stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עינת נתן
ביוגרפיה

עינת נתן נולדה בחיפה בשם עינת ישראלי, לאם יועצת חינוכית ואב איש קבע בחיל האוויר. בשל שירותו של האב, גדלה נתן במספר בסיסי חיל האוויר, והתגוררה עם משפחתה בסן דייגו.
היא שירתה כפקידת מבצעים בחיל האוויר. לאחר סיום לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, למדה הנחיית הורים במכון אדלר.
נתן מנהלת קליניקה פרטית להדרכת הורים ומקיימת הרצאות בנושאי הורות תחת הכותרת "היעד ההורי".
ב-2018 הוציאה לאור את ספרה "חיימשלי" העוסק בהדרכת הורים. הספר היה לרב-מכר.
ביוגרפיה > בתקשורת

את הקריירה התקשורתית שלה החלה בפינת ההורות "באמא שלך" בתוכנית הבוקר של טל ברמן ואביעד קיסוס, בעת ששודרה ברדיו תל אביב. לאחר שהתוכנית ושדריה הועברו לרדיו 99, נתן עברה להגישה בתחנה זו. בעבר הגישה פינה בנושאי הורות בתוכנית "רשת על הבוקר" בערוץ 2 וכיום מגישה פינה בתוכנית "על הבוקר" בערוץ רשת 13. בשנת 2020 כתבה טור יומי במוסף מיוחד של ידיעות אחרונות העוסק במגפת הקורונה. היא כותבת טור באתר mako.
נתן הגישה לסירוגין את התוכנית "משפחה גרעינית" בגלי צה"ל יחד עם מגיש נוסף (לרוב אברי גלעד). מיולי 2018 הגישה את הפודקאסט "אמא אמא", בשיתוף עם הילה קורח. ב-2019 השתתפה בתוכנית "סליחה על השאלה", בפרק שעסק בלידות שקטות. בפברואר 2021 שינה הפודקאסט את שמו ל"אמא אבא" והיא מגישה אותו מאז עם בן זוגה, יובל נתן.
במאי 2023 החלה "קשת 12" בשידור תוכנית דוקו-ריאליטי בשם "מבחן ההורים הגדול". נתן הנחתה את התוכנית יחד עם דני פרידלנדר.
עינת נתן נשואה לאיש התקשורת והעיתונאי לשעבר יובל נתן. הם הורים לחמישה ילדים ומתגוררים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  יחסים מעל הכל, באתר ynet, 27 בספטמבר 2019
↑   עינת טלמון, "חיימשלי": עינת נתן עוזרת להורים להגדיר את מערכת היחסים עם ילדיהם, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2018
↑  איתמר רונאל, ‏הספרים שאהבנו ב-2018, באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2019
↑    תמר פרלשטיין, ‏מחברת "חיימשלי": סל תרבות עם עינת נתן, בעיתון מקור ראשון, 13 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007357470905171
מוסטפא אבו שאקור

מוסטפא אבו שאקור (מבוטא גם אבו שאגור; בערבית: مصطفى ابوشاقور غيت ابوشاقور; השם המלא בתעתיק מדויק: מצטפא אבושאקור ע'ית אבושאקור; נולד ב-15 בפברואר 1951) הוא פוליטיקאי לובי, פרופסור להנדסת חשמל, נשיא אוניברסיטה ויזם.
אבו שאקור כיהן כסגן ראש הממשלה הזמני של לוב בין 22 בנובמבר 2011 ל-12 בספטמבר 2012, בממשלתו של עבד א-רחים אל-כיב.
ב-12 בספטמבר 2012 נבחר אבו שאקור על ידי הקונגרס הלאומי הכללי (הפרלמנט של לוב) לראש הממשלה המיועד הראשון של לוב המודרנית (זו שלאחר ההתקוממות בלוב בשנת 2011 נגד השליט מועמר קדאפי). אבו שאקור נבחר מתוך שמונה מתמודדים, ובסיבוב האחרון זכה ב-96 קולות, לעומת 94 קולות למחמוד ג'יבריל.
על אף שאבו שאקור נודע כ"ראש ממשלת לוב", בפועל הוא לא הצליח לזכות באמון הקונגרס לשתי ממשלות שהציע, עקב טענות להרכב לא מייצג של הממשלה המקפח שבטים ואזורים במדינה, וב-7 באוקטובר 2012 הודח בהצבעת אי אמון של הקונגרס. במקומו נבחר עלי זידאן.
הערות שוליים

1 2 3  לוב: הפרלמנט הדיח את ראש הממשלה בהצבעת אי אמון, באתר ynet, 7 באוקטובר 2012
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דמיאן טאב

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1986 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  8 באפריל 2022 (בגיל 35) 
 מקום לימודים:  תיכון תלם, מגמת עיצוב, Hacker-u
 תקופת הפעילות:  2010–2020 (כ־10 שנים)
 תחום יצירה:  ציור, פיסול, הדפס, ספריי, אפליקציות, משחקי מחשב
 בת זוג:  מירב טבק
 אתר רשמי
 
דמיאן "טאב" טבק (באנגלית: Damian Tab (Tabak), נולד ב-29 בנובמבר 1986 – 8 באפריל 2022) היה אמן, צייר, מפתח משחקים ואפליקציות, ומעצב ישראלי. דמיאן עבד כאנימטור תלת-ממד, אך היה מוכר בעיקר בזכות יצירותיו הרבות שנראו במרחב הציבורי ברחבי תל אביב.
ביוגרפיה

נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה ועלה לישראל עם הוריו כשהיה בן שנה וחצי. תחילה התיישבה המשפחה בקיבוץ להבות הבשן ולאחר מכן עברה לגור בבת ים. טאב למד בתיכון עירוני תלם במגמת תקשורת חזותית. את שירותו הצבאי עשה בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים (2005-2008), ובמהלך שירותו השתתף במלחמת לבנון השנייה. לאחר הצבא למד ב-Hacker-u אנימציית תלת-ממד.
באוקטובר 2021 נישא לבת זוגו מירב אוליאמפרל לאחר זוגיות ארוכת שנים.
אחרי מאבק ממושך במחלת הסרטן, נפטר באפריל 2022, בגיל 35.
קריירה

כבר מגיל צעיר נמשך טאב לעולם היצירה והאמנות. בילדותו אהב לצייר דינוזאורים וחייזרים, פיסל בובות מעיסת נייר ופימו, וכנער יצר סרטוני אנימציה מצחיקים על משפחתו וחבריו. תחילת דרכו באמנות רחוב הייתה כשעבר לגור בתל אביב בשנת 2012. בהתחלה היה יוצר שבלונות בביתו ובאישון לילה יוצא להדביקן ברחובות העיר, ולאחר מכן התקדם להדבקות נייר ושימוש בספריי. בסוף תהליך ההתנסות השתמש במכחולים לקונטורות ובספריי להמשך העבודה.
יצירותיו

טאב החל ליצור כשעבר מבת ים לתל אביב. חלק ניכר מהעבודות שלו ניתן למצוא ברחוב יהודה הלוי, מתחם נחלת בנימין, שכונת פלורנטין ועוד. הדמויות ברוב היצירות של טאב דינמיות מאוד ונראה שהן קפאו באמצע התנועה. העולם של טאב הוא סוריאליסטי ודמיוני, והוא הצליח ליצור זאת ברוב העבודות שלו כשהוא משתמש רק בשלושה צבעים.
בערוץ היוטיוב שלו יש מספר רב של סרטונים שמראים יצירות שונות: ציורי קיר, אנימציה, פייק ניוז ועוד.
טאב יצר במספר רחב של מדיומים: פסלים מחימר, מפלסטיק, הדפסת תלת-ממד. הוא יצר ציורים באקריליק, ספריי וצבעי מים. הוא פיתח אפליקציית מובייל שמחייה את יצירות הרחוב שלו לחיים עם מודלים של תלת-ממד, עבד על משחקי מחשב ואפילו אחד מהם, SEED, יצא לאור. בנוסף, הוא יצר פילטרים באינסטגרם.
TunaCan - בקריית המלאכה בתל אביב
Symbiosis
Baloons - בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב
ברחוב נחלת בנימין בתל אביב
ברחוב לבונטין בתל אביב
ברחוב רמב"ם בתל אביב
על ארון חשמל ברחוב רבוצקי ברעננה
ברחוב יהודה הלוי בתל אביב
ברחוב ניצנה בתל אביב
ברחוב יהודה הלוי בתל אביב
מורשתו

לאחר מותו, אלמנתו מירב טבק הקימה את מותג "House of Damian Tab" כך שעבודותיו ימשיכו לחיות גם לאחר מותו.
בשנת 2019 החל דמיאן, יחד עם האמן יונתן כוכבא (המוכר כ-MAS), מאבק משפטי להגנה על זכויות היוצרים שלהם ביצירות אמנות רחוב. המאבק התמקד במקרים של שימוש בלתי מורשה בעבודותיהם תוך נטילת זכויות היוצרים שלהם. דמיאן התלבט רבות אם להגיש את התביעה, במיוחד לאור העובדה שאמנות רחוב נחשבה עד אז לתחום לא מוסדר מבחינת זכויות יוצרים.
לאחר פטירתו של דמיאן בשנת 2022, אלמנתו מירב טבק נכנסה לנעליו והמשיכה את המאבק בשמו. פסק הדין, שניתן ב-9 בדצמבר 2024, קבע תקדים חשוב בעולם האמנות, כשהכיר ביצירות אמנות רחוב כיצירות מוגנות בזכויות יוצרים. ההחלטה הדגישה שזכויות היוצרים שייכות לאמן גם כאשר היצירה מוצגת במרחב הציבורי, וכי מיקומה אינו גורע מהגנתה המשפטית.
פסק הדין זכה להתייחסות כמשמעותי עבור קהילת אמני הרחוב, כשהוא מהווה צעד חשוב לקראת הכרה בזכויותיהם של יוצרים בכל תחומי האמנות האורבנית. זכייתו של דמיאן, גם לאחר מותו, נחשבת להישג שמבטא את מחויבותו לאמנותו ולמאבק על מקומה במרחב הציבורי.
תערוכות ואירועים

טאב השתתף בתערוכות ואירועים רבים לאורך השנים. בין התערוכות הבולטות שבהן השתתף ניתן למנות את "הקומה השביעית" בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב (2014), תערוכת יחיד בגלריית "טייני טייני" בפלורנטין (2014), תערוכה זוגית במלון "בראון" בתל אביב (2014), ותערוכות קבוצתיות רבות כמו "ארט בזאר" בשוק הפשפשים ביפו (2018) ופסטיבל האיור והקומיקס בנחלת בנימין (2018). יצירותיו הוצגו גם במוזיאוני פופ-אפ שונים, כמו מוזיאון פופ אפ תל אביב 1, 2 ו-3 (2019-2021).
תערוכות ואירועים > תערוכות לאחר מותו

08.2022: תערוכה לזכרו של דמיאן טבק, מרום קפיטל, תל אביב. התערוכה כללה גיוס כספים שנתרמו לעמותת "חאלאס סרטן" שדמיאן היה חבר בה.
12.2022: ברשות הציבור: מוזיאון הנגב בבאר שבע.
תערוכות ואירועים > תערוכות ואירועים בחייו

09.2014: "הקומה השביעית" - תערוכת ציורי קבע בין לאומית על קירות הקומה השביעית בתחנה המרכזית החדשה ת"א.
07.2014: תערוכת יחיד בגלריית "טייני טייני" בפלורנטין ת"א.
08.2014: תערוכה זוגית במלון "בראון" ת"א.
09.2015: תערוכת אמנות על תקליטים קבוצתית בחנות התקליטים "בי-סייד" בפלורנטין ת"א.
11.2015: תערוכה זוגית במתחם "רביעיית פלורנטין".
05.2016: פרויקט תערוכת ציורי קבע קבוצתית במלון "ניקס" של "פתאל".
06.2017: ציור באירוע אומנות רחוב במסגרת לילה לבן, מדרחוב נחלת בנימין ת"א.
01.2018: פסטיבל ה"פאנזינים" תחנה המרכזית ת"א.
03.2018: תערוכה קבוצתית "ארט בזאר", שוק הפשפשים יפו.
04.2018: פסטיבל האיור והקומיקס, נחלת בנימין ת"א.
04.2018: השתתפות בפרויקט "צובעים את רעננה".
06.2018: תערוכה סטנסלים (שבלונות) קבוצתית וציור ב"לייב", "בסקולה" ת"א.
08.2018: תערוכה קבוצתית "אגנס" פאב לוינסקי ת"א.
10.2018: תערוכה קבוצתית כחלק מפסטיבל "אוהבים אמנות עושים אמנות" מטעם עריית ת"א, הגר"א ת"א.
04.2019: "מוזיאון פופ אפ ת"א 1" תערוכת אמנות אורבנית בבניין המיועד להריסה ת"א.
10.2019: "פופ אפ גרפיטי רעננה" תערוכה ותחרות אמנות אורבנית בבניין המיועד להריסה וזכייה בפרס ראשון רעננה.
12.2019: תערוכה קבוצתית בנושא מציאות רבודה, תערוכה בה שולבו יצירות עם הדמיות תלת־ממדיות באפליקציה אותה פיתח במו ידיו.
12.2019: תערוכת אמני רחוב קבוצתית, מלון "ספוט" נמל ת"א.
01.2020: "מוזיאון פופ אפ ת"א 2" תערוכת אמנות אורבנית בבניין המיועד להריסה ת"א.
03.2021: תערוכת פיסולית קבוצתית, גלריית "כנפיים" יפו.
02.2022: מוזיאון פופ אפ ת"א 3 תערוכת אמנות אורבנית בבניין המיועד להריסה ת"א.
הערות שוליים

1 2  קורין אלבז-אלוש, תערוכה לזכרו של האמן שקישט את תל אביב: "לפני שגוף העבודות הופך לארכיון", באתר ynet, 12 באוגוסט 2022
1 2 3  דמיאן טאב באתר של דינה שגב
↑  דמיאן טאב (טבק) זכרונו לברכה בבלוג של דרור הדדי
↑  כוכבא ואח' נ' דהן פרץ - פסקדין, באתר www.psakdin.co.il
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דמיאן טאב".
גנים לאומיים בישראל

ערך זה עוסק בגנים לאומיים בישראל. אם התכוונתם לגנים לאומיים בעולם, ראו .
גן לאומי בית שאן
גן לאומי מונפור
גן לאומי גן השלושה
עץ אלון, גן לאומי פארק השרון
נמל קיסריה, גן לאומי קיסריה
בישראל, גן לאומי הוא אתר היסטורי או אתר נוף מוכרז, הנמצא בפיקוח רשות הטבע והגנים, הממונה על גנים, שמורות וערכי טבע בישראל.
עד סוף 2009 הוכרזו בישראל 66 גנים לאומיים, כאשר בסך הכל התבצעו 74 הכרזות ומתוכן שמונה הכרזות שהיו הרחבות לגנים קיימים. בשנת 2011 רשות הטבע והגנים פיקחה על פעילותם של 81 גנים לאומיים.
היסטוריה

את ראשיתם של הגנים והפארקים הלאומיים ניתן לראות בדבריו של אריה שרון, כראש אגף התכנון הממשלתי, בדבר תפיסתו הנופית:
לא על הלחם בלבד יחיה האדם, ולעמנו העובד נחוץ גם נוף ונופש וירק. לנוער שלנו – אפשרות לבילוי, לחופש ולסיורים, שיקשרו אותו לארץ ולהיסטוריה שלה. לכן מחובתנו להקדיש בתוך התכנית הארצית שטחים ניכרים למטרה זו, מטרת נופש וחופש אחרי העבודה היומיומית הקשה... בכל מקום ומקום אנו נתקלים בשרידי העבר המפואר של ארצנו, שרידי בניינים גדולים, קברים עתיקים או תלים עתיקי ימים שטרם נחפרו על-ידי ארכיאולוגים. ערך שרידים אלה אינו מדעי בלבד. הם יוצרים קשר בינינו ובין הארץ עם ההיסטוריה הארוכה שלה... מטרתנו לשלב את רשת השטחים המוגנים והפארקים הלאומיים, שיכללו את המקומות ההיסטוריים במסגרת התכנית הארצית שלנו.
הגדרתו של גן לאומי מופיעה בחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998: "שטח המשמש או המיועד לשמש לצורכי נופש לציבור בחיק הטבע או להנצחת ערכים שיש להם חשיבות היסטורית, ארכאולוגית, אדריכלית, טבעית או נופית וכיוצא באלה, בין שנשאר בטבעו ובין שהותקן לשמש מטרות אלה ואשר שר הפנים הכריז עליו, בהתאם להוראות סעיף 22, שהוא גן לאומי".
חלק מן הגנים הלאומיים מופעלים על ידי הרשות. בחלקם נעשו עבודות פיתוח רבות והכניסה אליהם היא בתשלום ובשעות קבועות. אחרים נשארו לפי שעה בצורתם הטבעית, למעט סימוני שבילים, גדרות ומעקות לביטחון הציבור. חלק מן הגנים הלאומיים כוללים אתרי פיקניק ומקומות המיוחדים להבערת מדורות, או אתרי נופש פעיל לילדים ומבוגרים. בחלקם יש מסלולים מיוחדים המותאמים לכיסאות גלגלים.
חלק מן הגנים הלאומיים נוצרו סביב אתרים ארכאולוגיים - כגון מגידו, בית שאן, אשקלון, כורסי. אחרים, כמו נחל אלכסנדר, פארק הכרמל או חורשת טל מתרכזים בטבע וייעודם הוא לאפשר לציבור הרחב טיול ונופש ליד מים ועצים וצפייה בבעלי חיים במקום מחייתם הטבעי.
הגנים הלאומיים בישראל

בין הגנים הלאומיים הבולטים בישראל נמנים:
בית הכנסת בבית אלפא - הגן הלאומי הקטן בישראל.
גן לאומי בית שאן - בין הגנים הלאומיים הראשונים שהוכרזו בישראל.
גן לאומי הר הכרמל - הגן הלאומי הגדול בישראל, כשהוא מתפרש על פני שטח של כ-63,950 דונם.
גן לאומי מבצר נמרוד - הגן הלאומי הצפוני בישראל.
גן לאומי צבעי מכתש רמון - הגן הלאומי הדרומי בישראל.
גן לאומי גן השלושה - גן לאומי הזכה בתואר אחד מעשרים הגנים היפים בעולם של הטיים מגזין.
גן לאומי קיסריה - בין אתרי התיירות הפופולריים ביותר בישראל.
גן לאומי אשקלון - בין אתרי התיירות הפופולריים ביותר בישראל.
גן לאומי מצדה - אתר מורשת עולמי, ובין אתרי התיירות הפופולריים ביותר בישראל
הגנים הלאומיים בישראל > הגנים לאומיים הימיים בישראל

מטרתם של הגנים הלאומיים הימיים המתוכננים היא לשמר אתרי מורשת ונוף, כגון ערי חוף עתיקות ונמליהן, וכן לעודד פעילויות קיט וספורט ימי שתואמות את ערכי המקום, כדוגמת צלילה, שנורקלינג, שיט לא-מנועי וגלישה.
מבחר תמונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

שמורות טבע בישראל
אתר מורשת לאומית (ישראל)
אתר לאומי בישראל
אתרי מורשת בישראל
לקריאה נוספת

עזריה אלון, מדריך כרטא - שמורות טבע וגנים לאומיים - הוצאת כרטא, תשס"ג
הערות שוליים

↑  דו"ח רשות הטבע והגנים - 2011
↑  אתרים מוכרזים, באתר רשות הטבע והגנים
↑  אילנה קוריאל, מהגליל ועד שפלת יהודה: 13 שמורות טבע וגנים לאומיים חדשים, באתר ynet, 14 באפריל 2021
↑  בשורה אדירה למטיילים: רשות הטבע והגנים מכריזה על שש שמורות טבע חדשות,  באתר כיפה
↑  זיו ריינשטיין‏, שני גנים לאומיים חדשים בישראל: תל עובדיה ותל אשדוד, באתר וואלה, 15 במאי 2022
↑  הכירו את הגן לאומי החדש בישראל: הגן הלאומי תל אשדוד, באתר כאן דרום - אשדוד, ‏2022-05-15
↑  Gan Hashlosha (Sahne), web.archive.org, ‏2007-10-10
↑  גלעד כרמלי, זה האתר הפופולרי ביותר בארץ, באתר ynet, 7 בדצמבר 2017
↑  גלעד כרמלי, סיכום 2020: מהפך בצמרת אתרי הטיול הפופולריים בישראל, באתר ynet, 22 בדצמבר 2020
↑  אילן גטניו, זה אתר התיירות הפופולרי ביותר בישראל לשנת 2019, באתר ישראל היום
|  גנים לאומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן והגליל | אושא • אכזיב • ארבל • בית הכנסת בכפר נחום • בית שערים • ברעם • הר תבור • חורשת טל • חורבת מנים • חמת טבריה • חצור • כוכב הירדן • כורזים • כורסי • כפר נחום • מבצר יחיעם • מבצר נמרוד • מונפור • נחל צלמון • סוסיתא • ציפורי • קרני חיטין • ראש הנקרה • שדה עמודים • שמרון • תל חי • תל יודפת • תל צפצפות • תל קדש |  |
| השרון והשומרון | אביחיל • אפולוניה • בית אלפא • בית שאן • גן השלושה • הר גריזים • הר הכרמל • חוף גדור • חוף השרון • מבצר קאקון • מעיין חרוד • נחל אלכסנדר • נחל מהר"ל • נחל נדר • סידנא עלי • פארק השרון • צור נתן • קיסריה • שומרון • תל דור • תל מגידו • תל שקמונה |  |
| יהודה ומישור חוף יהודה | בית גוברין • בית עיטאב • גן המלך • הגן הבוטני הלאומי • הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק • הר צובה • הרודיון • הרי יהודה • חוף פלמחים • גבעות הכורכר נס ציונה • ירקון • מאוזוליאום מזור • מגדל אפק • מורדות הר הצופים • מערות סמך • מערות חזן • נבי סמואל • נחל רובין • סובב חומות ירושלים • עין חמד • עמק צורים • קומראן • תל גזר • תל חברון • תל לכיש • תל צפית |  |
| הנגב | אנדרטת חטיבת הנגב • אשכול • אשקלון • גן הפסלים • ממשית • מצדה • ניצנה • עבדת • עין עבדת • עתיקות עין גדי • שבטה • תל באר שבע • תל ערד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549039605171  LCCN: sh89003161 
גן לאומי מצדה
גן לאומי ברעם בלילה
גן לאומי חורשת טל
כנסיית שנים-עשר השליחים בגן לאומי כפר נחום
גן לאומי קומראן
הבחירות לנשיאות חוף השנהב 2020

הבחירות לנשיאות חוף השנהב נערכו ב-31 באוקטובר 2020. הנשיא המכהן אלאסן ואטארה נבחר מחדש עם 95% מהקולות, על רקע חרם של האופזיציה.
רקע

בחודש ינואר 2017 הנשיא המכהן אלאסן ואטארה מטעם מפלגת ה-RHDP הודיע כי לא יתמודד שוב אחרי שכיהן כנשיא במשך שתי קדנציות (2010–2015 ו-2015–2020). ב-5 במרץ 2020 הוא חזר על כוונתו במהלך נאום בקונגרס והצהיר שנית שהוא לא יתמודד בבחירות. ואטארה המליץ להטיל את ראשות המפלגה על אמאדו גון קוליבאלי על פני מועמדים פוטנציאליים אחרים. בחודש מאי קוליבאלי אושפז בצרפת בגלל סיבוכים בלב. הוא שב לחוף השנהב ב-2 ביולי, אך נפטר כעבור שישה ימים לאחר שלא הרגיש בטוב במהלך ישיבת הממשלה. בעקבות מות קוליבאלי מפלגת ה-RHDP נותרה ללא מועמד, ואטארה שקל להעמיד את שר הביטחון חאמד בקאיוקו בתור ראש המפלגה, אך חאמד ויתר בגלל קשר לסחר בסמים. בסוף יולי 2020 הודיע ואטארה על מועמדותו לקדנציה שלישית.
ואטארה טען שמכיוון שהוכרזה חוקה חדשה לאחר משאל עם בשנת 2016, גבולות הקדנציה (בדרך כלל 2 לנשיא) אופסו למעשה, מה שיאפשר לו להתמודד על כהונה שלישית. מפלגות האופוזיציה טענו שהמהלך הזה אינו חוקי.
מערכת בחירות

נשיא חוף השנהב נבחר לתקופת כהונה של חמש שנים באמצעות מערכת בחירות של שני סיבובים, הסיבוב השני מתקיים רק בתנאי שאף מועמד לא מקבל את רוב הקולות, אז יערך סיבוב שני.
מועמדים

ראש הממשלה לשעבר גיום סורו (אנ'), שהתגורר בצרפת, הודיע כי יתמודד בבחירות. עם זאת, ב־29 באפריל 2020 הוא נידון ל-20 שנות מאסר וקנס של 7.6 מיליון דולר בעקבות מעילה בכספי ציבור. עורכי דינו של סורו טענו כי מדובר בניסיון למנוע את השתתפותו בבחירות.
ב־14 בספטמבר אישרה המועצה החוקתית ארבעה מועמדים לנשיאות: ואטארה, הנשיא לשעבר אנרי קונאן בדייה ממפלגת ה-PDCI, ראש הממשלה לשעבר פסקל אפי (אנ') ונ'גואסן וקואדיו קונאן ברטין (אנ'). הנשיא לשעבר לוראן גבאגבו וראש הממשלה לשעבר גיום סורו, שניהם ביקרו מספר פעם את דבריו של ואטארה הנשיא המכהן ונאסרו מאחר שהם עומדים בפני אישומים פליליים. פסק הדין של שניהם הביא להפגנות אלימות.
תוצאות

| מועמד | מועמד | מפלגה | הצבעות | % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אלאסן ואטארה | RHDP | 3,031,483 | 95.31 |
|  | קואדיו קונאן ברטי | עצמאי | 64,011 | 2.01 |
|  | אנרי קונאן בדייה | המפלגה הדמוקרטית של חוף השנהב | 53,330 | 1.68 |
|  | פסקל אפי נ'גואסן | החזית העממית של איבורי | 31,986 | 1.01 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 3,180,810 | 100.00 |
| הצבעות חוקיות | הצבעות חוקיות | הצבעות חוקיות | 3,180,810 | 97.28 |
| קולות פסולים/ריקים | קולות פסולים/ריקים | קולות פסולים/ריקים | 89,003 | 2.72 |
| סך הכול הצבעות | סך הכול הצבעות | סך הכול הצבעות | 3,269,813 | 100.00 |
מקור:
הערות שוליים

↑  "Politics Ivory Coast President Alassane Ouattara vows to step down in 2020". International Business Times. 5 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  חוף השנהב: ראש הממשלה אמאדו גון קוליבאלי מת בגיל 61, באתר וואלה, 8 ביולי 2020
↑  Coup de tonnerre/Présidentielle 2020 : La candidature d’Hamed Bakayoko se précise, Ivoirebusiness.net, ‏2020-03-10 (בצרפתית)
↑  "Côte d'Ivoire : accusé de trafic de drogue, le ministre de la défense annonce porter plainte". Le Monde.fr (בצרפתית). 2020-06-09. נבדק ב-2021-03-28.
1 2  Aboa, Ange (2020-04-28). "Ivory Coast presidential candidate Soro sentenced to 20 years in prison". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-03-24.
↑  "Guillaume Soro: 20 year sentence is 'attempt at political execution'". The Africa Report.com (באנגלית אמריקאית). 2020-04-30. נבדק ב-2020-05-12.
↑  "Ivory Coast court bars former leader Gbagbo, ex-PM Soro from presidential vote". France 24 (באנגלית אמריקאית). 2020-09-14. נבדק ב-2020-09-15.
↑  תוצאת הבחירות באתר ועדת הבחירות של חוף השנהב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17135179p (data)
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1932

הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1932 הייתה מערכת הבחירות השלושים ושבע בתולדות ארצות הברית, ונערכה ביום שלישי, 8 בנובמבר 1932. הבחירות התרחשו בזמן של השפעותיהם של נפילת הבורסה בוול סטריט והשפל הגדול, שפגעו בהבטחותיו של הנשיא היוצא והמועמד הרפובליקני, הרברט הובר, להביא עידן חדש של שגשוג. המועמד הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט מניו יורק היה מושל המדינה המאוכלסת ביותר באותו זמן. זאת עם רקורד מרשים כשנבחר מחדש לתפקידו כמושל בניצחון סוחף ב-1930. רוזוולט איחד את כל אגפי המפלגה שלו, נמנע מנושאים תרבותיים ושנויים במחלוקת, ומינה בתור סגנו מועמד דרומי שמרן, יושב ראש בית הנבחרים, ג'ון גארנר מטקסס.
רוזוולט האשים את הובר בשפל ובמצב הכלכלי הקשה. כשהאבטלה הייתה מעל 20%, הובר לא הצליח להגן על עצמו, ורוזוולט הבטיח רפורמה בשם הניו דיל. רוזוולט ניצח ניצחון סוחף, גם מבחינת אלקטורים וגם מבחינת קולות, והשיג את התמיכה הגבוהה ביותר למועמד דמוקרטי עד אז (ולמעשה גם עד היום למעט ניצחונו היחסי של ג'ונסון ב-1964) . בחירות אלו סימנו את קריסתה של "המערכת המפלגתית הרביעית" (העידן הפרוגרסיבי) שנשלטה בידי הרפובליקנים. ניצחון סוחף בבחירות אמצע הכהונה של 1934, וניצחון סוחף נוסף בבחירות הבאות, החלו את עידן "המערכת המפלגתית החמישית" שנשלטה בידי "קואליציית הניו דיל".
מועמדים > מועמדים רפובליקניים

הרברט הובר, נשיא ארצות הברית מקליפורניה
ג'ון בליין, סנאטור מוויסקונסין
ג'וזף פרנס, סנאטור לשעבר ממרילנד
ג'יימס וודסוורט ג'וניור, סנאטור לשעבר מניו יורק
בתחילת שנת 1932, המפלגה הרפובליקנית עדיין האמינה שהשפל ייפתר בזכות הפרוטקציוניזם ומדיניותו הפיסקלית האגרסיבית של הובר. בכל מקרה, הנשיא הובר שלט במפלגה ולא היה לו קשה להבטיח את מועמדותו. סנאטור אלמוני לשעבר בשם ג'וזף אירווין פרנס רץ נגד הובר בבחירות המקדימות, אך רוב הזמן, הובר היה ללא מתחרים. ניצחונו בבחירות המקדימות קרה בגלל שני אירועים: ראשית, הובר התמודד במרילנד וניצח את פרנס במדינה שלו, ושנית, מעט מאוד צירים של הוועידה הלאומית נבחרו בבחירות המקדימות.
התומכים של הובר בוועידה הלאומית, שנפגשה בשיקגו בין 14 ל-16 ביוני, נשלטה בידי הובר מקרוב, ולא הפגינה דאגה בנוגע לכיוון של הובר. כך נבחר הובר בסיבוב הראשון עם 98% מהצירים.
| מועמד לנשיאות | סיבוב ראשון |
| --- | --- |
הרברט הובר: 1126.5
ג'ון בליין: 13
קלווין קולידג': 4.5
ג'וזף פרנס: 4
ג'יימס וודסוורט: 1

גם הרפובליקנים החקלאיים, וגם הרפובליקניים תומכי הכסף היציב (שקיוו לבחור בנשיא לשעבר, קלווין קולידג') הצביעו נגד בחירתו מחדש של סגן נשיא ארצות הברית, צ'ארלס קרטיס. קרטיס עדיין נבחר שוב כמועמד המפלגה לתפקיד סגן הנשיא, עם 55% מהקולות.
מועמדים > מועמדים דמוקרטיים

פרנקלין דלאנו רוזוולט, מושל ניו יורק
אל סמית', מושל ניו יורק לשעבר
ג'ון גארנר, יושב ראש בית הנבחרים מטקסס
המועמד הדמוקרטי המוביל במירוץ לתפקיד המועמד לנשיאות היה מושל ניו יורק, פרנקלין דלאנו רוזוולט (FDR).יושב ראש בית הנבחרים ג'ון גארנר ומושל ניו יורק לשעבר אל סמית' השתרכו מאחוריו. כשהוועידה הדמוקרטית הלאומית נפתחה בשיקגו בין 27 ביוני ל-2 ביולי, נראה היה שלרוזוולט היו יותר צירים מלכל יריביו ביחד. אך בגלל שאז המועמד הדמוקרטי היה צריך לקבל שני שלישים מהצירים כדי להיבחר, יריביו של רוזוולט קיוו שהוא לא יצליח להיבחר ושהם יצליחו להשיג כוח בסיבובים הבאים.
בשלושת הסיבובים הראשונים, רוזוולט זכה ביותר מרוב הקולות, אך עדיין לא השיג שני שלישים מהקולות. לפני הסיבוב הרביעי, מנהלי הקמפיין של רוזוולט חתמו על עסקה עם גארנר: גארנר הסכים לפרוש מהמירוץ ולהעביר את כל הצירים שלו לרוזוולט, ובתמורה, רוזוולט יתמוך במינויו לתפקיד סגן הנשיא. הסכם זה נתן לרוזוולט את הניצחון.
בחירות כלליות > מסע הבחירות

לאחר שטס במטוס אל הוועידה הדמוקרטית, קיבל רוזוולט את המועמדות. באותו נאום הוא התחייב להילחם בשפל הגדול עם ניו דיל (חלוקה מחדש). הוא הבטיח ביטול תפקידים חסרי תועלת, ביטול פונקציות בלתי נחוצות של הממשלה, בטענה שהממשלה עולה יותר מדי, ואף הבטיח הקלות סחר כדי להקל על הסחר העולמי. נסיעתו לשיקגו הייתה הראשונה מבין רבות שקבעו תקדים, וגרמו לו להיתפס כמועמד שמביא בשורת שינוי. רוזוולט נסע בכל המדינה, כשקהלים גדולים מקבלים אותו. שיר הבחירות שלו, "Happy Days Are Here Again", הפך לאחד מהאהודים ביותר בתולדות האומה, ולהמנון הבלתי רשמי של המפלגה.
הדמוקרטים התאחדו, בניגוד ל-1928. המפלגה הייתה המאוחדת ביותר מזה שנים. הרקע הפרוטסטנטי של רוזוולט מנע התקפות עליו כמו שסמית' סבל מהן, והשפל נחשב לדאגה גדולה יותר מכל מאבק תרבותי. גם חוק היובש היה מטרה להתקפות, כשמעטים מהרפובליקנים מנסים להגן עליו בשל הדרישה להתיר שוב מכירת משקאות אלכוהוליים, יחד עם הטלת מיסים על האלכוהול כדי להכניס עוד כסף לממשלה.
לעומתו, הובר לא הצליח להשיג את תמיכתם של הרפובליקנים הבולטים, ומספר סנאטורים אף התנגדו לו. רפובליקנים רבים תמכו בפתיחות ברוזוולט.
בנוסף, הובר הואשם בידי האמריקנים בגרימת השפל. במשך יותר משנתיים, למרות הגבלות הסחר והעלאת המיסים על העשירים, ההוצאה הממשלתית הייתה הגבוהה ביותר שלא בזמן מלחמה. גארנר האשים את הובר בהובלת המדינה לסוציאליזם. ההלם בגלל מותם של יוצאי צבא מ"צבא הבונוס" ב-1932, כשהובר שלח את הצבא לפזר הפגנה של יוצאי מלחמת העולם הראשונה, יחד עם מדיניות הפנים הכושלת של הובר, הפכה את סיכוייו לאפסיים. ניסיונו לנהל מסע בחירות בציבור היה אסון, וחפצים נזרקו לעברו ולעבר מכוניתו כשנסע ברחובות הערים. כשהאבטלה הייתה ברמה של 23.6%, האשמותיו של הובר כלפי רוזוולט רק הורידו מהאהדה כלפיו. לרוזוולט לא היו רעיונות מגובשים לגבי הניו דיל באותה התקופה, ולכן לא הבטיח יותר מדי. הבדיחה שנפוצה אז טענה שאם הובר יצביע לרוזוולט, האחרון יבחר פה אחד.
הובר קרא לרוזוולט "זיקית", ורוזוולט קרא לנשיא "עוף מסורס". בימים האחרונים של מסע הבחירות, ביקר הובר את הצהרותיו של רוזוולט ואת "מסע ההשמצה" כלפיו.
הבחירות נערכו ב-8 בנובמבר. מיין ערכה בחירות בספטמבר.
הערות שוליים

↑  גולי נאמן ערד, אמריקה, היהודים ועליית הנאציזם, פרק 6, עמ' 151; עמ' 287, הערה 2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15611798t (data)  NARA: 10642520 
הובר נואם במסע הבחירות.
רוזוולט (יושב במרכז) בביקור בחווה באריזונה, ב-26 בספטמבר 1932.