stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כ"א באדר
נולדו

ה' תרט"ז (אדר א') – הרב משה שמואל גלזנר מרבני טרנסילבניה (נפטר ב-כ"ב בתשרי ה'תרפ"ה)
ה'תרנ"ז (אדר א') – מרדכי נמיר, מזכ"ל ההסתדרות, ראש עיריית תל אביב, שר העבודה וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נפטר ה'תשל"ה)
ה'תרצ"ג – פיליפ רות, סופר יהודי-אמריקאי
ה'תרצ"ד – יעקב שבתאי, סופר ומחזאי ישראלי (נפטר בה'תשמ"א)
ה'תשכ"ט – אורי גוטליב, שחקן וקומיקאי ישראלי
ה'תרע"ח – שלמה לורינץ, חבר הכנסת ויושב-ראש ועדת הכספים (נפטר בה'תש"ע)
ה'תרפ"ב – אביבה אורי, ציירת ישראלית
ה'תרפ"ט (אדר א') – הרב מרדכי אליהו, רב מקובל, פוסק הלכה ומנהיג רוחני (נפטר בכ"ה בסיוון ה'תש"ע)
ה'תשט"ו – קורין אלאל, זמרת, מלחינה, מעבדת, נגנית ופזמונאית ישראלית (נפטרה ב-ה'תשפ"ה)
נפטרו

ה'ת"א – הרב מאיר שיף, "מהר"ם שיף", רב ופוסק בגרמניה, חיבר פירוש על התלמוד.
ה'תצ"ג – רבי אברהם אבן מוסה, ראש ישיבה ומקובל
ה'תקמ"ז – רבי אלימלך מליז'נסק (נולד ה'תע"ז)
ה'תרנ"ו – הרב יצחק אלחנן ספקטור (נולד ה'תקע"ז)
ה'תרע"ט (אדר א') – קורט אייזנר, מדינאי יהודי-גרמני (נרצח) (נולד ה'תרכ"ז)
ה'תשל"ג (אדר ב') – חיים הזז, סופר ומחזאי עברי (נולד ה'תרנ"ח)
ה'תשל"ח (אדר א') – הרב שלמה יוסף זוין, מייסד ועורך האנציקלופדיה התלמודית וחתן פרס ישראל (נולד ה'תרמ"ו)
ה'תשס"ה (אדר א') – צבי מלחין, איש המוסד שלכד את אדולף אייכמן (נולד ה'תרפ"ח)
ה'תשע"ד (אדר ב') – רבי זיידא שמואל שמעלקא, האדמו"ר מביטשקוב. (נולד בי"ד בטבת ה'תשי"ב)
כ' באדר – כ"ב באדר
אדר
כ"ט בשבט

כ"ט בשבט הוא היום העשרים ותשעה בחודש החמישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ותשעה בחודש האחד עשר 
למניין החודשים מניסן.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ט שבט היא ברוב השנים פרשת תרומה. אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת משפטים.
חגים ומועדים

יום כיפור קטן
אירועים היסטוריים

ה'תרצ"ה – ניסוי ראשון בפוליגרף
ה'ת"ש – הוקם גטו לודז', הגטו השני שהוקם במלחמת העולם השנייה
ה'תשל"ז – מכבי תל אביב מנצחת את צסק"א לראשונה
ה'תשס"ג – מעבורת החלל קולומביה, ובתוכה אילן רמון, מתפרקת עם כניסתה לאטמוספירת כדור הארץ ושבעת האסטרונאוטים נספים
ה'תשס"ה – פסגת שארם א-שייח' המביאה לסיום האינתיפאדה השנייה
נולדו

ה'תק"ג – מאיר אנשל רוטשילד, אבי שושלת רוטשילד (נפטר ב-ה'תקע"ג)
ה'תרכ"ה – הרב שאול בראך פוסק בממלכת הונגריה (נפטר כ"ו בשבט ה'ת"ש)
ה'תרמ"ב – הרב יעקב משה חרל"פ, תלמיד חכם ירושלמי (נפטר בה'תשי"ב)
ה'תרנ"ב – הרב יצחק מהרשן (מהרסן) רבה של האג, נספה בשואה (ה'תש"ג)
ה'תרס"ג – אורד צ'ארלס וינגייט, קצין בצבא הבריטי ותומך בציונות (נהרג ה'תש"ד)
ה'תרס"ו – יוסף סרלין, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נפטר ב-ה'תשל"ד)
ה'תרס"ז – שמשון יוניצ'מן, ממנהיגי בית"ר וחבר הכנסת מטעם חרות (נפטר ב-ה'תשכ"א)
ה'תשי"ט – יצחק ג'קי אדרי, פעיל חברתי ישראלי (נפטר ב-ה'תשפ"ב)
ה'תשמ"ו – אגם רודברג, שחקנית ודוגמנית ישראלית
נפטרו

ה'תרס"ד – רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים, האדמו"ר השני של חסידות סיגט. (נולד בו' בסיוון ה'תקצ"ו)
ה'תרפ"ה – הרב יצחק ירוחם דיסקין, ממנהיגי הקהילה האשכנזית ביישוב הישן בירושלים. (נולד בכ"ב בשבט ה'תקצ"ט)
ה'תרפ"ז – רבי נתן צבי פינקל, מייסד וראש ישיבת סלובודקה, מחשובי הוגי תנועת המוסר. (נולד בה'תר"ט)
ה'תשמ"ו – ישראל גלילי, ראש המפקדה הארצית של "ההגנה" ושר בממשלת ישראל. (נולד בה'תרע"א)
ה'תשס"ג – אילן רמון, האסטרונאוט הישראלי הראשון, נספה בהתרסקות מעבורת החלל קולומביה. (נולד בה'תשי"ד)
ה'תשע"ה – הרב אלחנן היילפרין, רב בגולדרס גרין בלונדון ונשיא התאחדות קהילות החרדים. (נולד בכ"ה בכסלו ה'תרפ"ב)
כ"ח בשבט – ל' בשבט
שבט
אילן רמון, עם יתר חברי צוות מעבורת החלל קולומביה
כ"ד באדר

כ"ד באדר הוא היום העשרים וארבעה בחודש השישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים וארבעה בחודש השנים עשר 
למניין החודשים מניסן.
פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ד אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הוא נולד בשנה פשוטה או מעוברת. עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים הפשוטות פרשת ויקהל-פקודי. בשנים פשוטות מקביעות השא פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי לבד ובשנים פשוטות מקביעות הכז היא פרשת ויקרא. בשנים מעוברות, עבור ילד שנולד באדר א', פרשת בר המצווה היא פרשת ויקהל, ברוב השנים המעוברות, אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (בשנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת תזריע. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת שמיני.
אירועים היסטוריים

היום השני של שבעת ימי המילואים
ד'תתקמ"ח (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'תש"ח (אדר ב') – פורץ קרב משמר העמק במלחמת העצמאות
ה'תש"י – הכנסת מעבירה את ישיבותיה לבית פרומין, שישמש אותה במשך 16 השנים הבאות
ה'תשי"ד (אדר ב') – בעקבות טבח מעלה עקרבים כוח צנחנים בפיקודו של אריאל שרון פשוט על הכפר נחאלין שבסביבות בית לחם
ה'תשל"ד – מסתיים משבר האנרגיה העולמי שיזם אופ"ק והחריף במהלך ולאחר מלחמת יום הכיפורים
נולדו

ה'תרס"ג – הרב אברהם אלקנה זקס, היה ראש כולל הו"ד ועסקן ירושלמי
ה'תרע"ב – שמחה זיסל ברוידא, היה ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה
ה'תש"ג (אדר א') – זאב בנימין בגין, שר וחבר הכנסת מטעם הליכוד ותקווה חדשה
ה'תשכ"ב (אדר א') – צחי גראד, שחקן ובמאי קולנוע ישראלי
ה'תשל"ה – מיכל אמדורסקי, שחקנית וזמרת ישראלית
נפטרו

ה'תרצ"ח (אדר א') – הרב בן ציון וזל רבה של טורדה בטרנסילבניה (נולד י"ז בתמוז ה'תרכ"ד)
ה'תשל"א – פרץ ברנשטיין, ממנהיגי הציונות הכללית, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נולד ה'תר"ן)
ה'תשנ"ט – יהודי מנוחין, כנר (נולד ה'תרע"ו)
ה'תשס"ח (אדר ב') – רבי אליהו ברוך פינקל, ראש ישיבת מיר, (נולד י"ב טבת ה'תש"ח)
ה'תשע"א – נתיבה בן-יהודה, סופרת, אשת רדיו ומילונאית
ה'תשע"ט (אדר ב') הרב משה יהודא ליב לנדא, רב העיר בני ברק
כ"ג באדר – כ"ה באדר
אדר
בית פרומין, משכנה של הכנסת במשך 16 שנה
כ"ח בניסן

כ"ח בניסן הוא היום העשרים ושמונה בחודש השביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש הראשון 
למניין החודשים מניסן. כ"ח בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה".
חגים ואירועים

היום השלושה עשר של ספירת העומר
כשכ"ז בניסן חל ביום ראשון, נדחה יום הזיכרון לשואה ולגבורה ליום זה
אירועים היסטוריים

לפי המסורת כבש יהושע בן נון את יריחו ותיקן את תפילת עלינו לשבח
ה'תשע"ג – הפעם הראשונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'תש"ה – צבא ארצות הברית משחרר את מחנה הריכוז בוכנוואלד
ה'תשס"ח ציקלון נרגיס מכה במיאנמר (לשעבר בורמה), ומביא למותם של כשבעים אלף מתושבי האזור
נולדו

ה'של"א – הרב יהודה אריה ממודנה, רב, דרשן, סופר ומשורר יהודי-איטלקי. (נפטר בכ"ז באדר ה'ת"ח)
ה'תרמ"ב – ארתור שנאבל, פסנתרן ומלחין פולני יהודי (נפטר בה'תשי"א).
ה'תרס"ט – הרב שמעון הוברבנד רב, סופר והיסטוריון פעל רבות בגטו ורשה נספה בשואה במחנה טרבלינקה (נפטר בה' באלול ה'תש"ב)
נפטרו

ב'תקט"ז – יהושע בן נון (לפי גרסה אחת, אך יש שגורסים שנפטר בכ"ו בניסן או בי"ח באייר)
ה'ת"ך – רבי שבתי שפטל הלוי הורוביץ, דרשן וראש ישיבה, רב בפיורדא, פרנקפורט, פוזנא ווינה, בנו של רבי ישעיה הלוי הורוביץ ועורך ספרו שני לוחות הברית. (נולד בה'שנ"ב)
ה'תקס"ה – רבי יחיא צאלח ב"ר יוסף (המהרי"ץ), בעל 'פעולת צדיק' ו'עץ חיים', ומגדולי הפוסקים ביהדות תימן.
ה'תרל"ג – רבי יהושע מאוסטרובה, מגדולי רבני החסידות (ב"ר שלמה יהודה לייב) בעל 'תולדות אדם'.
ה'תרפ"ח – רבי יששכר לייב וינברג האדמו"ר מסלונים
ה'תשמ"ד – המשוררת זלדה מישקובסקי (נולדה בה'תרע"ד)
ה'תשס"ב – חיים כהן, משפטן ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד בה'תרע"א)
ה'תשס"ו – יובל נאמן, פיזיקאי, פוליטיקאי ישראלי ואיש צבא, חבר מפלגת 'התחיה' (נולד בה'תרפ"ה)
ה'תשס"ו – הרב משה הלברשטאם, בעל שו"ת דברי משה, דיין בבד"ץ של העדה החרדית (נולד בה'תרצ"ב)
ה'תשע"א – אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה ומי שנחשב מאז פיגועי 11 בספטמבר לטרוריסט המבוקש ביותר בעולם, נהרג במבצע חנית נפטון בידי כוחות קומנדו של ארצות הברית (נולד בה'תשי"ז)
ה'תשפ"ג – יהונתן גפן, משורר, מחזאי, סופר, פזמונאי, פובליציסט, מתרגם וסאטיריקן ישראלי (נולד בה'תש"ז)
כ"ז בניסן – כ"ט בניסן
ניסן
הפלת חומות יריחו, ציור מהמאה ה-15 מאת Jean Fouquet
מחנה הריכוז בוכנוואלד לאחר שחרורו
ט"ו באדר

ט"ו באדר הוא היום החמישה עשר בחודש השישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום החמישה עשר בחודש השנים עשר 
למניין החודשים מניסן.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט"ו אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הוא נולד בשנה פשוטה או מעוברת. עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים, פרשת כי תשא. אבל אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא שהיא שנה פשוטה או זחג לילד שנולד באדר א') פרשת בר המצווה היא פרשת תצוה. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, במרבית השנים, היא פרשת צו. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת שמיני.
חגים ומועדים

שושן פורים
בשנה מעוברת, יום זה באדר א' הוא שושן פורים קטן, ובאדר ב' הוא שושן פורים
אירועים היסטוריים

ה'רנ"ב (אדר ב') – גירוש ספרד: המלכה איזבלה מורה ל-150,000 נתיניה היהודים להמיר את דתם לנצרות או לעמוד בפני גירוש
ה'תרע"ו (אדר ב') – אלברט איינשטיין מפרסם במאמר את תורת היחסות הכללית
ה'תרע"ט (אדר א') – 1,200 יהודים נרצחים בפוגרום בעיר פרוסקרוב שבאוקראינה
ה'תש"ך – מפגש ראשון לאחר השואה בין ראש ממשלה ישראלי (דוד בן-גוריון) למנהיג גרמני (הקנצלר קונראד אדנאואר)
ה'תש"ל (אדר א') – פיגוע בטיסת סוויסאייר 330 משווייץ לישראל. המטוס מתרסק וכל 47 נוסעי המטוס נהרגים.
נולדו

ה'תרי"ג (אדר ב') – רבי חיים הלוי סולובייצ'יק, רבה של בריסק, אבי "שיטת בריסק" (נפטר בה'תרע"ח)
ה'תרכ"א – מאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של תל אביב (נפטר בה'תרצ"ז)
ה'תרס"ב (אדר א') – דוד מרכוס, איש צבא יהודי-אמריקאי ומאנשי מח"ל (נהרג בה'תש"ח)
ה'תרפ"ד (אדר א') – משה ורטמן, חבר הכנסת מטעם המערך (נפטר בה'תשע"ב)
ה'תרפ"ד (אדר ב') – דב שילנסקי, פוליטיקאי ויו"ר הכנסת לשעבר (נפטר בה'תשע"א)
ה'תרפ"ט (אדר ב') – הרב ברוך מרדכי אזרחי, ראש ישיבת עטרת ישראל (נפטר בה'תשפ"ד)
ה'תר"ץ – עדנה סולודר, חברת הכנסת מטעם המערך
נפטרו

ה'תע"ב (אדר ב') – הרב צבי הירש קאיידנובר, מחבר ספר המוסר קב הישר
ה'תר"ל (אדר א') – הרב דוב בער מייזלס (נולד ה'תקנ"ח)
ה'תשל"ב – משה סנה, ראש המפקדה הארצית של ההגנה, חבר הכנסת, מנהיג ופובליציסט (נולד ה'תרס"ט)
ה'תשט"ו – הרב מאיר קרליץ, חבר מועצת גדולי התורה, אחיו של ה'חזון איש' (נולד ה'תרל"ה)
ה'תשפ"ב (אדר א') – הרב יהושע רוזן, מתלמידיו המובהקים של הרצי"ה קוק. ממייסדי ישיבת ניר בקריית ארבע ומכון הלכה ברורה.
ה'תשפ"ב (אדר ב') – הרב חיים קניבסקי, מנהיג רוחני של הזרם הליטאי של הציבור החרדי (נולד ה'תרפ"ח)
י"ד באדר – (ט"ו באדר א') – ט"ז באדר
אדר
הרב חיים קנייבסקי בשמחת פורים
א' באדר

א' באדר הוא היום הראשון בחודש השישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הראשון בחודש השנים עשר 
למניין החודשים מניסן. בשנה פשוטה, א' באדר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה".

 בשנה מעוברת, א' באדר א' לעולם לא יחול בימים ראשון, שלישי ושישי ("לא אגו"), וא' באדר ב' הוא "לא אגה". בסך הכול, א' באדר לעולם לא יחול בימים ראשון ושלישי.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בא' באדר א' או שבר המצווה בשנה פשוטה, היא ברוב השנים, פרשת תרומה. אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא שהיא שנה פשוטה או זחג לילד שנולד באדר א') פרשת בר המצוה היא פרשת משפטים. עבור ילד שנולד בא' באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת פקודי. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת ויקרא.
חגים ומועדים

בזמן שבית המקדש היה קיים, היו מכריזים בכל תפוצות ישראל בתאריך זה (בשנה מעוברת, באדר ב') על גביית תרומת מחצית השקל, לצורך קרבנות הציבור שבמקדש. (משנה, מסכת שקלים, פרק א', משנה א')
בתקופת חז"ל היו מכריזים בתאריך זה (בשנה מעוברת, באדר ב') שיש לעקור את הכלאיים, משום שבתאריך זה הם גדלו במידה מספקת כדי שיהיו ניכרים. (משנה, מסכת שקלים, פרק א', משנה א')
פורים שני לצאצאי רבי יום-טוב ליפמן הלר, בעל "תוספות יום טוב" (בשנה מעוברת, באדר א')
אירועים היסטוריים

ה'ת"ד (אדר א') – רבי יום-טוב ליפמן הלר התמנה כרבה של קרקוב לאחר שנות תלאות ונדודים, וקבע יום זה כחג לצאצאיו
ה'תקס"ז (אדר א') – "סנהדרין גדולה" של יהודי צרפת כונסה בפקודת נפוליאון בפריז, לתת תוקף הלכתי להגדרת זיקת היהודים מצד אחד לדתם ומצד שני לצרפת "מולדתם"
ה'תרס"ה (אדר ב') – נתפרסם "קול קורא אל צעירי ישראל אשר לבם לעמם ולציון" מאת יוסף ויתקין
ה'ת"ר (אדר א') – פרשת עלילת דמשק מתגוללת עם היעלמותו של נזיר נוצרי
ה'תרנ"ח – אמיל זולא נאסר לאחר פרסום מכתבו "אני מאשים", שבו הוא יוצא נגד האנטישמיות של הממשל הצרפתי, שהשתקפה בפרשת דרייפוס
ה'תש"ו (אדר א') – נחנך קיבוץ מקור ברוך, מקום הכשרה לפליטי השואה לפני עלייתם לארץ ישראל, בכפר דייגים קטן בשם באקולי ליד נאפולי באיטליה
ה'תש"ח (אדר ב') – מוקם חיל התותחנים הישראלי
ה'תשי"ז (אדר ב') – 3 צעירים יורים בישראל קסטנר בפתח ביתו. קסטנר מת מפצעיו 11 ימים מאוחר יותר
ה'תשמ"ג – ממשלת ישראל מחליטה להעביר את אריאל שרון מתפקיד שר הביטחון, לאור ההמלצות בעניינו בדו"ח ועדת כהן שפורסם ב-7 בפברואר הוא ממונה לשר בלי תיק, ומוחלף בתפקיד שר הביטחון על ידי משה ארנס
ה'תשס"ג (אדר ב') – הפיגוע בקו 37 – פיגוע התאבדות באוטובוס אגד בחיפה, 17 הרוגים
נולדו

ה'תקע"ה (אדר א') – הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בנו של החת"ם סופר ויורשו כרבה של פרשבורג וראש הישיבה בה, המוכר בכינויו ה"כתב סופר" על שם ספריו (נפטר י"ט בטבת ה'תרל"ב)
ה'תקע"ז – רבי מרדכי אלישברג, אב"ד בויסק, פוסק ומראשי חובבי ציון, נחשב בין מבשרי הציונות הדתית. (נפטר בי"ח בכסלו ה'תר"ן)
ה'תרע"ד (אדר א') – סעדיה בן אור, רב ומקובל תימני-ישראלי
ה'תרפ"ב – יצחק רבין, הרמטכ"ל השביעי של צה"ל וראש הממשלה החמישי של מדינת ישראל (נרצח ה'תשנ"ו)
ה'תרצ"ז – יהודה אטלס, סופר ישראלי
ה'תרצ"ט – אריה סתיו, עורך כתב העת נתיב
ה'תש"א – רענן כהן, שר וחבר הכנסת מטעם העבודה
ה'תשמ"ח – עידן עמדי, זמר ויוצר ישראלי
נפטרו

ד'תתקכ"ד (אדר א') – אברהם אבן עזרא מפרשני המקרא הבולטים המצוטט בהרחבה גם על ידי הנוצרים, משורר, פילוסוף, אסטרולוג, מתמטיקאי ומורה
ה'ת"ז (אדר א') – רבי עזריה פיגו, רב איטלקי, פוסק, רבה של פיזה ודרשן בוונציה, מחבר "גדולי תרומה" ו"בינה לעיתים". (נולד בה'של"ט)
ה'תכ"ג (אדר א') – רבי שבתי כהן (הש"ך), רב ופוסק הלכה, מחבר שפתי כהן על שולחן ערוך. (נולד בה'שפ"ב)
ה'ת"ס – רבי שמואל בן יוסף, מחבר הפירושים עולת שבת ועולת תמיד על השולחן ערוך.
ה'תק"ג – רבי עמנואל חי ריקי, פרשן ומקובל.
ה'תקס"ה (אדר ב') – נפתלי הרץ וייזל, בלשן ומשורר עברי, מאבות תנועת ההשכלה היהודית (נולד ה'תפ"ו)
ה'תרט"ו – רבי יצחק מאיר השיל (ז'ינקוב), אדמו"ר מז'ינקוב
ה'תרס"ו – רבי ברוך הלברשטאם, האדמו"ר הראשון מגורליץ, בנו החמישי של רבי חיים מצאנז (נולד ה'תקפ"ט)
ה'תש"ג (אדר א') – הדרשן הירושלמי הרב בן ציון נסים פרדס (נולד ה'תרכ"ב)
ה'תש"ה – הנרייטה סאלד, הקימה את ההסתדרות הציונית הדסה (נולדה בה'תרכ"א)
ה'תשס"ה (אדר א') – ארתור מילר, מחזאי אמריקאי (נולד ה'תרע"ו)
ה'תשס"ה (אדר ב') – אמיר דרורי, סגן הרמטכ"ל ומנכ"ל רשות העתיקות (נולד ה'תרצ"ז)
ל' בשבט – ב' באדר
אדר
אדר א'
כ' בניסן

כ' בניסן הוא היום העשרים בחודש השביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים בחודש הראשון 
למניין החודשים מניסן. כ' בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז".
חגים ומועדים

היום החמישי של ספירת העומר
היום החמישי של חול המועד פסח (בחו"ל היום הרביעי) וערב שביעי של פסח
אירועים היסטוריים

ד'תתק"ז – פרעות ביהודי גרמניה בעת מסע הצלב השני
ה'תרמ"ז – ייסוד נווה צדק, השכונה היהודית הראשונה מחוץ לחומות יפו
ה'תרס"ט – מתקיימת הגרלת המגרשים באחוזת בית, מאורע שנחשב כיום ההולדת של תל אביב
ה'תרפ"ד – מוקמת קבוצת הכדורגל "הפועל חיפה", קבוצת הכדורגל הראשונה להשתייך לאגודת "הפועל"
ה'תשס"ב – מבצע חומת מגן: צה"ל כובש את בית לחם, ומטיל מצור על כנסיית המולד בה מתבצרים מחבלים פלסטינים
נולדו

ה'תקנ"ב – חיים מיכל, ביבליוגרף וביבליופיל (נפטר בה'תר"ו)
ה'תרפ"ט – הרב יצחק שלמה זילברמן, רב, מחנך ומייסד "שיטת זילברמן" בלימוד תורה (נפטר בה'תשס"א)
ה'תרצ"ח – יהואש הירשברג, מלחין ישראלי
ה'תשי"ב – הרב שלום ארוש, רב השייך לחסידות ברסלב
ה'תשי"ד – רומן ברונפמן, פוליטיקאי ישראלי
ה'תשי"ח – יובל שטייניץ, חבר הכנסת מטעם הליכוד
נפטרו

ד'תשצ"ח – רב האי גאון, מאחרוני גאוני בבל (נולד בד'תרצ"ט).[דרוש מקור][מפני ש...]
ה'תר"ה – רבי יחזקאל פנט מייסד חסידות דעש וראשון מפיצי החסידות בטרנסילבניה. מכונה "מראה יחזקאל" על שם סדרת חיבוריו (נולד ב-ה'תקמ"ג).
ה'תרמ"א – בנג'מין דיזראלי, בריטי ממוצא יהודי, סופר וראש ממשלת בריטניה (נולד ב-ה'תקס"ה).
ה'תר"ע – רבי יצחק דובער שניאורסון, האדמו"ר מחב"ד-ליאדי בנו יחידו של רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון, בנו של "הצמח צדק"
ה'תשע"ו – יצחק גנירם (אקל'ה), חבר המחתרת היהודית (נולד ב-ה'תש"ה).
י"ט בניסן – כ"א בניסן
ניסן
הגדה של פסח
ו' בניסן

ו' בניסן הוא היום השישי בחודש השביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השישי בחודש הראשון 
למניין החודשים מניסן. ו' בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז".
פרשת בר המצוה של ילד שנולד ו' ניסן היא ברוב מהשנים הפשוטות פרשת צו, אך בשנים פשוטות מקביעות (השא וזחא) פרשת בר המצוה היא פרשת ויקרא. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת מצורע, אבל בשנים מקביעות (השג) פרשת בר המצוה היא פרשת אחרי מות
חגים ומועדים

קורבן אליסף בן דעואל נשיא שבט גד
אירועים היסטוריים

ה'תש"ט – החלה העלייה ההמונית של יהדות לוב
ה'תשס"ט – בנימין נתניהו מציג את ממשלתו השנייה בפני מליאת הכנסת ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל
ה'תשע"ט – הגשושית הישראלית הראשונה, בראשית, התרסקה על אדמת הירח.
ה'תשפ"ד – המתקפה האיראנית על ישראל באפריל 2024
נולדו

ה'תרמ"ה – הרב אריה לוין, רב האסירים. (נפטר ה'תשכ"ט)
ה'תרס"ז – אברהם ברוידס, "משורר הנוער העובד" (נפטר ה'תשל"ט).
ה'תרפ"ח – הרב יוסף ליברמן, ראש כוללי האברכים של כולל שומרי החומות, פוסק חשוב, בפרט בתחום המצוות התלויות בארץ. (נפטר בה'תשפ"ג)
ה'תשי"ח – אשר כהן, מרצה ופרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן
ה'תשמ"ד – לירון ויצמן, אשת טלוויזיה ורדיו ישראלית
נפטרו

ה'שנ"ז – רבי שמואל יהודה קצנלנבוגן (מהרשי"ק), דרשן, מרא דאתרא וראש ישיבה בוונציה. (נולד בה'רפ"א)
ה'תרס"ה – הרב אהרן שמואל אסאד רבה של סרדהאלי שבסלובקיה (נולד ה'תק"ץ)
ה'תרפ"ג – הרב מנחם מנכין היילפרין, מקובל ירושלמי
ה'תרפ"ח – הרב מאיר דן פלוצקי, מרבני יהדות פולין בתחילת המאה ה-20, מחבר הספר כלי חמדה על התורה.
ה'תש"ז – רבי אהרן ראטה, אדמו"ר, מייסד חבורת שומר אמונים, שממנה צמחו חסידויות "שומרי אמונים", "תולדות אהרן" (הנקראת על שמו), "תולדות אברהם יצחק" ועוד (נולד תרנ"ה).
ה'תשמ"ה – מארק שאגאל, צייר יהודי (נולד ה'תרמ"ז).
ה' בניסן – ז' בניסן
ניסן
תודעה

תיאור של התודעה מהמאה ה-17 על ידי רוברט פלאד, פיזיקאי אנגלי
תודעה (באנגלית: Consciousness) היא המודעות של יצור חי לעצם קיומו, טבעו ואופי חוויותיו. תודעתו של כל יצור חי גלויה בפניו בלבד ויוצרת הבחנה בין יצור חי אחד למשנהו. התודעה מאפשרת קיום ייחודי של רצונות, תפיסות, מחשבות ורגשות. לפי הדעה הרווחת, קיום התודעה הוא המאפיין החיצוני המובהק של ממלכת החי. אובדן התודעה הוא המאפיין החיצוני המובהק של מוות. התודעה כוללת תכונות כמו חוויה מודעת, קווליה, ניסיון אישי, הכרה-עצמית, סובייקטיביות, כושר הבנה וחישה והאפשרות להבין את היחסים בין הזהות האישית לסביבה.
הפילוסופיה מציעה מספר דרכים להבין את התודעה במסגרת פילוסופיה של הנפש. עמדתן של תרבויות ודתות רבות היא שהתודעה היא ביטוי של הנשמה, שנפרדת מהגוף (דואליזם). המדע לעומתן, מנסה למצוא את הבסיס הביולוגי של התודעה באמצעות חקר התפקוד הנוירוני של המוח.
תוכני התודעה מתארים את מאגר המידע המודע של האדם והם נקבעים במידה רבה על ידי הגירויים שבהם האדם מתמקד והזיכרונות שהם מעוררים בו. הידע המפורש של האדם בנוגע לתכנים של המחשבות הנוכחיות שלו מיוחס לתהליכים של מטא-קוגניציה.
התודעה היא מושג רב משמעי. לפעמים משתמשים גם במילה הכרה לתיאור משמעויות הדומות לאלו של המושג "תודעה". זאת אף על פי שלמילה "הכרה" יש גם משמעויות נוספות – משמעות אחת היא מהבחינה הקוגניטיבית המתארת תהליכים של עיבוד מידע, משמעות אחרת היא מצב של ערנות או עוררות בניגוד למצב של שינה או של תרדמת (חוסר הכרה). ישנו קשר מעשי בין המושגים "תודעה" ו"הכרה" משום שכדי להיות מודעים לדבר מה, עלינו להיות בהכרה. כלומר, הכרה היא תנאי מקדים למודעות.
יש המייחסים תודעה גם לקבוצות הפועלות באופן משותף ומתואם, כמו להקת ציפורים במעופה או פעילותן של דבורים בכוורת. נראה לעיתים שבעלי החיים האלה, פועלים יחד כאילו שיש להם תודעה אחת משותפת.
כתוצאה מהקשיים בהבנת התודעה באמצעים חומריים (אנ'), בשנים האחרונות חזרה ועלתה ההשערה שהתודעה נמצאת בהיבט הבסיסי ביותר של החומר ושל היקום. תיאוריה זו נקראת פאן-פסיכיזם (אנ').
תודעה ושפה

מכיוון שבני אדם מבטאים את מצבי התודעה שלהם בעזרת שפה, מפתה להקביל בין יכולות שפה לבין תודעה. אולם ישנם יצורים חיים חסרי-שפה אך בעלי מודעות (תינוקות, ילדי פרא, בעלי חיים מסוימים או אנשים מוגבלים שכלית), שנהוג להחשיב כבעלי תודעה אף על פי שאין להם יכולות שפה.
יצורים אינטליגנטים רבים עושים שימוש במערכות תקשורת מורכבות שאינן בהירות לבני אדם, כמו שהצביע מחקר המוח של פרימטים לא-אנושיים ובמיוחד קופי מקוק. ממורכבות התקשורת ניתן להסיק על מורכבות המסר, אך לא בהכרח על מודעות המוסר.
גישות קוגניטיביות נוירולוגיות

מספר מחקרים מצביעים על מנגנונים דומים במצבים קליניים שונים שמובילים לאיבוד תודעה. מצב של "צמח" הוא מצב שבו אדם מאבד את היכולות הגבוהות של המוח, אך הוא עדיין מחזיק במחזורי שינה וערנות, עם פעילות אוטומטית מלאה או חלקית.
מחקרים שמשווים בין אנשים במצב צמח לבין אנשים בריאים וערים, מראים כי אצל הצמחים יש בעיה בקישורים בין המוח העמוק או התחתון יותר (גזע המוח והמוח התלמי) והחלק העליון (קליפת המוח) של המוח. בנוסף, מוסכם כי פעילות המוח הכללית בקורטקס היא נמוכה יותר במצב צמח. יש אסכולות בנוירואלקטרוניקה שרואות את איבוד התודעה הזה כאיבוד היכולת למדוד זמן כראוי (בדומה לאפקט של תקליט המנגן לאט מאוד או מהר מאוד), דבר שמוביל בתחילה לחוסר קשב, ממשיך לשינה ומגיע לתרדמת ומוות.
איבוד הכרה מתרחש גם במקרים אחרים, כגון בהתקפים אפילפטיים כלליים, בהרדמה כללית, ואולי אף בשינה עמוקה. ההיפותזות העיקריות כיום לגבי מקרים כאלה של איבוד ההכרה (או איבוד תחושת זמן), מתמקדות על הצורך של ההכרה ב:
רשת נרחבת בקליפת המוח, הכוללת בעיקר את החלקים הקדמיים, הפריטאליים והטמפורליים.
שיתוף פעולה בין החלקים העמוקים של המוח, בעיקר התלמוס, והחלקים העליונים – הקורטקס. היפותזות אלה מכונות "תאוריות גלובליות" של התודעה, שכן הן טוענות כי יש צורך ברשת רחבה וגלובלית על מנת לקיים את המצב התודעתי.
הכימיה של המוח גם היא משפיעה על התודעה. סמי הרדמה (כגון מידזולם או דורמיקום) יכולים להביא את המוח ממצב של ערנות (הכרה) למצב של שינה (חוסר הכרה). תרופות מעוררות כמו אנקסייט או אף קפאין, המשפיעות על מערכת העצבים המרכזית, יכולות לצור מצבים של ערנות ותודעה מוגברת.
לסמים רבים אחרים (כמו הרואין, קוקאין, LSD, MDMA) יש השפעה על מצב התודעה של האדם.
הסרתו של הגרעין הצנטרומדי (חלק מהגרעין האינטרה-למינרי של התלמוס) כנראה מפסיקה את התודעה וגורמת לתרדמת, מצב "צמח", חוסר אפשרות לדבר ומאפיינים אחרים של "מוות מוחי". הגרעין הצנטרומדי הוא גם אחד מהאתרים העיקריים שעליהם פועלות הרדמות כלליות ותרופות אנטי-פסיכוטיות.
גישות פילוסופיות

יש פילוסופים המבחינים בין "תודעה פנומנלית" לבין "תודעה פסיכולוגית". יש שטוענים, כי לא ניתן להגדיר את התודעה. ישנן עמדות פילוסופיות רבות לגבי התודעה, הכוללות: ביהביוריזם, פסיכולוגיה קוגניטיבית, דואליזם, אידיאליזם, פונקציונליזם, פנומנולוגיה, פיזיקליזם, פסודו-נומנליזם, אמרגנטיזם, אינטגרליזם, אפיפנומנליזם ואף מיסטיקה.
גישות פילוסופיות > הכרה פנומנלית

לדעת פילוסופים רבים, יש פונקציה מנטלית אחת שמלווה את רוב, ואולי כל האירועים המנטליים, והיא ההכרה.
במובן פילוסופי זה של המילה "תודעה", אנו מודעים גם כאשר אנו חולמים; אנו מודעים למה שקורה בחלום. אולם, אף על פי שכיום רוב הדעות הן כי בכל מצב של שינה יש גם אירועים מוחיים, יש חוקרי שינה[דרוש מקור] הטוענים כי יש שלב בשינה, הנקרא "שינה עמוקה", שבו אנו לא מודעים לשום דבר בשום מובן. אין כל אירועים מוחיים שמערבים תודעה במושגים הפילוסופיים או הרגילים שמתרחשים. לפיכך, שינה ללא חלום לפעמים מוצגת כמקרה שבו האדם חי ומוחו פועל, אך אין אירועים מוחיים שיש בהם אלמנט של תודעה.
מחקרים מודרניים וגילויים לגבי התודעה מבוססים על מחקרים סטטיסטיים פסיכולוגיים, ועל מחקרים של מצבי תודעה והגירעונות שנוצרו על ידי פגעים פיזיים שונים במוח, כגון שבץ או ניתוח, שהפריעו לפעולתן הרגילה של הקוגניציה והחישה. גילויים אלה מציעים כי המוח הוא מבנה מורכב של פונקציות מקומיות, שמוחזקות יחד על ידי תודעה אחדותית.
יש מחלוקת מסוימת לגבי השאלה האם חייבים להיות בהכרה, במובן הפילוסופי, כאשר מתרחש אירוע מוחי? לדוגמה, האם אפשרי שיהיה לך כאב שאתה לא מרגיש? יש שחושבים שלא; הם טוענים, כי כדי שיהיה כאב, צריך להרגישו ולכן להיות בהכרה. פילוסופים קוראים לזה "אי השתנות" (incorrigibility) של מצבים מנטליים מסוימים. כמו כן, על מנת שמשהו יחשב למחשבה, יש צורך להיות מודע לכך שאתה חושב; אם אין הכרה, אין חשיבה (למעשה, זו כמעט טאוטולוגיה). סוגיה זו מעלה שאלות אלה: האם אירועים מנטליים מחייבים תודעה? מה לגבי הפעילות של המוח שאנו לא מודעים לה?
אם אנו עונים לא, אנו אומרים כי יש אירועים שמתרחשים ללא אלמנט של תודעה. במילים אחרות, חלק מהמוח הוא "ללא הכרה". מדענים קוגניטיביים אומרים, כי תהליכים קוגניטיביים רבים הם ללא הכרה במובן זה; אנו מודעים רק ל"חלק" מהאירועים שמתרחשים במוחנו.
יש שרואים את התודעה כתופעה (emergent behaviour) שעולה מהיררכיה של תהליכים לא-מודעים. אלה הם דעות שמקורן בפרויד ואשר השפיעו על הפסיכולוגיה המודרנית.
גישות פילוסופיות > תודעה ומוסר

שאלת התודעה משפיעה על שאלות אתיות חשובות:
מה היא מידת התודעה של בעלי חיים לא אנושיים?
באיזה שלב בהתפתחות העובר מתחילה להופיע תודעה?
האם מכונות יכולות להגיע למצב של תודעה (שאלה חשובה בבינה מלאכותית)?
לפי הבלשן יצחק אבינרי, את המילה העברית תודעה חידש הבלשן יצחק אפשטיין.