stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם מקמהון
פרישתו ומותו

מקמהון שירת כשר בממשלת הצללים של בילי סנדן עד לבחירות של 1974. בבחירות של 1975, 1977 ו-1980 הוא שמר על מושבו בפרלמנט. יחד עם קלייד קמרון, הוא היה ב-1977 לזקן חברי בית הנבחרים והחל מ-1980, עם פרישתו של קמרון, הוא נשא בתואר זה לבדו. עם פרישתו של הסנאטור ג'סטין או'בריאן ב-1981, הוא נהיה זקן שני בתי הפרלמנט. הוא התפטר מהפרלמנט ב-1982.
ויליאם מקמהון מת בסידני מסרטן ב-31 במרץ 1988 כשהוא בן 80. רעייתו סוניה מתה 22 שנים אחריו, בגיל 77 באפריל 2010.
תוארי כבוד והנצחה

מקמהון מונה להיות חבר במועצה המלכותית ב-1966. ב-1972 הוא מונה להיות חבר במסדר עמיתי הכבוד וב-1977 הוענק לו תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש על שמו נקרא מחוז בחירה בניו סאות' ויילס.
הערות שוליים

↑  "Before office – William McMahon – Australia's PMs – Australia's Prime Ministers". Primeministers.naa.gov.au. Retrieved 15 August 2012.
1 2  'John Hawkins'. "'William McMahon: the first Treasurer with an economics degree'". Retrieved 5 October 2012.
1 2  Hancock, Ian. Events and issues that made the news in 1971. National Archives of Australia. Retrieved 2014-11-02.
↑  Christian Kerr. "Nation given N-bomb warning". Retrieved 8 November 2012.
↑  Hancock, Ian. Events and issues that made the news in 1972. National Archives of Australia. Retrieved 2014-11-02.
↑  Hornery, Andrew; Browne, Rachel; Whyte, Sarah (4 April 2010). "Sonia McMahon dies aged 77". Sydney Morning Herald. Retrieved 25 April 2010.
↑  "It's an Honour – CH". Itsanhonour.gov.au. 1 January 1972. Retrieved 25 April 2010.
↑  "It's an Honour – GCMG". Itsanhonour.gov.au. 12 June 1977. Retrieved 25 April 2010.
↑  Division of McMahon - Australian Electoral Commission
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: mcmahon-sir-william-billy-15043  GND: 1192943341  ISNI: 0000 0000 6402 8222  LCCN: n2008070410  NLA: 35342814  SNAC: w6k07gcg  SUDOC: 234134267  Trove: 504943  VIAF: 56090665   WorldCat (עם VIAF): 56090665
וילוי

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  2,650 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  1,500 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  454,000 קמ"ר
 מוצא:  הרמה המרכז סיבירית
 יובלים:  Ygyatta, Vilyuychaan, Vavukan, Chirkuo, Mostovka, Ochchuguy-Botuobuya, Mogdy, Ilin-Dyeli, Lakharchana, Verkhny Vilyuykan, Sredny Vilyuykan, Kyundyaye, Kempendyay, Ulakhan-Botuobuya, Tyung, Tyukyan, Markha, Akhtaranda, Ulakhan-Vava, Bappagay River, Chona, Chybyda, Tangnary River, Tonguo 
 שפך:  יובל של לנה
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה
 מפת הניקוז של נהר זיה
 
נהר וילוי (ברוסית: Вилюй) הוא נהר במזרח סיביר שברוסיה, הזורם ברובו ברפובליקת סאחה, מזרחה עד למפגש עם נהר הלנה, מצפון מערב ליישוב סנגאר (אנ').
בחורף, מאוקטובר ועד מאי הנהר מכוסה קרח. בחודשי הקיץ עוברות בנהר ספינות המשנעות אספקה ליישובים לאורך הנהר. בקרבת הנהר יש אגמים רבים. הנהר גם מתאפיין בדגה עשירה.
תחנת כוח שנבנתה על הנהר היא בעלת הספק של 650 מגה ואט. הקמת תחנת כוח נוספת הופסקה בשנת 2008 כאשר הופעלו 3 יחידות ייצור מ-4 שהיו מתוכננות. החשמל המיוצר מנוצל במכרות יהלומים ופחם באזור.
המצב הסביבתי אינו טוב - בשנות ה-70 של המאה ה-20 בוצעו באזור מספר ניסויים גרעיניים.
זוג יונים (בלט)

זוג יונים הוא בלט בשתי מערכות שהולחן על ידי אנדרה מסג'ר, המבוסס על האגדה "זוג יונים" של ז'אן דה לה פונטן.
הופעת הבכורה הייתה באופרה הלאומית של פריז ב-18 באוקטובר 1886 ובוצעה על ידי הרקדנים רוסיטה מאורי כ'גורולי' ומרי סאנלביל כ'פפיו', על פי כוריאוגרפיה של לואיז מרנטה.
הופעת הבכורה לגרסתו של הכוריאוגרף פרדריק אשטון הועלתה ב-14 בפברואר 1961 בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובוצעה על ידי הרקדנים לין סיימור וכריסטופר גאבל.
עלילה

בבלט המקורי מהמאה ה-19, פפיו (דמות ראשית שגולמה אז על ידי רקדנית) אינו מרוצה מחייו המשעממים בין ארבעה קירות ביתו ולצד ארוסתו גורולי.
מערכת היחסים ביניהם מתוארת בפה דה דה בתחילת המופע, על ידי תנועות ראש חדות ומהירות של מריבה ולאחר מכן התקרבות והתפייסות, כחיקוי של זוג יונים בהם הבחינו.
כשמגיעה קבוצת צוענים לבקר בכפרם, פפיו מתרשם מאוד מריקוד הצ'רדש האנרגטי אותו הם רוקדים, מפלרטט עם דג'לי השחרחרה ומצטרף לנדוד עם הצוענים, משאיר את אהובתו מאחור.
סבתה של גורולי מייעצת לה להתחפש לצועניה וללכת בעקבות אהובה (ובכך לספק לבלרינה תפקיד כפול). כשהיא מגיעה למקום בו עצרו, היא גורמת לכל הגברים להתאהב בה ומשחדת אחד מהם לגרום לפפיו חיים קשים. 
החגיגה נגמרת כשפפיו נשדד ומוברח על ידי הצוענים והוא חוזר אל ביתו מלא חרטה ומתחנן למחילה.
פרדריק אשטון

גרסתו של פרדריק אשטון לבלט מתרחשת בסטודיו קטן בעליית גג בפריז ומבוצעת על ידי שתי דמויות ראשיות אנונימיות, צעיר וצעירה.
הבלט מתחיל כשצייר צרפתי מנסה לצייר מודל חסרת סבלנות, אהובתו, הישובה על כיסא ברזל מצועצע.
הניסיון נכשל כשנכנסת קבוצת חברים של המודל וביניהם צעירות ששובות את לבו של הצעיר המתגלה כקל לפיתוי. להקת צוענים הנשקפת מבעד לחלון עליית הגג, ומחווה מצדו שאינה מתפרשת נכון, מובילים למריבה בין אהובתו ובין כרמן הצועניה חמת המזג איתה הוא מפלרטט, מי תשב על הכיסא כמודל.
משהרגיש שאינם רצויים, עוזב מנהיג הלהקה את הסטודיו והצעיר ממהר להצטרף אליהם, מוקסם מאורח חייהם האקזוטי לכאורה. אולם הצטרפותו ללהקה לא עולה יפה, והוא מושלך אל מחוץ למאהל. 
כששב הצעיר אל ביתו ואל אהובתו שהשאיר מאחור, הם מתפייסים ומתיישבים על כיסא הברזל המצועצע במרכז החדר.
שני יונים אמיתיים משתתפים במופע ומייצגים את האוהבים; בלחן עצמו ליונים יש קטע משלהם. 
במערכה הראשונה היונים נצפים יחד כשהצעיר והצעירה מבצעים פה דה דה, וברגע של פרידה לפני סוף המערכה, בה הצעירה עוזבת, יונה אחת עפה אל מחוץ לבמה.
במערכה השנייה, חזרתו של הצעיר אל ביתו מתחילה בנחיתת יונה על כתפו וברגע הפיוס והתאחדות הצעירים, שני היונים מתיישבים מעליהם, על משענת הכסא.
בדרך כלל, הבלט יוצג לצד בלט קצר נוסף באותו ערב. בעונת החורף 2015-2016 הציג הבלט המלכותי את 'זוג יונים' לצד 'רפסודיה', אף הוא של אשטון.
חאנות קאזאן

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 שפה נפוצה:  טטרית
 עיר בירה:  קאזאן
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך:  1438
 פירוק:   
 תאריך:  1552
 ישות קודמת:  אורדת הזהב
 ישות יורשת:  נסיכות מוסקבה
 
חאנות קאזאן (ברוסית: Казанское ханство, בטטרית: Казан ханлыгы) הייתה ממלכה טטרית שירשה את החלקים של אורדת הזהב ונכבשה על ידי רוסיה.
החאנות השתרעה על שטחי בולגריה של הוולגה שהיו מאוכלסים על ידי הטטרים, הצ'ובשים ועמי וולגה נוספים. הדת השולטת הייתה אסלאם והאוכלוסייה שייכה את עצמה ל"אנשי קאזאן".
האצולה המקומית הייתה של בולגרים של הוולגה, אבל החאן עצמו ושומרי הראש שלו היו ממוצא טטרי. המשפחות השולטות היו מהאצולה של אורדת הזהב. רוב שטחי החאנות היו מכוסים ביערות. המקורות הרוסים מציינים שלמרות שהשפה השולטת הייתה טטרית גם שפות אחרות היו נפוצות מאוד.
בראש המדינה עמד חאן ולידו המועצה המייעצת – הדיוואן. מבחינה מנהלית המדינה חולקה ל-5 מחוזות.

במהלך כל תקופת קיומה החאנות ניהלה מלחמות עם נסיכות מוסקבה. החאנות הוקמה על ידי אולו-מוחאמד, שהיה חאן של אורדת הזהב אך הודח. בשנת 1438 הוא הקים חאנות חדשה עם המרכז בקאזאן. בתחילת שלטונות הוא ניהל מערכה מוצלחת נגד נסיכות מוסקבה. במהלך המערכה הוא כבש והרס מנזרים, לקח לשבי את מקריוס מאונז'ה בהמשך גם נסיך מוסקבה ואסילי השני נלקח בשבי ותמורתו החאן קיבל כופר גדול במיוחד. בתקופת איוואן השלישי המלחמה נמשכה בין השנים 1467–1469. במהלך המלחמה היו תהפוכות ולכל צד היו הצלחות משלו. בסתיו 1469 קאזאן נכבשה לאחר מצור ובהתאם לחוזה שלום כל ההצלחות שהיו לחאנות קאזאן במהלך שנות המלחמה נמחקו. בהמשך במשך מספר שנים היו פשיטות הדדיות והתנגשויות צבאיות באזור עיר ויאטקה. בשנת 1487 הכוחות של הרוסים כבשו את קאזאן פעם נוספת ובתמיכתם הוחלף החאן. גם בהמשך היו מלחמות בתדירות גדולה בין המדינות. בתקופת איוואן הרביעי תחילה היה ניסיון להעמיד בראשות החאנות איש משלו כאשר ניסיון זה נכשל הוא ניהל מספר מערכות ובסופו של דבר בשנת 1552 כבש את קאזאן והמדינה התפרקה תוך סיפוחה לנסיכות מוסקבה. לאחר נפילת עיר קאזאן חלקים אחרים של המדינה הצטרפו לנסיכות מוסקבה ללא קרב.
השלטון החדש הנהיג מדיניות נוקשה נגד האוכלוסייה המקומית. רוסים רבים הועברו לשטחי החאנות לצורך התיישבות.
ורגלמיר

במיתולוגיה הנורדית, ורגלמיר (בנורדית עתיקה: Hvergelmir; "מעין חם ומבעבע", "הקדרה השואגת" בנורדית עתיקה) היא באר, הממוקמת במרכז היקום. הבאר היא אחת משלוש הבארות הנובעות משורשיו של יגדראסיל, עץ העולם.
עדויות > האדה הפואטית

בסטנזה 26 ב"בלדה של גרימניר", אחת הפואמות המיתיות באדה הפואטית, מסופר שמקורה של הבאר הוא במים הזולגים מקרניו של האייל איקת'ירניר (Eikþyrnir) השוכן בולהאלה. האייל ניזון מעלוותו של העץ לאיראד (Lærad), שמו הנוסף (על פי העמדה הרווחת במחקר) לעץ העולם יגדראסיל.
עדויות > האדה הפרוזאית

ורגלמיר מוזכרת מספר פעמים ב"הטעיה של גילבי", החלק השני באדה הפרוזאית. ה"הפחות קמעא במעלתו" ו"הנעלה" ממקמים את הבאר בניפלהיים ומונים את הנהרות היוצאים מן המעין ומגיעים עד למקום משכנם של האלים האסירים. לדברים, בבאר שוכנים נחשים רבים מספור ורובץ בו הדרקון נידהוג, המכרסם את אחד משורשי יגדראסיל. "הנעלה" חוזר על הסיפור אודות האייל איקת'ירניר על מנת להסביר את מקור המעיין.
הערות שוליים

↑  Lindow, John (2001). Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-515382-8. pp. 188-189.
↑  לפי התרגום לעברית ב"שירת הצפון", עמ' 40.
↑  Albert Morey Sturtevant, “Etymological Comments upon Certain Old Norse Proper Names in the Eddas,” Publications of the Modern Language Association 67 (1952): 1145–1162.
הצעת רכש

הצעת רכש היא הצעה לרכישת מניות או ניירות ערך אחרים של חברה או תאגיד דומה, המופנית לציבור בעלי אותו נייר ערך. הצעת רכש שונה מרכישה פשוטה של מניות במהלך המסחר השוטף בבורסה או מעסקה דו-צדדית אחרת להעברת מניות. הצעות רכש מיועדות, בדרך כלל, לרכישת בלוק מניות גדול יחסית בבת אחת, מניצעים (בעלי המניות שאליהם מופנית ההצעה) שזהותם האינדיבידואלית אינה ידועה למציע (מעבר להיותם בעלי נייר הערך המבוקש). הן יכולות לשמש למגוון מטרות, כאשר המטרה הידועה ביותר היא רכישת שליטה בחברה, או יותר מכך – את כל מניותיה. זה הנושא בו מתעוררות מרבית הסוגיות המהותיות בתחום הצעות הרכש. מטרות נוספות עשויות להיות הגדלת אחוזי האחזקה של המציע מבלי להגיע לשליטה, או, כאשר המציע הוא אותה חברה שהנפיקה את ניירות הערך, ביצוע רכישה עצמית.
סוגי הצעות רכש

הדין בישראל מחלק את הצעות הרכש בחברות ציבוריות לשלושה סוגים: הצעת רכש רגילה, הצעת רכש מיוחדת והצעת רכש מלאה. הדיון להלן מתייחס לחברות ציבוריות, אם כי גם בחברה פרטית יכול אדם להציע לבעלי המניות הצעת רכש, אלא שעל זו אין רגולציה וכללים משפטיים מדויקים כמו באשר לחברות ציבוריות. כמו כן, הדיון להלן מתייחס להצעת רכש למניות והמירים למניות ולא לניירות ערך אחרים, בין השאר עקב כך שרק ההצעה למניות מוסדרת באופן מפורש בדין החקוק. עם זאת, ניתן להגיש הצעת רכש גם למכשירי חוב (כגון אג"ח). על אף שאינם מחויבים לכך במפורש בחקיקה, הבורסה והמציעים נוהגים לעשות שימוש באותה מסגרת נורמטיווית כמו של הצעת רכש למניות, גם כאשר מדובר בהצעת רכש לאג"ח.
סוגי הצעות רכש > הוראות החלות על כל הצעת רכש

קיימות מספר הוראות דין המשותפות לשלושת סוגי הצעות הרכש – רגילה, מיוחדת ומלאה. כל הצעת רכש תהיה לא הדירה (שלא ניתן לחזור ממנה) ולא מותנית בתנאים (בניגוד לחופש ההתנאה הכללי שבדיני החוזים), זולת מספר תנאים מותרים (כגון קבלת אישור לעסקה מרשות רגולטורית; אם האישור לא מתקבל, המציע רשאי לחזור בו מההצעה). כל הצעת רכש תופנה לכל בעלי נייר הערך שאותו מוצע לרכוש. כל הצעת רכש תהיה על פי מסמך בכתב המכונה "מפרט". כל הצעת רכש תעניק מחיר שווה לכל הניצעים. לאחר סיום כל הצעת רכש, בין אם התקבלה או נכשלה, חובה על המציע להגיש לבורסה ולרשות ניירות ערך דו"ח על תוצאות ההצעה, במטרה שדו"ח זה יתפרסם לציבור. לכל הצעת רכש תהיה "תקופת קיבול", שהיא פרק הזמן במסגרתו הניצעים רשאים להודיע על קבלת ההצעה. לאחר מועד הקיבול האחרון, ההצעה "נסגרת" ותוצאותיה נעשות ידועות. אורך תקופת הקיבול יכול לנוע בין 14 ל-60 יום ממועד פרסום המפרט.
ייתכן מצב בו כמות ניירות הערך, שהניצעים הסכימו למכור, עולה על הכמות שהמציע ביקש לרכוש. לדוגמה, המציע פנה לבעלי המניות של חברה, ש-8 מיליון ממניותיה נמצאות בשוק, בהצעה לרכוש 2 מיליון מניות בלבד. אולם, בעלי כל המניות (8 מיליון) הסכימו וקיבלו את הצעת הרכש. במצב כזה, כל ניצע יזכה למכור 25% ממניותיו ויישאר עם ה-75% הנותרים. המציע יקבל לידיו 2 מיליון, כפי שביקש מלכתחילה, תוך שנשמר השוויון בין כל הניצעים.
הדין מייחס חשיבות רבה למפרט. זה המסמך שעל יסודו אמורים בעלי ניירות הערך (הניצעים) לגבש את דעתם, האם לקבל או להתנגד להצעת הרכש. זאת, בדומה למשל לתשקיף, המיועד לסייע למשקיעים עתידיים להחליט האם לרכוש ניירות ערך של חברה. לכן, חלק ניכר מהתקנות מוקדש לפירוט הצורה והתוכן הנדרשים מכל מפרט הצעת רכש. "כלל הזהב" הוא כי המפרט יכלול "כל פרט המצוי בידיעת המציע, העשוי להיות חשוב למחזיק סביר השוקל היענות להצעה על פיו".
סוגי הצעות רכש > הצעת רכש רגילה

הצעת רכש רגילה מוגדרת באופן שיורי כהצעה שאינה מיוחדת או מלאה: "פעולה של מציע או מי מטעמו, שאינה בגדר הצעת רכש מיוחדת או הצעת רכש מלאה, המכוונת להניע ציבור בעלי ניירות ערך של חברה רשומה למכור למציע נייר ערך, למעט רכישת ניירות ערך במהלך המסחר בבורסה".
כלומר, כל הצעת רכש, שלא ניתן לסווגה לאף אחת משתי הקטגוריות האחרות, היא הצעת רכש רגילה. לכאורה, את אותן תוצאות של הצעת רכש רגילה ניתן להשיג על ידי רכישה פשוטה של מניות במהלך המסחר השוטף בבורסה. אולם, קיימים מצבים בהם כדאי לבצע את הרכישה בדרך של הצעת רכש. מצב אחד כזה הוא כאשר המניות אינן סחירות ביותר (לדוגמה, נמצאות ברשימת השימור של הבורסה) וקשה או בלתי אפשרי לאסוף אותן לאורך זמן בעסקאות בורסה רגילות. מצב נוסף, בו ייתכן ויהיה צורך בהצעת רכש רגילה, הוא כאשר הרוכש מבקש לקנות מניות רבות בבת אחת והזרמת פקודות מסחר עלולה להקפיץ את מחירן או לשנות את דינמיקת ההיצע והביקוש בהן בדרך אחרת שאינה רצויה לרוכש. מצב שלישי, בו נפוצה הצעת רכש רגילה, הוא לשם רכישה עצמית של מניות.
כדי שתחולת דיני הצעת הרכש לא תהיה רחבה מדי, נקבע שהצעה ל-5% או פחות מההון העומד של החברה או מסדרת נייר הערך הנרכש, במשך לפחות 6 חודשים, לא תיחשב להצעת רכש רגילה. מצד שני, ייתכן ופירוש הדבר הוא שרכישה מחוץ לבורסה של יותר מ-5% במשך פחות מ-6 חודשים תחייב הצעת רכש רגילה.
סוגי הצעות רכש > הצעת רכש מיוחדת בחברה שבה בעלי מניות כרתו הסכם לשיתוף פעולה

בכל הנוגע להחזקה בניירות ערך, מאמץ חוק החברות את כללי חוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968 (להלן: חוק ניירות ערך). על מנת שתתקיים החזקה משותפתבין בעלי מניות בחברה, צריכים להתקיים, ביחד ולחוד, התנאים הבאים: (א) הסכם (בכתב או בעל פה) בין שני בעלי מניות או יותר בחברה, הכולל שיתוף פעולה בהחזקה או ברכישה של ניירות ערך בחברהו-(ב) שיתוף הפעולה הכלול בהסכם הוא בקשר להפעלת אמצעי השליטה הגלומים במניות החברה, כגון זכויות ההצבעה באסיפות הכלליות של החברה או זכות למנות דירקטורים, למעט הסכם המקנה זכויות מיעוט .
לא קיימת רשימה סגורה של סוגי הסכמים אשר יוצרים "החזקה משותפת" במניות של חברה ובחינת שיתוף הפעולה המוסדרת בהסכם בין בעלי מניות לצורך קביעת קיומה של החזקה משותפת תיעשה בהתאם לנסיבות כל מקרה.אין חולק על כך, כי הסכם לשיתוף פעולה בין בעלי מניות בחברה בקשר להצבעותיהם בחברה הופך את הצדדים לו למחזיקים ביחד במניות אותה חברה.
עד לאחרונה, הדעה הרווחת הייתה, כי אם בין בעלי מניות קיים הסכם ההופך אותם למחזיקים יחד, הרי שלעניין חובת פרסום הצעת רכש תבחן החזקתם המצרפית במניות החברה. לעניין זה, על פי החלטת רשות ניירות ערך משנת 2001 – התקשרות בהסכם הצבעה, היוצר לראשונה שליטה בחברה ציבורית, אינה אפשרית, אלא בדרך של הצעת רכש מיוחדת.. עם זאת, ביוני 2012 ניתן פסק דינו של בית המשפט העליון בפרשת דקסיה.בית המשפט העליון קבע בפסק דין דקסיה, כי "אין חולק כי הסכם לשיתוף פעולה מלא, בו מסכימים הצדדים להצביע באופן זהה בכל ההחלטות המצויות על סדר יומה של החברה, הופך את הצדדים לו למחזיקים במשותף במניות – כעין מחזיק בודד. אף על פי כן, טרם הותוו בפסיקה קווים מנחים ברורים באשר לעצמת שיתוף הפעולה המינימלית הנדרשת כדי לגבש "החזקה ביחד עם אחרים". על כן, נקבע עוד בפסק דין דקסיה, כי "ככלל, רוכש שליטה מחויב לפנות לכל בעלי המניות בהצעת רכש אלא אם החברה דיווחה במפורש לציבור כי אדם מסוים או קבוצת אנשים שפועלים במשותף, מחזיקים ביותר מ – 25% או 45% מזכויות ההצבעה בחברה. כלל זה מקנה ודאות ויציבות לכל הצדדים הנוגעים בדבר – הן רוכש השליטה הן בעלי מניות המיעוט הזקוקים למידע נגיש ושקוף שיאפשר להם לדעת אם רכישת שליטה בחברה זו תיעשה בעתיד בדרך של הצעת רכש מיוחדת אם לאו".
הצעת רכש חליפין

הצעת רכש חליפין היא "הצעת רכש אשר התמורה המוצעת בה, כולה או מקצתה, היא בניירות ערך, בתעודות התחייבות או שטרי הון אשר להצעתם נדרש תשקיף". מרבית הצעות הרכש נעשות תמורת מזומן, אך בהצעת רכש חליפין התמורה היא בניירות ערך. על כן, היא מהווה שילוב של הצעת רכש ושל הנפקה. יכול שהמציע עצמו יהיה זה שהנפיק את ניירות הערך המהווים את התמורה ויכול שהם יהיו ני"ע שהנפיק תאגיד אחר ונמצאים בבעלות המציע. על הצעת רכש חליפין חלים רוב ככל הדינים הנוגעים להנפקה. התשקיף הנדרש בהנפקה מהווה חלק ממפרט הצעת הרכש.
הצעת רכש חליפין הפכה פופולרית בישראל לביצוע ארגון מחדש של חובות: החברה המציעה רוכשת אג"ח שהיא-עצמה הנפיקה בעבר ומשלמת את התמורה בצורת איגרות חוב חדשות, שיש להן לרוב מועד פרעון מאוחר יותר. עם זאת, הצעת רכש חליפין רלוונטית גם בהצעה מיוחדת או מלאה למניות, כאשר החברה הרוכשת אינה חפצה לשלם במזומן ובמקום זאת מנפיקה ממניותיה-שלה לבעלי המניות של חברת המטרה.
חלופות להצעת רכש

כאשר חברה מבקשת לרכוש חברה אחרת, היא יכולה לעשות כן בדרך של הצעת רכש מלאה. אולם, כפי שניתן לראות לעיל, הדין מטיל מגבלות וקשיים רבי-משקל בכל שלבי הצעת הרכש. הקושי העיקרי נוגע לרוב הנדרש (95%) מכלל בעלי המניות בחברה כדי ש-100% ממניותיה יגיעו לידי המציע. לכן, בשנים האחרונות, חברות רבות פנו למנגנון חלופי, העוקף כליל את הצעת הרכש: המיזוג המשולש ההופכי. במיזוג נדרש רוב קטן בהרבה (יותר מ-50% מהמשתתפים בהצבעה) מבין בעלי המניות הנוכחיים של החברה הנרכשת. המיזוג המשולש ההופכי קיים בארצות הברית זה זמן רב, אך לאחר חקיקת חוק החברות שררה אי-ודאות באשר לשאלה האם ניתן לעשות בו שימוש בישראל. זו נפתרה כאשר בית המשפט המחוזי בתל אביב קבע שהדין אכן מתיר לעקוף את הצעת הרכש המלאה ולבצע במקומה מיזוג משולש הופכי. הבעיה בכך היא שעם עקיפת הצעת הרכש, נעקפים גם המנגנונים שבדיני הצעת הרכש המיועדים להגן על בעלי המניות הניצעים, בעיקר מפני רכישת מניותיהם במחיר נמוך מדי (סעד ההערכה).
ראו גם

מיזוגים ורכישות
הון מניות
בעל שליטה
השתלטות עוינת
רכישה עצמית
לקריאה נוספת

אסף חמדני, "הצעת רכש מלאה: סעד ההערכה ויתרון המידע של בעל השליטה", תאגידים ו(3) 56 (2009).
זיניארה

| --- | --- |
 מדינה:  בורקינה פאסו בורקינה פאסו
 מחוז:  מחוז הרמה המרכזית
 גובה:  כ־335 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  33,296 (דירוג: 25, 2019)
 קואורדינטות:  12°35′00″N 1°18′00″W﻿ / ﻿12.5833°N 1.3°W﻿ / 12.5833; -1.3 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בורקינה פאסו מוגדלת) ואגאדוגו בובו-דיאולסו באנפורה ואיגויה פאדה נגורמה מאלי ניז'ר בנין טוגו גאנה חוף השנהבזיניארה(למפת בורקינה פאסו רגילה) ואגאדוגו בובו-דיאולסו באנפורה ואיגויה פאדה נגורמה מאלי ניז'ר בנין טוגו גאנה חוף השנהבזיניארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זיניארה (בצרפתית: Ziniaré) היא עיירה המשמשת כעיר הבירה של מחוז הרמה המרכזית במרכז בורקינה פאסו.
נכון לשנת 2019, בעיירה מתגוררים מעל 33,000 תושבים. גובהה הממוצע עומד על 335 מטרים מעל פני הים. היא ממוקמת כ־20 קילומטרים צפונית־מזרחית מפאתי עיר הבירה, ואגאדוגו וכ־60 קילומטרים דרומית־מערבית לעיר קאיה, על הכביש המחבר בין הערים הללו.
הערות שוליים

↑  Burkina Faso, City Population, ‏23 ביולי 2022 (באנגלית), אוכלוסייה בבורקינה פאסו לפי ערים, באתר City Population
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480264005171  LCCN: n2005002663  VIAF: 151477928   WorldCat (עם VIAF): 151477928 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זולטאן ולנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בפברואר 1898 טארקאן, הונגריה 
 פטירה:  24 בספטמבר 1944 (בגיל 46) יוז'פווארוש (רובע 8), הונגריה 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים בבודפשט  אוניברסיטת אטווש לוראנד  בית המדרש לרבנים בברלין  אוניברסיטת פרידריך וילהלם 
 
זולטאן ולנשטיין (בהונגרית: Wallenstein Zoltán; טארקאן, 19 בפברואר 1898 – בודפשט, 24 בספטמבר 1944) היה רב, הרב של קומארום, ואחר כך של פץ', דוקטור למדעי הרוח, סופר תאולוגי.
ביוגרפיה

זולטאן ולנשטיין היה בנם של איגנץ ולנשטיין (1870–1940) סוחר כללי עצמאי, ושל רוזליה (ריזה) קראוס (1874–1938). הוא למד תחילה בגימנסיה הראשית בקומארום ואחר כך סיים בבית המדרש לרבנים בבודפשט. לאחר מכן היה תלמיד בבית המדרש לרבנים בברלין (Rabbiner Seminar für das orthodoxe Judentum, a Hochschule für die Wissenschaft des Judentum) ובאוניברסיטת פרידריך וילהלם. הוא נחנך כדוקטור למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ב-1921 וקיבל סמיכה לרבנות בבודפשט באותה השנה. בשנת 1920, בטרם סיום את לימודיו, נבחר פה אחד לרב של קהילת קומארום. אולם כניסתו לתפקיד נערכה רק לאחר קבלת הסמיכה לרבנות שנה לאחר מכן. כבר בשנים הראשונות לפעילותו קיבל הזמנות מכמה קהילות יהודיות גדולות יותר ובשנת 1923 נענה להזמנת הקהילה היהודית של פץ', שם נבחר לרב הראשי של הקהילה. הוא זכה להכרה ולפופולריות בין-דתית לאומית בממלכת הונגריה באמצעות כישרון הדרשה והנאום שלו.
עקב מחלתו הקשה טופל במשך חודשים בבית החולים סנט רוקוש בבודפשט. הוא נפטר שם בשנת 1944 בגיל 46.
משפחתו

אשתו הראשונה: מריה (מיצי) ולנשטיין (פץ' 1908 כנראה נפטרה בגיל צעיר)
אשתו השנייה: בורבאלה וידור (קודם וייסנשטיין) (מישקולץ, 1915 – אונטריו קנדה, 1992)
ילדיו: ואיבאן ולנשטיין (מאשתו הראשונה), אווה ולנשטיין (מאשתו השנייה)
אחיו: ד"ר ארפאד ולנשטיין, לאסלו ולנשטיין, אנדרה ולנשטיין.
כתביו

מקורות מזמוריו של שמעון פצ'י (בודפשט, 1921)
בני ישראל ברומא בתקופה הראשונה של האימפריה הרומית בהארת הספרות המסורתית העברית (בודפשט, 1921)
לתולדות אגודת הנשים היהודיות בפאפה (פאפה, 1925)
תוספות לתולדות הקהילה היהודית בפץ' (פץ', 1926)
ספר זיכרון ליובל המאה לחברה קדישא בץ' (פץ', 1928)
כתביו הנוספים ראו אור ב:
ספר הזיכרון של לאיוש בלאו
ספרי הזיכרון של בית המדרש לרבנים בבודפשט
במגזין היהודי "שוויון" (Egyenlőség)
עיתון קומארום (Komáromi Lapok)
כתב העת סקירה יהודית-הונגרית
כתב העת עבר ועתיד
עיתון פץ' (Pécsi Lapok)
יומן פץ' (Pécsi Napló)
תקווה (Remény)
הסכמה לאומית (Országos Egyetértés)
סיגטוואר והאזור (Szigetvár és Vidéke)
Unser Weg
ספר השנה היהודית
הוא היה עובד ומבקר של הלקסיקון יהודי הונגרי
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a tárkányi polgári születési akv. 21/1898. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 2203/1940. folyószáma alatt".
↑  "Wallenstein Ignác gyászjelentése (1940)". Az Újság. 1940-12-20. p. 6.
ז'יז'ונגוזאורוס

| ז'יז'ונגוזאורוס> תקופה |
| --- | --- |
יורה תחתון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: וולקנודוניים
סוג:: ז'יז'ונגוזאורוס
שם מדעי
 Zizhongosaurus

ז'יז'ונגוזאורוס (שם מדעי: Zizhongosaurus; מילולית: "לטאת זיז'ונג (אנ')") הוא סוג מוטל בספק של דינוזאור צמחוני מקבוצת הזאורופודים אשר חי בתחילת היורה בסין. הוא היה קרובם של הברפזאורוס והוולקנודון, והוא משויך למשפחת הוולקנודוניים. הוא נקרא ב-1983 בידי החוקר דונג ג'ה-מינג (אנ') על המקום בו נמצא בזיז'ונג שבסצ'ואן, סין.
מחקר

הממצאים הידועים מדינוזאור זה התגלו בתצורת זיליוג'ינג (אנ'), וכללו שלד יחיד שהורכב מעצם זרוע, מספר חוליות גב ומאגן ירכיים חלקי. המבנה של החוליות הסגיר שהיה זאורופוד, אך היה קטן יחסית לזאורופוד. הוא הגיע לאורך משוער של 9 מטרים, גובה של 2.5 מטרים ומשקל של 8 טונות. היה לו צוואר ארוך שעזר לו להגיע לצמרות עצים נמוכים.
בסוג זה נכלל מין אחד - Zizonghosaurus chuanchengensis. בהמשך החוקר לי קווי הכליל ב-1999 מין נוסף לסוג - Zizhongosaurus huangshibanensis. עם זאת חוקרים אחרים הגדירו את הסוג במבוטל מספק עקב מיעוט חומר במאובנים.
וסט סטאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  120 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  67°03′S 58°03′E﻿ / ﻿67.05°S 58.05°E﻿ / -67.05; 58.05
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיוסט סטאק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיוסט סטאק
 
וסט סטאק (באנגלית: West Stack; מילולית: הסטאק המערבי) הוא סטאק - מצוק סלעי מתנשא לחוף מפרץ אדוארד השמיני, בארץ קמפ, שבאנטארקטיקה.
המצוק ממוקם לצידו המערבי של קרחון הוסיזן; 26 קילומטרים דרומית-מזרחית למפרץ אדוארד השמיני.
גובהו של המצוק 120 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי המצוק

המצוק התגלה בפברואר 1936 על ידי אנשי משלחות דיסקברי, שהגיעו על הספינה ויליאם סקורסבי.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו על ידי אנשי המשלחת שגילו אותו.
השם הוא תיאורי (המצוק הוא סטאק), וכן בהקשר זה ניתן השם למצוק איסט סטאק הסמוך.
ראו גם

איסט סטאק
מפרץ סטאק (ארץ אנדרבי)
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 296
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  לפי מקור אחר, וכן לפי מקור נוסף גובהו של המצוק 130 מטרים מעל פני הים
זוג ז'ורדן

באלגברה, זוג ז'ורדן הוא מבנה אלגברי המכליל את אלגברות ז'ורדן.
המערכת מוגדרת מעל שדה ממאפיין שאינו 2 או 3, וכוללת שני מרחבים וקטוריים,  \ V^{+},V^{-}, וזוג פעולות תלת-מקומיות טריליניאריות  \ V^{\pm }\times V^{\mp }\times V^{\pm }\rightarrow V^{\pm } (אותן מקובל לסמן בסימון המשותף  \ (x,y,z)\mapsto \{xyz\}), המקיימות את אקסיומת הקומוטטיביות  \ \{xyz\}=\{zyx\} ואת האקסיומה  \ \{xy\{uvz\}\}-\{uv\{xyz\}\}=\{\{xyu\}vz\}-\{u\{yxv\}z\}.
דוגמאות > מערכות ז'ורדן משולשות

המקרה המיוחד  \ V^{+}=V^{-} נקרא מערכת ז'ורדן משולשת. במערכת ז'ורדן משולשת מוגדרת אינוולוציה  \ (x,y)\mapsto (y,x), כך שמערכת ז'ורדן משולשת היא, בסופו של דבר, זוג ז'ורדן עם אינוולוציה. עם זאת, יש גם זוגות ז'ורדן ללא אינוולוציה (שבהם ממדי שני הרכיבים שונים זה מזה).
כל אלגברת ז'ורדן J מגדירה מערכת ז'ורדן משולשת  \ V(J)=(J,J), עם הפעולה  \ \{xyz\}=(x\bullet y)\bullet z+(z\bullet y)\bullet x-y\bullet (x\bullet z). מצד שני, בכל זוג ז'ורדן  \ (V^{+},V^{-}) ולכל איבר  \ a באחד המרכיבים, הפעולה  \ x\bullet y=\{xay\} הופכת את המרכיב השני לאלגברת ז'ורדן.