stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרוקווסט

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  יוג'ין פאואר
 תקופת הפעילות:  1938–הווה (כ־86 שנים)
 חברות בנות:  אקס ליבריס  ProQuest (United Kingdom) 
 מיקום המטה:  אן ארבור, מישיגן.
 ענפי תעשייה:  היי-טק ,תוכן ,ספריות, אקדמיה.
 אנשי מפתח:  אנדי סניידר, יו"ר מתי שם טוב, מנכ"ל
  
 http://www.proquest.com/
 
פרוקווסט (באנגלית: ProQuest LLC) היא חברת תוכנה וספקית פתרונות תוכן רב-לאומית אשר בסיסה באן-ארבור, מישיגן שבארצות הברית.
החברה נוסדה ב־1938 כאוניברסיטת Microfilms על ידי יוג'ין פאואר.
פרוקווסט מספקת תוכנות, פתרונות ומוצרים בעיקר עבור ספריות אקדמיות.
בשנת 2015 רכשה פרוקווסט את חברת התוכנה הישראלית אקסליבריס. בדצמבר 2021 נרכשה פרוקווסט על ידי קלריווייט (Clarivate).
פרוקונסול אפריקני

| פרוקונסול אפריקני |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן, 18 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: פרוקונסוליים
סוג:: פרוקונסול
מין:: פרוקונסול אפריקני
שם מדעי
 Proconsul africanus ‏הופווד, 1933

פרוקונסול אפריקני (שם מדעי: Proconsul africanus), הוא מין של קוף אדם קדום שהיה שייך לסוג פרוקונסול ולמשפחת הפרוקונסוליים (אנ').
הפרוקונסול האפריקני חי במיוקן, לפני כ-18 מיליון שנה. ידוע כי הוא היה חסר זנב כיתר בני המשפחה בה כלול גם האדם וכי היה הולך על ארבע גפיו. משקלו היה כ-11 ק"ג ונפח קופסת מוחו היה כ-170 מ"ל. נראה כי הייתה קיימת אצלו דו צורתיות זוויגית. מאות חלקי שלד שלו נתגלו במזרח אפריקה. ישנה השערה כי הפרוקונסול דמה לאב הקדמון המשותף לאדם ולשני קופי האדם האפריקניים: גורילה ושימפנזה.
פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה

| --- | --- |

סמל הפיקוד
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית   קנדה קנדה
 בסיס האם:  בסיס חיל החלל פיטרסון  קולורדו ספרינגס, קולורדו
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  12 במאי 1957 – הווה (67 שנים) 
 פיקוד
 דרגת המפקד:  גנרל
 מפקד נוכחי:  גרגורי גיאו
אזורי NORAD
פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה (באנגלית: North American Aerospace Defense Command, ובקיצור: NORAD) הוא ארגון משותף לארצות הברית וקנדה המגן על המרחב האווירי של צפון אמריקה. הארגון נוסד ב-12 במאי 1958 בשם "פיקוד הגנת האוויר של צפון אמריקה". מאז 1963 נמצא המטה הראשי של הפיקוד במרכז המבצעים בהר שאיין שבקולורדו, ומסיבה זו יש המתייחסים לפיקוד כאל הר שאיין.
מתקני הפיקוד של NORAD הנמצאים בקולורדו מנוהלים על ידי חיל האוויר של ארצות הברית, ונמצאים תחת פיקודה של קבוצת התמיכה של משימה 721, המהווה חלק מכנף החלל 21, הממוקמת בבסיס חיל האוויר פיטרסון. הפיקוד מחולק לשלושה אזורים:
אזור אלסקה/חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית
אזור קנדה
אזור היבשת
המשימה של הפיקוד מוגדרת כך:
NORAD מספק ללא הרף הגנה, אישור והתראה מפני תקיפה באמצעות טילים בליסטיים על צפון אמריקה מכל מקום בעולם ומתחזק את בקרת הגילוי, אישור והתראה מפני איומים אוויריים על צפון אמריקה, כולל רמות כוננות בזמן שלום ואמצעי הגנה אוויריים נאותים על מנת להגיב לפעולות עוינות כלפי צפון אמריקה.
היסטוריה > הקמה

ההכרה באיום ההולך וגובר מפני המפציצים האסטרטגיים מתוצרת ברית המועצות, בעלי יכולת הנשיאה של נשק גרעיני, הביאה את ארצות הברית וקנדה לכדי שיתוף פעולה קרוב יותר בתחום ההגנה האווירית. בעוד שהתקפה מכיוון האוקיינוס השקט או האוקיינוס האטלנטי תתגלה באמצעות כלי טיס להתרעה מוקדמת, ספינות צי, או מתקני מכ"ם הנמצאים על החוף, אזור החוג הארקטי לא היה מכוסה מבחינה הגנתית. בראשית שנות ה-50 הסכימו ארצות הברית וקנדה להקים סדרה של תחנות מכ"ם לרוחב צפון אמריקה על מנת לגלות התקפה סובייטית שתגיע מכיוון החוג הארקטי. סדרת המכ"מים הראשונה הייתה פיינטרי ליין (קו עץ האורן), שהושלמה ב-1954 והורכבה מ-33 תחנות לרוחב קנדה. אולם קשיים טכניים שהתגלו בהפעלת המערכת הובילו להקמתן של רשתות מכ"ם נוספות. ב-1957 הושלמה גדר מק'גיל; הגדר מורכבת ממכ"ם דופלר שאמור לגלות כלי טיס שטס בגובה נמוך. מערכת זו נמצאת בקירוב במרחק של 480 קילומטרים מפיינטרי ליין במקביל לקו רוחב 55. המערכת המשותפת השלישית הייתה קו ההתרעה המוקדמת מרחוק, שבנייתה הסתיימה ב-1957. המערכת הורכבה מ-57 תחנות מכ"ם במקביל לקו רוחב 70. המערכות הללו סיפקו התרעה של כ-3 שעות לפני הזמן שבו המפציץ יהווה סכנה בכך שיתקרב לאזורים צפופי אוכלוסין.
הפיקוד והשליטה של המערכת המורכבת הזאת הפכו לאתגר משמעותי. החל מראשית שנות ה-50 נערכו דיונים ומחקרים בנושא מערכות משותפות והם הסתיימו ב-1 באוגוסט 1957, כאשר ארצות הברית וקנדה הודיעו על הקמת פיקוד משולב, ששמו יהיה פיקוד הגנת האוויר של צפון אמריקה. ב-12 בספטמבר התחילה הפעילות המבצעית בקולורדו. ההסכם הרשמי בין שתי המדינות נחתם ב-12 במאי 1958.
היסטוריה > המלחמה הקרה והתרעות שווא

כבר בשנות ה-60 היו מעורבים כ-250,000 אנשים בפעילות הפיקוד. עליית האיום מצד טילים בליסטיים בין-יבשתיים וטילים בליסטיים המשוגרים מצוללות בראשית שנות ה-60 היה דבר מטריד מבחינת ממשלות רבות. בתגובה, החלה בנייתה של מערכת התרעה ומעקב טילים על מנת לספק יכולת לגלות טילים מהחלל החיצון, לאתר את מסלולם ולזהות אותם. הרחבת המשימה של הפיקוד לטיפול בנושאי חלל הובילה לשינוי השם לפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה במרץ 2007.
החל מ-1963 החל צמצום בגודלו של חיל האוויר האמריקני, וחלקים מיושנים של מערכת המכ"ם נסגרו. אולם, היה מאמץ מוגבר להתגונן נגד איום הטילים הבליסטיים הבין-יבשתיים; הוקמו שני מרכזי מבצעים תת-קרקעיים, הראשי בהר שאיין והמשני בנורת' ביי, אונטריו. בראשית שנות ה-70 קבלתה של דוקטרינת ההשמדה ההדדית המובטחת הובילה לקיצוץ בתקציב ההגנה האווירית ולהשבת משימתו של פיקוד לאבטחת המרחב האווירי של צפון אמריקה בזמן שלום. לאחר מכן התרחשה הפחתה נוספת במערכת ההגנה האווירית עד לשנות ה-80. בעקבות ועידה משותפת של שתי המדינות בנושאי הגנה אווירית ב-1979 התקבלה ההחלטה לשדרג את מערכות ההגנה – קו ההתרעה מרחוק המוקדמת יוחלף בקו מכ"מים ארקטי חדש שייקרא מערכת ההתרעה הצפונית (NWS); הקמתו של מכ"ם OTH (מעבר לאופק - Over The Horizon); סיפוח של מפציצים יותר משוכללים לפיקוד, ושימוש יותר רחב במטוסי בואינג E-3 סנטרי  (איוואקס) מבסיס חיל האוויר טינקר באוקלהומה ובסיס חיל האוויר אלמנדורף באלסקה. המלצות אלה התקבלו על ידי שתי הממשלות ב-1985. פיקוד החלל של ארצות הברית הוקם בספטמבר 1985 כנספח (אך לא כחלק) מ-NORAD.
למרות שכל הציוד בהר שאיין נתון לפיקוח קפדני, בשני מקרים כשל מערכות כמעט וגרם למלחמה גרעינית. ב-9 בנובמבר 1979 טכנאי בפיקוד הפעיל ניסוי אך שכח להעביר את המערכת למצב "מבחן", ובכך גרם לשליחת התרעות שווא לשני בונקרים ששימשו כאתר התכנסות חלופי לממשלה, ולמתקני פיקוד אחרים ברחבי העולם. תקרית דומה התרחשה ב-2 ביוני 1980, כאשר כשל במערכת תקשורת מחשבים גרם לשליחת הודעות שווא לבסיסים של חיל האוויר האמריקני ברחבי העולם על כך שארצות הברית מותקפת בנשק גרעיני. בשתי הפעמים, פיקוד האוויר באוקיינוס השקט היה מוכן להפעיל את המטוסים שלו (שהיו חמושים בנשק גרעיני); פיקוד האוויר האסטרטגי לא עשה זאת וספג ביקורת על כך שלא פעל לפי הנהלים, למרות שהיה ידוע לו בהסתברות גבוהה מאוד שמדובר בהתרעות שווא. שני הפיקודים החלו לקבל מידע ממגוון המכ"מים, לוויינים, ומערכות גילוי הטילים, והדיווחים הללו לא התאימו למידע השגוי שהגיע מ-NORAD.
היסטוריה > לאחר המלחמה הקרה

בסוף המלחמה הקרה המשימה של הפיקוד שונתה פעם נוספת. על מנת למנוע קיצוצים, החל מ-1989 פעילויות הפיקוד הורחבו לכיסוי של פעולות נגד סמים, ובייחוד גילוי של כלי טיס קטנים. אתרי קו ההתרעה המוקדמת מרחוק הוחלפו במכ"מי מערכת ההתרעה הצפונית בין 1986 ל-1995. מרכז המבצעים בהר שאיין שודרג גם כן. אולם, אף לא אחד ממכמ"י ה-OTH נכנס לשימוש.
היסטוריה > לאחר פיגועי 11 בספטמבר

לאחר פיגועי 11 בספטמבר משימתו של הפיקוד הורחבה כך שהוא מפקח על כל כלי הטיס הטסים בתוך ארצות הברית. הפיקוד מנהל את מבצע העיט האציל באמצעות סיורים של מטוסי קרב הנמצאים תחת פיקודו של חיל האוויר הראשון ובאמצעות שימוש במטוס בואינג E-3 סנטרי  הנתון לפיקודה של כנף הבקרה האווירית ה-552. לפי בקשה של ארצות הברית, נאט"ו מפעילה חמישה ממטוסי האיוואקס שלה באזור ארצות הברית על מנת לסייע לה להתמודד עם ההשלכות של ה-11 בספטמבר.
ב-28 ביולי 2006 קציני צבא בכירים הודיעו שהמבצעים היומיים של הפיקוד יבוצעו, למטרות יעילות, מבניין רגיל בבסיס חיל האוויר פיטרסון בקולורדו ספרינגס. הר שאיין ישמש רק כבסיס גיבוי למקרי חירום, אם כי הוא יישאר פעיל אך עם צוות תחזוקה בלבד. הנהלת NORAD הצהירה שניתן להמשיך בעבודת המעקב ללא הביטחון שהר שאיין מספק. היא הדגישה שאין יותר חשש מפני התקפה גרעינית בין-יבשתית על מתקני הפיקוד.
ראו גם

הפיקוד האסטרטגי המאוחד להגנת האוויר והחלל (רוסיה)
הערות שוליים

↑  NORAD Official Site
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007362629205171  LCCN: n84158012  NKC: ntk2017949745  VIAF: 134799597   WorldCat (עם VIAF): 134799597 
הכניסה הצפונית למתחם NORAD בהר שאיין (מוכרת מסדרת המדע הבדיוני סטארגייט SG-1)
הכניסה ל-NORAD בתוך ההר
עונת 1992/1993 בליגת האלופות

| --- | --- |

הגמר נערך באצטדיון האולימפי במינכן
 מארחת:  גרמניה גרמניה
 תקופת התחרות:  16 בספטמבר 1992 – 26 במאי 1993 (253 ימים)
 מספר משתתפות:  32  (מתוך 36 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  צרפת אולימפיק מרסיי
 מספר משחקים:  82
 מספר שערים:  195 (2.38 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  1,896,787 (23,132 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברזיל רומאריו   (7 שערים)
 → 1991/1992 (גביע אירופה)1993/1994 ←
עונת 1992/1993 בליגת האלופות הייתה העונה ה-38 של גביע אירופה של אופ"א למועדונים הבכירים ביבשת, והעונה הראשונה שמותגה כליגת האלופות (במקור מיתוג זה החל רק בשלב הבתים).
הייתה זו העונה השנייה בה שמונת המנצחות בשלב השני חולקו לשני בתים, ושתי אלופות הבתים התמודדו על התואר בגמר. בנוסף, בעונה זו נדרש שלב מוקדמות, משום שעקב התפרקותן של ברית המועצות ויוגוסלביה, הצטרפו מדינות חדשות רבות לאופ"א. גם ישראל ואיי פארו יוצגו לראשונה בתחרות. עם זאת, בגלל מלחמות יוגוסלביה, רק סלובניה השתתפה בתחרות.
בטורניר זכתה מרסיי לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון על מילאן בגמר, ונכון לשנת 2022 היא הקבוצה הצרפתית היחידה שזכתה בגביע אירופה לאלופות או בליגת האלופות. ברצלונה, האלופה המכהנת, הודחה בסיבוב השני על ידי צסק"א מוסקבה.
זמן קצר לאחר זכייתה של מרסיי, הועלו כלפיה האשמות בהטיית משחקים בליגה הצרפתית. לפי החשד, במשחק הליגה מול ואלנסיין שהתקיים שישה ימים לפני הגמר, שיחד נשיא מרסיי ברנאר טאפי את ואלנסיין על מנת לנצח את המשחק, כך שמרסיי תבטיח את האליפות ותוכל להתרכז בגמר ליגת האלופות מול מילאן, בלי להסתכן בפציעה של כוכביה. טאפי, כך נטען, ביקש להימנע משחזור של גמר 1991 בו הפסידה מרסיי בדו־קרב בעיטות עונשין להכוכב האדום בלגרד, לאחר שכמה משחקניה הבולטים היו פצועים. מכירת המשחק (בו "ניצחה" מרסיי 1–0) שללה ממרסיי את תואר האליפות בו זכתה ואת ההשתתפות במפעלים האירופיים בעונת 1993/1994. נאסר עליה להגן על תוארה בליגת האלופות, ונמנע ממנה לשחק כאלופת אירופה בגביע הביניבשתי ובסופר קאפ האירופי (מילאן, סגניתה, ייצגה את אלופת אירופה בשני המקרים). למרות זאת, תוארה לא נשלל ממנה, מכיוון שמכירת המשחקים נעשתה אך ורק בליגה הצרפתית, ולא בגביע אירופה לאלופות. ב־1995, במהלך המשפט הפלילי כנגד מועדון הכדורגל מרסיי, נחשף כי מרסיי החזיקה תקציב בן 5 מיליון פרנקים שהוקדש למכירת משחקים ב־1989 ועד 1993. אופ"א, יחד עם התאחדות הכדורגל הצרפתית ורשויות החוק בצרפת, חקרו מספר ממשחקי מרסיי בעונת 1992/1993, אך לא עלה בידם למצוא הוכחות להטיית משחקים בליגת האלופות, ועל כן מעמדה של מרסיי, כאלופת אירופה לעונת 1992/1993, לא נפגע.
קבוצות

| סיבוב ראשון |
| --- | --- |
ספרד ברצלונה (1)TH: איטליה מילאן (1)
גרמניה שטוטגרט (1): בלגיה קלאב ברוז' (1)
צרפת מרסיי (1): הולנד פ.ס.וו. איינדהובן (1)
פורטוגל פורטו (1): רוסיה (1991–1993) צסק"א מוסקבה (1)
רומניה דינמו בוקרשט (1): צ'כוסלובקיה סלובן ברטיסלאבה (1)
סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס (1): אנגליה לידס יונייטד (1)
אוסטריה אוסטריה וינה (1): דנמרק לינגבי בולדקלוב (1)
יוון א.א.ק. אתונה (1): טורקיה בשיקטש (1)
שווייץ פ.צ. סיון (1): פולין לך פוזנן (1)
שוודיה גטבורג (1): הונגריה פרנצווארוש (1)
בולגריה צסק"א סופיה (1): פינלנד קוסיסי (1)
איסלנד ויקינגור רייקיאוויק (1): נורווגיה וייקינג (1)
קפריסין אפואל ניקוסיה (1): צפון אירלנד גלנטורן (1)
לוקסמבורג יוניון לוקסמבורג (1): ליטא (1988–2004) ז'לגיריס וילנה (1)
סיבוב מקדים
אירלנד שלבורן (1): מלטה ולטה (1)
אסטוניה נורמה טאלין (2): איי פארו קלאקסוויק (1)
ישראל מכבי תל אביב (1): לטביה סקונטו ריגה (1)
סלובניה אולימפיה ליובליאנה (1): אוקראינה טאבריה סימפרופול (1)
מבנה התחרות

התחרות כללה מספר שלבי נוקאאוט, שלב בתים, וגמר. אל הסיבוב המקדים העפילו 8 קבוצות, ארבעת המנצחות העפילו לסיבוב הראשון והצטרפו ל־28 הקבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. 16 המנצחות בסיבוב הראשון העפילו לסיבוב השני, ושמונה המנצחות העפילו לשלב הבתים. שלב זה כלל שני בתים בני ארבע קבוצות, שתי הקבוצות שסיימו בראשות הבית העפילו לגמר, שם התמודדו ראש בראש על התואר. כל סיבובי הנוקאאוט נערכו בשיטת בית-חוץ, כאשר שוויון בסיכום שני המשחקים הוכרע באמצעות חוק שערי חוץ, ושוויון גם בשערי חוץ הוכרע באמצעות הארכה. שוויון בסיום הארכה הוכרע שוב באמצעות שערי חוץ (אם הובקעו שערים במהלך ההארכה) או באמצעות דו־קרב בעיטות עונשין (אם לא הובקעו שערים).
סיבוב מקדים

הסיבוב המקדים שימש כטורניר מוקדמות עבור ליגת האלופות. ארבעת המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לשלב הבא והצטרפו ל־28 הקבוצות שכבר העפילו. הגרלת המשחקים נערכה ב־15 ביולי 1992 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון התקיים ב־19 באוגוסט, והסיבוב השני ב־2 בספטמבר.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אירלנד שלבורן | 1–2 | אוקראינה טאבריה סימפרופול | 0–0 | 1–2 |
| מלטה ולטה | 1–3 | ישראל מכבי תל אביב | 1–2 | 0–1 |
| איי פארו קלאקסוויק | 1–6 | לטביה סקונטו ריגה | 1–3 | 0–3 |
| סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 5–0 | אסטוניה נורמה טאלין | 3–0 | 2–0 |
סיבוב ראשון

בשלב זה השתתפו 32 קבוצות; 28 העפילו ישירות לשלב זה, ואליהן הצטרפו 4 המנצחות בשלב המקדים. 16 המנצחות העפילו לסיבוב השני. הגרלת המשחקים התקיימה ב־15 ביולי 1992 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון נערך ב־16 בספטמבר, והסיבוב השני ב־30 בספטמבר. סיבוב פלייאוף נערך ב־9 באוקטובר.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שוודיה גטבורג | 3–2 | טורקיה בשיקטש | 2–0 | 1–2 |  |
| פולין לך  פוזנן | 2–0 | לטביה סקונטו ריגה | 2–0 | 0–0 |  |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 3–0 | דנמרק לינגבי בולדקלוב | 2–0 | 1–0 |  |
| גרמניה שטוטגרט | 4–5 | אנגליה לידס יונייטד | 3–0 | 0–3 | 1–2 |
| צ'כוסלובקיה סלובן ברטיסלאבה | 4–1 | הונגריה פרנצווארוש | 4–1 | 0–0 |  |
| איטליה מילאן | 7–0 | סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 4–0 | 3–0 |  |
| פינלנד קוסיסי | 1–2 | רומניה דינמו בוקרשט | 1–0 | 0–2 (ה) |  |
| צפון אירלנד גלנטורן | 0–8 | צרפת מרסיי | 0–5 | 0–3 |  |
| ישראל מכבי תל אביב | 0–4 | בלגיה קלאב ברוז' | 0–1 | 0–3 |  |
| אוסטריה אוסטריה וינה | 5–4 | בולגריה צסק"א סופיה | 3–1 | 2–3 |  |
| שווייץ פ.צ. סיון | 7–2 | אוקראינה טאבריה סימפרופול | 4–1 | 3–1 |  |
| לוקסמבורג יוניון לוקסמבורג | 1–9 | פורטוגל פורטו | 1–4 | 0–5 |  |
| יוון א.א.ק. אתונה | 3–3 (ש) | קפריסין אפואל ניקוסיה | 1–1 | 2–2 |  |
| הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 8–0 | ליטא  (1988–2004) ז'לגיריס וילנה | 6–0 | 2–0 |  |
| איסלנד ויקינגור רייקיאוויק | 2–5 | רוסיה  (1991–1993) צסק"א מוסקבה | 0–1 | 2–4 |  |
| ספרד ברצלונה | 1–0 | נורווגיה וייקינג | 1–0 | 0–0 |  |
1 2  משחק הגומלין בין לידס יונייטד לשטוטגרט הסתיים בניצחון 4–1 של לידס, 4–4 בסיכום שני המשחקים, ומכוח חוק שערי חוץ העפילה שטוטגרט לשלב הבא לאחר 1–0 בשערי חוץ. אך לאחר סיום המשחק התגלה כי בסגל של שטוטגרט היו יותר משלושה זרים המותרים לפי תקנון אופ"א, וכתוצאה מכך הוענק ללידס יונייטד ניצחון טכני 3–0, וכעת התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה 3–3, 0–0 בשערי חוץ. כתוצאה מכך, נקבע משחק פלייאוף במקום נייטרלי, על מנת להכריע את זהות המנצחת.
סיבוב שני

לסיבוב השני העפילו 16 הקבוצות שניצחו בסיבוב הראשון. שמונת המנצחות העפילו לשלב הבתים. ההגרלה התקיימה ב־2 באוקטובר 1992 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון נערך ב־21 באוקטובר, והסיבוב השני נערך ב־4 בנובמבר.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שוודיה גטבורג | 4–0 | פולין לך פוזנן | 1–0 | 3–0 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 4–2 | אנגליה לידס יונייטד | 2–1 | 2–1 |
| צ'כוסלובקיה סלובן ברטיסלאבה | 0–5 | איטליה מילאן | 0–1 | 0–4 |
| רומניה דינמו בוקרשט | 0–2 | צרפת מרסיי | 0–0 | 0–2 |
| בלגיה קלאב ברוז' | 3–3 (ש) | אוסטריה אוסטריה וינה | 2–0 | 1–3 |
| שווייץ פ.צ. סיון | 2–6 | פורטוגל פורטו | 2–2 | 0–4 |
| יוון א.א.ק. אתונה | 1–3 | הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 1–0 | 0–3 |
| רוסיה (1991–1993) צסק"א מוסקבה | 4–3 | ספרד ברצלונה | 1–1 | 3–2 |
שלב הבתים

משחקי שלב הבתים החלו ב־25 בנובמבר 1992 והסתיימו ב־21 באפריל 1993. שמונה הקבוצות חולקו לשני בתים בני ארבע קבוצות, וכל קבוצה שיחקה נגד חברותיה לבית בשני מפגשים, בית-חוץ, ובסך הכול שישה משחקים לכל אחת מהקבוצות. על ניצחון הוענקו 2 נקודות, ועל תיקו נקודה בודדת. בסיום שלב הבתים, הקבוצות שסיימו במקום הראשון בבתיהן העפילו לגמר. מחזורי המשחקים התקיימו ב־25 בנובמבר, 9 בדצמבר, 3 במרץ, 17 במרץ, 7 באפריל ו־21 באפריל.
במקור, ליגת האלופות היה המיתוג של שלב הבתים, כלומר שלב ספציפי בגביע אירופה.
אף קבוצה שהשתתפה בשלב הבתים בעונה הקודמת, לא הצליחה להגיע לשלב הבתים בעונת 1992/1993.
שלב הבתים > בית א'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת אולימפיק מרסיי | 6 | 3 | 3 | 0 | 14 | 4 | 10+ | 9 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 6 | 2 | 4 | 0 | 7 | 5 | 2+ | 8 |
| בלגיה קלאב ברוז' | 6 | 2 | 1 | 3 | 5 | 8 | 3– | 5 |
| רוסיה (1991–1993) צסק"א מוסקבה | 6 | 0 | 2 | 4 | 2 | 11 | 9– | 2 |
שלב הבתים > בית ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה מילאן | 6 | 6 | 0 | 0 | 11 | 1 | 10 | 12 |
| שוודיה גטבורג | 6 | 3 | 0 | 3 | 7 | 8 | 1– | 6 |
| פורטוגל פורטו | 6 | 2 | 1 | 3 | 5 | 5 | 0 | 5 |
| הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 6 | 0 | 1 | 5 | 4 | 13 | 9– | 1 |
הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 במאי 1993   CET 20:15 | צרפת אולימפיק מרסיי | 1–0 | איטליה מילאן | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 64,444 שיפוט: קורט רות'ילסברגר (שווייץ) |
| 26 במאי 1993   CET 20:15 | באזיל בולי  43' | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 64,444 שיפוט: קורט רות'ילסברגר (שווייץ) |
מלכי השערים

להלן מלכי השערים של עונת 1992/1993 (לא כולל הסיבוב המקדים):
| דירוג | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל רומאריו | הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 7 |
| 2 | הולנד מרקו ואן באסטן | איטליה מילאן | 6 |
| 2 | צרפת פרנק סוזה | צרפת מרסיי | 6 |
| 2 | קרואטיה אלן בוקסיץ' | צרפת מרסיי | 6 |
| 5 | שוודיה ג'וני אקסטרום | שוודיה גטבורג | 5 |
| 6 | איטליה מרקו סימונה | איטליה מילאן | 4 |
| 6 | בלגיה גרט ורהיין | בלגיה קלאב ברוז' | 4 |
| 6 | ברזיל זה קרלוס | פורטוגל פורטו | 4 |
| 6 | בולגריה אמיל קוסטדינוב | פורטוגל פורטו | 4 |
| 6 | ברזיל טוליו מרביליה | שווייץ פ.צ. סיון | 4 |
קבוצות ישראליות בתחרות

מכבי תל אביב הייתה הנציגה הראשונה של ישראל במפעל. היא החלה את העונה בסיבוב המקדים בו היא נפגשה עם אלופת מלטה ולטה וניצחה אותה פעמיים. בסיבוב הראשון של התחרות היא נפגשה עם קלאב ברוז' מבלגיה והפסידה פעמיים, ובכך הודחה מהמפעל.
קבוצות ישראליות בתחרות > הסיבוב המקדים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באוגוסט 1992 | מלטה ולטה | 1–2 | ישראל מכבי תל אביב | האצטדיון הלאומי טא' אלי, טא' אלי, מלטה צופים: 1,234 שיפוט: טורקיה אחמט צ'אקר |
| 19 באוגוסט 1992 | ז'סמונד ז'רפה  75' | (סיקור) | אבי כהן  83'  אבי נמני  88' | האצטדיון הלאומי טא' אלי, טא' אלי, מלטה צופים: 1,234 שיפוט: טורקיה אחמט צ'אקר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 בספטמבר 1992 | ישראל מכבי תל אביב | 1–0 | מלטה ולטה | אצטדיון רמת גן, רמת גן, ישראל צופים: 3,200 שיפוט: יוון וסיליאוס ניקקיס |
| 2 בספטמבר 1992 | מאיר מליקה  24' | (סיקור) |  | אצטדיון רמת גן, רמת גן, ישראל צופים: 3,200 שיפוט: יוון וסיליאוס ניקקיס |
קבוצות ישראליות בתחרות > הסיבוב הראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בספטמבר 1992 | ישראל מכבי תל אביב | 0–1 | בלגיה קלאב ברוז' | אצטדיון רמת גן, רמת גן, ישראל צופים: 14,000 שיפוט: הונגריה לסלו וגנר |
| 16 בספטמבר 1992 |  | (סיקור) | לורנצו סטאלנס  35' | אצטדיון רמת גן, רמת גן, ישראל צופים: 14,000 שיפוט: הונגריה לסלו וגנר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בספטמבר 1992 | בלגיה קלאב ברוז' | 3–0 | ישראל מכבי תל אביב | סטאד ולודרום דה רוקו, ליאז', בלגיה צופים: 7,000 שיפוט: צרפת רמי הראל |
| 30 בספטמבר 1992 | לורנצו סטאלנס  56'  גרט ורחיין  76', 83' | (סיקור) |  | סטאד ולודרום דה רוקו, ליאז', בלגיה צופים: 7,000 שיפוט: צרפת רמי הראל |
הערות שוליים

↑  Player stats, באתר הרשמי של אופ"א
| עונות בגביע אירופה לאלופות ובליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| ליגת האלופות | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פוליאינוס

פוליאינוס (ביוונית: Πoλύαινoς) היה היסטוריון ונואם מוקדוני בן המאה ה-2 שנודע בעיקר בשל חיבורו "תכסיסי מלחמה" אותו הקדיש לקיסר לוקיוס ורוס.
ביוגרפיה

מעט מאוד ידוע על חייו של פוליאינוס. הוא נולד בביתיניה למשפחה ממוצא מוקדוני. בזמן שנולד היו שתי הארצות תחת שלטון האימפריה הרומית.
הוא התפרסם כנואם וסופר, ופעל בבתי המשפט הרומיים. כמו כן הוא היה מקורב לקיסרים לוקיוס ורוס ומרקוס אורליוס. ללוקיוס ורוס הקדיש את ספרו "סטראטגמטה" (Στρατηγήματα) או "תכסיסי מלחמה". על פי עדותו של פוליאינוס עצמו, הספרים הוענקו לקיסר כמתנה לרגל צאתו למלחמה על האימפריה הפרתית בשנת 162. כמו כן מעיד פוליאינוס שלוקיוס ורוס עיין בספרים, וישנם אף רמזים שמרקוס אורליוס נשא אותם עמו במהלך המלחמות המרקומניות.
על פי עדותו של פוליאינוס עצמו, הסטראטגמטה היא אוסף של 900 אנקדוטות מפורסמות המתארות ניצחונות של מצביאים דגולים. הסטראטגמטה מחולקת לשמונה ספרים המסודרים לפי נושאים, אולם קטעים מספרים 6 ו-7 אבדו, כך שמתוך 900 האנדקוטות שרדו רק 833. האנדקוטות ממוינות בסדר הבא: ספר 1 עוסק בעיקר בגיבורים מהמיתולוגיה היוונית. ספר 2 עוסק בעיקר בגיבורים מספרטה ותבאי. ספר 3 עוסק בגיבורים מאתונה העתיקה. ספר 4 עוסק בגיבורים ממוקדון הפרקים הראשונים עוסקים בפיליפוס השני ואלכסנדר הגדול. ספר 5 עוסק בעיקר בהיסטוריה של סיציליה. ספר 6 עוסק בקרתגו ובערים יווניות אחרות. ספר 7 עוסק בעיקר בעמים אסייתיים כגון פרסים, מדים וסקיתים. ספר 8 מחולק לשניים כאשר חציו הראשון עוסק בגיבורים רומאיים מפורסמים וחציו השני עוסק בנשים לוחמות.
על פי הסודא, לפוליאינוס היו שתי יצירות נוספות שלא שרדו עד ימינו: "על תבאי" (Περὶ Θηβῶν) וחיבור על טקטיקה (Τακτικά) ב-3 ספרים. כמו כן הוא מציין על כוונתו לכתוב גם ספר שיעסוק בלוקיוס ורוס, אם כי לא ידוע אם הוציא לפועל את תוכניתו.
הערות שוליים

1 2  פוליאינוס באתר ליוויוס
↑  פוליאינוס, "תכסיסי מלחמה", הקדמה לספר 2.
↑  פוליאינוס, "תכסיסי מלחמה", הקדמה לספר 1.
↑  סודא, פוליאינוס – Suidas, s.v. Πολύαινος
↑  פוליאינוס, "תכסיסי מלחמה", הקדמה לספר 6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266627805171  PLWABN: 9810598739105606  BIBSYS: 95004199  BNE: XX1093657  BnF: cb123171991 (data)  CANTIC: a10492215  CiNii: DA02986019  GND: 118741411  ICCU: CFIV185644  ISNI: 0000 0000 8339 499X  LCCN: n94028544  LNB: 000050390  NDL: 00756593  NLG: 27973  NSK: 000506352  NTA: 06995142X  RERO: 02-A000131903  SELIBR: 269887  SUDOC: 032072252  Trove: 974360  VcBA: 495/25170  VIAF: 15564840   WorldCat (עם VIAF): 15564840
פיקוזואה

| פיקוזואה |
| --- | --- |
 תמונה של פרט מהסוג Picomonas מהפיקוזואה, עם הדמיה המדגישה את חלקיו הפנימיים השונים
מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטים
מערכה:: פיקוזואה
מינים
 Picomonas judraskeda
שם מדעי
 Picozoa ‏Seenivasan & Sausen & Medlin & Melkonian, 2013
שמות נוספים
 Picobiliphyta, Picobiliphytes, Biliphytes

פיקוזואה (Picozoa), היא מערכה של פרוטיסטים שנקראה גם בעבר Picobiliphyta, Picobiliphytes או Biliphytes. זאת קבוצה של איקריוטים חד-תאיים הטרוטרופיים ימיים בגודל של פחות מ-3 מיקרומטרים. בעבר היה נהוג לסווג אותן כאצות אוקריוטיות ובתור הפיקופלנקטון הפוטוסינתטי הקטן ביותר, אבל תפיסה זאת השתנתה כשהתגלה שהם לא מבצעים פוטוסינתזה. המין הראשון, והיחיד עד כה, שזוהה כשייך לקבוצה זאת ותואר הוא Picomonas judraskeda, אם כי מינים נוספים זוהו בדגימות גנטיות. הפיקוזואה שייכים סיסטמטית לארכיפלסטידה כקבוצה קרובה לאדומיות, למרות שהם אינם מקיימים פוטוסינתזה ואינם בעלי פלסטידים.