stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוזף שמידט
מנוסתו מפני הנאצים וסוף חייו בשווייץ

בשנת 1940 שר בשידורים רדיופוניים בשווייץ ובאנגליה. באותה שנה עמד לגלם שוב ב"תיאטר לה מונה" את אלעזר ב"היהודיה" מאת הלוי אולם הדבר לא יצא לפועל מפני שב-10 במאי 1940 גרמניה הנאצית פלשה לבלגיה ושמידט נמלט על נפשו לליון בצרפת ומשם לניצה. משם הוא תכנן להפליג באונייה לארצות הברית דרך קובה.
תוכנית זאת השתבשה - הוויזה לקובה שסודרה לו בהתערבותו של האמרגן הידוע סול יורוק בארצות הברית הגיעה לקונסוליה הקובנית במרסיי ב 27 בנובמבר 1941 אך השלטונות הצרפתיים מנעו ממנו את התנועה והגישה למרסיי. ב 7 בדצמבר 1941 כתב לקונסול הקובני וביקש להעביר אליו את הוויזה למקום מושבו בניס ואכן הקונסול טוב הלב העביר אליו את הוויזה שתוקפה עד סוף דצמבר. למזלו הרע בעקבות המתקפה על פרל הארבור, נכנסה ארצות הברית למלחמה. ימים אחדים לאחר מכן פסקה תנועת השיט לכיוון אמריקה ושמידט לא היה יכול לנצל את כרטיס ההפלגה שרכש ל 20 בדצמבר ונותר תקוע בדרום צרפת.
במאי 1942 הופיע לאחרונה באופרה בעיר אביניון. אך מנוסתו לא הסתיימה, הוא ניסה להגיע לספרד ופורטוגל אך המשטרה הצרפתית מנעה ממנו ובהמשך החרימה את דרכונו הרומני והוא הפך באחת לפליט נטול אזרחות שעליו להתייצב מדי 48 שעות במשטרה. שלטונות צרפת של וישי החלו בלחץ הנאצים לשלוח באותו זמן יהודים אל המזרח למחנות ההשמדה ותחת חשש זה נטל על עצמו סיכון רב בניסיון מעבר לשווייץ. לאחר שני ניסיונות נפל הצליח בליל ה-8/7 באוקטובר להגיע לציריך בה הופיע בקונצרט רק שנתיים קודם לכן. שם מצא קורת גג למשך לא יותר משבוע, עד אשר נתפס על ידי השלטונות.
שמידט הועבר ב-16 באוקטובר על ידי השלטונות השווייצריים למחנה פליטים בגירנבאד ליד ציריך, יחד עם עוד 350 יהודים. הובהר לו שעד להבהרת מעמדו אסור לו לעסוק בזמרה והצטרך לעמוד בתנאים הקשים של המחנה. שמידט סבל מבעיות בלב ואף קיבל התקף לב. נבדק וטופל החל מ-27 באוקטובר בחשד לדלקת גרון בבית החולים הקנטונלי בציריך, אך לבסוף נחשד ב"התחזות" וב"השתמטות מהעבודה". תוך התעלמות מכאביו בחזה שוחרר ב-14 בנובמבר 1942 מבית החולים בטענה ש"החלים". 
כעבור יומיים, ב-16 בנובמבר 1942 בעת שביקש לנוח באכסניית ואלדג הסמוכה, שמידט התמוטט, ככל הנראה בעקבות התקף לב שני ונמצא ללא רוח חיים על ידי המארחת. הוא נפטר בגיל 38. למחרת היום הוצא עבורו רישיון עבודה שהיה מאפשר לו לנוע חופשי בתוך שווייץ.
יוזף שמידט הובא לקבורה בבית העלמין היהודי "אונטרר פריזנברג" ברובע וידיקון של ציריך. על מצבתו נכתב: "כוכב נופל".
הנצחה

1992 - חוקר המוזיקה השווייצרי אלפרד פאסבינד פרסם ספר מקיף על חייו ופעלו. מהדורה מעודכנת יצאה לאחר 30 שנה ב 2012.
ככר בעיר וינה נקראה על שמו
בברלין - רחוב ובית ספר למוזיקה קיבלו את שמו ולוח זיכרון הוצב על קיר הבית שבו התגורר.
ב- 23 בדצמבר 1990 - הוצב לוח זיכרון בשפה האוקראינית, בפואייה של אולם הקולנוע "צ'רניבצי" בצ'רנוביץ, שקם בשרידים המשופצים של בניין בית הכנסת הכוראלי של צ'רנוביץ. צוין בה כי הזמר שר במקום בשנות ה-1920-1910. על הלוח תמונת הזמר עם שמו בכתיב ביידיש, ותמונת בית הכנסת הכוראלי עם הכתובת העברית שמעל שערו.
לוח זיכרון הוצב גם על קיר בית הספר בכפר הולדתו.
בסתיו 2000 בשדרת הכוכבים בככר התיאטרון של צ'רנוביץ - נוסף כוכב עם שם הזמר בשפה האוקראינית: "יוסיפ שמידט".
2004 -הדואר הגרמני הנפיק בול לזכרו של יוזף שמידט לרגל מלאת מאה שנה להולדתו
4 במרץ 2004 - אירוע מחווה מיוחד לזכרו התקיים בסינמטק ירושלים במלאת 100 שנה להולדתו
ברומניה קמה אגודת "יוזף שמידט" בחסות הנסיך פאול של רומניה ובראשותו של הזמר אנדראס קיריליוק מסוצ'אבה
בינואר 2008 נחנך בתל אביב, במימון תפוצת יהדות בוקובינה, אבן זיכרון לזכרו של יוזף שמידט ו"משעול יוזף שמידט" בקרבת בית האופרה.
ב 2008 נקרא על שמו אסטרואיד ביוזמת אסטרונום שווייצרי Marcus Griesser יחד עם מגלה האסטרואיד - אסטרונום גרמני לתיקון ולו מזערי של העוולות שנגרמו לשמידט על ידי הנאצים והשווייצרים, אסטרואיד שסובב סביב השמש וגם הארץ בחגורה הראשית כך שכוכב יוזף שמידט לא ייפול שוב.
בתאריך 4 במרץ 2024, לציון 120 שנה להולדתו מתקיימים בגרמניה מספר אירועים לזכרו וביניהם קונצרט בבית הספר למוסיקה בברלין הנקרא על שמו, אירוע המיועד לציין את מורשתו המוזיקלית וגם לתרום למאבק באנטישמיות כשהמטרה היא להעביר מסר נגד אפליה ולנקוט עמדה נגד האנטישמיות באמצעות כוחה של המוזיקה.
פילמוגרפיה

Der Liebesexpress (אנ') אקספרס האהבה - 1931
Goethe lebt...!  1932 - גם גתה אהב
Gehetzte Menschen 1932 (גר')-   סמלי שסרט זה עוסק בגורלם של אנשים ניצודים שנמלטו לדרום צרפת) אנשים ניצודים)
Ein Lied geht un die Welt (אנ') שיר סובב עולם - 1933
Wenn du jung bist gehört dir die Welt (אנ') כשאתה צעיר העולם שייך לך - 1934
My song goes around the world 1934 (אנ')- (אנגלית) שיר סובב עולם
Ein Stern fällt vom Himmel (אנ')כוכב נופל משמים - 1934
Heut' ist der schönste Tag in meinem Leben (גר') היום הוא היום היפה ביותר בחיי - 1935
A star fell from heaven 1936 (אנ')-  (כוכב נופל משמים (אנגלית
דמעות ליצן
שירים בביצועו

Ein Lied geht um die Welt
I'll Sing A Song Of Love To You
A Star Fell From Heaven -Ein Stern fällt vom Himmel
One Life, One Love
E lucevan le stelle - Puccini - Toska
(Mes amis, écoutez l'histoire) – מתוך "הדוור מלונז'ימו" מאת אדם
דיסקוגרפיה

Josef Schmidt • Eterna 737. LP.[5]
Joseph Schmidt - Sämtliche EMI-Aufnahmen - The Complete EMI recordings, Vols 1 and 2, EMI Classics, 1992. Vol. 1: CHS 7 64673 2; USA CDHB 64673. Vol. 2: CHS 7 64676 2; USA CDHB 64676.
הכרך א כולל 44 הקלטות קלאסיות על 2 תקליטורים, בעוד הכרך ב כולל עוד הקלטות של מוזיקה קלאסית ושירים של המלחין הנס מאי (אנ') בגרמנית ובאנגלית, שהולחנו בשביל הסרטים בהם כיכב הזמר, בנוסף שיר בצרפתית ושיר אחר בהולנדית.
בסך הכל - 39 הקלטות על שני תקליטורים.
Joseph Schmidt Sings Concert Favorites, Decca Gold Label Series, DL 9538 (1951).
שירים: Mattinata; Santa Lucia; Maria, Mari; L'Ariatella; Funiculi-Funicula; Tiritomba; Lisetta; Vienna Bonbons; Simplicius; Ich bin ein Zigeunerkind; Today Is the Happiest Day of My Life; A Star Falls from Heaven.
לקריאה נוספת

Alfred Fassbind, Josef Schmidt - Sein Lied ging um die Welt ,Römerhof Verlag, Zürich, 2012
הערות שוליים

1 2 3 4 5  A. Fassbind טבלה כרונולוגית באתר הארכיון יוזף שמידט בשוויץ (בגרמנית)
1 2  הסרט "שיר סובב עולם" Ein Lied geht um die Welt - Joseph Schmidt (1933) Eng subs + Dual Audio German & Russia, נבדק ב-2024-03-02
1 2  הסרט "כוכב נופל משמים" Ein Stern fallt vom Himmel - Joseph Schmidt (1934) Eng subs, נבדק ב-2024-03-02
1 2  הסרט "כשאתה צעיר,העולם הוא שלך" Wenn du jung bist, gehort dir die Welt - Joseph Schmidt (1934), נבדק ב-2024-03-02
1 2  הסרט "היום הוא היפה בחיי" Heut' ist der schönste Tag in meinem Leben - Joseph Schmidt (1936), נבדק ב-2024-03-02
↑  אתר האגודה "יוזף שמידט" ברומניה
↑  הערב - באולם עין דור - יוסף שמידט | | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  יוסף שמידט - ישיר עוד פעם | | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  באתר חזנות - כתבה של עקיבא צימרמן
↑  Joseph Schmidt - Live at the VARA Music Festival, Holland 1936 in Color, נבדק ב-2024-03-09
↑  Joseph Schmidt Sings Live in Holland, נבדק ב-2024-03-02
↑  Joseph Schmidt & Grace Moore- Madam Butterfly Love Duet, נבדק ב-2024-03-09
↑  Joseph Schmidt & Grace Moore live in 1937 - "La boheme" act I finale, נבדק ב-2024-03-09
1 2  אתר האגודה יוזף שמידט ברומניה
↑  A. Fassbind ביוגרפיה משנת 1992, עמוד 176
↑  בית העלמין אונטרר פריזנברג
↑  בית ספר למוזיקה יוזף שמידט בברלין
↑  סיפורו של האסטרואיד 168321 יוזף שמידט והאסטרונומים שנתנו לו את שמו בתוכנית של רשת הרדיו האוסטרלית (באנגלית)
↑  תוכנית טלויזיה דוקומנטרית לזכרו, באתר tv.ORF.at (בגרמנית)
↑  Joseph Schmidt-הקרנה לזכרו של סרטו "כוכב נופל משמים", באתר Oberstdorfer Kino (בגרמנית)
↑  קונצרט כנגד האנטישמיות, בית הספר למוסיקה יוזף שמידט לרגל 120 שנה להולדתו (בגרמנית)
↑  Der Liebesexpreß (1931) ⭐ 5.5 | Komödie (בגרמנית), נבדק ב-2024-03-07
↑  Goethe lebt...!, נבדק ב-2024-03-07
↑  Gehetzte Menschen, 1934-06-01, נבדק ב-2024-03-07
↑  My Song Goes Round the World, 1934-09-22, נבדק ב-2024-03-07
↑  A Star Fell from Heaven, 1936-06-09, נבדק ב-2024-03-07
↑  Ein Lied geht um die Welt - Joseph Schmidt (1933) Eng subs + Dual Audio German & Russia, נבדק ב-2024-03-07
↑  Joseph Schmidt 'I'll Sing a Song of Love to You' in Color & in English., נבדק ב-2024-03-07
↑  A Star Falls from Heaven, נבדק ב-2024-03-07
↑  Joseph Schmidt - 'One life, one love' HD color 60fps, נבדק ב-2024-03-07
↑  Joseph Schmidt - E lucevan le stelle, נבדק ב-2024-03-07
↑  Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org
↑  מתי זיתי אלבוים, תוכנית רדיו בקול המוסיקה במלאת 100 שנה להולדתו - חלק ראשון, באתר you tube, ‏2016-01-03
↑  מתי זיתי אלבוים, תוכנית רדיו בקול המוסיקה במלאת 100 שנה להולדתו - חלק שני, באתר you tube, ‏2016-01-04
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273890305171  PLWABN: 9810667415405606  BNE: XX1599589  BnF: cb13952658m (data)  CANTIC: a10816276  GND: 118759671  ISNI: 0000 0001 0983 9302  LCCN: n82003141  LNB: 000320247  MusicBrainz: 0764f317-5b19-4c96-b7ce-2fb408eb3c2a  NKC: zmp2013754548  NLG: 170051  NTA: 071555641  SNAC: w6bh7xhn  SUDOC: 172502780  VIAF: 69121588   WorldCat (עם VIAF): 69121588 
קברו של יוזף שמידט בבית העלמין היהודי "אונטרר פריזנברג" ברובע וידיקון בציריך
אסון צאלים א'

אסון צאלים א' הוא כינויה של תאונת אימונים, שהתרחשה ב-17 ביולי 1990 בבסיס צאלים שבנגב, ובה נהרגו חמישה חיילי מילואים מגדוד 9204 של חטיבת עודד (חטיבה 9).
התאונה נגרמה כתוצאה של ירי מוטעה של פגז ארטילרי על החיילים במהלך התרגיל.
נסיבות התאונה

התאונה קרתה בתרגיל שגרתי של צה"ל בבסיס צאלים, בה היה נוכח מפקד המפח"ש, אורי שגיא. תוכנית החטיבה המסתייעת כללה כיבוש מתחם אויב בנקודת גובה (נ.ג.) 344 וכיבוש מתחם נוסף, שכונה בהמשך "שושי". תוכנית האש כללה הנחתת אש על נ.ג. 344 על פי מילת ההפעלה "זמביה", ובהמשך הנחתת אש על "שושי" על פי מילת ההפעלה "חבש". קצין השיתוף הארטילרי (קש"א) איתן פרידמן, היה האחראי על הנחתת האש על פי התוכנית.
הכיבוש של נ.ג. 344 התבצע על פי התוכנית, והכוח שכבש אותה התמקם על הגבעה. בהמשך, הקש"א התכוון להמשיך על פי התוכנית, ולהנחית אש על "שושי", אבל בטעות, במקום להשתמש במילת ההפעלה "חבש" הוא השתמש במילת ההפעלה "זמביה". קצין עמדת התותחים (קע"ת) בסוללה הארטילרית וכן קצין הבקרה לא עקבו אחר מהלך התרגיל, ולכן לא הבחינו בטעות. נוהל הבקרה לא כלל בדיקה ואימות של נקודת ציון המטרה כתנאי לביצוע הירי. כתוצאה מכך, האש נחתה על הכוח, שהיה ממוקם על נ.ג. 344.
תוצאת התאונה

בעקבות הירי המוטעה של פגז ארטילרי על הכוח במהלך התרגיל, נהרגו חמישה חיילי מילואים של חטיבת עודד: סמל אהרון מריוס, סמ"ר שמעון (סימון) ביטון, רס"ר יוסף ברניקר, רס"ר רם (רמי) כץ וסמל יוסף שפיגלר.
כמו כן נפצעו עשרה חיילים נוספים, שלושה מהם קשה.
מסקנות ולקחים > חקירת התאונה

מיד לאחר התאונה הוקמה ועדת חקירה בראשות האלוף עמוס ירון שמצאה ליקויים רבים בשגרת האימונים של בסיס צאלים, בפיקוד ובבקרה בנושאי בטיחות שונים. הוועדה מצאה שהקש"א לא השתתף בתדרוך שלפני פרק הבלת"ם והצטרף לתרגיל באיחור. הוועדה גם קבעה שבניגוד לפקודות, לא מונה קצין בטיחות מיוחד לפרק הבלת"ם ובתוך הוועדה היו דעות שונות לגבי השאלה מי היה צריך למנות את קצין הבטיחות. הוועדה קבעה לבסוף כי מערכת הבקרה של בסיס האימונים הייתה צריכה למנות את קצין הבקרה. הוועדה גם קבעה שהמג"ד היה אמור לעקוב אחר התרגיל למרות שלא שימש קצין בטיחות ולזהות את הטעות. ביקורת הוטחה גם במח"ט ובבקרים שהיו בתרגיל, על שלא זיהו את הטעות.
האלוף אורי שגיא מפקד המפח"ש החליט בעקבות דו"ח ועדת החקירה של עמוס ירון, לנקוט צעדים נגד ששה קצינים, בהם מפקד גדוד המילואים שהתאמן שהודח ומפקד האוגדה של הגדוד שהתאמן שננזף. לגבי שני קצינים, מפקד הסוללה ומפקד הסיוע החטיבתי, שוועדת החקירה המליצה על הדחתם, קבע שגיא ביחד עם ירון שלא נפל בפעילותם כל דופי.
בעקבות התאונה הוחלט על צעדים חדשים למנוע תאונות נוספות:
הטלת חובה על הקש"א לדווח את מיקום הכח המסתייע
הטלת חובה על סוללת התותחנים לוודא את מקום הכוח המסתייע
מינוי קצין בטיחות ספציפי לנושא האש הארטילרית כדרגת רב-סרן לפחות.
הטלת האחריות הכוללת על מפקד הכוח המסתער
דרישה לאישור קצין הבטיחות לפני מתן פקודת אש
ניתוק כדורי ביקורת ממנת האש.
ועדה מקצועית בראשות רס"ן במילואים אבי הראל מצאה שהוראות הבטיחות היו לקויות, והמליצה על השינויים הבאים:
שינוי מקיף של הוראות הבטיחות, במטרה למנוע המשך המצב של זילות מתמשכת בהוראות. הוראות הבטיחות עד אז היו הצטברות של תיקונים בעקבות אירועי בטיחות קודמים. כתוצאה מהאופן בו הן נוצרו טלאי על טלאי, קיום הוראות הבטיחות במלואן חייב שורה ארוכה של בדיקות, מרביתן מיותרות, שמנעו את האפשרות למתן סיוע ארטילרי בזמן אמת. כדי לעמוד ביעדי התרגיל, המתורגלים נהגו להתעלם מחלק נכבד של ההוראות. השינוי נועד למנוע את המצב של התרשלות כרונית, על ידי קיצור תהליכי בדיקות הבטיחות לפני ירי.
הוספת נוהל לאימות נ.צ. מטרה על ידי קציני הבקרה, כתנאי לאישור ירי.
הימנעות מהסטת הדיון למישור המסקנות האישיות, על מנת לאפשר התמקדות בתהליך יישום הפקת הלקחים.
מסקנות ולקחים > העמדה לדין

בנובמבר 1990 הוגשו כתבי אישום נגד ששה קצינים: מפקד הגדוד סא"ל רמי מימון, ראש ענף תותחנים בבסיס צאלים, סגן-אלוף מאיר מרציאנו, הבקר של המג"ד בתרגיל, מפקד הסיוע הארטילרי בחטיבה, הקש"א ומפקד הסוללה שירתה. בפברואר 1991 נפתח המשפט, כאשר מרציאנו הגיע להסדר טיעון ושאר הנאשמים כפרו באשמה. מרציאנו היה חדש בתפקיד, ולא היה מעורה בפרטי התרגיל בגלל שהיה עסוק בהכנת תרגיל אחר. לטענת התביעה, שדרשה לגזור עליו עונש משמעותי, התרשל בכך שלא ביקש עזרה. על מרציאנו נגזרו שלושה חודשי מאסר על תנאי. שני נאשמים נוספים הגיעו להסדר טיעון ונדונו לחודש מאסר על תנאי ונזיפה. ב-1 במאי 1993 הטיל בית הדין הצבאי עונש של חצי שנת מאסר בעבודות שירות והורדה לדרגת סגן על הקש"א, חודש מאסר על תנאי על מפקד הסוללה ונזיפה על המג"ד.
מסקנות ולקחים > לקחים

ועדה לבחינת נושא תאונות האימונים בצה"ל בראשות האלוף יעקב לפידות המליצה על שינוי נוהלי האימונים, על הקמת אגף בטיחות במטכ"ל ועל הקמת מחלקת בטיחות במפקדת חילות השדה (מפח"ש). כמו כן הוועדה המליצה על שינוי בנוהל הבטיחות, שיחייב מינוי קצין בטיחות לכל תרגיל סיוע לגייסות.[דרוש מקור]
מסקנות ולקחים > יישום הלקחים

בשנתיים הראשונות לאחר התאונה, במוקד העניין הציבורי היה תהליך מיצוי הדין עם הנאשמים, והתהליך של יישום הלקחים הוזנח. העיסוק בתהליך יישום הלקחים נדחה עד לאסון צאלים ב'. שינוי הוראות הבטיחות נעשה רק בשנת 1994[דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  עמנואל רוזן, רוני סופר וחיים זלקאי,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'טעות נוראה ב"גבעת המוות", מעריב, 18 ביולי 1990
↑  עמנואל רוזן,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'5 חיילים נהרגו בתאונת אימונים בצאלים, מעריב, 18 ביולי 1990
שמעון ביטון נקבר בירושלים, מעריב, 20 ביולי 1990
↑  חנן שלאין ורוני סופר,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'3 פצועים קשה, מעריב, 20 ביולי 1990
↑  עמנואל רוזן,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'"מערכת הבקרה קרסה לחלוטין", מעריב, 19 ביולי 1990
↑  שני קצינים טוהרו - 6 יודחו, מעריב, 20 ביולי 1990; המשך
↑  אני אשם, מעריב, 22 ביולי 1990
↑  "שסתומי בטחון" חדשים כדי למנוע ירי על כוחותינו, מעריב, 20 ביולי 1990
↑  הדס מנור,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'הפרקליט הצבאי הראשי: 6 קצינים המעורבים באסון צאלים - לדין, מעריב, 12 בנובמבר 1990
↑  הדס מנור,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'פרקליטים נפרדים ל־6 נאשמי אסון צאלים, מעריב, 22 בנובמבר 1990
↑  הדס מנור,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'"רוצחים" צעקו קרובי ההרוגים לעבר הנאשמים, מעריב, 11 בפברואר 1991
↑  הדס מנור,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'התביעה מבקשת להטיל עונש מאסר על מפקד התרגיל בצאלים, מעריב, 24 בפברואר 1991
↑  הדס מנור,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'לא מבקשים נקמה רק עונש מרתיע, מעריב, 12 במרץ 1991
↑  הדס מנור,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'"המג"ד חייב לוודא זיהוי היעד לטיווח", מעריב, 10 ביוני 1991
↑  אהרן קליין,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'ביד רכה, חדשות, 18 באוגוסט 1992
↑  שרית רום,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'"לא רק מי שיושב פה אחראי למות החיילים באסון צאלים", חדשות, 6 בנובמבר 1991
↑  משה טוב אל,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'נגזר דינם של עוד 3 מנאשמי אסון צאלים. אם שכולה: למה הקצין אמר זמביה ולא חבש?, חדשות, 2 במאי 1993
קרנבל החיות

קרנבל החיות, נושא ראשון
קרנבל החיות (בצרפתית: Le carnaval des animaux) היא יצירה מוזיקלית בת 14 פרקים מאת המלחין הצרפתי קאמי סן-סנס, חבר התנועה הרומנטית.
רקע

סן-סנס הלחין את הקרנבל ב-1886, בזמן חופשה בכפר באוסטריה. במקור, היצירה הייתה אמורה להיות מבוצעת על ידי תזמורת המורכבת מחליל צד, קלרינט, שני פסנתרים, הרמוניקת זכוכית, קסילופון, שני כינורות, ויולה, צ'לו וקונטרבס. כיום, היצירה מבוצעת על ידי תזמורת מלאה, עם גלוקנשפיל המחליפה את מפוח הזכוכית, שהוא כלי נגינה נדיר בימינו. סן-סנס חשש לתדמיתו כמלחין רציני, ולכן מנע ביצוע היצירה בהופעה חיה. בנוסף, הוא מעבד במהלך היצירה יצירות של עמיתים למקצוע, והוא חשש שחלק מן העיבודים יראו כזלזול. רק פרק אחד מתוך ה-14, "הברבור" (Le Cygne) פורסם במהלך חייו. היחידים שנהנו ממלוא היצירה היו חברים קרובים, כמו המלחין פרנץ ליסט. סן-סנס התיר בצוואתו לפרסם את היצירה לאחר מותו (ובוצעה לראשונה ב-1922), והיא הפכה לאחת מהיצירות הפופולריות ביותר שלו. "קרנבל החיות" אהובה במיוחד על מורים למוזיקה ועל ילדים צעירים, לצד "פטר והזאב" של פרוקופייב ו"המדריך לתזמורת לבני הנעורים" של בריטן.
מבנה היצירה

כאמור, היצירה מורכבת מ-14 פרקים:
1. פתיחה והמצעד המלכותי של האריה (marche royale du Lion) - החיות נכנסות לזירה, והאריה בראשן, מיוצג על ידי פסנתר המדמה את שאגתו. 

2. תרנגולות ותרנגולים (Poules et Coqs) - שימוש בכלי מיתר ליצירת תחושה של ריב תרנגולות.

3. חיות הפרא (Hémiones (animaux véloces)) - הכוונה לחמורי פרא, או ערודים, אשר הפסנתר מחקה את דהירתן הפראית.

4. הצבים (Tortues) - ה"צבים" מציג גרסה מואטת בכוונה של הקאן-קאן המפורסם מן האופרטה "אורפאוס בשאול" של אופנבך, עם כלי מיתר "עייפים" בטונים נמוכים.

5. הפיל (L'Éléphant) - שבו הפיל מנסה, באופן מגושם, לרקוד כמו הפיות והשדונים. סן-סנס עשה שימוש ביצירה של ברליוז, באופן איטי ומגושם - תוך שימוש בקונטרבס.

6. קנגורו (Kangourous) - להצגת הקנגורו נעשה שימוש בשני פסנתרים, אשר מחקים את תנועותיהם המהירות בעזרת סולמות עולים ויורדים.

7. אקווריום - שימוש בצ'לסטה לתיאור הזרימה של המים, השלווה ועליית הבועות.

8. ארוכי האזניים (Personnages à longues oreilles) - הכוונה לחמורים. שני הכינורות מחקים את נעירת החמור ("אי-אה").

9. הקוקייה במעבה היער (Le coucou au fond des bois) - במקרה זה שומעים את הקוקייה באמצעות קלרינט, בתוך אווירה של יער מבודד.

10. בעלי הכנף (Volière) - על מנת לחקות את ציוצי הציפורים, נעשה שימוש בחליל הצד.

11. הפסנתרנים - "הפסנתרנים" מציג תלמידים לפסנתר הלומדים סולמות באופן מגושם. סן-סנס כתב את החלק הזה רצוף בטעויות מכוונות של צלילים ותזמון כדי לתת רושם של תלמידים לא מנוסים.

12. המאובנים - הקסילופון משמש להצגת נקישת ה"עצמות" של המאובנים. ה"מאובנים" מצטט יצירה של סן-סנס עצמו ("הריקוד המקברי") כמו כן אפשר לשמוע במהלך היצירה בבירור מוטיב חוזר הלקוח מאחת האופרות של רוסיני ונעימות צרפתיות קלאסיות. כמו כן ביצירה יש אזכור ל"נצנץ נצנץ כוכב קטן".

13. הברבור (Le Cygne) - תיאור הברבור השוחה באגם.

14. סיום (Finale) - הסיום מכיל אלמנטים מן החלקים הקודמים, כאשר החיות צועדות שוב בסך.
ביצועים ידועים

ב-1999 שילבו אולפני דיסני את הסיום בסרט "פנטסיה 2000". בסרט, להקת ציפורי פלמינגו מוטרדת על ידי פלמינגו אחר עם יו-יו. גרסת אנימציה פחות ידועה, נעשתה בשנת 1990 על ידי אמנית האוריגמי זולאל אייטורה-שלה (Zülal Aytüre-Scheele) עם חיות עשויות אוריגמי ושילבה את היצירה כולה.
חברת דיסני גם שילבה פרק אחר מן היצירה, את "האקווריום", בנסיעה ברכבת ההרים "הר החלל" בפארקי השעשועים שלה.
בשנת 1988 יצאה מעין גרסת המשך ל"קרנבל" שאת המוזיקה שלה כתבה נגנית האלקטרו וונדי קרלוס והקטעים לוו בקטעי קישור של וירד אל ינקוביק. באותו האלבום גם יצאה גרסה מיוחדת של ינקוביק וקרלוס ל"פטר והזאב".
ביצועים ידועים > ביצועים בעברית

בעברית קיימים מספר ביצועים ל"קרנבל החיות": בין היתר הגישו אותו אסתר סופר, יצחק שמעוני, דן כנר, קובי מידן (קריינות שהולוותה לסרט תיאטרון בובות צרפתי)ורמי קלינשטיין, וכן נעשה לו עיבוד לבלט בביצוע להקת המחול הקיבוצית, ששודר בין היתר בערוץ הילדים שהנחה איתי שגב.
בשנת 2024, בחג הפורים, שודר ב"כאן חינוכית" עיבוד חדש עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בהגשת גורי אלפי.
הטקסט הפופולרי לקטעי קישור בארצות דוברות אנגלית נכתב על ידי המשורר האמריקאי אוגדן נאש. הטקסט של נאש מלא בחידודי לשון וחידודים. כך למשל, הטקסט הפותח את היצירה מדבר על הרצון של סן-סנס לכתוב קרנבל על חיות מאחר שהאשים את בני האדם בכך שלא יכולים לבטא את שמו:
"Camille St. Saëns was wracked with pains
When people addressed him as “Saint Sains.”
He held the human race to blame
Because it could not pronounce his name.
So he turned with metronome and fife
To glorify other forms of life.
Be quiet, please, for here begins
His salute to feathers, furs, and fins."
"קאמיל סן-סנס התעוות בכאבים
מכיוון שאנשים פנו אליו בתור "סיינט סיינס"
הוא האשים את הגזע האנושי
כי לא יכלו לבטא את שמו.
אז הוא פנה עם מטרונום וחליל
כדי להאדיר צורות חיים אחרות.
שקט, בבקשה, כי כאן מתחיל
הצדעתו לנוצות, פרווה וסנפיר."
על פי הטקסט של נאש כתב אהוד מנור טקסט "עלילתי" יותר, שלימים קיבל את הכותרת "מעשה בעכבר שלא רצה להיות עכבר", וזכה להצלחה כספר וכמחזה בפני עצמו. את הטקסט כקטע קישור הגישו סופר וקלינשטיין בהתאמה, כאשר כמה שורות בגרסתה של סופר שונות מהגרסה הכתובה כספר.
דוגמה אחרת היא סיפור מעשה כתוב (ולא טקסט קריינות) שכתבה תלמה אליגון ואיירה הציירת כריסטינה קדמון (נכלל ב"שישה סיפורים קלאסיים לילדים" בהוצאת כנרת).
בקריינותו של קובי מידן לסרט תיאטרון בובות צרפתי נעשה שימוש בלוקליזציה בעברית שלא קיימת בשפות אחרות. כך, למשל, הקריינות שמלווה את קטע הקוקיות ביער הוא: "איזה כלב שהולך לו ביער יכול להיות כזה אידיוט/כדי להתחיל ולשחק מחבואים עם כל כך הרבה קוקיות?" או הפראים: "הפראים הם חמורי בר/שיודעים לחיות רק במדבר./ומי שרוצה לראות מהם המון/שילך למצפה רמון".
הערות שוליים

↑  Saint-Saëns: The Carnival of the Animals, with Verses by Ogden Nash, Derrick's Blog, ‏2016-11-30 (באנגלית)
↑  dayingale (2015-08-21), קרנבל החיות, נבדק ב-2025-02-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581102505171  BnF: cb13918517c (data)  GND: 30013360X  LCCN: n81014872  MusicBrainz work: 7342dc65-b59b-448f-bfa3-7b8002e470d5  SUDOC: 135388627  VIAF: 177405837   WorldCat (עם VIAF): 177405837
מיקרוסופט פאוורפוינט

| --- | --- |

צילום מסך של PowerPoint 2016 במערכת ההפעלה Windows 10
צילום מסך של PowerPoint 2016 במערכת ההפעלה Windows 10
 מפתח:  מיקרוסופט
 גרסה אחרונה:  2312 (Build 17126.20132) (9 בינואר 2024) 
 מערכת הפעלה:  חלונות, Mac OS, Mac OS X
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  חבילת יישומים
 עברי, אנגלי
 
מיקרוסופט פאוור פוינט (באנגלית: Microsoft PowerPoint) היא תוכנת מצגות המהווה חלק מחבילת מיקרוסופט אופיס מתוצרת חברת מיקרוסופט. התוכנה מאפשרת יצירה של שקופיות והצגתן בזו אחר זו על מסך מחשב מלא. השקופיות יכולות לכלול טקסט, תמונות, טבלאות, רכיבי מדיה למיניהם (כגון וידאו או צלילים) ואובייקטים אחרים. התוכנה גם מאפשרת אנימציה של רכיבי השקופיות ובמעבר בין השקופיות. התוכנה היא תוכנת המצגות הנפוצה כיום בשוק, ומוערך כי מדי יום נוצרות באמצעותה כ-30 מיליון מצגות.
הגרסה החדשה ביותר היא מהדורת 2020.
התוכנה נוצרה במקורה על ידי רוברט גסקינס, טום רודקין ודניס אוסטין שעבדו בחברה בשם  Forethought בעמק הסיליקון ושחררו אותה ב 20 באפריל 1987 עבור מחשבי מקינטוש. מיקרוסופט רכשה את החברה כשלושה חודשים לאחר שחרור התוכנה בעבור 14 מיליון דולר, וזו הייתה אחת הרכישות המשמעותיות הראשונות של מיקרוסופט. ב 1989 שולבה התוכנה לתוך חבילת אופיס למקינטוש ומ 1990 הייתה זמינה גם בחלונות. החל מגרסה 4.0
בנוסף לגרסה שפועלת על מחשבים בעלי מערכת ההפעלה של מיקרוסופט, קיימת גם גרסה הפועלת על מחשבי מקינטוש.
גרסאות

הגרסאות השונות למערכת ההפעלה חלונות הם:
1993 PowerPoint 4.0 (אופיס 4.x)
1995 PowerPoint 7 for Windows 95 (אופיס '95)
1997 PowerPoint 97 (אופיס '97)
1999 PowerPoint 2000 (אופיס 2000)
2001 PowerPoint 2002 (אופיס XP)
2003 PowerPoint 2003 (אופיס 2003)
2006-2007 PowerPoint 2007 (אופיס 2007)
2010 - PowerPoint 2010 (אופיס 2010)
2013 - PowerPoint 2013 (אופיס 2013)
2016 - PowerPoint 2016 (אופיס 2016)
ראו גם

מצגת שקפים
מיקרוסופט PowerPoint 4.0 - 2013 אייקונים
לוי בן-אמתי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במאי 1901 לחוביצ'ה, בלארוס 
 פטירה:  28 ביולי 1980 (בגיל 79) דגניה ב׳, ישראל 
 שם לידה:  Levi Brevda 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית קברות דגניה ב' 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
לוי בן-אמִתי (כ"ז באייר ה'תרס"א, 16 במאי 1901, לאחוביץ, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – ט"ו באב ה'תש"ם, 28 ביולי 1980, דגניה ב') היה משורר ועורך ספרות עברית.