stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית אורן
היסטוריה

גרעין המייסדים של היישוב הוקם ב-1934 והורכב מחברי הבחרות הסוציאליסטית יוצאי פולין ורוסיה. חברי הגרעין עברו הכשרה במגדיאל וב-1 באוקטובר 1939 עלה הגרעין המייסד לח'ירבת שלאלה כישוב הלפני אחרון ביישובי "חומה ומגדל". הנקודה נמצאת כקילומטר ממקום הקבע של היישוב כיום. בתקופה זו סללו דרכים לכוון עתלית ולכוון הגבעה שנועדה להתיישבותם (תל זערור). במקביל החלו בבניית בתים ולול לקראת התיישבותם במקום. הקבוצה עברה לבית אורן באוקטובר 1940. בעת הקמתו הוא היה היישוב היהודי היחיד בכרמל. ובהמשך הצטרפו אליו קבוצות וגרעיני הכשרה נוספים.
הקיבוץ שימש כבסיס אימונים של ארגון "ההגנה". ב-1945 סייעו חברי הקיבוץ למבצע פריצת מחנה עתלית לחילוץ מעפילים ממחנה המעצר. בקיבוץ קיים אתר הנצחה לצנחני היישוב שנספו במלחמת העולם השנייה, וכן פסל "הציפור הפצועה" של הפסלת חנה אורלוף לזכרם של שלושת הצנחנים תושבי בית אורן ויגור שנספו באסון מעגן ב-1954.. ב-1946 השלים הפסל דוד פולוס את פסלו המונומנטלי "שילוב הדורות" הניצב אל מול נוף מורדות הכרמל והים.
בשנת 1961 שקע הקיבוץ בחובות גדולים. הקשיים הכלכליים שנמשכו שנים רבות גררו גם קשיים חברתיים, עד למשבר חריף שעבר הקיבוץ ב-1987, בעקבותיו עזבו אותו רבים מחבריו הוותיקים.
ב-1995 הפך בית אורן לקיבוץ מתחדש, לאחר שבשנת 1987 עבר משבר כלכלי חריף. מאז עבר המשק הפרטה והוא פועל בשיטת התקציב הדיפרנציאלי.
היסטוריה > השרפה בכרמל

ב-2 בדצמבר 2010 פרצה שרפה באזור עספיא שבכרמל, אשר התפשטה לשטח קיבוץ בית אורן וסביבתו. בתים בשכונה הדרומית נשרפו ותושבי הקיבוץ נאלצו להתפנות. אוטובוס שנסע בסמוך לקיבוץ נשרף, ובתוכו נספו 38 אנשים. כשליש מבתי קיבוץ בית אורן עלו באש ובהם "היכל הכרמל" ששימש כמועדון ובית תרבות.
ב-3 בינואר 2011 החלה הקמת שכונת קרווילות למטרת אכלוס זמני של תושבי הקיבוץ שבתיהם נשרפו. בשנת 2013 החלו עבודות תשתית בשטחים חדשים במטרה להכשיר מגורים עבור תושבי הקיבוץ שבתיהם נשרפו.
ב-5 בינואר 2011, יום השלושים לכיבוי השרפה, התקיים בקיבוץ בית אורן טקס אזכרה ממלכתי, בהשתתפות נשיא המדינה שמעון פרס, ראש הממשלה בנימין נתניהו, והרבנים הראשיים לישראל, לזכר 44 הנספים באסון הכרמל.
ב-19 דצמבר 2011, במלאת שנה לאסון, נחנכה אנדרטה לזכר נספי האסון סמוך לקיבוץ בית אורן.
כלכלה

כלכלת בית אורן מתבססת בעיקר על חקלאות, כאשר הקיבוץ הוא שותף בתאגיד "בננות החוף" אשר מרכז גידול, אריזה ושיווק של מגוון מוצרים חקלאיים. בנוסף, קיימים בקיבוץ ענפי תיירות, בשל מיקומו בלב יערות הכרמל ואזור "שווייצריה הקטנה". ביישוב בית מלון וספא שהוקם על ידי חברי הקיבוץ כבית הבראה ב-1942, חוות סוסים, מרכז לאופני הרים ואולם אירועים. בנוסף מתפרנסים תושבי הקיבוץ מגידולי שדה ובננות, לול תרנגולות וממפעל למוצרי הלחמת מתכת.
גלריה

בית אורן בימי הקמת המדינה
גן ילדים בבית אורן, שנות ה-40
בתים בבית אורן, 2009
מפת הקיבוץ, על שלט
לקריאה נוספת

יוסי בן-ארצי,"פרשת יערות הכרמל", להפוך מדבר לכרמל הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2004, עמ' 266–270
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  לפי אתר האינטרנט של הקיבוץ
↑  עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך ומטח, 2010
↑  מ"ז, שמות לישובים חדשים, דבר, 8 ביולי 1940
↑  מ"ז, בישובים צעירים - בית אורן, דבר, 7 במאי 1940
↑  נפרצה גדר התיל - 208 מעפילים שוחררו מעתלית, דבר, 11 באוקטובר 1945
↑  אנדרטת "הציפור הפצועה" לזכר שלושה שצנחו, אתר גלעד
אנדרטת "הציפור הפצועה" הוצבה ב"היכל הכרמל", דבר, 31 בדצמבר 1963
↑  שבעה קיבוצים ותיקים מבקשים עזרה במסגרת היישובים המודרכים, דבר, 24 באוקטובר 1961
1 2  עפרה אידלמן וניר חסון, תושבי קיבוץ בית אורן פונו וצפו בבתיהם נשרפים, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2010
↑  תמונות חדשות: הכבאים תופסים את ראשם מול האש, באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2010
↑  קובי מנדל‏, האזכרה לנספים בכרמל: צעקות על רה"מ, ישי גורש, באתר וואלה, 6 בינואר 2011
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465876005171 
אזור בית אורן שנשרף – צילום מכיוון דרום
מבט מבית אורן מערבה על יערות הכרמל, 2009
חוקת סינגפור

| --- | --- |


 פרטי החוק
 מדינה:  סינגפור סינגפור
 תאריך חקיקה:  1965
 רקע לחקיקה:  קבלת עצמאות מבריטניה והקמת סינגפור
 מטרת החוק:  להוות את הבסיס המכונן המשפטי והפוליטי העליון של סינגפור.
 אתר רשמי
חוקת הרפובליקה של סינגפור (באנגלית: Constitution of Singapore במלאית: Perlembagaan Republik Singapur בסינית מסורתית: 新加坡共和国宪法) היא חוקה המהווה את הבסיס המכונן המשפטי והפוליטי העליון של סינגפור. היא מגדירה את ארגון השלטון, זכויות האדם, היחסים בין רשויות השלטון, והכללים הבסיסיים לפיהם מתנהלת החברה הסינגפורית. החוקה של סינגפור, נכנסה לתוקף בשנת 1965 עם קבלת העצמאות מבריטניה. סינגפור, המנוהלת לפי מערכת של "חוק-משפט" (Rule of Law), מציבה את החוקה בתור מקור הסמכות העליונה בנוגע לארגון השלטון, זכויות האדם והגדרת כוחות המוסדות השלטוניים. החוקה הסינגפורית הושפעה רבות מהממשל הבריטי ומהמודל של דמוקרטיות פרלמנטריות, עם דגש חזק על יציבות פוליטית והימנעות מהפרעות לא יציבות שנגרמות ממחלוקות פנימיות.
היסטוריה

החוקה הסינגפורית נוסחה עם קבלת העצמאות של סינגפור בשנת 1965, לאחר שהמדינה פרשה מהפדרציה של מלזיה בעקבות סיבות פוליטיות וכלכליות. סינגפור הפכה לרפובליקה ריבונית עם משטר פרלמנטרי, והשלטון נעשה תחת עקרונות של יציבות פוליטית, פיתוח כלכלי מהיר, וללא התפרצות של מהומות או זעזועים פוליטיים.
החוקה עצמה הושפעה רבות מהמודל הבריטי של שלטון פרלמנטרי, אך הותאמה לצרכים המקומיים, וכוללת עקרונות שמטרתן להבטיח יציבות כלכלית ופוליטית במדינה, תוך שמירה על זכויות הפרט במידה מסוימת, לצד סמכויות נרחבות לממשל על מנת למנוע אי-סדרים.
היסטוריה > החוקה הסינגפורית עברה כמה שלבים חשובים במהלך השנים

1945-1959: סינגפור הייתה קולוניה בריטית, והחוקה שלה הייתה תחת שליטה בריטית. בשנים אלו ניכרו גידול בהשתתפות המקומיים בממשל, כולל יצירת מועצות מייעצות.
1959: סינגפור קיבלה אוטונומיה תחת חוקת מדינה חדשה, שמיתרה את הבריטים מהשפעה ישירה על הממשל המקומי.
1963: סינגפור הצטרפה לפדרציה של מלזיה, ולקראת סוף 1965, לאחר משברים פוליטיים כלכליים ואתניים, סינגפור פרשה ממלזיה והפכה למדינה ריבונית.
1965 : החוקה הסינגפורית החדשה נכנסה לתוקף באופן רשמי עם הצהרת העצמאות של סינגפור.
לאורך השנים, חקיקת החוקה כללה תיקונים והבהרות שהיו נדרשים על פי שינויי המציאות הפוליטית, החברתית והכלכלית במדינה.
מבנה החוקה

החוקה הסינגפורית מורכבת ממספר פרקים מרכזיים. לכל אחד מהפרקים יש תפקיד חשוב בהסדרת הפעולה השלטונית, זכויות האדם, ויחסי הגומלין בין המוסדות השונים במדינה.
מבנה החוקה > הקדמה (Preamble)

ההקדמה לחוקה מציינת את ההצהרה ההיסטורית על עצמאות סינגפור ומטרות החוקה. היא מבטאת את מחויבות סינגפור לעקרונות של חירות, צדק ושוויון לכלל אזרחי המדינה, תוך שמירה על צמיחה כלכלית ויציבות פוליטית.
ההקדמה לא מפרטת עקרונות משפטיים, אלא קובעת את כוונת המדינה להיות חברה חופשית, ריבונית, עם מחויבות לעקרונות הדמוקרטיה והחוק.
מבנה החוקה > פרק 1: הקמת הרפובליקה של סינגפור (The Republic of Singapore)

פרק זה מכונן את סינגפור כמדינה ריבונית, חופשית ועצמאית. זהו פרק סמלי בעיקרו, אך הוא חשוב מבחינה חוקתית, כי הוא מגדיר את מהות המדינה ואת עצמאותה במדיניות פנימית ובינלאומית.
בין היתר, הפרק מציין את הצהרת העצמאות של המדינה, את עקרונות השלטון הדמוקרטי, וכן את שמירת זכויות האדם והחוק.
מבנה החוקה > פרק 2: זכויות האדם (Fundamental Liberties)

בפרק זה מסודרות זכויות האדם הבסיסיות שניתנות לכל אזרחי סינגפור. מדובר בזכויות חשובים שמיועדים להבטיח את חירותם של האזרחים תוך שמירה על הסדר הציבורי.
הזכויות הנכללות בפרק זה כוללות:
חופש הביטוי והעיתונות: יש זכות להביע דעות, אך ישנם מגבלות במקרים של פגיעה בביטחון המדינה או הסדר הציבורי.
חופש ההתאגדות וההתאספות: מאפשר לאזרחים להתאגד ולהתאסף, אם כי יש מגבלות בתחום הפוליטי.
הגנה על חיי אדם: החוקה מבטיחה זכויות לחיים, חירות, ושוויון בפני החוק.
עם זאת, החוקה כוללת גם הגבלות לשמירה על הסדר הציבורי וביטחון המדינה. לדוגמה, ישנם סייגים לזכויות אלו כאשר מדובר בביטחון המדינה, כמו גם במקרים של הצורך להפעיל אמצעים דחופים להילחם בפשיעה או אי-סדרים פוליטיים.
מבנה החוקה > פרק 3: המבנה השלטוני (The Government)

פרק זה מתאר את המבנה השלטוני של סינגפור ומפרט את תפקידי שלושת הרשויות המרכזיות: הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת.
הרשות המחוקקת (הפרלמנט): הפרלמנט של סינגפור הוא חד-חדרי ומורכב ממספר חברי פרלמנט שנבחרים בבחירות כלליות. תפקיד הפרלמנט הוא לחוקק חוקים, לפקח על פעולתה של הממשלה ולוודא שהממשלה פועלת במסגרת החוק.
הרשות המבצעת: הרשות המבצעת מורכבת מהממשלה, שהורכבה מראש הממשלה ושרים, אשר ממונים על ידי ראש הממשלה. ראש הממשלה נבחר מתוך חברי הפרלמנט, ויש לו סמכויות נרחבות בניהול המדינה. הנשיא, שהוא תפקיד סמלי, מקבל את המלצות הממשלה אך לא מעורב במישרין בניהול יומיומי.
הרשות השופטת: מערכת המשפט בסינגפור היא עצמאית וכוללת את בית המשפט העליון, ובו בית המשפט לערעורים ובית המשפט העליון הראשון, וכן מספר בתי משפט נמוכים יותר. הרשות השופטת אחראית להבטיח שהחוקים ייאכפו כראוי ולהגן על זכויות האזרחים.
מבנה החוקה > פרק 4: פרלמנט (Parliament)

הפרק עוסק בהסדרת פעילות הפרלמנט. הוא כולל את כללי הבחירה והסמכויות של הפרלמנט, כולל תהליך חקיקת החוקים והפיקוח על פעולתה של הממשלה. זהו אחד הפרקים המרכזיים בחוקה, שכן הוא מגדיר את הדרך בה תפקוד המדינה יתנהל על פי עקרונות דמוקרטיים.
הרכב הפרלמנט: הפרלמנט בסינגפור הוא חד-חדרי וכולל חברי פרלמנט שנבחרים בבחירות הכלליות. בנוסף, קיימת מערכת של מינוי חברי פרלמנט שמייצגים קבוצות מיעוט.
סמכויות הפרלמנט: הפרלמנט עוסק בחקיקת חוקים, תקצוב המדינה, מינוי שופטים ופיקוח על פעולתה של הממשלה. הכנסת חוקים דורשת רוב מיוחד של חברי הפרלמנט.
מבנה החוקה > פרק 5: הממשלה (The Executive)

הפרק מתאר את תפקידי הרשות המבצעת, שמורכבת מהממשלה ומהנשיא. הנשיא בסינגפור הוא בעיקר תפקיד סמלי, אך יש לו סמכויות משפטיות כלפי ההוצאות הממשלתיות והחלטות כלכליות מסוימות.
ראש הממשלה נבחר מתוך חברי הפרלמנט ויש לו סמכויות נרחבות בניהול המדינה, קביעת מדיניות, ומינוי השרים. השרים אחראים על תחומים מסוימים בממשל (כמו תחום הבריאות, התחבורה, וכו').
מבנה החוקה > פרק 6: הרשות השופטת (The Judiciary)

החוקה קובעת את עצמאות הרשות השופטת ומסדירה את סמכויות בתי המשפט. מערכת המשפט בסינגפור כוללת את בית המשפט העליון, שמורכב מבית המשפט לערעורים ובית המשפט העליון הראשון, ואת בתי המשפט הנמוכים יותר, אשר עוסקים בעניינים פליליים ואזרחיים.
החוקה מבטיחה את עצמאות המערכת השיפוטית ומגנה על זכויות האזרחים בכך שהיא שומרת על עקרון של ייחודיות ותוקף של פסיקות בתי המשפט.
מבנה החוקה > פרק 7: סמכויות הנשיא (The President’s Powers)

הנשיא בסינגפור נהנה מסמכויות רחבות בעיקר בתחומים כלכליים, אך המגבלות על תפקידו מבהירות כי הוא לא נושא בסמכויות פוליטיות מלאות. הנשיא נדרש לאשר הוצאות ממשלתיות מסוימות, במיוחד כאשר מדובר בכספי ציבור.
מבנה החוקה > פרק 8: תיקונים לחוקה (Amendments)

החוקה הסינגפורית כוללת מנגנון תיקון נוקשה. תיקון לחוקה יכול להיעשות רק אם ההצעה לשינוי מתקבלת ברוב של שני שלישים של חברי הפרלמנט. תיקונים יכולים להתבצע גם על ידי התערבות ציבורית בהליך החקיקה, כאשר יש צורך בהסכמה רחבה לכל שינוי מהותי.
תיקונים

נכון לשנת 2024, חוקה סינגפורית עברה כמה תיקונים חשובים. כל תיקון נועד להתאים את החוקה למציאות המשתנה במדינה, ולחזק את מוסדות השלטון או את הגבלת כוחותיהם. כמה מהתיקונים המשמעותיים:
תיקונים > 1. תיקון 1966 – תיקון ראשוני לחוקה לאחר העצמאות

עם קבלת העצמאות של סינגפור ב-1965, היו מספר תיקונים ראשוניים לחוקה שנועדו להבטיח את המבנה החוקתי החדש של המדינה, לאחר פרישתה מהפדרציה של מלזיה. תיקון זה עסק בשינויים בנוגע למוסדות השלטון, וערך את תהליך הקמתם של מוסדות ריבוניים חדשים.
תיקונים > 2. תיקון 1989 – חיזוק סמכויות הנשיא

תיקון חשוב נעשה ב-1989, שבא כדי לחזק את סמכויות הנשיא של סינגפור, במיוחד בנוגע לפיקוח על כספי המדינה. התיקון הביא לידי כך שהנשיא קיבל סמכויות רחבות יותר בהפעלת פיקוח על הוצאות המדינה, במיוחד בהוצאות הנוגעות לרזרבות המדינה, והעביר אליו סמכויות שמירה על הביטחון הפיננסי של המדינה.
על פי התיקון, הנשיא לא רק מקבל החלטות סמליות על הצעות התקציב, אלא נדרש לאשר הוצאות מסוימות באופן עצמאי, במיוחד כאשר מדובר בהוצאות שיכולות להשפיע על עתודות המדינה.
תיקונים > 3. תיקון 1991 – הגבלות על חופש ההתאגדות והפגנות

תיקון 1991 התקבל בעקבות עליית החשש לעוררות מחאות פוליטיות ברחוב הסינגפורי, ותוקן בנוגע למגבלות על חופש ההתאגדות וההפגנות. תיקון זה העביר את הסמכות לממשלה להפעיל אמצעים נגד הפגנות מסוימות או התנגדויות ציבוריות שיכולות להוות איום על הביטחון הציבורי או על הסדר החוקי.
תיקון זה היה חלק ממדיניות השמירה על יציבות פוליטית במדינה, ודרש רישוי ממשלתי להפקת הפגנות ציבוריות. זהו תיקון שמכיל את האיזון שבין שמירה על חופש הביטוי לבין הגנה על הסדר הציבורי.
תיקונים > 4. תיקון 1999 – חיזוק כוחות הנשיא וחשש מקומוניזם

בשנות ה-90, בעקבות תמורות פוליטיות ואיומים אפשריים מצד מפלגות קומוניסטיות שהתארגנו באזור אסיה, נעשה תיקון נוסף לחוקה שנועד לחזק את כוחות הנשיא, ובפרט את סמכויותיו בהגנה על הדמוקרטיה והחוקה. תיקון זה כלל גם את הרחבת כוחות הנשיא בתחום הביקורת על מינוי שופטים ומנכ"לים במוסדות ציבוריים.
תיקונים > 5. תיקון 2003 – חיזוק השפעת הבחירות והשלטון המקומי

תיקון זה התמקד בשינויים שיביאו להתאמה למודל הבחירות והייצוג הפרלמנטרי של סינגפור. הוא כלל שינויי חקיקה שנגעו לאיזון הייצוג הפוליטי של קבוצות מיעוט ולהגברת השקיפות בהליכי הבחירות.
תיקון זה מיקד את תשומת הלב בהגברת השתתפות האזרחים בתהליך הפוליטי, תוך שמירה על יציבות משטרית.
תיקונים > 6. תיקון 2016 – הגברת השפעת הבחירות הישירות

ב-2016, לאחר דיונים ציבוריים, התקבל תיקון נוסף לחוקה שהיה אמור לשפר את השפעת המערכת הדמוקרטית בהיבט של הבחירות הישירות. שינוי זה היה קשור למודל הבחירות שדרש ייצוג יותר שוויוני של כל המגזרים השונים, כדי למנוע מצב בו ציבור רחב ירגיש שלא מיוצג באופן הולם.
תיקונים > 7. תיקון 2021 – ניהול השקעות המדינה

תיקון זה העביר עוד יותר סמכויות לנשיא בנוגע לניהול כספי המדינה והשקעותיה, במיוחד בנוגע לקרנות עתודות לאומיות ולתחום הכלכלה. תיקון זה היה חלק מההכנה של סינגפור לעתיד כלכלי לאור שינויים גלובליים, והדגיש את הצורך בניהול זהיר וחדשני של המשאבים הפיננסיים הלאומיים.
תיקונים > 8. תיקון 2022 – חיזוק סמכויות הרשות השופטת

החוקה שונתה גם בשנים האחרונות כדי לחזק את עצמאות הרשות השופטת ולהבטיח שמערכת המשפט תוכל לפעול באופן אובייקטיבי ונטול לחצים פוליטיים. תיקון זה נתן לבית המשפט יותר סמכויות במקרים של אכיפת זכויות פרט, ובפרט הבטיח שהשופטים לא יהיו נתונים להשפעה חיצונית כאשר הם פוסקים בעניינים משפטיים.
הערות שוליים

1 2  חוקת סינגפור, באתר ויקיטקסט (באנגלית)
| חוקות מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
עלי ותד

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1958 (בן 66) ג'ת, ישראל
 ענף מדעי:  בלשנות עברית
 עיסוק:  ראש המכון האקדמי הערבי לחינוך במכללה האקדמית בית ברל ומרצה בכיר ללשון עברית
 מנחה לדוקטורט:  אברהם טל 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחומי הלשון העברית של תקופת ימי הביניים; המילונאות העברית הדו-לשונית: עברית (שומרונית)-ערבית לתורה על פי הנוסח השומרוני; הוראת העברית בבתי הספר הערביים; השפעת העברית על הערבית
 
עַלִי וַתַד (בערבית: علي وتد; נולד ב-28 באפריל 1958 בכפר ג'ת במשולש) הוא פרופסור ללשון העברית, סגן הנשיאה לעניינים אקדמיים במכללה האקדמית בית ברל, לשעבר ראש המכון האקדמי הערבי לחינוך במכללה האקדמית בית ברל. תחומי התמחותו הם: מילונאות דו-לשונית (עברית-ערבית) של העברית על פי הנוסח השומרוני; הלשון העברית של תקופת ימי הביניים; והכשרת מורים בחברה הערבית בישראל. הוא פרסם מחקרים שראו אור בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה

עלי ותד נולד בכפר ג'ת במשולש. בגיל 15 עבר לבדו לעיירה טירה, בה גר בגפו. במהלך לימודיו בבית הספר התיכון, סייע לפרנסת המשפחה בעבודה בחקלאות במשק של המשפחה. בשנת 1977, מיד לאחר לימודי התיכון, החל את לימודיו באוניברסיטה העברית לתואר ראשון בלשון עברית (חוג מורחב).
לאחר סיום התואר הראשון, המשיך ברצף את לימודיו לתואר השני בלשון עברית בהתמחות בעברית של תקופת ימי הביניים וכתב חיבור גמר בנושא "משנתו הלשונית של רבי יהודה חיוג' מבעד למונחיו במקורם הערבי ובתרגומם העברי" בהנחייתו של הפרופסור דוד טנא. במקביל לתחילת לימודי התואר השני, התחיל בשנת 1980 ללמד בבית הספר התיכון בטירה, שבו סיים את לימודיו קצת פחות משלוש שנים קודם לכן.
בשנים 1985–1990 לימד והגיש תלמידים ערבים לבחינת בגרות בעברית גם בבית הספר התיכון החקלאי ימה. בשנת 1991 התחיל להרצות בסמינר למורים ולגננות ערבים במכללה האקדמית בית ברל, שלימים הפך למכון האקדמי הערבי לחינוך.
בשנת 1995 התחיל את לימודיו לתואר השלישי בלשון עברית באוניברסיטת תל אביב בהתמחות במסורת המילונאית הדו-לשונית לתורה על פי נוסח שומרון. בשנת 1999 הוענק לו תואר דוקטור על החיבור "המליץ – המילון המיוחס לפנחס הכהן בן יוסף הרבן (בן המאה ה-14)" (חיבור של 4 כרכים) בהנחייתם של הפרופסור אברהם טל ושלמה רז. ותד ממשיך ללמד בחוג ללשון עברית וספרות עברית במכון האקדמי הערבי לחינוך במכללת בית ברל. באפריל 2021 אישרה המועצה להשכלה גבוהה את העלאתו של ותד לדרגת פרופסור.
תפקידים

בשנים 1995–1999 היה ראש החוג ללשון וספרות עברית במכון האקדמי הערבי לחינוך במכללה האקדמית בית ברל.
בשנים 2000–2009 היה מרכז ההתמחות בהוראה, תפקיד חדש במדינה, והוא ייסד אותו במכון והטמיע אותו בחברה הערבית.
בשנת 2005 התמנה לתפקיד המרכז האקדמי של המכון וכיהן בתפקיד זה עד 2012, במסגרת התפקיד העביר את ההכשרה המעשית של המכון מדגם מסורתי לדגם ה-PDS.
בשנים 2006–2007 היה מפקח תוכן למקצוע העברית כשפה שנייה לבתי הספר הערביים באגף תכנון תוכניות לימודים במשרד החינוך, במסגרת התפקיד הוביל יחד עם הוועדה את תוכנית הלימודים המקיפה הכוללת של לימודי העברית בבתי הספר הערביים.
בשנת 2008 הוזמן על ידי מנהלת אגף התמחות וכניסה להוראה/סטאז' במשרד החינוך להיות רפרנט ההתמחות/סטאז' בחברה הערבית והוא עוסק בכך עד היום.
בשנים 2013–2018 היה ראש המכון האקדמי הערבי לחינוך. משנת 2012 עד היום הוא ראש ועדת המקצוע של העברית כשפה שנייה בבתי הספר הערביים.
בשנים 2017–2020 היה חבר ועדת המומחים לבחינת המבנה והמתווה של ההכשרה להוראה במוסדות להשכלה גבוהה בישראל, מטעם המל"ג (המועצה להשכלה גבוהה), מתווה שאושר בפברואר 2021.
מאז 2019 הוא העורך הראשי של כתב העת האקדמי השפיט "אלחצאד" (الحصاد = "הקציר"), היוצא לאור מטעם המכון האקדמי הערבי לחינוך במכללה האקדמית בית ברל.
בשנת 2021 התמנה לסגן הנשיאה לעניינים אקדמיים במכללה האקדמית בית ברל.
חברות במועצות ציבוריות

ותד הוא חבר במועצה הציבורית של היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות במשרד המשפטים שהוקמה ב-2018.
בשנת 2019 התמנה כחבר במועצה הציבורית של האקדמיה ללשון העברית.
ותד הוא חבר האגף להתמחות וכניסה להוראה במינהל הכשרה ופיתוח מקצועי לעובדי הוראה שבמשרד החינוך ומשמש כאיש קשר להפעלת מערך ההתמחות והליווי במגזר הערבי.
תחומי ההתמחות והמחקר

חקר הלשון העברית בתקופת ימי הביניים: מדקדקים עבריים, הלשון העברית המשוערבית, השוואה בין מדקדקים עבריים ומדקדקים ערבים בתקופת ימי-הביניים; חקר המלונאות הדו-לשונית (עברית-ערבית) לתורה נוסח שומרון, מדקדקים שומרוניים, פרשנות שומרונית ערבית.
חקר הוראת העברית כשפה שנייה, השפעות הדדיות בין העברית והערבית בת-ימינו, הכשרת מורים ערבים לעברית.
עמדות

לדברי ותד, מה שמניע אותו הוא השאיפה לקדם את החברה האנושית בכלל ואת החברה הערבית בישראל בפרט.
ותד היה בין חותמי מחאת הבלשנים בעקבות חוק הלאום.
פרסומים נבחרים > ספרים

משנתו הלשונית של ר"י חיוג' מבעד למונחיו במקורם הערבי ובתרגומם העברי (כולל מילון קונקורדנציוני), חיפה: הוצאה לאור הוואדי, 1994
שלושת חיבורי הדקדוק של ר' יהודה חיוג' במקורם הערבי ובתרגומם לעברית – מהדורה ביקורתית (יחד עם דניאל סיון), באר שבע: הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשע"ב/2012
ספר ה"מליץ" – המילון (كتاب الترجمان) המיוחס לפינחס הכהן בן יוסף הרבן (בן המאה ה-14), מהדורה מדעית בצירוף מבוא ופירוש, ירושלים: האקדמיה ללשון העברית, תשפ"א/2021 (בתמיכת הקרן הלאומית הישראלית למדעים)
דקדוק עברי שימושי: לבתי ספר ערביים ודרוזים (יחד עם עאדל מח'ול), ירושלים, 1993