stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לחי (איבר)
ראו גם

סטירת לחי
נשיקה על הלחי
כאמד א-לוז

| --- | --- |

 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  אל-בקאע
 נפה:  מערב הבקאע
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  6,000
 קואורדינטות:  33°37′06″N 35°49′07″E﻿ / ﻿33.618333333333°N 35.818611111111°E﻿ / 33.618333333333; 35.818611111111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכאמד א-לוז(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכאמד א-לוז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כאמד א-לוז. צילום ממזרח לכיוון מערב. ברקע רכס ג'בל בארוכ.
מפת בקעת לבנון
כָּאמֶד אֶ-לַּוְז (בערבית: كامد اللوز) הוא יישוב בבקאע בלבנון שאוכלוסייתו מוסלמית סונית. מספר תושביו כ-6,000 איש. תושבי הכפר קוראים למקום כאמד, והתוספת א-לוז היא כינוי נלווה על שם עצי השקד שבכפר, אם כי במשך השנים הוחלפו חלק גדול מעצי השקד לעצי דובדבן. העיירה נמצאת לרגלי מורדותיו הצפוניים של ג'בל עראבה. מצפון לה משתרעת הבקאע ובה שטחים חקלאיים נרחבים. פרנסת חלק גדול מתושבי העיירה היא על חקלאות. היישובים הסמוכים אל העיירה הם: סולטאן יעקוב א-תחתא בצפון, וג'וב ג'נין במערב.
ממזרח לעיירה נמצא צומת כבישים, שכונה על ידי צה"ל "משולש טובלנו" וסביבו התנהל במלחמת לבנון הראשונה קרב סולטאן יעקוב.
העיירה מזוהה עם העיר מהעת העתיקה הידועה בשם כּוּמִידוּ (תעתיק מדויק כֻּמִדֻ) או כּוּמִידִי שהייתה בתקופת הברונזה המאוחרת עיר חשובה שבה ישב נציב מלך מצרים, שסמכותו חלה על ערים בבקעת לבנון או לפחות על דרום הבקעה המכונה "ארץ עמקו".
חפירות ארכאולוגיות

האתר הארכאולוגי תל כאמד א-לוז נמצא בצד הצפוני-מזרחי של העיירה המודרנית, באזור שבו שוכן בית הקברות של הכפר. התל הוא בעל צורה סגלגלה, ציר מזרח-מערב אורכו 240 מטר, והציר מצפון לדרום אורכו 300 מטר. גובה התל מעל פני סביבתו 26 מטר והוא בגובה 874 מטר מעל פני הים. העיר העתיקה התפתחה בצומת של שתי דרכים עתיקות, הדרך שהובילה מזרחה מצידון דרך בקעת הלבנון הרי מול הלבנון לדמשק. והדרך שהובילה דרומה מדמשק למצרים דרך בקעת הירדן וארץ ישראל.
התל התגלה בשנת 1954 על ידי ארנולף קושקה (Arnulf Kuschke), פרופסור לתאולוגיה מאוניברסיטת מיינץ. כבר בשנת 1897 סבר התאולוג הגרמני הרמן גותה שיש קשר בין השם כאמד א-לוז לכומודי.
בין השנים 1963–1981 נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות של משלחות גרמניות מאוניברסיטת זארבריקן בחלקו הצפוני של התל. חלקו הדרומי היה תפוס על ידי בית קברות מודרני. האתר נחשב אחד האתרים הארכאולוגיים החשובים בלבנון. הממצאים מהתל הם מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת. כומידו היא אחת הערים המופיעות במכתבי אל־עמארנה. חפירות נוספות באתר התקיימו בשנים 1997–2011 על ידי משלחת ארכאולוגית של אוניברסיטת פרייבורג מגרמניה.
חפירות ארכאולוגיות > העת העתיקה

לאחר ניצחונו של תחותמס השלישי בקרב מגידו הוא הקים מערך מנהלי-שלטוני בכנען. הוא השאיר את השלטון הישיר על הערים בידי השליטים המקומיים, אולם מספר ערים הופקעו והוקמו בהן מרכזים שלטוניים ישירים של מצרים. העיר ששימשה כמרכז השלטון המצרי בכנען הייתה עזה, במקביל הופקעו ערים נוספות ביניהן: כומידו, יפו, בית שאן, ינועם בעבר הירדן, ובחוף הפיניקי צומור ואולזה. העיר הוזכרה ברשימת 118 הערים שנכבשו על ידו.
בתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת הייתה העיר מוקפת חומה וכללה מקדשים וארמונות. באתר הארכאולוגי נמצאו גם בתים פרטיים, בתי מלאכה, מערכות הגנה ובתי קברות. בשנת 1969 התגלו בקרבת הארמון באתר שבעה לוחות חרס בכתב יתדות, ששישה מהם מתוארכים לתקופת אל־עמארנה. המכתבים מכונים "מכתבי כומידו". מכתבים אלה נחשבים לאחד הממצאים החשובים שהתגלו באתר. המכתבים משקפים את הלשון האופיינית למכתבי אל־עמארנה. שני מכתבים נכתבו במצרים ונשלחו ממנה אל כומידו. גילוי הלוחות אישר סופית את השערת החוקרים לגבי זיהוי האתר עם כומידו שהופיעה בטקסטים העתיקים.
בדרום כאמד א-לוז נמצא הנקרופוליס של העיר. מחוץ לעיירה ליד הכביש נמצאת מחצבה גדולה מתקופת בית אומיה. באתר ניתן לראות קברים חצובים בסלע וכתובות הנקראות כתובות 'בלטמיא' שרובן בשפה הסורית. אתר זה התגלה בשנת 1934. המחצבה סיפקה אבנים במאה ה-8 לספירה לעיר ענג'ר השוכנת בבקעת הלבנון. החציבה נעשתה על ידי נוצרים שהובאו מעיראק במיוחד למטרה זאת.
במשך השנים נעה ההתיישבות של תושבי המקום לכיוון דרום, למקומה של העיירה המודרנית הנוכחית. במקום זה הייתה התיישבות בתקופה הפרסית, ההלניסטית, הרומית והביזנטית.
חפירות ארכאולוגיות > העת העתיקה > מכתבי אל־עמארנה

שמה של העיר כומידו מופיע בחמישה מכתבים א"ע 116, 129, 132, 197 ו-198. המכתבים משויכים לשתי פרשות שונות בקורפוס מכתבי אל־עמארנה.
מכתבים 197 ו-198 קשורים לפרשת מושל העיר קִידְשִי (קֶדֶש) שפעל נגד האינטרסים המצריים. הנציב המצרי ישב בכומידו או בדמשק, וסמכותו חלה על הערים בבקעת הלבנון. מכתב 197 הוא מכתבו של ביריאווזה שהיה מושל בכומידו/דמשק והוא מתלונן על מושלי הערים השונות החותרים נגדו, ומציין שהוא שומר על כומידו עיר המלך. מכתב 198 הוא מכתבו של אַרַשַה מושל כומידו למלך מצרים, שבו הוא מציין מספר פעמים שהוא נאמן למלך מצרים, ומבקש שמלך מצרים יחיה-נא את עבדו, ומספר ששלח אליו את בנו (כנראה כבן ערובה).
מכתבים 116, 129 ו-132 הם מכתביו של ריבּהַדַה מושל גבל למלך מצרים שנאבק כנגד עַזירוּ מלך ממלכת אמורו שחתר כנגד מלך מצרים, הסתפח לחתים וניסה להשתלט על גבל, שמלכה היה נאמן למלך מצרים. במכתביו הוא מתלונן על פעולות מושלי הערים שונות, על כיבוש עיר המלך צומור ועל אחד המושלים שלא התייצב בכומידו, ומבקש שמלך מצרים ישלח לו עזרה.
חפירות ארכאולוגיות > העת העתיקה > מכתבי כומידו

אחד ממכתבי כומידו נשלח ממלך מצרים למושל דמשק זַלַיַה. מלך מצרים מבקש שיישלחו אליו אנשי העפירו כדי שיושיבם בארץ כוש. בנוסף הוא מודיע ששלום לו, וכי צבאו רב והוא נמצא בארץ העליונה ובארץ התחתונה. במכתב נוסף כותב מלך מצרים לעַבּדִימִלכּי מושל שַזַאֶנַה (עיר בדרום בקעת לבנון), וגם ממנו הוא מבקש שישלח אליו את אנשי העפירו. אחד המכתבים, שזהות שולחו ונמענו אינם ידועים, עוסק ברכושו של איש בשם בירידיה. שולח המכתב מזכיר שלמרות בקשותיו הקודמות לא נשלח אליו רכושו. השם בירידיה היה שמו של מושל מגידו ששלח מספר מכתבים למלך מצרים. לא ברור אם מדובר באותו אדם, ייתכן שהוא נהרג ושולח המכתב (אולי קרוב משפחתו) מבקש שישלחו אליו את רכושו.
מכתבי כומידו כוללים גם תכתובת של דמות בשם אִילוּרַפִּא שמכתביה עוסקים בפרשת ניסיון ההשתלטות של עזירו מממלכת אמורו על גבל. שניים ממכתבי אל־עמארנה (139 ו-140) הם מכתביו של אילורפא מושל גבל אחרי ריבהדה העוסקים גם הם בבעיית עזירו. וייתכן ומדובר באותו אדם המופיע גם במכתבי כומידו.
חפירות ארכאולוגיות > העת העתיקה > המקדש מתקופת הברונזה

בכומידו נמצא מקדש פיניקי ובו פעילות פולחנית רציפה ענפה בתקופת הברונזה, בין 1750–1150 לפנה"ס, בתוך היישוב העירוני.
חפירות ארכאולוגיות > העת העתיקה > כתובות בלטמיא

בשנת 1934 התגלו במחצבה הנמצאת ממזרח ומדרום-מזרח לכאמד, מספר כתובות בשפה הסורית. האתר נחקר על ידי פאול מוטרד (Paul Mouterde), והוא מצא 33 כתובות חקוקות בסלע. 31 כתובות היו בשפה הסורית, כתובת אחת בשפה היוונית, ואחת בפהלווית. הכתובות הארוכות כוללות 14–15 שורות ובכל שורה מילה עד שלוש מילים. בשנת 1967 התגלתה כתובת נוספת שנחקרה גם היא על ידי מוטרד. כתובת נוספת התגלתה בשנת 1982 בעת מלחמת לבנון הראשונה, בעת סלילת דרך על ידי צה"ל.
ליד חלק גדול מהכתובות חקוק צלב. ליד חמש כתובות נמצא תאריך שאִפשר לתארך את הכתובות לשנים 715–714 לספירה. בשתי כתובות מוזכר הח'ליף וליד אבן עבד אל־מלכ.
בכתובות השונות חוזרת התיבה 'בלטמיא' במספר וריאציות. על פי החוקרים זאת כנראה צורה מקוצרת של 'בית לטמיא', והמילה לטמיא פירושה מחצבה. שמות האנשים החקוקים בסלע מופיעים לרוב עם שמות של מקומות. בין המקומות שנחקקו נמצאים חלב, מוסול ועוד. המקומות הם מאזור הפרת העליון, כורדיסטן, עמק נינוה ועוד. בחלק מהכתובות מופיע כינוי של כוהן דת. מופיע גם כינוי בשם 'ריש פתורא' שמשמעותו ראש השולחן, כינוי זה הוא ייחודי למקום זה. לדעת אליצור הכוונה היא לראש מנזר, או ראש חבורת נזירים. המסקנה מהכתובות שמדובר במסדרי נזירים נסטוריאנים, שהגיעו מהצפון בימי וליד אבן עבד אל־מלכ ועסקו בחציבה.
מלחמת לבנון

ממזרח לכפר נמצא צומת כבישים, שכונה על ידי צה"ל "משולש טובלנו" וסביבו התנהל ב-1982 במלחמת לבנון הראשונה קרב סולטאן יעקוב, שהיה אקורד הסיום של חלקה הראשון של המלחמה. קו הפסקת האש שנקבע ב-11 ביוני 1982, בין צה"ל ובין צבא סוריה, עבר כמה מאות מטרים מצפון לעיירה, הייתה בשליטת צה"ל עד נסיגת צה"ל לרצועת הביטחון ב-1985.
האתר הטרום־היסטורי בקרבת כאמד א-לוז

מצפון מזרח לעיר במרחק של 1.2 ק"מ נמצא אתר ארכאולוגי שנקרא "כאמד א-לוז I". באתר נמצאו ממצאים שהם מתקופת המעבר בין התקופה הפלאוליתית לתקופה הנאוליתית. הממצאים כוללים מגרדים, גרזנים ומכושים שונים מצור. הממצאים שייכים לתרבות הנקראת התרבות הקרעונית (Qaraoun culture) השייכת לתחילת המהפכה הנאוליתית. התרבות נקראת על שם העיירה קרעון השוכנת ליד אגם קרעון.
ראו גם

מכתבי אל־עמארנה
מכתבי תענך
לקריאה נוספת

יואל אליצור, "כתובות 'בלטמיא' מכאמד א-לוז שבבקעת הלבנון ופתרונה של הלכה קשה במסכת אהלות", תרביץ, נד ד, 1985, עמ' 630-623
Penner, Silvia., Kāmid el-Lōz. 19, die Keramik der Spätbronzezeitliche: Tempelanlagen T3 bis T1, Palastanlagen P5 bis P1/2, Königsgrab ("Schatzhaus") und "Königliche Werkstatt", Saarbrücker Beiträge zur Altertumskunde 63, Bonn: R. Habelt, 2006. ISBN 3-7749-3220-7, 2006.
Huehnergard, John., “A Byblos Letter, Probably from Kamid el-Loz”, ZA 86, pp. 97–113, 1996.
Lilyquist, Christine, “Objects Attributable to Kamid el-Loz and Comments on the Date of Objects in the ‘Schatzhaus’”, in Adler, W. (ed.), Kamid el-Loz 11 – Das ‘Schatzhaus’ im Palastbereich: Die Befunde des Königsgrabes, Saarbrücker Beiträge zur Altertumskunde 47, Bonn: Habelt, pp. 207–220, 1994.
Lilyquist, Christine., “Stone Vessels at Kamid el-Loz, Lebanon: Egyptian, Egyptianizing or Non-Egyptian? A Question at Sites from the Sudan to Iraq to the Greek Mainland”, in Hachmann, R. (ed.), Kamid el-Loz 16 – ‘Schatzhaus’-Studien, Saarbrücker Beiträge zur Altertumskunde 59, Bonn: Habelt, pp. 133–73, 1996.
A. Maurer: Reise in den Orient zur Grabung Kamid el-Loz 1973, Philologus Verlag 2006.
הערות שוליים

↑  על פי יואל  אליצור במאמרו: בדיאלקט המקומי נשמר מבטאם המקורי של הדיפתונג aw ו-ay. לכן יש לכתוב לַּוְז lawz ולא loz
↑  "The Monthly: issue 91" (PDF). Information International s.a.l. pp. 4, 7. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-8 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יואל אליצור, כתובות בלטמיא מכאמד א-לוז, תרביץ נד, 1985, עמ' 623‏, JSTOR 23596711
↑  צבי אילן, ‏הדרך הבינלאומית בבקעת לבנון ובצפון הארץ, מערכות 284, ספטמבר 1982
↑  פרסום באתר אוניברסיטת פרייבורג
↑  מבוא לארכאולוגיה של ארץ ישראל בתקופת המקרא, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 99
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא : גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן צבי, 1987, עמ' 129
↑  Encyclopedic Dictionary of Archaeology By Barbara Ann Kipfe
↑  למלך אדוני: מכתבי אל-עמראנה, כמד, תענך, ומכתבים נוספים מהמאה הארבע-עשרה לפסה"נ (ספריית האנציקלופדיה המקראית, כ), תרגמה: ציפורה כוכבי-רייני, מוסד ביאליק, ירושלים; והוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ה, עמ': 139, 154, 165, 168, 239, ו-241
↑  למלך אדוני: מכתבי אל-עמראנה, כמד, תענך, ומכתבים נוספים מהמאה הארבע-עשרה לפסה"נ (ספריית האנציקלופדיה המקראית, כ), תרגמה: ציפורה כוכבי-רייני, מוסד ביאליק, ירושלים; והוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ה, עמ' 304-301
↑  Jens Kamlah, The Significance of the Bronze Age Temples at Kamid el-Loz (Lebanon) for the Research on Phoenician Temple Cult, Rivista di studi fenici XL, 2, 2012 ISSN 1724-1855
↑  מנחם רהט, לקול התפוצצות פגזים ברקע צפו החיילים ב"נחצ'ה במילואים", מעריב, 15 באוקטובר 1982, המשך הכתבה, מעריב, 15 באוקטובר 1982
↑  The Neolithic of the Levant Moore, A.M.T. (1978)Oxford University, Unpublished Ph.D. Thesis. pp. 444–446.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544068505171  GND: 4029415-8  VIAF: 238981820   WorldCat (עם VIAF): 238981820 
המחצבות מתקופת בית אומיה
כולם מזיזים

"כולם מזיזים" הוא שיר של הזמרת והשחקנית הישראלית, אנה זק. הוא יצא לאור ב-27 באוגוסט 2023.
הרכב

השיר נכתב בשיתוף רון ביטון ויובל מעיין, שעבדו עם זק גם על הלהיט "מי זאת". זהו השיר הראשון של זק בו הייתה שותפה בכתיבה.
השיר נועד להגיב למבקריה של זק תוך שמירה על הומור וקלילות. זק הזכירה שהטקסטים התייחסו בלי כוונה לביקורות שהופנו כלפיה לאחרונה. מילות השיר כוללות את השורה "גם אם הם לא מודים, הם שומעים את השירים שלי", שנראית כתגובה למבקרים ולספקנים.
וידאו קליפ

את הווידאו קליפ ביים איתמר לידר שירי.
בקליפ לשיר יש סצנה קצרה בהשתתפות מאבטח שצופה בזק שרה ורוקדת במצלמות האבטחה. הוא נראה משועשע ומהנהן לצד המוזיקה. על תג השם של המאבטח נכתב "דור", ומתגלה כי מדובר בהתייחסות לדור מאיר מועלם, עורך מדור המוזיקה של מאקו. מועלם כתב בעבר ביקורת לא מחמיאה לשיר "אולסטאר וגופיות" של זק. למרות ההתייחסות, העורך לקח זאת בהומור והעריך את הרפרנס.
ביקורות

ביקורת שעולה כנגד השיר הוא בכך שהוא מהווה מיחזור של שירים קודמים ולמעשה אין בו בשורה מוזיקלית חדשה. למרות זאת, הביקורת מכירה במעמד הלהיט הפוטנציאלי של השיר, שנוצר בשיתוף עם יצרני הלהיטים הנודעים רון ביטון ויובל מעיין, ומציעה שהמעריצים ייהנו ממנו בהופעות חיות. הביקורת גם מעלה השערות לגבי שיתופי פעולה מסחריים פוטנציאליים לשיר ושוקלת את השילוב שלו עם מותגים וקמפיינים שונים.
קרדיטים

אנה זק – כתיבה, הלחנה, שירה
רון ביטון – כתיבה, החלנה
יובל מעיין – כתיבה, הלחנה, הפקה מוזיקלית
ארן לביא – מיקסינג
אייל קצב – מאסטרינג
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|  ישראל | היטליסט | 42 |  |
הערות שוליים

1 2  מערכת תרבות ובידור, אנה זק עוקצת: "גם אם הם לא מודים - הם שומעים את השירים שלי", באתר חדשות 13, 27 באוגוסט 2023
↑  וואלה! תרבות‏, "הם שומעים את השירים שלי וכולם מזיזים את הראש": אנה זק עונה למבקרים בשירה החדש, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2023
1 2  מערכת mako מוזיקה, ‏אאוץ': העקיצה של אנה זק, באתר ‏מאקו‏, 28 באוגוסט 2023
↑  אסף נבו‏, כבר קברתם את עומר אדם? אחרי דקה ועשרים הוא מזכיר שוב כמה הוא מרגש, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2023
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר web.archive.org, ‏24 בספטמבר 2023
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים | היטליסט, באתר web.archive.org, ‏26 בספטמבר 2023
| אנה זק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| מיני-אלבומים | רצה סולו |  |
| סינגלים | "Money Honey"‏ •  "My Love"‏ • "Bang Bang"‏ • "Tik Tok"‏ • "Call It Out"‏ • "Hola Mamacita"‏ • "בלוק" • "קוביות" • "כל החברים שלך" • "שמור על העולם" • "בוקר טוב עולם" • "גבר בפוראבר" • "כל הבאז" • "לך לישון" • "מי זאת" • "מה נשאר לי ממך" • "ראשון בבוקר" • "Hoodie" • "אולסטאר וגופיות" • "כולם מזיזים" |  |
| סינגלים שיוקיים | "סימן שאנחנו מגזימים" • "שמור עליי" • "סוף אחר" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Gravity" |  |
לנארט ברנדוט, רוזן ויסבורג

לנארט ברנדוט, רוזן ויסבורג (בשוודית: Lennart Bernadott; ‏ 8 במאי 1909 – 21 בדצמבר 2004), היה נכדו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה ובמאי ויוצר סרטים שוודי.
ביוגרפיה

לנארט נולד ב-8 במאי 1909 בארמון סטוקהולם, סטוקהולם, לנסיך וילהלם, דוכס סדרמנלנד ולמריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק, ועם לידתו הוענק לו התואר דוכס סמולנד. בשנת 1914 התגרשו הוריו ואמו חזרה לרוסיה, ולנארט גודל על ידי סבתו המלכה ויקטוריה (משוודיה).
ב-11 במרץ 1932 התחתן וילהלם בנישואים מורגנטיים עם קארין ניסוונדט ללא הסכמת המלוכה, ובשל כך איבד את תאריו המלכותיים. לנארט קיבל יחס מחפיר מצד בית המלוכה השוודי, מה שגרם לאשתו לפסיכוזה חמורה, והביאה לבסוף לגירושיהם בשנת 1971.
בשנת 1944 שיחק ברנדוט כקרל, נסיך הכתר של שוודיה ונורווגיה בסרט ההיסטורי הנסיך גוסטב, תפקידו היחיד של ברנדוט כשחקן. ב-2 ביולי 1951 קיבל לנארט משארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג את התואר "רוזן ויסבורג", אשר הוא אחד מתארי האצולה השוודיים. אף על פי שקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה היה יכול להעניק ללנארט את תאריו מחדש, הוא בחר שלא לעשות זאת. באותה שנה הוא רכש את ארמון מאינאו במאינאו שבגרמניה, והפך את האי שלו לאטרקציה תיירותית פופולרית. בשנת 1971 התגרש לנארט מאשתו, וב-29 באפריל 1972 התחתן לנארט עם סוניה האונץ הצעירה ממנו בשלושים וחמש שנה. בשנת 1996 הוא קיבל את טבעת הכבוד של קרן אדוארד ריין, וב-21 בדצמבר 2004 הוא נפטר בביתו במאינאו.
משפחתו

ב-11 במרץ 1932 התחתן לנארט עם קארין ניסוונדט, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
בריגיטה (נולדה ב-1933)
מריה לוביסה (1935–1988)
יוהאן (נולד ב-1941)
ססיליה (נולדה ב-1944)
ב-29 באפריל 1972 התחתן לנארט עם סוניה האונץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
בטינה (נולדה ב-1974)
ביורן (נולד ב-1975)
קתרינה (נולדה ב-1977)
כריסטיאן (נולד ב-1979)
דיאנה (נולדה ב-1982)
לייטה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מערב האוקיינוס השקט
 קואורדינטות:  10°50′N 124°50′E﻿ / ﻿10.83°N 124.83°E﻿ / 10.83; 124.83
 ארכיפלג:  הפיליפינים
 שטח:  7,367.6 קמ"ר
 אורך:  180 קילומטר
 רוחב:  65 קילומטר
 גובה מרבי:  Cabalian Volcano
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הפיליפינים הפיליפינים
 אוכלוסייה:  2,388,518 (2015)
  (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי לייטה(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי לייטה
 
מיקום האי לייטה
לייטה (באנגלית: Leyte) הוא אי בקבוצת ויסאיאס שבפיליפינים.
גאוגרפיה של האי

אוכלוסיית האי מונה 2,188,295 נפשות ושטחו כ-7,368 קמ"ר. אורכו של האי הוא 180 ק"מ ורוחבו 65 ק"מ. בצפונו, גובל האי באי סאמאר, כאשר ביניהם מפריד מצר סן חואניקו (San Juanico Strait), שהנקודה הצרה ביותר שלו היא 2 ק"מ בלבד. בדרום, מופרד לייטה ממינדנאו על ידי מצר סוריגאו. במזרח, גישתו של לייטה לים הפיליפינים מכוסה על ידי האי סאמאר מצפון מזרח והאי דינאגאט בדרום מזרח, אשר יחד יוצרים את מפרץ לייטה. ממערב ללייטה שוכנים האיים סבו ובוהול.
האי לייטה הוא הררי ברובו ומכוסה יערות, אך עמק לייטה, בצפון מזרח האי, שופע בחקלאות.
מבחינה פוליטית, מחולק האי לשתי פרובינציות: לייטה ודרום לייטה. פרובינציית דרום לייטה, השוכנת בדרום האי, כולל את האי פאנאון, ואילו האי ביליראן, השוכן בצפון ובעבר היה חלק מפרובינציית לייטה, מהווה כיום פרובינציה עצמאית.
הערים המרכזיות בלייטה הן טקלובן סיטי, בצד המזרחי של האי, ואורמוק סיטי, בחופו המערבי, כאשר האחרונה ידועה בתחנת הכוח שבה, המופעלת באמצעות אנרגיה גאותרמית.
האי לייטה התפרסם בעיקר בקרבות המערכה על הפיליפינים, במהלך כיבושם מחדש של הפיליפינים על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. ב-20 באוקטובר 1944, עלה גנרל דאגלס מקארתור על החוף באומרו: שבתי - I have returned, בתגובה להבטחתו שישוב, כשעזב את האי עם כיבושו על ידי היפנים במרץ 1942. אולם, היפנים לא נכנעו במהרה, כפי שהוכיח קרב לייטה, והתכנסות כוחות ימיים, אמריקאים ויפנים, סביב האי, הוביל לקרב מפרץ לייטה, שנמשך ארבעה ימים והיה לקרב הימי הגדול בהיסטוריה.
אזורי עניין

אתר הזיכרון לנחיתה בלייטה שוכן בחוף פאלו, ומציין את הנקודה בה נחתו הכוחות האמריקאים. באתר מוצב גם פסלו של מקארתור.
גשר סן חואניקו הוא הגשר הארוך ביותר בפיליפינים, וממנו ניתן לצפות על מצר סן חואניקו, על אלפי האיונים שבו.
גנרל מקארתור נוחת בלייטה
לוסי ליימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בנובמבר 1973 (בת 50) בארנט, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  לוסי קתרין ליימן
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  Academy of Live and Recorded Arts 
 בן או בת זוג:  נייג'ל הרמן 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוסי קתרין ליימן (באנגלית: Lucy Katherine Liemann; נולדה ב-24 בנובמבר 1973) היא שחקנית בריטית.
ביוגרפיה

ליימן נולדה ברובע בארנט שבלונדון.
אחרי סיום הלימודים צדה את עינו של צייד כישרונות שהפציר בה להיות מדבבת. ליימן החלה ללמוד בבית הספר למשחק Academy of Live and Recorded Arts. היא הופיעה בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע.
על הבמה שיחקה ליימן בהפקה הלונדונית המקורית של המחזה "Phallacy" מאת קארל דז'ראסי שהועלה בשנת 2005.
אחרי סדרה של תפקידים בתוכניות טלוויזיה בריטיות, בהן "The Bill" ובסדרה "פוארו" על פי הרומנים של אגאתה כריסטי. היא גילמה את לוסי בסרט "זהות אבודה", השלישי בסדרת סרטי ג'ייסון בורן.
ליימן שיחקה בתפקיד קבוע בדמות סם פיליפס בסדרת הטלוויזיה "תפאורות קרטון", וכיכבה בתפקיד ג'סמין שטראוס בעיבוד המחודש של סדרת רג'י פרין של ה-BBC. בשנים 2010 עד 2014 כיכבה בסדרה הקומית "כבוד הכומר" לצדו של טום הולנדר.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | נשות הכדורגלנים: אקסטרה טיים | Footballers' Wives: Extra Time | פני הרקורט | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2005 |  | The Bill | רות קוֹין | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2005, 2008 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | מיס ברג'ס / סוניה | בפרק "Cards on the Table", ובפרק "Third Girl" |
| 2006 | צוות איי טי | The IT Crowd | ג'ולי | בפרק "The Haunting of Bill Crouse" |
| 2006 |  | Are You Ready for Love | רייצ'ל |  |
| 2006 |  | Private Life | רות אקרוייד | סרט קצר |
| 2007 |  | Nuclear Secrets | ג'נט צ'יזהולם | דוקודרמה |
| 2007 | לב פראי | Wild at Heart | גלוריה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2007 | זהות אבודה | The Bourne Ultimatum | לוסי |  |
| 2007 |  | Rob Newman's History of the World... Backwards | הדוכסית של פדואה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008 |  | MindFlesh | טסה |  |
| 2008 - 2009 | תפאורות קרטון | Moving Wallpaper | סם פיליפס | סדרת טלוויזיה (18 פרקים) |
| 2009 | רג'י פרין | Reggie Perrin | ג'סמין | סדרת טלוויזיה (12 פרקים) |
| 2009 | מלון בבילון | Hotel Babylon | שארלוט ניוהאוס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2010–2014 | כבוד הכומר | Rev, | אלי פטמן | סדרת טלוויזיה (14 פרקים) |
| 2011 | לואיס | Lewis | בת'אן ויקרי | בפרק "Mind Has Mountains" |
| 2011 | תחבולות חדשות | New Tricks | אנה קינג | בפרק "Lost in Translation" |
| 2013 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ביאטריקס אורדיש | בפרק "Schooled in Murder |
| 2014 |  | Moving On | סמנתה | בפרק "Madge" |
| 2014 |  | Agatha Raisin and the Quiche of Death | שרה בלוקסבי | סדרת טלוויזיה |
| 2016 |  | HIM | בת' | מיני-סדרה |
| 2023 | עוברי אורח | The Strays | אמנדה |  |
הערות שוליים

↑  "The Stage Online :: Reviews :: Phallacy". web.archive.org. 21 באפריל 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Lucy Liemann". IMDb. נבדק ב-2009-04-25.
↑  "Martin Clunes takes on Reggie Perrin - Times Online". web.archive.org. 7 במאי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Are You Ready For Love?". www.areyoureadyforlove.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2018-10-25. נבדק ב-7 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016046678  VIAF: 360146094354900332812   WorldCat (עם VIAF): 360146094354900332812
כלכלת בלארוס

| כלכלת בלארוס |
| --- | --- |
מטבע: 1 רובל בלארוסי = 100 קופייקות
שנת כספים: שנה קלנדרית
סטטיסטיקה
דירוג תמ"ג עולמי: 66 (2006)
תוצר מקומי גולמי: מיליארד $80.74 (2006)
גידול בתמ"ג: 8.3% (2006)
תמ"ג לנפש: 7,800 דולר (2006)
תמ"ג לפי מגזר: חקלאות (9.3%), תעשייה (31.6%), שירותים (59.1%) (2004)
אינפלציה: 6.0%
אוכלוסייה מתחת לקו העוני: 26%
כוח עבודה: 4.3 מיליון נפש
כוח עבודה לפי מקצוע: חקלאות (14%), תעשייה (34.7%), שירותים (51.3%) (2003)
אבטלה: 1.6% (2005)-רשמית.
ענפים עיקריים: מכונות, פלדה, כימיקלים, טקסטיל, חומרי בניין, ציוד חקלאי, ציוד תעשייתי
קשרי מסחר
יצוא: 19.61מיליארד דולר (2005)
מדינות עיקריות: רוסיה 35.8%, הולנד 15.1%, בריטניה 7.0%, אוקראינה 5.7%, פולין 5.3%.  (2005)
יבוא: 21.2 מיליארד דולר   (2005)
מדינות עיקריות: רוסיה, גרמניה, אוקראינה  (2005)
אוצר המדינה
חוב ציבורי: N/A
הכנסות: 5.9 מיליארד דולר (2005)
הוצאות: 6.343 מיליארד דולר (2005)

| --- | --- |

 דירוג עולמי:  תמ"ג: 86; תמ"ג לנפש: 110
 מטבע:  רובל בלארוסי 
 סטטיסטיקה
 תמ"ג:  71,857
 תמ"ג לנפש:  7,947
 צמיחה כלכלית:  -3.90% (דירוג: 212; הערכה לשנת 2015)
 מדד ג'יני:  26.5 (דירוג: 136; 2011)
 כוח עבודה:  4,546,000 (הערכה לשנת 2013)
 אבטלה:  6 אחוז (נכון ל־2014) 
 הנתונים מבוססים בעיקר על:  ספר העובדות העולמי של ה-CIA הסכומים הנקובים בדולרים בערך זה, הכוונה לדולר אמריקאי, אלא אם כן צוין אחרת
 
כלכלת בלארוס היא אחת העשירות מבין מדינות ברית המועצות לשעבר. בלארוס הייתה רפובליקה סובייטית במשך כ-70 שנה וקיבלה עצמאות עם פירוק ברית המועצות. השנים הראשונות היו קשות מבחינה כלכלית עקב מחסור בחומרי גלם והניתוק משוקי הייצוא המסורתיים. מאז עצמאותה הממשלה נוקטת מדיניות פרו-רוסית דבר המזכה אותה בהטבות והקלות מצד רוסיה כמו אנרגיה במחירים נמוכים.
סקירה כללית

עד מלחמת העולם השנייה הייתה בלארוס (בתקופה הסובייטית שמה הרשמי היה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטי של בלארוס, BSSR) חקלאית בעיקרה. לאחר מלחמת העולם השנייה השקיעה השלטון הסובייטי משאבים רבים בתיעושה של המדינה. רמת החיים בבלארוס הייתה גבוהה יחסית לאזורים אחרים של ברית המועצות. עקב התפתחותה התעשייתית, היא נעשתה תלויה בסחר בכללי, ובסחר עם הרפובליקות הסובייטיות השונות בפרט. לאחר פירוק ברית המועצות והקמת "הרפובליקה של בלארוס" החלו השלטונות בליברליזציה כלכלית ונסיגה מעקרונות הכלכלה המתוכננת לעבר כלכלת שוק. עם זאת שינויים אלו היו מוגבלים ועברו באיטיות עקב התנגדות גדולה של הפרלמנט ושל מנהלי מפעלים וחוות. בשנת 1994 עלה לשלטון אלכסנדר לוקשנקו שמאז מיישם מדיניות בשם "כלכלת השוק הסוציאליסטית". השיטה למעשה אינה שונה בהרבה מכלכלה מתוכננת: הממשלה שולטת על המחירים, שער החליפין וכדומה. המדינה גם מפעילה מכשירים המסייעים לחלוקת העושר מחדש. בשנים האחרונות נהנית בלארוס מצמיחה גבוהה בעיקר עקב ההשתפרות במצב הכלכלי של שכנתה רוסיה. על אף ההתקדמות הכלכלית ישנו מחסור ברפורמות כלכליות והכלכלה סובלת ממחסור בהשקעות זרות עקב סביבת השקעות בעייתית ושלטון שלא מעודד כניסת הון פרטי, בייחוד זר, אל הכלכלה ובתלות גוברת במחירי אנרגיה זולים מרוסיה.
התאגיד הממשלתי הבלארוסי לנפט וכימיה אחראי על כ-30% מייצור התעשייתי.