stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכל רובנר
קריירה

בשנת 1978 הקימה יחד עם בעלה אריה המר את קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות. בשנת 1988 עברה להתגורר בניו יורק, ומאז היא חולקת את זמנה בין ניו יורק לכפר שמואל אשר במועצה אזורית גזר. הייתה במערכת יחסים עם הבמאי עמית גורן.
עם זכייתה בפרס ישראל בתחום האמנות הפלסטית לשנת תשפ"ג, ציינה ועדת הפרס כי "מיכל רובנר היא מבכירות האמניות הישראליות. יצירתה האמנותית מתייחדת בשפה מקורית ופורצת דרך בתחום הצילום, הווידאו והמיצב האדריכלי. רובנר זכתה להכרה משמעותית והצלחה בארץ ובעולם על ידי המוזאונים החשובים וקהל שוחרי האמנות".
בצל מלחמת חרבות ברזל, וככל שנמשך מאבק משפחות חטופים להשבתם משבי חמאס, נחנך בכיכר החטופים בתל אביב, מיצב בשם "שביל הברושים", שהוקם על ידי רובנר. במיצב, שנחנך לקראת ציון יום הזיכרון תשפ"ד, בחודש מאי 2024, הוצבו 38 ברושים לזכרם של 38 חטופים-חללים שגופותיהם עדיין מוחזקות בידי ארגון החמאס בעזה.
גלריה

מיצב "שביל הברושים", כיכר החטופים, תל אביב (סמוך למוזיאון תל אביב לאמנות)
מיצב "שביל הברושים", כיכר החטופים, תל אביב (סמוך למוזיאון תל אביב לאמנות)
מיצב "שביל הברושים", כיכר החטופים, תל אביב (סמוך למוזיאון תל אביב לאמנות)
תערוכות

רובנר הציגה עבודותיה בלמעלה מ-50 תערוכות שונות בעולם, בעיקר בארצות הברית ובממלכה המאוחדת, אך גם באיטליה, צרפת, ישראל וגרמניה:
גלריה PaceWildenstein בניו יורק.
המוזיאון לאמנות מודרנית, 1997
מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, 2002 (תערוכת יחיד) - רובנר היא האומנית הישראלית הראשונה שהציגה במוזיאון זה.
הביאנלה של ונציה, 2003 (נציגת ישראל)
הביאנלה של מוסקבה, 2005
מוזיאון הנגב לאמנות, "רוח דרומית: מבטים על הנגב באמנות ישראלית עכשוית" 2011.
מוזיאון הלובר בפריז בשנת 2011 ברחבת נפוליאון תערוכת "היסטוריות".
בשנת 2006 מכרה את היצירה מקום 1 בסכום של 850 אלף דולר.
ספרה

1989 ani mal, שבו הוצגו 20 צילומים שלה
פרסים והוקרה

2008 – דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית.
2010 – עיטור אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת, בשל איכות יצירתה והקשר ההדוק שרקמה עם הציבור הצרפתי.
2015 – דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
2016 – דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב.
2023 – פרס ישראל בתחום האמנות הפלסטית.
הערות שוליים

↑  דבי לוזיה, ‏האמנית הישראלית בדירת 40 מ"ר עם 5 כלבים וחמור, באתר גלובס, 10 בפברואר 2016
↑  מיכל רובנר, באתר "פורבס ישראל"
↑   נעמה ריבה, מיכל רובנר היא כלת פרס ישראל באמנות פלסטית, באתר הארץ, 6 במרץ 2023
1 2  סיור סיפור - ראיון עם מיכל רובנר, באתר www.siyur-sipur.com
↑  יעל צ'כנובר, משפחות חטופים: "כדי להציל אותם, צריך להציל את המדינה מנתניהו", באתר ynet, 11 במאי 2024
↑  דניאל ראוכוורגר, מיכל רובנר כבשה את הלובר, באתר הארץ, 20 במאי 2011
↑  דניאל ראוכוורגר, תערוכתה של מיכל רובנר, "היסטוריות", תיפתח הערב במוזיאון הלובר בפאריס, באתר הארץ, 18 במאי 2011
↑  נמרוד דביר, אבני המריבה: האמנית מיכל רובנר תציג במוזיאון הלובר, באתר nrg,‏ 17 במאי 2011
↑  צרפת: פרס יוקרתי לאתגר קרת ורובנר, באתר ynet, 8 ביולי 2010
↑  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב תעניק תוארי ד"ר לפילוסופיה לאות כבוד לשישה אישים, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
| זוכי פרס ישראל בתחומי האמנות החזותית |
| --- | --- | --- |
| פיסול | זאב בן-צבי (1953) • יצחק דנציגר (1968) • אריה ארוך (1971) • ראובן רובין (1973) • דני קרוון (1977) • בתיה לישנסקי, יחיאל שמי (1986) • מנשה קדישמן (1995) • יגאל תומרקין (2004) • מיכה אולמן (2008) |  |
| ציור | יוסף זריצקי (1959) • מרדכי ארדון (1963) • מרסל ינקו (1967) • יוסל ברגנר, אנה טיכו, פנחס ליטבינובסקי (1980) • יחזקאל שטרייכמן (1990) • לאה ניקל (1995) • משה קופפרמן (2000) • פנחס כהן גן (2008) |  |
| ציור ופיסול | זהרה שץ • (1955) בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1958) • מיכאל גרוס (2000) |  |
| אדריכלות | דב כרמי (1957) • אריה שרון (1962) • דורה גד, אלפרד מנספלד (1966) • בנימין אידלסון (1968) • יעקב רכטר (1972) • אריה אלחנני (1973) • אברהם יסקי (1982) • דוד רזניק (1995) • ליפא יהלום, דן צור (1998) • רם כרמי (2002) • יעקב יער, עדה כרמי-מלמד (2007) • אדם מזור (אדריכלות ועיצוב; 2013) |  |
| עיצוב | יונה פישר, אלישבע כהן (1977) • דן ריזינגר (1998) • דוד טרטקובר (2001) • ירום ורדימון (2007) |  |
| תולדות האמנות | בצלאל נרקיס (1999) • זיוה עמישי-מייזלש (2004) |  |
| צילום | דוד רובינגר (תקשורת; 1997) • מיכה בר-עם (2000) • אלכס ליבק (2005) • פטר מירום (2010) |  |
| אמנות פלסטית | יעקב דורצ'ין (2011) • מיכל נאמן (2014) • שרה ברייטברג-סמל (2020) • מיכל רובנר (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 277559  NLI: 987007267480505171  BNE: XX4871682  BnF: cb13557615v (data)  GND: 124568572  ISNI: 0000 0000 7837 2550  LCCN: nr91044903  NSK: 000757770  NTA: 338348085  PIC: 274209  RKD: 384395  SNAC: w6qf9bc9  SUDOC: 133311805  ULAN: 500114667  VIAF: 17387776   WorldCat (עם VIAF): 17387776
שורש משושה

שורש משושה הוא שורש בעל שישה רדיקלים, כלומר שישה עיצורי שורש. בעברית ישראלית קיימים מעט מאוד שורשים משושים פרודוקטיביים (כלומר שניטים ביותר ממשקל יחיד או כפועל); הם אינם מוכרים כתקניים על ידי האקדמיה ללשון העברית ונמצאים בשימוש בז'רגונים שונים ובסלנג. הם עשויים להינטות כפועל לפי דוגמת אחד או כמה מהבניינים הכבדים פיעל והתפעל, בבינוני של בניין פועל (מְקֻטָּל) או בשם הפעולה קִטּוּל הנגזר מבניין פיעל. שורשים אלה נוצרו כשורשים תנייניים ממילים לועזיות, ממילות סלנג ומאונומטופיאות.
השתבצות צרורות עיצורי שורשים משושים בתבנית שורש משולש

שורשים משושים (בדומה לשורשים מרובעים ומחומשים) ניטים בדרך כלל לפי תבניות הנטייה של שורשים משולשים, כשעיצורי השורש המשושה מתארגנים בשלוש יחידות המקבילות לשלושת עיצורי שורש תלת־עיצורי. כל יחידה כזו קרויה שורשן. הכינויים המסורתיים "פ״א הפועל", "עי״ן הפועל" ו"למ״ד הפועל" מתארים בהרחבה את השורשן הראשון, השני והשלישי של כל שורש. כל שורשן מכיל עיצור יחיד או כמה עיצורים. מאחר שהשורשנים משתמרים בכל צורות הנטייה, ניתן לייצג באופן גרפי את שלושת השורשנים על ידי שלושה תאים,
 │ │ , ולייצג בעזרתם תבניות התארגנות שונות של עיצורי שורשים משושים לשורשנים. לומר לדוגמה שתבנית השורשנים של שורש מסוים היא
 ♦♦♦│♦♦│♦ 
פירושו שהשורשן הראשון שלו הוא תלת־עיצורי, השורשן השני הוא דו־עיצורי והשורשן השלישי חד־עיצורי (בכל תצורות השורש, שלושת עיצוריו הראשונים משתבצים כצרור למיקומה של פ״א הפועל, עיצורו הרביעי והחמישי משתבצים כצרור למיקום של עי״ן הפועל ועיצורו השישי משתבץ כלמ״ד הפועל).
כעיקרון נוטה תבנית התארגנות השורשנים בנטייה לשמר את צרורות העיצורים הקיימים בשם העצם שממנו נגזר השורש, כך שזה עדיין ניתן לזיהוי בתצורות השורש השונות; כך ניטים פנגפנ״ג ודנגדנ״ג בתבנית  ♦│♦♦♦│♦♦  ומניבים "פִּנְגְפַּנְגְתִּי" ו"דִנְגְדַּנְגְתִּי" (/pingpangti/‏, ‏/dingdangti/), מה שמשמר את צרורות העיצורים שבשמות שמהם נגזרו השורשים: "pingpong"‏, "dingdong", בעוד קמפלק״ס ניטה בתבנית  ♦│♦♦♦│♦♦  ומניב "קִמְפְּלַקְסְתִּי" (/kimplaksti/), מה שמשמר את צרורות העיצורים שבמקור הלועזי "complex", ושטרנג״ל ניטה בתבנית  ♦♦♦│♦♦│♦  ומניב "שְׁטְרִנְגַּלְתִּי" (/ʃtringalti/), שמשמר את צרורות העיצורים שבמקור "strungul".
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > טרנספ״ר

נגזר מטרנספר או טרנספורמציה ומשמש בעיקר בסלנג להתייחסות להעברת אוכלוסיות או תושבים אבל גם בז׳רגונים שונים לסוגי העברה אחרים (בגנטיקה, בפסיכולוגיה, בפיזיקה ועוד). ניטה בתבנית השורשנים  ♦♦│♦♦♦│♦  בפִעֵל, פֻּעֶל, הִתְפַּעֵל, קִטּוּל, מְקֻטָל ומְקַטֵל (טרינספר, טרונספר, התטרנספר / היטרנספר, טרינספור, מטרונספר, מטרנספר).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > אנפרנ״ד

נגזר מ־"unfriend" dictionary.com, ויקימילון באנגלית ופירושו בעברית "להסיר מרשימת החברים ברשת חברתית מקוונת". ניטה בתבנית השורשנים  ♦│♦♦♦│♦♦  בפִעֵל, פֻּעֶל, הִתְפַּעֵל, קִטּוּל ומְקֻטָל (אינפרנד, אונפרנד, התאנפרנד, אינפרונד, מאונפרנד).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > פנגפנ״ג, דנגדנ״ג

השורשים פנגפנ״ג ודנגדנ״ג הם משושים מבחינה אורתוגרפית; עם זאת, במילים לועזיות הגימ״ל שבצירוף נו״ן־גימ״ל נבלעת לפעמים, כלומר: פונטית ממומש הצירוף "נְג" כשני אלופונים, כעיצור /ŋ/ (עיצור וילוני־אפי) או לחלופין כצרור /ŋg/. אם גם בנטיית השורשים פנגפנ״ג ודנגדנ״ג קיימת וריאציה אלופונית זו, אז תיאור מדויק יותר של תבנית השורשנים שלהם מבחינה פונטית הוא  ♦│♦(♦)♦│♦(♦) , מה שמדגים שלמרות שאורתוגרפית השורשים משושים, פונטית הם עשויים להתבטא כמשושים, מחומשים או מרובעים.
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > פנגפנ״ג, דנגדנ״ג > פנגפנ״ג

סלנג, נגזר מ"פינג פונג". משמעותו הבסיסית: "לשחק פינג פונג", בהשאלה: "לנהל חילופי דברים מהירים" או באופן כללי יותר: "לעבור או להעביר במהירות מצד לצד או הלוך ושוב"; (פיעל: פינגפנג, התפעל: התפנגפנג, מקוטל: מפונפנג).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > פנגפנ״ג, דנגדנ״ג > דנגדנ״ג

סלנג, נגזר מהאונומטופיאה "דינג דונג": "צליל פעמון"; פירושו "לצלצל בפעמון" או "להשמיע צליל פעמון" ובהשאלה: "לטלטל או להיטלטל בדומה לטילטול פעמון". (פיעל: דינגדנגויקימילון, מְקַטֵּל: מדנגדנג).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > טרנספ״ז

נגזר מטרנספוזיציה ומתייחס בז׳רגון המוזיקלי לשינוי סולם מוזיקלי או לכלי נגינה שמשתמשים בתיווי מועתק בגובה הצליל. משמש גם לתיאור שחלוף של מטריצות (Transpose) באלגברה ליניארית. ניטה בתבנית שורשנים  ♦♦│♦♦♦│♦  בפִעֵל, קִטּוּל ומְקֻטָל (טרינספז, טרינספוז, מטרונספז).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > קמפלק״ס

נגזר מ"קומפלקס". הוא המשמש בז׳רגון העוסקים בכימיה אורגנומתכתית לתיאור סוג של התרכבות, ובסלנג להתייחסות הומוריסטית לתסביכים נפשיים.
תבנית שורשנים:  ♦│♦♦♦│♦♦ ,
נטיות: קימפלוקסויקימילון, מקומפלקסויקימילון, קימפלקסויקימילון, התקמפלקסויקימילון (על דוגמת משקלי קִטּוּל ומְקֻטָּל ובנייני פִּעֵל והִתְפַּעֵל בהתאמה).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > כראגר״פ

נגזר מ"כוריאוגרפיה". לצדו קיים גם שורש חלופי מחומש, כרגר״פ (על פי גוגל, נכון ל־4 במאי 2010, מופיע השורש כראגר״פ באינטרנט 14 פעמים והשורש כרגר״פ 8 פעמים). שני השורשים נפוצים בז׳רגון המחולי; הם ניטים כפועל על דוגמת בניין פיעל (לכראגרףויקימילון / לכרגרף) וכשם תואר על דוגמת משקל מקוטל (מכוראגרף / מכורגרף). יש שהוגים את הרי״ש בשווא נח, כלומר ללא תנועה בֵּינָהּ לבין האל״ף (במילים אחרות, כשהרי״ש והאל״ף צרורות בצרור העיצורים /rʔ/) ואת האל״ף בתנועת /a/: לְכַרְאַגְרֵף, מְכֻרְאַגְרָף וכו׳, ויש שהוגים גם את הרי״ש בתנועת /a/: לְכַרַאַגְרֵף, מְכֻרַאַגְרָף וכו׳.
תנועות /a/ אלה אינן שייכות לדפוס התנועות של בנייני פיעל ופועל אלא נשמרות בכל נטיות השורש כחלק ממנו, בדומה לרדיקלים; ניתן אם כך לייצג את תבנית השורשנים הבסיסית של השורש
 ♦│♦♦♦♦│♦ , ואת האופן שבו מתווספות התנועות לשורשן השני אפשר לייצג כך:  ♦│♦♦a♦♦│♦ .
(לְכַרְאַגְרֵף) או כך:
 ♦│♦a♦a♦♦│♦ .
(לְכַרַאַגְרֵף).
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > שטרנג״ל

נגזר מ"שְׁטְרוּנְגְוּל". משמש בסלנג באופן ספק בוטה ספק יופמיסטי־הומוריסטי להתייחסות ליחסי מין וניטה על דוגמת בניין פיעל בתבנית השורשנים:  ♦♦♦│♦♦│♦ .
שורשים משושים בשימוש בעברית ישראלית > סטרפט״ז

נגזר מ"סטריפטיז". משמש בסלנג במשמעות "ביצע מופע חשפנות" או כתחליף הומוריסטי ל"התפשט" וניטה על דוגמת בניין פיעל בתבנית השורשנים:  ♦♦♦│♦♦│♦ .
תיאור דקדוקי על־פי שיטת בן־דוד

הדקדוק העברי המסורתי ערוך לניתוח של שורשים בני שלושה עיצורים: בדיון בפעלים מיוצגים עיצורי השורש על ידי האותיות פ–ע–ל (העיצור הראשון מכונה פ״א הפועל, השני הוא עי״ן הפועל וכדומה), ובדיון במשקלים של שמות עצם על ידי האותיות ק–ט–ל. לפי שיטתו של בן־דוד, העיצור הרביעי והחמישי של שורש מחומש מיוצגים על ידי האותיות בי״ת וגימ״ל בהתאם: פ–ע–ל–ב–ג לפעלים, ק–ט–ל–ב–ג לשמות עצם. ניתן להרחיב עיקרון זה ולייצג את אות השורש השישית של שורשים משושים על ידי האות דל״ת: פ–ע–ל–ב–ג–ד / ק–ט–ל–ב–ג–ד. אם עיצור בשורש מופיע יותר מפעם אחת, בן־דוד מייצג זאת גם בשמות הבניינים והמשקלים. לדוגמה: הפעלים "כיראגרף", "קימפלקס" ו"פינגפנג" ניטים על דוגמת בניין פיעל; לפי שיטת בן־דוד נאמר שפעלים אלה ניטים בבניינים פִּעַלַבְּגֵד, פִּעְלְבֵּפְג ופִּעְלְפֵּעְל בהתאמה.
טבלה

הטבלה הבאה מרכזת מידע אודות השורשים המשושים שנסקרו לעיל. המידע מתייחס לתצורות שנמצאו באינטרנט בעזרת מנוע החיפוש של גוגל. הוא לא משקף עד כמה תצורות אלה רווחות בשפה.
הבניינים והמשקלים ניתנים מנוקדים לפי שיטת בן־דוד, כמוסבר לעיל. הדוגמאות הנטויות מובאות בכתיב חסר ניקוד; האות יו״ד נכללה לעיתים לצורך שיפור הקריאוּת, גם אם חוקי הכתיב חסר הניקוד מכתיבים את השמטתה: בעיקר מבהירה האות יו״ד בנטיות הגזורות מבניין פיעל וממשקל קיטול את אופן התקבצותם של צרורות העיצורים.
תבנית שורשנים מדגימה גרפית על פי העיקרון שהוסבר לעיל את האופן שבו עיצורי השורשים המשושים משתבצים בנטיותיהם לתוך התבנית התלת־עיצורית של שורש משולש רגיל.
מספר התצורות מייצג את מספר הבניינים והמשקלים שבהם נגזר כל שורש; וריאציות במין דקדוקי, גוף, זמן ומספר לא נספרו כתצורה נפרדת.
הטבלה ניתנת ל למיון אלפביתי על־פי השורש, למיון על־פי שפת המקור של השורש, למיון עולה או יורד לפי מספר תצורות ולמיון לפי תבנית שורשנים. לחצו על סמלי החצים () בראשי העמודות כדי למיין את שורות הטבלה מחדש.
ראו גם

שורש (שפות שמיות)
שורש מחומש
תחדיש
הערות שוליים

1 2 3  אורה שורצולד, פרקים במורפולוגיה עברית, כרך 3, עמ' 165–167
1 2  Gideon Goldenberg, Studies in Semitic linguistics: selected writings, עמ' 23; ראו גם אזכור של גדעון גולדנברג אצל Joseph Shimron, Language processing and acquisition in languages of Semitic, root-based ..., עמ' 10
↑  Eve V. Clark, The lexicon in acquisition, עמוד 215 – 216
↑  ראו אזכורים של תנועה המשמשת כרדיקל של שורש (במקום עיצור) לדוגמה אצל George Heinrich August von Ewald, John Nicholson, A grammar of the Hebrew language of the old testament, עמ' 108 §2, או אצל Archibald Henry Sayce, An Assyrian Grammar, for Comparative Purposes, עמ' 185
כלכלת רוסיה
מדיניות פיסקלית > צמיחה כלכלית

לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991, לאורך רוב שנות ה-90 סבלה רוסיה מצמיחה שלילית, כתוצאה מההידרדרות במצב הכלכלי. בשנת 1997 צמחה רוסיה ב-1.4% אך משבר הרובל שפקד את רוסיה שנה לאחר מכן, ב-1998 גרם לצמיחה שלילית של 5.3%-.
משנת 1999 ועד 2008 נהנתה רוסיה משיעורי צמיחה גבוהים, וזאת בעיקר בשל עליית מחירי המשאבים הטבעיים שרוסיה מייצאת, כמו גם בעקבות גידול מהיר בצריכה הפרטית והגידול בהעברות לרווחה בנוסף לרפורמות מבניות שהעבירה הממשלה. אולם, בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, בשנת 2009 נסוג התמ"ג הרוסי ב-7.9%, השיעור החד ביותר מאז התפרקות ברית המועצות, אולם הכלכלה התאוששה תוך זמן קצר.
בשנת 2015 התמ"ג של רוסיה רשם צמיחה שלילית פעם נוספת, בשיעור 3.7%, וזאת עקב ירידת מחירי הנפט והסנקציות המערביות שהוטלו על רוסיה בעקבות סיפוח חצי האי קרים ב-2014. בשנים שלאחר מכן, המשיכה כלכלת רוסיה לצמוח, אם כי בקצב מתון לעומת העשור הראשון של המאה ה-21.
בשנת 2019, התוצר המקומי הגולמי ברוסיה היה בגובה 1699.90 מיליארד דולר, ועל פי נתונים רשמיים מהבנק העולמי, מדובר היה בתוצר הגבוה ביותר מעולם. שווי התמ"ג של רוסיה באותה עת היה בשיעור 1.42 אחוזים מהכלכלה העולמית. ואולם, בשנת 2020, בעקבות מגפת הקורנה נסוגה הכלכלה בכ-4.5%, ובעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה והסנקציות שהוטלו על רוסיה קרס התמ"ג הרוסי ב-15% תוך שלושה שבועות.
מדיניות פיסקלית > מדיניות תקציבית

| --- | --- |
 :  ראו גם – התקציב הפדרלי (רוסיה)
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת הפדרציה הרוסית סבל אוצר המדינה מגירעון עצום של כ-20% התמ"ג. לאורך שנות ה-90 סיימה רוסיה את שנת התקציב בגירעון משמעותי בין השאר בגלל העלמת מיסים עצומה, והמיתון הכלכלי הקשה שהקטין את הכנסות הממשלה. לאחר "משבר הרובל" באוגוסט 1998 שבו רוסיה פשטה רגל למעשה, החלה הממשלה בריסון פיסקלי (הקטנה/פיקוח על הוצאות הממשלה). הריסון מחד, ומחירי הנפט הגבוהים מאידך (50% מהכנסות האוצר הרוסי) גורמים מאז שנת 2000 לעודפים בתקציב. גם הגידול בצריכה הפרטית מגדיל את תקבולי הממשלה. תקציב 2007 התבסס על מחיר חבית נפט של 61$. בשנים 2007–2009 העודפים בתקציב צפויים לקטון עקב הגדלה משמעותית של התקציב, צמצום מיסים, ואפשרות של ירידה במחירי הנפט.
החל מהעשור השני של המאה ה-21 המאזן התקציבי נותר חיובי כשרוסיה רשמה עודף תקציבי בשיעור של 1.80 אחוז מהתוצר המקומי הגולמי במדינה בשנת 2019.
מדיניות פיסקלית > מיסוי

חוקי המס ברוסיה אינם נאכפים במידה מספקת. העלמות מס עצומות שהתרחשו בשנות ה-90 הגיעו ל-50% התמ"ג. בשנת 2001 הוכנסה לשימוש מערכת מס הכנסה אחידה של 13% על הכנסת פרטים (בני אדם, להבדיל מחברות) מעבודה, והחל מאותה שנה תקבולי המס ברוסיה גדלו נומינלית ב־30 עד 40 אחוזים בשנה. מתחילת שנת 2002, שיעור מס החברות הורד מ-35% ל-24%, בשנת 2004, בשנת 2009 ירד מס החברות ל-20%. המע"מ הורד מ-20% ל-18%, והוחזר בהמשך ל-20% ומס אזורי של 5% בוטל לחלוטין. לעומת זאת, עם העלייה במחירי חומרי הגלם בעולם הועלה המס על יצוא של חומרי גלם מרוסיה, במיוחד במגזרי הנפט והגז.
מדיניות פיסקלית > חוב ציבורי

לאחר פירוק ברית המועצות, הגיעה הפדרציה הרוסית להסכמה עם "מועדון פריז" (ארגון של מדינות נושות) ו"מועדון לונדון" (קבוצה של נושים פרטיים במדינות המערב), לפיה הפדרציה הרוסית תהיה אחראית על החוב ההיסטורי של ברית המועצות. בשנת 1996 עמד החוב חיצוני של רוסיה על 132 מיליארד דולר, מתוכו 32 מיליארד דולר היה חוב ל"מועדון לונדון", 30 מיליארד דולר היה חוב למדינות מזרח אירופה הסוציאליסטיות לשעבר, שסיפקו לברית המועצות במשך עשרות שנים מוצרי מזון וציוד מתוחכם, ו-40 מיליארד דולר לקרן המטבע הבינלאומית.
באוקטובר 1997, לאחר מספר שנים של משא ומתן ועיכובים, חתמה רוסיה על הסכם עם "מועדון לונדון" להסדרת החובות שירשה מברית המועצות. על ידי הסדרת חובותיה, קיוותה רוסיה שתוכל למשוך השקעות חדשות ולשפר את דירוג האשראי שלה, במטרה להפחית את עלות ההלוואות שהתכוונה לגייס. במסגרת ההסכם, התחייבה רוסיה לפרוע חובות בהיקף של כ-33 מיליארד דולר עד לשנת 2020.
ואולם, בעקבות "משבר הרובל ב-1998" התקשתה רוסיה להחזיר את חובה וביקשה לדחות את פרעונו. תחילה, סירבו חברי "מועדון לונדון" לפרוס את החוב מחדש, אך בינואר 1999 הוחלט להימנע מלהכריז על רוסיה כדיפולטיבית, ובמקום זאת נפתח משא ומתן בנוגע לפריסת החוב. בפברואר 2000 חתם המועדון על הסדר חוב עם רוסיה, במסגרתו נמחקו 10.6 מיליארד דולר מחובה. רוסיה התאוששה מהר מן החזוי מן המשבר, בין השאר הודות לעלייה חדה במחירי הנפט, הגז הטבעי ומינרלים אחרים שרוסיה מפיקה, וכן עקב רפורמות שהעבירה הממשלה. בנוסף הפיחות הגדול של הרובל תרם להגברת הייצוא ובכך לשיפור המאזן המסחרי של רוסיה. בשנת 1999 עמד החוב הציבורי הרוסי על 104.6% מהתמ"ג. מאז שנת 2000 קטן החוב בקצב מהיר עקב תשלום מוקדם של חובות בשל השיפור במצבה הכלכלי של רוסיה, כאמור. בשנת 2017 סיימה רוסיה לפרוע את כל החוב ההיסטורי של ברית המועצות, במועד שנחשב מוקדם מהצפוי, ומאז שמרה על חוב חיצוני נמוך.
באפריל 2022 החוב החיצוני עמד על 453,5 מיליארד דולר. ביוני 2022 רוסיה נכנסה לחדלות פירעון על החוב במטבע הזר שלה – בפעם הראשונה מאז המהפכה הבולשביקית בסוף 1917. זאת לאור עיצומים בין-לאומיים שהוטלו עליה בשל הסכסוך האוקראיני-רוסי. רוסיה נכנסה לחדלות פירעון גם בשנת 1998, אך אז היה מדובר בחוב במטבע מקומי ממנו התאוששה בסיוע גורמים בין-לאומיים.
מדיניות פיסקלית > קרן הייצוב הלאומית

עקב הצמיחה הכלכלית המהירה ומחירי הנפט הגבוהים, שגרמו להכנסות גבוהות מהמצופה ובעקבותיהם לעודף תקציבי, ב-1 בינואר 2004 החליטו רשויות רוסיה על הקמת "קרן הייצוב של הפדרציה הרוסית" – קרן עושר ריבונית שאליה מועברות ההכנסות העודפות של המדינה. לפי התכנון, במידה שתתרחש ירידה חדה במחירי הנפט, רוסיה תנצל את הרזרבות שבקרן זו על מנת לעמוד בתקציב המדינה. סיבה נוספת להקמת הקרן היא מניעת הזרמת מזומנים לשוק שעלולה להביא לאינפלציה. הכספים שבקרן משמשים גם לתשלומי חובות. בסוף 2007 העתודות בקרן זו עמדו על כ-157 מיליארד דולר (3,600 מיליארד רובל). ב-30 בינואר 2008 פוצלה קרן הייצוב לשתי קרנות השקעה נפרדות. האחת היא "קרן הרווחה הלאומית", שמושקעת בחו"ל בניירות ערך בעלי תשואה נמוכה ומשמשת לאיסוף הכנסות נפט וגז. השנייה היא "הקרן הרוסית להשקעות ישירות", שמשקיעה באפיקי השקעה בעלי סיכון גבוה יותר, בעלי תשואה גבוהה יותר וכן בניהול הוצאות התקציב הפדרלי. ל"קרן הרווחה הלאומית" ניתנו 125 מיליארד דולר ול"קרן הרוסית להשקעות ישירות" ניתנו 32 מיליארד דולר.
מדיניות מונטרית > אינפלציה

שיעורי האינפלציה ברוסיה גבוהים אך נמצאים במגמת ירידה. עם התפרקות ברית המועצות והמדיניות המונטרית חסרת האחריות שבא בעקבותיה הגיעה האינפלציה לשיא של כ-2,500% בשנה. לאורך שנות ה-90 הצטמצמה האינפלציה אך ב-1998 לאחר משבר הרובל והפיחות שבא בעקבותיו זינקה האינפלציה ל-86%+. מאז 1999 ועד 2022 רוסיה לא חוותה התפרצות אינפלציונית משמעותית (האינפלציה נשמרת על קצב של 10–12 אחוז בשנה) אך כן מופעלים על המטבע לחצים אינפלציוניים. כדי להתמודד עם לחצים אלו עורך הבנק המרכזי של רוסיה ייסוף של המטבע – דבר שגורם לקושי להתחרות בשווקים הבינלאומיים.
בשנת 2022 עלתה האינפלציה הרוסית ב-14% (נכון לחודש אוגוסט 2022). הגורם המרכזי לכך הוא המלחמה באוקראינה, שגררה אחריה קשיים כלכליים רבים, יחד עם הוצאות עתק של הממשלה על ניהול המלחמה. בנוסף על כך, העלייה היא חלק מעליית האינפלציה העולמית שהחלה בשנת 2021.
מדיניות מונטרית > שכר ממוצע

השכר החודשי הממוצע במשק (בדולר), בשנת 2008 – נכון לחודש יוני
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |
| שכר($) | 164 | 108 | 62 | 79 | 111 | 142 | 180 | 237 | 301 | 420 | 550 | 752 |
כוח עבודה ורווחה

מאז אמצע שנות ה-80 התרחבו פערי ההכנסות, אך לאורך שנות ה-90 הורע מצבם של משקי הבית. בשנת 1999 הגיעה ההכנסה לכ-40% משיעורה ב-1991, אולם רמת החיים הייתה גבוהה יחסית למשתקף מהנתונים הרשמיים, נוכח ההיקפים הגבוהים של הכלכלה השחורה.
נכון לשנת 2006, כ-14% מהתושבים בגיל העבודה חיו מתחת לקו העוני, המייצג הכנסה נמוכה מ-150$ לחודש . הקיטוב בהכנסות התרחב מאוד לאחר התפרקות ברית המועצות וההכנסות של העשירון העליון הן פי 15.8 מהעשירון התחתון. ככל הנראה ההכנסות הבלתי מדווחות, מהן נהנות בעיקר השכבות הגבוהות, מגדילות את הפער עוד יותר. נכון ל-2019, כוח העבודה הרוסי מנה 72.7 מיליון עובדים.
מעמד הביניים (הכנסה מעל אלף דולר בחודש) ברוסיה גדל בקצב איטי אך גובר והולך, ב-2006 יחסו באוכלוסייה נאמד בין 25%–30%. מאז התפרקות ברית המועצות ב-1991 ישנה מגמה של גידול באחוז כוח העבודה המועסק בשירותים ובירידה של אחוז כוח העבודה המועסק בחקלאות ובתעשייה.
כוח עבודה ורווחה > אבטלה

האבטלה היוותה נטל כבד על הכלכלה הרוסית, בעיקר באזורים הנשענים על תעשייה ממשלתית, אך שיעורה ירד משמעותית. אחוזי האבטלה הגבוהים ביותר ב-2006 נרשמו באזור צפון הקווקז (צ'צ'ניה והרפובליקה של אינגושטיה עם 73% ו-28.6%, בהתאמה) ואחוזי האבטלה הנמוכים ביותר נרשמו בערים הגדולות בעיקר במוסקבה וסנקט פטרבורג עם 0.6% כל אחת. נכון לאוגוסט 2020 מהווה האבטלה כ-6.2% מכוח העבודה.
כוח עבודה ורווחה > מיליארדרים ברוסיה

נכון ל-2020, ברוסיה חיו כ-87 מיליארדרים (בשטח הפדרציה, בעלי אזרחות רוסית, על פי פורבס) ועם שווי ממוצע של 5.9 מיליארד דולר, רק בארצות הברית חיים יותר מיליארדרים (גילם הממוצע ברוסיה הוא 46), על פי מקור אחר (השבועון הרוסי פיננס) כמות המיליארדרים הרוסיים בעולם גדלו ל-101 כאשר סך שווי נכסיהם גדל לכ-500 מיליארד דולר . מוסקבה ראשונה בעולם במספר המיליארדרים שחיים בה (74) לפני ניו יורק (71) ולפני לונדון (36) . כ-119 אלף מיליונרים (שווי נכסים נזיל) חיים היום ברוסיה. בזכות התחזקות הגבוהה בכלכלה בשנים האחרונות, ישנו ביקוש עצום לבעלי מקצועות בתחום הניהולי והפיננסי עם הכשרה מערבית, למשל בנקאי השקעות במוסקבה עשוי להרוויח יותר מפי שניים מעמיתיהם בשאר העולם, מנהלים בכירים במוסקבה צפויים לקבל שכר של כ-10 מיליון דולר בשנה .
החשבון השוטף

בשנים האחרונות שלאחר פירוק ברית המועצות החשבון השוטף היה בגירעון עקב הגידול המהיר בייבוא. לאחר משבר הרובל של אוגוסט 1998 הצטמצם חדות הייבוא עקב היעדר ביקוש ומאידך גדל הייצוא משמעותית בעקבות הפיחות ברובל. עודפים גדולים בחשבון השוטף לאורך השנים האחרונות כתוצאה מעודפים משמעותיים בחשבון המסחרי שמקורם בגידול הייצוא של נפט ובמחיריו שהאמירו חדות.
המאזן בחשבון השוטף בשנים 1997–2008 (אחוז מהתמ"ג):
1997 – 6.7%-
1998 – 4.9%-
1999 – 1.7%-
2000 – 17.0%+
2001 – 9.8%+
2002 – 8.0%+
2003 – 6.7%+
2004 – 7.9%+
2005 – 10.9%+
2006 – 9.8%+ (95.6 מיליארד $)
2007 – 6.2%+ (72.9 מיליארד $)
2008 – 5%+ (67.8 מיליארד $)
השקעות ודירוג אשראי

לפי רוסטאט, השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית, נכון לסוף 2011, הסכום הכולל של ההשקעה הזרה בכלכלה הרוסית היה 347 מיליארד דולר. על פי ה-CIA, נכון ליום 31 בדצמבר 2014, היקף ההשקעות הזרות ברוסיה היה 606 מיליארד דולר (מקום 16 בעולם).
עם זאת, מאז 2014 ניכרת ירידה מסוימת בהיקף ההשקעות מצד חברות ממדינות המערב ועלייה בהשקעות ממדינות מזרח אסיה, בייחוד סין.
| דירוג | תחזית | תאריך |
| --- | --- | --- |
| Baa3 | stable | 2019-02-08 |
| Ba1 | positive | 2018-01-25 |
| Ba1 | stable | 2017-02-17 |
| Ba1 | negative | 2016-04-22 |
| Ba1 | negative watch | 2016-03-04 |
| Ba1 | stable | 2015-12-03 |
| Ba1 | negative | 2015-02-20 |


| דירוג | תחזית | תאריך |
| --- | --- | --- |
| BBB | stable | 2019-08-09 |
| BBB- | positive | 2017-09-22 |
| BBB- | stable | 2016-10-14 |
| BBB- | negative | 2015-01-09 |
מגזרים במשק > תעשייה

רוסיה היא אחת המדינות המתועשות בעולם. לאחר הקמת ברית המועצות ואישור תוכנית החומש הראשונה ב-1928 הפכה רוסיה ממדינה חקלאית בעיקרה לאחת המדינות המתועשות בעולם והארץ הלכה והתמלאה בקומפלקסים תעשייתיים (קומבינטים). לאחר מלחמת העולם השנייה שוקמה התעשייה ופותחה. ואולם, בשנות ה-70 וה-80 לא הצליחה התעשייה להכניס חידושים, בשל מחסור בהשקעות ותמריצים, והיא סבלה מניהול לקוי. הפיתוח התעשייתי התמקד בעיקר בתעשייה כבדה והזניח ענפים אחרים. מפעלי התעשייה סובלים מהעדר השקעות ומעודף כוח אדם והגידול בתפוקה בשנים האחרונות אינו משקף בהכרח ייצוב מבני. במקביל הריכוזיות הגבוהה של התעשייה חוסמת יזמות והקמת מפעלים בינוניים וקטנים.
תעשיית הרכב ברוסיה מייצרת כ-1.7 מיליון כלי רכב בשנה.