stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ד'רכ"ה

ד'רכ"ה (4225)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-17 בספטמבר 464 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 6 בספטמבר 465. שנה מסוג השא, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דודג' דארט

| --- | --- |

Dodge Dart, שנת 1969
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת דודג'
 שנות ייצור:  1959–1976
 הרכבה:  קנדה קנדה (דור ראשון)  ארצות הברית ארצות הברית (דור שני, דור שלישי, דור רביעי)  ארגנטינה ארגנטינה (דור שלישי)  ספרד ספרד (דור שלישי)  ברזיל ברזיל (דור רביעי)  קולומביה קולומביה (דור רביעי)  מקסיקו מקסיקו (יוצר בין השנים 1982 - 1989)
 מודל קודם:  Dodge Lancer (אנ')
 מודל אחריו:  דודג' אספן
 חברת אם:  קרייזלר
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Chrysler B platform (אנ') (יוצר בשנת 1962)  Chrysler A platform (אנ') (דור שלישי, דור רביעי)  Chrysler K platform (אנ') (יוצר במקסיקו בין השנים 1982-1989)
 אורך:  5,347 מ"מ (דור ראשון)  4,978 מ"מ (דור שלישי - סטיישן)  4,826 מ"מ (דור שלישי - סדאן)  4,983 מ"מ (דור רביעי - סדאן)  5,177 מ"מ (דור רביעי - סטיישן)  4,890 מ"מ (דור רביעי - קופה)
 רוחב:  1,999 מ"מ (דור ראשון)  1,798 מ"מ (דור שלישי)  1,819 מ"מ (דור רביעי)
 גובה:  1,392 מ"מ (דור ראשון)  1,420 מ"מ (דור שלישי)  1,372 מ"מ (דור רביעי)
 בסיס גלגלים:  2,997 מ"מ (דור ראשון - סדאן)  3,099 מ"מ (דור ראשון - סטיישן)  2,946 מ"מ (דור שני)  2,819 מ"מ (דור שלישי, דור רביעי - סטיישן)  2,692 מ"מ (דור שלישי - סדאן)  2,743 מ"מ (דור רביעי - סדאן)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3.7 ליטר המפיק 145 כ"ס (דור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)  6 צילינדרים, 3.2 ליטר (דור רביעי)  6 צילינדרים, 2.8 ליטר (דור שלישי, דור רביעי)  V8 צילינדרים, 4.5 ליטר (דור שלישי, דור רביעי)  V8 צילינדרים, 5.1 ליטר (דור רביעי)  V8 צילינדרים, 5.2 ליטר המפיק 230 כ"ס, 255 כ"ס (דור ראשון, דור שני, דור רביעי)  V8 צילינדרים, 5.9 ליטר המפיק 310 כ"ס (דור ראשון, דור שני, דור רביעי)  V8 צילינדרים, 6.3 ליטר המפיק 330 כ"ס (דור ראשון, דור רביעי)  V8 צילינדרים, 6.8 ליטר (דור שני)  V8 צילינדרים, 7.0 ליטר (6,981 סמ"ק המפיק 431 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה 10.25:1) (דור רביעי)  V8 צילינדרים, 7.2 ליטר המפיק 375 כ"ס, 380 כ"ס, 395 כ"ס (דגם "Dodge Dart Swinger" ודגם "Swinger 340")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (דור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור שלישי, דור רביעי)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מסוג "TorqueFlite" (אנ') (דור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)
 צריכת דלק:  9.5 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 3.7 ליטר)  10.55 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 5.2 ליטר)
דודג' דארט (באנגלית: Dodge Dart) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1959–1976.
בין השנים 1982–1989 יוצר דגם ה"דודג' דארט" במקסיקו.
יוצרו 4,322,615 יחידות.
דודג' דארט

בהתייחס לאורך הדגם (נמדד במטרים או במ"מ), בין השנים 1960-1961 הוגדר דגם ה-"דודג' דארט" כ-"Full-size car" (אנ'), בשנת 1962 הוגדר הדגם "Mid-size car" (אנ') ובין השנים 1963–1976 הוגדרה ה"דודג' דארט" כ-מכונית קומפקטית (ההגדרות מתייחסות למונחים אמריקאים).
בישראל שווק "דודג' דארט" (דור רביעי). מנהל הרכב הממשלתי רכש מדגמי "דודג' דארט" אשר שימשו כמכוניות שרד, לשרי ממשלה בכירים, בהם שר הביטחון משה דיין.
"דודג' דארט" יוצרה מחדש תחת השם "Dodge Dart (PF)" (אנ') בין מאי 2012 לספטמבר 2016. כל קשר בין ה-"דודג' דארט" הוותיקה ל-"דודג' דארט" החדשה לבד מהשם - הוא מקרי בלבד. הדגם החדש מבוסס על הפלטפורמה של האלפא רומיאו ג'ולייטה.
ה"דודג' דארט" החדשה היא הדגם הראשון מבית קונצרן קרייזלר המתבססת על מכלולים ופלטפורמה של בעל הבית החדש – קונצרן פיאט האיטלקי.
דורות

דור ראשון (יוצר בין השנים 1959–1961)
דור שני (יוצר בין השנים 1961–1962)
דור שלישי (יוצר בין השנים 1962–1966)
דור רביעי (יוצר בין השנים 1966–1976)
תצורות

4 דלתות - סדאן (יוצר בדור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)
4 דלתות - סטיישן (יוצר בדור ראשון, דור שני דור שלישי)
2 דלתות - סדאן (יוצר בדור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)
4 דלתות - הרדטופ (יוצר בדור ראשון, דור שני)
2 דלתות - הרדטופ (יוצר בדור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)
2 דלתות - קופה (יוצר בדור רביעי)
2 דלתות - קבריולה (יוצר בדור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)
תצורות > מכונית שרירים

דגם: "Dodge Dart Swinger"
דגם: "Swinger 340 2-door hardtop"
דגם: "Dodge Dart Demon 340 V8"
סוגי "מכוניות השרירים" של "דודג' דארט" יוצרו בין השנים 1969–1976.
מלבד למנועי 6 צילינדרים, הורכבו בדגמים "Swinger" ו-"Demon" מנועי V8 צילינדרים, 7.2 ליטר מסוג "Chrysler B engine" (אנ') המפיקים 375 כ"ס, 380 כ"ס ו-395 כ"ס (בדגמי "Dart GTS")
מכירות

1960 - 306,603 יחידות
1961 - 142,000 יחידות
1962 - 111,300 יחידות
1963 - 140,900 יחידות
1964 - 181,300 יחידות
1965 - 177,300 יחידות
1966 - 83,500 יחידות
1967 - 153,500 יחידות
1968 - 171,800 יחידות
1969 - 191,000 יחידות
1970 - 170,461 יחידות (בנוסף, 79,959 יחידות דגם "Demon")
1972 - 214,788 יחידות (בנוסף, 48,530 יחידות דגם "Demon")
1973 - 209,264 יחידות (בנוסף, 79,428 יחידות דגם קופה)
1974 - 195,998 יחידות (בנוסף, 67,469 יחידות דגם קופה)
1975 - 113,905 יחידות (בנוסף, 37,192 יחידות דגם קופה)
1976 - 39,822 יחידות (בנוסף, 13,642 יחידות דגם קופה)
תמונות

"דודג' דארט", שנת 1961
"דודג' דארט", דגם הרדטופ, 2 דלתות, שנת 1961
"דודג' דארט", שנת 1961
"דודג' דארט"
"דודג' דארט", שנת 1960 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"דודג' דארט", שנת 1962
"דודג' דארט", שנת 1963 - קבריולט
"דודג' דארט", שנת 1963
"דודג' דארט", שנת 1964 - קבריולט
"דודג' דארט", שנת 1963
"דודג' דארט", שנת 1968 - הרדטופ
"דודג' דארט", דגם "Custom coupe", שנת 1969 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"דודג' דארט" - הרדטופ
"דודג' דארט", שנת 1971
"דודג' דארט" -סטיישן (יוצר ב-מקסיקו)
"דודג' דארט", שנת 1972, קופה
"דודג' דארט", שנת 1973
"דודג' דארט", שנת 1973
"דודג' דארט" - דור רביעי
"דודג' דארט" דגם "DeLuxe", קופה, 2 דלתות, שנת 1976 (יוצרה בברזיל)
"דודג' דארט" - דור רביעי
"דודג' דארט" - דור רביעי
"דודג' דארט" - דור רביעי
"דודג' דארט" דמון 340 - "מכונית שרירים"
"דודג' דארט" דמון - "מכונית שרירים"
"דודג' דארט" דמון, שנת 1971 - "מכונית שרירים"
"דודג' דארט" דגם "Swinger", שנת 1969 - "מכונית שרירים" (צולם ב-קנדה)
"דודג' דארט" דגם "Swinger", שנת 1975 - "מכונית שרירים"
"דודג' דארט" דגם "Swinger", שנת 1976  - "מכונית שרירים"
ראו גם

קרייזלר
דודג'
דודג' אספן
הערות שוליים

↑  "דודג' דארט" - מפרט (שנת 1960) oldcarbrochures.com/static/NA/Dodge/1960_Dodge/1960_Dodge_Dart_Brochure
↑  "דודג' דארט" - מפרט (שנת 1964) oldcarbrochures.com/static/NA/Dodge/1964_Dodge/1964_Dodge_Dart_Brochure
↑  "דודג' דארט" דגם 3,700 - היסטוריה web.archive.org/web
↑  היסטוריה של דודג' דארט web.archive.org/web
↑  דודג' דארט - 1960, דודג' פולרה - 1960, דודג' מטדור - 1960 allpar.com/history/dodge/1960
↑  נעם וינד, ‏הדודג' דארט חוזרת!, באתר ‏מאקו‏, 9 בינואר 2012
↑  "דודג' דארט" - מפרט (שנת 1960) oldcarbrochures.com/static/NA/Dodge/1960_Dodge/1960_Dodge_Dart_Brochure
↑  1961 Chrysler Corporation Passenger Car Parts Catalogue, PLC 8-55
↑  "דודג' דארט" - מפרט (שנת 1963) oldcarbrochures.com/static/NA/Dodge/1963_Dodge/1963_Dodge_Dart_Brochure
↑  "דודג' דארט" - מפרט (שנת 1970)  oldcarbrochures.com/static/NA/Dodge/1970_Dodge/1970_Dodge_Dart_Brochure/1970
האיש השקוף

| --- | --- |

 בימוי:  אדגר ג' אולמר 
 הופק בידי:  לסתר גאתרי רוברט מאדן ג'ון מילר
 תסריט:  ג'ק לואיס 
 שחקנים ראשיים:  מרגריט צ'פמן דאגלס קנדי ג'יימס גריפית'
 מוזיקה:  דארל קלקר 
 צילום:  Meredith Merle Nicholson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  אמריקן אינטרנשיונל פיקצ'רס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  יולי 1960
 משך הקרנה:  57 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט אימה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האיש השקוף (באנגלית: The Amazing Transparent Man) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1960. זהו סרט בי מובי על מצביא מטורף שמתכנן להשתלט על העולם בעזרת צבא בלתי נראה. הסרט צולם בשבועיים, ונכשל ביקורתית וכלכלית. על הסרט אין כיום זכויות יוצרים.
עלילה

פול קרנר (ג'יימס גריפית'), רב-סרן בצבא ארצות הברית לשעבר, יעשה הכל כדי להגשים את חלומו להקים צבא בלתי נראה שיכבוש את העולם. הוא חוטף את מריה (כרמל דניאל), בתו של פיטר אולוף (איוון טריסלוט), מדען גאון, כדי שהלה ימציא מכונה מיוחדת שתהפוך אנשים לבלתי נראים. כמו כן, הוא פוקד על ג'וליאן, (רד מורגן), חברו מימי הצבא, למנוע בכוח כל פרסום של תוכניותיו הזדוניות, אם באיומים אם בהפעלת כוח. עוד הוא משחרר בערבות את ג'ואי פאוסט (דאגלס קנדי), גנב, כדי שיגנוב עבורו כל שנדרש לצורך השלמת הניסוי. הוא מציע לו תשלום נאה, ופאוסט נענה להצעה בחוסר רצון.
פאוסט, שמוחזק בביתו של קרנר מתאהב בלורה אשתו (מרגריט צ'פמן), הצבועה ותאבת הבצע. פאוסט מנסה להימלט, ומשיג יתרון על קרנר: הוא מסכים שקרנר יבצע עליו ניסוי, אך לאחר שהוא הופך לבלתי נראה, דבר המאפשר לו לנגח את קרנר וגם לברוח בכל הזדמנות שתהיה לו. אבל מתבררת תקלה: פאוסט איננו בלתי נראה באופן אחיד. לפרקים הוא נראה, ולפרקים לא, וזה עלול לגרום לו נזק בל יתואר. נותר לו מעט זמן לחיות, והוא חייב להביס את קרנר.
האימפריה הקמרית

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 שפה נפוצה:  קמרית  סנסקריט
 עיר בירה:  מאהנדראפרווטה (בתחילת המאה ה -9)  האריהאראלאייה (המאה ה-9)  קו קר (928-944 לספירה)  אנגקור (מסוף המאה ה-9 עד תחילת המאה ה-15).
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך:  802
 פירוק:   
 תאריך:  1431
 ישות קודמת:  צ'נלה
 ישות יורשת:  קמבודיה קמבודיה תאילנד תאילנד לאוס לאוס
 שטח בעבר:  1,000,000 קמ"ר (נכון ל־1290)
 אוכלוסייה בעבר:  2,000,000 (נכון ל־1150)
 דמוגרפיה
 דת:  הינדואיזם  מהאיאנה בודהיזם  טהרוואדה בודהיזם
 
האימפריה הקמרית (בקמרית: ចក្រភពខ្មែរ) הייתה אימפריה הינדית-בודהיסטית בדרום-מזרח אסיה. האימפריה, שצמחה מתוך הממלכות פונאן וצ'נלה, שלטה בשלב מסוים על רוב דרום-מזרח אסיה ועל חלקים מדרום סין.
המורשת הגדולה ביותר של האימפריה הקמרית היא אנגקור, הנמצאת בקמבודיה של ימינו, אשר שימשה כבירת האימפריה בתקופת השיא שלה. המבנים של אנגקור מעידים על עוצמתה של האימפריה הקמרית, על האמנות והתרבות המרשימים שלה, ועל הטכניקה האדריכלית המתקדמת לתקופתה. תצלומי לוויין של האתר חשפו שבשיאה אנגקור הייתה המרכז העירוני הגדול ביותר בעולם.
האימפריה הקמרית נוסדה בשנת 802 לספירה, כאשר המלך ג'יאוורמן השני הכריז על עצמו כצ'אקארטארטין ("מלך העולם" או "מלך המלכים") בפנום קולן. האימפריה חדלה להתקיים עם חורבנה של אנגקור במאה ה-15.
דריוש לברינוביץ'

דריוש לברינוביץ' (בליטאית: Darjuš Lavrinovič; נולד ב-11 בנובמבר 1979 בווילנה שבברית המועצות) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת פנרבחצ'ה אולקר ובנבחרת ליטא. גובהו 2.12 מטר.
לברינוביץ' פרח בעונת 2005/06 ביורוליג שם שיחק בקבוצת ז'לגיריס קובנה, באותה עונה השיג את המספר הגבוה ביותר של הריבאונדים בליגה הבלטית ובליגת הכדורסל הראשונה בליטא (9.8 ריבאונדים למשחק בכל מפעל).
לדריוש אח תאום, קשישטוף, שגם הוא כדורסלן מקצועי. בשנת 1999 נשלח דריוש יחד עם אחיו לכלא באשמת אונס צעירה, שמאוחר יותר נישאה לו.
קבוצות

1996 - 2003: אליטה אליטיוס
2003 - 2006: ז'לגיריס קובנה
2006 - 2008: אוניקס קאזאן
2008 - 2009: דינמו מוסקבה
2009 - 2010: ריאל מדריד
2010 - 2011: פנרבחצ'ה אולקר
2011 - 2012: צסק"א מוסקבה
2012 - 2013: ז'לגיריס קובנה
2013 - 2014: בודיוולניק קייב
2014 - 2016: פלקנסטרו רג'אנה
2016 - הווה: לייטקאבליס
הערות שוליים

↑  חנה חן, שוברים את הכלים - ולא משחקים?, מקור ראשון, 7 בינואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2401154260731724480004   WorldCat (עם VIAF): 2401154260731724480004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיוקן אהרן מסקין

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  זאב בן-צבי
 תאריך יצירה:  1935
 טכניקה וחומרים:  ארד 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  20 ס״מ 
 גובה:  36 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון ישראל, ירושלים (B10.0724); משכן לאמנות עין חרוד
 
"דיוקן אהרון מסקין" (1935) הוא פסל מאת זאב בן-צבי, המתאר את השחקן אהרון מסקין.
תיאור

פסלו של זאב בן-צבי עוצב במתכונת של פרוטומה, המציגה את פניו של השחקן מסקין. הדיוקן מעוצב בקווים גאומטריים רכים, בהשפעת הפיסול המודרניסטי האירופי. סגנון זה מאפיין את יצירותיו של בן-צבי בשנות ה-30 של המאה ה-20. בן-צבי בוחר תנוחה שבה הדמות מפנה את מבטה באלכסון והצדה. תנוחה זו יוצרת דינאמיות ומתח בתיאור, ומאזכר את השפעת הפוטוריסטית על האמן.
עותקים מן הפסל נמצאים באוסף מוזיאון ישראל ובאוסף המשכן לאמנות על שם חיים אתר.
הערות שוליים

↑  ראו: מישורי, אליק, תולדות האמנות: מבוא כללי, האוניברסיטה הפתוחה, רעננה, 2002, עמ' 303-302
↑  גדעון עפרת מביא את ביקורתו (1954) של צבי גלי בעניין זה. ראו: עפרת, גדעון, הערה לגניאולוגיית הפיסול של זאב בן-צבי, באתר המחסן של גדעון עפרת, 17 בדצמבר 2010
דיבר הכתוב בהווה

דיבר הכתוב בהווה (או דבר שנאמר במקצת והוא נוהג בכל) הוא כלל בפרשנות ההלכתית למקרא ולמשנה, לפיו לעיתים נוקט מקור הלכתי בדוגמה פרטית מסוימת לדין ('מקרה פרטי'), דוגמה שנבחרה על פי המקרה המצוי ביותר למעשה (ה"הווה"), אך הכוונה היא שמהדוגמה הפרטית נלמד את הדין לכל המקרה הכללי, כלומר לכל הדוגמאות הקרובות למקרה שצוין במפורש בכתוב. כאשר הרחבה זו מובנת מאליה, אין צורך בכל רמז או דרשה נוספים לצורך הפעלת כלל זה. מכלל זה נגזרות מסקנות הלכתיות למעשה.
מקור הכלל

כלל זה מוזכר כבר במשנה (משנה מסכת בבא קמא פרק ה משנה ז):
אחד שור ואחד כל בהמה לנפילת הבור, ולהפרשת הר סיני, ולתשלומי כפל, ולהשבת אבידה, לפריקה, לחסימה, לכלאים, ולשבת, וכן חיה ועוף כיוצא בהן. אם כן למה נאמר 'שור' או 'חמור'? אלא שדיבר הכתוב בהווה
הכלל מופיע בין כללי הפרשנות שבהם השתמש רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי (המפורטות במדרש "שלושים ושתים מידות של רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי"), שם הוא נקרא: "דבר שנאמר במקצת - ונוהג בכל".
דוגמאות

הציווי להעניש את העוסק בכישוף נאמר בתורה רק לגבי אשה: "מכשפה לא תחיה" (שמות כב, יז), אך רש"י בעקבות מדרשי ההלכה מציין שאין הבדל בעניין זה בין גברים לנשים, אלא שהעיסוק בכישוף היה נפוץ יותר בין הנשים.
איסור אכילת טרפה נאמר על טרפה הנמצאת בשדה (שמות כב, ל). למעשה על פי ההלכה אין כל הבדל בין טרפה שנמצאה בשדה לטרפה שנמצאה בבית, אלא שזוהי דוגמה שכיחה, שכן בהמות נטרפות יותר בהיותן בשדה (מובא ברש"י).
טומאת בעל קרי נאמרה על "מקרה לילה", כדוגמה בלבד (דברים כג, יא ורש"י).
טומאת אהל שנמצא בו מת מוזכרת בציון המקרה שהאדם נפטר בהיותו בתוך האהל, אבל הדין כך גם אם מת מחוצה לו ולאחר מכן הוכנס לאהל (במדבר יט, יד ופירוש רמב"ן).
המצווה להעניק מתנות עניים נאמרה על "גר יתום ואלמנה" (דברים כד, יט-כא), והיא מכוונת לכל עני באשר הוא (אברבנאל, שם).
בקרבן הפסח נאמר בתורה שאדם יכול להצטרף לחבורה אחת עם שכנו (שמות יב, ד), אך הוא הדין גם למי שמתגורר רחוק ממנו (מכילתא שם).
באיסור בשר בחלב הוזכר בישול "גדי בחלב אמו" (שמות כג, יט), אך אין הבדל בין גדי לבין בהמות אחרות ובין חלב אמו לחלב אחר (מכילתא משפטים פרשה כ).
האיסור לקלל חרש (ויקרא יט, יד) הוא דוגמה לכל אדם, והוזכר מפני שיש המקללים חרש תוך ניצול מוגבלותו (פירוש רבנו בחיי).
במצוות נטילת לולב הוזכרו "ערבי נחל" (ויקרא כג, מ), והוא הדין לערבות הגדלות במקום אחר (משנה סוכה פרק ג משנה ג ופירוש רבי עובדיה מברטנורא שם).
לכלל זה דוגמאות גם במשנה. במשנה מסכת שבת נאמר: "ערביות יוצאות רעולות, ומדיות פרופות, וכל אדם, אלא שדברו חכמים בהוה". כוונת המשנה היא שנשות ישראל שבערב ופרס מותרות לצאת מרשות היחיד לרשות הרבים בשבת בלבוש המקובל במקומם, ואין לבוש זה נחשב למשא האסור בהוצאה מרשות לרשות. למעשה יציאה בלבוש זה מותרת גם במקומות אחרים בהם לא מקובל לבוש זה, אלא שהמשנה הביאה את המקרה המצוי, שנשות ערב הם אלו היוצאות רעולות בדרך כלל, וכן נשות פרס בפריפה.
מקרים שנויים במחלוקת

במקרים מסוימים התעוררה מחלוקת פרשנית והלכתית, האם מקרה מסוים מובא בתורה כדוגמה לדברים נוספים או שההלכה שנאמרה לגביו אכן מצומצמת למקרה זה בלבד.
לגבי "הבא במחתרת", שמותר להורגו לאלתר מתוך הנחה שהוא מסוגל גם להרוג את בעל הבית, חלוקות הדעות: יש אומרים שזוהי דוגמה בלבד לחדירת גנב לבית, ואין כל הבדל בדרך כניסתו, ונקט הכתוב דוגמה זו "מפני שרוב גנבים מצוין במחתרת" (ברייתא, בבלי סנהדרין עב, א). ויש אומרים שדווקא במחתרת אנו מניחים שהוא מסוגל גם להרוג, ואם לא חתר תחת הבית אלא בא בדרך אחרת - אין להורגו ללא אזהרה מוקדמת (ברייתא אחרת שם, לפירוש רש"י).
לעיתים הכל מודים שהדין רחב יותר מן הדוגמה הכתובה בתורה, ובכל זאת התעוררה מחלוקת האם כוונת התורה שיש חומרה נוספת במקרה המסוים שהוזכר בה. חומרה יתירה זו תתבטא בחומרת העונש, בידי שמים או אף בידי בית הדין.
איסור עינוי אלמנה ויתום (שמות כב, כא) נאמר, לדעת רבי ישמעאל במכילתא, ובעקבותיו בפירוש רש"י, כדוגמה לאיסור לענות כל אדם. לדעת רבי עקיבא (מכילתא שם), ובעקבותיו בספר מצוות גדול (לאוין ח), אמנם אסור לענות כל אדם אבל יש חומרה מיוחדת בעינויים של אלמנה ויתום. כמו כן האיסור להונות גר (שמות כב, כ), לדעת רשב"ם הוא דוגמה בלבד, ואילו לדעת הרמב"ם (הלכות מכירה יד, טו) יש בו איסור נוסף. גם על האיסור לקלל מנהיגים ושופטים (שמות כב, כז) טוען הרשב"ם ש"דיבר הכתוב בהווה", שמקובל לקלל אותם מתוך כעס על מעשיהם, ואילו לדעת הרמב"ם (הלכות סנהדרין כו, ב) יש בהם איסור מיוחד.
ראו גם

בניין אב
דיברה תורה כלשון בני אדם
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת שבת, פרק ו', משנה ו'
דריוש פופיילה

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1985 (בן 39) קרקוב, רפובליקת פולין 
 מידע כללי
 מדינה:  פולין 
 השכלה:  Andrzej Frycz Modrzewski Krakow University 
 גובה:  1.7 מטרים
 www.dariuszpopiela.pl
 ספורט
 ענף ספורט:  קאנו/קיאק 
 מועדון:  KS Spojnia Warszawa
 
דריוש בוגוסלב "דארק" פופיילה (בפולנית: Dariusz Bogusław "Darek" Popiela; נולד ב-27 ביולי 1985) הוא חותר סלאלום קאנו פולני, שהתחרה ברמה בינלאומית מאז 1999. הוא ייצג את אוסטריה עד 2002.
פופיילה זכה בארבע מדליות בתחרות לקבוצות K1 באליפות העולם בסלאלום קאנו של ICF (פדרציית הקאנו הבינלאומית) עם שתי מדליות כסף (2013, 2018) ושתיים מארד (2006, 2019). הוא זכה בשתי מדליות זהב, חמש מדליות כסף ושלוש מדליות ארד באליפויות אירופה.
פופיילה סיים במקום ה-8 באירוע K1 באולימפיאדת בייג'ינג.
אביו בוגוסלב ודודו הנריק ייצגו שניהם את פולין בסלאלום קאנו.
מלבד ספורט, פופיילה עוסק גם בהנהגת פרויקטים המוקדשים לשיקום אתרי מורשת יהודית באזור נובי סונץ', ולשיקום בית העלמין היהודי בגריבוב.
הישגים בגביע העולם

| עונה | תאריך | אתר תחרות | מקום | אירוע |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 9 ביולי 2011 | מרקליברג | 3 | K1 |
| 2016 | 4 ביוני 2016 | איווריאה | 3 | K1 |
| 2018 | 24 ביוני 2018 | ליפטובסקי מיקולש | 2 | K1 |
הערות שוליים

↑  "Dariusz Popiela". Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-18 באפריל 2020. נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wyniki". DariuszPopiela.pl. נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dariusz POPIELA". CanoeSlalom.net. נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dariusz Popiela (POL)". CanoeICF.com. נבדק ב-12 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Repairing the world: The Olympic athlete restoring Poland's Jewish heritage". Notes From Poland (באנגלית אמריקאית). 2019-11-08. נבדק ב-2019-11-08.
↑  "השכנים הנשכחים": פולנים מנציחים יהודים שנרצחו בשואה, מאת ניצה שבתאי-מלמד, בתוך מגזין "יד ושם: ירושלים", סתיו 2020, עמ' 45, באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810619495905606  VIAF: 477153834734564450005   WorldCat (עם VIAF): 477153834734564450005 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דריוש פופיילה".
דולי סיטי (מחזה)

המחזה דולי סיטי הוא עיבוד בימתי לספרה של אורלי קסטל-בלום "דולי סיטי".
קבוצת התיאטרון של הזירה הבינתחומית בירושלים

בדצמבר 2006 הועלתה ההצגה "דולי סיטי" בתיאטרון הקאמרי על ידי קבוצת התיאטרון של הזירה הבין-תחומית בירושלים.
קבוצת התיאטרון של הזירה הבינתחומית בירושלים > יוצרים

עיבוד ובימוי: טובי דיקמן
עיצוב תפאורה ותלבושות: יהודית אהרון
מוזיקה מקורית: יונתן נעים
תנועה: אופיר דגן
תאורה: מרטין עדין
סאונד ועריכה דיגיטלית: תומר רן
עריכת קליפים: נדב לזר
קבוצת התיאטרון של הזירה הבינתחומית בירושלים > שחקנים

דולי: ריימונד אמסלם
האם (ודמויות נוספות): אורה מאירסון
בן (ודמויות נוספות): יונתן שוורץ
דמויות שונות: בני אלדר
דמויות שונות: רחל אביה זינדר
דמויות שונות: עזר קלמוביץ'
שירה וקריינות: דורון תבורי
תיאטרון האוניברסיטה

בינואר 2013 הועלה עיבוד נוסף של "דולי סיטי" בתיאטרון האוניברסיטה של אוניברסיטת תל אביב, בעיבוד של עדי ברק ובבימוי של נתי בן-חנן, תלמידה לתואר שני במסלול שחקן יוצר-חוקר בחוג לאמנות התיאטרון. הטקסט של המחזה נאמן מאוד לזה של הרומן המקורי.
תיאטרון האוניברסיטה > שחקנים - יוצרים

דולי: נטע נדב
האם: מילנה סנדלר
בן הילד (ומקהלה): רינת קידר-אברהם
בן הנער (ומקהלה): תומר יעקובצ'ק
גורדון: אייל זוסמן
דמויות שונות ומקהלה: אביב לוי, מיכל בובילסקי, גד נבו, מיכל בובילסקי, מתן פרמינגר, אוולין קצ'ולין, יעל הוד, עינת גור, נטע בר רפאל, נבו פלזן.
קריינות: שמעון לוי וגד קינר.
הבמאית נתי בן חנן סיפרה על יחסה לרומן "דולי סיטי":
על עיבוד הספר למחזה כתב/ה עדי ברק:
הערות שוליים

↑  "שיחה עם במאית ההצגה נתי בן-חנן", תוכנייה להצגה "דולי סיטי", החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, 2013
↑  עדי ברק, "לעבד את דולי סיטי לבמה", תוכנייה להצגה "דולי סיטי", החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, 2013
ריימונד אמסלם, דולי סיטי
גליה גביש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בינואר 1944 (בת 80) טשקנט, ברה"מ 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סינסינטי  גולדסמית'ס, אוניברסיטת לונדון  אוניברסיטת תל אביב 
 תחום יצירה:  אוצרות, ציור 
 
גליה גביש (24 בינואר 1944) היא אמנית רב תחומית ואוצרת ישראלית.
ביוגרפיה

גליה גביש נולדה בשם גניה גרובשטיין בטשקנט שבברית המועצות (כיום אוזבקיסטן), לשם נמלטו הוריה מפולין מפני הנאצים במלחמת העולם השנייה. בשנת 1947 חזרה משפחתה לפולין, וב-25 בינואר 1952 עלו לישראל.
במשך שנים רבות חיה גליה גביש בירושלים. בשנת 2011, לאחר פרישתה לגמלאות, עברה לתל אביב.
גביש למדה ציור אצל אריה אָלְוִאַיל בתיכון עירוני א' בתל אביב ואצל מינה זיסלמן-בליך באופן פרטי. לימודי "עיצוב תערוכות" באוניברסיטת סינסינטי בארצות הברית בשנים 69–1968 והדפס אמנותי (תחריט) בגולדסמית' קולג' בלונדון בשנים 74–1973. לימודי אוצרות באוניברסיטת תל אביב ב-1990 עד 1992 וניהול מוסדות תרבות במכון לה"ב באוניברסיטת תל אביב בשנת 1994.
מ-1965 עד 1990 עבדה במשרדי אדריכלות שונים, בהם אברהם יסקי, דן איתן, משה ספדיה ודוד קסוטו. בתקופה זו מלאה תפקיד בוועדת שימור אתרים של עיריית ירושלים. בשנים 1990–1994 ניהלה את מוזיאון הנגב ומ-1994 עד פרישתה לגמלאות בשנת 2010 עבדה כמנהלת ואוצרת במוזיאון חצר היישוב הישן ע"ש יצחק קפלן ברובע היהודי ירושלים העתיקה.
תערוכות וכנסים > תערוכות יחיד

1974 - ״רישומים״, אינטרנשיונל ארט סנטר, לונדון.
1981 - ״ממצאים ארכאולוגיים״, מכון כרם, ירושלים.
1982-83 - ״ציורים״, גלריה אלון, ירושלים.
1988 - ״קוים בנוף״, תערוכת רישום על נייר, מוזיאון הסינמטק, ירושלים.
1989 - ״מגלופה להדפס״, מוזיאון לאמנות הדפוס, צפת.
1992 - ״בעיקר שחור לבן״, המשכן לאמנות, חולון.
1994 - "בונים...בונים...בונים 3!" מוזיאון אשדוד לאמנות.
2000 - ״נוף מתועש״, צילום - גלריה טובה אוסמן, תל אביב.
2011 - "נוף סגור", גלריה נורה, ירושלים.
תערוכות וכנסים > תערוכות קבוצתיות

1975 - גלריה בן אורי, לונדון.
1982 - ״צבעי ירושלים״, מרכז ברומפמן מונטריאול, קנדה. התערוכה נדדה בדרום אמריקה.
1983 - ״טריאנלה לגרפיקה ישראלית״, מוזיאון חיפה.
1985 - ״אקול דה בוזאר״, גראנד פאלה, פריס.
1987 - אירוע תל-חי; אירוע סדום; אירועי מצפה רמון.
1988 - הדפס רשת באמנות ובתעשייה, בית האמנים בירושלים.
1988 - ״תערוכת כרזות״, ביאנלה לכרזות בינלאומי של הגרפיקאים הפולניים, ורשה; המוזיאון לאמנות תעשייתית, קופנהגן; ״יריד גרזות אמנותיות״, טוקיו, יפן.
1989-99 - ״הביתה״, ו״אדריכלות על נייר״, מוזיאון ישראל.
1992 - ״הדפס +״, מוזיאון אשדוד.
1992 - ״הדפס״, מוזיאון אשדוד.
1992 - ״אוצרים באמנות הישראלית״, גלריה שרה קומפורטי, יפו.
1993 - ״בעיקר שחור לבן״, בית מאירוב, חולון
1994 - ״דיאלוג״, קיסינגר אמנות ותרבות, באד קיסנגר, גרמניה.
1995 - ״מיניאטורה״, פרוג׳ה, איטליה.
1996 - ״אמנים שולחים שלום״, מוסיאון ארץ ישראל, תל אביב; רבת עמון, ירדן; סינסינטי, ארה״ב.
1988 - הדפס רשת באמנות ובתעשייה, בית האמנים בירושלים
1992 - הדפס, מוזיאון אשדוד
1992 - הדפס +, מוזיאון אשדוד
1993 - בעיקר שחור לבן, בית מאירוב, חולון
2000-2001 - "קו מקשר", מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן, אשדות יעקב מאוחד.
2012 - "תקוה", גלריה ורנון, פראג, צ׳כיה.
2012 - "תקוה", גלריה ורנון, פראג.
טרייאנלה לגרפיקה ישראלית, מוזיאון חיפה לאמנות
תהליכים בתחריט ותצריב, בית האמנים בירושלים
אמנים, המכללה לאמנות חזותית, באר שבע.
תערוכות וכנסים > עבודת אוצרות

1981-1990 - אוצרת שמונה-עשרה תערוכות בבית האמנים, ירושלים.
1990 - אוצרת תערוכות אולם פישר, משכנות שאננים, ירושלים.
1990-1994 - מנהלת ואוצרת מוזיאון הנגב, אוצרת חמש-עשרה תערוכות.
1994-1995 - אוצרת תערוכות בשיתוף עם פרויקטיב בנושא ״אמנותעשייה״.
1994-2010 - מנהלת ואוצרת מוזיאון חצר היישוב הישן ע״ש יצחק קפלן, הרובע היהודי, ירושלים. אוצרת ועיצוב מחדש של תערוכת הקבע. אוצרת ארבע תערוכות מתחלפות.
תערוכות וכנסים > מבחר תערוכות - אוצרת ומשתתפת

1984-1990 - ״הבט חזותי לרישום מוזיקלי״, בית האמנים, ירושלים; מרקין קונצרט הול, ניו-יורק; המחלקה למוזיקולוגיה, אוניברסיטת תל אביב; מכון ון-ליר, ירושלים; קיבוץ אילון; בית דניאל, זכרון יעקב.
1987-1989 - ארבע תערוכות בנושא הדפס אמנותי, ״חיתוך עץ/תחריט/ליטוגרפיה/הדפס משי״, בית האמנים, ירושלים.
2000-2001 - ״קו מקשר״, תשעה אמנים שהיו ילדים בשואה. בית האמנים, ירושלים; מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן, קיבוץ אשדות יעקב מאוחד; קיבוץ ברעם.