יי סון-סין
קריירה צבאית > פלישות יפניות לקוריאה (1592–1598) > קרב מיונגניאנג

אדמירל יי איתר 12 ספינות המלחמה וגייס את 200 המלחים ששרדו. יחד עם ספינת הדגל שלו, כל הצי של אדמירל יי הסתכם ב-13 ספינות, שאף אחת מהן לא הייתה ספינת צב. מתוך אמונה שצי ג'וסון לעולם לא יהיה בר שחזור, המלך סונג'ו (אנ') שלח צו לאדמירל יי לנטוש את ספינות המלחמה ולקחת את אנשיו להצטרף לכוחות הקרקע תחת הגנרל גוון יול. אדמירל יי השיב במכתב " ...לעבדך עדיין יש שתים עשרה ספינות מלחמה בפיקודו והוא עדיין בחיים, שהאויב לעולם לא יהיה בטוח הים הצהוב (גוף המים הקרוב ביותר להנסונג)."
מלאי ביטחון עצמי ונועזים לאחר ניצחונם בצ'ילצ'ונריאנג, האדמירלים היפניים קורושימה מיצ'יפוסה, טודו טקאטורה, קאטו יושיאקי (אנ') ו - וואקיסאקה יאסוהארו הפליגו מנמל פוסאן עם צי של למעלה מ-300 ספינות, בטוחים ביכולתם להביס את האדמירל יי. חיסול צי ג'וסון יאפשר תנועה חופשית של אספקה ותגבורת מיפן עבור ההתקפה היבשתית לכיוון הנסונג והלאה.
כדי להפיק את המקסימום מהכוח הצנוע הזה, נאמר כי אדמירל יי הורה לצייד את כל כלי השיט שלו כמו ספינות צבים, עם דפנות עץ חזקות וגגות דוקרניים כדי להגן על הצוותים בפנים. בהתחשב בזמן המועט ובמשאבים המוגבלים הזמינים, עבודת זו כנראה הותירה את ספינותיו נראות כמו מבצרים צפים חצובים.
לאחר סקירה מדוקדקת של אזורי קרב פוטנציאליים, פיתה באוקטובר 1597 האדמירל יי את הצי היפני לתוך מיצר מיונגניאנג (אנ'), על ידי שליחת ספינת מלחמה מהירה ליד בסיס הצי היפני ופיתיונו לצאת מהמעגן. היפנים הניחו שזו ספינת סיור של ג'וסון ושהרדיפה אחריה תוביל למיקומו של אדמירל יי ובכך להזדמנות השמדת שרידי הצי של ג'וסון.הם לא ידעו זה שמפתים אותם לתוך מלכודת שתוכננה למופת.
היו כמה סיבות לכך שאדמירל יי החליט על מיקום זה לקרב. למיצר מיונגניאנג (אנ') היו זרמים ומערבולות חזקות כל כך שרק מספר קטן של ספינות יכלו לעבור בבטחה בכל פעם. זרימת הגאות והשפל מצפון לדרום התהפכה כל שלוש שעות, והגבילה את הזמן שהיפנים יכולים לצאת למתקפה. המיצר היה צר דיו כדי לא לאפשר ליפנים לאגף או לעקוף את צי ג'וסון שהיה נחות מבחינה מספרית. הצללים העמוקים של הגבעות שמסביב סיפקו לספינות ג'וסון הסתרה. באותו היום היה גם ערפל כבד, שהפחית באופן דרמטי את הראות לטובת צי ג'וסון. לכן, למרות הנחיתות של ציו, ניצל אדמירל יי את ההגבלות הגאוגרפיות לנטרול את היתרון המספרי המדהים של הצי היפני.
"אנחנו תחת פקודות המלך," אמר יי באחת משיחות הדירבון רבות עם אנשיו. "מכיוון שכלו כל הקיצין, עלינו להחליט למות ביחד. הנהסס לפאר את השפע המלכותי עם מותנו המפואר? רק ברירה אחת לנו: ניצחון או מוות!" לאחר שעורר את רוח הלחימה של אנשיו, יי הישביע אותם שבועה חגיגית: יביסו את היפנים או ימותו בניסיון לעשות כך.
יי סון-סין זימן את קברניטיו לפקד עליהם לקראת מה ההתנגשות המכרעת שידע שתהיה למחרת. "לפי עקרונות האסטרטגיה," הוא אמר, " 'המוכן למות יחיה, המחפש לחיות ימות.' שוב, האסטרטגיה אומרת, 'אם מגן אחד יעמוד על משמרתן בשער חזק הוא יכניס אימה עמוק ללב האויבים המונים עשרת אלפים.' אלו הן אמירות זהב עבורנו. מכם, הקברניטים, מצופה למלא אחר פקודותיי בקפדנות ולא - אפילו הטעות הקטנה ביותר לא תסלח אלא תיענש בחומרה ע"פ חוק צבאי."
הצי היפני של כ-333 ספינות (133 ספינות מלחמה ולפחות 200 ספינות תמיכה לוגיסטית) נכנס למיצר מיונגניאנג (אנ') בקבוצות. הספינות היפניות שעברו פגשו את 13 ספינות מלחמה של ג'וסון המוסתרות על ידי צל הגבעות שמסביב, מוכנות עם קשתים ותותחים, והיפנים הרגילים להסתערות בקפיצה על אוניה (אנ') מצאו עצמם מנועים מלהילחם ביעילות ולפרוץ את אש המטווח המעולה של ג'וסון. הזרם הבלתי צפוי גרם לבסוף להרס של הצי היפני; ספינותיהם מצאו את עצמן ללא יכולת תמרון והתנגשו זו בזו ונתקעו בזמן התהפכות הגאות ובכך הפכו מטרה מושלמת לארטילריה הימית של ג'וסון. באופן פלאי הצליח האדמירל יי להדוף כוח עדיף ביחס ספינות של 25 ל-1. כ-31 מתוך 333 הספינות היפניות שנכנסו למיצר מיונגניאנג הושמדו או ניזוקו. אבידות ג'וסון לעומת זאת היו בסביבות עשרה לוחמים נפגעים ואף ספינות לא אבדו. קשתים של ג'וסון הרגו את קורושימה מיכיפוסה (אנ') על ספינת הדגל שלו; גופתו בשריון המעוטר נמשתה מהמים וראשו הכרות הוצג לראווה כדי להוריד לצי היפני את המורל עוד יותר.