stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שפרה ופועה
לקריאה נוספת

נחמה ליבוביץ, עיונים חדשים בספר שמות, בהוצאת ההסתדרות הציונית העולמית, תשמ"ד, הפרק "המיילדות", עמ' 29–33.
רות רביצקי עורכת, קוראות מבראשית, תל אביב, ידיעות אחרונות, 1999, עמ'335–363.
דיורמה

ערך זה עוסק במודל תלת-ממדי. אם התכוונתם ללהקת סינת'פופ גרמנית, ראו .
דיורמה במוזיאון להיסטוריה של הטבע במילאנו, המתארת את הפאונה של איי לופוטן, נורווגיה
דיורמה של בירקנאו במוזיאון יד ושם
דיורמה במוזיאון האתנוגרפי ביפן (אנ')
דְּיוֹרָמָה היא מודל תלת-ממדי בגודל מלא או ממוזער המציג את הנושא בסביבתו הטבעית. בניגוד למיניאטורה רגילה המוצגת במנותק מהסביבה הטבעית שבה נמצא הנושא (כגון שלד דינוזאור במוזיאון), בדיורמה הנושא מוצג ברקע המדמה את סביבתו הטבעית. למשל: פוחלץ של בעל חיים ברקע המדמה את בית גידולו. בהשאלה, המושג דיורמה משמש גם לציורים המציגים סצנה טבעית בקנה מידה, כגון יער קרטיקוני ובו דינוזאורים ממינים שונים שחיו באותה תקופה.
דיורמות מופיעות לעיתים קרובות במוזיאונים, לעיתים בתוך תיבת תצוגה עשויה זכוכית. נושאים נפוצים הם עולם הטבע, בעלי חיים ואנתרופולוגיה.
דיורמות נבנות לפעמים כחלק מתחביב כגון בניית דגמים להרכבה של דגמי כלי רכב צבאיים וסצנות צבאיות, דגמי דמויות, דגמי מטוסים וכדומה.
במאה ה-19 שימש המושג "דיורמה" במשמעות שונה, לתיאור תצוגות נעות (בדומה לפנורמה נעה), שנחנכו על ידי לואי ז'אק מנדה דאגר בפריז ב-1822 וב-1823 בלונדון. המושג המודרני של דיורמה, במשמעות: "רפליקה של סצנה בקנה מידה" הוטבע ב-1902.
דיורמות בנות ימינו הן דגמי נופים, המתארים בקנה מידה אירועים היסטוריים ונופים טבעיים ומלאכותיים למטרות חינוך ובידור. השימוש המוזיאלי הראשון בדיורמה כתצוגה תלת־ממדית נעשה ברומניה ב-1907.
דיורמות העושות שימוש בדגמים מיניאטוריים הן בשימוש נרחב במוזיאונים. במוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו נעשה שימוש בדיורמות ובדגמי רכבות להדגמת תחבורה מסילתית. הדיורמות מציגות דגמים בקנה מידה של 1:87, המקובל בדגמי רכבות לתצוגה. לעומת זאת, דיורמות של אספני דגמי רכבות נבנות בקני מידה של 1/35 או 1/48.
במוזיאון לפרהיסטוריה ע"ש משה שטקליס, שהוא חלק ממוזיאוני חיפה וממוקם במכון הביולוגי אשר בגן החיות הלימודי חיפה, ישנה תצוגת דיורמות להמחשת חיי האדם הניאנדרטלי.
דיורמות גודל מלא

דיורמות מודרניות קיימות ברוב המוזיאונים הגדולים להיסטוריה של הטבע. הן מתוכננות כך שיצרו אשליה אופטית של רב-מפלסיות ועומק. משולב בהן רקע מצויר המציג עצמים מרוחקים, ונעשה שימוש בפרספקטיבה מטעה וסדרי-גודל שונים של העצמים המונחים בתוכה. גודלי ומרחקי הרכיבים בדיורמה מחושבים כך שיעשו שימוש במנגנון האנושי של תפיסת העומק, על פיו עצמים שגודלם במציאות זהה אך מונחים רחוק מהצופה נתפסים כקטנים יותר מעצמים הקרובים לצופה. הרקע מצויר לעיתים על משטח מעוקל ומתמשך כדי לא לשבש את האשליה ולמנוע הסחת דעתו של הצופה על ידי פינות, קצוות או חיבורים. כל אלו הם אמצעים להצגת סצנה גדולה באופן מציאותי במיקום מוגבל. צילום של סצנה כזו או התבוננות בה בעין אחת יגרמו לסצנה להראות מציאותית באופן משכנע כיוון שינטרלו את תפיסת העומק הדו-עינית.
בדיורמות בגודל מלא משתמשים הן בפסלים או בובות בגודל מלא, והן בפוחלצים או שלדים של בעלי חיים. כיום במקום שלדים אמיתיים נוהגים להציב יציקות פוליאסטר או גבס שנוצרו לפי העצמות האמיתיות, שנשמרות במחסני המוזיאון לצורכי מחקר.
ציורי דיורמה

ציורי דיורמה, כלומר: איורים של בעלי חיים וצמחים על רקע בית גידולם הטבעי, נפוצים מאוד בידיעת הטבע, הן בספרות מדע פופולרי והן במוזיאוני טבע (בנוסף לדיורמות התלת-ממדיות). דיורמות כאלו נוטות להיות עמוסות במינים רבים כדי להדגים את המגוון הביולוגי באופן מקיף ככל האפשר.
דיורמות של מיניאטורות

דיורמות של מיניאטורות משמשות לרוב להצגת סצנות היסטוריות, למשל תיאור שדות קרב, בהם נעשה שימוש בדגמי פלסטיק של חיילים, דגמי כלי רכב, שיט ותעופה צבאיים, פריטי נוף ורקע.
בדיורמות של דגמי רכבות נעשות לעיתים פשרות לגבי הדיוק בקנה המידה לטובת מנגנונים תפעוליים.
במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 בניית דיורמות של כלי שיט הייתה תחביב נפוץ של ימאים, תוך כדי שהייתם בכלי שיט. בנסיבות אלו, יתרונה של דיורמה על פני דגם רגיל הוא ביכולת לאחסן אותה בקלות תחת דרגש או מאחורי ארגז מטען. כיום דיורמות עתיקות אלו הן פריט אספנים יקר ערך.
דיורמה גדולה במיוחד שנוצרה בפורמט זה, הייתה דיורמה של מדינת קליפורניה שנבנתה עבור התערוכה העולמית של סן פרנסיסקו (1915); היא הוצגה לאורך זמן בטרמינל המעבורות של סן פרנסיסקו.
דיורמות היסטוריות

הדיורמה הראשונה הוקמה בפריז ב-1822 על ידי הממציא והבעלים לואי ז'אק מנדה דאגר (1787–1851), שקודם לכך היה מעצב, יצרן מראות, צייר פנורמות, ומעצב וצייר אמן של תפאורות שהיוו אשליות בימה תאטרליות. מאוחר יותר המציא יחד עם ניספור נייפס את הדגרוטיפ, שיטת הצילום הראשונה בשימוש המוני.
הדיורמות של המאה ה-19 היו חוויות תיאטרליות שהוצגו באולמות מתמחים מיוחדים. כ-350 איש צפו בציור נוף המשתנה באיטיות או בדרמטיות. רוב הקהל צפה בעמידה, אם כי הוצעו מקומות ישיבה ספורים. המופע ארך כ-10 עד 15 דקות, ולאחריו עבר כל הקהל לצפות בדיורמה נוספת. היו גם תיאטראות שהציגו שלוש דיורמות.
הפרוסניום השתרע לרוחב כ-7.5 מטרים ולגובה כ-6.5 מטרים. כל סצנה צוירה ידנית על פשתן אשר היה שקוף בחלקים נבחרים. סדרה של לוחות פשתן הוצבו במנהרה עמוקה וקטומה והוארו באור שמש שהוחדר דרך צהרים, מסכים, תריסים ומסננים צבעוניים. האור נותב במיומנות בכיוונים ועוצמות שונים, כך שנראה היה שהתמונה משתנית. אפקטים אופייניים לדיורמה היו לילה מואר באור ירח, חורף מושלג הופך לאחו ביום קיץ, קשת בענן לאחר סופה, מזרקות מוארות, מפלים, ברק ורעם, צלצול פעמונים. הביצוע המעודן והמדויק הימם הן את הקהל והן את המבקרים, שהשתכנעו בטבעיות הסצנה.
דאגר הקים דיורמה שנייה בריג'נטס פארק בלונדון ב-1823, שנה לאחר הקמת הדיורמה הראשונה בפריז. הבניין תוכנן על ידי אוגוסטוס צ'ארלס פוגין. התצוגה זכתה להצלחה מסחררת ולחיקויים. אמנים בריטים יצרו דיורמות מורכבות עוד יותר במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19, הוספו אפקטים של קול ואפילו שחקנים.
הדיורמות של דאגר הוצגו בפריז בין 1822–1828, בלונדון בין 1823–1832, במנצ'סטר בין 1825–1827, בליברפול בין 1827–1832, בדבלין בין 1826–1828 ובאדינבורו בין 1828–1836.
דיורמה של דאגר מוצגת כיום בברי-סור-מארן (Bry-sur-Marne) שם נפטר דאגר.
צעצוע בשם "פולירמה פאנאופטיק" שהתבסס על הדיורמה ונועד לשימוש ביתי נמכר משנות ה-20 עד שנות ה-50 של המאה ה-19. הצעצוע כלל תיבה אליה הושחלו כרטיסים עם תמונות. חלקים בתמונה, כגון חלונות ופנסי רחוב, נגזרו כך שיתאפשר מעבר אור דרכם. חלקים אחרים הוכנו מחומר דק שנראה זוהר. דלתות בגב הקופסה איפשרו שליטה על מעבר האור כדי לאפשר לתמונה להשתנות למשל מסצנה של יום לסצנה של לילה.
הצעצוע "פולירמה פאנאופטיק"
מכירה של דיורמות קטנות כפריט עיצובי בתל אביב
דיורמה של קרקס מפלורידה בקנה מידה של 1:16
הערות שוליים

↑  diorama - Online Etymology Dictionary (הקישור אינו פעיל)
↑  Le Diorama de Louis DAGUERRE (הקישור אינו פעיל), באתר Bry
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555399405171  GND: 4150023-4  LCCN: sh85038128  NKC: ph728600 
דיורמה במוזיאון הטבע בסטוקהולם
אמנות פלאונטולוגית: ציור זה של דינוזאורים בסביבת מחייתם הטבעת, מכונה בהשאלה דיורמה.
מימין: דיורמה בקנה מידה של 1:700 של נושאת המטוסים היפנית היריו. הדיורמה מבוססת על הצילום משמאל, שצולם במהלך קרב מידווי.
תרשים בניין הדיורמה בלונדון
עטרת שלמה

| --- | --- |
לוגו ישיבת עטרת שלמה
 פעילות:  כוללי אברכים, ישיבה גדולה, ישיבות קטנות, תלמודי תורה, גני ילדים
 תחום:  חינוך
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  ראשון לציון 
 מייסדים:  שלום בער סורוצקין
 נשיא:  (עד לפטירתו) הרב חיים קניבסקי
 מנכ"ל:  יהודה סרברניק
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה) 
 ateret-shlomo.org
 קואורדינטות:  31°58′56″N 34°47′45″E﻿ / ﻿31.982248144839°N 34.795956446349°E﻿ / 31.982248144839; 34.795956446349
 he
 
עטרת שלמה היא רשת מוסדות תורה חרדית ליטאית, הכוללת ישיבה גדולה, כוללי אברכים, ישיבות לצעירים תלמודי תורה וגני ילדים, ובה כארבעים מוסדות בישראל (נכון ל-2016).
ראש רשת המוסדות הוא הרב שלום בער סורוצקין. נשיא המוסדות היה הרב אהרן יהודה לייב שטינמן ולאחריו הרב חיים קניבסקי, עד פטירתו (2022).
ארון הקודש בכולל עטרת שלמה
כוללים

תחילתה של הרשת בשנת תשנ"ה (1995) שנתיים לאחר תחילת האכלוס החרדי בבית שמש, אז פתח סורוצקין כולל לאברכים צעירים במקום, בשם "עטרת שלמה", על שם הרב שלמה זלמן אוירבך שנפטר באותה שנה. עם השנים נפתחו עוד סניפים בעיר. בשנת תשס"ד נבנה בניין מרכזי ובו רוכזו כל הכוללים בעיר. באותה שנה נפתח גם כולל בביתר עילית ובהמשך נפתחו כוללים של הרשת גם בירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, אלעד, פתח תקווה, צפת, רכסים, ירוחם, נתיבות, בית מאיר, אשדוד, חיפה, טלז סטון, יסודות, טבריה, בית חלקיה ואופקים. בשנת 2012 התרחבו המוסדות לפעילות גם במגזר החסידי, והוקם כולל כלל חסידי בירושלים, ובהמשך גם בבני ברק, אשדוד, בית שמש ומודיעין עילית.
ברשת הכוללים לומדים למעלה מאלפיים וחמש מאות אברכים.
מלבד המלגה החודשית הניתנת לאברכי הכוללים, הרשת מסייעת לאברכים הלומדים בה בחלוקת ביגוד והלבשה לאברכים ובני משפחותיהם, ובהשתתפות כספית עבור מצרכי מזון לפני חגים. במסגרת זאת מחלקת הרשת אלפי חבילות מצות שהיא אופה במאפיית מצות בית שמש, במחיר מסובסד לאברכי הרשת.
בערב פסח תשע"א (2011) הושמעה ביקורת על כך שחולקו על ידי הכולל סלי מזון לקמחא דפסחא בשיתוף פעולה עם כולל חב"ד. הרב סורוצקין השיב שקיבל את הסכמתו של הרב שטיינמן ודחה את הטענה כי מקור המימון הוא מהקרן לידידות.
ישיבות > ישיבה גדולה עטרת שלמה (ראשון לציון)

הישיבה בראשון לציון בראשות  הרב חיים פיינשטיין והרב חיים מרדכי אוזבנד נוסדה בשנת ה'תשע"ד (2014) בקמפוס בו שכן בעבר כפר הנוער "שדה חמד" ובה לומדים כ-1000 בחורים.
בתשרי ה'תשע"ז (2016) נחנך בניין בית המדרש, החגיגה נערכה בהשתתפות הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן והרב חיים קנייבסקי בשילוב הכנסת 7 ספרי תורה לישיבה. מבנה בית המדרש נועד בעת בנייתו להרחבה. ואכן מאז 2016 הוא שופץ והורחב  כמה פעמים. בחודש אב התשפ״ד, צפויה להסתיים בניית ארון קודש העשוי כולו מכסף, והוא צפוי להיות כלי הכסף הגדול בעולם.
הר"מים הם: הרב מרדכי ויזל, הרב יהושע ויינברגר,, הרב דוד שרייבר, הרב יהודה יצחק ברמן, הרב שמעון יחזקאל סורוצקין,הרב דוד כהנוביץ, הרב מנחם זאב חסידה, הרב אברהם ישעיהו גינזבורג, הרב יהושע רובינשטיין. ראש הקיבוץ הוא הרב אליעזר לוי'. המשגיח בישיבה הוא הרב יוסף דייוויס. באלול תשפ"ב מונה הרב יצחק אילן ל'ר"מ בקיאות'.
רוב הר"מים ואנשי הצוות בישיבה הם תלמידי ישיבת מהרי"ל ולכך דרך הלימוד בישיבה מושפעת מ"שיטת מהרי"ל".
בישיבה ניתן דגש ייחודי ללימוד בימי שישי ושבת, יש בהם הספק מיוחד. הישיבה נוהגת להעניק לתלמידים לפני פסח כובעים וחליפות, וארבעת המינים לפני סוכות.
המנהגים בישיבה הם על פי מנהגי ישיבת טלז שנקבעו על ידי ראשיה.
במוצאי יום כיפור נהוג לחגוג בישיבה סיום מסכת מאחר שבטלז היה מקובל ללמוד שעה לאחר צאת הצום.
נוסח התפילה בישיבה שונה מעט מנוסח אשכנז, בהתאם לכך הדפיסה הישיבה בשנת תשע"ט, סידור ובו הנוסח והמנהגים.
בתשרי תשע"ז התקיימה חנוכת הבית לבניין הישיבה בשילוב הכנסת שבעה ספרי תורה, בהשתתפות הרב אהרן יהודה ליב שטינמן והרב חיים קניבסקי.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת אור אליעזר (בית שמש)

הישיבה הוקמה בשנת תשנ"ח תחת השם "ישיבה לצעירים בית שמש שע"י ישיבת עטרת שלמה". בתחילה מנתה 16 תלמידים ושכנה בקרוואן זמני. בשנת תש"ס עברה למבנה ברמת בית שמש ב' ושמה שונה ל"ישיבת אור אליעזר" על שם הרב אליעזר לאטץ שבנו תרם ספר תורה לישיבה. בשנת תשס"ג הוכנס ספר תורה שני שנכתב לע"נ הרבנית שטיינמן לרגל יום היארצייט הראשון בהשתתפות הרב אהרן יהודה ליב שטינמן.
ראשי הישיבה הם הרב אברהם ישעיה פלס והרב חנוך הבלין. משגיח הישיבה הוא הרב זלמן מאיר נוביק. הישיבה מונה כ-120 בחורים
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת עטרת שלמה אריה (ירושלים)

בשנת תשס"ז נערך כנס היסוד לישיבה ובשנת תשס"ח נפתחה הישיבה ברחוב אלעזר המכבי שבשכונת מקור ברוך כשהיא מונה 29 תלמידים. בשנת תש"פ עברה הישיבה למבנה זמני בגבעת שאול עד להשלמת המבנה ברמת שלמה.
ראש הישיבה הוא הרב שמעון ברסלויער והמשגיח הוא הרב מאיר קרביץ. הישיבה מונה כ-330 תלמידים.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת עטרת יוסף (בני ברק)

הישיבה הוקמה בשנת תשע"א. לכבוד הפתיחה נערך מעמד בבית הרב אהרן יהודה ליב שטינמן בברכת הרב נסים קרליץ ונערכה אספה שהתקיימה בבית ראש הישיבה הרב אוזבנד ולמחרת הגיע הרב חיים קנייבסקי לביקור בישיבה. בשנת תשע"ב נערך מעמד הכנסת ספר תורה לעילוי נשמת הרב מיכל יהודה לפקוביץ בהשתתפות הרב חיים קנייבסקי וסעודת מצווה בהשתתפות הרב שטינמן. בשנת תשע"ה עברה הישיבה לרחוב חגי ונערכה תהלוכה שבסופה הוכנסו ספרי התורה להיכל בהשתתפות הרב שטינמן, ולאחר מכן נערכה סעודת מצווה בהשתתפות מאות מתלמידי הישיבה מרחבי הארץ.
ראשי הישיבה הם הרב יצחק דוד קפלן והרב עזריאל שרייבר. משגיח הישיבה הוא הרב מרדכי פיש. הישיבה מונה כ-200 תלמידים.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת עטרת יוסף שלום (מודיעין עילית)

הישיבה הוקמה בשנת תשע"א ונקראה על שם הרב יוסף שלום אלישיב שנפטר זמן קצר לפני פתיחתה. בתחילה שכנה בקרוואנים ברחוב נתיבות המשפט ובשנת תשע"ג עברה הישיבה לבניין של כולל עטרת שלמה בעיר. באלול תשפ"ב עברה למבנה חדש בפינת הרחובות הריטב"א - רש"י.
ראשי הישיבה הם הרב דוד קסלר, הרב אהרן דוד וסרמן, הרב זאב יעקובזון והרב אברהם ישעיה דומב. הישיבה מונה כ-200 תלמידים.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת תורת ישראל (אופקים)

בשנת תשע"א נערך כנס היסוד לישיבה באולם בית מהרי"ץ ובאותה שנה נפתחה הישיבה במשכן זמני בנתיבות כשהיא מונה 28 תלמידים. עם התרחבותה עברה הישיבה לאופקים.
ראשי הישיבה הם הרב דב סגל והרב מרדכי מאיר קרמר. משגיח הישיבה הוא הרב יעקב איצקוביץ. הישיבה מונה כ-100 תלמידים.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת עטרת שלמה (ביתר עילית)

הישיבה הוקמה בשנת תשע"ג. בתחילה שכנה בקרוואן שכור בגבעה B כשעזרת נשים של בית מדרש סמוך משמש כחדר האוכל. בשנת תשע"ג עברה הישיבה לניהול של מוסדות עטרת שלמה, ועם התרבות התלמידים עברה הישיבה לקמפוס של קרוואנים בשכונה A שהוקצה על ידי העירייה. בשנת תשע"ט עברה הישיבה למבנה ברחוב החוזה מלובלין.
ראש הישיבה הוא הרב אליאב יונגרייז ומשגיח הישיבה הוא הרב משה שצ'יגל. הישיבה מונה כ-70 תלמידים.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת עטרת שלמה (אלעד)

הישיבה הוקמה בשנת תשע"ח כשבשנתה הראשונה מנתה הישיבה 24 בחורים.
ראש הישיבה הוא הרב אברהם מרמרוש ומשגיח הישיבה הוא הרב נפתלי רוט. הישיבה מונה כ-130 תלמידים.
ישיבות > ישיבות קטנות > ישיבת עטרת שלמה (אחיסמך)

הישיבה הוקמה בשנת תשפ"ב.
ראשי הישיבה הם הרב אברהם יצחק קוק והרב מרדכי פיש. הישיבה מונה כ-100 תלמידים.
תלמודי תורה

בשנת תשס"ד (2004) נפתח תלמוד תורה של הרשת בבית שמש. בהמשך נפתחו תלמודי תורה גם במודיעין עילית ובבני ברק.
גיוס כספים

הרב סורוצקין שוהה זמן רב בנסיעות ברחבי העולם על מנת לגייס כספים לרשת. בפברואר 2019 יצאה הרשת בקמפיין מימון המונים-מצ'ינג נרחב במטרה לגייס 35 מיליון שקלים תוך 35 שעות. סיסמת הקמפיין הייתה "להציל את עולם התורה", ודבריו של הרב חיים קניבסקי נשיא הרשת "כי בנפשי הדבר". בסופו של דבר הושגו כ-46 מיליון שקלים.
הערות שוליים

1 2  צדקה וגיוס תרומות באוכלוסיה החרדית, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל"
↑  לשתף פעולה עם חב"ד? מה השאלה בכלל" באתר "שטורם נט"
↑  חיים שקדי, ‏השבוע: הגר"ש אוירבעך עצר תרומה לכולל "עטרת שלמה", באתר כיכר השבת, 25 במאי 2011
↑  יקי אדמקר, הגראי"ל שטיינמן לאברכים: "הכסף לא של חב"ד. הם רק הדואר" • סערה, באתר בחדרי חרדים, 30 במרץ 2011
↑  jdn, מעמד הכנסת שבעה ספרי תורה
↑  אֲרוֹן עֻזֶּךָ - ישיבת עטרת שלמה, באתר ישיבת עטרת שלמה, ‏14 באפריל 2024
↑  ארון הקודש הגדול והמפואר בעולם, העומד להיות כלי הכסף הגדול בעולם, יוקם בחודשים הקרובים בישיבת עטרת שלמה בראשון לציון, באתר מקומון ראשון
↑  אחיו של ראש הישיבה.
↑  ראש הכולל בקרית ספר לשעבר
↑  חתנו של ראש הישיבה
↑  מישיבת מהרי"ל בראשות הרב יוסף שרייבר
↑  מנהגים מתוך הסידור
↑  המעמד ההיסטורי של ישיבת עטרת שלמה, גלריה באתר JDN
↑  ישיבת אור אליעזר בבית שמש, באתר עטרת שלמה
↑  ישיבת עטרת שלמה אריה בירושלים, באתר עטרת שלמה
↑  ישיבת עטרת יוסף בבני ברק, באתר עטרת שלמה
↑  ישיבת עטרת יוסף שלום במודיעין עילית, באתר עטרת שלמה
↑  ישיבת תורת ישראל באופקים, באתר עטרת שלמה
↑  ישיבת עטרת שלמה בביתר, באתר עטרת שלמה
↑  עטרת שלמה אלעד, השביעין חביבים, באתר עטרת שלמה, ‏תשרי פ"ה
↑  ישיבת עטרת שלמה באלעד, באתר עטרת שלמה
↑  ישיבת עטרת שלמה באחיסמך, באתר ישיבת עטרת שלמה
↑  כיכר השבת, ‏שידור חי מחפ"ק 'עטרת שלמה': "הצלחה אדירה", באתר כיכר השבת, 6 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 6160665179003362831   WorldCat (עם VIAF): 6160665179003362831 
הדמיה של ארון הקודש
פורים שפיל תשפ"ג
יעד סופי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'יימס וונג
 הופק בידי:  גלן מורגן וורן זייד קרייג פרי
 תסריט:  ג'יימס וונג גלן מורגן ג'פרי רדיק
 עריכה:  ג'יימס קובלנץ
 שחקנים ראשיים:  דבון סאווה אלי לרטר קר סמית' טוני טוד
 מוזיקה:  שירלי וולקר
 צילום:  רוברט מקלכלן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Zide/Perry Productions
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 במרץ 2000
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה, סרט סלאשר, סרט מתח, סרט נעורים, דרמה על-טבעית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  $23,000,000
 הכנסות:  $112,880,294
 הכנסות באתר מוג'ו:   finaldestination
 סרט הבא:  יעד סופי 2
 סרטים בסדרה:  יעד סופי (זיכיון)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
יעד סופי (באנגלית: Final Destination) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 2000 שבוים על ידי ג'יימס וונג. התסריט נכתב על ידי גלן מורגן, וונג וג'פרי רדיק, המבוסס על סיפור מאת רדיק. בסרט מככבים דבון סאווה, אלי לרטר, קר סמית' וטוני טוד. סאווה מגלם נער אשר "מערים על המוות" לאחר תחושה מוקדמת של עצמו ואחרים מתים בפיצוץ מטוס ומשתמש בו על ידי הצלת עצמו וקומץ של נוסעים אחרים, אבל הוא ממשיך להיות מאוים על ידי המוות התובע בחזרה את חייהם שהיו אמורים לאבד במטוס.
הסרט בוסס על תסריט מִפְרָט שנכתב על ידי רדיק והיה מיועד ל"תיקים באפלה". הכותבים המשותפים של "תיקים באפלה" וונג ומורגן היו מעוניינים והסכימו לשכתב ולביים סרט באורך מלא על זה. הצילומים התקיימו באלבמה וונקובר. "יעד סופי" יצא לאקרנים ב-17 במרץ 2000, והיה להצלחה כלכלית כשהרוויח 10 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון שלו. פסקול הסרט יצא לאור באותו יום והולחן על ידי שירלי וולקר. הסרט יצא ב-DVD ב-26 בספטמבר 2000 בארצות הברית וקנדה, הכולל בתוכו פרשנות, סצנות מחוקות, וסרטי תעודה.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים, חלק מהמבקרים סיווגו את הסרט כ"משעמם באופן דרמטי" ו"מכוון לקהל היכרויות בני נוער", בעוד חלק שיבחו את הסרט ב"יצירת כמות מכובדת של מתח", "שובב ומלא אנרגיה מספיק לשמור על הקהל לנחש". הסרט קיבל פרס סאטורן ל"סרט האימה הטוב ביותר" ו"הופעה הטובה ביותר על ידי שחקן צעיר" לביצוע של סאווה. ההצלחה של הסרט הולידה שלושה סרטי המשך: "יעד סופי 2" (2003), "יעד סופי 3" (2006), "יעד סופי 4" (2009) ופריקוול "יעד סופי 5" (2011), המופצים כולם על ידי ניו ליין סינמה, וכן סדרה של רומנים וספרי קומיקס שפורסמו על ידי Black Flame ו-Zenescope Entertainment.
עלילה

הסרט עוקב אחרי אלכס בראונינג שאמור לצאת לסיור בית ספרי בפריז. בעודו מחכה לעלייה למטוס הוא חווה סדרת אירועים אשר כמו רומזת כי הטיסה תסתיים במוות או שהמטוס יתרסק. לבסוף הוא חווה חיזיון בו זמן קצר לאחר העלייה למטוס, זה מתפוצץ והוא וחבריו מתים. כאשר החיזיון מתגשם לנגד עיניו מקים בראונינג מהומה במטוס הממתין להמראה ומצליח לצאת ממנו, תוך כדי גרירת חלק מהנוסעים האחרים. אלו בתחילה כועסים עליו, אך עד מהרה המטוס, אשר המריא בלעדיהם, מתפוצץ.
הסרט ממשיך לעקוב אחר חבורת ניצולי הטיסה ודרך התמודדותם עם הצלתם. חלקם מאשימים את אלכס, אחרים את עצמם ואחרים מתחילים לתהות במופלא מהם. כאשר ניצולים אלו מתחילים למות בזה אחר זה בתאונות שונות, אלכס וחבריו מתחילים לחשוד כי יד הגורל מנסה לתקן את אשר קרה - כלומר, הם היו אמורים למות ומשניצלו - תאונות בלתי סבירות מנסות לתקן את אשר נגרם. אלכס אף מגבש תאוריה, לפיה סדרת הפיצוצים במטוס, אשר הייתה אמורה להרוג את הניצולים בזה אחר זה - מנחה את התאונות.
אלכס וחבריו מנסים להנצל מרדיפת הגורל אחריהם, אך רובם מתים בתהליך. לבסוף נותרים, מלבד אלכס, רק קלייר וקרטר. מאחר שאלו הצליחו להימלט פעם שנייה מהמוות לפי הסדר הקבוע שגילה אלכס, הם חושבים עצמם בטוחים. אך כאשר הם מציינים בפריז את יום השנה לתאונת המטוס, מבין אלכס כי הסדר השתנה. מתבהר לו כי יד הגורל חוזרת לרדוף את אלו שניצלו, וכמעט נספה בתאונה מוזרה נוספת, לבד קרטר אשר מציל אותו. עם זאת, הסרט מסתיים במפתיע כאשר קרטר עצמו עומד למות ואין לדעת מה סופו.
צוות שחקנים

דבון סאווה - אלכס בראונינג
אלי לרטר - קליר ריברס
קר סמית' - קרטר הורטון
קריסטן קלוק - ואלרי ליווטון
שון ויליאם סקוט - בילי היצ'קוק
אמנדה דטמר - טרי צ'ייני
צ'אד דונלה - טוד ווגנר
הפקה > פיתוח

פיתוח הסרט והזיכיון שלו החל אחרי שג'פרי רדיק קרא על הפיצוץ וחקירה של טיסה 800 של TWA, שגרם לתשומת לב רבה בתקשורת. "אני למעשה טסתי הביתה לקנטאקי וקראתי סיפור על אישה שהייתה בחופשה ואמא שלה התקשרה אליה ואמרה: 'אל תיקחי את הטיסה מחר, יש לי הרגשה ממש רעה בנוגע לזה.' היא החליפה טיסות והמטוס שהיא הייתה אמורה להיות עליו התרסק. חשבתי, זה מפחיד, מה אם היא הייתה אמורה למות בטיסה הזאת?" רדיק הסביר. לאחר מכן, החליט רדיק לכתוב תסריט בן 14 עמודים על זה הנקרא "טיסה 180" ל"תיקים באפלה". התסריט שלו נדחה על ידי יוצר הסדרה והמפיק כריס קרטר וצוות של כותבים, למעט הכותבים השותפים ג'יימס וונג וגלן מורגן, אשר התעניינו בו. שני הכותבים היו מוכנים להפוך את התסריט לסרט, והם שיכתבו את התסריט כדי לעמוד בסטנדרטים שלהם. "אני מאמין כי בשלב זה או אחר כולנו חווינו תחושה של ראיית הנולד. יש לנו תחושת בטן, הרגשה, ואז תחושה זו מוכיחה כנכונה", אמר וונג. "אנחנו רוצים לעשות למטוסים וטיסות מה ש"מלתעות" עשה לכרישים ושחייה" וונג הוסיף. "הדבר העיקרי שהם רצו בנוגע למוות שבא לקחת אנשים הוא שאתה אף פעם לא רואה סוג דמות של מייקל מאיירס. אתה לעולם לא רואה רוצח. והם אהבו את הרעיון והם אמרו 'בסדר. לכו לכתוב את זה'", חשף מורגן. "ברגע שהיה לנו סיפור בסיסי, התחלתי לקטלג צירופי מקרים מוזרים בחיים שלי. לדוגמה, הייתי בנמל התעופה הבינלאומי ונקובר כאשר ג'ון דנוור הושמע ברמקול. אני זוכר שאמרתי לעצמי, 'היי, הוא בדיוק מת בתאונת מטוס - זה קצת מוזר'. כתבנו גרסה של חוויה זו לתוך התסריט", מורגן נזכר. המפיקים קרייג פרי ווורן זייד גם עזרו לתקציב של הסרט, שניהם הסתקרנו באותה מידה על הרעיון של כוח בלתי נראה ההורג את קורבנותיו. פרי, אוהד של "תיקים באפלה", טען כי הוא "נענה לעבודה של וונג ומורגן מסיבה אחת ספציפית: אימה." ניו ליין סינמה קיבלו מימון והפצה של זכויות הסרט, לאחר שרדיק בא אליהם באופן אישי.
הפקה > צילום

הצילומים התקיימו בלונג איילנד בשביל סצנת המטוס ובונקובר לסצנות נוספות. לרוע המזל, השחקנים צילמו פרויקטים נוספים במהלך ההפקה, כך שלוחות הזמנים זזו שוב ושוב כדי שכל השחקנים יופיעו. סאווה ריסן את הופעתו ב"האשמה" במהלך ההפקה, ואף ציין כי "[הוא] היה צריך לחלוק קרוואן עם ביל פולמן כי זה היה גדול יותר ויגרום לו להראות יותר מפורסם". קר סמית', שהיה שחקן קבוע ב"דוסון קריק", צריך היה להפסיד פרקים בשביל הסרט.
לפי דטמר, סצנת המוות שלה (נדרסת על ידי אוטובוס) צולם תחילה כי "זה היה קל". כל סצנות המוות צולמו באמצעות אנשים חיים. סצנות המוות, טקס הזיכרון, סצנת היער והסצנות בפריז צולמו בוויקטוריה. סצנות נוספות צולמו בטורונטו וסן פרנסיסקו. בשביל שדה התעופה, הצוות השתמש בנמל התעופה הבינלאומי ונקובר כדי להחליף את נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי, המוזכר בסרט.
ראו גם

יעד סופי (זיכיון)
הערות שוליים

1 2 3  "Final Destination (2000)". Box Office Mojo. נבדק ב-3 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  James Wong (director). Final Destination: A Look at Test Screening (Videotape/DVD). New York, USA: New Line Cinema.
1 2 3 4 5 6  James Wong (director). Final Destination (New Line Platinum Series) (DVD). New York, USA: New Line Cinema. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite AV media}}:  (עזרה)
1 2 3  "Special Feature 'Final Destination': Not So Final After All!". Bloody Disgusting. נבדק ב-3 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Final Destination Press Book". Angelfire. נבדק ב-9 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  United Press International, Inc., UPI.com. "Film composer Shirley Walker dies at 61". נבדק ב-13 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Autotelics, LLC., Soundtrack.net. "Shirley Walker's Musical Destination". נבדק ב-13 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  CSwap.com, CSwap. "Final Destination (2000) - CSwap". נבדק ב-26 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Flixster, Rotten Tomatoes. "Final Destination Movie Reviews - ROTTEN TOMATOES". נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  CBS Interactive Inc., Metacritic. "Critic Reviews for Final Destination at Metacritic". נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, Saturn Awards. "Past Saturn Awards Winners for Best Horror Film". אורכב מ-המקור ב-2008-02-07. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, Saturn Awards. "Past Saturn Awards Winners for Best Performance by a Younger Actor". אורכב מ-המקור ב-2008-02-07. נבדק ב-28 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DevonSawa.org, Starshine. "Starshine Devon Sawa - Auditions". אורכב מ-המקור ב-2012-03-16. נבדק ב-19 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sony Entertainment, Dawson's Creek. "Dawson's Creek Official Website". אורכב מ-המקור ב-2012-11-21. נבדק ב-20 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MaryAnn Johanson, FlickFilosopher. "Final Destination and Final Destination 2 (review) - MaryAnn Johanson's FlickFilosopher.com". נבדק ב-20 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)