stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נסים אלקיים
ביוגרפיה

אלקיים נולד במרקש, מרוקו בכ' בכסלו ה'תרכ"ד לרב משה אלקיים, בנו של דוד אלקיים. בשנת 1866 החליט האב למכור את כל נכסיו במרוקו ולעלות לארץ ישראל. לאחר מסע ארוך התיישבה המשפחה בירושלים. נסים למד בישיבה של הרב דוד בן שמעון בעיר. בשנת ה'תרמ"ז (1887) נשא לאישה את מזל בת שלמה שאול. בצעירותו עסק בהובלת אנשים על גבי חמורים מירושלים לקבר רחל.
בשנת 1897 ירד לבאר שבע והיה היהודי הראשון שהתגורר בעיר בעת המודרנית. שנה לאחר מכן עבר להתגורר בעזה כחלק מניסיון חידוש ההתיישבות היהודית בעיר שהוביל קלונימוס זאב ויסוצקי. הוא עסק בייצוא שעורה ואבטיח הפקועה (חנדל) לאירופה. בשותפות עם חכם דוד עמוס וחג' עלי אל-עטוונה, ראש העיר הראשון של באר שבע, הם היו ליצואנים הגדולים ביותר.
בהשפעתו של אליעזר בן-יהודה הקים בשנת 1910 בית ספר עברי בעיר עזה.
בשנת 1911 ביקשה אגודת "שארית ישראל" ממוסקבה לרכוש 3200 דונם מאדמות הכפר הבדואי אל-גֻ'מַּאמַה. למרות התנגדות אשתו ובנו, אלקיים הסכים לסייע לאגודה ותיווך בינם ובין השבט הבדואי אל-עטאונה עד להשלמת העסקה. על אדמות אלו קמה "חוות רוחמה", המקום בו נמצא היום קיבוץ רוחמה.
בשנת 1912 התמנה על ידי הטורקים כנציגה הרשמית של העדה היהודית באזור עזה, תפקיד אותו מילא עד 1918. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גירשו הטורקים את מרבית התושבים של עזה לירושלים. משפחת אלקיים, שהייתה בעלת אזרחות עותמאנית, הייתה מהמשפחות היהודיות הבודדות שנשארו בעיר. במרץ 1917 גורשו אחרוני הידוים מהעיר והמשפחה עברה לרוחמה ובהמשך חזרה ליפו. בשנת 1919 לאחר סיום המלחמה חזזר אלקיים לעיר ומצא שבית המסחר שלו והסחורה לא ניזוקו. הוא ביקש לחזור ולהתגורר בעיר, אך אשתו סירבה. בתחילה עבר לגור לבדו ובהמשך הצטרפו אליו בניו הגדולים. מזל, אשתו, חזרה לעזה רק ב-1922.
במהלך המלחמה, בשנת 1916, נהרגו 16 פועלים יהודים כתוצאה מהפצצה של חיל האוויר הבריטי בבאר שבע. אלקיים, כנציג הקהילה היהודית, רכש חלקת קרקע על מנת לקבור את ההרוגים. קרקע זאת הפכה ברבות הימים לבית העלמין של באר שבע.
בשנת 1918 רכש שטח אדמה בבאר שבע במטרה לבנות עליו שכונה יהודית ראשונה. את הרכישה ביצע יחד עם שמעון בן-צבי, שהיה שותפו בקניית תבואה עבור "המשביר" בתל אביב. בשנת 1950 החלה בניית שכונה ב על האדמות שנרכשו.
בי"ח באב תרפ"ט, יום לאחר פרוץ מאורעות תרפ"ט, הגיע אל אלקיים אחד מידידיו הערבים והזהיר אותו שהמצב בעיר מסוכן. תחילה התקיימו חברי הקהילה, שמנתה 50 איש, בביתו של אלקיים. בהמשך עברו לתחנת המשטרה ומשם המשיכו להתבצר בבית המלון שהיה בבעלת משפחת מרגולין. אל המקום הגיע חאג' סעיד א־שאווה, שמשפחתו הייתה ביחסים טובים עם משפחת אלקיים, במטרה להגן על העיר. הפורעים הצליחו לפרוץ אל המלון והמשטרה הבריטית החליטה לפנות את היהודים מהעיר על גבי משאיות. בעקבות המאורעות עזב אלקיים, יחד עם כל הקהילה, את עזה ושב להתגורר בירושלים.
אלקיים נפטר בשנת 1930. בבאר שבע יש רחוב הנושא את שמו.
משפחתו

לנסים ומזל נולדו שבעה ילדים: אברהם, שלמה, יהודה, משה, מרדכי, שרה וחנניה.
אברהם הבכור נולד ב-1892. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כחייל בגדוד נהגי הפרדות שהקים יוסף טרומפלדור. בשנת 1915 נפצע בקרב גליפולי. אחרי סיום מלחמת העצמאות עבר להתגורר בסמוך לבאר שבע. בשנת 1950 נרצח על ידי מסתננים ערבים שחדרו לביתו ושדדו ממנו כסף וצאן.
מרדכי נולד ב-1910 בעיר עזה. היה פעיל בתנועת "ההגנה" ולאחר מכן שירת כקצין בצה"ל והשתחרר בדרגת רב-סרן. בשנת 1956, אחרי מבצע סיני, מונה לסגן מושל העיר עזה. לאחר סיום מלחמת ששת הימים מונה למושל הצבאי של יריחו. בשנת 1994 הוציא ספר שסוקר את ההתיישבות היהודית בעזה שהוביל אביו.
לקריאה נוספת

מרדכי אלקיים, 40 שנות ישוב יהודי בעזה באר שבע והקמת חוות רוחמה , משרד הביטחון, 1994
הערות שוליים

1 2  דוד תדהר (עורך), "נסים אלקיים", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4939
1 2  אברהם נסים אלקאיים - יליד יפו שנרצח בידי ערבים על אדמתו, סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850, 11 בינואר 2010
↑  אריק קיציס, ימיה האחרונים של הקהילה היהודית בעזה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 6 בפברואר 2024
1 2    מיכאל טוכפלד, ‏קודש וחולות, בעיתון מקור ראשון, 30 באפריל 2019
↑  משפחת קסטל מגיעה לעיר עזה, באתר castel.org.il
↑  שלמה ציזר, /משפחת אלקיים - הקשר ההיסטורי לבאר שבע, נאנמנג, גיליון מס' 40, 25 במאי 2023
1 2  120 שנה ויותר לנוכחות יהודית בעזה ובש, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 בדצמבר 2023
↑  עפרה לקס, הגירוש מעזה, תרפ"ט, באתר ערוץ 7, 23 ביולי 2009
↑  נדב שרגאי, עזה שלא הכרתם, באתר ישראל היום, 12 במרץ 2020
↑  עוזי ברעם, שורשיי המשפחתיים בעזה, 23 בנובמבר 2023
↑  אברהם נסים אלקיים זל, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  מרדכי אלקיים, ראשי היישוב ויקיריו, באתר עיריית נתניה
נמיית רודי

| נמיית רודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: נמייתיים
סוג:: נמייה
מין:: נמיית רודי
שם מדעי
 Herpestes smithii ‏גריי, 1837
תחום תפוצה


נמיית רודי (שם מדעי: Herpestes smithii) היא מין של נמייה גדולה ממשפחת הנמייתיים, החיה בטבע ביערות ומישורים פתוחים ברחבי הודו וגם בסרי לנקה.
הנמייה בעלת פרווה חומה-אדמדמה וזנב ארוך. היא מזכירה את הנמייה ההודית האפורה, אך גדולה ממנה ופרוותה אדמדמה ולא חומה וכן הזנב בקצה שלה שחור, ולמרות זאת הם חיים בכמעט אותם סביבות ברחבי הודו. אורכה של הנמייה 39-47 ס"מ ומשקלה 2.7 ק"ג.
אלו הם חיות יער החיות בבדידות יחסית, אך נפוצים גם בשדות אורז ומישורים גבוהים שונים. כמו רוב הנמיות הם צדות ביום ובלילה.
הנמייה אוכלת בשר של חיות קטנות יותר ולא מפחדת לתקוף גם נחשים ארסיים, אותם היא מהפנטת בריקודה המהיר וכשהנחש מתעייף היא נושכת אותו בצווארו והורגת אותו. בנוסף לנחשים היא אוכלת חרקים, עכבישים, עקרבים, מכרסמים קטנים, לטאות ואף דגים. הם אוכלים גם פירות וירקות שהם מוצאים.
לעיתים המקומיים צדים אותם עקב מנהגם לטרוף תרנגולות שהם מוצאים. עם זאת לא נשקפת להם סכנת הכחדה.
הערות שוליים

↑  נמיית רודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| נמייתיים |
| --- | --- | --- |
| נמיית מרש (סוג ומין יחיד) | נמיית מרש |      |
| נמייה עבת-זנב | נמייה עבת-זנב • נמיית ג'קסון • נמייה שחורת-כפות |      |
| קוסימן | קוסימן אלכסנדר • קוסימן אנגולי • קוסימן מצוי • קוסימן שטוח-ראש |      |
| נמייה צהובה (סוג ומין יחיד) | נמייה צהובה |      |
| דולוגל הסוואנה (סוג ומין יחיד) | דולוגל הסוואנה |      |
| נמייה דקה | נמייה דקה אנגולית • נמייה דקה סומאלית • נמייה דקה אפורה • נמייה דקה שחורת-זנב |      |
| נמייה ננסית | נמייה ננסית אתיופית • נמייה ננסית מצויה |      |
| נמייה | נמייה קצרת-זנב • נמייה הודית אפורה • נמייה הודית חומה • נמייה מצויה • נמייה אסייתית קטנה • נמייה הודית קטנה • נמיית הצווארון • נמיית רודי • נמייה מפוספסת-צוואר • נמיית הסרטנים |      |
| נמייה לבנת-זנב (סוג ומין יחיד) | נמייה לבנת-זנב |      |
| נמייה ליבראית (סוג ומין יחיד) | נמייה ליבראית |      |
| נמייה ארוכת-אף (סוג ומין יחיד) | נמייה ארוכת-אף |  |
| נמייה מפוספסת | נמייה מפוספסת גמביאנית • נמייה מפוספסת מצויה |  |
| נמיית סלווס (סוג ומין יחיד) | נמיית סלווס |  |
| נמיית מלר (סוג ומין יחיד) | נמיית מלר |  |
| סוריקטה (סוג ומין יחיד) | סוריקטה |  |
נמיית רודי צדה נחש בבנגלור.
מתגעגעת אותך

"מתגעגעת אותך" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל והזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-25 בינואר 2021, בהוצאת חברות התקליטים הליקון, ארומה מיוזיק ושרית הפקות, כסינגל השביעי מתוך אלבום האולפן החמישי של בן זקן, מועבט. השיר נכתב והולחן על ידי רייכל ואבי אוחיון, הופק על ידי רייכל ומתן דרור והוא שיתוף הפעולה השני (אחרי "מכל הכוכבים בלילה") של אוחיון ורייכל.
רקע וכתיבה

השיר ושמו מנוסחים בשגיאה לשונית מכוונת ומבוססים על משפט שאמרה לו בתו של רייכל. על השיר אמר רייכל כי "בגיל ארבע, בחרה בתי הקטנה סלומה במשפט הכל כך מיוחד 'אבא, אני מתגעגעת אותך', כדי לבטא את הגעגועים אליי כשהייתי רחוק", והוסיף כי "סלומה הייתה סופרת את הלילות עד שאחזור, ושואלת כל הזמן: 'כמה עוד לילה טוב עד שתחזור?', ואני הייתי עונה לה: 'עוד חמישה או ארבעה לילה טוב, והיא, כך חשבתי לעצמי, הייתה מביטה אל הירח מבעד לחלון ומתגעגעת אותי". על החיבור עם בן זקן אמר כי "ברגישות רבה ובשירה פשוטה ומרגשת, עדן הפכה את השיר הזה לשיר געגועים מיוחד משלה, אולי לשוקי, אולי למישל".
וידאו קליפ

קליפ המילים של השיר פורסם ב-25 בינואר 2021, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 25 בינואר 2021 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | הליקון • ארומה • שרית |  |
נמיקולופטרוס

| נמיקולופטרוס |
| --- | --- |
  מאובנים ואיור של שני פרטי נמיקולופטרוס בתעופה
תקופה
קרטיקון תחתון, 120 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
סוג:: נמיקולופטרוס
מינים
 Nemicolopterus crypticus
שם מדעי
 Nemicolopterus ‏Wang & קלנר & Zhonghe & Campos, 2008

נמיקולופטרוס (שם מדעי: Nemicolopterus; משמעות השם: "כנף של תושב יער") הוא סוג של זוחל מעופף מהסדרה הקדומה פטרוזאורים. הוא חי לפני 120 מיליון שנה לערך, בתקופת הקרטיקון של סין. מאובני הפטרוזאור התגלו ב-2008 בתצורת ג'יופוטאנג, מחוז ליאונינג שבצפון סין כחלק מאוסף של "המכון לחולייתנים פלאונתולוגים ופלאואנתרופולוגים" של בייג'ינג. המאובנים השתייכו למין יחיד - Nemicolopterus crypticus. השם "kryptos" משמעו "מתחבא".
מאפיינים

הנמיקולופטרוס היה הקטן שבכל מיני הפטרוזאורים מעולם והוא היה בעל מוטת כנפיים של 25 ס"מ בלבד, כמו של דרור הבית. ממצאים של עצמות החזה מוכיחים שמדובר היה בפרטים בוגרים לגמרי, אם כי כמה החוקר דארן נאיש סובר שהפרט רק החל לעוף ואולי היה קרוב בגודלו לסינופטרוס (Sinopterus).
למרות גודלו הקטן הוא דווקא היה שייך לקבוצת הפטרודקטיליים, מאבותיהם של המעופפים הגדולים ביותר בעולם. הוא היה מקרוביהם של הטפג'ריים וקרוב רחוק של האורניתוכיריים. בדומה למיני הטפג'ריים והאזדרקיים העצומים הוא היה חסר שיניים בלסתותיו החלולות.
פטרוזאור זה היה שוכן יבשה שצד חרקים במהירות וכנראה קינן על עצים. דבר זה מבוסס על התאמות באצבעותיו ובזרועותיו לטיפוס על עצים כמו מינים של טפג'ריים ובניגוד לשאר הפטרוזאורים שחיו בקרבת הים.
נילס לארוס

נילס לארוס (בהולנדית: Niels Laros; נולד ב-17 באפריל 2005) הוא אתלט הולנדי, אלוף אירופה עד גיל 20 (ירושלים 2023) בריצות 1500 מטר ו-5000 מטר. שיאן הולנד בריצת 1500 מטר (3:32.74 דקות).
ביוגרפיה > 2022

באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה ביולי בירושלים שבישראל שבר לארוס את שיאיו האירופיים של יקוב אינגבריגטסן בריצת 1500 מטר ובריצת 3000 מטר עד גיל 18, בדרך לשתי מדליות זהב.
ביוגרפיה > 2023

ביוני 2023 השווה את שיא הולנד לבוגרים בן 22 השנים בריצת 1500 מטר, כשקבע תוצאה של 3:32.89 דקות בתחרות שנערכה בצרפת.
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה באוגוסט בירושלים שבישראל זכה לארוס במדליות זהב בריצות 1500 מטר ו-5000 מטר.
באליפות העולם שנערכת בבודפשט שבהונגריה, העפיל לארוס לגמר ריצת 1500 מטר, כשבשלב חצי הגמר שבר את שיא הולנד בריצה זו, כשקבע תוצאה של 3:32.74 דקות.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 800 מטר: 1:44.78 דקות (2023), שיא הולנד עד גיל 20
ריצת 1500 מטר: 3:32.74 דקות (2023), שיא הולנד
ריצת 3000 מטר: 7:48.25 דקות (2023), שיא אירופה עד גיל 18 ושיא הולנד עד גיל 20
ריצת 5000 מטר: 13:23.01 דקות (2023), שיא הולנד עד גיל 20
שיאים אישיים > אולם

ריצת 1500 מטר: 3:49.51 דקות (2022)
ריצת 3000 מטר: 8:26.44 דקות (2022)
הערות שוליים

↑  The 17-year-old Dutch runner who's quietly breaking Jakob Ingebrigtsen's junior records באתר Running Magazine, ‏ 12 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  18-year-old Niels Laros Equalls Dutch 1500m record with 3:32.89 in Nice באתר Watch Athletics, ‏ 18 ביוני 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14910035
נחל מודיעים

| --- | --- |

נחל מודיעים זורם בחורף 2013
 מידע כללי
 יובלים:  ואדי דילב, ואדי עין עריכ, ואדי סעד 
 שפך:  נחל נטוף 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת גוש דן מוגדלת) נחל מודיעים(למפת גוש דן רגילה) נחל מודיעים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מודיעים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מודיעים
 
ביוב בנחל, באזור מושב שילת
נַחַל מוֹדִיעִים (ודי ג'רידון בחלקו העליון וודי אל מלקי בחלקו התחתון) הוא נחל אכזב באזור הרי נחלת אפרים (בתחום המועצה האזורית מטה בנימין). הנחל מתחיל בשורת מעיינות בין גבעת זאב לביתונייא שממערב לרמאללה, וזורם לאורך כ-18 קילומטר בקו אווירי עד שנישפך אל נחל נטוף (ואדי א-שמי) כשני קילומטר מערבית לנעלין.
נחל מודיעים יחד עם נחל נטוף הם מהמקורות הראשיים של נחל איילון. נחל מודיעים מנקז אליו את מרבית הנחלים באזור רמאללה כגון: ואדי דילב וואדי עין עריך. בחורפים גשומים הנחל מתמלא מים וזורם. כמו כן הוא מהווה את הגבול הדרומי של הרי גופנה שבדרום מערב השומרון.
מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי

מתקפת טרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי שבלוב התרחשה בלילה שבין 11 ל-12 בספטמבר 2012. ההתקפה החלה במהלך שעות הלילה במתחם דיפלומטי אמריקני השייך לקונסוליה, והסתיימה מוקדם למחרת במתחם דיפלומטי אחר סמוך בו מוצבים נציגי המודיעין האמריקני. במתקפה נרצחו השגריר האמריקני כריסטופר סטיבנס ושלושה דיפלומטים אמריקנים נוספים. כמו כן, 2 אמריקנים נוספים ו-7 שוטרים לובים נפצעו במתקפה.
למרות העובדה שבדיווחים הראשונים אודות הפיגוע נטען כי הפיגוע בוצע בעקבות פרסום הסרט "תמימותם של מוסלמים" בו מוצג מוחמד באור שלילי ואשר עורר את זעם המוסלמים בעולם, מאוחר יותר גרסו בכירים אמריקנים כי הייתה זו התקפה מתוכננת מראש של גורמי טרור המזוהים עם אל-קאעידה שביקשו לנצל את התאריך הסמלי במלאת 11 שנה לפיגוע במגדלי התאומים, וכי המתקפה לא בוצעה כתגובה על הסרט.
ההתקפה

מתקפת הטרור בבנגאזי כללה תקיפות בשני מתחמים נפרדים שבהם הוצבו דיפלומטים אמריקנים. התקיפה הראשונה אירעה בבניין המרכזי בסביבות השעה 21:40 (שעון מקומי) ב-11 בספטמבר. התקיפה השנייה החלה בשעה 4:00 לפנות בוקר ב-12 בספטמבר על אגף ה-CIA הנמצא במרחק של כ-1.9 קילומטרים מהבניין הראשון שהותקף.
ההתקפה > ההתקפה של בניין הקונסוליה

המתקפה החלה עם רדת החשכה כאשר התוקפים סגרו את הרחובות המובילים לבניין הקונסוליה המרכזי באמצעות משאיות. עדי ראייה ציינו כי המשאיות נשאו את הלוגו של הארגון אנצאר א-שריעה (ארגון איסלמי קיצוני מקומי).
השגריר סטיבנס אשר שהה באותה העת בבניין הקונסוליה, ביקר באותה העת בבנגאזי על מנת לסקור את התוכניות להקמה של מרכז תרבות חדש בעיר ולפיתוח של בית חולים המקומי. השגריר סטיבנס ערך את הפגישה האחרונה שלו באותו היום עם דיפלומט טורקי וליווה אותו אל השער הראשי של הבניין בסביבות השעה 20:30 (שעון מקומי). השגריר סטיבנס הלך לחדרו בסביבות השעה 21:00 בערב.
בסביבות 21:40 (שעון מקומי) מספר גדול של מיליטנטים חמושים פשטו על הבניין מכיוונים רבים בעודם צועקים "אללה אכבר".התוקפים השליכו רימוני יד על קיר הבניין ונכנסו למתחם תחת מטח יריות מכלי נשק אוטומטיים ורקטות נגד טנקים, בגיבוי ירי ממכונות ירייה שהורכבו על משאיות. בעקבות כך אחד מסוכני הביטחון של הקונסוליה אשר צפה במתרחש באמצעות מצלמות האבטחה הבחין כי "מספר גדול של אנשים, גברים חמושים, אשר זרם אל תוך הבניין." הוא לחץ על כפתור האזעקה והחל לצעוק ברמקול "התקפה! התקפה!". במקביל בוצעו שיחות טלפון לשגרירות בטריפולי, מרכז פיקוד אבטחת המשלחות הדיפלומטיות שבוושינגטון, לחטיבת "פברואר 17" הלובית, ולכוח התגובה האמריקני הממוקם במתחם של ה-CIA הנמצא במרחק של כ-1.9 קילומטרים מבניין הקונסוליה. השגריר סטיבנס טילפן לסגן ראש המשלחת גרגורי היקס, אשר שהה באותה העת בטריפולי, על מנת ליידע אותו כי הקונסוליה נמצאת תחת מתקפה. היקס לא זיהה את מספר הטלפון ובשל כך הוא לא ענה לטלפון פעמיים. בניסיון השלישי היקס ענה לטלפון.
סוכן הביטחון סקוט סטריקלנד היה אחראי באותה העת על אבטחתם של השגריר סטיבנס וקצין ניהול המידע שון סמית. שלושתם עברו בעקבות ההסלמה לחדר מאובטח בבניין הקונסוליה הראשי. סוכני הביטחון האחרים ששהו בבניין רצו לבניין אחר על מנת להתחמש ברובי M4 וציוד טקטי. אף על פי כן כאשר אותם סוכני הביטחון ניסו להשתלט מחדש על הבניין הראשי של הקונסוליה הם לא הצליחו לעשות כן ובעקבות כך הם נסוגו לבניין ה-CIA.
התוקפים נכנסו לבניין הראשי וטלטלו את סורג המתכת שנעל את החדר המאובטח שבו שהו סטיבנס, סמית וסטריקלנד. התוקפים נשאו ג'ריקנים של סולר לתוך הבניין, שפכו את הסולר על הרצפה והרהיטים ולאחר מכן הציתו את המקום. בעקבות כך עשן סמיך החל למלא את הבניין, וסטיבנס, סמית וסטריקלנד עברו לחדר האמבטיה של החדר המאובטח ונשכבו על הרצפה בחדר זה, אך לבסוף הם קיבלו החלטה לסגת מהחדר המאובטח לאחר שכמות העשן הסמיך החלה להתגבר. סטריקלנד יצא דרך החלון, אך סטיבנס וסמית לא הלכו בעקבותיו. על אף שסטריקלנד חזר בהמשך לחדר המאובטח הוא לא הצליח לאתר את סטיבנס וסמית ובעקבות כך הוא עלה בהמשך לגג הבניין ויצר קשר באמצעות מכשיר הקשר עם הסוכנים האחרים.
בינתיים שלושה סוכני ביטחון הצליחו להגיע לבניין הקונסוליה הראשי ברכב משוריין. הם איבטחו את הבניין ומצאו בהמשך את גופתו של סמית, אך לא את גופתו של סטיבנס.
בהמשך הגיע כוח התגובה מבניין ה-CIA וניסה לאבטח את הבניין ולאתר את השגריר, אך הם לא הצליחו לאתר את סטיבנס בבניין אפוף העשן. בעקבות כך הצוות החליט לחזור לבניין ה-CIA עם הניצולים ועם גופתו של סמית. בעת שהם עשו דרכם חזרה לבניין ה-CIA, הרכב המשוריין של הקבוצה ספג ירי מרובי AK-47 ובנוסף לכך הושלכו על הרכב רימוני יד. אף על פי כן, הצוות הצליח להסיע את הרכב חזרה ליעד עם שני צמיגים מנוקבים.
ההתקפה > העברת השגריר סטיבנס לבית החולים המקומי

בסביבות השעה 01:00 לפנות בוקר קבוצת אזרחים מקומית פרצה לתוך הבניין הבוער ולדבריהם חילצה משם את סטיבנס בעודו בחיים, לאחר שמצאו אותו על הרצפה בחדר חשוך מלא עשן, כאשר הדלת אל החדר הייתה נעולה והגישה אל החדר הייתה אפשרית רק דרך החלון. לדבריהם הם משכו את סטיבנס אל מחוץ לחדר מבעד לחלון והניחו אותו על רצפת אריחי האבן שבחצר הבניין, משם הובהל לבית החולים המקומי במכונית פרטית. ד"ר זיאד אבו זייד היה הרופא שטיפל בסטיבנס. לדבריו הוא ניסה להחיות את סטיבנס במשך 90 דקות, אך הוא נפטר כתוצאה מחנק שנגרם כתוצאה משאיפת עשן, ללא פציעות אחרות. משם הועברה גופתו של סטיבנס לנמל התעופה והועברה לארצות הברית.
מאוחר יותר צלם הווידאו פהד אל באקוש פרסם באינטרנט סרטון וידאו בו נראה בבירור החילוץ של השגריר מחוסר ההכרה מחדר מלא עשן – עדות העשויה להעיד על אמיתות הדיווחים על כך שהשגריר סטיבנס מת מחנק לאחר שהבניין עלה באש.
ההתקפה > ההתקפה על אגף ה-CIA

לאחר הפיגוע בבניין הקונסוליה ולפני ההתקפה על אגף ה-CIA, שוטרים לוביים וכוח תיגבור אמריקני נוסף שנחת בשדה התעופה בבנגאזי נסעו יחד לאגף ה-CIA בסביבות 04:00 לפנות בוקר על מנת לסייע לפנות מהעיר בסביבות 32 אמריקנים מנמל התעופה של בנגאזי. בעת שהם שהו באגף ה-CIA והתכוננו לנסוע לשדה התעופה, החלו התוקפים לירות על הבניין באמצעות ירי מרגמות וירי רקטות נגד טנקים שפגעו בגג הבניין וגרמו למותם המיידי של גלן דוהרטי וטיירון וודס בעת שאלו ניסו לירות על התוקפים באמצעות מכונת ירייה.
ההתקפה > הפינוי

ארבע הגופות נלקחו לנמל התעופה הבינלאומי באנינה אשר ממוקם 19 קילומטרים מזרחה לבנגאזי. משם הם הוטסו לטריפולי, ולאחר מכן הם הוטסו לבסיס חיל האוויר האמריקני בגרמניה ולבסוף הם הוטסו משם לבסיס חיל אוויר אנדרוס השוכן בקרבת וושינגטון די. סי.. הנשיא ברק אובמה ומספר חברי ממשל נוספים הגיעו לבסיס חיל האוויר אנדרוס וערכו שם טקס קצר לזכרם של הנרצחים בפיגוע.
לאחר המתקפה, כל חברי הצוות הדיפלומטי האמריקני בבנגאזי הועברו לטריפולי, כאשר חלק ניכר מאנשי הצוות עזב בהמשך את לוב.
קורבנות הפיגוע

בפיגוע נרצחו השגריר האמריקני כריסטופר סטיבנס, מנהל מערכות המידע שון סמית' ושני אנשי הביטחון של הקונסולייה גלן דוהרטי וטיירון וודס.
אחרית דבר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אחרית דבר > התגובה הלובית

משרד ראש ממשלת לוב גינה את מתקפת הטרור. נשיא הקונגרס הלאומי הכללי של לוב מוחמד מגריף התייחס למתקפה באומרו "אנו מתנצלים בפני ארצות הברית, בפני העם ובפני העולם כולו על מה שקרה ואנו מאשרים שאף אחד מהמעורבים לא יצליח להתחמק מענישה או מחקירתו."
ב-12 בספטמבר נערכו הפגנות בבנגזי ובטריפולי בהם תושבי לוב גינו את מתקפת הטרור. בניו יורק טיימס צוין גם כי המוני צעירים לובים הציפו את טוויטר במסרים פרו אמריקנים לאחר מתקפת הטרור.
ב-21 בספטמבר בסביבות 30,000 לובים הפגינו בבנגאזי כאשר הם קראו לחזק את שלטון החוק ולשים קץ למיליציות החמושות במדינה. המפגינים פשטו על מספר מבנים בבעלות המיליציות בהם מפקדת המיליציה אנסאר אל-שרעיאה אשר חלק סבורים שלקחה חלק במתקפה. לפחות 10 אנשים נהרגו בעימותים ועשרות נוספים נפצעו כאשר אנשי מיליציה ירו על מפגינים שהפגינו במטה של המיליציה בריגדת סאהטי אשר פועלת תחת סמכותו של משרד הביטחון הלובי.
ב-22 בספטמבר המפגינים הצליחו להבריח מהעיר את חברי מיליציה ולהשתלט על מספר מתחמים שהיו ברשות המיליציות ואף שחררו ארבעה אסירים שהיו כלואים בהם. לפי הדיווחים בתקשורת חלק מהמפגינים שרפו מכונית ובזזו כלי נשק במתחמים של המיליציות.
אחרית דבר > תגובת הממשל האמריקאי

ב-12 בספטמבר נשיא ארצות הברית ברק אובמה גינה את מתקפת הטרור על המתקנים הדיפלומטיים האמריקנים. אובמה ציין כי בעקבות המתקפה הוא הורה לתגבר את אבטחת כל המתקנים האמריקנים מסוג זה באזור. כמו כן, בעקבות מתקפת הטרור ממשל אובמה פתח בחקירה שמטרתה לבדוק אם המתקפה הייתה מתוכננת מראש ואם היא הושקה על ידי ארגון טרור שביקש לנצל את התאריך הסמלי במלאת 11 שנה לפיגוע במגדלי התאומים, או אם ההתקפה בוצעה באופן ספונטני על ידי אספסוף מוסלמי בתגובה לסרטון הווידאו "תמימות המוסלמים".
אחרית דבר > הביקורת על תגובת הממשל האמריקאי

לאחר מתקפת הטרור, ביקרו חברי המפלגה הרפובליקנית את ממשל אובמה בכך שהתמקד וצידד יתר המידה בטענה הגורסת כי המתקפה הייתה תגובה ספונטנית לסרטון הווידאו "תמימות המוסלמים", אשר נתפס כמי שפגע ברגשותיהם של מוסלמים ברחבי העולם, וכי לכאורה מסרב הממשל להצהיר כי המתקפה הייתה בפועל מתקפת טרור מתוכננת מראש. חבר בית הנבחרים הרפובליקני מייק רוג'רס, יו"ר ועדת המודיעין של בית הנבחרים, ציין ב-13 בספטמבר כי למתקפה היו את כל המאפיינים של מתקפה מתואמת מבית אל-קאעידה. כמו כן רוג'רס ציין כי אחת הסיבות שבגינן הוא מעריך שמדובר במתקפת טרור מתכוננת מראש היא שלא התקיימה בכלל שום הפגנה ספונטנית לפני המתקפה מחוץ לבניין קונסוליה וכי הדבר מעיד בבירור שמדובר במתקפת טרור מתוכננת ומתואמת מראש.
בראיון שנערך ב-16 בספטמבר, ציין הסנאטור הרפובליקני ג'ון מקיין, הנציג הרפובליקני הבכיר ביותר בוועדת הכוחות המזוינים בסנאט, כי הוא סבור שמדובר במתקפה מתוכננת מראש והוא איננו חושב שמדובר באקט ספונטני שבוצע כתוצאה מהסרט "תמימות המוסלמים". מקיין ציין כי "רוב האנשים לא מביאים עימם רקטות נגד טנקים ונשק כבד להפגנות. זה היה מעשה של טרור".
אחרית דבר > ועדות חקירה

בשנת 2012 מינה משרד החוץ האמריקאי ועדת חקירה בה שימשו אדמירל מייקל מאלן והשגריר תומאס פיקרינג, לבירור נסיבות מתקפת הטרור בקונסוליה.
הסנאט של ארצות הברית הקים ועדת בדיקה לאירועים. בראשות הוועדה עמדה הסנאטורית מהמפלגה הדמוקרטית דיאן פיינסטיין וסגנה היה הסנאטור הרפובליקני סקסבי צ'יימבליס. הוועדה פרסמה את ממצאיה בינואר 2014. במסקנות רוב חברי הוועדה נקבע שההתקפה הייתה ניתנת למניעה, שהתוקפים כללו חברי הארגונים אל-קאעידה במגרב האסלאמי, אנצאר א-שריעה ואל-קאעידה בחצי האי ערב, ושלא היה ניסיון טיוח מצד הבית הלבן. חברי הוועדה הרפובליקנים ביקרו את מחלקת החוץ ואת הממשל על מה שלטענתם היה מניפולציה של הנתונים וכן על אי שיתוף פעולה.
במאי 2014 החליט בית הנבחרים של ארצות הברית להקים ועדת בדיקה משלו לאירועים. בראש הוועדה הוצב חבר הקונגרס הרפובליקני טריי גאודי המייצג את קרוליינה הדרומית, וסגנו הוא חבר המפלגה הדמוקרטית אלייג'ה קאמינגס ממרילנד.
אחרית דבר > 13 שעות: החיילים הסודיים של בנגאזי

בשנת 2016 יצא לאקרנים הסרט "13 שעות: החיילים הסודיים של בנגאזי", המציג את אירועי המתקפה.