stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיוארט צ'ייס
"מקפיטליזם ל-'X'

בעמודים 95 ו-96 של The Road We Are Traveling, מתחת לכותרת "Free Enterprise into X", צ'ייס ציין 18 מאפיינים של כלכלה פוליטית בהם הוא הבחין ברוסיה, גרמניה, איטליה, יפן וספרד בין השנים 1913 ל-1942. צ'ייס קרא לתופעה הזו "... משהו בשם 'X'." המאפיינים הם:
ממשלה חזקה וריכוזית.
הזרוע ביצועית ההולכת וגדלה על חשבון הזרועות המשפטית והמחוקקת.
השליטה בבנקאות, אשראי וחלופת ביטוחים על ידי הממשלה.
חיתום האבטלה על ידי הממשלה, בין אם דרך חימוש או דרך עבודות ציבוריות.
חיתום הביטוח הלאומי על ידי הממשלה - פנסיות, דמי מזונות, דמי אבטלה וכו'.
חיתום המזון, המגורים וטיפול רפואי על ידי הממשלה.
ניצול גירעון הבזבוז על מנת לממן את החיתומים הנ"ל.
נטישת הזהב לשם מטבע בפועל.
שליטת הממשלה על סחר חליפין זר.
שליטה על משאבים טבעיים.
שליטה על מקורות אנרגיה.
שליטה על תחבורה.
שליטה על ייצור חקלאי.
שליטה על ארגוני פועלים.
גיוס נערים ונערות לתאגידי נוער המתמקדים בבריאות, משמעת, שירות לאומי ואידאולוגיות הרווחות באותן סמכויות.
מיסוי כבד, עם דגש מיוחד על הכנסות ונכסים של העשירים.
שליטה על תעשייה בלי בעלות.
שליטה מדינית על תקשורת ותעמולה.
ביבליוגרפיה נבחרת

The Challenge of Waste 1922.
Your Money's Worth: A study in the waste of the consumer's dollar (with Frederick J. Schlink). 1928
Soviet Russia in the Second Decade – A Joint Survey by the Technical Staff of the First American Trade Union Delegation (with Rexford Tugwell). 1928
The Tragedy of Waste New York, Macmillan, 1929 and 1937
Men and Machines 1929
Prosperity Fact or Myth. Paper Books, NY' 1929
The Nemesis of American Business 1931
Mexico – A Study of Two Americas 1931.
A New Deal. New York, The Macmillan company, 1932.
Move the Goods 1934.
The Economy of Abundance New York, The Macmillan company, 1934. Available via the Hathi Trust
Rich Land, Poor Land 1936.
The Tyranny of Words New York: Harcourt, Brace and Co, 1938.
The New Western Front (with Marian Tyler). Harcourt, Brace and Company, 1939.
A Primer of Economics, 1941.
A Generation of Industrial Peace;: Thirty years of labor relations at Standard Oil Company 1941.
When the war ends book series 1942–46, guide lines to America's future as reported to the Twentieth Century Fund by Stuart Chase
vol. 1: The Road We Are Traveling: 1914–1942 — Copyrighted in the United States until 2038 due to Renewal R189866 (אורכב 26.03.2014 בארכיון Wayback Machine)
vol. 2: Goals for America: a budget of our needs and resources.
vol. 3: Where's the money coming from? Problems of postwar finance.
vol. 4: Democracy under pressure: special interests vs the public welfare.
vol. 5: Tomorrow's trade: problems of our foreign commerce.
vol. 6: For this we fought.
The Proper Study of Mankind Harper & Brothers 1948.
Roads to Agreement: Successful methods in the science of human relations 1951
Danger – Men Talking! a Background Book on Semantics and Communication
The Proper Study of Mankind Harper Colophon Books, 1956
Guides to Straight Thinking, With 13 Common Fallacies. New York: Harper, 1956.
American Credos 1962
תגובות לצ'ייס

:The Life and Writings of Stuart Chase (1888-1985): From an Accountant's Perspective על ידי ריצ'רד ג'י.ג'יי, וואנגרמירץ', אמסטרדם.
בשנת 1969 נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון ציטט את עבודתו של צ'ייס בהודעה לקונגרס לגבי הגנת הצרכן.
הערות שוליים

1 2 3 4  Sullivan, Ronald (17 בנובמבר 1985). "Stuart Chase, 97, Coined phrase "A New Deal"". New York Times. נבדק ב-2014-04-13. Stuart Chase, an economist and member of President Franklin D. Roosevelt's brain trust who coined the phrase a New Deal, died yesterday at his home in Redding, Conn. He was 97 years old... During the 1960's, Mr. Chase was a strong advocate of the Great Society programs of President Lyndon B. Johnson... Mr. Chase opposed warfare and aligned himself with isolationists who opposed United States entry into World War II. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Norman Silber. "Chase, Stuart"; http://www.anb.org/articles/14/14-00950.html; American National Biography Online Feb. 2000. Access Date: Wed Nov 06 2013 16:06:31 GMT-0500 (EST) Copyright © 2000 American Council of Learned Societies. Published by Oxford University Press.
1 2  Westbrook, Robert B. "Tribune of the Technostructure:the
Popular Economics of Stuart Chase". American Quarterly, Vol.32, Autumn 1980, pp. 387–408.
↑  Chapman, Richard N., "A Critique of Advertising: Stuart Chase on the "Godfather of Waste"" in
Sammy Richard Danna (ed.), Advertising and Popular Culture: Studies In Variety and Versatility.
Popular Press, 1992 ISBN 0-87972-528-1 (p.23-29).
1 2 3 4 5  Silber
↑  http://books.google.com.kh/books?id=JAwAAAAAMBAJ&pg=PA3&lpg=PA3&dq=Technical+alliance+stuart+chase&source=bl&ots=MPTyW-zy0w&sig=0QclptKL7mkHLA5mb5sp52zVrJg&hl=en&sa=X&ei=eVM8UfDIG4-ZiAfXj4DgCg&ved=0CEQQ6AEwBA#v=onepage&q=Technical%20alliance%20stuart%20chase&f=false
Retrieved March-10-13
↑  http://books.google.com.kh/books?id=I1hayhB0DEYC&pg=PA136&lpg=PA136&dq=Technical+alliance+stuart+chase&source=bl&ots=o1NUGm8Esa&sig=SXJx2vKVuTTggfLqQ4vSB71GB00&hl=en&sa=X&ei=eVM8UfDIG4-ZiAfXj4DgCg&ved=0CEYQ6AEwBQ#v=onepage&q=Technical%20alliance%20stuart%20chase&f=false Retrieved March-10-13
1 2 3  Stuart Chase, "Nineteen Propositions About Communism: An Editorial".
The Saturday Review of Literature, April 5, 1952, (pp. 20–21).
↑  Gillespie, Nick (בינואר 2008). "Remembering 'the forgotten man'". Reason. 39 (8). נבדק ב-2010-06-07. The last sentence of Chase's book is, 'Why should Russians have all the fun remaking a world?' {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Chase, Stuart – The Road We Are Traveling, Page 95, 1942
↑  Chase, Stuart – The Road We Are Traveling, Pages 57, 58 – 1942
↑  Chase, Stuart – The Road We Are Traveling, Page 94, 1942
↑  Chase, Stuart; Tugwell, Rexford; Dunn, Robert (1928). "Catalog Record: Soviet Russia in the second decade". HathiTrust. נבדק ב-15 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://web.archive.org/web/20141006120956/http://www.presidency.ucsb.edu/ws/?pid=2299
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477210805171  PLWABN: 9810702487705606  BIBSYS: 90342201  BNE: XX886749  BnF: cb123965626 (data)  CiNii: DA01534940  GND: 116492430  ICCU: RAVV052814  ISNI: 0000 0001 2103 7767  LCCN: n80039724  LNB: 000163043  NDL: 00520664  NKC: skuk0002004  NTA: 068101511  SNAC: w6hx1dsf  SUDOC: 03306105X  Trove: 800993  ULAN: 500275406  VIAF: 109069271   WorldCat (עם VIAF): 109069271
סטניסלב מסלובסקי

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1853 ולודבה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  31 במאי 1926 (בגיל 72) ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות, ורשה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  ריאליזם 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 צאצאים:  Maciej Masłowski 
 
סטניסלב סטפן זיגמונט מסלובסקי (בפולנית: Stanisław Stefan Zygmunt Masłowski‏; 3 בדצמבר 1853 – 31 במאי 1926) היה צייר פולני בסגנון ריאליסטי, צייר נופים בצבעי מים.
ביוגרפיה

מסלובסקי נולד ב-3 בדצמבר 1853 בוולודאבה שעל נהר בוג (פולין) ושם הוטבל ב-8 במאי 1854. הוא הגיע ממשפחת אצילים ענייה), שמקורה בווילון (פולין). מסלבסקי היה בנם של רג'מונד מסלבובסקי (1825–1897) ושל ולריה יוזפה קטרז'ינה מדנילביץ' (1827–1881). אחד מארבעת אחיו היה בולסלב מסלבסקי, כימאי (1851–1928). סבו של מסלובסקי מאמו, וינסנטי דנילביץ' היה מעורב במלחמות נפוליאון, והוענק לו אות מסדר לגיון הכבוד הצרפתי. אביו של מסלבסקי היה עורך דין, ומקום מגוריהם המשפחתי השתנה מספר פעמים.
מאז 1865 חי סלובסקי בקאליש, שם המורה הראשון לציור בבית הספר התיכון המקומי, היה הצייר סטניסלב ברצ'יקובסקי, בוגר בית הספר לאמנויות בוורשה. בתקופה זו, מסלבסקי שאב הרבה מהטבע, כולל בין השנים 1865–1871 בברונוב ליד פודבביץ אצל חבריו של אביו – מריה וירוסלב קונופניצקי ואחר כך התגורר אצל וינצ'ני דנילביץ', סבו. הוא העתיק את תמונותיו של יוליוס קוסאק ממגזינים מאוירים.
לימודי אמנות

מאז 1871 גר סטניסלב מסלובסקי בוורשה, לשם הועבר אביו על ידי הנהלת בתי המשפט. לימודיו בבית הספר לרישום בוורשה (בית הספר לציור של וויצ'ך גרסון) נמשכו בשנים 1871–1875. בשנת 1875 קיבל מסלובסקי את מדליית הכסף של האקדמיה לאמנויות יפות בסנט. פטרסבורג, כפרס על רישומי בית הספר שלו. בתקופה זו לקח חלק פעיל בחיים באטלייה המפורסמת שהושכרה על ידי קבוצת אמנים וציירים ב"מלון אירופייסקי "בוורשה. חיבה כנה לעמיתיו מ"אירופה "(כפי שהוא כינה זאת) נותרה בו למשך כל חייו.
עם זאת הייתה זו אוקראינה, שהעניקה למסלובסקי הצעיר נושאי ציור רבים. לראשונה נסע לשם בליווי הסופר אדוארד קלופיצקי (1875). הטיול השני התקיים בשנת 1876. הטיולים הבאים התקיימו ב־1878 וב־1886.
בשנים 1884–1887 נכנס סטניסלב מסלובסקי לשלב חדש של יצירתיות וסביבה חדשה. באותה תקופה פיתח קשרים הדוקים עם קבוצת הציירים והסופרים הידידותיים הקשורים למגזין השבועי "Wędrowiec", כולל אלכסנדר גירימסקי ואנטוני סיגיטינסקי, וציירים צעירים: יוזף פאנקייביץ' וולדיסלב פודקובינסקי. בשנת 1886 בילה מסלובסקי חצי שנה במינכן.
ביצירתו של מסלובסקי, השנים 1890–1907, כונתה התקופה כ"סערה ותסיסה". זהו שלב המעבר דרך אימפרסיוניזם כדי למצוא את דרכו שלו. בשנת 1897 הפך סטניסלב מסלובסקי לחבר אגודת האמנים הפולנים "אגודת שטוקה" בקרקוב, שנוצרה ביוזמת יאן סטניסלבסקי. בשנת 1899 הציג מסלובסקי מספר ציורי צבעי מים בסלון אלכסנדר קריוולט, ובשנת 1902 הוא השתתף בתערוכות הזצסיון הווינאי. בשנת 1900 נסע לאיטליה ולפריז. בשנת 1900 בתערוכה האוניברסלית בפריז הוא זכה בפרס מדליה על התמונה "השוק בקז'ימייז'". בשנת 1901 הציג עבודות בצבעי מים קטנים במאמר המערכת החודשי "כימרה". התערוכה הקולקטיבית בשנת 1902 בזצ'נטה מסיימת את השלב השני ביצירה של מסלובסקי.
התקופה של 1902–1907 הייתה חסרת מנוחה ומצביעה על נסיעתו הראשונה של האמן בשנת 1903 לוולה רפאלובסקה בין מינסק מזובייצקי לסידלצה, שם מצא את הסינתזה בנוף הפולני שלו. בשנה שלאחר מכן החל בסדרת טיולים לאיטליה. בשנת 1904 – לרומא, פירנצה, פיזולה, אך גם לטרקאי ליד וילנה.
תקופת 1907–1926 הייתה שלב של שגשוג אך גם דעיכת היצירתיות של מסלובסקי. הוא צייר בחוץ, שנת 1908 יצר 18 צבעי מים, שהוצגו בחברה לעידוד אמנות פולנית. בשנים 1909 ובשנת 1910 הציג מסלבובסקי תערוכת יחיד, ומדי שנה עד 1914 את הנופים מאיטליה, מתוניסיה ומהכפר הפולני וולה רפאלובסקה. בשנת 1913 ארגן מסלובסקי תערוכה קטנה של צבעי מים בגלריה ליאון מארסיי בפריז.
ביוני 1914 קיבל מסלובסקי הזמנה לתפקיד פרופסור בבית הספר לאמנות בוורשה. עם זאת הוא לא קיבל את ההצעה. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא היה בפולין. באפריל 1916 ארגנה החברה לעידוד אמנות יפה את התערוכה הקולקטיבית הגדולה של מסלובסקי. בדצמבר אותה שנה הוא קיבל את פרס היובל של החברה לעידוד אמנות. סוף המלחמה בשנת 1918 הביא לרגיעה רבה. לאחר מכן צייר מסלובסקי את התמונה "בליניאטיות" – שם של אחת החטיבות הצבאיות הפטריוטיות הפולניות.
תקופת בין המלחמות

בשנת 1921 נבחר מאסלובסקי כחבר ב-Société Nationale des Beaux-Arts בפריז. בשנת 1922 ערך עוד טיול לאיטליה. בשנת 1925 נערכה תערוכת יובל של עבודותיו בחברה לעידוד אמנות. בשנה שלאחר מכן הוציאה החברה לעידוד אמנות יפה רפרודוקציה פרימיום של ציורו "הדומה של ג'רמה" (משנת 1879). בשנת 1925 הוענק למסלובסקי צלב הקצינים של פולוניה רסטיטוטה.
בשנה האחרונה לחייו, כשהוא סובל ממחלת לב, הוא עבד מעט.
הוא נפטר ב-31 במאי 1926 בוורשה ונקבר בבית העלמין בוורשה בקבר משפחת אמו.
הוא התחתן ב-20 בפברואר 1897, לאניאלה פוניקובסקה, ונולד להם בן מאצ'י מסלובסקי, שהיה היסטוריון אמנות.
גלריה

שוק בקז'ימייז' דולני
נוף סתוי
דרך עפר בשדה תורמוס
כוורות
יערנות
מזרקה ברומא
שדה חיטה ופרגים
בתוך כנסייה
הערות שוליים

↑  Masłowski M. [coll.]: Stanisław Masłowski – Materiały do życiorysu i twórczości (Stanisław Masłowski – Materials for the Biography and Works), Wrocław 1957,
↑  Masłowski M. Stanisław Masłowski – Materiały do życiorysu i twórczości (Stanisław Masłowski – Materials for the Biography and Works), Wrocław 1957, p.232.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810556085205606  GND: 131573933X  ISNI: 0000 0001 1729 0217  NKC: js2014848949  RKD: 130899  ULAN: 500062924  VIAF: 167389297   WorldCat (עם VIAF): 167389297
סאונה (מועדון מין)

"10 סנט - סאונה טורקית" (ניו יורק, 1884)
מתרחצים בסן ניקולו
כניסה לסאונה בפורטלנד, אורגון
בית המרחץ של צ'ארלס דמות' ודיוקן עצמי
סאונה בווינה שבאוסטריה
מועדון הקרוּ קלאב (The Crew Club) - סאונה שנוסדה ב-1995 וממוקמת בוושינגטון
מארז בו קונדום וחומר סיכה המחולק בכניסה לסאונת פלז'רדום שבאנגליה
סאונת בבילוניה הממוקמת בפראג.
סאונה הוא כינוי מקובל בקהילה הגאה לבית מרחץ המשמש כמקום בילוי ומפגש לאנשים המחפשים פרטנר ליחסי מין השונה ממשמעותה הרגילה של המילה סאונה. ברוב המכריע של המקרים מדובר במוסדות המשמשים גברים המקיימים יחסי מין עם גברים. סאונות כאלה קיימות ברוב הערים הגדולות בעולם המערבי. במדינות שמרניות קיימים לעיתים בתי מרחץ המשמשים למטרות דומות, אם כי במקומות כאלו הפעילות המינית בדרך כלל דיסקרטית יותר. קיימות גם סאונות מעטות הפונות לשני המינים או שיש בהן ימים מיוחדים הפתוחים לגברים ולנשים.
היסטוריה

עדויות על בתי מרחץ הפונים לגברים המחפשים פרטנרים מיניים קיימות כבר מן המאה ה-15; בית מרחץ הוא מקום מזמין לפעילות אינטימית בין בני אותו המין אף במקומות שבהם החברה אינה רואה פעילות כזו בעין יפה: במקומות אלו שוררת פרטיות יחסית, יש הפרדה בין המינים ועירום, או עירום חלקי, מתקבל כדבר מובן מאליו. במשך שנים רבות נהגו הרשויות לפשוט על מוסדות מסוג זה, בניסיון להביא למיגור התופעה כחלק ממאבק כולל ביחסי מין בין גברים. במקרים רבים גם בעלי בית המרחץ היו פוקחים עין על המבקרים כדי למנוע פעילות מינית.
היסטוריה > היסטוריה מודרנית

בשנות החמישים סאונות המיועדות להומואים נפתחו בארצות הברית. המקומות הללו היו עדיין מטרה לפשיטות של מחלק המוסר במשטרה אולם המשטרה נטתה לאשר את הפעילות של הסאונות מכיוון שנחשבו דיסקרטיות. למרות הפשיטות סאונות נחשבו כמקום בטוח להומואים והציעו אלטרנטיבה בטוחה לסקס במקומות ציבוריים, כגון שירותים ציבוריים.
מסוף שנות ה-60 ובמהלך שנות ה-70, סאונות להומואים נוהלו והיו בבעלותם של הומואים. הסאונות שבעברן סבלו מפשיטות משטרתיות קיבלו בארצות הברית רישיונות והפכו למוסד הומואי מרכזי. הסאונות שימשו כמקום המפגש הלא רשמי, מקום שבו חברים יכלו להיפגש ולהירגע. שם נערכו מסיבות לציון יום הגאווה, והסאונות נפתחו בדרך כלל בחגים כמו חג המולד והפסחא כאשר לחלק מההומואים ובמיוחד אלו שנדחו על ידי משפחתם לא היה מקום אחר ללכת אליו. באותה תקופה, הסופר האמריקאי טרומן קפוטה היה לקוח קבוע בסאונות שבניו יורק.
בבריטניה, סאונות להומואים היו יעד תדיר לפשיטות משטרתיות עד סוף שנות ה-80 ובשנות ה-90. אחת הפשיטות הייתה במאי 1988 על ה"בראוניז" שבעקבותיה בעל המקום נשפט ל-6 חודשי מאסר וקנס של 5,000 פאונד. בשנות ה-90 עלויות הפשיטות הגוברות, הסיכוי הפחות שאלה שיועמדו לדין יורשעו, החשש להיתפס הומופובים, וההתעניינות ציבורית נמוכה בפשעים ללא קורבן, הביאו את הסאונות לפעול ללא חשש מפשיטות משטרתיות. המדיניות המשטרתית מצביעה על כך שמבחינת המשטרה עדיף להעלים עין מהסאונות מכיוון שהפעילות בהן מתרחשות בפנים ולא במקומות ציבוריים.
סאונות כיום

סאונות ממשיכות למלא פונקציות דומות לאלה שמילאו בעבר. אם כי המשמעות הקהילתית של הסאונה פחתה באזורים שונים, ובמיוחד באלו שהומואים התחילו להיות מחוץ לארון. עדיין גברים השתמשו בסאונות כמקום נוח ובטוח למציאת פרטנר לסקס אם כי במקומות בהם הומוסקסואליות הפכה ללגיטימית, ביטחון כבר לא היה סיבה מרכזית.
הרבה סאונות פתוחות 24 שעות ביממה שבעה ימים בשבוע. לאחר תשלום בקופה המוכר פותח ללקוח את דלת הכניסה על ידי אינטרקום. בדרך זו ניתן לשלוט בגורמי סיכון שונים. סאונות רבות מסרבות להכניס אנשים שנראים שיכורים או עובדים בזנות. באזורים שבהם הומוסקסואליות אינה חוקית, לא מוסרית או הומואים נתקלים בעוינות, הכניסה לאחר ביצוע התשלום היא אמצעי זהירות.
יחסי מין בסאונות הם לרוב אנונימיים. לפעמים הם מובילים למערכות יחסים אבל בדרך כלל לא. סאונות הן מקום שאליו מגיעים גברים המקיימים יחסי מין עם גברים ולא בהכרח מזדהים כהומואים או כביסקסואלים כולל אלו שנמצאים בארון או במערכות יחסים הטרוסקסואליות במקביל.
בסאונות רבות הלקוחות בוחרים אם לשכור לוקר או חדר לזמן מסוים. חדר לרוב כולל לוקר וכן מיטה. בסאונות שונות מחוץ לארצות הברית, חלק או כל החדרים ניתנים לשימוש חופשי של כל הלקוחות.
סאונות לא תמיד ניתנות לזיהוי מהרחוב. חלק מהסאונות מסומנות באופן בולט ואחרות דיסקרטיות יותר ומסתפקות בציון בכתובת על דלת הכניסה. סאונות מציבות לפעמים את דגל הגאווה שבדרך כלל מונף על ידי עסקים בבעלות הומואים או שהם ידידותיים להומואים. סאונות בדרך כלל מפרסמות בצורה נרחבת בעיתונות הלהט"בית ולפעמים גם בעיתונות הנפוצה ובכלי תקשורת אחרים. בשנת 2003 עלתה לשידור בטלוויזיה המקומית באוסטרליה פרסומת של סאונה.
מבנה ופעילות

כשלקוח נכנס לסאונה הוא מקבל מגבת ומפתח ללוקר או לחדר. הלקוח מתפשט, מכניס את דבריו ללוקר ואז הוא חופשי להסתובב ולעשות קרוזינג ברחבי הסאונה. באופן טיפוסי כוללת הסאונה מתקנים המצויים בספא - לבד מחדרי סאונה יבשה ולחה, יש בהן לעיתים קרובות ג'קוזי, בריכת שחייה, מקלחות ולפעמים גם חדרי מסאז'. כמו כן ניתן למצוא ברוב הסאונות אזורים ציבוריים לישיבה ולמנוחה, ובדרך כלל גם בר או בית קפה. הרבה מהסאונות נותנות בכניסה קונדומים וחומר סיכה חינם וכמה סאונות מבקשות בכניסה מהמבקרים להשאיר פיקדון. לקוחות הסאונות מתארים את חשיבותן של המגבות:
לביקור בסאונה ההומואית יש הרבה דמיון לחדר כושר בתיכון - כולם לובשים אותה מגבת 
בצבע זהה על אותו חלק גוף. בכך, אין יחוס לסטאטוס החברתי מסוים, שכן המגבת או הבד 
יוצרים הרגשה שכולם שייכים לקבוצה חברתית עם אותו הסטטוס.
בסאונות לרוב האור מעומעם ונשמעת מוזיקה. לרוב יש ניסיון לגרום לאנשים להעיז ולחקור את החלקים והמסדרונות השונים של הסאונה. החדרים בדרך כלל מקובצים אחד ליד השני ואותו הדבר בעניין הלוקרים. סאונות לפעמים מקושטות בפוסטרים של גברים עירומים או עירומים למחצה ולפעמים במהלך אקט מיני. זה לא נדיר לראות סרטים פורנוגרפים שפועלים ברקע בטלוויזיות הצמודות לקירות הסאונה.
רוב הגברים לובשים רק את המגבת שניתנה. בחלק מהסאונות הישארות בלבוש היא אפשרות ובחלק מעודדים ערום מלא. בעוד שמספר גברים ילבשו תחתונים או ביגוד פטישיסטי ברוב הסאונות זה יהיה חריג לראות אנשים נשארים בלבוש היום יומי שלהם. לרוב אנשים נשארים יחפים אך חלק מהאנשים מביאים כפכפים או סנדלים לרוב לשם הגנה על הרגליים. המפתח לתא הלוקר או החדר מצוי לרוב על רצועה גמישה אותה ניתן ללבוש סביב היד או הרגל.
ישנן סאונות אשר מחייבות חברות שנתית והרבה סאונות מציעות תעריפים מיוחדים לחברים, סטודנטים וקבוצות אחרות. בכמה מדינות, הכניסה לסאונות מוגבלות לטווח גילאים מסוים או למבנה גוף מסוים ובמקומות אחרים הדבר ייחשב לאפליה אסורה. ישנן סאונות אשר בהן ערבי נושא כמו ערביי לבוש עור או לבוש תחתון.
בשנות ה-70 סאונות החלו ליצור חללים ל"אווירת פנטזיה" אשר יצרו חוויה אירוטית שמחוץ לסאונה הייתה לא חוקית או מסוכנת:
חדרי אורגיות [...] עודדו מין קבוצתי בעוד שהגלורי הול יצרו אווירת חדרי שירותים ציבוריים 
והמסדרונות המפותלים החליפו את השיחים והמעברים התת-קרקעים (בפרקים ציבוריים). 
חדרי האדים ומתקני הכושר הזכירו את הקרוזינג ב-YMCA כאשר חדרי הווידאו יצרו 
מחדש את השורות האחרונות של בתי קולנוע. סאונה פופולארית בשיקגו הציעה מודל 
אמיתי של משאית כאשר מבקרים יכלו לקיים יחסי מין בקבינה או במכולה ששימשה כחדר 
אורגיות. [...] הסאונה גם הציעה תאי כלא מזויפים עם סורגים עשויים מגומי.
נורמות ואתיקה של סאונות

לקוחות בדרך כלל מחלקים את זמנם בין המקלחות, הסאונות והג'קוזי לאזורים המרכזיים של הסאונה. ללקוחות אשר שכרו חדרים יש גישה חופשית לחדרם, כאשר הם משאירים את דלתם פתוחה הדבר מאותת כי הם זמינים לסקס. הדלת הפתוחה יכולה להיות גם הזמנה לאחרים לצפות או להשתתף בפעילות מינית שכבר מתרחשת. כשבחדר נמצא רק אדם אחד הוא יכול לסמן לאחרים במה הוא מעוניין: אם הוא מעוניין שיחדרו אליו אנאלית, הוא לרוב ישכב על בטנו, ואם הוא מעוניין לחדור אנאלית או לקבל מין אוראלי, הוא ישכב על גבו.
בעבר, סאונות שימשו כחלל קהילתי להומואים. גם כיום יש שהולכים לסאונה עם חבריהם על אף שלא מקיימים איתם יחסי מין. בעוד שיש גברים שמדברים אחד עם השני בסאונות, ואף יוצרים חברויות לטווח הרחוק, רבים אחרים מעדיפים שלא לדבר ומעדיפים לשמור על החוויה אנונימית.
הייתי לאחרונה בסאונה ביו-זילנד ושם כולם דיברו אחד עם השני, דבר שנראה לי משונה
 מאוד. הממ, אני מנחש שזה בגלל שזו עיר קטנה יחסית ואנשים באופן כללי מכירים אחד
 את השני.
התנהגויות סיכוניות > מחלות מין

מאמצע שנות ה-80 התחיל לפעול לובי נגד סאונות שהאשים אותן בהפצת מחלות מין שונות ובמיוחד איידס, וגרס כי יש לסגור אותן בשל כך. מנגד הסוציולוג סטאפן או מוריי כתב כי "מעולם לא הייתה הוכחה שמצביעה על כך שהליכה לסאונות היא גורם מסכן לאיידס". הטענה שסאונות לא מפיצות מחלות מין כמו גם הטענה שהן מפיצות - לא הוכחו חד משמעית. כיום ידוע שמחלות מין מועברות בסקס לא מוגן ובחלק מהסאונות התנאי לכניסה הוא התחייבות לסקס בטוח. כמו כן סאונות רבות מספקות קונדומים, כפפות לטקס וחומר סיכה בחינם או בתשלום. כמה מהפעילים נגד סאונות טענו שהצעדים הללו אינם מספקים, במיוחד כאשר לא ניתן לפקח על המגעים המיניים המתרחשים בסאונה. למרות שידעו שסגירת סאונות תוביל אנשים לסיטואציות לא בטוחות או חוקיות בפארקים ציבוריים ובשירותים ציבוריים, הם טענו כי במקומות הללו יהיה קשה יותר לבצע מין אנאלי ואורגיות, שלטענתם, הן פרקטיקות מסוכנות יותר למחלות מין.
התנהגויות סיכוניות > אלכוהול וסמים

בכמה מדינות נאסרה מכירת אלכוהול בסאונות. ברבות מהסאונות נמנע מאנשים שנראים שיכורים להיכנס אך הסאונות לא יכולות לפקח על צריכת הסמים (לרוב אלכוהול, מריחואנה, פופרס וכדומה) של הלקוחות. השימוש בסמים ואלכוהול יכול לגרום לאנשים להתנהג בחוסר זהירות ולהיות מעורבים בסקס לא מוגן.
סטטוס משפטי > קנדה

מבצע סבון - פשיטה של משטרת טורונטו נגד ארבע סאונות ב-5 בפברואר 1981 בקנדה. יותר מ-300 גברים נעצרו דבר שהכתיר את הפשיטה כאחד מאירועי המעצר ההמוניים ביותר בקנדה. בסופו של דבר רוב האישומים שנקשרו בפשיטה בוטלו על ידי הרשויות או בתי המשפט אף על פי שכמה בעלי סאונות נקנסו. האירוע היווה נקודת מפנה בהיסטוריה של הקהילה הגאה בקנדה. הפשיטות והמחאה נגדם נחשבות למקבילה למהומות סטונוול בשנת 1969 בעיר ניו יורק שבארצות הברית.
ביקורת

בקרב הקהילה ההומוסקסואלית ומחוצה לה נמתחה לעיתים קרובות ביקורת על הסאונות ועל מועדוני מין אחרים, בין השאר מסיבות מוסריות ודתיות; רבים בקהילת הלהט"ב רואים בסאונות סימן (או גורם) להתמקדות יתרה במין על חשבון יחסים בין-אישיים אחרים. קולות אחרים בקהילה רואים בסאונות מוסדות לגיטימיים וביטוי לחופש מיני מבורך ואף חתרני.
ראו גם

בית מולי
גלורי הול
חדר חושך
יחסי מין הומוסקסואליים בשירותים ציבוריים
מועדון מין
הערות שוליים

↑  Gay Sauna Prague, אתר הסאונה
↑  אורי בר, עכבר און ליין, חמאם ספרדי, באתר הארץ, 21 בינואר 2007
↑  "אז לאיזו סאונה כדאי ללכת?", gogay, 18/1/2008
↑  "Gay Poland: A Visit to an Historic and Conservative Country", globalgayz, 2006
↑  Wet on Wellington, a sauna in Wellington Street, Collingwood
↑  Bell, Alan P.; Weinberg, Martin S. (1979), Homosexualities: a study of diversity among men and women, Simon and Schuster, ISBN 9780671251505, "An Official Publication of The Institute for Sex Research founded by Alfred C. Kinsey"
↑  a history of the baths in The History of gay bath houses
↑  Steam-Scene in the Movie Hamam.
↑  Richters, Juliet, chapter 6: Sexual practice and sexual culture. in The Social Construction of Sexual Practice: Setting Sexual Culture and the Body in Casual Sex Between Men. University of Sydney. Public Health and Community Medicine. 2006
↑  Gross, Jane (October 14, 1985). "Bathhouses reflect AIDS concerns". The New York Times. "בסאונה שברחוב מרקס במחיר הלוקר או החדר הפרטי, לקוחות מקבלים גם קונדום בתוך מעטפה המציינת ש'תוכן המעטפה יכול להציל את חייך'"
↑  William J. Woods, ‏Gay Bathhouses and Public Health Policy, באתר גוגל ספרים
↑  Murray, Stephen O. (1996), "Chapter 4: The Promiscuity Paradigm, AIDS, and Gay Complicity with the Remedicalization of Homosexuality", American Gay, University of Chicago Press, ISBN 0226551911
↑  Sine, Richard (August 29, 1996). "Both Sides Now: The South Bay's only gay bathhouse profits while promoting protected sex. Bathhouse opponents wonder if casual sex can really be safe.". Metro Active.
↑  Santana, Hedimo and Richters, Juliet: Sites of Sexual Activities among Men. Sex-on-premises venues in Sydney, Monograph 5/1998, National Centre in HIV Social Research, Sydney
↑  Eve K. Nichols, ‏Mobilizing against AIDS, באתר גוגל ספרים
↑   "Track Two (1982)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  "'No more raids!' Bathhouse protests - raw tape." CBC, Feb. 7, 1981
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540066605171  LCCN: sh2005020503
סינוניקס

| סינוניקס |
| --- | --- |
איור משוער של Sinonyx jiashanensis  שלד של Sinonyx jiashanensis
תקופה
סוף פלאוגן 56 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מזוניכידים
משפחה:: מזוניכידיים
סוג:: סינוניקס
מינים
 Sinonyx jiashanensis
שם מדעי
 Sinonyx

סינוניקס (שם מדעי: Sinonyx; מילולית: "טופר סין") הוא סוג של יונק מסדרת המזוניכידים, שחי באזור סין במהלך סוף הפלאוקן שבתחילת הקנוזואיקון לפני 56 מיליון שנים מהיום. המאובנים שלו התגלו במחוז אנחווי. סוג זה תואר ב-1995 וכלל מין יחיד - Sinonyx jiashanensis.