stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממשלת מדבדב הראשונה

| --- | --- |
 
 חברי הממשלה. מאי 2018
 מידע כללי
 7 במאי 2012 – 7 במאי 2018 (6 שנים)
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 ראש ממשלה:  דמיטרי מדבדב
 סגן ראשון לראש הממשלה:  איגור שובאלוב
 מפלגה שולטת:  רוסיה המאוחדת
 מספר שרים:  21
 הקבינט הקודם:  ממשלת פוטין השנייה
 הקבינט הבא:  ממשלת מדבדב השנייה
דמיטרי מדבדב, מאי 2012
דמיטרי מדבדב בישיבת הצבעה בפרלמנט על מינויו לראשות ממשלת רוסיה, 8 במאי 2012
דמיטרי מדבדב בכנס מינכן לביטחון, 13 בפברואר 2016
ממשלת מדבדב הראשונה היא ממשלת רוסיה שכיהנה בכל תקופת הקדנציה השלישית של פוטין כנשיא הפדרציה הרוסית והיא הממשלה השנייה לאחר ממשלת פוטין השנייה, שכיהנה במשך קדנציה מלאה של נשיא מכהן. דמיטרי מדבדב מונה לראש ממשלת רוסיה ב-8 במאי 2012 על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין וכיהן במשך שש שנים, במה שהפך אותו לראש ממשלת הפדרציה הרוסית שמכהן הכי הרבה זמן.
מלאכת הרכבת הממשלה נמשכה כשבועיים. הרכב הממשלה הוצג בפני הנשיא ב-21 במאי 2012, והלה אשרר את מבנה הממשלה בצו נשיאותי מס' 636.
בהתאם לחוקת רוסיה הממשלה הגישה את התפטרותה עם תום הקדנציה השלישית של פוטין כנשיא, ב-7 במאי 2018 ובכך הסתיימה תקופת כהונה של שש שנים, תקופת הכהונה הארוכה ביותר לממשלה בהיסטוריה המודרנית של רוסיה.
במאי 2018 פוטין מינה אותו מחדש לתפקיד ראש הממשלה, לקראת כינון ממשלה שנייה בראשותו.
מינויים

בממשלת מדבדב המשיכו לכהן שישה שרים בלבד מהממשלה הקודמת: אנאטולי סרדיוקוב המשיך לכהן כשר ההגנה (עד לפיטוריו ב-6 בנובמבר 2012), סרגיי לברוב המשיך לכהן כשר החוץ, אנטון סילואנוב המשיך לכהן כשר האוצר, ויטלי מוטקו המשיך לכהן כשר הספורט (עד שהוחלף בפאבל קולובקוב באוקטובר 2016), אלכסנדר קונובאלוב המשיך לכהן כשר המשפטים בעוד ולדימיר פוצ'קוב מונה לשר החדש למצבי חירום במקום סרגיי שויגו (שמונה תחילה למושל מחוז מוסקבה לפני שמונה לבסוף לתפקיד שר ההגנה), ולדימיר קולוקולצב מונה לשר הפנים, הממונה על משטרת הפדרציה הרוסית. שבעה סגנים מונו לראש הממשלה. מיכאיל אביזוב מונה לשר בלי תיק הממונה על מיזם הממשל הפתוח והיה לשר בלי תיק הראשון ברוסיה מאז ממשלת קסיאנוב.
מינויים > מינויי בכירים

סרגיי נארישקין מונה למנהל שירות ביון החוץ.
גנאדי קורניינקו מונה למנהל שירות בתי הסוהר הפדרלי
ולדימיר בולאווין מונה למנהל שירות המכס הפדרלי
דמיטרי קוצ'נב מונה למנהל שירות האבטחה הפדרלי
ויקטור זולוטוב מונה למפקד העליון של המשמר הלאומי של רוסיה
מינויים > חילופי גברא

שנה לאחר כינון הממשלה פוטר מזכיר הממשלה ולדיסלב סורקוב מתפקידו, ב-8 במאי 2013, לאחר ביקורת גוברת נגד התנהלות הממשלה וסכסוכים פנימיים בין מקורבי פוטין למקורבי מדבדב.
ב-22 באפריל 2015 מונה שר החקלאות ניקולאי פיודורוב לעוזר הנשיאותי לענייני חקלאות, ובמקומו נתמנה לשר החקלאות אלכסנדר טקאצ'וב, מושל מחוז קרסנודאר לשעבר.
ב-19 באוגוסט 2016 פוטר שר החינוך והמדעים דמיטרי ליבנוב בשל ביקורת ציבורית גוברת על פעילותו ובמקומו מונתה אולגה ואסילייבה. ב-19 באוקטובר 2016 מונה פאבל קולובקוב לשר הספורט במקומו של ויטאלי מוטקו, שמונה לסגן ראש הממשלה לענייני ספורט, תיירות ומדיניות הנוער.
ב-14 בנובמבר 2016 רשויות אכיפת החוק עצרו את השר לפיתוח כלכלי, אלכסיי אוליוקאייב באשמת שחיתות, במקומו מונה יבגני יילין לממלא מקום. ב-30 בנובמבר 2016, מונה הכלכלן מקסים אורשקין לשר לפיתוח כלכלי.
שינויים

בתקופת ממשלת מדבדב נערכו שינויים מבניים בגופי הממשל, ביניהם העברת שירות הדיג הפדרלי לאחריות משרד החקלאות והפיכת השירות הפדרלי לפיקוח על הבריאות והרווחה לשירות הפדרלי לפיקוח על תחום הבריאות.
הסוכנות הפדרלית לחימוש וטכנולוגיות צבאיות מיוחדות של משרד ההגנה הרוסי פורקה בספטמבר 2014. בנוסף פורקה הסוכנות הפדרלית לבנייה מיוחדת של משרד ההגנה, בדצמבר 2016.
סמכויות המאבק בהגירה לא חוקית ובסחר בסמים הועברו לידי משרד הפנים באפריל 2016, לאחר שפורקו שירות ההגירה הפדרלי והשירות הפדרלי למלחמה בסמים. במקביל, הופקעו מידי המשרד כל היחידות המיוחדות המשטרתיות, אלה עברו לאחריות המשמר הלאומי שהוקם.
הוקמה הסוכנות הפדרלית לארגונים מדעיים בספטמבר 2013. התקיימה עד מאי 2018, כשפורקה וסמכויותיה הועברו לידי משרד המדע.
סוכנות הארכיון הפדרלית הועברה מאחריות משרד התרבות של רוסיה לידי הממשלה עצמה, בצו נשיאותי מאפריל 2016.
השירות הפדרלי לשליטה באלכוהול הוכפף למשרד האוצר בינואר 2016. נוסף לזה, שירות המכס הפדרלי הועבר מאחריות הממשלה לידי משרד האוצר.
השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית הועבר מהממשלה למשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה באפריל 2017.
סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה הפכה לתאגיד ממלכתי בשם רוסקוסמוס בדצמבר 2015.
שירות התעריפים הפדרלי של הממשלה פורק בשנת 2015 וסמכויותיו הועברו לידי השירות הפדרלי למלחמה במונופולים.
הוקמה סוכנות הלאומים הפדרלית במרץ 2015.
השירות הפדרלי לענייני שוק ההון פורק בשנת 2013 וסמכויותיו הועברו למחלקה ייעודית בבנק המרכזי.
משרדי ממשל חדשים

הוקם משרד הבריאות, לאחר שפוצלה ממנו מחלקת הרווחה
המשרד למדיניות התיירות, הנוער והספורט הפך למשרד הספורט של רוסיה
משרד הבינוי והשיכון הוקם ב-1 בנובמבר 2013 מתוך הסוכנות הפדרלית לשיכון ובינוי של המשרד לפיתוח אזורי
המשרד לפיתוח אזורי של רוסיה פורק ב-8 בספטמבר 2014 ובמקומו נוצרו שלושה משרדי ממשל חדשים: המשרד לפיתוח המזרח הרחוק הרוסי, המשרד לפיתוח צפון הקווקז, והמשרד לענייני חצי האי קרים (משרד זה הוקם ב-31 במרץ 2014, ופורק בשנת 2015 – בראשו עמד אולג סאבליוב)
כאשר משרד הספורט, התיירות ומדיניות הנוער שינה שמו למשרד הספורט של רוסיה, תפקידי התיירות הועברו לידי משרד התרבות וענייני הנוער הועברו לאחריות משרד החינוך הרוסי.
משרד העבודה והרווחה של רוסיה הוקם לאחר פיצול מחלקת הרווחה מידי משרד הבריאות.
הרכב הממשלה

| תפקיד (ים) | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| ראש הממשלה  | דמיטרי מדבדב | 8 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראשון לראש הממשלה  | איגור שובלוב | 8 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראש הממשלה  | ארקדי דבורקוביץ' | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| סגנית ראש הממשלה  | אולגה גולודץ | 12 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראש הממשלה  | דמיטרי קוזאק | 14 באוקטובר 2008 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראש הממשלה  | דמיטרי רוגוזין | 23 בדצמבר 2011 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראש הממשלה מזכיר הממשלה  | ולדיסלב סורקוב סרגיי פריחודקו | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2013 22 במאי 2013 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראש הממשלה  | אלכסנדר חלופונין | 19 בינואר 2010 - 8 במאי 2018 |
| סגן ראש הממשלה  | יורי טרוטנב | 21 באוגוסט 2013 - 8 במאי 2018 |
| שר התרבות  | ולדימיר מדינסקי | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר החוץ  | סרגיי לברוב | 9 במרץ 2004 - 8 במאי 2018 |
| השר למצבי חירום  | ולדימיר פוצ'קוב | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר הפנים  | ולדימיר קולוקולצב | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר ההגנה  | אנאטולי סרדיוקוב סרגיי שוייגו | 15 בפברואר 2007 - 4 בנובמבר 2012 6 בנובמבר 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר/ת החינוך והמדעים  | דמיטרי ליבאנוב אולגה ואסילייבה | 21 במאי 2012 - 19 באוגוסט 2016   19 באוגוסט 2016 - 8 במאי 2018 |
| השר לענייני חצי האי קרים  | אולג סאבליוב | 31 במרץ 2014 - 15 ביולי 2015 - 8 במאי 2018 |
| שרת הבריאות  | ורוניקה סקבורצובה | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| השר לפיתוח המזרח הרחוק הרוסי  | ויקטור אישאייב אלכסנדר גלושקה | 21 במאי 2012 - 10 בספטמבר 2013 11 בספטמבר 2013 - 8 במאי 2018 |
| השר לאיכות הסביבה ומשאבי טבע  | סרגיי דונסקוי | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר המסחר והתעשייה  | דניס מאנטורוב | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| השר לפיתוח אזורי  | אולג גובורון איגור סלוניאייב | 21 במאי 2012 - 17 באוקטובר 2012 17 באוקטובר 2012 - 8 בספטמבר 2014 - 8 במאי 2018 |
| שר החקלאות  | ניקולאי פיודורוב אלכסנדר טקאצ'וב | 21 במאי 2013 - 22 באפריל 2015  22 באפריל 2015 - 8 במאי 2018 |
| השר לענייני צפון הקווקז  | לב קוזנצוב | 12 במאי 2014 - 8 במאי 2018 |
| שר הבינוי והדיור  | מיכאיל מן | 1 בנובמבר 2013 - 8 במאי 2018 |
| שר התקשורת  | ניקולאי ניקיפורוב | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר האנרגיה  | אלכסנדר נובאק | 12 בדצמבר 2008 - 8 במאי 2018 |
| השר לפיתוח כלכלי  | אנדריי בלואוסוב אלכסיי אוליוקאייב יבגני יילין מקסים אורשקין | 21 במאי 2012- 23 ביוני 2013 24 ביוני 2013 - 14 בנובמבר 2016   15 בנובמבר - 30 בנובמבר 2016   30 בנובמבר 2016 - 8 במאי 2018 |
| שר המשפטים  | אלכסנדר קונובאלוב | 12 בדצמבר 2008 - 8 במאי 2018 |
| שר האוצר  | אנטון סילואנוב | 16 בדצמבר 2011 - 8 במאי 2018 |
| שר העבודה והרווחה  | מקסים טופילין | 12 בנובמבר 2008 - 8 במאי 2018 |
| שר התחבורה  | מקסים סוקולוב | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
| שר הספורט  | ויטאלי מוטקו   פאבל קולובקוב | 21 בנובמבר 2008 - 19 באוקטובר 2016   אוקטובר 2016 - 8 במאי 2018 |
| שר בלי תיק הממונה על ממשל אלקטרוני ופתוח  | מיכאיל אביזוב | 21 במאי 2012 - 8 במאי 2018 |
הערות שוליים

↑  Medvedev becomes Russia’s PM
↑  מתחלפים: פוטין יתמודד לנשיאות, מדבדב לרה"מ, באתר ynet, 24 בספטמבר 2011
↑  Cabinet Under Fire After Putin Threatens Reshuffle
↑  Cabinet will fulfil all social obligations - Medvedev
↑  פוטין הדיח שרים: "פנים חדשות, מדיניות ישנה"
↑  צו נשיאותי "אודות מבנה ארגוני הממשל הפדרלי", 22.05.2012 בפורטל הממשלתי
↑  Welcome to the jungle: Putin approves new government amid ‘tough times’
↑  Russian government approved, only quarter of ministers stay
↑  רוסיה: ולדימיר פוטין חשף את ממשלתו החדשה, באתר ynet, 12 במאי 2008
↑  New government elite – 7 deputy PMs
↑  Putin ousts former grey cardinal, blow to Medvedev
↑  שכחו אותו בבית. מדבדב עובר למושב האחורי
↑  מקור ברוסית
↑  מכהן במקביל גם כנציג הנשיא במזרח הרחוק הרוסי
| ממשלות רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ממשלות האימפריה הרוסית | ממשלת ויטה • ממשלת גורמיקין I • ממשלת סטוליפין • ממשלת קוקובצוב • ממשלת גורמיקין II • ממשלת שטורמר • ממשלת טרפוב • ממשלת גוליצין |  |
| ממשלות הרפובליקה הרוסית הזמנית | ממשלת לבוב I • ממשלת לבוב II • ממשלת קרנסקי I • ממשלת קרנסקי II • ממשלת קרנסקי III |  |
| ממשלות התנועה הלבנה | ממשלת וולוגודסקי • ממשלת וולוגודסקי-פפליאייב • ממשלת קריבושאין |  |
| ממשלות רוסיה הסובייטית | ממשלת לנין • ממשלת ריקוב • ממשלת סירצוב • ממשלת סולימוב • ממשלת בולגנין I • ממשלת בולגנין II • ממשלת וחרושב • ממשלת חוחלוב • ממשלת קוסיגין • ממשלת רודיונוב I • ממשלת רודיונוב II • ממשלת צ'רנואוסוב I • ממשלת צ'רנואוסוב II • ממשלת פוזאנוב I • ממשלת פוזאנוב II • ממשלת יאסנוב • ממשלת קוזלוב • ממשלת פוליאנסקי I • ממשלת פוליאנסקי II • ממשלת וורונוב I • ממשלת וורונוב II • ממשלת וורונוב III • ממשלת סולומנצב I • ממשלת סולומנצב II • ממשלת סולומנצב III • ממשלת וורוטניקוב I • ממשלת וורוטניקוב II • ממשלת ולאסוב • ממשלת סילאייב I • ממשלת סילאייב II |  |
| ממשלות הפדרציה הרוסית | ילצין-גאידר • צ'רנומירדין • קיריינקו • פרימקוב • סטפאשין • פוטין I • קסיאנוב • פרדקוב • זובקוב • פוטין II • מדבדב I • מדבדב II • מישוסטין I • מישוסטין II |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודמת: ממשלת פוטין השנייה   2008–2012 | ממשלת מדבדב  8 במאי 2012 - 8 במאי 2018 | ממשלת מדבדב השנייה: 2018 - |
סמל הסוכנות הפדרלית לארגונים מדעיים, 2013 - 2018
סמל הוועדה הממשלתית לממשל פתוח, שהתקיימה בשנים 2012 - 2018
משטר טכנולוגיית מידע

משטר טכנולוגיית מידע (באנגלית: IT Governance או לעיתים ICT Governance) הוא תת-תחום של משטר ארגוני הממוקד בניהול הביצועים וניהול הסיכונים של מערכות טכנולוגיית מידע. העניין הגובר במשטר טכנולוגיית המידע מיוחס בחלקו לאסדרה העסקית הגוברת על חברות ציבוריות (יוזמות סרבנס-אוקסלי בארצות הברית ובזל II באירופה), וכן להכרה שפרויקטים בתחום טכנולוגיית המידע עלולים לצאת משליטה בקלות, ולהשפיע עמוקות על ביצועי הארגון.
ראו גם

ארכיטקטורה ארגונית
ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים
משטרת אונטריו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  קנדה 
 תחום שיפוט:  אונטריו 
 תאריך הקמה:  13 באוקטובר 1909 
 מטה מרכזי:  אוריליה 
 עובדים:  7,383 
 www.opp.ca
 קואורדינטות:  44°34′58″N 79°25′47″W﻿ / ﻿44.5828°N 79.4298°W﻿ / 44.5828; -79.4298
 he
 
ניידת משטרה
משטרת אונטריו, רשמית: משטרת מחוז אונטריו (באנגלית: Ontario Provincial Police, בראשי תיבות: O.P.P.) היא כוח משטרה בקנדה, במחוז אונטריו. מדובר בכוחות המשטרה הראשונים והגדולים באונטריו (עובדים בו 7,383 איש מתוכם 5618 שוטרים חמושים ו-853 שוטרי עזר). זהו כח המשטרה והשני בחשיבותו בקנדה כולה.
גוף המשטרה פועל בכל האזורים הכפריים ובפרברי המחוז, כלומר בכפרים ובעיירות שאין להם משטרה עירונית משלהם. הכח גם מבצע תפקידי חקירה פלילית בפרובינציה. במטרופולין טורונטו הגוף אחראי גם לבטיחות בדרכים בכבישים ואחראי גם על אספקת שירותי אבטחה וביטחון בבית המחוקקים המחוזי בקווינס פארק, טורונטו.
מרקורי (מגזין)

השער של גיליון 2, נובמבר 2007
מגזין מרקורי היה ירחון לסיפורים קצרים של מדע בדיוני שראה אור בישראל בין השנים 2007 ל-2009. המגזין פרסם כארבעים עד חמישים עמודים של סיפורים קצרים מדי חודש (כשישה עד שבעה סיפורים), יחד עם טורים ומאמרים על דמויות מיתולוגיות, שאלות קוראים והמלצות ספרים. המגזין הוקדש רובו ככולו לסיפורים, טורים ומאמרי תוכן ולא נהג לפרסם כתבות הווי או ראיונות וסיקורים.
הגיליון הראשון של מרקורי יצא לקראת פסטיבל אייקון 2007, והכיל סיפורים מפרי עטם של מייק רזניק, ברוס הולנד רוג'רס, עידו גנדל ואחרים. מאז הופיעו במגזין גם שמות ידועים אחרים כגון ננסי קרס, אורסון סקוט קארד, לארי ניבן ופול אנדרסון. כמו כן, מספר כותבים ישראליים זכו להופעת הבכורה שלהם במגזין.
בתחילת שנת 2009 הודיע מגזין מרקורי על יציאה לפגרה שאינה מוגבלת בזמן, הודעה שהגיעה לאחר עיכוב ביציאת הגיליון האחרון והיוותה למעשה הודעה על הפסקת פעילות. הגיליון האחרון יצא לאור במרץ 2009 וכלל כמה סיפורים שהמוטיב המחבר ביניהם היה געגועים לעבר ומסע בזמן.
בין הסיבות להפסקת פעילות כתב העת נמנים ככל הנראה המשבר הכלכלי העולמי שככל הנראה עצר או עיכב תוכניות למכירה של המגזין, ומיעוט קוראים. במקביל נשמעה ביקורת על חוסר שיתוף פעולה מצד מוסדות קהילת חובבי המדע הבדיוני, שנמנעו מלהתערב ולסייע למגזין להגיע לקהל קוראים נרחב יותר מבעוד מועד, ובכך איפשרו את סגירתו.
מוטיבים

למרות שלא ניתנה הכרזה פומבית למדיניות כזו על ידי המערכת, אחדים מהגליונות השונים נושאים מוטיבים מוגדרים. גיליון 3, למשל, עוסק בספינות דור הנמצאות במסען במשך מאות שנים, גיליון 8 עוסק בהיסטוריה העתידית של המאה העשרים ואחת וגיליון אחת עשרה עוסק בהתחלות חדשות. גיליון 13, שהיה הגיליון המסכם, התאפיין כאמור בטון מלנכולי ונוסטלגי.
הערות שוליים

↑  דבר העורך, הגיליון המסכם (דפוס)
↑  יש צורך במקור
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכז אקדמי דן

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מוסד אקדמי
 תקופת הפעילות:  2011 – אפריל 2013
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' ניב אחיטוב
 מיקום
 מיקום:  פתח תקווה ואחר כך אור יהודה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′20″N 34°51′24″E﻿ / ﻿32.08876°N 34.856641°E﻿ / 32.08876; 34.856641
 http://www.dan.ac.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מרכז אקדמי דן(למפת גוש דן רגילה) מרכז אקדמי דן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז אקדמי דן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז אקדמי דן  he מרכז אקדמי דןhe מרכז אקדמי דןמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרכז אקדמי דן היה מכללה אקדמית שהוקם בשיתוף אנשי אקדמיה ואנשי עסקים בישראל ושכן באזור התעשייה קריית מטלון בפתח תקווה. המוסד קיבל היתר מהמל"ג ללמד לתואר ראשון בשתי תוכניות לימוד: מדעי המחשב (.B.Sc) ומערכות מידע ניהוליות (.B.A), והחל בפעילות הוראה באוקטובר 2011. לאחר מכן נוסף מסלול במנהל עסקים. באפריל 2013 הודיעה הנהלת המכללה על כשל כלכלי ועל מיזוגה עם המרכז ללימודים אקדמיים ומעברה לאור יהודה, שם נמשכה הפעילות בשם "בית ספר דן ללימודי הייטק" עד לסגירת המרכז ללימודים אקדמיים ב-2019.
אודות המוסד

מרכז אקדמי דן הוקם על ידי אנשי אקדמיה ומנהלים על מנת ליצור מרכז אקדמי ייחודי המתמחה במקצועות טכנולוגיית המידע ומנהל עסקים, ועובד בשיתוף פעולה עם חברות בתחומים אלו אשר שותפות בהקמת המרכז. שיתוף זה מהווה את המקור למוטו של המרכז "האקדמיה של החברות".
בשנים שקדמו להקמת המרכז הסתמנה האטה בבוגרים בתחומים טכנולוגיים וכן עלה הצורך של התעשייה בעובדים אקדמאים בתחום. אחת הסיבות הייתה שרוב המכללות הבלתי-מתוקצבות כלל לא לימדו מקצועות אלו. לדברי זיו מנדל, מנכ"ל משותף בג'ון ברייס הדרכה ואחד השותפים בהקמת המרכז, מרכז אקדמי דן הוקם כדי לספק לתעשייה בוגרים בתחום, ולהגדיל את כוח האדם בעל השכלה אקדמית בתחומי טכנולוגיית המידע.
על מנת ליישם את השילוב בין לימודים לעבודה מעשית מקשר המוסד בין הסטודנט לחברות השותפות בהקמתו. החברות השותפות קולטות את הסטודנטים בעבודות סטודנטיאליות ובכך מקנות להם הכשרה מעשית במשך תקופת לימודיהם. הפעילות האקדמית ותוכניות הלימוד של המרכז מותאמות לצורכי התעשייה על מנת להקנות לסטודנטים הן את הידע האקדמי התאורטי הנדרש והן את ההכשרה המעשית בפועל. התאמה זו מונחית על ידי ועדה מייעצת מטעם החברות המורכבת ממנהלים, יזמים ואנשי מפתח בחברות אלו. עם חברות אלו נמנות בין היתר מטריקס, אשר הלוותה את סכום הכסף הראשוני להקמת המרכז, ג'ון ברייס הדרכה (חברה בת של מטריקס), קומברס, 013 נטוויז'ן, IBM ישראל, EMC, סלקום, אינטל, שירותי בריאות כללית ואורקל ישראל.
הפעילות האקדמית של המרכז החלה בשנת הלימודים תשע"ב, באוקטובר 2011, עם שתי תוכניות לימוד לתואר ראשון שקיבלו היתר המל"ג: מדעי המחשב (.B.Sc) ומערכות מידע ניהוליות (.B.A). בשנה השלישית ללימודים הסטודנטים חויבו לפרויקט מעשי באחת החברות השותפות. בפרויקט הם מונחים הן על ידי המרכז והן על ידי החברה.
בחודש מרץ 2012 נפתח במרכז מסלול הלימודים במנהל עסקים, בדגש על ניהול משאבי אנוש וניהול השיווק. מתוכננת גם תוכנית ליזמות בחברות הייטק, ובתקשורת/מולטימדיה, בדגש על לימודי אינטרנט.
שכר הלימוד השנתי במרכז האקדמי דן בשנת התשע"ב היה כ-28,500 ש"ח.
באפריל 2013 הודיעה הנהלת המכללה, ל-400 הסטודנטים שלמדו בה, על כישלון כלכלי ועל מיזוגה עם המרכז ללימודים אקדמיים ומעברה לאור יהודה, שם שוכן המרכז ללימודים אקדמיים. נשיא המכללה, פרופ' אחיטוב, נימק צעד זה בקשיים כלכליים.
הסגל הבכיר

בראש המרכז עמדו חברי סגל אקדמי בכיר באוניברסיטאות בישראל, שעברו למרכז אקדמי דן לאחר שפרשו לגמלאות מהאוניברסיטה שבה קיימו את עיקר הקריירה האקדמית שלהם.
נשיא המרכז האקדמי דן היה פרופ' ניב אחיטוב, שפרש מאוניברסיטת תל אביב.
סגן נשיא המרכז ודקאן התוכנית למערכות מידע ניהוליות היה ד"ר מיכה חנני, שפרש מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
דקאן התוכנית למדעי המחשב היה פרופ' כתריאל בארי, שפרש מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
דקאן התוכנית למנהל עסקים היה פרופ' אמנון כספי, שפרש מאוניברסיטת בר-אילן, וכיהן גם כדקאן הסטודנטים.
הערות שוליים

↑  בית ספר דן ללימודי הייטק, באתר המרכז ללימודים אקדמיים
↑  גיא גרימלנד, אלפי משרות היי-טק מחכות לתיכוניסטים שחולמים להיות עורכי דין, באתר TheMarker‏, 26 באוגוסט 2011
↑  גיא גרימלנד, צריך עוד הייטקיסטים בשכר גבוה, באתר it.themaker.com
↑  המרכז האקדמי דן - מכללה חדשה, למעשה סוג חדש של מכללה., באתר הדירוג האקדמי של ישראל, ‏2020-03-30
↑  יהודה קונפורטס, ‏אקדמיה בשביל התעשייה, באתר "אנשים ומחשבים", 27 ביוני 2011
↑  חיים רביב, מרכז אקדמי דן – יכשיר את הדור הבא של ההייטק, באתר www.thecom.co.il
1 2 3  ענבל אורפז, מרכז אקדמי חדש ללימודי היי-טק ו-IT לתואר ראשון נפתח בפתח תקוה, באתר TheMarker‏, 21 בפברואר 2011
↑  רשימת חברות, באתר של מרכז אקדמי דן
↑  שכר לימוד, באתר של מרכז אקדמי דן
↑  אביב ברטלה, הפתעה לסטודנטים: המכללה עוברת לאור יהודה, באתר ynet, 21 באפריל 2013
חן פונדק, המרכז האקדמי דן יתמזג לתוך המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה, באתר כלכליסט, 21 באפריל 2013
↑  סגל המורים, באתר של מרכז אקדמי דן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0557 9189
מרטין הופמן (שחקן ברידג')

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1929 פראג, צ'כוסלובקיה 
 פטירה:  15 במאי 2018 (בגיל 88) 
 מידע כללי
 מדינה:  צ'כוסלובקיה 
 ספורט
 ענף ספורט:  ברידג' 
 
מרטין הופמן (באנגלית: Martin Joseph Hoffman ‏; 15 בנובמבר 1929 - 15 במאי 2018) היה שחקן ברידג' יהודי יליד צ'כוסלובקיה. הופמן היה ניצול שואה שחי בבריטניה והתחיל לשחק ברידג' בגיל מאוחר. הוא נחשב לאחד משחקני הברידג' הטובים ביותר באירופה ובמשך תקופה מסוימת כשחקן הטוב ביותר בעולם.
ביוגרפיה

הופמן נולד וגדל בפראג. כשהיה בן 9 נשלח ביחד עם אחיו להורי אמו בהרי הקרפטים על מנת שיתחנך בחינוך יהודי מסורתי. אחרי מספר שנים רב שם עבר לבודפשט. בשנת 1942 חלה בטיפוס הבטן. הנאצים, שכבשו את צ'כוסלובקיה, שלחו את הוריו לגטו טרזיינשטט שם נרצחו. הופמן הסתתר ביחד עם אחיו מהנאצים. ב-1944, כשהיה בן 14, נתפסו ונשלחו לאושוויץ. אחד מהזונדרקומנדו יעץ לו להסתיר את גילו ולהגיד שהוא בן 18 ואולי תרם בעקיפין להצלת חייו. הוא שרד את צעדות המוות. הוא שוחרר על ידי חיילים אמריקאים שאמצו אותו כקמע ואפילו נתנו לו דרגת כבוד של סמל.
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע לבריטניה. הוא התיידד עם משפחה מלונדון. בני המשפחה מצאו לו עבודה כלוטש יהלומים וגם לימדו אותו את משחק הויסט. הופמן אהב את משחק הויסט. כשחברים רוסים הציעו לו לשחק ברידג' נעתר להצעה וגילה שהוא אוהב את המשחק הזה יותר מאשר את משחק הויסט.


בשנות ה-50 לא צלחו עסקי היהלומים בבריטניה והופמן נטש אותם לטובת קריירה מקצוענית בברידג'. בתחילת דרכו כשחקן ברידג' מקצועי היה מארח במועדון ברידג', כלומר: שחקן הפותח שולחן בתשלום כשצריך ומשחק בו. מארח שומר לעצמו חלק מהרווחים על ניצחונותיו. הוא לא שיחק בתחרויות ברידג' רשמיות עד גיל 35. בתחרות הראשונה זכו הוא ושותפו במקום הראשון בהפרש גדול. בעקבות ההצלחה הפך לשחקן מקצועני המשחק בתחרויות עם שחקנים המשלמים לו. הוא שיחק בתחרויות באירופה וגם מחוץ לאירופה.


פילוסופיית המשחק שלו דגלה באי היצמדות לשיטת הכרזה או משחק. לדעתו, קל יותר לשחק נגד מישהו שנצמד תמיד לשיטה ולא סוטה ממנה.
קריירת הברידג' > הישגים בתחרויות

הופמן זכה במספר רב של תחרויות בבריטניה.
זכה באליפות בריטניה לזוגות בשנת 1966.
מקום ראשון בתחרות Spring Foursomes בשנים 1969 ו-1976
מקום ראשון ב-Brighton Pairs, Harold Poster Cup בשנים 1970, 1987 ו-2011
זוכה במקום הראשון של תוכנית הטלוויזיה Master Bridge של ערוץ 4 בשנת 1982. בתוכנית השתתפו גם זיא מחמוד, עומר שריף וריקסי מרקוס.
זכה במקום ראשון ב- Hubert Phillips בשנת 1970.
קריירת הברידג' > פרסים

זכה ב-Easter Congress Guardian Trophy בשנים 1969, 1976 ו-1982.
זכה ב-Tollemache Trophy בשנת 1967.
קריירת הברידג' > ספריו

הופמן כתב שמונה ספרי ברידג'. ספר אחד נכתב ביחד עם טרנס ריס וספר אחד ביחד עם דייוויד בירד.
Hoffman, Martin (1982). Hoffman on Pairs Play. Faber and Faber. ISBN 0-571-11750-3.
Hoffman, Martin (1983). More Tales of Hoffman. Faber and Faber. ISBN 9780571131464.
Reese, Terence; Hoffman, Martin (1 באפריל 1986). Play It Again Sam. Baron Barclay Bridge Supplies. ISBN 9780910791212. {{cite book}}:  (עזרה)
Jourdain, Patrick; Hoffman, Martin (30 ביוני 2003). Imagination and Technique in Bridge (reprinted ed.). Batsford Books. ISBN 9780713485646. {{cite book}}:  (עזרה)
Hoffman, Martin (2003). Bridge: Defence in Depth: How to Beat Cast-Iron Contracts (reprinted ed.). Batsford Books. ISBN 9780713481853.
Bird, David; Hoffman, Martin. Bridge For Money. ISBN 9780953873753.
Wei, Kathy; Hoffman, Martin (1 במרץ 2003). The Wei of Good Bridge (reprinted ed.). Batsford Books. ISBN 9780713488012. {{cite book}}:  (עזרה)
Bird, David; Hoffman, Martin (1 במאי 2003). Inspired Cardplay. Cassell. ISBN 9780304365869. {{cite book}}:  (עזרה)
ראו גם

פאול שטרן
פאול לוקאץ'
הערות שוליים

↑  Martin HofmanEnglish Bridge Union
↑  Martin Hoffman, Holocaust Survivers Aid Society
מפלגת אל-איסתקלאל

| --- | --- |
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 מייסד:  אל-ח'דרא, עבד אל-באקי, דראוזה, עבד אל-האדי, אל-מאדי, נויהד, רשיד אל-חאג' אבראהים, אכרם זעיתר, פהמי אל-עבושי ודוקטור סלים סלאמה
 תקופת הפעילות:  13 באוגוסט 1932 – 1947 (כ־14 שנים) 
 אידאולוגיות:  פאן-ערביות הלאומיות הערבית  אנטי-ציונות 
 
מפלגת אל-איסתקלאל (בערבית: حزب الاستقلال العربي, מילולית: מפלגת העצמאות הערבית) הייתה מפלגה פוליטית לאומית פאן-ערבית חילונית שהתקיימה בקרב הציבור הפלסטיני בתקופת המנדט בין השנים 1932–1947. המפלגה הציבה קו תוקפני כנגד ממשלת המנדט, בה ראתה שותפה פעילה למעשה הציוני; הציונות, מצידה נתפסה כזרוע של האימפריאליזם הבריטי. בין השנים 1936–1939 הנהיגה המפלגה את המרד הערבי הגדול שכוון בעיקר כנגד הבריטים ורק כתוצר-לוואי כנגד היישוב. עקב כך נאסרו רבים מראשיה והוגלו לאיי סיישל.