stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קינאז המופעל על ידי AMP

AMPK
AMP-activated protein kinase (ובקיצור: AMPK) הוא אנזים מסוג קינאז בעל תפקיד בהומיאוסטאזיס האנרגטי של התא.
האנזים הוא חלבון הטרו-טרימר המורכב משלוש תת-יחידות שיחד מהוות את האנזים התפקודי: מיחידה קטליטית α, ומשתי תת-יחידות רגולטריות המסומנות β ו- γ. החלבון שמור מאוד לאורך האבולוציה וחלבונים הומולוגיים לכל 3 תת-היחידות נמצאו בצמחים, שמרים, חרקים ויונקים. החלבון מתבטא במגוון רקמות, כולל הכבד, המוח, ושרירי שלד.
האנזים המשופעל על ידי עליה ברמות AMP תוך תאיות המעידות על ירידה ברמה האנרגטית. השפעול של AMPK גורם להפעלה של מסלולים קטבוליים המייצרים ATP ובמקביל עוצר מסלולים צורכי ATP, בעיקר מסלולים אנאבוליים. הפעלת האנזים מובילה לחמצון חומצות שומן בכבד וקטוגנזה; עיכוב סינתזת כולסטרול, עיכוב ליפוגנזה ועיכוב סינתזת טריגליצרידים; הגברת חמצון חומצות שומן וצריכת גלוקוז על ידי שרירים; מודולציה של הפרשת אינסולין על ידי תאי בטא בלבלב.
חמצן דו-פלואורי

| --- | --- |
מולקולת חמצן דו-פלואורי
מולקולת חמצן דו-פלואורי
 
 שם סיסטמטי:  Oxygen difluoride
 שמות נוספים:  oxygen fluoride
 כתיב כימי:  F₂O 
 מסה מולרית:  53.996 גרם/מול
 מראה:  גז שקוף, הנוזל צהוב בהיר
 מספר CAS:  7783-41-7
 מצב צבירה:  גז
 מסיסות:  מתפרק במים
 טמפרטורת היתוך:  -223.8 °C   49.35 K
 טמפרטורת רתיחה:  -144.75 °C   128.4 K
 NFPA 704:       0 OX 4 3 
 
חמצן דו פלואורי הוא תרכובת אי אורגנית המורכבת מחמצן ופלואור שנוסחתה OF2. כחזוי ממודל VSEPR המולקולה מכופפת בדומה למולקולת המים. החומר הוא מחמצן חזק.
הכנה

חמצן דו פלואורי הופק לראשונה בשנת 1929 באלקטרוליזה של אשלגן פלואורי מותך וחומצה הידרופלואורית בנוכחות כמות קטנה של מים. כיום מפיקים את החומר בתגובה של פלואור עם נתרן הידרוקסיד
2F_{2}+2NaOH\longrightarrow OF_{2}+H_{2}O+2NaF
הכנה > תגובות

החומר הוא מחמצן חזק בשל דרגת החימצון הלא יציבה של אטום החמצן במולקולה (2+). בטמפרטורה שמעל 200°C חמצן דו פלואורי מתפרק לחמצן ופלואור.
OF2 יגיב עם מתכות ויתקבלו תחמוצות ומלחי פלואוריד, תגובה עם זרחן נותנת PF5 ו POF3, עם גופרית יתקבל SO2 ו SF4.
חמצן דו פלואורי יגיב כמחמצן אפילו עם הגז האציל קסנון
Xe+2OF_{2}\longrightarrow XeF_{4}+O_{2}
בתגובה עם מים מתקבלת חומצה הידרופלואורית (HF)
OF_{2}+H_{2}O\longrightarrow 2HF+O_{2}
זהירות

הגז נחשב לגז בלתי יציב עקב תכונותיו כמחמצן חזק. חומצה הידרופלואורית, שמתקבלת כתוצאה מהידרוליזה של התרכובת עם מים, היא חומר משתך ורעיל ביותר אשר יכול לגרום לנקרוזיס, לספיחת סידן מהעצמות וכן לנזק ללב ולמערכת כלי-הדם.
תכנות מחשבים

.
תכנות מחשבים
כיתוב - תכנות זה כמו שירה. האם כתיבת תוכניות מחשב היא אמנות, אומנות או הנדסה?
תִּכְנוּת מחשבים (לרוב מכונה בקצרה תִּכְנוּת, או לעיתים קִידּוּד) הוא תהליך הכתיבה, הבדיקה והתחזוקה של קוד המקור של תוכנית מחשב. מלאכת התכנות נעשית בשפת תכנות מתאימה, הנבחרת בהתאם לאופי התוכנית הנכתבת ובהתאם למקובל במסגרת מקום העבודה או הפרויקט שבמסגרתו נכתבת התוכנית. כתיבת קוד המקור מתבססת לרוב על הרחבתו של קוד מקור קיים, אם כי במקרים רבים קוד המקור הנכתב הוא חדש לחלוטין. מטרתו של המתכנת בכתיבה היא יצירת תוכנית מחשב המתנהגת באופן המבוקש. לתהליך התכנות נדרשים ידע ומומחיות בנושאים רבים, לרבות ידע בתחום היישום, אלגוריתמיקה ולוגיקה.
ישנה מחלוקת ארוכת שנים בשאלה האם כתיבת תוכניות מחשב היא אמנות, אומנות או הנדסה. באופן כללי ניתן לומר שתוכנית מחשב טובה היא תוצאה של מומחיות בכל שלוש המיומנויות. תוכנית מחשב איכותית היא אלגנטית, יעילה ותחזוקתית, אם כי הגדרת תכונות אלה שונה במידה רבה בין העוסקים בתחום. בשונה מתחומים טכניים אחרים, העוסקים בתחום אינם נדרשים להסמכה רשמית כלשהי כדי לכנות עצמם "מתכנתים".
עם זאת, במהלך השנים נעשו מאמצים רבים להפוך את מלאכת התכנות לפעילות המתבצעת בהתאם לסט עקרונות וכללים מוגדרים, ואלה סייעו להתפתחות תחום הנדסת התוכנה.
שלבים נפוצים בפיתוח תוכנה

תהליך פיתוחה של תוכנית חדשה כולל כמה שלבים:
זיהוי הצורך בתוכנית לשם ביצועה של משימה מסוימת.
עיצוב התוכנית ובחירת שפת התכנות לכתיבתה.
כתיבת התוכנית בשפת התכנות שנבחרה.
ניפוי שגיאות: איתור טעויות שנעשו במהלך כתיבת התוכנית, ותיקון טעויות אלה.
אינטגרציה: שילוב התוכנית עם יתר התוכניות המרכיבות את מוצר התוכנה שלו נועדה התוכנית.
הטמעה: העברת התוכנית למשתמשיה והדרכתם בשימוש בה.
לאחר השלמת תהליך הפיתוח עוברת התוכנית לשלב התחזוקה, המתבצע במהלך כל חייה של התוכנית. בשלב זה עוברת התוכנית שיפורים בהתאם למשוב המגיע מהמשתמשים בה, מתוקנות תקלות ואף חורי אבטחה המתגלים מפעם לפעם, נעשים שינויים להתאמת התוכנית לשינויים סביבתיים (כגון החלפה של מערכת הפעלה וכדומה).
סוף חייה של התוכנית הוא בשלב הגריטה בה היא מוצאת משימוש. במקרים רבים נעשה שימוש בחלקים מהתוכנה לשם יצירת תוכנה חדשה. שימוש כזה מכונה לעיתים "קניבליזם".
פרדיגמות לפיתוח תוכנה

שפות תכנות שונות מעניקות למתכנת פרדיגמות שונות לפיתוח התוכנה. הפרדיגמות הבולטות הן:
תכנות מובנה
תכנות פרוצדורלי
תכנות פונקציונלי
תכנות מונחה-אירועים
תכנות מונחה-עצמים
תכנות מוכוון היבטים
תוכנית Hello World

תוכנית "Hello World" היא תוכנית מחשב המדפיסה את המחרוזת "Hello World" בהתקן תצוגה. משתמשים בה בהדגמות ללימוד שפות תכנות שונות, ועבור תלמידים רבים היא מהווה את ניסיון התכנות הראשון שלהם בשפה.
לרוב, כתיבת תוכנית כזו היא עניין פשוט מאוד, במיוחד בשפות המתבססות על שורת פקודה (למשל במעטפת פקודה) כדי להוציא את הפלט.
תוכנית "Hello World" יכולה להיות שימושית כדי לבדוק שהמהדר, סביבת הפיתוח וסביבת הריצה של השפה הותקנו כראוי. הגדרת כלי התכנות מאפס עד למצב שבו תוכנות פשוטות יכולות להתהדר ולרוץ, יכולה לדרוש עבודה רבה. לכן יש טעם גם בשימוש בתוכנה פשוטה כדי לבדוק מערכת כלי תכנות חדשה.
ראו גם

הנדסת תוכנה
תוכנה - מונחים
שפת תכנות
הערות שוליים

↑  Paul Graham (2003). Hackers and Painters
| תחומים במדעי המחשב |
| --- | --- | --- |
| יסודות מתמטים | לוגיקה מתמטית • תורת הקבוצות • תורת המספרים • תורת הגרפים  • תורת הטיפוסים •  תורת הקטגוריות  • אנליזה נומרית • תורת האינפורמציה |  |
| תורת החישוביות | תורת האוטומטים • תורת הרקורסיה • תורת הסיבוכיות • מחשוב קוונטי |  |
| אלגוריתמים ומבנה נתונים | אנליזה של אלגוריתמים • גאומטריה חישובית |  |
| שפות תכנות ומהדרים | מפרש • פרדיגמת תכנות (תכנות פרוצדורלי • תכנות מונחה עצמים • תכנות פונקציונלי • תכנות לוגי) |  |
| חישוב מבוזר ועיבוד מקבילי | עיבוד מקבילי • מחשוב סריגי • בקרת מקביליות |  |
| הנדסת תוכנה | ניתוח מערכות מידע • עיצוב תוכנה • תכנות מחשבים • שיטות פורמליות • בדיקות תוכנה • מתודולוגיית פיתוח תוכנה |  |
| תקשורת | ניתוב • טופולוגיית רשת • קריפטוגרפיה |  |
| מסד נתונים | מסד נתונים יחסי • SQL • תנועה • אינדקסים • כריית מידע • CAP theorem |  |
| בינה מלאכותית | חשיבה אוטומטית • בלשנות חישובית • ראייה ממוחשבת • עיבוד שפה טבעית • בינה חישובית • מערכת מומחה • למידה חישובית • רובוטיקה |  |
| גרפיקה | הדמיה ממוחשבת • הנפשה ממוחשבת • עיבוד תמונה |  |
| שפות פורמליות | שפה רגולרית • שפה חסרת הקשר • שפה תלוית הקשר • ההיררכיה של חומסקי |  |
| שימושים במדע | ביואינפורמטיקה • מדעים קוגניטיביים • כימיה חישובית • פיזיקה חישובית • אנליזה נומרית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538691605171  BNE: XX526555  BnF: cb11932648m (data)  GND: 4076370-5  LCCN: sh85107310  NDL: 00569223  NKC: ph115891 
מתכנתי מחשבים שיצרו את הפלט Hello World
לודוביקו אינאודי

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1955 (בן 68) טורינו, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מילאנו 
 סוגה:  מוזיקה מינימליסטית, מוזיקה קלאסית של המאה ה-20, מוזיקת העידן החדש הנאו-קלאסית, פופ אופראי 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Ariston 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (26 במאי 2005)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (2013) 
 ludovicoeinaudi.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לודוביקו אינאודי (באיטלקית: Ludovico Maria Enrico Einaudi; נולד ב-23 בנובמבר 1955 בטורינו, איטליה) הוא מלחין ופסנתרן איטלקי. החל את הקריירה שלו כמלחין קלאסי, ולאחר מכן שילב סגנונות וז'אנרים אחרים כמו פופ, רוק, פולק ומוזיקת עולם.
הוא הלחין מנגינות לסדרות וסרטים רבים כמו "מחוברים לחיים", "זוהי אנגליה" וזוכי פרס גלובוס הזהב ופרס האוסקר "האב" ו"ארץ נוודים".
אודות

אינאודי נולד בטורינו. אביו, ג'וליו אינאודי היה בעלים של הוצאה לאור מהבולטות באיטליה, וסבו, לואיג'י אינאודי, היה הנשיא השני של הרפובליקה האיטלקית בין השנים 1948 ל-1955. אמו, רנטה אלדרונדי, ניגנה לו בפסנתר בילדותו. אביה, וולדו אלדרונדי, היה פסנתרן, מנצח אופרה ומלחין שהיגר לאוסטרליה לאחר מלחמת העולם השנייה .
איינאודי החל להלחין מוזיקה כנער, תחילה על ידי נגינה בגיטרה. הוא למד בקונסרבטוריון של מילאנו, ובשנת 1982 קיבל דיפלומה בהלחנה. באותה שנה הוא למד בשיעור תזמור של לוצ'יאנו בריו וזכה במלגה לפסטיבל המוזיקה של טנגלווד. הוא למד גם על ידי שיתוף פעולה עם מוזיקאים כמו באלקה סיסוקו ממאלי ו-ג'יבאן גספאריאן מארמניה. המוזיקה שלו היא אמביינטית, מדיטטיבית ולעיתים קרובות מופנמת, ונשענת על מינימליזם ופופ עכשווי.
לאחר כמה שנים של הלחנה סטנדרטית החל להתנסות בעבודה עם מולטימדיה והלחנת מוזיקה מינימליסטית ומוזיקת עולם.
במהלך שנות השבעים ,עבד אינואדי ביחד עם סולן להקת הדלתות ג'ים מוריסון לפני מותו כשהוסיף מוזיקת פסנתר להקראת פואמותיו של מוריסון.
לאחר שלמד בקונסרבטוריון במילאנו, עינאודי הקדיש מספר שנים להלחנה בצורות מסורתיות, כולל כמה יצירות קאמריות ותזמורתיות. עד מהרה הוא זכה לתשומת לב בינלאומית והמוזיקה שלו הוצגה במקומות כמו תיאטרו אלה סקאלה, פסטיבל המוזיקה של טנגלווד, מרכז לינקולן ומרכז ברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס לאמנויות הבמה.
איינאודי החל להלחין פסקולים לקולנוע באמצע שנות ה-90. הוא התחיל עם שני סרטים של מישל סורדילו, Da qualche parte in città ב-1994 ו-Acquario ב-1996, שעליהם זכה בגרולה ד'אורו עבור הפסקול הטוב ביותר. ב-1998 הלחין את הפסקול של Treno di panna ואת הפרטיטורה של Giorni dispari מאת דומיניק טמבסקו.
בשנת 2005, הוא מונה לקצין מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.
בשנת 2008 היה בין עורכי התוכנית האמנותית של תיאטרון בפרוג'ה שהוקם במימון חברת ברונלו קוצ'ינלי.
ב-2023 הלחין את פסקול הסרט "הצמה".
הערות שוליים

↑  "History and Mystery The piano spheres of Ludovico Einaudi: Interview". Bluefat. ארכיון מ-24 במרץ 2011. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bio / More About Ludovico Einaudi" (אורכב 13.08.2016 בארכיון Wayback Machine), rockpaperscissors.biz. Retrieved 5 June 2016.
1 2  "Ludovico Einaudi". Mainly Piano. בפברואר 2010. ארכיון מ-5 ביולי 2011. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ludovico Einaudi". Ponderosa Music. ארכיון מ-10 במאי 2009. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Ludovico Einaudi". Chester Novello. ארכיון מ-17 באפריל 2008. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ludovico Einaudi". Chester Novello. ארכיון מ-17 באפריל 2008. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Minderovic, Zoran. "Ludovico Einaudi". Allmusic. ארכיון מ-19 במרץ 2021. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Home". LudovicoEinaudi.com. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 2008. נבדק ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mr. Ludovico Maria Enrico Einaudi". Quirinale.it. נבדק ב-10 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459845805171  PLWABN: 9810653380705606  BIBSYS: 7026563  BNE: XX5251856  BnF: cb141747007 (data)  CiNii: DA14572942  GND: 128441100  ICCU: CFIV147482  ISNI: 0000 0001 0921 9365  LCCN: no91015812  LNB: 000121762  MusicBrainz: fa34b363-79df-434f-a5b8-be4e6898543f  NDL: 001278817  NKC: xx0085224  NLK: KAC201609422  NTA: 252189043  RERO: 02-A003212351  SUDOC: 082685541  VIAF: 85864760   WorldCat (עם VIAF): 85864760
שמלה אדומה (פרויקט רקמה)

השמלה ב-2019
השמלה האדומה היא פרויקט רקמה שיתופי בינלאומי, שנוצר בין השנים 2009 ל-2022 ותואם על ידי האמנית הבריטית מסומרסט קירסטי מקלאוד.
הרעיון לפרויקט החל בוועדה של המועצה הבריטית בדובאי, ומאז נתמך על ידי מועצת האמנויות באנגליה, שגרירות בריטניה בפרישטינה (בירת קוסובו) ותרומות רבות מאנשים פרטיים, כולל מימון המונים לשנת 2020.
את השמלה רקמו 343 רוקמות ורוקמים (336 נשים ו-7 גברים) מ-46 מדינות. 136 מהרוקמים קיבלו שכר עבור עבודתם ומקבלים חלק מרווחי התערוכה; האחרים היו משתתפים מתנדבים באירועים ותערוכות. השמלה מורכבת מ-84 לוחות של דופיון משי בורדו ומשקלה 20 ק"ג. מקלאוד אמרה כי "הצללית של השמלה הזו חזקה ומועצמת בכוונה. השתמשתי בעיצובים צבאיים לאורך הכתפיים והחלק הקדמי, אבל רציתי שהיא תראה בצורה נשית מאוד. כל קו מעוקל הוא מחוך במלואו אני חושבת שיש לזה נוכחות מלכותית". היא בחרה באדום כי "...אי אפשר להתעלם מהאדום. רציתי שזו תהיה אמירה אמיתית - ושתהיה לה מערכת יחסים עם מחזוריות של נשים, אהבה, כעס, תשוקה", "זה צבע מעשי שגם יכול לעמוד בנסיעות!".
השמלה הוצגה ברחבי העולם. בתערוכות מוקדמות ישבה מקלאוד, לובשת את השמלה תוך כדי רקמתה, כמיצב אמנותי: "כשהיא הוצגה בהתחלה, לבשתי אותה, יושבת בתוך קובייה שבה הייתי רוקמת בשידור חי, כהופעה, במשך ארבע שעות בכל פעם. "מאוחר יותר היא הוצגה על דוכן כדי להראות את כולה. היא הוצגה במקומות רבים לרבות בית הספר המלכותי לעבודות רקמה בבריטניה, והספרייה הלאומית של קוסובו, בפריסטינה. במסגרת התוכניות העתידיות תוצג השמלה גם ב-אוסטרליה, קנדה, קולומביה, מצרים, פקיסטן, דרום אפריקה וארצות הברית. תערוכה במוזיאון לאמנות פופולרי במקסיקו בשנת 2020 בוטלה בגלל מגפת COVID-19.
מקלאוד זכתה במקום הראשון בפרס ולצ'לינה לשנת 2012, תחרות בינלאומית איטלקית הפתוחה לאמני סיבים מתחת לגיל 35. באותה שנה היה הנושא "ערבוב תרבויות".
הפרויקט נקרא במקור Barocco, המונח הפורטוגזי לפנינה לא מושלמת, שלדברי מקלאוד הצביע על כך ש"שמדובר במשהו מיוחד אבל תחום בתוך מבנה". היא שינתה אותו ל"השמלה האדומה" ככותרת מובנת יותר וקלה להיגוי.
ראו גם

רשימת שמלות בודדות
הערות שוליים

1 2  The Red Dress, Royal School of Needlework, ‏1 March 2022. Retrieved 19 June 2022.
↑  Connolly, Nancy (28 בינואר 2022). "The amazing story of The Red Dress helping women in crisis all over world". SomersetLive (באנגלית). נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hina, Javeria (7 בינואר 2021). "Will the 'Red Dress' that has roamed the world ever land in Pakistan?". The Independent (באנגלית). נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fraňková, Ruth (30 בנובמבר 2021). "Czech textile artist takes part in award-winning Red Dress project". Radio Prague International (באנגלית). נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  How the Red Dress is connecting women across boundaries and borders, The Crafts Council, ‏25 בינואר 2022. (באנגלית)
↑  "The Red Dress – stitching hopes and stories through the World". Le Temps de Broder. 8 בנובמבר 2020. נבדק ב-20 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  The Red Dress, ‏אוחזר ב -19 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  "Exhibitions & Press". reddressembroidery.com (באנגלית). The Red Dress. נבדק ב-20 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2011/2012 8^ ed. – Mixing Cultures". Premio Valcellina Edizioni Precedenti. Le Arti Tessili. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dunnell, Ali (13 בנובמבר 2018). "Barocco - a decade long global embroidery collaborative in one red dress". Travels with my Art. נבדק ב-20 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמלה אדומה (פרויקט רקמה)".
טרנס-אסיה איירווייז

טרנס-אסיה איירווייז (בסינית מסורתית: 复兴航空; בסינית מפושטת: 复兴航空; בפין-יין: Fuxing Hangkong) הייתה חברת תעופה שבסיסה בטאיפיי שבטאיוואן.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
החברה הוקמה בשנת 1951 כחברת התעופה הפרטית הראשונה בטאיוואן. מסלולה הראשון היה מטאיפיי, גאושיונג, טייטונג והאוליין. טיסות אלו היו בתוך טאיוואן, והיא שימשה גם כסוכן מקומי של חברות תעופה זרות.
שרותיה חדלו בשנת 1958, והיא חזרה לפעול בשנת 1988, לאחר 30 שנות היעדרות.
בחודש ינואר 2014 חברת התעופה הודיעה על כוונתה להשיק חברת תעופה בעלות נמוכה בשם V אייר. החברה ביצעה את טיסת הבכורה שלה ב-17 בדצמבר באותה שנה מטאיפיי לבנגקוק.
בעקבות שתי תאונות קטלניות של מטוסי החברה ב-2014 (טיסה 222) וב-2015 (טיסה 235) היא נקלעה לקשיים כלכליים. בעקבות כך V אייר נסגרה ב-1 באוקטובר 2016 וב-22 בנובמבר טרנס-אסיה עצמה נסגרה.
צי המטוסים

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-232 | 5 | — | 12 | 138 | 150 |  |
| איירבוס A320-232 | 5 | — | 162 | 162 | 162 |  |
| איירבוס A321-131 | 4 | — | 12 | 170 | 182 |  |
| איירבוס A321-200 | 1 | 5 | 194 | 194 | 194 |  |
| איירבוס A321 ניאו | — | 12 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | קבלת ההזמנה בין 2017-2022 |
| איירבוס A330-300 | 2 | — | 32 | 268 | 300 |  |
| ATR 72-500 | 6 | — | 72 | 72 | 72 | בתהליך יציאה משירות, יוחלפו עד שנת 2016 ב-ATR 72-600 |
| ATR 72-600 | 3 | 6 | 72 | 72 | 72 | קיימת אופציה לרכישת שלושה מטוסים נוספים מדגם זה |
| סה"כ | 21 | 23 |  |  |  |  |
תאונות ותקריות

ב-21 בדצמבר 2002 התרסקה טיסת מטען של החברה בשל הצטברות של קרח על הכנפיים, שני אנשי הצוות נהרגו.
טיסה 543 של החברה התנגשה במשאית בעת נחיתה בנמל התעופה טאינאן בסוף טיסה מנמל התעופה סונגשאן שבטאיפיי ביום 21 במרץ 2003.
ב-23 ביולי 2014 התרסקה טיסה 222 של החברה במהלך נחיתה בטיסתה מגאושיונג למאגונג, בשל צירוף של מזג אוויר קשה וטעות אנוש. העמסת שעות טיסה רבות על צוות הטיסה ואי הקפדה על טיסה על פי הנהלים היו הגורמים להתרסקות.
ב-4 בפברואר 2015 התרסקה טיסה 235 של החברה במהלך טיסה מטאיפיי לג'ינמן.
הערות שוליים

↑  Taiwan’s TransAsia Air Crash on Penghu Island Leaves 47 Dead, Bloomberg, July 23, 2014
↑  Taiwan's first low-cost airline to be named 'V air', Focus Taiwan, January 23, 2014
↑  ,V Air launches flights as Taiwan’s newest airline, anna.aero, 19 December 2014
↑  V Air to end operations on Oct. 1 (update), Focus Taiwan, August 9, 2016
↑  Faith Hung, ‏After plane crashes, Taiwan's TransAsia seeks to wind down operations, רויטרס, November 22, 2016
↑  רויטרס, 47 הרוגים בהתרסקות מטוס בטייוואן, באתר הארץ, 23 ביולי 2014
פיליפי

ערך זה עוסק בפוליס במוקדון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פיליפי (יוונית: Φίλιπποι) הייתה פוליס במוקדון העתיקה. ב-2016 הוכרזו שרידיה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי מלך מוקדון פיליפוס השני בשנת 356 לפנה"ס ונקראה על שמו. העיר הוקמה בצפון מוקדון כמאחז נגד השבטים התראקים וכנקודה שתבסס את שליטתה של מוקדון במחצבי העפרה שהיו קיימים במקום. כתוצאה מההכנסות מהעפרה ומשטחי החקלאות, שנעשו זמינים עם ייבוש הביצות בקרב העיר פיליפי, הפכה לפוליס עשירה.
למרות שפיליפי נחשבה כחלק מן הממלכה המוקדונית כמו פולייס אחרות, היא נהנתה מאוטונומיה פנימית שהמשיכה גם לאחר התבוסה הסופית של מוקדון מידי הרפובליקה הרומית בשנת 168 לפנה"ס בקרב פידנה וכתוצאה מכך, הפיכתה לפרובינקיה בשנת 148 לפנה"ס.
ליד העיר נערך קרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס. היה זה אחד מהקרבות הגדולים ביותר בהיסטוריה הרומאית ולאחריו ווטרנים מן הלגיונות הלוחמים יושבו בעיר. כתוצאה ממהלך זה, השתנה  מעמדה והיא הפכה לקולוניה. העיר המשיכה לשגשג בתקופת הקיסרות הרומאית והפכה לאחת הערים הגדולות ביותר במוקדון.
הברית החדשה מתעדת את ביקורו של השליח פאולוס בעיר במהלך מסעו השני, ככל הנראה בשנת 49 או 50. הדעה המקובלת, המתקבל על מעשי השליחים והאיגרת אל הפיליפים היא שפאולוס הוא זה שייסד את קהילת המאמינים המשיחיים בעיר.
פיליפי נכבשה על ידי הגותים בשנת 473 והצליחה לשרוד בפלישות השונות לאזור עד שננטשה מיושביה במהלך המאה החמש עשרה.
הערות שוליים

↑  הברית החדשה, מעשי השליחים, פרק ט"ז, פסוק 12
↑  הברית החדשה, האיגרת אל הפיליפים, פרק א', פסוק 1
↑  Philippi at the time of Paul and after his death, Harrisburg, Pa. : Trinity Press International, 1998, ISBN 978-1-56338-263-5
↑  The First Urban Churches 4: Roman Philippi, Society of Biblical Literature, 2018, ISBN 978-0-88414-336-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541279405171  LCCN: sh85100748  VIAF: 242082616   WorldCat (עם VIAF): 242082616
ג'יימס דיקי

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1923 אטלנטה, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בינואר 1997 (בגיל 73) קולומביה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Pawleys Island 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ואנדרבילט, תיכון נורת' אטלנטה, אוניברסיטת קלמסון, תיכון דרלינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  שירה 
 צאצאים:  כריסטופר דיקי 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר הלאומי (1966)  פרס מדיסיס זר  מלגת גוגנהיים 
 חתימה:   
 
ג'יימס לאפייט דיקי השלישי (באנגלית: James Lafayette Dickey III;‏ 2 בפברואר 1923 - 19 בינואר 1997) היה משורר וסופר אמריקאי.
ביוגרפיה

ג'יימס דיקי נולד בפרבר של העיר אטלנטה. אביו, שהיה עורך דין ואוהב שירה, משך אותו לעיסוק ואהבת השירה. בתום לימודיו בשנת 1942 התגייס לחיל האוויר האמריקאי, ושירת במערכה נגד היפנים באוקיינוס השקט. המשוררים שהשפיעו עליו בצעירותו הם קונרד אייקן ודילן תומאס.
בשובו מהמלחמה למד דיקי באוניברסיטת ואנדרבילט בטנסי. הוא למד פילוסופיה, צילום אמנותי, אסטרונומיה ואנתרופולוגיה. וכן למד ספרות ואנגלית. בעידודו של מורהו החל לכתוב ולפרסם משירתו. הוא גויס שוב למלחמת קוריאה, השתלם כקצין, ובשובו החל ללמד באוניברסיטת פלורידה. בשנת 1956 יצא לניו יורק, שהה שם כמה שנים, הצטיין בקריאת שיריו, ועבד בענף הפרסום. הוא פרסם את ספר שיריו הראשון, "אל תוך האבן", בשנת 1960. מלכתחילה משכה שירתו המיוחדת את תשומת לבו של קהל קוראי השירה באמריקה. הטבע הפראי ממלא בשירתו תפקיד מכריע.
בשנת 1961 יצא דיקי עם משפחתו לאיטליה, ספרי שירתו שיצאו לאור בשנות ה-60 זכו בפרסים חשובים, ובהם "פרס הספר הלאומי". ג'יימס דיקי התמנה ל"משורר הקונגרס", או "משורר החצר", והחזיק במשרה החשובה משנת 1966 עד שנת 1968. הוא גם הוזמן לקרוא משיריו בטקס ההכתרה של הנשיא ג'ימי קרטר, כאיש רוח דרומי מפורסם וידוע. באחרית ימיו חלק לו הדרום האמריקאי כבוד רב, כגיבור מלחמה, כמשורר, כמוזיקאי, כסופר נערץ, צייד ואיש יערות, וכמי שהעלה את הטבע הפראי של הדרום לערך לאומי.
יצירתו הנודעת ביותר של דיקי היא הרומן Deliverance (בתרגום מילולי "הצלה"), שיצא לאור בשנת 1970. הספר עובד ב-1972 לסרט בשם "גברים במלכודת", בבימויו של ג'ון בורמן, וזכה לפרסום עולמי. דיקי עצמו מופיע בסרט בהופעת אורח. הביקורת כתבה על הסרט, בין השאר: "ארבעה אנשי עסקים מאטלנטה יוצאים למסע, שהופך לסיוט. המסע מעמיד את כל ערכיהם האמריקאיים הגבריים במבחן. הוא יצירה עזת ביטוי, שנעזרת בהופעתו של צוות מצוין של שחקנים: ג'ון וויט, ברט ריינולדס, נד ביטי, רוני קוקס. יותר מאשר אמירותיו של הסרט, עוצמתו נובעת מהאופן שבו בורמן ממקם את גיבוריו בנוף הפיסי והאנושי."
מיצירתו הענפה של דיקי תורגם לעברית ספרו "גברים במלכודת". שירים בודדים שלו תורגמו בידי עודד פלד, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים.
ספרו בעברית

גברים במלכודת, נוסח עברי אריה חשביה, ביתן, תל אביב, תשל"ג 1973.
יעקב לוריא

| --- | --- |

יעקב לוריא, דיוקן עצמי, שמן (1938), 27/37 ס"מ תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 בינואר 1913 פנזה, רוסיה 
 פטירה:  22 בפברואר 1966 (בגיל 53) 
 מקום קבורה:  גבעת ברנר 
 תחום יצירה:  ציור 
 
יעקב לוריא (28 בינואר 1913 - 22 בפברואר 1966) היה צייר ישראלי, מראשוני גבעת ברנר.
קורות חייו > עד עלייתו ארצה

לוריא נולד בפנזה שברוסיה. בגיל שלוש עקר עם משפחתו לעיר שַבְלי שבליטא, שם סיים את לימודיו בגימנסיה "תרבות" שכל הלימודים בה התנהלו בעברית.
כבר בגיל צעיר התגלה כישרונו לציור, אך הימים היו ימי ההתעוררות הציונית בליטא ויעקב הצטרף לתנועת הנוער הציונית סוציאליסטית; תחילה לתנועת השומר הצעיר ואחר כך לתנועת החלוץ הצעיר. עם סיום לימודיו בגימנסיה הצטרף יעקב לתנועת החלוץ וכעבור זמן עבר לעבוד במרכז התנועה בעיר קובנה, שם נשאר עד עלייתו ארצה בשנת 1934.
קורות חייו > שנים ראשונות בארץ

לאחר הגעתו ארצה היה תחילה חבר פלוגת הקיבוץ המאוחד בהרצליה וכעבור שנה עבר לקיבוץ גבעת ברנר שבו היו כמה מיוצאי תנועת החלוץ בליטא. כחלוץ חסון וצעיר היה להוט לצאת לעבודות קשות ובין היתר עבד במפעלי ים המלח בסדום, בנמל תל אביב ובקידוח בארות. בימי מלחמת העולם השנייה נעשה נוטר.
פעילות אמנותית

החל בשנות ה-40 הרבה לעסוק בזמנו הפנוי בציור יחד עם עוד שניים-שלושה מבני הקיבוץ, שאליהם הצטרף יצחק פרנקל, שכבר היה צייר ידוע בארץ, והגיע לגבעת ברנר כמורה לציור.
משנת 1949 ריכז את מדור האמנות בוועדת התרבות של הקיבוץ המאוחד שם ריכז את הפעילות בקרב ציירי הקיבוצים, שהתלבטו כיצד לשלב בין עבודה גופנית לחיי אמנות.
בשנת 1951 החל ללמד ציור בבית הספר של גבעת ברנר וב-1953 יצא ללמוד ציור בפריז.
מאז שובו ארצה עסק לוריא לסירוגין בהוראת הציור בגבעת ברנר ובפעילות במזכירות הקיבוץ המאוחד. לוריא גילה עניין גובר בתיאטרון ובבימוי, והרבה לביים ולצייר תפאורות בהצגות שהועלו בקיבוצו. כמו כן שמע הרצאות בחוג לאמנות של אוניברסיטת תל אביב כתלמיד שלא מן המניין.
ספר

חלק מיצירותיו רוכזו בספר יעקב לוריא שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1968.
נבחרת טאיוואן בכדורסל

| --- | --- |
טאיוואן
 מידע כללי
 התאחדות:  CTBA
 השתייכות:  פיב"א אסיה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  83       ‎-2‏
  - ניקוד פיב"א:  118.9
 מאמן:  לי יונג קוואנג
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  2 (הראשונה ב-1954)
 ההישג הטוב:  מקום רביעי (1959)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  3 (הראשונה ב-1936)
 ההישג הטוב:  מקום 11 (1956)
 אליפות אסיה בכדורסל
 הופעות:  25 (הראשונה ב-1960)
 ההישג הטוב:  כסף: 1960, 1963, ארד: 1973, 1989
 
נבחרת טאיוואן בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של טאיוואן. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של טאיוואן. הדירוג הנוכחי של נבחרת טאיוואן ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-83 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של הרפובליקה הסינית הוא המקום הרביעי באליפות העולם בכדורסל שנערכה בשנת 1959.
הנבחרת השתתפה גם באליפות העולם בכדורסל שנערכה בשנת 1954 וסיימה במקום החמישי.
כמו כן, הנבחרת סיימה במקום השני בשתי אליפויות אסיה הראשונות בכדורסל שנערכו בשנים 1960 וב-1963. בשתי האליפויות הללו סיימה הנבחרת אחרי הפיליפינים.
הרפובליקה הסינית השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים ומיקום השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1956.