stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פישל לחובר
לקריאה נוספת

שמואל לחובר, 'פישל לחובר: ביבליוגרפיה (תרס"ד–תש"ז)', יד לקורא א, י–יג (תש"ח), יג–טו.
לדמותו של פ. לחובר - מאמרים מאת יעקב פיכמן, צבי קרול, י. מ. ניימן, ב"דבר", 28 בפברואר 1947.
שלום קרמר, '[לחובר] בזיקתו לאמנות הסיפור', מאזנים לד (תשל"ב), 229–232.
משה אונגרפלד, 'בין פ. לחובר לח. נ. ביאליק', הדאר נא (תשל"ב), 382–383.
אברהם ברוידס, 'פגישות ודברים עם פ. לחובר', די גאלדענע קייט 78 (1973), 86–131.
הערות שוליים

↑  ביידיש: כאָזשעל; בפולנית: Chorzele; בקרבת העיר פרושניץ (Przasnysz), כיום בפולין. ; ר' דף באתר Jewish Gen. (באנגלית)
↑  ספר זיכרון לקהילת חורז'ל, תל אביב 1967, עמ' 31.
↑  מדריך הרחובות באתר עיריית תל אביב-יפו
↑  ג. קרסל, הספרן והביבליוגראף: לזכר שמואל לחובר ז"ל, דבר, 20 באוקטובר 1972.
↑  עמנואל בן-גריון (ברדיצ'בסקי), ראשונים ואחרונים: ספר המסות והמאמרים לפ. לחובר, מעריב, 7 באפריל 1967.
↑  אברהם רגלסון, טעמי-מקרא | לחובר על סופרי אירופה, על המשמר, 13 בנובמבר 1953.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307910305171  PLWABN: 9810590861005606  BIBSYS: 90618591  BNE: XX991736  BnF: cb134979009 (data)  CiNii: DA06122838  GND: 1055753613  ISNI: 0000 0000 8388 8973  LCCN: n85299968  NKC: skuk0003584  NLA: 35236508  NTA: 073035793  RERO: 02-A003487722  SELIBR: 213127  SUDOC: 085973521  Trove: 876526  VIAF: 64161036   WorldCat (עם VIAF): 64161036 
קברם של פישל ובלה לחובר, בבית הקברות טרומפלדור
האנטר שפר

| --- | --- |

שפר, 2024
 לידה:  31 בדצמבר 1998 (בת 26) טרנטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון נידהאם בי. ברוגטון  בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה
 בן זוג:  דומיניק פייק (2021–2023)
 פרופיל ב-IMDb
 
האנטר שפר (באנגלית: Hunter Schafer; נולדה ב-31 בדצמבר 1998) היא דוגמנית, שחקנית ואקטיביסטית זכויות להט"ב אמריקנית.
ביוגרפיה

שפר נולדה ב-31 בדצמבר 1998 בטרנטון שבמדינת ניו ג'רזי בארצות הברית, כבן זכר. אביה כומר פרסביטריאני. משפחתה עברה בין כנסיות וקהילות מניו ג'רזי לאריזונה ובסופו של דבר לעיר ראלי, קרוליינה הצפונית. יש לה שתי אחיות ואח הצעירים ממנה.
בשנת 2017 סיימה את לימודי התיכון בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית במגמת אמנות חזותית.
קריירה

שפר דגמנה לחברות אופנה רבות, ביניהן פראדה, כריסטיאן דיור, מיו מיו, קלווין קליין, מייסון מרג'יאלה, טיירי מוגלר, ורסוס ורסצ'ה, טומי הילפיגר, ורה וונג ומארק ג'ייקובס. היא מיוצגת בסוכנות סוכנות הדוגמנות עלית.
בשנת 2017 נבחרה לרשימת "21 Under 21" של מגזין טין ווג וראיינה את הפוליטיקאית האמריקאית הילרי קלינטון.
בשנת 2019 לוהקה שפר לגלם את התפקיד של ג'ולס בסדרת הטלוויזיה "אופוריה" של HBO (המבוססת-חלקית על הסדרה הישראלית "אופוריה"). היא זכתה לשבחים על הופעתה בסדרה, וטקס פרסי אמי ספגו ביקורת על כך שהשמיטה אותה משמות המועמדים יחד עם שחקנים טרנסג'נדרים אחרים. מלבד התפקיד הראשי שלה בסדרה, היא גם כתבה פרק יחד עם יוצר הסדרה סם לוינסון.
ביוני 2020, לכבוד ציון חמישים שנים למצעד הגאווה הראשון, המגזין המקוון Querty כינה אותה בין חמישים הגיבורים "המובילים את האומה לעבר שוויון, קבלה וכבוד לכל האנשים." בשנת 2021, מגזין טיים הכניס אותה לרשימה של "100 מנהיגים שמעצבים את העתיד", עם מחווה שנכתבה על ידי חברתה זנדאיה.
חיים אישיים

שפר היא אישה טרנסג'נדרית. בריאיון סיפרה כי הגישה לאינטרנט ובפרט יוטיוב ומדיה חברתית עזרה לה להתמודד עם זהותה המגדרית. היא הצהירה ”אני רוצה שאנשים יידעו שאני לא אישה סיסג'נדרית כי זה לא מה שאני או מה שאני מזדהה איתו. אני גאה להיות טרנסג'נדרית.”
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Belle (אנ') | רוקה ווטאנבי | דיבוב |
| 2023 | משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר | טיגריס סנואו |  |
| 2024 | Cuckoo | גרטשן | מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר (אנ') (2025) |
| 2024 | סוג של חסד | אנה |  |
| TBA | Mother Mary | הילדה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019–הווה | אופוריה | ג'ולס ווהן | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
| TBA | בלייד ראנר 2099 (אנ') |  | סדרה עתידית של אמזון פריים וידאו |
הערות שוליים

↑  Jessica Goodman, Hunter Schafer Swears She’s Not as Cool as Jules on ‘Euphoria’—but We Strongly Disagree, Cosmopolitan, ‏2 באוגוסט 2018 (באנגלית)
↑  Brennan Kilbane, Hunter Schafer: "Trying to Feel Seen Has Been the Project of My Life", Allure (באנגלית)
↑  Teen Vogue Staff, Hillary Clinton Talks Equality, Feminism, and Changing the World with Our 21 Under 21 Nominees, Teen Vogue (באנגלית)
↑  Joe Otterson, Zendaya Set for Lead Role in HBO Pilot ‘Euphoria,’ 11 Others Cast, Variety, ‏5 ביוני 2018
↑  Daniel D'Addario, Daniel D'Addario, Trans Superstar Hunter Schafer on Her Moment of ‘Euphoria’, Variety, ‏21 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  Is Hunter Schafer trans?, PopBuzz (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1269457845  LCCN: no2023025640  NKC: xx0322051  SUDOC: 267983697  VIAF: 2109166535885312880000   WorldCat (עם VIAF): 2109166535885312880000
הוצולים

| --- | --- |
 
 אוכלוסייה
 25,290
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 הרי הקרפטים: אוקראינה אוקראינה:21,400 (2001) -דרום גליציה, בוקובינה, זקרפטיה   רומניה רומניה :3,890 (1918)- בוקובינה ומרמורש   רוסיה רוסיה : 108 (2002)
 שפות
 אוקראינית, ניב הוצולי
 דת
 נצרות - הכנסייה האוקראינית האורתודוקסית הכנסייה האוקראינית היוונית- קתולית ובמיעוט -הכנסייה הרומית קתולית
 קבוצות אתניות קשורות
 בויקים, למקים, דולינים
הוצולים עם נשפני טרמביטה (טרמביטרים) בשנת 1930
הוצולים (באוקראינית: гуцули, ברוסית: гуцулы, ברומנית: ביחיד huțul, ברבים huțuli, בפולנית: ביחיד: Hucuł, בריבוי Huculi, Hucułowie בסלובקית: Huculi) הם בני קבוצה אתנו-תרבותית אוקראינית קטנה החיה בעיקר במערב אוקראינה בדרום-מזרח הרי הקרפטים האוקראינים ובחלקם באזורי הגבול הצפוני של רומניה, במרמורש ובוקובינה.
הם מתרכזים בעיקר במחוזות איוואנו-פרנקיבסק (עמק הפרוט והצ'רמוש השחור) שבגליציה ההיסטורית (הליץ'), בצ'רנוביץ שבצפון בוקובינה (לאורך הצ'רמוש הלבן) ובמחוז זקרפטיה של אוקראינה העכשווית, לאורך הטיסה השחורה וטיסה הלבנה. ביתר דיוק ההוצולים חיו בנפות ורחובינסק, יארמצ'אנסק, בדרום הנפות קוסוב ונדבורנה שבמחוז איוואנו-פרנקיבסק, בנפת פוטילה ובדרומה של נפת ויז'ניץ שבמחוז צ'רנוביץ ובנפת ראחיב שבמחוז זקרפטיה. בצפון רומניה חיים הוצולים במרמורש ובבוקובינה הדרומית. בהתאם למיקומם ניתן לדבר על הוצולים מזקרפטיה, הוצולים מבוקובינה ועל הוצולים גליציאנים.
סך כל שטח אזור "הוצוליה" (באוקראינית: הוצולשצ'ינה) הוא לערך 6,500 קמ"ר. ההוצולים נודעו בעבר בעיקר כרועי צאן.
השם

לגבי מקור השם "הוצולים" קיימות השערות שונות. לפי אחת מהן המילה באה לכאורה מ"קוצ'ול" - כלומר נווד באוקראינית ספרותית - קוצ'וביק, שהפכה ל"קוצול" ומשם ל"הוצול". כינוי זה, טוענים, דבק בהם מפני שהיו פליטים מרוס של קייב שנמלטו אל הרי הקרפטים מפני הפולשים המונגולים. כינוי זה יכול להיות קשור גם לסגנון חייהם החצי-נוודי בעבר על רקע עיסוקם כרועי צאן. היו שחשבו אותם לשרידים של שבטי נוודים שונים שעברו במקום.קבוצה של היסטוריונים, בלשנים ואתנוגרפיםטענו שהמילה היא ממקור טורקי קדום, קומני או פצ'נגי.
חוקרים אחדים סברו כי מקור השם הוא במילה אוע'וז או אוצים, תת-שבט טורקי שברח גם הוא אל ההרים מפני המונגולים. לדעת מחבר נוסף,שאלו ההוצולים את שמם מהצילו (הצילה) או הצטל, אחיו של הנסיך רוסטיסלב של מורביה הגדולה או אולי משבט ההורולים-הוצים, בני בריתם של האוסטרוגוטים.
במאה ה-19 נפוצה התאוריה לפיה המילה נגזרת מהמילה הרומנית hoț או עם תו יידוע hoțul, כלומר "הגנב", מה שמוסבר על ידי היותם אנשי הרים ויערות שמקרבם קמו היידוקים ו"גזלנים".
יש שזיהו בהם את צאצאי האוליצ'ים, שבט סלאבי שהתיישב מחדש בהרי הקרפטים. אף אחת מההשערות המוזכרות אינן נחשבות בימינו כוודאיות.
השם "הוצולים" נראה יותר כ"אקסונים", כלומר כינוי שהודבק להם על ידי קבוצות אתניות ועמים שכנים, אחד מהם בני בויקו, המקורבים להם.
בתעודות כתובות המילה "גוצול" ו"גוצוליאק" מופיעה החל מאמצע המאה ה-18 וככינוי ברור לקבוצת תושבי הקרפטים המזרחיים - רק במאה ה-19, ביתר דיוק בהחל משנת 1816.
מוצאם ותולדותיהם

ההוצולים התיישבו בקרחות היער, בפסגות ההרים ליד מעיינות מים.
בעיני חוקרים רומנים כגון ההיסטוריון ניקולאיה יורגה ההוצולים או ה"הוצאנים" אינם אלא רומנים שהתבוללו ושעברו סלאביזציה.
עם זאת רוב הדעות אינו שולל מוצאם הסלאבי. קיימת השערה שהם צאצאי הקרואטים הלבנים, שבט סלאבי מזרחי שהיה חי מצפון לקרפטים במאות 4–12, או צאצאים של האוליצ'ים, שבט סלאבי אחר שנמלט אל הרי הקרפטים מפני הפצ'ניגים. לדעת הבלשן האוקראיני ברוניסלב קוביליאנסקי שביסס את דעתו על ניתוח הניב ההוצולי-פוקוטי, אבות תושבי "הוצוליה" ופוקוטיה היו בני שבטים סלאביים מזרחיים - אולוצ'ים - שבאו מדרום אזור הדנייפר, וטיברצים שבאו מן האזור שבין הדנייסטר לקרפטים, והתיישבו בהרי הקרפטים תוך התבוללות בתוך האוכלוסייה המקומית. אזור ההתיישבות של הוצולים היה בחלק העליון של הנהרות טיסה, טאראק (טרסווה) וטאלאבור (טרבליה).
ההוצולים רואים את עצמם חלק, אמנם קטן, מהאומה האוקראינית ומתת-הקבוצה הרוטנית שלה. מצד שני להזדהות זו הייתה לעיתים הסתייגות בצד הרוטני.
תחת השלטון האוסטרי והרומני ראו ההוצולים את עצמם חלק מהקבוצה היותר רחבה של הרוטנים (רוּסין) או דוברי רוטנית ("רוסקי").
עם סיפוחה של בוקובינה לאימפריה ההבסבורגית, ערכו האוסטרים מפקד אוכלוסין שתוצאותיו לפיו האוקראינים - כולל רוסינים והוצולים - היוו 33.4% מתושבי בוקובינה.
הם הגדירו את עצמם גם כ"רוטנים הרריים" או "רועי צאן אוקראינים הרריים".
עד שנת 1945 היו ההוצולים מפוצלים. עד למלחמת העולם הראשונה רוב רובם נמצאו בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית (שקמה רשמית ב-1867): חלק מאדמותיהם השתייכו לקיסרות אוסטריה, וחלק – לממלכת הונגריה. אחרי שנת 1920 התחלקו החבלים ההוצוליים בין פולין, רומניה וצ'כוסלובקיה. בשנת 1939 סופחה ה"הוצולשצ'ינה" לברית המועצות במסגרת אוקראינה הסובייטית.
מאז שרוב האזור המאוכלס על ידיהם נכלל באוקראינה הם מזדהים לחלוטין עם האומה האוקראינית.
במפקד האוכלוסין הכלל-אוקראיני משנת 2001 21,400 תושבים מאוקראינה זיהו עצמם כבני תת-הקבוצה האתנית ההוצולית. כולם פרט ל-8 רשמו את עצמם גם כאוקראינים אתנים.
מוצאם ותולדותיהם > ההוצולים במרחב הרומני

ההוצולים הגיעו לבוקובינה ולצפון הנסיכות מולדובה מכיוון הרי גליציה. סיבות הגירתם דרומה היו ככל הנראה עומס המיסים וגזרות כלכליות אחרות, צווי הגיוס לצבא האוסטרי, לחצים להמרת דת (קתוליזציה).
גם במולדובה הם היו בעיקר רועי צאן או עבדו כפועלים יומיים על אדמות המנזרים. אחד הגורמים שהקלו על הגירתם לצפון מולדובה היה שלטונה הזמני של פולין באותם השטחים בשנים 1691–1699.
במאה ה-18 הם נהנו מכמה פריבילגיות מטעם שליט מולדובה, קונסטנטין מברוקורדט.
השפה

ההוצולים מדברים ניב של האוקראינית המערבית עם כמה השפעות מפולנית, סלובקית ורומנית. באוקראינה ההוצולים מתקשרים ביניהם בניבים ההוצוליים ובימינו גם בשפה האוקראינית הספרותית. ברומניה הם מדברים בניבים שלהם וברומנית.
לניבים ההוצוליים של האוקראינית יש אפיונים קרובים לשפה הסלובקית, למשל בסיומות של יחסות מסוימות ("אישה" ביחסת האמצעי היא жінков במקום жінкою בשפה האוקראינית הספרותית).
בדומה לרוסית הקדומה, המילית «ся» המשמשת בבניין הרפלקסיבי של הפועל מופיעה לפני הפועל ולא בסופו, כפי שנהוג באוקראינית ספרותית וברוסית מודרנית (בהוצולית - Я так ся вчора напив, באוקראינית ספרותית - я так учора напився, ברוסית «я так вчера напился» – "כך השתכרתי אתמול"). יש להוצולים גם היגויים מיוחדים, כגון "вэно" במקום "вино",‏ "йек" במקום "як", וכו'.
בימינו, בין היתר בהשפעת מערכת החינוך, קיימת הן באוקראינה והן ברומניה מגמת דעיכה של הניב ההוצולי לטובת האוקראינית הספרותית.
עיסוקים

ההוצולים התיישבו בקרחות יער, בפסגות ההרים על יד מעיינות.
ההוצולים עסקו בעיקר בגידול בקר, צאן וסוסים ובתעשיית העץ והובלת העצים על גבי רפסודות על הנהרות
,גידול דבורים. מייחסים להם את יצירת גזע הסוס הידוע כ"פוני הוצולי".
עסקו גם בפרדסנות ובחקלאות, אבל אלו היו בחשיבות משנית.
סביב בתיהם הכשירו חלקות אדמה לעיבוד חקלאי של גידולים הגדלים בגבהים של 1000 מטר ויותר.
עיקר הגידולים היו תפוחי אדמה, תירס, תלתן וירקות לצורכי הבית: בצל, שום, סלק, כרוב, פטרוזיליה, שמיר וצנון הם הצטיינו בהכנת גבינות כבשים: ברינזה (גבינת צאן מלוחה), קאש ואורדה. גבינת הברינזה אוחסנה מעונה לעונה בחביות קטנות בנות 5 – 15 ק"ג כל חבית. חריצי גבינות האורדה והקאש נמכרו לתצרוכת שוטפת, כשהם עטופים בעלי שדה גדולים ורעננים וביריעות בד צחורות.
עסקו גם באריגת שטיחים, כמו כן עסקו בקישוטים על ביצים (פיסאנקה). חלק מהם עוסקים במלאכות אלו עד היום.
לאחר קציר התבואה ואחסונה של התוצרת החקלאית, לקראת החורף הארוך והמושלג, הגברים עבדו בכריתת עצים ובהובלתם לאתרי איסוף בולי העץ. נשות ההוצולים וילדיהם היו מרותקים ימים ואף שבועות לבתיהם המפוזרים בקרחות היער. בתיהם היו מרוחקים זה מזה, ללא כל התארגנות אורבנית, המעניקה שירותים כלשהם לאוכלוסיית היישוב. דרכים לא נסללו מפאת דלילות האוכלוסייה ופיזורה על פני שטחים נרחבים ובשל ההוצאות האדירות שנדרשו כדי לפרוץ דרך באזורים ההרריים ומרוחקים מיישובים סמוכים ומבירת החבל
מנהגים ותרבות

לתרבות ההוצולים היבטים דומים לתרבותן של קבוצות אתנו-תרבותיות אוקראיניות אחרות בסביבה - במערב ובדרום מערב אוקראינה, בעיקר לזו של הבויקים והלמקים. יש להם אפיונים משותפים גם עם עממים הרריים אחרים כמו גורלים בפולין וסלובקיה, עם הוולאכים של מורביה והרומנים החיים בבוקובינה ומרמורש.
הגברים ההוצולים נהגו בעבר להיות מצוידים להגנתם ב"ברטוק" - גרזן עם ראש קטן וידית ארוכה.
לבושם של ההוצולים היה שונה מזה של הרותנים: הם חבשו כובע פרווה (קוצ'מה) גבוה. רבים מהם הוסיפו נוצה צבעונית לקישוט הכובע. בחורף לבשו מעיל צמר שחור ומכנסיים אדומים, אריגי-בית, ונעלו "אופינקים" (יריעת עור מקופלת סביב כף הרגל שנקשרת בשרוכים). המבוססים ביניהם נעלו מגפי עור. "רוב הגברים תוארו כתמירים וחזקים, גאים בייצוגם את הדמות של האדם ההררי, החסון, החי במעבה היער ונושם אוויר צח ובריא".
ההוצולים הם ייצרו בדים מצמר הכבשים ומבד פשתן, תוצרת עצמית, או תמורת עסקת חליפין עם אחיהם הרותנים שגידלו פשתן. אלה נתנו להם בדים לבגדי קיץ, ואלה מן ההרים נתנו מתוצרתם בגדי חורף מצמר. אף הכפתורים היו מתוצרת עצמית עשויים מקרן אייל וחוזקו לבגד ברצועות עור קצרות.
מזונם הורכב מממליגה (דייסה סמיכה מקמח תירס), ברינזה או אורדה וחלב, תפוחי אדמה וכרוב. פעם בשנה שחטו כבש, לקראת חג המולד והשנה החדשה. חלק מהבשר אכלו בימי החג והנותר עישנו ושימרו לאירועים מיוחדים במשך השנה. בימי חג וימי ראשון שחטו תרנגולות ואכלו ביצים. בחצר כל בית הוצולי הסתובבו כשני תריסרים של תרנגולות ותרנגול אחד
כלי אוכל שלהם כללו ספלים וצלחות, כפות ומזלגות – מעשה ידיהם מעץ מגולף.
הסיר הנפוץ ביותר בכל בית, היה קדרת ברזל בעלת תחתית עגולה, שהונחה בתוך חור שבכיריים, ישר על האש, או על חצובה תלת רגלית להכנת הממליגה. ברוב הבתים הכיריים היו בנויים צמוד לקיר והוסקו בעצים. נוודים שלא הספיקו להתקין כיריים בישלו מחוץ לבית על חצובה תלת-רגלית ועל אש פתוחה. בבתים מבוססים יותר השתמשו בכלי חרס: קדרות, סירים, צלחות וספלים למיניהם. כלי חרס פשוטים יותר שמשו להחמצת חלב ולאחסנת מזון.
כלי התחבורה שלהם היה הסוס המוצק בגובה בינוני וכבד קמעה. על גבו העמיסו משא, אותו נשא לפסגות ההרים, ומשם הובילו את מרכולתם לשווקים שבעיירות למרגלות ההרים. משם חזרו עם קמח, סוכר, מלח בישול ונפט לתאורה. אלה היו המצרכים היחידים שהזדקקו להם מן העיר או העיירה.
בתחום נוסף ההוצולים היו תלויים בשוק העירוני: כלי העבודה, מן המעדר ועד המחרשה והמשדדה, וכן מכשירי-עבודה לבניית הבתים. בנוסף נזקקו לאביזרים כמו אבזם לחגורת מותניים, ששימשה גם ככיס, כקישוט לבגד הלאומי, רתמה לסוס ושרשרת לפרה. את כל אלה הם רכשו תמורת גבינה וחמאה. גם חצי דלי של דגי שמך (פורלים) היה לסחורה מבוקשת העוברת לסוחר במרכזי השיווק העירוניים.
מנהגים ותרבות > אדריכלות

ההוצולים בנו כנסיות מעץ, בדומה לשכניהם, האוקראינים הגליציאנים והרוסינים (רוטנים), הבויקים והלמקים.
מנהגים ותרבות > מוזיקה - כלי נגינה

כלי הנגינה הלאומי של ההוצולים הוא ה"טילינקה" - חליל פתוח ללא חורים, עשוי מעץ אגוז הלוז או הערבה. כן נפוצה בקרבם גם ה"טרמביטה" - כלי נשיפה עשוי צינורות עץ בעלי אורך עד 4 מטרים, בכיסוי עץ ליבנה, ללא שסתומים.
הטרמביטה שימשה להעברת איתותים למרחקים גדולים - כמו בהתחלת איסוף עדרי הצאן והבקר לקראת העלייה אל כרי מרעה בהרים הגבוהים, וכן נשמעה בחג המולד ובעוד כמה הזדמנויות בשנה. בעזרתה היו מודיעים רועי הצאן בפולונינות של הקרפטים האוקראינים על מיקום הימצאותם בהר עם העדרים. בעבר היו משתמשים בטרמביטה גם לאזעקה במקרי חירום ולמטרות נוספות.
ההוצולים מנגנים גם במפוחית - "הרמושקה" (גרמושקה), צימבלי, חליל רעים ("סופילקה") וכן בחמת חלילים, בכינור ("סקריפקה") ודרימבה.
ההוצולים במדיה אמנותית > בספרות

ההוצולים שימשו השראה לסופרים רבים:
בשפה האוקראינית - איוואן פרנקו, לסיה אוקראינקה, מיכאילו קוציובינסקי ( Тіні забутих предків - צילי אבות), ואסיל סטפאניק, מרקו צ'רמשינה
1911 - הרומן «Камінна душа (נשמת אבן ) מאת גנאט חוטקביץ'
2003 - יורי אנדרוכוביץ' - הרומן Дванадцять обручів תריסר הטבעות
בשפה הרומנית - מיכאיל סדוביאנו
בשפה הפולנית :
הסיפור הקצר "Opryszki w Karpatach" (היידוקים בקרפטים) (1836, פוזנאן) מאת אוגניוש ברוצקי
בכתביהם של וינצנטי פול ויוזף ויטלין
הדרמה הרומנטית Karpaccy górale ("אנשי הקרפטים") מאת יוזף קוז'ניובסקי
הטטרלוגיה ""Na Wysoka Połoninie" (במרעות ההרים) (1979-1936) מאת סטניסלב וינצנז.
הסופרת אורשולה קופץ'- זאבורניאק כתבה על אמני הוצוליה
בשפה האנגלית:
רשמי המסע של הסופרת הבריטית-סקוטית מני מיוריאל דווי - A Girl in the Karpathians (נערה בקרפטים) - שזכתה לופולריות רבה - ופורסמה רק בשנת 1891 ב-4 מהדורות.
מתארת סצנות מחיי ההוצולים
ההוצולים במדיה אמנותית > באמנות הפלסטית > בפולין

ציורים מאת הציירים הפולנים יוזף זימלר, ארתור גרוטגר, יוליוש קוסאק, סטניסלב דמביצקי, יוזף ירושינסקי, תדאוש ריבקובסקי
ציורים של וצלב שימנובסקי ("Umizgi Hutsulskie (Sielanka) - חיזורים אצל הוצולים (אידיליה) 1892, Kłótnia Hucułów” ריב בין הוצולים (1889), Huculi w rozmowie (הוצולים משוחחים) (לערך 1886–1900)
ציורי הצייר הארמני-פולני יליד טרנסילבניה תאודור אקסנטוביץ', שהרבה לתאר אירועים מהווי החיים ההוצולי, בהם "Pogrzeb Huculski" (לווייה הוצולית)
שלושה ציירים פולנים מהאקדמיה לאמנויות בקרקוב - קז'ימייז' סיכולסקי, ולדיסלב יאוצקי ופרידריק פאוטש' ציירו נופים בהוצוליה
קיומם ותרבותם משתקפת גם ביצירות ציור של האמן הפולני-ארמני יליד טרנסילבניה תאודור אקסנטוביץ' שצייר דיוקנאות ותמונות וסצנות מחיי ההוצולים
ההוצולים במדיה אמנותית > באמנות הפלסטית > באוקראינה

בציורי הלינה זובצ'נקו
ההוצולים במדיה אמנותית > בקולנוע

1941 - Песня про Довбуша - "שירת דובבוש" - סרט בבימוי איוואן קוולרידזה לפי תסריט מאת ליובומיר דמיטרקו - צילומו הופסק בימי מלחמת העולם השנייה
1960 - Олекса Довбуш - אולקסה דובבוש - סרט בבימוי ויקטור איוואנוב - לפי תסריט של ליובומיר דמיטרקו
1964-1965 Тіні забутих предків-Wild Horses of Fire  ציליאבות נשכחים - סרט לפי מוטיבים מהסיפור של מיכאילו קוציובינסקי - בבימוי סרגיי פאראג'אנוב הארמני, הופק באולפני הקולנוע על שם א. דובז'נקו בקייב
1968 - Аннычка - אניצ'קה - סרט בבימוי בוריס איווצ'נקו, הופק האולפני הקולנוע על שם א. דובז'נקו בקייב
1968 - Трембита - (טרמביטה) - קומדיה מוזיקלית סובייטית לפי האופורטה מאת יורי מיליוטין
1972 - Бі́лий птах з чо́рною озна́кою - ציפור לבנה עם סימן שחור - בבימוי יורי איליינקו, עם המלחין והתסריטאי איוואן מיקולאיצ'וק
1989 - Каменная душа (נשמת אבן) לפי הספר של גנאט חבוטקביץ'- על חיי ההיידוקים בהוצוליה במאה ה-19
הסדרה הטלוויזיה הקומית האוקראינית Останній москаль "הרוסי האחרון" - הפקת חברת 1+1
1994 - הסרט הצ'כי Díky za každé nové ráno "תודה על כל בוקר חדש" - בבימוי מילן שטיינדלר לפי תסריט של גלינה פבלובסקה, נכדתו של סטפאן קלוצ'וראק
ההוצולים במדיה אמנותית > במוזיקה

יסודות הוצולים נמצאו בהופעה "ריקודים פראים" של רוסלנה ליז'יצ'קו, הזוכה התחרות אירוויזיון בשנת 2004
ההוצולים במדיה אמנותית > תרבות הרכיבה

גזע סוסי הפוני הוצול קרוי על שם עם ה"הוצולים" אשר המתגוררים בקרפטים של אוקראינה ורומניה.
ההוצולים במדיה אמנותית > אירועי תרבות

פסטיבל בינלאומי לפולקלור הוצולי בתחום המוזיקה והאמנות מתקיים כל קיץ למשך 3 ימים בכפר ששורי באוקראינה.
מוזיאונים מוקדשים להוצולים קיימים בעיר קולומיה באוקראינה:
מוזיאון פיסאנקי
המוזיאון לפולקלור של ההוצולים ושל פוקוציה
דת

ההוצולים משתייכים לדת הנוצרית אורתודוקסית, ולנצרות היוונית-קתולית אוקראינית, אך נשמרים אצלם שרידים של אמונות קדומות שאמאניסטיות.
ראו גם

הוצוליה
הרפובליקה ההוצולית
לקריאה נוספת > אחרים

Nicolae Iorga, Românismul in trecutul Bucovinei, București, 1938,
Ivan Senkiv Die Hirtenkultur der Huzulen: Eine volkskundliche Studie (Marburger Ostforschungen),1981).
הערות שוליים

↑  י. אנדרוניק -נתונים סטטיסטיים בשנת 1918 בבוקובינה, אז ברומניה
↑  הידועים גם כ"הרי הבסקידים המזרחיים"
↑  לפי ק. מילבסקי, יוזף קוז'ניובסקי, ב"אנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט" 2001
↑  א. קולברג ב"אנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט" 2001
↑  ק. מילבסקי,ל. גולמביובסקי,י. קוז'ניובסקי,י. ואהילביץ',יורי פדקוביץ', א. מורגנבסר,ו. פול, לפי "האנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט" 2001
↑  הוצולים, באתר האנציקלופדיה היהודית, ‏2001
↑  איוואן ואחילביץ', לפי "האנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט" 2001
↑  ס. ויטביצקי, לפי "האנציקלודפיה של אוקראינה באינטרנט", 2001
↑  יאקיב הולובצ'קי, אומליאן קלוז'ניאצקי, איוואן קריפיאקביץ', ולודימיר חנאטיוק, י. פטרוץ, י. גולובצקי, מ. קזנוביץ', א. קאלוז'ניאנסקי, י. אוגונובסקי, י. קריפיאקביץ' וכו', לפי "האנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט", 2001
↑  דב נוי
↑  הבלשנים ברוניסלב קוביליאנסקי ואולקסי סטריז'אק
↑  י. קרפנקו 2012
↑  סטפאן הראבץ, וולודימיר הרבובצקי, ב"אנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט"2001
↑  האנציקלופדיה של אוקראינה באינטרנט 2001
↑  H.F Van Drunen 2003 עמ' 118
↑  מפקד האוכלוסין באוקראינה 2001
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  דב שי
↑  טרמביטה - כלי נשיפה ארוך של רועי צאן הוצולים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119737855 (data)  GND: 4026270-4  NKC: ph314833 
תת-אתניות אוקראיניות-רוטניות בזקרפטיה - רוטניה:כחול - למקים, חום -בויקים, ורוד - דולינים, ירוק - הוצולים
חבל רוטניה הטרנסקרפטית או "זקרפטיה" על מפת אוקראינה
הוצולים בדרך, ליתוגרפיה מ־1872
אריתריטול

| --- | --- |

 
 כתיב כימי:  C₄H₁₀O₄ 
 מספר CAS:  149-32-6
 
אריתריטול הוא סוכר כוהלי (פוליאול) המשמש בין היתר כממתיק תזונתי ותוסף מזון.
השימוש כממתיק

ב-1848 התגלה האריתריטול על ידי הכימאי הבריטי ג'ון סטנאהוס. לאורך השנים הוא אושר לשימוש כתוסף מזון בארצות הברית, אירופה, יפן, אוסטרליה ומדינות נוספות בעולם.
אריתריטול נמצא בטבע בפירות, פטריות וכן בגוף האדם. בייצור מתועש הוא מופק בתהליך ביולוגי מגלוקוז (שמקורו בדגנים) שמותסס על ידי שמרים, ולאחר מכן עובר שלושה מחזורי טיהור יסודיים לניקוי שאריות הדגנים והשמרים.
מתיקותו שווה לכ-70% מזו של סוכרוז (סוכר לבן). אף על פי כן הוא כמעט חסר ערך קלורי. בארצות הברית, במדינות אירופה, ביפן ובמדינות נוספות הוא מסומן כבעל אפס קלוריות לגרם. בישראל משרד הבריאות אימץ את התקן האירופאי, ובתיקון שהוציא ב-2011 קבע שהסימון התזונתי לסוכרים רב כוהליים הוא 2.4 קק"ל לגרם, למעט אריתריטול שסומן כבעל אפס קלוריות לגרם.
אריתריטול אינו משפיע על רמות הסוכר והאינסולין בדם, ולכן מוכר כממתיק בטוח לאנשים הלוקים בסוכרת. כמו שאר הסוכרים הכוהליים, הוא אינו מעוכל על ידי בקטריות הפה; במחקר נמצא כי הוא אינו גורם לעששת. גם הפטרייה Candida albicans אינה מעכלת אותו. הוא אינו עובר מטבוליזם בגוף ומופרש דרך מערכת השתן בדיוק כפי שנכנס. בהשוואה לפוליאולים אחרים, יש לו נטייה מופחתת לגרום לתופעות לוואי במערכת העיכול. בנוסף הוא נמצא כבעל תכונות נוגדות חמצון, ובעל השפעה תרפויטית המסייעת להגנה אנדותלית על כלי הדם במקרים של היפרגליקמיה.
פרופיל מטבולי

אריתריטול שייך ביסודו למשפחת הסוכרים הרב כוהליים (פוליאולים), אך הוא כולל מספר תכונות ייחודיות, המבדילות את הפרופיל המטבולי שלו מפוליאולים אחרים (כמו קסיליטול (אנ'), סורביטול, מלטיטול ומניטול). בשל המבנה הכימי שלו הוא אינו מתפרק בגוף, מכיוון שלגוף אין אנזים שמסוגל לפרק אותו.
מכל הסוכרים הכהליים הוא נמצא כקל ביותר לעיכול, ובשונה מהם, הוא אינו גורם בדרך כלל לשלשולים והפרעות בעיכול בשימוש רגיל. הסיבה לכך היא שהמולקולה שלו קטנה יותר ולכן 90% ממנו נספג לדם כבר במעי הדק מיד ביציאה מהקיבה. לעומתו, סוכרים כוהליים אחרים מגיעים למעי הגס ומושכים אליו נוזלים - דבר שגורם לאפקט משלשל; או שהם מעוכלים על ידי בקטריות - דבר הגורם לגזים.
תופעות לוואי

המינון היומי המומלץ לאריתריטול הוא חצי גרם עבור כל קילוגרם במשקל גוף של הצרכן. במקרים של רגישות גבוהה לאריתריטול, ייתכנו יציאות רכות, שלשולים ונפיחות, גם בצריכה במסגרת המינון היומי המותר. מינון של מעל 50 גרם (10 כפיות) בנטילה אחת עלול לגרום לבחילה וקירקורי בטן. במקרים נדירים עלולה להופיע סרפדת אלרגית.
ככלל, אין לאריתריטול תופעות לוואי בשימוש רגיל. בשונה מסוכרים כוהליים אחרים, אריתריטול כמעט שאינו מעוכל על ידי בקטריות המעיים, ולכן יש לו נטייה מופחתת לגרום להיווצרות גזים ונפיחות.
אריתריטול אינו מומלץ לשימוש לבעלי תסמונת המעי הרגיז.
במחקרים בהם נבדקו השפעות הממתיק על בעלי חיים ובני אדם, לא נמצאו כל סימנים לרעילות או לתכונות קרצינוגניות (מסרטנות) גם במינונים גבוהים. עם זאת עדיין לא קיימים מחקרים ארוכי טווח בנושא.
לאחרונה נמצא שהוא גורם לקרישיות מוגברת של הדם, ולכן הוא עלול ליצור קרישי דם ולגרום לשבץ מוחי.
חסרונות

מתיקותו נמוכה מזו של סוכר. גם מסיסותו בנוזלים נמוכה יותר מאשר זו של סוכר - הוא לא מתקרמל או מסמיך כמו סוכר ולכן לא מתאים להכנת ריבות. שימוש מרובה בו עשוי לגרום לשלשולים לאנשים בעלי רגישות למוצר. לטעמו יש אפקט מצנן, שאינו אהוד על ידי כולם.
בשנת 2023 התפרסם מחקר שמעלה חשש כי רמות גבוהות של אריתריטול בדם יכולות לגרום לעלייה בסיכון להתקף לב, שבץ ומוות. מנגנון הפעולה המשוער מתבסס על התצפית שאריתריטול יוצר קרישי דם רבים, כי הוא מקל על הטסיות להיקרש.
הערות שוליים

↑  מתוק וקל, באתר המרכז הרפואי אסף הרופא
↑  עמית עקירוב, ממתיק אריתריטול עדיף על קסיליטול למניעת עששת שיניים (מתוך הכנס ה-90 מטעם ה-IADR), באתר e-med,‏ 30 ביוני 2012
↑    וושינגטון פוסט, ‏מחקר על 4,000 נבדקים מצא: ממתיק מלאכותי עלול לגרום להתקפי לב, בעיתון מקור ראשון, 1 במרץ 2023
↑  לא הכל מתוק: הקשר המדאיג בין ממתיקים מלאכותיים לשבץ מוחי והתקף לב, באתר מעריב אונליין, 28 בפברואר 2023
אברהם תאומים

|   |
| --- | --- |
 פטירה:  תרכ"ח
 
הרב אברהם תאומים (ה'תקע"ד, 1814 - כ"ו שבט ה'תרכ"ח, 1868) היה רב בגליציה ששימש ברבנות בערים זבורוב, בוטשאש וקמניץ. מחבר השו"ת חסד לאברהם.