stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוב-בוש (סרט)
הערות שוליים

↑  Телеканал Украина стал генеральным медиапартнером фильма Довбуш
↑  Юлія Михайлова (6 במאי 2020). "Один із найдорожчих українських фільмів «Довбуш» вийде у прокат із запізненням". «lifestyle.24tv». נבדק ב-2021-06-10. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Олег Вергеліс (20 בפברואר 2021). "«Довбуш» – повернення легендарного опришка. Головна кінопрем'єра року". «Главком». נבדק ב-2021-06-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Єлизавета Герасим'юк (9 ביוני 2021). "Історична драма «Довбуш» Олеся Саніна вийде в прокат восени 2021 року". «Сьогодні. Новини» Телеканал «Україна». נבדק ב-2021-06-10. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Яніна Соколова (18 באוגוסט 2019). "Фільм «Довбуш» Олеся Саніна. «Кіно з Яніною Соколовою»". «5 канал». נבדק ב-2021-06-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Художественный фильм «Довбуш»: презентация тизер-трейлера, спонсора и ближайших планов
↑  Женя Ступ'як (7 בנובמבר 2019). "Як виглядають актори франківського драмтеатру у фільмі Саніна «Довбуш»". «Місто». נבדק ב-2021-06-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Наталія Гулій (10 ביוני 2021). "Останній етап зйомок «Довбуша»: що творча команда розповіла про фільм". «24 канал». נבדק ב-2021-06-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Олег Вергеліс (20 בפברואר 2021). "«Довбуш» – повернення легендарного опришка. Головна кінопрем'єра року". «Главком». נבדק ב-2021-06-10. {{cite web}}:  (עזרה)
גרנד מאקט רוסיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פארק מיניאטורות
 כתובת:  רחוב הפרחים 16, רובע מוסקבה, סנקט פטרבורג
 מיקום:  סנקט פטרבורג 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 21 בנובמבר 2008
 תאריך פתיחה רשמי:  8 ביוני 2012 
 קואורדינטות:  59°53′17″N 30°19′49″E﻿ / ﻿59.8879863°N 30.3303463°E﻿ / 59.8879863; 30.3303463
 GrandMaket.Ru
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) גרנד מאקט רוסיה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) גרנד מאקט רוסיה
 
גרנד מקאט רוסיה (ברוסית: Гранд Макет Россия) הוא מוזיאון פרטי בסנקט פטרבורג, רוסיה. זהו דגם של פארק מיניאטורות שתוכנן בסולם של 1:87, המכסה שטח של 800 מ"ר. באזור זה מוצגות תמונות קולקטיביות של מחוזות הפדרציה הרוסית. זהו מתווה הדגם הגדול ביותר ברוסיה והשני בגודלו בעולם (אחרי מיניאטור וונדרלנד בהמבורג, גרמניה). הדגם ממוקם בבניין בן שתי קומות שנבנה בשנת 1953, בסגנון אימפריאלי סטליניסטי. יוצר הפרויקט הוא איש העסקים הפטרבורגי סרגיי מורוזוב.
המודל

לקח חמש שנים לבנות את המודל והיה צורך בהעסקת למעלה ממאה איש. ראשית, נוצרה מסגרת עץ המשמשת כבסיס למודל ואז נוצרו היסודות לכבישים ולרכבות. מאוחר יותר הותקנו צלעות העץ שכוסו בשכבת טיח ליצירת הצורה הרצויה של הנוף.
פתיחת המוזיאון

המבקרים הראשונים הורשו לבקר במוזיאון באפריל 2011. במשך 14 החודשים הבאים המוזיאון עבד במצב מבחן, ובו התאפשר לבקר בו רק בסוף השבוע. הפתיחה הרשמית התקיימה ב-8 ביוני 2012.
תצוגה

המודל מציג דימוי של חיי היומיום ברוסיה, המתממש באמצעות מודלים. מצבים יומיומיים אלה מייצגים פעילויות אנושיות שונות כמו עבודה, פנאי, ספורט, לימודים, שירות צבאי, חיי מדינה, נסיעות, חגיגות המוניות ואפילו ניסיון לברוח מהכלא. התחבורה היבשתית מיוצגת על ידי מכוניות ומשאיות מסוגים שונים, חשמליות, אוטובוסים, רכבות וציוד חקלאי, ציוד בנייה ומכשור צבאי. למבקרים יש הזדמנות להפעיל דברים על הדגם על ידי לחיצה על כפתורים אינטראקטיביים המוצבים מסביב.
פתרונות טכניים > מערכת יום/לילה

כל 13 דקות משתנה התאורה של המודל כשהיום הופך בהדרגה ללילה. תאורת הלילה נמשכת 2 דקות. יותר מ-800,000 פנסי LED בצבעים שונים משמשים להארת המודל מבלי ליצור צללים.
פתרונות טכניים > תנועת כלי הרכב

תנועת המכוניות בדגם היא מציאותית. המכוניות והאוטובוסים נעצרים ברמזורים, בתחנות האוטובוס ובאותות מהבהבים והם משנים מהירות ועוקפים זה את זה. האנרגיה החשמלית לרכבים מתקבלת באמצעות טעינה אלחוטית מתחת לדגם, כך שלמכוניות עצמן לא נראה שיש אספקת חשמל. זהו השימוש הראשון בשיטה זו להזזת מכוניות בדרך זו.
פתרונות טכניים > תנועת הרכבות

כדי לייעל את התנועה במערך הרכבות המוקטן, היא נבנתה ברמות רבות באמצעות יותר מ־2,500 מטרים של מסילות ו-452 תיבות מתג. המספר הכולל של מלאי הרכבות הוא למעלה מ-2,700, מתוכם 250 קטרים ו-10 רכבות ניקיון מיוחדות. מגוון הרכבות הנעות נוצר באמצעות שני מחלפי אקדח המאחסנים עד 60 רכבות ושולחים אותם בעת הצורך. במערך ישנם גם שני פטיפונים שיכולים להפוך את הקטר ב-180 מעלות.
פרסים

בשנת 2014 המוזיאון נכנס לרשימת 10 המוזיאונים המובילים ברוסיה, הרשומים על ידי המשתמשים באתר התיירות TripAdvisor.
בשנת 2014 נכנסה גרנד מאקט רוסיה לעשרת המקומות המצולמים המובילים ביותר בסנקט פטרבורג.
הערות שוליים

↑  Grand Maket Russia. St. Petersburg In Your Pocket, February–March 2015, №99, p. 47.
↑  Т.Скоренко, Люди, которые строят Россию: Макет. popmech.ru, October 2011.
↑  Евгений Николаев Гранд Макет Россия. erazvitie.org. April 4, 2014.
↑  История проекта с 2008 года, Авт.сост. Морозов С. Б. СПб: Сити-пресс (St. Petersburg City Press), 2013, 40 с.
↑  Панкратова И. Из Петербурга на Урал — за 5 минут. Вечерний Петербург (Evening Petersburg), 2011, No. 148, c. 5.
↑  Эдуард Тихонравов Маленькая Россия(הקישור אינו פעיל, October 2017). spb.mk.ru, June 13, 2012.
↑  Наталья Васенкова Это родинка моя: Как работает Гранд-макет Россия. the-village.ru, December 3, 2012.

מכונית דגם אלחוטית המופעלת באופן אלחוטי בגראנד מאקט רוסיה
ג'ף סמית'

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1960 (בן 64) מק'קיז רוקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו, תיכון תומאס וורתינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  בון, RASL 
 פרסים והוקרה:  פרס הילד הצהוב (1998)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (1997)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (1996)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (1999)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (2003)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (2000)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (2005)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (1995)  פרס אייזנר לכותב הטוב ביותר (1995)  פרס אינקפוט (2001)  Harvey Award for Best Cartoonist (Writer/Artist) (1994)  פרס אייזנר לכותב הטוב ביותר (1994)  פרס אייזנר לכותב הטוב ביותר (1998)  פרס מיוחד להומור (1994) 
 www.boneville.com
 
ג'ף סמית' (באנגלית: Jeff Smith; נולד ב-27 בפברואר 1960) הוא קומיקסאי אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות סדרת הקומיקס שלו "בּוֹן", אשר זיכתה אותו ב-10 פרסי אייזנר ו-11 פרסי הארווי.
ראשית חייו

ג'ף סמית' נולד במק'קס רוקס, פנסילבניה לוויליאם ארל סמית' וברברה גודסל. עם זאת, הוא גדל והתחנך בקולומבוס, אוהיו.
ראשית חייו > השפעות והשראה

סמית' למד על סגנון הקרטון כאשר היה צעיר מאוד, דרך רצועות קומיקס ותוכניות טלוויזיה מונפשות. הרצועה שבידרה אותו יותר מכל הייתה פינאטס מאת צ'ארלס מ. שולץ. אביו היה נוהג לקרוא לו את הרצועה השבועית של הקומיקס בכל יום ראשון, וסמית' טוען כי זה היה אחד מהמרכיבים המשפיעים ביותר על עבודתו ועל רצונו ללמוד. בתור השפעות נוספות על כתיבתו וציוריו סמית' מציין גם את קארל בארקס, יוצר הדוד קמצוץ, שאותו מכנה סמית' "גאון קומיקס טבעי" בזכות יכולתו 'להעביר' דמויות מפאנל לפאנל בצורה חלקה, והאקספרסיוניזם המסוים שלו. בהתייחס להשפעתו של בארקס על הקומיקס "בון", כתב סמית' לימים כי "תמיד רציתי שהדוד קמצוץ ייצא להרפתקה ארוכה יותר. חשבתי, 'בנאדם, אם אתה יכול להשיג ספר קומיקס באיכות כזו, באורך של מלחמה ושלום, האודיסיאה או משהו כזה, זה יהיה משהו שאשמח לקרוא', ואפילו כילד חיפשתי בכל מקום אחר אותו ספר, סיפורו של הדוד קמצוץ שאורכו 1,100 עמודים".
השפעה מכרעת נוספת על ציוריו של סמית' הייתה הטלוויזיה. את התוכנית "ספיישל יום ההולדת של פוגו", שהתבססה על רצועת הקומיקס של "פוגו", ראה סמית' בפעם הראשונה בגיל תשע. התכנית נוצרה על ידי וולט קלי וצ'אק ג'ונס, שסמית' כינה בהמשך "שניים מהאנשים האהובים עלי ביותר". יום לאחר שידורה של אותה תוכנית, ילדה מבית הספר של סמית' הביאה את אוגדן הפוגו של אביה ונתנה אותו לסמית', שלדבריו הוא "שינה את הקומיקס" בשבילו. סמית' אף שומר את הספר הזה על שולחן ליד לוח הציור שלו עד היום, ומתאר את וולט קלי כ"ההשפעה הגדולה ביותר על כתיבת הקומיקס".
ראשית חייו > ראשית ציוריו

על פי טענתו של סמית', האב הקדום של ציוריו של "בון" צויר על ידו כאשר היה בן פחות מחמש. כאשר סמית' בן החמש ישב בסלון ביתו וסרטט, הוא צייר צורה שנראתה כמו שפופרת טלפון, שהתגלה כיצור לבן הפוער את פיו לרווחה. אלמנטים מאותה דמות והתנהגותה מצאו את דרכם לדמותו של בלופר בון, בן הדוד הנסער והרמאי של בני בון. שמו באנגלית, פוני בון, נגזר מהשם Fonebone, שם המשפחה הגנרי שהעניק הקומיקסאי דון מרטין לרבות מהדמויות שהופיעו ברצועות מגזין Mad שלו. סמית' החל ליצור קומיקס עם הדמויות של בון כבר בשנת 1970, כשהיה בן 9.
בשנת 1978 סיים בהצלחה סמית' את בית הספר התיכון "וורת'ינגטון" בוורטינגטון, אוהיו, פרבר של קולומבוס, שם היה בן כיתתו של האנימטור ג'ים קמרוד. מאוחר יותר, בשנת 1986, הקימו סמית' וקמרוד יחד את 'Character Builders', סטודיו לאנימציה בקולומבוס בו עבד סמית' עד 1992. לאחר התיכון למד סמית' אנימציה באוניברסיטת אוהיו, ובעודו שם יצר קומיקס בשם "ת'ורן" לעיתון הסטודנטים "The Lantern", שבו הדמות הראשית היא ת'ורן, אחת מהדמויות המרכזיות בסדרת בון.
קריירה

לאחר שסיים את לימודיו במכללה, סמית' ושני חבריו, ג'ים קמרוד ומרטי פולר, הקימו סטודיו לאנימציה בשם Character Builders Inc. העבודה בתשלום הראשונה של הסטודיו הייתה יצירת קטע אנימציה שאורכו לא עולה על 60 שניות לסדרת הטלוויזיה "סופר ספארי עם ג'ק האנה". לאחר מכן הם החלו לקבל עבודות מזדמנות עבור חברות מקומיות בעיקר, כמו פרסומות, קליפים וכו'. התקציבים הראשוניים היו מגבילים מאוד עבור האולפן, מה שחייב את האנימטורים להיות בעלי תושייה כדי לעמוד במועדים שלהם. פעמים רבות סמית' ביצע גם את הדיבוב בנוסף לאנימציה, ולעיתים היו האנימטורים מביאים את בני המשפחה שלהם כדי שיעזרו להם להשלים תאי אנימציה. אף על פי שסמית' מצא את הפרויקטים מרגשים, הוא הבין שזה לא סוג הסרטים המצוירים שהוא רוצה ליצור, כאשר היו תקופות ארוכות בהן לסטודיו לא הייתה עבודה כלל.
קריירה > יצירת בון

באחת מהתקופות חסרות המעש הללו, שב סמית' לצייר קומיקס. הוא האמין שהוא יכול להעביר את הסרטים המצוירים שהוא רוצה ליצור דרך מדיום הקומיקס, וקיבל השראה מספרים כמו "האביר האפל חוזר" של פרנק מילר, "מאוס" של ארט ספיגלמן וWatchmen של אלן מור. כאשר סיים לכתוב תסריט, לעצב דמויות ולוודא שיש לו את המשאבים המתאימים - החל סמית' לכתוב ולצייר את 'בון'. בשנת 1991 השיק סמית' את חברת הקומיקס העצמאית שלו, Cartoon Books, במטרה לפרסם את הסדרה. את הספר הראשון בסדרה פרסם בכוחות עצמו, משמע הוא טיפל בכל הנושאים הרלוונטיים: גרפיקה, כתיבה, איור, לטרר (קרי, איות), ניהול חשבונות, תקשורת עם בית הדפוס וכו'. העיסוק בבירוקרטיה הכלולה בהוצאת ספר במימון עצמי פגע בכתיבת הקומיקס שלו, וגרם לאיחור בהפקתו. כדי לתקן זאת, הוא ביקש מאשתו, ויג'איה, לעזוב את עבודתה הרווחית בחברת סטארטאפ בעמק הסיליקון כדי לנהל את הצד העסקי של חברת הקומיקס הקטנה שלו.
תוך סיכון משמעותי, אשתו ויתרה על עבודתה הכלכלית כדי לעזור לסמית' להשלים את עבודתו. הספר לא פורסם לראשונה כאוגדן, אלא כ-55 גליונות בשחור-לבן שיצאו לאור בין השנים 1991–2004. החוברות זכו להצלחה מרובה, ולאחר שהפכו רווחיות ביותר, חברות הוצאה לאור שילמו כסף לסמית' כדי לאגד אותן לספרים בעלי כרכה קשה וצבע. 55 הגיליונות הפכו לסדרה בעלת 9 ספרים, שתורגמו לעשרות שפות (בהן גם עברית). בשנת 2004 פורסם בארצות הברית ספר שחור לבן הכולל את כל הספרים שפורסמו בתור עלילה אחת מתמשכת. בתגובה אליו, מבקר התרבות ממגזין טיים אנדרו ארנולד תיאר את בון "הרומן הגרפי הטוב ביותר בכל הגילאים שפורסם עד כה".
קריירה > עבודות נוספות

בשנת 2003 החל סמית' לעבוד עבור חברת DC Comics כדי ליצור ספר חדש לגיבור העל 'קפטן מארוול', גיבור-על ששימש לסמית' השראה במשך זמן רב. על כן, סמית' כתב ואייר ארבעה ספרים בשם "שהאזאם: אגודת המפלצות של הרוע" (תורגמו לעברית שניים בשם "שהאזאם - איגוד מפלצות הרשע"), אשר פורסמו בפורמט יוקרתי בשנת 2007, ובהמשך נאספו למהדורה בכריכה קשה.
בהמשך שנת 2007, הוצאת הספרים Fantagraphics הציעה לסמית' לעצב את מהדורת האוסף החדשה שתצא לכל גיליונות "פוגו", הקומיקס שהשפיע עליו רבות בתור ילד. במקביל, עיצב עטיפת אלבום של להקת Say Anything, In Defense of the Genre.
בשנת 2008 פרסם את הגיליון הראשון של RASL, קומיקס מדע בדיוני שכתב ואייר. תצוגה מקדימה של שישה עמודים הוצגה בכנס קומיק-קון, סן דייגו בשנת 2007. במקור הקומיקס היה מתוכנן להתפרסם על דפים עצומי ממדים, אך בהתייעצות עם קמעונאים שונים הם הזהירו אותו שלא לחרוג מהגודל הסטנדרטי של ספר קומיקס. מאוחר יותר פרסם סמית' את RASL כספר קומיקס בגודל סטנדרטי בשחור-לבן. עם זאת, הגיליון הראשון בעל הכריכה הרכה שנקרא The Drift, נמצאת בחנויות במתכונת הגדולה כפי שתוכנן במקור.
האמנות של סמית' בספר בון הוצגה בצמד תערוכות מוזיאוניות בקולומבוס באמצע שנת 2008: האחת נקראה "ג'ף סמית': בון ומעבר" במרכז וקסנר לאמנויות, והשנייה "ג'ף סמית': לפני בון" בספריית המחקר המצוירת באוניברסיטת אוהיו. התערוכות אף סוקרו על ידי תוכנית החדשות PBS The NewsHour עם ג'ים לרר ב-21 ביולי 2008.
בשנת 2009 פורסם סרט בשם "הקומיקסאי: ג'ף סמית', בון והפנים המשתנות של הקומיקס" שעוסק בחייו ועבודתו של סמית'. בספטמבר של אותה שנה הוציאה חברת טון ספרים קו ספרי ילדים שהושק על ידי הקריקטוריסט ארט ספיגלמן ועורכת האמנות בניו יורקר, פרנסואז מולי, את הספר Little Mouse Gets Ready, שהוא רומן גרפי לילדים בן 32 עמודים שנכתב על ידי סמית' ומיועד לקוראים צעירים מאוד. בראיון ל"ניוזארמה" מפברואר 2009 ציין סמית' כי בספר הוצגה דמות אחרת שיצר בילדותו, "עכבר אפור קטן עם אפוד אדום קטן".
במרץ 2013 הודיע סמית' כי הפרויקט הבא שלו יהיה סדרת רשת קומית בשם "Tüki: Save the Humans", המגוללת את סיפורו של האדם הראשון שעזב את אפריקה. הפרסום באינטרנט החל בנובמבר 2013 והגרסה המודפסת פורסמה לראשונה ביולי 2014.
סמית' כיהן בדירקטוריון קרן ההגנה המשפטית של חברת Comic Book, ארגון ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1986 כדי להגן על זכויות התיקון הראשון של קהילת הקומיקס (אנ'), משנת 2013 עד 2018.
סמית' עזר לייסד את 'פסטיבל קרוס-קרוס קולומבוס' השנתי לקריקטורה וקומיקס, שהושק לראשונה בשנת 2015. הוא משמש כמנהל אמנותי של הכנס.
חייו האישיים

סמית' מתגורר בקולומבוס, עיר נעוריו, עם אשתו ומנהלת חברת הקומיקס, ויג'איה אייר.
פרסים והוקרה

עבור עבודתו על בון, סמית' זכה בפרסים רבים, ביניהם עשרה פרסי אייזנר ואחד עשר פרסי הארווי. בשנים 1995 ו -1996 זכה בפרס אגודת הקריקטוריסטים הלאומית לספרי קומיקס.
פרסים והוקרה > פרסי אייזנר > עבור בון

1993 - פרס אייזנר עבור הפרסום הקומי ביותר
1994 - פרס אייזנר עבור סדרת הקומיקס הטובה ביותר
1994 - פרס אייזנר עבור הסדרה המתמשכת הטובה ביותר
1994 - פרס אייזנר עבור כותב/יוצר הקומיקס הטוב ביותר
1994 - פרס אייזנר עבור הפרסום הקומי ביותר
1995 - פרס אייזנר עבור הפרסום הקומי ביותר
1995 - פרס אייזנר עבור כותב הקומיקס הטוב ביותר (בקטגוריית הומור)
1995 - פרס אייזנר עבור הסדרה המתמשכת הטובה ביותר
1998 - פרס אייזנר עבור כותב הקומיקס הטוב ביותר (בקטגוריית הומור)
2005 - פרס אייזנר עבור עיצוב האלבום הטוב ביותר (בקטגוריית מהדורה מחודשת)
פרסים והוקרה > פרסי אייזנר > עבור RASL

2014 - פרס אייזנר עבור עיצוב האלבום הטוב ביותר (בקטגוריית מהדורה מחודשת)
פרסים והוקרה > פרסי הארווי

1994 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
1994 - פרס הארווי המיוחד עבור הומור יוצא דופן
1994 - פרס הארווי על עיצוב עטיפת המהדורה החדשה הטובה ביותר לספר קיים
1995 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
1996 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
1997 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
1999 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
2000 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
2003 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
2005 - פרס הארווי עבור הקומיקסאי הטוב ביותר
2005 - פרס הארווי על עיצוב עטיפת המהדורה החדשה הטובה ביותר לספר קיים
לקריאה נוספת

Lucy Shelton Caswell, Dave Filipi, Jeff Smith: Bone and Beyond, Wexner Center for the Arts, 2008, ISBN 978-1-881390-46-6. (באנגלית)
דאדלי בראדלי

| --- | --- |
 לידה:  19 במרץ 1957 (בן 67) בולטימור, מרילנד, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.98 מטרים
 מספר:  7, 22, 24
 מכללה:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
 דראפט:  בחירה מספר 13, 1979 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 1979–1981 1981–1982 1982–1983 1983–1984 1984–1986 1986–1987 1987–1988 1988–1989 1991–1992 1992–1993:  אינדיאנה פייסרס פיניקס סאנס שיקגו בולס דטרויט ספיריטס וושינגטון בולטס מילווקי באקס ניו ג'רזי נטס אטלנטה הוקס אומהה רייסרס אוקלהומה סיטי קאבלרי
 הישגים כשחקן
 חמישיית ההגנה השנייה של העונה‏ (1981)
דאדלי לירוי בראדלי (באנגלית: Dudley Leroy Bradley; נולד ב-19 במרץ 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1979–1993. לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA שיחק עבור 7 קבוצות שונות, ורשם ממוצעים כוללים של 5.2 נקודות, 1.9 אסיסטים, 1.8 ריבאונדים ו-1.6 חטיפות למשחק.
קריירת משחק

בראדלי נולד בבולטימור שבמרילנד, ובין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בעונת 1976/1977 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"טאר הילס") עד לגמר טורניר אליפות המכללות, בפעם הרביעית בתולדותיה, הודות ליכולת טובה של השחקנים וולטר דייוויס ופיל פורד. בעונתו האחרונה בקבוצה, 1978/1979, העמיד בראדלי ממוצעי שיא של 9.2 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-3.3 חטיפות למשחק, תחת המאמן דין סמית'.
בדראפט ה-NBA‏ 1979 נבחר בראדלי על ידי אינדיאנה פייסרס, בבחירה ה-13. בשתי עונותיו באינדיאנה קלע 8.2 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל, אולם הצטיין בצג ההגנתי ואף נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה ב-1980/1981.
לקראת עונת 1981/1982 הועבר בטרייד לפיניקס סאנס, בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות. בעונתו היחידה בפיניקס העפילה הקבוצה לחצי גמר האזור המערבי בפלייאוף.
ב-11 השנים הבאות שיחק עבור קבוצות ה-NBA שיקגו בולס, וושינגטון בולטס, מילווקי באקס, ניו ג'רזי נטס ואטלנטה הוקס, וכן עבור "דטרויט ספיריטס", "אומהה רייסרס" ו"אוקלהומה סיטי קאבלרי" מליגת ה-CBA. לכל אורך התקופה מיעט לקבל דקות משחק ולא הצליח לשחזר את יכולתו המבטיחה מעונותיו הראשונות.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של בראדלי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של בראדלי, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1979, באתר basketball-reference.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דינאן (צרפת)

דינאן (בצרפתית ובברטונית - Dinan) היא עיירה וקומונה במחוז קוט-ד'ארמור בחבל ברטאן בצרפת. בעיירה, שבוצרה בימי הביניים, ישנם עדיין מבנים רבים מתקופה זו, לרבות שרידי החומות. העיירה שוכנת על גדות נהר הראנס.
יש ממצאים שהמקום יושב כבר בתקופה הנאוליתית. בתקופה הגלית הייתה דינאן אופידום שנכבש על ידי יוליוס קיסר.
בימי הביניים היו מושלי ברטאן, צמיתים של שליטי נורמנדי. ב-1065 מרד קונאן השני בויליאם הכובש, שליט נורמנדי שהטיל מצור על דינאן וכבש אותה. אפיזודה זו רקומה בשטיח באייה.
דינאן נעשתה דוכסות ב-1283 ומאז התפתחה. נבנו טירת דינאן וחומות המגן.
דינאן לא נפגעה במלחמת העולם השנייה. בתי העץ העתיקים עם הרחובות הצרים המרוצפים באבנים מקנים לה מראה של עיירה מימי הביניים.
האתרים העיקריים בדינאן הם:
מגדל השעון (Tour de l'Horloge) נבנה ב-1470 מתנשא לגובה 43 מטר ומהווה את סמל העיר. ב-1505 תרמה המלכה אן מברטאן את השעון בראש המגדל.
טירת דינאן (Château de Dinan) נבנתה בסוף המאה ה-14 וצופה על עמק נהר הראנס. המגדל נקרא על שם אן מברטאן ומגגו יש מבט פנורמי על דינאן.
חומת המגן (Ramparts of Dinan) נבנתה במאה ה-13 כשדינאן הפכה לדוכסות. אורכה 2700 מטר ויש בה עשרה מגדלים וארבעה שערים. בראשה יש טיילת הליכה.
טירת דינאן
מגדל השעון
הטיילת על חומת דינאן
בית קרטי (1559) ומגדל השעון
שער סן מלו בחומת דינאן
בית עץ ישן בדינאן
חומת דינאן
רחוב בדינאן
דגל האיים הקנריים

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  8 בספטמבר 1961
 קבלת מעמד רשמי:  16 באוגוסט 1982
 מוטיבים עיצוביים:  טריקולור צהוב, כחול ולבן
 שם המעצב:  קרמן סרמינטו
 גרסאות נוספות:        דגל אזרחי
דגל האיים הקנריים (בספרדית: Bandera de Canarias) הוא טריקולור צהוב, כחול ולבן המשמש כדגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית האיים הקנריים. הדגל אומץ באופן חוקי ב-16 באוגוסט 1982 לאחר קבלתו של החוק הקהילתי העוסק בדגל הקהילה. לדגל שתי גרסאות לשימוש אזרחי ומדיני כאשר הגרסה המדינית מוטענת בסמל האיים הקנריים.
מקורותיו של הטריקולור הקנרי נעוצים בדגלה של תנועת השחרור של האיים אשר פעלה בשנות השישים של המאה העשרים, אשר עוצב בידי קרמן סרמינטו ובניה ארתורו וחסוס, והוצג לראשונה ב-8 בספטמבר 1961.
צבעי הדגל מסמלים את צבעי הכחול-לבן של מחוז סנטה קרוס דה טנריפה וצבעי הצהוב-כחול של מחוז לאס פאלמס.
דונסיגט

| --- | --- |
סמל דונסיגטסמל דונסיגט

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מערב טרנסדנוביה
 מחוז:  גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון
 נפה:  נפת מושונמגירובאר
 שטח:  35.89 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,653 (2019)
 קואורדינטות:  47°56′20″N 17°21′05″E﻿ / ﻿47.938930555556°N 17.351269444444°E﻿ / 47.938930555556; 17.351269444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.dunasziget.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דונסיגט(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דונסיגט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דונסיגט (בהונגרית: Dunasziget) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1969 על ידי איחוד של שני כפרים ציקולסיגט (Cikolasziget) ושרפניסיגט (Sérfenyősziget)
יהודי דונסיגט

בכפרים כל בסיסם קם דונסיגט חיו בעבר יהודים בתקופות זמן שונות:
יהודי דונסיגט > יהודי ציקולסיגט

| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1920 | 7 |  |
| 1930 | 4 |  |
| 1941 | 6 | 853 |
יהודי דונסיגט > יהודי שרפניסיגט

בשנת 1920 חיו בשרפניסיגט חמישה יהודים.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת מושונמגירובאר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מושונמגיארובאר • אשבאנירארו • בזניה • דרנוז'לי • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • יאנושומוריה • קארויהאזה • קימלה • קישבודק • לבן • לבל • ליפוט • מאריאקאלנוק • מצ'ר • מושונסולנוק • מושונאודוואר • פישקי • ראיקה  • אוירונפה • וארבלוג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 155838764   WorldCat (עם VIAF): 155838764 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-564 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1944 – 15 בספטמבר 1944 (21 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-564 (בגרמנית: 564. Volks-Grenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1944 באוסטריה, על ידי ייעוד מחדש של דיוויזיית הגרנדירים ה-564, בפיקודו של וולפגנג לאנג. היא הכילה את רגימנטים הגרנדירים ה-1150, ה-1151 וה-1152 ואת רגימנט הארטילריה ה-1564.  ב-15 בספטמבר 1944 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-183.