stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
File Allocation Table
הערות שוליים

↑  9293:1994
1 2  http://support.microsoft.com/kb/q69912/ MS-DOS Partitioning Summary
1 2  http://support.microsoft.com/kb/100108/EN-US/ Overview of FAT, HPFS, and NTFS File Systems
↑  Microsoft Support
↑  http://www.dewassoc.com/kbase/hard_drives/boot_sector.htm Detailed Explanation of the FAT Boot Sector
1 2 3  http://www.win.tue.nl/~aeb/linux/fs/fat/fat-1.html The FAT file system
1 2  http://support.microsoft.com/kb/154997/EN-US/ Description of the FAT32 File System
↑  http://support.microsoft.com/kb/120138 Errors Creating Files or Folders in the Root Directory
1 2  http://support.microsoft.com/kb/67321/EN-US/ FAT Type and Cluster Size Depends on Logical Drive Size
↑  http://home.teleport.com/~brainy/lfn.htm Long Filename Specification
↑  http://support.microsoft.com/kb/184006/en-us Limitations of FAT32 File System
↑  http://support.microsoft.com/kb/314463/EN-US/ Limitations of the FAT32 File System in Windows XP
↑  לרוב, לא הייתה מגבלה בשרתים היות שהגישה אל קובצי השרת סופקה על ידי השרת בלי תלות למערכת המורצת על המחשב המקומי, הבעיה התעוררה בעיקר במערכות שתקשרו בעזרת "חיבור כבל יחיד".
↑  Eric Slivka, Mac OS X 10.6.5 Notes: exFAT Support, AirPrint, Flash Player Vulnerability Fixes, www.macrumors.com (באנגלית)
↑  Documentation Archive, developer.apple.com
↑  מגבלות FAT32 למשתמשי XP באתר מיקרוסופט
↑  http://support.microsoft.com/kb/253774/EN-US/ Common questions about the FAT32 file system
מנגנון לינדמן

מנגנון לינדמן (באנגלית: Lindemann-Hinshelwood mechanism) הוא מנגנון בקינטיקה כימית לתיאור תגובות שנראות בתחילה כאונו-מולקולריות (שקצבן מושפע ממגיב אחד), אך בפיתוח מנגנון התגובה ובאופן ניסיוני הן מתנהגות כתגובות בסדרים.
המנגנון

הריאקציה הכללית A→B  נראית כתגובה מסדר ראשון (A - מגיב, B - תוצר), חרף כך היא פועלת על פי המנגנון מטה בשני שלבים עיקריים:
A + M  \rightleftharpoons  A* + M 
(כאשר קבוע הקצב קדימה הוא K1 לעומת קבוע הקצב אחורה K-1.)
A - המגיב, M - קטליזטור, A* - המצב המעורר של A (מעורר אלקטרונית או בעל תנודות פנימיות במולקולה). חלק זה מתאר את ההתנגשות/ההתקרבות של המגיב עם הקטליזטור (זרז). ניתן לראות שהקטליזטור אינו נצרך בתגובה (הוא נצרך ונוצר באותה הכמות), לכן בדרך כלל הוא לא יצוין במשוואה הכללית, ולעיתים יצוין מעל חץ כיוון התגובה כמאפיין של סביבת התגובה ולא כלוקח חלק בה.
A* → B זהו השלב השני של התגובה בו *A המעורר הופך לתוצר. לחלק זה קבוע קצב (מסומן במקרה זה ב- K2)
קובע הקצב הוא K2.
הנחות

על מנת להשתמש במנגנון יש להניח הנחת מצב עמיד, היינו שמהירות היווצרות והעלמות תוצרי הביניים (A*) והזרז (M) זניחה כך שהריכוז שלהם קבוע בזמן ואינו משתנה במהלך התגובה (זהו מצב עמיד).
מהירות התגובה

מפיתוח קינטי ניתן להיווכח שמהירות התגובה (היווצרות B) היא:
{\cfrac {d[B]}{dt}}={\cfrac {(K_{1}*K_{2}*[A]*[M])}{(k_{-}1*[M]+k_{2})}}=v
בבון זית

| בבון זית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: בבון
מין:: בבון זית
שם מדעי
 Papio anubis ‏לסון, 1827
תחום תפוצה


בבון יושב על ענף
אמא וגורה בטנזניה
בבון זית (שם מדעי: Papio anubis, קרוי לעיתים בבון אפור) הוא מין של בבון הנפוץ ברחבי מרכז אפריקה. מקור שמו המדעי של המין הוא בשמו של האל המצרי אנוביס, שפניו דומים לפני מין זה. אחד החוקרים המפורסמים שהקדיש מרבית מחייו לחקר בבון הזית הוא רוברט ספולסקי.
מראה

עורו ופרוותו של בבון הזית, כשמו, הם בצבע ירוק-זית, ופניו שחורים. במין דו-צורתיות זוויגית בולטת, המתבטאת הן בגודל והן במראה. משקלם של הזכרים כפליים מהנקבות - 25 ק"ג לעומת 14, בהתאמה. הפרטים הגדולים ביותר הגיעו למשקל 50 ק"ג. אורכו של הזכר כ-75 ס"מ ללא הזנב (שאורכו כחצי מטר) ואורכה של הנקבה כ-60 ס"מ. לזכר שיניים כלביות גדולות ורעמה, הנעדרים בנקבות.
תפוצה וסביבת מחיה

תפוצתו של בבון הזית היא הנרחבת ביותר מבין כל מיני הבבונים, והוא נפוץ בכל רחבי מרכז אפריקה שמדרום לסהרה, מגינאה ועד אתיופיה. אוכלוסיות מבודדות של המין מתקיימות גם בתוך מדבר הסהרה. אף על פי שהבבונים נתפסים כחיות סוואנה, בבון הזית נפוץ במגוון של סביבות מחיה - ממדבריות ועד יערות גשם, אך לרוב ניתן למצוא אותם בגבול שבין הסוואנה לבין היער.
אחת הסיבות למגוון סביבות המחיה של בבונים אלה היא האסטרטגיות המגוונות שהם מאמצים בעת חיפוש מזון. בבוני הזית מלקטים מזון מעצים, מהאדמה ואף מתחת לה. מזונם מורכב מרוב חלקי הצמח - שורשים, פירות, עלים, פרחים, גרעינים ואף מקליפת העץ. כאוכלי כל, הם אינם בוחלים במזון מן החי - חרקים, ביצים, ציפורים ואף יונקים אחרים, כולל קופים אחרים ואפילו אנטילופות, אותן הם צדים באופן מזדמן (במקרים בודדים נצפו בבוני זית הצדים באופן מאורגן ויזום). בבונים החיים ביערות מסתמכים על פירות כמזון עיקרי, בעוד שוכני הסוואנות שביניהם מסתמכים יותר על עלים ושורשים. בקרבת מגורי אדם, בבוני זית עשויים אף לפשוט על יבולים, וכתוצאה מכך מתפתחים לעיתים עימותים בינם לבין חוואים.
אויביהם העיקריים של בבוני הזית הם החתולים הגדולים, ובעיקר אריות, נמרים וסרוולים. פרט להם, מאיימים על בבוני הזית גם זאבים טלואים, צבועים, שימפנזים, תנינים ועופות דורסים, המאיימים בעיקר על הצעירים.
ארגון חברתי > רבייה

גיל הבגרות המינית בבבוני זית משתנה בצורה משמעותית, בעיקר בהתאם לתזונה, אך הגיל המוצע הוא בין שש לתשע שנים. הן הזכרים והן הנקבות מגיעים לגודלם המלא מספר שנים לאחר מכן.
משכו של המחזור החודשי בנקבות הבבון כ-37 ימים. בשיאו אחוריה של הנקבה מתנפחים ומאדימים - מצב הנמשך כ-18 יום, שבאחרונים שביניהם חל הביוץ. נפיחות זו היא משמעותית - עשויה להוסיף למשקל הנקבה עד 14% - ולעיתים אף מכבידה ורגישה לזיהומים במקרה של פציעה. מאידך, לנפיחות חשיבות רבה - מחקרים מראים כי נקבות בעלות נפיחות גדולה ממליטות מוקדם יותר, צאצאים רבים יותר, בעלי סיכוי רב יותר לשרוד. זכרים מעדיפים נקבות בעלות נפיחות גדולה.
בעת הייחום, המתרחש בכל עונות השנה, נקבה יוצרת מערכת יחסים זוגית עם אחד הזכרים. בעת קיום מערכת היחסים, הבבונים שומרים על קרבה זה לזה, לעיתים תוך התרחקות משאר הלהקה (אך שמירה על קשר עין) והזכר מגרש זכרים אחרים מקרבתה של הנקבה. במהלך תקופה זו, שאורכה יכול לנוע בין דקות מספר לשבועיים, הזוג מזדווג בתדירות גבוהה. זו אינה מערכת יחסים מונוגמית - נקבות יוצרות מספר מערכות יחסים כאלו בכל ייחום, בדרך כלל שלוש עד ארבע אך לעיתים עד תשע.
ארגון חברתי > טיפול בצאצאים

נקבת בבון הזית ממליטה כל שנה עד שלוש שנים, בהתאם לזמינות המזון, למעמדה בלהקה ולשרידת הצאצא הקודם. אורך הריונה הוא כשישה חודשים (180 יום), בסופו היא ממליטה צאצא יחיד, שמשקלו כ-1,068 גרם.
שני ההורים מטפלים בוולד, אך עיקר הטיפול מבוצע על ידי האם. בימים הראשונים לאחר הלידה, על האם לאחוז בוולד בידיה. לאחר שבוע עד שבועיים, כאשר אחיזתו תתחזק, הוא יוכל לאחוז בעצמו בפרוותה. לאחר מכן הוא נאחז בבטנה והיא נושאת אותו. בגיל שלושה חודשים יעבור לרכב על גבה, בדומה לאופן בו פרש רוכב על סוס. הגור ימשיך לרכב על גב אימו, בתדירות הולכת ויורדת, עד גיל שנה.
בגיל שבועיים הגור יעזוב לראשונה את אימו, ויצא לתור את הסביבה למספר דקות - אך יישאר קרוב אליה. עד גיל 10 חודשים, הגור נשאר בהישג ידה של האם לפחות במחצית מהזמן. האם מניקה את הגור עד גיל שנה.
הזכרים מטפלים לעיתים קרובות בצאצאיהן של נקבות המקורבות אליהן. הגורים זוכים בטיפול טוב יותר, בתמיכה במצבי לחץ ובהגנה מטורפים. לעיתים הזכרים מספקים אוכל (בעיקר בשר) לגורים ואף נושאים אותם. הזכרים זוכים בהגנה מפני תקיפות של בבונים הממוקמים גבוה יותר בהיררכיה - הסיכוי שבבון המלווה בגור יותקף הוא נמוך. בנוסף, קיימת סבירות גבוהה שצאצאה של נקבה המקורבת לזכר הוא בנו של אותו זכר.
הערות שוליים

↑  בבון זית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Strum, SC.  "Baboon cues for eating meat". 
Journal of Human Evolution. Volume 12, Issue 4, 1983, Pages 327-336
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546026305171 
בבון הזית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו
אוטו שטרן

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1888 צורי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  17 באוגוסט 1969 (בגיל 81) ברקלי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Sunset View Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורוצלב  גימנסיית יוהנס בוורוצלב  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט 
 מוסדות:  אוניברסיטת המבורג  אוניברסיטת רוסטוק  אוניברסיטת קרנגי מלון  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  המכון הטכנולוגי של ציריך 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1943) 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 פיתוח שיטת הקרן המולקולרית וגילוי המומנט המגנטי של הפרוטון.
 
אוטו שטרן (בגרמנית: Otto Stern; ‏17 בפברואר 1888 – 17 באוגוסט 1969) היה פיזיקאי יהודי-גרמני שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1943 על תרומתו לפיתוח שיטת הקרן המולקולרית ועל גילוי המומנט המגנטי של הפרוטון.
קורות חייו

שטרן נולד בעיר צורי (Żory או Sohrau) בקיסרות הגרמנית. כשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לעיר ברסלאו (כיום ורוצלב שבפולין), ושם אף למד באוניברסיטה מ-1906 עד לקבלת תואר דוקטור בכימיה פיזיקלית ב-1912. לאחר מכן הלך בעקבות אלברט איינשטיין לאוניברסיטת פראג ולמכון הטכנולוגי של ציריך. ב-1915 השלים עבודת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרנקפורט, בה נשאר עד 1921, עם הפסקה לשירות צבאי קצר. לאחר מכן כיהן במשך כשנתיים כפרופסור באוניברסיטת רוסטוק (Rostock), משרה אותה עזב לטובת המכון לכימיה פיזיקלית שאך הוקם באוניברסיטת המבורג. שטרן עבד בהמבורג עד 1933, אז אולץ להתפטר בשל החוקים הנאציים החדשים. הוא היגר לארצות הברית שם מונה לפרופסור לפיזיקה במכון הטכנולוגי קרנגי בעיר פיטסבורג, ולאחר מכן, ב-1945, לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם נשאר עד פרישתו.
עבודתו

עבודתו המוקדמת התרכזה בפיזיקה תאורטית, ובמיוחד בתרמודינמיקה סטטיסטית ובמכניקת הקוונטים. החל מ-1919 פנה לפיזיקה ניסויית. שיטת הקרן המתודית, אותה המציא, התגלתה ככלי שימושי למחקר תכונות של מולקולות, אטומים וגרעיני אטום. אחד היישומים הראשונים של שיטתו היה האישור האמפירי להתפלגות מקסוול-בולצמן בגזים.
בניסוי שערך עם וולטר גרלך ב-1922 בדקו השניים את ההסטה של אטומים על ידי שדה מגנטי ואת השפעתו על המומנט המגנטי שלהם. הם השתמשו בקרן של אטומי כסף, אותה הקרינו דרך שדה מגנטי לא אחיד לעבר משטח זכוכית, ומצאו כי הקרן מתפצלת לשתי קרנים נפרדות, במקום להתרחב לרצועה מתמשכת. הניסוי אישר את התאוריה לפיה אטומים יכולים להסתדר במרחב רק בכיוונים מסוימים (ספין), ובמקרה של הכסף - בשני כיוונים בלבד.
בהמשך מחקריו מדד את המומנט המגנטי של חלקיקים תת-אטומיים, לרבות הפרוטון, לגביו גילה כי ערך המומנט גדול פי 2 וחצי מהערך התאורטי שחושב עד אז. בנוסף, עבודתו על התאבכות קרני מימן והליום הדגימה היטב את האופי הגלי של אטומים ומולקולות.
על גילויו אלה זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1943, וזאת לאחר שהפרס לא חולק כלל במשך שלוש שנים רצופות. הוא קיבל את הפרס לבדו, וועדת הפרס נמנעה מלהזכיר את חלקו של גרלך בגילויים, משום שהיה עדיין פעיל בממסד הנאצי.
שלט באוניברסיטת פרנקפורט להנצחת ניסוי שטרן-גרלך
BNT World

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 תאריך השקה:  2 במאי 1999
 בעלות:  BNT
 שפה:  בולגרית
 משרד ראשי:  סופיה, בולגריה
 אזור קליטה:  כל העולם
 פורמט תמונה:  16:9 (576i, SDTV)
 
 https://bntworld.bnt.bg/bg
BNT World הוא ערוץ הטלוויזיה הבינלאומי של בולגריה, המופעל על ידי הטלוויזיה הלאומית הבולגרית BNT.
השידור הראשון של הערוץ היה ב-2 במאי 1999. ב-20 בדצמבר 2010, שונה שם הערוץ ל"BNT World". הערוץ משודר כיום באמצעות לוויין תקשורת.
היסטוריה > 1999-2010

השידור הראשון של הערוץ התקיים ב-2 במאי 1999, תחת השם "הטלוויזיה הבולגרית". מנהל התוכניות הראשון היה אגנס וסילב.
בראשית שידוריו שודרו בערוץ סרטים בולגריים מהארכיון של BNT ותוכניות מוזיקה.
לערוץ יש מספר הפקות מוצלחות דוגמת "שגרירי בולגריה" ו"כל הלילה".
ב-14 בספטמבר 2008 שונה שם הערוץ ל-BNT Sat.
ב-20 בדצמבר 2010 שוב שונה שם הערוץ ל-BNT World.
הערוץ משודר בחינם דרך הלוויין וכמו כן דרך אתר BNT.
שידור

שידורי BNT מתבצעים בעזרת הלוויינים אסטרה 12, 3B ו-Hellas Sat 2, שמאפשרים לערוץ להיקלט בכל רחבי אירופה.
ראו גם

BNT 1
BNT 2
החדירה למוצב נחל עוז (2014)

החדירה לפילבוקס שליד נחל עוז (2014) הייתה חדירת מחבלי נוח'בה מהחמאס למוצב נחל עוז שליד קיבוץ נחל עוז ב-28 ביולי 2014, בעיצומו של מבצע צוק איתן.
המחבלים חדרו דרך מנהרת טרור מרצועת עזה לשטח ישראל כדי להגיע לאזור המוצב. הם יצאו מהמנהרה וניהלו קרב אש עם חיילים ישראלים שהיו בעמדת פילבוקס של המוצב. בתקיפה נרצחו חמישה חיילים ישראלים מגדוד 17 של חטיבת ביסלמ"ח, וכמעט חטפו את גופת אחד מהם. בעקבות תגובת החיילים שבחלקו העליון של הפילבוקס, נסוגו המחבלים חזרה אל המנהרה שדרכה חדרו למוצב, ללא גופת החייל.
הפשיטה

הפשיטה בוצעה על ידי חוליית מחבלי נוח'בה, יחידת העילית של ארגון הטרור חמאס. החוליה יצאה ממנהרת לחימה שהגיעה עד סמוך למוצב נחל עוז, ונעה לאורך הצמחייה שכיסתה אותם, בעוד כוחות צה"ל חשופים אליהם.
לאחר שווידאה החוליה שאין כלי רכב או טנקים של צה"ל בסיור בסמוך לפילבוקס, הוביל מפקד חוליית הטרור קדימה אל המוצב. כשהחוליה הייתה קרובה למוצב, ירו המחבלים טיל נ"ט לעבר עמדת הלוחמים ומיד הסתערו על הקומה התחתונה בפילבוקס וניסו לחטוף חיילים וכלי נשק. מירי זה נהרג חייל ששהה מחוץ לפילבוקס. לוחמי צה"ל השיבו אש ונלחמו ברחבי הקומה התחתונה של המבנה.
לוחם שהיה בחלקה העליון של העמדה ונותר בחיים התעשת ופתח באש לעבר המחבלים. אחד מהם נפגע והאחרים החלו לנוס מהמקום, בחזרה אל פיר המנהרה, תוך שהם משאירים אחריהם את רוביהם ואת טילי הנ"ט שהיו בידיהם. בשטח אותרו לפחות ארבעה רובי קלצ'ניקוב. המחבלים הצליחו לקחת רובה מיקרו-תבור.
חמאס טען שהרג 10 חיילי צה"ל במאחז הפילבוקס, בעוד שבפועל 5 נהרגו. בפשיטה לא נהרג אף מחבל. סרטון המתעד את התקיפה פורסם לתקשורת והוצג בו גם כלי הנשק הישראלי שנתפס. חמשת הלוחמים שנפלו בקרב הם: סמל דניאל קדמי, סמל ברקאי ישי שור, סמל שגיא ארז, סמל דור דרעי, וסמל נדב ריימונד.
בחדירה השתתף המחבל וסים אבו שעבאן, שהיה שומר הראש של בכיר חמאס סעיד סיאם עד מבצע עופרת יצוקה, ושל מנהיג חמאס אסמאעיל הנייה עד ההתנקשות באסמאעיל הנייה ב-31 ביולי 2024 בטהראן, שבה נהרג אף הוא.
ראו גם

קרב מוצב נחל עוז
אזהרות התצפיתניות (2023)
פיגוע הירי בתיאסיר
הערות שוליים

↑  אוהד חמו, ‏בחזרה לפילבוקס בנחל עוז: "הגעגוע אינסופי", באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2015
1 2  אמיר בוחבוט‏, תחקיר חדירת המחבלים: חייל אחד מנע פיגוע חטיפה, באתר וואלה, 29 ביולי 2014
↑  עינב חלבי, חדר ממנהרה והרג 5 חיילים: זה המלווה של הנייה שחוסל איתו, באתר ynet, 1 באוגוסט 2024
| חמאס חמאס |
| --- | --- | --- |
| מחלקות | הלשכה המדינית של החמאס • גדודי עז א-דין אל-קסאם |  |
| היסטוריה | אמנת חמאס • תמיכת איראן בחמאס • תמיכת טורקיה בחמאס |  |
| קרבות ומלחמות | האינתיפאדה הראשונה • האינתיפאדה השנייה • עימות חמאס–פת"ח ברצועת עזה • מבצע עופרת יצוקה • מבצע עמוד ענן • מבצע צוק איתן • מבצע שומר החומות • מבצע חגורה שחורה • טבח שבעה באוקטובר  • מלחמת חרבות ברזל |  |
| פיגועים | רצח אבי סספורטס ואילן סעדון • חטיפת נסים טולדנו ורציחתו • הפיגוע בקו 5 • הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים • הפיגוע בדיזנגוף סנטר • הפיגוע בדולפינריום • הפיגוע במסעדת סבארו • הפיגוע במלון פארק • הפיגוע במסעדת מצה • רצח שלושת הנערים |  |
| מנהיגים | אחמד יאסין • יחיא עיאש • אחמד ג'עברי • עבד אל-עזיז א-רנתיסי • ח'אלד משעל • יחיא סינוואר • אסמאעיל הנייה |  |
| תקשורת, תעמולה וחינוך | ערוץ אל-אקצא • האוניברסיטה האסלאמית בעזה • תקוף, תעשה פיגועים • חלוצי המחר • מערך ההסברה של חמאס • סוכנות הידיעות שהאב • מרכז המידע הפלסטיני |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראלף טיילר סמית'

ראלף טיילר סמית' (באנגלית: Ralph Tyler Smith‏; 6 באוקטובר 1915 – 13 באוגוסט 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, שמונה למלא את מקומו של אוורט דירקסן בסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אילינוי במשך כשנה בין 1969–1970.
ביוגרפיה

סמית' נולד בגרניט סיטי שבאילינוי. סמית' למד במכללת אילינוי וסיים את לימודיו ב-1937. בזמן היותו סטודנט שם הוא היה חבר באחווה "החברה הספרותית פי אלפא". לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס שבמיזורי, והתקבל ללשכת עורכי הדין המדינתית בשנת 1940.
בעקבות ההתקפה על פרל הארבור, התגייס סמית' אל כוחות המילואים של צי ארצות הברית והוזעק לתפקיד פעיל ביולי 1942. סמית' קודם לדרגת נושא דגל ימי צבאי באוקטובר אותה שנה ומילא את שירותו הצבאי עד ינואר 1946. הוא שב לאוולטון שבאילינוי וחידש את עיסוקו בעריכת דין. בשנת 1954 הוא נבחר לבית המחוקקים של אילינוי.
עם מותו של אוורט דירקסן, מושל אילינוי ריצ'רד אוגילבי מינה את סמית' למלא את מקומו של דירקסן בסנאט של ארצות הברית. תקופתו בסנאט נעה בין 17 בספטמבר 1969 ל-16 בנובמבר 1970. בבחירות המיוחדות ב-1970 התמודד למילוי שארית כהונתו של דירקסן, אך הפסיד לעדלי סטיבנסון השלישי, מועמד המפלגה הדמוקרטית. כשסמית' התמודד מול סטיבנסון, הרפובליקנים בקולג' יוטה שלחו סטודנט בן 19 אנונימי בשם קארל רוב לנהל את מסע הבחירות של סמית'.
סמית' נפטר באוולטון ונטמן בבית העלמין סאנסט היל.
הערות שוליים

↑  ראלף טיילר סמית', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87870679  NARA: 10571541  SNAC: w6gb68kt  US Congress: S000602  VIAF: 13836649   WorldCat (עם VIAF): 13836649
הארצה

המחשת אמן: הארצת כוכב הלכת מאדים, בארבעה שלבים.
הַאֲרָצָה (באנגלית: Terraforming) של כוכב לכת או של גוף יְרֵחי היא התהליך ההיפותטי של שינוי האטמוספירה, הטמפרטורה והאקולוגיה של הגוף, כדי שתנאים אלה יהיו זהים, או לכל הפחות קרובים, לאלה השׂוררים על פני כדור הארץ. כך יהפוך גרם השמים למתאים לאכלוס בני אדם. לעיתים משתמשים במונח הארצה באופן כללי יותר, באורח מוטעה, כמילה נרדפת ל"הנדסה פלנטרית".
מושגים קרובים או דומים למושג "הארצה" מושרשים הן ביצירות מדע בדיוני והן במדע העכשווי. המושג הלועזי הוא הלחם של המילים Terra (ארץ, בלטינית) ו־Form (עיצוב). המושג נטבע, ככל הנראה, בידי ג'ק ויליאמסון, בסיפור מדע בדיוני שפרסם בשנת 1942 במגזין "מדע בדיוני מדהים" (Astounding Science Fiction), אך הוא לא הראשון שהשתמש ברעיון זה. כבר ב־1930 סיפק אולף סטפלדון דוגמה לכך בסיפורו "בני האדם האחרונים והראשונים", המתאר שינוי שעבר כוכב הלכת נוגה לאחר מלחמה עם יושביו.
נכון לתחילת המאה ה-21, אין עדיין בידי בני האדם אמצעים טכנולוגיים או כלכליים הדרושים להארצתו של כוכב לכת או ירח אחר. על בסיס הידע שנצבר על פני כדור הארץ ידוע כי הסביבה הטבעית ניתנת לשינוי, ועם זאת עדיין לא ברור אם יש בכוחנו ליצור בכוכב לכת אחר ביוספרה פלנטרית פתוחה (שלא במרחב סגור), המחקה את סביבת כדור הארץ. במערכת השמש שלנו, מאדים נחשב בעיני רבים המועמד הסביר ביותר להארצה. האפשרות לחמם ולשנות את האטמוספירה שלו נחקרה רבות, ונאס"א אף ערכה דיונים בנושא. עם זאת, מסגרת הזמן הארוכה הדרושה להארצתו – והישימות של ביצועה המוצלח – הן עדיין נושאים לדיון. גם סוגיות אתיקה, לוגיסטיקה, כלכלה, פוליטיקה ומתודולוגיה הכרוכות בשינוי יזום של סביבת עולם זר נותרו פתוחות.
תנאים הכרחיים לקיום חיים

התנאי ההכרחי המוחלט היחיד לקיום חיים הוא מקור אנרגיה זמין. עם זאת, מעצם קיום המושג "כושר אכלוס של כוכבי לכת" משתמע כי בטרם יוכלו החיים לשגשג או בכלל להיווצר על פני שטחו של גוף אסטרונומי, עליו לעמוד בקריטריונים גאופיזיים, גאוכימיים ואסטרופיזיים לא מעטים. ענייננו נתון בפרט בצירוף הגורמים הסביבתיים המאפשרים התפתחותם ושגשוגם של בעלי חיים רב־תאיים מורכבים ולא רק אורגניזמים חד־תאיים על פני כוכב הלכת. המחקר והעיון בהיבט זה הם כיום מרכיב במדעים הפלנטריים ובמדע האסטרוביולוגיה החדש יחסית. קיימות אף תאוריות המתייחסות לגיל ולסוג הכוכב אותו מקיף כוכב הלכת האמור, ולא רק לתנאים הפלנטריים השוררים באותו כוכב לכת.
שלבי הארצה נוספים

כאשר הופכים התנאים השוררים בכוכב הלכת בו מתבצעת הארצה למתאימים לקיומן של מערכות ביולוגיות פשוטות מכדור הארץ, ניתן להתחיל "לייבא" אליו חיידקים, אשר יסייעו ליצור שם סביבה הדומה יותר לזו של כדור הארץ. בשלב הבא, ניתן לשתול בו גם צמחים ואלה יאיצו את קצב הפקת החמצן. בסופו של דבר, על פי המודלים התאורטיים הקיימים, כוכב הלכת יוכל להסביר פנים לצורות חיים מורכבות יותר ואף לבני אדם.
מועמדים להארצה במערכת השמש > מאדים

בקרב הקהילה המדעית יש ספק האם תיתכן כלל הארצה של מאדים, ואם כן, עד איזו מידה יהיה האקלים בו יציב. ייתכן כי לאחר ביצוע הארצה על פניו, בטווחי זמן בקנה מידה גאולוגי, עשרות אלפי שנים או מיליוני שנים, יאבד המאדים שוב את המים והאטמוספירה שעל פניו, כנראה עקב אותם תהליכים ש"דרדרו" אותו למצבו הנוכחי. ואכן, הסברה הרווחת היא כי סביבתו של המאדים, בראשית ימיו, דמתה מאוד, באופן יחסי, לסביבת כדור הארץ - שכבה אטמוספירית עבה וצפופה ומים בשפע, שאבדו לאורך מאות מיליוני שנותיו הראשונות של המאדים. המנגנון העומד מאחורי דלדול זה במים ובאטמוספירה אינו ברור, אף כי הוצעו מספר מנגנונים שונים היכולים להסביר זאת. ייתכן כי בהיעדרה של מגנטוספירה העוטפת את המאדים, חלה הידלדלות אטמוספירית בהשפעת הרוח הסולארית, ולזאת חברה גם השפעתו של שדה הכבידה החלש של המאדים, שהגביר את קצב אובדן הגזים הקלים, מהאטמוספירה לחלל.
היעדר פעילות של טקטוניקת לוחות על פני המאדים היא גורם אפשרי נוסף לכך, כי אז לא ניתן להזין את המשך תהליך מיחזורם של גזים הכלואים במשקעים לאטמוספירה ובחזרה. ליבתו של המאדים, המורכבת ברובה מברזל, קיימה בעבר שדה מגנטי שעטף את המאדים. עם התקררות הליבה, נחלשה עוצמת שדה מגנטי זה. ייתכן כי היעדרם של שדה מגנטי ושל פעילות גאולוגית על פניו הן תוצאה של גודלו הקטן יחסית של המאדים, שאיפשר לפנים המאדים להתקרר בקצב מהיר יותר, יחסית לקצב ההתקררות האיטי של פנים כדור הארץ. עם זאת, תהליכים אלה עדיין אינם מוכרים בפרטי פרטים. חימום מחדש של ליבת המאדים נחשב לפתרון בלתי מעשי.
שיטה "פרקטית" אפשרית (אך ללא תוחלת טכנולוגית, כיום לפחות) היא להציב מעין עדשה מגדלת ענקית מעל לכוכב הלכת, כדי להמיסו, ואולי להחזיר את גלעינו למצב צבירה נוזלי. עם זאת, תהליכים אלה שתוארו מעלה, אינם ניתנים לביצוע בשנות חייהם של רוב צורות החיים, ואף לא במסגרת הזמן של קיום ציוויליזציה אנושית. ניתן למנוע את הידלדלותה האיטית של השכבה האטמוספירית, תוך ביצוע פעולות הארצה שגרתיות, במידה מתונה של פעילות. תהליך הארצת המאדים עשוי לכלול שני מרכיבים קשורים המזינים זה את זה: בנייתה של האטמוספירה וחימומה. שני התהליכים חוברים יחד והשפעתם זה על זה מתגברת - שכבה אטמוספירית עבה יותר, המורכבת מדו־תחמוצת הפחמן או מגזי חממה אחרים, עשויה לכלוא באטמוספירה אנרגיה רבה יותר שמקורה בשטף הקרינה של השמש, שבתורה גורמת לפליטה רבה יותר של גזי חממה לאטמוספירה וחוזר חלילה.
מועמדים להארצה במערכת השמש > נוגה

כדי "להאריץ" את נוגה, צריך לבצע בו שתי תמורות עיקריות:
הסרת מרבית התכולה האטמוספירית של פחמן דו-חמצני. אטמוספירה זו דחוסה מאוד ושורר בה לחץ רב (9 מגה־פסקל).
הורדה משמעותית של הטמפרטורה על פני שטח הפלנטה, שהיא גבוהה מאוד, ביחס לכדור הארץ (500°C).
שני התהליכים קשורים זה בזה, מכיוון שהטמפרטורה הקיצונית השוררת בנוגה נובעת מאפקט החממה שנגרם כתוצאה מהאטמוספירה הדחוסה של כוכב הלכת. "העלמתו" של הפחמן הדו־חמצני מתערובת הגזים באטמוספירה עשויה לפתור גם את בעיית הטמפרטורה.
מועמדים להארצה במערכת השמש > הירח אירופה

אירופה, אחד מירחיו של צדק, גם הוא מועמד פוטנציאלי להארצה. אחד מיתרונותיו הבולטים של אירופה הוא קיומם של מים נוזליים, תחת מעטה הקרח שעל פניו, אשר עשויים להיות לעזר רב, אם וכאשר יובאו אליו אורגניזמים מורכבים.
הקשיים הם רבים; אירופה נמצאת בתחומיה של חגורת קרינה גדולת ממדים סביב צדק, ובן אנוש עלול למות ממנות קרינה קטלניות לאחר כ־10 דקות של שהות על פניו. כדי להתגונן מקרינה זו, תידרש בנייתם של מתקנים מחזירי קרינה, ולכל הדעות, מטלה זו היא בלתי מעשית כיום. בנוסף, אירופה מכוסה בקרח ויידרש לחממו וגם לספק חמצן לבנייתה של אטמוספירה, שתוכל לקיים גם ביוספירה.
מועמדים להארצה במערכת השמש > גופים נוספים במערכת השמש

מועמדים נוספים לביצוע הארצה על פניהם, ככל הנראה בהיקף מוגבל או תוך הסתפקות בבניית חממות ענק (פארא־טרפורמציה), הם הירח טיטאן, כוכב הלכת חמה (התיישבות באזורים מסוימים בקטבים בהם לא חם מדי ולא קר מדי), הירח גנימד, הירח איו, הירח קליסטו, הירח של כדור הארץ, ואף כוכב הלכת הננסי קרס. עם זאת, לרוב הגופים האלה מסה קטנה מדי מכדי יכולת לקיים אטמוספירה העוטפת אותם לאורך זמן (אף כי אפשר, אך לא בוודאות, כי אטמוספירה שתעטוף אותם תשרוד במשך עשרות אלפי שנים, ותמולא מחדש באופן יזום, במידת הצורך). יתר על כן, להוציא את הירח, עולמות אלה, ברובם, מרוחקים במידה רבה כל כך מהשמש, עד שהמשימה לחממם במידה הדרושה תתגלה כקשה ביותר, אף יותר מניסיון לעשות כן במאדים.
בטרם הארצה - חממות ענק

קיימת גם גישת ביניים (Paraterraforming), לפיה אפשר ליישב כוכב לכת לפני שננקטות בו פעולות הארצה, או במהלכן. גישה זו מכונה באנגלית "Worldhouse Concept", והיא מערבת את בנייתו של מתחם חממה כיפתי גדול ממדים, סגור ומבודד, על פני כוכב הלכת. ברבות השנים, גדלה אוכלוסיית החממה ואפשר להרחיב עוד את המתחם. הכיפה אמורה להיות שקופה ויכולה להתנשא לגבהים של קילומטר אחד או יותר מעל פני השטח. בטרם מאכלסים את הכיפה, דוחסים לתוכה אטמוספירה מלאכותית המאפשרת נשימה. התקרה מקובעת בנקודות עגינה, המופרדות במרווחים מתאימים, ומהן נמתח מערך כבלים ותחתן מוצבים מגדלי מתיחה, התומכים יחד בכיפה. יש הטוענים כי הטכנולוגיה הדרושה לבנייתה של כיפה כזו כבר קיימת מאז שנות ה־60.
לגישת חממות הענק יתרונות רבים יותר מאלו שטמונים בגישה "המסורתית" (הארצה כוללת), ואחד מהם הוא התשואות המיידיות למשקיעים; חממת הענק מכסה אמנם בתחילה שטח יחסית קטן (נאמר, בסדר גודל של עיר), אך יתרונה הוא בכך שניתן לאכלסה כבר מלכתחילה. יתרון נוסף טמון בכך שהיא מאפשרת התפשטות מודולרית, המותאמת על פי צורכי המחייה המשתנים של אוכלוסיית הכוכב. בנוסף, בבנייתן של חממות ענק נדרשת דחיסה של גאזים לנפח שהוא יחסית קטן וגם מתאפשרת בקרה יחסית קלה של התנאים האטמוספיריים המלאכותיים בתוככי החממה. לעומת זאת, בתהליך הארצה מלא, כאשר יוצרים סביב כוכב לכת שכבה אטמוספירית, נדרשת אספקה של כמויות גדולות ביותר של גזים.
עוד יתרון בגישת ה"Worldhouse Concept" טמון בפוטנציאל לבנות כיפות כאלה גם בגופים שמימיים בעלי מסה קטנה ביחס לזו של כוכבי לכת או ירחים (לדוגמה, אסטרואידים). גופים כאלה אינם יכולים לקיים שכבה אטמוספירית דחוסה דיה, מפאת פוטנציאל גרביטציוני יחסית נמוך סביבם.
קיימים גם חסרונות, ואחד מהם הוא הדרישה להתמיד בפעילות מתמשכת של בנייה ותחזוקה. במידה מסוימת, אפשר לצמצם את העלויות הכרוכות בכך, תוך שימוש בשיטות ייצור אוטומטיות והנחלה של הרגלים ומנגנונים מתאימים של תחזוקה ותיקון. בנוסף, ברורה פגיעותה של חממה כזו לכשלים חמורים במקרה של פרצה משמעותית, אף שאפשר לצמצם סיכון זה על ידי נקיטה בבידוד אגפים ובצעדי בטיחות אקטיביים. כמו כן, קיים הסיכוי לפגיעות מטאורים, בהיעדר שכבת מגן של אטמוספירה חיצונית, היכולה לשרוף מטאורים בעת מעופם לפני פגיעתם בפני השטח.