תירינגן (אוניית מערכה, 1909)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > קרב יוטלנד

תירינגן נכחה במהלך גיחת הצי שהביאה לקרב יוטלנד, שהתרחש ב-31 במאי וב-1 ביוני 1916. הצי הגרמני ביקש שוב למשוך ולבודד חלק מהצי הגדול ולהשמיד אותו לפני שהצי הבריטי הראשי יוכל להתערב. במהלך המבצע, תירינגן הייתה האונייה השנייה בפלגה I של שייטת אוניות המערכה I והאונייה העשירית בקו, מאחורי אוסטפריזלנד ולפני הלגולנד. שייטת I הייתה במרכז המערך הגרמני, מאחורי שמונה אוניות המערכה מסדרות קניג וקייזר של שייטת אוניות המערכה III. שש הפרה-דרדנוטים הקשישות של פלגות III ו-IV - שייטת אוניות המערכה II - היוו את החלק האחורי של המערך.
קצת לפני השעה 16:00, סיירות המערכה של קבוצת הסיור I נתקלה בשייטת סיירות המערכה הראשונה הבריטית בפיקודו של דייוויד ביטי. האוניות היריבות החלו בדו-קרב ארטילרי שראה את השמדתן של אינדפטיגבל, מעט לאחר השעה 17:00, וקווין מרי, פחות מחצי שעה לאחר מכן. בשלב זה, סיירות המערכה הגרמניות הפליגו דרומה כדי למשוך את הספינות הבריטיות לעבר הגוף הראשי של צי הים הפתוח. בשעה 17:30, צוות אוניית המערכה הגרמנית המובילה, קניג, זיהה את קבוצת הסיור I ושייטת סיירות המערכה הראשונה מתקרבות. סיירות המערכה הגרמניות הובילו לכיוון הימני, בעוד הספינות הבריטיות הפליגו לשמאל. בשעה 17:45, שר הורה לפנות שתי נקודות שמאלה כדי לקרב את ספינותיו לסיירות המערכה הבריטיות ודקה לאחר מכן ניתנה הפקודה לפתוח באש.
בעוד אוניות המערכה המובילות ירו בשייטת סיירות המערכה הבריטיות, תירינגן ועשר אוניות מערכה נוספות ירו על שייטת הסיירות הקלות השנייה הבריטית. תירינגן וקרונפרינץ ירו בסיירת דבלין, אם כי שתי האוניות לא הצליחו לפגוע בה. תירינגן לחמה במשך שמונה דקות בטווחים של 18,600–20,800 יארד (17,000–19,000 מטרים), וירתה 29 פגזי 30.5 ס"מ. המשחתות הבריטיות נסטור ונומאד, שהושבתו מוקדם יותר במהלך הקרב, הפליגו ישירות בנתיב של צי הים הפתוח המתקדם. תירינגן ושלוש אוניות מערכה נוספות השמידו את נסטור עם התותחים הראשיים והמשניים שלהן בעוד כמה אוניות מערכה של השייטת השלישית הטביעו את נומאד. זמן קצר לאחר השעה 19:15, אוניית המערכה הבריטית וורספייט הגיעה לטווח; תירינגן פתחה באש בשעה 19:25 עם תותחי הסוללה העיקריים שלה, בטווחים של 10,600–11,800 יארד (9,700–10,800 מטרים). האונייה ירתה 21 פגזי 30.5 ס"מ ו-37 פגזי 15 ס"מ בטווח של חמש או שש דקות, ולאחר מכן התותחנים של תירינגן איבדו את התצפית על וורספייט, מבלי לקלוע שום פגיעות. לאחר מכן הם העבירו את האש למלאיה. תירינגן ירתה 20 פגזי סוללה ראשיים לעבר מלאיה, גם הם ללא הצלחה, במשך שבע דקות בטווח של 14,100 יארד (12,900 מטרים) לפני הפנייה לסיבוב של 180 מעלות בהוראתו של שר לנתק מגע מהצי הבריטי.
בסביבות השעה 23:30, הצי הגרמני התארגן מחדש למערך שיוט הלילה. תירינגן הייתה האונייה השביעית, שהוצבה לכיוון חזית מערך 24 האוניות. כעבור שעה נתקלו היחידות המובילות של המערך הגרמני בכוחות קלים בריטיים והתפתח קרב אש אלים מטווח קצר. מתישהו בסביבות השעה 01:10, נקלעה הסיירת המשוריינת בלאק פרינס למערך הגרמני. תירינגן האירה את האונייה עם הזרקורים שלה וירתה מטחי פגזים 30.5 ס"מ לתוך הספינה. המטח הראשון נפל ליד צריח התותח האחורי של בלאק פרינס, שנראה כאילו הועף מעל הסיפון. תירינגן ירתה בסך הכל 10 פגזי 30.5 ס"מ, 27 פגזי 15 ס"מ, ו-24 פגזי 8.8 ס"מ. אליה הצטרפו שלוש אוניות מערכה נוספות, ובלאק פרינס הושמדה עד מהרה בפיצוץ תחמושת ענק. כעבור חצי שעה, תירינגן הבחינה במה שנראה כסיירת מסדרת בירקנהאד. היא ירתה פגז תאורה כדי להאיר את הסיירת הבריטית ופתחה באש עם התותחים המשניים שלה. הספינה הייתה למעשה המשחתת טורביולנט. תירינגן ירתה 18 פגזי 15 ס"מ ו-6 פגזי 8.8 ס"מ לפני שיגור פגז תאורה נוסף. נראה היה שטורביולנט התהפכה לימינה, אם כי היא נותרה צפה והוטבעה מאוחר יותר על ידי הסיירת רגנסבורג והמשחתות V71 ו- V73.
למרות האכזריות של הלחימה הלילית, צי הים הפתוח עבר דרך כוחות המשחתות הבריטיות והגיע לשונית הורנס בשעה 4:00 ב-1 ביוני. הצי הגרמני הגיע כמה שעות לאחר מכן לווילהלמסהאפן, שם תירינגן, הלגולנד, נסאו ווסטפאלן וכמה אוניות מערכה אחרות משייטת אוניות המערכה הראשונה תפסו עמדות הגנה בשטח המעגן החיצוני וארבע אוניות השייטת השלישית שלא נפגעו עגנו ממש מחוץ למחסומי הכניסה לווילהלמסהאפן. שמונת הדרדנוטים הנותריות נכנסו לנמל, שם אלו שעדיין היו במצב לחימה מילאו תחמושת ודלק. במהלך הקרב, תירינגן ירתה 107 פגזי 30.5 ס"מ, 115 פגזי 15 ס"מ, ו-22 פגזי 8.8 ס"מ, בזמן שהיא וצוותה יצאו מהקרב ללא פגע.