stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בג'יבוטי
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית מאז ומעולם בג'יבוטי, בעוד שגיל ההסכמה הוא שוויוני עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד. עם זאת, הרשויות בג'יבוטי דווחו כמי שמעמידות לדין גילויים פומביים של מערכות יחסים חד מיניות על רקע עבירת חוקים שאוסרים על "התקפת מוסר טוב".
תנאי מחיה

דו"ח מעמד זכויות האדם בג'יבוטי לשנת 2015 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,
"לא היו דיווחים ידועים על אלימות חברתית או אפליה על רקע נטייה מינית. הנורמות החברתיות לא אפשרו דיון פומבי על הומוסקסואליות, בעוד שאזרחים לא הצהירו בגלוי על נטיותיהן החד-מיניות".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז ומעולם)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז ומעולם)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר:  אין נתונים
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת בצבא:  אין נתונים
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
הערות שוליים

↑  Immigration and Refugee Board of Canada, Djibouti: Treatment of sexual minorities, including legislation, state protection, and support services (2009-March 2012) [DJI104070.E], http://www.irb-cisr.gc.ca:8080/RIR_RDI/RIR_RDI.aspx?id=453981&l=e, ‏2012-05-10 (באנגלית)
↑  DJIBOUTI 2015 HUMAN RIGHTS REPORT, 2009-2017.state.gov
חוק ליטל

חוק ליטְל (Little's law) הוא חוק יסודי בתורת התורים הסטטיסטית, הקובע שבמערכת יציבה, המספר הממוצע של הלקוחות  E(N), שווה לקצב ההגעה הממוצע שלהם  \lambda , כשהוא מוכפל בזמן הממוצע שהלקוחות מבלים במערכת  E(T), דהיינו:
 E(N)=\lambda E(T)
בפרט, גורמים אחרים אינם יכולים להשפיע על המערכת.
את החוק, הידוע גם כמשפט ליטל, או התוצאה של ליטל, הוכיח ג'ון ליטל בשנת 1961.
אינטואיטיבית סביר לצפות שזמן ההמתנה במערכת יהיה תלוי בקצב ההגעה של הלקוחות ובזמן הטיפול בכל אחד מהם; אבל עקרונית, לא ברור שזמן ההמתנה הממוצע תלוי רק בקצב הממוצע ובזמן הטיפול הממוצע, ולא בהתפלגויות המעורבות. בפרט, החוק מראה שאין שום דרך לשפר את זמן ההמתנה על ידי ניווט מושכל של הלקוחות, או על ידי שינויים בדרכי הטיפול שאינם מורידים את הזמן הממוצע.
החוק מתאים לכל מערכת, ואף למערכות בתוך מערכות אחרות. בבנק, לדוגמה, התור יכול להחשב כתת-מערכת אחת, וכל כספר כתת-מערכת נוספת, אך למרות זאת ניתן להפעיל את חוק ליטל על כל אחד מהם בנפרד או על כל המערכת המורכבת יחד. הדרישה היחידה היא שהמערכת יציבה - היא אינה במצב מעבר כמו אתחול או הפסקת פעולתה.
דוגמה

בחנות קטנה יש אזור מדפים לעיון במוצרים, ודלפק מכירה שיש בו מקום לאדם אחד בלבד. כל לקוח עובר את אותו מסלול:
בעלי החנות ירצו מן הסתם להגדיל ככל האפשר את קצב מעבר הלקוחות בחנות (הנמדד במספר לקוחות בשעה). כדי לנתח את זמן השהות בחנות כזו, יש למדוד את הזמן הממוצע לאדם בדלפק, ניצולת הדלפק (שעור הזמן בו הקופאי אכן משרת לקוח), וקצב מעבר הלקוחות במערכת. בעלי החנות שואפים להביא למקסימום את הקצב הנ"ל.
לפי חוק ליטל, מספר האנשים הממוצע בדלפק שווה לקצב ההגעה של לקוחות (שהוא גם קצב המעבר), כפול זמן השירות הממוצע. קצב ההגעה, אם כך, שווה למספר האנשים בדלפק חלקי זמן השירות. אבל מכיוון שבדלפק יש מקום רק ללקוח אחד, מספר האנשים הממוצע שווה לניצולת. בהנחה שאת זמן השירות לא ניתן לקצר, הדרך היחידה לשפר את קצב המעבר של לקוחות בחנות הוא להגדיל את הניצולת - למשל, על ידי קיצור זמן השהות באזור המדפים, והפניית אנשים להמתנה מול הדלפק.
דוגמאות נוספות ניתן למצוא בפתרון מודלים שונים לתורים, ובפרט בפשוט ביותר מביניהם, תור M/M/1 ותור M/M/c.
חוסה סנחורחו

| --- | --- |
סנחורחו, תמונה משנת 1930 לערך
סנחורחו, תמונה משנת 1930 לערך
 לידה:  28 במרץ 1872 פמפלונה, ממלכת ספרד ספרד 1785
 פטירה:  20 ביולי 1936 (בגיל 64) קשקאיש, המדינה החדשה (פורטוגל) פורטוגל
 מקום קבורה:  Monumento A Los Caídos (17 ביולי 1961)  Pantheon of Regulares 2 (23 במרץ 2017) 
 מדינה:  ספרד 
 כינוי:  "אריה הריף" (El León del Rif)
 השתייכות:  ספרד 1785 הרסטורציה הספרדית הרפובליקה הספרדית השנייה הרפובליקה הספרדית השנייה המדינה הספרדית המדינה הספרדית
 תקופת הפעילות:  1896–1936 (כ־40 שנה)
 דרגה:  לוטננט גנרל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות הקובנית  מלחמת ארצות הברית–ספרד  מלחמת הריף (1909)  מלחמת הריף (1920)  מלחמת האזרחים בספרד
 עיטורים
 צלב פרדיננד הקדוש  מסדר קרלוס השלישי
 
לוטננט גנרל חוסה סנחורחו וסאנקל (בספרדית: José Sanjurjo y Sacanell;‏ 28 במרץ 1872 – 20 ביולי 1936) היה מפקד ספרדי. גיבור ספרדי על פועלו במהלך מלחמת הריף וממנהיגי הפלג הלאומני במהלך מלחמת האזרחים בספרד. סנחורנו היה מראשי הארגון של הפיכת יולי 1936 ברפובליקה הספרדית השנייה אשר הביאה לתחילתה של מלחמת האזרחים. סנחורנו נהרג בתאונת מטוס בעת טס מפורטוגל לספרד רק שלושה ימים לאחר שהחלה מלחמת האזרחים. ראשי ההנהגה הלאומנית במלחמת האזרחים שירשו אותו היו אמיליו מולה ופרנסיסקו פרנקו מאוחר יותר.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

חוסה סנחורחו נולד בנווארה, בשנת 1872 בתקופת הרסטורציה הספרדית. אביו היה מפקד בצבא הספרדי ומשפחתו הייתה מזה מספר דורות בעלת נטייה פוליטית פרו-קרליסטית - פלג פוליטי שטען לנכונותו של האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה לכתר המלוכה הספרדית. הוא הצטרף לצבא ספרד בשנת 1896 ונשלח מיד לאחר גיוסו למאבק על שמירת המושבה הקובנית של ספרד אשר אוימה בידי תסיסה אזרחית פנימית ומעליית ההשפעה של ארצות הברית באזור אשר בסופו של דבר הובילה לפריצת מלחמה בינה לספרד. לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד שב סנחורחו מהקריביים ושירת בצבא אפריקה במרוקו הספרדית שם הועלה לדרגת קולונל. סנחורנו השיג פרסום רב בשורות הצבא על פועלו במהלך מלחמת הריף במרוקו הספרדית. כשחזר לספרד הוא מונה למפקד המשמר האזרחי.
סנחורחו היה מבין מתנגדיו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד ותמך בהקמתה של הרפובליקה הספרדית השנייה בשנת 1931. עם זאת, הוא לא זכה לתגמול שציפה לו מן שר המלחמה החדש, מנואל אסאניה, שהוריד אותו לתפקיד ראש משמר המכס. משברים אידאולוגים הפרידו את סנחורנו ופלג ימני נרחב שתמך תחילה בהקמת הרפובליקה, מן הממשלה הספרדית החדשה. בשנת 1932 הוביל סנחורנו ניסיון הפיכה צבאית נגד הממשלה בסביליה. הוא נעצר, נשפט ונידון למוות. מאוחר יותר עונשו הוסב למאסר עולם ובשנת 1934 הוא שוחרר ונשלח לגלות בפורטוגל השכנה, ששנה קודם לכן סיימה את משטר הדיקטטורה הלאומית והייתה באותה העת תחת משטר לאומני דיקטטורי (לעיתים מוגדר גם כפשיסטי) בהנהגתו של אנטוניו דה אוליביירה סלזאר.
ביוגרפיה > מלחמת האזרחים

בפברואר 1936 עלתה ממשלת החזית העממית לשלטון. הממשלה החדשה הוציאה באופן מיידי סדרת רפורמות סוציאליסטיות מרחיקות לכת שהובילו לתסיסה אזרחית והתנגדות חריפה, בעיקר מצדם של השמרנים אשר זעמו על כך שהממשלה החדשה ששחררה את כל האסירים הפוליטיים הקומוניסטים והאנרכיסטים. הממשלה גם הנהיגה רפורמות חקלאיות שהורידו מכוחה של האצולה ושל בעלי האדמות. צעדים אחרים כללו העברת מנהיגי צבא ימניים כמו פרנסיסקו פרנקו לתפקידים מחוץ לספרד עצמה אלא למושבותיה, הוצאתם מחוץ לחוק מפלגות ימין קיצוניות והענקת אוטונומיה פוליטית ומנהלית בקטלוניה וחבל הבסקים. כתוצאה מאמצעים אלו נוצר משבר כלכלי, רפורמות אלו הובילו רבים לחשוש מקריסת המדינה. עם עליית המחירים דרשו העובדים שכר גבוה יותר, דבר אשר הוביל לסדרת שביתות בספרד. כל הבעיות הללו שכנעו מנהיגי ימין ובהם גם סנחורנו שפעל מן הגלות, כי יש להפיל את ממשלת החזית העממית.
ב-10 במאי 1936 הודח מתפקיד הנשיא ניסטו אלקלה סאמורה ובמקומו מונה מנואל אסאניה מטעם החזית העממית. זמן קצר אחר כך החלו קצינים ימניים קיצוניים בצבא ספרד, בהם סנחורחו (שפעל מהגלות), אמיליו מולה, פרנסיסקו פרנקו וגונסאלו קוויפו דה לאנו, לתכנן להפיל את ממשלת החזית העממית. לאחר ניסיון הפיכה צבאית שבסופו סרבה הממשלה להיכנע לכוחות הימניים בצבא, החלה מלחמת האזרחים בספרד ב-17 ביולי 1936. סנחורחו הפך למפקד הראשי של כוחות הימין בצבא, אשר קיבלו על עצמם את הכינוי "הלאומנים". ב-20 ביולי 1936 נהרג סנחורחו כשמטוסו התרסק בדרך מפורטוגל לספרד. סנחורנו התעקש להעמיס חפצים אישיים רבים על המטוס, דבר שגרם לאי יציבות במשקל המטוס ובסופו של דבר להתרסקותו. כאשר גם הגנרל אמיליו מולה נהרג בתאונת מטוס בשנה שלאחר מכן, החלו להתפשט שמועות כי פרנסיסקו פרנקו היה אחראי למותם של שני מפקדים אלו. עם זאת, מעולם לא נמצאו ראיות המבססות האשמה זו ופרנקו הפך למפקד הכוחות הלאומניים ולאחר ניצחונם של אלו נותר בתפקיד הדיקטטור של ספרד עד יום מותו, כאשר לאחר מכן שבה המלוכה תחת חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד והמדינה עברה תהליך דמוקרטיזציה.
ראו גם

מלחמת האזרחים בספרד
אמיליו מולה
הרפובליקה הספרדית השנייה
הערות שוליים

↑  חוסה סנחורחו, באתר IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286762805171  BNE: XX1186901  BnF: cb165608547 (data)  CANTIC: a10734065  GND: 1154416356  ISNI: 0000 0000 5932 6356  LCCN: nr93048824  SUDOC: 220830223  VIAF: 68807184   WorldCat (עם VIAF): 68807184 
איור של חוסה סנחורחו.
ז'ול רומן

| --- | --- |

צילום מאת הצלם ואן וכטן בשנת 1936
 לידה:  26 באוגוסט 1885 סן ז'וליאן-שאפטיי, מחוז לואר עילי, צרפת (הרפובליקה הצרפתית השלישית) 
 פטירה:  14 באוגוסט 1972 (בגיל 86) פריז, צרפת, (הרפובליקה הצרפתית החמישית) 
 שם לידה:  Louis Henri Jean Farigoule 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  תיכון קונדורסה, אקול נורמל סופרייר 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 זרם ספרותי:  אונאנימיזם 
 יצירות בולטות:  אנשים של רצון טוב, קנוק או ניצחון הרפואה 
 בן או בת זוג:  גבריאל רומן לבית גאפה (1912–העשור של 1930)  ליז רומן לבית דרייפוס (1936–1972) 
 פרסים והוקרה:  פרס הרומן הפופוליסטי (1932)  קצין גבוה בלגיון הכבוד  מפקד במסדר הדקל האקדמי  מדליית זהב של החברה לעידוד הקדמה  קונקור ז'נרל  מפקד מסדר האמנויות והספרות  האקדמיה הצרפתית  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חתימה:   
 
ז'ול רומן, בשמו האמיתי - לואי אַנרִי ז'אן פאריגוּל (בצרפתית: Jules Romains ובהתאמה - Louis Henri Jean Farigoule, ‏
26 באוגוסט 1885 סן-ז'וליאן -שאפטיי - 14 באוגוסט 1972 פריז) היה סופר, משורר, פובליציסט, מחזאי ומסאי, צרפתי., חבר באקדמיה הצרפתית (החל מ-1947)
רומן היה בוגר האקול נורמל סופרייר בתחום הספרות והפילוסופיה. בימי לימודיו הוא הצטרף לחוג הספרותי המכונה Abbatie Creteil ("אבציית קרטיי" ) . מיסודם של שארל וידראק, ז'ורז' דיאמל ורנה ארקוס. הקבוצה זו כללה, בין היתר, גם את הצייר אלבר גלז ואת המוזיקאי אלבר דואיין.
המניפסט של הקבוצה ושל האיגאולוגיה שבה היא דגלה - ה"אונאנימיזם" נכתב בשנת 1908 על ידי ז'ול רומן בכותרת "La vie unanime" ("החיים האונאנימיים") .הוא הכריז שהגיבור הספרותי הראשי צריך להיות הקהילה ונשמתה הקיבוצית וזו היא המכריעה את גורלות היחידים בה.
בשנת 1923 נודע במחזה שלו "קנוק או ניצחון הרפואה" ובשנים 1932–1947 פרסם רומן את מחזור הרומנים האפיים "אנשים של רצון טוב" (Les Hommes de bonne volonté) ב-28 כרכים. בתקופת מלחמת העולם השנייה היגר רומן לארצות הברית ודיבר בשידורי רדיו בוסטון וקול אמריקה. ב-1941 התיישב במקסיקו, בה עמד בראש המכון הצרפתי של אמריקה הלטינית.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

ז'ול רומן נולד בשנת 1885 בשם לואי אנרי ז'אן פאריגול (Farigoule) בחוות סביו מצד אמו ביישוב שאפיז שבכפר סן ז'וליאן-שאפטיי, במחוז אוט לואר, שבו לימד אביו, אנרי פאריגול, בבית ספר יסודי. אמו מרי לבית רישייה הייתה ילידת סן-ז'וליאן-שאפטיי. האב נולד ביישוב קובלדור (Coubladour), בכפר לוד (Loudes) בסביבות פווי-אן-ולה, ואחרי שעברו לגור בפריז ב-1887 עבד כמורה בבית ספר עממי ברחוב ארמל בשכונת מונמארטר. לואי אנרי ז'אן היה בן יחיד.
כתלמיד בפריז חזר ז'ול רומן חבקר בחופש הגדול במקומות הולדתו והם שימשו לרקע בכמה מספריו.
למד בתיכון קונדורסה ואחר כך באקול נורמל סופרייר ובשנת 1909 עבר מבחן ההסמכה להוראת פילוזסופיה. ניסויים שערך במסגרת הקורס לפיזיולוגיה ב אקול נורמל סופרייר, בתחום הראייה חוץ-רשתית פורסמו תחת שם הלידה שלו ב-1919.
כשאימץ את שם העט "ז'ול רומן" פקד הסופר הצעיר את חבורת המנזר קרטיי ("קבוצת האבצייה") שנוסדה על ידי שארל וידראק וז'ורז' דיהאמיל, וכללה, בין היתר כם את הסופר רנה ארקוס, את הציירים שארל פיקאר לה דו ואלבר גלז והמוזיקאי אלבר דואיין.
יחד עם חברי החוג גילה ז'ול רומן את כתבי הסופר ז'אן-פייר בריסה (Brisset) שאותו הכתירו כ"נסיך ההוגים".
בימי מלחמת העולם הראשונה הצליח לחמוק מהלחימה תוך כדי שיבוצו בתפקיד של ג'ובניק רחוק מהחזית.
ביוגרפיה > המשך פעילותו כמורה וסופר

הקריירה בהוראה הביאה אותו לברסט, אחר כך בשנים 1917–1919 לבית ספר תיכון בניס (כיום התיכון "מאסנה"), בו לימד פילוסופיה.
ב-1927 חתם על עצומה שפורסמה ב-15 באפריל בכתב העת "ארופ" (Europe) ושמחתה נגד "החוק להאתרגנות כללית של האומה לזמני מלחמה" שלדעת החותמים (ביניהם לוסיין דקאב, לואי גיאו, אנרי פולאי, סוורין, וכן הצעירים רמון ארון וז'אן-פול סרטר פסל כל עצמאות אינטלקטואלית וחופש דעה.
ב-1929 קנה רומן וילה כפרית - le manoir de la Grand Cour בסן-אוורטן, על יד טור:שם טיפל כרם שבו הפיק יין לבן, אותו הגיש בגאווה לאורחיו ולמבקרים מזדמנים.
בווילה זאת נהג לבלות את ימי הקיץ ובה כתב חלק גדול מהרומן רחב-היריעה שלו "אנשי הרצון הטוב"
בשנים 1935–1939 היה רומן פעיל ב"ועד צרפת-גרמניה" שאותו ניהלו אוטו אבץ ופרנאן דה ברינון, ועשה זאת יותר מתוך אמונה פציפיסטית מאשר מתוך אידאולוגיה פוליטית מובהקת. הצטרף גם ל"ליגה הבינלאומית של לוחמי השלום".ב-1934 הוא פרסם את הספר "הזוג צרפת-גרמניה" שצרם בגישתו "יפת הנפש" והתמימה מול גרמניה הנאצית. מאמציו לכיוון התקרבות צרפתית-גרמנית זיכו אותו בקבלות פנים חמות אצל אישים נאצים. מחזותיו שוחקו בגרמניה וכתביו תורגמו לגרמנית.
ביוגרפיה > ימי מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה העדיף לצאת לגלות ארצות הברית, רחוק מהכיבוש הנאצי, הדומה לרבים באליטה האינטלקטואלית הצרפתית.

דיבר אל הקהל הצרפתי בשידורי קול אמריקה ורדיו בוסטון, אחרי החל מ-1941 התתישב במקסיקו, בה השתתף עם פליטים צרפתים אחרים בהקמת המכון הצרפתי של אמריקה הלטינית במקסיקו סיטי.
ביוגרפיה > בשובו לצרפת

אחרי שובו למולדת, ב-1946 נבחר לאקדמיה הצרפתית במושב 12 במקום אבל בונאר, ששיתף פעולה עם הנאצים וסולק שנה קודם בגין "פגיעה בכבוד האומה".
בשנים 1953–1971 כתב בעיתון "ל'אורור" שנוהל על ידי רובר לזוריק.
כתב את הפרסקה גדולת הממדים "אנשי רצון טוב", אפוס על שני ידידים, ז'אלה וז'רפניון, אחד סופר והשני - פוליטיקאי, שיריעתו משתרעת על תקופה של עשרים וחמש שנים.
ז'ול רומן נפטר בפריז בשנת 1972 בגיל 87 . הובא לקבורה בבית הקברות פר לשז, לצד מקום הקבורה של אשתו ליז שנפטרה מאוחר יותר ב-1997.
ביוגרפיה > אונאנימיזם

ז'ול רומן הגה את המושג :אונאנימיזם" השקפה שהוא היה נציגה הראשי, והמשתקפת ברומן העיקרי שלו "אנשי רצון טוב"
לפי השקפה זו הסופר צריך לתת ביטוי לחיים המוסכמים והקיבוציים של נשמת הקבוצות של בני אדם ותיאר את הפרט רק בהקשר של יחסיו החברתיים.
ביוגרפיה > דעות שעוררו בקורת

הסופר אמה סזר ציטט במסתו "שיח על הקולוניאליזם" (1950) את הערותיו הפוגעניות של ז'ול רומן לגבי השחורים:
"לא אאסור על הכושים והכושיות שלנו ללעוס גומי. אני רק שם לב... שתנועות אלה רק מביאות להבלטת הלסתות, והאסוציאציות המתעוררות קשורות יותר ליער האקואטוריאלי מאשר לתהלוכה של פאנאתנאיה... הגזע השחור לא יצר עדיין, ולא ייצר לעולם, מישהו כמו איינשטיין, סטרבינסקי, גרשווין"
פרסים ואותות הוקרה

1946 - חבר האקדמיה הצרפתית
1964 יקיר היישוב סן-אוורטן
מבחר יצירות

1908 La Vie unanime, שירים,
1911 Mort de quelqu’un, רומן,
1913 Les Copains, רומן,
1920 La Vision extra-rétinienne et le sens paroptique, מסה,
1923 Knock ou le Triomphe de la médecine, דרמה -קומדיה בשלוש מערכות
1923 Petit traité de versification, מסה, (יחד עם ז'.שנווייר)
1923 Monsieur le Trouhadec saisi par la débauche, רומן,
1922–29 Psyché, טרילוגיית רומנים (Lucienne – Le Dieu des corps – Quand le navire...),
1926 Le Dictateur, דרמה,
1934 Le couple France–Allemagne, מסה,
1946-1932 Les Hommes de bonne volonté, מחזור רומנים ב-28 בכרכים
1957 Une femme singulière, רומן,
1959 Mémoires de Madame Chauverel, רומן, 1959
1976 Cahiers, יומנים (פורסם אחרי המוות),
1928 Volpone- וולפונה - גרסה של עיבודו של שטפן צווייג לפי בן ג'ונסון
תסריטים

1923 - לסרט The Portrait (הדיוקן) בבימוי ז'אק פדר
1941 - לסרט Volpone (וולפונה) בבימוי מוריס טורנר
במדיה האמנותית אחרת

סרטי קולנוע לפי יצירותיו:
1925 - Knock -מבוסס על המחזה Knock - בבימוי רנה ארוויל (Hervil)
1933 - Knock ou le Triomphe de la médecine (נוק או ניצחון הרפואה ) בבימוי רוז'ה גופייר, עם לואי ז'ובה
1936 - Donogoo Tonka דונוגו טונקה - לפי המחזה "דונוגו" - סרט גרמני בבימוי ריינהולד שינצל
1936 - Donogoo -סרט צרפתי מבוסס על המחזה "דונוגו", בבימוי ריינהולד שינצל ואנרי שומט
1951 - Knock מבוסס על המחזה "Knock" בבימוי גי לפראן
1965 - Les Copains - מבוסס על הרומן "החבר'ה" בבימוי איב רובר
2017 - Knock לפי המחזה "Knock" בבימוי לורן לוי
הערות שוליים

↑  כתבה בעיתון לה מונד, 12 ביוני 1971
↑  Emmanuelle Loyer - Paris à New York. Intellectuels et artistes français en exil (1940-1947), Grasset, 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267134805171  PLWABN: 9810572897405606  BIBSYS: 90113648  BNC: 000170856  BNE: XX1164136  BnF: cb13091632z (data)  CANTIC: a10148887  CiNii: DA03117558  GND: 11860239X  ISNI: 0000 0003 6864 0365  LCCN: n50052095  LNB: 000302449  Léonore: 137476  MusicBrainz: ae2a76b9-ac50-4bf5-93c3-4c549db9226a  NDL: 00454566  NKC: jn20000604686  NLA: 35460330  NLG: 116951  NLK: KAC201909407  NSK: 000012381  NTA: 06924913X  RERO: 02-A000139024  SELIBR: 87685  SNAC: w6gf1dnh  SUDOC: 027107183  Trove: 960721  ULAN: 500325070  VcBA: 495/316768  VIAF: 37053052   WorldCat (עם VIAF): 37053052
חברת הובר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  W. H. "boss" Hoover 
 תקופת הפעילות:  1908–הווה (כ־116 שנים) 
 חברת אם:  Techtronic Industries 
 מיקום המטה:  קנטון הצפונית 
 מוצרים עיקריים:  מכונת כביסה 
  
 hoover.com
 
חברת הובר (באנגלית: The Hoover Company) היא חברה לייצור ושיווק שואבי אבק אמריקנית שבסיסה באוהיו.
החברה פעלה גם באירופה ובמשך מרבית המחצית הראשונה של המאה ה-20 שלטה בתעשיית שואבי האבק החשמליים, עד שהמותג "הובר" נעשה שם גנרי לשואב אבק, וגם לפעולת שאיבת האבק.
משנת 1989 החברה פעלה בארצות הברית כחלק ממאיטג עד מכירתה ב-2006 ל-TTI שבסיסה בהונג קונג תמורת 107 מיליון דולר.
האגף האירופי של הובר התפצל כבר ב-1993 מהחברה האם ונרכש בידי חברת קנדי שבסיסה בברוגריו שבאיטליה, כיום נמצאת השליטה בחברה בידי חברת ביין קפיטל (אנ').
הובר נחשבת גם בראשית המאה ה-21 לשחקן מרכזי בשוק שואבי האבק, והאגף האירופי שלה מתמחה גם בייצור מוצרים לבנים נוספים: מכונות כביסה ומייבשי כביסה. המתחרה העיקרית שלה היא דייסון (אנ') בשל טכנולוגיית הציקלון הכפול מבוססת ההפרדה הציקלונית שלה, שעליה רשמה פטנט.
היסטוריה

בראשית דרכה עסקה החברה בבעלות ויליאם הובר בשיווק רתמות עור לסוסים ולכרכרות. העסק נקלע לקשיים בראשית המאה ה-20 עם חדירתן ההולכת וגדלה של המכוניות. במקביל, ג'יימס מארי ספנגלר, עובד ניקיון מקנטון הצפונית שבמדינת אוהיו, רשם ב-2 ביוני 1908 פטנט (מספר 889,823) על מכונת שאיבה חשמלית ניידת שהקלה על פעולת ניקיון הבית. ספנגלר, שהיה חולה אסתמה, רצה לבנות שואב אבק קטן ממדים שיסייע לו לצמצם את כמות האבק בביתו. הוא המציא מכשיר שהתבסס על פעולת יניקה שיצרו להבי מאוורר שחובר אל מנוע. באותה שנה הוא מכר את הפטנט לוויליאם הובר, שהיה בעלה של בת דודתו והפך שותף במפעל Hoover’s Electric Suction Sweeper Company.
כששווקו שואבי האבק הראשונים, ב-1908, היו רק 10% ממשקי הבית בארצות הברית מחוברים לרשת החשמל. ב-1912 החלה החברה לייצא שואבי אבק לבריטניה והחלה להתבסס בשוק האירופי. טקטיקת שיווק חדשנית לשעתה שנקטה בה "הובר", הייתה שיווק שואבי האבק לעקרות בית לניסיון חינם למשך עשרה ימים, בסיומן ניתן היה להחזיר את המוצר או לרכוש אותו.
לקריאה נוספת

מאט הייג, סודות המותגים: 50 שנסקו, 50 שקרסו, מאנגלית: ליטל ידין, הוצאת ידיעות ספרים וגלובס, 2007. עמ' 23–24
זכויות להט"ב בברוניי

| --- | --- |

ברוניי
 מעמד בחוק:  פלילי על פי חוק השריעה, עונש מוות (אם כי מוגדר כמוקפא מאז 2019), מאסר עד 10 שנים או 100 מלקות לגברים, מאסר עד 10 שנים לנשים או 40 חבטות במקל
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  להט"בים אינם מורשים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים, ישנה הכרה באימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד, תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה
זכויות לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בברוניי כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, כאשר אזרחי להט"ב מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות היא פלילית בברוניי בעוד יחסים חד מיניים בין גברים נענשים במוות, מאסר, 100 מלקות או סקילה, אם כי בסולטנות יש כיום הקפאה על הטלת עונש המוות. יחסים בין נשים לסביות נידונים לעונש מלקות או מאסר.
"OutRight Action International" הגדירה את ברוניי כ-"מדינה שיש לה מצב זכויות מדאיג ביותר עבור להט"בים בדרום מזרח אסיה". כתוצאה מכך, אנשי להט"ב ברונייאים נאלצים להישאר בדיסקרטיות רבה בנוגע לנטייתם המינית.
פרויקט ברוניי, שהוקם בשנת 2015, מבקש לקדם זכויות אדם, לרבות חופש דת, חופש ביטוי וזכויות להט"ב בברוני באמצעות מדיה חברתית. הקבוצה ארגנה אירוע קהילתי פרטי בשנת 2016, שציין את היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה הראשון של ברוניי.
מעמד בחוק

לפני החוק הנוכחי, מעשה הומוסקסואלי היה בלתי חוקי ועונשו של עד 10 שנות מאסר, גם אם נעשה בפרטיות והסכמה. בשנת 2014 הודיע ברוניי כי תתחיל להטיל את חוק השריעה בשטחה אשר היה אמור להיחקק ב-3 באפריל 2019. השחקן האמריקאי ג'ורג' קלוני, המנחה אלן דג'נרס והזמרת הבריטית דואה ליפה קראו להחרים את בתי המלון של הסולטן חסן אל-בולקיה לאחר הצגת החוקים בהם מלון בוורלי הילס ומלון בל-אייר. במאי 2019, הציגה חברת הקונגרס האמריקאי אילהאן עומאר חקיקה שתטיל סנקציות על ברוניי לאחר הצגת הענישה בחוק אשר יכללו איסור על כל גורם ממשלתי בברוניי האוכף את חוק העונשין לעשות עסקים או לנסוע לארצות הברית.
כאשר הוכרז המעבר לחוק השריעה, דחקו האו"ם בברוניי לבדוק את חוקיו מחדש בתחום זה, אשר תוארו על ידי כלי תקשורת רבים כ-"ימי הביניים הבלתי מתורבתים" ו-"חזרה לתקופת האבן". יישומם התעכב עד אפריל 2019, לאחר שהסולטן הכריז כי יש לראות בחוקים אלה כ-"הנחיה מיוחדת מאלוהים". החוק הציג עונש על יחסים בין גברים באמצעות מוות בסקילה אם הם מודים בכך או שנראו על ידי ארבעה עדי ראייה, בעוד יחסים בין נשים ייענשו על ידי חבטה של 40 פעמים במקל או עונש מאסר של 10 שנים.
פעילי זכויות אדם בינלאומיים ייעצו לאנשי להט"ב, כמו גם למיעוטים הנוצרים והבודהיסטים במדינה, להישאר דיסקרטים לגבי זהותם בשל העובדה כי כל מי שנתפס "מכפיש את תדמית האסלאם" נענש בחומרה.
במאי 2019, לאחר גינוי בינלאומי נרחב ותשומת לב תקשורתית, ממשלת ברוניי האריכה את ההקפאה על עונש המוות על פי החוק הפלילי השרעי, כך שעונשי מוות מוחלפים בסקילה.
זהות מגדרית

ברוניי אינה מתירה לאזרחים טרנסג'נדרים לשנות את שמם או מגדרם במסמכים רשמיים ואינה מכירה בביצוע ניתוח להתאמה מגדרית.
ב-11 במרץ 2015, על עובד מדינה הוטל קנס בסך 1,000 דולר ברוניי על פי צו חוק העונשין השרעי בגין קרוס-דרסינג.
תנאי מחיה

קהילת הלהט"ב בברוניי מוגדרת כמאוד מוסתרת וסודית. החברה הברונית נוטה לקשר הומוסקסואליות עם "גברים נשיים".
בשנת 2011, אקדמאים באוניברסיטת ברוניי ערכו מחקר רשמי על הומואים ברוניים. המחקר הדגים כיצד בחרו לשמור על שתיקה ודיסקרטיות בנוגע לנטייתם המינית כתוצאה מהומופוביה רחבה ומצא רק כ-29 משיבים אשר היו מוכנים להיסקר בעוד כי חלקם הוגדרו כזרים. אוכלוסיית המדינה הוגדרה עם כ-460,345 תושבים נכון לשנת 2020.
בשנת 2017 דיווח משרד החוץ של ארצות הברית על הדברים הנוגעים למעמד זכויות הלהט"ב בברוניי באומרו כי "חברי קהילת הלהט"ב דיווחו על אפליה בלתי רשמית וחברתית בתעסוקה ציבורית ופרטית, דיור, בילוי וקבלת שירותים לרבות חינוך מגופים ממלכתיים. אנשי להט"ב דיווחו על הפחדה מצד המשטרה, כולל איומים לפרסם את נטייתם המינית, לפגוע ביכולתם להשיג עבודה ממשלתית או לחסום סיוע ממוסדות אקדמיים ממשלתיים. חברי הקהילה דיווחו כי הממשלה עקבה אחר פעילותם".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (עונש: עונש מוות אם כי ישנה הקפאה על עונש זה מאז 2019, מאסר ל-10 שנים או 100 מלקות לגברים, עונש מאסר של 10 שנים או 40 חבטות במקל לנשים)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית: 
להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק:  (בנוסף לכך, יימים חוקים נגד קרוס-דרסינג)
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם: