stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיתול המצחי התחתון
מבנה

נהוג לחלק את הפיתול המצחי התחתון לשלושה אזורים נפרדים: החלק האחורי ביותר נקרא בשם "החלק המכסי" (pars opercularis - Pop), לאחריו נמצא "החלק המשולשי" (pars triangularis - PT) ולבסוף, במיקום הקדמי ביותר, נמצא החלק הארובתי (the pars orbitalis - POr). לעיתים האחרון מביניהם יקרא גם החלק הגחוני של הפיתול המצחי התחתון (vIFG). חלוקה זו נקבעה בעקבות חריצים קטנים היוצאים מן החריץ הצידי הנקראים ענפי (Ramus) החריץ הצידי. החלק המכסי של הפיתול המצחי התחתון הוא חלק מן קליפת המוח המצחית המכסה את האינסולה ומכאן שמו. החלק המשולשי הוא בעל צורת משולש ואילו החלק הארובתי נמצא קרוב לאזור ארובת העין והוא חלק מן קליפת המוח הארובתית-מצחית. שלושת החלקים מקושרים ביניהם רבות. דבר זה נמצא במחקר אשר ביצע גרייה חשמלית בחלקים נפרדים בפיתול אצל בני אדם תחת הליך נוירוכירוגי, וראה כי ההיטל של הגרייה מגיע לכל אורך הפיתול עובדה זו נתמכה גם על ידי מחקרים נוספים.
איור של האונה המצחית. ניתן לראות את תתי החלוקות של ה-IFG במספרים 1, 2, 3.
בחלוקה לאזורי ברודמן החלק המכסי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 44, החלק המשולשי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 45 ושניהם יחדיו מהווים את אזור ברוקה. כמו כן החלק הארובתי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 47.
פעילות

אחת הדרכים לבחון את תפקידו של אזור במערכת העצבים של אורגניזם מסוים היא לבדוק מהי ההשפעה של נזק הנגרם לאותו אזור. כך, התסמינים של חולים הסובלים מנזק מוחי, למשל עקב שבץ או טראומה אחרת, הם אינדיקציה מסוימת לתפקיד שהאזורים שנפגעו ממלאים באדם בריא. ידוע עוד מהמאה ה-19, על ידי ניסויים של החוקר ברוקה על פגיעות מוחיות, כי ה-IFG מעורב ביכולות שפתיות. תיקופים נרחבים המתפרסים על מתודות שונות נצברו עם השנים, והראו כי האזור מעורב במספר רב של פעילויות שפתיות הכוללות אף זיהוי מחוות רגשיות בדיבור. מתוך הפעילויות השפתיות ה-Pop שבהמיספרה השמאלית מקושר לקליפת המוח הקדם-מוטורית ולאינסולה הקדמית ברשת עצבית המפיקה את ההברות הבסיסיות, והאזור POr ידוע כקשור לעיבוד מבנים מוזיקליים. בכללו, מניסויים שהשמשו במכשיר הפוגע זמנית בתפקוד האזור (TMS), התגלה כי הפיתול מפחית למידה של מידע המזוהה כלא נעים. זאת משום שהשימוש ב-TMS החיש את יכולת הלמידה של מידע שכזה. נוסף על כך פעילות מוגברת של ה-IFG נמצאת בהתאמה להימנעות מלקיחת סיכונים. פעולה נוספת שידוע כי האזור מעורב בה, לפחות חלקית, הוא יצירת ה-mismatch negativity (אנ') או בקיצור MMN. ה-MMN הוא רכיב פוטנציאל קשור-אירוע, דהיינו הופעת דפוס פוטנציאלים חשמליים ייחודי על הקרקפת, המופיע כתגובה למידע הסותר ניבוי של המערכת הקוגניטיבית על הסדר בסביבה החיצונית. לדוגמה משפט עם שגיאות תחביר בין שלל משפטים תקינים יעורר MMN. ל-MMN ידוע אזור אשר גורם לתגובה הנמצא באזור השמיעתי העיקרי - הפיתול הרקתי העליון והפיתול על שם השל, עם זאת מחקרים רבים מצאו מקור נוסף הנמצא באזורים מצחיים. במקרים רבים באמצעות ניתוח מקורות של פריסת הפוטנציאלים על הקרקפת ממוקם האזור המצחי על ה-IFG.
פעילות > אזור ברוקה

תרשים של צידו השמאלי של המוח המציג את אזור ברוקה ואזור ורניקה
האזורים PT יחד עם אזור Pop מהווים את אזור ברוקה, אזור בסיסי בהפקת שפה. בגיעה באזור זה תגרום באופן ישיר לאפזיית ברוקה, אפזיה המאופיינת לנזק בלתי הפיך ליכולת הדיבור השוטפת והכתיבה, ומכונה אפאזיה אקספרסיבית(אנ'). פגיעה זו מתאפיינת ב"דיבור טלגרפי", שימוש חוזר במילים בודדות וקושי ביצירת משפטים, זאת למרות הבנה מלאה של השפה המדוברת או הכתובה.
פעילות > נוירוני מראה

נוירוני מראה הם נוירונים הפעילים לא רק בעת ביצוע פעולה מוטורית אלא גם בעת התבוננות בעת אדם אחר העושה את אותה הפעולה. ההשערה הרווחת במחקר היא שפעילות הנוירונים מאפשרת למידה על ידי חיקוי ויכולת להבין את האחר, כאשר האחרונה עומדת בבסיס תהליכי תיאוריה של תודעה. יחד עם מקור באונה הפריאטלית, אחד המקורות המרכזיים ביותר של נוירונים אלו נמצע על החלק האחורי של ה-IFG הקרוב לקורטקס המוטורי.
הנס מוסל

| --- | --- |

מוסל, 1937
 לידה:  24 בדצמבר 1905 הולנד הולנד 
 נרצח:  4 באוגוסט 1944 (בגיל 38) אושוויץ מונוביץ, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Henri Emile Mossel
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  מ-1923 
 סוגה:  ג'אז, סווינג
 כלי נגינה:  סקסופון, קלרינט
 
הנרי אמיל "הנס" מוסל (בהולנדית: Henri Emile "Hans" Mossel; אמסטרדם, 24 בדצמבר 1905 – אושוויץ, פולין, 4 באוגוסט 1944) היה קלרניתן וסקסופוניסט יהודי-הולנדי שנרצח בשואה.
1905–1935: שנים ראשונות

הנס מוסל נולד למשפחה יהודית מוזיקלית מאוד. הוא היה בנם של הצ'לן ההולנדי הידוע אייזק מוסל (רוטרדם, 1870 – אמסטרדם, 1923) ושל הפסנתרנית ז'נט בלינפנטה (1868–1925). הוא בילה את נעוריו בלרן בהולנד, שם התגורר ברחוב ולתויזן. בגיל צעיר לימדו אותו לנגן בפסנתר. אביו עורר את אהבתו לג'אז. בשנת 1923 היה מוסל מתופף ופסנתרן ב"להקת הג'אז של לרנשה". כעבור כמה שנים הוא הקים להקת ג'אז משלו, "להקת הג'אז ההודית". בשנת 1931 הועסק מוסל על ידי הכנר ומנהל להקות המוזיקה, הגרמני מארק וובר ועבר לגרמניה.
מכיוון שהיה יהודי, וובר היה מוקד להתנכלויות של הנאצים, שראו במוזיקה שלו כמוזיקה המנוונת (גרמנית: Entartete Musik), תווית שהוחלה גם על מוזיקת ג'אז. התנכלויות אלה מצד השלטונות נועדו לבודד, להכפיש ובסופו של דבר לאסור כל נגינה של מוזיקה זו. לקראת סוף 1932 עזב וובר את גרמניה ונסע דרך לונדון לארצות הברית. מוסל חזר להולנד.
עשר השנים האחרונות מ-1935 עד 1944

הנס מוסל נחשב לאחד מנגני הקלרינט ומהסקסופוניסטים הבולטים ביותר שהופיעו באירופה. בשנת 1935 הועסק מוסל על ידי רשות השידור ההולנדית AVRO כמנהל תזמורת רשות השידור AVRO. בשנת 1939 התחתן מוסל עם עדה אליזבת ואן אולפן ונולדו להם שני ילדים.
זמן קצר לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה החיים היו קשים מאוד עבור הנס מוסל. למרות שהיה נשוי לאישה לא יהודייה, הוא אולץ לעבוד במילוי מכתשי פצצות בנמל התעופה סכיפהול, ששימש שדה תעופה צבאי גרמני בשם פליגרהורסט 561 וכתוצאה מכך הותקף באופן קבוע על ידי כוחות בעלות הברית. ב־13 בדצמבר 1943, 199 מטוסים אמריקאים הטילו כ־1,600 פצצות (כ־400,000 קילוגרם) על פליגרהורסט 561, ולאחר מכן הגרמנים לא יכלו להשתמש בו יותר.
על בסיס מקרה חבלה שנעשה במכוון, גורש הנס מוסל בשנת 1943 לאושוויץ מונוביץ. הנס מוסל אולץ לעבוד עבור חברת אי גה פארבן, שהעסיקה עובדי כפייה לטובת התעשייה. תוחלת החיים של עובדי הכפייה הללו באי גה פארבן הייתה שלושה עד ארבעה חודשים. כתוצאה מרעב ותשישות נפטר מוסל ב-4 באוגוסט 1944.
ביוגרפיה קצרה אודות מוסל נכתבה על ידי הרמן אופנייר (1935–2017), ממייסדי ארכיון הג'אז ההולנדי.
הערות שוליים

1 2 3  Herman Openneer (1935-2017), 1993.
↑  The family house on the Velthuijsenlaan 19, Laren.
↑  Avro Dance Orchestra with band leader Hans Mossel.
↑  NIOD Institute for War, Holocaust and Genocide Studies, Hans Mossel.
↑  Dutch Jazz Archive.
↑  The most knowledgeable man on Dutch jazz (NRC, 5 August 2017).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d494f7f1-f979-456f-9190-0823031d6223
הנס מולר

| --- | --- |

מולר במשרדו כמנהל מפעל אתא, 1962
 לידה:  1895 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 באוקטובר 1962 (בגיל 67 בערך) 
 מעסיק:  אתא 
 בן או בת זוג:  אנני ווטיץ 
 
הנס מולר (בגרמנית: Hans Müller; ‏1895 - 1 באוקטובר 1962) היה תעשיין יהודי, מנהל מפעל אתא מ-1938 ועד מותו ב-1962.
ביוגרפיה

נולד בווינה, בירת אוסטריה, למשפחת תעשיינים יהודית. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא האוסטרי והגיע לדרגת סגן. לאחר שחרורו מהצבא עבר לצ'כוסלובקיה ונכנס לעסקי אביו שניהל מפעל טקסטיל מקומי מצליח. ב-1929 ביקר בארץ ישראל ובדק אפשרות השתקעות והקמת מפעל טקסטיל במקום על רקע חששו מעליית האנטישמיות באירופה. ב-1934, כשנה לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה, סגר את עסקיו בצ'כוסלובקיה ועלה לארץ ישראל. בן דודו, התעשיין אריך מולר הקים ב-1934, בכפר אתא, את מפעל "אתא". לאחר שרכש חלק גדול מהבעלות במפעל, החל ב-1938 הנס מולר לנהל את המפעל. בשנותיו כמנהל צמחה "אתא" למפעל גדול והפכה לאחד מסמליה של התעשייה הישראלית החדשה. במקביל, צמחה גם כפר אתא ליישוב גדול והפכה ברבות השנים לעיר קריית אתא.
יש היסטוריונים המזכירים כי עם הגידול בהיקף הפעילות במפעל, החלו גם סכסוכי עבודה בין הנהלת המפעל, בראשות מולר, לבין העובדים, שיוצגו על ידי מועצת הפועלים החזקה של חיפה.
בית מולר בווינה

מולר היה בעליו של "בית מולר" בעיר וינה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל המודרניסטי אדולף לוס ונבנה ב-1928-1927. זהו אחד הבתים הבולטים של התנועה המודרניסטית בווינה. הוא בולט בחזיתו הפשוטה, "הנקייה", הקובייתית והלבנה. פנים הבית תוכנן בקווים פשוטים ובשימוש נדיב בעץ בסגנון היוגנדשטיל.
לאחר מלחמת העולם השנייה דרש מולר את ביתו בחזרה, אולם נדרש לשלם ארנונה גבוהה מאוד על השנים שלא חי בו. משום כך החליט לתרום את הבית למדינת ישראל, ומאז משמש "בית מולר" בווינה למגורי השגריר הישראלי בבירת אוסטריה.
הערות שוליים

↑  לוס גם תכנן את "וילה מילר" בפראג ב-1930 (אנ')‏
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית מולר בווינה, יוני 2012
המכשף האחרון

עיתון "המכשף האחרון", שער הגיליון הראשון
המכשף האחרון הוא עיתון פנטזיה ומשחקי תפקידים ישראלי, אשר יצא לאור בחמישה גליונות בלבד (העיתון יצא על בסיס דו-חודשי מדצמבר 1993 עד יוני 1994). אף על פי כן נודע בקרב קהילת משחקי התפקידים בארץ[דרוש מקור], ואף הפך לפריט נפוץ בקרב שחקנים רבים[דרוש מקור], עקב תפוצתו הרחבה והבאתו לידיעת הכלל על ידי הנפקה גדולה וחלוקה כשי בידי מגזינים וארגונים שונים.[דרוש מקור]
צוות העיתון

הצוות הורכב, בין השאר, משחקנים ידועים בקהילה או מעורכים מחברת "מיצוב" המשווקת והמתרגמת של ספרי החוקים למשחק מבוכים ודרקונים והרחבותיו, עד לשנת 1995.

אנשי צוות ידועים:
דוד אלכסנדר - עורך ראשי.
גבע פרי - עורך אחראי (מיצוב).
ערן בן-סער - שחקן ומארגן ותיק, כיום חבר העמותה לקידום משחקי תפקידים בישראל, ובמגזין "הפאה החמישית." לשעבר עורך במגזין ‏WIZ, ממקימי קבוצת Demons under the sink והעורך הראשון של המגזין Demon Times.
נמרוד רשף - מאייר קריקטורה וקומיקס, לימים זמר היפ-הופ, מחברי להקת שבק ס (הדיסק השני) ולאחר מכן ממייסדי בויאקה.
מדורים קבועים

דמות חדשה - הכותבים היו מביאים הצעה לתוספת סוג דמות למשחק מבוכים ודרקונים מורחב, לעיתים היה מדובר בתרגום של סוג דמות אשר הופיע בספרים באנגלית (לדוגמה: "האנטי-פלאדין"). חלק מהדמויות נכתבו על ידי צוות העיתון.
מכתבים למערכת - מדור בו העורך היה עונה על שאלות או תלונות הקוראים.
מפלצת חדשה - בכל גיליון (למעט הראשון) הוצעה מפלצת (דמות אשר ניתן לשלבה כאויב, בדרך כלל, במשחק מבוכים ודרקונים מורחב) אשר נכתבה על ידי הקוראים. הקורא אשר מפלצתו פורסמה בעיתון קיבל במתנה ספר קריאה.
לוח מודעות - העיתון הקצה עמוד אחד להתכתבות בין קוראים המעוניינים למצוא שותף למשחק, או המעוניינים למכור, לקנות, או להחליף חומר בנוגע למשחקי תפקידים וכדומה.
תאכלו את הלב - במדור זה נסקרו שיטות משחק והרחבות אשר לא ראו אור בישראל באותה עת.
מסעות סנרף - קומיקס אשר תיאר את הרפתקאותיו הכושלות של סנרף, המנסה להוכיח את גבורתו כדי לזכות בתואר מנהיג השבט. במהלך הרפתקאותיו הוא פוגש מיני מפלצות וחברים, אשר אינם מקלים על המשימה. (הסיפור, אשר נלקח מקומיקס באנגלית של לארי אלמור (Larry Elmore), פורסם במקור בעיתון Dragon האמריקאי בסוף שנות השמונים ויצא באוגדן בשם The Elmore's Snarf Quest Graphic Novel).
כתבות מיתולוגיות

על אף מחזור החיים הקצר של העיתון ישנן מספר כתבות אשר הפכו לנכסי צאן ברזל בקרב אוכלוסיית שחקני משחקי התפקידים בארץ:
המבוך האקולוגי - כתבה המתארת את הצורך בהיגיון לוגיסטי צרוף בעת הכנת הרפתקה.
היער השרוף - סיפור אשר מביא באופן סאטירי את הלכי המשחק והקונפליקטים המתרחשים בין השחקנים אשר משפיעים באופן ישיר על הדמויות. שניים מהאלמנטים המוזכרים בכתבה זוכים לשחזור בקרב שחקנים עד היום: פיל ורוד מעופף אשר נוחת "במקרה" בנקודה בה עומדת דמות-שחקן מעצבנת במיוחד ואגד קסום אשר נדבק אל פיו של אחת הדמויות כעונש על הבעת מרמור.
תוהו בהתגלמותו - הרחבה לחוקים הנוגעים ל"בדיד פלא" במערכת מבוכים ודרקונים מורחב אשר פירטה את אפשרויות הבדיד לפי הטלת קובייה - הרחבה זו התבססה כמעט אחד-לאחד על טבלאות שהופיעו באחד מספרי הכללים באנגלית (המדריך השלם לקוסם).
המכשף הראשון - ראיון עם יוצר המשחק מבוכים ודרקונים, גרי גייגאקס.
הערות שוליים

↑  Demons under the sink
הסתדרות פועלי אגודת ישראל

הסתדרות פועלי אגודת ישראל היא התאגדות מקצועית שהוקמה בפולין בשנת 1922.
הסתדרות זו, שקמה כחלק מתנועת אגודת ישראל, נוסדה על-מנת להוות איגוד מקצועי כללי של הציבור החרדי.
לקריאה נוספת

פועלי 'אגודת ישראל' (פאג"י) - הסתדרות עובדים חרדית - כפי שהשתקפה בביטאוניה וביומון 'אגודת ישראל' - 'היומן', אלדד נאור, מכון ירושלים למחקרי מדיניות
ערך זה הוא קצרמרבנושא פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרלדיקה כנסייתית

שלט האצולה האפיפיורי של פרנציסקוס
הרלדיקה כנסייתית היא שיטה הרלדית אשר פותחה במקור על ידי הכמורה הנוצרית לסימון מסמכים, אך השימוש בה התרחב כדי לסמל את זהותם של אנשים ומוסדות. השימוש בהרלדיקה במערכות סמלים רשמיות נפוץ בכנסייה הקתולית, בה רוב הבישופים (וגם האפיפיור) מחזיקים בשלט אצולה אישי. שימוש דומה נעשה גם בכמורה האנגליקנית, הלותרנית, הקתולית המזרחית והאורתודוקסית. הרלדיקה כנסייתית נבדלת משיטות הרלדיות אחרות בעיטורים מיוחדים הנלווים למגן ומהווים סמל דרגה. קיים שימוש נרחב בהתקנים הרלדיים מסוימים, כגון מוטו ומגינים בצורות שונות - אך התקנים אחרים, למשל תומכים או ציצה, נפוצים פחות.
עיטור חשוב בהרלדיקה של הכנסייה הקתולית (ובכנסיות נוספות במרכז ומערב אירופה) הוא ה-גאלֶרוֹ - כובע כמורה נמוך כיפה ורחב-תיתוֹרָה. צבעו והקישוטים הנלווים אליו מצביעים על דרגה. הכובע האדום נפוץ למדי כסמל של חשמן, אך משמעות צבעי הכובע עשויה להשתנות בין כנסיות וזרמים שונים. גדילים התלויים לכובע מהווים סמל לדרגה גבוהה ככל שמספרם רב יותר. בכנסיות המזרח השונות משמשים עיטורים של סמלי דת האופייניים להן - כגון כובעי כמורה שונים וכן אדרת או גלימה. עיטורים נוספים בהם נעשה שימוש הרלדי כוללים צלב נוצרי, מטה כמורה ו-מִיטְרֶה (mitre) - מעין מצנפת. שלט האצולה של האפיפיור עושה שימוש בסמלים הרלדיים ייחודיים - כתר אפיפיורי (מכונה טיארה, tiara) או מצנפת (מִיטְרֶה), מפתחות ולפעמים גם סמלים נוספים כגון פליום או שמשייה.
מוסדות, כגון בתי-ספר ודיוקסיות משתמשים בשלטי אצולה הנקראים "לא-אישיים" (אימפרסונליים) או "מאוגדים" (משותפים) ובהם מתקיימת מסורת הרלדית שונה מעט, בה השימוש במיטרה ובמטה הכמורה נפוץ יותר מאשר בשלטי אצולה אישיים.
הפיתול על שם השל

| --- | --- |

ניתן לראות במספר 4 את הפיתול על שם השל
 שיוך:  set of cerebral gyri 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (824) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  gyri temporales transversi 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.140 
 TA2 (2019):  5491 
 מזהה נרוניימס:  1520 
 FMA:  72016 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C2326109 
 
הפיתול על שם השל, קרוי גם הפיתול הרקתי הרוחבי (באנגלית: Heschl's Gyrus או Transverse temporal gyrus) הוא פיתול הנמצא בקליפת המוח, על גבי שטח הפנים של האונה הרקתית, היורד לעומק המענית הצידית. הוא מצחי ל-planum temporale (אנ') ובהמשכו, עמוק יותר בתוך המענית הצידית, נמצאת האינסולה. הפיתול קרוי על שמו של האנטומאי האוסטרי ריכרד השל.
מבנה

לרוב הפיתול על שם השל מורכב מפיתול אחד, אך קיימים הבדלים מורפולוגיים בינאישיים רבים. לעיתים ניתן לראות שני פיתולים ואף שלושה המרכיבים את הפיתול יחדיו, חלק מהמחקרים טוענים כי כאשר נמצאת חלוקה שכזאת הקורטקס האודיטורי הראשוני מתפרש רק על הפיתול הראשון בחלוקה, אך אחרים טוענים כי הקורטקס מתפרש על שני הפיתולים.
תפקוד

חלקו המדיאלי של פיתול זה הוא מקומו של הקורטקס השמיעתי הראשוני (A1), והוא חלק ממערכת השמיעה. צימוד זה נמצא בתחילת המאה ה-20 על סמך צורתם הצפופה של התאים והמיאלין העוטף אותם בניתוחי מוחות שלאחר המוות ומאז שוחזרו גם באמצעים מודרניים כמו דימות תהודה מגנטית תפקודי. מסביב ל-A1 ישנו אזור שמיעתי אסוציאטיבי הנקרא אזור הרצועה (belt region). חלק מאזור זה המעבד את גובה הצליל (pitch), הנקרא מרכז גובה הצליל (pitch center), נמצא על חלקו הלטרלי של הפיתול. באזור זה מתקיימת אסימטריה תפקודית ומבנית בין הפיתול הנימצא בהמיספרה ימין, לבין זה הנמצא בהמיספרה שמאל. האזור הימני פעיל יותר וגדול יותר אצל אנשים להם העדפה תפקודית לחילוץ גובה הצליל באמצעות ספקטרום התדרים העילאיים, ואילו האזור השמאלי פעיל יותר וגדול יותר אצל אלו אשר להם קיימת העדפה לחילוץ הגובה באמצעות זיהוי התדר היסודי. כמו כן באזור לטרלי קדמי נמצא האזור הרוסטרלי אשר לרוב מסומן באות R. אזור זה משמש כחלק ממסלול ה-"מה?" המעורב בזיהוי מאפיינים מורכבים בקלט החושי. עם זאת, ישנו קושי רב להגיע לגבול ברור של האזורים השמיעתיים.
תפקוד > מסלול הולכת המידע השמיעתי

האינפורמציה השמיעתית שמגיעה לפיתול עוברת דרך עצב השמיעה אל גרעינים במוח המוארך, משם היא מטפסת אל המוח האמצעי, ובהמשך לגרעין בתלמוס הנקרא גרעין הברך המרכזי MGN, לאחר העיבוד בתלמוס האינפורמציה מגיעה לפיתול על שם השל, ומשם מתפשט לשאר אזורים על קליפת המוח.
תפקוד > עיבוד טונוטופי

הפיתול מעבד צלילים במבנה טונוטופי של תדירויות, כך שתדירויות קרובות יעובדו בתאי עצב קרובים זה לזה על הפיתול. לכן לאורכו של הפיתול נמתח רצף של תאים שמגיבים לתדירויות שונות הלוך ושוב. ממחקר על קופים נמצא כי ראשית ישנו רצף של תגובה מוגברת המתחיל מתדירות נמוכה בעומק המענית הצידית, העולה לתדירות גבוהה סמוך לתחילת המענית, לאחריו רצף הפוך המתחיל בתדירות גבוהה בעומק המענית ויורד ככל שמתקרבים לתחלת המענית, ולבסוף נמצא רצף התואם לרצף הראשון מבחינת הכיווניות. מסביב לרצפים אלו נמצאים יחידות נוירונליות נוספות אשר ככל הנראה כבר מעבדים יותר מצליל בודד אחד ואינם מציגים טונוטופיות שכזו דבר הנתמך אפילו על ידי הקלטות ירי דחף עצבי מנוירונים בודדים, ועל ידי fMRI.
תפקוד > ניבוי שמיעתי

הפיתול מעורב ברשת העצבית האחראית על יצירת גל mismatch negativity (אנ') או בקיצור MMN. ה-MMN מופיע לאחר שניבוי שנוצר בקליפת המוח לגבי העתיד הקרוב נסתר על ידי קלט חושי, בדמות פוטנציאל קשור-אירוע, דהיינו התפלגות פוטנציאל חשמלי ייחודי על הקרקפת, הניתן למדידה באמצעות EEG. ולכן העובדה שהפיתול על שם השל מעורב ביצירתו מעיד על חלקו בתהליך זיהוי חריגות לניבוי שמיעתי ולעדכונו.
המכשף: סיוטו של הזאב

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "המכשף" מאת אנדז'יי ספקובסקי
 בימוי:  קוואנג איל האן
 הופק בידי:  לורן שמידט היסריך
 תסריט:  בו דמאיו
 מדבבים:  תיאו ג'יימס לארה פולבר גרהם מקטביש מרי מקדונל
 מוזיקה:  Brian D'Oliveira 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Studio Mir
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  23 באוגוסט 2021
 משך הקרנה:  81 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה הנפשה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המכשף: סיוטו של הזאב (באנגלית: The Witcher: Nightmare of the Wolf) הוא סרט פנטזיה אפל מונפש אמריקאי, שהופק על ידי לורן שמידט היסריך עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ומשמש כסרט ספין אוף-פריקוול עבור הסדרה "המכשף".
הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של "נטפליקס" ב-23 באוגוסט 2021.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתמקדת במקורותיו של מדריכו ומורו הרוחני, ובהמשך אף ידידו הקרוב, של גראלט, המכשף וזמיר.
צוות המדבבים

תיאו ג'יימס – וזמיר
לארה פולבר – טטרה
גרהם מקטביש – דגלאן
מרי מקדונל – ליידי זרבסט
הפקה > פיתוח

בינואר 2020, הודיעה נטפליקס כי עיבוד לסרט הנפשה שיהיה פריקוול עבור עלילות "המכשף" נמצא בפיתוח באולפן ההנפשה הדרום קוריאני סטודיו מיר.
הערות שוליים

1 2  "'The Witcher: Nightmare of the Wolf' Headlines Netflix's Upcoming Anime Lineup (EXCLUSIVE)". Variety. June 15, 2021. Retrieved July 8, 2021.
↑  "Netflix's The Witcher movie, Nightmare of the Wolf, now has a runtime". Games Radar. Retrieved January 31, 2021.
↑  Darcy, Ann (February 9, 2020). "Everything We Know About 'The Witcher' Animated Film Coming to Netflix". Showbiz Cheat Sheet. Retrieved January 11, 2021.
↑  "The Witcher: Nightmare of the Wolf is coming to Netflix in August]". The Verge. July 8, 2021. Retrieved July 8, 2021.
↑  "Nightmare Of The Wolf Will Provide The Witcher's Most Important Backstory". ScreenRant. February 14, 2021. Retrieved March 3, 2021.
1 2 3 4  "Netflix Reveals The Witcher: Nightmare of the Wolf Anime Cast and Characters". IGN. July 21, 2021. Retrieved July 21, 2021.
↑  Hipes, Patrick (January 22, 2020). "Netflix Sets 'The Witcher: Nightmare Of The Wolf' Anime Movie". Deadline. Retrieved July 15, 2021.
הסתדרות פועלי השומרון

הסתדרות פועלי השומרון הייתה אחת משלוש הסתדרויות הפועלים שהרכיבו את ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל[דרושה הבהרה].
היסטוריה

הסתדרות פועלי השומרון נוסדה בשנת 1916 על ידי קבוצת פועלים מאנשי העלייה השנייה וקבוצת מבני הגדעונים, אנשי העלייה הראשונה. ועידת היסוד התקיימה בשוני, ליד זכרון יעקב, בהנהגת דוד רמז. אל ההסתדרות הצטרפו פועלים מכרכור, גן שמואל והסביבה.
בשנת 1916, הסתדרות פועלי השומרון ייסדו את קופת חולים של פועלי השומרון על ידי : שמואל יבנאלי, דוד רמז, ונחום סנה..
ההתארגנות סייעה לפועלים לקבל עבודה עבור הממשל הטורקי במלחמת העולם הראשונה בכריתת יערות השומרון, כדי להסיק בעצים את קטרי הרכבות. בסכום אותו קיבלו הקימו מחסן מזון שרכש מזון בסיסי במחירים סיטונאיים ומכר אותו לפועלים במחירי עלות. כך יכלו להתמודד עם המחסור הקשה ששרר בשנים אלה בארץ ישראל.
מחסן זה, יחד עם המחסנים המקבילים של הסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל והסתדרות פועלי יהודה, היווה את התשתית להקמת המשביר המרכזי המאוחד, המפעל הראשון של הסתדרות העובדים הכללית.
בשנת 1919 הצטרפו הפועלים המאוגדים בהסתדרות פועלי השומרון להסתדרות החקלאית של אחדות העבודה, פרט לאנשי מפלגת הפועל הצעיר. בדצמבר 1920 הוקמה ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים בארץ ישראל כהתאגדות כל מסגרות הפועלים הקיימות.
הערות שוליים

↑  שפרה שוורץ, קופת-חולים הכללית - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ-ישראל, המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון, בנגב, 1997, עמוד 45
הפיתול הקדם-מרכזי

| --- | --- |

תרשים תלת־ממדי של הפיתול הקדם-מרכזי
 שיוך:  מוח 
 מיקום אנטומי:  האונה המצחית 
 מזהים
 לטינית (TA98):  gyrus precentralis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.119 
 TA2 (2019):  5458 
 FMA:  61894 
 
הפיתול הקדם-מרכזי (TA: gyrus precentralis) הוא קפל בקליפת המוח, הממוקם בחלק האחורי של האונה המצחית במוח. על קפל זה ממוקם הקורטקס המוטורי הראשוני, אשר מוגדר אצל בני אדם כאזור ברודמן 4.
מיקום

הפיתול הקדם-מרכזי ממוקם קדמית לחריץ המרכזי, חריץ המתווה את החלוקה בין האונה הקודקודית לאונה המצחית, ואחורית לחריץ הקדם-מרכזי. חלקו הלטרלי (צידי) של הפיתול תחום על ידי המענית הצדית (אנ') (lateral sulcus או sylvian fissure), ומן הצד המדיאלי של הפיתול נמצא קפל של רקמת מוח המהווה המשך לפיתול הקדם-מרכזי. קפל זה הנמצא על דופן ההמיספרה נקרא אונית מסב המרכז (Paracentral lobule) מקשר אותו יחד עם הפיתול הבתר-מרכזי (אנ'). האוניה מתפקדת כמוקד שליטה ראשוני של תנועותיו המוטוריות של חלקי הגוף התחתונים, ומקבלת את המידע הסנסורי הראשוני מחלקים אלו.
מבנה

האזור מכיל בשכבה החמישית ריכוז גבוה של תאים פירמידיים (אנ') גדולים במיוחד בשם תאי בץ, תאי עצב רב-קוטביים הנפוצים בקליפת המוח ואשר גוף התא שלהם דומה למשולש. תאי עצב אלו שולחים אקסונים לגרעינים מוטוריים של עצבי הגולגולת, וכן לתאי עצב מוטוריים הממוקמים בקרן הגחונית של חוט השדרה. אקסונים אלו מהווים את המסלול הקורטיקו-ספינלי, נתיב עצבי האחראי על השליטה הרצונית בשרירים באמצעות האזורים הממוקמים בקליפת המוח. תאי בץ, ביחד עם האקסונים שלהם, נקראים תאי עצב מוטוריים עליונים ((אנ')UMN).
הפיתול עצמו מאורגן בצורה סומטוטופית, כך שכמות האקסונים המעצבבים חלקים בגוף מִשְׁתָנָה בהתאם למורכבות ההפעלה של החלק המעוצבב ולא רק לפי גודלו. אך מנגד, על הפיתול נשאר הסדר האנטומי של אזורים קרובים בגוף. לדוגמה התאים השולטים ברגליים ממוקמים על החלק התיכון (מדיאלי) של הפיתול, קרוב לחריץ האורכי ((אנ') longitudinal fissure) המחלק את המוח להמיספרות, התאים השולטים על הפנים נמצאים על החלק הצידי (לטרלי) של הפיתול, והתאים השולטים בזרוע ממוקמים בין הרגליים לפנים. התאים השולטים בזרוע תופסים את רוב השטח של הפיתול, ואכן האזור בעל היכולות המוטוריות המורכבות ביותר הניתנות לביצוע הוא הזרועות וכף היד.
ממחקרים נמצא כי אצל נגנים המתחילים לנגן בגיל מוקדם, רקמת התאים השולטת בשרירים הנחוצים לנגינה גדולה יותר מאשר אצל אחרים אשר לא מנגנים, או לחלופין החלו לנגן בגיל מאוחר. לדוגמה, אצל נגני כינור ניתן לצפות בגידול הרקמה השולטת על שרירי האצבעות השמאליות אשר רובם נמצאים בהמיספרה הימנית.
הקידוד העצבי

הנוירונים הפועלים בפיתול הקדם-מרכזי הם נוירונים המעורבים בעיקר בתנועות רצוניות, לכן כאשר פעולה מסוימת נובעת ממקור רגשי או אוטומטי, לרוב התנועה לא תיוצג על ידי ירייה של פוטנציאלי פעולה של הנוירונים באזור הפיתול.
מרישומי אותות חשמליים הנשלחים מנוירונים בודדים נמצא כי הדחפים העצביים הנשלחים הם לעיתים מנוגדים אחד לשני, ונורים בקצב שונה. התנועה הנצפית היא בכיוון ובגודל הוקטורי של סך הנוירונים המשדרים בזמן הפעולה, כאשר ככל שתדר הירי גדול יותר כך הכוח שמפעיל השריר יהיה גדול יותר. באמצעות מנגנון זה מתאפשר ויסות הכוח הנדרש לפעולות בעלות התנגדות שונה, כמו הרמת חפץ קל לעומת משקולת כבדה.
מלבד לארגון הסומטוטופי, בין התאים הנמצאים על הפיתול ישנן רשתות סינפטיות חזקות המייצגות פעולות ספציפיות המערבות מספר שרירים. לדוגמה, כאשר לאדם יש צורך רצוני לכופף את הרגל, מעורבים בפעולה שרירים רבים כמו שרירי הבטן, האגן, הירך והשוק. הפעולה תתווך על הפיתול באמצעות קשרים חזקים בין נוירונים המפעילים את השרירים הללו המייצרים רשת עצבית לכיפוף הירך המסנכרנת את הנוירונים המעורבים באמצעות ריבוי סינפסות ביניהן.
אספקת דם

רוב אספקת הדם לפיתול הקדם-מרכזי מסופקת באמצעות עורק המוח האמצעי (MCA) (אנ'). האזורים המרכזיים של הפיתול אשר מהווים את הקורטקס המוטורי הראשוני של הרגל, מקבלים אספקת דם מעורק המוח הקדמי (ACA)(אנ').
חשיבות קלינית

פגיעה בפיתול הקדם-מרכזי תגרום לשיתוק תנועות רצוניות בצד הנגדי להמיספירה הפגועה, כאשר האזור בו יתבטא השיתוק הוא מותאם לארגון הסומטוטופי על הפיתול.
ראו גם

האזור המוטורי העיקרי
רפלקס
חוט השדרה
בעיית גוף-נפש
הערות שוליים

↑   עידו אפרתי, עד שתגיעו לסוף הכתבה הזאת, המוח שלכם לא ייראה אותו דבר, באתר TheMarker‏, 11 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A14.1.09.119 
הומונקולוס שמתאר את הארגון הסומטוטופי על גבי הפיתול הקדם-מרכזי
הנתיב הקורטיקו-ספינלי בגוף האדם היוצא מהפיתול הקדם-מרכזי