stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נום

ערך זה עוסק בעיר באלסקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל נוםסמל נום
תצלום אוויר של העיר
תצלום אוויר של העיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אלסקה אלסקה
 תאריך ייסוד:  9 באפריל 1901
 שטח:  55.9 קמ"ר
 גובה:  6 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  3,699 (2020)
  ‑ צפיפות:  108 נפש לקמ"ר (2000)
 קואורדינטות:  64°30′14″N 165°23′58″W﻿ / ﻿64.503877°N 165.399409°W﻿ / 64.503877; -165.399409
 אזור זמן:  UTC -9
 www.nomealaska.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורנום(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורנום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נום (באנגלית: Nome) היא עיר במערב אלסקה שבארצות הברית. העיר נוסדה ב-9 באפריל 1901 והייתה בעבר אחת הערים המאוכלסות באלסקה. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2020, מנתה אוכלוסיית העיר 3,699 תושבים.
נום היא העיר המערבית ביותר ביבשת אמריקה, והיישוב הקרוב ביותר למיצר ברינג בצידו האמריקאי. היא מרוחקת כ-500 ק"מ מהעיר הרוסית אנאדיר שביבשת אסיה.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2000 היו בעיר 3,505 תושבים, 1,184 משקי בית ו-749 משפחות.  51.04% מהתושבים היו אמריקאים ילידים, 37.89% לבנים, 0.86% אפרו-אמריקאים, 1.54% אסיאתים ו-0.43% מגזע אחר ו-8.19% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $59,402 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $68,804. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $50,521 לעומת $35,804 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $23,402. בערך 5.4% מהמשפחות ו-6.3% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 4.3% מתחת לגיל 18 ו-6.9% מגיל 65 ומעלה.
גאוגרפיה

נום משתרעת על שטח של כ-55.9 קילומטרים רבועים, מתוכם 32.5 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-23.5 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 6 מטר מעל פני הים.
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי מחפשי זהב.
בחורף 1925 התפשטה בעיר ובסביבתה מגפת דיפתריה. רבים מהתושבים נזקקו לטיפול רפואי והיו בסכנת חיים. תנאי השטח, רוחות ושלגים עזים ברחבי הטריטוריה, מנעו משלוח של נסיוב מציל חיים במטוס מאנקורג'. התרופות הובאו למקום במשלוח דרך הקרקע באמצעות מזחלות כלבים, עם צוות רפואי, שצלחו את השלג והסערה, הביאו את הטיפול הרפואי והתרופות והצילו חיים. לציון אותו אירוע מתקיים מדי שנה מרוץ מזחלות כלבים Iditarod Trail Sled Dog Race, שיוצא מאנקורג', עובר במסלול בו עברו מזחלות הכלבים, ומסתיים בנום.
הערות שוליים

| דגל אלסקה מדינת אלסקה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | ג'ונו |  |
| אזורים גאוגרפיים | האיים האלאוטיים • חצי האי קנאי • חצי האי סיוארד • עמק טנאנה • אטו • דרום-מרכז אלסקה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | אנקורג' • פיירבנקס • ג'ונו • סיטקה • קטצ'יקן • ואסילה • קינאי • קודיאק • בת'אל • פאלמר • הומר • אנאלסקה • בארו • סולדוטנה • ואלדז • נום • קוצביו • פטרבורג • סיוארד • וראנגל |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אלסקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550516405171  BIBSYS: 90611999  GND: 4310445-9  LCCN: n82006794  MusicBrainz: 9778ce68-15ee-4760-a281-c1af019f60a9  NARA: 10038579  VIAF: 150113322   WorldCat (עם VIAF): 150113322
נאט וולף

| --- | --- |

וולף בכנס קומיק-קון, 2017
 לידה:  17 בדצמבר 1994 (בן 29) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  נת'ניאל מרווין וולף
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 עיסוק:  שחקן, מוזיקאי
 מקום לימודים:  בית ספר המקצועי לילדים  סמינר פרינדס 
 יצירות בולטות:  "להקת האחים העירומים" עם אחיו השחקן אלכס וולף(אנ')
 http://www.natnalex.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נת'ניאל מרווין "נאט" וולף (באנגלית: Nathaniel Marvin "Nat" Wolff; נולד ב-17 בדצמבר 1994) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי. הוא התפרסם תחילה כשחקן ילד, בסדרה המוקומנטרית "להקת האחים העירומים" (2007–2009) מבית ניקלודיאון. לאחר מכן, התפרסם בשלל מתפקידים, בין היתר בסרט "ערים של נייר" (2015), וגילום דמותו של לייט טרנר / קירה (אנ') בסרט הלייב-אקשן "מחברת המוות" (2017) מבית נטפליקס.
ביוגרפיה

וולף נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, לפסנתרן הג'אז מייקל וולף (אנ') ולשחקנית והבמאית פולי דרייפר (אנ'). הוא אחיו הגדול של השחקן והמוזיקאי, אלכס וולף (אנ'). אביהם הוא יהודי, ואמם היא מרקע נוצרי; וולף סיפר שהוא גדל גם כ"יהודי מבחינה תרבותית".
סבו מצד אמו הוא איש ההון סיכון והמנהיג האזרחי ויליאם הנרי דרייפר השלישי (אנ'), והוא גם אחיינו של איש ההון סיכון טימותי קוק דרייפר (אנ'), דודן של משקיעת ההון סיכון ושחקנית בעברה ג'סי דרייפר (אנ'), ונינו של הבנקאי והדיפלומט ויליאם הנרי דרייפר ג'וניור (אנ').
קריירה

בשנת 2005 וולף כילד צעיר התפרסם לראשונה כשכיכב בסרט הקומדיה המוזיקלי "להקת האחים העירומים: הסרט" בתור נט.
בשנים 2007–2009 וולף הופיע גם בסדרת-ההמשך מבית ניקלודיאון "להקת האחים העירומים", בה כיכב לצד אחיו אלכס וולף, במשך שלוש עונות.
בשנת 2011 גילם את ג'ייק הדסון בסרט "על אהבה ואי הבנה" ושיחק בתפקיד קטן בסרטו של גארי מרשל "סילבסטר בניו יורק".
בשנת 2012 גילם את ראסטי בורגנס בסרט "כותבים, סיפור אהבה".
בשנת 2013 שיחק בתור ג'רמייה בסרט הקומי "טעות ברישום" לצד טינה פיי ופול ראד. לאחר מכן, גילם את פרד בסרט הדרמה "פאלו אלטו", וגילם את סימון בסרט "השומרים האחרונים".
בשנת 2014 שיחק בסרט "אשמת הכוכבים" בתור אייזק; הסרט, אשר בוים על ידי ג'וש בון (אנ'), מבוסס על הרומן בעל אותו שם מאת ג'ון גרין. לאחר מכן, כיכב בתור ריק סטיבנס בסרט הקומדיה "משתוללת" לצד סלינה גומז.
בשנת 2015 הוא כיכב בתור קוונטין בסרט "ערים של נייר" המבוסס על ספר באותו השם, לצד השחקנית הבריטית קארה דלווין. לפני כן, שיחק בתור אד בסרט "אשבי" לצד מיקי רורק.
בשנת 2016 שיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "פירות המאבק".
בשנת 2017 גילם את דמותו של קירא/לייט טרנר בסרט הלייב אקשן "מחברת המוות" מבית נטפליקס המבוסס על אנימה באותו השם. בהמשך אותה שנה שיחק בקומדיה הרומנטית "כולם חוזרים הביתה".
בשנת 2019 שיחק בסרט "סמפר פיי" לצד לייטון מיסטר, ובסרט המלחמה "המחסלים".
בשנת 2020 שיחק בסרט האימה "מצלמת גוף" לצד מרי ג'יי בלייג', ושיחק במיני-סדרה "העמדה", שמבוסס על ספרו באותו שם של סטיבן קינג.
בשנת 2023 החל לככב לצד כריסטוף ואלץ בסדרת המתח והריגול "היועץ" מבית רשת אמזון פריים וידאו.
בשנת 2024 כיכב בסרט הקומדיה הרומנטית "Which Brings Me to You" (אנ'), לצדה של לוסי הייל.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | להקת האחים העירומים: הסרט (אנ') | נאט וולף |  |
| 2011 | סילבסטר בניו יורק | וולטר |  |
| 2011 | על אהבה ואי הבנה (אנ') | ג'ייק הדסון |  |
| 2012 | כותבים, סיפור אהבה (אנ') | ראסטי בורגנס |  |
| 2013 | טעות ברישום (אנ') | ג'רמייה |  |
| 2013 | השומרים האחרונים (אנ') | סימון |  |
| 2013 | פאלו אלטו (אנ') | פרד |  |
| 2014 | אשמת הכוכבים | אייזיק |  |
| 2014 | משתוללת (אנ') | ריק סטיבנס |  |
| 2015 | סבתא | קאם |  |
| 2015 | אשבי (אנ') | אד וואליס |  |
| 2015 | ערים של נייר | קוונטין "קיו" יאקובסן |  |
| 2015 | המתמחה | ג'סטין |  |
| 2016 | פירות המאבק (אנ) | ג'ים נולאן |  |
| 2017 | לרקוד | ויקטור | דיבוב |
| 2017 | מחברת המוות (אנ') | לייט טרנר / קירה (אנ') |  |
| 2017 | כולם חוזרים הביתה (אנ') | טדי דורסי |  |
| 2018 | Rosy | דאג |  |
| 2018 | Stella's Last Weekend (אנ') | ג'אק, אחיו הגדול של אוליבר |  |
| 2019 | המחסלים (אנ') | אדם ווינפילד | גם מפיק-שותף |
| 2019 | Good Posture | ג'ון |  |
| 2019 | סמפר פיי (אנ') | אויסטר |  |
| 2019 | The Cat and the Moon (אנ') |  | מפיק בפועל |
| 2020 | Mortal | אריק |  |
| 2020 | מצלמת גוף (אנ') | דני |  |
| 2020 | מיינסטרים (אנ') | ג'ייק |  |
| 2022 | Murder at Yellowstone City | ג'ימי אברוז הצעיר |  |
| 2023 | Justice League x RWBY: Super Heroes & Huntsmen | ברוס ויין / באטמן | דיבוב |
| 2024 | Which Brings Me to You (אנ') | וויל | גם מפיק בפועל |
| TBA | Young Lust | ריימונד |  |
| TBA | Pavements | סקוט קנברג (אנ') |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007–2009 | להקת האחים העירומים | עצמו | תפקיד ראשי (3 עונות); 42 פרקים |
| 2009 | Mr. Troop Mom | עצמו | סרט טלוויזיה של ניקלודיאון |
| 2017 | חדר 104 (אנ') | ג'וזף | פרק: "The Missionaries" |
| 2020 | העמדה | לויד הנריד | 6 פרקים |
| 2022 | ג'ו אקזוטיק נגד קרול (אנ') | טראוויס מלדונאדו | 4 פרקים |
| 2023 | היועץ (אנ') | קרייג | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | קבורת תינוק (אנ') | וינס | אוף ברודוויי |
| 2023 | השחף | קווין | אוף ברודוויי |
הערות שוליים

↑  מור אלזון, "כותבים, סיפור אהבה": נופלים בין השורות, באתר ynet, 8 במאי 2013
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏הדוגמנית והשחקן, באתר ‏מאקו‏, 11 ביוני 2015
↑  מתן שאווטר יניב, ‏אגדה יפנית: חמישה סרטי אנימה שבדרך להוליווד, באתר "סרט", 31 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443736005171  BIBSYS: 15003801  BNE: XX5584077  BnF: cb16959618g (data)  GND: 1057966819  ISNI: 0000 0000 4933 7510  LCCN: n2008017070  MusicBrainz: 915cb843-ac91-49fc-8541-337efe5c8703  NKC: xx0200518  SUDOC: 200470000  VIAF: 48695174   WorldCat (עם VIAF): 48695174
מרכז החלל לואיג'י ברוליו

| --- | --- |

תיאור כללי
 מידע כללי
 מדינה:  קניה 
 סוכנות אם:  סוכנות החלל האיטלקית
 מטה מרכזי:  האוקיינוס ההודי, קניה
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  2°59′44″S 40°11′42″E﻿ / ﻿2.9956944444444°S 40.194944444444°E﻿ / -2.9956944444444; 40.194944444444
  (למפת קניה מוגדלת) ניירובי מומבסה הר קניה קיסומו ואג'יר גאריסה לודוואר סומליה אתיופיה דרום סודאן  אוגנדה טנזניה האוקיינוס ההודי מרכז החלל לואיג'י ברוליו(למפת קניה רגילה) ניירובי מומבסה הר קניה קיסומו ואג'יר גאריסה לודוואר סומליה אתיופיה דרום סודאן  אוגנדה טנזניה האוקיינוס ההודי מרכז החלל לואיג'י ברוליו
 
מרכז החלל לואיג'י ברוליו (באיטלקית: Centro spaziale Luigi Broglio, בעבר: San Marco Equatorial Range ) היה נמל חלל ששירת את איטליה לשיגורים לחלל. השיגור הראשון בוצע בשנת 1967 ואחרון בשנת 1988.
היסטוריה

המרכז פותח בשנות ה-60 של המאה ה-20 מזרחית לחופי קניה. הפרויקט היה ביוזמת לואיג'י ברוליו וספיינצה – אוניברסיטת רומא שהייתה אחריות על הפעלת המתקנים.
בשנת 1962 נחתם הסכם עם נאס"א על שיתוף פעולה בפרויקט. צוות איטלקי עבר השתלמויות במתקן הטיסות וולופס.
המתחם כלל פלטפורמה ראשית San Marco platform ממנה בוצעו רוב שיגורים, פלטפורמת עזר Santa Rita platform בה הותקנו מתקני בקרה ובוצעו חלק מהשיגורים ופלטפורמה Santa Rita II בה הותקן מכ"ם. מתקנים אלו במקור פעלו כאסדות קידוח. על היבשה הוקם מרכז תקשורת.
בהתאם להסכם עם נאס"א פרויקט לימודים של צוות איטלקי כלל שיגורים לטיסה תת-מסלולית ממתקן הטיסות וולופס ומפלטפורמה ראשית, שיגור לוויין ממתקן וולופס ושיגורים שגרתיים מפלטפורמה ראשית. שיגורי לוויינים בוצעו בעזרת משגר לוויינים וחלליות סקאוט מדגמים שונים.
בשנים 1964–1988 בוצעו 27 שיגורים. בשנת 1970 בוצע שיגור עבור נאס"א בה שוגר לוויין אוהורו.
לאחר הפסקת השיגורים תחנת תקשורת המשיכה לפעול והיא תומכת לתקשורת עם לוויינים של נאס"א, סוכנות החלל האירופית ושיגורים מאוישים של סין. מידע מחללית BeppoSAX הייתה מועברת למחשבי המרכז. הוא מהווה תחנת תקשורת ראשית של טלסקופ החלל סוויפט.
בשנת 2003 המתחם עבר לאחריות סוכנות החלל האיטלקית ושמו שונה לשם הנוכחי.
נווה שרת

| --- | --- |

בתי השכונה מכיוון השטח החקלאי שממזרח לה
 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו
 שטח:  402 דונם
 אוכלוסייה:  7,070 (2012)
 קואורדינטות:  32°07′05″N 34°50′27″E﻿ / ﻿32.11804722°N 34.84086389°E﻿ / 32.11804722; 34.84086389
 שכונות נוספות בתל אביב-יפו
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) נווה שרת(למפת גוש דן רגילה) נווה שרת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה שרת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה שרת  he נווה שרתhe נווה שרתמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גינת כלבים בשכונה
נווה שרת (לשעבר מעברת "יד המעביר") היא שכונה צפון־מזרחית של תל אביב, באזור עבר הירקון, ממערב לנחל הפרדסים, השייכת לרובע 2 בצפון־מזרח תל אביב-יפו, מצפון־מערב לקריית עתידים, מדרום־מזרח לצהלה ומזרחית לרמת החייל.  ממזרח ומצפון לשכונה מצויים שטחים חקלאיים. הרכב אוכלוסיית השכונה נמצא בעיצומו של שינוי, אחרי השלמת חלקו הראשון של פרויקט פינוי-בינוי גדול ולקראת השלמת חלקו השני. בדרום השכונה שוכנת קהילת חסידי גור בקריית הרי"ם לוין.
היסטוריה

ראשיתה של השכונה במעברת "יד המעביר", שנקראה על שמו המקורי של שיכון דן הסמוך, ובתחילת 1950 היו בה מעל 500 משפחות. המעברה, שנמצאה על השטח שהיום מצוי בו קריית עתידים, אכלסה בשנות החמישים בעיקר עולים מצפון אפריקה. בשנת 1951 תוארה המעברה בקול העם: "חיים קשים ללא נשוא של משפחות גדולות בצריפים לוהטים משמש הקיץ; חוסר חשמל; בתי שימוש שריחם נישא לכמה קילומטרים; לכלוך וזוהמה". עד שנת 1960, השיכון למפוני המעברה היה במרחק מהמעברה, למשל במעוז אביב. משנת 1961 אוכלסו שיכונים של יוצאי המעברה בסמיכות למעברה וביוני 1962 עמדו עשרות דירות ריקות בגלל סירוב תושבי המעברה לעבור לשיכון בתנאים שהוצעו להם. באמצע שנת 1962 הוחלט להרחיב את השיכונים בצמידות למעברה לשכונה שלמה של 3000 יחידות דיור. 1000 יחידות דיור יועדו לעולים חדשים, 500 לזוגות צעירים והשאר למפוני המעברה. במרץ 1964 נחנך כביש גישה לשכונה. באמצע 1964 הוענק לשכונה השם "דרום צהלה". השכונה שכללה תושבים יוצאי צפון אפריקה לצד תושבים יוצאי אירופה, חייתה בשנת 1966 בצילה של שכונת צהלה שכבר אז נחשבה לשכונת יוקרה. ב-1967 נקבע שמה ל"נווה שרת".
בסוף שנות ה-60 הגיעו לשכונה עולים ממזרח אירופה ונוצרה מתיחות בין האוכלוסייה הוותיקה לבין החדשה.
בשנות השבעים החלה תנופת בנייה בשכונה ונבנו דירות לזוגות צעירים. בתחילת שנות השמונים עברו להתגורר בשכונה (ברחוב הדף היומי) משפחות מהמגזר החרדי מקהילת חסידות גור והקימו בה את קריית הרי"ם לוין ע"ש הרב יצחק מאיר לוין. האנתרופולוגית תמר אלאור תיארה את אורח חייהם של הנשים חסידות גור בשכונה בספר משכילות ובורות. בתחילת שנות השמונים, בתקופת כהונתו של ראש הממשלה מנחם בגין, נכללה נווה שרת בפרויקט שיקום שכונות שבמסגרתו הופנו משאבים רבים לפיתוח השכונה. אוכלוסיית השכונה גדלה משמעותית בשנים 1989-1990 עם העלייה מברית המועצות.
נווה שרת ממוקמת בצפון תל אביב הנחשב לאזור אמיד וגובלת בשכונת היוקרה צהלה. בשכונה מתגוררים תושבים מקבוצות שונות: ילידי "יד המעביר", עולים חדשים מחבר המדינות, יוצאי צפון אפריקה ומזרח אירופה, וכן סטודנטים וזוגות צעירים (בעיקר בשכירות). לשכונה פוטנציאל התפתחות בשל מיקומה הקרוב למתחם ההיי-טק קריית עתידים וכן בשל המיקום בצפון העיר. בסוף העשור השני של המילניום הולך ונשלם פרויקט רב-ממדים של פינוי בינוי במתחם הרחובות בית-אל, רמה ואח"י-דקר. עד כה (2018) הסתיים אכלוסם של כ-10 מגדלי-דירות בכ-1,000 משפחות, רובן חדשות - צעירות ומגילאי הביניים, ומיעוטן משפחות שהתגוררו בבניינים הישנים שפונו.
בשכונה פועל תוכנית היל"ה[דרוש מקור].
בשל שכנותה של נווה שרת למסוף התחבורה קריית עתידים היא נהנית מקווי תחבורה רבים ותדירים לכל שכונות תל אביב ויישובי גוש דן ומהם. בנוסף אחת השלוחות של הקו הירוק של הרכבת הקלה אמורה להסתיים בשכונה.
ב-2012 התגוררו בנווה שרת כ-7,000 תושבים. ובשנת 2018 כ-8,400 תושבים. בין היתר בשל פרויקטים נרחבים של פינוי-בינוי בשכונה.
מוסדות ציבור בשכונה

בית הספר היסודי "משה שרת"
קונסרבטוריום
מרכז קהילתי "בית אורן" ע"ש סגן אורן-אלכסנדר מושין
קאנטרי נווה שרת (כולל בריכה, סקווש, חדרי כושר ועוד')
ספריית נווה שרת
מועדון יום לקשיש
מועדון הנוער עוז ע"ש אלכס גתמון
מרפאה אזורית של קופת חולים כללית
תחנה לבריאות המשפחה עירונית
כ-12 כיתות גן בגנים ציבוריים (עירוניים, נעמת, ויצו, אמונה ועוד)
מועדונית יום עירונית (לילדי משפחות חד הוריות)
דיור מוגן לקשישים "בית בלב" (לשעבר "תל אביב הקטנה")
שלשה מרכזי קניות (שניים קטנים עד 5 חנויות ואחד עם כ-20 חנויות)
גן קהילתי על הגבעה הקהילתית (מתחם בית-אל)
10 בתי כנסת
ישיבת חידושי הרי"ם, קריית הרי"ם לוין.
בית ספר בית יעקב לבנות, קריית הרי"ם לוין.
תלמוד תורה "שמחת תורה", קריית הרי"ם לוין.
תיכון ופנימיית נוער דתי "אור משה" ליד קהילת חסידי גור.
מקווה טהרה נווה שרת (כרגע בשיפוצים)
אישים בולטים שגדלו בשכונה

אלי יצפאן
מיכאלה ברקו
הרצל אביטן
הערות שוליים

↑  דליקה במעברת יד המעביר, קול העם, 11 ביולי 1954
↑  היום שלושה יישובי עולים, דבר, 13 במרץ 1950
↑  כאן אפשר למות בשקט, קול העם, 19 באוגוסט 1951
↑  שיקול עדתי בהגרלת דירות?, על המשמר, 2 ביוני 1960
↑  צבי אלגת, הליבראלים בשכונות הצפון ותרות בדרום - נטלו מקולות מפא"י בת"א, מעריב, 20 באוגוסט 1961
↑  אלף דירות ייבנו בתל־אביב להשכרה לעולים חדשים, דבר, 14 ביוני 1962
↑  שכונה חדשה תוקם בת"א, הצופה, 2 ביולי 1962
↑  כבישי־גישה ל"יד המעביר", דבר, 15 במרץ 1964
↑  ב־15 לחודש זה תתחיל ההרשמה לשיכונים של זוגות צעירים בת"א, מעריב, 4 בנובמבר 1964
↑  אברהם רותם, תושבים מדרום צהלה שואלים: למה המים יקרים והרחובות מלוכלכים?, מעריב, 24 בנובמבר 1966
↑  דנקה הרניש, מקור המתיחות בנווה שרת הוא יחס עויין בין ותיקי השכונה והעולים, דבר, 17 בדצמבר 1970
| משה שרת |
| --- | --- | --- |
| משפחתו | יעקב שרתוק (אב) • פניה שרתוק (אם)  • צפורה (רעיה) • יעקב (בן) • יעל (בת) • חיים (בן) • יהודה (אח)  • דב הוז (גיס) • אליהו גולומב (גיס) |  |
| הנצחתו | נווה שרת • רמת שרת • ארכיון מפלגת העבודה • אתר הזיכרון למשה שרת • קריית שרת • העמותה למורשת משה שרת |  |
| ראש ממשלת ישראל השני | ראש ממשלת ישראל השני |  |
| ממשלות | ממשלת ישראל החמישית (1954–1955) • ממשלת ישראל השישית (1955) |  |
| אירועים בכהונתו | העסק הביש • מסעו לאסיה (1956) • אסון מעגן (1954) • ביקור או נו בישראל (1955) • מבצע אלקיים (1955) |  |
| שונות | נאום הדגל • בית כהן-שרת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605750505171
נור פטהאולו

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1980 (בת 43) דיסבורג, גרמניה
 מדינה:  גרמניה, טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מקום לימודים:  Beşiktaş Anadolu Lisesi  Haliç University 
 nurfettahoglu.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אסייה נור פטהאולו וזירוגלו (בטורקית: Asiye Nur Fettahoğlu Veziroğlu; נולדה ב-12 בנובמבר 1980) היא שחקנית טורקייה ילידת גרמניה. היא הייתה ידועה מספר שנים בשם הנישואין שלה "נור אייסאן", אבל אחרי שהתגרשה, היא חזרה לשם הלידה שלה.
פטהאולו נולדה ב-1980 בעיר דיסבורג שבגרמניה לפטמה וסינאן פטהאולו כאחת מחמשת ילדיהם. היא למדה בתיכון Beşiktaş Lisesi ואז עברה ללמוד באוניברסיטת Haliç וסיימה את לימודיה עם תואר בעיצוב אופנה. היא עבדה זמן קצר בתור מגישת חדשות לחדשות פיננסיות בערוץ Sky Türk.
ב-2011 החלה לגלם את מאהידווראן סולטאן בסדרת הטלוויזיה המצליחה "הסולטאן".
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Gönül Salıncağı | איילין אריסוי | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | Benden Baba Olmaz | טולאי סנק | סדרת טלוויזיה |
| 2008 | אהבה אסורה | פייקר יוראוגלו | סדרת טלוויזיה |
| 2011 | עמק הזאבים: פלסטין | סימון | סרט |
| 2014-2011 | הסולטאן | מאהידווראן סולטאן | סדרת טלוויזיה תפקיד ראשי |
| 2011 | Gişe Memuru | קאדין | סרט |
| 2014-הווה | Hayat Yolunda | ספק גונאי | סדרת טלוויזיה |
הערות שוליים

↑  I vulnerable in Divorce, August 1, 2011, Hurriyet
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178547411 (data)  ISNI: 0000 0004 8002 8686  VIAF: 59158185855920062727   WorldCat (עם VIAF): 59158185855920062727
מטבעות לאומיים

רשימת 235 המטבעות הלאומיים של 193 המדינות הריבוניות החברות בארגון האומות המאוחדות, 31
ישויות בלתי עצמאיות, 8 מדינות המוכרות באופן חלקי או שאינן מוכרות כלל ו-2 ישויות שלהן מעמד של צופות באו"ם.

| 202 | פקיסטן פקיסטן | רופי פקיסטני | Rs | PKR | פאיסה | 100 |
| 203 | פרגוואי פרגוואי | גוארני | ₲ | PYG | סנטימו | 100 |
| 204 | פרו פרו | סול | S/. | PEN | סנטימו | 100 |
| 205 | צ'אד צ'אד | פרנק CFA מרכז אפריקני | Fr | XAF | סנטים | 100 |
| 206 | צ'ילה צ'ילה | פסו צ'ילאני | $ | CLP | סנטאבו | 100 |
| 207 | צ'כיה צ'כיה | קורונה צ'כית | Kč | CZK | הלר | 100 |
| 208 | צרפת צרפת | אירו | € | EUR | סנט | 100 |
| 209 | קובה קובה | פסו קובני בר-המרה | $ | CUC | סנטאבו | 100 |
| 209 | קובה קובה | פסו קובני | $ | CUP | סנטאבו | 100 |
| 210 | קולומביה קולומביה | פסו קולומביאני | $ | COP | סנטאבו | 100 |
| 211 | קומורו קומורו | פרנק של קומורו | Fr | KMF | סנטים | 100 |
| 212 | קוסובו קוסובו | אירו | € | EUR | סנט | 100 |
| 213 | קוסטה ריקה קוסטה ריקה | קולון קוסטה ריקאי | ₡  | CRC | סנטימו | 100 |
| 214 | קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית | וון צפון קוריאני | ₩ | KPW | צ'ון | 100 |
| 215 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | וון דרום קוריאני | ₩ | KRW | ג'און | 100 |
| 216 | קזחסטן קזחסטן | טנגה | Т | KZT | טין | 100 |
| 217 | קטר (מדינה) קטר | ריאל קטרי | ر.ق | QAR | דירהאם | 100 |
| 218 | קירגיזסטן קירגיזסטן | סום קירגיזי | с | KGS | טין | 100 |
| 219 | קיריבטי קיריבטי | דולר אוסטרלי | $ | AUD | סנט | 100 |
| 219 | קיריבטי קיריבטי | דולר קיריבטי | $ | אין | סנט | 100 |
| 220 | צרפת קלדוניה החדשה | CFP פרנק | Fr | XPF | סנטים | 100 |
| 221 | קמבודיה קמבודיה | ריאל קמבודי | ៛  | KHR | סנט | 100 |
| 222 | קמרון קמרון | פרנק CFA מרכז אפריקני | Fr | XAF | סנטים | 100 |
| 223 | קניה קניה | שילינג קנייתי | Sh | KES | סנט | 100 |
| 224 | קנדה קנדה | דולר קנדי | $ | CAD | סנט | 100 |
| 225 | קפריסין קפריסין | אירו | € | EUR | סנט | 100 |
| 226 | קרואטיה קרואטיה | קונה | kn | HRK | ליפה | 100 |
| 227 | רואנדה רואנדה | פרנק רואנדי | Fr | RWF | סנטים | 100 |
| 228 | רומניה רומניה | לאו רומני חדש | L | RON | באן חדש | 100 |
| 229 | רוסיה רוסיה | רובל רוסי | р. | RUB | קופייקה | 100 |
| 230 | שוודיה שוודיה | כתר שוודי | kr | SEK | ארה | 100 |
| 231 | שווייץ שווייץ | פרנק שווייצרי | Fr | CHF | ראפן שווייצרי | 100 |
| 232 | תאילנד תאילנד | באט | ฿ | THB | שטאנג טאי | 100 |
| 233 | תוניסיה תוניסיה | דינר תוניסאי | د.ت | TND | מילימה | 1,000 |
| 234 | תימן תימן | ריאל תימני | ﷼ | YER | פילס | 100 |
ראו גם

מטבע בר המרה
הערות שוליים

↑   לראשונה בעולם: אל סלוודור מאמצת את הביטקוין כמטבע רשמי, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2021
מרכז החלל סאטיש דאוון

| --- | --- |

 נתוני השדה
 תקופת הפעילות:  1971–הווה (כ־53 שנים)
 קואורדינטות:  13°43′02″N 80°13′20″E﻿ / ﻿13.717222222222°N 80.222222222222°E﻿ / 13.717222222222; 80.222222222222
 www.shar.gov.in/sdscshar/
 מסלולי טיסה
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימרכז החלל סאטיש דאוון(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימרכז החלל סאטיש דאוון
 
מרכז החלל סאטיש דאוון (בהינדי: सतीश धवन अंतरिक्ष केंद्,‏ Satish Dhawan Space Centre) הוא נמל חלל במדינת אנדרה פרדש שבהודו. בשנת 2002 שונה שמו של המתקן לשם הנוכחי לכבוד סאטיש דאוון, ראש תוכנית החלל ההודית בעבר.
היסטוריה

האי סריחאריקוטה נבחר להקמת מרכז שיגורים לחלל בשנת 1969. בשנת 1971 לראשונה שוגר טיל לטיסה תת-מסלולית. בשנת 1979 לראשונה בוצע שיגור חללית לחלל, אך עקב בעיה בשלב השני של משגר החללית לא הגיע למסלול המתוכנן. השיגור המוצלח הראשון בוצע ב-18 ביולי 1980. כן שיגור SLV3 היה פעיל עד לשנת 1994. בסך הכול בוצעו ממנו 8 שיגורים מהם 3 נכשלו.
בשנת 1993 החלה הפעלת כן שיגור נוסף - First Launch Pad. הוא היה מיועד למשגר מדגם PSLV ובהמשך הותאם למשגרים אחרים. בשנת 2013 בכן שיגור זה שוגרה גשושית הודית למאדים Mars Orbiter Mission. הוא עובר שדרוג ועם סיומו יהיה מתאים ל-15 שיגורים שנתיים. נכון לשנת 2022 שוגרו מכן זה 44 שיגורים מהם 3 נכשלו.
בשנת 2003 החל לפעול כן שיגור Second Launch Pad. מכן שיגור זה בשנת 2008 שוגרה גשושית הודית ראשונה לירח צ'אנדריאן 1. נכון לשנת 2022 שוגרו מכן זה 31 שיגורים מהם 5 נכשלו.
בשנת 2012 החלו עבודות תכנון להקמת כן Third Launch Pad. הוא מיועד לשיגור חללית מאוישת הודית ראשונה בשנת 2024.
שטח האתר הוא כ-175 קמ"ר. הוא ממוקם באי וקשור עם היבשת בכביש שאורכו 16 ק"מ. בנוסף לכני שיגור באתר ממוקמים מתקני הרכבה, מתקני אחסון דלק ומרכז בקרה. במרץ 2019 הסתיימה בניית גלריה לצופים שמאפשרת לכ-5,000 אנשים לצפות בשיגור.
מפרץ לינגאיין

| --- | --- |

חוף הים בסן פביאן בדרום מזרח מפרץ לינגאיין
 מידע כללי
 מיקום:  ים סין הדרומי 
 סוג:  מפרץ
 ים של:  ים סין הדרומי
 מידות
 אורך מרבי:  56 ק"מ
 רוחב מרבי:  35 ק"מ
 מידע נוסף
 נהר מזין:  אגנו (אנ'), דגופן, אנגלקן-בואד, ארינגאי ובאואנג
 מקור לנהר:  הרי זמבלס (אנ') והרי מרכז קורדיירה (אנ')
 מדינות באגן הניקוז:  הפיליפינים הפיליפינים
 ערים:  לברדור (אנ'), סן פביאן (אנ'), בולינאו (אנ'), סן פרננדו (אנ'), דגופן (אנ'), אלמינוס (אנ') ולינגאיין (אנ')
 איים:  במפרץ יש איים רבים. האי הגדול ביותר הוא האי קברויאן והשני בגודלו הוא האי סנטיאגו (אנ')
 קואורדינטות:  16°16′30″N 120°11′45″E﻿ / ﻿16.275°N 120.19583°E﻿ / 16.275; 120.19583
  (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי מפרץ לינגאיין(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי מפרץ לינגאיין
 
מפרץ לינגאיין (באנגלית: Lingayen Gulf) הוא מפרץ גדול בצפון מערב לוזון, האי הגדול והמאוכלס ביותר בפיליפינים. אורך המפרץ 56 קילומטרים ורוחבו 35 קילומטרים. הוא תחום על ידי הפרובינציות פנגסינן (אנ') ולה אוניון (אנ') ובין הרי זמבלס (אנ') להרי מרכז קורדיירה (אנ'). נהר אגנו (אנ') מתנקז למפרץ לינגאיין.