stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רקמת חיבור
סוגי רקמת חיבור > רקמת חיבור מתמחה

קיימים חמישה סוגי רקמת חיבור נוספים הנקראים רקמת חיבור מתמחה, משום שרקמות אלו מורכבות ממרכיבים נוספים ויש להן תפקידים אחרים משל רקמת החיבור היסודית. רקמות אלו הן סחוס, עצם, רקמת שומן, הדם והרקמה הרירית. רקמות הסחוס והעצם לעיתים מסווגות בנוסף כרקמות חיבור עם תפקידי תמיכה. רקמת השומן והדם נחשבות לרקמות חיבור "לא טיפוסיות" מכיוון שתכולתן לא קבועה והן זורמות תמידית ביניהן ובין רקמות אחרות בגוף. בנוסף, אין להן סיבים, חומר יסוד ותאים המפרישים חומר יסוד.
סחוס - חומר היסוד בו הוא מוצק וגמיש ואינו ניתן לדחיסה, כמו גומי. בחומר היסוד שקועים תאי הסחוס, הכונדרוציטים, במפרציות (לאקונות) וכן סיבי קולגן דקיקים. הסחוס משמש דגם לעצמות בעוברי החולייתנים, עד שהעצמות תופסות את מקומן. הוא מקנה צורה לחלקי גוף שונים, כמו האף והאוזן החיצונית, הוא חוצץ בין חוליות עמוד השדרה ומרפד מפרקים בין עצמות שונות.
עצם - רקמה קשיחה וצפופה, אשר סיבי הקולגן וחומר היסוד בה מוקשים במינרלים שונים, בעיקר מלחי סידן. קיימים בה תאי עצם חיים, אוסטאוציטים, התופסים נפח זעום. העצם נושאת את משקל הרקמות והאיברים הפנימיים ומגנה עליהם; היא מספקת אתרי אחיזה לשרירי השלד ומשמשת מנוף, המאפשר לשרירים להניע את הגוף כולו. כמו כן, קיימת רקמת עצם ספוגית בחלק הפנימי של העצמות, המורכבת מחלקיקים דקים דמויי מחטים וביניהם חללים. חלק מהעצמות משמשות גם מקלט לרקמות מח העצם המייצרות תאי דם.
רקמת שומן - רקמה שבה תאי שומן גדולים, המכילים טיפות שומן, אשר ארוזים בצפיפות ותופסים את רוב נפחה של הרקמה. רקמה זו משמשת מאגר אנרגיה, כאשר עודפי הפחמימות ושלדיהם הפחמניים של חלבונים בגוף הופכים לשומן. רקמת השומן מהווה גם שכבת בידוד חום (וכך עוזרת לשמירת חום הגוף) וריפוד - נמצאת מתחת לעור, וכך מגנה על האיברים הפנימיים, וסביב הלב והכליות. ברקמת השומן עוברים כלי דם רבים המסיעים שומן לתאי הרקמה ומהם החוצה.
הדם - רקמת הדם היא נגזרת של רקמת חיבור, המשמשת להובלה וכן לחיסון. הדם מורכב בעיקרו מנוזל פלזמה, מים בהם מומסים חלבונים מסוגים שונים, יונים וחומרים רבים אחרים. בתווך הפלזמה נעים תאי דם אדומים, לבנים וטסיות דם.
רקמה רירית – רקמת חיבור מיוחדת הנמצאת בעובר. היא מכילה פיברובלסטים המפרישים קולגן וחומר בין-תאי בעל מרקם ג'לי. רקמה זו נמצאת בחבל הטבור, שם היא נקראת ג'ל וורטון, וכן במוך השן בשיניים צעירות.
מחלות רקמת חיבור

במחלות רבות הפוגעות ברקמת החיבור, קיימת פגיעה בחלבונים המרכיבים את הרקמה, קולגן ואלסטין. הפגיעה בחלבונים אלה גורמת לנזק בתמיכה המבנית שמעניקה הרקמה לגוף. חלק מן המחלות הן מחלות תורשתיות, חלקן נובעות מתזונה לא מאוזנת וחלקן הן מחלות אוטואימוניות, אשר פוגעות בין היתר ברקמת החיבור. עם המחלות התורשתיות ניתן למנות: פרכת, תסמונת אהלרס-דנלוס ותסמונת שטיקלר אשר קשורות בפגיעה בקולגן, וכן תסמונת מרפן, הקשורה בפגיעה בפיברילין. עם מחלות החיסון העצמי ניתן למנות: זאבת, דלקת מפרקים שיגרונית, סקלרודרמה ותסמונת סיוגרן. מחלת הצפדינה נגרמת כתוצאה מחסר בוויטמין C, אשר הכרחי לבניית קולגן תקין בגוף.
לקריאה נוספת

Anthony L. Mescher, Junqueira's Basic Histology, 12th Edition, McGraw-Hill, pp. 86-108, ISBN 978-0-07-160431-4
רמי פייג

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 בנובמבר 1967 ישראל
 פטירה:  22 ביולי 2017 (בגיל 49) חוף הבונים
 מקום קבורה:  בית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת אלקטרוניקה ביחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין
 עיטורים
 פרס ביטחון ישראל לשנת 2005
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברות היי-טק
 
קברו של רמי פייג
רמי פייג (9 בנובמבר 1967 - 22 ביולי 2017) היה מהנדס אלקטרוניקה ישראלי, ראש מחלקת אלקטרוניקה ביחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ויזם היי-טק. חתן פרס ביטחון ישראל לשנת 2005.
ביוגרפיה

רמי פייג גדל ברמת אביב ולמד בבית הספר להנדסאים. בשנים 1991–1994 למד הנדסת חשמל בטכניון וב-2001 סיים תואר שני בתחום באוניברסיטת תל אביב.
שירת בצה"ל במשך 26 שנים, ובתפקידו האחרון, בשנים 2010–2014, היה ראש מחלקת אלקטרוניקה ביחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין בדרגת אלוף-משנה. במסגרת שירותו קיבל בשנת 2005 את פרס ביטחון ישראל.
לאחר שחרורו מצה"ל, נמנה, בשנת 2016, עם מקימי חברת "יוניספקטרל", שעסקה בפיתוח מצלמה דיגיטלית בעלת יכולת לנתח את תכונות החומר המצולם, וכמנכ"ל החברה הוביל אותה תוך חודשים אחדים לגיוס הון של 7.5 מיליון דולר. בהמשך אותה שנה נמנה עם מקימי חברת "היילו" (Hailo), העוסקת בבינה מלאכותית בתחום האינטרנט של הדברים.
ניגן בגיטרה חשמלית והשתתף בהרכבים מוזיקליים אחדים.
נישא לגילה ונולדו להם שלושה ילדים. בשנת 2015 נישא בשנית לבלה קפשייב, שאותה הכיר במהלך שירותם המשותף באגף המודיעין.
ב-22 ביולי 2017 טבע למוות בחוף הבונים. נטמן בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא.
הערות שוליים

↑  Rami Feig, באתר  Crunchbase
↑   אלירן רובין, בדרך לדור חדש של צילום דיגיטלי: הסטארט-אפ הישראלי יוניספקטרל גייס 7.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517278005171  VIAF: 308270616   WorldCat (עם VIAF): 308270616
שלום רוזנפלד (רב)

רבי שלום הלוי רוזנפלד (תק"ס, 1800 - כ' בחשוון תרי"ב, 15 בנובמבר 1851), היה רבה של קמינקה, ואבי חסידות קמינקה. מגדולי תלמידיו של רבי נפתלי צבי מרופשיץ.
ביוגרפיה

נולד ברווה לגביר יעקב יוסף וליענטא בת הרב יהושע צבי העשיל מבאר. נקרא על שם אבי אביו, שכונה "הגראף מראווה". בצעירותו נחשב לעילוי, וכונה "העילוי מראווה". בגיל 9 כבר סיים את הש"ס. בבחרותו למד אצל רבי צבי הירש חריף ואצל רבי שלמה קלוגר.
לפני גיל 13 התארס לחנה גולדה בתו של רבי נפתלי נתן הירש, "הגרף מקראשוב", צאצא לרבי צבי הירש מבולחוב. לאחר נישואיו התגורר בראווה עד שנת תקפ"ב, אז התקבל לכהן ברבנות יאריטשוב. לאחר 15 שנה, מונה לרבה של קמינקא.
הוא היה אחד משני גדולי תלמידיו של רבי נפתלי מרופשיץ, לצד רבי חיים מצאנז. כמו כן נסע לחצרו של רבי שלום מבעלז. הוא לא כיהן באופן רשמי כאדמו"ר, אך בהיסטוריה החסידית הוא נחשב ל"צדיק", ואמרותיו ומעשיות עליו, מודפסות ונאמרות עד היום על ידי חסידים. הוא נודע בחריפותו, ודברי תורה ומשלים רבים שלו מתובלים בהלצות, אשר נחשבות על ידי חסידים כסודות עליונים.
הוא נהג לרקוד "מצווה טאנץ" בניגון מיוחד. הניגון מושר עד היום כ"מצווה טאנץ" בחסידות באבוב, שאדמו"ריה הם צאצאיו.
בנו היחיד רבי יהושע, מילא את מקומו ברבנות קמינקא.
בשנת תשמ"ג, יצא הספר אוהב שלום ובו דברי תורתו ומעשיות עליו.
הערות שוליים

↑  ספר זרעא קדישא עמודים שצ"ג שצ"ד.
↑  הנה קישור לניגון המצווה טאנץ אצל הרבי הנוכחי מבאבוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296414305171  ISNI: 0000 0000 2645 0764  LCCN: n83175639  VIAF: 2146285274415370976   WorldCat (עם VIAF): 2146285274415370976
שייר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (2019–SHPG)  הבורסה לניירות ערך בלונדון 
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 חברת אם:  טקדה 
 חברות בנות:  שייר (ארה"ב)  שייר (בלגיה)  שייר (צרפת)  שייר (קנדה)  שייר (אירלנד)  שייר (אוסטרליה)  שייר (שוודיה) 
 מיקום המטה:  בייסינגסטוק 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התרופות 
 מוצרים עיקריים:  תרופה יתומה 
 מנכ"ל:  אנגוס ראסל 
 עובדים:  5,300 (נכון ל־2014) 
  
 www.shire.com
 
ערך זה עוסק בחברת תרופות בריטית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שייר (באנגלית: Shire Plc) היא חברת תרופות גדולה עם משרדים ראשיים בג'רזי, אירלנד. עם שווקים גדולים בעיקר בבריטניה וארצות הברית, ומוצרים הכוללים: ליסדקסאמפטמין (עם הכנסה של מעל מיליארד דולר שנתית), אדרול, גואנפסין, מסלזין, לנת'נום קרבונט, אלפא-גלקטוסיד, אידורסולפז, ולגלוסרז-אלפא, איקטיבנט ודרמגרפט. החברה רשומה בבורסת לונדון ושייכת למדד FTSE 100 היוקרתי, וכן בנאסד"ק. באפריל 2017 העסיקה כ-22,000 עובדים ושווי השוק שלה הוערך במעל 53 מיליארד דולר. במאי 2018 חברת התרופות היפנית טקדה הגיעה להסכם על רכישת שייר תמורת 62 מיליארד דולר.
היסטוריה

שייר הוקמה בשנת 1986 בבריטניה על ידי חמישה יזמים: הארי סטרטפורד, דניס סטפנס, פיטר מוריארטי, ג'וף הול וד"ר ג'ים מוריי. תחת ניהולו של רולף סטאהל. מניות שייר נרשמו לראשונה למסחר בבורסה של לונדון בשנת 1996. המוצרים הראשוניים של שייר היו תוספי סידן (Calcichew-D3) עבור חולים המבקשים לטפל או למנוע אוסטאופורוזיס.
החברה גדלה במהירות באמצעות שורה של רכישות ומיזוגים.
באוגוסט 2000, רכשה את חברת ביוקם תמורת כ-4 מיליארד.
בפברואר 2007, רכשה את שותפתה האמריקאית ניו ריבר פארמסוטיקלס תמורת 2.6 מיליארד דולר במזומן
בפברואר 2005, רשות הפיקוח על שוק התרופות בקנדה הורתה לה למשוך מהשוק הקנדי את התרופה הנמכרת ביותר שלה, אדרל XR, עקב מותם של עשרים אנשים שהשתמשו בה. אדרל משמשת לטיפול בהפרעות קשב.במרץ 2006 הגישה לבית משפט מחוזי במדינת פנסילווניה תביעה נגד חברת התרופות הישראלית טבע תעשיות פרמצבטיות, בטענה כי גרסה גנרית שפיתחה טבע מפרה שני פטנטים על תרופת הדגל שלה - אדרל (Adderall XR) - בשחרור מושהה. במרץ 2018, מנהל מערכות המידע (מנמ"ר) של חברת טבע עבר לעבוד בחברה.
פעילות בישראל

במרץ 2000, רכשה מחברת די-פארם הישראלית את הזכויות לתרופה לטיפול באפילפסיה שפיתחה. במסגרת ההסכם חברת די-פארם המשיכה ליצר את התרופה עובר שייר בישראל. באוגוסט 2006 חברת יישום, העוסקת במסחור הטכנולוגיות של האוניברסיטה העברית, חתמה על הסכם עם שייר, לפיו שייר תמסחר מולקולה שפותחה באוניברסיטה העברית.
ב-2010 חתמה חברת הביופרמצבטיקה הישראלית קמהדע על הסכם ההפצה עם שייר.
הערות שוליים

↑  גלי וינרב, ‏בכיר בטקדה: "המיזוג עם שייר יאפשר להנגיש מוצרים שלנו", באתר גלובס, 8 בינואר 2019
↑  שירות, ‏שייר תרכוש את ביוקם ב-4 מיליארד ד', באתר גלובס, 11 בדצמבר 2000
↑  איי אונליין, חברת התרופות הבריטית Shire רוכשת את BioChem הקנדית ב-4 מיליארד ד', באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2000
↑  סוכנויות הידיעות, מיזוג נוסף במגזר התרופות: שייר הבריטית תרכוש את שותפתה האמריקאית ניו ריבר עבור 2.6 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2007
↑  מניית חברת התרופות הבריטית שייר צנחה: תרופתה הנמכרת ביותר גרמה למקרי מוות, באתר גלובס, 10 בפברואר 2005
↑  עומרי כהן, שייר הבריטית תובעת את טבע בטענה להפרת פטנטים על תרופה של 730 מיליון דולר; טבע נפלה בכ-4%, באתר הארץ, 4 במרץ 2006
↑  יהודה קונפורטס, ‏גיא הדרי החל את תפקידו כמנמ"ר חברת התרופות שייר, באתר "אנשים ומחשבים", 7 במרץ 2018
↑  מיכל רוה, ‏קבוצת שייר הבריטית רכשה מדי-פארם הישראלית הזכויות לתרופה לטיפול באפילפסיה, באתר גלובס, 15 במרץ 2000
↑  אביבה משמרי, ‏חברת הביוטק די-פארם מרחובות השלימה גיוס של 30 מיליון דולר, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2001
↑  גלי וינרב, ‏יישום חתמה על הסכם רישוי עם שייר שעשוי להגיע להיקף של עשרות מיליוני דולרים, באתר גלובס, 23 באוגוסט 2006
↑  גלי וינרב, ‏קמהדע מרחיבה השת"פ עם שייר: רף הכנסות מינימלי של 237 מ' ד', באתר גלובס, 16 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0374 2229  LCCN: nb2013026733  VIAF: 305940218   WorldCat (עם VIAF): 305940218
שעל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: גולן
גובה ממוצע: ‎783 מטר
תאריך ייסוד: 1976
תנועה מיישבת: חרות בית"ר
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 343 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎8.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) שעל(למפת אצבע הגליל רגילה) שעל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שעל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שעל33°07′00″N 35°43′06″E﻿ / ﻿33.1165353596305°N 35.7182016902588°E﻿ / 33.1165353596305; 35.7182016902588  heמפת היישובים של מועצה אזורית גולן (in English: Golan Regional Council) באדום - שעל בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

שַׁעַל הוא מושב של תנועת החרות הממוקם בצפון מערב רמת הגולן.
המושב שוכן לרגלי תל שיבאן, בגובה של 775 מטרים מעל פני הים. שמו של המושב הוא ראשי תיבות של המילים: "שב עם לאדמתו". עד שנת 1967 שכן במקום הכפר הערבי פרחתא, שננטש מתושביו במהלך מלחמת ששת הימים.
הגרעין שהקים את המושב, התגבש כמחאה על גינוייה של ישראל באו"ם בשנת 1976. במשך מספר שנים ישב הגרעין במחנה צבאי במזרעת קונייטרה. ב- 1980 עבר היישוב למקומו הנוכחי.
כלכלת המושב מתבססת על גידולי שלחין (תפוחים, שזיפים, דובדבנים, ענבים לייצור יין) וכן על גידולי עדרי בקר וצאן ולול פיטום.
לקריאה נוספת

מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467840805171
שייק שאק

| --- | --- |


הסניף הראשון של הרשת בכיכר מדיסון
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק
 סימול:  SHAK
 מייסדים:  דני מאייר 
 תקופת הפעילות:  יולי 2004 – הווה (כ־20 שנה)
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 ענפי תעשייה:  מסעדה 
 מוצרים עיקריים:  המבורגר 
  
 shakeshack.com
 
שייק שאק (באנגלית: Shake Shack) היא רשת מזון מהיר אמריקאית. הרשת התחילה כעגלת נקניקיות שפעלה בכיכר מדיסון בניו יורק בשנת 2001, והפופולריות שלה גדלה בהתמדה. בשנת 2004 היא קיבלה אישור לפתוח קיוסק קבוע בתוך הפארק, והרחיבה את התפריט שלה מנקניקיות בסגנון ניו יורק להמבורגרים, נקניקיות, צ'יפס ומילקשייק.
מאז הקמתה שייק שאק הייתה לאחת מרשתות המזון עם הצמיחה הגבוהה ביותר, ובסופו של דבר הפכה לחברה ציבורית. היא הגישה בקשה להנפקה ראשונית של מניות בסוף 2014. ביום ההנפקה המחיר ההתחלתי של מניותיה עמד על 21 דולר, ועלה מיד ב-123% ל-47 דולר ביום הראשון למסחר.
החברה מחזיקה ומפעילה כיום למעלה מ-400 סניפים ברחבי העולם.
היסטוריה

בשנת 2000, עיריית ניו יורק החלה בבנייה מחדש של מדיסון סקוור פארק, שהיה במצב גרוע. כחלק מהשיפוץ, המסעדן דני מאייר סייע בהקמת כיכר מדיסון כדי לסייע בפיתוחו מחדש. אחד הדברים הראשונים שנעשו במהלך פעולות השיפוץ היה אירוח של תערוכת אמנות בשם "I <3 Taxi" בתוך הפארק כדי להעלות את המודעות להתחדשות הפארק. מנהל התפעול של מאייר, רנדי גארוטי, הקים עגלת נקניקיות שהובאה מהמטבח של המסעדה Eleven Madison Park. עם הזמן זכתה העגלה להצלחה רבה, ונשארה פעילה למשך כמעט שלוש שנים.
בשנת 2004 העירייה החלה להגיש הצעות להפעלת מסעדה חדשה בסגנון קיוסק בתוך הפארק. מאייר תיאר את הרעיון שלו לחלל, ופתח את סניף שייק שאק הראשון, ביולי 2004. בתחילתה המסעדה לא תוכננה להיות רשת אלא חנות אחת שתפעל בניו יורק. עם זאת, כשהמכירות המשיכו לגדול, הבינו במסעדה שיש מקום להתרחבות.
מאז פתיחתה, שייק שאק גדלה להיות החלק הגדול ביותר בתיק ההשקעות של USHG (חברת האם המפעילה את הרשת). ההכנסה הממוצעת בחנות היא 4 מיליון דולר, יותר מפי שניים מההכנסה הממוצעת של הרשת המתחרה מקדונלד'ס, בארצות הברית. הפופולריות של החנות הגיעה לכך שבקיץ, או בסופי שבוע עם מזג אוויר נעים, התור למסעדה יכול להגיע מעבר לשעה. מצלמת אינטרנט באתר של המסעדה מציגה את התור בזמן אמת.
ביוני 2010, שייק שאק פתחה את המסעדה הראשונה שלה מחוץ לעיר ניו יורק בקניון לינקולן רואד במיאמי ביץ'. ב-12 ביולי 2010 נפתחו מסעדות שייק שאק במנהטן ברובע התיאטרון ובאפר איסט סייד.
ביולי 2011, פורסם כי שייק שאק הגיעה להסכם עם החברה שמפעילה את הרכבות בניו יורק - MTA לפתיחת חנות במפלס התחתון של תחנת גרנד סנטרל. הפרויקט התעכב מכיוון שהמזללה המקסיקנית Zócalo, שפעלה במקום שהיה מיועד לשייק שאק, סירבה להתפנות לאחר תום חוזה השכירות, והגישה תביעה בטענה לשחיתות בהסכם עם שייק שאק. התביעה נדחתה. בתחילת מאי 2013 פינתה זוקאלו את החלל, והמסעדה החדשה נפתחה ב-5 באוקטובר 2013.
התרחבות והנפקה

עד אוגוסט 2014 החלו חנויות שייק שאק לפעול במדינות: קליפורניה, קונטיקט, דלאוור, וושינגטון, פלורידה, ג'ורג'יה, אילינוי, מרילנד, מסצ'וסטס, ניו המפשייר, ניו ג'רזי, נבדה, פנסילבניה, טקסס ווירג'יניה, בנוסף למיקומים נוספים בניו יורק. באותו חודש צצו דיווחים על כך שהחברה מתכוונת לצאת להנפקה ודנה על חיתום עם מספר בנקי השקעות, כולל ג'יי פי מורגן, מורגן סטנלי וגולדמן זקס.
ב-29 בינואר 2015, שייק שאק תמחרה את ההנפקה שלה ב-21 דולר למניה. בבוקר 30 בינואר 2015, היא החלה להיסחר ב-NYSE במחיר של 47 דולר למניה תחת הסימול SHAK. באפריל 2015, המניות הגיעו למחירים של 72 דולר, והגיעו לשיא של כ-90 דולר במאי 2015. בהגשת ההנפקה שלה, החברה הצהירה כי היא מתכננת להרחיב את טביעת הרגל המקומית שלה ל-450 חנויות המופעלות על ידי החברה. למרות שלא נמסר תאריך יעד להתרחבות זו, החברה ציינה כי בכוונתה לפתוח לפחות 10 מסעדות חדשות בכל שנה, אם כי מאוחר יותר שינתה יעד זה ל-12 בשנה, ומאוחר יותר ב-2016 ל-14 מסעדות בשנה, יעד שיביא בסך הכל ל-450 מסעדות בתוך כ-25 שנים.
מאוחר יותר באותו חודש, שייק שאק הגישה בקשה לסימן מסחרי למונח "Chicken Shack", מה שהוביל להשערות שהחברה עומדת להוסיף לתפריט כריכי עוף. החברה הגישה באופן זמני כריכי עוף בסניפים שלה בברוקלין ב-7 ביולי 2015. בינואר 2016, שייק שאק הגישה כריכי עוף בסניפים נוספים בארצות הברית, לאחר שהגישה אותם באופן קבוע בכל הסניפים בברוקלין.
התרחבות עולמית

ב-10 באוקטובר 2018, שייק שאק הודיעה כי היא תתחיל לפעול באופן רשמי בסינגפור בנמל התעופה Jewel Changi בשנת 2019. נכון לשנת 2021, ישנם שמונה סניפים בעיר-מדינה. ב-27 ביוני 2019, פתחה שייק שאק סניף במקסיקו סיטי בפסאו דה לה רפורמה, אחד הרחובות העמוסים ביותר במקסיקו. הפתיחה הייתה כה פופולרית, שביום הפתיחה אנשים חיכו בתור כשעתיים. הרשת צפויה לפתוח 30 סניפים במקסיקו עד 2029. ב-22 במרץ 2023, שייק שאק הודיעה שהיא תתרחב לקנדה, ושהיא מתכננת לפתוח 35 סניפים עד 2035. ב-24 במרץ 2023, שייק שאק הושקה בתאילנד. הסניף הראשון בבנגקוק, הממוקם בסנטרל וורלד, נפתחה ב-30 במרץ 2023 עם שאיפה להתרחב ל-15 סניפים בתאילנד עד 2032.
בישראל

ב-19 באפריל 2023, שייק שאק הודיעה על כניסה לפעילות בישראל והזכיין המקומי הנבחר הוא הראל ויזל וקבוצת ירזין-סלע מסעדות. כשהמסעדה הראשונה נפתחה בתל אביב, עם תוכניות להקים בהמשך 15 סניפים נוספים ברחבי הארץ. ב-27 בפברואר 2024 נפתח הסניף הראשון של הרשת בישראל, ברחוב דיזנגוף בתל אביב.
לצד ביקורות מעורבות על רמת האוכל, נמתחה ביקורת רבה על כך שהמחירים ברשת יקרים משמעותית מסניפיה בארצות הברית.
מוצרים

שייק שאק הייתה לעיתים קרובות המסעדה הראשית בפסטיבל האוכל EEEEEATSCON של אתר המסעדות "The Infatuation" בסנטה מוניקה, קליפורניה ובפורסט הילס, ניו יורק. המנהל הקולינרי, מארק רוסטי, ידוע ביצירת המבורגרים אקסקלוסיביים ושיתופי פעולה עם מסעדות מקומיות בפסטיבל. בשנת 2018 הוא שיתף פעולה עם מסעדת אמילי מברוקלין כדי ליצור המבורגר בסגנון שאק עם גבינה אמריקאית, רוטב "אמי" מיוחד ובצל מקורמל. ההמבורגר היה מאוד פופולרי, והכרטיסים לאירוע אזלו שבוע מראש. הוא תואר כ"מאש אפ של טעמי פיצה והמבורגר" ו"טרנסצנדנטי".
השייקים של שייק שאק תוארו על ידי מבקרים כ-"כמה מהטובים בתעשייה". הרשת מוכרת גם המבורגרים עוף, צ'יפס, נקניקיות, רפרפת, בירה ויין. בכל מיקום חדש מותאם תפריט המשקאות לטעמים המקומיים של העיר בה החנות פועלת. המוצר המפורסם ביותר של הרשת הוא ה"שאק בורגר". המכיל קציצת בקר, גבינה אמריקאית, חסה, עגבנייה ורוטב ייחודי המכונה "רוטב שאק".
ביקורת

שייק שאק זכתה לביקורת על כך שניצלה פרצה בכללים של תוכנית סיוע לעסקים קטנים על מנת לקבל סיוע כספי שנועד לסייע לעסקים קטנים בתקופה של מגפת הקורונה. החברה מפעילה 189 מסעדות בארצות הברית, אך מעסיקה רק כ-45 עובדים בכל מסעדה. מנכ"ל שייק שאק, רנדי גארוטי, אמר אז שהיא תחזיר את 10 מיליון הדולר שקיבלה כדי ש"מסעדות שהכי זקוקות להם יוכלו לקבל אותם עכשיו".
ביוני 2020, ארגוני משטרה האשימו עובדים במסעדה של הרשת במנהטן תחתית בהרעלת שני שוטרים באקונומיקה לאחר שדיווחו שלשייק שלהם יש טעם מוזר. חקירת משטרה לא מצאה אשמה של הרשת, והיא נוקתה מעבירה. הרשת קבעה מאוחר יותר כי ייתכן שהטעם המוזר של המשקאות נגרם מניקוי לקוי של מכונת מילקשייק.
שעיר סוניה

| שעיר סוניה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: שעיר
מין:: שעיר סוניה
שם מדעי
 Otus sunia ‏הודג'סון, 1836

שעיר סוניה (שם מדעי: Otus sunia) הוא מין של שעיר ממשפחת הינשופיים החי במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה בטווח שבין רוסיה לתאילנד.
מאפיינים

אורכו של שעיר זה 179–210 מ"מ בקירוב, מוטת כנפיו 497–525 מ"מ ומשקלו עד 100 גרם. השעיר בעל נוצות אפורות-בהירות מסורטטות בחום לאורך הבטן, החזה והראש והכנפיים, הגב העורף חומים או כתומים עם שרטוטים אפורים עד לבנים בקצוות. הראש גדול עם עיניים צהובות קדמיות המותאמות לראיית לילה והמקור קצר וכהה. לשעיר זה ציצות קטנות יחסית ואינם זקופות. מסביב לראש צווארון גדול ואפור עם קצוות שחורים ליד פרצוף השמע.
השעיר מצוי ביערות רחבי עלים, יערות נשירים ויערות גשם בין רוסיה לתאילנד ולאורך תת-היבשת ההודית. הוא מצוי גם בכמה איים כמו באינדונזיה ומלזיה, הפיליפינים, יפן וסחלין. הוא מסתתר בין עלוות העצים ויוצא בלילה. השעיר מאזין מהענף לטרף בעזרת אוזניו הגדולות ועט עליו בחרישיות מהענף. טרפו כולל מכרסמים קטנים, עופות קטנים, עטלפים, זוחלים כמו שממיות, עכבישים וחרקים גדולים.
שעיר זה אינו מכין קן אלא מחפש נקרות עצים או קנים מוכנים, במקרים רבים של סיטיים. בקן הנקבה מטילה 3–6 ביצים ושומרת עליהם עד הבקיעה מטורפים כמו נחשים ונמיות התרים אחרי הביצים.
הערות שוליים

↑  שעיר סוניה באתר הרשימה האדומה של IUCN
שמן לימון

| --- | --- |

שמן לימון במבחנה
 
 מאכלים
 סוג:  שמן 
 מרכיבים עיקריים:  לימון 
 
שמן לימון הוא שמן אתרי נדיף ומעט צהבהב המופק מכבישה קרה או זיקוק של סחיטה של קליפת לימון.
שמן לימון משמש להוספה או שיפור טעם וריח בחומרי טעם וריח, בבשמים, במאכלי מזון, בתכשירים פרמצבטיים ובמנורות ריח לחדר. במיקרוסקופיה, שמן לימון שומש כהבהרת הדגימה הנלקחת.
שמן לימון מכיל טרפנים (לימונן), ססקוויטרפנים (אנ'), אלדהידים (ציטראל וציטרונלל (אנ')) ואסטרים (גרניל אצטט (אנ')).‏
הערות שוליים

↑  Lemon Essential Oil: Benefits, Side Effects, How to Use, and More, Healthline, ‏2019-05-24 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Lemon Oil - an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX552204
שעם

עץ אלון השעם מקולף
שעם גולמי
פקקי שעם
שעם הוא חומר עצי, נקבובי וגמיש, אשר נמצא בקליפות צמחים כאלון השעם (Quercus suber) ומשמש את האדם למגוון שימושים. רוב השעם בעולם מופק בפורטוגל.
גמישותו של השעם ואי חדירותו לנוזלים הופכות אותו לחומר מתאים לייצור אטמים, פקקי בקבוקים, ובפרט בקבוקי יין. ייצור פקקים לבקבוקים צורך כ-60% מכל השעם הנצרך בעולם. צפיפותו הנמוכה של השעם הופכת אותו למתאים לייצור מצופים לדיג, ויריעות שעם משמשות לריצוף ולייצור לוחות מודעות.
ידוע על שימוש בשעם לכל הפחות לפני כ-2,600 שנה על ידי האטרוסקים באיטליה.
פעילי איכות הסביבה מעודדים את תעשיית השעם, שכן היא מתבססת על מקורות מתחדשים ותוצריה קלים למיחזור. בניגוד לתעשיות העץ האחרות, תהליך הייצור הייחודי של השעם אינו פוגע בעץ עצמו. קליפת העץ מתעבה כל שנה בכמה מילימטרים עד שהיא מגיעה לעובי הרצוי (בין 2 ל־5 ס"מ). כל עץ מקולף רק אחת לעשר שנים, ובין קילוף לקילוף נותנים לעץ להשתקם ולנוח. עץ השעם חי בסביבות 150 שנים דבר שמאפשר כ־15 קילופים בממוצע במהלך חיי עץ.
הדרישה לשעם הולכת וגדלה שכן נמכרים יותר ויותר בקבוקי יין. מכיוון שניתן לקצור את קליפת העץ רק כפעם בעשור, מחירו של שעם גמיש מאיכות גבוהה הוא יקר למדי. יינות זולים משתמשים לרוב בפקקים משעם זול באיכות נמוכה, בפקקי פלסטיק, פקקי מתכת בעלי הברגה או סגרים אחרים אשר גם מונעים את טעם הלוואי הקל של השעם. פקקים סינתטיים לא מתייבשים ומתכווצים כפקקי השעם, ולכן אין צורך לאחסן את הבקבוקים בשכיבה כדי למנוע את חמצון היין.
הכנת חומר הגלם

לאחר שעץ אלון השעם עובר את גיל עשר, מתים בסוף החורף ובאביב, אחת לכמה שנים, תאי רקמת השכבה החיצונית של הגזע, האפיתל. במקומם עולים תאים מרקמת תאים משנית אפידרמיס, שכבת העור החיצונית, הגדלה באופן מקביל מסביב לגזע. התאים החדשים שנוצרים מרחיקים את התאים הקיימים, יוצרים חללים ריקים בינם וגורמים לניוונם. הרחקת התאים המתים מגזע העץ מונע את זיהומו ממיקרואורגניזם כמו "סוברינה" (suberina)[דרוש מקור] המנסים לחדור לרווחים שנוצרים בין התאים החדשים לבין התאים הישנים. את מלאכת איסוף קליפות גזע העצים משלימים על ידי ניסור מעגלי של הקצה העליון והתחתון של גזע העץ. את הקליפה עצמה מושכים בכח הזרוע. לאחר מכן, מורידים במסור ענפים אחדים מתחתית נוף העץ על מנת לזרז את צמיחתה מחדש של קליפת גזע העץ. כך נשמר הנוף של העץ והוא יכול להמשיך בפעילות הפיזיולוגית שלו ולחדש את הצמיחה של קליפות הגזע.
בבית החרושת

הקליפות המפורקות מועברות לבתי חרושת ומתייבשות במשך שישה חודשים. לאחר מכן הן מתבשלות בחום של 120 מעלות. הקליפות המעובדות עוברות לסוגי שימושים:
אם קליפות העץ מיושרת במידה מספקת, נוצרים לוחות של שעם מקורי בעובי עד 10 ס"מ. הלוחות נחתכים על ידי תבניות של מכונות אשר יוצרות מהם פקקים לסוגיהם ומוצרים לנוי ולקישוט הבית.
חלקי קליפות אשר נשרו בעת הקילוף או העיבוד ולא עוברים תהליך פירוק מומסים לתערובת המשמשת לייצור מוצרים.
ראו גם

תעשיית השעם בסרדיניה
מוצרי שעם
שייראדז

שייראדז (בפולנית: Sieradz) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, על גדת נהר ורטה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

תחילתה של שייראדז ביישוב מהמאה ה-6 לספירה. במהלך המאה ה-13 הוענקו לשייראדז זכויות אזרחיות, ובתקופה זו הייתה העיר לבירת נסיכות עצמאית. בשנת 1445 הוכתר בעיר קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין.
עד המאה ה-16 הייתה העיר מוקד מסחר חשוב, ובאמצע המאה ה-17 נפגעה כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, משריפות ומהצפות. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיר בתחום פרוסיה.
שייראדז הייתה מההעיירות המועטות בפולין שלא נפגעו במלחמת העולם השנייה. בסוף 1957 היה בעיר בית מלון אחד. בעקבות שיגור ספוטניק 1 התגאו בעיר בבן עירם, ארי שטרנפלד, שהיה בצוות מפתחי הלווין, והפכו את הבית שבו נולד למוזיאון.