stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערפד חנאן כותב יומן
הדמויות העיקריות

נייג'ל מאלט - ערפד בן 99, שמאוחר יותר נהיה בן 100. הוא מאוהב בקלואי, ומאוחר יותר נהיה אף לחבר שלה, ורוכש את כוחות הערפד הבסיסיים שלו. הגיל הפיזי שלו זה 15
קלואי ספארו - נערה בת 15, אחראית וחכמה, נהיית בסוף לחברה של נייג'ל ואף לשומרת הסוד שלו (שהוא ערפד)
אבא ואמא של נייג'ל - ההורים של נייג'ל ומייביס, ששינו אותם בערך בשנת 1900. מתוארים כ-יפי תואר, אך מגוננים ומביכים מאוד, בעיקר את נייג'ל. הגיל הפיזי שלהם זה בסביבות שנות ה-20 של אדם אנושי
מייביס מאלט - אחותו הטיפשה של נייג'ל, בעלת דעות מגוחכות ושטחיות, שונאת את נייג'ל, ועושה כל מאמץ על מנת להביך או להכשיל אותו. הגיל הפיזי שלה זה 10
מר "ואצלב" ג'נקינס - המורה של נייג'ל, מתברר בסוף כערפד נקמן שאבא של נייג'ל יצר. שונא את נייג'ל ואת המשפחה שלו, האנטגוניסט העיקרי של נייג'ל בספר
ויין קרוס - האנטגוניסט המשני של נייג'ל בספר. שונא את נייג'ל על כך ש"גזל" ממנו את קלואי לאחר שנפרד ממנה
קבוצת הגותים - החברים של נייג'ל. קבוצה שכוללת את: סיי, בראיין וג'ון
הערות שוליים

↑  לאף על פי שזה לא כתוב במפורש, זה רמוז בספר במשפט: "קיבלתי מתנה נפלאה מיד הגורל. מקרינים בקולנוע סרט על ערפדים."
| סדרת ערפד חנאן |
| --- | --- | --- |
| סדרת "ערפד חנאן" | ערפד חנאן כותב יומן • ערפד חנאן כותב יומן: כל הזמן • נער זאב: אבל זה כואב! • ערפד חנאן: נקמה זה כאן |  |
| אחר | ערפד חנאן - דמויות |  |
פאולו ביזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בספטמבר 1964 (בן 60) פיאצ'נצה, איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 
פאולו ביזי (באנגלית: Paolo Bisi; נולד ב-27 בספטמבר 1964) הוא קומיקסאי איטלקי, הידוע בעיקר בזכות עבודתו בסדרות "מיסטר לא", "זאגור" ו"לזרוס לד".
ביוגרפיה

פאולו ביזי נולד ב-27 בספטמבר 1964 בפיאצ'נצה שבאיטליה.
הוא זכה בתחרות האיטלקית הלאומית בשם "פיירלמביקי" (Pierlambichi) לאמן הקומיקס הצעיר בפראטו, בשנת 1981. לאחר קבלת התואר במכון לאמנות בפארמה, עבד בין השנים 1987–1993 כאמן סטוריבורד ופריסה, כמו גם מאייר עבור ספרי ילדים, עבור לקוחות רבים במילאנו.
הוא חזר לקומיקס בשנת 1992, עם "La Casa dei Fantasmi", סיפור שיצר עם הסופר מרצ'לו טונינלי, שפורסם ב"דארק מגזין". לאחר מכן עבד עם הסופר אדה קפונה על "רקוויאם" ושני סיפורי "לזרוס לד".
בשנת 1996 הצטרף ביזי לצוות הקבוע של הוצאת סרג'ו בונלי, וצייר את הסדרות "מיסטר לא" ו"זאגור". הוא גם עשה סדרה בת שלושה חלקים, "מנסון" עם סדריק רסאט עבור המו"ל הצרפתי גלנט, על הרוצח הסדרתי צ'ארלס מנסון (2008-2010).
הערות שוליים

↑  https://www.lambiek.net/artists/b/bisi_paolo.htm
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאסווה

| --- | --- |
 מדינה:  איראן איראן
 פרובינציה:  פרובינציית מערב אזרבייג'ן
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,977 (2006)
 קואורדינטות:  36°47′53″N 45°19′48″E﻿ / ﻿36.79805556°N 45.33°E﻿ / 36.79805556; 45.33 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןפאראנדק(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןפאראנדק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אזור הכפר במחוז אזרבייג'ן בתקופת החליפות העבאסית
פסווה (בפרסית: پسوه,  ידוע גם כקלעה-י פסווה) הוא כפר במחוז הכפרי לאהיג'אן-י שרקי, נפת לאג'אן, במחוז פיראנשהר, פרובינציית מערב אזרבייג'ן, איראן. במפקד ב-2006 מנתה אוכלוסייתה 2,977, ב-515 משפחות.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאוליניו (כדורגלן יליד 2000)

פאולו הנריקה סמפאיו פילו (בפורטוגזית: Paulo Henrique Sampaio Filho; נולד ב-15 ביולי 2000), הידוע בכינוי פאוליניו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו מיניירו.
קריירה > ואסקו דה גאמה

לאחר שהתקדם באקדמיה של ואסקו דה גאמה, פאוליניו הועלה לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון ב-19 ביוני 2017. ב-13 ביולי 2017, יומיים לפני יום הולדתו השבע-עשרה, ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 4–1על ויטוריה במסגרת ליגת העל הברזילאית. דקות לאחר שנכנס למגרש, הוא רשם את הבישול הראשון שלו. אחד עשר ימים לאחר מכן, הוא פתח בהרכב בפעם הראשונה וכבש פעמיים בניצחון 2–1 בליגה על אתלטיקו מיניירו, והפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם שהבקיע בליגה, והשחקן הראשון שנולד בשנות ה-2000 שכבש בליגת העל הברזילאית.
בפברואר 2018 כבש את השער הראשון שלו בגביע ליברטדורס בניצחון 0–2 על אוניברסידד דה קונספסיו. השער הזה הפך אותו לשחקן הראשון שנולד בשנות ה-2000 שכובש בגביע הליברטדורס.
קריירה > באייר לברקוזן

ב-27 באפריל 2018, הודיע מועדון באייר לברקוזן מהבונדסליגה כי הגיעו להסכם עם ואסקו דה גאמה על העברתו של פאוליניו. המועדונים הסכימו לתשלום של 20 מיליון יורו, עסקת שיא מועדון עבור ואסקו. הוא הצטרף ללברקוזן לקראת עונת 2018/2019 וחתם על חוזה לחמש שנים.
ב-1 בספטמבר ערך הופעת בכורה בהפסד 1–3 לוולפסבורג. ב-10 באוקטובר 2019 כבש שער בכורה בניצחון 0–2 על ולפסבורג.
קריירה > אתלטיקו מיניירו

ביולי 2023 חתם באתלטיקו מיניירו לאחר השאלה בת חצי עונה.
קריירה > נבחרות ברזיל

במרץ 2017, פאוליניו, יחד עם ויניסיוס ז'וניור, לינקולן ואלן, עזרו לברזיל לזכות באליפות דרום אמריקה עד גיל 17. הוא כבש שני שערים במהלך הטורניר, כולל שער הפתיחה בניצחון 5–0 של ברזיל על צ'ילה בגמר.
באוקטובר 2017, פאוליניו עזר לברזיל להגיע למקום השלישי של גביע העולם עד גיל 17 2017. פאוליניו כבש את שערי הניצחון מול ספרד, צפון קוריאה, וברבע הגמר מול גרמניה.
ב-17 ביוני 2021, פאוליניו זומן לנבחרת ברזיל לקראת אולימפיאדת טוקיו (2020). הוא כבש במשחק הפתיחה של ברזיל נגד גרמניה.
ב-16 בנובמבר 2023 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-1 לקולומביה במוקדמות מונדיאל 2026.
תארים

מדליית זהב: טוקיו 2020
נבחרת ברזיל עד גיל 17
אליפות דרום אמריקה עד גיל 17: 2017
הערות שוליים

↑  https://twitter.com/i/events/1019105785253593093, Twitter
| נבחרת ברזיל – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 סנטוס •  2 מנינו •  3 קרלוס •  4 גראסה •  5 לואיז •  6 ארנה •  7 פאוליניו •  8 גימראייש •  9 קוניה •  10 רישרליסון •   11 אנטוני •  12 ברנו • 13 אלבס •  14 פוקס • 15 נינו • 16 אבנר • 17 מלקום • 18 הנריקה • 19 ריינייר • 20 קלאודיניו • 21 מרטינלי • 22 לוקאו • מאמן: ז'ארדינה |  1 סנטוס •  2 מנינו •  3 קרלוס •  4 גראסה •  5 לואיז •  6 ארנה •  7 פאוליניו •  8 גימראייש •  9 קוניה •  10 רישרליסון •   11 אנטוני •  12 ברנו • 13 אלבס •  14 פוקס • 15 נינו • 16 אבנר • 17 מלקום • 18 הנריקה • 19 ריינייר • 20 קלאודיניו • 21 מרטינלי • 22 לוקאו • מאמן: ז'ארדינה | ברזיל |
סתיו העמים

באדום - מדינות הגוש המזרחי עד 1989
מהפכות 1989 או מהפכות סתיו העמים, היו סדרה של אירועים במרכז אירופה ומזרחה בסתיו של 1989. במהלך אירועים אלה מספר ממשלות קומוניסטיות בסגנון סובייטי נפלו תוך מספר חודשים.
מקור השם "סתיו העמים" הוא בכינוי שניתן לסדרת מהפכות ומלחמות דמוקרטיות שאירעו ב-1848 הידועות בשם "אביב העמים". מהפכות סתיו העמים החלו באופן שאיננו אלים בפולין. משם התפשט גל המהפכה שאיננו אלים לגרמניה המזרחית, לצ'כוסלובקיה, להונגריה ולבולגריה. ברומניה, לעומת זאת, הופל המשטר הקומוניסטי באופן אלים וניקולאה צ'אושסקו, הדיקטטור הרומני, ואשתו אלנה, אף הוצאו להורג. מהפכות אלו שינו באופן משמעותי את מאזן הכוחות העולמי, ויחד עם התפרקות ברית המועצות, סימנו את סוף המלחמה הקרה.
הופעת "חשיבה חדשה"

אף על פי שמספר מדינות מהגוש המזרחי התנסו ברפורמות פוליטיות וכלכליות מתונות כבר משנות ה־60 של המאה ה־20, עלייתו לשלטון המנהיג הסובייטי, מיכאיל גורבצ'וב שיזם מספר רפורמות ליברליות חשובות בברית המועצות, ב-1985, סימנה את המגמה בכל הגוש המזרחי.
הסימנים הראשונים של רפורמה גדולה הגיעו ב-1986 כאשר גורבצ'וב פתח במדיניות הגלאסנוסט (פתיחות) בברית המועצות, והדגיש את הצורך ברפורמה כלכלית, הפרסטרויקה (בנייה מחדש). באביב 1989, ערכה ברית המועצות לראשונה בחירות רבות-משתתפים. דרך החשיבה החדשה של הממשלה הסובייטית עוררה הדים גם בשאר מדינות מזרח אירופה. ברית המועצות - שלפני הרפורמה התמידה בדוקטרינת ברז'נייב לפיה יש להשתמש בכוח צבאי כדי לדכא כל התנגדות במדינות הלוויין המזרח-אירופאיות שלה - התירה ואפילו עודדה רפורמות ברחבי האזור.
ממזרח למערב

המכשול הגדול ביותר של ברית המועצות ליחסים טובים עם המעצמות המערביות היה מסך הברזל שבין המזרח למערב. כל זמן שברית המועצות השתמשה בכוח כדי לאכוף את רצונה במזרח אירופה, היא לא יכלה לקבל הערכה או עזרה מערבית. גורבצ'וב זירז את עמיתיו המזרח-אירופים לחקות את הגלסנוסט והפרסטרויקה.
חלק ממדינות הגוש הסובייטי דוגמת הונגריה ופולין עודדו על ידי הליברליזציה שהתפשטה ממזרח למערב. מדינות אחרות מהגוש נשארו ספקניות והפגינו סלידה כלפי הרפורמה. משטרים אלו חששו מאיבוד כוחם המגובה בכוח צבאי ותמיכה כלכלית מברית המועצות. מנהיגים קומוניסטים נוקשים כמו אריך הונקר במזרח גרמניה, טודור ז'יבקוב בבולגריה וגוסטאב הוסק בצ'כוסלובקיה, האמינו שהרפורמות של גורבצ'וב יהיו לטווח קצר, והתעלמו מקריאותיה של הממשלה הסובייטית לשינוי.
ממזרח למערב > רפורמות בפולין והונגריה

עד 1989, ברית המועצות חזרה בה מדוקטרינת ברז'נייב ואימצה מדיניות אי-התערבות ביחסים פנימיים במדינות ברית ורשה. פולין (והונגריה אחריה) הייתה למדינה הראשונה מבין מדינות ברית ורשה שהסובייטים יישמו בה את הדוקטרינה החדשה.
ממזרח למערב > רפורמות בפולין והונגריה > מהפכה בפולין

מהומה בציבור הפועלים בפולין במהלך 1980 הובילה להיווצרותו של איגוד מקצועי עצמאי בשם "סולידריות", שהונהג על ידי לך ואלנסה. ארגון זה והעומד בראשו צברו עם הזמן כוח פוליטי רב. ב-13 בדצמבר 1981, המנהיג הקומוניסטי וויצ'ך ירוזלסקי, שחשש מהתערבות סובייטית, החל לנקוט אמצעים חריפים נגד תנועת סולידריות, הכריז משטר צבאי בפולין, השעה את פעילות התנועה, וכלא זמנית את רוב מנהיגיה.
במהלך שנות ה-80, סולידריות המשיכה לפעול כארגון מחתרתי, ונתמכה על ידי הכנסייה הקתולית וה-CIA. בשנות ה-80 המאוחרות, הפכה סולידריות חזקה מספיק כדי לסכל את ניסיונותיו של ירוזלסקי לרפורמה, ערכה שביתות כלל-ארציות ב-1988, ואילצה את הממשל לנהל עמה משא ומתן להשגת הסכמות.
באפריל 1989, קיבלה סולידריות הכרה רשמית על פי החוק, והורשתה להשתתף בבחירות לסיים ולסנאט שנערכו ב-4 ביוני 1989. היקף הניצחון של סולידריות עלה על כל התחזיות וגרם לרעידת אדמה פוליטית בפולין. מועמדי סולידריות זכו בכל המושבים שהם הורשו להתחרות עליהם בבחירות לפרלמנט, ובבחירות לסנאט זכו ב-99 מתוך 100 המושבים. באותו זמן, מועמדים חשובים רבים מטעם המפלגה הקומוניסטית כשלו מלקבל אפילו את המספר המינימלי של קולות שנדרשו כדי לזכות באותם המושבים שנשמרו עבורם. ממשלה חדשה, שאיננה קומוניסטית, ראשונה מסוגה במזרח אירופה, הושבעה בפולין בספטמבר 1989.
ממזרח למערב > רפורמות בפולין והונגריה > "חבילת הדמוקרטיה" מאומצת בהונגריה

בעקבות המהפכה בפולין, הייתה הונגריה הבאה בתור לקבוע את עצמאותה.
אף על פי שהונגריה ביצעה מספר רפורמות כלכליות וליברליזציה פוליטית מוגבלת בשנות ה-80, רפורמות רציניות התרחשו רק אחרי החלפת יאנוש קאדאר כמזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית ב-1988. באותה שנה, הפרלמנט אימץ את "חבילת הדמוקרטיה", שכללה איגוד מסחרי פלורליסטי, חופש התארגנות והתאספות, חופש תקשורת, חוק בחירות חדש, תיקון מהשורש של החוקה ועוד.
באוקטובר 1989, המפלגה הקומוניסטית בהונגריה כינסה את הקונגרס האחרון שלה והקימה את עצמה מחדש בתור המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית. בישיבה היסטורית שנמשכה מ-16 באוקטובר עד 20 באוקטובר, אימץ הפרלמנט חקיקה שהסדירה בחירות פרלמנטריות רבות-משתתפים ובחירות נשיאותיות ישירות. החקיקה שינתה את המשטר ההונגרי מרפובליקה עממית לרפובליקה דמוקרטית שהבטיחה זכויות אדם ואזרח, יצרה מבנה מוסדי שהבטיח הפרדה מלאה של הרשויות - השופטת, המבצעת והמחוקקת.
ממזרח למערב > נפילת חומת ברלין

אחרי שהממשלה הרפורמית של הונגריה פתחה את גבולותיה ואירועי הפיקניק הפאן-אירופי, מספר גדול של תושבים מגרמניה המזרחית החלו להגר לגרמניה המערבית דרך הגבול ההונגרי עם אוסטריה. בסוף ספטמבר 1989, יותר מ-30,000 תושבי מזרח גרמניה ברחו למערב. אלפי תושבים מזרח-גרמניים אף ניסו להגיע למערב על ידי ביום שביתות רעב במתקנים דיפלומטיים במערב גרמניה ובבירות מזרח אירופאיות אחרות. היציאה ההמונית יצרה דרישה לשינוי פוליטי במזרח גרמניה, והפגנות המוניות של מאות אלפי אנשים במספר ערים, בייחוד בלייפציג, המשיכו להיערך והיקפן גדל.
בשישה ובשבעה באוקטובר, ביקר גורבצ'וב במזרח גרמניה כדי לציין את יום השנה ה-40 להקמת גרמניה המזרחית, והמריץ את המנהיגות במזרח גרמניה להסכים לרפורמה. עם זאת, אריך הונקר עמד בסירובו לכל רפורמה פנימית, והמשטר אף אסר את הפצתם של כתבי עת סובייטים, שראה אותם כחתרניים.
כשבפניהם תסיסה אזרחית מתמשכת, מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, שהחזיקה במושכות השלטון, הדיחה את הונקר באוקטובר, והחליפה אותו באגון קרנץ. הרשויות בגרמניה המזרחית לא יכלו לחסום את זרם המהגרים למערב גרמניה דרך הונגריה, צ'כוסלובקיה ופולין. בסופו של דבר קרסה ההתנגדות הממשלתית תחת הלחץ הציבורי, וב-9 בנובמבר אישרו מעבר אזרחים מגרמניה המזרחית למערב ברלין ומערב גרמניה, דרך כל נקודות הגבול. מאות אלפי אנשים ניצלו את ההזדמנות החדשה. נקודות חדשות נפרצו בחומת ברלין ובשאר הגבול עם המערב. פתיחת חומת ברלין הייתה מהלך קריטי בהשלכותיו על מזרח גרמניה. בדצמבר הוחלף קרנץ, והמונופול של המפלגה הסוציאליסטית בשלטון הסתיים. מאורע זה הוביל להאצה ברפורמות במזרח גרמניה שהביאו עד לאיחוד גרמניה ב-3 באוקטובר 1990.
ממזרח למערב > מהפכת הקטיפה בצ'כוסלובקיה

אזרחי צ'כוסלובקיה, המעודדים מהאירועים במזרח גרמניה השכנה, ומהיעדר תגובה סובייטית, התאספו ברחובות כדי לדרוש בחירות חופשיות. ב-17 בנובמבר 1989, הפגנה שלווה של סטודנטים בפראג דוכאה בחומרה על ידי המשטרה. אירוע זה עורר מספר הפגנות גדולות מ-19 בנובמבר עד לסוף דצמבר, ושביתה כללית בת שעתיים של כלל האוכלוסייה ב-27 בנובמבר. מספר המפגינים הלא אלימים שהתאסף בפראג ב-20 בנובמבר גדל תוך יום אחד מ-200,000 לכחצי מיליון.
עם נפילת משטרים קומוניסטים בשכונותיה והתרבות ההפגנות ברחובות, הכריזה המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה ב-28 בנובמבר שהיא מוותרת על מונופול השליטה בכוח פוליטי. גדרות תיל הוסרו מהגבול עם מערב גרמניה ואוסטריה בדצמבר. שלט בפראג סיכם את המהפכות האזוריות כך: "פולין - 10 שנים; הונגריה - 10 חודשים; מזרח גרמניה - 10 שבועות; צ'כוסלובקיה - 10 ימים".
ב-10 בדצמבר מינה המנהיג הקומוניסטי גוסטב הוסק את הממשלה הלא-קומוניסטית הראשונה בצ'כוסלובקיה מאז 1948 ופרש מתפקידו. אלכסנדר דובצ'ק נבחר ליו"ר הפרלמנט הפדרלי ב-28 בדצמבר, וואצלב האוול לנשיא צ'כוסלובקיה ביום למחרת.
ממזרח למערב > מהפך בדרום-מזרח אירופה

ב-10 בנובמבר 1989, יום אחרי נפילת חומת ברלין, סולק המנהיג הבולגרי טודור ז'יבקוב על ידי הפוליטביורו. מוסקבה אישרה את השינוי במנהיגות, למרות המוניטין של ז'יבקוב כבעל ברית נאמן של הסובייטים. עם זאת, עזיבתו של ז'יבקוב לא הייתה מספקת כדי לרצות את התנועה הדמוקרטית הגדלה. המונים התאספו בסופיה ודרשו רפורמה נוספת ודמוקרטיזציה.
המפלגה הקומוניסטית ויתרה בסופו של דבר על תביעתה לכוח בפברואר 1990, וביוני של אותה שנה נערכו הבחירות החופשיות הראשונות בבולגריה מאז 1931. אף על פי שז'יבקוב עמד לבסוף למשפט ב-1991, הוא ניצל מעונש מוות.
ממזרח למערב > המהפכה ברומניה

בניגוד למדינות מזרח אירופה האחרות, רומניה הפילה את המשטר בעזרת אלימות וכוח. בנובמבר 1989, ניקולאה צ'אושסקו ביקר את גורבצ'וב, שביקש ממנו לפרוש. צ'אושסקו סירב. הוא התכוון לדכא את ההתקוממויות האנטי-קומוניסטיות במזרח אירופה, ושמר על משטר נוקשה. באותו חודש, צ'אושסקו, בן 72, נבחר מחדש לחמש שנים נוספות כמנהיג המפלגה הקומוניסטית הרומנית. כשצ'אושסקו תכנן לצאת לביקור באיראן, הסקוריטטה הורתה על מעצר והגליה של כומר קלוויניסטי מקומי דובר הונגרית, בגין הטפה כנגד המשטר. הכומר נתפס. אחרי למידה על המקרה מתחנות רדיו מערביות, שנים של אי-שביעות-רצון מאופקת עלתה לפני השטח בקרב ההמון הרומני, וההפגנות התפשטו.
כשחזר מאיראן, הורה צ'אושסקו לארגן מפגן המוני מחוץ למטה המפלגה הקומוניסטית בבוקרשט. עם זאת, להפתעתו, הקהל זעק בקריאות בוז כשדיבר. בתחילה צייתו כוחות הביטחון להוראותיו של צ'אושסקו לירות במפגינים, אולם בבוקר 22 בדצמבר, הצבא הרומני עבר צד. טנקים החלו בנסיעה לעבר בניין הוועדה המרכזית במטרה לתפוס את צ'אושסקו ואשתו, אלנה, אבל הם הצליחו לברוח במסוק שחיכה להם על גג הבניין.
חרף התרוממות רוח שבאה בעקבות בריחת הזוג צ'אושסקו, אי-ידיעה באשר לגורלם הקיפה את הציבור. ביום חג המולד, שידרה הטלוויזיה הרומנית את משפטו המהיר של צ'אושסקו, ואז את הוצאתו להורג. "מועצת הישועה הלאומית הזמנית" כבשה את השלטון, והכריזה על קיום בחירות במאי 1990.
תוצאות המהפכות

בסוף 1989, מהפכות התפשטו מבירה אחת לאחרת, סילקו את המשטרים שנכפו במזרח אירופה אחרי מלחמת העולם השנייה. אפילו המשטר הדוגל בבדלנות באלבניה עבר שינוי פוליטי. ביטול דוקטרינת ברז'נייב על ידי מיכאיל גורבצ'וב, היה הגורם המרכזי שאפשר את הצלחת המהפכות.
כשנהיה ברור שהצבא האדום לא יתערב, המשטרים המזרח אירופאים היו חשופים ופגיעים למהפכות עממיות כנגד המערכת הפוליטית של מפלגה בודדת.
תוצאות המהפכות > סוף המלחמה הקרה

ב-3 בדצמבר 1989, הכריזו מנהיגי שתי המעצמות הגדולות על סיום המלחמה הקרה בוועידה במלטה. ביולי 1990, המכשול האחרון לאיחוד גרמניה הוסר, כאשר הקנצלר המערב-גרמני הלמוט קוהל שכנע את גורבצ'וב להפסיק את ההתנגדות הסובייטית לאיחוד גרמניה בתמורה לסיוע כלכלי ניכר לברית המועצות.
ב-1 ביולי 1991 פורקה ברית ורשה רשמית בפגישה בפראג. בוועידה נוספת מאוחר יותר באותו חודש, הכריזו גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש האב, על שותפות אסטרטגית בין ארצות הברית לברית המועצות, הכרזה שסימנה באופן מוחלט את קץ המלחמה הקרה. הנשיא בוש הכריז ששיתוף-פעולה סובייטי-אמריקני בזמן מלחמת המפרץ בשנים 1990 - 1991 היה היסוד לשותפות בפתרון בעיות דו-צדדיות וכלל-עולמיות.
תוצאות המהפכות > התפרקות ברית המועצות

כאשר ברית המועצות נסוגה במהירות ממזרח אירופה, גל ההדף מהמהומות של 1989 החל להתפשט ברחבי ברית המועצות עצמה. תסיסה במדינות הבלטיות להגדרה-עצמית החלה בליטא, ואחריה באסטוניה ולטביה, שהכריזו על עצמאות. חוסר נאמנות ברפובליקות סובייטיות אחרות, כגון גאורגיה ואזרבייג'ן, נענה בהבטחות לביזור. בחירות פתוחות יותר הובילו לבחירת מועמדים שהתנגדו לשלטון הקומוניסטי.
הגלאסנוסט שחרר שלא בכוונה את הרגשות הלאומיים של כל העמים בין הגבולות של האימפריה הסובייטית הגדולה, שנשמרו מאופקים למשך הרבה זמן. תנועות לאומיות אלו חוזקו על ידי הכלכלה הסובייטית הכושלת. הרפורמות של גורבצ'וב לא שיפרו את הכלכלה, והמבנה השלטוני הסובייטי הישן החל להתפרק. אחת אחרי השנייה, הרפובליקות הסובייטיות יצרו מערכות כלכליות משלהן, ותושביה הצביעו לשינוי החוקים הסובייטים לחוקים המקומיים.
בניסיון לעצור את השינויים המהירים במערכת, פתחה קבוצה של סובייטים נוקשים, שיוצגו על ידי סגן הנשיא, גנדי ינייב, בפוטש ששיאה היה הדחתו של גורבצ'וב מהשלטון באוגוסט 1991. הנשיא הרוסי החדש, בוריס ילצין, ליכד את האזרחים ואת רוב הצבא כנגד מהפכת הנגד, וניסיון הפוטש כשל. דיכוי המהפך אמנם החזיר את גורבצ'וב לשלטון, אך סמכותו עורערה. בספטמבר של אותה שנה קיבלו המדינות הבלטיות עצמאות. ב-1 בדצמבר, מצביעים אוקראינים אישרו את עצמאותם מברית המועצות במשאל עם, וב-26 בדצמבר 1991 כשקזחסטן הכריזה עצמאות, ברית המועצות התפרקה רשמית ובמקומה הוקמה ישות פדרלית בעלת סמכויות מעטות בשם חבר המדינות.
בכך בא סופו של המשטר הקומוניסטי שהיה בין המשטרים הגדולים והמשפיעים ביותר בהיסטוריה של האנושות.
ראו גם

מלחמת קוסובו
אביב העמים
האביב של פראג
הערות שוליים

↑  http://mars.wnec.edu/~grempel/courses/wc2/lectures/rev89.html
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000349833  NKC: ph297047 
הפגנות ההמונים עם נפילת חומת ברלין, 1989
מפגינים לא-אלימים "נלחמים עם פרחים" כנגד שוטרים חמושים בצ'כוסלובקיה
עמק סיקרה

| --- | --- |

מבט לעבר מרכז רכס סנטינל, תצלום אוויר בטיסה מעל זרם הקרח של ראטפורד,בחזית התמונה גבעות פלאוורז; באמצע התמונה עמק סיקרה ורמת דויראן, ברקע התמונה, משמאל, מסיף קראדוק ורמת וינסון.
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנטינל 
 קואורדינטות:  78°30′00″S 84°13′00″W﻿ / ﻿78.5°S 84.2167°W﻿ / -78.5; -84.2167
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק סיקרה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק סיקרה
 
מפת של רכס סנטינל מעשה ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
עמק סיקרה (באנגלית: Sikera Valley; בבולגרית: долина Сикера) הוא עמק מלא קרח בצידו המזרחי של רכס סנטינל בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
אורכו של עמק סיקרה 17 קילומטרים; רוחבו של עמק סירקה 5.7 קילומטרים.
עמק סיקרה ממוקם בין רמת דויראן וגבעות פלאוורז.
קרחון תלול חסר שם שאורכו 4 קילומטרים מתנקז לכיוון צפון-מזרח מהר האבנר שברמת דויראן, ונשפך לחלקו העליון של העמק, דרומית למעבר קוסטינברוד. הקרח בעמק סיקרה זורם לכיוון דרומי-מזרחי לעבר זרם הקרח ראטפורד.
היסטוריה > מיפוי העמק

העמק מופה לראשונה בשנת 1961 על ידי סוקרים אמריקאים, ולאחר מכן בשנת 1988.
היסטוריה > מקור השם

העמק נקרא על שם המבצר הימי ביניימי סיקרה, בדרום-מזרח בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
| גבעות פלאוורז |
| --- | --- | --- |
| עמקים | עמק סיקרה |  |
| רכסים | רודס |  |
| הרים | גובש • דיקי |  |
| מצוקים | נקודת אורבן |  |
| קרחונים | קרחון דייטר • קרחון האנסן • קרחון ואלוגה • הדום הקרח לארדיה |  |
| זרמי קרח | זרם הקרח רטפורד |  |
| רכס אוון |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר אינדרביצן • הר אלן • פסגת ארסלה • פינת בוורס • פסגת לישנס • פסגת מודרן • הר סאות'וויק • פסגת סטיקל • הר סטרייבינג • פסגת פריסטרה • פסגת קארנארה • פסגת קרושה |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון בולגראד • קרחון ברוק • קרחון סירמה |  |
| רמת פטוואר |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס מאונטנוויו |  |
| הרים | פסגת באגרה • הר לאנדולט • פסגת לונג • הר לאנדולט • הר מאלן • פסגת מאלקוך • פסגת מארזה • פסגת מילר • פסגת ראסט • פרוז'ין |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון גאבארה • קרחון דיבידיאדובו • קרחון האדמן • קרחון וסבכר • קרחון קארי • קרחון קורניקר • קרחון ראזבוינה • קרחון תומאס |  |
| רכס ורגאבה |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר וולדרון • מצוק סיפיי • פסגת פאראנגאליצה • פסגת קושלה |  |
| מעברי הרים | מעבר מנולה |  |
| קרחונים | קרחון אוריזארי • קרחון בריסאד • קרחון דייטר • קרחון הנסן |  |
| אתרים נוספים ברכס סנטינל |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס אפרלי |  |
| הרים | פסגת ארזוס • הר ברסקין • הר טיירי • הר קראדוק • מסיב קראדוק |  |
| מעברי הרים | מעבר דברן • אוכף פודגורה • אוכף פונור • אוכף פרוגלד |  |
| נונאטאקים | בידנוס |  |
| מצוקים | מצוק ויליס |  |
| קרחונים | קרחון דלה פיה • קרחון דרמה • קרחון הינקלי • קרחון צ'רבלאטי |  |