stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאיוש אץ'
ביוגרפיה > בימי שלטון קאדאר

בימי שלטונו של קאדאר המשיך להיות אץ' מורחק מהחיים הפוליטיים. לעומת זאת התאפשר לו לעבוד ככלכלן, להשלים את לימודיו ובמשך הזמן למלא תפקידים אחראיים ובכירים בתחום הפיננסי-כלכלי.
בשנת 1961 סיים תואר "קנדידאט במדעים" ובשנים 1966-1965 השתלם בעזרת מלגת הקרן פורד בארצות הברית. החל מסתיו 1958 כיהן כראש מחלקה בבנק הלאומי של הונגריה. ב-1963 קודם לתפקיד של סגן ראש אגף של הבנק. בשובו מארצות הברית התנה כסגן ראש מחלקה במשרד האוצר.
אץ' הצטיין כמומחה בתחום הפיננסים הבינלאומיים ותורת המטבע וכתב מספר ספרים בנושאים אלה. הוא היה מעורב בתחילת הרפורמות הכלכליות מוגבלות שאפיינו את עידן קאדאר בהונגריה הקומוניסטית.
ב-18 בספטמבר (לפי מקורות אחדים - ב-14 בספטמבר) שם קץ לחייו על ידי קפיצה דרך חלון משרדו בבודפשט.
ספרים

1961   A szocialista hitelelmélet néhány kérdése (כמה סוגיות בנוגע לאשראי הסוציאליסטי)
1962 - על האשראי הסוציאליסטי ומערכת המטבע
Gazdasági növekedés és nemzetközi fizetési rendszer (הצמיחה הכלכלית והמערכת התשלומים הבינלאומית)
לקריאה נוספת

Csaba Békes, Malcolm Byrne, János Rainer (eds), The 1956 Revolution - A History in Documents -a National Security Archive Cold War Reader Central Europe University Press Budapest, NY 2002
הערות שוליים

1 2  2002 C.Békes עמ' 60
↑  2004 Lászlo Borhi Hungary in the Cold War 1945-1956 Between US and USSR CEU Press עמ' 294
↑  א. בוצהיים
↑  הקטע הנוגע ללאיוש אץ', המוצג בו כיליד פילישוורשוואר וכ"יהודי" למחצה, כוללת הערה אנטישמית ארסית, המייצגת את התאבדותו של אץ' כתבוסת הדת היהודית וסוף מתבקש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7937 0450  VIAF: 121362906   WorldCat (עם VIAF): 121362906
יצחק צרפתי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־15 גרמניה 
 פטירה:  המאה ה־15 
 תקופת הפעילות:  ? – המאה ה־15 
 תחומי עיסוק:  הרב הראשי של אדירנה
 חיבוריו:  מכתבו של הרב יצחק צרפתי
 
יצחק צרפתי היה רב ממשפחה מצרפת יליד גרמניה, שהתיישב באימפריה העות'מאנית אחרי נפילת קונסטנטינופול, ושימש כרב הראשי של אדירנה.
ביוגרפיה

צרפתי, שנולד בגרמניה בתחילת המאה ה-15, היה במקור ממוצא צרפתי. לא הרבה ידוע על ראשית חייו אבל בסביבות שנת 1453, עבר צרפתי לאימפריה העות'מאנית, שם הפך לבסוף לרב הראשי של אדירנה. בשנה שלאחר מכן, הוא שלח מכתב ליהודי הריין, שוואביה, שטיריה, מורביה והונגריה, בו כתב בהתלהבות רבה על התנאים הטובים של היהודים בשליטה עות'מאנית, וציין; "אני מכריז בפניכם שטורקיה היא ארץ שלא חסר בה דבר, ושבה, אם תרצו, הכל יהיה טוב איתכם." בשנים הבאות הייתה הגירה מסיבית של יהודים לשטחים הטורקיים, שנחשבה לגל השלישי העיקרי של מהגרים יהודים לטורקיה.
ראו גם

יהדות טורקיה
היהודים באימפריה העות'מאנית
הערות שוליים

1 2  Lewental, D. Gershon (2010-10-01). "Ṣarfati, Isaac". Encyclopedia of Jews in the Islamic World (באנגלית).
↑  Kohen, Elli (2007). History of the Turkish Jews and Sephardim: Memories of a Past Golden Age (באנגלית). University Press of America. ISBN 978-0-7618-3600-1.
1 2  Spolsky, Bernard (2014), "Jews in Slavic lands", The Languages of the Jews, Cambridge University Press: 171–189, doi:10.1017/cbo9781107295292.014, ISBN 978-1-107-29529-2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 25163510407010931947   WorldCat (עם VIAF): 25163510407010931947
להשאר יהודי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרב יצחק זילבר
 שפת המקור:  רוסית
 תורגם לשפות:  אנגלית על ידי הוצאת ספרים פלדהיים, צרפתית, יידיש
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 הוצאה
 הוצאה:  תולדות ישורון
 הוצאה בשפת המקור:  תולדות ישורון
 תאריך הוצאה:  2004
 מספר עמודים:  434
 עורך:  ש. הוכולד
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ר. סמינסקי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002661879
להישאר יהודי (ברוסית: Чтобы ты остался евреем) הוא ספר אוטוביוגרפי של הרב יצחק זילבר שנכתב ברוסית. כרמלה רייז, מסורבת עלייה יוצאת ליטא, מחברת הספר "מירושלים דליטא לירושלים של למעלה", ערכה את הספר מראיונות עם הרב זילבר. הספר יצא לראשונה ברוסית ב-2004 על ידי ארגון תולדות ישורון.
הספר

הספר הוא אוטוביוגרפי ומסופר בגוף ראשון. הבסיס לספר היה שיחות מוקלטות שערכה כרמלה רייז עם הרב זילבר במשך שנה שלמה בכל מוצאי שבת. בספר משולבות עדויות של אישים אחרים שחיו בתקופה כמו ד"ר יעקב צ'צ'קס, מוהל שפעל בברית המועצות ועזר במילת יהודים רוסים רבים לאחר שעלה ארצה, צבי פטלס, ר"מ בישיבת תורת חיים וחוזר בתשובה ומתלמידיו, בנו הרב בן ציון זילבר, בתו חוה ואחרים.
הספר מתאר את חייו של הרב זילבר שנולד בקאזאן, 1917 ומגולל את מסכת חייו שהייתה כרוכה במאבק על קיום תורה ומצוות. הרב זילבר ומשפחתו היו מבין היהודים היחידים באותה תקופה בברית המועצות שהצליחו לקיים את מצוות התורה באופן מלא.
בספר מתאר הרב זילבר כיצד שמר על קיום המצוות גם בכלא הרוסי בו נכלא באשמת מסחר באיגרות חוב ממשלתיות ושוחרר לאחר חג הפסח שחל לאחר מותו של סטלין.
על פי דבריו של הרב זילבר בפתח הדבר של הספר, הוא לא תכנן להעלות את מסכת חייו על הכתב אף על פי שרבים ניסו לשכנעו לעשות כן. מה שהוביל אותו לכך היה פגישה שקיים עם הרב יצחק הוטנר בה התעניין הרב על מאורעותיו ברוסיה. לאחר שסיפר לו את קורותיו דחק בו הרב הוטנר לכתוב ספר. לדברי הרב זילבר, זה מה שהוביל אותו לספר את סיפורו.
הספר יצא במקור ברוסית, בחייו של הרב זילבר. לאחר מותו תורגם הספר לעברית, אנגלית, צרפתית ויידיש.
ההוצאה הראשונה בעברית הייתה בשנת תשס"ז-2006, בתרגומה של ר. סמינסקי, ותורגם לאנגלית על ידי הוצאת ספרים פלדהיים (באנגלית: To Remain a Jew: The Life of Rav Yitzchak Zilber), לצרפתית (בצרפתית: Rester Juif - La Vie et le Combat de Rav Itshak Zilber) וליידיש.
יעקב דוד וינטרוב

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1850 כ' בניסן ה'תר"י ורשה, פולין
 פטירה:  24 באפריל 1924 (בגיל 74) כ' בניסן ה'תרפ"ד ראדומסק, פולין
 מקום פעילות:  פלאוונו - ראדומסק, פולין
 תחומי עיסוק:  רב, מחבר ספרים תורניים
 רבותיו:  האדמו"ר מרדכי מנחם מנדל קאליש מוורקא, האדמו"ר דב בעריש מביאלה, האדמו"ר יחיאל דנציגר מאלכסנדר, האדמו"ר ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר, האדמו"ר אהרן צבי לנדא, האדמו"ר אלימלך מנחם מנדל לנדא מסטריקוב.
 תלמידיו:  הרב צבי יחזקאל מיכלסון
 חיבוריו:  אמרי דוד על התורה וספר תהילים, נאוה תהילה על הגדה של פסח
 צאצאים:  בנו הרב נח גד וינטרוב
הרב יעקב דוד וינטרוב (ביידיש נכתב גם ויינטראוב), (כ' בניסן תר"י, 2 באפריל 1850 - כ' בניסן תרפ"ד, 24 באפריל 1924) היה רב קהילת "חברת ביקור חולים" בראדומסק ומחבר ספרים תורניים.
ביוגרפיה

נולד בוורשה ליצחק אייזיק יום טוב רבינרזון (וינטרוב) ולשרה נחמה למשפחת קצנלבוגן. היה היחיד מכל ארבעה עשר אחיו שלא נפטר בילדותו. הוא נצר לשושלת רבנים ולכך שם משפחת אביו היה רבינרזון שפירושו בן הרב.
בשנת ה'תרכ"ד (1864) התחתן עם פרימט למשפחת סופר. נולדו להם חמישה ילדים. אשתו נפטרה בשנת תרמ"ה (1885). בשנת ה'תרמ"ו (1886) התחתן בשנית עם פרימט למשפחת קמינסקי ונולדו להם שבעה ילדים.
רוב חייו התגורר בעיירה ראדומסק, למעט תקופה קצרה בעיירה פלאוונו שם כתב את ספרו אמרי דוד על ספר תהילים. בראדומסק בדק את העירוב בכל ערב שבת. מסופר כי רבי יחזקאל רבינוביץ מרדומסק הטיל עליו לבחור שוחט ובודק לעיירה.
מסופר כי לעת זקנותו הגיעו רבים לבקש את ברכתו, בעקבות המלצת הישמח ישראל מאלכסנדר. עודד את צאצאיו ואחרים לעלות לארץ ישראל.
נפטר בתאריך שבו נולד, כ' בניסן תרפ"ד (24 באפריל 1924).
ביוגרפיה > רבותיו

כמו אביו היה חסיד של האדמו"ר הצעיר מוורקא, עד לפטירתו בתרכ"ח (1868). אחר כך למד אצל רבי דוב בעריש מביאלה ואף למד עמו חברותא בעיון. לאחר פטירתו למד אצל רבי יחיאל דנציגר מאלכסנדר ובנו רבי הישמח ישראל. לאחר פטירתו, עמד בראש החסידים שחזרו לביאלה לאדמו"ר אהרן צבי לנדא במשך חודשים ספורים עד לפטירתו, ואחרי כן עבר עם החסידים לאחיו רבי אלימלך מנחם מנדל לנדא מסטריקוב.
ביוגרפיה > ילדיו

כמה מילדיו נפטרו בילדותם או בשואה. בין ילדיו מאשתו השנייה: הרב נח גד - מחברם של עשרות ספרים; הרב אהרן, מחבר הספר דביר אהרן על התורה; הרב מרדכי, שהיה רב בלוקסמבורג ומרסיי ואחר כך בפילדלפיה.
ספריו

הרב יעקב דוד חיבר מספר רב של ספרים אך השאיר אותם בכתבי יד, חלקם הדפיס בנו הרב נח גד וינטרוב חלקם הלכו לאיבוד בשואה וחלק הדפיס נכדו יעקב דוד וינטרוב.
מימי הירדן (תרפ"ה)
אבני המקום (תרפ"ו)
מכלל מציון (תרפ"ו)
נאוה תהילה (תרפ"ז) - על הגדה של פסח
מטע אהלים (תרצ"ד)
בנין הדביר (תרצ"ד)
אור ליעקב (תשל"ג)
אמרי דוד (תשד"מ) - על ספר תהילים
ספרים במהדורה מעובדת:
אמרי דוד (תש"ע) - ספר המעובד מתוך ספריו, על חמשה חומשי תורה
הערות שוליים

↑  אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, כרך ב', תשמ"ו, עמ' רצג
↑  אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, כרך ב', תשמ"ו, עמ' רצב
↑  אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, כרך ב', תשמ"ו, עמ' רצא
↑  יעקב דוד וינטרוב, הקדמה - אמרי דוד על התורה, בני ברק: יעקב דוד ב"ר יחיאל וינטרוב, תש"ע, עמ' 11 - 17
↑  אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, כרך ב', בני ברק, תשמ"ו, עמ' רפד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304412905171  LCCN: nr91019325  VIAF: 162989615   WorldCat (עם VIAF): 162989615 
קברו של הרב יעקב דוד וינטרוב
לאו פייגלסברג

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1839 פראונקירכן, אוסטריה 
 התאבד:  31 באוקטובר 1907 (בגיל 68) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 צאצאים:  הוגו איגנוטוש 
 
לאו פייגלסברג (בהונגרית: Veigelsberg Leó פראונקירכן, 26 בינואר 1839 - בודפשט, 31 באוקטובר 1907) היה עיתונאי הונגרי-יהודי, העורך הראשי של העיתון פסטר לויד שהופיע בבודפשט בשפה הגרמנית, אביו של הוגו איגנוטוס, שהיה לימים העורך הראשי של כתב העת הספרותי החשוב ניוגט.
פטר וגהאי הוא נכדו.
קריירה

לאו (לאופולד) היה בנם של הרב יואכים פייגלסברג (לעיתים נכתב גם פייגלברג) וססיליה קוהלמן. הוא היה חבר בדור הראשון של האינטלקטואלים היהודים הונגרים בתחילת תקופת ההשכלה. למד בבתי ספר בנג'קרש ובבודה. את בית הספר לרפואה סיים בווינה. תקופה קצרה לימד בקצ'קמט, שם יצר קשר באמצעות מאמריו בתחום האסתטיקה ופועלו הפוליטי עם עיתונים וכתבי עת זרים, כמו ה"פוליטיק" בפראג. תשומת לב העיתון בתקופה זו של לאחר 1867 (הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית), בתקופת תחיית הפרלמנטריזם ההונגרי, הופנתה אליו באמצעות מכתביו הפרלמנטריים מפשט. ב־3 במאי 1864 נשא לאישה את קטלין שנברגר בקצ'קמט. הוא עבד אצל אדא הורן כשבע שנים בעיתון "נוייר פרייר לויד" (Neuer Freier Lloyd) בטרם הצטרף לפסטר לויד בשנת 1872 כסגן העורך הראשי. בשנת 1906, כשמיקשה פלק התפטר מפסטר לויד, הוא הפך לעורך הראשי יחד עם ז'יגמונד זינגר ונשאר כותב מאמר המערכת. הוא מעולם לא חתם על מאמריו, אלא סימן אותם בכוכב (*). הוא היה גם סגן נשיא איגוד העיתונאים בבודפשט. שירותיו כפובליציסט הוכרו על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, שהיה גם מלך הונגריה, שהעניק לו את עיטור מסדר כתר הברזל (מעמד ג ') ב־9 ביולי 1904. ב־31 באוקטובר 1907, בארבע וחצי אחרי הצהריים, ירה בעצמו במערכת ברחוב דורוטי 14. הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
מידע נוסף

LV (פסטר לויד, 1 בנובמבר 1907). );
ראדו, סמואל: ו '(פסטר לויד, 2 בנובמבר 1907). );
VL (חדשות ראשון, 10 בנובמבר 1907) );
אימרה הלס : לאו פייגלסברג-מאמר לזכרו (ווסט, 1910. II.)
קבר לאו פייגלסברג
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. אגנש קניירס. Bp., מו"ל אקדמי, 1967-1969.
פטר דון: היסטוריה יהודית הונגרית. לקסיקון אנקדוטה. אד. ולקסיקון ביוגרפי. Tamás Raj. Bp., מכבי, 1997.
הלקסיקון הגדול של פאלאס, אנציקלופדיה של כל הידע. 1-16X (מוסף 17–18. אד. יוזף בוקור). Bp., פאלאס-רוואי, 1893-1904.
קברים יהודים בבודפשט. אד. György Haraszti. Bp., הוועד הלאומי לחסד,
הערות שוליים

↑  Boldogasszonyi izr. hitközség születési anyakönyve, 1839. év.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. V. állami halotti akv. 537/1907. folyószám alatt.
↑  Kecskeméti izr. hitközség házassági anyakönyve 3/1864. folyószám.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117360430  VIAF: 45078273   WorldCat (עם VIAF): 45078273 
קברו בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה
זוגלו (רובע 14)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובע בבודפשט 
 מיקום:  בודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 מידות
 שטח:  18.13 קמ"ר 
 
 קואורדינטות:  47°30′45″N 19°06′30″E﻿ / ﻿47.5125°N 19.10833333°E﻿ / 47.5125; 19.10833333
 www.zuglo.hu
  (למפת בודפשט מוגדלת) זוגלו(למפת בודפשט רגילה) זוגלו
 
כיכר הגיבורים בלילה
חלקי העיר זוגלו
פסל אנונימוס בטירת ויידהוניאד
זוגלו הוא רובע 14 של בודפשט (בהונגרית: Budapest XIV. kerülete). הוא נמצא בצד פשט של הבירה. שמו ההיסטורי: Zugló. עיריית הרובע משתמשת בשם זה גם כשמה הרשמי, שמה הגרמני הישן הוא Lerchenfeld. גודל הרובע הוא בינוני, שטחו 18.15 קמ"ר, לעומת זאת, הוא ביתם של יותר מ-123,000 תושבים, מה שהופך אותו לרובע השלישי המאוכלס של בודפשט (והמאוכלס ביותר בצד של פשט). יש ברובע מבני ציבור רבים המשמשים למטרות תרבות וספורט לאומיות. הוא ממוקם קרוב יחסית למרכז העיר. רובו הוא חגורה ירוקה, כך שניתן לקרוא לו "הריאות של פשט", 240 הקטאר שטחים ירוקים, כולל אחד הפארקים הגדולים בבירה, הפארק העירוני של בודפשט. הגדול מבין שכונות המגורים הרבות שלו הגדול הוא ב-Füredi utca .
מקור שמו

מקור השם זוגלו מוסבר בשתי דרכים. לפי המגזין "שומר השפה ההונגרית" (Magyar Nyelvőr), המילה 'סוגיו' או 'זוגלה' הומצאה במאה ה-19. בשפה של המאה ה-19, המשמעות הייתה פינה, פינה, מעון, כוך או מבוי סתום, כלומר "זוגלו" היה פינה קטנה בגבול רחב הידיים של פשט. לפי הרעיון השני, 'סוגלו' היא מילה ממקור גרמני ומשמעותה חור ביצתי. זוגלו נקראה עד סוף המאה ה-19 בשם סוגלו (Szugló), ואת זכרו של השם שומר הרחוב Szugló utca של היום.
מיקום

היום Zugló Budapest XIV. הרובע, ממוקם מזרחית למרכז העיר, בחלק המרכזי של פשט. הוא מחבר בין פשט צפון ודרום לבין מרכז העיר והרבעים החיצוניים בכיוון מזרח-מערב.
גבולותיו הם מתחנת המטרו "Stadionok", עם כיוון השעון מסביב: דרך דוז'ה ג'רג', דרך ואגאן, דרך דבן, רחוב טטאי,, דרך קרפשי .
יש לו קישורי תחבורה ציבורית טובים עם צפון בודה, על הקו של גשר ארפאד ועם האזורים הפנימיים של פשט לאורך שדרות אנדראשי, דרך טקיי ודרך קרפשי. יש לה שתי תחנות רכבת, Rákosrendező ו-Zugló . מסוף בודפשט של קווי הרכבת הנוגעים לתחנות הוא ניוגטי פאייאודבר ועוד.
שכונות הרובע

Alsorákos, Herminamező, Istvánmező, Kiszugló, Nagyzugló, Rákosfalva, Törökőr, הפארק העירוני של בודפשט
היסטוריה

באתר של הרובע של היום היה השדה ההיסטורי של ראקוש, שהיה אזור לא מיושב, מיוער וביצתי בימי הביניים. שם התקיימו פרלמנטים הונגריים בימי הביניים, ויאנוש הוניאדי הועלה לדרגת מושל הונגריה ב-1445. ליד נחל Rákos, היו ציידי סרטנים ציידים הקימו אוהלים באזור הפארק העירוני של היום. עם התפתחות העיר פשט במאה ה-17. האזור הפך ליותר ויותר לא מיוער, שכן העץ שהיה הדרוש לבנייה נכרת שם. לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תרם את האזור לעיר פשט. העיר לקראת אמצע המאה ה-18, ביצעה ייעור מחדש של האזור הכפרי, בעיקר על ידי נטיעת עצי ערבה.
הרובע ה-14 הפכה לכזו בשנת 1935, ב-15 ביוני יחד עם שלושה רבעים אחרים (11 ו-13). בשנת 1980 נפתח בזוגלו מרכז הקניות הראשון במדינה בסגנון מערבי, Sugar, שפועל עד היום. מרכז הקניות עבר מודרניזציה ב-2004, נוצרו בו בתי קולנוע ומתקני בילוי נוספים, כך שלאחר סגירתם של בתי קולנוע ברובע יש לו שוב קולנוע משלו.
אוכלוסייה

| שינוי מספר התושבים> שנה | שינוי מספר התושבים> אוכלוסייה | שינוי מספר התושבים> שינוי ממוצע(%) |
| --- | --- | --- |
| 1,870 | 800 | — |
| 1880 | 3,662 | 15,21% |
| 1890 | 14,679 | 13,88% |
| 1900 | 21,590 | 3,86% |
| 1910 | 36,220 | 5,17% |
| 1920 | 45,387 | 2,26% |
| 1930 | 67,309 | 3,94% |
| 1941 | 91,554 | 2,80% |
| 1949 | 92,125 | 0,08% |
| 1960 | 116,566 | 2,06% |
| 1970 | 143,564 | 2,17% |
| 1980 | 168,020 | 1,58% |
| 1990 | 143,501 |  |

| 2001 | 123,510 | −1,36% |
| 2011 | 127,010 | 0,28% |
| 2022 | 118,705 | −0,61 |
אתרים בעלי עניין > מוזיאונים, אטרקציות תרבותיות, בידור

גן החיות והגן הבוטני של בודפשט
הקרקס הגדול של בודפשט
המוזיאון לאמנות יפה
היכל האמנות
טירת ויידהוניאד בפארק העירוני מארח את המוזיאון החקלאי ההונגרי .
מוזיאון התחבורה
המכון הממלכתי ההונגרי לגאולוגיה (תוכנן על ידי אדן לכנר)
הפארק לתולדות הרכבת ההונגרית
אתרים בעלי עניין > בתי חולים

בית החולים לילדים בתסדה
בית החולים ברחוב אוז'וקי
בית חולים היהודי חסד
אתרים בעלי עניין > מרחצאות, חופים

ספא סצ'ני
מרחץ חוף פסקל
גלריית תמונות

תמונת אוויר
כנסייה
המכון הגאולוגי מהאוויר
טירת ויידהוניאד
החלקה על קרח בפאר העירוני
צומת
צומת רחוב בוניהאדי
אוניברסיטת מטרופוליטן
דרך המלך לאיוש הגדול
צומת דרך מודיורודי
מגרש ספורט בדרך מודיורודי
כיכר קשאי
כיכר טיהאני
האוניברסיטה לכלכלה - בודפשט
בית חולים אוז'וקי - רחוב רונה
לקריאה נוספת

לקסיקון Zuglói (הוצאת דינאסטיה, 1998) מסת"ב 963-657-214-3
לקסיקון שמות הרחובות המלא של בודפשט (ספרינטר הוצאה לאור, 2003)
ההיסטוריה של בית הגידול זוגלו והמוסדות החברים בו
הערות שוליים

↑  Home - Bethesda Gyermekkórház, ‏2021-02-15 (בהונגרית)
↑  "Archivált másolat". אורכב מ-המקור ב-2011-07-14. נבדק ב-2010-12-15.
↑  "Archivált másolat". אורכב מ-המקור ב-2011-02-19. נבדק ב-2011-02-27.
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני • מרחצאות הוויז |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
המכון לגאולוגיה בסטפניה אוט
אצטדיון הספורט לאסלו פאפ
ספא סצ'ני
טיבור גליק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1884 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 ביולי 1967 (בגיל 82) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  ממציא, רופא, רופא ריאות 
 
טיבור גליק (בהונגרית: Glück Tibor;‏ בודפשט, 21 באוגוסט 1884 – בודפשט, 5 ביולי 1967) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא ריאות, מדען, מומחה לאסתמה, ממציא. הוא היה הבעלים והמנהל של "סנטוריום גליק" בבודפשט.
קורות חייו

טיבור גליק נולד במשפחה יהודית כבנם של שומה (שמואל) גליק, רופא (1847–1911) יליד מישקולץ ושל רגינה ריאס (1857–1940). סבו וסבתו מצד אביו היו יוז'ף גליק ומריה פאצאואר (Patzauer), סבו וסבתו מצד אמו היו אדולף ריאס ועמליה וֶלִיש (1823–1900).
הוא למד בבגימנסיה בשדרת פאשור (1894–1902), ולאחר מכן קיבל תעודה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנות העשור השני של המאה ה-20, הוא המשיך להפעיל את "האינהלטוריום קרנד" של אביו בשדרות אנדראשי 87. הוא שירת כרופא גדוד במלחמת העולם הראשונה. ב-1912 נשא את מרגיט גליקסמן בנאג'ווארד. בשנת 1931 בבעלות משותפת עם ד"ר בלה (גדעון) גוטפריד, פתח את סנטוריום גליק (Glück Szanatórium) (רחוב בנצור 4 רובע 6) בבודפשט, גם הוא בקרנד (כיכר בשדרות אנדראשי), שבו היה מנהל שותף וגם הרופא ראשי. בשל החוקים ה (אנטי)יהודיים של שנות הארבעים (החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), הם נאלצו לוותר על הבעלות והניהול של הסנטוריום. לאחר עליית מפלגת צלב החץ לשלטון - בשיתוף ועידוד של גליק - הופנו יהודים בעלי כתבי חסות (Schutzpass) שוודיים לסנטוריום, אך מאוחר יותר נלקחו וגורשו רבים מהם כולל גיסתו ואחייניתו של גליק.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא קיבל בחזרה את הסנטוריום שלו לזמן קצר ולאחר מכן הוא הולאם. אז התחיל לעבוד כמומחה במרחצאות גלרט וגם שמר על פרקטיקה פרטית. לאינהלטוריום של ספא גלרט נגרם נזק חמור במהלך מלחמת העולם השנייה ונסגר לזמן מה. הפעלתו, שנמשכת גם היום, מחדש בשנת 1949 לאחר השיקום והשחזור, הודות לעבודתו המקצועיתשל גליק.
גליק המציא מה שנקרא "משאבת שאיפה ידנית ביתית לנשימה קשה" את משאבת השאיפה הידנית של גליק (הידועה גם בשם צינור גליק או מקטרת גליק).
מאמר מקצועי

טיבור גליק: יישום של טיפול בקדחת טוברקולין נגד אסתמה הסימפונות, שבועון רפואי, 90. שָׁנָה 24.1949. 765-766
לקריאה נוספת

רשימת מוסדות רפואיים בבודפשט : https://library.hungaricana.hu/hu/view/BPLAKCIMjegyzek_22_1910/?pg=816&layout=s
מאמר על סנטוריום גליק:https://web.archive.org/web/20170202044740/http://www.doki.net/tarsasag/mrtos/upload/mrtos/document/082PolgarRaczkevy.pdf
מאמר על חסות הצלב האדום השוודי: http://beszelo.c3.hu/cikkek/az-„orok-vamzer”
תא מלח בספא גלרט: https://web.archive.org/web/20160827140526/http://www.tegyaparlagfuellen.hu/index.php? מאמר=495
ראו גם

פרסומת של סנטוריום גליק
Magyarország orvosainak évkönyve és cimtára 42. évf. (1932), 177. p.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 1373/1884. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-23.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XIII. ker. állami halotti akv. 1221/1967. folyószáma alatt.
↑  Magyar Nemzet, 1967. július 8., 6. old.
↑  
"|MILEV adatbázis". אורכב מ-המקור ב-2017-02-02. נבדק ב-2017-01-25.
↑  
"Glück Soma halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1573/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-23.
↑  
"Glück Sománé Riesz Regina halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 855/1940. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-23.
↑  
"Riesz Adolfné Wellisch Amália halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1781/1900. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-23.
↑  Eörsi László (2012). "Az örök vamzer". Beszélő. 3 (1–3): 51–56.
↑  "|MATARKA adatbázis". נבדק ב-2017-01-25.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיבור גליק".
רוקסנה

| --- | --- |

אלכסנדר הגדול ורוקסנה, ציור מאת רוטארי, 1756
 לידה:  347 לפנה״ס באקטריה, אפגניסטן 
 פטירה:  310 לפנה״ס (בגיל 37 בערך) אמפיפוליס, יוון 
 מדינה:  באקטריה 
 בן או בת זוג:  אלכסנדר הגדול (328 לפני הספירה–?) 
 
רוקסנה (ביוונית: Ῥωξάνη) הייתה אשתו הבאקטרית של אלכסנדר הגדול, ובתו של אציל מקומי, אוקסיארטס מבאקטריה (כיום בלח' באפגניסטן). רוקסנה נולדה לפני שנת 341 לפנה"ס, אך התאריך המדויק אינו ידוע.
מקור השם

מקור השם רוקסנה הוא מהשפה הפרסית (בפרסית: روشنک - רושנכּ), והוא שם פופולרי לנשים פרסיות עד היום. לשם מספר פירושים, בהם "להבה אהובה", "כוכב קטן" או "יופי מסנוור".
נישואיה לאלכסנדר

בשנת 327 לפנה"ס נישאה רוקסנה לאלכסנדר מוקדון. רוקסנה נלקחה בשבי לאחר שמבצר הסלע הסוגדיאני נפל בידי אלכסנדר, במסגרת נפילתה של בלח' - העיר הפרסית האחרונה שנכבשה על ידי צבאו. הנישואין הוגדרו למטרת התפייסות עם הנציבים הבאקטרים באזור. למרות המטרה הפוליטית המוצהרת, קיימים מקורות היסטוריים הטוענים כי אלכסנדר אכן אהב את אשתו. רוקסנה התלוותה לאלכסנדר בכיבושיו בהודו ב-326 לפנה"ס.
רוקסנה ומותו של אלכסנדר

לאחר מותו של אלכסנדר מוקדון, ילדה רוקסנה את בנו אלכסנדר הרביעי. היא ובנה סבלו רבות מיריביו הפוליטיים הרבים של אלכסנדר שהלכו והתחזקו לאחר מותו - מה שהוביל בסופו של דבר לנפילת האימפריה המקדונית. כתוצאה מכך דאגה רוקסנה לרצוח את אשתו השנייה של אלכסנדר, סטטירה, ואת אחותה דריפטיס. עם חזרתם למוקדון זכו להגנה מצד אמו של אלכסנדר, אולימפיאס. ההתנקשות באולימפיאס ב-316 לפנה"ס גרמה לקסנדרוס להתחיל ולחפש את המלוכה. מכיוון שאלכסנדר הרביעי היה היורש הלגיטימי של אלכסנדר הגדול, קסנדרוס ציווה לרצוח אותו ואת רוקסנה.
האסטרואיד 317 רוקסנה נקרא על שמה.
הערות שוליים

↑  Schmadel, Lutz D. (2007). Dictionary of Minor Planet Names –  (317) Roxane. Springer Berlin Heidelberg. p. 42. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_318. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-18 באוגוסט 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119511258  LCCN: nr2002001583  VIAF: 54959803   WorldCat (עם VIAF): 54959803
בלה ז'ולט

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1895 קומארנו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  10 בפברואר 1949 (בגיל 54) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 שם לידה:  Steiner Béla 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 בן או בת זוג:  Ilona Hollós (1927–1936)  Ágnes Zsolt 
 
קברו של בלה ז'ולט ושל רעייתו אגנש בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
בֵּלָה ז'וֹלְט (בהונגרית: Zsolt Béla, בשמו הקודם שטיינר קומארום, 8 בינואר 1895 – בודפשט, 6 בפברואר 1949) היה סופר, עיתונאי ופוליטיקאי רדיקלי (סוציאליסטי) הונגרי-יהודי, מהדור השני של כותבי כתב העת הספרותי החשוב ניוגט.