stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאול מורטירה
חיבוריו

חלק מדרשותיו של מורטירה, כונסו לספר בשם "גבעת שאול". הספר הודפס תחילה על ידי תלמידיו של מורטירה בשנת ה'ת"ה באמסטרדם, וכולל 50 דרשות.
בנוסף הודפס הספר בוורשה בשתי מהדורות. במהדורתו הראשונה של הספר ישנו מאמר בן שבעה פרקים מאת המו"ל, יוסף שיין איש הומל, המספר את תולדות המחבר ובני זמנו, ומתייחס גם לתלמידו של מורטירה, שפינוזה. ההתייחסות לשפינוזה חיובית: המו"ל כתב שרעיונותיו של שפינוזה נבעו במידת מה מרעיונותיו של רבו שסבר אף הוא כמוהו, אלא שהסתיר את הדברים בסגנון דרשני תורני, ואף השמועה לפיה ר' שאול השתתף בהחרמת שפינוזה שמועת שקר היא, ובניו של רבי יצחק אבוהב הם שהפיצו את השמועה הזו.
אך כבר בדפוס הראשון הודבק על עמוד זה עמוד אחר, ובו מתוארים הדברים בצורה שונה לגמרי: שמו של שפינוזה מוזכר רק בראשי תיבות; השקפותיו של ר' שאול היו רגילות, ושפינוזה הוא זה שהקדיח את תבשילו; ומשעה שהקדיח את תבשילו אחז אף מורטירה במידת האמת בידו והשתתף גם הוא בהחרמתו של שפינוזה. החוקר החב"די חיים ליברמן כותב על כך כי שתי הגרסאות גם יחד אין להם על מה להסתמך מבחינת מסמכים היסטוריים, ואינם אלא מהרהורי לבם של הכותבים, הראשון מהרהורי המו"ל, והשינוי מהרהורי אנשים אחרים שכפו את דעתם עליו כנראה. הוא משער שאולי האחראי לכך הוא ר' חיים סולובייצ'יק, שכתב הסכמה על הספר בו ניכר שהערכתו את ר' שאול שונה לגמרי מהערכת המו"ל. במהדורה השנייה של הספר שיצאה עשר שנים אחר כך, הושמטו כבר תולדות המחבר לגמרי. בנוסף, הושמטו מהספר שני מאמרים מטעמי צנזורה הרוסית, ונדפסו בנפרד תחת השם "קצה הגבעה", ורשה ה'תרע"ג.
דרשותיו מתאפיינות בעומק מחשבתי, כאשר כל דרשה מיוחדת לליבון נושא הגותי אחד מכל היבטיו. הוא מרבה גם לעודד את האנוסים, ומדבר בשבחם. הוא מתמרמר על הרודפים אחרי הממון, ותולה את הייסורים שנפלו בחלקם של אנוסי ספרד, ברדיפתם אחר העושר. הוא מזהיר את הצעירים מפני השתמדות.
בנוסף חיבר ספר בספרדית ובו טענות והשגות נגד הדת הנוצרית, בשם "Tractado de la Verdad de la Ley". כמו כן הודפסו בשנת ה'תי"ב דברי הספד שנשא על תלמידו, משה מירקאדו.
פולמוס הגותי התעורר בין מורטירה לבין רעו, רבי יצחק אבוהב דה-פונסיקה, בדבר השאלה האם בן ישראל עתיד להגיע לתיקון בסופם של תהליכי זיכוך שונים, ובכל מקרה יזכה לעולם הבא, או שמא יכול יהודי להרשיע עד שיאבד את חלקו לעולם הבא לגמרי. מורטירה סבר שחלקו יכול לאבד, ודה-פונסיקה חלק עליו. הוויכוחים בשאלה זו, שעניינה רבות את האנוסים וקהילותיהם, באו בדפוס בספר "כתבי רבינו יצחק אבוהב (דה פונסקה)- חכמי רסיפי ואמשטרדם", בהוצאת "מכון ירושלים", ירושלים ה'תשס"ז.
רבי משה רבקש כותב על רבי שאול: ”והרב הגדול מוהר"ר שאול הלוי מורטירה זצ"ל, ר"מ ואב"ד בק"ק אמשטרדם, חיבר פסק ארוך בבא על הגויה דרך זנות, והגדיל והפליא להוכיח בו שהיא מדאורייתא בראיות ברורות ומוכרחות... השם יזכני שיצא לאור בדפוס עם שאר חיבוריו כי רבים המה.”
לקריאה נוספת

חיים ליברמן, "ספר גבעת שאול", סיני עב עמ' שפט.
יוסף קפלן, ר' שאול לוי מורטירה וחיבורו טענות והשגות נגד הדת הנוצרית, מחקרים על תולדות יהדות הולנד, א, תשל"ה, עמ' 12-9.
חיים ראובן רבינוביץ, ר' שאול מורטירא ודרכו בדרוש, הדרום כה עמ' 220.
פרופסור שניאור זלמן ליימן, על דיוקנו של ר' שאול מורטירה, מנהגי ישראל חלק ו עמ' יז. (לפני כן, דיון של פרופסור דניאל שפרבר בשאלות ההלכתיות הנוגעות לציור).
הערות שוליים

↑  יוסף קפלן, "לבירור תאריכי פטירתם של בני משפחת נונייס הנריקס ושלושה מגדולי רבניה של אמשטרדם", קריית ספר, נד (תש"ם), עמ' 613.
↑  דרוש מקור
↑  העמוד המדובר
↑  באר הגולה על שו"ע אבן העזר סי' טז סק"ד
↑  מעניין כי במהדורה זו, אף על פי שהמו"ל מחדש כותב בהקדמתו (עמ' 4) "עלי להגיד כי מה שכתב ר' יוסף שיין בתולדות המחבר אודות הרשע שפינוזא ימש"ו וכאילו היה תלמיד של הגר"ש מורטירא אינם אלא דברי הבאי הבנויים על תהו ובהו, ולהפך יש הוכחות שהיה עם הארץ ובור גמור", בכל זאת נשאר הנוסח המקורי בפרק ו' של התולדות, נראה שהמו"ל, המספר בהקדמתו על הקושי שהיה לו להשיג עותק עם התולדות, לא היה מודע לכך שהוא נשמט ושונה בכוונה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523170105171  BnF: cb12317343z (data)  BPN: 69742714  GND: 130508098  ISNI: 0000 0001 1871 1992  LCCN: n90691411  NTA: 073690414  RERO: 02-A000116188  SNAC: w6x35c0p  SUDOC: 032073844  VIAF: 12376948   WorldCat (עם VIAF): 12376948 
שער מהדורת הספר השנייה, ובו מחיקה לא מוצלחת ומעוררת חשד אודות פרקי תולדות המחבר. שנת ההדפסה היא 1912, ולא כתאריך העברי שבטעות לא שונה מהמהדורה הראשונה – תרס"ב
איליה בולוז'ן

| --- | --- |
צילום מ-2025
צילום מ-2025
 לידה:  17 במרץ 1969 (בן 55) בירטין, ואדו קרישולוי, המחוז ביהור, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 שם לידה:  Ilie Gavril Bolojan 
 מדינה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת וסט של טימישוארה  Politehnica University of Timișoara 
 מפלגה:  המפלגה הלאומית ליברלית 
 פרסים והוקרה
 Knight of the Order of the Crown (Romania) (2013, מיכאי הראשון, מלך רומניה) 
 
איליה גבריל בולוז'ן (ברומנית:Ilie Gavril Bolojan, נולד ב-17 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי רומני, המכהן ביושב ראש הסנאט של רומניה ומתוקף תפקיד זה הוא מכהן החל מ-12 בפברואר 2025 כנשיא זמני של רומניה, עד לבחירות החוזרות לנשיאות במאי 2025.
בעקבות משבר שהתעורר בזירה הפוליטית הרומנית בעקבות ביטול הבחירות לנשיאות רומניה על ידי בית הדין לחוקה ובהמשך לאחר התפטרות נשיא רומניה קלאוס יוהאניס שהאריך זמן מה את כהונתו. המפלגה הלאומית ליברלית הפסידה את הסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות ומשום כך הגנרל בדימוס ניקולאיה צ'וקה התפטר מראשותה.
בולוז'ן התפרסם בעבר כראש עיר מוצלח של העיר אוראדיה, כשנבחר לתפקיד שלוש פעמים. החל מ-2024 נבחר לסנאט ברשימת המפלגה הלאומית ליברלית.ב-2020–2024 כיהן כיושב ראש מועצת המחוז ביהור.
קורות חייו > ילדות וצעירות

בולוז'ן נולד ב-1969 ביישוב בירטין, בכפר ואדו קרישולוי במחוז ביהור, בחבל פרטיום, כיום בטרנסילבניה, ברומניה .ב-1987 סיים בולוז'ן את לימודיו בתיכון למתמטיקה-פיזיקה "אמנואיל גוז'דו" באוראדיה ואחר כך סיים לימודי הנדסת מכונות (1993-1988) ומתמטיקה (1993-1990) במכון הפוליטכני "טראיאן ווייה" בטימישוארה, המכונה כיום האוניברסיטה הטכנית של טימישטארה.
ב-1993 הצטרף למפלגה הלאומית ליברלית.
קורות חייו > המשך פעילותו

ב-1993–1994 הוא לימד כמורה בבית הספר בטיליאגד.
ב-2004-1996 היה חבר במועצת העיר אלשד, וב-2005-2004 חבר במועצת המחוז ביהור. במקביל מילא תפקידים בכירים נוספים. ב-2000–2001 היה יושב ראש מועצת המנהלים של החברה לניקיון סלוברי אלשד בע"ם. ב-2001–2004 היה חבר במועצת מנהלים של התיכון "אלכסנדרו רומן" באלשד. כיהן גם כחבר במועצת המנהלים של הבית החולים האזורי באלשד.
ב-2006 וב-2005 נסע להשתלמויות במנהל ציבורי בצרפת ובמכון הלאומי למנהל בבוקרשט.
ב-2005–2007 כיהן בפרפקט המחוז ביהור. באפריל 2007-מרץ 2008 כיהן כמזכיר כללי של ממשלת רומניה. בתפקיד זה יישם תוכניות לשיקוף חוזי השכירות של בתי פרוטוקול וחשף אי סדירויות.
קורות חייו > ראש העיר אוראדיה

ב-2008 נבחר בולוז'אן לראשות עיריית אוראדיה עם 50.3% מהקולות והיה לראש העיר הראשון באוראדיה שנבחר אחרי 1989 בסיבוב הבחירות הראשון. הוא יזם תוכנית רפורמות מנהליות וכלכליות, למודרניזציה של התשתיות ושיקום המרכז ההיסטורי של העיר, עתיר בניינים בסגנון אר נובו. תחת הנהגתו הפכה העיר גם למרכז כלכלי ולתיירות. ב-2012 וב-2016 נבחר בולוז'ן מחדש עם מעל 70% מקולות הבוחרים.
חייו הפרטיים

בשנות ה-1990 התחתן בולוז'ן עם פלורנטינה ובהמשך נולדו להם שתי בנות . ב-2013 בני הזוג התגרשו.
ב-2022 הכיר אישה תושבת העיר אוראדיה. בולוז'ן הוא נשיא רומניה הראשון שאינו
הבת הבכורה, לו'ציה מריה היא אדריכלית.
אנטישמיות ברשתות החברתיות

בתחילת המאה ה-21, הייתה עלייה במגמת האנטישמיות ברשתות החברתיות, זאת על פי נתונים על "מצב האנטישמיות באמריקה" המעידים על כך שעד 69% מהיהודים בארצות הברית נתקלו באנטישמיות באינטרנט, נכון לשנת 2022. יהודים נתקלו באנטישמיות המופנית ישירות כלפיהם או על ידי חשיפה לתוכן אנטישמי בדף המדיה שלהם. דוחות שונים מראים שחשיפה יומית של 30 דקות לטיקטוק גרמה לעלייה של 20% בדעות אנטישמיות.
אנטישמיות במדיה החברתית מתבטאת בצורות שונות כמו אמוג'ים, גיפים, ממים, תגובות וריאקציות (לייק, דיסלייק, לב וכו'). מחקרים מסווגים את הדיבור האנטישמי לסוגים שונים: דיבור שנאה, קריאות לאלימות, דהומניזציה, תאוריות קונספירציה והכחשת שואה.
פלטפורמות > טיק טוק

לפי חוקרים ודירוגים, טיקטוק פופולרי בקרב בני נוער ומתבגרים, בנוסף לשימושו לתחומים כמו חדשות, פלטפורמות פוליטיות ועקיבה אחרי אישים חשובים. בשל השימוש הנרחב בפלטפורמה, "טיקטוק הפך למגנט ולבית גידול לתוכן אלים וקיצוני", כותבים החוקרים הישראלים גבריאל ויימן ונטלי מסרי בפרק שלהם.
מחקר שנערך בין פברואר 2020 למאי 2021 על ידי ויימן ומסרי מצא עלייה של 41% בפוסטים אנטישמיים, עלייה של 912% בתגובות אנטישמיות ועלייה של 1,375% בשמות משתמש אנטישמיים. לדוגמה, שיר על יהודים שנרצחו באושוויץ הושמע למעלה משישה מיליון פעמים ברחבי העולם.
לפי ה-CCDH, טיקטוק, בפרט, נכשל בחסימת חשבונות אשר תוקפים יהודים באופן ישיר. הפלטפורמה מסירה רק 5% מהחשבונות המעורבים בפעילויות כגון שליחת הודעות המקדמות הכחשת השואה.
טיקטוק כונתה "התנועה האנטישמית הגדולה ביותר מאז הנאצים" על ידי סשה ברון כהן. בשנת 2023, סלבריטאים יהודים אמריקאים חתמו על מכתב לטיקטוק בו הם טענו כי הפלטפורמה אינה בטוחה למשתמשים יהודים.
פלטפורמות > אינסטגרם

אינסטגרם הוא רשת חברתית עם אחד משיעורי הצמיחה הגבוהים ביותר ושיעור חדירה גבוה בקרב בני נוער וצעירים מבוגרים. נכון לשנת 2021, היו מוערכים כ-1.35 מיליארד משתמשים פעילים. אינסטגרם צמח באופן משמעותי במהלך אחרית שנות העשרה ותחילת שנות העשרים.
בשנת 2016, נצפו 24,000 פוסטים אנטישמיים באינסטגרם. זהו מספר נמוך יחסית לעומת רשתות חברתיות מוכרות כמו פייסבוק או X (לשעבר טוויטר). 77% (18,000) מהפוסטים האנטישמיים באינסטגרם כללו סמלים ותמונות, ועוד 20% (4,700) כללו ביטויי שנאה. נרשמו 600 קריאות לפגיעה ביהודים באינסטגרם ב-2016.
חוקרים דיווחו על ההאשטאג #gasthejews ב-2,950 פוסטים וההאשטאג #killthejews ב-1,300 פוסטים באינסטגרם. האשטאגים נוספים שכללו קללות או ביטויי שנאה כלפי יהודים נכללו, בממוצע, בעשרות עד מאות פוסטים לכל האשטאג. נמצאו עשרות האשטאגים המביעים הערצה להיטלר. ההאשטאג #hitler נכלל ב-970,000 פוסטים, #heilhitler ב-20,000 פוסטים, ו-#hitlerwasright ב-6,150 פוסטים. המחקר מצא כי שמות משתמש המשתמשים בביטויים כאלה נמצאו גם באינסטגרם, אך החוקרים לא מצאו שמשתמשים אלה פרסמו תוכן משמעותי או שיש להם הרבה עוקבים. מספר משמעותי של פוסטים המשתמשים בביטויים אנטי-יהודיים השתמשו בהם בקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני, אשר לא נכללו בנתונים ששימשו למחקר.
לפי דוח משנת 2021, ישנם "מיליונים" של תוצאות להאשטאגים הקשורים לתאוריות קונספירציה אנטישמיות באינסטגרם.
דוח של ה-CST שיצא בשנת 2021 בדק אנטישמיות באינסטגרם. הדוח עקב אחרי 27 האשטאגים אנטישמיים מגמתיים, כגון #gasjews, #israhell, #zionistagenda וכדומה, שהצביעו על שימוש משמעותי בהאשטאגים אנטישמיים בפלטפורמה.
פלטפורמות > X (לשעבר טוויטר)

לפי מחקר של הקונגרס העולמי היהודי (WJC) משנת 2016, 63% מכלל הדיונים האנטישמיים ברשת (242,000 פוסטים) נרשמו ב-X (לשעבר טוויטר), ו-9% (22,000 פוסטים) היו קריאות לפגוע ביהודים באופן פעיל. זהו ממוצע של 660 ציוצים אנטישמיים ו-60 קריאות לפגוע ביהודים בכל יום, או 28 ציוצים אנטישמיים ו-3 קריאות לפגוע ביהודים בכל שעה. בשנת 2018 הייתה עלייה של 30% לעומת רמות שנת 2016 לפי ה-WJC.
האשטאגים הנפוצים שנמצאו ב-X (לשעבר טוויטר) במהלך המחקר היו #holohaox ו-#hitlerwasright, שכללו אלפי פוסטים כל אחד, לצד האשטאגים פחות פופולריים אך מדאיגים כמו #killthejews ו-#fuckthejews. תוכן נוסף ב-X (לשעבר טוויטר) כלל ביטויים עם אזכורים אנטישמיים כמו HoloHoax Exposed ו-Jewish World Order, בעוד עשרות משתמשים כללו את המילה "היטלר" או סוואסטיקות בשמותיהם.
ה-ADL בדקה את השנה שבין 2017 ל-2018 וקבעה שכ-4.2 מיליון ציוצים אנטישמיים פורסמו והועתקו ב-X (לשעבר טוויטר) במהלך השנה הנבדקת. אחוז הציוצים שהתקבלו בחיפוש שנמצאו כחיוביים לאנטישמיות נע בין מינימום של 8.9% בשבוע 33 (13–19 באוגוסט) למקסימום של 34.2% בשבוע 18 (30 באפריל–6 במאי).
בין יוני 2022 לפברואר 2023, אנליסטים גילו 325,739 ציוצים אנטישמיים באנגלית, כאשר הממוצע השבועי של ציוצים אנטישמיים עלה ב-106% לעומת התקופה שקדמה לכך.
יוספינה באלון, ראש המחלקה המשפטית ב-HateAid, אמרה שכדי לשאוף לפלטפורמת חופש הביטוי עלינו לוודא ש-X (לשעבר טוויטר) היא מקום בטוח למשתמשים וחף מפחד להיתקף או לקבל איומים במוות או הכחשת שואה.
X (לשעבר טוויטר) אסרה "התנהגות שמכוונת נגד פרטים או קבוצות עם התעללות. קוד החברה מציין במפורש את השואה כדוגמה.
דו"ח שפורסם ביוני 2023 על ידי המרכז הבריטי למלחמה בשנאה דיגיטלית הראה ש-X לא הצליחה לפעול כנגד 89% מציוצי השנאה שפורסמו על ידי משתמשים, ו-100% מהחשבונות נשארו פעילים. זה כולל ציוצים המכילים תוכן גזעני, הומופובי, ניאו נאצי, אנטישמי או קונספירציה.
לפי כתבה שפורסמה במרץ 2023, האנטישמיות ב-X (לשעבר טוויטר) נותרה "גבוהה יותר מתמיד" עם דאגות כי הפלטפורמה תירד ל"תהום" מלאה בתוכן דליק, פוגעני ומידע מטעה.
X (לשעבר טוויטר) השעה את החשבון של קניה ווסט לאחר שהעלה תמונה של מגן דוד עם צלב קרס בתוכו. חשבונו של הראפר כבר הושעה בעבר על רקע ציוצים אנטישמיים. בנוסף, מחקר מצא כי הסרת תוכן אנטישמי עלתה מאז שאילון מאסק רכש את הרשת, כאשר 12% מהציוצים האנטישמיים הוסרו, לעומת 6% לפני הרכישה.
X (לשעבר טוויטר) היה ב-2016 הפלטפורמה המובילה להפצת דיבור אנטישמי, והכיל 63% מהתוכן הזה בכלל הרשתות החברתיות.
דו"ח נוסף ניתח פוסטים אנטישמיים בפלטפורמות שונות, ודירג את X (לשעבר טוויטר) כפלטפורמה עם המספר הגבוה ביותר, אחריו בלוגים, פייסבוק, אינסטגרם, יוטיוב ואחרים. המחקר השתמש בהגדרת IHRA כדי לסווג מופעים שונים של אנטישמיות ברשת, והדגיש את ביטויי השנאה ושימוש בסמלים כקטגוריות הנפוצות ביותר.
פלטפורמות > יוטיוב

יוטיוב היא פלטפורמה חברתית וספק תוכן, המאפשרת למשתמשים הן לצרוך והן להעלות סרטונים. בעוד שיוטיוב אינה מפרסמת נתונים ספציפיים על המשתמשים שלה, הערכות מצביעות על כך שכ-80% מהמשתמשים הם בגילאי 18 עד 49. 50% מהמשתמשים מחוץ לקבוצת גיל זו משתמשים בפלטפורמה לפחות פעם בשבוע, על פי נתוני Brandwatch. סקר חשף 7,000 פוסטים אנטישמיים ביוטיוב, הכוללים הבעות של שנאה (45%) ושימוש בסמלים אנטישמיים (33%). ב-2016 זוהו 500 קריאות לאלימות נגד יהודים בפלטפורמה. תקרית בולטת כללה סרטון שהועלה באפריל 2016, ובו כלב הצופה בסרטונים של נאצים המוציאים הוראות ומעליבים יהודים. למרות שהסרטון זכה להפצה ויראלית עם שני מיליון צפיות ועורר מחלוקת נרחבת, יוטיוב בחרה שלא להסיר אותו. בעוד שרבים מהפוסטים האנטישמיים לא זכו לתהודה ברשתות חברתיות אחרות, אחרים כמו סרטון זה הגיעו לרמות פופולריות גבוהות.
בניגוד לחלק מרשתות החברתיות, התוכן ביוטיוב קשה יותר לכימות, ולא זוהו שמות משתמשים או האשטאגים ספציפיים המשתמשים בשפה אנטישמית. עם זאת, הדו"ח הדגיש שרוב הסרטונים הבעייתיים פורסמו על ידי משתמשים עם שמות משתמש מזויפים. התגובות לסרטונים אלה לא כללו באופן עקבי הבעות אנטישמיות מפורשות. התוכן כולל שירים המקדמים אלימות נגד יהודים, ניסיונות להצדיק את מעשי היטלר, הערצה למשטר הנאצי, ושימוש בסמלים אנטישמיים שונים.
לפי ממצאים מהמכון לדיאלוג אסטרטגי, הייתה עלייה של 4,963% בתגובות אנטישמיות בסרטוני יוטיוב הקשורים לסכסוך בימים שלאחר התקפת חמאס נגד ישראל ב-2023. יוטיוב רשם סך הכול 15,720 תגובות שנאה נגד יהודים בשבוע שלאחר התקפת חמאס, כפי שחשף המכון לדיאלוג אסטרטגי.
לפי הדו"ח, התקפות אלה כללו תגובות שעשו השוואות לא הולמות בין ישראלים לנאצים. הן גם קידמו תאוריות קונספירציה, החל מהרעיון הבלתי מבוסס שאנשים יהודים שולטים בתקשורת, מבנים פוליטיים ומוסדות פיננסיים, וכלה בטענה שהתקפת חמאס הייתה שקר שנוצר על ידי ישראל. כמו כן, הועלו איומים מפורשים נגד דמויות ופקידים יהודים, לצד שיתוף והפצה של תמונות גרפיות, וקריאות לאלימות נגד פקידים יהודים.
פלטפורמות > פייסבוק

עם 3.05 מיליארד משתמשים, פייסבוק (דצמבר 2023) היא אחת מפלטפורמות המדיה החברתית הגדולות ביותר. נכון ל-2016, 11% מתוכן אנטישמי זמין באינטרנט (41,000 פוסטים) מתנהל בפייסבוק. רוב הפוסטים הללו כוללים סמלים או תמונות. 4% מהתוכן (1,500 פוסטים) הם קריאות לאלימות נגד יהודים.
שני הסברים אפשריים להיקף הנמוך יחסית של שיח אנטישמי ביחס לפופולריות הרשת: הגולשים בחרו שלא להעלות תוכן פוגעני לפייסבוק, או שהרשת משקיעה מאמצים רבים בהסרת תוכן כזה.
בניגוד ל-X (לשעבר טוויטר), האשטאגים כמו ‎#killthejews‏ או ‎#Holohoax‏ אינם קיימים בפייסבוק. גם שמות משתמשים בעייתיים לא נמצאו. עם זאת, נמצא תוכן המפאר את היטלר, כולל קבוצות כמו "Hitler Memes" או דפים של ארגוני ימין קיצוני כמו אלט-רייט. כמעט כל המשתמשים שהעלו תוכן אנטישמי לפייסבוק עשו זאת תוך שימוש בשמות משתמשים בדויים, מה שאסור על פי תנאי השימוש של פייסבוק.
בדו"ח משנת 2021, חוקרים אספו 714 פוסטים אנטישמיים בין מאי ליוני אשר כללו הכחשת השואה, ותאוריות קונספירציה עם טענות שקריות על יהודים ש"שולטים" בממשלות ובבנקים, או מביימים אירועים עולמיים. הדו"ח קבע שפייסבוק פעלה רק נגד 14 מתוך 129 פוסטים שדווחו לה (10.9%). הדו"ח ציין שקבוצות פייסבוק שממנה נלקחו דוגמאות רבות לפוסטים, עם כותרות כמו "חשיפת הסדר העולמי החדש" ו"חשיפת הציונות", עדיין היו פעילות. פייסבוק הגיבה לטענות וציינה שהם הגבירו את הפעולות נגד שיח שנאה ב-15% יותר מאז 2017.
על פי מקורות, פייסבוק הגבירה את הסרת התוכן האנטישמי ושיעור ההסרות שלה גבוה יותר מרשתות חברתיות אחרות. על פי דו"ח משנת 2023, פייסבוק הסירה 35% מכל התוכן האנטישמי ב-2022 שדווח לפלטפורמה על ידי ארגון FOA, לעומת הסרה של 23% מהתוכן ב-2021.
דו"ח מארגון "Hope not Hate" הדגיש את נפוצות האנטישמיות ברשת טלגרם, שהפכה למקלט עיקרי לאנשים שגורשו מרשתות חברתיות אחרות בשל דעות קיצוניות. ב-2021 נטען כי מדיניות הניהול החלשה של טלגרם גרמה לפריחה של מספר ערוצים המוקדשים לתאוריות קונספירציה אנטישמיות ותוכן אלים מפורש. לאחד מהערוצים הללו, "הפירוק של הקבלה", שמקדם את תאוריית הקונספירציה של "הסדר העולמי החדש" מאז פברואר 2021, יש יותר מ-90,000 עוקבים. ערוץ נוסף, שמנוהל על ידי תומך אנטישמי של QAnon הידוע בכינוי GhostEzra, מונה 333,000 עוקבים. בין השאר שימשו פלטפורמות אלה להפצת הסרט האנטישמי "אירופה: הקרב האחרון".
בנוסף לממצאים מדאיגים אלו, "Hope Not Hate" גילו כי לפחות 120 קבוצות וערוצים בטלגרם שיתפו את המניפסט הגזעני והאנטישמי שנכתב על ידי המבצע של הירי במסגד בכרייסטצ'רץ' בניו זילנד במרץ 2019, שגרם למותם של 51 אנשים. למרות הפצת תוכן מזיק זה, ארגון "Hope Not Hate" ציין כי טלגרם לא נקטה כל פעולה כנגד חומרים אלה.
השלכות

בראיונות נרחבים שערך צימק, שלושה יהודים צעירים גרמנים חשפו שחוויית פוסט אנטישמי במדיה חברתית הותירה אותם עם תחושה עמוקה של "אובדן שליטה", "חוסר וודאות לגבי מה שיקרה הלאה" וייאוש מ"שתיקת המשתמשים האחרים". אחד ממשתתפי המחקר החליט להסתיר במידה החברתית את זהותו היהודית. "האנונימיות הזאת מגינה עלי מאוד, היא שומרת את השנאה הרחק".
לדבריו של מנכ"ל CCDH אימרן אחמד, במרחב המקוון אין גבולות ואנשים מקצינים בלי שום מגבלות. "לאחר מכן יש השפעה של המרחבים המקוונים על המרחבים הפיזיים כי אותם אנשים נעשים גרועים יותר", אמר אחמד. "כישלון החברות האלה עולה בחיי אדם".
יעקב נחום אפשטיין

ערך זה עוסק בפילולוג. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

יעקב נחום אפשטיין
 לידה:  20 בנובמבר 1878 ברסט, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  29 בפברואר 1952 (בגיל 73) ירושלים 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 מקום לימודים:  ישיבת מיר  אוניברסיטת ברן 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  אברהם גולדברג 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1948) 
 
יעקב נחום הלוי אפשטיין (כ"ד בחשוון תרל"ט, 20 בנובמבר 1878, בריסק דליטא (ברסט), פלך גרודנו, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – ג' באדר תשי"ב, 29 בפברואר 1952, ירושלים) היה פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים, מייסד המכון למדעי היהדות בה ועורכו הראשון של כתב העת של המכון – "תרביץ". פילולוג וחוקר ספרות התנאים והאמוראים. נחשב ל"אבי המדע התלמודי המדויק".
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יעקב נחום הלוי אפשטיין נולד בשנת 1878 בעיר בריסק דליטא (ברסט) שבפלך גרודנו של האימפריה הרוסית, בתחום המושב היהודי. אביו, הרב חיים הלוי אפשטיין, היה דור חמישי לרב אריה לייב הלוי אפשטיין, ואמו חיה-שרה באגון הייתה בת רב העיירה הסמוכה קוטליני.
עד הגיעו לגיל עשר למד ב"חדר", ולאחר מכן למד אצל אביו. כשהיה בן 14 נפטר אביו, ולאחר מכן, במשך שנה וחצי, מתחילת קיץ תרנ"ד (1894) עד סוף קיץ תרנ"ה (1895), למד בישיבת מיר אצל הרב חיים לייב טיקטינסקי. בראש השנה תרנ"ה חזר בפעם היחידה בתקופה זו לבקר בביתו בבריסק.
בסוף קיץ תרנ"ה חזר לעירו ולמד ביחידות בבתי מדרש ללא הכוונה מסודרת של רב או מורה, עיקר לימודו התרכז בתורתם של הראשונים. באותה תקופה החל להתעמק על פי יומניו במחקר אודות ייחוסם של ספרי ראשונים, במחקרו זה הוא מגלה טעויות רבות לגבי זיהויים ומוצאם של כותבי הספרים השונים. במהלך מחקריו האישיים עמד לו לרועץ החיסרון בספרי מחקר, על כן החליט בשנת תרס"א לנסוע לווילנה, ושם להעמיק ולהרחיב את עיסוקיו בתחום המחקר בספריית שטרשון, וכך כותב אפשטיין במכתב לדודו:
הנך יודע, עוד מזמן היותך פה, את תשוקתי העזה למחקר וביקורת ובימים האחרונים עוד התפתח כשרוני זה יותר ויותר ונמצאים איתי הערות נכבדות ומאמרים בנוגע לביקורת ותולדות הראשונים, ועל כל צעד ושעל יעמוד לי לשטן חסרון הספרים. על כן, באומרי במכתב ההוא, כי נוסע הנני לרגלי בית עקד הספרים העיקרי, של ר' מתתיהו שטרשון אשר שם (=בווילנה), הנה אמרתי לך את כל מטרת נסיעתי
תחילה ניסה להתקבל לישיבת הקיבוץ של הרב גרודזנסקי, אבל הוא לא התקבל לקיבוץ על אף שהביא עמו מכתב המלצה מר' חיים סולובייצ׳יק.
בשנת תרס"ז למד בבית המדרש לרבנים בווינה, בשנים תרס"ח-תר"ע למד באוניברסיטת וינה, ועשה דוקטורט בפילולוגיה שמית, פילוסופיה והיסטוריה מאוניברסיטת ברן (תרע"א-תרע"ג) בנושא מבוא לפירושי הגאונים לסדר טהרות.
משנת תרפ"ב היה שנתיים פרופסור שלא מן המניין בבית המדרש הגבוה לחכמת ישראל בברלין.
בעקבות פניה של יהודה לייב מאגנס בשנת 1925 במהלך סמינר שנתן אפשטיין בארצות הברית, הגיע ללמד כפרופסור לבלשנות שמית במכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית, ובשנת תר"ץ (1930) ייסד והחל לערוך את כתב העת "תרביץ" של המכון למדעי היהדות באוניברסיטה.
ב-1948 זכה אפשטיין בפרס ביאליק לחכמת ישראל על המגנום אופוס שלו, "מבוא לנוסח המשנה", שכתיבתו החלה עוד בברלין בשנת תרע"ה.
בהגיעו לגיל שבעים יצא לכבודו ספר היובל תחת הכותרת: "ספר היובל לכבוד יעקב נחום הלוי אפשטיין: למלאת לו שבעים שנה".
פעילות לזכרו ולהנצחתו

תלמידו המובהק, הרב פרופסור עזרא ציון מלמד, ערך והוציא לאור את כל כתבי היד של פרופסור אפשטיין שנותרו לאחר פטירתו.
כמו כן, אשתו ציפורה, אשר האריכה ימים עוד כ-26 שנה, דאגה לשמר את זכרו של בעלה ולהמשיך את עבודתו. לצורך כך היא הקדישה ממון רב שיועד למתן פרס על שמו לתלמיד מצטיין בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית, פרס זה מוענק בכל שנה בג' באדר, יום השנה לפטירתו של אפשטיין. בנוסף, ציפורה טרחה ועמלה בתרגום מדעי ומדויק של כל המאמרים של אפשטיין שנכתבו בלועזית לעברית ודאגה לכך שיעברו ביקורת של חוקרי תלמוד.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית
זכרו הונצח ברחוב על שמו בשכונת קריית היובל בירושלים.
חיים אישיים

נישא לציפורה דה בֵּר, מורה ליוונית ורומית שעלתה לבדה מהולנד, נכדתו של הרב הראשי לאמסטרדם יוסף צבי דינר (אחותה בֶּרתה (ברכה) הייתה אשתו של המחנך וחוקר היהדות פרופ' בנימין דה-פריס), והתגורר בשכונת תלפיות בירושלים (שבה התיידד עם שכנו ש"י עגנון).
בנו הבכור, חיים מנחם (אשר דאג ביחד עם אמו ציפורה אפשטיין להביא לידי הוצאת כתבי אביו לאור), גר משנות החמישים בקיבוץ סעד שבנגב ושימש בו בתפקידים שונים בהם הקמת קיבוץ כפר עציון המחודש וראש צורים. בנו הוא הרב יעקב אפשטיין. מחבר השו"ת חבל נחלתו.
בתו שרה הייתה רופאה כללית, והייתה נשואה לרב חיים דרוקמן.
בתו יסכה לנדאו התגוררה אף היא בקיבוץ סעד.
נקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
חיבוריו

מבוא לנוסח המשנה - נוסח המשנה וגלגוליו למימי האמוראים הראשונים ועד דפוסי ר' יו"ט ליפמן הלר (בעל תוי"ט), תשכ"ד. (חלק ראשון ו חלק שני ממהדורת תש"ח באתר HebrewBooks)
מבואות לספרות התנאים: משנה, תוספתא ומדרשי-הלכה, ירושלים: תשי"ז-1957, נערך לאחר פטירתו בידי תלמידו הרב פרופסור עזרא ציון מלמד.
מבואות לספרות האמוראים, תשכ"ב-1962, נערך לאחר פטירתו בידי תלמידו הרב פרופסור עזרא ציון מלמד.
בתרבות

בשנת 2011 יצא סרטו של הבמאי יוסף סידר - "הערת שוליים", ובו מוזכר אפשטיין, בשם י.נ. פיינשטיין, כמורהו הדגול של "פרופ' אליעזר שקולניק" (שלמה בר אבא). מוזכר גם ספרו "מבוא לנוסח המשנה".
לקריאה נוספת

'אפשטין, יעקוב נחום', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 58. (הספר בקטלוג ULI)
'כתבי י. נ. אפשטיין: ביבליוגרפיה', תרביץ כ (תש"י), עמ' ז-טז.
יעקב צ. מאיר, ׳הספר הגדול ביותר בדורותינו - על מפעלו המחקרי של יעקב נחום אפשטיין׳, קתרסיס 28.
שרגא אברמסון, י. נ. אפשטיין : רשימה ביבליוגרפית של חבוריו ומאמריו ותולדות חייו, מקיצי נרדמים, ירושלים תש"ב, באתר הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  כך על פי הלוח הגרגוריאני המקובל בימינו; על פי הלוח היוליאני שהיה מקובל ברוסיה בתקופת לידתו: 8 בנובמבר
↑  מבוא לנוסח המשנה (שני כרכים)(הקישור אינו פעיל, 23.12.2021), באתר הוצאת מאגנס.
↑  עבודת גמר של נכדתו, מיכל אפשטיין
↑  דוד קמנצקי, רבינו חיים עוזר, עמ' 161-162 מיכל אפשטיין עמוד 15 ובנספחים עמוד 79
↑  מ. ברוד וי. נ. אפשטיין חתני פרס ביאליק, דבר, 12 בינואר 1949.
↑  התפרסם גם בתרביץ ל, ובמכלול כתביו
↑  אודות עריכת והוצאת כלל כתבי פרופסור אפשטיין בידי פרופסור מלמד, "חירות", 5 באוקטובר 1964
↑  דברים לזכרו ולדמותו מופיעים בכרך חבל נחלתו שערך בנו יעקב אפשטיין.
↑  הקבר של יעקב נחום אפשטיין בבית הקברות סהנדריה, באתר BillionGraves
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303870705171  BnF: cb145131761 (data)  CiNii: DA14428990  GND: 126321507  ISNI: 0000 0000 8387 6999  LCCN: n83201796  NKC: xx0018970  NLA: 36502358  NTA: 07461066X  RERO: 02-A000057703  SUDOC: 092799841  Trove: 1261901  VcBA: 495/170710  VIAF: 61779838   WorldCat (עם VIAF): 61779838