stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה לוין
ביוגרפיה

לוין נולד בריגה שבלטביה בשנת 1933 לברטה לבית מנדלשטם ולדב לוין, ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בשנת 1937. עם עלייתם, השתכנו ברעננה, אך לאחר זמן קצר עברה משפחתו לנתניה.
את לימודי המשפטים לתואר בוגר ומוסמך למד באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלו, אותה סיים בשנת 1969, עסקה ב"מהותו של הערעור".
את התמחותו במשפטים עשה לוין במשרדם של עורך הדין יהושע רוטנשטרייך ונשיא בית המשפט העליון יואל זוסמן. בשנת 1957 הוסמך לעריכת דין ועבד תשע שנים כשכיר. באותה עת סייע לזוסמן בכתיבת ספרו "סדר הדין האזרחי" ובמקביל הרצה בפקולטות למשפטים של האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת תל אביב. בשנת 1969 קיבל תואר ד"ר במשפטים על "דיון אזרחי".
בשנת 1966 מונה לבית משפט השלום בתל אביב ולרשם בית המשפט המחוזי. בשנת 1975 מונה לשופט בית המשפט המחוזי. בעבודתו השיפוטית בלט בתמציתיות פסקי דינו.
בשנת 1980 מונה לבית המשפט העליון, בו שירת עד פרישתו בשנת 2003. על אף השנים הרבות בהן כיהן בבית המשפט העליון כשופט מן המניין ואחר כך כמשנה לנשיא (מ-1995), דמותו לא זכתה לסיקור תקשורתי רב. הסיבה לכך הייתה התמקדותו בתחומי המשפט האזרחי. בין תפקידיו הבולטים עמד בראש הרכב הערעור במשפטו של אריה דרעי, וכן עמד בראש ההרכב לחיסול פיגורים בתיקים אזרחיים.
ביוזמתו הוקם המכון להשתלמות שופטים, בראשו עמד מספר שנים. מלבד זאת עסק בקידום הקמתו של פורום שופטים בינלאומי והרבה בכתיבת ספרות מקצועית. לאורך השנים היה פעיל גם בוועדות מקצועיות שונות: ועדה להצעת שינויים במערכת המשפט, ועדה לבחינת הקמתה של פקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, ועדת המומחים לרפורמה בדיני פשיטת רגל (1986–1990). חבר במחלקת המחקר של הרשות השופטת.
לוין אלמן - אשתו הייתה אילנה, אשר נפטרה ב-2018, עורכת דין ומחנכת, והם הורים לבן.
ספריו

החוק נחלת הכלל.
תורת הפרוצדורה האזרחית - מבוא ועקרונות יסוד, פרלשטיין גינוסר, התשס"ח 2008.
פרוצדורה אזרחית-סדרי דין מיוחדים בבית המשפט.
פשיטת רגל (בשותפות עם אשר גרוניס).
להיות שופט, כנרת זמורה ביתן, תשס"ט 2009.
מאמרים שכתב

שלמה לוין, "אי תלות שיפוטית - מבט כלפי פנים", עיוני משפט כט, 5.
לקריאה נוספת

ללא גלימה - שיחות עם שופטי בית המשפט העליון - הפרק: שלמה לוין, הוצאת למשכל - ידיעות ספרים, 2017, עמ' 61 - 80
הערות שוליים

↑  היום - חלוקת תארים באוניברסיטה העברית בירושלים, דבר, 7 ביולי 1969
↑  הצעות למינוי שופטים, דבר, 4 באפריל 1975
↑  ד"ר שלמה לוין הומלץ לשופט בביהמ"ש העליון, מעריב, 13 במרץ 1980
↑  המחברים/המראיינים הם קבוצה של שמונה סטודנטים למשפטים באוניברסיטת בר-אילן: אליחי שילה, יאיר טייטלבאום, שירי ליברמן - שלו, נפתלי פורת, שירה זילכה, אביחי יהוסף, שלומי שוורץ, יובל תמיר
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264430005171  GND: 139382178  ISNI: 0000 0001 1620 0398  LCCN: n87851682  NTA: 305988174  RERO: 02-A003516974  SUDOC: 17508274X  VIAF: 35978405   WorldCat (עם VIAF): 35978405 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מידה כנגד מידה

ערך זה עוסק במושג מתוך תורת הגמול ביהדות ובאמונות העולם. אם התכוונתם למונח מתורת המשחקים או שם מחזה של ויליאם שייקספיר, ראו .
מידה כנגד מידה (ידוע כ"עַיִן תַּחַת עַיִן") הוא עיקרון מוסרי, הנהגתי ומשפטי שהוא מהמובילים בתורה, ונחשב לעקרון יסוד בהבנת תורת הגמול במקרא. מהותו של עיקרון זה שאלוהים מתנהג וגומל לבני אדם באותו האופן שבו הם מתנהגים, ואף בית דין צריך להתייחס ולענוש את המובאים לפניו, ביחס ישר למעשיהם ובהתאם לאופן שבו התנהגו כלפי האחרים. ענישה של מידה כנגד מידה הייתה מקובלת בתרבויות הקדומות, ונראה ששימשה כאמת מידה ברורה לגילום של מושג הצדק. מקור הביטוי העברי הוא בדברי רבי שמואל בר נחמני בשם רבי יונתן: ”דאמר ר' שמואל בר נחמני אמר ר' יונתן: מניין שכל מדותיו של הקב"ה מדה כנגד מדה”.
ביהדות > בהנהגה האלוהית

בחטא עץ הדעת הנחש שהיה עָרום מכל חיית השדה, וניצל את עורמתו להחטיא את האדם, נענש בכך שהוא הופך לארור מכל חיית השדה, בכך שכלי התנועה שלו מוסרים ממנו. הוא ביקש להתקרב אל האישה ולשוחח איתה ואילו הקב"ה מרחיק אותו ממנה ויוצר איבה בינו לבין האישה וצאצאיה. (בראשית ג' א'-ט"ו)
גם אצל קין והבל עונשו של קין האיכר שגולה ממקומו, והופך להיות נווד מוסבר בכך:
"וְעַתָּה, אָרוּר אָתָּה, מִן הָאֲדָמָה אֲשֶׁר פָּצְתָה אֶת פִּיהָ, לָקַחַת אֶת-דְּמֵי אָחִיךָ מִיָּדֶךָ. כִּי תַעֲבֹד אֶת הָאֲדָמָה, לֹא-תֹסֵף תֵּת כֹּחָהּ לָךְ; נָע וָנָד תִּהְיֶה בָאָרֶץ." (בראשית ד' י"א-י"ב) באותה מידה שהאדמה קיבלה את דמי אחיו שנרצח והבליגה כביכול על הרצח, כך האדמה לא תתן לו את יבולה.
מיד לאחר המבול נקבע כלל ברור במקרא בהתייחסות למעשה רצח:
"שֹׁפֵךְ דַּם הָאָדָם - בָּאָדָם דָּמוֹ יִשָּׁפֵךְ" (בראשית ט' ו'). מידה כנגד מידה, דם של שופך דם אדם הוא בעצמו ישפך.
במבול ניתן לראות כי העונש ניתן מדיה כנגד מידה: אלוהים משחית את הארץ שנשחתה.
גם במגדל בבל ניכר החותם של מידה כנגד מידה, האנושות שמנסה להתאחד כנגד האל כעונש מפוזרת, והשפה הכלי שבו הם משתמשים להתאחד, נבללת לשפות רבות.
במקרא מכת בכורות של מצרים מוצדקת, בשל התעללות מצרים בישראל, מידה כנגד מידה: "וְאָמַרְתָּ אֶל פַּרְעֹה כֹּה אָמַר יְהוָה בְּנִי בְכֹרִי יִשְׂרָאֵל. כג וָאֹמַר אֵלֶיךָ שַׁלַּח אֶת בְּנִי וְיַעַבְדֵנִי וַתְּמָאֵן לְשַׁלְּחוֹ הִנֵּה אָנֹכִי הֹרֵג אֶת בִּנְךָ בְּכֹרֶךָ."
המקרא מנחה קו ענישה אינדיבידואלי, ואוסר על ענישה משפחתית. באותה מידה שבה האדם פשע - האדם נענש. לא יענש אב בגלל חטאי בנו, ולא יענש בן בשל חטאי אביו.
"לֹא-יוּמְתוּ אָבוֹת עַל-בָּנִים, וּבָנִים לֹא-יוּמְתוּ עַל-אָבוֹת, אִישׁ בְּחֶטְאוֹ, יוּמָתוּ." (דברים כ"ד ט"ז)
בספר מלכים (ב', פרק כ"א י"א-י"ב) הקב"ה מודיע שהוא ישלם לישראל "רעה" תחת "רעה".
באופן דומה ניתן למצוא בספר משלי שיש לאדם להשיב טובה בטובה, ומי שמשיב ברעה על טובה, והוא כפוי טובה, ואיננו פועל לפי הכלל של מידה כנגד מידה, הרעה לא תעזוב אותו: "מֵשִׁיב רָעָה תַּחַת טוֹבָה, לֹא תמיש {תָמוּשׁ} רָעָה מִבֵּיתוֹ." (משלי י"ז י"ג)
ספר שופטים נפתח בחלקה האחרון של התיישבות עם ישראל בארץ ישראל, בו מסופר כי שבט יהודה נלחם בכנענים ובפרזים, בתוך סיפור המלחמה מתואר מרדף אחר אדני בזק שמסתיים בתפיסתו וקציצת בהונות ידיו ורגליו, אדני בזק נותן הסבר תאולוגי של מידה כנגד מידה לסיבת עונשו בקציצת הבהונות.
בספר מלכים (א' כ' ל"ה-מ"ג) מסופר כי לאחר שאחאב מנצח את אויבו בן הדד מלך ארם, הוא כורת עמו ברית במקום להורגו. אחד מבני הנביאים מחופש לחייל בודה סיפור שבו הוא התבקש לשמור על אדם ועונשו הוא ש'נפשו תהיה תחת נפשו' במקרה שיתן לו לברוח (עם אפשרות לכופר), ולבסוף כאשר המלך אומר לו שהוא למעשה חרץ את משפטו שלו, הוא מגלה את עצמו כנביא ואומר למלך את דבר ה': "יַעַן שִׁלַּחְתָּ אֶת אִישׁ חֶרְמִי מִיָּד, וְהָיְתָה נַפְשְׁךָ תַּחַת נַפְשׁוֹ, וְעַמְּךָ תַּחַת עַמּוֹ". מידה כנגד מידה.
ביהדות > במשפט המקראי

על פי חוקי המקרא, מי שפגע באחר יש לפגוע בו באותו האופן, "כאשר עשה - כן יעשה לו":
וְאִישׁ, כִּי יַכֶּה כָּל-נֶפֶשׁ אָדָם, מוֹת יוּמָת. וּמַכֵּה נֶפֶשׁ בְּהֵמָה יְשַׁלְּמֶנָּה, נֶפֶשׁ תַּחַת נָפֶשׁ. וְאִישׁ, כִּי-יִתֵּן מוּם בַּעֲמִיתוֹ, כַּאֲשֶׁר עָשָׂה כֵּן יֵעָשֶׂה לּוֹ. שֶׁבֶר תַּחַת שֶׁבֶר, עַיִן תַּחַת עַיִן, שֵׁן תַּחַת שֵׁן, כַּאֲשֶׁר יִתֵּן מוּם בָּאָדָם, כֵּן יִנָּתֶן בּוֹ.
עיקרון זה מובע באופן הברור ביותר בפרשת משפטים, במקרה שבו אנשים רבים ופוגעים באישה הרה:
וְכִי יִנָּצוּ אֲנָשִׁים וְנָגְפוּ אִשָּׁה הָרָה וְיָצְאוּ יְלָדֶיהָ וְלֹא יִהְיֶה אָסוֹן – עָנוֹשׁ יֵעָנֵשׁ כַּאֲשֶׁר יָשִׁית עָלָיו בַּעַל הָאִשָּׁה וְנָתַן בִּפְלִלִים. וְאִם אָסוֹן יִהְיֶה, וְנָתַתָּה נֶפֶשׁ תַּחַת נָפֶשׁ, עַיִן תַּחַת עַיִן, שֵׁן תַּחַת שֵׁן, יָד תַּחַת יָד, רֶגֶל תַּחַת רָגֶל. כְּוִיָּה תַּחַת כְּוִיָּה, פֶּצַע תַּחַת פָּצַע, חַבּוּרָה תַּחַת חַבּוּרָה.
על פי דרשות שונות מהפסוקים, פירשו חז"ל שאין כוונת המקרא להורות על פגיעה באיבר של הפוגע ממש, אלא לחייב אותו לשלם לנפגע את שוויו של האיבר שנפגע.
בדין עדים זוממים שבמשפט העברי, שוב בא לידי ביטוי העיקרון של "מידה כנגד מידה". עד זומם הוא עד שהעיד שקר במטרה לגרום לנזק לזולת, ועונשו הוא שעושים לו בדיוק מה שזמם לעשות לזולת, מידה כנגד מידה:
וְהִנֵּה עֵד-שֶׁקֶר הָעֵד, שֶׁקֶר עָנָה בְאָחִיו. וַעֲשִׂיתֶם לוֹ כַּאֲשֶׁר זָמַם לַעֲשׂוֹת לְאָחִיו; וּבִעַרְתָּ הָרָע, מִקִּרְבֶּךָ. וְהַנִּשְׁאָרִים, יִשְׁמְעוּ וְיִרָאוּ; וְלֹא יֹסִפוּ לַעֲשׂוֹת עוֹד כַּדָּבָר הָרָע הַזֶּה בְּקִרְבֶּךָ. וְלֹא תָחוֹס עֵינֶךָ: נֶפֶשׁ בְּנֶפֶשׁ, עַיִן בְּעַיִן, שֵׁן בְּשֵׁן, יָד בְּיָד, רֶגֶל בְּרָגֶל.
ביהדות > בחז"ל

במשנה נכתב: "במידה שהאדם מודד - בה מודדים לו". היבט אחר של מושג זה שבו המוקד עובר לאלוהים נמצא בתלמוד ובמדרש "כל מידותיו של הקב"ה - מידה כנגד מידה."
ככלל מדרשים ופרשנים שונים, רואים בהרבה מההתנהלות של אירועים ואישים בתנ"ך ביטוי לתפיסה הזו של מידה כנגד מידה. כך למשל גורלו של יעקב, שלבן, לאה ובניו מרמים אותו באפיזודות שונות, מוסבר בכך שהוא רימה את אביו יצחק ונטל את הברכות שהיו מיועדות לעשיו במרמה.
דוגמאות נוספות למידה כנגד מידה, מובאות על מחריבי עם ישראל. סנחריב נתגאה לפני המקום על ידי מלאך ולכן נענש בידי מלאך. נבוכדנצר אמר: אין באי העולם כדאי לדור ביניהם אלא אעשה לי עב קטנה ואדור בתוכה...אני מורידך לבאר שחת"
עיקרון זה אף הנחה אותם בהסבר על צורת מותו של אדם: "שמשון הלך אחרי עיניו ולפיכך ניקרו פלשתים את עיניו, אבשלום נתגאה בשערו, לפיכך נתלה בשערו".תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ט', עמוד ב'
לפי המדרש המצרים לקו בעשר המכות, מידה כנגד מידה, מפני שחטאו באופן דומה כלפי ישראל.
הלל המחיש את ההתגלמות של מידה כנגד מידה, כאשר במסכת אבות אמר לגולגולת שצפה על המים "על דאטפת אטפוך וסוף מטיפיך יטופון" (=על שהטבעת הטביעוך, וסוף מטביעך שיטביעום). כנראה על סמך הפסוק "שופך דם האדם באדם דמו ישפך", שפורש על ידיו לא רק כאזהרה והנחיה משפטנית אלא אף כהבטחה אלוהית לכל הרוצחים. עיקרון הפוך אף הוא מובא במדרש, על שגמלת חסד, יגמלו לך חסד, וסוף גומליך שגם להן יגמלו. "יוסף התעסק בקבורת אביו ולפיכך זכה שמשה התעסק בקבורתו. משה התעסק בקבורת יוסף, ולפיכך זכה שהקב"ה התעסק בקבורתו". ניתן לראות שבמידה כנגד מידה אף צורת הגמול דומה, מי שהרג בהטבעה סופו שיהרג בהטבעה, ומישהו חשוב שהתעסק בקבורה, סופו שמישהו חשוב ממנו יתעסק בקבורתו שלו.
כאשר הלל התבקש לתמצת את כל התורה כולה הוא בחר לומר את הפסוק "ואהבת לרעך כמוך" בסוג של צורה של מידה כנגד מידה: "דעלך סני - לחברך לא תעביד" (="מה ששנוא עליך - אל תעשה לחברך"). כלומר באותה מידה שבה אינך רוצה שיתנהגו כלפיך, כך אל תתנהג כלפי אחרים.
התוספתא אף מוסיפה שמידה כנגד מידה נוהגת לא רק במידת פורענות אלא אף במידת ההטבה, ומביאה דוגמאות ממאורעות שעברו על ישראל בעקבות מעשיו הטובים של אברהם. על פי הפסוק "ועושה חסד לאלפים" מידת ההטבה ונמשכת עד אלף דור והיא פי חמש מאות ממידת הפורענות שממשיכה עד הדור החמישי בלבד.
ביהדות > במחקר

לפי תפישות הרווחות במחקר, עקרון מידה כנגד מידה מיושם לעיתים כעקרון גמולני, אך במקרים רבים הוא מיושם אך מהבחינה של הדמיון הלשוני או הדמיון חפצי, כאשר אין בהכרח קשר בין העונש לבין מידת החומרה של הפשע. כך למשל, חוקרים אינם רואים בכך שעיניו של שמשון נעקרו, גמול הולם לכך שהלך בעקבות עיניו; בכך שאבשלום נתלה בשערו ומת, גמול על כך שנתגאה בשערו; בכך שנבללו לשונותיהם של אנשי דור הפלגה והופצו בארץ, גמול על כך שבנו את מגדל בבל; בכך שבני שבט ראובן וגד גלו ראשונים, גמול על כך שלא ששו לחצות את הירדן ונתיישבו ממזרח לו; בנגעים שהאל הביא על פרעה ועל ביתו, עונש על לקיחת שרה לבית פרעה; ובגמרא: אדם הכופר בתחיית המתים עונשו שלא יהיה לו חלק בתחיית המתים; וכן העונש לאישה שבגדה (סוטה). בכל המקרים האלו הם רואים את המידה כנגד מידה כקשר מלאכותי שעומד על בסיס לשוני סגנוני, לדוגמה מילה או ביטוי משותף בין המעשה לבין גמולו.
בתרבויות אחרות > אוגרית

באגדת אקהת שופט הצדק דנאל, אשר דן דין אלמנות ושופט משפט יתומים, מצווה את בתו פועת לנקום את דם אקהת שנרצח לשווא. הוא אומר לה "תכלי את מכלי בני משפחתך". ובכך ניתנת הצדקה לנקמת דם בתפיסה האוגריתית, כמעשה של מידה כנגד מידה.
בתרבויות אחרות > חוקי חמורבי

בחוקי חמורבי ענישת "מידה כנגד מידה" נחשבה לענישה צודקת.
בחוקי חמורבי רק במקרה שיש שיויון בין האנשים מידה כנגד מידה תקפה, במקרה שהכה עינו או שבר עצם של אדם מהמעמד הנמוך ישנו קנס מוגדר, ובמקרה שעשה זו לעבד צריך לשלם חצי מערכו.
בתרבויות אחרות > בנצרות

גם בנצרות דגלו במידה כנגד מידה, והדבר מופיע בברית החדשה במספר מקומות. בברית החדשה ישנה קריאה מוסרית לאדם לדבוק במידות טובות, אם ברצונו שהטוב יפקוד אותו.
"אל תשפטו למען לא תישפטו. כי במשפט אשר אתם שופטים תישפטו ובמידה אשר אתם מודדים - יימדד לכם." (מתי ז' 1–2)
"אל תשפטו ולא תישפטו. אל תרשיעו ולא תירשעו. סלחו וייסלח לכם. תנו ויינתן לכם; מידה יפה, דחוסה, גדושה ושופעת יתנו בחיקכם, כי במידה שאתם מודדים - יימדד לכם." (לוקס ו' 37–38)
לעשות לאחרים, מידה כנגד מידה, מה שאדם רוצה שיעשו לו. "לכן כל אשר תרצו שיעשו לכם בני האדם - עשו להם גם-אתם, כי-זאת התורה והנביאים:" (מתי ז' 12)
"שמעתם כי נאמר 'עין תחת עין, שן תחת שן' ואני אומר לכם שלא להתקומם על עושה הרע. אדרבא, הסוטר לך על הלחי הימנית, הפנה אליו גם את האחרת. מי שרוצה לתבוע אותך לדין כדי לקחת את כתנתך, הנח לו גם את מעילך". (מתי ה' 38)
בתרבויות אחרות > באסלאם

עקרון המידה כנגד מידה מקובל גם באסלאם ומופיע בקוראן שאינו שולל את זכותם של האנשים לגמול זהה לעוול שנעשה להם ומתיר נקמת דם. עם זאת, הקוראן קורא לבני האדם לא לדרוש עונש בשוויו לאדם שפשע נגדם או נגד משפחתם, אלא לבקש גמול כספי (دية דִיה). כך נכתב בסורה 2 איה 178:
הקוראן גם מעודד את הקורבנות למחול לאלו שפשעו נגדם:
בתרבויות אחרות > בדת הבהאית

בספר הקדוש ביותר, מתוארת ענישה בדרך של מידה כנגד מידה (ואף קצת יותר), שיכולה להתמתק למאסר עולם.
בתורת המשחקים

בתורת המשחקים נודעת חשיבות רבה להתנהגות על פי מידה כנגד מידה. במשחקי דילמת אסיר החוזרים על עצמם פעמים רבות, או במילים אחרות דילמת אסיר איטרטיבית, נחשבת מידה כנגד מידה לאסטרטגיה היעילה ביותר עבור שחקן רציונלי. סוגיה זו שימשה בסיס למחקרים מתמטיים ופסיכולוגיים רבים, שבהם נבחנה התנהגותם של המשתתפים בדגם זה של ה"משחק".
אחד הניסויים המפורסמים בתחום זה הוא הניסוי שערך רוברט אקסלרוד מאוניברסיטת אן-ארבור במישיגן. ההשראה לניסוי באה לו מהפסקת האש של חג המולד במלחמת העולם הראשונה. בניסוי זה התבקשו מומחים ממגוון דיסציפלינות (כלכלה, פסיכולוגיה, מדע המדינה, ביולוגיה, מדעי המחשב ועוד) לשלוח תוכניות מחשב שישחקו זו נגד זו בדילמת אסיר איטרטיבית במשך 200 משחקים לכל זוג תוכניות. התוכנית שתוכרז כזוכה היא זו שתזכה ברווח המצטבר הגבוה ביותר בכל 200 המשחקים.
תוכניות אלה נקטו באסטרטגיות שונות כדי להשיג מטרה זו, ובהן:
מידה כנגד מידה (Tit For Tat): במשחק הראשון התוכנית שיתפה פעולה, ובכל משחק אחר בחרה בדרך שבה בחר היריב במשחק הקודם.
בגידה קבועה: ללא תלות במשחקים קודמים, תוכנית זו בגדה תמיד.
שיתוף פעולה קבוע: ללא תלות במשחקים קודמים, תוכנית זו שיתפה פעולה תמיד.
אקראית: התוכנית בוחרת בבגידה או בשיתוף פעולה באופן אקראי.
וכן אסטרטגיות אחרות, מורכבות יותר.
בטורניר שערך אקסלרוד השיגה מידה כנגד מידה את התוצאה הטובה ביותר. גם בטורנירים נוספים שנערכו, לאחר שנודעו תוצאות הטורניר הראשון, עדיין השיגה אסטרטגיה זו את הניקוד הגבוה ביותר. לעומת זאת, תוכניות שהיו בנויות על אסטרטגיות תוקפניות הגיעו להישגים נמוכים.
חשוב לציין כי הצלחתה של אסטרטגיה מסוימת תלויה באסטרטגיות האחרות. משמע - במידה והתוכניות שנשלחו לטורניר היו שונות - לא הייתה מידה כנגד מידה זוכה בטורניר. לא ניתן לכתוב תוכנה או אסטרטגיה שתזכה מול כל אסטרטגיה אחרת.
תחת תנאים מסוימים ההחלטה הרציונלית היא דווקא לשתף פעולה ולא לבגוד.
תנאי יסוד הוא אכיפה של עונש. אכיפה מתקבלת באמצעות קיום משחקים חוזרים אינסופיים או בעלי אופק אירועים לא ידוע, דבר השקול לאופק אין סופי. משום שאם מספר המשחקים ידוע, במשחק שלפני האחרון כדאי לבגוד ואז ניתן להוכיח באינדוקציה לאחור שכדאי לבגוד מהמשחק הראשון. לשם אכיפה צריכים להתקיים תנאים כאלה שהסיכוי למפגש חוזר גבוה מספיק וכן שישנו עונש. העונש גם צריך להיות גבוה מהרווח של הבגידה.
בטבע, ניתן לצפות לקיומם של תנאים אלה במקרים רבים ואז ההעדפה היא לשיתוף פעולה על-פני אי שיתוף, מסיבות רציונליות. כאשר ציפור פולה את נוצות חברתה כדי לסלק טפיל (ממקומות שהציפור השנייה אינה יכולה לגשת בעצמה, כגון פדחת הראש), עושה היא זאת כדי לקבל אותו הטיפול בעת צרה. אומנם, "עלות" פליית פדחת הציפור השותפה איננה גדולה, בהשוואה לתועלת שבסילוק טפיל, אבל אין היא זניחה לחלוטין, משום שהסילוק כרוך בהוצאת זמן ואנרגיה.
ראו גם

תורת הגמול
על דאטפת אטפוך
עד זומם
נקמת דם
שבע המידות הטובות
הענישה בהלכה
מידה כנגד מידה (מחזה)
לקריאה נוספת

יהונתן יעקבס, מידה כנגד מידה בספור המקראי, הוצאת תבונות, תשס"ו
יעל שמש, "מידה כנגד מידה בסיפורת המקראית", בית מקרא מד (תשנ"ט), עמ' 261–277.
יעל שמש, "מידה כנגד מידה בחוק המקראי, בהשוואה לחוקי המזרח התיכון ולחוקי הבדווים", בית מקרא מה (תש"ס), עמ' 146–167.
מנפרד אומינג, "'מידה כנגד מידה' כעיקרון משפטי בחוק המקראי: לשון, הקשר ותולדות המסורת", בית מקרא ס (תשע"ה), עמ' 183–201.
אהרן קירשנבאום, "בית דין מכין ועונשין. הענישה הפלילית בעם ישראל - תורתה ותולדותיה", כרך שלישי: "הפנולוגיה היהודית באספקלריה של הפוגע והנפגע", הוצאת מאגנס, תשע"ג
רועי מרום, דיני הפגיעה בגוף ובנפש בעת העתיקה ובאסלאם הקדום, עבודת תיזה, אוניברסיטת תל אביב, 2017.
רונן פנקס, ״בין הגנגס לירדן: בין קארמה לעקרון הגמול 'מידה כנגד מידה': דיון בהנחות יסוד למפגש תאולוגי-השוואתי סיפורו של יעקב כמקרה בוחן״. דעת: כתב-עת לפילוסופיה יהודית וקבלה 84 (תשע״ח), 474-443
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ', עמוד א'.
↑  (שמות ד' כ"ב -כ"ג)
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף פ"ג, עמוד ב'–דף פ"ד, עמוד א'
↑  סוטה, פ"א, משנה ז'
↑  בבלי, סנהדרין צ, ע"א, ואוצר המדרשים (אייזנשטיין) עמוד תפו
↑  ראו בראשית רבה, פרשה ע', פסקה י"ט
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ד, עמוד ב'
↑  תוספתא, סוטה ג' ו'
↑  מדרש רבה, שמות, ט'
↑  ספר בראשית, פרק ט', פסוק ו'
↑  (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף לא, ע"א)
↑  (תוספתא, סוטה, פרק ד' משנה א)
↑  https://kotar.cet.ac.il/KotarApp/Index/Book.aspx?nBookID=99643983
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ', עמוד א'
↑  ראו כאן בעמוד 8 וכן בפרקים הרלוונטיים)
↑  הכוונה כאן היא לאדם הסולח על הפגיעה בו.
↑  הפרשנים המוסלמיים נחלקים בנוגע לזהות זה ש"יכופר לו". יש הטוענים, דוגמת תפסיר אל-ג'לאלין כי הזוכה לכפרה הוא הנפגע, שבתמורה לסליחה שהעניק לפוגע בו יזכה לכפרה על כל חטאיו (ראו כאן). יש הטוענים כי גם הפוגע יסלח על ידי אלוהים אם יסלח לו הקורבן (ראו לדיון וחדית'ים נוספים בסוגיה ב תפסיר אבן-כאתִ'ר לאיה 45.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565572805171  LCCN: sh85076352
יותם חנוכי

יותם חנוכי (נולד ב-8 בדצמבר 2000) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדות הפורוורד בהפועל גליל עליון מליגת העל בכדורסל.
קריירה מקצוענית

חנוכי גדל בקיבוץ בית השיטה שבגלבוע. הוא החל לשחק כדורסל בגיל שמונה בהפועל גלבוע מעיינות, כל שנותיו במועדון שיחק חנוכי עם שנתונים בוגרים ממנו. 
ב-22 באוגוסט 2017 עלה חנוכי לבוגרים של הפועל גלבוע גליל וחתם לחמש שנים במועדון. את משחקו הראשון בקבוצה שיחק חנוכי מול מכבי אשדוד באר טוביה בניצחון 77–84 בו שותף חנוכי לדקה. בעונת 2017/2018 שותף חנוכי בחמישה משחקים, בהם שיחק 7 דקות, מסר אסיסט אחד והוריד ריבאונד אחד.
עוד בשנת 2017 הוביל חנוכי את נבחרת בית הספר של תיכון "הרב-תחומי עין-חרוד" לזכייה באליפות ליגת העל לתיכונים, לאחר שקבוצתו גברה בגמר על תיכון חדש ת"א של דני אבדיה 86–95 וחנוכי זכה בתואר ה-MVP של הפיינל פור.
לאחר סיומה של העונה נפצע חנוכי וחזר לשחק רק בסוף שנת 2019, ב-6 במאי מול הפועל ירושלים, בו הפסידה קבוצתו 87–104 וחנוכי שותף 18 דקות בהן קלע 4 נקודות, מסר 3 אסיסטים והוריד 3 ריבאונדים. מחזור אחרי זה ב-12 במאי קלע חנוכי שיא קריירה של 17 נקודות ב-20 דקות בניצחון 82–91 על הפועל אילת. בעונת 2018/2019 שותף חנוכי בסך הכול בארבעה משחקים, בהן קלע 8.3 נקודות, מסר 2 אסיסטים והוריד 2 ריבאונדים ב-21.3 דקות בממוצע.
בעונת 2019/2020 שותף חנוכי ב-14 משחקים, מתוכם פתח בשני משחקים. לאורך העונה קלע 5.1 נקודות והוריד 3.5 ריבאונדים ב-15 דקות בממוצע.
את עונת 2020/2021 פתחה גלבוע/גליל בסערה ועלתה למאזן 10-3 בפתיחת העונה. כאשר במשחק החוץ מול הפועל ירושלים בו ניצחה קבוצתו 81-75 יותם היה המצטיין על המגרש ולמרות שלא פתח במשחק קיבל 17 דקות, קלע 5 שלשות מתוך 7 ניסיונות והוריד 4 ריבאונדים. בסך הכל קלע במשחק 19 נקודות ובכך שיפר את שיא הקריירה שלו. בעונת 2020/2021 שותף חנוכי בסך הכול ב-24 משחקים, בהן קלע 5.3 נקודות והוריד 2.7 ריבאונדים ב-15 דקות בממוצע.
ב-6 ביולי 2022 חתם בעירוני קריית אתא. במדי הקבוצה העמיד ממוצעים של 8.9 נק' ו-2.8 ריבאונדים ב-20.7 דק'.
ב-29 ביוני 2023 חתם בהפועל חולון.
ב-25 בפברואר 2025 הודיע על מעבר להפועל גליל עליון.
קריירת נבחרות

ביולי 2019 השתתף חנוכי עם נבחרת ישראל עד גיל 20 באליפות אירופה שהתקיימה בישראל, וזכה עימה באליפות אירופה. במסגרת העתודה לבש חולצה עם המספר 44.
הערות שוליים

↑  אורי דוד, לאחר הארכה: גלבוע/גליל רשמה ניצחון דרמטי מול אשדוד 84:77, באתר עמקניוז, ‏22 באוגוסט 2017
↑  הרב תחומי עמל עמק חרוד אלופת ליגת התיכונים, באתר ONE‏, 13 בדצמבר 2017
↑  אור שקדי‏, ליגת העל: הפועל ירושלים הביסה את גלבוע/גליל 87:104, באתר וואלה, 6 במאי 2019
↑  קצרה וקולעת: 82:91 חשוב לגלבוע/גליל על אילת, באתר ONE‏, 12 במאי 2019
↑  תומר גבעתי, ‏עזב את הקן: יותם חנוכי חתם בעירוני קריית אתא, באתר ONE‏, 6 ביולי 2022
↑  עולה צפונה: יותם חנוכי עובר לגליל עליון, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
↑  נבחרת העתודה של ישראל ניצחה את ספרד 84:92 וזכתה באליפות אירופה, באתר וואלה, 21 ביולי 2019
רון שפירא

ערך זה עוסק בעורך דין ופרופסור למשפטים. אם התכוונתם לשופט, ראו .
| --- | --- |
שפירא ב-2008
שפירא ב-2008
 לידה:  1964 (בן 61 בערך) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תפקידים בולטים:  רקטור המרכז האקדמי פרס  נשיא המרכז האקדמי פרס  פרופסור ודיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן  ייצוג בכירים במגזר הציבורי והעסקי
 בן או בת זוג:  קרן שפירא-אטינגר 
 צאצאים:  יערה שפירא 
 
רון שפירא (נולד ב-1964) הוא עורך דין ופרופסור למשפטים ישראלי. משמש רקטור המרכז האקדמי פרס. קודם לכן היה נשיא המרכז האקדמי פרס ומרצה באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

רון שפירא נולד בתל אביב. אביו, חיים שפירא, היה נשיא בית משפט השלום בתל אביב. בגיל שבע עשרה החל ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה ונרשם לעתודה האקדמית במשפטים. הוא עורך דין החל משנת 1987. בין השנים 1985 ל-1990 שימש במסגרת שירותו בצה"ל עוזרו של מנחם פינקלשטיין, התובע הצבאי הראשי.
לאחר סיום שירותו הצבאי בשנת 1990, החל לעסוק בפרקטיקה עצמאית בעריכת דין. הוא התמחה בנדל"ן ובמשפט פלילי, בעיקר בכל הקשור לעבירות צווארון לבן. ייצג את העמותות של אהוד ברק, כתב את חוות הדעת של המרכז החקלאי כתשובה לעתירה לבג"ץ שהגישה הקשת הדמוקרטית המזרחית. ייצג את איש העסקים דוד אפל ומשמש כיועץ למפעל הפיס.
בין השנים 1994 ל-2000 כיהן כמרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב והיה פרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה. החל משנת 2001 שימש פרופסור למשפטים באוניברסיטת בר-אילן וכיהן כדיקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה בין השנים 2001 ל-2004. ב-2008 פרש מאוניברסיטת בר-אילן והתמנה לנשיא המרכז האקדמי פרס שברחובות, כשבמקביל הסיר את מועמדותו לכהונת שופט בבית המשפט העליון.
במרץ 2007 מיזג את משרדו עם משרדו של עוה"ד ד"ר יעקב וינרוט. לימים עבר למשרד אברהם נאמן ושות'.
באוקטובר 2014 התבטא בראיון נגד תקצוב לימודי המשפטים ומנהל עסקים.
במאי 2017 מונה ליו"ר "הוועדה המיוחדת למתן חוות דעת על המועמד לתפקיד נציב שירות המדינה", ופרש מתפקיד זה כעבור חצי שנה.
ביולי 2024 מונה לחבר אד הוק כנציג ישראל במותב הדן בתלונת דרום אפריקה נגד ישראל בגין רצח עם בבית הדין הבין-לאומי לצדק.
חבר הוועדה המייעצת של הפורום הישראלי למשפט וחירות.
נשוי למשפטנית ד"ר קרן שפירא-אטינגר. בתו הבכורה, יערה שפירא, משמשת כתבת בכנסת בתאגיד השידור הישראלי ומבזקנית.
עמדותיו

שפירא נחשב למשפטן שמרן ומתנגד חריף לאקטיביזם שיפוטי, וכן כמי שמחזיק בגישה ביקורתית מאוד למשפט בין-לאומי פומבי ולערכאותיו. הוא שימש כחבר הוועדה המייעצת של הפורום הישראלי למשפט וחירות, גוף ימני הפועל להכשרת משפטנים ושופטים שמרנים. לאחר מינוי אהרן ברק לשופט מטעם ישראל בבית הדין הבין-לאומי לצדק בהאג בינואר, מתח שפירא ביקורת נוקבת על בית הדין, ובין השאר כתב שהוא "אינו ראוי לשום מידה של אמון" ונגוע באינטרסים זרים אך מציג עצמו כנייטרלי. בהמשך החליף את ברק בתפקיד זה. בריאיון לאילנה דיין בערוץ 12 אמר שפירא כי אין צורך להקים ועדת חקירה ממלכתית לאירועי טבח שבעה באוקטובר.
בריאיון לערוץ 7 דיבר על הצורך ברפורמה במערכת המשפט, והגן על השינויים בהרכב הוועדה לבחירת שופטים שקודמו על ידי חברי הקואליציה. עם זאת הצהיר שהוא מתנגד למרכיבים אחרים ברפורמה המוצעת, כמו ביטול עילת הסבירות ופסקת ההתגברות.
הערות שוליים

↑  פרופ רון שפירא - נשיא המרכז האקדמי פרס, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 במאי 2008
↑  ארנון בן-יאיר, פרופסור רון שפירא עובר למשרד ד"ר יעקב וינרוט, באתר הארץ, 28 במרץ 2007
↑  שחר חי ואטילה שומפלבי, נשיא מכללה: שערורייה שהמדינה מממנת לימודי משפטים ומנהל עסקים, באתר ynet, 26 באוקטובר 2014
↑  אדריאן פילוט, הקרב על הנציבות: מדוע התפטר יו"ר הוועדה לאישור מינוי נציב שירות המדינה?, באתר כלכליסט, 14 בנובמבר 2017
↑  ערוץ 7, המחליף של אהרן ברק בהאג: פרופסור רון שפירא, באתר ערוץ 7, ‏1 ביולי 2024
↑  נטעאל בנדל, ההפך מאהרן ברק, שמרן וממבקרי המשפט הבינלאומי: זה התובע שייצג את ישראל בהאג, באתר ישראל היום, 2 ביולי 2024
1 2 3   חן מענית, פרופ' רון שפירא יחליף את אהרן ברק כשופט בבית הדין לצדק בהאג, באתר הארץ, 1 ביולי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524410905171  VIAF: 3401168049035338410006   WorldCat (עם VIAF): 3401168049035338410006
מורגן גיבס-וייט

מורגן אנתוני גיבס-וייט (נולד ב-27 בינואר 2000), הוא כדורגלן אנגלי המשחק כקשר התקפי בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה.