stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת בית אורות
תוכניות לימוד

בשנת תשע"ה נוסדה בישיבה תוכנית תורת המדינה, כתוכנית הראשית הנלמדת בה. מטרת התוכנית היא עיסוק בדמותה של מדינת ישראל על פי התורה ופיתוח מדיניות מעשית תואמת. במסגרת התוכנית ישנו עיסוק בזמן הישראלי, בתורת ביתא ישראל, בחוק הורים וילדיהם ועוד. הישיבה ארגנה כנסים בחלק מנושאים אלה.
בישיבה גם תוכנית עיון אליבא דהלכתא בנשיאות הרב דוב ליאור.
אירועים במהלך השנה

זמן אלול - נהוג לעלות לקברו של הראי"ה קוק בהר הזיתים ביום פטירתו, ג' באלול, ולומר שם פרקי תהלים לעילוי נשמתו ועוד מגדולי ישראל הקבורים שם. לאחר תפילת מנחה מעבירים רבני הישיבה שיעורים במסגרת יום עיון העוסק ברב קוק ובתורתו. לאורך זמן אלול מתקיים שיעור יומי באורות התשובה.
יום ירושלים - בליל כ"ז באייר מתקיים האירוע השנתי המרכזי של הישיבה, בהשתתפות תורמים והציבור הרחב. הערב מתחיל בשיחה מפי ראש הישיבה הרב דני איזק, בענייני ירושלים והכמיהה לשוב למקדש ולעבודתו. השיחה מתקיימת בדרך כלל בכביש הגישה לישיבה בנקודה הצופה אל הר הבית. לאחר תפילת ערבית, מתקיימת "סעודת ליל יום ירושלים", במהלכה מדברים רבנים, פוליטיקאים ועוד. בבוקר יום ירושלים מגיעים תלמידי ורבני ישיבות ליום לימוד שבו מדברים רבנים, אישי ציבור וגיבורי ישראל שונים. בשעות הצהריים, לאחר השיעורים, יוצאים סיורים בהר הזיתים והעיר העתיקה, המודרכים על ידי תלמידי הישיבה.
תשעה באב - קבוצות מגיעות במהלך הערב לסיורים תוך כדי תצפית על הר הבית.
פעילות קהילתית

תלמידי השנה הרביעית והחמישית בישיבה נפגשים באופן קבוע עם בני נוער בשכונת הגבעה הצרפתית, במסגרת פרויקט שמטרתו לסייע לבני הנוער להשלים את בחינות הבגרות.
הפעילות ההתנדבותית כוללת גם פעילות במסגרת "גשר" עם בני נוער חילוניים הבאים להתארח בישיבה. במהלך הסדנאות נערכים דיונים על נושא ההווי הדתי במדינה, על ערכים המעסיקים את הנוער ועל התמודדות של בני נוער דתיים וחילוניים עם חיי היומיום.
הישיבה מקיימת קשרים גם עם האוניברסיטה העברית בקמפוס הר הצופים, במסגרת זו מעבירים רבנים מהישיבה שיעורי יהדות באוניברסיטה.
הערות שוליים

↑  משה חננאל, "רצח הגברת עם הסוכריות", בתוך: ירושלמים: מסע בספר הטלפון המנדטורי 1946, הוצאת מגזין ארץ הצבי, 2007
↑  ניר חסון, תעלומת הרצח של המיסיונרית השוודית בי-ם, באתר הארץ, 4 בפברואר 2011
↑  שוקי לבנון, תלמידי ישיבה התנחלו בלב שכונה ערבית בי־ם, חדשות, 26 באוגוסט 1990
↑  חנן שלאין, תלמידי "בית אורות" על הר הזיתים החלו אתמול בלימודיהם בישיבה, מעריב, 27 באוגוסט 1990
↑  נדב שרגאי, שכונות יהודיות במז' י-ם יחוברו לרשת החשמל הישראלית, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2001
↑  יהונתן ליס, יאיר אטינגר, עיריית ירושלים אישרה להקים ארבעה בניינים חדשים בישיבת בית אורות במזרח העיר, באתר הארץ, 5 בינואר 2010
↑  ניר חסון, אבן פינה לשכונה חדשה בירושלים; "הבנייה בירושלים רק מקרבת את השלום", באתר הארץ, 31 בינואר 2011
↑  חנן גרינווד, הרב דוב ליאור עזב את קריית ארבע באופן רשמי, ‏04.02.15
↑  עמרי מניב, תלמידי ישיבת "בית אורות" שבשכונת א-טור מציגים את "יומן המלחמה" שלהם, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 23 בנובמבר 2014
↑  ע"א 9981/17 שלמה צוויקלר ואח' נ' אלחנן בן נון ואח', ניתן ב־8 בספטמבר 2019
↑  ע"א 6422/20 אלחנן בן נון ואח' נ' שלמה צוויקלר ואח', ניתן ב־31 בינואר 2022
↑  אתר הישיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304529405171  VIAF: 155313217   WorldCat (עם VIAF): 155313217
ריין ספנסר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בפברואר 2000 (בת 24) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריין ספנסר (באנגלית: Rain Spencer; נולד ב-21 בפברואר 2000) היא שחקנית אמריקאית.
קריירה

בשנת 2022 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה הקיץ שבו הפכתי ליפה. על משחקה בסרט "Good Girl Jane", זכתה ספנסר בפרס ההופעה הטובה ביותר בסרט נרטיבי בארצות הברית בפסטיבל הסרטים בטרייבקה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | The Garden | ילדה | סרט קצר |
| 2010 | The Talking Girl | ילדה קטנה | סרט קצר |
| 2022 | Good Girl Jane | ג'יין |  |
| TBA | Test Screening | מיה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | The Super Man | ילדה | 2 פרקים |
| 2022-2023 | הקיץ שבו הפכתי ליפה | טיילור | 12 פרקים |
הערות שוליים

↑  Lacson, Therese (10 באוגוסט 2023). "'The Summer I Turned Pretty' Season 2: Elsie Fisher, Rain Spencer, and David Iacono on Their Favorite Group Shoots". Collider. נבדק ב-9 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gulino, Elizabeth (9 באוגוסט 2023). "The Summer I Turned Pretty's Rain Spencer Meditates Every Single Day". Refinery29. נבדק ב-9 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gomez, Dessi (7 ביולי 2023). "'The Summer I Turned Pretty' Promotes Rain Spencer to Series Regular (Exclusive)". TheWrap. נבדק ב-9 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
הדור השני לשואה

יהודה פוליקר בווילה ואנזה. הוא מספר: באחד הערבים כשהייתי כבן שש ביקש ממני אבי לתת לו משהו לאכול. הבאתי לו לחם והוא בצע אותו במהירות ובלע חתיכת גדולות, מנהג שרכש באושוויץ. לפתע נתקעה לו חתיכת לחם בגרון והוא החל להחנק. אמי שלחה אותי להזעיק רופא. אני רצתי בפחד שאבי הולך למות ומאז התחלתי לגמגם.
הדור השני לשואה, או הדור השני, הוא כינוי לבניהם ובנותיהם של ניצולי השואה, שנולדו לאחר השואה. אף שבני הדור השני לשואה לא חוו ישירות את מאורעות השואה, הרי השפעת הטראומה שעברו הוריהם ניכרת בהם במידה זו או אחרת, וזוכה להתייחסות בישראל. בשפה הקלינית טראומה זו מכונה 'טראומה בין-דורית'.
בפסיכולוגיה

הדור השני לשואה העלה מספר שאלות מחקריות ראשוניות בפסיכולוגיה, בין הבולטות שבהן: האם טראומה נפשית שחווה הורה יכולה לעבור לילדיו אף שלא היו נוכחים בעת הטראומה, וכן מה ביטוייה הנפשיים של העברה בין דורית של תחושת הטראומה. ההשערה היא כי דפוסי התקשורת בין הורים אשר חוו את טראומת השואה לבין ילדיהם היא בעלת תפקיד מכריע בהעברת הטראומה לדור השני. תופעות דומות של העברת ביטויי טראומה מדור הורים לדור הילדים נחקרו ונמצאו אף אצל ילדיהם של חיילים אמריקאים משוחררים אשר שירתו במלחמת וייטנאם, אזרחים אמריקאים-יפנים אשר נעקרו מבתיהם ושהו במחנות ריכוז בתקופת מלחמת העולם השנייה ובמקרים אחרים.
דפוס התקשורת אותו זיהו הפסיכולוגים כמאפיין תקשורת בין הורים שחוו טראומה לבין ילדיהם כונה בשם "קשר השתיקה". אותו קשר שתיקה הוא ההסכמה שבשתיקה, במשפחות של ניצולי השואה, שלא לשוחח על הטראומה של ההורה ולנתקה מחיי היום-יום במשפחה. הצורך בקשר השתיקה נובע לא רק מן הצורך של ההורים לשכוח ולהסתגל לחייהם לאחר הטראומה, אלא אף מאמונתם כי תאורי הזוועות שחוו בתקופת השואה עלולים לפגוע בהתפתחות הנפשית התקינה של הילד. ילדיהם של הניצולים - הדור השני לשואה - נעשים בדרך כלל רגישים לצורך הזה של הוריהם שלא לדבר על הנושא והתוצאה היא כי שני הצדדים, הורים וילדים יחד שותפים לקשר השתיקה.
ממחקרים שנעשו על בני הדור השני לשואה עלה כי קיימת בדור זה תודעה בתחום התחושה של ניסיונות הוריהם בתקופת השואה לצד יכולת מועטה, ולעיתים היעדר יכולת, לנסחה במילים. דפוס תקשורת זה כונה בשם: "לדעת מבלי לדעת". הסופרת אילנה סטרלין ציינה את ההלם שהיה לה אחרי שגילתה שמשפחתו הראשונה של אביה נספתה בשואה.
תחושת האשמה אצל ניצולי שואה נחקרה בהרחבה בתחום הפסיכולוגיה, הפסיכיאטר ליפטון כינה אותה בשם "אשמת הניצול" ותוארה כרגשות אשמה של הניצול על כך ששרד, בעוד שאהוביו וקרוביו לא שרדו. יש חוקרים המציעים כי רגשות "אשמת הניצול" עלולים לעבור אף לדור הילדים וזאת בתנאי שההורים "משדרים" לילד את תחושת האשמה והילדים מרגישים אשמים בסבלם של הוריהם, אף שלא גרמו, או תרמו, לסבל זה בשום אופן. תחושות אשמה כאלה אצל בני הדור השני לשואה עשויים להתלוות לקשיים גדולים יותר בהפחתת כעסים. במחקרים שנערכו בארצות הברית על הדור השני לשואה נמצא כי תפקודם הפסיכולוגי הוא בגדר הנורמה, אולם קיימים מאפיינים ייחודיים לאישיותם. מאפיינים אלה כוללים קשיים בתהליך ההיפרדות והייחוד (separation-individuation), נטייה מוגברת לחרדות, התנסות בתחושות דיכאוניות ותלונות פסיכוסומטיות.
במחקרים שונים נמצא כי טראומת השואה עשויה לעבור אף לדור השלישי.
בשנת 2003 פורסם מחקר השוואתי שנערך בישראל בו הושוותה השפעת סבתות, שהיו ילדות ניצולות שואה, על מצבן הנפשי של בנותיהן (שהיו כבר אימהות בעת המחקר), לעומת סבתות שלא חוו את השואה. במחקר נמצא כי בעוד שאצל הסבתות, ניצולות השואה, ניכרו סימני האובדן הנפשי, בנות הדור השני לא נבדלו מקבוצת הבקרה במדדי התקשרות הורית (attachment), חרדה, תגובה מתח טראומטיות והתנהגות אימהית. המחקר מצביע על כך כי ניצולי שואה, אשר היו ילדים בתקופת השואה, הצליחו לגונן על ילדיהם מלהחשף לניסיונותיהם בשואה.
להעברת הטראומה בין הדורות עשויות להיות לא רק סיבות פסיכולוגיות אלא גם סיבות ביולוגיות. במחקר של החוקרת רחל יהודה שהתפרסם בספטמבר 2016 - "מחקר גן טראומת השואה" - היא מראה כי שינויים גנטיים שנבעו מהטראומה שעברו ניצולי השואה יכולים לעבור לצאצאיהם באמצעות "הורשה אפיגנטית" - הורשה שלא באמצעות הגנים המוכלים ב-DNA
ספרות הדור השני לשואה

ספרות השואה, שהחלה להיווצר בארץ בשני העשורים הראשונים, שלאחר תום מלחמת העולם השנייה, היא בראש ובראשונה פרי יצירתם של יוצרים ניצולי שואה. ספרות השואה היא אך אחד מתחומי המדע והאמנות האחרים, המתמודדים עם אתגר כמעט בלתי-אפשרי : שחזורה של טראומת הענק. ספרות השואה, הכוונה לשירים וסיפורים קצרים, מתארת את המציאות ואת חיי היום-יום. את היצירות על השואה כתבו ניצולים רבים, אך גם בני הדור השני והשלישי מצאו דרך להתמודדות עם הנושא באמצעות הכתיבה והשירה. בכתיבתם ניתן לשמוע את "קולות השואה" כמלווים גלויים וסמויים של ילדותם בני "הדור השני". כל מי שכתב על השואה נדרש לתעוזה רבה משום שמדובר בטראומה מתמשכת, במובן מסוים להנציח את הטראומה ולתת לה מקום.
ראו גם

מסעות בני נוער לפולין
זיכרון השואה בישראל
השפעת השואה על גיבוש הזהות הישראלית
טראומה בין-דורית
לקריאה נוספת

מקורות
אהרון האס, בצל השואה: הדור השני, מאנגלית: יעקב אהרונסון, הוצאת הד ארצי, 1999
איריס מילנר, קרעי עבר: ביוגרפיה זהות וזיכרון בסיפורת הדור השני, עם עובד, 2003. (ראו גם יהודית באומל, הטראומה המתמשכת שעיצבה את חייהם בטרם נולדו, באתר הארץ, 13 באפריל 2004, ביקורת על הספר וכן ביקורת על הספר מאת גדעון גרייף באתר יד ושם
ברניס אייזנשטיין, הייתי ילדה של ניצולי שואה, ירושלים: הוצאת כתר, 2009
דינה ורדי, נושאי החותם: דיאלוג עם בני הדור השני לשואה, ירושלים: הוצאת כתר, 1990
שושנה צינגל, מסע אל תוך עצמנו: בני ניצולי השואה מדברים, הוצאת אלישר, 1985
שושנה צינגל, מסע: בני הדור השני והשלישי לשואה מדברים, הוצאת אסטרולוג, 2017
צלם אנוש, אוטוביוגרפיה בהוצאת פרדס מאת שלום וייס, בה רב-שיח עם בנותיו, בנות הדור השני, על חוויותיו בשואה ועל השפעותיה הרגשיות
אסתר פלד, הבנות של אלה משם, סיפורי בנות לניצולי שואה, הוצאת בבל וידיעות ספרים, 2018
ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: הוצאת מאגנס – אשכולות, 2009.
Liat Steir-Livny, Remaking Holocaust Memory: Documentary Cinema by Third-Generation Survivors in Israel, Syracuse: Syracuse University Press, 2019.
רפפורט, ספירה יהודייה גזעית: בין שם לכאן - קובנה וארץ ישראל, ירושלים: יד ושם, 2004.
מחקרים
דליה אראל, אינטראקציות הנישואין אצל ילדי ניצולי השואה: העברה בין-דורית לתפקוד הזוגי של הבנים על רקע פוסט-טראומטי, עבודת מ"א, אוניברסיטת תל אביב, 1989
גיא הלן, שמחת חיים, אינטימיות ומיניות אצל דור שני לניצולי שואה, עבודת מ"א, אוניברסיטת תל אביב, 1995
טלילה קוש-זהר, במבט שונה: זיכרון ומגדר בסיפורת הדור השני לשואה, דוקטורט, אוניברסיטת תל אביב, 2005
לאה חובב, דור שני לשואה - "תמיד ילווה אותו צל". ספרות ילדים ונוער 2001;27: 45-51
יורם חזן, "דור שני לשואה" - מושג בספק. שיחות: כתב-עת ישראלי לפסיכותרפיה 1987;1: 104-107
תקוה נתן, דור שני לניצולי השואה בהתבגרותם: מחקר שדה בשני בתי ספר תיכוניים. דפים לחקר תקופת השואה 1988;6: 169-184
תקוה נתן, דור שני לניצולי השואה במחקרים פסיכו-סוציאליים. דפים לחקר תקופת השואה, תשמ"ב, ב', 13-26
Ilany Kogan, On Being a Dead, Beloved Child. Psychoanalytic Quarterly,2003;72:727-766.
מריאן הירש The Generation of Postmemory: Writing and Visual Culture After the Holocaust, Columbia University Press 2012
הערות שוליים

↑  Felsen I, Transgenerational transmission of effects of the Holocaust: The North American research experience. In Danieli Y. (Ed>) International Handbook of Multigenerational legacies of trauma. pp. 43-69. New York: Plenum Press, 1998
↑  Ancharoff M.R., et. al., The legacy of combat trauma: Clinical implications of intergenerational transmission.In Danieli Y. (Ed>) International Handbook of Multigenerational legacies of trauma. pp. 257-279. New York: Plenum Press, 1998
↑  Nagata D.K., Intergenerational effects of the Japanese American internment. In Danieli Y. (Ed>) International Handbook of Multigenerational legacies of trauma. pp. 125-141. New York: Plenum Press, 1998
↑  Bar-On D., et. al., Multigenerational perspectives on coping with the Holocaust experience: An attachment perspective for understanding the developmental sequelae of trauma across generations. International Journal of Behavioral Development 1998;22:315-338
↑  Bar-On D., Fear and Hope: Three Generations of the Israeli Families of Holocaust Survivors. Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1995
↑  Jucovy M.E., Telling the Holocaust story: A link between the generations. Psychoanalytic Inquiry 1985;5:31-50
↑  צפורה רומן, "אחרי הגילוי הייתי בהלם. היה לי ברור שבמשפחה שלי לא יהיו סודות", באתר ynet, 20 ביולי 2021
↑  Lifton R.J., Death in Life: Survivors Of Hiroshima
. New York: Basic Books, 1967 ISBN 0465015824
↑  Solomon Z., Transgenerational effects of the Holocaust: The Israeli research perspective. In Danieli Y. (Ed>) International Handbook of Multigenerational legacies of trauma. pp. 69-85. New York: Plenum Press, 1998
↑  ראו לעיל ב-Felsen, 1998
↑  דן אבן, מחקר: טראומת השואה ממשיכה גם לדור השלישי, באתר הארץ, 15 באפריל 2012
↑  Sagi-Schwartz A., et. al., Attachment and Traumatic Stress in Female Holocaust Child Survivors and their Daughters. American Journal of Psychiatry 2003;160:1086-1092
↑  Holocaust Exposure Induced Intergenerational Effects on FKBP5 Methylation - קישור למחקר שפורסם ב-Biological Psychiatry בספטמבר 2016
↑  טלילה קוש-זוהר, אתיקה של זכרון: קולה של מנמוזינה וסיפורת הדור השני לשואה, הקיבוץ המאוחד, 2009, עמ' 13
↑  לדיון בצפייה חינוכית בסרט ראו אסף טל, "למצוא את העצמי: צפייה בסרט "בגלל המלחמה ההיא", זיקה - העיתון המקוון להוראת השואה, אוקטובר 2006.
↑  להאזנה לשיר "מה שנשאר", שיר הנושא של האלבום.
↑  ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: מאגס-אשכולות, 2009, עמ' 181-185
↑  https://www.youtube.com/watch?v=5LTMiF1qTOs
↑  Garbasz, Yishay, 1970-, Yishay Garbasz, in my mother's footsteps, Ostfildern: Hatje Cantz Pub, 2009
↑  Yishay Garbasz - 12 Artworks, Bio & Shows on Artsy, www.artsy.net (באנגלית)
↑  Sarah J. Tobias, The Unsightly and the Unseen: Yishay Garbasz at Home at the Border, irw.rutgers.edu (באנגלית)
איגוד ערים לשמירת איכות הסביבה שרון-כרמל

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  חדרה 
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־46 שנים) 
 www.sviva-sc.org.il
 
איגוד ערים לשמירת איכות הסביבה שרון-כרמל הוא התארגנות אזורית בתחום איכות הסביבה של רשויות מקומיות, אשר הוקם בשנת 1979 בצו שר הפנים. המטרה בהקמת האיגוד הייתה שמירה על רמה נאותה של איכות האוויר בתחום השפעת תחנת הכוח "אורות רבין" הממוקמת בסמוך לשפך נחל חדרה, ועם השנים התרחבה פעילות האיגוד לתחומי איכות סביבה נוספים, כמו ניטור האוויר באזור פעילות אסדת הגז "לוויתן". לשם כך הקים האיגוד מערך ניטור אוויר חופי, אשר הוא אמון על הפעלתו.
באיגוד חברות 18 הרשויות המקומיות הנמצאות ברדיוס של כ-30 קילומטרים מתחנת הכוח. שטח האיגוד משתרע על כ-675 אלף דונם; רוב שטחו מצוי בשטח שמחוף הכרמל בצפון, מגידו ומנשה במזרח ועד לנתניה בדרום. אוכלוסייתו מונה כ-800 אלף נפש השונים אלו מאלו בדרך התיישבותם ודתם. הדבר המאחד את כולם הוא הרצון והפעילות המשותפת לשמירה על הסביבה.
פעילות האיגוד

תפקידי האיגוד הוגדרו בצו המקים ותוכנית מתאר ארצית לתחנות כוח ורשת חשמל ( תמ"א 10). לצורך כך מפעיל האיגוד מערכת ניטור אוויר ובה 20 תחנות: 18 תחנות ניטור נייחות ושתי תחנות ניטור ניידות – המשדרות מידע בזמן אמת לאתר האיגוד.
בנוסף לניטור על תחנת הכוח אורות רבין ואסדת לוויתן האיגוד מפקח גם על תחנת הכוח חגית ותחנות כוח נוספות המופעלות באמצעות גז בשימוש התעשייה, האיגוד מבצע פיקוח מטעם הרשויות החברות בו על ההיבטים הסביבתיים בהפעלת אסדת הגז לוויתן וייעוץ לרשויות ולמשרדי הממשלה בנושא, מטמיע את השימוש בגז בתחנות כוח ובתעשייה, מפקח על שפכי תעשייה ברשויות המקומיות ועל תעשיות למניעת זיהום אוויר וזיהום קרקע, מעניק ייעוץ סביבתי לוועדות תכנון ערים ארציות, מחוזיות ומקומיות, נותן חוות דעת סביבתית לתוכניות ולבקשות להיתרי בנייה, טיפול בפסולת לסוגיה, רישוי עסקים וחינוך סביבתי ומבצע פעילויות הסברה בתחום הקיימות בבתי הספר ובקרב הקהילה. האיגוד מוביל, מקדם, מנטר, מפקח ואוכף במגוון תחומים אלה למען רווחת ואיכות חיי תושבי מרחב האיגוד וזאת באמצעים טכנולוגים מתקדמים, תחנות ניטור חדישות, מעבדות- המוסמכות על ידי רשות הסמכת מעבדות בישראל, עבודות שטח ומחקרים בין-לאומיים ועל פי תקנים בין-לאומיים.
הרשויות המקומיות החברות באיגוד:
אור עקיבא
אליכין
באקה אל-גרבייה
בנימינה-גבעת עדה
ג'סר א-זרקא
ג'ת
זכרון יעקב
חדרה
כפר יונה
מועצה אזורית אלונה
מועצה אזורית חוף הכרמל
מועצה אזורית מגידו
מועצה אזורית מנשה
נתניה
עמק חפר
פרדיס
פרדס חנה-כרכור
פרדסיה
פרויקטים ייחודיים

התווית ניטור רציף מאסדת לוויתן ויישומה בפועל – דבר אשר יאפשר פיקוח רציף על הפליטות באסדה ושמירה על איכות הסביבה ובריאות התושבים.
הגבלת היקף הפקת הגז בפוליגון הצפוני באסדת "לוויתן".
הובלה להתחייבות של משרד האנרגיה לפיה באתר אחסנת החירום של הקונדנסט בתחנת הכוח חגית לא יקומו מפעלים כימיים מסוכנים.
יישום הפרויקט להוצאה לשימור של יחידות 1–4 הפחמיות בתחנת הכוח אורות רבין, אשר הוביל להפחתה ניכרת נוספת של זיהום האוויר במרחב האיגוד, זאת בעקבות אישורה של המלצת האיגוד לצמצום יצור החשמל באמצעות פחם ויישום חלופה לייצור חשמל באמצעות גז על ידי משרד האנרגיה והתשתיות הלאומיות.
הובלה אל מול משרדי הממשלה את העמדה לפיה יש להקים תחנות כוח הפועלות באמצעות גז בשטח תחנת הכוח אורות רבין, ולא בשטחים הפתוחים ביישובים, וזאת כדי למנוע פגיעה באיכות הסביבה ובנוף.
הובלת התוכנית להפעלת הסולקנים ביחידות 5–6 בתחנת הכוח אורות רבין, אשר יושמה והביאה להפחתה של תחמוצות החנקן והגופרית הנפלטות מתחנת הכוח בכ-90 אחוז.
ביצוע מחקר ראשון מסוגו בעולם להתאמת תקן למטרד אבק הפחם מתחנת הכוח אורות רבין, בכך יתאפשר צמצום המפגע אשר פגע באיכות החיים ובבריאות התושבים וניתן יהיה לפעול כנגד מזהמים.
שותפות ומתן חוות דעת מקצועיות מאבקים סביבתיים של הרשויות המקומיות בהם מאבק כנגד מפגע המפחמות ומאבקים נוספים.
יישום פרויקט "סביבה שווה" להסדרת נושא הפסולת ביישובי החברה הערבית החברים באיגוד והפעלת מערכת GIS באתר האיגוד לשם כך.
יישום פרויקטים מקיימים בעלות של למעלה ממיליון שקלים בתחום איכות הסביבה ברשויות המקומיות החברות בו באמצעות ועדות איכות הסביבה של הרשויות.
מיפוי 700 מיני החי והצומח בשטח האיגוד.
בעלי תפקידים

יו"ר האיגוד: אסיף איזק – מכהן כראש מועצה אזורית חוף הכרמל; נבחר לתפקיד בינואר 2020.
מנכ"ל: ניר סהר – נבחר לתפקיד במאי 2013.
הערות שוליים

↑  הרשות הלאומית להסמכת מעבדות, הסמכת מעבדת איגוד ערים לשמירת איכות הסביבה (שרון-כרמל), באתר http://www.israc.gov.il, ‏06/04/2003
↑  ליאור גוטמן, בלחץ איגוד ערים שרון כרמל: יבוצע ניטור רציף גם על גבי אסדת לווייתן, באתר כלכליסט, 17 בינואר 2020
↑  ארז רביב, ‏הקונדנסט ירד מהכביש וייכנס לצנרת - ובז"ן תזכה בו בחינם, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 בינואר 2020
↑   צפריר רינת, ועדת התכנון של חיפה קוראת להוציא משימוש את הארובות הישנות בחדרה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2019
↑   צפריר רינת, פליטת הזיהום בתחנת הכוח בחדרה פחתה משמעותית עקב מערכת סינון חדשה, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2017
↑  אילנה קוריאל, פריצת דרך? מכשיר יבדוק קשר בין פחם לתחלואה בחדרה, באתר ynet, 19 בנובמבר 2016
↑  אילנה קוריאל, מפגעי עשן בחדרה ממפחמות: "טרור אקולוגי", באתר ynet, 18 בספטמבר 2016
בניין איגוד ערים לשמירת איכות הסביבה שרון-כרמל
גיבורי פוקימון

| --- | --- |

כרזת הסרט ביפנית
 מבוסס על:  "פוקימון"
 בימוי:  קוניהיקו יויאמה 
 הופק בידי:  צ'וג'י יושיקאווה יוקאקו מצוסקו טקמוטו מורי
 תסריט:  הידקי סונודה 
 עריכה:  טושיו הנמי
 מדבבים:  ריקה מאטסומוטו רייצ'ל ליליס מאדי בלאושטיין ורוניקה טיילור אונשו אישיזוקה Ted Lewis Kerry Williams טארה סנדס ליסה אורטיז קייזי רוג'רס אריק סטיוארט Fumiko Orikasa Yumiko Shaku איקואה אוטאני יוג'י ואדה מאייומי איאיזוקא קואיצקי ימאדרה מגומי האיאשיבארה שין אינצ'יקו מיקי מאשאבי הבארה אינוקו אינויאמה Wayne Grayson 
 מוזיקה:  שינג'י מיאזאקי 
 צילום:  היסאו שיראי
 מדינה:  יפן יפן
 חברת הפקה:  OLM 
 חברה מפיצה:  טוהו
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  יפן13 ביולי 2002 ארצות הברית16 במאי 2003 (הפצה לתקופה מוגבלת)
 משך הקרנה:  71 דקות
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  פנטזיה, אנימה
 מקום התרחשות:  ונציה 
 הכנסות:  27.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   pokemonheroes
 סרט קודם:  פוקימון לנצח
 סרט הבא:  פוקימון: ג'יראצ'י מגשים המשאלות
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
גיבורי פוקימון: לטיאוס ולטיאס (ביפנית: 劇場版ポケットモンスター 水の都の護神 ラティアスとラティオス, ברומאג'י: Gekijōban Poketto Monsutā mizu no miyako no Mamoru-shin Ratiasu to Ratiosu) ובקיצור גיבורי פוקימון (באנגלית: Pokémon Heroes) או פוקימון 5 הוא סרט אנימה, החמישי בזיכיון פוקימון. את הסרט ביים קוניהיקו יויאמה.
הסרט יצא לאור בבתי הקולנוע היפניים ב-13 ביולי 2002, ולאחר מכן עשתה גרסה אנגלית את דרכה אל בתי הקולנוע בצפון אמריקה ב-11 באוקטובר 2002 בהפצה זמנית בידי מירמקס, לאחר מכן הסרט הופץ בקלטות וידאו וב-DVD בינואר 2004. בניגוד לסרטים הקודמים, הסרט לא דובב לעברית.
עלילת הסרט

הסרט מתרחש בעיר אלטו מר, המוגן בפני שני הפוקימונים האגדיים, לטיאס ולטיאוס. אביהם, גם כן לטיאוס, אמר שהוא הציל את העיר מפני מאמן פוקימונים מרושע והפוקימונים שלו, קאבוטופס ואירודקטייל, כאשר שינה את רחובות העיר לתעלות. האזרחים בנו את מנגנון ההגנה של אלטו מר (ה.א.מ. בקיצור, D.M.A.) כדי להגן על העיר במקרה הצורך, אולם הדבר לא נעשה. לטיאוס האבא מת, השאיר מאחוריו את נשמת הטל שלו, אשר אמור לבלום את נשמתו כדי להפעיל בעוצמה את מנגנון ה.א.מ.
בהווה, הסוכנות של צוות רוקט, אנני ואוקלי, השיגו ספר המספר על ההיסטוריה של אלטו מר, והן מתכננות לשלוט במגנגון של הה.א.מ. אש, מיסטי וברוק טיילו בעיר וראו לטיאס בלתי נראית. אנני ואוקלי עקבו אחרי לטיאס, אשר מחופשת לילדה אנושית, ומנסות לתפוס אותה באמצעות הפוקימונים שלהן, אריאדוס ואספיאון. אש ופיקאצ'ו באו להציל אותה, והנחו את לטיאס בבטחה, אך היא נעלמה כאשר אש הסתובב אחורה.
בביקור במוזיאון, השלישייה פגשה את האוצר לורנזו אשר סיפר להם על ההיסטוריה של אלטו מר, הה.א.מ., והפוקימונים המאובנים בתצוגה. אש גילה את הילדה, בשם ביאנקה, אשר הייתה דומה ללטיאס בתחפושת, ורדף אחריה בכל העיר, אבל היא אמרה לו שהיא לא מזהה אותו. לטיאס הופיעה, הדריכה את אש ופיקאצ'ו לגינה סודית שם היא ולטיאוס חיים, מוגנים בידי לורנזו וביאנקה, נכדתו. כאשר פיקאצ'ו שיחק עם לטיאס ולטיאוס, לורנזו הראה לאש את נשמת הטל, ולא היו מודעים לזמזום של אנני ואוקלי אשר חדרו אל המקלט.
בלילה, אנני ואוקלי התגנבו אל הגינה, וחטפו בהצלחה את לטיאוס ואת נשמת הטל, אולם לטיאס הצליחה לברוח. ביאנקה ולורנזו ניסו לעצור את הגנבות ולמנוע מהן להשתמש בה.א.מ., אולם הם נתפסו, ונשמת הטל ולטיאוס השתמשו בכוח שלהם להפעיל את המכונה. לטיאס עפה לאש לעזרה, והשתמשה בטלפתיה אשר גורמת להם להיות עדים למה שקרה במוזיאון. אוקלי נהייתה רעבת כוח, השתמשה בה.א.מ. כדי להקים לתחייה את קאבוטופס ואירודקטייל, ולפתוח נעילה עירונית כדי למנוע התערבות. אש, פיקאצ'ו ולטיאס התחמקו מהנעילה, ורצו למוזיאון כאשר נרדפו בידי הפוקימונים המאובנים.
אוקלי נסתה להטביע את אש, פיקאצ'ו ולטיאס, אולם המתקפות העל חושיות של לטיאס גרמו לה.א.מ. לצאת מכלל שליטה. כאשר הגיעו למוזיאון, השלישייה הצילה את לטיאוס וכיבו את המכונה. אולם, אנני נסתה לקחת את נשמת הטל שהשחירה, אשר התנפצה, גרמה לכל מי העיר להשטף ולחזור בתור גל ענקי. לטיאס ולטיאוס איחדו כוחות כדי לעצור את הגל, ולטיאוס הקריב את חייו. קאבוטופס ואירודקטייל התאבנו שוב ואנני ואוקלי נלכדו בתוך הה.א.מ.
אש וחבריו מצאו את לטיאס והבינו שלטיאוס מת, אבל הם נתנו בו מבט אחרון לפני מותו. כמה ימים מאוחר יותר, אש מיסטי וברוק מוכנים לעזוב את אלטו מר ונפרדו מלורנזו, אך ביאנקה לא הופיעה. ביציאה מהעיר, הם גילו את ביאנקה ברציף, אולם היא לא חבשה כובע. הילדה נתנה לאש ציור שלו ושל פיקאצ'ו, נשקה לו על הלחי, ועזבה בלי לומר מילה. אש הבין שהיא אמרה להתראות, אולם לא היה ברור אם הילדה היא ביאנקה או לטיאס.
מדבבים

| דמות | יפנית | אנגלית |
| --- | --- | --- |
| אש קטצ'אם | ריקה מטסומוטו | ורוניקה טיילור |
פיקאצ'ו: איקאה אוטני
טוגפי: סאטומי קורוגי
| מיסטי | מאיומי איזוקה | רייצ'ל ליליס |
| ברוק | יג'י אודה | אריק סטיוארט |
| מספר | יונשו אישיזוקה | רודג'ר פרסונס |
| ג'סי | מגומי האיאשיבארה | רייצ'ל ליליס |
| ג'יימס | שין איצ'ירו מיקי | אריק סטיוארט |
| מיאו | אינוקו אינויאמה | מאדי בלוישטיין |
| וואבאפט | יג'י אודה | קייזי רוג'רס |
| לטיאס | מגומי האיאשיבארה | מגומי האיאשיבארה (דיבור)   מאדוקב קימורה (שירה) |
| לטיאוס | מאשאבי הדבארה | מגומי האיאשיבארה |
| אנני | אונו קאנדה | מייגן הולינגשיד |
| אוקלי | יומיקו שאקו | ליסה ארוטיז |
| לורנזו | יוג'י אודה | קייזי רוג'רס |
| ביאנקה | פומיקו אוריקאזה | טארה סנדס |
אנרי קישקה

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1926 בריסל, בלגיה 
 פטירה:  25 באפריל 2020 (בגיל 94) בריסל, בלגיה 
 מדינה:  בלגיה 
 מספר צאצאים:  4 
 
אנרי קישקה (בצרפתית: Henri Kichka; ‏14 באפריל 1926 – 25 באפריל 2020) היה יהודי בלגי ניצול השואה, שהיה מהדמויות המובילות בחינוך בנושא השואה בבלגיה. היה היחיד ממשפחתו ששרד את גירוש יהודי בלגיה למחנות במרכז ובמזרח אירופה. בשנות ה-80 החל לדבר על חשיבות זיכרון אלה שנספו בידי הנאצים והרצה רבות על חוויותיו בפני תלמידים. בשנת 2005 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו "נעורים אבודים בעלטת המחנות" עם הקדמה מאת סרז' קלרספלד.