stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TheGuardian.com
קהל הקוראים

TheGuardian.com הוא אחד מהעיתונים המקוונים המובילים בבריטניה. הוא הפך לעיתון הבריטי הראשון שמשך יותר מ-25 מיליון משתמשים ייחודיים בחודש (אוקטובר 2008). ב-7 ביולי 2005, בעקבות הפיגועים בלונדון, ביקרו באתר 1.3 מיליון משתמשים ייחודיים ובסך הכל נצפו 7.8 מיליון דפים, באותה תקופה שיא עבור guardian.co.uk.
נכון לאוגוסט 2010 היה האתר השני הכי פופולרי מבין העיתונים בבריטניה אחרי Mail Online, עם כמעט 34.6 מיליון משתמשים ייחודיים מדי חודש, ו-13.7 מיליון משתמשים בריטים ייחודיים מדי חודש. עד מאי 2011 הוא הגיע ל-2.8 מיליון מבקרים ייחודיים ביום, ו-51.3 מיליון לחודש, מאחורי ה-4.4 ו-77.3 מיליון של MailOnline. נכון למאי 2013, על בסיס סקר הקוראים הלאומי והסטטיסטיקה של comScore, זה היה אתר העיתון הפופולרי ביותר בבריטניה עם 8.2 מיליון מבקרים ייחודיים בחודש, לפני Mail Online עם 7.6 מיליון מבקרים חודשיים ייחודיים.
פרסים

פרסי העיתונות הבריטית :
"החדשנות הדיגיטלית של השנה" (2008, 2009)
"העיתונאי הדיגיטלי של השנה" (שון סמית', 2008; דייב היל, 2009)
הפרסים נוצרו בשנת 2008.
בנוסף פרס "העיתונאי הפוליטי של השנה" לשנת 2011 ניתן לעיתונאי הגרדיאן אנדרו ספארו בנימוק ש"תרם משמעותית הודות לבלוג של הבחירות הכלליות שלו - פרס על חדשנות כמו גם דיווח".
אתר המשנה Cif belief זכה בפרס Webby בקטגוריית אתר הדת והרוחניות הטובים ביותר.
הערות שוליים

1 2  "Daily Mail most popular UK newspaper". Press Gazette. 29 באוגוסט 2013. נבדק ב-19 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Guardian Launches Content API". idio. 2009-03-10. אורכב מ-המקור ב-29 במרץ 2013. נבדק ב-2009-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Webby Awards". webbyawards.com. אורכב מ-המקור ב-8 באפריל 2011. נבדק ב-9 ביולי 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guardian Unlimited in the black for first time". Press Gazette. 2006-03-31. אורכב מ-המקור ב-23 במאי 2009. נבדק ב-2008-01-30. The Guardian's website, guardian.co.uk, made a profit of £1m this year {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Guardian Unlimited – the new look explained". Guardian Unlimited news blog. London. 2007-05-10. נבדק ב-2008-01-30. ...an 18-month programme to redesign and rebuild every part of GU.
↑  "theguardian.com is our new domain, as of today". Inside The Guardian Blog. 30 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Waterson, Jim (20 ביוני 2018). "Guardian, News UK and Telegraph launch joint advertising business". The Guardian. נבדק ב-8 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tobitt, Charlotte (11 בספטמבר 2018). "Joint advertising platform becomes 'truly cross-industry initiative' as Reach unites with News UK, Guardian and Telegraph". Press Gazette. נבדק ב-9 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Natalie Hanman, Guardian profile page.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-10-01. נבדק ב-2011-08-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Laura Oliver, "Guardian implements Pluck on Comment Is Free platform", 9 June 2008, Journalism.co.uk
↑  "Comment is free, but facts are sacred". the Guardian.
↑  Andrew Brown, "A thank you note on moderation", 24 March 2010.
1 2  guardian.co.uk, 7 May 2009, Frequently asked questions about community on guardian.co.uk, accessed 28 July 2011.
↑  guardian.co.uk, 7 May 2009, Community standards and participation guidelines.
↑  Andrews, Robert (2009-10-20). "GNM Axing GuardianAmerica.com, Shuffling Execs In Restructure". paidcontent.org (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2013-06-24. נבדק ב-2018-03-03.
↑  Kiss, Jemima (2008-11-20). "ABCe: US election build-up helps UK newspaper sites to record traffic". The Guardian. London. נבדק ב-2008-11-20. The site recorded 25,976,046 unique users last month, according to the latest officially audited web figures from the Audit Bureau of Circulations Electronic.
↑  Plunkett, John (2005-07-08). "Record numbers visit Guardian Unlimited". MediaGuardian. London. נבדק ב-2008-01-30. Total unique users: 15,955,312
↑  Jemima Kiss. "ABCes: Mail Online presses ahead as rivals see post-World Cup dip". The Guardian.
↑  Deans, Jason (2011-06-23). "ABCe: Mail Online nears 80 million monthly users". theguardian.com. נבדק ב-2018-07-06.
1 2  Press Gazette, "Roll of Honour". אורכב מ-המקור ב-7 באוגוסט 2011. נבדק ב-2012-02-10. {{cite news}}:  (עזרה), accessed 27 July 2011,
↑  guardian.co.uk, 6 April 2011, Press Awards 2011: let's not forget the winners.
תחנת הרכבת פדינגטון

| --- | --- |

  נגיש לכיסאות גלגלים
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  1856
 אדריכל:  איזמבארד קינגדום ברונל 
 מיקום
 מיקום:  פדינגטון, לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אזור נסיעה:  אזור 1
 קואורדינטות:  51°31′00″N 0°10′38″W﻿ / ﻿51.516666666667°N 0.17722222222222°W﻿ / 51.516666666667; -0.17722222222222
 תחנות סמוכות:  Acton Main Line railway station, תחנת הרכבת הית'רו סנטרל, Acton Main Line railway station, Bond Street station, Ealing Broadway railway station 
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תחנת רכבת ורכבת תחתית
 שם המערכת:  קו אליזבת 
 מנוהל על ידי:  נטוורק רייל והרכבת התחתית של לונדון
 בעלים:  נטוורק רייל 
 רציפים:  14 רציפי רכבת 6 רציפי רכבת תחתית
 קווים העוברים בתחנה:  קו בייקרלו קו סירקל קו דיסטריקט קו האמרסמית' וסיטי
 נוסעים בשנה:  44.84 מיליון ו-48.61 מיליון ברכבת התחתית
 קוד התחנה:  PAD
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסתחנת הרכבת פדינגטון(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסתחנת הרכבת פדינגטון(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיתחנת הרכבת פדינגטון(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיתחנת הרכבת פדינגטון
 
תחנת הרכבת פדינגטון (באנגלית: Paddington railway station) הידועה גם בשם לונדון פדינגטון (London Paddington) היא תחנת רכבת ומתחם של הרכבת התחתית במרכז לונדון, ברובע וסטמינסטר. תחנת הרכבת היא תחנה סופית אשר משרתת מספר קווים, בין היתר הקו המהיר לנמל התעופה לונדון הית'רו. בנוסף מתחם התחנה כולל בתוכו שתי תחנות רכבת תחתית; פדינגטון רחוב פרייד ופדינגטון סברבאן (Suburban; פרברי).
מבנה התחנה

התחנה התחילה את דרכה בתור תחנת רכבת זמנית של חברת הרכבת המערבית הגדולה (Great Western Railway), אשר נפתחה ב-4 ביוני 1838. התחנה הראשית נפתחה באופן רשמי ב-29 במאי 1856 בתור תחנה סופית למספר קווי החברה אשר חיברו את לונדון למערב אנגליה וויילס.
מבנה התחנה עוצב על ידי איזמבארד קינגדום ברונל. אולם הרציפים של התחנה עוצב בסגנון ויקטוריאני והורכב מגג קשתות או קמרונות עשוי ברזל וזכוכית. הגג עוצב במקור בשלושה חלקים (ארקדות) מקבילים ברוחב 31 מטרים לחלק האמצעי ו-21 מטרים לשני החלקים באגפיו. אורך מבנה הקשתות היה 210 מטרים, כאשר שני טרנספטים מחברים את שלושת החלקים, אשר הסיבה לקיומם לא ידועה כיום.
חלק נוסף במתחם התחנה הוא מלון הילטון לונדון פדינגטון. המלון עוצב על ידי האדריכל פיליפ צ'ארלס הארדוויק בין השנים 1851 - 1854, בתור מלון בבעלות רשת המלונות של חברת הרכבת המערבית הגדולה, בשם 'המלון המערבי הגדול המלכותי' (Great Western Royal Hotel). המלון ניצב ברחוב פרייד ונמצא למעשה בראש מבנה התחנה (תוחם את מתחם התחנה מדרום-מזרח). בשנת 1983 כחלק ממהלך ההפרטה של חברות הרכבת בבריטניה, נמכר המלון לידיים פרטיות ובשנת 2001 הוא שופץ כחלק מרשת מלונות הילטון וקיבל את שמו הנוכחי כמלון הילטון פדינגטון.
בתוך מתחם התחנה ניצבת אנדרטה לזכר הגברים והנשים ששירתו ונפלו במלחמת העולם הראשונה והשנייה, אשר שירתו בחברת 'הרכבת המערבית הגדולה'. האנדרטה ניצבת לאורך הקיר הפנימי של התחנה ברציף מספר 1 ומורכבת מבסיס אבן, עליו ניצב פסל ארד בדמותו של חייל בריטי לבוש מדים וציוד ממלחמת העולם הראשונה. בנוסף לאנדרטה, באחת מהכניסות לתחנה ברציף מספר 1, ניצב פסלו של מעצב התחנה ברונל. הפסל נבנה מארד בדמותו של ברונל ישוב על כיסא.
בין השנים 1906–1915, מבנה התחנה שופץ והורחב באופן נרחב. לשלושת מבני הקשתות הוסף מבנה שלישי דומה לקודמיו, ברוחב 33 מטרים אשר ניצב במקביל לקודמיו מכיוון דרום-מערב. מבנה הקשתות נבנה באותו האופן כמו קודמיו, אך חלק מפרטיי העיצוב שונים במקצת.
תחנת הרכבת

התחנה משרתת בין היתר את קווי חברת הרכבת הרכבת המערבית הגדולה (GWR), אלו בדומה לקווי הרכבת המערבית הגדולה ההיסטוריים, מחברים את לונדון למספר יעדים לאורך מערב ודרום-מערב אנגליה וויילס, בהם: בריסטול, אקסטר, פלימות', קארדיף וסוונסי.
התחנה מכילה 13 רציפים המתחלקים בין ארבעת מבני הקשתות המקבילים של התחנה. התחנה משרתת מספר קווי רכבת סדירים, בהם את קו אליזבת, קו אקספס לנמל התעופה לונדון הית'רו, וקווי חברת הרכבת המערבית הגדולה (GWR) המחברת את לונדון למספר יעדים במערב עד לתחנה הסופית בבריסטול, כמו גם מפעילה החברה רכבת לילה ('קו רביירת הלילה') אשר מגיע לפנזנס, קורנוול (הקצה הדרום-מערבי של אנגליה).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
קוי הרכבת היוצאים מתחנת פדינגטון
| חברה | קו רכבת | תחנה הבאה | תחנה סופית | הערות |
| הרכבת המערבית הגדולה | הקו המערבי הגדול הראשי | סלואו/רדינג | בריסטול | בימי ראשון פועל קו נוסף בתחנות שונות מעט. |
| הרכבת המערבית הגדולה | קו רביירת הלילה | רדינג | פנזנס (קורנוול) | רכבת לילה |
| הית'רו אקספרס | קו הית'רו ישיר |  נמל התעופה הית'רו |  נמל התעופה הית'רו |  |
| קו אליזבת | קו אליזבת | תחנת רחוב בונד |  נמל התעופה הית'רו/רדינג |  |
הרכבת התחתית

תחנת הרכבת התחתית נפתחה לראשונה ב-10 בינואר 1863 כתחנה של חברת "מטרופוליטן ריילוי" (Metropolitan Railway; MR) בשם פדינגטון (בישופס רואד) (Bishop's Road) על שם רחוב בישופ אשר תוחם את התחנה הראשית מצפון. ב-1 באוקטובר 1868 פתחה החברה תחנה נוספת מדרום לתחנה הראשית בשם פדינגטון (פרייד סטריט) אשר ישבה על שלוחה חדשה של הקו לכיוון גלוסטר רואד. בשנת 1913 נפתחה במקום תחנת קו עמוק כדי לשרת את קו "רכבת בייקר סטריט וווטרלו" (כיום קו בייקרלו).
כחלק ממתחם תחנת הרכבת כיום, קיימות שתי תחנות רכבת תחתית נפרדות אשר נמצאות משני צידי התחנה. מדרום לתחנה הראשית נמצאת תחנת פדינגטון (פרייד סטריט) (Praed Street; רחוב פרייד), תחנה משולבת קו תת-קרקעי וקו עמוק אשר משרתת את קו בייקרלו, קו סירקל וקו דיסטריקט. מצפון לתחנה הראשית נמצאת תחנת פדינגטון (סברבאן) (Suburban; פרברי), תחנת קו תת-קרקעי אשר משרתת את קו סירקל וקו האמרסמית' וסיטי.
למרות ששתי התחנות נמצאות כחלק ממתחם תחנת פדינגטון, הן מופרדות במרחק הליכה דרך מבנה התחנה הראשי. בחלק ממפות הרכבת התחתית ניתן לראות הפרדה בין שתי התחנות, בעוד שבמפות אחרות הן נחשבות לאותה התחנה.
תחנת פדינגטון בתרבות

אחת הדמויות המוכרות יותר הקשורות לתחנת הרכבת פדינגטון הוא הדוב פדינגטון מהספר מאת מייקל בונד, שהתגלה בתחנה על פי עלילתו. כיום ניצב פסל של הדוב בתוך אולם התחנה וישנה חנות מזכרות המוכרת מוצרים הקשורים לדמותו.
ספרה של אגאתה כריסטי "4:50 מפדינגטון" (כלומר, הרכבת היוצאת בשעה זו מתחנת פדינגטון), מתאר רצח המתרחש בתוך רכבת היוצאת מתחנת פדינגטון.
התחנה מתוארת במספר ספרים נוספים, בהם "סדרת הרכבות" והספר "שופר סכנת החיים".
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 2020.
| תחנות רכבת בלונדון |
| --- | --- | --- |
| תחנות בניהול נטוורק רייל | רחוב קנון • צ'רינג קרוס • יוסטון • רחוב פנצ'רץ' • קינגס קרוס • רחוב ליברפול • גשר לונדון • פדינגטון • ויקטוריה • ווטרלו • סנט פנקראס |  |
| תחנות נוספות | בלקפריירס • מרילבון • מורגייט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282121605171  GND: 7558337-9  LCCN: sh85096546  VIAF: 230801538   WorldCat (עם VIAF): 230801538 
התחנה בשנת 1953
מיקום התחנה וסביבתה
רכבות האקספרס להית'רו ברציפי התחנה
חזית הכניסה למתחם הרכבת התחתית
פסל הדוב פדינגטון במתחם התחנה
אשכים לבית השר

אַשְׁכִּים לְבֵית הַשַׂר הוא שיר מאת רבי אברהם אבן עזרא. בשיר מבטא המשורר את צערו של עני הנזקק לעזרתו של בעל שררה. למרות שהעני מתאמץ לפגוש את בעל השררה ולבקש את עזרתו, הוא לא פוגש את השר, אלא אנשים אחרים. אותם אנשים מסבירים לו שלא יוכל לפגוש את השר בתואנות שונות. יש הרואים בשיר זה ביטוי לצערו של רבי אברהם עצמו, שהיה עני.
מבנה השיר ותוכנו

בשיר קצר זה ארבע שורות. כל אחת מהשורות מתחילה באות א' ומסתיימת בצירוף האותיות כ' ו-ב'.
המשורר מספר כי פעמיים ניסה לפגוש את השר. בפעם הראשונה עשה זאת השכם בבוקר, ונאמר לו שהגיע מאוחר מדי, והשר כבר איננו נמצא, כי "רכב". בפעם השנייה הגיע לעת ערב, וגם אז נאמר לו שלא יוכל לפגוש את השר כי כבר שכב. בשורה השלישית והרביעית עורך העני מעין סיכום - או שהשר יעלה על מרכב או על משכב, בכל אופן העני סובל, "אוֹיָה לְאִישׁ עָנִי".
הסיום "נוֹלַד בְּלִי כּוֹכָב!" מבטא יחס אסטרולוגי למצבו של העני, באופן שקרוב להיות גזירת שמים. רעיונות אסטרולוגיים מצויים גם בפרשנות הראב"ע למקרא.
המחשבה על העניות כגזירה התלויה במזל מופיעה גם בתלמוד. למשל, בתלמוד מסופר על רבי אלעזר בן פדת שהיה עני מרוד. מסופר שם, כי כאשר הקיז דם, לא היה לו מה לאכול, והוא תחב בפיו ראש של שום, והתעלף מחולשה. הקב"ה התגלה אליו בחלומו ושאל אותו אם ברצונו שיהפוך את העולם ויברא אותו מחדש, כדי שאולי הפעם יוולד רבי אלעזר במזל טוב. אמר רבי אלעזר בן פדת: "כולי האי ואפשר?" (=כל זה, ורק אולי?!). הוא הוסיף ושאל אם כבר חי את רוב שנות חייו, ומשנענה בחיוב ויתר על הצעתו של ה'.
ציטוט השיר

בפסק דין של בג"ץ בעתירה שהוגשה להורות על פתיחתו של גן ילדים חדש, כתב השופט מישאל חשין, בסיום נימוקיו לדחיית העתירה:
ואולם שלא כאבן-עזרא הן העותרות, שהרי יכולות ורשאיות הן לפנות אל השר ואל הרשויות לא אך השכם בבוקר או לעת ערב אלא אף בצהרי יום. העותרות תוכלנה, אם אך תבקשנה זאת - ולאחר שתגבשנה עילה (לטעמן) לפנייה לבית המשפט לקראת פתיחתה של שנת הגן תשנ"ה - לשוב ולפנות לבית-משפט זה בבקשת סעד, ובלבד שתבאנה לעת ראויה.
הערות שוליים

↑  עניות זו מובעת גם בשירו גלגל ומזלות
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ה, עמוד א'
↑  בג"ץ 3057/93 - בטסי דיאמנט-כהן ואח' נ' שר החינוך והתרבות, ניתן ב-22 ביולי 1993
אישטוואן ברטה (צייר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוקטובר 1892 הודמזוושרהיי, הונגריה 
 פטירה:  11 בספטמבר 1976 (בגיל 83) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Bek István 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת מוהולי-נג'י לאמנות ולעיצוב (1912) 
 
אישטוואן ברטה (במקור בֶּק, בהונגרית: Barta István; הודמזוושרהיי, 14 באוקטובר 1892 – בודפשט, 11 בספטמבר 1976) היה צייר, גרפיקאי, אספרנטיסט יהודי-הונגרי. אחיה של מריה ברטה (1897–1969), ציירת, גרפיקאית ושל הפסל לאיוש ברטה (1899–1986).
קורות חיים

אישטוואן בק נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה בק (1858–1922) סוחר יין ושל גיזלה ברודי (1864–1956). הוא סיים את לימודיו ב"מכללה לאמנויות שימושיות" (שמה היום אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב) בבודפשט בשנת 1912 כתלמידו של אלדאר קרשפאי-קריש. בשנת 1913 יצא לסיור לימודים למינכן וב-1914 לפריז. בין השנים 1920 לבין 1923 עבד כגרפיקאי בווינה ובאיטליה. מ-1925 עד 1927 התגורר בפריז, שם הפך לצייר כרזות ותפאורות. בין השנים 1929–1930 עבד במושבת האמנים של סנטאנדרה, וב-1934 פעל במושבת האמנים של באיה מארה. בשנת 1937 לימד אספרנטו בדנמרק. מ-1939 עבד שוב בממלכת הונגריה. אין פרטים עליו בתקופת השואה, אך הוא שרד אותה. בשנות ה-60, היה חבר במושבת האמנים של קצ'קמט.
תערוכותיו > יחיד

1958, 1965, 1969, 1973, 1975, 1986 בודפשט
1964, 1968 קצ'קמט
1974 אסטרגום
תערוכותיו > קבוצתיות (מבחר)

1915, 1930, 1950-1952 בודפשט
יצירותיו

פרג (1905)
ארנב (ארנב) (1905)
עיצוב טיח (1908)
דוגמנית (עירום בסטודיו) (1910)
אידיליה (אגדה עם סוסים) (1910)
גרניום (1910)
לימודי צמחים (1910)
נערה במיטה (1911)
פסיפס אגנש הקדושה (1913)
סבתא (1914)
נימנום (1915)
בתלבושת עממית (רקדן הונגרי) (1920)
אישה בכובע אר דקו (1920)
גן בטאורמינה (1930)
וישגראד (1930)
בית שטוף שמש (1930)
עירום נשים (1935)
גדת הדנובה (1958)
קומפוזיציה (1960–1961)
תרים את הראש! (קלמן לטאבאר) (1960)
עיקול הדנובה (1960)
אבנים לאורך גדת הדנובה (1960)
בתים בעיקול הדנובה (1962)
גן בבראשוב (1963)
דיוקן עצמי בכובע קש
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 53605/1902. Forrás: MNL-OL 30789. mikrofilm 1734. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1902. év 3. oldal 37. sor
↑  "Születési bejegyzése a hódmezővásárhelyi izraelita hitközség születési akv. 41/1892. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 339/1922. folyószáma alatt".
↑  "Születési bejegyzése a hódmezővásárhelyi izr. akv. 41/1892. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1225879744  VIAF: 5835161212091440070002   WorldCat (עם VIAF): 5835161212091440070002
AHCI

AHCI (ראשי תיבות באנגלית של: Advanced Host Controller Interface) הוא תקן טכני שהוגדר על ידי אינטל ומפרט באופן אבסטרקטי (בצורה שאינה מגדירה יישום באופן ספציפי) את פעולת Serial ATA.
מפרט הַתקן מתאר מבנה זיכרון לספקי חומרת מחשב להעברת נתונים בין המערכת המארחת להתקני אחסון מחוברים. AHCI נותן למפתחי תוכנה ומעצבי חומרה שיטה סטנדרטית לגילוי, הגדרת תצורה, ותכנות מתאמי SATA/AHCI. תקן AHCI נפרד מן הסטנדרט SATA 3 Gbit/s, אם כי הוא חושף את היכולות המתקדמות של SATA (כגון החלפה חמה ו-"native command queuing") כדי שמערכות מחשב מארחות יוכלו לנצל אותן.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדרואיד אקלר

| --- | --- |


 מפתח:  חברת גוגל 
 מחזור חיים:  23 באוקטובר 2009 – הווה (15 שנים) 
 מנהל חבילות:  APK 
 אתר אינטרנט:  http://developer.android.com/about/versions/android-2.0-highlights.html 
 → אנדרואיד דונאטאנדרואיד פרויו ←
 
אנדרואיד "אקלר" הוא שם קוד לגרסאות 2.0 עד 2.1 של מערכת ההפעלה לניידים אנדרואיד שפותחה על ידי גוגל, גרסאות שאינן נתמכות עוד. אנדרואיד 2.1, שנחשף ב-26 באוקטובר 2009, נבנה על השינויים המשמעותיים שנעשו באנדרואיד 1.6 "דונאט".
תכונות > חוויית המשתמש

ברירת המחדל של מסך הבית של אקלר מציג שורת חיפוש של גוגל הקבועה על פני החלק העליון של המסך. אפליקציית המצלמה גם עוצבה מחדש עם מספר רב של תכונות צילום חדשות, כולל תמיכה בהבזק, זום דיגיטלי, מצב סצנה, איזון לבן, אפקטי צבע, ופוקוס. האפליקציה של גלריית התמונות מכילה גם היא כלים בסיסיים לעריכת תמונות. גרסה זו כללה גם תוספת של רקעים חיים, המאפשרים אנימציה של תמונות הרקע של מסך הבית כך שינועו. הוצג לראשונה דיבור-לטקסט, שהחליף את מקש הפסיק.
תכונות > פלטפורמה

אנדרואיד אקלר ירש תוספות פלטפורמה מהשקת דונאט, ויכולת לערוך חיפוש בכל הודעות ה-SMS ו-MMS השמורות, שיפור לגוגל מפות 3.1.2 ותמיכת Exchange לאפליקציית הדוא"ל. מערכת ההפעלה מספקת מהירות הקלדה משופרת על מקלדת וירטואלית, יחד עם פריטי נגישות חדשים, לוח שנה, וממשק רשת וירטואלית פרטית (API). עבור גלישה באינטרנט, אנדרואיד אקלר הוסיף תמיכה ב-HTML5, ריענון ממשק המשתמש של הדפדפן עם סימניות ממוזערות, וזום בלחיצה-כפולה.
לקריאה נוספת

היסטורית הגרסאות של אנדרואיד
הערות שוליים

↑  "Android 2.0, Release 1 | Android Developers". developer.android.com. נבדק ב-2015-09-06.
↑  "Android History | Android". android.com. נבדק ב-2016-11-02.
↑  Wauters, Robin (16 בדצמבר 2009). "Google: Actually, We Count Only 16,000 Apps in Android Market". TechCrunch. נבדק ב-15 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Android 2.0 Platform Highlights". Android. נבדק ב-5 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Android 2.0, Release 1 | Android Developers". developer.android.com. נבדק ב-2015-09-06.
| אנדרואידהלוגו של אנדרואיד |
| --- | --- | --- |
| גרסאות | פטיפור (1.1) • קאפקייק (1.5) • דונאט (1.6) • אקלר (2.0-2.1) • פרויו (2.2) • ג'ינג'רברד (2.3)  • האניקומב (3.x) • אייס קרים סנדוויץ' (4.0) • ג'לי בין (4.1-4.3) • קיטקט (4.4) • לוליפופ (5.x) • מרשמלו (6.0) • נוגט (7.x) • אוראו (8.x) • פאי (9.0) • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| גרסה קודמת: אנדרואיד 1.6 | אנדרואיד 2.0  2009 | גרסה עוקבת: אנדרואיד 2.2 |
איזוטייפ

איזוטייפ (באנגלית: Isotype, ראשי תיבות: International System of Typographic Picture Education) היא שיטה גרפית שנוצרה ופותחה על ידי אוטו נוירת וגֶרד אָרְנְץ (אנ') בווינה בירת אוסטריה באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20. זוהי מערכת סמלים המשמשים לתאר שיטה גרפית המציגה קשרים חברתיים, טכנולוגיים, ביולוגיים והיסטוריים על ידי איורים אייקונים באופן שיטתי. באופן זה השפה מורכבת מסטים של סמלים סטנדרטיים המייצגים נתונים חברתיים־מדעיים בעיקר באופן סטטיסטי, ומיושמים בהצגה ויזואלית מינימלסטית על פי כללים ספציפיים המורים כיצד לשלב אותם באמצעות חזרות סדרתיות. בצורה זו הסמלים מעבירים את המידע והמשמעויות הסוציולוגיות־היסטוריות־כלכליות הגלומות בהם. מערכת הסמלים מיועדת על מנת לייצג מידע כמותי באמצעות צלמים קלים לפירוש. השיטה פותחה בהמשך על ידי אדוארד טופט. נוירת וארנץ תכננו סמלי יחסים (proportional symbols) לייצוג סטטיסטיקה דמוגרפית וחברתית בארצות השונות, והדגמת השינוי בנתונים אלו במהלך המאה ה-19 ועד ראשית המאה ה-20. שיטה זו נועדה להקל על חסרי ההשכלה להבין את השינויים החברתיים ואת חוסר השוויון. לעבודה זו הייתה השפעה חזקה בתחומי הקרטוגרפיה והעיצוב הגרפי.
עקרונות השיטה

העיקרון הוויזואלי הראשון והמהותי ביותר בהצגת הנתונים על ידי הסטודיו היה שכמויות גדולות יותר אינן מיוצגות על ידי סמלים בפרופורציה גדולה יותר, אלא על ידי מספר גדול יותר של סמלים בגודל זהה. לדעתו של נוירת, שונות בפרופורציה אינה מאפשרת השוואה מדויקת, מאחר שאז עולות שאלות על ניתוח שטח הפנים של הסמל המוצג בהשוואה לאחרים, כך שתשומת הלב מוסטת לבחינות לא מדויקות דיין של הסמלים. לעומתן, פיקטוגרמות חוזרות המייצגות תמיד ערך קבוע בתוך תרשים מסוים, ניתנות לכימות מדויק במידת הצורך, והבנה מהירה של הנתון הסטטיסטי העולה מהצגתם. פיקטוגרמות וסמלים שהציג המוזיאון או שנוצרו על ידי הסטודיו לא הציגו נתונים בקומפוזיציות מורכבות על ידי שימוש בפרספקטיבה, על מנת לשמר את הבהירות הזו, כך שנמצאו פתרונות אחרים לתצורה גרפית ושימוש בצבע. המסמך שבו ניתן למצוא את הסקירה המקיפה והתצוגה הטובה ביותר של עקרונות וטכניקת איזוטייפ הוא ספרו של אוטו נוירת ״International picture language״ משנת 1936.
הסיבה שהביאה את הסטודיו בראש ובראשונה לעיצוב פיקטוגרמות ואייקונים מינילסטים בצורתם, היה ברמה הפרקטית (מאחר שישנן גם הסיבות הקשורות לחינוך הוויזואלי של נוירת, אותו הוא מציג באוטוביוגרפיה שלו). קרי, בשלב הראשוני, בו לא היה גרד ארנץ חלק מן הסטודיו, הוחלט על חיתוך מגזרות נייר של סמלים שצוירו באופן מינימליסטי על מנת להציג נתונים ספציפיים, בלי ליצור הסחות דעת מיותרות, אך בה בעת לאפשר קריאות מלאה ובריאה של המשמעות שהסמל אמור לייצג. לאחר הצטרפותו של ארנץ, ואיתו טכניקת הדפס הלינולאום, המהווה למעשה שטח פנים אחיד ללא אפשרות לחלוקות פנימיות, הודגש יותר הצורך בפיקטוגרמה שטחית (מן הבחינה הצורנית) ככל שניתן, ביחד עם הצורך לחדד את בהירות ברורה משמעותה.
עקרון נוסף היה הצגת עמודות נתונים אופקיות ולא אנכיות (במרבית המקרים), כפי שהיה נהוג לרוב אז, ולמעשה גם כיום. מאחורי רעיון זה עמדה ההבנה כי כך יוצגו העמודות בדומה לשורות טקסט ויאפשרו קריאה נוחה וזורמת יותר של מידע כאשר הוא מופיע בתערוכות ובעיקר בספרים, אותם החלו לעצב בסטודיו רק בשלב השני, ולאחר מכן התמקדו בעיקר ביצירת ספרים לילדים - בשנותיו האחרונות של הסטודיו, בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים.
גם סקאלת הצבעים של הסטודיו עברה סינון ורדוקציה בשל מספר עקרונות. טכניקת ההדפסה שהביא עימו המעצב הראשי גרד ארנץ - הדפס לינולאום, כפתה שימוש במשטחי צבע מלאים באייקונים שעוצבו בסטודיו, כך שנוצר מינימליזם צבעוני מראש, והרגישות הפוליטית לגווני העור (והמוקדמת, יש לציין) או למשמעויות תרבותיות שונות שיש לצבעים מסוימים, הביאו את המעצבים בסטודיו להשתמש בצבעים נייטרליים ככל שניתן, ולכן פנו לשימוש בצבעי יסוד, או לנגזרות שלהם, בלי ירידה בטונים שונים של גוני צבע ביניהם.
"חינוך חזותי" היה תמיד המניע העיקרי מאחורי עבודת חברי קבוצת איזוטייפ, דבר שבא לידי ביטוי בתערוכות ובספרים שנוצרו לטובת הענקת מידע לאזרח הפשוט על מקומו בעולם ונתונים שיוכלו להיטיב את חייו. החינוך מבחינת הסטודיו החל כבר מגיל בית הספר והעיצוב הגרפי נבנה כך שיוכל להיקרא גם על ידי ילדים, ולעיתים עוצבו במיוחד חומרים לגיל זה. בשלב מסוים אף נערכו ראיונות ותצפיות סוציולוגיות על תלמידי בית הספר שהגיעו לצפות בתערוכה על מנת לשכללה ולהתאימה לגילאים אלו. על אף השאיפה הבינלאומית, האוניברסלית והעל־שפתיות המופיעה בחזון הקבוצה, השיטה הגרפית של איזוטייפ מעולם לא נועדה להחליף שפה מילולית; זו הייתה "שפה מסייעת" שתמיד לוותה באלמנטים מילוליים. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים נוירת הבין שלעולם איזוטייפ לא תוכל להיות שפה מפותחת דיה, ולכן בחר לכנות אותה "טכניקה דמוית שפה".