stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעטפת בואנוויל
פירוט המרכיבים המופיעים על המעטפה > שלב ה' – המכתב מטופל בבית הדואר הצרפתי של יוקוהמה

כאשר נמסר המכתב לידיו של פקיד הדואר הצרפתי, הוא ביטל את שני הבולים הצרפתיים באמצעות חותמת ביטול בצורת מעוין המורכב מנקודות, שבה שולב המספר המזהה 5118. בנוסף הטביע הפקיד את חותמת האותיות PD, המציינת כי עלות המשלוח שולמה במלואה עד ליעד. לצד הבולים הטביע הפקיד את חותמת התאריך "YOKOHAMA 3 JUIN 73 BAU FRANCAIS". החותמת הוטבעה ב-3 ביוני, ולמחרת בבוקר הועלה המכתב על סיפון הספינה מנזלה.
פירוט המרכיבים המופיעים על המעטפה > שלב ו' – המכתב מטופל על סיפון הספינה "מנזלה" (Menzaleh)

פקיד הדואר שפעל על סיפון ה"מנזלה" הטביע ב-4 ביוני את חותמת הדואר המתומנת של הספינה, על צידה האחורי של המעטפה, לצד הבולים.
הספינה הובילה את המכתב עד לנמל הונג קונג, שם הורד שק הדואר אל החוף והמתין להעלאתו לספינה אחרת.
פירוט המרכיבים המופיעים על המעטפה > שלב ז' – המכתב מטופל על סיפון הספינה "פיהו" (Peiho)

הספינה הצרפתית "פיהו" הפליגה ב-8 ביוני מנמל שאנגחאי שבסין לכיוון נמל מרסיי שבצרפת. בדרך עצרה הספינה במספר נמלים ואספה נוסעים ודברי דואר. במועד לא ידוע עגנה הספינה בנמל הונג קונג, והעלתה על סיפונה את שק הדואר שהכיל את מכתב בואנוויל.
פקיד הדואר שפעל על סיפונה של "פיהו", הטביע ב-14 ביוני את חותמת הדואר של הספינה,
על צדה האחורי של המעטפה, מתחת לזו של "מנזלה". "פיהו" פקדה במהלך הפלגתה גם את נמלי בטאוויה (19 ביוני) ומאוריציוס (26 ביוני), ועגנה ב-21 ביולי בנמל מרסיי שבצרפת.
פירוט המרכיבים המופיעים על המעטפה > שלב ח' – חלקו האחרון של המסע

לאחר שהגיעה אל נמל מרסיי, הועמסה מעטפת בואנוויל על רכבת הדואר שנסעה דרך ליון ופריז לעבר נמל קאלה שבצפון צרפת. שם הועלתה המעטפה על ספינה שהובילה אותה לנמל דובר שבדרום אנגליה. בדובר הועמסה המעטפה על רכבת שהובילה אותה אל תחנת היעד, סניף הדואר של העיירה סנט אולבנס, כ-32 קילומטרים צפונית לעיר לונדון. המעטפה הגיעה לשם ב-24 ביולי 1873.
פקיד הדואר של סנט אולבנס השלים את יצירת המעטפה המוכרת לנו כיום, בהטביעו בצידה האחורי מתחת לחותמת של "פיהו" את חותמת ההגעה לעיר. החותמת הוטבעה באופן חלקי, אולם ניתן לראות בבירור את הכיתוב "Y 24/73".
סוף דבר

חמישים ושמונה יום ארך מסעה של מעטפת בואנוויל מאחוזת יאמטו שבטוקיו אל סנט אולבנס שבהרטפורדשייר. נוהלי העבודה הקפדניים שעל פיהם פעלו שירותי הדואר הרבים, הותירו את רישומם על גבי המעטפה ויצרו את המסמך הייחודי. ככל הנראה, מעטפת בואנוויל היא המעטפה המוקדמת ביותר שנשלחה על פי נוהל המעטפות הכפולות ונותרה בידינו, והיא נחשבת לאחד הפריטים הבולאיים החשובים בתולדות הדואר של יפן.
לקריאה נוספת

Matsumoto Jun Ichi, An 1873 Franco-Japanese Combination Cover of a Different Kind, in: Japanese Philately, Vol 55: No.1, February 2000, pp. 16-22
משה רימר, "להביט בפרטים הקטנים", בתוך: שובל - מגזין הבולאים בישראל, גיליון 87, נובמבר 2011, עמ' 10–14
מערכות הדואר הזר ביפן במאה ה-19 (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Family Line and Life of Charles Alfred Chastel de Boinville
↑  Olive Checkland, Britain's Encounter with Meiji Japan, 1868-1912, p. 299, note 38
↑  Matsumoto Jun Ichi, An 1873 Franco-Japanese Combination Cover of a Different Kind, in: Japanese Philately, Vol 55: No.1, February 2000, p. 18
1 2 3 4 5 6  Matsumoto Jun Ichi, An 1873 Franco-Japanese Combination Cover of a Different Kind, in: Japanese Philately, Vol 55: No.1, February 2000, p. 17
↑  Douglas Howland, International Law and Japanese Sovereignty: The Emerging Global Order in the 19th Century, 2016, p. 80-83
↑  Foreign Mail Post offices in Japan
1 2 3  Matsumoto Jun Ichi, An 1873 Franco-Japanese Combination Cover of a Different Kind, in: Japanese Philately, Vol 55: No.1, February 2000, p. 22
↑  Matsumoto Jun Ichi, An 1873 Franco-Japanese Combination Cover of a Different Kind, in: Japanese Philately, Vol 55: No.1, February 2000, p. 19
↑  Japan Sakura PC6 Tanao Fancy Cancel w/Osaka N1B1 8/8/14
↑  Matsumoto Jun Ichi, An 1873 Franco-Japanese Combination Cover of a Different Kind, in: Japanese Philately, Vol 55: No.1, February 2000, p. 21
↑  Paid to destination
↑  YOKOHAMA 4 JUIN 73 PAQ. FR. No. 2
↑  LIGNE 14 JUIN 73 PAQ. FR. No. 8
↑  London Times, 23 July 1873
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
הבולים היפנים שהודבקו על ידי בואנוויל והוחתמו בבית הדואר בטוקיו
הבולים הצרפתים שהודבקו בבית הדואר היפני ביוקוהמה והוחתמו בבית הדואר הצרפתי ביוקוהמה
חותמות מעבר שהוטבעו על המעטפה לאורך נתיב מסעה
נאשוויל (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  רוברט אלטמן
 הופק בידי:  רוברט אלטמן
 תסריט:  ג'ואן טיוקסברי 
 שחקנים ראשיים:  נד ביטי קית' קאראדין ג'רלדין צ'פלין רוני בלקלי לילי טומלין
 מוזיקה:  ריצ'רד בסקין 
 צילום:  פול לומן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ABC Entertainment 
 חברה מפיצה:  פרמאונט 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 ביוני 1975
 משך הקרנה:  159 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית, סרט מוזיקלי, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   nashville
 פרסים:  אוסקר על שיר הנושא
 דף הסרט ב־IMDb
 
נאשוויל (באנגלית: Nashville) הוא סרט קולנוע מוזיקלי משנת 1975 שביים רוברט אלטמן. הסרט עוקב במשך סוף שבוע אחד אחר עשרים וארבע דמויות שונות שהסיפורים שלהן מתערבבים זה בזה, על רקע בירת טנסי, נאשוויל, שהיא גם בירת הקאנטרי האמריקנית. רבים סוברים שהסרט מהווה את פסגת היצירה של אלטמן כבמאי קולנוע, הן מבחינת הביקורת הנוקבת שבו, והן מבחינת העשייה שלו.
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, ביניהם לסרט, לבמאי (אלטמן), לשתי שחקניות משנה (לילי טומלין ורוני בלקלי) וכן זכה בפרס אחד, על שיר הנושא של הסרט I'm Easy, שנכתב בידי קית' קאראדין.
עלילה

במהלך סופשבוע אחד בעיר נאשוויל שבטנסי, מתקבצים שלל דמויות שלכל אחת קשר מסוג זה או אחר למוזיקת הקאנטרי. חלק הם אמני צמרת או שוליים בקהילה, חלק מעריצים של המוזיקאים, וחלק הם אמנים מסוגים שונים כמו שחקנים המקושרים לחוג המוזיקאים. דרך העלילה המורכבת של עשרים וארבע דמויות שונות, מתקבלת תמונה חברתית לא הולמת ואף מעט צורבת את העין של תככים בין מוזיקאים שונים, סחטנות פוליטית ותאבת בצע, כאשר ברקע לכל ההתרחשויות קיים מועמד רדיקל הרץ לנשיאות בשם האל פיליפ ווקר, אשר מטיף על שינויים חברתיים ושנוכחותו מאפילה על כל העלילה (אם כי לאורך כל הסרט הוא לא נראה כלל).
סקירה כללית

תסריט הסרט נכתב בידי ג'ואן טאווקסבורי, אך כמו רבים מסרטיו של אלטמן, רעיונות מקוריים משל עצמו ואלתורים היוו חלק חשוב בתהליך, כאשר השחקנים בסרט התבקשו לכתוב ולבצע את השירים של עצמם. כמו כן, חלק מהסרט נותק לחלוטין מהתסריט המקורי, כאשר אלטמן נתן לשחקנים יד חופשית במונולוגים שלהם, וכן צילומים מסוימים בוצעו בלי ידיעתם כלל. הייחוד של הסרט הוא באופן בו לא קיימת דמות או עלילה מרכזית אחת, אלא עלילה אישית של דמות אחת או שמספר דמויות יוצרות עלילה משלהן, כאשר בסופו של דבר הסרט מהווה קולאז' קולנועי שמשלב מספר רב של נקודות מבט על כל הדמויות, בלי שגורעים מאף אחת מהן.
רוב הדמויות בסרט מבוססות על אמני קאנטרי אמיתיים: הייבן המילטון, המגולם בידי הנרי גיבסון, הוא שילוב בין רוי אקאף, האנק סנואו ופורטר ווגונר; ברברה ג'ין המגולמת בידי רוני בלקליי מבוססת על לורטה לין; זמר הקאנטרי השחור טומי בראון מבוסס על צ'ארלי פרייד וכמו כן שלישיית הפולק בסרט מבוססת על השלישייה "פיטר פול ומרי", וכן הלאה.
התקציב השמן של הסרט איפשר לאלטמן לביים סרט באורך של ארבע שעות, ועוזר הבמאי, אלן רודלף, הציע ליצור גרסאה מורחבת לסרט שיופץ בשני חלקים: Nashville Red ו-Nashville Blue. אולם, הסרט לבסוף נותר סרט אחד באורך של שעתיים ויותר. רשת ABC הציעה ליצור מיני סדרה בת עשרה פרקים המבוססת על הקטעים שלא הגיעו לסרט הסופי, אך התוכניות לפרויקט בוטלו. הקטעים שנחתכו מהסרט לא הוספו לגרסת ה-DVD.
מיד לאחר יציאתו לאקרנים, הסרט זכה לתגובות עוינות ולסלידה מצד קהילת מוזיקת הקאנטרי החזיתית, כאשר אמנים רבים טענו שהסרט בז לזרם המוזיקלי בו הם חברים וכן שהוא מציג אותם באור גרוטסקי. על אף זאת, שירי הסרט זכו מאז לפופולריות מסוימת בקרב חוגי מוזיקת קאנטרי אלטרנטיביים. בשנת 2002, הוצא אלבום מחווה לסרט שכלל גרסאות כיסוי לשירים שבו בידי אמנים קנדיים.
הדמויות

לאור העובדה שהעלילה של הסרט אינה עוקבת אחר דמות אחת, נוצר מצב בו כל דמות מבין הרבות שבסרט וההתרחשות שסביבה מתמזגת עם שאר הדמויות, אשר ביחד מרכיבות את העלילה:
הייבן המילטון (הנרי גיבסון) - מוזיקאי פולק יהיר ונערץ, בעל ניסיון בתחום ובעל זיקה לערכים ישנים ומסורתיים בשיריו.
ברברה ג'ין (רוני בלקלי) - זמרת קאנטרי זוהרת מהנערצות ביותר. על אף התהילה וההערצה הרבה, ברברה ג'ין היא אדם בודד ללא חברים אמיתיים או אדם לפתוח בפניו את הלב. הדבר מוביל להתמוטטויות עצבים תכופות בקרבה.
בארנט (אלן גארפילד) - בעלה של ברברה ג'ין והסוכן שלה, אשר מתנהג אליה בניכור כמו כל אחד אחר.
ג'ון טריפלט (מייקל מרפי) - היחצ"ן של המועמד הרדיקל לנשיאות, האל פיליק ווקר, אשר מנסה לגייס כמה שיותר מוזיקאים בשביל הופעה לקידום הקמפיין שלו.
טומי בראון (טימותי בראון) - מזמרי הקאנטרי השחורים הבודדים, אשר סובל מביקורות בעקבות פעילותו בז'אנר מוזיקלי שלא מחמיא לשחורים.
טום פרנק (קית' קאראדין) - חבר בשלישית פולק, אשר אינו מרגיש כי ממצה את כישרונו בהרכב, ורודף שמלות מושבע.
מרי (כריסטינה ריינז) - חברה בשלישייה עם טום אשר מנהלת עמו רומן מהצד.
ביל (אלן אף. ניקולס) - החבר השלישי בהרכב, בעלה של מרי, אשר מאחורי גבו היא וטום מנהלים את הרומן.
לנאה ריס (לילי טומלין) - עומדת בראש מקהלת גוספל ואם לשני ילדים חרשים. מחוזרת על ידי טום ובסופו של דבר נענית לו.
דלברט ריס (נד ביטי) - עורך דין של אולפן הקלטות, ממולח ותאב בצע. בעלה של לנאה המגלה על הרומן שהיא מנהלת, מה שמערער על כבודו.
סו-לין גיי (גוון וולס) - מלצרית צעירה, חולמת על קריירה מוזיקלית על אף חוסר כישרון מוחלט בשירה. משפילה את עצמה בפני גברים על מנת לזכות להופיע לצד ברברה ג'ין, לאחר שהובטח לה הדבר על ידי דלברט.
וייד קוליי (רוברט דוקיי) - עובד יחד עם סו-לין, ומנסה להעמיד אותה על חוסר היכולת שלה בשירה. מהווה את דמות השוטה טוב הלב של העלילה.
באד המילטון (דייב פיל) - בנו של הייבן המילטון החולם על קריירה מוזיקלית משל עצמו, בעוד אביו דוחף אותו לניהול עסקיו שלו.
אופאל (ג'רלדין צ'פלין) - דוקומנטריסטית בריטית המנסה למצוא סיפור לסרט במהלך סוף השבוע הגדוש בידוענים.
אלבקרק/ וויניפרד (ברברה האריס) - צעירה כשרונית המנסה להתברג במאמצים רבים בתעשיית המוזיקה.
סטאר (ברט רמסן) - בעלה של וויניפרד, ממנו היא ברחה, אשר לכל אורך הסרט מנסה לתפוס אותה.
ליידי פרל (ברברה בקסליי) - סוכנת מוזיקאים מצליחה, תומכת נלהבת של ג'ון פ. קנדי המנוח.
קוני וייט (קארן בלק) - זמרת קאנטרי מצליחה ומצועצעת, אשר מנסה להתעלות על ההצלחה של ברברה ג'ין.
האופנוען (ג'ף גולדבלום) - רוכב אופנוע תלת גלגלי, שתקן וחובב קסמים.
טוראי גלן קלי (סקוט גלן) - חייל בצבא האמריקני, עוקב ללא הפסק אחר ברברה ג'ין בעקבות האובססיה של אמו אליה.
מר גרין (קינן ווין) - קשיש מקומי שמעביר את רוב זמנו בבית חולים לצד אשתו הגוססת.
אל. איי ג'ואן/ מרתה (שלי דובאל) - צעירה נהנתנית ואנוכית, אחייניתו של מר גרין אשר לא מתייחסת כלל למצב משפחתה.
קני פרייז'ר (דייוויד הייווארד) - צעיר מעורער נפשית המתכנן התנקשות בחייה של ברברה ג'ין.
נורמן (דייוויד ארקין) - נהג פרטי של מפורסמים, המסתכל על האנשים ועל המתרחש בבלבול מוחלט.
טריוויה

פעלול קולנועי ידוע של אלטמן, להציג שחקנים מפורסמים בפני עצמם כחלק מהדמויות, זוכה לביטוי גם בסרט הנוכחי, בהופעתם של אליוט גולד וג'ולי כריסטי.
בשנת 1980 רבים היפנו אצבע מאשימה כלפי אלטמן ברצח ג'ון לנון, מאחר שבנאשוויל הוצג המקרה הראשון בו מוזיקאי מפורסם עובר התנקשות בידי מעריץ. אלטמן מצידו, טען שהדבר לא היווה עידוד למעשים מסוג זה, אלא להפך, קריאת אזהרה מפניהם.
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "נשוויל", עמ' 225–228
סבסטיאן פריי

סבסטיאן פריי (נולד ב-18 במרץ 1980 בת'ונון-לה-באן) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער.
פריי החל את הקריירה שלו במועדון הצרפתי קאן בשנת 1997, בגיל 17. לאחר שתי עונות מרשימות ומבשרות טוב, הוא עבר לאיטליה לשחק בשורותיה של אינטר מילאן, ולאחר שנתיים במילאנו הוא עבר לשחק בפארמה בקיץ 2001, באותה עונה בה זכה עם קבוצתו החדשה בגביע האיטלקי.
הוא קיבל זימון ראשון לנבחרת הצרפתית למשחק מול פולין בנובמבר 2004, אך לא שותף במשחק עצמו. פריי הצטרף לפיורנטינה בהשאלה לעונת 2005-2006, וחתם רשמית בקבוצה בסופה של אותה העונה אחרי שהציג תצוגות שוער מרשימות והפך לאחד מעמודי התווך של הרכב פיורנטינה יחד עם חבריו לסגל כריסטיאן ברוקי, סטפנו פיורה ולוקה טוני.
פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בטורניר המוקדמות של יורו 2008 במשחק נגד אוקראינה ב-21 בנובמבר 2007, המשחק הסתיים בתיקו 2-2, לאחר שספג שער שוויון מאוחר מרגליו של אנדריי שבצ'נקו. ב-13 בדצמבר 2007 פריי סבל מפציעה במיניסקוס שקיבל במהלך אימון, ועבר ניתוח בברך יום למחרת. הוא חזר במשחק הניצחון של פיורנטינה 2-1 נגד פארמה ב-13 בינואר 2008, לאחר שהושבת לחודש.
בשנת 2011 חתם פריי בגנואה. ביולי 2013 חתם פריי בבורסאספור הטורקית. לאחר ששימש כשוער ראשון בעונתו הראשונה בקבוצה, לא זכה פריי לדקות משחק בעונת 2014/2015, ובסיומה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
סבו של פריי, אנדרה פריי, היה שחקן צרפתי בינלאומי, ואביו, ריימונד, היה גם שוער כדורגלן מקצוען. אחיו הצעיר ניקולה כדורגלן אף הוא.
ניתוח העשרה של קבוצות גנים

ניתוח העשרה של קבוצות גנים (GSEA) (נקרא גם ניתוח העשרה תפקודית או ניתוח העשרה של מסלולים ביולוגיים) הוא שיטה לזיהוי מחלקות של גנים או חלבונים שמיוצגים יתר על המידה בקבוצה גדולה של גנים או חלבונים, ועשוי להיות להם קשר עם פנוטיפים שונים (למשל דפוסי גדילה שונים של אורגניזם או מחלות). השיטה משתמשת בגישות סטטיסטיות כדי לזהות קבוצות גנים מועשרות או מדוללות באופן משמעותי סטטיסטית.
טכנולוגיות ריצוף רנ"א ותוצאות פרוטאומיקה מזהות לעיתים קרובות אלפי גנים. חוקרים המבצעים ניסויים בתפוקה גבוהה שמניבים קבוצה של גנים (לדוגמה, גנים שמתבטאים בצורה דיפרנציאלית בתנאים שונים) רוצים לעיתים קרובות לקבל פרופיל תפקודי של אותה קבוצת גנים, על מנת להבין טוב יותר את התהליכים הביולוגיים הרלוונטיים (התהליכים המשתנים בין שני תנאי הניסוי). ניתן לעשות זאת על ידי השוואת קבוצת הגנים שהתקבלו בניסוי לכל אחת מקבוצות הגנים המקושרות למונחים באונטולוגיה של הגן. ההשוואה מתבצעת באמצעות בדיקה סטטיסטית, בדרך כלל מבחן היפרגאומטרי, שבודק האם קבוצת הגנים שהתקבלו בניסוי מועשרת יתר על המידה (באופן משמעותי סטטיסטית) בגנים המקושרים לכל אחד מהמונחים.
לדוגמה: חוקרת השוותה בניסוי בין רקמת לבלב סרטנית לבין רקמת לבלב בריאה. היא קיבלה רשימה של 100 גנים המתבטאים יותר ברקמה הסרטנית יחסית לבריאה (באופן משמעותי סטטיסטית). כעת היא רוצה לברר האם התהליך הביולוגי neurotrophin TRK receptor signaling pathway מקושר לסרטן הלבלב. לתהליך זה מקושרים 1294 גנים באונטולוגיה של הגן: GO:0048011. נניח שיש סה"כ 10000 גנים. אם אין שום קשר בין סרטן הלבלב לתהליך הביולוגי, נצפה שבקבוצת הגנים מהניסוי יהיו 1294/10000*100=~13 גנים המקושרים לתהליך הביולוגי. אם נקבל יותר מ-13 גנים, סימן שקבוצת הגנים מהניסוי מועשרת יתר על המידה בגנים המקושרים לתהליך הביולוגי. על מנת לבדוק אם העשרה זו היא משמעותית סטטיסטית, ניתן להשתמש במבחן ההיפרגאומטרי.
הערות שוליים

↑  Subramanian A, Tamayo P, Mootha VK, Mukherjee S, Ebert BL, Gillette MA,  et al. (באוקטובר 2005). "Gene set enrichment analysis: a knowledge-based approach for interpreting genome-wide expression profiles". Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America. 102 (43): 15545–15550. doi:10.1073/pnas.0506580102. PMC 1239896. PMID 16199517. {{cite journal}}:  (עזרה)
סבסטיאן פרנסיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בספטמבר 1989 (בן 35) מרלו, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 פרופיל ב-IMDb
 
סבסטיאן פרנסיני (בספרדית: Sebastián Francini;‏ נולד ב-8 בספטמבר 1989) הוא שחקן ארגנטינאי.
פרנסיני מוכר בזכות השתתפותו בטלנובלה של כריס מורנה: "קטנטנות".
ביוגרפיה

פרנסיני נולד בעיירה מרלו בפרובינציית בואנוס איירס.
הוא זכה לפרסום ששיחק בסדרה "קטנטנות", שבתחילה גילם את דמותו של נאצ'ו ומהעונה החמישית עד העונה השביעית גילם דמות את דמותו של סבסטיאן; הוא זכה על תפקידו בפרס הטלוויזיה הארגנטינאי "Premios Martín Fierro", בנוסף הוא גם שיחק בסרט המבוסס על הסדרה; במסגרת תפקידו בסדרה גם הגיעה לביקור בישראל.
ב-2007 שיחק בטלנובלה "רומאו ויוליה".
הוא לקח חלק במספר הפקות לתיאטרון וביניהן "הנסיך הקטן".
נאורה שם שאול

נאורה שם שאול (ידועה גם כ"נאורה שם"; נולדה ב-1954) היא סופרת, עיתונאית, אמנית דיגיטלית, מתכנתת ופעילת אינטרנט וקוד פתוח מאז שנות השמונים ופעילה בדרך הבודהיסטית של Engaged Dharma; מייסדת ועורכת כתב העת "זומביט" ובין הראשונים בישראל לכתוב וללמד על תרבות הרשת (תרבות דיגיטלית) בבמות שונות. בשנים האחרונות היא מלווה רוחנית של חולים סופניים. ספרה, "רומן דיגיטלי", ראה אור ב-1993, מתרחש כולו ברשתות מחשבים ונחשב לספר העברי הראשון בסוגת הסייברפאנק שנכתב בעברית. ארגנה את כנס ההאקרים הראשון בישראל (Y2HACK). ב-2000 בחר בה העיתון ידיעות אחרונות כאחת מעשרת "שליטי הרשת", עשרת האנשים המשפיעים על האינטרנט בישראל.
ביוגרפיה

נאורה שם שאול נולדה לתמר ובן-ציון פוקס. אביה פרופסור לכימיה באוניברסיטת תל אביב ואמה ספרנית. היא גדלה בחיפה, בוסטון והרצליה. לה אח צעיר, עדן, פעיל שלום וסמנכ"ל בכל זכות. במהלך שנות השבעים והשמונים עבדה כמתכנתת בחברות תוכנה (בהן Big Corporate America). עסקה באמנות סייברית (אנ') והציגה במספר תערוכות. מתכנתת ומקימת אתרי אינטרנט. העלתה לרשת את כל כתבי חנוך לוין, אורי אבנרי, בית עגנון, צבי ינאי, גולדה מאיר ויעקב הכט. ב-1997 הייתה היועצת הטכנולוגית של תוכנית טלוויזיה החינוכית בת 13 הפרקים "חיים על המסך: טלוויזיה ואינטרנט" בהנחיית יואב בן דב. והייתה המרואיינת בשני פרקים שלמים.
הייתה בעלת טור בהעיר בו היה לה מדור סייבר על מציאות מדומה. בקפטן אינטרנט בהארץ היה לה טור על אינטרנט ופרטיות ברשת (בו כתבה גם ביקורות ספרים והגות), הייתה בעלת טור על פשעי מחשב בעיתון 'שישי' בעריכת אדם ברוך, בעלת מדור "מחשבים ומשחק" בעיתון חדשות והייתה בעלת מדור שבועי "אשת רשת" בעיתון גלובס ובעיתון 'בנקאות'. כתבה במסע אחר, בכתב העת משקפיים ובכתב העת "שירת המדע" בהוצאת מכון ויצמן ובעריכת יבשם עזגד, בכתב העת "אאוריקה: ילדים בעידן הידע" בהוצאת רמות - אוניברסיטת תל אביב. ובכתב העת "אטמוספירה" של אל על. ייסדה ובשנים 1994–1997 הייתה העורכת הראשית של כתב העת זומביט.
פרסמה הקבץ מאמרים על הקוד הפתוח בשם "הקתדרלה והבזאר" בשנת 2004 בהוצאת 'התעוררות' ובהם החיבור בשם זה מאת אריק ס. ריימונד, בו חיברה את פרק המבוא, "קוד פתוח כתפישת עולם".
לימדה בהקבץ תרבות דיגיטלית באוניברסיטת תל אביב (בה היה לה מינוי כמקבילה למרצה בכיר), במדרשה לאמנות, באוניברסיטה הפתוחה, שנקר, אורט ישראל ובית ברל. הרצתה בנושא אסתטיקת מחשב בכנס בדאגשטול גרמניה, ממנו פורסם מאמר מדעי. ארגנה את Y2HACK, שני כנסי ההאקרים הראשונים בישראל והרצתה בהם.
ביוגרפיה > ספרות ואמנות

ב-1976 כתבה את השיר "יש לי אח קטן" שביצע אריק איינשטיין ונכלל בתקליט "ילדים" בהלחנת שם טוב לוי. ב-1982 ערכה וחרזה את "קלאסיטף" – תקליט מוזיקה קלאסית לילדים המלווה בקריינות של יוסי גרבר וגליה ישי.
פרסמה סיפור באנתולוגיה "דפי עשב: חשיש בספרות העולם" בהוצאת חרגול בעריכת דן דאור.
ב-1994 השתתפה בתערוכת מחשבים ראשונה בגלריה קלישר חמש, בבית הספר לאמנות קלישר, באוצרות הורית פלד. במסגרתה יצרה מיצב ששאב השראה משירו של מאיר ויזלטיר "קרע את השיר": מסדרון חשוך ובקצהו סרטון של דפים מדפדפים של הספר "רומן דיגיטלי". כשהצופה התקרב, הדף בסרטון נקרע, התקפל, התקמט ונפל לסל האשפה המלא ירקות קרועים ומקומטים.
בשנת 2003 יצרה את "מדיאה אקס", מופע אינטראקטיבי שהשתתף בפסטיבל עכו ופסטיבל מאנהיים.
ב-2005 יצרה והציגה את "שפת-אם" – אוסף שירה שהתפרסם בקובץ איגוד המשוררים, הונגש לקהל באירוע ההשקה באמצעות אווטאר שהקריאה את השירים בקולה המסונתז.
בשנת 2016 הייתה מיוצרי המיצב האינטראקטיבי "אלונלי", המאפשר לחוות בדידות במרחב ציבורי, שהציג בכנס פרינט-סקרין במדיטק באוצרותו של ליאור זלמנסון ואחר-כך במוזיאון הרצליה, באוצרותה של שרון ברק רעיף. בנתה מוצגים אינטראקטיבים למוזיאונים: מוזיאון נחום גוטמן, בית ביאליק, מוזיאון הילדים בחולון.
ביוגרפיה > ליווי רוחני לנוטים למות

היא למדה בבית הספר "קשובות" (לשעבר מרכז שוורץ), הוסמכה על ידי העמותה לליווי רוחני בישראל. התמחתה בהנחיית מדיטציה לחולים סופניים בעמותת "אחד על אחד" ובהשתלמויות במסגרות שונות. מלווה את הנוטים למות ואת בני משפחתם, בעיקר בהתנדבות – הוספיס שיבא, באונקולוגית איכילוב, בפיילוט צבר ובאופן פרטי.
נאורה שם מתגוררת בשכונת שפירא בדרום תל אביב ולה בת אחת.
ספרה

נאורה שם שאול, רומן דיגיטלי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, עורכת: תרצה יובל, 1993
הערות שוליים

↑  נולדה בשם נאורה פוקס, שמה הספרותי הוא נאורה שם שאול, שם נישואיה נאורה ברגר, כינתה עצמה בכתבות שכתבה בשם אירנה ברגר וקרויה גם בשמות נור וניאו. כיום שמה הרשמי הוא נאורה שם. ראו: 1) ציפי שוחט; 2. כרמל ווייסמן ומעין אלכסנדר, "דינוזאוריות רשת"
1 2 3 4 5  כרמל ווייסמן ומעין אלכסנדר, "עונה 1 פרק 1. נאורה: הדינוזאורית האם", בפודקאסט "דינוזאוריות רשת", ספטמבר 2022
1 2  נאורה שם, העמותה לליווי רוחני
↑  איתי מאוטנר, "הפואטיקה של החומרה", (חלק ראשון, חלק שני) מגזין 42 מעלות, 1993, עמ' 44, 46.
1 2 3 4 5  דודי גולדמן, "שליטי הרשת" כתבת שער במוסף ממון, ידיעות אחרונות, 18 באפריל 2000, עמ' 1, 8-6. "נאורה שם-שאול: מעצבת התרבות הדיגיטלית", עמ' 8.
↑  האתר של תמר פוקס
↑  עדן פוקס, באתר כל זכות
↑  חיים על המסך: טלוויזיה ואינטרנט
↑  'אסכולה' בטלוויזיה החינוכית - הפרק "מציאות ממוחשבת"
↑  'אסכולה' בטלוויזיה החינוכית - הפרק "תרבות גולשת"
↑  דוגמאות לכתבות: 1. "ואני צורחת וקופצת", 2. "מול פיתויי הסקס, הסירים ואבקת הדובים", 3. "מישהו מציץ למחשב שלי" 4. "יום רביעי, תשע בבוקר, התחלתי לטייל באינטרנט", 5. "משחקי מין". 6. מישהו מציץ למחשב שלי.
↑  למשל: "נישואי האדם והמכונה" וגם "גוגל תעסוק גם בגנטיקה"
↑  כתבתה הראשונה הייתה 'כך פרצתי למערכת "שישי" וקיבלתי ג'וב חדש' ובנוסף אליו עוד 18 כתבות
↑  דוגמאות: "וידויה של טטריסנית" וכן: "הקר נגד קרקר"
↑  דוגמאות: 1. "רק לישראלים אסור לקנות באינטרנט", 2. "שבט האקרים"
↑  לדוגמה: "גם הבנקים בישראל נפלו ברשת" וגם "קונים ומוכרים בעולם וירטואלי"
↑  כתבות ב'מסע אחר'
↑  'אבודים בתרגום', תשע"ד 2014. 'מהגרים בעולם דיגיטלי', תשע"ו 2016.
↑  לדוגמה "האדם המשחק", עמ' 20-18.
↑  למשל "אספרסו כפול וקשר".
↑  Aesthetic Computing Manifesto
↑  אריק איינשטיין, שם טוב לוי – ילדים (1976)
↑  האנתולוגיה 'דפי עשב' בהוצאת חרגול
↑  התערוכה "סדרתיות / מקריות – Computer works"
↑  נעמה לב ארי, מחשבות על טכנולוגיה ואמנות, עיונים בטכנולוגיה ובמדעים - גיליון מספר 21 - אוקטובר 1994
↑  ‏Makers, זמן אמת, 24/7, מוזיאון הרצליה. וכן: המייקרים במוזיאון, Dezign Zoom
↑  על כך כתבה את המאמר "פחד מוות" בכתב העת 'חיים אחרים', 26 בפברואר 2020 והרצתה בפודקאסט 'תודעה רבה' בנושא: "ליווי אל המוות", 17 במאי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303401705171  ISNI: 0000 0000 6694 0733  LCCN: no93024505  MusicBrainz: 483b93c8-9eb1-4328-9dba-a1527b762c8a  VIAF: 21716433   WorldCat (עם VIAF): 21716433
נויס

נויס (בגרמנית: Neuss, נהגה: [ˈnɔʏs], ‏האזנהקובץ:De-Neuss.ogg‏Ⓘ‏; בלטינית: Novaesium) היא עיר בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. העיר יושבת על הגדה המערבית של נהר הריין ממול לדיסלדורף.
העיר נחשבת לאחת משתי הערים העתיקות ביותר בגרמניה, לצד טריר, וב-1984 חגגו בה אלפיים שנה להקמתה.
נכון לראשית 2016, עמדה אוכלוסיית העיר על יותר מ-155,000 נפש.
קהילה יהודית

בימי הביניים חיה בעיר קהילה יהודית. בין היתר דר בעיר רבי אפרים בן יעקב מבון.
בגזירות תתנ"ו הייתה העיר אחד ממקומות המסתור של יהודי קלן, אך המסתור התגלה ותושביו נרצחו על קידוש השם.
בסוף המאה ה-12, יהודי משוגע אחד מיהודי העיר רצח נערה נוצריה. בתגובה פרץ פוגרום ביהודי העיר, והנוצרים תושבי העיר עינו ורצחו את הרוצח, בני משפחתו, ועוד שישה יהודים. כן נוצרו בכפייה אשה ושלש בנותיה. על יתר הקהילה הוטל קנס כספי.
ערים תאומות

צרפת שאלון-אן-שמפאן, גראנד אסט, צרפת
הערות שוליים

↑  רבי אפרים מבונא, ספר זכירה, גזירות אשכנז וצרפת, בעריכת אברהם מאיר הברמן, ירושלים תש"ו, עמ' קל–קלא, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562387105171  BnF: cb119326238 (data)  GND: 4041924-1  LCCN: n84067355  MusicBrainz: adb5ee70-7b44-4d2f-b31e-2ec0f28243f4  NKC: ge321409  SUDOC: 168099837  VIAF: 159715523   WorldCat (עם VIAF): 159715523 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נזילות מינית

| --- | --- |
 שיוך:  זהות מינית 
 
נזילות מינית היא הרעיון שמיניותו של האדם איננה בהכרח בלתי משתנה, אלא יכולה להשתנות במהלך חייו. רעיון זה דוחה את התווית המיניות הנפוצות בחברה כיום.
החקר בנושא נזילות מינית שיזמה ליסה מ. דיימונד הציב אתגר תרבותי לקהילה הגאה. הסיבה לכך היא שעל אף שחוקרים מדגישים בדרך כלל ששינויים בנטייה המינית אינם סבירים, למרות ניסיונות של טיפולי המרה, הזהות המינית יכולה להשתנות עם הזמן. העובדה שהנטייה המינית לא תמיד יציבה מאתגרת את דעותיהם של רבים בקהילה הגאה, המאמינים שהנטייה המינית היא קבועה ובלתי ניתנת לשינוי.
יש רמה מסוימת של ויכוח תרבותי בנוגע לשאלה כיצד (ואם) קיימת נזילות מינית בקרב גברים, כולל שאלות לגבי תנודות במשיכה מינית ועוררות מינית אצל גברים ביסקסואליים.
נזילות מינית עשויה לחפוף עם המונח אברוסקסואל (abrosexual), אשר שימש לתיאור שינויים קבועים במיניותו של האדם.