stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרו לינקולן

| --- | --- |

לינקולן בכנס קומיק-קון 2017
 לידה:  14 בספטמבר 1973 (בן 51) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם במה:  Andrew Lincoln 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1994)  Beechen Cliff School 
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר בטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו ג'יימס קלאטרבאק (באנגלית: Andrew James Clutterbuck; נולד ב-14 בספטמבר 1973) המוכר בשם הבמה אנדרו לינקולן (Andrew Lincoln), הוא שחקן אנגלי. נודע בעיקר בשל כיכובו בסדרה "המתים המהלכים".
ביוגרפיה

נולד בשם אנדרו קלאטרבאק בלונדון שבממלכה המאוחדת. אביו היה מהנדס ואמו, ילידת דרום אפריקה, אחות, והוא גדל בלונדון ובבאת'. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון, אז גם שינה את שמו.
קריירה

תפקידו הראשון על מסך הטלוויזיה היה ב-1994, כשהשתתף בפרק בקומדיית המצבים "Drop the Dead Donkey".
פריצת הדרך שלו הייתה ב-1996, כשלוהק לסדרת הדרמה "החיים האלה", בה גילם את דמותו של אג, עורך דין צעיר שמפקפק בבחירותיו המקצועיות. סדרה בולטת נוספת בה השתתף היא "חדר מורים" ("Teachers")‏ (2001–2003), בה גילם את דמותו של המורה סיימון קייסי. לינקולן גם ביים כמה מפרקי הסדרה, ואף היה מועמד לפרס באפט"א בקטגוריית הבמאי החדש הטוב ביותר בשנת 2001.
בשנת 2003 השתתף בסרט הקולנוע "אהבה זה כל הסיפור", בו גילם את דמותו של מארק, המאוהב בכלתו של חברו הטוב ביותר. בשנת 2004 השתתף בסדרה "סיפורי קנטרברי", על פי ספרו של ג'פרי צ'וסרבאותו השם.
בשנים 2005-2006 גילם תפקיד טלוויזיוני ראשי נוסף, ד"ר רוברט ברידג' בסדרה "החיים שאחרי".
בשנת 2010 שיחק בסדרת הטלוויזיה "מכת מחץ" בתור יו קולינסון. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "איזה מין שוויון", ובסרט הצרפתי "שובר לבבות" של הבמאי פסקל שומיי. החל מ-2010 כיכב בסדרה הפוסט-אפוקליפטית "המתים המהלכים" של רשת AMC בתור ריק גריימס, שריף לשעבר. תפקיד אשר גילם עד העונה התשיעית ב-2018.
בשנת 2020 שיחק לצדה של נעמי ווטס בסרט הדרמה הביוגרפי "לומדת לעוף" בתור קמרון בלום, בעלה של סאם.
בנוסף לתפקידיו כשחקן, עוסק לינקולן גם בקריינות של תוכניות טלוויזיה.
חיים אישיים

בשנת 2006 נישא לגאל אנדרסון, בתו של איאן אנדרסון (סולן להקת ג'ת'רו טאל), ובשנת 2007 נולדה בתם הבכורה.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, כימיה עם המורה לביולוגיה, באתר הארץ, 15 בפברואר 2004
אורי קליין, צפייה מספקת, באתר הארץ, 19 ביולי 2005
↑  Rich Pelley, ‘It just got madder and madder’ – how we made Channel 4’s Teachers, The Guardian, ‏26 Apr 2021
↑  אורי קליין, מרד הזנב המכשכש, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2003
↑  רותה קופפר, החורף אינו מספק את האביב, באתר הארץ, 21 ביוני 2004
↑  אורי קליין, הסרט "איזה מין שוויון" מתאר בצורה ישירה וחוייכת את מאבק התופרות בבריטניה, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2010
↑  אור בר שלום, עכבר העיר, מה סוד ההצלחה של "המתים המהלכים"?, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2012
↑   חן חדד, אנדרו לינקולן, הכוכב הראשי של "המתים המהלכים", צפוי לעזוב, באתר הארץ, 30 במאי 2018
| פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 2005 | הצל אותי |  |
| 2006 | האנטומיה של גריי: ג'סטין צ'יימברס • אריק דנה • פטריק דמפסי • קתרין הייגל • טי אר ייט • סנדרה או • ג'יימס פיקנס • אלן פומפאו • שרה רמירז • קייט וולש • איזאיה וושינגטון • צ'נדרה וילסון |  |
| 2007 | מד מן: בריאן באט • אן דודק • מיכאל גלדיס • ג'ון האם • כריסטינה הנדריקס • ג'נוארי ג'ונס • וינסנט רטיזר • רוברט מורס • אליזבת מוס • קירנן שיפקה • מגי סיף • ג'ון סלאטרי • ריץ' סומר • אהרון סטאטון |  |
| 2009 | דם אמיתי: כריס באואר • מכד ברוקס • אנה קאמפ • נלסן אליס • מישל פורבס • מריאנה קלבנו • ראיין קוואנטן • טוד לאו • מיכאל מקמילן • סטיבן מוייר • אנה פקווין • ג'ים פארק • קרי פרסטון • ויליאם סנדרסון • אלכסנדר סקארסגארד • סם טראמל • רוטינה וסלי • דברה אן וול |  |
| 2012 | המתים המהלכים: אנדרו לינקולן • שרה ויין קליס • לורי הולדן • נורמן רידוס • סטיבן יאון • לורן כהן • צ'נדלר ריגס • מליסה מקברייד • סקוט וילסון • דנאי גורירה • מייקל רוקר• דייוויד מוריסי |  |
| 2013 | כתום זה השחור החדש: טיילור שילינג • לורה פריפון • מיכאל הרני • מישל הרסט • קייט מאלגרו • ג'ייסון ביגס |  |
| 2014 | הניק: קלייב אוון • ג'רמי בוב • ג'ולייט ריילנס • איב יוסון • מייקל אנגרנו • כריס סאליבן • קארה סימור • אריק ג'ונסון • דייוויד פיירו • מאיה קאזאן • לאון אדיסון בראון • גריינג'ר היינס • מאט פרואר |  |
| 2015 | פשע אמריקאי: פליסיטי האפמן • טימותי האטון • אי. ארל בראון • ריצ'רד קברל • רג'ינה קינג • קייטלין ג'רארד • בניטו מרטינז • פנלופה אן מילר • אלביס נורסקו • ג'וני אוריץ |  |
| 2016 | זרה: קטרינה באלף • סם היואן • טוביאס מנזיס • לוטה ורביק • לורה דונלי • סטיבן קרי • דאנקן לקרואה • גרנט או'רורק • גארי לואיס • גרהם מקטביש • סטיבן וולטרס • סיימון קאלו • נל הדסון • דומיניק פינון • סטנלי ובר • ריצ'רד רנקין • סופי סקלטון • אנדרו גאוור • רוזי דיי • קלייב ראסל • פרנסס דה לה טור |  |
| 2017 | פולדארק: רובי בנטל • קרוליין בלקיסטון • כריסטיאן בראסינגטון • אליס צ'אפל • ביטי אדני • ג'ק פרת'ינג • שון גילדר • ג'ון נטלס • לוק נוריס • היידה ריד • הארי ריצ'רדסון • אלינור טומלינסון • איידן טרנר • ג'וש וייטהאוס • גבריאלה ויילד • טום יורק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4905065  BnF: cb15545047d (data)  GND: 1018483632  ISNI: 0000 0001 1438 9158  LCCN: no2005089891  MusicBrainz: 45552f07-deaa-4fa3-b5d6-d7b8d4a7d156  NTA: 334237270  SUDOC: 161875696  VIAF: 17536320   WorldCat (עם VIAF): 17536320 
לינקולן, 2018
אנטל קובאץ'

אנטל קובאץ' (בהונגרית: Kovács Antal; נולד ב-28 במאי 1972) הוא ג'ודוקא עבר הונגרי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.
ביוגרפיה

קובאץ' השתתף ארבע פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 1992, 1996, 2000 ו-2004. בברצלונה 1992, קובאץ' זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 95 ק"ג. הוא התחיל בסיבוב השני שם ניצח את מויזס טורס האנגולי. בשמינית הגמר הוא ניצח את דמיטרי סרגייב הרוסי, ברבע הגמר הוא ניצח את אאורליו מיגל הברזילאי ובחצי הגמר ניצח את תיאו מאייר ההולנדי בזכות ניקוד יוקו. בגמר קובאץ' התמודד מול ריימונד סטיבנס הבריטי וניצח בניקוד יוקו לאחר תרגיל אוצ'י-מטה מוצלח. באולימפיאדת אטלנטה 1996, קובאץ' סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לסטפן טרנו הצרפתי.
קובאץ' מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם; מדליית זהב (1993) ומדליית כסף (2001). באליפויות אירופה הוא זכה בשש מדליות. מדליית כסף (2004) וחמש מדליות ארד (1992, 1993, 2002, 2003 ו-2004).
במהלך הקריירה קובאץ' זכה בעשרות מדליות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות זהב מטורנירי פריז ומוסקבה היוקרתיים.
רשימת הישגים חלקית מטורנירים בסבב העולמי

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Torneo Citta di Roma | 2 | עד 95 ק"ג |
| 1993 | Sungkop Tournament Seoul | 1 | עד 95 ק"ג |
| 1994 | A-Tournament Budapest Bank Cup | 1 | עד 95 ק"ג |
| 1995 | World Masters Munich | 2 | עד 95 ק"ג |
| 1998 | A-Tournament Budapest Bank Cup | 1 | עד 100 ק"ג |
| 1999 | Moscow International Tournament | 2 | עד 100 ק"ג |
| 1999 | A-Tournament Minsk | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2000 | Grand Prix Austria 2000 Leonding | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2000 | German Open Bonn | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2001 | Tournoi de Paris | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2001 | Grand Prix Moscow | 2 | עד 100 ק"ג |
| 2003 | Super A-Tournament Moscow | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2003 | A-Tournament Warsaw | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2004 | A-Tournament Prague | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2005 | World Cup Rome | 1 | עד 100 ק"ג |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
|  אלופים אולימפיים בג'ודו – משקל חצי כבד (גברים) |
| --- | --- | --- |
| עד 93 ק"ג | 1972: ברית המועצות שוטה צ'וצ'ישווילי   •   1976: יפן קזוהירו נינומיה |  |
| עד 95 ק"ג | 1980:  רוברט ואן דה ואלה   •   1984: קוריאה הדרומית הא היונג-ג'ו   •   1988: ברזיל אאורליו מיגל   •   1992: הונגריה אנטל קובאץ'   •   1996: פולין פאבל נסטולה |  |
| עד 100 ק"ג | 2000: יפן קוסיי אינווה   •   2004: בלארוס איהאר מקראו   •   2008: מונגוליה ניידנגין טובשינבאייר   •   2012: רוסיה טגיר חאיבולאייב   •   2016: צ'כיה לוקאש קרפאלק   •   2020: יפן ארון וולף   •   2024: אזרבייג'ן זלים קוטסוייב |  |
אנדרו ליס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1985 (בן 39) מלבורן, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 מקום לימודים:  המכון הלאומי לאמנות דרמטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו ליס (באנגלית: Andrew Lees; נולד ב-10 ביוני 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי, המוכר מתפקידו כלוסיאן קאסל בסדרה "המקוריים" ברשת The CW, ובשל השתתפותו בסרטי האימה "הסר חבר: רשת אפלה" ו"אי האשליות".
ביוגרפיה

ליס נולד במלבורן, אוסטרליה. הוא למד במכון לאמנויות הבמה בסידני בשנים 2005–2007.
קריירה

זמן קצר לאחר סיום לימודיו, החל להופיע בטלוויזיה. תפקידיו הראשונים היו כמה הופעות אורח באופרת הסבון הפופולרית "קרוב רחוק". הוא גם הופיע בהופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "City Homicide",‏ "H2O", ובמיני- סדרה "הפסיפיק". בשנת 2009 הצטרף ליס לסדרת הטלוויזיה "Rescue: Special Ops" בהפקת ערוץ 9 האוסטרלי, ובה הוא הופיע בתפקיד ראשי.
ליס הופיע בהפקת התיאטרון של המחזה "חלום ליל קיץ" בשנת 2009. בשנת 2011 הוא הופיע בשלישיית פרסומות קצרות של חברת הנסיעות האוסטרלית "STA Travel Australia", שכותרותיהן היו: "Move", "Eat" ו-"Learn".
בשנים 2015-2016 ליס שיחק בתפקיד לוסיין קאסל בסדרת הדרמה העל טבעית "המקוריים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרוט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | יחסים פתוחים | נתניאל ביזמארק |  |
| 2018 | הסר חבר: רשת אפלה | דיימון הורטון |  |
| 2018 | ערי טרף | הרברט מליפנט |  |
| 2020 | אי האשליות | וויל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | קרוב רחוק | נייתן קניגהאם | 4 פרקים |
| 2009 | City Homicide | ג'ייק לוקווד | פרק: "Rage" |
| 2009–2011 | Rescue: Special Ops | צ'ייס גלאגר | תפקיד ראשי (3 עונות); 48 פרקים |
| 2010 | H2O | ריאן | 5 פרקים |
| 2010 | הפסיפיק | רוברט אוסוולט | מיני-סדרה |
| 2013 | אקדמיה לריקוד | ווס קופר | 6 פרקים |
| 2014 | Carlotta | פגי | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2015 | Your Family or Mine | בלייק ווסטון | 7 פרקים |
| 2015 | Peter Allen: Not the Boy Next Door | גרג קונל | מיני-סדרה |
| 2015–2016 | המקוריים | לוסיאן קאסל | 14 פרקים |
| 2017 | Throwing Shade | ג'ייטן | פרק: "#1.8" |
| 2018 | אגדות המחר | ארנסט המינגוויי | פרק: "Tender is the Nate" |
| 2020 | All the Way to the Top | רוב | פרק: "Blow Harder" |
| 2021 | Sidetracked | גווידו | 4 פרקים |
| 2022 | רוזוול, ניו מקסיקו | קלייד | 2 פרקים |
הערות שוליים

↑  Field, Katherine (27 July 2009)"Andrew Lees tipped to be next big thing". ninemsn.com.au. נבדק ב-19 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Class of 2007 - NIDA Graduates - where are they now?". smh.com.au. נבדק ב-19 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Schwartzkoff, Louise (10 באוקטובר 2008). "Act II: the difference a year can make". The Sydney Morning Herald. נבדק ב-25 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "H2O - Just Add Water: episode guide". australiantelevision.net. נבדק ב-19 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lust in the forest". smh.com.au. 20 בנובמבר 2009. נבדק ב-19 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Move". 4 באוגוסט 2011. נבדק ב-14 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eat". 4 באוגוסט 2011. נבדק ב-14 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Learn". 4 באוגוסט 2011. נבדק ב-14 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roffman, Marisa (27 ביולי 2015). "'The Originals': 'The Pacific' and 'Pretty Little Liars' Vets to Recur". Hollywood Reporter. נבדק ב-26 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1207494011  VIAF: 5299158631002723370003   WorldCat (עם VIAF): 5299158631002723370003
אלפרד ז'ארי

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1873 לאוואל, צרפת 
 פטירה:  1 בנובמבר 1907 (בגיל 34) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות באנייה 
 שם עט:  Docteur Faustroll, Père Ubu, Alain Jans 
 מקום לימודים:  תיכון הנרי הרביעי 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 יצירות בולטות:  Exploits and Opinions of Dr. Faustroll, Pataphysician, אובו המלך 
 פרסים והוקרה:  קונקור ז'נרל 
 חתימה:   
 
דיוקן של ז'ארי, שצייר פליקס ואלוטון
אלפרד ז'ארי (בצרפתית: Alfred Jarry;‏ 8 בספטמבר 1873 – 1 בנובמבר 1907) היה מחזאי, סופר ומשורר צרפתי.
קורות חייו

אלפרד ז'ארי, שהיה ממוצא ברטוני מצד אמו, נולד למשפחת סוחרים בעיר לאוואל (כיום במחוז מאיין שבחבל פיי דה לה לואר בצפון מערב צרפת). הוא היה תלמיד מצטיין בבית הספר התיכון בעיר רן (שבחבל ברטאן), וכבר בגיל שלוש עשרה החל לכתוב קומדיות בחרוזים ובפרוזה. בגיל חמש עשרה כתב מחזה שדמותו המרכזית הייתה זו של אבר, המורה לפיזיקה בבית ספר התיכון של רן, שגילם בעיני התלמידים את מה שמגוחך בעולם. מחזה זה הפך אחר כך למחזהו המפורסם ביותר של אלפרד ז'ארי "המלך אובו".
כשהיה בן שבע עשרה, קיבל תעודת בגרות ועבר להתגורר בפריז, שם התכונן לבחינות הכניסה לאקול נורמל סופרייר. הוא לא התקבל ללמוד שם, אבל בין 1891 ו-1892 היה תלמידו של אנרי ברגסון בבית הספר התיכון 'אנרי הרביעי' שבעיר. הוא זכה לתשומת לב בשל הפואמות שכתב, ואוסף של יצירותיו פורסם ב-1893. באותה שנה מתו שני הוריו והשאירו לו ירושה קטנה שאותה בזבז במהרה. ב־1894 גויס לצבא אך שוחרר מסיבות רפואיות, התנסות שבאה על ביטויה בנובלה "ימים ולילות" (1897).
הוא שב לפריז והקדיש את זמנו לכתיבה ולבילוי בחברת ידידיו שהעריכו את שנינותו הרבה. בין 1894 ו-1895 הוציא לאור יחד עם רמי דה גורמון רבעון לאמנות שבו הופיעו ציורים עתיקים וחדשים לצד מאמרים בענייני אמנות ופילוסופיה. בתקופה זו תנועת הסימבוליזם הייתה במלוא תנופתה, ובהשפעתה כתב את המחזה "קיסר אנטיכריסט" (1895).
ז'ארי פגש באלפרד וואלט, שהיה עורך כתב העת "מרקור דה פראנס", ובאשתו ראשילד והציג בביתם את המחזה "המלך אובו" (Ubu Roi). ב-10 בדצמבר 1896 הוצג המחזה בתיאטרון דה ל'אוור בפריז, בבימויו של אורליאן לינייה-פו, ועורר ויכוחים נלהבים בין תומכים לבין מתנגדים. המלך אובו משמש כדימוי של האדם המודרני על כל תכונותיו השליליות, ובעיקר של הבורגני בן תקופתו של ז'ארי: שמן, גס, מכוער, זולל וסובא, טיפש, אכזר ופחדן. תומכיו של ז'ארי היו בעיקר המחברים והאמנים הצעירים בפריז שראו בו את גיבורם. לעומת זאת, החוגים השמרניים התייחסו אליו ואל מחזותיו בשאט נפש.
אלפרד ז'ארי, שהיה בן עשרים ושלוש בלבד, התפרסם בציבור והמשיך להציג את מחזותיו בעיר. אך בשנותיו האחרונות הזדהה בהתנהגותו עם המלך אובו על מנת להדגיש את המגוחך שבחיים המודרניים. הוא התגורר בבקתה סמוך לנהר, כאשר ברשותו אופניים, אקדח ושיכר, וקרא בעיקר את רבלה. ההומור אפשר לו לחיות באופן חופשי לחלוטין כאשר הוא משחק את תפקיד המלך אובו לא רק במחזה אלא גם בחייו. הוא הזניח את בריאותו והתמכר לשתייה.
גיום אפולינר, מקס ז'אקוב וסופרים אחרים ביקרו אותו בבקתתו. סחוט, רצוץ, חולה ונרדף על ידי נושיו, אלפרד ז'ארי נכנע לבסוף למחלת השחפת בה חלה קודם לכן. מחלתו החמירה בגלל צריכת אלכוהול וסמים, והוא מת בפריז ב-1907 כתוצאה מסיבוכים של המחלה. אחרי מותו, פבלו פיקאסו, שהוקסם מדמותו, רכש לעצמו אקדח וחגר אותו בצאתו לבלות בפריז, רכש רבים מכתבי ידו ושרטט את דיוקנו.
במשך חייו הקצרים הספיק אלפרד ז'ארי לכתוב יותר משלושים יצירות ובהם מחזות, נובלות ושירים. הוא תרם גם לכתבי עת רבים ובהם ל"מרקור דה פראנס". יצירתו מציגה בצורת סאטירה חריפה את המגוחך שבטבע האדם. אלפרד ז'ארי נחשב לאחד ממבשרי הסוריאליזם ותיאטרון האבסורד.
עבודות נבחרות של ז'ארי > מחזות

קיסר אנטיכריסט (1895) - המציג את פרא אובו ואת הסימבוליות מאחורי הדמות.
המלך אובו (1896, גרסה מעודכנת של המקור מ-1888) - המתאר את שאיפותיו של פרא אובו.
עבודות נבחרות של ז'ארי > תרגומים לעברית

אלפרד ז'ארי, אובו המלך, תרגם והוסיף מבוא והערות: ד"ר דוד זינדר, הוצאת אור עם, תשמ"ז 1987.
אלפרד ז'ארי, המלך אובו: מחזה בחמש מערכות (שלושים ושלוש תמונות), עברית – עמוס קינן, תל אביב, מרכז ישראלי לדרמה, תשל"ו .
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של אלפרד ז'ארי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277635305171  PLWABN: 9810671980805606  BIBSYS: 90066342  BNC: 000092847  BNE: XX1028041  BnF: cb11908634r (data)  CANTIC: a10731945  CiNii: DA00480201  GND: 11871189X  ICCU: CFIV031344  ISNI: 0000 0001 2137 1722  LCCN: n79145397  LNB: 000040023  NDL: 00444576  NKC: jn19990003996  NLA: 35243628  NLG: 73627  NLK: KAC2019G3860  NSK: 000031818  NTA: 068490585  PIC: 23935  RERO: 02-A021515015  RKD: 127759  SELIBR: 191537  SNAC: w6x06cbh  SUDOC: 02693583X  Trove: 879477  ULAN: 500199881  VcBA: 495/344755  VIAF: 66469054   WorldCat (עם VIAF): 66469054
אנטל סאבו

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
אנטל סאבו (בהונגרית: Szabó Antal; ‏4 בספטמבר 1910 – 18 באפריל 1972) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת השוער בנבחרת הונגריה של מונדיאל 1938.
קריירת משחק

סאבו נולד בשורוקשאר שבהונגריה בשנת 1910. במהלך הקריירה שלו שיחק בעיקר בקבוצה מ.ט.ק הונגריה, בה זכה פעמיים בליגה ההונגרית ופעם אחת בגביע. סאבו היה שוערה של נבחרת הונגריה שהגיעה עד לגמר מונדיאל 1938, בו הפסידה נבחרתו 2–4 לאיטליה. בניטו מוסוליני ששלט באותה תקופה באיטליה, שלח מברק בערב המשחק לשחקני נבחרת איטליה בו נכלל המשפט "נצחו או תמותו", וכתוצאה מכך ענה סאבו לאחר סיום המשחק בהתייחסות לאותו מברק: "אולי ספגתי ארבעה שערים, אך לפחות הצלתי את חייהם של 11 אנשים".
בסך הכל הוא ערך 42 הופעות במדי הנבחרת ההונגרית.
סאבו נפטר ב-18 באפריל 1972 בנורטינגן שבגרמניה המערבית, בגיל 61.
תארים

אליפות הונגריה (2): 1935/36, 1936/37
הגביע ההונגרי: 1931/32
סגנית מונדיאל 1938
הערות שוליים

↑  בהונגרית מופיע שם המשפחה לפני השם הפרטי
| נבחרת הונגריה – מונדיאל 1938 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 באלוך •  2 מיהאי בירו •  3 שנדור בירו •  4 צ'ה •  5 דודס •  6 הדה •  7 קוהוט •  8 קוראניי •  9 לזאר •  10 פלינקאס •   11 פולגאר •  12 בלה שארושי • 13 ג'רג' שארושי •  14 שאש • 15 סאבו • 16 סלאי • 17 סוץ' • 18 ז'נגלר • 19 טיטקוש • 20 טולדי • 21 טוראי • 22 וינצה • מאמן: שאפר |  1 באלוך •  2 מיהאי בירו •  3 שנדור בירו •  4 צ'ה •  5 דודס •  6 הדה •  7 קוהוט •  8 קוראניי •  9 לזאר •  10 פלינקאס •   11 פולגאר •  12 בלה שארושי • 13 ג'רג' שארושי •  14 שאש • 15 סאבו • 16 סלאי • 17 סוץ' • 18 ז'נגלר • 19 טיטקוש • 20 טולדי • 21 טוראי • 22 וינצה • מאמן: שאפר | הונגריה |
אלינה צנגקו

אלינה צנגקו (ביוונית: Ελίνα Τζένγκο; נולדה ב-2 בספטמבר 2002) היא אתלטית יווניה, אלופת אירופה (מינכן 2022) בהטלת כידון.
ביוגרפיה > 2021 > אלופת אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה בחודש יולי בטאלין שבאסטוניה זכתה צנגקו במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 61.18 מטר, לפני אדריאנה וילאגוש מסרביה (60.44 מטר) ואני-לינאה אלאנן מפינלנד (54.80 מטר).
ביוגרפיה > 2021 > סגנית אלופת העולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בחודש אוגוסט בניירובי שבקניה זכתה צנגקו במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 57.91 מטר, אחרי אדריאנה וילאגוש מסרביה (61.46 מטר) ולפני יסלנה רוחאס מקובה (55.48 מטר).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בחודש יולי ביוג'ין שבארצות הברית סיימה צנגקו במקום 20 במוקדמות הטלת כידון בתוצאה של 57.12 מטר, ולא העפילה לגמר.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בחודש אוגוסט במינכן שבגרמניה זכתה צנגקו במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 65.81 מטר, לפני אדריאנה וילאגוש מסרביה (62.01 מטר) וברבורה שפוטקובה מצ'כיה (60.68 מטר).
אנתוני אוג'ה

אנתוני אוג'ה (באנגלית: Anthony Ujah; נולד ב-14 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בקבוצת בוטב פלובדיב בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

אנתוני אוג'ה נולד באוגבוקולו, ניגריה, ושיחק במועדון הספורט של הבירה אבוג'ה, ולאחר מכן במועדון וארי וולבס. בשנת 2010 חתם בלילסטרום מליגת העל הנורווגית, שם שיחק עונה וחצי. הופעתו הידועה ביותר בלילסטרום נערכה במרץ 2011, אז הבקיע רביעייה בניצחון 0–7 על סטאבק, ובסך הכל הבקיע עבור לילסטרום 27 שערי ליגה ב-36 הופעות. הצלחתו של אוג'ה בלילסטרום גררה התעניינות מליגות בכירות יותר, ובפגרת החורף של עונת 2011/12 חתם אוג'ה במיינץ 05. אוג'ה שיחק חצי עונה במיינץ, והבקיע שני שערים ב-12 הופעות. בתחילת עונת 2012/13 הושאל אוג'ה לפ.צ. קלן ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה במטרה לסייע למועדון לשוב אל הבונדסליגה. אוג'ה הבקיע 13 שערים בעונת ההשאלה לקלן, אך לא הצליח להעפיל עם המועדון לבונדסליגה. בתום עונה זו חתם בקלן על חוזה קבוע, ובעונתו השנייה במועדון הבקיע 11 שערים וסייע לקלן להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון. בעונת 2014/15 אוג'ה הבקיע עשרה שערים עבור קלן וסיים עם הקבוצה במקום ה-12 בבונדסליגה.
בקיץ 2015 חתם אוג'ה בורדר ברמן על חוזה לארבע שנים. אוג'ה רשם עונה מוצלחת מבחינה אישית בורדר ברמן, בה הבקיע 11 שערי ליגה ב-30 הופעות. עם זאת, הקבוצה שיחקה בתחתית הטבלה לאורך כל העונה, וניצלה מירידה רק במחזור הסיום. ב-5 ביולי 2016, לאחר עונה אחת בלבד בורדר ברמן, חתם אוג'ה בליאונינג ווהווין הסינית תמורת דמי העברה של 13 מיליון אירו. אוג'ה ערך 39 הופעות במועדון זה והבקיע עשרה שערים.
בפגרת החורף של עונת 2017/18 חזר אוג'ה לבונדסליגה כאשר חתם במיינץ 05, בה שיחק בעבר, על חוזה לשלוש שנים וחצי. אוג'ה שיחק במיינץ עונה וחצי, כאשר במחצית השנייה של עונת 2017/18 לא הבקיע כלל, ובעונת 2018/19 הבקיע ארבעה שערים.
בקיץ 2019 נמכר אוג'ה לאוניון ברלין, העולה החדשה לבונדסליגה, וחתם בשורותיה על חוזה לשלוש עונות. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2019/20, היה אוג'ה חלק מרכזי מהצלחת הקבוצה, שרק העפילה לבונדסליגה וסיימה את עונת הבכורה שלה במקום ה-11. עם זאת, אוג'ה החמיץ את כל עונת 2020/21 וערך שלוש הופעות בלבד בעונת 2021/22 בגין פציעות מרובות, ובקיץ 2022 שוחרר מהקבוצה.
ב-2 באוגוסט 2022 חתם באיינטרכט בראונשווייג מהבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2022/23, הבקיע אוג'ה עשרה שערי ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום ה-15, לאחר מאבקי תחתית. בעונת 2023/24 אוג'ה ובראונשווייג סיימו שוב במקום ה-15, כשאוג'ה מבקיע שלושה שערים. בתום עונה זו שוחרר מהקבוצה.
בקיץ 2024 חתם אוג'ה בבוטב פלובדיב מליגת העל הבולגרית בכדורגל.
קריירה בינלאומית

אוג'ה משחק בנבחרת ניגריה החל משנת 2013, והוא השתתף עם הנבחרת הניגרית בגביע הקונפדרציות 2013, בו שותף במשחק אחד, בניצחון 1–6 על נבחרת טהיטי, שלא הספיק לניגריה כדי לעלות שלב. למונדיאל 2014 אוג'ה לא זומן.
תארים

אליפות הבונדסליגה השנייה: 2014/15
אנדרטת פלס"ר 7

| --- | --- |

האנדרטה מכיוון צפון-מזרח
 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  חללי פלס"ר 7 של חטיבה 7 במערכות ישראל השונות
 מיקום:  בכביש 98 כקילומטר דרומית לכפר בוקעתא
 מדינה:  ישראל 
 נגישות:  פתוח לקהל הרחב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1973
 תאריך פתיחה רשמי:  1973 
 קואורדינטות:  33°11′23″N 35°46′32″E﻿ / ﻿33.189722222222°N 35.775555555556°E﻿ / 33.189722222222; 35.775555555556
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) אנדרטת פלס"ר 7(למפת אצבע הגליל רגילה) אנדרטת פלס"ר 7(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת פלס"ר 7(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת פלס"ר 7
 
אנדרטת פלס"ר 7 היא אנדרטה לזכר חללי פלוגת הסיור של חטיבה 7 שנפלו במערכות השונות. האנדרטה ממוקמת באזור הר חרמונית היכן שנערך אחד מהקרבות הקשים בו השתתף הפלס"ר, ב-9 באוקטובר 1973 במהלך קרבות הבלימה במלחמת יום הכיפורים.
האנדרטה מתפרשת על פני רחבה לצד כביש 98, על צומת הפניה לכיוון הר חרמונית, דרומית ליישוב בוקעאתא. רחבת האנדרטה מורכבת מבימת בטון המזכירה בצורתה נגמ"ש, עליה הוצב אחד הנגמ"שים הפגועים ששימשו את חיילי היחידה בקרבות הבלימה באזור (נגמ"ש מסוג M113). מאחורי בימת הבטון מוצבים שני לוחות שנלקחו ככל הנראה מטנקי שוט, על האחד מצוינים שמות 20 החללים במהלך מלחמת ששת הימים ואחריה, ועל השני מצוינים שמות 25 החללים שנפלו במהלך מלחמת יום הכיפורים. עמוד ברזל נוסף מוצב ליד האנדרטה על קוביית בטון לבנה ועליו חקוקים שמות 24 לוחמי הפלס"ר שנפלו בקרבת מקום בקרב קשה שנערך ב-9 באוקטובר 1973.