stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליקוי סגר
לקריאה נוספת

The Journal of the American Dental Association, January 1996, Vol.127, pp.34-S-36-S [Peer Reviewed Journal]
Ngan, Peter W. editor.; Deguchi, Toshio editor.; Roberts, Eugene W. editor. [2014]
מדרגות דקאן

| --- | --- |

מדרגות דקאן בהרי גהט המערביים
 מידע כללי
 שטח:  500,000 קמ"ר 
 מדינה:  הודו 
 מיקום:  הודוהודו
 קואורדינטות:  18°51′00″N 73°43′00″E﻿ / ﻿18.85°N 73.716666666667°E﻿ / 18.85; 73.716666666667
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימדרגות דקאן(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימדרגות דקאן
 
מפה גאולוגית של הודו. מדרגות דקאן בסגול
מדרגות דקאן הן משטח בזלת נרחב בצפון מערב רמת דקאן אשר בהודו. משטח בזלת זה הוא אחד מהאזורים הגעשיים הגדולים בעולם, הכולל משטח בזלת ששטחו כ-500,000 קמ"ר ועוביו כ-2,000 מטרים. כיום נראה משטח הבזלת בצורה של מדרגות גדולות, בדומה למשטחי בזלת דומים ברחבי העולם, ומכאן שמו.
גאולוגיה

מדרגות דקאן נוצרו לפני כ-66 מיליוני שנים, בסוף תקופת הקרטיקון. מעריכים כי הלבה כיסתה שטח של כ-1.5 מיליון קמ"ר, פי שלושה משטח הבזלת כיום, וכמחצית מגודלה של הודו. במרוצת הזמן הצטמצם שטח הבזלת על ידי סחיפה ותנועת הלוחות הטקטוניים. כ-95% מהסלעים באזור המדרגות הם מסוג בזלת תולאיטית.
ההשערה המקובלת ביותר להסברת הגעשיות באזור זה היא השערת הנקודה החמה. לפי תאוריה זו, תת-היבשת ההודית חצתה בתנועתה צפון-מזרחה את הנקודה החמה של ראוניון. לפיכך, לפני 66 מיליון שנה היה אזור מערב הודו בדיוק מעל הנקודה החמה, והאזור חווה התפרצויות געשיות נרחבות תוך כדי שתת-היבשת ממשיכה בתנועתה צפונה. כיום נמצאת הנקודה החמה של ראוניון מתחת לאי ראוניון באוקיינוס ההודי, מדרום מערב לתת היבשת ההודית.
גאולוגיה > הכחדת קרטיקון-פלאוגן

התקופה הגעשית אשר יצרה את מדרגות דקאן נקשרה בעבר להכחדת קרטיקון-פלאוגן. אירוע הכחדה זה אירע לפני 66 מיליון שנים ונכחדו בו כ-50% מן המינים שחיו על כדור הארץ באותה תקופה, בהם הדינוזאורים, ויותר מ-80% מכלל היצורים. הסברה היא שההתפרצויות העזות הביאו לעליה חדה ברמות הפחמן הדו-חמצני והגופרית הדו-חמצנית באטמוספירה, למעבר של אירידיום לקרום כדור הארץ באמצעות מאגמה העולה מן המעטפת, ולהיווצרות אפקט חממה אשר יצרו את התנאים להכחדה המונית.
כיום ההנחה המקובלת היא כי התנגשות המטאוריט אשר יצר את מכתש צ'יקשולוב היא שגרמה להכחדת קרטיקון-פלאוגן. עם זאת, ייתכן כי פגיעת המטאוריט וההתפרצויות הגעשיות יצרו במשולב את התנאים להכחדה ההמונית.
השערה נוספת קושרת בין התנגשות צ'יקשולוב לפעילות הגעשית בדקאן. אף כי קיימות עדויות מוצקות לכך שהפעילות הגעשית באזור החלה לפני ההתנגשות, מחקרים טענו כי העוצמה הגדולה בה התנגש המטאוריט בכדור הארץ העצימה את הפעילות הגעשית באזור, וכי 70% מהלבה נפלטה בעקבות התחזקות הפעילות הגעשית לאחר פגיעת המטאוריט.
הערות שוליים

↑  Asteroid that killed dinosaurs also intensified volcanic eruptions - study, The Guardian, October 2, 2015
לעשות מגדר

בתחום הסוציולוגיה ובפרט במגדר, "לעשות מגדר" (באנגלית: Doing Gender) הוא הרעיון שמגדר, במקום להיות איכות מולדת של יחידים, הוא מבנה חברתי מושרש חברתית ופסיכולוגית המופיע באופן פעיל באינטראקציה האנושית היומיומית. מונח זה שימש את קנדס ווסט ודון צימרמן במאמרם "לעשות מגדר", שפורסם בשנת 1987 במגדר וחברה. על פי מאמר זה, ביצועי המגדר של הפרט נועדו להבנות התנהגות מגדרית ככזו המתרחשת באופן טבעי. חזית זו מקדמת מערכת, שדרכה אנשים נשפטים מבחינת כישלונם או הצלחתם לעמוד בציפיות חברתיות מגדריות, המכונה מבנה האחריות. הרעיון של עשיית מגדר הורחב מאוחר יותר על ידי מחברים כמו ווסט ופנסטרמייקר בספר "לעשות מגדר, לעשות הבדל".
הרעיון

המושג "לעשות" מגדר הגיע מתוך שיח על מגדר בתחומי הסוציולוגיה והמגדר. נעשה שימוש במונח הספציפי "לעשות מגדר" במאמרם של ווסט וצימרמן (West and Zimmerman), תחת אותה הכותרת שנכתב במקור בשנת 1977 אך פורסם רק בשנת 1987. ווסט וצימרמן מסבירים שמגדר מבוצע באינטראקציות וכי התנהגויות מבוססות על תפיסות של מגדר שמקובלות חברתית. הם אינם מתמקדים באיך תפיסת המגדר מושרשת באינדיבידואל או מונצחת על ידי מוסדות, אלא מדגישים את הרמה האינטראקטיבית כמוקד בו מגדרים מופעלים ומחוזקים. תחילה, הם מבחינים בין מין ביולוגי (זוויג) לבין מגדר. מין ביולוגי הוא קריטריון המוסכם חברתית כזכר ונקבה שנקבעים בדרך כלל על סמך איברי המין של האדם בלידה או לפי איך שהוגדר לפני לידתו על בסיס כרומוזומים. זוהי קטגוריה ביולוגית משוערת, ללא התחשבות בזיהוי המגדרי של האדם. זה "מבוסס ומתוחזק על ידי האופן בו הוא מוצג בצורה הנדרשת החברתית, המצהירה על השתייכותו לקטגוריה כזו או אחרת". בהקשר לזה, מגדר הוא המידה בה שחקן הוא גברי או נשי, בהתאם לציפיות החברתיות ביחס למין הביולוגי של אותו אדם. על פי ווסט וצימרמן, לעשות מגדר זה: "לקדם הבנה חדשה של מגדר כהישג שגרתי הגלום באינטראקציה יומיומית". בעיקרו של דבר, ווסט וצימרמן טענו כי מגדר הוא מבנה חברתי שיצרו בני האדם. כבני אדם, אנחנו קטלגנו וסידרנו היבטים רבים של החיים. אם אדם מסוים לא מרוצה מתפקידו המגדרי או עשה פעולה שלא נחשבת "נכונה" לאותו המגדר, הוא מבצע בעצם סטייה חברתית. מגדר מתואר כרלוונטי לכל, מכיוון שהוא גלוי ורלוונטי כמעט בכל אינטראקציה. במאמר מוזכרות דוגמאות כמו חדרי שירותים, ספורט, זיווגים, שיחות, מקצועות ואף חלוקת עבודה כדי להמחיש את הדרכים בהן מגדר נפוץ בהרבה פעילויות המובנות מאליהן. הם מדגימים זאת על אישה בעלת מקצוע הנשלט בידי גברים וכי האישה תצטרך לקבל החלטות אם עליה לבחור בהתנהגות "לא נשית" שאחרת הייתה חלק בלתי נפרד מזהותה.
מרכיב נוסף בתיאוריה זו הוא הערכה מגדרית של התנהגות. בדוגמה הנ"ל, האישה תנהג בצורה שתוערך כגברית או נשית על ידי חבריה לעבודה. לפי ווסט וצימרמן, אישה זו תוערך בהתבסס על האופן בו מעשיה משתווים לסטנדרט של קטגוריית המין הביולוגי אליה היא שייכת. לסטיות מהציפיות הללו אין השפעה מיידית על מבנה האחריות עצמו. במקום זאת, כישלונות עמידה בסטנדרטים הללו מיוחסים לאותו אדם ולא לנוקשות של הקטגוריות המוכרות. בעזרת תיאוריה זו ווסט וצימרמן מדגישים את חשיבות האינטראקציה החברתית בשמירה על המבנה המגדרי. בגלל שאנשים "עושים" ומעריכים את המגדר באינטראקציה, המגדר גלוי במגוון רחב של פעילויות.
יסודות

הרעיון שמגדר הוא משהו שאנשים "עושים" באופן פעיל, היה בעיקר בהשראת גישת הפסיכולוגיה החברתית שנקט ארווינג גופמן (1976), בתצוגה מגדרית. גופמן תיאר כי בני האדם מניחים שלכל אחד מהם יש "טבע חיוני", אשר ניתן לפרש אותו באמצעות קריאת "סימנים טבעיים שניתנו או באו לידי ביטוי" (עמ' 75). הטבע הבסיסי ביותר שממנו ניתן להניח מפירוש סימנים אלה הוא הגבריות או הנשיות של האדם. לא רק שמגדר נקבע לעיתים קרובות בידי אחרים בקלות יחסית, אלא שקביעה זו מבססת לעיתים קרובות את דרכי האינטראקציה של אנשים זה עם זה. גופמן טוען כי מפני שאנחנו מתפקדים בתסריטים האלה באופן קבוע ויום ויומי, הם נראים לנו כהוכחה נוספת ל"טבע החיוני". הוא טובע את המונח "תצוגה מגדרית" כדרך להמשיג את הדרכים שבהן אנשים פועלים באופן מתאים למגדר. עם זאת, הופעות אלה הן אופציונליות ורגישות להפרעה, שכן באותה קלות ניתן להפעיל תצוגה מגדרית בלתי הולמת כמו אלו המקובלות חברתית. גופמן טוען שהתצוגות המגדריות "מתוזמנות" סביב פעילויות, כך שהפעילויות עצמן לא יופרעו על ידי תצוגות מגדריות. למשל, עמיתים לעבודה עשויים לקיים אינטראקציה מגדרית בשעות ארוחת הצהריים ולא בזמן שהם עובדים יחד על פרויקט. ווסט וזימרמן מתייחסים לתיאוריה של גופמן וטוענים כי הדבר מסווה את הדרכים בהן תצוגה מגדרית מחלחלת כמעט לכל המצבים החברתיים בכך שאנשים אינם יכולים להימנע מלהתפרש כגבריים או נשיים.
בתקשורת > רשתות חברתיות והיכרויות

הצמיחה של הרשתות החברתיות מאפשרת לאנשים לתקשר באופן גלובלי ולנהל את האופן בו הם בוחרים לבטא את המגדר שלהם וכיצד אחרים יתפסו אותם. לגידול התוכן הדיגיטלי בטכנולוגיה של ימינו יש השפעות על תפקידים מגדריים. "פורמטים דיגיטליים... מייצגים אפשרויות מרגשות עבור אנשים שיכולים לחקור את החופש להציג 'עצמי פיזי' שעשוי להיות שונה מזה שהם מציגים או מבצעים בחיי היומיום ומהציפיות החברתיות". אנשים יכניסו את עצמם לתפקיד שיראה כאילו הם משתלבים וימנעו ממבוכה במקרה שהם מפרים נורמה חברתית.
תגובות וביקורות

ג'ודית באטלר היא הוגה מרכזית נוספת בתחום ואף טבעה את המונח "פרפורמטיביות (ביצועיות) מגדרית". היא מסבירה את רעיון עשיית המגדר דרך הצגת המגדר כמערכת של פעולות אקטיביות שאנשים לומדים ומשחזרים דרך פעולות ואפילו בפעולת ההצגה העצמית לחברה. לפי באטלר, ביצועיות מגדרית מתבססת על ציטוט וחיקוי של התנהגויות, דיבור ונראות עד לפרט הקטן ביותר. בעוד שהפעולות הללו כולן מודעות, הן אינן נתפסות כלא-טבעיות ולכן אינן מאבדות מכוחן החברתי שנשען על שאיפתו של הפרט "לעבור" במגדר הנכון ובכך להיות מסומן כמובן ומקובל חברתית.
מושג העשייה המגדרית זכה לביקורת מצד חוקרים הטוענים כי הוגים בתחום לא לוקחים בחשבון את האדם כסוכן תרבות ולכן אינם מביאים בחשבון פעולות התנגדות.
על מנת להמחיש את האפשרות לשינוי, פורסמו כמה עבודות בהן חוקרים טוענים כי הם מתעדים 'אי עשיה' או 'ביצוע מחדש' של המגדר. פרנסין מ. דויטש, ב"אי עשית מגדר" (2007), בוחנת כיצד המושג עשיית מגדר הופעל במחקר. דויטש משתמשת בדוגמאות ממחקרים ששימשו את ווסט וצימרמן בעבודתם, כדי להמחיש כיצד הנורמות המגדריות האידיאליות מופיעות בצורה שונה כתלויות בהקשר. זה, לטענתה, תורם לקיום 'עבירות מגדר' באופן בלתי נראה ובנוסף אינו פועל למען מטרתם של ווסט וצימרמן לבטל את אי-השוויון המגדרי. על מנת להקל על אי עשיית המגדר, מציעה דויטש כי "המחקר על רמת האינטראקציה יכול להתרחב מעבר לתיעוד פשוט של התמדת אי-השוויון ולבחון (1) מתי וכיצד האינטראקציות החברתיות הופכות בלתי תלויות במגדר; (2) התנאים שבהם המגדר אינו רלוונטי באינטראקציות חברתיות; (3) האם כל האינטראקציות בין המינים מחזקות את אי-השוויון; (4) כיצד הרמות המבניות (המוסדיות) והאינטראקציות השונות עשויות לעבוד יחד בכדי לייצר שינוי; (5) האינטראקציה כמקום השינוי "(עמ '114). על ידי התמקדות בתחומים אלה, טוענת דויטש, כי קל יותר למצוא פתרונות מעשיים לבעיות הנגרמות כתוצאה מחוסר השוויון בין המינים.
קתרין קונל (2010), מציגה את הרעיון של "לעשות מחדש מגדר" כמו גם "לעשות טרנסג'נדר" בעבודתה "לעשות, לבטל או לעשות מחדש מגדר?: למידה מחוויות במקום העבודה של אנשים טרנסג'נדרים". קונל טוענת כי מחד גיסא, אנשים טרנסג'נדרים עשויים לבצע מחדש את המגדר על ידי שינוי הרעיונות הנורמטיביים של מגדר באינטראקציות שלהם, ומאידך, הם עשויים להשתתף בו זמנית בעשיית המגדר בדרכים אחרות. קונל טובעת את המונח "לעשות טרנסג'נדר" במטרה לספק דרך לבחון כיצד אנשים טרנסג'נדרים מבינים את הניתוק בין קטגוריות מין ביולוגי למגדר, שהם עשויים לטשטש או לבטא באופן פעיל באינטראקציות שלהם.
בינואר 2009 פרסם כתב העת האקדמי "מגדר וחברה" רב-שיח מאת ווסט וצימרמן, במלאת 20 שנה למאמרם על עשיית מגדר. תשעה מאמרים קצרים הורכבו לכדי דיון, כולל קטע מאת ווסט וצימרמן. כמה מחברים טענו שמסגרת העשייה המגדרית אינה מאפשרת סוכנות, כוונה או תודעה. מחברים אחרים טענו כי יש להתמקד בביולוגיה כאשר שוקלים "לעשות מגדר", כדי להבין איזה תפקיד הגוף ממלא בהערכת המגדר.
ווסט וצימרמן הגיבו במאמר שכותרתו "Accounting for Doing Gender", בו הם חזרו על טיעונם המקורי בדגש על האחריות. הם טענו, כי מסגרת העשייה המגדרית אינה מסתירה את הסוכנות, אלא מקשרת אותה. מכיוון שמגדר הפרט יתפרש על סמך "מבנה האחריות" ויעילות ההתנגדות שלהם עשויה שלא לשרת את אי עשית המגדר. הכותבים טוענים כי ייתכן שהמגדר יבוצע מחדש אך לעולם לא יבוטל, מכיוון שמבנה האחריות עשוי להשתנות אך המגדר לא ייעלם.
המסגרת של "לעשות מגדר", שפותחה על ידי ווסט וצימרמן, משפיעה מאוד על המחקר בתחום עד היום.
לעשות מגדר בישראל > במסגרת הצבאית

בישראל אחד המוקדים המעניינים לבחינת נושא עשיית מגדר הוא המסגרת הצבאית. במאמרה, "גבריות מתוך מחאה: על כינון הזהויות של חיילים בתפקידי צווארון כחול", אורנה ששון-לוי מציגה את הבעייתיות הקיימת ביחסים ובקשר בין צבא, גבריות ואזרחות. לטענתה, הצבא יכול להחליש זהויות גבריות; גברים בתפקידי צווארון כחול (כאלו המשתייכים למעמד הפועלים) מראים כי זהותם הגברית בנויה בניגוד לצבא ולא באמצעותו. מכאן עולה השאלה מי הוא גבר - מי שנושא נשק ומתאמן או שמא מי שמפרנס את הבית והמשפחה. סוגיה זו מדגימה את ההתנגשות בין הגבריות המצופה במערכת הצבאית ל"גבריות של הבית" שסודקת את הקשר בין גבריות למיליטריזם. ששון-לוי מציגה את "הגבריות החלופית" שקוראת תיגר ומערערת את המשולש הקדוש של גבריות, צבא ומדינה. אם כן, השירות הצבאי מוציא מחיילי הצווארון הכחול גבריות אחרת והוא מהווה זירה להבניית גבריות, אך לא גבריות שנובעת מלאומיות ומיליטריזם.
גם נשים במערכת הצבאית מתמודדות במודע או שלא במודע עם עשית מגדר או אי עשית מגדר. דפנה יזרעאלי, מתארת במאמרה "מגדור בשירות הצבאי בישראל" משנת 1999, כיצד מגיבות נשים ללחצים המופעלים עליהן באופן אוטומטי מעצם היותן נשים במערכת גברית. נשים המשרתות בתפקידים גבריים חשות כי עליהן להוכיח שאינן פחות טובות מגברים ולכן מאמצות דפוסי התנהגות גבריים. יזרעאלי נותנת לדוגמה את תפקיד המ"כית בצבא שהוא תפקיד גברי במקור. לטענתה המ"כיות "משחקות את הגבר" ו"מגזימות" בגבריות; מחקות את התרבות המילולית, את נימת הקול, הסלנג וההתנהגות של מפקדים רבים, זאת מפני "שאז שוכחים שאת אישה". בתרבות המאצ'ואיסטית החזקה שבצבא, גברים הם אלו שמעצבים את ההתנהגות והסגנון הראויים לדמות המנהיג וקובעים מהן התכונות האידיאליות. את תכונות או יכולות אלו, הנשים יכולות לאמץ לעצמן במיוחד שהלחץ המופעל עליהן גלוי למדי. לדוגמה, ששון-לוי (1997), מדווחת שקצינות הנותנות פקודות בקול גבוה (נשי) הן מושא ללעג כללי מדרגת הקצין הבכיר ועד לחיל הזוטר. לפי יזרעאלי, כשנשים מאמצות את הז׳אנר הגברי, הן מחזקות בדיעבד את הקשר בין מנהיגות לגבריות.
בנוסף, קארין כרמית-יפת ושולמית אלמוג טוענות במאמרן "הדתה, הדרה וצבא: אפס ביחסי מגדר?" משנת 2016, שאומנם נשים המשרתות בתפקידים קרביים זוכות בהעצמה, בסיפוק אישי ובתחושת ערך עצמי, אך הן עדיין נדרשות "לעשות גבריות" כחלק מפרקטיקה של משא־ומתן עם המשטר המגדרי הצבאי: הן מחקות קודים, תרבות מילולית, דפוסי התנהגות וסגנון לבוש גבריים, ומאמצות עמדות מיזוגיניות כלפי חיילות אחרות, במאמץ להיטמע באופן מלא בארגון, שנותר גברי במהותו. בין היתר הן מסוות את גופן הנשי במדים רחבים, עוטות כובע המכסה את שערן, ומסגלות לעצמן גינונים אחרים המסווים את מינן וזהותן המגדרית. בבסיסים מסוימים נשים אף נדרשות בהוראות הצבא להכמין סממני נשיות מובהקים, בין היתר באמצעות הימנעות משימוש בבושם, ממשיחת איפור או לק ומענידת תכשיטים. זרם־העומק המהדהד מאחורי איסורים אלה הוא שכשירותן של נשים לפקד נפגעת כאשר הן נראות כנשים.
לעשות מגדר בישראל > במסגרת הפוליטית

זירה נוספת הנשלטת על ידי גברים ומאלצת נשים "לעשות גבריות" היא הזירה הפוליטית. בשנת 2019 התפרסמה כתבה בחדשות ערוץ 12 המציגה את דרכן של הנשים בפוליטיקה הישראלית. במסגרת הכתבה פוליטיקאיות מספרות על הצורך באימוץ סממנים גבריים כדי להיתפס כשווה. לימור לבנת, לשעבר שרת החינוך מטעם מפלגת הליכוד, מספרת: "באתי לבושה כמו שנהגתי להתלבש, בטבעות על ידיי מאופרת ומסודרת. אני באה ואני מדברת והיה לי קול קצת ציפציף כזה. במקום להקשיב לי, מסתכלים עליי ומודדים אותי. איך אני נראית". לבנת החליטה להפיק לקחים ולעשות שינוי הדרגתי בהופעתה, כך שלא תיחשב "נשית" מדי. "אמרתי לעצמי קודם כל לדבר בקול נמוך יותר, חזק יותר ובצורה יותר אסרטיבית. שתיים, להוריד את כל הטבעות מלבד טבעת הנישואין, אבל גם לשנות את הלבוש. שלא יסתכלו עליי איך אני לבושה". יולי תמיר, לשעבר שרת החינוך מטעם מפלגת העבודה, סיפרה כי "זו לא החליפה, הקול או אופן הדיבור. זה כל הניסיון הזה כל הזמן להיות הכי קרובה לגבר אבל לא. כדי שיקשיבו לך בצורה הכי משמעותית".
לעשות מגדר בישראל > נשיות מסורתית בישראל

היחס של מדינת ישראל להפסקות היריון מהווה ביטוי לנשיות המסורתית בישראל. דלילה אמיר וניבה שושי במאמרן בוחנות את הסדרי ההפלות בישראל במטרה לבחון האם אלו מעצימים נשים או לחלופין מחלישים אותן. הן טוענות כי הממסד הישראלי לא נותן לנשים את זכות הבחירה בנוגע להפסקות ההיריון, והן למעשה משמשות למטרות דמוגרפיות כך שנדרש מהן להתאים את נסיבות חייהן לצורכי הכלל. אמיר ושושי (2008) מציינות כי חוק ההפלות משנת 1978 הוא חוק פטריארכלי, אשר לא רואה בנשים כסמכות הבלעדית היחידה בכל הנוגע לשליטה בפוריותן. מתוך כך, דרכי ההתמודדות בהפסקות היריון יהיה דרכי התמודדות הכוללות הסתרה והתחבאות ולא דרכי מאבק. בכך שהמדינה מקשה על ביצוע הפלות, היא מוציאה את הפעולה מחוץ לנורמה ומעצבת את הנשיות האידיאלית כך שנשים נאלצות להתיישר לפי הסטנדרט בכדי לעשות מגדר. תנועות נשים רבות והן הכותבות עצמן טוענות כי על מנת לגרום להעצמת נשים, תנאי הכרחי הוא לתת להן את השליטה הבלעדית על מערכת הרבייה שלהן ועל המיניות שלהן.
נושא נוסף המהווה חלק משמעותי, הן כחלק מנשיות מסורתית בישראל והן בעשיית מגדר אצל נשים בכלל, הוא אימהות. הסוציולוגית אורנה דונת בספרה "ממני והלאה: הבחירה בחיים בלי ילדים בישראל", עוסק בבחירה שלה לא להביא ילדים לעולם. היא בוחנת תפיסות חברתיות ותרבותיות בנוגע לבחירה האם כן או לא להביא ילדים. בישראל יש סטיגמה סביב אלו שבוחרים לא להביא ילדים. הם מבצעים 'עבירת מגדר' ונתפסים כפגומים, מוזרים ולא מצייתים לחובה האישית שלהם במדינה בה מעודדים מאוד לילודה, דבר שמתבטא גם בהסתייגות מהפסקות היריון או ממניעתו.
ראו גם

ג'ודית באטלר
מהירות התריס

תמונתו של עצם נע (זרם מים), במהירויות תריס שונות
מהירות התריס (באנגלית: Shutter speed) או זמן חשיפה מייצגים את משך הזמן שבו החומר הצילומי (פילם או חיישן דיגיטלי) נחשפים לאור וכך משפיעים על חשיפת התמונה.
חוגת מהירות התריס במצלמת Nikkormat EL
מהירות התריס והצמצם משפיעים על החשיפה של התמונה. בזמן שהצמצם משפיע על עומק השדה ועיגול הטשטוש, מהירות התריס משפיעה על הטשטוש הנוצר מתזוזה של אובייקטים או המצלמה בזמן החשיפה. חשיפות מהירות "יקפיאו" את האובייקטים ואילו חשיפות ארוכות של מספר שניות יצרו מריחות של אובייקטים נעים כמו מים במפל או רכבים.
במצלמות הראשונות לא היה תריס. הצלם היה צריך להוריד את המכסה של העדשה כדי לחשוף את הפלטה הרגישה לאור ובתום החשיפה (שנמשכה בין מספר דקות לשעות ארוכות) לכסות את העדשה ובכך למנוע מאור נוסף לחדור למצלמה. התריסים המכניים הראשונים פעלו באופן פנאומטי או על ידי קפיצים בתצורה של תריס עלים בתוך העדשה. לאחר מכן, כאשר גודל השטח הצילומי היה קטן מספיק התפתחו תריסי המישור שנפוצים היום במרבית המצלמות. דרך נוספת לקביעת זמן החשיפה במצלמות הדיגיטליות היא על ידי שיטה של "תריס דיגיטלי" שבה החיישן חשוף תמיד לאור ורק על ידי פקודה חשמלית הוא מתחיל ומפסיק את פעולתו.
זמן החשיפה נמדד בשניות או חלקי שניות. בשביל הנוחות, נהוג לסמן את חלקי השניות כמספר שלם ואת השניות השלמות בצבע שונה בחוגות המכניות או על ידי סימון של גרשיים (") ליד המספר בצגים הדיגיטליים. לדוגמה, 30 יסמן מהירות צילום של 1/30 שניות ואילו 30" יסמן חשיפה של 30 שניות. בדומה, 2 יסמן חשיפה של מחצית השנייה (1/2) ואילו 2" יסמן חשיפה של שתי שניות. זמני החשיפה הנפוצים הם:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1/1000 | 1/500 | 1/250 | 1/125 |
| 1/60 | 1/30 | 1/15 | 1/8 |
| 1/4 | 1/2 | 1 | 2 |
| 4 | 8 | 15 | 30 |
שבילי כוכבים הנוצרים בחשיפה ארוכה (צילום: תומאס ברסון)
חלק מהמצלמות מציעות מצב לחשיפה ארוכה (Bulb) בשתי תצורות:
B שבה התריס פתוח כל עוד המחשף לחוץ.
T שבה הצלם לוחץ על המחשף פעם אחת כדי לפתוח את התריס ופעם נוספת כדי לסגור אותו.
חשיפות ארוכות דרושות בתנאי צילום שבהם יש מעט מאוד אור כמו בצילומי לילה, או כאשר רוצים ליצור אפקט מריחה (כמו בתמונת הכוכבים). בנוסף, ככל שזמן החשיפה עולה יש צורך באמצעי שיבטל את התנודות של המצלמה, כגון חצובה, או מייצב תמונה מכני בתוך המצלמה. זאת על מנת למנוע טשטוש של התמונה.
מצב bulb הוא מצב ידני של התריס, והוא מתאים לחשיפה ארוכה ידנית, אולם שימוש בו עלול "לשרוף" את הפריים בגלל חשיפת יתר.
צילום איטי של תריס נסגר
ראו גם

חשיפה
הערות שוליים

↑  Up and Down with Compur by Klaus-Eckard Riess The development and photo-historical meaning of leaf shutters
מקמאפיה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה ברשת AMC
 מבוסס על:  מקמאפיה: פשע ללא גבולות מאת מישה גלני
 סוגה:  מותחן, דרמת פשע
 יוצרים:  חוסיין אמיני, ג'יימס ווטקינס 
 כותבים:  חוסיין אמיני, ג'יימס ווטקינס, מישה גלני, Laurence Coriat 
 בימוי:  ג'יימס ווטקינס 
 שחקנים:  ג'יימס נורטון אלכסיי סרבריאקוב מריה שוקשינה ג'ולייט ריילנס דייוויד סטראתיירן אושרי כהן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית רוסית עברית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 חברת הפקה:  BBC Cuba Pictures
 הפצה:  AMC
 אתר צילומים:  לונדון, מומבאי, קהיר ואחרים
 שידור
 רשת שידור:  בריטניה BBC ארצות הברית AMC
 תקופת שידור מקורית:  1 בינואר 2018 – 11 בפברואר 2018 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מקמאפיה (באנגלית: McMafia) היא סדרת טלוויזיה מסוגת הדרמה שנוצרה על ידי חוסיין אמיני וג'יימס ווטקינס שגם ביים. הסדרה נוצרה בהשראת הספר מקמאפיה: פשע ללא גבולות (2008) שנכתב על ידי העיתונאי מישה גלני.
הסדרה נעשתה על ידי BBC בשיתוף פעולה עם רשת AMC וחברת Cuba Pictures ושודר בערוץ BBC החל מ-1 בינואר 2018.
תקציר עלילת הסדרה

בסדרה מככב ג'יימס נורטון כאלכס גודמן, צעיר לונדוני, בן לאב רוסי שנמשך עמוק אל תוך עולם הפשע המאורגן. אלכס מנסה לחיות את חייו בניסיון להימלט מהצל של העבר הפלילי של אביו – שהיה בקשרים עם המאפיה הרוסית. הוא בונה את העסק הלגיטימי שלו יחד עם ארוסתו רבקה, אך כשהעבר של משפחתו חוזר לאיים עליהם, אלכס נאלץ לבחון מחדש את עולם הערכים שלו כדי להגן על אלה שהוא אוהב. מה שמתחיל כסיפור של הישרדות ונקמה הופך לסיפור אופייני של מאבקו של אדם נגד פיתיונות השחיתות בעולם המודרני ובתוך עצמו.
צוות השחקנים

ג'יימס נורטון – אלכס גודמן
דייוויד סטראתיירן – סמיון קליימן
ג'ולייט ריילנס – רבקה הרפר, ארוסתו של אלכס
אלכסיי סרבריאקוב – דמיטרי גודמן, אביו של אלכס
מריה שוקשינה – אוקסנה גודמן
פיי מרסיי – קטיה גודמן, אחותו של אלכס
אושרי כהן – ג'וזף, שומר ראש
דייוויד דנסיק – בוריס גודמן
סופיה לבדבה – לודמילה
קיריל פירוגוב – איליה פיודורוב
מראב נינידזה – ואדים קליאגין
קארל רודן – קארל בנש
צ'או בלאט – אנטוניו מנדז
נוואזודין סידיקואי – דילי מחמוד
מריה מאשקובה – מאשה פופובה
יובל שרף – טניה
אנה לבאנובה – נטשה קליאגינה
דנילה קוזלובסקי – מישין
ארדן טלמיסוב – טימור
הפקה

BBC הכריזה על תחילת העבודה על הסדרה באוקטובר 2015. באפריל 2016 לוהק ג'יימס נורטון לתפקיד הראשי ולבימוי הסדרה נשכר ג'יימס ווטקינס. לתפקיד הוריו של הגיבור לוהקו השחקנים הרוסיים אלכסיי סרבריאקוב ומריה שוקשינה, יחד עם דייוויד סטראתיירן לתפקיד קליימן, איש עסקים ישראלי, שהוכרז על ליהוקו בנובמבר 2016.
צילומי הסדרה נערכו בלונדון, קרואטיה, קטר, מומבאי, קהיר, בלגרד, בליז סיטי, איסטנבול, תל אביב ובאתרים כמו לנקסטר האוס, מוזיאון ויקטוריה ואלברט ובחצי האי ערב ומוסקבה.
תקציב כל פרק עומד על כמה מיליוני ליש"ט.
ביקורות

הסדרה שודרה ב-1 בינואר 2018 וקיבלה ביקורות מעורבות. The Guardian תיאר את הסדרה כ"עשויה היטב" וציין את תחושת הציפייה שליוותה את ההפקה, גם באתר וואלה! שיבחו את איכות הסדרה.
מספר כלי תקשורת ציינו כי אם השמועות על ליהוק של ג'יימס נורטון לתפקיד ג'יימס בונד היו הכוונות, הרי שהסדרה הפיגה אותם. בביקורת של The Telegraph על הפרק השני אומנם צוין העשייה הנכונה של הפרק אך ביקרה את איכות משחקו של ג'יימס נורטון.
הערות שוליים

↑   דינה קראפט, "מקמאפיה", הסדרה החדשה של הבי-בי-סי, אנטישמית? התסריטאי האיראני מגיב, באתר הארץ, 13 בינואר 2018
↑  McMafia, www.goodreads.com
↑  Georg Szalai. "MIPTV: 'Drive' Writer and 'McMafia' Author on Teaming Up for BBC/AMC Series". hollywoodreporter.com.
↑  "First look image released for BBC One's McMafia". bbc.co.uk.
↑  "First look image released for BBC One's McMafia".
↑  Bryant, Adam. "AMC Releases First Photo From Upcoming Series McMafia". AMC. אורכב מ-המקור ב-2017-11-07. נבדק ב-2018-02-14.
↑  "Here's a look at the new James Norton spy thriller McMafia, coming soon". The Sun.
↑  "McMafia". AMC.
↑  "Here's a look at the new James Norton spy thriller McMafia, coming soon". The Sun.
↑  Further casting announced for epic new BBC One drama McMafia, BBC
↑  "Brazilian star Caio Blat to star in brand new BBC series McMafia alongside James Norton and Juliet Rylance". BBC.
↑  יובל שרף מככבת בסדרה אמריקאית: "גל גדות פתחה משהו שהיה חסום"
↑  יובל שרף: "אני מלמדת בחורות להפוך לנערות פיתוי", באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2018
↑  "BBC One announces McMafia, brand new thriller series by Hossein Amini & James Watkins". BBC.
↑  "Further casting announced for epic new BBC One drama McMafia". BBC.
↑  Hamad, Marwa. "Dubai in new BBC gangster series 'McMafia'". GulfNews.
↑    Patrick Foster, ‏James Norton to play another Russian in big-budget BBC drama McMafia, The Telegraph, 3 August 2016
↑  "McMafia: Critics give their verdict on new BBC drama". bbc.com.
↑  Lucy Mangan. "McMafia review – James Norton caught in a twisted web of international crime". theguardian.com.
↑  עידו ישעיהו‏, בנקאי לילה: "מקמאפיה" מספקת מבט מבדר ואינטליגנטי על פשע חובק עולם, באתר וואלה, 3 בינואר 2018
↑    Gerard O'Donovan, ‏McMafia, episode 2 review: this crime drama remains an irresistibly intriguing and decidedly moreish affair, The Telegraph, 3 January 2018
כאב אונקולוגי

| --- | --- |
 גורם:  סרטן, טיפול הורמונלי, כימותרפיה, תרופה ביולוגית 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D000072716
 
כאב אונקולוגי (באנגלית: Cancer Pain) הוא כאב הנובע כתוצאה מתהליכים סרטניים בגוף האדם או מטיפולים והליכים הקשורים לסרטן. הכאב יכול לנבוע ממקורות שונים, כמו העור, העצבים, חוסר איזון הורמונלי או תגובה חיסונית. בדרך כלל נובע הכאב הכרוני מהמחלה עצמה. הן הקרנות והן כימותרפיה עשויים להפחית את הכאב לטווח הארוך.
סוג הכאב ואופיו תלויים בעיקר במיקומו של הסרטן ובשלב המחלה. בכל זמן נתון, בערך כמחצית מהחולים במחלות ממאירות סובלים כאב, ושני שלישים מאלה החולים בסרטן בשלב מתקדם חווים כאב בעצמה כזו שהוא מפריע לשנתם, מצב הרוח, יחסים חברתיים ופעולות היומיום.
עם ניהול נכון של הכאב, ניתן להפחית ואף לצמצם לחלוטין כאב אונקולוגי ב-80%–90% מהמקרים, אולם רק אחד משני חולים בעולם המפותח מקבלים טיפול אופטימלי בכאב. ברחבי העולם, כמעט 80% מהחולים בסרטן מקבלים טיפול לא מספק או היעדר טיפול מוחלט במשככי כאבים.
הנחיות לניהול כאב (אנ') אונקולוגי פורסמו על ידי ארגון הבריאות העולמי (WHO) וארגונים אחרים.