stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לינדה לאבלייס
חייה

לאבלייס נולדה ברובע הברונקס שבניו יורק כלינדה סוזן בורמן להורים קתולים. אביה היה שוטר ואמה מלצרית. היא למדה בבית ספר קתולי פרטי ביונקרס ובית ספר תיכון בהרטסדייל במדינת ניו יורק. כינויה בתיכון היה "גברת קדושה" כיוון ששמרה מרחק בדייטים כדי להימנע מפעילות מינית. כשהייתה בת 16 עקרה משפחתה לפלורידה ובגיל 20 ילדה את בנה הראשון, שנמסר לאימוץ.
בגיל 21 חזרה לניו יורק במטרה ללכת לבית ספר למחשבים. היא נפצעה קשה בתאונת דרכים בשנת 1970 ונזקקה לעירוי דם. היא חזרה לפלורידה, לבית הוריה כדי להחלים. שם פגשה את צ'אק טריינור, בחור אלים שהפך למנהלה, סרסורה ומאוחר יותר בעלה. בהשפעתו החלה לאבלייס בקריירה בתעשיית הפורנוגרפיה כאשר הסרטים הראשונים היו סרטי פורנו קצרים, בהם סרטון פטיש לכפות רגליים. בשנת 1969 הופיעה בסרטון "Dog Fucker" (הידוע גם בשם "Dogarama"), כאשר היא מוצגת מקיימת יחסי מין עם כלב. לימים תספר לאבלייס כי יחסי המין עם הכלב לא נעשו מרצון וכי הם נכפו עליה על ידי בעלה. בשנת 1971, היא כיכבה בסרט הכולל משחקי שתן.
ב-1972 כיכבה לאבלייס בסרט "גרון עמוק" שנחשב פורץ דרך, הוקרן בכל העולם ונחשב לסרט הפורנוגרפי המצליח ביותר מבחינה כספית בכל הזמנים. לאבלייס גילחה במהלך הסרט את שער הערווה וקיימה בו מין אנאלי, שני מעשים שלא היו מקובלים בקולנוע באותה עת.
בדצמבר 1973, החלה לשחק בתיאטרון בפילדלפיה.
בשנת 1975, היא התגרשה מטריינור וב-1976 נישאה ללארי מרצ'יאנו ולזוג נולדו שני ילדים: דומיניק ולינדזי. מרצ'יאנו היה אלכוהוליסט שהתעלל מילולית בה ובילדיה ואף הכה אותה תכופות. הזוג התגרש ב-1996.
לאחר "גרון עמוק" השתתפה לאבלייס רק בעוד שני סרטים, שלא היו פורנוגרפיים ונכשלו בקופות - סרט ההמשך "גרון עמוק חלק שני" (אין להתבלבל עם הסרט "גרון עמוק 2", שהוא כן סרט פורנוגרפי ואינו קשור ל"גרון עמוק" המקורי) ו"לינדה לאבלייס לנשיאות".
ב-1980 פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי "Ordeal", בו סיפרה על כך שנאנסה במהלך הקריירה שלה בתעשיית הפורנו. באותה שנה הצטרפה לקבוצה פמיניסטית המתנגדת לתעשיית הפורנוגרפיה והייתה בין הפעילות בתנועה. היא דיברה בפני קבוצות פמיניסטיות ותלמידי אוניברסיטאות והופיעה בשימועים של הממשל בנושאי פורנוגרפיה. לאבלייס טענה כי במשך כל שנותיה בתעשייה היא נוצלה ושועבדה לעשות דברים כנגד רצונה.
ב-1986 העידה בפני ועדת הפורנוגרפיה של התובע הכללי וטענה כי כאשר צופים בסרט "גרון עמוק", בעצם צופים בה נאנסת, וציינה שזהו פשע שהסרט עדיין מוצג.
ב-1986 פרסמה את ספרה "Out of Bondage" בו היא מספרת על חייה אחרי 1974.
לאבלייס לקתה בדלקת כבד כתוצאה מעירוי דם שקיבלה לאחר התאונה ב-1970. כתוצאה מכך נזקקה ב-1987 להשתלת כבד. ב-3 באפריל 2002 איבדה שליטה על רכבה שהתהפך פעמיים. היא סבלה מפציעות קשות וטראומה וב-22 באפריל 2002 נותקה ממכשירי ההחייאה ונפטרה בבית החולים בדנוור שבקולורדו.
למרות הצלחתו המסחררת של הסרט "גרון עמוק", שלפי הערכות גרף בין מאה מיליון לשש מאות מיליון דולרים, לאבלייס נפטרה ענייה. היא סיפרה שקיבלה רק 1,250 דולרים עבור השתתפותה בסרט, אותם לקח בעלה.
ב-2005 יצא הסרט הדוקומנטרי "בתוך גרון עמוק", על הפקת הסרט "גרון עמוק" ובקריינות של  דניס הופר. ב-2005 הוחל בהפקת סרט על חייה של לינדה לאבלייס בשם "לאבלייס", בכיכובה של קורטני לאב, ואולם הפקתו מעולם לא הושלמה.
ב-2013 יצא לאקרנים הסרט "לאבלייס" המבוסס על סיפור חייה, בכיכובה של אמנדה סייפריד.
על שמה של לינדה לאבלייס נקראה בשנת 1986 שפת התכנות לינדה (אנ'), כמשחק מילים על שפת התכנות עדה, הקרויה על שם עדה לאבלייס.
הערות שוליים

↑  John Markoff, David Gelernter's Romance With Linda, New York Times, January 19, 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007381838505171  PLWABN: 9810704662005606  BIBSYS: 90087687  BNE: XX1316853  BnF: cb12621901z (data)  CANTIC: a1100826x  GND: 118574620  ISNI: 0000 0001 1632 4681  LCCN: n79117161  MusicBrainz: 2bacb2e6-24c7-4c17-9e91-a5cf46e8596a  NDL: 00448089  NKC: xx0134352  NLA: 35313988  NLG: 97452  NTA: 070650519  SELIBR: 256752  SNAC: w6f7983b  SUDOC: 253677599  Trove: 908211  VIAF: 45094686   WorldCat (עם VIAF): 45094686
כסלוחים

| --- | --- |
 אב:  מצרים 
 בתנ"ך:  בראשית י' י"ד דברי הימים א' י"ב
 
כַּסְלֻחִים היה עם מצרי עתיק, שבניו יצאו מבנו של מצרים, שהוא נכדו של חם ונינו של נח.
לפי פירוש רש"י, שמם של הכסלוחים נגזר מכך שהיו חיים בים (כסלוחי ים).
רש"י מציין כי העם הכסלוחי והעם הפתרוסי היו מבצעים החלפות נשים, וכתוצאה מהחלפות אלו נוצר העם הפלשתי.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק י', פסוק י"ד
↑  ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק י"ב
↑  פירוש רש"י על דברי הימים א', פרק א', פסוק י"ב
↑  פירוש רש"י על בראשית, פרק י', פסוק י"ד
| צאצאי נח לפי ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| שם ובניו | עילם • אשור • ארפכשד • לוד • ארם • עוץ • חול • גתר • מש • שלח |  |
| חם ובניו | כוש • מצרים • פוט • כנען • סבא • חוילה • סבתה • רעמה • סבתכא • נמרוד • לודים • ענמים • להבים • נפתוחים • פתרוסים • כסלוחים • יבוסי • אמורי • גרגשי • חיוי • ערקי • סיני • ארוודי • צמרי • חמתי |  |
| יפת ובניו | גומר • מגוג • תירס • יוון • תובל • משך • מדי • ריפת • אשכנז • תוגרמה • אלישה • תרשיש • כתים • דדנים |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כריס סטראכוויץ

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1931 פרובינציית שלזיה התחתית, פרוסיה 
 פטירה:  5 במאי 2023 (בגיל 91) סן רפאל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Christian Alexander Maria, Graf Strachwitz von Groß-Zauche und Camminetz 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 מקום לימודים:  בית ספר קייט, מכללת פומונה 
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  Jack Emerson Lifetime Achievement Award for Executive (2013) 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
כריס סטראכוויץ (באנגלית: Chris Strachwitz, שם בלידה: Christian Alexander Maria, Graf Strachwitz von Groß-Zauche und Camminetz;‏ 1 ביולי 1931, שלזיה התחתית – 5 במאי 2023) היה מפיק מוזיקלי אמריקאי יליד גרמניה. הוא התמחה בהקלטות ג'אז מסוגים שונים.
ביוגרפיה

כריס סטראכוויץ נולד למשפחה גרמנית אצילה שהתגוררה בעיירה בשלזיה התחתית שבאותה תקופה הייתה חלק של גרמניה. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האזור הועבר לפולין ואוכלוסייה גרמנית גורשה. המשפחה עברה לבראונשווייג בה התגוררו קרובים. בשנת 1947 הם עברו לארצות הברית והתיישבו בסנטה ברברה. כריס הצעיר התעניין בג'אז ולאחר צפייה בסרט New Orleans עם בילי הולידיי ולואיס ארמסטרונג החל לאסוף תקליטים.
בשנת 1951 כריס סטראכוויץ עבר ללוס אנג'לס ובשנת 1952 החל ללמוד באוניברסיטת ברקלי. בשנת 1954 הוא קיבל אזרחות ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית. לאחר סיום השרות סטראכוויץ חזר ללימודים וקיבל לתואר במדעי המדינה. במקביל הוא למד הפקת מוזיקה ועבד כמורה.
בשנת 1960 הוא רכש ציוד הקלטה והקים חברה Arhoolie Records. את התקליט הראשון הופץ ב-250 העתקים. בשנת 1961 הוא הקליט את סידני בבינו. בהמשך החברה הפיקה מחדש הקלטות של ביג ג'ו טורנר ולוול פולסון. בשנת 1962 סטראכוויץ החליט להקדיש את עצמו לחברה שהקים, עזב את ההוראה ועבר לברקלי. באותה תקופה הוא הקליט את מיסיסיפי פרד מקדואל ומוזיקאים נוספים. בשנת 1965 הוא התחיל להנחות תוכנית ברדיו. התוכנית שודרה עד לשנת 1995.
בשנת 1966, בעקבות הצלחתו עם הקלטה של Country Joe and the Fish כריס סטראכוויץ הקים לחברה מטה ואולפן חדשים.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא המשיך בהקלטות של מוזיקאים כמו ביג מאמא ת'ורנטון, אליזבת קוטן, ריצרד פורד ורבים נוספים. כמו כן הוא התחיל להתעניין במוזיקה מקסיקנית. הוא הפיק אלבום של פלקו חימנס שזכה בפרס גראמי בשנת 1986.
כריס סטראכוויץ גילה והפיק הקלטות ראשונות של להקת The Klezmorim.
בשנת 1993 סטראכוויץ קיבל פרס על מפעל חיים בתחום בלוז. בשנת 1995 הוא הקים ארכיון שכולל 44,000 הקלטות החל משנת 1906. בשנת 2009 האוסף נפתח לציבור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בשנת 2016 כריס סטראכוויץ קיבל פרס גראמי על פעילותו כמפיק.
כרונולוגיה של המשבר הכלכלי העולמי ב-2008
השבוע המתחיל ב-14 בספטמבר 2008 > משבר החברות הפיננסיות הגדולות

ביום ראשון, 14 בספטמבר הכריזה ליהמן ברדרס על פשיטת רגל, לאחר שהבנק הפדרלי סירב לבקשתה לסיוע כספי. באותו היום הוכרז על מכירתה של חברת מריל לינץ' לבנק אוף אמריקה. תחילתו של השבוע התאפיינה בחוסר יציבות קיצוני בשוקי המניות בעולם. השבוע החל בנפילות חדות של שערי המניות עם פתיחת המסחר ברוב הבורסות ביום שני, 15 בספטמבר, נפילות שחזרו יומיים אחר כך, ביום רביעי. ביום שלישי, 16 בספטמבר, חברת הביטוח הגדולה בעולם, AIG, אשר נטלה חלק משמעותי בשוק האשראי למשכנתאות האמריקאי, נקלעה למשבר נזילות לאחר שדירוג האשראי שלה הופחת. לבקשת AIG נחלץ לסיועה הבנק הפדרלי, וזאת לאחר ש-AIG הראתה כי איננה מסוגלת לגייס אשראי נוסף בשוק החופשי. במצב דברים זה רכשה ממשלת ארצות הברית, באמצעות הבנק הפדרלי, 79.9% מחברת הביטוח בתמורה ל-85 מיליארד דולר וכן תמורת הזכות למנוע חלוקת דיבידנד לבעלי המניות אשר קדמו לעסקה.
השבוע המתחיל ב-14 בספטמבר 2008 > שוקי הכספים, הביטוח ואיסור המכירה בחסר

ב-16 בספטמבר הורידה Reserve Primary Fund, קרן כספית גדולה, את מחיר היחידה מתחת לדולר אחד, וזאת כיוון שהייתה חשופה לבטוחות החוב של ליהמן ברדרס. צעד זה הוביל ביקושים ערים מצד משקיעים לפדות את כספיהם בקרן. עד לאותה עת נחשבה קרן זו, וכמוה קרנות כספיות דומות, לאחד מאפיקי ההשקעה הבטוחים ביותר בארצות הברית. בבוקר ה-18 בספטמבר הגיע שיעור הוראות המכירה ממשקיעים מוסדיים בשוק הכספים לסך חצי טריליון דולר, בשוק שערכו הכולל הוא 4 טריליון, אולם הזרמת 105 מיליארד דולר מן הבנק הפדרלי מנעה התמוטטות כוללת של הקרנות. ב-19 בספטמבר הציע משרד האוצר האמריקאי ביטוח זמני לקרנות הכספיות (בדומה לביטוח FDIC לבנקים). לקראת סוף השבוע, הודיעה הרשות לשירותים פיננסיים בבריטניה על הפסקת מכירה בחסר של מניות בבריטניה וכך גם הודיעה רשות ניירות הערך האמריקאית (SEC). צעדים אלה הביאו לרגיעה זמנית ולהתאוששות מסוימת בשוק המניות ביום שישי, 19 בספטמבר, היום האחרון של המסחר באותו השבוע.
השבוע המתחיל ב-14 בספטמבר 2008 > תוכנית הסיוע הממשלתית וקשייה

ב-18 בספטמבר החלה יוזמה של שר האוצר האמריקאי הנרי פולסון לתוכנית ממשלתית במטרה להקל על מצוקת האשראי שנגרמה על ידי משבר הסאבפריים. על פי התוכנית, הממשלה האמריקאית תרכוש נכסים סחירים (אשר כונו "נכסים רעילים") מן המוסדות הפיננסיים המשוועים לאשראי. את שיעורו של הסיוע הממשלתי קשה היה באותה שעה אף לאמוד.
התייעצויות בין מחלקת האוצר של ארצות הברית, הבנק הפדרלי ורשות ניירות הערך האמריקאית, לבין מנהיגי הקונגרס של ארצות הברית ונשיא ארצות הברית, קידמו תוכנית לפתרון כולל למשבר האשראי. בסיום השבוע הכריזו שר האוצר ונשיא ארצות הברית על ההצעה כי הסיוע לרכישת איגרות החוב הסחירות המגובות במשכנתאות יהיה עד לסכום של 700 מיליארד דולר, זאת מתוך כוונה להקטין את הפסדי המוסדות הפיננסיים בעלי איגרות החוב. טיוטת תוכנית הסיוע הממשלתי התקבלה באופן חיובי על ידי המשקיעים בשוקי המניות, אולם את פרטי התוכנית שעדיין לא נקבעו היה צריך לקבוע הקונגרס
.
הפתרון של ברננקי

בן ברננקי נגיד הבנק הפדרלי ביקש להעביר תוכנית של השקעה בתשתיות אך בינתיים ללא הצלחה, כוח האדם מתפנה מהחברות הפרטיות ומחפש לעבוד במקומות יציבים תחת הממשלה, בעת משבר היצוא קטן ולכן עדיף להשקיע את הייצור במוצרים שאינם סחירים כגון תשתיות שיעזרו לאחר המשבר לצמוח בצורה טובה יותר.
השבוע המתחיל ב-21 בספטמבר 2008

ביום ראשון, 21 בספטמבר, על רקע מצוקת האשראי אליה נקלעו, אישר הבנק הפדרלי לשני בנקי ההשקעות הגדולים גולדמן זקס ומורגן סטנלי להפוך לחברות אחזקה של מוסדות בנקאיים. צעד זה איפשר להם לקבל סיוע מן הבנק הפדרלי, ומנגד חייבם במגבלות הפיקוח הבנקאי הנהוגות בארצות הברית. באותו היום הכריז שר האוצר הנרי פולסון כי תוכנית הסיוע הממשלתי האמריקאי, אשר נועדה במקורה לסייע אך ורק למוסדות פיננסיים מקומיים, תכלול גם בנקים זרים המנהלים עסקים בארצות הברית. במקביל, ממשלת ארצות הברית הפעילה לחץ על ממשלות אחרות ליישם תוכניות דומות בארצן. בימים שני ושלישי בשבוע הופיעו שר האוצר ויושב ראש הבנק הפדרלי בן ברננקי בפני ועדת הכספים של הקונגרס האמריקאי, בניסיון לשכנע בצורך לקבל את התוכנית. ביום רביעי הופיע הנשיא בוש בנאום לאומה על התוכנית. כל אותה העת התנהלו מגעים מאחורי הקלעים בין משרד האוצר והקונגרס לקביעת תנאי התוכנית. ב-25 בספטמבר דווח כי הושגה הסכמה מצד ראשי הקונגרס לעיקרי תוכנית הסיוע, אולם בציבור נשמעו קולות רמים המתנגדים להוצאה הציבורית הכרוכה בה. ביום חמישי, בעת פגישה שנערכה בבית הלבן, בנוכחות נציגי הקונגרס והמועמדים לנשיאות ארצות הברית ברק אובמה וג'ון מקיין, התברר כי לא קיים קונצנזוס בקונגרס באשר לתוכנית וקיימת התנגדות עזה מצד הנציגים הרפובליקנים ליישומה. חברי הקונגרס הרפובליקנים ניסו להציע תוכנית חלופית ולפיה תוקם מערכת של ביטוחי משכנתאות אשר תמומן בידי אלה המחזיקים אותן. בסוף אותו השבוע המשיכו המגעים לקידום תוכנית הסיוע הממשלתי ומסמכי ההצעה, שאורכה היה שלושה עמודים במקור, תפחו כדי יותר ממאה עמודים וכללו את האפשרות לביטוח משכנתאות
. ביום חמישי בערב התמוטט הבנק הענק Washington Mutual ונכסיו נתפסו בידי חברת ביטוח הפיקדונות הפדרלית האמריקאית, ה-FDIC ונמכרו ברובם לידי הבנק הגדול בארצות הברית JPMorgan Chase. במקביל דווח כי בנק אמריקאי ענק אחר, Wachovia, נמצא במגעים עם סיטיגרופ וגופים פיננסיים אחרים, בניסיון לחלצו ממשבר האשראי אליו נקלע.
השבוע המתחיל ב-12 באוקטובר

ביום ראשון 12 באוקטובר פתחה ממשלת בריטניה במגעים עם הבנקים הגדולים במדינה באשר לתוכנית להזרמת כספים למוסדות אלה בעסקת רכישה ממשלתית של חלקים מן הבנקים בסכום כולל של כ-39 מיליארד ליש"ט.
מנהיגי אירופה נפגשו בפריז והכריזו על תוכנית להזרמת מימון לבנקים אירופיים. התוכנית שהוכרזה כללה צעדים לביטוח פיקדונות למשך חמש שנים. על פי התוכנית כל אחת ממדינות אירופה תדאג להזרמת המימון לבנקים שבתחומה, על פי התנאים המקומיים. נקבעו אף מנגנונים לעידוד אשראי לטווח קצר. עלות מלוא התוכנית הוא כ-11 טריליון אירו . אוסטרליה וניו זילנד הכריזו אף הן על תוכנית לביטוח הפיקדונות בבנקים.
ביום ראשון כינס הקבינט הנורווגי מסיבת עיתונאים דחופה והכריז על תוכנית בהיקף של 57.4 מיליארד דולר בה יוצעו לבנקים הנורווגים איגרות חוב ממשלתיות חדשות.
ביום שני, 13 באוקטובר, הייתה עליה כללית במדדי המניות בבורסות העולם. עם סיום המסחר בבורסת ניו יורק עלה הדאו ג'ונס בשיעור 11%, 936 נקודות ביום מסחר אחד, ונסגר ב-9,387 נקודות. היה זה יום המסחר הראשון בחודש אוקטובר שבו נסגר מדד הדאו ג'ונס בעליה לעומת פתיחת המסחר. מדד ה-CAC40 הצרפתי נסגר באותו יום בעליה של 11.18%, זאת לאחר שממשלת צרפת הכריזה על תוכנית סיוע לבנקים בהיקף של 320 מיליארד אירו. גרמניה הכריזה על תוכנית סיוע לבנקים בהיקף של 400 מיליארד אירו. באותו היום הציעה קרן המטבע הבינלאומית סיוע טכני ופיננסי להונגריה אשר התקשתה להתמודד עם המשבר לאור מנוסה של משקיעים מקומיים למטבע האירו, לפרנק השווייצרי ולדולר האמריקאי. אף בבורסה ההונגרית הייתה עליית שערים ביום שני והלחץ על המטבע המקומי, הפורינט, פחת. ערכו של הפורינט ביחס לדולר פוחת בשיעור של 30% מאז חודש יולי 2008.
ראש ממשלת ספרד, חוזה לואיס רודריגז זפטרו, הכריז כי ספרד תספק בטוחות עד לסכום של 100 מיליארד אירו כדי להבטיח חובות חדשים של הבנקים המסחריים בספרד בשנת 2008. הכרזה זו באה בעקבות כינוס פסגה של מדינות האירו במהלך סוף השבוע כדי לתאם את מאמציהן מול משבר האשראי..
כריס סאטון

כריסטופר רוי "כריס" סאטון (באנגלית: Christopher Roy "Chris" Sutton; נולד ב-10 במרץ 1973) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי בהווה. סאטון שיחק הן כחלוץ והן כבלם, אך תופקד בדרך כלל בתפקיד התקפי.
קריירה

סאטון החל את הקריירה במדי נוריץ' סיטי, שם תופקד בתחילה כבלם, אך הוסב מאוחר יותר לתפקיד החלוץ. הוא הוכיח את עצמו במהרה בתפקידו החדש, כאשר נוריץ' הוליכה את הפרמיירליג במהלך מרבית עונת 1992/1993, לפני שירדה בסופו של דבר למקום השלישי.
בחודש יולי 1994 הפך סאטון לכדורגלן היקר בתולדות הכדורגל הבריטי עד אז, כאשר כרטיסו נמכר לבלקברן רוברס בעבור 5 מיליון לירות שטרלינג. בעונתו הראשונה באיווד פארק חבר סאטון לאלן שירר וכבש חמישה-עשר שערי ליגה והיווה בורג מרכזי בעונת האליפות הראשונה של המועדון מאז 1914.
עקב פציעות חוזרות וירידה בכושרו, סאטון שותף בשלושה-עשר משחקים בלבד במהלך עונת 1995/1996, בהם לא הצליח להבקיע. הוא חזר לכושרו בשלוש העונות לאחר מכן ואף זכה לזימון בודד לסגל נבחרת אנגליה במהלך 1997.
בעונת 1998/1999 ירדה בלקברן רוברס לליגת המשנה, ארבע שנים בלבד לאחר זכייתה באליפות, וסאטון עבר לצ'לסי תמורת 10 מיליון לירות שטרלינג. התקופה בה שיחק סאטון בצ'לסי לא הייתה מוצלחת, והוא ניסה להסתגל לשיטת המשחק של הקבוצה ולהצדיק את תג המחיר שלו. הוא כבש שער בודד ב-28 הופעות, במהלך הניצחון 0-5 על מנצ'סטר יונייטד. סאטון לא נכלל בסגל הקבוצה במשחק גמר גביע ההתאחדות מול אסטון וילה ובקיץ של שנת 2000 עבר לסלטיק הסקוטית תמורת 6 מיליון ליש"ט.
סאטון כבש את שער הניצחון מול דנדי יונייטד בהופעת הבכורה שלו בסלטיק וכן כבש את השער הראשון והאחרון לזכות קבוצתו בדרבי הראשון שלו מול גלאזגו ריינג'רס, בו ניצחה סלטיק 2-6. במסיבת העיתונאים שקדמה למשחק הדרבי, אמר סאטון ש"הדבר הראשון שעלינו (סלטיק) לעשות, הוא להחזיר את ריינג'רס למקומם הראוי" .
במהלך הקדנציה שלו בסלטיק, עזר סאטון למועדון לזכות בשלושה תוארי אליפות, שני גביעים ושני גביעי ליגה, וכן הופעה בגמר גביע אופ"א. סאטון היה שותף לחוד פורה במיוחד, לצדו של החלוץ השוודי הנריק לארסון.
בנוסף, סאטון מחזיק בשיא ההבקעה המהירה ביותר בדרבי של גלאזגו, לאחר שכבש ב-18 שניות באייברוקס בשנת 2002. ב-2003/2004 נבחר סאטון לשחקן העונה של ארגון הכדורגלנים המקצועיים בסקוטלנד.
בתום עונת 2002/2003 האשים סאטון את דנפרמלין בכך ש"נתנו" לריינג'רס לנצח כדי שסלטיק לא תזכה באליפות. סאטון הואשם בפגיעה בשמו הטוב של המשחק והושעה למשחק אחד. בינואר 2006 עבר סאטון לברמינגהאם סיטי בהעברה חופשית, אך עקב פציעות שותף באחד-עשר משחקים בלבד, בהם הבקיע שער בודד בהפסד הקבוצה בדרבי לאסטון וילה. בעקבות ירידתה של הקבוצה לליגת המשנה ודרישותיו הכלכליות של סאטון, הוא שוחרר מהמועדון.
ב-3 באוקטובר 2006 סאטון חתם באסטון וילה עד לתום עונת 2006-07, וחבר למאמנו לשעבר בסלטיק, מרטין אוניל. שער הבכורה שלו במדי וילה היה שער הניצחון מול אברטון ב-11 בנובמבר 2006. במשחק מול מנצ'סטר יונייטד בדצמבר, סבל סאטון מטשטוש ראיה וטרם החלים ממנו, על אף שנבדק על ידי מספר מומחים בתחום. ב-5 ביולי 2007 סאטון פרש ממשחק פעיל בעקבות הפציעה.
לאחר הפרישה החל לעבוד כמאמן לינקולן סיטי.
כשים

| --- | --- |
שרידי הזיקורת של דור-כוריגלזו בירת הכשים. (1915)
שרידי הזיקורת של דור-כוריגלזו בירת הכשים. (1915)
 בבל בתקופה הכשית במאה ה-13 לפנה"ס לערך
 בבל בתקופה הכשית במאה ה-13 לפנה"ס לערך
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1531 לפנה״ס 
 תאריכי פירוק:  1155 לפנה״ס 
 שונות
 מפת חלוקת השלטון בין האימפריות בשנת 1400 לפנה"ס
 מפת חלוקת השלטון בין האימפריות בשנת 1400 לפנה"ס
 
מכתב א"ע 9, מכתבו של בורנבוריאש מלך בבל הכשית לתות ענח' אמון, אוסף המוזיאון הבריטי
הכשים (בכתיב אכדי: ka-aš-šu = כשו) היו עם קדום שמקורו ככל הנראה באזור הרי הזגרוס. לאחר נפילת האימפריה הבבלית הקדומה וכיבושה על ידי המלך החתי מורשיליש הראשון בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס, השתלטה השושלת הכשית על בבל. הם שלטו על בבל קרוב ל-400 שנים עד 1155 לפנה"ס לערך, מועד בו נכבשה בבל על ידי עילם.
הכשים לא היו עם שמי, ושפתם כמעט ואינה ידועה לנו. השושלת הכשית ניהלה את הממלכה בשפה האכדית, ושפתם של הכשים ידועה לנו בעיקר מניתוח השמות הפרטיים, וממספר מצומצם של מילונים כשיים-בבליים שנמצאו. בשפתם הם קראו לממלכתם כַּרדוּניַאש, ארץ (יאש בכשית) הכרדונים.
היסטוריה > מלכי השושלת הכשית

מלכי השושלת הכשית, נחשבים מלכי השושלת השלישית של מלכי בבל
| שם מלך | שנות מלוכה  לפנה"ס | הערות |
| --- | --- | --- |
| אגום השני | ‏ המאה ה-16 | המלך הכשי הראשון ששלט בבל לאחר שנכבשה על ידי מורשיליש הראשון |
| בּוּרנַבּוּריָאש הראשון (אנ') | ‏ | כרת ברית עם פוזור-אשור השלישי מלך סוריה |
כשתיליאש השלישי (אנ'): 
אולם-בוריאש (אנ'): 
אגום השלישי: 
כַּרַאִינדַאש (אנ'): 
| כַּדַשְמַן-חַ'רְבֵּה הראשון (אנ') |  | נלחם בשבטי הסותו שהפריעו למהלך השיירות בין בבל, סוריה ומצרים |
| כּוּרִיגַלזוּ הראשון (אנ') | תחילת המאה ה-14 | עיר הבירה החדשה שבנו הכשים נקראה על שמו דור-כוריגלזו |
| כַּדַשמַנאֶנליל הראשון (אנ') | ‏ 1374–1360 | בן זמנו של אמנחותפ השלישי מלך מצרים. התכתב איתו במכתבי אל-עמארנה מכתבים א"ע 1–5 |
| בּוּרנַבּוּריָאש השני | ‏1359–1333 | התכתב עם מלכי מצרים העתיקה במכתבי אל-עמארנה. עם אמנחותפ השלישי במכתב א"ע 6,  עם אחנתון מכתבי א"ע 7, 8, 10, 11, 13, 14. ועם תות ענח' אמון מכתב א"ע 9.  התחתן עם בתו של אשור-אובליט הראשון מלך אשור |
| כרה-הרדאש (גר') | ‏ 1333 | בנו של בורנבוריאש השני, ונכדו של אשור-אובליט הראשון. נרצח במרד שהתנגד למלך ממוצא אשורי. |
| נזי-בוגאש | ‏ 1333 | הודח על ידי אשור-אובליט הראשון לאחר שהוא פלש לבבל בעקבות רצח נכדו. |
| כּוּרִיגַלזוּ השני (אנ') | ‏1332–1308 | כנראה בנו של בורנבוריאש השני, מונ על ידי אשור-אובליט למלך, ולאחר מכן פנה נגדו |
| נזי-מרוטאש (אנ') | ‏ 1307–1282 | בן זמנו של אדד-ניררי הראשון מאשור |
| כדאשמאנטורגו(אנ') | ‏ 1281–1264 | בן זמנו של המלך החתי חתושיליש השלישי |
| כַּדַשמַנאֶנליל השני (אנ') | ‏ 1263–1255 | בן זמנו של המלך החתי חתושיליש השלישי |
| כודור-אנליל (אנ') | ‏1254–1246 |  |
| שגראקטי-שוריאש (אנ') | ‏1245–1233 | בנו של כודור -אנליל |
| כַּשְתיליַש הרביעי (אנ') | ‏1232–1225 | הודח על ידי המלך האשורי תוכולתי-נינורתה הראשון |
| אנליל-נדין-שומי (אנ') | ‏ 1224 | מושל אשורי כפוף לתוכלותי-נינורתה הראשון |
| כַּדַשְמַן-חַ'רְבֵּה השני (אנ') | ‏ 1223 | מושל אשורי כפוף לתוכלותי-נינורתה הראשון |
| אדד-שומה-אידינה (אנ') | ‏1222–1217 | מושל אשורי כפוף לתוכלותי-נינורתה הראשון |
| אדד-שומה-אושור (אנ') | ‏1216–1187 | בן זמנו של אשור-ניררי השלישי |
| מלי-שיפאק השני (אנ') | ‏1186–1172 |  |
| מרדוך-אפל-אידינה הראשון (אנ') | ‏ 1171–1159 | בנו של מלי-שיפאק השני |
| זבאבה-שומה-אידין (אנ') | ‏ 1158 | הקשר שלו למשפחת המלוכה ונסיבות עלייתו לשלטון לא ברורים. בתקופתו היו פלישות של מלך אשור  אשור-דן הראשון, וכן של מלך עילם שהיה נשוי לבתו של מלי-שיפאק השני, וכפר בזכותו למלוך. |
| אנליל-נדין-אחי (אנ') | ‏ 1157–1155 | הודח מתפקידו על ידי מלך עילם שֻתְּרְךְּ-נַחֻנְתֶּ. נלקח לשושן נכלא ומת שם. חלק משלל המלחמה  של העילמים הייתה גם אסטלת חוקי חמורבי שהוצבה בשושן, ופסל האל מרדוך. הוא היה המלך  האחרון בשושלת זאת. |
השפה הכשית

השפה כשית הייתה מדוברת בצפון מסופוטמיה מהמאה ה-18 עד המאה ה-4 לפנה"ס. בעת שלטונם על בבל דיברו הכשים בשפה האכדית. עקבות מעטים לשימוש בשפה הכשית נמצאו במילון כשי-אכדי שהכיל בעיקר מילים הקשורות בחקלאות דוגמת צמחים, השקיה ומונחים טכניים דוגמת חלקי מרכבה, שמות של צבעים ועוד. עקבות השפה נמצאו גם בשמות פרטיים של אנשים, אלים, סוסים. העדר טקסטים בשפה הכשית לא אפשר לחוקרים להגיע להבנת הדקדוק של השפה. מקורה של השפה וקשריה עם שפות אחרות לא הובהר. עם זאת נקבע שהשפה אינה שייכת למשפחת השפות ההודו-אירופיות או השפות השמיות.
אבן גבול כודורו

הכודורו היו אבנים עם כתובות עליהן ששימשו כאבני גבול ותיעדו את מענקי הקרקע שנתנו הכשים לווסלים בתקופת שלטונם בבבל. על הכודורו נחרטו דמויות של אלים מהמיתולוגיה הכשית, ביניהם שוקמונה (Shukamuna), בדמות ציפור עומדת על כן גבוה. שוקמונה היה האל הראשי בפנתיאון האלים המקורי של הכשים ונחשב גם כאל המלחמה והמרדף. הוא היה מקבילו של נרגל, אל השאול המסופוטמי.
ראו גם

דור-כוריגלזו
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה המקראית, כרך ה' ערך "מסופוטמיה", עמ' 84–85
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ה' עמ' 82
↑  ציפורה כוכבי-רייני, למלך אדוני: מכתבי אל-עמארנה, ירושלים, מוסד ביאליק, 2005 עמוד 17
| מסופוטמיה |
| --- | --- | --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה | ממלכות בתקופת הברונזה |  |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה •  דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |  |
| אכד | אכד • מארי • גותים |  |
| אמורים | אמר • תותול • איסין • ארך • לרסה • בבל • כיש • מרי • תרקה • ימחֿד • אכלתום |  |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |  |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |  |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |  |
| נושאים מרכזיים | נושאים מרכזיים |  |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |  |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |  |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |  |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |  |
אבן גבול כודורו במוזיאון הלובר בפריז
העתק אבן דוראנד, מאוסף המוזיאון הלאומי של בחריין, מתוארך לתקופה הכשית
לנין מורנו

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1953 (בן 71) New Rocafuerte, Napo Pastaza, אקוודור 
 מדינה:  אקוודור אקוודור
 מפלגה:  PAIS Alliance 
 בן או בת זוג:  Rocío González Navas (1974–?) 
 www.presidencia.gob.ec
 
 פרסים והוקרה
 אביר הצלב הגדול של השמש של פרו (2014)  Order of Antonio José de Irisarri (2011)  מפתח הזהב של מדריד (דצמבר 2017) 
 חתימה:   
 
לנין בולטייר מורנו גרסס (בספרדית: Lenín Boltaire Moreno Garcés; נולד ב-19 במרץ 1953) הוא פוליטיקאי אקוודורי, אשר כיהן כנשיא אקוודור בשנים 2017–2021. מורנו היה סגן הנשיא בשנים 2007–2013, תחת הנשיא רפאל קוראה.
הוא היה מועמד כמועמד מטעם ברית PAIS, מפלגה פוליטית סוציאליסטית-דמוקרטית, בבחירות לנשיאות 2017 וזכה בניצחון צר בסיבוב ההצבעה השני ב-2 באפריל 2017. עם זאת, לאחר בחירתו שינה מורנו באופן דרסטי את עמדתו הפוליטית והתרחק ממורשת השמאל של קוריאה וביצע שינויים נאו-ליברליים במדיניות הפנים והחוץ כאחד.
ב-2019 נערכו הפגנות נרחבות נגד מדיניותו הכלכלית בהן נהרגו מספר מפגינים ובהמשך התמודד עם מגפת הקורונה שהכתה באקוודור בצורה משמעותית. אחוז התמיכה הציבורי במורנו בסקרים הידרדר בהדרגה עד לשפל של פחות מ-10% בחודשים האחרונים לכהונתו, והוא לא ניסה להתמודד לכהונה שנייה ב-2021. הוא סולק ממפלגתו לאחר שהיא איבדה באותן בחירות את כל מושביה בפרלמנט.
מורנו נורה בשנת 1998 בניסיון שוד ומאז משתמש בכיסא גלגלים. כאשר נכנס לתפקידו ב-24 במאי 2017, מורנו הפך לראש המדינה היחיד המכהן שמשתמש בכיסא גלגלים.