stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארסינואי הרביעית
הקבר באפסוס

באתר הארכאולוגי אפסוס התגלו שרידי שלד בתוך קבר, ובמרוצת השנים שיערו חוקרים שייתכן כי זהו קברה של ארסינואי. השערה זו לא מקובלת על כלל החוקרים, ומחקרים שונים מטילים בה ספק.
בשנת 1904, במהלך חפירות באתר, התגלו במרכזו שרידי מבנה, שכונה "אוקטגון" בגלל צורתו המתומנת, בעלת שמונה צלעות. בחפירות נוספות שבוצעו באתר בשנים 1926–1929 גילו החוקרים מקס תור ויוזף קיל (אנ') קבר בתוך המבנה, ובתוכו שלד. קיל הסיר את גולגולת מהשלד ולקח אותה עימו לגרמניה. הוא שמדובר באישיות רמת מעלה, ככל הנראה אישה בת 20 בערך. קיל לא סיפק מידע לגבי הנתונים שהביאו למסקנותיו. הוא לקח את הגולגולת איתו לגרמניה, ומשם היא המשיכה איתו לאוניברסיטת וינה, שם הוא שימש כפרופסור להיסטוריה בשנים 1936–1950. בשנות החמישים פרסם האנתרופולוג יוזף ונינגר (אנ') מאמר שבו הוא שיער, על פי מדידות מורפולוגיות של הגולגולת, שהיא שייכת לנערה בגיל 16 או 17. בנוסף, חוקרים שיערו בהתבסס על הארכיטקטורה של המבנה, שהוא קשור לפרעונים באלכסנדריה במאה הראשונה לפנה"ס, זאת על אף שאחרים דחו את הטענה שקיים קשר כזה. הגולגולת אבדה לאחר מכן, עד שנמצאה ב-2022.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 העלתה הארכאולוגית הילקה תור (Hilke Thür) מהאקדמיה האוסטרית למדעים (Austrian Academy of Sciences) את ההשערה שהקבר והשלד שנמצאו שייכים לארסינואי הרביעית. על הקבר לא נמצאה כל כתובת, אבל המבנה תוארך, על פי הארכיטקטורה שלו, בין השנים 20-50 לפנה"ס. ההשערה שלה התבססה גם על העובדה שבאותה עת רק אנשים חשובים נקברו בתוככי העיר. גם הארכיטקטורה של המבנה המזכיר בצורתו את המגדלור של פארוס באלכסנדריה וכן מינו של השלד היו גורם לחיזוק ההשערה. בנוסף נטען שבקבר התגלו מוטיבים מצריים כמו עמודים בצורת צרורות של גומא פפירוס. תור ביצעה שחזור פנים בהתבסס על הצילומים והמדידות והמסקנה שלה הייתה שלארסינואי אולי היו שורשים ממוצא אפריקאי דרך אמה. בדיקות ה־DNA שבוצעו בעצמות לא נתנו מסקנות חותכות בגלל שבשלד נגעו אנשים רבים במהלך החפירות ולאחריו.
חוקרים אחרים טענו שהגיל של השלד, על פי התארוך שבוצע, אינו תואם את גילה של ארסינואי באותה עת כפי שהוערך על ידי הבדיקות. תאריך לידתה אינו ידוע. ההשערה המקובלת במחקר הוא שהיא נולדה בין השנים 68 ל-61 לפנה"ס. במקרה זה הגיל אינו תואם את הבדיקות. אבל ייתכן והייתה צעירה יותר בעת הגעתו של קיסר לאלכסנדריה בשנת 48 לפנה"ס, שזה יוצר שאלה אחרת: האם ילדה כה צעירה יכלה להוביל מרד כנגד קלאופטרה וקיסר. אבל ייתכן שהיא לא לקחה תפקיד פעיל ורק הובלה על ידי אנשי החצר במאבקם כנגד שלטון רומא וקלאופטרה.
בשנים 1982, 1993 ו-2007 נעשה מחקר לגבי שאריות השלד שנותרו במבנה באפסוס. השלד נמצא במקום אחר במבנה, ואם זהו אותו השלד שממנו נלקחה הגולגולת, לא ידוע כיצד הוא הגיע לשם. בדיקות שנערכו בשנים 2007–2009 העריכו שזהו שלד של נערה בגיל 15–17. תיארוך פחמן-14 שבוצע מתארך את השארים לשנים 200–50 לפנה"ס ובדיקות DNA לא הולידו תוצאות משמעותיות.
בשנת 2022 נמצאה הגולגולת וכך התאפשר מחקר נוסף. מחקר שפורסם בינואר 2025 שחה את ההשערה שהגולגולת שייכת לארסינואי הרביעית. לפי המחקר, הגוגלולת שייכת לנער זכר בגיל 11–14 שנים, שסבל מבעיות התפתחויות משמעותיות. בתארוך פחמן נקבע שהנער מת מתישהו בשנים 205–36 לפנה"ס, ובדיקות DNA העלו את ההשערה שמוצא הנער הוא מסרדיניה.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת מאגנס, עמ' 778-777
הערות שוליים

↑  ארסינואי הרביעית ביוגרפיה של Christopher Bennett
↑  על פי דוד גולן, תולדות העולם הההלניסטי, עמ' 778, הייתה בת 15 בזמן בריחתה מהארמון כדי להצטרף לכוח של אנשי אלכסנדריה.
↑  The Reign of Cleopatra, מאת Stanley Mayer Burstein, University of Oklahoma Press, 2007 עמ' 88
↑  Ephesus (Ephesos): An Abbreviated History from Androclus to Constantine XI, מאת Hans Willer Laale, WestBow Press, 2011
1 2 3 4  Weber et al., "The cranium from the Octagon in Ephesos, Scientific Reports 15 (2025)
↑  The Octagon Tomb of the Ptolemaic Arsioe IV
↑  Cleopatra's sister's bones possibly identified
↑  Researchers vow to prove human remains  באתר של הדיילי מייל
↑  יוגב ישראלי, הפתעה: "גולגולת אחותה של קלאופטרה", התגלתה כשייכת לנער מתבגר, באתר ynet, 12 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120177463  VIAF: 15594220   WorldCat (עם VIAF): 15594220
מיכאיל קוגלניצ'אנו

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1817 יאשי, מולדביה 
 פטירה:  1 ביולי 1891 (בגיל 73) פריז, צרפת 
 מדינה:  מולדביה, הנסיכויות הרומניות המאוחדות, ממלכת רומניה 
 מקום קבורה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תפקיד:  ראש ממשלת רומניה (11 באוקטובר 1863–26 בינואר 1865)  חבר בית הנבחרים של רומניה  שר החוץ של רומניה 
 מפלגה:  לאומית ליברלית
 חתימה:   
 
מיכאיל קוגלניצ'אנו (ברומנית: Mihail Kogălniceanu;‏ 6 בספטמבר 1817, יאשי - 1 ביולי 1891, פריז) היה מדינאי רומני, היסטוריון ופובליציסט.
הוא נבחר כראש ממשלת רומניה ב-11 באוקטובר 1863, לאחר איחוד הנסיכויות הרומניות מולדובה וולאכיה, על ידי השליט אלכסנדרו יואן קוזה.
לאחר כישלונו לבצע רפורמות בנושא הקרקעות, התפטר בשנת 1865 מתפקידו.
שדה התעופה הבינלאומי בקונסטנצה נקרא על שמו.
לקריאה נוספת

אלכסנדרו פירו, "היסטוריה של הספרות הרומנית מראשיתה ועד היום", הוצאת UNIVERS, בוקרשט, 1981.
ישראל מקוב

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1939 (בן 85) רחובות 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
ישראל מקוב (נולד ב-6 במאי 1939) הוא איש עסקים ישראלי, מנכ"ל טבע בשנים 2007-2002.
לפני הצטרפותו לטבע, מקוב הוביל מספר חברות ממגוון תעשיות. בין השאר ייסד את חברת הביוטכנולוגיה הראשונה בישראל, אינטרפארם, אשר הונפקה לציבור בארצות הברית.
מקוב כיהן כיו"ר חברת סאן פרמצבטיקה, חברת התרופות הגנרית הרביעית בגודלה בעולם וחברת התרופות הגדולה בהודו (2012-2022), יו"ר חברת גיוון אימג'ינג, חברה פורצת הדרך והמובילה בעולם בתחום האנדוסקופיה באמצעות גלולה, ויו"ר חברת נטפים.
כיום מקוב מכהן כיו"ר חברת ביולייט מדעי החיים, יו"ר חברת נקסטייג' תרפיוטיקס ויו"ר קוונטליקס נוירוסיינס.
ב 2023 הוענק למקוב דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע כהוקרה על תרומתו העצומה לקידום תעשיית התרופות העולמית וההובלה המוצלחת של חברות פארמה וביוטכנולוגיה https://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/campus/n-12125
ביוגרפיה

ישראל מקוב נולד ברחובות, למשפחת פרדסנים, משושלת בתיה מקוב, ממייסדי המושבה. הוא למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה ושירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. בהשכלתו האקדמית הוא בוגר תואר ראשון בחקלאות ושני בכלכלה, שניהם מהאוניברסיטה העברית. מקוב היה נשוי לנירה, שנפטרה ב-2006 ולהם שלושה ילדים. אחיו הוא פרופ' אהוד מקוב, ראש המכון לאקטואריה באוניברסיטת חיפה וגיסתו היא פרופ' חיה שפייר-מקוב מהחוג להיסטוריה באוניברסיטת חיפה.
ראשית דרכו המקצועית הייתה במועצה לשיווק פרי הדר, שאת פעילותה באנגליה ואחר כך בסקנדינביה ניהל עד שנת 1974. לאחר מכן עבר לתעשיית התרופות ושימש כמנהל העסקים של "אביק" עד 1979. באותה שנה, הקים את חברת הביוטכנולוגיה הראשונה בישראל, אינטרפארם, ביחד עם ענקית התרופות סרונו, שיצרה מחקר שיתופי עם מכון ויצמן למדע ופיתחה מספר תרופות. מקוב הוביל את אינטרפארם להנפקה כחברת המו"פ הישראלית הראשונה בארצות הברית וניהל אותה עד לשנת 1985.
לאחר שפרש מתפקידו באינטרפארם, שימש במספר תפקידי ייעוץ לחברות שונות והיה בין מייסדי בנק ההשקעות אקסיום, שפעל בניו יורק ובישראל לגיוס כספים לחברות ישראליות וייעץ להן בדרכן לשוקי חוץ. לאחר שובו לישראל, עמד בראשן של החברות יכין-חק"ל (1993-1991) וגוטקס (1995-1993)
ב-1995 הצטרף מקוב לטבע, בתפקיד סגן נשיא לפיתוח עסקים. החל ב-1999 היה "סגן נשיא בכיר האחראי על תהליכי האינטגרציה והגלובליזציה של החברה". ב-2001 מונה למשנה למנכ"ל טבע אלי הורביץ והוכרז כמחליפו.
מקוב זכה בשנת 2004 בפרס התעשייה בקטגוריית הכימיה.
כהונתו כמנכ"ל טבע

באפריל 2002 נכנס לתפקיד מנכ"ל ונשיא טבע, החברה התעשייתית הגדולה ביותר בישראל. מקוב, שהיה מזוהה עוד בתפקידיו הקודמים עם אסטרטגיית הצמיחה האגרסיבית של טבע דרך מיזוגים ורכישות, המשיך באותה הדרך כמנכ"ל. בהנהגתו ביצעה טבע שתי רכישות ענק, כשקנתה את מתחרותיה האמריקאיות סיקור (2003) ואיווקס (2006), בסכום כולל של כ-11 מיליארד דולר. בהנהגתו אימצה טבע שיטות ניהול מהמתקדמות בעולם והרחיבה את הפעילות שלה, לרבות הרחבת עסק התרופות הממותגות של החברה.
התרחבותה של טבע בתקופתו הייתה מרשימה בכל קנה מידה: מכירותיה צמחו פי ארבעה לסך 8.5 מיליארד דולר; רווחיה (בתיאום לרכישות) צמחו פי שישה. גם מחיר המניה לכל אורך התקופה עלה בשיעור שנתי נאה של 24%. אולם לאחר שהגיעה לשיא בסוף 2005, במהלך 2006 חלה ירידה חדה במחיר המניה לאור סנטימנט שלילי שהתפתח בשוק לחברות גנריות.
באוקטובר 2006 הודיעה החברה במפתיע על פרישתו של מקוב והחלפתו במנכ"ל מכתשים אגן שלמה ינאי, בלא לנמק את המהלך.
חברויות ציבוריות

חבר במועצת המנהלים ובוועדת הניהול במכון ויצמן
חבר קורטוריון בטכניון
יושב ראש תיאטרון גשר
דירקטור בידע חברה למחקר ופיתוח בע"מ
לשעבר חבר במועצת המנהלים ב"יוזמת ננוטכנולוגיה לאומית" (Israel National Nanotechnology Initiative) ונמנה עם מייסדיו
הערות שוליים

↑  גל וגנר, טבע: מקוב יחליף את הורביץ בתפקיד המנכ"ל, באתר ynet, 14 בפברואר 2002
↑  עמי גינזבורג, "טבע: מדוע מקוב והורביץ לא הכשירו יורש?", באתר TheMarker‏, 18 באוקטובר 2006
↑  יורם גביזון, "כהונת המנכ"לים: בעוד מקוב ליווה את טבע לצמיחה של פי ארבעה - ינאי שילש את שווי מכתשים", באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2006
↑  אלי שמעוני, מקוב: "11 שנותיי בטבע היוו עבורי חוויה נפלאה", באתר ynet, 18 באוקטובר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264946805171  VIAF: 245468528   WorldCat (עם VIAF): 245468528
צבי שטאובר

צבי שטאובר (נולד בשנת 1947) הוא דוקטור, תת-אלוף במילואים, מרצה באוניברסיטת תל אביב. בעבר היה קצין מודיעין בכיר, ראש האגף לתכנון אסטרטגי באגף התכנון בצה"ל, שגריר ישראל בבריטניה, סגן נשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וראש המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS) באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2013–2021 כיהן כיו"ר המרכז למורשת המודיעין (מל"מ, IICC) בגלילות.
שנותיו הראשונות

צבי מאיר שטאובר נולד ברומניה למשפחה חרדית. ועלה ארצה עם משפחתו בגיל ארבע. המשפחה השתקעה במושב בית גמליאל. בילדותו למד בבית ספר דתי ברחובות ואת לימודי התיכון ב"ריאלי" בחיפה. עם תום לימודי התיכון התגייס לעתודה האקדמית של צה"ל.
שירות צבאי

במהלך שירותו הצבאי כיהן במספר תפקידים באגף המודיעין. בשנים 1985–1987 שימש ראש מחלקת הבקרה. בתקופת מלחמת המפרץ הראשונה הוא שירת בתפקיד נספח המודיעין של צה"ל בארצות הברית. במהלך שירותו כראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון, ניסח עבור הרמטכ"ל רב-אלוף אמנון ליפקין-שחק מסמך עמדות לקראת פגישה עם מקבילו הסורי. מסמך זה נחשף לתקשורת על ידי יושב ראש האופוזיציה בנימין נתניהו וקיבל את השם מסמך שטאובר.
שטאובר פרש מצה"ל לאחר 25 שנות שירות, בדרגת תת-אלוף.
שירות דיפלומטי

שטאובר החל את דרכו הדיפלומטית ביולי 1999 כיועץ המדיני של ראש הממשלה אהוד ברק. בשנים 2001–2004 שירת שטאובר כשגריר ישראל בבריטניה.
בשנת 2005 מונה על ידי שר הביטחון שאול מופז לאחד הצוותים שתווכו מול האמריקאים את עסקת מטוסי הפלקון עם סין. ארצות הברית טענה שישראל מכרה מוצרים אמריקאים. במשך שנה וחצי באותה תקופה היחסים הביטחוניים בין ארצות הברית וישראל היו קפואים לחלוטין.
רקע אקדמי

שטאובר למד ניהול באוניברסיטת הרווארד ועשה את עבודת הדוקטורט שלו ביחסים בינלאומיים וכלכלה של מדינות מתפתחות באוניברסיטת טאפטס בבית הספר למשפטים ודיפלומטיה על שם פלטשר. עם פרישתו מצה"ל התמנה להיות סגן נשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עד יוני 2008 כיהן כראש המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב.
פרסומיו

Dr. Zvi Shtauber, British Attitudes Toward Israel and the Jews, Jerusalem Center for Security and Foreign Affairs, ‏January 1, 2005
Middle East Strategic Balance 2005–2006, Edited by Zvi Shtauber and Yiftah S. Shapir, October 2006, Sussex Academic Print
לקריאה נוספת

ביוגרפיה של ד"ר צבי שטאובר באתר הפדרציה היהודית של שיקגו
ריאיון עם שטאובר, מבט מל"מ 90, נובמבר 2021, עמ' 34
הערות שוליים

↑  המערכת, מבט מל"מ, גיליון 91, עמ' 2, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏מרץ 2022
↑  אמירה ליס, ‏השגריר החדש בבריטניה, צבי שטאובר: אהיה שגריר כלכלי, באתר גלובס, 23 בינואר 2001
↑  תמרה טראובמן, צבי שטאובר פורש מניהול המכון ללימודי ביטחון לאומי, באתר הארץ, 1 בינואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 9258614   WorldCat (עם VIAF): 9258614
יהודה קידר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בדצמבר 1925 (בן 99) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 ענף מדעי:  ביוגאוגרפיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 צאצאים:  הדס קידר 
 
יהודה קידר (נולד ב-28 בדצמבר 1925) הוא ביוגאוגרף ישראלי.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

יהודה קידר נולד ב-1925 בבודפשט שבהונגריה בשם ארוין יהודה קליין כבן הזקונים מבין עשרה ילדים לאברהם קליין ולמרים בלומה לבית הרצל, בת דודתו של בנימין זאב הרצל. ב-1935 עלתה המשפחה לישראל והתיישבה בבית וגן (לימים בת ים).
למד בבית הספר היסודי בתלמוד תורה ואחר-כך בישיבת פורת יוסף, בין מוריו היה החזון איש.
ב-1940 היה שוליה במפעל חדש דאז למוצרי חשמל - "אלקו"; ותלמיד ללימוד חשמל ב"מקס פיין".
ב-1942 קידר התגייס לפלמ"ח. ב-1944 עלה עם יחידת הפלמ"ח, פלוגה ט' – להקים את מצודת ביריה.
בפברואר 1946 נאסר על ידי הבולשת הבריטית המנדטורית, היה כלוא בעכו ובירושלים, עבר עינויים על מנת להוציא ממנו את סיסמאות ההצפנה של קשר המורס של הארגון.
ביוני 1947 שוחרר מהכלא.
בתקופת מלחמת העצמאות היה מפקד מחלקת קריית ענבים, בגדוד השישי של חטיבת הראל, ופיקד על שיירות לירושלים הנצורה, השתתף בקרבות באזור ירושלים (קרב הקסטל, שיירת נבי דניאל, קרב נבי סמואל ועוד) ונפצע קשה ביוני 1948, בקרב בבאב-אל-ואד, בדצמבר 1948 בדצמבר חזר לקרבות למבצע חורב לכיבוש הנגב, והיה קצין המודיעין של הגדוד העשירי של הפלמ"ח, והשתתף בחדירה הראשונה בתולדות צה"ל לסיני בה נכבש ביר-חסנה. ב-1949 היה חניך ובמקביל מדריך כושר קרבי בקורס קציני מודיעין הראשון בצה"ל (בדמון, בכרמל). לאחר מכן שימש קצין מודיעין בקסטינה. באוגוסט 1949 השתחרר מצה"ל.
בשנת 2016, בגיל 90, הוכר כנכה צה"ל.
ביוגרפיה > אקדמיה

קידר הוא בוגר תואר ראשון (1953), תואר שני (1955) ותואר שלישי מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1959). נושא עבודת הדוקטור היה "החקלאות הקדומה בהרי הנגב". היה לדוקטור הראשון בארץ בתחום מדע הגאוגרפיה וידע ארץ ישראל.
ב-1960/ 1959 זכה למענקי מחקר מקרן פורד, משוחרי הטכניון בארצות הברית, ומהחברה הפילוסופית האמריקאית, והזמנה על ידי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי לערוך מחקר השוואתי בין החקלאות המדברית בדרום-מערב ארצות הברית של האינדיאנים בארצות הברית: ההוהוקם, נאוואחו, טוהונו אודהאם, במדינות קליפורניה, אריזונה וניו מקסיקו.
ב-1960/1961 זכה למענק מחקר נוסף מקרן פורד והזמנה על ידי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס להמשך מחקריו. בשנים אלה פרסם מאמרים רבים בתחום החקלאות המדברית.
ב-1961 הקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים את המחלקה לגאוגרפיה וידע ארץ ישראל, באוניברסיטת תל אביב (בשעתו: "האוניברסיטה העברית בירושלים / השלוחה בת"א"), ועמד בראשה; ב-1964 הקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים את המחלקה השלישית לגאוגרפיה וידע ארץ ישראל, באוניברסיטת חיפה (בשעתו :"האוניברסיטה העברית בירושלים, המכון האוניברסיטאי של חיפה") ועמד בראשה עד 1967.
היה פרופסור אורח באוניברסיטאות בארצות הברית, אוניברסיטת מדינת ניו יורק (SUNY), אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), אוניברסיטת מדינת ניו ג'רז'י (SUNJ), אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה (UCSB) ופרסם כ-200 פרסומים מדעיים, ומספר ניכר של ספרים.
ביוגרפיה > מחקרים, פעילות מקצועית וציבורית

בין השנים 1964-1961 כתב את הספר המקיף "החקלאות הקדומה בהרי הנגב", שכולל סקר יסודי, של כל שרידי החקלאות הקדומה בהר הנגב, ומיפוי של כ-2,000,000 דונם (כ־10% משטח מדינת ישראל) ב-30 מפות בקנה מדה של 1:45,000 (העבודה הגרפית נעשתה על בסיס המפות הטופוגרפיות של ממשלת המנדאט ומחלקת המדידות, על ידי חברת כרטא) והספר יצא לאור, כולל כל המפות, על ידי מוסד ביאליק 1966. במפות אלה הביא את כל הממצאים הארכאולוגיים שבתחום הרי הנגב, הערים העתיקות (עבדת, שבטה, ממשית, ניצנה, חלוצה, רחובות שבנגב), שדותיהן, וכן בורות המים העתיקים, תלים, קברים – וגם ממצאים אקראיים (ממצאים של כלי עבודה, חרסים, גתות, בתי בד וציורי סלע עתיקים בציון נקודת הציון המדויקות. הקים שדות ניסוי ברחבי הרי הנגב. היה הראשון שחקר את תופעת תלוליות הענבים בנגב והגיע למסקנה ששימשו להגברת נגר המים במורד המדרון לניקוז מי שיטפונות לחקלאות.
בשנים 1970/1967 זכה למינוי מטעם האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, למדען בכיר ב-NASA, יוסטון, טקסס, כדי לחקור, בין השאר, את המדבריות בעולם, מהחלל, בעזרת חלליות, "חישה מרחוק" (RemoteSensing) והיה בין החוקרים שהשתתפו במחקרים בחדר הבקרה במבצעי אפולו 11 ואפולו 12.
מאז 1970 ואילך היה קידר ליועץ לאו"ם בתחום מניעת מדבור (Desertification), ונשלח למדינות שונות ברחבי העולם: אפריקה (ניגריה, סודאן ומצרים), אסיה (מדינות דרום-מזרח אסיה), דרום אמריקה – כיועץ למדינות הללו במניעת ה"מדבור" למניעת רעב, בהווה ובעתיד.
במהלך השנים קידר היה מפקח ארצי, בחינוך העל-יסודי, במשרד החינוך והתרבות למקצוע הגאוגרפיה וידע ארץ והיה אחראי על פרסום סדרה של כחמישים חוברות לימוד (מטעם משרד החינוך, כתב, ערך והוציא לאור) - "אדם ונוף", עשה השתלמויות למורים, ויצר אמצעי המחשה תלת-ממדיים – "אנאגליפיים" – טכנולוגיה שלא הייתה מוכרת בארץ עד אז (ראשית שנות השישים) - להמחשת צורות נוף, כגון מצדה, הר מירון, לייעל את ההוראה. והיה גם מרצה, באותו פרק זמן בטכניון בחיפה, במסגרת לימודי יסוד – חובה. וכן הקים את המכון הראשון בארץ לחישה מרחוק, במכון לחקר המדבר, באוניברסיטת בן-גוריון, בשדה בוקר (1979/1981), והיה פרופסור אורח בה.
ב-1990 קידר יצא לגמלאות והתיישב בערד. ב-1991 הקים את "המכון למחקרים מתקדמים בערד" כגוף התנדבותי המאחד עולים מדענים, מהנדסים, רופאים ומומחים בתחומי מדע שונים, למען קידום קליטתם של עולים חדשים מארצות רוסיה וחבר העמים, ושילובם בחברה הישראלית, והוא נשיא המכון כבר 20 שנה. המכון זכה ב"מגן השר לקליטת עלייה", על יוזמה יצירתית ופעילות התנדבותית חינוכית למען אוכלוסיית העולים.
זכה "באות וינגייט" על "קידום הספורט בקהילה".
הקים את האתר www.israelshelanustyle.co.il וניהל פורום "רפואה מונעת-סגנון חיים רפואי", באתר דוקטורס
לבריאות הציבור. הוא מחברם של ספרים בנושאי בריאות הציבור ורפואה מונעת.
זכה בפרס בן-גוריון לשנת תשע"ד.
ביוגרפיה > משפחה

יהודה קידר נשוי מאז שנת 1949 לבתיה לדור, בעבר מורה בבית הספר למל בירושלים. להם שלוש בנות: סמדר, פרופסור למדעי המחשב, בשמת, עובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית, והדס, אמנית ואוצרת עצמאית.
ספריו

How to: Be Healthy, Be Happy: Without spendingan en extra penny, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2012.
חזון השלום בצל ההיסטוריה, כותרים הוצאה לאור, 2010.
Pax Obama: Visions, Envisions, Changes; Kotarot, 2009.
Professor Kedar's Exercise Handbook: Vit-a-Dancing (VaD): Lifestyle Intervention for Treatment and Prevention, Kotarot, 2008.
Professor Kedar's Nutrition Handbook: Vit-a-Eating (VaE): Lifestyle Intervention for Treatment and Prevention, Kotarot, 2008.
Professor Kedar's Lifestyle Handbook: Vit-a-Living (VaL): Lifestyle Intervention for Treatment and Prevention, Kotarot, 2008.
מגש הברזל והאהבה, כותרים הוצאה לאור, 2008.
סגנון חיים בריא: התערבות מניעתית: אינטליגנציה ויטאלית: מדריך , כותרים הוצאה לאור, 2007.
כרך א: פעילות גופנית.
כרך ב: תזונה בריאה.
כרך ג: חיים בריאים.
Lifestyle Intervention for Perevention All in One, Kotarot, 2007.
Lifestyle Intervention for Prevention Vit - a-Eating Vol. 2 Vitality Intelligence, Kotarot, 2007.
Professor Kedar's Lifestyle : Vitality Intelligence Trilogy Vol. 3 A Guide for Lifestyle Intervention for Prevention, Kotarot, 2007.
Lifestyle Intervention for Prevention Vit - a-Dancing Vol. 1 Vitality Intelligence, Kotarot, 2007.
.Professor Kedar's Nutrition : Vitality Intelligence: A Guide for Lifestyle Intervention for Prevention (two volumes), Kotarot, 2007.
Professor Kedar's Master Guide Exercise/Nutrition/Lifestyle All in One: Lifestyle Intervention for Prevention
Kotarot, 2007.
Lifestyle Intervention for Prevention Vit - a-Living Vol. 3 Vitality Intelligence, Kotarot, 2007
Professor Kedar's Exercise : Vitality Intelligence Trilogy Vol. 1 A Guide for Lifestyle Intervention for
Prevention (Guide to Professor Kedar's Exercise), Kotarot, 2005.
פתיל החיים - רומן היסטורי, כותרים הוצאה לאור, 2006.
Manual and Automated-Computerized System in Side-Looking Radar Applications for Land Use Survey (AAS70-087), An American Astronautical Society Publication, 1971.
אדם ונוף (כחמישים חוברות לימוד בנושאים שונים), משרד החינוך והתרבות, ירושלים 1961–1967.
הערות שוליים

↑  יהודה קידר, באתר הפלמ"ח
↑  יואב זיתון, עוּנה בכלא עכו - והוכר כנכה צה"ל אחרי 70 שנה, באתר ynet, 16 באוגוסט 2016
↑  מקבלי תואר "דוקטור לפילוסופיה" במדעי הרוח והחברה, דבר, 9 ביולי 1959
↑  רשימת מקבלי תואר דוקטור בגאוגרפיה באוניברסיטה העברית
↑  אורי דרומי, גיאוגרף של פעם, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2011
↑  יורם בר-גל, מבט אישי ואימפרסיוניסטי על ארבעים שנה בחוג לגאוגרפיה באוניברסיטת חיפה 2005-1965, אופקים בגאוגרפיה 64–65 (2005), 47-11, ראו עמ' 12.
↑  יהודה קידר, "הסיכור בחקלאות הקדומה בהרי הנגב"
↑  ספר שכתב קידר בהוצאת החברה האסטרונאוטית האמריקאית
↑  כתב העת הגאוגרפי "אדם ונוף"
↑  אודות המכון למחקרים מתקדמים בערד, באתר עצה - המרכז הישראלי לעזרה עצמית והדדית
↑  פורום "רפואה מונעת-סגנון חיים רפואי" באתר דוקטור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313759905171  VIAF: 246343110   WorldCat (עם VIAF): 246343110
ספ ואן דן ברך

ספ ואן דן ברך (בהולנדית: Sepp van den Berg; נולד ב-20 בדצמבר 2001 בזוולה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברנטפורד.
קריירת מועדונים > זוולה

לאחר שהתקדם בהצלחה בשורות הנוער של זוולה מאז 2012, ואן דן ברך ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-11 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף בדקה ה-45 בתבוסה ביתית 0–2 לחרונינגן.
קריירת מועדונים > ליברפול

ב-27 ביוני 2019, ואן דן ברך הצטרף לליברפול תמורת עמלה מאושרת של 1.3 מיליון ליש"ט, שעלולה לעלות עד 4.4 מיליון ליש"ט אם כל הסעיפים המוסכמים יופעלו.
הוא ערך את הופעת הבכורה התחרותית שלו במועדון ב-25 בספטמבר 2019 במשחק גביע ה-FA מול מילטון קינס דונס.
ואן דן ברך פתח לראשונה בהרכב בתיקו 5–5 של ליברפול מול ארסנל בסיבוב הרביעי של גביע ה-FA ב-30 באוקטובר. ליברפול המשיכה לנצח 4–5 בדו-קרב הפנדלים.
ב-1 בפברואר 2021 הושאל לפרסטון נורת' אנד עד לסוף העונה. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-1 לרות'רהאם יונייטד. ביוני 2021 הושאל לעונה נוספת לפרסטון.
ב-30 באוגוסט 2022 הושאל לשאלקה 04 לעונה אחת. במדי הקבוצה ערך 9 הופעות בכל המסגרות.
ב-13 ביולי 2023 הושאל למיינץ 05 לעונה אחת.
ב-22 באוגוסט 2024 נמכר לברנטפורד.
סימון קר

סִימון קֶר (בדנית: Simon Kjær,‏ kɛʁ; נולד ב-26 במרץ 1989 בעיר הורסנס שבמזרח יוטלנד) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

קר החל את הקריירה שלו בקבוצה קטנה בשם "לונד" ליד עיר הולדתו, בטרם עבר לקבוצת הנוער של מועדון מיטיולן מליגת העל הדנית. את משחק הבכורה שלו במדי הקבוצה קיים במסגרת "טורניר ויאסאט" (טורניר חד-פעמי שנערך בסיום עונת 2005/2006, בעקבות אי הצלחתה של נבחרת דנמרק להעפיל למונדיאל 2006, וסיום הליגה בתאריך מוקדם בשל משחקי מהמונדיאל). באוגוסט 2007 נבחן בריאל מדריד, אך לא עבר לבסוף מכיוון שמיטיילן סרבה להצעה הכספית של הספרדים. לאחר כישלון המשא ומתן עם ריאל, חתם קר חוזה ל-5 שנים במיטיולן. בפברואר 2008, חתם קר על חוזה עם קבוצת פאלרמו האיטלקית לחמש שנים. תמורת סכום העברה של 4 מיליון אירו.
באוגוסט 2008 עבר קר לפאלרמו. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-26 באוקטובר במשחק הליגה נגד פיורנטינה, כאשר נכנס כמחליף במחצית. יכולתו הטובה במשחקי פאלרמו הקנתה לו מקום בהרכב הקבוצה, ובעונתו הראשונה שותף ב-27 משחקים. בעונתו השנייה בקבוצה המשיך קר את יכולתו המצוינת, ושותף ב-35 משחקים.
ב-8 ביולי 2010 עבר קר לקבוצת וולפסבורג המשחקת בבונדסליגה. ב-3 ביולי 2013 חתם לארבע שנים בליל הצרפתית. ב-17 ביוני 2015 חתם בפנרבחצ'ה הטורקית. ב-2 באוגוסט 2017 חתם קר בסביליה לחמש שנים. ב-2 בספטמבר 2019 הושאל קר לאטאלנטה לעונה אחת אך כבר בינואר 2020 הועבר למילאן.
נבחרת לאומית

בפברואר 2009 זומן קר לנבחרת דנמרק לאחר שהמאמן מורטן אולסן התרשם מיכולתו הטובה בפאלרמו. אך את הופעת הבכורה שלו ערך רק לאחר ארבעה חודשים ב-6 ביוני 2009, במוקדמות מונדיאל 2010 נגד נבחרת שוודיה. קר היה חבר גם בסגל הנבחרת הלאומית למונדיאל 2010, הוא פתח בהרכב נבחרתו בשני המשחקים הראשונים אך ספג בכל אחד מהם כרטיס צהוב, והורחק מהמשחק האחרון.
במהלך המשחק הראשון של יורו 2020, מול פינלנד, התמוטט חברו לנבחרת דנמרק כריסטיאן אריקסן. קר היה הראשון שניגש אריקסן וביצע בו פעולות החייאה שהצילו את חייו. עם פינוי של אריקסן דאג לשמור על פרטיותו תוך הרחקת צוותי הצילום וקריאה לשאר שחקני הנבחרת להקפתו. בנוסף גם ניחם את זוגתו של אריקסן.
נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024.
תארים

מילאן
אליפות איטליה: 2021/2022
אברהם קאולי

| --- | --- |

 לידה:  1618 הסיטי של לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 ביולי 1667 (בגיל 49 בערך) צ'רטסי (אנ'), הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג', בית הספר וסטמינסטר 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  שירה, דרמה, מסה 
 
אברהם קאולי (באנגלית: Abraham Cowley, נהגה: [ˈkuːli]; ‏1618 – 28 ביולי 1667) היה משורר, סופר ומסאי בריטי יליד לונדון. בזמנו קאולי נחשב לגדול משוררי דורו, והאפוס שלו "תלאות דוד" כעולה על "ירושלים המשוחררת" של טורקוואטו טאסו. ג'ון מילטון אף החשיבו לאחד מגדולי המשוררים האנגלים בכלל. מימי אלכסנדר פופ, כל שכן ויליאם הזליט ואילך, הביקורת האנגלית הלכה והמעיטה בערך שירתו. למרות זאת, לשירת קאולי היה תמיד חוג מצומצם של קוראים ולמדנים.