stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפער הדיגיטלי
פתרונות אפשריים

בנושאים מסוימים כמות המידע המופץ בתקשורת ההמונים היא מוגבלת. במקרים כאלה כשאין אפשרות להוסיף מידע בנושא מסוים, השכבות החלשות עשויות בכל זאת לצבור את המידע ולצמצם באיטיות את הפער. ככל שיחזרו על נושא מסוים יותר פעמים, כך ציבור גדול יותר ייחשף אליו ויקבל הזדמנות לגשר על פער הידע.
האקלים החברתי: מצבי קונפליקט מתמשכים עשויים להעלות את רמות ההתעניינות הכללית ובהמשך אף לסגור פערי ידע. דיון ציבורי בסוגיה מסוימת יכול אף הוא להעמיק את רמת ידע של הציבור בנושא ובכך לצמצם את פער הידע עבור שכבות שלא התעניינו קודם לכן בנושא.
המבנה החברתי ואמצעי התקשורת: לעיתים פערי ידע יכולים להצטמצם בזכות מבנה חברתי מסוים וערוצי תקשורת בין אישיים. למשל, ניתן לראות כיצד במצבים של קונפליקטים מתמשכים ודיונים ערים לאורך זמן, קבוצות הומוגניות באופן יחסי הן בעלות יכולת טובה לצמצם פערים בתוך עצמן על ידי הזרמת מידע.
תנאים לצמצום פער הידע באמצעות יוזמות שונות: ארגונים שונים יכולים להביא לצמצום של פערי ידע ולהביא לחיזוק של מידע בסיס וחשוב אשר הכרחי להבנה ולמידה של מידע חדש.
פתרונות אפשריים > התגברות על הפער הדיגיטלי

אדם חייב להיות מסוגל להתחבר על מנת להשיג שיפור חברתי והון תרבותי, כמו גם להשיג רווחים כלכליים. לכן, גישה היא תנאי הכרחי (אך לא מספיק) להתגברות על הפער הדיגיטלי. גישה לטכנולוגיות מידע ותקשורת (ICT - Information and Communications Technology) פוגשת אתגרים משמעותיים הנובעים מהגבלות הכנסה. הגבול בין ICT כטוב והכרחי ו ICT כטוב יוקרה הוא בערך סביב "מספר הקסם" של 10 דולרים לאדם לחודש, או 120 דולרים לשנה, מה שאומר שאנשים רואים הוצאה ICT של 120 $ לשנה כצורך בסיסי. יותר מ-40% מאוכלוסיית העולם חי על פחות מדולר, וכ-20% מתגוררים בפחות מ-1 $ ליום (או פחות מארצות הברית 365 $ לשנה).
יתר על כן, אף על פי שאנשים עשויים להיות מסוגלים לגשת לאינטרנט, רבים סוכלו על ידי חסמי כניסה כגון מחסור באמצעים לתשתית או חוסר היכולת להבין את המידע שהאינטרנט מספק. מחסור בתשתיות וחוסר הידע הם שני מכשולים עיקריים המונעים קישוריות המונית. מחסומים אלו מגבילים את יכולותיו של הפרט במה שהם יכולים לעשות ומה הם יכולים להשיג בגישה לטכנולוגיה. יש כמה אנשים שיש להם את היכולת להתחבר, אבל אין להם את הידע להשתמש במה שהמידע ICTs וטכנולוגיות אינטרנט יכולים לספק להם. דבר זה מוביל להתמקדות ביכולות וכישורים, כמו גם מודעות לעבור מגישה בלבד לשימוש יעיל של ICT.
ממדי הפער בעולם

על משמעותו של הפער הדיגיטלי בעולם ניתן ללמוד מכך שהפערים הכלכליים בעולם היו במגמת הצטמצמות לאחר מלחמת העולם השנייה עד הופעת המחשוב הדיגיטלי, ואז חזרו להתרחב.
הפער הדיגיטלי הוא פנים מדיני וכן פער בין מדינות- בין אלו שהנגישות לטכנולוגיה הדיגיטלית אפשרית לבין אלו שלא מתקיימת עבורם אפשרות זו. הפער הדיגיטלי נחשב במדינות רבות כבעיה פוליטית חברתית. הפער גדל ככל שהמדינות המתועשות הופכות תלותיות בטכנולוגיה הדיגיטלית בתהליכיהן הכלכליים והדמוקרטיים לעומת כלכלות מתפתחות הנתקלות עדיין בקשיי חיבור, תמיכה טכנית ואיכות מחשוב נמוכה. קיומם של חסרונות אלו מאט את ההתפתחות ומעמיק את הפער ברמה הגלובלית.
מתוך כך, הפער הדיגיטלי ברמה העולמית משקף גם את הפער הכלכלי הקיים בין מדינות בעולם. מדינות עם אפשרויות גישה נרחבות לאינטרנט יתקדמו בכלכלה המקומית והעולמית. במדינות בהן האינטרנט וטכנולוגיות אחרות לא זמינים, החינוך סובל ואנשים חסרי השכלה אינם מסוגלים להתחרות בכלכלה העולמית. פער דיגיטלי מוביל לנפילה כלכלית במדינות עניות, ולקידום בחינוך ובכלכלה במדינות עשירות.
בשנת 2005 הציג האו"ם את הפער העולמי העצום בלי צפי עתידי לגבי צמצומו. בשנת 2006 דורגה על ידי האו"ם המוכנות הדיגיטלית של 60 מדינות בעולם, כשישראל מדורגת במקום ה-22, ובמקום הראשון במזרח התיכון.
ממדי הפער בעולם > הפער הדיגיטלי בישראל

בישראל רוב האוכלוסייה משתמשת במוצרים דיגיטליים מסוימים, לכן עיקר הפער הוא בין אוכלוסיות ממוחשבות ומחוברות לאינטרנט לבין אוכלוסיות שאין באפשרותן להתחבר. מנתוני סקר שביצעה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס):
בשנת 2006 נמצא כי הפער הדיגיטלי המשמעותי קיים בקרב העשירון התחתון, בו בתי האב המחוברים לרשת האינטרנט עמדו על פחות מ-45%, כאשר בקרב העשירון העליון עמד אחוז המחוברים לרשת על יותר מ-90% בתי האב.
נכון לשנת 2008 היחסיות בישראל עמדה על מחשב לשנים-עשר תלמידים, מצב שאינו מאפשר הנגשה והפקת תועלת מלאה מהמחשוב והרשת במערכת החינוך. לצד זה מחקרים רבים בתחום הנעשים באקדמיה בישראל, מראים את תרומת הלמידה באמצעות יישומי מידע אלקטרוניים בעלי קישורים והפניות, לפיתוח חשיבה מפותחת ורב ממדית ולא ליניארית.
בשנת 2012 התפרסם סקר מקיף על החיבור לאינטרנט בקבוצות שונות בחברה הישראלית:
אותו סקר העלה גם כי יותר מ-90% מבעלי ההכנסה הגבוהה מתחברים מדי יום לאינטרנט לעומת 75% מבעלי הכנסה נמוכה מהממוצע. בנוסף ציינו החוקרים כי שיעור הבלתי מחוברים לרשת במגזר החרדי גבוה פי שבעה מבמגזר החילוני והוא עומד על 58% מהאוכלוסייה החרדית. באשר לאוכלוסייה המבוגרת יותר, על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2009 מעל 26% מבני גיל הזהב בישראל (בני גיל 65 ומעלה) עשו שימוש במחשב, כאשר אחוז המשתמשים מעל גיל 50 נמצא בעלייה מתמדת. מחקרים שנערכו בנושא בישראל ומחוצה לה, חושפים שלשימוש במחשב ובאינטרנט ישנה השפעה חיובית על היבטים פסיכולוגיים שונים בקרב קשישים וכמו כן, מגדיל את תחושת העצמאות של הקשישים ומחזק את דימוים העצמי.
ממדי הפער בעולם > ישראל לעומת העולם

אחוז המשתמשים במחשב בישראל הוא מהגבוהים באירופה. לעומת זאת, ישראל נמצאת רק במקום ה-12 באחוז חדירת האינטרנט בעולם אחרי ארצות הברית, אנגליה, איטליה, צרפת, קוריאה הדרומית ואחרות. בישראל פועלים מספר עמותות וארגונים לצמצום הפער הדיגיטלי. בשנת 1995 הוקם פרויקט מחשב לכל ילד לצמצום הפער הדיגיטלי, בחסות משרד ראש הממשלה, באמצעות חלוקת ערכות מחשב בבתי אב נזקקים. בשנת 2000 הקימה קבוצת אידיבי את עמותת תפוח המתמחה בהפעלת תוכניות טכנולוגיות חינוכיות בפרישה ארצית נרחבת. בשנת 2001 הקימה הממשלה את מיזם "להב"ה - לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית", שמטרתו צמצום פערים בשימוש בטכנולוגיית המידע בחברה הישראלית. בשנת 2003 הוקמה בירושלים עמותת מחשבה טובה ששמה לה למטרה לצמצם את הפער החברתי באמצעים טכנולוגיים וחברתיים. בשנת 2010 הוקמה עמותת "הקנטינה" שמטרתה להקים מרכז טכנולוגי, אשר יסייע לפעילות צמצום הפער הדיגיטלי בישראל, תוך שימוש בקוד פתוח.
ממדי הפער בעולם > סיבות שהובילו לפער דיגיטלי בישראל

מחסור בתשתית הנדרשת להתחברות.
מחסום כלכלי.
חוסר מודעות לחשיבות התחברות לאינטרנט.
קשיים ברכישת המיומנויות הנדרשות לטכנולוגיה.
תפיסת העולם משפיעה על ההתייחסות לטכנולוגיה ולשימוש באמצעים דיגיטליים.
ממדי הפער בעולם > הפער הדיגיטלי במגזר הערבי בהשוואה למגזר היהודי

הפער הדיגיטלי בולט גם בהסתכלות על השסעים המגזריים. כי במגזר הערבי עומד שיעור החיבור על פחות מ-60%, לעומת כ-70% בקרב המגזר היהודי הוותיק ויותר מ-75% בקרב העולים החדשים.
במחקר נוסף של גנאיים, א. רפאלי, ש. ועזאיזה, פ. (2009). "פער דיגיטלי: השימוש באינטרנט בחברה הערבית בישראל"
ציינו כי קיים פער דיגיטלי בקרב הערבים בישראל – בהקשר הפנימי מקומי וגם אל מול התושבים היהודים. הפער מתבטא בנגישות ובאופי השימוש. שימוש באינטרנט בחברה הערבית מושפע מ: שנו”ל, גיל, הכנסה, דת, אזור מגורים ומין.
קיים פער מובהק בשימוש בטכנולוגיות דיגיטליות בין רמות השכלה שונות בחברה הערבית. רמת ההשכלה קובעת לרוב את רמות ההכנסה - שגם שם נמצאו הפערים האלו.
פער מגדרי - שימוש מרובה יותר של גברים מאשר של נשים בחברה הערבית - פער גם בחברה היהודית.
זרמים דתיים שונים – שימוש זהה במחשב ביניהם אך שונה מהותית באינטרנט. הכי הרבה לנוצרים, אחרי זה דרוזים ואחרי זה מוסלמים.
אזור גאוגרפי – ניכר פער בשימוש במדיום הדיגיטלי בעיקר יתרון ליישובי הצפון לעומת הדרום.
אופי שונה של יישובים ערבים – ישנם פערים בין סוגי היישובים: מעורבים- יתרון מובהק, מוכרים- יתרון יחסי, לא מוכרים- נמוך ביותר.
גילאים- נמצא פער משמעותי.
גורמים אינדיבידואלים (מס שנ”ל, הכנסה, מין וכו)- ניתן לראות כי על פי ההשערה מספר שנות הלימוד הוא המשפיע ביותר בפער. הכנסה היא לא המשפיע הדומיננטי ביותר אלא בעיקר מגדר.
גורמים תרבותיים הם פחות משמעותיים לפער- לעומת הגורמים האינדיבידואליים שהוזכרו קודם.
ביקורת > פער הידע

מאז מין, גיל, גזע, הכנסה, ופערים בחינוך בפער הדיגיטלי פחת בהשוואה לרמות העבר, חלק מהחוקרים מציעים כי הפער הדיגיטלי עובר מפער בגישה וקישוריות ל-ICTs לפער ידע. פער ידע בנושא טכנולוגיות מציג את האפשרות שהפער עבר מגישה ויש להם את המשאבים כדי להתחבר ל-ICTs לפרשנות והבנה של המידע.
ראו גם

OLPC - מחשב לכל ילד במדינות מתפתחות
פרויקט לון
הערות שוליים

↑  Kim Keenan February 28,  2020, Larry Irving: A Black History Month Call-to-Action, Internet Innovation Alliance, ‏2020-02-28 (באנגלית)
1 2  Eszter Hargittai,"Second Level Digital Divide – Differenced in People’s On-Line Skills", First Monday, 2002.
↑  Jen Schradie, The Great Equalizer Reproduces Inequality: How the Digital Divide Is a Class Power Divide, Emerald Publishing Limited, 2020-09-30, עמ' 81–101, ISBN 978-1-83982-021-2
↑  Aaron Shaw, Eszter Hargittai, The Pipeline of Online Participation Inequalities: The Case of Wikipedia Editing, Journal of Communication 68, 2018-02-01, עמ' 143–168 doi: 10.1093/joc/jqx003
↑  אסמאא גנאיים, שיזף רפאלי ופייסל עזיזה. "הפער הדיגיטלי: השימוש באינטרנט בחברה הערבית בישראל". מגמות, מו', 2009.
↑  Karine Barzilai-Nahon,"Gaps and Bits: Conceptualizing Measurements for Digital Divide/s", The Information Society, Vol. 22, 2006.
↑  נוויל הולמס, חברה 1, 2002.
↑  http://www.ila.org.il/Index.asp?ArticleID=95&CategoryID=136
↑  15:44, חינוך טכנולוגי? ישראל במקום ה-49 מתוך 64 ביחס מחשבים-תלמידים, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2010
↑  עודד ירון, ספי קרופסקי, מחקר: הפער הדיגיטלי בישראל חי ובועט, באתר הארץ, 7 במאי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292870705171  BNE: XX555275  BnF: cb145996666 (data)  LCCN: sh00006536 
מיפוי אחוז משתמשי האינטרנט במדינות העולם נכון לשנת 2015
ולדימיר שבצ'נקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בדצמבר 1929 באלטה, ברה"מ 
 פטירה:  30 במרץ 1987 (בגיל 57) קייב, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום לימודים:  Novosibirsk State Agrarian University  המכון לקולנוע על שם גרסימוב 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  פרס שבצ'נקו  Honored Art Worker of the USSR  פרס ניקה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ולדימיר ניקיטוביץ' שבצ'נקו (23 בדצמבר 1929 — 30 במרץ 1987) היה במאי קולנוע סובייטי-אוקראיני. איש אמנות מוערך, קיבל לאחר מותו את פרס ברית המועצות (1988), פרס אוקראינה הסובייטית (1978) ופרס ניקה (1989).
ביוגרפיה

ולדימיר שבצ'נקו נולד ב-23 בדצמבר 1929 בעיר באלטה (כיום מחוז אודסה, אוקראינה).
בשנת 1967 סיים את לימודיו במחלקת הצילום של VGIK. לאחר התאונה בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, כבמאי ותסריטאי, במוקד האסון, הוא צילם סרט תיעודי-פובליציסטי ייחודי "צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים", שזכתה במספר פרסים גבוהים.
ולדימיר שבצ'נקו מת ב-30 במרץ 1987 בקייב ממחלות קרינה והרעלה כימית קשה, שהתקבל כתוצאה משהותו בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל.
פילמוגרפיה

1980 — רכבת חירום
1985 — מתקפת נגד.
פילמוגרפיה > סרטים תיעודיים

1966 — קולדונה. חרדות ותקוות
1967 — זמן, זכור!
1970 — צהריים טובים, לבוב
1970 — עיר האריות העתיקה
1971 — כפרה
1973 — הקרב על קייב
1974—1977 — אוקראינה הסובייטית. שנים של מאבק וניצחונות
1974 — אוקראינה מהללת גיבורים
1975 — גובהו של מקסים גורז'יי
1981 — למען שלום עלי אדמות
1983 — שמך — סבסטופול
1986 — צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים.
זיכרון

שבצ'נקו הוכרז כאזרח כבוד בעיר קייב ובמספר ערים במדינה יש אנדרטאות לזכרו.
אסטרואיד החגורה הראשי 6684 וולודשבצ'נקו נקרא לכבודו. נתגלה ב-19 באוגוסט 1977 על ידי האסטרונום ניקולאי צ'רניך.
הערות שוליים

↑  «Чернобыль: Хроника тяжелых недель». В Киеве покажут фильм Владимира Шевченко, снятый в 1986 году. «День»
↑  "6684 Volodshevchenko (1977 QU)". JPL Small-Body Database Browser. NASA.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: js2018995978  VIAF: 72153061260519200545   WorldCat (עם VIAF): 72153061260519200545 
לוח זיכרון של ולדימיר שבצ'נקו בקייב ברחוב נמנסקאיה 7
חיל האוויר הקוממורטיבי

| --- | --- |

 תחום:  מורשת והיסטוריית תעופה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מטה הארגון:  נמל התעופה המנהלי של דאלאס (אנ'), דאלאס, טקסס
 חברים:  מעל 13,000
 תקופת הפעילות:  1957–הווה (כ־67 שנים)
 נוצר מתוך:  Confederate Air Corps
 commemorativeairforce.org
 קואורדינטות:  32°40′38″N 96°51′39″W﻿ / ﻿32.67722°N 96.86083°W﻿ / 32.67722; -96.86083
 
לוגו הארגון על אחד ממטוסיהם
ליברייטור של חיל האוויר הקוממורטיבי בנחיתה
חיל האוויר הקוממורטיבי (באנגלית: Commemorative Air Force) הוא ארגון ללא מטרות רווח שמחזיק ומתפעל מטוסים צבאיים ישנים, וממוקם בארצות הברית. כיום חברים בארגון מעל ל-13,000 חברים, ומפעיל כ-170 מטוסים.
היסטוריה

מקורו של הארגון בשנת 1953 באלבמה, שהוקם תחת השם "חיל האוויר של הקונפדרציה", על ידי אוסקר הרפר מונטוגמרי. בשנת 1957 נרכש המטוס בראשון של הארגון, P-51 מוסטנג, בעלות של 1,500 דולר. ב-1958 נקנה מטוס F8F ברקט. מייסדי הארגון נבהלו כשגילו שהרבה ממטוסי מלחמת העולם השנייה נמכרים לגריטה ולמחזור ללא התחשבות בשימור ההיסטוריה. החברים החלו לחפש במרץ מטוסים לקנייה מיידים פרטיות או צבאיות. בשנת 1961 הארגון עבר לטקסס ועד סוף השנה כבר היו ברשותו 9 מטוסים. עד סוף 1963 כבר החזיק הארגון את כל סוגי מטוסי ארצות הברית ממלחמת העולם השנייה, ובמרץ 1963 קיים את מופע התעופה הראשון שלו.
בשנת 1965 הושלמה בניית בניין המוזיאון הראשי בשדה רייבל שבטקסס. בשנת 1968 המוזיאון עבר להאנטיגון, שם תפס בניינים בשטח כולל של כ-2400 מטר רבוע. האוסף המשיך לגדול, ועד סוף העשור כלל גם מפציצים כמו ה-B-25 מיטשל, B-17 מבצר מעופף ו-B-24 ליברייטור.
בשנת 1976 קיים הארגון מופע, שבו שוחזרה ההפצצה על הירושימה. בעקבות כך דרשה ממשלת יפן התנצלות רשמית של ארצות הברית, ובקשתם נענתה על ידי שגרירות ארצות הברית ביפן.
ב-2015 רכש הארגון את מטוס ה-C-47 דקוטה המוביל של גל הראשון של הפלישה לנורמנדי.
חברות

הארגון כולל מעל ל-13,000 חברים. החברות פתוחה לכל מי שמעל גיל 18, וישנה גם חברות לצעירים מעל גיל 12. החברים מאורגנים ביחידות מקומיות ברחבי ארצות הברית, כאשר כל יחידה נקראת טייסת.
כמה מאות חברים משמשים כטייסים פעילים וכאנשי צוות קרקע.
מטוסי הארגון

P-39 אייר-קוברה
שני מטוסי B-17
בואינג B-29 סופרפורטרס
שני מטוסי PBY-6 קטלינה
שני מטוסי P-40 וורהוק
ארבעה מטוסי C-47/DC-3 דקוטה
SBD-5 דונטלס
F6F הלקט
F8F ברקט
T-33 שוטינג סטר
שני מטוסי MIG-15
F-4 פנטום
MIG-17 פרסקו
MIG-21 פישבד
שני מטוסי A6M זירו
B5N נקג'ימה
AT-6 טקסן
שישה מטוסי B-25 מיטשל
P-51 מוסטנג
ועוד.
הערות שוליים

1 2 3  Commemorative Air Force (CAF), באתר Sandiego Air and Space, נכון לספטמבר 2024
↑  Our History & Mission, Commemorative Air Force (באנגלית)
↑   חיל האוויר הקוממורטיבי, ברשת החברתית פייסבוק
↑  Membership, Commemorative Air Force (באנגלית)
↑  Collection / CAF Fleet, Commemorative Air Force
ואדי פינאן 16

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הנאוליתית 
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1996 
 ארכאולוגים:  סטיבן מיט'ן, ביל פינלייסון 
 מיקום
 מדינה:  ירדן 
 קואורדינטות:  30°37′22″N 35°30′07″E﻿ / ﻿30.622778°N 35.501944°E﻿ / 30.622778; 35.501944
  (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלואדי פינאן 16(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלואדי פינאן 16
 
ואדי פינאן 16 או WF16 (בערבית: وادي فينان 16) הוא אתר ארכאולוגי מהתקופה הנאוליתית קדם-קרמית א' (PPNA אנ' – כ-12,000–10,500 שנים לפני זמננו), הממוקם על תלולית במפגש בין וואדי פינאן לוואדי אל-ר'ויר (وادي الغوير) למרגלות הרי אדום שבדרום ירדן (כ-25 ק"מ מזרחית לעין יהב שבערבה), בגובה 300 מטר מעל פני הים.
האתר התגלה בשנת 1996 במהלך סקר שטח במסגרת של "פרויקט הפרהיסטוריה המוקדמת של דנה – פינאן – ר'ויר", שנערך על ידי הארכאולוגים סטיבן מית'ן (Steven Mithen אנ') וביל פינלייסון (Bill Finlayson) ולאחר מכן נחפר על ידם בשנים 1996–2002 וכן בשנים 2008 – 2010.
הממצאים באתר זה מעידים על חברה של ציידים לקטים שהתגוררה במקום ושופכים אור על כמה מההתפתחויות המוקדמות ביותר באורחות החיים הנאוליתיים ותהליך הנאוליתיזציה בדרום הלבנט. הם מעידים על הצעדים הראשונים להתרחקות מאורחות חיים של ציידים לקטים לעבר ייצור מזון ופיתוח דרך קהילתית לארגון החברה – עם מאגרי מזון, סדנאות משותפות ומבנה ציבורי לפעילויות משותפות. העֲלָיִים והמכתשים הרבים שנמצאו באתר, המבנים המיועדים לאחסון, זרעי צמחי בר כולל שעורה והשימוש במוץ באדמה הכבושה כדי למנוע את היסדקותה, כולם מרמזים על תירבות של צמחי בר. צעדים ראשונים שסיפקו את היסודות לתרבויות המוקדמות ביותר. מגוון פרשנויות לראיות שנמצאו ב- WF16 (בעיקר כמות גדולה של עצמות ציפורים, חפצי אומנות זואומורפיים ומאפיינים אדריכליים) מצביע על כך שהאתר שמש כמוקד לפעילות שמאנית, שהייתה מוטמעת בשגרת היומיום של דיירי המקום וגם התבצעה במפגשים עונתיים של אנשים מהאזור.
החוקרים לא יכולים לקבוע עדיין האם WF16 (כפי שהאתר מכונה בפי הארכאולוגים) היה מיושב באופן קבוע או רק בתקופות מסוימות של השנה, אך אפילו אם היישוב היה עונתי, זה היה אתר שתושביו שבו אליו שוב ושוב. לדעת החוקרים סביר להניח שהמפגש בין הוואדיות פינאן ור'ויר סיפק אספקת מים אמינה, ואילו הגישה הנוחה הן לרמה הירדנית והן למישורים של הערבה הפכה את WF16 ליישוב אטרקטיבי לפעילויות ציד וליקוט.
החוקרים מציעים לחלק את תקופת ההתיישבות באתר ב- PPNA לשלושה שלבים המייצגים את ההתפתחות של הקהילה בהקשר של שינוי תרבותי, כלכלי וטכנולוגי. חלוקה זו היא מודל מְפֻשָּט של מה שהיה כנראה תהליך מתמשך של שינוי והתפתחות:
השלב הראשון: בין השנים 11,300-11,800 לפני זמננו לערך. שלב מוקדם של PPNA, כנראה המשך מתרבות קדומה אף יותר, התרבות הנאטופית או החריפאית. הממצאים מתקופה זו הם מעטים מאוד.
השלב השני: בין השנים 10,800-11,300 לפני זמננו לערך. רוב השרידים הארכאולוגיים באתר הם מהשלב הזה מיוצגים בעיקר בצורת מבנים סגלגלים תת-קרקעיים למחצה שנבנו מאדמה כבושה (pisé).
השלב השלישי: בין השנים 10,240-10,800 לפני זמננו לערך. מאופיין במבני אבן עגולים שנבנו על פני הקרקע וקברים שנכרו ברבדים של השלב השני. רוב המבנים של שלב זה לא השתמרו משום שהתמוטטו ונשחקו על ידי כוחות טבע ופעילות אנושית, וכן כיוון שאבני הבניה שימשו לבניה באתרים אחרים מאוחרים יותר.
הממצאים > המבנים

החפירות גילו שב-WF16 יש מקבץ צפוף של מבנים, רובם מהשלב השני, סגלגלים תת-קרקעיים למחצה, כשכל מבנה ייחודי. הם היו בשימוש בין השנים 12,000 ל-10,200 לפני זמננו, עם שיא בפעילות לפני כ-11,200 שנים. המבנים עשויים מאדמה כבושה (pisé), תערובת של בוץ מעורב עם מוץ משעורה חצץ וחרסית, שהתקשתה כמעט כמו בטון. התערובת שימשה גם לקירות שתמכו במסגרות עץ לגגות שטוחים, מכוסים בוץ או דמויי אוהל, כנראה מעור או ענפי עץ. המבנים היו בגדלים שונים, ובהם חפצים שהצביעו על שימושים שונים, לרבות מגורים ופעילויות ביתיות, אחסון וסדנאות לייצור חרוזים.
בנייה של בתים כאלה היא משימה הדורשת משאבים רבים ומעידה על כך שהם רצו להישאר במקום לתקופות ארוכות יותר. המשאבים הטבעיים לבדם לא היו מאפשרים לציידים לקטים להתקיים, על כן, הם הצטרכו להתחיל לנהל את הסביבה באמצעות ביות, על ידי ניכוש עשבים, השקיה, זריעה מחדש של שעורת בר, ואיסוף העדרים. אלו עדויות המראות על שינוי גישה לסביבה, שינוי שמהווה אות לתחילת תהליך הנאוליתיזציה.
בשלב האכלוס האחרון של היישוב החלו לבנות מבני אבן מעל פני הקרקע, המשקפים התפתחויות טכנולוגיות וחברתיות שחלו לאורך התקופה הנאוליתית. אחד המבנים, בשוליו המזרחיים של היישוב, היה ייחודי בזכות אופיו ומורכבות הארכיטקטורה שלו. הוא היה גדול במיוחד (כ־20 מ' על 18 מ'), אליפטי, דמוי אמפיתיאטרון עם שתי קומות של ספסלים. נראה שהוא נבנה למפגשים חברתיים לצורכי פולחן או בידור. משערים שאנשים הגיעו לשם מהסביבה, כנראה במועדים מסוימים בשנה, לטקסים חשובים כדי לשמר את הסולידריות של הקהילה הנאוליתית הרחבה. אחת האפשרויות שהתכנסויות אלה היו קשורות לקציר כשהיה צריך לקבץ אנשים לעבודה.
הממצאים > קבורה

באתר נמצאו שרידים אנושיים רבים ושמורים היטב בקבורה ראשונית ובקבורה משנית, יחידה ומרובה, שמספקים הזדמנות לחקור מנהגי קבורה. שיטות הקבורה שהיו נהוגות ב-WF16 תואמות את אלו של התקופה הנאוליתית הקדם-קרמית כפי שידועות ממקומות אחרים. הקברים היו מתחת לרצפות, או נחצבו בקירות של המבנים, שלתוכם הוכנסו הגופות של מבוגרים, ילדים ותינוקות. רוב הגופות הונחו על הצד עם יד מתחת לראשן בתנוחת שינה. בקברים מסוימים נראה שחלקים של השלד הועברו למקום אחר, כך נמצאו מקומות שיש בהם כמה גולגולות ובמקומות אחרים אין גולגולות כלל. נראה שטקסי הקבורה נמשכו שנים רבות בהם העבירו את המתים ממקום למקום. קברים נפתחו שוב והוסיפו לתוכם עצמות של קרובים.
סביב שרידי השלד נמצאו חפצים שונים כמו מגוון חרוזים, כלי אבן מסותתים וחפצים עשויים עצם. קברי התינוקות היו כולם ללא ממצאים כאלה. כמה גולגולות שנמצאו היו מקושטות עם פסי צבע שחור מאחור. במקרים מסוימים עטפו את העצמות בצרורות עם רצועות מסיבי צמחיים טבולות בעיסה שהתקשתה כמו גבס. מעדויות אלה מסתבר שהיו להם שיטות מורכבות בטיפול במתים לפני ואחרי הקבורה והאתר שירת לא רק את החיים אלא גם את המתים.
הממצאים > ציד

מגוון העצמות של בעלי חיים שנמצאו באתר משקפים ציד של בעלי חיים כמו: עיזים (בעיקר), בקר, שועלים ועופות.
מבחינת העצמות של העיזים, מסתבר שהם לא ניצודו באקראי אלא היה דפוס לפיו נערך הציד. הם בררו אותם לפי גיל ומין כדי לשלוט בהרכב של העדר. הם החלו בפיתוח הידע הנדרש לפיקוח על העדר ובדפוסי הרבייה בכדי לשמר את הישרדותו לשנים הבאות. דאגה זו לעתיד העדרים אפשרה להם להישאר במקום אחד תוך שמירה על המשאבים של הסביבה.
אחד הממצאים המרתקים הן עצמות עופות. במיוחד של דורסים: נשרים עיטים, הרומזים כי נוצותיהם וטופריהם נוצלו לקישוט. באחד המקומות נמצאו 8–9 שלדים שלמים של עקבים (ככל הנראה). לדעת החוקרים הם היו פוחלצים שהוצבו סביב או נתלו מהתקרה. מה שמראה שהיחסים עם בעלי חיים וצמחים לא היו כלכליים בלבד אלא גם בעלי אופי חברתי או סימבולי. בעלי חיים כמו שועלים ניצודו לצורך השימוש בפרוותם.
הממצאים > כלים

בין הממצאים הבולטים ב-WF16 היה מגוון עשיר של תרבות חומרית, לרבות כלי אבן מסותתות, ראשי חץ ולהבים, עֲלָיִים ומכתשים, קערות, צלחות, אבני טחינה, כלי עצם, חרוזים מאבנים, עצמות וקונכיות, וחפצי אמנות פיגורטיבית וגאומטרית.
חומרי הגלם ששימשו ליצור הכלים הם צור אובסידיאן, מלכיט, ביטומן (אנ') וצדפים. רובם מהמקום אבל הקונכיות, ששימשו ליצירת חרוזים הגיעו מחופי הים התיכון והים האדום. על בסיס ממצאים אלה משערים ש-WF16 שימש גם כמקום לרכש והחלפה של חומרי גלם מוערכים אלה, כאשר מבקרים הגיעו ל-WF16 להתכנסויות השנתיות.
WF16 הוא אתר נאוליתי קדם קרמי כך שהכלים עשויים מאבן בעיקר, ולפעמים, אם היו שבירים מידי, היו מכסים אותם בביטומן. לעיתים קרובות קישטו אותם בצורות גאומטריות, קווים גליים או ישרים או עם מעין טבורים. לקישוטים אלה, ככל הנראה, הייתה משמעות סימבולית, משום שהם נמצאו לאורך עמק הירדן ונראים כמו אחד המאפיינים המאחדים את אנשי האזור.
באתר יש עדויות לעבודות מלאכה רבות. בית אחד קטן שנחשף שימש כנראה כבית מלאכה. על הרצפה הייתה אבן שטוחה עם חריצים ששימשה כמשטח עבודה, אליה ניתן היה להצמיד את האבן כמו מלחציים ולקדוח בה חורים. אחד מחומרי הגלם היה עפרת הנחושת, המלכיט המקומית, ממנה עשו חרוזי אבן ירוקים. זהו בעצם השימוש הראשוני בנחושת באזור זה שלימים התפרסם במכרות הנחושות שלו.
אנשי WF16 השתמשו גם בחומרים נוספים לייצור כלים פונקציונליים, כמו עצמות ליצור מרצעים ומחטים. המחטים מעידות על כך שהם השתמשו בחומרים רכים גם כן. כמו עור גולמי ומעובד, ומגוון של צמחים מהם עשו אריגים שונים שלא שרדו. נהוג היה לחשוב, שבתקופה פרהיסטורית זו, נהגו ללבוש בגדים עבים מעור לא מעובד וכדומה. המחטים מעידות שהם לבשו בגדים מבדים מתוחכמים יותר.
הערות שוליים

↑  Mithen, S .J., et al.,, An 11 600 year-old communal structure from the Neolithic of southern Jordan, ANTIQUITY 85, 2011, עמ' 350–364
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Mithen, S. J., et al.,, WF16 - Excavations at an Early Neolithic Settlement in Southern Jordan, Oxford: Council for British Research in the Levant, 2018. (באנגלית)
↑  Bill Finlayson, Steven Mithen, Denise Carruthers, Amanda Kennedy, Anne Pirie, Richard Tipping, The Dana-Faynan-Ghuwayr Early Prehistory Project, Levant 32, 2000-01, עמ' 1–26 doi: 10.1179/lev.2000.32.1.1
↑  Powell, Doss F.,, [https://www.tandfonline.com/doi/pdf/10.1179/lev.2000.32.1.1 "Environmental Adaptations at Neolithic Ghwair I as seen from a Zooarchaeological
Perspective"], UNLV Theses, Dissertations, Professional Papers, and Capstones. 1611, 2012
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  WF16 | Faynan Heritage
↑  Steven Mithen, Shamanism at the transition from foraging to farming in Southwest Asia: sacra, ritual, and performance at Neolithic WF16 (southern Jordan), Levant 54, 2022-05-04, עמ' 158–189 doi: 10.1080/00758914.2022.2104559
↑  ראשי תיבות של Wadi Faynan
חוקי שלוש השנים

חוקי שלוש השנים הם סידרה של חוקים שנחקקה באנגליה שנשאו את השם חוק שלוש השנים. חוקים, מהווים חלק מהמשפט החוקתי של הממלכה המאוחדת וממלכות חבר העמים הבריטי אלה מהווים את הבסיס החוקי למערכות הבחירות הנערכות במדינות הדמוקרטיות כיום (ובהם גם במדינת ישראל ובארצות הברית).
רקע

בהתאם למגנה כרטה לא יכול המלך האנגלי להטיל מיסים מבלי הסכמת הפרלמנט. הפרלמנט לא יכל להתכנס מרצונו הוא, ולמעשה זומן על ידי המלך רק כאשר המלך רצה להטיל מיסים.
המלך צ'ארלס הראשון, כאביו לפניו, דגל באבסולוטיזם פוליטי, וסירב לקבל את מרות הפרלמנט בנושאים שונים. מתוקף דעות אלה נקלע צ'ארלס למחלוקות עם הפרלמנט בנוגע להטלת מיסים. מעורבותה של אנגליה במלחמת שלושים השנים חייבה מקורות מימון, וצ'ארלס פנה אל הפרלמנט, אך לא זכה לאישורו להטלת מיסים נוספים. הפרלמנט פרסם ב-1628 את הצהרת הזכויות כדי להגביל את כוחו של צ'ארלס. צ'ארלס קיבל באופן רשמי את ההצהרה, אך התעלם ממנה בפועל, ובשל כך מנע הפרלמנט מצ'ארלס הטלת מיסים וביקר את המדיניות הדתית שלו, שהייתה קרובה באופן יחסי לקתוליות. בתגובה, צ'ארלס פיזר את הפרלמנט בשנת 1629, והחל בשלטון יחיד בן אחת-עשרה שנים, המכונה רודנות אחת-עשרה השנים.
בשנת 1640 בשל הצורך בכספים, נאלץ צ'ארלס לכנס את הפרלמנט כדי שיאשר לו הטלת מיסים. הפרלמנט הקצר שהתכנס בתחילה סירב להטיל את המיסים, ולאחריו כינס צ'ארלס את הפרלמנט הארוך.
ניסיונו של צ'ארלס בשנת 1641 לאסור את ראשי המתנגדים לו בפרלמנט, ולזכות בשליטה בכוחות הצבא הביא להתפרצות אלימה. ב-1642 פרצה מלחמת האזרחים האנגלית שבסופה הוצא צ'ארלס להורג ב-30 בינואר 1649.