stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני פפרמן
מחקרים ופרסומים > פרסומים נבחרים

Pfeffermann, D. and Preminger, A. (2021). Estimation Under Mode Effects and Proxy Surveys, Accounting for Non-ignorable Nonresponse. Sankhya A
Pfeffermann, D. and Ben-Hur, D. (2018). Estimation of Randomisation Mean Square Error in Small Area Estimation. International Statistical Review. Aguascalientes: International Statistical Institute, Wiley.
Kennet, R. Pfeffermann, D. and Steinberg, D.M. (2018). Election Polls – A Survey, A Critique, and Proposals. Annual Review of Statistics and Its Application, Vol. 5:1–24. Danvers: Annual Reviews. Pfeffermann, D. (2013). New Important Developments in Small Area Estimation. Statistical Science (28)1. Bethesda: IMS.
Pfeffermann, D. (2011). Modelling of Complex Survey Data: Why Model? Why Is It a Problem. Survey Methodology, 37(2):115–136. Ottawa: Statistics Canada.
Pfeffermann, D. and Landsman, V. (2011). Are Private Schools Better Than Public Schools? Assessment by Methods for Observational Studies. The Annals of Applied Statistics, 5(3) Bethesda: IMS.
Pfeffermann, D. and Tiller, R.B. (2006). Small-Area Estimation With State Space Models Subject to Benchmark Constraints. Journal of the American Statistical Association, 101:1387–1397. Boston: The American Statistical Association.
Pfeffermann, D. and Sverchkov, M. (2004). Prediction of Finite Population Totals Based on the Sample Distribution. Survey methodology, 30(1). Ottawa: Statistics Canada.
Pfeffermann, D., Skinner, C.J. and Humphreis K. (2002). "The Estimation of Gross Flows in the Presence of Measurement Error Using Auxiliary Variables. Journal of the Royal Statistical Society Series A (Statistics in Society), 161(1): 13–32. London: The Royal Statistical Society.
Batholomew, D.J., Pfeffermann, D., Haworth, M., Quenneville, Wilson, J.T. (2000). Estimating the Underlying Change in Unemployment in the UK – Discussion. Journal of the Royal Statistical Society Series A (Statistics in Society), 163:329-339. London: The Royal Statistical Society.
Pfeffermann, D. The Role of Sampling Weights When Modelling Survey Data. International Statistical Review, 61(2). Aguascalientes: International Statistical Institute, Wiley.
Sample Survey: Design, Methods and Applications. Handbook of Statistics 29A. D. Pfefferman and C. R. Rao (Eds.). Amsterdam: Elsevier.
פרסים

Waksberg - על "תרומה יוצאת דופן למתודולוגיית סקרים" (2011).
West Medal -מהאגודה הסטטיסטית המלכותית על תרומותיו החשובות בתחום הדגימה ועל פעילותו לקדם את הסטטיסטיקה הרשמית (2017).
Julius Shiskin Memorial Award for Economic Statistics - על שיתוף הפעולה עם ארגונים סטטיסטיים בעולם בשיפור תוכניות מרכזיות כגון סדרות זמן של אמידת אזורים קטנים, אומדני טעות ממוצעת בגורמי התאמה של מגמות ושל ניכויים עונתיים, עיבוד נתוני סקר מורכבים, חישובי דגימה אינפורמטיבית ואי-השבה (2018).
SAE - על תרומה משמעותית למתודולוגיה של דגימה ולסטטיסטיקה רשמית, בעיקר בתחומים של אמידת אזורים קטנים, ועל עבודתו הראויה לציון בניהול לשכה לסטטיסטיקה לאומית (2018).
ד"ר פומרנץ

| --- | --- |

הפוסטר של הסרט ד"ר פומרנץ
 בימוי:  אסי דיין
 הופק בידי:  אייל שיראי
 תסריט:  אסי דיין
 עריכה:  זהר סלע
 שחקנים ראשיים:  אסי דיין יבגניה דודינה שלמה בר-שביט צופית גרנט אושיק לוי מיכאל הנגבי שלמה וישינסקי יוסף כרמון רבקה מיכאלי שמיל בן ארי לוסי דובינצ'יק 
 מוזיקה:  עמית פוזננסקי
 צילום:  בועז יהונתן יעקב
 מדינה:  ישראל
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  23 בפברואר 2012
 משך הקרנה:  88 דק' 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה שחורה 
 תקציב:  2,000,000 ש"ח
 הכנסות:  342,000 ש"ח
 דף הסרט ב־IMDb
 
ד"ר פומרנץ הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של אסי דיין, שיצא לאקרנים בשנת 2012. זהו סרטו האחרון של דיין כבמאי.
עלילה

הסרט מתאר את ד"ר יואל פומרנץ (אסי דיין), פסיכולוג קליני בערוב ימיו המקצועיים והאישיים, שחי עם בנו יואב (מיכאל הנגבי), איש תסמונת אספרגר העובד כפקח חניה. השניים מתפקדים לכאורה ושורדים את חייהם בדוחק ובדחק, אך הפער בין חייהם היומיומיים ותפקודם האישי והחברתי הנורמטיבי הולך וגדל לאורך העלילה ומהווה את מוקד הסרט, הן מבחינת ההומור המקברי והן מבחינת המסר האקזיסטנציאליסטי שמלווה אותו - "החיים הם מחלה עם 100% תמותה", מסביר ד"ר פומרנץ למטופליו האובדניים.
רעיונות אלו מושפעים מחייו האישיים של השחקן והבמאי אסי דיין, המגלם את גיבור הסרט, במיוחד לגבי סוגיית ההתאבדות והקשר שלה למידת התמיכה החברתית או הבדידות והניכור הבינאישי בחיים, שעימם מתמודדים כל גיבורי הסרט.
שחקנים בולטים נוספים בסרט הם רבקה מיכאלי, שלמה וישינסקי, יוסף כרמון, שמיל בן ארי, שלמה בר-שביט, יבגניה דודינה, צופית גרנט, לוסי דובינצ'יק ואושיק לוי.
התגובות לסרט

הסרט לא זכה לצופים רבים בבתי הקולנוע, אך זכה לביקורות חיוביות.
הפצה

הסרט נתמך על ידי קרן הקולנוע הישראלי בשיתוף yes והופץ לבתי הקולנוע על ידי חברת "יונייטד קינג", אולם לא הופץ תחילה במדיה ביתית. בעקבות מותו של אסי דיין במאי 2014, הסרט ראה אור לראשונה במהדורת DVD ביוני 2014.
הערות שוליים

↑  מתן שירם, ‏דרוש קהל: אכזבה מהכנסות הסרטים הישראליים ב-2012, באתר גלובס, 8 בפברואר 2013
| סרטי אסי דיין |
| --- | --- | --- |
| עבודתו כבמאי | הזמנה לרצח (1973) • חגיגה לעיניים (1975) • יופי של צרות! (1976) • גבעת חלפון אינה עונה (1976) • שלאגר (1979) • עם ישראל חי (1981) • מלך ליום אחד (1982) • בחינת בגרות (1983) • הטוב הרע והלא נורא (1986) • החיים על פי אגפא (1991) • שמיכה חשמלית ושמה משה (1995) • מר באום (1997) • המדריך לכיסוי התחת (קצר, 1998) • הבשורה על פי אלוהים (2004) • ד"ר פומרנץ (2012) |  |
| עבודתו כשחקן | הוא הלך בשדות (1967) • סיירים (1967) • חמישה ימים בסיני (1969) • נאהבים לנצח (1969) • מותו של יהודי (1970) • השמלה (1970) • הבטחה עם שחר (1971) • חצי חצי (1971) • שלושה ואחת (1974) • המכירה הכללית (1976) • מבצע יונתן (1977) • קשר האורניום (1978) • רגעים (1979) • האיש שבא לקחת (1981) • מירי (1983) • מאחורי הסורגים (1984) • בנות (1985) • עד סוף הלילה (1985) • מחץ הדלתא (1986) • הקרב על הוועד (1986) • פוטו רומן (1988) • הינשוף (1988) • זמן אמת (1991) • זיכרון דברים (1995) • בן-גוריון (1997) • אין שמות על הדלתות (1997) • כאילו כלום לא קרה (1999) • ההסדר (2000) • זמזום (2001) • אודות המוניטין (2001) • השיבה מהודו (2002) • מדורת השבט (2002) • בקרוב יקרה לך משהו טוב (2006) • למראית עין (2006) • הדברים שמאחורי השמש (2006) • חופשת קיץ (2007) • מדוזות (2007) • רק כלבים רצים חופשי (2007) • ד"ר פומרנץ (2012) |  |
ד'תשל"ה

ד'תשל"ה (4735)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 974 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 975. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דני פרי

| --- | --- |

פרי (עם הכדור) בשנת 1985
 לידה:  17 באוקטובר 1966 (בן 57) הייטסוויל, מרילנד, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.08 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק
 דראפט:  בחירה שנייה, 1989 לוס אנג'לס קליפרס
 קבוצות כשחקן
 1989–1990 1990–2000 2000–2003:  וירטוס רומא קליבלנד קאבלירס סן אנטוניו ספרס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2003) זכייה בפרס נייסמית' (1989)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 2005–2010 2012–2014 2019:  קליבלנד קאבלירס אטלנטה הוקס ניו אורלינס פליקנס
דניאל ג'ון וילארד "דני" פֶרי (באנגלית: Daniel John Willard "Danny" Ferry; נולד ב-17 באוקטובר 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2003. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת המשחק ב-NBA הם 7.0 נקודות, 2.8 ריבאונדים, ו-1.3 אסיסטים למשחק. לאחר פרישתו ממשחק שימש כג'נרל מנג'ר של קליבלנד קאבלירס (2005–2010), אטלנטה הוקס (2012–2014) וניו אורלינס פליקנס (2019).
בנו של בוב פרי, אשר שיחק ב-NBA בין השנים 1959–1969, והיה הג'נרל מנג'ר של וושינגטון בולטס בין השנים 1973–1990.
קריירת תיכונים ומכללות

פרי נולד וגדל בעיר הייטסוויל שבמרילנד, ובנערותו שיחק בקבוצת הכדורסל של תיכון "DeMatha Catholic" שבעיר תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל מורגן ווטן. בעונתו האחרונה בקבוצה זכה בפרס שחקן העונה של ליגת התיכונים האמריקאית כולה, ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בין השנים 1985–1989 למד פרי באוניברסיטת דיוק, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן מייק ששבסקי. בעונתו הראשונה קלע 6.9 נקודות בממוצע למשחק בלבד, אולם קבוצתו העפילה עד גמר טורניר אליפות המכללות, בו הפסידה מול אוניברסיטת לואיוויל. בעונה העוקבת היה הקלעי המוביל של דיוק, כשקלע 14.0 נקודות למשחק. בעונת 1987/1988 הוביל את כל שחקני מחוז ה-ACC בממוצע נקודות למשחק, עם 19.1, אליהן הוסיף 7.6 ריבאונדים ו-4.0 אסיסטים למשחק. באותה עונה העפילה דיוק לפיינל פור אליפות המכללות בפעם השישית בתולדותיה, בטרם הפסידה בחצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס, בה שיחק דני מאנינג. בעונתו האחרונה במכללות, 1988/1989, נבחר בפעם השנייה לשחקן העונה של המחוז, ואף זכה בפרס נייסמית' המוענק לשחקן המכללות המצטיין בארצות הברית, לאחר שרשם ממוצעים של 22.6 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק. ב-12 באוקטובר 1988 קבע את שיא המועדון עבור נקודות במשחק, כשקלע 58 נקודות מול אוניברסיטת מיאמי. גם בעונה זו הודחה דיוק בחצי גמר אליפות המכללות, הפעם מול אוניברסיטת סיטון הול אותה הוביל אנדרו גייז.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1989 נלקח פרי על ידי לוס אנג'לס קליפרס בבחירה השנייה, אחרי פרביס אליסון שנבחר ראשון. פרי סירב לשחק עבור הקליפרס, אשר רשמו ב-3 העונות הקודמות מאזן כולל של 50 ניצחונות לעומת 196 הפסדים (20.3%), ובעקבות דחיית בקשתו לטרייד חתם על חוזה בקבוצת וירטוס רומא מליגת העל האיטלקית. בעונת 1989/1990 הפסידה רומא בגמר הגביע האיטלקי מול וירטוס בולוניה, וסיימה במקום השמיני בליגה. בעונתו היחידה בקבוצה הוביל פרי את קלעיה, עם ממוצע של כ-23 נקודות למשחק.
לקראת עונת 1990/1991 שלחו הקליפרס את זכויות הדראפט של פרי לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לרון הארפר ו-3 בחירות דראפט עתידיות. ביוני 1990 חתם פרי על חוזה ל-10 עונות בקליבלנד, עבור כ-34 מיליון דולר. על אף הציפיות הגבוהות ממנו לאחר קריירת המכללות המרשימה, התקשה פרי לבלוט בקליבלנד, וב-10 עונותיו בקבוצה שימש בעיקר כשחקן ספסל וקלע כ-7.8 נקודות בממוצע למשחק. עונתו הטובה ביותר מבחינה אישית הייתה 1995/1996, במהלכה פתח ב-79 משחקים וקלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק. בעת עזיבתו את הקאבלירס בשנת 2000 היה השחקן בעל מספר המשחקים הרב ביותר בתולדות הקבוצה – 723.
באוגוסט 2000 חתם פרי על חוזה בסן אנטוניו ספרס. בעונתו האחרונה בקריירה, 2002/2003, קלע 1.9 נקודות למשחק וזכה עם הספרס באליפות ה-NBA.
קריירת ניהול

ביוני 2005, לאחר שנתיים בצוות הניהולי של הספרס, מונה פרי לג'נרל מנג'ר של קליבלנד קאבלירס, כמחליפו של ג'ים פקסון. פעולתו הראשונה בקבוצה הייתה מינויו של מייק בראון לעמדת המאמן הראשי, במקומו של ברנדן מלון. בעונת 2005/2006 העפילה קליבלנד לשלב הפלייאוף לראשונה מזה 8 שנים, בהובלת לברון ג'יימס בן ה-21. בסיבוב הפלייאוף השני הפסידה הקבוצה מול דטרויט פיסטונס. בעונה העוקבת העפילו הקאבלירס לגמר ה-NBA, בין היתר הודות לצירופו של הקלע לארי יוז מוושינגטון ויזארדס, אך בסדרת הגמר עצמה הובסה קליבלנד על ידי סן אנטוניו ספרס בתוצאה 0–4. בפברואר 2008 צירף פרי את בן וולאס, וולי זרביאק ודלונטה וסט, ובשנתיים הבאות הביא לקבוצה בטריידים שונים שחקנים בולטים דוגמת מו ויליאמס, שאקיל אוניל, אנתוני פארקר ואנטואן ג'יימיסון, אשר סייעו לקבוצה לסיים את עונות 2009 ו-2010 עם המאזן הטוב ב-NBA. על אף הצלחת קליבלנד בעונה הסדירה, היא לא הצליחה לשחזר את הישג ההעפלה לגמר הליגה בתקופה המדוברת. ביוני 2010, כחודש לפני הודעתו של ג'יימס על מעברו למיאמי היט, עזב פרי את תפקידו עם הקאבלירס. ב-5 עונותיו כג'נרל מנג'ר רשמה הקבוצה מאזן כולל של 272 ניצחונות ו-138 הפסדים (66.3%).
באוגוסט 2010 חזר לסן אנטוניו, בה שימש כסגן הנשיא לענייני כדורסל.
ביוני 2012 מונה פרי לג'נרל מנג'ר של אטלנטה הוקס. לפני תחילת עונת 2012/2013 העביר בטריידים את שחקני הקבוצה ג'ו ג'ונסון ומרווין ויליאמס, ובקיץ העוקב החתים את פול מילסאפ במקומו של ג'וש סמית', בחר את דניס שרודר בדראפט 2013, ומינה את מייק בודנהולצר למאמן הקבוצה במקומו של לארי דרו. ביוני 2014 פורסמה הקלטה של ישיבת הנהלה של ההוקס, בה נשמע פרי מתייחס לשחקן לואול דנג באופן גזעני, באומרו "הוא אדם טוב בסך הכול, אך הוא לא מושלם; יש בו אפריקאיוּת...". לאחר בדיקת האירוע התברר כי פרי הקריא את הדברים מתוך דו"ח סקאוטינג המצטט חבר הנהלה של קליבלנד קאבלירס, בה שיחק אז דנג. בספטמבר 2014 יצא פרי לחופשה ללא תשלום בהתאם לבקשת המועדון. ביוני 2015 התפרסמו תוצאות חקירה פרטית שניהלה הקבוצה, לפיהן "החקירה, אשר כללה 19 עדים וקריאת 24,000 מכתבי אי-מייל, הבהירה כי השפה הפוגענית אינה של פרי, וכי אף אחת מההתבטאויות שלו לא נבעה מעוינות גזענית או אתנית. אדרבה, החקירה מצאה כי לפֶרי הייתה דעה עצמאית וחיובית לגבי דנג, והוא המליץ עליו לראשי קבוצה הן אישיותית והן מקצועית". לאחר פרסום תוצאות החקירה עזב פרי את ההוקס באופן רשמי. בשתי עונותיו בתפקיד העמידה הקבוצה מאזן 82–82, ובשתיהן הודחה בסיבוב הפלייאוף הראשון על ידי אינדיאנה פייסרס.
ביוני 2016 החל לשמש כ"יועץ מיוחד לענייני כדורסל" עבור ניו אורלינס פליקנס. בין החודשים פברואר-אפריל 2019 שימש באופן זמני כג'נרל מנג'ר של הקבוצה, עד מינויו של דייוויד גריפין לתפקיד.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות ה-NBA של פרי, באתר basketball-reference.com
↑  קבוצת הכדורסל, באתר תיכון DeMatha Catholic
↑  רשימת המשתתפים במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דיוק ללואיוויל, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של פרי, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דיוק לקנזס, באתר sports-reference.com
↑  שיאי דיוק במשחק בודד, באתר dukereport.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דיוק לסיטון הול, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1989, באתר basketball-reference.com
↑  דני פרי מתלהב מהמעבר לאיטליה, באתר שיקגו טריביון, 17 בספטמבר 1989
↑  פרי נשלח בטרייד לקליבלנד, באתר deseret.com,‏ 17 בנובמבר 1989
↑  תנאי החוזה של פרי בקליבלנד, באתר upi.com,‏ 28 ביוני 1990
↑  רשימת הפעולות של פרי כג'נרל מנג'ר, באתר basketball-reference.com
↑  סן אנטוניו ממנה את פרי כיועץ לענייני כדורסל, באתר הקבוצה, 26 באוגוסט 2010
↑  Listen to Danny Ferry say Luol Deng 'has a little African in him', באתר sbnation.com,‏ 11 בספטמבר 2014
↑  Luol Deng 'African' comment was actually written in Hawks scouting report, באתר sbnation.com,‏ 12 בספטמבר 2014
↑  Ferry resigns, cleared of racial remarks, באתר upi.com,‏ 22 ביוני 2015
↑  פרי עוזב את תפקידו עם ההוקס, באתר ESPN,‏ 23 ביוני 2015
↑  ניו אורלינס מפטרת את דל דמפס, באתר הקבוצה, 15 בפברואר 2019
↑  ניו אורלינס ממנה את גריפין כג'נרל מנג'ר, באתר הקבוצה, 17 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 97263112   WorldCat (עם VIAF): 97263112
האיגוד הישראלי לרפואת הפה

| --- | --- |
 תחום:  איגוד מקצועי 
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1980 – הווה 
 www.oralmed.org.il
 
האיגוד הישראלי לרפואת הפה נוסד בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20, כחלק מההסתדרות לרפואת שיניים בישראל. באיגוד חברים מומחים, מתמחים ובעלי עניין בתחומים של רפואת הפה ופתולוגיה אוראלית.
מטרות

לקדם את הידע המקצועי והמדעי של חברי האיגוד על ידי ארגון כנסים, מפגשים והרצאות בתחומי רפואת הפה.
לעודד את המחקר, ולשמש כפורום לדיון בנושאי רפואת הפה.
לקדם את המודעות לנושאי רפואת הפה בקהילה.
לפתח לימודים מתקדמים בתחומי רפואת הפה.
לגשר בין האיגוד הישראלי לרפואת הפה לבין איגודים בתחומי מומחיות שונים ברפואה, ובין האיגוד הישראלי לרפואת הפה לבין איגודים בינלאומיים ברפואת הפה.
תולדות

תחום רפואת הפה בישראל החל עם הקמת המחלקה לרפואת הפה בבית הספר לרפואת שיניים של הדסה והאוניברסיטה העברית בירושלים, על ידי פרופסור אינו שאקי בשנת 1955.
תחום רפואת הפה מוכר כתחום התמחות ברפואת שיניים על ידי משרד הבריאות הישראלי. כיום, במרבית בתי החולים בישראל ישנן מחלקות לרפואת הפה, וקיימות 5 מחלקות בעלות תוכניות התמחות להכשרת מומחים ברפואת הפה: בבית הספר לרפואת שיניים של הדסה והאוניברסיטה העברית בירושלים, בבית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב, במרכז הרפואי לגליל בנהריה, במרכז הרפואי ע"ש ברזילי באשקלון ובמרכז הרפואי ע"ש שיבא בתל השומר.
בשנת 2016 הצטרף האיגוד הישראלי לכאב אורופציאלי לאיגוד הישראלי לרפואת הפה.
נכון לשנת 2019, ד"ר אלי מיכאלי משמש כיו"ר של האיגוד.
| קדנציה | יושב ראש האיגוד | גזבר האיגוד | מזכיר האיגוד | אחראי אינטרנט |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008-2010 | ד"ר שרון אלעד | ד"ר נועם ירום | ד"ר סילבינה ברנבוים פרידלנדר | ד"ר יהודה צדיק |
| 2011-2012 | ד"ר נועם ירום | ד"ר סילבינה ברנבוים פרידלנדר | ד"ר יהודה צדיק | ד"ר גלית אלמוזנינו קין |
| 2013-2014 | ד"ר סילבינה ברנבוים פרידלנדר | ד"ר יהודה צדיק | ד"ר גלית אלמוזנינו קין | ד"ר אנה פיקובסקי |
| 2015-2016 | ד"ר יהודה צדיק | ד"ר גלית אלמוזנינו קין | ד"ר אנה פיקובסקי | ד"ר שרון עקריש |
| 2017-2018 | ד"ר גלית אלמוזנינו קין | ד"ר אנה פיקובסקי | ד"ר שרון עקריש | ד"ר גלעד וסרמן |
| 2019- | ד"ר אלי מיכאלי | ד"ר אסנת קורן גרינשטיין | ד"ר נעמה קשת | ד"ר גלעד וסרמן |
ראו גם

האיגוד הישראלי לשיקום הפה
הערות שוליים

↑  Scully, Crispian; Miller, Craig S.; Zadik, Yehuda. "Oral medicine (stomatology) across the globe: birth, growth, and future". נבדק ב-2019-12-12.
↑  ירון ליפשיץ, המרכז הרפואי לגליל: נחנך המרכז לכירורגיית פנים ולסתות רפואת הפה והשיניים, באתר חדשות 0404‏, 28 בפברואר 2018
דוד קירז'ניץ

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1926 מוסקבה, ברה"מ 
 פטירה:  4 במאי 1998 (בגיל 71) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה תאורטית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה  מכון לבדב לפיזיקה 
 מנחה לדוקטורט:  איגור תם, אלכסנדר קומפנייץ 
 מוסדות:  מכון לבדב לפיזיקה 
 תלמידי דוקטורט:  אנדריי לינדה, Yury Lozovik, Feodor Mikhailovich Pen'kov 
 
דוד קירז'ניץ  (ברוסית: Давид Абрамович Киржниц‏; 13 באוקטובר 1926 - 4 במאי 1998) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי.
קורות חיים

דוד קירז'ניץ נולד בשנת 1926 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו אברם היה עיתונאי והיסטוריון פעיל בבונד, מראשי אוזט. בתחילת 1938 הוא נעצר, בינואר 1940 שוחרר ונפטר תוך זמן קצר. אמו הייתה עיתונאית, ביתו של רב אירקוטסק שלומו ביילין.
ביולי 1941 קירז'ניץ פונה ממוסקבה והתגורר תקופה קצרה בבית ילדים באזור צ'ליאבינסק. בשנת 1943 הוא סיים בית ספר והחל ללמוד במכון לתעופה במוסקבה. בשנת 1945 בעזרת לב לנדאו הצליח לעבוד לפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1949 הוא סיים את הלימודים ונשלח לעבודה בגורקי במפעל של תעשייה ביטחונית.
בשנת 1954 קירז'ניץ החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה. בשנת 1957 הוא סיים לימודי תואר שלישי ובשנת 1966 עבודת פוסט דוקטורט.
החל משנת 1987 קירז'ניץ היה חבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
במקביל לעבודה מחקרית קירז'ניץ היה מלמד באוניברסיטת סרטוב, מכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה ואוניברסיטת מוסקבה (כיהן בדרגת פרופסור). הוא הדריך 20 עבודות תואר שלישי ו-10 עבודות פוסט-דוקטורט.
דוד קירז'ניץ התמחה בפיזיקה גרעינית, פיזיקת חלקיקים, חקר מוליכות על ואסטרופיזיקה.
קירז'ניץ כתב כ-250 מאמרים ו-4 ספרים בתחום מומחיותו. קירזניץ' קיבל מספר פרסים על פעילותו המדעית. בשנת 1978 ביחד עם תלמידו אנדריי לינדה קירז'ניץ קיבל פרס על שם לומונוסוב.
קירז'ניץ נפטר במוסקבה בשנת 1998 ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.
דאוגאי

דאוגאי (בליטאית: Daugai; ביידיש: דאוג) היא עיר במחוז המשנה אליטא במחוז אליטא שבדרום ליטא.
היסטוריה

דאוגאי עומדת במקום אסטרטגי חשוב, בתקופת מסעי הצלב במאות ה-13 וה-14 עברו דרכה הצלבנים בדרכם לבירה וילנה, וגם במלחמת העולם הראשונה הייתה העיר צומת דרכים חשובה.
בראשית המאה ה-20 היוותה הקהילה היהודית בעיר 60% מן האוכלוסייה הכללית, חלקה היחסי של הקהילה באוכלוסייה המקומית פחת והלך, וב-1936 עמד על כ-30% בלבד. מילידיה המפורסמים של העיר: הסופר בן-ציון כ"ץ.
לקריאה נוספת

דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), דאוג (דאוגאי), מחוז אליטא בתוך: יהדות ליטא : כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 297. (ספר יזכור לקהילת ליטא, ב ספריית העיר ניו יורק, תמונה 1509)
שם, על חיסול היישוב היהודי בדאוג: כרך ד עמ' 260–261. (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1962)
האיגוד הישראלי לפסיכיאטריה ביולוגית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  שנת 1995 – הווה
 מיקום
 מיקום:  ישראל
 https://www.isbp.org.il
האיגוד הישראלי לפסיכיאטריה ביולוגית הוא אגודה מדעית העוסקת בפסיכיאטריה ביולוגית (Israeli Society of Biological Psychiatry). האיגוד הוקם בשנת 1995.
יושבת ראש האיגוד היא ד"ר רננה איתן.
בוועד המרכזי של האיגוד חברים נציגים מכלל בתי החולים והאוניברסיטאות בישראל. הוועד המרכזי מורכב מלפחות שמונה מחברי/ות האיגוד, בהם לפחות ארבעה רופאים/ות וארבעה חוקרים בסיסיים.
האיגוד מקיים כנסים שנתיים וימי עיון בנושאים שונים. בנוסף על כך, האיגוד מעניק פרסים למחקרים, עבודות מדעי יסוד ופרס שנתי במשותף עם המכון הלאומי לפסיכוביולוגיה בישראל (NIPI).
מטרות האיגוד

באתר האיגוד, מוגדרות מטרותיו:
קידום המחקר הביולוגי ויישומו הקליני בפסיכיאטרייה ובמדעי היסוד הקרובים לה.
שילוב קלינאים וחוקרים בנושאי הנוירולוגיה והפסיכו-ביולוגיה במחקר הפסיכיאטרי והנוירופסיכיאטרי.
יצירת קשרים בין מדענים העוסקים בשטחי התעניינות של הפסיכיאטרייה הביולוגית.
ייזום וארגון הרצאות, סימפוזיונים, כנסים מדעיים, השתלמויות ופעולות מדעיות בשטח הפסיכיאטרייה הביולוגית, הנוירולוגיה, הפסיכו-ביולוגיה ותחומים נלווים.
ייצוג הפסיכיאטרייה הביולוגית כלפי המוסדות הרלוונטיים בארץ ובעולם.
טיפוח שיתוף פעולה עם חברות/אגודות ישראליות אחרות העוסקות בנושאים בעלי עניין לחברי האיגוד.
יושבי ראש האיגוד

להלן רשימת יושבי ראש האיגוד הישראלי לפסיכיאטריה ביולוגית:
יוסף זוהר - 1996 -
חיים בלמקר - 2002-2004.
גיל זלצמן - 2005-
פרס לחקר מחלות מוח

המכון הלאומי לפסיכוביולוגיה בישראל (NIPI) והאיגוד הישראלי לפסיכיאטריה ביולוגית מעניקים מדי שנה פרס למחקר משולב קליני ובסיסי בנושא חקר מחלות מוח:
2018 -
2019 –
2020 – ד"ר אילנה פלוב וד"ר עשהאל לובוצקי
ראו גם

האגודה למדעי הפסיכולוגיה
הערות שוליים

↑  מטרות האיגוד, באתר Israeli Society of Biological Psychiatry
↑  פרס למחקר משולב קליני בסיסי בשיתוף עם המכון הלאומי לפסיכוביולוגיה בישראל, באתר ISBP
הדיוויזיה ה-16 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1919 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-16 (האירית) של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה כחלק מצבא קיצ'נר, וכללה יחידות מאזורים שונים באירלנד. בדצמבר 1915 הדיוויזיה נשלחה לצרפת, שם לחמה באזור לוס כחלק מהקורפוס ה-4 עד למרץ 1916. בסוף יולי אותה שנה הועברה הדיוויזיה לאזור הסום, ובמהלך הקרב על הסום היא ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב מסין ובקרב איפר השלישי, ופגה בהם אבדות כבדות אשר שחקו לחלוטין את הדיוויזיה. במהלך מבצע מיכאל ספגה הדיוויזיה, אשר הייתה חלק מהקורפוס ה-7, אבדות כבדות, אולם הצליחה לבלום את הכוח הגרמני בגזרתה. ביוני הוחזרה הדיוויזיה לבריטניה לצורך שיקומה, וביולי היא חזרה לצרפת, אולם בשל מחסור ביחידות איריות כללה הדיוויזיה חמישה גדודים אנגלים, שני גדודים סקוטיים וגדוד ולשי אחד, ורק גדוד אירי אחד נותר מהכוחות המקוריים. הדיוויזיה נטלה חלק במהלך מתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה.
ד"ר פישר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  דבורה ואלי פישר
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־59 שנים) 
 משרד ראשי:  ישראל בני ברק, ישראל
 ענפי תעשייה:  פרמצבטיקה וקוסמטיקה
 מוצרים עיקריים:  מוצרים לטיפול בעור, קרם שיזוף, טיפות עיניים, מוצרי היגיינה, תוספי תזונה
 עובדים:  800
  
 www.dr-fischer.co.il
 
ד"ר פישר היא קבוצת חברות פרמצבטיקה וקוסמטיקה רב-לאומית שנוסדה בישראל. מעבדות התשלובת פועלות במגוון תחומים תוך התבססות על טכנולוגיה וידע פרמצבטיים.
נכון לשנת 2015, מונה תשלובת מפעלי ד"ר פישר כ-800 עובדים. מדי חודש מייצרת התשלובת כ-5 מיליון יחידות של מוצרים שונים, ביניהם מוצרים לטיפול בעור, טיפות עיניים, מוצרי היגיינה ותוספי תזונה. מלבד המוצרים הנמכרים בישראל, משווקת תשלובת ד"ר פישר את תכשיריה לכ- 35 מדינות ברחבי העולם.[דרושה הבהרה]
היסטוריה

תשלובת מפעלי ד"ר פישר נוסדה בשנת 1965 על ידי דבורה ואלי פישר. ד"ר אלי פישר, בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת קליפורניה בארצות הברית, פיתח תרופה לטיפול במחלת העיניים גלאוקומה כבר בעבודת הדוקטורט שלו. המפעל ייצר תרופות למחלות עיניים ועור. 80% ממכירות המפעל היו של פיתוחים ישראליים. המפעל הכניס את השימוש בבקבוקי פלסטיק לטיפות עיניים. כן פותח במפעל תרופה בשם אונקוזן לטיפול בעיוורון הנהרות.
בשנת 1969 נפתח במפעל אגף חדש לייצור ארוסולים.
בשנת 1975 החל פיתוח וייצור תרופות ותכשירים לטיפול בעור ללא מרשם רופא ובהם סדרת תכשירים לטיפול בתינוקות. בפתח מלחמת יום כיפור, הסתיים פיתוח סדרת פולידין לטיפול בפצעים אשר סייעה לפצועי המלחמה. בשנת 1982, בתום עשר שנות מחקר בנושא סכנות החשיפה לשמש, החלו לייצר את סדרת תכשירי אולטרסול להגנה מהשמש. תכשירי אולטרסול היו הראשונים בארץ ובין הראשונים בעולם אשר הגנו מפני קרינת UVA בנוסף לקרינת UVB. בשנת 1993 הוקמה רשת Body-Shop Israel - רשת חנויות קוסמטיקה טבעית, המונה 45 חנויות. בשנת 1996 רכשה תשלובת ד"ר פישר מפעל לייצור מגבונים לחים בגליל.
בשנת 1995 זכו דבורה וד"ר אלי פישר בפרס התעשייה הישראלי. בשנת 1999 קבלה תשלובת ד"ר פישר את תו תקן משרד הבריאות האמריקאי FDA, ובשנת 2000 השלימה החברה תהליך בניית זהות תאגידית, שבמסגרתו שונה לוגו החברה. תשלובת ד"ר פישר מקיימת פעילות אחריות חברתית במסגרת פעילותה העסקית[דרוש מקור].
בשנת 2007 יוסדה קרן לזכרה של דבורה פישר, מייסדת התשלובת לצד ד"ר אלי פישר, שבמסגרתה נתרמים תכשירים וסכומי כסף לעמותות נזקקות. בנוסף, התשלובת ועובדיה פעילים ב"ילדים בסיכוי - המועצה לילד החוסה".