stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרכז מרקטוס
אודות

המכון הוקם באוניברסיטת ראטגרס על ידי ריץ' פינק, סגן נשיא קוק תעשיות ונשיא קרן קוק, ותחילה נקרא Center for the Study of Market Processes. בתחילת שנות השמונים המכון עבר לאוניברסיטת ג'ורג' מייסון. בשנת 1998 הוא התמזג עם Center for the Study of Public Choice ובשנת 1999 שונה שמו ל"מרכז מרקטוס" (מרקטוס, מילה הלטינית שפירושה מסחר). מטרתו של המכון הוא לחקור ולייצר ידע אודות הדרכים שבהן ארגונים יכולים לפעול בחופשיות כדי לשגשג ולמצוא דרכים להתגבר על מכשולים המונעים מפרטים ומארגונים לצמוח ולשגשג.
המכון מוציא לאור פרסומים, מפעיל תוכניות שונות, מקיים כנסים ופורומים. הוא מציע מסלולים לסטודנטים וכן מקבל לשורותיו עמיתי מחקר אשר עורכים מחקרים.
התורם העיקרי לארגון הם האחים קוק, בעליהן של תעשיות קוק. בין השנים 1997 ל-2008, תרמו ממוסדות התמיכה של האחים כ-9,874,500 דולר. בין החברות התורמות כסף לארגון הוא תאגיד הנפט אקסון מוביל.

ארגון איכות הסביבה גרינפיס האשים את הארגון כי הוא מכחיש את תופעת התחממות עולמית.
הערות שוליים

↑
FACTSHEET: Mercatus Center, George Mason University,
↑
Mercatus Center - Koch Industries Climate Denial Front Group
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1050825160  ISNI: 0000 0004 0412 6778  LCCN: n2001099934  VIAF: 139745813   WorldCat (עם VIAF): 139745813 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפרץ אוב

| --- | --- |
תצלום לוויין של מפרץ אוב
תצלום לוויין של מפרץ אוב
 מידע כללי
 על שם:  אוב 
 מיקום:  צפון מערב רוסיה, דרומית לים קארה
 מקשר:  אוב וים קארה
 סוג:  שפך נהר
 מידות
 אורך:  800 ק"מ
 רוחב מרבי:  80 ק"מ
 רוחב מזערי:  30 ק"מ
 רוחב ממוצע:  80 ק"מ 
 עומק מרבי:  25 מטר
 ‏עומק ממוצע:  12 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  אוב
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  68°50′N 73°30′E﻿ / ﻿68.833°N 73.500°E﻿ / 68.833; 73.500
  (למפת רוסיה האירופאית מוגדלת) מפרץ אוב(למפת רוסיה האירופאית רגילה) מפרץ אוב מפה המראה את מיקומו של מפרץ אוב
 
מפרץ אוֹבּ (ברוסית: О́бская губа́, באנגלית: Gulf of Ob או Ob bay) הוא שפך נהר של אוב, המחובר לים קארה, ים של אוקיינוס הקרח הצפוני ונמצא בצפון מערב רוסיה.
גאוגרפיה

פתחו של המפרץ בים קארה, אורכו כ-800 קילומטרים ורוחבו משתנה בין 50 ל-80 קילומטרים עם כיוון כללי צפון-דרום. מימי המפרץ רדודים יחסית, בעומק בסביבות 10 מטרים, עובדה המקשה על תנועת אוניות גדולות. בפתח המפרץ מספר איים שטוחים ונמוכים בקרבת החוף, כגון האי קאליי.
מרבצים גדולים של אוצרות טבע כגון גז טבעי ונפט נמצאו באזור והם נשאבים ונשלחים דרך צינורות נפט ורכבות דרומה. בדרום מזרח המפרץ נמצא שדה הגז יאמבורג שהוא שדה גז טבעי השלישי בגודלו בעולם.
| גופי מים באוקיינוס הקרח הצפוני |
| --- | --- | --- |
| ימים | ים בופור • ים ברנץ • ים גוסטב אדולף • ים גרינלנד • ים וואנדל • ים לאפטב • הים הלבן • ים לינקולן • הים הנורווגי • ים סיביר המזרחי • ים פצ'ורה • ים צ'וקצ'י • ים קארה |  |
| מפרצים | מפרץ אוב • מפרץ אונגבה • מפרץ אונגה • מפרץ אמונדסן • מפרץ בות'יה • מפרץ ג'יימס • מפרץ דווינה • מפרץ הדסון • מפרץ מזן • מפרץ מלוויל • המפרץ הנורווגי • מפרץ קורוניישן • מפרץ קנדלאקשה |  |
| מצרי ים | מצר אוסטרי • מצר בארו • מצר ברינג • גרון הים הלבן • מצר ג'יימס רוס • מצר דה לונג • מצר דולפין ויוניון • מצר דיז • מצר דייוויס • מצר דמיטרי לאפטב • מצר דנמרק • מצר הדסון • מצר הינלופן • מצר וילקינס • מצר וילקיצקי • ויקונט מלוויל סאונד • מצר ויקטוריה • מצר טיימיר • מצר יבגנוב • מצר יוגורסקי • לארסן סאונד • לנקסטר סאונד • מצר מאליגין • מצר מטוצ'קין • מצר מקקלור • תעלת מקקלינטוק • מצר נארס • מצר הנסיך מוויילס • מצר סאניקוב • סטורפיורד • מצר סימפסון • מצר סמית' • תעלת פארי • תעלת פוקס • פיל סאונד • מצר פראם • פרינס ריג'נט אינלט • מצר פרנקלין • מצר קארה • אגן קיין • מצר קילדין • תעלת קנדי • תעלת רובסון |  |
| מעברים | המעבר הצפון-מזרחי • המעבר הצפון-מערבי |  |
מייק היילווד

ההונדה RC162 עליו רכב היילווד ב-1961
סטנלי מייקל ביילי היילווד (אנגלית: Stanley Michael Bailey Hailwood; ‏2 באפריל 1940 - 23 במרץ 1981) היה רוכב מרוצים בריטי שהתחרה בסדרת הגרנד פרי בשנות ה-60. הוא זכה בתשע אליפויות עולם. לאחר פרישתו ממרוצי אופנועים הוא התחרה במרוצי פורמולה 1.
ביוגרפיה

היילווד נולד ב-1940 בכפר גרייט מילטון במחוז אוקספורדשייר באנגליה. אביו היה רוכב מרוצים לשעבר שפתח עסק מצליח למסחר באופנועים ומשפחתו חייה ברווחה כלכלית. היילווד החל לרכב עוד בילדותו על אופנועי מיני בסמוך לביתו ובגיל 17 השתתף לראשונה במרוץ אופנועים. בחורף של אותה שנה הוא יצא לדרום אפריקה כדי להשתתף באליפות הלאומית והצליח לזכות בתואר האלוף המקומי. כעבור שנה, ב-1958 הוא החל להתחרות במרוצי גרנד פרי.
ביוגרפיה > אליפות ראשונה

המרוץ הראשון היה בקטגוריית ה-250 סמ"ק באי מאן והוא סיים אותו על הפודיום במקום השלישי עם אופנוע גרמני מתוצרת NSU. כמקובל באותם ימים, הוא השתתף במספר קטגוריות במקביל באותה עונה. בקטגוריית ה-350 סמ"ק הוא רכב על גבי אופנוע בריטי מתוצרת נורטון ובמרוץ נוסף בקטגוריית ה-500 סמ"ק. הוא סיים את העונה במקום הרביעי ב-250 ושישי ב-350.
בעונת 1959 הוא המשיך להתחרות ב-250 אך לא שיפר את הישגי העונה הקודמת. בקטגוריית ה-125 הוא רכב על אופנוע איטלקי מתוצרת דוקאטי והצליח להשיג בצפון אירלנד ניצחון גרנד פרי ראשון. הוא סיים את העונה במקום השלישי. העונה הבאה הסתמנה עבורו כנסיגה ולקראת עונת 1961 הוא חתם על חוזה בקטגוריית ה-250 עם יצרן אופנועים צעיר יחסית מיפן בשם הונדה. החיבור בין היילווד להונדה הצליח מעבר לצפוי והניב ארבעה ניצחונות ואליפות עולם ראשונה עבור היצרן והרוכב. בעונה זו הוא גם השתתף בקטגוריית ה-500 עם היצרן האיטלקי אם וי אגוסטה. הוא השיג שני ניצחונות וסיים במקום השני אחר הרוכב הרודזי גארי הוקינג שגם רכב על אם וי אגוסטה שהשיגה בעונה זו אליפות 500 רביעית ברציפות.
ביוגרפיה > שליטה בקטגוריה הבכירה

עונת 1962 היוותה המשך ישיר לרצף הניצחונות של אם וי אגוסטה כשהיילווד ניצח בחמישה מרוצים רצופים וזכה באליפות ה-500 הראשונה שלו. שלוש העונות הבאות בקטגוריית ה-500 זיכו את היילווד בשלוש אליפויות עולם שהושגו תוך ניצחונות בכל מרוץ שהוא זינק אליו. הוא התחיל עם חמישה ניצחונות בעונת 1962 וסיים עם שמונה ניצחונות מתוך שמונה זינוקים בעונת 1965. בעונות אלו התמקד היילווד בעיקר ב-500 אך השתתף לעיתים וגם ניצח בקטגוריות ה-250 עם האופנוע הגרמני אם זד וב-350 עם אם וי אגוסטה.
עד לעונת 1965 הוא נהנה מחולשה יחסית של המתחרים, אך בעונה זו הוא נתקל בג'אקומו אגוסטיני, יריב איטלקי חזק שרכב איתו באותה קבוצת יצרן של אם וי אגוסטה. עונת 1966 סימנה חילופי דורות בקרב גדולי הרוכבים כשאגוסטיני זכה באליפות ה-500 הראשונה שלו (מתוך שמונה) עם אם וי אגוסטה, בעוד היילווד פרש מהקבוצה וחזר לרכב עבור הונדה בכל הקטגוריות. בעונה זו הוא השיג שלושה ניצחונות ב-500 וסיים שני, אך ב-250 וב-350 היה שוב אלוף והשיג הישג יוצא דופן עם ניצחון בכל מרוץ שאליו זינק, שבראשו עשרת הניצחונות ב-250.
ביוגרפיה > העונה האחרונה

בעונת 1967 המשיך היילווד לשלוט בקטגוריית ה-250 וה-350 סמ"ק עם הונדה וזכה בשתי אליפויות נוספות, כאשר ב-350 הוא ניצח שוב בכל מרוץ שאליו זינק. בקטגוריית ה-500 סמ"ק המשיך היילווד להיאבק באגוסטיני. העונה החלה בניצחון של אגוסטיני במרוץ בגרמניה המערבית בעוד היילווד אינו צובר נקודות כלל. במרוץ הבא באי מאן הוא זכה בניצחון לאחר מאבק עיקש באגוסטיני. הוא המשיך והשיג ניצחון גם במרוץ הבא בהולנד אך מתוך עשרת המרוצים של העונה הוא לא סיים שניים נוספים. לקראת המרוץ האחרון של העונה בקנדה היו לאגוסטיני חמישה ניצחונות בעוד היילווד ניצח בארבעה מרוצים. היילווד ניצח במרוץ הקנדי והשווה את מספר הניצחונות, אך האליפות הוכרעה לטובת אגוסטיני שסיים שני ובכך השיג שלושה מקומות שניים בעונה לעומת היילווד שסיים שני רק פעמיים והשאיר את ההישג הטוב ביותר של הונדה בקטגוריה הבכירה על מקום שני בלבד למשך שנים רבות.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

היילווד פרש ממרוצי גרנד פרי בשיא כושרו עקב החלטתה של חברת הונדה לפרוש ממרוצים אלו. היא אולי קיוותה להשפיע בכך על חוקת המרוצים שהחלה בהגבלות על מבנה המנועים שאפיינו את אופנועי הונדה, בעיקר בקטגוריות הקטנות עם מנועי שש הבוכנות. הונדה קיוותה כנראה לחזור ולהתחרות בשיתוף עם היילווד ולכן שילמה לו סכום של כ-50,000 לירה שטרלינג השווים בימינו כמיליון דולר אמריקני. היילווד אכן פרש ממרוצי אופנועים ועבר להתחרות במרוצי מכוניות במספר סדרות ואף בפורמולה 1, אך לא השיג הישגים משמעותיים עד לפרישתו מפורמולה 1 ב-1974 עקב פציעה. ב-1972 הוא זכה להישגו הטוב ביותר במרוצי מכוניות כשזכה באליפות הפורמולה 2 עם קבוצתו של ג'ון סורטיס. ב-1978, בגיל 38 ולאחר 11 שנים של היעדרות הוא חזר להתחרות במרוץ ה"טוריסט טרופי" של האי מאן על גבי דוקאטי 900SS והצליח לנצח למרות גילו המבוגר. על כך, גמלה לו דוקאטי בגרסת 900MH מיוחדת, על שם ראשי התיבות של שמו.
ב-1981 נהרג היילווד בתאונת דרכים בוורוויקשייר עת שנסע עם בנו וביתו במכוניתו בדרכם למסעדה. רכבו נפגע על ידי משאית שביצעה פנייה לא חוקית. בתו בת התשע נהרגה במקום. היילווד מת בבית החולים לאחר יומיים.
משפחת המלוכה הבריטית העניקה להיילווד תוארי חבר במסדר האימפריה הבריטית על הישגיו בעולם המרוצים ומדליית ג'ורג' על הצלת מתחרה ממכונית בוערת במהלך מרוץ מכוניות בו השתתף. בשנת 2000 העניק ארגון ה-FIM להיילווד את התואר "אגדת מרוצים".
מזון מהיר

מגש מזון מהיר אופייני (בתמונה - של ברגר קינג): המבורגר בלחמנייה, טוגנים ומשקה קל
סניף רשת המזון המהיר ברגר קינג בווינה
מזון מהיר (באנגלית: Fast Food, פסט פוד, בספרדית: Comida rápida, קוֹמִידָה רָפִּידָה) הוא מזון המוכן להגשה זמן קצר לאחר שהוזמן, אם בשל טכניקת הכנה מהירה (למשל, משך טיגון קצר או הכנת כריך) ואם מכיוון שהוכן בכמויות גדולות ומראש ונשמר מחומם, או מחומם מיד לאחר ההזמנה.
אף על פי שכל מזון שזמן הכנתו קצר יכול להיחשב למזון מהיר, לרוב מושג זה מתייחס למזון באיכות נמוכה, שמרכיביו זולים וערכם הבריאותי נמוך, והוא מוגש לקונה באריזה לשימוש חד-פעמי המאפשרת לו לקחת את המזון בטייק אוויי (Take-away).
מסעדות רבות למזון מהיר הן חלק מרשת מסעדות דומות, כגון: מקדונלד'ס, ברגר קינג, בורגראנץ וכו', כאשר חלקן מופעלות בזכיינות. למסעדות אלו נשלחים חומרי גלם אחידים כפי שנבחרו על ידי הרשת, חלקם בייצור עצמי וחלקם נרכשים מיצרנים אחרים. קיימים גם דוכני מזון פשוטים וקטנים יותר המוכרים מזון מהיר, כגון מזנונים, או דוכנים המוכרים מאכלי רחוב.
היסטוריה

מסעדות מזון מהיר הן ביטוי מודרני של תופעת דוכני הרחוב שקיימת למעשה מאז תחילת ההתיישבות העירונית וקיבלה ביטויים שונים בתרבויות שונות בעולם. השפעת הרגלי הצריכה על המזון המהיר עיצבה את תופעת המזון המהיר, בשונה מדוכני הרחוב, ברוח של רשתות שיווק ענקיות, מזון בעלות מינימלית ולעיתים גם באיכות ירודה.
ההיסטוריה של מזון מהיר בעידן המודרני בארצות הברית החלה ב-7 ביולי 1912, עם פתיחת מסעדת מזון מהיר בשם "אוטומט" בעיר ניו יורק. אוטומט הייתה קפיטריה בה הוצגו פריטי מזון ומשקה מאחורי חלונות זכוכית קטנים, אשר נפתחו לאחר שלשול מטבע לחריץ. מיד לאחר פתיחת החנות בניו יורק היא הפכה ללהיט וחנויות רבות בדגם דומה צצו בכל ארצות הברית. חנויות אלה נותרו פופולריות מאוד בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים. חברת אוטומט הטמיעה בציבור האמריקאי את רעיון המזון הנלקח לבית הלקוח (טייק אוויי) וסיסמתם הייתה: "פחות עבודה לאמא". רשת המזון המהיר השנייה בארצות הברית היא וייט קסל (White Castle) אשר פתחה חנות ראשונה בוויצ'יטה, קנזס, בשנת 1921 ומכרה המבורגרים ב-5 סנט. חברת וייט קסל איפשרה ללקוחותיה לראות לצפות בהכנת המזון במטבח. החברה אף חוררה חמישה חורים בכל קציצת בשר, כדי להגדיל את שטח הפנים וכך להאיץ את ההכנה. בעשרות השנים האחרונות צצו בארצות הברית מסעדות לממכר מזון מהיר כמעט מכל סוג, כולל פיצות ומזון מקסיקני.
מקדונלד'ס היא רשת המזון המהיר הגדולה בעולם ומוצריה הם המזוהים ביותר עם המושג "מזון מהיר". הרשת החלה לפעול בשנת 1940, תחילה כמסעדת ברביקיו ואחר כך התמקדה בממכר המבורגרים באריזת נייר, אותם הלקוח יכול לשאת עמו מחלון המכירה. ההתמקדות במספר מוצרי מזון מעטים איפשרה למקדונלד'ס להכין מזון מראש ולשרת את הלקוחות כמעט באופן מיידי, ללא צורך בהמתנה להכנת המזון. רשת מסעדות ונדי'ס אשר פתחה חנות ראשונה בשנת 1969 בעיר קולומבוס באוהיו, נחשבת לראשונה אשר פתחה חלון שירות לכלי רכב, בשנת 1975, כך שאין צורך להחנות את כלי הרכב כדי לרכוש מזון במסעדה. מקדונלד'ס העתיקה חידוש זה למסעדותיה החל משנת 1975.
עקב המודעות הגוברת להשפעת המזון על הבריאות, החלו בראשית המאה העשרים ואחת חלק מרשתות המזון המהיר לשלב בתפריטם פריטים שנחשבים בריאים יותר, לדוגמה: מאפים מקמח מלא, סלטים ופירות. כך לדוגמה, רשת המזון המהיר מקדונלד'ס החלה להציג על מוצריה את פירוט הערך התזונתי של המזון, ואף הוסיפה מוצרים לתפריטה.
ה"מהיר" במזון מהיר

מסעדות מזון מהיר מגישות מזון שאותו ניתן לקנות וללכת. לעיתים קיים במסעדות כאלה שרות דרייב ת'רו המאפשר ללקוחות לקנות מזון מוכן לאכילה מתוך כלי רכבם. ברוב המסעדות קיימים גם מקומות ישיבה לאלה החפצים לאכול במקום.
מזון מהיר מוגש באופן המאפשר לסועד לאכול בידיים, ללא צורך בסכו"ם. מזון מהיר מוגש אף בתחנות דלק שבהן חנויות לנוחות הלקוחות. במרכולים גדולים קיים לעיתים דוכן למזון מהיר.
ערך תזונתי

כיוון שרעיון המזון המהיר תלוי במהירות ההגשה לסועד מרגע ההזמנה, הכנת מזון זה מדגישה את האחידות, העלות הנמוכה ומרכיבי מזון הנבחרים בזכות היותם מהירים להכנה ובעלי מראה וטעם טרי. כדי לעמוד בדרישות אלה יש צורך לעיתים קרובות ביישום ידע מתחום הנדסת המזון, שימוש בתוספי מזון שונים וטכניקות לעיבוד מזון המשנות את הרכבם של מרכיבי היסוד מצורתם המקורית ומשנה לעיתים את  ערכם התזונתי.
סוגים של מזונות מהירים

כיום יש ברחבי העולם סוגים שונים של מזון מהיר.
מן הפופולריים ביותר בישראל: פיצה, המבורגר, בשרים על האש, פלאפל, שווארמה, סביח, גלידה וכריכים. גם משקאות חמים הם סוג של מזון מהיר. עם זאת, מסעדות מזון מהיר רבות אף מגישות מזונות "איטיים" יותר, כגון פירה תפוחי אדמה וסלטים.
בארצות אמריקה הדרומית נפוצה מנת סלצ'יפפה.
תגובות נגד

מסוף המאה ה-20 נמתחת ביקורת חריפה על רשתות מזון מהיר מצד ארגוני צרכנים וגורמים שונים. חלק מן הביקורות על איכות המזון ברשתות המזון המהיר הובילו לעליית תנועת המזון האיטי.
בשנת 2004 יצא הסרט התיעודי "לאכול בגדול" שהציג נזקים בריאותיים שנבעו מאכילה אך ורק ב"מקדונלד'ס".  הסרט היה שובר קופות (במונחים של סרטי תעודה) ואף זכה בפרסים.
ראו גם

רשימה של רשתות מזון מהיר
מזון איטי
לקריאה נוספת

אריק שלוסר, אומת המזון המהיר: על הצד האפל של הארוחה האמריקנית, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2007.
הערות שוליים

↑  Research 1920s: Food and Drink | BookRags.com
↑  אריק שלוסר וצ'ארלס וילסון, מקדונלד'ס בבית הספר, מתוך הספר "פאסט פוד", באתר "פוקוס"
| קיימות |
| --- | --- | --- |
| מושגי מפתח | איכות הסביבה • אקולוגיה • סביבתנות • טביעת רגל אקולוגית • מאזן אקולוגי • צדק בין-דורי |  |
| איומים | משבר האקלים • התחממות עולמית • הידלדלות שכבת האוזון • הכחדה המונית |  |
| אסטרטגיות סביבתיות | חשיבה סביבתית • קיימות מקומית • חינוך סביבתי • אקו-אנרכיזם • אקולוגיה עמוקה • עירוניות חדשה |  |
| פסולת | הפחתה במקור • קומפוסט (התכלות) • שימוש חוזר • מיחזור (מיחזור בישראל) • מדרג הפסולת • שטח הפסולת של האוקיינוס השקט  • שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי  • שטח הפסולת הצפון אטלנטי |  |
| תשתיות ובנייה | תחבורה בת קיימא • בנייה ירוקה • תכנון רגיש למים • בנייה באדמה • בנייה תואמת אקלים |  |
| גינון וחקלאות | גינה קהילתית • גינון יובשני • חקלאות אורגנית • גידול ביו-אינטנסיבי • מזון מקומי • גינון גרילה • פרמקלצ'ר • יער מאכל • חקלאות עירונית |  |
| אנרגיה | אנרגיה חלופית • אנרגיה ירוקה • אנרגיה מתחדשת • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • אנרגיה הידרואלקטרית • RDF |  |
| כלכלה | תרבות הצריכה • מזון מהיר • שיווק ערכי • שיווק ירוק • גרינווש • פיתוח בר-קיימא • תיירות בת קיימא • השקעה אחראית • כלכלה אקולוגית • התיישנות מתוכננת |  |
| ארגונים בישראל | החברה להגנת הטבע • המשרד להגנת הסביבה • אדם טבע ודין • אקו-ויקי • חיים וסביבה • מגמה ירוקה • המרד בהכחדה • צלול |  |
| מיזמים נבחרים | אג'נדה 21 • יום ללא קניות • תערוכת קלינטק • תחבורה היום ומחר • פרויקט עדן • ביוספירה 2 • BedZED • יום איכות הסביבה העולמי • שמיטה ישראלית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb120655964 (data)  GND: 4153776-2  NDL: 01005301  SUDOC: 028920031 
פינת מזון מהיר ברמת השרון, ובה מסעדות המבורגר, פיצה, שווארמה, פלאפל ועוד
מזנון של רשת "סאבוויי" עם דלפק הגשה ופינת ישיבה.
נקניקייה בלחמנייה נמכרת בדוכן ממונע ברחוב באמסטרדם.
מייקל ויליאמס (כדורסלן)

| --- | --- |
 לידה:  23 ביולי 1966 (בן 58) דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88 מטרים
 מספר:  4, 14, 21, 24
 מכללה:  אוניברסיטת ביילור
 דראפט:  בחירה מספר 48, 1988 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 1988–1989 1989 1989–1990 1990–1992 1992–1999 1999:  דטרויט פיסטונס פיניקס סאנס שארלוט הורנטס אינדיאנה פייסרס מינסוטה טימברוולבס טורונטו ראפטורס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1989) חמישיית ההגנה השנייה של העונה (1992)
מייקל דאגלס ויליאמס (באנגלית: Micheal Douglas Williams; נולד ב-23 ביולי 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1988–1999. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 11.0 נקודות, 5.8 אסיסטים, 2.5 ריבאונדים ו-1.7 חטיפות למשחק. מחזיק בשיא ה-NBA לקליעות רצופות מקו העונשין ללא החטאה, עם 97 קליעות עונשין רצופות.
קריירת מכללות

ויליאמס נולד וגדל בדאלאס שבטקסס, ובין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת ביילור אשר בעיר וייקו הסמוכה. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 16.1 נקודות, 4.0 אסיסטים, 2.9 ריבאונדים ו-2.5 חטיפות למשחק. בעונת 1987/1988 הוביל את הקבוצה, לצדו של דריל מידלטון, להעפלתה הראשונה מזה 38 שנים לטורניר אליפות המכללות; במשחק הראשון של הטורניר הפסידה ביילור מול אוניברסיטת ממפיס בתוצאה 60–75, והודחה מהטורניר.
קריירת משחק ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 1988 נבחר ויליאמס בבחירה ה-48, על ידי דטרויט פיסטונס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 2.6 נקודות למשחק, ובסיומה זכה עם דטרויט באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בעונתו השנייה ב-NBA שותף ב-28 משחקים בסך הכול כשחקן פיניקס סאנס ושארלוט הורנטס, ותרם 5.6 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 1990/1991 חתם ויליאמס באינדיאנה פייסרס, במדיה פרח בשנתיים הבאות. בפלייאוף 1991 הצטיין עם ממוצעים של 20.6 נקודות, 8.4 אסיסטים ו-2.8 חטיפות למשחק, אולם קבוצתו הודחה על ידי בוסטון סלטיקס כבר בסיבוב הראשון, בתוצאה 2–3. בעונה העוקבת המשיך לשמש כשחקן חמישייה קבוע, העמיד ממוצעים של 15.0 נקודות, 8.2 אסיסטים ו-2.9 חטיפות למשחק (שני בליגה), ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. על אף יכולתו הגבוהה, לצדם של רג'י מילר, צ'אק פרסון, דטלף שרמפף וריק סמיתס, שוב הודחו הפייסרס על ידי הסלטיקס בסיבוב הפלייאוף הראשון, הפעם בתוצאה 0–3.
בקיץ 1992 הועבר יחד עם פרסון בטרייד למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לסם מיטשל ופו ריצ'רדסון. בשתי עונותיו הראשונות במינסוטה היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, עם ממוצעים של 14.4 נקודות, 8.0 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק, אך הטימברוולבס נותרו אחת הקבוצות החלשות ב-NBA, ורשמו מאזן כולל של 39 ניצחונות ו-125 הפסדים. בין 24 במרץ ל-9 בנובמבר 1993 קבע ויליאמס את שיא ה-NBA לקליעות רצופות מקו העונשין ללא החטאה, עם 97 קליעות עונשין רצופות.
בשל פציעות בכף רגלו שיחק ויליאמס ב-35 משחקים בסך הכול לאורך 4 עונותיו הבאות במינסוטה. בינואר 1999 הועבר לטורונטו ראפטורס במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות, וכבר לאחר שני משחקים שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 32.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ויליאמס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  המדריך השלם לזריקות עונשין ב-NBA, באתר theringer.com,‏ 10 באוקטובר 2016
↑  סטטיסטיקות המכללות של ויליאמס, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין ביילור לממפיס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1988, באתר basketball-reference.com
↑  50 השחקנים הגדולים בתולדות הפייסרס, באתר indystar.com,‏ 28 בינואר 2017
↑  ויליאמס ופרסון נשלחים בטרייד למינסוטה, באתר לוס אנג'לס טיימס, 9 בספטמבר 1992
מסגד אל-עומרי (לוד)

| --- | --- |

הכניסה למסגד וכתובת ההקדשה הקבועה מעליה
 מידע כללי
 סוג:  מסגד
 כתובת:  רח' אליהו גולומב, העיר העתיקה 
 מיקום:  לוד 
 מדינה:  ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1269
 תאריך פתיחה רשמי:  1269 
 קואורדינטות:  31°57′11″N 34°53′58″E﻿ / ﻿31.953055555556°N 34.899444444444°E﻿ / 31.953055555556; 34.899444444444
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מסגד אל-עומרי(למפת גוש דן רגילה) מסגד אל-עומרי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מסגד אל-עומרי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מסגד אל-עומרי  he מסגד אל-עומריhe מסגד אל-עומרימפת  __ לוד (in English: Ludd) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) מדרום: __ רמלה (in English: Ramla) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מסגד אל-עומרי (בערבית, المسجد العمري, אלמסג'ד אלעמרי) הידוע גם כמסגד הגדול (الجامع الكبير, "אלג'אמע אלכביר") הוא מסגד השוכן בעיר העתיקה בלוד, ומשמש כמסגד יום השישי. המסגד נבנה על ידי ביברס על שטחה המערבי של כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון ההיסטורית, הגובלת בו כיום בצידו הצפון-מזרחי. המסגד נחנך באמצע שנת 1269.
תרשים הכנסייה והמסגד
היסטוריה

כנסיית ג'ורג' קוטל הדרקון בלוד הוקמה לראשונה בידי הביזנטים. הכנסייה שסימלה את ניצחון הנצרות על אויביה, הייתה ליעד לכל מי שביקש לפגוע בנצרות ובנוצרים, והיא חרבה ב-614 מידי הסאסאנים, ב-1010 מידיו של השליט הפטימי אל-חאכם וב-1191 נהרסה על ידי סלאח א-דין. הצלבנים שבו והקימו את הכנסייה ברביעית, אך עם הכיבוש ממלוכי של לוד בשנת 1260 החריב אותה ביברס שוב, והותיר חלק קטן ממנה בהריסותיה, ככל הנראה כדי לבזותה ברבים. בשטח הכנסייה שהרס ציווה ביברס להקים מסגד, ולהקמתו עשו הממלוכים שימוש באבני הגזית, בעמודי הגרניט והשיש ובכותרות הכנסייה ההרוסה. בשטח המסגד שוכנים שרידים של הכנסייה הביזנטית, ובהם גם עמוד ועליו כתובת ביוונית. מעל שער הכניסה אל המסגד מופיעה כתובת המתארכת את הקמתו לחודש יוני 1269:
בשם אלוהים הרחמן והרחום. יבקר במסגדי אללה רק המאמין באללה וביום האחרון ויערוך את התפילה ויתן הצדקה ואינו ירא כי אם את האלוהים... ציווה את השיקום של ג'אמע מבורך זה, אדוננו הסלטאן המפואר, משענת העולם והדת, אבי הכיבושים ביברס בן עבדאללה, יד ימינו של אמיר המאמינים, [יתן אללה חיים ארוכים לו]; יאדיר אללה את נצחונותיו וימחל לו. [הבנייה] הזאת נעשתה בפיקוחו של העבד הנכנע, הנכסף לרחמי רבו, עלאא א (ל) דין א (ל) סַואק, ימחל לו אלוהים, בחודש רמדאן שנת 667."
בתקופה העות'מאנית שכנה הכניסה אל חצר המסגד בחומתו המערבית, אך לימים היא הועברה לצידה הצפוני.
המבנה

חצר המסגד השוכנת מצפון לו משתרעת על-פני חלקה המערבי של הכנסייה ההיסטורית, ובמרכזה מטהרה לוודוא, שניזונה בעבר מבאר מלוחה ליד חאן חילו הסמוך. המים הובלו אל המסגד בצינור חרס ששרידיו נראים בצידה המזרחי של המטהרה. חומתה הצפונית של החצר מתחקה אחר הקיר הצפוני של הכנסייה ההיסטורית, ומצידו הצפוני של קיר זה התוקנה שורת חנויות. לאורך חומת המתחם המערבית שוכנים חדרים הפתוחים אל החצר בצורת אכסדרה, ואלה, כמו גם החצר, משמשים כמסגד חצר כאשר מבנה המסגד צר מלהכיל את קהל המתפללים.
חזיתו הצפונית של מבנה המסגד פונה אל החצר, ועושה שימוש בקיר הדרומי של הכנסייה ההיסטורית. המסגד עצמו בנוי כאולם אורך הנחלק לשלוש סיתראות על ידי שתי שורות בנות ארבעה עמודים כל אחת. תקרתו מקומרת ועשויה בצורת קמרון צולב. במרכזו של הקיר הדרומי שבקצה המעבר המרכזי קבוע מחרב, ומימינו מנבר. בצידו המזרחי של אולם התפילה נותר שריד של אפסיס ביזנטי. מתחת למסגד שוכנים אולמות תת-קרקעיים, שנבנו בידי הצלבנים ושימשו כמאגרי מים עבור הכנסייה ותושבי העיר. לצד המסגד ניצב מינרט גבוה וצר הנראה למרחוק.
גלריה

המסגד וכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון
פנים המסגד והמחרב
מינרט המסגד
הערות שוליים

↑  מסגד המכונה בכינוי "אל-עומרי" מעיד בדרך כלל כי המבנה לא החל את דרכו כמסגד.
מסגד אקצה

| --- | --- |

 מידע כללי
 שימוש:  1884–1975: בית כנסת 1979–הווה: מסגד
 כתובת:  Grote Synagoge 
 מיקום:  האג 
 מדינה:  הולנד 
 קואורדינטות:  52°04′29″N 4°18′48″E﻿ / ﻿52.07472°N 4.31333°E﻿ / 52.07472; 4.31333
  (למפת הולנד מוגדלת) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפונימסגד אקצה(למפת הולנד רגילה) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפונימסגד אקצה
 
מסגד אקצה (בטורקית: Mescidi Aksa; בהולנדית: Aksamoskee) הוא מסגד בעיר האג בהולנד, השוכן במבנה שהוקם כבית כנסת ושימש את הקהילה היהודית בעיר בין השנים 1844‏-1975.
כבית כנסת

באמצע המאה ה-19, עם התגברות הגירה יהודית ממזרח אירופה להולנד, נוצר צורך בקהילה היהודית להקים בית כנסת חדש וגדול, במקום המבנה הישן שנבנה בשנים 1721-1723. לצורך כך העמיד המלך וילם השני מאוצרו הפרטי סך 4500 פלורינים לצורך הבניה. בית הכנסת נבנה בין השנים 1842-1844, בסגנון נאו-קלאסי על ידי האדריכל רודנבורג. אל בית הכנסת החדש הועבר ארון הקודש מבית הכנסת הישן, שבסיסו נבנה בשנת 1723, ועליו נוספו חלק עליון ושלושה כתרים בשנת 1740. ארון הקודש עשוי עץ ועיטוריו מצופים פס זהב מותך. בית הכנסת הוקם במרכזו של אזור שבו התגוררו יהודים רבים. עם גירוש יהודי הולנד למחנות בשנים 1942-1943, עמד בית הכנסת בשממונו עד תום המלחמה. לאחר המלחמה, חודשה הפעילות בבית הכנסת יחד עם עוד 2 בתי כנסת אחרים בעיר. המלחמה פגעה בקהילה מבחינה מספרית, כשלפני המלחמה מנתה כ-17 אלף איש, ולאחריה כ-2000. הקהילה התקשתה להחזיק בשלוש בתי כנסת, ובשנת 1975 סגרה הקהילה את שערי בית הכנסת הגדול. ארון הקודש המפואר הועבר מפורק וארוז בארגזים למוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם. כיום משמש ארון הקודש בית כנסת בשכונת הר נוף בירושלים.
כמסגד

ההגירה המוסלמית להולנד הביאה לבניית מסגד בהאג כבר בשנת 1955, הנקרא מסגד מובארק. בשנות ה-70 התגברה ההגירה המוסלמית, והתעורר צורך לבניית מסגד נוסף. מאחר שבית הכנסת עמד ללא שימוש, פרצו לתוכו מהגרים טורקים שהתגוררו באזור והחלו להשתמש בו כמסגד, ללא רישיון מהעירייה וללא בעלות על המבנה. הצלאה הראשונה התקיימה במבנה ב-7 ביולי 1979. בשנת 1981 הוסדרה העברת המבנה, כאשר הקהילה היהודית מכרה את המבנה לעיריית האג, וזו העבירה אותו לרשות הקהילה המוסלמית הטורקית בעיר. לאחר שהוסדרה הבעלות נערכו שינויים במבנה על מנת להתאימו למסגד, והוכשר לקליטת 1500 מתפללים. בשנת 1987 נבנו בחזית הבניין שני מינרטים בגובה 26 מטרים.
ראו גם

וסטרמוסקה
הגירת מוסלמים למערב אירופה