stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוני לנג
ביוגרפיה

לנג החל את הקריירה הבוגרת בעונת 1970/1971, בגיל 16 בהפועל פתח תקווה, כאשר רשם הופעה אחת בקבוצה עת הופיעה לראשונה בליגה הבכירה. בתום העונה נשרה הקבוצה לליגה השנייה מהמקום האחרון עם מאזן של 2 ניצחונות בלבד מ-22 משחקים. לאחר ארבע עונות הליגה השנייה, חזרה הקבוצה בעונת 1975/1976 לליגה הראשונה. הקבוצה סיימה במקום ה-7, עם מאזן של 10 ניצחונות ו-14 הפסדים. בעונה שלאחר מכן, לא שרדה את תחילת העונה, וביטלה את השתתפותה בליגה, ובתוך כך עזב לנג את הקבוצה. לנג הוא מלך הסלים של הפועל פתח תקווה בליגה הראשונה בכל הזמנים עם 395 נקודות.
בעונת 1976/1977 עבר לנג להפועל רמת גן ושיחק שם שתי עונות. בעונה הראשונה סיימה הקבוצה במקום השני בליגה עם מאזן: 3:17, כאשר ניצחה את מכבי תל אביב 76:81. לנג קלע בממוצע של 17.1 נקודות. בעונתו השנייה שוב סיימה הקבוצה במקום השני בליגה עם מאזן: 4:18, כשגם בעונה זו ניצחה את מכבי תל אביב 87:81. בעונה זו קלע לנג בממוצע של 12.1 נקודות למשחק.
בתום העונה עבר לשחק בהפועל שער הנגב ששיחקה בליגה הנמוכות, ושיחק בה עד שנת 1987.
בשנת 1977 הוזמן לנג לנבחרת ישראל על ידי מאמן הנבחרת רלף קליין ורשם 6 הופעות.
אשתו היא שרה עזריה לנג, כדורסלנית עבר בנבחרת ישראל בכדורסל נשים.
קרחון נובילה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אומברטו נובילה 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  64°32′00″S 61°28′00″W﻿ / ﻿64.5333°S 61.4667°W﻿ / -64.5333; -61.4667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון נובילה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון נובילה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון נובילה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון נובילה
 
קרחון נובילה (באנגלית: Nobile Glacier) הוא קרחון בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הקרחון נשפך אל חלקו הדרומי של מפרצון ריסס, היוצא ממפרץ שארלוט.
הקרחון ממוקם בנקודה הקרובה ביותר של אנטארקטיקה לאמריקה הדרומית.
היסטוריה > מיפוי הקרחון

הקרחון מופה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899) בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
הקרחון צולם מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, ולאחר מוכן מופה על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד (שיצאו מנקודת פורטל) בין השנים 1956–1958.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של גנרל אומברטו נובילה מחיל האוויר האיטלקי, שהיה מהנדס תעופה וחוקר החוג הארקטי.
נובילה פיתח ספינות אוויר קשיחות למחצה בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה לשנייה. הוא זכור בעיקר בתכנון והטסת ספינת האוויר "נורגה", שהיא אולי כלי הטיס הראשון שהגיע אל הקוטב הצפוני, ושהייתה ללא ספק כלי הטיס הראשון שטס מעל כיפת הקרח הקוטבית מאירופה לאמריקה.
שם זה ניתן, בדומה לשמות אחרים סמוכים אחרים, אשר נקראו על שמם של חלוצים בתחום התעופה.
קרנבל סנטה קרוס דה טנריפה

| --- | --- |

 סוג:  קרנבל 
 מדינה:  ספרד ספרד
 מיקום:  סנטה קרוס דה טנריפה 
 מועדים
 קואורדינטות:  28°28′N 16°15′W﻿ / ﻿28.47°N 16.25°W﻿ / 28.47; -16.25
 carnavaldetenerife.com
 he
 
כרזת הקרנבל בשנת 1992
קרנבל סנטה קרוס דה טנריף הוא קרנבל בינלאומי הנערך מדי שנה בעיר סנטה קרוס דה טנריפה (האיים הקנריים, ספרד). הקרנבל נחשב השני הכי פופולרי וידוע בעולם, אחר זה הנערך בריו דה ז'ניירו.
לקרנבל שני חלקים נפרדים, הקרנבל ה-"רשמי" וקרנבל הרחוב. בקרנבל הרשמי יש יותר מ-100 קבוצות עם ממוצע של 50 רכיבים: murgas, תהלוכות, קבוצות תלבושות, נגני רחוב וקבוצות מוזיקליות. בימי הקרנבל מגיעים לרחובות העיר כאלף אנשים מדי יום כדי לקחת חלק בחגיגות.
הערות שוליים

↑  Tenerife-ABC
↑  Fiestas de España. El Carnaval de Tenerife
↑  El Carnaval de Tenerife
קרל יקוב היין

קרל יקוב היין (באסטונית: Karl Jakob Hein; נולד ב-13 באפריל 2002 בפילבה שבאסטוניה) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בעמדת השוער בקבוצת ריאל ואיאדוליד מהלה ליגה ובנבחרת אסטוניה.
קריירת מועדונים > נומה יונייטד

היין גדל במחלקת הנוער של JK לו מאסטוניה, ובשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של נומה יונייטד. הוא ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון בליגה השלישית באסטוניה.
קריירת מועדונים > ארסנל

ב-23 במאי 2018 הצטרף היין למחלקת הנוער של ארסנל מהפרמייר ליג. ב-9 במאי 2019 חתם היין על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון. ב-22 בינואר 2022 הושאל לרדינג מהצ'מפיונשיפ.
קריירה בינלאומית

ב-5 בספטמבר 2020 ערך היין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אסטוניה, בהפסד 1-0 לנבחרת גאורגיה במסגרת ליגת האומות 2020/2021.
הערות שוליים

↑  SAAGE TUTTAVAKS: Karl Jakob Heina teekond Inglismaa tippklubisse באתר התאחדות הכדורגל האסטונית, 28 באפריל 2000 (באסטונית)
↑  Arsenal complete signing of Estonian youngster Karl Jakob Hein באתר Metro, ‏ 23 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Karl Hein signs first professional contract באתר הרשמי של ארסנל, 9 במאי 2019 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרל יקוב היין".
קרלוס לטוף

| --- | --- |

קרלוס לטוף ב-2012
 לידה:  30 בנובמבר 1968 (בן 55) ריו דה ז'ניירו, ברזיל
 מדינה:  ברזיל
 ידוע בשל:  איורים פוליטיים, התבטאות חברתית
 השכלה:  אוניברסיטת טאפטס 
 פרסים והוקרה:  Troféu Bigorna for Best Political Cartoonist (2008) 
 
קרלוס לטוף (בפורטוגזית: Carlos Latuff; נולד ב-30 בנובמבר 1968) הוא קריקטוריסט פוליטי ברזילאי ממוצא לבנוני. מזוהה עם צדה השמאלי של המפה הפוליטית. בעבודותיו הוא מוחה בין היתר נגד אימפריאליזם ונאו-אימפריאליזם, הפרה של זכויות אדם, ניסויים בבעלי חיים, קפיטליזם, והציונות.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

לטוף נולד בריו דה ז'ניירו שבברזיל למשפחה שמוצאה בלבנון. בתחילת דרכו צייר קריקטורות עבור הוצאות לאור המשויכות עם השמאל בברזיל. בשנת 1997 צפה בסרט תיעודי אודות הצבא הזפטיסטי לשחרור לאומי במקסיקו, ובעקבותיו שלח לצבא הזפטיסטי מספר קריקטורות, שזכו לתגובות חיוביות. הוא ציין שלאחר החוויה הזו החליט להקים אתר ולעסוק ב"אקטיביזם אמנותי". הוא נעצר שלוש פעמים בברזיל בשל קריקטורות אודות משטרת ברזיל, בהן מתח ביקורת על ברוטליות משטרתית.
ביוגרפיה > עבודתו

לטוף הרבה לצייר קריקטורות בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. רובן מתארות את הצד הישראלי כרוצח שטני ותת-אנושי, ולעיתים אף משוות את ישראל ואת צה"ל לנאצים. קריקטורות מפורסמות שלו כוללת הצגה של אריאל שרון עם חבית גז בשם "Deportation B" וכן קריקטורות המראות חיילים ישראלים טובחים בנערים פלסטינים עם רוגטקות. קריקטורה מעוררת מחלוקת אחרת שיצר כוללת ציור של אוטובוס עם הכיתוב "הכיבוש" שמתפוצץ בפיגוע התאבדות. בנוסף, לטוף הוא היוצר של סדרת הקריקטורות "כולנו פלסטינים", המתארת את העמים המדוכאים בעולם לאורך ההיסטוריה (יהודים בגטו ורשה, שחורים בדרום אמריקה, וכדומה), ומשווה את מצבם לפלסטינים.
עבודותיו של לטוף מתפרסמות באתרי אינדימדיה השונים, וגם באתר של גוש שלום. כמו כן, הוא משתף פעולה עם ארגונים כגון המרכז לאינפורמציה אלטרנטיבית, ונטורי קרתא. בין השאר פרסם קריקטורה בתחרות הקריקטורות על השואה שארגנה איראן ב-2006: הקריקטורה מציגה פלסטיני עם טלאי בצורת סהר אדום, לצד גדר ההפרדה.
בישראל נפתח נגד אינדימדיה ישראל הליך פלילי, בעקבות קריקטורה של לטוף, שבה נראה ראש הממשלה, אריאל שרון, מתנשק נשיקה צרפתית עם אדולף היטלר, ובעקבות קריקטורה של קריקטוריסט אחר שבה נראה היטלר כאבי הציונות. התיק נסגר ללא הגשת כתב אישום.
ביוני 2017 עלה לטוף שוב לכותרות בישראל, אחרי שהעיתונאי ערד ניר שיתף בטוויטר קריקטורות של לטוף לרגל יום הפליטים הבינלאומי בו הוא תוקף את מנהיגי האיחוד האירופי, טורקיה וארצות ערב על יחסם לפליטים ממלחמת האזרחים בסוריה, וכתב שלטוף "כהרגלו לא חס על אף אחד".
קריקטורה על רציחתו של חמזה עלי אל-ח'טיב בתחילת מלחמת האזרחים בסוריה
קריקטורה נגד דיכוי ההפגנות בבחריין (2011)
קריקטורה נגד שימוש צבאי בילדים
קריקטורה על מחבל מתאבד פלסטיני
קריקטורה על פיוס ישראלי-פלסטיני
קריקטורה על השימוש של סדאם חוסיין בנשק כימי
קריקטורה על אפקט הדומינו כפי שזכה לידי ביטוי באביב הערבי.
קרב סטלינגרד
האשמות באנטישמיות והכחשת שואה

בשווייץ, ארגון שווייצרי יהודי תבע את לטוף ואת אתר אינדימדיה בשווייץ באשמת אנטישמיות. בית המשפט זיכה את לטוף, בטענה כי לטוף לא יצא נגד יהודים באשר הם יהודים אלא נגד מעשיהם הפוליטיים ביחס לפלסטינים.
יהודים ותומכי-ישראל מבקרים את לטוף וטוענים כי חלק מהקריקטורות שלו הן אנטישמיות אך לטוף חולק עליהם ואף הביא לידי ביטוי במספר קריקטורות את האבסורד הקיים לדעתו בהתייחסות למתנגדים לשליטת ישראל בשטחים כאל אנטישמיים.
מרכז שמעון ויזנטל הציב את קרלוס לטוף במקום השלישי ברשימת האישים המסוכנים ביותר ליהודים (אחרי מוחמד בדיע ומחמוד אחמדינז'אד). נכתב עליו: "הקריקטוריסט העליב את ישראל ואת ראש הממשלה שלה באמצעות קריקטורה נוטפת אנטישמיות".
בשנת 2014 תבעה תנועת הימין אם תרצו את לטוף בבית המשפט בברזיליה על אנטישמיות ועל אנטי-ציונות רדיקלית. במשפט נוכחו רונן שובל, ארז תדמור, בן שפירו ומתן פלג. גם רבים מהקהילה היהודית בברזיל באו להעיד על לטוף במשפט. לטוף הפסיד במשפט ונאלץ לשלם לקהילה היהודית 500,000 ריאל.[דרוש מקור]
במהלך התפרצות נגיף הקורונה פרסם קריקטורה המציגה נגיף קורונה הסוגר על אישה פלסטינית קשישה הנמצאת בתחום מוקף בחומה, ומאובטח על ידי חייל ישראלי נושא נשק. קריקטורה זו הופצה על ידי חברי ארגון ה-BDS.
הקריקטורה של לטוף שזכתה במקום השני בתחרות קריקטורות הכחשת השואה האיראנית שיזם מחמוד אחמדינז'אד
"יום הזיכרון לשואה". התמונה הוצעה כחומר להכשרת מורים באתר שמנוהל על יד משרד החינוך של האזור הפלמי בבלגיה
הצגת אריאל שרון כאנטי-כריסט תאב בצע
אוניית המרמרה
קריקטורה של לטוף בה הוא מוחה על האשמתו באנטישמיות.
קריקטורה של לטוף בה הוא מוחה על האשמת פלסטינים המוחים כנגד הפרת זכויות אדם מצד ישראל באנטישמיות.
השוואה בין מכחישי שואה לישראלי המכחיש את התרבות הפלסטינית.
אנטי-ציונות ותמיכה בפלסטינים

מספר עבודות של לטוף מציגות את ישראל והציונות בתור צד מדכא, אשר הוא משווה רבות לנאצים, בזמן שהצד הפלסטיני לרוב מוצג בתור קורבן. חלק מהקריקטורות מציגות פיגועי התאבדות ופגיעה באוטובוסים ישראלים.
צ'ה גווארה עם כאפייה.
השם "ישראל" כתוב עם אוטובוסים שרופים.
השוואה בין אס אס לחיילי צה"ל.
אוטובוס ישראלי מוצג כארון מתים.
חייל ישראלי מוצג כזומבי רוצח ילדים.
אריאל שרון מושווה לאס אס.
אוטובוס ישראל מתפוצץ.
חיילי צה"ל מוצאים להורג פלסטינים ברפיח
קריאה לשחרור פלסטין.
הערות שוליים

↑  Brazilian artist lives up to his promise, gulfnews.com, ‏2009-01-18 (באנגלית)
↑  http://www.gush-shalom.org/media/pics/index.html
↑  nrg חדשות, ערד ניר פרגן לקריקטוריסט אנטישמי, הגולשים זעמו, באתר nrg, 
יאיר מור, ‏ערד ניר שוב מרגיז את הגולשים, באתר ‏מאקו‏, 21 ביוני 2017.
↑  Even if the observer is emotionally biased against the Jewish people with this [cartoon], it is not the Jewish people as such that is being criticized, but their political behaviour towards the Palestinians. The issue is not a certain characterization of the Jews, but their stance in the current conflict. The constitutional equality of the Jews as human beings is thereby not denied. (p.2, paragraph 1.2.)
↑  יוסי אלי, האישים המסוכנים ביותר ליהודים, באתר nrg‏, 30 בדצמבר 2012
↑  איתמר אייכנר, גורמים בטורקיה: היהודים והציונות עומדים מאחורי נגיף הקורונה, באתר ynet, 22 במרץ 2020
↑  "Belgian education ministry website publishes vicious cartoon". Times of Israel. 18 בספטמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1248239946  LCCN: no2018138056  VIAF: 21154074437511741776   WorldCat (עם VIAF): 21154074437511741776
קרמה קטלנה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  custard pudding 
 מוצא:  קטלוניה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב, סוכר 
 
קרמה קטלנה
קרמה קטלנה (קטלאנית: Crema catalana; שמנת קטלאנית) הוא קינוח אופייני לקטלוניה, הדומה לקרם ברולה. הקינוח, המכונה גם "קרם דה סנט ג'וספ", הוא מאכל מסורתי ליום יוסף הקדוש (בעלה של מרים, אם ישו), הנחגג ב-19 במרץ.
הקינוח מבוסס על קרם מבושל. לאחר הבישול מקררים אותו, ולפני ההגשה מצפים אותו בסוכר וחושפים אותו לחום עליון גבוה, ההופך את שכבת הסוכר לקרמל פריך. הוא מוגש כשהקרם קר ואילו זיגוג הסוכר העליון חם.
קיימים מספר הבדלים בין קרם ברולה לקרמה קטלנה:
קרמה קטלנה אינו נאפה באמבט מרים אלא מבושל.
בעוד קרם ברולה מבוסס בעיקר על שמנת סמיכה, קרמה קטלנה מכיל חלב ולעיתים גם שמנת.
קרמה קטלנה מכיל גרידת קליפת לימון וקינמון, שאינם מצויים בקרם ברולה.
קרם ברולה מכיל וניל, שאינו מרכיב הכרחי בקרמה קטלנה.
מרכיבים נוספים של קרמה קטלנה הם חלמוני ביצה, סוכר, לעיתים גרידת תפוז (בנוסף לגרידת לימון). ישנם מתכונים המוסיפים גם קמח או עמילן תירס. המרכיבים המבושלים יחד יוצרים קרם במרקם של פודינג. לאחר קירורו הוא מצופה בסוכר, המקורמל תחת חום.
בקטלוניה משווק ליקר קרמה קטלנה, בטעמו של הקינוח.
קרחון נארצ'ן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 אורך:  9 ק"מ 
 רוחב:  11 ק"מ 
 קואורדינטות:  69°34′30″S 71°40′20″W﻿ / ﻿69.575°S 71.6722°W﻿ / -69.575; -71.6722
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון נארצ'ן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון נארצ'ן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון נארצ'ן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון נארצ'ן
 
קרחון נארצ'ן (באנגלית: Narechen Glacier; בבולגרית: ледник Наречен) הוא קרחון בחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 9 קילומטרים, ורוחבו 11 קילומטרים.
הקרחון מנקז את המדרונות המערביים של הרי לאסוס, וזורם לכיוון דרום-מערב.
הקרחון נשפך אל מפרצון וילקינס שבמפרץ לאזארב (בים בלינגסהאוזן).
הקרחון ממוקם מדרום לרכס הכולל את הר וילבי; ומצפון לנונאטאק פוקנר.
גובהו של הקרחון 236 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה בשנת 1963 על ידי סוקרים בריטיים.
היסטוריה > מקור השם

הקרחון נקרא על שם היישוב ואתר הנופש והספא נארצ'ן שבדרום בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
קרב ראסייניאי

קרב ראסייניאי היה קרב שריון גדול שהתרחש באזור ראסייניאי, ליטא בשלבים הראשונים של מבצע ברברוסה בין כוחות ברית המועצות לבין גרמניה הנאצית. הקרב התחיל במתקפה גדולה של הסובייטים עם הקורפוסים הממוכנים ה-3 וה-12, נגד ארמיית הפאנצר הרביעית. הקרב סביב רסייניאי היה אחד הקרבות המרכזיים בשלבים הראשונים של מבצע ברברוסה.
הצדדים היריבים > הצבא הגרמני

בתחילת מבצע ברברוסה כללה קבוצת ארמיות צפון שלוש ארמיות: שתי ארמיות חיל רגלים -הארמייה ה-16 והארמייה ה-18, וארמיית טנקים אחת - ארמיית הפאנצר הרביעית בפיקודו של אריך הפנר. לכוחם נוסף גם הצי האווירי הראשון. מטרת ארמיית הפאנצר הרביעית הייתה לחצות את הנהר ניימן  ונהר דווינה המערבית ולהמשיך לעבר לנינגרד.
הצדדים היריבים > ברית המועצות

ברית המועצות ריכזה בתחילת הפלישה בחזית הצפונית את החזית הצפון-מערבית בפיקודו של פיודור קוזנצוב. החזית הכילה את הארמייה-8, הארמייה-11, והארמייה-27.
מהלך הקרב

עם תחילת הפלישה ב-22 ביוני הורה קוזנצוב לקורפוסים הממוכנים ה-3 וה-12 לתפוס עמדות, מתוך כוונה לאגף את ארמיית הפאנצר הרביעית. למרות כל ניסיונותיו הכוחות הסובייטים כשלו, וארמיית הפאנצר הרביעית חצתה את נהר דוביסה. עד הצהריים הכוחות הסובייטים נסוגו והכוחות הגרמנים החלו לנוע לעבר ראסייני, שם ריכז קוזנצוב את כוחות השריון שלו. בצפון מערב קובנה הקורפוס הממונע ה-56 של אריך פון מאנשטיין הגיע אל  דוביסה ותפס את הגשר החיוני שבו עוברות מסילות רכבת והכביש אל אריוגלה, אך לא חצה אותו. מטרת הקורפוס היה לאבטח את חציית נהר הדווינה בדאוגבפילס. ארמיית הפאנצר השלישית הביסה את הארמייה ה-11 וחצתה את הנהר ניימן (חלק מקרב ביאליסטוק-מינסק). באותו זמן הקורפוס הממונע ה-41 בפיקודו של גאורג-הנס ריינהרדט תקף דרך סובטסק לעבר ראסייני, מה שנחשב באופן מוטעה על ידי קוזנצוב כאיום חמור, ובעקבות כך הוא פקד על הקורפוסים הממוכנים ה-3 וה-12 לצאת למתקפת נגד דרך שאולאי.
באותה העת הארמייה ה-18 התקדמה בתוך ליטא והארמייה ה-16 תמכה בהתקדמות הגרמנית לעבר דאוגבפילס, ועד סוף ה-22 ביוני חוד השריון הגרמני התקדמו כ-80 ק"מ. ביום המחרת פקד קוזצוב על כוחות השריון שלו לצאת לקרב, והם תקפו ליד ראסייני את כוחות השריון הגרמנים. ב-23 ביוני התנהל הקרב ברסייניאי בין דיוויזיית הפאנצר ה-6 מהקורפוס הממונע ה-41 שכללה 245 טנקים, לבין הקורפוסים הממוכנים ה-3 וה-12, שכללו בתוכם את דיוויזיית הטנקים השנייה שכללה 749 טנקים, כולל 52 טנקי T34 ו-52 טנקי KV. ככל הידוע זה היה המפגש הגדול הראשון עם טנקי ה-KV, וביצועיהם הרשימו מאוד את הגרמנים, אולם הם היו קיימים במספרים קטנים בצבא האדום, והוא נסמך בעיקר על טנקים קלים שלא התמודדו כלל עם הטנקים הגרמניים. במהלך הקרב, טנק KV-1 או KV-2 (לפי מקורות שונים), החזיק את כל דיוויזיית הפאנצר ה6 למשך יום שלם, עד שהצוות ברח או מת (לפי מקורות שונים, באחד הם ברחו, ובאחר הם מתו ונקברו בהלוויה צבאית על ידי הכוחות הגרמנים).
עד מהרה ריכוז השריון הסובייטי התגלה על ידי הלופטוואפה, והם תקפו טורי טנקים של הקורפוס הממוכן ה-12 דרומית מערבית לשאולאי. מטוסי הלופטוואפה לא נתקלו בהתנגדות מהצד הסובייטי והצליחו לתקוף את הטנקים בהצלחה גדולה. לדיוויזיית הטנקים ה-23 הסובייטית נגרמו אבדות קשות ממטוסי היונקרס Ju 88 של צי האוויר הראשון  שתקפו את הטנקים הסובייטים ללא רחם. השריון הסובייטי הושמד כמעט לגמרי; דיוויזיית הטנקים ה-2 הושמדה לחלוטין, בעוד הקורפוס הממונע ה-12 נסוג עם 50 טנקים בלבד.
תוצאות הקרב

רוב כוחות השריון הסובייטיות שהשתתפו בקרב הושמדו, והצבא הגרמני המשיך במתקפה. ההגנה הסובייטית עברה לנהר דווינה המערבי, אך הקורפוס ה-56 בפיקודו של אריך פון מאנשטיין התקדם במהירות לעבר דאוגבפילס, הגיע אל הדווינה וביסס שם ראש גשר. הקורפוס הממונע ה-41 התקדם דרך ראסייני, הגיע אל נהר הדווינה וביסס ראש גשר ביקבפילס. לאחר קרב ראסייני ההתקדמות הגרמנית הייתה מהירה. הקורפוס הממונע ה-41 כבש את פסקוב, בעוד הקורפוס הממונע ה-56 התקדם לעבר אוסטרוב. ארמיית הפאנצר הרביעית התקדמה 450 קילומטרים מתחילת הפלישה, וכעת הייתה מרוחקת רק 250 קילומטרים מהמטרה העיקרית שלה - לנינגרד.
רבי חמא בר עוקבא

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 סוריה פלשתינה, רומא העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־4 סוריה פלשתינה, רומא העתיקה 
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  דור שלישי לאמוראים
 השתייכות:  אמוראי ארץ ישראל
 רבותיו:  רבי יוסי בר חנינא, רבי יהושע בן לוי, ריש לקיש
 תלמידיו:  אביי, רבי יונה, רבי יוסי בר זבידא, רבי ירמיה
 בני דורו:  רבי זירא, רבי לוי
 
רבי חמא בר עוקבא היה אמורא ארצישראלי בדור השלישי.
חייו

רבי חמא בר עוקבא היה תלמידו של רבי יוסי בר חנינא, ומסר גם בשם רבי שמעון בן לקיש ורבי יהושע בן לוי.
חבירו היו רבי זירא ורבי לוי, ומסרו בשמו אביי, רבי יונה, רבי יוסי בר זבידא, ורבי ירמיה.
תורתו

רוב תורתו של רבי חמא בר עוקבא הייתה בהלכה, אך בתלמוד ובמדרשים מובאות מספר מימרות בשמו גם באגדה.
במסכת סוכה הוא מסביר בשם רבו, מהי הסיבה לכך שכחלק ממצוות נטילת לולב יש לנענע את ארבעת המינים במאוזן ובמאונך: ”מוליך ומביא - כדי לעצור רוחות רעות. מעלה ומוריד - כדי לעצור טללים רעים” (תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ז, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ב, עמוד ב').
בשיר השירים רבה מובא בשמו מאמר העוסק בחשיבותו וכוחו של לימוד התורה: ”דברי תורה מגבירין הם לכל מי שהוא עוסק בם כל צרכן” (שיר השירים רבה, פרשה ה', פסקה י"ב).
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ב, עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ז, עמוד ב'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק ז', הלכה ב'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יומא,  פרק ב', הלכה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"א, עמוד א'
↑  בראשית רבה, פרשה ס"ב, פסקה ה'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ב, עמוד א'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין,  פרק ג', הלכה ז'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עבודה זרה,  פרק א', הלכה א'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק ז', הלכה א'
| אמוראי ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון (עד 250) | אבא כהן ברדלא • אבא יודן •  רבי אושעיא • רבי אפס • בר קפרא • רבי בנאה • רבן גמליאל ברבי • רבי הלל • רבי חייא • רבי חנינא בר חמא •  חזקיה • רבי זכאי דכבול • יהודה בן רבי חייא • רבי יהודה נשיאה • רבי יצחק מגדלאה • רבי יוסי בן פטרוס • רבי יוסי בן שאול • רבי יונתן בן אלעזר • רבי ינאי • רבי יהודה בן קנוסא • רבי ירמיה (הראשון) • רבי יהושע בן לוי • רבי יוסי בן זמרה • רב כהנא (הראשון) • לוי בר סיסי • רבי נחוניא דמן חוורן • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שבתי |  |
| הדור השני (עד 280) | אבא דמן יפו • רבי אבא בר אבינא • רבי אבא בר זבדא • רבי אבא בר אחא • רבי אלעזר בן פדת • אילפא • רבי אביתר • רבי אפטוריקי • בר פדא • רבן גמליאל הרביעי • זעירי • רבי חייא בר יוסף • רבי חנינא תורתייא • רבי יוחנן •  רבי יהושע אוניא •  רבי יהודה בר נחמני • רבי יאשיה (אמורא) • רבי יצחק נפחא • רבי יוסי בר חנינא • רבי יעקב בר אידי • רב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי • רב כהנא (השני) • רבי לוי • רבי מנחם • רבי מני בר פטיש • רבי סימון •  ריש לקיש • רבי שמעון בר אבא • רבי שמואל בר נחמני • רבי שמלאי • רבי שמעון בן אליקים • רבי שמעון חסידא • רבי תנחום • רבי תנחום בר חנילאי |  |
| הדור השלישי (עד 310) | רבי אמי • רבי אסי • רבי אבהו • רבי אבין • רבי אבדימי דמן חיפה • רבי אייבו • רבי אבא בר פפא • רב אושעיא • אמי ורדינאה • אבא בר קורייה • רבי אבא דמן עכו • רבי אבא הראשון • רבי אלכסנדרי • אבימי בר פפי • רבי אלעאי • רבי אבא מקרטיגנא • רבי אחא בר חנינא • רבי אבא בר ממל • רבי בנימין בר יפת • רבי חלבו • רבי חמא בר עוקבא • רבי חנינא בן עגיל • רבי חנינא בר פפא • רבי חנינא בן פזי • רב הושעיא • רבי זירא • רבי חייא בר אבא • רבי חנינא בר פפי • רב חנינא • רבי ירמיה (השני) • רבי יהודה נשיאה השני • רבי יוסי דמן יוקרת • רבי יודן בן ישמעאל • רבי יהודה בן פזי • רבי יצחק בר אבא • רבי יצחק • רבי יצחק עטושיא • רבי כרוספדאי • עולא • רבי עוירא • רבי ענני בר ששון • רבי פדת •  רבי פנחס בר חמא • רבי פרידא • רבה בר בר חנה • רבי שילא איש כפר תמרתא • רב שמואל בר יהודה • רב שמואל בר רב יצחק • תחליפא בר מערבא |  |
| הדור הרביעי (עד 340) | רבי אחא • רבי אבא בר זבינא • רבי אבא בר כהנא • רבי אבא בר פפי • רב אויא • אבימי בריה דרבי אבהו • אבימי בר טובי • רבי ברכיה • רבן גמליאל החמישי • אבא אושעיא איש טריא • רבי זריקא • חסא דאשתמוע • רבי חלקיה • רבי חזקיה • רבי ירמיה • רבי יונה • יצחק בן אלישיב • רבי יוסנא • רבי יהודה בר טיטס • רב יהודה בר שילא • רבי יהושע דסכנין • רבי יוסי צידוניא • יעקב איש כפר נבוריא |  |
| הדור החמישי (עד 380) | הלל נשיאה • רב חנניה • רבי יהודה בר שלום • רבי יוסי ברבי בון • רבי יוסי בר זבידא • רבי יונה בוצרייא • רבי יוסטא בר שונם • רבי מנא • רבי מתניא • רבי שמעון בר כרסנא |  |
| הדור השישי (עד 410) | רבי אבא (השלישי) • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבי תנחומא • רבי שמואל בן רבי יוסי ברבי בון |  |
| לרשימת אמוראי בבל | לרשימת אמוראי בבל |  |
קרית ספר (מפעל ביבליוגרפי)

צילום מסך של קטלוג קרית ספר באתר הספרייה הלאומית
הרבעון הביבליוגרפי "קרית ספר"
קרית ספר הוא מפעל ביבליוגרפי שנוסד על ידי הספרייה הלאומית, ושמטרתו ליצור את "הביבליוגרפיה הלאומית של מדינת ישראל והעם היהודי". וזאת על ידי קטלוג שיטתי של כל החומר המודפס במדינת ישראל, ושל כל החומר המודפס בעולם העוסק במדינת ישראל או בעם היהודי.
במסגרת פעילות זו הוציא המפעל לאור את כתב העת "קרית ספר". כתב העת יצא 4 פעמים בשנה (רבעון), ובו תועדו כל הפרסומים הביבליוגרפיים שנוספו למאגר. כתב העת פורסם החל מייסוד המאגר בשנת 1925 ועד לשנת 2003. נכתבו בו גם מאמרים ביבליוגרפיים רבים.
הפרסום בכתב העת חולק לפי מדורים (מדור כתבי עת, מדור אנציקלופדיות, מדור מקרא, מדור ספרות המדרש, וכו'), בכל מדור הופיעו הספרים שיצאו לאור בנושא זה, כאשר לכל ספר נלווה תיאור וסקירה ממצה.
החל מ-2003 המאגר זמין בקטלוג ציבורי מקוון וחינמי, המתעדכן מדי יום. והוא משולב בממשק הקטלוגים של הספרייה הלאומית. אולם במאגר המקוון, להבדיל מבכתב העת, אין תיאור ממצה לכל פריט אלא רק ציון של המדור (מכונה "מדור קרית ספר") אליו הוא משתייך.
ב-2018 המאמרים נסרקו וצורפו לרמב"י.
ראו גם

מפעל הביבליוגרפיה העברית - מפעל נוסף הפועל מטעם הספרייה הלאומית שמטרתו ליצור רישום לאחור של הספרות העברית והיהודית שיצאה לאור בעבר (מראשית הדפוס ועד לשנת 1960). מפעל קרית ספר לעומת זאת עוסק ברישום של הספרות היוצאת בהווה (משנת 1924 ואילך).
לקריאה נוספת

קרית ספר: רבעון לביבליוגרפיה, כלי מבטאו של בית הספרים הלא[ו]מי והאוניברסיטאי בירושל[י]ם, יצא לאור על ידי בית הספרים (הספרייה הלאומית), ירושלים, בין השנים 1925 – 2003. סך הכל יצאו לאור 73 כרכים (כל כרך מכיל 4 חוברות, שיצאו לאור מדי רבעון). (פרטי כתב העת בקטלוג הספרייה הלאומית)
סקירות
אסיה נויברג (עורכת קרית ספר), ליובל "קרית ספר" (ומצורף לו הנחיות שימוש בכרכי "קרית ספר"), קרית ספר נא, תשל"ז, עמ' III-VIII
גצל קרסל, חמישים שנה ל"קרית ספר", Jewish Book Annual 32, 1976-1975, עמ' 59–64 (מידע בקטלוג רמב"י)
זאב גריס, כותבי המאמרים ל"קרית ספר" כסוכני תרבות: על פי החוברות הנדפסות בעשר השנים הראשונות לקיומו, עלי ספר כב, תשע"ב, עמ' 155–163 (מידע בקטלוג רמב"י)
הערות שוליים

↑  יש לציין כי כבר בשנת 1903 בנימין צבי שיינפינקעל הוציא לאור בקרקוב את הירחון קרית ספר - מוקדש לכל ענייני הביבליוגרפיה העברית בלשונות שונות, שיצא למשך פחות משנה ונסגר. למרות שיצא בפולין, כבר כתב עת זה קשור לספריה הלאומית (אז ספריית מדרש אברבנאל), והמו"ל כותב: "ואם תדבנו לבו של המחבר, המו"ל או המדפיס להוסיף עוד אכסמפלר שני למען ה"בית-הנאמן" (מדרש אברבנאל) הנוסד בעיה"ק ירושלים תובב"א על ידי מר דר. יוסף חזנוביץ מביאליסטוק, תדפס ההודעה ע"ד ספרו באותיות יותר גדולות".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387853905171