stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדסון הוק

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור מאת ברוס ויליס רוברט קראפט
 בימוי:  מייקל להמן 
 הופק בידי:  ג'ואל סילבר 
 תסריט:  סטיבן א. דה-סוזה, ברוס ויליס, דניאל ווטרס, Robert Kraft 
 עריכה:  כריס לבנזון מייקל טרוניק
 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס דני איילו אנדי מקדואל ג'יימס קובורן סנדרה ברנרד ריצ'רד אי. גרנט ויליאם קונרד
 מוזיקה:  מייקל קיימן רוברט קראפט
 צילום:  דנטה ספינוטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Silver Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי טריסטאר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 24 במאי 1991
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית איטלקית
 סוגה:  סרט שוד, סרט פעולה, סרט קומדיה 
 תקציב:  65 מיליון דולר
 הכנסות:  17.2 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   hudsonhawk
 פרסים:  זוכה פרס פטל הזהב
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדסון הוק (במקור: Hudson Hawk) הוא סרט שוד-קומי אמריקאי משנת 1991 בבימויו של מייקל להמן.
בסרט מככב ברוס ויליס, אשר היה שותף לכתיבת הסיפור, בתפקיד הדסון הוק. עוד משתתפים בסרט: דני איילו, אנדי מקדואל, ג'יימס קובורן, סנדרה ברנרד, ריצ'רד אי. גרנט, ויליאם קונרד, דייוויד קרוזו, לוריין טאוסינט ופרנק סטלון.
הדסון הוק נמנה עם ז'אנר הלייב אקשן. זהו ז'אנר שעושה שימוש תכוף בהומור סלפסטיק ואפקטים קוליים, אשר מעצימים את ההומור הסוריאליסטי הבולט בסרט.
העלילה מבוססת על מוטיבים כגון תאוריות קשר, אגודות סתרים, תעלומות היסטוריות ועוד.
מוטיב עלילתי חוזר בסרט הוא ביצוע של שירים, על ידי הדסון הוק (ברוס ויליס) ושותפו טומי (דני איילו), אשר שרים במקביל אך בנפרד, כדי לסנכרן את מעלליהם. הדואטים של ויליס-איילו - "Swinging on a Star" של בינג קרוסבי ו-"Side by Side" של פול אנקה - נכללים בפסקול הרשמי של הסרט.
תקציר העלילה

אדי הוקינס, הידוע יותר בכינויו הדסון הוק (ברוס ויליס), הוא מומחה בפריצה לכספות, המנסה לחגוג את יומו הראשון של שחרורו על תנאי ממאסר עם קפוצ'ינו. אך בטרם הוא מצליח לשתות את כוס הקפה שלו, הוא נסחט על ידי גורמים שונים לבצע מספר מעשי שוד, ביחד עם שותפו לפשע - טומי "5-טון" מסינה (דני איילו). בין הגורמים השונים שמנסים לסחוט אותו: קצין המבחן שלו, שני אחים מאפיונרים מניוארק וסוכן לשעבר של ה-CIA - ג'ורג' קפלן (ג'יימס קובורן), המלווה בארבעה סוכנים להם שמות קוד כשמות ממתקים מפורסמים: באטרפינגר (אנדרו בריניארסקי), קיט קט (דייוויד קרוזו), אלמונד ג'וי (לוריין טאוסינט) וסניקרס (דונלד פאטריק הארווי).
הוק מגלה כי מאחורי מעשי השוד השונים עומדים מינרווה ודרווין מייפלאואר (סנדרה ברנרד וריצ'רד אי. גרנט), זוג אמריקאים העומדים בראש תאגיד הממוקם ברומא, ואשר ביחד עם משרתם אלפרד (דונלד ברטון), הם מנסים לשחזר את בנייתה של "La Macchina dell'Oro" - מכונה אשר ככל הנראה הומצאה על ידי לאונרדו דה וינצ'י, ואשר מסוגלת להפוך עופרת לזהב. לצורך סיכול מזימתם - חוברת אל הוק אנה ברגלי (אנדי מקדואל) - אוצרת אמנות בוותיקן המתמחה ביצירותיו של דה וינצ'י, אשר נחטפת אל טירתו של דה וינצ'י, שם בונים הזוג מייפלאואר את המכונה. הוק וטומי יוצאים למקום על מנת להצילה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ברוס ויליס | אדי הוקינס/הדסון הוק |  |
| דני איילו | טוני "5-טון" מסינה |  |
| אנדי מקדואל | אנה ברגלי | נזירה מהוותיקן |
| ג'יימס קובורן | ג'ורג' קפלן | CIA |
| סנדרה ברנרד | מינרווה מייפלאואר | אשתו של דרווין |
| ריצ'רד אי. גרנט | דרווין מייפלאואר | בעלה של מינרווה |
| דונלד ברטון | אלפרד | משרת |
| אנדרו בריניארסקי | באטרפינגר | CIA |
| דייוויד קרוזו | קיט קט | CIA |
| לוריין טאוסינט | אלמונד ג'וי | CIA |
| דונלד פאטריק הארווי | סניקרס | CIA |
| סטיבן מ. מרטין | אוק |  |
| דאגלס בריאן מרטין | איג |  |
| לאונרדו צ'ימינו |  | קרדינל בוותיקן |
| פרנק סטלון | סיזר מריו | אחיו של אנתוני |
| קרמיין זוזרה | אנתוני מריו | אחיו של סיזר |
| אמילי אבי | פאטי |  |
| ויליאם קונרד |  | קריינות |
ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד ולציון 22% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 32 ביקורות. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי פטל הזהב, וזכה בשלושה מתוכם.
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | פרס פטל הזהב | הסרט הגרוע ביותר | זכייה |
| 1992 | פרס פטל הזהב | התסריט הגרוע ביותר | זכייה |
| 1992 | פרס פטל הזהב | הבימוי הגרוע ביותר | זכייה |
| 1992 | פרס פטל הזהב | השחקן הראשי הגרוע ביותר | מועמדות |
| 1992 | פרס פטל הזהב | שחקן המשנה הגרוע ביותר | מועמדות |
| 1992 | פרס פטל הזהב | שחקנית המשנה הגרועה ביותר | מועמדות |
| 2000 | פרס פטל הזהב | הסרט הגרוע ביותר של העשור | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Greenberg, James (1991-05-26). "FILM; Why the 'Hudson Hawk' Budget Soared So High". The New York Times. נבדק ב-2010-10-29.
↑  Hudson Hawk (1991) - Box Office Mojo
↑  "Hudson Hawk". Washington Post. 1991-05-24. נבדק ב-2010-10-28.
↑  "Hawk better fly Are action-adventure movies dying or dormant?". Chicago Tribune. 1991-06-02. נבדק ב-2010-10-29.
↑  Plaskin, Glenn (1991-05-19). "Real `Hudson Hawk`". Chicago Tribune. נבדק ב-2010-10-29.
↑  "Hudson Hawk‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| פרס פטל הזהב לסרט הגרוע ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1980–1999 | אי אפשר לעצור את המוזיקה (1980) ‏•‏‏ אמא יקרה (1981) ‏•‏‏ אינצ'ון (1982) ‏•‏‏ הגברת הבודדה (1983) ‏•‏‏ בולרו (1984) ‏•‏‏ רמבו: משחק הדמים 2 (1985) ‏•‏‏ הווארד הברווז / תחת ירח דובדבן (1986) ‏•‏‏ ליאונרד חלק 6 (1987) ‏•‏‏ קוקטייל (1988) ‏•‏‏ מסע בין כוכבים 5: הגבול האחרון (1989) ‏•‏‏ ההרפתקאות של פורד פיירליין / תשוקה אחרת (1990) ‏•‏‏ הדסון הוק (1991) ‏•‏‏ ניצוץ באפילה (1992) ‏•‏‏ הצעה מגונה (1993) ‏•‏‏ צבע הלילה (1994) ‏•‏‏ נערות שעשועים (1995) ‏•‏‏ סטריפטיז (1996) ‏•‏‏ הדוור (1997) ‏•‏‏ לשרוף את הוליווד (1998) ‏•‏‏ פרוע על המערב (1999) |  |
| 2000–2019 | הקרב על כדור הארץ (2000) ‏•‏‏ אחי איך דפקו אותך (2001) ‏•‏‏ סחף חושים (2002) ‏•‏‏ אהבה מחוץ לחוק (2003) ‏•‏‏ אישה חתול (2004) ‏•‏‏ אהבה מלוכלכת (2005) ‏•‏‏ אינסטינקט בסיסי 2 (2006) ‏•‏‏ אני יודעת מי הרג אותי (2007) ‏•‏‏ גורו האהבה (2008) ‏•‏‏ רובוטריקים 2: הנקמה (2009) ‏•‏‏ איירבנדר (2010) ‏•‏‏ ג'ק וג'יל (2011) ‏•‏‏ דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2 (2012) ‏•‏‏ סרט 43 (2013) ‏•‏‏ מצילים את חג המולד (2014) ‏•‏‏ ארבעה מופלאים / חמישים גוונים של אפור (2015) ‏•‏‏ אמריקה של הילרי: ההיסטוריה הסודית של המפלגה הדמוקרטית (2016) ‏•‏‏ אמוג'י: הסרט (2017) ‏•‏‏ הולמס & ווטסון (2018) ‏•‏‏ קאטס (2019) |  |
| 2020–הווה | הוכחה ממשית (2020/21) ‏•‏‏ דיאנה: המחזמר (2021) ‏•‏‏ בלונדינית (2022) ‏•‏‏ פו הדב: דם ודבש (2023) |  |
הומוקבדגה

הומוקבדגה (בהונגרית: Homokbödöge) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בהומוקבדגה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 810 ובשנת 2020 רק 616 תושבים.
יהודי הומוקבדגה

בהומוקבדגה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. ובמקום קיים בית קברות יהודי ישן.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 36 |  |
| 1880 | 101 | 1,165 |
| 1910 | 17 |  |
| 1920 | 18 |  |
| 1930 | 15 |  |
| 1941 | 14 | 1,134 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי של הומוקבדגה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת פאפה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פאפה • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • פרקשגייפי • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמשסאלוק • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר |  |
הגביע הגרמני לנשים

| --- | --- |


הגביע הגרמני, גמר הגביע במאי 2018
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1980 
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הגרמנית לנשים
 מספר מתמודדים:  49
 מדינות משתתפות:  גרמניה גרמניה
 זוכה:  וולפסבורג
 הכי הרבה זכיות:  וולפסבורג (10)
 אתר רשמי
 
הגביע הגרמני בכדורגל נשים (בגרמנית:  Deutscher Fußball-Bund-Pokal Frauen) הוא טורניר כדורגל המאורגן על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית, הוא הטורניר השני בחשיבותו בגרמניה אחרי הבונדסליגה, ומשוחק בשיטת הנוק אאוט. מחזיקת הגביע הנוכחית היא וולפסבורג, שמחזיקה ברצף של 9 זכיות מעונת 15–2014.
הקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות המפעל היא וולפסבורג אשר זכתה בגביע 10 פעמים.
מבנה הטורניר > משתתפות

כלל הקבוצות מהבונדסליגה והבונדסליגה השניה(אנ') משתתפות בטורניר, לצד הזוכות בתחרויות הגביע האזוריות. קבוצות מילואים של קבוצות מהבונדסליגה והבונדליגה השנייה אינן מורשות להשתתף בטורניר, גם במקרה של זכייתן בתחרויות הגביע האזוריות.
מבנה הטורניר > דירוג וציוות

מהקבוצות המשתתפות, לא כולן מחויבות להשתתף בסיבוב הראשון של הטורניר. 32 קבוצות משתתפות בסיבוב השני, כך שמספר המשחקים בסיבוב הראשון נקבע לפי מספר הקבוצות העודפות. הקבוצות שאינן נדרשות להשתתף בסיבוב הראשון הן אלו שסיימו את העונה הקודמת בבונדסליגה בצורה הטובה ביותר, וכמות הקבוצות הללו נקבע שוב לפי מספר הקבוצות שנרשמו לטורניר.
הציוות למשחקים בסיבובים הראשון, השני והשלישי אינו אקראי לחלוטין, שכן ישנה עמלה המקצה את המועדונים לשתיים או ארבעה קבוצות כראות עיניה של ההתאחדות הגרמנית לכדורגל. ציוות זה נעשה לפי המוצא האזורי של המועדונים. בסיבוב השלישי בכוח ההתאחדות שלא לצוות את אחד מהמועדונים לאף קבוצה. בתוך קבוצות אלו המועדונים מתחלקים שוב בהתבסס על הליגות בהן הם משתתפים. בהגרלת המשחקים, מועדונים מהבונדסליגה מתחלקים לרמת דירוג אחת ושאר הקבוצות מתחלקות לרמת דירוג אחרת. למועדונים שאינם מהבונדסליגה ישנו יתרון ביתיות אוטומטי במקרה והוגרלו לשחק מול קבוצות מהבונדסליגה.
מבנה הטורניר > חוקים

המשחקים מורכבים משתי מחציות בנות 45 דקות, כשהקבוצה המנצחת בתום 90 הדקות מתקדמת לשלב הבא. במקרה של תיקו, שתי מחציות בנות 15 דקות יתווספו. באם לא תהיה הכרעה בתום 30 הדקות, ההכרעה תתבצע על ידי בעיטות עונשין. במשחק הגמר, באם לא תהיה הכרעה בתום 90 דקות, ההכרעה תתבצע מיידית על ידי בעיטות העונשין, ולא תתקיים הארכה.
מחזיקות הגביע

לפני איחוד גרמניה באוקטובר 1990, השתתפו בטורניר קבוצות ממערב-גרמניה בלבד.
מחזיקות הגביע > הגביע הגרמני

| עונה | מחזיקת הגביע | תוצאה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980/1981 | ברגיש גלדבאך(אנ') | 5 - 0 | וורשטאדט(אנ') |
| 1981/1982 | ברגיש גלדבאך(אנ') | 3 - 0 | וילדסהאוזן |
| 1982/1983 | דואיסבורג(אנ') | 3 - 0 | פ.ס.וו פרנקפורט |
| 1983/1984 | ברגיש גלדבאך(אנ') | 2 - 0 | וולפסבורג |
| 1984/1985 | פ.ס.וו פרנקפורט | 1 - 1 (3-4 בפנדלים) | דואיסבורג(אנ') |
| 1985/1986 | זיגן(אנ') | 2 - 0 | ברגיש גלדבאך(אנ') |
| 1986/1987 | זיגן(אנ') | 5 - 2 | לבניש |
| 1987/1988 | זיגן(אנ') | 4 - 0 | באיירן מינכן |
| 1988/1989 | זיגן(אנ') | 5 - 1 | פ.ס.וו פרנקפורט |
| 1989/1990 | פ.ס.וו פרנקפורט | 1 - 0 | באיירן מינכן |
| 1990/1991 | בראוויילר(אנ') | 1 - 0 | זיגן(אנ') |
| 1991/1992 | פ.ס.וו פרנקפורט | 1 - 0 | זיגן(אנ') |
| 1992/1993 | זיגן(אנ') | 1 - 1 (5-6 בפנדלים) | בראוויילר(אנ') |
| 1993/1994 | בראוויילר(אנ') | 2 - 1 | זיגן(אנ') |
| 1994/1995 | פ.ס.וו פרנקפורט | 3 - 1 | זיגן(אנ') |
| 1995/1996 | פ.ס.וו פרנקפורט | 2 - 1 | זקש(אנ') |
| 1996/1997 | בראוויילר(אנ') | 3 - 1 | איינטרכט ריינה(אנ') |
| 1997/1998 | דואיסבורג(אנ') | 6 - 2 | פ.ס.וו פרנקפורט |
| 1998/1999 | איינטרכט פרנקפורט | 1 - 0 | דואיסבורג(אנ') |
| 1999/2000 | איינטרכט פרנקפורט | 2 - 1 | זיגן(אנ') |
| 2000/2001 | איינטרכט פרנקפורט | 2 - 1 | פלייזהיים הילן(אנ') |
| 2001/2002 | איינטרכט פרנקפורט | 5 - 0 | המבורג |
| 2002/2003 | איינטרכט פרנקפורט | 1 - 0 | דואיסבורג(אנ') |
| 2003/2004 | טורבינה פוטסדאם | 3 - 0 | איינטרכט פרנקפורט |
| 2004/2005 | טורבינה פוטסדאם | 3 - 0 | איינטרכט פרנקפורט |
| 2005/2006 | טורבינה פוטסדאם | 2 - 0 | איינטרכט פרנקפורט |
| 2006/2007 | איינטרכט פרנקפורט | 1 - 1 (1-4 בפנדלים) | דואיסבורג(אנ') |
| 2007/2008 | איינטרכט פרנקפורט | 5 - 1 | זאארבריקן(אנ') |

| 2008/2009 | דואיסבורג(אנ') | 7 - 0 | טורבינה פוטסדאם |

| 2009/2010 | דואיסבורג(אנ') | 1 - 0 | קארל צייס יינה(אנ') |

| 2010/2011 | איינטרכט פרנקפורט | 2 - 0 | טורבינה פוטסדאם |

| 2011/2012 | באיירן מינכן | 2 - 0 | איינטרכט פרנקפורט |

| 2012/2013 | וולפסבורג | 3 - 2 | טורבינה פוטסדאם |

| 2013/2014 | איינטרכט פרנקפורט | 3 - 0 | אסן(אנ') |

| 2014/2015 | וולפסבורג | 3 - 0 | טורבינה פוטסדאם |

| 2015/2016 | וולפסבורג | 2 - 1 | זאנד(אנ') |

| 2016/2017 | וולפסבורג | 2 - 1 | זאנד(אנ') |

| 2017/2018 | וולפסבורג | 0 - 0 (2-3 בפנדלים) | באיירן מינכן |

| 2018/2019 | וולפסבורג | 1 - 0 | פרייבורג(אנ') |

| 2019/2020 | וולפסבורג | 3 - 3 (2-4 בפנדלים) | אסן(אנ') |

| 2020/2021 | וולפסבורג | 1 - 0 (אחרי הארכה) | איינטרכט פרנקפורט |

| 2021/2022 | וולפסבורג | 4 - 0 | פרייבורג |

| 2022/2023 | וולפסבורג | 4 - 1 | פרייבורג |
זכיות לפי קבוצה

| מועדון | זכיות | סגנויות |
| --- | --- | --- |
| וולפסבורג | 10 | 1 |
| איינטרכט פרנקפורט | 9 | 5 |
זיגן(אנ'): 5
| פ.ס.וו פרנקפורט | 5 | 3 |
| טורבינה פוטסדם | 3 | 5 |
דואיסבורג(אנ'): 3
| ברגיש גלדבאך(אנ') | 3 | 1 |
| בראוויילר(אנ') | 3 | 1 |
| באיירן מינכן | 1 | 3 |
דואיסבורג(אנ'): 1
| זאנד(אנ') | 0 | 2 |
| אסן(אנ') | 0 | 2 |
| פלייזהיים הילן(אנ') | 0 | 1 |
| המבורג | 0 | 1 |
| קארל צייס יינה(אנ') | 0 | 1 |
| לבניש | 0 | 1 |
| איינטרכט ריינה(אנ') | 0 | 1 |
| זאארבריקן(אנ') | 0 | 1 |
| זקש(אנ') | 0 | 1 |
| וילדסהאוזן | 0 | 1 |
| וורשטאדט(אנ') | 0 | 1 |
| פרייבורג(אנ') | 0 | 2 |

↑  וולפסבורג נקראה בעונה זו בשם איינטרכט וולפסבורג.
הדסון (תוכנה)

הדסון (Hudson) הוא כלי אינטגרציה רציפה (CI) הממומש ב-Java, הכלי רץ על גבי Java Servlet, כגון אפאצ'י טומקט או שרת היישומים GlassFish. הכלי תומך במספר כלי ניהול גרסאות, ביניהם CVS, Subversion, Git, Perforce, Clearcase ו- RTC, ומסוגל להריץ פרויקטים מבוססי Apache Ant ו- Apache Maven, תסריטי מעטפת (shell scripts) ופקודות אצווה (batch) של Windows.
היסטוריה

המפתח העיקרי של הדסון היה Kohsuke Kawaguchi (קוואגוצ'י) (אנ'), שעבד אז בחברת סאן מיקרוסיסטמס. הדסון, שפורסמה תחת רישיון MIT , היא תוכנה חופשית .
הדסון הפכה לחלופה נפוצה ל- CruiseControl ושרתי בנייה אחרים בקוד פתוח בשנת 2008. בכנס JavaOne במאי 2008, זכה הכלי בפרס Duke's Choice בקטגוריית פתרונות מפתחים.
כאשר אורקל קנתה את סאן, היא הצהירה על כוונתה להפוך את השם "הדסון" לסימן רשום, ותהליך פיתוח גרסה מסחרית החל. רוב קהילת הפיתוח, כולל קוואגוצ'י, החליטה להמשיך לפתח את הפרויקט תחת השם ג'נקינס בתחילת 2011. אורקל טענה שפיתוחו של הדסון נמשך ושג'נקינס הוא מעין ענף פיתוח של הדסון, בעוד מפתחי ג'נקינס ראו בהדסון ענף פיתוח של ג'נקינס.
בשלב זה, העניין בהדסון ירד מאד. בסופו של דבר אורקל תרמה את נכסי פרויקט הדסון הנותרים לקרן Eclipse בסוף 2012.
לאחר שהוחלף על ידי ג'נקינס, הדסון אינו מתוחזק עוד   והוכרז כמיושן (obsolete ) בפברואר 2017.
פונקציונליות ותוספים

ניתן להתחיל בנייה (build) באמצעים שונים, למשל:
תזמון באמצעות מנגנון דמוי cron
בנייה כאשר בניות אחרים הסתיימו
בנייה על ידי פנייה כתובת URL ספציפית לבנייה.
הדסון ניתנת להרחבה באמצעות ארכיטקטורת תוספים, ותוספים רבים הפכו לזמינים לציבור, תוספים אלו מרחיבים את פונקציונליות הכלי הרבה מעבר להיותו כלי בנייה עבור פרויקטי Java. כיום ישנם תוספים זמינים לאינטגרציה של הדסון עם רוב הכלים לבקרת הגרסאות ולמעקב אחר באגים. כמו כן, נתמכים כלי בנייה רבים באמצעות תוספים מתאימים. תוספים יכולים גם לשנות את המראה של הדסון ולהוסיף לו פונקציונליות חדשה.
ניתן לגרום לבנייה להפיק דוחות בדיקה בפורמטים שונים ( JUnit נתמך ללא צורך בתוסף, וכלים אחרים באמצעות תוספים). להדסון ממשק משתמש גרפי (GUI) להצגת הדוחות ולעיבודם.
הפיצול בין הדסון לג'נקינס

בנובמבר 2010, התעוררה סוגיה בקהילת המפתחים של הדסון לגבי התשתית שבה נעשה שימוש, ובפרט לגבי הניהול והשליטה של אורקל בפרויקט. משא ומתן החל להתנהל בין המפתחים העיקריים בפרויקט לבין אורקל. למרות מספר הסכמות, נקודה מרכזית הייתה השליטה בשם "הדסון" עצמו. לטענת אורקל היא הגישה בקשה לסימן רשום מסחרי בתחילת דצמבר 2010 (ניתן ב-25 באוקטובר 2011). כתוצאה מכך, ב-11 בינואר 2011 הועלתה הצעה לשנות את שם הפרויקט מ"הדסון" ל"ג'נקינס". ההצעה אושרה ברוב ב-29 בינואר 2011, והיוותה את תחילתו של פרויקט ג'נקינס. ב-1 בפברואר 2011, אורקל ציינה שהיא מתכוונת להמשיך בפיתוח של הדסון בשיתוף עם חלק מקהילת המפתחים.
המעבר לקרן Eclipse

ב-3 במאי 2011, קרן Eclipse בשיתוף עם גורמים מרכזיים בפרויקט הדסון, אורקל, סונטיפ ותומכי קהילה אחרים, העלו הצעה רשמית להעברת הדסון, כולל קוד הליבה וסימנים מסחריים בעייתיים, לקרן Eclipse . מייסד הדסון קוואגוצ'י ראה את המהלך של אורקל כמעניק גושפנקא לג'נקינס. "כשדיברנו עם אורקל כדי למצוא דרך ביניים, הם הבהירו מאוד שאין להם שום כוונה לוותר על השליטה בסימן המסחרי. אבל עם המהלך הזה, הם מודים בבירור שאורקל לא הצליחה לעמוד בקצב של פרויקט ג'נקינס."  ב-23 בינואר 2013, Eclipse הכריזה על הכללת הדסון 3 בקרן Eclipse.
ראו גם

אינטגרציה רציפה
הערות שוליים

↑  "Hudson Software License". אורכב מ-המקור ב-2009-02-07.
↑  Dan Dyer. "Why are you still not using Hudson?". נבדק ב-2008-05-21.
↑  "What is the difference between Hudson and CruiseControl for Java projects?". Stack Overflow. נבדק ב-2011-01-17.
↑  "2008 JavaOne Conference: Duke's Choice Awards Winners for 2008". נבדק ב-2008-05-21.
↑  "Eclipse list of projects".
↑  "About Jenkins". Eclipse Wiki: Jenkins. נבדק ב-6 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About Jenkins". Wayback Machine: Eclipse Wiki, first available on 6 August 2017. אורכב מ-המקור ב-6 באוגוסט 2017. נבדק ב-6 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About Jenkins". Eclipse Wiki history.
↑  "Who's driving this thing?". אורכב מ-המקור ב-2013-03-12. נבדק ב-2011-01-31.
↑  "Hudson Trademark Listing on Trademarks411". נבדק ב-2012-02-13.
↑  "Hudson's future". נבדק ב-2011-01-11.
↑  "Rename Vote Results". אורכב מ-המקור ב-2011-02-02. נבדק ב-2011-01-29.
↑  "The Future of Hudson". אורכב מ-המקור ב-2011-02-05. נבדק ב-2011-02-02.
↑  "Eclipse Foundation proposal". נבדק ב-2011-05-03.
↑  "Oracle hands Hudson to Eclipse, but Jenkins fork seems permanent". InfoWorld. 2011-05-04. נבדק ב-2011-08-10.
↑  "Eclipse Foundation announces Hudson 3.0". אורכב מ-המקור ב-2013-12-08. נבדק ב-2016-02-15.
המוזיאון לתרבות הרומית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארכאולוגיה
 כתובת:  Piazza Giovanni Agnelli, 10, Roma 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 בעלים:  EUR S.p.A. 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1952
 תאריך פתיחה רשמי:  21 באפריל 1955 
 מידות
 שטח:  13,500 מ"ר 
 קואורדינטות:  41°49′53″N 12°28′40″E﻿ / ﻿41.831521°N 12.477741°E﻿ / 41.831521; 12.477741
 www.museociviltaromana.it
  (למפת רומא מוגדלת) המוזיאון לתרבות הרומית(למפת רומא רגילה) המוזיאון לתרבות הרומית
 
חזית המוזיאון
המוזיאון לתרבות הרומית או המוזיאון לתרבות רומא העתיקה (באיטלקית: Museo della Civiltà Romana) הוא מוזיאון השוכן באזור EUR של העיר רומא, בירת איטליה. המוזיאון מוקדש לתרבות רומא העתיקה והאימפריה הרומית. נכון לאוקטובר 2018 המוזיאון סגור לרגל שיפוצים.
היסטוריה

המוזיאון נבנה בין השנים 1939–1941 ביוזמתו של שליט איטליה הפשיסטית, בניטו מוסוליני. מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכלים פייטרו אשרי, ד. ברנרדיני וצ'זארה פאסקולטי. במוזיאון 59 אולמות תצוגה המציגות את ההיסטוריה של רומא העתיקה החל מהמאה הרביעית לפנה"ס ועד שיאה של האימפריה הרומית באמצעות דגמים ורפרודוקציות.
בין המוצגים העיקריים שני דגמים של רומא העתיקה מעשה ידי אטיאלו גיסמונדי: האחד המציג את רומא בשיאה של התקופה הרפובליקנית, והשני מציג את רומא בתקופת שלטונו של הקיסר קונסטנטינוס הראשון (דגם ביחס של 1:250, שנבנה בין השנים 1935–1971).
כמו כן מוצגת במוזיאון אמנות נוצרית קדומה, והעתק של התגליפים של עמוד טראיאנוס המוצגים בגובה הצופה, דבר המאפשר צפייה בהם.
מוצג ידוע נוסף במוזיאון הוא שחזור של חדר הספרייה של וילה אדריאנה.
הערות שוליים

↑  Chiuso il Museo della Civiltà Romana, באתר מוזיאוני רומא, 8 באוקטובר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605688205171  ISNI: 0000 0001 2289 0145  LCCN: n85221494  SUDOC: 028686136  VIAF: 134519053   WorldCat (עם VIAF): 134519053
הדסון ג'ט

| --- | --- |

Hudson Jet, שנת 1954
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Motor Car Company (אנ') (1953)  אמריקן מוטורס (1954)
 שנות ייצור:  1953 – 1954
 יחידות שיוצרו:  35,367
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  Nash Rambler (אנ')
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 אורך:  4,590 מ"מ
 רוחב:  1,702 מ"מ
 גובה:  1,595 מ"מ
 משקל:  1,202-1,478 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,667 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים 3,303 סמ"ק המפיק 104 כ"ס ב-4,000 סל"ד, יחס דחיסה 7.5:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 3 מהירויות + אוברדרייב  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מסוג "Hydramatic" (אנ')
 מהירות מרבית:  148 קמ"ש
הדסון ג'ט (באנגלית: Hudson Jet) היא מכונית משפחתית גדולה, המוגדרת כמכונית קומפקטית, אשר יוצרה בשנת 1953 על ידי יצרנית הרכב האמריקאית Hudson Motor Car Company (אנ'), ובשנת 1954 על ידי אמריקן מוטורס.
תצורות

2 דלתות - סדאן.
4 דלתות - סדאן.
2 דלתות - קבריולה (יוצרה 1 יחידה).
תצורות > דגמים

"1C Jet" (שנת 1953).
"2C Super Jet" (שנת 1953).
"1D Jet" (שנת 1954).
"2D Super Jet" (שנת 1954).
"3D Jet-Liner" (שנת 1954).
"הדסון ג'ט"

יוצרו 35,367 יחידות בדטרויט (21,143 יחידות בשנת 1953, 14,224 יחידות בשנת 1954).
4 דלתות.
6 נוסעים (3+3).
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
מנוע הנעה אחורית.
קיבולת מכל דלק - 76 ליטר.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 15.1 שניות.
מחיר היחידה בשנת 1953 נע בין 1,858-1,954 דולר.
תמונות

"הדסון ג'ט", שנת 1954
"הדסון ג'ט", שנת 1954
"הדסון ג'ט", שנת 1954
"הדסון ג'ט", שנת 1954
"הדסון ג'ט", שנת 1954 בתצורת 2 דלתות
"הדסון ג'ט" - קבריולה
"הדסון ג'ט", שנת 1954 - מבט ללוח מחוונים
"הדסון ג'ט", שנת 1954 - מבט לתא הנהג
"הדסון ג'ט", שנת 1954 - מבט למושבים האחוריים
"הדסון ג'ט", שנת 1954 - מבט למושבים האחוריים
ראו גם

הדסון יוטיליטי קופה
הדסון גרייטר אייט
הערות שוליים

↑  ההדסון משתחרר "הדסון ג'ט" - היסטוריה ateupwithmotor.com/model-histories/hudson-jet-history
↑  "הדסון ג'ט" web.archive.org/web/20141221011704
↑  "הדסון ג'ט" - מפרט ותמונות hudsonjet.hetclub.org/hudsonjethistory
↑  "הדסון ג'ט" - מפרט טכני ומידות auto.howstuffworks.com/1953-1954-hudson-jet5
המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאדריכלות
 מיקום:  מוסקבה 
 מדינה:  רוסיה 
 מייסדים:  משרד התרבות של רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1934
 תאריך פתיחה רשמי:  1964 
 קואורדינטות:  55°45′09″N 37°36′26″E﻿ / ﻿55.75236944°N 37.60721667°E﻿ / 55.75236944; 37.60721667
 muar.ru/new/en/
  (למפת מוסקבה מוגדלת) המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב(למפת מוסקבה רגילה) המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב
 
המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב (ברוסית: Музей архитектуры имени А. В. Щусева) הוא מוזיאון לאומי במוסקבה, המוקדש לאדריכלות הרוסית, ומהווה מרכז מחקר ללימוד ולקידום המורשת האדריכלית והעירונית של רוסיה. המוזיאון נוסד בשנת 1934, ונקרא על שמו של האדריכל הסובייטי הרוסי אלכסיי שצ'וסב, שתכנן מבנים בולטים רבים בתקופה הסובייטית. האוספים שבמוזיאון כוללים למעלה ממיליון פריטים.
בעבר, הפעילות העיקרית של המוזיאון הייתה מחקר, איסוף, קידום ושיקום של מונומנטים. בעשור האחרון, מארגן המוזיאון תערוכות ופעילויות מסחריות נוספות. המוזיאון כולל ספרייה, ארכיון מדעי, וסדנאות שיקום ושיחזור אדריכלי.
מוצגים במוזיאון

תמונה של מוסקבה בשנת 1867
דגם של הקולוסיאום ברומא
דגם של שער הניצחון האדום במוסקבה
דגם של ארמון צרצקו סלו