stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחנת הרדיו בגרימטון
היסטוריה

התחנה נבנתה בשנים 1922-1924 לפי שיטתו של המהנדס ארנסט אלכסנדרסון (Ernst Fredrik Werner Alexanderson), כחלק ממערך תקשורת עולמי, ותרני האנטנה שלה היו הגבוהים במדינה באותה עת. משדר אלכסנדרסון, הוא גנרטור חשמלי ענק המייצר זרם חילופין בתדר רדיו נמוך מאוד (התחנה שידרה ב-16,100 ולאחר מכן ב-17,200 הרץ; לשם השוואה - גנרטור המספק חשמל לרשת הביתית והתעשייתית פועל בתדר 50 או 60 הרץ ושידורי רדיו מקובלים מתחילים בתדר של חצי מיליון הרץ בערך).
ב-1 בדצמבר 1924 החלה התחנה את פעולתה בתדר 16.1 קילוהרץ באות קריאה SAQ (... .- --.-; ‏האזנהקובץ:SAQ.ogg‏Ⓘ‏) בתחום התדר הנמוך מאוד (VLF, Very low frequency). לאחר מכן שינתה את תדר השידור ל-17.2 קילוהרץ, וב-2 ביולי 1925 נחנכה באופן רשמי על ידי מלך שוודיה. התחנה שימשה לקשר רדיו טלגרף (במורס) עם תחנות דומות בעולם.
עם זאת, כבר בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 הביאה ההתפתחות הטכנולוגית להתיישנות המשדרים המקוריים של התחנה שכן משדרים אלקטרומכניים (גנרטורים חשמליים) הוחלפו במשדרים מבוססי שפופרות ריק. בשנת 1968 הותקן בתחנה משדר בתדר 40 קילוהרץ, אשר ניצל את אותה אנטנה גדולה שקיימת בתחנה. משדר זה שימש לתקשורת חד כיוונית לצוללות (מתן הוראות לצוללת הנמצאת מתחת למים). תקשורת כזו מתאפשרת רק בתדרים נמוכים מאוד, שכן תדרים גבוהים יותר, אינם עוברים דרך מי הים. מאוחר יותר הותקנו באתר התחנה, אך ללא קשר לשידורים המיוחדים בתדרים נמוכים, משדרים קונבנציונליים של רדיו אפנון תדר (FM) וטלוויזיה.
המשדר (גנרטור אלכסנדרסון) לתדר נמוך מאוד, שמור במצב תפעולי עד היום, והתחנה היא היחידה ששרדה בעולם מבין 17 תחנות רדיו דומות שהיו חלק ממערך השידור, ובשנת 2004 הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
האתר משתרע על פני שטח של 109.9 הקטאר וכולל את מבנה המשדרים, 12 מבני מגורים לצוות התחנה ושישה תרנים בגובה של 127 מטר כל אחד אשר נשאו את אנטנות השידור. אלה תופסים את רוב השטח וערוכים בשורה במרחקים של 380 מטר זה מזה. בראש כל אחד מהם זרוע אופקית באורך של 46 מטר הנושאת שמונה כבלי נחושת תלויים.
תחנת הסגר לבעלי חיים

תחנת הסגר לבעלי חיים היא מכלאה לשמירת בעלי חיים לזמן מוגבל לצורך בדיקה להמצאות מחלות. מדינות רבות מחייבות הכנסת בעלי חיים לתחנת הסגר לזמן של בין 10–30 ימים לצורך מניעת העברת מחלות.
בישראל

עוד בימי המנדט הבריטי התקיימו על גבולות ארץ ישראל עשר תחנות הסגר לבעלי חיים, בין השאר בחצר גשר הישנה וצמח. בשנת 1938 הוקמה תחנת הסגר בנמל תל אביב כדי לאפשר ייבוא בקר דרך הנמל החדש.
לאחר הקמת מדינת ישראל מתקיימות תחנות הסגר אזוריות לבעלי חיים ברחבי ישראל, בין השאר בלוד ובחיפה.
בשנת 2015 יש בישראל שתי תחנות הסגר ממשלתיות לבעלי חיים, ברמלה ובחיפה. כן יש באילות ובצופר תחנות הסגר פרטיות הפועלות מסביבות 2005, הקולטות בקר מיובא דרך נמל אילת, בעיקר מאוסטרליה. תחנת הסגר נוספת פועלת במושב דור.
בינואר 2017 קבע בג"ץ כי תחנת ההסגר בעיר רמלה, ששטחה באחריות העיר לוד, תיסגר עד 1/7/2017. החלטה זו הגיעה לאחר שנים רבות של מאבק עיריית רמלה ותושביה.
הערות שוליים

↑  א. סדומי, פחתה כדאיות יצוא הבקר לאיראן, דבר, 9 באוקטובר 1975
↑  ליקוטים מהדו"ח הממשלתי לשנת 1927, דבר, 22 באוגוסט 1928
↑  בשביתת הבשר, דבר, 25 בדצמבר 1938
שאלות תל אביב במועצתה, דבר, 15 במאי 1939
↑  ד. גולן, הווטרינארים מתנגדים לבוסים החדשים, מעריב, 8 במאי 1962
↑  נתפס סוחר שקנה בקר חולה, דבר, 13 במאי 1956
↑  מתפשטת מחלת הבקר, מעריב, 5 בינואר 1965
↑  בג"ץ 9488/11 מיטראל בע"מ נ' מדינת ישראל - משרד החקלאות ופיתוח הכפר, סעיף ט"ו
↑  1486/11 בג"ץ 1486/11, עגלי תל שווק בקר בע"מ נ. שר החקלאות
ת'אבת בן קיס בן שמאס

ת'אבת בן קיס בן שמאס (בערבית: ثابت بن قيس بن شماس) היה אחד מהסחאבה, בין המוסלמים הראשונים שאימצו את האסלאם לאחר מפגש עם מוחמד בעצמו.
הוא מילא תפקיד חשוב במפגש בו נקבע היורש של מוחמד אחרי מותו.
ישנן שתי גרסאות סותרות לגבי מותו, לפי האחת נהרג ככל הנראה בקרב בנג'ד בתקופת הח'ליפים ישרי הדרך. אך לפי מסורת מוסלמית-סינית הוא היה בין הראשונים שהגיעו לאזור סין על מנת להפיץ את האסלאם עוד בתקופת שושלת טאנג, ובסופו של דבר מת בהיותו בשינג'יאנג.
הערות שוליים

↑  Digital Mimbar (2014-07-22), Getting to Know the Companions - Day 20 - Thabit Ibn Qais & Suhaib Ibn Sinaan (RA) - Mufti Menk, נבדק ב-2018-09-06
↑  http://www.chinaheritagequarterly.org/articles.php?searchterm=005_legends.inc&issue=005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: sabit-b-kays-b-semmas 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרה לורנס קולג'

| --- | --- |

 liberal arts college in the United States
 תקופת הפעילות:  1926–הווה (כ־98 שנים) 
 קמפוס:  פרברי, 160 דונם
 בעלי תפקידים
 נשיא:  קריסטי ג'אד (מ-2017)
 סגל:  531 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 תלמידים
 :  1,675
 מיקום
 מיקום:  One Meadway, Bronxville, NY, 10708 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°56′06″N 73°50′40″W﻿ / ﻿40.935124°N 73.844326°W﻿ / 40.935124; -73.844326
 www.sarahlawrence.edu
 he
 
שרה לורנס קולג' (באנגלית: Sarah Lawrence College) היא מכללה פרטית במחוז ווסטצ'סטר במדינת ניו יורק, מהסוג המכונה Liberal Arts College, דהיינו מכללה המתמחה במדעי הרוח, מדעי החברה ואומנויות. שכר הלימוד הוא כ-$56,000 לשנה.
היסטוריה

המכללה הוקמה על ידי איל הנדל"ן ויליאם ואן דוזר לורנס (1842–1927). היא הוקמה באחוזתו, ונקראה על שם אשתו שרה בייטס לורנס (1846–1926). המכללה נועדה במקור לנשים בלבד ומטרתה הייתה לחנכן באמנויות ומדעי הרוח. מרכיב מרכזי בתוכנית הלימודים הראשונה של המכללה היה חינוך לפנאי, במסגרתו התלמידות נדרשו להשתלם במשך שמונה שעות שבועיות בתחומים כמו שיחה בצרפתית, דוגמנות, קצרנות, איפור וגינון.
מתכונת הלימודים תוכננה כזו של מערכת ההדרכה של אוניברסיטת אוקספורד (tutoring), הכוללת בנוסף להוראה פרונטלית, מפגשים בין חברי סגל לקבוצות קטנות של סטודנטים. המכללה שומרת על מתכונת זו עד היום.
הרולד טיילור היה נשיא המכללה בשנים 1945–1959, והשפעתו הייתה רבה. הוא אימץ את הפילוסופיה החינוכית של ג'ון דיואי, ושאף לרפורמה בחינוך בארצות הברית.
מכללת שרה לורנס הייתה למוסד המקבל גם סטודנטים ממין זכר בשנת 1968 (אם כי היו סטודנטים יוצאי צבא שהתקבלו לאחר מלחמת העולם השנייה עוד קודם). לפני השינוי הזה התקיימו דיונים בנושא העברת המכללה ומיזוגה עם אוניברסיטת פרינסטון (שלא קיבלה עד אז נשים), אך לבסוף ההנהלה בחרה להשאירו כמוסד עצמאי.
תוכנית הלימודים

שרה לורנס מציעה אלטרנטיבה לשיטה המקובלת של מקצועות התמחות במכללות בארצות הברית. לומדים במגוון רחב של קורסים ותחומי דעת על פי אחת מארבע תוכניות לימוד: אומנות יצירתית (כתיבה, מוזיקה, מחול, תיאטרון, קולנוע ואמנות פלסטית); היסטוריה ומדעי החברה (אנתרופולוגיה, כלכלה, מדעי המדינה וסוציולוגיה); מדעי הרוח (לימודי מזרח אסיה, תולדות האמנות, לימודי קולנוע, שפות, ספרות, פילוסופיה ודת); ומדעי הטבע ומתמטיקה (ביולוגיה, כימיה, פיזיקה, מדעי המחשב ומתמטיקה).
השיעורים בנויים סביב במתכונת של סמינרים קטנים ואינטראקטיביים מאוד ובלימודים פרטיים עם חברי הסגל. הציונים הם הערכות מילוליות.
המכללה מציעה תשע תוכניות לתואר שני. התוכניות מעניקות תואר שני באומנויות (MA), תואר שני באומנויות יפות (MFA) או תואר שני במדעים (MSc) לבוגריה.
הקמפוס

הקמפוס של מכללת שרה לורנס  משתרע על כ-160 דונם בגבעה מעל גדות נהר הברונקס. חלק גדול מהקמפוס היה במקור חלק מהאחוזה של מייסד המכללה, ויליאם ואן דוזר לורנס, אם כי המכללה הכפילה את גודלה מאז היווסדה. בשטח המכללה גדלים עצי אלון ואולמוס גדולים. רבים מהבניינים הישנים הם בסגנון האדריכלות של "תחיית טיודור" שהיה פופולרי באזור בראשית המאה העשרים, ורבים מהבניינים החדשים יותר של המכללה מנסים להוות פרשנות מעודכנת לאותו סגנון. הקמפוס מחולק לשני חלקים ייחודיים, "הקמפוס הישן" ו"הקמפוס החדש": הראשון בגבולות אחוזת לורנס לשעבר, השני נרכש זמן מה לאחר שנותיו המוקדמות של המכללה.
חברי סגל ובוגרים ידועים

חוקר המיתולוגיה ג'וזף קמפבל לימד שנים רבות במכללה. מבוגרי המכללה שהתפרסמו: אליס ווקר, ברברה וולטרס, ג'יי ג'יי אברהמס, בריאן דה פלמה ורם עמנואל.
הערות שוליים

↑  Kaplan, Barbara (29 בינואר 2014). Becoming Sarah Lawrence. Sarah Lawrence College. אורכב מ-המקור ב-4 בפברואר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Sarah Lawrence College". Times Higher Education (THE) (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-11.
↑  "At a Glance: About SLC". Sarah Lawrence College. נבדק ב-2014-01-29.
↑  "Sarah Lawrence Graduate Programs". נבדק ב-3 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528229005171  GND: 5033985-0  ISNI: 0000 0001 0664 1974  LCCN: n80009788  MusicBrainz: 322fda2d-7bed-4c6d-9c41-f535fa5ce558  SNAC: w69k8nzx  VIAF: 136547199   WorldCat (עם VIAF): 136547199 
שרה בייטס לורנס
ויליאם ואן דוזר לורנס
תחנת הלוויינים עמק האלה

| --- | --- |

תחנת הלוויינים
 מידע כללי
 סוג:  תחנת ממסר לווינית
 כתובת:  עמק האלה 
 מיקום:  עמק האלה, דרומית לבית שמש
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  משרד התקשורת
 מפעיל:  SES (חברה) 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1972
 תאריך פתיחה רשמי:  1972
 קואורדינטות:  31°41′01″N 34°59′39″E﻿ / ﻿31.68365°N 34.99413889°E﻿ / 31.68365; 34.99413889
  (למפת השפלה מוגדלת) תחנת הלוויינים עמק האלה(למפת השפלה רגילה) תחנת הלוויינים עמק האלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הלוויינים עמק האלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הלוויינים עמק האלה he
 
מרכז הבקרה והשידור באתר
תחנת לוויינים עמק האלה היא תחנת ממסר לוויינית השוכנת בעמק האלה.
התחנה שהייתה הראשונה מסוגה בישראל, הוקמה בשנת 1972 על ידי משרד התקשורת על מנת להעביר שידורי טלוויזיה וטלפון ושימשה כתחנת תקשורת של בזק, לנוכח הקושי להעביר כבלי תקשורת תת-ימיים, ובידודה הפוליטי של ישראל במזרח התיכון, שמנע חיבור קווי תקשורת יבשתיים לשכנותיה.
אזור עמק האלה נמצא כמקום הנוח ביותר מבחינה אקלימית לתקשורת לוויינית בשל מיעוט עננות ומשקעים העלולים להפריע לקליטה.
ברבות השנים, עם הנחת כבלי תקשורת תת-ימיים חדשים, ועם הקמת תחנות שידור חדשות, איבדה התחנה מחשיבותה כצומת מקומי, ובחודש נובמבר 2008 היא נמכרה תמורת 15 מיליון דולר לחברת אר.אר מדיה. בפברואר 2016, נמכרה אר.אר מדיה, תמורת 242 מיליון דולר, לתאגיד SES, במקור Société Européenne des Satellites – "חברת הלוויינים האירופית" המפעילה רשת של 70 לוויני תקשורת, ומאז תחנת הלוויינים היא בבעלותה.
החברה פיתחה את האתר, הכולל כיום כ-120 צלחות לוויין בגדלים ובזויות שונות, והפכה אותו לצומת שידורים גדול המשרת גופי שידור מכל העולם, ברשת המכסה, יחד עם מרכזי שידור קרקעיים בלונדון ובארצות הברית, 95% מהעולם המאוכלס. מיקומה הגאוגרפי של ישראל מספק לה יתרונות חשובים כצומת תקשורת עולמי ומאפשר לה לתקשר עם לוויינים שמכסים את אסיה מצד אחד ואת אירופה, ואף את חלקה המזרחי של אמריקה הצפונית מצד שני. במקום נמצא מרכז שליטה וניטור (NOC), המאויש 24 שעות ביממה באנשי מקצוע שמוודאים ששידורים חיים יועברו ללא תקלות.
תחנת הלוויינים במבט מתל שוכה
בול דואר שהונפק לרגל הקמת התחנה
הערות שוליים

↑  ארז וולברג, ‏בזק תרשום רווח הון של 50 מיליון שקל לפני מס בעקבות השלמת מכירת הפעילות הלוויינית ל-RR לווינים, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2008
↑   עמרי זרחוביץ', אר.אר מדיה, שעובדת עם דיסני ופלייבוי, תימכר ל-SES ב-242 מיליון דולר - 50% מעל שווי השוק, באתר TheMarker‏, 26 בפברואר 2016
שירי חביב ולדהורן, ‏רשמית: אר.אר מדיה נמכרת בפרמיה משמעותית על מחיר השוק, באתר גלובס, 26 בפברואר 2016
↑   אמיתי זיו, קרוב לצלחת // טאצ'דאון בחלל, באתר TheMarker‏, 18 במרץ 2015
תורת פונקציונל הצפיפות

משטח שווה פוטנציאל של צפיפות אלקטרונים בפולרן כפי שחושב באמצעות DFT.
תורת פונקציונל הצפיפות (באנגלית: Density functional theory;‏ DFT) היא שיטה חישובית במכניקת הקוונטים שמשתמשת בצפיפות האלקטרונים לחישוב אנרגיית רמת היסוד המולקולרית ופרמטרים פיזיקליים נוספים. במסגרת ה-DFT חישוב צפיפות המטען של ענן האלקטרונים קובע את האנרגיה המולקולרית וזו בתורה נקבעת על סמך הפוטנציאל החיצוני של גרעיני האטומים. מינימיזציה של פונקציונל האנרגיה מאפשרת אופטימיזציה של המבנה המולקולרי למצב בו אנרגיית מצב היסוד מינימלית. בבסיסה, ה-DFT מסתמכת על כך שניתן להשתמש בחישובים בצפיפות האלקטרונים ובפונקציית גל אחת במקום בפונקציית גל נפרדת לכל אלקטרון במשוואת שרדינגר, דבר שמביא לחיסכון משמעותי בזמני חישוב. ה-DFT הגיעה לידי מימוש על בסיס עבודתם של הוהנברג (Hohenberg) וקוהן (Kohn) ולאחר מכן קוהן ושאם (Sham).
שיטת ה-DFT נפוצה מאוד בחישובים של מצב מוצק עוד משנות ה-70, אבל נחשבה פחות מדויקת עבור חישובים בכימיה קוונטית עד שנות ה-90, לאחר שנעשו חידושים שנועדו להתמודד טוב יותר עם אינטראקציית האלקטרונים. במרבית המקרים חישובי מצב מוצק שנעשו בשיטת DFT מתאימים בצורה משביעת רצון לתוצאות הנסיוניות וזאת בזמני חישוב מהירים יחסית לשיטות אחרות (למשל שיטת הרטרי-פוק) שמבוססות על בניית פונקציית גל מורכבת.
למרות החידושים והפיתוחים שנעשים בתאוריה, עדיין ה-DFT סובלת ממספר בעיות בהם קושי לתאר אינטראקציות בין מולקולות, מצבים מעוררים וחישוב פער האנרגיה במל"מים. כיום, עדיין מתבצע מחקר שמטרתו לשפר את התאוריה כך שתוכל להתמודד עם חלק מהבעיות שצוינו.
סקירה כללית של השיטה

שיטת ה-DFT מתבססת על 2 משפטי Hohenberg–Kohn (H-K)‏.
משפט H-K הראשון מראה שתכונות מצב היסוד של הרבה אלקטרונים נקבעות באופן ייחודי על ידי צפיפות האלקטרונים שתלויה רק ב-3 קואורדינטות מרחביות. בעקבות כך אנו נוכל לרדת מבעיה של N אלקטרונים עם 3N קואורדינטות ל-3 קואורדינטות בלבד, על ידי שימוש בפונקציונלים של צפיפות האלקטרונים. ניתן להרחיב את המשפט הזה כך שיכיל גם את התלות בזמן וכך לפתח גם את תורת פונקציונל הצפיפות התלויה בזמן (באנגלית: Time-Dependent Density Functional Theory, TDDFT).
משפט H-K השני מגדיר את פונקציונל האנרגיה עבור המערכת ומוכיח שמצב היסוד של האלקטרונים ממזער אותו (כלומר, במצב היסוד האנרגיה היא הנמוכה ביותר).
במסגרת שיטת Kohn-Sham, הבעיה המקורית של הרבה אלקטרונים שיש ביניהם אינטראקציה ונעים בפוטנציאל חיצוני מוחלפת בבעיה פשוטה יותר של אלקטרונים שאין ביניהם אינטראקציה ונעים בפוטנציאל אפקטיבי. הפוטנציאל האפקטיבי כולל בתוכו את הפוטנציאל החיצוני ואת האינטראקציה החשמלית בין האלקטרונים (אינטראקציית החלפה וקורלציה). מציאת מודלים מדויקים לאינטראקציית ההחלפה והקורלציה היא הבעיה העיקרית ב-DFT ולשם כך פותחו מספר קירובים שיוצגו בהמשך.
קירובים (פונקציונלים עבור ההחלפה-קורלציה)

הבעיה העיקרית ב-DFT היא שאנו לא יודעים את הפונקציונלים המדויקים עבור ההחלפה והקורלציה. אבל, קיימים קירובים לפונקציונלים האלו שמאפשרים לנו לחשב גדלים פיזיקליים מסוימים בצורה דיי מדויקת. בפיזיקה הקירוב הנפוץ ביותר הוא Local-density approximation (LDA), בו הפונקציונל תלוי רק בצפיפות במיקום בו מעריכים את הפונקציונל:
E_{\rm {XC}}^{\rm {LDA}}[n]=\int \epsilon _{\rm {XC}}(n)n({\vec {r}}){\rm {d}}^{3}r.
ניתן להכליל את ה-LDA בצורה ישירה כך שיכלול גם ספין ואז הוא נקרא Local Spin-Density Approximation‏ (LSDA):
E_{\rm {XC}}^{\rm {LSDA}}[n_{\uparrow },n_{\downarrow }]=\int \epsilon _{\rm {XC}}(n_{\uparrow },n_{\downarrow })n({\vec {r}}){\rm {d}}^{3}r.
קירוב נוסף שהוא גם מקומי אבל לוקח בחשבון גם את גרדיאנט הצפיפות הוא Generalized Gradient Approximations‏ (GGA):
E_{XC}^{\rm {GGA}}[n_{\uparrow },n_{\downarrow }]=\int \epsilon _{XC}(n_{\uparrow },n_{\downarrow },{\vec {\nabla }}n_{\uparrow },{\vec {\nabla }}n_{\downarrow })n({\vec {r}}){\rm {d}}^{3}r.
המשך טבעי נוסף לפונקציונלי ה-GGA הם פונקציונלי ה-meta-GGA שכוללים גם את הנגזרות השניות (הלפלסיאן) ואמורים להיות מדויקים יותר.
ניתן להקל על קשיים בתיאור אנרגיית ההחלפה על ידי הכנסת רכיב של אנרגיית ההחלפה המדויקת כפי שמחושבת בשיטת הרטרי-פוק (באנגלית Hartree–Fock). פונקציונלים מהסוג הזה נקראים פונקציונלים היברידיים (באנגלית Hybrid functionals).
הערות שוליים

↑  Hohenberg, Pierre; Walter Kohn (1964). "Inhomogeneous electron gas". Physical Review. 136 (3B): B864–B871. Bibcode:1964PhRv..136..864H. doi:10.1103/PhysRev.136.B864.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548285205171  BnF: cb12264261r (data)  LCCN: sh85036851
שלום עשת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בדצמבר 1914 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  13 בפברואר 1967  (בגיל 52) כפר סבא, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  צבא אוסטריה   ההגנה  הצבא הבריטי הצבא הבריטי  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1934–1957 (כ־23 שנים)
 דרגה:   קפטן   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 יועץ צבאי לראש הממשלה  ראש מחלקת התכנון במטכ"ל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות 
 
שלום עשת (22 בדצמבר 1914 – 13 בפברואר 1967) היה יועצו הצבאי של ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון בימי מלחמת העצמאות.
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

שלום עשת נולד באוסטריה בשנת 1914 כפריץ איזנשטט. גדל במשפחה בעלת מסורת צבאית למד באקדמיה הצבאית האוסטרית ובבית הספר הטכני הגבוה בווינה והוסמך כמהנדס. שירת כקצין בצבא האוסטרי.
ביוגרפיה > עלייה לארץ ישראל ב'הגנה' ובצבא הבריטי

שלום עשת עלה לארץ ישראל בשנת 1938. בשנת 1939 הצטרף לארגון ההגנה. היה חניך בקורס הקצינים הראשון של ההגנה. בימי מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי. בשנת 1942 שירת בחזית המדבר המערבי. בשנת 1943 עבר קורס קצינים (השלישי בחייו) של הצבא הבריטי במחנה צריפין. בשנת 1944, עם כינון הבריגדה היהודית הצטרף לבריגדה בדרגת סרן. היה חניך בבית הספר לפיקוד ומטה של הצבא הבריטי. במסגרת הבריגדה שירת בחזית איטליה ובתום המלחמה הגיע עם כוחות הבריגדה לאוסטריה ארץ הולדתו.
ביוגרפיה > מלחמת העצמאות

בימי מלחמת העצמאות, ביולי 1948 נתמנה ליועץ צבאי של ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון. לבן-גוריון הייתה הערכה מיוחדת לקצינים יוצאי הבריגדה האמונים על סדרי צבא סדיר ומקצועי (והערכה פחותה לקצינים מאנשי ההגנה), אך בניגוד לעמדתו של בן-גוריון נתמנו בעלי התפקידים הראשיים, במטכ"ל של מלחמת העצמאות, מבין ותיקי ההגנה. לעומת זאת בראש הזרועות והמחלקות המקצועיות והלוגיסטיות הועמדו יוצאי הצבא הבריטי כחיים לסקוב ואהרן רמז. על פי העדפתו זו של בן-גוריון את יוצאי הצבא הבריטי בתפקידי תכנון וביצוע הפך שלום עשת לאחד ממקורביו והייתה לו השפעה ניכרת על בן-גוריון בכל הקשור בארגון הצבא ובהכנת תוכניות מבצע.
מקרה אחד בו לא שעה בן-גוריון לדברי יועצו שלום עשת היה בשלב הראשון של המלחמה, לאחר החלטת החלוקה, כאשר מפקד החטיבה הבריטית של הנגב הציע לפנות את ארבעה עשר יישובי הנגב שמדרום לכביש עזה באר שבע, כדי שלא יבולע ליושביהם. התושבים סירבו וכעבור חודש יצא בן-גוריון כנגד קולות שטענו שכל כח שיישלח לנגב יחליש את היישוב. הוא הצהיר שיש להגן על כל יישוב יהודי בארץ. יועצו, שלום עשת, טען ש-14 נקודות אלו, ובהן 400 תושבים בלבד, לא יחזיקו מעמד. בן-גוריון לא שעה לו והורה לו להכין תוכנית לביצורן של הנקודות בנגב.
במבצע יבוסי של חטיבת הראל, שנערך בירושלים בין 22 באפריל ל-1 במאי 1948, שנועד לשחרר חלקים מן העיר ולהקל על המצור, נתמנה שלום עשת להיות ראש המטה של המבצע, כאיש צבא מקצועי שיאזן את מפקדי הפלמ"ח מחטיבת הראל שהשתתפו במבצע.
ביוגרפיה > אחרי מלחמת העצמאות

עשת המשיך לשרת בצה"ל לאחר תום מלחמת העצמאות. תפקידו הבא היה ראש מחלקת התכנון במטכ"ל. ב-1952, כאשר פרש עשת מתפקיד ראש מחלקת התכנון בצה"ל, הוא נתבקש על ידי בן-גוריון להגיש לו הערכה מפורטת על היכולת של צה"ל לעמוד במתארי המלחמה השונים מול מתקפה של צבאות ערב. עשת הגיש מסמך מפורט אבל הצביע על נקודת תורפה אחת. הוא ניתח את התרחישים השונים וקבע שבמקרה של מה שנקרא "מקרה הכל", כלומר בתרחיש שבו תהיה מתקפה כל-ערבית, רב-חזיתית יזומה על ידי הערבים, לא יהיה לצה"ל סיכוי לעמוד ולהציל את מדינת ישראל מנזקים בלתי-הפיכים. בזאת תרם עשת לגיבוש הדוקטרינה ההתקפית של צה"ל; כיוון שלבן-גוריון הייתה השקפה פסימית, ביחס לסכסוך הערבי-ישראלי, קיבל בן-גוריון את דעתו של עשת והוביל את שינוי הדוקטרינה של צה"ל להיות התקפית, ובהמשך מינה את משה דיין לרמטכ"ל, ודיין הוא שהשריש את הדוקטרינה ההתקפית בצה"ל, שפירושה שבמקרה של איום של "מקרה הכל", ישראל חייבת לשאוף להיות זו שתפתח במלחמה ולהעביר את הלחימה לשטח האויב.
ביוגרפיה > שנותיו האחרונות

עשת פרש משורות צה"ל בשנת 1957 בדרגת אלוף-משנה, ומונה ליועץ התעשייתי של חברת העובדים. עשת נפטר בראשית 1967, ונקבר בכפר סבא.
הערות שוליים

1 2  שלום עשת באתר GRAVEZ
↑  דוד בן-גוריון, דיון על הקמת הממשלה, דבר, 23 באוקטובר 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007358254905171  VIAF: 20150380561113372640   WorldCat (עם VIAF): 20150380561113372640
תותח ללא רתע

תול"ר על גבי ג'יפ צה"לי בבקעת הירדן (1973)
תותח ללא רתע M40A2
תותח ללא רתע 75 מ"מ במלחמת קוריאה
תותח ללא רתע מופעל בתימן
תותח ללא רתע או בראשי תיבות תול"ר הוא כלי ארטילרי המסוגל לירות פגז לטווחים קצרים יחסית במהירות לוע נמוכה וכמעט ללא רתע של הקנה. עובדה המאפשרת הפעלתו מכלי רכב קטנים ואף מחצובות. שימושו העיקרי הוא כנשק נ"ט.
עקרון פעולה

תותח ללא רתע פועל, באופן עקרוני ככל תותח קונבנציונלי, התחמיש התרמיל והקלע מחוברים ליחידה אחת כפגז רגיל, בהבדל אחד – התרמיל מחורר. הפגז נטען לתוך בית הבליעה הממוקם בבסיס הקנה. סגירת הסדן מאפשרת ביצוע נקירה מכנית שמציתה תחל ארוך המושחל בתוך התרמיל. החומר ההודף בתרמיל דוחף קדימה את הפגז, אך רובם של הגזים פורץ מבעד לחרירים שבתרמיל אל פתחים שבסדן.
כחמישית מכמות הגזים בלבד משמשים להדיפת הקלע לעבר המטרה. באופן זה למעשה חלק גדול מאוד מהגזים לא משתתפים בתהליך ההדיפה ומקטינים את הרתע וכן משמשים ככוח המתנגד לתנועת התותח לאחר יציאת הקלע.
הלכה למעשה, אין כלי נשק חם ללא רתיעה בכלל וגם תותחים ללא רתע חווים את תופעת רתיעת התותח לאחר הירי.
תותחים ללא רתע נחשבים לכלי נשק פחות אמינים מתותחים רגילים או אמצעי נ"ט כגון רקטות וטילים, הם דורשים תחזוקה אינטנסיבית מאחר שסתימה או פגיעה בפתחי יציאת הגז עלולים לבטל את יכולת התותח לירות ללא רתע ולגרום לנזק או אסון לצוות המפעיל.
היסטוריה

ככל הידוע, תוכניות לכלי נשק ללא רתע פותחו במספר צבאות, במקביל עוד לפני מלחמת העולם הראשונה. הרוסים היו הראשונים להביא את התותח ללא רתע לשדה הקרב וכבר בשנת 1923 החלו בפיתוח כלי נשק ללא רתע תחת הכינוי 'נשק ריאקציה דינמית'. בשנת 1939 הופיע תול"ר רוסי במלחמת רוסיה-פינלנד. במהלך המלחמה נתפסו שני תולרי"ם רוסיים והועברו לגרמנים לצורך בדיקה.
הגרמנים ייצרו גרסה משלהם לתותח ללא רתע בקוטר 75 מ"מ שהשתתף במלחמת העולם השנייה וידוע בשם
(תותח קל 40) Leichtgeschütz 40
לשימוש כוחות מיוחדים. צנחנים גרמניים השתמשו בתותח קל 40 בעת הפלישה לכרתים. וגרסת 105 מ"מ הוכנסה לשימוש. כלי נשק אלו, שהיו יעילים ואפקטיביים הועתקו על ידי הצבא האמריקני והוכנסו לשימוש מיידי.
בסוף מלחמת העולם השנייה נמכר התותח ללא רתע האמריקני לצבא הצרפתי וראה שימוש באלג'יריה.
במקביל, צוידו יחידות חי"ר אמריקניות בתותחים ללא רתע בקטרים של 57, 75 ו-105 מ"מ ששימשו במלחמת קוריאה והוחלפו לקראת מלחמת וייטנאם בדגם של 106 מ"מ.
הצבא הרוסי, שלו ניסיון חיובי בשימוש בתותחים ללא רתע במהלך מלחמת העולם השנייה, אף הוא פיתח מספר דגמים בקטרים 73, 82 ו-107 מ"מ. דגמים אלו עדיין נמצאים בשימוש בחלק מיחידות הצבא הרוסי ביחידות המיוחדות וניתן למצוא אותם בשימוש צבאות בעלי ארסנל נשק סובייטי. השימוש העיקרי של כלי נשק אלו הוא נ"ט.
הצבא הבריטי "שאיחר את הרכבת" עם דגמים של תותחים ללא רתע בעת מלחמת העולם השנייה צייד את עצמו בדגם 120 מ"מ
L6 Wombat.
תותחים ללא רתע שימשו בשירות צה"ל, בעיקר כנשק נ"ט פלוגתי ביחידות חי"ר וצנחנים. על מנת לבצע ירי מדויק, הוצב על גבי התול"ר רובה בקוטר 0.5 אינץ' ששימש לאיפוס התותח ולביצוע ירי ראשוני כלפי המטרות, לאחר מכן בוצע הירי בתותח.
צבאות ערב אף הם הצטיידו בתותחים ללא רתע ובמהלך מלחמת ששת הימים השתמש הלגיון הירדני בתולרי"ם במהלך הלחימה בירושלים. במהלך הלחימה בדרום לבנון השתמשו ארגונים פלסטיניים וכן החזבאללה בתותחים ללא רתע כנשק ארטילרי ונשק נ"ט.
כניסת מערכות טילי נ"ט המונחים באמצעות תיל סימנו את יציאתו משירות של התותח ללא רתע, בעיקר בצבאות בעלי חימוש מודרני. במקומות מיוחדים כגון באזור הארקטי בו מערכות הנחיה מתקשות לפעול בתנאי טמפרטורה קיצוניים עדיין יש דרישה ושימוש לתותחים ללא רתע כנשק נ"ט ונ"מ.
תותחים ללא רתע המוצבים על גבי כלי רכב, ובעיקר הדגם האמריקני M40 הנושא תותח 106 מ"מ, נמצאים עדיין בשימוש צבאות של מדינות מתפתחות כמשמידי טנקים.
גרסה מיוחדת של תותח ללא רתע ה-M-388 Davy Crockett פותחה על ידי הצבא האמריקני כתותח המסוגל לירות פגזים בעלי ראש נפץ גרעיני.
תותחים ללא רתע בקוטר 75 מ"מ משמשים כאמצעי למניעת מפולות שלג בהרים על ידי יזום מפולות באמצעות ירי פגזים על השלג במקומות מועדים לפורענות.
מפעל ייצור הנשק בופורס קרל גוסטב השוודי ממשיך לייצר תותח ללא רתע בקוטר 84 מ"מ לשימוש על ידי חיילי חי"ר וכוחות מיוחדים. זהו כלי בגודל משגר טיל כתף הנישא על ידי חייל בודד, הנחשב עמיד ואמין מאוד ובעל מגוון גדול של סוגי תחמושת. הדגם הנוכחי M3E1 שוקל 3.4 ק"ג, בהשוואה לדגם המקורי M1 שמשקלו 14.2 ק"ג.
גלריה

תותח ללא רתע WOMBAT תוצרת בריטניה
תותח ללא רתע 106 מ"מ על חצובה
תותח ללא רתע גרמני LG40
תותח ללא רתע סובייטי B10
תותח ללא רתע עם ראש נפץ גרעיני M-388 Davy Crockett
כלי רכב משוריין עם שישה תותחים ללא רתע מסוג M50A1 Ontos
תרשים להמחשה עיקרון הפעולה
תותח ללא רתע M-40 בעת ירי על מדרונות מושלגים בקליפורניה על מנת למנוע מפולות שלג.
שריף אטקינס

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1975 (בן 49) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר התיכון ויטני מ. יאנג מגנט 
 פרופיל ב-IMDb
 
שריף אטקינס (באנגלית: Sharif Atkins; נולד ב-29 בינואר 1975) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו כסוכן ה-FBI קלינטון ג'ונס בסדרת הטלוויזיה "צווארון לבן" וכדוקטור מייקל גלאנט בסדרת הטלוויזיה "ER".
ביוגרפיה

אטקינס נולד בפיטסבורג וגדל בשיקגו. בשנת 1997 קיבל תואר ראשון בתיאטרון מאוניברסיטת נורת'ווסטרן. בשנת 1998 למד בקונסרבטוריון לאמנויות הבמה בלוס אנג'לס, ואז החל לעבוד כשחקן קולנוע וטלוויזיה.