stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק תעשיות מתקדמות יקנעם
החברות הפועלות בפארק

מבין החברות הפועלות בפארק, ניתן למנות את:
Nvidia - חברה לייצור ערכות שבבים, מעבדים גרפיים וכרטיסים גרפיים.
אלביט - חברה לפיתוח כלי נשק בתחומים רבים, כמו מערכות לייזר.
Given Imaging - פיתוח הקפסולה האנדוסקופית לבדיקה ויזואלית של מערכת העיכול.
ReWalk Robotics - חברה לייצור מערכות ביוניות שמסייעות למוגבלים בהליכה ללכת.
Synel MLL Payway - חברה המייצרת תוכנת לניהול משאבי האנוש בארגון.
Sofwave - מייצרת מכשור רפואי לטיפול בקמטים ועור הפנים.
סולתם מערכות - חברה לייצור מערכות ארטילריה, תחמושות וכלי מטבח.
Mellanox (בעבר איזיצ'יפ) - מייצרת רכיבים אלקטרוניים להעברה מהירה של מידע.
לומניס - חברה לייצור מכשירים רפואיים בטכנולוגיית לייזר, הבזקי אור וגלי רדיו.
יקב מורד - יקב לייצור שיכרים (יין שלא מענבים) ממגוון רחב של פירות.
Apollo Power - חברה המייצרת יריעות סולאריות גמישות.
הערות שוליים

↑  תעשיה ועסקים, באתר עיריית יקנעם
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
פח שמיטה

פח שמיטה ציבורי בלוד לשימוש בשנת השמיטה התשפ"ב
פח שמיטה הוא מנהג שבו משתמשים בפח אשפה מיוחד לפירות שביעית, פירות שגדלו בארץ-ישראל בשנה השביעית וקדושים בקדושה מיוחדת.
מקור המנהג

כתוב בתורה ”וְהָיְתָה שַׁבַּת הָאָרֶץ לָכֶם לְאָכְלָה”, וחז"ל דרשו ”לאכלה - ולא להפסד”. לאדם אין בעלות על פירות שביעית, אלא רק זכות להשתמש בהם לאכילה. בפרט, אין לו זכות להפסיד (לאבד) אותם. איסור זה כולל גם שאריות, כל עוד הן ראויות למאכל אדם. כך למשל, אם אדם אכל חצי פרי, ואינו רוצה לאכול את החצי השני, אסור לו להשליך את החצי הנותר לפח-האשפה הרגיל, כי פרי הנזרק לפח נעשה בזוי ומאוס ואינו ראוי עוד למאכל אדם. גם קליפות רכות, כגון של תפוחים, מלפפונים, גזר וכו', עדיין ראויות למאכל אדם, ולכן גם אותן אסור להשליך לפח-אשפה רגיל. עם זאת, מותר להניח את השאריות במקום נקי, גם אם בסופו של דבר יירקבו.
משום כך, יש הנוהגים להחזיק פח-אשפה מיוחד לשאריות של פירות שביעית. דואגים שהפח יישאר נקי, ומשליכים לשם את כל השאריות. פח זה נקרא "פח שמיטה".
חלופות

כאמור, השימוש בפח שמיטה אינו חובה, וניתן לקיים את המצוות הקשורות לקדושת הפירות גם בדרכים אחרות:
להניח את השאריות בשקית ניילון נקיה, או בשתי שקיות, ולשים את השקיות בתוך פח-אשפה רגיל.
לתת לבעלי-חיים (שאריות שאינן ראויות למאכל אדם), או להניח במקום שבו בעלי-חיים יכולים לאכול בעצמם, כמצוות התורה ”וְיִתְרָם תֹּאכַל חַיַּת הַשָּׂדֶה”.
הערות שוליים

↑  ויקרא כה ו
↑  רמב"ם הלכות שמיטה ויובל ה יז
↑  "קטיף שביעית", בהוצאת מכון התורה והארץ, אשקלון (כפר דרום) ה'תשס"ז. עמ' 289--293.
↑  הרב הלל מאירס, תשובה באתר הידברות, תשרי ה'תשע"ה. על-פי ילקוט יוסף הלכות שביעית (פרק טו סעיף י) וספר גבורי כח (פרק י סעיף יב).
↑  הרב יהודה הלוי עמיחי, תשובה באתר כיפה.
↑  הרב יהודה הלוי עמיחי, תשובה באתר מורשת.
↑  שמות כג יא
| שמיטה ויובל |
| --- | --- | --- |
| מצוות השביעית | שמיטת קרקעות • מלאכות שביעית • שמיטת כספים  • פרוזבול • מצוות הקהל • שביעית בזמן הזה |  |
| פירות שביעית | איסור ספיחין • איסור סחורה • איסור שמור • איסור נעבד • דמי שביעית • חובת הביעור |  |
| מצוות היובל | ספירת שנות היובל • שנת היובל • גאולת קרקע • בתים ושדות בתקופת היובל • מצוות הענקה |  |
| פתרונות הלכתיים | יבול שישית • זריעה מוקדמת • יבול חו"ל • מצע מנותק • אוצר בית דין • היתר מכירה • יבול נוכרי • פח שמיטה |  |
| ארגונים | קרן השביעית • אוצר הארץ • ועדת שמיטה • שמיטה ישראלית |  |
| טקסטים | מסכת שביעית • תורת השמיטות • שבת הארץ • ספרות על שנת השמיטה |  |
פסגת ולדימיר פוטין

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ולדימיר פוטין 
 גובה:  4,446 מ' 
 מדינה:  קירגיזסטן 
 מיקום:  קירגיזסטן קירגיזסטן
 רכס הרים:  טיין שאן
 קואורדינטות:  42°28′18″N 74°09′30″E﻿ / ﻿42.471666666667°N 74.158333333333°E﻿ / 42.471666666667; 74.158333333333
  (למפת קירגיזסטן מוגדלת) בישקק אוש בטקן ג'לאל-אבאד נרין טלס קארקול איסיק קול הרפובליקה העממית של סין קזחסטן אוזבקי. טג'יקיסטןפסגת ולדימיר פוטין (למפת קירגיזסטן רגילה) בישקק אוש בטקן ג'לאל-אבאד נרין טלס קארקול איסיק קול הרפובליקה העממית של סין קזחסטן אוזבקי. טג'יקיסטןפסגת ולדימיר פוטין 
 
פסגת ולדימיר פוטין (בקירגיזית: Владимир Путин атындагы чоку) היא פסגת הר בקירגיזסטן, שממוקמת ברכס ההרים של טיין שאן בשטח מחוז צ'וי.
בשנת 2011 החליטה ממשלת קירגיזסטן לקרוא לפסגה על שמו של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין.
מיקום

הפסגה ממוקמת בהרי טיין-שאן. הראות מהפסגה הוא עד 20 קילומטרים. על המדרון הדרומי של ההר זורם נהר קרטס (יובל של נהר אקסו).
שם הפסגה

בדצמבר 2010 חברי הדומה של מחוז המשנה מוסקבה שבמחוז צ'וי הציעו לקרוא לפסגה נטולת שם בגובה 4,446 מטרים על שמו של ראש ממשלת רוסיה דאז, ולדימיר פוטין. ההצעה זכתה לתמיכת ממשלת קירגיזסטן וב-24 בדצמבר 2010 ראש ממשלת קירגיזסטן אלמאזבק אטמבאייב חתם על חוק להקצאת שמות גאוגרפיים וכך הוענק השם "פסגת פוטין" לאחת הפסגות של הר טיין-שאן, לאחר מכן ההחלטה אושררה בבית המחוקקים של קירגיזסטן, ב-17 בפברואר 2011, ברוב מוחלט.
ראו גם

פסגת בוריס ילצין
הערות שוליים

↑  Путиндин ысымын чокулардын бирине берүү тууралуу мыйзамга кол коюлду, 2011-03-14, דיווח האתר azattyk.org, בקירגיזית
↑  Парламент Кыргызстана одобрил присвоение одному из горных пиков Чуйской области имени Владимира Путина
↑  Безымянный пик Тянь-Шаня предложили назвать именем Путина
↑  Парламент Киргизии присвоил горной вершине имя Путина
| ולדימיר פוטין |
| --- | --- | --- |
| משפחה | ולדימיר פוטין (אב) • מריה פוטינה (אם) • לודמילה פוטינה (גרושה) • יקטרינה טיכונובה (בת) • מריה וורונצובה (בת) |  |
| מקומות מגורים | לנינגרד • דרזדן • נובו-אוגריובו |  |
| פעילות מוקדמת | ק.ג.ב. • אוניברסיטת סנקט פטרבורג • שירות הביטחון הפדרלי • רוסיה המאוחדת |  |
| הנצחה ויחסי ציבור | שדרות ולדימיר פוטין • פסגת ולדימיר פוטין • הקו הישיר עם ולדימיר פוטין |  |
| נשיא רוסיה ה-2 וה-4 | נשיא רוסיה ה-2 וה-4 |  |
| מערכות בחירות | הבחירות לנשיאות 2000 • הבחירות לנשיאות 2004 • הבחירות לנשיאות 2012 • הבחירות לנשיאות 2018 |  |
| קבינט | מיכאיל קסיאנוב, ויקטור כריסטנקו, ויקטור זובקוב ודמיטרי מדבדב (ראשי ממשלה) • סרגיי שויגו (השר למצבי חירום ושר ההגנה) • סרגיי לברוב (שר החוץ) • סרגיי איוואנוב (שר ההגנה וראש סגל הקרמלין) |  |
| אירועים מרכזיים | ממשלת פוטין הראשונה (1999) • טביעת הצוללת הרוסית קורסק (2000) • המלחמה בטרור (החל מ-1999) • מלחמת צ'צ'ניה השנייה (1999-2011) • משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה (2002) • משבר בני הערובה בבסלאן (2004) • המשבר הכלכלי העולמי (2008) • ממשלת פוטין השנייה ‏(2008-2012)‏ • הקמת החזית העממית הכל-רוסית ‏(2011)‏ • סיפוח קרים (2014) • המבצע הרוסי בסוריה (2015-) • חשד להתערבות בתוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית (2016) • הקמת המשמר הלאומי (2016) • גביע העולם בכדורגל (2018) • התקרית בניונוקסה (2019) התיקונים לחוקת רוסיה ומשאל העם על התיקונים (2020) • מגפת הקורונה ברוסיה (‏2020 ואילך) • מלחמת נגורנו קרבאך (2020) • הרעלת אלכסיי נבלני (2020) • הפגנות התמיכה בנבלני (2021) • הפלישה הרוסית לאוקראינה (2022) |  |
פסגת ווקר (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,495 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  מסיב דופק 
 קואורדינטות:  82°38′00″S 53°13′00″W﻿ / ﻿82.6333°S 53.2167°W﻿ / -82.6333; -53.2167
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ווקר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ווקר
 
פסגת ווקר (באנגלית: Walker Peak) היא פסגה, המהווה את הקצה הדרום מערבי של מסיב דופק, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,495 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של פול ט. ווקר (Paul T. Walker), חוקר קרחונים בתחנת אלזוורת', וחבר במשלחת החקר הראשונה שהגיעה וחקרה את מסיב דופק, בדצמבר 1957.
לקריאה נוספת

• Dominic A. Hodgson, Peter Convey, Elie Verleyen, Wim Vyverman, Sandra J. McInnes, Chester J.Sands, Rafael Fernández-Carazo, Annick Wilmotte, Aaike De Wever, Karolien Peeters, Ines Tavernier, Anne Willems, , Polar Science Volume 4, Issue 2, August 2010, Pages 197-214 https://doi.org/10.1016/j.polar.2010.04.003
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| רכס פורסטל |
| --- | --- | --- |
| רכסים | שלוחת אבלה |  |
| הרים | הר לצ'נר |  |
| פסגות | דירדאל • ואטס • פיירל |  |
| מצוקים | מצוק קמפ • סלע קואל |  |
| נונאטאקים | אקרמן • בלאנט • ואנגאד |  |
| קרחונים | צ'יימברס |  |
| שדות שלג | מידיאן • סאלי |  |
| מסיב דופק |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | אדג' |  |
| עמקים | עמק דייוויס (אנטארקטיקה) |  |
| הרים | אינגלנד • ווקר • נויברג |  |
| נונאטאקים | בראון • ראושיו |  |
| אגמים | אגם פורלידס |  |
| מצוקים | מצוק פורלידס |  |
| מצוקי בוייד | נונאטאק קוקס • סלע רנקין |  |
| אתרים נוספים בהרי פנסקולה |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | קרחון אקדמי |  |
| מפלי קרח וזרמי קרח | מפל הקרח אמונדסן • זרם הקרח פאונדיישן |  |
| רמות | מישור אירקווי |  |
| הרים וגבעות | גבעות הימלברג • מסיב פורד • פסגות קסטר |  |
| נונאטאקים ומצוקים | סלעי אדג' • נונאטאק פרל |  |
פטסי סמארט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוגוסט 1918 צ'ינגפורד, אסקס 
 פטירה:  6 בפברואר 1996 (בגיל 77) נורת'ווד, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות וסט נורווד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1954–1990 (כ־36 שנים)
 פרופיל ב-IMDb
 
פטסי סמארט (באנגלית: Patsy Smart;‏ 14 באוגוסט 1918 - 6 בפברואר 1996) הייתה שחקנית אנגלייה שידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיס רוברטס בסדרת הדרמה של רשת ITV "על אדונים ומשרתים".
ביוגרפיה

סמארט נולדה בצ'ינגפורד שבמחוז אסקס. אחיה ראלף סמארט היה מפיק ובמאי.
היא השתתפה במגוון תפקידים בתוכניות טלוויזיה בהם "Danger Man", הסיטקום "רק כשאני צוחק", הסדרות המשטרתיות "Dixon of Dock Green" ו-"Z-Cars", "האסיר", "הגומלים", "The Sweeney", "דוקטור הו" (בתת-סדרה "The Talons of Weng-Chiang"), "lake's 7", הסדרה "Danger UXB", הסדרה הבלשית "The Chinese Detective", סדרת הדרמה קומית "Minder ", התוכנית לילדים "Rentaghost", הסיטקום "טרי וג'ון", הסדרה הקומית "Farrington of the F.O.", "חדר מיון", הסיטקום "הללויה!" והסדרה "The Bill".
בהמשך הקריירה התמחתה סמארט בגילום דמויות של גברות זקנות חסרות תבונה, כגון גברת סיבלי ומיס דינגל בסדרה "טרי וג'ון". דוגמה נוספת היא אשתו של הגנן בפרק "The Moving Finger" בסדרה "מיס מארפל" בכיכובה של ג'ואן היקסון.
בקולנוע השתתפה סמארט בסרטים "בנים ואוהבים" (1960), "Return of a Stranger" (מ-1961), "What Every Woman Wants" (מ-1962), "ארתור? ארתור!" (1969), "Leo the Last" (מ-1970), "The Raging Moon" (הכמהים לאהבה)(מ-1971), "תקוות גדולות" (1974), "Exposé" (מ-1976), "הפנתר הוורוד מכה שנית" (1976), "טס" (1979), "איש הפיל" (1980) ו"הפרוטוקול הרביעי" (1987).
ביוגרפיה > חיים אישיים

פטסי סמארט נפטרה ב-1996 ממנת יתר של תרופות ברביטורט.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 |  | The Flying Scot | אמא | ללא קרדיט |
| 1960 | בנים ואוהבים | Sons and Lovers | אמה |  |
| 1960 |  | The Tell Tale Heart | גברת מרלו |  |
| 1961 |  | Return of a Stranger | גברת ריינר |  |
| 1962 |  | Design for Loving | בעלת הבית |  |
| 1962 |  | What Every Woman Wants | הילדה |  |
| 1967 | האסיר | The Prisoner | משרתת / מלצרית | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1969 | ארתור! ארתור! | Arthur! Arthur! | מיס בונאמי |  |
| 1970 |  | Leo the Last | גברת קוולסקי |  |
| 1971 | רעיות ובנות | Wives and Daughters | גברת גודינאף | מיני-סדרה |
| 1971 | הכמהים לאהבה | The Raging Moon | אמא של ברוס |  |
| 1971–1973 | על אדונים ומשרתים | Upstairs, Downstairs | מיס רוברטס |  |
| 1972 |  | Steptoe and Son | גברת הובס |  |
| 1973 |  | O Lucky Man! |  |  |
| 1974 | תקוות גדולות | Great Expectations | גברת וופסל | סרט טלוויזיה |
| 1975 | שוד הדינוזאורים הגדול | One of Our Dinosaurs Is Missing | משרתת זקנה | ללא קרדיט |
| 1976 |  | Exposé | גברת אסטון | שם הפצה נוסף "Trauma" |
| 1976 |  | The Bawdy Adventures of Tom Jones | רכלנית הכפר | ללא קרדיט |
| 1976 | הפנתר הוורוד מכה שנית | The Pink Panther Strikes Again | גברת ג'פוניקה |  |
| 1977 | דוקטור הו | Doctor Who | גול | בפרק "The Talons of Weng-Chiang: Part One" |
| 1977 | ניקולס ניקלבי | Nicholas Nickleby | מיס לה קריבי | מיני-סדרה |
| 1978 | כלבם של בני בסקרוויל | The Hound of the Baskervilles | מאסוס | ללא קרדיט |
| 1978 |  | The Legacy | טבחית |  |
| 1979 | טס | Tess | סוכנת הבית |  |
| 1980 |  | The Wildcats of St. Trinian's | מיס וורמולד |  |
| 1980 | איש הפיל | The Elephant Man | אישה מפוזרת |  |
| 1980 | רמפול | Rumpole of the Bailey | בעלת בית | בפרק "Rumpole's Return" |
| 1984 |  | Electric Dreams | גברת בתור לקופת כרטיסים |  |
| 1984 |  | The Chain | אישה זקנה |  |
| 1987 | הפרוטוקול הרביעי | The Fourth Protocol | סוכנת הבית של פרסטון |  |
הערות שוליים

1 2  "Patsy Smart". IMDb.
↑  "Patsy Smart". BFI.
↑  "Patsy Smart". TV.com. CBS Interactive.
↑  "Patsy Smart".
↑  "Patsy Smart - Movies and Filmography - AllMovie". AllMovie.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2004075080  VIAF: 315533803   WorldCat (עם VIAF): 315533803
פוליטיקה של גרמניה המזרחית

המערכת הפוליטית בגרמניה המזרחית הייתה רודנית וצנטרליסטית. ב-7 באוקטובר 1949 אושרה חוקתה של גרמניה המזרחית, המגדירה אותה כרפובליקה סוציאליסטית ודמוקרטית.
כרפובליקה סוציאליסטית, באופן רשמי התקיימה מערכת בחירות פלורליסטית, אך בפועל המפלגה היחידה שהשתתפה בבחירות הייתה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. מפלגה קומוניסטית זו סינפה אליה מספר תנועות/מפלגות שרצו איתה כרשימה אחת - "החזית הלאומית של גרמניה הדמוקרטית". שירות הביטחון של גרמניה המזרחית, השטאזי פיקח מקרוב כדי לאתר כל פעילות פוליטית שלא קשורה במפלגה השלטת. אנשים שהשתתפו בפעילויות פוליטיות אלו נענשו בחומרה רבה. כל הארגונים במדינה נשלטו והוכוונו על ידי השלטונות. לכנסייה ניתן חופש יחסי כל עוד לא פעלה בתחום הפוליטי.
רק בשנת 1990 נערכו בחירות חופשיות, בהן זכתה השלוחה המזרח גרמנית של מפלגת ה-CDU המערבית. בראש שלוחה זו עמד לותר דה מייצירה, שהיה המנהיג המזרח גרמני היחיד שנכנס לשלטון באופן דמוקרטי. תחת שלטונו של דה מייצירה (ורשמית גם תחת קודמיו) המשטר התנהל כדמוקרטיה פרלמנטרית.
בעקבות איחוד גרמניה, שינתה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי את שמה למפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי וכיום שמה "די לינקה" (גרמנית: die Linke).
מבנה השלטון > מפלגת האיחוד הסוציאליסטי

כנהוג במדינות קומוניסטיות, למפלגה השלטת במדינה הייתה השפעה גדולה על הנעשה בה. אף על פי שרשמית ההחלטות אושרו או הוחלטו בגופים השונים, הגוף שמשך בחוטים היה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי ששלטה רוב שנות קיומה, ובייחוד הגוף העליון שלה הפוליטביורו. פרטיזציה (הגברת השפעת המפלגה על מוסדות השלטון) של המערכת במדינה באה לידי ביטוי בכך שהשטאזי, שירות הביטחון של המדינה- סיסמתו הייתה "המגן והחרב של המפלגה".
מדינאים בולטים > יושב ראש מפלגת האיחוד הסוציאליסטי (תואר כבוד)

וילהלם פיק
אוטו גרוטהוול
מדינאים בולטים > מזכירים ראשונים / כללים של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי

גרמנית: Erster Sekretär des Zentralkomitees der Sozialistischen Einheitspartei Deutschlands, Generalsekretär des ZK der SED.
ולטר אולבריכט (1950-1971)
אריך הונקר (1971-1989)
אגון קרנץ (1989)
מדינאים בולטים > ראשי המדינה > נשיאי גרמניה המזרחית (בוטל ב-1960)

גרמנית: Staatspräsident, Präsident der DDR.
וילהלם פיק (1949-1960)
מדינאים בולטים > ראשי המדינה > יושבי ראש מועצת המדינה

גרמנית: Vorsitzender des Staatsrats.
ולטר אולבריכט  (1960-1973)
פרידריך אברט  (1973 (בפועל))
וילי שטוף (1973-1976)
אריך הונקר (1976-1989)
אגון קרנץ (1989)
מנפרד גרלך (המפלגה הדמוקרטית ליברלית של גרמניה) (1989-1990)
מדינאים בולטים > יושבי ראש מועצת השרים (ראש הממשלה)

גרמנית: Vorsitzender des Ministerrats.
נקרא גם נשיא השרים (Ministerpräsident)
אוטו גרוטהוול  (1949-1964)
וילי שטוף  (1964-1973)
הורסט סינדרמן  (1973-1976)
וילי שטוף (1976-1989)
הנס מודראו (1989-1990)
לותר דה מייצירה (1990)
מדינאים בולטים > נשיא הפולקסקאמר (יו"ר הפרלמנט)

גרמנית: Präsident(in) der Volkskammer.
יוהנס דיקמן  (1949-1969)
גרלד גוטינג  (1969-1976)
הורסט סינדרמן  (1976-1989)
גינתר מלידה (מפלגת האיכרים הדמוקרטית של גרמניה) (1989–1990)
סבינה ברגמן-פוהל  (1990)
פח'ר עוזמא ארע'ון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1900 טהראן, איראן 
 פטירה:  1965 (בגיל 65 בערך) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  איראן
 מקום קבורה:  בית הקברות אבן באבויה 
 מקום מגורים:  איראן, ארצות הברית
 פעילות בולטת:  משוררת, עיתונאית, פעילת זכויות נשים, מחנכת, אשת חינוך
 בן או בת זוג:  עבאס ח'לילי (1924–1931) 
 
פח'ר עוזמא ארע'ון (בפרסית: فخرعظمی ارغون; לימים - פח'ר עאדל ח'לעת-ברי, فخر عادل خلعتبری; 1965-1900) הייתה עיתונאית, פעילת זכויות נשים ומשוררת מפורסמת באיראן, ואמה של סימין בהבהאני.
ביוגרפיה

פח'ר עוזמא ארע'ון הייתה אחת הנשים המובילות בתנועת זכויות האישה באיראן ואחת המשוררות המצליחות בתקופתה. היא הייתה חברה באגודת הנשים הפטריוטית, והעורכת של העיתון "אינדה איראן" כמו גם המוציאה לאור של המגזין "באנוואן". היא הייתה חברה פעילה באגודת הנשים בתקופתו של רזא שאה פהלווי וחברה במפלגה הדמוקרטית של איראן מאז 1941.
ארע'ון גם מילאה תפקיד משמעותי בהקמת בתי ספר לבנות ואף לימדה בעצמה צרפתית והייתה מורה מוסמכת לחינוך. במשך שנים רבות לימדה בבתי הספר התיכוניים נאמוס, דאר אל-מועלמאת ונובאוגאן בטהרן עד לפרישתה ב-1958 אז היגרה לאמריקה.
ארע'ון נולדה בטהראן בשנת 1899. אביה, מורתזא קולי ח'אן ארע'ון, המכונה גם מכרם א-סולטאן, היה בן למשפחת ח'לעת-ברי, ואמה הייתה קמר ח'אנום, המכונה עזמת א-סולטנה בתו של מירזא מוחמד ח'אן, אמיר-תומאן, צאצא לשושלת מכובדת של מושלי גילאן.
פח'ר עוזמא ארע'ון למדה בבית הספר הצרפתי "ז'אן ד'ארק" ולאחר מכן בבית הספר הפרסביטריאני "בית-אל". היא למדה פרסית, ערבית, משפט ועקרונות ההלכה האסלאמית והכירה היטב ספרות ושירה פרסית קלאסית. היא למדה גם מוזיקה וצרפתית אצל מורות פרטיות. ארע'ון ירשה את האהבה למוזיקה מדודה ארפע אל-מולכ, אשר נהג לשיר ולנגן בטאר. בהתחלה היא למדה את יסודות המוזיקה הפרסית הקלאסית ונגינה בטאר, ולאחר מכן, לפי הצעתו של דודה, היא למדה אצל לעבדאללה דוואמי, זמר ומורה מפורסם לנגינה ולמוזיקה.
בשנת 1924, ארע'ון וקבוצת נשים אינטלקטואליות שביניהן נור אל-הודא מנגנה, מחתרם אסכנדרי, מלוכ אסכנדרי ופח'ר אפאק פארסא הקימו את הגרעין המרכזי של "אגודת הנשים הלאומית". מטרת העבודה הייתה השגת שוויון זכויות ואפשרות חינוך לבנות. בתקופה הזו הצליחה האגודה לגייס עוד נשים משכילות שיהיו חברות ופעילות באגודה.
באותה תקופה לא היו יותר משלושה או ארבעה בתי ספר לבנות בטהרן, וארע'ון לימדה צרפתית בשני בתי ספר כאלה, "נאמוס" ו"דאר אל-מועלמאת". היא הקדישה את זמנה הפנוי למען באגודה.
בנוסף לאוריינות, הוראת ציור, רקמה, בישול, תפירה ואומנויות אחרות, עזרה לנשים חסרות בית, מתן נדוניה לנערות נזקקות ומתן הלוואות לעניים האגודה הייתה פעילה בדרכים נוספות. לאחר הפסקת הפעילות של האגודה, ארע'ון המשיכה לשתף פעולה שלו עם הנשים שהיו חברות בה.
ארע'ון הייתה אחראית על ניהול בית הספר למבוגרים במשך שנים רבות, ולמרות הבעיות הרבות וההוצאות הכבדות של בית הספר, מעולם לא אפשרה את סגירת בית הספר. היא אפילו ניסתה לשמור על המשך הפעילות על ידי מכירת חפצים שירשה ממשפחתה.
ארע'ון נישאה לעבאס ח'לילי (מנהל העיתון אקדאם ) בשנת 1924. היכרותם התחילה עם פרסום שיר מהפכני פרי עטה של ארע'ון ששלחה לפרסום בעיתון שמתחיל כך:
”הארץ צריכה להימלא בצבעונֵי דמם של הבוגדים  /   מכל קצווי הארץ צריך לזרום נהר הדם
(مُلک را از خون خائن لاله‌گون باید نمود	/	جاری از هر سوی کشور جوی خون باید نمود)”
לשניים נולדה בת אחת, המשוררת סימין בהבהאני, אך נישואיהם הסתיימו לאחר מספר שנים ב-1931.
ארע'ון התחתנה עם עאדל ח'לעת-ברי (מנהל העיתון "אינדה איראן ") ושינתה את שמה ל"פח'ר עאדל" לבקשת בעלה. לזוג נולדו שלושה ילדים: עאדל נז'אד (ע'וע'א), עאדל דח'ת (תראנה) ועאדל פר (סוהראב).
בתקופה שבה לא היה נהוג באיראן שנשים מועסקות בתפקידים אדמיניסטרטיביים וממשלתיים, ארע'ון הייתה האישה הראשונה שהועסקה כסגנית לחינוך נשים במשרד החינוך והתרבות בשנת 1937. במהלך שנה אחת של עבודה שם, היא בחרה מספר נשים כעמיתות לעבודה במשרד. בשל זיקתה הרבה להוראה ארע'ון התפטרה מתפקידה במשרד וחזרה ללמד ערבית בתיכון פהלווי לבנים במשך שלוש שנים.
פח'ר עוזמא ארע'ון נפטרה בשנת 1965 בגיל 68, ולפי צוואתה נקברה בבית הקברות אבן באבויה.
שירה

ארע'ון פרסמה כמאה וחמישים שירים מסוגות שונות (ע'זל, מרובעים, קצידה וטארג'יבנד ). השירים שלה נחשבים כהולמים את התנאים החברתיים של התקופה, ושיריה מזכירים את משוררי המהפכה החוקתית, המכילים רגש עז.
הערות שוליים

1 2 3  فخرعظمی ارغون (فخر عادل خلعتبری), karbanoo.com
1 2 3 4 5  بنفشه حجازی، تذکره اندرونی
1 2  "Iranian Women You Should Know: Fakhr-Ozma Arghoun", IranWire, June 14, 2020.
↑  فخرعظمی ارغون (فخر عادل خلعتبری), karbanoo.com
↑  فخرعظمي ارغون, kalam.se
↑  https://web.archive.org/web/20170805005129/http://www.kalam.se/z-fakhr-ozma.htm فخرعظمي ارغون], kalam.se
↑  فخر‌عظمی ارغون, iranzanan.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172950792  VIAF: 4411154441739935460008   WorldCat (עם VIAF): 4411154441739935460008
פטסי ביירן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביולי 1933 אשפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 ביוני 2014 (בגיל 80) דנוויל הול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1962 
 מקום לימודים:  רוז ברופורד קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרישה "פטסי" ביירן (באנגלית: Patricia "Patsy" Byrne;‏ 13 ביולי 1933 - 17 ביוני 2014) הייתה שחקנית אנגלייה, ידועה בעיקר מתפקיד המטפלת "נרסי" בעונה השנייה של הסדרה הקומית "הפתן השחור" וכאמו השתלטנית של מלקולם בסדרה "Watching" של ITV.
ביוגרפיה

ביירן נולדה באשפורד שבקנט. התחנכה בבית הספר לבנות באשפורד. אחר כך למדה בבית הספר למשחק "רוז ברופורד קולג'" והצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית. בראשית שנות השישים של המאה העשרים גילמה דמויות כמו מריה במחזה "הלילה השנים עשר" וגרושה במחזה "מעגל הגיר הקווקזי" בתיאטרון אולדוויץ'. בשנות השמונים הופיעה בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר.
ביירן כיכבה לצדו של טוני רובינסון בפרק בסדרה הקומית לילדים "Maid Marian and Her Merry Men". בתוכנית לילדים "Playdays" של ה-BBC שיחקה בתפקיד "בטי מחלקת התה". 
עוד הופיעה בריין בסדרה "אני, קלאודיוס" (1976), בדרמה התקופתית "Stealing Heaven" (מ-1988), "המפקח מורס" (1989), "עלובי החיים" (1998), "דייוויד קופרפילד" (1999) ובקומדיה "קווין ופרי קורעים את איביזה" (2000). בריין השתתפה במספר רב של תסכיתי רדיו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ביירן הייתה נשואה לפטריק ג'ון סקומב מ-1967 ועד מותו בשנת 2000.
ב-17 ביוני 2014 נפטרה ביירן בבית האבות לאמנים "דנוויל הול" בנורת'ווד שבלונדון.
פילמוגרפיה

גן הדובדבנים (1962) The Cherry Orchard
(1972) The Ruling Class
(1972) The Alf Garnett Saga
(1979) The Class of Miss MacMichael
שובו של חייל (1982) The Return of the Soldier
(1982) Britannia Hospital
(1985) Mr. Love
(1993) Stealing Heaven
(1993) The Higher Mortals
‏(1996) ‏The Treasure Seekers - סרט טלוויזיה של ITV
קווין ופרי קורעים את איביזה (2000) Kevin & Perry Go Large
הערות שוליים

↑  Slide, Anthony (1996) Some Joe You Don't Know: American Biographical Guide to 100 British Television Personalities, Greenwood Press; ISBN 978-0-313-29550-8, p. 11
↑  "Blackadder 'Nursie' actress Patsy Byrne dies aged 80". bbc.co.uk. BBC. נבדק ב-22 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BYRNE - Deaths Announcements". Telegraph.co.uk. The Telegraph. 21 ביוני 2014. נבדק ב-21 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87860209  MusicBrainz: 94d41ba9-6017-4cbb-85e6-a1caedcec3ea  VIAF: 3997314   WorldCat (עם VIAF): 3997314