קרן קיימת לישראל
היסטוריה > רכישת קרקעות

הרכישות הראשונות לקרן הקיימת נעשו בשנים 1904–1905. לרכישה הראשונה נחשבת קנייתם של כ-4,000 דונם בחיטין מידי הסוחר דוד חיים, במחיר של 20 פרנק לדונם. לאחר מכן, נרכשו כ-2,400 דונם מאדמות הכפר דיר טריף ליד לוד (בית החרושת חדיד, חוות בן שמן ולימים "כפר הנוער בן שמן") וכן 1,600 דונם מאדמת הכפר ח'ולדה, לימים, חוות חולדה, בהם גודלו השתילים ליער הרצל, שהוא היער הראשון שניטע על ידי הקרן הקיימת.
בשנת 1905, רכשה הקרן הקיימת מיק"א את אדמות דלייקה, עליהן הוקמה חוות כנרת, ואת אדמות אום ג'וני, בהן היה אתר ההתיישבות הראשון של דגניה א'.
במהלך מלחמת העולם הראשונה השתמשה הקרן הקיימת בכספיה לעבודות פיתוח שונות, בהם בניית בתים לפועלים על אדמותיה ולייבוש ביצות. לאחר הקמת קרן היסוד בשנת 1920 רוכזו מאמצי הקרן הקיימת ברכישת קרקעות.
עיקר פעילותה של הקרן הקיימת בתחום רכישת הקרקע החלה לאחר כינוס הוועד הפועל הציוני ב-1920 בלונדון. עד שנת 1920 רכשה קק"ל פחות מ-25,000 דונמים שרובם עברו מבעלותה לרוכשים פרטיים. משנת 1921 חל גידול ניכר בהיקף עסקאות הרכישה שביצעה הקרן הקיימת והקרקע שנרכשה נותרה בבעלותה.
בשנת 1923 מונה מנחם מנדל אוסישקין לעמוד בראש הקרן. בתקופה זו הייתה חברת "הכשרת היישוב" בראשות יהושע חנקין הקונה העיקרית של קרקעות עבור קק"ל. משנות השלושים ואילך, בתקופת כהונתו של יוסף ויץ כמנהל מחלקת הקרקעות והייעור החלה קק"ל לרכוש קרקעות במישרין מבעלי הקרקע הערבים. כדי לייעל את תהליך רכישת הקרקעות, אורגנו חמישה משרדים מחוזיים ומונו אנשים שהיו בעלי ידע בענייני קרקעות ובניהול משא ומתן עם בעלי קרקע ערבים. אז החלה רכישת קרקעות באזורים שעד אז לא הייתה בהם דריסת רגל ליהודים, כמו הרי יהודה, הגליל המערבי, עמק החולה ובדרום הנגב. בשנים 1921–1933 היה משקלה של הקרן כ-60% מכלל העברות הקרקע לבעלות יהודית. בשנים 1934–1935 הצטמצם חלקה של הקרן הקיימת ל-20% בלבד אך עם פרוץ המרד הערבי הגדול בשנת 1936 פחתו העסקאות הפרטיות וגדל חלקה של הקק"ל. לפי מנכ"ל הקרן הקיימת אברהם גרנות מעל למחצית השטח שרכשה הקרן הקיימת עד 1948 היה בבעלות בעלי קרקע גדולים שחיו מחוץ לשטחי המנדט, כרבע מבעלי קרקעות גדולים מקומיים, כ-13% מממשלת המנדט, כנסיות וחברות ורק כ-10% מפלאחים שעיבדו אותה בעצמם.
בעקבות מאורעות 1936–1939 והצמצום באפשרויות רכישת הקרקע מהערבים, החלה קק"ל להיות שותפה ביחד עם הסוכנות היהודית גם במפעל ההתיישבות בארץ.
בשנת 1938 נוסדה חברת הימנותא (נאמנות בארמית), במטרה להוות מכשיר משפטי לקניית וניהול קרקעות שהקרן הקיימת שוקלת למכרם הלאה, דבר הנוגד את עקרונות הקרן. כן נועדה חברת הימנותא להחזיק בנאמנות קרקעות שנמסרו לקרן הקיימת עד למסירתם חזרה לבעליהם. לפני 1938 שימשה חברת הכשרת היישוב בתפקיד דומה לזה של חברת הימנותא.
לאחר הקמת המדינה רכשה הקרן הקיימת מידי ממשלת ישראל בעסקת ענק - עסקת מיליון הדונם, קרקעות נכסי נפקדים שבעליהם גורשו/נטשו אותם במהלך מלחמת העצמאות, כך שרוב הקרקעות שבידי הקרן הקיימת היום נרכשו בעסקה זו. אברהם גרנות הוא שיזם והוציא לפועל את הרכישות על אף התנגדות בקרב שרי ממשלה ובהנהלת הקרן הקיימת. בין המתנגדים היה יוסף ויץ שסבר שרכישת קרקע הנמצאת ממילא בידי המדינה מיותרת ודי באפוטרופסות של הקרן הקיימת לשם פיתוח. בין הנימוקים למסירת שטחים גדולים לידי הקרן הקיימת מידי הממשלה היו מחויבותה של הקרן הקיימת (להבדיל מממשלת ישראל) לפיתוח הקרקע לטובת יהודים בלבד. כך הסבירו הרצפלד וגרנות שהעברת הבעלות על תבטיח שהן ישמשו אך ורק את היהודים ולא את יתר אזרחי המדינה. כמו כן העברת הבעלות על הקרקע לגוף פרטי פטרה את המדינה מלהתעמת עם החוק הבינלאומי בנוגע למעמד הקרקעות. העסקה עם המדינה לא הוכפלה, מאחר שהקרן טענה שאין ברשותה את הכספים לשלם על מיליון דונם נוספים שהיו אמורים לעבור לרשותה.
| קרקעות בבעלות קק"ל> שנה | קרקעות בבעלות קק"ל> נרכשו | קרקעות בבעלות קק"ל> סך הכל (בדונמים) | קרקעות בבעלות קק"ל> אחוז מכלל רכישות קרקע על ידי יהודים באותה שנה/ הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| עד 1914 |  | 16,366 |  |
| 1920 | 5,997 | 22,363 | מרשם המקרקעין לא פעל במהלך מלחמת העולם הראשונה והממשל הצבאי הבריטי |
| 1921 | 43,021 | 65,384 | (47.4%) |
| 1922 | 6,977 | 72,361 |  |
| 1923 | 18,459 | 90,820 | (44.7% ב-1922–1923) |
| 1924 | 40,225 | 131,045 | (89.9%) |
| 1925 | 33,090 | 164,135 | (50%) |
| 1926 | 13,744 | 177,879 | (32.7%) |
| 1927 | 18,779 | 196,658 | (98.9%) |
| 1928 | 5,433 | 202,091 | (25.3%) |
| 1929 | 59,549 | 261,640 | (92.3%) |
| 1930 | 16,987 | 278,627 | (87.7%) |
| 1931 | 9,978 | 288,605 | (53.7%) |
| 1932 | 8,305 | 296,910 | (44%) |
| 1933 | 32,371 | 329,281 | (87.5%) |
| 1934 | 12,575 | 341,856 | (20.2%) |
| 1935 | 16,524 | 358,380 | (22.7%) |
| 1936 | 13,161 | 371,541 | (72.5%) |
| 1937 | 13,507 | 385,048 | (23) |
| 1938 | 34,223 | 419,271 |  |
| 1939 | 53,499 | 472,770 |  |
| 1940 | 43,180 | 515,950 |  |
| 1941 | 45,460 | 561,410 |  |
| 1942 | 48,981 | 610,391 |  |
| 1943 | 67,265 | 677,656 |  |
| 1944 | 67,357 | 745,013 |  |
| 1945 | 65,644 | 810,657 |  |
| 1946 | 52,000 | 862,657 | ערך מקורב |
| 1947 | 63,000 | 925,657 | ערך מקורב |
| עד מאי 1948 |  | 936,000 | על פי נתוני ועדת הכלכלה של הכנסת היו סך נכסי קק"ל ערב הקמת המדינה 942,092 דונם |
| 1948 | 97,000 | 1,022,657 |  |
| 1949 | 1,101,942 | 2,124,599 | רכישה של אדמות כפרים נטושים ממנהל הפיתוח |
| 1950 | 1,271,734 | 3,396,333 | רכישה של אדמות כפרים נטושים ממנהל הפיתוח, העסקה הושלמה ב-1953 |