stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דקוטה דולבי
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | קרב בנות | תיכוניסט | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2014 | ספוקוויל | ג'רום סימון | פרק: "Oh Monster, My Monster" |
| 2014 | השמיים נופלים | קנט מת'יוס | 5 פרקים |
| 2015 | איי זומבי | טומי / טום | 2 פרקים |
| 2016 | Pretty Little Addict | טיילר קינן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2016 | עיירה ללא מוצא (אנ') | גריפין | פרק: "Time Will Tell" |
| 2018 | Aurora Teagarden Mysteries | ג'וש פארל | פרק: "The Disappearing Game" |
| 2019 | באטוומן | חתול צ'שייר | פרק: "Pilot" |
| 2019 | ואן הלסינג | ווילאם | 4 פרקים |
| 2019 - 2020 | 100 | שידהדה | 6 פרקים |
| 2021 | Big Sky | ג'ימי | 2 פרקים |
| 2021 | קיץ שחור | סוני | 3 פרקים |
| 2022 | כנופיית המאיה | ג'וקר | 2 פרקים |
| 2022 | בילי הנער | ג'ק בקווית' | 4 פרקים |
| 2024 | שוגון | סלמון | 2 פרקים |
הערות שוליים

1 2  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-07-14. נבדק ב-2014-07-05. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Interview: Dakota Daulby talks about his career and Falling Skies
↑  The Permanent Rain Press Interview With Dakota Daulby
↑  "Acting and Esthetician School, Makeup Artist Training and Workshops". New Image College (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-02-16.
1 2  Tom Ford, Dakota Daulby Net Worth, Net Worth Post, ‏6 בספטמבר 2017
↑  "Video on Joel Ashton McCarthy". Joel Ashton McCarthy (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-02-16.
↑  "54th New York Film Festival". Film Society of Lincoln Center (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-02-16.
↑  'WWJD II: The Woodcarver' is a corny Christian movie that means well - Hollywood Soapbox, Hollywood Soapbox, ‏3 בפברואר 2012
↑  Marsha Lederman, Past crimes provide inspiration for VIFF world premiere of Black Fly, The Globe and Mail, ‏5 באוגוסט 2014
↑  INTERVIEW: Dakota Daulby on FALLING SKIES, BLACK FLY & SITTING ON THE EDGE OF MARLENE - Hollywood North Buzz, Hollywood North Buzz, ‏5 במאי 2014
↑  Dakota Daulby is one lucky guy, Vancouver Is Awesome, ‏3 באפריל 2015
↑  Mark Leiren-Young, VIFF preview: Young star Dakota Daulby does it all, Vancouver Sun, ‏2 באוגוסט 2014
↑  Pretty Little Addict (2016) Full Movie Watch Online on movierulz, movierulz - Watch Free Movies and TV Shows Online « moviesrulz, ‏1 במרץ 2018
↑  Nurhayati, Sinopsis Film Enter The Warriors Gate Siang Ini di Trans TV, Petualangan Ksatria Hitam  - Utara Times, Utara Times, ‏6 ביולי 2021
↑  Gaven Crites, Dakota Daulby a rising star, 100 Mile House Free Press, ‏4 בundefined 2014
↑  Divya Kala Bhavani, Naveen Chathapuram breathes new life into his directorial début ‘The Last Victim’, The Hindu, ‏4 במרץ 2021
↑  Roxy Simons, 'Billy the Kid'—First Look at Epix's New Drama Series Starring Tom Blyth and Daniel Webber, Newsweek, ‏3 באוקטובר 2021
↑  "Leo Awards, Nominees by Name 2017". www.leoawards.com. אורכב מ-המקור ב-27 במאי 2017. נבדק ב-2 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
אלכסיי שירוב

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1972 (בן 52) ריגה, ברה"מ 
 הישג בולט:  אלוף העולם עד לגיל 16, סגן אלוף העולם עד לגיל 20
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן משנת 1990
 מד כושר מרבי:  2755 (ינואר 2008)
 מד כושר נוכחי:  2655 ‏(אוקטובר 2024)
 מקצוע נוסף:  כותב ספרי עיון 
 מדינה:  ברית המועצות, לטביה, ספרד
 
אלכסיי שירוב (בלטבית: Aleksejs Širovs;‏ נולד ב-4 ביולי 1972) הוא שחמטאי ספרדי בעל דרגת רב-אמן.
נכון לפברואר 2020, מדורג במקום השלישי בספרד וה-64 בעולם לפי מד כושר.
ביוגרפיה

אלכסיי שירוב נולד בריגה, לטביה, בתקופה בה הייתה חלק מברית המועצות, הוא התבלט במשחק השחמט מגיל צעיר וסגנונו הושפע מבן ארץ מולדתו, מיכאל טל. ב-1988 זכה באליפות העולם בשחמט עד גיל 16 וב-1990 היה לסגן אלוף העולם בשחמט עד גיל 20 (ניצח איליה גורביץ') ותוך כדי כך זכה גם בתואר רב אמן.
בגביע העולם בשחמט 2007 הוא סיים במקום השני (הפסיד בשלב הגמר לגטה קמסקי).
ב-2007 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20).
ב-1990 נשא את ורוניקה אלברס לאישה בארגנטינה, השניים התגוררו בטרגונה, ספרד, ושירוב התאזרח בספרד. מאוחר יותר השניים התגרשו, אז חזר שירוב ללטביה, מבלי לוותר על האזרחות הספרדית ונשא לאישה את ויקטוריה צ'מיליטה, שחמטאית ליטאית. בשנת 2007 התגרשו, ובשנת 2010 נשא אשה בשלישית, את השחמטאית אולגה דולגובה.
בשנת 2013 הוא ניצח בתחרות שנערכה בבואנוס איירס (ראובן פלגייר סיים במקום השני).
קבלת דרגות בינלאומיות

1989 - אמן בינלאומי
1990 - רב-אמן.
תחרות לדוגמה בה השתתף

תחרות העל בציריך 2016
ממשחקיו

אלכסיי שירוב - אולג ניקולנקו (מוסקבה, 1991)
בספרו "אש על הלוח" Fire on Board מנתח שירוב את המשחק בעמודים 75-78.
לפני כן נכתבו ההערות לכרך 53 של האינפורמטור
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "URS-ch58"]
[Site "Moscow URS"]
[Date "1991.11.??"]
[EventDate "?"]
[Round "8"]
[Result "1-0"]
[White "Alexey Shirov"]
[Black "Oleg Vladimirovich Nikolenko"]
[ECO "C11"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "61"]
1.e4 e6 2.d4 d5 3.Nc3 Nf6 4.e5 Nfd7 5.Nce2 c5 6.c3 Nc6 7.f4 b5
8.a3 a5 9.Nf3 b4 10.axb4 cxb4 11.f5 exf5 12.Nf4 Nb6 13.Bb5 Bb7
14.e6 Bd6 15.exf7+ Kxf7 16.O-O Re8 17.Nxd5 Bxh2+ 18.Kxh2 Qxd5
19.c4 Nxc4 20.Ng5+ Kg6 21.Bxc4 Qxc4 22.Qf3 Rf8 23.Qg3 Qxf1
24.Ne6 Kf7 25.d5 Rg8 26.Qc7+ Kg6 27.dxc6 Bc8 28.Nf4+ Kf6
29.Qd6+ Kf7 30.Qd5+ Kf8 31.Be3 1-0
עמדת ניתוח לאחר המסעים : 22...פה7 23. מהז3 מה:ו1 24. פה4+ מו7 25. רח6. בזמן כתיבת ההערות לאינפורמטור שירוב היה משוכנע שעמדת הלבן טובה אך כאשר הכין את החומר לספרו "אש על הלוח" בדק שירוב את הניתוחים של עצמו בעזרת תוכנת שחמט פריץ4 (שנחשבת היום כחלשה מאוד). התוכנה מצאה מסע מפתיע שמביא לשוויון בעמדה. הקורא המתענין ימצא את המסע בהערת השוליים.
בספרם של נעם מנלה וזאב זוהר "Think like a machine" מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 10 כדוגמה לעמדה שגם שחקנים מוכשרים ביותר לא מביאים בחשבון את המסע הנכון, כפי ששירוב עצמו, אחד השחקנים הטקטיים הטובים בעולם בתחילת שנות ה-90 לא בדק כלל משום שהמסע מנוגד לאינטואיציה האנושית.
תור השחור
עמדת ניתוח כפי שמציג שירוב לאחר המסע ה-25 של הלבן
הופעות באולימפיאדות השחמט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1992 | 1 | לטביה | 2655 | 9 מ-13 | 8+ 2= 3- | 69.2 | 5 קבוצתי |
| 1994 | 1 | לטביה | 2740 | 8 מ-13 | 4+ 8= 1- | 61.5 | 19 קבוצתי |
| 1996 | 1 | ספרד | 2650 | 8.5 מ-13 | 6+ 5= 2- | 65.4 | 6 קבוצתי |
| 1998 | 1 | ספרד | 2720 | 6.5 מ-9 | 4+ 5= 0- | 72.2 | 29 קבוצתי |
| 2000 | 1 | ספרד | 2746 | 8.5 מ-12 | 7+ 3= 2- | 70.8 | 23 קבוצתי |
| 2004 | 1 | ספרד | 2726 | 6.5 מ-12 | 4+ 5= 3- | 54.2 | 10 קבוצתי |
| 2006 | 1 | ספרד | 2699 | 5.5 מ-11 | 2+ 7= 2- | 50 | 10 קבוצתי |
| 2008 | 1 | ספרד | 2726 | 7 מ-10 | 5+ 4= 1- | 70 | 10 קבוצתי |
| 2010 | 1 | ספרד | 2749 | 4.5 מ-8 | 3+ 3= 2- | 56.3 | 8 קבוצתי |
| 2012 | 1 | לטביה | 2709 | 7 מ-10 | 5+ 4= 1- | 70.0 | 28 קבוצתי |
| 2014 | 1 | לטביה | 2709 | 7 מ-10 | 5+ 4= 1- | 70.0 | 35 קבוצתי |
| 2016 | 1 | לטביה | 2673 | 6 מ-10 | 4+ 4= 2- | 60.0 | 17 קבוצתי, 16 אישי |
הערות שוליים

↑  Alexei Shirov, Fire On Board: Shirov's Best Games, 1997-05-01
↑  Aleksandar Matanovic, Sahovski Informator : Chess Informant 53, X 1991 - I 1992, 1992-01-01
↑  המסע שהתוכנה גילתה הוא 25...מהו4!! 26. ר:ו4 ר:ה4 27. רה5 צז8 והעמדה שקולה
↑  Noam A. Manella, Zeev Zohar, Think Like a Machine, 2021-05-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810591850305606  GND: 119101556  ISNI: 0000 0001 0920 661X  LCCN: nb98018563  NKC: mzk2005282441  NTA: 121154459  VIAF: 84621121   WorldCat (עם VIAF): 84621121
אנולריה (חילזון)

ערך זה עוסק בחילזון. אם התכוונתם לצמח פרה-היסטורי, ראו .
| אנולריה |
| --- | --- |
 איור קונכייה של אנולריה נאה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: חלזונות עילאיים
סדרה:: Littorinimorpha
משפחה:: עגלוליים
תת־משפחה:: Annulariinae
סוג:: אנולריה
שם מדעי
 Annularia

אנולריה (שם מדעי: Annularia) הוא סוג של חילזון יבשתי ממשפחת העגלוליים (Pomatiidae). פירוש השם המדעי הוא: "בעל טבעת" (Annulus = טבעת).
הקונכיות של מיני האנולריה מאופיינות בפתח מוקף על ידי חישוק טבעתי עבה דמוי פרח או שמלת מלמלה. את הפתח סותם גולל (operculum) קרני בעל צורה ספירלית. פיתולי הקונכייה תפוחים ועגולים וצבעה קרמי-בהיר.
בעבר שויך סוג זה למשפחה Annulariidae, אך משפחה זו בוטלה והפכה לתת-המשפחה Annulariinae במשפחת העגלוליים Pomatiidae, שכוללת את הסוג עגלול (המיוצג בארץ ישראל על ידי המין עגלול המכסה).
גלריה

Annularia scabricula
Annularia fimbriatula
הערות שוליים

1 2  בעבר שויך למשפחה Annulariidae, אך משפחה זו בוטלה והפכה לתת-המשפחה Annulariinae במשפחת העגלוליים Pomatiidae.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האובזרבר

| --- | --- |

 תדירות:  שבועון 
 פורמט:  ברלינר 
 מו"ל:  הגרדיאן 
 בעלים:  Guardian Media Group 
 תאריכי הופעה:  1791–הווה (כ־233 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מערכת:  Kings Place 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ממלכת בריטניה הגדולה 
 ISSN:  0029-7712
 observer.theguardian.com
 
האובזרבר (באנגלית: The Observer) הוא עיתון בריטי היוצא לאור בכל יום ראשון. גישתו הפוליטית היא סוציאל-דמוקרטית וליברלית חברתית ברוב הנושאים, בדומה לעיתון היומי הגארדיאן, אשר קנה את האובזרבר בשנת 1993. הוא השבועון הוותיק ביותר שיצא לאור בימי ראשון. הגיליון הראשון יצא לאור לראשונה ב-4 בדצמבר 1794 על ידי ו.ס. באורן.
עורכים

ו"ס באורן וו"ה באורן (1791–1807)
לואיס דוקסאט (1807–1857)
יוסף סנואו (1857–1870)
אדוארד דייסי (1870–1889)
הנרי דאף טראיל (1889–1891)
רחל ששון בר (1891–1904)
אוסטין האריסון (1904–1908)
ג'יימס לואיס גארוין (1908–1942)
אייוור באורן (1942–1948)
דייוויד אסטור (1948–1975)
דונלד טרלפורד (1975–1993)
ג'ונתן פנבי (1993–1995)
אנדרו ג'ספאן (1995–1996)
ויל האטון (1996–1998)
רוג'ר אלטון (1998–2007)
ג'ון מולהולנד (2008–2018)
פול ובסטר (2018 ואילך)
אנוליס מפרץ דולסה

| אנוליס מפרץ דולסה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנות
משפחה:: אנוליסיים
סוג:: Norops
מין:: אנוליס מפרץ דולסה
שם מדעי
 Norops polylepis ‏פטרס, 1874

אנוליס מפרץ דולסה (שם מדעי: Norops polylepis, בעבר Anolis polylepis) הוא מין של לטאה מהסוג נורופס (בעבר שויך לסוג אנוליס) ממשפחת האנוליסיים החי בטבע רק במפרץ דולסה שבקוסטה ריקה לאורך מחוז פונטרנס.
מאפיינים

האנוליס הוא לטאה קטנה שוכנת עצים ויערות. אורכה מגיע ל-18 ס"מ בממוצע. הגוף בצבע חום עם פסים קטנים לבנים ומפרש צוואר כתום-צהוב אצל הזכר מתחת לצווארו שאותו הוא יכול לפרוש כרצונו. הזנב ארוך ובעל זיזים קטנים והאנוליס יכול בתגובה לתפיסתו על ידי טורף להשיל את זנבו שממשיך להתפתל עוד כמה זמן. הנקבות לעומת הזכרים מסוות יותר וכך גם הצאצאים.
האנוליסים הם יצורים אתלטים ומהירים מאוד היכולים גם לקפוץ לגובה מרשים כלפי מעלה וגם מראשי הענפים כדי לברוח מטורף. הם יודעים גם לשחות כשצריך. הם פעילי יום שרובה זמנם יושבים על ענף ומחכים לטרף קטן שיעבור מתחתיהם ואז קופצים אליו.
הם ניזונים מחסרי חוליות קטנים כמו עכבישים, זבובים, חיפושיות ומקקים וגם מיתושים. הזכרים טריטוריאליים מאוד ונוטים להשתמש במצגות הצוואר שלהם כדי להפיג מחלוקות ללא אלימות. המצג גם עוזר להם למשוך נקבות לעברם.מצב שימור הלטאה הוא ללא חשש.
הערות שוליים

↑  אנוליס מפרץ דולסה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלכסיס הולמס

אלכסיס הולמס (באנגלית: Alexis Holmes; נולדה ב-28 בינואר 2000) היא אתלטית אמריקאית, אלופת עולם (בודפשט 2023) בריצת שליחים 4x400 מטר משולב וזוכת מדליית ארד באליפות עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה

הולמס נולדה וגדלה בהמדן שבקונטיקט, ארצות הברית.
ביוגרפיה > 2019

במשחקים הפאן-אמריקאיים עד גיל 20 שנערכו ביולי בסן חוסה שבקוסטה ריקה זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר בשיא עולם חדש עד גיל 20 של 3:24.04 דקות, ובמדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 52.59 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת עולם ושיאנית עולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר משולב יחד עם ג'סטין רובינסון, רוזי אפיונג ומת'יו בולינג בשיא עולם חדש של 3:08.80 דקות, לפני הממלכה המאוחדת (3:11.06 דקות) וצ'כיה (3:11.98 דקות).
ביוגרפיה > 2024 > מדליית ארד באליפות עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 50.24 שניות, אחרי פמקה בול (49.17 שניות) ולייקה קלאפר (50.16 שניות), שתיהן מהולנד.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 400 מטר: 50.32 שניות (2023)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 400 מטר: 50.24 שניות (2024)
האובליסק של בואנוס איירס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אובליסק 
 על שם:  400 שנים לייסודה של בואנוס איירס
 מיקום:  San Nicolás, Buenos Aires 
 מדינה:  ארגנטינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 23 במאי 1936
 תאריך פתיחה רשמי:  23 במאי 1936 
 יוצר:  אלברטו פרביש 
 אדריכל:  אלברטו פרביש 
 מידות
 גובה:  67.5 מ' 
 גובה מעל פני הים:  26 מ' 
 קואורדינטות:  34°36′14″S 58°22′54″W﻿ / ﻿34.60376°S 58.38162°W﻿ / -34.60376; -58.38162
  (למפת בואנוס איירס מוגדלת) האובליסק של בואנוס איירס(למפת בואנוס איירס רגילה) האובליסק של בואנוס איירס
 
האובליסק
האובליסק של בואנוס איירס


האובליסק של בואנוס איירס (בספרדית: El Obelisco de Buenos Aires או, בקיצור, "El Obelisco") ניצב במרכזה של כיכר הרפובליקה, במפגש השדרות 9 ביולי וקוריינטס. האובליסק הוא אחד הסמלים המזוהים עם העיר.
מבנה

גובהו של האובליסק 67.5 מטר, כאשר 4.5 המטרים הגבוהים יותר מהווים את הפירמידה שבראשו. רוחבו של האובליסק 6.8 מטר בבסיסו, ו-3.5 מטר בבסיס הפירמידה. לאחר הקמתו, הפך ליעד מועדף למרססי כתובות גרפיטי, וכשבשנות ה-80 נשפך עליו צבע, הוחלט על גידורו.
האובליסק הוצב ב-1936, לציון 400 שנים לייסודה של בואנוס איירס, במקום בו הונף לראשונה דגל ארגנטינה על אדמת העיר, ב-23 באוגוסט 1812. האובליסק תוכנן בידי האדריכל אלברטו פרביש, והעבודות בוצעו בידי חברה גרמנית. העבודות הסתיימו בתוך חודש, והאובליסק נחנך ב-23 במאי 1936. עלויות הקמתו נאמדו בכ-200 אלף פסו ארגנטינאי. שנתיים בלבד לאחר הקמתו, החליטה מועצת עיריית בואנוס איירס על הריסתו, משיקולים כלכליים, אסתטיים ושלום הציבור, אך ההחלטה בוטלה תוך זמן קצר.
בשל מרכזיותו וסמליותו של האובליסק, הוא נעטף לעיתים ביריעות בד גדולות, לציון אירועים שונים: ב-1 בדצמבר 2005 נעטף ביריעה אדומה דמוית קונדום, לציון יום האיידס העולמי, ב-16 בספטמבר 2006 עוצב כעיפרון, לציון 30 שנים לליל העפרונות, וב-20 בספטמבר 2007 נעטף האובליסק בדגלי ארגנטינה וגרמניה, לציון 150 שנים ליחסים בין המדינות.
הכיכר אף נבחרה לארח את טקס הפתיחה של אולימפיאדת הנוער ב-2018.
אנוליס מצוי

| אנוליס מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: אנוליסיים
סוג:: אנוליס
מין:: אנוליס מצוי
שם מדעי
 Anolis carolinensis ‏Voigt, 1832

אנוליס מצוי או אנוליס קרולייני (שם מדעי: Anolis carolinensis) הוא מין של לטאה מהסוג אנוליס המצוי באזורים הטרופיים וסובטרופיים של מזרח ארצות הברית. הוא מכונה בטעות איגואנה, אך אינו קשור אליה.
תיאור

אורכו של האנוליס 12.5 עד 20.3 ס"מ ומשקלם 3 עד 7 גרם, כאשר הזכרים שוקלים מעט יותר מהנקבות וגם בעלי גוונים בולטים יותר. שני הזוויגים ירוקים ומשתלבים היטב ברקע העלווה הירוקה שסביבם. הראש חרוטי עם לסתות מחודדות ובתוכם שיניים חדות והעיניים גדולות עם אישונים כחולים. האנוליסים יכולים להבליט מפרש רחב וארגמני מתחת לצווארם וכן כרבולת מעל ראשם, המשמשת להרחקת יריבים ומשיכת נקבות.
האנוליס מצוי בסביבות מיוערות או אזורים שופעי שיחים טרופיים, לרוב סביב חופי האוקיינוס האטלנטי בקרוליינה הדרומית, קרוליינה הצפונית, דרום וירג'יניה, ג'ורג'יה ופלורידה וכן בחוף המפרץ של ארצות הברית באלבמה, מיסיסיפי, לואיזיאנה וטקסס. מין זה יובא גם ללוס אנג'לס בקליפורניה, להוואי ולאיי בונין.
הוא טורף חרקים מוצלח המסוגל לזנק מעל ענפים ועלים על טרף של חגבאים, גמלי שלמה, עשים למיניהם, זבובים, חיפושיות, תולעי קמח ועוד. כמו כן הוא ניזון מפירות טריים ולעיתים רחוקות מלטאות קטנות יותר.
תת-מינים

לאנוליס זה 2 תת-מינים:
A. c. carolinensis
A. c. seminolus
הערות שוליים

↑  אנוליס מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלכסנדר השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית

אלכסנדר השלישי (ביוונית ביזנטית: Αλέξανδρος - אָלֶכְּסַנְדְּרוֹס;‏ 870 – 6 ביוני 913) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 912–913. אלכסנדר היה שליט מטעם השושלת המקדונית, בנו של בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, אחיו של לאו השישי, קיסר האימפריה הביזנטית ודודו של קונסטנטינוס השביעי פורפירוגניטוס, קיסר האימפריה הביזנטית.
ביוגרפיה

אלכסנדר היה בנו האמצעי של בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, אבי השושלת המקדונית. בעודו בן תשע הוא מונה לקיסר השותף של האימפריה הביזנטית ביחד עם אביו הקיסר בסיליוס ואחיו למחצה, הקיסר לעתיד, לאו השישי, קיסר האימפריה הביזנטית. עקב גילו הצעיר לא היה אלכסנדר מעורב רבות במנהל האימפריה ובמוסדות השלטון.
במותו של לאו השישי בשנת 912 יורשו המיועד היה קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס אך היה ויכוח בתוך הכנסייה האורתודוקסית בנוגע ללגיטימציה של קונסטנטינוס מכיוון שנולד מחוץ לנישואים, שנה לפני שהוריו, לאו השישי וזואי קרבונופסינה נישאו. ישר עם מותו של לאו השישי, אלכסנדר וידא להשיב את הבישוף ניקולאוס, הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול אשר פוטר בידי לאו השישי מכיוון שלא הכיר בלגיטימציה של קונסטנטינוס השביעי. בהמשך פיטר את יועציו השלטוניים של לאו השישי ובכך הסדיר את שלטונו עם התמיכה של הכמורה וחצר המלוכה.
אלכסנדר לא כיבד את הסכם השלום שנקבע בתקופתו של לאו השישי בין האימפריה הביזנטית והאימפריה הבולגרית הראשונה וסירב להעביר מס מחווה שנתית לאימפריה הבולגרית. בתגובה, סימאון הראשון, קיסר בולגריה החל במלחמה חדשה נגד האימפריה הביזנטית. כוחותיו התקדמו ישירות לתוך תראקיה ובקיץ של שנת 913 צרו הכוחות הבולגרים על בירת האימפריה הביזנטית, קונסטנטינופול.
ב-6 ביוני 913 נפטר אלכסנדר השלישי מתשישות לאחר מרוץ מרכבות. שלטונו נמשך 13 חודשים בלבד ויורשו היה קונסטנטינוס השביעי אם כי הפטריארך הפך לראש העוצרות. במטרה לשחרר את קונסטנטינופול הסכים הפטריארך ניקולאוס למנות את סימאון לתואר "קיסר הרומאים", מה שפגע קשות ביוקרתה של האימפריה הביזנטית. מורשתו של אלכסנדר השלישי הושפעה בעיקר בידי הכנסייה האורתודוקסית שהציגה אותו כפועל נגד הדת הנוצרית ובתור עובד אלילים ובונה פסלים פאגאנים.
ראו גם

סימאון הראשון, קיסר בולגריה
לאו השישי, קיסר האימפריה הביזנטית
קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס
אסכולת פריז

כרזה, איור של אמאדו מודיליאני, 1925
אסכולת פריז (בצרפתית: L'École de Paris) היא תנועה אמנותית, שמרכזה היה בפריז ושפעלה במאה ה-20.
אסכולה זו כונתה כך, לא רק על שם מקום פעילותה, אלא כדי להבדילה מהאקספרסיוניזם, שפעל בעיקר בגרמניה. על פי רוב היא מהתאפינת בפיגורטיביות. אפיון נוסף הוא שהקוביזם הותיר את רישומו על כל האומנים בעלי שיעור הקומה באסכולה זו. למעשה ייחודה לא בכך שהיא הציגה סגנון מיוחד; כי אם ניתן להגדירה, כתופעה. תופעה זו מתאפיינת בכך שאומנים בעלי רקעים שונים באים ומתקבצים יחד לתוך מקום מסוים, כדי ליצור אמנות. לא זאת בלבד שאומנים אלו היו בעלי תחומי התעניינות מגוונים, כי אם הם היו צעירים ברובם כשהגיעו לפריז, קיימו יחסי ידידות האחד עם השני והרבו לנסוע – כלומר היו בעלי יכולת הפריה הדדית גבוהה. אסכולה זו שמרכזה היה ברובע מונפרנאס תרמה במידה רבה לעושר ולברק התרבותי של פריז. כמו כן, היא הטביעה את חותמה לא רק על האומנויות הפלסטיות, כי אם בכל תחומי האומנות ואף בשדה הגסטרונומיה וחייטות העילית.
אסכולה פריז פעלה במרץ רב בעיקר בין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה. אבל למעשה פועלה החל עוד בתחילת המאה ה-20, ונמשך לכל אורך המאה ה-20 – עד שנפטרו גדולי יוצריה. הצלחתה האדירה של אסכולת פריז נזקפת לפעולתם של הזרים בעיר, אשר בין שתי מלחמות העולם, מתוכם היהודים מנו כחמש מאות איש. אמנים אלו התקבצו ובאו לפריז מכל קצות תבל, מארצות הברית ואמריקה הדרומית אבל בייחוד מארצות אירופה – איטליה, הונגריה, ליטא, ספרד, פולין, רומניה, רוסיה ושוודיה.
הרקע לפעולתה של אסכולת פריז

האסכולה של פריז התפתחה על רקע מצבם המעורער של היהודים בעיקר ברוסיה הצארית. אמנם בעקבות מלחמת העולם הראשונה אמנים מסוימים שהגיעו לצרפת שבו לארץ מולדתם, אבל נשאר גרעין שהתגייס לצבא צרפת או המשיך לפעול בצרפת. התנאים הגרועים ששררו במלחמה גרמו לאנשים להתלכד, והתפתחו הנסיבות שתרמו ל'ייסודה' של אסכולת פריז. בעקבות זאת, כבר בזמן המלחמה נערכו תערוכות, בהן הציגו מודיליאני, סוטין, קיסלינג, פיקאסו; וכן לז'ה, מאטיס, דרן ועוד. הווה אומר, גם בשעת מלחמה אסכולת פריז פעלה במרץ. מוקד הפעילות עבר בהדרגה מרובע מונמארטר לרובע מונפרנאס, בו היו פעילים במיוחד סביב בתי הקפה 'לה-דום', 'לה-רוטונד' ו'לה-קופול' וכן 'ביג בוי'.
עם תום המלחמה, חל ערעור נוסף במצבן של מדינות מזרח אירופה ומרכזה, ועם התפוררות האימפריה האוסטרו-הונגרית, קטן כוחן התרבותי של בירותיה התרבותיות. התאוששותה האיטית של אירופה מתלאות מלחמת העולם הראשונה, ועליית הבולשביזם ברוסיה תרמו להלך הרוח הלאומני ששרר בין שתי מלחמות העולם במרבית ארצות אירופה. בסופו של דבר זה הביא לעליית משטרים רודניים בכמעט כל יבשת אירופה וכן העלה את היטלר לשלטון בגרמניה. משטרים אלו, אשר המשותף להם הוא שהם שללו זכויות אזרח על רקע אידאולוגי וגזעי, למעשה התייחסו אל האמנות המודרנית, כאל 'אמנות מנוונת'. מסיבות אלו אמנים רבים קמו ועזבו את ארץ מולדתם.
בניגוד לארצות אלו, בצרפת בכלל ובפריז בפרט שגשגה הדמוקרטיה הליברלית. האקלים החופשי עודד את קיומה והתפתחותה של תרבות אמיתית. לפיכך, אומנים שלא מצאו את מקומם בארץ מולדתם, נהרו לפריז. לא זאת בלבד שזה מכבר הייתה בירת האמנות האירופית, אלא שבתחילת המאה העשרים שמה יצא לרחוק בעקבות הצלחתו של הזרם האימפרסיוניסטי. האומנים הזרים מצאו אפוא בפריז אווירה שסייעה להתפתחותם האישית – ותנאי המחיה והעבודה המשופרים אפשרו להם לתת ביטוי מלא לאישיותם ביצירתם המרהיבה. לא זאת בלבד שפריז פתחה לפני האומנים שמחוצה לה את שעריה; אלא שהיא נתנה להם מקום בו אפשר היה ללמוד טכניקות אומנותיות מכל הארצות והתקופות. האומנים מצדם יכלו להיזון מכמה וכמה ניסיונות אמנותיים, שניצניהם התפתחו למעשה בכל מדינות היבשת. תסיסה תרבותית זו משכה לפריז גם אמנים שארצם הסבירה להם פנים, כארצות הברית או כהולנד. התמזל אפוא מזלה של פריז ובכך שהיא יכלה להוות אבן שואבת לאומנים מכל העולם, הרי בה במידה, בסיועה של אסכולת פריז, נפל בחלקה הכבוד לתרום תרומה יוצאת דופן לאמנות המאה העשרים.
פעולתה של אסכולת פריז ותרומתה לתרבות

מספרד הגיעו פבלו פיקאסו, חואן גריס, חוליו גונזאלס, ז'ואן מירו וסלבדור דאלי. אמדיאו מודיליאני וג'ורגיו דה שיריקו הגיעו מאיטליה. פיט מונדריאן הגיע מהולנד. מרומניה הגיעו קונסטנטין ברנקושי וטריסטן צארה. מרוסיה הגיעו מארק שאגאל, חיים סוטין, יצחק פרנקל, אוסיפ זאדקין, מיכאיל לריאונוב, וסילי קנדינסקי, קייס ואן דונגן, אלכסנדר ארכיפנקו,. לאלו יש להוסיף את פינכוס קרמניי, אברהם מינצ'ין, פסקין, מואיז קיזלינג, יוסף קסקי, צוגוהארו פוג'יטה. אלו הצטרפו לאמנים צרפתים ידועי שם כאנרי מאטיס, אנדרה מסון ומוריס אוטרילו.
שמות אלו משקפים את העובדה שפריז הציעה למעשה מערבולת של סגנונות אמנותיים, השואבת את השראתה מכל זרמי האמנות של תחילת המאה העשרים – לרבות האימפרסיוניזם, הקוביזם, הפוטוריזם, הדדאיזם, האקספרסיוניזם, וכן האמנות האבסטרקאית והסוריאליזם.
חלקם של היהודים באסכולת פריז

הציירים היהודים שהגיעו לפריז תחילה התייחסו באופן סביל להתרחשויות סביבם, אך עם קליטת ההשפעות השונות, כל אחד יצר לעצמו סגנון אמנותי ייחודי משלו. מספרם של הציירים היהודים שחיו ועבדו בפריז מאז שנת 1910 גדול יותר מאשר מספרם בכל מקום אחר בעולם בזמן נתון כל שהוא בתולדות האמנות. אמנים אלה שנמשכו לפריז תרמו תרומה מכרעת לשמה של "האסכולה של פריז".
האסכולה של פריז מנתה בין היתר את האומנים היהודים הבאים: רודולף לוי, אדולף פדר, אוטו פרוינדליך, מקס ז'אקוב, אוסיפ זאדקין, אנדרה בלונדל, פבזנר וליאון וייסברג. בין בניה נמנים גם חמישה מהציירים היהודים בעלי השם מהמאה העשרים: אמדיאו מודיליאני, ז'ול פסקין ,חיים סוטין, יצחק פרנקל פרנל ומארק שאגאל. אליהם יש להוסיף עוד עשרות אמנים ידועים פחות או כמעט אלמונים. אמנים יהודים רבים נודעו בתיאור נושאים יהודיים בעבודתם, וציוריהם של כמה אמנים היו חדורי גוונים רגשיים כבדים. פרנקל תיאר את האמנים כבני המיעוט המאופיינים בחוסר שקט שהאקספרסיוניזם שלו קיצוני באמוציונאליות שלו.
הכיבוש הנאצי של פריז ב-1940 שם לאל את זרם האמנות המכונה "אסכולת פריז". יהודים שנחשבו לנתינים זרים, שהם למעשה היו רוב חברי הקבוצה, נרדפו כבר מהימים הראשונים של הכיבוש. אומנותם נאסרה, הועלמה והושחתה. מיעוטם הצליחו להגר או למצוא מסתור בעולם החופשי, אך רובם (כמו יחזקאל קירשנבוים) נשלחו למחנות ריכוז; וכמאה אמנים ידועים נרצחו בידי הנאצים.
המונח "אסכולת פריז" שטבע מבקר האמנות אנדרה וורנוד ב-1925 במגזין Comœdia, נועד על ידי וורנוד לשלול עמדות שנאת זרים כלפי האמנים הזרים, שרבים מהם היו יהודים מזרח אירופאים. לואי ווקס כתב מספר מונוגרפיות עבור המו"ל Le Triangle, מבקר פורה של ציירים יהודים. במונוגרפיה משנת 1931 כתב: "כמו נחיל ארבה, נפלה על פריז פלישה של צבעוניים יהודים - על פריז של מונפרנאס. הסיבות ליציאת מצרים הזו: המהפכה הרוסית, וכל מה שהיא הביאה איתה של אומללות, פוגרומים, תובענות, רדיפות; האמנים הצעירים האומללים מוצאים כאן מקלט, נמשכים להשפעת האמנות הצרפתית העכשווית .... הם יהוו [מרכיב] במה שהמבקר הצעיר יכנה את האסקולה של פריז. יש לקחת בחשבון כישרונות רבים בקהל המטקים הזה."