stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ר.ב. לייפציג
היסטוריה

המועדון הוקם במאי 2009. ראסן באל שפורט לייפציג הוא המועדון החמישי שקבוצת רד בול בחרה להשקיע בו אחרי רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, ניו יורק רד בולס מה-MLS, רד בול ברזיל מליגת העל הברזילאית ורד בול גאנה מגאנה.
המועדון נתקל בשתי בעיות מול ההתאחדות הגרמנית לכדורגל. ראשית, ההתאחדות לא מאשרת ששם של ספונסר יהיה חלק משם של קבוצה. שנית, החזקת קבוצה בידי אדם אחד, או ישות אחת, אינה מותרת על ידי הליגה. במטרה להתגבר על הבעיות הללו, שינה המועדון את שמו חזרה מ"רד בול לייפציג" ל"ראסן באל שפורט", שהם ראשי התיבות של שני השמות הנכתבים בצורה זהה - RB. בנוסף, המועדון עבר לשיטה של הצבעה וחברות במועדון, כשעדיין המממנת העיקרית היא חברת רד בול האוסטרית.
המועדון הציב לעצמו מטרה להעפיל לליגה הבכירה בתוך 8 עד 10 שנים משנת הקמת הקבוצה. לאחר הקמתו קנה המועדון את קבוצת SSV מרקראנשטאט מהליגה הגרמנית החמישית, שפעלה בעיירה הסמוכה ללייפציג, ובכך למעשה קנה את מקומה בליגה, במטרה להחליפה עם קבוצתו. לאחר מכן, עברה הקבוצה לאצטדיון המרכזי בלייפציג, שנטל חלק באירוח משחקי מונדיאל 2006.
בעונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לבונדסליגה, לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה במקום השני בליגת הבונדסליגה השנייה.
בעונת 2016/17 רשמה הקבוצה הצלחה גדולה כאשר סיימה את עונת הבכורה שלה בבונדסליגה במקום השני, והבטיחה מקום בליגת האלופות. עם זאת, נגד הקבוצה קיימת ביקורת עצומה, על כך שמדובר בקבוצה השייכת לתאגיד רד בול ולא לאוהדים, ועל היעדר מסורת. כאשר הקבוצה יצאה למשחקי החוץ, התקיימו נגדה מחאות רבות כחלק מביקורת זו, ואף התארגנו מספר חרמות נגד המשחקים.
בעונת 2017/2018 הקבוצה העפילה לשלב רבע גמר הליגה האירופית, בעונת הבכורה שלה במפעל, והייתה לקבוצה הראשונה שעולה לרבע גמר אירופי בעונת הבכורה שלה במפעל מאז שעשתה זאת קבוצת קרלסרוהה בעונת 1993/1994.
בעונת 2019/2020 העפילה לייפציג לחצי גמר ליגת האלופות, לראשונה בתולדותיה, ובו הפסידה 3–0 לפריז סן-ז'רמן הצרפתית. בעונת 2020/21 סיימה במקום השני בבונדסליגה, העפילה לגמר הגביע הגרמני, אך הפסידה לבורוסיה דורטמונד 1-4 ובליגת האלופות הודחה על ידי ליברפול האנגלית.
בעונת 2021/2022 העפילה לחצי גמר הליגה האירופית, אך הפסידה לגלאזגו ריינג'רס 2-3 בסיכום שני המשחקים. בגביע הגרמני העפילה הקבוצה לגמר לאחר שגברה בשמינית הגמר את הנזה רוסטוק, ברבע הגמר גברה על הנובר 96 ובחצי הגמר גברה על אוניון ברלין. במשחק הגמר גברה בדו-קרב פנדלים על פרייבורג וזכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה. בעונה שלאחר מכן זכתה בשנית בגביע, לאחר שגברה בגמר 2-0 על איינטרכט פרנקפורט. באוגוסט 2023 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בסופר קאפ הגרמני לאחר ניצחון 3-0 על באיירן מינכן.
בעונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום השלישי, ולפיכך העפילה לליגת האלופות שהתקיימה בעונת 2023/2024. בשלב הבתים סיימה הקבוצה במקום השני, לאחר מנצ'סטר סיטי והעפילה לשלב שמינית הגמר של המפעל.
תארים

זכייה (2): 2021/22, 2022/23
זכייה (1): 2023
זכייה (2): 2010/11, 2012/13
הערות שוליים

1 2  לירן רוזנר, אייסוקר, לייפציג‏, כדורגל עם כנפיים: רד בול לייפציג בדרך להצלחה בגרמניה, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2010
↑  רועי פרייס‏, רד בול עושה לך אויבים: סיפורה של ר.ב. לייפציג, באתר וואלה, 27 ביולי 2014
↑  RB Leipzig Team | Detailed Squad 2022/2023, rbleipzig.com (באנגלית)
| ליגת האלופות 2024/25 |
| --- | --- | --- |
| דרג א' | ספרד ריאל מדריד (אלופה מכהנת) • אנגליה מנצ'סטר סיטי • גרמניה באיירן מינכן • צרפת פריז סן-ז'רמן • אנגליה ליברפול • איטליה אינטר מילאנו • גרמניה בורוסיה דורטמונד • גרמניה ר.ב. לייפציג • ספרד ברצלונה |  |
| דרג ב' | גרמניה באייר לברקוזן • ספרד אתלטיקו מדריד • איטליה אטאלנטה • איטליה יובנטוס • פורטוגל בנפיקה ליסבון • אנגליה ארסנל • בלגיה קלאב ברוז' • אוקראינה שחטאר דונצק • איטליה מילאן |  |
| דרג ג' | הולנד פיינורד • פורטוגל ספורטינג ליסבון • הולנד פ.ס.וו. איינדהובן • קרואטיה דינמו זאגרב • אוסטריה רד בול זלצבורג • צרפת ליל • סרביה הכוכב האדום בלגרד • שווייץ יאנג בויז ברן • סקוטלנד סלטיק |  |
| דרג ד' | סלובקיה סלובן ברטיסלאבה • צרפת מונקו • צ'כיה ספרטה פראג • אנגליה אסטון וילה • איטליה בולוניה • ספרד ז'ירונה • גרמניה שטוטגרט • אוסטריה שטורם גראץ • צרפת ברסט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010932386305171  LCCN: n2018026818  VIAF: 317278341   WorldCat (עם VIAF): 317278341
ארמיית הטנקים השלישית (ברית המועצות)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 במאי 1942 – 26 באפריל 1943 (337 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  Prokofy Romanenko 
 מפקדים
 
ארמיית הטנקים השלישית (ברוסית: танковая армия ‏я‏-3) הייתה ארמיית שריון של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-25 במאי 1942 על בסיס הארמייה ה-58 שפורקה. כמפקד הארמייה מונה סמיון מלינקוב, והיא נכללה בחזית המערבית. באוגוסט היא תוגברה וכללה 508 טנקים ו-168 כלי רכב משוריינים אחרים כהכנה לקראת מתקפה נגד ארמיית הפאנצר השנייה. המתקפה הייתה אמורה להתחיל ב-19 באוגוסט אולם נדחתה ל-22 באוגוסט, ובפרק זמן קריטי זה הצליחו הגרמנים לתגבר את כוחותיהם. המתקפה החלה בהפצצה אווירית וארטילרית, שלאחריה תקפו כוחות הארמייה והצליחו להתקדם מרחק של 3 או 4 ק"מ. עם זאת, הגרמנים התגוננו היטב והמתקפה נבלמה. ב-19 בספטמבר מונה פאבל ריבאלקו למפקד הארמייה, והסטאבקה הציב אותה בעתודה. בינואר 1943 היא הוחזרה לקרבות כחלק מחזית וורונז', ויחד עמה לחמה במבצע אוסטרוגוזסק-רוסוסה כנגד כוחותיהן של הארמייה ההונגרית השנייה והארמייה האיטלקית השמינית, ומבצע וורונז'-קסטורנינסק כנגד הארמייה הגרמנית השנייה. בהמשך לחמה הארמייה בקרב חרקוב השלישי כחלק מהחזית הדרום-מערבית. הארמייה כותרה וספגה אבדות כבדות, וב-26 באפריל פורקה ועל בסיסה הוקמה הארמייה ה-57 אשר בהמשך הפכה להיות ארמיית המשמר המשוריינת השלישית.
מפקדים

סמיון מלינקוב (25 במאי 1942 – 19 בספטמבר 1942)
פאבל ריבאלקו (19 בספטמבר 1942 – 26 באפריל 1943)
נשק גרעיני

ענן פטרייה של הפצצה אטומית על עיר הנמל נגסאקי. ב-1945 הנשורת הגרעינית התרוממה לגובה של כ-18 ק"מ מעל מוקד הפיצוץ
נשק גרעיני (המכונה גם פצצה אטומית) הוא נשק שכוחו ההרסני נוצר על ידי תגובה גרעינית של ביקוע או היתוך. אלה מושגים בדרך כלל באמצעות הפעלת פצצת ביקוע גרעיני. אפילו פצצה גרעינית (שלעיתים נקראת גם "מתקן גרעיני") בעלת תפוקה של נשק גרעיני נמוכה היא בעלת עוצמה גדולה יותר מכל כלי נשק קונבנציונלי. מתקן גרעיני יחיד מסוגל להשמיד עיר שלמה.
בהיסטוריה של הלוחמה נעשה שימוש בנשק גרעיני רק פעמיים. שני המקרים אירעו בשלהי מלחמת העולם השנייה. המקרה הראשון אירע בבוקר 6 באוגוסט 1945, כשארצות הברית הטילה את פצצת האורניום "ילד קטן" על העיר היפנית הירושימה. המקרה השני אירע שלושה ימים לאחר מכן כשארצות הברית הטילה את פצצת הפלוטוניום "איש שמן" על העיר נגסאקי. השימוש בכלי נשק אלה, שתוצאתו המיידית הייתה הרג של מאות אלפי אזרחים (הערכות נעות בין 100,000 ל-200,000 בני אדם הרוגים, מספר שאף גדל לאורך הזמן כתוצאה מחשיפה לקרינה הרדיואקטיבית שיצרו הפיצוצים) היה ונותר שנוי במחלוקת. מבקרים מרחבי העולם טענו שהיו אלה פעולות לא הכרחיות של הרג המוני. לעומתם טענו אחרים, כי שימוש זה הפחית את מספר הנפגעים בשני הצדדים על ידי החשת סיומה של המלחמה, ובעיקר מנעו מארצות הברית את הצורך לממש את הפלישה המתוכננת ליפן, שהייתה צפויה לקפח את חייהם של מאות אלפי חיילים אמריקאים.
מאז הפצצת הירושימה ונגסאקי, בוצעו יותר מאלפיים פיצוצים של מתקנים גרעיניים למטרות ניסוי גרעיני, הרתעה במסגרת המלחמה הקרה או עימותים אחרים, והדגמה. המדינות היחידות הידועות כמי שביצעו ניסויים כאלה הן (לפי סדר כרונולוגי): ארצות הברית, ברית המועצות, הממלכה המאוחדת (בריטניה), צרפת, סין, דרום אפריקה, הודו, פקיסטן וקוריאה הצפונית.
ייתכן שמספר מדינות אחרות מחזיקות ברשותן נשק גרעיני, אך לא הודו בכך מעולם בפומבי או שטענתן בדבר ההחזקה לא אומתה. לדוגמה, ישראל נוקטת מדיניות של עמימות באשר ליכולותיה הגרעיניות למרות הערכות כי יש ברשותה מאות ראשי קרב גרעיניים וכן יכולות שונות לשיגורם. בעבר דווח באמצעות ויקיליקס כי טורקיה אף היא מחזיקה בפצצת אטום אך היא מעולם לא אישרה זאת. איראן הואשמה על ידי האומות המאוחדות ומדינות רבות בפיתוח תוכניות גרעין למטרות צבאיות ואף הוטלו עליה ועל קוריאה הצפונית סנקציות כלכליות ואחרות. דרום אפריקה פיתחה אף היא נשק גרעיני בחשאי, אך התפרקה ממנו בתחילת שנות התשעים. סוריה הואשמה אף היא על ידי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית כי עסקה בפיתוח נשק גרעיני לאחר שביצעה בדיקות בעקבות פרסומי אמצעי תקשורת בינלאומיים על הפצצת כור גרעיני בשטחה על ידי ישראל.
בפצצות גרעיניות נעשה שימוש גם למטרות שאינן צבאיות, כגון ניסויים מדעיים. יסודות סינתטיים כגון איינשטייניום, שנוצרו בעת הביקוע הגרעיני, התגלו כתוצאה מהניסוי הראשון בפצצת מימן.
סוגים של נשק גרעיני

| --- | --- |
 :  ראו גם – נשק גרעיני טקטי, פצצה מלוכלכת, פצצת ביקוע גרעיני, פצצה מומלחת
ראשיתו של הנשק הגרעיני במלחמת העולם השנייה, שבמהלכה עסקו גרמניה, האימפריה היפנית וארצות הברית בפיתוח נשק כזה. רק מאמצי הפיתוח של ארצות הברית, שנעשו במסגרת שכונתה "פרויקט מנהטן", הבשילו לכדי נשק גרעיני, בצורה של ארבע פצצות ביקוע גרעיני ("פצצות אטום"), ששתיים מהן הוטלו על יפן. האחת, שכונתה "ילד קטן", על הירושימה ב־6 באוגוסט 1945 והשנייה, שכונתה "איש שמן", על נגסאקי שלושה ימים לאחר מכן. מאז לא הופעל יותר נשק גרעיני במלחמה.
גם גרמניה הנאצית הייתה קרובה לייצור ממשי של נשק גרעיני, שהיה עתיד להינשא לארצות הברית על הטיל הבין-יבשתי "אמריקה", מעין המשך פיתוח לטיל וי-2, ואשר פותח במחוז תורינגיה שבגרמניה. בשלזיה תחתית, היום בתחומי פולין, ב"פרויקט ריזה", היה ניסיון לפתח כלי תעופה הדומה לצלחת מעופפת, כדי שיישא נשק גרעיני למרחקים. בסיום המלחמה נעשה גם ניסיון נואש של גרמניה לפגוע בסן-פרנסיסקו באמצעות פצצות העשויות מתחמוצת האורניום ושהיו אמורות להינשא לשם על ידי צוללות יפניות. אלא שמפקד הצוללת הגרמנית, שנשא מטען זה ליפן, העדיף להסגיר עצמו לאמריקאים בנמל פורטסמות', ניו המפשייר באפריל 1945. כל המטען והמסמכים לגביו הוחרמו על ידי צבא ארצות הברית והיו בגדר סוד ביטחוני שנים רבות. יש האומרים שגילוי ניסיון תקיפה זה, הוא שדחף את הממשל האמריקאי לזרז את הטלת הפצצות על יפן.
בפצצת ביקוע מופקת האנרגיה הגרעינית בתהליך שרשרת של ביקוע גרעיני שבו גרעין כבד מתפרק לשני גרעינים קטנים יותר תוך שחרור אנרגיה ונייטרונים שגורמים להתפרקות של גרעינים אחרים. אנרגיה רבה יותר, שפירושה עוצמת הרס גדולה יותר, מופקת בהיתוך גרעיני (Nuclear fusion), שהוא הבסיס לפצצת מימן. עוצמת ההרס של פצצת המימן הראשונה, שפוצצה ארצות הברית בניסוי שנערך ב־1 בנובמבר 1952, הגיעה ל־10 מגהטון TNT, פי 700 מזו של פצצת האטום שהוטלה על הירושימה.
פצצת נייטרון היא דגם נוסף של נשק גרעיני, שבו נגרם ההרס כתוצאה מפליטה של נייטרונים בעלי אנרגיה גבוהה מאוד. ייחודה של פצצה זו היא שהיא הורגת אנשים מבלי לפגוע במבנים והיא נקייה יותר מנשורת גרעינית.
פצצה מומלחת, היא נשק גרעיני, שנועד לתפקד כנשק רדיולוגי, המייצר כמויות מוגברות של נשורת גרעינית, שלא מאפשרת חיים באזור נרחב במשך זמן רב. הפצצה יכולה תאורטית לשמש כנשק יום הדין ולהשמיד את כלל האנושות לעד. עד כמה שידוע מעולם לא נבנתה ולא נוסתה פצצה שכזו.
אמצעי שיגור הפצצה הגרעינית

שיגור על ידי טילים - לטווח קצר, בינוני וארוך (כולל בין יבשתי). מסלול הטיל יכול להיות בליסטי, כלומר האצה באמצעות רקטה ומעוף של קליע, או טיסה כטיל שיוט.
השלכת הפצצה ממטוס.
ירי מתוך צוללת.
ירי פגזים מתותחי שדה.
הנחת מזוודה גרעינית אותה ניתן להעבירה ברכב, או ידנית, לנקודת יעד הפיצוץ.
הטמנת מוקש גרעיני - שיטה שהייתה אמורה למנוע את הפלישה של מדינות ברית ורשה למערב גרמניה ולשאר מדינות מערב אירופה.
מרוץ החימוש הגרעיני

| --- | --- |
 :  ראו גם – תוכניות גרעין לפי מדינה, תוכנית הגרעין של הממלכה המאוחדת, אניגמה, נשק גרעיני בארצות הברית, תוכנית הגרעין של גרמניה הנאצית, נשק להשמדה המונית בגרמניה, תוכנית הגרעין הרוסית, תוכנית הגרעין של ישראל, נשק להשמדה המונית בסין, נשק להשמדה המונית בהודו, תוכנית הגרעין האיראנית, תוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית
המדינה השנייה להצטרף למועדון הגרעיני הייתה ברית המועצות. בראש הפרויקט הגרעיני שלה עמד לברנטי בריה, והראש המדעי שלו היה איגור קורצ'אטוב. הפרויקט הסובייטי נעזר רבות במודיעין טכנולוגי שהגיע ממרגלים דוגמת קלאוס פוקס על פרויקט הגרעין האמריקאי.
ב-29 באוגוסט 1949 פוצצה ברית המועצות פצצה גרעינית לה קראה "ברק ראשון" באתר סמיפלטינסק שבצפון מזרח קזחסטן. ב-3 בספטמבר זיהה מטוס סיור אמריקאי שטס מעל קמצ'טקה שרידי רדיואקטיביות, וב-23 בספטמבר הודיע הנשיא טרומן שברית המועצות ערכה ניסוי גרעיני. האמריקאים קראו לפצצה הסובייטית "ג'ו 1" (על שם יוזף סטלין).
לאזרחי ברית המועצות נודע שגם בידי ברית המועצות יש פצצת אטום רק ב־8 במרץ 1950, בהודעה של סגן ראש הממשלה קלימנט וורושילוב[דרוש מקור].
מרוץ החימוש הגרעיני בין ארצות הברית לברית המועצות הפך למרכיב מרכזי של "המלחמה הקרה". שיאו של תהליך זה בפרויקט "מלחמת הכוכבים". לאחר ברית המועצות הצטרפו גם בריטניה, צרפת וסין לקבוצת המדינות בעלות הנשק הגרעיני.
בנובמבר 1952 ביצעה ארצות הברית ניסוי היתכנות בהתקן תרמו גרעיני המוכר בשם פצצת מימן ולאחר הצלחת הניסוי החלה לתכנן את התאמתו לנשיאה על ידי מטוס. באוגוסט 1953 ברית המועצות ביצעה ניסוי במתקן גרעיני שטענה באותו זמן כי היה פצצת מימן.
נשק גרעיני פותח גם בישראל, כחלק ממדיניות הגרעין שלה. הודו ואחריה פקיסטן עשו ניסויים במתקנים גרעיניים שפיתחו. דרום אפריקה הודתה שייצרה מספר פצצות גרעיניות ולטענתה השמידה אותן. קוריאה הצפונית נחשדה במשך שנים רבות לבעלת יכולות גרעיניות; החשד אומת כאשר קוריאה ביצעה ניסוי תת-קרקעי ב-9 באוקטובר 2006.
לאחר התפרקות ברית המועצות נותר מרבית הנשק הגרעיני בתחומי רוסיה, אך עדיין נותרו פצצות גרעיניות בקזחסטן ובאוקראינה ואלה מצויות תחת שליטה רוסית. ניסיונה של עיראק לפתח נשק גרעיני נבלם באמצעות הפצצת הכור הגרעיני שלה, אוסיראק, על ידי חיל האוויר הישראלי ואחר כך בעקבות מלחמת המפרץ. מדינה נוספת החותרת במרץ להשגת יכולת לייצור נשק גרעיני היא איראן, דבר הנתפס בידי ישראל והעולם כאיום חמור.
עד כה נערכו כאלפיים ניסויים בנשק גרעיני, מהם 1,030 על ידי ארצות הברית ו־715 על ידי ברית המועצות. בין היתר נבחנה האפשרות להשתמש בנשק גרעיני לכרייה ולשיגור חלליות.
עוצמתו הרבה של הנשק הגרעיני כוללת אותו, יחד עם הנשק הביולוגי והנשק הכימי, בקבוצת הנשק הלא קונבנציונלי - כלי נשק שהשימוש בהם נחשב למעשה חריג ביותר, והקהילה הבינלאומית חותרת למנוע את הפצתם. צעד חשוב לעצירת הצטרפותן של מדינות נוספות למועדון הגרעיני הוא האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני והאמנה למניעת ניסויים גרעיניים.
עם השנים, ארצות הברית ורוסיה הסכימו על צמצום מאגרי הנשק הגרעיני שברשותן, דבר שהתבטא בחתימה על הסכם סטארט החדש ב-2011. מאידך, ארצות הברית קידמה יוזמות אנטי-בליסטיות שונות על אדמת אירופה שרוסיה התנגדה להן ואילו רוסיה בהנהגת ולדימיר פוטין, הפגינה במספר הזדמנויות צעדים מתגרים שונים ובהם חידוש טיסות המפציצים האסטרטגיים, שהובילו להידרדרות ביחסי ארצות הברית–רוסיה במידה כזו שיש המכנים אותה המלחמה הקרה השנייה.
הפולמוס על צדקת הטלת הפצצות על הירושימה ונגסאקי

| --- | --- |
 :  ראו גם – הירושימה, איש שמן, ילד קטן
מאז סיום מלחמת העולם השנייה ועד היום, קיים ויכוח על הנחיצות והלגיטימיות של הפצצת הירושימה ונגסאקי. רבים מבקרים את ההפצצה ורואים בה פשע מלחמה. מנגד, יש הרואים בה כורח צבאי ומדיני.
מבקריה של התקיפה, עמם נמנים הגנרל דאגלס מקארתור והנשיא דווייט אייזנהאואר, טענו כי היפנים כבר הוכרעו למעשה בטרם הטלת הפצצה ותבוסתם הייתה מובטחת, ולכן הטלתה לא הייתה מוצדקת. אחרים טענו כי על האמריקאים הייתה חובה לנסות להרתיע את היפנים על ידי הטלת הפצצה על שטח בלתי מאויש, בטרם ישתמשו בפצצה נגד אוכלוסייה אזרחית (רעיון כזה הועלה בטרם הטלת הפצצה, על ידי הפיזיקאי מקס בורן שהציע להטילה על ההר פוג'י, הר קדוש במסורת היפנית). רבים ממבקרי ההפצצה מאמינים כי החלטת ארצות הברית הושפעה ממניעים אחרים כגון הרתעת הסובייטים באמצעות הדגמת יכולת, בדיקת השפעות הנשק הגרעיני, נקמה על התקפת היפנים על פרל הארבור או הצדקת השקעת 2 מיליארד דולר בפרויקט מנהטן.
בתגובה לביקורת, טענו האחראים להפצצה ותומכיהם כי היא הייתה מהלך הכרחי שבא להביא לסיומה של המלחמה. הנשיא טרומן הסביר מאוחר יותר שהפצצה הוטלה על מנת למנוע את מותם של מיליון חיילים אמריקנים במלחמה הנואשת שהיו היפנים מנהלים על מנת למנוע את כיבוש מולדתם אם כי כשגילו שני מדענים יהודים את סוד הגרעין הנשיא טרומן התעלם מהאזהרה על האיום הגדול שהתגלה. צ'רצ'יל אמר כי הפצצה, שההתמודדות איתה היא למעלה מכוחותיה של אומה, יכולה הייתה לשמש מוצא של כבוד ליפנים להיכנע מבלי לחוש תחושת חרפה. תומכי ההפצצה טוענים כי הטלת הפצצה על שטח ריק לא הייתה מביאה לסיום המלחמה שכן היפנים לא נכנעו גם אחרי השמדת הירושימה, והצמרת הצבאית סירבה להיכנע גם אחרי הפצצה שהוטלה על נגסאקי, ושינתה דעתה רק בהתערבות הקיסר הירוהיטו. בעלי עמדה זו רואים את הכניעה כקשורה בהכרה היפנית כי הפצצת הירושימה אינה מאורע מבודד וחד פעמי ושאי כניעה תביא להמשך הרס יפן באמצעות נשק גרעיני (למעשה, לאחר הטלת הפצצה על נגסאקי לא הייתה לארצות הברית פצצה שלישית מוכנה לשימוש בשל הקושי בהפקת חומר הביקוע, אך סביר להניח שהיפנים לא ידעו זאת).
מבחינה משפטית ומוסרית, ההתקפה על הירושימה היוותה הפרה חמורה של עקרון חסינות האזרחים במלחמה. אולם עיקרון זה הופר באופן עקבי במלחמת העולם השנייה על ידי כל הצדדים. בעלות הברית הפרו אותו בצורה שיטתית בהפצצת מרכזי אוכלוסייה. הפצצת דרזדן ב-1945, שלא עשתה שימוש בנשק גרעיני, הייתה קטלנית והרסנית לא פחות מהפצצת הירושימה. מדינות הציר פגעו בחסינות הלא לוחמים באופן חמור גם כן. פשעיהם של היפנים, במלחמה וקודם לה, בפרט בסין ובפיליפינים היו חמורים וקשים. למרות זאת, הפצצת הירושימה נטבעה בזיכרון ההיסטורי כאירוע בולט ומעורר מחלוקת.
ראו גם

היסטוריה של הנשק הגרעיני
השפעות פיצוץ גרעיני
נשק להשמדה המונית
מלחמה גרעינית
התכופף והתכסה
מדיניות הגרעין של ישראל
האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני
פצצת הצאר
רשימת מדינות בעלות נשק גרעיני
ניסוי טריניטי
אסון צ'רנוביל
פרויקט איטר
הערות שוליים

↑  Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, New Details Emerge About Japan's Wartime A-Bomb Program, Los Angeles Times, ‏1997-06-01 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538639105171  BNE: XX525271  BnF: cb11940265t (data)  GND: 4003434-3  HDS: 024625  LCCN: sh85093127  NARA: 10642999  NDL: 00562373  NKC: ph121277 
תפוצת נשק הגרעין בעולם נכון ל-2006. באדום: שמונה המדינות שמחזיקות בוודאות בנשק גרעיני (ארצות הברית, רוסיה, בריטניה, צרפת, סין, הודו, פקיסטן וקוריאה הצפונית), בכתום בהיר: מדינות שחשודות בהחזקה או בפיתוח נשק גרעיני (ישראל, איראן, אוקראינה, ערב הסעודית), בסגול: מדינות שהפעילו תוכנית מחקר או החזיקו נשק גרעיני
מאגרי הנשק הגרעיני של ארצות הברית וברית המועצות לאורך השנים
תפירת תמונות

תפירת תמונות או ריצוף תמונות הוא תהליך של חיבור אוסף תמונות בעלות אזורים חופפים לשם יצירת תמונה פנורמית או תמונה ברזולוציה גבוהה. כיום מבוצע תהליך זה בעיקר על ידי תוכנות מחשב עבור תמונות דיגיטליות.
מפלי ניאגרה, דוגמה לתמונה פנורמית שנוצרה על ידי תפירת תמונות
שלבים בתהליך התפירה

כיול התמונות - בשלב זה מכוילות התמונות כך שאזורים החופפים בשתיים או יותר תמונות ידמו ככל האפשר זה לזה. כיולים אלה כוללים:
כיול עוצמה
כיול צבע
כיול לתיקון עוותי עוצמה בעדשה
כיול לעיוותי צבע בעדשה
כיול עיוותים גאומטריים של העדשה
הטלה פרספקטיבית, בדרך כלל מסוג הטלה צילינדרית או הטלה כדורית.
התאמה גאומטרית של תמונות בשלב זה מוצאים את ההתאמה הגאומטרית בין התמונות השונות שכוללת את ההזזה היחסית בין התמונות, את הסיבוב היחסי ביניהן ואת יחס ההגדלה ביניהן.
התאמה ישירה בה מתאמים את התמונות על ידי מציאת ההתאמה אשר בה מתקבל מינימום להפרשים בין ערכי התמונות באזורי החפיפה שלהן,
התאמת מאפיינים בה מוצאים מאפיינים מוגדרים בכל אחת מהתמונות, ומחפשים יחס גאומטרי בין התמונות אשר מקטין את המרחק המשכולל של אותם מאפיינים ההתאמה הגאומטרית נעשית בשני אופנים עיקריים:
חיבור התמונות - בשלב זה נלקחים חלקים מהתמונות השונות לשם יצרת תמונת התוצאה. השלב זה מבצעים
קביעת קו התפר בין התמונות
התאמת רמות וצבעים עדינה כך שבקו התפר התמונות יהיו דומות ככל האפשר
יצירת אזור מעורב סביב קו התפר בו התוצאה מורכבת משקלול ערכים של שתי התמונות
הטלות גאומטריות

את חלקי התמונות שנתפרו ויצאו תמונה גדולה יותר יש להטיל למישור רצוי כדי לקבל את תמונות התוצאה. תהליך זה נקרא הטלה גאומטרית. הטלה זו עשויה להיות שונה מן ההטלה הפרספקטיבית שבוצעה בשלב ההתאמה הגאומטרית של התפירה, ומטרתה היא תצוגת תמונת התוצאה.
מספר הטלות גאומטריות מקובלות לשלב זה:
הטלה משטחית (Rectliniear) הטלה זו מעבירה משטחים ישרים במרחב המצולם למשטחים ישרים בתמונת התוצאה (גבולות משטח ישרים במרחב, יתקבלו כקווים ישרים בתמונה). הטלה זו מקובלת בצילום רגיל בזוויות קטנות, והיא מתאפשרת רק עבור זוויות צילום קטנות מ-180 מעלות.
הטלה צילינדרית הטלה זו מעבירה אובייקטים הנמצאים במרחקים שווים מן המצלמה במקביל לציר הארוך של התמונה לאובייקטים בעלי גודל שווה בתמונה. הטלה זו מתאימה לתמונות בהן הזווית בציר אחד גדולה ובציר השני הזווית מוגבלת. ניתן לייצר תמונות בכל זווית, גם בזוויות גדולות מ-360 מעלות. בהטלה זו קווים ישרים מקבילים לציר הקצר במרחב המצולם יתקבלו כקווים ישרים, וקווים מקבילים לציר הארוך (כמו, ברורב המקרים, קו האופק) יתקבלו כקשתות המתכנסות כלפי מרכז התמונה.
הטלה כדורית (ספרית) הטלה זו מטילה את התמונה על חלקו הפנימי של כדור. היא מיועדת לתמונות בעלות זווית רחבה בשני הצירים, וניתן להגיע בה לכיסוי כדורי מלא, 360 מעלות על 180 מעלות.
חריגות

היעדר ציר צילום משותף - ההנחה המקובלת בתפירת תמונות היא שכל התמונות צולמו מציר משותף, סביבו הסתובבה המצלמה. ציר הסיבוב צריך להיות סביב המוקד האופטי של העדשה. קיימים מתקנים לחצובות מצלמה הבנויים כך שציר הסיבוב יותאם לכל עדשה ועדשה, וקימים נתונים לכל עדשה, על מיקום ציר זה ביחס לפני העדשה, בכל אורך מוקד. כאשר תנאי זה לא מתקיים, נוצרים עיוותים בין התמונות, עיוותי פרלקסה, הגורמים לכך שעצמים הנמצאים בתמונה אחת באותו כוון אך במרחקים שונים, יתקבלו כעצמים בכוונים שונים בתמונה אחרת.
תנועה בתמונות בדרך כלל מצולמות התמונות באופן סדרתי, כך שכל תמונה מצולמת בזמן אחר. אם הייתה תנועה של עצמים במרחב המצולם, ייווצרו אי התאמות בין התמונות, ואלה עלולות להתבטא כעיוותים בתמונה. תנועות יכולות להיות מסוגים שונים, תנועת אנשים בעלי חיים או רכבים, תנועה של גלים או תנועה כתוצאה מרוח וכולי.
תוכנות לתפירת תמונות

קימות מספר תוכנות ייעודיות לתפירת תמונות, כמו HUGIN ו-PTGUI. לרוב תוכנות העריכה המקצועיות יש כלי מובנה או תוסף שמאפשר זאת; לדוגמה  לפוטושופ תוסף בשם "PHOTOMARGE".
ראו גם

צילום
צילום דיגיטלי
רזולוציה
צילום פנורמי
מצלמה
עדשה
הערות שוליים

↑  Szeliski, Richard (2005). "Image Alignment and Stitching" (PDF). נבדק ב-2008-06-01.
1 2  Wells, Sarah (2007). "IATH Best Practices Guide to Digital Panoramic Photography". נבדק ב-2008-06-01.
↑  Littlefield, Rik (2006-02-06). "Theory of the "No-Parallax" Point in Panorama Photography" (PDF). ver. 1.0. נבדק ב-2008-06-01.
רוצ'סטר, ניו יורק. דוגמה להתאמה גאומטרית וקוי חיבור בין תמונות בשלב הכנת הפנורמה
בורוסיה דורטמונד

בוֹרוּסיה דוֹרְטְמוּנְד (בגרמנית: Ballspielverein Borussia 09 e.V. Dortmund) היא קבוצת כדורגל גרמנית מהעיר דורטמונד. הקבוצה הוקמה בשנת 1909, ומכאן הספרות 09 הנלוות לסמל המועדון.
דורטמונד נחשבת לאחת מהקבוצות הגדולות בגרמניה. לזכותה של דורטמונד תשע אליפויות גרמניה (חמש מתוכן אליפויות הבונדסליגה), חמישה גביעי גרמניה, ליגת האלופות, גביע אירופה למחזיקות גביע והגביע הביניבשתי. בנוסף, הגיעה הקבוצה פעמיים לגמר ליגת האלופות ופעמיים לגמר גביע אופ"א בהם הפסידה.
הקבוצה משחקת ב"זיגנאל אידונה פארק" (לשעבר וסטפאלנשטאדיון), שבו 81,264 מקומות. למועדון יריבות עם באיירן מינכן במסגרת הקלאסיקו הגרמני.
היסטוריה > 1909–1939

ב-19 בדצמבר 1909 התכנסה קבוצה של 40 מחברי "עדת השילוש הקדוש" הקתולי במבשלת בירה בשם "בורוסיה" בדורטמונד לאספת חירום בנושא היחס המחפיר שמקבלים חובבי הכדורגל בעדה מראשיה. ה-40 החליטו ללכת על צעד דרסטי ולהקים מועדון כדורגל שייתן להם מסגרת למשחק, והקימו את "איגוד משחקי הכדור בורוסיה 09 דורטמונד" (Ball Verein Borussia 09 Dortmund). השם והמספר מייצגים את מקום ותאריך הקמת המועדון. תחילה נבחר הצבע הכחול-לבן לצבע המועדון, אך ב-1913 אימץ המועדון את צבעי הצהוב-שחור של סמל העיר, שאיתם הוא נשאר עד היום. האיש החזק במועדון ביום הקמתו היה פרנץ יאקובי, שהיה בתחילה סגן נשיא וב-1916 מונה לנשיא המועדון. יאקובי נשבע להפוך את בורוסיה למועדון הגדול בגרמניה וחתר להשגת מטרה זו. בורוסיה הצליחה לעלות 2 ליגות עד 1914 והגיעה לליגת המשנה. מלחמת העולם הראשונה הקפיאה את הפעילות הספורטיבית עד 1919. בורוסיה שבה לפעילות בליגת המשנה, הצליחה לעלות לליגה העליונה ב-1926, אך סיימה אחרונה וירדה כעבור עונה אחת.
ב-1924 רכש המועדון את האצטדיון העירוני "וויסה ויסה" ושינה את שמו ל"בורוסיה שפורטפלאץ". צעד זה הפך את המועדון לאחד הראשונים בגרמניה עם אצטדיון בבעלותו, והגדיל מאוד את הכנסותיו. בורוסיה נותרה בליגת המשנה במשך עשור שלם. ב-1930 נפטר יאקובי ובמקומו נבחר אגון פנטרופ, שהודח ב-1934 עקב סירובו להצטרף למפלגה הנאצית. אוגוסט בוסה נבחר במקומו, והביא לעמדת המאמן את כוכב העבר של שאלקה 04, פריץ טאלן. טאלן העלה מהנוער את החלוץ הצעיר אוגוסט לנץ ובנה עליו את הקבוצה שהצליחה להעפיל לליגה העליונה של וסטפאליה (לא הייתה אז ליגה מאוחדת, היו רק ליגות מחוזיות) ב-1936. כושרו של לנץ לא נעלם מעיני מאמני הנבחרת שהתכוננה לאולימפיאדת ברלין, ולנץ זומן לסגל והיה לשחקן הראשון בתולדות בורוסיה שמוזמן לסגל. לנץ הופיע בנבחרת 14 פעמים לפני שנופה סופית עקב סכסוך עם המאמן ספ הרברגר.