אנרכיה, מדינה ואוטופיה
לאחר הוצאת הספר

כאשר הספר יצא לאור, הוא עורר הדים ברחבי העולם האקדמי, רוב המבקרים שיבחו אותו כהצגה אלגנטית ומשוכללת של עמדה ברורה מאוד, אך העמדה הליברטריאנית עצמה הותקפה מכל עבר. מאמרים רבים נכתבו בעקבות פרסום הספר וכנסים שלמים התקיימו בנושא המדינה המינימלית.
הספר עצמו תורגם ל-11 שפות, זכה בפרס הספר הלאומי של ארצות הברית בקטגוריה פילוסופיה ודת ונבחר על ידי המוסף הספרותי של הטיימס לאחד ממאה הספרים המשפיעים ביותר מאז מלחמת העולם השנייה.
נוזיק עצמו סירב להגן על ספרו מפני הביקורות הרבות שקיבל, וציין שהוא לא רוצה לבלות את חייו בכתיבת וריאציות של הספר אנרכיה, מדינה ואוטופיה. בראיון משנת 1978 לעיתון הניו יורק טיימס אמר נוזיק:
בתחילת הדרך קראתי ביקורות שהופיעו בעיתונות הציבורית הכללית, ונהניתי שהספר מסוקר ... ואז הפסקתי. עכשיו שולחים לי הרבה דברים שאני באמת לא קורא. אני מעיף בהם מבט כדי לראות אם הם תומכים או מבקרים. אם זו ביקורת, אני לא קורא אותה, ואם זו תמיכה אני לא קורא אותה.
המקור באנגלית
Early on, I read reviews that appeared in the general public press, and enjoyed having the book reviewed ... and then stopped. I now get sent a lot of things that I really don't read. I glance at them to see if they're friendly or an attack. If it is an attack, I don't read it, and if it's friendly I don't read it.
בהמשך חייו, נוזיק זנח במידה רבה את הפילוסופיה הפוליטית ועסק בנושאים אחרים כמו אפיסטמולוגיה, מטאפיזיקה ופילוסופיה של הנפש. אם כי במהלך השנים הוא כתב מספר מאמרים בנושאים בעלי עניין ליברטריאני, כגון מתודולוגיה כלכלית אוסטרית, הסברים על היד הבלתי נראית והאתיקה של איין ראנד.
בשנת 1989, כתב בספרו הא-פוליטי "החיים הנבחנים" (אנ'):
העמדה הליברטריאנית שהצגתי בעבר נראית לי כיום לקויה מאוד, בין השאר משום שהיא לא שילבה במלואם את השיקולים ההומאניים ואת הפעילויות השיתופיות המשותפות שהיא השאירה מקום ליותר ויותר לתוך המרקם שלה. היא הזניחה את החשיבות הסמלית של עיסוק פוליטי רשמי בנושאים או בבעיות, כדרך לסמן את חשיבותן או דחיפותן ומכאן להביע, להעצים, לתעל, לעודד ולאמת את פעולותינו הפרטיות ואת דאגותינו כלפיהן. מטרות משותפות שהממשלה מתעלמת מהן לחלוטין ... נוטים להיראות לא ראויים לתשומת הלב המשותפת שלנו ולכן לקבל מעט. יש כמה דברים שאנחנו בוחרים לעשות יחד באמצעות הממשלה לציון חגיגי של הסולידריות האנושית שלנו, שמשרתים את העובדה שאנחנו עושים אותם יחד בצורה הרשמית הזאת.
המקור באנגלית
the libertarian position I once propounded now seems to me seriously inadequate, in part because it did not fully knit the humane considerations and joint cooperative activities it left room for more closely into its fabric. It neglected the symbolic importance of an official political concern with issues or problems, as a way of marking their importance or urgency and hence of expressing, intensifying, channeling, encouraging, and validating our private actions and concerns toward them. Joint goals that the government ignores completely … tend to appear unworthy of our joint attention and hence to receive little. There are some things we choose to do together through government in solemn marking of our human solidarity, served by the fact that we do them together in this official fashion.
אמירה זו נשמעה כאילו נוזיק חוזר בו ממסקנותיו הליברטריאניות ועוררה הדים ברחבי העולם. אך בראיון האחרון לפני מותו שנערך ביולי 2001, הוא הצהיר שהוא מעולם לא הפסיק להזדהות כליברטריאני, אם כי הוא כבר לא "ליברטריאני הַרְד-קוֹר כמו שהיה קודם".