stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נידאל פרחאת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באפריל 1971 רצועת עזה, השטחים הכבושים 
 פטירה:  16 בפברואר 2003 (בגיל 31) 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 השתייכות:    חמאס  גדודי עז א-דין אל-קסאם 
 
נידאל פתחי רבאח' פרחאת (8 באפריל 1971 – 16 בפברואר 2003) ידוע כמחבל שייצר את רקטת הקסאם, נשק תוצרת בית שיוצר על ידי גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס.
לאחר האינתיפאדה הראשונה, נעצר פרחאת בעקבות מותו של בכיר החמאס, עימאד עקל.
בתחילת האינתיפאדה השנייה, בשנת 2000, הצטרף פרחאת רשמית לגדודי עז א-דין אל-קסאם והפך לחבר פעיל בארגון הטרור, תוך תכנון וביצוע פעולות רבות, כולל התקפות מרגמה על יישובים יהודיים ברצועת עזה.
פרחאת והמחבל טיטו מסעוד ייצרו את רקטת הקסאם הראשונה, עם טווח של 2,500 מטר, ביוני 2001. הרקטה נפרסה לראשונה ב-26 באוקטובר 2001, כאשר גדודי עז א-דין אל-קסאם קיבלו קרדיט על שיגור הרקטה מרצועת עזה לעיר שדרות בישראל. התפתחות זו בייצור ופיתוח הרקטות היוותה נקודת מפנה בסכסוך בין ישראל והפלסטינים ובעיקר אל מול רצועת עזה.
ב-2001, פרחאת, לאחר מספר חודשי עבודה, ייצר את אב הטיפוס הראשון לרקטת הקסאם והציג אותו למנהיגי גדודי עז א-דין אל-קסאם סלאח שחאדה ועדנאן אל-ע'ול. יחד עם אל-ע'ול, פיתחו השניים גרסה טובה יותר של הקסאם, "קסאם 2". חמושי חמאס השתמשו רבות בקסאם 2 לאחר 2002 כדי לתקוף התנחלויות ועיירות ישראליות סמוכות. עד תחילת 2005, רקטות הקסאם היו אחראיות להירצחם של 6 ישראלים, כולם פרט לאחד בעיר שדרות הסמוכה לרצועת עזה, אליה נורו כמה מאות רקטות במשך שלוש שנים.
פרחאת גם ייצר פצצות, וסיפק ללוחמי גדודי עז א-דין אל-קסאם מטעני חבלה ומשגרי רקטות תוצרת בית כמו אל-באנה אל-בתאר. הוא גם עבד, בניהולו של סלמה חמאד, על תפיסת מזל"ט שיוכל לטוס מעל ערים וערים בישראל ולהפציץ אותן ובכך למעשה לפתח יכולות אוויריות לזרוע הצבאית של חמאס. ב-16 בפברואר 2003, פרחאת עבד יחד עם מחבלים אחרים על מזל"ט כשאחד מהם, ממולכד, התפוצץ והרג את פרחאת ו-5 חמושים נוספים.
אחיו הצעיר של נידאל פרחאת, מוחמד, ביצע ב-7 במרץ 2002 את הפיגוע במכינה בעצמונה ורצח 5 יהודים. פארוואד פרחאת, אח נוסף, נהרג בתקיפה אווירית של צה"ל על מכוניתו דרומית לעיר עזה בדרכו לשגר רקטות לישראל ב-2005. באשר לשלושת אחיו הנוספים, אחד בכלא מאז 1992, והשניים האחרים, ויסאם פרחאת ומואמן פרחאת,  ברצועת עזה, שם הם נשאו בתפקידים רמי דרג בגדודי עז א-דין אל-קסאם. האחרון נפצע קשה ביד בעת שנלחם נגד חיילים ישראלים במהלך מבצע בעיר עזה ב-2003.
ויסאם שהיה מפקד גדוד שג'אעייה של חטיבת עזה של גדודי עז א-דין אל-קסאם הזרוע הצבאית של חמאס חוסל ב-2 בדצמבר 2023 בראשיתה של מלחמת חרבות ברזל.
אמו של נידאל, מרים פרחאת, המכונה אום נידאל, נבחרה בפרלמנט הפלסטיני שנשלט על ידי חמאס לאחר הבחירות לפרלמנט הפלסטיני ב-26 בינואר 2006.
הערות שוליים

↑  Luiz Alberto Moniz Bandeira (20 ביולי 2016), Der zweite Kalte Krieg: Zur Geopolitik und strategischen Dimension der USA, Springer-Verlag, pp. 458–, ISBN 978-3-658-09414-0 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Hussein, Ahmed Qasem (2001). "The Evolution of the Military Action of the Izz al-Din al-Qassam Brigades". AlMuntaqa. Arab Center for Research and Policy Studies. 4 (1): 78–97. JSTOR 10.31430/almuntaqa.4.1.0078. נבדק ב-22 באוגוסט 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
איילת קלטר

| --- | --- |

 לידה:  1958 (בת 67 בערך) חולדה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
איילת קלטר (נולדה ב-1958) היא מטפלת בהתנהגויות אכילה ומחברת ספרי עיון בתחום זה. קלטר היא המייסדת והמנהלת של "שפת האכילה" – מרכז לטיפול בהתנהגויות אכילה ותפיסת גוף, ומנהלת תוכנית הלימודים "טיפול בהתנהגויות אכילה ותפיסת גוף ממוקד יחסים, קשיבות וקבלה", המתקיימת במרכז שילוב בשיתוף אוניברסיטת חיפה, המדור ללימודי המשך. בעבר הקימה וניהלה את עמותת "אדם ומלואו" – הארגון הישראלי למניעת אפליה על רקע משקל.
ביוגרפיה

קלטר נולדה בקיבוץ חולדה וגדלה בירושלים. בשנת 1976, התגייסה לצבא. שירתה בחיל האוויר.
קלטר למדה תואר ראשון באוניברסיטה העברית בפקולטה לחקלאות ברחובות בביוכימיה ותזונה, אותו סיימה ב-1984 התמחתה בבית החולים תל השומר. למדה לתואר שני במדעי התזונה באוניברסיטה העברית בשיתוף בית הספר לעבודה סוציאלית בתל אביב.
בין השנים 2001–2002 כיהנה קלטר כדוברת עמותת הדיאטניות בישראל, "עתיד", ובשנת 2003 שימשה כיושבת ראש העמותה. בשנת 2005 פרסמה את ספרה "כמה שוקל האושר – על אוכל גוף ונפש" בהוצאת ידיעות אחרונות. משנת 2011 מרצה בחוג לתזונה וביוכימיה באוניברסיטה העברית הפקולטה לחקלאות ברחובות, ובתוכנית נלימודים לתואר שני בתזונה וביוכימיה בקורס "גישות חדשות להתמודדות עם השמנה".
בשנת 2007 פתחה קלטר תוכנית לימודים "דיאלוג האכילה", בשיתוף עם המרכז האוניברסיטאי אריאל. בשנת 2011 פרסמה את ספרה "כולנו אנשים אמיתיים – דיאטה הכישלון המצליח ביותר בעידן המודרני". בשנת 2014 ייסדה את החל"צ "אדם ומלואו – הארגון הישראלי למניעת אפליה על רקע משקל". הארגון נסגר בתקופת הקורונה. בשנת 2015 פרסמה את ספרה "יורדים מהמשקל – מבט חדש על שפת האכילה", וכן פתחה את תוכנית הלימודים "שפת האכילה - התנהגויות אכילה ותפיסת הגוף" במדור ללימודי חוץ האוניברסיטה העברית ברחובות.
בשנת 2018 פתחה תוכנית לימודים המיועדת לאנשי מקצועות החינוך "שפת האכילה - שפה המשנה חווית חיים" באוניברסיטה העברית בפקולטה לחקלאות ברחובות במדור ללימודי חוץ. בשנת 2021 פתחה קלטר תוכנית לימודים דו שנתית "טיפול בהתנהגויות אכילה ותפיסת גוף ממוקד יחסים, קשיבות וקבלה" המיועדת לאנשי מקצועות הבריאות והטיפול, בשיתוף אוניברסיטת חיפה, היחידה ללימודי המשך הפקולטה למדעי הרווחה והבריאות ומרכז שילוב. כמו כן, פרסמה את הספר "שמנים". החל משנת 2022, מרצה במכללת תל חי בלימודי תואר ראשון בתזונה.
שפת האכילה

קלטר יסדה מתודה בשם "שפת האכילה", הרואה באכילה שפה המנוהלת על ידי התודעה האנושית. לצד מתודה זו, טבעה את המונח "שפת הדיאטה" שהיא שפה המבוססת על ניסיונות השליטה באכילה, מרדף הרזון, הדיאטה הנלווית לו והכישלון המונח בצדה. גישה טיפולית זו עוזרת לאדם להשתחרר מ"שפת הדיאטה" הגורמת לו סבל רב והשמנה ועוזרת לו לרכוש "שפת אכילה" אחרת – אכילה קשובה, המאפשרת לו להבריא את התנהגויות האכילה ואת יחסיו עם הגוף, תוך לימוד כלים ודרך חיים שיקנו לו חופש, בריאות, עונג מהאכילה והגוף ואיכות חיים בכל משקל.
ספריה

כמה שוקל האושר – על אוכל גוף ונפש, הוצאת ידיעות אחרונות, 2005
כולנו אנשים אמיתיים - דיאטה הכישלון המצליח ביותר בעידן המודרני, רימונים הוצאה לאור, 2011
יורדים מהמשקל – מבט חדש על שפת האכילה, הוצאת הדובדבן, 2015
שמנים, הוצאת אפיק, 2020
הערות שוליים

↑   איילת קלטר, אחרי כל כך הרבה שנים של מלחמה בהשמנה, הגיע הזמן שננסה גישה אחרת, באתר הארץ, 20 בינואר 2022
↑  שפת האכילה
↑  CheckId, אדם ומלואו - הארגון הישראלי למניעת אפליה על רקע משקל בע"מ (חל"צ) - 515071447, באתר www.checkid.co.il
↑  תולדות וחזון העמותה, באתר עמותת עתיד
1 2  כמה שוקל האושר - איילת קלטר, באתר www.e-vrit.co.il
1 2  שפת האכילה לאנשי חינוך - לימודי תעודה, באתר hutz.agri.huji.ac.il
1 2  כולנו אנשים אמיתיים - דיאטה - הכישלון המצליח ביותר בעידן המודרני - איילת קלטר
1 2  יורדים מהמשקל – מבט חדש על שפת האכילה, באתר מנדלי מוכר ספרים ברשת
1 2  שמנים - איילת קלטר, באתר www.e-vrit.co.il
↑   מעין קרת, "שמנים" הוא ספר מהפכני, שמסייע להבין את המחיר החברתי הגבוה של השמנופוביה, באתר הארץ, 13 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306584105171  ISNI: 0000 0004 0288 6335  LCCN: no2011173008  VIAF: 298878700   WorldCat (עם VIAF): 298878700
אביטל שטיין

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 
אביטל הלפרין שטיין (נולדה בשנת 1961) היא מנהלת ודירקטורית ישראלית. ד"ר להוראת מדעים, ממייסדי המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, לשעבר מנכ"לית הטכניון ומנכ"לית המועצה להשכלה גבוהה. הייתה שחקנית נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
ביוגרפיה

אביטל הלפרין שטיין נולדה בחיפה. ניגנה 12 שנה בפסנתר. מגיל 9 עד 24 שיחקה כדורסל בקבוצות הנשים של מכבי תל אביב, הפועל חיפה ומכבי חיפה. הייתה שותפה לזכייה בגביע המדינה בכדורסל לנשים. בין השנים 1976–1979 הייתה חברת נבחרת ישראל בכדורסל נשים[דרושה הבהרה]. 
 לאחר מכן התגייסה לצה"ל ושירתה כמדריכת ספורט בחיל הים. עבדה בתחומי בחקר ביצועים וניתוח מערכות.
הייתה ממייסדי המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, ובין השנים 2009-1999 כיהנה כמנכ"לית וסגנית נשיא שלה. בשנים 2009–2012 כיהנה כמנכ"לית וסגנית נשיא הטכניון והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. הייתה נציגת הטכניון במכרז שהוציא ראש עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג, לקראת הקמת מכללה טכנולוגית חדשה באי רוזוולט. במכרז זכו הטכניון יחד עם אוניברסיטת קורנל ובכך עקפו למעלה מעשר הצעות של מוסדות אקדמיים מובילים בארצות הברית. 

בין השנים 2012–2013 כיהנה כמנכ"לית המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ולתקצוב. התפטרה אחרי 8 חודשים בתפקיד.
בשנת 2013 בחר בה המגזין פורבס כאחת מ-50 הנשים החזקות בישראל בכלל וכאישה החזקה ביותר בתחום החינוך בפרט.
בשנים 2016-2015 משמשת כמנטורית ב"תוכנית מנטורים" של ארגון בוגרי מנהל עסקים באוניברסיטה העברית.
מתגוררת בכפר בן נון נשואה לעו"ד שוקי שטיין. משנת 2011 מעניקים השניים מדי שנה חמש מלגות לנשים המעוניינות ללמוד בטכניון, אך אינן יכולות בשל קשיים כלכליים. שטיין אם לארבעה. נכנסה להיכל התהילה כדורסל נשים
חברויות ציבוריות

חברויות ציבוריות בעבר ובהווה:
דירקטורית חיצונית; מנורה מבטחים, איסתא ואלרן השקעות
הטכניון - יו"ר ומנהלת קרן טכניון הזדמנויות השקעה שותפות מוגבלת; דירקטור, אמי"ת – מכון אלפרד מאן; חברת דירקטוריון מוסד הטכניון למחקר ולפיתוח
חברת האספה הכללית, מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית
חברת חבר נאמנים, המכללה האקדמית להנדסה ירושלים
יו"ר ועדת החינוך, מועצה אזורית גזר
חברת מועצת המנהלים, תיאטרון ירושלים
חברת האספה הכללית, קרן גבריאל שרובר
חברת המועצה הציבורית לקידום ספורט הנשים בישראל
חברת חבר הנאמנים, בצלאל.
הערות שוליים

↑  רשמית: הטכניון ואוניברסיטת קורנל יקימו קמפוס טכנולוגיה בניו יורק, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2011
↑   ליאור דטל, אחרי שמונה חודשים בתפקיד:מנכ"לית המל"ג התפטרה, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2013
↑  תומר ורון, דירוג 50 הנשים החזקות בישראל ב-2013: 16.אביטל שטיין, באתר "פורבס ישראל", 18 במרץ 2013
יוסף שוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1931 (בן 93) גני עם, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 עיסוק:  אגרונום
 תואר:  דוקטור
 בן או בת זוג:  שרה שוב 
 gerberaisrael.com
 
יוסף שוב (נולד ב-9 בדצמבר 1931) הוא אגרונום שתיאר לראשונה את המבנה המורפולוגי של צמח הגרברה, וממציא השם סוסיתא למכונית הישראלית הראשונה.
קורות חיים

יוסף שוב נולד בנר חמישי של חנוכה תרצ"א וגדל במושב גני עם בשרון, שם חי מרבית חייו. בן בכור לברכה ומאיר שוב – חלוצים וחקלאים. הוא למד בתיכון כצנלסון בכפר סבא ובבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בשלהי מלחמת העצמאות, בגיל 17, גויס לצה"ל, לפלוגת הנח"ל הראשונה. לאחר מלחמת העצמאות הצטרף לקיבוץ הראל שהוקם על ידי יוצאי פלמ"ח ועבד כנוטע במטעי הקיבוץ.
קורות חיים > התמחות מקצועית

בשנת 1955 פורק קיבוץ הראל על רקע פוליטי והחברים נטשו את המקום. יוסף שוב נרשם ללימודים בפקולטה לחקלאות ברחובות, שהיא שלוחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הוא בחר להתמחות כאגרונום במחלקה לפרחים שהיה בין מקימיה. את עבודת הדוקטורט שלו הקדיש לחקר צמח נץ החלב הערבי, במטרה להופכו לגידול כלכלי ליצוא.
עם סיום לימודיו המשיך שוב לעבוד כחוקר וכמרצה במחלקה לפרחים במשך 18 שנים. בשנים 1970–1990 ערך את כתב העת המקצועי "חממות ופרחים", שהתפרסמו בו מחקרים פורצי דרך בגידול ענף הפרחים בארץ, וכתב בהאנציקלופדיה לחקלאות את הערכים: בצלים ופקעות וגרברה.
את הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת המדינה של מישיגן בשנים 3–1972, במהלכו עסק בחקר הפיזיולוגיה והמורפולוגיה ההתפתחותית של צבעוני ויקינטון. מאמרו על מחקריו בצמחי הצבעוני שהתפרסם בכתב העת המדעי Journal of the American Society for Horticultural Science נבחר על ידי מערכת העיתון כמאמר המדעי הטוב ביותר לשנת 1976 וזכה בפרס Alex Laurie Award.
בד בבד עם עבודתו כמרצה בפקולטה לחקלאות הקים ד"ר שוב במשקו שבמושב גני עם חממה לטיפוח זני גרברה. כשהקים את החממה ב-1963 נחשב עדיין צמח הגרברה כמין בוטני המתאים לגינון בלבד (Gerbera jamsonii). ד"ר שוב תיאר את המבנה המורפולוגי של צמח הגרברה ופיתח את שיטת ריבויו באמצעות ייחורים - שיטה שקידמה מאוד את התפתחות ענף הגרברות בארץ ובעולם. את תוצאות מחקרו על הגרברה פרסם בכנס הקונגרס הבינלאומי של החברה להורטיקולטורה שנערך בישראל ב-1965. בעקבות פרסום זה הגיע צוות המחקר של תחנת הניסיונות באלסמיר שבהולנד (Research Station for Floriculture, Aalsmeer, Netherlands ) ללמוד את שיטת הריבוי שפיתח. מאז הפך גידול הגרברה לגידול כלכלי שאיפשר את ריבויים המהיר של זנים חדשים ואת הפצתם למגדלי פרחים בעולם.
על מחקר ופיתוח ענף הגרברות בישראל זכה ד"ר שוב בפרס משרד החקלאות בשנת 1986, ובאות הוקרה מענף הגרברה על פועלו ותרומתו רבת השנים בתחום ההדרכה וטיפוח זני הגרברה בשנת 2004.
קורות חיים > זני גרברה על שם גיבורות ישראל

לימים עזב ד"ר שוב את עבודתו בפקולטה לחקלאות והתמקד בטיפוח זנים חדשים של פרח הגרברה בחממה שלו. במהלך השנים פיתח עשרות זני גרברות המופצים בארצות רבות. ברוח א. ד. גורדון וההתיישבות העובדת הציונית בארץ ישראל ד"ר שוב עובד בעצמו בחממה שלו ונעזר רק לעיתים רחוקות בעובדים שכירים. בשנים 1978 - 1982 התנדבה שושנה ספקטור, מי שהייתה קצינה בפלמ"ח ויד ימינו של יצחק שדה, לעזור בעבודת הטיפוח בחממה, וביקשה שזני הפרחים החדשים שיפותחו בזמן עבודתה יקראו על שמות 22 בנות ישראל (רובן מהפלמ"ח) שלחמו ונפלו במלחמת העצמאות. ד"ר שוב קיים את בקשתה וכך זכו לוחמות כגון חנה סנש, ברכה פולד, זהרה לביטוב ואחרות שפרחי גרברה נקראו על שמן.
קורות חיים > אוטואגרונום

בשנת 2005 ד"ר שוב התוודע לרעיון ישראלי מקורי בשם אוטואגרונום, המציע ניהול אוטומטי של ממשק ההדשיה (השקיה הכוללת דשנים) המסונכרן עם מהלכי פעילותם הפיזיולוגית של הצמחים עצמם, בזמן אמת של צריכת המים, החמצן והמינרלים לצורך פעילותם זו. עקב השימוש במערכת בקרת השקיה זו בעשרות גידולים חקלאיים התברר שהצמחים צורכים מים גם בלילה בכל אחד מימי השנה, ושהם זקוקים רק לכ-50 אחוז מכמות המים וכ-20 אחוז מכמויות הדשנים המומלצות על ידי מערכת המחקר וההדרכה החקלאית הממוסדת.
כיום משמש ד"ר שוב בהתנדבות כחוקר וכדובר של חברת אוטואגרונום בארץ ובעולם.
קורות חיים > המצאת השם סוסיתא

בשנת 1959 הכריזה יצרנית הרכב הישראלית אוטוקרס על תחרות לבחירת שם למכונית ישראלית חדשה פרי פיתוחה. שוב, אז עדיין סטודנט, הציע את השם סוסיתא, שנבחר מבין 2,355 ההצעות שהוגשו. שישה אנשים נוספים הציעו את השם הזה, ולצורך הכרזה על הזוכה נערכה הגרלה. בשל הבחינות, שוב נעדר מטקס ההגרלה שנערך בחיפה, וקיבל את ההודעה על זכייתו במברק. הוא זכה בפרס בסך 500 לירות ובהנחה גדולה על רכישת הסוסיתא הראשונה שלו.
ד"ר יוסף שוב נשוי לשרה שוב - חוקרת חגי ישראל; ואב ליעל שוב – מבקרת קולנוע; לעמוס שוב - שהיה איש תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה; למורן שוב רובשוב – אוצרת אמנות; ולעודד שוב – גיטריסט קלאסי.
מטי צרפתי הרכבי

מַטִי צָרְפָתִי הַרְכַּבִי (נולדה ב-13 באוגוסט 1962, י"ג באב ה'תשכ"ב) היא פוליטיקאית ישראלית המכהנת כחברת כנסת מטעם מפלגת יש עתיד. לפני כהונתה בכנסת הייתה ראש המועצה האזורית יואב.
ביוגרפיה

צרפתי הרכבי נולדה בשנת 1962 בקריית אתא, בת להורים ממוצא יווני. בגיל שנה התייתמה מאביה הביולוגי, שנהרג בתאונת דרכים במהלך שירותו הצבאי במילואים. היא גדלה עם אמה ואביה החורג. למדה ביולוגיה בתיכון בקריית אתא ושירתה בצה"ל בחיל האוויר.
לאחר שחרורה למדה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית וסיימה תואר ראשון כאגרונומית בהתמחות בגידול בעלי חיים. ב-1992 השלימה את לימודיה לדוקטורט באוניברסיטה העברית, בחקר גנטיקה של צמחים (בהנחיית פרופ' דני זמיר). עבדה באגף מחקר ופיתוח כחוקרת ומפתחת זנים ובאגף השיווק כמנהלת מוצר בחברת הזרע ג'נטיקס.
הייתה מתנדבת בשותפות 2000 וכיהנה כיושבת ראש שותפות ליהיי ואלי - יואב מאז הקמתה. הייתה פעילה בתחום הקהילתי והחברתי, שימשה יושבת ראש ועד ההורים, הייתה שותפה להקמת פורום נשים ומתנדבת במדים במשמר הגבול. במאי 2011 התמודדה בבחירות לראשות מועצה אזורית יואב ונבחרה ברוב של 54%.
ב-7 במרץ 2017 הודיעה צרפתי הרכבי, יחד עם עוד 6 ראשי מועצות אזוריות, על הצטרפותה למפלגת יש עתיד.
באוקטובר 2018 נבחרה לתקופת כהונה נוספת לאחר שאיש לא התמודד מולה בבחירות המוניציפליות.
במקביל לתפקידה כראש המועצה שימשה כגזברית וסגנית יו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון, נציגת מרכז מועצות אזוריות לוועדת "אדם וביוספירה ישראלית", נציגת מרכז השלטון המקומי בארגון CEMR.
זכתה באות הגלובוס הירוק בקטגוריית עובד ציבור, מטעם ארגון חיים וסביבה לשנת 2015 ובאות הנגב לאיכות הסביבה לשנת 2017.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצבה במקום ה-18 ברשימת יש עתיד ונבחרה לכנסת.
חברה בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, בוועדת המדע והטכנולוגיה ובוועדה למיזמים ציבוריים.
תפקידים ציבוריים לאורך השנים

יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובניה – מ.א. יואב.
יו"ר הנהלת המתנ"ס - מ.א. יואב.
יו"ר עמותת אשכולות יואב (מתנ"ס יואב).
יו"ר הנהלת עמותת יואב לקידום חינוך תרבות ספורט ותיירות.
יו"ר דירקטוריון חכ"ל יואב.
יו"ר מעברים נגב צפוני.
מ"מ יו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה, נפת אשקלון.
חברה בוועדה המחוזית לתכנון ובניה, לשכת התכנון מחוז דרום.
חברה באספה הכללית ובוועד המנהל של מכללת אחווה.
נציגת מרכז מועצות אזוריות לוועדת "אדם וביוספירה ישראלית".
נציגת מרכז השלטון המקומי בארגון CEMR.
חברה בוועד ההנהלה של המכינות הקדם צבאיות.
יו"ר הוועדה לסביבה וקיימות – מרכז השלטון האזורי.
חיים אישיים

נשואה לערן הרכבי ואם לשלושה. מאז 1990 מתגוררת במושב סגולה. למשפחה משק חקלאי פעיל של כרמי יין.
הערות שוליים

↑  שותפות יואב – ליהיי ואלי, אתר הסוכנות היהודית
↑  מורן אזולאי, ראשי מועצות מצטרפים ליש עתיד, באתר ynet, 7 במרץ 2017
↑  יובל קרני, בלי שינויים משמעותיים בצמרת: לפיד הציג את הרשימה לבחירות, באתר ynet, 13 בספטמבר 2022
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון • עבד |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| הציונות הדתית (7) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| עוצמה יהודית (6) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (23) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
| הרוב הלאומי (1) | רול |  |
סיינפלד – דמויות משנה

סדרת הטלוויזיה "סיינפלד" רצה במשך 9 עונות והופקו בעבורה 180 פרקים. עלילותיה הרבות שזרו בתוכן מספר רב של דמויות משניות שהפכו, עם הצלחת הסדרה, לזכורות על ידי מעריציה.
משפחתו של ג'רי > מורטי סיינפלד

מורטי, אביו של ג'רי, עבד למחייתו במכירת מעילי גשם במשך 38 שנים, ומחשיב את המצאתו של "מעיל גשם חסר חגורה" כעבודת חייו. מורטי קטנוני ומסרב לתת לג'רי לשלם על הארוחה כשהם יוצאים לאכול, גם אם אין לו כסף לשלם את החשבון. כמו כן הוא עומד לצד ג'רי בכל פעם שהוא חש כי בנו מרומה או מושפל, גם אם ג'רי עצמו לא מוטרד מכך כלל.
הוא ואשתו הלן הם פנסיונרים בבית משותף בפלורידה שם כיהן כיושב ראש ועד הבית של הבניין במשך הרבה שנים, עד שג'רי קנה לו קדילאק, מה שעורר חשד מצד הדיירים האחרים, שמורטי גונב מקופת הדיירים והוביל להדחתו. סצנת ההרשעה שלו כללה פארודיה על נפנוף הפרידה המפורסם של ריצ'רד ניקסון.
גולם במהלך פרק אחד על ידי פיל ברנס אך הוחלף על ידי ברני מרטין כיוון שהיה נינוח מדי לטענתו של לארי דייוויד. אביו של לארי דייוויד, מורטימר דייוויד, טען שהדמות מבוססת על חייו.
משפחתו של ג'רי > הלן סיינפלד

גולמה על ידי ליז שרידן.
הלן היא אימו של ג'רי. המשפט הידוע ביותר שלה, מכוון לג'רי, ואומר: "איך מישהו יכול לא לאהוב אותו?". לפי דבריו של ג'רי, היא מעולם לא הכניסה את כף רגלה למקור מים טבעי. היא פנסיונרית אשר גרה בפלורידה ותמיד דואגת למצבו הכספי של ג'רי.
משפחתו של ג'רי > דוד ליאו

גולם על ידי לן לסר.
ליאו הוא דודו של ג'רי מצד אימו והוא דמות אקסצנטרית המופיעה ב-15 פרקים.
שמו המלא, אנקל ליאו (Uncle Leo), נחשף באחד הפרקים כבדיחה פנימית על כך שעד אז לא היה ידוע שם המשפחה שלו. הוא מוצג כאדם טרחן, גס וקולני שאוחז בזרועו של האדם איתו הוא מדבר (ג'רי טוען שהסיבה היא שיותר מדי אנשים ברחו לו כשדיבר איתם), מאשים באנטישמיות את כל מי שמתנגד לו או עושה משהו שהוא אינו אוהב וכן בעל עבר פלילי של פשעי תאווה, כפי שמתגלה באחד הפרקים.
ליאו מרבה להתרברב בבנו, ג'פרי שעובד במחלקת הפארקים הממשלתית. ג'פרי מעולם לא הופיע בסדרה אך ג'רי מזכיר אותו לפעמים ובדרך כלל לא באהדה.
משפחתו של ג'רי > קרובים נוספים של ג'רי

לג'רי יש גם אחות (מוזכרת בפרק "המסעדה הסינית"), אולם היא לא מופיעה ואף לא מוזכרת בשמה לכל אורך הסדרה.
סבתו של ג'רי, המכונה ננה, מופיעה בכמה פרקים. היא אשה מבוגרת מאוד ונראה שחלתה במחלת אלצהיימר.
בפרק "הערת הפוני" מוצגים בני משפחה בחתונת הזהב של דודתו מאניה ודודו יצחק ולאחר מכן בהלווייתה של מאניה.
משפחתו של ג'ורג' > פרנק קוסטנזה

גולם על ידי ג'רי סטילר, הופיע ב-29 פרקים.
במקור היה אמור לשחק את הדמות ג'ון רנדולף אך הוא הוחלף על ידי ג'רי סטילר. ג'ון רנדולף הופיע לפרק אחד בלבד בעונה הרביעית פרק 62 - The Handicap Spot.
נולד בטוסקנה שבאיטליה, עבר לארצות הברית עם כל משפחתו (מלבד בן דודו קרלו) בגיל ארבע. פרנק הוא אביו של ג'ורג' קוסטנזה ונשוי לאסטל קוסטנזה איתה הוא חי בדירה בקווינס. דמותו היא קולנית, נוירוטית ואקסצנטרית. על אף התנהגותו הגסה פרנק מפחד מעכברים.
דמותו מופיעה לראשונה בפרק "חניית הנכים" בעונה הרביעית, הדמות גולמה על ידי ג'ון רודולף אך בעידודו של יוצר הסדרה לארי דייוויד לוהק סטילר לתפקיד והסצנות שאותן לא גילם צולמו מחדש. ג'ייסון אלכסנדר, המגלם את ג'ורג' קוסטנזה, גילה כי היה אדם שלישי ששיחק גם הוא בתפקיד הזה לתקופה קצרה.
פרנק שירת כטבח בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה אך נמנע מלבשל מאז גרם לחיילים הרעלת מזון. בסדרה הוא פנסיונר אך נחשף כי עבד פעם כאיש מכירות של תשמישי קדושה. פרנק גם יודע לדבר קוריאנית באופן שוטף, כתוצאה משירותו הצבאי.
תחביביו כוללים האזנה למוזיקה לטינית ואיסוף גליונות של מדריך הטלוויזיה. הוא המציא חג בשם "פסטיבוס" כחלופה לחג המולד, אשר נועדה לכלל הדתות. לרוב קוזמו קריימר, עודד את פרנק לפתח את רעיונותיו ואף הצטרף אליו כשותף לייצור חזייה לגברים.
כדי להירגע, המליץ לו הפסיכולוג לומר "שלווה עכשיו!" בכל פעם שהוא היה עצבני, כך הוא באמת עשה, רק שהוא נהג לצעוק את הביטוי במקום לומר אותו ברוגע.
מעולם לא נאמר בסדרה מפורשות על אסטל, אשתו, אך גם לארי דייוויד וגם ג'ייסון אלכסנדר אמרו שהיא יהודיה. בראיונות מחוץ לסדרה גם נאמר על דמותו של ג'ורג' שהיא "חצי-יהודיה", עם רמיזה לכך שפרנק אינו. במהלך העונה השמינית נרמז שפרנק חבר במסדר אבירי קולומבוס, אחווה קתולית אדוקה. טענה זאת עומדת בסתירה לכך שהמסדר דורש מחבריו להיות מאמינים קתולים אדוקים ופרנק לא עומד באף קריטריון כזה.
משפחתו של ג'ורג' > אסטל קוסטנזה

גולמה על ידי אסטל האריס.
אסטל היא אמו של ג'ורג' קוסטנזה ונשואה לאביו - פרנק קוסטנזה.
בסדרה היא מצטיירת כאמא מרגיזה, אשר מבלה את רוב זמנה בצווחות כנגד ג'ורג' ופרנק. לה ולפרנק יש יחסי אהבה-שנאה: הם מצד אחד לא יכולים לראות אחד את השני, אבל נשארים יחד, מצד שני, כנראה מתוך הרגל (או מפני שאף אחד אחר לא יכול לסבול אותם). בפרק האישה הסינית, הם מצהירים על כך שהם מתגרשים אך פרידתם לא מחזיקה זמן רב.
למעשה, פרנק ואסטל ישנים במיטות נפרדות (לפחות בחלק מהזמן), לא בגלל בעיות בנישואים, אלא מאחר שידיה של אסטל מפריעות לפרנק בשנתו.
ג'ורג' גר בביתם של הוריו עד לשנותיו הבוגרות. במהלך שהותו בבית הוריו הוא סובל מהשפלות והאשמות כבדות מצדה על היותו כישלון. למרות זאת, הוא קשור אליה רגשית. במהלך פרידתם של הוריו, ג'ורג' התלונן רבות על קריסת המשפחה שלו - לא מפני שאהב אותם או אפילו חיבב אותם, אלא מפני שלא היה יכול לסבול את המחשבה שהוריו נמצאים "בחוץ", בעולם הדייטים יחד איתו.
היא שומרת על יחסים קרירים עם הוריו של ג'רי - מורטי והלן סיינפלד, כי היא חושבת שהם סנובים. הסיינפלדים בעצמם מתעלמים ממנה ומפרנק, לא כי הם סנובים, אלא מפני שאינם יכולים לסבול אותם. לאסטל יחסי פלירטוט עם חברו של ג'ורג', קריימר, דבר שגורם למעט חיכוך בינה ובין פרנק.
אף על פי שאמונתה של אסטל לא נודעה במהלך פרקי הסדרה, ג'ייסון אלכסנדר ולארי דייוויד טענו כי היא יהודייה. רמז לכך מופיע בפרק " הדודה התינוקת" שבו היא אומרת כי אינה מוכנה לנסוע במכונית גרמנית, מה שאולי מרמז על עברה.
אסטל מופיעה בפרק האיחוד של "סיינפלד" בסדרה "תרגיע".