stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמנואל שרפנטייה
ביוגרפיה

שרפנטייה נולדה בז'וביזי-סור-אורז' שבחבל איל-דה-פראנס בצרפת. בשנים 1986–1992 למדה ביולוגיה, ביוכימיה וגנטיקה באוניברסיטת פייר ומארי קירי וסיימה תואר שלישי. לאחר מכן שימשה עוזרת הוראה במוסד. היא למדה במכון פסטר (1992–1995) ובמרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג (1993–1995). כעמיתת מחקר שהתה במכון פסטר (1995–1996), באוניברסיטת רוקפלר (1996–1997), עבדה במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק (1997–1999), בבית החולים לילדים סנט ג'וד בממפיס (1999) ובמכון סקירבול בניו יורק (1999–2002). לאחר ששבה לאירופה מונתה לראש מעבדה באוניברסיטת וינה. היא עבדה במעבדות מקס פרוץ באוסטריה וב-2009 עברה לאוניברסיטת אומאו בשוודיה. בשנים 2013–2015 שימשה ראש מחלקה במרכז הלמהולץ למחקר זיהומים.
ב-2015 מונתה לראש מחלקה במכון מקס פלאנק לביולוגיית זיהומים. ב-2018 הקימה יחד עם אגודת מקס פלאנק את המכון לפתוגנים אותו היא מנהלת.
שרפנטייה התפרסמה בזכות עבודתה עם ג'ניפר דאודנה בנושא הקריספר. ב-2012 פורסם בכתב העת Science, מאמרן שכתבו יחד עם ארבעה חוקרים נוספים, על המחקר פורץ הדרך בתחומו. המאמר תחת הכותרת "A Programmable Dual-RNA–Guided DNA Endonuclease in Adaptive Bacterial Immunity", הראה לראשונה את השימוש בקריספר לחיתוך DNA.
שרפנטייה היא המייסדת של החברות "CRISPR Therapeutics" ו-"ERS Genomics" שהוקמו במטרה לקדם פיתוח טכנולוגיות הנדסה גנטית של CRISPR-Cas9 ליישומים ביוטכנולוגיים וביו רפואיים.
ב-2020 זכתה בפרס נובל לכימיה יחד עם ג'ניפר דאודנה על חלקן בפיתוח השיטה לעריכה גנטית - קריספר.
פרסים והוקרה

שרפנטייה זכתה לאורך הקריירה בפרסים והוקרות רבים, בהם:
2011 - פרס פרנסטרום למדענית המבטיחה
2014 - פרס גוראן גוסטפסון מטעם האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
2014 - פרס גבאי לביוטכנולוגיה ורפואה (אנ')
2014 - פרס ד"ר פול ינסן למחקר בתחום הביו-רפואה (אנ')
2015 - פרס לואי-ז'נטט למחקר בתחום הביו-רפואה (אנ')
2015 - פרס פריצת דרך במדעי החיים
2015 - פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי
2015 - נבחרה לטיים 100
2015 - פרס ארנסט יונג למדעי ביו-רפואה (אנ')
2015 - פרס גרובר בגנטיקה
2015 - פרס מאסרי
2015 - נבחרה לעמיתה זרה באקדמיה המלכותית השוודית למדעים
2016 - מקום חמישי בבחירה לאיש השנה של המגזין "טיים"
2016 - פרס HFSP ע"ש יסוהירו נקסונה
2016 - פרס טאנג
2016 - פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע (אנ')
2016 - פרס מיינבורג (אנ')
2016 - פרס קרן וורן אלפרט (אנ')
2016 - פרס קרן גיירדנר (אנ')
2016 - פרס פול ארליך ולודוויג דרמשטאדטר (אנ')
2016 - מדליית ג'ון סקוט יחד עם פנג ז'נג וג'ניפר דאודנה
2017 - פרס יפן
2017 - פרס המרכז הרפואי אולבני
2018- פרס קוולי לננוטכנולוגיה
2019 - פרס הארווי, יחד עם פנג ז'נג וג'ניפר דאודנה
2020 - פרס וולף לרפואה, יחד עם ג'ניפר דאודנה
2020 - פרס נובל לכימיה, יחד עם ג'ניפר דאודנה
2024 - עמיתה זרה בחברה המלכותית
הערות שוליים

↑  עמנואל שרפנטייה, באתר קרן וולף
↑  המאמר
↑  אתר האקדמיה
↑  הטכניון מעניק את פרס הארווי, 7 באוקטובר 2019, אתר הטכניון
| זוכי פרס נובל לכימיה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | ואן 'ט הוף (1901) • פישר (1902) • ארהניוס (1903) • רמזי (1904) • פון באייר (1905) • מואסאן (1906) • בוכנר (1907) • רתרפורד (1908) • אוסטוולד (1909) • וולך (1910) • קירי (1911) • גריניאר, סבטייה (1912) • ורנר (1913) • ריצ'רדס (1914) • וילשטאטר (1915) • לא הוענק (1916–1917) • הבר (1918) • לא הוענק (1919) • נרנסט (1920) • סודי (1921) • אסטון (1922) • פרגל (1923) • לא הוענק (1924) • ז'יגמונדי (1925) |  |
| 1926–1950 | סוודברג (1926) • וילנד (1927) • וינדאוס (1928) • הרדן,  פון אוילר-שלפין (1929) • פישר (1930) • בוש,  ברגיוס (1931) • לאנגמיור (1932) • לא הוענק (1933) • יורי (1934) • פרדריק ז'וליו-קירי, אירן ז'וליו-קירי (1935) • דביי (1936) • הוורת', קארר (1937) • קון (1938) • בוטנאנדט, רוז'יצ'קה (1939) • לא חולק (1940–1942) • דה הוושי (1943) • האן (1944) • וירטאנן (1945) • סאמנר, נורתרופ, סטנלי (1946) • רובינסון (1947) • טיסליוס (1948) • ג'יוק (1949) • דילס, אלדר (1950) |  |
| 1951–1975 | מקמילן, סיבורג (1951) • מרטין, סינג' (1952) • שטאודינגר (1953) • לינוס פאולינג (1954) • ויניו (1955) • הינשלווד, סמיונוב (1956) • טוד (1957) • סנגר (1958) • היירובסקי (1959) • ליבי (1960) • קלווין (1961) • פרוץ, קנדרו (1962) • ציגלר, נטה (1963) • הודג'קין (1964) • וודוורד (1965) • מוליקן (1966) • אייגן, נוריש, פורטר (1967) • אונסאגר (1968) • ברטון, האסל (1969) • ללואר (1970) • הרצברג (1971) • אנפינסן, מור, סטיין (1972) • פישר, וילקינסון (1973) • פלורי (1974) • קורנפורת', פרלוג (1975) |  |
| 1976–2000 | ליפסקומב (1976) • פריגוז'ין (1977) • מיטשל (1978) • בראון, ויטיג (1979) • ברג, גילברט, סנגר (1980) • פוקוי, הופמן (1981) • קלוג (1982) • טאובה (1983) • מריפילד (1984) • האופטמן, קרל (1985) • הרשבאך, לי, פולני (1986) • קראם, להן, פדרסן (1987) • דייזנהופר, הובר, מישל (1988) • אלטמן, צ'ק (1989) • קורי (1990) • ארנסט (1991) • מרקוס (1992) • מוליס, סמית' (1993) • אולה (1994) • קרוצן, מולינה, רולנד (1995) • סמולי, קורל, קרוטו (1996) • בויר, ווקר, סקואו (1997) • קוהן, פופל (1998) • זוויל (1999) • היגר, מקדיארמיד, שירקאווה (2000) |  |
| 2001 ואילך | נולס, נויורי (2001) • ויטריך, פן, טנקה (2002) • אגרה, מק'קינון (2003) • צ'חנובר, הרשקו, רוז (2004) • שובן, גרבס, שרוק (2005) • קורנברג (2006) • ארטל (2007) • שיממורה, צ'לפי, טסיין (2008) • יונת, רמאקרישנן, סטייץ (2009) • הק, נגישי, סוזוקי (2010) • שכטמן (2011) • לפקוביץ', קובילקה (2012) • ורשל, קרפלוס, לויט (2013) • בציג, הל, מורנר (2014) • לינדל, מודריץ', סנקאר (2015) • סטודרט, סובאז', פרינחה (2016) • דובושה, פרנק, הנדרסון (2017)  • ארנולד, סמית', וינטר (2018) • גודאינף, ויטינגהאם, יושינו (2019) • שרפנטייה, דאודנה (2020) • ליסט, מקמילן (2021) • ברטוצי, מלדל, שארפלס (2022) • יקימוב, בוונדי, ברוס (2023) • בייקר, ג'מפר, הסביס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811571508805606  BnF: cb17842790j (data)  GND: 113951301X  ISNI: 0000 0004 5390 7343  LCCN: n2015189283  NKC: ntk20201096835  ORCID: 0000-0002-0254-0778  SUDOC: 137742738  VIAF: 107144782974607052156   WorldCat (עם VIAF): 107144782974607052156
עצמאי בשטח

ערך זה עוסק בסרט פעולה קומי משנת 2023. אם התכוונתם לשיר מאת מאיר אריאל, ראו .
| --- | --- |

כרזה רשמית
 בימוי:  פייר מורל
 הופק בידי:  ג'ייקוב לנץ   כריס מליבורן   רנה טאב   כריסטופר טופין   סטיב ריצ'רדס
 תסריט:  ג'ייקוב לנץ
 עריכה:  כריס טוניק
 שחקנים ראשיים:  ג'ון סינה   אליסון ברי   חואן פבלו ראבה   כריסטיאן סלייטר
 מוזיקה:  אליוט לונג   ג'ף זאנלי
 צילום:  תיירי ארבוגסט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  AGS Studios   Endurance Media
 חברה מפיצה:  Relativity Media
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 27 באוקטובר 2023   ישראל 15 בפברואר 2024
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיית פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עצמאי בשטח הוא סרט פעולה קומי משנת 2023 שבוים על ידי פייר מורל ונכתב על ידי ג'ייקוב לנץ, עם תסריט בכורה שלו. בסרט מככבים ג'ון סינה, אליסון ברי, חואן פבלו ראבה וכריסטיאן סלייטר.
עלילה

מייסון פטיטיס (ג'ון סינה) הוא יוצא הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, שנפצע ושוחרר מסיבות רפואיות, לאחר שנכשל במשימה להתנקש בדיקטטור של פאלדוניה, ג'ואן ונגאס (חואן פאבלו ראבה). מאז השחרור פטיטיס עובד כעורך דין, למרות שבז למקצוע. יום אחד, חבר צוות של מייסון מהשירות הצבאי, סבסטיאן ארל (כריסטיאן סלייטר), ניגש אליו, ומציע לו עבודה כמאבטח אישים, בשכר גבוה מאוד. במסגרת העבודה יצטרך לאבטח את העיתונאית השנויה במחלוקת, קלייר ולינגטון (אליסון ברי), בעת ביקורה בפאלדוניה, לשם היא נוסעת כדי לראיין את הדיקטטור ונגאס. אשתו של מייסון, ג'ני (אליס איב), מוטרדת מהצעת העבודה, בשל החשש שבעלה ואב בתה לא ישוב בשלום.
לאחר שמגיעים לפאלדוניה ופוגשים את ונגאס, פטיטיס וולינגטון נקלעים למארב של קבוצה שמנסה לחסל את ונגאס. כתוצאה מחילופי האש, השלושה מאבדים את רכבם. מייסון נאבק במתנקשים, ואלו בורחים אל הג'ונגל. ונגאס מבין שהאחראי על האמבוש הוא אחיינו, ג'ורג', ששכר את הקולונל חאן קאוהורסט כדי להורגו. מייסון מנסה לחלץ את עצמו ואת קלייר מהשטח, אבל השניים נתקלים בכוחות נוספים. מייסון, עם עזרה קלה של ונגאס, נאבקים חזרה.
לבסוף מגיעים השלושה אל הכפר, בו ונגאס זוכה לכבוד רב. קלייר מצליחה לקיים את הראיון עם הדיקטטור, ובמקביל מנסה להתקרב למייסון, אך הוא לא יכול להתחיל במערכת יחסים איתה, בעקבות הרגשות למשפחה שמחכה בבית. יום למחרת, רומז ונגאס למטרה האמיתית שלשמה גויס מייסון לעבודתו. מייסון מתקשר לסבסטיאן, שגייס אותו לעבודה, ומגלה שהסיבה האמיתית שנשלח למשימה, היא כפי שטען ונגאס, להרוג את ונגאס. חאן וקבוצת הלוחמים שלו לפתע מופיעים בכפר ומתחילים במרדף אחר השלושה. קלייר נתפסת, בעוד מייסון וונגאס מצליחים להיחלץ.
בדרכם לבירת פאלדוניה, ונגאס חושף שהוא לא האחראי למוות של חברו לצוות של מייסון. בהמשך, השניים מתכננים עסקת חילופים מבוימת על מנת לחלץ את קלייר. ונגאס חושף שההפיכה במדינה קרתה ביוזמתו, תמורת תשלום, וזאת לצורכי תעמולה. ביום למחרת, בזמן עסקת החילופים, ונגאס גורם לדעתו של חאן כדי שמייסון וונגאס יוכלו לקחת את קלייר מידיו של חאן. הסחת הדעת מצליחה, והשלושה מחפשים את דרכם אל תוך הארמון, שם פוגש ונגאס את אחיינו, ג'ורג', ומנסה לשכנע אותו ששניהם יחד יוכלו להנהיג את המדינה, אבל לפתע מגיח גנרל מרטינז, שמצדד בג'ורג', ומנסה להרוג את ונגאס. כתוצאה מחילופי האש, ג'ורג' נהרג.
חאן וצבאו מגיעים לארמון, ומתפתח קרב יריות בינם ובין שומרי הראש של ונגאס, בעוד מייסון נלחם בחאן ראש בראש. חאן חושף שהוא זה שאחרי להרג חבר הצוות של מייסון. קלייר, שכל העת מצלמת את הקרב, עוזרת למייסון להביס את חאן. לאחר מכן, סבסטיאן וצוות נוסף מגיעים לזירת הקרב ונלחמים באנשיו של חאן.
הסרט מסתיים בכך שקלייר זוכה בתהילה מחודשת בזכות החומרים שצילמה בפאלדוניה, ונגאס מתפטר מתפקידו, ומייסון מתאחד עם משפחתו. ונגאס גומל למייסון במענק של 5 מיליון דולר. מייסון מציב לעצמו מטרה חדשה לחיים – לבלות יותר זמן עם משפחתו.
צוות השחקנים הראשי

ג'ון סינה – מייסון פטיטיס, לוחם בכוחות המיוחדים של ארצות הברית, שפרש בנסיבות רפואיות, וכיום עובד כעורך דין.
אליסון ברי – קלייר ולינגטון, עיתונאית.
חואן פבלו ראבה – הנשיא חואן ונגאס.
כריסטיאן סלייטר – סבסטיאן ארל, הבוס של מייסון, ולוחם לשעבר בכוחות המיוחדים.
אליס איב – ג'ני פטיטיס, אשתו של מייסון.
מרטון קסוקס – קולונל חאן קאוהורסט.
סבסטיאן אסלאבה – ג'ורג' ואסקס.
הפקה

חופשי בשטח הוא תסריט הבכורה של תסריטאי הטלוויזיה ג'ייקוב לנץ. ב-6 באוקטובר 2021 הוכרז על הסרט, בכיכובו של ג'ון סינה, ובבימויו של פייר מורל. הסרט הופק עם תקציב של לפחות 40 מיליון דולר. בינואר 2022 הצטרפו לקאסט אליסון ברי, חואן פאבלו ראבה, אליס איב, מרטון קסוקס וכריסטיאן סלייטר. הצילומים החלו בקולומביה ב-17 בינואר 2022, עם צלם הקולנוע תיירי ארבוגסט.
הפצה

הסרט שוחרר בבתי הקולנוע בארצות הברית על ידי "Relatively Media" ב-27 באוקטובר 2023. בישראל יצא הסרט ב-15 בפברואר 2024 ב-28 בנובמבר 2023 שוחרר הסרט ל-VOD. גרסת DVD וגרסת בלו-ריי צפויות להשתחרר ב-12 במרץ 2024.
בקופות

הסרט גרף כ-880,000 דולר מ-2,057 בתי קולנוע ביום הראשון, והגיע ל-2.1 מיליון דולר לאחר שבוע.
ביקורות

הסרט זכה לביקורות שליליות. באתר Rotten Tomatoes רק 6% מתוך 36 ביקורות הן חיוביות, עם דירוג ממוצע של 3.1 מתוך 10. כקונצנזוס באתר נאמר ש"כמו להיות עצמאי בחיים האמיתיים, לסרט האקשן קומדיה הזה אין יתרונות". ב-"Metacritic", שמשתמשים בממוצע משוקלל, זכה הסרט לניקוד של 22 מתוך 100, בהתבסס על 12 ביקורות שרובן לא אוהדות. סקרי דעת קהל שנערכו על ידי "CinemaScore" דרגו את הסרט כ-"A-", בטווח ציונים בין "A+" ל-"F", בעוד סקרים שנערכו על ידי "PostTrak" התקבלו 58% של ביקורות חיוביות, כאשר 27% מתוכם ציינו שהם לחלוטין ימליצו על הסרט.
עגלון מלך מואב

| --- | --- |

 לידה:  מואב
 נרצח:  מואב
 כינוי:  עגלון מלך מואב
 עיסוק:  מלך מואב
 בתנ"ך:  שופטים פרק ג
 
עֶגְלוֹן הוא שמו של מלך מואב המוזכר בתנ"ך בספר שופטים, פרק ג'.
עגלון קשר ברית עם עמלק ובני עמון כדי להשתלט על שטחים בעבר הירדן המזרחי והמערבי, ואף חלקים משטחי נחלת שבט בנימין. עגלון שיעבד את בני ישראל למשך 18 שנה, עד שאהוד בן גרא הנהיג מרד נגדו, והצליח להרוג אותו בעורמה בעזרת חרב פיפיות.
ביוגרפיה

על פי מקורות חז"ל עגלון מלך מואב היה מזרעו של בלק מלך מואב, ומאבותיה של רות. על פי חז"ל, מכיוון שקם מכסאו כשאהוד בן גרא אמר לו "דבר אלוהים לי אליך", ובכך כיבד את אלוהים, זכה להעמיד את בנו בכיסא המלכות ומצאצאיו היו רות המואביה ודוד המלך.
יש הטוענים כי בשמו של עגלון מסתתר לעג הקושר את שמו לבקר, וזאת מהתיאור העולה בספר שופטים כ”אִישׁ בָּרִיא מְאֹד” (ספר שופטים, פרק ג', פסוק י"ז). לשיטתם שמו מציג את דמותו בצורה אירונית וכך גם בתיאור מותו בהמשך כקורבן.
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק ג', פסוק ג'
↑  ספר שופטים, פרק ג', פסוק י"ד
↑  "אמר רבי יוסי ברבי חנינא: רות בת בנו של עגלון, בן בנו של בלק מלך מואב". בבלי, הוריות י ב. ועיינו עוד בבבלי, סנהדרין קה ב, ונזיר כג ב, ובסוטה מז א. לפי בעלי התוספות קיים מרחק של כמאתיים שנים בין אהוד לבועז ולכן רות הייתה צאצאית של כמה דורות. (בעלי התוספות בבלי, יבמות מ"ח ב)
↑  מדרש רות רבה, פרשה ב' סעיף ט'. תנחומא פרשת ויחי
↑  משה גרסיאל, מדרשי שמות במקרא, רמת גן, רביבים, 1987, עמ' 77.
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1174946679  VIAF: 19154739858552992156   WorldCat (עם VIAF): 19154739858552992156
פאטה סיס

פאטה אסמאעיל סיס (בצרפתית: Pathé Ismaël Ciss; נולד ב-16 במרץ 1994 בדקר שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ראיו ואיקאנו מלה ליגה ובנבחרת סנגל.
קריירת מועדונים

סיס גדל במחלקת הנוער של דינמו זאגרב. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בדיאמברס מליגת העל הסנגלית.
ב-31 ביולי 2017 חתם סיס באוניאו דה מדיירה מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-30 באוגוסט 2018 הושאל סיס לפמליקאו מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים, וסייע למועדון להעפיל לליגת העל הפורטוגלית לאחר היעדרות של 25 שנים.
ב-2 בספטמבר 2019 הושאל סיס לפואנלברדה מהליגה הספרדית השנייה. ב-13 ביולי 2020 חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 50 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-28 ביולי 2021 חתם סיס על חוזה לחמש עונות בראיו ואיקאנו מלה ליגה. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לסביליה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על חטאפה במסגרת המחזור החמישי בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 31 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
קריירה בינלאומית

ב-24 בספטמבר 2022 ערך סיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 2-0 על נבחרת בוליביה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Senegaleses Nestor Mendy, Alhassane Sylla e Pathé Ciss reforçam União da Madeira באתר Diário de Notícias, ‏ 31 ביולי 2017 (בפורטוגזית)
↑  Médio senegalês Pathé Ciss reforça Famalicão באתר SAPO, ‏ 30 באוגוסט 2018 (בפורטוגזית)
↑  El CF Fuenlabrada consigue la cesión de Pathé Ciss באתר הרשמי של פואנלברדה, 2 בספטמבר 2019 (בספרדית)
↑  El Fuenlabrada ejerce la opción de compra por Pathe Ciss באתר הרשמי של פואנלברדה, 13 ביולי 2020 (בספרדית)
↑  Pathé Ciss nuevo jugador del Rayo Vallecano באתר הרשמי של ראיו ואיקאנו, 28 ביולי 2021 (בספרדית)
↑  Aliou Cisse dévoile les 26 Lions pour Qatar באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסנגלית, 11 בנובמבר 2022 (בצרפתית)
↑  La liste des 27 lions du Sénégal qui vont disputer l’édition 2023 de la Coupe d’Afrique des Nations en Côte d’Ivoire. בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הסנגלית, 29 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת סנגל – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה | סנגל |
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה |  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה | סנגל |
סקוט סטיינר

| --- | --- |

סטיינר, 2021
 לידה:  29 ביולי 1962 (בן 62) ביי סיטי, מישיגן, ארצות הברית
 שם במה:  סקוט רקסטיינר סקוט רכשטיינר סקוט סטיינר
 כינוי:  Big Poppa Pump
 משקל:  125 ק"ג
 גובה:  1.85 מטר
 מקום מגורים:  דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 מאמנים:  דר. ג'רי גרהאם ג'וניור אד פרחאט
 תרגילי סיום:  פרנקנשטיינר, סטיינר ריקליינר
סקוט קארל רכשטיינר (באנגלית: Scott Carl Rechsteiner; נולד ב-29 ביולי 1962) הידוע יותר בשם הבמה שלו, סקוט סטיינר הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון World Championship Wrestling‏ (WCW), שבו היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW. כמו כן, הוא התאבק עבור הארגונים Jim Crockett Promotions‏ (JCP),‏ World Wrestling Federation/Entertainment‏ (WWF/WWE),‏ Impact Wrestling ו-Extreme Championship Wrestling‏ (ECW).
סטיינר בעל קריירת זוגות עתירה בתארים. במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, הוא התאבק לצד אחיו הגדול, ריק, כחלק מהאחים סטיינר, כשביחד הם נחשבו לאחד מהזוגות הטובים ביותר בכל הזמנים של הענף. מגזיני ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated‏ (PWI) ו-Wrestling Observer Newsletter הכתירו אותם לזוג השנה של שנת 1990 (כש-PWI הכתירו אותם שוב בשנת 1993). בשנת 2003,‏ PWI דירגו אותם במקום ה-2 מתוך 100 הזוגות הטובים ביותר, כשרק הרוד ווריורס הקדימו אותם. סטיינר זכה במגוון אליפויות זוגות, כולל אליפות הזוגות של ה-WWF, אליפות הזוגות של WCW, אליפות הזוגות של IWGP ואליפות הזוגות של TNA/Impact.
במשך השנים הוא ניהל גם קריירת יחידים מצליחה, כשהיה שלוש פעמים אלוף עולם: פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW, פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WWA ופעם אחת האלוף האוניברסלי במשקל כבד של WWC. בנוסף לכך, הוא אלוף הטריפל קראון של WCW.
חיים אישיים

רכשטיינר נישא לאשתו, כריסטה פודסדלי, ב-7 ביוני 2000. לשניים יש שני ילדים.
חיים אישיים > מקרה קנה הנשימה

ב-3 ביוני 2007, במסגרת מופע של TNA בסן חואן, פוארטו ריקו, רכשטיינר ספג בעיטה בגרונו מיריבו, אפולו. לאחר שגנח דם, הוא הובהל לבית החולים, שם הוא אובחן עם צינור קרוע בקנה הנשימה, כשנותרו לו חמש שעות לחיות. הרופאים הכניסו אותו למצב תרדמת למשך יומיים, כשהם ביצעו חתך בצלעותיו ובריאה שלו כדי לתקן את הקרע, כשאחר כך הם ניקזו את הנוזלים מצלעותיו.
חיים אישיים > שערוריות

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, האשמות על שימוש בסטרואידים החלו לצוץ עקב עודף המשקל של רכשטיינר, אישומים שהאחרון הכחיש. הוא טען שהוא עשה זאת תוך כדי אימונים עם אגדת ההיאבקות, ניק גולפיס. כשחזר לארגון ה-WWE לקראת סוף שנת 2002, הוא הוכרח לעבור בדיקת סטרואידים, כשהוא הסכים רק בתנאי שטריפל H יעבור בדיקה גם כן. הוא טען שה-WWE לא השתמשו באף אחת מבדיקות אלו.
ב-21 באפריל 1998, רכשטיינר איים על חייו של עובד משרד התחבורה של ג'ורג'יה, פול קספרין, לאחר שהאחרון הודיע לרכשטיינר על כך שאחד המחלפים בכביש סגור. לאחר מכן, הוא פגע בקספרין פעמיים עם הטנדר, פורד F-250 שלו. כתוצאה מכך, קספרין נפגע, אך לא בצורה רעה למדי. רכשטיינר נעצר בעקבות מקרה זה וב-17 במרץ 1999 הודה באשמה על תקיפה חמורה ואיומי הטרור שהטיח בפני קספרין. השופט מייקל רואץ' דן אותו לעשרה ימי מאסר, בנוסף לתקופת מבחן של שבע שנים. הוא הוכרח לשלם קנס של 25 אלף דולר, ונידון למאתיים שעות של עבודות שירות.
בדצמבר 2005, רכשטיינר, לקס לוגר ומרקוס באגוול הורדו מהטיסה ממיניאפוליס, מינסוטה לויניפג, מניטובה עקב המולה שהתרחשה במטוס. הם עוכבו לחקירה למשך כמה שעות עד שרכשטיינר ובאגוול שוחררו לחופשי. לעומת זאת, לוגר, הורשע ונכנס לכלא. רכשטיינר דיבר לאחר מכן לגבי המקרה במהלך אחד מראיונותיו, כשתיאר את עצמו כעבריין אלים.
לאחר העזיבה שלו את ארגון TNA, רכשטיינר החל להביע בוז כלפי הנהלת TNA דרך חשבון הטוויטר שלו, בעיקר כלפי האלק הוגאן ואריק בישוף. כתוצאה מכך, נוצר קשר אליו דרך עורכי הדין של TNA. לאחר שהמשיך להטיח עלבונות, TNA הגישו נגדו תלונה ביוני 2012. רכשטיינר הגיב בתביעה נגדית נגד TNA בחודש ספטמבר. חודש לאחר מכן, הוא הגישה תביעה נוספת נגד TNA, כשהפעם טען שהוא נפצע כתוצאה מההנהלה הבכירה של TNA, כולל הוגאן, כשהרשו לג'ף הארדי להתאבק נגדו, בזמן שהארדי היה שיכור. התביעה של TNA נגד רכשטיינר בוטלה על ידי שופט בפברואר 2016.
רכשטיינר הורחק מטקס היכל התהילה של ה-WWE לשנת 2015, מכיוון שאשתו של האלק הוגאן טענה שהוא פנה אליה בשדה התעופה של סן חוזה. אשתו של הוגאן טענה שהוא איים להרוג את הזוג, טענות שרכשטיינר הכחיש.
הערות שוליים

↑  עוד פרטים על הפציעה הרצינית של סקוט סטיינר
↑  מתאבקים בכלא במהלך חופשתם
↑  סטיינר והוגאן מעורבים במריבה ברשת הטוויטר אשר כוללת עורכי דין
↑  TNA מגישה תביעה נגד סטיינר
↑  התביעה המשפטית של TNA נגד סטיינר בוטלה
↑  סקוט סטיינר מכחיש את איומי רצח הוגאן
| אלופי ה-WCW |
| --- | --- | --- |
| WCW | ריק פלייר • לקס לוגר • סטינג • ביג ואן ויידר • רון סימונס • האלק הוגן • הענק • רנדי סאבאג' • גולדברג • קווין נאש • דיאמונד דאלאס פייג' • ברט הארט • כריס בנואה • סיד וישס • ג'ף ג'ארט • דייוויד ארקט • בוקר טי • וינס רוסו • סקוט סטיינר |  |
| WWE | בוקר טי • קורט אנגל • הרוק • כריס ג'ריקו |  |
| אלופי ארצות הברית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| MACW/JCP (1975–1988) | הארלי רייס • ג'וני ולנטיין • טרי פאנק • פול ג'ונס • בלאקג'ק מאליגן • בובו ברזיל • ריק פלייר • ריקי סטימבוט • מר. היאבקות • ג'ימי סנוקה • רודי פייפר • וואהו מקדניאל • הסמל סלוטר • גרג ולנטיין • דיק סלייטר • מגנום T.A. • טולי בלאנשארד • ניקיטה קולוף • לקס לוגר • דאסטי רודס • בארי וינדהאם |  |
| WCW (1988–2001) | מייקל הייז • סטן הנסן • סטינג • ריק רוד • גולדאסט • סטיב אוסטין • ג'ים דאגן • ביג ואן ויידר • קנסוקה ססאקי • וואן מאן גאנג • קונאן • אדי גררו • דין מלנקו • ג'ף ג'ארט • סטיב מקמייקל • קורט הניג • דיאמונד דאלאס פייג' • רייבן • גולדברג • ברט הארט • סקוט הול • סקוט סטיינר • דייוויד פלייר • כריס בנואה • סייקו סיד • לאנס סטורם • ביל דמוט • שין דאגלס • ריק סטיינר • בוקר טי |  |
| WWF/E (2001, 2003–היום) | בוקר טי • כריס קניון • טאג'ירי • ריינו • קורט אנגל • אדג' • אדי גררו • ביג שואו • ג'ון סינה • קרליטו קריביאן קול • אורלנדו ג'ורדן • כריס בנואה • ג'ון "בראדשו" לייפילד • בובי לאשלי • פינלי • מר קנדי • מונטל וונטביוס פורטר • מאט הארדי • שלטון בנג'מין • קופי קינגסטון • המיז • ברט הארט • R-טרות' • דניאל בריאן • שיימוס • דולף זיגלר • זאק ריידר • ג'ק סוואגר • סנטינו מארלה • אנטוניו סזארו • דין אמברוז • רוסב • סת' רולינס • אלברטו דל ריו • קאליסטו • רומן ריינס • כריס ג'ריקו • קווין אואנס • AJ סטיילס • ברון קורבין • בובי רוד • רנדי אורטון • ג'ינדר מהאל • ג'ף הארדי • שינסקה נקאמורה • סמואה ג'ו • ריי מיסטריו • ריקושט • אנדרדה • אפולו קרוז • רידל • דמיאן פריסט • פין באלור • ת'יאורי/אוסטין ת'יאורי • לוגאן פול • אל. איי. נייט (נוכחי) |  |
עמנואל שפר (קצין אס אס)

ערך זה עוסק בקצין אס אס נאצי, פושע מלחמה שפעל בגרמניה, בפולין ובסרביה. אם התכוונתם למאמן נבחרת ישראל בכדורגל, ראו .
| --- | --- |
עמנואל שפר
עמנואל שפר
 לידה:  20 באפריל 1900 הלוצ'ין(אנ'), פרובינציית שלזיה, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  4 בדצמבר 1974 (בגיל 74) קלן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה המערבית, גרמניה הנאצית, הקיסרות הגרמנית 
 השתייכות:  אס אס אס אס
 תקופת הפעילות:  1933–1945 (כ־12 שנים)
 דרגה:   אוברפיהרר
 תפקידים בשירות
 מפקד איינזצגרופן 2 בעת הפלישה לפולין (ספטמבר 1939 – אוקטובר 1939)  מפקד הגסטפו בקטוביץ (אוקטובר 1939 – אוקטובר 1940) מפקד הגסטפו בקלן (אוקטובר 1941 – ינואר 1942) מפקד משטרת הביטחון והאס דה בסרביה הכבושה (ינואר 1942 – אוקטובר 1944).  מפקד משטרת הביטחון והאס דה בטריאסטה (ינואר 1945 – מאי 1945)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 צלב הברזל דרגה ראשונה
 
ד"ר עמנואל שפר (בגרמנית: Emanuel Schäfer; ‏20 באפריל 1900, הלוצ'ין, פרובינציית שלזיה, הקיסרות הגרמנית – 4 בדצמבר 1974, קלן, גרמניה המערבית) היה קצין אס אס בדרגת אוברפיהרר בגרמניה הנאצית, פושע מלחמה אשר בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה היה מפקד הגסטפו בקטוביץ, בקלן, ובהמשך מפקד משטרת הביטחון והאס דה בסרביה, ונמנה עם האחראים להשמדת יהדות סרביה ובתוכה יהדות בלגרד. לאחר המלחמה הואשם בגרמניה באחריות לרציחתם של יהודים. הוא הורשע רק בסיוע לרצח בשל חוסר בראיות, נידון לשש וחצי שנות מאסר, וב-1956 שוחרר בשחרור מוקדם.