stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיב קייגן
הערות שוליים

↑  תוצאות הבחירות בויקונסין 2006, CNN, מדור "אמריקה מצביעה 2006"
↑  סטיב קייגן, ביטוח רפואי, נושאים - ביטוח רפואי
↑  סטיב קייגן, מדוע דחיתי את הכיסוי הרפואי שלי מטעם הקונגרס, דיילי קוס, 29 ביוני 2007
↑  "קייגן מציג קלילות מעטה בפני הבית הלבן", עיתון The Scene
↑  ליין האדסון, סטיב קייגן: חבר הקונגרס החדש האהוב עליי, האפטינגטון פוסט, 13 בינואר 2007
↑  טים ריאן, קייגן: אין על מה להתנצל בפני הבית הלבן, עיתון שונולידר, 28 בינואר 2007
↑  מכתב לד"ר סטיבן קייגן, אתר ה-FDA - מנהל המזון והתרופות האמריקאי, 18 בדצמבר 2006
↑  "פול מצטער על הערת "זמן אינג'ון" - אבל שבט אוניידה אומר שאין צורך בהתנצלות", שיקגו סאן
↑  קרי ספיבק ודן בייס, ההיסטוריה של גארד היא פאקטור בוויכוח על "אינג'ון", jsonline.com, חדשות - פוליטיקה, 26 באוקטובר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6gr7pmr  US Congress: K000365
יאיר שחל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1978 (בן 46) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת ירושלים לצעירים 
 תפקיד:  מזכ"ל בני עקיבא
 
יאיר שחל (נולד ב-28 בפברואר 1978) הוא מזכ"ל תנועת בני עקיבא בישראל לשעבר.
ביוגרפיה

למד בישיבת ירושלים לצעירים. לאחר מכן למד שנה באור עציון, התגייס לשירות מלא בסיירת גבעתי, לאחר השירות שחל המשיך ללמוד באור עציון עד גיל 26.
שחל הוא בוגר מכון מנדל למנהיגות ובעל תואר ראשון (BED) בחינוך בתחום התנ"ך והתושב"ע ותואר שני (MED) בתנ"ך ממכללת יעקב הרצוג.
שימש כראש ועדת מפעלים של מועצת תנועות הנוער בישראל ויושב ראש מועצת הקבוצות והקהילתיות המשימתיות.
בשורות בני עקיבא מילא שורה של תפקידים בכירים מאז 2003. בין היתר שימש בין 2012–2016 כסמזכ"ל כספים והגשמה, רכז מחוז דרום, ראש מחלקת מפעלים וידיעת הארץ וסמזכ"ל חינוכי. במרץ 2016 ההנהלה הארצית של התנועה קיבלה את המלצת ועדת האיתור בראשות הרב יונה גודמן - בעצמו מזכ"ל לשעבר - ומינתה את שחל למזכ"ל התנועה. כהונתו כמזכ"ל החלה בסוף קיץ 2016, אז החליף בתפקיד את דני הירשברג.
מספר שבועות לאחר כניסתו לתפקיד קרא לחברי התנועה שלא להגיע לעמונה כדי למחות נגד פינוי היישוב. בעקבות דבריו הוא ספג ביקורת מחלק מראשי המתנחלים, בהם ישראל הראל, ועד מתיישבי השומרון, תושבי עמונה ואחרים.
בכ"ה שבט תשפ"א, לקראת סוף כהונתו כמזכ"ל, לאור משבר הקורונה החליטה ועדת האיתור באופן חריג להאריך את כהונתו בשנתיים נוספות, מעבר לחמש השנים הנהוגות כמקסימום כהונה בתפקיד.. בקיץ 2022 הוחלף ביגאל קליין, ששימש כסמזכ"ל חינוך בתנועה. ב-2022 התמנה לראש מינהל מח"ר (מתנ"ס, חינוך ורווחה) במועצה אזורית מטה בנימין.
תושב כרמי צור שבגוש עציון ואב לשישה.
הערות שוליים

↑  אלישע בן קימון וקובי נחשוני, להגיע לעמונה או למחות מרחוק? עימות בציונות הדתית, באתר ynet, 8 בדצמבר 2016
↑  ישראל הראל: ליקוי מאורות בבני עקיבא
↑  עפרה בוארון: אז יבואו כבר כולם
↑  הוארכה כהונת מזכ"ל בני עקיבא יאיר שחל, באתר ערוץ 7, ‏כ"ה בשבט ה'תשפ"א
↑  התפקיד החדש של מזכ"ל בני עקיבא, באתר ערוץ 7, 8 במרץ 2022
| בני עקיבא |
| --- | --- | --- |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא בישראל | מתתיהו רוטנברג • יעקב דרורי • אברהם שטרן • ליפא אהרוני • ידידיה כהן • שלמה סמסון • אמנון שפירא • יוחנן בן-יעקב • יהושע (שייע) אלטמן • אברהם ליפשיץ • אלחנן גלט • יונה גודמן • מרדכי (מוטי) יוגב • איתן מור-יוסף • הרב בני נכטיילר • דני הירשברג • יאיר שחל • יגאל קליין |  |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא העולמית | יוסקה שפירא • אברהם דובדבני • יצחק שטיגליץ • גאל גרינוולד  • זאב שוורץ  • הרב נעם פרל • רועי אביקסיס • אוהד טל  • צבי אלון |  |
| מושגים | תורה ועבודה • שבט יובל • של"פ • צוותי נחשון • גרעין נח"ל • פרויקט השחר • שבט איתנים |  |
| אישים מרכזיים | יחיאל אליאש • הרב משה צבי נריה • הרב חיים דרוקמן |  |
ג'יין הרמן

ג'יין לייקס הרמן (באנגלית: Jane Lakes Harman;‏ נולדה ב-28 ביוני 1945) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית. כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית עבור המחוז ה-36 של קליפורניה משנת 1993 עד שנת 1999 ולאחר מכן שוב משנת 2001 עד שנת 2011.
לפני היבחרה של הרמן לקונגרס, היא כיהנה כיועצת בכירה לסנאט, סגנית שר בקבינט של הנשיא ג'ימי קרטר, יועצת מיוחדת למשרד ההגנה האמריקאי וכן עסקה בתחום עריכת דין באופן פרטי. כיום עומדת הרמן בראש המכון הבינלאומי לחוקרים על שם וודרו וילסון.
קורות חיים

הרמן נולדה בניו יורק, בתם של מהגרים יהודים שברחו במלחמת העולם השנייה, אביה מפולין ואמה מרוסיה. היא גדלה בלוס אנג'לס, בה עבד אביה כרופא.
אביה של ג'יין העריץ את הנשיא ג'ון פ. קנדי, דבר שהיווה שיקול בהחלטתה להיכנס לפעילות פוליטית בבגרותה. הרמן למדה בבתי ספר ציבוריים, בקולג' העצמאי הליברלי לאומנויות לנשים סמית' ובית ספר למשפטים של הרווארד.אחרי שסיימה את לימודיה באוניברסיטת הרווארד, נישאה לבעלה הראשון. ב-1978, היא עזבה את תפקידיה הבכירים בוושינגטון, לזמן מה, כדי לבלות זמן רב יותר עם ילדיה, החלטה שמשכה תשומת לב ציבורית. למרות זאת, נישואיה התפרקו, מאוחר יותר באותה שנה. שנתיים לאחר מכן, היא פגשה בבעלה הנוכחי, יושב ראש ומייסד חברת הרמן תעשיות לאומיות, חברה לציוד שמע, סידני הרמן. במקביל היא נשארה פעילה בפוליטיקה של המפלגה הדמוקרטית. ב-1992, נבחרה לראשונה לקונגרס עבור המחוז ה-36 של קליפורניה.
קריירה

היא החלה את הקריירה הפוליטית שלה בוושינגטון כשכיהנה כיועצת ראשית ומנהלת צוות של תת-ועדת הסנט למשפטים בנושא זכויות חוקתיות. היא גם כיהנה כיועצת מיוחדת של משרד ההגנה, סגנית מזכיר הממשלה תחת הנשיא ג'ימי קרטר ופרופסורית בכירה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). לאחר היבחרה לראשונה לקונגרס ב-1992, היא ייצגה את המחוז הנוכחי שלה בין 1993 ל-1999 לפני שעזבה את הקונגרס עבור המרוץ למשרת מושל קליפורניה. אחרי שהפסידה למועמד להיות המושל גארי דייוויס, היא לימדה זמן קצר מינהל ציבורי ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) לפני שהיא לקחה בחזרה את המושב שלה בבחירות של שנת 2000.
הרמן היא דמוקרטית המשתייכת ל"קואליציית הכלבים הכחולים", קבוצה של חברי בית הנבחרים הדמוקרטיים שהם מהאגף השמרני יותר של המפלגה וגם בו זמנית חברת הקואליציה הדמוקרטית החדשה, ארגון של חברי קונגרס דמוקרטיים שטוען למתינות יותר במפלגה הדמוקרטית, כולל בנושא הכלכלי לקידום עסקים.
קריירה > המחלוקת בוועדת המודיעין

בקונגרס ה-109, הרמן הייתה חברה בכירה של ועדת המודיעין של בית הנבחרים. באוקטובר 2006, החלו לעלות דיווחים כי הרמן הייתה תחת חקירה של ה-FBI בגין "לכאורה (עם העזרה של איפ"ק) גייסה תורמים עשירים לעשות לובי ישראלי, למי שהייתה אז מנהיגת המיעוט בבית הנבחרים (וכיום בתפקיד מנהיגת הרוב) ננסי פלוסי, בקידום שימור העמדה שלה כדמוקרטית הראשית בוועדת המודיעין של בית הנבחרים".
לפי כתבה בערוץ הטלוויזיה פוקס ניוז: "ה-FBI בודק טענות מאמצע 2005 שהרמן מקליפורניה, הדמוקרטית הראשית בוועדה הזמנית הקבועה של בית הנבחרים למודיעין, נתנה התחייבויות מפורשות לאמריקן איזראלי פאבליק קומיטי, איפ"ק, בתמורה לתמיכת הקבוצה במסע החיפושים שלה לשמר את המקום שלה בפאנל של המודיעין.
הוושינגטון פוסט מדווח שאחד מההתחיבויות האלה הייתה שבעבור העזרה של איפ"ק, היא תבקש מעובדי ציבור רפובליקנים בממשל להקל בחקירת שני לוביסטים לשעבר באיפ"ק המואשמים בהפרת חוק הריגול על ידי קבלת מידע ביטחוני לאומי והעברתו לעיתונאים ועובדי שגרירות ישראל בוושינגטון".
יו"ר בית הנבחרים פלוסי אז בחרה בסילבסטר ראייס להיות יושב ראש של ועדת המודיעין בקונגרס ה-110.
תומכים של הרמן מבקרים את ההחלטה. הם מצביעים לכך שהגבלות כהונה בוועדה לא נוגעות ליושב ראש או לחבר בכיר; יתרה מזאת, ההמלצה של ועדת ה-11 בספטמבר הייתה להאריך את הכהונות בפאנלים של המודיעין על מנת לטפח המשכיות וזיכרון ממסדי. ניוזוויק רמז כי:
בתוכנית של רשת CNN, "המהדורה המאוחרת", עם וולף בליצר, הרמן הגיבה להחלטה של פלוסי:
כשננסי פלוסי תודרכה על טכניקות החקירה החדשות של ה-CIA, כולל ווטרבורדינג (waterboarding), טכניקה שמדמה טביעה, ב-2002, ג'יין הרמן הייתה המתנגדת היחידה להסמכה של הטכניקות והגישה מכתב מסווג בפברואר, 2003, בהקשר לזה וכך דווח בוושינגטון פוסט ב-9 בדצמבר 2007:
בזמן המהפך של הדמוקרטים בבית הנבחרים של ארצות הברית ב-2006, ג'יין הרמן הייתה בטור לראשות ועדת המודיעין. ננסי פלוסי דילגה עליה ושמה את ראייס בראש ועדת המודיעין.
קריירה > עמדה בנושא החלטת בית הנבחרים 106

הרמן, שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-36 בדרום קליפורניה, הייתה אחת מבין היוזמים המקוריים של הצעת חוק 106 של בית הנבחרים של ארצות הברית, הקוראת לנשיא ארצות הברית להבטיח שמדיניות החוץ של ארצות הברית תשקף הבנה ראויה ורגישות בנוגע לנושאים הקשורים לזכויות אדם, טיהור אתני ורצח עם ממוסמך ברשומות של ארצות הברית הנוגעות לרצח העם הארמני.
הצעת החוק הזו הוצגה לבית הנבחרים באופן שנתי ובמספר מקרים נגררה לשולי השיקולים או שנתנו לה למות עקב לחץ מטורקיה למרות תמיכה נרחבת בקונגרס. ב-2007, יו"ר בית הנבחרים החדשה ננסי פלוסי, הפיחה חיים חדשים לתוך הצעת החוק כפי שהיא לעיתים קרובות הביעה את תמיכתה בזה. התרוצצו שאלות סביב האם היא למעשה תביא את זה לידי הצבעה, עד סוף ספטמבר, כשהוכרז שהצעת החוק תהיה רשומה להצבעה (וקרוב לוודאי שתעבור) בשימוע ועדת יחסי החוץ ב-10 באוקטובר. סימנים מההנהגה הצביעו על כך שזה יובא למליאה להצבעת הבית המלאה זמן קצר לאחר מכן. כאשר יותר מחצי מ-435 חברים בבית הנבחרים יזמו ותמכו בהחלטה, הצעת החוק הייתה צפויה לעבור בקלות.
בדרכם של ההצהרות האלה, הרמן כתבה מכתב ליושב ראש ועדת יחסי החוץ, טום לנטוס והחברה הבכירה בוועדה, איליינה רוס-להטינן, כשהיא מפצירה בהם להרוג את הצעת החוק:
בתגובה, מחאה שקטה הוצבה ב-6 באוקטובר 2007 על ידי פעילים ארמנים באירוע בלוס אנג'לס אשר בו ג'יין הרמן נאמה.
כחברה בתאגיד הפוליטי שקרויה מועצת ההנהגה הדמוקרטית, שמטרתה להזיז את המפלגה הדמוקרטית ממסרים פופוליסטיים (או למעשה אלו חברי מרכז המפה הפוליטית במפלגה הדמוקרטית שהם תומכי מה שהם קוראים "הדרך השלישית", בדיוק באותו מובן של הביטויי בעברית), הרמן שילבה עמדות יותר שמרניות בנושאים כלכליים עם עמדות הרבה יותר ליברליות בנושאים חברתיים. לדוגמה, היא הצביעה עם הרפובליקנים להגביל חוקים על פשיטת רגל של עובדי סגל, לרפורמה בתביעות משפטיות ולבטל את מס הרכוש. בנושאים החברתיים היא הצביעה נגד האיסור על הליך להפלה מאוחרת ובשמו הפלה של "לידה חלקית" (כשעובר בשלמותו מופל דרך צוואר הרחם ונושא ההפלות הוא נושא חם עבור השמרנים מבחינה דתית), תביעות משפטיות נגד יצרני כלי ירייה, "חוק הגנת הנישואים" (שמגדיר נישואים בין גבר ואישה בלבד, גם אם נישואים אלו מוכרים על ידי אחת המדינות) והאיסור על שידור מגונה.
קריירה > הגשת הצעת החלטת בית הנבחרים 1955

ג'יין הרמן חטפה ביקורת מהאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות (ACLU) ואחרים על הגשת החלטה 1955 שידועה גם כ"חוק מניעת הרדיקליות וטרור גידול מבית של שנת 2007", אשר עברה בבית הנבחרים ברוב של 4–404. ה-ACLU טוען שהצעת החוק כוללת מגבלות בלתי חוקתיות על חופש הביטוי וחופש האמונות. חלק נוגע מהחקיקה, חוק הסנאט 1959, הוגש על ידי הרפובליקנית ממיין, סוזאן קולינס.
ועדות

ג'יין הרמן מכהנת בוועדות בית הנבחרים של ארצות הברית הבאות:
הוועדה לביטחון פנים
תת-הוועדה לגבול ומענה לטרור גלובאלי וימי
תת-הוועדה למודיעין, שיתוף מידע והערכת סיכוני טרור (יושבת ראש)
הוועדה לאנרגיה ומסחר
תת-הוועדה לטלקומוניקציה והאינטרנט
תת-הוועדה לאנרגיה ואיכות האוויר
הערות שוליים

1 2  ג'יין הרמן, ביוגרפיה, לשונית - אודות ג'יין
1 2  ביוגרפיה של ג'יין הרמן, IMDb, מיני ביוגרפיה
↑  איאן מקלאב, תרומה חיונית לכתבה ה-FBI חוקר האם הרמן נתנה הבטחות לא ראויות לקבוצה הפרו ישראלית, פוקס ניוז, 25 באוקטובר 2006
↑  דן אגן החקירה על קשריה של הרמן עם איפ"ק אושרה, וושינגטון פוסט, 25 באוקטובר 2006
↑  אל תהיו בוטים כלפי הרמן, מאמר מערכת, לוס אנג'לס טיימס, 17 בנובמבר 2006
↑  מה לארוחת ערב? בוועדת המודיעין, זו צלחת מלאה של מחלוקות, ניוזוויק, הפניה לאתר הכללי - הקישור כנראה הוזז
↑  מלל תוכנית, CNN, המהודרה המאוחרת עם וולף בליצר, 10 בדצמבר 2006
↑  ג'ובי ווריק ודן אגן, גבעת הקפיטול תודרכה לגבי ווטרבורדינג ב-2002, וושינגטון פוסט, 9 בדצמבר 2007
↑  דיילי בריז, הפניה לאתר הכללי - הקישור כנראה הוזז
↑  סנקציות על ישויות רוסיות -- ג'יין הרמן (הרחבה מדבריה), הפדרציה של מדענים אמריקאים, 22 ביולי 1997
↑  המחוקקים תוקפים את ערב הסעודית, CNN, מדור "בתוככי הפוליטיקה", 19 במאי 2003
↑  ארצות הברית חייבת לעמוד איתנה כנגד קבוצות טרוריסטיות, הרמן אומרת, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה לעיתונות, 10 במרץ 2005
↑  הדמוקרטים מעלים חששות לגבי החרם של איחוד האמירויות הערביות כלפי ישראל, קשריהם עם חמאס, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה רשמית והעתק מכתב, 2 במרץ 2006
↑  הסטינג מוביל את ההאשמות כי עסקת דובאי מגביר את החרם הערבי כנגד ישראל, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה רשמית והעתק מכתב, 2 במרץ 2006
↑  ג'יין הרמן, בדוק את המראה האחורית שלך לפני שאתה נוסע, דה אגוניסט, 24 במאי 2006
↑  הצהרת הרמן בנוגע לחוק מניעת הטרור הפלסטיני, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה לעיתונות, 23 במאי 2006
↑  שארה קלייר פרנקל, התמודדות עם איראן היא קריטית לישראל, ג'רוזלם פוסט, מדור האיום האיראני, 19 בפברואר 2007
1 2  רפובליקנים ודמוקרטים תומכים בסנקציות נוקשות יותר על איראן, איזראקסט, מלל ואודיו, 19 בפברואר 2007
↑  הרמן נואמת נאום מרכזי על איראן באירוע של הקרן לאמריקה החדשה, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, מובאה של הנאום, 22 בפברואר 2007
↑  וקסלר ו-246 חברי קונגרס מפצירים באיחוד האירופי שלא לספק סיוע לממשלה הפלסטינית החדשה, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה רשמית והעתק מכתב, 21 במרץ 2007
↑  חוק מניעת תפוצת הנשק לאיראן לשנת 2007, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, רשימת היוזמים המשותפים לחוק, 25 בספטמבר2007
↑  ת'ומאס, חוק בית הנבחרים 1400, ספריית הקונגרס
↑  חוק מניעת תפוצת הנשק ליאראן, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, נאום מליאה, 25 בספטמבר 2007
↑  הרמן משבחת את ה-NIE, ג'יין הרמן - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה לעיתונות, 4 בדצמבר 2007
↑  ג'יין הרמן, לארצות הברית יש כלים למנוע איום מתעצם מהריגתו של מוע'ניה בסוריה, הודעה לעיתונות, 15 בפברואר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007356251805171  GND: 1204067562  LCCN: no2001083013  SNAC: w6301wzf  US Congress: H000213  VIAF: 24256620   WorldCat (עם VIAF): 24256620 
ג'יין הרמן עם ראש הממשלה אריאל שרון, בביקור בישראל (31 במאי 2005)
יהודה מלצר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1940 (בן 85 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יהודה מלצר (נולד בשנת 1940) הוא פילוסוף, עורך ומתרגם ישראלי. מייסד הוצאת הספרים "ספרי עליית הגג".
ביוגרפיה

נולד בישראל. בנו של המשורר והמתרגם שמשון מלצר ואחיהם של אביב מלצר ומולי מלצר. עם גיוסו לצה"ל התנדב מלצר לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר. כאיש מילואים בחטיבת הצנחנים 55 לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
סיים תואר ראשון, תואר שני ותואר שלישי.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית וערך את הרבעון הפילוסופי "עיון". בשנות ה-80 של המאה ה-20 היה ממייסדי תנועת יש גבול. הקים את הוצאת הספרים "אדם", שנסגרה כעבור זמן. בשנת 1988 ייסד את הוצאת הספרים "ספרי עליית הגג", המוציאה לאור ספרים בשלל נושאים, ובהם ספרי עיון בנושאי פילוסופיה, היסטוריה, פוליטיקה, וכן פרוזה מתורגמת, ספרי נוער וילדים וספרות מקור.
מלצר תרגם חלק מספרי יצחק בשביס-זינגר וערך חלק מספרי חיים סבתו. כמו כן ערך מספר ספרי פילוסופיה, ובהם: "על הפואטיקה לאריסטו" מאת קנת מק’ליש, "הפילוסופים הגדולים: מבוא לפילוסופיה המערבית" מאת בריאן מגי, ו'מבוא לפילוסופיה' נוסף "מה המשמעות של כל זה?" מאת תומאס נייגל. כמו כן תרגם ספרות ילדים קלאסית, בין השאר את הספר העץ הנדיב מאת של סילברסטיין. חלק מהספרים שיצאו בהוצאת "ספרי עליית הגג" נערכו או תורגמו בידי אחיו ד"ר אביב מלצר.
בשנת 2016 זכה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית.
חיים אישיים

מלצר מתגורר בתל אביב. בנו גלעד הוא אוצר ומבקר אמנות. בנו עילאי הוא מו"ל הוצאת הספרים ספרי עליית הגג ובתו נתלי מתעסקת בתחום.
פועלו הספרותי > מעריכותיו

אמת מארץ תצמח - חיים סבתו
בואי הרוח - חיים סבתו
כעפעפי שחר: מעשה בעזרא סימן טוב - חיים סבתו
לשון, מחשבה, חברה: קובץ מוקדש לזכרו של יהושע בר-הלל
על הפואטיקה לאריסטו - קנת מק’ליש
מה המשמעות של כל זה?:מבוא קצר מאוד לפילוסופיה - תומאס נייגל
תיאום כוונות - חיים סבתו
פועלו הספרותי > מתרגומיו

ארבי על האי - ויליאם סטייג
דוקטור דה סוטו - ויליאם סטייג
חיסול חשבונות - וודי אלן (יחד עם יוסף גרודזינסקי)
המבנה של מהפכות מדעיות - תומאס קון (1977)
העץ הנדיב - של סילברסטיין
הפילוסופים הגדולים: מבוא לפילוסופיה המערבית - בריאן מגי
חכמי חלם ותולדותיהם - יצחק בשביס-זינגר, הוצאת אדם, 1980
חשכה נראית: זיכרון של שיגעון - ויליאם סטיירון
לילה טוב ירח - מרגרט וייז בראון
עמוס ובוריס - ויליאם סטייג
פונדק האימה - יצחק בשביס-זינגר
הערות שוליים

↑  תמר רותם, עשֵֹה לך ליבוביץ, באתר הארץ, 15 בפברואר 2013
↑  תאיר שכנר רוכמן, חומות לא הולכות לאיבוד, באתר הארץ, 6 ביוני 2008
↑  גילי איזיקוביץ, מיכל פאר, יהודה מלצר ועמינדב דיקמן - בין זוכי פרס שרת התרבות ליצירה ספרותית, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309466305171  PLWABN: 9811498016605606  BnF: cb169976400 (data)  CiNii: DA01349632  GND: 1203148038  ISNI: 0000 0000 6835 704X  LCCN: no00024423  MusicBrainz: 0ead1dc7-5d59-42b9-b3c5-db242f2c3b03  NTA: 070433216  RERO: 02-A003582741  SUDOC: 079888585  VIAF: 193875239   WorldCat (עם VIAF): 193875239
מחנה ענתות

| --- | --- |

שלט פנייה למחנה ענתות ולהתנחלות עלמון
 מידע על המבנה
 סוג:  מחנה צבאי
 מיקום:  מזרח ירושלים
 תקופת הבנייה:  ?–1978
 בשימוש פעיל:  כן
 נשלט על ידי:   צבא הגנה לישראל
 בעלות נוכחית:  צבא הגנה לישראל
 שטח:  1.36 קמ"ר 
 פתוח לציבור:  לא
 קואורדינטות:  31°48′52″N 35°16′46″E﻿ / ﻿31.814527777778°N 35.279527777778°E﻿ / 31.814527777778; 35.279527777778
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) מחנה ענתות(למפת הרי ירושלים רגילה) מחנה ענתות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה ענתות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה ענתות
 
מחנה ענתות הוא מחנה צבאי של צה"ל, הנמצא באזור יהודה ושומרון, סמוך למחסום חיזמה ולכפר ענאתא הפלסטיני. מצפון למחנה עובר כביש 437 ומערבית לו עובר כביש הטבעת המזרחי. המחנה משמש כמרכז של יחידת מחסני חירום וכן כמפקדת גדוד ארז של חיל המשטרה הצבאית.
היסטוריה

המחנה תוכנן במקור בתוכנית אב ירושלים 1968 כאזור תעשייה לעיר, למרות שאינו בשטח המוניציפלי של העיר. בשנת 1970, החברה הכלכלית לירושלים כללה אותו בתוכנית הפיתוח שלה, אך הקמתו לא החלה בפועל. באוגוסט 1973, קיבלה ועדת השרים לענייני ירושלים המלצה להפקיע 2,000 דונם של אדמה בבעולות פרטית באזור לטובת הקמת אזור התעשייה. 
ראש עיריית ירושלים טדי קולק ביקש לספח את השטח לתחום העיר ולהעביר אליו את בית המטבחיים העירוני שהיה ממוקם בין שועפט לגבעה הצרפתית (במקום בו הוקם הדפו של הרכבת הקלה) והווה מטרד סביבתי.
בשנת 1978, דחה בג"ץ עתירה נגד הפקעת קרקעות מחנה ענתות, לאחר שהמדינה הודיעה שהתפיסה היא לצורך צבאי של הקמת מחנה ולא להקמת אזור תעשייה. זמן קצר אחר כך החלה הקמת המחנה במקום.
בתחילת שנות ה-2000 אירעו במחנה מספר מקרים של חדירות וגנבת ציוד.
במהלך מלחמת חרבות ברזל חשודים פלסטינים שהוחזקו במחנה ענתות טענו כי עברו התעללות. לדבריהם הם הוחזקו כשעיניהם מכוסות וידיהם אזוקות במשך שבועות.
הערות שוליים

↑  אזור תעשיה חדש יוקם על ידי החברה הכלכלית לירושלים, מעריב, 25 בפברואר 1970
↑  מוצע לתפוס 2000 דונם באיזור ענתות, דבר, 23 באוגוסט 1973
↑  טוביה מנדלסון, הבניינים מוקמים - על אף ההחלטות, דבר, 12 באוגוסט 1973
↑  מרכז תעשיה יוקם בענתות, דבר, 3 בספטמבר 1973
↑  בג"ץ דחה עתירה נגד תפיסת קרקעות בענתות, מעריב, 18 בדצמבר 1978
↑  ברוך קרא, גנבים חדרו לבסיס צה"לי דרך מוביל מים וגנבו אמצעי לחימה, באתר הארץ, 16 ביולי 2001
↑   הגר שיזף ובר פלג, עצורים עזתים מעידים: מעשי ההתעללות במתקני המעצר הצבאיים לא נגמרים בשדה תימן, באתר הארץ, 15 בינואר 2025
| בסיסי צה"ל במחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| בסיסים פעילים | אוגדת אזור יהודה ושומרון • מחנה אפיק • מחנה אריה • מחנה ברווז • מחנה בקעות • מחנה דביר • הר מנוח • הר עיבל • מחנה חורון • י"ג 503 (בעל חצור) • מחנה ישי • מבוא שילה • מג"ב יריחו • מול נבו • בסיס נבי מוסא • מחנה עופר • מחנה ענתות • מחנה עציון • מחנה פלס • מצודת יהודה • פלס נח"ל • מחנה קדום • שדמה • מחנה תבץ |  |
| בסיסים שנסגרו או שננטשו | בסיס אדוריים • בה"ד 4 • מחנה בזק • בט"ר חת"ם (שבי שומרון) • מחנה גדי • מחנה דותן • בסיס חמאם אל-מליח • מחנה חנן • מחנה יוסף • נח"ל צרי • בסיס סנור • מחנה קציף • מחנה שלח |  |
רוברט גרבס

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1942 פוסום טרוט, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בדצמבר 2021 (בגיל 79) דוארט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Robert Howard Grubbs 
 ענף מדעי:  כימיה אורגנית, כימיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונטיין ויו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת סטנפורד  Paducah Tilghman High School  אוניברסיטת פלורידה  בית הספר להנדסה ולמדע שימושי של קרן פו 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  אורן שרמן, Timothy M. Swager 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (2017)  George A. Olah Award in Hydrocarbon or Petroleum Chemistry (2017)  פרס רוג'ר אדמס בכימיה אורגנית (2011)  מדליית הזהב של המכון האמריקאי לכימאים (2010)  ACS Award for Creative Invention (2009)  Florida Inventors Hall of Fame  מדליית אוגוסט וילהלם פון הופמן (2005)  פרס נובל לכימיה (2005)  מדליית יובל המאה (2004)  פרס בריסטול-מאיירס סקוויב למחקר סינתזה אורגנית סינתטית (2004)  פרס טטרהדרון (2003)  מדליית בנג'מין פרנקלין  פרס לינוס פאולינג (2003)  עמית האגודה המלכותית לכימיה  Clarivate Citation Laureates (2003)  פרס ארתור קופ (2002)  פרס טולמן (2002)  מדליית בנג'מין פרנקלין (2000)  פרס הרמן מארק לכימיה פולימרית (2000)  עמית אלכסנדר פון הומבולדט  ACS Award in Polymer Chemistry (1995)  פרס הומבולדט  פרס האגודה האמריקנית לכימיה לכימיה אורגנומתכתית (1988)  פרס קמיל דרייפוס  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Helen O'Kane-Grubbs 
 
רוברט גרבס (באנגלית: Robert Grubbs;‏ 27 בפברואר 1942 – 19 בדצמבר 2021) היה כימאי אורגני אמריקאי, פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2005 ביחד עם ריצ'רד שרוק ואיב שובן על פיתוח זרז יעיל לתגובת מטתזה.
קורות חיים

גרבס נולד בקנטקי, ארצות הברית להווארד ופאייה. אביו היה מכונאי ואמו הייתה מורה בבית ספר יסודי. כשהיה בחטיבת הביניים נחשף לתחום הכימיה, ובמכללה (קולג') בחר ללמוד כימיה חקלאית. כשהיה באוניברסיטה הכיר באמצעות חבר את הכימיה האורגנית, ומאז ועד למותו הוא עסק בתחום. גרבס סיים את התואר הראשון באוניברסיטת פלורידה בשנת 1963, את התואר השני בשנת 1965 ואת הדוקטורט קיבל בשנת 1968 מאוניברסיטת קולומביה. ב-1978 עבר למכון הטכנולוגי של קליפורניה וכיהן בו כפרופסור לכימיה.
גרבס נפטר ב-19 בדצמבר 2021. הותיר אחריו אישה, הלן אוקיין, ושלושה ילדים.
תגליות מדעיות

התגלית המדעית החשובה שעליה זכה גרבס בפרס נובל לכימיה בשנת 2005 החלה בשנות ה-50, אז גילו במפעל נפט את המטתזה, משמעות המילה מטתזה היא "החלפת מקומות" וועדת נובל המשילה אותה לריקוד זוגות שבו מחליפים הרוקדים את בני זוגם, רק שבמקרה זה ה"זוגות" הם חומרים המכילים קשר כפול בין שני אטומי פחמן (אלקנים). בתגובה מגיבים שנקשרים כפולים זה עם זה, נפתחים ונקשרים מחדש תוך כדי החלפת המתמירים (הקבוצות הקשורות לאטומי הקשר הכפול), אך לא ייחסו לה חשיבות רבה. בשנות ה-70 איב שובין, שזכה יחד עם גרבס בפרס נובל, הסביר לפרטי פרטים את התופעה והראה תרכובות מתכתיות אשר יכולות לשמש כזרזים (קטליזטורים) ולאפשר את קיומה של המטתזה. בשנות ה-90, ריצ'רד שרוק, שזכה גם הוא יחד עם גרבס בפרס נובל, הצליח למצוא תרכובת מתכתית שיכולה לשמש כזרז יעיל, אולם יכולתו של הזרז נפגעת בנוכחות אוויר. כשנתיים אחריו פיתח גרבס זרז יעיל יותר, אשר לא נפגע בנוכחות אוויר, ועל כך קיבל את פרס נובל. תגליתו של גרבס פתחה את שיטת המטתזה לשימושים נרחבים יותר, וכיום היא משמשת להכנת חומרים אורגניים, בעיקר בתעשיית התרופות והפלסטיקה. תגלית זו חוללה מהפכה בתחום הכימיה האורגנית מפני שבזכות המטתזה ייצור החומרים האורגניים הוא יעיל יותר, בתנאים יותר נוחים, ומזהם הרבה פחות את הסביבה.
משה גור

משה (צ'יקו) גור (נולד ב-24 באוקטובר 1937) הוא איש ציבור, חבר הוועד המנהל של המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, וכדורסלן עבר. לשעבר מנכ"ל קרן היסוד - המגבית המאוחדת לישראל, מזכיר הוועדה לחגיגות יום העצמאות של ישראל והוועדה לחגיגות שנת ה-20 למדינת ישראל.
ביוגרפיה

נולד ברחובות. התחנך ולמד בירושלים בבית הספר היסודי בית חינוך על שם חיים ארלוזורוב והתיכון ליד האוניברסיטה. היה חבר בקיבוץ יזרעאל. למד גאוגרפיה והיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1962–1966.
גור היה שחקן בליגה לכדורסל בהפועל ירושלים בשנים 1959 עד 1966.
בין השנים 1967 עד 1970 היה מזכיר הוועדה לחגיגות יום העצמאות של ישראל והוועדה לחגיגות שנת ה-20 למדינת ישראל. בין השנים 1970 עד 1974 היה סגן מנהל מחוז ירושלים במשרד הקליטה. היה שליח קרן היסוד - המגבית המאוחדת לישראל ללונדון בשנים 1974–1979. עם שובו עבר מספר תפקידים בקרן היסוד והתמנה כמנכ"ל הקרן בשנת 1991. הוא כיהן בתפקיד עד שנת 1997.
עם יציאתו לגמלאות הפך לפעיל בארגון המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, נבחר להיות חבר הוועד המנהל של המועצה ויו"ר ועדת הסיורים שלה.
חייו האישיים

משה (צ'יקו) גור נשוי ואב לבן ובת.
הערות שוליים

↑  משה (צ'יקו) גור באתר הפועל ירושלים
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'וני לואיס

| --- | --- |

ג'וני לואיס, 2007
 לידה:  29 באוקטובר 1983 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 התאבד:  26 בספטמבר 2012 (בגיל 28) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jonathan Kendrick Lewis 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2000–2012 (כ־12 שנים) 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן קנדריק "ג'וני" לואיס (באנגלית:  Jonathan Kendrick "Johnny" Lewis;‏ 29 באוקטובר 1983 - 26 בספטמבר 2012) היה שחקן אמריקאי-יהודי שהתפרסם בזכות תפקידיו בסדרה "ילדי האנרכיה" ובסרטים "הודעה קטלנית" ו"הנמלטות".
ביוגרפיה

לואיס נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה בשכונת שרמן אוקס, בנם האמצעי של מייקל ודיוונה לואיס. בן למשפחה יהודית בעלת זיקה לסיינטולוגיה. לאחר סיום לימודי התיכון, עזב את הבית בגיל 18 במטרה לפתוח בקריירת משחק.