stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החבר יוסף
ביוגרפיה

החבר יוסף נולד בעיר אובין (כיום חלק מבודפשט, הונגריה). הוא חי בעיר וינה עד שהוגלה ממנה בסביבות שנת 1550 על ידי ממשלת הקיסר פרדיננד הראשון ככל הנראה בשל הנהגת ארגון חשאי בשם "בני ציון". לאחר גלותו, התיישב החבר יוסף בעיר פראג. שם כיהן בנו רבי פתחיה כסופר סת"ם בקהילה היהודית המקומית.
בספר "תולדות הגאון ר' דוד לידא", התגלו פרטים חדשים על החבר יוסף. שם אביו היה פתחיה משה מקרעמניץ, ואחיו היה ישכר בער, אשר נחשב לאחד הראשונים שדנו בספר הזוהר. ישכר בער חיבר מספר ספרים חשובים בתחום הקבלה, כגון "יש שכר", "אמרי בינה", "מקור חכמה", ו"ספר פתחי יה".
על פי המידע החדש שהתפרסם, החבר יוסף נהרג על קידוש השם בקהילת הקודש אובין, מה שמעיד כי מותו היה בנסיבות אלימות. ייתכן כי נרצח בידי השלטונות הקיסריים, אולם פרטים מדויקים על נסיבות מותו אינם ידועים.
החבר יוסף נחשב לאישיות מרכזית בהיסטוריה של המשפחה והקהילה היהודית במזרח אירופה. פעילותו והקשר המשפחתי לגאון מווילנה מעניקים לו מקום של כבוד בהיסטוריה היהודית.
ייתכן שהוא רבי יוסף ב"ר משה מקרעמניץ שחיבר מספר ספרים: ספר נחמד ובאור יפה - ביאור על פירוש רש"י לתורה. "ביאור על ספר שערי דורא" (פראג, שס"ט) "ביאור על ספר מצוות גדול (ונציה שס"ה).
הערות שוליים

אלי אשד‏, " והיו עיניך רואות את מוריך": דיוקנאות אמיתיים וגם מזוייפים של מנהיגים ורבנים יהודיים מימי קדם עד המאה ה-18, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 25 בינואר 2019
↑  אלי אשד‏, " והיו עיניך רואות את מוריך": דיוקנאות אמיתיים וגם מזוייפים של מנהיגים ורבנים יהודיים מימי קדם עד המאה ה-18, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 25 בינואר 2019
1 2 3 4  אלי אשד‏, מה קרה לחבר יוסף?: חקירה גנאלוגית של אדם מיסתורי מהמאה ה-16, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 8 במאי 2009
↑  ר' אברהם אבא אייזנער, תולדות הגאון ר' דוד לידא זללה"ה, ‏ברסלויא תרח"צ (1938), באתר היברובוקס
↑  יוסף, ביאור על רש"י, ‏פראג שעה, באתר היברובוקס
ג'וזף ג'ון תומסון

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1856 מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  30 באוגוסט 1940 (בגיל 83) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Joseph John Thomson. 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  אוונס קולג' (כיום אוניברסיטת מנצ'סטר) טריניטי קולג'
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון ויליאם סטראט ריילי 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 תלמידי דוקטורט:  פול לנז'בן, נילס בוהר, אדוארד אפלטון, ג'ון סילי טאונסנד, אוון וילאנס ריצ'רדסון, ארתור לואלין יוז, ארנסט רתרפורד, רוברט ויליאם דיצ'ברן, הרולד א. וילסון, ג'. א. טיילור, פרנסיס ויליאם אסטון, יו לונגבורן קלנדר, ויליאם לורנס בראג, תיאודור ליימן, ולדיסלב נתנסון, ארנסט ב. לדלאם 
 פרסים והוקרה:  מדליית פאראדיי (1925)  מדליית פרנקלין (1922)  מדליית אלברט (1915)  מדליית קופלי (1914)  פרס נובל לפיזיקה (1906)  מדליית הודג'קין (1902)  מדליית יוז (1902)  המדליה המלכותית (1894) 
 בן או בת זוג:  רוז  תומסון 
 צאצאים:  ג'ורג' פאג'ט תומסון, ג'ואן פאג'ט תומסון 
 תרומות עיקריות
 מחקריו התאורטיים והניסיוניים בהולכת חשמל על ידי גזים.
 חתימה:   
 
ג'וזף ג'ון תומסון (באנגלית: Joseph John Thomson; ‏18 בדצמבר 1856 – 30 באוגוסט 1940), הידוע בכינוי ג'יי. ג'יי. תומסון, היה פיזיקאי אנגלי, מגלה האלקטרון וחתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1906.
תומסון נולד ב-1856 בצ'יטהאם היל (פרבר של מנצ'סטר) שבאנגליה, להורים ממוצא סקוטי. למד הנדסה באוונס קולג' שבמנצ'סטר ועבר לטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1884 מונה למנהל מעבדת קוונדיש בקיימברידג' ושימש בתפקיד זה עד 1918. אחד מתלמידיו היה ארנסט רתרפורד שהחליפו בתפקיד.
תומסון הושפע מעבודותיהם של ג'יימס קלרק מקסוול ווילהלם רנטגן בנושא קרני רנטגן. הוא הסיק כי הקרינה הנפלטת מקתודה מורכבת מחלקיקים טעונים מטען שלילי, להם קרא "גופיפים" (corpuscles), שהיום ידועים כאלקטרונים. קדם לו ג'. ג'ונסון סטוני שהעלה השערה בדבר קיומו של האלקטרון כיחידת מידה באלקטרוכימיה, אבל תומסון שיער שהאלקטרון הוא חלקיק תת-אטומי, הראשון שנתגלה. תגליתו התפרסמה ב-1897 ועוררה התרגשות בקהילייה המדעית, והובילה בסופו של דבר לזכייתו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1906. בנו, סר ג'ורג' פאג'ט תומסון, זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1937 על תגליתו שהאלקטרון הוא גם גל.
על סִפּה של מלחמת העולם הראשונה היה תומסון אחראי לתגלית אחרת, אשר היוותה פריצת דרך נוספת, קיומם של איזוטופים שונים של אותו יסוד.
בשנים 1915–1920 כיהן כנשיא החברה המלכותית. בשנת 1918 מונה למנהל טריניטי קולג' שבקיימברידג' ושימש בתפקיד עד מותו ב-1940.
תומסון קבור בכנסיית וסטמינסטר בסמוך לפיזיקאי דגול אחר, אייזק ניוטון.
ראשית חייו

תומסון נולד ב-18 בדצמבר 1856 במנצ'סטר שבאנגליה. את השכלתו המוקדמת רכש בבתי ספר פרטיים, וכבר אז גילה עניין עמוק במדע וסומן ככשרון מבטיח. כשהיה בן 14, החל ללמוד הנדסה בקולג' אוונס, אך מכיוון שאביו מת בשנת 1873 ואמו לא יכלה לתמוך בו כלכלית בזמן התמחותו נקטע מסלול חייו כמהנדס. כתוצאה מכך החל תומסון ללמוד פיזיקה ומתמטיקה בעזרת מלגה (מענק כספי) שקיבל מאוניברסיטת קיימברידג'. עד מהרה הכירו מוריו בכישוריו המיוחדים, ובעידודם הוא פרסם סדרת מאמרים במתמטיקה, באופן חריג לסטודנט לתואר ראשון.
קריירה > גילוי האלקטרון

מספר מדענים, כגון ויליאם פראוט (William Prout) ונורמן לוקיטר (Norman Lockyr), הציעו שאטומים בנויים מיחידה יותר בסיסית, אך סברו כי היחידה הזאת תהיה בגודל של האטום הכי קטן, מימן. תומסון, ב-1897, היה הראשון להוכיח שישנו חלקיק תת-אטומי, הקטן ביותר מפי 1,000 מהאטום, חלקיק שכיום ידוע כאלקטרון.
תומסון גילה זאת דרך מחקריו על שפופרת קרן קתודית. תומסון הציג את התאוריה שלו ב-30 באפריל 1897 בעקבות הגילוי שקרני קתודה (באותו זמן ידועות כקרני לנארד) יכולות לנוע דרך האוויר הרבה יותר רחוק ממה שאפשרי לחלקיק בגודל אטומי. הוא העריך את המסה של קרני הקתודה על ידי מדידת החום שנפלט כאשר הקרניים פגעו בצומת תרמית והשווה זאת לסטייה של הקרניים על ידי שדה מגנטי. הניסויים שלו הציעו לא רק שקרניים קתודיות קלות ביותר מפי 1,000 מאטום המימן, אלא גם שהמסה שלהם זהה ללא תלות ביסוד ממנו באו. הוא הסיק שהקרניים בנויות מחלקיקים מאוד קלים, בעלי מטען שלילי, חלקיקים המהווים רכיב אוניברסלי של מבנה האטומים. הוא קרא לחלקיקים האלה "קורפסל" (corpuscles), אבל לאחר מכן מדענים העדיפו את השם אלקטרון, שהוצע על ידי ג'ורג' ג'ונסטון סטוני ב-1891, עוד לפני הגילוי של תומסון.
באפריל 1897, לתומסון היו רק סימנים מוקדמים שקרניים קתודיות יכולות להיות מוסטות על ידי שדה חשמלי (חוקרים קודמים כמו היינריך רודולף הרץ חשבו שזה לא אפשרי). חודש לאחר ההצהרה של תומסון על הקורפסל (אלקטרון), הוא מצא שהוא יכול באופן אמין להסיט את הקרניים על ידי שדה חשמלי אם הוא יוצר לחץ נמוך מאוד בשפופרת הקתודית. על ידי השוואה של סטיית הקרניים הקתודיות בהשפעת שדה מגנטי ושדה חשמלי הוא השיג מדידות יותר ודאיות של יחס מטען למסה ואישש את ההשערות הקודמות שלו. זו הפכה לשיטה קלאסית למדידת המסה והמטען של האלקטרון. תומסון האמין שהקורפסלס (אלקטרונים) הגיעו מהאטומים של הגז שנותר בשפופרת לאחר שאיבתה. לפיכך, הוא הסיק שהאטומים ניתנים לחלוקה, ושהקורפסלס הם מאבני הבניין שלהם.
ב-1904 תומסון הציע מודל של האטום, לפיו האטום הוא כדור של חומר טעון חיובית ובתוכו מפוזרים האלקטרונים, כך האלקטרונים בעלי המטען השלילי מאזנים את המטען החיובי של החומר בתוכו הם נמצאים ולכן המטען הכולל של האטום הוא נייטרלי. המודל נקרא "עוגת הצימוקים" ובשמות נוספים דוגמת "פודינג שזיפים" (plum pudding). בתוכו האלקטרונים נראים משובצים בתוך תווך בעל מטען חיובי כמו שזיפים בפודינג שזיפים (למעשה במודל של תומסון האלקטרונים לא היו נייחים אלא נעו במהירות בהתאם לכוחות האלקטרוסטיים באטום).
קריירה > גילוי האיזוטופים

ב-1912, כחלק ממחקרו על הרכב זרמים של חלקיקים טעונים חיובית, שנקראו אז קרני תעלה (canal rays), תומסן ועוזר המחקר שלו פרנסיס ויליאם אסטון, תיעלו זרם של יוני ניאון דרך שדה מגנטי וחשמלי ומדדו את ההיסט על ידי הנחת לוח צילום במסלול הזרם. הם זיהו שני אזורים של אור על לוח הצילום, כלומר שני היסטים שונים, והסיקו שהניאון מכיל אטומים משתי מסות אטומיות שונות (ניאון 20 וניאון 22), כלומר שני איזוטופים. זו הייתה ההוכחה הראשונה לאיזוטופים של יסוד יציב; קדם להם פרדריק סודי שהציע את קיומם של איזוטופים כדי להסביר את הדעיכה של יסודות רדיואקטיביים מסוימים.
ההפרדה של איזוטופים על בסיס המסה שלהם הייתה הדוגמה הראשונה של ספקטרומטר מסה, שבאופן הדרגתי שופר והתפתח לשיטה כללית על ידי פרנסיס ויליאם אסטון וארתור ג'פרי דמפסטר.
בפינה הימנית למטה סימונים שנוצרו על ידי שני איזוטופים של ניאון: ניאון-20 וניאון-22
הדיוויזיה ה-12 ההודית (צבא הודו הבריטית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הודו הבריטית הודו הבריטית
 שיוך:   צבא הודו הבריטית
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 במרץ 1915 – 1 במרץ 1916 (שנה)
 מקים היחידה:  מייג'ור גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס השלישי (קורפוס החידקל) (אנ')
 מפקדים:  מייג'ור גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג
 
הדיוויזיה ה-12 ההודית הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שנבנתה בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונלחמה במערכה במסופוטמיה. פורקה בשלהי המלחמה ויחידותה צורפו לדיוויזיות אחרות.
רקע

בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשה בריטניה למסופוטמיה באזור שאט אל ערב וחייליה החלו להתקדם מערבה במגמה להשתלט על דרום מזרח מסופוטמיה כדי להגן על מקורות הנפט בפרס ועל נתיב הובלת הנפט במפרץ הפרסי.
כדי לסייע לבריטניה הצטרף למערכה חיל המשלוח ההודי שהורכב ברובו מחיילים של צבא הודו הבריטית. כוחות משנה של חיל משלוח זה נשלחו אל כל זירות הלחימה בהן נלחמו מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז. הכוח הגדול ביותר של חיל המשלוח היה כוח D שנשלח למסופטמיה. תהליך בניית כוח D נמשך תקופה ארוכה והגיע לשיאו ב-1916 לקראת חידוש המערכה על בגדאד כשבמהלך תקופה זו נבנו או הועברו לזירה זו 8 דיוויזיות כשהדיוויזיה ה-12 היא אחת מהן.
ההיסטוריה של הדיוויזיה

הדיוויזיה ה-12 הוקמה במרץ 1915 בהודו תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג וכללה בעיקר חיילים מהמחוזות השונים של הודו ובנוסף יחידות קטנות של חיילים אנגלים. הדיוויזיה הגיעה לזירת מסופוטמיה באפריל 1915 ובתקופה בה התקיימה השתתפה בקרבות הבאים:
אפריל 1915: קרב שוויבה
מאי 1915: קרב קפאייה (Battle of Khafajiya)
יוני-יולי 1915: קרב נאסריה
ינואר 1916: קרב בוטאנויה (Butanuja)
במרץ 1916 פורקה הדיוויזיה והבריגדות שלה הועברו לדיוויזיה ה-15.
יחידות הדיוויזיה

| יחידה | מפקד | יחידות משנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| הבריגדה ההודית ה-12 (אנ') | • בריגדיר גנרל ברוקינג (H.T. Brooking) • לוטננט קולונל מלקולם (W.L. Malcolm) • בריגדיר גנרל דנספורד (F.P.S. Dunsford) | • הרגימנט המלכותי של מערב קנט (אנ') • הרגימנט ה-90 של פונג'אב (אנ') • רגימנט הרגלים ה-44 של מרווארה (אנ') • בטליון הרגלים הראג'פוטים של הנסיך אלברט ויקטור (אנ') • הרגימנט ה-67 של פונג'אב (אנ') • בטליון 1/5 של הרגימנט המלכותי של מערב סארי (אנ') |  • בטליון הרגלים הראג'פוטים של הנסיך אלברט ויקטור עבר בספטמבר 1915 לבריגדה ה-33 • הרגימנט ה-67 של פונג'אב עבר באפריל 1915 לבריגדה ה-33 בטליון 1/5 של הרגימנט המלכותי של מערב סארי הגיע מהדיוויזיה ה-34, בפברואר 1916 |
| הבריגדה ההודית ה-30 (אנ') | בריגדיר גנרל צ'ארלס מליס (אנ') | • הרגימנט ה-24 של פונג'אב (אנ') • הרגימנט ה-76 של פונג'אב (אנ') • רגימנט הרגלים ה-126 של בלוצ'יסטן (אנ') • הבטליון השני של רגימנט הרובאים גורקה ה-7 של הדוכס מאדינבורו (אנ') • חצי מהבטליון ה-2 מהרגימנט המלכותי של מערב קנט (אנ') • בטליון 1/4 של הרגימנט המלכותי של המפשייר (אנ') • חצי מהרגימנט ה-67 של פונג'אב (אנ')  | • חצי מהרגימנט ה-67 של פונג'אב הגיע בנובמבר 1915 מהבריגדה ה-12 • בטליון 1/4 של הרגימנט המלכותי של המפשייר (אנ') עבר לבריגדה ההודית ה-33 • בספטמבר 1915 הועברה בריגדה זו לפיקוד הדיוויזיה השישית "פונה" וחייליה נפלו בשבי הטורקי לאחר המצור על כות |
| הבריגדה ההודית ה-33 (אנ') | • בריגדיר גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג • בריגדיר גנרל וופשר (R. Wapshare) • בריגדיר גנרל ברוקינג (H.T. Brooking) • בריגדיר גנרל דגלס (J.A. Douglas) | • בטליון 1/4 של הרגימנט המלכותי של המפשייר (אנ') • הרגימנט ה-11 של הראג'פוטים (אנ') • הרגימנט ה-66 של פונג'אב (אנ') • הרגימנט ה-67 של פונג'אב (אנ') • בטליון הרגלים הראג'פוטים של הנסיך אלברט ויקטור (אנ') • הרגימנט ה-43 של ארינפורה (אנ') • רגימנט הרגלים ה-20 מפונג'אב של הדוכס מקיימברידג' (אנ') | הבריגדה פורקה בדצמבר 1915 והוחלפה על ידי הבריגדה ה-34  • בטליון הרגלים הראג'פוטים של הנסיך אלברט ויקטור הגיע בספטמבר 1915 מהבריגדה ה-12 |
| הבריגדה ההודית ה-34 (אנ') | בריגדיר גנרל טידסוול (E.C. Tidswell) | • בטליון 1/5 של הרגימנט המלכותי של מערב סארי (אנ') • הרגימנט ה-31 של פונג'אב (אנ') • בטליון 1 של רגימנט הרגלים ההודי ה-112 (אנ') • רגימנט מהאראטס ה-114 (אנ') • חצי מהבטליון ה-2 מהרגימנט המלכותי של מערב קנט (אנ')  | • בטליון 1/5 של הרגימנט המלכותי של מערב סארי הועבר לבריגדה ה-12 בפברואר 1916 |
| יחידת הפרשים של הדיוויזיה |  | 2 פלוגות מרגימנט הפרשים הקלים ה-33 של המלכה ויקטוריה (אנ') | יחידה זו הייתה שייכת לדיוויזיה השישית "פונה" אולם הצליחה לחמוק מהמצור על כות ולהצטרף לכוחות שנסו לשבור את המצור |
| הארטילריה הדיוויזיונית |  | • סוללת התותחים הכבדים ה-86 מהארטילריה המלכותית של חיל המצב (אנ') • סוללת התותחים הכבדים ה-104 מהארטילריה המלכותית של חיל המצב • סוללה 1/5 מבריגדת ווסקס השנייה של ארטילריית השדה המלכותית (אנ') |  |
| ההנדסה הדיוויזיונית |  | • פלוגה מרגימנט המהנדסים והחפרים (Sappers and Miners) • יחידת האיתות של הדיוויזיה |  |
לקריאה נוספת

Haythornthwaite, Philip J. (1996). The World War One Source Book. London: Arms and Armour Press. ISBN 1-85409-351-7.
Moberly, F.J. (1923). Official History of the War: Mesopotamia Campaign. London: Imperial War Museum. ISBN 1-870423-30-5.
Perry, F.W. (1993). Order of Battle of Divisions Part 5B. Indian Army Divisions. Newport: Ray Westlake Military Books. ISBN 1-871167-23-X.
Barker, A. J. (2009). The First Iraq War – 1914–1918: Britain's Mesopotamian Campaign. New York: Enigma Books. ISBN 978-0-9824911-7-1.
Knight, Paul (2013). The British Army in Mesopotamia, 1914–1918. Jefferson, NC: McFarland. ISBN 978-0-7864-7049-5.
Moberly, F. J. (1997) [1927]. The Campaign in Mesopotamia 1914–1918. History of the Great War Based on Official Documents. Vol. IV. Compiled at the Request of the Government of India, under the Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence (Imperial War Museum and Battery Press repr. ed.). London: HMSO. ISBN 978-0-89839-290-6.
הערות שוליים

↑  כוח D כלל מעל 500,000 חיילים
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
הדיוויזיה ה-18 ההודית (צבא הודו הבריטית)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  הודו הבריטית הודו הבריטית
 שיוך:   צבא הודו הבריטית
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  דצמבר 1917 – 1921 (כ־3 שנים)
 מקים היחידה:  מייג'ור גנרל יו דלרימפל פאנשאוה (אנ')
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה המרד העיראקי ב-1920
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס הראשון (אנ')
 מפקדים:  מייג'ור גנרל יו דלרימפל פאנשאוה (אנ') מייג'ור גנרל תיאודור פרייזר (אנ')
הדיוויזיה ה-18 ההודית הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שנבנתה בשלהי מלחמת העולם הראשונה ונלחמה במערכה במסופוטמיה. הקמת הדיוויזיה הייתה חלק מהמאמץ לחזק את הצבא הבריטי אחרי הכישלון במצור על כות ב-1916. הדיוויזיה השתתפה בניצחונות הבריטים על הצבא העות'מאני בשנים 1917–1918. עם סיום המלחמה נשארה הדיוויזיה כחיל משמר בעיראק והשתתפה בדיכוי המרד העיראקי ב-1920. פורקה ב-1921.
רקע

בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשה בריטניה למסופוטמיה באזור שאט אל ערב וחייליה החלו להתקדם מערבה במגמה להשתלט על דרום מזרח מסופוטמיה כדי להגן על מקורות הנפט בפרס ועל נתיב הובלת הנפט במפרץ הפרסי.
כדי לסייע לבריטניה הצטרף למערכה חיל המשלוח ההודי שהורכב ברובו מחיילים של צבא הודו הבריטית. כוחות משנה של חיל משלוח זה נשלחו אל כל זירות הלחימה בהן נלחמו מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז. הכוח הגדול ביותר של חיל המשלוח היה כוח D שנשלח למסופטמיה. תהליך בניית כוח D נמשך תקופה ארוכה והגיע לשיאו ב-1916 כשלוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד הוביל מהלך לתיגבור משמעותי של הכוח הבריטי לקראת חידוש המערכה על בגדאד. במהלך תקופה זו נבנו או הועברו לזירה זו 8 דיוויזיות כשהדיוויזיה ה-18 הייתה האחרונה מהן.
ההיסטוריה של הדיוויזיה

הדיוויזיה ה-18 הוקמה בדצמבר 1917 במסופוטמיה והיא כללה בעיקר חיילים מהמחוזות השונים של הודו ובנוסף יחידות קטנות של חיילים אנגלים. הדיוויזיה התארגנה ב-בגדאד (שנכבשה במרץ אותה שנה) מתוך תגבורת שהגיעה מהודו ומבטליונים שכבר שהו במסופוטמיה. לאחר תקופת התארגנות והסתגלות לאקלים במסופוטמיה השתתפה הדיוויזיה בקרבות הבאים:
23-26 באוקטובר 1918: "קרב ערוץ פאט-הא" (Fat-ha Gorge) שלייד הזב הקטן.
28-30 באוקטובר 1918:  קרב שרקט
מייד לאחר סיום קרב שרקט נשלחה הדיוויזיה לכבוש את מוסול. בהגיעה למרחק של כ-20 ק"מ מהעיר נחתם הסכם הפסקת האש של מודרוס. על אף ההסכם המשיכה הדיוויזיה לכוון מוסול וכבשה אותה. לאחר מהלך זה דרש מפקד הכוח הטורקי במסופוטמיה מהבריטים לסגת ממוסול בחזרה לקו בו שהו עם כניסת הפסקת האש לתוקף. לאחר סירוב הבריטים לסגת נכלל מהלך זה בדיונים של הסכמי השלום.
לאחר המלחמה נשארה הדיוויזיה בעיראק ככוח כיבוש למשימות שיטור ושמירה.
באפריל 1920 אושר בועידת סן רמו המנדט הבריטי על מסופוטמיה. בעקבות אישור זה פרץ מרד כנגד השלטון הבריטי ובו נטלו חלק קצינים לשעבר בצבא האימפריה העות'מאנית, סוכנים צרפתים, לאומנים מהתנועה הלאומית הערבית וכורדים מצפון עיראק ששאפו לעצמאות. הדיוויזיה ה-17 הייתה בין הכוחות עליהם הוטל לדכא את המרד. המרד דוכא בסופו של דבר אך במחיר של כ-2,300 חללים בריטים שחלקם היו מהדיוויזיה ה-18.
ב-1921 פורקה הדיוויזיה וחייליה הוחזרו לארצותיהם.
סדר הכוחות במערכה במסופוטמיה

| יחידה | מפקד | יחידות משנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| הבריגדה ההודית ה-53 (אנ') | בריגדיר גנרל ג'. א. פ. סנדרס (G.A.F. Sanders) | • בטלין 1/9 של רגימנט הרגלים "מידלסקס" (אנ') • הבטליון ה-1 של רגימנט הרגלים "פונג'אב" (אנ') • הבטליון ה-1 של רגימנט הרגלים של "גורקה" (אנ') • סוללת המקלעים ה-207 |  |
| הבריגדה ההודית ה-54 (אנ') | בריגדיר גנרל מ. ר. וו. נייטינגל (M.R.W. Nightingale) | • בטליון 1/5 של רגימנט הרגלים המלכותי של מערב קנט (אנ') • הרגימנט ה-25 "פונג'אב" (אנ') • הבטליון ה-1 של רגימנט הרובאים ה-39 "גרוואל" (אנ') • רגימנט הרגלים ה-52 "סיקים" (אנ') • סוללת המקלעים ה-238 |  |
| הבריגדה ההודית ה-55 (אנ') | בריגדיר גנרל א. ג'. קמפבל (אנ') בריגדיר גנרל ג'ורג' מורטימר מוריס (אנ') | • בטליון 1/5 של רגימנט הרגלים של מזרח סארי (אנ') • הבטליון ה-1 של רגימנט הרגלים ה-10 "ג'טס" (אנ') • רגימנט הרגלים ה-87 מ"פונג'אב" (אנ') • רגימנט הרגלים ה-94 "ראסל" (אנ') • סוללת המקלעים ה-239 |  |
| הארטילריה הדיוויזיונית |  | • יחידת ארטילריית השדה ה-2 (אנ') מרגימנט הארטילריה המלכותי (אנ') • יחידת ארטילריית השדה ה-1 (אנ') מרגימנט הארטילריה המלכותי (אנ') |  |
| ההנדסה הדיוויזיונית |  | • יחידות הנדסה של רגימנט ההנדסה הבנגלי (אנ') • יחידת איתות של כוחות האיתות המלכותיים (אנ') • רגימנט ההנדסה ה-104 "האזרה" (אנ') • רגימנט ההנדסה ה-32 ה"סיקים" (אנ') |  |
| יחידות דיוויזיוניות |  | • סוללת המקלעים ה-249 • בטליון מכונות היריה ה-18 • יחידות רפואה של כוחות הרפואה המלכותיים (אנ') • יחידת התובלה ה-12 מכוחות התובלה והשירותים המלכותיים (אנ') |  |
לקריאה נוספת

WILSON-JOHNSTON Walter Edward, An Account of the Operations of the 18th (Indian) Division in Mesopotamia, ST. Marine's press' Craven street W.C. London' 1919
Haythornthwaite, Philip J. (1996). The World War One Source Book. London: Arms and Armour Press. ISBN 1-85409-351-7.
Moberly, F.J. (1997) [1923]. Official History of the War: Mesopotamia Campaign. London: Imperial War Museum. ISBN 1-870423-30-5.
Perry, F.W. (1993). Order of Battle of Divisions Part 5B. Indian Army Divisions. Newport: Ray Westlake Military Books. ISBN 1-871167-23-X.
Barker, A. J. (2009). The First Iraq War – 1914–1918: Britain's Mesopotamian Campaign. New York: Enigma Books. ISBN 978-0-9824911-7-1.
Knight, Paul (2013). The British Army in Mesopotamia, 1914–1918. Jefferson, NC: McFarland. ISBN 978-0-7864-7049-5.
Moberly, F. J. (1997) [1927]. The Campaign in Mesopotamia 1914–1918. History of the Great War Based on Official Documents. Vol. IV. Compiled at the Request of the Government of India, under the Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence (Imperial War Museum and Battery Press repr. ed.). London: HMSO. ISBN 978-0-89839-290-6.
הערות שוליים

↑  כוח D כלל מעל 500,000 חיילים
↑  אל הספר
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
הים האיקרי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  הים האגאי 
 סוג:  ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  יוון 
 קואורדינטות:  37°28′00″N 26°20′00″E﻿ / ﻿37.466666666667°N 26.333333333333°E﻿ / 37.466666666667; 26.333333333333
 he
 
הים האיקרי (ביוונית: Ικάριο Πέλαγος) הוא ים שולי בים התיכון השוכן בין האיים הקיקלאדיים לאסיה הקטנה. גבולות הים לא מוגדרים במדויק אך לרוב הוא מתואר כחלק מן הים האגאי מדרום לכיוס, ממזרח לקיקלאדות המזרחיות וממערב לאסיה הקטנה. הוא מכיל האיים של סאמוס, קוס, פטמוס, לרוס ואיקריה.
הים האיקרי הוא הים במיתולוגיה היוונית אליו איקרוס נפל את נפילתו הקטלנית מהשמים במהלך טיסתו מכרתים עם אביו דדלוס. שמו של הים מגיע משם האי איקריה המגיע מאיקרוס.
הערות שוליים

↑  LacusCurtius • Strabo's Geography — Book X Chapter 5, penelope.uchicago.edu
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שער הרחמים (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע מאיר בנאי
 מתוך האלבום וביניהם
 יצא לאור:  1992
 סוגה:  בלדת רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  3:50
 חברת תקליטים:  NMC
 כתיבה:  מאיר בנאי
 לחן:  מאיר בנאי
 הפקה:  משה לוי
| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"שער הרחמים" הוא שיר מאת מאיר בנאי מתוך אלבומו הרביעי, "וביניהם".