stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דינה קסטור

דינה מישל דרוסין-קסטור (באנגלית: Deena Michelle Drossin-Kastor; נולדה ב-14 בפברואר 1973) היא אתלטית יהודייה-אמריקאית, בעלת מדליית ארד אולימפית בריצת מרתון ושיאנית ארצות הברית בריצת מרתון ובחצי מרתון. אלופת מרתון שיקגו (2005) ומרתון לונדון (2006). דורגה במקום ראשון בעולם (2006) ו-3 פעמים במקום ראשון בארצות הברית (2001, 2002 ו-2006) בריצת מרתון ו-4 פעמים ברציפות במקום ראשון בארצות הברית (1999–2002) בריצת 10000 מטר.
ביוגרפיה

קסטור נולדה בוולת'הם, מסצ'וסטס וגדלה באגורה הילס, קליפורניה. היא למדה באוניברסיטת ארקנסו.
באוניברסיאדה שנערכה בסיציליה, איטליה בשנת 1997 זכתה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 33:45.31 דקות.
באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיימה במקום 11 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:11.14 דקות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה קסטור במקום 36 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 34:40.86 דקות.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיימה במקום 11 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:18.65 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה במקום 12 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:17.86 דקות.
ביוגרפיה > זכייה במדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קסטור במדליית ארד בריצת מרתון, בתוצאה של 2:27:20 שעות, אחרי מיזוקי נוגוצ'י מיפן (2:26:20 שעות) וקתרין נדרבה מקניה (2:26:32 שעות).
בשנת 2005, זכתה קסטור במרתון שיקגו, ובשנת 2006 היא זכתה במרתון לונדון בשיא אישי ובתוצאת השנה בעולם 2:19:36 שעות.
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיימה במקום שישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:24.58 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) לא הצליחה קסטור לסיים את ריצת המרתון.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 סיימה במקום תשיעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:36:12 שעות.
שיאים אישיים

ריצת 3000 מטר: 8:42.59 דקות
ריצת 5000 מטר: 14:51.62 דקות
ריצת 10000 מטר: 30:52.32 דקות
ריצת חצי מרתון: 1:07:34 שעות, מרתון ברלין 2006 שיא ארצות הברית
ריצת מרתון: 2:19:36 שעות, מרתון לונדון 2006 שיא ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Archives, Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית)
↑  WORLD STUDENT GAMES, UNIVERSIADE, באתר gbrathletics
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14309297
פירמידת טרנסאמריקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, בניין משרדים 
 מיקום:  סן פרנסיסקו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  תאגיד טרנסאמריקה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1969
 תאריך פתיחה רשמי:  1972 
 חומרי בנייה:  קוורץ 
 עלות:  32,000,000 דולר אמריקאי 
 אדריכל:  ויליאם פריירה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עתידנית 
 מידות
 גובה:  260 מ' 
 קומות:  48 
 קואורדינטות:  37°47′42″N 122°24′10″W﻿ / ﻿37.795135°N 122.402748°W﻿ / 37.795135; -122.402748
 thepyramidcenter.com
  (למפת סן פרנסיסקו מוגדלת) פירמידת טרנסאמריקה(למפת סן פרנסיסקו רגילה) פירמידת טרנסאמריקה
 
פירמידת טרנסאמריקה. תצפית רחוב
פירמידת טרנסאמריקה (באנגלית: Transamerica Pyramid) היא הבניין המוכּר ביותר בסן פרנסיסקו, ואחד מסמליה של העיר. הוא נבנה במקומו של מונטגומרי בלוק (אנ'). גובהה של פירמידת טרנסאמריקה 260 מטר ויש בה 48 קומות מסחר ומשרדים. הבניין נבנה בשנים 1969–1972, וכיום הוא הבניין ה-76 בגובהו בעולם. פירמידת טרנסאמריקה הייתה גורד-השחקים הגבוה ביותר ממערב למיסיסיפי עד 1974.
אף כי המשרד הראשי של תאגיד טרנסאמריקה (חברת ביטוח והשקעות) כבר אינו שוכן בבניין, הוא עדיין מזוהה עם החברה ומשולב בלוגו שלה. ב-1999 נרכשה חברת טרנסאמריקה על ידי חברת הביטוח ההולנדית AEGON, והיא בעלת הבניין כיום.
רקע

פירמידת טרנסאמריקה תוכננה בידי האדריכל ויליאם פריירה, למרות התנגדויות מרובות (מתנגדי הבניין קראו לו Pereira's Prick, "הפין של פריירה"). מרגע הגשת התוכניות לבניין ב-1968 החלו להישמע התנגדויות מצד הציבור. רבים נרתעו בשל גודלו של הבניין וצורתו הפוטוריסטית (על פי התכנון המקורי נועד לקום באותו אתר בניין גבוה בהרבה, שאילו הוקם היה הבניין השני בגובהו בעולם). אלן ג'ייקובס, אחראי התכנון בעיריית סן פרנסיסקו, אף קרא לבניין "מבנה לא-אנושי". אבל ראש העיר ג'וזף אליוטו העניק את תמיכתו הנלהבת לפרויקט.
הפולמוס המשיך במהלך הבנייה: הכתב לענייני אדריכלות של הלוס אנג'לס טיימס כתב ב-1971 כי "זוהי אדריכלות אנטי-סוציאלית ברמתה הגרועה ביותר; זו צורה של אנרכיה ומפגע מהסוג שגדל בברקלי ובאוקלנד, בצדו השני של המפרץ." האדריכלים ענו במאמר תגובה: "אילו היה על כל הבניינים החדשים להתאים לגודלם ולסגנונם האדריכלי של הבניינים השכנים, ערינו היו כיום עדיין ערבוביה של בקתות חומר".
הבנייה בצורת פירמידה אינה משתלמת מבחינה כלכלית, כיוון שאינה מנצלת באופן מיטבי את שטח המגרש; השיקולים היו אסתטיים, וכן סביבתיים: האור והאוויר אינם נחסמים, ויכולים להגיע עד הקומות התחתונות.
המבנה

הבניין הוא פירמידה גבוהה בעלת בסיס ריבועי, ובחלקו העליון יש שתי "כנפיים" בשני צדדיו. הכנף המזרחית מכילה פיר מעלית (רק שתיים משמונה-עשרה המעליות בבניין מגיעות לקומה העליונה), והמערבית חדר מדרגות ופיר ליציאת עשן. בסיס הפירמידה הוא בן ארבע קומות, ונועד לעמוד בפני רעידות אדמה, שסן פרנסיסקו מועדת להן. בבניית הבסיס נעשה שימוש ב-12,233 מטר מעוקב של בטון ו-483 קילומטר של פלדת זיון. חזית הבניין מכוסה רסיסי קוורץ, מה שמעניק לה את צבעה הלבן. בסך הכול יש בפירמידת טרנסאמריקה 3,678 חלונות.
65 המטרים העליונים במגדל מהווים את החוד; בראש חוד זה יש ארבע מצלמות הפונות לארבע רוחות השמיים, והן מהוות "קומת תצפית וירטואלית". ארבעה מסכים במבואה מציגים 24 שעות ביממה את הנשקף מהמצלמות. מצפה שהיה בקומה ה-27 נסגר אחרי הפיגוע במגדלי התאומים, ו"המצפה הווירטואלי" החליף אותו. חוד הפירמידה מכוסה לוחות אלומיניום, ובחגים חשובים הוא מואר באור זרקורים לבן.
גלריית תמונות

מראה מרחוב במרכז סן פרנסיסקו
חוד הפירמידה, המצופה לוחות אלומיניום
מבט ממפלס הרחוב
תצפית ממגדל סמוך
בודהיזם קדום

בודהיזם קדום, הנקרא גם בודהיזם פרה-כיתתי, בודהיזם מוקדם, הבודהיזם הקדום ביותר, בודהיזם מקורי, ובודהיזם פרימיטיבי, הוא בודהיזם כפי שתאורטית היה קיים לפני שהאסכולות הבודהיסטיות השונות התפתחו, בסביבות 250 לפני הספירה (אחריהן באו תת-חלקים מאוחרים יותר של הבודהיזם).
ניתן להסיק או לשחזר את תוכנו ותורותיו של הבודהיזם הקדום מתוך הטקסטים הבודהיסטיים המוקדמים ביותר, שבעצמם הם כבר כיתתיים. הנושא נתון בוויכוח אינטנסיבי במחקר, ולא כל החוקרים מאמינים ביכולת לשחזר את הבודהיזם הקדום מתוך הזרמים המאוחרים.
מקור השם

מונחים שונים משמשים להתייחסות לתקופה הקדומה ביותר של הבודהיזם:
בודהיזם פרה-כיתתי (או פרה-סקטוריאלי)
בודהיזם מוקדם
הבודהיזם הקדום ביותר
בודהיזם מקורי
הבודהיזם של הבודהא עצמו
בודהיזם פרה-קנוני
בודהיזם פרימיטיבי
יש חוקרים יפנים המתייחסים לתקופת האסכולות הבודהיסטיות המוקדמות בתור קדום.
בודהיזם קדום מתייחס לרעיונות ולפרקטיקות של גאוטמה בודהה עצמו. לעיתים משמש המושג גם לבודהיזם מוקדם שהיה קיים עד לפיצול המתועד הראשון בסנגהה. על פי למברט שמיטהאוזן, זוהי "התקופה הקנונית שלפני התפתחותם של בתי ספר שונים בעלי תפיסות שונות של תורתו של הבודהה".
תקופת ה"בודהיזם הקדום" במובן של בודהיזם פרה-כיתתי נחשבת על ידי חוקרים כמו פול ג'יי גריפית'ס וסטיבן קולינס כתקופת הבודהה ההיסטורית ועד שלטונו של אשוקה (בערך 268 עד 232 לפנה"ס). הפיצול המתועד הראשון התרחש, לפי רוב החוקרים, בין המועצה הבודהיסטית השנייה למועצה הבודהיסטית השלישית. למוט והיראקאווה טוענים שניהם כי הפילוג הראשון התרחש בתקופת שלטונו של אשוקה. לדברי קולט קוקס "רוב החוקרים יסכימו שאף על פי ששורשי הקבוצות המוכרות המוקדמות ביותר קודמו לאשוקה, הפרידה בפועל שלהם לא התרחשה אלא לאחר מותו".
בודהיזם קדום היה במקור אחת מהתנועות הסרמיה, שהיו פילוסופים נודדים שדחו את סמכות ה"וודות" והכהונה הברהמאנית, בכוונה לברוח מ"סמסרה" באמצעים שונים, כמו סגפנות והתנהגות בהתאם לקוד הדהרמה.
הסרמאיינים הולידו אסכולות דתיות ופילוסופיות שונות, ביניהן הבודהיזם הקדום עצמו, יוגה ובתי ספר דומים להינדואיזם, ג'ייניזם, אג'יוויקה, Ajñana, ו־Cārvāka היו החשובים ביותר, וגם למושגים פופולריים בכל הדתות ההודיות הגדולות כגון "סמסרה" (מחזור אינסופי של לידה ומוות) ו"מוקשה" (שחרור מהמעגל הזה). אף על פי כן, למרות ההצלחה שהפילוסופים והסגפנים הנודדים השיגו בהפצת רעיונות ומושגים שיתקבלו בקרוב על ידי כל הדתות של הודו, האסכולות האורתודוקסיות התנגדו לאסכולות הסרמאיות, בשל סירבן לקבל את סמכות ה"וודות".
הערות שוליים

1 2  David Seyfort Ruegg, Lambert Schmithausen, Earliest Buddhism and Madhyamaka, BRILL, 2023-12-04, ISBN 978-90-04-64605-6
אבי קוסטליץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
אבי (אברהם צבי) קוסטליץ (נולד בשנת 1947) הוא בכיר בשב"כ לשעבר, כיהן כיו"ר ומנכ"ל רשות שדות התעופה וכחבר מועצת עיריית ירושלים. שימש מנכ"ל חברת "טרייסגארד". בשנים האחרונות-איש עסקים עצמאי.
ביוגרפיה

אבי קוסטליץ נולד במחנה עקורים בגרמניה. בגיל שנה עלה עם הוריו לישראל והם השתכנו בחדרה. אביו, מרדכי קוסטליץ, יליד הונגריה וניצול שואה, שימש כ-26 שנים כסגן ראש עיריית חדרה מטעם המפד"ל וממונה על תיקי החינוך והרווחה.
קוסטליץ למד בישיבה התיכונית "מדרשית נעם" בפרדס חנה, ובתום לימודיו התגייס לצה"ל לפלס"ר 7 באוגוסט 1964. הוא השתחרר באפריל 1967 בדרגת סגן, לאחר שסיים קורס קציני חי"ר ועבר הסבה לטנקים.
במלחמת ששת הימים, שירת במילואים ולחם כמ"מ טנקים ברמת הגולן ובסיומה קיבל צל"ש חטיבה.
במלחמת יום הכיפורים לחם במילואים כמ"פ טנקים ברמת הגולן ואחר כך באזור סואץ. לאחריה התמנה לתפקיד של מג"ד טנקים.
הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון שבנגב.
קוסטליץ שירת בשב"כ במשך כ-25 שנה ושימש בתפקידי פיקוד מבצעיים שונים, ביניהם: מפקד שב"כ לבנון (84'-83'), מפקד שב"כ אזור הדרום, ומפקד שב"כ יהודה, שומרון וירושלים.
באמצע שנות ה-90 פרש מן השב"כ והצטרף למפד"ל. הוא עמד בראש מטה הבחירות של המפד"ל בבחירות לכנסת ה-14.
באוגוסט 1996 התמנה קוסטליץ ליו"ר מועצת רשות שדות התעופה וכיהן בתפקידו 9 חודשים.
מיד לאחר מכן, בשנת 1997 מונה למנכ"ל רשות שדות התעופה וכיהן בתפקיד עד לשלהי 2001. בתקופת כהונתו אושרה תוכנית הענק "נתב"ג 2000". הפרויקט יצא לפועל ב-1998 בעלות כוללת של כ-1 מיליארד דולר.
בשנת 2002 הקים חברה עצמאית ועסק בייעוץ אסטרטגי לחברה אמריקאית בתחום הבידוק הביטחוני לתעופה ובמתן שירותי ניהול מקומיים.
בין השנים 2003 – 2008 היה חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת "ירושלים תצליח", בראשות ניר ברקת. היה חבר פעיל בוועדת הכספים ושימש דירקטור בתיאטרון ירושלים.
בשנת 2008 מונה למנכ"ל חברת הסטארט-אפ "טרייסגארד", שפיתחה טכנולוגיה לגילוי עקבות חומרי נפץ בכבודת יד בנמלי תעופה ובמעברי גבול.
מאז שנת 2009 הוא איש עסקים המתמחה בייצוג משקיעים בתחום הנדל"ן ובמתן שירותי ניהול בכירים.
בשנת 2010 נתן חוו"ד מומחה, לטובת הבנק הערבי הירדני, בתביעה שהגישו נגדו נפגעי טרור ישראלים ואמריקאים.
קוסטליץ נשוי לשפרה-ציירת, פסלת ומטפלת באומנות, ואב לשלושה. הוא מתגורר בשכונת רמות אלון בירושלים. היה יו"ר ועד הפעולה של תושבי שכונת רמות אלון, נגד בניית גדר ההפרדה בין השכונה לכפר בית איכסא.
| יושבי הראש ומנכ"לי רשות שדות התעופה (רש"ת) |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | אהרן רמז • אריה גרוסבורד • יעקב אבן • חיים קורפו • אבי קוסטליץ • צבי שלום • עובדיה עלי • אלי מרום • יצחק גרשון |  |
| מנהלים כלליים | אריה רביב • רמון הראל • צבי גוב-ארי • ברוך לוי • מוטי דבי • אבי קוסטליץ • גבי אופיר • קובי מור • יעקב גנות • חגי טופולנסקי |  |
הפרעת אישיות סכיזואידית

| --- | --- |

 תחום:  פסיכיאטריה 
 גורם:  טראומת ילדות, לידה מוקדמת, הזנחת ילדים, גנטיקה 
 תסמינים:  בידוד חברתי, הפרעת דה-ריאליזציה, נתק מהעצמי, reduced affect display, אנהדוניה, חלימה בהקיץ חריגה 
 טיפול:  טיפול קוגניטיבי-התנהגותי  נוגדי חרדה  בופרופיון  מודפיניל  בנזודיאזפינים  תרופות נוגדות דיכאון  תרופות אנטי-פסיכוטיות  SSRI  טיפול פסיכודינמי  ביופידבק 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D012557
 סיווגים
 DSM-5:  301.20
 ICD-10:  F60.1
 
הפרעת אישיות סכיזואידית (באנגלית: Schizoid Personality Disorder) היא הפרעת אישיות מאשכול א' של הפרעות האישיות, אשר מאופיינת בחוסר עניין ביחסים חברתיים (בעיקר ביחסי קרבה אינטימיים), נטייה לסגנון חיים מתבודד וקור רגשי.
הפרעה זו היא נדירה למדי לעומת הפרעות אישיות אחרות. אנשים המושפעים מהפרעת אישיות זו מסוגלים להציג ולנהל עולם פנימי עשיר, משוכלל וייחודי, אך ניתן להסתכל על כך גם כדמיון פורה ופעיל במיוחד אשר התפתח בילדות המוקדמת (ייתכן שכבר מגיל שנה). למרות הדמיון בשם, הפרעת אישיות סכיזואידית (SPD) איננה תת-סוג של סכיזופרניה. עם זאת, לשתי ההפרעות מאפיינים משותפים, כדוגמת ניתוק וקהות רגשית.
שכיחות

הפרעת אישיות סכיזואידית היא אבחנה נדירה יחסית בין ההפרעות בכלל ובין הפרעות האישיות בפרט. לפי נתונים שנאספו בין השנים 2001–2002, שכיחות ההפרעה בארצות הברית נעה בין 4.9% ל-3.1% מכלל ההפרעות הנפשיות. הפרעת אישיות סכיזואידית נפוצה מעט יותר בקרב גברים, ובמשפחות בהן קרובי משפחה לוקים בסכיזופרניה, או בהפרעת אישיות סכיזוטיפלית.
הפסיכותרפיסט פיליפ מאנפילד (Philip Manfield) טוען כי שכיחות ההפרעה הסכיזואידית עומדת על כ-40% מכלל הפרעות האישיות, ונתפשת בטעות כנדירה מכיוון שסכיזואידים ממעטים ליצור קשר עם אנשי מקצוע מתחום בריאות הנפש. תופעה זו יוצרת הטיה סטטיסטית בין מספר האיבחונים לבין שכיחות ההפרעה המעשית באוכלוסייה. במחקר של ווליאנט ודרייק (Valliant & Drake) משנת 1985, נמצא כי למעלה מ-40% מהפרטים בקבוצות מִדְגָם עירוניות היו גברים החיים עם הפרעה סכיזואידית.
היסטוריה

המונח "סכיזואיד" נטבע לראשונה ב-1908 על ידי דר' אויגן בלוילר. הוא מציין את השסע או הפיצול ("Schizo") בנפשו של אדם בין עולם המציאות, החיצוני לו, לבין עולמו הפנימי, ואת נטייתו להעדיף את העולם הפנימי על פני העולם החיצון באופן קיצוני. תפיסתו של בלוילר ביחס לנטייה להתכנסות פנימה הייתה חידוש בעולם הפסיכופתולוגיה.
מחקר ההפרעה הסכיזואידית נע בשני ערוצים נפרדים: הערוץ הראשון הובל על ידי מסורת הפסיכיאטריה התיאורית, שהתמקדה בתסמינים התנהגותיים גלויים לעין, הניתנים לצפייה ולתיאור (מפורטים ב- DSM; מדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות). הערוץ השני פותח על ידי מסורת הפסיכיאטריה הדינמית, אשר שמה דגש על המניעים הסמויים והלא-מודעים, שפותחו על ידי הפסיכואנליזה בגישותיה השונות.
היסטוריה > המסורת התֵיאוּרית

תחילתה של מסורת זו בתיאור של ארנסט קרצ'מר ב-1925 לגבי ההתנהגויות הניתנות לצפייה אצל סכיזואיד. הוא חילק את ההתנהגויות האלה לשלוש קבוצות של מאפיינים:
חוסר חברתיות, שקט, איפוק/ריסון, רצינות ואקסצנטריות (חריגוּת/מוזרוּת).
ביישנות, זהירות עם רגשות, רגישות, עצבנות (מתיחוּת), נטייה להתרגשות יתר וחיבה לטבע ולספרים.
נוח להשפעה (כפיף/גמיש), חביבות (נחמדות, נעימות, טוּב לב), הגינות (יושר), אדישות, שתקנות, וקור לגבי רגשות.
מאפיינים אלה ניתן לראות כסימן מבשר לחלוקת האופי הסכיזואידי ב-DSM לשלוש הפרעות אישיות מובחנות וברורות. קרצ'מר עצמו לא חשב להפריד התנהגויות אלה למצב של בדידות קיצונית. במקום זאת החשיב אותן כמגוון סימולטני של פוטנציאלים בקרב אינדיבידואלים החיים עם ההפרעה. לתפיסתו של קרצ'מר, רוב האנשים החיים עם ההפרעה אינם רק בעלי רגישות יתר או קור רגשי, אלא גם בעלי רגישות יתר וגם קרים בעת ובעונה אחת. תכונות אלו מופיעות בפרופורציות יחסיות משתנות, עם נטייה לנוע לכיוון אותם ממדים מהתנהגות אחת לאחרת.
היסטוריה > המסורת הדינמית

תחילתה של מסורת זו בתצפיות של אויגן בלוילר ב-1924, שהבחין כי האישיות הסכיזואידית והפתולוגיה הסכיזואידית אינם נפרדים.
בשנת 1940, רונלד פיירברן הציג את עבודתו המקורית על האישיות הסכיזואידית, ושרטט ארבע תמות סכיזואידיות מרכזיות:
הצורך לווסת (להסדיר) את המרחק הבינאישי ולהציבו בפוקוס המרכזי
היכולת לגייס הגנות לשימור עצמי וביטחון עצמי
תשומת לב רחבה לפער בין הצורך (הגדוש בחרדה) למגע לבין הצורך ההגנתי במרחק; פער שבהתנהגות הנצפית נראה כאדישות (חוסר אכפתיות, שוויון נפש).
העדפה יתרה לעולם הפנימי על פני העולם החיצון.
בעקבות פיירברן, המסורת הדינמית המשיכה לייצר מחקרים עשירים על האופי הסכיזואידי, רובם מהכותבים הבאים: ננארלו (1953), ליינג (1960), ויניקוט (1965), גאנטריפ (1969), קאהן (1974), אקטר (1987), סיינפלד (1991), מאנפילד (1992) וקליין (1995).
אבחון > אבחון על פי DSM-V

האבחנה להפרעה זו ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי DSM-5, המהדורה החמישית של "המדריך האבחוני והסטטיסטי של מחלות הנפש" משנת 2013 (בהוצאת האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה), מוגדרת הפרעת אישיות סכיזואידית בסעיף 301.20, לפי הקריטריונים הבאים:
דפוס נרחב של ניתוק, (היבדלות, חוסר עניין, אדישות) מיחסים חברתיים וטווח מוגבל של הבעת רגשות במסגרת בינאישית, שתחילתם בבגרות המוקדמת (גיל 18 או מבוגר יותר), המוצגים בהקשרים מגוונים ב-4 או יותר מהאינדיקציות הבאות:
היעדר תשוקה או הנאה מיחסים קרובים, כולל היות חלק ממשפחה
העדפה מובהקת לפעילויות ביחידות
גילוי עניין מועט (אם בכלל) בחוויות מיניות עם אדם אחר
הפקת הנאה ממגוון מצומצם של פעילויות, אם בכלל
היעדר חברים קרובים או אנשי סוד מעבר לקרובים מדרגה ראשונה
הפגנת אדישות או שוויון נפש לדברי שבח או ביקורת מצד אחרים
קור רגשי; היבדלות/ניתוק; רגשות שטוחים
הגדרה על דרך השלילה: על פי ה-DSM, כל אבחון של הפרעת אישיות ספציפית יספק גם קריטריונים כלליים המשותפים לכל הפרעות האישיות (כאבחנה מבדלת). מסיבה זו, על המאבחן לוודא שאכן מדובר בהפרעת אישיות ולא בהתרחשות המהווה חלק, סימפטום, או שלב הקשור להפרעה אחרת. דוגמאות: דיכאון; סכיזופרניה; הפרעת מצב רוח עם סממנים פסיכוטיים; הפרעה פסיכוטית; הפרעה התפתחותית מפושטת; וכן היבטים רגשיים-פסיכולוגיים הנובעים ממצב רפואי.
אבחון > אבחון על פי ICD-10

לפי המדריך האבחוני ICD-10, קטלוג המחלות של ארגון הבריאות העולמי, הפרעת אישיות סכיזואידית מאופיינת על ידי לפחות שלושה מהקריטריונים הבאים:
קור רגשי, ניתוק ורגשנות מועטה
יכולת מוגבלת לבטא רגשות חיוביים או שליליים כלפי אחרים
העדפה עקבית לפעילות הנעשית ביחידות
מעט מאוד (אם בכלל) חברים קרובים או מערכות יחסים וחוסר רצון לכך
אדישות לשבחים ולביקורת
השתתפות במעט פעילויות מהנות (אם בכלל)
אדישות למוסכמות ונורמות חברתיות
שקיעה בדמיון ואינטרוספקציה מופרזת
עניין מועט בהתנסויות מיניות עם אדם אחר
אבחון > אבחון לפי שאלון ההערכה הפסיכיאטרית של צימרמן

מארק צימרמן (Zimmerman) ‏ הציע את השאלות הבאות להערכת מטופלים עם הפרעת אישיות סכיזואידית:
האם יש לך יחסים קרובים עם חברים או משפחה? אם כן, עם מי? אם לא, האם זה מטריד אותך?
האם אתה רוצה יחסים קרובים עם אחרים?
ישנם אנשים המעדיפים לבלות לבד, וישנם המעדיפים להיות עם אנשים. כיצד אתה היית מגדיר את עצמך?
האם אתה לעיתים קרובות בוחר לעשות דברים בעצמך?
האם מפריע לך להיות תקופה ארוכה ללא מערכת יחסים מינית? האם חיי המין שלך נראים חשובים, או שאתה יכול להסתדר באותה מידה גם בלעדיהם?
מאילו פעילויות אתה נהנה?
האם אתה חולק סודות עם מישהו שאינו מקרבה ראשונה?
כיצד אתה מגיב אם מישהו מותח עליך ביקורת?
כיצד אתה מגיב אם מישהו משבח אותך?
בתהליך ההערכה על המאבחן לצָיין אם אותו אדם יוצר קשר עין, מחייך, או מבטא רגשות באופן לא מילולי.
אבחון > תתי סוגים של ההפרעה על פי מיילון

תיאודור מיילון (Millon) ‏ זיהה 4 תתי סוגים של סכיזואיד. כל סכיזואיד עשוי להיות מזוהה עם אחד מהם או בכלל לא.
הסכיזואיד המלנכולי - הכולל מאפיינים דיכאוניים.
הסכיזואיד המרוחק - הכולל מאפיינים הימנעותיים, סכיזוטיפליים.
הסכיזואיד ללא זהות אישית - הכולל מאפיינים סכיזוטיפליים.
הסכיזואיד חסר הרגש - הכולל מאפיינים כפייתיים.
אבחון > אמות מידה דינמיות על פי קליין

בשנת 1995 רלף קליין (Klein) שפך אור חדש על הדעות הרווחות דאז בנוגע לסכיזואיד –דעות שהתמקדו בעיקר במה שנראה לעין- בחוסר העניין של האדם החי עם ההפרעה במערכות יחסים. בהבהירו את הגורמים והתנאים שתחת רשימת המאפיינים לעיל, קליין תיאר פיצול ביחסי האובייקט של הסכיזואיד. פיצול זה מערב מצד אחד "יחסי עבד/אדון",(slave/master’ relationship), יחסים המאופיינים בניצול, נטילה לצורך שימוש עצמי ובאי-אנושיות (או שמא מכניות או מלאכותיות); ומצד שני, "העצמי בגלות" (self in exile). זוהי סלידה או רתיעה מיחסים נצלניים כך ש"העצמי" עובר "לגלות". עצמי זה בגלות הוא שהיה האספקט היותר מוכר של האדם החי עם ההפרעה והוא זה שתואר ב-DSM כאדם המרוחק או שאינו מגיב.
כפי שניסח קליין: "... הניתוק הגלוי לעין מרגשות לעולם אינו יכול להתקבל כמצב העניינים האמיתי" (עמ' 135). משמעות מיוחדת נודעת לקורלציה בין הפרעת האישיות הנרקיסיסטית להפרעת אישיות סכיזואידית. למשל, צורך היתר באישור של נרקיסיסט במשפחה עשוי להיגרם כתוצאה מתת- אישור של אדם החי עם הפרעת אישיות סכיזואידית. זו גם הבושה המוכחשת של הנרקסיסט ממנה הוא מוטרד לעיתים קרובות, או מושלכת על האדם החי עם ההפרעה, כך הנתינה עולה לחוויה של פלישה נפשית, והופכת לרגישות לפולשנות. פרדוקסלית, אדם עם הפרעת אישיות סכיזואידית יכול לעיתים להימשך ליחסי ניצול מתוך כמיהה לחוות משמעות והכרה באמצעות שירות הצרכים של האחר. עם זאת, אותו אדם עשוי להיות ערני (מודע) לכל צורה של שחיתות או של ניצול מעבר ליחסים אלה. על פי גישה זו אבחנה מבוססת על הדינמיקה של פיצול זה ועל כל השלכותיו כניגוד לאבחנה המתבססת על רשימה של התנהגויות חיצוניות.
אבחון > אמות מידה דינמיות על פי קליין > "הסכיזואיד החשאי" על פי קליין

לפי ראלף קליין, בניגוד לביישנות, היעדר הרצון, או הימנעות מהעולם החיצון והיחסים הבינאישיים המודגשים בהגדרות המצויות ב-DSM-V וב-ICD-10 - ישנם סכיזואידים רבים שלמראית עין מציגים מעורבות וסגנון אישיות אינטראקטיבי. קליין מסווג סכיזואידים אלה כ"סכיזואידים חשאיים" ("secret schizoids"), המציגים עצמם כנגישים חברתית, מעוניינים בחברה, ובעיני הצופה נראים בעלי מיומנויות חברתיות גבוהות ומעורבים חברתית, כאשר בה בעת הם בנפרד, בנסיגה רגשית ומרוחקים במקום בטוח בעולמם הפנימי. כך, בעוד שהנסגנות והניתוק מהעולם החיצוני הם הסממנים של הפתולוגיה הסכיזואידית, הרי שבפועל, לעיתים סממנים אלה סמויים ולעיתים גלויים. כאשר הם גלויים, יש התאמה לתיאור הרגיל של האישיות הסכיזואידית המוצעת ב-DSM-V. על פי קליין, הללו, "רק לעיתים" סמויים, חבויים במצב הפנימי של המטופל, ומה שפוגשת העין האובייקטיבית אולי אינו מה שנוכח בעולם הסובייקטיבי, הפנימי, של המטופל. לכן, קליין מזהיר שאסור להחמיץ את זיהוי המטופל החי עם ההפרעה רק משום שלא ניתן לראות את נסגנותו דרך ההגנות, מנגנוני הפיצוי והשתלבותו בעולם החיצון. קליין טוען, כי על מנת להתחקות אחר הסירוב לאינטימיות רגשית, צריך רק לשאול את המטופל מהי חווייתו הסובייקטיבית.
תיאורים של אישיות סכיזואידית כאישיות סודית הנחבאת אחר מראית עין חיצונית של מעורבות רגשית מוכרים זה מזמן, החל בתיאור של פייברין (Fairbairn) מ-1940 את ה"אֶקְסְהִיבִּיצְיוֹנִיזְם הסכיזואידי" המדגיש כי הסכיזואיד יכול להביע רגשות רבים ולייצר מראית עין מרשימה של קשרים חברתיים כשבפועל אינו נותן כלום ואינו מאבד כלום, מכיוון שהוא רק משחק תפקיד. לפי פייברין, הסכיזואיד "...מכחיש שהוא משחק תפקיד וכך הוא מבקש לשמר את אישיותו העצמית ללא פגע וחסינה מסיכונים" . התייחסויות מאוחרות יותר לסכיזואיד הסודי ניתן למצוא אצל מסעוד קהאן (Masud Khan), ג'פרי סיינפלד (Jeffrey Seinfeld) ופיליפ מאנפילד (Philip Manfield)- התייחסויות המעניקות תיאורים מוחשיים של אנשים עם הפרעת אישיות סכיזואידית שרק "נהנים" מדיבור על מעורבות חברתית, אך חווים קושי גדול ברגעים בהם חברים מהקהל מנסים לערב אותם רגשית. התייחסויות אלה חושפות את הבעיות הקשורות בהסתמכות על התנהגות הניתנת לצפייה בהערכת הפרעת אישיות בקרב אנשים מסוימים.
אבחון > הפרופיל הפנומנולוגי על פי אקטאר

במאמר ב"כתב העת האמריקני לפסיכותרפיה", דר' סלמאן אקטאר (Akhtar) מספק פרופיל פנומנולוגי מקיף של הפרעת האישיות הסכיזואידית. פרופיל זה משלב את ההשקפה הקלאסית והגישות התאוריות העכשוויות עם צְפיות פסיכואנליטיות. פרופיל זה מתומצת בטבלה המכילה רשימת מאפיינים קליניים, המעורבת עם שישה תחומי תפקוד פסיכולוגיים המצוינים במופעים "הגלוי" ו"הסמוי". דר' אקטאר מצהיר שמונחים אלה אינם מרמזים על "מודע" או "תת מודע", אלא מציינים באופן מלאכותי (מזויף/מעושה) היבטים מנוגדים הניתנים לתפיסה פחות או יותר בקלות, שארגונם הסימפטולוגי בסגנון זה מבליט את המרכזיות שבפיצול ואת תסביך הזהות באישיות הסכיזואידית.
אבחון > הפרופיל הפנומנולוגי על פי אקטאר > המאפיינים הקליניים על פי חלוקה לתחומי תפקוד פסיכולוגים על פי אקטאר

|  | במישור הגלוי (החיצוני) | במישור הסמוי (הפנימי) |
| --- | --- | --- |
| תפיסת העצמי |  נכנע, צייתן/הולם, תואם  שלו ומאופק  לא תחרותי  דיות עצמית  תחושות נחיתות ואאוטסיידריות |  ציניות  (אי אותנטיות Inauthentic))  מבטל מאפיינים/זהות אישיים  ריקנות, כמו רובוט ומלא בפנטסיות אומניפוטנטיות ונקמניוּת  גרנדיוזיות סמויה |
| יחסים בינאישיים |  נָסְגָנוּת  מְרֻחָק, מְסֻגָּר, מְסֻיָּג, לא ידידותי, עומד מהצד  מעט חברים קרובים  אטימות לרגשות אחרים  מפחד מאינטימיות |  רגיש באופן מופלא  סקרנות עמוקה לגבי אחרים  רעב לאהבה  מקנא בספונטניות של אחרים  נזקק בעוצמה למעורבות עם אחרים  מסוגל להתרגש מאינטימיות, אך בתנאי שהיא זהירה וסלקטיבית |
| הסתגלות חברתית |  מעדיף פעילויות ביחידות הקשורות לשעשוע או למקצוע  שולי (גבולי) או לָקְטָנִי (אקלקטי) מבחינת חברותיוּת בקבוצה  רגיש לתנועות חברתיות-פוליטיות אזוטריות, המתקשרות לצורך החזק שלו להשתייך  נטייה לעצלנות ולבטלנות |  חסר בהירות לגבי מטרות או יעדים  תחושת שייכות אתנית רופפת  בדרך כלל כשיר לעבודה קבועה  לעיתים יצירתי למדי ובעל יכולת לתרום באופן מקורי ויוצא דופן  בעל כושר עמידה ותשוקה בתחומי עניין מסוימים |
| אהבה ומיניות |  א-מיני, לעיתים נזיר  חופשי מעניין רומנטי  סולד מרכילות ומרמיזות מיניות |  מציצנות סמויה  פגיע לארוטומניה  נטייה לאוננות כפייתית וסטיות מיניות |
| אתיקה: סטנדרטים ואידיאלים |  השקפות מוסר ופוליטיקה ייחודיות  נטייה לרוחניות, מיסטיקה ופראפסיכולוגיה |  אי אחידות מוסרית לעיתים, זלזול במוסכמות חברתיות מסוימות  מדי פעם בולטת אי מוסריות ורגישות לפשעים מוזרים, ולעיתים נוטה להקרבה עצמית אלטרואיסטית |
| סגנון קוגניטיבי |  חסר מודעות  שוקע בפנטזיות ובדמיונות  דיבור מעורפל, רשמי, מנופח, מאולץ, רהבתני  חילופין בין התבטאות רהוטה להתבטאות לא בהירה |  חשיבה אוטיסטית  תנודות בין חיבור חד ובהיר למציאות לבין היפר רפלקסיה לגבי העצמי  שימוש אוטיסטי בלשון |
מטופל עם הפרעת אישיות סכיזואידית העיר/ציין/ביקר שהוא חסר יכולת ליהנות באופן מלא מחייו מכיוון שהוא מרגיש שהוא חי בתוך קליפה (כצדפה). יתרה מכך, הוא ציין שחוסר יכולתו זו- מייסרת ומטרידה את אשתו. בהתאם לבק ופרידמן, מטופלים עם הפרעת אישיות סכיזואידית מעדיפים להתייחס לעצמם כאל צופים בעולם מאשר כשותפים בו .