מיכל אגמון-גונן
עמדותיה ופסיקתה > משפט מנהלי

במקרים רבים כתבה פסקי דין מרחיקי לכת נגד הרשויות שנהפכו בבית המשפט העליון.
בפסק הדין בעניין דכה הורתה אגמון-גונן על ביטול צו הריסה שהוצא נגד תוספת בנייה בלתי חוקית בשכונת פרדס דכה ביפו, בשל מדיניות עיריית תל אביב-יפו שלא לתת היתרי בנייה בשכונה. היא קבעה כי כל עוד העירייה אינה מאפשרת הוצאת היתרי בנייה במשך תקופה כה ממושכת ולא מקדמת תוכניות, היא מחזיקה את תושבי השכונה כ"בני ערובה", כלשונה. את פסק דינה חתמה במשפט "תקווה אני כי בעקבות פסק דין זה, תשנה המשיבה את פועלה, והמערער, מוסא דכה, ושכניו לשכונת פרדס דכה ביפו יתעוררו לבוקר חדש". פסק הדין בוטל על ידי בית המשפט העליון.
בפסק דין אחר דחתה טענות של פקיד שומה כיוון שלא נתמכו בפרוטוקולים מדיוני השומה, אלא הסתמכו על תרשומות שנערכו במועד מאוחר יותר ובלא אישור חיצוני לגבי תוכן הדברים המפורטים במסגרתן. בית המשפט העליון הפך את פסיקתה וקבע "גם אם יש טעם רב בהערת בית המשפט המחוזי בעניין חשיבותו של תיעוד "בזמן אמת", וכאמור כוונתי לתרשומת או לזיכרון דברים המתמצתים עיקרי דברים, סבורני כי אין מקום להפעלת דוקטרינה מרחיקת-לכת עד כדי פסילת ראיות".
אגמון-גונן פסקה שצה"ל לא היה רשאי להוציא מתוכנית תגמול מיוחדת לקצינים במסלול פקודי, קצינים שהפסיקו לשמש בתפקידו פיקוד במסלול הפיקודי. ההחלטה בוטלה על ידי בית המשפט העליון.
בפסק דין נוסף חייבה את המדינה להעניק טיפול פסיכולוגי ארוך טווח לבת זוג של נכה צה"ל, בקובעה שהטיפול הנפשי הניתן לבן או בת הזוג הוא חלק ממערך הטיפול הכולל בנכה, וכי יש להעניקו כל עוד קיים צורך רפואי בכך. פסיקתה זאת נהפכה על ידי בית המשפט העליון שקבע שהוא מנוגד ללשונו והגיונו של החוק.
בשני פסקי דין בענייני ארנונה פטרה תושבים מתשלום עבור שטחים ציבוריים בטענה שהחיובים נגדו את הקפאת הארנונה משנת 1985. לטענת עיריית תל אביב לפסקי דין אלו היו השלכות רוחב של מאות מיליוני שקלים. פסק הדין בוטל פה אחד על ידי הרכב של חמישה שופטים בבית המשפט העליון שקבע שהטענות נגד חיובי הארנונה לוקות בשיהוי ועל כן לא ניתן להעלותן.
בפסק דין נוסף בעניין ארנונה פסקה אגמון-גונן שעיריית תל אביב מנועה מלגבות חוב ארנונה מאנשים עמם הוסכם בהסדר פשרה שלא יינקטו נגדם הליכי גבייה, גם לגבי נכסים אחרים שהגיעו לידם ולא נכללו בהסדר הפשרה. החלטה זאת נהפכה על ידי בית המשפט העליון. בהמשך אותו סכסוך פסקה אגמון-גונן שהעירייה מנועה מלגבות את החוב מסיבות אחרות. החלטה זאת הוחזרה אליה לליבון נוסף לאחר שנקבע שאגמון-גונן לא דנה כיאות בטענות של שיהוי, ולא הציגה כיאות את הנימוקים והראיות הפרטניים לכל מקרה ומקרה הנדרשים לדחיית גבייה בהליכים מנהליים בנימוק של חוסר תום לב ולקביעה שהסמכות לדון בעניין נתונה לבית המשפט ולא לוועדת ערר.
בפסק דין לעניין ביטול הפקעה קבעה שמכיוון שעיריית תל אביב לא התחילה בבנייה על הקרקע המופקעת זמן שהוקצב לכך על ידי בית המשפט העליון, ההפקעה בטלה. ההחלטה בוטלה בבית המשפט העליון ברוב דעות של מני מזוז וג'ורג' קרא כנגד דעתו החולקת של יצחק עמית.
בפסק דין בעניין זכויותיהם של תושבים המתגוררים בסמוך לנמל התעופה בן-גוריון קבעה השופטת אגמון-גונן כי יש לפצותם בגין הרחבת השדה. מספר נושאים בהם התערבה אגמון-גונן בקביעות של ועדת הערר בוטלו על ידי בית המשפט העליון.
פסקי דין נוספים:
פסלה מכרז לאשפוז סיעודי בשל העובדה שהמחירים ששילמה המדינה במסגרתו אינם מאפשרים לקשישים המאושפזים קיום מינימלי בכבוד. בעקבות פסק הדין יצא מכרז חדש שהעלה את מחירי האשפוז.
בפסק דין שעסק בדרכי האכיפה של עיריית תל אביב כלפי חסרי בית, קבעה שטיפול פקחי העירייה בחסרי הבית אינו הולם, והורתה לעירייה לפרסם נוהל שבעיקרו מאפשר לחסרי הבית לעשות שימוש במרחב הציבורי. העירייה ערערה, ובית המשפט העליון (השופט אליקים רובינשטיין) חייב את העירייה להכין נוהל כאמור, שאושר בבית המשפט ונכנס לתוקף.