stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיום דופיטרן
ביוגרפיה > הקריירה האקדמית והמקצועית

דופיטרן לימד שיעורי פתולוגיה, כשלצידו עבד כעוזר הוראה רנה לאנק. שניהם הקימו ביחד את החברה לאנטומיה, אולם היחסים ביניהם הפכו במהרה לעכורים.
נסיבות פוליטיות הביאו לדחיית טקס קבלת התואר דוקטור לרפואה לשנת 1803. עבודת הדוקטורט של דופיטרן נקראה "הצעות בכמה נושאים באנטומיה, פיזיולוגיה ואנטומיה פתולוגית". דופיטרן המשיך ללמד אנטומיה ובגיל 25 זכה במכרז עבור משרת כירורג בבית החולים אוטל-דייה בפריז. ב-1808 התמנה לסגנו של הכירורג הראשי פלטאן בבית חולים זה. פלטאן, נציג של האסכולה הישנה, אטם אוזנו לרעיונות החדשניים שהעלה דופיטרן.
המנטור של דופיטרן בעבר, גספאר-לוראן בל, הפך בינתיים, החל מ-1804 לכירורג האישי של הקיסר נפוליאון וליווה את הצבא במסעותיו. דופיטרן הסתכסך לבסוף איתו, סירב להתחתן עם בתו ונשא כעבור 3 חדשים אישה אחרת: ז'נבייב אזקני לאמבר דה סנט אוליב, 17 שנים צעירה ממנו.
בשנת 1812 הגיע דופיטרן לתפקיד המיוחל של פרופסור לרפואה ניתוחית (כירורגיה) במקום רפאל ביינווני סבטייה, וב-9 בספטמבר 1815 התמנה לכירורג ראשי של בית החולים אוטל דייה, תפקיד שבו כיהן למעלה מעשרים שנה. בתקופתו בית החולים "אוטל דייה" קנה לעצמו מעמד מוביל בין בתי החולים באירופה.
בשנת 1816 הוענק לו תואר האצולה "ברון". דופיטרן היה לכירורג החצר המלכותית בימי המלכים שארל העשירי ולואי פיליפ.
בשנת 1825 נבחר כחבר באקדמיה למדעים במסגרת המכון של צרפת.
בשנת 1833 נפגע דופיטרן מאירוע מוחי. בשנת 1834 אחרי עבודה בלתי פוסקת, לקח סוף סוף חופשה מבית החולים, וערך טיול באיטליה. בשובו חידש את פעילותו הרפואית, אך מצב בריאותו הידרדר.
כעבור שנתיים הוא נפטר בפריז, בגיל 58, כתוצאה מאבסצס באדר. לפני מותו סירב לניתוח.
דופיטרן הובא לקבורה בבית הקברות פר לשז בגוש 38.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

ב-21 במרץ 1810 התחתן דופיטרן עם ז'נבייב אז'ני לאמבר דה סנט אוליב (ילידת 1794). ב-16 באוגוסט 1811 נולדה להם בת יחידה, אדלין. לפחות משנת 1826 בני הזוג נפרדו. אדלין נשארה אצל אביה והייתה למרכז דאגותיו. ב-1832 היא נישאה לרוזן לואי דה בומון, ובהמשך ילדה שלושה ילדים.
עד מותו סירב דופיטרן להתפייס עם אשתו.
מורשתו המקצועית

דופיטרן שילב בפעילותו הענפה ביקורים במחלקה בוקר וערב, ניתוחים רבים, הוראה לסטודנטים ומעקב רפואי של מטופלים רבים בקליניקה הפרטית שלו. תואר כמורה מזהיר, מאבחן מבריק וכירורג בחסד.
היה תובעני מאוד ובקורתי כלפי תלמידיו ועמיתיו. עורר בקורות רבות, ויש שכינו אותו בכינויים לא מחמיאים. כך ז'אק ליפרנק קרא לו "השודד מאוטל דייה" ופייר-פרנסואה פרסי טען שהיה "ראשון בין כירורגים ואחרון בין בני אדם".
הכירורג ז'וף-פרנסואה מלגן העיר על דופיטרן:"אי אפשר לבקש את התהילה כשאתה רודף רק את הפרסום".
דופיטרן טיפל במגוון רחב של מקרים - מנפגעי חבלות ועד למחלות מערכת העיכול ומחלות גינקולוגיות. הוא ביצע ושכלל כמעט את כל הניתוחים שהיו ידועים בתקופתו, המציא גם שיטות ניתוח חדשות, ביניהן צילוק המעי באמצעות בקעים חנוקים. בשנת 1812 ביצע כריתה של חלק מהלסת התחתונה במקרה של סרטן של החניכיים.המטופל שרד 21 שנה אחרי הניתוח.
דופיטרן פיתח טכניקה כירורגית לטיפול בסרטן צוואר הרחם. חבים לו גם סיווג חדש של הכוויות - לשש דרגאות חומרה (1832) ותיאור ברור של הפתולוגיה של הנקע המולד של מפרק הירך.(1826)
הוא היה בין הראשונים שביצע בהצלחה ניקוז של אבסצס מוחי באמצעות טרפנציה והשתמש בשיטתו זו גם בטיפול בפרכוסים אפילפטיים. הוא נודע גם כמי שטיפל בנפוליאון ב-טחורים.
ספרו החשוב ביותר היה "ספר הלימוד המקיף על הסטומה הרפואית" שבו יישם את העקרונות שנוסחו על ידי ג'ון האנטר.
דופיטרן כתב בתחומו מאמרים ללקסיקון לרפואה ופרסם מאמרים מדעיים על ניתוחי
סטומה רפואית במעיים (1828), ליגטורות של העורק התת-בריחי (1819)
, על שבר עצם הפיבולה, על טיפול במפרצת עורקית על ידי לחץ, טיפול כירורגי בפיתול הצוואר (1822) באמצעות חתך בגיד השריר הסובב ראש הקצר (sterno-mastoid tenotomy).
,
הוא תיאר ראשון את כוויצת היד הנושאת את שמו וביצע בשנת 1831 ניתוח ראשון של הפרעה זו. פרסם על כך מאמר בעיתון הרפואי "לאנסט" בשנת 1834.
ספרו החשוב ביותר היה "ספר הלימוד המקיף על הסטומה הרפואית" שבו יישם את העקרונות שנוסחו על ידי ג'ון האנטר.
מעבודתו צבר דופיטרן רכוש ניכר, ששוויו הוערך ב-1830 ל-3 מיליון פרנק. שליש מזה הוא תרם למלך שארל העשירי שהוגלה. סכום בשווי 200,000 פרנק תרם לפקולטה לרפואה והוא שימש להקמת קתדרה לאנטומיה פתולוגית ולייסוד מוזיאון אנטומי על שמו בידי מתייה אורפילה. כמו כן הקים קרן לסיוע לרופאים במצוקה.
תלמידיו הנאמנים היו אדולף מרקס (1865-1797) שירש את כליו ואת ספריו, ופאיאר (1855-1802)
חייו הפרטיים

דופיטרן היה נשוי
מונחים רפואיים הנושאים את שמו

מורסת דופיטרן -מורסה של האגן הקטן, על הקיר הצדדי, בגומץ הכסל הימני (fossa iliaca dextra), עם עירוב של הרצועה הרחבה של הרחם ורצועת המפשעה והמתפתח כסיבוך של פרמטריטיס
"פלגמון דופיטרן" ("מחלת דופיטרן") (1833) - פלגמון נרחב בחלק הקדמי של הצוואר. המונח אינו שוב בשימוש בימינו.
כוויצת דופיטרן - כוויצת כף היד. -דלקת של אלל כף היד עם כוויצת הגידים הכופפים של האצבעות, בעיקר האצבעות IV ו-V. עם זאת יש לציין שהמחלה מוזכרת לראשונה על ידי הרופא השווייצרי מבזל פליקס פלאטר (1614-1536). הכוויצה נגרמת על ידי הפרעה המתאפיינת בהתרבות סיבית שפירה ומתקדמת. פרט לכוויצה עצמה ניתן למצוא קשריות רגישות בכף היד ולידו "מיתרים" הניתנים למישוש. בגלל צורתה, "היד ע"ש דופיטרן" מכונה גם "יד של ברכה אפיפיורית"
השבר ע"ש דופיטרן - שבר דו-פטישוני של הרגל או שבר הצדדת הקרסול. ההגדרה ידעה שינויים אצל מחברים שונים.
בדרך כלל מדובר בשבר בבסיס הפטישון הפנימי, וכן בפטישון החיצוני, כ-5–6 ס"ם מעל השוליים התחתונים שלו, שבו התנגודת היא הקטנה ביותר.
ציטוטים

עשיתי טעויות, אבל פחות מכירורגים אחרים
.
פרסים ואותות הוקרה

1816 - המלך לואי השמונה עשר העניק לו את התואר ברון.
אות לגיון הכבוד של צרפת בדרגת קצין
1825 - חבר באקדמיה הלאומית לרפואה וחבר ה"המכון של צרפת"
הנצחה

מוזיאון לאנטומיה על שם דופיטרן
1851 - רחוב ברובע 6 בפריז קיבל את שמו
1896 - פסלו עשוי ברונזה הועלה בעיירת הולדתו, מול המלון "אוטל דה טרואז' אנז'" (שלושל המלאכים) שאיכסן בזמנו את משרדי הדואר המקומי. בשנת 1942 תחת הכיבוש הנאצי הפסל נגנב. בשנת 1977 הוקם במקום פסל חדש.
בית החולים האוניברסיטאי של לומוז' (סנט אלקסיס לשעבר) קיבל את שמו של דופיטרן - C.H.U. Dupuytren)
דופיטרן במדיה האמנותית

דמות הכירורג דפלן בסיפור הקצר של בלזק "המיסה של האתאיסט" מבוססת על אישיותו של דופיטרן
הצלחתו של דופיטרן בניקוז מורסה מוחית מוזכרת ברומן "מאדאם בובארי" מאת פלובר
קיים אזכור שלו גם ברומן "עלובי החיים" מאת ויקטור הוגו:"דופיטרן ורקמייה נכנסו לריב באמפיתיאטרון של בית הספר לרפואה, ואיימו זה בזה באגרוף בנושא אלהותו של ישו"
בספרה החמישי של סדרת "נוכרייה" (Outlander) של דיאנה גבלדון" "The Fiery Cross" (צלב האש) קלייר מאזנת את הידע העתידי שלה עם רישומים רפואיים מאז לידתו של הברון דיפיטרן.
ספרים ופרסומים אחרים

חלק גדול מתרומותיו לכירורגיה ולרפואה ומהרצאותיו ושיעוריו פורסמו על ידי תלמידיו.
Propositions sur quelques points d'anatomie, de physiologie, et d'anatomie pathologique, -thèse de médecine de Paris n° 379-, Migneret (Paris), 1803, הטקסט המלא של עבודת הדוקטורט ברפואה, 1803.(בצרפתית)
"הצעות בכמה נושאים של אנטומיה, פיזיולוגיה ואנטומיה פתולוגית"
Note de quelques travaux exécutés par M. le baron Dupuytren, Impr. Rignoux (Paris),הטקסט המלא.
"תזכיר על כמה מחקרים של האדון ברון דה דופיטרן" (בצרפתית)
Abcés developpé dans le petit bassin (אבסצס שהתפתח האגן הקטן)
Revue médicale française et étrangère, Paris, 1829; 1: 367—368
De la rétraction des doigts par suite d’une affection de l’aponévrose palmaire, opération chirurgicale qui convient dans ce cas.
Journal universel et hebdomadaire de médecine et de chirurgie pratiques et des institutions médicales, Paris, 1831, 2nd series; 5: 352—365
1834-1832 Leçons orales de clinique chirurgicale-שיעורים לכירורגיה קלינית - ב-4 כרכים
כללו דו"חות שהקיפו את כל יום העבודה של המנתח - לרבות תאורי המקרים, עם אנמנזה, נתונים אנטומיים-פתולוגיים, אבחנה מבדלת, הטיפול, המהלך אחרי הניתוח ובמקרים של מוות - ממצאי הנתיחה שלאחר המוות.
« Des anus contre nature — Nouvelle méthode pour les traiter », dans Leçons orales de clinique chirurgicale faites à l'hôtel-Dieu de Paris, vol.4, 1839 (בצרפתית)
(הסטומה הרפואית - שיטה חדשה לטיפול ב"שיעורים לקליניקה כירורגית בבית החולים "אוטל דייה" בפריז)
Mémoire sur une manière nouvelle de pratiquer l'opération de la pierre, J.-B. Baillière (Paris), 1836, הטקסט המלא.
(תזכיר על שיטה חדשה לניתוח האבנים בדרכי השתן) (בצרפתית)
On the injuries and diseases of bones, 1847
(על החבלות והמחלות של העצמות) (באנגלית)
Lesions of the vascular system, diseases of the rectum, and other surgical complaints, 1854
(הפרעות של מערכת כלי הדם, מחלות החלחולת ובעיות כירורגיות אחרות) (באנגלית)
לקריאה נוספת

1841 Jean Cruveilhier Vie de Dupuytren,. Bechet Jeune et Labé, Paris
Léon Delhoume, Dupuytren, dans Bulletin de la société archéologique et historique du Limousin, t. 76, 1935-1936, p. 1-454.
Paul Wylock The Life and Times of Guillaume Dupuytren, 1777-1835 ,VUB Press 2017
הערות שוליים

↑  J.Fresquet
↑  פקולטה לרפואה, המשתייכת בימינו לאוניברסיטת דקארט בפריז
↑  קורות חיי דופיטרן ב"ביוגרפיות של רופאים" שבאתר הצרפתי medarus
↑  José Fresquet 2006
↑  ביוגרפיות באתר biusante של אוניברסיטת דקארט בפריז
↑  .David L.Rogers Extract of the report of a Committee upon the Subject of Osteo-Sarcoma of the Lower Jaw - The American Journal of the Medical Sciences vol 5-6 p.566
↑  Samuel Cooper A Dictionary of Practical Surgery ed. 7, Harper & brothers,New York 1845 ע' 53
↑  Rajesh Bardale, עמ' 262
↑  Alfred Velpeau New Elements of Operative Surgery, Duff Green, Washington 1835 p.113
↑  Anéurisme à l’artère poplitée par la compression. Bull. Fac. Méd. Paris, 6, 242, 1818
↑  Ashwani Rajput, Michael Gauderer in Karen Karmel-Ross (ed)Torticollis:Differential Diagnosis Assessment and Treatment, Surgical Management and Bracing Haworth PressLondon, New York 1997 p.70
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332352905171  PLWABN: 9811249420905606  BIBSYS: 1102524  BnF: cb12462855b (data)  CiNii: DA14136791  GND: 116254270  ICCU: RAVV071406  ISNI: 0000 0001 0779 5553  LCCN: n84183171  Léonore: 129582  MGP: 150614  NKC: nlk20000084813  NLG: 250953  NTA: 072600667  RERO: 02-A003199376  SELIBR: 339682  SNAC: w6q53p82  SUDOC: 030602629  VcBA: 495/108077  VIAF: 34555314   WorldCat (עם VIAF): 34555314 
הכפר פייר בופייר:הכנסייה
החצר של מכללת לה מארש בפריז, שבלמד דופיטרן חלק משנות התיכון
מנהלת אוניברסיטת לימוז' עם הקפלה של בית הספר לרפואה הישן, שבו למד דופיטרן בתחילת דרכו המקצועית בגיל 16
הכניסה לבניין בית הספר לרפואה הישן בפריז, בימינו בניין אוניברסיטת פריז 5 ע"ש רנה דקארט
מתחם הטיפולים של בית החולים "שאריטה", כפי שנראה ב-1639, תחריט מאת אברהם בוס
בית החולים "אוטל דייה" שבו עבד דופיטרן בשנים 1803–1835
דופיטרן מנתח ירוד - ציור מאת אמן לא ידוע
מייקל גרגר

| --- | --- |

 לידה:  1972  (בן 52 בערך) מיאמי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 ידוע בשל:  קידום מדעי התזונה הצמחית
 השכלה:  מדעי החקלאות והחיים באוניברסיטת קורנל, רפואה באוניברסיטת טאפטס
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקצוע:  רופא
 תואר:  דוקטור לרפואה
 drgreger.org
 
מייקל גְרֶגֵר (Michael Herschel Greger, נולד ב-25 באוקטובר 1972), הוא רופא, סופר ומרצה יהודי אמריקאי. הוא ידוע כפעיל בתחום הטבעונות, ומנהל אתר אינטרנט פופולרי להפצת מידע מדעי עדכני על תזונה צמחית. בנוסף על עבודתו באתר, הוא נושא הרצאות שנתיות לסיכום המחקר המדעי באותה שנה, וכתב מספר ספרים בנושא הקשר שבין תזונה ותחלואה.
חייו

מייקל גרגר נולד למשפחה יהודית אמריקאית. אחד הדברים שדחפו אותו ללמוד רפואה היה אירוע בילדותו, בו סבתו חולת הלב גססה ונשלחה למות בבית, מכיוון שלא היו כלים לטיפול בה. במקום זאת המשפחה שלחה אותה אל ד"ר נתן פירטיקין (מחלוצי הטיפול בעזרת תזונה) בעקבות כתבה אודותיו בתוכנית "60 דקות"; הוא טיפל בסבתא החולה בעזרת תזונה, והיא נרפאה, דבר שהוגדר כבלתי אפשרי בזמנו. המקרה מופיע בביוגרפיה של פירטיקין. האירוע השפיע עמוקות על גרגר והוא החליט ללמוד רפואה.
גרגר הוא בעל תואר דוקטור לרפואה (M.D) מאוניברסיטת טאפטס עם התמחות כתזונאי קליני. בספרו "איך לא למות" כתב גרגר כי התקבל ל-19 בתי ספר לרפואה ובחר דווקא בטאפטס, בגלל תוכנית ההכשרה התזונתית שלהם (קורס אחד בן 21 שעות). הוא גם בוגר אוניברסיטת קורנל לחקלאות.
מנעוריו נבטה בו ההבנה שרפואה ותזונה הולכים יד ביד, ואף על פי שנתקל במהלך חייו במתנגדים רבים לשיטתו, דעתו רק התחזקה. הוא אף מספר שבראיון הקבלה לבית הספר לרפואה, הרופא שראיין אותו הביע דעה נחרצת נגד הרעיון שתזונה מחוללת מחלות או לחלופין עשויה להיות שיטת טיפול בהן. אחרי שסיים את לימודי הרפואה הוא טען שידן של חברות התרופות על העליונה, ושרוב הרופאים מעדיפים לרשום תרופות או לבצע ניתוחים, לדבריו "טיפולי אינסטלציה", במקום לטפל בשורש הבעיה הנובעת מאורח חיים לקוי. גרגר טען שקיים בסיס מוצק ומוכח לכך שתזונה ואורח החיים מועילים לטיפול במחלות, ושהמידע איננו נגיש לציבור ואף רופאים מתעלמים ממנו. בעקבות זאת החליט על הקמת אתר אינטרנט ומתן הרצאות מדעיות בנושא רפואה ותזונה כדי להנגיש את המידע לציבור הרחב.
קריירה

גרגר הוא רופא, מתמחה בתזונה קלינית. הוא מרצה בהרצאות מקומיות, באוניברסיטאות לפני תלמידים, בבתי ספר לרפואה לפני סגל המורים ובכנסים, ביניהם הכנס לעניינים עולמיים, המכונים הלאומיים לבריאות, והפסגה הבינלאומית לשפעת העופות; לדבריו קיים למעלה מאלף הרצאות ברחבי העולם.
בכל שנה מפרסם גרגר דיסק שמע שבו הוא מרכז את הרצאותיו ואת סיכומי המאמרים אותם הוא קורא, הדיסק נקרא "Latest in Clinical Nutrition" (בתרגום חופשי - ידיעות אחרונות בנושא תזונה קלינית); עד כה הוציא כ-40 תקליטורים.
הוא העיד בפני הקונגרס האמריקאי והתארח במספר תוכניות טלוויזיה כגון התוכנית של ד"ר אוז, הקולבר ריפור ועוד. כמו כן העיד במשפט התביעה, שלא צלח, כנגד אופרה וינפרי שנתבעה על ידי קבוצת משווקי בקר על כך שאמרה שהבקר גורם למחלת הפרה המשוגעת; גרגר העיד כעד מומחה מטעם ההגנה על הנושא שבין חקלאות-בקר לבין תחלואה והתפשטות המחלה.
גרגר הוא אחד מהמייסדים של האקדמיה האמריקאית לרפואת אורח חיים, והוא יושב בוועד של מגזין נייקד פוד, וכותב מאמרים למגזין בנושאי תזונה מבוססת צמחים.
ספרים

גרגר כתב מספר ספרים בנושא תזונה ותחלואה, בהם:
Heart Failure: Diary of a Third Year Medical Student, אותו כתב כסטודנט שנה שלישית לרפואה, הספר פורסם ב-1999.
Carbophobia: The Scary Truth about America's Low-Carb Craze - הספר עסק בדיאטות דלות בפחמימות שהיו נפוצות באותה התקופה; הספר מעביר ביקורת קשה עליהן ומסביר את הסכנות הטמונות בהן. הספר פורסם בינואר 2005.
Bird Flu: A Virus of Our Own Hatching - הספר עסק בקשר בין שפעת העופות לדרך גידול העופות ולמעשה ביקר את החקלאות התעשייתית, הספר פורסם ב-2006.
How Not to Die - פורסם ב-2015 ותורגם לעברית בהוצאת פוקוס תחת השם "איך לא למות". הספר הפך לרב-מכר בשבוע ההוצאה שלו, והוא הנמכר ביותר מבין ספריו. הספר סוקר את המידע המחקרי שנאסף במשך השנים העוסק בקשר בין תחלואה לתזונה.
The How not to Die Cookbook - פורסם ב-2017, ספר מתכונים המבוסס על עקרונות התזונה המיטבית לשיטתו המופיעים ב-How not to Die.
How Not to Diet - פורסם ב-2020, לא תורגם עדין לעברית. הספר עוסק בפירוק מיתוסים של דיאטות מודרניות, דיאטות מיצים וסוגי הונאה אחרים.
The How Not To Diet Cookbook - פורסם ב-2021, לא פורסם עדין בעברית. ספר מתכונים המבוסס על מידע ישים משני ספריו הקודמים.
אתר האינטרנט

בשנת 2011 הקים גרגר אתר אינטרנט שלא למטרות רווח בשם NutrtionFacts.org, שמשמעות שמו היא "עובדות תזונתיות" (nutrition facts). האתר הוקם במטרה להנגיש את המחקרים העוסקים בנושא תזונה, ולהעלות את המודעות לאורח חיים בריא. באתר סוקר גרגר (בעזרת עשרה עוזרים) את כל המחקרים החדשים בנושא תזונה, והוא מעלה כמעט בכל יום סרטון קצר או מאמר על נושא מחקרי כלשהו. בסרטונים הוא מתאר בתמצית את נקודות העניין במחקרים, ומקשר אותם למחקרים קודמים בנושאים קרובים.
המשפט המוכר שלו שבו הוא פותח את הרצאותיו השנתיות הוא "בכל שנה אני סוקר את המאמרים והמחקרים שהתפרסמו באותה השנה בכתבי העת באנגלית העוסקים בתזונה, כדי שאתם לא תצטרכו לעשות זאת".
ביקורת

גרגר ספג ביקורת מצד מצדדי תזונה מהחי, על כך שהוא מציג לדעתם באופן מוגזם את היתרונות הרפואיים המתקבלים מתזונה טבעונית, ומלקט באופן מוטה את המחקרים שתומכים בתזונה צמחית ולא בתזונה מהחי.
הערות שוליים

↑  האתר Nutrition Facts של ד"ר גרגר
↑  תזונה קלינית היא ענף במדעים ורפואה עוסק בשינוי תזונתי לריפוי וטיפול במחלות שונות והקשר בין תזונה לתחלואה
↑  American College of Lifestyle Medicine
↑  האתר NutritionFacts של גרגר
↑  Every year I read through every issue of english lunguage nutrition journal in the world so you don't have to
↑  בלוג ביקורת על עבודתו של ד"ר גרגר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433603805171  PLWABN: 9810648218505606  BIBSYS: 7019080  BNE: XX5616290  BnF: cb17163762r (data)  CANTIC: a16314736  CiNii: DA19035882  GND: 1120029090  ISNI: 0000 0000 3815 0806  LCCN: n2004018587  LNB: 000301036  MusicBrainz: 6f74b5d2-61d1-499d-b860-2fef862a9b59  NDL: 001271976  NKC: xx0216865  NLK: KAC201710320  NSK: 000682034  NTA: 30586498X  RERO: 02-A026895088  SUDOC: 19782515X  VIAF: 34147965701884081050   WorldCat (עם VIAF): 34147965701884081050
מקס פון פטנקופר

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1818 ממלכת בוואריה ליכטנהיים (אנ'), ממלכת בוואריה
 התאבד:  10 בפברואר 1901 (בגיל 82) הקיסרות הגרמנית מינכן, ממלכת בוואריה, גרמניה
 ענף מדעי:  כימיה, רפואה
 מקום מגורים:  ממלכת בוואריה
 מקום קבורה:  בית הקברות הדרומי העתיק במינכן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן  Wilhelmsgymnasium 
 מוסדות:  אוניברסיטת מינכן 
 תלמידי דוקטורט:  Alexander Crever Abbott, Panteleimon Osipovich Smolensky 
 פרסים והוקרה:  אזרח כבוד של מינכן  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1859)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תרומות עיקריות
 אחד מאבות האפידמיולוגיה וההיגיינה המודרנית
 
מקס יוזף פון פטנקופר (בגרמנית: Max Joseph von Pettenkofer;‏ 3 בדצמבר 1818 – 10 בפברואר 1901) היה כימאי גרמני הנחשב לאחד מאבות האפידמיולוגיה. פון פטנקופר ידוע גם בזכות מחקריו בתחום ההיגיינה.
חייו

מקס פון פטנקופר היה ילדם החמישי של ברברה הרמן ויוהאן בפטיסט פטנקופר. הוא נולד בליכטנהיים (Lichtenheim) שבבוואריה. אביו היה בן למשפחה עשירה של סוחרי יין מהעיר הסמוכה ברכינג (Berching) שאיבדה את הונה. בצעירותו זכה מקס פון פטנקופר לתמיכתו של דודו העשיר פרנץ פטנקופר שהיה המנתח והרוקח הראשי של חצר המלוכה בבוואריה. מקס הפך לעוזרו של הדוד וכך הוא למד ממנו את רזי המקצוע. ב-1841 הוא החל ללמוד באוניברסיטת מינכן, שם הוא השלים לימודי רוקחות ורפואה כעבור שנתיים.
בצעירותו ניסה פון פטנקופר את כוחו במשחק בתיאטרון, ולאחר השלמת לימודיו הוא כתב שירה, אך את מרבית הקריירה שלו הוא בילה כמדען, תחילה ככימאי במטבעה של מינכן, ואחר כך כפרופסור באוניברסיטת מינכן. לזכותו של מקס פון פטנקופר רשומים כמה פיתוחים כימיים, וההבנות שלו בתחום ההיגיינה משמשות עד היום.
בסוף המאה ה-19 הייתה לפון פטנקופר יריבות עזה עם רוברט קוך בנושא הבנת הגורמים למחלות. מבחינה ציבורית נחל פון פטנקופר הפסד צורב לאחר שעצותיו בענייני היגיינה לשלטונות המבורג לא מנעו התפרצות מגפת כולרה בעיר. בעקבות המגפה ירדה קרנו כמומחה להיגיינה. מקס פון פטנקופר התאבד בשנת 1901 ביריית אקדח בעקבות דיכאון.
קריירה מדעית

בקריירה המדעית שלו עסק פון פטנקופר בכימיה ובכימיה רפואית. מבין מחקריו הכימיים ידועה במיוחד עבודתו בשיפור תהליך ההטבעה של מטבעות זהב. כמו כן הוא פיתח שיטה למדידות כמותיות של פחמן דו-חמצני. מחקר מפורסם אחר שלו, בתחום הכימיה הרפואית, עסק בפיתוח תגובה כימית לזיהוי חומצות מרה.
במסגרת מחקריו אודות היגיינה הבין פון פטנקופר את הצורך באוורור של בתי חולים ובתי מגורים ואת הצורך בסילוק שפכים. השפעתו בנושאים אלו ברחבי גרמניה, ובמינכן בפרט, הייתה עצומה. את רעיונותיו השונים הוא קידם גם מבחינה עסקית.
היריבות עם קוך

פון פטנקופר התנגד לגישה לפיה חיידקים מהווים גורם ישיר למחלות. הוא האמין שחיידקים עלולים להפוך למיאזמה בתנאים מסוימים, אך לפי שיטתו החיידקים כשלעצמם אינם יכולים לגרום למחלה. פון פטנקופר יעץ לשלטונות המבורג לא לסנן את מי השתייה ועצתו התקבלה. ב-1892 תקפה מגפת כולרה את העיר, ופון פטנקופר ספג ביקורת פומבית.
על מנת לשקם את מעמדו החליט פון פטנקופר לבלוע מים מזוהמים בחיידקי ויבריו כולרה. את החיידקים סיפק לו רוברט קוך, יריבו המושבע וחסיד התאוריה שטענה כי מחלות נגרמות על ידי מיקרואורגניזמים. לפני בליעת החיידקים שתה פון פטנקופר תמיסת סודה לשתייה על מנת לנטרל את חומציות הקיבה. בעקבות ההדגמה פיתח פון פטנקופר תסמינים קלים של כולרה, אך הבריא תוך כמה ימים. לא ברור עד היום כיצד הוא הצליח להתגבר בקלות על המחלה הקשה. קיימות מספר השערות:
הכעס והעצבנות גרמו ליצירת כמות גדולה של חומצה גסטרית בקיבתו, כמות שהיה בה די כדי להשמיד את מרבית החיידקים.
גופו פיתח חיסון לכולרה עקב חשיפה קודמת לחיידק.
עוזרו של קוך, שהחליט לחוס על חייו, שלח לו מנה מדוללת של תרבית חיידקי ויבריו כולרה לצורך ההדגמה.
למרות ההדגמה, לא השתפר מעמדו הציבורי של פון פטנקופר, והשלטונות החלו לשמוע לעצותיו של קוך. בשנים שלאחר מכן שקע פון פטנקופר בדיכאון, ובסופו של דבר שם קץ לחייו כעבור תשע שנים.
לקריאה נוספת

Pernot C.E.E., Bronswijk J.E.M.H. van, "Max Josef von Pettenkofer (1818–1901)", Gerontechnology 2004; 3(1):55-56
הערות שוליים

↑  חומצות מרה ידועות גם כמלחי מרה; אלו חומצות שנמצאות בעיקר בכיס המרה.
↑  Alfredo Morabia, Epidemiologic Interactions, Complexity, and the Lonesome Death of Max von Pettenkofer, American Journal of Epidemiology 2007 166(11):1233-1238; doi:10.1093/aje/kwm279
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273298505171  PLWABN: 9810684531805606  BIBSYS: 2036360  BNE: XX1397014  BnF: cb150995844 (data)  CiNii: DA01075763  GND: 118593404  ISNI: 0000 0001 1047 6609  LCCN: n2008046889  NDL: 01091619  NKC: nlk20000085393  NLG: 257779  NTA: 074287923  RERO: 02-A018119770  SELIBR: 295544  SNAC: w6dj8j89  SUDOC: 119075342  ULAN: 500323970  VcBA: 495/157063  VIAF: 27359985   WorldCat (עם VIAF): 27359985
איידן גלאגר

| --- | --- |

גלאגר, 2018
 לידה:  18 בספטמבר 2003 (בן 21) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 https://aidanrgallagher.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
איידן גלאגר (באנגלית: Aidan Gallagher; נולד ב-18 בספטמבר 2003) הוא שחקן וזמר אמריקאי-יהודי. נודע בזכות תפקידו בסדרה "ניקי, ריקי, דיקי ודון" בתור ניקי הרפר, ובסדרת גיבורי-העל "אקדמיית המטרייה" בתור מספר 5.
קורות חיים

גלאגר נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, לאב נוצרי-מורמוני ולאם יהודייה. הוא בן יחיד.
קריירה > משחק

ב-2013 גלאגר הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרק אחד בסדרה הקומית "משפחה מודרנית" ברשת ABC.
הוא שיחק בשני סרטים קצרים – "You & Me" ו"Jacked Up".
בשנים 2018–2014 שיחק בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "ניקי, ריקי, דיקי ודון" בערוץ ניקלודיאון, בתור ניקולאס "ניקי" הרפר, האח הקטן מבין הרביעייה. היה מועמד לכוכב הטלוויזיה החביב בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון לשנת 2016 ולשנת 2017.
בשנת 2017, גלאגר לוהק לתפקיד מספר חמש (הילד) בסדרת גיבורי-העל "אקדמיית המטרייה", המשודרת החל מפברואר 2019 בנטפליקס.
קריירה > מוזיקה

בנוסף לקריירה שלו בטלוויזיה, גלאגר עוסק גם במוזיקה. ב-31 בדצמבר 2018, הוציא את שירו הראשון "Blue Neon", שזכה עד היום למעל 700,000 צפיות ביוטיוב, ולמעל 1,600,000 השמעות בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
ב-5 במאי 2019, הוציא יחד עם טריניטי רוז את שירו השני "Miss You", שזכה עד היום למעל 230,000 צפיות ביוטיוב, ולמעל 680,000 השמעות בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
ב-9 במאי 2019, הוציא את שירו השלישי "Time", שזכה עד היום למעל 150,000 צפיות ביוטיוב, ולמעל 230,000 השמעות בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
ב-28 ביוני 2019, הוציא את שירו הרביעי "For You", שזכה עד היום למעל 170,000 צפיות ביוטיוב, ולמעל 390,000 השמעות בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
ב-30 בינואר 2020, הוציא את שירו החמישי "I Love You", שזכה עד היום למעל 35,000 צפיות ביוטיוב, ולמעל 34,000 השמעות בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
חיים אישיים

גלאגר הוא אקטיביסט סביבתי, והוא שימש כיועץ נוער במספר ארגונים, ביניהם Waterkeeper Alliance (אנ'), WildAid (אנ') ו-Oceanic Conservation Society (אנ').
הוא מונה לשגריר של רצון טוב בצפון אמריקה מטעם התוכנית הסביבתית של האו"ם שקיבל ב-2018 כאשר היה בן 14, והיה לצעיר ביותר שמונה לתפקיד זה.
גלאגר הוא טבעוני.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2018: Blue Neon
2019: Miss You
2019: Time
2019: For You
2020: I Love You
2020: 4th of July
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | משפחה מודרנית | אלק | פרק: "The Wow Factor"; ללא קרדיט |
| 2014–2018 | ניקי, ריקי, דיקי ודון | ניקי | תפקיד ראשי (4 עונות); 82 פרקים |
| 2019–הווה | אקדמיית המטרייה | מספר חמש / הילד | תפקיד ראשי (4 עונות); 36 פרקים |
פילמוגרפיה > פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | סדרה | זכייה | הערת שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרס האמן/ית הצעיר/ה | אנסמבל צעיר מצטיין בסדרת טלוויזיה | ניקי, ריקי, דיקי ודון (ביחד עם קייסי סימפסון, ליזי גרין ומייס קורונל) | מועמדות |  |
| 2016 | טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכב הטלוויזיה חביב הקהל | ניקי, ריקי, דיקי ודון | מועמדות |  |
| 2017 | טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכב הטלוויזיה חביב הקהל | ניקי, ריקי, דיקי ודון | מועמדות |  |