stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירוש הרמב"ן לתורה
מיקום הכתיבה וההוספות

עוד בהיותו בספרד כתב רמב"ן את פירושו לתורה, עם עלותו לארץ ישראל ערך רמב"ן תיקונים לפירושו, בהם שינה, הוסיף ואף מחק קטעים מהמהדורה הראשונה של חיבורו.
ישנן שני סוגים של שינויים והוספות. א. שינויים טכניים - חשיפתו לחיבורים נוספים והתרשמותו מהגאוגרפיה של ארץ ישראל וממצאים שנתגלו לעיניו, למשל, בפירושו לשמות (ל, יג) מתאר הרמב"ן שכשהגיע לעכו מצא מטבע מתקופת בית שני, ועל פיו קבע את משקלו של מחצית השקל, או היווכחותו שקבר רחל ממוקם ממש סמוך ליישוב בית לחם, כמו כן בהגיעו לארץ התוודע לחיבורים חדשים דוגמת פירוש רבנו חננאל לתורה, מגילת סתרים לרבנו נסים, ותרגום ירושלמי.
כמו כן בתוספות, רמב"ן הרחיב ופירש קטעים מנביאים. החוקרים משערים שתכנן לחבר פירוש לנ"ך וכשהגיע לישראל וראה שלא הספיק הוסיף ביאורים לנ"ך בפירושו לתורה.
סוג שונה של שינויים הוא שינויים שבהם הרמב"ן חזר בו, שינה, או הוסיף פירוש.
רשימה של 134 מתיקוניו נשלחה לספרד ושולבה בכתבי היד של החיבורים כמו במהדורות הדפוס יחד עם רשימת תיקונים לא מתועדת (ידוע על לפחות 140 תיקונים נוספים).
הידיעה על ההוספות מופיעה כבר בדברי רבי יצחק דמן עכו וכן אצל רבי דוד הכוכבי ועוד.
סגנונו

בפירוש מתגלה רמב"ן כחוקר מעמיק המפרש את המקרא בהתאם לתוצאות מחקרו. הפירוש עוסק בביאור המילים, המצוות היוצאות מן הכתוב, היחס בין מדרש חז"ל לכתוב והיחס בין הסיפור המקראי לתוכנו הפנימי.
רש"י פירש את התורה תוך הסתמכות מוחלטת על מדרשי חז"ל והביא את המדרש הקרוב לפשט אף שאינו פשט. לעומתו, רמב"ן נקט בחשיבה יותר רציונלית. אבן עזרא נקט בדרך אפילו יותר רציונלית, וזכה על כך לביקורת מרמב"ן. היטיב להגדיר את החילוק בין השלושה, פרופסור משה ארנד:
"וימצאהו איש" ואותו האיש יורה ליוסף את הדרך אל אחיו, מיהו איש זה? עובר אורח כדעת אבן עזרא ההולך אולי לבקר את דודתו או לפגוש מכר, או המלאך גבריאל כדעת רש"י, והנה מסביר רמב"ן, שהאיש הזה אמנם אדם הוא בשר ודם וללא כנפיים, ואף על פי כן מלאך הוא שכן ה' שלחו ומינה אותו "מורה דרך שלא מדעתו" מבצע התוכנית האלוהית בלי לדעת זאת"
.
רמב"ן לצורך פירוש הכתוב פירש גם על פי חכמות חיצוניות דוגמת רפואה, פסיכולוגיה, זואולוגיה, פיזיקה, גאוגרפיה, פלאוגרפיה, והיסטוריה, אך כוונתו בהבאתם הייתה לצורך פירוש הכתוב ולא כמדע עצמאי.
פרשנותו של הרמב"ן מתחלקת לשניים:
פשט – פרשנות מילולית, וכלשונו ודרכו של הרמב"ן, "פשוטו של מקרא". בדרך זו, מבאר הרמב"ן את פשט דברי הכתוב על דרך ההסבר הפילוסופי–פיזיקלי (חכמת הנגלה).
סוד – ביאור הפסוקים על פי הקבלה. בלשון הרמב"ן: "על דרך האמת", או "דרך האמת לאמיתו". תחת הקטגוריה הזו מופיעה גם פרשנות טיפולוגית, כגון פרשנות שאינה מקישה מכתובים על כתובים, אלא ממאורע אחד על מאורע אחר, וכלשון הרמב"ן "מעשה אבות סימן לבנים". כך למשל רואה הרמב"ן את ששת ימי הבריאה כרמז לכל המאורעות העתידים לבוא.
לדעת עמוס פונקנשטיין, הרמב"ן היה הראשון מבין פרשני המקרא היהודיים שכתבם מצוי בידינו, שהביא בביאורו לתורה מארבעת הרבדים של פירוש התורה על דרך הפרד"ס, זה לצד זה. ארבעת רבדים אלה, מקורם בתורה שבעל פה, כגון במדרשי האגדה וההלכה. עודד ישראלי חלק על דבריו וטען שהפרשנות הטיפולוגית כלולה בסוד ופרשנות דרש כמעט שאינה קיימת.
ישנם כשלושים כתבי יד של ליקוט מסודותיו אשר נקראים "פירוש קצר" שנכתבו עוד בחיי הרמב"ן.
לפי מהרח"ו לא רק במקומות שאומר "על דרך האמת" כוונתו לסוד אלא בכל פירושו לתורה.
כשראה רמב"ן את תפוצת הסודות ושאף אנשים פשוטים קראום, הוסיף קטע להקדמתו:
ואני הנני מביא בברית נאמנה, והיא הנותנת עצה הוגנת לכל מסתכל בספר הזה, לבל יסבור סברה ואל יחשוב מחשבות בדבר מכל הרמזים אשר אני כותב בסתרי התורה, כי אני מודיעו נאמנה שלא יושגו דבר ולא יודעו כלל בשום שכל ובינה, זולתי מפי מקובל חכם, לאוזן מקובל מבין... אבל יחזו בפירושינו חדושים בפשטים ובמדרשים ייקחו מוסר מפי רבותינו הקדושים:
בגדול ממך אל תדרוש,
בחזק ממך בל תחקור,
במופלא ממך כל תדע,
במכוסה ממך בל תשאל,
במה שהורשית התבונן,
שאין לך עסק בנסתרות."
גרשם שלום, הדפיס קונטרס בשם "באור מעשה בראשית בדרך הקבלה מיסוד הרמב"ן" בו מופיע ביאור על דרך הסוד.
סגנונו > מוטיבים אנטי נוצריים בפירוש

בפירוש הרמב"ן הוא תוקף את הנצרות אם כי לא במפורש. בפירושו לשמות (יג טז) הוא מביא ראיות מהפסוקים נגד השילוש הקדוש, בפירושו לבראשית (א א) מבאר את שם אלוהים כשם המבטא יחיד ולא רבים, בפירושו לשמות (כ ה) מבאר שאין הבן נענש בעוון האב, הפוך מהתאולוגיה הנוצרית הדוגלת ב"חטא הקדמון", וישנן עוד דוגמאות רבות.
סגנונו > מקרא מסורס – אין מוקדם ומאוחר בתורה

לדעת רמב"ן הכלל "מקרא מסורס" – שינוי סדר המילים בפסוק לצורך פירוש, הוא לגיטימי, והסמכות לפרש כך היא על בסיס דברי חז"ל. אמנם, כאשר על ידי הסירוס משתנה סדר המאורעות, רמב"ן התנגד נחרצות לסירוס. על כן, צמצם רמב"ן את הכלל אין מוקדם ומאוחר בתורה רק למקומות שבהם הוא הכרחי.
סגנונו > טבע ונס

תפיסת הרמב"ם בנושאי ניסים היא מינימליסטית, כלומר ה' אינו עושה ניסים חוץ ממקרים נדירים. גרשם שלום טען שהרמב"ן נקט בתפיסה מקסימליסטית, כלומר שניסים נעשים בצורה קבועה. אך ד' ברגר טען שתפיסת רמב"ן אינה שונה מתפיסת הרמב"ם. מרים סקלרץ טענה שהרמב"ן בכתביו אינו נוקט עמדה ברורה בנושא ולעיתים נוקט תפיסה זו ולעיתים את השנייה.
סגנונו > כללים נוספים

התורה אינה מספרת עתידות אלא רק ברמיזה, דרך הכתוב לכפול תיבות לחזק העניין, התורה כופלת עניין ובמקום אחד מאריכה ובמשנהו מקצרת, דרך הכתוב לבאר הצדדים על פי גוף האדם.
סגנונו > דבריו מדוקדקים

רבים כתבו שרמב"ן כתב את פירושו בתמצות ויש לדקדק מאוד בדבריו. רבי יצחק דמן עכו העיד שכך אמר הרמב"ן בעצמו, ”אמר לי מורי כי באחרית ימי הרב הלך רב ששת אליו לעכו ושאל ממנו הסוד ואמר, כי לא היה זוכר בו כי אמר שהיה סומך בבחרותו על חדודו ולא השגיח לרמוז אותו”.
חיבורי גימטריאות

בכתבי-יד איטלקיים יוחסו לרמב"ן שני חיבורים על התפילה ועל התורה. החיבור על התפילה הוא לקט גימטריות מפירוש הרוקח לסידור, ומצוי בכתבי-יד אשכנזיים ללא ציון שם מחבר. החיבור על התורה, הנקרא בכתבי היד "גימטריאות מחמשה חומשי תורה", נכתב על סדר המקרא, ועוסק בענייני מסורת חסרות ויתרות וגימטריות, כעין ספרו של בעל הטורים על התורה, ונדפס על ידי הוצאת "עוז והדר" עם ביאורים ומקורות בסוף מהדורתם לפירוש הרמב"ן לתורה. לדברי שמחה עמנואל, בשני החיבורים אין לייחוס לרמב"ן על מה שיסמוך, והוא נעשה ככל הנראה באיטליה.
יחסו לפרשנים אחרים > תרגום אונקלוס

לפי הרמב"ם, אונקלוס הרחיק את ההגשמה, ועל כך שיבחו. אך רמב"ן חלק על דבריו וסבר שפירושו הוא תרגום מילולי פשוט, וכלשונו: ”אונקלוס תרגם אותה כפשוטה... וזה דרכו בכל התורה לא כטעם שעלה בדעת הרב ונשתבש בעדו”. הרב ישעיה פיק בספרו מיני תרגימא מבאר את תרגום אונקלוס על פי הרמב"ן ועל פי הרמב"ם.
יחסו לפרשנים אחרים > רבי משה הדרשן

כתבי רבי משה הדרשן הגיעו לידי רמב"ן דרך רבו רבי נתן בן מאיר שקיבלם מרבי אברהם בן יצחק. רמב"ן נתן לדרשותיו משקל מסוים, אבל לא סמך על דבריו לגמרי. וכלשונו:
"דרש רבי משה הדרשן ... ואם אגדה היא נסבול הדוחק לקבלה ... ואם אינה קבלת רבותינו נדחה סברתו זאת בשתי ידים"
יחסו לפרשנים אחרים > רש"י

יחסו של רמב"ן לרש"י הוא יחס של כבוד, דבר המתבטא למשל בהקדמה לפירושו:
"פירושי רבנו שלמה עטרת צבי, וצפירת תפארה, מוכתר בנמוסי, במקרא במשנה ובגמרא לו משפט הבכורה, בדבריו אהגה, באהבתם אשגה, ועמהם יהיה לנו משא ומתן דרישה וחקירה, בפשטיו ומדרשיו וכל אגדה בצורה אשר בפירושיו זכורה."
עיקר מחלוקתו הייתה בפירוש על פי דרך הדרש ולא על פי הפשט וכמו שכותב בדרשה לראש השנה: ”אבל הרב (רש"י) אינו מדקדק כ"כ בפירושי החומש וכותב האסמכתות כמו שמוצא אותם בספרא ובספרי ובמכילתא”.
ישנן גרסאות רבות בכתבי יד של פירוש רש"י, במחקר נדונה השאלה באיזה מכתבי היד השתמש רמב"ן. ככל הנראה, הוא השתמש בכתב יד פרמה 175.
יחסו לפרשנים אחרים > אבן עזרא

לאורך כל פירושו מתקיף רמב"ן את האבן עזרא, וכלשונו: "עם ראב"ע תוכחת מגולה ואהבה מסותרה". וכן ”"ואילו ידע זה המתהדר בסודותיו תאלמנה שפתיו מהלעיג על דברי רבותינו ולכן כתבתי זה לסכור פי הדוברים על הצדיקים עתק"”, ולכן לא הרבה רמב"ן להביאם. אולם בניגוד לדברים אלו, הוכיחה פרופ' מרים סקלרץ שרמב"ן העריץ את ראב"ע. ושלמעשה, לאורך כל פירושו רמב"ן מצטט את ראב"ע עשרות פעמים, ללא אזכור שמו. לטענתה, ביקורתו של רמב"ן על ראב"ע היא על ביאורו הרציונלי באופן מוגזם, על יחס מזלזל לחז"ל, ועל סודותיו שלפי רמב"ן אינם סודות.
יהונתן יעקבס הוכיח שרמב"ן השתמש בפירוש הארוך של ראב"ע לשמות, ולא הקצר.
יחסו לפרשנים אחרים > הרמב"ם

בפירושו לתורה כמו בשאר כתביו יחסו לרמב"ם היא בהערצה מופלגת, והוא נזכר עשרות פעמים. אך זה לא מנע ממנו לתקוף את פירושו במורה נבוכים לפרשת וירא שלטענתו היה בחלום, בלשונות כמו:
” אלה הדברים סותרים הכתוב, אסור לשומעם, אף כי להאמין בהם”
ועל פירושו לקרבנות כתב:
” "הם דברי הבאי, ירפאו שבר גדול וקושיא רבה על נקלה, יעשו שולחן ה' מגואל, שאיננו רק להוצאי מליבן של רשעים וטיפשי עולם"”
תלמיד תלמידו, הריטב"א, חיבר ספר בשם ספר הזיכרון ליישב את השגות הרמב"ן על המורה נבוכים.
הריטב"א כתב שרמב"ן השתמש במורה הנבוכים מהדורת אלחריזי, אך הרב קלמן כהנא טען שרמב"ן ככל הנראה ראה לתקופה קצרה את תרגום אבן תיבון, והעלה השערה שראה את המקור הרביעי. וכך סבר רפאל ישפה. יעקבס ועופר טענו שבבואו לארץ ראה את מהדורת אבן תבון.
בשיר הפתיחה לפירוש לא הזכיר את יחסו לרמב"ם. הרב חד"ש שיער שזה מפני שלא רצה ללבות את המחלוקת סביב ספרי הרמב"ם.
יחסו לפרשנים אחרים > רד"ק ובכור שור

על אף ששניהם אינם מובאים על ידי רמב"ן אלא פעם אחת, רמב"ן הביא את דבריהם בלא שם אומרם כמה וכמה פעמים ולא התעלם מפירושיהם. ח"ד שעוועל סבר שרמב"ן התעלם מרד"ק בשל מעורבותו בפולמוס הרמב"ם.
לטענת הלל נובוצקי רמב"ן השתמש בפירוש רד"ק רבות וכשישית מפירושו שאוב ממנו.
יחסו לפרשנים אחרים > רשב"ם

היו שכתבו שרמב"ן לא ראה את פירוש רשב"ם לתורה, והיו שכתבו שראה. פרופסור יהונתן יעקבס טען שמבחינה גאוגרפית-היסטורית, מסתבר מאד שרמב"ן ראה את פירושו של רשב"ם, אך מסקירת פירושו לא נראה שיש כל קשר ביניהם ומסתבר שהפירוש לא הגיע אליו.
פירושים על פירוש הרמב"ן לתורה

המפרשים לפירושו נחלקים לשניים, מפרשי הפשט ומפרשי הסוד.
פירושים על פירוש הרמב"ן לתורה > מפרשי הפשט

פירושו הארוך של בעל הטורים מבוסס על פירוש הרמב"ן, ולעיתים ביאר דבריו.
רבי יצחק אבוהב השני והוא הפירוש הראשון הנדפס, - באור רבי יצחק אבוהב ירושלים תשל"ג (באתר היברובוקס).
תלמידו הרשב"א, חיבורו קיים רק בכתב יד ולא נדפס מעולם.
החתם סופר, תלמידו הרב חזקיה פלויט הדפיס את ביאורו לפירוש הרמב"ן בתוך ספרו ליקוטי חבר בן חיים (באתר היברובוקס) וכן בספרו תורת משה, מבאר רבות את פירושו.
הרב אברהם לייבלין, כסף מזוקק, באתר אוצר החכמה בספר זה נדפסו גם הגהות הרב מאיר אריק.
הרב שמואל צרפתי, נמוקי שמואל, באתר אוצר החכמה מאת רבי שמואל צרפתי אשר חיברו "להציל את הרמב"ן מפני השגות הרא"ם".
הרב אריה לייב שטיינהארט, כור זהב, באתר אוצר החכמה
הרב מרדכי גימפל יפה, תכלת מרדכי, באתר אוצר החכמה הספר כולל הערות לפירוש מאת הרב אהרון וואלק.
הערות קצרות מאת בעל המשכנות יעקב נדפסו בתוך ספר תכלת מרדכי הנ"ל.
הרב משה קאצנלנבוגן, אהל משה, באתר אוצר החכמה
הרב חיים דוב שעוועל במהדורת מוסד הרב קוק.
הרב שמחה זיסל ברוידא בספרו שם דרך.
פירושים על פירוש הרמב"ן לתורה > מפרשי הסוד

רבי יצחק דמן עכו – ספר מאירת עיניים (באתר היברובוקס).
רבי שם טוב אבן גאון – ספר כתר שם טוב בתוך ספר מאור ושמש לרבי יהודה קוריאט (באתר היברובוקס).
רבי יהושע אבן שועיב, בעבר הפירוש נדפס על שם רבי מאיר אבי סהולה, והחוקרים חלוקים בזהות המחבר, יש שהעלו הצעה שהוא המחבר ור"מ העורך.
רבי מאיר פאפירש תלמיד האריז"ל ביאור על פי הקבלה, הספר באתר היברובוקס, הספר הוהדר מחדש על ידי חברת אהבת שלום יחד עם שאר כתביו.
רבי משה מקיוב, שושן סודות, מדף מג. והלאה, באתר אוצר החכמה
ספר גבורת אריה מאת הרב יעקב לייב פרנקל נדפס על ידי ישיבת המקובלים שער השמים (באתר היברובוקס).
כמו כן בביאורו של רבי מנחם ריקאנטי לתורה ובספרו של רבי מנחם ציוני מבוארים הרבה מסודותיו.
פירושים על פירוש הרמב"ן לתורה > ביאורים מילוליים

הרב שמואל נחום הלחמי (ויסברוד) הדפיס את הפירוש עם ביאור מילולי מתוך שיעורי הרב יעקב אריה מיליקובסקי האדמו"ר מאמשינוב ונדפס על ידי מוסד הרב קוק.
מכון עוז והדר הדפיסו את הפירוש בביאור מילולי.
רבי יעקב בן אשר בעל הטורים, חיבר פירוש על התורה, וחיבורו הוא קיצור פירוש הרמב"ן, כמו כן בפירוש רבנו בחיי משוקעים פירושים רבים לדבריו.
ישנם פירושים עממיים כגון ספר טוב ירושלים של הרב פינחס ליברמן, יקב אפרים של הרב יעקב שווארץ, מנחם מציון של הרב מנחם מנדל גולדברג, הדרי קודש של הרב יהודה מרגולין, ובית היין של הרב יהודה דביר.
לקריאה נוספת

עודד ישראלי, הרמב"ן ביוגרפיה אינטלקטאולית 107 – 177, הוצאת מאגנס ירושלים תש"פ.
הרב חיים דוב שעוועל הרמב"ן, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ז, פרק יג עמוד קנב
יעקב ליכט, רמב"ן - פרשנות המקרא היהודית - פרקי מבוא, ירושלים, תשמ"ג.
י' גוטליב, יש סדר למקרא: חז"ל ופרשני ימי הביניים על מוקדם ומאוחר בתורה, ירושלים תשס"ט, עמ' 316–348.
ע"צ מלמד, מפרשי המקרא: דרכיהם ושיטותיהם א, הוצאת מאגנס, ירושלים, תשל"ה, בערכו.
מאיר רפלד, והרבה מקראות מסורסות יש בכתוב, עיון בפרשנותו של רמב"ן, בתוך: מ' ארנד (עורך), פרקי נחמה, ספר זיכרון לנחמה ליבוביץ, ירושלים תשס"א, עמ' 263–274.
מ' מורשת, הרמב"ן כבלשן על־פי פירושו לתורה, עבודת גמר באוניברסיטת בר־אילן, תשכ"ד, נדפס גם בסיני כרך ס ע' קצג-רי.
עמוס פונקנשטיין פרשנותו הטיפולוגית של הרמב"ן – תדמית ותודעה היסטורית ביהדות ובסביבתה, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשנ"א.
ביאורים

↑  ישנם פרשנים שביארו רק אחד או שניים מהרבדים לאורך פירושם
↑  כלומר במקומות שאומר "על דרך האמת" וכדומה.
↑  "ובאור הרמב"ן שעשה על התורה הוא עמוק מאוד ואין מי שיוכל להבינו שדבריו סתומים עד מאוד והוא ספר יקר ונחמד מאד למבינים אותו", הקדמה לספר עץ חיים
↑  בראשית כד א. בראשית מו טו "ורבי אברהם השיב ... דרך הגדה או דברי יחיד אלו דבריו והנה פן יהיה חכם בעיניו בסתירת דברי רבותינו אני צריך לענות אליו ואומר ... וזהו זהב רותח יוצק בפי החכם הזה ממה שהשיב על רבותינו בעניין פינחס וזולתו במקומות ..."
↑  שלושת פירושים אלו מפרשים את דבריו על פי הקבלה, ונדפסו על ידי מוסד הרב קוק בשם "קבלת הרמב"ן - חיבורי תלמידי הרשב"א לפירוש הרמב"ן לתורה".
↑  כמו שכתב בהקדמה
רוברט מיילס

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1969 פלורייר, שווייץ
 פטירה:  9 במאי 2017 (בגיל 47) איביזה, ספרד
 שם לידה:  רוברטו קונצ'ינה
 שם במה:  Robert Miles 
 מוקד פעילות:  פגאגנה, איטליה
 תקופת הפעילות:  1984–2017 (כ־33 שנים)
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי, מלחין
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, האוס, טראנס, פרוגרסיב האוס
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  סינתיסייזר 
 חברת תקליטים:  Salt, Deconstruction, BMG, Arista, Shakti, Narada, Virgin, EMI
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה הבריטית לפריצת שנה הבינלאומית (1997)  פרסי המוזיקה העולמית 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברטו קונצ'ינה (באיטלקית: Roberto Concina; ‏3 בנובמבר 1969 – 9 במאי 2017), שהיה ידוע יותר כרוברט מיילס (או רוברטו מילאני), היה מפיק מוזיקלי, תקליטן, מלחין ודי ג'יי של מוזיקה אלקטרונית ממוצא איטלקי.
מיילס החל לתקלט במהלך אמצע שנות התשעים. כאשר הלחין וביצע את הרצועות "Children" ו"Fable" שהפכו ללהיט עולמי, בעקבותיהם התפרסם ברחבי העולם ונחשב למוזיקאי פורץ דרך בתחום.
ראשית חייו

רוברט מיילס נולד בשם רוברטו קונצ'ינה. הוא בן למהגרים האיטלקים שהשתקעו בעיר פלורייר שבשווייץ. אימו אנטואנט לאורו ואביו אלבינו קונצ'ינה.
לאחר שחזרו לאיטליה, הפך מיילס למוזיקאי בחסד כשניגן בפסנתר במהלך ילדותו בעיירה פגאגנה שבאיטליה.
החל מ-1984 החל להתעסק במוזיקה, כשעבד כדי ג'יי במועדונים מקומיים באיטליה ורשת תחנת רדיו.
בשנת 1990 השתמש במיטב חסכונותיו להקים חברת תקליטים פרטית ורדיו פיראטי משם התפתח בתחום המוזיקה.
ביוגרפיה > הפריצה והאלבומים הראשונים (1994-1998)

ב-1994 כתב מיילס את "Children", רצועת טראנס\צ'יל אאוט ששילבה מקצב מהיר לצד קטעים שקטים מה שנחשב לחדשני מאוד בתחום, בעזרת גיטרה אקוסטית ואפקטים סינתטיים פשוטים יחסית שחשף את ז'אנר הדרים טראנס לעולם.
מכירות הסינגל צברו תאוצה ובתוך שבועיים משחרורו ב-1995 מכר הסינגל יותר מ-350,000 עותקים בכל אירופה והגיע במקומות הראשונים במצעדי הדירוג בשווייץ, פינלנד, צרפת, גרמניה, איטליה, שוודיה, בריטניה והולנד, כאשר ברובם, עד לשנת 1997 מגיע הסינגל למעמד של אלבום פלטינה, זהב או כסף.
הסינגל הגיע להישג מרשים כאשר כיכב בראש דירוג המצעד האירופי הרשמי אירופה הוט 100, במשך 13 שבועות רצופים.
בנוסף זכה מיילס בפריצת השנה הבינלאומית בBrit Awards' (פרסי המוזיקה הבריטית), ונכון להיום האיטלקי היחיד שהצליח להיכנס לרשימה זו.
עד היום, נחשב "Children" לקלאסיקת טראנס פורצת דרך שהביאה את הטראנס לתודעה הבינלאומית ותרמה רבות לכניסתה למיינסטרים.
ב-1996 שחרר מיילס סינגל נוסף שנקרא "Fable", ששימש כפסקול בטריילר של הסרט הפופולרי "Ever After" בכיכוב דרו ברימור ודאגריי סקוט והצליח מאוד גם הוא כאשר הגיע במצעדים למקומות גבוהים, ולמעמד של "אלבום כסף" בצרפת.
ב-7 ביוני 1996 שחרר מיילס את אלבום הבכורה שלו "Dreamland" תחת הלייבל "Deconstruction" הכולל את שתי הרצועות הללו בגרסאות שונים, ובנוסף את גרסת הקאבר לשיר "One and One" של זמרת העל הפולנית אדיטה גורניאק.
קאבר זה צלח וכיכב גם הוא בראש המצעד האירופי בתקופת הכריסמיס למשך שישה שבועות רצופים.
אלבום זה זכה לתשבחות רבות, בזכות סגנונותיו השונים והחדשניים לאותה תקופה, והגיע למעמד של אלבום פלטינה וזהב במדינות רבות באירופה ובארצות הברית וקנדה.
בנובמבר של 1997 שחרר מיילס את הסינגל "Freedom" שהיה לאחד מהרצועות הפופולריות שלו באלבום השני שלו "23am" ששוחרר באותה השנה ב 1 בדצמבר. אלבום זה שמר על הקו המוזיקלי שהחל אלבומו הראשון בעזרת קטעי הפסנתר שהפכו לסימנו המסחרי, אך עם יותר קטעי שירה שהכניסו את ז'אנר הפופ לאלבום זה.
ביוגרפיה > עזיבת הלייבל והאלבומים הבאים

לאחר שעזב את הלייבל Deconstrucion/BMG בלונדון, הקים מיילס חברת תקליטים בעצמו שנקראה "S:alt Records", וב-2001 הוציא את אלבומו השלישי "Organik" תחת הלייבל, כאשר שיר הנושא של האלבום "Paths" שילב קטעי שירה.
רצועות שונות מאלבום זה שימשו בסרטים "זהות כפולה", "דרידה", ו"עיר רפאים".
ב-2002 הוציא מיילס אלבום רמיקסים לאלבום זה הנקרא "Organik Remixes" שבה הוא נותן במה לאמנים אחרים שניצחו בתחרות הרמיקסים לאלבום שלו, שהוא ניהל דרך האתר הרשמי שלו.
ב-2004 הוציא מיילס את אלבומו הרביעי "Miles_Gurtu", ששילב מוזיקת ג'אז ואלמנטים אלקטרונים.
ב-2011 הוציא את אלבומו החמישי "Th1rt3en" בכיכוב אורחים מהז'אנר כמו: רוברט פריפ, דייב אוקומו, ג'ון ת'ורן, מייק פאטו ודייוויד ג'ובאניני. אלבום זה התאפיין בשילוב של מוזיקה אלטרנטיבית, פרוגרסיב רוק ואמביינט עם עזרים אלקטרוניים.
מיילס יצר את הפסקול לסרט "The Turn of This Century" סרט המשלב תמונות חשובות מהמאה האחרונה עם המוזיקה של מיילס.
ב-2012 הקים מיילס תחנת רדיו אונליין המשמיעה מוזיקה אלטרנטיבית ומודרנית הנקראת "OpenLab", המשדרת מאיביזה.
מותו

מיילס נפטר ב-9 במאי 2017 באיביזה, והוא בן 47 בלבד, כתוצאה ממחלת הסרטן בשלב 4 שהוא נלחם בה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1996 - Dreamland
1996 - Dreamland (Limited Winter Edition)
1997 - 23am
2001 - Organik
2004 - Miles_Gurtu
2011 - Th1rt3en
דיסקוגרפיה > אלבומי רמיקס

1997 - DJ Robert Miles - In the Mix
1997 - Renaissance Worldwide
2002 - Organik Remixes
דיסקוגרפיה > סינגלים

1997 - Children
1997 - Fable
2002 - One and One
2002 - Freedom
2002 - Full Moon
2002 - Everyday Life
2002 - Paths
2002 - improvisations: Part 2
2002 - Connections
2002 - Pour te Parler (remixes)
הערות שוליים

↑  E’ morto Robert Miles a 47 anni | Udine 20, www.udine20.it (באנגלית)
↑  Robert Miles: DJ known for 1990s hit Children dies aged 47, BBC News, 10 May 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1432040  BnF: cb139997363 (data)  GND: 134979087  ICCU: MODV253228  ISNI: 0000 0000 9954 696X  LCCN: n2003078547  MusicBrainz: 92a4c588-5df1-4d56-b81d-6c67da90361f  NKC: xx0022893  SNAC: w6d79z4r  SUDOC: 078076250  VIAF: 85444889   WorldCat (עם VIAF): 85444889
היינריך היינה

| --- | --- |

דיוקן היינריך היינה מאת מוריץ דניאל אופנהיים, 1831.
 לידה:  13 בדצמבר 1797 דיסלדורף, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  17 בפברואר 1856 (בגיל 58) פריז, הקיסרות השנייה 
 שם לידה:  Harry Heine
 מדינה:  ממלכת פרוסיה, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) 
 עיסוק:  משורר, פילוסוף, מסאי, סופר, מבקר ספרות, עיתונאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם, אוניברסיטת גטינגן, אוניברסיטת בון, אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 שפות היצירה:  גרמנית, צרפתית 
 זרם ספרותי:  הרומנטיקה 
 יצירות בולטות:  גרמניה: אגדת חורף, ספר השירים, מסע בהרי ההארץ, אטה טרול, The rabbi of Bacherach 
 הושפע מ:  שלגל, לסינג, אריסטופאנס, ביירון, וינקלמן, גתה, נובאליס, הגל, אדוארד גנז
 השפיע על:  קרל מרקס, פרידריך ניטשה
 בן או בת זוג:  Mathilde Heine (1841–?) 
 חתימה:   
 
היינריך היינה (נולד בשם הארי היינה, מאז 1825: כריסטיאן יוהאן היינריך היינה; בגרמנית: Heinrich Heine;‏ 13 בדצמבר 1797, דיסלדורף – 17 בפברואר 1856 פריז) היה משורר, פילוסוף, פובליציסט ומבקר ספרות יהודי-גרמני מומר, מגדולי השירה והספרות של גרמניה במאה ה-19.
היינה נחשב הן למשורר רומנטי והן למי שהפנה עורף לזרם ספרותי זה. הוא הפך את שפת היומיום לראויה לשירה, הפך את צורות הפיליטון ויומן המסע לצורת אמנות, והקנה לשפה הגרמנית קלילות ואלגנטיות שטרם ידעה עד אז. כעיתונאי ביקורתי ומעורב פוליטית, מסאי, סאטיריקן ופולמוסן עורר הערצה וחשש גם יחד. הוא נמנה עם המשוררים הגרמנים שיצירותיהם זכו למספר הגדול ביותר של תרגומים לשפות זרות.
ביוגרפיה > נעורים ושנות הלימודים

הארי היה הראשון מבין ארבעת ילדיהם של סוחר הבדים סמסון היינה (1764–1828) ואשתו בטי (במקור: פאירה) לבית ון גלדרן (1770–1859; אחי-אביה היה הנוסע והביבליופיל שמעון פון גלדרן). בית הוריו היה בית יהודי מודרני ומשכיל, שהושפע מרוח תנועת ההשכלה היהודית, והיינה למד בליצאום (בית ספר תיכון) של דיסלדורף אשר פעל לפי עקרונות תנועת הנאורות המאוחרת. כבר כתלמיד כתב היינה את שיריו הראשונים. בשנת 1814 עזב את הליצאום (בית הספר התיכון) ללא תעודת הגמר. בהתאם למסורת במשפחתו היה עליו להכשיר עצמו להיות סוחר, בבית ספר למסחר.
בשנים 1815 ו-1816 התמחה היינה ללא תמורה אצל הבנקאי רינדסקופף מפרנקפורט ולאחר מכן בבנק של דודו האמיד סלומון היינה בהמבורג. סלומון, אשר בניגוד לאחיו סמסון זכה להצלחה גדולה בעסקיו, פרש את חסותו על אחיינו. הוא תמך בו כלכלית עד ליום מותו שלו ב-1844, אף שלא הבין הרבה בתחומי העניין הספרותיים של אחיינו. ידועה אמרתו של סלומון היינה "אילו היה לומד משהו אמיתי, לא היה עליו לכתוב ספרים".
מכיוון שלבו של היינה לא יצא אחרי עסקי הכספים וגם לא עמד לו הכישרון לכך, הקים דודו בעבורו בסופו של דבר בית מסחר לבדים. אלא שחברת "הרי היינה ושות'" פשטה רגל אחרי זמן קצר. בעליה, היינריך היינה, העדיף כבר אז להקדיש את זמנו לכתיבת שירה. גם אהבתו הנכזבת לבת דודתו אמלייה לא מצאה חן בעיני משפחתו. את משיכתו הבלתי-מושבת אליה עיבד מאוחר יותר לשירים העוסקים בייסורי אהבה בספר השירים. את האווירה המעיקה בבית דודו, שבו הרגיש יותר ויותר בלתי רצוי, ביטא בשירו Affrontenburg. ככל הנראה הביאו לבסוף הסכסוכים במשפחתו של סלומון היינה לכניעה ללחציו של האחיין לאפשר לו לימודים אוניברסיטאיים הרחק מהמבורג.
ביוגרפיה > לימודים בבון, גטינגן וברלין

אף שהיינה לא התעניין במיוחד במשפטים, התחיל ב-1819 ללמוד תחום זה. תחילה נרשם ללימודים באוניברסיטת בון, שם נמנה אוגוסט וילהלם שלגל עם מוריו. באותה שנה השתתף, לצד יום-טוב ליפמן צונץ ואחרים, בייסוד האגודה לתרבות ולמדע של היהודים.
בסמסטר החורף של 1820 עבר היינה לאוניברסיטת גטינגן, שם הצטרף לאיגוד סטודנטים. אבל כבר בפברואר 1821 נאלץ לעזוב גם את האוניברסיטה וגם את איגוד הסטודנטים. הסיבה לכך הייתה פרשה של דו-קרב: היינה, אשר ניסה בתקופה זו להסתיר עד כמה שניתן את מוצאו היהודי, הועלב בידי אחד הסטודנטים האחרים בשל יהדותו, והיינה הזמין אותו לדו-קרב. האוניברסיטה הרחיקה אותו בשל כך מן הלימודים למשך סמסטר. מיד אחר כך הרחיק אותו גם איגוד הסטודנטים, בעילה של "התנהגות בלתי צנועה". היינה אכן ביקר בבית בושת, אך היות שביקורים שכאלה היו שכיחים מאוד בקרב סטודנטים בני התקופה, רואים ביוגרפים אחדים של היינה בעילה זו רק אמתלה שמאחוריה מסתתרים למעשה מניעים אנטישמיים.
אחרי פרשה זו עבר היינה לברלין, שם למד בין 1821 ו-1823 ושמע גם הרצאות מפי גאורג וילהלם פרידריך הגל, והיה מקורב לחוג ה"הגליאנים השמאליים". הוא יצר במהרה קשרים עם החוגים הספרותיים של העיר, והיה, בין השאר, אורח קבוע בסלונים הספרותיים של רחל ורנהגן ושל אמליה בר. מברלין יצא בשנת 1822 במסע לפוזן, שבה פגש לראשונה בחסידות. זו, כמו חיי היהודים במזרח בכללותם, ריתקה ודחתה אותו בו זמנית. ב-1 באפריל 1823, שנתיים לפני שהתנצר כתב לידידו, היהודי עמנואל ווהלוויל:
”גם לי אין כח לגדל זקן ושיקראו לי "משה'לה היהודון" (Judenmauschel) ולצום וכולי. אין לי אפילו כח לאכול מצות באופן סדיר. אני גר עתה אצל יהודי (טחב ואווזים ממול), ומקבל מצות במקום לחם ושובר את שיניי. אך אני מנחם עצמי כשאני חושב: בכל זאת, אנחנו בגלות!”
היינה ראה בתפילה בגרמנית ובנגינת העוגב שהונהגו על ידי היהדות הרפורמית חיקוי של הנצרות, שמציעים רק "תפאורה ועיצוב חדשים".
בקיץ 1823 שב לגטינגן שבממלכת האנובר, כדי להתכונן לבחינות הדוקטורט. במהלך כתיבת התזה, עבר לבית הוריו בלנבורג, משם כתב לידידו, משה מוזר, כי בבית הוריו דנים בהתנצרות והוא היחיד המתנגד לזה.