stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם קרוכמל
לקריאה נוספת

יהוידע עמיר, "יצירתו ההגותית של אברהם קרוכמל", בתוך: נתן שיפריס, שמואל פיינר, חנן גפני (עורכים), מגלי טמירין - תנועת ההשכלה היהודית בגליציה: היסטוריה, ספרות, הגות וזיכרון, אוניברסיטת חיפה, 2022.
יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, מהדורה שנייה, כרך ד, ירושלים תשי"ד, עמ' 78–104.
Eran Viezel, ‘Radical Jewish Study of the Masoretic Text during the Enlightenment Period: Joshua Heschel Schorr, Abraham Krochmal, and Elimelech Bezredḳi,’ European Journal of Jewish Studies 10 (2016), pp. 50-78
הערות שוליים

↑  על פי מצבתו בבית הקברות היהודי "החדש" בפרנקפורט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291002905171  BIBSYS: 98030181  GND: 137033192  ISNI: 0000 0000 7884 2575  LCCN: nr96025854  NTA: 072786647  SELIBR: 265063  SUDOC: 125428278  VIAF: 81279805   WorldCat (עם VIAF): 81279805
אוטובוסי לונדון (תאגיד)

| --- | --- |
לוגו התאגיד

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים) 
 חברת אם:  טרנספורט פור לונדון 
 מיקום המטה:  לונדון 
  
 tfl.gov.uk/modes/buses/
 
אוטובוסי לונדון (באנגלית: London Buses) הוא התאגיד המופקד על הפעלת מערך קווי האוטובוסים העירוניים הפועלים במרחב לונדון רבתי, לרבות קווים מלונדון אל יעדים במחוזות אנגליה הגובלים בה.
התאגיד

התאגיד הוקם ב-1999, לאחר הקמת רשות לונדון רבתי. בעקבות הקמת הרשות הועברה האחריות לניהול כלל מערך התחבורה בלונדון ממשרד התחבורה של בריטניה לתאגיד Transport for London ‏(TfL), שהוא גוף מבצע של רשות לונדון רבתי. תאגיד האוטובוסים הוא תאגיד הכפוף ל-TfL.
מודל פעולה

הפעלת קווי האוטובוס בלונדון נעשית על ידי חברות פרטיות, על פי מכרזי הפעלה הנערכים לכל קו וקו. החברה הזוכה מפעילה את הקו במשך חמש שנים עם אופציה לשנתיים נוספות. היא מספקת את האוטובוסים ומאיישת אותם בנהגים, ובתמורה מקבלת תשלום עבור כל מייל של נסיעה. החברות מפעילות את שירותיהן על פי הנחיות של התאגיד ובפיקוחו.
נכון לשנת 2019 מופעלים קווי האוטובוס בלונדון רבתי על ידי כ-14 חברות שונות, שבסיסיהן במדינות אירופה, סינגפור ואוסטרליה. הן מפעילות מגוון דגמים של אוטובוסים, שהמשותף לכולם הוא צבעם האדום המפורסם.
מודל פעולה > תפקידי התאגיד

תכנון קווי אוטובוס חדשים והכנסת שינויים בקווים קיימים
פרסום מכרזים להפעלת קווים והקצאת קווים לחברות הפעלה
פיקוח על דגמי האוטובוסים המורשים לשמש בקווים ועל מצבם
קביעת אמות מידה והנחיות לשירות ופיקוח על ביצוען
ניהול מערך התשלומים לחברות האוטובוסים
הקמת תחנות אוטובוס, הפעלתן ותחזוקתן
אספקת מידע לציבור הנוסעים על פרטי שירות האוטובוסים באמצעות הפקת וחלוקת מפות, פרסום שלטים וכרזות ופרסום מידע דרך האינטרנט
הפעלת מרכז שליטה וסיוע (CentreComm) הפועל 24 שעות ביממה. המרכז מסייע בטיפול בכל אירוע חריג המערב אוטובוס, לרבות חסימת כביש, תאונות, גנבות, אלימות או ונדליזם. המרכז עוקב אחרי מיקומם של כל האוטובוסים באמצעות מערכות GPS המותקנות בהם ועומד אתם בקשר רדיו.
נתוני פעילות

מערך האוטובוסים בלונדון הוא מן הגדולים בעולם:
קווים: 675
מסופי אוטובוס: 50
תחנות אוטובוס: 19,000
אוטובוסים פעילים: 9,300
מרחק נסיעה: 490 מיליון קילומטר בשנת 2017/18
נוסעים: כ-6 מיליון ביום, 2 מיליארד בשנה.
הערות שוליים

↑  מקור: https://tfl.gov.uk/corporate/about-tfl/what-we-do/buses. תאריך כניסה: 6 באפריל 2019.
שני דגמי אוטובוסים בלונדון: מימין אוטובוס מ-1963, משמאל אוטובוס מ-2005 (תמונה מ-2005)
אוגוסטה, נסיכת פרוסיה

אוגוסטה, נסיכת פרוסיה (בגרמנית: Augusta von Preußen; 1 במאי 1780 - 19 בפברואר 1841), הייתה אשתו של וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן.
ביוגרפיה

אוגוסטה נולדה ב-1 במאי 1780 בפוטסדאם לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ואשתו פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט. אוגוסטה הייתה ציירת מוכשרת, ואף השאירה אחריה דיוקנאות עצמיים.
ב-13 בפברואר 1797 התחתנה אוגוסטה בברלין עם וילהלם, נסיך הסן-קאסל, אולם הנישואים לא היו מוצלחים, והשניים התעמתו פעמים רבות. בשנת 1806 כבשו הצרפתים את נסיכות הבוחר מהסן, ואוגוסטה נמלטה עם ילדיה לברלין. בהמשך השנה התקדמו הצרפתים לברלין, ובעקבות כך ברחו בני משפחתה מהעיר, אולם אוגוסטה שהייתה בהריון מתקדם לא יכלה לברוח ונשארה בעיר. כשנכבשה העיר הציב נפוליאון שומרים על ביתה, ולאחר שביקשה ממנו אף העניק לה קצבה.
לאחר לידת בנה הצעיר בשנת 1806 נפרדה אוגוסטה מבעלה, והשניים חיו בנפרד. בשנת 1821 מת חמיה וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן. יחסו של וילהלם לאוגוסטה עורר התנגדות בקרב תושבי הנסיכות, אולם היחסים ביניהם לא השתפרו, ולאחר מותה של אוגוסטה ב-19 בפברואר 1841, התחתן וילהלם עם פילגשו אמיליה ארטלפ.
משפחתו

בשנת 1797 התחתנה אוגוסטה בברלין עם וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן, ממנו היו לה 6 ילדים:
וילהלם (9 באפריל 1798 - 25 באוקטובר 1800).
קרולינה (29 ביולי 1799 - 28 בנובמבר 1854).
לואיזה (3 באפריל 1801 - 28 בספטמבר 1803).
פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן (20 באוגוסט 1802 - 6 ביוני 1875), התחתן עם גרטרוד פלקנשטיין מהנאו.
מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל (6 בספטמבר 1804 - 1 בינואר 1888), התחתנה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
פרדיננד (9 באוקטובר 1806 - 21 בנובמבר 1806).
אודסון אדוארד

אודסון אדוארד (בצרפתית: Odsonne Édouard; נולד ב-16 בינואר 1998 בקורו שבגיאנה הצרפתית) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לסטר סיטי בהשאלה מקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > פריז סן-ז'רמן

אדוארד הגיע אל מחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית בשנת 2011. הוא ערך 15 הופעות בפריז סן-ז'רמן ב', קבוצת המילואים של המועדון, אך לא זכה לשחק במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.
קריירת מועדונים > ההשאלה לטולוז

ב-8 באוגוסט 2016 הושאל אדוארד לטולוז מליגת העל הצרפתית למשך עונה. ב-14 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2016/2017. ב-19 בנובמבר הוא הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 1–2 למץ במסגרת המחזור ה-13 בליגה.
ב-30 במרץ 2017 נחשד כי אדוארד ירה בעובר אורח באמצעות אקדח איירסופט ופצע אותו בראשו ב-11 בפברואר. כתוצאה מכך, הוא נחקר על-ידי המשטרה, והשאלתו בוטלה על-ידי טולוז. בסך הכול ערך אדוארד 16 הופעות ליגה במדי טולוז. בהמשך התגלה כי חברו של אדוארד לטולוז, מתייה קפארו, הוא שירה באקדח. בהמשך קפארו חזר בו, וב-13 ביוני התובע של טולוז ביקש להטיל את אדוארד ארבעה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 6,000 אירו על מעורבותו בתקרית. אדוארד התעקש שקפארו הוא שירה באקדח, בעוד קפארו טען שהוא לא היה ברכב בזמן הירי. ב-4 ביולי אדוארד נשפט לארבעה חודשי מאסר על תנאי על-ידי בית המשפט של טולוז. בנוסף הוא נדרש לשלם קנס של 6,000 אירו ופיצויים בסך 2,600 אירו בעבור הנזקים שגרם לקורבן באוזנו.
קריירת מועדונים > ההשאלה לסלטיק והמעבר הקבוע

ב-31 באוגוסט 2017 הושאל אדוארד לסלטיק מליגת העל הסקוטית למשך עונה. ב-8 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–4 על המילטון אקדמיקל במסגרת המחזור החמישי לעונת 2017/2018. ב-2 בדצמבר הוא הבקיע שלושער בניצחון 1–5 על מאת'רוול במסגרת המחזור החמישי בליגה. במשך תקופת ההשאלה שלו במועדון ערך אדוארד 29 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים, כשהוא מסייע לסלטיק לזכות בטרבל המקומי.
ב-15 ביוני 2018 חתם אדוארד על חוזה לארבע עונות בסלטיק, והפך לרכש היקר ביותר בהיסטוריה של המועדון. בשלוש העונות הראשונות שלו במועדון לאחר החתימה על החוזה ערך אדוארד 90 הופעות ליגה והבקיע 55 שערים, והמועדון זכה בשתי אליפויות נוספות, בשני גביעים ובשני גביעי הליגה הסקוטית. בעונות 2019/2020 ו-2020/2021 סיים אדוארד כמלך השערים של ליגת העל הסקוטית.
קריירת מועדונים > קריסטל פאלאס

ב-31 באוגוסט 2021 חתם אדוארד על חוזה לארבע עונות בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את כריסטיאן בנטקה בדקה ה-84 והבקיע צמד שערי בכורה בניצחון 0–3 על טוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022.
ב-30 באוגוסט 2024 הושאל אל לסטר סיטי.
קריירה בין-לאומית

אדוארד זכה יחד עם נבחרת צרפת עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2015.
הוא היה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים.
תארים

אליפות סקוטלנד (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
הגביע הסקוטי (2): 2018/2019, 2019/2020
גביע הליגה הסקוטית (2): 2018/2019, 2019/2020
אליפות אירופה עד גיל 17 (1): 2015
הערות שוליים

↑  Odsonne Edouard signs professional contract with Paris Saint-Germain באתר ESPN, ‏28 באפריל 2016 (באנגלית)
↑  Un joueur de Toulouse prêté par le PSG suspecté dans une affaire de blessure par balle באתר Le Figaro, ‏30 במרץ 2017 (בצרפתית)
↑  Toulouse : sous contrôle judiciaire, Odsonne Edouard renvoyé au PSG באתר Le Figaro, ‏3 באפריל 2017 (בצרפתית)
↑  Toulouse : Mathieu Cafaro reconnait être l’auteur du tir et innocente Odsonne Edouard באתר Le Figaro, ‏3 באפריל 2017 (בצרפתית)
↑  Quatre mois de prison avec sursis requis contre Odsonne Edouard באתר ל'אקיפ, 13 ביוני 2017 (בצרפתית)
↑  Odsonne Edouard condamné à quatre mois de prison avec sursis באתר ל'אקיפ, 4 ביולי 2017 (באנגלית)
↑  Odsonne Edouard: Celtic sign Paris St-Germain striker on loan for season באתר BBC,‏ 31 באוגוסט 2017 (באנגלית)
↑  PSG starlet Edouard hoping for extended Celtic stay באתר Goal, ‏11 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Celtic delighted to sign Odsonne Edouard on a four-year deal באתר הרשמי של סלטיק, 15 ביוני 2018 (באנגלית)
↑  Odsonne Edouard signs for Crystal Palace באתר הרשמי של קריסטל פאלאס, 31 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  "Odsonne Édouard Signs Leicester City Loan Deal". Leicester City Football Club. 30 באוגוסט 2024. נבדק ב-30 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
אבשלום לניאדו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1963 (בן 61 בערך) רמת אביב, ישראל 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  Gilbert Dagron 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 חקר התקופה הביזנטית המוקדמת
 
אבשלום לניאדו (נולד ב-1963) הוא פרופסור בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

לניאדו נולד וגדל ברמת אביב. למד לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב ואת התואר השני עשה באוניברסיטת ברמינגהאם שבאנגליה. את הדוקטורט עשה באוניברסיטה הראשונה של פריז ואותו סיים בשנת 1995. נושא הדיסרטציה היה "נכבדי הערים באימפריה הביזנטית המוקדמת" והיא יצאה בשנת 2002 כספר.
מחקריו עוסקים בתקופה הביזנטית המוקדמת, מראשית המאה הרביעית לספירה עד אמצע המאה השביעית לספירה.
באחד ממחקריו שואל לניאדו מדוע בעלי תפקידים במאות החמישית והשישית נושאים שמות רבים (לעיתים אף שלושה עשר שמות לבעל תפקיד אחד). בהסתמך על מקור משפטי מן המאה השישית הוא טוען כי בחלק מהמקרים מדובר בהוספת שמו של אדם בכיר לשמותיו של בעל תפקיד כהכרת תודה על סיועו בקבלת התפקיד, או כמעשה חסד מצדו של הבכיר, או תמורת תשלום.
ספרו

Recherches sur les notables municipaux dans l'empire protobyzantin, Paris, 2002.
הערות שוליים

↑  אמנון ז'קונט, זמנים רבעון להיסטוריה -  גיליון מס' 90, אביב 2005, באתר הארץ, 14 ביוני 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297042805171  PLWABN: 9811793830705606  BnF: cb14453365k (data)  GND: 1089827822  ISNI: 0000 0001 1675 6265  LCCN: n2004028491  NTA: 264432207  ORCID: 0000-0002-1140-8891  RERO: 02-A026819162  SUDOC: 070689407  VcBA: 495/312230  VIAF: 76536024   WorldCat (עם VIAF): 76536024
אברהם קרשקש

| --- | --- |
 לידה:  11 ביולי 1325 פלמה דה מיורקה, כתר אראגון 
 פטירה:  מרץ 1387 (בגיל 61) פלמה דה מיורקה, כתר אראגון 
 מדינה:  כתר אראגון, ספרד 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
אברהם קרשׂקשׂ (בקטלאנית: Abraham Cresques) היה קרטוגרף יהודי-ספרדי חשוב בן המאה ה-14 שחי ועבד בסיוטאט דה מיורקה, כיום פלמה דה מיורקה. תרומתו העיקרית של אברהם קרשׂקשׂ, ביחד עם בנו יהודה קרשקש, הוא "האטלס הקטלאני" של שנת 1375.
קורות חייו

אברהם קרשׂקשׂ נולד ב-1325 במיורקה כבן לשושלת רבנים. עיקר פרסומו היה בתחום הקרטוגרפיה, אך תואר על ידי כותב בן זמנו גם כאמן של בניית שעונים, מצפנים וכלי ניווט אחרים. הוא היה חבר מוביל בבית הספר המיורקי לקרטוגרפיה, אשר היה פורץ דרך בתחומו. שמו האמיתי הוא "קרשׂקשׂ בן אברהם", אך בספרות מאוחרת יותר שמו נזכר בעיקר בצורה המשובשת. לפעמים הוא נזכר גם כ"קרשׂקשׂ היהודי".
האטלס הקטלאני

בשנת 1375, אברהם קרשׂקשׂ ובנו יהודה קיבלו משימה מחואן הראשון מלך אראגון לחבר מספר מפות ניווט של העולם המוכר, עם פירוט רב יותר מהמפות המקובלות עד אותה תקופה. המלך הורה לשניים לפרט במפות על כל "מזרח ומערב" ובפרט "על כל מה שקיים מערבה ממיצרי גיברלטר". בתמורה לכך לאברהם קרשׂקשׂ ובנו שולמו 150 מטבעות זהב אראגוני ו-60 פאונד מיורקי, על פי מסמכים מהמאה ה-14 שנכתבו על ידי המלך עצמו. האב ובנו עבדו על המפות בביתם ברובע היהודי של פלמה דה מיורקה והשלימו אותן באותה שנה. האטלס הקטלאני כולל לא רק מפות, אלא גם מידע באסטרונומיה ותיאורים של אזורים שונים בעולם כפי שהם נכתבו בספרי מסעות אירופאים, כולל אלה של מרקו פולו.
האטלס הקטלאני חיבר מידע ממקורות ישנים וחדשים, והיווה את "הניחוש הטוב ביותר של ימי הביניים למפה של העולם". על מפות האטלס תוארו בצורה מדויקת למדי חופי הים התיכון וחופי האוקיינוס ההודי. ערים נוצריות צוינו באטלס על ידי צלב. הממלכה המונגולית הוצבה במיקומה הנכון במרכז אסיה, וניתן בו פירוט אף לגבי ערים מסוימות בסין. עם זאת כמו מפות עולמיות אחרות בנות התקופה, גם באטלס הקטלאני ירושלים תוארה כיושבת במרכז העולם.
מלבד האטלס הקטלאני, ישנן מספר עבודות נוספות שמיוחסות לאברהם קרשׂקשׂ או לבנו, אך אין תמימות דעים בין החוקרים האם אכן הם חיברו אותן. בין עבודות אלה ישנן מפות של איסטנבול, פריז, נפאל, ונציה וערים נוספות בעולם.
הערות שוליים

↑  Clayton J. Drees, The Late Medieval Age of Crisis and Renewal, 1300-1500, Greenwood Publishing Group, 2001, p. 118.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260130405171  BNE: XX887778  BnF: cb12759517z (data)  CANTIC: a10822410  GND: 121105733  ISNI: 0000 0000 8168 8695  LCCN: n79120231  NKC: jo20211098356  NLA: 35708977  NTA: 067486835  SELIBR: 210967  SUDOC: 223368679  ULAN: 500036288  VcBA: 495/374618  VIAF: 97751321   WorldCat (עם VIAF): 97751321 
מזרח אירופה. מבט מדרום. מתוך האטלס הקטלאני של אברהם ויהודה קרשׂקשׂ, 1375
אורי דביר

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1931 
 פטירה:  2 ביולי 2011 (בגיל 79) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית עולם חורשים 
 
אוֹרי דביר (24 באוגוסט 1931 - 2 ביולי 2011) היה סייר, גאוגרף, יושב ראש הוועדה לשבילי ישראל בחברה להגנת הטבע ואיש תקשורת ומחבר מדריכים פופולריים בנושא הטיולים.
ביוגרפיה

דביר החל לטייל לפני קום המדינה, במסגרת תנועת השומר הצעיר ומאוחר יותר כנהג ומדריך טיולים באגד. בסוף שנות ה-50 היה דביר המדריך הראשי באגד והיה ידוע בבקיאותו ובחוש ההומור שלו. משנת 1960 היה מנהל המדור לידיעת הארץ באגד, מדור שארגן טיולים לתלמידים בהתאם לתוכנית הלימודים של משרד החינוך. במקביל לעבודתו באגד, היה באמצע שנות ה-60, מנהל בית הספר לתיירות שבפיקוח משרד התיירות.
בשנות ה-50 הצטרף לחברה להגנת הטבע, והחל לעסוק בסימון שבילים. במשך שנות עבודתו סומנו רוב שבילי הארץ ומופו, מפעל שהציב את ישראל כמדינה היחידה שסימנה ומיפתה אחוז כה נכבד משטחה. דביר ערך גם את מפות הטיולים וסימון השבילים של החברה להגנת הטבע, מפות נייר מנויילנות בקנה מידה 1:50,000.
בראשית שנות ה-60 דביר היה מרצה על נופי ישראל בליווי שקופיות ועונה לשאלות הקהל בנושאי ידיעת הארץ. באמצע שנות ה-60 היה דביר חבר בצוות הקבוע של התוכנית זה הסוד שלי ברדיו. בשנים 1967-1968 הייתה לדביר פינה בתוכנית לעקרת הבית של רבקה מיכאלי.
בשנות השבעים הוא ניצל את ניסיונו בתחום, והגיש תוכנית טלוויזיה בשם "שביל בצד", שעסקה בשבילי טיולים. התוכנית לא צלחה ודביר שינה גישה טלוויזיונית והחל להפיק ולהגיש תוכנית קצרה, בטלוויזיה הישראלית בשם נקודת חן. תוכנית זו עסקה בנקודות מעניינות לטיול ולא בשבילים שלמים. היא הוגשה על ידו במשך שנים רבות ובה התגבש רוב החומר לספריו. דביר פרסם למעלה מ-30 ספרי טיולים, ביניהם "נקודת חן", "תל אביב נקודת חן", "נקודת חן מתחת לאף", "בין הטיפות" וכן ספרי תיירות בארצות הברית. חלק מספריו תורגמו לשפות שונות.
בתחילת שנות ה-80 יזם דביר את פרויקט שביל ישראל, על פי הרעיון של העיתונאי אברהם תמיר. באותה תקופה הקים את החוג ללימודי ארץ ישראל במכללת בית ברל, בראשו עמד עד 1990.
במסגרת עבודתו המגוונת הדריך דביר חניכים רבים, שהעניקו לו את הכינוי "המדריך המטייל", והקנה להם מאהבתו לארץ ולנופיה. שמו נקשר בתודעה הציבורית עם ידיעת הארץ, סימון ומיפוי שביליה. על מפעל חייו קיבל פרס מהחברה להגנת הטבע. באוגוסט 2008 במסגרת חגיגות ה-60 קיבל מהמדינה אות על מפעל חיים בשל תרומתו לאיכות הסביבה.
חיים אישיים

התגורר בתל אביב. היה נשוי ואב לשלוש בנות ובן. בן-דודו היה הסופר והעיתונאי יצחק נוי.
פרסים

ב-1984 זכה בפרס זיו מטעם צדק-מדות-מוסר
הערות שוליים

↑  שייך סולימן טעה, דבר, 28 במאי 1957
↑  אל תגידו בסדום..., דבר, 9 באפריל 1959
↑  פצצה של טיול, דבר, 3 במרץ 1961
↑  הקואפרטיבים לתחבורה יתנגדו להורדת השכר של חבריהם, דבר, 22 בנובמבר 1961
↑  עדית זרטל, אנחנו תיירי הפנים, דבר, 1 באפריל 1966
↑  בציבור - ועדת התרבות, דבר, 5 בפברואר 1960
↑  מעפולה עד מתולה, מעריב, 13 בינואר 1961
↑  לזנוח את השיטתיות, מעריב, 2 במרץ 1967
↑  הערב יינעל שוק אא"ע בת"א, דבר, 18 במרץ 1968
↑  צפריר רינת, אות מפעל חיים ל-12 "אבירי הסביבה", באתר הארץ, 5 באוגוסט 2008
↑  ב. מיכאל, ילד טוב פוליצר - טכס חלוקת פרס זיו ל"עיתונות חיובית", חדשות, 10 באפריל 1984
| ידיעת ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| כללי | ארץ ישראל • ידיעת ארץ ישראל • מחקר אזור בארץ ישראל |  |
| תחומי מדע | היסטוריה • גאוגרפיה • גאולוגיה • אקלים • החי • הצומח • הצפרות בישראל |  |
| תחומי הפעילות | לימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה • של"ח וידיעת הארץ • סדרות חינוך • לימודי ארץ ישראל • חוגי סיירות • החקלאות בישראל |  |
| מוסדות | בתי ספר שדה • האגודה הגאוגרפית הישראלית • החברה ההיסטורית הישראלית • החברה המזרחנית הארץ-ישראלית • החברה להגנת הטבע • החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה • המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל • המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן • המכון לארכאולוגיה (אוניברסיטת תל אביב) • המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן • המכון לארכיאולוגיה גלילית • המכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי • המרכז הבינלאומי לשימור ע"ש העיר רומא • המרכז למיפוי ארץ ישראל • המרכז למיפוי ישראל • העמותה הישראלית לפרהיסטוריה • הקרן לחקר ארץ ישראל • יד יצחק בן-צבי • מכון אבשלום • מכון ישראלי לארכאולוגיה • רשות העתיקות • רשות הטבע והגנים |  |
| מסלולים מסומנים | שביל ישראל • שביל ישראל לאופניים • שביל ירושלים • שביל הגולן • שביל הסנהדרין • שביל גולני • שביל הים • סובב כנרת |  |
| חוקרי ארץ ישראל | בנימין מטודלה • אשתורי הפרחי • יהוסף שוורץ • אברהם משה לונץ • אברהם יעקב ברור • זאב וילנאי • יוסף ברסלבי • שמריה גוטמן • צבי אילן • יוסי בן-ארצי • אורי דביר • ספי בן-יוסף • שמואל אביצור • ברוך ספיר • מורה דרך |  |
| ספרי יסוד | ארץ-ישראל: ספר-המסעות • מדריך ארץ ישראל • אנציקלופדיה אריאל • מדריך ישראל • כל ארץ ישראל • אנציקלופדיה לתולדות ארץ-ישראל • אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498849705171  BnF: cb16521611t (data)  GND: 1206959320  ISNI: 0000 0000 6698 1199  LCCN: n85218699  NTA: 072521953  SUDOC: 129977802  VIAF: 93766187   WorldCat (עם VIAF): 93766187
אזור תעשייה עד הלום

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:   מועצה אזורית באר טוביה,  אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 על שם:  גשר עד הלום
 קואורדינטות:  31°45′45″N 34°39′47″E﻿ / ﻿31.76245706°N 34.66297988°E﻿ / 31.76245706; 34.66297988
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) אזור תעשייה עד הלום(למפת אשדוד רגילה) אזור תעשייה עד הלום(למפת השפלה רגילה) אזור תעשייה עד הלום(למפת השפלה מוגדלת) אזור תעשייה עד הלום  he אזור תעשייה עד הלוםhe אזור תעשייה עד הלוםמפת  __ אשדוד (in English: Ashdod)  __ גן יבנה (in English: Gan Yavne) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה (in English: Hevel Yavne Regional Council) ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אזור התעשייה עד-הלום הוא אזור תעשייה ליד אשדוד.
אזור התעשייה ממוקם מדרום מזרח לעיר אשדוד ומעברו המערבי של כביש 4, בקטע שבין מחלף עד הלום לצומת אמונים. מדרום גובל האזור בשטחים חקלאיים וממערב במסילת רכבת.
אזור התעשייה נמצא במערב תחומה המוניציפלי של המועצה האזורית באר טוביה, אשר לשטח השיפוט שלה משתייכים אף אזורי התעשייה באר טוביה, פארק ראם (מבצע) וכנות. עיריית אשדוד דרשה להעביר את אזור התעשייה לתחומה, ועל כך נוצרה מחלוקת בין עיריית אשדוד למועצה האזורית באר טוביה.
הגישה אל אזור התעשייה מתאפשרת באמצעות כביש 4, דרך צומת עד הלום.
השימושים באזור התעשייה כוללים בעיקר שימושי תעשייה כבדה ואחסנה פתוחה לצד כניסת שימושים מסחריים בסמיכות לכביש היציאה לכביש 4.
הערות שוליים

↑  המפתח למשכנתאות אשדוד, למי שייך אזור התעשייה עד הלום?, באתר המפתח למשכנתאות אשדוד, ‏2021-01-17
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולה ברינהילדסן

אולה ברינהילדסן (בנורווגית: Ola Brynhildsen; נולד ב-27 באפריל 1999 בנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מיידטלנד מליגת העל הדנית ובנבחרת נורווגיה.
קריירת מועדונים

ברינהילדסן גדל במחלקת הנוער של סטאבק. הוא ערך 57 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הנורווגית, בהן הבקיע 12 שערים.
ב-10 ביוני 2020 חתם ברינהילדסן על חוזה לשנתיים וחצי במולדה מליגת העל הנורווגית.
ב-1 בספטמבר 2023 חתם לארבע שנים במיידטלנד הדנית לארבע שנים.
קריירה בינלאומית

ב-17 בנובמבר 2022 ערך ברינהילדסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה, בניצחון 2-1 על נבחרת אירלנד במשחק ידידות.
תארים

אליפות נורווגיה (1): 2022
הגביע הנורווגי (1): 2021/2022
אזורי חן

| --- | --- |

בניינים באזורי חן
 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו
 אוכלוסייה:  3,000
 קואורדינטות:  32°07′45″N 34°47′39″E﻿ / ﻿32.12919722°N 34.79408611°E﻿ / 32.12919722; 34.79408611
 שכונות נוספות בתל אביב-יפו
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אזורי חן(למפת גוש דן רגילה) אזורי חן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אזורי חן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אזורי חן  he אזורי חןhe אזורי חןמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אֲזוֹרֵי חֵן היא שכונה בצפון-מערב תל אביב, המהווה חלק משכונת צוקי אביב. השכונה קרויה על שם חנה נאמן, אמו של אברהם נאמן יזם הפרויקט. הבניה במקום החלה במהלך שנות ה-80 והחלק העיקרי של בתי השכונה הוקם במהלך שנות ה-90. השכונה שוכנת בין דרך נמיר במזרח ובין הכביש המוביל אל חוף הצוק ממערב, והיא גובלת מצפון בקריית החינוך של תל אביב (רח' שושנה פרסיץ). ובדרום ברמת אביב החדשה (רח' א"צ פרופס).
אזורי חן היא שכונה קטנה. היא כוללת שמונה בניינים הניצבים בצורת ספירלה (602 יחידות דיור). שבעה מהבניינים נקראים על שם שבעת המינים (בית הזית שנבנה ראשון, בית התמר, בית הרימון וכו') ואילו הבית השמיני שאף נבנה אחרון נקרא בית התפוז. בגינת נוי במרכז השכונה נשתמרו מספר עצי שקמה עתיקים. בקדמת השכונה מול גן המייסדים מוצב הפסל הסביבתי בוסתן בתים שיצרה הפסלת ציונה שמשי.
בשכונה מתגוררים כ-2,000 נפש, יש בה מרכז מסחרי קטן הכולל מספר בתי קפה, מרכול, סניפי בנק וקופת חולים וכן מועדון קאנטרי. תלמידי השכונה לומדים ברמת אביב החדשה, בשכונת תוכנית ל' ובשכונת הגוש הגדול, והשירותים הקהילתיים ניתנים בשכונות אלה וברמת אביב ג'.[דרוש מקור]
מצפון לשכונה הוקם ב-2012 בית הספר תיכונט ע"ש אלתרמן.
הערות שוליים

↑  דני רכט, אזורי ח"ן, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  אזורי חן, באתר גוגל מפות
1 2  אזורי חן, באתר פריים נכסים
↑  פרויקט שכונת אזורי חן
↑  נטע חוטר, ‏כש"דליקטסן" ו"בראסרי" נפגשים, באתר ‏מאקו‏, 28 ביולי 2013
↑  מרכז מסחרי אזורי חן, באתר kenyonim
אדום 2G

| --- | --- |

 
 כתיב כימי:  C₁₈H₁₃N₃Na₂O₈S₂ 
 מסה מולרית:  509.43 גרם/מול
 מספר CAS:  3734-67-6
 
אדום 2G ‏(Red 2G) הוא צבע אזו אדום סינתטי, מסיס במים ובאתנול. הצבע מלח דו-נתרתי (disodium salt) של 8-אצטאמידו-1-הידרוקסי-2-פנילאזונאפתאלין-3,6 דיסולפונט (8-acetamido-1-hydroxy-2-phenylazonaphthalene-3,6 disulphonate).
שימושים

בצבע נעשה שימוש כתוסף מזון כצבע מאכל, והוא סומן במספר E ‏- E128. חשדות להיות החומר חומר מסרטן הביאו לכך שהאיחוד האירופי אסר על מרבית השימושים בחומר זה בשנת 2007 בתעשיית המזון ב-20 ביולי 2007. חשוד גם בהפרעה להמוגלובין.
הצבע אסור בשימוש כתוסף מזון גם באוסטרליה, אוסטריה, קנדה, יפן, נורווגיה, אירלנד, ישראל ויוון.
הצבע משמש כדיו לכתיבה, וכן לצביעת נייר, ניירות קרפ, בדים וממחטת נייר.
הערות שוליים

↑  החלטת מדינות האיחוד האירופי לאסור על השימוש בצבע כתוסף מזון
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אהרון כהן (מחנך)

| --- | --- |

אהרן כהן
 לידה:  10 באוגוסט 1934 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  7 בינואר 2011 (בגיל 76) פתח תקווה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מפלגה:  מפד"ל 
 
אהרן כהן (10 באוגוסט 1934 תל אביב - 7 בינואר 2011 פתח תקווה) היה מנהלה של מדרשיית עמליה בירושלים בין השנים 1973–1998. היה השליח הראשון של תנועת בני עקיבא באיטליה בשנים 1957–1960. נטל חלק בקבוצת שליחים לאתיופיה מטעם המחלקה לתרבות תורנית בסוכנות היהודית בשנת 1976. שימש כמנהלה הראשון של הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו.