תמרה מסל
עבודותיה

העבודות של מסל עוסקות בעיקרן ביחסים עם מדיום הצילום ובניסיון למתוח את גבולות הצילום ולאתגר אותו. מסל עוסקת גם ביחסים עם האובייקט, בפני השטח שלו ובאופן שבו הוא מופיע בצילום. עבודותיה חושפות את הפער בין האובייקט הנייטרלי והטבעי כפי שהוא נתפס בעדשת המצלמה, אל מול האופן בו החברה תופסת אותו. מבחינה אסתטית עבודותיה של מסל מינימליסטיות ואף נזיריות. בעבודותיה מסל בוחנת אובייקטים שונים ומגוונים אל מול עדשת המצלמה: מכוס חלב שנשפך, כלי חשמל במרחב הביתי, נעלי זהב, ועד הגוף המפורק. כמו כן, מסל עוסקת בעבודותיה בנושאים של פמיניזם ומגדר.
תערוכת היחיד הראשונה של מסל הוצגה בקיץ 1994, כשנה לאחר סיום לימודיה, בגלריה בברוכוב בתל אביב. בתערוכה שאצרה אילנה טננבאום הציגה מסל מספר עבודות שבהם הופיע דימוי של ספר לצד נוכחות של גוף נשי מקוטע. בצילום "תחתונים" (1993) נחתך הגוף מקו המותן ועד הירכיים, כשהצילום מספק לצופה הצצה אל קו המפשעה של המצולמת. גם בצילום "חצאית" (1994) שכמו מפתה להציץ ולשלוח מבט אל מתחת לבגד, נוכח אותו מבט ארוטי. בצילומים של מסל הגוף מפורק ומוצג כאובייקט, מסל אף סיפרה כי מה שעניין אותה הוא "להשתמש בגוף כמו כלי, כמו חפץ" ושהיא מתייחסת לגוף באותו אופן שהיא מתייחסת לצלחות מרק. בנוסף, צילומיה של מסל עוסקים גם במעשה הצילום עצמו, ובפוטנציאל שלו לחשוף את הפער בין הנוכחות הפיזית של האובייקט המצולם, ובין האופן שבו הוא נתפס בחברה.
בשנת 2011 הציגה מסל את התערוכה "מופע" במוזיאון הפתוח לצילום בגן התעשייה חיפה. בתערוכה, באוצרותה של נעמה חייקין, הוצגה מניפה רחבה של עבודות: מצילומים מוקדמים יותר של מסל משנות ה-90 ועד עבודות מאוחרות יותר. בתערוכה הוצגו מספר סדרות שמאפיינות את העיסוק המורכב של מסל בצילום: לדוגמה סדרה של פוטוגרמות שבהן האובייקט שמונח על נייר הצילום מייצר את הדימוי, סדרת כלי כסף שכוללת צילומים של אובייקטים כסופים, כמו שני כדים וכן צמד צילומים של פמוטים בשני מצבים – ריקים ועם נרות דולקים, סדרה בשם "תנועה" שכוללת צילומים המציגים מרחב נשי עם חפצים של תינוק וכלי מטבח בפעולה, כשבתוך הצילום מתרחשת הכפלה שמייצרת תנועה. סדרה נוספת שהוצגה בתערוכה היא הסדרה "אובייקט" שכוללת בין היתר צילומים מוקדמים של צלחות מרק בשני מצבים- ריק ומלא, צילום של הגוף הנחתך כאובייקט ("תחתונים", "חצאית" ו"גרביים"), וכן צילום מאוחר של טוסטר אובן. בסדרות אלה מסל מאתגרת הן את היבטיו החומריים של הצילום, והן שאלות פילוסופיות הנוגעות למדיום כמו תנועה ופני שטח.
בשנת 2019 הציגה מסל את התערוכה "התנור" בגלריה עודד שתיל בתל אביב. אחת מהעבודות המרכזיות בתערוכה, שגם העניקה לתערוכה את שמה, היא סדרת צילומים שבמרכזה תנור סלילים חשמלי. בצילומים רגליה של האמנית חולפות על פני התנור שמאיר ומחמם אותן. בחשיפה ארוכה יוצרת מסל את התנועה המסתורית שבצילום: רגליים חצי שקופות שמופיעות כמו רוח רפאים, הולכות ומתמזגות אל תוך התנור. כחלק מהעיסוק של מסל בפילוסופיה, מסל קושרת את דימוי התנור ל"הגיונות הפילוסופיה הראשונית" של דקארט שמדמיין את עצמו יושב ומתחמם לצד התנור. בעזרת ההקשר הפילוסופי מסל מעלה שאלות על ממשות: האם התנור באמת מחמם? או שמא מדובר בתעתוע? עבודה נוספת שהוצגה בתערוכה היא צילום של אוגר מת ששולב בטכניקה של פוטומונטאג' עם חלב נשפך, בצילום הזה מותחת מסל את גבולותיו של המדיום, ובאמצעות חיתוך והדבקה יוצרת דימוי חדש. תמה נוספת בתערוכה היא המושג "קופסה שחורה". בצמד צילומים של קופסת אריזה ריקה, מתכתבת מסל עם המושג "קופסה שחורה" ועם הריבוע השחור המפורסם של מלביץ'. בצילומים הללו מסל מאתגרת את המדיום, לצד מונטאג' שנוצר מכמה צילומים היא מייצרת העתק שנעשה בהדפסה זולה, בכך מעלה שאלות על היחסים בין העתק ומקור.