stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנק בריגס

פרנק ארלינגטון בריגס (באנגלית: Frank Arlington Briggs;‏ 15 בספטמבר 1858 –  9 באוגוסט 1898) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית החמישי מ-1897 ועד מותו.
ראשית חייו

פרנק בריגס נולד במיניאפוליס, מינסוטה. הוא עבד כמדפיס וכעיתונאי. ב-1877 נשא בריגס לאישה את נאני רייצ'ל מיק, ולשניים נולדו שתי בנות. ב-1881 הוא עבר לעיר מנדאן שבטריטוריית דקוטה (כיום בתחומי דקוטה הצפונית), שם הוא עסק בעסקי מקרקעין.
קריירה

בשנים 1885–1887 שימש בריגס כגזבר מחוז מגוריו, מחוז מורטון. בשנים 1894–1896 הוא כיהן כמבקר המדינה של דקוטה הצפונית. בנובמבר 1896 הוא נבחר כמושל דקוטה הצפונית החמישי, וכיהן בתפקיד מ-6 בינואר 1897 ועד מותו. כמושל פעיל, הוא לקח חלק בדיונים על חוקים שנוסחו בבית המחוקקים המדינתי, כולל העברת חוק ההכנסות וחוק הרכבת הכללי, שפיקח על תעבורת משאות ונוסעים.
פרנק בריגס נפטר בעת כהונתו, ב-9 באוגוסט 1898, בעיר ביסמרק, בירת דקוטה הצפונית, כתוצאה ממחלת השחפת, חמישה שבועות לפני יום הולדתו ה-40. סגן המושל ג'וזף דוויין הושבע במקומו וכיהן בארבעה החודשים וחצי שנותרו לתקופת כהונתו בת השנתיים של בריגס. הוא נטמן בבית הקברות שבעיר הווארד לייק שבמינסוטה. בריגס היה ראשון מושלי דקוטה הצפונית שנפטר בעת כהונתו.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1173.
הערות שוליים

↑  "Frank Arlington Briggs". Mandan Historical Society. Archived from the original on July 31, 2020.
↑  "Frank A. Briggs". www.history.nd.gov. Archived from the original on October 18, 2020.
↑  "Gov. Briggs Dead. North Dakota Executive Succumbs to Consumption as Bismarck". The New York Times. August 10, 1898.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193145252  LCCN: no2016152952  VIAF: 1629148209326500460007   WorldCat (עם VIAF): 1629148209326500460007
פרנץ אורגלר

פרנץ יעקב אורגלר (בגרמנית: Franz Yaakov Orgler;‏ 22 באוגוסט 1914 – 13 בינואר 2015) היה אתלט יהודי-גרמני, סגן אלוף המכביה השנייה (1935) בריצת 800 מטר ושיאן מכבי העולמי בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה

אורגלר נולד וגדל בוופרטל-ברמן למשפחה יהודית ליברלית. אביו, קורט אורגלר, היה עורך דין מכובד ואמו אדל אורגלר-בלומנטל. משנת 1931 היה קורט אורגלר יו"ר הקהילה היהודית של ברמן עד לפירוקה. לפרנץ היו שלושה אחים האנס יואכים, מארי-לואיז ואווה. בגיל 17 הוא התאמן במועדון הבורגני של ברמן שחור-לבן במגרש הספורט "מלאק". הוא היה האתלט היהודי היחיד במועדון. בהמשך עבר להתאמן בקבוצת הכח קלן בגרמניה.
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה אורגלר במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:04.8 דקות, אחרי אברהם רוזנקרנץ מארצות הברית (2:02.4 דקות) ולפני לאון פאסי מיוון (2:05.8 דקות).
במאי 1937 ברח אורגלר מהנאצים לשוודיה.
באליפות סטוקהולם שנערכה במרץ 1946 קבע אורגלר בריצת 1500 מטר שיא מכבי עולמי של 4:01.4 דקות.
חיים אישיים

שלושת אחיו הצליחו לברוח בזמן מגרמניה הנאצית. אווה ברחה לאיטליה בשנת 1933 ובהמשך לארגנטינה, מארי-לואיז ברחה לאנגליה בשנת 1939 והנס יואכים ברח גם הוא לשוודיה בשנת 1939.
ב-20 ביולי 1942 נלקחו הוריו, קורט ואדל אורגלר לדיסלדורף וגורשו משם לגטו טרזינשטט ומשם למחנה ההשמדה אושוויץ ב-28 באוקטובר 1944, שם ככל הנראה נרצחו זמן קצר לאחר מכן. תאריך המוות המדויק אינו ידוע. לפני גירושם כתבו הוריו מכתב פרידה לילדיהם.
בשנת 1947, לאחר עשר שנים של מגורים קבועים בשוודיה, הוא קיבל אזרחות שוודית ושירת בצבא. מאז הוא מכנה את עצמו בשם פרנס אורגלר. במשך 56 שנים היה נשוי לאשתו מצפון שוודיה.
נפטר ב-13 בינואר 2015.
הערות שוליים

↑  בתפוצות - יהודי אחר, דבר, 5 בדצמבר 1933
↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
↑  בספורט - שיא מכבי עולמי ב-1500 מטר, באתר הארץ, 29 ברץ 1946
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1064690882  VIAF: 313272219   WorldCat (עם VIAF): 313272219
פריבט-בנק

| --- | --- |

PrivatBank headoffice
PrivatBank headoffice
 נתונים כלליים
 סוג:  בנק
 מוטו:  "בנק לאלה האוהבים את אוקראינה"  Банк для тих, хто любить Україну
 מייסדים:  איגור קולומויסקי, Serhiy Tihipko, גנאדי בוגולובוב 
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 חברת אם:  Privat Group הבנק הלאומי
 חברות בנות:  LiqPay  PrivatBank 
 מיקום המטה:  דניפרו 
 משרד ראשי:  דניפרו, אוקראינה
 בעלות:  ממשלת אוקראינה
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים ובנקאות
 מוצרים עיקריים:  שירותים פיננסיים
 הכנסות:  1,370 מיליארד גריבנה (ריווח נטו ,2010)
 יו"ר:  גרהרד ביוש
 עובדים:  מעל ל-30,000 איש
  
 www.privatbank.ua
 
"פריבט-בנק" (באוקראינית: ПриватБанк) הוא הבנק הגדול ביותר באוקראינה. הבנק נחשב למוביל ביותר מבחינת מספר הלקוחות, הזכות, תיק האשראי והמסים ששולמו למדינה.
ב-18 בדצמבר 2016 הבנק הולאם על ידי ממשלת אוקראינה לאחר שהבנק הלאומי של אוקראינה הכריז על הלאמת הבנק‏.
פעילות הבנק

בניגוד לרוב הבנקים הגדולים באוקראינה שסניפיהם המרכזיים נמצאים בקייב, הסניף המרכזי של "פריבט-בנק" ממוקם בדניפרו. מלבד זאת, "פריבט-בנק" הוא הבנק היחיד מבין הבנקים האוקראיניים הגדולים, שהונו הוא אוקראיני ב-100%. בבנק עובדים מעל ל-30 אלף פקידים. לפי תוצאות מחקר "שיווק הבנקאות", שבוצע על ידי חברת "JFK Ukraine", כל לקוח שלישי מלקוחות הבנקים שנשאלו, משתמש בשירותי "פריבט-בנק" (33.2%). כל רביעי משתמש גם בשירותי בנקים אחרים וטוען ש"פריבט-בנק" הוא הבנק העיקרי שלו (24.9%).
נכון ל-1.2.2011, 2.4 מיליון גמלאים השתמשו בפריבט-בנק. 3.4 מיליון אנשים מקבלים את משכורותיהם דרך כרטיס האשראי של "פריבט-בנק". מיליון סטודנטים מקבלים מלגות דרך "פריבט-בנק"[דרוש מקור]. 3,202 סניפים ומשרדים בערי ומחוזי המדינה, תשתית הבנק כוללת 6,975 כספומטים‏, 2,228 מסופים לשירות עצמי, 35,486 מסופי משיכה‏. בממוצע, 1.5 מיליון אנשים פונים לשירות ביממה אחת[דרוש מקור].
לרשת "פריבט-בנק" שותפים הבנקים שלהלן:
מוסקום-פריבט-בנק (הפדרציה הרוסית)
(לטביה) AS PrivatBank
(פורטוגל)AS PrivatBank
טאו-פריבט-בנק (גאורגיה)
מלבד זאת, ל"פריבט-בנק" יש סניפים ונציגויות ב-12 מדינות בעולם, בהן- איטליה, קפריסין, בריטניה וסין.
היסטוריה

"פריבט-בנק" הוא אחד הבנקים המסחריים הפרטיים הראשונים שנוסדו באוקראינה. ההחלטה להקים את "פריבט-בנק" התקבלה באספת המייסדים ב-7 בפברואר 1992. כבר ב-19 במרץ 1992, נרשם הבנק ברישום הממשלתי. "פריבט-בנק" פעל בתחילת דרכו ממשרד אחד וממחשב אחד. יו"ר הבנק הראשון היה סרגיי טיגיפקו. בנק זה, היה הבנק הראשון שהקים כספומטים והנפיק כרטיסי אשראי באוקראינה והיה המוסד הפיננסי הראשון האוקראיני בעל דירוג בינלאומי. בשנת 1996, הבנק היה לחבר פעיל במערכת התשלומים הבינלאומית "ויזה אינטרניישנל" והתחיל להנפיק כרטיסי אשראי.
בשנת 1997, היה הבנק הראשון בין הבנקים באוקראינה שקיבל סיכום ממוסד דירוגים בינלאומיים "טומסון בנק ווץ'" והיה לחבר פעיל במערכת התשלומים הבינלאומית "יורו-פיי". בשנת 1998, הבנק קיבל סיכום ממוסד דירוגים בינלאומיים "פיטץ' איי בי סי איי". בנובמבר 1998, לפי תוצאות המכרז, הבנק נבחר כאחראי לתשלומי קרן עזרה לניצולי השואה (שווייץ).
בשנת 1999, פתח הבנק מחלקה בינלאומית בקפריסין. סניף "פריבט-בנק" בניקוסיה, הוא הסניף הראשון של הבנק מחוץ לאוקראינה. משנת 2000, הבנק כלול ברשימת הבנקים שאחראים לתשלומי פיצויים לאזרחי אוקראינה, שנרדפו על ידי הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.
עוד בשנת 2000, התרחשו שינויים בבעלות "פריבט-בנק" והבנק הפך מחברה בעלת ערך מוגבל לחברת מניות (איגוד סגור). התקנון הראשון של חברת המניות נוסח ב-4 בספטמבר 2000. בשנת 2001 הוכנס "פרויקט 24", פרויקט שאיפשר ללקוחות לנהל את חשבונותיהם, לשלם תשלומים ולהעביר כספים דרך האינטרנט.
בפברואר 2002, הונפק כרטיס האשראי המיליון על ידי "פריבט-בנק". באפריל 2002 נציג "פריבט-בנק" נבחר כחבר מועצת ההנהלה של VISA CEMEA. בשנת 2003, "פריבט-בנק" הוכר כבנק המצטיין באיכות שירות לקוחות ובאותה שנה, קיבל הבנק את פרס "אס טי פי אקסלנס אוורד" מבנק "דויטשה בנק". פרס זה מאשר מקצועיות גבוהה בתשלומים. "פריבט-בנק" הוא הבנק האוקראיני הראשון, שהביא איגרות חוב אירופאיות בסך 100 מיליון דולר לשוק האירופאי. מלבד זאת, "פריבט-בנק" היה הראשון שדורג ב-Standard & Poor B, חברת הדירוג "פיץ'" העניק דרגה B לאיגרות חוב אירופאיות לטווח ארוך.
לפי החלטת אספת בעלי המניות מ-30 באפריל 1999, פעילות הבנק הותאמה לחוק "חברות המניות" האוקראיני. השינויים הנדרשים הוכנסו לתקנון הבנק, סוג חברת המניות שונה מאיגוד סגור לציבורי. שם הבנק שונה לחברת מניות ציבורית "הבנק המסחרי פריבט-בנק".
בשנת 2016 הולאם הבנק על ידי הממשלה האוקראינית.
ניהול ראשי ומועצת הביקורת ב"פריבט-בנק" > ניהול ראשי

דובילט, אלכסנדר ולרייביץ' – יושב ראש מנהלת ה"פריבט-בנק" (בתפקיד החל משנת 1997)
ניהול ראשי ומועצת הביקורת ב"פריבט-בנק" > בעלי מניות ה"פריבט-בנק"

מניות ה"פריבט-בנק" חולקו בחלקים שונים בין 21 אנשים (99.794% מכל המניות) ובין 5 איגודים (0.206%). בכל זאת, מעל ל-98% המניות הן בבעלותם של שני בעלי המניות: גנדי בוגולובוב (23,773,784 מניות או 49.027% מכל המניות) ואיגור קולומויסקי (23,834,849 המניות או 49,154%)
חידושי פריבט-בנק

ניצול טכנולוגיות חדישות בעבודת הבנק יום יום – אחד המכשירים להחזקת הנהגה פיננסית בשוקי אוקראינה. למטרה זו, פקידי "פריבט-בנק" מנצלים בטכנולוגיות כלליות:
סקייפ, Google Docs, Google Wave
Private.doc כמו כן, קיימות תוכניות בלעדיות שפותחו על ידי הבנק: מערכת היקף המסמכים
"פריבט-בנק" היה הבנק הראשון באוקראינה שהציע ללקוחות בנקאות אינטרנטית.
ב-20 בינואר 2011 בין הטכנולוגיות השימושיות ביותר: פריבט 24–בו משתמשים 773890 לקוחות.
- ניתן לנהל את חשבונות הכרטיס, לבצע תשלומים דרך הטלפון הנייד ולשלוח הודעה Mobilebanking
עם קוד לשרת הבנק.
מערכת תשלומי און-ליין שפותחה על ידי מומחי "פריבט-בנק". מערכת זו כוללת אינטרנט, טלפון נייד וטכנולוגיית LiqPAY
Visa Money Transfer
3-D SECURE טכנולוגיית
הוכנסה על ידי הבנק בשנת 2010 ומוגנת מהונאות.
בנוסף לכך, הוכנסה לסניפי הבנק, טכנולוגיית העודף האלקטרוני "ללא מטבעות", המאפשרת ללקוח למטרת מילוי חשבון הטלפון הסלולרי. להשתמש במטבעות אלקטרוניות או בשובר אלקטרוני.
פרויקטים חברתיים

בסניפי הבנק נערכות תחרויות לגמלאים ולילדים. בשנת 2008 נוסד "בנק הילדים" – יוניור-בנק. בבנק הזה מלמדים את הילדים מושגים בבנקאות.

בשנת 2010 במסגרת פרויקט "תוצרו ברצון" הוקמו בסניפי הבנק, גלריות לתערוכת יצירות הגמלאים. בתיאום עם פרויקט "סקייפ – יום הניצחון", לוחמי מלחמת העולם השנייה יכלו לאתר חברים ולהחליף חוויות. הפרויקט היווה אתגר בתחרות הבינלאומית.
European Excellence Awards 2010
בשנת 2010, נוסד הפרויקט המיוחד "לעזור פשוט"– עזרה לבתי יתומים. הפרויקט הוקם כקרן צדקה, שלא למטרות רווח.

כמו כן, הבנק נעזר בתשתית הכספומטית שלו למטרת אספת כספי צדקה בלא דמי עמלה.
פעילויות צדקה רחבות היקף, להן שותף הבנק- בשנת 2011 ארגן "פריבט-בנק" איסוף כספי צדקה, בלא דמי עמלה, לנפגעי הפיגוע בנמל התעופה דומודדובו מוסקבה. באוקראינה, נאסף סכום של 105 אלפי גריבנה. באוקטובר 2010 נאספו כספים עבור משפחות הנספים בתאונת הדרכים בעיר מרגרנץ, במחוז דנייפרופטרובסק, נאספו 101 אלפי גריבנה. במרץ 2010, נאספו 11 אלפי גריבנה לאנשים שנפגעו ב"מטרו" של מוסקבה. בשנת 2008 נתרמו 530 אלף גריבנה לעזרת הנפגעים משיטפונות במערב אוקראינה.
בשנת 2011 פריבט-בנק מתכונן להפעיל את הפרויקט החברתי "פריבט-בנק נגד הסמים".
הערות שוליים

↑  http://www.kmu.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=249597705&cat_id=244276429
↑  What is the largest bank in Ukraine
↑  За налоги, которые заплатил ПриватБанк, можно купить Одноклассники.ru — ИА "УНИАН"
↑  Кабмін оголосив про рішення націоналізувати "Приватбанк"‏// סוכנות УНІАН‏, 18 בדצמבר 2016
↑  Ukrainian government nationalizes PrivatBank - KyivPost
Ukraine's biggest lender PrivatBank nationalised, BBC‏ (19 בדצמבר 2015)
↑  PrivatBank ATMs list
↑  Privat Bank payment terminals list
↑  JuniorBank
↑  Site
פירס (מודול)

מודול "פירס" לפני חיבור לתחנת החלל
פירס (ברוסית:Пирс , רציף) - היה מודול של תחנת החלל הבין-לאומית שנבנה ברוסיה. הוא נבנה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה בבהזמנת רוסקוסמוס. מודול שוגר לחלל בשנת 2001 בעזרת חללית מטען. הוא חובר לתחנת החלל הבין-לאומית ופעל עד לשנת 2021.
תיאור המודול

מודול נבנה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה בהתאם למפרט של רוסקוסמוס. הוא היה מיועד לעגינה של חלליות מדגם פרוגרס או סויוז - קיימות 2 תא עגינה. כמו כן מודול כלל מנעול אוויר ליציאה מתחנת החלל לפעילות חוץ רכבית. מודול נבנה מפלדה ואלומיניום. אורכו 4.9 מ' וקוטר עד 2.6 מ'. הנפח הפנימי הוא כ-13 מ"ק.
תא עגינה צוידה במערכת העברת דלק מחללית מטען למודול "זבזדה" או למודול "זאריה".
בהתאם לתכנון המקורי היה מתוכנן לייצר מודול זהה נוסף. לאחר שינויי תכנון של תחנת החלל שבוצעו בשנת 2009 פונקציות אלו הועברו מודול "פואיסק".
שיגור המודול בוצע ב-14 בספטמבר 2001 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר סויוז U. לצורך המשימה נבנה חללית מטען פרוגרס ייעודית בו בוצעו התאמות נדרשות. עגינה בוצע לתא עגינה "נדיר" במודול "זבזדה". באותה עת תחנת החלל הייתה מאוכלסת על ידי משלחת מס' 3 שפעלה לקליטת המודול.
בהמשך על ידי צוות של משימות STS-96 ו-STS-101 הובאו לתחנת החלל מנופי STRELA. מנוף ראשון הותקן על ידי משלחת מס' 3 ומנוף השני על ידי משלחת מס' 4. בשנת 2012, לקראת הוצאת המודול מניצול, מנופים הועברו למודול "פואיסק" ו"זאריה" בהתאם.
מודול נבנה מפלדה ואלומיניום. אורכו 5.5 מ' וקוטר עד 4 מ'. הנפח הפנימי הוא כ-34 מ"ק.
בתקופת פעילות דרך המודול צוותי תחנת החלל יצאו ל-52 פעילויות חוץ-רכביות ועגנו חלליות רבות.
ב-26 ביולי 2021 מודול נותק מתא עגינה וחובר לחללית מטען פרוגרס MS-16. לאחר החיבור חללית מטען החלה בתמרון שהסתיים לירידה לאטמוספירה בו היא נשרפה.
לתא עגינה שהשתחרר בהמשך חובר מודול "נאוקה".
תיאור מערכות המודול
פרמיום

.
פֵֿרְמִיּוּם (Fermium) הוא יסוד כימי מלאכותי מתכתי ורדיואקטיבי. סמלו הכימי Fm ומספרו האטומי 100. הוא היסוד ה-8 בסדרת היסודות הטרנס אורניים. פרמיום הוא היסוד הכבד ביותר שניתן להפיקו על ידי הפצצת נייטרונים; לפיכך, הוא היסוד הכבד ביותר הניתן להשגה בכמות מאקרוסקופית. כל היסודות הכבדים ממנו, החל ממנדלביום, ניתנים להפקה רק במאיצי חלקיקים. מעולם לא הוכנה דגימה מתכתית טהורה של פרמיום.
היסטוריה

פרמיום זוהה על ידי קבוצת חוקרים בראשות אלברט גיורסו ב-1952, באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שבודדו אותו מתוך דגימה של נשורת שנאספה על ידי מטוסים זמן קצר לאחר פיצוץ פצצת המימן הראשונה בדרום האוקיינוס השקט. היסוד נקרא על שם הפיזיקאי אנריקו פרמי, אבי הכור הגרעיני. האיזוטופ שזיהו החוקרים היה 255Fm, אשר נוצר לאחר התנגשות של 238U עם 17 נייטרונים בטמפרטורה ולחץ גבוהים המאפיינים את הפיצוץ התרמו-גרעיני.
מאפיינים

מכיוון שעד כה הצליחו להפיק רק כמויות קטנות של פרמיום, מעט יחסית ידוע עליו מבחינה כימית. פרמיום נמצא באתרים שבוצע בהם פיצוץ תרמו-גרעיני, שכן בעת פיצוץ כגון זה נוצרים התנאים שגורמים להיווצרותו בשרשרת של תגובות גרעיניות. לפרמיום אין שימוש מלבד לצורכי מחקר מדעי.
כיום ידועים 20 איזוטופים של פרמיום, שבעל זמן מחצית החיים הארוך מביניהם הוא 257Fm, עם זמן מחצית חיים של כ-100 ימים. איזוטופים אחרים בעלי זמן מחצית חיים ארוך יחסית הם 253Fm עם זמן מחצית חיים של 3 ימים, 252Fm עם זמן מחצית חיים של 25.4 שעות, ו-255Fm עם זמן מחצית חיים של 20 שעות. שאר האיזוטופים שלו, הנמצאים בטווח בין 241Fm ל-260Fm, בעלי זמן מחצית חיים שאינו עולה על 5.3 שעות.
פנחס מנחם אלעזר יוסטמן

ר' פנחס מנחם (אלעזר) יוסטמן (כ' תמוז תר"ח 1848-י' בכסלו תרפ"א 1920) ייסד את החצר החסידית בפילץ ומהאדמו"רים החשובים בפולין שהתפרסם כמחבר ספר "שפתי צדיק". אמו הייתה בתו של מייסד חסידות גור, ר' יצחק מאיר אלתר (החידושי הרי"ם). לאחר פטירת השפת אמת מגור הנהיג חצר חסידית בפילץ.
תולדות חייו

נולד לבנימין אליעזר יוסטמן, ולאמו מרת צינא פעסא אלתר - בתו של החידושי הרי"ם מגור. הוא התייתם מאמו בגיל צעיר וסבו החידושי הרי"ם לקחו תחת חסותו. הוא נסע עם סבו "נסיעות" לאדמו"ר מקאצק.
החידושי הרי"ם השיא את פנחס מנחם עם נכדתו מרת הענדיל לאה אלתר בת ר' אברהם מרדכי אלתר - גם היא יתומה מאביה ומאמה. הענדיל לאה הייתה אחותו של השפת אמת מגור.
לאחר פטירת סבו בתרכ"ו, היה מחסידיו של ר' חנוך הניך הכהן לוין מאלכסנדר. לאחר שנפטר ר' חנוך הניך, היה לחסידו של גיסו ר' יהודה אריה לייב מגור, אצלו היה יושב ראשונה במלכות, והיה מוציא ומכניס שאלות החסידים, וענייני עסקנות שונים.
הוא התפרנס ממסחר ספרים והיה גם מוציא לאור. העמיד בחנות אדם שהוא יכול היה לסמוך עליו, והוא עצמו למד רוב היום תורה וחסידות, ולעיתים היה נכנס לחנות. הדפיס מחדש את התלמוד הירושלמי עם פירוש הרידב"ז בשנת תר"ס הוצאת פיטרקוב.
לאחר הטיש של ה"שפת אמת" בלילות שבת ומועדים, היו החסידים נכנסים אליו, והוא היה חוזר על דברי בן-דודו וגיסו עם תוספות משלו.
היה מתמיד גדול בלימודו, כולל בהליכתו ברחוב ובכל הזדמנות, וברוב היממה למד תורה בשקידה מרובה ביותר, ובשבת אף למד יותר מאשר ביום חול.
כאדמו"ר

לאחר פטירת ה"שפת אמת" בה' בשבט תרס"ה סירב למלאות את מקומו ולקבל את הנהגת חסידי גור, בצוואתו כתב שלא היה לו סימן משמים שיקבל עליו תפקיד זה. ולכן עזב את העיירה גור כדי שלא יבואו אליו החסידים. הוא העביר את דירתו לפילץ שם התמנה לרב העיר. חלק מחסידי וממקורבי השפת אמת בכל אופן נמשכו אחריו ולא הסכימו להרפות ממנו, החסידים נסעו אליו לפילץ, ובדיעבד הוא קיבל אותם. לצד זאת, האדמו"ר ה"אמרי אמת" בנו של ה"שפת אמת" לא הסכים לקבל על עצמו את ההנהגה, כל זמן שהשפתי צדיק גר בעיירה גור, אחרי שהשפתי צדיק עבר לפילץ - כמה ימים לפני פורים חל אצל האמרי אמת שינוי, ובפורים ערך "שולחן" בביתו למקורביו.
כסבו הוא ניהל ישיבה בפילץ ובווירשוב בה למדו בחורים צעירים.
היה הרב הישיש בכל פולין, בתקופתו. עסק בענייני קופת רבי מאיר בעל הנס, ובעניין אתרוגי ארץ ישראל, חברת מחזיקי הדת בפולין, עסק ב"תקנת בנות ישראל" תר"ע, היה מראשי המנהיגים ב"ועידת פטרבורג בתרע"ג" ומינה את הרב ירושלמסקי לטפל בה, ותמך בכל כוחו באגודת ישראל.
בשנת תרע"ב חלה מאוד, והוסיף לעצמו את השם "אלעזר" כסגולה, ומאז נקרא "פנחס מנחם אלעזר".
לאחר עשר שנים שגר בפילץ עבר עם משפחתו לווירשוב, שם גר בתקופת מלחמת העולם הראשונה, לאחר המלחמה עבר לצ'נסטוחובה ובה נפטר.
היה בעל מידות נעלות שאותן ירש מסבו, וכמוהו הצטער מאוד מכינויים שונים שהיו מכנים בהם אנשים כגון "יוסי העיוור", "ראובן השחור" וכדומה, והיה רואה בהם כינויי גנאי שבגללם אפשר לאבד את החלק לעולם הבא. כסבו, שאף כל ימיו לעלות לארץ ישראל, ובשבע הצוואות שכתב בשנותיו האחרונות הזכיר שאיפתו זו.
נפטר ביום שבת בשעת סעודה שלישית והלווייתו נערכה ביום שני בגלל מחלוקת ודין תורה בין קהילת פילץ לצ'נסטוחובה על מקום קבורתו, ובסוף נקבע שיקבר בצ'נסטחוב.
על פי המסופר, כל מי שפסק שעליו להיקבר בצ'נסטחוב הסתלק מהעולם בתוך זמן קצר שכן בצוואתו כתב שישתדלו מאוד שיקברוהו בפילץ.
בנו הצעיר, ר' חנוך גד יוסטמן המשיך את החצר החסידית בפילץ ונספה בשואה.
בצנסטחובה הוקמה ישיבה על שמו של הרבי מפילץ, הישיבה התקיימה עד מלחמת העולם השנייה.
על שמו ולזכרו נוסדה בחצור הגלילית ישיבת שפתי צדיק של חסידות גור בארץ ישראל.
ספריו

קונטרס "הצוואה", תרפ"א.
ספר "שפתי צדיק" חמישה חלקים, עה"ת, תרפ"ה - תרצ"ט. שבו דברי תורה משלו, אך גם מבאר את דברים של סבו "חידושי הרי"ם" ושל ה"שפת אמת", בן דודו וגיסו.
"שפתי צדיק" לחג השבועות, תר"צ.
ספר "מכתבי תורה ויראה", מכתבים, תשע"ד.
כתב גם חיבור גדול על הש"ס ופירוש לתהילים שלא יצאו לאור לפני השואה ואבדו.
משפחתו

רעייתו הולידה לו 6 בנות ושלושה בנים: הבנים הגדולים היו השלישי אחרי שתי בנות והשישי, והבן הצעיר הוא האחרון:
אסתר - נישאה לרב אברהם אבא בומץ וילדה לו שלשה בנים ושתי בנות.
חיה שרה - נישאה לרב יצחק מאיר מינץ וילדה לו בת בשם פייגה שנישאה לרב בנימין וייסקאל.
הרב יצחק מאיר יוסטמן - שם רעייתו רחל, שהולידה לו 5 בנות וארבעה בנים. כיהן כרב בצ'נסטוחובה. נפטר בחיי אביו בשנת תר"פ.
ברכה - נישאה לרב יצחק מאיר אייבשיץ וילדה לו שתי בנות ובן.
פייגה - נישאה לרב חנוך הניך רוטבלט וילדה לו בן בכור ושמונה בנות ובן זקונים.
הרב אברהם מרדכי יוסטמן. גר בוורשה. שם רעייתו רחל.
הרב בנימין אליעזר יוסטמן, חתנו של רבי העניך פייבוש.
בנו הרב יעקב ישעיה יוסטמן - נשא לאישה את פייגה-דינה בתו של הרב שלמה יוסקוביץ, חתנו של ה"אמרי אמת".
יהודית - נישאה לרב שלום אהרן קונשטט.
דבורה - נישאה לרב ישעיה זאב רוסאק.
פריידה-ראצֶה - נישאה לרב מאיר יוסקוביץ (אחד משלושת אחיו היה הרב שלמה יוסקוביץ, חתנו של האמרי אמת).
יהודה אריה לייב - נשא את בתו של הרב יצחק פישל היינה שהיה חתנו של ה"אמרי אמת".
הנדל לאה - נישאה לרב יצחק מנחם מנדל אלתר שהיה בנו של רבי נחמיה אלתר (מאחיו של ה"אמרי אמת") והיו להם שלושה בנים.,
דינה - נישאה לרב שמעון נפתלי אלתר שהיה בנו של הרב יצחק-מאיר אלתר (בנו של רבי משה בצלאל אלתר) ופייגה בתו של ה אמרי אמת. היו להם שלושה ילדים, לאחד הבנים קראו יצחק מאיר.
רבקה - נישאה לרב יוסף שמחה בונם לוין שהיה בנו של הרב חנוך צבי הכהן לוין מבנדין ואחיו של הרב יצחק מאיר הכהן לוין (הרי"ם לוין) וילדה לו בן אחד בשם יהודה אריה לייב.
רחל - בזיווג ראשון נישאה לרב דב בריש איינהורן מאמסטוב, בנו של הרב אפרים צבי איינהורן מאמסטוב שהיה גאון מפורסם ונודע כרבה של העיירה אמסטוב וכראש ישיבה שם. בזיווג שני נישאה לרב יחזקאל מנחם בידרמן.
רבי חנוך גד יוסטמן - צעיר הבנים והמפורסם בכולם. ירש את אביו כרבי מפילץ, והקים בצ'נסטוחובה את ישיבת "שפתי צדיק" על שם אביו ועמד בראשה. בשימש ברבנות בפילץ, ויירשוב, צ'נסטחובה וויילון. נספה בשואה בטרבלינקה.
פרס המוזיקה האמריקאית לתגלית השנה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  פרסי המוזיקה האמריקאית
 תקופת הפרס:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 theamas.com
פרס המוזיקה האמריקאית לתגלית השנה הוא פרס המוענק מאז שנת 2004. שמות שונים לפרס הם האמן הפורץ האהוב (2004) ופריצת השנה (2005–2010).
הערות שוליים

↑  American Music Awards, American Music Awards (באנגלית)
פיליס ג'ורג'

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1949 דנטון, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במאי 2020 (בגיל 70) בית החולים אלברט ב. צ'נדלר, ארצות הברית 
 שם לידה:  Phyllis Ann George 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת צפון טקסס  האוניברסיטה הנוצרית של טקסס  תיכון דנטון 
 בן או בת זוג:  רוברט אוונס (12 בדצמבר 1977–22 ביולי 1978) ג'ון י. בראון (17 במרץ 1979–1998) 
 צאצאים:  פמלה בראון, לינקולן בראון 
 מספר צאצאים:  2 
 
פיליס ג'ורג' (באנגלית: Phyllis George;‏ 25 ביוני 1949 – 14 במאי 2020) הייתה דוגמנית, שחקנית ומגישת ספורט אמריקאית.
ביוגרפיה

ג'ורג' נולדה בדנטון, שבטקסס, היא למדה שלוש שנים באוניברסיטת צפון טקסס (אנ') ולאחר מכן עברה ללמוד באוניברסיטה הנוצרית של טקסס (אנ') עקב כך שהאוניברסיטה העניקה מלגות למלכות יופי.
ב-1969 היא השתתפה לראשונה בתחרות מיס טקסס כמיס דנטון ושם הייתה מקום רביעי, בשנה שלאחר מכן התמודדה כמיס דאלאס בתחרות של מיס טקסס והפעם הייתה במקום הראשון.
באותה שנה נבחרה למיס אמריקה בתחרות הארצית, הארגון הפמיניסטי "Women's liberation movement" ביצע מחאה אודות התחרות.
באוגוסט 1971 היא ביקרה בווייטנאם ביחד עם מתמודדות נוספות במיס אמריקה, הם עבדו ביחד עם ארגון הצדקה "United Service Organizations".
במסגרת כהונתה כמיס אמריקה היא התארחה במספר תוכניות אירוח בטלוויזיה.
ב-1974 החלה לשמש כשדרנית ספורט בערוץ הספורט של CBS, בשנה לאחר מכן הצטרפה לצוות התוכנית "The NFL Today" והיא שידרה ממשחקי ה-NFL.
כאשת עסקים היא פתחה ב-2003 את העסק "Phyllis George Beauty", קו לשיווק מוצרי קוסמטיקה וקרמים לעור.
היא לקחה חלק בכתיבה של מספר ספרים.
בין 1977–1978 היא הייתה נשואה למפיק ההוליוודי רוברט אוונס.
ב-1979 נישאה לפוליטיקאי ג'ון י. בראון ג'וניור, באותה שנה הוא נבחר למושל קנטקי, כתוצאה מכך היא שימשה בין 1979–1983 כגברת הראשונה של קנטקי.
נפטרה ב-14 במאי 2020 בלקסינגטון מסיבוכים של פוליציטמיה.
הערות שוליים

↑  Deborah Yetter, Phyllis George, former Kentucky first lady and Miss America, dies at 70, The Courier-Journal, ‏17 במאי 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007379310005171  ISNI: 0000 0000 2607 6549  LCCN: n83021244  SNAC: w6xd28cb  VIAF: 8754155   WorldCat (עם VIAF): 8754155
פוסום זנב-טבעת מערבי

| פוסום זנב-טבעת מערבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומי זנב טבעת
סוג:: פוסום זנב-טבעת
מין:: פוסום זנב-טבעת מערבי
שם מדעי
 Pseudocheirus occidentalis ‏תומאס, 1888
תחום תפוצה


פוסום זנב-טבעת מערבי (שם מדעי: Pseudocheirus occidentalis; מכונה באבוריג'ינית נג'וויר) הוא מין פוסום בינוני ונדיר בסוג פוסום זנב-טבעת שאנדמי לדרום-מערב אוסטרליה מפרת' עד אולבני. זהו יונק בגודל חתול עם פרווה כהה וזנב שלבן בקצהו והוא חי ביערות אקליפטוס, חורשים ובכיסי סבך. הפוסום המערבי פעיל בשעות הלילה על החופה הגבוהה של העצים, וניזון מעלים, פרחים ופירות. מאז ההתיישבות האירופאית במערב אוסטרליה, אוכלוסיית הפוסום המערבי התכווצה ביותר מ-95% בגלל אובדן בית גידול לחקלאות, שריפות לא מבוקרות וטריפה על ידי השועל האדום שהובא ליבשת על ידי האדם, ומצבו הידרדר לסכנת הכחדה. מעוזים של המין נותרו כיום בעיקר בקרבת אזורים עירוניים בקו החוף.
טקסונומיה

פוסום הטבעת המערבי תואר מדעית בשנת 1888 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, שבחן דגימות כיסאים במוזיאון הבריטי להיסטוריה של הטבע. תומאס סיווג אותו כמין עצמאי בשם המדעי Pseudocheirus occidentalis שמשמעותו "יונק בעל יד כוזבת החי במערב", אשר נועד לציין את השימוש הנרחב שהפוסום עושה בזנבו ואת עובדת היותו פוסום הטבעת היחיד שחי במערב היבשת. בהמשך, הפוסום נחשב כתת-מין של פוסום זנב-טבעת מצוי שחי בחוף המזרחי של היבשת בשם המדעי Pseudocheirus peregrinus occidentalis וזו הייתה הדעה המקובלת עד תחילת המאה ה-21. ארגון השימור IUCN, החליט להחזיר את מעמדו המקורי של הפוסום המערבי כמין עצמאי, על בסיס הערכות של קבוצת המומחים שלו ובהתחשב בטווח התפוצה המבודד, מראהו החיצוני והעדפות בית הגידול הייחודיות שלו.
פוסום הטבעת המערבי שייך לסוג פוסום זנב-טבעת לצד קרובו המצוי, והוא מסווג במשפחת הפוסומים הטבעתיים שבסדרת הקנגוראים. כינויים אבוריג'ינים נפוצים למין זה בשפת הננוגאר של ילידי דרום-מערב אוסטרליה הם: ננג'וויר, נגור, וודר, וומפ, ונגולאנגיט. הכינויים הללו נאספו בסקר אתנוגרפי שכלל ראיונות עם זקני האבוריג'ינים באזור מפרץ המלך ג'ורג', וחלק מהם צוינו כבר בסביבות 1800 על ידי האספן ג'ון גילברט ששהה במושבת נהר הברבורים לצורך איסוף דגימות כיסאים עבור הזואולוג הבריטי ג'ון גולד. השם הרשמי של המין מתייחס לטווח התפוצה שלו.