stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הוותיקן–הונגריה
סקירה כללית

הקשרים בין ממלכת הונגריה למדינת האפיפיור החלו לפני יותר מאלף שנים, כאשר האפיפיור סילבסטר השני הכיר באישטוואן הראשון, מלך הונגריה כמלך נוצרי, והביא לחיזוק הנצרות בהונגריה. בשנת 1920 הנונציו הראשון החל את תפקידו בבודפשט ונפתחה שגרירות הונגריה בכס הקדוש ברומא.
היחסים נותקו באפריל 1945 בשלהי מלחמת העולם השנייה, כאשר הנזיר אנג'לו רוטה נאלץ לעזוב את בודפשט, אולם הדיאלוג הדיפלומטי מעולם לא פסק.
היחסים הדיפלומטיים בין הונגריה והכס הקדוש התחדשו בפברואר 1990 לאחר תקופה במהלך המלחמה הקרה שבה התקיים דיאלוג.
מאז, אבני דרך כוללות ביקורים בהונגריה של יוחנן פאולוס השני בשנים 1991 ו-1996, ובשנת 2001 אירח מוזיאון הוותיקן תערוכה המוקדשת לאלף שנות הנצרות ההונגרית.
כבעלת הנשיאות התורנית של האיחוד האירופי ב-2011, ארגנה הונגריה קונצרט חגיגי בוותיקן לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.
אדוארד הבסבורג-לורן, שגריר הונגריה בכס הקדוש אמר כי בהזדמנויות הנדירות שפנה לאפיפיור, "האפיפיור פרנציסקוס השיב בהונגרית ואמר שאלוהים יברך את הונגריה".
לרגל יום השנה ה-30 ליחסים בין המדינות, הנשיא יאנוש אדר ביקר בוותיקן, שם גם התקבל על ידי האפיפיור פרנציסקוס בספטמבר 2013. בשנת 2020 צוינו 100 שנים ליחסים הדיפלומטיים בין המדינות.
יחסי הוותיקן–טאיוואן

| יחסי קריית הוותיקן – טאיוואן |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: טאיוואן


קריית הוותיקן: טאיוואן
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 35,980
אוכלוסייה
498: 23,188,420
תמ"ג (במיליוני דולרים)

תמ"ג לנפש (בדולרים)

משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת: דמוקרטיה נשיאותית

היחסים בין הוותיקן לטאיוואן נוסדו כיחסים שאינם דיפלומטיים ב-1922, והפכו ליחסים דיפלומטיים ב-1942.
היסטוריה

ההסכם לכינון יחסים דיפלומטיים בין הוותיקן לטאיוואן הושג בשנת 1917. עם זאת, מהלך זה נבלם על ידי צרפת.
ב-1922 מונה הארכיבישוף סלסו בנינו לואיג'י קוסנטיני (אנ') כנונציו לטאיוואן. אף על פי שלא היה לו מעמד דיפלומטי, ממשלת סין העניקה לו אות כבוד הדרוש לכך ב-1925. הארכיבישוף קוסטנטיני עזב את סין בשנת 1933 והוחלף על ידי הארכיבישוף מריו זאנין (אנ').
היחסים הדיפלומטיים כוננו לבסוף ב-23 באוקטובר 1942 ועם הגשת כתב האמנה של הארכיבישוף אנטוניו ריברי (אנ') ב-1946, המשלחת של הכס הקדוש בסין זכתה למעמד דיפלומטי.
הרפובליקה העממית של סין לא הכירה בריברי כדיפלומט וב-1951 גורש מהמדינה. בשנה שלאחר מכן, הוותיקן חידש את היחסים עם הממשלה הלאומית, שלאחר תבוסתה באסיה עברה לטאיפיי והמשיכה לייצג את כל סין תחת השם "הרפובליקה של סין".
יחסי ג'מייקה–ישראל

| יחסי ג'מייקה–ישראל |
| --- | --- |
ג'מייקה: ישראל


ג'מייקה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 22,072
אוכלוסייה
2,838,646: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,842: 51,185
משטר
מונרכיה פרלמנטרית: דמוקרטיה פרלמנטרית
שגרירים
קונסוליה בתל אביב (נכון ל-2018): קונסול כבוד בקינגסטון (נכון ל-2018)
יחסי ג'מייקה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין ג'מייקה לבין מדינת ישראל.
ישראל מיוצגת בג'מייקה על ידי קונסול כבוד בקינגסטון, כאשר שגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית אמון גם על יחסי ישראל–ג'מייקה. ג'מייקה מיוצגת בישראל על ידי קונסוליה, הממוקמת בתל אביב.
היסטוריה > תחילת היחסים בין המדינות

לאחר שג'מייקה הכריזה על עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1962, הודיע משרד החוץ הישראלי כי בכוונתו לפתוח בה שגרירות. היחסים בין 2 המדינות מוסדו רשמית בינואר אותה שנה.
בשנת 1963 נערך ביקור רשמי של משלחת כלכלית ישראלית בג'מייקה, ובמהלכו עסקו הצדדים בהידוק הקשרים הכלכליים בין המדינות, כן יצאה הודעה כי שר הפיתוח של ג'מייקה עתיד לבקר בישראל.
בשנת 1964 שלחה ג'מייקה נבחרת למהדורת תחרות הספורט המכביה השביעית שנערכה בישראל באצטדיון רמת גן, תל אביב.
בשיאה, מנתה הקהילה היהודית בג'מייקה כ-2,400 איש, אשר כללה בשנת 2008 כ-200 יהודים בלבד לאור עלייה לארץ ישראל לאורך השנים של חבריה.
היסטוריה > המאה ה-21

בזמן מבצע צוק איתן ביולי 2014, ממשלת ג'מייקה הביעה ביקורת על התקפות ישראל ברצועת עזה.
בינואר 2017, נערך הביקור הראשון אי פעם של ראש ממשלת ג'מייקה בישראל. במהלך ביקור זה, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הודה למקבילו, אנדרו הולנס, על בחירתה של ג'מייקה להיעדר מההצבעה על החלטת אונסקו, שלפיה אין לישראל קשר היסטורי עם הר הבית. במהלך הביקור הביע ראש ממשלת ג'מייקה את הערכתו להתקדמותה של ישראל בתחומי הטכנולוגיה, אבטחת מידע, חקלאות ותחומים נוספים, וכמו כן נדונו אפשרויות לשיתוף פעולה בנושאי מים, חקלאות וביטחון פנים. כביטוי לכך, נערך סיור למשלחת הג'מייקנית במתקני המים בירושלים, תואר בפניהם משק המים בישראל, ומכך הובע רצון לשיתוף פעולה לשדרוג מערכת המים בבירה קינגסטון.
בדצמבר 2017, ג'מייקה נכללה בין 35 המדינות שנמנעו בהחלטה שאומצה על ידי העצרת הכללית של האו"ם בגנות הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל. ב-4 ביולי באותה שנה, ג'מייקה, לצד בורקינה פאסו והפיליפינים, התנגדה להצעה שאישרה ועדת המורשת של אונסק"ו אשר נוסחה על ידי מדינות ערב הקובעת שישראל אינה הריבון בירושלים ומגנה את ישראל על החפירות הארכאולוגיות בעיר העתיקה.
בספטמבר 2018 אנדרו הולנס שב על רצונו לשתף פעולה עם ישראל בתחום אבטחת המידע, והגדיר את ישראל כאחת המדינות המובילות בתחום זה.
באפריל 2024, ג'מייקה הכירה במדינה פלסטינית.
ראו גם

יהדות האיים הקריביים
יחסי הוותיקן–ונצואלה

| יחסי קריית הוותיקן – ונצואלה |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: ונצואלה


קריית הוותיקן: ונצואלה
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 912,050
אוכלוסייה
498: 28,433,569
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 482,359
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 16,964
משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת: רפובליקה פדרלית

יחסי הכס הקדוש–ונצואלה הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש לוונצואלה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1869.
במהלך נשיאותו של הוגו צ'אווס, נשיא שבעוד היותו קתולי הושפע אידאולוגית מקרל מרקס וולדימיר לנין, הוגים פוליטיים שהתנגדו היסטורית להשפעת הכנסייה הקתולית, התעוררה מתיחות עם הוותיקן. צ'אווס גם ציטט את תמיכתו בתאולוגיית השחרור של לאונרדו בוף, שרומא התנגדה לה בשנות ה-70 וה-80.
בשנת 2009, קולקטיבים פרו-ממשלתיים הוציאו גז מדמיע של שליח הוותיקן לאחר שצ'אווס האשים את הכנסייה הרומית-קתולית בהתערבות בממשלתו.
נציגויות דיפלומטיות

הכס הקדוש מחזיק נונציו אפוסקופלי בקראקס.
ונצואלה מחזיקה שגרירות ברומא.
יחסי ג'מייקה–הודו

| יחסי ג'מייקה–הודו |
| --- | --- |
ג'מייקה: הודו


ג'מייקה: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 3,287,263
אוכלוסייה
2,838,646: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,842: 2,441
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית

שגריר ג'מייקה מגיש כתב האמנה לנשיא הודו פרנב מוקהרג'י, 2014
יחסי ג'מייקה-הודו הם היחסים הדיפלומטיים בין ג'מייקה לרפובליקה של הודו. היחסים בין ג'מייקה להודו מתבטאים בלבביות וידידותיות כתוצאה מקשרים תרבותיים ופוליטיים בירושת השלטון הבריטי, כגון חברות בחבר העמים הבריטי, דמוקרטיה פרלמנטרית, השפה האנגלית וקריקט.
שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות, וג'מייקה תומכת במועמדותה של הודו לחברות קבועה במועצת הביטחון של האו"ם.
נציגות

להודו יש נציבות קבועה בקינגסטון בעוד שלג'מייקה יש קונסוליה בניו דלהי ובקרוב תיפתח שם גם נציגות קבועה.
סחר

לפי נתוני משרד הסחר של ממשלת הודו, הסחר בין הודו לג'מייקה היה שווה 23 מיליון דולר בשנים 10–2009, כאשר הודו מייצגת כמעט את כל היצוא לג'מייקה.
הודים בג'מייקה

כ-50,000-61,500 הודים, או אנשים ממוצא הודי גרים בג'מייקה, והם מהווים כמעט 3% מהאוכלוסייה. נתון זה כולל גם את העבדים שהובאו לג'מייקה בסוף המאה התשע עשרה ובמאה העשרים.
יחסי אינדונזיה–בהוטן

| יחסי אינדונזיה–בהוטן |
| --- | --- |
אינדונזיה: בהוטן


אינדונזיה: בהוטן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 38,394
אוכלוסייה
284,049,195: 792,821
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 2,898
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,827: 3,656
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה

יחסי אינדונזיה–בהוטן הם יחסי החוץ בין אינדונזיה ובהוטן.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-15 בדצמבר 2011. ההסכם על כינון היחסים נחתם בין שני שגרירי המדינות לאו"ם בניו יורק. לאחר טקס החתימה, שני השגרירים החליפו דעות בנושאי שיתוף פעולה הדדי והביעו את רצונם של ממשלותיהם לשתף פעולה הדוק בתחומים בעלי תועלת הדדית. האזורים האפשריים שנדונו היו תיירות, סחר והחלפת ביקורים רשמיים. שני השגרירים הביעו גם את רצונם להעמיק עוד יותר את רמת שיתוף הפעולה הנוכחית בין שתי המדינות באו"ם ובפורומים רב-צדדיים אחרים.
יחסי דנמרק–הודו

| יחסי דנמרק–הודו |
| --- | --- |
דנמרק: הודו


דנמרק: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 3,287,263
אוכלוסייה
5,983,727: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 2,441
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי (מימין) נפגש עם מקבילו הדני לארס לקה ראסמוסן בסטוקהולם שבשוודיה, 2018
יחסי דנמרק-הודו הם יחסי החוץ בין דנמרק להודו. לדנמרק יש שגרירות בניו דלהי, ולהודו יש שגרירות בקופנהגן.
היסטוריה

טאנקבאר, עיר בדרום הודו במדינת טאמיל נאדו, הייתה מושבה דנית בהודו מ-1620 עד 1845. היא נמכרה, יחד עם שאר היישובים הדניים בהודו, ובראשם סרמפור (כיום במערב בנגל), לבריטניה הגדולה בשנת 1845. איי אנדמן וניקובר יושבו על ידי דנמרק, עד שנמכרו לבריטים בשנת 1868, שהפכו אותם חלק מהמושבה שלהם של הודו הבריטית.
לאחר קבלת העצמאות בשנת 1947, ביקור ראש ממשלת הודו, פאנדיט ג'וואהרלאל נהרו, בדנמרק ב -1957, הניח את הבסיס ליחסים ידידותיים בין הודו לדנמרק, שסבל מאז. היחסים הבילטראליים בין הודו לדנמרק הם לבביים וידידותיים, המבוססים על שיתוף פעולה בתחומים פוליטיים, כלכליים, אקדמיים ומחקריים. היו ביקורים תקופתיים ברמה גבוהה בין שתי המדינות.
היסטוריה > ביקור ראש ממשלת דנמרק

אנדרס פוג רסמוסן, ראש ממשלת דנמרק לשעבר, בלוויית משלחת עסקית גדולה, ערך ביקור ממלכתי בהודו בין התאריכים 4–8 בפברואר 2008. הוא ביקר את אינפוסיס, את ביוקון ואת איים בנגלור בבנגלור ובאגרה. הוא השיק "תוכנית פעולה בהודו", שקראה לחיזוק הדיאלוג המדיני, לחיזוק שיתוף הפעולה בסחר ובהשקעות, מחקר במדע וטכנולוגיה, אנרגיה, אקלים וסביבה, תרבות, חינוך, חילופי סטודנטים ומשיכת כוח אדם מיומן ומומחי IT לדנמרק לתקופות קצרות. שתי המדינות חתמו על הסכם להקמת הוועדה המשותפת הדו-צדדית לשיתוף פעולה.
בעיות

בחודש יולי 2012, החליטה ממשלת הודו לצמצם את הקשרים הדיפלומטיים שלה עם דנמרק לאחר סירובם לערער בבית המשפט העליון שלהם נגד החלטה של בית המשפט התחתון שלה לדחות את ההסגרה של מקרה הנשק הנוטף של פרוליה הנאשם קים דייוי שידוע גם כנילס הולק. כשהיא כועסת על סירובה של דנמרק לפעול על פי בקשותיה החוזרות ונשנות של הודו לערער בבית המשפט העליון שלהם כדי להקל על הסגרתו של דייוי להודו, פרסמה ממשלת הודו חוזר המנחה את כל הפקידים הבכירים שלא להיפגש או לארח כל דיפלומט דני שהופיע בהודו.
השקעות

דנמרק מדורגת במקום ה-26 בקרב המשקיעים הזרים בהודו. במהלך השנים 2008 ו-2009 ההשקעה הדנית הישירה בהודו הייתה 57 מיליון ו-75 מיליון דולר אמריקני בהתאמה.
הסכמים

הסכמים דו-צדדיים חשובים:
הסכם שיתוף פעולה טכני - 1970
הסכם דו-צדדי על פרויקט דיג משולב בטדרי, קרנטקה, 1981
הסכם השקעה והסכמה דו - צדדית - 1995
פרוטוקול בדבר הימנעות ממיסוי כפול - 1995
מזכר הבנות לשיתוף פעולה בין כת"ש לבין הקונפדרציה של דנית תעשיות - 1995
פרוטוקול על ייעוץ במשרד החוץ - 1995
הסכם המועצה העסקית המשותפת בין FICCI לבין התעשייה הדנית - 2002
משרד הביוטכנולוגיה המשותף לשיתוף פעולה דו-צדדי - 2004
מנגנון פיתוח נקי של מזכר הבנות - 2008
שיתוף פעולה עם משרד החינוך בנושא איכות הסביבה - 2009
שותפות ניידות של משלחת העבודה - 2009
הסכם ביטוח לאומי - 2010
יחידת בקרה

יחידת בקרה היא חלק מיחידת עיבוד מרכזית או התקן אחר, המנהלת ומנתבת את פעולות המכלול. הפלט של היחידה חולש ישירות על הפעילות של שאר ההתקן, כך שיחידת הבקרה היא כמו "המוח שבתוך המוח".
ישנם שני סוגים של יחידות בקרה:
יחידת בקרה המיישמת מיקרו-קוד. יחידה זו כוללת מעגל משולב המריץ את המיקרו-קוד.
יחידת בקרה המורכבת ממעגל אלקטרוני דיגיטלי.
כיום, בדרך כלל יחידות הבקרה מיישמות מיקרו-תוכנה. במעבד רגיל המיישם את פקודות ה-x86, יחידת הבקרה מבצעת את מטלות ההבאה, פיענוח, ניהול ההוצאה לפועל, ואחסון תוצאות המתקבלות.
יחסי ג'מייקה–גרמניה

| יחסי ג'מייקה–גרמניה |
| --- | --- |
ג'מייקה: גרמניה


ג'מייקה: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 357,022
אוכלוסייה
2,838,646: 84,431,715
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,842: 52,777
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית

יחסי ג'מייקה–גרמניה הם היחסים הדיפלומטיים בין ג'מייקה לגרמניה. היחסים בין ג'מייקה לגרמניה מתוארים על פי משרד החוץ הגרמני כ"ידידותיים, אם כי לא חזקים במיוחד".
היסטוריה

בשנת 1962 כוננו היחסים בין המדינות, מיד לאחר שג'מייקה קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת והתפרקות הפדרציה של איי הודו המערבית.
ב-14 בפברואר 1986 נחתם בקינגסטון הסכם על שיתוף פעולה פיננסי בין שתי המדינות,. ולאחר שהמצב הכלכלי בג'מייקה השתפר, השקיעה גרמניה בפיתוח תשתיות בג'מייקה סך של 255 מיליון אירו עד לשנת 2003. בתחילה עשתה זאת גרמניה במסגרת מענקי האיחוד האירופי, אולם בהמשך עשתה זאת לבדה, והשקעותיה בג'מייקה מהווים כ-20% מכלל ההשקעות במדינה.
כדי לקדם את המודעות החברתית של זכויות אדם בג'מייקה, הצטרפה גרמניה, שמיוצגה על ידי השגריר יוזף בק, עם חברת זכויות אדם ג'מייקנית "ג'מייקנים לצדק", המיוצגת על ידי היו"ר שלה סוזן גופה ומנהלת החברה קרולין גומז, וב-12 באפריל 2012 העניקה לחברה מענק של 62,000 דולר, על מנת לקדם את זכויות האדם במדינה.
שיתוף פעולה תרבותי

בשנת 1966 הוקמה החברה הגרמנית-ג'מייקנית אשר התבססה בקינגסטון, ואשר מקבלת תמיכה כספית ממשרד החוץ הגרמני, ומשתפת פעולה עם השגרירות הגרמנית בתחומי התרבות. בנוסף, הארגון מציע גם קורסים בגרמנית אשר מוכרים על ידי מכון גתה.
בשנת 2009 יזם הארגון בסיוע הסוכנות הפדרלית לחינוך אזרחי ומכון גתה, תערוכה נודדת בשם "גרמניה למתחילים", אשר התקיימה מה-14 עד ה-23 בספטמבר 2011 באוניברסיטת איי הודו המערבית בקינגסטון.
מאידך, ג'מייקה השפיעה על תעשיית המוזיקה בגרמניה, על ידי התבססות מוזיקת הרגאיי שמקורה בג'מייקה, בגרמניה, ובשנת 1986 התקיים בקלן פסטיבל הרגאיי הראשון בגרמניה.
שיתוף פעולה כלכלי

ב-29 במאי 1996 נכנס לתוקף הסכם הגנה וקידום השקעות בין גרמניה לג'מייקה. בשנת 2013 ייבאה גרמניה מג'מייקה סחורות בשווי 76.307 מיליון אירו, ואשר כלליו בעיקר אלומינה ובוקסיט, בעוד היבוא של ג'מייקה מגרמניה הסתכם באותה שנה בכ-33.3 מיליון אירו, וכלל בעיקר כלי רכב, תרופות ומכונות.
תיירים גרמנים מהווים גורם כלכלי יציב בג'מייקה, ובשנת 2014 ביקרו 21,346 תיירים גרמנים בג'מייקה. בנוסף, רשת המלונות הספרדית RIU Hotels & Resorts, אשר כוללת בעלי מניות גרמניים, הקימה מלון בג'מייקה.
נציגויות דיפלומטיות

ג'מייקה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-3 קונסוליות בהמבורג, מינכן ופוטסדאם.
גרמניה מחזיקה בג'מייקה שגרירות בקינגסטון בלבד.
יחידה 29155

יחידה 29155 (ברוסית: в/ч 29155), או מרכז 161 להכשרת מומחים של המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי (ברוסית: 161-й центр подготовки специалистов ГРУ РФ) הוא יחידת סמך של המודיעין הצבאי הרוסי, האחראית על התנקשויות במדינות זרות ופעילויות אחרות שמטרתן לערער את יציבותן של מדינות אירופה. על פי הערכות שונות, היחידה פעלה בסתר לפחות מאז 2008, אם כי קיומה התפרסם רק בשנת 2019.
פעילויות

יחידה 29155 נקשרה לניסיונות ההתנקשות בסוחר הנשק הבולגרי אמיליאן גרבב באפריל 2015 וקצין המודיעין הצבאי בדימוס, סרגיי סקריפאל במרץ 2018, שניהם היו תחת פיקוחו של אותו סוכן. בנוסף, יש שמייחסים ליחידה מעורבות גם בתנועה הבדלנית בקטלוניה. על פי נתוני בן מקנטייר מעיתון "הטיימס" בדצמבר 2019, היחידה ככל הנראה הייתה אחראית לקמפיין ערעור היציבות במולדובה ולניסיון ההפיכה הכושל במונטנגרו בשנת 2016, כולל ניסיון להתנקש בחייו של ראש הממשלה וכיבוש בניין הפרלמנט בכוח.
יעילות היחידה תוארה כ"מבולבלת", או שאינה משלימה את משימותיה כנדרש, או משאירה אחריה ראיות רבות.
פעילויות > התנקשויות המיוחסות ליחידה

| קורבן | תאריך | מיקום | אופן ההתנקשות |
| --- | --- | --- | --- |
| זלימחאן יאנדרבייב | 13 בפברואר 2004 | דוחא, קטר (מדינה) | פיצוץ (יחד עם שני מאבטחיו) |
| אלכסנדר ליטוויננקו | 1 בנובמבר 2006 | לונדון, בריטניה | הרעלת פולוניום 210 |
| עומאר איסראילוב | 13 בינואר 2009 | וינה, אוסטריה | ירי |
| סולים יאמדאייב | 30 במרץ 2009 | דובאי, איחוד האמירויות הערביות | ירי |
| בוריס ברזובסקי | 23 במרץ 2013 | אסקוט, הממלכה המאוחדת | חנק |
| אמינה אוקוייבה | 30 באוקטובר 2017 | הלבאחה, אוקראינה | ירי |
| סרגיי סקריפאל | 4 במרץ 2018 | סליסבורי, הממלכה המאוחדת | ניסיון הרעלה בנשק כימי מסוג נוביצ'וק |
| ניקולאי גלושקוב | 12 במרץ 2018 | לונדון, הממלכה המאוחדת | חנק |
| זלימחאן חאנגושווילי | 23 באוגוסט 2019 | ברלין, גרמניה | ירי |
ארגון

על היחידה מפקד האלוף אנדריי ולדימירוביץ' אווריאנוב ובסיסה הוא במרכז להכשרה מיוחדת 161 במזרח מוסקבה. החברים ביחידה כללו כמה לוחמים שלחמו באפגניסטן, צ'צ'ניה ואוקראינה.
בשנים 2009–2013 פיקד עליה דמיטרי פרוניאגין.
"לה מונד" דיווח בדצמבר 2019, תוך ציטוט של אנשי קשר מהמודיעין הצרפתי, כי 15 סוכנים הקשורים ליחידה 29155 ביקרו באזור הוט-סאבוי בהרי האלפים הצרפתיים בין 2014–2018 כולל אלכסנדר פטרוב ורוסלן בושירוב, שלפי החשד אחראים להרעלתו של סקריפאל. קצין בכיר במודיעין הצבאי הרוסי דניס ויאצ'סלבוביץ' סרגייב (כינוי סרגיי פדוטוב) זוהה על ידי הרשויות הבריטיות כמפקד הצוות שהרעיל את סקריפל.
ראו גם

תוכנית החיסולים הרוסית
הערות שוליים

1 2 3  Schwirtz, Michael (8 באוקטובר 2019). "Top Secret Russian Unit Seeks to Destabilize Europe, Security Officials Say". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Schwirtz, Michael (22 בדצמבר 2019). "How a Poisoning in Bulgaria Exposed Russian Assassins in Europe". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   ניו יורק טיימס, כך נחשפה היחידה הרוסית החשאית שפועלת לערעור המצב באירופה, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2019
↑  "8 Russian Agents Linked to Bulgaria Poisoning – Bellingcat". The Moscow Times. 25 בנובמבר 2019. נבדק ב-6 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  López-Fonseca, Óscar; Pérez, Fernando J. (21 בנובמבר 2019). "Spain's High Court opens investigation into Russian spying unit in Catalonia". El Pais. נבדק ב-22 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Macintyre, Ben (6 בדצמבר 2019). "Smersh spy-killers are back in business". The Times. London. נבדק ב-6 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Dreadful Eight: GRU's Unit 29155 and the 2015 Poisoning of Emilian Gebrev" (באנגלית בריטית). Leicester, England: Bellingcat. 23 בנובמבר 2019. אורכב מ-המקור ב-23 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Отравительная восьмерка. Как и зачем 8 сотрудников ГРУ пытались отравить «Новичком» болгарского предпринимателя Гебрева [Poisonous Eight. How and why 8 GRU employees tried to poison the Bulgarian entrepreneur Gebrev with “Novichok”]. The Insider (ברוסית). 23 בנובמבר 2019. אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Janjevic, Darko (5 בדצמבר 2019). "Russia posted GRU agents in French Alps for EU ops — report". Deutsche Welle (DW). נבדק ב-6 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bremner, Charles (6 בדצמבר 2019). "Russian assassins hid out in Alpine ski resorts". The Times. London. נבדק ב-6 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://www.yahoo.com/news/poisoning-bulgaria-exposed-russian-assassins-133100185.html
↑  Moritz Rakuszitzky, Third Suspect in Skripal Poisoning Identified as Denis Sergeev, High-Ranking GRU Officer, bellingcat, ‏2019-02-14 (באנגלית בריטית)
יחסי הוותיקן – קוריאה הדרומית

| יחסי קוריאה הדרומית – קריית הוותיקן |
| --- | --- |
קוריאה הדרומית: קריית הוותיקן


קוריאה הדרומית: קריית הוותיקן
שטח (בקילומטר רבוע)
99,720: 0.49
אוכלוסייה
51,704,841: 498
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,712,793: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
33,126: 
משטר
רפובליקה: מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת

יחסי הוותיקן–קוריאה הדרומית הם היחסים בין קריית הוותיקן לקוריאה הדרומית. הכנסייה הקתולית בדרום קוריאה היא הכנסייה שגדלה בקצב הכי מהיר במזרח אסיה. לפי הסטטיסטיקות, נכון ל-31 בדצמבר 2017 חיו בדרום קוריאה 5,813,770 נוצרים קתולים, והיו כ-11% מכלל האוכלוסייה בקוריאה הדרומית. מספר הקתולים החיים בדרום קוריאה עולה בעקביות החל משנות ה-50 של המאה ה-20.
היסטוריה

קשרים בין קריית הוותיקן לדרום קוריאה התקיימו החל משנת 1947 כשהבישוף פטריק גיימס בריין עבר לקוריאה בשליחות האפיפיור.
בשנת 1948, לקראת מלחמת קוריאה, שלחה דרום קוריאה משלחת לצרפת במטרה שצרפת תכריז על קוריאה הדרומית כממשלה היחידה בחצי האי הקוריאני. שליחי קריית הוותיקן בפריז באותה תקופה, אנג'לו רונקלי ויוחנן העשרים ושלושה (שמספר שנים לאחר מכהן מונה לאפיפיור) עזרו רבות לקוריאה הדרומית לקבל הכרזה זו מצרפת וממדינות רבות נוספות.
ביקורים מדיניים

בשנת 1984, ביקר בפעם הראשונה בקוריאה אפיפיור, האפיפיור יוחנן פאולוס השני שביקר בקוריאה לחגיגות ה-200 לנצרות הקתולית בדרום קוריאה. האפיפיור פאולוס ביקר פעם נוספת בוותיקן בשנת 1989 כדי להשתתף בכנס ה-44 של "סעודת האדון" - טקס דתי לציון סעודתו האחרונה של ישו.
גם האפיפיור פרנציסקוס ביקר בדרום קוריאה בשנת 2014 כדי להכריז על 124 נזירים קתולים שהלכו לעולמם כקדושים מעונים וכדי להשתתף ביום הילדים האסייתי.
הנשיא הקוריאני קים דה-ג'ונג ביקר לראשונה בקריית הוותיקן בשנת 2000. נשיאי קוריאה הדרומית שבאו אחריו, רו מו-היון, לי מיונג-באק, פאק גון-הייה ומון ג'יאה-אין ביקרו גם הם בקריית הוותיקן.
יחסי הוותיקן–הפיליפינים

| יחסי קריית הוותיקן – הפיליפינים |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: הפיליפינים


קריית הוותיקן: הפיליפינים
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 300,000
אוכלוסייה
498: 116,080,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 437,146
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 3,766
משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי הוותיקן–הפיליפינים הם היחסים הרשמיים בין קריית הוותיקן לפיליפינים. כאחת משתי מדינות עם רוב קתולי באסיה (ביחד עם מזרח טימור), הפיליפינים נהנים מיחסים משמעותיים עם הוותיקן. לוותיקן יש נונצ'יאטורה במנילה, ושגריר הפיליפינים לאיטליה משמש כשגריר לא תושב לוותיקן ברומא.
היסטוריה

הקתוליות הגיעה לראשונה לפיליפינים במאה ה-16, כשמיסיונרים נוצרים ליוו כובשים כשסיפחו את האיים לאימפריה הספרדית. עד שהפיליפינים קיבלו את הריבונות מארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה עם הקמת הרפובליקה השלישית, הקתוליות כבר הותירה רושם מתמשך על התרבות והחברה הפיליפינית, כשבערך שבעים אחוז מהפיליפינים הכריזו באמונה בנצרות.
במהלך שלטונו של נשיא הפיליפינים אלפידיו קווירינו, שודרגה המשלחת האפוסטולית של הפיליפינים לנונצ'יאטורה, כאשר הארכיבישוף אגידיו וגנוזי הפך לנונסיו האפוסטולי הראשון ב-9 באפריל 1951. השגריר הפיליפיני הראשון בוותיקן, ד"ר מנואל מורן, העניק את תעודותיו לאפיפיור פיוס ה-12 ב-4 ביוני 1951.
שלושה אפיפיורים ערכו עד כה ביקורים פסטורליים בפיליפינים. האפיפיור פאולוס השישי ביקר בפיליפינים בשנת 1970 ונאם בפני סטודנטים באוניברסיטת סנטו תומאס (UST) במנילה. בשנת 1981 נאם גם האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-UST, ובירך את יליד המאה ה-17 לורנצו רואיז, כקדוש בפארק לונטה, הברכה הראשונה הנערכה מחוץ לוותיקן. כמה מאות שנים אחר כך אפיפיור ביקר את הפיליפינים בשנת 1995 לרגל יום הנוער העולמי X. בתאריכים 15–19 בינואר 2015 ערך האפיפיור פרנסיסקוס ביקור אפיפיורי בפיליפינים, שם נשא נאום ב-UST וביקר בטקלובן, העיר שנחרבה על ידי הטייפון יולנדה (האיאן).
הפיליפינים אירחו את הקונגרס האוכריסטי הבינלאומי בשנת 1937 (IEC) במנילה ושוב בין 25 ל-31 בינואר 2016, שהועבר מתאריך מאי המקורי על פי בקשת הוותיקן. הארכיבישוף של סבו חוסה ס. פלמה מוועידת הבישופים הקתולית בפיליפינים הציע לוותיקן שהאפיפיור פרנסיסקוס יבקר במדינה לרגל האירוע. עם זאת, מאוחר יותר אישר פלמה כי האפיפיור לא יבקר במדינה לצורך האירוע והוותיקן ישלח במקום זאת שליח אפיפיור להשתתף באומרו: ”הקונגרס האוכריסטי הבינלאומית הוא ההזדמנות לתת כבוד לאלוהים. אחרים אומרים שאם האפיפיור יגיע אנשים אולי יבואו בשביל האפיפיור אבל לא בשביל ישו.”
ראו גם

ניסיון ההתנקשות באפיפיור פאולוס השישי
יחסי דנמרק – קוריאה הדרומית

| יחסי דנמרק – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
דנמרק: קוריאה הדרומית


דנמרק: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 99,720
אוכלוסייה
5,983,727: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 33,126

שגרירות קוריאה הדרומית בקופנהגן, דנמרק
יחסי דנמרק–קוריאה הדרומית הם היחסים ההיסטוריים והדו-צדדיים שבין ממלכת דנמרק לבין הרפובליקה של קוריאה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-11 במרץ 1959. לדנמרק שגרירות בסיאול, ואילו לקוריאה הדרומית שגרירות בקופנהגן.
היסטוריה > הסכם דנמרק–קוריאה 1902

הסכם הסחר דנמרק–קוריאה שנחתם ב-1902 נדון על ידי משלחות מדנמרק והאימפריה הקוריאנית. ההסכם נחתם לאחר שב-1876 קוריאה חתמה על הסכם סחר עם יפן כתגובה לאיום שנשקף לעיר הבירה שלה כשספינות יפניות התקרבו לגנגואדו. בתום המשא ומתן בין המדינות, התאפשרה התקדמות במגעים עם מדינות מערביות נוספות. ב-1882 האמריקאים הגיעו להסכם עם קוריאה. ההסכם שימש כדוגמה עבור מעצמות מערביות נוספות.
היסטוריה > מלחמת קוריאה

כשפרצה מלחמת קוריאה ב-25 ביוני 1950, דנמרק, יחד עם מדינות נוספות, הסכימה לתמוך בכוחות האומות המאוחדות ולהעניק סיוע הומניטרי לכוחות הלוחמים. עם זאת, ההחלטה שהתקבלה הייתה מורכבת. באותה עת שרר מתח רב בין שתי מעצמות העל ועל דנמרק היה לפלס את דרכה ביניהן, תוך שמירה על כך שלא תיתפס כתוקפנית. לאחר משא ומתן, דנמרק הסכימה לשלוח בית חולים ימי. בסתיו 1950 הסכימה חברה מזרח אסיאתית להעביר את הספינה ג'וטלנדיה לרשותה של ממשלת דנמרק בשעה שהייתה בדרכה לניו יורק.
הספינה נשלחה לקוריאה ב-23 בינואר 1951. היא הפליגה תחת שלושה דגלים: דגל דנמרק, דגל הצלב האדום, ודגל האומות המאוחדות.
דנמרק קיבלה על עצמה את שיפוץ הספינה והפיכתה לבית חולים ימי, ואחר העבירה אותה לרשות קוריאה הדרומית. בעת ההעברה היו על הספינה ארבעה אולמות תיאטרון, מכשיר רנטגן, ארבע מחלקות עם 356 מיטות, מחלקות מיוחדות, מעבדות, מרפאות שיניים ובית מרקחת.