stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טארגה פלוריו
גרסאות המסלול

במהלך שנות קיומו של המרוץ נעשה שימוש במספר גרסאות של מסלולים. מסלול הגרנדה (Grande) המקורי כלל הקפה אחת באורך 148 ק"מ, בגרסה זו נעשה שימוש בין השנים 1906-1911 ועוד פעם אחת נוספת בשנת 1931. בין השנים 1912-1914 המרוץ נערך על פני הקפה אחת במסלול באורך 975 ק"מ מסביב לסיציליה, אשר התארך ל-1,080 ק"מ בשנים 1948-1950. מסלול הגרנדה המקורי בן 148 הק"מ קוצר פעמיים: פעם אחת ל-108 ק"מ תחת השם מדיו (Medio) כאשר בגרסה זו נעשה שימוש בין השנים 1919-1930, ופעם נוספת קוצר למסלול בן 72 ק"מ תחת השם פיקולו (Piccolo) כאשר בגרסה זו נעשה שימוש בין השנים 1932-1936 ובין השנים 1951-1958.
נקודת הזינוק והסיום של המרוץ הייתה בקומונה צ'רדה. הקפת המסלול נערכה נגד כיוון השעון וכללה שינויי גובה של החל מ-600 מטרים ועד לירידה לגובה פני הים מהעיירה קלטבוטורו לעיירה קולסאנו.
נהגים רבים העידו כי רמת הקושי של מסלול מרוץ הטארגה פלוריו הייתה חסרת תקדים וחוויית הנהיגה האתגרית לא דמתה לאף מסלול אחר בעולם מלבד הנורבורגרינג, מסלול המרוצים הארוך ביותר בעולם (22.8 ק"מ) אשר תוכנן ונבנה לשם כך במיוחד. לשם השוואה רוב מסלולי המרוצים שנבנו מכילים עד כ-20 פניות כאשר הנורבורגרינג בתצורתו המלאה מורכב מ-174 פניות ואילו מסלול הטארגה פלוריו מורכב מ-2000 פניות בתצורת הגרנדה, 1300 פניות בתצורת מסלול מדיאו ו-800 פניות בתצורת פיקולו.
חוקי המסחר

חוקי המסחר (בלטינית: Lex mercatoria) היו במקור, בימי הביניים, גוף של חוקים ועקרונות, שנקבעו על ידי סוחרים, כדי להסדיר את העסקאות שלהם. הוא כלל כללים ומנהגים משותפים לסוחרים באירופה, עם כמה וריאציה מקומית.  מקורו בצורך של שיפוט מהיר ויעיל, המנוהל על ידי בתי משפט מיוחדים. רוחם המנחה של חוקי המסחר ניסתה להפיק מן הנוהג המסחרי, מענה לצורכי הסוחרים. המשפט המסחרי הבינלאומי הנוכחי חייב כמה מעקרונות היסוד שלו ל"חוקי המסחר", כולל בחירה של מוסדות בוררות, נהלים, והחוק החל על הבוררים.
חדושים ובאורים

| --- | --- |
"חידושים וביאורים" במהדורתו הראשונה. בני ברק תשי"ב
"חידושים וביאורים" במהדורתו הראשונה. בני ברק תשי"ב
 מידע כללי
 מאת:  חיים שאול גריינימן
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  פרשנות התלמוד הבבלי; הלכה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1952 - ה'תשי"ב
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990023900100205171
 
חדושים ובאורים הוא שמה של סדרת הספרים של הרב חיים גריינימן. כרכי הסדרה מכילים דיונים הלכתיים במגוון נושאים ובד בבד מהווים פירוש על עיקרי הספרות ההלכתית: על התלמוד הבבלי והירושלמי, על משנה תורה לרמב"ם, ועל השולחן ערוך.
סגנון הספר

הסדרה כתובה בדמיון מובהק לשיטת הלימוד והכתיבה של סדרת ספרי "חזון איש", ומובאות בה הנהגות ושמועות רבות מתורתו והנהגותיו של ה"חזון איש", רבו המובהק של המחבר. הסדרה בולטת בהיקפה, היא מסודרת על כל מסכתות התלמוד והמשניות (בשונה מהחזון איש שלא פרסם ספרים על כל המסכתות, ובשונה משאר כל פרשני הש"ס שאף אחד מהם, למעט הרש"ש, לא פרסם על כל המסכתות). זו היצירה הפרשנית מהגדולות ביותר שפורסמו אי פעם (למעלה מ-32 מיליון תווים[דרוש מקור]). ספרי הסדרה הם אבן יסוד בלימוד הישיבתי של הישיבות הלומדות בדרך החזון איש, כמו ישיבת זיכרון מיכאל בזכרון יעקב וסניפיה וישיבת סלבודקה, ובפסיקת הלכה בקרב חלק מחוג חזון איש.
בשם הספר לא נרמז שם המחבר, שלא כמקובל בספרים רבים ואף בספרו של החזון איש. על פי דברי בנו הרב אברהם ישעיהו בהספדו נקבע השם על ידי החזון איש בעצמו מתוך עניין לבטא צניעות.
מהדורות הספר > המהדורה הראשונה

הספר במהדורתו הראשונה, נדפס לפי סדר שיטתי שבו כל ספר עוסק במסכת אחת. הכרך הראשון על מסכת נדה יצא לאור בהוראת החזון איש (מילי דהספידא חלק ב עמ פח), אשר גם שלח מכתב ארוך בנדון הלכתי אודות עניין בספר, וזה מופיע בראש הספר. בכרך השלישי הוסיף המחבר גם מדור הערות על הלכות אבלות לזכר אביו הרב שמואל גריינימן שנפטר באותה השנה. בשנים האחרונות עסקו בסידור הספרים ומיפתוחם חלק מבניו ונכדיו.
הרב גריינימן הרבה להזכיר הערות בשם בניו בספריו, ואף מכמה מנכדיו, וכן מכמה תלמידי חכמים ממקורביו ובהם הרב דוב לנדו, הרב חיים קניבסקי, הרב יחזקאל ברטלר הרב יצחק מאיר רוטנברג והרב יהודה בויאר.
בסדרה זו, יצא בחיי החזון איש רק כרך בודד:
חדושים וביאורים - במסכת נדה. בני ברק: תשי"ב (1952)
מהדורות הספר > המהדורה הנוכחית

בערוב ימיו, סודרו הספרים מחדש כשעל כל מסכת ישנם שני מדורים, אחד לפי סדר דפי המסכת והשני לפי סדר הסוגיות בהם למד המחבר את הנושאים. בסדרה זו מופיעים הספרים בשבעה עשר כרכים עבים. 
בדומה לספרי החזון איש, גם בסדרה זו מופיעים מכתבים מהמחבר בסמוך לקטעים עליהם נסוב המכתב, או לפי סדר המסכת.
מכתבי התעוררות

למרות שמכתבים רבים העוסקים בעניינים תורניים מופיעים בתוך הסדרה "חדושים וביאורים", היות שישנם מכתבים רבים שכתב שאינם עוסקים בעניינים תורניים, הוציאו בני המחבר לאחר פטירתו, כהשלמה לסדרת הספרים הזו, שני כרכים בשם מכתבי התעוררות ובהם לקט ממכתביו המרכזים את יסודות הגותו של הרב גריינימן בתחומי מחשבת ישראל. בניגוד לקובץ אגרות חזון איש המכתבים אינם מופיעים בהם במלואם, אלא נלקטו קטעים קטעים מתוך המכתבים לפי נושאים, על מנת להציג את הדברים באופן שיטתי, כך שהספר מהווה תיעוד רחב להשקפת עולמו של המחבר בקשת רחבה של נושאים. החלקים שנדפסו עוסקים בעיקר בנושאי: אמונה, עמל התורה, מוסר והלכה, חינוך, עידוד לצעירים, מידות ולשון הרע. כרכי מכתבים אלו נדפסו בכמה מהדורות.
לקריאה נוספת

מילי דהספידא: הספדים שנאמרו על הרב חיים שאול גריינימן, מהדורה חדשה, בני ברק: אי"ש טויב, תשע"ו 2016, הספדו של הרב יוסף חיים בן דוב עמ' צ–צד, והספדו של הרב אליהו בן שלמה עמ' קנט–קסא.
הערות שוליים

↑  חדושים וביאורים - בני ברק תשי"ב, באתר היברובוקס.
חטופות

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  Brett Donowho 
 הופק בידי:  רנדול אמט, Anthony Callie, ג'ורג' פורלה, Mark Stewart 
 תסריט:  Nicolas Aaron Mezzanatto 
 עריכה:  Ryan Eaton, Frederick Wardell 
 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס מייק אפס סופיה בוש Tiffany Brouwer פטריק סיינט אספריט Rotimi שון ברוסנן שון אשמור Melissa Bolona אשטון הולמס קול האוזר Boyd Kestner 
 צילום:  אד לוקאס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Emmett/Furla Films 
 חברה מפיצה:  Lionsgate Premiere 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בינואר 2018 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חטופות (באנגלית: Acts of Violence) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2018 בבימויו של ברט דונוהו, ומככבים בו ברוס ויליס, קול האוזר, שון אשמור, אשטון הולמס, מליסה בולונה, סופיה בוש ומייק אפס. הוא נכתב על ידי ניקולס ארון מצנאטו.
הסרט הוקרן לתקופה קצרה בבתי הקולנוע ויצא בווידאו על פי דרישה על ידי חברת ההפקות "Lionsgate Premiere" ב-12 בינואר 2018.
עלילה

הסרט מתמקד בחייהם של האחים מקגרגור. שניים מהאחים, דקלן וברנדון, שירתו בצבא ולכן יש להם מומחיות בנשק. הצעיר שבהם, רומן, מאורס לאהבת ילדותו, מיה, והשניים עומדים להתחתן. בעוד שדקלן לוקה בהפרעת דחק פוסט-טראומטית מעברו בצבא ולברנדון יש משפחה לדאוג לה, מיה ורומן מנסים מימי. במהלך אחת ממסיבת הרווקות שלה, מיה מכעיסה שני בריונים קטנים, וינס ופרנק, שניהם עובדים כסוחרי מין עבור מאפיונר מקומי בשם מקס ליווינגסטון. מיה מעליבה את וינס ופרנק ולכן הם חוטפים אותה מהמועדון ולוקחים אותה לבוס שלהם.
בינתיים, הבלש ג'יימס אייברי מנסה ללא לאות לאסוף ראיות נגד מקס ליווינגסטון אבל לא מצליח למצוא שום דבר לגיטימי. כמו כן, השחיתות הקיימת בהיררכיות הגבוהות יותר של המשטרה כובלות את ידיו.
לפני שנחטפה, מיה השאירה הודעה קולית לרומן שמסביר את המצב. כשהבין שהניסיון הצבאי של אחיו יכול להועיל, רומן מתקשר לדקלן ומבקש ממנו עזרה. דקלן מבצע תחילה שיחה למשטרה ולאחר מכן מנסה לפשוט על בית בו הוא חושד שמיה מוחזקת. לרוע מזלו, מיה לא נמצאת בשום מקום, ושלושת האחים מכניסים את עצמם לצרות רציניות בגלל הפרות של חוקים רבים. זה מוביל אותם לאייברי, שמבטיח להם שהוא יעזור להם להציל את גיסתם לעתיד ואף מזהיר אותם להתרחק מהתיק. דקלן, לעומת זאת, מסרב להיענות לבקשת הבלש. כתוצאה מכך, שלושת האחים עוטים על עצמם אפודים וכלי נשק ברמה צבאית ויוצאים להציל את מיה.
ברגעים האחרונים של הסרט, שלושת האחים פושטים על מחסן שבו מקס מתכוון להחביא את הנשים שנחטפו במשאיות לפני שהוא שולח אותן ללאס וגאס. הפשיטה עוברת כמתוכנן, ושלושת האחים מצילים את מיה אך גם נשים רבות אחרות שסחרו בהן. אולם ברגע שהם חוזרים הביתה, מקס מופיע עם אנשיו, והם תוקפים אותם. במהלך הפשיטה הביתית, ברנדון נורה ומת במקום, אך דקלן מצליח להרוג ביעילות את כל אנשיו של מקס. מקס מצליח לברוח מהמקום לפני שהוא נורה על ידי דקלן.
לקראת הסוף, דקלן ורומן נעצרים על ידי השוטרים, אך מקס עדיין יוצא לחופשי. כתוצאה מכך, אייברי מגיע להחלטה ומתפטר מעבודתו כשוטר. לאחר מכן הוא פונה אל המחבוא הסודי של מקס ויורה בו לפני שהוא יוכל לברוח מהעיר.
שחקנים ודמויות

ברוס ויליס - הבלש ג'יימס אייברי
קול האוזר - דקלן מקגרגור
שון אשמור - ברנדון מקגרגור
אשטון הולמס - רומן מקגרגור
מליסה בולונה - מיה
שון ברוסנן - וינס
סופיה בוש - הבלשית ברוק בייקר
מייק אפס - מקס ליווינגסטון
טיפאני ברוואר - ג'סי מקגרגור
ג'נה בי קלי - היילי
פטריק סנט אספריט - המלנד
רותימי - בתור פרנק
מתיו טי מצלר - ריצ'רד
קייל סטפנסקי - דייוויס
בויד קסטנר - סטיבנס
בריאן פוסטר - ברנדון הצעיר
הפקה

הצילום העיקרי של הסרט החל בקליבלנד, אוהיו, במרץ 2017. צילומי אוויר של לוס אנג'לס כללו את הבלש סמואל אייברי, תחנת המשטרה המרכזית הישנה וקליבלנד.
קבלה

באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדרוג אישור של 0% על סמך 13 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 2.6/10. ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 28 מתוך 100, המבוסס על שישה מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל".
הערות שוליים

↑  "How Much Cleveland is in the Trailer for Bruce Willis' 'Acts of Violence?'". cleveland.com. נבדק ב-6 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dennis Harvey (11 בינואר 2018). "Acts of Violence' Review: Formulaic Revenge Movie". variety.com. נבדק ב-13 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hlavaty, Kaylyn (28 במרץ 2017). "Actor Bruce Willis films latest movie Acts of Violence in Cleveland". news5cleveland.com. נבדק ב-22 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Acts of Violence (2018)". Rotten Tomatoes. Fandango.
↑  "Acts of Violence Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-20 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
חמדין סבאחי

חמדין עבד אל-עאטי עבד אל-מקצוד סבאחי (בערבית: حمدين عبد العاطي عبد المقصود صباحي, ידוע בשם המקוצר حمدين صباحى, חמדין סבאחי; ‏5 ביולי 1954) הוא פוליטיקאי מצרי, עיתונאי ומחזאי, המכהן כמנהיג תנועת הזרם העממי המצרי. במשך שנים היה פעיל האופוזיציה המצרית, עוד בתקופת הנשיא אנוור סאדאת ובתקופת חוסני מובארכ.
סבאחי ישב במאסר 17 פעמים ושוחרר לאחר פרוץ המהפכה המצרית והיה תומך נלהב שלה. במהלך הבחירות לנשיאות ב-2012 היה מועמד לתפקיד נשיא מצרים וסיים במקום השלישי עם 21.5 אחוזי תמיכה. בעת הבחירות לנשיאות מצרים ב-2014 הוכרז שוב כמועמד לתפקיד הנשיא. כדמות אופוזיציה נודעת, חמדין מזוהה עם זרם הנאצריזם והיה ממייסדי מפלגת הקארמה הנאצריסטית בשנת 1996. הוא ידוע כסוציאליסט ותומך מעמד הפועלים. ידוע גם כמתנגד חריף לישראל ומגדירהּ כ"אויב הציוני".
ביוגרפיה

סבאחי נולד בבאלטים בנפת כאפר אל-שייח' שבמצרים. הוא גדל במשפחת דייגים והתקבל ללימודים אקדמאיים באוניברסיטת קהיר ב-1975 בה למד במגמת תקשורת והיה לעורך הראשי של ביטאון האוניברסיטה. יחד עם מספר מחבריו ייסד את מועדון המחשבה הנאצריסטי שהקים כמה סניפים באוניברסיטאות שונות במצרים. המועדון הוקם אז כתגובה לפעולותיו של הנשיא סאדאת נגד מעשיו של הנשיא גמאל עבד אל נאצר. ב-1976 היה סבאחי לנשיא מועצת הסטודנטים באוניברסיטת קהיר והיה לנשיא האיגוד הכללי של הסטודנטים המצריים עד 1977.
סבאחי החל להתפרסם לאחר שבשנת 1977 נפגש עם הנשיא אנוור סאדאת במסגרת עימותים טלוויזיוניים בהן תקף את מדיניותו הכלכלית של סאדאת'. כמו כן תקף את כוונותיו של הנשיא המצרי לחתום על הסכם שלום עם ישראל, בעוד הפלסטינים נותרים כפליטים ללא קורת גג. בשל אותם עימותים סבאחי גורש מעבודה בתחום התקשורת שכולה הייתה בידי המדינה.
בעת ההפגנות נגד הסכם השלום עם ישראל, בספטמבר 1981, סבאחי היה חבר התנועה האופוזיציונית הצעיר ביותר שהושם במאסר. יחד עם 1,500 אחרים הוא נלקח למאסר אך שוחרר כעבור זמן קצר. לאחר שנטל חלק בהקמת תנועה למען חופש הדיבור הוא נאסר שוב והואשם בקשירת קשר לארגון מהפכה. בשנת 1991 נאסר שוב לאחר שנאם בפני סטודנטים מצריים באוניברסיטת קהיר והביע מורת רוחו על המעורבות האמריקאית בעיראק.
קריירה פוליטית

סבאחי סייע להקים את המפלגה הנאצריסטית הדמוקרטית בשנת 1992 ובראשה עמד דיע אל-דין דאוד והיה מחברי התנועה הלאומנית המצרית ב-1993 שיצאו לבקר את נציגי הפלסטינים בלבנון. סבאחי ידוע כתומך נלהב בהתנגדות המצרית והלבנונית מאז שנות ה-70, באותה שנה סבאחי ניצל מניסיון התנקשות בחייו.
בשנת 1995 ניסה להתמודד לראשונה בבחירות לפרלמנט, אך הפסיד. ב-1997 נעצר שוב לאחר שהפגין נגד חוק שהעבירה ממשלת מובארכ ובו אסרה על חקלאים להחזיק בבעלות על קרקע.
בשנת 1998 הקים סבאחי את תנועת אל-קארמה, אך זו לא זכתה להכרה מוועדת המפלגות הפוליטיות הממשלתית.
בשנת 2000 סבאחי היה לחבר פרלמנט, לאחר שרץ כמועמד עצמאי. בשנת 2003 הוא נעצר שוב לאחר שהוביל הפגנות נגד התרת השימוש בתעלת סואץ לארצות הברית, על מנת שתעביר כוחותיה לקראת מלחמת עיראק. הוא היה חבר הפרלמנט הראשון שנלקח למעצר בעודו בתפקיד. שנה לאחר מכן הוביל סבאחי את הקמת "התנועה המצרית לשינוי" (הידועה כתנועת "כפאייה"), שהתנגדה נמרצות להמשך שלטונו של מובארכ והאפשרות להעברת הנשיאות לידי גמאל מובארכ.
ב-2006 הכריז על עצמו כתומך בהתנגדות הלבנונית נגד ישראל וב-2008 הוא יצא לרצועת עזה ניסיון לסייע להקלת המצור על הרצועה. בעת ביקורו ברצועה נפגש עם בכירים פלסטיניים מתנועת חמאס והביע תמיכה בתנועה.
ב-2009 התפטר מכל תפקידיו בתנועת אל-קארמה תוך שהוא מביע כוונתו לרוץ לנשיאות. ב-2010 הקים את האיחוד הלאומי לשינוי, בשיתוף פעולה עם מוחמד אל-בראדעי ופעיל האופוזיציה איימן נור.
ב-2011 סבאחי הצטרף למפגינים ונטל חלק פעיל בהפגנות כנגד משטר מובארכ. לאחר נפלית המשטר, סבאחי העניק שורת נאומים והרצאות לאוניברסיטאות במצרים וכן נטל חלק בהפגנות כנגד המשטר הצבאי שכונן לאחר נפילת מובארכ. באוגוסט 2011 הפגין מול שגרירות ישראל בקהיר.
ב-2012 היה מועמד לנשיאות מצרים אך סיים במקום השלישי בבחירות.
בפברואר 2014 הודיע שהחליט להתמודד בבחירות לנשיאות, אך יתייעץ עם שותפיו לפני שתתקבל החלטה סופית. לבסוף, יום לפני סגירת ההרשמה, ב-19 באפריל 2014, הגיש באופן רשמי את מועמדותו לוועדת הבחירות העליונה. הוא הצליח לאסוף 30,000 חתימות, לעומת ה-25,000 שנדרשו לאישור המועמדות.
טונדה קבב

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קבב 
 מטבח:  הודי ופקיסטני
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  בשר טחון, יוגורט ותבלינים
 
טונדה קבב (באודיה: ଟୁଣ୍ଡେ କବାବ, בהינדי: टुंडे कबाब; באנגלית: Tunde Kabab) היא קציצה מתובלת העשויה מבשר טחון ונחשבת לנפוצה במטבח ההודי אודישני.
הקציצה מוכרת גם כקבב גלוטי (Galouti Kebab) והיא מורכבת מבשר תאו טחון, כ-160 תבלינים, יוגורט, זנגביל, שום כתוש, חומץ, זעפרן, מי ורדים וסוכר.
טונדה קבב מוזכר לראשונה בשנת 1905 בעיר לאקנאו.
ראו גם

סיח קבב
שאמי קבב
הערות שוליים

↑  History of Tunday Kebabs: How a One-Armed Chef Gave India One of its Most Loved Kebabs, NDTV Food (באנגלית)
↑  The Sunday Tribune - Spectrum - Lead Article, www.tribuneindia.com
↑  Eat Like a Local: The Awadhi Delights of Lucknow, https://www.outlookindia.com/outlooktraveller/ (באנגלית)
טיילור היקס

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1976 (בן 48) ברמינגהאם, אלבאמה, ארצות הברית.
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אובורן, Hoover High School 
 סוגה:  וייט סול, בלוז, בלוז רוק
 כלי נגינה:  מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  19 רקורדינגס, אריסטה רקורדס 
 http://www.myspace.com/taylorhicks
 פרופיל ב-IMDb
 
טיילור רובן היקס (באנגלית: Taylor Reuben Hicks; נולד ב-7 באוקטובר 1976) זמר מוזיקת נשמה, מוזיקאי אמריקני. זוכה העונה החמישית של אמריקן איידול.
היקס נולד בברמינגהאם, אלבמה. הוא נולד עם שיער בלונדיני, לאחר מכן שיערו השתנה לחום כהה/שחור, וכשהיה בן 13 שיערו הפך לאפור. ב-1995 נרשם היקס לבית ספר למוזיקה והתחיל להוציא דיסקים עצמאיים לבדו.
היקס השתתף בעונתה ה-5 של אמריקן איידול לאחר שעבר את האודישנים בלאס וגאס. במהלך העונה שר היקס שירים רבים אשר התאפיינו בסגנונו המיוחד.
לבסוף, ב-24 במאי 2006, גבר היקס על המתמודדת נגדו, קתרין מקפי עם יותר מ-63.4 מיליון קולות, והפך לזוכה אמריקן איידול המבוגר ביותר.
מיד לאחר הניצחון בתוכנית, הוציא היקס את הסינגל הראשון שלו "Do I Make You Proud", אשר זינק מיידית למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית. אלבום הבכורה שלו יצא ב-12 בדצמבר 2006, זמן מה לאחר שחרור הסינגל הראשון מתוכו. כחודש לאחר יצא האלבום, הוא זכה למעמד של דיסק זהב לאחר שמכר מעל חצי מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. בינואר 2008 הודיעה חברת תקליטי RCA כי היקס שוחרר מההסכם להפקת תקליטים עם החברה.
ביוני 2008, חתם היקס על חוזה בחברת התקליטים "ונגאורד". ב-12 באוגוסט הוא הוציא אלבום אוסף בשם "Early Works".
ב-10 במרץ 2009, יצא אלבומו השני "The Distance".
טכנולוגיה אנדרואידית (חברה)

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
  
 npo-at.com
 
חברת "טכנולוגיה אנדרואידית" (ברוסית: Научно-производственное объединение "Андроидная техника") היא חברה רוסית המתמחה בפיתוח, ייצור ותחזוקה של מערכות רובוטיות. החברה הוקמה בשנת 2009 בעיר מגניטוגורסק, מחוז צ'ליאבינסק, הפדרציה הרוסית.
החברה פיתחה את רובוט החלל פיודור. החברה הוקמה בשנת 2009 על ידי אלכסנדר פריטוביץ' פרמיאקוב בעיר מגניטוגורסק. החברה פיתחה עשרות מערכות רובוטיות בתחום הרפואה והחלל. אלה כוללים רובוטים לשיקום חולים לאחר שבץ מוחי וסובלים משיתוק מוחין, מעבדת מחקר לרובוטיקה ביומורפית ורובוטים אנתרופומורפיים. החברה לוקחת חלק פעיל בעבודתה של קבוצת העבודה הבין-מחלקתית "מעבדה לרובוטיקה" בוועדה הצבאית-התעשייתית של הפדרציה הרוסית לפיתוח רובוטים עבור צבא רוסיה.
השותפים העיקריים של החברה הם מכוני מחקר רוסיים מתקדמים, לרבות תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, הקרן למחקרים מתקדמים של רוסיה ועוד.
פרויקטים בולטים

רובוט FEDOR. התחלת הפרויקט - יוני 2014, סוף אוקטובר 2016. מטרת הפרויקט היא פיתוח טכנולוגיה לשליטה משולבת בפלטפורמה רובוטית המבוססת על אלמנטים של חיישנים עם משוב. התוצאה של פרויקט זה הייתה הדגמה של מתחם רובוטי, כולל פלטפורמה רובוטית מודולרית המחקה מערכת בקרת הדגמה עם מכשיר אב מסוג העתק וטרמינל מפעיל. עם סיום הפרויקט, אמור היה להופיע רובוט שיוכל להחליף אדם בתנאי סכנת חיים, למשל במהלך פעולות הצלה לאחר פיצוץ באתר תעשייה, כשבית מתמוטט, או אסונות טבע. רוסקוסמוס התעניינה בפיתוח. בינואר 2015 הוצג לנשיא הפדרציה הרוסית אב טיפוס של הרובוט. אב הטיפוס של הרובוט האנדרואיד נקרא FEDOR.
סויוז-F (גרסת FEDOR, רשמית Skybot F-850) לראשונה בתולדות האסטרונאוטיקה, רובוט אנתרופומורפי השלים טיסה לחלל. הטיסה התקיימה ב-22 באוגוסט 2019. באוקטובר 2016 הודיע דמיטרי רוגוזין כי הורה ליצור רובוט למסעות חלל. רובוט דמוי אדם נוצר במסגרת הפרויקט "פיתוח טכנולוגיה ליצירת מערכת בקרה משולבת למתחמי רובוטים" של הקרן למחקרים המתקדמים ועוצב מחדש באופן משמעותי על פי הדרישות של רוסקוסמוס. פיתוח הרובוט כלל שני שלבים עם משך כולל של שנתיים וארבעה חודשים. ב-7 בספטמבר 2019, בשעה 00:32 בשעה במוסקבה, רכב הנחיתה של חללית סויוז MS-14 עם הרובוט האנתרופומורפי FEDOR (שלט שיחה Skybot F-850) ביצע נחיתה מתוכננת ומוצלחת על כדור הארץ על פי תוצאות שנת 2019, על ידי מערכת הניטור והניתוח של המדיה, סיפור החדשות על טיסת ה-FEDOR לחלל נכלל ברשימת המקרים הטובים ביותר בתחום יחסי הציבור בתחום הרובוטיקה.
"מרקר" היא פלטפורמה רובוטית שפותחה ומיוצרת על ידי במסגרת פרויקט "מרקר". זוהי פלטפורמה רובוטית ניסיונית שתהפוך לבסיס לפיתוח רובוטים לכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. העבודה כוללת פיתוח שני סוגים של פלטפורמות: במעקב וגלגלים. בסך הכל ייווצרו 5 פלטפורמות רובוטיות במסגרת הפרויקט. מצוין כי טנקים רוסים אוטונומיים מהווים איום, כאשר לשירות הצבא הרוסי עשוי להיקלט ציוד רב עוצמה מדור חדש. ב-17 באוקטובר 2019 באתר הניסויים של החברה הוצגה פלטפורמה רובוטית ניסיונית מדגם "מרקר".
גפסט הוא כיסא גלגלים רובוטי לאנשים עם מוגבלות המסייע לנוע סביב מגוון של ממשקי בקרה - משליטה קולית לתנועת עיניים. בתצורה המרבית, לכיסא הגלגלים יש חמש עמדות: ישיבה, ישיבה עם עלייה, חצי ישיבה, אופקית ואנכית. מודל כיסא גלגלים זה מסייע לאנשים עם מוגבלות להסתובב בממשקי בקרה שונים - משליטה קולית לתנועת עיניים.
הערות שוליים

↑
↑
↑
↑
↑
↑
חצות היום (הלכה)

חצות היום הוא ציון זמן בהלכה לשעה המדויקת שבין הנץ החמה לשקיעת החמה, כאשר השמש נמצאת בדיוק בין מזרח למערב. הזמן שבין הנץ החמה לשקיעת החמה מחולק ל-12 שעות זמניות, ובסוף השעה השישית חל חצות היום. לאחר חצות היום מתחיל זמן בין הערביים.
חישוב זמן חצות היום

זמן חצות היום אינו חל בשעה קבועה לפי השעון הרגיל, אלא משתנה מיום ליום לפי עונות השנה, הסיבה לכך היא משום שפרק הזמן של 24 שעות בשעון רגיל הוא פרק זמן קבוע ואחיד, ואילו כדור הארץ משלים הקפה סביב עצמו בפרק זמן שמשתנה במהלך השנה. לעיתים ישלים כדור הארץ סיבוב סביב עצמו ב־23 שעות ו־59 דקות, ולעיתים ב־24 שעות ודקה, ולכן ייתכן שיחול זמן חצות יום אחד ב־12:00 ולמחרתו ב־12:01, מכיוון שהשמש חזרה להיות מעל נקודת החצות רק כעבור 24:01 שעות, או כעבור 23:59 שעות.
אמנם לכל תאריך גריגוריאני קיים זמן חצות קבוע לכל שנה ושנה. [יצוין כי גם ה-24 שעות שלנו מבוססות על זמן הסיבוב השלם של כדור הארץ, אלא שהן מייצגות את משך זמן הסיבוב הממוצע של כדור הארץ, לעומת זמן חצות שתלוי בזמן הסיבוב המעשי בכל יום ויום].
ההשתנות העונתית של זמן חצות, אינה נוגעת רק לזמן חצות עצמו, אלא גורמת, בנוסף לגורמים אחרים, להשתנות יום יומית של כל זמני היום בהלכה. וזאת מכיוון שכל זמני היום תלויים בזמן סיבוב כדור הארץ סביב עצמו.
זמן חצות משתנה אף לפי המיקום הגאוגרפי, משום שהשמש נמצאת מעל כל נקודה גאוגרפית בזמן אחר, ואף שינוי זה נוגע לכל זמני היום. אמנם קיים הבדל בין זמן חצות לשאר הזמנים, בכך שזמן חצות משתנה רק בין קווי האורך, כלומר שלכל קו אורך זמן חצות משלו. אך אינו משתנה בין קווי הרוחב, כלומר שבשתי נקודות המצויות בשני קווי רוחב שונים אך באותו קו אורך יהיה זמן חצות שווה. זאת לעומת שאר זמני היום שמשתנים גם בין קווי האורך וגם בין קווי הרוחב.
להרב משה פיינשטיין שיטה ייחודית שזמן חצות היום אינו משתנה במשך השנה. על כל פנים, שיטה זו לא נתקבלה חוץ משכונת הלואר איסט סייד, אתריה דהרב פיינשטיין.
דיני חצות היום

לחצות היום השלכות הלכתיות רבות. ביניהן:
עד חצות אפשר בדיעבד להתפלל תפילת שחרית (ולפי דעת רבנן לכתחילה).
מחצות מתחיל מעיקר הדין זמן בין הערביים, שבין היתר הוא זמן הקרבת קרבן תמיד של בין הערביים.
בשבת חובה לטעום לפני חצות היום.
בתשעה באב חלק ממנהגי האבלות מפסיקים בחצות היום.
בערב פסח מחצות היום ניתן להתחיל לשחוט את קרבן הפסח. כמו כן חלים כל איסורי חמץ מהתורה.
הערות שוליים

↑  אגרות משה או"ח א:כד
| זמני היום בהלכה |
| --- | --- | --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |  |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |  |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |  |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
חוכמת הבייגלה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "חוכמת הבייגלה" (ספר)
 בימוי:  אילן הייטנר 
 הופק בידי:  אילן הייטנר
 תסריט:  אילן הייטנר 
 עריכה:  ג'ואל אלכסיס
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 צילום:  עודד קירמה
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  ישראל 3 באוקטובר 2002
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  ₪1,640,000
 הכנסות:  ₪1,380,000
 דף הסרט ב־IMDb
 
חוכמת הבייגלה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2002 בהפקתו ובבימויו של אילן הייטנר, אותו ביסס על ספרו רב המכר "חוכמת הבייגלה", אולם עם שינויים מהספר המקורי.
הפקה

אחרי הצלחת הספר "חוכמת הבייגלה" (שמכר עד אז 100,000 עותקים) אילן הייטנר החליט ללמוד קולנוע בניו יורק. במהלך הלימודים רכש מצלמת Sony PD150, מצלמת DV קטנה וזולה, הפשוטה מבין המצלמות המקצועיות ואיתה צילם את התרגילים של לימודי הקולנוע. בסיום הלימודים החליט לכתוב תסריט שמבוסס על רב המכר שבינתיים תפס תאוצה.
הייטנר היה בטוח שכשיחזור לארץ יוכל למצוא משקיעים ולהפיק את הסרט שיעשה שינוי בקולנוע המקומי, אך אף משקיע לא היה מעוניין בשל חוסר הניסיון שלו בבימוי. בלית ברירה, גייס אילן הייטנר מהונו הפרטי 50,000 דולר שאיתם התכוון להפיק בעצמו את הסרט, כשהשחקנים מסכימים לקבל את שכרם בדיפר (לעבוד למעשה ללא תשלום עד שהסרט יניב רווחים).
בשל המחסור בתקציב, הוחלט שהסרט יצולם במצלמה שרכש הייטנר בניו יורק, החלטה לא שגרתית באותה תקופה של מעבר בין עולם הפילם לעידן הדיגיטלי, הסרט צולם בפורמט DVCAM ובסופו של דבר עבר Blowup – המרה מדיגיטל לסרט צילום.
גם במהלך ההפקה נתקל הייטנר בקשיים בשל חוסר הניסיון שלו בבימוי, מה שהוביל להתפטרותו של הצלם הראשי שהשאירה אותו לצלם בעצמו את שארית הסצנות. הייטנר מספר שבמהלך הצילומים שביצע בעצמו, רוב הסצנות נמחקו בשוגג או לא צולמו בכלל.
לאחר 18 ימי צילום, טס ליוון לערוך את הסרט אצל ג'ואל אלכסיס ("גט", "רביעיית רן", "חולה אהבה בשיכון ג'") ועם הראף קאט ניסה למכור את הסרט לגופי שידור בארץ.
בסופו של תהליך ארוך הסרט נקנה על ידי חברת "הוט" בעבור 250,000 דולר.
מהרווחים אילן הייטנר הצליח לשלם לצוות את שכרם.
יורם זקס ועלמה זק
לואל ומיטל טימסית
לואל ואסנת חכים
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
גיא לואל: גולן
אסנת חכים: דקלה כהנה
בני אבני: בצל
יורם זקס: גיא "גויה" כהנה
שי ורקר: יוס
מיטל טימסיט: שרון
מוריאל גיט-גולדשטיין: דינה
עלמה זק: גלית
אורית שר: ראות
ניר לוי: בן הזוג לשעבר של דקלה
צבי סלטון: אבא של גולן
נאור ציון: איש במעלית
סופי צדקה: אישה במעלית
אורית פוקס: פצצה באוניברסיטה
פסקול הסרט

את "סוף הקיץ", שיר הנושא של הסרט, כתב מיכה שטרית, הלחינו וביצעו מיכה שטרית וברי סחרוף.
בנוסף, מופיעים בסרט השירים:
I Try - מייסי גריי
בוסה נובה קטן - רמי פורטיס ושלומי ברכה
הולכת לאיבוד - דני שפרלינג
נוסע לבד - רעש
הערות שוליים

1 2  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2002–2003, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, יולי 2006, עמ' 8
חמדי אל-פאצ'צ'י

חמדי אל-פאצ'צ'י (בערבית: حمدي الباجه جي, 1886 - מרץ 1948) היה מדינאי עיראקי ששימש כראש ממשלת עיראק בין 1944 ל-1946, והיה בעל תפקיד חשוב בהתגבשות עמדתה העוינת של עיראק כלפי עצמאותה של מדינת ישראל.