stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Men at Work
היסטוריה > אלבום חדש ושינויים בלהקה (1984–1986)

בסוף שנת 1983 חברי "Men at Work" לקחו שנת הפסקה מפעילות. האי התחתן ונסע לירח דבש בצרפת. בינתיים מתחים בין חברי הלהקה עלו וצפו, ובעקבות כך ג'רי שפייזר וג'ון ריס עזבו את הלהקה. בתחילת 1985 האי, סטרייקרט והאם, בשילוב עם נגנים מתחלפים הקליטו את האלבום השלישי של "Two Hearts". סטרייקרט עזב את הלהקה במהלך הפקת האלבום.
האלבום הזה לא הצליח בהשוואה לאלבומים הקודמים וסיבוב הופעות בארצות הברית שתוכנן, הראשון מזה שנה וחצי, בוטל בשל מכירת כרטיסים חלשה.
ביולי 1985 הופיעה הלהקה בקונצרט באוסטרליה שהיה חלק ממופע Live Aid. בהמשך לעזיבתו של סטרייקרט, גם האם עזב את הלהקה.
היסטוריה > איחוד חלקי ומשבר נוסף (1996–2002)

ב-1996, עשור לאחר פירוק הלהקה, הפופולריות שלה שבה ועלתה, ובדרום אמריקה במיוחד, עד אשר קולין האי וגרג האם יצרו הרכב מחודש והחלו להופיע ביבשת זו. ההרכב כלל אז מלבד קולין האי וגרג האם את סטיבן האדלי על הבס, סיימון הוספורד על הגיטרה ואת ג'ון ווטסון כמתופף. לאחר שני סיבובי הופעות מוצלחים בשנים 1996 - 1997 וכמה הופעות הפתעה בארצות הברית, "גברים בעבודה" חזרו לקדמת הבמה. ב-1996 הוציאו אלבום שהוקלט בסאו פאולו, ברזיל והיה מיועד לשוק הברזילאי. כעבור שנתיים יצא האלבום ברחבי העולם בתוספת סינגל מקורי חדש בשם "The Longest Night".
ב-1997 טוני פלויד החליף את ווטסון על התופים. בהמשך בוצעו עוד שינויים בהרכב.
בשנת 2000 ביצע ההרכב את השיר Down under בטקס הסיום של אולימפיאדת סידני.
תביעות בגין הפרת זכויות יוצרים ומותו של גרג האם

בשנת 2007 שודרה בשעשועון טלוויזיה אוסטרלי השאלה "איזה שיר ילדים מופיע בשיר down under של men at work?". התשובה לשאלה הייתה השיר "Kookaburra sit on a old gum tree" שנכתב בשנת 1932 על ידי מורה אוסטרלית בשם מריון סינקלייר. חברת לאריקין מיוזיק (אנ') שהחזיקה בזכויות היוצרים על השיר נחשפה בעקבות שידור השאלה לדמיון בין שני השירים, והחליטה לתבוע את האי וסטרייקרט כותביו, ואת חברת התקליטים שלהם בעבר. בשנת 2010 בית המשפט באוסטרליה פסק כי הלהקה הפרה את זכויותיה של לאריקין, בכך שבנגנינת החליל בשיר, השתמשה הלהקה בלחן של שיר הילדים, ופסק כי לאריקין תזכה ל-5% מתמלוגי השיר שהצטברו משנת 2002. בפסיקתו קבע השופט שקטע החליל אינו מהווה חלק משמעותי בשיר ועל כן הפיצויים הנמוכים יחסית. גרג האם שהוסיף את קטע החליל לשיר המקורי לקח קשה את הפסיקה. הוא חזר להתמכר לאלכוהול וצוטט כאומר "אני מאוכזב מאוד מהדרך בה אני הולך להיזכר,
כמי שקשור להפרת זכויות יוצרים". האם מת בביתו מהתקף לב בשנת 2012, בן 58 היה במותו. חבריו אמרו כי למותו יש קשר לתביעה שהתנהלה מולו.
פרסים

בשנת 1983 זכתה הלהקה בפרס גראמי בקטגוריית תגלית השנה. בשנה זו קיבלה הלהקה אות מחברת התקליטים קולומביה רקורדס על מכירת חמישה מיליון אלבומים. פרס זה שם את הלהקה באותה רמה של אמנים אחרים שעבדו עם קולומביה רקורדס באותה תקופה, כגון סנטנה, סיימון וגרפונקל, בוב דילן ואדמה, רוח ואש.
בשנת 1994 נכנסה הלהקה להיכל התהילה של איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי.
דיסקוגרפיה

Business as Usual‏ – 1981
Cargo‏ – 1983
Two Hearts‏ – 1985
Brazil‏ – 1998
הערות שוליים

↑  Encyclopedia entry for 'Men at Work', באתר whammo
↑  גרג פראטו, Colin Hay, באתר Allmusic
↑  Men at Work, באתר Howl Space
↑  Men at Work, באתר howl space
↑  נדה אולבי, A Kookaburra Causes Trouble 'Down Under', באתר npr‏, 1 בדצמבר 2009
↑  Men at Work must pay portion of royalties for plagiarizing song, באתר cnn, ‏, 6 ביולי 2010
↑  קמרון אדמס, Men at Work’s Colin Hay says Down Under lawsuit ‘contributed’ to death of his dad and bandmate, באתר News.com.au‏, 10 באוגוסט 2015
| פרס גראמי לתגלית השנה |
| --- | --- | --- |
| 1980−1960 | בובי דארין (1960) • בוב ניוהארט (1961) • פיטר נרו (1962) • רוברט גולט (1963) • סווינגל סינגרס (1964) • הביטלס (1965) • טום ג'ונס (1966) • ללא זוכה (1967) • בובי ג'נטרי (1968) • חוזה פליסיאנו (1969) • קרוסבי, סטילס ונאש (1970) • הקרפנטרז (1971) • קרלי סיימון (1972) • אמריקה (1973) • בט מידלר (1974) • מרווין האמליש (1975) • נטלי קול (1976) • סטארלנד ווקל בנד (1977) • דבי בון (1978) • א טייסט אוף האני (1979) • ריקי לי ג'ונס (1980) |  |
| 2000−1981 | כריסטופר קרוס (1981) • שינה איסטון (1982) • Men at Work (1983) • מועדון תרבות (1984) • סינדי לאופר (1985) • שאדיי (1986) • ברוס הורנסבי והריינג' (1987) • ג'ודי וואטלי (1988) • טרייסי צ'פמן (1989) • מילי ונילי (בוטל) (1990) • מריה קארי (1991) • מארק קון (1992) • Arrested Development (1993) • טוני ברקסטון (1994) • שריל קרואו (1995) • Hootie & the Blowfish (1996) • ליאן ריימס (1997) • פולה קול (1998) • לורן היל (1999) • כריסטינה אגילרה (2000) |  |
| 2020−2001 | שלבי ליני (2001) • אלישה קיז (2002) • נורה ג'ונס (2003) • אוונסנס (2004) • מארון 5 (2005) • ג'ון לג'נד (2006) • קארי אנדרווד (2007) • איימי ויינהאוס (2008) • אדל (2009) • זאק בראון בנד (2010) • אספרנסה ספולדינג (2011) • בון איבר (2012) • פאן (2013) • מאקלמור וראיין לואיס (2014) • סם סמית' (2015) • מייגן טריינור (2016) • צ'אנס הראפר (2017) • אלסיה קארה (2018) • דואה ליפה (2019) • בילי אייליש (2020) |  |
| 2021 ואילך | מייגן די סטליון (2021) • אוליביה רודריגו (2022) • סמארה ג'וי (2023) • ויקטוריה מונה (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406054105171  BIBSYS: 58491  BnF: cb13904943v (data)  GND: 10278671-9  ISNI: 0000 0000 8738 2400  LCCN: n91106538  MusicBrainz: 395cc503-63b5-4a0b-a20a-604e3fcacea2  NKC: ko2004229850  VIAF: 126814776   WorldCat (עם VIAF): 126814776
אברהם אלקנה זקס

| --- | --- |

 לידה:  1846 ירושלים, א"י
 פטירה:  23 במרץ 1903 (בגיל 57 בערך) כ"ד באדר ה'תרס"ג ירושלים, א"י
 מקום מגורים:  ירושלים, א"י
 תקופת הפעילות:  ?–1903
 בת זוג:  דאבע זקס (לבית גרבוז)
 שם השושלת:  זקס
 אב:  משה זאקס
 אם:  רחל זאקס (לבית קרויז)
 צאצאים:  אהרן יהושע פישל זקס, משה אליהו זקס, רבקה זקס, לאה בסן, דב בער זקס, חיה רישקה כהנא, ברכה ציפורה הלוי, פרומע זוננפלד
הרב אברהם אלקנה זקס (1846 – כ"ד באדר ה'תרס"ג, 23 במרץ 1903) היה מנכבדי העדה האשכנזית בירושלים, ראש כולל הולנד ודויטשלנד, מייסד ומנהל מושב הזקנים הכללי המאוחד ועסקן ירושלמי.
תולדות חייו

נולד בעיר העתיקה בירושלים לשד"ר משה זאקס, שנחשב לנחשב לראשון העולים מגרמניה במאה ה-19 ולרחל לבית קרויז, בתו של הגביר הירושלמי רבי צדוק הלוי קרויז (שנחשב באותה עת על ידי תושבי העיר ל"רוטשילד" הירושלמי). למד בתלמוד תורה ובישיבה, נישא לדאבע (דובא) לבית גרבוז.
הרב אברהם אלקנה עמד בראש כולל הולנד ודויטשלנד (אגודת יהודים יוצאי הולנד וגרמניה בארץ ישראל במאה ה-19) מייסודו של אביו, משה זאקס, ראשון העולים מגרמניה במאה ה-19.
היה חבר ועד העיר ליהודי ירושלים, ממנהלי הוועד הכללי כנסת ישראל ומנאמני הקרן מזכרת השר משה מונטיפיורי, שהקימו את שכונת מזכרת משה בין השאר יחד עם יואל משה סולומון, יוסף ריבלין.
בשנת 1893 הקים והיה המנהל הראשון של מושב הזקנים הכללי המאוחד בירושלים, למען זקני העדה האשכנזית בעיר. מושב הזקנים הוקם יחד עם הרב ישראל דוב פרומקין והרב יצחק אייזיק בן-טובים ששימשו גם כן כמנהלים.
היה ממנהלי חברה קדישא הראשית והכללית (החברה קדישא לעדת הפרושים) יחד עם הרב יוסף חיים זוננפלד, שלמה זלמן בהר"ן לעווי, יעקב שרהזון ואריה ליב הורביץ.
משפחתו

היו לו כמה ילדים:
פרומה זוננפלד-ימיני - נישאה לשמואל בנימין זוננפלד, בנו של הרב יוסף חיים זוננפלד, בנישואים שניים היא נישאה לדב ימיני.
חיה רישקה - נישאה לאליהו אהרון כהנא, ממייסדי תל אביב.
מנכדיו: הרב מנחם בן ציון זקס, והרב יהושע פישל זקס.
מניניו: ראש ישיבת ישיבת מרכז הרב והרב הראשי לישראל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא - שגם נקרא על שמו, הרב עמרם יצחק זקס - ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק, ד"ר משה חיים זקס - ד"ר לבוטניקה ואגרונום, וד"ר יצחק זקס.
הערות שוליים

↑  הוא גרע משמו את האות א' משם המשפחה זאקס ונהיה לזקס, כמו שכתב מרדכי (מוטי) פרידמן, משה זאקס - יקה, חרדי, ציוני, הוצאת שפירא, תל אביב-יפו, 2016, עמ' 240.
1 2  דוד תדהר, Volume 4 Page 1633, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו
↑  שלמה הרמתי, עברית חיה במרוצת הדורות: מרס"ג ועד טלר, ראשון לציון: מסדה, 1992, עמ' 120.
↑  כמו שנכתב "רוטשילד הירושלמי- הגביר הירושלמי רבי צדוק הלוי קרויז"
↑  משה חיים זקס, שורשים בין אבני ירושלים, עוד ינובון בשיבה - פרקי חיים והרהורים, מזכרת בתיה: הסיפור שנשאר, ה'תשע"ח, 2018, עמ' 16
↑  יוסף מייזל (גר'), אלה תולדות קרן "מזכרת השר משה מונטיפיורי", באתר פרויקט בן יהודה, ‏מהדורת מקור: ה'תרצ"ט, 1939
↑  מרדכי (מוטי) פרידמן, משה זאקס ומשפחתו, משה זאקס: יקה, חרדי, ציוני, תל אביב, עמ' 240.
↑  יצחק שריון, זכרונות, באתר פרויקט בן יהודה
↑  דוד תדהר, Volume 1, page 443, אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו
↑  דוד תדהר, Volume 1 Page 392, אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו
↑  אלי בן דוד, רבבות ליוו את ראש ישיבת סלבודקה זצ"ל למנוחת עולמים, באתר JDN חדשות, ‏כ' בכסלו ה'תשע"ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398156705171  VIAF: 18153530877348701022   WorldCat (עם VIAF): 18153530877348701022
מצליח מאזוז

| --- | --- |

תמונת הרב מצליח מאזוז על כריכת הספר "פטיש החזק"  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 בנובמבר 1911 כ"ו בחשוון ה'תרע"ב ג'רבה, תוניסיה הצרפתית
 נרצח:  18 בינואר 1971 (בגיל 59) כ"א בטבת ה'תשל"א תוניס, תוניסיה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים
 מדינה:  תוניסיה הצרפתית, תוניסיה 
 מקום פעילות:  ג'רבה ותוניס שבתוניסיה
 תקופת הפעילות:  ? – 18 בינואר 1971 
 תחומי עיסוק:  רבנות, דיינות, דקדוק
 רבותיו:  רבי רחמים חי חויתה הכהן
 תלמידיו:  בנו הרב מאיר מאזוז
 חיבוריו:  שו"ת איש מצליח, ג' חלקים
 צאצאים:  הרב מאיר מאזוז, הרב צמח מאזוז ועוד
 
הילולת הרב מצליח מזוז, שעל ידי ישיבת כסא רחמים, ה'תשע"ח (2018), במעמד כ-8,000 איש.
הרב חיים כדיר מצליח מאזוז (כ"ו בחשוון ה'תרע"ב, 17 בנובמבר 1911 - כ"א בטבת ה'תשל"א, 18 בינואר 1971) היה רב בולט בתוניסיה, ששימש כדיין בתוניס, וייסד בה את ישיבת כסא רחמים, בראשה עמד עד שנרצח.
ביוגרפיה

נולד בג'רבה לרב רפאל מאזוז, בן למשפחת רבנים, ולרחל לבית סעדון. אחיה הצעיר של אמו היה הרב בוגיד חנינא סעדון. למד אצל הרב רחמים חי חויתה הכהן בשנים ה'תרפ"ג - ה'תר"ץ. התחתן עם כמסאנה חנה, בת דודו הרב מנחם מאזוז. הוסמך לדיינות, עבר לבירה תוניס כדי לשמש כראש ישיבת "חברת התלמוד", והתמנה גם כדיין בבית הדין הרבני שם, תחת הנהגתם של הרבנים דוד בן בָּארוֹן ומרדכי אמייס כהן, עד לסגירתו בהוראת השלטונות בשנת ה'תשי"ח (1958). לאחר מכן התמנה לשופט בבית הדין האזרחי המקומי, אך התפטר מתפקידו בה'תשכ"א (1961) לאחר שחויב לדון גם יהודים על פי חוקי המדינה ולא לפי חוקי התורה. לפרנסתו החל לעסוק בתיווך דירות, ובמקביל עסק בכתיבת חיבורים תורניים ובהוראה. למד קבלה מרבי רפאל ג'אמי.
סייע לשליח חב"ד בהקמת ישיבה, שבה הורה במשך כשנתיים. פרש לאחר שהחלו לימודי צרפתית בישיבה, בשל גישתו החינוכית-תורנית שלפיה אין מקום ללימודי חול בישיבה.
בכסלו ה'תשכ"ג (1963) הקים את ישיבת כיסא רחמים על שם רבו הרב חויתה, ובה יישם את דרכם הלמדנית של רבני תוניסיה, שנהגו ללמוד את דברי הגמרא, רש"י ותוספות בדקדוק של כל מילה ובניסיון להסביר מה הוקשה בכל דיבור המתחיל, וכן נתנו דגש לאסוקי שמעתא אליבא דהלכתא. הקדיש מקום נרחב גם לדקדוק עברי, המקרא וטעמיו. באותה תקופה התפרנס מפנסיה קטנה של שלושים דינר מקומי בחודש ולא מהישיבה.
בכ"א בטבת ה'תשל"א (18 בינואר 1971) נרצח בידי מתנקש מוסלמי בשובו לביתו מתפילת שחרית. נקבר בתוניס, ולאחר כחודש וחצי הובא לקבורה בישראל ונטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
לאחר מותו עלתה משפחתו לישראל. בניו, בראשות בנו הגדול הרב מאיר מאזוז, חידשו את ישיבת כיסא רחמים בעיר בני ברק, ובמסגרת מוסדותיה פועל מכון הרב מצליח.
על שמו נקראו רחובות בערים בית שאן, בני ברק, באר שבע, ראשון לציון, נתיבות וירושלים.
דרכו בפסיקת ההלכה והנהגותיו

ביחס לעיקרון של קבלת הוראות מרן סבר הרב מאזוז שהיא כוללת את דברי רבי יוסף קארו, הן בבית יוסף ובשולחן ערוך והן בשאר ספריו, כמו כסף משנה וספרי תשובותיו.
כמו רוב רבני תוניסיה אז, פסק גם הרב מאזוז לומר הלל (בלא ברכה) ביום העצמאות, הוא חתם על תקנה בעניין עם שאר דייני תוניסיה. לאחר ששמע על מעשי חילון שנעשו בישראל מטעם המדינה הוא לא שינה את ההדרכה לרבים, אך כשפתח את ישיבתו בבירה תוניס הנהיג בה אמירת תחנון ביום העצמאות כרגיל. גם ביום ירושלים אמר תחנון.
משפחתו

אשתו כמסאנה חנה, נפטרה בג' באדר ה'תשנ"ב
בנו הבכור, צמח יהודה ברכה, מת בגיל 8 בתקופת הכיבוש הגרמני של תוניסיה, לדברי הוריו עקב בהלה שנבעה מהפצצות של אזור מגוריהם בג'רבה
בנו הרב מאיר מאזוז - ראש ישיבת כסא רחמים
בנו הרב צמח מאזוז - מנהל הישיבה, משגיח ור"מ
בנו הרב רחמים מאזוז - מנהל ופוסק ההלכה בישיבה
חתנו הרב יצחק ברדא, פוסק ומקובל, מחבר ספרים, ראש ישיבת "יצחק ירנן"
חתנו הרב חנן קבלן, דיין בבית הדין "משפט וצדק" של הישיבה
דודו, הרב בוגיד חנינא סעדון, ראב"ד ג'רבה ורב בפריז
גיסו (בעל אחותו ורידה) הרב אליהו ענקרי, מראשוני תלמידיו וממייסדי ישיבתו בתוניסיה
גיסו ובן דודו (אח אשתו), הרב שלמה מאזוז, דיין בג'רבה ואביו של מני מזוז, שופט בית המשפט העליון לשעבר
ספרו

שו"ת איש מצליח, ג' חלקים (חלק א, חלק ב, חלק ג, באתר hebrewbooks)
ספר מצמיח ישועה (חידושי ש"ס)
לקריאה נוספת

הרב בנימין כהן, מלכי תרשיש - תולדות רבני תוניסיה וחיבוריהם, ה'תשמ"ו
חנה פרץ (נכדתו), אחרון הגאונים בתוניסיה - תולדות חייו, שלושה כרכים, בני ברק ה'תשנ"ו-ה'תש"ס
פטיש החזק - תולדות חייו של רבי מצליח מאזוז, שלושה כרכים, בהוצאת 'מכון הרב מצליח'
הערות שוליים

↑  ראו אודותיו פה, באתר ישיבת כסא רחמים. נפטר בכ' באב ה'תשכ”ו בתוניס.
↑  אחדים מבני המשפחה משערים שמוצאה הקדום של המשפחה בעיר בספרד שנקראה "מאזוז". ראו "בית נאמן" גיליון 105, ויקרא-החודש תשע"ח, אות ד והערה 9
↑  על שמה הוקם סמינר עטרת רחל בבני ברק.
↑  לדברי בנו הרב מאיר "בית נאמן" פרשת תולדות התש"ף, גיליון 186, הערה 10
↑  הרב מאיר מזוז, בית נאמן, ויחי תשפ"ג, גיליון 340, הערה 13
↑  באתר הישיבה
↑
כרטיס הקבר באתר הר הזיתים
↑  שו"ת איש מצליח חלק א' (או"ח סימן ט"ו) "ולדידן דבתר מרן גרירן בין בשולחן ערוך בין בב"י בין בכס"מ".
↑  שו"ת איש מצליח בחיו"ד סימן טז
↑  "פטיש החזק", עמוד 237, בפרק "כי עת לחננה"; הרב מאיר מאזוז, בקונטרס דרכי הלימוד (מאמר ה' עמוד ס"ט)
↑  עלון בית נאמן, גיליון 64, אות ט"ז והערה 9 (פה)
↑  עלון "בית נאמן, גיליון 60, תזריע-מצורע התשע"ז; וגיליון לפרשת ויגש ה'תש"ף, הערה 10
↑  משה ויסברג, אחותו של בעל 'איש מצליח' ודודתו של ראש ישיבת כסא רחמים הלכה לעולמה, באתר בחדרי חרדים, 16 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306910805171  ISNI: 0000 0000 6695 8052  LCCN: nr90016484  VIAF: 14620185   WorldCat (עם VIAF): 14620185
האותיות בבחירות לכנסת

פתקי הצבעה בישראל (הכנסת ה-18)
בשיטת הבחירות לכנסת כל רשימה מיוצגת באמצעות כינוי הרשימה ואות אחת או עד שלוש אותיות שונות זו מזו באלפבית העברי (מכונה גם סימן הרשימה). זאת, בהתאם לסעיף 61(א) לחוק הבחירות לכנסת, כאשר לכל מפלגה המיוצגת הזכות לשמור לעצמה את האותיות לבחירות שלאחר מכן ולא יהיה שימוש באותה האות על ידי רשימה חדשה אחרת בלא הסכמה בכתב, בהתאם לסעיף 61(ג). עם זאת, היות שקיימות מפלגות שונות בתוך אותה סיעה הרי שלהן יש את זכות השימוש באותה האות ואי-לכך, סעיף 61(ב) מאשר שימוש גם ביותר משתי אותיות. כתוצאה מכך, לאורך השנים נוצרו שינויים רבים באותיות המייצגות מפלגות והדבר מלמד על איחוד ופירודים בפוליטיקה של ישראל.
הבחירות לאספה המכוננת שבסיומה הושבעה הכנסת הראשונה וזו הפעם הראשונה בה היה שימוש באותיות. לגופים שקדמו לכך, מועצת העם ולאחר מכן מועצת המדינה הזמנית, לא התקיימו בחירות ולפיכך גם לא היה צורך בסימון הרשימות. אי-לכך, בבחירות אלו למעשה בחרה כל רשימה את סימנה ולרבים מאלה היו השלכות במערכות הבחירות העתידיות.
רשימות מעניקות חשיבות מיוחדת לאותיות שתייצגנה אותן, על כן יש כאלו אשר שומרות על מקומן בתור לרישום מוקדם בוועדת הבחירות המרכזית לכנסת וכך לזכות באות או צירוף האותיות הרצויים.
על פי חוקי התעמולה מותר לרשימות המתמודדות לחשוף את האותיות המסמלות אותן רק 42 יום לפני הבחירות; הגבלה זו נבעה מרצון המחקוקים שלא להחדיר את אווירת הבחירות מוקדם מידי.
משמעות

בעת איחוד של מפלגות לרשימה משותפת או למפלגה מאוחדת, נבחר פעמים אחדות צירוף של האותיות של המפלגות המרכיבות לסימנה של הרשימה המאוחדת. לדוגמה:
סימנה של מפלגת העבודה הישראלית - אמת - הוא צירוף של האותיות של המפלגות שהרכיבו אותה: א של מפא"י, מ של מפ"ם, ת של אחדות העבודה.
סימנה של מפלגת הליכוד - מחל - מבוסס על האותיות של המפלגות שהרכיבו אותה: ח של תנועת החרות, ל של המפלגה הליברלית הישראלית, ו-מ' שייצגה את מפלגות המרכז החופשי, הרשימה הממלכתית, והתנועה למען ארץ ישראל השלמה.
סימנה של מפלגת מרצ - מרצ - הוא צירוף של האותיות של המפלגות שהרכיבו אותה מ של מפ"ם, רצ של רצ.
במרבית המקרים לסימן של הרשימה אין משמעות. בחלק מהמקרים האות של הרשימה מרמזת על שמה, למשל ח - תנועת החרות, פ - המפלגה הפרוגרסיבית, צ - הציונים הכלליים. לעיתים האותיות זהות לשם המפלגה, בייחוד כשהוא קצר, כגון מרצ (ולפניה רצ), כך וש"ס. סימנה של מפלגת העבודה הישראלית - אמת - הוא צירוף של האותיות של המפלגות שהרכיבו אותה, אך יש לו גם משמעות אידאולוגית. האותיות שס רומזות לשם המפלגה התאחדות הספרדים שומרי תורה, אך גם לש"ס - שישה סדרי משנה. במשך שנים רבות נמנעו רשימות מלהשתמש באות ז עקב משמעותה בסלנג. כאשר האות נבחרה לראשונה כסימן של רשימה (רשימת הפנתרים השחורים, שרצה לכנסת השמינית), בחירתה נעשתה דווקא בשל משמעותה זו, כהתרסה.
ישנם מקרים שבהם האותיות מייצגות את שמו של יו"ר הרשימה, כך נקבעו האותיות י"ג לייצג את רשימתו של יצחק גרינבוים בבחירות הראשונות וזו גם הסיבה שישראל ביתנו משתמשת באות ל' כמייצגת את שם משפחתו של אביגדור ליברמן. בבחירות לכנסת התשיעית השתמש שמואל פלאטו-שרון באותיות "פש" כדי שייצגו גם את שם משפחתו וגם את שם רשימתו, פיתוח ושלום וכמו כן בבחירות לכנסת ה-19 נעשה שימוש באותיות צ"פ לייצוג של רשימת התנועה בראשות ציפי לבני
לעיתים אותיות הרשימה מהווים מילה בפני עצמה. כך עשו מפלגת "יש עתיד" (פה) ומפלגת "קדימה" (כן). לעיתים ישנה אות המייצגת תחילתה של מילה המזוהה עם אותה רשימה, כך מפלגת עלה ירוק השתמשה באותיות "קנ" כהאותיות הראשונות בשמו של צמח הקנאביס וכך מפלגת מולדת השתמשה באות ט כהתחלת המילה טרנספר.
ראו גם

פתק הצבעה
הערות שוליים

↑  אדיר בנימיני, הדרך לכנסת - מקורותיה של שיטת הבחירות בישראל, ישראל: ספרי ניב, 2022, עמ' 101
ארמיית אלזס

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  צרפת צרפת
 שיוך:   צבא צרפת
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  11 באוגוסט 1914 – 28 באוגוסט 1914 (18 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
 
ארמיית אלזס הייתה ארמייה צרפתית שפעלה לזמן קצר בתחילת במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-11 באוגוסט 1914, וכללה את הקורפוס ה-7 (גנרל בונו), קבוצת הדיוויזיות ה-1 של המילואים (גנרל ארשינאר) ודיוויזיית הפרשים ה-8. הארמייה הועמדה תחת פיקודו של הגנרל פול פו באלזס העילית. הארמייה הוקמה לאחר שהגנרל ז'ופר החליט שהארמייה הראשונה תצטרף לארמייה השנייה בתקיפת לורן. הקורפוס ה-7 היה פרוס מאזור Col de lagorge ועד לגבול שווייץ עם אלזס-לורן וכבש לזמן קצר את מילוז, אך בעקבות התקפת נגד גרמנית נסוג לקו אלטקירך - תאן ב-9 באוגוסט ( קרב ליד סננהיים-מולהאוזן ). התקפה מחודשת על מילוז - על ידי ארמיית אלזס - נועדה להסיח את דעתם של הגרמנים מהמתקפה העיקרית של האגף הימני הצרפתי (הארמיות הראשונה והשנייה) על לורן שתוכננה ל-14 באוגוסט. לשם כך, ארמיית אלזס חוזקה על ידי הוספת חלקים של ארמיית האלפים שפורקה.
מטרתו של הגנרל פו הייתה להתקדם מעל מעברי הרי הווז' ודרך השערים הבורגונדים לאזור קולמר במישור אלזס. המבצע, שהחל ב-14 באוגוסט, התנהל תחילה כמתוכנן: לאחר שהצרפתים כבשו מחדש את מילוז בקרבות כבדים מבית לבית 19 באוגוסט) וחצו את החולה במקומות, הם יכלו להתקדם לפאתי קולמר עד ה-22 באוגוסט. אולם בשלב זה, שאר הארמיות הצרפתיות כבר הובסו בקרבות הגבול, וארמיית אלזס נסוגה והעבירה אליהם חלקים מכוחותיה. הקורפוס ה-7 שימש להקמת הארמייה השישית החדשה באזור פריז. קבוצת דיוויזיית המילואים הראשונה פורקה והדיוויזיות שלה נשלחו למקומות אחרים. הכוחות הנותרים - שכללו רק כוח של כשתי דיוויזיות - אורגנו מחדש ב-28 באוגוסט לקבוצת הווז', שהפכה באוקטובר 1914 לקורפוס ה-34.
מפקדים

פול פו (11 באוגוסט 1914 - 28 באוגוסט 1914)
ראו גם

קרב מילוז
עונת 2024/2025 בליגת העל בכדוריד נשים

| --- | --- |
 

 ענף:  כדוריד
 ארגון מפעיל:  איגוד הכדוריד בישראל
 תקופת התחרות:  23 בספטמבר 2024 – הווה (123 ימים)
 מספר מתמודדים:  9
 www.handballisr.co.il
 
 → עונת 2023/2024 בליגת העל בכדוריד נשים עונת 2025/2026 בליגת העל בכדוריד נשים ← 
עונת 2024/2025 בליגת העל בכדוריד נשים, הידועה גם כליגת אתנה בכדוריד תכלול 9 קבוצות. העונה תתחיל רשמית ב-26 בספטמבר 2024, אך משחק הפתיחה יתקיים ב-23 בספטמבר.
טורניר פתיחת העונה, גביע הליגה ע"ש רונית שטייגר ז"ל, יתחיל ב-11 בספטמבר 2024 משלב רבע הגמר, בהשתתפות 8 מקבוצות הליגה (מלבד א.כ. נס ציונה).
גביע הליגה ע"ש רונית שטייגר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

:  
|  | רבע גמר | רבע גמר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | רבע גמר | רבע גמר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  מכבי אדום ירוק פתח תקווה |  30 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  מכבי אדום ירוק פתח תקווה |  30 |   |   | חצי גמר | חצי גמר |   |   |  |  |
|  |  מ.כ.חולון |  27 |   |   | חצי גמר | חצי גמר |   |   |  |  |
|  |  מ.כ.חולון |  27 |   |   |  מכבי אדום ירוק פתח תקווה |  28 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  מכבי אדום ירוק פתח תקווה |  28 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  מכבי ארזים אהל שם ר"ג |  41 |   |   |  |  |
|  |  מכביICL ראשון לציון |  21 |   |   |  מכבי ארזים אהל שם ר"ג |  41 |   |   |  |  |
|  |  מכביICL ראשון לציון |  21 |   |   |  |  |   |   | גמר | גמר |
|  |  מכבי ארזים אהל שם ר"ג |  38 |   |   |  |  |   |   | גמר | גמר |
|  |  מכבי ארזים אהל שם ר"ג |  38 |   |   |  |  |   |   |  מכבי ארזים אהל שם ר"ג |  22 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  מכבי ארזים אהל שם ר"ג |  22 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  בנות הרצליה "נאפיס" |  26 |
|  |  הפועל אשדוד |  21 |   |   |  |  |   |   |  בנות הרצליה "נאפיס" |  26 |
|  |  הפועל אשדוד |  21 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  הפועל "דלתות פנדור" ראשון לציון |  26 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  הפועל "דלתות פנדור" ראשון לציון |  26 |   |   |  הפועל "דלתות פנדור" ראשון לציון |  14 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  הפועל "דלתות פנדור" ראשון לציון |  14 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  בנות הרצליה "נאפיס" |  28 |   |   |  |  |
|  |  בנות הרצליה "נאפיס" |   |   |   |  בנות הרצליה "נאפיס" |  28 |   |   |  |  |
|  |  בנות הרצליה "נאפיס" |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
↑  עולה אוטומטית לשלב חצי הגמר כאלופת העונה הקודמת
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בנות הרצליה "נאפיס" | 8 | 7 | 0 | 1 |  |  | 14 |
| 2 | מכבי ארזים אהל שם ר"ג | 8 | 7 | 0 | 1 |  |  | 14 |
| 3 | הפועל אשדוד | 8 | 6 | 0 | 2 |  |  | 12 |
| 4 | הפועל "דלתות פנדור" ראשון לציון | 8 | 6 | 0 | 2 |  |  | 14 |
| 5 | מ.כ.חולון | 8 | 4 | 0 | 4 |  |  | 8 |
| 6 | מכבי אדום ירוק פתח תקווה | 8 | 3 | 0 | 5 |  |  | 6 |
| 8 | מכביICL ראשון לציון | 8 | 2 | 0 | 6 |  |  | 4 |
| 7 | הפועל קריית אונו | 8 | 1 | 0 | 7 |  |  | 2 |
| 9 | א.כ. נס ציונה | 8 | 0 | 0 | 8 |  |  | 0 |
הערות שוליים

1 2  ליגת על אתנה נשים, אתר איגוד הכדוריד בישראל
1 2  הדר ואן קולא, ליגת אתנה: שיר מחמלי בהרצליה מקשרות ניגריות בחולון, 12 ביולי 2024, אתר איגוד הכדוריד בישראל
זהות (מפלגה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 שם רשמי:  זהות – תנועה ישראלית יהודית
 מנהיגים:  משה פייגלין
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים)
 אידאולוגיות:  ציונות ליברטריאניזם ארץ ישראל השלמה לאומנות
 אותיות:  ז (הבחירות לכנסת ה-21) 
 שיא כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה (הבחירות לכנסת ה-21)
 נוצרה מתוך:  פורשי הליכוד (סיעת מנהיגות יהודית)
 מטה:  תל אביב-יפו 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 
זהות – תנועה ישראלית יהודית, המוכרת בשם המקוצר מפלגת זהות, היא מפלגת ימין ציונית-ליברטריאנית ישראלית, שהוקמה בשנת 2015 על ידי משה פייגלין.
מצעה של המפלגה עוסק בתחומים רבים, בהם ביטחון, כלכלה, חינוך ודת. שני העקרונות המנחים של המפלגה הם חיזוק זהותה היהודית של המדינה תוך כדי שמירה קפדנית על חירויות הפרט וצמצום המנגנונים הממשלתיים. מבחינה מדינית וביטחונית, תומכת המפלגה בסיפוח כל יהודה ושומרון ורצועת עזה והחלת ריבונות ישראלית מלאה עליהם, תוך עידוד האוכלוסייה הלא-יהודית לעזוב.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת זכתה המפלגה להתעניינות תקשורתית בעקבות הצהרותיה כי תקדם לגליזציה של צריכת קנאביס, ובעקבות הקמפיין האינטרנטי שלה, וברוב הסקרים הסמוכים לבחירות קיבלה 4–7 מנדטים, אולם בבחירות עצמן הצביעו לה כמאה ועשרים אלף איש והיו חסרים לה כ-20 אלף קולות כדי לעבור את אחוז החסימה.
המפלגה נרשמה גם בבחירות לכנסת ה-22, אולם עוד קודם להן חתמה הסכם עם הליכוד שבמסגרתו הוסכם כי תפרוש ותתמוך בו, בתמורה לתפקיד שר כלכלי לפייגלין, הקלות בתחום הלגליזציה של קנאביס רפואי ועוד. לאחר בחירות אלה לא הוקמה ממשלה חדשה והמפלגה לא שבה להתמודד.
ב-17 בינואר 2024 הכריז משה פייגלין בכנס פעילים על הקמתה מחדש של מפלגת זהות ועל ריצה לראשות הממשלה.
רקע

שורשיה של המפלגה בתנועה "זו ארצנו", שהוקמה ביולי 1994 על ידי משה פייגלין ושמואל סקט, על מנת ליצור גל מחאה ציבורי נגד יישום הסכמי אוסלו, ובקבוצת מנהיגות יהודית, שהוקמה בשנת 1995 על ידי פייגלין ואחרים, ונרשמה כמפלגת "מנהיגות יהודית לישראל" לצורך התמודדות בבחירות לכנסת החמש עשרה, אך ביטלה את התמודדותה שלושה ימים לפני הבחירות. משנת 2000 הייתה הקבוצה בתוך הליכוד ופקדה אלפי מתפקדים לתנועה.
פייגלין התמודד מספר פעמים על ראשות הליכוד ועל מקום ברשימתה לכנסת. בבחירות לכנסת התשע עשרה בשנת 2013 נבחר פייגלין לכנסת מטעם הליכוד. בפריימריז לרשימת המועמדים לקראת הבחירות לכנסת העשרים נדחק פייגלין למקום לא ריאלי והודיע ב-5 בינואר 2015 על פרישתו מהליכוד והקמת מפלגה חדשה. זו נרשמה רשמית בשם "זהות" אצל רשם המפלגות מאוחר יותר באותה שנה.
ב-22 בספטמבר 2016 קיימה המפלגה יום התרמה שבו גויסו 463,056 דולר מ-1,336 תורמים.