אבנר קנר
קריירה

אבנר קנר נמשך מגיל צעיר למוזיקה והחל להלחין בשנות העשרה לחייו. ביולי 1970 התגייס לצה"ל ושרת בחיל התותחנים. ב-1971, בהיותו חייל, הלחין טקסט של יורם טהרלב ואת השיר "לא נדע הלילה" ביצעו הדודאים בפסטיבל הזמר תשל"א. לאחר שנה הצטרף לצוות הווי פיקוד ההדרכה כקלידן והשתתף בתוכנית "שמח בלב" 1972. - בתום השירות החל ללמוד באקדמיה למוזיקה. בשנות השבעים והשמונים היה קנר מוזיקאי פעיל מאוד, וככזה יצר יחד עם יוני רכטר את האלבום ארבע-עשרה אוקטבות שזכה להערכה רבה. ההרכב הופיע מעט על הבמה בהופעות עצמאיות וכן במסגרת סיבוב הופעות משותף עם הרכב רוק מתקדם אחר שפעל באותה תקופה "קצת אחרת" (שלמה גרוניך, שלמה יידוב ושם טוב לוי). במקביל לפעילות בהרכב השתתפו רכטר וקנר בערב דו-פעמי בשם 'הכל זורם' והועבר בגל"צ בשידור חי. המופע שילב יצירות קונצרטנטיות של מלחינים ישראליים לצד מוזיקה אוונגרדית ואינסטרומנטלית בסגנון רוק-ג'אז-קלאסי-מודרני ושירים מורכבים של קנר ורכטר בעיבודיהם. השניים עיבדו קטעים לרביעיית מיתרים, תופים, גיטרה חשמלית, זמרים ומוזיקאים נוספים (ביניהם עדי עציון, גידי גוב, יצחק קלפטר, שם טוב לוי ואפרים שמיר).
בשנות השבעים הלחין קנר מספר שירים עבור אריק איינשטיין ועיבד את אלבומיו של איינשטיין (ארץ ישראל הישנה והטובה חלקים ב' וג'). בין השירים שהלחין עבור איינשטיין היה השיר "ועוד לא אמרתי הכל" כשם אלבום אוסף השירים הנדירים של איינשטיין ועוד לא אמרתי הכל. השיר הוקלט באולפני טריטון בשנת 1977, למילותיו של נתן זך. ההקלטה הופקה כתקליטון שדרים במסגרת העבודה על האלבום ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג' אך נגנזה. כמו כן השתתף כנגן ומנהל מוזיקלי בסיבוב ההופעות של יהודית רביץ, "מילה טובה". בשנת 1976 הקליט אבנר את יצירת הרוק המתקדם ברידג' כמחווה ללהקת ג'נטל ג'ייאנט.
בשנת 1979 הלחין קנר את שיריו של יהודה אטלס מתוך הספר והילד הזה הוא אני באלבום על אותו השם. קנר הלחין ועיבד את שירי הילדים במגוון סגנונות מוזיקליים, מרוק ועד מוזיקה קלאסית. אטלס הקריא וקנר שר עם יואל לרנר, דויד ברוזה, מזי כהן ואפי בן-ישראל. האלבום כלל את השירים 'כשבא איזה דוד', 'אני מוכן' ו'הילד הזה הוא אני'. האלבום זכה להצלחה רבה.
בתחילת שנות השמונים הלחין קנר שירים לאלבומו של גידי גוב "40:06".
בשנת 1983 המשיך קנר ליצור לחנים עבור ההרכב שהשתתף בהקלטות האלבום 'הילד הזה הוא אני'. ההרכב, שכלל את מזי כהן ואת יואל לרנר, הקליט את לחניו של קנר לאלבום שנקרא כשם ההרכב, פרמיירה. פרמיירה פנתה לתחום לא מוכר בזמנו במוזיקה הישראלית - שירי פאנק ונשמה, כאם זו אהבה, ו"חמש בבוקר עוזבת". קנר זכה בתואר מלחין השנה בגלי צה"ל בעקבות הצלחת האלבום. למרות ההתלהבות בה התקבל האלבום, בחר קנר שלא להופיע עם ההרכב שהתפרק לאחר יציאת האלבום.
קנר כתב מוזיקה לסרטים רבים, ביניהם במקום חלום (1978), ובשנת 1980 לסרט מעגלים של שישבת, שניהם בבימויה של עידית שחורי ובשנת 1981 כתב את המוזיקה לסרט "סופו של מילטון לוי" בבימויו של נסים דיין וכן חובו של אהרון כהן בשנת 1999.
בשנת 1984 עיבד והפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של הזמרת הראלה בר - "קטיפה". לאלבומה של נורית גלרון "נגיעה אחת רכה", שיצא באותה שנה, הלחין את השיר "מישהו בוכה" ולאלבומה של גלי עטרי "ממריאה ברוח" הלחין ועיבד את "חרציות". החל משנות השמונים המאוחרות התמקד קנר בכתיבת מוזיקה לתיאטרון, בין היתר להצגה גן ריקי של דויד גרוסמן בבימויו של מיקי גורביץ', לעל עכברים ואנשים של ג'ון סטיינבק שביימה נולה צ'לטון, לחגיגת חורף של מיקי גורביץ' ולמעלה מתשעים הצגות נוספות.
ב-1985 נישא לזמרת להראלה בר. לאחר שהתגרשו, נישא ב-1989 לשחקנית יעל אמיתי, ולזוג נולדו שני ילדים.
ב-1991 כתב את המוזיקה לסרט הטלוויזיה "רצח בשבת בבוקר" בבימויו של נדב לויתן. ב-2003 כתב את המוזיקה לסרט הטלוויזיה "באמצע הסרט".
ב-2006 עיבד קנר את שירו של אלי דג'יברי, "שיר אהבה קטן", לרביעיית מיתרים והפיקו מוזיקלית בשיתוף דג'יברי. ב-2008 חזר קנר לבמה לאחר היעדרות של כשלושה עשורים, כאשר התארח בהופעתו של יוני רכטר בפסטיבל הפסנתר. בשנת 2014 ניגן קנר בהופעתה של יהודית רביץ "ריח דבק ואורן" שהופקה במיוחד לפסטיבל הפסנתר. במופע ניגן קנר עם אלון הלל, ז'אן פול זימבריס, מיקי שביב ושמוליק בודגוב שהקליטו עם רביץ את אלבומיה הראשונים וכן עם אסף אמדורסקי שהפיק את המופע ושם טוב לוי שהתארח בו.