stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף ואסנת
הערות שוליים

↑  Gideon Bohak, Joseph and Aseneth and the Jewish Temple in Heliopolis, Atlanta 1996
↑  נח חכם, 'בית חוניו והיצירה הספרותית: לשאלת ההשפעה התרבותית של ההתיישבות של משפחת חוניו במצרים', בתוך: מאיר בן שחר, ג'פרי הרמן ואהרן אופנהיימר (עורכים), בין בבל לארץ ישראל: שי לישעיהו גפני, ירושלים תשע"ז, עמ' 135–137, 139–140
↑  Meron M. Piotrkowski, Priests in Exile: The History of the Temple of Onias and Its Community in the Hellenistic Period, Berlin/Boston 2019, pp. 299, 306, 314, 319
↑  מיכאל חיוטין, ספרות קנונית מגויסת: מגלות שומרון ועד החשמונאים, ירושלים תשפ"ב, עמ' 354, 356, 362, 370–371, 389–390
| הספרים החיצוניים |
| --- | --- | --- |
| לתורה | מגילה חיצונית לבראשית • ספר אדם וחוה • צוואת קהת • חזון עמרם (אנ') • ספר היובלים • ספר חנוך א' • ספר חנוך ב' • ספר חנוך ג' • צוואות השבטים • צוואת אברהם • חזון אחרית הימים של אברהם • עליית משה • יוסף ואסנת |  |
| לנביאים | צוואת יהושע • חכמת שלמה • מזמורי שלמה • איגרת ירמיהו • עליית ישעיהו • ספר ברוך • חזון ברוך א' • חזון ברוך ב' |  |
| לכתובים | דברי איוב • חזון עזרא • עזרא החיצוני • תהילים קנ"א • מזמורים קנ"ב–קנ"ה • תוספות למגילת אסתר • תוספות לספר דניאל • תפילת מנשה |  |
| שאר הספרים | ספר בן סירא • ספר יהודית • ספר טוביה • ספר מקבים א' • ספר מקבים ב' • ספר מקבים ג' • ספר מקבים ד' • איגרת אריסטיאס • חזיונות הסיבילות • קדמוניות המקרא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263514405171  BIBSYS: 90675386  BNE: XX4186662  BnF: cb12179337d (data)  GND: 4162773-8  LCCN: n95041915  SUDOC: 030362717  VIAF: 175889326   WorldCat (עם VIAF): 175889326
בית חם

ערך זה עוסק באלבום מוזיקה. אם התכוונתם לעמותה בשם זה, ראו .
בית חם הוא שם אלבומה של עפרה חזה אשר יצא ב-1 באפריל 1984. האלבום חיזק את מעמדה של חזה כזמרת הפופולרית והמצליחה בישראל. להיטי האלבום כוללים את "בית חם" (בצלאל אלוני), "בן פרבר" (אלוני/הנרי ברטר), "איתך הלילה" (אלוני/ברטר) ו"יד ביד" (אלוני/צביקה פיק). האחרון אף הגיע למקום ה-8 במצעד השנתי.
האלבום הגיע במהרה למעמד אלבום זהב על סך מכירות של כ-25,000 עותקים. בשנת 2002 יצא הדיסק במארז מיוחד לצד האלבום חי, זאת לאחר הצלחת אלבום האוסף מנגינת הלב.
רשימת רצועות

בית חם (בצלאל אלוני — בצלאל אלוני)  [3:25]
עזור לי (בצלאל אלוני — בצלאל אלוני)  [3:30]
במנגינת הלב (בצלאל אלוני — בצלאל אלוני)  [2:50]
לדעת כן או לא (ענת שרתוק — אלדד שרים)  [3:45]
יד ביד (בצלאל אלוני — צביקה פיק)  [4:26]
בן פרבר (בצלאל אלוני — הנרי ברטר)  [3:50]
איתך הלילה (בצלאל אלוני — הנרי ברטר)  [2:35]
קום והתעורר (בצלאל אלוני — הנרי ברטר)  [3:35]
אתה הבטחת (בצלאל אלוני — הנרי ברטר)  [3:25]
ריקוד אחרון (בצלאל אלוני — הנרי ברטר)  [2:56]
עיבודים: שירים: 1, 2, 4 - אלדד שרים, שירים: 3, 5 - אורי קריב, שירים: 6-10 - הנרי ברטר.
הוקלט באולפני "סיגמא", "טריטון" ו"רולי"
טכנאי הקלטה ומיקס: גרי אקשטיין, עמיר בן-משה, יואב גרא
הערות שוליים

↑  עפרה חזה - Ofra Haza, אלבומים, באתר www.2all.co.il
| עפרה חזה – שירים |
| --- | --- | --- |
| בשיר השירים בשעשועים | "שיר השירים בשעשועים" • "בלדה למלך" • "היפה בנשים" |  |
| על אהבות שלנו | "שיר הפרחה" • "כמו ציפור" • "פלאש גורדון" • "הגשם" • "על אהבות שלנו" • "שיר אהבה לחייל" |  |
| בוא נדבר | "אין זמן לתעות" • "סימנים של אוהבים" • "כשנהיה בני 73" • "תפילה" |  |
| פיתויים | "כל יום מתחילה שנה" • "מלכת הקסמים" • "מכתב אהבה" • "גבריאל" |  |
| חי | "סוף קיץ" • "עכשיו" • "אחרי החגים" • "אמן למילים" • "חי" |  |
| שירי מולדת | "יד ענוגה" / "נעמה" |  |
| בית חם | "יד ביד" / "במנגינת הלב" • "בית חם" • "עזור לי" • "בן פרבר" • "אתך הלילה" / "אתה הבטחת" |  |
| אדמה | "רוח צפונית רוח דרומית" • "גורל אחד" • "מישהו הולך תמיד איתי" • "אדמה" • "רחמים" / "עוד מחכה לאחד" |  |
| שירי מולדת ב' | "אל נא תאמר לי שלום" / "בכרם תימן (אל תפחדי תמר)" • "שבעת המינים" • "הנערים הספנים" |  |
| ימים נשברים | "ימים נשברים" • "בוא ונגן אותי" • "הכאב הזה" • "כל הקלפים" / "ליידי" • "להמשיך לצעוד" |  |
| Shaday | "Galbi" • "Im Nin'alu" • "Galbi" • "Shaday" • "Eshal" |  |
| Desert Wind | "Wish Me Luck" • "I Want to Fly" • "Ya Ba Ye" • "Fata Morgana" |  |
| Kirya | "Daw Da Hiya" • "Innocent – A Requiem for Refugees" |  |
| כל הנשמה | "ליד באר מולדתי" • "כל הנשמה" • "לאורך הים" • "זה יבוא פתאום" • "מיליון" • "רוח האדם" |  |
| Ofra Haza | "Show Me" • "Give Me a Sign" |  |
| סינגלים אחרים | "שבת המלכה" • "הליכה לקיסריה" • "אם אשכחך ירושלים" • "שלאגר" • "Aime Moi" • "שיר המאה" • "שביל תפוח הזהב" • "ארבעים" • "השנה אינשאללה" • "Ya Hilwi" •‏ "Today I'll Pray" •‏ "Elo Hi" • "קופסת הצבעים" • "Mata Hari" • "Love Song" •‏ "ירושלים של זהב" • "The Queen of Tel Aviv" • "לתת" • "כאן לעולם" |  |
| שירים אחרים | "Deliver Us" • "שחרחורת" • "מוכר הפרחים" • "זמר נוגה" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: b8df9dc8-bd26-3e6c-ba91-c45ed63435a0
פאוול סיבאקוב

| --- | --- |

סיבאקוב ב-2016
 לידה:  11 ביולי 1997 (בן 27) סאן דונה די פיאבה, איטליה
 גובה:  188 ס״מ 
 תחום:  כביש
 התמחות:  מטפס
 קבוצה נוכחית:  יו. איי. אי. אמירטס
 קבוצות עבר:  קבוצת אינאוס (2023-2018)
 הישגי שיא:  הטור של פולין (2019)   הטור של האלפים (2019)
 
פאוול סיבאקוב (ברוסית: Павел Сиваков, בצרפתית Pavel Sivakov; נולד ב-11 ביולי 1997) הוא רוכב אופני כביש צרפתי, ממוצא רוסי, בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. סיבאקוב הוא מנצח הטור של האלפים והטור של פולין ב-2019.
ביוגרפיה

סיבאקוב נולד בסן דונה די פיאבה שבאיטליה, בנוסף לכך הוא גם אזרח צרפתי אך מייצג את רוסיה בתחרויות.
כחובבן, ניצח סיבאקוב את אליפות רוסיה בנגד השעון עד גיל 19 ב-2015. באותה השנה הוא ניצח את מרוץ רונדה ון פלנדרן עד גיל 19 וסיים במקום החמישי באליפות אירופה בנגד השעון עד גיל 19.
ב-2016, סיבאקוב סיים שני במרוץ לייז'–בסטון–לייז' עד גיל 23. בנוסף לכך הוא סיים במקום ה-11 הכללי בטור דה ל'אווניר. ב-2017, הוא ניצח את הקטע התשיעי בטור דה ל'אווניר.
ביוגרפיה > סקיי (2023-2018)

ב-2018, הצטרף סיבאקוב לקבוצת סקיי הבריטית, במה שהפך לחוזה המקצועני הראשון שלו. הוא פתח את העונה במרוץ סטימינה קופי אה בארטלי וסיים בו במקום הרביעי. סיבאקוב סיים שני באליפות רוסיה בנגד השעון ושמיני בנגד השעון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כשנבחר לוואלטה אספנייה, אך פרש מהמרוץ במהלך הקטע ה-14.
בעונת 2019, סיבאקוב סיים שמיני בהראלד סאן טור וניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ. סיבאקוב ניצח את הטור של האלפים, כשהוא מקדים את שותפו לקבוצה טאו גייגן הארט ואת וינצ'נצו ניבאלי, סיבאקוב גם ניצח את הקטע השני במרוץ. לאחר מכן סיבאקוב ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה וסיים במקום ה-9, 8:56 דקות אחרי ריצ'רד קאראפאס המנצח. סיבאקוב סיים שני בקטגוריית הרוכב הצעיר, 1:30 דקות אחרי מיגל אנחל לופס שניצח בקטגוריה. לאחר מכן סיים שמיני בלה רוט ד'ידאוקסיטאני. סיבאקוב ניצח את הטור של פולין לאחר שהקדים את ג'אי הינדלי (אנ') ואת דייגו אוליסי. הוא סיים רביעי בטור של בריטניה.
ב-2020, סיים סיבאקוב שני במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה, לאחר שהפסיד במאוץ אל קו הסיום לדריס דוונינס (אנ') הבלגי.
הערות שוליים

↑  Pavel Sivakov signs for Team Sky, teamineos.com
גביע הליגה הפורטוגלית

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2007
 ארגון מפעיל:  הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני
 מספר מתמודדים:  37
 מדינות משתתפות:  פורטוגל פורטוגל
 זוכה:  בנפיקה ליסבון (2025)
 הכי הרבה זכיות:  בנפיקה ליסבון (8)
 מפעל מקביל:  הגביע הפורטוגלי
 ligaportugal.pt
 
גביע הליגה הפורטוגלית (בפורטוגזית: Taça da Liga) הוא מפעל כדורגל פורטוגלי בשיטת גביע, שנוסד בשנת 2007 ומנוהל על ידי הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני.
במפעל משתתפות כל קבוצות הליגה הבכירה וליגת המשנה, למעט קבוצות הבת של מועדוני הליגה הבכירה המשחקות בליגת המשנה ולא מורשות להשתתף במפעל.
מחזיקת הגביע הנוכחי (2025) היא בנפיקה ליסבון אשר גברה בגמר על ספורטינג ליסבון 7–6 בפנדלים לאחר תיקו 1-1.
היסטוריה ושיטה

מפעל גביע הליגה הפורטוגלית נחנך רשמית ב-28 בנובמבר 2006, בישיבה של חברות הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני בפורטו, בעקבות הצעה משותפת של קבוצות ספורטינג ליסבון ובואבישטה. נותנת החסות הראשונה למפעל הייתה קרלסברג, והמפעל נשא את שם החברה בשלוש עונותיו הראשונות. החל מעונת 2015/2016, נותנת החסות למפעל היא חברת CTT, והוא קרוי על שמה. באופן מסורתי, נוטות משתתפות המפעל לשתף בו בעיקר שחקנים צעירים ומחליפים.
הזוכה הראשונה בתואר הייתה קבוצת ויטוריה סטובאל, שגברה במשחק הגמר בדו-קרב פנדלים על ספורטינג ליסבון בתוצאה 3-2, לאחר שוויון 0-0 בסיום הארכה. מאראט איזמאילוב החמיץ את הפנדל המכריע של ספורטינג.
מאז ייסוד המפעל השתנתה השיטה מספר פעמים, השיטה הנוכחית נכנסה לשימוש בעונת 2015/2016, והיא כוללת בסך הכל חמישה סיבובים, לפי החלוקה הבאה:
סיבוב ראשון: בסיבוב זה מתחרות קבוצות ליגת המשנה, לא כולל קבוצות הבת של מועדוני הליגה הבכירה. ההכרעה בשלב זה היא במשחק בודד לפי הגרלה.
סיבוב שני: אל עשר העולות מהסיבוב הראשון, מצטרפות הקבוצות שדורגו במקומות 5-16 בליגה הבכירה בעונה החולפת, ושתי הקבוצות שעלו בסיום העונה החולפת לליגה הבכירה. שיטת המשחק, בדומה לסיבוב הקודם, היא הכרעה במשחק בודד לפי הגרלה.
סיבוב שלישי : אל 12 הקבוצות שהעפילו מהסיבוב השני, מצטרפות הקבוצות שדורגו במקומות 1-4 בליגה הבכירה בעונה החולפת. 16 הקבוצות מחולקות לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. שלב הבתים מוכרע בסיבוב אחד, כך שכל קבוצה משחקת שלושה משחקים, מתוכם אחד לפחות הוא משחק ביתי. בסיום משחקי הבתים, מעפילות הקבוצות המסיימות בראש כל בית לשלב הבא. במידה וישנו שוויון בניקוד בראש הבית, תעפיל הקבוצה הבכירה לפי הקריטריונים הבאים:
הקבוצה בעלת פער השערים העדיף
הקבוצה בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
ממוצע הגילאים הנמוך ביותר של כל שחקני הקבוצה ששותפו בשלב הבתים
חצי גמר: העולות משלב הבתים מוגרלות לשני מפגשי חצי הגמר, המוכרעים במשחק בודד.
גמר: המנצחות במשחקי חצי הגמר נפגשות למשחק בודד במגרש נייטרלי.
היסטוריה ושיטה > היסטוריית משחקי הגמר

| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | ויטוריה סטובאל | 0–0 3–2פ | ספורטינג ליסבון |
| 2009 | בנפיקה ליסבון | 1–1 3–2פ | ספורטינג ליסבון |
| 2010 | בנפיקה ליסבון | 3–0 | פורטו |
| 2011 | בנפיקה ליסבון | 2–1 | פאסוס די פריירה |
| 2012 | בנפיקה ליסבון | 2–1 | ז'יל ויסנטה |
| 2013 | ספורטינג בראגה | 1–0 | פורטו |
| 2014 | בנפיקה ליסבון | 2–0 | ריו אבה |
| 2015 | בנפיקה ליסבון | 2–1 | מאריטימו |
| 2016 | בנפיקה ליסבון | 6–2 | מאריטימו |
| 2017 | מוריירנסה | 1–0 | ספורטינג בראגה |
| 2018 | ספורטינג ליסבון | 1–1 5–4פ | ויטוריה סטובאל |
| 2019 | ספורטינג ליסבון | 1–1 3–1פ | פורטו |
| 2020 | בראגה | 1–0 | פורטו |
| 2021 | ספורטינג ליסבון | 1–0 | ספורטינג בראגה |
| 2023 | פורטו | 2–0 | ספורטינג ליסבון |
| 2024 | בראגה | 1–1 5–4פ | אשטוריל |
| 2025 | בנפיקה ליסבון | 1–1 6-7פ | ספורטינג ליסבון |
היסטוריה ושיטה > זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | זכייה אחרונה | סגנות | סגנות אחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בנפיקה ליסבון | 8 | 2025 | 1 | 2022 |
| ספורטינג ליסבון | 4 | 2022 | 4 | 2025 |
| בראגה | 3 | 2024 | 2 | 2021 |
| ויטוריה סטובאל | 1 | 2008 | 1 | 2018 |
| מוריירנסה | 1 | 2017 | 0 | - |
יצחק בן עמנואל מלאטאש

| --- | --- |

תמונת שער ספר "שאלות ותשובות – רבי יצחק בן עמנואל מלאטאש". וינה שנת תר"ך. 1859–1860
 לידה:  רומא
 פטירה:  פרארה
הסכמת הרב הירש לשו"ת ר' יצחק בן עמנואל די לאטאש (לאטיש).
רבי יצחק יהושע בן עמנואל מלאטיש (de Lattes; סוף המאה ה-15, רומא – 1570~, פרארה) היה רב ודיין בעיר פרארה, מגדולי רבני יהדות איטליה במאה השש עשרה. כפי הנראה מתעודות ואיגרות כיהן כרב ודיין במקומות נוספים ברחבי איטליה. היה מעורב בפולמוסים רבים ומגוונים אשר היו בעיצומם באותה תקופה, וכמה מהם נדפסו לאחר שנים רבות בתוך הספר שאלות ותשובות של רבי יצחק מלאטאש.  כמו כן, עסק לפרנסתו בהגהה ובדפוס. בתשובותיו נזכר כי בשנת ה'שכ"ז (1567) לימד את בניו של דון יצחק אברבנאל (השני) בפרארה.
תולדותיו

מוצאו של רבי יצחק בן עמנואל מפרובאנס; סבו היה רבי בוניט (=יעקב) די לאטיש, החכם הפרובנציאלי, ורופאו של האפיפיור.
בשנת ה'ש"א העניק בשתי הזדמנויות שונות כתב הסמכה כשוחטות לשתי נשים במנטובה והתיר לאכול משחיטתן.
בשנת 1543 כתב ר' יצחק בן עמנואל דה לטס, נכדו של יעקב בונט דה לטס מבשר הגאולה מסוף המאה החמש עשרה, באחת מתשובותיו: ”פקד ה' את עמו ואת ארצו ושם הולכים בני ישראל מגדולה לגדולה בעושר וכבוד"”.
תולדותיו > ספריו

שאלות ותשובות ואיגרות שנכתבו בידי רבי יצחק בן עמנואל מלאטאש, נדפסו לראשונה מכתב יד בעיר וינה על ידי מרדכי צבי פרידלנדר (פרידלענדער) בשנת תר"כ 1860.
תשובה אחת ממנו נדפסה בקובץ צפונות.
לקריאה נוספת

יצחק בן עמנואל מלאטאש, שאלות ותשובות, אשדוד: הוצאת מכון אוצרות גאוני ספרד, תשנ"ח-1998.
הערות שוליים

↑  לפעמים מכונה גם "דה לטס" ולפעמים "די-לאטיש", ולפעמים "די לאטש" ונראה כי הצורה האחרונה היא התקינה, וראו: משה אביגדור שולוואס, רומא וירושלים, עמ' 69; הנ"ל, חיי היהודים באיטליה בתקופת הרנסאנס, עמ' 53, הערה 24; דברי ימי היהודים ברומה להלן; רפאל הלפרין, אטלס עץ החיים, כרך ו', עמ' 181.
↑  ראו: משה אביגדור שולוואס, חיי היהודים באיטליה בתקופת הרנסאנס, עמ' 333.
↑  ראו: א. ברלינר, היהודים ברומה, וילנא תרע"ג (1913), חלק ראשון, עמ' 83: "הדיין רבי יצחק בן עמנואל די לאטש, יליד מדינת פרובאנס, נזכר כבר בשנת 1538 בתור בורר בריבו של ר' שלמה בן יצחק פרובינציאלי (מאביניון) ביחד עם ר' ברוך בן יואב, שני הדיינים הבוררים הללו בחרו בר' ישמעאל המכונה לודאדיו ליושב ראש. מתשובה אחת (ראו: שו"ת עמ' 87) יותר כי גם בשנת 1947 היה די לאטש ברומה.
↑  הרב יצחק בן עמנואל די לאטאש, רב איטליאני ממוצא פרובינסאלי, מאשים פעמים את הרבנים האשכנזיים, ש"כן דרכם לסייע לאשכנזים... בין עושק או עשוק ולחוב ללועזים מבלי הסתכלות בדין או שלא בדין", בתוך: שו"ת רבי יצחק בן עמנואל, עמ' 141 והלאה, מתוך חיי היהודים באיטליה בתקופת הריניסאנס, עמ' 57. וראו עוד: קובץ סיני, ס"ב, עמ' סג. וכן קובץ סיני, ס"ג, עמ' קל"ח, על פולמוסים נוספים שבהם היה מעורב.
↑  ראו: רפאל הלפרין, אטלס עץ החיים, שם.
↑  אודות סבו ראו: סיפור דוד הראובני, ירושלים 1940, עמ' 239. וראו: 'קובץ סיני, כ"ז, עמ' שכה: "מחברו של הספר "בעלי אסופות" הוא ר' יהודה בר' יעקב לבית לאטש. נכדו, ר' יצחק לאטיש כותב מפורש: "ואחריהם הרב הגדול זקנינו הרב ר' יהודה ב"ר יעקב לבית לאטש. וחבר חבורים ופסקים, וחבר ספר קטן הכמות ורב האיכות דרך שאלות ותשובות וקראו בעל אסופות", ראו שם עוד ב"מבוא לספר בעלי אסופות" שדן עוד אודות סבו.
↑  אלעזר גרטינהויז, אשל הגדולים, ניו יורק תשי"ח, בערכו אות י' פריט שכ"ט, עמ' קסט. לפי תשובתו בספר תשובותיו עמ' קלט.
↑  ראו: רומה וירושלים, בשם גרץ-שפר, כרך שביעי, עמ' 214.
↑  רבי יצחק יהושע מלאטש, בעניין המשנה ממטבע שטבעו חכמים בברכות, בתוך: צפונות, ו, טבת תש"ן, עמ' כ ואילך, באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307907905171  GND: 142044695  ISNI: 0000 0000 8200 2405  LCCN: nb2008000711  NTA: 40115386X  VIAF: 14301054   WorldCat (עם VIAF): 14301054
נפתלי

ערך זה עוסק בדמות מקראית, בנם של יעקב ובלהה, בנו השישי של יעקב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  חרן
 פטירה:  מצרים העתיקה
 אב:  יעקב 
 אם:  בלהה
 צאצאים:  יחצאל, יצר, גוני, שילם 
 
סרטוט פורטוגזי
נַפְתָּלִי הוא דמות מקראית, בנו השישי של יַעֲקֹב, והוא נולד לבִּלְהָה, שפחתה של רָחֵל. צאצאיו של נפתלי הפכו לשבט נפתלי. לפי המסופר - כשיצאו עם ישראל ממצרים העלו את עצמותיו וכאשר סיימו להתנחל בארץ בשנת ב'תצ"ה (1265 לפני הספירה) קברוהו בקדש נפתלי.
מקור השם

מקור השם נפתלי הוא המלחמות והמאבקים של רחל עם אחותה, לֵאָה, שבה קינאה מאוד בגלל בניה. כאשר נולדו לה דָּן ונפתלי היא "ניצחה" את אחותה וקראה לבנה נפתלי, מאבקי. "וַתַּהַר עוֹד-וַתֵּלֶד, בִּלְהָה שִׁפְחַת רָחֵל: בֵּן שֵׁנִי, לְיַעֲקֹב. וַתֹּאמֶר רָחֵל, נַפְתּוּלֵי אֱלֹהִים נִפְתַּלְתִּי עִם-אֲחֹתִי-גַּם-יָכֹלְתִּי; וַתִּקְרָא שְׁמוֹ, נַפְתָּלִי.
ברכת יעקב לנפתלי

בברכת יעקב לבניו נאמר "נַפְתָּלִי, אַיָּלָה שְׁלֻחָה-הַנֹּתֵן, אִמְרֵי-שָׁפֶר". התרגום המיוחס ליונתן ייחס לפי-כך לנפתלי כושר ריצה של אצן קל-רגלים.
המפרשים חלוקים בתוכנה של ברכה זו. יש שפרשו איילה זריזה וחופשית בעלת קרניים המסתעפות. אִמְר פירושו בעברית, ענף. לפי פירוש המילים אִמְרֵי-שָׁפֶר יש שפירשו שליח ובפיו דברים טובים. לטענת משה ויינפלד חוקר המקרא, הפירוש הרואה ב'אִמְר'-כבש בארמית, הוא הנכון ביותר, שכן השבט הוא זה שנותן את הכבש כמס למלך. השבט בברכה, נמשל לשליח מהיר בהבאת מנחותיו לאיילה זריזה.
ראב"ע בפירושו לבראשית, מ"ט מפרש את שמו של נפתלי: ”נפתלי אילה שלוחה, הטעם כמו: מנחה שלוחה. כי ברצות אדם לשלוח אילה ידשן אותה עד שתהיה בריאה ויפה תאר. וכן תהיה ארצו. על כן תתן אמרי שפר - לאשר נתנה לו.”
ואילו אברבנאל מפרש: ”גם נפתלי יהיו ממנו בעלי לשון וצחות ומליצה ועל זה אמר הנותן אמרי שפר. והמדות האלו ראוים לעובדי המלכים לא למלכים עצמם והותרה בזה השאלה הו'. וי"מ שארץ נפתלי ממהרת לבשל פירותיה ולזה יביא מראשית כל פרי האדמה ויקראו עליהם מקרא בכורים וזהו אמרי שפר.”
עץ משפחה

עץ משפחה המציג את הדורות הקודמים:
אזכורים

בזמן הרעב בארץ כְּנַעַן, נפתלי ירד מצרימהּ לקנות אוכל יחד עם תשעת אחיו, כשבנימין נותר עם אביהם, יעקב. לאחר-מכן הביאו את בנימין, ולבסוף גם את יעקב.
במסכת סוטה, סופר על נפתלי בסיפור קבורת יעקב. עשו טען לבעלות על מקום קבורתו של יעקב, ולא הניח לבניו לקברו. על שום כך, נפתלי, שהוא כאיילה שלוחה, היה זה אשר רץ מצרימה להביא את שטר המכירה, אשר מוכיח כי נקנה על ידי יעקב.
על-פי ילקוט שמעוני לפרשת שמות, נפתלי נולד בה' בתשרי, בשנת ב'קצ"ה למניין בריאת העולם, ונפטר בגיל 133. לעומת זאת, על-פי ספר צוואות השבטים, אשר לא נתקבל בקרב חכמי היהדות, נפתלי חי עד גיל 137 שנים, ונקבר במצרים.
בספר היובלים נזכרת אשתו של נפתלי, "רוּשה".
כאמור, בספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"ד, בני נפתלי הם יַחְצְאֵל, גּוּנִי, יֵצֶר וְשִׁלֵּם. צאצאי נפתלי נשארו במצרים, עד אשר יצאו משם ביציאת מצרים, על-פי ספר שמות.
קברו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי ספרות חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ להיקבר שם.
ובספר הישר מסופר:
ויקברו את ארונות מטות אבותיהם... ואת נפתלי ואשר קברו אותם בקדש נפתלי איש איש במקומו אשר ניתן לבניו.
כיום מצוין קברו בכביש 899 מול תל קדש נפתלי. לקבר זה מקורות רבים מהמאה ה-7 ואילך. בנוסף יום פטירתו הוא ו' בתשרי לפי התאריך העברי, כמובא בספר "ילקוט שמעוני".
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
גיום מרטן

| --- | --- |

מרטן ב-2018
 לידה:  3 ביוני 1993  (בן 31) פריז (צרפת)
 גובה:  173 ס״מ 
 משקל:  55 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  מטפס
 קבוצה נוכחית:  Groupama–FDJ
 קבוצות עבר:  ואנטי–גרופ גובר (2016–2019)   קופידיס (2024-2020)
 הישגי שיא:  גרנד טורס וואלטה אספניה:  קטגוריית ההרים (2020)
 
גיום מרטן (בצרפתית: Guillaume Martin;  נולד ב-3 ביוני 1993) הוא רוכב אופני כביש צרפתי בקבוצת Groupama–FDJ.
קריירה

כחובבן, מרטן סיים עשירי באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2011.
ב-2014 רכב מרטן כסטאז'ר בקבוצת FDJ.fr, אך לא הצליח לקבל חוזה קבוע בקבוצה. את עונת 2015 רכב בקטגוריית עד גיל 23 וניצח את לייז'–בסטון–לייז' בקטגוריית הגיל הזו. הוא המשיך לבלוט וסיים רביעי גם ב"Ronde de l'Isard" ו-12 בטור ד'לאן. לקראת סוף העונה ניצח את הקטע החמישי בטור דה ל'אווניר וסיים עשירי כללי, 7:25 דקות אחרי מארק סולר המנצח.
קריירה > קופידיס (2020–2024)

מרטן עזב את ואנטי לאחר ארבע עונות והצטרף לקבוצת קופידיס מדרג הוורלד טור מעונת 2020, מרטן היה אחת מההחתמות הבולטות של הקבוצה הצרפתית, לצד אליה ויוויאני. 
מרטן פתח את עונת 2020 במרוץ הוואלטה אה סן חואן בארגנטינה וסיים שביעי את המרוץ, 2:28 דקות מרמקו אוונפול המנצח. לאחר מכן התחרה בצמד מרוצים חד יומיים בצרפת, קלאסיקת פאון–ארדש, בה סיים שלישי, 2:55 דקות מרמי קבנייה המנצח, ורויאל בראנר דרומה קלאסיק, שם מרטן הגיע רביעי, 26 שניות מסיימון קלארק המנצח. המרוץ האחרון שלו לפני פגרת הקורונה היה פריז - ניס והוא סיים אותו במקום ה-12. המרוץ הבא שלו היה כמעט ארבעה חודשים אחרי, אתגר המון ונטו, אותו סיים שלישי, 59 שניות מאלכסנדר ולאסוב המנצח. הוא המשיך את הכנותיו לטור דה פראנס בטור ד'לאן, בו סיים שמיני, 2:45 דקות מפרימוש רוגליץ' המנצח, לאחר מכן התחרה בקריטריום דו דופינה, בשלושת הקטעים הראשונים במרוץ סיים בעשירייה הראשונה ולקטע הרביעי זינק כשהוא במקום רביעי כללי, 24 שניות מרוגליץ', אך באותו הקטע פרש עמנואל בוכמן, שדורג שלישי, ומרטן תפס את המקום הזה במקומו. לפני תחילת הקטע ה-5 והאחרון פרש רוגליץ', בשביל לא להחמיר פציעות שונות לקראת הטור דה פראנס, את הקטע עצמו סיים מרטן במקום השמיני, 1:04 דקות אחרי ספ קוס המנצח, הוא נעקף בדירוג הכללי על ידי דניאל פיליפה מרטינס שניצח את המרוץ אך נשאר במקום השלישי, 41 שניות ממרטינס. לטור דה פראנס, מרטן הגיע בכושר גבוה, בקטע ה-4 סיים שלישי, בספרינט מצומצם שהסתיים בניצחון של רוגליץ' כשטאדיי פוגאצ'אר שני. גם בקטע ה-9 התבלט עם מקום שביעי, מרטן אומנם לא היה מועמד אמיתי לניצחון כללי במרוץ עם איך השירות התפתח, אבל הוא שיפר את המיקום שלו משנה שעברה כשסיים 11 כללי, 16:58 דקות מפוגאצ'אר המנצח, והיה במקום הראשון מתוך הצרפתים. מרטן התחרה כשבוע לאחר הטור באליפות העולם תחת נבחרת צרפת, וסיים במקום ה-13, 53 שניות אחרי בן מדינתו וזוכה מדליית הזהב ז'וליאן אלאפיליפ. לאחר מכן סיים במקום ה-14 בלייז'–בסטון–לייז'. מרטן סיים את עונתו עם הופעת בכורה בוואלטה אספניה. בקטע ה-5 היה בקבוצת הבריחה עם תיימן ארנסמן וטים ולנס, הקבוצה שרדה עד לסיום הקטע, אך ולנס גבר על מרטן במאות המטרים האחרונים וחצה את קו הסיום ראשון, ארבע שניות לפני מרטן במקום השני. גם בקטע ה-6 היה חלק מקבוצת 
בריחה ששרדה עד הסיום וסיים שלישי, 27 שניות מיון איסאגירה המנצח. בקטע ה-7 היה חלק מקבוצת בריחה גדולה שקטנה בהמשך לחמישה רוכבים, ביניהם מרטן, אך 1.2 ק"מ לסיום הקטע התקיף ממנה מייקל וודס וניצח את הקטע, בעוד מרטן סיים חמישי, 8 שניות אחריו. במהלך הקטע צבר מרטן ניקוד בקטגוריית ההרים והפך למוביל החדש בה עם 27 נקודות. הוא רכב את שארית המרוץ עם החולצה המנוקדת (בכחול) והספיק לסיים גם שמיני בקטע ה-10, 5 בקטע ה-11 ו-7 בקטע ה-17, הוא ניצח בקטגוריית ההרים עם 99 נקודות, לעומת 34 של טים ולנס במקום השני ו-30 של ריצ'רד קאראפאס. מרטן היה הרוכב הצרפתי השני ברציפות שמנצח בקטגוריה זו, לאחר ז'ופרה בושאר במהדורה של 2019. הוא סיים במקום ה-14 הכללי, 15:07 דקות אחרי רוגליץ' המנצח.
הערות שוליים

↑  Cofidis sign Guillaume Martin from Wanty-Gobert, cyclingnews.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178065083 (data)  GND: 1228648123  ISNI: 0000 0004 7537 2650  NTA: 426367510  SUDOC: 234361980  VIAF: 21155707099622412599   WorldCat (עם VIAF): 21155707099622412599 
מרטן במהלך טור דה פראנס 2019
מרטן במהלך קטע 15 בטור דה פראנס 2020
דיאויוטאי סטייט גסטהאוס

הכניסה לדיאויוטאי סטייט גסטהאוס
המלון
דיאויוטאי סטייט גסטהאוס (בסינית:  釣魚台國賓館 בפין-יין: Diàoyútái Guó Bīnguǎn) הוא  מלון ובית הארחה היסטורי בבייג'ינג, סין. המלון כולל מספר בתים וגנים. המלון הוא אחד ממספר אתרים שנבנו ב-1959 לכבוד יום ההולדת העשירי של סין. המלון מארח מכובדים ופקידי ממשל. במהלך מהפכת התרבות בסין שימש המלון כמעונו של מאו דזה-דונג, ג'יאנג קינג, חן בודהה וקאנג שהאנג. במלון מוצעים גם חדרים לקהל הרחב.
גני סידני

אזור המטרופולין של סידני רבתי כולל מספר רב של גנים, פארקים, חורשות, גנים בוטניים וגנים לאומיים הפתוחים לרווחת הקהל המקומי. גנים אלו מצויים הן בלב מרכז העסקים הראשי של סידני והן בפרברים מרוחקים יותר, כחלק מתכנון עירוני ששם דגש על ריאות ירוקות. רבים מהגנים בסידני תוכננו ומתוחזקים על ידי המחלקה להגנת הסביבה, האקלים והמים של ניו סאות' ויילס (Department of Environment, Climate Change and Water).
בסידני רבתי מאות גנים שונים, ששטחם נע בין 1.89 קמ"ר (סנטניאל פארק) למספר עשרות מ"ר (פארק וורד). הרשימה מטה מונה את הגנים הבולטים המהווים ציון דרך בהתפתחות העיר, מוקד תיירות מקומי, או מארחים אירועי תרבות שונים.
פארקים > סנטניאל פארק

סנטניאל פארק (בתרגום ישיר "גן המאה") הוא פארק ציבורי רחב ידיים בן 2.2 קמ"ר, שנבנה ב-1886 לרגל חגיגת מאה שנה להגעתה של המשלחת האירופאית לאוסטרליה. אדמת הפארק נפתחה לשימוש הקהל הרחב על ידי המושל דאז לכלן מקווארי, ואזור האגמים בלב הפארק נודע בשם ביצת מקווארי לכבוד המושל. הפארק נבנה לאורך השנים, כשמרבית אזור הביצות נוקז ומים ממנו הועברו לגנים סמוכים. מסביב לפארק נבנה פרוור שקיבל את שמו, סנטניאל פארק.
נכון לשנת 2011 בסנטניאל פארק מסלול אופניים וריצה בן 4 ק"מ, מגרשי טניס וגולף, קולנוע תחת כיפת השמיים, מגרשי קריקט, כדורגל ופוטבול אוסטרלי, אזור פיקניקים ומספר אגמים המושכים ציפורי מים מקומיות (כגון קורמורנים, איביסים, ברבורים שחורים, אווזים וברווזים). לפארק מספר שערים מרכזיים: שער וולהרה, שער רנדוויק ושער פדינגטון, המובילים לפרוורים השונים מסביב לגן.
פארקים > מור פארק

פארק מוּר הוא מהפארקים הגדולים בסידני, כ־3,000 מ"ר. הוא ממוקם בדרום פדינגטון וקרוי על שם ראש העיר צ'ארלס מוּר שכיהן בתפקיד בסוף המאה ה-19, ונאבק על הישארות השטח כשטח ציבורי. בפרק זה הוקם בשנת 1879 גן החיות הראשון של סידני, שבהמשך הועבר למיקום אחר. המקום מהווה חלק מההיסטוריה של העיר. בשטח פארק מור ממוקמים אצטדיון הפוטבול הגדול ביותר בסידני וכן מגרש קריקט גדול המארח משחקים רשמיים. בפארק מתקיימות תצוגות מסחריות ומופעי תרבות.
פארקים > הייד פארק

הייד פארק הוא פארק ציבורי גדול (160,000 מ"ר) המצוי בלב סידני, מרחק דקות ספורות מבית העירייה. הפארק מלבני בצורתו, עם הצלע הארוכה מצפון ולדרום, והצלע הקצרה ממזרח למערב. צלעו הצפונית מקושתת. חמישה רחובות מקיפים אותו: רחוב קולג' ממזרח, אליזבת ממערב, ליברפול מדרום ובצפון קשת המורכבת מדרך ג'יימס הקדוש ורחוב הנסיך אלברט. במרכז בפארק עובר כביש פארק ממערב למזרח, החוצה את הייד פארק לשניים. הפארק נוסד בשנת 1810 על ידי המושל לכלן מקווארי, שקרא לו הייד פארק על שם הפארק הלונדוני והצמיד אותו בראשונה לגני הדומיין, המצויים לא הרחק. הפארק מנוקז ומושקה על ידי תעלת באסבי, העוברת מסנטניאל פארק ומזרימה מים לרחבי העיר. בקצהו הצפוני של הגן מצויים מזרקה מפוסלת וגן ורדים, וממהם נמתחת שדירת עצי פיקוס המובילה עד לקצהו הדרומי של הפארק, כולל מדרגות ורמזור בנקודת החצייה של רחוב פארק.
הייד פארק שימש במרוצת השנים למגוון תחומי ספורט, ביניהם רכיבת סוסים, קריקט, ראגבי ואגרוף. במאה ה-21, משמש הפארק גם לתחומי ספורט עממי נוספים כגון ריצה, הליכה ומשחקי כדור. במרבית אירועי התרבות בחוצות העיר (למשל פסטיבל סידני) משמש הפארק גם להופעות מוזיקה המוניות.
פארקים > פארק קופר

פארק קופר הוא פארק ציבורי מאורך, המשתרע ממזרח למערב בפרבר בלוויו היל. הפארק כולל אזורי פיקניק רבים, חורשה עבותה, מסתורי גשם מפיברגלס המוסווים כחלק מהמצוק המקומי ונחל הזורם לרוחבו. בנוסף, קיימים במקום מגרשי טניס וגני משחק לילדים.