stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ונדטה (סרט)
הפקה > פוסט-פרודקשן

הסרט עוצב כך שהעולם המתואר בו ישקף סביבה רטרו-עתידנית. היה בו שימוש נרחב בגוונים רבים של אפור, שנתנו לעיר לונדון נופך קודר, רודני וחסר חופש ביטוי. הסט הגדול ביותר שנוצר לטובת הסרט הוא ביתו של "V", גלריית הצללים, שעוצב כשילוב בין קריפטה למרתף בעל קמרונים. בגלריה מוצגות יצירות אמנות רבות שנאסרו על ידי המשטר, ובהן נישואי הזוג ארנולפיני של יאן ואן אייק, בכחוס ואריאדנה של טיציאן, כרזה של הסרט מילדרד פירס, ציורים של אנדראה מנטניה וג'ון ויליאם ווטרהאוס ופסל של אלברטו ג'קומטי.
אחד האתגרים המרכזיים בהפקת הסרט היה היותו של "V" חבוש מסכה לכל אורכו. לכן, הושקעו מאמצים רבים בתאורה, במשחק, בתנועות הגוף והידיים ובקולו של וויבינג על מנת שהדמות תוכל לשדר את המסרים שיועדו לה גם ללא הבעות פנים. מאחר שהמסכה עימעמה את קולו של וויבינג, כלל הדיאלוגים שלו הוקלטו מחדש בפוסט-פרודקשן והודבקו על הצילומים.
הפקה > קידום ויציאה

צוות השחקנים ויוצרי הסרט השתתפו במספר מסיבות עיתונאים קודם ליציאתו, והתייחסו למספר סוגיות בנוגע אליו וביניהן – האותנטיות שלו, יחסו של אלן מור אליו והמסר הפוליטי שלו. פעמים רבות טענו המשתתפים כי הסרט לא יהיה נאמן לחלוטין למקור של מור, ובמילותיו של וויבינג: "אלן מור כתב על משהו שקרה מזמן. הוא כתב בתגובה לחיים תחת משטר תאצ'ר... הסרט הזה הוא תגובה לעולם שבו אנו חיים כיום. אז אני חושב שהסרט והרומן הם שתי ישויות נפרדות". בהתייחס לתוכנו הפוליטי מעורר המחלוקת של הסרט, היוצרים טענו כי מטרת הסרט היא להעלות שאלות ולעורר דיאלוג שכבר קיים בחברה ולא לספק תשובות לצופים או להורות להם על מה לחשוב.
יוצרי הסרט תכננו במקור שתאריך צאתו יהיה בסוף השבוע של ה-5 בנובמבר 2005, יום השנה ה-400 למזימת אבק השרפה, ממנה הסרט שואב השראה רבה. אחד הקדימונים לסרט אף היה "זכור, זכור את ה-5 בנובמבר", אשר נלקח משיר עם אנגלי שמזכיר את האירוע. אולם, קו פרסומי זה איבד את האפקטיביות שלו לאחר שצאת הסרט נדחתה ל-17 במרץ 2006. רבים העלו השערות כי העיכוב נוצר בעקבות הפיגועים בלונדון ופיגועים כושלים נוספים שהתרחשו באותו החודש. יוצרי הסרט הכחישו כי זו הסיבה וטענו כי העיכוב נוצר בעקבות צורך בעוד זמן ליצירת אפקטים חזותיים בהפקה. הקרנת הבכורה של הסרט התרחשה ב-11 בדצמבר 2005 בפסטיבל סרטים באוסטין, טקסס. הצגתו השנייה נערכה ב-13 בפברואר 2006 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. צאתו הכללית התרחשה כאמור ב-17 במרץ 2006 ב-3,365 בתי קולנוע בארצות הברית, הממלכה המאוחדת ושש מדינות נוספות.
ביקורות וקבלה > בחינה מסחרית

עד דצמבר 2006, הכנסות הסרט הגיעו ל-133 מיליון דולר, מתוכם כ-71 מיליון דולר בארצות הברית בלבד. הסרט היה הנצפה ביותר ביום צאתו והניב הכנסות של 9 מיליון דולר. הוא נשאר במקום הראשון בכל אותו סוף השבוע, עם הכנסות של 26 מיליון דולר. המתחרה העיקרי שלו היה אין כמו בבית שהכניס באותו סוף השבוע כ-16 מיליון דולר. הסרט היה במקום ראשון גם בבתי הקולנוע בסינגפור, הפיליפינים, דרום קוריאה, שוודיה וטאיוואן. הסרט שודר גם ב-56 אולמות IMAX בצפון אמריקה, בהם הכניס כ-1.36 מיליון דולר בשלושת הימים הראשונים לצאתו.
מכירות ה-DVD היו מוצלחות והסרט נמכר בכ-1,412,865 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו בפורמט DVD, עם הכנסות של 28 מיליון דולר. עד סוף שנת 2006 נמכרו כ-3,086,073 עותקים עם הכנסות של 59 מיליון דולר. נכון לספטמבר 2018 הסרט הניב יותר מ-62 מיליון דולר מרווחי DVD ו-Blu-ray. הסרט גם הניב רווחים גדולים מסחורה נלווית – נמכרו מאות אלפי מסיכות גאי פוקס מדי שנה מאז צאת הסרט. חברת וורנר מדיה מקבלת תמלוגים על כל קנייה של מסיכת גאי פוקס רשמית.
ביקורות וקבלה > בחינה ביקורתית

הביקורות על הסרט היו ברובן מעורבות. לדוגמה, מבקר הקולנוע רוג'ר איברט שיבח את הסרט וטען כי "בסרט תמיד קורה משהו מעניין, המזמין אותנו לפענח את הדמויות והעלילה". אך ג'ונתן רוס מה-BBC ביקר אותו באופן קשה וטען כי הוא "כישלון עגמומי ומדכא. התסריט המדכדך של האחיות וצ'אוסקי ובייחוד הדיאלוגים העלובים, לא מותירים לצוות השחקנים הכישרוניים שום סיכוי". טענות נוספות שנשמעו לטובת הסרט היו כי המשחק היה טוב והעלילה מעניינת ורלוונטית וכי הוא מציג נושאים פוליטיים חשובים שאנשים רבים לא היו נחשפים אליהם בדרך אחרת. כמו כן, טענו מבקרים מרשת RTÉ האירית כי הסרט יהפוך בעתיד לסרט קאלט ושהמוניטין שלו יתפתח עם השנים. מצד שני, טענות שנשמעו לרעתו היו כי ההתמודדות עם הסיטואציה הפוליטית בסרט הייתה ילדותית, שהסטים שבהם צולם הסרט היו זולים ולא מספיקים וכי משחקה של נטלי פורטמן לא היה מספיק טוב. כמו כן, היו ביקורות לגבי חוסר התפתחות עלילתית.
הסרט זכה במעט פרסים, וביניהם זכייתה של נטלי פורטמן בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי סאטורן. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט 73% תמיכה וזאת לפי 244 ביקורות. באתר Metacritic קיבל הסרט 62% תמיכה וזאת לפי 39 מבקרים. הסרט היה מועמד לפרס הוגו בקטגוריית הסרט הדרמטי הטוב ביותר לשנת 2007. המגזין אמפייר דירג את הסרט במקום ה-418 במצעד הסרטים הטובים ביותר אי פעם.
ביקורות וקבלה > בחינה פוליטית

בסרט מוצגים נושאים מעוררי מחלקות רבים, וביניהם – הומוסקסואליות, הומופוביה, ביקורת על הדת, טוטליטריזם, אסלאמופוביה וטרור. ההתעסקות בנושאים אלו הייתה מוקד הביקורות והשבח עליו מצד קבוצות סוציופוליטיות שונות. עם צאת הסרט, קבוצות אנרכיסטיות שונות ואקדמאים אנרכיסטיים ביקרו אותו על דילול העלילה האנרכיסטית המקורית לטובת אפקטים חזותיים ואלימות רבה. מצד שני, היו מהם שטענו שהמסר האנרכיסטי הועבר, על אף העיבוד ההוליוודי. קבוצות ימין נוצרי טענו שהצגתו של "V" כטרוריסט היא רומנטיזציה של המעשים שהוא ביצע והצדקה שלהם. ממול להם היו שטענו כי תגית הטרוריסט הוצמדה ל-"V" על ידי דיקטטור שדומה במאפייניו להיטלר, ועל כן אינו באמת טרוריסט.
פרשנים מקהילת הלהט"ב שיבחו את הסרט על תיאורו החיובי והמבין את הסיטואציות ההומו-לסביות שהתרחשו במהלכו, בייחוד את זו של ולרי. היו שביקרו את הסרט על היעדר אנרכיה אמיתית בו, מאחר שהעם לא באמת היה מעורב בהפיכה, אלא הובל בעצם על ידי רודן אחר, שהוא "V". באופן מפתיע, הסרט הוקרן באופן לא מצונזר ומלא ברשת הטלוויזיה המרכזית של סין ב-16 בדצמבר 2012. גורמים ברשת הצנזורה הסינית אף טענו שהסרט מעולם לא צונזר על ידם. מומחים לנושא טענו שייתכן ששידורו של הסרט בטלוויזיה המרכזית מעיד על הרפיה מסוימת של מגבלות הצנזורה.
הבדלים בין הסרט לרומן הגרפי

עלילת הסרט מתבססת על הרומן הגרפי שכתב אלן מור ואייר דייוויד לויד בשם זהה. סיפורי הקומיקס יצאו לאור לראשונה בין השנים 1982 ו-1985 באנתולוגיית הקומיקס "Warrior" ולאחר מכן הודפסו ונערכו מחדש על ידי חברת DC קומיקס. סיפוריו של מור אוגדו לאחר מכן ליצירת רומן גרפי שפורסם מחדש בארצות הברית תחת חברת הבת של DC, ורטיגו ובממלכה המאוחדת תחת הוצאת "Titan".
ישנם מספר הבדלים מהותיים בין הסרט לבין המקור עליו הוא מבוסס. לדוגמה, הסיפור ברומן מתרחש בשנות ה-90, אך עלילת הסרט מתרחשת בכלל בשנת 2032 – הסיפור של אלן מור נכתב ברקע שלטונה השמרני של מרגרט תאצ'ר והוא סיפור על המאבק בין רודנות לאנרכיזם, ואילו סיפורן של האחיות וצ'אוסקי נערך על רקע השלטון השמרני של ג'ורג' וו בוש בארצות הברית ובכלל בקונטקסט הפוליטי האמריקאי של שנות ה-2000. לדבריו של מור, מרכיבים משמעותיים מהפשיזם של המשטר נעדרו מהסרט וכן האלמנטים האנרכיסטיים שכל כך אפיינו את הסיפור שהוא כתב. הבדל נוסף הוא שדמויות הממשל הפשיסטיות ברומן היו דמויות עגולות ומלאות יותר ולא מתוארות באופן קריקטוריאלי ואילו בסרט, בשל חוסר בזמן, לא התעמקו מספיק בדמויות האלו והן היו יותר דמויות רקע מאשר דמויות מלאות שמניעות את עלילת הסרט.
רבות מהדמויות ברומן עברו שינויים מהותיים עם התפתחות העלילה, אך בסרט הדבר לא מורגש כמעט כלל. בסרט, "V" מתואר כלוחם חופש רומנטי שמביע חשש מאבדן חיי חפים מפשע, אך ברומן לוקח זמן עד שהוא מגיע למקום הזה ותחילה הוא מוצג כחסר רחמים המוכן להרוג כל אחד שיעמוד בדרכו. גם השינוי שעברה איווי האמונד תחת חניכתו של "V" הוא משמעותי הרבה יותר ברומן מאשר בסרט. בתחילת הסרט היא כבר מוצגת כאישה עם ביטחון עצמי רב ושמץ של מרדנות אך בתחילת הרומן היא מוצגת כנערה צעירה ונואשת, חסרת ביטחון, הנגררת לזנות. מערכת היחסים בין השניים ברורה ומוצהרת יחסית בסרט לעומת הרומן ובסופו היא אף נגמרת בהצהרות על אהבה. ברומן הדבר אינו מתרחש ואיווי אף לוקחת לעצמה את זהותו של "V" לאחר מותו. בסרט, המפקח פינץ' מתחיל להזדהות עם מזימותיו של "V" ואף מנסה לעזור לו, אך ברומן הוא נחוש מאוד לעצור אותו עד לרגע האחרון והוא אף לוקח LSD על מנת לנסות להיכנס לראשו של "V" כפושע משוגע. עוד דמות שיש בקו העלילה שלה הבדל מהותי היא גורדון דיטריך. ברומן, גורדון הוא פושע שלוקח את איווי לביתו לאחר ש-"V" נוטש אותה ברחוב והשניים חולקים רומן קצר עד שהוא נרצח על ידי כנופיה סקוטית. אולם, בסרט גורדון הוא מנהלה את איווי ברשת הטלוויזיה ואיש מבוסס מאוד שמתברר כהומוסקסואל.
כמו כן, בסרט הושמט קיומה של מלכה באנגליה, אשר קיימת ברומן. שמו של הקאנצלר העליון ברומן הוא "סוסאן" ואילו בסרט הוא "סאטלר", שהוא הלחם בסיסים של השם המקורי והשם "היטלר". הממשל בסרט הוא נגד הומוסקסואלים ומוסלמים ובקומיקס הוא גם נגד שחורים ויהודים.
שיווק > מדיה ביתית

ונדטה יצא בגרסת DVD בארצות הברית ב-1 באוגוסט 2006 בשלושה פורמטים – מהדורה למסך רחב, מהדורה למסך מלא ומהדורה מיוחדת וכפולה. המהדורות הרגילות מכילות קטע קצר (15:56 דקות) של צילומים מאחורי הקלעים שנקרא "Freedom! Forever! Making V for Vendetta" ואת קדימון הסרט. המהדורה הכפולה מכילה בנוסף שלושה סרטי תעודה ועוד מספר קטעים לאספנים. בחלק השני של המהדורה הכפולה יש ביצת פסחא קצרה של השחקנית נטלי פורטמן בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. הסרט יצא גם במהדורת HD DVD, בפורמט Blu-ray ומאוחר יותר גם בפורמט UMD.
שיווק > פסקול

פסקול הסרט יצא לאור דרך חברת התקליטים אסטרלוורקס ב-21 במרץ 2006. רוב המוזיקה בפסקול נכתבה על ידי המלחין דריו מריאנלי, מלבד שלושה שירים – "Cry Me a River" של ג'ולי לונדון, "I Found a Reason" של הוולווט אנדרגראונד ו-"Bird Gerhl" של אנתוני והג'ונסונס. כפי שמוזכר בסרט, שלוש השירים הללו הם חלק מ-872 השירים שהוצאו מחוץ לחוק ומופיעים בג'וקבוקס שנמצא בגלריית הצללים של "V". היצירה התזמורתית "הפתיחה 1812" של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי מופיעה שלוש פעמים במהלך הסרט – בתחילתו ובסופו מופיע סופה של היצירה, ושיא היצירה מופיע כחלק מהשיר "Knives and Bullets (and Cannons too)". כמו כן, נעשה שימוש ביצירה בשיר "Remember, Remember".
שלושה שירים שהופיעו במהלך כתוביות הסיום של הסרט לא נכנסו לפסקול – "Street Fighting Man" של הרולינג סטונז, "BKAB" של איתן סטולר (אליו הוכנסו קטעים מנאומים של פעילי הלאומיות השחורה מלקולם אקס וגלוריה סטיינם וכן קטעים משני שירי בוליווד שכתב אנו מאליק) ו-"Out of Sight" של ספיריטיואלייזד. כמו כן, ב"סצנות ארוחת הבוקר" בהן מופיעים גורדון דיטריך ו-"V", מופיעים שני קטעי בוסה נובה של המלחין אנטוניו קרלוס ז'ובים – הנערה מאיפנמה ו-Corcovado. גם הסימפוניה החמישית של בטהובן, היצירה יאקטי סאקס של בוטס רנדולף והשיר "Long Black Train" של ריצ'רד הולי מופיעים במהלך עלילת הסרט.
השיר "Evey Reborn" מופיע בקדימון לסרט בין כוכבים.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Remember Remember  | 6:42 |
| 2. | Cry Me a River (נכתב על ידי ארתור המילטון. בוצע על ידי ג'ולי לונדון)   | 2:48 |
| 3. | ...Governments Should Be Afraid of Their People...  | 3:11 |
| 4. | Evey's Story  | 2:48 |
| 5. | Lust at the Abbey  | 3:17 |
| 6. | The Red Diary  | 7:33 |
| 7. | Valerie  | 8:48 |
| 8. | Evey Reborn  | 3:50 |
| 9. | I Found a Reason (נכתב על ידי לו ריד. בוצע על ידי קאט פאוור)   | 2:02 |
| 10. | England Prevails  | 5:45 |
| 11. | The Dominoes Fall  | 5:28 |
| 12. | Bird Gerhl (נכתב על ידי אנוהני. בוצע על ידי אנתוני והג'ונסונס)   | 3:17 |
| 13. | Knives and Bullets (And Cannons Too) (נכתב על ידי דריו מריאנלי וחלקים על ידי פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי)   | 7:33 |
| משך כולל: | משך כולל: | 63:00 |
שיווק > ספרים

הרומן הגרפי המקורי של אלן מור יצא לאור מחדש בכריכה קשה באוקטובר 2005, על מנת לצאת בהתאמה עם צאת הסרט שתוכנן ל-5 בנובמבר. אולם, צאת הסרט התעכבה למרץ 2006. מכירות הרומן לאחר צאת הסרט עלו באופן דרמטי בארצות הברית. עיבוד של הסרט לרומן נכתב על ידי סטיב מור על בסיס התסריט שנכתב על ידי האחיות וצ'אוסקי ויצא לאור ב-31 בינואר 2006. ספנסר לאם, שעבד עם המפיקים במהלך ההכנות לסרט, כתב עליו ספר המתאר את ההתרחשויות מאחורי הקלעים בשם "V for Vendetta: From Script to Film". הספר יצא לאור ב-22 באוגוסט 2006.
שיווק > טלוויזיה

באוקטובר 2017, הכריז ערוץ 4 הבריטי על פיתוח סדרת טלוויזיה על בסיס הרומן הגרפי והסרט.
יחסי גאורגיה–קנדה

| יחסי גאורגיה–קנדה |
| --- | --- |
גאורגיה: קנדה


גאורגיה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
69,700: 9,984,670
אוכלוסייה
3,807,418: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
30,536: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,020: 53,718
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית דמוקרטיה פרלמנטרית

נשיאת גאורגיה סלומה זוראבישווילי (מימין) נפגשת עם המושלת הכללית של קנדה ז'ולי פאייט בשולי פורום השואה העולמי החמישי בירושלים שבישראל, 2020
יחסי גאורגיה–קנדה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין גאורגיה לקנדה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

קנדה הכירה בגאורגיה זמן קצר לאחר פרידתה מברית המועצות בשנת 1991. ביולי 1992, קנדה וגאורגיה ייסדו רשמית יחסים דיפלומטיים. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים, היחסים בין שתי המדינות התגברו בהדרגה.
בשנת 2008 במהלך מלחמת רוסיה-גאורגיה, קנדה תמכה נמרצות בשלמות הטריטוריאלית ובריבונותה של גאורגיה ושל ממשלתה שנבחרה באופן דמוקרטי. יתר על כן, קנדה לא הכירה בעצמאות אבחזיה ודרום אוסטיה וממשיכה להכיר בהם כחלק בלתי נפרד ממדינת גאורגיה.
בשנת 2011, גאורגיה פתחה שגרירות תושבת באוטווה. באותה שנה, קנדה פתחה קונסוליית כבוד בטביליסי. ממשלת קנדה התחייבה לסיוע הומניטרי ולפרויקט מימון משותף עם ארצות הברית, הקמת והרחבת מרכז תיאום שרידי מלחמת רוסיה–גאורגיה בגאורגיה. גאורגיה קיבלה תמיכה מקנדה לגבי בקשתה להצטרף לנאט"ו.
באוקטובר 2011, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות לקידום היחסים הכלכליים.
סחר

בשנת 2019, הסחר בין קנדה לגאורגיה הסתכם ב-39 מיליון דולר קנדי. היצוא העיקרי של קנדה לגאורגיה כולל: כלי רכב וציוד; מכונות; מוצרים מבוססי בעלי חיים; ומוצרים מבוססי כימיקלים. היצוא העיקרי של גאורגיה לקנדה כולל: מוצרי מזון; טקסטיל; מתכות; וכלי רכב.
נציגויות דיפלומטיות

שגרירות קנדה באנקרה (בירת טורקיה) מוסמכת על היחסים בין גאורגיה לקנדה. כמו כן יש לקנדה קונסוליית כבוד בטביליסי.
לגאורגיה יש שגרירות באוטווה, בירת קנדה.
טריומווירט

פסליהם של יוליוס קיסר, מרקוס ליקיניוס קראסוס וגנאיוס פומפיוס מגנוס (מימין לשמאל), שלושת המדינאים הרומאים ששלטו למעשה ברפובליקה הרומית בשנותיה האחרונות, בהסדר פוליטי הידוע כטריומווירט הראשון.
טְרִיוּמְווִירָט (מלטינית: Triumviratus) הוא כינוי לממשל שבראשו עומדים שלושה אנשים (triumviri). במקור כונו כך שני ממשלים ברומא העתיקה. כיום משמש המונח בהשאלה לתיאור גופים אזרחיים שבראשם עומדים שלושה אנשים.
היתרונות באופן ממשל זה, הוא האיזון שנוצר (או אמור להיווצר) בין שלושת מוקדי הכוח. בניגוד לשליט יחיד המרכז בלעדית את מלוא העוצמה, ושלטון זוגי בו מוקדי הכוח נמצאים במלחמה קרה מתמדת, טריומווירט יוצר איזון בין שלושת המוקדים. במידה ומוקד כוח אחד יוצא משליטה, שני האחרים מרסנים ומאזנים אותו. עם זאת, עלול להיווצר מצב דומה לאוליגופול, בו שלושת מוקדי הכוח מתאמים צעדים ביניהם על מנת לקדם אינטרסים אישיים.
הטריומווירטים הרומים > הטריומווירט הראשון

בראש הטריומווירט הראשון עמדו יוליוס קיסר, קראסוס, ופומפיוס הגדול, והוא הוקם בשנת 60 לפנה"ס. שלושת אלו כרתו ברית לפיה לא ייעשה דבר במדינה כנגד רצונו של אחד משלושתם; הברית לא הייתה ברית רשמית והטריומווירט ניהל את רומא מאחורי הקלעים באמצעות הבטחת הבחירות של אנשי שלומם למגיסטראטורות הרמות וסילוק יריביהם הפוליטיים מרומא. בסופו של דבר הטריומווירט לא החזיק מעמד, קראסוס נהרג בקרב חרן בשנת 53 לפנה"ס והמתח בין פומפיוס לקיסר הביא בסופו של דבר לפרוץ מלחמת האזרחים בשנת 49 לפנה"ס שבסופה ביסס קיסר את שלטונו האוטוקרטי ברומא כדיקטטור.
הטריומווירטים הרומים > הטריומווירט השני

בראש הטריאומווירט השני עמדו אוקטביאנוס, מרקוס אנטוניוס ומרקוס אמיליוס לפידוס. טריומווירט זה השתלט על רומא לאחר רצח יוליוס קיסר, והחזיק מעמד כעשר שנים (43 עד 33 לפנה"ס) ובניגוד לטריומווירט הראשון, הוכר באופן רשמי כגוף השולט במדינה. למרות שהמוסדות הרפובליקאים המשיכו להתקיים, ניתנה לחבריו היכולת לשלוט במדינה ללא מיצרים על פי גחמותיהם. שטחי רומא חולקו בין השלושה: לפידוס קיבל את אפריקה, אוקטביאנוס קיבל את איטליה והפרובינקיות המערביות ואנטוניוס קיבל את הפרובינקיות המזרחיות.
אך גם ההסדר הזה לא החזיק מעמד לאורך זמן, ונפל קרבן לשאיפות האישיות של חבריו. תחילה, לפידוס ניסה לפעול כנגד אוקטביאנוס בשנת 36 לפנה"ס לאחר שנחת בסיקיליה והצליח להשתלט על חלק מצבאו של סקסטוס פומפיוס. ניסיון זה נכשל מכיוון שאוקטביאנוס הצליח לשכנע את צבאו לעבור לצידו, וכתוצאה מכך לפידוס איבד את השפעתו הפוליטית והודח ממשרתו. מלחמת האזרחים פרצה שנית בשנת 31 לפנה"ס, הפעם בין אוקטביאנוס לאנטוניוס וקלאופטרה השביעית. המלחמה הסתיימה בקרב אקטיום, בו הביסו כוחותיו של אוקטביאנוס את כוחותיהם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה השביעית.
אוקטביאנוס התפטר מן המשרה בשנת 28 לפנה"ס, כחלק מניסיונו להעניק מראה של חוקיות רפובליקנית לשלטון היחיד שלו.
טריומווירטים מאוחרים יותר > הטריומווירט העות'מאני

ב-1908 התחוללה באימפריה העות'מאנית 'המהפכה החוקתית', שהובלה על ידי תנועת הטורקים הצעירים אשר נחלקה בתוכה בין הפלג הליברלי שדגל באימוץ דפוסי ממשל פלורליסטים ובין אלמנטים מהקצונה העות'מאנית הבכירה שדגלו בקו לאומני וחלקם גם לאומני-דתי. ב-1909 הודח הסולטאן עבדול חמיד השני. ב-1913 לאחר הכישלון העות'מאני במלחמת הבלקן הראשונה התחוללה הפיכה שהובלה על ידי הלאומנים מקרב מועצת האיחוד והקידמה. לאחר שינוי חקיקה הפכה מועצת האיחוד והקידמה למפלגת השלטון היחידה המותרת באימפריה. ניהול האימפריה העות'מאנית התבצע למעשה על ידי טריומווירט שכלל את שלושת המנהיגים של מועצת האיחוד והקידמה, אשר היו ידועים בשם "שלושת הפאשות": מהמט טלעת פאשה - שר הפנים, איסמעיל אנוור פאשה - שר המלחמה ואחמד ג'מאל פאשה - שר הימייה.  טריומווירט הנהיג את האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה, בעיקר בעקבות השתדלותו של אנוור פאשה הצטרפו העות'מאנים למלחמה לצידם של מעצמות המרכז- גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית. במהלך מלחמת העולם הראשונה אנוור פאשה לקח תחת פיקודו את הארמייה השלישית ובראשה יצא למסע מלחמה כושל בקווקז תוך שהוא מפקיד את הארמייה הרביעית בידיו של אחמד ג'מאל פאשה, שהוביל את המתקפה הכושלת על תעלת סואץ והפך למושל הצבאי של סוריה וארץ ישראל במהלך המלחמה. לשלושה מיוחסת אחריות אישית לרצח העם הארמני. לאחר המלחמה השלושה נשפטו בטריבונל של מדינות ההסכמה שלא בפניהם, לאחר שהם יצאו לגלות, ונגזר עליהם גזר דין מוות. טלעת וג'מאל פאשה נרצחו ב-1921 וב-1922 (בהתאמה) במבצע נמסיס על ידי הפדרציה המהפכנית הארמנית ואילו אנוור פאשה נהרג ב-1922 במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.
טריומווירטים מאוחרים יותר > הטרויקה הרוסית

טריומווירטים היו במהלך השלטון הקומוניסטי בברית המועצות ונקראו טרויקה (Тройка). הטרויקה המפורסמת ביותר הורכבה מחרושצ'וב, מלנקוב ומולוטוב, אשר תפסו את רסן השלטון לאחר מותו של סטלין ב-1953. ברית זאת התפרקה בשנת 1957 כאשר חרושצ'וב הפך למנהיג הבלעדי של ברית המועצות. גם לאחר סיום כהונתו של חרושצ'וב עלתה לשלטון במקומו טרויקה שכללה את פודגורני, קוסיגין וברז'נייב.
טריומווירטים בני ימינו > נשיאות בוסניה והרצגובינה

משנת 1996 עומדים בראש בוסניה והרצגובינה טריומווירטים הנקראים נשיאות בוסניה והרצגובינה, אשר ראשיהם הם נבחרי שלוש הקבוצות האתניות העיקריות במדינה: בוסניאקי וקרואטי מן הפדרציה של בוסניה והרצגובינה וסרבי מרפובליקה סרפסקה.
טירת קרונבורג

טירת קרונבורג
טירת קרונבורג (בדנית: Kronborg slottet) שוכנת לחופי מצר ארסונד (Øresund) בעיר אלסינור (בדנית: Helsingør; באנגלית: Elsinore) שבצפון-מזרחו של האי שלן  בדנמרק. הטירה הוקמה במיקום אסטרטגי סמוך לנקודה הצרה ביותר במצר ארסונד, שרוחבו מגיע בה ל-4 ק"מ בלבד.
היסטוריה

מצודת קרואון (Krogen) שהוקמה בשנות העשרים של המאה ה-15 קדמה לטירה הנוכחית. המצודה שכללה מספר מבנים מוקפים בחומה נועדה לאכוף את גביית מסי המעבר במצר הים שעליהם הורה המלך הדני אריק מפומרניה (אריק השביעי).
בין השנים 1577 ו-1585 בנה פרדריק השני את הטירה הנוכחית בסגנון הרנסאנס, ושם האתר שונה לקרונבורג.
בשנת 1629 פקדה שרפה את הטירה והיא נהרסה כמעט לחלוטין. תקרת הנחושת נמסה, המגדלים התמוטטו וחלק גדול מהריהוט ויצירות האמנות אבדו. רק הקפלה ניצלה בדרך נס, והאש לא הגיעה אל החומה החיצונית ואל מאגר אבק השרפה בטירה. עבודות השיקום נמשכו עשר שנים עד שנת 1639 אולם פנים הטירה לא שב לזוהרו המקורי.
ב-1658 נכבשה רובה של דנמרק בידי השוודים והטירה נכבשה על ידיהם לאחר מצור בן שלושה שבועות. השוודים נסוגו לאחר שנתיים ולאחר שבזזו את הטירה והותירו אותה הרוסה באופן חלקי. הדנים הסיקו את המסקנות, ולקראת סוף המאה ה-17 חיזקו את הגנתה של הטירה והוסיפו חפירות סביבה, כך שעם תום העבודה נחשבה הטירה לחזקה באירופה.
אולם בשנת 1801 שוב הוכיחה הטירה את חוסר מוכנותה לקרב. הצי הבריטי בפיקודו של לורד הוריישו נלסון חצה את מצר הארסונד בבטחה אל תוך הים הבלטי שכן אש תותחי הטירה לא הגיעה עד לצידו השני של המצר.
החל באמצע המאה ה-18 ועד אמצע המאה ה-19 שימשה הטירה גם כבית כלא, והאסירים הועסקו, בין היתר, בעבודות התחזוקה של המבנה. חשיבותה כמשכן מלכותי הלכה ופחתה ומ-1785 ועד 1922 היא שימשה לצרכים צבאיים בלבד.
ב-9 באפריל 1940 כבשה גרמניה הנאצית את דנמרק והטירה הפכה למחנה צבאי גרמני. הוקמו בה עמדות נ"מ ולחופי המצר נבנו שלוש עמדות שיגור לפצצות טורפדו. עם זאת, הגרמנים לא פגעו בטירה ולא בזזו אותה עם נסיגתם, והטירה שבה לרשות הצבא הדני ב-15 במאי 1945.
ב-30 בנובמבר 2000 הוכרזה טירת קרונבורג כאתר מורשת עולמית.
הטירה בתרבות

הטירה התפרסמה בעיקר כמקום התרחשות רוב המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר, ובמחזה עצמו היא מכונה טירת אלסינור (Elsinore). "המלט" הועלה לראשונה בטירה עצמה ביום השנה המאתיים למותו של שייקספיר, ומאז הוצג בה מספר פעמים.
עוד קשורה הטירה בדמותו המיתולוגית של הולגר דנסקה (Holger Danske) שפסלו ניצב במרתפה. לפי האגדה, ביום בו תהיה נתונה דנמרק בסכנה יקום הפסל לתחייה.
החצר הפנימית
טירת קרונבורג מבחוץ
טירת קרונבורג וסביבתה
תלבושות המלט ואופליה המוצגות בטירה
פסל הולגר דנסקה במרתף הטירה
טירת קרייגדארוך

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון בית היסטורי (התקופה הוויקטוריאנית)
 כתובת:  רחוב ג'ואן קרסנט 1050
 מיקום:  ויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 מבקרים בשנה:  150,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1890 (בנייה), 1979 (מוזיאון)
 תאריך פתיחה רשמי:  1979 
 סגנון אדריכלי:  סקוטית ברוניאלית
 קואורדינטות:  48°25′22″N 123°20′38″W﻿ / ﻿48.422638888889°N 123.34375°W﻿ / 48.422638888889; -123.34375
 https://thecastle.ca
  (למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט טירת קרייגדארוך(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט טירת קרייגדארוך
 מיקום בקולומביה הבריטית
 
טירת קרייגדארוך (באנגלית: Craigdarroch Castle) היא אחוזה היסטורית מהתקופה הוויקטוריאנית, הבנויה בסגנון אדריכלות סקוטית ברוניאלית, הממוקמת בוויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה. המבנה הוא אתר היסטורי לאומי של קנדה בזכות היותו נקודת ציון ובעל חשיבות היסטורית בעיר ויקטוריה.
תיאור

נבנה בסוף המאה ה-19 כבית מגוריהם של ברון הפחם העשיר, רוברט דאנסמויר (Robert Dunsmuir), ואשתו, ג'ואן. המבנה בעל 39 חדרים ומשתרע על פני 2,300 מטרים רבועיים. באפריל 1889, 17 חודשים לפני השלמת הבנייה, נפטר רוברט ואת מלאכת השלמת הבנייה לקחו שני בניו, אלכסנדר וג'יימס. האדריכל, וורן הייווד ויליאמס, נפטר גם הוא בטרם השלמת בניית הטירה. את מלאכת השלמת התכנון והפיקוח לקח עמיתו, ארתור ל. סמית', בשנת 1890. ג'יימס דאנסמויר הזמין מאוחר יותר את בניית הטירה השנייה של ויקטוריה, טירת הטלי, הממוקמת בקולווד, קולומביה הבריטית.
עלות בנייתה של טירת קרייגדארוך מוערכת בכ-500,000 דולר אמריקאי (במונחים כלכליים של סוף המאה-19), והיא כללה גרניט מקולומביה הבריטית, אריחים מסן פרנסיסקו וגרם מדרגות טרומי מעץ אלון שיוצר בשיקגו. שטח המגרש המקורי עליו נבנתה היה בגודל של כ-110,000 מטרים רבועיים שכללו גנים רשמיים בשכונת רוקלנד.
עם מותה של אלמנתו של רוברט דונסמואר, ג'ואן, נמכרה טירת קרייגדארוך לגריפית' יוז (Griffith Hughes) תמורת 38 אלף דולר. היא חילקה את שטח האחוזה למגרשים קטנים לבנייה. כדי לעורר עניין במכירת המגרשים בתקופה בה שוק הנדל"ן דשדש, הודיעה גריפית שמבין כל רוכשי הקרקעות תיערך הגרלה שהזוכה בה יהיה זכאי לרכוש גם את הטירה עצמה. המנצח, סולומון קמרון, משכן את הטירה כדי לממן מיזמים ספקולטיביים אחרים אשר נכשלו, והשאירו אותו עם חובות כבדים. בשנת 1919 עברה הבעלות על הטירה לבנק מונטריאול, אחד מנושיו של קמרון.
בארבע קומותיה של טירת קרייגארוך מוצג ריהוט מפואר משנות ה-90 של המאה ה-19 והיא ידועה בזכות הויטראז'ים ועבודת הנגרות המורכבת שבה. הטירה נמצאת בבעלות "חברת המוזיאון ההיסטורי טירת קרייגדארוך" - חברה פרטית ללא כוונת רווח, והיא פתוחה לציבור. הטירה היא מוקד משיכה תיירותי ומקבלת כ-150 אלף מבקרים בשנה.
המכון לויטראז בקנדה תיעד את חלונות הויטראז' בטירת קרייגדארוך.
ויטראז' בטירת קרייגדארוך (ויקטוריה, קולומביה הבריטית)
ויטראז' בטירת קרייגדארוך (ויקטוריה, קולומביה הבריטית)
חדר הביליארד בקומה העליונה
הערות שוליים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
↑  "A SHORT HISTORY OF CRAIGDARROCH CASTLE" (PDF). www.thecastle.ca. Archived from the original (PDF) on 2013-02-06. Retrieved 2013-09-24.
↑  Craigdarroch Castle. Canadian Register of Historic Places. Retrieved 30 October 2011.
↑  "Hatley Castle Website". www.hatleycastle.com. Retrieved 2013-09-24.
↑  Segger, Martin and Franklin, Douglas, Victoria; A Primer for Regional History in Architecture, Victoria; Heritage Architectural Guides, p. 285
↑  Segger and Franklin, p. 287
↑  Reksten, Terry, The Dunsmuir Saga, Vancouver; Douglas & McIntyre, 1991, p. 200.
↑  Reksten, p. 200
↑  "Craigdarroch Castle". www.stainedglasscanada.ca. Retrieved 2013-09-24.
יחסי גאורגיה–צ'ילה

| יחסי גאורגיה–צ'ילה |
| --- | --- |
גאורגיה: צ'ילה


גאורגיה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
69,700: 756,102
אוכלוסייה
3,807,418: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
30,536: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,020: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי גאורגיה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין גאורגיה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-7 ביולי 1993, לאחר שגאורגיה זכתה בעצמאותה בעקבות פירוק ברית המועצות.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מיוצגת בגאורגיה באמצעות שגרירותה בבאקו, אזרבייג'ן.
גאורגיה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
יגאל צרפתי

יגאל צרפתי הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כמנהל מינהל אזורי תעשייה במשרד הכלכלה והתעשייה,  כראש מועצת מגדל תפן וכמנכ"ל משרד הפנים.