אנה פרנק: הסיפור המלא
סקירת העלילה

בשנת 1939, בזמן שבחלק ממדינות אירופה מתרחשת השואה, אנה פרנק (האנה טיילור-גורדון) מבינה שעולמה מתחיל להשתנות סביבה. בסופו של דבר, הנאצים פולשים להולנד. מצוקתה של אנה מחמירה ככל שמתרבות הגזרות נגד היהודים, ומשפחתה נאלצת להירשם כיהודים וללבוש טלאי צהוב. לאחר מכן היא נאלצת לעזוב את בית הספר שלה וללמוד במוסד ליהודים, שם היא פוגשת את חברתה הטובה החדשה, שהיא רק חצי יהודייה. אנה פוגשת גם את שלום זילברברג (ניקי קנטור), כלפיו היא מפתחת רגשות רומנטיים; ביום הולדתה ה-13 היא מקבלת במתנה מאביה יומן עם כריכה משובצת, ומיד הולכת לחדרה ומתחילה לכתוב ביומן שלימים יהיה אחד הספרים הנמכרים והמתורגמים ביותר בעולם.
כמה שבועות לאחר מכן, ביום ראשון רגיל ביולי 1942, אחותה הגדולה מרגוט (ג'סיקה מנלי), מקבלת מכתב זימון מהגרמנים לקראת גירוש ל"מחנה עבודה". בתגובה, אוטו פרנק מעביר את משפחתו למחבוא אשר הכין מבעוד מועד, ואחריו נכנסו הרמן ואוגוסט  ואן פלס (יואכים קרול וברנדה בלטין), בנם פיטר (ניקולס אודסלי), ופריץ פפר (יאן ניקלס), רופא שיניים של משפחת פרנק. במהלך שהותם במחבוא, ידועים בני משפחת ואן פלס בריבים המתמידים שלהם. פריץ הופך להיות האנטגוניסט של אנה, ולאנה יש מערכת יחסים רצינית ראשונה עם פיטר, ממנו היא מקבלת את הנשיקה הראשונה שלה. כל אותו זמן היא מייחלת לסיום המלחמה. אנה גם מקבלת את הווסת הראשון שלה כשהיא במחבוא – אירוע שהיא חיכתה לו בכיליון עיניים. לילה אחד פורץ גנב לבניין שמתחת למחבוא ומותיר את שמונת דיירי המחבוא באימה.
בסופו של דבר, ב-4 באוגוסט 1944, הגרמנים מקבלים דיווח על יהודים במחבוא, לאחר שאשתו של המנקה בבניין בו שוכן המחבוא מתקשרת למשטרה כדי לדווח על היהודים המתחבאים. שמונת האנשים במחבוא נעצרים ויומנה של אנה נזרק על הרצפה בעוד איש ה-SS קארל זילברבאואר (הולגר דיימגן) מחפש כסף שנאגר. שניים מהנוצרים שעזרו למשפחת פרנק נעצרים אף הם. בשיחה עם אוטו, זילברבאואר המום לגלות שהוא שירת כקצין בצבא גרמניה הקיסרית במהלך מלחמת העולם הראשונה. זילברבאואר טוען שאם לא היו מסתתרים, אוטו ומשפחתו היו זוכים ליחס הגון.
לאחר מכן, משפחת פרנק נשלחת ברכבת לווסטרבורק, מחנה מעבר, בו מוחזקים אנה, משפחתה וחבריה.
אנה ומשפחתה מועברים במהרה למחנה ההשמדה אושוויץ, שם מפשיטים את הנשים מבגדיהן וגוזרים את שיערן. היא נפרדת בעצב מאביה ומשאר הגברים. במהלך מיון לנשים במחנה לעבודה במפעל תחמושת, נבחרות אמה ואחותה של אנה, אבל אנה לא. לכן, אדית ומרגוט בוחרות להישאר מאחור. אנה ומרגוט נשלחות לצריף ומגורשות מאוחר יותר למחנה הריכוז ברגן בלזן, שהוא לא יותר מהרבה אוהלים גדולים על אדמה בוצית מוקפת בגדר חשמלית.
באחד הלילות במחנה, שומעת אנה כי חברתה הוותיקה חנה גוסלר היא אסירה במחנה הסמוך, שם האסירים מקבלים יחס טוב יותר מתוך תקווה של הגרמנים להחליפם באסירים גרמניים בתיווך הצלב האדום.
אנה מספרת לחברתה על החיים הקשים והרעב ששורר במחנה, על כך שאין לה ולמרגוט מזון וביגוד מספיקים. חנה זורקת לאנה חבילה עם גרביים ולחם, אך אסירה אחרת גונבת את החבילה ובורחת. כעבור יומיים חנה שולחת חבילה נוספת, והפעם אנה מצליחה לתפוס אותה.
אנה ומרגוט מדברות על הימים שלפני המלחמה, ועל התקוות והחלומות שיש להן לאחר שהמלחמה תסתיים. מרגוט מספרת שהיא חולמת לעלות לארץ ישראל. בבוקר אנה מגלה שאחותה מרגוט לא שרדה את הלילה, והיא נפטרה ממחלת טיפוס הבהרות. אנה מביטה לשמיים במבט מובס.
לאחר שמסתיימת המלחמה, מתברר כי אוטו שרד את השואה והוא חוזר לביתו. הוא מחפש מידע על גורל בנות משפחתו, ומגיע אל ג'ני ברנדס אשר שרדה את ברגן בלזן. היא מספרת לו ששתי בנותיו נפטרו במחנה בהפרש של ימים זו מזו.
מיפ גיס שעזרה למשפחה להסתתר, נותנת לאוטו את היומן שכתבה אנה, עליו היא שמרה מהיום שבו גורשו. אוטו מסיים לקרוא את היומן, ולבסוף מתמוטט בבכי אל מול קיר חדרה של אנה, אשר עדיין מעוטר בתמונות כוכבי הקולנוע שאהבה.