stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה
ביוגרפיה

לאופולד נולד ב-9 באוקטובר 1586 בגראץ, לקרל השני, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנה מבוואריה, בתם של אלברכט החמישי, דוכס בוואריה ואנה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1598 הוסמך לאופולד כבישוף, אף על פי שלא הוסמך קודם לכן ככומר. בשנת 1602 הוא מונה לבישוף של שטרסבורג, משרה שבה הוא החזיק עד לשנת 1626. משנת 1609 ואילך הוא לחם עם שלו שכירי החרב שלו במלחמת הירושה של יוליך נגד מקסימיליאן השלישי, ארכידוכס אוסטריה, ומשנת 1611 עבור רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוהמיה. בשנת 1614 הוא מימן את בניית הכנסייה של המכללה הישועית של מולשהיים.
בשנת 1619 לאחר מותו של קרוב משפחתו, התמנה לאופולד למושל הירושה של מקסימיליאן: אוסטריה הנוספת וטירול, ובשנת 1626 ירש את השטחים הללו, והחזיק בהם עד מותו. בשנת 1626 הוא התפטר מעמדותיו הכנסייתיות והתחתן עם קלאודיה דה מדיצ'י, בתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן. בשנת 1632 הוא נלחם על ולטלינה והגן על טירול נגד השוודים, וב-13 בספטמבר 1632 הוא מת בשוואץ.
משפחתו

ב-19 באפריל 1626 התחתן לאופולד עם קלאודיה דה מדיצ'י, בתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
מריה אלאונורה, ארכידוכסית אוסטריה (1627–1629).
פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה (1628–1662), התחתן עם אנה דה מדיצ'י.
איזבלה קלרה, ארכידוכסית אוסטריה (1629–1685), התחתנה עם קרלו השלישי, דוכס מנטובה.
זיגיסמונד פרנץ, ארכידוכס אוסטריה (1630–1665), התחתן עם הדוויג מפפאלץ-זולצבאך.
מריה לאופולדינה, ארכידוכסית אוסטריה (1632–1649), התחתנה עם פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
כריסטיאן יורגנסן תומסן

| --- | --- |

ציור משנת 1848 מאת הצייר י.ו. גרטנר
 לידה:  29 בדצמבר 1788 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  21 במאי 1865 (בגיל 76) קופנהגן, דנמרק 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  דנמרק
 מוסדות:  המוזיאון הלאומי של דנמרק 
 תרומות עיקריות
 מערכת שלוש התקופות, שיטות סיווג פריטים ארכאולוגיים
 
כריסטיאן יורגנסן תומסן (בדנית: Christian Jürgensen Thomsen‏; 29 בדצמבר 1788 קופנהגן – 21 במאי 1865 קופנהגן) היה אספן עתיקות, היסטוריון ואנתרופולוג ואוצר דני, מאבות הארכאולוגיה, שפיתח טכניקות ושיטות ארכאולוגיות ראשונות.
אף על פי שלא היה בעל תואר אקדמי, החל משנת 1816 התמנה תומסן בראש הוועדה המלכותית לשימור אוספי העתיקות שעל בסיסם קם ב-1819 תחת ניהולו מוזיאון "האוסף הסקנדינבי העתיק", לימים (1892) "המוזיאון הלאומי" של קופנהגן. תוך כדי ארגונן וסיווגן של פריטים עתיקים לצורך תערוכה, החליט תומסן שיש להציגן לפי מערכת שלוש התקופות. גם לפניו היו מדענים (למשל וידל סימונסן, 1813–1816), שסברו כי הפרהיסטוריה התקדמה מתקופת כלי אבן אל תקופות שבהן יוצרו כלי ברונזה וברזל, אך הנחותיהם הוצגו כמערכות אבולוציוניות בלבד, שלא אפשרו תיארוך של הממצאים העתיקים.
תומסן היה הראשון שקבע חלוקה מבוססת ראיות של הפרהיסטוריה לתקופות מוגדרות.
בהתבססו על מחקר אמפירי, אינדוקטיבי, תומסן שיכלל את מערכת שלוש התקופות כמערכת כרונולוגית, לפיה יכולים לחקור אילו סוגי חפצים נמצאים לצד סוגים אחרים ב"אתר סגור" אחד. על מנת לקבוע את שייכותן של עתיקות לתקופות פרהיסטוריות והיסטוריות (תקופת האבן, תקופת הברונזה, תקופת הברזל) התבסס על צירופים אופייניים בין חפצים, שינויים סגנוניים, קישוטים ולהקשר. ממצאיו פורסמו ב"מדריך לעת העתיקה בסקנדינביה" בשנת 1836.
הישגים אלו הביאו להגדרתו כממציא מערכת שלוש התקופות בנוגע לתיארוך הפרטים העתיקים שנמצאו באירופה ובאירואסיה. השחרור מהצורך להסתמך על מקורות כתובים בלבד היווה מעין ציון דרך ללידת הארכאולוגיה כמדע.
תומסן כתב גם אחד מספרי הלימוד השיטתיים הראשונים על הברקטיאטים מזהב מתקופת נדידת העמים.
ביוגרפיה > ילדותו וצעירותו

כריסטיאן יורגנסן תומסן נולד בקופנהגן בשנת 1788 כבן בכור בין שישה בנים של משפחה אמידה. אביו, כריסטיאן תומסן, היה סוחר סיטונאי ובעל מספנה, כמו כן היה ליועץ משפטי וכיהן תקופה כמנהל הבנק הלאומי. אמו הייתה הדוויג מרגרטה לבית יורגנסן, בת לסוחרים. תומסן למד באופן פרטי שפות זרות אצל הפרופסור כריסטיאן ברורסון ובהמשך, בהשפעת אביו, בחר בקריירה מסחרית. הוא ביקר בפריז ובשובו לדנמרק התחיל להתעניין באספנות מטבעות וחפצי אמנות – תחריטים וציורים. עיסוק זה חידד אצלו את הרגישות לשינויים סגנוניים.
פעילותו המחקרית

בשנת 1807 צורף תומסן לוועדה המלכותית לשימור העתיקות שהוקמה באותה שנה בראשות רסמוס ניירופ.
ב-11 בדצמבר 1816, אחרי התפטרותו של ניירופ הבא בימים, נבחר תומסן בראש הוועדה ובשנת 1819 התמנה לאוצר של האוסף המלכותי לעתיקות – "האוסף העתיק הסקנדינבי" (oldnordiske Musæum או Det Kgl. Museum for Nordiske Oldsager for Nordiske Oldsager). המשרה, אותה החזיק עד שנת 1832 הייתה ללא שכר בצידה ומינויו של תומסן נסמך על אמצעיו הפרטיים ועל ניסיונו הרב כאספן מטבעות.
בשנים 1842-1832 כיהן כמפקח בקבינט המטבעות והמדליות של המלוכה והחל משנת 1842 היה למנהלו במקום פ.א. ברונסטד.
תומסן התוודע למודל שלוש תקופות הפרהיסטוריה מתוך כתביהם של לוקרטיוס, ודל סימונסן, ברנאר דה מונפוקון וניקולא מהודל, והחליט למיין את האוסף לפי הכרונולוגיה.
לפני תומסן מיון החפצים העתיקים נעשה באופן מכני – לפי החומר שמהם הם עשויים או לפי רמת האומנות של בעלי המלאכה שייצרו אותם. כשמקורם של חומרים רבים היה ידוע, הוא שם לב כי חפצים גסים נמצאו לפעמים יחד עם חפצים עדינים או ממתכת. במקום לאמץ גישה טכנולוגית או "אבולוציוניסטית" גרידא, הבין תומסן כי חשוב לקבוע באילו תקופות נוצרו החפצים.
הוא החליט למפות את החפצים שנמצאו לפי צירופי תופעות שאפיינו מאגרים מסוימים. בדרך זו הוא ביקש להבחין מגמות ואופנות שתאמו תקופות מסוימות בלבד.
כך הוא גילה שכלי אבן נמצאו במגע עם ענבר, כדים, חרוזי זכוכית. הברונזה נמצאה יחד עם זהב וברזל, בעוד הכסף נמצא רק לצד הברזל. הוא מצא שלצד כלי נשק מברונזה לא נמצאו אף פעם חפצי ברזל.
נראה כי כל תקופה מוגדרת על ידי כלי החיתוך שלה. הוא מצא כי החפצים שנמצאו בקברות היו שונים לפי סוג הקבורה: כלי האבן נמצאו לצד גופות שלא נשרפו ובקברי חדר, לעומת זאת כלי נשק מברונזה וכלי נשיפה מסוג "לור" נמצאו בקברות צפחה וברזל נתגלה בקברות חדר ברגמים ("טומולוס" או "קורגאן"). כשיריבים שאלו אותו בצחוק "למה אין תקופת הזכוכית?" השיב תומסן שחרוזי זכוכית נמצאו בכל שלוש התקופות, אולם קערות זכוכית היו רק בתקופת הברזל.
עבור תומסן המפתח לתיארוך עמד בנסיבות התגלית. כבר בשנת 1821 כתב לעמיתו, סוחר העתיקות שרדר:
שום דבר אינו חשוב כמו להצביע אילו עתיקות נמצאו יחדיו
ובשנת 1822 העיר:
עדיין איננו יודעים מספיק על מרבית העתיקות – רק הארכאולוגים העתידיים יהיו מסוגלים להכריע, אבל לא יוכלו לעשות זאת מבלי לשים לב אילו דברים נמצאו ביחד ומבלי שהאוספים שלנו לא יובאו לדרגת תחכום גבוהה יותר
ניתוח זה, השם דגש על הימצאות מקבילה של עתיקות מסוגים שונים והמייחסת חשיבות להקשר הארכאולוגי אפשר לתומסן לבנות שיטת מיון כרונולוגי של החומרים שבאוסף ולסווג ממצאים חדשים בהתאם למערכת כרונולוגית זו אפילו בהיעדר מידע מספיק על מקורותיהם.
תומסן קבע את הכרונולוגיה שלו בסביבות שנת 1825 ונהג להסביר אותה למבקרי המוזיאון בקופנהגן.
הנושא נידון גם במאמרים וחוברות שפרסם באותה תקופה. בשנת 1836 יצא לאור המונוגרפיה המאוירת שלו "מדריך לעת העתיקה בסקנדינביה" המוקדשת לתורתו הכרונולוגית.
חפירות שערך בשנת 1837 בקבר רוגם איששו את השערותיו.
תומסן השפיע על שורה של חוקרי הפרהיסטוריה בארצות הסקנדינביות. ארכאולוגים כמו ינס יאקוב אסומסן וורסו, ברור אמיל הילדברנד ומאוחר יותר אוסקר מונטליוס היו תלמידיו. בינו לסוון נילסון הייתה השפעת גומלין משמעותית.
ספרו של תומסן "מדריך לעת העתיקה בסקנדינביה" (1836) תורגם לאנגלית בשנת 1848 וספרו של וורסו, "העתיקות הבראשיתיות של דנמרק" פורסם באנגלית בשנת 1849. שני הספרים האלה השפיעו השפעה ניכרת על התפתחות התורה והפרקטיקה הארכאולוגית בבריטניה ובארצות הברית.
השפעתו בזירה האומנותית

יחד עם נילס לוריץ היין מילא תומסן תפקיד חשוב בזירת האמנותית בקופנהגן. הוא היה בשנות ה-1830 פעיל בהנהלת החברה לאמנות. בשנת 1839 התמנה למפקח של אוסף הציורים המלכותי לצידו של נילס לוריץ היין. אספנים רבים נהגו להתייעץ אתו.
פרסים ואותות הוקרה

1864 – חבר זר בהתכתבות של האקדמיה הרוסית למדעים
חבר האקדמיה המלכותית השוודית לספרות, היסטוריה ולעתיקות
חבר בחברה המלכותית הדנית לתולדות המולדת
ספרים

Ledetraad til nordisk Oldkyndighed. Kopenhagen, Det kongelige nordiske oldskriftselskab 1836.
לקריאה נוספת

Gjerløff, Anne Katrine. Syn for sagn: Dansk Arkæologi og Historie i 1800-tallet. Historisk Tidsskrift (1999).
Gräslund, Bo. The Birth of Prehistoric Chronology. Dating methods and dating systems in nineteenth-century Scandinavian archeology. Cambridge University Press. (1987)
Ulla Lund Hansen (Red.): Christian Jürgensen Thomsen. 1788 – 29. december – 1988. Kgl. nordiske oldskriftselskab, København 1988, ISBN 87-87483-11-4 (Aarbøger for Nordisk Oldkyndighed og Historie. 1988).
הערות שוליים

↑  Dermot Anthony Nestor Cognitive Perspectives on Israelite Identity, T & T Clark, NY, London 2010 ע' 49
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810644436105606  BIBSYS: 90262218  BnF: cb12042367v (data)  CiNii: DA05084675  GND: 118810448  ISNI: 0000 0000 8218 5803  LCCN: n84194948  NDL: 01168721  NLA: 36040340  NTA: 072539151  RERO: 02-A003898572  SELIBR: 217240  SUDOC: 028626362  Trove: 1197728  ULAN: 500121843  VcBA: 495/182271  VIAF: 35231897   WorldCat (עם VIAF): 35231897 
תומסן מסביר למבקרים על אוסף העתיקות, ברישום בן זמנו
לוסי הייז

דיוקן רשמי
לוסי ור ווב הייז (באנגלית: Lucy Ware Webb Hayes‏; 28 באוגוסט 1831 – 25 ביוני 1889) הייתה אשת נשיא ארצות הברית רתרפורד הייז והגברת הראשונה של ארצות הברית. לוסי הייז נחשבה הפופולרית ביותר מבין הגברות הראשונות של המאה ה-19.
לוסי הייז הייתה ידועה באדיקותה הדתית. בשל אמונתה היא התנגדה נחרצות לתופעת העבדות ושכנעה את בעלה בדבר הצורך בביטול מוסד זה. בעקבות זאת הצטרף לצבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ומאוחר יותר נהיה פוליטיקאי במטרה למגר את העבדות.
ביוגרפיה

לוסי הייז נולדה בצ'יליקות שבאוהיו למריה קוק (Maria Cook) וד"ר ג'יימס ווב (Dr. James Webb), אשר נפטר בהיותה בת שנתיים.
כאשר הייתה לוסי בגיל העשרה, עברה אימה עם אחיה לסינסינטי שבאוהיו ושם נרשמו אחיה והיא לאוניברסיטת וסליאן אוהיו. לוסי סיימה את האוניברסיטה בגיל 18 (והייתה הראשונה מבין הגברות הראשונות שהתחנכה באוניברסיטה).
לוסי פגשה את בעלה בהיותו בן 27 והם התאהבו במהרה ונישאו בשנת 1852. בני הזוג התגוררו בסינסינטי עד מלחמת האזרחים האמריקנית ונולדו להם שמונה ילדים (שלושה מתוכם מתו בינקותם). היא זו ששכנעה את בעלה לפרוש מהמפלגה הוויגית לטובת המפלגה הרפובליקנית אשר התנגדה לעבדות, שם הוא בנה את הקריירה הפוליטית שלו.
בתקופת מלחמת האזרחים התגוררה לצד בעלה במחנה הצבאי בו שירת ודאגה לפצועים במחנה, ועל כן זכתה לכינוי "אמא לוסי" (Mother Lucy) בפי חיילי גדוד הרגלים המתנדבים ה-23 של אוהיו (23rd Ohio Volunteer Infantry) שבעלה, רתרפורד, פיקד עליהם.
לאחר שבעלה נבחר לקונגרס העדיפה להישאר ולהתגורר באוהיו. בני הזוג שבו להתגורר יחד בעת שלוש כהונותיו כמושל המדינה.
כשרתרפורד היה הנשיא, לוסי הייתה "הגברת הראשונה" הראשונה שנקראה בכינוי הזה. בהיותה אישה דתית אדוקה, אסרה על הגשת משקאות אלכוהוליים באירועים מדיניים, וזכתה לכינוי "לוסי לימונדה" (Lemonade Lucy), ותקופתה בבית הלבן נקראה "משטר המים הקרים". אולם יחד עם זאת הייתה ידועה בפעילותה הציבורית למען זכויות השחורים בארצות הברית ובפעולות התרבות שיזמה.
לוסי הייז הנהיגה את המנהג של חיפוש ביצי פסחא בגינת הבית הלבן.
לאחר מותה, דגלים בכל ארצות הברית הורדו לחצי התורן ונאומי הספד נישאו לזכרה, מכנים אותה "האישה המהווה סמל של אמריקה".
תיאורים בספרות

בקומדיה המוזיקלית של ליאונרד ברנשטיין הקרויה שדרות פנסילבניה 1600 שרה הגברת הראשונה דואט שנקרא "דואט לאחד" בו היא מייצגת בתחילת השיר את ג'וליה דנט גרנט ובסופו את לוסי ווב הייז.
כלכלת בחירות

כלכלת בחירות היא מדיניות כלכלית, שמנהיגה ממשלה בתקופה שלפני בחירות, על מנת לפתות את ציבור הבוחרים להצביע למפלגה השלטת. כלכלת בחירות מתאפיינת בגידול בתקציב המדינה בסעיפים הקשורים לרווחת התושבים, בהקטנת נטל המס, ובנכונות גוברת של הממשלה להיענות לתביעות שכר במגזר הציבורי.
המוטיבציה של פוליטיקאים מכהנים לנהוג בצורה זו מבוססת ההשערה בדבר קיום הצבעה כלכלית (אנ'), כלומר הצבעת הבוחרים מושפעת מאוד מהתנאים הכלכליים בסמוך למועד הבחירות. ההנחה היא שהציבור מפנה פחות תשומת לב, ברמה הכלכלית, על העתיד ומעדיף שיפור במצבו הכלכלי בהווה. תפיסה זו נתמכת בראיות אמפיריות ובמחקרים בספרות מקצועית המעידים כי ברחבי הדמוקרטיות המערביות בעולם, לתנאים הכלכליים יש השפעה מכרעת על תוצאות הבחירות.
מחקרים

הטענה בדבר קיומם של "מחזורי עסקים פוליטיים" הוצגה לראשונה במודל כלכלי מחקרי בשנת 1975, מודל שבדק את השפעת מחזורי הבחירות בארצות הברית על מדדים מאקרו כלכליים – אבטלה ואינפלציה. ממצאי המחקר מבססים את ההנחה שלבוחרים זיכרון קצר והם אינם יכולים לחזות על בסיס המידע בהווה את התפתחות הכלכלה בעתיד הקרוב. במצב כזה מנהיג יכול בסמוך לבחירות להפחית את האבטלה באמצעים פיסקאליים בידיעה שהתוצאות האינפלציוניות של המהלך יתבטאו רק אחרי הבחירות. מכיוון שרבים מהבוחרים מייחסים משקל יתר להווה לעומת העבר, הם מעריכים את יכולתו של המנהיג לנהל את הכלכלה ואינם זוכרים כי במשך כל תקופת כהונתו, פרט לתקופה הסמוכה לבחירות, הייתה האבטלה גבוהה. הם גם אינם מבינים כי אחרי הבחירות יהיה צורך לתקן את השלכות המדיניות בצורה שעלולה להגדיל את האבטלה. זו גישה פסימית בכל הנוגע להערכת תחכומם של הבוחרים, שכן על פיה במקום להיות חשדנים בנוגע להתפתחויות חיוביות בשנות בחירות דווקא, הם נופלים בפח.
מחקר נוסף משנת 1992 דווקא מחליש את הטענות על קיומה הגורף של התופעה. במחקר שנעשה על ידי מספר כלכלנים מובילים, ביניהם נוריאל רוביני, נבדק הקשר בין מועד הבחירות לבין מדדים האבטלה והאינפלציה. המחקר, המבוסס על מדינות ה-OECD, בחן ברמה אמפירית קיומם של מחזורים כלכלים-פוליטיים ומצא מעט עדויות להשפעות של כלכלת בחירות על הביצועים ארוכי הטווח של הכלכלה, במיוחד על צמיחת התוצר והאבטלה. לפי המחקר, קיימות עדויות לעליה בסביבת המחירים מיד לאחר בחירות, אך ההסבר לתופעה אינו בהכרח עדות לכלכלת בחירות. ניתן להסביר את התופעה גם בכך שפוליטיקאים פועלים בצורה אופורטוניסטית ומאמינים כי התזמון הנכון לשינוי מחירים והעלאת מיסים הוא מיד לאחר מועד הבחירות.
במחקר מ-2008 נמצא כי כלכלת בחירות אינה משפיעה לחיוב על בחירתו של מנהיג במדינות מערביות מפותחות, וכי מצביעים מושפעים מהצמיחה במהלך כהונתו של המנהיג ולא בשנת הבחירות עצמה. לטענת החוקרים, במדינות מפותחות, ובמיוחד דמוקרטיות ותיקות, גירעונות של שנת הבחירות מקטינים למעשה את ההסתברות לבחירת מנהיג. נתון זה מבטא חשדנות של הבוחרים בנוגע לצמיחה המופיעה בתקופה התואמת את צרכיו הפוליטיים של המנהיג. עוד נמצא במחקר כי במדינות המתפתחות הפרידו הבוחרים בין צמיחה שמקורה בשינויים בכלכלה העולמית לשינויים שהיו ייחודיים למשק המקומי, ותמכו בממשלה רק על בסיס האחרונים. גם נתון זה מדגים שהבוחרים אינם נאיבים כמו שנוטים להניח לעיתים ולא בהכרח מושפעים מהמניפולציות שנעשות בניסיון ליצור הישגי שווא. להפך – הבוחרים נוטים לתמוך במנהיגים 'אחראים' ובממשלות המקטינות את הגרעון.
בישראל

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש לצרף מקורות למידע בפסקאות.
המונח נכנס לתודעה הישראלית לקראת הבחירות לכנסת העשירית בשנת 1981. שר האוצר יגאל הורוביץ נלחם באינפלציה המשתוללת, עשה קיצוצים מאסיביים וניסה לייצב את המשק, השר תבע את המונח הידוע "מטורפים, רדו מהגג" לאור בקשות שרי הממשלה להגדלת תקציבים. בינואר 1981 התפטר הורוביץ מהממשלה. במקומו מונה ויורם ארידור שהחליט לממש את אימרתו של מנחם בגין, "צריך להתחיל להיטיב עם העם". את מדיניותו כינה ארידור "כלכלה נכונה", אך רבים ראו בה כלכלת בחירות. במסגרת המדיניות הכלכלית החדשה בוטל מס הירושה, הורדו המכסים והמיסים על מרבית מוצרי הצריכה, בוטל ה"מחיקון" בשידורי הטלוויזיה הישראלית, ורבים רכשו טלוויזיות צבעוניות וניצלו את הורדת המכסים כדי לרכוש מכוניות ולנסוע מחוץ לישראל. כך נוצרה אווירה כלכלית חיובית לפני הבחירות. לאחר הבחירות המשק נכנס למשבר בדמות עליית מחירים ומיתון שגם אם לא נוצרו רק בגלל הורדת המיסים היה להן חלק באי-מניעת המשבר[דרוש מקור]. המדינה נכנסה גם לגירעונות תקציביים עמוקים. את המדיניות של כלכלת בחירות, ניתן גם לראות בבחירות לראשויות המקומיות, כאשר בערים שבהן ראש העיר מתמודד על קדנציה נוספת נרשמת תנופת שיפוצים והשקעות בגינון, בכיכרות ובתברואה. מנגד, כשראש העיר לא ממשיך לעוד קדנציה, התקציבים בסמוך למועד הבחירות צונחים.
מתחילת שנות ה-90 ועד שנת 2020 התקיימו בישראל 12 מערכות בחירות לכנסת, ואף לא אחת מהן התקיימה בתאריך המקורי שנקבע. לאור זאת, ההתייחסות לכלכלת בחירות כ"חלוקת מתנות" לציבור בשנה שלפני בחירות נראית פחות רלוונטית. על פי ההנחות האמפיריות, אי אפשר לדעת מתי צריך להתחיל לחלק מתנות לציבור. בנוסף, בשנים אלו התפתחה גם תופעה בה פוליטיקאים מרבים לדבר על מהלכים כלכליים מיטיבים, וזאת ללא ביצוע – כלומר מחליפים את העשייה בהודעות על עשייה. תופעה נוספת היא חלוקת מתנות מתמשכת, המהווה מעין כלכלת בחירות כבר מהיום בו הם נכנסים לתפקיד. בין הדוגמאות שניתן למנות הם פעולותיו של שר האוצר שטייניץ, אשר הוריד מיסים בתקופת המחאה החברתית בישראל. בשנה זו הגרעון היה כפול מהמתוכנן . שר האוצר לפיד פעל להוזלת מחירי הדיור דרך ניסיון להחלת חוק מע"מ אפס אך החוק לא עבר. תוצאות הבחירות הבאות הראו כי נגרם לו נזק אלקטורלי מהמהלך שככל הנראה נתפס ככלכלת בחירות. שר האוצר כחלון כבר בתקציב הראשון שלו החליט שהוא נוקט במדיניות מרחיבה - החזיר את העברות הכספים לחרדים, חילק הטבה לזכאים במסגרת תוכנית "מחיר למשתכן", הוריד את המע"מ ואת מס החברות והגדיל את קצבאות הזקנה. למרות המדיניות המרחיבה של השר כחלון, בבחירות הבאות הצתמצם כוחו במחצית.
לייחודיות של מדינת ישראל בהקשר של כלכלת בחירות יש היבטים נוספים מעבר להתמודדות עם מציאות של אי ודאות שבה לא יודעים מתי יהיו הבחירות הבאות. בשנים האחרונות שר האוצר אינו בהכרח מהמפלגה השלטת כך שהאינטרסים שלו אינם בהכרח האינטרסים של ראש הממשלה. בנוסף, לאורך השנים המדינה מתמודדת עם אתגרים ביטחוניים ולכן באופן טבעי הבוחרים נוטים להצביע למועמדים על בסיס השקפתם הביטחונית. עם זאת, החל משנת 2011 בה התרחשה המחאה החברתית, ניתן לראות כי המדיניות הכלכלית הולכת וצוברת חלק גדול יותר בשיח הציבורי ובמערך השיקולים של הבוחרים.
הערות שוליים

↑  Enrique Harnandez Hanspeter Kriesi, The electoral consequences of the financial and economic crisis in Europe, European Consortium for Political Research, 2015
↑  Michael Lewis-Beck, Mary Stegmaier, Economic Determinants of Electoral Outcomes, Annual Review of Political Science, 2020
↑  William D. Nordhaus, The Political Business Cycle, The Review of Economic Studies, 1975
↑  Alberto Alesina Gerald D. Cohen Nouriel Roubini, Macroeconomic Policy and Elections in OECD Democracies, Economics & Politics, 1992
↑  Allan Drazen, Adi Brender, How Do Budget Deficits and Economic Growth Aﬀect Reelection Prospects? Evidence from a Large Panel of Countries, American Economic Review, 2008
↑  הדס שפר, היום הבחירות המוניציפליות: כשלא צריך להרשים בוחרים, הכל בעיר נשאר אותו הדבר, באתר כלכליסט, 22 באוקטובר 2013
כולם מדברים על ג'יימי (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  כולם מדברים על ג'יימי 
 בימוי:  ג'ונתן בטרל 
 הופק בידי:  ארנון מילצ'ן, מארק הרברט 
 תסריט:  טום מקריי, דן גילספי סלס 
 שחקנים ראשיים:  שרה לנקשייר ריצ'רד אי. גרנט ג'ון מקריי שרלוט סולט ביאנקה דל ריו שרון הורגן אדיל אקטר סמואל בוטומלי שובנה גולטי ראלף אינסון לייטון ויליאמס 
 מוזיקה:  דן גילספי סלס, טום מקריי, אן דאדלי 
 צילום:  כריסטופר רוס 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Regency Enterprises, Film4 Productions, פוקס המאה ה-20, סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  אולפני וולט דיסני, אולפני אמזון 
 הקרנת בכורה:  22 בינואר 2021 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מוזיקלי, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   everybodystalkingaboutjamie
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כולם מדברים על ג'יימי (באנגלית: Everybody's Talking About Jamie) הוא סרט דרמה מוזיקלי אמריקאי-בריטי-להט"בי מתוכנן שבוים על ידי ג'ונתן בטרל (אנ'), המבוסס על מחזמר באותו השם. בסרט מככבים מקס הארווד, שרה לנקשייר, לורן פאטל, שובנה גולטי, ראלף אינסון (אנ'), אדיל אקטר, סמואל בוטומלי (אנ'), שרון הורגן וריצ'רד אי. גרנט.
תקציר העלילה

ג'יימי ניו הוא בן 16, שלא ממש מצליח להתאים לחברה הסובבת בו. במקום להמשיך בקריירה "אמיתית", הוא חולם להיות דראג קווין. ג'יימי אינו בטוח לגבי עתידו, אך הוא יודע דבר אחד בוודאות: הוא הולך להיות סנסציה. בתמיכת אמו האוהבת וחבריו, ג'יימי מתגבר על דעות קדומות, מכה את הבריונים ויוצא מהחושך לעבר אור הזרקורים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| מקס הארווד | ג'יימי ניו | תלמיד תיכון הומוסקסואל בן 16 שחולם להיות דראג קווין |  |
| נוח לגוט | ג'יימי ניו | ג'יימי ניו הצעיר |  |
| שרה לנקשייר | מרגרט ניו | אמו התומכת בג'יימי |  |
| לורן פאטל | פריטי פאשה | תלמידת תיכון מוסלמית ממוצא הודי, חברתו הטובה ביותר של ג'יימי |  |
| שובנה גולטי | ריי | חברתה הטובה ביותר של מרגרט |  |
| ראלף אינסון (אנ') | וויין ניו | אביו המנוכר של ג'יימי |  |
| אדיל אקטר | אימאן מסעוד | מנהל בית הספר |  |
| סמואל בוטומלי (אנ') | דין פקסטון | בריון בית הספר |  |
| שרון הורגן | מיס הדג' | מורתו של ג'יימי |  |
| ריצ'רד אי. גרנט | הוגו באטרסבי / לוקו שאנל | דראג קווין לשעבר שהופך למנטור של ג'יימי |  |
| ג'ון מקרי | הוגו באטרסבי / לוקו שאנל | לוקו שאנל בצעירותה | מקרי היה השחקן הראשון לגלם את דמותו של ג'יימי על הבמה. |
| שרלוט סולט (אנ') | שרי | אשתו השנייה של ווין |  |
| אולה ג'ייד / בן טוטו | סנדרה בולוק | דראג קווין במועדון |  |
| גארת' ג'וינר | מיירה דובואה | דראג קווין במועדון |  |
| דן וואלאס / אנה פילקטיק | טריי סופיסטיק | דראג קווין במועדון |  |
| ביאנקה דל ריו | גב' היילוק | המורה לאמנות בבית הספר | הופעת קמאו. שמה של הדמות נגזר מהשם רוי היילוק, השם האמיתי של ביאנקה. ביאנקה גילמה בעבר את דמותה של לוקו שאנל על הבמה. |
| לייטון ויליאמס (אנ') | ללא שם | רקדן | ויליאמס גילם בעבר את דמותו של ג'יימי על הבמה. |
| ג'יימי קמפבל / פיפי לה טרו | דור הור | דראג קווין במועדון | ג'יימי קמפבל הוא הנער האמיתי עליו מבוססת עלילת המחזמר. |
| מרגרט קמפבל | ללא שם | הבעלים של החנות | אמו של ג'יימי קמפבל. |
הפקה

במאי 2018, הוכרז על הפקת הסרט. ביוני 2019, התגלה כי מקס הארווד, ריצ'רד אי. גרנט, ג'ון מקריאה, שרון הורגן, שרה לנקשייר ושובנה גולטי הצטרפו לצוות השחקנים בסרט, כאשר ג'ונתן בטרל (אנ'), ביים את הסרט המבוסס על מחזמר, שנכתב על ידי טום מקריי (אנ'). עוד נודע כי Regency Enterprises (אנ')‏,‏ Film4 Productions (אנ')‏, ו-Warp Films (אנ') הפיקו את הסרט, ואולפני המאה ה-20 הפיצו אותו. זהו הסרט הראשון שביים ג'ונתן בטרל.
שלב הצילומים החל בשפילד, דרום יורקשייר, הממלכה המאוחדת ב-24 ביוני 2019.
יציאה לאקרנים

במקור, אמור היה הסרט לצאת לאקרנים ב-23 באוקטובר 2020, אך נדחה ל-22 בינואר 2021, על ידי חברת האם של אולפני המאה ה-20, חברת וולט דיסני, בגלל מגפת הקורונה. הסרט נדחה שוב, אבל הפעם ל-26 בפברואר. עם זאת, תאריך היציאה לאקרנים בוטל, וכרגע אין לו תאריך יציאה לאקרנים.
החל מ-17 בספטמבר 2021 הסרט זמין לצפייה בפריים וידאו.
הערות שוליים

↑  "I was banned from prom for dressing in drag – now my story is a West End musical". BBC Three. 2018-01-23. נבדק ב-2020-04-06.
↑  "Everybody's Talking About Jamie". pearlanddean.com. 2020. ארכיון מ-2020-02-24. נבדק ב-2021-01-23.
↑  "Everybody's Talking About Jamie". thevore.com. 2020. ארכיון מ-2020-11-28. נבדק ב-2021-01-23.
↑  "Everybody's Talking About Jamie". filmaffinity.com. 2020. ארכיון מ-2020-02-24. נבדק ב-2021-01-23.
↑  Todd, Lucy (29 במאי 2018). "Everybody's Talking About Jamie: West End smash to be made into film". BBC News. נבדק ב-24 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (14 ביוני 2019). "Richard E. Grant to Play Former Drag Queen in 'Everybody's Talking About Jamie'". Variety. נבדק ב-24 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Teen drag queen musical Everybody’s Talking About Jamie to become movie, the Guardian, ‏2018-05-29 (באנגלית)
↑  Wiseman, Andreas (14 ביוני 2019). "New Regency, Warp & Film4 Team On Musical Adaptation 'Everybody's Talking About Jamie'; Richard E. Grant, Sharon Horgan Among Cast". Deadline Hollywood. נבדק ב-24 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (20 באוגוסט 2019). "Amy Adams 'Woman In The Window' Will Now Open In Early Summer, 'Cruella' Moves To 2021". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D’Alessandro, Anthony (12 ביוני 2020). "'The One And Only Ivan' Heads To Disney+; 'Beatles: Get Back' Moves To 2021 & More: Disney Release Date Changes". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dan Meyer, Everybody’s Talking About Jamie Film Adaptation Delays Release Again, Playbill, ‏Wed Dec 16 09:34:36 EST 2020 (באנגלית)
↑  "Disney delays Everybody's Talking About Jamie musical film release | WhatsOnStage". www.whatsonstage.com (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-12-16.
לחי (איבר)

| --- | --- |

נערה עם לחי אדמדמה
 שיוך:  subdivision of face, ישות אנטומית מסוימת 
 אספקה עורקית:  buccal artery 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון 
 מזהים
 לטינית (TA98):  bucca 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A01.1.00.008 
 TA2 (2019):  116 
 FMA:  46476 
 קוד MeSH:  A01.456.505.173 
 מזהה MeSH:  D002610 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0007966 
 
לחי (ריבוי: לחיים) היא האזור בפנים המכסה את הפה. מבחינה אנטומית, הלחיים נמצאות בין עצם הלחי לבין הלסת התחתונה. הן נמצאות מתחת לארובת העין ובין האף והאוזן הימנית או השמאלית, בכל אחד מצדי הפנים.
בבסיס לפעולת הלחיים שריר, שריר המחצצר, המסייע בפתיחת וסגירת הפה ובלעיסה. השריר מכוסה בעור כלפי חוץ; וכלפי פני הפה בקרום רירי של חלל הפה. על פנים הלחי קיימות בלוטות רוק, בלוטות הלחי. מבנה הלחיים ותפקודן גם משפיע על הבעות הפנים ועל ההבעה המילולית. לחלק מבני האדם ישנה "לחי קשורה"- שכבה של קרום מולד בתוך הלחי הפנימית שמחבר בין פנים הלחי לבין החניכיים באזור הטוחנות והמלתעות (באנגלית: Buccal tie), בדומה ללשון קשורה או שפה קשורה.
בתרבות האנושית, צבען של הלחיים מסמל את מצב הבריאות, ולחיים אדומות נחשבות למשקפות בריאות ונעורים, בעוד שלחיים חיוורות משקפות חולשה או חולי.
לעיתים אנשים מאפרים את לחייהם בסומק, דבר אשר מזוהה בעיקר עם נשים אך לא רק.
אצל בעלי חיים בעלי חוליות, סימנים על הלחי יכולים לשמש להבחנה בין מין למין ובין יחידים בתוך אותו מין.