stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וידאוגרפיה של ג'סטין ביבר
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הפניות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | School Gyrls | עצמו | הופעת קמע, סרט טלוויזיה |  |
| 2011 | ג'סטין ביבר: הסרט | עצמו | סרט קונצרט, דוקומנטרי |  |
| 2012 | קייטי פרי: חלק ממני | עצמו | דוקומנטרי, אורח |  |
| 2012 | זנדאיה: מאחורי הקלעים | עצמו | דוקומנטרי |  |
| 2013 | ג'סטין ביבר: Believe | עצמו | סרט קונצרט, דוקומנטרי |  |
| 2013 | מצ'טה קטלנית |  | דיבוב |  |
| 2014 | משתוללת | אסיר | הופעת קמע |  |
| 2014 | לנון או מקרטני | עצמו | דוקומנטרי |  |
| 2015 | מטרה: התנועה | עצמו | סרט קצר. מורכב מסדרת קטעי וידאו המלווים את שירי האלבום Purpose של ביבר. |   |
| 2016 | זולנד 2 | עצמו | הופעת קמע |  |
| 2016 | Bodyguards: Secret Lives from the Watchtower | עצמו | דוקומנטרי |  |
| 2016 | Popstar: Never Stop Never Stopping | עצמו |  |  |
| 2017 | להרוג את הסלהוף | עצמו | קיט |  |
| 2021 | ג'סטין ביבר: העולם שלנו | עצמו | דוקומנטרי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | רשת שידור | עונה ופרק | הערות | הפניות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | טרו ג'קסון | עצמו | ניקולודיאון | עונה 2, פרק 1 ("True Concert") |  |  |
| 2009–2010 | אנג'לינה בלרינה: השלבים הבאים | .A.Z | PBS |  | דיבוב |  |
| 2010 | Silent Library | עצמו | MTV | עונה 2, פרק 203 |  |  |
| 2010 | School Gyrls | עצמו | ניקולודיאון |  | סרט טלוויזיה |  |
| 2010 | סאטרדיי נייט לייב | אורח מוזיקלי | NBC | עונה 35, פרק 18 | טינה פיי-ג'סטין ביבר |  |
| 2010–2011 | CSI | ג'ייסון מקאן | CBS | פרקים 1 ו-15 |  |  |
| 2011 | אקסטרים מייקאובר: מהדורת בית | עצמו | ABC | עונה 8, פרק 15 ("The Brown Family") |  |  |
| 2011 | לגמרי במקרה! | עצמו | ערוץ דיסני | עונה 1, פרק 18 ("ג'סטין ביבר") |  |  |
| 2011 | Rob Dyrdek's Fantasy Factory | עצמו | MTV | עונה 4, פרק 1 (Welcome, Big Black") |  |  |
| 2011 | David Haye Versus | עצמו | Sky One | פרק 2 |  |  |
| 2012 | Punk'd | עצמו | MTV | עונה 9, פרק 1 | פרק "ג'סטין ביבר" |  |
| 2012 | Ridiculousness | עצמו | MTV | עונה 2, פרק 1 | פרק "ג'סטין ביבר" |  |
| 2013 | סאטרדיי נייט לייב | מנחה | NBC | עונה 38, 13 |  |  |
| 2013 | משפחת סימפסון | עצמו | פוקס | עונה 24, פרק 20 | פרק "The Fabulous Faker Boy" |  |
| 2015 | ג'סטין ביבר על הגריל | עצמו |  |  |  |  |
| 2015 | Comedy Central Roast | עצמו | קומדי סנטרל |  | פרק "ג'סטין ביבר" |  |
| 2015 | Repeat After Me | עצמו | ABC | עונה 1, פרק 2 (פרק כללי 102) |  |  |
| 2015 | Lip Sync Battle | עצמו | Spike | פרק "דיאון סנדרס נגד ג'סטין ביבר" |  |  |
| 2015 | The Doctors | עצמו | CBS | עונה 7, פרק 97 |  |  |
| 2017 | Couples Therapy | עצמו | VH1 | עונה 7, פרק 1 |  |  |
| 2017 | One Love Manchester | עצמו | BBC One |  | פרק ספיישל |  |
| 2018 | Racist Superman | סופרמן הקנדי | יוטיוב |  | סרטון קצר |  |
| 2020 | ג'סטין ביבר: עונות | עצמו | יוטיוב |  | סדרה דוקומנטרית |  |
| 2020 | סאטרדיי נייט לייב | אורח | NBC |  | עיסא ריי-ג'סטין ביבר |  |
| 2020 | סאטרדיי נייט לייב | אורח | NBC | כל הסדרה (עונה 1, 10 פרקים) | רופול |  |
| 2021 | חברים: האיחוד | אורח | NBC |  |  |  |
פילמוגרפיה > אזכורים בסרטים וסדרות

החל משנת 2010, ביבר אוזכר במספר רב של סרטים וסדרות בנושאים שונים. דוגמה ידועה המצביעה על תחילת דרכו ותחילת תופעת הבליברס, הוא דיאלוג בסדרה שקרניות קטנות משנת 2011:
מה החיפזון? את רוצה להיות הראשונה בתור לראות את הסרט החדש של הילד שלך ג'סטין ביבר?
-קודם כל, זה לא רק סרט. זה הסיפור האמיתי שלו.
על מה... השיער שלו?
-אתה יודע מה, רק אל תדבר על הביבס, בסדר? אתה לא מכיר את הביבס, אתה לא מבין את הביבס. או השיער שלו.
וכן אזכורים נוספים ב-חיים כמו שמכירים, עובדים מצטיינים, בית חולים לילדים, אלווין והצ'יפמאנקס 3, חמאה, חסרי בושה, אבודה, הדיקטטור, הכל יחסים, ברט וונדרסטון המופלא, חוף מהסרטים, קיק אס 2, בירדמן, רמזור, טד 2, סיפורו של צלף, אטלנטה, בלי תגובות שליליות, פרח, פרויקט פלורידה, ואז הגיעה טלי, דדפול 2, חכם בלילה, חג של שיר בנט, שטח מת, חדרים ועוד.
פרסומות

| שנה | חברה/מוצר | במאי | שיר נושא | הפניות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Proactiv | לא ידוע | לא ידוע |  |
| 2011 | Best Buy | בריאן באקלי | "הספר מסביליה" |  |
| 2012 | חברה עצמאית | אלפרדו פלורס | "Boyfriend" |  |
| 2012 | מייסיס | האנק פרלמן | "ג'ינגל בלז" |  |
| 2012 | מייסיס | האנק פרלמן | "The Crew-Cuts" |  |
| 2013 | מייסיס | האנק פרלמן | "Miracle on 34th Street's Opening Theme" |  |
| 2015 | קלווין קליין | יוהאן רנק | לא ידוע |  |
| 2016 | קלווין קליין | טיירון לבון | "My Calvins Remix" |   |
ראו גם

דיסקוגרפיה של ג'סטין ביבר
פרסים ומועמדויות של ג'סטין ביבר
ביאורים

↑  99,033,954 דולר
↑  חמישה מהם שיתופי פעולה
שואת יהודי הולנד

שואת יהודי הולנד היא השואה שעברה על יהודי הולנד, שהחלה עם כיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית במאי 1940, והסתיימה עם שחרור הולנד במאי 1945, עם כניעת גרמניה הנאצית. מתוך כ-140 אלף יהודים שהתגוררו בהולנד עם כיבושה, מעל 75% מיהודי הולנד, מעל 105 אלף יהודים, נרצחו בשואה. לאחר השחרור חזרו מעט יהודים להולנד והתקבלו בחוסר הבנה או חוסר אהדה למה שעבר עליהם.
רקע

יהדות הולנד התקיימה מהמאה ה-12. בשנת 1796 הולנד הייתה אחת המדינות הראשונות שהעניקו שוויון זכויות ליהודים. ערב מלחמת העולם השנייה חיו בהולנד כ-140,000 יהודים, כאחוז וחצי מכלל אוכלוסיית הולנד. לפני המלחמה היהודים בהולנד נהנו מרווחה, ביטחון וסובלנות מצד השלטון והאזרחים והשתלבו בתרבות ההולנדית. רובם היו מבוססים מבחינה כלכלית, והם קיימו חיי קהילה פעילים.
רוב יהודי הולנד חיו בקהילה היהודית באמסטרדם, שהפכה לאחד ממרכזי היהודים המפוארים באירופה. מתוך 140,000 יהודי הולנד, כ-80,000 יהודים חיו בעיר. ריכוזי יהודים נוספים היו בהאג וברוטרדם.
עם עליית היטלר לשלטון, החלו להגר יהודים מגרמניה הנאצית (ובהם אנה פרנק ומשפחתה), מאוסטריה ומהפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה להולנד. בשנת 1938 אסרה הולנד על הגירה לתחומה. בתקופה זו היגרו להולנד כ-34,000 פליטים יהודים, ולפי הערכה אחרת – בין 35,000 ל-50,000 פליטים. מתוך מהגרים אלה נותרו בהולנד כ-15,000 יהודים והשאר המשיכו ליעדים אחרים. לצורך מתן עזרה לפליטים הוקמה ועדה לפליטים יהודים.
הכיבוש הגרמני ותחילת רדיפתם של יהודי הולנד

ב-9 בנובמבר 1939 נחטפו סוכני מודיעין בריטים על ידי האס דה בתקרית פנלו. התקרית שימשה לנאצים כאמתלה לקשור את בריטניה לניסיון ההתנקשות של גאורג אלזר באדולף היטלר יום לפני כן וכדי להצדיק את פלישתם להולנד, עד אז מדינה נייטרלית, ב-10 במאי 1940.
במאי 1940 נכבשה הולנד בידי צבא גרמניה. לאחר קרבות של 4 ימים, נכנעה הולנד. יהודים רבים ניסו לברוח לבריטניה ודרומה, ועשרות התאבדו, בהם חבר מועצת עיריית אמסטרדם עמנואל בוקמן. המשטר הנאצי התייחס להולנדים כשותפים פוטנציאלים והשקיע בתעמולה כדי לקרבם לתפיסותיו.
בחודשים הראשונים נהגו הגרמנים באיפוק יחסי. בהוראת אדולף היטלר הוקם ממשל אזרחי של אנשי SS. מונה הנציב ארתור זייס-אינקווארט, על אמסטרדם הופקד הנס במקר, וחמישה אנשי ממשל נוספים תפקדו כשרים לכספים וכלכלה, ענייני חוץ, ביטחון, צבא ומשטרה. לצד ממשלה זו הייתה ממשלה הולנדית, אך המלכה וממשלתה גלו לבריטניה, ולכן היו מנהלי משרדי הממשלה שמונו מטעם הנאצים הסמכות הגבוהה ביותר. בתחילה ניתן לממשל ההולנדי לפעול, אך עד מהרה הוא הוחלף. ההנהגה של כוחות הכיבוש הגרמנים בהולנד הייתה חדורת מוטיבציה נאצית ודאגה להקים מערכת יעילה לרדיפת יהודים.
ב-8 באוגוסט 1941 יצא "צו ה'לירו' הראשון" (De eerste LiRo verordening) לטיפול ברכוש יהודי. כל הרכוש וההון היהודי היה צריך לעבור לבנק הגזל ליפמן, רוזנטל ושות'
ב־28 באוגוסט 1940 נאלצו מחלקות ממשלתיות להבטיח לא לשכור יהודים. ב-5 באוקטובר התבקשו עובדי מדינה לחתום על הצהרות מוצא ארי. ב-22 באוקטובר נדרשו עסקים יהודיים להירשם. ב-4 בנובמבר 1940 יהודים פוטרו ממשרות ממשלתיות; מבצע שהושלם עד ינואר 1941.
בפברואר 1941 הורו הגרמנים על הקמת יודנרט של כלל יהודי הולנד, יודנרט שכונה "יודסה ראט פור אמסטרדם". באותו חודש נעצרו כ-400 צעירים יהודים באמסטרדם, ובהמשך גורשו למחנות הריכוז בוכנוואלד ומאוטהאוזן ונספו כולם, להוציא אחד. המנהל האזרחי ההולנדי, שפעל תחת הוראות הכיבוש הנאצי, קיבל בהכנעה את הצעדים נגד היהודים. אבל מאסר היהודים ב-1941 ושילוחם למחנות ריכוז בגרמניה עורר זעם רב בקרב ההולנדים. ב-25 בפברואר 1941, הוכרזה שביתה על ידי איגודי פועלים הולנדים, שביתת פברואר. בשיאה הקיפה השביתה כ-300 אלף עובדים, וזו פעולת ההתנגדות הציבורית ההמונית הראשונה שביצעו לא יהודים נגד הפגיעה ביהודים בשטחי הכיבוש הגרמני. השביתה דוכאה ביד רמה, ואחרי שהגרמנים הפעילו לחץ כבד, היא הופסקה.
עד ספטמבר 1941 נעצרו עוד מאות יהודים וגורשו למאוטהאוזן. בסוף 1941 הודיעו הגרמנים ל"יודסה ראט" על הקמת מחנות עבודה ליהודים. הייתה זו הסוואה למחנות שנועדו לרכז את היהודים לשם גירושם למחנות ההשמדה. הגרמנים הורו שמחודש מאי 1942 יהיה על היהודים לענוד את הטלאי הצהוב. הטלאי בהולנד נשא את הכיתוב JOOD בשפת המקום.
הכיבוש הגרמני ותחילת רדיפתם של יהודי הולנד > שילוחים להשמדה

בקיץ 1942 החלו שילוחים של יהודים מהולנד למחנות ההשמדה במזרח אירופה. השילוחים בוצעו ממחנות הריכוז וסטרבורק בצפון מזרח הולנד (שנפתח בתחילת 1942) ופוכט בדרום הולנד (שנפתח בתחילת 1943). ליהודים המגורשים נאמר שהם נשלחים למחנות עבודה בגרמניה. הגרמנים המגרשים הסתייעו בשיתוף פעולה מסיבי של עובדי הרשויות הציבוריות ורשויות התחבורה ההולנדיים.
בעקבות תחילת הגרושים למחנות המוות בקיץ 1942, מחו הכנסיות הקתוליות בהולנד. כתגמול גירשו הגרמנים את היהודים שהוטבלו לנצרות. בתקופה הראשונה והגורלית של הגירושים, היהודים יכלו לסמוך אך ורק על עצמם במציאת מקומות מסתור. בהמשך הוקמו באופן ספונטני קבוצות הצלה הולנדיות של סטודנטים או של חוגי הכנסייה שסייעו ליהודים למצוא מקלט, ופעלו בעיקר להצלת ילדים.
בספטמבר 1942, הוקמו בהולנד יחידות של הולנדים משתפי פעולה עם הנאצים, שאנשיהן פעלו לצוד יהודים מסתתרים. ליחידות אלה עזרו מלשינים שהסגירו יהודים מסתתרים. בין היחידות הללו נמנית הקולונה הנייקה, שאנשיה הסגירו יהודים תמורת תשלום. מחתרת הולנדית מאורגנת ועם שליטה מרכזית הוקמה ב-1943, לאחר שהגרמנים החלו לגייס הולנדים לעבודות כפייה. בתקופה זו כבר גורשו מרבית יהודי הולנד למחנות ההשמדה. בחודשים מרץ–יולי 1943 הגיעו לסוביבור 19 משלוחים עם כ-35,000 יהודים מהולנד. בספטמבר 1944, בתקופת מבצע מרקט גארדן (מבצע כושל של בעלות הברית המערביות בדרום הולנד), יצאו הגירושים האחרונים מהולנד לאושוויץ, טרזין וברגן-בלזן.
ב-5 וב-6 בספטמבר 1944 פינו הגרמנים את מחנה הריכוז פיכט לנוכח התקדמות בעלות הברית, והאסירים נשלחו לזקסנהאוזן. ב-26 באוקטובר 1944, שחררה הדיוויזיה הקנדית המשוריינת הרביעית את המחנה. באותה עת היו במחנה כ-500–600 אסירים שנותרו בחיים, ויועדו להיות מוצאים להורג באותו אחר הצהריים. כ-500 גופות של אסירים נתגלו בערימות ליד השערים, לאחר שנרצחו בבוקר אותו יום. ב-12 באפריל 1945 שחררו חיילים קנדים את מחנה הריכוז וסטרבורק. באותה עת היו כ-900 אסירים יהודים במחנה. המחנה חזר לשליטת הולנד, אבל האסירים נאלצו להישאר שם עוד שבועות אחדים עד שהותר להם לחזור לביתם.
כ-107,000 יהודים גורשו מהולנד למחנות השמדה ומתוכם שבו רק 5,000. כ-102,000 יהודים מתוך 140,000 יהודים שהיו בהולנד בתחילת המלחמה (מהם פליטים יהודים-גרמנים) נספו בשואה. על פי הערכה, כ-25,000 יהודים הסתתרו במקומות מסתור בהולנד. שליש מהם נחשפו בגלל מעשי הלשנה ושני שלישים – ניצלו.
הכיבוש הגרמני ותחילת רדיפתם של יהודי הולנד > חסידי אומות העולם מהולנד

כ-5,900 אישים מהולנד שהצילו יהודים בתקופה זו, או ניסו להצילם, תוך סיכון חייהם-שלהם, וללא קבלת תמורה, הוכרו בתואר חסיד אומות העולם. בהם היו חברים בקבוצת בני-בלי-שם, תושבים בכפר ניולנדה ועוד. רוב יהודי הולנד שניצלו מהשואה ניצלו הודות לסיוע של חסידי אומות עולם אלה.
זיכרון והנצחה

במחנה הריכוז וסטרבורק חנכה המלכה יוליאנה אנדרטה בשנת 1970. מאז 1983 קיים מוזיאון 3 ק"מ לפני הכניסה לאתר זיכרון המציג את ההיסטוריה של מחנה המעבר וסטרבורק.
אתר ההוצאה להורג ומחנה הריכוז פיכט מכילים אנדרטה לאומית ומוזיאון חינוכי בשם Nationaal Monument Kamp Vught.
בשנת 1958 החליטה הממשלה ההולנדית להפוך את מבנה התיאטרון ההולנדי, או הוֹלַנְדְסֶה סְכַאוּבּוּרְך (בהולנדית: Hollandsche Schouwburg – "התיאטרון ההולנדי"), לאתר זיכרון הולנדי לקורבנות הנאצים. מבנה זה שימש בתקופת הכיבוש הנאצי מקום לריכוז יהודי אמסטרדם בטרם שליחתם למחנה וסטרבורק ולמחנות אחרים.
בשנת 1960 הוקם באמסטרדם מוזיאון בית אנה פרנק המוקדש לזכרה של אנה פרנק ולהנצחת השואה. מספר המבקרים במקום עלה בהדרגה. ב-28 בספטמבר 1999, בתום השיפוץ השני, נחנך המוזיאון בנוכחותה של ביאטריקס, מלכת הולנד, ונכון לשנת 2007 ביקרו בו למעלה ממיליון מבקרים בשנה. פסלים לכבודה של אנה פרנק מוצגים במקומות שונים בהולנד כולל באוטרכט ומוזיאון מאדאם טוסו, באמסטרדם, ואנדרטאות לזכרה מוקמו גם במקומות שונים ברחבי העולם.
ב-7 בפברואר 2020 נחנכה בתחנת הרכבת של אאסן (Assen) אנדרטה לזכר משלוחי היהודים ברכבות ממחנה וסטרבורק למחנות המוות במזרח. האנדרטה עשויה מקנבס גדול ועליו צילומי דיוקן וגלויות שהושלכו מהרכבות. בעזרת קוד אפשר לקבל מידע על האנשים. לדברי חוידו אבויס (Guido Abuys) מ'מרכז הזיכרון של מחנה וסטרבורק' "הגלויות הן סימן החיים האחרון שהאנשים השליכו מהרכבות בתקווה שמישהו יעביר הודעות אלו למשפחותיהם." האנדרטה הזו היא חלק ממבצע "דרך הרדיפות 1942–1944" (Route van Vervolging 1942–1944), שבה יוקמו סימונים לאורך מסלול נסיעות הרכבות הללו. מתוך 93 המשלוחים שיצאו מווסטרבורק רובם עברו בדרך זו. "מדובר ביותר מ-100.000 אנשים" אמר אבויס. גם בתחנת הרכבת של הארן (Haren) חנכו באותו יום אנדרטה כזאת.
ב-10 במרץ 2024 נחנך מוזיאון השואה הלאומי של הולנד הממוקם ברובע היהודי ההיסטורי של אמסטרדם. במוזיאון ישנה תצוגה על גבי אחד הקירות מהרצפה עד התקרה של כל החוקים המגבילים את זכויותיהם של יהודים בהולנד שנחקקו על ידי כוחות הכיבוש הנאצי שפלשו להולנד ב-10 במאי 1940. המטרה במיצג היא להראות כיצד המשטר הנאצי, בסיוע עובדי מדינה הולנדים, ביצע דה-הומניזציה של יהודים עוד לפני שנלקחו למחנות ההשמדה.
ראו גם

אנה פרנק
יאן סחפ
אלישבע אורבך
רוזי ורטהיים
הערות שוליים

1 2 3 4  יהדות הולנד בשואה, ביטאון פורום שמירת זיכרון השואה גיליון 27, יוני 2009
↑  Duits-joodse vluchtelingen in Nederland 1933–1945
1 2 3 4 5 6  הולנד – רקע היסטורי, באתר יד ושם
↑  Daniel M/ swetschinski in collaboration with Julie-Marthe Cohen and Stephen Hartog and with the assistance of Irene Faber and Mirjam Alexander, תרגום: Sammy Herman, The Shoah, Orphan Objects, Zwolle: Joods Historisch Museum Amsterdam, 1997, עמ' 190, ISBN 9040099537
↑  ברט ואן דר בום, אדישות? הצופים מן הצד ברדיפות היהודים בהולנד (עמ' 83–106), באתר רוזטה – הספריה הלאומית, יד ושם: קובץ מחקרים מה,1 (תשעז)
↑  הערך הולנד באנציקלופדיה של השואה, באתר יד ושם, ע' 10
↑  סוביבור, באתר מט"ח
↑  סטטיסטיקת חסידי אומות העולם, באתר יד ושם
↑  Over Het Museum, Herinneringscentrum KAMP WESTERBORK
↑  NATIONAL MONUMENT KAMP VUCHT, HERDENKEN IS NADENKEN (בהולנדית)
↑  ליד כנסיית Janskerk
↑  Station Assen heeft monument ter herinnering aan transporten Kamp Westerbork, rtv drenthe, ‏7/2/2020 (בהולנדית)
↑  , יוגב ישראלי, "יש אנשים שאסור לשכוח": מוזיאון שואה חדש הוקם באמסטרדם, באתר ynet, 6 במרץ 2024
יהודיה עם הטלאי הצהוב באמסטרדם
הטלאי הצהוב שענדו יהודי הולנד
משלוח יהודים במחנה וסטרבורק
זיכרון ליהודים הולנדים שנרצחו במחנה המעבר וסטרבורק (2013)
יואב בן-חלב

| --- | --- |

דמותו של יואב בן-חלב כפסל בכניסה למוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס
 סוג:  גיבור-על
 תוכנית טלוויזיה:  יובב בן חלב – דור ההמשך
 יוצרים:  גור
 מידע
 סטטוס:  אינו פעיל
 גיל:  10
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 נטייה:  טוב
 כוחות:  כוחותיו גופניים ומנטליים כתוצאה משתיית שתי כוסות חלב טהור
 דמויות קשורות
 חברים:  דרור הגיבור
קטע מהקומיקס (לחצו להגדלה)
יואב בן-חלב היה דמות מצוירת ישראלית שהופיעה במדורי הקומיקס של דבר לילדים והארץ שלנו מאת הצייר "גור", שהוא הצייר אנטול גורביץ'[דרוש מקור]. יצירת הדמות הייתה למעשה פרסומת עקיפה לעידוד שתיית חלב בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 ואף מומנה בשיתוף המועצה לשיווק חלב בישראל. יואב נחשב לגיבור הקומיקס העברי הראשון.
יואב היה ילד בלונדיני בן עשר, עם כובע טמבל וחולצת פסים. הוא שאב את כוחותיו הגופניים והמנטליים משתיית "שתי כוסות חלב טהור". בראשיתם, היו הסיפורים פשוטים מאוד. עם הזמן הסיפורים נהיו מורכבים, אלימים ומוזרים יותר. בעקבות התכנים שלא התאימו לגיל הצעיר, הצייר הוחלף ודמותו הוחלפה בדמות "דרור הגיבור". דרור הוצג כחברו של יואב, אך היה מעודן יותר. הוא הקפיד יותר על לבושו ושאב את כוחותיו משתיית חלב עם תרכיז. בשנות ה-70 יואב חזר בגרסה שחורת-שיער, שלא הצליחה לשחזר את תהילת העבר. סיפוריו היו בנאליים ביחס לעלילות המקוריות. בשנת 1998 הוא חזר כדמות משנה בסדרה "יובב בן חלב – דור ההמשך" שיצרו איתי רייכר, אודי שפירא ויובל רוביצ'ק ופורסמה בעיתון "ערוץ הילדים". היא עסקה בבנו של יואב, יובב, שמנצל את כוחותיו למען הצלחה בבית הספר. הסדרה הופסקה לאחר שנתיים.
הערות שוליים

↑  קרן ארמון, ערן בורוכוב, גיבורים מאוירים בתרבות הישראלית, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה גבין

רחוב "משה גבין" בראשון לציון
משה גבין (1906 – 22 בספטמבר 2005) היה ראש עיריית ראשון לציון בין השנים 1952–1955, ומנהל בית הפועל החקלאי במכון הוולקני שבבית דגן.
ביוגרפיה

גבין נולד באוקראינה בכפר פיטצ'נקה שליד אודסה, בבית דתי ציוני, ללובר ואטיה גבין. בצעירותו היה פעיל ב-"החלוץ" לאחר מכן, נשלח מטעם התנועה לקבוצת ההכשרה "על המשמר", ומאוחר יותר לקבוצת ההכשרה "תל - חי". בשנת 1926 נאסר גבין עם עוד שלושה חברים עקב פעילותו הציונית והוגלה לסיביר לתקופה של 5 שנים.
בשנת 1929 החליטו להחליף את השהות בסיביר בגירוש לארץ ישראל. גבין עלה לארץ ישראל ב-1929, והצטרף לקבוצת "משמרות" שליד פרדס חנה, יחד עם מגורשים נוספים מרוסיה. בשנת 1931, עזב את הקבוצה ועבר להתגורר בראשון לציון. במשך 3 שנים עבד גבין כפרדסן, לאחר מכן עבד כטייח בהתנדבות והיה חבר באגודת פועלי הבניין עד שנת 1936. גבין היה חבר ב-"ההגנה" ובוועדת הביטחון של המושבה. בתקופת מאורעות תרצ"ו, 1936, טיפל בהבאת 200 משפחות מפליטי יפו שהובאו אל חולות ראשון לציון שם התגוררו באוהלים ולאחר מכן הועברו לשכונת עזרה וביצרון (רמת אליהו).
בראשית שנות ה-1940 נבחר גבין לתפקיד מזכיר מועצת הפועלים בראשון לציון וכיהן בתפקידו זה כעשר שנים עד לבחירתו לראשות עיריית ראשון לציון. עלייתו לראשות העיר הייתה הפעם הראשונה מאז הקמתה של ראשון לציון בה הועבר השלטון המוניציפלי במושבה לידי מפלגת ציבור הפועלים ההסתדרותי. גבין כיהן כראש עיריית ראשון לציון בין השנים 1952–1955. בתקופה בה כיהן גדלה אוכלוסיית העיר פי שלושה, בעקבות גלי העלייה הגדולים. בהמשך, נתמנה למנהל בית הפועל החקלאי במכון הוולקני שבבית דגן. מאז הקמת עמותת ידידי המוזיאון העירוני, כיהן כחבר בהנהלת העמותה. בשנת 1998 זכה גבין בתואר "יקיר ההסתדרות ראשון לציון".
היה נשוי למרים גבין, ואב לשניים.
גבין נפטר ב-22 בספטמבר 2005 ונקבר בראשון לציון.
הערות שוליים

↑  החלוץ, באתר lib.cet.ac.il
↑  Списки жертв — Габин Моисей Либерович, base.memo.ru
1 2 3 4  משה גבין, באתר gen.rlzm.co.il
1 2  עיריית ראשון לציון, משה גבין, באתר משה גבין - עיריית ראשון לציון
תיאטרון גולדמארק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  להקת תיאטרון 
 מיקום:  בודפשט
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1939
 תאריך פתיחה רשמי:  1939
 
 קואורדינטות:  47°32′52″N 19°07′05″E﻿ / ﻿47.547680958787°N 19.117944129234°E﻿ / 47.547680958787; 19.117944129234
 he
 
קרל גולדמארק
אוסקר ברגי
תיאטרון גולדמארק (בהונגרית: Goldmark Színház; ידוע גם בשם אולם האמנות "אומיקה") היה תיאטרון, שפעל באולם גולדמארק (על שמו של המלחין ההונגרי-יהודי קרוי (קרל) גולדמארק) ברחוב ושלני (הו') 7 בבודפשט שבהונגריה. הוא נקרא בזמנו גם בשם "התיאטרון הבלתי-נראה". התיאטרון ערך את המופע הראשון שלו ב-11 בנובמבר 1939, ואת האחרון ב-19 במרץ 1944, ביום פלישת כוחות הוורמאכט, האס. אס. והגסטפו של גרמניה הנאצית להונגריה, במסגרת הפעילות התרבותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, כדי לתת פרנסה לאמנים יהודים שעבודתם נאסרה בפני קהל לא יהודי.
ההקמה

"החוק היהודי הראשון" שנחקק בפרלמנט ההונגרי ב-5 במאי 1938 קבע מכסה מקסימלית של 20% להשתתפות יהודים במקצועות אינטלקטואלים. לכן נאלצו שחקנים יהודיים רבים לעזוב את מקצועם. לאיוש באלינט, המנהל האומנותי של ה"תיאטרון ההונגרי" (Magyar Szinház), קרא להקמת "תיאטרון מגורשים", שמטרתו הייתה להבטיח את פרנסתם של האמנים, ולספק את צרכיו התרבותיים של הציבור. הבמאי של התיאטרון שהוקם היה לאסלו באנוצי, המנהל האמנותי היה לאיוש בלינט, המנהל הכללי - אוסקר ברגי והניהול המוזיקלי הופקד בידי וילמוש קומור. שר התרבות ושר הפנים של הונגריה העניקו רישיון להקמת המוסד. השלטונות הרשו לעלות הצגות רק בחוג סגור עבור חברי הקהילה היהודית הרשומים ובתנאי נוסף שלא יינתן שום פרסום פומבי להצגות ולמופעים השונים. מופע הפתיחה התקיים ב-11 בנובמבר 1939.
הפעילות

במהלך פעילות התיאטרון בשנים 1939–1944 נערכו 733 הופעות של 191 תוכניות שונות. בהופעות אלה התקיימו ערבי ספרות, קברט, אופרות, אופרטות, הצגות וקונצרטים. במצטבר השתתפו במופעים אלה 272 אלף איש. כיוון שאחת ממטרות הפעילות של התיאטרון הייתה מתן פרנסה למגוון רחב ככל האפשר של אומנים, העסיק התיאטרון סגל שחקנים גדול ביותר של 432 אומנים. הרפרטואר שהוצג לקהל היה בעיקר יצירות של סופרים יהודים ובעיקר בנושאים מקראיים, אבל גם קלאסיקות של הספרות העולמית, כמו מחזות של שייקספיר או איבסן. ההצגות משכו קהל רב ועל פי רוב האולם היה מלא. המינויים תמיד נמכרו.
הפסקת הפעילות

התיאטרון הותקף בחריפות מלכתחילה על ידי העיתונות הימנית. לאחר הקמת שרות העבודה לגברים במסגרת הצבא ההונגרי, קיום המופעים נעשה יותר ויותר לא ודאי, בשל גיוס האומנים המבצעים לשירות. המופע האחרון בתיאטרון התקיים ב-19 במרץ 1944, ביום פלישת הכוחות הגרמניים להונגריה. מאותו יום נאסר על קיום הופעות בתיאטרון. רבים מחברי סגל השחקנים גויסו לשירות העבודה ורבים האחרים נשלחו למחנות ההשמדה. יותר ממחצית מחברי הסגל איבדו את חייהם במהלך המלחמה. לוח זיכרון לזכרם מוצב היום באולם גולדמארק.
הערות שוליים

↑  רפאל ואגו, הקלות הבלתי נסבלת של האדישות - הונגריה 1944
↑  נתנאל קצבורג, תולדות האנטישמיות בהונגריה 1867–1944
גאולוגיה כלכלית

מכרה פתוח להפקת זהב ליד העיירה קלגורלי במדינת אוסטרליה המערבית. המכרה חופר כל שנה 15 מיליון טון של סלע כדי להפיק כ-14 טון זהב.
גאולוגיה כלכלית היא תחום משנה של מדעי כדור הארץ העוסק במחצבים שניתן להשתמש בהם למטרות כלכליות ותעשייתיות. מחצבים אלה כוללים מתכות יקרות ובסיסיות, מינרלים ואבן לבנייה. זהו המחקר המדעי על מקורות של חומרי גלם מינרליים והיישום המעשי של הידע הנרכש לניצולם. המונח מתייחס בדרך כלל למצבורי מינרלים מתכתיים ולמשאבים מינרליים. הטכניקות הנהוגות בתחומי מדעי כדור הארץ האחרים (כגון גאוכימיה, מינרלוגיה, גיאופיזיקה, פטרולוגיה וגאולוגיה מבנית) עשויות לשמש להבנת, תיאור וניצול של מצבורי עפרות.
גאולוגיה כלכלית היא בדרך כלל תחום עיסוק של גאולוגים, אך עשויה לעניין מקצועות אחרים כמו מהנדסים, מדעני איכות הסביבה ושימור טבע, בגלל ההשפעה הרחבה שיש לתעשיות החציבה והכרייה על החברה, הכלכלה והסביבה.
מטרות

מטרת חקר הגאולוגיה הכלכלית היא השגת הבנה של מקורם ומיקומם של מרבצי עפרות בתוספת המינרלים הקשורים למרבצי עפרות. אף על פי שמתכות, מינרלים וסחורות גאולוגיות אחרות אינן מתחדשות בטווחי זמן אנושיים, גאולוגים כלכליים ממשיכים להרחיב ולהגדיר מקורות מינרליים חדשים בהצלחה. המלאי המוגבל הוביל לחדשנות וכתוצאה מכך למציאת מקורות חליפיים. עם זאת המלאי הקבוע של חלק הסחורות המינרליות הוא עצום (למשל, נחושת בתוך קרום כדור הארץ בהתחשב בשיעורי הצריכה הנוכחיים תספיק ליותר ממאה מיליון שנה), ושאלת ניצול מקורות אלו היא העלות הכלכלית והסביבתית.
משאבים מינרליים

משאבים מינרליים הם ריכוזי מינרלים היכולים לשמש לצרכים כלכליים עכשוויים ועתידיים. עפרה מסווגת כסלע או מצבור מינרלים בעל ערך כלכלי, בריכוזים המאפשרים את כרייתו, שינועו, הפקתו ועיבודו, באופן רווחי. לא כל מצבור עומד בקריטריונים אלה מסיבות שונות. הקטגוריות הספציפיות של מצבור מינרלים במובן הכלכלי הן:
התרחשויות מינרליות או סיכויים ("פרוספקט") למציאת מינרלים, אך לאו דווקא בעלי ערך כלכלי
המשאבים המינרליים כוללים את האפשרויות הכלכליות והטכניות שאפשר לעשות בהם.
עתודות עפרות מינרליים אפשריים מבחינה כלכלית וטכנית להפקה
גורם מרכזי בקביעת הכדאיות הכלכלית של הפקת מתכות מעפרות הוא מידת הריכוז של המתכת בסלע. הנוכחות של זהב בקרום כדור הארץ היא בערך 0.005 חלקים למיליון (או 5 יחידות למיליארד יחידות נפח), לעומת נחושת עם יותר מ-50 חלקים, או ברזל עם יותר מ-50 אלף חלקים ממיליון. מכאן נובע מחירו היקר של הזהב לעומת מתכות אחרות. כך לדוגמה אף על פי שמכרות נחושת תמנע ליד אילת יש עדיין עפרות נחושת זמינות לכרייה, הם לא בריכוז ובכמות שמאפשרת ניצול כלכלי תחרותי לעומת מכרות במקומות אחרים בעולם. ואילו הפקת אשלג במפעלי ים המלח היא זולה יחסית וכדאית לעומת מקומות אחרים בעולם.
גאולוגיה של נפט גז ופחם

תת ענף של גאולוגיה כלכלית הוא גאולוגיה של הנפט (אנ'), חקר מקור, התרחשות, תנועה, הצטברות וחקירה של דלקים פחמימנים (נפט, גז, ופחם). המערך הספציפי של תחומי הגאולוגיה המיושמים בתחום חיפושי הנפט. במהלך השנים התפתח תחום זה למומחיות מקיפה הדרושה לצורך החיפושים וההפקה של משאבי נפט, גז, ופחם.
במסגרת חיפושי נפט וגז נעשה שימוש בשיטות גאולוגיות וגאופיזיות שונות לביצוע סקר גאולוגים, שמטרתם איסוף מידע והכנת מפה גאולוגית או מודל לאזור הנחקר. השיטה הנפוצה ביותר בחיפושי נפט וגז היא שיטת הרפלקציה הסייסמית המבוססת על שידורם של גלי קול לתת הקרקע, וקליטתם על ידי מערך של חיישנים. הרפלקציה משמשת לדימות מבנים גאולוגיים בעומק של מספר קילומטרים. המטרה היא לאתר סלע מקור ששהה בעומק הנכון מספיק זמן, תחת השפעה של חום ולחץ, כדי שנפט, גז או פחם ייווצרו. נפט וגז צריכים גם "מלכודת", המורכבת מסלע מאגר המכוסה על ידי סלע אוטם.
הערות שוליים

↑  אליסטר מקדונלדוול סטריט ג'ורנל, ‏הבהלה לזהב: המחיר ממשיך לעלות ואיתו גם הקושי באיתור וכריית המתכת, באתר גלובס, 18 באוגוסט 2020
↑  עמירם ברקת, ‏תשתיות תלמדו גיאולוגיה, באתר גלובס, 10 ביוני 2010
↑  הגאולוגיה של הנפט, באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX526024  BnF: cb119781893 (data)  GND: 4140085-9  LCCN: sh85054085  LNB: 000151603  NKC: ph122458 
מבנה סכמטי מופשט של מאגר נפט וגז
במה מדליקין

במה מדליקין הוא הפרק השני במסכת שבת העוסק בעיקר במצוות הדלקת נרות שבת ובהכנות לכניסת שבת.
מתקופת הגאונים נהוג לומר את הפרק הזה במשנה במהלך תפילת ערבית של שבת. למנהג זה ניתנו מספר טעמים. בעוד המנהג המקורי היה לאומרו אחרי תפילת ערבית, כיום המנהג המקובל ברוב המקומות הוא לאומרו לפניה.