stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיזף
הערות שוליים

↑  .Ziziphus Mill, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏8-14-2022
↑  .Ziziphus Mill, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏10-2023
↑  שיזף שעיר, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏21-8-2023
↑  שיזף תרבותי, באתר צמח השדה, ‏10-2023
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
↑  Christ’s thorn, Encyclopedia Britannica, ‏9-2023
↑  זוהר עמר, צמחי המקרא, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 2012, עמ' 214, 257
↑  אורי גורפיין, חנקן גדול, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558770805171 
פירות ירוקים של שיזף מצוי
פירות מאורכים של שיזף תרבותי
תבות

תבות עשוי עץ
תָבּות (בגעז: ታቦት) הוא העתק-הדמיה של לוח עשרת הדיברות או של ארון הברית, המשמש בעבודת הקודש של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית (המונח צלת, ጽላት מתייחס רק להעתק של עשרת הדיברות, אולם השימוש בו שוב אינו שגור).
איש דת נוצרי נושא תבות בחגיגות טמקת בגונדר, אתיופיה
המילה "תבות" נשאלה מהמילה העברית "תיבה" והגיעה לשימוש בגעז דרך הארמית. התבות הוא לוח רבוע, בדרך כלל באורך וברוחב של כ-15 ס"מ, עשוי אלבסטר או שיש, או מעץ שיטה. הלוח נשמר באזור המקודש בכנסייה, בתיבה מעוטרת, ואינו גלוי לעין הציבור, למעט במספר אירועים מיוחדים, בהם תהלוכת הטמקת במהלכה הוא נעטף בבד ונישא על ראשו של איש דת נוצרי, או ביום חגו של הקדוש המגן של הכנסייה האתיופיות.
ראו גם

טמקת
חג ההתגלות
הכנסייה האורתודוקסית האתיופית
שינה זעירה

שינה-זעירה היא פרק-זמן של שינה הנמשך שניות אחדות. שינה זעירה נעשית למסוכנת כאשר היא מתרחשת במצבים שתובעים ערנות, כמו נהיגה ברכב.
יש הסכמה מעטה על אופן הזיהוי המיטבי של מקרי שינה זעירה. יש מומחים המגדירים שינה זעירה לפי קריטריונים התנהגותיים (הנדת ראש, צניחת עפעפים, וכו'), בזמן שאחרים מסתמכים על רישום אא"ג.
המונח בעגה הישראלית לשינה זעירה חוזרת הוא ניקור, מונח הנובע מתיאור הנדת הראש בעת השינה הזעירה (הראש יורד לאיטו אל החזה, ופגיעתו בחזה מעירה את ה"מנקר", שתנועתו מזכירה לצופים בו תנועת ציפור המנקרת את מזונה) או לחלופין "התעפצות" לפי העגה הצה"לית.
ראו גם

נרקולפסיה (נרדמות)
קפיצת הירדמות
שיטת ההפרש הסופי בתחום הזמן

שיטת ההפרש הסופי בתחום הזמן (אנגלית FDTD, ר"ת: Finite Difference Time Domain) היא שיטה נומרית לפתרון משוואות התלויות בזמן ובמרחב, בדרך כלל משוואות דיפרנציאליות חלקיות (שהן משוואות דיפרנציאליות מרובות משתנים), כמו למשל משוואות מקסוול לאלקטרומגנטיות. קיין יי פיתח לראשונה את השיטה בשנת 1966.
בשיטה הזו מחלקים את המרחב לרשת של נקודות. מתחילים מפתרון המשוואות עבור הזמן ההתחלתי. לאחר מכן מתקדמים בצעד זמן אחד, פותרים את המשוואות במרחב בזמן החדש, וחוזר חלילה (ומכאן השם "הפרש סופי בתחום הזמן"). באופן זה פותרים את המשוואות עבור כל תחום המרחב והזמן.
השיטה נחשבת קלה להבנה ופשוטה ליישום בתוכנה, ביחס לשיטות פתרון אחרות של משוואות דיפרנציאליות חלקיות. היות שהשיטה היא בתחום הזמן, פתרונותיה יכולים לכסות טְווח תדרים רחב באמצעות הרצת סימולציה בודדת, בניגוד לשיטות במרחב התדר, בהן ניתן לפתור תדר בודד בכל סימולציה.
עקרונות השיטה

צעד ראשון הוא חלוקת המרחב והזמן לרשת בדידה. נקודות הרשת נקראות צמתים או באנגלית nodes, והפונקציה הנעלמת במשוואה מוגדרת רק על צמתים אלו. הנגזרות החלקיות מתורגמות להפרשים של ערך הפונקציה בין נקודות סמוכות. באופן זה המשוואה עברה דיסקרטיזציה, כלומר מוגדרת במרחב וזמן דיסקרטי (בדיד) במקום רציף. המרווחים ברשת, בזמן ובמרחב, צריכים להיות קטנים מספיק כך שייווצרו שגיאות מינימליות בפתרון.
דרך הפתרון בשיטת ההפרשים הסופיים היא כדלהלן: פותרים את המשוואות במרחב עבור הזמן ההתחלתי, על פי תנאי התחלה (שהוא פתרון נתון בזמן התחלתי כלשהו). לאחר מכן פותרים את המשוואות עבור הנקודה הבאה בזמן, תוך חזרה על התהליך עד לקבלת זמן הפתרון הרצוי.
עקרונות השיטה > דוגמה: פתרון עבור משוואות מקסוול

כאשר בוחנים את משוואות  מקסוול ניתן לראות כי השינוי בשדה החשמלי בזמן תלוי ברוטור (פונקציה מתמטית) של השדה המגנטי, כלומר פתרון השדה החשמלי בזמן מסוים תלוי בערך של השדה החשמלי בצעד הקודם וברוטור של השדה המגנטי. השדה המגנטי תלוי בחשמלי באותו אופן.
מהלך הפתרון: מוצאים את השדה החשמלי והמגנטי בזמן ההתחלתי מתוך תנאי ההתחלה. מחשבים את השדה החשמלי עבור הנקודה הבאה בזמן, ולאחר מכן את השדה המגנטי באותו זמן, תוך חזרה על התהליך עד לקבלת טווח זמן הפתרון הרצוי.
שימוש בשיטה

על מנת להשתמש בשיטת ההפרשים הסופיים יש ליצור סביבת עבודה בעלת יכולת חישוב. הסביבה החישובית (computational domain) תתאר את האזור הפיזיקלי שבו הסימולציה (של השדות) תתרחש. החומר בכל תא בסביבה החישובית חייב להיות מוגדר מראש, לרוב, חומר זה הוא אוויר, מתכת או חומר דיאלקטרי כלשהו. ניתן להשתמש בכל חומר כל עוד מוגדרים לו פרמביליות, פרמטיביות, ומוליכות.
פרמביליות היא דרגת המיגנוט של חומר אשר מגיב ליניארית להשפעת שדה מגנטי, פרמטיביות מתארת כיצד החומר מושפע ומשפיע על שדה חשמלי ונמדדת כדרך שבה החומר מקוטב כתגובה לשדה וכך מפחיתה את השדה בתוך החומר ואילו המוליכות היא היכולת של החומר להעביר זרם חשמלי.
עם הקמת הסביבה החישובית יוגדר המקור. המקור יכול להיות גל מישורי פוגע, זרם בתיל או שדה חשמלי יזום, בהתאם לצורך. 
היות שהשדות, המגנטי והחשמלי, נקבעים ישירות, תוצאת הסימולציה היא בדרך כלל השדה החשמלי, או המגנטי, בנקודה או בסדרת נקודות של הסביבה החישובית. פעולת הסימולציה מעוררת את השדות ומריצה אותם קדימה בתחום הזמן.
עיבוד הנתונים מתבצע על השדה החשמלי ועל המגנטי אשר מוחזרים על ידי הסימולציה, עוד במהלך ההרצה עצמה.
יתרונות השיטה

השיטה קלה להבנה (אינטואיטיבית), קל ללמוד את יישומה וכן לצפות את תוצאותיה.
השיטה פועלת בתחום הזמן וכאשר פולס רחב סרט (כדוגמת פולס גאוסיאני) משמש בה כמקור, התגובה המתקבלת היא על פני תחום רחב מאוד של תדרים, וניתן להשיגה מתוך סימולציה אחת בלבד.
זהו כלי שימושי עבור אפליקציות בהן תדרי התהודה (resonant frequencies) אינם ידועים וכן עבור כל מקרה בו מעוניינים בתוצאה רחבת סרט.
שיטת ההפרשים הסופיים מחשבת את השדות החשמליים והמגנטיים בסביבה החישובית, כאשר אלו מתפתחים בזמן, ומאפשרת המחשה ויזואלית של תנועת השדה האלקטרו-מגנטי לאורך המודל. הצגה כזו שימושית מאוד להבנת פעולת המודל ולביטחון בכך שהמודל פועל כשורה.
שיטת ההפרשים הסופיים מאפשרת למשתמש להגדיר את החומר במודל בכל נקודה ונקודה בתוך הסביבה החישובית. כך ניתן למדל מגוון רב של חומרים דיאלקטריים ליניאריים ולא ליניאריים ושל חומרים מגנטיים .
חסרונות השיטה

עבור פתרונות בשיטת ההפרשים הסופיים יש צורך לקחת את כל הסביבה החישובית, ויש צורך בדיסקרטיזציה וכן ברזולוציה מספיקות כדי שנוכל לפתור גם את אורך הגל הקטן ביותר עבור המשטח הגאומטרי הקטן ביותר. לשם כך יש צורך בסביבה חישובית גדולה מאוד (יכולת חישובית) אשר גם זמן החישוב בה יהיה גדול מאוד.
מודלים בעלי פרופיל ארוך ודק (כגון חוטים) קשים למידול בשיטה זו מכיוון שהם מחייבים סביבה חישובית גדולה מאוד.
שיטת ההפרשים מוצאת את השדה החשמלי/מגנטי בצורה ישירה בכל מקום בסביבה החישובית, אם נחפש את ערכי השדה במרחק גדול, נאלץ להשתמש בסביבה חישובית גדולה מאוד. קיימות הרחבות עבור השדה הרחוק עבור שיטת ההפרשים הסופיים, אולם הן מצריכות כמות נכבדת של עיבוד נתונים לאחר החישוב.
משום ששיטת ההפרשים הסופיים מחשבת את השדה החשמלי והמגנטי בכל הנקודות בסביבה החישובית, הסביבה החישובית חייבת להיות סופית בממדיה כדי שתוכל להיות מוכלת בזיכרון המחשב. במקרים רבים משיגים מצב כזה על ידי הכנסת "גבולות מלאכותיים" לתוך מרחב הסימולציה. גבולות שכאלו 'סופגים' את כל השדה המתפזר בקצוות ומונעים החזרות בקצוות. יש לנקוט זהירות רבה בהכנסת גבולות, כדי למזער שגיאות הנובעות מגבולות שכאלו. ישנם מספר תנאי שפה 'סופגים' אפקטיביים אשר מדמים סביבה אינסופית חסרת גבולות (דימוי לעולם האמיתי). רוב היישומים משתמשים במקום זה בחומר 'בולע' מיוחד אשר מהווה תיאום לשדה ומונע החזרות ונקרא Perfectly Matched Layer - PML.
שיטת ההפרשים הסופיים מבוצעת על ידי התפשטות השדות קדימה בתחום הזמן ולכן תגובת הזמן האלקטרו-מגנטי של התווך חייבת להיות ממודלת בצורה ייחודית. עבור תגובה ארעית, יש צורך בקונבולוציה יקרת-זמן חישוב.
ראו גם

משוואה דיפרנציאלית חלקית
שיטת אלמנטים סופיים
הערות שוליים

↑  Kane Yee (1966). "Numerical solution of initial boundary value problems involving Maxwell's equations in isotropic media". Antennas and Propagation, IEEE Transactions on. 14: 302–307. doi:10.1109/TAP.1966.1138693.
רמשטיין (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ברלין 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 סוגה:  הקשיחות הגרמנית החדשה, אינדסטריאל מטאל, שוק רוק 
 חברת תקליטים:  מוטור מיוזיק, ריפבליק רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ 
 פרסים והוקרה:  פרסי המוזיקה של MTV אירופה למופע הגרמני הטוב ביותר (2005)  פרס התרבות הפופולרית (2017)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 rammstein.de
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 טיל לינדמן אוליבר רידל כריסטוף שניידר פאול לאנדרס ריכרד קרוספה כריסטיאן לורנץ 
 
הלהקה בהופעה ב-2010.
רָמְשְׁטַיין (בגרמנית: Rammstein) היא להקת מטאל גרמנית, שהוקמה ב-1994 ומנגנת בסגנון "הקשיחות הגרמנית החדשה" (בגרמנית "Neue Deutsche Härte"), המשלב יסודות של הבי מטאל, אינדסטריאל מטאל ומוזיקה אלקטרונית. ההרכב, המונה שישה חברים, לא השתנה מאז הייסוד: הסולן טיל לינדמן, נגני הגיטרה וזמרי-המשנה ריכארד קרוספה ופאול לַנדרס, נגן הבס אוליבר רידל, הקלידן כריסטיאן לורנץ והמתופף כריסטוף שניידר. "רמשטיין" ידועה בסגנונה הבוטה ובמיצגי הפירוטכניקה המשוכללים והמסוכנים לעיתים המוצגים בהופעותיהם. אף על פי שרוב שיריהם מבוצעים בגרמנית, זוכה הלהקה להצלחה גדולה גם ברחבי העולם.
הלהקה

שמה המקורי של הלהקה הוא "Rammstein-Flugschau" (בעברית: "המופע האווירי של ראמשטיין") ובמקור נקראה על שם אסון התצוגה האווירית ברמשטיין. הגיטריסט פאול לאנדרס טען כי ה-M הנוספת בשם הלהקה היא שגיאת כתיב. כאשר התפרסמה הלהקה חבריה החלו להכחיש קשר לאסון התצוגה האווירית וטענו כי מקור שמם בשם של סוג מעצור דלת עתיק. "שיר החותמת" של הלהקה בעבר, הנקרא אף הוא "Rammstein", נועד על מנת להנציח את אסון התצוגה האווירית ברמשטיין (כיום יש להם "שיר חותמת" חדש הלקוח מאלבומם השישי ונקרא "Rammlied"). כל חברי הלהקה באים ממזרח גרמניה לשעבר, בייחוד ממזרח ברלין, מלייפציג ומהעיר שוורין (Schwerin).
הלהקה > חברי הלהקה

טיל לינדמן: שירה
ריכרד זוון קרוספה: גיטרה
פאול לאנדרס: גיטרה
כריסטיאן "פלאקה" (Flake) לורנץ: קלידים
אוליבר "אולי" רידל: גיטרה בס
כריסטוף "דום" שניידר: תופים
רידל, שניידר וקרוספה היו המייסדים המקוריים של רמשטיין, שהוקמה לאחר ניסיון להלחין מוזיקה המושפעת מארצות הברית עם להקה מברלין הנקראת Orgasm Death Gimmicks.
קרוספה ניסח זאת "הבנתי שזה מאוד חשוב לעשות מוזיקה ולגרום לה "להתאים" לשפה שלך, משהו שלא עשיתי בעבר. חזרתי לגרמניה ואמרתי זה הזמן לעשות מוזיקה אותנטית באמת. התחלתי פרויקט שנקרא רמשטיין ולנסות לעשות מוזיקה גרמנית באמת."
הוא הזמין את טיל לינדמן, אז המתופף של להקת First Arsch, להצטרף לפרויקט בתור סולן. הארבעה נרשמו לתחרות ללהקות חדשות וזכו. בכך משכו את תשומת לבו של פול לאנדרס, שהכיר אותם עוד קודם והחליט לבסוף להצטרף ללהקה. "פלאקה" לורנץ היה החבר האחרון שהצטרף; הוא ניגן עם לאנדרס ושניידר כבר קודם לכן בלהקה Feeling B. אלבומם הראשון יצא שנה לאחר מכן.
הלהקה הקליטה שבעה אלבומי אולפן. חלק משיריה עוררו שערוריות רבות בגרמניה ומחוצה לה.
מילים וסגנון

הלהקה מערבת סגנונות רבים, ובעיקר אינדסטריאל מטאל, הבי מטאל ורוק כבד. למרות דימויים הברוטלי ניתן למצוא גם הומור במילות שיריהם, לדוגמה, בשיר "Rein Raus" (פנימה החוצה) יש ציניות טהורה ובשיר "Zwitter" ("הרמפרודיט") שהוא שיר ביזארי על נרקיסיזם
בדומה, השיר "Amerika" מכיל ציניות רבה:
We're all living in Amerika (כולנו חיים באמריקה)
וכמו כן בשורות האחרונות:
שיריהם הראו השפעות לא צפויות; "Du Hast" הוא שיר על נדרי נישואים גרמניים, בעוד "Dalai Lama" הוא אימוץ של יצירה מפורסמת של יוהאן וולפגנג פון גתה, שר היער.
הלהקה שרה לרוב בגרמנית. כשנשאלו מדוע, ענה אוליבר רידל: "השפה הגרמנית מתאימה להבי מטאל. אולי צרפתית היא שפת האהבה, אבל גרמנית היא שפת הכעס."
סגנונה של רמשטיין נוטה לסחוף תגובות והערות רבות, חלקן מזלזלות: העיתון "Jam Showbiz" תיאר באפריל 2001 את האלבום "Mutter" בתור "מוזיקה שגם תפלוש לפולין". העיתון "New Zealand's Southland Times" כתב בדצמבר 1999 כי "קולו התת-קולי" של טיל לינדמן "יבריח את האיכרים לאסמים שלהם ויגרום להם למסמר את הדלתות אחריהם". הניו-יורק טיימס ציין בינואר 2005 כי "על הבמה אדון לינדמן השרה אווירה כל כך ברוטלית שנראה כי הוא עומד לקפוץ לקהל, לתפוס מעריץ, ולנגוס לו את הראש." למרות כל הביקורות השליליות, זכתה רמשטיין גם לביקורות טובות על מילותיהם החדשניות וסגנונם הבלתי מתפשר.
הופעות

רמשטיין השיגה את תהילתה גם בזכות ההופעות המושקעות על הבמה, הכוללות לעיתים קרובות שימוש נרחב בפירוטכניקה ואשר העניקו לה את המוטו של מעריציה: "להקות אחרות מנגנות, רמשטיין שורפים!". החום באזור הבמה כל כך גבוה שלעיתים אנשים מפונים מן ההופעות בעקבות תשישות חום והפיגומים זורחים בצבע אדום-חם מפגיעות כדורי אש.
אפקטים בהם נעשה שימוש בהופעות:
חברי הלהקה לבשו מסיכות להביור מיוחדות על הפנים ("מסיכות ליקופודיום") בזמן שניגנו.
טיל לינדמן שר שיר שלם כאשר הוא עולה בלהבות. היום הוא משתמש בשני להביורים שקשורים לזרועותיו.
מעשי סאדיזם מזויפים ושימוש בדילדואים שמשפריצים פודינג.
מקלות תיפוף, תופים, מיקרופונים ומגפיים מתפוצצים.
פלאקה לורנץ נצלה בקדרת ענק באמצעות להביור שהחזיק לינדמן.
טילים שוגרו על חוטים שהנחו אותם מעל לקהל.
חברי הלהקה שטו על הקהל בסירות גומי מתנפחות ומשוטים.
ההופעות של רמשטיין השתכללו מאוד מהופעותיהם המוקדמות, אז שפכו נפט מסביב לבמה והציתו אותו. לאחר כמה תאונות מצערות, הלהקה שכרה מקצוענים שיטפלו באפקטים הפירוטכניים. כיום לינדמן עצמו הוא פירו-טכנאי מוסמך.
התלבושות של הלהקה מיוחדות למדי, בסיבוב ההופעות של "Reise, Reise" הם לבשו מדי צבא מוסווים וקסדות מתכת. כשביצעו את "Mutter" (אמא), הלהקה דבקה לסגנון האלבום וירדה לבמה מרחם ענק כשהם לובשים חיתולים. בשנת 1998 שיתפו פעולה עם הלהקות קורן, לימפ ביזקיט, orgy, אייס קיוב, אינקיובס ב-Family Values Tour.
על פי קרוספה הטירוף על הבמה מתוכנן לגמרי. המוטו של רמשטיין על-פי שניידר הוא: "תעשה את הדבר שלך. ותעשה אותו מעבר למידה!". המטרה היא לתפוס את תשומת הלב של הקהל ולכייף באותו זמן: "אתה צריך להבין ש-99% מהאנשים לא מבינים את המילים של השירים, אז אתה חייב לבוא עם משהו שישאיר את הדרמה בהופעה. אנחנו חייבים לעשות משהו. אנחנו אוהבים הופעות ולשחק עם אש. יש לנו חוש הומור. אנחנו צוחקים עליו; אנחנו מכייפים... אבל אנחנו לא Spinal Tap (להקה). אנחנו לוקחים את המוזיקה ואת המילים ברצינות. זה שילוב של הומור, תיאטרון והתרבות המזרח גרמנית שלנו, אתם יודעים?"
סבב הופעות Rammstein Stadium Tour החל בשנת 2018 ומתוכנן להסתיים בשנת 2022.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Herzeleid (בתרגום חופשי: כאב לב, אך הכוונה לשברון לב), 1995 (אלבום בכורה)
Sehnsucht (השתוקקות), 1997
Live aus Berlin (ישר מברלין), 1999
Mutter (אם), 2001
Reise, Reise (צא לדרך, צא לדרך), 2004
Rosenrot (אדום-ורד, אדום כורד), 2005
VolkerBall (אלבום הופעה) 2006
Liebe Ist Für Alle Da (האהבה היא בשביל כולם), 2009
XXI - Klavier (אלבום אינסטרומנטלי המכיל גרסאות פסנתר לכמה משירי הלהקה), 2016
PARIS (אלבום הופעה), 2017
RAMMSTEIN (ראמשטיין), 2019
Zeit (זמן), 2022
אף על פי ש"הרצלייד" זכה להצלחה מסוימת, "זנזוכט" נחשב לאלבום הפריצה של הלהקה. האלבום הבא אחריו, "מוטר" יצא במקביל לקשיים שעברה הלהקה, שכמעט התפרקה כתוצאה מהמתחים שנוצרו, אך המחלוקות יושבו בזמן הפקת "Reise, Reise".
דיסקוגרפיה > גרסאות כיסוי

השירים של רמשטיין זכו לגרסאות כיסוי על ידי מספר להקות, אחת מהן היא הפט שופ בויז, שהוציאו רמיקס לשיר "Mein Teil". גרסת כיסוי מעניינת היא של המלחין הגרמני טורסטן ראש (Torsten Rasch) אשר הפיק מחזור אופרה קלאסי בשם "Mein Herz Brennt" אשר בוסס על האלבום "Mutter", קיים גם כיסוי לשיר "Du Hast", שנעשה על ידי הלהקה הטורקית מאנגה.
דיסקוגרפיה > הופעות בסרטים

תוך שנים ספורות מתחילת הקריירה של הלהקה, רמשטיין תפסה את תשומת לבם של מפיקים בהוליווד, בזכות ההופעות התיאטרליות והמוזיקה האנרגטית. הבמאי דייוויד לינץ' נתן להם מקום מרכזי בסרטו, "כביש אבוד", בעיקר בפס הקול שלו.
הבמאי רוב כהן התגלה כמעריץ גדול כאשר הסביר מדוע עשר הדקות הראשונות של סרטו xXx מתרחשות בקונצרט של רמשטיין בפראג. לדבריו "נראה לי שזה היה ב-1997, הלכתי בהמבורג כשנקלעתי להופעה שלהם [של רמשטיין] כאשר הם רדפו זה אחר זה עם דילדו שמשפריצים פודינג, אפקטי האש וכל זה, זו להקה מטורפת. הם מאוד תיאטרלים ומלהיבים אבל המוזיקה שלהם מאוד, מאוד טובה וגרמנית היא מאוד מעניינת במונחים של העלאת אנרגיה".
שירים של הלהקה הופיעו במספר סרטים, ביניהם: מורטל קומבט: השמדה (השיר Engel), מטריקס (השיר Du Hast), "טריפל אקס" (XXX) - (השיר Feuer Frei), "כביש אבוד" (השרים "Heirate Mich" ו "Rammstein") ועוד. כמו כן, בשעשועון הישראלי "החטא ועונשו", שיר הפתיחה של התוכנית היה "Mein Herz Brennt" מהאלבום "Mutter".
בסרט "מדריך הסוטה לאידאולוגיה"(אנ'), מקדיש סלבוי ז'יז'ק פרק ללהקה ולהופעותיה, ומראה קטע מהופעה.
דיסקוגרפיה > וידאו קליפים/סינגלים

Klavier (פסנתר)
Du Riechst so Gut (את מריחה כל כך טוב)
Seemann (מלח/ספן, יורד ים)
Rammstein (רמשטיין)
Engel (מלאך)
Du Hast (יש לך [מדבר על נדרי הנישואין בגרמניה])
Du Riechst so Gut '98 (את מריחה כל כך טוב)
Stripped (מעורטל\ת) (גרסת כיסוי של דפש מוד)
Sonne (שמש)
Links 2-3-4 (שמאל 2-3-4)
Ich Will (אני רוצה)
Mutter (אמא)
!Feuer Frei ("אש חופשייה", כמו הפקודה לירי "אש", או באנגלית: Fire at will)
Mein Teil (החלק שלי, בסלנג - הפין שלי)
Amerika (אמריקה)
Ohne Dich (בלעדייך)
Keine Lust (אין חשק/לא בא לי)
Benzin (בנזין)
Rosenrot (אדום-ורד)
Mann Gegen Mann (גבר נגד גבר [כשהכוונה בעצם ליחסים הומוסקסואליים בין גברים])
Asche zu Asche (מאפר לאפר)
Pussy (פות)
Haifisch (כריש)
Ich Tu Dir Weh (אני מכאיב לך)
Mein Land (הארץ שלי)
Mein Herz Brennt (לבי נשרף)
דיסקוגרפיה > סרטי וידאו / DVD

Live Aus Berlin (1999)
Lichtspielhaus (2003)
Rammstein, Paris (2017)
הערות שוליים

↑  Sunday Herald Sun, (מלבורן, אוסטרליה) 24 באוקטובר 2004
↑  The Grand Rapids Press, ‏22 ביולי 1999
↑  "The Grand Rapids Press", ‏22 ביולי 2001
↑  אנדרו אוסבורן, Beslan hostage-takers 'were on drugs', האינדפנדנט, ‏18 באוקטובר 2004 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Shock’n’roll circus, הטיימס, ‏29 בינואר 2005 (באנגלית)
↑   Deutschland, בביצוע רמשטיין, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 9:22), 28 במרץ 2019
↑  אוריאל בארי, ‏ביזיון: להקה גרמנית הצטלמה עם טלאי צהוב- ועוררה סערה, באתר "סרוגים", 28 במרץ 2019
↑   איה חיות, להקת מטאל גרמנית פירסמה קליפ עם דימויים מהשואה ועוררה סערה, באתר הארץ, 28 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012422673805171  BIBSYS: 2104479  BnF: cb14006978k (data)  CANTIC: a11721558  CiNii: DA14484856  GND: 5507628-2  ISNI: 0000 0001 1526 5640  LCCN: no00017292  MusicBrainz: b2d122f9-eadb-4930-a196-8f221eeb0c66  NKC: kn20030215192  SUDOC: 103463100  VIAF: 139823889   WorldCat (עם VIAF): 139823889 
טיל לינדמן, סולן הלהקה
שימוש בלהביורים בעת הופעת הלהקה
שילוב פירוטכניקה בהופעה
שארל התשיעי, מלך צרפת

שארל התשיעי, מלך צרפת (בצרפתית: Charles IX de France‏, 27 ביוני 1550 – 30 במאי 1574), בן לשושלת ולואה, היה מלך צרפת מ-1560 עד מותו בדמי ימיו.
חייו

שארל היה בנו של אנרי השני ואחיו של פרנסואה השני. הוא ירש את הכתר ב-5 בדצמבר 1560 לאחר מות אחיו, אך מאחר שהיה בן עשר בלבד, שימשה אימו, קטרינה דה מדיצ'י, כעוצרת בשמו. ב-15 בספטמבר 1563 הוכרז שארל כמי שהגיע לפרקו, ואימו ויתרה על התואר "עוצרת", אך למעשה המשיכה לנהל את ענייני המדינה. ב-26 בנובמבר 1570 נשא שארל לאישה את אליזבט מאוסטריה שילדה לו בת, מרי-אליזבט (27 באוקטובר 1572 – 9 באפריל 1578), אך הייתה לו גם מאהבת, מרי טושה, שילדה לו בן.
בתקופת מלכותו של שארל התשיעי החלו מלחמות הדת בצרפת בין הקתולים לבין ההוגנוטים (הפרוטסטנטים הצרפתיים מייסודו של ז'אן קלווין). כדי לשמור על כתר בנה, ניסתה קטרינה דה מדיצ'י לתמרן בין בית גיז הקתולי לבין בית בורבון שתמך בהוגנוטים. היא חששה מניצחון של אחד הצדדים שהיה מביא להשתלטותו על צרפת ועל הכתר. במלחמות דת אלה נרצחו חפים מפשע בידי שודדי דרכים שנצלו את ההזדמנות לבזוז את בתיהם של קתולים ופרוטסטנטים כאחד. שארל התשיעי היה מלך חולני שסבל מהתקפי עצבים, והיה נתון מצד אחד להשפעתם של ההוגנוטים ומצד שני להשפעת אימו הקתולית.
במלחמת הדת השלישית, הוביל האדמירל גאספאר דה קוליני השני את ההוגנוטים למתקפה על פריז. על פי הצעת אימו, חתם המלך שארל התשיעי על שלום סן ג'רמן-אן-לה (8 באוגוסט 1570), שהביא לסיומה של מלחמה זו. בספטמבר 1571 הצטרף דה קוליני לחצר המלכות בארמון בלואה, ונודעה לו השפעה רבה על המלך הצעיר. הוא הציע למלך לשלוח עזרה צבאית למורדים הפרוטסטנטים בארצות השפלה שלחמו נגד ספרד. המלך, שלא ראה בעין יפה את חיל המשלוח הספרדי שחנה בגבולה הצפוני של ממלכתו, נטה לקבל עצה זו. המלך כתב לרוזן לואי מנסאו (אחיו של הנסיך ויליאם מנסאו) כי הוא נחוש בדעתו לשחרר את ארצות השפלה מהכיבוש הספרדי. בתמורה הובטח לו לקבל לידיו את פלנדריה ואת ארטואה.
קטרינה דה מדיצ'י, שהתנגדה לתוכנית זו בכל תוקף, עשתה ככל יכולתה כדי להרחיק מעל המלך את דה קוליני, שראתה בו מתחרה מסוכן למעמדה בחצר המלכות. הקתולים הזהירו כי ההוגנוטים מתכוננים לחטוף אותה ואת בנה, ובנקודה זו היא נתנה את הסכמתה לרצח האדמירל דה קוליני.
ב-22 באוגוסט 1572 נורה דה קוליני ליד ארמון הלובר בפריז, ונפצע בידו. ההוגנטים דרשו להעניש את האשמים, ואחיו של דה קוליני חנה מחוץ לפריז בראש צבא של 4,000 איש. נפוצה שמועה שההוגנוטים מתכננים מרד. קטרינה דה מדיצ'י שחששה לחייה ולחיי בניה, החליטה על רצח מנהיגיהם. לאחר שנועצה ביועציה האיטלקים, ניסתה לשכנע את המלך הצעיר בדבר הצורך בפעולה מונעת.
טבח ליל ברתולומאוס הקדוש החל ב-24 באוגוסט 1572, לאחר שהמלך, ברגע של התמוטטות עצבים, זעק: ”הִרְגו את כולם”, מה שהתפרש כצו לרצח ההוגנוטים בפריז ובערי השדה. באותו לילה נרצח דה קוליני בביתו שבפריז בידי עושי דברו של אנרי הראשון הדוכס מגיז, שהיה מנהיג הקתולים. מאורע זה סימן את תחילתו של הטבח שבו נרצחו אלפי הוגנוטים.
אחרי מאורע זה סבל שארל התשיעי מייסורי מצפון והיה שרוי בדיכאון. הוא חלה בשחפת ומת בגיל 23 מן המחלה. אחיו, אנרי, ירש את הכתר בשם אנרי השלישי.
הערות שוליים

↑  שארל התשיעי, מלך צרפת באתר www.biography.com
| מלכי צרפת |
| --- | --- | --- |
| המלכים הקרולינגים  (843–987) | שארל השני • לואי השני • לואי השלישי • קרלומן השני • קרל השלישי • אודו • שארל הרביעי • רובר הראשון • ראול • לואי הרביעי • לותר • לואי החמישי |  |
| בית קאפה  (789–1328) | איג קאפה • רובר השני • אנרי הראשון • פיליפ הראשון • לואי השישי • לואי השביעי • פיליפ השני • לואי השמיני • לואי התשיעי • פיליפ השלישי • פיליפ הרביעי • לואי העשירי • ז'אן הראשון • פיליפ החמישי • שארל הרביעי |  |
| בית ולואה  (1328–1589) | פיליפ השישי • ז'אן השני • שארל החמישי • שארל השישי • שארל השביעי • לואי האחד עשר • שארל השמיני • לואי השנים עשר • פרנסואה הראשון • אנרי השני • פרנסואה השני • שארל התשיעי • אנרי השלישי |  |
| בית בורבון  (1589–1792) | אנרי הרביעי • לואי השלושה עשר • לואי הארבעה עשר • לואי החמישה עשר • לואי השישה עשר • לואי השבעה עשר |  |
| בית בונפרטה  (1804–1814; 1815) | נפוליאון הראשון • נפוליאון השני |  |
| בית בורבון  (1814–1815; 1815–1830) | לואי השמונה עשר • שארל העשירי • לואי התשעה עשר • אנרי החמישי |  |
| בית אורליאן  (1830–1848) | לואי פיליפ • פיליפ השביעי |  |
| בית בונפרטה  (1852–1870) | נפוליאון השלישי |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פרנסואה השני | מלכי צרפת | הבא: אנרי השלישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259760405171  PLWABN: 9810684141205606  BIBSYS: 97023962  BNE: XX1229304  BnF: cb12463140m (data)  CANTIC: a11373957  GND: 118720880  ICCU: BVEV021564  ISNI: 0000 0001 2142 8995  LCCN: n85048544  NKC: js20020117017  NTA: 070397341  SELIBR: 207592  SUDOC: 027311112  ULAN: 500241470  VcBA: 495/130678  VIAF: 88890900   WorldCat (עם VIAF): 88890900
שוסון או פום

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בצק עלים, תפוח 
 
שוסון או פום (מצרפתית: Chausson aux pommes, בתרגום מילולי: "נעלי בית עם תפוחים" תיאור הנובע מהדמיון במראה המאפה לנעל בית מרושלת) הוא מאפה בוקר אישי מהמטבח הצרפתי עשוי מבצק עלים בצורת "חצי עיגול" הממולא במלית תפוחים טחונה או לא, הדומה בהרכבה למלית טארט תפוחים צרפתי.
השוסון או פום נפוץ מאוד בקונדיטוריה הצרפתית (ה"פטיסרי") ביחד עם מאפי בוקר מוכרים, כגון הקרואסון, הבריוש, ה"פאן או שוקולה" (קרואסון שוקולד), הקוגלהוף ועוד.
בדרך כלל, לפני אפייה מברישים את השוסון בחלמונים פעמיים לקבלת צבע עמוק וכהה באפייה ואף חורצים את פני הבצק בעזרת כלי חד חריצים דקורטיביים. לאחר אפייה מזגגים בסירופ סוכר פשוט (מורכב מכמויות שוות של סוכר ומים 1:1) למראה מבריק ומושך.
שיזוקה אראקאווה

אראקאווה בתחרות NHK Trophy, ‏2004
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
שיזוקה אראקאווה (ביפנית: 荒川 静香; נולדה ב-29 בדצמבר 1981) היא מחליקה אמנותית על הקרח יפנית. היא אלופה אולימפית (טורינו 2006) ואלופת העולם (דורטמונד 2004) בהחלקה אמנותית על הקרח ליחידות. היא המחליקה היפנית השנייה שזכתה במדליה אולימפית בספורט זה (אחרי מידורי איטו), והיפנית השנייה שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת החורף (אחרי טאי סטויה). אראקאווה היא הספורטאית היחידה אשר זכתה במדליה עבור יפן באולימפיאדת טורינו 2006.
לאחר הזכייה במדליית הזהב, פרשה אראקאווה מהחלקה תחרותית על הקרח, והחלה להחליק כמקצוענית ולהשתתף בתחרויות למקצוענים, ובמופעי ראווה. היא גם עובדת כפרשנית ספורט עבור הטלוויזיה היפנית.
חיים אישיים

אראקאווה נולדה בשינאגאווה, טוקיו, וגדלה בסנדאי שבמחוז מיאגי, חבל טוהוקו. היא הבת היחידה של קוישי וסאשי אראקאווה.
במקביל לקריירה כמחליקה אמנותית תחרותית, היא נרשמה לאוניברסיטת וואסידה במרץ 2000, וסיימה עם תואר ראשון במדעי החברה ב-2004. היא זכתה באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח ימים ספורים לאחר שסיימה את המבחנים הסופיים באוניברסיטה.
היא גרה והתאמנה זמן רב במרכז להחלקה על הקרח של קונטיקט, בסימסבורי, ארצות הברית, לאחר סגירתה של רחבת הקרח "קונאמי ספורט" בסנדאי, שם החלה את הקריירה שלה.
אראקאווה נישאה ב-2013. בתה נולדה בשנת 2014.
קריירה > תחילת הקריירה

אראקאווה החלה להתאמן בבית הספר להחלקה על הקרח, צ'יביקו, בגיל 5. היא החלה לרקוד בלט בגיל 7. בגיל 7 היא גם החלה להתאמן עם המחליק האולימפי שפרש, הירושי נאגאקובו, שהתחרה באולימפיאדת סאפורו (1972). היא החלה לבצע את קפיצת הסלקוב המשולשת כבר בגיל 8.
בשנים 1994, 1995 ו-1996 זכתה אראקאווה באליפות יפן לנערות, והייתה המחליקה הראשונה ביפן שזכתה ב-3 תוארי צעירות רצופים.