stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאון פסטינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1919 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בפברואר 1989 (בגיל 69) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה חברתית, דיסוננס קוגניטיבי 
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק (1939)  אוניברסיטת איווה (1940)  אוניברסיטת איווה (1942)  התיכון לבנים 
 מנחה לדוקטורט:  קורט לוין 
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת מינסוטה 
 תלמידי דוקטורט:  Harold B. Gerard, Bertram Raven, סטנלי שכטר, אליוט ארונסון, Judson Ridgway Mills 
 פרסים והוקרה:  פרס האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה לתרומות מדעיות נכבדות לפסיכולוגיה (1959) 
 
לאון פסטינגר (אנגלית: Leon Festinger (8 במאי 1919 – 11 בפברואר 1989) היה פסיכולוג חברתי יהודי-אמריקאי, שפיתח מספר תיאוריות יסודיות בפסיכולוגיה חברתית, וביניהן תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי, ותאוריית ההשוואה החברתית. בנוסף תרם פסטינגר רבות לחקר הרשתות החברתיות.
לפי סיווג שפורסם בכתב העת "A Review of General Psychology" בשנת 2002, הוצב פסטינגר כפסיכולוג החמישי בחשיבותו במאה ה-20. במאמר שנכתב על פסטינגר בכתב העת Psychological Science אוזכרו תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי ותאוריית ההשוואה החברתית כתיאוריות הפוריות ביותר שנכתבו בתחום הפסיכולוגיה החברתית..
קורות חיים

נולד בברוקלין לאלכס פסטינגר, יהודי-רוסי אשר היגר לארצות הברית, ושרה סולומון פסטינגר. פסטינגר למד בבית ספר תיכון לבנים, וסיים את לימודיו לתואר ראשון בסיטי קולג' של ניו יורק. הוא המשיך ללימודי תואר שני, שאותו סיים באוניברסיטת איווה ב-1942. הוא למד שם תחת הנחייתו של קורט לוין, מאבות הפסיכולוגיה החברתית, אשר עבד על תאוריית השדה של הפסיכולוגיה, המבוססת על אנלוגיה לפיזיקה על מנת שתשמש תאוריה חלופית לביהביוריזם. ב-1951 קיבל פסטינגר את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת מינסוטה.
לאחר הקמת מעבדה לחקר הדינמיקה הקבוצתית במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ב-1945, הצטרף פסטינגר ללוין, וקיבל משרת מרצה זוטר (Assistant Professor). בהמשך התקדם והפך לפרופסור מן המניין. במהלך הקריירה המקצועית שלו היה פסטינגר חבר באוניברסיטאות רבות, שהחשובות שבהן הן המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת מישיגן וכן בית הספר החדש. כמו כן, הינחה פסטינגר מספר סטודנטים לדוקטורט, ביניהם הפסיכולוג סטנלי שכטר, מחוקרי הרגש הגדולים שידעה הפסיכולוגיה.
ב-1942 נישא למארי אוליבר בלו, ולשניים נולדו שלושה ילדים טרם התגרשו. ב-1969 נישא לטרודי בראדלי, פרופסור במחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת ניו יורק; לזוג לא נולדו ילדים.
תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי

פסטינגר ידוע בעיקר בשל פרסום תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי ב-1957. תאוריה זו מתמקדת במצבים שבהם יש חוסר איזון הכרתי (למשל סתירה בין מחשבה לבין התנהגות המבוצעת בפועל), הגורם להרגשת מתיחות, שפוגעת ברצונם של אנשים לגלות עקביות בהתנהגותם ובדעותיהם. על פי פסטינגר, אנשים נוטים להתמודד עם מצב מסוג זה באחת משלוש הדרכים הבאות: להפחית מחשיבות הקוגניציה; להוסיף קוגניציות חדשות שישנו את המאזן בין הגורמים הסותרים; או לשנות את אחת הקוגניציות. תאוריה זו מסבירה, בין היתר, כיצד ממשיכים אנשים לדבוק באמונות שהוכחו כשגויות, כמו כתות שאמינותן הופרכה.
במסגרת מחקריו הצטרף פסטינגר, יחד עם הנרי ריקן וסטנלי שכטר, לכת שבראשה עמדה "נביאה", שטענה כי חייזרים דיברו אליה ואמרו כי העולם יוצף ב-21 בדצמבר 1954. משהגיע היום והנבואה לא התממשה, המאמינים דווקא התחזקו באמונתם והחלו במסע גיוסים לכת. לטענת פסטינגר, הרצון לשמור על אמונות נובע מכמות ההשקעה שהושקעה בקוגניציה וכן מהתמיכה שמתקבלת מהאנשים הסובבים אותנו. במקרה זה, כמו במקרים רבים של כתות, הייתה תמיכה נרחבת מהסביבה הקרובה של חברי הכת. כמו כן, במקרה זה אמונתם הייתה מוצהרת, דבר שחיזק את רצונם לשמור על תפיסתם. פסטינגר ועמיתיו פרסמו את מסקנותיהם בספר "When Prophecy Fails" שיצא לאור בשנת 1956.
לקריאה נוספת

Leon Festinger, Henry W. Riecken, & Stanley Schachter, "When Prophecy Fails: A Social and Psychological Study of a Modern Group that Predicted the End of the World". University of Minnesota Press; 1956.
הערות שוליים

↑  Festinger, L. (1957). A theory of cognitive dissonance (Vol. 2). Stanford University Press.
↑  Festinger, L. (1954). A theory of social comparison processes. Human relations, 7(2), 117-140.
↑  Haggbloom, S. J., Warnick, R., Warnick, J. E., Jones, V. K., Yarbrough, G. L., Russell, T. M., ... & Monte, E. (2002). The 100 most eminent psychologists of the 20th century. Review of General Psychology, 6(2), 139-152.
↑  Aronson, E. (1991). Leon Festinger and the art of audacity. Psychological Science, 2(4), p215.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279124005171  PLWABN: 9810672121305606  BnF: cb12245913n (data)  CANTIC: a20024824  CiNii: DA00997648  GND: 118683470  ICCU: MILV074169  ISNI: 0000 0001 0931 7782  LCCN: n80013477  MGP: 256826  NDL: 00513190  NKC: xx0116046  NLK: KAC201618095  NTA: 068433158  SNAC: w6km37bt  SUDOC: 031197779  VIAF: 108682511   WorldCat (עם VIAF): 108682511
מוגיורושקה

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת גנץ
 שטח:  19.17 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  78 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°22′44″N 21°19′56″E﻿ / ﻿48.37875°N 21.33215°E﻿ / 48.37875; 21.33215 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.mogyoroska.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מוגיורושקה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מוגיורושקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מוגיורושקה (בהונגרית: Mogyoróska) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
במוגיורושקה חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 8 |  |
| 1880 | 8 | 271 |
| 1910 | 6 |  |
| 1920 | 4 |  |
| 1930 | 3 |  |
| 1941 | 1 | 342 |
לפטוסטירקס

| לפטוסטירקס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון 126–89 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: עמלצאים
משפחה:: Eoptolamnidae
סוג:: לפטוסטירקס
מינים
 Leptostyrax macrorhiza  Leptostyrax stychi
שם מדעי
 Leptostyrax

לפטוסטירקס (שם מדעי: Leptostyrax) הוא סוג נכחד של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ, אשר התקיים במשך תור הקרטיקון שבעידן המזוזואיקון שלפני 112 עד 89 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו לחופי ימים ברחבי אמריקה הצפונית, אפריקה, אירופה ואוסטרליה ובדומה לשאר מאובני כרישים כללו רק שיניים ולסתות, מאחר ששאר הגוף היה עשוי מסחוס.
סוג זה תואר בשנת 1900 בידי החוקר האמריקאי סמואל ונדל ויליסטון (אנ') והוא הכיל שני מינים תקפים: Leptostyrax macrorhiza ו-Leptostyrax stychi.
מאפיינים

אורכו של כריש גדול זה הגיע ל-6.3 עד 8.3 מטרים, מה שהופך אותו בקלות לאחד מהגדולים שבכרישי הקרטיקון (אך קטן יותר מהפטיכודוס). במראהו הזכיר אולי עמלץ לבן והיה בעל מבנה שיניים משוננות גבוהות ששימשו לקריעת בשר. עם זאת הוא נחשב לקרוב יותר לכרישן שורי.
טורף זה כנראה צד לאורך הימים דגים, בטאים ואולי גם עופות ימיים וזוחלים ימיים קטנים יותר, אם כי בתורו נטרף בידי מוזאזאוריים.
ראו גם

קריטודוס
הערות שוליים

↑  Schmitz, L.; Thies, D.; Kriwet, J. (2010). "Two new lamniform sharks (Leptostyrax stychi sp. nov. and Protolamna sarstedtensis sp. nov.) from the Early Cretaceous of NW Germany". Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie - Abhandlungen. 257 (3): 283–296. doi:10.1127/0077-7749/2010/0074.
לינדה פרהקס

| --- | --- |

לינדה פרהקס עם צאת אלבומה הראשון ב-1970
 לידה:  1 בדצמבר 1943 (בת 80) מיל וואלי, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Linda Jeanne Arnold 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 סוגה:  פולק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  קאפ, אסטמטיק קיטי 
 www.lindaperhacs.com
 
לינדה פרהקס (Linda Perhacs; נולדה ב-1 בדצמבר 1943) היא זמרת פולק-רוק אמריקנית, שהוציאה ב-1970 אלבום משפיע בשם Parallelograms, וזכתה להתעלמות ציבורית ולכישלון במכירות. האלבום התגלה בשנית לציבור ב-1998, והופץ באופן המוני, בעקבות גילוי עניין מחודש בפרהקס מצדם של חובבי מוזיקת פולק אמריקנית באינטרנט. ב-2014 הוציאה אלבום שני בשם The Soul of All Natural Things, וב-2017 יצא אלבומה השלישי.
ביוגרפיה

פרהקס נולדה ב-1943 בשם לינדה ארנולד במיל וואלי, קליפורניה. בשלהי שנות ה-60 עברה לטופאנגה קניון, ועבדה כסייעת לרופא שיניים בבוורלי הילס, קליפורניה, אצל הפרופסור אצלו למדה כסטודנטית באוניברסיטת סאות'רן קליפורניה. היא זכתה לטפל בשיניהם של ידוענים הוליוודים כפול ניומן וקרי גרנט. בזמנה החופשי, נהגה פרהקס לכתוב שירים. אחד מלקוחותיה במרפאת השיניים, המוזיקאי זוכה האוסקר אוסקר רוזנמן, התרשם מסקיצה שהשמיעה לו, והוא הביא אותה לאולפן הקלטות במהלך 1969-1970, שם הוקלט אלבומה הראשון, Parallelograms. מעטים רכשו את האלבום, ומעטים הקשיבו לשירים. בעקבות ההתעלמות מיצירתה, חזרה פרהקס לעבודתה כסייעת דנטלית. היא הסבירה לימים כי בחרה לעבוד כסייעת משום שהמקצוע אפשר לה לבחור מתי לעבוד; "באותם ימים לנשים היו רק שתי אפשרויות של מקצוע: מורה או אחות", ציינה פרהקס. בנוסף, גילתה פרהקס אהדה לתנועה ההיפית, זאת למרות שבאלבומה אין השפעות של מוזיקה פסיכדלית או עמדות של התנועה.
חובב רוק-פולק מושבע בשם מייקל פייפר, שהחזיק בלייבל Wild Places, הכיר את האלבום והוציא אותו מחדש ב-1998 באמצעות סרטי ההקלטה המקוריים, באישורה של פרהקס. ההוצאה המחודשת בידי פייפר הביאה להפצתו באיכות גבוהה של האלבום על גבי דיסק ותקליט ב-2003, מתוך ההקלטות שנשמרו באוסף האישי של פרהקס. סאנבים רקורדס הוציאו את האלבום פעם נוספת ב-2008 על רקע העניין הגובר בו באתרי מוזיקה ופורומים, וב-2010 הוא יצא תחת הלייבלים מקסיקן סאמר וסנדייזד רקורדס.
בעקבות גילויה מחדש של פרהקס על ידי מאזינים רבים, היא חזרה לעיסוקה המוזיקלי, והקליטה את אלבומה השני במהלך 2012-2013. האלבום, The Soul of All Natural Things, יצא ב-4 במרץ 2014, תחת אסמאטיק קיטי רקורדס.
שיריה של פרהקס עברו סימפולים שונים אצל מספר אמנים. ב-2007 נכלל שירה If You Were My Man בפסקול הסרט דפט פאנק אלקטרומה.
פרהקס התארחה בהקלטות של אלבומים שונים, בין היתר תרמה קולות רקע בשיר Freely של הזמר דבנדרה בנהארט באלבומו מ-2007, ושרה באלבומו של מארק פריצ'רד מ-2016.
במרץ 2016 נבחר שירה של פרהקס מאלבומה השני, "River of God", על ידי אנשי מתחם הנופש לנד'ס אנד באנגליה, בתור שיר הרקע לסרטון הפרסומת שהפיקו.
אלבומה השלישי של פרהקס, I'm a Harmony, יצא ב-22 בספטמבר 2017 תחת אומניבור רקורדס. הוא הופק במשותף על ידי פרהקס ופט סנסון, וכלל שיתופי פעולה מוזיקליים עם אמנים שונים, ביניהם אלה שפרהקס שרה איתם בעבר, וכן נלס קלין ודורגה מק'ברום.
אלבומים

Parallelograms (1970), Kapp Records
The Soul of All Natural Things (2014), Asthmatic Kitty Records
I'm A Harmony (2017), Omnivore Recordings
ראו גם

ג'ון באאז
ג'וני מיטשל
ג'ודי קולינס
סנדי דני
שילה מקדונלד
הערות שוליים

↑  איתמר זהר, השיננית שיצרה את אחד מאלבומי הפולק המשפיעים של דורה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4603919  GND: 105256206X  ISNI: 0000 0000 4685 6446  LCCN: no2008002994  MusicBrainz: 89967ce2-3f9a-4dad-b8c8-491bb87b73fe  VIAF: 53945607   WorldCat (עם VIAF): 53945607
לארי אובריאן

לורנס פרנסיס אובריאן הבן (באנגלית: .Lawrence Francis O'Brien Jr;‏ 7 ביולי 1917 - 28 בספטמבר 1990) היה פוליטיקאי ועסקן ספורט אמריקאי. הוא היה אחד ממובילי אסטרטגיית הבחירות של המפלגה הדמוקרטית במשך יותר משני עשורים וכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בקבינט של הנשיא לינדון ג'ונסון וכיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית. בשנים 1975–1984 הוא כיהן כנציב ליגת ה-NBA. גביע לארי אובריאן נקרא על שמו.
אובריאן היה בנם של מהגרים אירים ונולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס. כאשר לא עסק בפוליטיקה הוא ניהל את עסקי המקרקעין של משפחתו ועסק ביחסי ציבור.
ראשית חייו

לארי אובריאן נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס. כבר מגיל צעיר הוא התוודע לעולם הפוליטי. אביו, מנהיג מקומי של המפלגה הדמוקרטית, גייס אותו כבר בגיל 11 כמתנדב בבחירות לנשיאות של 1928 עבור אל סמית' והוא היה לדמוקרט נלהב. ב-1942 סיים אובריאן את לימודי התואר הראשון במשפטים בחטיבת ספרינגפילד של אוניברסיטת נורת'איסטרן, כיום בית הספר למשפטים של מערב ניו אינגלנד (אנ'). ב-1945 נשא אובריאן לאישה את אלווה בראסרד. לזוג נולד בן אחד.
פעילות מפלגתית

בשנים 1946, 1948 ו-1950 הוא מונה על ידי ידידו פוסטר פרקולו לנהל את מערכות הבחירות המקומיות לבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1952 מונה אובריאן על ידי ג'ון פיצג'רלד קנדי כמנהל מסע הבחירות המוצלח שלו לסנאט במסצ'וסטס. ב-1958 הוא מילא שוב את התפקיד הזה בבחירתו של קנדי לתקופת כהונתה נוספת בסנאט. ניצחונותיו של קנדי נזקפו בעיקר לזכות מאמצי הגיוס של אובריאן, השימוש שהוא עשה במתנדבים והפיתוח של מסע הבחירות ברחבי מסצ'וסטס.
ב-1959 הניח אוביראן את היסודות למסע הבחירות קנדי בבחירות לנשיאות של 1960 כאשר נסע בכל רחבי ארצות הברית. ב-1960 הוא מונה על ידי קנדי כמנהל הארצי של מסע הבחירות שלו. התכנון שלו לבחירות המקדימות במדינות כמו ויסקונסין ווירג'יניה המערבית שכנעו רבים במפלגה שאמונתו הקתולית של קנדי לא תהווה בעיה. אובריאן פיתח גישה חדשה לבחירות לנשיאות. הוא קיבץ מידע על כל הנציגים לוועידת המפלגה והנציגים החלופיים ויצר קשרים לעיתים תכופות עם הקשורים להם.
ב-1964 מונה אובריאן על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון כמנהל הארצי של מסע הבחירות שלו. ב-1968 שימש אובריאן כאחד מיועצי מסע הבחירות של רוברט קנדי. לאחר רצח קנדי מינה סגן הנשיא יוברט האמפרי את אובריאן כמנהל מסע הבחירות הארצי שלו. הוא גם היה הלוביסט לענייני מדיניות ציבורית בוושינגטון די. סי. של המיליארדר הווארד יוז.
כמי שהיה מחויב לעקרון שהמפלגות הפוליטיות הן אבן היסוד של התהליך הפוליטי האמריקאי, נבחר אובריאן ב-1968 וב-1970 כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית. ג'ון מאייר, היועץ העסקי לשעבר של יוז, שיתף פעולה עם האמפרי ועם אחרים לעשות שימוש בדונלד ניקסון (אנ') כדי להזין את אחיו, הנשיא ריצ'רד ניקסון, במידע שגוי.
לפי מאייר, הוא אמר לדונלד ניקסון שהוא בטוח שהדמוקרטים ינצחו בבחירות מאחר שיש להם מידע רב על עסקים בלתי חוקיים של אחיו עם יוז שמעולם לא נחשפו, ושהמידע מצוי בידי אובריאן. למעשה לא היה שום מידע או מסמכים בידי אובריאן, אך מאייר היה מעוניין שהנשיא ניקסון יחשוב שמידע זה אכן קיים. דונלד ניקסון התקשר לאחיו ואמר לו שמאייר העביר לדמוקרטים את כל המידע על יוז שיכול להרוס אותו (את ריצ'רד ניקסון) ושהמידע מצוי בידי אובריאן.
בבחירות לנשיאות של 1972 היה אובריאן היועץ הראשי של ג'ורג' מקגוורן. במהלך פרשת תומאס איגלטון הוזכר שמו כמועמד אפשרי כחלופה למועד לסגן הנשיא של מקגוורן. בסופו של דבר נבחר כמועמד סרג'נט שרייבר.
ב-17 ביוני 1972 נפרץ משרדו של אובריאן במתחם ווטרגייט, במסגרת מה שהפך בהמשך לפרשת ווטרגייט, שהובילה להתפטרותו של הנשיא ניקסון.
ב-1992, שנתיים לאחר מותו, הנהיגו משפחתו ומנהיגי המפלגה הדמוקרטית את הענקתו של "פרס לורנס אובריאן" (אנ'), שמוענק כהכרה על שירות ארוך למפלגה.
קריירה בממשל

למשרתו הראשונה בוושינגטון מונה אובריאן ב-1948 כעוזרו המנהלי של חבר בית הנבחרים פוסטר פרקולו. ב-1960 הוא מונה על ידי הנשיא הנבחר קנדי למשימת גיוס אנשי הצוות לממשלו. ב-1961 מינה הנשיא קנדי את אובריאן לשמש כעוזר המיוחד לנשיא ליחסים עם הקונגרס ולענייני כוח אדם. אובריאן גם היה אחראי על מינוי משרות פטרונות פוליטית. הוא היה חבר במעגל היועצים הקרוב של הנשיא קנדי, שנודע בוושינגטון בכינוי "המאפיה האירית".
אובריאן קידם בשנה הראשונה לנשיאותו של קנדי את הרחבת הוועדות הקבועות של בית הנבחרים כדי להבטיח רוב ליברלי ומתון יותר. הוא גם דחף להגדלת שכר המינימום. ב-1962 הוא ניהל את פעילותו של הנשיא קנדי במפלגה הדמוקרטית במהלך בחירות אמצע הכהונה.
אובריאן התלווה לנשיא קנדי ולגברת הראשונה ג'קי קנדי במסעם לטקסס בנובמבר 1963. הוא נסע ברכב שהיה מאחורי רכבו של הנשיא בשיירה שנעה ברחובות דאלאס. בתוקף כך הוא היה עד ראייה ישיר לרצח קנדי. לאחר שנקבע מותו של הנשיא, ליווה אובריאן את ארון הקבורה ואת הגברת קנדי בדרכם למטוס האייר פורס 1 שחנה בנמל התעופה דאלאס לאב. בהיותם על סיפון המטוס, קרא הנשיא לינדון ג'ונסון לאובריאן ולקני אודונל, שגם הוא היה אחד מחברי החוג הפנימי של הנשיא המנוח וחבר "המאפיה האירית", וביקש משניהם להישאר לעבוד עמו בממשל החדש. אף על פי שאובריאן לא היה מעולם מקורב לג'ונסון (והיסטוריונים רבים, כולל הביוגרף של ג'ונסון רוברט קארו (אנ'), דיווחו שאובריאן לא חיבב את ג'ונסון ולא בטח בו או מעולם לא הפגין זאת בפומבי), הוא נשאר בבית הלבן ועבד עם הנשיא החדש. הנשיא ג'ונסון מינה את אובריאן כעוזר מיוחד לנשיא ליחסים עם הקונגרס ולענייני כוח אדם.
ב-1965 מינה ג'ונסון את אובריאן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. בתפקיד זה כיהן אובריאן עד 1968. במהלך כהונתו בתפקיד ביטלה מחלקת הדואר בספטמבר 1967 רבים מחוזי ה"דואר באמצעות הרכבת" (mail by rail), ובחרה לשנע את דברי הדואר בדרגה ראשונה באמצעות מטוסים או כלי רכב. לצעד זה הייתה השפעה הרסנית על ההכנסות מרכבות הנוסעים והוא הוביל ישירות להפסקת פעולתם של קווי רכבות נוסעים בכל רחבי ארצות הברית, שהסתמכו על הובלת הדואר להשלמת הכנסתם עוד משנות ה-30 של המאה ה-19.
ב-2004 נפתחה גלריה לזכרו של אובריאן בארכיון הלאומי של ארצות הברית.
נציב ה-NBA

ב-1975 מונה אובריאן על ידי ליגת ה-NBA כנציב שלה, תפקיד בו הוא שימש עד 1984. בתקופה זו הוא ניהל בהצלחה את המיזוג בין ליגת ה-NBA לליגת ה-ABA וניהל משא ומתן להסכמי השידור בטלוויזיה עם רשת CBS, זאת במקביל לגידול משמעותי של הקהל שנכח במשחקים. לאחר פרישתו, שונה לכבודו שמו של גביע האליפות של הליגה לגביע לארי אובריאן.
עם זאת, במהלך תקופת נציבותו של אובריאן התמודד הליגה עם בעיות ביחסי הציבור שלה, במיוחד לאחר המיזוג עם ליגת ה-ABA. ליגת ה-NBA זכתה ליחס מזלזל מצדם של אוהדים ועיתונאים רבים, שהאמינו שרוב שחקני הליגה עשו שימוש בלתי חוקי בסמים בספורט בנוסף לסטריאוטיפים גזעיים. אובריאן קידם את חתימתו של הסכם נגד שימוש בסמים עם ארגון שחקני ה-NBA כדי לפייס את הציבור ולהסיר את התדמית הזו, צעד שבהמשך נחל הצלחה מרובה.
אובריאן גם דחף להעברת חוזה השידור הטלוויזיוני מרשת ABC לCBS. לאחר צעד זה, חיבל מנהל שידורי הספורט של ABC, רוני ארלדג', בנתוני הצפייה של שידורי הליגה ב-CBS באמצעות דיווח מקביל. בהמשך קיבלה CBS חוזי שידור חדשים, שידרה משחקים מוקלטים או פשוט התעלמה ממשחקי הפלייאוף.
אובראין גם נדחף על ידי אנשי צוותו לקבל את רבות מהחלטותיו הטובות, כולל סוף-שבוע האולסטאר המורחב, בעיקר על ידי יורשו בתפקיד דייוויד סטרן. רבים רואים בסטרן ככוח המניע מאחורי חוזי השידור המורחבים עם CBS ועם רשתות הטלוויזיה בכבלים והגדלת מספר הצופים באולמות, לצד כמה צעדים מכריעים שבישרו את עלייתה של הליגה בשנות ה-80.
ציטוטים ידועים

"מתנדבים הם חיוניים להצלחתו של כל מסע בחירות פוליטי. עודף במתנדבים הוא לא דבר שקיים".
"אני גאה להיות פוליטיקאי. פוליטיקה היא אומנות האפשרי והיא אומנות האנשים העוצמתית".
מותו

לארי אובריאן נפטר ממחלת הסרטן לאחר ניתוח שעבר בניו יורק ב-28 בספטמבר 1990, בגיל 73. הוא נטמן בבית הקברות סנט מייקל שבספרינגפילד.
הערות שוליים

↑  RailsWest Railroad Museum - A Teacher's Guide to "A Railway Mail Service"
↑  David S. Broder, LARRY O'BRIEN'S VICTORIES, The Washington Post, October 3, 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012330046205171  PLWABN: 9810663921605606  GND: 1200641523  ISNI: 0000 0000 8420 3606  LCCN: n50035428  NARA: 10581644  NKC: jo20221164897  NTA: 074439979  SNAC: w6795nv2  VIAF: 6178153   WorldCat (עם VIAF): 6178153
לפטוקלידוס

| לפטוקלידוס |
| --- | --- |
איור של לפטוקלידוס  השוואת המינים לאדם
תקופה
קרטיקון תחתון, 140–125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: לפטוקלידיים
סוג:: לפטוקלידוס
מינים
 L. capensis  L. clemai  L. superstes
שם מדעי
 Leptocleidus ‏אנדרוס, 1922

לפטוקלידוס (שם מדעי: Leptocleidus; מילולית: "עצם בריח דקה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאורים. מסוג זה נמצאו 3 מינים שאחד התגלה באנגליה, שני באוסטרליה המערבית ושלישי בכף התקווה הטובה שבדרום אפריקה.
מאפיינים

פליוזאור זה הגיע לאורך 1.5-3 מטר והוא השתייך לקבוצת הפלסיוזאורודים שרובם היו ארוכי צוואר. הוא היה אחד מהקטנים שבמינים אלה. היה לו צוואר קטן וגולגולת דמוית משולש עם שיניים רבות לאורכה ששימשו לתפיסת דגים וטרף דומה. אזור החוטם שלו היה משוקע מעט משאר הגולגולת. היו לו סנפירים ארוכים וזנב ארוך ששימש להיגוי.
עקב ממדיו הקטנים ייתכן שהוא חי בלגונות הקרובות לחוף או אף במים מתוקים או מים מליחים שהתאפיינו בפחות טורפים ימיים. הוא היה צייד של דגים ושל יצורי מים נוספים.
בתרבות

יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
ראו גם

אומונזאורוס
לונגיסקואמה

| לונגיסקואמה |
| --- | --- |

תקופה
טריאס עליון 235 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: Longisquamidae
סוג:: לונגיסקואמה
שם מדעי
 Longisquama

מד אורך של לונגיסקואמה
לונגיסקואמה (שם מדעי: Longisquama; מילולית: "קשקשים ארוכים") הוא סוג של זוחל דיאפסידי קטן מקבוצת הפרוטורוזאוריה, אשר חי במרכז אסיה בתור הטריאס, לפני 235 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בקירגיזסטן ב-1970 ונקראו בידי החוקר הרוסי אלכסנדר גרגרוביץ' שרוב (Aleksandr Grigorevich Sharov). המאובנים הכילו שלד במצב שימור גרוע ומספר מקטעים לא שלמים של מערכת הכסות החיצונית. זוחל זה היה קרובו הרחוק של הדרפנוזאורוס בעל הזנב המסתלסל.
הלונגיסקואמה היה זוחל קדום הקרוב מעט לקשקשאים ולמחודקי הראש ואולי היה קרוב מעט לראשוני הארכוזאורים. עם זאת מבנה השלד לא מרמז על קשר קרוב לארכוזאורים מתקדמים כמו דינוזאורים. הוא הגיע לאורך 15 ס"מ והיה בעל מבנה ייחודי של שבעה זיזים ייחודיים שבלטו מגבו ודמו למקל הוקי, לכל אורך הגב בשתי רצועות. ייתכן שהיו מוקפים במעטה רך יותר דמוי מפרש לצד הזיזים הארוכים. המבנה הזכיר את הצלעות של לטאת הדרקון או של הקואהנאוזאורוס, ששימשו לדאייה מצמרות העצים. עם זאת, המיקום שלהם מעל הגב לא אידיאלי לדאייה. ללונגיסקואמה הייתה גולגולת קטנה בעלת חלל עיניים גדול ואצבעות ארוכות ברגליו.
כמה חוקרים מעריכים שהיה זה מאבותיהם של הפטרוזאורים שלמדו לעוף. אחרים סברו שהיה דומה במראהו למיקרורפטור ולאבות העופות המודרניים.
לינדה פרום

לינדה פרום (באנגלית: Linda Frum; נולדה ב-13 בינואר 1963) היא פוליטיקאית, עיתונאית, בעלת טור, מפיקת סרטים וסופרת יהודיה קנדית. חברת הסנאט הקנדי מאז 2009, מטעם המפלגה השמרנית של קנדה ויו"ר הסיעה השמרנית בסנאט (2015–2017). אוהדת ישראל והייתה בין השאר, חברת מועצת המנהלים של Canada-Israel Committee(אנ'), הגוף שטיפל ביחסים בין יהדות קנדה לישראל, מטעם הקהילה היהודית המאורגנת בקנדה.
קורות חיים

נולדה ב-1963 בטורונטו, אונטריו, קנדה, למשפחה יהודית קנדית. אמה, ברברה פרום (לבית רוזברג) הייתה עיתונאית ושדרנית רדיו יהודייה קנדית ידועה, ממוצא פולני. אביה, מוריי פרום היה רופא שיניים שהפך ליזם בנייה. יש לה שני אחים, האחד מאומץ ממוצא אבוריג'יני והשני הוא דייוויד פרום, עיתונאי וסופר שהיה כותב הנאומים של הנשיא האמריקאי ג'ורג' בוש (הבן). למדה בבית ספר תיכון לבנות בטורונטו וב-1984 סיימה תואר ראשון (BA) באוניברסיטת מקגיל במונטריאול.
בתקופת לימודיה באוניברסיטה הקימה עיתון סטודנטים שמרני, The McGill Magazine, שניסה להתחרות בעיתון הסטודנטים היחיד של האוניברסיטה אז, McGill Daily השמאלי. מאבקיה למול שלטונות האוניברסיטה דאז, כדי לאפשר את הוצאתו של עיתונה לאור, היו נושא לכתבת שער במגזין  Influence של העיתונאי הקנדי הידוע פיטר וורת'ינגטון (אנ').
לאחר סיום לימודיה החלה פרום לעבוד כעיתונאית ובעיקר נודעה כמראיינת. תחילה עבדה במגזין החדשות הקנדי הידוע Maclean's, בו הפכה עם השנים לאחד העורכים והחל מ-1998 הייתה בעלת טור ב-National Post.
ב-1996 הפיקה סרט דוקומנטרי בשם Ms. Conceptions, בגינו זכתה באותה שנה ב-פרס ג'מיני, המקביל הקנדי לפרס אמי, בקטגוריה של סרטים דוקומנטריים פוליטיים - חברתיים.
ספרה הראשון, Guide to Canadian Universities, יצא לאור ב-1987 בהוצאת Key Porter Books. דעותיה השמרניות בלטו בו והוא זכה לביקורות חריפות מצדה השמאלי של העיתונות והמפה הפוליטית הקנדית, אך למרות זאת הפך לרב-מכר קנדי. כשנתיים לאחר מכן יצא לאור באותה הוצאה הספר The Newsmakers אותו ערכה. כל הכנסותיה מספר זה הוקדשו לצלם חדשות ברשת הטלוויזיה CBC, מעמיתיה, אשר נפצע קשות בעת ביצוע שליחותו העיתונאית. ספרה השלישי, Barbara Frum: A Daughter's Memoir, יצא לאור בהוצאת רנדום האוס ב-1996 והוא ביוגרפיה של אימה. פרום ספגה שוב ביקורות שליליות על הספר, בעיקר בשל טענתה שגם לאימה היו דעות שמרניות, אך גם ספר זה הפך לרב-מכר.
לינדה פרום נישאה לראשונה, לתקופה קצרה, לטים או'בריאן, מפיק סרטים קנדי. ב-2001 נישאה להווארד סוקולובסקי, יזם נדל"ן ונדבן, שהיה אחד משני הבעלים של קבוצת הפוטבול הקנדית Toronto Argonauts. לזוג יש שלושה ילדים משלהם ועוד שניים מנישואיה הראשונים של פרום.