stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרחב רגולרי לחלוטין
ראו גם

אקסיומות ההפרדה
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בייר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בייר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
ואה (נהר)

| --- | --- |

הואה ליד פיאסטני
 מידע כללי
 אורך:  402 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  152 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  15,075 קמ"ר
 מוצא:  הרי טאטרה
 יובלים:  Biely Váh, Čierny Váh River, Striebornica, Štiavnica, Marikovský potok, Bošáčka, Súčanka, Všivák, Slatinský potok, Drietomica, Rovnianka, Trnovec, טורייץ, Varínka, Boca, אורבה, Belá, Nitra, Smrečianka, Kysuca, דנובה הקטנה, Vlára, Demänovka, Rajčanka, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפך:  דנובה 
 מדינות באגן הניקוז:  סלובקיה
 
 
ואה (בסלובקית Váh; בגרמנית Waag; בהונגרית Vág; בפולנית Wag) הוא נהר באורך 402 קילומטר במערב סלובקיה. הוואה מקבל את מימיו מהביאלי ואה בהרי הטאטרה הגבוהים ומהצ'ורני ואה בהרי הטאטרה הנמוכים, ונשפך לדנובה בדרום סלובקיה ליד קומרנו. לאורכו נשפכים אליו רבים מנהרות סלובקיה, בהם האורבה. שטח הניקוז שלו ושל היובלים הנשפכים אליו הוא כ-19,700 קמ"ר, שהם כ-34% משטח סלובקיה, או 10,247 קמ"ר ללא השטח המנוקז על ידי הניטרה, הזיטבה והדודבה.
הזרימה בוואה והסחף הנובע מהזרימה ומתגבר הרבה בעת זרימה חזקה, משתנה לאורך עונות השנה בהתאם לזמני הפשרת השלגים באגן הניקוז שלו. בגלל שאגן הניקוז של הואה כולל אזורים בגבהים שונים מאוד זה מזה, היקף הסחף מגיע לשיא פעמיים בשנה, פעם באפריל (68.45 ק"ג לשנייה) בעת הפשרת השלגים בהרים הנמוכים ופעם ביולי (60.80 ק"ג לשנייה) בגלל הפשרת השלגים בפסגות הגבוהות. בחודשים ספטמבר עד נובמבר ובינואר יש בוואה רמות סחף נמוכות במיוחד (3–5 ק"ג בשנייה) וממוצע הסחף השנתי הוא 24.70 ק"ג לשנייה.
מאגרי מים ותחנות כוח

בשנת 1936 נחנך מאגר המים דולנה קוצ'קובצה (Dolné Kočkovce) בעל קיבולת של 2.2 מיליון קוב, הראשון בסדרה של מאגרי מים שנועדו להסדרת הזרימה בואה, למניעת שיטפונות ולניצול הזרימה לייצור חשמל. איתו נחנכה תחנת כוח לדצה (Ladce) בעלת כושר ייצור של 16 מגהוואט. בהמשך הוקמו עוד שלוש תחנות כוח שהסתמכו על מאגר דולנה קוצ'קובצה: תחנת אילבה (1940–1946), תחנת דובניצה (1943–1946) ותחנת טרנצ'ין (1952-1956). כושר הייצור הכולל של סדרת תחנות אלו, שבין מאגר דולנה קוצ'קובצה לטרנצ'ין, מגיע ל-66.4 מגהוואט, והתפוקה השנתית מגיעה ל-315.6 גיגהוואט־שעה. בשנים 1953–1955 נבנתה סדרה שנייה של תחנות כוח בקטע הוואה שבין טרנצ'ין לפיישטני. לסדרה זו כושר ייצור של 76 מגהוואט ותפוקה שנתית של 340.0 גיגהוואט־שעה.
בשנת 1957 הושלמה הקמת מאגר קרפלני, בעל קיבולת של 8.3 מיליון קוב, ששימשה סדרה של תחנות כוח בחלק העליון של הוואה. בשנים 1958–1960 הושלמו מספר תחנות כוח שהתבססו על המים שזרמו ממאגר זה. לתחנות אלו כושר ייצור של 97 מגהוואט וממוצע תפוקה שנתית של 235.4 גיגהוואט־שעה. בשנים 1959–1960 הוקם מפעל מים בקטע הואה שבין פיישטני והלוהבץ. מפעל זה כלל מאגר של 12.3 מיליון קוב בדרהובצה ותחנת כוח בעל כושר ייצור של 43 מגהואט ותפוקה שנתית ממוצעת של 141.1 גיגהואט־שעה, במדוניצה. בשנים 1958–1963 הוקם מפעל מים בואה האמצעי, בין ז'ילינה ופובז'סקה ביסטריצה, שכלל מאגר של 8.5 מיליון קוב ותחנות כוח עם כושר ייצור של 183.3 מגהוואט ותפוקה שנתית ממוצעת של 352.2 גיגהוואט־שעה.
הערות שוליים

↑  Jiri Marsalek, W. Ed Watt, Evzen Zeman, Heiko Sieker, Advances in Urban Stormwater and Agricultural Runoff Source Controls, Springer, 2001, page 239
↑  Dušan Zachar, Soil erosion, Elsevier, 1982, page 229
↑  Dams and Reservoirs in the River Vah - Part 2, Aquamedia website
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4424119-7  NKC: ge308855  VIAF: 10145067003366630628   WorldCat (עם VIAF): 10145067003366630628 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סלובקיה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההתאחדות האנגלו-יהודית

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1871–הווה (כ־153 שנים) 
 www.anglojewish.org.uk
 
התאחדות האנגלו-יהודית (באנגלית: Anglo-Jewish Association) הוא ארגון בריטי יהודי אשר הוקם בשנת 1871 במטרה לקדם את ההשכלה בקרב יהודים ולהגן עליהם מפני אפליה.
היסטוריה

התאחדות הוקמה באספה ב-2 ביולי 1871 בלונדון. תוך שנים ספורות הוקמו סניפים של הארגון במנצ'סטר, ברמינגהאם ובליברפול. בשנת 1900 כבר היו להתאחדות כ-36 סניפים ברחבי האימפריה הבריטית. פרופסור יעקב ויילי נבחר כנשיא הראשון של ההתאחדות. אחריו כיהן בתפקיד הברון הנרי דה וורמס (אנ'), שעמד בראש הארגון כ-14 שנים.
הארגון פעל למען עידוד ההשכלה, על ידי הקמת בתי ספר ומימון תוכניות לימודים בקרב שכבות נמוכות בקרב יהודי בריטניה ויהודים במקומות אחרים, בין השאר בארץ ישראל.
הארגון מוציא לאור ביטאון בשם "AJA Today".
ראו גם

כל ישראל חברים
תאוריה ביקורתית של גזע

דרק בל
פטרישה ג' ויליאמס
קימברלי קרנשו
קמארה ג'ונס
מארי מאצודה
התאוריה הביקורתית של גזע, ובאנגלית Critical Race Theory (בקיצור CRT) היא תאוריה ביקורתית הבוחנת את המשפט בארצות הברית ויחסו לסוגיות של גזע בארצות הברית, ובכך לחשוף גישות גזעניות בליברליזם האמריקאי לאורך ההיסטוריה. התאוריה הביקורתית של גזע בוחנת נושאים חברתיים, תרבותיים ומשפטיים, בעיקר בכל הקשור לגזע ולגזענות בארצות הברית. רוב המחקר בתחום זה נעשה על ידי אקדמאים בתחומי המשפטים ומדעי החברה ופעילי זכויות אזרח בארצות הברית.
היסטוריה

התאוריה הביקורתית של גזע צמחה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 בכתביהם של מספר חוקרי משפט אמריקאים, בהם דריק בל, אלן פרימן, קימברלי קרנשו, ריצ'רד דלגאדו, שריל האריס, צ'ארלס ר' לורנס השלישי, מארי מאצודה ופטרישיה ג'ייוויליאמס. השיח בנושא החל כתנועה חברתית בשנות השמונים, ודן מחדש בתאוריות של הגישה הביקורתית למשפט עם התמקדות בנושאי גזע ופוליטיקה של זהויות. התאוריה הביקורתית של גזע מבוססת על תיאוריה ביקורתית ומבוססת על כתביהם של מספר הוגי דעות, בהם אנטוניו גראמשי, סוג'ורנר טרות', פרדריק דאגלס וויליאם א"ב דו-בויז, בשילוב רעיונות מתנועות חברתיות אמריקאיות, בהן "הכוח השחור", "צ'יקאנו" והפמיניזם הרדיקלי של שנות השישים והשבעים. חוקרי המשפט בתחום זה קיימו מפגש רשמי ראשון בשנת 1989, בכנס אקדמי תחת הכותרת "התפתחויות חדשות בתאוריה ביקורתית של גזע". דוברי הכנס קישרו את הגישה הביקורתית למשפט לשכיחותם של מקרי גזענות ממוסדת בארצות הברית. לאחר מכן התקיימו כנסים נוספים בנושא זה.
קיימות גישות מגוונות בקרב חוקרי התאוריה הביקורתית של גזע, אך הם מסכימים בנוגע לעקרונות הבסיסיים של התאוריה, לפיהם גזענות ותוצאות הנבדלות על פי גזע הן לרוב תוצאה של גזענות ממוסדת ולא של מקרי גזענות פרטיים. התאוריה ממפה דינמיקות חברתיות וממוסדות מורכבות, משתנות ולעיתים קרובות גם מוסוות, המביאות לתוצאות אלה. על פי חוקרי התאוריה, הפרדה גזעית ועליונות לבנה הם מנגנונים של הבניה חברתית בין-מגזרית המסייעת לשמר את האינטרסים של האדם הלבן נגד קהילות הנדחקות לשוליים.
בתחום הגישה הביקורתית למשפט, התאוריה הביקורתית של גזע מדגישה כי חקיקת חוקים "עיוורי צבעים" על הנייר בלבד לא מספיקה בכדי להפוך את יישומם של חוקים אלה ל"עיוור צבעים" בפועל. לכאורה, אף חוקים עיוורי-צבעים ניתנים ליישום תוך אפליה גזעית. מושג מפתח בתאוריה זו הוא בין-מגזריוּת (intersectionality), הקרויה גם "הצטלביות". מושג זה מדגיש כי גזע יכול להצטלב עם זהויות אחרות (כמו מגדר ומעמד חברתי) ובכך ליצור שילובים מורכבים של כוח וליצור עמדת נחיתות חברתית עבור שכבות רחבות באוכלוסייה. לדוגמה, חוקים הפוגעים בזכויותיהם של אסירים בכלא האמריקאי, כמו שלילת זכות בחירה, פוגעים בפועל בשחורים הרבה יותר מאשר בלבנים, מכיוון ששיעורי הכליאה של שחורים בארצות הברית גבוהים מאד.
לאחר מחאות ג'ורג' פלויד הוחלט בצבא ארצות הברית להוסיף לימודי תאוריה ביקורתית של גזע לתוכנית הלימודים של האקדמיה הצבאית. רמטכ"ל צבא ארצות הברית, הגנרל מארק מילי, התייחס לכך: "הרבה מאתנו צריכים ללמוד הרבה יותר על התיאוריה, תהיה מה שתהיה ... אני חושב שזה חשוב, דווקא לאלה מאתנו הלובשים מדים, שיהיה לנו ראש פתוח ונקרא הרבה ... וחשוב שנתאמן ונבין. החיילים שלנו מגיעים מכל קצוות החברה וחשוב שהמפקדים שלנו יבינו מאיפה הם באים."
ביקורת אקדמאית

שני פרופסורים למשפטים, דניאל א. פרבר וסוזאנה שרי, פרסמו מאמר ביקורתי על תאוריה ביקורתית של גזע, בו טענו שאין הוכחות לנכונותה, היא מסתמכת יותר על נרטיבים מאשר על עדויות, וסותרת את עקרונות שלטון החוק. לדבריהם, התאוריה (יחד עם תאוריות דומות, בהן פמיניזם רדיקלי והגישה הביקורתית למשפט) עלולה להוביל שלא במתכוון להשלכות אנטישמיות ורגש אנטי-אסיאתי, כי עלול להשתמע ממנה שהצלחתם האקדמאית והעסקית של יהודים ואסייתיים בארצות הברית נובעת מיתרון בלתי-הוגן שהוא חלק ממערכת של גזענות ממוסדת.
מאמרם של פרבר ושרי ספג ביקורת נוקבת בשורת מאמרים שפורסמו בכתב העת Harvard Law Review. המבקרים מצביעים על כך שהצלחה אישית אינה עדות לכך שלא קיימת גזענות ממוסדת, ואין קשר בין הדברים.
גם מבקרים אחרים, בהם המשפטן ריצ'רד פוזנר, טוענים כי תאוריה ביקורתית של גזע מערערת את האמון בשלטון החוק, וסותרת את עיקרון השוויון בפני החוק עליו מבוססת מערכת המשפט האמריקאית.
ביקורת פוליטית

תאוריה ביקורתית של גזע עוררה מחלוקות פוליטיות בארצות הברית מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. מבקרי התאוריה במערכת הפוליטית טוענים שהיא מבוססת על הנחת יסוד לפיה חוקת ארצות הברית משקפת עליונות לבנה ונועדה להנציח אותה, וכי היא מעודדת חוקרי משפט לקדם חוקים שאינם שוויוניים.
אחת הדוגמאות לטענות המבקרים היא בקשתו של עורך הדין ג'וני קוקרן במשפט הרצח של או. ג'יי. סימפסון, בו ביקש מחבר המושבעים לזכות את סימפסון למרות הראיות נגדו, מפני שלטענתו הוא סבל מגזענות ממסדית.
בתקופת מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית (2020) דונלד טראמפ ותומכיו קידמו התנגדות לתאוריה ביקורתית של גזע. הוא הוציא צו נשיאותי האוסר הקצאת תקציבים לתוכניות חינוך הכוללות בין נושאי הלימוד "פריבילגיה לבנה" או "תאוריה ביקורתית של גזע", בטענה שאלו מהוות "תעמולה והסתה לא-אמריקאית". צו זה בוטל על ידי נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ב-20 בינואר 2021.
מאז שנת 2020, מחוקקים שמרנים בארצות הברית מנסים לאסור או להגביל הוראה של התאוריה הביקורתית של גזע בנוסף לתוכניות חינוכיות אחרות נגד גזענות. ב-10 מדינות בארצות הברית נחקקו חוקים מסוג זה. חוקים אלו קודמו, בין השאר, על ידי מושל איידהו בראד ליטל ומושל פלורידה רון דה-סנטיס. מבקרי המאמצים הללו טוענים, כי המחוקקים השמרנים מציגים באופן שגוי ומוליך שולל את עקרונותיה ואת חשיבותה של התאוריה, וכי המטרה של חוקי האיסור האלה היא להשתיק דיון ושיח רחבים יותר על גזענות, שוויון, צדק חברתי וההיסטוריה של הגזע. ארגונים רבים העוסקים בחינוך, מחקר ומדיניות, בהם האגודה ההיסטורית האמריקאית, חתמו על עצומות הקוראות לבטל חוקים אלה.
מדיניות מבוססת-גזע

אחד הנושאים הקשורים לתאוריה ביקורתית של גזע הוא מדיניות מבוססת-גזע (אנ'), אוסף חוקים וכללים שנועדו ליישם העדפה מתקנת כלפי מיעוטים גזעיים בארצות הברית. מדיניות כזו נועדה בדרך כלל לשיפור מעמדם של אפרו-אמריקאים. בין הדוגמאות למדיניות מבוססת-גזע ניתן למצוא חוקים למניעת אפליה גזעית, איסור אפליה, מכסות לימודים לבני מיעוטים והגדלת תקציבי החינוך בשכונות עוני.
חוקים אלה משיגים שתי מטרות עיקריות: פיצוי על אפליה שננקטה בעבר, וקידום שוויון הזדמנויות כיום.
הערות שוליים

↑  Gordon, Lewis R. (Spring 1999). "A Short History of the 'Critical' in Critical Race Theory". American Philosophy Association Newsletter. 98 (2). אורכב מ-המקור ב-2 במאי 2003. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Crenshaw et al. 1995, p. xxvii
↑  "Critical race theory". Encyclopedia Britannica. 16 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gillborn, David; Ladson-Billings, Gloria (2020), "Critical Race Theory", SAGE Research Methods Foundations, SAGE Publications, doi:10.4135/9781526421036764633, ISBN 978-1-5264-2103-6, אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2021, נבדק ב-21 ביוני 2021 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Curry, Tommy (2009a). "Critical Race Theory".  In Greene, Helen Taylor; Gabbidon, Shaun L. (eds.). Encyclopedia of Race and Crime. SAGE Publications. p. 166. ISBN 978-1-4129-5085-5.
↑  Milner, Richard. "Analyzing Poverty, Learning, and Teaching Through a Critical Race Theory Lens". Review of Research in Education. 37.
↑  Crenshaw, Kimberly (1990). "Mapping the margins: Intersectionality, identity politics, and violence against women of color". Stanford Law Review.
↑  Crenshaw, Kimberle (1989). "Demarginalizing the intersection of race and sex: a black feminist critique of antidiscrimination doctrine, feminist theory and antiracist politics". Chicago: University of Chicago Legal Forum.
↑  Crenshaw, Kimberlé Williams (2019). "Unmasking Colorblindness in the Law: Lessons from the Formation of Critical Race Theory". Seeing Race Again: Countering Colorblindness across the Disciplines. University of California Press. doi:10.1525/9780520972148-004. ISBN 978-0-520-97214-8. JSTOR j.ctvcwp0hd. אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2021. נבדק ב-21 ביוני 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Gillborn, David (2015). "Intersectionality, Critical Race Theory, and the Primacy of Racism: Race, Class, Gender, and Disability in Education". Qualitative Inquiry. 21 (3): 277–287. doi:10.1177/1077800414557827. ISSN 1077-8004. אורכב מ-המקור ב-14 בינואר 2021. נבדק ב-21 ביוני 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  הרחבה בנושא זה בערך Incarceration in the United States (באנגלית).
↑  רועי ברק, ‏מפקד צבא ארה"ב בקונגרס: "קראתי מרקס ולנין - זה לא הופך אותי לקומוניסט", באתר גלובס, 24 ביוני 2021.
↑  Farber, Daniel A.; Sherry, Suzanna (1997). Beyond All Reason: The Radical Assault on Truth in American Law. Oxford University Press. pp. 5, 9–11, 58, 118–119, 127. ISBN 978-0195355437.
↑  Bump, Philip (15 ביוני 2021). "Analysis | The Scholar Strategy: How 'critical race theory' alarms could convert racial anxiety into political energy". The Washington Post. ISSN 0190-8286. אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2021. נבדק ב-21 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'The Tea Party to the 10th power': Trumpworld bets big on critical race theory". POLITICO (באנגלית). נבדק ב-23 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
יצחק בן-שהם

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1936 איזמיר, טורקיה טורקיה
 נהרג:  7 באוקטובר 1973 (בגיל 37) רמת הגולן, ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1950
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1954–1973 (כ־19 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 53  מפקד חטיבה 11  מפקד חטיבה 188
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 הנצחה
 אנדרטה לזכרו סמוך למקום נפילתו, מספר קילומטרים דרומית למחנה נפח על ציר הנפט.
 
יצחק בן-שהם (9 בספטמבר 1936 – 7 באוקטובר 1973) היה מפקד חטיבה 188 "ברק" במלחמת יום הכיפורים, בה נהרג. על פיקודו ולחימתו במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן קיבל את עיטור העוז.
ביוגרפיה

בן-שהם נולד וגדל באיזמיר שבטורקיה, שם למד בבית הספר אליאנס. בילדותו, הונחלו לו ערכים יהודיים וציוניים. בשנת 1950 עלה לישראל במסגרת עליית הנוער והתיישב בקיבוץ טירת צבי שבעמק בית שאן, שם עבד במשק הקיבוץ. כאשר הוריו עלו לישראל, עזב את הקיבוץ ועבר להתגורר עמם בירושלים.
התחתן בשנת 1958 עם אתי ולהם בן אחד, מתן.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

ב-1954 התגייס בן-שהם לצה"ל, לחטיבת גבעתי. הוא עבר את מסלול הטירונות בחטיבה והמשיך לקורס מפקדי כיתות ומשם לקורס קצינים. שירת כמ"פ בגדוד 51 של חטיבת גולני ועבר בהשפעת מפקדו אברהם מנדלר לחיל השריון. אחרי הכשרת שריון התקדם בתפקידי פיקוד שונים בחיל, ובמסגרתם נשלח להשתלמות בצרפת. במלחמת ששת הימים היה בן-שהם סגן מפקד גדוד 63 (שמו שונה ל-53 אחרי המלחמה) מביסל"ש, שלחם בקרב אום-כתף, תחילה במסגרת צוות גדודי משוריין עצמאי ובהמשך הלחימה במסגרת חטיבה 14. ביום השני ללחימה, כשנפצע המג"ד, נתן ניר, מילא בן-שהם את מקומו. בשנת 1968 הוא מונה למפקד גדוד 53, לאחר מכן מונה לקצין אג"ם אוגדתי ובהמשך - למפקד חטיבה 11.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

כשלושה חודשים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, נתמנה אלוף-משנה יצחק בן-שהם למפקד חטיבה 188 (ברק). החטיבה בפיקודו הייתה פרוסה לאורך הגבול הסורי ברמת הגולן, וחטיבה 7 שימשה עתודה פיקודית. בצוהרי 6 באוקטובר 1973 התחילה אש ארטילריה על רמת הגולן. בן-שהם שהה במטה הפיקוד בנפח, קיבל את הפיקוד על הגזרה וניהל את הלחימה בשעות הראשונות למלחמה.
בשעות הערב יצא בן-שהם לשטח על טנק המח"ט. בן-שהם ניסה לבלום את הסורים על ציר הנפט אולם מחשש לכיתורו, הוא קיבל אישור ממפקד האוגדה רפאל איתן לנסוע מערבה דרך בקעת הבטיחה לכיוון הירדן ואז צפונה עד בית המכס ולבסוף להגיע לנפח מכיוון מערב בשעות הבוקר ב-7 באוקטובר. בשלב זה חטיבתו כמעט והושמדה לגמרי, מלבד כוח הסמח"ט על ציר הנפט וכוח בפיקוד סא"ל עודד ארז שהתבצר על תל פארס.
בן-שהם הצטרף לקרבות על ציר הנפט ולקח את הפיקוד על הכוח שמנה 15 טנקים. כוח בן-שהם בלם בהצלחה את טנקי חטיבה 51 הסורית אשר ניסו לנוע צפונה על ציר הנפט לכיוון נפח. כוח טנקים נוסף בפיקוד חיים ברק, מג"ד 82, לחם ממזרח לכוח בן-שהם אולם התקשה לבלום את טנקי הדיוויזיה הראשונה הסורית, ובהמשך נסוג צפונה כשהוא מאפשר לטנקים הסורים להמשיך לכיוון נפח.
בשעות הצהריים הותקף אזור מחנה נפח על ידי כוחות סורים מחטיבה 91 מהדיוויזיה ה-1. בן-שהם, יחד עם הסמח"ט דוד ישראלי, פנה צפונה לנפח יחד עם הכוח שלו. כוח בן-שהם הגיע לנפח והשמיד טנקים סורים שעמדו על גדרות המחנה. במהלך הקרב נהרג בן-שהם מאש מקלעים סורים. יחד איתו נהרג בטנק רס"ן בני קצין, קצין האג"ם של החטיבה. על הקרבות שפיקד אל"ם יצחק בן-שהם על בלימת החטיבות הסוריות בדרום הרמה ועל הקרבות שניהל בעצמו על ציר הנפט ועל מחנה נפח, הוענק לו עיטור העוז.
סמוך למקום נפילתם של בן-שהם ובני קצין הוקמה אנדרטה לזכרם על ידי סא"ל יששכר (ג'קסון) טל. האנדרטה נמצאת על ציר הנפט, כקילומטר מדרום למחנה נפח. שלט האנדרטה מורכב מפלטת בזוקה של טנק שנפגע בקרב.
צילום פנורמה של אזור הקרבות על ציר הנפט, מקום נפילתו של בן-שהם. עץ האורן הבודד ברקע צומח מעל האנדרטה לזכרו ולזכר קצין האג"מ בני קצין. הברוש במרכז הצילום צומח מעל האנדרטה לזכר דוד ישראלי (סמח"ט 188) ויואב ברקאי.
רץ על הקצה

רץ על הקצה הוא אלבומם המשותף של מוזיקאי הרוק רמי פורטיס ושלומי ברכה. האלבום יצא בשנת 1998 על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
ברכה הפיק מוזיקלית את האלבום ואף הלחין וכתב במשותף עם פורטיס את כל השירים, ביניהם "חול", "לפעמים", "בוסה נובה קטן" ו"משאית פיננסית" שהפכו ללהיטים. על האלבום עבדו מלבד ברכה חברים נוספים מלהקת משינה, מייקל בנסון בגיטרה וכן אבנר חודורוב ויובל בנאי בקולות רקע. יהודה פוליקר ניגן בבוזוקי ב"משאית פיננסית".
האלבום לא זכה להצלחה מסחרית ניכרת למרות שהניב סינגלים רבים, והדפסתו נסתיימה אחרי מהדורה אחת. סיבוב ההופעות שליווה את האלבום כלל גם ביצועים לשירי משינה, אך לא עמד בציפיות וגרם לפורטיס ולברכה להפסיק את פעילותם המשותפת מוקדם מהצפוי.
רשימת השירים

לפעמים (5:05)
בדיוק עכשיו (4:24)
בוסה נובה קטן (4:19)
אל תנענע את העץ (4:46)
חול (4:53)
אל תבקשי (5:20)
משאית פיננסית (3:35)
מה נעשה (3:24)
ברחובות הגיהנום (5:05)
יפה אך מושחתת (3:35)
רץ על הקצה (5:43)
משתתפים

מילים, לחנים, עיבודים: רמי פורטיס, שלומי ברכה
הפקה מוזיקלית: שלומי ברכה
רמי פורטיס - שירה, גיטרות
שלומי ברכה - גיטרות, קלידים, קולות
מייקל בנסון - בס, קולות, ייעוץ אמנותי
אשר פדי - תופים
ירון בכר - קלידים
אבנר חודורוב - קולות, הפקת קולות
יובל בנאי, עמי איילי - קולות
אייל פראן - סיטאר ב״אל תבקשי״
תומר שלום - טאבלות ב״אל תבקשי״
יהודה פוליקר - בוזוקי ב״משאית פיננסית״
אבישי בר נתן - במבוק ב״יפה אך מושחתת״
טכנאי הקלטה ומיקס - יעקב מורנו
עוזרי טכנאי ב"המון" - דני קוזשווילי, יואב עצמון
הוקלט באולפן של שלומי (גרלנדה), אולפני מונטנה ואולפני המון
בושל באולפני המון
עריכה דיגיטלית - Geoff Presch, The Town House Studios, London
מפיקה - נגה טל
הפקה - נעמה קרן
ייצוג וניהול אישי - בועז בן-ציון
יחסי ציבור - רונית ארבל
יחסי ציבור הד-ארצי - מאיה קרבט
צילום - רן גולני
עיצוב - יעל יעקבי
עוזרת צלם - סיגל קולטון
איפור - אילנית ארז
סטיילינג - מיכל זיידן
חליפה באדיבות - קובי גואטה
הדפסה ולוחות - דפוס מאי
A&R

אמנים ורפרטואר (באנגלית: Artists and repertoire; בקיצור: A&R) היא חטיבה של חברת תקליטים או חברת הפצה של מוזיקה שאחראית על איתור כישרונות ופיקוח על ההתפתחות האמנותית של מוזיקאים (זמרים, נגנים, להקות וכו') ופזמונאים. היא גם משמשת כמקשרת בין האמנים לבין חברת התקליטים או חברת ההפצה; כל פעילות שמערבת אמנים עד לנקודת יציאת האלבום נחשבת בדרך כלל תחת הסמכות והאחריות של A&R.
אחריות > מציאת טאלנטים

חטיבת A&R של חברת תקליטים אחראית על איתור מוזיקאים חדשים והבאת אותם אמנים לחברת התקליטים. צוותי A&R עשויים ללכת לשמוע להקות מתפתחות מנגנות במועדוני לילה ופסטיבלים כדי לחפש כישרונות. אנשי חטיבת A&R צפויים להבין את המגמות הנוכחיות של השוק ולהצליח למצוא אמנים שיצליחו מסחרית. מסיבה זו, אנשי A&R הם לעיתים קרובות צעירים ורבים מהם הם מוזיקאים בעצמם, עיתונאי מוזיקה או מפיקים מוזיקליים.
בכיר ב-A&R מוסמך להציע חוזה הקלטות כמסמך לא פורמלי קצר הממסד את מערכת היחסים העסקית בין המוזיקאי לבין חברת התקליטים. המשא ומתן על החוזה בפועל יתבצע בדרך כלל על ידי עורכי הדין שנשכרו על ידי הסוכן של המוזיקאי וחברת התקליטים.
מנהלי A&R מסתמכים בעיקר על ידיעות מפה לאוזן של מקורבים מהימנים, מבקרים ועמיתים עסקיים, ולא על קלטות דמו. הם גם נוטים להעדיף את הלהקות שמנגנות באותה עיר של משרדי חברת התקליטים.
אחריות > פיקוח על תהליך ההקלטה

חטיבת A&R של חברת תקליטים מפקחת על סגנון המוזיקה ותהליך ההקלטה. זה כולל עזרה לאמן למצוא את המפיק המוזיקלי המתאים, קביעת זמן באולפן ההקלטות וייעוץ לאמן בכל ההיבטים של הקלטת חומרים איכותית. הם עובדים עם האמן כדי לבחור את השירים הטובים ביותר להקלטה. לאמנים שאינם כותבים מוזיקה משלהם, איש ה-A&R יסייע באיתור שירים, כותבי שירים ומעבדים. צוות ה-A&R יעזור למצוא נגנים להקלטה. מנהלי A&R מקיימים קשר עם עמיתיהם בחברות הוצאת מוזיקה כדי לקבל שירים וחומרים חדשים מפזמונאים ומפיקים.
כאשר השיר או האלבום מתקרב לסיום, מחלקת ה-A&R עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם האמן כדי לקבוע האם הפרויקט מקובל על חברת התקליטים. תהליך זה עשוי לכלול הצעה שצריך לכתוב שירים חדשים, שהשירים צריכים עיבוד חדש, או שיש להקליט מחדש כמה שירים מאלבום. סוגיה מרכזית היא האם לאלבום יש סינגל: רצועה מסוימת שניתן להשתמש בה כדי לשווק את האלבום.
אחריות > סיוע בשיווק וקידום

לאחר השלמת הפרויקט, מחלקת A&R מתייעצת עם מחלקות השיווק והקידום, עם האמן והצוות שלו כדי לבחור סינגל אחד או יותר שיסייעו בקידום האלבום.
היסטוריה והשפעה

הטעם של מנהלי A&R מסוימים השפיע על מהלך ההיסטוריה של המוזיקה. איש ה-A&R, ג'ון האמונד, גילה את בילי הולידיי, בוב דילן, אריתה פרנקלין וברוס ספרינגסטין. עמיתיו של האמונד היו בהתחלה סקפטיים כלפי האמנים הללו, כי נראה שאף אחד מהם לא יוצר מוזיקה "מסחרית". האינסטינקטים של האמונד התגלו כנכונים, והאמנים הללו מכרו מאות מיליוני אלבומים וסינגלים. גארי גרש החתים את להקת נירוונה בחברת DGC רקורדס של דייוויד גפן בתקופה שבה מוזיקת רוק אלטרנטיבית לא נחשבה למסחרית. גרש הצליח לשכנע את עמיתיו לקדם את האלבום למרות חששותיהם. במקרים כאלה, אנשי A&R שינו באופן קיצוני את הכיוון של הסגנונות המוזיקליים הפופולריים ושינו מגמות בתעשיית המוזיקה העולמית.
עם זאת, סוג זה של איתור מוקדם הוא היוצא מן הכלל ולא הכלל. מבחינה היסטורית, מנהלי A&R נטו להחתים אמנים חדשים שמשתלבים בטרנדים האחרונים ושדומים למוזיקאים שמצליחים כיום. לדוגמה, איש ה-A&R של קולומביה רקורדס בשנות ה-50, מיץ' מילר, העדיף זמרי פופ מסורתיים כמו גאי מיטשל ופטי פייג', ודחה את המוזיקאים אלביס פרסלי ובאדי הולי.
הלך הרוח הזה של "טרנדיות" יצר כמה גלים של ז'אנרים קצרים, שהובילו לתפיסה של מוזיקאים שטחיים, כולל טין פופ (1998–2001), רוק אלטרנטיבי (1993–1996), גלאם מטאל (1986–1991) ודיסקו (1976–1978). מעקב אחר מגמות יכול להיות לא מועיל, מכיוון שלעיתים קרובות זה מוביל לקידום יתר ואחריו אנטגוניזם (כמו שקרה לז'אנר הדיסקו למשל). לקראת סוף חייו של כל גל או טרנד, חברות התקליטים מצאו את עצמן מתמודדות עם הפסדים עצומים, כשטעמם של הצרכנים משתנה. לדוגמה, בסוף גל הדיסקו ב-1978, מיליוני תקליטים הוחזרו על ידי קמעונאים לחברות ההפצה, מה שגרם למיתון עמוק בעסקי המוזיקה שנמשך עד שנת 1982, אז האלבום "Thriller" של מייקל ג'קסון החזיר סוף סוף את הציבור לחנויות התקליטים.
המהלך הכללי לעבר החתמות שמרניות ועסקיות יותר משנות ה-80 ואילך הפך לנורמה בתעשייה שבה הדמויות החזקות ביותר אינן עוד חובבי מוזיקה או אנשים עם רקע מוזיקלי אלא מנהלים עסקיים. באופן מסורתי מנהלי A&R היו מלחינים, מעבדים ומפיקים - ראשי אטלנטיק רקורדס ג'רי וקסלר ואהמט ארטגון היו מפיקים ומלחינים בהתאמה - אבל איש A&R עם יכולת וידע מוזיקלי הפך לדבר נדיר.
הערות שוליים

↑  Cook, Richard (2005). Richard Cook's Jazz Encyclopedia. London: Penguin Books. pp. 16. ISBN 0-141-00646-3.
↑  "Interview with Richard Niles". HitQuarters. 23 באפריל 2007. אורכב מ-המקור ב-29 במרץ 2012. נבדק ב-17 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)