stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראובן לדיאנסקי
פעילות ציבורית > שנים מוקדמות

בשנת 1993, לקראת הבחירות לראשות עיריית תל אביב, הצטרף למטה של המועמד אביגדור קהלני ושימש כעוזרו האישי בתקופת הקמפיין.
בתקופת ממשלת רבין השנייה, בשנים 1994–1996 שימש כעוזר שר הכלכלה והתכנון וכיועץ לשר לענייני דתות פרופ' שמעון שטרית.
בשנים 1996–1999 שימש יועץ פרלמנטרי של חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט ובשנים 1999–2001 שימש יועץ פרלמנטרי של חבר הכנסת עוזי ברעם.
פעילות ציבורית > במועצת עיריית תל אביב-יפו

בשנת 2008 ייסד את רשימת "לתת לחיות", עמד בראשה בהתמודדות למועצת עיריית תל אביב-יפו ונבחר לראשונה כחבר במועצת העיר. לאחר הבחירות הצטרף לקואליציה העירונית כמחזיק תיק הטבע העירוני ובעלי החיים וכיהן כחבר הנהלת העירייה. כעבור כשנתיים פרש מהקואליציה והצטרף לאופוזיציה.
לקראת הבחירות למועצת עיריית תל אביב שהתקיימו בשנת 2013, חתם על הסכמי שיתוף פעולה עם מפלגת התנועה הירוקה ומפלגת "חץ" וצירף נציגים מטעמן לרשימה העצמאית "מהפך ירוק" שבראשה עמד. מספר 2 ברשימה היה נציג מפלגת "חץ" - חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת שינוי רוני בריזון.
בתום מערכת הבחירות נבחר לדיאנסקי למועצת העיר, הצטרף לקואליציה העירונית ומונה למחזיק תיק טבע עירוני ובעלי החיים, חבר הנהלת העירייה, חבר ועדת המשנה לתכנון ובנייה ובהמשך הקדנציה גם למחזיק תיק איכות הסביבה.
בשנים 2016–2019 כיהן כחבר מועצת המנהלים של בנק דקסיה ישראל וכיו"ר ועדת טכנולוגיית מידע וחדשנות טכנולוגית של הבנק וכן כדירקטור בחברה הממשלתית "פארק אריאל שרון" בה שימש כיו"ר ועדת הביקורת.
בשנת 2018 ייסד לדיאנסקי את תנועת "חי - חילונים ירוקים" שיחד עם חבר הכנסת ושר הפנים לשעבר אברהם פורז התמודדו למועצת עיריית תל אביב. בבסיס האג'נדה של הרשימה שמירה על עיר ליברלית, חילונית וירוקה. לאחר הבחירות לדיאנסקי התמנה לסגן ראש העירייה וממונה על תחוםאיכות הסביבה, קיימות ושיפור פני העיר, יו"ר ועדת פלורליזם וליברליות, מ"מ יו"ר ועדת המשנה לתכנון ובנייה וחבר ועדת הנהלה.
ביוני 2023, לאחר שלדיאנסקי הודיע כי יתמודד לראשות עיריית ת"א, פוטר על ידי רון חולדאי מתפקידו כסגן ראש העירייה. בעקבות כך הודיע יחד עם חברו לסיעה אברהם פורז על פרישתם מהקואליציה.
בבחירות 2024 התמודד לדיאנסקי בראש סיעת "חי - חילונים ירוקים". הרשימה זכתה בשני מנדטים ובמספר הקולות הגדול ביותר שלה אי פעם. לדיאנסקי התמנה למשנה לראש העירייה, ממונה על תחום שיפור פני העיר, בריאות הציבור ותכנון בר-קיימא בעיריית תל אביב וכן כיושב ראש חירייה – איגוד ערים דן לתברואה, פארק המיחזור. לדיאנסקי עומד בראש ועדת הבריאות העירונית, חבר ועדת הנהלת העירייה וחבר ועדת המשנה לתכנון ובנייה.
בתקופת כהונתו כחבר מועצת עיריית תל אביב, כסגן ומשנה לראש העירייה נרשמו על שמו של לדיאנסקי הישגים ציבוריים רבים, בין היתר:
הובלת התכנית העירונית להתמודדות עם משבר האקלים ומימושה בפועל.
הסדרה סטטוטורית של תוכנית אב לטבע עירוני כחלק מתוכנית המתאר של העיר.
חקיקת חוק העזר שאוסר שימוש ומכירת כלים חד פעמיים בחופי הים בעיר והובלת מימושו בפועל
הגדלה מאסיבית של שתילת עצים ברחבי העיר מכמה מאות בשנה לשתילת כ-10,000 עצים בשנה החל משנת 2022.
מימוש ההתחייבות להסדרת תחבורה ציבורית בשבת בתל אביב–יפו במימון עירוני.
הפיכת מרתון תל אביב החל משנת 2022 למרתון ירוק בסטנדרטים בינלאומיים. הפחתה של 75% מבקבוקי הפלסטיק לעומת שנים קודמות.
פעילות ציבורית > יושב ראש חירייה – איגוד ערים דן לתברואה

החל מאוקטובר 2024 לדיאנסקי מכהן כיושב ראש חירייה – איגוד ערים דן לתברואה, אשר מפעיל את מתחם חירייה, מרכז לטיפול ומיחזור פסולת בגוש דן.
במסגרת תפקידו, הוא פועל להסדרת משק הפסולת במדינת ישראל והפיכתו למתקדם וירוק, בדומה למצב במדינות המתקדמות באירופה. כמו כן, לדיאנסקי מוביל פרויקטים למיחזור וצמצום הטמנת פסולת, להקמת מתקן השבת אנרגיה משאריות מיון פסולת, לשדרוג מתקני התשתית באתר חירייה, להגברת הפעילות החינוכית והקשר עם הקהילה, ולשיתופי פעולה עם המגזר העסקי והאקדמי וכן לקידום שימוש באנרגיה מתחדשת.
פעילות ציבורית > תפקידים נוספים

בשנת 2005 התמנה לדיאנסקי כיועץ המשפטי של עמותת "תנו לחיות לחיות" וכעבור שנה התמנה למנכ"ל העמותה, תפקיד אותו מילא עד 2008.
לדיאנסקי מכהן היום (2025) כחבר בדירקטוריון אקו"ם - חברה לשמירה על זכויות היוצרים בישראל, מאז שנת 2016.
הוא מכהן משנת 2021 כיו"ר עמותת שלוות עולם - קבורה אזרחית בתל אביב-יפו, ומאז 2024 הוא חבר בוועד המנהל של התיאטרון הלאומי הבימה. במהלך השנים כיהן כחבר דירקטוריון בחברת גני יהושע, במוזיאון ארץ ישראל (מוז"א), באקספו תל אביב, בספארי רמת גן וכחבר במועצת רשות נחל הירקון.
הוקרה

בשנת 2023 הוענק לו על ידי שגריר ברזיל בישראל, בשם ממשלת ברזיל, עיטור "מסדר ריו ברנקו" (Order of Rio Branco), שהוא אחד העיטורים הגבוהים ביותר שמעניק הממשל לאנשים או מוסדות הבולטים בתרומתם לחברה ולאומה הברזילאית.
חיים אישיים

נכון ל-2025 מתגורר בשכונת מעוז אביב ב' בתל אביב-יפו. נשוי לאפרת ואב לשני ילדים.
הערות שוליים

↑   נחמיה שטרסלר, להציל את ת"א מסמוטריץ' ובן גביר | דעה, באתר הארץ, 27 בפברואר 2024
1 2  על לדיאנסקי ו"חי", על ראש התנועה, נבחריה, הדמויות המובילות ועוד, באתר ראובן לדיאנסקי, משנה לראש העיר ת"א וראש תנועת חי-חילונים ירוקים, ‏15 במרץ 2021
↑  וואלה מקומי‏, ראובן לדיאנסקי נבחר ליושב ראש פארק המיחזור חירייה, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2024
↑  אודות לדיאנסקי בדף הלינקדאין שלו
↑  פרוטוקול ועדת איכות הסביבה מתאריך 18 באפריל 2009
1 2  קיימות או נמות: תל אביב צריכה לחשוב עכשיו על משבר האקלים, באתר "Time Out ישראל", 1 בספטמבר 2020
↑  הבחירות לראשות העיר מתקרבות: ראובן לדיאנסקי מצטרף למירוץ, באתר "Time Out ישראל", 5 ביוני 2023
↑  Deputy Mayor of Tel Aviv discusses possible cooperation agreements with Rio City Hall - Rio de Janeiro City Hall - prefeitura.rio, Prefeitura da Cidade do Rio de Janeiro - prefeitura.rio, ‏4 בנובמבר 2019
↑  אשר גולדברג, ‏‏היום בו פרגוסון כבש שער ניצחון באצטדיון ר"ג, באתר ספורט1, 11 ביולי 2015
1 2  ראובן לדיאנסקי, ‏להתאהב בתל אביב ובמרק רגל תימני. זאת העיר של ראובן לדיאנסקי, באתר "Time Out ישראל", 26 בספטמבר 2023
↑  סיעות מועצת עיריית תל אביב יפו שנבחרו בבחירות 2018
↑  רון חולדאי מפתיע בענק: זה המשנה החדש של ראש עיריית תל אביב, באתר אייס, 3 ביוני 2024
↑  עופר פטרסבורג‏, החזון: תוך 5 שנים - ת"א אחת הערים המובילות בעולם בבנייה ירוקה, באתר וואלה, 11 במאי 2023
↑  קול קורא לקידום יוזמות בתחומי הסביבה והקיימות מטעם סגן ראש עיריית תל אביב יפו
↑  עכשיו זה רשמי: איסור על שימוש בחד"פ בכל חופי תל אביב, באתר "Time Out ישראל", 15 בדצמבר 2021
↑  משה כהן, ‏ירוק עד: עיריית תל אביב-יפו שתלה את העץ ה-10,000 השנה, באתר מעריב אונליין, 28 בדצמבר 2022
↑  תאור פרויקט חלוקת העצים, בזום
↑   יפעת ראובן, "לא מתקבל על הדעת": ביקורת בבג"ץ לגבי אופן ההחלטה של רגב לא להפעיל את הרכבת הקלה בשבת, באתר TheMarker‏, 8 בינואר 2024
↑  משה כהן, ‏ישברו שיאים? כ-40 אלף ספורטאים ירוצו במרתון פלייטיקה תל אביב בחודש הבא, באתר מעריב אונליין, 24 בינואר 2023
1 2  ראובן לדיאנסקי, רק שריפת פסולת לצורך הפקת אנרגיה תביא לתועלת סביבתית ולחיסכון כספי, באתר כלכליסט, 13 בנובמבר 2024
↑  ראובן לדיאנסקי נבחר ליושב ראש פארק המיחזור חירייה, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2024
↑  דבר היו"ר, של איגוד ערים דן, עו"ד ראובן לדיאנסקי
↑  עופר פטרסבורג, החזית השמינית: משבר הפסולת שמאיים לזהם את ישראל, באתר ישראל היום, 20 בנובמבר 2024
↑  אנחנו, באתר התיאטרון הלאומי הבימה
יעל אלקנה

| --- | --- |

אלקנה, 2021
 לידה:  20 בנובמבר 1992 (בת 32) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 בן זוג:  תומר מחלוף
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
יעל אלקנה (נולדה ב-20 בנובמבר 1992) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית, שהייתה מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה.
ביוגרפיה

אלקנה נולדה וגדלה בתל אביב. בנעוריה, למדה במגמת מוזיקה והיסטוריה בתיכון עמל ליידי דייוויס תל אביב, והייתה חניכה בתנועת הצופים. במקביל, למדה במסלול לרקדנים של מרכז ביכורי העתים ופיתוח קול אצל חיים פנירי. היא הייתה זמרת בלהקת הנוער "השכנים של צ'יץ'" במסגרתה הופיעה, בין היתר, במחזות הזמר "לא רק בלונדינית" ו"הנוטרדם של פריז".
את שירותה בצה"ל עשתה כמדריכת כושר קרבי בבה"ד 8.
אלקנה היא בוגרת סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
קריירה > טלוויזיה

בשנת 2014 גילמה את דקלה בסדרה "מתים לרגע" בערוץ HOT3.
בשנת 2016 שיחקה בסדרת הדרמה "פלאשבק", בערוץ הילדים למנויי HOT, בתור דריה ריבק, נערה שלומיאלית המתאהבת בבריון של בית הספר.
בשנת 2019 גילמה את רומי, מאליפיקית מהעבר של לוק, בעונה השלישית של סדרת הפנטזיה "כדברא", ששודרה בערוצי ניקולידאון ו-TeenNick למנויי yes. בנוסף השתתפה בסדרת הדרמה התקופתית של יואב גרוס "פאנץ'" ב-yes, בדמות דנה פז.
בשנים 2019–2020 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסדרה "קיבוצניקים" מבית הוט, בתור רזי שדה.
בשנת 2020 גילמה את שרה בסדרת הדרמה "הטבח", ששודרה ב-Yes‏. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה".
בשנת 2021 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הדרמה "להיות איתה" בקשת 12, בתור אביגיל, בת הזוג של עמוס דהרי.
בשנת 2021 גילמה אישה שמאבדת את בן זוגה החייל בפרויקט של ישראל בידור, "שושנים עצובות".
בשנת 2022 גילמה את לינור אברג'יל בסרט הטלוויזיה הביוגרפי "מלכה - סיפורה של לינור אברג'יל" בקשת 12.
השתתפה במופע ה"פסטיגל" בחנוכה 2022, שם גילמה כתבת חדשות המנחה את תוכנית להעצמה נשית. כמו כן, שיחקה באותה שנה בסדרה הקומית "גדול עלינו" עם שלישיית מה קשור בערוץ זום למנויי HOT.
בשנת 2023, אלקנה זכתה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "הזמר במסכה" בקשת 12, כאשר הייתה מחופשת לעכבישה.
בשנת 2024 אלקנה שבה לגלם את דמותה של "שרה" בעונה השנייה של "הטבח" ב-yes.
בשנת 2025 אלקנה צפויה לככב בשתי סדרות: "הראש", ששידורה נדחה מספר פעמים בגלל מלחמת חרבות ברזל, ו"תחריר". הסדרה "תחריר" עלתה ב-4 בפברואר והיא מתרחשת בקהיר בזמן אירועי האביב הערבי ב-2011. בסדרה אלקנה מגלמת את הרל"שית של השגריר הישראלי, בגילומו של אסי ישראלוף והדמות שלה מוצאת את עצמה מוקפת בהמון זועם ומותקפת. עלילת התקיפה של הדמות מבוססת על סיפורה האמיתי של עיתונאית אמריקאית שנאנסה באכזריות בקהיר.
קריירה > תיאטרון

ב-2020 השתתפה בהצגות "בין המילים" ו"אינטימיות", וב-2021 ב"לעבור את הקיר", בתיאטרון בית ליסין.
בשנת 2024 מגלמת את יהודית בהצגה חתונה מאוחרת של תיאטרון הבימה ותיאטרון באר־שבע.
קריירה > הנחיה

בשנת 2022 הנחתה את התשדיר בקשת 12 "כנפיים של קרמבו".
קריירה > קולנוע

בשנת 2022 השתתפה בסרט קצר שיצר וביים מיכאל אלוני. באותה שנה גילמה את ללי, הדמות הראשית בסרטה של שי לי עטרי "אור פנס יחיד". הסרט זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2023.[דרוש מקור]
קריירה > עיסוקים נוספים

אלקנה היא פרזנטורית של רשת האופנה הישראלית "גולף", של "הבורסה לתכשיטים" (יחד עם בעלה, תומר מחלוף) ושל המותג הצרפתי "שאנל".
חיים אישיים

ב-2021 נישאה אלקנה לשחקן תומר מחלוף, אותו הכירה בלימודי המשחק. בשנת 2025, נולדה בתם הבכורה. הם מתגוררים בשכונת למד שבתל אביב.
בן דודה של אלקנה (מצד אביה), מיכאל גל, לוחם מילואים, נהרג ברצועת עזה ב-10 במרץ 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | מתים לרגע | דקלה |  |
| 2016 | פלאשבק | דריה ריבק |  |
| 2019 | כדברא | רומי |  |
| 2019 | פאנץ' | דנה פז |  |
| 2019 | קיבוצניקים | רזי שדה |  |
| 2024–2020 | הטבח | שרה |  |
| 2021 | להיות איתה | אביגיל |  |
| 2022 | גדול עלינו | רוני לפין |  |
| 2025 | הראש | יהלי |  |
| 2025 | תחריר | הגר שחם |  |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | במאי/ יוצר | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 |  |  | מיכאל אלוני | סרט קצר |
| 2022 | אור פנס יחיד | ללי | שי לי עטרי | תפקיד ראשי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | מועמדות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה | הטבח | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקנית אהובה בסדרת נוער | גדול עלינו | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  דליה בן ארי, יעל אלקנה: "לא היה פשוט לשחק בתפקיד נאנסת", באתר "את", 5 בדצמבר 2021
↑   ניב הדס, נרקוטיקה? ארוטיקה? לא, הבשורה של "הטבח" היא הרגישות החכמה שלה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2020
↑  אחינעם בר, ‏פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2021: רשימת הזוכים המלאה, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2021
↑  "זה היה פיזי. אני וצחי הלוי היינו לוקחים רגע נשימה ונכנסים לזה שוב", באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2022
↑  רן בוקר, השחקנית יעל אלקנה זכתה בגמר "הזמר במסכה", באתר ynet, 18 בפברואר 2023
↑  יעל אלקנה בתחפושת העכבישה זכתה בגמר "הזמר במסכה", באתר וואלה, 18 בפברואר 2023
1 2 3 4  תחיה ברק, יעל אלקנה: "אבא שלי בכה בטירוף ואמר, 'מיכאל, מיכאלי, נהרג'. ראיתי את הרצפה נעלמת", באתר ynet, 30 בינואר 2025
↑  יוני פרוים, פתחו יומנים: יעל אלקנה מתחתנת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 11 במאי 2021
↑  לילך מרקוביץ', ‏מזל טוב: יעל אלקנה ובעלה תומר מחלוף הפכו להורים, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2025
↑  תחיה ברק, יעל אלקנה: "יש ימים שאני קמה בבוקר ולא מצליחה להפסיק לבכות", באתר ynet, 1 בינואר 2024
↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: יעל אלקנה לוהקה לסדרה "תחריר", באתר ‏מאקו‏, 6 בדצמבר 2023
הפתרון הסופי

ערך זה עוסק בהשמדת יהדות אירופה במהלך השואה. אם התכוונתם לסרט קולנוע המספר את סיפורה של ועידת ואנזה, ראו .
הכניסה למחנה ההשמדה אושוויץ, עם השלט "העבודה משחררת"
הפתרון הסופי של שאלת היהודים (בגרמנית: Endlösung der Judenfrage, הידוע בקיצור כ"פתרון הסופי") הוא השם שנתנה גרמניה הנאצית להשמדת העם היהודי שבוצעה במהלך השואה בתקופת מלחמת העולם השנייה.
לפי אומדנים שערכו היסטוריונים, נרצחו במחנות ההשמדה כ-3.5 מיליון יהודים. כ-1.5 מיליון נוספים הומתו ברציחות המוניות בידי האיינזצגרופן, וכמיליון יהודים מתו בגטאות ובצעדות המוות מרעב, מתשישות וממחלות.
טרם "הפתרון הסופי"

עד כיבוש פולין, מדיניות הנאצים כלפי היהודים הייתה של "אריזציה" - דחיקתם להגר אל מחוץ לגרמניה באמצעות פגיעה כלכלית והעברת רכושם בהדרגה לידיים אריות לצד הגבלת כניסתם של יהודים לספריות ציבוריות, בריכות שחיה, מתחמי קניות ואוניברסיטאות.
לאחר כיבוש פולין, מצאו עצמם הגרמנים כשתחת שליטתם נמצאים מיליוני יהודים, ומדיניות ה"אריזציה" כבר לא הייתה יעילה מספיק לדידם. מדיניות השמדתם הפיזית של יהודים בצורה מאורגנת ושיטתית ("הפתרון הסופי") החלה ב-1942 לאחר וועידת ואנזה, שנחשבת לנקודת מפנה, מכיוון שהיוותה הצהרה והתוויית דרך ברורה להשמדת היהודים, כמדיניות רשמית של ההנהגה הנאצית.
טרם "הפתרון הסופי" > הסכם העברה

הסכם העברה ("טרנספר") היה הסכם שנחתם ב-25 באוגוסט 1933 בין השלטונות הנאציים לבין הסוכנות היהודית. מטרת ההסכם הייתה לאפשר ליהודי גרמניה למכור נכסי דלא ניידי, טובין ורכוש אחר, הנמצאים בבעלותם בשטחים שתחת שלטון גרמניה הנאצית, וזאת טרם יופקע בידי השלטונות, להעביר את תמורת המכירה לארץ ישראל בסחורות שנרכשו בגרמניה והפדיון ממכירתן בארץ ישיב לעולים מקרב יהודי גרמניה חלק מהונם ויקל על קליטם. נחתם בשנת 1933 כתוצאה ממפגש אינטרסים בין השלטון הנאצי, שהיה מעוניין ביציאתם של יהודים מגרמניה; המוסדות הציוניים, שרצו להגדיל את מספרם של היהודים בארץ ישראל; יהודים תושבי גרמניה, שרצו להציל חלק מרכושם לפני הפקעתו על ידי השלטונות; ושלטונות המנדט הבריטי, שהיו מעוניינים בהשקעות הון בפלשתינה-א"י.
טרם "הפתרון הסופי" > תוכנית לובלין

הנאצים הגו תוכנית להגלות את היהודים ולבודד אותם, ובמקומם להביא אוכלוסיות אריות ממזרח אירופה. לאחר הסכם שנחתם ב-28 בספטמבר 1938 בין גרמניה הנאצית לברית המועצות לפיו יקבלו הסובייטים את ליטא, הוחלט כי היעד להגליית היהודים יהיה באזור לובלין שבפולין, שם תוקם 'שמורה' יהודית. הנאצים ערכו ניסויים בהקמת שמורה שכזו, אך לבסוף נטשו את הניסיון מאחר שהתברר שאין שם די שטח כדי לאכלס את כל היהודים.
טרם "הפתרון הסופי" > תוכנית מדגסקר

לאחר נטישת תוכנית לובלין, ועקב תוכניתו של היטלר לכבוש את צרפת ובריטניה, עלה בקרב הנאצים פתרון אפשרי נוסף ל'בעיית היהודים' - הגליה לאי מדגסקר שביבשת אפריקה, שהיה אז מושבה של צרפת. פתרון זה לא היה המצאה נאצית, והוא הוצע עוד קודם לכן בידי אנטישמים בריטים, ואף נבחן בידי משלחת פולנית שקיבלה את אישורה של ממשלת צרפת. בסופו של דבר, בעקבות חוסר הצלחתם של הנאצים לנצח את הבריטים, נטשו הנאצים אף את התוכנית הזו.
ועידת ואנזה

ב־31 ביולי 1941 שלח הרמן גרינג מכתב לריינהרד היידריך, היינריך הימלר וה-SS שבו הורה להם להכין תוכנית עבור הפתרון הסופי של השאלה היהודית. יש הרואים במכתב זה את ההוראה הראשונה להשמדת היהודים, וסבורים כי מקורה בפקודה בעל-פה שקיבל גרינג מהיטלר. לשון הפקודה:
אני פוקד עליכם לשלוח לי בהקדם תוכנית כוללת הנוגעת לאמצעים הארגוניים, המעשיים והחומריים הנדרשים לביצוע כל ההכנות הדרושות לפתרון הסופי של הבעיה היהודית בכל אותם שטחים באירופה הנמצאים תחת השפעה גרמנית.
ההחלטה על צורת יישום הפתרון הסופי – התוכנית להשמדת העם היהודי בשטחי הכיבוש של גרמניה הנאצית, התקבלה בוועידה שהתקיימה ב-20 בינואר 1942 ב"וילה ואנזה" בברלין. לוועידה, בראשות ריינהרד היידריך, כונסו פקידים ראשיים של המשטר הנאצי במטרה ליישר קו בין המוסדות השונים בנוגע להגדרת הסמכויות וחלוקת התפקידים בביצועו של הפתרון הסופי של השאלה היהודית. בוועידה הוכרזו באופן ישיר וענייני פעולות אלימות כגון עיקור כפוי של בני תערובת (כפי שמוגדרים בחוקי נירנברג), שימוש ביהודים בעבודות פרך וטבח יהודים באופן ישיר ועקיף (דרך "התמעטות טבעית" כתוצאה מעבודות פרך).
תוכן הוועידה יועד להישמר בסוד, מה שניתן ללמוד גם משפת הקוד בה השתמש אדולף אייכמן כשסיכם את פרוטוקול הוועידה — שפת קוד אשר החליפה מושגים "רגישים" (אלימים, מפלילים) במושגים נייטרליים. עם זאת, הפרוטוקול מהווה עדות כתובה נדירה למדיניות רצח העם של ממשלת גרמניה הנאצית. עדותו של אדולף אייכמן במהלך משפטו בישראל, מגלה שבוועידה התנהלו דיונים (שהושמטו מהפרוטוקול) אשר היו כנים ובוטים אף יותר מהמצטייר בפרוטוקול.
אף על פי שבפועל, הנאצים רצחו יהודים גם לפני ועידת ואנזה וההחלטות לגבי פעולות אלימות נעשו על ידי אדולף היטלר, הוועידה נחשבת לנקודת מפנה, מכיוון שהיוותה הצהרה והתוויית דרך ברורה להשמדת היהודים, כמדיניות רשמית של ההנהגה הנאצית.
העברת היהודים למחנות ההשמדה

העברת היהודים למחנות ההשמדה התבצעה בדרך כלל ברכבות משא, כשהם דחוסים בקרונות בקר. הם נדחסו לקרונות בעמידה, ללא מים ומזון, בתנאי מחנק, לעיתים למשך כמה ימים. יהודים רבים, בעיקר הזקנים והחולים, נפטרו במהלך המסע אל מחנה ההשמדה. תחנות הרכבת הוסוו כתחנות אזרחיות, בעזרת שלטים כמו "מזנון" ו"חדרי המתנה".
אלו שנותרו בחיים מן המסע הורדו מהרכבת, ועברו סלקציה – מי לעבודה ומי לתאי הגזים. נאמר להם שהם נלקחים למקלחות לחיטוי. לעיתים ליוותה תזמורת של אסירים את צעדת היהודים אל המקלחות. הם הופשטו מבגדיהם, גברים ונשים יחד, ונדחסו לתאי ה"מקלחת" האטומים. חפציהם היו עוברים מיון לשימוש הנאצים. לאחר שנחנקו למוות בגז רעיל (מסוג ציקלון בה), הוצאו הגופות בקרוניות אל חדרי השרפה (הקרמטוריום), לא לפני שנעקרו שיני הזהב מפיהם ושיערם נגזז לשימוש כמילוי למזרנים. העבודה נעשתה על ידי אסירים יהודים תחת פיקוחם של חיילי הגסטאפו.
היהודים שמוינו לעבודה עברו חיטוי במקלחות, שיערם גולח והם הולבשו בחליפות פסים, שהיו מדי האסירים. על זרועם של האסירים קועקע מספר זיהוי. באושוויץ פעלה מעבדתו של ד"ר יוזף מנגלה, שערך ניסויים באסירים, בעיקר בנשים, בתאומים ובגמדים.
דו"ח קורהר

דו"ח קורהר הוא מסמך המתעד התפתחויות במהלך השואה. הדו"ח נכתב על ידי המפקח הכללי של לשכת הסטטיסטיקה של ה-SS, ד"ר ריכרד קורהר, לפי פקודה של היינריך הימלר ב־18 בינואר 1943. הדו"ח המרכזי, שפורסם במרץ באותה שנה, סיכם את התקדמות הפתרון הסופי עד דצמבר 1942. דו"ח נוסף סיכם את הרבע הראשון של 1943. הימלר אישר את הדו"ח, אולם דרש מקורהר לשנות את הכינוי שניתן לרצח היהודים במסמך מהמילה "Sonderbehandlung" (בגרמנית: "טיפול מיוחד") למילה "durchgeschleust" (בתרגום מגרמנית: "עיבוד").
הדו"ח חישב שמתקופת עליית הנאצים לשלטון ועד סוף 1942, כ-4 מיליון יהודים לא היו עוד באירופה, מהם 1.5 מיליון היגרו ממנה וכ־2,454,000 נרצחו במחנות ההשמדה או על ידי האיינזצגרופן. הדו"ח מאשר שסביר כי המספרים נמוכים מדי שכן אינם כוללים את היהודים שמתו בתנאי הגטאות הקשים ובמחנות הריכוז. קורהר העריך שכ-6 מיליון יהודים נותרו באירופה.
אדולף אייכמן הודה בתקופת משפטו שהשתמש בדו"ח קורהר בתכנון המשך הפתרון הסופי וכן כדי לחשב את כמות הרכבות הדרושה להעביר את היהודים למחנות. הוא ציין שהעביר לקורהר את כל החומר הסודי שהיה לו על פי פקודה מפורשת. בחומר צוינו כל המשלוחים כפי שדווחו.
לאחר המלחמה עבד קורהר במשרד האוצר בגרמניה המערבית וטען להגנתו שלא הבין את משמעות המספרים בדו"ח שלו. לבסוף הוא הועבר מתפקידו ב־1961.
לקריאה נוספת

דניאל בלטמן, היטלר, הגרמנים והפתרון הסופי מאת איאן קרשו | לכוון לדעת הפיהרר, באתר הארץ, 27 באפריל 2011
דו"ח קורהר, מסמכי נירנברג, NO 5192-4
דניאלה אוסצקי-שטרן, שקיעת האלים: יוזף גבלס, התעמולה הנאצית והשמדת היהודים בשנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה, תל אביב: מורשת, 2012.
כריסטופר בראונינג, הדרך אל הפתרון הסופי: התפתחות המדיניות הנאצית כלפי היהודים ספטמבר 1939 – מרס 1942, ירושלים 2004.
שאול פרידלנדר, גרמניה הנאצית והיהודים, שנות ההשמדה: 1945-1939, ספרית אפקים, הוצאת עם עובד ויד ושם, 2009.
אירית דובלון-קנבל, הדיפלומטיה של הפתרון הסופי : משרד החוץ הגרמני ויהודי גרמניה, 1933-1944. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס - האוניברסיטה העברית, תשפ"ב 2022.
הערות שוליים

↑  לובלין, רזרוט ('תוכנית ניסקו ולובלין'), באתר יד ושם
↑  תכנית מדגסקר, באתר הספרייה הוירטואלית של מט"ח
↑  Ed Wight, The dark history of Hitler's FIRST death camp, Mail Online, ‏2015-10-12
↑  נחשף: המקום ה-1 שבו רצחו הנאצים בגזים, באתר ynet, 12 באוקטובר 2015
↑  Gideon Greif: Im Zentrum der Endlösung - Alltag in der Todesfabrik Auschwitz Tuebingen, TOS Verlag, 2022, 528 Seiten.
מספרי היהודים בארצות השונות על פי הוועידה
משפחות יהודיות ברציף הרכבת למחנה ההשמדה טרבלינקה, 1942, במסגרת מבצע ריינהרד
משאית כדוגמת משאיות הגז ששימשו במחנה ההשמדה חלמנו (נמצאה בקולו, ב-1945)
גדר במחנה ההשמדה בירקנאו
ילדים מגורשים לחלמנו
רצועת כוח

תרשים המשווה את ההספק והמומנט של שני מנועים, כאשר ביצועי המנוע המיוצג בקו המקווקו טובים יותר בשיא ההספק (power) ושל המנוע המיוצג על ידי קו רציף במומנט (torque).
רצועת הכוח של מנוע הוא טווח מהירויות הפעולה שבו ביכולת המנוע להפיק הספק קרוב להספק המקסימלי, כלומר קרוב לאנרגיה המקסימלית ליחידת זמן. טווח זה קרוב או קשור לטווח בו ניתן להגיע לתאוצה מקסימלית (לעיתים קרובות במחיר של יעילות צריכת דלק\חשמל נמוכה יותר).
על מנת לקבל הגדרה חד משמעית של ערך הרצועה, מקובל להגדיר את רצועת הבוח כטווח בין סל"ד שיא המומנט (כמינימום) לסל"ד שיא ההספק (כמקסימום).
למנועים עשוי להיות טווח גדול של מהירויות פעולה, אך רצועת הכוח עשויה להיות טווח קטן בהרבה של מהירות מנוע, מחצית או אף פחות מטווח מהירויות המנוע המלא . במנועים חשמליים רצועת הכוח משתרעת על טווח רחב יותר ממנועי בערה פנימית.
רצועת הכוח מוגדרת כטווח הסל"ד סביב תפוקת הספק שיא של המנוע. רצועת הכוח של מנוע בנזין לרכב מתחילה בדרך כלל במהירויות מנוע בינוניות (בסביבות 4,000 סל"ד), בה מופק מומנט מרבי, ומסתיימת מתחת לקו האדום - ערך הסל"ד המקסימלי בו מתוכננים המנוע והרכב לפעול (בדרך כלל בין 6,200 סל"ד ל-6,800 סל"ד). מנועי דיזל במכוניות ובמשאיות קטנות עשויים לפתח מומנט מרבי מתחת ל-2,000 סל"ד ושיא הספק ב-4,000 סל"ד או בערכים נמוכים יותר.
יישומים

תמסורת מכנית עם מבחר יחסי העברה שונים נועדה לאפשר את פעולת המנוע באזור רצועת הכוח בכל טווח מהירויות הרכב. בחירת יחסי ההילוכים מתבצעת בהתאם. ככל שהרצועה צרה יותר, תידרש מערכת תמסורת הכוללת מספר הילוכים רב יותר, קרובים יותר זה לזה ביחס התמסורת, והנהג יידרש לבצע החלפות הילוכים תכופות יותר. על ידי בחירת הילוכים נכונה, ניתן להפעיל מנוע בתוך רצועת הכוח שלו בכל טווח המהירויות של הרכב. נהגי מרוצים מוכוונים לשמור בכל עת ובכל תנאי מסלול על פעולת המנוע בתוך רצועת הכוח שלו ולשם כך מבצעים פעילות החלפת הילוכים אינטנסיבית במיוחד. כך למשל, בעת מרוץ מכוניות פורמולה 1, מבצעים הנהגים כ-3000 עד 4000 החלפות הילוכים במהלך המירוץ כתלות באופי ואורך המסלול. שימוש נכון ימנע מהמנוע עבודה במהירויות נמוכות, או חריגה ממהירויות פעולה מומלצות של המנוע.
רצועת כוח צרה מפוצה לעיתים קרובות על ידי התקן פיצול כוח כגון מצמד או ממיר מומנט כדי להשיג ביעילות טווח רחב של מהירויות. תיבת הילוכים רציפה יכולה גם היא לפצות על חסרונות רצועת כוח צרה, על ידי שמירה על הפעלת המנוע במהירות אופטימלית.
יישומים > מנועי בעירה פנימית

במנועי בעירה טיפוסיים המצויים בכלי רכב, המומנט נמוך במהירות סרק, מגיע לערך מרבי בין 1,500 ל-6,500 סל"ד, ואז יורד בחדות לעבר הקו האדום. מתחת לסל"ד של מומנט מרבי, הספק יניקת האוויר וכתוצאה מכך גם ערבוב האוויר והדלק אינם אידיאליים. מעל מהירות זו מספר גורמים מתחילים להגביל את המומנט, כגון הגדלת החיכוך, זמן סגירת השסתומים וזמן הבעירה, וזרימת יניקה לא מספקת. עקב הגברת הרטט והחום, תיתכן גם הגבלת סל"ד חיצונית על ידי יצרן הרכב. היות שכוח הוא מכפלת מומנט במהירות הסיבוב (בדומה לכוח המוכפל במהירות במערכת ליניארית), שיא ההספק מופק בטווח המהירות העליון שבו גם המומנט גבוה וגם הסל"ד גבוה.
במנועי טורבו, להם פוטנציאל למומנט גבוה, מערכת ויסות לחץ היניקה מגבילה לרוב את המומנט לערך אחיד על פני טווח מהירויות המנוע, על מנת להפחית את הלחץ על המנוע.
יישומים > מנועי בעירה פנימית > מנועי בנזין

טווח רצועת הכוח עשוי לעלות על 14,000 סל"ד באופנועים ובכמה מכוניות מרוץ, כגון מכוניות פורמולה 1. ערכים כאלו מושגים על ידי שימוש בבוכנות וטלטלים קלים ומהלכי בוכנות (אנ') קצרים כדי להפחית את האינרציה, ובכך את הלחץ על חלקי הרכב. טכנולוגיה מתקדמת מונעת מצב של ציפת שסתומים (אנ'). ככלל אצבע, ככל שמנוע גדל (במיוחד טווח פעימת המנוע), רצועת הכוח שלו תימצא בסל"ד נמוך יותר.
במנועים המיועדים למכוניות הנפוצות, מנוע בנזין מודרני מבוקר מחשב, בעל מערכת הזרקת דלק, מרובה שסתומים (אנ') ותזמון שסתומים בר שינוי (אנ'), המתודלק בדלק אייכותי יכול להשיג גמישות רבה בביצועי המנוע, ולספק מומנט אפילו במהירויות מנוע נמוכות ותפוקת הספק קבועה יחסית בין-1,500 ל-6,500 סל"ד ומאפשרת שיוט קל ותגובה סלחנית במהירות נמוכה. עם זאת, השגת הספק מרבי להאצה חזקה או מהירות כביש גבוהה עדיין תדרוש סל"ד גבוה. למרות שרצועת הכוח מכסה את רוב טווח הסל"ד, הרצועה האפקטיבית משתנה בכל הילוך, והופכת לטווח המוגבל בקצה העליון על ידי הגבלת הסל"ד של היצרן, או לנקודה הממוקמת בערך בין שיא ההספק לקו האדום שבה ההספק יורד, ובקצה התחתון על ידי מהירות הסרק של המנוע.