הוצאת שם שמים לבטלה
הערות שוליים

1 2  שאילתות דרב אחא, פרשת יתרו, שאילתא נג, באתר דעת.
1 2  רמב"ן על שמות כ ו.
↑  מדברי רבי עקיבא איגר בשו"ת רבי עקיבא איגר סימן כה, עולה שהוא סובר שאכן ברכה לבטלה חמורה מהוצאת שם שמים לבטלה (לדעת הרמב"ם), ובברכה לבטלה יש איסור "לא תשא" אך לא בהוצאת שם שמים לבטלה.
↑  הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, כפי שמובא אצל הרב אהרן ליכטנשטיין, "איסור הוצאת שם שמים לבטלה" עלון שבות בוגרים יד (תשס"א), באתר אסיף.
1 2 3  משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות שבועות, פרק י"ב, הלכה י"א.
↑  ספר המצוות לרמב"ם, עשה ד.
↑  ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק ב', הלכה ז'. כך מדייק ממנו רבי עקיבא איגר שם.
↑  השגת הראב"ד, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ"ו, הלכה ג'.
↑  מנחת חינוך, מצווה סט, באתר ספריא.
↑  כך מסקנת רבי עקיבא איגר שם
1 2  חיי אדם, הלכות תפילה וברכות, כלל ה' אות א, באתר ספריא.
↑  כך כתבו הפוסקים דלעיל.
↑  תשובות גאוני מזרח ומערב, סימן קג.
1 2  נימוקי יוסף, נדרים ז. ד"ה הזכרת.
↑  שו"ת הרדב"ז, חלק ג', סימן תתסג.
↑  תולדות אדם וחוה, נתיב יד, חלק ח.
↑  משנה ברורה, סימן פ"ה, סעיף קטן י'‏;  סימן רט"ו, סעיף קטן י"ט.
↑  שם השם בלועזית – האם נחשב הוצאת שם ה' לבטלה?, באתר דין.
↑  חזון איש אורח חיים, סימן קלז ס"ק ה, באתר היברובוקס.
1 2  ספר חסידים, סי' תתרצד, באתר ספריא. הדין הובא גם באחרונים: למשל משנה ברורה, סימן רט"ו, סעיף קטן י"ט.
1 2  שו"ת בצל החכמה, חלק ד', סי' נב, באתר היברובוקס.
↑  תוספות, מסכת ראש השנה, דף ל"ג, עמוד א' ד"ה הא.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ו', הלכה א'.
↑  דבריו מובאים בארבעה טורים, אורח חיים, סימן ס"א.
↑  רבי ירוחם פישל פרלא, ביאור לספר המצוות לרס"ג, מצות עשה א, דף מא. ד"ה ואמנם, באתר ספריא. וראו גם במאמרו של הרב ליכטנשטיין שמרחיב את ההצעה הזו.
1 2  דיון מפורט בסוגיא ניתן למצוא למשל אצל הרב ינון קליין, "הערות בדיני שם שמיים לבטלה", קובץ  בעלי אסופות תשע"ג, בהוצאת בית המדרש בגבעת אסף.
↑  רבי יהודה החסיד, ספר חסידים, סימן ד', באתר ספריא.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ב, עמוד א'.
↑  פרי מגדים,  סימן רט"ו, אשל אברהם ס"ק ה; משנה ברורה, סימן רט"ו, סעיף קטן י"ד‏; שו"ת אגרות משה אורח חיים ב, נו.
↑  חיי אדם, כלל ה' סעיף ב.
↑  הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, אורח חיים, סימן רט"ו, סעיף ב'.
↑  מגן אברהם, רטו ס"ק ה.; משנה ברורה שם; אגרות משה שם.
↑  שו"ת שאילת יעב"ץ, חלק א סימן פא2. יש שהביאו ראיה שמותר להזכיר שם שמים בכל לימוד מדברי המהרש"א, חידושי אגדות על מסכת ברכות, ו. ד"ה שאפילו.
↑  תשב"ץ קטן, סימן תכא (דף מ:, בסריקה באתר דעת), על מהר"ם מרוטנבורג; רבי יוסף חיים מבגדאד, שו"ת תורה לשמה, סימן תצ"ו, באתר היברובוקס.
1 2  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף י'.
↑  ספר חסידים, סי' תתרצב, באתר ספריא.
↑  אולם, יש הסוברים שאיסור זה הוא גם עברה על הלאו של "לא תשא", ולשיטתם ייתכן שיש באיסור זה חיוב מלקות. למשל, בעל נשמת אדם סבור כי לדעת הרמב"ם יש חיוב מלקות באיסור זה. נשמת אדם, כלל ה' ס"ק א, באתר ספריא.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות שבועות, פרק י"ב, הלכות ט'–י'; שולחן ערוך, יורה דעה, סימן של"ד, סעיפים ל"ז-ל"ח.
↑  ר"ן נדרים שם, ד"ה ושמע מינה. אולם, ראו בדברי התוספות הנדפסים שם שהביאו את התירוץ בסגנון אחר, ובו נאמר שהנידוי הוא לכפרה.
↑  בנושא זה, עיינו בהרחבה בערך הערך "הוגה את השם", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה.
↑  בדרך כלל. ישנם מקומות בתנ"ך בהם הוגים אותו כאילו נכתב "אֱלֹהִים".
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ', עמוד א'.
↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק י', משנה א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"א, עמוד א', ונאמרו פירושים רבים בראשונים מהו לשון עגה, אך המכנה המשותף הוא שמדובר בדרך מזלזלת.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד א'.
↑  תוספות עבודה זרה שם ד"ה הוגה.
↑  חיי אדם, כלל ה' סעיף כז.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.