stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייר-אמברואז בוס
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  World Champ Pierre-Ambroise Bosse Brutally Assaulted By Men Posing As Fans, באתר Flotrack
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14370625
פנאתינאיקוס (כדורגל)

מועדון הכדורגל פנאתינאיקוס (ביוונית: .Παναθηναϊκός Α.Ο, ‏האזנהקובץ:Panathinaikos.oga‏Ⓘ‏), הידועה בקיצור כפאו (ΠΑΟ), היא קבוצת כדורגל יוונית מעיר הבירה אתונה אשר משחקת בליגת העל היוונית.
פנאתינאיקוס נוסדה בשנת 1908, והיא קבוצת הכדורגל הפעילה הוותיקה ביותר ביוון. לזכותה 20 אליפויות ו-19 גביעים (כולל שמונה דאבלים), והיא הקבוצה השנייה הכי מעוטרת ביוון, אחרי יריבתה הגדולה אולימפיאקוס, אשר משחקי הדרבי ביניהן נקראים "דרבי היריבות הנצחיות". פנאתינאיקוס היא אחת משלוש הקבוצות היחידות שמעולם לא ירדו מהליגה הבכירה ביוון, והקבוצה היוונית היחידה שהגיעה לגמר גביע אירופה לאלופות (בשנת 1971) ושיחקה בגביע הבין-יבשתי. בנוסף הגיעה הקבוצה פעמיים לחצי גמר ליגת האלופות, ופעמיים לרבע גמר גביע אופ"א. צבעי הקבוצה הם ירוק ולבן, ומגרשה הביתי המסורתי הוא אצטדיון אפוסטולוס ניקולאידיס, אך כיום היא משחקת באצטדיון האולימפי באתונה.
אצטדיונים

מגרשה הביתי המסורתי של פנאתינאיקוס מאז תחילת שנות ה-20 הוא אצטדיון אפוסטולוס ניקולאידיס השוכן בשדרות אלכסנדרס בשכונת אמפלוקיפוי שבמרכז אתונה, ולכן נהוג לכנותו "Leoforos" (שדרה ביוונית). המגרש נחשב לאצטדיון הפעיל הוותיק ביותר ביוון, ובמשך שנים רבות הוא שימש גם את נבחרת יוון, לאחרונה במשחקיה במוקדמות יורו 2004.
בשנת 1984 עזבה הקבוצה לראשונה את האצטדיון ועברה לשחק באצטדיון האולימפי החדש שנבנה באתונה. בשנת 2000 חזרה הקבוצה לשחק במגרשה הביתי לאחר ששופץ בעלות של 7 מיליון אירו, ותכולתו הוקטנה מ-25,000 ל-16,620 מקומות. בשנת 2004 הוקשחו דרישות אופ"א מהאצטדיונים המארחים משחקים במסגרות האירופיות, והקבוצה שוב עברה לשחק באצטדיון האולימפי. המגרש ההיסטורי יועד להריסה ובמקומו תוכנן אצטדיון חדש, אך בעקבות הקשיים הכלכליים אליהם נקלע המועדון הופסקה בשנת 2013 בניית האצטדיון החדש, והתוכניות להריסת האצטדיון הישן הושהו. פנאתינאיקוס חזרה למגרשה ההיסטורי לחמש שנים נוספות, ובשנת 2018 חזרה לשחק באצטדיון האולימפי.
אוהדים ויריבות

פנאתינאיקוס הוקמה על ידי ספורטאים מהמעמד הבינוני, ויש לה אוהדים רבים בקרב החברה המשכילה והמעמד הגבוה באתונה, אשר באופן מסורתי ייצגו את החברה האתונאית הוותיקה, אך הצלחת המועדון גרמה להצטרפותם של אוהדים רבים מכל שכבות האוכלוסייה במטרופולין אתונה, וכן בכל רחבי יוון, קפריסין והתפוצה היוונית ברחבי העולם. ארגון האוהדים המרכזי של המועדון נקרא "Gate 13", ויש לו 80 סניפים ברחבי יוון וקפריסין. הארגון נוסד ב-1966, והוא ארגון האוהדים הוותיק ביותר ביוון.
היריבה הגדולה ביותר של הקבוצה היא אולימפיאקוס מפיראוס, ואת המשחק ביניהם נהוג לכנות "דרבי היריבות הנצחיות" או "אם כל הקרבות". שתי הקבוצות הן הבכירות ביותר ביוון, והיריבות ביניהן חורגת מאזור אתונה ונחשבת ליריבות הגדולה ביותר בכדורגל היווני כולו. מכיוון שאולימפיאקוס ייצגה במקור את מעמד הפועלים, ואילו אוהדי פנאתינאיקוס השתייכו ברובם למעמד הגבוה באתונה, ייצגה היריבות גם את מלחמת המעמדות באזור, אך כיום אוהדי שתי הקבוצות מגיעות מכל שכבות האוכלוסייה. היריבות בין הקבוצות מלווה פעמים רבות במעשי אלימות, במיוחד לפני ואחרי משחקי דרבי.
היריבות העירונית מול א.א.ק. אתונה גם היא ארוכת שנים, והמשחק ביניהם מכונה "הדרבי של אתונה". מלבד התחרות על הבכורה הספורטיבית בעיר, גם במקרה זה נעוצים שורשי היריבות בהבדלים המעמדיים בין אוהדי הקבוצות, שכן פנאתינאיקוס ייצגה את החברה הוותיקה באתונה, ואילו א.א.ק. הוקמה על ידי פליטים יוונים שהיגרו לאתונה מקונסטנטינופול בעקבות חילופי האוכלוסין ההמוניים במהלך מלחמת יוון–טורקיה. יריבות נוספת יש למועדון מול פאוק סלוניקי, והיא מבוססת בעיקרה על התחרות בין תושבי אזור אתונה לתושבי סלוניקי ואזור מרכז מקדוניה.
תארים והישגים

אליפות יוון (20)
1930, 1949, 1953, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1969, 1970, 1972, 1977, 1984, 1986, 1990, 1991, 1995, 1996, 2004, 2010
הגביע היווני: (20)
1940, 1948, 1955, 1967, 1969, 1977, 1982, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1995, 2004, 2010, 2014, 2022, 2024
הסופר קאפ היווני: (3)
1988, 1993, 1994
גביע יוון רבתי: (1)
1970
אליפות אתונה: (17) (שיא)
1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1934, 1937, 1939, 1949, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957, 1959
גביע הבלקן: (1)
1977
ליגת האלופות
סגנות (1): 1970/1971
חצי הגמר (2): 1984/1985, 1995/1996
רבע הגמר (2): 1991/1992, 2001/2002
גביע אופ"א
רבע הגמר (2): 1987/1988, 2002/2003
שחקני עבר בולטים

יוון מימיס דומאזוס
יוון פרנגיסקוס סורפיס
יוון אנטימוס קאפסיס
יוון קוסטאס אנטוניו
יוון אנטוניס אנטוניאדיס
יוון קוסטאס אלפטראקיס
יוון דימיטריס סרוואקוס
יוון יאניס גומאס
פולין קשישטוף ואז'יחה
יוון אנטוניוס ניקופולידס
יוון אנגלוס באסינס
יוון דימיטריס סלפינגידיס
יוון תאופניס גקאס
יוון אלכסנדרוס ציוליס
יוון קוסטאס קאטסוראניס
יוון גיורקאס סיטארידיס
יוון לוקאס וינטרה
יוון יורגוס קראגוניס
יוון סוטיריס ניניס
קפריסין מיכאליס קונסטנטינו
אוסטריה אנדראס איבנשיץ
ברזיל ז'ילברטו סילבה
צרפת ג'יבריל סיסה
צרפת ז'אן-אלן בומסונג
קרואטיה דניאל פראניץ'
ארגנטינה סבסטיאן לטו
שוודיה מרקוס ברג
ראו גם: קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
אוהדי פנאתינאיקוס באצטדיון האולימפי לפני דרבי מול א.א.ק. אתונה, 2010
שחקני פנאתינאיקוס ואייאקס מתייצבים לגמר גביע אירופה לאלופות, 1971
שחקני פנאתינאיקוס שזכו באליפות הראשונה, 1930
צ'ארלס וינטרס

מצבתו של וינטרס בירושלים
מפציצי B-17 בטיסה
צ'ארלס תומפסון וינטרס (באנגלית: Charles "Charlie" Thompson Winters; ‏10 בפברואר 1913 - 30 באוקטובר 1984) היה איש עסקים אמריקני שעזר לישראל במלחמת העצמאות. לבקשת ידידו אל שווימר, וינטרס עזר להבריח לישראל שלושה מפציצים כבדים מסוג B-17 שהיוו את טייסת 69 של חיל האוויר הישראלי ותרמו לניצחון ישראל במלחמה. וינטרס נשפט והורשע בהפרת חוקי הנייטרליות של ארצות הברית, ונדון לקנס של 5,000$ ולמאסר של שנה וחצי. בשנת 2008 קיבל חנינה לאחר המוות מאת הנשיא ג'ורג' בוש הבן.
קבור בבית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית בירושלים.
פרסי הסרייה א'

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה 
 הגוף המעניק:  מנהלת הסרייה א'
 תקופת הפרס:  2019–הווה (כ־5 שנים)
 
פרסי הסרייה א' (באיטלקית: Premi Lega Serie A) מוענקים על ידי מנהלת הסרייה א' לכדורגלנים הטובים ביותר בכל עונה. הפרסים הוענקו לראשונה בסוף עונת 2018/2019.
רשימת הזוכים לפי שנה > 2018/2019

| פרס | זוכה | מועדון | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- |
| השוער המצטיין | סלובניה סמיר הנדנוביץ' | אינטר |  |
| שחקן ההגנה | סנגל קאלידו קוליבאלי | נאפולי |  |
| קשר העונה | סרביה סרגיי מילינקוביץ'-סאביץ' | לאציו |  |
| חלוץ העונה | איטליה פאביו קוואליארלה | סמפדוריה |  |
| הצעיר המצטיין | איטליה ניקולו זניולו | רומא |  |
| שחקן העונה | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | יובנטוס |  |
רשימת הזוכים לפי שנה > 2019/2020

| פרס | זוכה | מועדון | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- |
| השוער המצטיין | פולין וויצ'ך שצ'נסני | יובנטוס |  |
| שחקן ההגנה | הולנד סטפן דה פריי | אינטר |  |
| קשר העונה | ארגנטינה פאפו גומס | אטאלנטה |  |
| חלוץ העונה | איטליה צ'ירו אימובילה | לאציו |  |
| הצעיר המצטיין | שוודיה דיאן קולוסבסקי | יובנטוס |  |
| שחקן העונה | ארגנטינה פאולו דיבאלה | יובנטוס |  |
רשימת הזוכים לפי שנה > 2020/2021

| פרס | זוכה | מועדון |
| --- | --- | --- |
| השוער המצטיין | איטליה ג'אנלואיג'י דונארומה | מילאן |
| שחקן ההגנה | ארגנטינה כריסטיאן רומרו | אטאלנטה |
| קשר העונה | איטליה ניקולו בארלה | אינטר |
| חלוץ העונה | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | יובנטוס |
| הצעיר המצטיין | סרביה דושאן ולאחוביץ' | פיורנטינה |
| שחקן העונה | בלגיה רומלו לוקאקו | אינטר |
רשימת הזוכים לפי שנה > 2021/2022

| פרס | זוכה | מועדון |
| --- | --- | --- |
| השוער המצטיין | צרפת מייק מניאן | מילאן |
| שחקן ההגנה | ברזיל גלייסון ברמר | טורינו |
| קשר העונה | קרואטיה מרצלו ברוזוביץ' | אינטר |
| חלוץ העונה | איטליה צ'ירו אימובילה | לאציו |
| הצעיר המצטיין | ניגריה ויקטור אוסימהן | נאפולי |
| שחקן העונה | פורטוגל רפאל ליאו | מילאן |
| מאמן העונה | איטליה סטפאנו פיולי | מילאן |
| מגרש העונה | אצטדיון פריולי | אודיניזה |
רשימת הזוכים לפי שנה > 2022/2023

| פרס | זוכה | מועדון |
| --- | --- | --- |
| השוער המצטיין | איטליה איוואן פרובדל | לאציו |
| שחקן ההגנה | דרום קוריאה קים מין-ג'יי | נאפולי |
| קשר העונה | איטליה ניקולו בארלה | אינטר |
| חלוץ העונה | ניגריה ויקטור אוסימהן | נאפולי |
| הצעיר המצטיין | איטליה ניקולו פג'ולי | יובנטוס |
| שחקן העונה | גאורגיה חוויצ'ה קווארצחליה | נאפולי |
| מאמן העונה | איטליה לוצ'אנו ספאלטי | נאפולי |
| מגרש העונה | אצטדיון אתלטי אזורי ד'איטליה | אטאלנטה |
רשימת הזוכים לפי שנה > 2023/2024

| פרס | זוכה | מועדון |
| --- | --- | --- |
| השוער המצטיין | איטליה מיקלה די גרגוריו | מונצה |
| שחקן ההגנה | איטליה אלסנדרו בסטוני | אינטר |
| קשר העונה | טורקיה הקאן צ'להאנולו | אינטר |
| חלוץ העונה | סרביה דושאן ולאחוביץ' | יובנטוס |
| הצעיר המצטיין | הולנד ג'ושוע זירקזי | בולוניה |
| שחקן העונה | ארגנטינה לאוטרו מרטינס  | אינטר |
| מאמן העונה | איטליה סימונה אינזאגי  | אינטר |
מגרש העונה: 
| הרגע ההוגן של העונה | איטליה אלסנדרו פלורנצי  | מילאן |
הערות שוליים

↑  רונאלדו שחקן השנה באיטליה, זניולו התגלית, באתר ערוץ הספורט, 18 במאי 2019
↑  שחקן העונה באיטליה: פאולו דיבאלה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2020
1 2 3 4 5  THE MVPS OF THE SERIE A MADE IN ITALY 2023/2024
↑  MVP SERIE A 2023/2024 – LAUTARO MARTINEZ BEST OVERALL
↑  IMONE INZAGHI PHILADELPHIA COACH OF THE SEASON OF SERIE A MADE IN ITALY 2023/2024
↑  ASSEGNATO A FLORENZI IL PREMIO “PHILADELPHIA FAIR PLAY MOMENT OF THE SEASON”
| כדורגל באיטליה איטליה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האיטלקית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | סרייה א' • סרייה ב' • סרייה ג' • סרייה ד'  • סרייה א' (כדורגל נשים) • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | קופה איטליה • קופה איטליה סרייה C • קופה איטליה סרייה D • הסופר קאפ האיטלקי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה |  |
| פרסים | כדורגלן השנה • הרכב העונה • פרסי הסרייה א' • שחקן החודש |  |
פרס לנין לשלום

| --- | --- |

פרס לנין לשלום שהוענק ללינוס פאולינג
 מדינה:  ברית המועצות 
 הגוף המעניק:  ברית המועצות 
 תקופת הפרס:  21 בדצמבר 1949 – 1990 (כ־40 שנה) 
 נקרא על שם:  ולדימיר איליץ' לנין 
 
הצד האחורי של פרס לנין לשלום
הפרס הבינלאומי על שם לנין לחיזוק השלום בין העמים (ברוסית: «Международная Ленинская премия «За укрепление мира между народами) היה פרס על שם ולדמיר לנין בברית המועצות. הפרס הוענק על ידי חברי ועדה בינלאומית שמונתה על ידי ברית המועצות, לאישים בולטים, שנמצאו ראויים לקבלו כמקדמי שלום ואחווה בין מדינות ועמים. שלא כמו פרס נובל לשלום, הפרס ניתן בכל שנה למספר אנשים. הפרס הוענק בעיקר לקומוניסטים ותומכים בולטים של ברית המועצות שלא היו אזרחים סובייטים.
הפרס היה פרס חלופי לפרס נובל לשלום.[דרוש מקור]
כינון הפרס

הפרס כונן על פי החלטת הסובייט העליון של ברית המועצות מיום 21 בדצמבר 1949, ונקרא תחילה על שמו של סטלין וזאת במסגרת טיפוח פולחן האישיות שלו. בשנת 1956, שונה שמו של הפרס מפרס סטלין לשלום לפרס לנין לשלום, בעקבות תהליך הדה-סטליניזציה בו החל ניקיטה חרושצ'וב. הזוכים בפרס כשעוד נקרא "פרס סטלין" התבקשו להחזיר את המדליות והתעודות, שהוחלפו במדליות ותעודות עם שמו החדש של הפרס. הענקת פרס לנין לשלום נמשכה עד שנת 1990, עת חדלה ברית המועצות מלהתקיים באופן רשמי.
מקבלי הפרס

בין מקבלי הפרס היו פרדריק ז'וליו-קירי (1951), פייטרו נני (1951) ג'ון דזמונד ברנל ובזרג עלוי (1953), לואי אראגון (1957), ארנולד צווייג (1958), ניקיטה חרושצ'וב (1959), ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז (1959), פידל קסטרו (1961), אחמד סקו טורה, נשיא גינאה (1961), מיכאיל סדוביאנו (1961), אוסקר נימאייר (1963), אחמד בן-בלה, ארונה אסף עלי (1964), לינוס פאולינג (1968–1969), חכמת אבו זיד (1970-71), כמאל ג'ונבלאט (1972), ז'אן מרטין סיסה, יאניס ריטסוס (1975), אורהו קקונן (1979), מחמוד דרוויש (1983) ודורותי קרופוט הודג'קין (1985-6).
עונת 2020/2021 בליגה האירופית

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון אנרגה גדנסק, גדנסק, פולין (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 2020 – 26 במאי 2021 (280 ימים)
 מספר משתתפות:  48  (מתוך 158 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  ספרד  ויאריאל
 מספר משחקים:  204
 מספר שערים:  618 (3.03 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  108,617 (532 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פורטוגל פיזי  ספרד בורחה מיוראל  ספרד ג'רארד מורנו  טורקיה יוסוף יאזיג'י   (7 שערים)
 → 2019/20202021/2022 ←
עונת 2020/2021 בליגה האירופית הייתה העונה ה-50 של טורניר הכדורגל האירופאי השני בחשיבותו של אופ"א והעונה ה-12 והאחרונה שהטורניר התקיים במתכונת של 48 קבוצות.
הזוכה בתואר ויאריאל תשחק נגד זוכת ליגת האלופות בסופר קאפ האירופי ותקבל כרטיס לשלב הבתים בליגת האלופות בעונת 2021/22.
הגמר נערך באצטדיון אנרגה גדנסק בפולין. הגמר היה אמור להיערך באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בסביליה, ספרד. ואילו האצטדיון בגדנסק נבחר במקור לארח את גמר הליגה האירופית 2020, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה והעתקתו של הגמר מהאצטדיון המתוכנן בגדנסק לאצטדיון חלופי בקלן. לוח הזמנים של אירוח משחקי הגמר של הליגה האירופית נדחה בשנה, כאשר גדנסק אירחה את גמר 2021, סביליה תארח את גמר 2022 והפושקש ארנה בבודפשט את גמר 2023.
שלוש קבוצות ישראליות השתתפו במפעל החל משלב המוקדמות הראשון: מכבי חיפה (סגנית האלופה בליגת העל), בית"ר ירושלים (המדורגת שלישית בליגת העל) והפועל באר שבע (מחזיקת גביע המדינה 2019/20). קבוצה ישראלית נוספת, מכבי תל אביב, החלה את דרכה בשלב הבתים לאחר שהודחה בפלייאוף ליגת האלופות.
העפלה

215 קבוצות מכל 55 ההתאחדויות של אופ"א צפויות להשתתף בליגה האירופית 2020/2021, דירוג הקבוצות מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר הקבוצות מכל ליגה.
מליגות 1–50 (למעט ליכטנשטיין) שלוש קבוצות.
מליגות 51–55 שתי קבוצות.
מליכטנשטיין קבוצה אחת (בליכטנשטיין אין ליגה מקומית אלא גביע בלבד).
נוסף על הנ"ל, 57 קבוצות שיודחו מליגת האלופות.
העפלה > דירוג הליגות

הדירוג לעונת 2020/21 הוא דירוג הליגות לשנת 2019, שמביא בחשבון את ביצועי הקבוצות בעונות 2014/15 עד 2018/19 בליגת האלופות ובליגה האירופית.
מלבד המקומות המוקצים לליגה, ייתכן שקבוצות נוספות יקבלו מקום בליגה האירופית:
(UCL) קבוצות שהועברו מליגת האלופות.
העפלה > חלוקת הקבוצות לפי שלב

|  |  | קבוצות שמצטרפות בשלב זה | קבוצות שעולות מהשלב הקודם | קבוצות שעוברות מליגת האלופות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שלב המוקדמות הראשוני (16 קבוצות) | שלב המוקדמות הראשוני (16 קבוצות) |  6 מחזיקות הגביע מליגות 50–55  7 סגניות מליגות 49–55  3 המסיימות במקום השלישי מליגות 48–50 |  |  |
| שלב המוקדמות הראשון (94 קבוצות) | שלב המוקדמות הראשון (94 קבוצות) |  25 מחזיקות הגביע מליגות 25–49  30 סגניות מליגות 18–48 (למעט ליכטנשטיין)  31 המסיימות במקום השלישי מליגות 16–47 (למעט ליכטנשטיין) |  8 המנצחות בשלב המוקדמות הראשוני |  |
| שלב המוקדמות השני | מסלול האלופות (20 קבוצות) |  |  |  17 המפסידות בשלב המוקדמות הראשון  3 המפסידות בשלב המוקדמות הראשוני |
| שלב המוקדמות השני | מסלול ראשי (74 קבוצות) |  7 מחזיקות הגביע מליגות 18–24  2 סגניות מליגות 16–17  3 המסיימות במקום השלישי מליגות 13–15  9 המסיימות במקום הרביעי מליגות 7–15  2 המסיימות במקום החמישי מליגות 5–6 (מחזיקת גביע הליגה בצרפת)  4 המסיימות במקום השישי מליגות 1–4 (מחזיקת גביע הליגה באנגליה) |  47 המנצחות בשלב המוקדמות הראשון |  |
| שלב המוקדמות השלישי | מסלול האלופות (20 קבוצות) |  |  10 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול האלופות) |  10 המפסידות בשלב המוקדמות השני (מסלול האלופות) |
| שלב המוקדמות השלישי | מסלול ראשי (52 קבוצות) |  5 מחזיקות הגביע מליגות 13–17  6 המסיימות במקום השלישי מליגות 7–12  המסיימת במקום הרביעי מליגה 6 |  37 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול ראשי) |  3 המפסידות בשלב המוקדמות השני (מסלול הליגה) |
| שלב הפלייאוף | מסלול האלופות (16 קבוצות) |  |  10 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול האלופות) |  6 המפסידות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול האלופות) |
| שלב הפלייאוף | מסלול ראשי (26 קבוצות) |  |  26 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול ראשי) |  |
| שלב הבתים (48 קבוצות) | שלב הבתים (48 קבוצות) |  13 מחזיקות הגביע מליגות 1–13  המסיימת במקום הרביעי מליגה 5  4 המסיימות במקום החמישי מליגות 1–4 |  8 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול האלופות)  13 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול ראשי) |  4 המפסידות בשלב הפלייאוף (מסלול האלופות)  2 המפסידות בשלב הפלייאוף (מסלול הליגה)  3 המפסידות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול הליגה) |
| שלב הנוקאאוט (32 קבוצות) | שלב הנוקאאוט (32 קבוצות) |  |  12 הראשונות בשלב הבתים  12 הסגניות בשלב הבתים |  8 המסיימות במקום השלישי בשלב הבתים |
מספר שינויים נעשים ברשימת ברירת המחדל, באם מחזיקת ליגת האלופות או הליגה האירופית בעלות כרטיס לליגה האירופית דרך הליגה המקומית שלהן, או אם יש פחות קבוצות שעוברות מליגת האלופות בשל שינויים ברשימת ברירת המחדל של ליגת האלופות. בכל מקרה בו מקום בשלב מסוים מתפנה, מחזיקת הגביע המדורגת ראשונה בשלב הקודם מקודמת בהתאם.
לוח זמנים

כל ההגרלות נערכו במשרדי אופ"א בעיר ניון, שווייץ, למעט אם נכתב אחרת
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | מפגש ראשון | מפגש שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקדמות | שלב המוקדמות הראשוני | 9 באוגוסט | 20 באוגוסט 2020 | 20 באוגוסט 2020 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות הראשון | 10 באוגוסט | 27 באוגוסט 2020 | 27 באוגוסט 2020 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השני | 31 באוגוסט | 17 בספטמבר 2020 | 17 בספטמבר 2020 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השלישי | 1 בספטמבר | 24 בספטמבר 2020 | 24 בספטמבר 2020 |
| מוקדמות | שלב הפלייאוף | 18 בספטמבר | 1 באוקטובר 2020 | 1 באוקטובר 2020 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 2 באוקטובר 2020   (מונקו) | 22 באוקטובר 2020 | 22 באוקטובר 2020 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 2 באוקטובר 2020   (מונקו) | 29 באוקטובר 2020 | 29 באוקטובר 2020 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 2 באוקטובר 2020   (מונקו) | 5 בנובמבר 2020 | 5 בנובמבר 2020 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 2 באוקטובר 2020   (מונקו) | 26 בנובמבר 2020 | 26 בנובמבר 2020 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 2 באוקטובר 2020   (מונקו) | 3 בדצמבר 2020 | 3 בדצמבר 2020 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 2 באוקטובר 2020   (מונקו) | 10 בדצמבר 2020 | 10 בדצמבר 2020 |
| שלב הנוקאאוט | 32 האחרונות | 14 בדצמבר 2020 | 18 בפברואר 2021 | 25 בפברואר 2021 |
| שלב הנוקאאוט | שמינית הגמר | 26 בפברואר 2021 | 11 במרץ 2021 | 18 במרץ 2021 |
| שלב הנוקאאוט | רבע הגמר | 19 במרץ 2021 | 8 באפריל 2021 | 15 באפריל 2021 |
| שלב הנוקאאוט | חצי הגמר | 19 במרץ 2021 | 28 באפריל 2021 | 6 במאי 2021 |
| שלב הנוקאאוט | הגמר | 19 במרץ 2021 | 26 במאי 2021 באצטדיון אנרגה גדנסק, גדנסק | 26 במאי 2021 באצטדיון אנרגה גדנסק, גדנסק |
ניתן יהיה לשחק משחקים בשלבי המוקדמות והנוקאאוט גם בימי שלישי ורביעי, בשל התנגשות תאריכים.
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות הראשוני

בשלב זה השתתפו 16 קבוצות. בעקבות נגיף הקורונה המשחקים התקיימו בשיטה של משחק אחד ללא קהל. הגרלת שלב זה נערכה ב-9 באוגוסט 2020, כשהמשחקים בשלב זה נערכו ב-20 באוגוסט 2020.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' |
| --- | --- | --- |
| סן מרינו טרה פנה | 1–3 | קוסובו גילאני |
| גיברלטר לינקולן רד אימפס | 3–0 (ניצחון טכני) | קוסובו פרישטינה |
| אנדורה סנטה קולומה | 0–0 (3–4 פ) | מונטנגרו איסקרה |
| אנדורה אנגורדני | 1–3 | מונטנגרו זטה |
| צפון אירלנד גלנטורן | 1–0 | איי פארו הבנר בולטפלאג |
| גיברלטר סנט ג’וזף | 1–2 | איי פארו B36 טורסהאבן |
| צפון אירלנד קולארין | 1–0 | סן מרינו לה פיוריטה |
| איי פארו NSI רונאוויק | 5–1 | ווילס בארי טאון |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות הראשון

בשלב המוקדמות הראשון השתתפו 94 קבוצות בסך הכל. 86 קבוצות שהתחילו בשלב זה בנוסף לשמונה העולות משלב המוקדמות הראשוני. בעקבות נגיף הקורונה המשחקים התקיימו בשיטה של משחק אחד ללא קהל, הגרלת שלב זה נערכה ב-10 באוגוסט 2020, כשהמשחקים בשלב זה נערכו ב-27 באוגוסט 2020.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' |
| --- | --- | --- |
| סלובניה מריבור | 1–1 (4–5 פ) | צפון אירלנד קולארין |
| ליטא ריטאראי | 3–2 (ה) | אירלנד דרי סיטי |
| בוסניה והרצגובינה זרינסקי מוסטר | 3–0 | לוקסמבורג דיפרדנג' 03 |
| נורווגיה רוזנבורג | 4–2 | איסלנד פרייד'פליק |
| שוודיה האמרבי | 3–0 | הונגריה פושקש אקדמיה |
| לטביה ונטספילס | 2–1 | מולדובה דינמו-אוטו טירספול |
| דנמרק ארהוס | 5–2 | פינלנד הונקה |
| ווילס דה ניו סיינטס | 3–1 (ה) | סלובקיה מ.ש.ק. ז'ילינה |
| אזרבייג'ן נפטצ'י באקו | 2–1 | מקדוניה הצפונית שקופי |
| אסטוניה נומה קאליו | 4-0 | סלובניה נ.ש. מורה |
| קפריסין אפולון לימסול | 5–1 | גאורגיה סבורטלו טביליסי |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 1–0 | לטביה ריגה פוטבולה סקולה |
| רומניה סטיאווה בוקרשט | 3–0 | ארמניה שיראק |
| סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 2–1 (ה) | איסלנד ויקינגור |
| ליטא ז'לגיריס וילנה | 2–0 | אסטוניה פיידה לינאמאסקונד |
| מלטה ולטה | 0–1 | ווילס באלה טאון |
| סקוטלנד אברדין | 6–0 | איי פארו NSI רונאוויק |
| שוודיה מאלמה | 2–0 | פולין קרקוביה קרקוב |
| בלארוס שחטיור סליהורסק | 0–0 (1–4 פ) | מולדובה ספינטול גאורגה |
| אירלנד שמרוק רוברס | 2–2 (12–11 פ) | פינלנד אילבס טמפרה |
| ליכטנשטיין ואדוץ | 0–2 | מלטה פאולה היברניאנס |
| אזרבייג'ן קשלה | 0–0 (4–5 פ) | אלבניה לאצ'י |
| נורווגיה בודה/גלימט | 6–1 | ליטא ז'לגיריס קובנה |
| ישראל מכבי חיפה | 3–1 | בוסניה והרצגובינה ז'לייזניצ'אר סרייבו |
| פולין לך פוזנן | 3–0 | לטביה ואלמייראס |
| לוקסמבורג פרוגרס נידרקורן | 3–0 | מונטנגרו זטה |
| איי פארו B36 טורסהאבן | 4–3 (ה) | אסטוניה לבדיה טאלין |
| הונגריה בודפשט הונבד | 2–1 (ה) | פינלנד אינטר טורקו |
| גיברלטר לינקולן רד אימפס | 2–0 | לוקסמבורג אוניון טיטוס פטאנז' |
| סקוטלנד מאת'רוול | 5–1 | צפון אירלנד גלנטורן |
| אלבניה קוקסי | 2–1 | בולגריה סלביה סופיה |
| בלארוס דינמו מינסק | 0–2 | פולין פיאסט גליביצה |
| איסלנד הפנרפיירדיר | 0–2 | סלובקיה דונאיסקה סטרדה |
| שווייץ סרבט ז'נבה | 3–0 | סלובקיה מ.פ.ק. רוז'ומברוק |
| ישראל הפועל באר שבע | 3–0 | גאורגיה דינמו בתומי |
| הונגריה פהרוואר | 0–0 (4–2 פ) | אירלנד בוהמיינס |
| ארמניה אלאשקרט | 0–1 | מקדוניה הצפונית רנובה ג'פששטה |
| קזחסטן אורדבסי שימקנט | 1–2 | רומניה בוטוסאני |
| בולגריה צסק"א סופיה | 2–1 | מלטה סירנס |
| מולדובה פטרוקוב הינסאטי | 0–2 | סרביה באצ'קה טופולה |
| אלבניה טאוטה דורס | 2–0 | ישראל בית"ר ירושלים |
| אזרבייג'ן סומגאיט | 0–2 | מקדוניה הצפונית שקנדיה |
| בוסניה והרצגובינה בוראץ באניה לוקה | 1–0 | מונטנגרו סוטייסקה ניקשיץ' |
| קזחסטן קאיראט אלמטי | 4–1 | ארמניה נוח |
| מונטנגרו איסקרה | 0–1 | בולגריה לוקומוטיב פלובדיב |
| גאורגיה לוקומוטיב טביליסי | 2–1 | רומניה CSU קראיובה |
| קוסובו גילאני | 0–2 (ה) | קפריסין אפואל ניקוסיה |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות השני

בשלב המוקדמות השני השתתפו 92 קבוצות בסך הכל. שלב זה חולק לשני מסלולים: המסלול הראשי, בו שיחקו 72 קבוצותבסך הכל, 47 המנצחות בשלב הקודם, בנוסף ל-25 קבוצות שהצטרפו בשלב זה. ומסלול האלופות בו שיחקו 20 קבוצות בסך הכל, 17 קבוצות שהודחו משלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות (מסלול האלופות) ובנוסף 3 הקבוצות שהפסידו בשלב המוקדמות הראשוני. בעקבות נגיף הקורונה המשחקים התקיימו בשיטה של משחק אחד ללא קהל, הגרלת שלב זה נערכה ב-31 באוגוסט 2020, כשהמשחקים בשלב זה נערכו ב-16 וב-17 בספטמבר 2020.
| קבוצה א'> המסלול הראשי | תוצאה> המסלול הראשי | קבוצה ב'> המסלול הראשי |
| --- | --- | --- |
| שוודיה האמרבי | 0–3 | פולין לך פוזנן |
| ישראל מכבי חיפה | 2–1 | קזחסטן קאיראט אלמטי |
| איי פארו B36 טורסהאבן | 2–2 (5–4 פ) | ווילס דה ניו סיינטס |
| סרביה באצ'קה טופולה | 6–6 (4–5 פ) | רומניה סטיאווה בוקרשט' |
| לוקסמבורג פרוגרס נידרקורן | 0–5 | הולנד וילם II |
| מולדובה ספינטול גאורגה | 0–1 (ה) | סרביה פרטיזן בלגרד |
| בולגריה לוקומוטיב פלובדיב | 1–2 | אנגליה טוטנהאם הוטספר |
| הונגריה בודפשט הונבד | 0–2 | שוודיה מאלמה |
| גיברלטר לינקולן רד אימפס | 0–5 | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס |
| מקדוניה הצפונית רנובה ג'פששטה | 0–1 | קרואטיה היידוק ספליט |
| סלובקיה דונאיסקה סטרדה | 5–3 (ה) | צ'כיה פ.ק. יבלונץ |
| אירלנד שמרוק רוברס | 0–2 | איטליה מילאן |
| קזחסטן קייסר | 1–4 | קפריסין אפואל ניקוסיה |
| גאורגיה לוקומוטיב טביליסי | 2–1 | רוסיה דינמו מוסקבה |
| צפון אירלנד קולארין | 2–2 (0–3 פ) | סקוטלנד מאת'רוול |
| אלבניה טאוטה דורס | 0–4 | ספרד גרנדה |
| נורווגיה וייקינג | 0–2 | סקוטלנד אברדין |
| בולגריה צסק"א סופיה | 2–0 | בלארוס באטה בוריסוב |
| אלבניה לאצ'י | 1–2 | ישראל הפועל באר שבע |
| לטביה ונטספילס | 1–5 | נורווגיה רוזנבורג |
| שווייץ סרבט ז'נבה | 0–1 | צרפת סטאד ריימס |
| סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 2–3 (ה) | בוסניה והרצגובינה זרינסקי מוסטר |
| פולין פיאסט גליביצה | 3–2 | אוסטריה הארטברג |
| מלטה פאולה היברניאנס | 0–1 | הונגריה פהרוואר |
| סלובניה נ.ש. מורה | 3–0 | דנמרק ארהוס |
| אזרבייג'ן נפטצ'י באקו | 1–3 | טורקיה גלאטסראיי |
| שוודיה גטבורג | 1–2 | דנמרק פ.צ. קופנהגן |
| יוון OFI כרתים | 0–1 | קפריסין אפולון לימסול |
| בלגיה סטנדרד לייז' | 2–0 | ווילס באלה טאון |
| רומניה בוטושאן | 0–1 | מקדוניה הצפונית שקנדיה |
| יוון אריס סלוניקי | 1–2 | אוקראינה קולוס קובאליבקה |
| ליטא ריטאראי | 1–5 | צ'כיה סלובן ליברץ |
| בוסניה והרצגובינה בוראץ באניה לוקה | 0–2 | פורטוגל ריו אבה |
| אלבניה קוקסי | 0–4 | גרמניה וולפסבורג |
| קרואטיה אוסייק | 1–2 | שווייץ פ.צ. בזל |
| נורווגיה בודה/גלימט | 3–1 | ליטא ז'לגיריס וילנה |
מסלול האלופות
| אנדורה אינטר קלוב ד'אסקלדס | 0–1 | אירלנד דאנדוק |
| פינלנד קופס | 1–1 (4–3 פ) | סלובקיה סלובן ברטיסלאבה |
| צפון אירלנד לינפילד | 0–1 | מלטה פלוריאנה |
| לטביה ריגה | 0-1 | סן מרינו טרה פיורי |
| שוודיה יורגודן | 2–1 | גיברלטר קולג' יורופה |
| אסטוניה פלורה טאלין | 2–1 | איסלנד קיי. אר. רייקיאוויק |
| מקדוניה הצפונית סילקס קראטוב | 0–2 | קוסובו דריטה |
| קזחסטן אסטנה | 0–1 | מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה |
| ארמניה אררט ארמניה | 4–3 (ה) | לוקסמבורג פולה אש |
| ווילס קונאס קוואי | 0–1 | גאורגיה דינמו טביליסי |