stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלעזר הורן
הערות שוליים

↑  האיור נחשב לעדות המוקדמת ביותר לסולם הסטטוס קוו השעוּן על החלון הימני בקומה העליונה
↑  כתיב Elzear  הוא אחת הגירסות לשם המקראי 'אלעזר' בלטינית, שנוצרה ככל הנראה בתהליך של חילוף הגאים סמוכים
↑  מטה מחוז רומא של המסדר הפרנציסקני; מניחים שג'קומו דה לוקה, הקוסטוס של משמורת ארץ הקודש בארץ ישראל, שסיים את תפקידו ב-1744 ועבר לרומא, הוא שנטל עִמו את רשימותיו של הורן
↑  בתחתית השער נרשם תאריך (27 בספטמבר 1725) שאינו מתקבל על הדעת שכן הורן הגיע לארץ ישראל רק ב-1724 ולא הספיק לחקור אותה; לא מן הנמנע שהשערים וכיתוביהם הוספו לגיליונות כתב-היד בשלב מאוחר
↑  חלק מהאיורים שנדפסו במהדורה זו הובאו ממקורות אחרים
↑  זהבה יעקבי, "קברו של באלדווין החמישי, מלך ירושלים (1185–1186), ובית המלאכה של אזור הר-הבית", בתוך: ב"ז קדר (עורך): הצלבנים בממלכתם, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ז–1987, עמ' 189–205
↑  לדוגמה: מפת עכו הצלבנית לקוחה מכִּתבי מרינו סנודו; 'מפת ירושלים מימי נחמיה' בראשית הכרך הראשון של כִּתבי הורן היא מפת קוארסמיוס; מכּתבי ז'אן זואלארט ויוהאנס קוטוביקוס (אנ') הועתקה אחת ממפות ירושלים וכן הובא ציור קבריהם של גוטפריד מבויון ובלדווין הראשון, מלך ירושלים; דמויות של מקומיים הועתקו מכִּתבי אז'ן רוז'ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262978305171  GND: 10251688X  ICCU: CUBV083552  ISNI: 0000 0000 6631 074X  LCCN: n85070604  SUDOC: 108978885  VIAF: 27458380   WorldCat (עם VIAF): 27458380
אלינור הודג'מן פורטר

| --- | --- |

 לידה:  19 בדצמבר 1868 ליטלטון, ארצות הברית 
 פטירה:  21 במאי 1920 (בגיל 51) קיימברידג', ארצות הברית 
 שם לידה:  Eleanor Emily Hodgman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 יצירות בולטות:  העלמה בילי, פוליאנה 
 
אלינור הודג'מן פורטר (באנגלית: Eleanor Hodgman Porter;‏ 19 בדצמבר 1868 - 21 במאי 1920) הייתה סופרת אמריקאית.
חייה

אלינור הודג'מן נולדה בליטלטון במדינת ניו המפשייר וחונכה להיות זמרת ואף הופיעה בקונצרטים ובמקהלות הכנסיות. היא למדה בקונסרבטוריון, אך מאוחר יותר עברה להיות סופרת, בעקבות סדרה של סיפוריה שפורסמה במגזינים פופולריים ובעיתונים. ההסבה המקצועית התבטאה בעיקר כשהוציאה את ספרה הראשון, "Cross Currents" ("זרמים מצטלבים").
בשנת 1892 נישאה לג'ון ליימן פורטר (ממנו קיבלה את שם משפחתה השני), ועברה למסצ'וסטס.
הצלחה גדולה נוספת הגיעה בשנת 1911 כשהוציאה את "Miss Billy" (גברת בילי). אך ההצלחה האמיתית הייתה שנתיים לאחר מכן, בשנת 1913, כשהוציאה את הספר "פוליאנה". הספר קיבל תפוצה רחבה וכבר בשנתו הראשונה הודפסו ממנו מיליון עותקים.
לאחר שנתיים כתבה פורטר ספר המשך שנקרא "פוליאנה וג'ימי" או "פוליאנה מתבגרת", שבו מטיילת הגיבורה באירופה וסוללת את דרכה החדשה.
בשנת 1916 הומחז סיפורה של פוליאנה בברודוויי, ולאחר מכן בסרט בשנת 1920.
בשנת 1960 (לאחר מותה של פורטר) נערך סרט על פי הספר בכיכובה של היילי מילס באולפני דיסני, והסרט פופולרי עד היום.
מלבד ספרי הילדים והנוער, כתבה גם ספרי מבוגרים רבים, ובניהם "סיפורו של מרקו", "רק דוד", "מרי מתחתנת", "שחר", "כסף, אהבה וקייט" ועוד.
פורטר נפטרה בקיימברידג', מסצ'וסטס ב-1920.
לאחר מותה הופיעו ספרים נוספים על דמותה של פוליאנה ואף ספרי המשך, אותם כתבו מחברים אחרים.
ספריה

העלמה בילי (1911) — סיפורה הרגשני-אופטימי של נערה בת עיירה.
החלטתה של העלמה בילי (1912)
פוליאנה (1913. תר' אפרת כרמון, 1961; שולמית לפיד, 1977; יואב לביא, 1983; בינה אופק, 1992) — יתומה בת 11 מאמצת לעצמה "משחק עליז", למצוא בכל דבר את צדו החיובי, ובזכות רוחה הטובה וה"משחק" שלה מצליחה להפיח שמחת-חיים בליבם של אנשים קשי לב ומוכי גורל.
נישואי העלמה בילי (1914)
פוליאנה גדלה (1915. תר' אפרת כרמון בשם פוליאנה וג'ימי, 1964)
רק דָּוִד (1916)
הדרך להבנה (1916)
חוות ששת הכוכבים (1916)
הו, כסף! כסף! (1917)
שחר (1919)
מגדלו הקודר של קית (1919)
סיפורו של מרקו (1920)
מרי מתחתנת (1920)
האחות סו (1921)
החוטים הסבוכים (1923)
כסף, אהבה וקייט (1924)
מעבר לשנים (1924)
אלפאוס (אי)

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי
 קואורדינטות:  63°52′12.4″S 62°18′53″W﻿ / ﻿63.870111°S 62.31472°W﻿ / -63.870111; -62.31472
 ארכיפלג:  איי שטלנד הדרומיים
 אורך:  310 מטר
 רוחב:  120 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 אוכלוסייה:  0
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאלפאוס(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאלפאוס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאלפאוס(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאלפאוס
 
האי אלפאוס (באנגלית: Alfeus Island; בבולגרית: остров Алфеус) הוא אי סלעי הממוקם בסמוך מצפון לאי סמית' באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה.
אורכו של האי 310 מטרים (בכיוון מערב - דרום-מערב); רוחבו של האי 120 מטרים.
האי ממוקם 660 מטרים מערבית - צפון-מערבית מכף סמית'; 3.7 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת דליאן; ו-1.06 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מהאי בארלו.
היסטוריה > מיפוי האי

האי מופה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2018.
היסטוריה > מקור השם

האי נקרא על שם ספינת הדיג אלפאוס, שהייתה בבעלות החברה הבולגרית "דיג האוקיינוסים - בורגס" (בבולגרית: Океански риболов – Бургас), שאוניותיה דגו בסמוך לאיי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן, איי אורקני הדרומיים, איי שטלנד הדרומיים וחצי האי האנטארקטי בין השנים 1970 וראשית שנת 1990. הדייגים הבולגרים, יחד עם דייגים מברית המועצות, פולין וגרמניה המזרחית היו חלוצי תעשיית הדיג המודרנית באנטארקטיקה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
אליזבת מלוקסמבורג

אליזבת מלוקסמבורג (בגרמנית: Elisabeth von Luxembourg; ‏7 באוקטובר 1409 – 19 בדצמבר 1442), הייתה בתו של זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של אלברכט השני, מלך גרמניה.
ביוגרפיה > ראשית חייה

אליזבת נולדה בשנת 7 באוקטובר 1409 בווישגראד, לזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולברברה מציליה, בתם של הרמן השני, רוזן ציליה ואנה משאונבורג. בשנת 1410 נבחר אביה למלך גרמניה, ובשנת 1411 הוכרזה אליזבת כיורשת העצר של ממלכת הונגריה. בשנת 1418 גורשה אמה מהחצר המלכותית בעוון ניאוף, ונכלאה בתחילה בנאד'-וואראד ולאחר מכן בשאקולקה. על אף שאליזבת הייתה נסיכת הכתר היא נשלחה לגלות עם אמה, שנמשכה עד להתפייסות הוריה בשנת 1419. באותה שנה הוכתר אביה למלך בוהמיה, לאחר מיתת אחיו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה.
ביוגרפיה > נישואיה

ב-28 בספטמבר 1421 נחתם הבכם נישואים בין אביה לבית הבסבורג, ולפיו כל עוד אליזבת תישאר בת יחידה היא תירש לאחר מותו של אביה הן את כתר הונגריה והן את כתר בוהמיה, אולם אם תיוולד לאביה עוד בת, כל בת תקבל את הכתר בממלכה אחת. ההסכם לא היה מקובל על האצולה בשתי המדינות, שטענו שזכותם לבחור את המלך, וזה לא כתר העובר בתורשה.
ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט החמישי, דוכס אוסטריה, ולאחר הנישואים התגוררו בני הזוג בווינה.
ביוגרפיה > שלטונה כמלכה

בשנת 1437 מת אביה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולפני מותו ביקש מהאצולה הבוהמית שתבחר באלברכט כמלך. לאחר מותו של זיגיסמונד נפגשו בני הזוג עם האצולה ההונגרית, ולאחר שהתחייבו לא לשנות את הגבול בין אוסטריה להונגריה ושהם יתגוררו בהונגריה, נבחרו הזוג ב-18 בדצמבר 1437 למלכי הונגריה. לאחר מחלוקת קצרה בין ארכיבישוף אסטרגום לבישוף וספרם מי יכתיר את אליזבת כמלכה, הוחלט שבישוף וספרם יעשה זאת, וב-1 בינואר 1438 נערך טקס ההכתרה בבזיליקת סקשפהרוואר.
במרץ אותה שנה נבחר בעלה אלברכט למלך גרמניה, ובמאי אותה שנה הוא נבחר למלך בוהמיה, אולם אליזבת לא נסעה לטקס ההכתרה בפראג.
ביוגרפיה > אלמנותה ומותה

ב-7 באוקטובר 1439 מת בעלה אלברכט השני, מלך גרמניה לאחר מסע קצר נגד האימפריה העות'מאנית, ואליזבת שראתה את עצמה היורשת החוקית של ממלכת הונגריה נאבקה להכתיר את בנה לאדיסלאוס למלך, אולם האצילים ההונגרים הכתירו את ולדיסלב השלישי, מלך פולין כאולסלו הראשון, מלך הונגריה. האומנת של בתה אליזבת, הלנה קוטננרין, גנבה את כתר ההכתרה של הונגריה והביאה אותו לאליזבת, וב-15 במאי 1440 הוכתר בנה כלסלו החמישי, מלך הונגריה, אולם מלחמת האזרחים במדינה נמשכה. למען ביטחונם והגנתם הועברו ילדיה לחסותו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וב-19 בדצמבר 1442 מתה אליזבת בגיור, והועלו שמועות שהיא מתה כתוצאה מהרעלה.
משפחתה

ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט השני, מלך גרמניה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
אנה מאוסטריה, רוזנת תורינגיה (1432–1462).
גאורג (1435).
אליזבת מאוסטריה (1438–1505).
לסלו החמישי, מלך הונגריה (1440–1457).
ארזניתיים

| ארזניתיים |
| --- | --- |
 Oryzias latipes
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חניתאים
תת־סדרה:: Adrianichthyoidei
משפחה:: ארזניתיים
שם מדעי
 Adrianichthyidae ‏ובר, 1913

ארזניתיים או אדריאניקטיים (שם מדעי: Adrianichthyidae) היא משפחת דגי גרם מסדרת החניתאים החיים במים מתוקים ומים מליחים באסיה מהודו עד יפן ועד דרום-מזרח אסיה באינדונזיה ומלזיה. בעבר היא השתייכה לסדרת הגמבוזאים.
מאפיינים

אורך דגים אלה 1.5–17 סנטימטרים, והם בעלי גוף מוארך וראשים קטנים מעוגלים. הם בעלי עצם מיוחדת בזנבם ולסת צרה ומחודדת. במינים אלה הנקבות פולטות את ביציהן למים והזכרים מפרים אותם חיצונית. מספר מינים הם בעלי הפריה פנימית והם משריצים צאצאים חיים, בעוד אחרים נושאים את הביצים על סנפירי האגן שלהם עד בקיעתם.
הם חיים במים מוצפים באורז, מה שנתן להם את שמם. רבים מהם הם דגי נוי מוכרים.
מיון

משפחה ארזניתיים (Adrianichthyidae)
תת-משפחה Adrianichthyinae
סוג Adrianichthys - בו 4 מינים
תת-משפחה Oryziinae
סוג אָרְזָנִית (Oryzias) - בו 33 מינים
ארחאן פיקרי

ארחאן פיקרי (באינדונזית: Arkhan Fikri; נולד ב-28 בדצמבר 2004 בסרדאנג בדאגאי שבאינדונזיה) הוא כדורגלן אינדונזי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ארמה מליגת העל האינדונזית ובנבחרת אינדונזיה.
קריירת מועדונים

פיקרי גדל במחלקות הנוער של אקדמיית קווארטה מדה, PSSA אסאהאן, באריטו פוטרה וקווארטה דלי סרדאנג. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ארמה במסגרת ליגת העל האינדונזית.
קריירה בין-לאומית

ב-17 באוקטובר 2023 ערך צ'ראקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אינדונזיה, בניצחון 0–6 על נבחרת ברוניי במסגרת הסיבוב הראשון של מוקדמות מונדיאל 2026.
אליזבת מצרפת (1764–1794)

אליזבת, נסיכת צרפת (בצרפתית: Élisabeth de France,‏ 3 במאי 1764 - 10 במאי 1794), הייתה אחותו של לואי השישה עשר, מלך צרפת וגיסתה של מארי אנטואנט, מלכת צרפת. היא הייתה מאוד קשורה אליהם, ובעקבות כך היא הוצאה להורג במהלך המהפכה הצרפתית.
ביוגרפיה > ראשית חייה

אליזבת נולדה ב-3 במאי 1764 בארמון ורסאי, ללואי, בנו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, ולמריה יוזפה, נסיכת סקסוניה, בתם של אוגוסט השלישי, מלך פולין ומריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1765 מת אביה, ואחיה לואי אוגוסט הפך לדופן צרפת, ובשנת 1767 מתה גם אמה משחפת. אליזבת התחנכה על ידי מאדאם דה מרסן, יחד עם אחותה קלוטילד, אולם מכיוון שלא התייחסה ללימודים ברצינות, העדיפה מאדאם דה מרסן את קלוטילד על פני אליזבת, ובעקבות כך חל קרע בין האחיות. היחסים ביניהם השתפרו לאחר שקלוטילד טיפלה באליזבת בעת שחלתה, ואף סייעה לה בלימודים. בשנת 1770 התחתן אחיה לואי אוגוסט עם מריה אנטוניה, ארכידוכסית אוסטריה, אשר מיד עם הגיעה לצרפת נקשרה מאוד לאליזבת. בשנת 1774 מת סבה לואי החמישה עשר, מלך צרפת, ואחיה לואי השישה עשר, מלך צרפת עלה לשלטון במקומו. בשנת 1775 התחתנה אחותה מארי קלוטילד, נסיכת צרפת עם קרלו אמנואלה, נסיך פיימונטה, והפרידה ממנה הייתה מאוד קשה לאליזבת.
ביוגרפיה > חייה בחצר המלוכה

בשנת 1778 הגיעה אליזבת לבגרות, ובעקבות כך הועלו כמה הצעות נישואין בשבילה. בתחילה נערך משא ומתן עם ז'וזה, נסיך ברזיל, בנם של פדרו השלישי, מלך פורטוגל ומריה הראשונה, מלכת פורטוגל, אולם המשא ומתן נכשל. לאחר מכן דובר לחתנה עם גיסה ויטוריו אמנואלה, דוכס אאוסטה, אולם מכיוון שלא היה מלך או יורש עצר בוטל המשא ומתן. בהמשך הועלתה הצעה לחתנה עם גיסה פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, אולם אליזבת סירבה להנשא על מנת שתוכל להישאר עם בני משפחתה.
בשנת 1783 העניק לה אחיה לואי השישה עשר חלקת אדמה ובית בכפר מונטריי, הקיים עד היום (בשם Domaine de Madame), אולם לא הרשו לה לישון שם לבדה עד שהגיעה לגיל 25, ועד אז הייתה נוסעת כל יום לאחוזתה וחוזרת לישון בארמון. היא חיה חיים פשוטים יותר באחוזתה מאשר בארמון המלוכה.
ביוגרפיה > המהפכה הצרפתית

עם פרוץ המהפכה הצרפתית גילתה אליזבת התנגדות בלתי מתפשרת למטרות המהפכה ולפשרה מול המהפכנים, והשתייכה למחנה של אחיה שארל פיליפ, רוזן ארטואה. בגלל קרבתה ללואי השישה עשר ולמארי אנטואנט היא סירבה לצאת לגלות עם דודותיה ואחיה האחרים, והצטרפה לתלאות המשפחה המלכותית בארמון טווילרי ומאוחר יותר במצודת טמפל. במהלך משפטה של מארי אנטואנט, שנועד להרשיע את המלכה ולהביא להוצאתה להורג, הוצגו אישומים המתבססים על השמועות והרכילויות שפשטו בצרפת לאורך השנים, על התנהגותה הבלתי מוסרית והקלוקלת, פזרנותה, יחסיה המיניים הלא הולמים וראוותנותה. ההוכחות והעדויות היו קטעי העיתונות המחתרתית והקריקטורות שקדמו למהפכה הצרפתית, ואלה הפכו לכתב האישום כנגד מארי אנטואנט.
כמו כן, ניסו התובעים לטעון כי מארי אנטואנט לוקה בפריצות מינית כה רבה, עד כי קיימה יחסי מין עם בנה בן ה-8, לואי שארל, דופן צרפת. על מנת לעשות זאת, הם הביאו את עדותו של לואי שארל, שכחלק מחינוכו מחדש על ידי המהפכנים היה להסיתו כנגד משפחתו, אם בסיפורים, אם בצעקות ואם במכות, עד כי הילד הסכים לטעון כל מה שרצו שיטען. אשמה זו הייתה כה מופרכת, עד כי הצגתה הביאה לראשונה את אהדת הקהל למלכה. תגובתה להאשמות הביעה יותר מכל עד כמה החשיבה מארי אנטואנט את דעתו העם הצרפתי על פני דעתם של מקבלי ההחלטות: היא הסתובבה לקהל שליווה את המשפט והיה נוכח בדיונים, ופנתה במיוחד לאמהות בקהל ואמרה כי "הטבע עצמו לא עונה להאשמה כה בלתי מתקבלת על הדעת". הטענה, כי האשמה זו מנוגדת לטבע האימהי, גרמה להבנה כי מטרת המהפכנים היא להרוג את המלכה וכי הם אינם בוחלים בדבר על מנת להביא לתוצאה זו. התנהגותה של מארי אנטואנט ותשובותיה שבו את לבם של הנוכחים במשפט, שקראו להפסיק את ההליך ולשחררה, אך ללא הועיל. מארי אנטואנט נשפטה והורשעה בבגידה, אף על פי שלא נמצאו כל עדויות לכך.
גזר הדין של המשפט היה ידוע מראש והוא ניתן לאחר הליך משפטי בן יומיים בלבד, בשעות הבוקר, על מנת שההוצאה להורג תתבצע עוד באותו יום. ההוצאה להורג התרחשה ב-16 באוקטובר 1793 בשעה 16:00, בגיליוטינה, לשמחתם של המוני הצופים, וראשה הכרות הוצג בפני הקהל הצוהל. מארי השאירה מכתב מוכתם בדמעותיה, אותו הפנתה לאליזבת, שהייתה היחידה שנותרה מבני משפחת המלוכה בצרפת, אולם המכתב לא הגיע ליעדו מעולם, ונשאר בידי המהפכנים.
ביוגרפיה > הוצאתה להורג

בתחילה חשב רובספייר לגרש את אליזבת מצרפת, ולא להורגה, מכיוון שלא היוותה איום על השלטון הרפובליקני, אולם בהמשך נשפטה אליזבת, והשופטים החליטו להוציאה להורג. ואכן, ב-10 במאי 1794 הוצאה אליזבת להורג בגיליוטינה, יחד עם 24 נידונים אחרים. אליזבת הוצאה להורג אחרונה, וכל אחת מהאסירות שהוצאו להורג לפניה התחבקה איתה, ואילו הגברים קדו לפניה. בעת שהונח ראשה על הגיליוטינה נשמט צעיפה מפניה, והיא ביקשה מהתליין שיכסה שוב את פניה. הוצאתה להורג של אליזבת גרם לתחושות מרמור בקרב העם, אשר לא הבין מדוע הוצאה אליזבת להורג.
הנצחתה

אישיותה ודרך חייה של מאדאם אליזבת הביאה לאהדה עמוקה עד להקמתה של תומכים המקדישים את מלחמתם במהפכנים ובניסיון החזרת שלטון המלוכה במאה ה-19 לזכרה של אליזבת, על אהבתה לאחיה ולגיסתה, התנגדותה למהפכה, אדיקותה הדתית, פעילות הצדקה שלה ודרך מותה.
אלינור דייוויד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בנובמבר 1955 (בת 68) לינקולנשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה אלינור דייוויד (באנגלית: Maria Eleanor David; נולדה ב-30 בנובמבר 1955) היא שחקנית אנגלייה ששחקה בפרויקטים בבריטניה, ארצות הברית וניו זילנד. היא קיבלה ביקורות טובות על הופעתה בתפקיד הראשי בסרט הביוגרפי "סילביה", בו גילמה את דמותה של סילביה אשטון-וורנר.
ביוגרפיה

דייוויד נולדה בלינקולנשייר שבאנגליה. היא גילמה תפקידים רבים בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. בין השאר שיחקה בקומדיה "Comfort and Joy" בבימויו של ביל פורסיית' שהייתה מועמדת לפרס באפט"א. עוד הופיעה במיני-סדרה "Paradise Postponed", בסרטו של מייק לי "טופסי טרווי", ובסרטו של אלן פארקר "פינק פלויד - החומה" בו גילמה את אשתו של הדמות הראשית.
ב-1984 נסעה דייוויד לניו זילנד כדי לככב בסרט הביוגרפי "סילביה" בתפקיד סילביה אשטון-וורנר. בביקורת על הסרט כתבה ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס: "למיס דייוויד דמיון בולט לאשה האמיתית, והיא מציגה הופעה אינטליגנטית ומלאת חמלה". מבקר הקולנוע אנדרו סאריס מה-"Village Voice" שיבח את הופעתם של ארבעת השחקנים הראשיים, ובחר את הסרט "סילביה" כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר ב-1985.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 |  | The Member for Chelsea | מיי סמית' | סדרת טלוויזיה |
| 1981 | הבורג'ס | The Borgias | סנצ'יה | מיני-סדרה |
| 1982 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | רוז מיילי | סרט טלוויזיה |
| 1982 |  | Frost in May | האם פרנסיס | מיני-סדרה |
| 1982 | פינק פלויד - החומה | Pink Floyd: The Wall | אשתו של פינק |  |
| 1982 |  | All for Love | רייצ'ל | בפרק "Combat" |
| 1982 | סקרלט פימפרנל | The Scarlet Pimpernel | לואיז | סרט טלוויזיה |
| 1983 |  | The Rocking Horse Winner | גברת גרהם | סרט קצר |
| 1983 | ריילי: אלוף המרגלים | Reilly: Ace of Spies | יוג'ין | מיני-סדרה |
| 1984 | תכריכים לזמיר | Shroud for a Nightingale | ג'ו פאלון | מיני-סדרה |
| 1984 |  | Facelift | F-9895 |  |
| 1984 |  | Comfort and Joy | מדי |  |
| 1985 | סילביה | Sylvia | סילביה אשטון וורנר |  |
| 1985 |  | A Different Kind of Love | וילו |  |
| 1986 | שובו של שרלוק הולמס | The Return of Sherlock Holmes | גברת סט קלייר | מיני-סדרה |
| 1986 |  | Paradise Postponed | אגנס סימקוקס / אגנס סלטר | מיני-סדרה |
| 1987 | אהבה במילים | 84 Charing Cross Road | ססילי פאר |  |
| 1988 |  | Ten Great Writers of the Modern World | גילברט סוואן | בפרק "Marcel Proust's 'A la recherche du temps perdu'" |
| 1989 | מרדף בנהר הרוח | Slipstream | אריאל |  |
| 1989 |  | Screenplay | אביגיל | בפרק "From Sleep and Shadow" |
| 1989 |  | The Wolves of Willoughby Chase | ליידי וילובי |  |
| 1990 |  | Ladder of Swords | דניס דה מרקו |  |
| 1990 | צייד לבן, לב שחור | White Hunter Black Heart | דורשקה זיבלינסקי |  |
| 1991 | צ'אנסר | Chancer | מיס גיבס | סדרת טלוויזיה |
| 1991 | חדר מיון | Casualty | סטפני פרימן | בפרק " |
| 1991 |  | London Kills Me | לילי |  |
| 1992 | לאבג'וי | Lovejoy | קטריונה ברוקסבי | בפרק "Highland Fling" |
| 1992 |  | The Guilty | שרה ויי | סרט טלוויזיה |
| 1992 | רמפול | Rumpole of the Bailey | אליזבת קסטריני | בפרק "Rumpole and the Eternal Triangle" |
| 1993 |  | Drop the Dead Donkey | ליידי קרוליין | בפרק "Lady Merchant" |
| 1993 |  | The Bill | ואלרי היפווד | בפרק "Double Enmity" |
| 1993 | בין השורות | Between the Lines | פני שו | בפרק "Honourable Men" |
| 1994 |  | Headhunters | ברברה לוי | סדרת טלוויזיה |
| 1994 |  | Alleyn Mysteries | מרגרט בלנטיין | בפרק "Dead Water" |
| 1994 | סיפורי המסתורין של רות רנדל | The Ruth Rendell Mysteries | אליס פילדינג | בפרק " Vanity Dies Hard" |
| 1996 |  | Thief Takers | רייצ'ל צ'יילס QC | בפרק "Deja Vu" |
| 1999 | טופסי טרווי | Topsy-Turvy | פני רונלדס |  |
| 2001 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ג'וג'ינה קנינג | בפרק "Tainted Fruit" |
| 2002 | הביוגרף | The Biographer | אסטריד | סרט טלוויזיה |
| 2003 |  | The Last Detective | טרישה לויד | בפרק "Tricia" |
| 2004 | שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי | Sherlock Holmes and the Case of the Silk Stocking | מרי פנטני | סרט טלוויזיה |
| 2005 |  | The Rotters' Club | אורסולה בויד | בפרק "Look Over Your Shoulder" |
| 2009 |  | House of Boys | אמה |  |
| 2013 |  | Playhouse Presents | קתלין | בפרק "Stage Door Johnnies" |
הערות שוליים

↑  Janet Maslin, "Movie Review: Sylvia (1985): Michael Firth's 'Sylvia'", The New York Times, April 11, 1985.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007318132505171  BNE: XX4681098  BnF: cb141693662 (data)  GND: 1061658066  ISNI: 0000 0001 1564 1589  LCCN: no2004031412  NTA: 303769831  VIAF: 29742113   WorldCat (עם VIAF): 29742113
אנדרו טוני

| --- | --- |

אנדרו טוני
 לידה:  23 בנובמבר 1957 (בן 66) ברמינגהאם שבאלבמה
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטר
 מכללה:  דרום-מערב לואיזיאנה (1976–1980)
 דראפט:  8, 1980 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 1980–1988:  פילדלפיה 76'
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (1983) שתי הופעות במשחק האולסטאר של ה-NBA‏ (1983, 1984) שחקן השנה של סאות'לנד (1978, 1980)
אנדרו טוני (באנגלית: Andrew Toney‏; נולד ב-23 בנובמבר 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בפילדלפיה 76' מליגת ה-NBA בשנים 1980–1988. כונה על ידי כתבי הספורט הבוסטוניים "חונק בוסטון" (Boston Strangler) בשל יכולתו לשלוט לבדו במשחקי הסיקסרס מול בוסטון סלטיקס. בין המשחקים שהעניקו לו את הכינוי המשחק השביעי של גמר המזרח בשנת 1982, בו קלע 34 נקודות והוביל את קבוצתו לגמר ה-NBA. בנוסף קלע 30 נקודות במשחק השני ו-39 נקודות במשחק הרביעי, וממוצעיו לאורך הסדרה היו 26.4 נקודות למשחק.
טוני נבחר על ידי הסיקסרס בבחירה השמינית בדראפט ה-NBA של שנת 1980, לאחר קריירת כדורסל מכללות באוניברסיטת דרום-מערב לואיזיאנה.
הוא נבחר לשני משחקי אולסטאר, בשנים 1982 ו-1983, וממוצעיו לאורך הקריירה הם 15.9 נקודות למשחק.
טוני היה חלק אינטגרלי מקבוצת הסיקסרס זוכת האליפות בעונת 1982/1983, שכונתה "פו פו פו", ונחשבת לאחת הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA. בקבוצה שיחקו בין השאר שחקנים כג'וליוס אירווינג, מוזס מאלון, בובי ג'ונס ומוריס צ'יקס. הקריירה הקצרה שלו נגמרה בשל פציעות כרוניות ברגליו.
פאט ויליאמס (אנ'), סגן הנשיא לענייני כדורסל של אורלנדו מג'יק, שיתף אנקדוטה אודות טוני בריאיון לתוכנית "The Really Big Show" ב-11 בפברואר 2010. ויליאמס סיפר כי כשהיה ג'נרל מנג'ר, בימי יריבות הסלטיקס והסיקסרס (בשנים 1980–1983), שאל את דני איינג', קלע הסלטיקס, מאיזה שחקן הוא הכי מפחד בהגיעה של תקופת הפלייאוף. "לא מג'יק ולא ד"ר ג'יי, אנדרו טוני הוא זה שמותיר אותי ער בלילות!" ענה איינג'. ויליאמס המשיך ואמר שלולא הפציעות הרבות שמהן סבל במהלך הקריירה היה טוני חבר בהיכל התהילה של הכדורסל. כדורסלן העבר והפרשן של רשת TNT צ'ארלס בארקלי הצהיר שטוני הוא השחקן הטוב ביותר שהוא אי-פעם שיחק לצידו.
בנו של אנדרו טוני שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת אלבמה בברמינגהאם (UAB) ושיחק כדורסל מקצועני, בין היתר באסקו גדיניה הפולנית.
הערות שוליים

1 2  Jackie MacMullan, Ex-76er Toney now fights pain, bitterness, March 31, 1991