stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמדת ההנהגה הרבנית על מרד בר כוכבא
מקורות נוספים ומסקנות

התלמוד הירושלמי מספר כי רבי אלעזר המודעי שהה בביתר והיה מקורב מאוד לבר כוכבא, ואף התפלל מדי יום להצלחת המרד – מה שמוביל למסקנה כי רבי אלעזר המודעי תמך במרד.
בתלמוד הירושלמי, מעיד רבן שמעון בן גמליאל ממקור ראשון על היותו ילד בביתר ששרד את זוועות המרד, וגדליה אלון כתב כי מגוריו של הנשיא בעיר הנצורה מסמן את תמיכתו במרד.
לאחר בחינת עדויות אלו, רוב החוקרים מעריכים כי החכמים אכן תמכו בבר כוכבא. אופנהיימר סבור שתמיכת החכמים במרד הייתה בלתי נמנעת בשל אופיו הדתי-הלכתי - על רדיפת היהדות. בנוסף, מלבד תמיכת החכמים במרד, בר כוכבא שלט לזמן קצר במדינה לאחר שנים של שלטון זר, והדבר מצריך מעורבות הלכתית שרק חכמים יכלו לספק. בדומה, טוען ישראל פרידמן בן-שלום כי ההכנות המדוקדקות והסמויות למרד והחוסן הממושך מול הצבא הרומי האדיר חייבו שיתוף פעולה של העם כולו בהנהגה מאוחדת. ההנהגה שאיחדה את העם לפני ואחרי בר כוכבא הייתה החכמים – ולכן אין זה הגיוני שתקופה קצרה עברה נאמנות העם למקום אחר. כמו כן, אין עדות נחרצת, ילידית, המתנגדת להנהגת בר כוכבא ולמרד עצמו, גם לאחר כישלונו, בשל תמיכת חכמים. לעומת זאת, עדויות סותרות מאוחרות למדי. כך כותב בן-שלום: "מרד שבאופן מדהים איחד את רוב העם למלחמה הסופית ב'ממלכת הרע' – היה מרד שהפרושים שיחקו בו תפקיד מרכזי".
ממכתביו של בר כוכבא נראה שהוא הקפיד על מצוות רבות, כולל כמה שנחקקו ביבנה. יש הטוענים כי בר כוכבא הדגיש מצוות בעלות מאפיינים לאומיים. פטר שפר מנתח את התואר המאומץ של בר כוכבא "נשיא" - תואר שלא נעשה בו שימוש לפני או אחרי המרד (מימי החשמונאים) שהפך מאוחר יותר לשימושי אצל החכמים - אולי מעיד על הסכמה בין הצדדים.
דוד גודבלאט טוען בדעת מיעוט כי החכמים לא תמכו במרד, שבעצם הונהג על ידי כוהנים ולא פרושים. הוא מבטל עדויות תלמודיות סותרות ומסתמך על עדות נומיסמטית, כאשר אחד ממנהיגי המרד הוא אלעזר הכהן. שפר מסכם כי לא ניתן להוכיח השתתפות רבנית פעילה במרד, ככל הנראה, והכהונה בוודאי מילאה בו תפקיד מכריע.
ביקורת של חכמים

למרות התמיכה הכללית במרד, לא נמנעו החכמים מביקורת על בר כוכבא כאשר פעל לא ראוי לדעתם.
בציטוט שצוטט קודם לכן ניתנו שתי דעות לגבי בר כוכבא: רבי עקיבא ראה בו את זה שיגאל את ישראל, ואילו רבי יוחנן בן תורתא טען שהגאולה עדיין רחוקה ולא תתרחש בדורו של רבי עקיבא. לפי אופנהיימר, מחלוקת זו אינה רק על רקע דתי בשאלה האם בר כוכבא הוא המשיח, אלא טיעון אידאולוגי-פוליטי, כלומר רבי יוחנן בן תורתא דחה את מנהיגותו של בר כוכבא והתנגד למרד. רבים מדגישים כי יש לשקול את השקפתו של רבי עקיבא, מראשי הדור ומוסר התורה שבעל פה, מול חכם אלמוני הידוע בעיקר בשל מחלוקת זו. הרמב"ם, למשל, העניק לעמדתו של רבי עקיבא חשיבות מרכזית.
ישנה עדות נוספת המתארת שיתוף פעולה בין חכמים לבר כוכבא בענייני צבא:
א"ר יוחנן קול אדריינוס קיסר הורג בביתר שמונים אלף ריבוא. א"ר יוחנן שמונים אלף זוג של תוקעי קרנות היו מקיפין את ביתר וכל אחד ואחד היה ממונה על כמה חיילות והיה שם בן כוזבה והיה לו מאתים אלף מטיפי אצבע. שלחו חכמים ואמרו לו עד אימתי אתה עושה את ישראל בעלי מומין אמר להן וכי היאך איפשר לבדקן. אמרו לו כל מי שאינו רוכב על סוסו ועוקר ארץ מן לבנון לא יהיה נכתב באיסרטיא שלך היו לו מאתים אלף כך ומאתים אלף כך
התלמוד מתאר את "מבחני הקבלה" של בר כוכבא לצבאו. תחילה חייליו נאלצו לכרות אצבע כמבחן קבלה, אך התנגדות החכמים הביאה את בר כוכבא להתייעץ איתם האם לבצע מבחן חלופי. תשובתם הייתה שיש צורך שחייל יוכל לעקור ארז כשהוא רוכב על סוסו. על סמך עדות זו, מסיקים כמה חוקרים ובהם ישראל פרידמן בן-שלום כי נזיפה של חז"ל ב"מבחני הקבלה" של בר כוכבא ולא על המרד עצמו, וציותו של בר כוכבא לדבריהם מעידים על השתתפותם במרד.
עדות נוספת על בר כוכבא היא סיפור המצור על ביתר ונפילתה, ומותו של בר כוכבא:
שלש שנים ומחצה עשה אדריינוס מקיף על ביתר. והוה ר' אלעזר המודעי יושב על השק ועל האפר ומתפלל בכל יום ואומר רבון העולמים אל תשב בדין היום אל תשב בדין היום בעא אדריינוס מיזל ליה. אמר ליה חד כותיי לא תיזיל לך דאנא חמי מה מיעבד ומשלים לך מדינתא עאל ליה מן ביבא דמתינתא עאל ואשכח רבי אלעזר המודעי קאים מצלי. עבד נפשיה לחיש ליה בגו אודניה חמוניה בני מדינתא ואייתוניה גבי בן כוזבא. אמרון ליה חמינן ההן סבא משתעי לחביבך אמר ליה מה אמרת ליה ומה אמר לך אמר ליה אנא אמר לך מלכא קטל לי ואי לא אנא אמר לך את קטל יתי טב לי מלכא קטל יתי ולא את אמר ליה אמר לי דאננא משלים מדינתאי. אתא גבי רבי אלעזר המודעי אמר ליה מה אמר לך הדין כותייא אמר ליה לא כלום מה אמרת ליה א"ל לא כלום
יהיב ליה חד בעוט וקטליה. מיד יצאת בת קול ואמרה (זכריה יא) הוי רעי האליל עזבי הצאן חרב על זרועו ועל עין ימינו זרועו יבוש תיבש ועין ימינו כהה תכהה הרגת את רבי אלעזר המודעי זרוען של כל ישראל ועין ימינם לפיכך זרועו של אותו האיש יבש תיבש ועין ימינו כהה תכהה. מיד נלכדה ביתר ונהרג בן כזובה
מצד אחד ניכרת תמיכתו של רבי אלעזר המודעי במרד, אך הסכסוך בין הצדדים והריגת החכם על ידי בר כוכבא מספקים סימני מתח ברורים בין החכמים לבר כוכבא.
מובאת ביקורת נוספת על כך שבר כוכבא היה מבקש מאלוהים לפני קרבות שלא יעזור ולא יפריע.
השתתפות תלמידי רבי עקיבא במרד

לפי מקורות יהודיים, לרבי עקיבא היו 24,000 תלמידים שנפטרו בתקופה קצרה בין פסח לשבועות, משום שלא נהגו בכבוד ראוי זה לזה.
רוב החוקרים טוענים שעל פי מקור מתקופת הגאונים תלמידיו של רבי עקיבא מתו בידי הצבא הרומי. הם מסתמכים על הנוסח הספרדי של איגרת רב שרירא גאון כפי שהוא מופיע בדפוסים ובאחד מכתבי היד, ולפיו רבי עקיבא גידל תלמידים רבים, והיה 'שמדא' (שמד, רדיפה דתית) על תלמידי רבי עקיבא". אמנם בנוסח הצרפתי של האגרת ובשני כתבי יד של הנוסח הספרדי, מילה זו אינה מופיעה.
רב סעדיה גאון בפירושו לספר דניאל, פרק י"א, פסוק ל"ג "ומשכילי עם יבינו לרבים ונכשלו בחרב ובלהבה בשבי ובבזה ימים", שהכוונה היא למוות בחרב של רבי עקיבא ורבי יהודה בן בבא בזמן מרד בר כוכבא, הלהבה היא שריפת רבי חנינא בן תרדיון, השבוי הוא רבי מאיר, והשלל הוא רבי ישמעאל. כל החכמים הללו השתתפו במרד הכושל, שמטרתו הייתה לבחון את ישראל.
כיום, חוקרים כמו שמואל ספראי, אהרון אופנהיימר, ושמואל אברמסקי מחזיקים בדעה שתלמידיו של רבי עקיבא השתתפו במרד בר כוכבא ומתו בקרב. כך גם דעתם של הרבנים צבי יהודה קוק ותלמידו משה צבי נריה, שהביאו מקורות תלמודיים נוספים שרבי עקיבא ותלמידיו תמכו בהם והשתתפו במרד, ונרדפו גם לאחר דיכויו.
חוקרים אחרים כמו גדליה אלון סבורים שהם מתו ממגפה לפני המרד, ללא קשר אליו.
הערות שוליים

↑  Peter Schäfer, "Bar Kokhba and the Rabbis", in Petter Schäfer (editor), The Bar Kokhba War Reconsidered, Tubingen 2003, pp. 1-22
↑  A. Oppenheimer and B. Izak, 'Toldot ha-meḥḳar shel mered Bar Kokhba', in Amos Kloner, Yigal Tepper (editors) Hiding Complexes in the Judean Shephelah.
↑  Michael L. Satlow, Creating Judaism: History, Tradition, Practice, Columbia University Press, 2006, page 120
↑  יש מפרשני התלמוד המפרשים שההריגה הנזכרת איננה מילולית אלא מטפורית, כלומר הוציאו אותו בבוז
1 2  יהושע אפרון, "מלחמת בר-כוכבא לאור המסורת התלמודית-הארצישראלית כנגד הבבלית", בתוך: אהרן אופנהיימר ואוריאל רפפורט (עורכים), מרד בר כוכבא, יד יצחק בן-צבי, 1984, עמודים 47 ו-76.
↑  See also Peter Schäfer, "Bar Kokhba and the Rabbis", in Petter Schäfer (editor), The Bar Kokhba War Reconsidered, Tubingen 2003, page 5.
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות מלכים ומלחמות, פרק י"א, הלכה ג'
↑  ספר שמואל א', פרק כ"ד, פסוקים ו'–י'. ספר שמואל ב', פרק א', פסוקים י"ד–כ"א
↑  אהרן אופנהיימר, 'משיחיותו של בר כוכבא. בתוך: משיחיות ואסכטולוגיה: קובץ מאמרים / עורך צבי ברס, מרכז זלמן שזר, 1983, עמ' 155-156
↑  יהושע אפרון, "מלחמת בר-כוכבא לאור המסורת התלמודית-הארצישראלית כנגד הבבלית", בתוך: אהרן אופנהיימר ואוריאל רפפורט (עורכים), מרד בר כוכבא, יד יצחק בן-צבי, 1984, עמודים 54–56.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ה'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ה'
↑  אהרן אופנהיימר, בר כוכבא וקיום מצוות. בתוך: אהרן אופנהיימר ואוריאל רפפורט (עורכים), מרד בר כוכבא, יד יצחק בן-צבי, 1984, עמ' 140-146
↑  ישראל פרידמן בן-שלום, מעמדו של בר-כוכבא כראש האומה ותמיכת החכמים במרד. בתוך: קתדרה (כתב עת), גיליון 29 (1984), עמ' 13-28
↑  אהרן אופנהיימר, בר כוכבא וקיום מצוות. בתוך: אהרן אופנהיימר ואוריאל רפפורט (עורכים), מרד בר כוכבא, יד יצחק בן-צבי, 1984, עמ' 140-146
↑  Peter Schafer, "Bar Kokhba and the Rabbis", in Petter Schafer (editor), The Bar Kokhba War Reconsidered, Tubingen 2003, page 21.
↑  דוד גודבלט, תמיכת התנאים או השפעת הכוהנים. בתוך: קתדרה (כתב עת), גיליון 29 (1984), עמ' 6-12
↑  אהרן אופנהיימר, משיחיותו של בר כוכבא. בתוך: משיחיות ואסכטולוגיה: קובץ מאמרים / עורך צבי ברס, מרכז זלמן שזר, 1983, עמ' 155-156
↑  ישראל פרידמן בן-שלום, מעמדו של בר-כוכבא כראש האומה ותמיכת החכמים במרד. בתוך: קתדרה (כתב עת), גיליון 29 (1984), עמ' 13-28
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ב, עמוד ב'
↑  איגרת רב שרירא גאון, נוסח ספרד ונוסח צרפת, ד"ר בנימין מנשה לוין, עמוד 13.
↑  בתרגום יוסף קפאח, ירושלים 1981, עמ' 203
↑  נחום אליעזר רבינוביץ', יד פשוטה, הלכות מלכים, עמ' 685
↑  ר’ עקיבא בן יוסף: חייו ומשנתו, פרקי הלכה ואגדה, מלוקטים ומבוארים בצירוף מבוא מאת שמואל ספראי, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספריית דורות', 31), תשל"א 1970, עמ' 27-28
↑  מרד בר-כוכבא / עורך אהרן אופנהיימר. ירושלים: מרכז זלמן שזר להעמקת התודעה ההיסטורית היהודית: החברה ההיסטורית הישראלית, תש"ם 1980, עמ' 15
↑  שמואל אברמסקי, בר כוכבא נשיא ישראל, תל אביב 1961, עמ' 133-134
↑  משה צבי נריה, האבלות בימי הספירה על מות תלמידי רבי עקיבא
↑  גדליה אלון, תולדות היהודים בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ג-תשט"ז (2 כרכים), עמ' 43–44
אמת או חובה (שיר)

| --- | --- |
 שיר
 יצא לאור:  1979
 סוגה:  שיר ילדים
 שפה:  עברית
 אורך:  2:38
 חברת תקליטים:  אפרת ואמיר
 כתיבה:  מירית שם אור
 לחן:  קובי אושרת
 עיבוד:  קובי אושרת
 
"אמת או חובה" הוא שיר מאת ריקי גל. את השיר כתבה שמרית אור והלחין ועיבד קובי אשרת. שם השיר מבוסס על משחק החברה אמת או חובה, הפופולרי בקרב מתבגרים וילדים.
פסטיבל שירי הילדים

ריקי גל ביצעה את השיר בפסטיבל שירי הילדים מס' 10, בשנת 1979. השיר זכה במקום השני.
נועם שגב מ־ynet בחר בשיר כאחד מ־25 השירים הטובים של פסטיבלי הילדים (מתוך 87 מועמדים).
במצעדים

השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב־9.1.1980, זכה להצלחה גדולה וצעד 12 שבועות, עד 9.4.1980. שבועיים מתוכם עמד בראש המצעד, החל מ־12.3.1980. למרות הצלחתו הרבה במצעדים השבועיים הוא לא הגיע למצעד השנתי של התחנה.
ביצועים

ב-1997 בוצע על ידי יעל בר זוהר במסגרת קלטת הווידאו לילדים "רדיו גן".
ב-2005 ביצעה שיר ביטון את אמת או חובה, במסגרת המופע "שיר נולד" לחג החנוכה.
ב-2010 ביצעו את השיר רינת גבאי וגיא פרידמן בקלטת הילדים "מסיבת פיג'מות".
ב-2010 ביצעו את השיר שחר פרץ שחר ישי ומיכל מוכתר בקלטת הילדים "חבורת ראש כרוב".
ב-2012 ביצעו בנות העונה הראשונה של בית-הספר למוזיקה את גרסתן לשיר.
ב-2013 ביצע את השיר בסגנון רוקיסטי, הרכב הרוקנרול לכל המשפחה, אינדי ילד.
הערות שוליים

↑  נועם שגב, 25 השירים הגדולים, באתר ynet, 5 בדצמבר 2001
↑  אמת או חובה, באתר פזמונט
↑  Musicals, שיר נולד - 2005 - המופע המלא - חלק א', באתר יוטיוב, ‏2.12.2013
↑  Rinat Gabay, רינת גבאי - אמת או חובה, באתר יוטיוב, ‏13.3.2013
↑  די.וי.די: "ראש כרוב", באתר את זה - פורטל תוכן מקצועי להורים וילדים, ‏28.11.2010
↑  kidstv, "אמת או חובה" - ביצוע בנות בי"ס למוזיקה!, באתר יוטיוב, ‏13.5.2012
↑  אינדי ילד, אמת או חובה (feat. Mika Sade, Lior Seker), באתר יוטיוב, ‏14.11.2021
מנחם כ"ץ (חוקר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1955 (בן 70 בערך) ברטיסלאבה, סלובקיה
 ענף מדעי:  חוקר תלמוד, מדעי הרוח הדיגיטליים
 מנחה לדוקטורט:  פרופ' דניאל שפרבר
 
מנחם כ"ץ (נולד ב־1955) הוא חוקר תלמוד ישראלי, מומחה בתלמוד הירושלמי ובמדעי הרוח הדיגיטליים, בפרט בעריכה של מהדורות ביקורתיות דיגיטליות של התלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי.
ביוגרפיה

מנחם כ"ץ נולד בברטיסלאבה ועלה לישראל בשנת 1968. הוא למד תואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לתלמוד ולמחשבת ישראל. את הדוקטורט השלים באוניברסיטת בר-אילן, שם חקר את מסכת קידושין בתלמוד הירושלמי, בהנחייתו של פרופ' דניאל שפרבר. בשנת 2016 הוציא כ"ץ מהדורה ביקורתית של תלמוד ירושלמי מסכת קידושין, שהייתה מהדורה ביקורתית ראשונה של מסכת מן התלמוד הזה.
במהלך השנים שימש כ"ץ במגוון תפקידים באקדמיה, כולל כמרצה וכמרצה בכיר במכללת אפרתה (שם היה ראש המחלקה לתורה שבעל-פה), האקדמית חמדת והאוניברסיטה הפתוחה, וכן כיהן כעמית מחקר באוניברסיטת חיפה. כ"ץ ייסד את מכון שילובים בישיבת הקיבוץ הדתי ועמד בראש בית מדרש עלמא בתל אביב. כיום הוא פועל במסגרת המרח"ב הדיגיטלי של האוניברסיטה הפתוחה.
כ"ץ נחשב לאחד המומחים בתחום מדעי הרוח הדיגיטליים בישראל, והיה המנהל האקדמי של אתר "הכי גרסינן" במסגרת פרויקט פרידברג לחקר הגניזה, אתר האוסף ומנגיש את כל עדי הנוסח המוכרים של התלמוד הבבלי. כ"ץ יזם והוציא לפועל כעורך ראשי מהדורה ביקורתית דיגיטלית של התלמוד הירושלמי, בתמיכת מענקים מן הקרן הלאומית למדע.
משפחה

אביו היה אליהו כץ, שהיה הרב הראשי של ברטיסלאבה ושל באר שבע וחבר מועצת הרבנות הראשית. אחיו הוא הרב אהרן כ"ץ, שכיהן כדיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. פרופ' כ"ץ קרוי על שם סב סבו, הרב מנחם כ"ץ-פרוסטיץ, מגדולי תלמידי החת"ם סופר.
פרסומים נבחרים

ספרים ערוכים
תלמוד ירושלמי, מסכת קידושין: מהדורה וביאור קצר - ירושלים: יד יצחק בן-צבי ומכון שכטר למדעי היהדות, 2016.
הירושלמי כפשוטו לר' שאול ליברמן (מהדורה שלישית בעריכת מנחם כ"ץ), 2008.
מאמרים ופרסומים נוספים
"הירושלמי בכתבי-היד של התלמוד הבבלי : האם לפנינו עדויות ממסורת נוסח תימן של התלמוד הירושלמי?", סידרא ז (תשנ"א)
"ירושלמי סוף מסכת עבודה זרה: שוב לחסרונות הירושלמי", סידרא יב (תשנ"ו)
"קובצי מאמרים בבבלי - פסקי הלכות או בירורים אנליטיים?", JSIJ 8 (2009)
"הלכה למשה מסיני כאבן בוחן אידאולוגית – מהחכמים בתקופת התנאים ועד העת החדשה", אוקימתא, ו (תש"פ), עמ' 22-1
"הברכה כדפוס בסיסי בתפילת העמידה", שפע טל – עיונים במחשבת ישראל ובתרבות יהודית, מוגשים לברכה זק, (בעריכת ז' גריס, ח' קרייסל וב' הוס), באר-שבע תשס"ד, עמ' 41-27
"חטיבת סוגיות בירושלמי – מגמות עריכה ומשמעותן", א' שמש וא' עמית (עורכים), מלאכת מחשבת – קובץ מאמרים בנושאי עריכה והתפתחות של הספרות התלמודית, רמת-גן תשע"א, עמ' 86-69
"הסיפורים על מינוי הלל בספרות התלמודית – אגדת ייסוד של עולם החכמים", סידרא, כ"ו (תשע"א), עמ' 115-81
הערות שוליים

↑  ראו באתר המרח"ב הדיגיטלי של האוניברסיטה הפתוחה
↑  ראו באתר פרויקט פרידברג לחקר הגניזה.
↑  Menachem Katz, Hillel Gershuni, Yaron Bar, Talmud Yerushalmi Digital Critical Edition, IRCDL 2022, אתר המהדורה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263774505171  GND: 1177706970  ISNI: 0000 0000 7268 6727  LCCN: nr2006006125  VIAF: 97234180   WorldCat (עם VIAF): 97234180
אבו אדאמס

אברהימה "אבו אדאמס" (באנגלית: Ebrima "Ebou" Adams; נולד ב-15 בינואר 1996) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת הקשר בדרבי קאונטי.
קריירת מועדונים

אדמס נולד בגריניץ' להורים ממוצא גמביאני. התחיל לשחק בקבוצת הכדורגל של אופרינגטון ובגיל 14 הצטרף לדארטפורד. ב-26 באפריל 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לנוניאטון טאון. ב-14 בספטמבר הושאל לווטסון קז'ואלס.
ב-1 בפברואר 2016 אדמס חתם לשנה וחצי בנוריץ' סיטי והצטרף לקבוצה הצעירה של המועדון. אדאנס הפך לכדורגלן היקר בהיסטוריה של דארטפורד, למרות שהסכום אותו שילמה נוריץ' לא פורסם. בנובמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-4 נגד מילטון קינס דונס במסגרת גביע הליגה האנגלי. בדצמבר 2016 הושאל לבריינטרי טאון לחודש אחד.
ב-26 ביוני 2017 הושאל לשרוסברי טאון מהליגה האנגלית הראשונה בהשאלה לשישה חודשים. את הופעת הבכורה שלו ערך בניצחון 0-1 נגד וימבלדון. ב-9 בינואר 2018 חתם בלייטון אוריינט מהליגה הלאומית בהשאלה לשארית העונה.
ב-1 ביוני 2018 חתם באבספליט יונייטד מהליגה הלאומית.
ב-18 ביוני 2019 חתם לשנתיים בפורסט גרין רוברס במדיה שיחק שלוש שנים.
ב-13 במאי 2022 חתם לשלוש שנים בקארדיף סיטי. עוד בטרם החלה העונה נפצע בגיד שריר החזה שלו ונעדר כחצי שנה. זמן קצר לאחר חזרתו נפצע שוב בברך וגמר את העונה מבלי שרשם דקות משחק. ב-6 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד לידס יונייטד.
ב-31 בינואר 2024 הושאל לדרבי קאונטי עד לסיום העונה. ב-3 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד צ'רלטון אתלטיק. ב-29 במרץ 2024 אדמס הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 0-1 נגד בלקפול. במרץ 2024 נבחר לכדורגלן החודש בליגה. בסיום העונה דרבי עלתה ליגה וב-17 ביולי 2024 חתם על חוזה בקבוצה לשלוש שנים.
קריירה בינלאומית

ב-8 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה בתיקו 1-1 נגד אלג'יריה. ב-11 ביוני 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-2 לגבון.
השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
תארים

הפוטבול ליג השנייה: 2021/2022
נבחרת העונה בפוטבול ליג השנייה: 2021/2022
בוריס מיכאילוביץ' גורביץ'

בוריס מיכאילוביץ' גורביץ' (ברוסית: Борис Михайлович Гуревич;‏ 23 בפברואר 1937 – 12 בנובמבר 2020) היה מתאבק יהודי-סובייטי, אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) פעמיים ברציפות אלוף עולם (1967 ו-1967), סגן אליפות עולם (1961) ופעמיים אלוף אירופה (1967 ו-1970) במשקל בינוני (עד 87 ק"ג ועד 90 ק"ג)
ביוגרפיה

גורביץ' נולד בקייב, אוקראינה.
ביוגרפיה > 1961 > סגן אלוף עולם

באליפות עולם שנערכה ביוקוהמה, יפן בתחילת יוני 1961 הוא זכה במדליית כסף בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל בינוני עד 87 ק"ג.
ביוגרפיה > 1967 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באיסטנבול, טורקיה ביולי 1967 הוא זכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל עד 87 ק"ג.
ביוגרפיה > 1967 > אלוף עולם

ארבעה חודשים לאחר מכן, באליפות עולם שנערכה בדלהי, הודו בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל בינוני עד 87 ק"ג.
ביוגרפיה > 1968 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מקסיקו סיטי הוא זכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל בינוני עד 87 ק"ג, לפני ג'יגג'ידין מונחבאט ממונגוליה ואלוף האולימפי היוצא  פרודן גרד'הב מבולגריה.
ביוגרפיה > 1969

באליפות עולם שנערכה במאר דל פלאטה, ארגנטינה במרץ 1969 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל עד 90 ק"ג.
ביוגרפיה > 1970

באליפות אירופה שנערכה במזרח ברלין, גרמניה המזרחית ביוני 1970 הוא זכה בפעם השנייה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל עד 90 ק"ג.
חייו האישיים

בשנת 1957 שימש כדוגמן עבור הפסל הסובייטי יבגני ווצ'טיץ', אשר יצר אנדרטה "וכתתו חרבותם לאתים", אשר מוצבת ליד בנין האו"ם בניו יורק.
בסוף שנות השמונים היגר בוריס גורביץ' עם משפחתו לארצות הברית.
הנצחה

בשנת 1982 נכנס ליד לאיש הספורט היהודי.
מעבר שחקנים שנוי במחלוקת

מעבר שחקנים שנוי במחלוקת המכונה לעיתים על ידי אוהדי כדורגל בשם "בגידה" הוא כינוי לא רשמי בתחום הכדורגל, המשמש לתיאור מעבר של שחקן כדורגל מקבוצת כדורגל אחת לקבוצה יריבה. מעבר כזה נחשב בעיני חלק מהאוהדים ל"בגידה" בקבוצה הקודמת, במיוחד כשמדובר בקבוצות שמתחרות זו בזו בליגה או בדרבי. המונח מתייחס גם לשחקנים שעזבו את המועדון עקב סכסוך עם ההנהלה, או כאשר הם מואשמים בעזיבה בעקבות רצון לזכות בתארים נוספים או לשדרג את שכרם.
מאפיינים

בדרך כלל מעבר שחקנים שנוי במחלוקת הוא לשחקנים שהיו מזוהים עם קבוצתם הקודמת לתקופה ממושכת או שהחזיקו במעמד מיוחד בקרב אוהדי הקבוצה, כמו קפטן או שחקן בולט אחר. המעבר לקבוצה יריבה המעבר לקבוצה יריבה עלול להכעיס את האוהדים, המביעים לעיתים את אכזבתם בפומבי.
דוגמאות מפורסמות

להלן כמה דוגמאות לשחקנים שעברו לקבוצות יריבות ועוררו תגובות סוערות:
אהוד בן טובים - בשנת 1979 היה בן טובים, שחקנה של בני יהודה תל אביב, על סף מעבר לבית"ר ירושלים, אך לאחר מחאות רבות מצד אוהדי בני יהודה חזר לבסוף לשחק בבני יהודה.
לואיש פיגו – עבר מברצלונה לריאל מדריד בשנת 2000, מעבר שגרר תגובות קשות מצד אוהדי ברצלונה.
סול קמפבל – עזב את טוטנהאם הוטספר והצטרף ליריבתה ארסנל בשנת 2001, דבר שעורר סערה בקרב אוהדי טוטנהאם.
רוברטו באג'ו – עבר מפיורנטינה ליובנטוס בשנת 1990, מעבר שהתקבל בזעם על ידי אוהדי פיורנטינה.
ערן זהבי- שיחק בהפועל תל אביב ולאחר תקופה קצרה בפלרמו עבר למכבי תל אביב יריבתה הגדולה.
ההקשר התרבותי

מעבר של שחקן לקבוצה יריבה מקבל לעיתים תשומת לב תקשורתית. האוהדים מביעים מחאה, למשל בקריאות בוז במשחקים או בשלטים נגד השחקן, ובמקרים מסוימים הוא מקבל קבלת פנים עוינת במגרש של קבוצתו הקודמת. דוגמה בולטת למקרה של "בגידה" היא המעבר של ראחים סטרלינג מליברפול למנצ'סטר סיטי בשנת 2015. אוהדים של ליברפול האשימו אותו בעזיבה כדי לחפש שכר גבוה יותר, והגיבו בתגובות קשות במדיה החברתית, כולל השארת אמוג'י של נחש (סמל ל"בגידה") בעמודי האינסטגרם שלו. סטרלינג טוען כי עזיבתו נבעה מהשאיפה לשפר את הקריירה שלו ולאו דווקא מהכנסת כסף.
המקרה של סטרלינג מדגים כיצד המעברים האלו לא רק משפיעים על השחקנים עצמם, אלא גם מעוררים רגשות עזים בקרב האוהדים, ולעיתים משאירים את השחקנים תחת קריאות בוז בכל פעם שהם פוגשים את הקבוצה הקודמת שלהם.
הערות שוליים

1 2  Explained: What are 'snakes' in football? The meaning behind insult aimed at players accused of transfer betrayal | Goal.com, www.goal.com, ‏2019-03-26 (באנגלית)
↑   הבלתי חשובים: המלך חוזר לשכונה - פרק 6, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 28:42)
1 2 3  10 הבוגדים הכי גדולים בהיסטוריה של הכדורגל, באתר ONE‏, 24 במאי 2020
↑  ערן זהבי ברשימת 20 "הבוגדים" הגדולים בתולדות הכדורגל העולמי, באתר וואלה, 29 ביוני 2020
גביע סלקה

| --- | --- |
גביע סלקה
 ענף:  הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  1978
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 זוכה:  פינלנד אלכסנדר ברקוב
 הכי הרבה זכיות:  פטריס ברז'רון (6)
 
גביע סלקה (באנגלית: Frank J. Selke Trophy), או בשמו המלא גביע פרנק ג'יי. סלקה, הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1978 לחלוץ שהצטיין במרכיב ההגנתי של המשחק, במהלך העונה הסדירה ב-NHL. הזוכה נבחר על ידי סקר של איגוד עיתונאי ההוקי קרח לאחר העונה הסדירה.
הגביע נתרם על שמו של פרנק ג'יי סלקה, לשעבר מנכ"ל טורונטו מייפל ליפס ומונטריאול קנדיאנס. הגביע הוענק 45 פעמים ל-27 שחקנים שונים מאז 1978.
במהלך ההיסטוריה רק סרגיי פיודורוב זכה בגביע זה ובגביע נוסף, גביע הארט באותה עונה.
לעומת זאת, מעולם לא היה שחקן שזכה בגביע ארט רוס ובגביע סלקה באותה עונה, למרות שפיודורוב סיים במקום השני בעונה הסדירה ב-1994, בעוד שזוכה גביע הארט וסגן אלוף גביע ארט רוס, ג'ו סאקיק סיים במקום השני על בחירתו כזוכה גביע סלקה ב-2001.
הזוכים

| עונה | שחקן | מועדון | עמדה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977/78 | קנדה בוב גייני | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ אגף שמאלי |
| 1978/79 | קנדה בוב גייני | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ אגף שמאלי |
| 1979/80 | קנדה בוב גייני | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ אגף שמאלי |
| 1980/81 | קנדה בוב גייני | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ אגף שמאלי |
| 1981/82 | קנדה סטיב קספר | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 1982/83 | קנדה בובי קלארק | פילדלפיה פליירס | חלוץ מרכזי |
| 1983/84 | קנדה דאג ג'רוויס | וושינגטון קפיטלס | חלוץ מרכזי |
| 1984/85 | קנדה קרייג רמזי | באפלו סייברס | חלוץ אגף שמאלי |
| 1985/86 | קנדה טרוי מארי | שיקגו בלאקהוקס | חלוץ מרכזי |
| 1986/87 | קנדה דייב פולין | פילדלפיה פליירס | חלוץ מרכזי |
| 1987/88 | קנדה גי קרבונו | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ מרכזי |
| 1988/89 | קנדה גי קרבונו | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ מרכזי |
| 1989/90 | קנדה ריק מאהר | סנט לואיס בלוז | חלוץ מרכזי |
| 1990/91 | קנדה דירק גראהם | שיקגו בלאקהוקס | חלוץ אגף ימני |
| 1991/92 | קנדה גי קרבונו | מונטריאול קנדיאנס | חלוץ מרכזי |
| 1992/93 | קנדה דאג גילמור | טורונטו מייפל ליפס | חלוץ מרכזי |
| 1993/94 | רוסיה סרגיי פיודורוב | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 1994/95 | קנדה רון פרנסיס | פיטסבורג פינגווינס | חלוץ מרכזי |
| 1995/96 | רוסיה סרגיי פיודורוב | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 1996/97 | קנדה מייקל פקה | באפלו סייברס | חלוץ מרכזי |
| 1997/98 | פינלנד ירה להטינן | דאלאס סטארס | חלוץ אגף ימני |
| 1998/99 | פינלנד ירה להטינן | דאלאס סטארס | חלוץ אגף ימני |
| 1999/00 | קנדה סטיב אייזרמן | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 2000/01 | קנדה ג'ון מאדן | ניו ג'רזי דווילס | חלוץ מרכזי |
| 2001/02 | קנדה מייקל פקה | ניו יורק איילנדרס | חלוץ מרכזי |
| 2002/03 | פינלנד ירה להטינן | דאלאס סטארס | חלוץ אגף ימני |
| 2003/04 | קנדה קריס דרייפר | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 2004/05 | אין זוכה - העונה בוטלה בשל שביתה בליגה | אין זוכה - העונה בוטלה בשל שביתה בליגה |  |
| 2005/06 | קנדה רוד ברינד'אמור | קרוליינה הוריקנס | חלוץ מרכזי |
| 2006/07 | קנדה רוד ברינד'אמור | קרוליינה הוריקנס | חלוץ מרכזי |
| 2007/08 | רוסיה פאבל דציוק | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 2008/09 | רוסיה פאבל דציוק | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 2009/10 | רוסיה פאבל דציוק | דטרויט רד וינגס | חלוץ מרכזי |
| 2010/11 | ארצות הברית ראיין קסלר | ונקובר קנאקס | חלוץ מרכזי |
| 2011/12 | קנדה פטריס ברז'רון | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 2012/13 | קנדה ג'ונתן טייבס | שיקגו בלאקהוקס | חלוץ מרכזי |
| 2013/14 | קנדה פטריס ברז'רון | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 2014/15 | קנדה פטריס ברז'רון | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 2015/16 | סלובניה אנז'ה קופיטר | לוס אנג'לס קינגס | חלוץ מרכזי |
| 2016/17 | קנדה פטריס ברז'רון | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 2017/18 | סלובניה אנז'ה קופיטר | לוס אנג'לס קינגס | חלוץ מרכזי |
| 2018/19 | קנדה ראיין או'ריילי | סנט לואיס בלוז | חלוץ מרכזי |
| 2019/20 | קנדה שון קוטוריה | פילדלפיה פליירס | חלוץ מרכזי |
| 2020/21 | פינלנד אלכסנדר ברקוב | פלורידה פנתרס | חלוץ מרכזי |
| 2021/22 | קנדה פטריס ברז'רון | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 2022/23 | קנדה פטריס ברז'רון | בוסטון ברואינס | חלוץ מרכזי |
| 2023/24 | פינלנד אלכסנדר ברקוב | פלורידה פנתרס | חלוץ מרכזי |
הערות שוליים

↑  "NHL.com-Trophies". NHL.com. ארכיון מ-2015-06-26. נבדק ב-2007-09-18.
1 2  "Legends of Hockey-Silverware-1993-94 Frank J. Selke Trophy Winner-Fedorov, Sergei". אורכב מ-המקור ב-2004-08-22. נבדק ב-2007-09-18.
↑  "Legends of Hockey-Silverware-2000-01 Frank J. Selke Trophy Winner-Madden, John". אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2007-09-18.