stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליז רביאן
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנת הפקה/ הצגת בכורה | הצגה | תפקיד | תיאטרון | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | ליידי עמר | ירדן | אנסמבל קבוצת עבודה | נעם גיל | יגאל זקס |
| 2017 | חשש לאירוע | רותי | אנסמבל קבוצת עבודה | נעם גיל | יגאל זקס |
| 2016 | סיפור הפרברים | אניבדיז | תיאטרון הקאמרי |  | צדי צרפתי |
| 2014 | המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה |  | בית ליסין | עיבוד של סימון סטיבנס לספרו של מרק האדון | גלעד קמחי |
| 1 בספטמבר 2013 | MUD בוץ | מיי | אנסמבל קבוצת עבודה | מריה איירין פורנס | יגאל זקס |
| 29 באוגוסט 2011 | מימונה | משני | בית ליסין | חנה אזולאי-הספרי | כפיר אזולאי |
| 2011 | קיץ אחרון | אווה | תיאטרון תהל | ג'יין צ'יימברס | איה שבא |
| 30 ביוני 2010 | הוכחה | קתרין | תיאטרון הספרייה | דייוויד אובורן | יגאל זקס |
| 20 בנובמבר 2009 | פרינסס מרי 7 | תופרת ערבייה | בית ליסין | יואב מיכאלי | רוני פינקוביץ' |
| יוני 2009 | תנאים של חיבה |  | בית ליסין | דן גורדון על פי לארי מק'מארטרי | רוני פינקוביץ' |
| אוקטובר 2008 | אקווס |  | בית ליסין | פיטר שאפר | רוני פינקוביץ' |
| 10 ביוני 2008 | קיץ אחרון |  | תיאטרון הספרייה | ג'יין צ'יימברס | איה שבא |
| 2008 | הניה פקלמן | הניה פקלמן | פסטיבל עכו | בן אבנר הכט | בן אבנר הכט |
| ינואר 2008 | מייק |  | בית ליסין | גדי ענבר | מיכה לבינסון |
| 1 בנובמבר 2007 | אגנס של אלוהים | אגנס | תיאטרון הסימטה | ג'ון פילמייר | אילנה קיוויתי |
| 15 באוקטובר 2007 | חורף החלונות האדומים | כריסטינה, כריסטין | תיאטרון הספרייה | אדם ראפ | עידו רוזנברג |
| 4 באוקטובר 2007 | מגנוליות מפלדה | שלבי | תיאטרון הספרייה | רוברט הרלינג | יגאל זקס |
| 26 באוקטובר 2007 | אגנס של אלוהים | אגנס | תיאטרון הספרייה | ג'ון פילמייר | אילנה קיוויתי |
| 30 באוגוסט 2007 | קאטס | בומבאליורנה | קופרודוקציה של תיאטראות הספרייה ובית צבי | אנדרו לויד ובר, ת"ס אליוט, טרוור נאן | עוז מורג |
| 2006 | דני והים הכחול | רוברטה | תיאטרון הספרייה | ג'ון פטריק שנלי | אילן שטורם |
|  | חיי ונשמתי כה נצמדו אליה |  | פסטיבל צו קריאה, צוותא | יעל כהן |  |
פילמוגרפיה > הצגות ילדים ונוער

| שנת הפקה/ הצגת בכורה | הצגה | תפקיד | תיאטרון | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | מגש הכסף | נעמה וגברת נעימה | תיאטרון מופע | גליה בארי | גליה בארי |
| 13 באוגוסט 2012 | אצבעונית |  | קופרודוקציה של תיאטרון מופע ולהקת המחול הקיבוצית | נירית אהרוני שוויצר | נירית אהרוני שוויצר |
|  | לרקוד עם עדן | עדן | קופרודוקציה של תיאטרון אורנה פורת ותאטרון מחול ענבל | משה בן שושן, רענן פררה על פי רבקה מגן | משה בן שושן, רענן פררה |
|  | ספר לי סיפור |  | התיאטרון שלנו |  |  |
|  | לג'ירפה נתפס הצוואר |  | התיאטרון שלנו | רונן גולדפרב פלד | רונן גולדפרב פלד |
|  | עמי ותמי בבית הממתקים |  | התיאטרון שלנו | רונן גולדפרב פלד | רונן גולדפרב פלד |
|  | מהירותי זהירותי | מהירותי | התיאטרון שלנו | רימונה דינור | רונן גולדפרב פלד |
|  | נרניה |  | יריב יפת הפקות |  | משה קפטן |
פילמוגרפיה > דיבובים נבחרים

| שנה | שם סרט | מפיקים | במאי דיבוב | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | כוח G | הדס מוזס | שרון כהן, עמיחי בר טוב | מרסי |
| 2009 | הצ'יוואווה מבוורלי הילס | הדס מוזס | שרון כהן |  |
| 2009 | מפלצות נגד חייזרים | הדס מוזס | שרון כהן | קולות רקע |
| 2011 | דרושות אמהות במאדים | הדס מוזס | שרון כהן | קולות רקע |
| 2012 | אמיצה | הדס מוזס | שרון כהן, אורנה כץ, אוהד שחר | קולות רקע |
חיים ברק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1945 (בן 79 בערך) ברית המועצות
 תאריך עלייה:  1949
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה  הפנימייה הצבאית לפיקוד 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 82  מפקד גדוד 74  מפקד גדוד 196 - קורס קציני שריון  מפקד חטיבה 211  סגן מפקד אוגדה 162  מפקד עורף פיקוד המרכז
 תפקידים אזרחיים
 ראש מינהלת עיר הבה"דים, ראש מינהלת מנהרות הכרמל
 
חיים ברק (ברלינר) (נולד ב-1945) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד גדוד 82 במלחמת יום הכיפורים, מפקד חטיבה 211 ומפקד עורף פיקוד המרכז. לאחר שחרורו ניהל מיזמי תשתית רחבי היקף.
חייו

ברק נולד בשם חיים ברלינר בקזחסטן, אז חלק מברית המועצות. עלה עם משפחתו לישראל ב-1949. בתחילה התגוררה משפחתו בכפר שלם שם עבד אביו כנגר. למד בבית הספר היסודי "גולומב" בכפר שלם. את בית הספר התיכון התחיל בגמנסיה העברית הרצליה ולאחר שנה התקבל לפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי חיפה, אותה סיים כחניך מצטיין.
באוגוסט 1964 התגייס לצה"ל והתנדב לחיל השריון שם עבר מסלול ייחודי והוסמך לקצונה תוך תשעה חודשים מגיוסו. לאחר סיום קורס קציני שריון (קק"ש) נשאר להדריך בקק"ש.
ב-1966 נשלח עם עוד שלושה קצינים לאנגליה על מנת ללמוד את מערכות טנק הצ'יפטיין אותו רצה צה"ל לרכוש. הקצינים הוכשרו על הצ'פטיין במשך מספר חודשים, ועם חזרתם הקימו יחידה סודית שכללה ארבעה טנקים, במסגרתה בוצעו שורה של ניסויים.
במלחמת ששת הימים לחם כמפקד מחלקה בפלוגת טנקי צנטוריון שצורפה לחטיבת הראל שהשתתפה בקרבות על ירושלים. ב-1968 מונה למפקד פלוגה בגדוד 82. ב-1971 מונה במינוי חירום למפקד גדוד מילואים בחטיבה 679.
ב-1973 מונה למפקד גדוד 82 בחטיבה 7 עליו פיקד במהלך מלחמת יום הכיפורים. בטרם המלחמה עסק הגדוד באימונים בנגב של שתי פלוגות צמ"פ. שתי הפלוגות המבצעיות שלו נשלחו לפני המלחמה לתגבר את רמת הגולן, פלוגה א' בפיקוד אלי גבע שהוכשרה לגרור את גשר הגלילים, ופלוגה ג' בפיקוד מאיר זמיר סופחה לגדוד 77 של החטיבה ובמהלך המלחמה זכתה לכינוי "כוח טייגר". עם פרוץ הלחימה הוטסו שאר לוחמי הגדוד לצפון, הצטיידו בטנקים והגדוד סופח לחטיבה 188. במהלך קרבות הבלימה נפצע ברק ו-28 מלוחמי הגדוד נהרגו במלחמה, בהם סגן מפקד הגדוד. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 74 בחטיבה 188 שהוקמה מחדש.
ב-1974 מונה למפקד קורס קציני שריון - גדוד 196 בחטיבה 460.
ב-1976 נשלח לקורס קציני שריון מתקדם בפורט נוקס, ארצות הברית.
ב-1977 מונה למפקד חטיבה 211 ולאחר מכן שירת כסגן מפקד אוגדה 162. במלחמת לבנון הראשונה לחם כסגנו של יוסי פלד ב"כוח יוסי".
ב-1984 סיים תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 1985 עד 1987 כיהן כמפקד עורף פיקוד המרכז.
שימש יו"ר ועד התושבים של אלפי מנשה ומנכ"ל החברה לפיתוח היישוב.
לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל ושותף בחברת הבינוי אוקיאניה מבנים וכמנכ"ל החברות אומניטק מקבוצת תים-מחשבים וטרנסטכניקה טכנולוגיה. ב-2002 מונה לראש מינהלת "תוכנית הקריה" במשרד הביטחון, שהייתה אחראית לביצוע תוכנית פינוי דרום הקריה ובינוי מתחם הקריה הנוכחי, במאי 2005 מונה לראש מינהלת עיר הבה"דים במשרד הביטחון וכיהן בתפקיד במשך שנה. כמו כן עמד בראש מנהלת ההקמה של מנהרות הכרמל וניהל פרויקטי תשתית נוספים.
כיום (2015) משמש כמנכ"ל פרויקט אגירה שאובה בהר הגלבוע מיסודן של אלקטרה ושיכון ובינוי, פרויקט ייחודי וראשוני מסוגו בארץ לייצור אנרגיה הידרו-אלקטרית.
הערות שוליים

↑  חיים ברק (ברלינר), באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  10 בדצמבר 2019: ערב לציון 40 שנה לטנק המרכבה בשריון | פארק לטרון, באתר פארק לטרון | יד לשריון, ‏2019-12-10
↑  אמנון ברזילי, מגדלים פורחים בלב תל אביב, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2002
↑  ראש מינהלת עיר הבה"דים, אתר משרד הביטחון
↑  יונתן הללי, הושלמו עבודות החפירה במנהרות הכרמל, באתר nrg‏, 6 במאי 2009
שי בן אליהו

שי בן אליהו (1935–2010) היה מחלוצי ההתיישבות בערבה, ממייסדי מושב עין יהב וראש המועצה האזורית הערבה התיכונה בין 1992 ל-2001.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב ב-1935 לדוד בן אליהו (בבייב), יהודי הררי שעלה מבאקו ועבד בחברת החשמל. כשהיה בן שלוש נרצח אביו בקרב צומת מסמיה במהלך המרד הערבי הגדול. בילדותו נפצע ואיבד אחת מעיניו. למד בתיכון חדש, ולאחר גמר לימודיו לא גויס לצה"ל בשל הפציעה בעינו, והחל לעבוד במשק חקלאי של קרובי משפחתו בכפר יהושע. ב-1955 נענה לקריאתו של בן-גוריון לבני המושבים לעסוק בהדרכה במושבי העולים בנגב, והצטרף להדרכה בבית הספר אשל הנשיא במערב הנגב. ב-1957 התמנה למרכז חטיבת בני המושבים בארגון הנוער העובד והלומד. יחד עם חברו מכפר יהושע חגי פורת, יצא לחפש מקום מתאים להקמת מושב חדש, והם מצאו נקודה מתאימה ליד "עין וייבה" בערבה קרוב לגבול הירדני, במרחק רב מכל נקודת יישוב אחרת. במקום פעלה תצפית חקלאית ניסיונית של משרד החקלאות. הסוכנות היהודית סרבה לאפשר הקמת היאחזות נח"ל במקום, אך לאחר פנייה אישית לבן-גוריון הוקמה במקום היאחזות נח"ל "עין יהב" בנובמבר 1959. השניים היו המדריכים של הקבוצה הראשונה שעלתה על הקרקע, ובהמשך הובילו את אזרוח המקום והפיכתו למושב. בן אליהו היה מזכיר ההיאחזות והמושב. בהמשך פעל להקמת מושבים נוספים באזור, בהם חצבה, פארן, עידן, צופר והיישוב ספיר, ופעל להקמת מוסדות ציבור ופיתות תעשייתי ומסחרי באזור. בין השאר, יזם את הקמת מכון התערובות "משקי ערבה".
ב-1978 נבחר לשמש כסגן המזכיר הכללי של תנועת המושבים, עד 1982. ב-1985 יצא בשליחות המחלקה להתיישבות לניו יורק לצורך גיוס גרעיני עלייה והתיישבות. ב-1988 שב ארצה.
ב-1992 נערכו לראשונה בחירות לראשות המועצה האזורית הערבה התיכונה, ובהן נבחר בן אליהו כראש המועצה. בתקופת כהונתו פעל לשמירה על האדמות החקלאיות וקידוחי המים של המושב שהיו מעברו המזרחי של נחל הערבה, ואשר היו אמורים לעבור לשליטת ירדן במסגרת הסכם השלום עם ישראל, ובהשפעתו הוחלט להשאיר שטחים אלו בידי ישראל תמורת שטחים אחרים שהועברו לירדן. לאחר חתימת הסכם השלום פעל לשיתופי פעולה עם הירדנים מעבר לגבול. כמו כן, הקים במועצה מחלקת תיירות. בן אליהו סיים את כהונתו בסוף שנת 2001.
נפטר לאחר מחלה ממושכת ב-7 ביוני 2010 (כ"ה בסיון ה'תש"ע) ונקבר בבית הקברות בעין יהב.
חיים אישיים

החל משנת 1960 היה נשוי לרותי לבית זוהר, ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  שי שבתאי ורינת אזולאי, ‏ההודים לא אכלו אותה, באתר גלובס, 5 בינואר 2014
↑  תיירות מדבר בערבה, באתר "הערבה"
↑  גדי גולן, ‏נבחרו 11 ראשי מועצות אזוריות, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2001
מיון בועות

מיון בועות צבע ערוך
מיון בועות (באנגלית: Bubble Sort), הידוע גם בכינוי מיון החלפה, הוא מיון השוואתי פשוט הפועל בסיבוכיות של  O(n^{2}).
שם

השם ״מיון בועות״ מקורו בדרך שבה ״מבעבעים״ הפריטים הגדולים, בעת ביצוע האלגוריתם, כלפי מעלה, בעוד הפריטים הקטנים יותר נשארים בתחתית.
במאמרים משנות ה-50 של המאה ה-20 האלגוריתם מוזכר בשם sorting by exchange (מיון באמצעות חילוף), והאזכור הראשון לשם bubble sort הוא ע״י קנת׳ אייברסון בשנת 1962. במאמרים משנות ה-60 מופיעים גם השמות shuttle sort (מיון מעבורת), push-down sort (מיון דחיפה למטה) וכן sorting by repeated comparison and exchanging (מיון באמצעות השוואה וחילוף חוזרים).
פרטי האלגוריתם

קיימות מספר גרסאות לאלגוריתם עם תוספות לצורך ייעול.
הגרסה הפשוטה ביותר ללא ייעול:
בצע n-1 פעמים:
עבור כל i עולה מ- 1 עד n-1 :
אם a_{i}>a_{i+1} (כלומר, אם האיבר ה- i וזה שאחריו לא מצויים בסדר הנכון):
החלף ביניהם.
ייעול באמצעות סיום כל מעבר בנקודה מוקדמת יותר, מכיוון שבחלק האחרון של המערך כבר אין מה להחליף:
עבור כל j יורד מ- n-1 עד 0 :
עבור כל i עולה מ- 1 עד j :
אם a_{i}>a_{i+1} (כלומר, אם האיבר ה- i וזה שאחריו לא מצויים בסדר הנכון):
החלף ביניהם.
ייעול נוסף באמצעות הכרזת המערך כממוין ברגע שמעבר מסוים לא ביצע אף חילוף:
עבור כל j יורד מ- n-1 עד 0 :
עבור כל i עולה מ- 1 עד j :
אם a_{i}>a_{i+1} (כלומר, אם האיבר ה- i וזה שאחריו לא מצויים בסדר הנכון):
החלף ביניהם.
אם במעבר הזה לא נדרש אף חילוף, סיים.
מימוש

מימוש ב-#C:
for (int j = array.Length - 1; j > 0; j--)
{
	bool swapped = false;
	for (int i = 0; i < j; i++)
    {
       if (array[i] > array[i + 1])
       {
            int temp = array[i];
            array[i] = array[i + 1];
            array[i + 1] = temp;
            swapped = true;
       }
    }

    if (!swapped)
	{
		break;
	}
}
מימוש ב-C עם מימוש של פונקציית החלפה:
#include <stdio.h>
void swap(int* a, int* b) {
    int temp = *a;
    *a = *b;
    *b = temp;
}
void bubbleSort(int arr[], int n) {
    int i, j;
    int swapped;
    for (i = 0; i < n - 1; i++) {
        swapped = 0;
        for (j = 0; j < n - i - 1; j++) {
            if (arr[j] > arr[j + 1]) {
                swap(&arr[j], &arr[j + 1]);
                swapped = 1;
            }
        }
        if (swapped == 0)
            break;
    }
}
הדגל swapped הוא לצורכי אופטימיזציה. הוא מציין האם באיטרציה הנוכחית של הלולאה החיצונית בוצע חילוף מקומות אחד לפחות.
ניתוח זמן הריצה

סיבוכיות הזמן של האלגוריתם היא  O(n^{2}), כיוון שעבור מערך של  n מספרים דרושים עד  n מעברים על המערך עם מספר יורד של פעולות השוואה בכל מעבר:  n השוואות במעבר הראשון,  n-1 השוואות במעבר השני, וכן הלאה. המקרה הגרוע ביותר הוא כאשר  a_{n} הוא האיבר המינימלי. היות שאיברים יכולים לבעבע אחורה רק מקום אחד בכל מעבר על המערך, יש צורך ב- n מעברים על המערך, כלומר  n^{2}/2 השוואות, על מנת להביא את  a_{n} למקום הראשון.
סיבוכיות המקום היא  O(1), שכן לא נדרש מקום אחסון למעט מצביעים ומשתנה זמני.
ניתוח זמן הריצה > צבים וארנבים

המרחק והכיוון אותו האיברים ברשימה צריכים לעבור משפיעים על הביצועים של האלגוריתם בגלל שאיברים זזים לכיוונים שונים במהירויות שונות. איבר שצריך לזוז לעבר סוף הרשימה יזוז מהר בגלל שהוא יוכל להשתתף בהשוואות רציפות. לדוגמה - האיבר הגדול ביותר ינוע כבר במעבר הראשון לסוף הרשימה בגלל שהוא יזוז בכל השוואה, בעוד שהאיבר הקטן ביותר ינוע רק מקום אחד אחורה בכל סיבוב. אם האיבר הקטן ביותר יהיה בסוף הרשימה, ידרשו n-1 מעברים לפני שהרשימה תהיה מסודרת. בשל הבחנה זו מכנים את האיברים האלו "צבים וארנבים" בהתאם לדמויות במשלו של איזופוס הצב והארנב.
כדי להתגבר על הבעיות בזמן ריצה שגורמים ה״צבים״, פותחו וריאנטים של מיון בועות שמתגברים על הבעיה. מיון שייקר עובר על הרשימה לשני הכיוונים, וכך ה״צבים״ זזים מסוף הרשימה להתחלתה. מיון מסרק עובר על הרשימה בפערים קטנים והולכים, וכך נפטר מה״צבים״ די מהר, ועובר לפערים קטנים יותר כדי לסדר את הרשימה.
יתרונות

כאשר הקלט ארוך, מיון בועות איננו יעיל לעומת אלגוריתמי מיון אחרים, הפועלים בסיבוכיות  \Theta (n\log n), כגון מיון מהיר ומיון ערימה. עם זאת, יש לו מספר יתרונות:
חינוך ולימוד: מיון בועות משמש לעיתים קרובות ככלי חינוכי להדגמת עקרונות בסיסיים של מיון, תכנות וסיבוכיות. הוא פשוט להבנה ומאפשר ללומדים להבין את הבסיס של אלגוריתמים למיון לפני שהם עוברים לאלגוריתמים מתקדמים יותר.
מערכים קטנים: עבור מערכים קטנים מאוד, ההבדל בזמן הביצוע בין מיון בועות לאלגוריתמים מתקדמים יותר עשוי להיות זניח.
מערכים כמעט ממוינים: אם המערך ממוין חלקית או כמעט ממוין, מיון בועות עשוי להיות יעיל יותר מאלגוריתמים אחרים, כי האלגוריתם יסיים את המיון בפחות מ- n מעברים על המערך.
ביקורת

על אף שמיון בועות הוא המיון בעל סיבוכיות  \Theta (n^{2}) המצוטט ביותר ברשת, יש המבקרים את השימוש בו כחומר לימודי מכיוון שהוא רחוק משיטות העבודה המומלצות. מיון בועות אינו קל יותר למימוש מאלגוריתמי מיון אחרים והביצועים שלו פחותים מאלה של מיון הכנסה, הן במקרים של מערך כמעט ממוין והן במקרים אחרים.
אם אתה יודע מה זה מיון בועות, מחק אותו מהמוח שלך; אם אתה לא יודע, הקפד לא לגלות!
המקור באנגלית
If you know what bubble sort is, wipe it from your mind; if you don’t know, make a point of never finding out!
הערות שוליים

↑  דוד הראל, אלגוריתמיקה : יסודות מדעי המחשב, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2001, עמ' 23
1 2  Owen Astrachan, Bubble sort: an archaeological algorithmic analysis, SIGCSE Bull. 35, 2003-01-11, עמ' 1–5 doi: 10.1145/792548.611918
הנפשה של התהליך שעובר המערך ממצב לא ממוין למצב ממוין. הציר האנכי מייצג את המיקום הנכון הסופי של כל איבר במערך, והציר האופקי מייצג את מיקומו הנוכחי במערך. כל פריים הוא מעבר אחד על המערך. ה״ארנבים״ נעים ימינה בקפיצות גדולות ותופסים מהר את מקומם הסופי, אך ה״צבים״ נעים שמאלה צעד אחד בכל מעבר.
שלמה אליה

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1942 (בן 82) חלב, סוריה
 תאריך עלייה:  1945
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מספר צאצאים:  3 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מודיעין של פיקוד הצפון  ראש המנהל האזרחי  מפקד יחידת הקישור ללבנון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
 יקיר רמת גן (2018) 
 תפקידים אזרחיים
 יו"ר החברה הממשלתית לתיירות יו"ר מנהלת ישראל 2000 דירקטור בבנק דיסקונט למשכנתאות יו"ר קבוצת נץ
 
שלמה אליה (נולד ב-11 בנובמבר 1942) הוא איש עסקים ישראלי, יו"ר קבוצת נץ. בשירותו בצה"ל התקדם לדרגת תת-אלוף ופיקד על המנהל האזרחי ועל יחידת הקישור ללבנון.
קורות חייו

אליה נולד בחלב שבסוריה ועלה עם משפחתו לארץ ישראל בגיל 3. משפחתו השתקעה בשכונת התקווה שבתל אביב, בה גדל ולאחר מכן בקיבוץ נחשונים.
אליה התגייס לנח"ל ובמהלך קורס הקצינים נפצע ואיבד את ידו הימנית. הוא עבר לחיל המודיעין, שירת בפיקוד הדרום במלחמת ההתשה כקצין מערך מודיעין השדה באוגדה 252 וכקצין מודיעין בחטיבה 188 ברמת הגולן. במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין מודיעין של חטיבת אגרוף הברזל. לאחר המלחמה מונה לקצין מודיעין אוגדה 36. בתפקידיו הבאים שירת כראש ענף סוריה וראש הזירה המזרחית במחלקת המחקר וכקצין מודיעין של פיקוד הצפון. ב-1983 מונה לראש המנהל האזרחי. במהלך כהונתו הועמד לדין צבאי. עקב כך התפטר מתפקידו והורשע לאחר מכן ב-11 סעיפים בעבירות של חריגה מסמכות והתנהגות לא הולמת לקצין. הוא ערער לרמטכ"ל וזוכה מסעיף האישום המרכזי. עקב הרשעתו הועבר ב-1984 לשמש כמפקד יחידת הקישור ללבנון.
לאחר שחרורו היה פעיל בעסקים בניגריה שם התקרב לצמרת השלטון, עסק בפרויקטים של תקשורת לווינית, חקלאות וביטחון כמו כן היה פעיל בעסקי ביטחון במדינות נוספות במערב אפריקה. אליה היה פעיל בארגון "צוות משרתי הקבע והגמלאים" בארגון נכי צה"ל ובשנים 1990 עד 2001 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של האגודה למען החייל. כמו כן כיהן כיו"ר החברה הממשלתית לתיירות וכיו"ר מנהלת ישראל 2000. כמו כן שימש במשך כשש שנים דירקטור בבנק דיסקונט למשכנתאות. אליה הוא ממייסדי חברת השקעות שביצעה השקעות בנדל"ן וכן הייתה זכיינית חברת סאקוני בישראל. ב-2009 רכש עם שותפיו בקבוצת נץ את השליטה בחברת אסים השקעות שלה פרויקטי נדל"ן במזרח אירופה. בינואר 2018 פורסם בידיעות אחרונות תחקיר לפיו תיווך אליה בעסקאות רבות בהן סופק נשק לגינאה המשוונית.
ב-2018 יצא לאור ספרו "ביד אחת - אתגריו של קצין מודיעין", בהוצאת אפי מלצר. באותה השנה הוענק לו תואר יקיר העיר רמת גן.
אליה אב לשלוש בנות. הוא בעל תואר ראשון בגאוגרפיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
ביאורים

↑  משמאל לימין: משופם בכובע מצחיה סא"ל שלמה איליה קמ"ן פיקוד צפון; אלוף אביגדור בן גל מפקד פיקוד הצפון; תא"ל אורי אור מפקד אוגדה 36; הרמטכ"ל רא"ל מרדכי גור; ראש אגף התכנון אלוף נתי שרוני; מאחוריו מוסתר (חצי פנים) תא"ל אמיר דרורי רמ"ח מבצעים.
הערות שוליים

↑  יוסף ולטר, ראש אכ"א נזף והתרה בתא"ל שלמה אליה, מעריב, 19 בינואר 1984
↑  הבהרה, מעריב, 2 בפברואר 1984
↑  יוסי מלמן, המדריך המלא למסחר בנשק ולמתן שוחד, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2006
↑  איתי רום, ‏הגרסה התעשייתית של המאחזים הבלתי-חוקיים בשטחים, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2009
↑  יהודה שרוני, רץ לנשיאות, באתר nrg‏, 13 בפברואר 2001
↑  אפרים לפיד, ביד אחת, ישראל דיפנס, 14 ביוני 2018
| מפקדי יחידת הקישור ללבנון  |
| --- | --- | --- |
| מפקדי אד"ל | בנימין בן אליעזר • יורם המזרחי • אפרים סנה • מאיר דגן • דוד מימון |  |
| מפקדי יק"ל | מאיר דגן • שלמה אליה • דני רוטשילד • דוד אגמון • זאב זכרין • מיכה טמיר • גבי אשכנזי • גיורא ענבר • אלי אמיתי • ארז גרשטיין • אלי אמיתי (ממלא מקום) • בני גנץ |  |
סיור של הרמטכ"ל וחבורת מפקדים בדרום לבנון במבצע ליטני מרץ 1978.
דוביק טל

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1953 (בן 71) ישראל פרדס חנה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  דוביק
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 77 בחטיבה 7  מפקד חטיבת מרכבות האש  מפקד חטיבה 7  מפקד עוצבת המפץ  קצין שריון ראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון האינתיפאדה הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל תעשיות מלח לישראל
דוביק טל (נולד ב-10 במאי 1953) הוא איש צבא בדימוס, שכיהן כמפקד חטיבה 7 וכקצין שריון ראשי בצה"ל והשתחרר בדרגת תת-אלוף. מאז 2007 מכהן כמנכ"ל תעשיות מלח לישראל.
שירות צבאי

טל (במקור רוזנטל), נולד וגדל בפרדס חנה, התגייס לקורס טיס אך נשר ממנו לאחר מספר חודשים ועבר לשרת בחיל השריון. לחם כתותחן טנק במלחמת יום הכיפורים ועם סיומה עבר קורס מפקדי טנקים מזורז וקורס קציני שריון מקוצר. ב-1976 מונה למפקד פלוגה בגדוד 532 בחטיבה 460. בהמשך שירת כסגן מפקד הגדוד וקצין מבצעים של אוגדה 162. בשנים 1979–1980 למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וסיים תואר ראשון בהיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב. באוגוסט 1981 מונה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7, הגדוד בפיקודו עבר ערב מלחמת לבנון לאחריות חטיבה 769 בפיקוד שאול מופז ומנה שתי פלוגות מבצעיות, פלוגת צמ"פ (מסלול), פלוגת חרמ"ש ושתי מחלקות הנדסה. עם פרוץ הקרבות פעל בגזרה המערבית של הבקאע וכבש בין היתר את הכפרים עישייה, ריחן, ערמתא ועין א-טינה. בהמשך הלחימה הועבר הגדוד לכוח דן ורדי ולכוח יוסי פלד שפעל באזור אגם קרעון ובקרב משע'רה. לאחר מכן שירת טל כסגן מפקד חטיבה 7, ולאחר שלא אושר לו לצאת ללימודי תואר שני, בחר להשתחרר מצה"ל וללמוד תואר שני בלימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב.
ב-1987 חזר לשירות הקבע ומונה למפקד חטיבת מרכבות האש, חטיבת שריון במילואים. בנובמבר 1988 מונה למפקד חטיבה 7. החטיבה בפיקודו התפצלה בין משימות שונות: גדוד אחד נותר בכוננות ברמת הגולן, אחר פוזר לאורך גזרת דרום לבנון בין המוצבים השונים, והגדוד השלישי עסק במשימות ביטחון שוטף ביהודה ושומרון. ביולי 1990 סיים את תפקידו ומונה לסגן מפקד אוגדה. בשנים 1991–1994 פיקד על עוצבת המפץ. לאחר השתלמות בארצות הברית מונה ב-1995 לקצין שריון ראשי והשתחרר ב-1997.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן כמנכ"ל חברת ממסר, חברת בת של המשביר המרכזי, יבואנית רכבי איווקו וג'ון דיר. בנובמבר 2001 מונה לסמנכ"ל בקבוצת קרסו והיה ממונה על השירות בתחום הרכב ("אפטר סייל"). במאי 2006 מונה למנכ"ל חברת המלח לישראל, ובאוגוסט 2007 למנכ"ל תעשיות מלח לישראל.
מתגורר ברעננה.
הערות שוליים

↑  דוח מיידי על מינוי נושא משרה בכירה, תעשיות מלח לישראל
↑  גדוד "מרכבות" 77 בלחימה ממערב לליטני, אתר יד לשריון
↑  יוסי פלד, זיכרונות ולקחים ממלחמת שלום הגליל, מערכות 413, יולי 2007, עמ' 52-53.
↑  גדוד "מרכבות" 77 בלחימה ממערב לליטני, אתר יד לשריון
↑  גל פרל פינקל, "ליצור שפה משותפת ולהביא לידי ביטוי את כל יסודות הקרב המשולב", הבלוג על הכוונת, ‏  12 במאי 2013.
| מפקדי חיל השריון  |
| --- | --- | --- |
| מפקדי גייסות השריון | יצחק פונדק • חיים לסקוב • מאיר זורע • אורי בן ארי • חיים בר-לב • דוד אלעזר • ישראל טל • אברהם אדן • משה פלד • אמנון רשף • משה בר כוכבא |  |
| קציני שריון ראשיים (קשנ"ר) | שאול יפה • משה בר-תקווה • מנחם מרון • מרדכי ציפורי • עמי מורג • עמוס כץ • יוסי בן-חנן • יצחק רבין • אמי פלנט • דוביק טל • מאיר גחטן • אודי שני • אביגדור קליין • סמי תורג'מן • חלוצי רודוי • אגאי יחזקאל • יגאל סלוביק • עפר צפריר • שמואל אולנסקי • גיא חסון • אוהד נג'מה • הישאם אבראהים • אוהד מאור |  |
האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה

| --- | --- |

 פעילות:  טקס פרסי אופיר טקס פרסי הטלוויזיה פרויקט מובילים קולנוע תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער
 תחום:  יצירה בקולנוע וטלוויזיה
 משרד ראשי:  תל אביב
 מקום פעילות:  ישראל ישראל
 מייסדים:  ריקי שלח, חיים שריר פיטר פריישטדט
 חברים:  כ-900
 יושב ראש:  אסף אמיר
 מנכ"ל:  אסתר ונדר (2024-הווה)
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 israelfilmacademy.co.il
 
הסמליל הקודם של האקדמיה, שהיה בשימוש עד 2019
סמלילה הראשון של האקדמיה
האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה היא עמותה שמטרתה לקדם את תחומי הקולנוע והטלוויזיה בישראל. מאז היווסדה בשנת 1990, מקיימת העמותה תחרויות שנתיות בתחום הקולנוע העלילתי והתיעודי בין הסרטים שהופקו באותה שנה. תוצאות התחרות מתפרסמות לראשונה ב"טקס הענקת פרסי אופיר לסרט הטוב ביותר וליוצרים נבחרים" וכוללת 18 קטגוריות בתחום היצירה הקולנועית הישראלית.
החל משנת 2003 מקיימת האקדמיה טקס נפרד לתחום היצירה הטלוויזיונית (המקבילה הישראלית לתחרות "האמי" האמריקאית). במסגרת תחרות הטלוויזיה מתחרות דרמות לטלוויזיה, סדרות דרמטיות, סדרות קומיות, סרטי טלוויזיה ומיני סדרות, סדרות תעודה, תוכניות אקטואליה וחדשות, תוכניות בידור, תוכניות אירוח, תוכניות מציאות, תוכניות תרבות ופנאי ותוכניות ילדים.
התחרויות והטקסים הם גולת הכותרת של פעילות האקדמיה. באמצעותם היא פותחת חלון אל היצירה המקורית הישראלית בתחומי הקולנוע והטלוויזיה ופועלת להדק את הקשר והאמון שבין הציבור הרחב ליצירה המקורית. טקסי הענקת הפרסים הם הסיכום והשיא של הפעילות השנתית וחגה הגדול של התעשייה כולה. ההשתתפות בתחרות האקדמיה מזכה את היוצרים ואת יצירתם בכבוד ויוקרה מקצועיים ובחשיפה תקשורתית בפני הקהל הרחב.
חברי הוועד המנהל באקדמיה > הוועד המייסד

ריקי שלח (היו"ר המייסד)
פיטר פריישטדט
מוסקו אלקלעי
גידי אורשר
יוסי אורן (קרן יהושע רבינוביץ)
יורם גולן
דוד גורפינקל
שלמה פפירבלט
חיים שריר (לימים יו"ר האקדמיה וסמנכ"ל רשת)
מנכ"לית מייסדת: אילנה שרון
חברי הוועד המנהל באקדמיה > הוועד הנוכחי

אסף אמיר - יו"ר
אריק ברנשטיין
שאול דישי
נילי המאירי
עילית זקצר
רפי טיילור
ליאור כפיר-רפאל
אלון לשם
יריב מוזר
ד"ר יעל מונק
אייל מלובן
אסנת מרגובסקי
לירית מאש-בטיש
סתיו מרון
אסתי נמדר תמאם
אבי נשר
יעל פרלוב
קרין קיינר
נורית קידר
דב שטויר
חברי הוועד המנהל באקדמיה > ראשי האקדמיה

| מספר סידורי | שם | תחילת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1 | ריקי שלח | 1990-1993 |
| 2 | חיים שריר | 1993-1995 |
| 3 | ישראל רינגל | 2001-1995 |
| 4 | מרק רוזנבאום | 2001-2011 |
| 5 | איתן אבן | 2011-2015 |
| 6 | מוש דנון | 2015 -2019 |
| 7 | אסף אמיר | 2019 - היום |
פרסי האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה

האקדמיה מעניקה מדי שנה את פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע (פרס אופיר) לאנשי הקולנוע הישראלי המצטיינים. החל משנת 2003, לאור ההתקדמות העצומה שעשתה היצירה הטלוויזיונית, הוסיפה האקדמיה טקס נפרד לתחום היצירה הטלוויזיונית (המקבילה הישראלית ל"פרס אמי" האמריקאי): פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה. החל משנת 2021, לאור ההתקדמות העצומה שעשתה היצירה הטלוויזיונית לילדים ולנוער, הוסיפה האקדמיה טקס נפרד נוסף לתחום היצירה הטלוויזיונית לילדים ולנוער: פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער.