stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דודי קאליש

| --- | --- |

דודי קאליש בהופעה
 לידה:  4 בספטמבר 1978 (בן 46) בני ברק
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 עיסוק:  זמר, מלחין, מנצח, מעבד, מפיק
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 שפה מועדפת:  עברית, יידיש 
 כלי נגינה:  פסנתר, אקורדיון ועוד
 
דודי קאליש (נולד בב' באלול ה'תשל"ח, 4 בספטמבר 1978), הוא זמר, מלחין, מנצח, מעבד, ומפיק מוזיקלי של מוזיקה חסידית. חסיד בעלז.
ביוגרפיה

נולד בבני ברק לאברהם יעקב ויהודית קאליש, חסידי בעלז. אחיו הם המלחין שלמה קאליש, ואלטר מאיר קאליש, מנצח מקהלת חסידי בעלזא. את מסלול לימודיו עבר למן החיידר ועד ישיבה גדולה במערכת החינוך של חסידות בעלז.
ביוגרפיה > קריירה

קאליש נסע לניו יורק ללמוד מוזיקה. לאחר חזרתו לישראל החל לכתוב פרטיטורה למוזיקה ווקאלית חסידית. השירים הווקאליים הראשונים שהוקלטו אומצו על ידי תחנות הרדיו החרדיות לצורך השמעתם בימי בין המצרים וימי ספירת העומר[דרוש מקור].
בשנת 2007 יזם קאליש בשותפות עם חיים שלמה מאייעס פרויקט, שבמסגרתו הפיק אלבום המכיל מוזיקת ראפ מבוססת על שירים ידועים של זמרים מחו"ל המתורגמים ליידיש. באלבום שירים המבוססים על להיטיהם של מייקל ג'קסון, מדונה, פיפטי סנט, וכן יוצרים ישראליים כשרית חדד ושלישיית מה קשור. הפצת האלבום בישראל לוותה במחאות מצד הממסד הרבני החרדי, ומודעה כנגדו פורסמה בעיתון המודיע. בסופו של דבר הושגה פשרה והאלבומים אושרו להפצה, לאחר שהודבקה עליהם מדבקה הנושאת את הכיתוב "המכירה אסורה לחרדים".
בשנת 2008 הפיק קאליש תקליטור שחולק ב-15,000 עותקים וצורף חינם לשבועון "העולם החרדי", לרגל בר המצווה של נכד האדמו"ר מבעלז. עקב טעות של החברה שהדפיסה את הדיסקים, הוכנסו לחלק מהאריזות דיסקים עם שירת נשים, האסורה לשמיעה על פי ההלכה. הדבר הביא לתגובות נזעמות, אשר הופנו כלפי יוצרי הדיסק, אף על פי שלא היו אחראים לטעות.
בעשור השני של המאה ה-21 חזר קאליש לעבד ולהפיק אלבומים באווירה חסידית שורשית. קאליש מופיע כזמר וכמנצח על תזמורות מורחבות בשמחות ובכינוסים חסידיים.
קאליש נשוי, אב לכמה ילדים וגר בבני ברק.
דיסקוגרפיה > אלבומים

ותמלוך עלינו (מלחני הרב יוסף צבי ברייער), עיבוד, 1997
תהא השעה הזאת, עיבוד קולי, 1998
מלכותו נצח, עיבוד והפקה, 1999
לשמוע אל הרינה, (מבצע: משה וינטרוב), עיבוד, 2000
שירי היישוב הישן, (מפיק: דוד האניג), עיבוד, 2000
והוא ידרוש לציון, (שירי חסידות פיטסבורג), עיבוד, 2001
לקראת שבת, עיבוד
ליל שישי, עיבוד, 2002
התאחדות, עיבוד והפקה, 2002
ניגוני בית קוז'ניץ (שירי חסידות קוז'ניץ), עיבוד, 2004
טאנץ מיט לחיים, עיבוד
א חסידישע קאפעלע ווקאלי
אביכם שבשמים, עיבוד
רננו צדיקים, ווקאלי
חסידישע אוצרות 1, עיבוד והפקה, 2003
הקם מלכות דוד, (שירי חסידות סדיגורה), עיבוד, 2004
ווקאליש, ווקאלי, עיבוד והפקה, 2004
בהדרת קודש, (שירי חסידות בעלזא), עיבוד והפקה, 2005
ראפ אין יידיש, עיבוד, הלחנה, הפקה 2007
וקונה הכל, 2008
הענטאלאך, 2009
עהרליכע ניגונים, (ניגוני רבי יום-טוב עהרליך מושרים על ידי ירמיה דמן), עיבוד, 2010
ניגוני ברסלב עתיקים, עיבוד, 2010
פארענטשעס, 2011
אזכרה (עם מקהלת ידידים), עיבוד, הלחנה, הפקה ושירה 2013
דוד ושלמה (עם הזמר שלומי גרטנר) עיבוד, הלחנה, הפקה ושירה 2014
קאליש מיט ידידים 2 (עם מקהלת ידידים) 2016
לבי אלבום סולו, 2018
זאג שוין ווען אלבום סולו זמר אורח: ארי היל 2018
גוט שבת (שירי שבת) עם מקהלת לב, 2019
אשר בחר בנו עם מקהלת הילדים קינער הקנדית, 2021
ועוד...
דיסקוגרפיה > סינגלים

כח - עם מקהלת ידידים, 2014
מתי, ווען - עם מקהלת ידידים, 2016
אשת חיל עם ארי היל
יום כיפור 'אלו ואלו' - יחד עם ארי היל ומקהלת קולות, השני מסדרת שירי מנחם, 2017
שלוש עשרה מידות משירי מנחם, 2017
אחותנו - יחד עם אהרון רזאל, 2018
חשוב בלבבך - עם משה דוד וייסמאנדל ומקהלת נשמה, 2019
שתהא תורתך - יחד עם מוטי שטיינמץ וזאנוויל ויינברגר, 2020
מים בוכים - יחד עם מוטי ויזל ויוסי פריד, 2021
ליל הסדר מירושלים - השתתפות בקליפ המרהיב יחד עם גדולי הזמר מכל העדות, משה לוק, אברימי רוט, שמחה פרידמן, שוקי סלומון, משה דוד וייסמנדל, יענקי היל וילד הפלא בנצי קלצקין, 2021
אדיר - מחרוזת ווקאלי יחד עם מאיר גולדשטיין ומקהלת מלכות, 2021
יזכרם - יחד עם מוטי קוביץ ומקהלת נשמה (לזכרם של נספי אסון הר מירון) 2021
מחרוזת שיר השירים - עם שמחה פרידמן, יענקי היל, משה דואק דוד חפצדי, משה דוד וייסמנדל, יענקי לנדאו ומקהלת נשמה, 2022
מוסף ראש השנה - עם אהרלה סמט, מוטי ויזל ומקהלת מלכות, 2022
נחמו - עם בנצי קלצקין, יענקי לוינגר ומקהלת חסידימלעך, 2024
ועוד...
הערות שוליים

↑  יעל איכנולד, הרבנים החליטו: ראפ אין אידיש לחילונים בלבד, באתר ynet, 16 באוקטובר 2007
↑  יואב פרידמן, שי לחג לקוראים החרדים: שירת נשים, באתר ynet, 11 במאי 2008
↑  בעברית תקנית ליל שישי הוא הלילה שבין יום חמישי לשישי.
↑   ליל הסדר מירושלים, בביצוע דודי קאליש, שמחה פרידמן, משה לוק, אברימי רוט, משה דוד וייסמנדל, יענקי היל וילד הפלא בנצי קלצקין, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 11:37)
↑   מחרוזת שיר השירים, בביצוע דודי קאליש, שמחה פרידמן, יענקי היל, משה דואק דוד חפצדי, משה דוד וייסמנדל, יענקי לנדאו ומקהלת נשמה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 11:21), 11 באפריל, 2022
↑   מוסף ראש השנה, בביצוע אהרלה סמט, מוטי ויזל, דודי קאליש ומקהלת מלכות, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 155:51)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290829005171  ISNI: 0000 0004 0238 8416  MusicBrainz: 662128ca-e462-4bd9-9cf2-e81967e8bd83  VIAF: 297512124   WorldCat (עם VIAF): 297512124
ניקולה אוגרודניקובה

ניקולה אוגרודניקובה (בצ'כית: Nikola Ogrodníková; נולדה ב-18 באוגוסט 1990) היא אתלטית צ'כית, זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) וסגנית אלופת אירופה (ברלין 2018) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

אוגרודניקובה נולדה וגדלה באוסטרבה שבצ'כוסלובקיה (לימים צ'כיה).
ביוגרפיה > 2007 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בהנגלו שבהולנד ביולי זכתה במדליית ארד בקרב שבע בתוצאה של 5607 נקודות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות אירופה שנערכה בציריך שבשווייץ באוגוסט סיימה במקום 20 בהטלת כידון בתוצאה של 53.15 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת באוגוסט סיימה במקום 19 בהטלת כידון בתוצאה של 59.99 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 61.85 מטר, אחרי קריסטין הוסונג מגרמניה (67.90 מטר) וליבטה יאסיאונייטה מליטא (61.59 מט).
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בספטמבר-אוקטובר סיימה במקום 11 בהטלת כידון בתוצאה של 57.24 מטר.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 16 בהטלת כידון בתוצאה של 60.03 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום שמיני בהטלת כידון בתוצאה של 60.18 מטר.
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיימה במקום 12 בהטלת כידון בתוצאה של 54.48 מטר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום 28 בהטלת כידון בתוצאה של 54.59 מטר.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 61.78 מטר.
ביוגרפיה > 2024 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 63.68 מטר, אחרי הארוקה קיטגוצ'י מיפן (65.80 מטר) וג'ו-אן ואן דייק מדרום אפריקה (63.93 מטר).
שיאים אישיים

הטלת כידון: 67.40 מטר (2019)
משקאות אניס

משקאות אניס הם סוג של משקאות אלכוהולים המיוצרים מהתססה וזיקוק של אלכוהול בעיקר ענבים והשריית זרעי אניס בתוך הנוזל. במשקאות אלו טעם האניס הוא מודגש מאוד ואחוז האלכוהול בהם הוא גבוה, בדרך כלל בין 40 ל-80. רוב משקאות האניס הם המשקה הלאומי של מדינות המזרח התיכון ומהווים חלק חשוב מהתרבויות באזור.
מאפיין של משקאות האניס הוא שינוי צבעו במגע עם נוזלים. כאשר שמני האניס מומסים בריכוז גבוה של אלכוהול צבעם הוא שקוף, אך כאשר הנוזל בא במגע עם נוזל אחר, ריכוז האלכוהול יורד והשמנים עוברים קריסטליזציה ומתקבל צבע לבן עכור. בעוד משקאות האניס הופכים לבנים, משקאות הפסטיס הופכים צהובים.
צמחים להכנת משקאות אניס

ישנם כמה צמחים המשמשים להכנת משקאות אניס:
אניס
שומר פשוט
לענה
לענה שיחנית
שוש קירח
סוגים שונים של משקאות אניס

ערק - המזרח התיכון
אוזו - יוון
ראקי - טורקיה
אבסינת' - אירופה
פסטיס - צרפת
אוג'י - ארמניה
זיווניה - קפריסין
סמבוקה - איטליה
חלק מסוגי הראקיה - חבל הבלקן
אגוארדינטה - קולומביה
אייראג - מונגוליה[דרוש מקור]
סויו - קוריאה
סוצ'ו - יפן
ערקי - אתיופיה
קומיס - מרכז אסיה[דרוש מקור]
כלא עכו

| --- | --- |

זאב ז'בוטינסקי בחצר כלא עכו, 1920
 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר
 מיקום:  עכו
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית המנדט הבריטי המנדט הבריטי ישראל ישראל (כיום)
 
 קואורדינטות:  32°55′25″N 35°04′09″E﻿ / ﻿32.923611111111°N 35.069166666667°E﻿ / 32.923611111111; 35.069166666667
 he
 
כלא עכו
אסירים יהודים בחצר כלא עכו, 1947, ארכיון ההגנה
כלא עכו הוא בית סוהר שפעל מעל הקומה הראשונה של המצודה ההוספיטלרית שבעכו העתיקה בתקופת השלטון העות'מאני ובתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל. בתקופה העות'מאנית שימש המקום כארמון וכמרכז שלטוני, ובתקופת השלטון הבריטי תפקד ככלא מנדטורי בו היה גרדום. מתחם הכלא היה מבוצר ונחשב לשמור ומוגן היטב, בין השאר בזכות חומתו העבה והחפיר העמוק שמקיף אותו ממזרח ומצפון, ומי הים התיכון ממערב. מדרום גובל המבנה בסמטאות העיר עכו העתיקה. כיום שוכן במקום מוזיאון אסירי המחתרות - עכו.
ראו גם

הפריצה לכלא עכו
שיר אסירי עכו
אמיר גולדשטיין, גבור והדרה: עולי הגרדום והזיכרון הישראלי, יד בן צבי ומכון ז'בוטינסקי 2011.
אמיר גולדשטיין, כלא עכו : הנצחה, זיכרון, פוליטיקה, המורדים (תשסח) 296-323.
הערות שוליים

↑  הסכם על סגירת בית החולים בעכו, דבר, 15 ביולי 1981
↑  פונה בית החולים לחולי נפש בעכו, דבר, 19 ביולי 1981
↑  Holy place restored and open to pilgrims
עימותים בין בני אדם לחיות בר

דוב שחור אמריקאי מסתובב בין אנשים באלסקה. מפגשים תכופים עם דובים יכולים להוביל לפגיעות ברכוש ולתקיפות.
קרנף הודי מול תיירים רכובי פילים בהודו. הקרנפים תוקפים אנשים המתקרבים אליהם יותר מדי, אך נפגעים מהרס בית גידולם ומציד לא חוקי.
תוכיי קיאה בניו זילנד תוקפים אוהל מוצב.
כלב ים נמרי לצד תיירים באנטארקטיקה. כלב ים זה תקף ואף הרג בעבר אנשים מתקרבים.
עימותים בין בני אדם לחיות בר (באנגלית: "Human–wildlife conflict" או בקיצור "HWC") כוללים יחסי עימות ואינטראקציה שלילית בין בני אדם (וכן גם חיות משק או חיות מחמד) לבין חיות בר בסביבתם. לפי ארגון IUCN יחסי העימותים מוגדרים כ"מאבקים המתעוררים כאשר נוכחות או התנהגות של חיות בר מהווה איום ממשי או אפשרי, ישיר ונשנה על האינטרסים או הצרכים האנושיים, מה שמוביל לחילוקי דעות בין קבוצות של אנשים והשפעות שליליות על אנשים או חיות בר". ארגונים אחרים מגדירים עימותים רק לאחר שנגרם נזק לאדם, לרכוש או לחיות בית.
יחסים אלה כוללים תחרות על מקומות מחיה ועל מזון, כשבמרבית המקרים האדם דוחק את חיות הבר מסביבתם ובמספר מקרים אף הכחידו אותם כליל או מהטבע. עם זאת גם אנשים נפגעים וישנם אף מספר חיות שהתרגלו לעימותים הללו בהצלחה (למשל מקוק רזוס). בין השאר הפגיעות מלוות בפגיעה תרבותית, כלכלית (למשל עצירת תיירות), בפגיעה ביבולים חקלאיים, פגיעה באדמות מרעה לחיות בית, תחרות על מרעה ואדמת שתייה, סכנת טריפה לחיות בית, הדבקת מחלות, פגיעה ברכוש ותקיפות בני אדם, מה שמוביל לעיתים להרוגים.
העימותים עם חיות בר היו נוכחות כבר מאז הפרהיסטוריה, בה לרוב התקיימו תקיפות קבועות של אנשים, בין השאר בידי תנינים, חתוליים גדולים כמו השנחרבים וצבועיים, דבר הידוע משרידי נשיכות על עצמות אנשים קדומים. לאורך הזמן האדם החל לגבור בעימותים על שאר החיות ואף להכחידם ועם האצת העיור ברחבי העולם התרחק מהקשר לטבע, מה שהוריד במעט את התקיפות אך גם גרם לחיות בר רבות להיפגע. בעשורים האחרונים העימותים גדלו מאוד עקב הגידול באוכלוסייה האנושית ובשימוש בקרקעות ברחבי העולם. הפגיעה במספר מינים גורמת גם לנזק עקיף לסביבה האקולוגית מאחר שהכחדה של בעלי חיים החשובים לסביבה גורמת לנזק מתמשך אליה. למשל הכחדה של טורפי-על גורמת למספר נטרפים להתרבות יתר על המידה, מה שישפיע על הצמחייה הטבעית.
דוגמות > אפריקה

אפריקה היא יבשת חמה ברובה בעלת מגוון ביולוגי גדול וכן כמות אוכלוסייה גדולה, אך ברובה ענייה ודלת אמצעים. בשל כך העימותים עם חיות בה גבוהות מאוד. בין העימותים העיקריים בה הם טריפה של מקנה בידי טורפים כמו אריות (אנ'), נמרים, ברדלסים וצבועים מנומרים (התכיפות גבוהה בעיקר בקניה, נמיביה, בוטסואנה ועוד) ופגיעה ביבול חקלאי או בתשתיות (כמו מים) של כפרים שונים בידי פילים אפריקנים הנודדים בקרבתם בחיפוש מזון ומים. פעולות אלה גורמות למספר שבטים להרוג בנקמה טורפים של מקניהם או אנשיהם וכן פילים.
בשנת 2017 חלו מעל 8,000 עימותים עם טורפים באפריקה בנמיביה, בה צבועים טרפו 600 פרות ובין 2011 ל-2016 נרשמו בנמיביה 4,000 פגיעות ביבול שנגרמו מפילים נודדים.
במספר מקומות באפריקה ישנה בעיה במציאת מים וחלים עימותים תכופים עם חיות בר כמו פילים או היפופוטמים. האחרונים הורגים אנשים רבים כל שנה, יותר מכל יונק אחר וגם תנינים יתקפו אנשים המתקרבים למים לשתייה ורחצה.
דוגמות > אסיה

באסיה ישנו גם מגוון ביולוגי גבוה סביב דרום מזרח אסיה ותת-היבשת ההודית לצד אוכלוסייה גדולה וצפופה הנכנסת יותר ויותר לאזורים טבעיים. העימותים תכופים בעיקר ביחסים עם הטורפים הגדולים כמו טיגריסים ונמרים. הטיגריסים מצויים כיום בסכנת הכחדה עקב ציד שנגרם מעימותים לאחר סדרה של טריפות אנשים וחיות בית וגם בידי הפגיעה ביערות ובטרף הטבעי של הטיגריס. הדבר גם מקשה על התאוששותו עקב ציד של טיגריסים אוכלי אדם ועקב הרס בית גידולו לטובת התיישבות. גם הצטברות אשפה טבעית גורמת לעלייה בכמות העימותים עם מינים כמו דוב שפתני, אשר לרוב נמנע מקרבה ליישובי האדם אך עקב גידול האוכלוסייה והפצת מזון לאורך היישובים התקרב לאדם. בין 2014 ל-2018 גרם למותם של מעל 300 הרוגים בקרנאטקה.
עימותים נוספים נגרמו עקב בעלי חיים שאינם טורפים כמו פיל אסייתי, קרנף הודי או מקוקי רזוס, אשר נוהגים להתפשט ברחבי הודו ולפגוע בכפריים ובתושבי ערים עקב התרגלות ממושכת לאדם. גם פילים הודים פושטים דרך קבע על יבולים כשבסרי לנקה העימותים מובילים למותם של 80 בני אדם ו-230 פילים בשנה.
מאז הקמת מדינת ישראל, הצטמצמה משמעותית אוכלוסיית נמרי המדבר בשטחה, ובעקבות מעורבות האדם בטבע היא הוכחה לחלוטין לקראת סוף העשור השני של המאה ה-20.
דוגמות > אמריקה הצפונית

באמריקה הצפונית ישנם עימותים לאורך הערים הגדולות, הן בצפון והן בדרום ולאורך כפרים שונים. זאבים הובילו לעימותים עם בעלי חוות בוויסקונסין, שם טרפו 377 חיות בית במשך 24 שנים ובילוסטון רבתי נהרגו חיות בית ואף אנשים בידי זאבים, מה שגרם לציידים להכחיד אותם כליל מהפארק, מה שפגע בסביבה עם זאת זאבים הוחזרו לפארק ב-1995 שיקמו את הסביבה כשהעימותים הופחתו.
טריפה של חיות בית נגרמת גם בידי קויוטים ופומות כשהעימותים נרשמים בעיקר בקולורדו ובקליפורניה. הקויוטים מתרבים במהירות ואף מסתגלים ליישובים עירוניים מה שגורם להם גם להתבסס על מזון עירוני ולעיתים גם לתקוף חיות או אף אנשים חלשים. מרבית העימותים מצויים בארצות הברית אך ישנם עימותים דומים גם ברחבי מרכז מקסיקו ובקנדה.
גם דוביים מתרגלים לקרבה ליישובי האדם בחיפוש מזון, מה שמוביל לתקיפות, נזק לחיות ולרכוש ולהריגת דובים ובכמות קטנה יותר גם ראקונים החלו לשגשג בערים רבות ואיבדו את הפחד מהאדם. בפלורידה אליגטורים משוטטים בתעלות מוצפות, לעיתים בקרבה לערים ובכמה תקיפות הרגו אנשים.
דוגמות > אמריקה הדרומית

באמריקה הדרומית ישנו מגוון ביולוגי גדול, לרוב סביב האזור הטרופי וישנם גם אוכלוסיות מבודדות ביערות לצד ערים מתפתחות רבות, חלקם מצויות בעוני גדול. מרבית העימותים שנרשמו כוללים הרג של חיות בית כמו אלפקה בצ'ילה וארגנטינה בידי טורפים כמו פומות. באקוודור גם דוב המשקפיים נמצא בעימות עם חקלאים עקב הרס יבולים וציד חיות. הדבר הוביל לציד של הדוב ולהפחתת האוכלוסייה המצויה בסיכון.
בכל שנה יער האמזונאס נכרת לטובת ייצור כבישים ושימוש בעצי היער, כשהדבר דוחק מינים רבים להכחדה. מספר מינים גם רגישים לכבישים החדשים שנסללים כמו דוב נמלים גדול שפרטים רבים שלו נדרסים מבלי יכולת להימלט.
דוגמות > אירופה

באירופה ישנה צפיפות אוכלוסייה ועיור נמרץ, מה שגרם להכחדה ולצמצום אוכלוסיות בעלי חיים רבים. ישנם עימותים בין בעלי חוות לאייליים, חזירי בר, מכרסמים ולהקות זרזירים הפושטים על ייבולים וגם ביערות שנשתלו. דובים כמו דוב חום לעיתים גוזלים דגים מחוות דגים וכמה טורפים כמו שונרים וזאבים טורפים חיות בית. גם במקרים בהם אין עימותים ברורים התרבות חיות בר גורמת להשלכות קשות: בכל שנה 500,000 תאונות דרכים עם איילים גורמת ל-30,000 פציעות ול-200 הרוגים.
דוגמות > אוקיאניה

ברחבי אוסטרליה נרשמים עימותים עם כלבי דינגו שבמספר מקרים תקפו אנשים למשל באי פרייזר, מה שגרר הכחדה מקומית שלהם וגידור של חוות להגנה על כבשים. עימותים אחרים נרשמים עם האמו הפושט על יבולים ועלול לתקוף אנשים מתקרבים. במהלך 1932 הוכרז מבצע להורדת אוכלוסיית האמו שפוגעה ביבולים וגם בגדר הארנבים האוסטרלית. גם קנגורו פושטים על יישובים ותוקפים אנשים. בכמה אזורים כמו ב"פארק עדן" פקחים אישרו להרוג 300 קנגורים שפשטו על ייבולים וכרמים (אנ').
ישנם גם עימותים עם עקעק אוסטרלי אשר יתקפו עוברי אורח מאיימים ולעיתים פוצעים אנשים. אפילו בערים כמו סידני חלו עימותים עם פוסומים.
באזורים אחרים באוקיאניה האדם הורס את בתי הגידול וגורר מינים רבים אנדמיים להכחדה. בניו זילנד תוכיי הקיאה ניזונים משליית או מכבד של כבשים וגורמים לפציעות חמורות לכבשים, מה שגרר ציד שלהם. שימוש בדורסים כמו בז ניו זילנדי כדי לשלוט באוכלוסיית עופות מזיקים גם גורר עימותים.
דוגמות > אנטארקטיקה

אנטארקטיקה היא היבשת שבה הכי פחות עימותים שגם נרשמים להצלחת החיות, זאת מאחר שאין אנשים הגרים בה קבוע. כלב ים נמרי הוא מין תוקפני התוקף סירות או צוללנים בקרבתו ותקיפה מ-2003 של כלב ים נמרי הסתיימה במותה של ביולוגית ימית שנגררה מתחת לקרח וטבעה.
חיות נוספות שתוקפות אנשים באנטארקטיקה כוללות את הקטלן הצד בלהקות במים (למשל של משלחת טרה נובה לאנטאקטיקה) ופיל ים דרומי, אך העימותים הללו נדירים.
דוגמות > סביבות ימיות

ברחבי האוקיינוסים ישנם גם עימותים עם חיות ימיות ברחבי העולם, אף שהם שונים מהעימותים היבשתיים. ישנם טורפים אוכלי דגים הנכנסים לתחרות על דיג מול האדם למשל קטלנים, דולפינים ודובי ים בעוד עמלץ לבן ידוע בתקיפות קטלניות רבות לאורך החופים, אף שהוא מצוי בסכנה גדולה יותר מהאדם. גם לאורך החופים ישנם עימותים כמו הרס סביבת החופים, ביניהם יערות מנגרובים וכן פיתוח תיירותי שפוגע במינים נדירים כמו צבי ים או כלב ים נזירי הוואי.
אף על פי שהגורמים לעימותים דומים לאלו היבשתיים (תחרות ופשיטה על מזון כמו דגים, תקיפות אנשים), הם נחקרים פחות ושיטות הטיפול בהם שונות ומעטות יותר.
טיפולים

בעבר עימותים עם חיות בר טופלו בידי שימוש בציידים מורשים, שחרור ולכידת חיות במרחקים מהאדם, ויסות אוכלוסיות של חיות המצויות בעימות ושימור מינים בסכנת הכחדה. כיום לעומת זאת ארגונים שונים מעדיפים ליישם מחקרים מדעיים או סוציולוגים כדי למצוא פתרונות נקודתיים לכל אזור ולכל בעל חיים תוך שיתוף פעולה עם האוכלוסייה, תוך ניסיון לגרום לפגיעה מינימלית הן בבעלי החיים והן בתרבויות האנושיות או המצבים הכלכליים סביבם.
בהרבה מדינות מכלילים ניסיונות למנוע עימותים כחלק מהמדיניות לניהול אזורי טבע מוגנים, פיתוח כלכלי וניסיון לפתרון העוני, תוך שיתופי פעולה בין המגזרים השונים. עם זאת עדיין ישנם עימותים תכופים עם חיות בר בהרבה מדינות (למשל בהודו).
סבסטיאן ננאסי

אלגוט סבסטיאן ננאסי (בשוודית: Algot Sebastian Nanasi; נולד ב-16 במאי 2002) הוא כדורגלן שוודי המשחק בקבוצת שטרסבורג ובנבחרת שוודיה.
קריירה

ננאסי החל לשחק כדורגל ב-Viby IF משם עבר לקריסטאנסטאד. בקיץ 2018, הוא עבר לקבוצת U19 של מאלמה. ב-1 ביוני 2020 ננאסי חתם על חוזהו הראשון בקבוצה ומיד הושאל לורברגס בולס, בה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 ביוני 2020 בהפסד 1–2 לגטבורג.
בדצמבר 2021 האריך ננאסי את חוזהו במאלמו FF עד עונת 2025. ב-20 ביולי 2022 הושאל לקלמאר FF להמשך העונה. הוא כבש חמישה שערים ובישל שישה ב-16 הופעות ליגה בקבוצה.
ב-10 באפריל 2021 ערך הופעת בכורה בקבוצה הבוגרת של מאלמה במסגרת הליגה השוודית בניצחון 1-5 על המארבי. ב-25 בספטמבר 2021 כבש שער בכורה בקבוצה בניצחון 1–5 על אורברו.
ננאסי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה ב-9 בינואר 2023 בניצחון 0–2 על נבחרת פינלנד.
תארים

מאלמה
אליפות שוודיה: 2021
הגביע השוודי: 2021/2022
מרים קרסין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1910 ביאליסטוק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  28 באוקטובר 1996 (בגיל 86) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, פולין 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרים קרסין (4 במרץ 1910 – 28 באוקטובר 1996), הייתה שחקנית בתיאטרון יידיש ובקולנוע, זמרת, שדרנית רדיו ומחזאית.
ביוגרפיה

קרסין נולדה בביאליסטוק, פולין, הילדה השביעית של מאשה ויעקב קרסין. משפחתה הייתה ענייה ואביה התפרנס ממכירה בירידים. בשל הקושי לפרנס את המשפחה, הוא היגר לארצות הברית עם שתיים מבנותיו, אך חזר הביתה לבדו כעבור שלוש שנים.
עד שהגיעה לבוסטון, מסצ'וסטס, בשנת 1925, מרים כבר דיברה שוטף שש שפות. בערוב ימיה סיפרה מרים כי אמה מכרה מיטת נוצות כדי לממן את השכלתה. בהמשך זכתה במלגה בסך 5,000 דולר ללימודי מוזיקה לאחר שזכתה בתחרות זמרי התיכון הטובים ביותר בניו אינגלנד. היא למדה בקונסרבטוריון ניו אינגלנד למוזיקה. כשיוליוס ואנה נתנזון, ששיחקו ב"כלת הזהב" של פרימן בבוסטון, שמעו את קרסין, הם שכנעו אותה להצטרף למקהלה שלהם. היא שיחקה תפקידים קטנים עם מקס גביל ב"שמלת הכלולות", עם לודוויג זאץ ב"הגנב" ועם ליאון בלאנק ב"שלוש הכלות". תוך כדי הופעתויה, למדה משפטים באוניברסיטת נורת'איסטרן.
בשנים 1930–1931 היא שיחקה בתיאטרון רחוב ארץ' בפילדלפיה (שנוהל על ידי חיים יעקבזון, מאי סימן וסימון וולף). בשנת 1933 נישאה ליעקובזון, והשניים יצאו לסיבובי הופעות בארגנטינה, ברלין, אנגליה, צרפת, ליטא, לטביה ופולין. היא שיחקה בתפקיד הראשי (אסתר) בסרטו של יוסף גרין, דר פורים שפילר (1937), לצד בעלה, עם זיגמונד טורקוב. היא המשיכה להופיע עם יעקובזון, ובשנת 1938 הם חזרו לפולין ויצאו לסיבוב הופעות בדרום אפריקה ב-1939.
עם שובה לארצות הברית, השתתפה קרסין בתיאטרון האמנות היידי של מוריס שוורץ, שם שיחקה במחזהו של שלום עליכם, ווען איך בין רוטשילד (לו הייתי רוטשילד). לאחר סיבובי הופעות בארגנטינה, ברזיל ולונדון, חזרו היא ובעלה לארצות הברית. בשנת 1943 היא נישאה לשחקן סימור רכטצייט; יחד הם עבדו בתיאטרון הלאומי, בתיאטרון הציבורי, בתיאטרון השדרה השנייה ובמקומות נוספים, לצד אמנים כמו מנשה סקולניק, מיכאל מיכלסקו, פוקס, א. גרוסמן, זינדה ואירווינג יעקבזון.
קרסין שידרה גם בתוכניות רדיו, כמו שעת המעבר (The Forward's Hour), ושם גילמה תפקידים מתוך יצירות של יצחק בשביס זינגר, אוסיפ דימוב, משה דלוזנובסקי וקדיה מולודובסקי. במשך שנים רבות הייתה לה תוכנית רדיו משלה, שבה שימשה זמרת ומגישה; היא כתבה את התוכנית בעצמה. תוכנית נוספת שלה הייתה טרעפט זיך מיט מרים קרסין (נפגשים עם מרים קרסין). כמו כן, היא כתבה מילים ביידיש לנעימה הפופולרית מיסירלו.
בסוף שנות ה-40 היא יצרה גרסה יידית של המחזה אנה לוקסטה של פיליפ גורדן (מחזה מצליח בברודוויי שבוצע על ידי צוות שחקנים אפרו-אמריקאי), שבו גילם בן-ציון ויטלר את התפקיד הראשי. המחזה זכה להצלחה רבה. בשנות ה-60 הפכה למרצה ליידיש בקווינס קולג', ניו יורק, שם גם ביימה הצגות ביידיש.
בשנת 1984 רואיינה קרסין לסרט התיעודי שקדים וצימוקים, שעסק בסרטים דוברי היידיש שנעשו בארצות הברית ובאירופה בין 1927 לפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939. היא המשיכה ללמד דרמה בקווינס קולג' עד סמוך למותה בשנת 1996 בגיל 86.
סימור רכטצייט נפטר בשנת 2002 בגיל 91. לשניים לא היו ילדים. הם נקברו בחלקה מס' 67 של אגודת התיאטרון היידי בבית הקברות הר הברון בניו יורק; החלקה שמורה לקהילת התיאטרון היידי ומתוחזקת על ידי האגודה.
פילמוגרפיה

הצועני היהודי, 1930, עם חיים יעקבזון, בבימוי סידני גולדן
אהובת המלחים, 1933, עם חיים יעקבזון, בבימוי סידני גולדן
דר פורים שפילר, 1937, עם זיגמונד טורקוב וחיים יעקבזון, יחד עם אייזק סמברג, מקס בוזיק, ברטה ליטווינה ואחרים. סט השטעטל נבנה באולפן בווארשה; חלק מהצילומים החיצוניים נעשו בקרקוב. הדיאלוגים נכתבו על ידי יצחק מנגר.
געלעבט און געלעכט (לחיות ולצחוק), 1933, עם חיים יעקבזון, מקס וילנר, פינקס לבנדע, ועוד.
הערות שוליים

↑  Miriam Kressyn, Jewish Women's Archive (באנגלית)
↑  Kressyn, Miriam, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  Obituary: Miriam Kressyn, The Independent, ‏1996-11-16 (באנגלית)
↑  Caraid O'Brien | Yiddish Book Center, www.yiddishbookcenter.org (באנגלית)
↑  זלמן זילברצוויג, לקסיקון תיאטרון כיף יידישן, ספר שלישי, 2371
↑  Corey Kilgannon, Yiddish Theater Bids Farewell to Shifra Lerer, City Room, ‏2011-03-15 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305951705171  ISNI: 0000 0000 7746 1877  LCCN: n91085233  MusicBrainz: 74befbc8-6427-440a-8733-8d61dbd185de  SUDOC: 19288137X  VIAF: 120138082   WorldCat (עם VIAF): 120138082 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרים קרסין".
מעין אבן

מעין אבן
מעין אבן (נולד ב-2 במאי 1994) הוא מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי, זוכה פרס קיפוד הזהב.
ביוגרפיה

מעין אבן נולד בתל אביב. למד בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון, יחד עם השחקניות ג'וי ריגר ותמר עמית יוסף, איתן שיתף פעולה בהמשך דרכו. בעודו בתיכון, אבן פרסם שירים פרי עטו בבמות שונות, בין היתר בכתב העת הו! ובמדור תרבות וספרות של עיתון הארץ. בשנת 2016 הוציא לאור באופן עצמאי אסופה של סיפורים ושירים תחת השם ״למה אני לא מתאבד״, אשר זכתה לסיקור תקשורתי.
אבן הוא בוגר לימודי בימוי בבית הספר לאמנויות הבמה סמינר הקיבוצים. כמו כן, השתתף בחממת הביכורים של תיאטרון הבית בשנים 2016–2017, בפרויקט ״נקודת קצה״ של תיאטרון נוצר וקבוצת סמרטוט ב-2021, ובתוכנית ״נקודת פתיחה״ של קבוצת עבודה לפיתוח מחזות.
יצירותיו של אבן נוטות להביט בנקודת מבט הומוריסטית בנושאים הנחשבים לטאבו כמו מוות, התאבדות, רצח, אכזריות, התעללות רגשית וכו׳.