stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'יקו אופואדו
קריירת מועדונים

אופואדו התחיל את הקריירה שלו באנוגו ריינג'רס. בעונת 2011/2012 הצטרף לקבוצה הבוגרת וכבש 11 שערים.
בקיץ 2012 אופואדו חתם ב1461 טרבזון מהליגה הטורקית הראשונה. ב-16 בספטמבר 2012 אופואדו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד ארג'ייספור. ב-23 בספטמבר 2012 אופואדו הבקיע צמד בניצחון 1–2 נגד אדנאספור.
בקיץ 2013 חתם בקרשיאקה.
בהמשך, אופואדו שיחק בסמסונספור ואסקישהירספור, בהן שיחק שנתיים בכל קבוצה.
ב-17 ביולי 2018 עזב את טורקיה אחרי 6 עונות וחתם במכבי תל אביב מליגת העל.
את שער הבכורה שלו במועדון כבש בניצחון קבוצתו 4–1 על הפועל רעננה.
ב-24 בפברואר 2020, במהלך הדרבי התל אביבי, בו ניצחה מכבי תל אביב את הפועל תל אביב 3–0 (אחרי שער ובישול של אופאדו), קרע אופאדו את שריר הירך הארבע ראשי וסיים את העונה. מכבי תל אביב לא האריכה את חוזהו. בחודש נובמבר סיכם השחקן עקרונית עם קבוצת מ.ס אשדוד. הוא הגיע לבדיקות רפואיות במועדון וחתם על חוזה בכפוף למעבר הבדיקות. יום למחרת עזב במפתיע את הארץ.
ב-21 בינואר 2021 חתם בסגאן טוסו היפנית. ב-25 בפברואר 2022 שוחרר מהקבוצה. ב-1 במאי חתם באדוריישן מהליגה הלאומית הניגרית.
תארים

אליפות: 2018/2019, 2019/2020
גביע הטוטו: 2018/2019
הערות שוליים

↑  רז אמיר, ‏רשמית: צ'יקו אופואדו חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 17 ביולי 2018
↑  יניב טוכמן‏, יממה לאחר שחתם: צ'יקו אופואדו הודיע למ.ס אשדוד שהוא עוזב, באתר וואלה, 11 בנובמבר 2020
↑  העברות בעולם, 21.1: אופואדו חתם ביפן, מיליק יושאל למארסיי, באתר וואלה, 21 בינואר 2021
↑  Chico Ofoedu, Transfermarkt
צדארוזאורוס

| צדארוזאורוס |
| --- | --- |
איור של צדארוזאורוס  השוואה לאדם של צדארוזאורוס
תקופה
קרטיקון תחתון, 126 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: ברכיוזאוריים
סוג:: צדארוזאורוס
מין:: Cedarosaurus weiskopfae
שם מדעי
 Cedarosaurus

צדארוזאורוס (שם מדעי: Cedarosaurus) הוא סוג של דינוזאור ארוך צוואר ממשפחת הברכיוזאוריים אשר חי בקרטיקון התחתון לפני 126 מיליון שנה. הוא קרוי על שם האזור בו נמצא - תצורת הר סידר (Cedar Mountain Formation) שביוטה, ארצות הברית, בהם נמצא ב-1999 בידי החוקרים טידוול, קרפנטר וברוקס (Tidwell, Carpenter and Brooks) - הדינוזאור הראשון שהם תיארו. מספר מדענים טוענים שהיה שייך לקבוצת הטיטאנוזאורים.
זאורופוד זה היה קרובו של הברכיוזאורוס אשר חי בתור היורה והוא הגיע לאורך 20 מטר, לגובה 10 מטרים ולמשקל 40 טון. צווארו הארוך הכיל חוליות רבות ובראשו היה ראש קטן בעל כרבולת ולסתות עדינות אשר שימשו לתלישת עלי עצים. הצוואר היה ארוך בהרבה משאר הגוף. כפי שידוע מזאורופודים אחרים הוא בלע אבני גסטרוליתים שימשו לכתוש את מזונו בקיבה. חלק מהגסטרוליתים שנמצאו היו גדולים מאוד, עד למשקל 7 ק"ג.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים.
צד שמאל של החושך

| --- | --- |

עטיפת המהדורה השנייה של הספר
 מידע כללי
 מאת:  אורסולה לה-גווין
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  Gethen 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  1969
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - הוצאת עם עובד מהדורה שנייה - הוצאת ינשוף
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1978 מהדורה שנייה - 2005
 תרגום:  מהדורה ראשונה - אריה חשביה מהדורה שנייה - עמנואל לוטם
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 229 מהדורה שנייה - 352
 פרסים
 פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1970)  100 ספרי המדע הבדיוני והפנטזיה הטובים ביותר של NPR  פרס נבולה לרומן הטוב ביותר (14 במרץ 1970) 
 סדרה
 ספר קודם:  City of Illusions 
 הספר הבא:  The Word for World Is Forest 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002513608
 
מעבר לעלטה (ראה אור בעברית גם כצד שמאל של החושך; במקור באנגלית: The Left Hand of Darkness) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופרת האמריקאית אורסולה לה-גווין שיצא בשנת 1969. זוכה פרס הוגו ונבולה.
הספר מתאר את העולם "גתן" (Gethen) אשר בו חי גזע תבוני שייחודו בכך שהפרטים בו הם א-מגדריים. ליתר דיוק, כל פרט הוא חסר מין מלבד בזמן קיום המגע המיני עם פרט אחר, אשר מתרחש בתזמונים קבועים, אחת לחודש, אז הוא נוטה לקבל את התפקיד הנקבי או הזכרי. הנטייה אינה עקבית, כלומר בכל מגע מיני עשוי פרט מסוים לתפקד כזכרי או נקבי ואין אפשרות לבחירה רצונית של התפקיד (מלבד בעזרת שימוש בסמים - תופעה שמתייחסים אליה בשלילה בגתן. ישנו גם מספר מסוים של "סוטים" אשר להם יש נטייה גנטית לאחד המינים. מצבם החברתי מזכיר את זה של ההומוסקסואלים).
הספר כתוב כדו"ח מסע של נציג מטעם ארגון המאחד גזעים תבוניים אחרים ביקום, המנסה לשכנע את אותו עולם להצטרף לארגון. בספר בוחנת אורסולה לה-גווין את ההשלכות החברתיות של מצב בו רוב הזמן כל הפרטים הם שווים לחלוטין באמת ובתמים (נרמז כי השוויון המוכר לנו בין זכר לנקבה הוא מלאכותי ואילו האפליה בין זכר לנקבה מובנית במוחותינו) ומתארת את קשייו של אורח שההבחנה בין זכר ונקבה מוטמעת בו להבין ולקבל עולם שכזה.
פרק המבוא

הסופרת הוסיפה הקדמה למהדורה של 1976. בהקדמתה, היא מגדירה את האופי והמטרה של כתיבת המדע בדיוני ומתארת את הכוונה שלה בכתיבת הרומן. היא עומדת על כך שכתיבת המדע הבדיוני היא לא אקסטרפולציה אלא, תיאור של אמת העל שהמחבר חושף בדרך שהיא לעיתים קרובות מורכבת ודו-משמעית. בנוסף, היא מכלילה את המטרה של רומנים באומרה כי רומנים טובים אמורים לשנות את הקורא בדרך שאי אפשר לתאר אחרי שהם סיימו לקרוא את הספר. לאחר מכן היא מתקדמת לטענה רחבה שלפיה הז'אנר הבדיוני כולו הוא מטפורה, ובמיוחד כאשר מדובר בכתיבה על אודות עתיד דמיוני שאותו לא ניתן לתאר בכל דרך אחרת מאשר מונחים מטאפוריים.
פריג'אט

| --- | --- |

 לידה:  1937 דרג'ילינג, הראג' הבריטי 
 פטירה:  1993 (בגיל 56 בערך) קטמנדו, נפאל 
 מדינה:  נפאל 
 שפות היצירה:  נפאלית 
 סוגה:  סיפור קצר, רומן, שירה
 יצירות בולטות:  Shirishko Phool 
 פרסים והוקרה:  מדאן פוראסקר (1965) 
 
בישנו קומארי ווייבה (בנפאלית: विष्णु कुमारी वाइबा;‏ 1937 – 1993), המוכרת בשם העט פריג'אט (בנפאלית: पारिजात), הייתה סופרת ומשוררת נפאלית ממוצא הודי. אחד מהרומנים המוכרים ביותר שכתבה היה הרומן Shirishko Phool (אנ') (מילולית: המימוזה הכחולה), אשר נמצא גם בתוכנית הלימודים בספרות של מספר אוניברסיטאות ומכללות ברחבי העולם, כאשר ביניהם נמצאת אוניברסיטת מרילנד.
ביוגרפיה וקריירה

פריג'אט נולדה ב-1937 בתחנת הגבעה של דרג'ילינג, הודו, מקום הידוע עם גנים של תה דרג'ילינג (אנ'). אמה, אמריט מוקטן, נפטרה כאשר פריג'אט הייתה צעירה מאוד, והיא גדלה אצל סבה וסבתה, ואביה, ד"ר ק.נ. ווייבה, שהיה פסיכולוג.
מקום הולדתה של פריג'אט, דרג'ילינג, היה מרכז מרכזי בשפה, בתרבות ובספרות נפאלית. לאחר שהתעניינה מאוד בספרות מילדותה, היא נועדה למלא תפקיד חשוב ומוערך בחיזוק הספרות הנפאלית.
פריג'אט סיימה חלק מלימודיה בדרג'ילינג, אך עברה מאוחר יותר לקטמנדו ב-1954, כשהייתה בת 17. היא סיימה את לימודיה בבית הספר פדמה קניה וקיבלה את התואר הראשון באמנויות. כשהיא סובלת ממחלות, בגיל 26, גופה שותק, והיא טופלה על ידי אחותה.
ב-1959, פורסם השיר הראשון של פריג'אט על ידי Dharti. היא פרסמה שלושה אוספי שירה: Akansha‏, Parijat Ka Kavita ו-Baisalu Bartaman. הסיפור הקצר הראשון שלה היה מייל נג'אנמייקו צ'ורו. עם זאת, היא ידועה בנפאל בעיקר כסופרת. בסך הכל, היא כתבה עשרה רומנים, וביניהם נמצא הרומן Shirishko Phool (אנ') (מילולית: המימוזה הכחולה). ב-1965 הוענק לה הפרס מדאן פוראסקר (אנ') על כתיבת הרומן. היא קיבלה גם את הפרסים סרוואשריסטה פנדוליפי פוראסקר, גנדאקי בסונהארה פוראסקר, וברידבריט. Shirishko Phool (אנ') היא אחת מהיצירות החשובות ביותר שנכתבו בספרות הנפאלית כולה.
היא החלה את הקריירה הספרותית שלה עם Dharti בזמן שלמדה בקטמנדו. מלבד היותה סופרת מבריקה של רומנים, סיפורים, שירים, ומאמרים, היא הובילה את "תנועת רלפה" ב-1966. היא הייתה מרצה חברה באוניברסיטת טריבהוואן (אנ') והייתה חלק מתנועת הספרות של רלפה. כמו כן, מילאה תפקיד חשוב בהקמתו של תנועת הסופרים הפרוגרסיבית (אנ') ועבדה עבור פורום הנשים של אחיל נפאל, גיוס סיוע לאסירים והוועדה הלאומית לזכויות אדם (אנ').
פריג'אט לא התחתנה והמשיכה לסבול מכאבים פיזיים. בזמן שהיא תרמה לספרות הנפאלית, היא גם ניסתה לתמוך במטרות חברתיות ויזמה ניסיונות כמו גיוס סיוע לאסירים. היא נפטרה ב-1993.
תנועת ההונגריאליזם הבנגלית ופריג'אט

מספר משוררים וציירים בנגליים של תנועת ההונגריאליזם הבנגלית (אנ') שהו בקטמנדו מספר חודשים במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 והצליחו להחליף רוחות בלתי נדבקות זה מזה. Akansha של פריג'אט הוא עדות לרוח זו. המשוררים והציירים ההונגליסטים הבולטים שביקרו לעיתים קרובות את פריג'אט היו מלאי רוי צ'ודורי (אנ'), סובימאל בסאק (אנ'), אניל קרנג'אי (אנ') וסמיר רויכודורה (אנ'). אוסף של מכתבים נפאלים והונגריאלים נערך על ידי סמיר רויכודורה (אנ').
עבודותיה

शिरिषको फूल ShirishKo Phool
महत्ताहिन Mahattahin
परिभाषित आँखाहरु Paribhasit Aankhaharu
बैशको मान्छे Baishko Manche
तोरीबारी, बाटा, र सपनाहरु Toribari, Bata Ra Sapanaharu
अन्तर्मुखी Antarmukhi
उसले रोजेको बाटो Usle Rojeko Bato
पर्खाल भित्र र बाहिर Parkhal Bhitra Ra Bahira
अनिदो पहाड संगै Anido Pahadsangai
बोनी Boni
मैले म्माएको छोरो Maile Najanmayeko Choro
आदिम देश Aadim Desh
सडक र प्रतिभा Sadak Ra Pratibha
साल्गीको बलात्कृत आँसु Salgiko Balatkrit Aashu
बधशाला जाँदा आउँदा Badhsala Jadaa Aunda
आकांक्षा Akanksha
पारिजातका कविता Parijat Ka Kabita
बैशालु वर्तमान Baisalu Bartaman
धूपी, सल्ला र लालीगुराँसको फेदमा Dhupi Salla Ra Laliguransko Fedma
एउटा चित्रमय सुरुवात Auta Chitramaya Shuruwat
अध्ययन र संघर्ष Aadhyayan Ra Sangharsha
הערות שוליים

↑  October 2014 "Nepali Novel – Parijat". {{cite web}}: Check |url= value (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  "PARIJAT - Dictionnaire créatrices". ארכיון מ-2018-09-23. נבדק ב-2020-11-04.
↑  Parijat : Very Creative Female Writer Of Nepal With List Of Books/Creations, ImNepal.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13331792c (data)  GND: 1089263759  ISNI: 0000 0001 1641 8901  LCCN: n85103264  NLG: 80879  SUDOC: 084674180  VIAF: 51836811   WorldCat (עם VIAF): 51836811 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פריג'אט".
פרשת וגנר (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פרידריך ניטשה
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  פילוסופיה
 נושא:  מוזיקולוגיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1888
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת שוקן
 תאריך:  1973
 תרגום:  ישראל אלדד
 סדרה
 ספר קודם:  לגנאלוגיה של המוסר 
 הספר הבא:  שקיעת האלילים 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002018232
 
פרשת וגנר (מגרמנית: Der Fall Wagner) הוא ספר פילוסופיה גרמני מאת פרידריך ניטשה, אשר פורסם לראשונה בשנת 1888. בספר ביקר ניטשה את המוזיקאי ריכרד וגנר והסביר כי בשל התקרבותו של ואגנר לפולקיזם ולאנטישמיות, הוא מכריז גט כריתות על המלחין (שנפטר כמה שנים קודם לכן). לדבריו של ניטשה, המוזיקה של וגנר הפסיקה להיות בעלת "השפעה פילוסופית", ובאופן אירוני מושווה לזו של ז'ורז' ביזה (שנחשבת לגרועה בעיני רבים) אמנם, ניטשה מתייחס לפרשת וגנר רק כתסמין של "מחלה כללית" הפושה לדבריו ברחבי אירופה, הלא היא מחלת הניהיליזם.
הדעה המוצגת בספר מנוגדת בתכלית להערצה הראשונית של ניטשה אל וגנר. בחלקו השני של הולדת הטרגדיה, הוא משבח את וגנר כמי שהצליח לייצר מוזיקה הפורצת את גבולות ההבנה האנליטית חסרת הרגש למוזיקה. התרחקותו של ניטשה מוגנר באה לידי ביטוי עוד לפני פרסום פרשת וגנר ובאחת היצירות האחרונות בחייו, "ניטשה נגד וגנר", הוא חוזר לעסוק בפרשה ומנסה להוכיח מתוך כתביו, כי עמדתו העקרונית לגבי מוזיקה נשארה עקבית ורק היחס הראשוני לוגנר היה מוטעה.
ראו גם

ניטשה נגד וגנר
צ'אד קרוגר

| --- | --- |

צ'אד קרוגר
 לידה:  15 בנובמבר 1974 (בן 49) האנה, אלברטה, קנדה
 שם לידה:  צ'אד רוברט קרוגר
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  Wilkes Central High School 
 סוגה:  רוק
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  604
 שיתופי פעולה בולטים:  ניקלבק, אבריל לאבין
 בן או בת זוג:  אבריל לאבין (2013–2015) 
 www.nickelback.com
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'אד רוברט קרוגר (בשם מלא באנגלית: Chad Robert Kroeger; נולד ב-15 בנובמבר 1974) הוא זמר-יוצר וגיטריסט קנדי, הידוע בתור הגיטריסט והסולן של להקת הרוק הקנדית ניקלבק. בנוסף לעבודתו עם ניקלבק, קרוגר היה מעורב במגוון שיתופי פעולה, והופיע כמוזיקאי אורח במספר שירים והיה מעורב בכתיבתם ויצירתם.
ביוגרפיה

קרוגר נולד בהאנה שבאלברטה בשם צ'אד רוברט טרטון. הוא למד לנגן בגיטרה בגיל 13, ובתחילת 1990 היה חלק מלהקת קאברים, שכללה גם את חברי ניקלבק העתידיים מייק קרוגר וראיין פיק. לאחר שהלהקה התפרקה, הפכו השלושה לחלק מלהקת הרוק ניקלבק, שהוקמה באותה העת.
ב-2002 קרוגר הקים חברת הקלטות בשם 604 Records והפיק אלבומים של להקות רוק שונות.
בשנת 2002 שיתף פעולה עם סולן להקת Saliva ג'וסי סקוט וסולן להקת Theory of a Deadman בשיר הנושא של הסרט ספיידרמן, "Hero". כמו כן שיתף פעולה עם הזמרת הקנדית אבריל לאבין, לה נישא ב-2013 אחרי שיצאו מספר חודשים בלבד. ב-2 בספטמבר 2015 הודיע הזוג על גירושים.
פרס רוסו לסטטיסטיקה

| --- | --- |

 מדינה:  בלגיה בלגיה
 הגוף המעניק:  King Baudouin Foundation 
 תקופת הפרס:  12 באוקטובר 2022 – הווה (שנתיים) 
 נקרא על שם:  פיטר רוסו 
 www.rousseeuwprize.org
 
פרס פיטר רוסו לסטטיסטיקה (באנגלית: Rousseeuw Prize for Statistics) מוענק על חידושים במחקר סטטיסטי בעלי השפעה על החברה. הפרס, המוענק אחת לשנתיים בשנים זוגיות, כולל מדליה, תעודה ופרס כספי בסך מיליון דולר, בדומה לפרס נובל בתחומים אחרים. המוסד האחראי לפרס הוא קרן המלך בודואן (KBF) בבלגיה, אשר ממנה את חבר השופטים הבין-לאומי ומבצעת את תהליך הבחירה. הכסף לפרס מגיע מקרן רוסו שהוקמה על ידי הסטטיסטיקאי פיטר רוסו.
המועמדות לפרס מוגשת לאתר האינטרנט של הקרן בצירוף מכתבי המלצה. מארגני הפרס והטקס שלו הם מיה הוברט וסטפן ואן אלסט.
זוכים לפי שנה > 2022

הפרס הראשון הוענק ב-12 באוקטובר 2022 באוניברסיטה הקתולית בלוון, והוצג על ידי המלך פיליפ מבלגיה. הנושא הזוכה היה "הסקה סיבתית" עם יישומים ברפואה ובריאות הציבור, והזוכים היו ג'יימס רובינס, אנדראה רוטניצקי, תומאס ריצ'רדסון, מיגל הרנאן ואריק טשטגן טשטגן.
זוכים לפי שנה > 2024

ב-2024 הוענק הפרס לפרופסורים יואב בנימיני, דניאל יקותיאלי ורות הלר מאוניברסיטת תל אביב, על עבודתם המאפשרת לסרוק מספר רב של תוצאות ניסויים ולברור מתוכם תגליות ממשיות.
הערות שוליים

↑  "Rousseeuw Prize (about)". נבדק ב-9 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rousseeuw Prize (about)". נבדק ב-9 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "King Philippe presents Prize of 1 million dollars at KU Leuven (extract from television news, in Dutch)". נבדק ב-3 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Statistics gets $1 million award (Science News)". נבדק ב-2 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First Rousseeuw Prize Awarded for Work on Causal Inference (AMSTAT News)". באוגוסט 2022. נבדק ב-2 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First Rousseeuw Prize for Statistics awarded for pioneering research on causal inference". נבדק ב-2 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rousseeuw Prize winners announced (in Institute of Mathematical Statistics Bulletin)". נבדק ב-3 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rousseeuw Prize for Statistics (from RTBF, the French-language public Belgian Radio)". נבדק ב-3 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Rousseeuw Prize for Statistics, www.rousseeuwprize.org
צ'אד צ'אנינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1967 (בן 57) סנטה רוזה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 סוגה:  הארד רוק, אינדי רוק, גראנג', רוק אלטרנטיבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים, גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  סאב פופ 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'אד צ'אנינג (נולד ב-31 בינואר 1967) הוא מתופף וגיטריסט אמריקאי, חבר להקת "נירוונה" בעבר.
בגיל צעיר עבר צ'אנינג תאונה בשיעור התעמלות בבית-הספר, שבעקבותיה עבר שמונה ניתוחים ונזקק לחמש שנים של החלמה. בעקבות זאת קנו לו הוריו גיטרת בס, שבנגינה בה העביר את זמנו. כשהתחבושת הגבס שלרגליו הוסרה, קנו לו הוריו מערכת תופים כדי לסייע לרגליו להתחזק. צ'אנינג למד במהרה את הנגינה בתופים, ובהמשך החל להופיע במועדונים מקומיים.
לפני שהצטרף לנירוונה היה צ'אנינג חבר בלהקות "טיק דולי רואו" (Tic Dolly Row) ו"מיינד סירקוס" (Mind Circus).
בשנת 1988 הצטרף צ'אנינג לנירוונה, לצד קורט קוביין וקריסט נובוסליץ'. צ'אנינג שימש מתופף בהקלטת האלבומים "Bleach" ו-"Incesticide", וכמו כן במספר שירים נוספים שהוציאה הלהקה לאור. ב-1990 פרש מהלהקה בשל מחלוקות יצירתיות, כתוצאה מהחלטה משותפת של חבריה. את מקומו בלהקה תפס דייב גרוהל לאחר תקופת חיפושים ארוכה.
בשנת 2004 נכללה במארז התקליטורים "With the Lights Out" הקלטה של חזרה שערכה נירוונה בדצמבר 1988, ובה צ'אנינג מנגן על התופים.
לאחר שעזב את נירוונה, ניגן צ'אנינג במספר להקות, בחלקן בתופים ובחלקן בגיטרה: "פייראנטס" (Fireants), "המתודיסטים" (The Methodists), "איסט אוף דה אקווייטור" (East of the Equator), "רדבאנד" (Redband) ו"ביפור קארס" (Before Cars).
דיסקוגרפיה > עם נירוונה

Bleach‏ (1989)
Incesticide‏ (1992)
פרנסואה וייט

| --- | --- |

 לידה:  1540 פונטנה-לה-קומט, פואטו, ממלכת צרפת 
 פטירה:  23 בפברואר או 13 בדצמבר 1603 פריז, ממלכת צרפת 
 ענף מדעי:  אלגברה, גאומטריה, קריפטוגרפיה, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פואטייה (1559) 
 מוסדות:  Antoinette d'Aubeterre (1564–1571)  אנרי השלישי, מלך צרפת (1576–ינואר 1585)  אנרי הרביעי, מלך צרפת (1589–14 בדצמבר 1602) 
 תרומות עיקריות
 חקר האלגברה - נוסחאות ויאטה.
 חתימה:   
 
פרנסואה וייט (בצרפתית: François Viète; ידוע גם בשמו בלטינית, פרנציסקוס ויאטה (Franciscus Vieta);‏ 1540 – 23 בפברואר 1603 ולפי מקורות אחרים 13 בדצמבר 1603) היה מתמטיקאי צרפתי. עסק בחקר האלגברה ונודע בשל נוסחאות ויאטה. היה עורך דין במקצועו, חלק מהממשל של אנרי השלישי ואנרי הרביעי, מלכי צרפת.
ביוגרפיה

וייט נולד בפונטנה-לה-קומט (Fontenay-le-Comte) שבמחוז ונדה. אביו, אטיין וייט, היה עורך דין ונוטריון הוגנוט; וייט הואשם בהמשך בפרוטסטנטיות על יד הקתולים, אך כנראה שלא אימץ דת מסוימת לאורך חייו.
בסיום לימודי המשפטים בפואטייה ב-1559, החל וייט לעבוד כעורך דין בעיר הולדתו, ועסק בכך במשך ארבע שנים. הוא עבר לעבוד בשירותו של ז'אן דה פרטנה, ובין השאר היה מורה לבתו קתרין (Catherine de Parthenay). עם מותו של ז'אן דה פרטניי בשנת 1567 עברה אלמנתו לעיר לה רושל, ווייט עבר אתה. ב-1571 קיבל משרה בפריז, ושהה בעיר גם במהלך טבח ליל ברתולומאוס הקדוש ב-24 באוגוסט 1572, שהיה אחד מהשיאים של מלחמת הדת בין הקתולים וההוגנוטים בצרפת. בשנת 1573 הפך לחבר מועצה בפרלמנט של בריטאני בעיר רן. בעיית אמונתו הוציאה אותו מחוץ לפרלמנט. ב-1576 אנרי, דוכס רואן, מנהיגם של ההוגנוטים, פרש עליו את חסותו, וב-1580 מינה אותו ל"פרקליט מדווח" (צרפתית: "maître des requêtes"). ב-1579 יצא לאור ספרו "Canonem mathematicum". בשנת 1585 נאלץ לפרוש ממשרתו הציבורית, ועבר לפונטנה ולבוואר-סיר-מר (Beauvoir-sur-Mer), שם התמסר למתמטיקה במשך ארבע שנים, וכתב את ספרו החשוב ביותר "In artem analyticem isagoge" (צר'), שנודע גם בשם "Algebra Nova", שיצא לאור בטור ב-1591, והקדיש אותו לתלמידתו קתרין דה פרטנה.
ב-1589 חזר לשירות הציבורי ועסק, בשירותו של אנרי השלישי, בפענוח מכתבים מוצפנים של הליגה הקתולית, כחלק ממלחמות הדת בצרפת, שהחלו ב-1562 ונמשכו עד 1598. בתקופתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת, מצא וייט את המפתח לצופן ספרדי בן 500 סימנים, שאפשר לצרפתים לפענח כל מכתב בצופן זה שנפל לידיהם. הישג זה הביא לפענוח מכתב שבו נאמר ששארל מלורן, דוכס מיין חותר להפוך למלך במקום אנרי הרביעי. וייט הפך לחבר מועצה בפרלמנט של טור. לאחר מכן הפך לחבר מועצה ממלכתי, ונשאר בתפקיד עד למותו הפתאומי בפריז בשנת 1603.
בשנת 1582 פרסם האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר בולה המורה על המעבר מהלוח היוליאני ללוח הגרגוריאני. המתכנן הראשי של הלוח ויועצו של האפיפיור היה כריסטופר קלאוויוס. בשנת 1600 פרסם וייט טענות לפיהן קלאוויוס שגה בחישוביו, אך קלאוויוס דחה טענות אלה.
תרומתו למתמטיקה

בכתביו היה וייט חלוץ בשימוש בכתיב האלגברי המודרני, של ציון נעלמים באותיות, כמעבר מפתרון אריתמטי של בעיות פרטיות לפתרון אלגברי של בעיות כלליות. הוא בחר להשתמש בתנועות לציון נעלמים ובעיצורים לציון מקדמים וערכים נתונים. שיטתו התקבלה, אך חלוקה זו של האלפבית לא הפכה למקובלת, ודקרט העדיף במקומה לסמן את המקדמים באותיות מתחילת האלפבית ואת הנעלמים באותיות מסופו. וייט השתמש בסימנים + –, אך לא הכיר את סימן השוויון (=), אף שהמתמטיקאי הוולשי רוברט רקורד השתמש בו עוד ב-1557. בכתיבת המשוואות עבר וייט רק חלק מהדרך מכתיבה מילולית שהייתה מקובלת לפניו לכתיבה בסגנון המקובל בימינו, וכך כתב, למשל, "B3 in A cubo", שמקביל לכתיב בימינו  3B\cdot A^{3}.
בעבודה משנת 1579 תרם וייט למעבר לשימוש בשברים עשרוניים במקום שברים בבסיס 60.
הוא פיתח את נוסחאות ויאטה, המקשרות בין מקדמי פולינומים לבין שורשיהם. גרסתו עסקה בשורשים חיוביים, ולאחר מותו הורחבו הנוסחאות לשורשים כלשהם.
וייט עסק גם בטריגונומטריה ופיתח זהויות טריגונומטריות אחדות. בשנת 1596 התפאר שגריר ארצות השפלה בפריז באוזני המלך אנרי הרביעי שהמתמטיקאי הפלמי אדריאן ון רומן (Adriaan van Roomen) הציג פולינום ממעלה 45, שאיש באירופה לא הצליח לפתור. המלך הציג את הבעיה לווייט, שזיהה את הקשר שלה לבעיה בטריגונומטריה (קשת בגודל  {\frac {2\pi }{45}} רדיאנים) ונתן תוך זמן קצר פתרון שלה, ובהמשך הציג עוד 22 פתרונות חיוביים לפולינום. כאתגר נגדי שלח וייט לוון רומן את בעיית אפולוניוס - בניית מעגל שמשיק לצירוף כלשהו של שלושה אובייקטים במישור: נקודה, קו ישר ומעגל. ון רומן לא הצליח לפתור בעיה זו בכלים הקלאסיים של בנייה בסרגל ובמחוגה, ובשנת 1600 הראה וייט פתרון בסרגל ומחוגה לכל עשרת המקרים של בעיה זו.
בשנת 1593 פרסם בספרו Variorum de rebus mathematicis responsorum נוסחה לחישוב פאי - המכפלה האינסופית של ויאטה:
נוסחה זו היא ההופעה הראשונה של מכפלה אינסופית במתמטיקה, והדוגמה הראשונה של נוסחה מפורשת לחישוב הערך המדויק של פאי. כנוסחה הראשונה המייצגת מספר כתוצאה של תהליך אינסופי מאשר כתוצאה של חישוב סופי, נוסחת ויאטה נתפסת במובן מסוים כתחילתה של האנליזה המתמטית, ובהקשר רחב יותר אף נחשבת "כשחר המתמטיקה המודרנית".
בעבודתו Recensio canonica effectionum geometricarum הציג שימוש באלגברה לשם פתרון בעיות גאומטריות, תחום שהתפתח לגאומטריה אלגברית.
הוא פיתח שיטות לפתרון משוואות ממעלה שנייה, ממעלה שלישית וממעלה רביעית. שיטותיו היו שונות מאלה של קודמיו במאה ה-15, שיפיונה דל פרו ולודוביקו פרארי, שלא היו מוכרות לו.
בשנת 1646 יצא לאור אוסף של כל מאמריו (בלטינית), בשם "Francisci Vietæ Opera mathematica" בעריכתו של פרנס ון שוטן (אנ').
לקריאה נוספת

Stuart Hollingdale, Makers of Mathematics, Penguin Books, 1989, pp 118-123
הערות שוליים

↑  François Viète et la Réforme (בצרפתית)
↑  In artem analyticem isagoge, הטקסט המלא באתר הספרייה הלאומית של צרפת
↑  Carl B. Boyer, "Viète's use of decimal fractions", The Mathematics Teacher, Vol. 55, No. 2, February 1962, pp. 123-127 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  Jonathan M. Borwein, The Life of Pi: From Archimedes to ENIAC and Beyond
↑  Francisci Vietæ Opera mathematica, הטקסט המלא באתר הספרייה הלאומית של צרפת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269651305171  PLWABN: 9810539597805606  BIBSYS: 90643987  BNE: XX1765320  BnF: cb120511976 (data)  CiNii: DA0063451X  GND: 118804480  ICCU: BVEV026794  ISNI: 0000 0001 0913 5903  LCCN: n82164680  NKC: ola2013766880  NSK: 000229380  NTA: 073431702  RERO: 02-A000173392  SNAC: w6vt1sb7  SUDOC: 028737482  VcBA: 495/257268  VIAF: 71409480   WorldCat (עם VIAF): 71409480
צ'אד סמית

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1961 (בן 62) סיינט פול, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  מכון המוזיקאים, Lahser High School, Homewood-Flossmoor High School, Andover High School 
 סוגה:  הארד רוק, רוק אלטרנטיבי, פאנק 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמית' בהופעה, 2016
צ'אד סמית' (באנגלית: Chad Smith; נולד ב-25 באוקטובר 1961) הוא מתופף להקת רד הוט צ'ילי פפרז, שאליה הצטרף לאחר עזיבת המתופף הקודם, ג'ק איירונס.
ביוגרפיה

סמית נולד במינסוטה שבארצות הברית, וגדל במישיגן. לפני שהצטרף לרד הוט צ'ילי פפרז ב-1989 הספיק לתופף במסגרת הרכבים רבים. עבודת התיפוף שלו מופיעה ביותר ממאה אלבומים שונים. עם הלהקות והאמנים שאיתם שיתף צ'אד פעולה נמנים: Pharaoh, Twenty Mondays, Toby Redd, Wild Colonials, Second Self, Wayne Kramer, Thermadore, Lili Haydn, John Fogerty, Leah Andreone, Fishbone, Loud Rocks, Johnny Cash, Glenn Hughes
בשנת 2008, לאחר שלהקת רד הוט צ'ילי פפרז הודיעה על פירוקה הזמני, הצטרף סמית' להרכב מוזיקלי הכולל את ג'ו סטריאני, סמי הייגר ומייקל אנתוני ושמו "Chickenfoot".
סמית התחתן ב-1994 עם מריה. לזוג נולדו ארבעה ילדים. הם התגרשו, וסמית נישא לאדריכלית בשם ננסי ב-8 במאי 2004.
צ'אד רשום בספר השיאים של גינס לאחר שניגן במערכת התופים הגדולה בעולם (308 חלקים).
צ'אדי

| --- | --- |
צ'אדי
 
צ'אדי (בגאורגית: ჭადი) או מצ'אדי (მჭადი) הוא מאפה מקמח תירס (ללא שאור/שאינו תפח) נפוץ בעיקר בסמגרלו שבגאורגיה. נקרא גם לחם תירס.
צבעו בדרך כלל הוא צהוב אלא אם משתמשים בקמח תירס לבן. נהוג לאכול אותו יחד עם גבינה (סולוגוני למשל). המושג אכילת צ'אדי וגבינה ("ჭადი და ყველი", "צ'אדי דא קווֶלי") מציין אכילת ארוחה פשוטה ומשביעה.
ראו גם

המטבח הגאורגי
פרשת מקוב

פרשת מקוב או פרשת הזמורות היבשות היא אירוע שהתרחש בינואר 1913, בו האיכר יונתן מקוב הכה, הצליף והשפיל שלוש מעובדותיו יוצאות תימן לאחר שמצא אותן מקוששות זרדים יבשים בכרמו בסוף יום העבודה. האיכר מקוב הורה לפועליו לתפוס את הנשים שניסו להימלט מהכרם, ולקשור אותן לזנבו של חמור. כך הן נגררו ברחובה המרכזי של המושבה רחובות. בתגובה קנסה מועצת המושבה את האיכר יונתן מקוב בסכום זעום של עשרים פרנקים.