stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאן יאנדאורק
ביוגרפיה

יאנדאורק הוא בוגר הפקולטה לתאולוגיה קתולית והפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קארל בפראג. את תואר הדוקטור שלו בסוציולוגיה קיבל מהפקולטה למדעי החברה שם. הוא שימש ככומר בפרדוביצה ובפראג, וכן כעורך השבועון "צ'סקי טידניק". הוא חבר במערכת הרוויו לספרות ולתרבות "סוביסלוסטי" ("הֶקשרים"). בשנות התשעים כתב באופן קבוע לעיתונים וכתבי העת החשובים ביותר בצ'כיה, דוגמת "לידובה נוביני", "דנס", "ליטררני נוביני" ואחרים. מאוקטובר 2000 ועד ספטמבר 2005, לימד במרכז לספרות השוואתית (Centra komparatistiky) בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קארל בפראג, ששם עסק בעיקר בספרות כללית מודרנית ובסוגיות של "הכתיבה הרזה". בראשית שנת 2006 הקים את הוצאת הספרים "טרטרוס".
יאנדאורק הוא עיתונאי פעיל בצ'כיה, וביקר בישראל מספר פעמים - האחרונה שבהן בעת ביקורו כאן של שר החוץ הצ'כי יאן קוהוט במאי 2010.
ספריו

בסך הכל פרסם יאנדאורק שישה רומנים, שלושה ספרי שיחות ושבעה ספרי עיון שעניינם נצרות וסוציולוגיה. ספר הביכורים שלו, "בגוב האריות" (V jámě lvové, 1997), זכה בפרס יז'י אורטן, שמוענק בצ'כיה לספרים שמחבריהם בני פחות משלושים. הוא תורגם לעברית על ידי רות בונדי, וראה אור בהוצאת גוונים, בשנת 1998. הרומן הוא סאטירה שמבקרת את החברה בימינו, אך מתרחשת בבבל.
יאן ליוונס

| --- | --- |

יאן ליוונס, דיוקן עצמי, 1627
 לידה:  24 באוקטובר 1607 ליידן, הרפובליקה ההולנדית 
 פטירה:  4 ביוני 1674 (בגיל 66) אמסטרדם, הרפובליקה ההולנדית 
 תחום יצירה:  ציור פורטרטים, ציור, הדפס 
 הושפע על ידי:  Joris van Schooten 
 יצירות ידועות:  Saint Mark the Evangelist 
 צאצאים:  Jan Andrea Lievens 
 
יאן ליוונס (בהולנדית: Jan Lievens; 24 באוקטובר 1607 –  4 ביוני 1674) היה צייר הולנדי, שעבד במסלול צמוד לרמברנדט, חלק איתו סטודיו במשך חמש שנים, וכמוהו, היה תלמידו של פיטר לסטמן (אנ') באמסטרדם וצייר דיוקנאות ונושאים היסטוריים ומקראיים. בשונה מרמברנדט המשך דרכו האמנותית לקח אותו מחוץ לאמסטרדם ללונדון, אנטוורפן, האג וברלין. הקומפוזיציות הדרמטיות שלו מעידות על השראה מקאראווג'ו.
ביוגרפיה

ליוונס נשלח כבר בגיל עשר ללמוד ציור אצל פיטר לסטמן במשך שנתיים ולאחר מכן בגיל 12, החל קריירה של אמן עצמאי. מאוריץ, נסיך אורנז' רכש עבודה שלו ב-1620. היה זה ציור בגודל טבעי של צעיר קורא לאור מדורת פחם בוער. העבודה נרכשה כמתנה לשגריר האנגלי שהציגה בפני ג'יימס הראשון, מלך אנגליה, בעקבות זאת ליוונס הוזמן ב-1631 בגיל 24 לחצר המלך. בהמשך הוא השתקע באנטוורפן וקיבל הזמנות רבות מבתי מלוכה, וראשי ערים. המשורר והמחזאי ההולנדי יוסט ואן דן וונדל (אנ') כתב שיר לכבוד ציור שליוונס יצר עבור משרד ראש עיריית אמסטרדם, היום הארמון המלכותי של אמסטרדם.
סגנון

בין השנים 1626 עד 1631, עבד יחד עם רמברנדט באותו סטודיו, ושיתוף הפעולה ביניהם הניב כעשרים ציורים, רישומים ותחריטים. ליוונס גילה כישרון בציור בגודל אמיתי. הקומפוזיציות הדרמטיות שלו מעידות על השראה מקאראווג'ו. בזמן שהותו באנגליה הוא קיבל השראה מעבודות של אנתוני ואן דייק. באנטורפן ליוונס שיתף פעולה עם אדריאן ברואר.
גלריה

עקדת יצחק, אברהם ויצחק מחובקים ומפוחדים, סכין מגואל בדם נזרק הצידה ליד גופתו של איל
יעקב מקבל את כתונת יוסף
שמשון ודלילה
אסתר מאשימה את המן במהלך סעודתה עם אחשורוש
פונטיוס פילאטוס שוטף את ידיו
נגן הכינור
שחקני קלפים
צעיר מדליק לפיד
איש צעיר בחלוק צהוב
קשישה קוראת
איש מזוקן עם כומתה
טבע דומם עם ספרים
טאר

ערך זה עוסק בכלי מיתר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טאר פרסי
טאר הוא כלי פריטה איראני בעל צוואר, ממשפחת הלאוטות, אשר נבנה החל מהמאה ה-15. המילה טאר משמעה "מיתר" בשפות הודו-איראניות רבות. היא קיימת בשמות של כלי נגינה שונים, כגון דוטאר (שני מיתרים), סאטאר או סיטאר (שלושה מיתרים), גיטארה (גיט - מקור המילה איננו ידוע + טאר - מיתר).
גופו של הטאר בנוי מעץ תות בצורת הספרה 8 עם בטן, והוא בעל צוואר ארוך. תיבת התהודה שלו מכוסה בעור כבש ובכך נוצר עומק לצלילים של הכלי. לכלי 6 מיתרים ובעת העתיקה נחשב למלך כלי הפריטה. הטאר הוא חלק בלתי נפרד מכלי הנגינה במוזיקה הקלאסית הפרסית והכורדית. הטאר נהיה נפוץ במדינות שונות בעולם בעיקר בגלל צליליו האקזוטיים וכן עקב הפצתו על ידי מהגרים מאיראן. כך למשל, בישראל ניתן לראות את הטאר האיראני בקרב עולים מאיראן. בעשור השני של המאה ה-21 הכלי נהיה פופולרי בישראל ובעולם לניגון מוזיקה המבוססת על סגנונות שונים מהמזרח הקרוב וצפון אפריקה (להבדיל ממוזיקה מזרחית), וכן לניגון מוזיקת עולם
בישראל נגן הטאר הטוב ביותר הוא הרב אייל סעיד מאני.
לטאר האיראני היו קיימות בעבר כמה גרסאות שונות כגון כלי נגינה עם מספר מיתרים שונה או תיבת תהודה העשויה מחתיכת עץ אחד ולא שתיים מודבקות כמו בטאר המודרני הנקרא מונגי. הצ'הארטאר בפרסית "ארבעה מיתרים" (צ'האר - ארבע, טאר - מיתר) ממערב אפגניסטן הוא כלי נגינה דומה לטאר האיראני אך עם 4 מיתרים. צ'הארטאר היה השם המקורי של הכלי הנגינה טאר וייתכן שהוא הכלי המקורי שממנו נוצר הטאר באיראן, לו נוספו עם השנים שני מיתרים.
טאר אזרי

באזרבייג'ן ובכמה ארצות נוספות מצויה גרסה שונה של הכלי שנהיה נפוץ בקרב עמי הקווקז, מרכז אסיה, וטורקיה. הטאר האזרי נוצר בסוף המאה ה-18 על ידי מירזה סדיגג'אן כמודיפיקציה של הטאר האיראני שיזכיר בצליליו את הרובאב האוזבקי, אף הוא כלי פריטה בעל פני מהוד המכוסים בעור של בקר או צאן. לטאר האזרי 11 מיתרים וגוף מעט שונה. באפגניסטן קיימת גרסה אפגנית של הטאר הנקראת מהאלי דוטאר שמיתריו מפוזרים לאורך כל הצוואר של כלי הנגינה, בדומה לכלי מיתר שאחרים מאפגניסטן
בעדה הבוכרית הטאר כלי מוביל בו היו מנגנים בחתונות ומסתובבים סביב אורחי האירוע, את הטאר היה מנגן הזמר עצמו כאשר מלווה על ידי הדויירה הבוכרי ובשנים המתקדמות יותר התלווה אליהם גם הקלרינט, האקורדיון ומערכות ההגברה.
את הטאר ניתן להשמיע על ידי מיקרופון או פיקאפ מיוחד המוצמד על עור הכבש או בתוך הטאר על העץ.
יאן לאוקן

| --- | --- |

דיוקן מאת רוברט בויאר
 לידה:  16 באפריל 1649 אמסטרדם 
 פטירה:  5 באפריל 1712 (בגיל 62) אמסטרדם 
 תחום יצירה:  ציור, גרפיקה, art of drawing 
 הושפע על ידי:  Coenraet Decker, Martin Zaagmolen 
 צאצאים:  קספר לאוקן 
 
יאן לאוקן (בהולנדית: Jan Luyken; 16 באפריל 1649 –  5 באפריל 1712) היה משורר, מאייר ואמן תחריטים הולנדי.
ביוגרפיה

לאוקן נולד באמסטרדם, שם למד את אומנות התחריט מאביו, קספר לאוקן. התחתן עם מריה בגיל 19 ונולדו להם חמישה ילדים. אחד מהם, קספרס, היה אומן תחריט גם הוא, והשאר מתו בגיל צעיר. בגיל 26 חווה חוויה דתית, שגרמה לו לכתוב שירי מוסר.
עבודתו

אייר את מהדורת 1685 של עינויי קדושים(אנ'), ספר המתעד עדויות של קדושים נוצרים שונים לאורך ההיסטוריה, מאת Thieleman J. van Bragh. איוריו היו תחריטי נחושת, 104 במספר, מהם שרדו עד היום 30.
לאוקן אייר ב-1694, יחד עם בנו, את "ספר המקצועות"(אנ'), שהכיל תיאור של מאה מקצועות תור הזהב של הולנד מהמאה ה-17. אייר גם את "תנ"ך המלחים", "Lusthof des Gemoeds", מאת Jan Philipsz Schabaalje משנת 1714.
הערות שוליים

↑  DBNL, Jan Luyken, Des menschen begin, midden en einde · dbnl, DBNL (בהולנדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273500605171  PLWABN: 9810538591005606  BIBSYS: 90391809  BNE: XX1122730  BnF: cb121492512 (data)  BPN: 01083339  CiNii: DA09224903  DSI: 8603  GND: 118575511  ICCU: PUVV141573  ISNI: 0000 0001 2276 2741  KulturNav: 8098d4b5-543e-4f34-9cfc-593e7ea244b7  LCCN: n80063147  NDL: 00856900  NKC: xx0244700  NLA: 35315708  NTA: 068412495  RKD: 51461  SELIBR: 347357  SNAC: w61289k6  SUDOC: 029982162  TePapa: 1411  Trove: 908831  ULAN: 500000444  VcBA: 495/113485  VIAF: 9885051   WorldCat (עם VIAF): 9885051 
תחריט עץ של משל גרגר החרדל
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-26

| --- | --- |
 תאריך:  1973 
 מיקום:  לונדון 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  קברט
 →25 27←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-26 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1973, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1972.
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-45
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
טריניטי האוס

| --- | --- |
דגל "טריניטי האוס"

 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך הקמה:  1514 
 מטה מרכזי:  Trinity House 
 עובדים:  312 (נכון ל־2020) 
 www.trinityhouse.co.uk
 קואורדינטות:  51°30′36″N 0°04′37″W﻿ / ﻿51.51°N 0.077°W﻿ / 51.51; -0.077
 he
 
טְרִינִיטִי הָאוּס (באנגלית: Corporation of Trinity House of Deptford Strond, ובקיצור Trinity House) היא רשות המגדלורים של אנגליה, ויילס, איי התעלה וגיברלטר. רשות זו אחראית גם על ההתקנה והתחזוקה של עזרי ניווט (אנ') נוספים, כמו אוניות מגדלור, מצופים (לסימון, לניווט ועוד) ומערכות קשר-רדיו ותקשורת-לוויינית ימיות. טריניטי האוס משמש גם כרשות המוסמכת לנתבי אוניות לים הפתוח (deep sea pilots), והיא מעמידה נתבים מומחים לרשות אוניות סוחר השטות במימי צפון אירופה.
בנוסף לכך, טריניטי האוס הוא גם קרן צדקה ימית, המחלקת כספים לרווחת ימאים בגמלאות, להכשרת קדטים צעירים ולקידום בטיחות השיט בים. בשנת הכספים שהסתיימה במרץ 2013 הוציא הארגון 6.5 מיליון ליש"ט לקידום מטרותיו.
מימון שירות המגדלורים מגיע מאגרות מגדלור (אנ'), הנגבות מכל כלי השיט המסחריים הפוקדים את נמלי האיים הבריטיים; גובה האגרה מחושב לפי התפוסה נטו של האונייה, והוא נקבע על ידי משרד התחבורה (אנ') ומתעדכן מדי שנה. מימון ארגון הצדקה נעשה בנפרד.
האגודה נוסדה ב-1514. הנגיד (Master) הראשון שלה היה תומאס סְפֶּרְט (אנ'), רב החובלים של "מרי רוז", אוניית הדגל של הנרי השמיני, מלך אנגליה, ושל אוניית המלחמה "אנרי גראס א-דייה".
הערות שוליים

↑  "Legal Notices". Trinity House. Archived from the original on 16 December 2009. Retrieved 28 April 2015.
↑  שמה הרשמי: The Master, Wardens and Assistants of the Guild Fraternity or Brotherhood of the most glorious and undivided Trinity and of St Clement in the Parish of Deptford Strond in the County of Kent.
↑  "Charities we Support". Trinity House. Retrieved 28 April 2015.
↑  "Funding". Retrieved 28 April 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0629 0520  Trove: 1165222 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-28

| --- | --- |
 תאריך:  1975 
 מיקום:  לונדון 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  "לקומב, לוסיאן"
 →27 29←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-28 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1975, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1974.
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-47
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
טינק סיטי

| --- | --- |

Th!nk City
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Think Global (אנ'), בשיתוף Valmet Automotive (אנ')
 שנות ייצור:  2008 – 2012
 יחידות שיוצרו:  2,336
 הרכבה:  נורווגיה נורווגיה  פינלנד פינלנד  ארצות הברית ארצות הברית
 אורך:  3,149 מ"מ
 רוחב:  1,658 מ"מ
 גובה:  1,596 מ"מ
 משקל:  1,038 ק"ג (ריק), כולל מצבר 244 ק"ג  1,483 ק"ג (ברוטו), כולל נוסעים+מטען - 445 ק"ג
 בסיס גלגלים:  1,970 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי, מנוע אינדוקציה חשמלי תלת פאזי. מומנט 34 קילו-ואט, הספק 46 כ"ס
 מהירות מרבית:  90–115 קמ"ש (בהתאם לסוג המצבר)
 סוללה:  24 ואט-שעה, 23 ואט-שעה 
 
טינק סיטי (בנורווגית: Think City, נכתב גם: Th!nk City) היא מכונית חשמלית, סופרמיני, מתוצרת יצרנית הרכב החשמלי הנורווגית Think Global (אנ'), בשיתוף Valmet Automotive (אנ') הפינית אשר יוצרה בין השנים 2008–2012 בנורווגיה, פינלנד וארצות הברית.
ארצות יצור

באירופה יוצר דגם ה"טינק סיטי" משנת 2008 ועד מאי 2011.
בארצות הברית יוצר דגם ה"טינק סיטי" מנובמבר 2010 ועד אוגוסט 2012.
בנורווגיה יוצר הדגם בעיר "Aurskog" (אנ').
בפינלנד יוצר הדגם בעיר "Uusikaupunki" (אנ').
בארצות הברית יוצר הדגם בעיר "Elkhart, Indiana" (אנ') במדינת אינדיאנה.
דגם "טינק סיטי" שווק בארצות הבאות: נורווגיה, הולנד, ספרד, צרפת, אוסטריה, שווייץ, פינלנד, בריטניה וארצות הברית.
נתונים

יוצרו 2,500 יחידות.
3 דלתות - האצ'בק.
טווח נסיעה: 200 ק"מ (נסיעה עירונית).
תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 16.0 שניות.
נתונים > סוגי מצברים שהורכבו בדגם "טינק סיטי"

סוללת סודיום-ניקל ("זברה"), משקל - 244 ק"ג, 76 אמפר, הורכבו ב-2,178 יחידות, זמן טעינה: 0-100 הוא 8 שעות (220 ואט, 15 אמפר), 0–100 הוא 10 שעות (220 ואט, 10 אמפר).
סוללת ליתיום-יון, משקל 285 ק"ג, 70 אמפר (הורכב בדגמים שיוצרו בארצות הברית, 148 יחידות), זמן טעינה: 0–100 הוא 8 שעות (220 ואט, 15 אמפר), 0–100 הוא 10 שעות (220 ואט, 10 אמפר).
סוללת עופרת-חומצה, בנוסף לסוללת חומצת העופרת של 12 ואט המספקת את הפונקציות הבסיסיות של המכונית, הדגם צויד בשני סוגים של סוללות משיכה.
תמונות

"טינק סיטי"
"טינק סיטי", שנת 2012
"טינק סיטי", שנת 2012
"טינק סיטי"
"טינק סיטי"
"טינק סיטי"
"טינק סיטי"
ראו גם

פורד TH!NK
רכב חשמלי מונע מצבר
הערות שוליים

↑  טינק סיטי it.motor1.com/news/187824/thnk-city
↑  "טינק סיטי" מתחילה להמכר בפינלנד greencarcongress.com/2010/09/thinkev
↑  טינק סיטי בונה 2,500 יחידותenergytrend.com/news/20101012
↑  סוללת סודיום-ניקל (זברה) mpoweruk.com/zebra
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-25

| --- | --- |
 תאריך:  1972 
 מיקום:  לונדון 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  יום ראשון הארור
 →24 26←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-25 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1972, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1971.
זוכים ומועמדים

עמית באפט"א: פרדי יאנג
| הסרט הטוב ביותר | הבמאי הטוב ביותר |
| --- | --- |
 "יום ראשון הארור" – ג'ון שלזינגר "מוות בוונציה" – לוקינו ויסקונטי  "המקשר" – ג'וזף לוסי  "התפשטות" – מילוש פורמן:  ג'ון שלזינגר – "יום ראשון הארור" ג'וזף לוסי – "המקשר"  לוקינו ויסקונטי – "מוות בוונציה"  מילוש פורמן – "התפשטות"
השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי: השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי
 פיטר פינץ' – "יום ראשון הארור" בתפקיד דניאל הירש אלברט פיני – Gumshoe בתפקיד אדי גינלי  דירק בוגרד – "מוות בוונציה" בתפקיד גוסטאב פון אשנבאך  דסטין הופמן – "איש קטן גדול" בתפקיד ג'ק קראב:  גלנדה ג'קסון – "יום ראשון הארור" בתפקיד אלכס גרוויל ג'יין פונדה – "נערת הטלפון והבלש" בתפקיד ברי דניאלס  ג'ולי כריסטי – "המקשר" בתפקיד מריאן מודסלי  לין קרלין – "התפשטות" בתפקיד לין טיין  ננט ניומן – "כמהים לאהבה" בתפקיד ג'יל מתיוס
השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה: השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה
 אדוארד פוקס – "המקשר" בתפקיד יו איאן הנדרי – "במעגל הנקמה" בתפקיד אריק פייס  ג'ון הרט – "רילינגטון פלייס 10" בתפקיד טימותי אוונס  מייקל גוף – "המקשר" בתפקיד מר מודסלי:  מרגרט לייטון – "המקשר" בתפקיד גברת מודסלי ג'ורג'יה בראון – "כמהים לאהבה" בתפקיד שרה צ'ארלס  ג'ורג'יה אנג'ל – "התפשטות" בתפקיד מרגוט  ג'יין אשר – Deep End בתפקיד סוזן
התסריט המקורי הטוב ביותר: הצילום הטוב ביותר
 "המקשר" – הרולד פינטר Gumshoe – נוויל סמית'  "יום ראשון הארור" – פנלופי ג'ילייט  "התפשטות" – מילוש פורמן, ג'ון גר, ז'אן-קלוד קרייר וג'ון קליין:  "מוות בוונציה" – פסקוואלינו דה סנטיס "כנר על הגג" – אוסוולד מוריס  "המקשר" – ג'רי פישר  "יום ראשון הארור" – בילי ויליאמס
עיצוב התלבושות הטוב ביותר: העריכה הטובה ביותר
 "מוות בוונציה" – פיירו טוסי "המקשר" – ג'ון פורניס  "ניקולס ואלכסנדרה" – איבון בלייק ואנטוניו קסטילו  The Tales of Beatrix Potter – כריסטין אדזרד:  "יום ראשון הארור" – ריצ'רד מרדן "כנר על הגג" – אנטוני גיבס ורוברט לורנס  Performance – אנטוני גיבס  "התפשטות" – ג'ון קרטר
המוזיקה הטובה ביותר בסרט: עיצוב ההפקה הטוב ביותר
 "הקיץ של 42'" – מישל לגראן "איש קטן גדול" – ג'ון פ. המונד  "שאפט" – אייזק הייז  "המכונית שלי" – Charles Dumont:  "מוות בוונציה" – פרדיננדו סקרפיוטי "המקשר" – כרמן דילון  "ניקולס ואלכסנדרה" – ג'ון בוקס  The Tales of Beatrix Potter – כריסטין אדזרד
הסאונד הטוב ביותר: הסרט התיעודי הטוב ביותר
 "מוות בוונציה" – ויטוריו טרנטינו וג'וזפה מורטורי "כנר על הגג" – לז ויגינס, דייוויד הילדיארד, וגורדן מקאלום  "המקשר" – גארת' קרייבן, פיטר הנדפורד, ויו סטריין  "יום ראשון הארור" – דייוויד קמפלינג, סיימון קיי, וג'רי המפריז:  The Hellstrom Chronicle – ואלון גרין Death of a Legend – ביל מייסון
הסרט הקצר הטוב ביותר: Best Specialised Film
 Alaska: The Great Land – דרק ויליאמס Big Horn – ביל שמאלץ  The Long Memory – ג'ון פיליפס:  The Savage Voyage – אריק מרקיז Don't Go Down The... – לאונרד לואיס  A Future for the Past – פיטר ברדפורד
פרס השחקן המבטיח ביותר: פרס האומות המאוחדות
 דומיניק גארד – "המקשר" בתפקיד ליאו קולדסון קארי סנודגרס – "יומנה של עקרת בית" בתפקיד בטינה בלסר  גארי גרימס – "הקיץ של 42'" בתפקיד הרמן ראוצ'ר  ג'נט סוזמן – "ניקולס ואלכסנדרה" בתפקיד אלכסנדרה פיודורובנה:  "הקרב על אלג'יר" – ג'ילו פונטקורבו "ג'ו היל" – בו ויידרברג  "בעל הבית" – האל אשבי  "איש קטן גדול" – ארתור פן
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-44
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-30

| --- | --- |
 תאריך:  1977 
 מיקום:  Wembley Conference Centre
 מנחים:  אסתר רנצן רוג'ר מור
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  קן הקוקייה
 →29 31←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-30 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1977, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1976.
זוכים ומועמדים

עמית באפט"א: דניס פורמן
| הסרט הטוב ביותר | הבמאי הטוב ביותר |
| --- | --- |
 "קן הקוקייה" – מילוש פורמן "כל אנשי הנשיא" – אלן ג'יי פאקולה  "באגסי מלון" – אלן פארקר  "נהג מונית" – מרטין סקורסזה:  מילוש פורמן – "קן הקוקייה" אלן ג'יי פאקולה – "כל אנשי הנשיא"  אלן פארקר – "באגסי מלון"  מרטין סקורסזה – "נהג מונית"
השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי: השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי
 ג'ק ניקולסון – "קן הקוקייה" בתפקיד רנדל מקמרפי דסטין הופמן – "כל אנשי הנשיא" בתפקיד קארל ברנסטין  דסטין הופמן – "איש המרתון" בתפקיד תומאס בבינגטון לוי  רוברט דה נירו – "נהג מונית" בתפקיד טרוויס ביקל  וולטר מתאו – The Bad News Bears בתפקיד מוריס באטרמייקר  וולטר מתאו – "צמד בכותרות" בתפקיד וילי קלארק:  לואיז פלטשר – "קן הקוקייה" בתפקיד האחות רטשד לורן באקול – "הצלף" בתפקיד בונד רוג'רס  ליב אולמן – "פנים מול פנים" בתפקיד ג'ני איזקסון  ריטה מורנו – "הריץ" בתפקיד גוגי גומז
השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה: השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה
 בראד דוריף – "קן הקוקייה" בתפקיד בילי ביביט ג'ייסון רוברדס – "כל אנשי הנשיא" בתפקיד בן בראדלי  מרטין בלסם – "כל אנשי הנשיא" בתפקיד הווארד סימונס  מייקל הורדרן – The Slipper and the Rose בתפקיד המלך:  ג'ודי פוסטר – "באגסי מלון" בתפקיד טלולה ג'ודי פוסטר – "נהג מונית" בתפקיד איירס אנט קרוסבי – The Slipper and the Rose בתפקיד הפיה הטובה  בילי וייטלו – "אות משמים" בתפקיד ביילוק  ויוויאן מרצ'נט – "הביתה" בתפקיד רות'
התסריט הטוב ביותר: הצילום הטוב ביותר
 "באגסי מלון" – אלן פארקר "כל אנשי הנשיא" – ויליאם גולדמן  "קן הקוקייה" – לורנס האובן ובו גולדמן  "צמד בכותרות" – ניל סיימון:  "פיקניק בצל ההר" – ראסל בויד "אלופי ההפלות – ג'רי פישר ופיטר אלוור  "כל אנשי הנשיא" – גורדון ויליס  "קן הקוקייה" – ביל באטלר, ויליאם איי פראקר, והסקל וקסלר
עיצוב התלבושות הטוב ביותר: העריכה הטובה ביותר
 The Marquise of O‏ – Moidele Bicke "באגסי מלון" – מוניקה האו  "פיקניק בצל ההר" – ג'ודית דורסמן  The Slipper and the Rose – ג'ולי האריס:  "קן הקוקייה" – ריצ'רד צ'יו, לינזי קלינגמן ושלדון קאהן "כל אנשי הנשיא" – רוברט ל. וולף  "איש המרתון" – ג'ים קלארק  "נהג מונית" – מרשה לוקאס, טום רולף ומלווין שפירו
המוזיקה הטובה ביותר: עיצוב ההפקה הטוב ביותר
 "נהג מונית" – ברנרד הרמן "באגסי מלון" – פול ויליאמס  "קן הקוקייה" – ג'ק ניטשה  The Slipper and the Rose – ריצ'רד מ. שרמן ורוברט ב. שרמן:  "באגסי מלון" – ג'פרי קירקלנד "כל אנשי הנשיא" – ג'ורג' סי ג'נקינס  "קינג קונג" – מאריו צ'ארי ודייל הנסי  The Slipper and the Rose –ריימונד סים
הסאונד הטוב ביותר: הסרט התיעודי הטוב ביותר
 "באגסי מלון" – לס ויגינס, קלייב וינטר וקן בייקר "כל אנשי הנשיא" – מילטון בארו, ג'ים וב, לז פרצהולט, ארתור פיאנטדוסי ודיק אלכסנדר  "קן הקוקייה" – מרי מקגלון, רוברט ראטלג', ורוניקה סלייר, לארי ג'וסט ומארק ברגר  "פיקניק בצל ההר" – גרג בל ודן קונלי:  The Canadians – אלברט קיש White Rock – טוני מיילם
סרט תיעודי קצר הטוב ביותר: Best Specialised Film
 The End of the Road – ג'ון ארמסטרונג Energy in Perspective – פיטר דה נורמנוויל  The Speed Sailors – ג'ון ספנסר:  Hydraulics – אנתוני סירל For the Want of a Nail – ג'ו מנדוזה  Let's Sleep On It – כריסטופר רולינג  Proteins – לורנס קראב  Slender Chance – מייקל קרוספילד
השחקן המבטיח ביותר בתפקיד ראשי
 ג'ודי פוסטר – "באגסי מלון" בתפקיד טלולה ג'ודי פוסטר – "נהג מונית" בתפקיד אייריס
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-50
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
טובל ושרץ בידו

טוֹבֵל וְשֶׁרֶץ בְּיָדוֹ הוא ביטוי הלכתי, המצוי במקורות חז"ל, המתאר אדם שמבקש לעשות תשובה, ולתקן את דרכיו - אך באותו הזמן ממשיך לעשות מעשה פסול.
חז"ל השתמשו בביטוי כדי להדגיש שהאדם צריך לעזוב את חטאיו לפני שהוא מקבל עליו תשובה ודרכי תיקון. בימינו מקובל ביטוי זה לתיאור אדם שמתאמץ במעשי טהרה וצדיקות, אבל לא נפטר לפני כן מהרגליו הרעים והמגונים או שתוך כדי קיום מעשה הטהרה או המצווה הוא עובר עברה בדרגה גבוהה יותר. לדוגמה קיום מצווה או מנהג שולי תוך כדי העלבת חברו בבחינת מצווה הבאה בעבירה.
משמעותו ההלכתית של הביטוי היא שאדם הנוגע באחד משמונת השרצים המוזכרים בתורה נחשב טמא, וכדי להיטהר עליו לטבול במקווה. ואולם אדם הטובל במקווה בעודו מחזיק במקור לטומאתו, ודאי שלא ייטהר. חז"ל המשילו את האחיזה בשרץ לאחיזה בחטא, ואת התשובה לטבילה במקווה.