stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולינגטון פיניקס
היסטוריה

עד לשנת 2007 הייתה בליגה האוסטרלית קבוצה אחת מניו זילנד, ניו זילנד נייטס אך זו הושעתה בשנה זו מפעילות והקבוצה פורקה. בשל כך, נותר מקום אחד חסר בליגה והיה צורך למלאו על ידי קבוצה אחרת מאוסטרליה או ניו זילנד. תחילה, הוחלט כי תשחק בליגה קבוצת מטאונסוויל שבקווינסלנד אוסטרליה כדי לתת אורכה להתאחדות הכדורגל של ניו זילנד למצוא קבוצה חדשה כדי שיהיה לה ייצוג בליגה זו.
בעל הקבוצה כיום ומנהלה, טרי סריפיסוס, הוציא לצורך הקמת הקבוצה החדשה כמיליון דולרים ניו זילנדים כדי להבטיח קיומה של קבוצה ניו זילנדית בליגה. התאחדות הכדורגל האוסטרלית נתנה אישור להתאחדות הכדורגל של ניו זילנד שמאוחר יותר אישרה את הקמת הקבוצה בוולינגטון ב-19 במרץ 2007.
השם נבחר מתוך שישה שמות שנבחרו אף הם מתוך 250 שמות שונים שהוצעו על ידי תושבי ולינגטון. השם שנבחר, "פניקס", מציין, לדברי הבעלים, את ההתחלה החדשה, מאפר, והתמיכה הרבה שהחלה בעיר לקבוצה החדשה. בנובמבר 2007 הפכה סוני בסניף בניו זילנד לאחת הספונסריות הראשיות של הקבוצה.
במשחקה הראשון בליגה האוסטרלית, הקבוצה סיימה בתיקו 2-2 עם מלבורן ויקטורי כאשר לטובת ולינגטון כבשו לקראת סיום המשחק דניאל לינס קורטז הברזילאי ושיין שמלץ הגרמני-ניו זילנדי. בספטמבר 2007 היה אמור להיערך משחק ידידות עם קבוצת לוס אנג'לס גלאקסי האמריקאית כאשר בין הקבוצות היה הסכם כי כוכבם של האמריקאים, דייוויד בקהאם האנגלי ישחק לפחות 55 דקות במשחק זה. בסופו של דבר, נדחה המשחק לדצמבר באותה השנה ובמשחק ניצחו הגאלקסי 4-1 כאשר בקהאם שיחק את מלוא 90 הדקות ואף כבש שער, בפנדל במחצית השנייה.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

גרמניה ניו זילנד שיין שמלץ
אוסטרליה לבנון אחמד אלריך
ברזיל דניאל לינס קורטז
ניו זילנד מארק פאסטון
ניו זילנד ג'רמי כריסטי
ניו זילנד טוני לוצ'הד
ניו זילנד טים בראון
ניו זילנד ג'ייקוב ספונלי
ניו זילנד גלן מוס
ניו זילנד סטיבן אולד
אוסטרליה סטיבן אודור
אוסטרליה וינס ליה
ישראל תומר חמד
וטו

וֵטוֹ (בלטינית: Veto – "אני אוסר". בעברית: הַחְלָטָה חוֹסֶמֶת) הוא השם לזכות שניתנה ליחיד או לקבוצה למנוע פעולה מסוימת באופן חד צדדי. זכות הווטו יכולה להעניק כוח בלתי-מוגבל לעצור שינוי, אך לא כדי לחייב שינוי.
מקורו של הווטו ברפובליקה הרומית שם הייתה לטריבונים הזכות להטיל וטו על כל ההחלטות והפעולות של כל מוסד או בעל תפקיד ברפובליקה. זאת על מנת להגן על הפלבאים. לקונסולים הרומאים הייתה בפועל זכות וטו, כיוון שכל החלטה שלהם הייתה צריכה להיות מוסכמת על שניהם.
שיטת וסטמינסטר

בשיטת וסטמינסטר וברוב המלוכות החוקתיות, נתונה זכות וטו למונרך, שלוחו, או לנשיא דמוי מונרך. באוסטרליה למשל, המלך יכול להטיל וטו, בעזרת המושל הכללי, על חקיקה תוך שנה מיום קבלתה. למלך יש זכות דומה גם בקנדה. זו היא זכות שכמעט לא משתמשים בה.
ארצות הברית

המילה "וטו" לא מופיעה בחוקת ארצות הברית אך הסעיף הראשון של החוקה קובע שכל חקיקה שהתקבלה על ידי שני בתי הקונגרס תועבר לנשיא ארצות הברית לשם קבלת אישורו. אם הנשיא מחזיר את הצעת החוק לקונגרס בתוך עשרה ימים (לא כולל ימי ראשון) הצעת החוק לא הופכת לחוק. רוב של שני שלישים של שני בתי הקונגרס יכול לקבל חוק גם בלי אישורו של הנשיא.
מושג הווטו בחוקת ארצות הברית נגזר מהמושג הבריטי של "הסכמה מלכותית" (Royal Assent). ב-5 באפריל 1792 הטיל הנשיא ג'ורג' וושינגטון וטו על הצעת חוק להקצאת נציגים בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינות ארצות הברית. זו הייתה הפעם הראשונה שנשיא אמריקאי השתמש בזכות הווטו. הפעם הראשונה שהקונגרס ביטל את הווטו של הנשיא הייתה ב-3 במרץ 1845.
ארצות הברית > וטו על סעיף

בדרך כלל וטו מוטל על מכלול שלם של חקיקה. בחלק ממדינות ארצות הברית למושלים יש את הכוח להטיל וטו רק על סעיפים ספציפיים מהצעות חוק, אך לאשר סעיפים אחרים. במקרה כזה החוק חוזר לבית המחוקקים של המדינה והוא יכול לבחור לקבל את הגרסה המתוקנת או לוותר על הצעת החוק לגמרי. כוח זה בידי המושלים שנוי במחלוקת, שהגיעה לשיאה כאשר מושל ויסקונסין טומי תומפסון מחק מילים מסוימות מהצעת חוק כך שהמילים שנותרו הרכיבו משפטים שונים לגמרי ששינו בתכלית את משמעות הצעת החוק. ישנן מדינות המתירות למושל וטו על סעיפים רק בהצעות חוק הנוגעות לתקציבים. הקונגרס האמריקאי העביר חוק המתיר לנשיא למחוק עד שלושה סעיפי הקצבה בהצעות חוק שכאלו, אך בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע שהצעת החוק אינה חוקתית.
חוקת קונפדרציית המדינות של אמריקה העניקה לנשיא הקונפדרציה את הזכות להטיל וטו על סעיפי הקצבה בודדים, מתוך נטייה להגביל את הממשלה הפדרלית, שנתפסה כגדולה יתר על המידה.
האו"ם

במועצת הביטחון של האו"ם יש לחמש החברות הקבועות – ארצות הברית, רוסיה, סין, צרפת ובריטניה – זכות וטו. אם אחת המדינות מצביעה נגד הצעת החלטה לוועדה הרי שההצעה נדחית, גם אם כל שאר המדינות החברות מצביעות בעד.
פולין

בחוקת פולין במאה ה-17 וה-18 היה מושג שכונה "ליברום וטו" (Liberum veto). כל הצעות החוק היו צריכות להתקבל על ידי הסיים ללא מתנגדים, ואם חבר פרלמנט כלשהו הצביע נגד משהו, לא רק שהצעת החוק נדחתה, אלא גם הגוף המחוקק עצמו פוזר.
וטו אפיפיורי

וטו של שליט על החלטות בחירת אפיפיור של קונקלווה, הזכות בוטלה על ידי פיוס העשירי ב-1903.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11978384x (data)  GND: 4342676-1  NARA: 10642598  NDL: 00567131  NKC: ph945759
המכון ההולנדי ללימודי רצח עם, שואה ומלחמה

| --- | --- |


 מדינה:  הולנד 
 מטה הארגון:  אמסטרדם 
 תקופת הפעילות:  8 במאי 1945 – הווה (79 שנים) 
 www.niod.nl/en
 קואורדינטות:  52°22′05″N 4°53′11″E﻿ / ﻿52.3681°N 4.88633°E﻿ / 52.3681; 4.88633
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) המכון ההולנדי ללימודי מלחמה, שואה ורצח עם (למפת אמסטרדם רגילה) המכון ההולנדי ללימודי מלחמה, שואה ורצח עם  he
 
מכון NIOD לחקר מלחמה, שואה ורצח עם (בהולנדית: NIOD Instituut voor Oorlogs-, Holocaust - en Genocidestudies) הוא ארגון בהולנד המנהל ארכיונים ומבצע מחקרים היסטוריים על מלחמת העולם השנייה, השואה ומקרי רצח עם אחרים בעולם, בעבר ובהווה. המכון נוסד כמיזוג של המכון ההולנדי לתיעוד מלחמה (בהולנדית: Nederlands instituut voor oorlogsdocumentatie, NIOD, לשעבר המכון הלאומי לתיעוד מלחמה, בהולנדית: Rijksinstituut voor oorlogsdocumentatie, RIOD) והמרכז לחקר השואה והרצח עם (CHGS).
המכון הוא חלק מהאקדמיה המלכותית לאמנויות ומדעים בהולנד מאז 1 בינואר 1999.
משימה

על פי אתר האינטרנט שלו, המשימה של מכון NIOD היא:
לאסוף, לנהל, לפתוח ולהנגיש ארכיונים ואוספים על מלחמת העולם השנייה. לערוך מחקר אקדמי ולפרסם. לתת מידע לגופים ממשלתיים ולפרטים. לעורר ולארגן דיונים ופעילויות על אלימות בתקופת המלחמה ועל תהליכים העומדים בבסיסה של אלימות בימי מלחמה.
המכון מנהל את הארכיונים של תקופת הכיבוש הגרמני של הולנד והכיבוש היפני של הודו המזרחית ההולנדית, כמו גם אוספים גדולים של עיתונים מחתרתיים וחוברות, תצלומים, ספרים ומאמרים.
מחקרים ופרסומים

המכון פרסם חיבור היסטורי על ממלכת הולנד במהלך מלחמת העולם השנייה (בהולנדית: Het Koninkrijk der Nederlanden in de Tweede Wereldoorlog) בארבעה עשר כרכים ו-18,000 עמודים. מגנום אופוס זה של לו דה יונג (Loe de Jong) הוא הנרטיב המוסמך של ההיסטוריה של הולנד במהלך מלחמת העולם השנייה. ה-NIOD הכין מהדורה אלקטרונית של העבודה, והיא זמינה להורדה מ-11 בדצמבר 2011, ברישיון תחת Creative Commons CC BY 3.0.
המכון חקר את טבח סרברניצה ב-1995, מחקר שהוביל לדו"ח סרברניצה: אזור 'בטוח', דו"ח שהוביל להתפטרותו של הקבינט השני של וים קוק.
מחקרים ופרסומים > פרסומים אחרים

Post, Peter / Gijsbers, Harco: The Encyclopedia of Indonesia in the Pacific War. Publisher: Brill, Leiden/Boston, 2010. ISBN 9789004168664
Withuis, Jolande / Mooij, Annet (eds.): The Politics of War Trauma, The Aftermath of World War II in Eleven European Countries. Publisher: Aksant, Amsterdam, 2010. ISBN 9789052603711ISBN (אנ') 9789052603711 (אנ')
Boender, Barbara / Haperen, Maria van / Üngör, Ugu: The Holocaust and other genocides. An introduction. Publisher: Amsterdam University Press, Amsterdam, 2012. ISBN 9789089643810ISBN (אנ') 9789089643810 (אנ')
Adler, Nanci: Keeping Faith with the Party: Communist Believers Return from the Gulag. Publisher: Indiana University Press, Bloomington, 2012. ISBN 9780253357229ISBN (אנ') 9780253357229 (אנ')
Keizer, Madelon de (ed.) / Bakker, Marjo (ed.) / Griffin, Roger (ed.): Fascism. Journal of Comparative Fascist Studies. Publisher: Brill, Leiden, 2012. ISSN 2211-6257ISSN (אנ') 2211-6257
גלריה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
מוסדות מקבילים

המרכז למחקר היסטורי ותיעוד על מלחמה וחברה בת זמננו - מוסד מקביל בבלגיה
מוזיאון השואה הלאומי של הולנד
הערות שוליים

↑  "bout NIOD". NIOD. נבדק ב-17 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "bout NIOD". NIOD. נבדק ב-17 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  KNAW page on NIOD Institute for War, Holocaust and Genocide Studies
↑  Loe de Jong (1969–1991). "The Kingdom of the Netherlands During World War II" (בהולנדית). NIOD. נבדק ב-21 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Het Srebrenica-rapport. Wat leren we ervan?". Tijdschrift voor geschiedenis via Research Gate (בהולנדית). ביוני 2003. נבדק ב-8 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265977205171  BIBSYS: 7059187  BnF: cb11865458j (data)  CiNii: DA17527412  GND: 102417140X  ISNI: 0000 0004 0369 3076  LCCN: no2001010576  NKC: xx0267667  RERO: 02-A025320057  SUDOC: 131394991  Trove: 1042679  VcBA: 494/77681  VIAF: 146906767   WorldCat (עם VIAF): 146906767
הפועל ירושלים (כדורעף)

| --- | --- |

 מידע כללי
 היכל:  חוות הנוער הציוני, קטמון,  ירושלים (480)
 ליגה:  ליגה לאומית דרום
 http://www.jerusalemsport.co.il
סמל הקבוצה בעבר
הפועל ירושלים היא אגודת כדורעף המשתייכת ל"עמותה לספורט השגי ועממי בירושלים" ולמרכז הפועל.
לאגודה שתי קבוצות בוגרים: נכון לעונת 2016/2017, "הפועל לידר ירושלים" משחקת בליגה לאומית דרום, ו"הפועל ירושלים" משחקת גם ב"ליגה לאומית דרום"
"הפועל לידר ירושלים", משחקת את משחקיה הביתיים באולם חוות הנוער הציוני, שנמצא בשכונת קטמון בירושלים, ומכיל כ-480 מקומות. לקבוצה קהל אוהדים תומך שמורכב בעיקר מאוהדי קבוצות הכדורגל והכדורסל של הפועל ירושלים ומחובבי כדורעף בעיר. מספר האוהדים במשחקי הקבוצה גבוה מהמקובל בליגה[דרוש מקור].
קבוצת "הפועל ירושלים" משחקת בליגה הלאומית, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם של מתנ"ס בקעה, הנמצא ברח' יהודה 29 בירושלים. עד לעונת 2012/2013 הקבוצה שיחקה באולם "לזרוס", הנמצא בשכונת תלפיות.
בעונת 2011/2012 הקבוצות נקראו בהתאמה "הפועל ירושלים 1", אשר שיחקה בליגת העל בכדורעף, ו"הפועל ירושלים" - קבוצת הוותיקים - אשר שיחקה בליגה הארצית, מחוז דרום.
היסטוריה

בשנות ה-1970 שיחקה הפועל ירושלים בליגה הארצית וליגה א' (שהיו אז הליגה השנייה והשלישית, בהתאמה). בתחילת שנות ה-90 התפרקה "הפועל ירושלים". לפני-כן, בשנת 1986 הוקמה קבוצת הכדורעף אס"א ירושלים על ידי מיקי קידר, שהייתה מורכבת בעיקר מסטודנטים ירושלמים, וכמה שחקנים ותיקים. רוב השנים שיחקה אס"א ירושלים בצמרת הליגה הארצית (הליגה השנייה דאז). בשנת 2001 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הארצית, והעפילה לליגה הלאומית למשך עונה אחת. בשנת 2007 לקח מרכז הפועל את הקבוצה תחת חסותו ושינה את שמה להפועל ירושלים. עד 2007 שיחקה הקבוצה בליגות הנמוכות בארץ ולא זכתה להצלחה מקצועית.
מאז הפיכתה להפועל ירושלים 1, החלה הקבוצה בנסיקה מקצועית, ובתוך מספר שנים תחת אימונו של אוריה כהן הגיעה לליגת העל שבה היא משחקת עד לעונה זו, 2015/2016. בתום משחקי הסיבוב הראשון של עונת 2015/2016 העפילה הקבוצה למשחקי הפלייאוף העליון, ובסיום העונה סיימה במקום ה-6 עם 13 נקודות (4 ניצחונות מתוך 19 מחזורים). בתום הסיבוב השני של עונת 2016/2017 סיימה הקבוצה במקום השישי בטבלה, ובכך שובצה למשחקי הבית התחתון. עם סיום העונה הסדירה דורגה הקבוצה המקום השני בבית התחתון (20 נקודות, 6 ניצחונות מתוך 20 משחקים), ובהמשך הפסידה בשלב רבע גמר הפלייאוף של ליגת העל.
סגל השחקנים

סגל שחקני הפועל לידר ירושלים נכון ל-4 במרץ 2017
שחקני עבר בהפועל לידר ירושלים:
ראו גם

הפועל ירושלים
הערות שוליים

↑  הפועל לידר ירושלים, איגוד הכדורעף בישראל
↑  הפועל ירושלים, איגוד הכדורעף בישראל
↑  מטה אשר/עכו ראשונה; ירושלים בפלייאוף העליון, אתר איגוד הכדורעף, 8.12.2015
↑  האלופה עולה אל המקום הראשון בטבלת ליגת העל, אתר איגוד הכדורעף, 24.01.2017
↑  נקבעו חצאי הגמר בגברים; כרטיס אחד נותר בנשים, את איגוד הכדורעף, 24.3.2017
הר וקסלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  4,025 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס יוז 
 קואורדינטות:  84°30′03″S 175°02′09″E﻿ / ﻿84.50083333°S 175.03583667°E﻿ / -84.50083333; 175.03583667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר וקסלר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר וקסלר
 
הר וקסלר (באנגלית: Mount Wexler)  הוא הר נישא, שאינו מכוסה קרח ברכס יוז, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 4,025 מטרים מעל פני הים; והוא ההר הגבוה ביותר ברכס יוז.
ההר ממוקם 5 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מהר קפלן.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה וצולם מהאוויר על ידי אדמירל המשנה ריצ'רד בירד בטיסתו ב-18 בנובמבר 1929.
ההר נסקר על ידי א. פ. קרארי (A.P. Crary) בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי קרארי.
ההר נקרא על שמו של הארי וקסלר (Harry Wexler), שהיה המדען הראשי מטעם ארצות הברית באנטארקטיקה במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
ואנקמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רועי שרון
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר עיון
 נושא:  טרור יהודי בישראל
 מקום התרחשות:  ישראל
 תקופת התרחשות:  שנות התשעים של המאה ה-20, העשור הראשון של המאה ה-21, העשור השני של המאה ה-21
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן דביר
 מקום הוצאה:  ישראל
 תאריך הוצאה:  30 באפריל 2023
 מספר עמודים:  250
 עורך:  יקיר אלקריב
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789655745900
 הספרייה הלאומית:  997012320300605171
וְאִנָּקְמָה: סיפורו של הטרור היהודי הוא ספר מאת העיתונאי הישראלי רועי שרון העוסק בטרור יהודי בישראל. הספר יצא לאור ב-30 באפריל 2023 בהוצאת כנרת, זמורה, דביר.
רקע ויציאה לאור

העיתונאי הישראלי רועי שרון שימש ככתב המתנחלים של עיתון מעריב, ככתב השטחים של ערוץ 10 וכיום משמש ככתב וכפרשן לענייני צבא וביטחון של כאן 11. בספר סוקר שרון את הטרור היהודי בישראל; את המניעים לפעולות הטרור, שיטות הפעולה, אישים מרכזיים, את הקרב שמנהלים מולם אנשי המחלקה היהודית של שירות הביטחון הכללי ואת שיטות החקירה תוך שהוא חושף מסמכים ופרטים בפרסום ראשון. פרקי הספר עוסקים בין השאר בטבח מערת המכפלה, מחתרת בת עין, פעולת תג מחיר, הפיגוע בדומא, חתונת השנאה, רצח מוחמד אבו ח'דיר ופרשת עאישה א-ראבי. הספר, שנכתב בידי שרון ונערך בידי יקיר אלקריב, יצא לאור ב-30 באפריל 2023 על ידי חברת ההוצאה כנרת זמורה ביתן דביר. את התחקיר לספר ביצעה העיתונאית כרמל דנגור.
שרון אמר כי הוא חלם על הספר יותר מעשור, כאשר משנת 2007 עד 2017 עסק בליקוט חומרים בנושא. על תהליך כתיבת הספר התבטא:
די מהר התחלתי להתעניין בתחום הזה. הוא משך אותי, כי זה נושא שמסתתר. גם מחתרת בת־עין, כמה שנים קודם לכן, לא יצאה לי מהראש. מצד שני, לא היה שום חומר קריאה בנושא. חיפשתי באקדמיה, בספרות. ירדתי פיזית לארכיון מעריב והתחלתי לפתוח מגירות. לא היו אז רשתות חברתיות, בקושי גוגל, ויקיפדיה הייתה בחיתוליה.. התקשרתי לחגי סגל כדי לשאול איפה אני מוצא את ספרו 'אחים יקרים', על המחתרת היהודית של שנות השמונים. נסעתי לעפרה, קניתי ממנו עותק, וקראתי כמה פעמים. זה ספר מופלא שעזר לי מאוד להבין את התופעה של טרור יהודי, והוא ההשראה לספר שלי.
שם הספר לקוח מתוך פסוק בספר שופטים: ”וַיִּקְרָא שִׁמְשׁוֹן אֶל ה' וַיֹּאמַר אֲדנָי ה' זָכְרֵנִי נָא וְחַזְּקֵנִי נָא אַךְ הַפַּעַם הַזֶּה הָאֱלֹהִים וְאִנָּקְמָה נְקַם־אַחַת מִשְּׁתֵי עֵינַי מִפְּלִשְׁתִּים”. הפסוק הוא גם חלק מהשיר "זכרני נא" שהושר בחתונת השנאה אשר נחשפה לתקשורת על ידי שרון.
קבלה וביקורת

החוקר תומר פרסיקו שיבח את דרך הגשת התוכן והפרטים בספר אך ציין את העובדה שהספר מתעלם מהתפיסות האמוניות והתאולוגיות שעומדות מאחורי התופעות והמקרים השונים שמתוארים בו. מתוך הספר הגיע פרסיקו למסקנה כי אם לפני קום המדינה שימש הטרור היהודי ככלי להפלת המנדט הבריטי ולהקמת מדינת לאום יהודית בארץ ישראל, במאה ה-21 משמש הטרור ככלי להפלת ממשלת ישראל ולהקמת מדינת הלכה.
ההיסטוריון אדם רז כתב בהארץ כי תופעת הטרור המתנחלי רחוקה מפיענוח בספר ואנקמה, ובעוד שרון מתיימר לסקר את סיפורו של הטרור היהודי, בפועל הוא מתעלם מהאלימות היומיומית שמפעילים מתנחלים כלפי פלסטינים, מדלג על מוקדי הכוח שמאפשרים את המעשים. בכך לשיטתו, מסייע שרון לנרמל את טרור המתנחלים. רז תהה האם ההסבר לכך טמון בעובדה שבצעירותו התחנך שרון במוסדות של הציונות הדתית וגדל בהתנחלות קרני שומרון.
נדב שרגאי מישראל היום ציין כי חידושו הגדול של הספר הוא שטרור יהודי בישראל כבר אינו יוצא דופן כבעבר. הוא שיבח את היצמדותו של שרון לעובדות, הפרדתו בין עיקר לטפל והבאת מידע חדש על הפרשיות. לדבריו, חלקים מהספר נקראים כמעט כסרט אקשן שכולל פשעים, יריות, אלימות, מרדפים וחקירות, בעוד את החלקים הקשים לקריאה, כדוגמת רצח שלושת הפועלים על ידי אשר ויזגן, תיאר כקרובים לצפייה בסרט אימה. הוא הוסיף כי מורגש חסרונם של אינדקס ורשימה מסודרת של מקורות ומראי מקום בספר.
הסופרת והעיתונאית אמילי עמרוסי עסקה בספר בתוכניתה ברשת ב' ואמרה כי הספר משרטט את גבולות תופעת הטרור היהודי, בעוד שבאולפני החדשות זה נשמע לעיתים רשימה לא נגמרת של ג’ק טייטל וברוך גולדשטיין, "ואנקמה" סוקר את התופעה מאז שנות ה-90.
העיתונאי עמית סגל כתב כי "במדד הסיפורים המשוגעים פר עמוד, יש מעט מאוד ספרים שמתקרבים ל'ואנקמה'", ועמוס הראל מעיתון הארץ ציין כי זהו ספר בעל שם לא שגרתי.
ההיסטוריון ד"ר יגיל הנקין מבקר את הספר מכמה כיוונים. לדבריו, בספר ישנה הטיה ברורה 'לטובת' המחלקה היהודית בשב"כ. תקלותיו של הארגון אינן מובלטות, והאשמה בכשלונותיו הרבים מוטלת בדרך כלל על גורמים אחרים. הספר מתעלם מפרשיות חמורות שהארגון היה מעורב בהן, וגם כשהוא מציין בעיות ואף מעשים פליליים הוא איננו מתמקד בהם. מהמסופר בספר עולה כי מדובר בגוף כושל, שלמרות המשאבים והמאמצים הרבים הניב כמות הודאות והרשעות אפסית. "יש פער בין ההצהרות הגדולות ותיאורי המתח בספר, לבין ההצלחות המינוריות למדי". ביקורת נוספת היא, שעל אף כותרת המשנה של הספר 'סיפורו של הטרור היהודי', בפועל הספר נמנע מלנתח את התופעה, ומעדיף להתמקד באנקדוטות. הספר גם לא מצליח להראות כי מדובר אכן בתופעה רחבה, ולא בקומץ פעילים שחלקם 'זאבים בודדים'. ובניגוד לדבריו של שרון בראיונות עיתונאיים כי בשנים האחרונות האלימות הלאומנית הפכה לגיטימית במיינסטרים הדתי, מהספר עולה תמונה הפוכה לחלוטין.
קבלה וביקורת > קבלה פוליטית

חבר הכנסת לשעבר משה פייגלין ביקר את הטרמינולוגיה של שרון וטען כי המושג "טרור יהודי" איננו באמת קיים, והתופעות ששרון מתאר ראויות להיקרא "פשע יהודי". שרון מצדו הגיב כי מי שמכחיש את הטרור היהודי, בעצם מנסה להרחיק מעצמו את התופעה, מחשש שאם יודה בקיומה, הוא אולי ירגיש חלק מזה.
בדיון חירום על שילוב השב"כ במאבק בפשיעה בחברה הערבית בהשתתפות חברי ממשלה, לאחר שהשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר הטיל ספק בקיומו של טרור יהודי המליץ לו ראש השב"כ רונן בר לקרוא את ספרו של רועי שרון ולהיווכח עם האתגרים בהם השב"כ נאלץ להתמודד בהקשר זה.
נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, אמר כי "זה ספר חשוב מאד ואמיץ על נושא כואב ומטריד שעלינו להכיר במסוכנותו ולפעול למיגורו".
ראו גם

חתונת השנאה#תיעוד האירוע
לקריאה נוספת

רועי שרון, יקיר אלקריב (ע), וְאִנָּקְמָה: סיפורו של הטרור היהודי, חבל מודיעין: כנרת, זמורה, דביר, תשפ״ג–2023, מסת"ב 9789655745900. (בעברית)
הערות שוליים

↑  יאיר שרקי ברך | רועי שרון בהודעה מרגשת: "7 שנים", באתר "סרוגים", 1 במאי 2023
↑  סיפק פרטים מוכמנים: כך הצליחו בשב"כ להרשיע את המחבל היהודי מדומא, באתר ynet, 12 במאי 2023
↑  ואנקמה, באתר כנרת זמורה ביתן דביר
↑  ואנקמה - רועי שרון, באתר עברית (חנות ספרים מקוונת)
↑  רועי שרון בספר חדש: הצצה לנבכי "הטרור היהודי", באתר ערוץ 7, 2 במאי 2023
↑  רועי שרון מוציא ספר חדש: כמה זה יעלה לכם?, באתר אייס, 1 במאי 2023
↑    בתאל קולמן, ‏"ספק אם מנהיגי הציבור הדתי היו מגנים היום את חתונת השנאה", בעיתון מקור ראשון, 20 במאי 2023
↑  ספר שופטים, פרק ט"ז, פסוק כ"ח
↑  אפי טריגר, וְאִנָּקְמָה, באתר אפי טריגר - פופ טארטס, ‏2 באפריל 2023
↑  רייצ'ל, הטרור היהודי – עשבים שוטים שאינם מלמדים על הכלל, באתר מגזין אפוק, ‏7 ביוני 2023
1 2    בתאל קולמן, ‏רועי שרון היה מאוהב בחלוציות של נוער הגבעות – עד לילה נורא אחד, בעיתון מקור ראשון, 18 במאי 2023
↑  תומר פרסיקו, ואנקמה: ספרו של רועי שרון על טרור יהודי בן זמננו, באתר לולאת האל, ‏24 במאי 2023
↑   אדם רז, חסמב"ה בשטחים: תופעת הטרור המתנחלי רחוקה מפיענוח בספרו של רועי שרון, באתר הארץ, 20 ביוני 2023
↑  גיא עזרא, ‏עיתון הארץ נגד העיתונאי הסרוג: "מנרמל את הטרור", באתר "סרוגים", 23 ביוני 2023
↑  "עושה הנחות למתנחלים" - עיתון הארץ נגד רועי שרון, באתר ערוץ 7, 23 ביוני 2023
↑  נדב שרגאי, "וְאִנָּקְמָה": מבט עומק לחור השחור של השב"כ, באתר ישראל היום, 21 ביוני 2023
1 2  יהונתן גוטליב, "אין טרוריסט יהודי": משה פייגלין נגד ספרו של רועי שרון, באתר ערוץ 7, 7 במאי 2023
1 2  עמית סגל פרגן; פייגלין תקף: 'חבל שאתה נגרר לזה', באתר "סרוגים", 7 במאי 2023
↑   עמוס הראל, המבצע העונתי בעזה לא משנה את האמת הפשוטה: לישראל אין פתרון לבעיית הרצועה, באתר הארץ, 12 במאי 2023
↑  מאמר בכתב העת השילוח, גיליון 36, אדר שני תשפ"ד, מרץ 2024.
↑   האם יש דבר כזה טרור יהודי? | קטע מתוך השידור השבועי בישראל מחר, סרטון בערוץ "משה פייגלין", באתר יוטיוב (אורך: 07:46)
↑  ההמלצה של ראש השב"כ לשר בן גביר: קרא את הספר של רועי שרון, באתר ערוץ 7, 12 ביוני 2023
↑  דוד זולדן, ראש השב"כ הפתיע את בן גביר. זו ההמלצה החריגה לשר, באתר אייס, 12 ביוני 2023
↑  רועי שרון העניק לנשיא הרצוג את ספרו 'ואנקמה', באתר ערוץ 7, 15 ביוני 2023
ולינור

ולינור (Valinor) היא ממלכה קדושה בעולמו של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין, אשר בה חיים הולאר (Valar) והמיאר (Maiar), הם האלים בלשון האדם. פשר שמה הוא "ארץ הולאר" ובמאפייניה דומה לתפיסות שונות בדבר גן עדן.
בטרם קיבל העולם את צורתו העגולה, שכנה ולינור במערב, כאשר הארץ התיכונה מזרחית לה; עוד יותר מערבית לוולינור נמצא הים החיצון, ואחריו גבולות העולם - לשם רק הולאר והמיאר, היצירים הנשגבים ביותר, יכלו להשקיף.
חשיבותה

ולינור היא אחד המחוזות הקדושים ביותר הנמצאים ביבשת אמן (Aman). מלבדה, נמצאים באמן גם לוריין - ארץ האלים, מנדוס - אולמות ההמתנה (שהם בעצם עולם המתים) וכן מספר מקומות בעלי חשיבות פחותה. ולינור הייתה כמעט הצפונית ביותר בארץ אמן המאורכת. עירה הראשית הייתה ולימר (Valimar), עיר הולאר, המכונה עיר הפעמונים, שכל רחובותיה היו מזהב.
מול שערי ולימר הייתה גם מהנקסר (Mahanaxar), טבעת הגורל, שבה נהגו 14 הולאר לקיים את מועצותיהם. שם גם קבעו, כאשר גילו כי העלפים התעוררו והם חיים בארץ התיכונה, להביאם אל ארצם למען יהיו מוגנים מפני אפילת הארץ התיכונה, ומפני רשעותו של מלקור (Melkor), אל הרוע, אשר נחשב לאדיר כאחד הולאר, אם לא למעלה מכך. ואכן, לאחר זמן מה, באו מרבית העלפים מן הארץ התיכונה, בשלוש עדות עיקריות: וניר, נולדור וטלרי. הוניר, זהובי השיער, הגיעו כולם לאמן. הנולדור, שחורי השיער, באו אחריהם, ורק מעטי מעטים נותרו בארץ התיכונה, ליד האגם קויוינן (Cuivinen), לידו התעוררו. הטלרי, כסופי השיער, הם שהגיעו אחרונים, אולם רבים מהם עוד נותרו בארץ התיכונה.
באותן שנים, כאשר חיו עלפי אמן, המכונים קלקונדי (Calaquendi), עלפי האור, נעשתה ולינור יפה בהרבה ממה שהייתה, וחופיה נעשו לבנים ומבהיקים ומוארים באבני חן, שאותן מצאו הנולדור בעת חציבתם בהרים. הטלרי בנו נמל מפואר, אלקולונדה (Alqwalonde) נמל הברבורים, הגדוש בפנסים. לאזורים ההם קראו העלפים והולאר בשם אלדמר (Eldamar), בית העלפים. חוץ מנמל הטלרי נוסדה שם טיריון, העיר אשר על גבעת טונה ובה חיו הנודלור. מסופר כי הייתה זו היפה בערים אשר בנו העלפים אי-פעם.
שני עצי האור הקדושים צמחו בלב ולינור, אך די קרוב ללורין, על תל ירוק בשם אזלוהר (Ezelohar). יבנה (Yavanna), אלת כל הצומח, היא אשר בראה את שני העצים במחשבתה בעזרת שירתה; אך מסופר כי גם ניינה (Nienna), אלת הצער והחמלה, עזרה בכך שהרוותה את תל אזלוהר בדמעותיה. שני עצי האור נבראו עוד בטרם התעוררו העלפים משנתם. בנוסף, שני העצים ההם היו המאור השני שהיה בעולם, אחרי ששני פנסי הולאר נהרסו כליל, ובטרם נבראו השמש והירח. שני העצים היו המאור היחיד באותם ימים, אשר היה בעל עוצמה אף אדירה משל שמש וירח; אך הוא האיר רק בארץ אמן, וולינור הייתה גדושה בו, עת שבארץ התיכונה המאור היחיד היה אור הכוכבים.