stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפצצת ברצלונה
רקע

במרץ 1938 פתחו הלאומנים במתקפה באראגון, לאחר קרב טרואל. ב-15 במרץ החליטה ממשלת צרפת, בראשות לאון בלום, לפתוח מחדש את הגבול הספרדי, והאספקה הסובייטית החלה לעבור לברצלונה. בניטו מוסוליני, מבלי ליידע את פרנסיסקו פרנקו מראש, החליט לבצע התקפות אוויריות מסיביות נגד ברצלונה מתוך אמונה שזה "יחליש את המורל של האדומים". מוסוליני, כמו הגנרל האיטלקי ג'וליו דואה, האמין שמטוסים יכולים לנצח במלחמה באמצעות טרור.
ההפצצות

בין 16 ל-18 במרץ 1938, הופצצה ברצלונה על ידי מפציצים של הלגיון האווירי (Aviazione Legionaria) האיטלקי, שלוחה של חיל האוויר האיטלקי שנלחם במלחמת האזרחים בספרד. מפציצים אלו טסו ממיורקה. התקיפה הראשונה בוצעה ב-16 במרץ בשעה 22:00, על ידי מטוסי קרב היינקל He 51 גרמניים. לאחר מכן, בוצעו שבע עשרה התקפות אוויריות של המפציצים האיטלקיים סבויה מרקטי SM.79 וסבויה מרקטי SM.81 במרווחים של שלוש שעות, עד 18 במרץ בשעה 15:00. בליל 18 במרץ נפגעו קשות שכונות שבהן גרו רוב שהשתייך למעמד הפועלים. חיל האוויר הרפובליקני הספרדי (FARE) לא שלח מטוסי קרב לברצלונה עד הבוקר של 17 במרץ.
לברצלונה היו מעט יחידות נגד מטוסים וללא כיסוי אווירי, מה שהפך אותה כמעט ללא הגנה. המפציצים גלשו בשקט מעל העיר בגובה רב והפעילו מחדש את המנועים שלהם רק לאחר שחרור הפצצות, כלומר לא ניתן היה לשמוע את ההתראה ולא ניתן היה לזהות את המפציצים עד לאחר התפוצצות הפצצות על המטרה. האיטלקים השתמשו בפצצות פתיל מושהות שנועדו לעבור דרך גגות ואז להתפוצץ בתוך הבניין, כמו גם סוג חדש של פצצה שהתפוצץ בכוח רוחבי חזק, כדי להרוס דברים במרחק של כמה סנטימטרים מהקרקע. גל התקיפות החוזר של האיטלקים הפך את אזעקות המלחמה של העיר ללא-רלוונטיות, שכן כבר לא היה ברור אם הסירנות מכריזות על תחילתה או על סופה של מתקפה.
המפציצים האיטלקיים הפילו 44 טון של פצצות. במקום לכוון למטרות צבאיות, האיטלקים התכוונו להרוס אזורי תעשייה של העיר ולהביא לדמורליזציה של הצד הרפובליקני, במה שנחשב להפצצת השטיח האווירית הראשונה בהיסטוריה. מטרותיהם המוצהרות היו מחסנים צבאיים, הנמל, מפעלי נשק ורכבות עם חיילים, אך גם מבנים אזרחיים, בתי קולנוע, קונסוליות ותיאטראות נפגעו או נהרסו כתוצאה מההפצצה.
תוצאה

ההתקפה זכתה לגינוי בידי דמוקרטיות מערביות בכל רחבי העולם. מזכיר המדינה של ארצות הברית קורדל הול אמר: ”שום תורה של מלחמה לא יכולה להצדיק מעשה כזה... אני מרגיש שאני מדבר עבור כל העם האמריקאי”. פרנקו לא התבשר בתחילה על ההפצצות ולא היה מרוצה מכך; ב-19 במרץ הוא ביקש להשהות את ההפצצות, מחשש ל"סיבוכים בחו"ל". מוסוליני, לעומת זאת, היה מרוצה מאוד מההפצצות. שר החוץ האיטלקי וחתנו של מוסוליני, גליאצו צ'אנו, אמר כי: ”הוא היה מרוצה מהעובדה שהאיטלקים הצליחו לעורר אימה, בתוקפנות שלהם במקום בשאננות עם המנדולינות שלהם. זה יעלה את המניות שלנו בגרמניה, שם הם אוהבים מלחמה מוחלטת וחסרת רחמים”.
בהמשך השנה פרסם העיתונאי הבריטי ג'ון לנגדון-דייוויס, שנכח אז בברצלונה, דיווח על הפיגועים. הוא דיווח כי המפציצים דאו בגובה רב כדי להימנע מגילוי על ידי גלאי המטוסים האקוסטיים, והפעילו מחדש את המנועים שלהם רק לאחר שחרור הפצצות שלהם, שאותה כינה שיטת "גישה שקטה" ("Silent approach"). ההשפעה של זה הייתה שהמטוסים לא זוהו וההתרעה נשמעה רק לאחר התפוצצות הפצצות על המטרה. לצד השונות של הזמנים בין כל תקיפה בודדת, הייתה לכך השפעה מדרדרת על האוכלוסייה האזרחית, שסבלה מחרדה ממושכת למדי. יחד עם העובדה שהיה מעט ערך צבאי ניכר בבחירת המטרות בתוך העיר, והפסקת התקיפות ללא סיבה נראית לעין, קבע לנגדון-דייוויס כי הפשיטות היוו ניסוי מכוון בשימוש בטקטיקות כאלה כהכנה ליישומם בכל סכסוך מאוחר יותר של הגרמנים והאיטלקים נגד הממלכה המאוחדת.
בספרות

קרלוס רואיס זאפון מתחיל את הרומן שלו, "מבוך הרוחות", בסיפור על הפצצת ברצלונה במרץ 1938.
ראו גם

לגיון הקונדור
הפיגוע בהיפרקור
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Hugh, Thomas (2003). The Spanish Civil War (4th ed.). London: Penguin. ISBN 9780141011615. OCLC 53806663.
1 2 3 4  Beevor, Antony (2006). The Battle for Spain: The Spanish Civil War, 1936-1939. New York: Penguin Books. pp. 332–333. ISBN 9780143037651. OCLC 70158540.
1 2 3  Preston, Paul (2006). The Spanish Civil War: Reaction, Revolution and Revenge. London: Harper Perennial. ISBN 9780007232079. OCLC 316574785.
1 2  Jackson, Gabriel (2012). The Spanish Republic and the Civil War, 1931-1939. Princeton, N.J.: Princeton University Press. ISBN 9780691007571. OCLC 794663577.
↑  Graham, Helen (2005). The Spanish Civil War: A Very Short Introduction. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0192803778. OCLC 57243230.
1 2  Langdon-Davies, John (1975). Air Raid; the Technique of Silent Approach, High Explosive, Panic. New York: Haskell House Publishers. ISBN 0838318398. OCLC 1031193.
↑  "Massacre in Barcelona". theARXXIDUC. 2008-03-16. נבדק ב-2017-11-07.
↑  Barcelona air raid, 17 and 18 march
↑  "Foreign News: Barcelona Horrors". Time. (28 March 1938).
↑  Thomas, Hugh (2006). The Spanish Civil War. Penguin Books: London. p. 785.
↑  Payne, Stanley G. & Palacios, Jesús (2014). Franco: A Personal and Political Biography. University of Wisconsin Press. p. 194.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549396305171  LCCN: sh2005003438
ז'וליין אבסלון

ז'וליין אבסלון (בצרפתית: Julien Absalon; נולד ב-16 באוגוסט 1980) הוא רוכב אופני הרים צרפתי לשעבר שרכב עד פרישתו ב-2018 עבור קבוצת BMC השווייצרית. אבסלון נחשב אחד מרוכבי אופני ההרים הבולטים בהיסטוריה של הענף וזכה בכל התארים החשובים הקיימים.
אבסלון הוא אלוף אולימפי במרוץ הקרוס קאונטרי באולימפיאדות אתונה (2004) ובייג'ינג (2008). הוא ניצח באליפות העולם באופני הרים, במקצה הקרוס קאונטרי חמש פעמים: ארבע שנים ברציפות (2007-2004) וב-2014. אבסלון צבר 33 ניצחונות במרוצי סבב הגביע העולמי באופני הרים וזכה ב-7 שנים בניצחון בסבב כולו (2003, 2006, 2007, 2008, 2009, 2014 ו-2016). כמו כן, ניצח אבסלון באליפות אירופה באופני הרים ב-2006, ב-2013, ב-2014, ב-2015 וב-2016 וזכה באליפות זו ב-4 מדליות כסף בשנים 2003, 2005, 2007 ו-2011. בנוסף, ניצח אבסלון באליפות צרפת במרוץ הקרוס קאונטרי 14 שנים ברציפות (2016-2003).
תחילת הקריירה

אבסלון נולד וגדל ברָאון-או-בּואָה, עיירה קטנה במחוז ווז' שבחבל לורן. בטרם פנה לרכיבת אופניים, ניסה אבסלון מספר ענפי ספורט. בהם ג'ודו וסקי שלטענתו, תרמו לו רבות בהמשך דרכו כרוכב בתחומים: שיווי משקל, נפילה נכונה (הימנעות מפציעות) ויכולת לבצע פניות. הוא החל לרכוב על אופני הרים ב-1995 (בן 14) וכבר במרוץ השלישי בו השתתף, הצליח להעפיל לאליפות צרפת בנערים (עד גיל 18) שם סיים במקום הרביעי, חודשיים בלבד אחרי שהחל להתאמן. לאחר שניצח באליפות העולם לנערים ב-1998 (במון סן-אן (Mont Sainte-Anne) בקנדה), קיבל חוזה מקצועני בקבוצת "סקוט". למרות ששבר את שורש כף היד ב-2000, הוחתם אבסלון באותה שנה על ידי קבוצת "ביאנקי". ב-2001 ניצח בפעם הראשונה מרוץ בסבב הגביע העולמי ובהמשך, ניצח באליפות העולם עד גיל 23 שהתקיימה בוייל שבארצות הברית. ב-2002 שב וניצח באליפות העולם עד גיל 23 שהתקיימה בקפרון (Kaprun) שבאוסטריה.
2008-2004; שנות השיא

במשחקים האולימפיים באתונה ב-2004, ניצח אבסלון במרוץ הקרוס קאונטרי בצורה ברורה והקדים בדקה אחת את אלוף אירופה, הספרדי חוסה אנטוניו הרמידה (José Antonio Hermida) וב-2.03 דקות את ברט ברנטיינס (Bart Brentjens), מנצח אולימפיאדת אטלנטה (1996). כשבועיים לאחר מכן, ניצח לראשונה באליפות העולם לבוגרים שנערכה בלה ז'ה (Les Gets) שבצרפת כשהקדים את בן ארצו, סדריק ראוואנל (Cédric Ravanel) ואת השווייצרי, תומאס פרישקנכט (Thomas Frischknecht).
ב-2005 ניצח שנית באליפות העולם שנערכה בליביניו שבצפון איטליה והקדים את השווייצרי כריסטוף סאוזר (Christoph Sauser) ואת חוסה אנטוניו הרמידה וב-2006 ניצח בשלישית באליפות העולם שנערכה ברוטורואה (Rotorua) בניו זילנד והקדים שוב את סאוזר ואת השוודי פרדריק קסיאקוף (Fredrik Kessiakoff). ב-2007 ניצח בפעם הרביעית ברציפות באליפות העולם, שנערכה בפורט ויליאם שבסקוטלנד והקדים את השווייצרים ראלף נף (Ralph Näf) ופלוריאן פוגל (Florian Vogel).
באליפות העולם ב-2008, שהתקיימה בואל די סול (Val di Sole) שבאיטליה, נכשל אבסלון לחלוטין ונטש את המרוץ. כחודשיים מאוחר יותר הגיע אבסלון לאולימפיאדת בייג'ינג כאחד המועמדים לניצחון. הוא הצליח לשמור על תוארו כאלוף אולימפי לאחר שניצח במרוץ בבייג'ינג והקדים את בן ארצו, ז'אן-כריסטוף פרו (Jean-Christophe Péraud) ב-1.07 דקות ואת השווייצרי הצעיר, נינו שורטר, ב-1.53 דקות.
2018-2009

ב-2009 סיים אבסלון שני באליפות העולם שנערכה בקנברה שבאוסטרליה במאוץ אל קו הסיום, לאחר המנצח, נינו שורטר, עמו ניהל דו-קרב צמוד לאורך חלק גדול מהמרוץ. שלישי סיים פלוריאן פוגל.
בסבב הגביע העולמי של 2012 ניצח אבסלון בשני מרוצים: אופליז (בלגיה) ולה ברסה, הסמוך למקום מגוריו בצרפת. לאולימפיאדת לונדון (2012) הגיע כאחד המועמדים המובילים לניצחון, אך כבר מהזינוק פיגר אחר המובילים ולאחר שהיה מעורב בנפילה, פרש מן המרוץ.
ב-2013 עבר אבסלון לקבוצת יצרן האופניים השווייצרי BMC. הוא ניצח בשנה זו באליפות אירופה באופני הרים שהתקיימה בברן שבשווייץ. כמו כן, הוא ניצח באליפות צרפת ובמרוץ מון-סנט-אן (קנדה) שבסבב הגביע העולמי.

באליפות העולם ב-2014, שנערכה בסמוך ללילהאמר שבנורווגיה, נפל אבסלון בתחילת המרוץ, אך הצליח להתגבר על הפיגור וגבר על יריבו הקבוע, נינו שורטר, בפער גדול של קרוב ל-2 דקות. לאורך כל סבב הגביע העולמי העולמי ב-2014 ניהל אבסלון מאבק צמוד עם נינו שורטר. בשלושת המרוצים הראשונים ניצח אבסלון ואילו בארבעת המרוצים האחרונים ניצח שורטר, אך המיקומים הגבוהים של אבסלון גם כשנוצח העניקו לו את הניצחון בסבב.
בעונת 2015 ניצח אבסלון במרוץ באלבשטט (גרמניה) בסבב הגביע העולמי, היה זה ניצחונו ה-30 במרוצי הסבב ובכך קבע שיא חדש. בשלושת המרוצים האחרונים של הסבב (מתוך 6 מרוצים) הקדים אותו נינו שורטר, שניצח גם בסבב, לפני אבסלון שסיים שני באותם מרוצים וגם בדרוג הכללי.

אבסלון ניצח בפעם הרביעית באליפות אירופה באופני הרים שנערכה בקיאס ד'אלפאגו (צפון איטליה).

באליפות העולם שנערכה באנדורה שוב התמודדו שורטר ואבסלון אחד מול השני כששאר המתחרים נמצאים בפיגור רב יחסית. בסיבוב הלפני האחרון הצליח שורטר לברוח ושמר על פער של 10 שניות עד לניצחונו בסיום ואבסלון זכה במדליית הכסף.
במאי 2016 ניצח אבסלון באליפות אירופה שהתקיימה בשוודיה לאחר שהקדים את פביאן גייגר משווייץ ואת אנדז'יי צ'ינק מצ'כיה. בסבב הגביע העולמי התמודד אבסלון מול שורטר, כתף אל כתף, ברוב המרוצים. מתוך ששת המרוצים בסבב, בשלושה ניצח שורטר ובשלושת האחרים - אבסלון. אבסלון זכה בניצחון הכללי בסבב בזכות כך שהשתתף בכל ששת המרוצים ובכולם עמד על הפודיום. בתחילת יולי 2016 סיים שלישי באליפות העולם (נינו שורטר ניצח ושני סיים ירוסלב קולהאווי). שבועיים לאחר מכן ניצח באליפות צרפת בפעם ה-14 ברציפות. במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו נחשב אבסלון כאחד המועמדים למדליה, אולם הוא פיגר מהזינוק וסיים רק במקום ה-8 (בפיגור 3:15 דקות אחרי המנצח שורטר).
שנת 2017 הייתה בינונית מבחינת אבסלון. הוא הצליח לסיים במקום השלישי בשניים מתוך ששת מרוצי סבב הגביע העולמי ודורג שמיני בסיום הסבב. הוא סיים שני באליפות אירופה באופני הרים שנערכה באיטליה (ניצחון של נינו שורטר). בתחילת ספטמבר 2017 סיים שביעי באליפות העולם באוסטרליה (ניצחון של נינו שורטר). הייתה זו גם השנה הראשונה מאז 2003 שבה לא ניצח באליפות צרפת (ניצחון של מקסים מארוט). במאי 2018 הודיע אבסלון על פרישה מרכיבה מקצוענית לאחר שסבל מבעיות אלרגיה חוזרות ונשנות.
סגנון

אבסלון אינו מצטיין בזינוק למרוץ. התחום בו הוא מצטיין הוא העליות ובעיקר הארוכות שבהן. כמו כן, הוא מצטיין ביכולתו הטכנית ובסבלנותו הטקטית בזמן המרוצים. לגבי השימוש בציוד הרכיבה יש הרואים בו שמרן שאינו מתפתה לחידושים ויש אחרים הטוענים כי הוא דווקא חדשן.
חיים אישיים

אבסלון נישא ב-2004 ועבר להתגורר בסן-אמי (Saint-Amé), הסמוכה לעיירת הולדתו, ונמצאת בסמוך למסלולי רכיבה הרריים ומיוערים שבהרי הווז'. יש לו שני בנים: טום ולוקה. ב-2016 הודיע אבסלון כי הוא נמצא במערכת יחסים עם פאולין פראן-פרבו - רוכבת אופניים מהבולטות בעולם באופני כביש, אופני הרים וסייקלוקרוס. בספטמבר 2021 הודיעה פראן-פרבו כי הם נפרדו. אחיו הצעיר, רמי, גם הוא רוכב אופני הרים. הוא מתמחה במרתון דאונהיל וניצח באליפות אירופה במקצה זה ארבע פעמים.
הערות שוליים

1 2 3 4  Interview: Julien Absalon, favourite for MTB Gold in Beijing, אתר bikeradar, ‏ 31 במאי 2008
↑  לאליפות אירופה באופני הרים 2010 שהתקיימה בחיפה לא הגיע אבסלון לאחר שצרפת נמנעה לשלוח את נבחרתה לישראל על רקע טענה של "חשש לביטחון הרוכבים"
↑  Sauser, Swiss slam men's cross country, אתר cyclingnews.com, ‏ 22 ביוני 2008
↑  Schurter upsets Absalon for first elite world title, אתר cyclingnews.com,‏ 5 בספטמבר 2009
↑  Julien Absalon makes surprise retirement announcement, באתר Cycling Magazine,‏ 14 במאי 2018
1 2 3 4  אלדד אוחיון, פרופיל: ג'וליאן אבסלון – ענק בדורנו, באתר bikepanel.com,‏ 20 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb151220885 (data)  GND: 1094880582  ISNI: 0000 0000 0249 5837  SUDOC: 110520181  VIAF: 66766127   WorldCat (עם VIAF): 66766127
פיטר גרין (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  29 באוקטובר 1946 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 ביולי 2020 (בגיל 73) קאנוויי איילנד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Peter Allen Greenbaum 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1966–2020 (כ־54 שנים)
 מקום לימודים:  בית הספר אליוט 
 סוגה:  בלוז רוק, בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  אפיק רקורדס, רפרייז רקורדס, Creole Records 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר גרין (נולד בשם פיטר אלן גרינבאום; 29 באוקטובר 1946 – 25 ביולי 2020) היה זמר-יוצר וגיטריסט אנגלי, ממוצא יהודי. בשנת 1998, נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כמייסד פליטווד מק. גרין כתב והלחין להיטים רבים ללהקה כ"Albatross", "Black Magic woman", "Man of the World".
מגזין רולינג סטון דירג אותו במקום 58 ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים". ביוני 1996 נבחר למקום השלישי ברשימת "הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים" במגזין Mojo.
ביוגרפיה

גרין נולד בלונדון בשנת 1946 למשפחה יהודית. אחיו מייקל לימד אותו לנגן בגיטרה, ומגיל 11 פיטר למד בעצמו. מגיל 15 ניגן באופן מקצועי, כשבמקביל עבד בחברת שליחויות. הוא ניגן לראשונה בגיטרת בס בלהקה שנקראה "בובי דניס והדומינוס" שניגנה פופ ורוק אנד רול. גרין הושפע מלהקת הצלליות והגדיר את האנק מרווין כאליל הגיטרה שלו.
ב-1965 ניגן גיטרה ראשית בלהקה של פיטר בארדנס, שם הכיר את המתופף מיק פליטווד. בשנת 1967, הקים יחד עם פליטווד את להקת פליטווד מק, תוך שהוא מתעקש ששם הלהקה יורכב משמות הנגנים האחרים ולא משמו-שלו. גרין היה שותף לכתיבת שלושת אלבומי הלהקה ושירים רבים שכתב היו ללהיטים ואף הצליח בקריירת סולו מצליחה מסחרית משלו שפרסמה אותו עם כישורי נגינתו ושירתו.
בשנת 1970, לאחר התמודדות עם בעיות נפשיות, עזב את הלהקה בעקבות שימוש רב בסם ה-LSD. כעבור מספר שנים אובחן כחולה סכיזופרניה ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי שם טופל בנזעי חשמל.
חיים אישיים

במהלך תקופת התדרדרותו הנפשית, התגורר עם אחיו הגדול לן ואמו. ב-1978 נישא לג'ין סמואלס, ממנה התגרש אחרי שנה אחת ולהם בת אחת, רוזבד (נולדה ב-1978).
ב-25 ביולי 2020, גרין נפטר בנסיבות טבעיות בגיל 73.
ביקוריו בישראל

פיטר גרין, שכנער סבל מהצקות בבית הספר הלונדוני באיסט אנד בשל יהדותו, ביקר לראשונה בישראל בשנת 1971 לאחר שעזב את הלהקה, ושהה כחודשיים כמתנדב בקיבוץ משמרות, באופן אנונימי. הם הכירו אותו כפיטר, ולא ידעו שהוא פיטר גרין.
בשנת 1980 ביקר שוב בארץ, והתראיין לעופר ניר במוסף "חותם" של העיתון "על המשמר", בו סיפר על שעבר עליו לאחר פרישתו מהלהקה, על עבודתו עם קשישים, על ביקורו החוזר בקיבוץ משמרות, ועל שירתה של זמרת ששירתה מצאה חן בעיניו (נורית גלרון).
ב-25 בדצמבר 1980 השתתף גרין בג'אם סשן עם נגנים ישראלים ב"אולפני אשל" בתל אביב, מהג'אם שרדו שתי הקלטות: "משוטט ברחובות", ו"לפעמים אני עצוב". גרין מנגן שם, כהרגלו, על גיטרה לס פול השייכת לשמעון הולי. ניתן להאזין להקלטות בכתבה.
בשנת 1981 הופיע בארץ ב"קולנוע דן" בתל אביב, ונעזר רבות באחיו הגדול מייקל בנגינה בהופעה.
בשנת 1985 הופיע ב"פסטיבל הכוכבים 85" ברמת גן.
הערות שוליים

↑  Blackett, Matt (באוקטובר 2004). "The 50 Greatest Tones of All Time". Guitar Player. 38 (10): 44–66. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Peter Green – The Sixties Remembered – Sixties Music". Loti.com. אורכב מ-המקור ב-24 בנובמבר 2011. נבדק ב-30 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  עמי פרידמן, המוזיקאי פיטר גרין מת בגיל 73, באתר ישראל היום, 25 ביולי 2020
↑  אהרון מורג, עופר ניר, פיטר גרין, תל אביב, על המשמר
↑  אמיר בן-דוד, הבלוז האחרון של פיטר גרין, באתר זמן ישראל, 31 ביולי 2020
| פליטווד מק |
| --- | --- | --- |
| חברי הלהקה |  1967–1970: פיטר גרין • מיק פליטווד • ג'ון מקווי • ג'רמי ספנסר • דני קירוון    1970–1974: בוב וולש • כריסטין מקווי • דייב ווקר • בוב וסטון    1975–1987: סטיבי ניקס • לינדזי בקינגהאם • מיק פליטווד • ג'ון מקווי • כריסטין מקווי   1987 ואילך: ניל פין • מייק קמפבל     |  |
| אלבומי אולפן | Fleetwood Mac (1968) • ‏ Mr. Wonderful • ‏ Then Play On • ‏ Kiln House • ‏ Future Games • ‏ Bare Trees • ‏ Penguin • ‏ Mystery to Me • ‏ Heroes Are Hard to Find • ‏ Fleetwood Mac (1975) • ‏ Rumours • ‏ Tusk • ‏ Mirage • ‏ Tango in the Night • ‏ Behind the Mask • ‏ Time • ‏ Say You Will |  |
| אלבומי הופעה | Live • ‏ The Dance |  |
| אוספים | Greatest Hits • ‏ 25 Years – The Chain • ‏ The Very Best of Fleetwood Mac • ‏ 50 Years – Don’t Stop |  |
| סינגלים | Rhiannon • ‏ Go Your Own Way • ‏ Dreams • ‏ Don't Stop • ‏ You Make Loving Fun • ‏ Tusk • ‏ Sara • ‏ Hold Me • ‏ Gypsy • ‏ Big Love • ‏ Little Lies • ‏ Everywhere |  |
| שירים נוספים | Landslide • ‏ The Chain • ‏ Never Going Back Again • ‏ Songbird • ‏ Silver Springs • ‏ Oh Well • ‏ Man of the World • ‏ Albatross • ‏ Over My Head |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398519005171  PLWABN: 9810609380905606  BIBSYS: 3047531  BNE: XX1523405  BnF: cb138946980 (data)  GND: 123939100  ICCU: DDSV038089  ISNI: 0000 0001 1676 6201  LCCN: n92056877  MusicBrainz: 9a6adb63-10a9-417a-8cd9-3b0fcf5475c5  NDL: 001118281  NKC: xx0026052  NTA: 127504362  SUDOC: 079489427  VIAF: 77235144   WorldCat (עם VIAF): 77235144
לאסלו רייצ'אני

לאסלו רייצ'אני (בהונגרית: Rajcsányi László;‏ בודפשט, 16 בפברואר 1907 – בודפשט, 5 בספטמבר 1992) היה סייף הונגרי, שלוש פעמים אלוף אולימפי, מנהל ועסקן ספורט, מהנדס מכונות.
קורות חיים

הוא היה סייף של:
מועדון הסיוף Wesselényi מ-1927
Magyar AC מ-1935
Barátság SE מ-1945
Vasas מ-1947
Budapesti Petőfi SE מ-1951
הוא התחרה הן בחרב והן ברומח, אך השיג תוצאות משמעותיות בחרב. הוא השתתף בנבחרת הונגריה מ-1934 עד 1953. השתתף בשלוש אולימפיאדות - בברלין ב-1936, בלונדון ב-1948 ובהלסינקי ב-1952 - והיה חבר בנבחרת הסיף ההונגרית שזכתה באליפות האולימפית בשלוש הפעמים. מלבדו, טיבור ברצלי, אלדר גרביץ' ופאל קובאץ' היו חברי הקבוצה בשלוש הפעמים.
בתחילת הקריירה הספורטיבית שלו, בשנת 1930, הוא קיבל דיפלומה בהנדסת מכונות באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. מ-1939 עד 1943, הוא היה העורך של "הספורט בתמונות" {Képes Sport). בשנת 1956 הפך לנשיא אגודת הסייף ההונגרית למשך שנה אחת. ב-1990 הוא נבחר לנשיא MAC, שבוטל מסיבות פוליטיות לאחר מלחמת העולם השנייה, אך הוקם מחדש ב-1988.
משפחתו

אשתו הייתה השחקנית בלנקה רפאי, נולדו להם שני בנים: פטר ופאל.
הישגיו בספורט

שלוש פעמים אלוף אולימפי (קבוצתי: 1936, 1948, 1952)
אולימפיאדה מקום רביעי (אישי: 1936)
אלוף עולם שלוש פעמים (קבוצתי: 1937, 1951, 1953)
אליפות עולם מקום שלישי (אישי: 1937)
אלוף אירופה שלוש פעמים (קבוצתי: 1933, 1934, 1935)
אליפות אירופה מקום שלישי. הוצב (אישי: 1934, 1935)
פעמיים אלוף העולם במכללות (יחיד: 1928 ; צוות: 1928)
אליפות העולם למכללות מקום שני (קבוצתי: 1927)
עשר פעמים אלוף הונגריה (אישי: 1934, 1953 ; קבוצתי: 1934, 1935, 1936, 1938, 1940, 1947, 1950, 1952)
פרסים והוקרה

ספורטאי מצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית (1951)
ספורטאי דגול של הרפובליקה העממית ההונגרית (1954)
לקריאה נוספת

László Lukács – György Szepesi: 112. ההיסטוריה של מדליות הזהב האולימפיות של הונגריה – בודפשט, 1980 – מסת"ב 9632535537
László Havas: ספר הזהב של הספורט ההונגרי - בודפשט, 1982 - מסת"ב 9632535723
Endre Kahlich – László Gy Papp – Zoltán Subert: המשחקים האולימפיים 1896–1976 – בודפשט, 1977 – מסת"ב 963253526x
Révai új lexikona XVI. (Rac–Sy). (הלקסיקון החדש של רוואי)
Magyar Ki Kicsoda 1990 - מסת"ב 9637840281 (מי זה מי הונגרי)
רחל פריידלינה

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1906 סמוטביצ'י, בלארוס 
 פטירה:  25 באפריל 1986 (בגיל 79) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום קבורה:  בית העלמין קונצבסקויה 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מנחה לדוקטורט:  אלכסנדר נסמיאנוב 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור הכוכב האדום  פרס ברית המועצות 
 
רחל פריידלינה (ברוסית: Рахиль Хацкелевна Фрейдлина‏; 20 בספטמבר 1906 -  25 באפריל 1986 ) הייתה כימאית סובייטית ממוצא יהודי. היא הייתה מומחית בכימיה אורגנית.
קורות חיים

רחל פריידלינה נולדה בשנת 1906 בכפר סמוטביצ'י, מחוז מוהילה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. בשנת 1923 היא סיימה לימודי בית ספר ועברה למוסקבה. בשנת 1924 היא החלה לימודי כימיה באוניברסיטת מוסקבה וסיימה את הלימודים בשנת 1930.
בשנת 1930 פריידלינה החלה לימודי תואר שלישי במכון להגנת הצומח. לאחר שנה היא עזבה את הלימודים והמכון. היא החלה לעבוד במכוני מחקר שונים במוסקבה. בשנת 1935 היא החלה לעבוד במכון לכימיה אורגנית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות תחת אלכסנדר נסמיאנוב. בשנת 1936 הוענק לה תואר שלישי על בסיס מגוון עבודות שבוצעו ללא השלמת עבודה ספציפית לתואר.
בשנת 1941 פריידלינה עברה לקאזאן ביחד עם סגל המכון בה עבדה. היא עסקה במחקרים בעלי אופי ביטחוני. בשנת 1943 היא חזרה למוסקבה. בשנת 1945 היא סיימה עבודת פוסט דוקטורט.
בפברואר 1951 פריידלינה קודמה לתפקיד מנהל מעבדה. בינואר 1952 היא קיבלה נזיפה מוועד המפלגה במקום העבודה ובעלה נעצר ונשפט (לאחר פטירת יוסיף סטלין שמו טוהר).
היא המשיכה לעבוד במכוני מחקר של האקדמיה. בשנת 1968 היא נבחרה לחברה בהתכתבות באקדמיה למדעים.
במקביל לעבודה במכון מחקר פריידלינה הייתה מלמדת במכון לטכנולוגיות כימיה וכיהנה בו בדרגת פרופסור.
מחקרים של פריידלינה עסקו בתחומים שונים של כימיה אורגנית. עבודות שלה תרמו רבות ליצירת שיטות לקבלת מתכות כבדות. היא פיתחה שיטות לקבלת חומרים חדשים על בסיס ארסן. היא פיתחה שיטות ליצירת חומצות קרבוקסיליות חדשות.
פריידלינה פרסמה כ-300 מאמרים ו-2 ספרים בנושא מחקרים שבוצעה. כמו כן בבעלותה היו 30 פטנטים. היא הייתה חברה במערכת של כתבי עת מדעיים.
לפריידלינה הוענקו מספר עיטורים ופרס ברית המועצות בשנת 1986.
פריידלינה נפטרה בשנת 1986 ונטמנה בבית העלמין קונצבסקויה לצד בעלה.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000301822  NKC: jx20080515004  VIAF: 9810154260806124480004   WorldCat (עם VIAF): 9810154260806124480004
ברזרק

| --- | --- |
  עטיפת הכרך הראשון של סדרת המאנגה
Beruseruku
 סוגה:  פעולה, פנטזיה, אימה, דרמה

 מאנגה
 יוצר:  קנטארו מיורה
 הוצאה:  Hakusensha (יפן)
 התפרסם לראשונה במגזין:  Young Animal (יפן)
 קהל יעד:  סיינן
 תקופת הפרסום המקורית:  1990 (כרך ראשון) 1992 (סדרה) – עדיין רצה
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  41

 אנימה: 剣風伝奇ベルセルク/Kenpū Denki Berserk ("המוזר שבמלחמה")
 אורך פרק:  24 דקות
 במאי:  נאוהיטו טקאשי
 אולפני אנימציה:  Studio OLM (פרקים 1–25)
 רשת שידור:  Nippon Television, Animax (יפן)
 מדבבים בשפה העברית:  לא הופצה בעברית
 תקופת שידור מקורית:  7 באוקטובר 1997 – 31 במרץ 1998
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  25
ברזרק (ביפנית: ベルセルク) היא סדרת מאנגה ואנימה מז'אנר הפנטזיה האפלה שנוצרה על ידי קנטארו מיורה. הסדרה הופיעה לראשונה ב־1988, והתפרסמה ברצף משנת 1991 ועד מותו של מיורה בשנת 2021. לאחר הפסקה המשיכה הסדרה להתפרסם מיוני 2022, על ידי קוג'י מורי, אומן מנגה שהיה חבר ילדות של מיורה, קבוצת העורכים של מיורה ועובדים חדשים מסטודיו גאגא.
הסדרה, אשר זירת ההתרחשות שלה מעוצבת בהשראת אירופה של ימי הביניים, מתמקדת בחייו של הלוחם הנודד גאטס וביחסיו עם גריפית', מנהיג כנופיית שכירי החרב "להקת הנצים", ועם סגניתו של גריפית', קסקה. העלילה נסבה סביב מסעו של גאטס ופגישותיו עם בעלי ברית כמו גם עם אויבים חדשים, בתחילת השינוי בעולם המוכר המונע בעזרת אירועים על־טבעיים.
ברזרק היא סדרה פופולרית ביפן ובעולם: כ־24 מיליון עותקים של כרכי הסדרה נמכרו ביפן וכ־7 מיליון מחוצה לה, והיא אחת מסדרות המאנגה למבוגרים המצליחות ביותר בכל הזמנים. הסדרה נחשבת לאחת מיצירות המופת הגדולות של אמנות הקומיקס היפנית. בשנת 2002 זכתה הסדרה במקום השני בפרס המצוינות בטקס פרס התרבות ע"ש אוסאמו טזוקה השישי. נכון ל-אוקטובר 2024, 42 כרכים של הסדרה יצאו לאור.
סדרת האנימה המבוססת על סדרת המאנגה, שודרה באסיה (המזרח הרחוק), אמריקה, אירופה ואוסטרליה וזכתה לשבחים רבים.
רקע והתפתחות > מקור השם

מקור השם "ברזרק" (וביפנית ベルセルク, Beruseruku), הוא מהמילה Berserk(מטורף). בתחילה שימשה המילה ככינוי ללוחמים נורדים אשר היו אחוזי זעם בעת הקרב ולכן היה קשה לפגוע בהם. בשל עורות הדובים שנהגו ללבוש דבק בהם הכינוי ברסרקרים, שפירושו בשפתם - "עור דוב" או "לא לובשים שריון", מסיבה דומה. מאז, המילה "Berserk" השתרשה באנגלית ופירושה הוא "שכרון קרב" - התפרצות או השתוללות זעם בצורת התקף. בסדרה, כנראה מכוון המונח להתקפי הזעם של גאטס, המופיעים כאשר הוא נקלע למשבר רגשי או מגיע לנקודת מאמץ מסוימת בקרב ובמהלכן קשה מאוד להכניעו.
רקע והתפתחות > סדרת המאנגה

הבסיס הראשון למאנגה הופיע ב־1988 במעין סיפור "אב טיפוס" בן 48 פרקים שכתב מיורה. מאוחר יותר זכה מיורה בפרס על כתיבתו. הוצאת "האקוסנשה" הוציאה לאור את הכרך ("טנקובון") הראשון של הסדרה ב־1990, ומאז יצאו לאור שלושה כרכים נוספים בעלי מספר לא אחיד של פרקים, עד שהסדרה החלה להתפרסם באופן קבוע במגזין "יאנג אנימל" ("Young Animal") של הוצאת האקוסנשה, החל משנת 1992. הסדרה ממשיכה להתפרסם באותו מגזין בקצב של פרק אחד מדי שבועיים, אך לרוב קיימות הפסקות גדולות בין פרסום הפרקים; החל מהכרך החמישי של הסדרה (שהוא הראשון שיצא לאור מאז החלו פרקי הסדרה להתפרסם ב"יאנג אנימל") כוללים הכרכים השלמים בין 8 ל־11 פרקים.