ג'ון לומקס
ראשית הקריירה

לומקס בחר ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט בנאשוויל, טנסי, אבל מחשש להיכשל בבחינות הכניסה הקשות עבר לאוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 1895, בגיל 28, התמחה בספרות אנגלית, לקח קורס ביוונית, לטינית ואנגלו-סכסית וסיים את לימודיו תוך שנתיים. מאוחר יותר כתב:
מעולם לא הייתי כל כך חסר תקווה: ילד כפרי שהשכלתו מצ'וטוקווה, שלא יכול היה לנסח פועל באנגלית או להטות כינוי, ומנסה לשלוט בשלוש שפות אחרות בו-זמנית. . . . אבל התקדמתי לאורך השנה. הייתי מבוגר מהתלמיד הטרי הממוצע, ולכן הייתי חייב למהר, למהר, למהר. אני לא חושב שאי-פעם עצרתי לחשוב כמה הכל היה מטופש.
בספר הזיכרונות שלו, "הרפתקאותיו של צייד בלדות" (Adventures of a Ballad Hunter), סיפר לומקס כיצד הגיע לאוניברסיטת טקסס עם שירי בוקרים שכתב בילדותו. הוא הראה אותם לפרופסור לאנגלית, מורגן קאלוויי, אך זה כינה אותם "זולים ולא ראויים", מה שגרם ללומקס לשרוף אותם. העניין שלו בשירי עם נדחה. הוא התמקד בפעילות אקדמית. הוא הצטרף לאחווה פי דלתא תטה ולאגודה הספרותית רוסק (Rusk), הפך לעורך ומאוחר יותר לעורך הראשי של "מגזין אוניברסיטת טקסס". בקיץ 1896 השתתף בתוכנית לימודי קיץ בשיקגו ולמד שפות. בשנת 1897 הפך לעורך שותף של "אלקלדה" (Alcalde), עיתון סטודנטים. לאחר סיום לימודיו ביוני 1897, עבד באוניברסיטת טקסס כרשם עד אביב 1903. הוא היה גם מזכיר אישי של נשיא האוניברסיטה, מנהל מעונות הגברים בקמפוס, חבר ועדת מלגות הבוגרים וחבר אחוות קמפוס.
ביולי 1898 החל לומקס במערכת יחסים עם שירלי גרין מפלסטין, טקסס, אותה הכיר בשנת 1897 בתיווך נשיא אוניברסיטת טקסס. ביוני 1902 נפרדו כאשר לומקס פגש את אחד ממכריה, בס באומן בראון מדאלאס. התברר שגרין לא התחייבה לאירוסין עם לומקס כי ידעה שהיא חולה בשחפת. לומקס המשיך להתכתב עם גרין עד לפני מותה בפברואר 1903. באותה שנה לומקס נענה להצעה ללמד אנגלית באוניברסיטת טקסס A&M ונרשם לאוניברסיטת שיקגו לקורס קיץ. עם שובו לטקסס התארס לבס בראון. הם נישאו ב-9 ביוני 1904 באוסטין והתיישבו ליד קמפוס A&M. בתם הראשונה שירלי נולדה ב-7 באוגוסט 1905.
בספטמבר 1906 החל לומקס ללמוד באוניברסיטת הרווארד בקיימברידג', מסצ'וסטס, לתואר שני, לאחר שקיבל 500 דולר כמלגת הוראה של אוסטין. הוא למד אצל בארט ונדל וג'ורג' לימן קיטרדג', חוקרים בעלי שם שעודדו את העניין שלו בשירי בוקרים. הרווארד הייתה מרכז לימודי פולקלור אמריקאי (תחום שאז נתפס כתחום משנה של ספרות אנגלית, תחום מחקר חדשני לזמנו בהשוואה למחקר המסורתי של רטוריקה שהתמקד בשפות קלאסיות ויועד להכשרת עורכי דין ואנשי דת). קיטרדג', חוקר ידוע של צ'וסר ושייקספיר, היה פרופסור לספרות אנגלית, משרה שהייתה בעבר של פרנסיס ג'יימס צ'יילד, שאת הקורסים שלו המשיך ללמד. הוא השלים את המהדורה בת שמונה הכרכים של הבלדות הפופולריות של אנגליה וסקוטלנד.
קיטרדג' היה חלוץ בשיטות מודרניות של לימוד בלדות, ועודד אספנים לצאת מכורסאותיהם ומאולמות הספרייה ולצאת לאזור הכפרי כדי לאסוף בלדות ממקור ראשון. כשפגש את לומקס ב-1907, עודד אותו לעשות זאת. שירי הבוקרים שלומקס כתב היו הצצה לעולם חדש, ולומקס קיבל עידוד להמשיך. "לך וקבל את החומר הזה כל עוד אפשר למצוא אותו", אמר קיטרדג' לטקסני הצעיר. "שמור על המילים והמוזיקה. זה התפקיד שלך."
ונדל וקיטרדג' המשיכו לייעץ ללומקס גם לאחר שחזר לטקסס ביוני 1907 כדי להורות ב-A&M לאחר שסיים תואר שני. הם ביקרו בטקסס ולומקס לקח אותם לטקס יום ראשון בכנסייה אפרו-אמריקאית.
זמן קצר לאחר שובו לאוסטין נולד בנו ג'ון ג'וניור ב-14 ביוני 1907. בסיוע עצותיו ותמיכתו של קיטרדג', החל לומקס לאסוף שירי בוקרים ובלדות, אך עבודתו נקטעה ב-7 בפברואר 1908, כאשר פרצה שביתה ב-A&M. השביתה, שנגרמה מחוסר שביעות רצון של הסטודנטים מהממשל, נמשכה גם לאחר 14 בפברואר 1908, כאשר האוניברסיטה, במחווה פייסנית, פיטרה כמה ממנהליה. לומקס לא יכול היה ללמד בגלל השביתה. הוא החל לחדש את איסוף בלדות הבוקרים במטרה לפרסם אותן בספר. בעידוד ונדל, הגיש בקשה וקיבל מלגת שלדון. ביוני 1908 הפך לפרופסור מן המניין ב-A&M. באוגוסט הסתיימה השביתה כאשר נשיא האוניברסיטה התפטר. ביוני 1910 קיבל לומקס עבודה אדמיניסטרטיבית באוניברסיטת טקסס כ"מזכיר פקולטות האוניברסיטה ועוזר מנהל המחלקה להרחבה".
בנובמבר 1910 פורסמה האנתולוגיה "שירי בוקרים ובלדות סְפַר אחרות" (Cowboy Songs and Other Frontier Ballads) בעריכת סטורגיס ו-וולטון (Sturgis and Walton), עם הקדמה מאת הנשיא לשעבר תאודור רוזוולט. בין השירים באוסף היו "Jesse James", "The Old Chisholm Trail", "Sweet Betsy From Pike" ו-"The Buffalo Skinners" שקיטרדג' החשיב כ"אחת מבלדות המערב הגדולות ביותר". קרל סנדברג ווירג'יל תומסון סברו שלאוסף יש איכות הומרית. לומקס התעקש על ראיה כוללת, מכלילה, של השירים כחלק מהתרבות האמריקאית. כמה מהשירים המפורסמים ביותר בספר - "Git Along Little Dogies", "Sam Bass" ו-"Home on the Range" - הגיעו מקאובויים אפרו-אמריקאים. לפני פרסום "Home on the Range", לומקס הקליט שומר בארים שחור בסן אנטוניו שר אותו על גליל אדיסון (התקן גלילי דמוי אבטיפוס של תקליט).
הספר "שירי בוקרים ובלדות סְפַר אחרות" היה אוסף מרכזי של שירי המערב והייתה לו "השפעה עמוקה על חוקרי שירי עם אחרים". לדברי חוקר הפולקלור וילגס (Wilgus), פרסום הספר "עורר גל של עניין בשירי עם מכל הסוגים, והיווה השראה לחיפוש חומר עממי בכל אזורי האומה". הצלחתו פרסמה את לומקס.