stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס קובורן
ביוגרפיה

קובורן למד משחק באוניברסיטת UCLA, לאחר מכן עבר לניו יורק ולמד אצל מאמנת השחקנים הנודעת סטלה אדלר.
קובורן שיחק תחילה במחזות, ועבר לשחק בסרטים. תפקידו המרכזי הראשון היה בסרט "שבעת המופלאים" לצד יול ברינר, צ'ארלס ברונסון וסטיב מקווין.
בסוף שנות השישים הפך לכוכב, אף הוגדר כ'סמל סקס', כשהוא מגלם את התפקיד הראשי בסדרת סרטי ריגול משעשעים "האיש שלנו פלינט". למשך תקופה מסוימת נעלם מהמסך עקב מחלת שרירים ניוונית, ואחר שב להופיע, במשורה. בשנים האחרונות לחייו זכה לעדנה מחודשת ואף זכה בפרס האוסקר לשחקן משנה בשנת 1998 על תפקידו כאביו האלכוהוליסט של ניק נולטה בסרט "פגיעה".
מותו

קובורן מת בפתאומיות, בגיל 74, מהתקף לב, בזמן שהאזין לרדיו. הוא השאיר אחריו אישה, בן ובת חורגת. אשתו, פאולה מורד, נפטרה מסרטן שנתיים לאחר מכן, ב-30 ביולי 2004, בגיל 49.
פילמוגרפיה

שבעת המופלאים (1960)
גיהנום לגיבורים (1962)
הבריחה הגדולה (1963)
חידון בחרוזים (1963)
אמילי הופכת לאמריקאית (1964)
סערה בג'מייקה (1965)
אמריקה לאן? (1965)
האיש שלנו פלינט (1966)
קנדי (1968)
Last of the Mobile Hot Shots‏ (1970)
בעבור חופן דינמיט (1971)
פט גארט ובילי הנער (1973)
בשן חורקת (1975)
גבר ללא חת (1975)
צלב הברזל (1977)
בכח האש (1979)
החבובות - הסרט (1979)
נשואים בזוגות (1980)
אקדוחנים צעירים 2 (1990)
הדסון הוק (1991)
הנזירות בלוז 2 (1993)
מאבריק (1994)
אירייזר (1996)
הפרופסור המטורף (1996)
תככים בטלסה (1996)
פגיעה (1997)
פייבאק (1999)
טקסס רנג'רס (2001)
מפלצות בע"מ (2001) - דיבוב
האיש משדות גן עדן (2001)
כלבי השלג (2002)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

מלחמת האזרחים השנייה (1997) - סרט טלוויזיה של HBO
ג'נאביב

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
גובה ממוצע: ‎0 מטר
סוג יישוב: שבט בדואי
 (למפת צפון הנגב מוגדלת) ג'נאביב(למפת צפון הנגב רגילה) ג'נאביב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'נאביב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'נאביב31°12′45″N 35°01′55″E﻿ / ﻿31.2124533232303°N 35.0318180896423°E﻿ / 31.2124533232303; 35.0318180896423

שבט ג'נאביב או שבט אל-ג'נאביב (בערבית: عشيرة الجنابيب; תעתיק מדויק: עשירת אלג'נאביב) הוא שבט בדואי שמקורו בחג'אז שבערב הסעודית, החי כיום באזור הדרום בנגב.
גבולות תפוצתו המקוריים של השבט הם בעבדת, באר חפיר, רמת מטרד וואדי אלח'ריישה.
כיום, השבט ממוקם ברובו באזור תל ערד למרות שמעט מבני השבט עוד חיים באזור המקורי.
ג'נאביב הוכר על ידי מדינת ישראל כיישוב ושמו ג'נאביב (שבט), אך עדיין ללא מעמד מוניציפלי.
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012473573005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יי וינסנט

| --- | --- |
 לידה:  10 ביוני 1959 (בן 65) קלמזו, מישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  3, 30, 31
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר 24, 1981 דאלאס מאבריקס
 קבוצות כשחקן
 1981–1986 1986–1987 1987–1989 1989 1989 1989–1990 1990–1991 1991–1992 1992–1993 1993:  דאלאס מאבריקס וושינגטון בולטס דנוור נאגטס סן אנטוניו ספרס פילדלפיה 76' לוס אנג'לס לייקרס אולימפיה מילאנו ליברטאס ליבורנו פלקנסטרו טורינו אמטורי אודינה
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (1982) זכייה בטורניר אליפות המכללות (1979)
ג'יי פלטשר וינסנט (באנגלית: Jay Fletcher Vincent; נולד ב-10 ביוני 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1981–1993. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 15.2 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.
אחיו הצעיר, סם וינסנט, שיחק אף הוא ב-NBA בין השנים 1985–1992, ואימן את קבוצת שארלוט בובקאטס בעונת 2007/2008.
קריירת מכללות

וינסנט נולד בעיר קלמזו שבמישיגן, וגדל בלאנסינג הסמוכה. בשנת 1977 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של מישיגן ("מישיגן סטייט"), והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם מג'יק ג'ונסון. בעונת 1978/1979 קלע 12.7 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה; במשחק הגמר גברה מישיגן סטייט על אוניברסיטת המדינה של אינדיאנה, אותה הוביל כוכב המכללות לארי בירד, בתוצאה 75–64. בשתי העונות הבאות, לאחר עזיבתו של ג'ונסון ל-NBA, הוביל וינסנט את כל שחקני מחוז Big-Ten עם 22.1 נקודות בממוצע למשחק, אולם בשתי העונות לא הצליחה הקבוצה להעפיל לטורניר המכללות.
קריירת משחק מקצועית > ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 1981 נבחר וינסנט בבחירה ה-24 על ידי דאלאס מאבריקס, אשר צירפו באותו הדראפט גם את מארק אגוויר (בחירה ראשונה) ואת רולנדו בלאקמן (בחירה תשיעית). שלושת שחקני הרוקי של דאלאס סיימו את העונה כשלושת קלעיה המובילים, אך מעל כולם בלט וינסנט, אשר קלע 21.4, אסף 7.0 ריבאונדים ומסר 2.2 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-4 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים בדאלאס, עם ממוצע של 16.3 נקודות למשחק, והעפיל עמה לחצי גמר האזור המערבי בעונות 1984 ו-1986.
לקראת עונת 1986/1987 הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה בוושינגטון קלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק.
בנובמבר 1987 הועבר עם מייקל אדמס בטרייד לדנוור נאגטס, תמורת דארל ווקר. ב-11 בינואר 1988 קלע שיא קריירה של 42 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס. עד לסיום עונת 1987/1988 קלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לנאגטס להעפיל לחצי גמר המערב, כקלעי השני של הקבוצה בפלייאוף (אחרי אלכס אינגליש) עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק.
בינואר 1989, לאחר כעונה וחצי בדנוור, הועבר לצד קלווין נאט בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לדייוויד גרינווד ודרווין קוק. באוגוסט 1989 נשלח בטרייד נוסף, לפילדלפיה 76', ממנה שוחרר כעבור 17 משחקים. בדצמבר 1989 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס עד לסיום עונת 1989/1990.
קריירת משחק מקצועית > באיטליה

בעונת 1990/1991 עבר לשחק בקבוצת אולימפיה מילאנו האיטלקית, אותה אימן מייק ד'אנטוני. מילאנו הפסידה באותה עונה הן בגמר הליגה האיטלקית (מול קזרטה) והן בגמר הגביע האיטלקי (מול ורונה).
בין השנים 1991–1993 שיחק עבור ליברטאס ליבורנו, פלקנסטרו טורינו ואמטורי אודינה האיטלקיות, בטרם פרש ממשחק, בגיל 33.
חייו האישיים

באוגוסט 2010 הואשמה חברה בבעלותו של וינסנט בתרמית הונאה מקוונת של כ-20,000 אנשים ברחבי ארצות הברית, בסכום כולל של מעל 2 מיליון דולר. וינסנט הודה באשמה, ונשפט ל-5 וחצי שנות מאסר. בינואר 2016, לאחר ריצוי 4 וחצי שנות מאסר, זכה לשחרור מוקדם בשל התנהגות נאותה.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של וינסנט בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מישיגן סטייט לאינדיאנה סטייט, באתר sports-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של וינסנט בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1981, באתר basketball-reference.com
↑  וינסנט נשלח בטרייד לוושינגטון, באתר הניו יורק טיימס, 4 בספטמבר 1986
↑  וינסנט ואדמס נשלחים בטרייד לדנוור, באתר לוס אנג'לס טיימס, 3 בנובמבר 1987
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דנוור לפיניקס, באתר basketball-reference.com
↑  וינסנט ונאט נשלחים בטרייד לסן אנטוניו, באתר לוס אנג'לס טיימס, 27 בינואר 1989
↑  וינסנט נשפט ל-5 וחצי שנות מאסר, באתר ESPN,‏ 3 בספטמבר 2011
↑  וינסנט שוחרר מהכלא, באתר lansingstatejournal.com,‏ 29 בינואר 2016
בריאן גריג פריי

| --- | --- |

 לידה:  1970 (בן 54 בערך) ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה, ביולוגיה מולקולרית, הרפטולוגיה
 מקום מגורים:  אוסטרליה
 פרסים והוקרה:  Fenner Medal (2011) 
 
בריאן גריג פריי (נולד ב-1970 בארצות הברית) הוא ביולוג והרפטולוג אמריקאי-אוסטרלי הידוע בעבודתו על חקר הארס, בעלי חיים ארסיים והתפתחותם האבולוציונית. פריי מהתומכים הבולטים בחקר הארס לשימוש בתעשיית הפרמקולוגיה לצורך מציאת תרופות חדשות.
קורות חיים

פריי נולד ב-1970 בארצות הברית. הוא למד באוניברסיטת פורטלנד במדינת אורגון בשנים 1990-1995 וסיים את לימודיו עם תואר ראשון במדעים, בביולוגיה מולקולרית ובפילוסופיה של המדע והתמחות משנית בפסיכולוגיה. פריי גילה עניין עוד בצעירותו בבעלי חיים ארסיים ובזוחלים, והיגר לאוסטרליה בשל המגוון הגדול של בעלי חיים ארסיים השוכנים בה.
בשנים 1997-2000 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת קווינסלנד על רעלן פפטיד נטריאורטי של נחש הטאיפן פנים-יבשתי. ב-2000 עבד כעוזר מחקר ביחידה לחקר הארס באוניברסיטת מלבורן. שנה לאחר מכן קיבל מענק מחקר לפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטה הלאומית של סינגפור, שם התאפשר לו לעבוד על מיני נחשים אסייתים ארסיים וכך החל לפתח את מחקרו על אבולוציית הארס בנחשים.
ב-2003 חזר לאוניברסיטת מלבורן שבאוסטרליה ועבד בה כסגן מנהל ביחידה לחקר הארס עד 2006. פריי הצטרף למועצת המחקר האוסטרלית לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית כחבר מן המניין בשנת 2007. הוא פרופסור בבית הספר למדעים ובאוניברסיטת קווינסלנד, שם הוא מנהל המעבדה לחקר הארס וממשיך במחקריו בחסות מועצת המחקר האוסטרלית.
קורות חיים > פרסומים לקהל הרחב

פריי נודע לציבור הרחב בעיקר בשל הופעותיו בסדרות הטבע בערוצים כגון נשיונל ג'יאוגרפיק, BBC, אנימל פלאנט, ערוץ דיסקברי. גישתו אינה קונפורמיסטית, ואהבתו הגדולה לטבע ולזוחלים ארסיים בפרט מופגנת גם בקעקועי גופו.
ב-2015 יצא ספרו לאור בשם "דוקטור ארס" שהוא בין השאר מעין אוטוביוגרפיה המתארת מסעות מחקריו בכ-40 מדינות בעולם. פריי מעיד על עצמו כי הוכש ונעקץ לפחות 26 פעמים מבעלי חיים ארסיים, ביניהם נחשים טריגונים ועכבישים. הוא שרד עקיצת עקרב (טיטוס סרולטוס) שכמעט גרמה למותו ביער האמזונאס.
ב-2014 השתתף בסדרת הטבע של הנשיונל ג'יאוגרפיק: 72 המסוכנים של אוסטרליה וסדרות הנטפליקס הקרובות: 72 החיות המסוכנות ביותר: אסיה ו-72 חיות מסוכנות: אמריקה הלטינית.
מחקריו

מחקריו של פריי הובילו בין השאר לגילוי בעלי חיים ארסיים רבים שבעבר לא הוגדרו ככאלה, ביניהם אלפי מיני לטאות ותמנונים. גילוי הארס בלטאת דרקון קומודו הביא לפריצת דרך בגילויים רבים אחרים. טרם מחקריו הבקטריות הרבות ברוק לטאת הקומודו נחשבו לגורם המוות מנשיכותיו פריי הרחיב את ההגדרה המסורתית לארס שסביבה שרר קונצנזוס מסוים ב-50 שנה האחרונות, והגדרתו החדשה הציתה מחלוקות רבות בקהילה המדעית.
ב-2005 פריי ערך ניתוח גנטי של 24 חלבוני ארס שונים כדי להתחקות אחר מקורם. ההשערה של פריי הייתה שארס אינו יכול להתפתח מכלום, אלא סביר שבמהלך האבולוציה התפתח כתוצאה של מוטציות גנטיות. מתוך 24 החלבונים שבדק פריי, הוא הצליח לזהות את הגן המקורי ב-21 חלבונים מהם התפתח הארס. הוא מצא דמיון ברצף חומצות האמינו המרכיבות את החלבון המקורי. כך הוא גילה כי ארס התפתח מחלבונים בעלי תפקידים בסיסיים וחיוניים בכל המערכות בגוף. שינוי חלבון הארס מן המקור הוא מזערי.
מבחר פרסומים

Fry et al.: Novel natriuretic peptides from the venom of the inland taipan (Oxyuranus microlepidotus): isolation, chemical and biological characterisation, Biochem. Biophys. Res. Commun. 327(4):1011–1015 (2005).
Fry: Venomous reptiles and their toxins - Evolution, Pathophysiology and Biodiscovery, Oxford University Press, 2015.
Fry et al.: Toxicon - The structural and functional diversification of the Toxicofera reptile venom system (PDF)
Fry et al.: A central role for venom in predation by Varanus komodoensis (Komodo Dragon) and the extinct giant Varanus (Megalania) prisca. Proceedings of the National Academy of Science, 2009.
הערות שוליים

↑  Associate Professor Bryan Fry, biochemist and molecular biologist באתר Australian Academy of Science
↑  Welcome to the strange and dangerous world of the Venom Doc באתר venomdoc.com
↑  Australian professor known as 'The Venom Doc' reveals the 26 times he has been bitten by some the world's deadliest animals באתר דיילי מייל 27 באוגוסט 2015
↑  רויטרס‏, המשפחות רבות של לטאות התגלו כארסיות, באתר וואלה, 21 בנובמבר 2005
↑  Profile: Bryan Fry באתר The Sydney Morning Herald
↑  An important note on the use of the terms, “venom” and “venomous” for non-front-fanged colubroid1 snakes and other squamate reptiles באתר toxinology.com
↑  מחקר נוטף ארס באתר מרכז המידע הארצי למדע וטכנולוגיה בחטיבת הביניים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334161805171  GND: 1073900371  ISNI: 0000 0004 3681 0777  LCCN: n2014053597  NKC: xx0204228  ORCID: 0000-0001-6661-1283  SUDOC: 187462445  VIAF: 310615946   WorldCat (עם VIAF): 310615946
בית השנטי

| --- | --- |

בית השנטי החדש
 מידע כללי
 סוג:  עמותה, הוצאה לאור, מוסד ללא כוונת רווח 
 כתובת:  נחום גולדמן 5, תל אביב יפו 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  מריומה קליין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1984
 תאריך פתיחה רשמי:  1984 
 קואורדינטות:  32°03′24″N 34°45′29″E﻿ / ﻿32.056666666667°N 34.758°E﻿ / 32.056666666667; 34.758
 shanti.org.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית השנטי(למפת גוש דן רגילה) בית השנטי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית השנטי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית השנטי  he בית השנטיhe בית השנטימפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לוגו בית השנטי
בית השנטי הקודם בנווה צדק
נשיא המדינה, ראובן ריבלין בחנוכת מבנה "בית השנטי" החדש בתל אביב. בתמונה מימין: מנכ"ל משרד העבודה והרווחה ד"ר אביגדור קפלן, מייסדת בית השנטי מריומה בן יוסף, שר העבודה, חיים כץ, ראש עיריית תל אביב-יפו רון חולדאי, נשיא המדינה, יצחק הרצוג ובנו של ניצול השואה יצחק לבנת, דורון לבנת ורעייתו מריאן לבנת, מרץ 2018
בית השנטי היא עמותה שמטרתה לסייע לבני נוער בסיכון ולחסרי קורת גג בגילאי 14–21 לחזור למסלול חיים תקין תוך מתן תמיכה והכוונה.
היסטוריה

בית השנטי נוסד ב-1984 על ידי מריומה קליין ובן זוגה עובדיה גרשון, בתחילה כבית שפתח שעריו לארוחות שבת לדיירי רחוב. בשנת 1992 התאגד הבית כעמותה באופן רשמי.
בית השנטי שכן בבית טמפלרי בנווה צדק שהיה שייך לשכונת ולהאלה.
בשנת 2009 הוקם במסגרת העמותה כפר הנוער "שלווה במדבר" ("בית השנטי במדבר") ליד שדה בוקר. באותה שנה גם יצא לאור ספר מתכונים שהכנסותיו קודש לבית השנטי.
במרץ 2018 נחנך בית השנטי ה"חדש" ברחוב נחום גולדמן 5 בדרום תל אביב. המבנה החדש כולל חצר פנימית בעיצוב מרוקאי, חדר אוכל גדול, חדר פעילות וחדרי מגורים.
סוגי הסיוע

רבים מבני הנוער הפונים לבית השנטי נפלו קורבן להתעללות פיזית, מינית, מילולית או נפשית. חלקם נפלטו ממסגרות טיפול רשמיות, ננטשו על ידי הוריהם, התייתמו וכיוצא בזאת. חלקם עולים חדשים או חיילים בודדים. הבית שם לו למטרה לספק לכל אחד מהם את העזרה אשר לה הוא זקוק.
סוגי הסיוע > עזרה ראשונה

עמותת בית השנטי נותנת מענה ראשוני כמקלט זמני לבני נוער חסרי קורת גג בגילאים 14–21 מכל המגזרים ומכל שכבות האוכלוסייה לאורך כל ימות השנה, 24 שעות ביממה. זאת, ללא צורך בהפניה רשמית או בתקופת המתנה וללא הגבלת זמן הסיוע. עם הקליטה מספק המקום לבני הנוער את צורכיהם הבסיסיים ורק לאחר מכן נבחנת תקופת השהות.
סוגי הסיוע > תמיכה וליווי

לאחר הקליטה הראשונית, מבצעים הערכה של משך השהות הצפוי של הנער/ה בבית: אם מדובר בתקופה קצרה, צוות הבית יוצר קשר עם משפחתם או עם גורם רלוונטי אחר; אם מדובר בתקופה ארוכה, נערכים לקליטה לשהות ארוכת טווח במקום. כל אחד מהנערים והנערות החדשים בבית מקבלים ליווי ראשוני צמוד ממדריך ומאחד הנערים או הנערות הוותיקים. לאחר תקופת הסתגלות נערכת שיחת תאום ציפיות עם אחד מאנשי הצוות של הבית, אשר במסגרתה מסייעים לנערים לנסח מעין "תוכנית אישית" לגבי השתלבותם בבית ולגבי עתידם.
סוגי הסיוע > בוגרים

עם סיום השהות במקום, מסייע בית השנטי לבוגרים להשתלב בחיי היומיום ולחזור למסלול חיים נורמטיבי. הסיוע ניתן הן במישור המעשי (מציאת דירה ועבודה) והן במישור הנפשי (שיחות הכנה לחיים עצמאיים). רבים מבוגרי בית השנטי ממשיכים לשמור על קשר עם הבית גם לאחר עזיבתם. חלקם אף מחליטים לקחת חלק במסלול הכשרה להדרכת נוער במצוקה, על מנת לעבוד בצוות בית השנטי.
הסברה

אחת ממטרות עמותת בית השנטי היא הגברת המודעות לגבי בני נוער בסיכון ומניעת התדרדרות בני נוער נוספים למצב של מצוקה. השגת המטרה מתבצעת באמצעות מגוון פעילויות הסברה:
דוכן הסברה "נודד" בקניונים, בפסטיבלים וכדומה.
קיום הרצאות בישראל ומחוצה לה בנושאים כגון מניעת שימוש בסמים ובאלכוהול והעבודה עם נוער בסיכון.
אוהל הידידות – מעין "מרכז מבקרים" בכפר הנוער "שנטי במדבר" המעניק הצצה לפעילות העמותה.
פרסים

בשנת 2000 זכו מרים קליין ועובדיה גרשון באות הנשיא למתנדב לשנת ה'תש"ס.
בשנת 2000 הדליקה קליין במשואה בטקס יום העצמאות בהר הרצל.
בשנת 2007 זכתה קליין באות יקירת העיר תל אביב יפו.
בשנת 2022 זכתה קליין בפרס ישראל בתחום מפעל חיים על פועלה במישור החברתי-קהילתי.
ביקורת

במסגרת התוכנית "עובדה" בשנת 2022 נמתחה ביקורת על בית השנטי. מספר נערים שהיו בבית העידו שהם גורשו בלי מקום ללכת אליו ובלי ידיעת משרד הרווחה. כמו כן מדריך שהורשע במעשה מגונה בבגירה ממשיך לעבוד במקום. בעקבות התחקיר זומנה קליין לשימוע במשרד הרווחה. במכתב הזימון נכתב שהמשרד סבור שהמוסד לא עומד במספר דרישות, ביניהן העסקת מספר עובדים סוציאליים קבועים בהתאם למספר הנערים, קיום נוהל קליטה ועזיבה מסודר ותקינה ראויה של מספר המדריכים. נכתב גם שהמשרד היה מודע לבעיות עוד לפני התחקיר ושבעקבות כך נערכו מספר בקרות מקצועיות במוסד, ולבסוף הוחלט במשרד הרווחה לצמצם הפניה של נערים למוסדות של בית השנטי, עקב ליקויים בטיפולם של בני הנוער ובשל כך לא הופנו נערים ונערות לבית השנטי בתל אביב, וחמישה נערים בלבד הופנו לשלווה במדבר.
בתגובה לעדויות שעלו ברשתות השונות בנוגע לאירועים שהתרחשו במוסד איימה הנהלת בית השנטי בהגשת תביעות דיבה נגד המתלוננים.
שלווה במדבר

שלווה במדבר או בית השנטי במדבר הוא כפר טיפולי שהוקם באזור מועצה אזורית רמת הנגב, על ידי מריומה בן יוסף, ונחנך בשנת 2010. הוא הוקם על פי מודל בית השנטי בתל אביב. הוא כולל חוות סוסים, בריכת שחייה טיפולית, ותוכנית תרפיה בחקלאות.
הערות שוליים

↑  ליאור דטל, מקלט לנוער במצוקה בעיר הגדולה, באתר הארץ, 20 ביוני 2009
↑  אריסון בשנטי, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2009
↑  דנה ויילר-פולק, ספר חדש של מתכוני שפים שהכנסותיו קודש לבית השנטי, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2009
↑  אמיר אלון, "בית השנטי" חנך את משכנו הקבוע: "פה נולדנו, תודה שנתתם לנו בית", באתר ynet, 15 במרץ 2018
↑  אורן אלדר, בית השנטי החדש: צבעוניות עזה, ריהוט מרוקאי, חצר פנימית ונוף לים, באתר Xnet‏, 30 באפריל 2018
↑  עמותת בית השנטי, חזון ומטרות
↑  רשימת זוכי אות הנשיא להתנדבות, באתר המועצה הישראלית להתנדבות
↑  אודות עמותת בית השנטי
↑  תמר טרבלסי חדד, פרס ישראל למייסדת בית השנטי: "העשייה והצלת הילדים בנפשי", באתר ynet, 4 באפריל 2022
↑  חן ליברמן תומר ממיה, ‏עובדה | מדריך שתקף מינית, גירוש נערים ללא פיקוח ותלונות למשרד הרווחה: מה קורה בבית השנטי?, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2022
↑  לי נעים, ‏אחרי תחקיר "עובדה" וההקלטות ב"מהדורה המרכזית": מייסדת בית השנטי זומנה לשימוע, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2022
↑  יובל בגנו, ‏אחרי תחקיר עובדה: מייסדת בית השאנטי זומנה לשימוע במשרד הרווחה, באתר מעריב אונליין, 29 במאי 2022
↑  גלית הראלי, מספרים לנו ש-60 אלף בני נוער עברו בבית השנטי. לא מספרים שרובם שהו שם רק כמה שעות, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 8 ביוני 2022
↑  גלית הראלי, "אי אפשר לשבור אדם שכבר ריסקתם": בית השנטי מזהיר מתביעות לשון הרע לכותבי פוסטים ברשת, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 21 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299702505171  LCCN: nr2005030044  VIAF: 124868726   WorldCat (עם VIAF): 124868726
ג'ירפיים

| ג'ירפיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גירה
על־משפחה:: ג'ירפואידים
משפחה:: ג'ירפיים
שם מדעי
 Giraffidae ‏גריי, 1821

אבולוציה של הג'ירפה
ג'ירפיים (שם מדעי: Giraffidae) היא משפחה מקבוצת הפקוריים שבתת-סדרת מעלי גירה והיא קרובה למשפחת הקלימקוכרטיים הנכחדת. המשפחה כוללת שני סוגים: ג'ירף ואוקאפי, הנפוצים כיום באפריקה שמדרום לסהרה. בעבר היו מינים במשפחה שהתקיימו גם באסיה ובדרום אירופה.
מאפיינים

הג'ירפיים הם חיות גדולות מאוד. גובה הכתף נע בין 1.5 ל-3.3 מטרים. הראש עשוי להתנשא לגובה של חמישה מטרים וחצי. משקלם נע בין 1,000 ל-2,000 קילוגרמים. ראשם ארוך וצר, שפתיהם דקות ולשונותיהם ארוכות. עם זאת, צוואר האוקאפי קצר באופן משמעותי מהצוואר הארוך במיוחד של הג'ירף. קרנם של הג'ירפיים קצרה, גרמית (בסיסה הוא עצם) והיא מכוסה בעור ובפרווה. לסתותיהם ארוכות מאוד. בלסת העליונה אין שיניים חותכות וניבים. בלסת התחתונה השיניים החותכות והניבים (שדומים לשיניים חותכות) מופרדים משיני הלחי על ידי רווח (דיאסטמה) גדול.
הג'ירפיים הם מעלי גירה "אמיתיים", שכן בטנם מורכבת מארבעה מדורים ותהליך עיכול המזון כולל העלאת גירה.
הג'ירף והאוקאפי שונים מאוד בהתנהגות ובאקולוגיה שלהם. בית הגידול בו חי האוקאפי הוא יערות עבותים במרכז אפריקה. האוקאפי הוא חיה סוליטרית, ותחום המחייה שלה מצומצם יחסית. לעומתו, הג'ירף הוא בעל חיים שחי בעדרים המונים של עד 25 פרטים, המנצלים תחום מחייה נרחב, לרוב בסוואנות רחבות ידיים. בניגוד לאוקאפי, ראייתו של הג'ירף מעולה.
המאובן הקדום ביותר של בעל חיים ממשפחת הג'ירפיים תוארך לתחילת תקופת המיוקן, לפני 25 מיליוני שנים לערך. מאז, ג'ירפיים שונים שוטטו באירופה ובאסיה, ונהנו משינויי האקלים שהתרחשו ושהיו אחראים לשינוי בתי הגידול מיערות לסוואנות פתוחות. שינויי האקלים אפשרו לג'ירפיים גם להתפשט לכיוון אפריקה. האוקאפי דומה יותר לאבות הקדומים של הג'ירפיים של ימינו, שהיו קטנים יותר ודמו בגודלם לאייל.
מיון

סוג ללא מקור Canthumeryx - נכחד
סוג ללא מקור Indratherium - נכחד
סוג ללא מקור Injanatherium - נכחד
סוג ללא מקור Progiraffa - נכחד
סוג ללא מקור Propalaeomeryx - נכחד
סוג ללא מקור שאנסיתריום (Shansitherium) - נכחד
סוג ללא מקור Umbrotherium - נכחד
סוג ללא מקור Zarafa - נכחד
תת-משפחה Sivatheriinae - נכחדה
סוג Birgerbohlinia
סוג ברהמתריום (Bramatherium)
סוג Decennatherium
סוג הלדותריום (Helladotherium)
סוג Hydaspitherium
סוג שיוותריום (Sivatherium)
סוג Vishnutherium
תת-משפחה Giraffinae
שבט Giraffini
סוג Bohlinia - נכחד
סוג Honanotherium - נכחד
סוג מיטילנותריום (Mitilanotherium) - נכחד
סוג ג'ירף (Giraffa ) - בעבר הג'ירף היה יחידי בסוגו, אך עקב מחקר חדש המין התפצל ל-4 מינים:
מין ג'ירף מנומר (Giraffa camelopardalis)
מין ג'ירף דרומי (Giraffa giraffa)
מין ג'ירף מרושת (Giraffa reticulata)
מין ג'ירף מסאי (Giraffa tippelskirchi)
שבט Palaeotragini
תת-שבט Palaeotragina - נכחד
סוג ג'ירפוקריקס (Giraffokeryx)
סוג Macedonitherium
סוג Palaeogiraffa
סוג פלאוטרגוס (Palaeotragus)
סוג סאמותריום (Samotherium)
תת-שבט Okapiina
סוג ומין יחיד אוקפי (Okapia johnstoni)
הערות שוליים

↑  הַגִ'ירָפִיִּים במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
ג'ירפות
אוקפי
פלאוטרגוס ושאנסיתריום
פלאוטרגוס יחד עם Climacoceras
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537005005171  BnF: cb12543266b (data)  LCCN: sh95001617  NKC: ph128014
ג'ולייט שטרן

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1893 הרובע השמיני של פריז, צרפת 
 פטירה:  31 במאי 1963 (בגיל 69) הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Juliette Caroline Henriette Spanjaard 
 מדינה:  צרפת 
 תפקיד:  נשיאה 
 
ג'ולייט שטרן (בצרפתית: Juliette Stern;‏ 23 בדצמבר 1893 – 31 במאי 1963) הייתה לוחמת ציונית, פמיניסטית ומובילת ארגון ויצו (WIZO – ראשי תיבות באנגלית של ארגון נשים ציוני בינלאומי, Women's International Zionist Organization) בצרפת, שהציל בזמן מלחמת העולם השנייה יותר מ־1,000 ילדים יהודים.
ביוגרפיה

ג'ולייט נולדה בשנת 1893, בשם ג'ולייט קרוליין הנרייט סנג'ארד, ללואי-ג'ייקוב סנג'ארד וסופי כהן, יהודים הולנדים שהתחתנו ועברו לפריז וחיו בסביבה מתבוללת.
היא התחתנה עם וולדמר סילבן האואר, יהודי טוראי בצבא צרפת ונולדה להם בת בשם סימון.
ג'ולייט התאלמנה לאחר שבעלה נהרג בקרב בין חיילים צרפתים לחיילים בולגרים. לאחר כמה שנים היא התחתנה בשנית עם רוברט שטרן, מהנדס כימי במקור מצ'כוסלובקיה ואחיו לנשק של בעלה הראשון.
נשים יהודיות בצרפת לפני המלחמה

כ-40% מתוך חברי המחתרות היהודיות בצרפת היו נשים וזאת על אף העובדה שמעמדן של הנשים בחברה הצרפתית לפני מלחמת העולם השנייה היה נמוך מאשר בשאר המדינות. כמות הנשים שסיימו את לימודי התיכון ולימודים אקדמאיים לפני תחילת המלחמה הייתה נמוכה בהרבה מזו של הגברים, ועובדה זו לא הייתה שונה בנוגע ליהודים, היוצאות מן הכלל בנושא זה היו יהודיות ילידות מהגרים ממדינות מרכז ומזרח אירופה.
בכל הקהילות היהודיות, הנשים היו האחראיות לקרנות צדקה שונות ולא היו המובילות או האחראיות לארגונים אחרים, מלבד ארגון ויצו בפריז, שבראשו עמדה ג'ולייט שטרן.
קידום הציונות בקרב נשים

על אף שגדלה בסביבה מתבוללת, ג'ולייט הייתה ציונית וראתה בציונית צורה מודרנית של היהדות.
בתחילת שנות ה-30 ג'ולייט ביקרה בפלשתינה ועם חזרתה לצרפת ביססה את מועדון הנשים "קדימה" ("Kadimah") שמטרתו הייתה ללמוד על התנועה הציונית. בשנת 1935 המועדון התמזג עם קבוצה קטנה של נשים יהודיות וכך נוצר ויצו (WIZO – ראשי תיבות באנגלית של ארגון נשים ציוני בינלאומי, Women's International Zionist Organization) בצרפת כאשר בראש הארגון עמדה ג'ולייט.