stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רינגו סטאר
ביוגרפיה > קריירת סולו

עם התפרקות הלהקה פנה כמו שאר חברי הלהקה לקריירת סולו, שבמהלכה הוציא כ־15 אלבומים. אלבומי הסולו הראשונים שלו, אותם הוציא בין השנים 1970 - 1973 היו:
Sentimental Journey - הוא אלבום מחווה לשירים עליהם גדל רינגו בילדותו. כל שיר באלבום זכה לעיבוד של אחד מחבריו: פול מקרטני, ג'ורג' מרטין, קלאוס פורמן, קווינסי ג'ונס ועוד. עטיפת האלבום מציגה את הפאב השכונתי בשכונת ילדותו של רינגו בליברפול.
Beaucoups of Blues - אלבום הסולו השני מביא את הז'אנר המוזיקלי האהוב על רינגו: קאנטרי. אלבום זה הוקלט כולו בליווי נגני קאנטרי בארצות הברית ומכיל שירים חדשים שנכתבו במיוחד לאלבום זה.
Ringo - באלבומו השלישי פונה רינגו למוזיקה הפופולרית בזמנו ולצורך יצירת האלבום, יחד עם חבריו: ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, פול מקרטני, רנדי ניומן, רובי רוברטסון ועוד. עטיפת האלבום היא מעין מחווה לעטיפת האלבום "תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר" ואת ציורי הפנים צייר נגן הבס קלאוס פורמן (שעיצב גם את עטיפת אלבום הביטלס, Revolver).
Goodnight Vienna - בעקבות הצלחת האלבום "רינגו" הוציא סטאר אלבום חדש חודשים ספורים לאחר מכן. אלבום זה, בו נעשה שימוש זהה לנוסחה של אלבומו הקודם, אירח את חבריו המוזיקאים וכן חלק ממיטב היוצרים של אמצע שנות ה-70: ג'ון לנון (שתרם גם את שיר הנושא), בילי פרסטון, אלטון ג'ון וברני טאופין, קלאוס פורמן, רובי רוברטסון, ניקי הופקינס והארי נילסון. ניסיונו של רינגו לרכב על ההצלחה של אלבומו הקודם על ידי שימוש בנוסחה זהה, הניב תוצר איכותי, ומרגע זה ואילך התפרסם יותר ויותר.
Look Up - ב-2025 חזר רינגו לאחר יותר מחמישים שנה והוציא אלבום שירי קאנטרי, בהפקתו של המוזיקאי זוכה הגראמי והאוסקר ט. בון ברנט (T Bone Burnett) שגם כתב את מרבית שירי האלבום.
בין השנים 1984 ו-1986 שימש סטאר כקריין הראשון של סדרת הטלוויזיה לילדים "תומס הקטר וחברים" המבוססת על ספרי "סדרת הרכבות". בשנת 1989 גילם את מר כרטיסן בעונה הראשונה של התוכנית האמריקאית הנלווית "Shining Time Station". בשנת 1985 הפך לסב הראשון מחברי הביטלס כשלבנו נולדה בת.
ב-2010 הוציא אלבום סולו נוסף "y not".
81
ב-2015 נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
סטאר הופיע בישראל, בהיכל מנורה מבטחים, ב-23 וב-24 ביוני 2018.
חייו האישיים

סטאר נישא למורין קוקס ב-11 בפברואר 1965. לזוג שלושה ילדים. הזוג התגרש ב-1975. ב-1980, פגש סטאר את ברברה באך על הסט של הסרט "איש המערות". הם התחתנו ב-27 באפריל 1981, כמה שבועות לפני צאת הסרט לאקרנים.
בנו של סטאר, זאק סטארקי הוא המתופף של הלהקות אואזיס והמי. סטאר סידר לבנו הדרכה בתחום התיפוף מאלילו של זאק, קית' מון, מתופף "המי", אשר היה חבר קרוב של סטאר.
באפריל 2009 הופיעו רינגו סטאר ופול מקרטני ביחד במופע צדקה להבאת המדיטציה הטרנסצנדנטלית לשכבות החלשות, כחלק מהעשייה של קרן דייוויד לינץ'.
סטאר הפך לצמחוני מטעמי מצפון לאחר צפייה במלחמת שוורים בספרד ב-1965. בריאיון משנת 2015 סיפר כי הוא משתדל להימנע גם ממוצרי חלב.
דיסקוגרפיה

1969 - Beaucoups Of Blues
1970 - Sentimental Journey
1973 - Ringo
1974 - Goodnight Vienna
1975 - Blast From Your Past
1976 - Ringo's Rotogravure
1977 - Ringo The 4th
1978 - Bad Boy
1980 - Ringo (אוסף)
1981 - Stop & Smell The Roses
1983 - Old Wave
1990 - All-Starr Band
1992 - Time Takes Time
1998 רינגו סטאר ו-Vertical - I Wanna Be Santa Claus
2003 - Ringo Rama
2008 - Liverpool 8
2010 - Y Not
Ringo 2012 - 2012
2015 - Postcards from Paradise
2017 - Give more Love
2025 - Look Up
הוקרה

על שמו של סטאר נקרא המין אבלנשורוס סטארי - מין במחלקת הטרילוביטים - פרוקי רגליים פרה-היסטוריים.
בסוף שנת 2017 הוענק לו תואר אבירות ממלכת אנגליה.
הערות שוליים

↑  אור ברנע, כמעט בלי עזרה מידידיו, באתר ynet, 11 בינואר 2010
↑  שרון מולדאבי, ‏"אנשים חושבים שהייתי בביטלס, ומאז אני גר בבתים גדולים", באתר גלובס, 11 בינואר 2010
↑  עמית סלונים‏, אגדה חיה: את מה מה שרינגו סטאר עשה אתמול אפשר לשמוע בלב ולהרגיש באוזניים, באתר וואלה, 24 ביוני 2018
↑  Lustig, Jay, פול מקרטני ורינגו סטאר הופיעו ביחד בתמיכה במדיטציה הטרנסנדנטלית, The Star-Ledger. Retrieved 6 June 2012
↑  Ringo Starr: I became a vegetarian after watching a bullfight in Spain, EFE, 8 June 2018,
↑  Craig McLean, Ringo Starr's photos of The Beatles: The band's best photographer on his new memoir, The Independent, October 9, 2015
↑  רינגו סטאר ובארי גיב זכו בתואר אבירות מטעם מלכת אנגליה, באתר כלכליסט, 30 בדצמבר 2017
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597887805171  PLWABN: 9810616108505606  BIBSYS: 90935474  BNE: XX876077  BnF: cb139000244 (data)  CiNii: DA13527512  GND: 119119897  ICCU: RAVV274061  ISNI: 0000 0003 6863 0925  LCCN: n81041846  LNB: 000231692  MusicBrainz: 300c4c73-33ac-4255-9d57-4e32627f5e13  NDL: 00621509  NKC: ola2002151719  NLA: 35536348  NLK: KAC201808860  NTA: 069143129  RKD: 324051  SNAC: w6z92xk5  SUDOC: 079460704  Trove: 988308  ULAN: 500372410  VIAF: 117667596   WorldCat (עם VIAF): 117667596
מרדכי ואנונו

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1954 (בן 70) מרוקו הצרפתית מרקש, מרוקו הצרפתית
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית הישראלית 
 השקפה דתית:  נצרות אנגליקנית
 פרסים והוקרה:  פרס הקיום הנכון
 www.vanunu.com
 
מרדכי ואנונו (‏האזנהקובץ:He-Mordechai Vanunu.ogg‏Ⓘ‏ שינה את שמו לג'ון קרוסמן; נולד ב-13 באוקטובר 1954) הוא טכנאי ישראלי שעבד בקריה למחקר גרעיני בדימונה. לאחר שפוטר מעבודתו מסר לעיתונאים זרים תצלומים מתוך מתקני הקריה ומודיעין טכנולוגי על יכולתה הגרעינית של ישראל, מידע שממנו עלה שלמדינת ישראל מספר רב של פצצות גרעיניות. בעקבות כך נחטף ואנונו לישראל, הורשע בבגידה ובריגול חמור וריצה בכלא את מלוא עונשו, 18 שנים. לאחר מכן שוחרר בתנאים מגבילים ולאחר שהפר אותם נאסר שוב לשלושה חודשים. ואנונו מכונה באמצעי התקשורת בישראל "מרגל האטום".
ביוגרפיה

ואנונו נולד למשפחה יהודית דתית במרקש שבמרוקו, שהייתה אז עדיין תחת שלטון צרפת, כילד השני מבין 11 ילדים לשלמה (סלומון) ומזל. עלה לישראל בגיל שמונה עם משפחתו והם התגוררו בשכונה ד' בבאר שבע, שם למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה לתקופה קצרה, בעוד אביו מתפרנס מדוכן תשמישי קדושה בשוק העירוני. לאחר סיום שירותו הצבאי בחיל ההנדסה למד לתואר ראשון בפיזיקה. בשנת 1976 החל לעבוד כטכנאי בקריה למחקר גרעיני בדימונה, שם שימש כמפקח קרינה עד 1985. בתקופת עבודתו הבריח מצלמה לכור וצילם חלק מהמתקנים.
במקביל, למד פילוסופיה וגאוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים אלו התקרב לסטודנטים הערבים שהיו קשורים לתא רק"ח. בתקופת מלחמת לבנון הפכו השקפותיו המדיניות לשמאליות-רדיקליות והוא הצטרף לפעילויות פוליטיות ברוח זו. כשנודע על כך למעסיקיו, פרש מעבודתו ויצא למסע של מעל שנתיים. בתחילה נסע למזרח, שם ניסה להמיר את דתו לבודהיזם, ולבסוף התיישב בסידני, אוסטרליה, שם עבד כנהג מונית. במהלך שהותו בסידני התקרב לכנסייה אנגליקנית, סיפר לחבריה על עבודתו בכור הגרעיני, וביולי 1986 התנצר ועבר לגור בכנסייה במשך ארבעה חודשים.
החשיפה והתפיסה

עיתונאי קולומביאני שפגש את ואנונו באוסטרליה שכנע אותו למכור את התמונות שצילם בכור ועזר לו ליצור קשר עם העיתונאי פיטר הונאם מהעיתון הבריטי סאנדיי טיימס, שגם חשף בסופו של דבר את הסיפור. בשנת 1986 פגש ואנונו בסידני את הונאם, מסר לו את המידע שברשותו עם התצלומים שצילם בחשאי. כאשר הגיעו הונאם וואנונו ללונדון, בספטמבר 1986, ביררו עורכי העיתון האם ואנונו אמין, והעבירו את התצלומים למומחים לנשק גרעיני, שקבעו כי המידע אכן מדויק מדעית ומראה בבירור שישראל מחזיקה ארסנל גרעיני מתקדם של בין 100 ל-200 ראשי נפץ אותם ייצרה. המידע עדכן הערכות קודמות שגרסו כי לישראל כ-20 ראשי נפץ, והציב את ישראל במקום השישי בעולם בין המעצמות הגרעיניות.
ניסיונות העיתון לאימות המידע הגיעו לידיעת רשויות הביטחון הישראליות והשב"כ פתח בחקירה. המוסד שלח צוותים, בפיקוד בני זאבי, לאוסטרליה ולבריטניה, שהצליחו לאתרו בלונדון במבצע  קניוק, בסיוע סוכנת מיחידת העוקבים, שריל בנטוב, אשר כונתה "סינדי". בהמשך פיתתה אותו סינדי לבוא עימה לרומא בספטמבר 1986. המוסד רצה להביאו לרומא, משום שראשיו לא רצו לפגוע במערכת היחסים הרגישה עם שירותי המודיעין של הממלכה המאוחדת. עם הגיעם לרומא, נחטף ואנונו על ידי חוליית לוחמי המוסד בפיקודו של גיורא צחור והובא משם בחשאי לישראל בספינה אח"י נגה שהתחזתה לאוניית משא.
ב-5 באוקטובר 1986 פרסם הסאנדיי טיימס את המידע והצילומים, כולל שרטוט של מבנה הכור שנעשה על-פי תיאורו של ואנונו. לטענת העיתון, פרסום זה היווה הוכחה ראשונה לכך שבידי ישראל יש נשק גרעיני. למחרת פרסם העיתון חדשות בישראל את הכתבה המקורית ותרגום שלה לעברית. במשך 40 ימים הוסתרה החזקתו של ואנונו בישראל עד שלבסוף הובא להארכת מעצר, מבלי לציין כיצד הגיע לארץ. בדרכו להארכת המעצר הערים ואנונו על שומריו, כתב את נסיבות חטיפתו על כף ידו והצמיד אותה לחלון הניידת שהובילה אותו. הטקסט תועד בתצלום עם כיתוב: "30.9.86, 21:00. Vanunu M was hijacked in Rome. ITL. 30.9.86, 21:00. Came to Rome by flight BA504" - בעברית: "ואנונו מ' נחטף ברומא איטליה.  הגיע לרומא בטיסה BA504". - מאוחר יותר שימש מידע זה לאיתור סוכנת המוסד על פי סידור המושבים באותה טיסה.
בהגיעו לישראל, מונתה ועדת בדיקה כדי לברר את הסיבות לכשל הביטחוני, בראשה עמד בכיר שב"כ אבנר ברנע, ובה היה חבר גם יחיאל חורב ממלמ"ב. הוועדה הצביעה על כשלים משמעותיים בפעילות שב"כ ומלמ"ב, שלא זיהו בזמן את הסיכון הביטחוני מעבודת ואנונו בקמ"ג, גם לאחר שפוטר, ובכך שלא מנעו את יציאתו מהארץ, ואת חשיפת הסודות לגורמים זרים.
המשפט והמאסר

ב-9 בנובמבר 1986 פרסמה ממשלת ישראל הודעה רשמית בה נאמר:.”"ממשלת ישראל מודיעה כי מרדכי ואנונו עצור בישראל כדין, על־פי צו של בית משפט שהוצא בעקבות דיון שבו נכח הסניגור שהוא בחר לעצמו; מטעמי סוביודיצה לא יפורסמו פרטים נוספים...כל השמועות כאילו, נחטף ואנונו על אדמת אנגליה, אין להן כל יסוד וממילא אין יסוד לידיעה כאילו מר פרס התקשר עם הגב' תאצ'ר כדי להודיע לה על דבר שלא קרה במציאות”
כתב האישום נגד ואנונו הוגש לבית המשפט המחוזי בירושלים ב-28 בנובמבר 1986 וכלל בקשה למעצר עד תום ההליכים. בתחילה יוצג ואנונו על ידי עו"ד אמנון זכרוני, אולם במרץ 1987 פוטר זכרוני על ידי אחיו של ואנונו ובמקומו נשכר עו"ד אביגדור פלדמן לייצגו. ב-28 במרץ 1988 הורשע ואנונו בבגידה ובריגול חמור, ונגזרו עליו 18 שנות מאסר. ב-11 הראשונות מתוכן שהה ואנונו בבידוד "מנהלי", שאינו מוגדר בחוק העונשין, שלא נזכר בגזר הדין, ולא ברור גם מכוח איזו סמכות "שודרג" עונשו.
לאחר המאסר

לאחר שחרורו מהכלא, בתום מלוא תקופת מאסרו, ב-21 באפריל 2004, הוטלו על ואנונו מגבלות מכוח תקנות שעת חירום, בנימוק שהוא ממשיך להוות איום על ביטחון המדינה. נאסר עליו לצאת מישראל, לדבר עם אזרחים לא ישראלים. ואנונו דבק בטענה כי פעל ממניעים אידאולוגיים, כדי למנוע הפצה ושימוש בנשק גרעיני. עם שחרורו עמד ואנונו לעבור להתגורר במתחם אנדרומדה שביפו, בדירה ששכרו עבורו בני משפחתו אך בעקבות פרסום הכתובת בתקשורת עבר להתגורר בקתדרלת סנט ג'ורג' שבמזרח ירושלים. גם אחרי שחרורו המשיך ואנונו להתראיין לתקשורת, בניגוד להגבלות, בחלק מהן העיר הערות בגנות הדת היהודית, כגון שהיא פרימיטיבית וגזענית.
ב-22 במאי 2004 ערכה העיתונאית יעל לוטן ריאיון עם ואנונו עבור ה"סאנדיי טיימס" וה-BBC, כדי לעקוף את המגבלות שאסרו עליו לדבר עם עיתונאים זרים. השב"כ עצר כמה ימים אחר כך את העיתונאי הבריטי פיטר הונאם, של הסאנדיי טיימס, וגם עיכב בנמל התעופה בן-גוריון את כתב ה-BBC, כריס מיטשל, שהכין את הסרט על פרשת ואנונו, והחרים ממנו קלטות מהריאיון.
ואנונו נחקר מספר פעמים על הפרת תנאי השחרור, ואף נעצר פעם אחת בשל כניסתו לשטחי הרשות הפלסטינית. בעקבות זאת הוגש נגד ואנונו כתב אישום, המייחס לו 22 הפרות של צו אלוף פיקוד המרכז. ב-30 באפריל 2007 הרשיע בית משפט השלום בירושלים את ואנונו ב-15 הפרות. ואנונו אמר בתגובה שישראל היא מדינה דיקטטורית ואין בה זכויות למי שאינם יהודים. בהמשך גזר בית המשפט את עונשו של ואנונו לשישה חודשי מאסר בפועל ועוד שישה חודשי מאסר על תנאי. בערעור לביהמ"ש המחוזי קוצר מאסרו לשלושה חודשים, ואילו בית המשפט העליון הורה שיבצע במקום זאת עבודות שירות, בשל החשש שייפגע על ידי אסירים יהודים, אולם ואנונו סירב לבצע עבודות שירות ולכן נכלא במאי 2010. וריצה בפועל מאסר של חודשיים וחצי.
מיד עם שחרורו עתר לבג"ץ בדרישה להסרת המגבלות שהוטלו עליו, בהמשך עתר פעמים נוספות אך עתירותיו נדחו. השופטים כתבו כי שוכנעו שהמגבלות המוטלות על ואנונו נובעות מחשש ממשי לפגיעה קשה בביטחון המדינה, משום שעדיין יש בידו מידע סודי שטרם פורסם.
ביולי 2011 עתר ואנונו לבג"ץ בדרישה לחייב את שר הפנים לבטל את אזרחותו הישראלית. לפי "ידיעות אחרונות" ואנונו התגורר בשנת 2011 בתל אביב ועמד בקשר זוגי עם התאולוגית הנורווגית ד"ר כריסטין יואחימסן, וזאת באישור השב"כ. במאי 2016, הוגש כנגד ואנונו כתב אישום לאחר שהפר שוב את תנאי שחרורו. הוא הואשם בין היתר על אי דיווח על מעבר דירה, מסירת מידע מסווג במסגרת ריאיון לערוץ 2 ומפגש עם אזרחים זרים. הוא נידון ל-120 שעות לתועלת הציבור בגין הפרות אלו.
פרסים, תארים והוקרות

ואנונו נתפס בעיני ישראלים רבים כבוגד. עם זאת, ארגון אמנסטי אינטרנשיונל ואחרים בישראל ובעולם רואים בו אסיר מצפון הנאבק לפירוק נשק גרעיני ויצאו במחאה על החטיפה ועל שהותו הארוכה בכלא. ואנונו הוצע כמועמד לקבלת פרס נובל לשלום, אך דחה את ההצעות בנימוק שאינו מעוניין לקבל פרס שהוענק לשמעון פרס, שהקים את הכור בדימונה.
הפרלמנט האירופי גינה את ממשלת ישראל על חטיפת וואנונו ועל אופן התנהלותה עמו. ואנונו קיבל מספר פרסים ותוארי כבוד, כגון פרס הקיום הנכון בשנת 1987, תואר "דוקטור לשם כבוד" מאוניברסיטת טרומסה (נורווגיה) בשנת 2001. בשנת 2005, קיבל את פרס העם הנורווגי לשלום. בספטמבר 2004, העניקה יוקו אונו לוואנונו, פרס לשלום על שם בן זוגה המנוח, ג'ון לנון. באוקטובר 2010 הוענקה לו מדליה על ידי הליגה הבינלאומית למען זכויות אדם על שם קרל פון אוסייצקי זוכה פרס נובל לשלום.
סרט והצגת תיאטרון

בשנת 1997 עם הקמת התיאטרון הערבי-עברי ביפו, הועלתה ההצגה "אדון V", על חייו וסיפורו של מרדכי ואנונו, בבימויו של יגאל עזרתי ובכיכוב יונתן צ'רצ'י. באפריל 2024 דווח כי סיפורו יעובד גם לסרט הוליוודי בשם "The Dimona Affair".
ראו גם

מדיניות הגרעין של ישראל
קארן סילקווד
לקריאה נוספת

גיורא נוימן ואהוד עין-גיל, ואנונו והפצצה, בהוצאת הוועד הישראלי למען מרדכי ואנונו ולמען מזרח תיכון חופשי מנשק אטומי, ביולוגי וכימי
יואל כהן, המתריע מדימונה - ואנונו, ישראל והפצצה, הוצאת בבל, 2005
יוסי מלמן ואיתן הבר, המרגלים, הוצאת משכל, 2002, עמ' 257–296
פיטר יונם, האישה מהמוסד, הוצאת אור-עם, 2001
העליות בשנים 1700–1881

מפת ארץ ישראל מעשה ידי ג'ון קארי, 1801
שלט מחוץ לבית הכנסת היפואי לעולי לוב
יהודים בנמל אלג'יר בדרכם לארץ ישראל (1841) מאת הצייר ויליאם ווילד
כיפת בית הכנסת החורבה שנחנך בשנית בשנת 1864, מצד ימין בין בתי העיר העתיקה בירושלים, ב-1934
ליד נמל יפו, 1873
טבריה על פי האמן אדריאן אגרון, 1837
ביצות כבארה במפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1880
קבר הרמח"ל בבית קברות יהודי בכפר יאסיף.
בגלי העליות לארץ ישראל מראשית המאה ה-18 ועד הרבע האחרון של המאה ה-19 עלו מעת לעת אלפי עולים, שתרמו לגידולו והתפתחותו של כלל היישוב היהודי בארץ ישראל באותן שנים. העולים ביססו וחיזקו את קיומו הרעוע של היישוב היהודי והחלו ביוזמות חדשות. ממחצית המאה ה-19 ניכרו תמורות רבות ביישוב היהודי, בסיועם של ארגונים יהודים בתפוצות ובארץ ישראל, ובשל התערבותן והשפעתן הגוברת של המעצמות הזרות.
בשנת תרמ"ב 1881, בתקופת היישוב הישן ולפני תחילת גל העלייה הראשונה, נאמד היישוב היהודי כ-26,000 נפש על אף האסונות והפגעים הקשים שפקדו את היישוב ואת הארץ במהלך תקופה זו.
בשלהי המאה ה-17

תנועת הגאולה שעורר בתורו משיח השקר שבתאי צבי וההתנגדות לה בקרב רבים מיהודי ארץ ישראל והתפוצות, בשנות השישים של המאה ה-17 הסתיימה בכישלון והתרסקות, כאשר התאסלם ב-1665 לפקודת השלטונות העות'מאניים, אולם הטלטלה הרעיונית והרגשית ברחבי עולם היהודי לא שככה והמשיכה בהסתר. המתח המשיחי שצמח בתקופת הפולמוס עם השבתאים שרד זמן רב בתודעתם ובליבם של רבים בתפוצות ישראל. אישים שונים, שבתאים ושאינם שבתאים, ערכו חישובי קיצים, לפיהם ציפו המאמינים לעת קרובה של גאולה. השנים 1700, 1706, 1740 ושנים נוספות חושבו כמסוגלות לביאת המשיח. צפייה זו באה לידי ביטוי ברצונם ונסיונותיהם לעלות לארץ ישראל. בין העולים היו שבתאים נסתרים, וכאלה שלא היו מספיחי השבתאות, חלקם מקובלים ותלמידי חכמים ומנהיגי קהילות. ביניהם רבי יהודה חסיד, רבי אברהם רוויגו, נחמיה חיון, הרופא ד"ר יצחק קנטריני, הרמח"ל - רבי משה חיים לוצאטו, רבי ישראל יעקב אלגאזי, רבי רפאל טריביש, רבי חיים אבולעפיה, רבי חיים בן עטר, רבי פרץ בן משה ורבי שמחה מזאלוזיץ.
בן-ציון דינור כותב על תקופה זו:
"הצביון הארצישראלי המובהק בהגותו המשיחית של הדור לא הצטמצם בתחומי השפעתה של התסיסה השבתאית וספיחיה. הוא היה במידה רבה לנחלת שדרות רחבות בעם. הוא מודגש גם בספרות המוסר והדרוש של מתנגדיה הקיצוניים של התנועה השבתאית לכל גילוייה, גם באיגרות ראשי התנועה החסידית ודבריה,  באמרותיהם ובתפילותיהם. וגם בצוואות באיגרות ובדרושים של המתנגדים מבית מדרשו של הגאון מווילנה ותלמידיו. ולא זו בלבד: עצם העלייה לארץ ישראל היתה לתופעה שכיחה מאוד, כמעט לתופעה קבועה של ההווי היהודי."
.
ראו גם

שד"ר
עליות לארץ ישראל
מסעות ארץ ישראל
זכרונות ארץ ישראל
עריצות שלטונית בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית
אנשי עליות קודמות
אנשי היישוב הוותיק ילידי הארץ
לקריאה נוספת

יהושע בן אריה, עיר בראי תקופה, ירושלים במאה התשע-עשרה, א-ב, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשל"ז.
מרדכי אליאב, ארץ-ישראל ויישובה במאה הי"ט, 1917-1777, ירושלים: הוצאת כתר, 1978.
דן בהט, בנימין זאב קידר, זאב וילנאי, רציפות היישוב היהודי בארץ ישראל, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, תשל"ד.
יצחק בן-צבי, ארץ-ישראל ויישובה בימי השלטון העותמאני, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשט"ו. (הספר בקטלוג ULI)
ח' מרחביה, קולות קוראים לציון, ירושלים: הוצאת מרכז זלמן שזר, תשמ"א.
אריה מורגנשטרן, השיבה לירושלים, חידוש היישוב היהודי בארץ ישראל בראשית המאה ה-19, הוצאת שלם, ירושלים ה'תשס"ז.
אריה מורגנשטרן, משיחיות ויישוב ארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשמ"ה.
יעקב ברנאי, יהודי ארץ-ישראל במאה הי"ח בחסות פקידי קושטא, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשמ"ב.
טנגו

ערך זה עוסק בריקוד זוגי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טנגו (בספרדית: Tango) הוא מוזיקה וריקוד לזוג, שמקורו בבואנוס איירס ובמונטווידאו. ארגנטינה ואורוגוואי נחשבות למולדת הטנגו, בארגנטינה הוא נחשב לסמל תרבות לאומי.
מקובל לבצע את הטנגו בבנדונאון, שנותן לו את הצליל והמקצב הייחודיים, וכן לעיתים מצטרפים גם קונטרבס, פסנתר וכינור להשלמה.
בשנת 2009 הכיר ארגון אונסק"ו בריקוד הטנגו כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
רקע > מקור השם

ישנן שלוש סברות באשר למקור המילה טנגו:
מהמילה הלטינית Tangere (לגעת או לשחק).
מהמילה האנגלית Tangles (=הסתבכות. ברגליים בעיקר).
מקצב התופים של העבדים האפריקאיים הנקרא גם טנ-גו.
רקע > תולדות הריקוד

לטנגו קדמה המילונגה ובטנגו בעיקר בתחילה ניכרת ההשפעה של המילונגה. במחצית השנייה של המאה התשע עשרה ארגנטינה ובמיוחד בואנוס איירס היו יעד לגל הגירה גדול. המהגרים הביאו איתם את תרבותם וייתכן שכך הגיע הכלי הייחודי לטנגו הבנדונאון. כמו כן מתפתח סלנג המכונה לונפרדו שרבים משירי הטנגו הקלאסיים משלבים מילים מסלנג זה.
הטנגו נולד בסביבות ה-1880.
טנגו נחשב בתחילתו לריקוד נחות עקב חושניותו ורקדו אותו בבתי בושת ולאחר מכן בתי קפה. כיוון שהטנגו נחשב ללא ראוי לנשים מהוגנות לא היו בנות זוג וגברים רקדו עם גברים.
קהילות המהגרים חיו בשכונות צפופות ובשמחות חגגו בחצר שבין הבתים בין השאר גם בריקודים. כאן החלו גברים ללמד את בנות המשפחה, אחיות ודודניות את הריקוד והוא החל להירקד באירועים של המהגרים. טנגו עדיין נחשב אז לריקוד של פשוטי עם עד שהוא הגיע לצרפת שנחשבה למובילה התרבותית של הזמן ההוא. בסוף המאה התשע עשרה נוצרת שכבה של אנשים אמידים בארגנטינה היכולה להרשות לעצמה מסע לאירופה שם הם מגלים את ה"להיט החדש", הטנגו. תחת החותמת התרבותית של אירופה כובש הטנגו גם את השכבות העליונות של החברה הארגנטינית.
להיסטוריונים הארגנטינים יש גרסה שונה: לטענתם טנגו מעולם לא היה ריקוד נחות ומעולם לא הוחרם על ידי הכנסייה ועלה לגדולה עוד בארגנטינה. טענתם היא שבשל זרם המהגרים האדיר שכר הדירה בבואנוס איירס היה יקר ולכן לא הגיוני שבתיי בושת בזבזו שטח יקר לריקודים. ולמעשה "בתי הבושת" הם אותם אקדמיות לריקודים ואולמות ריקוד שבהם נרקד הטנגו ושנחשבו מקומות מפוקפקים. נוסף על כך המהגרים היו רובם ככולם גברים רווקים שבאו לחפש את מזלם בארץ חדשה לכן בנות זוג מהמין הנשי היו נדירות וגברים רקדו עם גברים. ההיסטוריונים הארגנטינים מצביעים על כך שעוד בטרם הגיע הטנגו לאירופה החלו להימכר תקליטי טנגו בארגנטינה. עובדה זו לדעתם מצביע על כך שכבר אז הטנגו היה מקובל גם על המעמד הבינוני ולא רק על שכבת המהגרים כי מחיר התקליטים היו מעבר למה שפועל פשוט יכול להרשות לעצמו על אחת כמה וכמה מחיר מכשיר ההשמעה הגרמופון.
כיום ישנם כמה סגנונות עיקריים לריקוד הטנגו: הארגנטינאי, הצרפתי והאמריקאי.
נהוג לקיים פסטיבלים ותחרויות טנגו בעולם במתכונת תחרויות ספורט עם פרסים וכיבודים. הטנגו שנרקד במסגרת ריקודים סלוניים הוא עיבוד של הטנגו המקורי וגם המוזיקה מעובדת כדי להתאימה לקצב שדורש הסגנון של הריקודים הסלוניים.
רקע > אופן הריקוד

הטנגו הוא ריקוד בזוגות שבו הגבר מוביל את האישה והם הולכים תמיד יחד. הזוג רוקד צמוד בחלק העליון, אזור הלב. הריקוד באירועים נרקד שהזוגות נעים ברחבה נגד כיוון השעון. הריקוד הוא מינימליסטי וגם אם הוא כולל אלתורים והרמות רגליים התנועות הגרנדיוזיות באמת נשמרות למופעים. הרמות הרגליים מתבצעות בעזרת הרגל החופשית (הרגל שאין עליה את משקל הגוף).
ערב ריקודי טנגו נקרא מילונגה. הלבוש המסורתי: גברים בחליפות ערב ונעלים מצוחצחות ונשים בנעלי עקב ושמלות בדרך כלל חושפניות ובכל מקרה כאלו שיאפשרו את תנועות הרגלים. כיום ישנן נשים שרוקדות לבושות מכנסים.
צעדי הריקוד (כל השמות בספרדית)
אמגה (Amague) איום. תנועה מאיימת הנעשית כעיטור לריקוד.
אוצ'ו (Ocho) שמונה. תנועה בצורת הספרה שמונה נוצרת מביצוע שני קרוסה זה אחר זה. תנועה כזו המבוצעת לאחור מכונה אוצ'ו אטרס (Ocho atras) שמינייה לאחור.
בולאו (Boleo) זריקה. בעת שהאישה עושה אוצ'ו הגבר משנה כיוון ומוביל אותה בכיוון ההפוך האישה מניפה את הרגל ומסתובבת על הרגל התומכת.
ברידה (Barrida) טאטוא. הזזת הרגל של בן הזוג על הרצפה בתנועת מטאטא. נקראת גם ג'וודה (Llevada) הרמה. כיום בריקוד תחרותי ומופעים הגבר לעיתים גורר את האישה על ידי משיכתה ביד לאורך רחבת הריקודים או סחיבתה כאשר היא אוחזת בצווארו ואינה נעה והוא נע.
דיבוכו (Dibujo) ציור. תנועה עם קצה הנעל המדמה ציור על רצפת רחבת הריקודים.
כירו (Giro) סיבוב. כאשר האישה מבצעת מוליינטה הגבר מבצע סיבוב חד על רגל אחת.
מוליינטה (Moliente) טחנה או מאוורר. ביצוע שמיניות קדימה ואחורה במעגל. כיום זו תנועה המבוצעת בריקודים סלונים ברומבה.
סלידה (Salida) יציאה. זה צעד מוצא בסיסי שיכול להיות אף על פי שמו בתחילת הריקוד בסופו או גם באמצעו.
סנטדה (Sentada) ישיבה. ביצוע תנועת ישיבה.
סקדה (Sacada) הוצאה. הגבר מוציא את האישה ממקומה על ידי תפיסת מקומה. מכונה גם דספלסמיינטו (Desplazamiento) הזזה
פרדה (Parada) עצירה. הגבר עוצר את האישה על ידי חסימת תנועתה בדרך כלל האישה מנצלת זאת לעשיית תנועה עם הרגלים.
קורטה (Corte) חיתוך. הזוג חותך את המוזיקה על ידי שינוי קצב או עצירה למשך מספר שניות.
קמינר (Caminar) ללכת. ההליכה מבוצעת שכרית כף הרגל נוגעת תחילה בקרקע ולא העקב כשהרגל והגוף נעים כאחד.
קרוסה או קרוסדה (Cruce, Cruzada) להצליב הצלבה. צעד שבמהלכו רגל אחת נמצאת באלכסון מאחורי או לפני השנייה. שני קרוסה רצופים יוצרים אוצ'ו (שמונה).
מוזיקה

מוזיקת הטנגו נולדה ממוזיקת המילונגה שקדמה לה. היא נוגנה בקונטרבס, בפסנתר בכינור ובחליל. את מקום הפסנתר תפסה בהדרגה הגיטרה - במיוחד היכן שהיה צורך בניידות. אך הכלי המזוהה יותר מכולם עם הטנגו הוא הבנדונאון המצטרף לנגינת טנגו בסוף המאה ה-19 ונותן לטנגו את הצליל ואת הקצב האופייניים לו, בקצב של שני רבעים.