stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטיאן רובן
הערות שוליים

↑  Obituary – Christian Ruben. In: The Art Journal. 1875, S. 285, The Art Journal (1875-1887), 1 בינואר 1875
↑  retro|bib - Seite aus Meyers Konversationslexikon: Rpta. - Rubens, www.retrobibliothek.de
↑  The Serenade. In: The Aldine – The art journal of America. New York 1879, Sp. 320
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812624761705606  GND: 116669071  ISNI: 0000 0000 6674 6746  NKC: jn20011018088  RKD: 68726  ULAN: 500059189  VIAF: 5688783   WorldCat (עם VIAF): 5688783
אלעזר רוזנפלד

| --- | --- |

 לידה:  1862 
 פטירה:  1943 (בגיל 81 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1943 
 
רבי אלעזר הלוי רוזנפלד (י' בניסן תרכ"ב, אפריל 1862 - כ"ז בתמוז תש"ג, יולי 1943) היה אדמו"ר ורב גליציאני משושלת קמינקא. חתנו של רבי חיים מצאנז. כונה על שם מקום פעילותו, "רבי אלעזר אושפיצינער".
תולדותיו

בנם של רבי יהושע מקמינקא ושיינדל בתו של הרב שמואל צבי הירש רמר"ז. בגיל 6 התארס לפראדיל, בתו של רבי חיים מצאנז ובשנת תרל"ח, בהיותו בן 16 נישא לה. חמיו נפטר לפני חתונתו, ואחיה רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם הובילה לחופה.
לאחר נישואיו נסמך על שולחן גיסו, רבי יצחק טוביה רובין מצאנז. בשנת תרמ"ה התמנה לרב בבוכניה, בשנת תרנ"ז מונה לרב בקמינקה ובשנת תרס"ז התמנה לרבה של אושפיצין.
בשנת תרצ"ו עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. בשנת תרצ"ז עבר לירושלים והקים בית כנסת בשכונת מאה שערים, ברחוב עין יעקב. הוא נהג לשמור יום טוב שני של גלויות גם בארץ ישראל. בשנת תרצ"ט חזר לפולין מטעמי בריאות. בפרוץ המלחמה גורש לקשאנוב הסמוכה, ובהמשך גורש עם שאר היהודים לסוסנוביץ בה נפטר.
היו לו שלושה בנים וחמש בנות. בנו הרב נפתלי שמואל צבי כיהן ברבנות באושפיצין. נרצח בשואה עם תשעה מילדיו.
בית הכנסת שלו בירושלים פועל עד היום[דרוש מקור][דרושה הבהרה].
בל פאולי

| --- | --- |

בל פאולי בפרימיירה של הסרט "יומנה של נערה מתבגרת" ב-2015
 לידה:  7 במרץ 1992 (בת 32) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  איזובל דורותי פאולי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מקום לימודים:  תיכון הולנד פארק 
 פרסים והוקרה:  גביע שופאר 
 פרופיל ב-IMDb
 
איזובל דורותי פאולי (באנגלית: Isobel Dorothy Powley; נולדה ב-7 במרץ 1992) היא שחקנית יהודיה-אנגלייה.
ביוגרפיה

פאולי נולדה בהאמרסמית' שבלונדון לשחקן הבריטי מארק פאולי ולמלהקת ג'ניס ג'פה. אמה היא יהודייה. פאולי למדה בבית הספר הולנד פארק.
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

בשנים 2007 ו-2008 שיחקה פאולי בסדרה M.I. High לצדם של רייצ'ל פטלדוולה ומוסטפא חוסיין-אוגלו. היא ומוסטפא לא חזרו להופיע בעונות הבאות של הסדרה. בנוסף ל-"M.I. High" שיחקה פאולי בהפקות כגון "Murderland" (מ-2009), "דוריט הקטנה" (2008) ו-"The Bill" (מ-2008), ו-"The Whistleblowers" (מ-2007). ב-2013 הוכרז שפאולי הצטרפה לצוות שחקני הסדרה "בנידורם" של ITV לעונה השישית.
ב-2015 גילמה פאולי את דמותה של הנסיכה מרגרט בדרמה הקומית הביוגרפית "יציאה מלכותית" לצדם של שרה גאדון, אמילי ווטסון ורופרט אוורט. פאולי שיחקה בתפקיד ראשי בדמות מיני גצה בדרמה הקומית "יומנה של נערה מתבגרת" לצדם של קריסטן ויג ואלכסנדר סקארסגארד. הקרנת הבכורה של הייתה בניו יורק ובלוס אנג'לס ב-7 באוגוסט 2015. זמן קצר אחר כך כיכבה פאולי בסרט האינדי "קרי פילבי" בו החליפה בתפקיד את השחקנית היילי סטיינפלד.
ב-2016 כיכבה בתפקיד הראשי בדרמה הקומית "קרי פילבי"; הסרט התבסס על רומן בעל אותו שם מאת הסופרת האמריקני, קארן ליסנר.
ב-2017 כיכבה בדרמה התקופתית "מרי שלי" לצדה של השחקנית אל פנינג.
ב-2018 כיכבה פאולי לצדה של ליב טיילר בסרט האימה "חיית פרא", והופיעה בסרט דרמת הפשע "הילד הלבן ריק" לצדם של מתיו מקונוהיי וג'ניפר ג'ייסון לי. פאולי גילמה את הולי מורטן בדרמה "המודיע" של ערוץ BBC One בכיכובו של פאדי קונסידיין.
ב-2023 שיחקה פאולי בתפקיד ראשי בסדרת דיסני+, "אור קטן" בהפקת נשיונל ג'יאוגרפיק, לצידם של לייב שרייבר וג'ו קול. פאולי גילמה בסדרה את דמותה של מיפ חיס, האישה ההולנדית שהסתירה את משפחתה של אנה פרנק מפני הנאצים.
קריירה > תיאטרון

במרץ 2009 הופיעה פאולי בתפקיד מגי במחזה "Tusk Tusk" בתיאטרון רויאל קורט שבלונדון. ב-2011 שיחקה בתפקיד תומסינה בהפקה מחודשת בברודוויי של המחזה "ארקדיה" שהוצג בתיאטרון אתל ברימור. באוקטובר 2011 הופיעה שוב ברויאל קורט בתפקיד טילי במחזה "Jumpy", תפקיד אותו גילמה גם באוגוסט 2012 בתיאטרון הדוכס מיורק שבווסט אנד. במרץ 2018 שיחקה בתפקיד דון בהפקה מחודשת של המחזה "גיבור הלובי" מאת קנת' לונרגן בתיאטרון הייז לצדם של כריס אוונס, מייקל סרה ובריאן טיירי הנרי.
קריירה > חיים אישיים

משנת 2016 פאולי יוצאת עם השחקן דאגלס בות' אותו הכירה כשהשניים הופיעו יחד בסרט "מרי שלי".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 |  | Side by Side | לורן באקל |  |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | The Diary of a Teenage Girl | מיני גצה |  |
| 2015 | יציאה מלכותית | A Royal Night Out | הנסיכה מרגרט |  |
| 2015 | שווים | Equals | רייצ'ל |  |
| 2016 |  | Detour | שרי |  |
| 2016 | קרי פילבי | Carrie Pilby | קרי פילבי |  |
| 2017 | מרי שלי | Mary Shelley | קלייר קליירמונט |  |
| 2018 | פראית | Wildling | אנה |  |
| 2018 | הילד הלבן ריק | White Boy Rick | דון ורשה |  |
| 2018 |  | Ashes in the Snow | לינה וילקס |  |
| TBA |  | Savage House | דורות'י נאביל |  |
| TBA |  | Cold Copy |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 |  | The Whistleblowers | אמה קלייסון | בפרק "Starters" |
| 2007–2008 |  | M.I. High | דייזי מילר | סדרת טלוויזיה |
| 2008 |  | The Bill | בקי קופר | בפרק "Loved and Lost" |
| 2008 | דוריט הקטנה | Little Dorrit | מוכרת פרחים | מיני-סדרה |
| 2009 |  | Murderland | קארי וולש | מיני-סדרה |
| 2009 |  | Victoria Wood's Mid Life Christmas | Cranchesterford teenager | סרט טלוויזיה |
| 2011 | הבקתה | The Cabin | סידני | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2014 | בנידורם | Benidorm | ביאנקה דייק | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | חרוזים נלוזים | Revolting Rhymes | סינדי (דיבוב) | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2018 | המודיע | Informer | הולי מורטן | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2019–2021 | תוכנית הבוקר | The Morning Show | קלייר קונוויי | תפקיד ראשי (עונה 1), תפקיד אורח (עונה 2); 11 פרקים |
| 2019–2022 | עמק המומינים | Moominvalley | מאי הקטנה | דיבוב; 39 פרקים |
| 2021 |  | Soft Voice | קול-רך | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2022 | כל מה שאני יודעת על אהבה | Everything I Know About Love | בירדי | סדרת טלוויזיה של BBC |
| 2023 | אור קטן | A Small Light | מיפ חיס | תפקיד ראשי; 8 פרקים מועמדת פרס גילדת שחקני המסך להופעה הטובה ביותר של שחקנית בסרט טלוויזיה או מיני סדרה (2024)  מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לההופעה הראשית הטובה ביותר בסדרה חדשה עם תסריט (2024) |
| יפורסם בהמשך | אדוני האוויר | Master of the Air | אלכסנדרה "סנדרה" ווינגייט |  |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 |  | Tusk Tusk | מגי | תיאטרון רויאל קורט |
| 2011 | ארקדיה | Arcadia | תומסינה | תיאטרון את'ל ברימור |
| 2011 |  | Jumpy | טילי | תיאטרון רויאל קורט |
| 2013 |  | Raving | טאבי | תיאטרון המפסטד |
| 2014 | פילים | Elephants | דייזי | תיאטרון המפסטד |
| 2018 | גיבור הלובי | Lobby Hero | דון | תיאטרון הלן הייז |
פרסים ומועמדויות

| שנה | עבור | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | יציאה מלכותית | Hamptons International Film Festival | הפריצה | זכייה |
| 2015 | יציאה מלכותית | פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי | השחקן החדש המבטיח | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | Gotham Independent Film Awards | השחקנית הטובה ביותר | זכייה |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | Niagara Integrated Film Festival | NIFF הכוכב העולה | זכייה |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | איגוד המבקרים של דטרויט | השחקנית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | איגוד המבקרים של דטרויט | פריצה | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | איגוד מבקרי הקולנוע של שיקגו | המבצע המבטיח ביותר | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | חוג מבקרי הקולנוע של פלורידה | Pauline Kael Breakout Award | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | Women's Image Network Awards | Outstanding Actress in a Feature Film | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | Women Film Critics Circle | השחקנית הצעירה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | Village Voice Film Poll | השחקנית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | New York Film Critics Circle | Breakthrough Performance | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | Indiewire Critics' Poll |  | מועמדות |
| 2015 | יומנה של נערה מתבגרת | חוג מבקרי הקולנוע של קנזס | השחקנית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | פסטיבל הקולנוע בקאן | פרס שופאר (צר') | זכייה |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | פרס באפט"א לכוכב העולה | מועמדות |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | פרס באפט"א לכוכב העולה | השחקנית הראשית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | אמפייר | השחקנית החדשה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | Alliance of Women Film Journalists | Best Breakthrough Performance | מועמדות |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | Chlotrudis Awards | השחקנית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2016 | יומנה של נערה מתבגרת | FEST International Film Festival | השחקנית הטובה ביותר | זכייה |
הערות שוליים

↑  Synnot, Siobhan (2 באוגוסט 2015). "Actress Bel Powley comes of age as 1970s adolescent". The Scotsman. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Arcadia - Broadway (2011-03-17). "Arcadia's Bel Powley on Coming to Broadway as a Brainy Teen | Broadway Buzz". Broadway.com. נבדק ב-2014-01-16.
↑  Lazarus, Susanna (2013-04-12). "Benidorm series 6 confirmed". Radio Times. נבדק ב-2014-01-16.
↑  Ford, Rebecca (5 באוגוסט 2015). "'Diary of a Teenage Girl' Actress Bel Powley to Star in 'Carrie Pilby' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jaafar, Ali (2015-10-05). "Rising Star Bel Powley To Topline 'Wildling'; Liv Tyler and Trudie Styler's Maven To Produce". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-05-23.
↑  Pedersen, Erik (2018-09-07). "'White Boy Rick' Clip: Exclusive Look At Matthew McConaughey & Family – Toronto". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-08.
↑  "When is BBC1's Informer on TV? Who's in the cast and what's it about?". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2018-09-08.
↑  Andreeva, Nelie (April 12, 2022), Bel Powley To Headline ‘A Small Light’; Liev Schreiber & Joe Cole Also Star In Disney+ Holocaust Limited Series. Deadline Hollywood, retrieved April 13, 2022
↑  Spencer, Charles (2 באפריל 2009). "Tusk Tusk at the Royal Court". The Daily Telegraph. London. נבדק ב-4 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brantley, Ben (18 במרץ 2011). "Arcadia:The 180-Year stitch, Metaphysically Speaking". The New York Times. p. 1. נבדק ב-4 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Charles Spencer, ‏Jumpy, Royal Court, review, The Telegraph, 19 October 2011
↑  Stasio, Marilyn (2018-03-27). "Broadway Review: Chris Evans in Kenneth Lonergan's 'Lobby Hero'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-08.
↑  "Sixty Seconds with Bel Powley". Metro Newspaper UK.
↑  2024 Indie Spirit Awards: See the Complete List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  "Curtis Brown". www.curtisbrown.co.uk. נבדק ב-2018-09-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178221956 (data)  GND: 1098575784  ISNI: 0000 0001 1347 3745  LCCN: no2011007694  SUDOC: 234345381  VIAF: 165747864   WorldCat (עם VIAF): 165747864
תחנת הכוח הגרעינית קורסק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח גרעינית 
 מיקום:  מחוז קורסק 
 מדינה:  רוסיה 
 מפעיל:  רוסאנרגואטום 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 12 באוקטובר 1977
 תאריך פתיחה רשמי:  12 באוקטובר 1977 
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  4,000 מגה-ואט 
 קואורדינטות:  51°40′30″N 35°36′20″E﻿ / ﻿51.675°N 35.60555556°E﻿ / 51.675; 35.60555556
 אתר רשמי
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניתחנת הכוח קורסק(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניתחנת הכוח קורסק
 
תחנת הכוח הגרעינית קורסק (רוסית: Курская АЭС) הייתה תחנת כוח גרעינית שנבנתה בשטח מחוז קורסק, כ-40 ק"מ מקורסק. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, קורצ'טוב (על שם הפיזיקאי הסובייטי איגור קורצ'טוב). תחנת הכוח הייתה מורכבת מ-4 כורים גרעיניים בהספק של 1000 מגוו"ט כ"א.
היסטוריה

החלטה עקרונית על הקמת התחנה התקבלה בשנת 1965 לאור מחסור בדלק לתחנות כוח קיטוריות המוסקות בדלק פוסילי במרכז ברית המועצות. בתכנון התחנה השתתפו מספר משרדי תכנון של ברית המועצות תחת אחריות כוללת של מכון לתכנון תחנות כוח גרעיניות במוסקבה. בניית תחנת הכוח החלה בשנת 1972. בתחנת כוח זה הותקנו כורים גרעינים זהים לאלו שהותקנו קודם לכך בתחנת הכוח הגרעינית של לנינגרד. היחידה הראשונה הופעלה בסוף 1976 וב-12 באוקטובר 1977 החלה הפעלה מסחרית שלה. הפעלה מסחרית של היחידה השנייה הייתה בשנת 1979, השלישית ב-1984 ורביעית ב-1986.
לצורכי הוצאת אנרגיה מתחנת כוח נבנו מספר קווי מתח 330-750 ק"ו. באמצעותם תחנת הכוח קשורה גם עם מערכת החשמל של אוקרינה ומזינה עומסים בתחומה. רוב האנרגיה מועברת לצרכנים בתחום רוסיה.
בשנת 1986, במקביל לעבודות של הקמת כורים מס' 3 ומס' 4 החלו עבודות בהקמת יחידות נוספות (כור מס' 5 וכור מס' 6). הקמת יחידה מס' 6 הופסקה כליל בשנת 1993. עבודות הקמה יחידה מס' 5 הופסקו וחודשו מספר פעמים. בשנת 2011, לאחר תהליך בנייה של 25 שנים התברר שעד לסיום הבנייה נדרשות עוד כ-3.5 שנים. בשנת 2012 הוחלט סופית על הפסקת בניית יחידה זו זאת עקב התכנון המיושן, אי-כדאיות של התאמת המתקנים הקיימים לתכנון חדש ותוכניות להקמת תחנת הכוח חדשה בקרבת מקום.
סביב המתקן הוקמה מערכת בקרת איכות הסביבה שמנטרות תנאים סביבתיים באזור של כ-30 ק"מ מתחנת הכוח.
ב-31 בינואר 2024 נסגרה תחנת הכוח קורסק, לאחר כ-45 שנה של פעילות. הסגירה בוצעה למרות שתחנת כוח קורסק-2 עדיין בבנייה.
תחנת הכוח קורסק 2

בשנת 2013 החלו עבודות מוקדמות להקמת תחנת כוח נוספת - קורסק-2 בקרבת התחנה הקיימת. תחנת כוח זו צפויה לכלול 4 יחידות ולאחר הפעלתם תחנת הכוח הקיימת תיסגר. סיום עבודת יחידות ייצור בתחנת הכוח קורסק מתוכננת לקראת שנת 2025.
בדיקת השערות

בסטטיסטיקה, בדיקת השערות הוא הליך המשתמש בנתוני מדגם כדי להחליט אם לדחות או לא לדחות השערה נתונה.
הבדיקה מכריעה בין שתי השערות לגבי ההתפלגות ממנה נלקח המדגם: השערת האפס (שנהוג לסמן ב- H_{0}), שהיא לרוב ההשערה השמרנית אותה מנסים לדחות, והשערה אלטרנטיבית
( H_{1}). לרוב, ההשערה האלטרנטיבית  H_{1} היא קיום התופעה אותה מנסים לאשש.
דוגמה

נניח שרוצים לבדוק את ההשערה שהזנת פרות בתחמיץ גורמת לתנובת חלב רבה יותר מאשר הזנתן בחציר. במקרה זה ננסח את שתי ההשערות הבאות:
H_{0}: לפרות הניזונות מתחמיץ אין תנובת חלב גבוהה מזו של פרות הניזונות מחציר.
H_{1}: לפרות הניזונות מתחמיץ יש תנובת חלב גבוהה מזו של פרות הניזונות מחציר.
כדי לטעון שהזנה בתחמיץ מגבירה את תנובת החלב, כלומר לדחות את השערת האפס ולקבל את ההשערה האלטרנטיבית, יש לאסוף נתונים לגבי התפלגות תנובת החלב תחת שני סוגי המזונות. למשל, איסוף של נתוני תנובת החלב משתי קבוצות (מדגמים) של פרות, במשך תקופת זמן מסוימת, כאשר כל אחת מהקבוצות ניזונה מסוג מזון אחר (תחמיץ או חציר). כל קבוצה מייצגת "אוכלוסייה", כלומר את כל הפרות שניתן לגדל באותם תנאים (ולא רק אלה שמשתתפות בניסוי). ניתן להשוות את ממוצעי תנובת החלב של הפרות בשתי הקבוצות, תוך התחשבות בשונות בכל קבוצה. זוהי בדיקת ההשערות בדבר תוחלת המתבססת על ההנחה שההתפלגויות של שתי האוכלוסיות המיוצגות בניסוי הן מסוג זהה (למשל, התפלגות נורמלית) והבדיקה נעשית רק לגבי תוחלות ההתפלגות, המיוצגות על ידי הממוצעים של שתי הקבוצות.
נניח שעל פי הנתונים, ממוצע תנובת החלב של הפרות בקבוצה שאכלה תחמיץ גבוה בליטר אחד מזה של הפרות שבקבוצה שאכלה חציר. נתון זה אינו מספיק בהכרח כדי לדחות את השערת האפס ולהוכיח את הטענה שתחמיץ מגביר את תנובת החלב בהשוואה לחציר, כי הבדלים מקריים בין שתי דגימות, אפילו אם הן מאותה אוכלוסייה, הם צפויים (למשל, ממוצעי תנובת החלב של שתי קבוצות של פרות שהוזנו בתחמיץ יהיו שונים במקצת). רק הבדל מובהק סטטיסטית מאפשר דחייה של השערת האפס.
בדיקת המובהקות הסטטיסטית נעשית בדרך דומה להוכחה בדרך השלילה: נניח שהשערת האפס נכונה, ונחשב מהי ההסתברות לקבל "במקרה" הבדל של 1 ליטר או יותר בין ממוצעי הקבוצות (שנדגמו מתוך אותה התפלגות אוכלוסייה).
אם תתקבל הסתברות נמוכה, למשל 0.01 (1%), נטען שהשערת האפס איננה סבירה דיה ולכן יש לדחות אותה. בכך נקבל את ההשערה האלטרנטיבית, שהזנה בתחמיץ אכן גורמת לתנובת חלב גבוהה יותר מהזנה בחציר. אך אם תתקבל הסתברות גבוהה יותר, למשל 0.3 (30%), לא נוכל לדחות את השערת האפס; ייתכן שהתוצאה היא מקרית ובמדגמים אחרים תתקבל תוצאה הפוכה.
סוגי שגיאות

הליך בדיקת ההשערות מספק שתי תוצאות אפשריות: דחיית השערת האפס או אי דחייתה. במציאות, ייתכן שהשערת האפס נכונה או איננה נכונה. 
לכן ייתכנו שני סוגים שונים של שגיאות:
שגיאה מסוג I: דחיית השערת האפס כאשר למעשה היא נכונה.
שגיאה מסוג II: אי דחיית השערת האפס כאשר למעשה היא איננה נכונה.
ההסתברות לכל שגיאה תלויה בפרמטרים של המבחן הסטטיסטי שבו משתמשים לצורך בדיקת ההשערות, ובדרך כלל משתמשים בהם כדי לשלוט בהסתברות לשגיאה מסוג I (α, הקרויה רמת המובהקות של המבחן). הערך הנבחר של α קובע את ההסתברות לשגיאה מסוג II‏ (β).
השגיאות הן בעלות אופי שונה במהותן ובעלות השלכות שונות. לרוב, ההשערה האלטרנטיבית היא תופעה שאותה החוקר מעוניין להוכיח, ובמקרה זה שגיאה מסוג I תגרום לו להסיק בטעות שגילה תגלית. שגיאה כזו עשויה לגרום לפרסום מאמר מדעי שגוי, ליציאתה לשוק של תרופה חסרת השפעה, וכיוצא באלה.
בשגיאה מסוג II החוקר מחמיץ את ההזדמנות לגלות תגלית אמיתית. במקרה כזה עדיין עומדת לרשותו האפשרות לחזור על הבדיקה בצורה מקיפה יותר, למשל עם יותר נתונים, אך הוא עלול לנטוש את כיוון המחקר. בדרך כלל במקרה של שגיאה מסוג II הניסוי איננו מתפרסם ברבים, כי המסקנה (השגויה) אינה "מעניינת" דיה.
ההסתברות למאורע המשלים ביחס לשגיאה מסוג I (שיביא לפרסום של תגליות אמיתיות בלבד) נקראת גם רמת הסמך של המבחן, ואילו ההסתברות למאורע המשלים ביחס לשגיאה מסוג II (שבו אף תגלית אמיתית אינה מוחמצת) נקראת עוצמת המבחן.
מבחנים נפוצים

מבחנים סטטיסטיים רבים עוסקים בבדיקת השערות אודות תכונות של ההתפלגות של משתנים מקריים. לדוגמה:
מבחן Z - בחינת השערות אודות התוחלת של משתנה אקראי נורמלי בעל שונות ידועה. למשל, אם נניח שגובה של בני אדם הוא משתנה אקראי נורמלי, ושהשונות שלו ידועה לנו, אז בדיקה האם ממוצע הגובה במדינה אחת שונה מזה של מדינה אחרת תתבצע בעזרת מבחן z.
מבחן t - בחינת השערות אודות התוחלת של משתנה אקראי נורמלי בעל שונות לא ידועה.
מבחן F - בחינת השערות התלויות במספר פרמטרים.
מבחן כי בריבוע - בחינת השערות התלויות ברמת מובהקות ומספר דרגות החופש.
בדיקת השערות מול אמידה בייסיאנית

טעות נפוצה היא לנסות לגזור מהתוצאות של בדיקת השערות את ההסתברות לכך שההשערה שנבדקה נכונה.
בבדיקת השערות קלאסית, נכונות ההשערה אינה משתנה אקראי שניתן לייחס לו הסתברות, אלא חלק (בלתי ידוע) של המציאות הדטרמיניסטית. לכן לא ניתן לייחס הסתברות כלשהי מראש לנכונות ההשערה הנבדקת (הסתברות אפריורית),
ואי אפשר גם לחשב את ההסתברות שהיא נכונה לאחר התבוננות בנתונים (הסתברות אפוסטריורית). ההסתברות המחושבת היא ההסתברות של הנתונים בהינתן ההשערה (הקרויה נראות), ויש להגדיר (לפי הבחירה הרצויה בין שגיאות מסוג I ומסוג II) את אזור הקבלה, שהוא ההסתברות שמתחתיה יש לדחות את השערת האפס. לדוגמה, אם מטילים מטבע מאה פעמים ומספר הפעמים שהתקבל "עץ" רחוק מספיק מ-50 (לפי סף שיש לבחור), נחליט כי המטבע אינו "הוגן".
בשיטת ההסקה הבייסיאנית מייחסים לתופעה הסתברות אפריורית, המייצגת את רמת האמונה בנכונותה (למשל, לפי ידע קודם). לאחר איסוף הנתונים אפשר לחשב את ההסתברות חדשה לקיומה של התופעה. לדוגמה, נניח בידינו מטבע ואנו מייחסים מראש הסתברות של 99% לכך שהוא הוגן לחלוטין (השערת האפס) ו-1% לכך שהוא מוטה ביחס של 60:40 לטובת "עץ" (נניח שאין אפשרויות אחרות). אם בהטלת המטבע חמש פעמים התקבלו חמש תוצאות "עץ", ההסתברות המעודכנת להשערת האפס היא
P(H_{0}|5)=P(5|H_{0}){\frac {P(H_{0})}{P(5)}}=0.5^{5}{\frac {0.99}{0.5^{5}\cdot 0.99+0.6^{5}\cdot 0.01}}\approx 97.5\%
כלומר, רמת האמונה בהגינות המטבע תיחלש במקצת, אך עדיין תהיה גבוהה מהאמונה שהמטבע מוטה; ניסויים נוספים עשויים לחזק עוד יותר את החשד, עד שהמסקנה תתהפך.
ראו גם

ערך-p
גברת טועמת תה
בעיית ההשוואות המרובות
צ'רי פיקינג
רבקה סולומון

| --- | --- |

 לידה:  26 בספטמבר 1832 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  20 בנובמבר 1886 (בגיל 54) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תקופת הפעילות:  1852–1869 (כ־17 שנים) 
 
רבקה סולומון (באנגלית: Rebecca Solomon‏; 26 בספטמבר 1832 – 20 בנובמבר 1886) הייתה ציירת, מאיירת, חרטת וציירת חברתית יהודייה-בריטית. היא השנייה מבין שלושה ילדים שהפכו כולם לאמנים, במשפחה יהודית מכובדת.
ביוגרפיה

רבקה סולומון נולדה ב-26 בספטמבר 1832, הצעירה מבין שלוש הבנות, והיא הייתה אחת משמונה ילדים שנולדו למשפחת סוחרים יהודית בעלת נטייה אמנותית בבישופגייט במזרח לונדון. אביה היה מיכאל (מאייר) סולומון, אמה הייתה קתרין (קייט) לוי. סולומון הייתה האמנית הפחות מוכרת לעומת אחיה הציירים סיימון סולומון (1840–1905) ואברהם סולומון (1824–1862).  היו עוד חמישה ילדים במשפחה: אהרון, בטסי, אייזק, אלן וסילבסטר.
בתחילה לימד את רבקה אחיה הבכור אברהם והיא עבדה בסטודיו שלו כשוליה ומעתיקה. היא גם לקחה שיעורים בבית הספר לעיצוב בספיטפילד. סולומון הציגה באקדמיה המלכותית לאמנויות בין 1852 ל-1868, וגם בגלריה דאדלי ובגלריה הצרפתית של גמברט.
סולומון עבדה בסטודיו של ג'ון אוורט מיליי, אחד ממייסדי האחווה הפרה-רפאליטית. היא גם עבדה עם האמן הפרה-רפאליטי מהגל השני, אדוארד ברן-ג'ונס. סולומון לימדה את אחיה הצעיר, סיימון, הרבה ממה שלמדה ממיליי.  סולומון הייתה פעילה גם בתנועות רפורמות חברתיות ובשנת 1859 היא הצטרפה לקבוצה של שלושים ושמונה נשים אמניות שפנו לאקדמיה המלכותית לפתוח את בית הספר שלה לנשים, מה שהוביל לקבלת האישה הראשונה, לורה הרפורד לאקדמיה. בשנת 1860.
לאחר מותו של אחיה הבכור, אברהם ב-1862, היא דאגה למצוא עבודה מחוץ לסטודיו שלו. כתוצאה מכך, הרחיבה סולומון את פיתוח יצירות אמנות חדשות. המדיומים החדשים שלה כללו: איור וצבעי מים.
התערוכה האחרונה שלה הייתה ב-1874.
בשנת 1886, סולומון מתה בגיל 54, מפציעות שנגרמו לאחר שנדרסה על ידי מונית ברחוב יוסטון במרכז לונדון.
יצירתה

הסגנון האמנותי של רבקה היה אופייני לציור הפופולרי של המאה ה-19 באותה תקופה ונכלל בקטגוריה של ציור ז'אנר. היא השתמשה בדימויים הוויזואליים שלה כדי לבקר דעות קדומות אתניות, מגדריות ומעמדיות באנגליה הוויקטוריאנית. ציוריה של סולומון משקפים שילוב של עניין בתיאטרון ומחויבות לתודעה חברתית שלא קיימת בציורים של אמנים אחרים במאה התשע-עשרה.
מבקרת אחת העירה על הגישה המוסרית ולעיתים ההומאנית באמנותה, שהייתה מרכיב נדיר בציור הוויקטוריאני.  עם זאת, הרקע היהודי של רבקה היה כנראה מכריע בפיתוח התודעה הביקורתית שלה לגבי השונות ודעות קדומות. במהלך עשר עד חמש עשרה השנים יצירות האמנות שלה הנציחו את מצוקתן של נשים ומיעוטים, ואת הדומיננטיות של האפליה המעמדית בחברה האנגלית. היא נחשבת בין הנשים הראשונות מרקע יהודי שעשו קריירה בולטת כציירת בבריטניה.
בסוף שנות ה-50 עשתה סולומון מעבר מוצלח לציור הקלאסי וההיסטורי, הז'אנר המוערך ביותר של האמנות באקדמיות האמנות המרכזיות באותה תקופה. נאמנה לחזונה, היא המשיכה לכלול תמונות ששיקפו את היסודות ההיסטוריים של העוול החברתי של המאה התשע-עשרה.
״האומנת״ (1854), משווה את חייהן של שתי נשים בתוך בית ויקטוריאני. האחת היא אישה מבודדת ממעמד הפועלים והשנייה, נשואה ובעלת מעמד גבוה יותר. עבודה זו של סולומון מדגישה את הבדידות של האומנת.
הערות שוליים

↑  Nunn, Pamela Gerrish (1999). Pre-Raphaelite Women Artists. Manchester: Thames and Hudson. pp. 118–119.
↑  Figes, Lydia (22 September 2020). "Ten women artists of Jewish heritage represented in UK collections".
↑  Gerrish-Nunn, P. 'Rebecca Solomon', in Geffrye Museum. Solomon, a Family of Painters: Abraham Solomon (1823–1862), Rebecca Solomon (1832–1886), Simeon Solomon (1840–1905) (London, 1985), 19–23.
↑  Ferrari, Roberto C. "Rebecca Solomon, Pre-Raphaelite Sister." The Review of the Pre-Raphaelite Society, 12:2 (Summer 2004): 23–36
↑  Harris, Elree I. (1997). A Gallery of Her Own: An Annotated Bibliography of Women in Victorian Painting. United Kingdom: Routledge. p. 110
↑  Elree Harris & Shirley R. Scott. (2015). A Gallery of Her Own: an Annotated Bibliography of Women in Victorian Painting. Routledge.
↑  Rebecca Solomon, Jewish Women's Archive (באנגלית)
↑  Samantha Baskind & Larry Silver (2011). Jewish Art A Modern History. Reaktion Books
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509852805171  GND: 174274084  ISNI: 0000 0000 6708 4465  LCCN: nr88006410  NTA: 072476265  RKD: 73841  ULAN: 500001236  VIAF: 71234219   WorldCat (עם VIAF): 71234219
מריה פורטוני

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1838 ראוס, ספרד 
 פטירה:  21 בנובמבר 1874 (בגיל 36) רומא, ממלכת איטליה 
 שם לידה:  Marià Josep Bernat Fortuny i Marsal 
 מקום קבורה:  קמפו ורנו 
 מקום לימודים:  Our Lady of Charity 
 תקופת הפעילות:  1853–1874 (כ־21 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  Romantic painting, אוריינטליזם 
 הושפע על ידי:  Claudi Lorenzale 
 יצירות ידועות:  La Batalla de Tetuan, Bullfight. Wounded Picador, The Bullfighter's Salute, The Spanish Wedding 
 בן או בת זוג:  Cecilia de Madrazo 
 צאצאים:  Mariano Fortuny, María Luisa Fortuny 
 
מריאנו פורטוני (בספרדית: Mariano Fortuny‏; 11 ביוני 1838 – 21 בנובמבר 1874) היה הצייר הספרדי המוביל בתקופתו, בעל מוניטין בינלאומי. הקריירה הקצרה שלו כללה יצירות במגוון נושאים נפוצים באמנות התקופה, כולל המשיכה לנושאים אוריינטלים, ציור ז'אנר היסטורי, ציור צבאי של התפשטות הקולוניאלית הספרדית.