stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השריון הגרמני במלחמת העולם השנייה
דוקטרינה וטקטיקה

דיוויזיות הפאנצר היו המרכיב העיקרי בטקטיקת הבליצקריג אשר צידדה בריכוז הכוחות, בחירת המיקום המכריע בו תבוצענה התקיפה, וביצוע תמרונים מהירים. לפי הדוקטרינה הגרמנית, ההיבט החשוב ביותר בקרב הוא ההתקפה, ודיוויזיות הפאנצר תוכננו כך שיובילו את חוד החנית של הצבא. לפיכך יחידות הטנקים היו חלק חשוב בתוך דיוויזיות הפאנצר מאחר שהן נחשבו לנשק מכריע.
אחד ההסברים לאופן שבו הצליחו דיוויזיות הפאנצר פעמים כה רבות לגבור על יריבים עדיפים, טמונה בשיטת הפיקוד הייחודית של משימות קרב (Auftragstaktik), שהייתה בליבן של עקרונות הגמישות בה דגלו המפקדים הגרמנים. שיטה זו הייתה בעצם מקובלת בכל ענפי הצבא הגרמני, אולם יושמה באופן היעיל ביותר ביחידות הניידות. בפועל, ניתן למפקד השדה יעד, ברם הוא קיבל חופש פעולה בדרך להשגתו ונדרש להתאים או לשנות את תוכניות הקרב שלו בהתאם למצב ששרר בשדה הקרב. כתוצאה מכך, היו יחידות השריון מסוגלות להגיב באופן מיידי להתפתחויות בלתי צפויות בשטח, ולא נדרשו לבזבז זמן בהמתנה לפקודות מדרג גבוה.
המרכיב המשמעותי הנוסף שנתן לדיוויזיות הפאנצר יתרון גדול על יריביהם, היה פיתוחה והכנסתה של מערכת הקשר יעילה, בה צוידו כל כלי הרכב המשוריינים - הודות לגודריאן, קצין קשר בעברו - שלא הייתה לה מקבילה באף צבא אחר בראשית מלחמת העולם השנייה. מערכת הקשר העניקה לצבא הגרמני יתרון מכריע בפיקוד, שליטה ותקשורת על הצבאות היריבים. בנוסף, היא אפשרה ליחידות הפאנצר להזעיק במקרה הצורך סיוע אווירי של מפציצים ומטוסי תקיפה (דוגמת מפציץ הצלילה שטוקה), ששימשו כארטילריה ניידת והעניקו סיוע אש שדיוויזיות הפאנצר חסרו לעיתים, ולפעול בתיאום הדוק עם הלופטוואפה.
ייצור שריון של גרמניה הנאצית

הנתונים המובאים בטבלה מתייחסים למספר הכולל של השלדות שיוצרו, ושימשו בין היתר לכלים ייעודיים שונים.
| סוג | לפני המלחמה | 1939 | 1940 | 1941 | 1942 | 1943 | 1944 | 1945 | סך הכל במלחמה | סך הכל כללי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פאנצר 1 | 1,893 |  |  |  |  |  |  |  | 1,893 | 1,893 |
| פאנצר 2 | 1,223 | 15 | 99 | 265 | 848 | 803 | 151 |  | 2,181 | 3,404 |
| פאנצר 38(t)‏ | 78 | 153 | 367 | 678 | 652 | 1,008 | 2,356 | 1,335 | 6,549 | 6,672 |
| פאנצר 3 | 98 | 157 | 1,054 | 2,213 | 2,958 | 3,379 | 4,752 | 1,136 | 15,649 | 15,747 |
| פאנצר 4 | 217 | 45 | 368 | 467 | 994 | 3,822 | 6,625 | 1,090 | 13,311 | 13,522 |
| פאנצר 5 'פנתר' |  |  |  |  |  | 1,849 | 4,003 | 705 | 6,557 | 6,557 |
| פאנצר 6 'טיגר' |  |  |  |  | 78 | 649 | 641 |  | 1,368 | 1,368 |
| פאנצר 6 טיגר B‏ |  |  |  |  |  | 1 | 428 | 140 | 569 | 569 |
| אלפנט |  |  |  |  |  | 90 |  |  | 90 | 90 |
| סך הכל | 3,503 | 370 | 1,888 | 3,622 | 5,530 | 11,601 | 18,956 | 4,406 | 46,274 | 49,777 |
הערות שוליים

↑  אורגיל, דאגלס. הטנק: עיונים בתולדות הטנק ובהתפתחותו, הוצאת מערכות 1980, עמ' 94
↑  Battistelli, Pier. Panzer Divisions: The Blitzkrieg Years 1939-40, Osprey Publishing 2007, p.13
↑  Guderian, Heinz (1952). Panzer Leader. Da Capo Press Reissue edition, 2001. עמ' 24
↑  אורגיל, עמ' 96-95
↑  לוץ וגודריאן התיידדו בעת שהאחרון סופח לכמה חודשים לגדוד תובלה ממוכן באווארי בפיקוד לוץ. לוץ תמך בתאוריות של גודריאן, ובעידודו כתב בגודריאן את הספר "זהירות, שריון!".
↑  Barker, A.J. Panzers at War, Ian Allan LTD, 1978, עמ' 10
↑  לאחר התמרון פנה היטלר לגודריאן ואמר: "זה מה שאני צריך! את זה אני רוצה שיהיה לי!". מצוטט אצל אורגיל, עמ' 98
↑  ^ Thomas L. Jentz.Panzer Truppen: The Complete Guide to the Creation & Combat Employment of Germany's Tank Force 1933 - 1942, Schiffer Military History, 1996, p.21
↑  Battistelli, עמ' 8
↑  יש להבדיל בין דיוויזיות אלו ל'דיוויזיות חיל רגלים קלות'.
↑  Jentz, עמ' 27
↑  Battistelli, עמ' 9
↑  הניסיון במהלך השלבים הראשונים של מבצע ברברוסה הוכיח את חוסר יעילותם של גדודי האופנועים והסיור, מאחר ששניהם חסרו רכבים משוריינים.
↑  Battistelli, Pier. Panzer Divisions: The Eastren Front 1941-43, Osprey Publishing 2008, p.11
↑  פאנצר גרנדירים (Panzer Grenadier) - מונח גרמני המתאר חיל רגלים משוריין או ממוכן. המילה גרנדיר מ-Grenade- רימון. בעבר היה הגרנדיר חייל הזורק רימונים - רמן.
↑  Battistelli 2008, עמ' 76
↑  השימוש הנרחב שנעשה ברדיו, נתן לעוצבות השריון של הוורמאכט יתרון מכריע בשנים הראשונות של המלחמה. פולין וצרפת לא אימצו שימוש ברדיו בטנקים בהיקף נרחב, וגם ברית המועצות לא השקיעה מאמצים רבים בתחום זה. רק החל משנת 1943 צוידו כל הטנקים הסובייטיים במכשירי קשר.
↑  Chamberlain, Peter; .Doyle, Hilary. Encyclopedia of German Tanks of World War Two. Sterling Publishing, 1999
↑  תולדות הדיוויזיה באתר פלדגראו
זיריקזיי

זיריקזיי (בהולנדית: Zierikzee, בזילנדית: Zurrikzeê) היא עיר קטנה במחוז זיילנד שבהולנד. העיר שוכנת על האי לשעבר סחוון, שכיום מהווה חלק מהאי סחוון-דיוולנד, במרחק אווירי של 30 ק"מ מדרום-מערב לרוטרדם. זיריקזיי מקושרת לשפך המזרחי של נהר הסחלדה בתעלה שאורכה 2 ק"מ.
היסטוריה

זיריקזיי קיבלה את זכויותיה כעיר ב-1248. ב-1304 התחולל במקום קרב ימי בין הצי המשולב של צרפת, הולנד והרפובליקה של ג'נובה לבין הצי של פלנדריה.
העיר ניזוקה קשות בשיטפון הים הצפוני שאירע ב-1953. העיר האנגלית הטפילד שבמחוז הרטפורדשייר הגישה לזיריקזיי סיוע ובין שתי הערים התפתחה ידידות עד אשר השתיים חתמו על ברית ערים תאומות.
עד 1997 הייתה זיריקזיי עיר עצמאית ומאז היא חלק מהרשות המקומית המאוחדת של כל שטח האי סחוון-דיוולנד.
ב-2015 הוענקו לעיר השרידים האחרונים של תותחי המגן שלה, שנוצקו ב-1552. התותחים הוענקו לעיר על ידי משמר החופים הבריטי, שמצא אותם אצל צוללן במהלך  חקירה פלילית ליד חופי קנט.
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת הטפילד, הממלכה המאוחדת.
הערות שוליים

↑  www.citypopulation.de
↑  Elevation of Zierikzee with altitude and height
↑  "Historic cannon returned to its Dutch home". Maritime and Coastguard Agency. 9 December 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565067805171  GND: 4297130-5  LCCN: n88187321  MusicBrainz: afb1688f-b028-4070-bf9b-6a4115c17d17  VIAF: 144357622   WorldCat (עם VIAF): 144357622
הצפנת בלום-גולדווסר

סכימת בלום-גולדווסר (Blum-Goldwasser) היא סכימת הצפנה אסימטרית הסתברותית שהוצעה על ידי מנואל בלום ושפי גולדווסר ב-1984. היא יעילה מבין סכימות ההצפנה ההסתברויות הידועות ויעילה יותר בהשוואה ל-RSA מהיבט של מהירות והתנפחות הצופן וכן נחשבת לבטוחה סמנטית בהנחה שבעיית פירוק לגורמים קשה. סכימת בלום גולדווסר מנצלת את רעיון המחולל הפסאודו אקראי Blum-Blum-Shub (בקיצור BBS), כדי ליצור רצף סיביות פסאודו אקראי, המשמש לאחר מכן לחיבור ב-XOR עם המסר בדומה לפנקס חד פעמי. התוצאה ביחד עם הגרעין ההתחלתי כשהוא מוצפן מועברים למקבל שמשתמש במידע הסודי המצוי ברשותו הנקרא דלת צונחת (Trapdoor), כדי לחלץ את הגרעין ההתחלתי שהוזן למחולל ומשם הדרך לשחזור המסר קלה. אפשר לראות בשיטה זו מעין שילוב של צופן זרם עם מפתח פומבי. בדומה להצפנת רבין, הצפנת בלום-גולדווסר פגיעה להתקפת טקסט מוצפן נבחר.
אלגוריתם הכנת מפתח עבור הצפנת בלום-גולדווסר

בוחרים שני שלמים ראשוניים גדולים  \ p ו- \ q השקולים ל- \ 3 מודולו  \ 4.
מחשבים את  \ n=pq
בעזרת אלגוריתם אוקלידס המורחב מוצאים שלמים  \ a ו- \ b המקיימים את  \ ap+bq=1.
המפתח הפומבי הוא  \ n והמפתח הפרטי הוא  \ (p,q,a,b).
תהליך הצפנת בלום-גולדווסר > הצפנה

להצפנת המסר  \ m המצפין משיג לידיו עותק של המפתח הפומבי ופועל כדלהלן:
מחלק את המסר ל- \ t לבלוקים, כל אחד בגודל  \ h סיביות, כאשר  \ h={\mbox{lg lg }}n (הלוגריתם בבסיס 2 של מספר סיביות המודולוס בקירוב).
בוחר גרעין אקראי סודי  \ x_{0}, שהוא שארית ריבועית מודולו  \ n (אפשר להשיג זאת על ידי בחירת שלם אקראי  \ r\in \mathbb {Z} _{n}^{*} וחישוב  \ x_{0}=r^{2}{\mbox{ mod }}n).
ההצפנה מבוצעת באופן רקורסיבי ב- \ t סבבים כאשר בכל סבב: א. הוא מחשב את  \ x_{i}=x_{i-1}^{2}{\mbox{ mod }}n, ב. מצפין את בלוק המסר  \ m_{i} כדלהלן:  \ c_{i}=p_{i}\oplus m_{i}, כאשר ערכו של  \ p_{i} הוא  \ h הסיביות הנמוכות של  \ x_{i}.
מחשב את  \ x_{t+1}=x_{t}^{2}{\mbox{ mod }}n.
הטקסט המוצפן הוא  \ (c_{1},c_{2},...,c_{t},x_{t+1}).
תהליך הצפנת בלום-גולדווסר > פענוח

המקבל משתמש במפתח הפרטי שבידיו כדי לחשב את  \ d_{1}=((p+1)/4)^{t+1}{\mbox{ mod }}(p-1)
ואת  \ d_{2}=((q+1)/4)^{t+1}{\mbox{ mod }}(q-1)
ואז מחשב את  \ u=x_{t+1}^{d_{1}}{\mbox{ mod }}p
ואת  \ v=x_{t+1}^{d_{2}}{\mbox{ mod }}q
ואז מחלץ את הגרעין ההתחלתי  \ x_{0}=vap+ubq{\mbox{ mod }}n.
הוא מפענח את המסר באותה הדרך בה הוצפן, עבור כל בלוק מוצפן  \ c_{i} מחשב את  \ x_{i}=x_{t-1}^{2}{\mbox{ mod }}n ואז משתמש ב- \ h הסיביות הנמוכות כדי לחבר ב-XOR עם בלוק הטקסט המוצפן:  \ m_{i}=p_{i}\oplus c_{i} כדי לקבל את  \ m_{i}.
תהליך הצפנת בלום-גולדווסר > הוכחה לנכונות האלגוריתם

ראשית ממשפט השאריות הסיני נובע, היות ש- \ x_{t} הוא שארית ריבועית מודולו  \ n, הוא שארית ריבועית מודולו הגורמים הראשוניים של  \ n. ולפי תכונות סימן לז'נדר  \ x_{t}^{(p-1)/2}\equiv 1\ ({\mbox{mod }}p).
שנית, ניתן לראות ש-
באופן דומה 
 \ x_{t}^{(p+1)/4}\equiv x_{t-1}\ ({\mbox{mod }}p) וכן 
 \ x_{t+1}^{((p+1)/4)^{2}}\equiv x_{t-1}\ ({\mbox{mod }}p) וכן הלאה.
מזה נובע ש:
וגם  \ v\equiv x_{t+1}^{d_{2}}\equiv x_{0}\ ({\mbox{mod }}q)
ולבסוף כיוון ש- \ ap+bq=1 לכן 
 \ vap+ubq\equiv x_{0}\ ({\mbox{mod }}p) כנ"ל לגבי  \ q. לכן אם מחשבים את  \ vap+ubq{\mbox{ mod }}n מתקבל הגרעין ההתחלתי  \ x_{0}. אם הגרעין ההתחלתי ידוע הפענוח טריוויאלי, כיוון שכל מה שנדרש הוא פעולת XOR חוזרת על הטקסט המוצפן בדיוק כפי שנעשה עם המקור.
תהליך הצפנת בלום-גולדווסר > דוגמה להמחשה

לצורך הכנת מפתחות המקבל בוחר ראשוניים מתאימים נניח  \ p=643 ו- \ q=859 ומחשב את  \ n=pq=552337 ואז מחשב את משוואת אוקלידס  \ 171\cdot 643+-128\cdot 859=1 כך ש- \ a=171,b=-128. המפתח הפומבי הוא אם כן  \ 552337 והמפתח הפרטי הוא  \ (643,859,171,-128).
כעת אם השולח מעוניין להצפין את המסר  \ m={\mbox{9C5B82}} (בייצוג הקסדצימלי, בסה"כ 24 סיביות). הוא מחשב תחילה את  \ \left\lfloor \log _{2}(552337)\right\rfloor =19 ואז  \ h=\left\lfloor \log _{2}(19)\right\rfloor =4 ואז מחלק את סיביות המסר לשישה בלוקים בני ארבע סיביות כל אחד ומתקבל:
כעת בוחר גרעין התחלתי אקראי, נניח  \ x=201036 (שהוא  \ 21403^{2}{\mbox{ mod }}552337). הצפנת המסר  \ m מוצגת בטבלה הבאה, כאשר  \ p_{i} מייצג את ארבע הסיביות הנמוכות של  \ x_{i}, בכל שלב לאחר העלאת  \ x_{i} בריבוע מחשבים את  \ c_{i}=p_{i}\oplus m_{i}:
|  \ i |  \ x_{i}=x_{i-1}^{2}{\mbox{ mod }}n |  \ m_{i} בסיביות |  \ p_{i} בסיביות |  \ c_{i} בסיביות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  \ 422669 |  \ 1001=9 |  \ 1101={\mbox{D}} |  \ 0100=4 |
| 2 |  \ 99607 |  \ 1100={\mbox{C}} |  \ 0111=7 |  \ 1011={\mbox{B}} |
| 3 |  \ 477255 |  \ 0101=5 |  \ 0111=7 |  \ 0010=2 |
| 4 |  \ 155302 |  \ 1011={\mbox{B}} |  \ 0110=6 |  \ 1101={\mbox{D}} |
| 5 |  \ 363762 |  \ 1000=8 |  \ 0010=2 |  \ 1010={\mbox{A}} |
| 6 |  \ 522228 |  \ 0010=2 |  \ 0100=4 |  \ 0110=6 |
כדי לפענח את הטקסט המוצפן המקבל מחשב תחילה את הערכים:
ואז משחזר את הגרעין ההתחלתי כך:  \ x_{0}=30\cdot 171\cdot 643+420\cdot -128\cdot 859{\mbox{ mod }}552337(=-351301)=201036. בעזרת הגרעין ההתחלתי הוא משחזר את הרצף הפסאודו אקראי, בדיוק כפי שעשה זאת המצפין ומכאן שחזור המסר קל כיוון ש-
 \ m_{i}=c_{i}\oplus p_{i} לכן 
 \ m={\mbox{4B2DA6}}\oplus {\mbox{D77624}}={\mbox{9C5B82}}.
ראו גם

הצפנת פייליר
ויליאם רוברט וודמן

| --- | --- |

 לידה:  1828 אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  20 בדצמבר 1891 (בגיל 63 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
ויליאם רוברט וודמן (באנגלית: William Robert Woodman;‏ 1828 – 20 בדצמבר 1891) היה רופא, ומיסטיקן בריטי, אחד משלושת המייסדים של מסדר השחר המוזהב, וחבר במסדר הבונים החופשיים.
ביוגרפיה

וודמן נולד באנגליה בשנת 1828. הוא למד רפואה, והוסמך כרופא בשנת 1851.
בשנת 1857, נחנך וודמן אל מסדר הבונים החופשיים.
ב-31 באוקטובר 1867 הצטרף וודמן לאגודת צלב הוורד של אנגליה, אם כי יש האומרים שהוא הצטרף כבר בשנת 1866. בפברואר 1868, מונה וודמן לתפקיד המזכיר הכללי של האגודה.
בשנת 1871, החליט וודמן להשתקע באקסטר כדי להקדיש את זמנו לגינון.
בשנת 1878, הוא מונה לתפקיד הבכיר ביותר באגודת צלב הוורד של אנגליה. תחת הנהגתו, התפתחה האגודה, והתפשטה לשאר אנגליה.
בשנת 1887, וודמן שב ללונדון. בשנת 1888, ייסד וודמן את המקדש הראשון של מסדר השחר המוזהב, יחד עם שותפיו סמואל לידל מקגרגור מת'רס ווויליאם ווין ווסטקוט.
וודמן נפטר בשנת 1891 בלונדון, שם הוא גם נקבר.
הערות שוליים

↑  Hermetic Order of the Golden Dawn ® in Britain - Dr William Robert Woodman, www.hogd.co.uk
↑  woodman_wr
↑  Woodman, William Robert – Occult World (באנגלית)
↑  Freemasonry And The Lodge Within The Lodge, Masonic Enlightenment, ‏2017-06-03 (באנגלית)
↑  r/darksouls - Yet another thread about how to pronounce smough (original content inside. CHEAP!), reddit (באנגלית)
↑  Dr. William Robert Woodman, Golden Dawn Ancient Mystery School (באנגלית)
↑  L'Ordine Ermetico della Golden Dawn® in Italia. The Hermetic Order of the Golden Dawn® in Italy., www.magia-rituale.com
↑  Magical Orders, britishocculthistory.yolasite.com
↑  Dr William Robert Woodman (1828-1891) - Find A..., www.findagrave.com (באנגלית)
ואנס ג'וי

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1987 (בן 36) מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מונש, הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מונש 
 סוגה:  אינדי פופ, אינדי פולק 
 סוג קול:  טנור 
 כלי נגינה:  יוקולילי, גיטרה 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס 
 www.vancejoy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס קיו (באנגלית: James Keogh; נולד ב-1 בדצמבר 1987), המוכר בשם הבמה ואנס ג'וי (Vance Joy), הוא זמר ויוצר אוסטרלי. סגנונו מאופיין כאינדי פולק. לצד השירה, ג'וי נוהג לנגן בגיטרה ויוקולילי.
קריירה מוזיקלית

ב-22 במרץ 2013, הוציא ואנס ג'וי מיני-אלבום בכורה בשם God Loves You When You're Dancing. הסינגל Riptide יצא יחד עם האלבום וזכה להצלחה באוסטרליה ובעולם. Riptide דורג שישי במצעד האוסטרלי והגיע לראשי המצעדים גם בארצות רבות באירופה. בישראל דורג שני. בעקבות הצלחת הסינגל, חתם ג'וי על חוזה לחמישה אלבומים בחברת התקליטים האמריקאית אטלנטיק רקורדס.
אלבום הבכורה המלא Dream Your Life Away יצא לאור ב-5 בספטמבר 2014 והוא מכיל שירים חדשים לצד שירים ממיני-האלבום.
בשנת 2017 הוציא שני סינגלים. ב-23 בפברואר 2018 הוציא אלבום בשם "Nation of Two". האלבום היה במקום הראשון במצעדי המוזיקה באוסטרליה.[דרוש מקור]
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Dream Your Life Away
2018: Nation of Two
2022: In Our Own Sweet Time
דיסקוגרפיה > אלבומי לייב

2018: Live at Red Rocks Amphitheatre
2023: Live at the Sydney Opera House
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2013: God Loves You When You're Dancing
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של ואנס ג'וי, באתר אייטונס
↑  דירוג הסינגל בעולם  ARIA Top 50 Singles (אנגלית)
↑  על פי דירוג מדיה פורסט
↑  ביוגרפיה ודיסקוגרפיה (אנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1060560208  ISNI: 0000 0004 3657 222X  LCCN: no2014083443  MusicBrainz: df36f6db-5987-46ed-9d02-0cf36ed4e060  VIAF: 310520932   WorldCat (עם VIAF): 310520932
וילה פוסקארי

וילה פוסקארי (איטלקית: Villa Foscari) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בגמבררה די מירה, בנפת ונציה (Gambarare di Mira). הוילה ידועה גם בכינוי וילה מלקונטנטה (Malcontenta - "חסרת שביעות הרצון").
הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתם של האחים ניקולו ואלוויזה פוסקארי. היא בנויה על גדות התעלה היוצאת מנהר ברנטה, סמוך ללגונה שמעברה האחר שוכנת העיר ונציה. מבחינה זו, הווילה איננה וילה חקלאית, בדומה למרבית הווילות האחרות שבנה פלאדיו באזור ונטו, אלה וילה עירונית (villa suburbana) ששימשה לארוח, לייצוג, ועל-מנת לבטא את מעמדם של בעלי המקום. הבנייה הסתיימה בשנת 1560. וילה פוסקארי הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו.
אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות".
בניגוד למרבית הווילות האחרות שבנה פלאדיו, וילה פוסקארי היא מבנה גבוה הבולט מאוד בשטח. הדבר נעשה מטעמים מעשיים, כדי להגן על קומת האדון (piano nobile) מן הסכנה של עליית מי הלגונה הסמוכה, בדומה למה שמתרחש, לעיתים, בעיר ונציה. לשם כך קומת השירותים גבוהה מאוד יחסית למקובל בווילות האחרות. גובהה הרב של הווילה משווה לה מראה של ארמון עירוני.
לוילה מבואה גדולה וגבוהה, הבולטת מקו חזית הבניין. היא עשויה כמקובל, במתכונת של חזית מקדש רומאי, עם שישה עמודים גבוהים הנושאים גמלון משולש ובו קבוע סמל המשפחה. העלייה אל המבואה נעשתה שלא כרגיל בגרם מדרגות מרכזי, אלא באמצעות שני גרמי מדרגות צדדיים ארוכים וסימטריים. בעוד הבסיסים והכותרות היוניות עשויים אבן, בנויים העמודים מלבנים. הכוונה הייתה להשאיר אותם כך ולא לצפות אותם בכיור לבן. כך נוצר ניגוד מעניין בין הלבנה האדומה לבין האבן והטיח הלבנים, שהיה חידוש אצל פלאדיו, אותו יישם גם בעמודים הקולוסאליים בבניין קפיטניאטו שבמרכז העיר ויצ'נזה.
פרופיל מערכת הקורות שמעל לעמודים נמשך גם סביב הבניין. קומת האדון, כמקובל, היא בעלת חלונות מלבניים גבוהים. לקומה שמעליה חלונות רבועים, והיא קומת מגורים נוספת ולא מרחב שנועד לאחסון תוצרת חקלאית כמקובל בווילות החקלאיות. מעל קומה זו מצוי כרכוב נוסף המקיף את הבניין, ולבסוף גג גמלוני.
במרכז קומת האדון שוכן האולם המרכזי (salone) שהוא בעל מתאר דמוי צלב, והוא גבוה מאוד ומקורה בקמרונות צולבים. בחזית האחורית של הבניין אין מבואת עמודים. במרכז החזית שלושה חלונות מלבניים ומעליהם חלון תרמאלי גדול, ואלה הם הפתחים המחדירים אור רב להארת האולם המרכזי.
בציורי עיטורי הפרסקו של האולם המרכזי החל בטיסטה פרנקו, ומשנפטר המשיך בעבודה בטיסטה ונציאנו.
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 144.
Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 144-149.
הערות שוליים

↑  ספר שני, פרק 14, עמ' 70.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 245451185   WorldCat (עם VIAF): 245451185
וילה סן מיקלה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים שהוסב למוזיאון, מוזיאון להיסטוריה, גלריה, מוזיאון לארכאולוגיה 
 כתובת:  Viale Axel Munthe 34 80071 Anacapri, Viale Axel Munthe 34, 80071 Anacapri 
 מיקום:  אנקאפרי 
 מדינה:  איטליה 
 מבקרים בשנה:  23,000 (נכון ל־2020)
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  אכסל מונתה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 מידות
 שטח:  2,500 מ"ר (נכון ל־2018) 
 קואורדינטות:  40°33′26″N 14°13′30″E﻿ / ﻿40.557222222222°N 14.225°E﻿ / 40.557222222222; 14.225
 www.villasanmichele.eu
 he
 
וילה סן מיקלה (באיטלקית: Villa San Michele) היא מבנה שנבנה על ידי דוקטור אקסל מונתה ושימש כביתו באי קאפרי, בעיירה אנאקפרי. בניית הווילה עומדת במרכזו של הספר מגילת סן מיקלה. בעיירה אנאקפרי. לאחר מותו של מונתה עברה הווילה לבעלות של ממשלת שוודיה והיא הקימה בחלק ממנה מוזיאון המוקדש למהדורות השונות של הספר מגילת סן מיקלה בשפות הרבות בהן תורגם. בחלק אחר של הווילה יש בית אירוח לשוודים המעוניינים ללמוד על איטליה.
המקום מהווה אתר תיירות מאוד מבוקש, לכן ממשלת איטליה קבעה מכסת תיירים שנתית והמגיע לשם, ללא הזמנת תור מראש, עלול להיות מסורב כניסה, כחורג מהמכסה.
היסטוריה

וילה סן מיקלה ניצבת באותו אתר שבו, בתקופה הרומית, הייתה אחת משתים עשרה וילות קאפרי שנבנו על ידי הקיסר טיבריוס, ששלט מקאפרי באימפריה, משנת 27 עד 37 לספירה. בדו"ח של הארכאולוג ג'וזפה פאולה, מתחילת המאה התשע עשרה, מוזכרים כמה ממצאים במקום, רצפות פסיפס ולוחות שיש, שנמצאו במיקום זה בדיוק, ושולבו בזמנו בגינתו של הנסיך הנפוליטני גאלו.
בשנת 1895 התאהב הרופא השוודי אקסל מונתה באתר, שהכיל גם שרידים של קפלה עתיקה מהמאה העשירית שהוקדשה למיכאל הקדוש, ורכש אותו, כדי לבנות שם בית לעצמו. במהלך ביצוע עבודות השיקום נמצאו בכרם הסמוך לחורבה שרידי הווילה הרומית העתיקה, כולל קטע בנייה באופוס רטיקולטום ושני חדרים קטנים עם ציורי קיר וריצוף. הבית עוטר בכמה ממצאים ארכאולוגיים נוספים, שלא נמצאו באתרם (בהתחשב בתיארוך שלהם, לאחר התקופה היוליו-קלאודית), אך מונתה הציל אותם מהזנחה של התושבים המקומיים, שהשתמשו בהם לעיתים קרובות כחומר בנייה לשימוש חוזר או הרסו אותם כמכשול בכרמים.
אורחי המקום

עם השלמת הבנייה, המקום היה לפופולרי מאוד בין בני הצמרות החברתיות והאומנותיות. אקסל מונתה, לצערו, לא התגורר זמן אב במקום, מחלת עיניים, שפקדה אותו, אילצה אותו לעבור למגורים במקום עם אור פחות חזק. הוא השכיר את המקום למרקיזה לואיזה קאסאטי.
אוסקר ויילד ביקר בווילה ב-1897, הנרי ג'יימס ב-1899 וריינר מריה רילקה ב-1907.
המבנה

המתחם מחולק לכמה מפלסים. בקומת הקרקע יש חדר אוכל עם ריהוט עץ בולונז מתקופת הרנסאנס וכלי פח שוודים מהמאה השמונה עשרה; על דלת הכניסה יש העתק של פסיפס פומפי, המתאר שלד נושא גביע עם שתי אמפורות יין.
בקומת הקרקע נמצא המטבח ואטריום קטן, מעוטר עם באר רומית במרכז, המשמש לאיסוף מים, וכן אפיגרפים לטיניים שונים המוקפים בקירות ההיקפיים ועמוד מחורץ. הפסלים השונים בגומחות הם העתקים מאוחרים של מקורות עתיקים המתארים פטריקים רומיים, כמו ליוויה דרוסילה, אשתו של אוגוסטוס.
מהאטריום יש גרם מדרגות שמוביל לקומה העליונה, שם נמצאים חדר השינה, החדר הצרפתי, ולבסוף הסטודיו, מעוטר בראש של גורגונה, העתק רומי של המקור היווני ממקדש ונוס ברומא שמונטה קנה כנראה מסוחר עתיקות.
הספינקס

בקצה האכסדרה של הקפלה ממוקם ספינקס שמתוארך לתקופת שלטונו של רעמסס השני, במאה השלוש עשרה לפני הספירה. הכל מצביע על כך שהוא הגיע מחצי האי האיטלקי, אך לא ברור כיצד אקסל מונתה הגיע לבעלות עליו. ב"מגילת סן מיקלה" מונתה מספר שמצא אותה באזור כפרי, לשם מיהר בבוקר לאחר חלום מקדים. לפני שהספינקס המצרי היה במקומו הספינקס האטרוסקי שהוצב מאוחר יותר על המרפסת ליד הכניסה לקפלה. ייתכן שהבחירה בספינקס כסמל הווילה נעשתה בהשראת הסופר הגרמני ז'אן פול, שהיה אהוב מאוד על מונטה, שהשווה את האי קאפרי לספינקס.
הקיסר טיבריוס
מראה בתוך הווילה
מריה לואיזה, נסיכת הנובר יושבת תחת פרגולה בווילה סן מיקלה בתצלום מ-1903
התייבשות

| --- | --- |

אחיות מעודדות  חולה כולרה לשתות תמיסת עירוי נוזלים לצורך טיפול בהתייבשות
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 טיפול:  תמיסת מלח 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  801012 
 MeSH:  D003681
 סיווגים
 ICD-10:  E86
 ICD-11:  5C70.0 
 
התייבשות היא מצב של מחסור בנוזלים בגוף. שיעור נוזלים תקין חיוני לצורך פעילות תקינה של המנגנונים השונים בגוף. בבני אדם, שיעור הנוזלים התקין הוא 60% ממשקל הגוף לגבר ו55% לאשה; אצל תינוקות הוא מגיע ל-78% ממשקל גופם.
התייבשות מתרחשת כאשר כמות הנוזלים הנקלטים דרך הפה ובאמצעות המטבוליזם בגוף קטנה מהכמות אותה מאבד הגוף בשתן, בצואה, בנידוף דרך מערכת הנשימה, באידוי ובהזעה דרך העור או בהקאות וריור.
הסיבות השכיחות להתייבשות הן שתייה בכמות לא מספקת וחשיפה לפרק זמן ארוך לשמש או למקור חום בימים חמים במיוחד.
סיבות אחרות להתייבשות הן מחלות כגון כולרה או דיזנטריה, בהן הגוף מאבד נוזלים רבים מדי דרך מערכת העיכול; בכוויות כשכמות המים המתנדפת דרך העור גדולה; וכן בהרעלת מזון, כאשר הגוף עלול לאבד הרבה נוזלים בהקאות.
דרגות התייבשות

מבחינים בין שלוש דרגות התייבשות שונות:
התייבשות קלה - איבוד נוזלים בשיעור של עד 5% ממשקל הגוף (2–3 ליטר במבוגר). היא מתבטאת בצמא, סומק של העור, בחילה ודופק מהיר (מעל 120 פעימות בדקה). כמו כן שרוי הנפגע באי שקט, מגיב בעצבנות ותפקודו הכללי יורד.
התייבשות בינונית - איבוד נוזלים בשיעור שבין 5% ל־10% ממשקל הגוף (4–7 ליטר במבוגר). היא מתבטאת בסחרחורות, כאב ראש, בחילה והקאה, קוצר נשימה, יובש קשה בפה וחוסר רוק, חולשה קשה וקושי בתזוזה. עור הנפגע קר וחיוור, הדופק מהיר, העור לא גמיש (גמישותו תלויה בכמות המים בו).
התייבשות קשה - איבוד נוזלים בשיעור העולה על 11% ממשקל הגוף (מעל ל־7 ליטר). היא מתבטאת בהפרעות קשות בהכרה, הזיות והפרעות בראייה ובשמיעה, כמו כן מתבטאת בהלם תת-נפחי. בהמשך מתפתחים הסימנים החמורים של מכת חום.
תהליך ההתייבשות

במצב התייבשות, מצטמצם נפח הדם והזרמתו לחלק מהאיברים מפסיקה כמעט כליל, זאת על מנת להזרים דם למערכות ולאיברים החשובים יותר (המוח, הלב, מערכת הנשימה, מערכת העצבים ועוד). בין היתר מצטמצמת הזרמת הדם לכליות, ועקב כך סובל האדם שהתייבש מהקאות אשר מביאות לאיבוד נוזלים נוסף, ובכך מחריפות עוד יותר את מאזן הנוזלים בגוף. לרוב, הטיפול במקרה זה הוא קירור הגוף ומתן עירוי. החדרת מחט העירוי במצב זה קשה מאחר שהצמצום בנפח הדם גורם להתכווצות בכלי הדם ההיקפיים.
אבחון

שתן - זוהי הבדיקה היעילה ביותר. ככל שההתייבשות מחמירה, כך מתמעטת כמות השתן, עד לאנוריה. בדרגה בינונית כמות שתן תרד ל-0.5 סמ"ק לק"ג בשעה, ובדרגה קשה לפחות מ-0.1 סמ"ק לק"ג בשעה. נוסף לכך, ככל שהתייבשות מחמירה, יעלה המשקל הסגולי של השתן. במצב תקין ערכיו יהיו בין 1,010–1,020 mOsm/L, ובהתייבשות החל מ-1,030 mOsm/L. כמו כן, בשתן יופיע ריכוז גבוה של מלחים, אוראה, אצטון וכן רמת חומציות גבוהה.
בדיקת דם - בספירת דם ייראה עליה בהמטוקריט כתוצאה מירידה בכמות הפלזמה. בבדיקת אלקטרוליטים יימצא היפרנתרמיה והיפוקלמיה. בבדיקת ביוכימיה תיראה עליה ברמת האוראה ובקריאטינין. עליה ברמות אוראה וקריאטינין תיראה גם במקרים של הפרעה כלייתית, אולם בשונה ממנה, במקרה של התייבשות רמות האוראה יעלו יותר מרמות הקריאטינין.
CVP (לחץ ורידי מרכזי) - בדיקה זו נעשית בדרך כלל רק במקרים קשים. מדד תקין של ערך זה יהיה 5–12 cmH2O, ובהתייבשות קשה יימצא ערך נמוך יותר, בדרך כלל פחות מ-3 cmH20.
בתינוקות, חום גבוה עשוי להיות אחד מתסמיני ההתייבשות.
טיפול בהתייבשות

בעת הופעת תסמיני התייבשות יש לחדול מכל מאמץ, יש לשתות ולהביא לקירור הגוף, דבר אשר מקטין את האידוי מהעור. בהתייבשות קלה אפשר לתת לנפגע לשתות בעצמו. שתייה ממותקת ובכמויות קטנות באופן רצוף תקל את השתייה על אדם מיובש החש בחילה.
בהתייבשות קשה רצוי לערות נוזלים דרך הווריד ולפנות את הנפגע לבית חולים להמשך טיפול.
מנגנון ההגנה של הגוף כנגד התייבשות הוא תחושת הצימאון, אולם מנגנון זה אינו יעיל דיו, מאחר שכמויות המים המרוות את הצימאון קטנות בהרבה מאלה החסרות בגוף. על כן, יש לעודד שתייה מרובה ללא קשר לתחושת הצמא.