stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועדה לתיאום מילואים

הוועדה לתיאום מילואים (בראשי תיבות: ולת"ם) היא ועדה המטפלת בבקשות לשינוי צו קריאה לשירות מילואים פעיל: ביטול הצו, דחייתו או קיצורו.
הוועדה שוכנת במחנה דורי (בסיס תל-השומר), ומשויכת לענף תכנון כוח אדם מילואים (בקיצור: עתכ"א מילואים) באגף כוח האדם של צה"ל.
הפניות לוועדה הן משני סוגים:
פניות משקיות: פניות של מעסיקים לגבי עובדיהם השכירים וכן פניות של עצמאיים, המנומקות בכך שהקריאה לשירות מילואים במועד שנקבע עלולה לגרום לפגיעה ניכרת בפעילותו של העסק או הארגון שבו מועסק חייל המילואים.
לימודים: פניות על ידי סטודנטים, המנומקות בכך שהקריאה לשירות מילואים במועד שנקבע עלולה לפגוע פגיעה מהותית בלימודיהם (למשל משום שהיא חלה בתקופת בחינות).
ולת"ם נועדה לתת מענה לאזרחים הפונים, ששגרת חייהם מופרת ונפגעת עם קריאתם לשירות המילואים, תוך התחשבות גם בצורכי הצבא.
ולת"ם מורכבת משלושה תאים:
תא פניות: מרכז את כלל פניות ציבור הפונים ופותח בקשות על סמך הנדרש בבקשה.
תא ועדות: דואג לקיום הוועדות, לזימון חיילי המילואים ונציגי יחידות המילואים, דואג להפצת החלטות הוועדה לכלל הפונים.
תא ערעורים: אמון על קיום ועדות ערעורים.
סמכויות הוועדה

קיצור שירות, פיצול השירות למספר תקופות, דחיית השירות ב-3 חודשים לבקשה על רקע סטודנטיאלי או ב-4 חודשים לבקשה על רקע משקי.
כמו כן רשאית הוועדה לדחות את הבקשה על הסף או לדחות את הבקשה עם המלצה למפקד היחידה להתחשב בחייל עד כמה שניתן.
אם לא מומשו זכויות החייל על-פי הפקודות טרם מועד הדיון והוחלט כי הבקשה תדחה, הוועדה תורה ליחידה לממש את זכויות החייל (למשל, סטודנט שזומן ל 26 ימים וטרם קוצר הצו שלו ל 21 ימים כמתחייב).
שגיאה נפוצה בקרב חיילים היא שהוועדה מוסמכת לבטל צו קריאה. אין בסמכות הוועדה לבטל קריאה למילואים אלא רק לדחות את הזימון.
ורנר קייזר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במאי 1926 גרמניה מינכן, רפובליקת ויימאר
 פטירה:  11 באוגוסט 2013 (בגיל 87)
 ענף מדעי:  אגיפטולוגיה
 מקום מגורים:  גרמניה ברלין, גרמניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן
 מוסדות:  המוזיאון המצרי (ברלין) 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
ורנר קייזר (בגרמנית: Werner Kaiser; ‏7 במאי 1926 – 11 באוגוסט 2013) היה אגיפטולוג גרמני.
ביוגרפיה

קייזר נולד במינכן. לאחר שירותו הצבאי למד אגיפטולוגיה וארכאולוגיה פרהיסטורית באוניברסיטת מינכן וזכה בתואר דוקטור. כדוקטור היה מרצה באוניברסיטת היידלברג. בפברואר 1962 מונה למנהל המוזיאון המצרי שבברלין המערבית. באוקטובר 1967 נפתח המבנה החדש של המוזיאון, במקום שבו שכנו "מבני שטילר", מגורי המשמר האישי של קיסר גרמניה, מול ארמון שרלוטנבורג. מדצמבר 1967 עד 1989 הוא היה המנהל הראשון של מחלקת קהיר במכון הארכאולוגי הגרמני (אנ').
במסגרת מחקרו, הניח קייזר בסיס לכרונולוגיה במעבר בין התקופה הקדם-שושלתית לראשית תקופת המלוכה במצרים. מחקריו פתחו את הדלת לחפירות חדשות, בפרט בדלתא של הנילוס, וכך סייעו לפיתוח המחקר על תקופה זו של ההיסטוריה המצרית העתיקה. בפרט, החפירות ביב נובעות באופן ישיר ממחקריו של קייזר. בנוסף עסק בהיבטים אמנותיים של ההיסטוריה, בעיקר בפיסול, וכן באורבניזם.
קייזר היה חבר בהתכתבות באקדמיה הבווארית למדעים ואמנויות (אנ') (1984) ובאקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן (אנ') (1991). הוא היה חבר מלא במכון הארכאולוגי הגרמני, במכון האוסטרי לארכאולוגיה ובמכון ד'אז'יפט (אנ').
הוא קיבל כמה פרסים, כולל הצלב הכבוד הגדול של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית.
מבחר מפרסומיו

Zur inneren Chronologie der Naqadakultur. In: Archaeologia Geographica. Bd. 6 (1957), S. 69–77.
עם גינטר דרייר (Günter Dreyer): Zu den kleinen Stufenpyramiden Ober- und Mittelägyptens. In: Mitteilungen des Deutschen Archäologischen Instituts, Abteilung Kairo. Bd. 36 (1980), S. 45.
Zum Siegel mit frühen Königsnamen von Umm el-Qaab. In: Mitteilungen des Deutschen Archäologischen Instituts, Abteilung Kairo. Bd. 43 (1986).
Zur Nennung von Sened und Peribsen in Sakkara. In: Göttinger Miszellen. Bd. 122, 1991, ISSN 0344-385X.
לקריאה נוספת

Festschrift für Werner Kaiser (= Mitteilungen des Deutschen Archäologischen Instituts, Abteilung Kairo. Bd. 47). Von Zabern, Mainz 1991, ISBN 3-8053-1205-9, S. XII–XV (Schriftenverzeichnis; mit Bild).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272015805171  BnF: cb120323293 (data)  GND: 118996266  ISNI: 0000 0000 9184 2836  LCCN: n85049619  NTA: 098258796  SUDOC: 067044336  VIAF: 22941698   WorldCat (עם VIAF): 22941698 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ורנר קרייפה

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1904 הנובר, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  7 בספטמבר 1967 (בגיל 63) באדנוויילר, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  רפובליקת ויימאר גרמניה הנאצית גרמניה המערבית
 השתייכות:  לופטוואפה
 תקופת הפעילות:  1922–1945 (כ־23 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל טייסי הקרב
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  הצלב הגרמני בזהב
 
ורנר קרייפה (בגרמנית: Werner Kreipe‏; 12 באפריל 1904 – 7 בספטמבר 1967) היה גנרל חיל טייסי הקרב בלופטוואפה הגרמני במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קרייפה נולד ב-12 באפריל 1904 בהנובר, כבן של רופא, ולאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה ב-1922, הצטרף לרגימנט הארטילריה השישי של הרייכסווהר כצוער. בתקופתו בבית הספר למלחמה במינכן, הוא השתתף בצעדת היטלר על הפלדהרנהאלה. בשנת 1928 עזב זמנית את הצבא כדי להשלים אימונים בבית ספר לטיסה סודי של הרייכסווהר בליפטסק, רוסיה. הוא הצטרף ללופטוואפה ב-1934.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

קרייפה מילא תפקידי מטה שונים עד לחורף 1939/1940, אז נבחר לתפקיד שטח. הוא הצטרף ל-Kampfgeschwader 2 (כנף מפציצים 2) ופיקד על הטייסת ה-III שלו במהלך הקרב על צרפת והקרב על בלגיה. ביוני 1940 חזר לתפקידי מטה שונים. בדצמבר 1941 הועלה לתפקיד ראש המטה של קורפוס האוויר הראשון (I. Fliegerkorps). ב-1 במרץ 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור, וביולי 1943 מונה למפקד יחידות הכשרת הטייסים של הלופטוואפה. ב-1 ביולי 1944 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ובאוגוסט 1944 מונה לתפקיד ממלא מקום ראש המטה הכללי של הלופטוואפה לאחר מותו של גינטר קורטן בקשר ה-20 ביולי והועלה לדרגת גנרל חיל טייסי הקרב.
בשל חוסר שביעות רצון מהמנהיגות של הרמן גרינג בלופטוואפה, אדולף היטלר רצה להחליף אותו ברוברט ריטר פון גריים. מכיוון שלא הצליח לשכנע את גריים לקבל את התפקיד, היטלר אילץ את גרינג לפטר את קרייפה, ולהחליף אותו באופן זמני ב-19 בספטמבר 1944 בקרל קולר המטופש, שקיבל את התפקיד באופן רשמי ב-12 בנובמבר. עם זאת, קולר לא הצליח לבצע רפורמה בלופטוואפה, אשר נוהל בצורה לא נכונה על ידי גרינג ואיבד את העליונות האווירית מעל שמי אירופה.
בינואר 1945 הוא ארגן את המאמץ הלוגיסטי וההכנה למתקפה הגדולה האחרונה של הלופטוואפה, מבצע בודנפלטה ב-1 בינואר 1945. קרייפה המשיך בתפקידי מטה עד שנכנע לבעלות הברית המערביות במאי 1945.
לאחר המלחמה

בשנת 1951 הוכנס למשרד התחבורה הפדרלי על ידי השר הנס-כריסטוף זיבוהם כראש המחלקה, שם עמד בראש מחלקת התעופה כמנהל שרים בין השנים 1953 ל-1967. במקביל, מ-1955 היה סגן יו"ר מועצת הפיקוח של לופטהנזה.
בשנת 1956 כתב קרייפה ספר על המלחמה ועל תפקידו של הלופטוואפה שכותרתו, "ההחלטה הקטלנית: שישה קרבות מכריעים של מלחמת העולם השנייה מנקודת מבטם של המנוצחים". קרייפה מת ב-7 בספטמבר 1967 בביתו בבאדנוויילר.
וושינגטוניה

| וושינגטוניה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: דקלאים
משפחה:: דקליים
סוג:: וושינגטוניה
שם מדעי
 Washingtonia ‏ונדלנד, 1879

וושינגטוניה (שם מדעי: Washingtonia) הוא סוג במשפחת הדקליים. מוצאו של הוושינגטוניה בדרום-מערב ארצות הברית (דרום קליפורניה, דרום-מערב אריזונה וטקסס) וצפון-מערב מקסיקו.
סוג דקלים זה נקרא על שמו של ג'ורג' וושינגטון.
מאפיינים

פרחי הוושינגטוניה הם דו-מיניים, ויושבים בצמוד לענפי התפרחת. הם שמוטים כלפי מטה ואינם חורגים בהרבה מקו הנוף. הגביע והכותרת צינוריים, בעלי שלוש אונות כל אחד. לכל צמח קיימים שישה אבקנים. השחלה היא עילית. אורך הפרי כ־8 מ"מ, דמוי בית-גלעין וצבעו חום. טעמם של הפירות מזכיר את זה של תמרים. ניתן לאכול אותם או לבשל מהם ריבה. הילידים במקסיקו נהגו לטחון את הזרעים לקמח.
זרעי הוושינגטוניה החסונה מופצים על ידי ציפורים האוכלות את הפירות, ונובטים בקלות במקום נפילתם. הנבט הצעיר מגדל במהירות שורש שיפודי מעמיק אשר מקשה מאוד על עקירתו, עוד בטרם נפרש העלה הראשון. ההפצה למרחק והנביטה הקלה של הזרעים הופכת את הוושינגטוניה לעץ פולש לבתי גידול מושקים, שדות וגינות. בקליפורניה, בה האקלים דומה לאקלים בארץ ישראל, הוגדרה הוושינגטוניה כעץ פולש המהווה איום ברמה בינונית על השטחים הפתוחים.
הוושינגטוניה החסונה כשמה כן היא, עץ חסון שנחשב עמיד לפגעי שרב, קור ורסס מי-הים. המינים יכולים ליצור בני כלאיים ביניהם. השימוש העיקרי בוושינגטוניה הוא כצמח נוי, והיא הוא נפוץ גם ברחבי העולם. על אף ששני מיני העצים דומים מאוד, הוושינגטוניה החסונה היא בעלת גזע מאוד צר לעומת גזע עבה פי 3 בחוטית. הוושינגטוניה החסונה עמידה מעט פחות בפני קור מאשר קרובתה החוטית, אבל חובבת לחות ואפילו מעט מליחות. החוטית מעט רגישה ללחות.
מינים

וושינגטוניה חוטית (Washingtonia filifera) – מתנשא לגובה של עד 23 מטר, עליה גדולים ובעלי פטוטרת של עד 2 מטרים. אורך התפרחת עד 5 מטרים, והפרחים לבנים.
וושינגטוניה חסונה (Washingtonia robusta) – מגיע בגובהו עד ל-25 מטר. עליה הם בעלי פּטוֹטֶרת שאורכה עד מטר, וטָרָף שאורכו אף הוא עד מטר. אורכה של התפרחת הוא עד שלושה מטרים, ועליה מספר רב של פרחים קטנים שצבעם לבן-ורדרד בהיר.
ראו גם

שדרת הוושינגטוניות (טירת צבי) – המוכרת כאתר מורשת לאומית.
התוכנית הלאומית למצוינות באנגלית

התוכנית הלאומית למצוינות באנגלית (תלמ"א) קמה בשנת 2014 כתוכנית לימודים לחודשי הקיץ, שמטרתה לאפשר לתלמידים מאוכלוסיות שונות לשפר את ידיעותיהם בשפה האנגלית. עם השנים, נוספו לתלמ"א תוכניות נוספות ובהן קהילות מחנכים ומחנכות הפועלות משך כל שנת הלימודים באזורי הפריפריה הישראלית, תוכנית למורים-עולים, תוכנית הוראת אנגלית למבוגרים מהמגזר החרדי המבקשים להשתלב בשוק העבודה הישראלי ותוכנית לימודי אנגלית לילדים במגזר החרדי הפועלת בתוך מוסדות תלמודי-תורה. תוכנית הקיץ החלה כפיילוט משותף לממשלת ישראל, רשויות מקומיות וקרנות פילתרופיות, ופעלה בכל בתי הספר היסודיים שבנצרת-עילית ומגדל-העמק. כיום תלמ"א פועלת בכ-30 רשויות מקומיות ומשרתת את כלל המגזרים בחברה הישראלית.
היסטוריה

בשנת 2013 הודיע משרד החינוך על כוונתו להציג רעיון חדש בישראל – הפעלת בתי ספר של החופש הגדול לתלמידי בתי ספר יסודיים שמטרתה: יצירת חוויית למידה משמעותית לילדים ממעמד חברתי כלכלי נמוך. התוכנית תפעל במשך שלושה שבועות בחודש יולי, "החודש ה-11" לשנת הלימודים.
בשנת 2014 החלה "תלמ"א" לפעול במסגרת "בתי הספר של החופש הגדול" כתוצאה משיתוף פעולה בין משרד החינוך, מספר ראשי ערים ושתי קרנות פילנתרופיות:
קרן שוסטרמן ישראל שנוסדה בשנת 2006 שמה לה כחזון את חיזוק הקהילות היהודיות והעמקת הקשר והמחויבות לישראל בעיקר על ידי עזרה לילדים ממשפחות בעלות הכנסה נמוכה.
קרן שטיינהרדט אשר נוסדה בשנת 1994 שמה לה למטרה לתמוך במיזמים למען ילדים ונוער בסיכון ומצוקה, באמצעות יוזמות חינוכיות ותרבותיות לכל היהודים תוך שימת דגש על מי שנמצאים בשוליים.
אלון פוטרמן מונה למנכ"ל והפרויקט החל לפעול בקיץ 2014 כפיילוט בשתי ערים והשתתפו בו כ־2,000 תלמידים.
מטרות התוכנית

חיזוק תחושת הביטחון, המסוגלות העצמית והידע בשפה האנגלית תוך מתן אפשרות של שוויון הזדמנויות לכל תלמיד.
יצירת חוויית לימודים ייחודית לתלמידים על ידי מתן ביטוי לכישוריהם, הפעלת חושיהם ועיסוק בנושאים מחיי היומיום שלהם.
הרחבת מאגר המורים הפוטנציאלים להוראת אנגלית על ידי התנסותם של המורים בשיטות לימוד מתקדמות להוראת שפה זרה.
העמקת הקשר בין המורים מחוץ לישראל לבין מדינת ישראל והחברה הישראלית.
תוכנית הלימודים

"תלמ"א" היא תוכנית תלת שכבתית המיועדת לתלמידים בוגרי כיתות ג'–ה'.
התוכנית לכיתה ג' כוללת הקניית וחיזוק אוצר מילים בסיסי בנושאי מספרים, צבעים, משפחה וגוף.
בכיתה ד' נלמדים טקסטים קצרים בדרגת קושי קלה, תוך מתן דגש על אותיות, צלילים והכרת תצורות מילים.
בכיתה ה' הטקסטים ארוכים ומורכבים יותר והם מייצגים סוגות ספרותיות שונות כגון סיפורים קצרים, מחזות, בדיחות, מתכונים ועוד.
יישום התוכנית ואופן הפעלתה

פרויקט "תלמ"א" פועל מאז הקמתו, מדי קיץ במשך שלושה שבועות החל מהתאריך 1 ביולי בבתי ספר השייכים לחינוך הממלכתי, לחינוך הממלכתי הדתי ולחינוך הממלכתי דובר הערבית.
בכל כיתה המונה 28 תלמידים (לפי הנחיות משרד החינוך), מלמדים שני מורים את השפה האנגלית: מורה לאנגלית מישראל ומורה דובר אנגלית מקנדה, אוסטרליה אנגליה או ארצות הברית. בכל בית ספר ישנו רכז מוביל שאחראי על הפעלת התוכנית.
התוכנית פועלת בשיתוף פעולה עם הפיקוח על האנגלית במשרד החינוך, ראשי עיריות, מנהלי אגפי חינוך ומנהלי בתי הספר.
המורים הישראלים המשתתפים בתוכנית הם מורים מוסמכים לאנגלית וחלקם מורים מ"חותם" (Teach First Israel), תוכנית מנהיגות חינוכית חברתית המאמינה בשוויון הזדמנויות בחינוך בישראל.
המורים מארצות הברית הם מחנכים מתוכנית "Teach for America" שעברו הכשרה מיוחדת בהוראת האנגלית ובעבודה עם אוכלוסיות במקומות שונים בעולם
יום הלימודים נחלק לשניים:
א. בחלקו הראשון של היום, מתנהלים השיעורים על-פי הגישה המסורתית באמצעות הוראה פרונטלית.
ב. החלק השני של יום הפעילות כולל לימודים חווייתיים באמצעות התנסויות ופרויקטים כיתתיים ובית ספריים. התלמידים חווים מגוון פעילויות בשפה האנגלית, לדוגמה: שירים, מופעי קסמים, בישול, סדנאות שפת סימנים, בדיחות ועוד.
יישובים המשתתפים בפרויקט

בשנת 2018 השתתפו בפרויקט יישובים ברחבי הארץ שמוינו למסלולים על ידי "תלמ"א":
המסלול המקורי: נצרת עילית, מגדל העמק, מועצה אזורית עמק יזרעאל, מועצה אזורית מנשה.
מסלול בלתי תלוי: ירושלים, מזרח ירושלים.
מסלול המדבר: מצפה רמון, דימונה, ירוחם רמת הנגב, אילת.
מסלול החוף: אשקלון, קריית מלאכי, אופקים, חבל יבנה, רחובות.
מסלול מחנות החיים: כפר הנוער בן שמן.
המסלול המיסטי של צפת: מועצה אזורית מרום הגליל, שני כפרים דרוזיים.
הערכת התוכנית על ידי ראמ"ה

הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך ביצעה שני מחקרי הערכה על "תלמ"א".
ממצאי המחקר הראשון שנערך בשנת 2015, מצביעים על כך שמטרות התוכנית הושגו ברובן.
רוב התלמידים, ההורים והמורים היו שבעי רצון מן התכנים ואופן הפעלת התוכנית והביעו נכונות להשתתף בה בעתיד. בדרך כלל הייתה התאמה בין מתווה התוכנית ליישומה בפועל והמורים דווחו הן על שיפור ברמת האנגלית של התלמידים והן על מידת ביטחונם בשפה.
הצלחת התוכנית באה לידי ביטוי גם ביחסים הטובים שנוצרו בין התלמידים והמורים. המורים משתי הקבוצות אף ראו בשיתוף הפעולה שנוצר ביניהם, נקודת חוזק של התוכנית. המורים הישראליים ציינו שלמדו רבות בתחום המקצועי והמשמעתי מעמיתיהם שבאו מחו"ל.
עם זאת, עלו מספר המלצות ומסקנות ליישום:
הצורך בחיזוק מערך הסברה לקראת התוכנית.
הגדלת מידת המעורבות של מפמ"ר האנגלית בהכנת התוכנית ובשיפור איכות חוברת התרגול.
תכנון דיפרנציאלי של תוכני התוכנית לא רק לפי כיתות הלימוד, אלא גם לפי הרמה האישית של התלמידים.
מינוי אדם שיהיה אחראי לארגון ההתנהלות הלוגיסטית.
מן המחקר השני של ראמ"ה שנערך בשנת 2017 עלו המסקנות וההמלצות הבאות:
התוכנית היא בעלת פוטנציאל חיובי לחולל שינוי בתחום הוראת האנגלית. מרבית המשתתפים תיארו "חוויית למידה שונה ומיוחדת המביאה רעננות ותחושת התחדשות בלימוד השפה". המורים והתלמידים חשו כי הרוויחו בהיבטים שונים מהשתתפותם בתוכנית. כן ציינו שנוצר קשר ישיר ומשמעותי בין הצוות לתלמידים.
הרוב סבורים כי מדובר בתוכנית איכותית המבטאת שינוי תפיסתי בסיסי ביחס להוראת האנגלית. השילוב בין למידה חווייתית לצד תהליך הקניית השפה באופן פרונטלי נתפס כחיובי מאוד. נקודת חוזק נוספת היא שילוב המורים האמריקאיים בתוכנית.
המורים הביעו את רצונם לשוב ולהשתתף בתוכנית גם בעתיד. עם זאת, 62% מן המורים דגלו בהכנסת שינויים לתוכנית בהיבטים שונים.
הערות שוליים

↑  תוכנית תלמ"א
↑  בתי הספר של החופש הגדול
↑  קרן שוסטרמן
↑  קרן שטיינהרדט לחיים יהודיים
↑  אלון פוטרמן, מנכ"ל תלמ"א, התוכנית הלאומית למצוינות באנגלית
↑  מי אנחנו – חותם, דרך לשנות חיים
↑  תוכנית "Teach for America"
↑  הערכת תלמ"א (התוכנית הלאומית למצוינות באנגלית)
ויקטור קזאנצב

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1946 כפר קוחנובו 
 פטירה:  14 בספטמבר 2021 (בגיל 75) קרסנודאר 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה  Saint Petersburg Combined-Arms Command High School  האקדמיה הצבאית של יקטרינבורג  אקדמיית פרונזה 
 השתייכות:  ברית המועצות ברית המועצות  רוסיה רוסיה
 תקופת הפעילות:  1963–2000 (כ־37 שנים)
 דרגה:    גנרל ארמייה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת אפגניסטן  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה  מלחמת צ'צ'ניה השנייה
 עיטורים
  גיבור הפדרציה הרוסית      עיטור הכוכב האדום
 תפקידים אזרחיים
 נציג נשיא רוסיה במחוז הפדרלי הדרומי
 
ויקטור קזאנצב (ברוסית: Виктор Германович Казанцев‏; פברואר 1946 – 14 בספטמבר 2021) היה מפקד בכיר של הצבא הרוסי במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה.
ביוגרפיה

ויקטור קזאנצב נולד בכפר קוחנובו בבלארוס הסובייטית. בשנת 1963 הוא סיים פנימייה צבאית וגויס לצבא של ברית המועצות. לאחר סיום בית ספר לקצינים הוא שירת בתפקידי פיקוד שונים. בשנים 1987–1991 הוא היה סגן מפקד ארמייה.
בשנים 1991–1996 ויקטור קזאנצב שירת במזרח הרחוק הרוסי. בשנת 1996 הוא הועבר לאזור הקווקז ובשנים 1997–2000 היה מפקד הכוחות באזור צפון קווקז. הוא היה מפקד הכוחות הרוסים במהלך הפלישה לדגסטאן. בספטמבר 1999 הוא היה אחראי על תכנון ואישור מבצע במהלכו יחידה של ספצנאז ספגה אבדות כבדות כתוצאה מחוסר תאום עם חיל האוויר הרוסי. בנושא זה נפתחה חקירה שבאוקטובר 2000 נסגרה ללא קביעת אחראים על הנושא.
בפברואר 2000 ויקטור קזאנצב קודם לדרגת גנרל ארמייה. במאי 2000 ויקטור קזאנצב עזב את השרות הצבאי ומונה לנציג נשיא רוסיה במחוז הפדרלי הדרומי. הוא סיים את הכהונה בשנת 2004 והוחלף על ידי ולדימיר יאקובלב.
משנת 2004 ועד למותו הוא התגורר בקרסנודר ועסק בפעילות עסקית פרטית.
ויאדוקט הוברן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  overpass, כביש, ויאדוקט 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  ויליאם הייווד 
 מידות
 אורך:  430 מ' 
 קואורדינטות:  51°31′02″N 0°06′18″W﻿ / ﻿51.51725329°N 0.105094873°W﻿ / 51.51725329; -0.105094873
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסויאדוקט הוברן(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסויאדוקט הוברן
 
ויאדוקט הוברן (באנגלית: Holborn Viaduct) הוא גשר דרכים בלונדון ושמו של הרחוב שחוצה אותו (מהווה חלק מכביש A40). הוא מקשר את שכונת הובורן עם הרובע הפיננסי של לונדון, ועובר מעל רחוב פארינגדון והנהר התת-קרקעי פליט. אורכו של הוויאדוקט 1,400 רגל (430 מ') ורוחבו 80 רגל (24 מ'). הוא תוכנן על ידי המודד העירוני ויליאם הייווד והמהנדס רולנד מייסון אורדיש.
היסטוריה

ויאדוקט הובורן נבנה בין השנים 1863 ו-1869, כחלק מתוכנית עבודות ציבוריות בעלות של למעלה מ-2.5 מיליון ליש"ט (מעל 236 מיליון ליש"ט ב-2020), לשיפור הגישה לסיטי של לונדון מהווסט אנד. התוכנית כללה שיפורים בזרימת התנועה סביב הובורן סירקוס שנבנה גם הוא באותה תקופה, סלילת רחוב המלכה ויקטוריה, בנייה מחדש של גשר בלקפריירס, סלילת המשך לרחוב פארינגדון עם תחנות רכבת חדשות לצידו. המלכה ויקטוריה חנכה את הויאדוקט במקביל לחנוכת הצירים האחרים בתהלוכה רשמית ב-6 בנובמבר 1869.
לפני בניית הוויאדוקט נהגי כרכרות נאלצו לרדת מהגבעה שעליה בנויה שכונת הובורן בצד אחד של הנהר פליט, לחצות את הנהר על גבי גשר, ואז לעלות מצידו השני של הנהר. הויאדוקט היה אחד הגשרים המודרניים הראשונים במרכז לונדון שאיפשר להולכי רגל לעבור בין שני מפלסי הרחוב באמצעות ארבעה גרמי מדרגות שנבנו בשני קצות הויאדוקט ובשני צדדיו. בצד הדרומי של הויאדוקט מעטרים את המעקות פסלים המייצגים מסחר וחקלאות של הפסל הנרי בורסיל, ובצד הצפוני פסלים המייצגים מדע ואמנות של חברת הפסלים פארמר וברינדלי. כמו כן הוצבו על הויאדוקט פסלים של ראשי העיר ויליאם וולוורת' והנרי פיץ-איילווין. בשנת 1941 הופצץ האזור מהאוויר במהלך הבליץ והביתנים שמעל גרמי המדרגות בצד הצפוני נהרסו; בשנת 2000 שוחזר אחד מהביתנים ובשנת 2014 גם השני, ולעיצוב החדש נוספו גם מעליות.
ב-2 במרץ 1874 נחנכה תחנת רכבת בקצה המזרחי של הוויאדוקט ששימשה עד 1990 אז הועתקו שירותי הרכבת ממנה לתחנת הרכבת סנט פול (שנקראת כיום סיטי תמזלינק).
בשנת 1882 נבנתה בוויאדוקט תחנת הכוח הפחמית הראשונה בעולם, שנקראה על שמו של אדיסון.
הערות שוליים

↑  Ordish, Rowland Mason | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
↑  The London encyclopaedia, 3rd ed, London: Macmillan, 2008, ISBN 978-1-4050-4924-5
↑  Hog Lane, Whitechapel - Holborn Viaduct | British History Online, www.british-history.ac.uk
↑  R. V. J. Butt, The directory of railway stations : details every public and private passenger station, halt, platform and stopping place, past and present, Sparkford: Stephens, 1995, ISBN 1-85260-508-1
ויאדהאפורה

ויאדהאפורה (בקמרית: "វ្យាធបុរៈ"; בסנסקריט: व्याधपूर" - Vyādhapūra") או "עיר הציידים או הלוכדים", הידועה גם כיום בשם אנגקור בוריי, הנמצאת מדרום לקמבודיה של ימינו, הייתה עיר הממוקמת לאורך נהר המקונג ובירתה הראשונה של ממלכת פונאן, שנוסדה במאה ה-1.
דרך אחד מיובליו של המקונג, נהר הבאסאק, היא נקשרת לעיר העתיקה אוק אאוק, כיום בווייטנאם. דיווחים סיניים הצביעו על מיקומה כ-120 קילומטרים מהים.
שמה המודרני של העיר בקמרית הוא: ប៊ុនធីចាប់សត្វព្រៃនៅ -  Banteay Prey Nokor.
בטונלה באטי, כשלושים ק"מ דרומית לפנום פן נמצאה כתובת בסנסקריט הנותנת עדות לקיומה של העיר. הכתובת היא בנוסף גם אחת העדויות הנדירות של שפת הסנסקריט אשר נמצאו באזור והיוו הוכחה להשפעתה באותה תקופה, נכון לעכשיו אין עדויות היסטוריות נוספות המאפשרות לארכאולוגים לדעת יותר פרטים על העיר, על מבניה, ארכיטקטורה, מנהגיה ותרבותה.
בתרבות

ויאדהאפורה מתוארת כעיר בירתם של קאונדיה וסומה, נסיכת נגה, אשר היוו את השושלת המלכותית של ממלכת פונאן.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא מדינות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וושינגטון נשיונאלס

נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש, לבוש במדי הקבוצה, זורק את הגשת הפתיחה במשחקם הביתי הראשון של הנשיונאלס בעיר וושינגטון
וושינגטון נשיונאלס (באנגלית: Washington Nationals) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר וושינגטון. הקבוצה משחקת בבית המזרחי של הנשיונל ליג.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1969 במונטריאול שבקוויבק. היא הצטרפה לליגה בשם "מונטריאול אקספוז" והייתה לקבוצת הבייסבול הראשונה ב-MLB שבסיסה בקנדה. בשנותיה הראשונות לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים משמעותיים וסיימה כל עונה במאזן שלילי. בשנת 1981 העפילו האקספוז לראשונה לפלייאוף, לאחר עונה שקוצרה בשל שביתת שחקנים, וחולקה לשני חלקים. האקספוז, שהשיגו לראשונה בתולדותיהם מאזן ניצחונות חיובי, זכו בראשות הבית המזרחי בחלק השני של העונה. בפלייאוף התמודדו מול אלופת החלק הראשון של העונה, פילדלפיה פיליז, וניצחו 2–3, אך בגמר הנשיונל ליג הפסידו ללוס אנג'לס דודג'רס 3-2 ולא הצליחו להעפיל לוורלד סיריס. בשנת 1994 היו האקספוז בעלי המאזן הטוב בליגה, אך העונה הופסקה בשל שביתת שחקנים נוספת ולא התקיימו משחקי פלייאוף.
בשנת 1977 עברה לשחק באצטדיון האולימפי, שנחנך שנה קודם לכן בעת אולימפיאדת מונטריאול. לאחר שהקבוצה נרכשה בסוף 1999 על ידי ג'פרי לוריה, ניסה בעלי הקבוצה הטרי לשכנע את פרנסי העיר מונטריאול לבנות לה אצטדיון חדש, אך מאמציו לא צלחו, ושיעור הצופים במשחקי האקפוז התדרדר מתחת ל-10,000 צופים בממוצע למשחק. בשנת 2002 רכש לוריה גם את קבוצת פלורידה מארלינס והעביר אליה את כל צוות הניהול והאימון של האקספוז. בעלי קבוצות הליגה החליטו פה אחד לרכוש מלוריה את האקספוז, ובמשך 3 עונות הייתה הקבוצה במצב ביניים, כשאת חלק ממשחקיה שיחקה בפוארטו ריקו. בשנת 2005 עברה הקבוצה לעיר וושינגטון, שמה שונה ל"וושינגטון נשיונאלס", וב-2006 נמכרה לאיש העסקים תיאודור לרנר. לאחר מחלוקת בסוגיית מימון אצטדיון חדש, נחנך במרץ 2008 אצטדיון נאשיונלס פארק, שנבנה בעלות של 611 מיליון דולר, ומכיל 41,888 מקומות. מאז המעבר לוושינגטון, הכנסות ורווחי הקבוצה זינקו בעשרות אחוזים, ועל פי מגזין "פורבס" שוויה מוערך בכ-1.8 מיליארד דולר נכון לאפריל 2019.
בעונת 2019 זכו לראשונה בוורלד סיריס לאחר ניצחון 3–4 בסדרה על יוסטון אסטרוס.
היסטוריה > שחקנים שמספר חולצתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | תפקיד | שנים בקבוצה | שנת הפרשה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 42 | ג'קי רובינסון | בסיס שני |  | 1997 |
↑  ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר.
הערות שוליים

↑  ניתוח כלכלי של הקבוצה באתר "פורבס"
| קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי | הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי |
| אטלנטה ברייבס | שיקגו קאבס | אריזונה דיאמונדבקס | בוסטון רד סוקס | שיקגו וייט סוקס | אוקלנד אתלטיקס |
| מיאמי מארלינס | סינסינטי רדס | קולורדו רוקיס | ניו יורק יאנקיז | קליבלנד אינדיאנס | סיאטל מארינרס |
| ניו יורק מטס | מילווקי ברוארס | לוס אנג'לס דודג'רס | טמפה ביי רייס | דטרויט טייגרס | טקסס ריינג'רס |
| פילדלפיה פיליז | פיטסבורג פיירטס | סן דייגו פאדרס | טורונטו בלו ג'ייז | קנזס סיטי רויאלס | לוס אנג'לס איינג'לס |
| וושינגטון נשיונאלס | סנט לואיס קרדינלס | סן פרנסיסקו ג'איינטס | בולטימור אוריולס | מינסוטה טווינס | יוסטון אסטרוס  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413871005171  GND: 7733323-8  LCCN: n2005002969  SNAC: w6tz44m5  VIAF: 222145542619396640904   WorldCat (עם VIAF): 222145542619396640904