stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איזומורפיזם של גרפים
כבעיה חישובית

הבעיה של לקבוע האם שני גרפים נתונים הם איזומורפיים היא ב-NP כי בהינתן התאמה בין הגרפים, קל לוודא שהיא אכן איזומורפיזם. ב-2017 הראה Laszlo Babai שהסיבוכיות היא תת-אקספוננציאלית: 2O((log n)3). עם זאת, לבעיה התכונה הנדירה יחסית שלא ידוע האם היא ב-P, אך גם לא ידוע האם היא NPC (כלומר NP שלמה). בעיה מפורסמת נוספת עם תכונה זו היא בעיית הפירוק לגורמים. משערים שהבעיה איננה NPC, שכן זה יגרור קריסה של ההיררכיה הפולינומית.
הכללה של בעיה זו, השואלת האם גרף מסוים איזומורפי לתת-גרף של גרף אחר, היא ב-NPC (שכן ניתן להראות רדוקציה פולינומית מבעיית הקליקה אליה).
הערות שוליים

↑  Uwe Schöning, Graph isomorphism is in the low hierarchy
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כתריאל דוד קפלין

הרב כתריאל דוד קאפלין (1931 - י"ד באייר תשס"ו, 2006) היה ר"מ בבית התלמוד לונדון, דיין בבית הדין הרבני בלונדון, ומד"א בשומרי הדת בלונדון ובשנותיו האחרונות ראש ישיבת תורת חכם בישראל.
תולדותיו

נולד באנגליה, בנו של ההרב  נח קאפלין היה ש"דר בבית היתומים בלונדון ונינו של הדרשן ר נחום מגיד מגיד בחורבת רבינו יהודה החסיד ולפני זה מגיד בורשא בלידא היה גיס של החפץ חיים היה גר . למד בישיבת גייטסהד. שימש כרב של בית הכנסת "שומרי הדת" בהמפסטד, לונדון. בשנות ה-60 היה מעורכי כתב העת התורני "הד אליהו" שיצא לאור על ידי תלמידי הרב אליהו אליעזר דסלר.
במשך שנים רבות היה דיין בבית הדין הרבני בלונדון. בסוף ימיו עלה לישראל והתגורר בשכונת בית וגן. בישראל כיהן כראש ישיבת תורת חכם.
אחיו הרב נחום קאפלין מצפת בעל מחבר ספר "נחלה ומנוחה" על התורה ושוחט בצפת תובב"א ,בנו הרב שמעון ירחמיאל קאפלין הוא מחבר הספר "צמח דוד".  בנו הראשון הרב ישראיל מאיר קאפלין  מג"ש בבית הכנסת קאמרנא ,אחיינו הוא הדיין הרב שמואל סיימונס מבית הדין הרבני בלונדון, מחבר הספר "מעיל שמואל" בן אחותו הוא הגר יעקב דוד שמאל של"טא דיין  בבית הדין שומרי הדת באנטוערפען.
נפטר בלונדון בשנת 2006. תשסו  פסח שני ונקבר בהר הזתים בירושלים.
ספריו

הד אליהו, לונדון, תשכ"ג
כתר דוד, ירושלים, תשכ"ח
תולדות נח, לונדון, תשמ"ג
כתר נהורא ירושלים תשס"ד
כתר זהב  עדין לא נדפס, בדפוס
כתר דוד על התורה  יצא לאור לרגל שמחת נישואי נכדו משה קאפלין  בן הרב ישראיל מאיר קאפלין שליט"א
מנהגי כתר דוד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307562905171  ISNI: 0000 0004 0240 3145  VIAF: 298118661   WorldCat (עם VIAF): 298118661 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליר עיסא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באוגוסט 2000 (בן 24) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 שם לידה:  لير عيسى 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 פרופיל ב-IMDb
 
ליר עיסא (בערבית: لير عيسى; נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא שחקן ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה

עיסא נולד ביפו, והוא בנם של השחקן הערבי-נוצרי-מרוני, נורמן עיסא, ושל המחזאית היהודייה-ישראלית גדעונה רז. אחיו הצעיר הוא השחקן שון עיסא.
למד בתיכון גימנסיה "הרצליה" בתל אביב, שם למד במגמות תיאטרון ויחסים בין-לאומיים. בתקופת לימודיו התיכוניים השתתף גם בסדנת לימודי תיאטרון לנוער בתיאטרון הבימה. ב-2018 החל ללמוד במכינה בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ובין השנים 2019–2022 למד בסמינר הקיבוצים המכללה לחינוך לטכנולוגיה ולאמנויות שבתל אביב.
דובר שוטף את השפות הערבית (מצד אביו) והעברית (מצד אמו).
קריירה > תיאטרון

במסגרת הפקות סיום-השנה במגמת התיאטרון בה למד בתיכון, השתתף עיסא במחזה המקורי "הוראות הפעלה" מאת שירלי בייטל-נתיב, בתפקיד מיקי. כמו כן, במסגרת לימודיו בנוער-הבימה הוא השתתף במחזות "הנחשול", בתפקיד תום, ו"כולם רוצים לחיות" מאת חנוך לוין, בתפקיד פוזנא.
בנובמבר 2022 השתתף בהצגה "ריקודו של ג'ינגיס כהן", שהועלתה באולם 4 שבתיאטרון הבימה. בהצגה הוא מגלם את דמותו הראשית, של קומיקאי יהודי בתקופת השואה, ועבור תפקיד זה היה עליו ללמוד יידיש.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

ב-2020 גילם עיסא חייל סורי בסדרת הדרמה "שעת נעילה" של כאן 11.
בשנת 2021 הוא השתתף בסדרת הנוער "פלמ"ח" של yes, בתפקיד עמיר, נער ערבי שנכלא בכלא עכו. באותה שנה השתתף בסרט "תמונת הניצחון" בבימויו של אבי נשר, שם גילם מצרי בשם סעיד שעובד עבור מפיק יומני קולנוע.
משנת 2022, החל לשחק בתפקיד מרכזי בסדרת הפנטזיה "כראמל" מבית כאן חינוכית, בתפקיד גול (גבריאל) ג'רום.
ב-2023 החל לשחק בסדרת דרמת הנעורים "מדרסה" (בערבית: مدرسة - "בית ספר") של סייד קשוע כאן חינוכית ומכאן 33, שעוסקת בבית ספר דו-לשוני יהודי-ערבי בירושלים, בו עיסא מגלם את ח'אלד ברהום, הדמות הגברית הראשית בסדרה שמתאהב בדמות הנשית הראשית בסדרה, שירה אברהמי (שירה יוסף).
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | החולמים | רובי (הצעיר) | תפקיד אורח |
| 2011 | חצויה - הדבר האמיתי | ילד בסיור צילומים | תפקיד אורח |
| 2020 | שעת נעילה | חייל סורי | תפקיד משנה |
| 2021 | פלמ"ח | עמיר | תפקיד משנה |
| 2022–2023 | כראמל | גול (גבריאל) ג'רום | תפקיד ראשי |
| 2023 | מדרסה | ח'אלד ברהום | תפקיד ראשי |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | תמונת הניצחון | סעיד | תפקיד משנה |
הערות שוליים

↑  ליר עיסא, באתר www.ishim.co.il
↑  אליעזר היון, ההצגה שמזכירה שהנאצים היו בני אדם: "מול מכונה של רוע קל יותר להתמודד", באתר ynet, 3 בנובמבר 2022
↑  סמדר שילוני, "אם מבקשים ממני להחליט אם אני יהודי או ערבי - אני לא מסכים להיכנס לשם", באתר ynet, 30 בדצמבר 2021
טמבור

ערך זה עוסק בחברה לייצור צבעים וחומרי בנייה. אם התכוונתם לכלי נגינה, ראו .
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1936–הווה (כ־88 שנים)
 חברת אם:  KUSTO, תאגיד רב לאומי בתחומי התשתית והבניה
 מיקום המטה:  נתניה 
 משרד ראשי:  נתניה
 ענפי תעשייה:  תעשיית הצבע 
 מוצרים עיקריים:  צבעים, דבקים, חומרי בנייה, אריחים ולוחות גבס
 יו"ר:  מקס סרטייב
 מנכ"ל:  מיכה שרייר
 עובדים:  700
  
 אתר החברה
 
טמבור בע"מ (תשלובת צבעים וחומרי גמר לבנייה) היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בתחום הצבעים, הציפויים וחומרי בנייה מתקדמים. החברה נוסדה בארץ ישראל ב-1936. בעלת השליטה הנוכחית בחברה היא kusto, תאגיד רב לאומי בתחומי התשתית וחומרי הבניה.
היסטוריה

החברה הוקמה ב-1936 על ידי שלושה עולים מגרמניה והחלה לפעול בצ'ק פוסט תחת השם "חיפה וורניש וורקס". ב-1944 נרכשה החברה על ידי התאגיד הבריטי ג'נסון את ניקולסון והועברו אליה זכויותיו במכירת תוצרתו במזרח התיכון. עיקר הפעילות בשנים הבאות הייתה מכירות לצבא ולצי הבריטי. ב-1952 הוקם מפעל חדש באזור התעשייה של עכו בו עבדו כ-100 עובדים וב-1956 הוחלף שם החברה ל"צבעי טמבור".
ב-1960 נמכרה החברה למספר שותפים: החברה הכלכלית לארץ ישראל, אנגלו-ישראל סקיוריטיס וקבוצת משקיעים פרטיים. ב-1962 נמכרה מרבית החברה לפלסקון, יצרן הצבעים הגדול ביותר בדרום אפריקה, בבעלות משפחת בלומברג. בן המשפחה פטר עלה לישראל וניהל את החברה. בשנת 1970 רכשה טמבור את חברת צבע-תעשיות צבעים ובשנת 1974 התמזגה עם חברת אסקר, שהייתה גורם עיקרי בענף הצבעים לאחר שרכשה בשנת 1970 את סולגון. עם המיזוג, השליטה בחברה התחלקה בין כור כימיה וחברת פלסקון. במשך שנים רבות נודעה החברה בסיסמה: "ליופי והידור - צבעי טמבור". עיקר התוצרת של החברה הייתה לשוק הישראלי, אולם החברה ייצאה כ-10% מתוצרתה, בעיקר צבעים לאוניות. בשנת 1981 נכנסה טמבור לשותפות בהקמת מפעל צבעים ביוון.
בסוף שנות ה-70 מכרה פלסקון את חלקה בחברה ל-PEC של קבוצת דיסקונט השקעות, ובהמשך נמכרו לה גם אחזקות כור, כך ש-85% מהבעלות בטמבור הייתה של קבוצת השקעות דיסקונט. טמבור הייתה חברה פרטית עד 1993 אז הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בתחילת 1996 רכשה טמבור את השליטה ב"קדם כימיקלים", שעסקה במוצרי ניקוי, אולם לאחר הפסדים כבדים היא סגרה את הפעילות בתחום ובשנת 2001 מכרה את קדם כימיקלים לחברת 3i.
ב-2001 מכרה דיסקונט השקעות את חלקה לגרנית הכרמל ובעקבות קבלת הצעת רכש מלאה נמחקה החברה מהמסחר בבורסה. ב-2005 הונפקה פעם נוספת והפכה שוב לחברה ציבורית. לאחר רכישת השליטה בחברה על ידי גרנית הכרמל השקעות ניתנה שוב הצעת רכש מלאה למניות החברה, וביולי 2012 היא שבה להיות חברה פרטית..
במאי 2014 הודיעה קבוצת עזריאלי על מכירת החברה לקבוצת קוסטו (Kusto) מסינגפור תמורת 500 מיליון ש"ח.
פעילות

פעילויות החברה העיקריות הן ייצור, יבוא ושיווק צבעים (צבעי קירות, עץ ומתכת, צבעי רכב, תעופה, אוניות, צבעים מעכבי בעירה, צבעי אחזקה כבדה וקלה, ציפויי חוץ, סימון דרכים ועוד), וחומרי בנייה לגמר, לרבות: לוחות ובלוקי גבס, טייחים, דבקים לבניין עץ וטקסטיל, תוספי בטון, חומרי מינהור, שיקום בטונים, חומרי איטום, מוצרי בידוד, תקרות אקוסטיות, אריחים, טפט ועוד. לחברה אתרי ייצור בעכו, במגדל העמק ובגשר, באשקלון דרום, בניצני עוז, ומטה החברה ממוקם בנתניה.
החברה רשמה הכנסות של כ-920 מיליוני ש"ח ב-2013. 56% ממכירותיה הן לרשתות עשה זאת בעצמך  ולחנויות חומרי בניין (שנקראות בישראל גם "טמבוריות"), 34% ללקוחות תעשייתיים וסיטונאים, 4% לייצוא (28 מיליון ש"ח), 3% לבתי דפוס ו-5% ללקוחות אחרים.
לחברה יש מספר חברות בת:
טמבורד - חברה שעיסוקה הוא ייצור ומכירת מוצרי גבס
צח שרפון - המתמחה בייצור חומרי בנייה, מלט, טיח, דבקים ואמולסיות
גבס גשר 2006 בע"מ - המייצרת טיח גבס ומוצרי בנייה המבוססים על גבס
טמבורכב - חברת העוסקת בתחום צבעי הרכב ועוד
החברה מוכרזת על ידי הרשות להגבלים עסקיים כבעל מונופולין בתחום הצבעים לקירות פנים ואחזקה כבדה. נכון לסוף 2013 הועסקו בחברה 700 עובדים.
בישראל רווח הכינוי טמבוריה לחנויות עצמאיות שבהן נמכרים חומרי בניין וכלי עבודה.
סמליל החברה

שם החברה נובע מהמילה האנגלית "Tambourine" (תוף מרים) וסמלה הראשון של החברה היה ילד שמתופף בפחית. בשנות ה-70 של המאה ה-20, עיצב דן ריזינגר סמל לחברה בצורת האות ט' אשר נוצר מעיגול ושני ריבועים. בתחילה, היה הסמל צבוע בצבעי כחול ואדום. בפברואר 2008 עברה החברה תהליך של מיתוג מחדש על ידי חברת שלמור אבנון עמיחי Y&R. במהלך המיתוג, הורחבו צבעי הלוגו מכחול, אדום ולבן לצבעים רבים כדי לייצג את מגוון הצבעים הרחבים הקיימים בצבעי החברה. כחלק מהמיתוג, נצבע סמליל עיתון "הארץ" ב-10 במרץ 2008. ב-2017, עברה החברה תהליך מיתוג נוסף על ידי צוות בראשות עדלי סטוק בו בוטלו הצבעים השונים אך הט' נצבעה ברקע צבעוני עשיר.
בשנת 2020, במטרה לשנות את תדמית החברה ל"סביבתנית" וכדי לפנות לשוק הבינלאומי, עודכן סמליל החברה לסמל בכיתוב לועזי בצבע ירוק.
הסמליל מראשית החברה
הסמליל משנות ה-40 עד שנות ה-70
הסמליל בעיצובו של דן ריזינגר
הסמליל בשנות ה-90
הסמליל בשנים 2008–2017 (בפועל שימשו עשרות וריאציות נוספות)
הסמלים בשנים 2017–2020
הסמליל באנגלית בשנים 2020 - 2023
הסמליל בעברית בשנים 2020 - 2023
דגל החברה שהיה בשימוש בשנות ה-90
סמליל החברה > סיסמאות פרסום

לנוי והידור צבעי טמבור (שנות ה-50)
מחשבה בצבע/המימד הצבעוני (שנות ה-60)
תראו מה שצבע יכול לעשות (שנות ה-70)
טמבור צובעים עולם (שנות ה-80)
טמבור הצבע הלאומי (שנות ה-90)
מכניסים צבע לחיים/תראו מה שצבע יכול לעשות (שנות ה-2000)
בבית שלי רק טמבור (החל משנת 2017)
הערות שוליים

↑  שר המסחר והתעשייה במפעלים חרושתיים בעכו, דבר, 22 בינואר 1954
↑  קירול, מעריב, 5 ביולי 1956
↑  30 שנה לטמבור, מעריב, 15 באוגוסט 1966
↑  נשיא החברה הכלכלית מבקר בישראל, מעריב, 25 באוקטובר 1960
1 2  טמבור - הצירוף הפיקנטי, דבר, 19 בפברואר 1981
↑  בוצע מיזוג טמבור אסקר, דבר, 21 במרץ 1974
מתבצע מיזוג מפעלי צבעים אסקר טמבור, דבר, 16 בדצמבר 1974
↑  חברת העובדים אישרה מכירת סולגון לאסקר, דבר, 27 בינואר 1970
↑  בשולי דברים, דבר, 12 באפריל 1972
↑  טמבור רכשה מחצית הבעלות של מפעל צבעים ביוון, דבר, 10 בספטמבר 1981
↑  שי שלו, ‏קדם כימיקלים צפויה לרכוש את פעילות המזון של פרי הגליל-ויטה, באתר גלובס, 21 בפברואר 2001
↑  שלי אפלברג, הצלחה לעזריאלי: טמבור הפכה היום לחברה פרטית, באתר TheMarker‏, 26 ביולי 2012
↑  גולן חזני, עסקת ענק לגרנית הכרמל מקבוצת עזריאלי: מוכרת את טמבור לקוסטו הסינגפורית תמורת 500 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 26 במאי 2014
↑  "מתארגנים מחדש": המינויים והשינויים > מותגים - טמבור, באתר וואלה, 3 בספטמבר 2020
עודד בן יהודה, צובעת ומוחקת: טמבור מוותרת על הלוגו האיקוני לטובת מיתוג "ירוק", באתר Xnet‏, 17 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313413305171  VIAF: 134429558   WorldCat (עם VIAF): 134429558
נינטנדו 3DS

| --- | --- |


 יצרן:  נינטנדו
 סוג:  קונסולת משחקים ניידת (אנ')
 דור:  תקופת הדור השמיני
 יצא לראשונה:  26 בפברואר 2011 (יפן) 25 במרץ 2011 (אירופה) 27 במרץ 2011 (צפון אמריקה) 31 במרץ 2011 (אוסטרליה)
 הפסקת הייצור:  16 בספטמבר 2020
 מעבד:  Original Nintendo 3DS CPU 
 מעבד גרפי:  Digital Media Professionals (DMP) Pica200 GPU
 אחסון:  2 ג'יגה בייט Secure Digital  256 MB זיכרון הבזק
 קישוריות:  Wi-Fi, אינפרא אדום
 שירותים אונליין:  Nintendo eShop Nintendo Zone Nintendo Video Internet browser יוטיוב spotpass
 תאריך שחרור:  יפן - 26 בפברואר 2011; אירופה - 25 במרץ 2011; ארצות הברית - 27 במרץ 2011; אוסטרליה - 31 במרץ 2011
 יחידות שנמכרו:  בכל העולם: 73.53 מיליון (נכון ל-30 בספטמבר 2018)
 המשחק הנמכר ביותר:  Mario Kart 7 (מכרו 17.52 מיליון יחידות נכון ל-30 בספטמבר 2018)
 תאימות לאחור:  נינטנדו DS, Nintendo DSi
 מודל קודם:  Nintendo DSi, Nintendo DSi XL
 מודל אחריו:  Nintendo Switch
 
נינטנדו 3DS (באנגלית: Nintendo 3DS) היא קונסולת משחקי וידאו ניידת של חברת נינטנדו שהושקה בחודש מרץ 2011 ברחבי העולם.
הקונסולה מסוגלת לייצר אפקטים תלת־ממדיים ללא צורך מצד הצופה להרכיב משקפיים מיוחדים, בעזרת שיטה אוטוסטריאוסקופית.
הקונסולה הוכרזה רשמית ב-25 במרץ 2011, אך נינטנדו חשפה אותה רשמית כבר בתערוכת E3 של שנת 2010, ב-15 ביוני, תוך כדי שהיא מזמינה משתתפים לשחק בקונסולה.
ב-21 ביוני 2010 הוכרז רשמית שהקונסולה תצא לשוק בכל העולם ב-31 במרץ 2011. מחירה של הקונסולה היה כ-25,000 ין ביפן, ו-250 דולר באמריקה. לאחר מספר חודשים, הורידה נינטנדו את המחיר ל-170 דולר עקב המכירות הנמוכות ברחבי העולם.
לאחר הורדת המחיר מכירות הקונסולה הכפילו את עצמן ברחבי העולם. לקראת שנת 2012, יצאו המשחקים Super Mario 3D Land ו-Mario Kart 7 שמכרו מיליונים כבר בשבועות הראשונים לאחר ההשקה וגרמו לשילוש המכירות.
תכונות

לקונסולת ה-3DS יש שני מסכים. גודלו של המסך העליון הוא 3.53 אינץ' והרזולוציה שלו היא 800x240 פיקסלים (400x240 לכל עין), והוא מסוגל ליצור אפקט תלת מימד אוטוסטריאוסקופי. גודלו של המסך התחתון הוא 3.02 אינץ', מסך זה לא מסוגל ליצור אפקט תלת מימד, אך הוא מסך מגע. הרזולוציה שלו היא 320x240 פיקסלים.
ה-3DS שוקל כ-226 גרם, וכשהוא סגור רוחבו הוא 5.3 אינץ', אורכו הוא 2.9 אינץ', וגובהו הוא 0.8 אינץ'.
המערכת כוללת כמה הוספות לעיצוב המקורי של ה־DS, שכוללות כפתור גלילה בצד המכשיר שמשפיע על עומק האפקט התלת־ממדי, ואף מסוגל לכבותו. עוד נוסף בקר אנלוגי בשם "Slide Pad", מד תאוצה, וחיישן תנועה ג'יירוסקופי. בנוסף נוספה יציאת תקשורת אלחוטית מסוג אינפרא אדום.
ל-3DS יש שתי מצלמות בחלקו החיצוני של המכשיר, המסוגלות לצלם תמונות וסרטי וידאו תלת־ממדיים, ובנוסף קיימת מצלמה נוספת מעל המסך העליון שפונה לכיוון השחקן. לכל המצלמות יש רזולוציה של 0.3 מגה פיקסל.
המערכת מסוגלת להציג וידאו תלת־ממדי. בדגמי ה3DS החדשים ניתן לצפות בסרטוני וידאו תלת־ממדיים מיוטיוב דרך הדפדפן המובנה. (שירות נטפליקס ואפליקציית יוטיוב נחסמו ב-3DS ב-30 באוגוסט 2019).
הקונסולה תומכת גם במשחקי DS וגם במשחקי ה־DSi בנוסף לדור חדש של משחקים.
נינטנדו שיפרו רבות את הגרפיקה ב-3DS לעומת גרפיקת ה-DS, והשוואות מסוימות שנערכו מצאו שכוחו העיבודי משתווה ליכולת העיבוד של אייפון 3GS ו-PSP‏.
כרטיסי המשחק החדשים יוכלו להכיל כ-8 ג'יגה בייט של מידע, אם כי הם כמעט ואינם שונים חיצונית מכרטיס משחק של DS. רק חתיכת פלסטיק קטנה בולטת מצד אחד, כדי למנוע הכנסת כרטיסי 3DS לקונסולת ה-DS.
ה-3DS כולל יכולות Wi-Fi ומאפשר משחק מרובה משתתפים.
המערכת מגיעה בחמישה צבעים (ביום ההשקה, לא כולל גרסאות מיוחדות): כחול, אדום, ורוד, לבן, ושחור. למרות הצבעים השונים, בכל הגרסאות הצבע השחור יקיף את המסך העליון, זאת על מנת להגביר את האפקט התלת־ממדי.
נינטנדו 3DS XL

ב-21 ביוני 2012, נינטנדו הכריזה במופע הנינטנדו דיירקט על יציאתה של גרסתה המוגדלת של הקונסולה. מסכי הנינטנדו 3DS XL גדולים יותר בכ-90% ממסכי נינטנדו 3DS, ולפיכך מאפשרים איכות גבוהה יותר ויתרון בתוכנות הציור ל-3DS, כמו כן, אפקט תלת-המימד נשאר. הקונסולה יצאה ב-19 באוגוסט 2012, באותו יום כמו האחים סופר מריו החדש 2 (New Super Mario Bros. 2).
נינטנדו 2DS

ב-29 באוגוסט 2013, הציגה נינטנדו גרסה ללא אפקט התלת מימד. לעומת גרסות קודמות של ה-DS, הגרסה הזאת לא ניתנת לקיפול. המכשיר הושק ב-12 באוקטובר 2013, החבילה הבסיסית תכלול את הקונסולה בצבע אדום/כחול ועט סטילוס. המכשיר, בדומה לקודמיו, ה-3DS וה-3DS XL מריץ משחקי DS ו-3DS (ללא תלת מימד).
ניו נינטנדו 3DS

מודל משופר של הקונסולה הקודמת.
הקונסולה יציאה לראשונה באוקטובר 2014 ביפן, בנובמבר 2014 באוסטרליה וניוזילנד ובפברואר 2015 בארצות הברית ובאירופה. המודל החדש של הקונסולה מהיר יותר, עם חיי סוללה ארוכים יותר, בעל מסכים גדולים יותר ( עליון 3.88 אינץ' ותחתון 3.33 אינץ'), שיפור באיכות המצלמה, דפדפן אינטרנט עם תמיכה בסרטוני וידאו ונוספה גם יציאת תקשורת מסוג NFC שמאפשרת לקונסולה תמיכה ישירה בפיגוריות ה-Amiibo. ליד המצלמה, נוסף חיישן ששומר על מצב ה-3D מאוזן בעת סיבוב המסך באמצעות זיהוי פניו של השחקן, מה שמאפשר חוויית משחק טובה יותר מאשר ב-3DS המקורי.
גם נעשו שינויים בעיצובה של הקונסולה החדשה לעומת הקונסולה הקודמת: לחצני האותיות שונו לצבעים: כחול, אדום, צהוב וירוק. (מבוסס על קונסולת ה־snes) עט הסטילוס וחריץ הכנסת קסטות המשחקים הועברו לצד הקדמי של המכשיר, נוסף גם לחצן לצד לחצני האותיות שמאפשר שליטה במשחק מבלי לחבר למכשיר בקר משחק תומך. מערכת העברה החדשה (system transfer) מאפשרת העבר של קובצי מדיה כגון: תמונות, מוזיקה, וסרטוני וידאו ישירות מהקונסולה אל המחשב מבלי להסיר את כרטיס ה-microSD. בדומה לקונסולות הקודמות בסדרה, גם במודל הזה ישנה תאימות לאחור המאפשרת תמיכה בכל משחקי ה-DS וה-3DS המוכרים. ניתנת אפשרות להוריד אל הקונסולה אפליקציות לצפייה בסדרות וסרטים כגון: YouTube, Hulupuls ו-Netfilx ללא עלות ישירות מהחנות הדיגיטלית הנקראת: Nintendo eShop.
לאחר כמה חודשים, התגלו בדגמי ה־new וה־new XL באגים אשר גורמים לבעיה ברוב המשחקים (כולל: תלת מימד שלא עובד מדי פעם או שה־DS מוחק בשיטתיות "קודים" (הדרך שבא הקונסולה קוראת את המשחקים) מחלק מהמשחקים ועוד.)
ניו נינטנדו 3DS XL

הגרסה המוגדלת של הקונסולה, בעלת מסכים בגודל כפול מהגרסה הרגילה, זו הפעם הראשונה שיצאה גרסת ה-XL באותו תאריך של המודל הרגיל של הקונסולה ואף יציאה ראשונה ב-13 בפברואר בארצות הברית שהגרסה המוקטנת שלה יצאה רק לאחר מכן.
לקונסולה יצאו משחקים בלעדיים שרצים רק עליה ולא על ה-3DS הרגיל.
ניו נינטנדו 2DS XL

גרסה מוגדלת לנינטנדו 2DS. המכשיר בעל מראה חיצוני חדש, עם מסך גדול ב-82% מהדגם הקודם לו. בנוסף, הקונסולה עצמה קלה הרבה יותר, לדברי נינטנדו. המכשיר יתמוך בכל המשחקים של קונסולת ה-3DS, חלק מהמשחקים של ה-DS, וב-Amiibo.
ראו גם

וירטואל בוי, ניסיונה הראשון של נינטנדו במשחקי וידאו תלת־ממדיים.
הערות שוליים

↑  אודי יוגב, נינטנדו בלחץ: מקצצת מחיר ה-3DS בשליש באתר Games
↑  השוואת אתר Hardcoreware בין הקונסולות.
| נינטנדו |
| --- | --- | --- |
| קונסולות נייחות | Color TV Game ‏• Nintendo Entertainment System ‏• Super Nintendo Entertainment System ‏• Nintendo 64 ‏• GameCube ‏• Wii ‏• Wii U ‏• Nintendo Switch |  |
| קונסולות ניידות | Game & Watch • וירטואל בוי • גיים בוי ‏• גיים בוי קולור ‏•  גיים בוי אדוונס • נינטנדו DS ‏• נינטנדו 3DS |  |
| סדרות דגל | סופר מריו • האגדה של זלדה • פוקימון • מטרויד • דונקי קונג • קירבי • Star Fox • יושי • ספלטון • F-Zero • Kid Icarus |  |
| אנשי מפתח בחברה | שיגרו מיאמוטו • סאטורו איווטה • סטושי טג'ירי • יושיהירו מורי |  |
| שונות | Super NES Classic Edition • NES Classic Edition • Mii • דליפת המידע של נינטנדו • Game Freak • אמיבו |  |
רוי קין

רוי מוריס קין (באנגלית: Roy Maurice Keane; נולד ב-10 באוגוסט 1971 בקורק) הוא כדורגלן עבר אירי ומאמן כדורגל ופרשן ספורט בהווה. קין זכה ב-19 תארים, 17 מתוכם במנצ'סטר יונייטד, בקריירת המשחק שלו. הוא שימש כעוזר מאמן של מרטין אוניל בנבחרת אירלנד בין השנים 2013–2018. קין נחשב כאחד הקשרים הטובים בדורו, ובשנת 2004 פלה בחר בו ברשימה של פיפ"א כאחד מ-100 השחקנים הטובים ביותר שחיים כיום. בשנת 2007 מגזין טיימס הלונדוני מיקם אותו במקום ה-11 ברשימת השחקנים הכי קשוחים בהיסטוריית הכדורגל.
הקריירה של קין השתרעה על פני 18 שנים, ובמהלכה הוא שיחק בקוב רמבלרס מליגת הכדורגל של אירלנד, נוטינגהאם פורסט ומנצ'סטר יונייטד האנגליות. לפני שפרש הוא שיחק בסלטיק הסקוטית במשך זמן קצר.
קין היה קשר אחורי דומיננטי, והיה ידוע בשל סגנון משחקו הקשוח והתחרותי, שבזכותו הצטיין בתפקידו כקפטן היונייטד בין 1997 לעזיבתו ב-2005. קין הוביל את יונייטד לשורה של הישגים רבים ב-12 השנים שבהן שיחק במועדון, וביסס את מעמדו כאחד מטובי השחקנים בתולדות המועדון.
במשך כ-14 שנים הוא ייצג את אירלנד בנבחרת הנוער ובנבחרת אירלנד, רובן בתפקיד הקפטן. הוא השתתף בכל משחקי נבחרתו במונדיאל 1994, אך במונדיאל 2002 עזב את הנבחרת בעקבות מחלוקת עם המאמן מיק מקארתי, שנגעה לטענתו של קין כי שחקני אירלנד לא מקבלים יחס ראוי.
ביוגרפיה

קין נולד למשפחה קשת יום במייפילד, קורק. אביו, מוריס, לקח על עצמו כל עבודה שיכל למצוא. משפחתו אהבה ספורט, בעיקר כדורגל, ורבים מקרובי משפחתו שיחקו בקבוצות הילדים של קורק. קין החל להתאגרף בגיל 9 והתאמן במשך מספר שנים. במשך הזמן הזה הוא סומן כפוטנציאל דווקא בכדורגל, ונבחר בקבוצתו כשחקן השנה. רבים מחבריו לקבוצה קיבלו הצעות מקבוצות באנגליה, אך הוא לא קיבל הצעה.
קין אהד את סלטיק ואת טוטנהאם כילד, ובחר בליאם בריידי וגלן הודל כשחקנים המועדפים עליו, אך ככל שחלף הזמן, בריאן רובסון החל להיות השחקן שהוא העריץ יותר מכולם.
קריירת משחק > קוב רמבלרס

תחילה, לא צורף קין לנבחרת הנערים של בתי הספר באירלנד בטענה שהוא קטן מדי. קין לא התייאש והחל להיבחן אצל מועדוני נוער באנגליה, אך לא התקבל לאף קבוצה. הזמן חלף וקין החל לעבוד בעבודות זמניות בזמן שחיכה לפריצת הדרך בקריירה שלו. בשנת 1989 הוא חתם לבסוף בקבוצה החצי מקצוענית קוב רמבלס לאחר שכנוע מצד מאמן קבוצת הנוער אדי אורורק. זו הייתה הפעם הראשונה שהחל להתאמן במשרה מלאה. הוא התפתח במהירות לכדורגלן מבטיח כאשר החל לשחק גם במדי קבוצת הנוער וגם בקבוצה הראשונה של הקבוצה, כך יצא ששיחק פעמיים בשבוע.
במשחק נוער של הקבוצה, הוא שיחק נגד קבוצת בלבדר, שם צפה בו סקאוט של נוטינהגהאם פורסט, נואל מק'קייב, שביקש ממנו לנסוע לאנגליה כדי להיבחן בקבוצה. קין יצר רושם טוב אצל המאמן בריאן קלאף, והקבוצה רכשה אותו מקוב רמבלרס תמורת סכום של 47,000 ליש"ט בקיץ של 1990.
קריירת משחק > נוטינגהאם פורסט

לקין היו קשיי הסתגלות בתחילת הדרך בנוטינגהאם, והוא התגעגע הביתה. הוא ביקש מהמאמן לחזור חזרה לכמה ימים לקורק כדי להיות עם המשפחה, והיה אסיר תודה למאמן שנתן לו את מבוקשו, דבר שעזר לו להסתגל לקבוצתו החדשה. המשחק הראשון של קין בפורסט היה במשחק של עד גיל 21, במשחק קדם עונה בהולנד. בגמר נגד הארלם, הוא כבש את הפנדל שנתן את הניצחון ולאחר מכן שיחק בקביעות בקבוצה הריסרבס. המשחק המקצועני הראשון שלו במדי פורסט היה נגד ליברפול בתחילת עונת 1990–1991, וההופעה המצוינת גרמה למאמן להשתמש בו יותר ויותר במהלך העונה.
קין כבש את שער הבכורה שלו כשחקן מקצועני נגד שפילד יונייטד, ובשנת 1991 כבר היה שחקן הרכב בקבוצה במקום שחקנה של נבחרת אנגליה, סטיב הודג'. קין כבש שלושה שערים בדרך לגמר הגביע האנגלי, בו הפסידה הקבוצה לטוטנהאם. בסיבוב השלישי, הוא ביצע טעות קריטית נגד קריסטל פאלאס, ובגללו הקבוצה היריבה כבשה שער, והמשחק הסתיים בשוויון. בדרך לחדר ההלבשה, קלאף נתן אגרוף לקין בפנים, מכה שגרמה לו ליפול על הרצפה. למרות המקרה החריג, קין לא נטר טינה למאמן, וטען לאחר המקרה שהוא הבין אותו בגלל הלחץ שתחתיו היה נתון, ושהוא אסיר תודה על ההזדמנות שהמאמן נתן לו לשחק באנגליה. לאחר שנה, קין חזר לאצטדיון ומבלי למשחק הגמר של גביע הליגה, אך פעם נוספת סיים את המשחק בצד המפסיד לאחר שמנצ'סטר יונייטד ניצחה 0–1.
קין החל לקבל תשומת לב מהקבוצות המובילות בליגה, ובשנת 1992 קני דלגליש, המאמן של בלקבורן רוברס, דיבר עם קין על האפשרות להצטרף לקבוצתו בסוף העונה. לקראת סוף העונה כשפורסט נאבקה במאבקי הירידה, קין ניהל משא ומתן עם הקבוצה ובו סעיף שאם הקבוצה יורדת ליגה הוא יוכל לעזוב. המשא ומתן היה לעיני הציבור, ומאמן פורסט בריאן קלאף תיאר את קין כילד חמדן בגלל שדרש המון כסף. קלאף הצהיר "קין הוא השחקן הצעיר הכי מבטיח במועדון, אבל הוא לא יגרום לנו לפשוט רגל". למרות המשא ומתן המתמשך, אוהדי פורסט בחרו בו לשחקן העונה. למרות מאמציו הרבים, קין לא הצליח למנוע מפורסט לרדת ליגה בסוף העונה, והסעיף בחוזה הופעל. בלקבורן הסכימה לשלם 4 מיליון ליש"ט, וקין הסכים לחוזה שהוצע לו.
לאחר שהכל היה מוכן למעברו של קין, דלגליש שם לב שאין להם את כל הניירת הדרושה בשביל המעבר. זה קרה אחר הצהריים ביום שישי, והמשרד ננעל בסוף השבוע. לאחר שסיכמו על החוזה בעל פה, הם הסכימו להיפגש ביום שני כדי להשלים את מעברו של השחקן בצורה רשמית. המאמן של מנצ'סטר יונייטד, סר אלכס פרגוסון, שמע על המעבר והתקשר לקין. הוא שאל אותו האם ירצה להצטרף למועדון במקום לבלקבורן. פרגוסון הבטיח לו שהחוזה כבר מוכן, ונפגש עם קין בשבת. הוא חתם במנצ'סטר יונייטד תמורת 3.75 מיליון ליש"ט, שיא בריטי באותה תקופה.
קריירת אימון

במהלך עונתו הראשונה כמאמן סנדרלנד הוביל את המועדון מהמקום ה-23 בליגת המשנה עד לאליפות הליגה והעפלה לפרמייר ליג. הוא הצליח להוביל את סנדרלנד להישארות בפרמייר ליג בעונת 2007/2008, אך בעקבות יכולת לא טובה בעונתו השנייה הוא עזב כשהמועדון מדורג בתחתית הליגה. באפריל 2009 מונה קין לתפקיד המאמן של איפסוויץ' טאון, ובינואר 2011 פוטר לאחר שלא הגיע להצלחות משמעותיות. בין 2011 ל-2012 שימש קין כפרשן ברשת ITV הבריטית.
קין החל את עונת 2014/2015 כעוזר מאמן באסטון וילה ובנבחרת אירלנד. ב-28 בנובמבר 2014 פרש מתפקידו באסטון וילה ונותר בתפקיד עוזר מאמן נבחרת אירלנד. לטענתו העבודה בשתי הקבוצות במקביל הקשתה עליו.
תארים

מנצ'סטר יונייטד :
אליפות: 7 (1994, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003)
גביע ה-FA‏: 4 (1994, 1996, 1999, 2004)
מגן הקהילה: 4 (1993, 1996, 1997, 2003)
ליגת האלופות: 1 (1999)
הגביע הבין-יבשתי: 1 (1999)
סלטיק :
אליפות: 1 (2006)
גביע הליגה הסקוטי: 1 (2006)
אישיים :
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל): 2000
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות שחקני הכדורגל): 2000
היכל התהילה של הכדורגל האנגלי: 2004
פיפ"א 100