stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנדה במלחמת העולם השנייה
מערכות מוקדמות > הפשיטה על דייפ

ממשלת קנדה לחצה לצירוף כוחותיה ללחימה. אי לכך, ב-19 באוגוסט 1942, 5,000 חיילים מהדיוויזיה הקנדית השנייה ו-1,000 חיילי קומנדו בריטים נחתו בעיר דייפ שבצפון צרפת בהתקפת הכוחות המשולבים הגדולה היחידה בצרפת טרם הפלישה לנורמנדי. שעה שמספר גדול של מטוסי קרב טסו בשמי העיר, חיל הים הפגיז את העיר במידה מוגבלת, על מנת למנוע נזק לעיר ולאזרחים בה. כתוצאה מכך, הכוחות הנוחתים נאלצו לתקוף חוף מוגן בכבדות ללא הפצצה מסייעת. מתוך 6,000 חיילי בעלות הברית, 3,623 נהרגו או נשבו (60% מהכוחות). חיל האוויר המלכותי נכשל בניסיונו לגרור את הלופטוואפה לקרב אווירי, ואיבד 106 מטוסי קרב (מתוכם לפחות 32 מאש נ"מ או תאונות), בהשוואה ל-48 בלבד עבור הלופטוואפה. הצי המלכותי איבד 33 נחתות ומשחתת אחת. שני חיילים קנדים עוטרו בצלב ויקטוריה על פעולתם בדייפ.
הלקחים שנלמדו מהקרב בדייפ שימשו מאוחר יותר את בעלות הברית בבואן לתכנן את מבצע לפיד לכיבוש צפון אפריקה והפלישה בנורמנדי. אלו כמה מהלקחים:
יש צורך בתמיכת ארטילריה, לרבות תקיפות אוויריות;
יש לדאוג לאלמנט ההפתעה;
קיימת חשיבות למודיעין נאות;
יש להימנע מהתקפה חזיתית על עיר נמל מוגנת;
החזית המערבית: 1943-1945 > החזית האיטלקית

בעוד הקנדים שירתו באוויר, בים וביבשה ביחידות קטנות שסופחו לבעלות הברית האחרות, המערכה באיטליה הייתה הראשונה מאז מלחמת העולם הראשונה שבה הפעילה קנדה דיוויזיות שלמות. חיילים קנדים השתתפו בפלישה לסיציליה ולאיטליה. למעלה מ-25 אלף חיילים קנדים נפגעו במהלך המערכה באיטליה.
הדיוויזיה הקנדית הראשונה והבריגדה הקנדית המשוריינת הראשונה לקחו חלק בפלישת בעלות הברית לסיציליה, שכונתה מבצע האסקי ב-10 ביולי 1943, ולאחר מכן גם בפלישה לאיטליה גופא, ב-3 בספטמבר אותה שנה. השתתפות קנדה בפלישות לסיציליה ואיטליה התאפשרו לאחר החלטת ממשלת קנדה לפצל את הארמייה הראשונה שהייתה קודם לכן בבריטניה נטולת מעש. לחץ ציבורי על הכוחות הקנדים אילץ את הכוחות הקנדים לבצע מהלך צבאי עוד בטרם הפלישה לצפון-מערב אירופה. הכוחות נלחמו בחזית האיטלקית עד פברואר-מרץ 1945, עת התרחש מבצע גולדפליק. בשעה שהכוחות הקנדים בחזית האיטלקית הגיעו לשיא גודלם, הם כללו את הקורפוס הקנדי הראשון, הדיוויזיה הראשונה, הדיוויזיה המשוריינת החמישית, ובריגדה משוריינת עצמאית. קרבות בולטים באיטליה הם קרב מורו ריבר, קרב אורטונה, והקרבות לפריצת קו היטלר והקו הגותי.
שלושה צלבי ויקטוריה הוענקו לחיילי הצבא הקנדי באיטליה.
החזית המערבית: 1943-1945 > שחרור צרפת

ב-6 ביוני 1944, בעת הפלישה לנורמנדי, נחתה הדיוויזיה הקנדית השלישית בחוף ג'ונו בנורמנדי, וסבל מאבדות כבדות בשעה הראשונה לנחיתה. בסוף ה-D-Day הצליחו הקנדים לחדור לעומק צרפת, והקדימו את הבריטים והאמריקאים באתרי הנחיתה שלהם, והצליחו לנצח בחוף אומהה. בחודש הראשון של המערכה בנורמנדי, הכוחות הקנדים, הבריטים והפולנים נתקלו בכמה מההגנות החזקות ביותר של הגרמנים, כולל דיוויזיית הפאנצר אס אס הראשונה, דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-12 ודיוויזיית הפאנצר להר.
כמה פעולות שבוצעו על ידי הקנדים היו לפרוץ נתיב לעיר קן ולאחר מכן דרומה לכיוון פאלז, כחלק מניסיון בעלות הברית לשחרור פריז, כשבאותה עת הצבא הקנדי היה מתואם עם הצבא האמריקאי. הכוחות, שסגרו על כיס פאלז, הצליחו כמעט לחלוטין להשמיד את הצבא הגרמני במקום. שלושה צלבי ויקטוריה נצברו על ידי החיילים הקנדים בצפון מערב אירופה; רס"ן דוד קורי מגדוד דרום אלברטה קיבל את הצלב על אופן פעילותו בסנט למברט, קפטן פרדריק טילסטון מהגדוד הסקוטי של אסקס וסמל אוברי קוזן מגדוד הרובאים המלכותי עוטרו בצלב בעקבות שירותם בלחימה בריין בשנת 1945, כשקוזן עוטר בו לאחר מותו. 50 אלף קנדים נלחמו ב-D-Day.
החזית המערבית: 1943-1945 > ארצות השפלה

אחת התרומות החשובות ביותר של קנדה למאמץ המלחמתי הייתה קרב שפך הסכלדה שניהל הקורפוס הקנדי השני, תחת פיקודו של לוטננט גנרל גאי סיימונס, שהיה כפוף למרות הארמייה הקנדית הראשונה, בפיקוד גנרל הארי קריראר. הקורפוס כלל את הדיוויזיות הקנדיות השנייה והשלישית ואת הדיוויזיה הקנדית המשוריינת הרביעית. הדיוויזיה ה-51 הבריטית צורפה לכוחות קנדה.
הבריטים שחררו את אנטוורפן, אך לא ניתן היה להשתמש בנמל העיר עד שהגרמנים לא יורחקו משפך הסכלדה שהיה מבוצר היטב. בתוך כמה שבועות של לחימה קשה בסתיו 1944 הצליחו הקנדים לנצח את הגרמנים באזור זה. הכוחות פנו מזרחה ושיחקו תפקיד מרכזי בשחרור הולנד, כשבשנים 1944–1945 היה הצבא הקנדי אחראי על שחרור חלק ניכר מהולנד. קנדה איבדה 7,600 חיילים בפעולות אלה.
הגעת החיילים הקנדים הייתה בזמן משבר בהולנד שכונה "חורף הרעב". חיילי צבא קנדה בהגיעם נתנו את מנות הקרב שלהם לילדים וחילקו שמיכות. מפציצים שימשו להפלת מנות מזון לאזרחים ברוטרדם, אמסטרדם ובהאג בהסכמת גרמניה שהותנתה בכך שהמפציצים לא יטוסו בגובה של מעל 200 רגל.
נוסף על כך, משפחת המלוכה של הולנד עברה להתגורר באוטווה עד לשחרור הולנד, ומרגריט, נסיכת הולנד אף נולדה במהלך הגלות בקנדה. הנסיכה יוליאנה, ביתה של המלכה וילהלמינה, זכתה למקלט בקנדה יחד עם שתי בנותיה, ביאטריס ואיירין. במהלך מגוריה במדינה היא נערכה להולדת ביתה השלישית, היא הנסיכה מרגריט. כדי להבטיח כי הנסיכה תזכה באזרחות הולנדית, העביר הפרלמנט הקנדי חוק מיוחד שהכריז על הסוויטה של הנסיכה יוליאנה בבית החולים כ"אקס-טריטוריאלית. ב-19 בינואר 1943 נולדה הנסיכה. למחרת לידתה הונף דגל הולנד מעל מגדל השלום. זו הפעם היחידה בה דגל זר הונף מעל בנייני הפרלמנט של קנדה.
בשנת 1945, אזרחי הולנד שלחו 10,000 נורות צבעוניות שנבחרו ידנית כמתנת-אחרי-מלחמה לחיילים הקנדים שהשתתפו בשחרור הולנד. נורות אלו נתלו לאורך גבעת הפרלמנט ודרך המלכה אליזבת'. הנסיכה יוליאנה הייתה כה מרוצה מהבולטות שניתנה למתנה עד שב-1946 שלחה 20 אלף נורות צבעוניות כאות תודה על קבלתה בקנדה במהלך ימי המלחמה. מאז, התפשטו הנורות הצבעוניות ברחבי אוטווה כאות לשלום, חופש ולידידות הבינלאומית. מדי שנה, מקבלת בירת קנדה 10,000 נורות מהמשפחה המלכותית ההולנדית, איתן חוגגים בפסטיבל טוליפ הקנדי. ב-1995 במלאת יובל לסיום המלחמה, תרמה הולנד 5,000 נורות נוספות לגבעת הפרלמנט, 1,000 לכל בירה פרובינציאלית וטריטוריאלית ו-1,000 לבית החולים בסנט אן-דה-בולון (בית החולים הפדרלי היחיד שנותר בקנדה המנוהל על פי ענייני הווטרנים הקנדים). נראה כי החיבה שרחשו הולנד וההולנדים כלפי קנדה והקנדים נותרה זמן רב אחרי המלחמה, עד עצם היום הזה.
לוחמה ימית > הקרב על האוקיינוס האטלנטי

המערכה באוקיינוס האטלנטי הייתה הממושכת ביותר במלחמת העולם השנייה. לאחר שבריטניה הכריזה מלחמה על גרמניה, קנדה נכנסה גם היא למלחמה ב-10 בספטמבר 1939, משום הקשר החזק שלה עם בריטניה.
קרב האוקיינוס האטלנטי היה הקרב המתמשך ביותר במלחמת העולם השנייה. לאחר שבריטניה הכריזה מלחמה על גרמניה, קנדה נכנסה מיד, נכנסה למלחמה ב־10 בספטמבר 1939, משום שהייתה להם אינטרס לקיום בריטניה.
תפיסת הביטחון הקנדית נבנתה על בסיס ניצחון בריטי במלחמה זו, יחד עם שמירה על הביטחון הלאומי של קנדה, מבחינה פוליטית היו שחשו כי חובתה של קנדה לצאת לעזרת בנות בריתה. לדוגמה, ראש ממשלת קנדה מקנזי קינג היה משוכנע לחלוטין כי זו "החובה הלאומית הברורה" של קנדה "להשיב לבריטניה".
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939, היה לקנדה צי קטן, שבו שבע ספינות מלחמה. עם כניסתה למלחמה, נזקקה קנדה לרפורמה בצי כדי לסייע לבריטניה. כך, עם פרוץ המלחמה היו 3,500 חיילים ששירתו בחיל הים המלכותי הקנדי, ובספטמבר 1940 גדל המספר ל-10,000.
גם סוכנויות ממשלת קנדה שיחקו תפקיד מרכזי בדפוס הלחימה באוקיינוס האטלנטי. חטיבת הציים הקנדית הפעילה רשת של סוכנים בארצות הברית הנייטרלית עד 1941. סוכנים אלה ניהלו את המשלוחים לבריטניה ואף ניהלו את המערכות ההולכות וגדלות של הצי האמריקאי. פרסומים מיוחדים בענייני סחר סופקו לחיל הים האמריקאי מאוטווה ב-1941, ועד ההתקפה על פרל הארבור מנהלי הנמלים בארצות הברית עבדו יחד עם קנדה כצוותים.
קנדה גם קיבלה את האחריות לשמור על שתי נקודות מרכזיות ואסטרטגיות באוקיינוס האטלנטי. הראשונה הייתה ידועה בשם "אמצע האוקיינוס האטלנטי", שמוקמה מחוץ לחופי גרינלנד. זו הייתה נקודה עוינת בנתיב האספקה שהיה קשה מאוד להשתלט עליה. עם השימוש באיסלנד כנקודת תדלוק, הצטמצם האזור בו לא היה ניתן לתדלק ל-560 ק"מ.
המשימה השנייה שהוטלה על קנדה הייתה לשלוט בתעלת למאנש במהלך הפלישה לנורמנדי. "ב-6 ביוני, 50 כלי שיט של חיל הים המלכותי הקנדי פוזרו מחדש עבור אילוצי הפלישה". משימתם הייתה לשלוט על אזורי הפלישה, לספק סיורים מרוחקים ולמנוע מצוללות גרמניות בתעלה לקבל תגבורת.
קנדה זכתה לצמיחה ניכרת במהלך מלחמת העולם השנייה, כשהפכה ממדינה עם מעט מאוד ספינות מלחמה למדינה בעלת חיל הים השלישי בגודלו בעולם ללא חישוב מדינות הציר. תפקידה העיקרי היה בהגנה על ספינות הסוחר ששטו מצפון אמריקה לבריטניה וקנדה מילאה את המשימה בהצלחה יחסית. במהלך המלחמה ארגנה קנדה 25,343 שיירות מוצלחות שסיפקו 164,783,921 טונות מטען. בסוף המלחמה, נודע ממסמכים גרמניים כי קנדה הייתה אחראית לאובדן 52 צוללות באוקיינוס האטלנטי. מהצד הקנדי הוטבעו 59 אניות סוחר קנדיות ו-24 ספינות מלחמה.
לוחמה ימית > תקיפות במים הטריטוריאליים והיבשה של קנדה

צוללות U-boat של מדינות הציר פעלו במימי קנדה וניופאונדלנד לאורך כל המלחמה, והטביעו ספינות חיל ים וצי סוחר רבות. שתי התקיפות הבולטות התרחשו ב-1942, כאשר צוללות גרמניות תקפו ארבע אניות של בעלות הברית שנשאו עפרה בבל איילנד שבניופאונדלנד. שתיים מהן הוטבעו על ידי U-513 ושתיים אחרות על ידי U-518. התקיפה הביאה למותם של 69 מלחים. כשהצוללת שיגרה טיל טורפדו לעבר מזח ההעמסה, הפכה בל איילנד למקום היחיד באמריקה הצפונית שהיה נתון להתקפה ישירה של כוחות גרמניים במהלך מלחמת העולם השנייה. צוללות גרמניות נמצאו גם בנהר סנט לורנס; במהלך ליל ה-14 באוקטובר 1942, מעבורת ששטה בנהר הוטבעה בפגיעת טורפדו של הצוללות U-69 הגרמנית וטבעה במיצר קאבוט עם טביעתם של 137 בני אדם. שני הצדדים המשיכו להילחם זה בזה וניסו להערים האחד על השני. מספר תאונות של צוללות גרמניות התרחשו במי קנדה, כמה מהם גם בנהר לברדור. היבשה הקנדית נפגעה גם כאשר הצוללת היפנית I-26 הפגיזה את מגדלור הנקודה באי ונקובר ב-20 ביוני 1942. גם בלוני תבערה יפנים שוגרו לעבר קנדה, חלקם הגיעו לקולומביה הבריטית ולשאר המחוזות המערביים בקנדה.
העורף הקנדי > תעשייה, כרייה והפקה

בתחילת מלחמת העולם השנייה, לא הייתה קיימת בקנדה תעשייה גדולה מלבד ייצור מכוניות. עם זאת, עד סוף המלחמה, היווה ייצור הרכבים בקנדה 20% בלבד מהייצור הכולל בקנדה, ארצות הברית ובריטניה. בשנת 1938 דורגה תעשיית הרכבים של קנדה במקום הרביעי בעולם בייצור מכוניות נוסעים ומשאיות, אף על פי שחלק גדול מיכולת הייצור נותר ללא שימוש אחרי השפל הגדול. במהלך המלחמה, שימשה תעשייה זו לבניית כל סוג של אמצעי לחימה, ובמיוחד כלי רכב גלגליים, וקנדה הגיעה למקום השני (לצד ארצות הברית). התפוקה הקנדית של 800 אלף משאיות וכלי רכב עלתה על הייצור הכולל של גרמניה, איטליה ויפן.
בנוסף, קנדה פיתחה טנק בינוני עצמאי בשם רם. אף על פי שהוא לא התאים ללוחמה, הטנק היה שימושי בעת האימונים, והגדוד המשוריין הקנדי הראשון השתמש בטנקים משודרגים מדגם זה כנגמ"שים בצפון מערב אירופה. קנדה גם ייצרה והעבירה לברית המועצות 1,390 טנקי ולנטיין. בתחום התעופה, בקנדה נבנו כ-14 אלף מטוסים מדגמי לנקסטר ומוסקיטו; עד סוף 1944 הוציאו המספנות הקנדיות אניות מלחמה דוגמת קורבטות, משחתות ופריגטות וכ-345 ספינות סוחר. ייתכן שלא היה מדובר בתרומה חיונית למאמץ המלחמתי של בעלות הברית, אך לא כך בתעשיית המתכות: מחצית מהאלומיניום של בעלות הברית ו-90% מהניקל סופק על ידי מקורות קנדיים במלחמה. החברה הקנדית Eldorado Mining and Refining שהפיקה אורניום כתוצר לוואי מייצור הזהב והרדיום, נקראה לסייע לפרויקט מנהטן. בפרט, נעשה שימוש במשאבים שהפיקה החברה לייצור הפצצה ילד קטן שהוטלה על הירושימה.
העורף הקנדי > משמר הווטרנים של קנדה

בדומה למשמר המולדת הבריטי, משמר הווטרנים של קנדה הוקם בראשית ימי מלחמת העולם השנייה ככוח הגנה במקרה של תקיפה על אדמת קנדה. הוא כלל בעיקר את ותיקי מלחמת העולם הראשונה, ובשיא הגיע ל-37 פלוגות פעילות שבמסגרתן שירתו 451 קצינים ו-9,806 בדרגות אחרות. למעלה מ-17,000 ותיקי מלחמת העולם הראשונה שירתו במשמר הווטרנים בין השנים 1939–1945; חלק מהפלוגות הפעילות אף שירתו מחוץ לקנדה, כולל פלוגת דיוטי פרי שצורפה למטה הצבאי הקנדי בלונדון, פלוגה מספר 33 באיי בהאמה, פלוגה 34 בגיאנה הבריטית ובניופאונדלנד, וקבוצה קטנה יותר שנשלחה להודו. משמר הווטרנים של קנדה היה מעורב במרד השבויים הגרמנים בבאומנוויל, שארך שלושה ימים, בשנת 1942. המשמר פורק בשנת 1947.
העורף הקנדי > משבר הגיוס של 1944

הפיקחות הפוליטית של מקנזי קינג, בשילוב ההבנה וההכלה כלפי מחוז קוויבק, גרמו למשבר גיוס קטן בהשוואה לקודם שהתרחש ב-1917. במהלך המלחמה שירתו מתנדבים צרפתים-קנדים ביחידות עצמאיות בחזית ובמרכז.
העורף הקנדי > התקפת מדינות הציר על אדמת קנדה

ההתקפות היחידות של מדינות ציר על אדמת קנדה היו פצצות כדור פורח בחורף 1944–1945. עם זאת, לא היו נפגעים בנפש מהפצצות. הצבא היפני קיווה כי מלבד ההפצצות הישירות, יגרמו הפצצות לשריפות. אולם, מאחר שהכדורים הפורחים שוגרו בחורף, הקרקע המכוסה בשלג מנעה מהשריפות להתפשט. 57 פצצות כאלו נמצאו ממזרח למחוז מניטובה. פצצות רבות נוספות התגלו בסוף 2014.
היסטוריוגרפיה

קנדה השקיעה תשומת לב רבה בזמן אמת לתיעוד המלחמה, ופרסה היסטוריונים במפקדה הצבאית הקנדית בבריטניה. היסטוריונים אלו כללו לא רק היסטוריונים מטעם הצבא, אלא גם אמנים וציירים. ההיסטוריה הרשמית של צבא קנדה נערכה רק לאחר המלחמה, כשטיוטת הביניים נכתבה ב-1948, ושלושת הכרכים פורסמו במהלך שנות ה-50. זאת בהשוואה למלחמת העולם הראשונה, כשרק כרך אחד פורסם עד 1939, והסיכום המלא פורסם 40 שנה אחרי המלחמה. ההיסטוריה הרשמית של חילות האוויר והים של קנדה פורסמו גם הם באיחור, במהלך שנות ה-80. ההצגה של הכוחות הקנדים בקרבות מסוימים, כמו קרב הונג קונג והפשיטה על דייפ, נותרה שנויה במחלוקת, ומספר רב של ספרים נכתבו על אירועים אלו מנקודות מבט שונות. חוקרים ידועים כמו טרי קופ (מומחה) ודני ויטאקר (חייל לשעבר), התפרסמו בזכות כתיבתם אחרי המלחמה.
ליחידות הצבא צורפה מרי ריטר המילטון שציירה מאות ציורים המתארים את המתרחש בחזית הלחימה.
ראו גם

קנדה במלחמת העולם הראשונה
נורווגיה במלחמת העולם השנייה
ברזיל במלחמת העולם השנייה
הוט נט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים)
 חברת אם:  קבוצת HOT
 משרד ראשי:  נוף הגליל
 מוצרים עיקריים:  ספקית אינטרנט
  
 
 
הוט נט (באנגלית: HOTnet) היא חברה ישראלית ומשמשת כספקית אינטרנט בישראל, ובסיסה בנוף הגליל. חברת הוט נט שירותי אינטרנט בע"מ היא חלק מקבוצת HOT ונמצאת בבעלות הוט מערכות תקשורת בע"מ.
היסטוריה

בתחילת שנות ה-2000, חברת מת"ב (שמה הקודם של חברת האם HOT) הקימה את ספקית האינטרנט "נון-סטופ", במטרה להיות הראשונה שמפעילה שירותי אינטרנט מהיר בפס רחב, אך העיכוב בקבלת הרישיון להפעלת השירות השאיר אותה מאחורי הספקיות הפעילות. לאחר שנכשל ניסיון מיזוג החברה עם נטוויז'ן, היא פשטה את הרגל ב-2001.
בשנת 2008 חברת HOT הגישה בקשה להפעלת ספק אינטרנט. החברה קיבלה רישיון למתן שירותי גישה לאינטרנט בדצמבר 2010 בתנאי שחברת הוט תפריד לחלוטין את פעילות הספקית משאר פעילות החברה וזאת על מנת לשמור על תחרות הוגנת. בשנת 2010 חברת HOT עוברת לבעלות אלטיס הצרפתית (Altice), ואיתה גם חברת הבת HOTnet. ב-2012, יצאה הוט במבצע חסר תקדים בשוק ספקיות האינטרנט בישראל במטרה "לשבור" את השוק, והציעה חבילת שירותי אינטרנט עם מחיר אחיד של 20 ₪ לכל מהירויות הגלישה. במשך השנים נאבקה הוט משפטית על מנת שמשרד התקשורת יאפשר לה לשווק את חבילות הספקית ביחד עם חבילות תקשורת אחרות (סלולר, טלוויזיה), והיא אף עשתה זאת ובעקבות זאת הוטלו עליה קנס ב-2020.
הערות שוליים

↑  גד פרץ, ‏HOT מגלה עולם חדש: תשווק רשת אלחוטית ביתית תחת השם HOTNET, באתר גלובס, 8 בדצמבר 2008
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏מה חשוב לדעת לפני שמסתערים על המבצע של הוט?, באתר גלובס, 27 בפברואר 2012
↑  גד פרץ, ‏משרד התקשורת הטיל על על הוט טלקום קנס בסך 1.4 מיליון שקל, באתר גלובס, 26 במאי 2020
כף דארנלי (ג'ורג'יה הדרומית)

ערך זה עוסק בלשון יבשה באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  54°27′00″S 36°49′00″W﻿ / ﻿54.45°S 36.8167°W﻿ / -54.45; -36.8167
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
  (למפת איי ג'ורג'יה הדרומית מוגדלת) קינג אדוארד פוינט גריטוויקן איי ויליס אננקוב קופר פרינס אולף הארבור  האוקיינוס האטלנטי ים סקוטיהכף דארנלי(למפת איי ג'ורג'יה הדרומית רגילה) קינג אדוארד פוינט גריטוויקן איי ויליס אננקוב קופר פרינס אולף הארבור  האוקיינוס האטלנטי ים סקוטיהכף דארנלי
 
כף דארנלי (באנגלית: Cape Darnley) היא לשון יבשה בצד הדרום מזרחי של מפרץ ג'ייקובסן במרכז החוף הדרומי של האי ג'ורג'יה הדרומית שבטריטוריה הבריטית שמעבר לים איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
מקור השם

לשון היבשה נקראת על שמו של ארנסט רולנד דארנלי (Ernest Rowland Darnley) יושב הראש של הוועדה הבין משרדית הבריטית לשטחי החסות של איי פוקלנד של משרד המושבות שישבה בלונדון, וכיהן בשנים 1923–1933.
ראו גם

אתרים נוספים באנטארקטיקה הנקראים על שמו של א. ר. דארנלי:
כף דארנלי (אדמת מק. רוברטסון)
הר דארנלי
הערות שוליים

1 2  מידע גאוגרפי והיסטורי
מסורת הש"ס

| --- | --- |

חיבוריו של הרב יהושע בועז מודפסים על דף הגמרא, מימין מסורת הש"ס משמאל למעלה "עין משפט נר מצווה" בין פירוש רש"י לגמרא "תורה אור"
 מידע כללי
 מאת:  יהושע בועז 
 נושא:  תלמוד בבלי 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ונציה 
 
מסורת הש"ס (בתחילה נקרא מסורת התלמוד) הוא חיבור של הרב יהושע בועז שתוכנו מראי מקומות למקורות מקבילים בספרות חז"ל (משנה, תוספתא ומקבילות בתלמוד הבבלי עצמו).
החיבור ותולדותיו

'מסורת התלמוד', נדפס תחילה כספר בשנת רפ"ג והפניות למקבילות צוינו לפי פרקי התלמוד בלבד. לשם הדפסת התלמוד בוונציה בידי מדפיס התלמוד הנוצרי מארקו יושטיניאן בשנים ש"ו - שי"א ערך הרב יהושע בועז את ההפניות בצורה מדויקת יותר - לפי דפי התלמוד המודפס. ההפניות הן למקבילות במשנה בתלמוד ובתוספתא.
בדפוס באזיליאה שונה שם החיבור למסורת הש"ס, יש הסבורים שהדבר נעשה מחמת הצנזורה הנוצרית, ושם זה נותר לחיבור עד היום.
בשנים שלאחר מכן נוספו שתי השלמות גדולות לחיבור זה - האחת בדפוס אמשטרדם בשנים תע"ד - תע"ז, בידי הרב יוסף שמואל מקראקא שהרחיב את מסורת הש"ס לפי שלושה ממה שהיה בה לפני כן. תוספת שנייה שנעשתה בידי הרב ישעיה פיק ברלין נדפסה בדפוס דיהרנפורט בשנים תק"ס - תקס"ד. התוספות החדשות הודפסו בתוך סוגריים מרובעים. כל התוספות הללו נדפסו במהדורות המצויות של התלמוד.
כיום החיבור מודפס בכל מהדורות הש"ס. ההפניה בש"ס וילנא היא לרוב באמצעות כוכבית, כשהמקבילה רשומה בשולים מול הכוכבית, ובדפוסים חדשים רבים ההפניה היא באמצעות אות קטנה, המפנה למדור מסורת הש"ס המופיע בצד העמוד.
בחלק ממהדורות הש"ס החדשות, כגון עוז והדר, ישנן תוספות נוספות לחיבור זה. רבי שבתי זוסמן חיבר את הספר "מאיר נתיב" המרחיב את מסורת הש"ס, וכולל ציונים גם לדברי רש"י ותוספות. חיבור זה הודפס בחלק ממהדורות הש"ס.
הערות שוליים

1 2  מבוא לתלמוד בבלי מהדורת עוז והדר
האיגלס

| --- | --- |

האיגלס בהופעה, 2008
 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1971–1980 1994–2016 2017
 סוגה:  רוק, קאנטרי
 חברת תקליטים:  אסיילום רקורדס, קפיטול רקורדס, פולידור רקורדס, גפן רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1998) 
 eagles.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 דון הנלי ג'ו וולש טימותי ב. שמידט
 חברים לשעבר
 גלן פריי רנדי מייזנר ברני לידון דון פלדר
 
האיגלס (באנגלית: The Eagles תרגום מילולי: העיטים, תרגום מוטעה אך נפוץ: הנשרים) היא להקת רוק אמריקאית, מהבולטות והמצליחות בשנות ה-70.
שניים מאלבומיה, "Their Greatest Hits (1971–1975)" ו-"Hotel California" דורגו בסוף המאה העשרים על ידי ארגון תעשיית המוזיקה של ארצות הברית כשניים מעשרים האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. כמו כן, האלבום "Hotel California" דורג על ידי מגזין הרולינג סטון במקום ה-37 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. שיר הנושא של האלבום, "Hotel California", זכה להצלחה רבה. בנוסף, דורגה הלהקה על ידי הרולינג סטון במקום ה-75 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים.
היסטוריה

הלהקה נוסדה בשנת 1971 בלוס אנג'לס, כאשר לינדה רונסטאדט נפרדה מלהקת הליווי שלה בה היו חברים דון הנלי וגלן פריי. אל השניים הצטרפו רנדי מייזנר וברני לידון, ויחד הקימו ארבעתם את הלהקה. הלהקה חתמה חוזה עם אסילום רקורדס של דייוויד גפן.
אלבומה הראשון, "The Eagles", הוקלט בלונדון ויצא לאור בשנת 1972. האלבום זכה להצלחה מרובה והניב שני להיטים: "Take It Easy" ו-"Witchy Woman".
לאחר ההצלחה חברי הלהקה החלו לעבוד על האלבום הבא, אשר יצא בשנת 1973 תחת השם "Desperado". האלבום, אשר עסק כולו בתרבות המערבונים, הצליח במכירות אך זכה לביקורות פחות טובות מקודמו.
האלבום השלישי של הלהקה יצא בשנת 1974 ונקרא "On The Border". האלבום התאפיין בדגש חזק יותר על פן הרוק בשירים. גם אלבום זה היה הצלחה והניב את הלהיט "Best Of My Love". במהלך העבודה על האלבום צירפה הלהקה את הגיטריסט דון פלדר.
בשנת 1975 הוציאו חברי הלהקה את אלבומם הרביעי, "One Of These Nights", אשר זכה אף הוא להצלחה רבה. קטע אינסטרומנטלי שנכלל באלבום, "Journey of the Sorcerer", התפרסם כמנגינת הנושא של תסכית הרדיו "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" שהוביל לסדרת הספרים באותו שם. בשנה זו פרש לידון מהלהקה והחליף אותו ג'ו וולש.
בשנת 1976 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף "Their Greatest Hits (1971–1975)" אשר זכה להצלחה רבה כאשר היקף מכירותיו עומד על כ-42 מיליון עותקים, והוא נחשב לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בהיסטוריה.
לקראת סוף שנת 1976 הלהקה הוציאה את אלבומה החדש "Hotel California". האלבום זכה אף הוא להצלחה רבה, במיוחד בזכות השיר "Hotel California" אשר מתאר את התייחסותם הביקורתית של חברי הלהקה לחיי הבוהמה בלוס אנג'לס.
בשנת 1978 עזב מייזנר את הלהקה בעקבות מחלוקת עם חבריו. במקומו של מייזנר הגיע טימותי שמידט.
אלבומה הבא של האיגלס, "The Long Run", יצא בשנת 1979 וזכה להצלחה נמוכה יחסית לאלבומים הקודמים של הלהקה.
בשנת 1980 שחררה הלהקה את אלבום ההופעה החיה "Eagles Live", שהוקלט במהלך סיבוב הופעות של הלהקה.
הלהקה התפרקה בשנת 1982. במהלך השנים בהן חברי הלהקה לא היו ביחד ניסו רוב חברי הלהקה לפתוח בקרירת סולו ואף זכו למספר הצלחות.
בשנת 1994 התאחדה הלהקה כדי להופיע ב-MTV. האיחוד שהיה אמור להיות חד פעמי גרר אחריו סיבוב הופעות שלם שהסתיים בשנת 1996 והותיר אחריו אלבום חדש בשם "Hell Freezes Over". ב-1998, בעקבות כניסת הלהקה להיכל התהילה של הרוק נ' רול, החליטו חברי הלהקה להתאחד בשנית.
ב-2007, הוציאה לאור הלהקה את "Long Road Out of Eden", אלבום האולפן הראשון מזה 28 שנים.
ב-2016 הלהקה התפרקה, אך ב-2017 התאחדה וממשיכה לפעול עד היום.
ב-20 בספטמבר 2024 החלה הלהקה את רצף ההופעות שלה בהיכל הספירה בלאס וגאס. בנובמבר 2024 הלהקה הודיעה על מופעים נוספים כחלק מרף ההופעות, שממשיך גם בשנת 2025.
חברי הלהקה

דון הנלי – קולות, תופים, כלי הקשה, גיטרה (1971–1980, 1994–היום)
ג'ו וולש – גיטרה מובילה, קלידים (1975–1980, 1994–היום)
טימותי ב. שמידט – בס, קולות, גיטרה אקוסטית (1977–1980, 1994–היום)
גלן פריי – שירה, גיטרה, קלידים, מפוחית (1971–1980, 1994–2016)
רנדי מייזנר – בס, קולות, גיטרה, גיטרה מקסיקנית גדולה (1971–1977)
ברני לידון – קולות, בנג'ו, מנדולינה, פדאל סטיל (1971–1975)
דון פלדר – גיטרה מובילה, מנדולינה, קולות, קלידים, פדאל סטיל (1974–1980, 1994–2001)
גלן פריי
דון הנלי
ג'ו וולש
טימותי ב. שמידט
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1972 - Eagles
1973 - Desperado
1974 - On the Border
1975 - One of These Nights
1976 - Hotel California
1979 - The Long Run
2007 - Long Road Out of Eden
דיסקוגרפיה > אוספים

1976 - Their Greatest Hits (1971–1975)
1982 - Eagles Greatest Hits, Vol. 2
1984 - The Best of the Eagles
1994 - The Very Best of The Eagles (1994)
2000 - Selected Works: 1972-1999
2001 - The Very Best of the Eagles (2001
2003 - The Very Best of Eagles
2010 - The Drugs Brother
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

1980 - Eagles Live
1994 - Hell Freezes Over
הערות שוליים

↑  Eagles - Sheryl Crow - Other Lists, באתר הרולינג סטון
↑  Eagles founder Glenn Frey releases an album of classic, jazzy songs,‏ 7 במאי 2012
↑  Gil Kaufman, Eagles Announce 2024 & 2025 Las Vegas Sphere Shows, Billboard, ‏2024-11-26 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409450505171  BnF: cb13903111s (data)  GND: 1214970-6  ISNI: 0000 0001 1526 5624  LCCN: n81032525  MusicBrainz: f46bd570-5768-462e-b84c-c7c993bbf47e  NKC: xx0018307  SUDOC: 160743389  VIAF: 139561748   WorldCat (עם VIAF): 139561748
האמפולה על שם פאטר

| --- | --- |

תרשים של מערכת המרה. האמפולה של פאטר נמצאת מאחורי פפילית התריסריון הראשית
 שיוך:  segment of common bile duct, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1199) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  ampulla hepatopancreatica 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.8.02.017 
 TA2 (2019):  3111 
 FMA:  15076 
 קוד MeSH:  A03.159.183.079.300.950 
 מזהה MeSH:  D014670 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0042425 
 
האמפולה על שם פאטר (באנגלית: Vater hepatopancreatic ampulla או Vater hepatopancreatic duct) היא הצינור המשותף שנוצר בדרך כלל על ידי איחוד של צינור המרה (common bile duct) וצינור הלבלב (pancreatic duct) בתוך דופן התריסריון. צינור משותף זה כולל בדרך כלל התרחבות ("אמפולה"). לאחר מכן הצינור המשותף נפתח באמצעיתו אל החלק היורד של התריסריון בפפילית התריסריון הראשית (major duodenal papilla). אורך הצינור המשותף הוא בדרך כלל 2–10 מ"מ.
מבנה > סוגרים

סוגרי שרירים חלקים מווסתים את זרימת המרה ומיצי הלבלב דרך האמפולה: הסוגר של צינור הלבלב, הסוגר של צינור המרה והסוגר על שם אודי.
מבנה > וריאציה

צינור המרה המשותף וצינור הלבלב עשויים לפעמים להתאחד מחוץ לדופן התריסריון וליצור צינור משותף ארוך במיוחד. שני הצינורות עשויים גם להתנקז לתוך התריסריון בנפרד, או להתמזג אך לשמור על הנהורים הנפרדים שלהם מופרדים על ידי מחיצה.
משמעות קלינית

הסימן של תומאס הוא ייצור צואה בצבע כסף ויכול להעיד על סרטן של האמפולה על שם פאטר. צואה בצבע כסף היא שילוב של הצואה הלבנה של צהבת חסימתית בשילוב עם צואה שחורה של מלנה או דימום. היא תוארה לראשונה ב-British Medical Journal על ידי ד"ר אוגילבי (H. Ogilvie) ב-1955.
אטימולוגיה

האמפולה נקראת על שם אברהם פאטר (1684–1751), אנטומיסט גרמני שפרסם לראשונה תיאור שלה ב-1723.
תמונות

צינור הלבלב
קרצינומה של האמפולה