stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט גריפין
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בבחירות 1956 נבחר גריפין לייצג את מחוז הקונגרס התשיעי של מישיגן בבית הנבחרים של ארצות הברית, והביס בבחירות המקדימות את חברת הקונגרס המכהנת רות תומפסון (אנ'). גריפין שירת בבית הנבחרים האמריקאי בקונגרס ה-86 ובארבעה שלאחר מכן, בתקופה שנמשכה מינואר 1957 עד מאי 1966. לאחר פרסום מסקנות ועדת מקללן, שחקרה שחיתות שלטונית ואת השפעות הפשע המאורגן באיגודי עובדים, גריפין ועמיתו לקונגרס פיליפ לנדרום (אנ') ניסחו יחד את "חוק הגילוי והדיווח בניהול עבודה" משנת 1959, שנודע בשם "חוק גריפין-לנדרום". הוא היה תומכו הנלהב של ג'רלד פורד, והעניק לו רוח גבית בהתמודדויותיו לראשות הוועדה הרפובליקנית הלאומית ולתפקיד מנהיג המיעוט בבית הנבחרים. במהלך כהונתו הצביע גריפין בעד חוק זכויות האזרח מ-1964 ובזה של 1960, וכן בתיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית ובחוק זכויות ההצבעה מ-1965.
ב-10 במאי 1966 התפטר מתפקידו בבית הנבחרים כדי למלא מקום בסנאט של ארצות הברית. לאחר מותו של הסנאטור פטריק מקמאנרה (אנ'), מינה אותו מושל מישיגן ג'ורג' רומני למלא את שארית כהונתו. בבחירות 1966 נבחר לתקופת כהונה מלאה, וגבר על המושל לשעבר גרהרד מנן ויליאמס (אנ') בהפרש של 56% מול 44%. בבחירות 1972 נבחר לתקופת כהונה שנייה לאחר שניצח את התובע הכללי של מישיגן פרנק קלי.
בשנת 1968 הוביל גריפין פיליבסטר מוצלח נגד מינויו של שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית אייב פורטאס לנשיא בית המשפט העליון, תוך שהוא מאשים את נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון במינוי מקורבים פסול. פורטאס התפטר מכס השיפוט במאי 1969, כאשר התגלה כי קיבל תשלום בן 20 אלף דולר אמריקני בשנה מלואיס וולפסון, חבר קרוב ולקוח לשעבר, מאז 1966. גריפין הצביע בעד חוק זכויות האזרח משנת 1968 ובעד מינויו של ת'ורגוד מרשל לבית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-24 בספטמבר 1969 התמנה למצליף הסיעה הרפובליקנית ומילא תפקיד זה עד ל-1977.
ב-1974 מען גריפין מכתב לנשיא ריצ'רד ניקסון ובו הודיע לו שאם הבית הלבן לא יפרסם קלטות שמע שוועדת ווטרגייט דרשה לפרסם, הוא יעמוד בפני הליך הדחה בבית הנבחרים ומשפט הדחה בסנאט. עם זאת, הוא אמר לנשיא כי הוא רואה באי מילוי דרישות הוועדה לזימונים כעבירה שאין לבסס עליה הדחה. עד לאותה נקודה, גריפין היה תומך של ניקסון.
בבחירת 1978 התמודד לתקופת כהונה שנייה בסנאט. הוא הפסיד בפער זעום לנשיא מועצת העיר דטרויט לשעבר קרל לוין. תחילה הודיע באפריל 1977 כי לא יתמודד מחדש ב-1978 ושנמאס לו מוושינגטון הבירה. אף על פי כן הוא שינה מאוחר יותר את דעתו והצטרף באיחור ניכר אל מסע הבחירות, ולוין ניצל זאת על מנת לערער על אמינותו ושיקול דעתו. כהונתו של גריפין תמה בראשית ינואר 1979.
ביוגרפיה > בערוב ימיו

לאחר הפסדו בבחירות 1978 שב גריפין לביתו במישיגן. עד למותו התגורר בטראוורס סיטי שבצפון המדינה. ב-1947 נישא למרג'ורי אנדרסון, והשניים חבקו ארבעה ילדים, בהם ריצ'רד, המכהן כשופט בבית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית. גריפין נפטר ב-16 באפריל 2015 בגיל 91. הוא נטמן בבית העלמין לינווד השוכן למרגלות חוף הימה לונג איילנד שבטראוורס סיטי.
הערות שוליים

↑  Robert Griffin, former senator from Michigan, dies at 91, באתר Detroit Free Press‏, 17 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  מאט שודל, Robert P. Griffin, who served in House and Senate from Michigan, dies at 91, באתר וושינגטון פוסט, 17 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  דניס הבסי, Robert P. Griffin Dies at 91; Michigan Senator Urged Nixon to Quit, באתר הניו יורק טיימס, 17 באפריל 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87870687  NARA: 10571876  US Congress: G000465  VIAF: 6459712   WorldCat (עם VIAF): 6459712 
הסנאטור גריפין משוחח עם נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד בחדר הקבינט של הבית הלבן, 1974
רולף ברין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בנובמבר 1930 (בן 93) רפובליקת פולין 
 מדינה:  ישראל 
 
רולף ברין (נולד ב-10 בנובמבר 1930) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי .
ביוגרפיה

רולף ברין נולד בפולין. הוא עלה לישראל בשנת 1949 בגיל 19. בוגר בית הספר הממשלתי לאמנות הבמה בפולין, בוגר בית הספר לאמנות הבמה – "בית צבי" .
שיחק בין היתר בתאטרונים זרקור, גיורא גודיק, הבימה, תיאטרון חיפה. שיחק בהצגות פנס כיס, כנר על הגג, הלו דולי, האם, רקוויאם לנזירה, ד"ר פאוסטוס, אדי קינג, מי מפחד מווירג'יניה וולף, המלך אדיפוס, וויצק, בית המלאכה, יתוש בראש, כנר על הגג, ארתורו אוי, בבתא, בית ספר לנשים, השקיעה, זהב, הבית, מעגל הגיר הקווקזי, גן הדובדבנים ועוד.
בקולנוע ובטלוויזיה ברין שיחק במגוון סרטים וסדרות ובהם : "אור מן ההפקר" (בתפקיד אלי), "הבית ברחוב שלוש" (בתפקיד גרוסמן),"הכלה וצייד הפרפרים" (בתפקיד החצוצרן), "חמש מאות אלף שחור" ,"חרבת חיזעה" (בתפקיד נהג), "האם תל אביב בוערת?" (בתפקיד נהג), "אריות בירושלים" (תפקיד פקד אבני) ,"גרין" ,"אלכס חולה אהבה" (תפקיד דוור), "אבא גנוב 3" (תפקיד ראש העיר הופמן), "צלקת" (בתפקיד נהג אוטובוס) ו"לחיות מחדש" (בתפקיד מעצב אופנה).
רווחה (מושב)

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שפיר
גובה ממוצע: ‎84 מטר
תאריך ייסוד: 1953
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 573 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) רווחה(למפת השפלה רגילה) רווחה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רווחה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רווחה31°38′58″N 34°44′00″E﻿ / ﻿31.6493869618471°N 34.733395672448°E﻿ / 31.6493869618471; 34.733395672448  heמפת היישובים של מועצה אזורית שפיר (in English: Shafir Regional Council) באדום - רווחה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10

רווחה (רְוָחָה) הוא מושב באזור דרום השפלה, בקרבת קריית גת השייך למועצה אזורית שפיר.
היישוב הוקם באמצע 1953 על ידי עולים מכורדיסטן ורוב תושביו נמנים עם הציונות הדתית.
שם היישוב-סמלי ומסמל נחת. קודם לכן נקרא היישוב זבדיאל ב', בשל קרבתו לזבדיאל.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ילד נפל לבור סיד ומת, דבר, 5 ביולי 1953
↑  שמות יישובים חדשים (ד), על המשמר, 21 באוקטובר 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588149005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוזה חוטור

רוזה חוטור, 2014
רוזה חוטור (ברוסית: Роза Хутор) הוא אתר הסקי הגדול ביותר ברוסיה. האתר נמצא ליד קרסנאיה פוליאנה שבסוצ'י.
האתר נבנה לקראת משחקי החורף האולימפיים והפאראלימפיים של 2014. בניית אתר הסקי ותשתיות התיירות והחורף בו החלה ב-2003 והסתיימה ב-2011. בפברואר 2012 אירח האתר את אליפות העולם בסקי אלפיני. בפברואר 2014 אירח האתר את אולימפיאדת סוצ'י בסקי אלפיני, גלישת שלג וגלישת פריסטייל.
האתר כולל 120 ק"מ של מסלולי גלישה בקשיים שונים ו 18 מעליות סקי. שיא הגובה באתר הוא פסגת רוזה המתנשאת לגובה של כ-2,320 מטרים מעל פני הים, והפרש הגבהים הכולל בו הוא של כ-1760 מטרים.
רווח וכאב

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  רווח וכאב מאת פיט קולינס
 בימוי:  מייקל ביי
 הופק בידי:  מייקל ביי  איאן ברייס דונלד דה ליין
 תסריט:  כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי
 עריכה:  ג'ואל נגרון ,תומאס א. מלדון
 שחקנים ראשיים:  מארק וולברג דוויין ג'ונסון אנתוני מאקי בר פאלי
 מוזיקה:  סטיב ג'בלונסקי
 צילום:  בן סירסין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני דה ליין
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 26 באפריל 2013 ישראל 8 באוגוסט 2013
 משך הקרנה:  129 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פעולה, סרט פשע, סרט דרמה 
 תקציב:  26 מיליון $
 הכנסות:  $86,175,291
 הכנסות באתר מוג'ו:   painandgain
 תרגום לעברית:  רווח וכאב
 www.painandgainmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
רווח וכאב (באנגלית: Pain & Gain) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 2013 בבימויו של 
מייקל ביי ובכיכובם של מארק וולברג, דוויין ג'ונסון ואנתוני מאקי. הסרט נוצר בהשראת סיפור חטיפתו של מארק שילר שהתרחש בין השנים 1994–1995.
תקציר העלילה

שלושה מפתחי גוף בפלורידה מסתבכים בטבעת סחיטה ותוכנית חטיפה של לקוח במכון הכושר של דניאל לוגו, מאמן כושר, שמשתבשת לחלוטין.
שחקנים

מארק וולברג - דניאל לוגו - מוביל הקבוצה, מאמן כושר
אנתוני מאקי - אדריאן דורבל - שותף לפשע, מאמן כושר
דוויין ג'ונסון - פול דויל - שותף לפשע
אד האריס - אד דובויס - חוקר פרטי, שוטר לשעבר
קן ג'אונג - ג'וני וו - מרצה בעידן החדש
רבל וילסון - רובין פק - אשתו של אדיראן, אחות בבית חולים
בר פאלי - סורינה לומיניטה - "מיס בוקרשט" שהגיעה מרומניה לארצות הברית ונעשתה חשפנית
רווחת העם היא החוק העליון

רווחת העם היא החוק העליון (בלטינית salus populi suprema lex esto), ניתן לתרגם גם כ"תהא רווחת העם החוק העליון" או "טובת העם צריכה להיות החוק העליון" הוא עיקרון חוקתי מאת מרקוס טוליוס קיקרו, המצוטט בספר על החוקים(אנ')‏ (52 לפני הספירה), ספר 3, חלק 3, פסוק 8.
הרעיון לעיקרון זה נלקח מהפסקה המסכמת של תריסר הלוחות(אנ') ‏(450 לפני הספירה).
שימושים

פסוק זה צוטט בהרבה מאוד עבודות פילוסופיות ואקדמיות, למשל זהו הפסוק הפותח את שתי מסכתות על ממשל מדיני של ג'ון לוק, מופיע בתחילת פרק 30 של לויתן מאת הובס ובפרק 19 בחיבורו התאולוגי-פוליטי של שפינוזה.
הפסוק מופיע כמוטו בסמל מדינת מיזורי, בסמל העיר סלפורד(אנ') שבמנצ'סטר רבתי באנגליה, הפסוק, לעיתים בשינויים קלים מופיע בסמל הרבעים לואישהאם והארו שבלונדון, ובסמלי ערים ורבעים רבים נוספים.
זהו המוטו המופיע בסמל בית הספר למשפט של אוניברסיטת דיוקינס(אנ') שבפנסילבניה. זהו המוטו של מפלגת הימין פלאמס בלאנג בבלגיה והופיע על שלטי אצולה ושלטי אבירים רבים.
בצורה Salus rei publicae suprema lex esto זהו המוטו של צבא איטליה ומופיע על סמלו.
הערות שוליים

↑  הטקסט המלא הוא "Regio imperio duo sunto, iique <a> praeeundo iudicando consulendo praetores iudices consules appellamino. Militiae summum ius habento, nemini parento. Ollis salus populi suprema lex esto."
רביעיית אביב

| --- | --- |

 פרסים והוקרה:  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה 
 www.avivquartet.com
 
רביעיית אביב היא רביעיית מיתרים ישראלית, שהוקמה בשנת 1997, בהתחלה בהדרכתו של הכנר אבי אברמוביץ'.
חברי הרביעייה בעת ייסודה היו:
סרגיי אוסטרובסקי, כינור ראשון
אבגניה אפשטיין, כינור שני
שולי ווטרמן, ויולה
רייצ'ל מרסר, צ'לו
הנגנים השתלמו בנגינת מוזיקה קאמרית אצל חברי רביעיית אלבן ברג בעיר קלן שבגרמניה. כל ארבעת החברים ברביעיית אביב זכו במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל.
הרביעייה זכתה בתחרויות בינלאומיות שונות באירופה ובאוסטרליה. היא מרבה לצאת לסיורי קונצרטים בעולם והופיעה בארצות הברית, קנדה, דרום אמריקה, דרום אפריקה ובסין.
בישראל הופיעה הרביעייה בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, בפסטיבל ישראל ובפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון.
הרביעייה מקיימת סדרת קונצרטים במוזיאון תל אביב לאמנות ומארחת בה אמנים מחוץ לארץ. כמו כן הקליטה על גבי תקליטורים שמונה מרביעיות המיתרים מאת דמיטרי שוסטקוביץ'.
משנת 2014 השתנה הרכב הרביעייה והוא כולל את:
סרגיי אוסטרובסקי, כינור ראשון.
פיליפ וילאפרנקה, כינור שני.
נעמי ביאלוברודה, ויולה.
דניאל מיטניצקי, צ'לו.
ב-2023 החליפה אנה גקל את סרגיי אוסטרובסקי בתפקיד הכינור הראשון.
הערות שוליים

↑  המלצות לסוף השבוע, באתר הארץ, 16 בינואר 2002
↑  אתר הרביעייה, דיסקוגרפיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283789705171  BnF: cb16229898p (data)  ISNI: 0000 0001 1307 9043  LCCN: no2003122216  MusicBrainz: 86c9c0a0-42dd-4bbc-ac70-604a965d38c0  VIAF: 158051494   WorldCat (עם VIAF): 158051494
רגימנט הקשר 18 (UKSF)

| --- | --- |

 לטינית: Colloquendo Imperamus "פיקוד באמצעות תקשורת"
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי
 סוג:  כוחות מיוחדים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אפריל 2005 – הווה (כ־19 שנים)
 מלחמות:  מלחמת עיראק  מלחמת אפגניסטן
 נתוני היחידה
 ייעוד:  מערכות תקשורת ומידע (CIS)
 כוח אדם:  גדוד
 פיקוד
 יחידת אם:  מנהלת הכוחות המיוחדים
רגימנט קשר 18 (UKSF) הוא גדוד של חיל הקשר המלכותי בצבא הבריטי הכפוף למנהלת הכוחות המיוחדים (UKSF), מרכיב בפיקוד האסטרטגי UKStratCom (אנ') של משרד ההגנה הבריטי (MOD) הוא חלק ממערך הכוחות המיוחדים של בריטניה הכולל גם את ה-SBS, SFSG, SAS וה-SRR.
תפקידו לספק תמיכה במערכות תקשורת ומידע (CIS), שליטה ובקרה ולוחמה אלקטרונית קלה (LEWT) למבצעים מיוחדים.
הרגימנט הוקם בחשאי באפריל 2005 במקביל לגדוד הסיור המיוחד (SRR) שעל הקמתו הכריז מזכיר הגנה בבית הנבחרים.
תפקיד

אנשי הרגימנט מאומנים בכל היבטי התקשורת השליטה והבקרה כולל תקשורת מאובטחת, לוחמה אלקטרונית (EW) / מודיעין אותות (SIGINT) ומודיעין תקשורת (קומינט).
תפקיד הרגימנט לספק "יכולות תקשורת ומידע (CIS) צבאיות לכוחות המיוחדים של בריטניה על מנת לאפשר מבצעים מיוחדים ברחבי העולם, לתמיכה במדיניות החוץ, הביטחון וההגנה של הממשלה".
מיון והכשרה

חיילים מכל זרועות הכוחות המזוינים בסדיר ובמילואים יכולים להגיש מועמדות להצטרף לרגימנט. המועמד נדרש לעבור בהצלחה קורס תדרוך בן 5 ימים ולאחר מכן להשלים בהצלחה קורס "קשרי כוחות המיוחדים"  (UKSFCC) בן 25 שבועות כדי להפוך "קשר כוחות מיוחדים" (SFC) ולעבוד עם ה-UKSF.
קורס קשרי כוחות מיוחדים מורכב משישה שלבים:
ניתוח טכני
תקשורת צבאית כללית
אימונים פיזיים
תקשורת טקטית
התנהגות בשבי
אימוני נשק וקרב
קורס צניחה
ארגון

הרגימנט כולל פלגות קשר הן מחיל הקשר והן מחיל הים הכוללים צוותי לוחמה אלקטרונית קלה (LEWT):
פלגת קשר SBS
פלגת קשר 264 (SAS)
פלגת קשר 267 (SRR)
פלגת קשר 268 (UKSF)
פלגת קשר 63 (UKSF) (מילואים / הדרכה)
ראו גם

הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת
הערות שוליים

↑  Strategic Command, Strategic Command, GOV UK, הוא פיקוד רב מימדי המרכז יכולות משותפות כגון שירותי רפואה, הכשרה ואימונים, מערכות מודיעין ומידע המפותחות ומנוהלות בתחומי הקרקע, הים, האוויר, החלל והסייבר. הוא גם אחראי לפעולות משותפות מעבר לים".
1 2  Light Electronic Warfare Teams, Elie UK Forces, צוותי לוחמה אלקטרונית קלה (LEWT) הם פעילי מודיעין המתמחים באיסוף וניתוח תקשורת האויב.
LEWTs משתמשים בציוד מתוחכם, כולל סורקים ידניים, כדי לאסוף מודיעין אותות (SIGINT). הם יכולים לעקוב אחר מקור האות ולפרוס התקני שיבוש, כולל מערכות שליטה מרחוק.
↑  "18 (UKSF) Sig Regt". British Army. אורכב מ-המקור ב-4 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ministry of Defence. The Prospectus of the Royal Corps of Signals (PDF) (13 ed.). 2007-2009. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בינואר 2008. נבדק ב-11 ביולי 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Smith, Michael (7 באוגוסט 2005). "Special forces turn sights from Iraq to hunt terrorists in Britain". The Sunday Times. p. 2. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ebbutt, Giles (13 ביולי 2005). "UK restructures special forces communications". Jane's Defence Weekly. United Kingdom: Jane's Information Group. 42 (28): 6. ISSN 0265-3818. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  18 (UKSF) Signals Regiment, Elie UK Forces
↑  "Royal Corps of Signals". National Army Museum. נבדק ב-11 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  ‏Fight to Win: Deadly Skills of the Elite Forces by Chris Ryan 2009, באתר גוגל ספרים
↑  "63 (UKSF) Signal Squadron". British Army. נבדק ב-2 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
רגימנט משמר פראובראז'נסקי ה-154

| --- | --- |

 Положение обязывает 
 פרטים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 שיוך:  כוחות היבשה הרוסיים 
 בסיס האם:  Pervyi Krasnokursantskiy Proezd 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־45 שנים) 
 עיטורים
 תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
טלאי כוחות היבשה הרוסים כאשר הרגימנט ה-154 היה חלק ממנו.
טלאי חיל האוויר הרוסי עבור הרגימנט ה-154 במסגרת חיל האוויר.
טלאי חיל הים הרוסי עבור הרגימנט ה-154.
רגימנט משמר פראובראז'נסקי ה-154, רשמית רגימנט המשמר העצמאי פראובראז'נסקי ה-154 (ברוסית: 154-й отдельный комендантский Преображенский полк) הוא משמר הכבוד הרשמי של הכוחות המזוינים הרוסים המשמש כיחידה הטקסית הראשית של הכוחות המזוינים והיא מוצבת במוסקבה. מלבד היותה יחידת משמר הכבוד, היא מופקדת גם על תפקידי סיוע לחיל המצב של מוסקבה ומהווה יחידת חילוץ והגנה על עיר הבירה ועל התשתית הצבאית שלה. צריפי המגורים של המשרתים בה נמצאים במחוז לפורטובו, מוסקבה, במחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי. מרבית אימוניהם נעשים בתוככי הקרמלין ומהווים חלק ממשמר הקרמלין.
היסטוריה

עם סיום מלחמת העולם השנייה באירופה בשנת 1944, הוטל על הנ.ק.ו.ד. הסובייטי במוסקבה להקים פלוגת משמר כבוד במשרה מלאה כחלק מרגימנט הראשון וזו הפכה למבצעית ביוני 1945 במוסקבה. הרגימנט החדש צורף לרגימנט ה-73 בשנת 1948.
ב-10 באפריל 1949, בהוראת המטה הכללי של הצבא הסובייטי, הפך לרגימנט המשמר העצמאי ה-99. ב-29 בנובמבר 1956, בהוראת מועצת השרים של ברית המועצות, פלוגת המשמר העצמאית הראשונה והלהקה הצבאית של משמר הכבוד, הועברו לפיקוח מפקד חיל המצב במוסקבה. הרגימנט אימץ מדי מצעד מלאים בשנת 1960 וחייליו שירתו בשלוש הזרועות של הכוחות המזוינים הסובייטים: צבא היבשה, חיל האוויר והצי. בשנת 1971 הפך הרגימנט לחלק ממשרד ההגנה של ברית המועצות וחייליו שירתו רק באירועים ממלכתיים, בטקסים ובחגים לאומיים כאשר הדבר התאפשר.
בדצמבר 1979, בהמלצת המטה הכללי של הצבא הסובייטי, הפך לרגימנט המשמר העצמאי ה-154 והוטלה עליו החובה לפעול כחלק מחיל המצב המוסקבאי ולספק שומרים טקסיים באירועים ממלכתיים. בשנת 1980 השתתפו כמה אנשי שירות מהרגימנט בטקס הפתיחה האולימפי בשנת 1980, בעודם עוטים מדים רשמיים אזרחיים הנושאים את הדגל האולימפי. הרגימנט לקח חלק בפסטיבל העולמי לנוער וסטודנטים ב-1985 וביום האזכרה בשנת 1987 במלאת 175 שנה לקרב בורודינו. במאי 1991 הפכה פלוגת המשמר העצמאית הראשונה לרגימנט משמר הכבוד ה-154.
רגימנט המשמר העצמאי ה-154 הפך רשמית לרגימנט המשמר העצמאי פראובראז'נסקי ה-154 (כמחווה למשמר פראובראז'נסקי הקיסרי) ב-9 באפריל 2013 על פי צו נשיאותי מספר 326 בחתימת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. פוטין תיאר בעבר תוכנית להחזיר את התואר המכובד של הרגימנט בנאום בפני האספה הפדרלית הרוסית בשנת 2012, כשהמטרה המוצהרת הייתה "לחזק את ההמשכיות ההיסטורית" של כוחות הצבא הרוסי באמצעות החייאת השמות "הידועים", יחידות ורגימנטי צבאות רוסיה. חיילי היחידה הופיעו במצעד יום הניצחון הסיני בשנת 2015, במלאת 70 שנה לניצחון על יפן במלחמת העולם השנייה. ב-10 בספטמבר 2018, נחנך בית היונארמייה.
הרגימנט כיום מורכב מכאלף אנשי שירות מכל יחידות הצבא הרוסי, המורכבים משלושה גדודים (גדוד משמר הכבוד וגדוד המשמר הראשון והשני) ויחידות עצמאיות אחרות המרכיבות אותו, כולל פלוגת המפקחים המיוחדים שלו. רגימנט המשמר העצמאי ה-154, וקודמיו, היו מעורבים במהלך השנים באירועים ממלכתיים ובינלאומיים שונים. מלבד תפקידו כמשמר כבוד באירועי ספורט, פעילויות אחרות בהן חייליו היו מעורבים כוללות את השתתפותם בהלוויות של מדינאים סובייטים (כולל בהלוויה הממלכתית של ליאוניד ברז'נייב) ובחגיגות יום הניצחון במוסקבה משנת 1965 ואילך, שם הם תמיד נוטלים חלק בטקס המציין את פתיחת אירועי יום הניצחון בכיכר האדומה במצעד השנתי ובפעילויות הנצחה אחרות. חיילי המשמר נוטלים חלק בטקסים בהר ההשתחוות, במוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה במוסקבה ובאתרים נוספים.
מבנה

מטה הגדוד
שירות מהנדסים
גדוד המשמר הראשון
גדוד המשמר השני
להקה צבאית
גדוד משמר הכבוד השלישי
מפקדת הגדוד
יחידת משמר הכבוד הראשונה
יחידת משמר הכבוד השנייה
הלהקה הצבאית המיוחדת של גדוד משמר הכבוד
היחידה למשימו מיוחדות
יחידת הרכבים
יחידת המשטרה הצבאית
גלריה

חיילי משמר הכבוד מברכים את מפקד הצי האמריקני, מייק מולן בקבר החייל האלמוני (מוסקבה).
חיילי המשמר בטקס הנחת הזרים ב-2006
טקס ההשבעה של חיילי הגדוד
מדי שירות טקסיים של הרגימנט
חיילי הרגימנט ה-154 בשאנז אליזה בטקסים לחגיגות 60 שנה לניצחון נגד הנאציזם.
במהלך מצעד יום הניצחון במוסקבה, 2010.
חיילי הרגימנט בתרגיל.
ולדימיר גובורוב מציג את דגל הגדוד למפקדה, 29 ביוני 1980.
משמר כבוד מטעם הרגימנט במהלך מצעד יום העצמאות של ונצואלה בקראקס בשנת 2011.
חיילי הרגימנט ה-154 עם השבת גופתו של אולג פשקוב, שדה התעופה צ'קלובסקי.
ראו גם

משמר פראובראז'נסקי
משמר הקרמלין
משמר הכנסת
תזמורת צה"ל
הערות שוליים

↑  "Интернет-журнал для любителей униформалогии" (ברוסית). נבדק ב-2013-05-07.
↑  "Отдельному комендантскому полку присвоено почётное наименование" (Russian), Official site of the President of Russia (9 April 2013)
↑  https://tass.ru/moskva/603256
↑  "Address to the Federal Assembly", Official site of the President of Russia (12 December 2012)
↑  "Президент возродил Семёновский полк" (Russian), Komsomolskaya Pravda (16 April 2013)
↑  https://www.rt.com/russia/314080-dm-shoigu-praises-russian-chinese/
↑  https://thediplomat.com/2015/08/what-countries-will-march-in-chinas-ww2-anniversary-military-parade/
↑  https://sputniknews.com/asia/201508311026414326/
↑  В Москве открыли Дом "ЮНАРМИИ"
↑  https://sputniknews.com/russia/201805091064272725-russia-moscow-victory-military-parade/
↑  "The Exemplary band of the Honor Guard". www.kremlin-military-tattoo.ru (באנגלית). נבדק ב-2017-04-15.
קליפורניה רול

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  uramakizushi 
 על שם:  קליפורניה 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  אורז, crab as food, מלפפון, אבוקדו 
 
קליפורניה רול מעוטר בטוביקו.
קליפורניה רול (באנגלית: California roll) הוא סוג של מאקיסוּשי העשוי לרוב בסגנון "אינסייד אאוט" - גליל סושי בו האצה מצויה בתוך הגליל ולא בחלקו החיצוני. הגליל מכיל לרוב מלפפון, בשר סרטן, אבוקדו, ולעיתים גם מנגו.
קליפורניה רול הוא דוגמה להשפעת סגנון הפיוז'ן המאפיין את המטבח הקליפורני על הסושי. מאכל זה נחשב לנקודת המפנה בצריכת הסושי ברחבי העולם שכן הוא הפך את המאכל לפופולרי והוציאו מגדר "מטבח אתני".
מאכל זה דומה לריינבו רול.
היסטוריה

מקורו של הקליפורניה רול בלוס אנג'לס שבקליפורניה, בשנות ה-60 של המאה ה-20. בתקופה זו הגיעו מהגרים מיפן לארצות הברית ובהם גם שפים רבים שחיפשו תעסוקה. אחד משפים אלה, איצ'ירו מאשיטה, שעבד במסעדת "טוקיו קאיקן" החליף את הטורו בסושי באבוקדו, וכך המציא למעשה את הקליפורניה רול. החלפה זו בוצעה בשל הדמיון בין האבוקדו הרך והשמנוני לבין בשר בטן דג הטונה בו נעשה שימוש במתכון המקורי, ואשר היה חסר למאשיטה. כמו כן, בעוד שהמאכל המסורתי היה עטוף באצה, מאשיטה יצר מנה שהיא "אינסייד אאוט" על מנת להסוות את האצה, וזאת בשל העובדה שבאותה עת היה האצות פחות פופולריות בקרב הסועדים האמריקאיים.
פיוז'ן זה היווה פריצת הדרך לשילוב מרכיבים מקומיים בסוגי סושי שונים, ובהמשך פריצת הדרך להפיכת המאכל לפופולרי ברחבי ארצות הברית בשנות ה-80.
הערות שוליים

↑  רנטון, אלכס, כיצד הסושי אכל את העולם, עיתון הגארדיאן, 26 בפברואר 2006
↑  מקינרני, ג'ק, נא, 10 ביוני 2007, הניו יורק טיימס
↑  האנט, מריה, פיוז'ן מזרח ומערב, 24 באוגוסט 2005, הסן דייגו טריביון
רווח בר מהימנות

בסטטיסטיקה בייסיאנית, רווח בר מהימנות הוא קטע שמכיל ערך של פרמטר (שערכו לא ידוע) ובהסתברות מסוימת. הרווח מגלם את אי-הוודאות לגבי ערכו של הפרמטר. ההסתברות שהפרמטר נמצא בקטע נקבעת על ידי ההסתברות הפוסטריורית של הפרמטר. כאשר הפרמטר הוא וקטור רב-ממדי ניתן לדבר על תחום בר מהימנות במרחב. רווחי בר מהימנות מקבילים לרווחי בר סמך בהסקה שכיחותנית (אנ'), למרות שהם שונים בבסיסם הפילוסופי: רווחי בר מהימנות מתייחסים לגבולות הקטע כקבועים ולפרמטר המשוערך כמשתנה אקראי בעוד שרווחי בר הסמך מתייחסים לגבולות הקטע כמשתנים אקראיים ולפרמטר המשוערך כקבוע. בנוסף לכך, רווחי בר מהימנות מגלמים ידע מוקדם (באמצעות בהסתברות פריורית) בניגוד לרווחי בר סמך בהסקה שכיחותנית.
דוגמה

מטבע (לא בהכרח הוגן) מוטל 10 פעמים, מתוכם 7 פעמים יצא "עץ". אנו מעוניינים לאמוד את ההסתברות שהמטבע ייפול על עץ. לפני הניסוי איננו יודעים דבר על המטבע, ולכן נגלם זאת על פי עקרון לפלס כהתפלגות פריורית אחידה על p. לאחר הניסוי ההתפלגות הפוסטריורית של p היא התפלגות בטא עם הפרמטרים 8 ו-4. על פי התפלגות זו הקטע בין 0.4 ל-0.8 הוא קטע בר מהימנות ברמת מהימנות של 80% לערכו של p. כלומר p נמצא בקטע הזה בהסתברות של 80%.
ההבדל בין רווח בר מהימנות ורווח בר סמך

רווח בר סמך של 95% משמעותו שתהליך חישוב הקטע מייצר קטע שמכיל את הפרמטר ב-95% מהמדגמים האקראיים. אולם זו תהיה טעות לחשוב שמכך נובע שיש הסתברות של 95% שהפרמטר נמצא בתוך הקטע לאחר שמדגם ספציפי נדגם. זאת מכיוון שרמת הסמך מחושבת על פי כלל המדגמים האפשריים ולא מותנת על המדגם הספציפי שנדגם.
רווח בר מהימנות לעומת זאת מותנה על המדגם הספציפי ומכיל את הפרמטר בהסתברות הנקובה. אולם זוהי הסתברות סובייקטיבית (מבטאת את מידת הוודאות של מי שמדווח על התוצאה) והיא תלויה גם באמונתו הקודמת של המדווח (הסתברות פריורית).
הערות שוליים

↑  Lee, P.M. (1997) Bayesian Statistics: An Introduction, Arnold. ISBN 0-340-67785-6
↑  "Frequentism and Bayesianism".
רולף (כלב)

רולף (מת בשנת 1919) היה כלב מגזע איירדייל טרייר, עליו נאמר שהיה מסוגל לבצע חישובים מתמטיים ולתקשר עם בני אדם ברמה אינטליגנטית גבוהה.
תיאור

לטענת בעליה של רולף, פאולה מוקל ממנהיים גרמניה, הכלב יכל לתקשר על ידי ביצוע טפיחות שונות בטלפו שייצגו אותיות. טפיחות מרובות ייצגו אותיות פחות שכיחות בשפה. לפי דבריה של מוקל, כלבה היה משורר, אוהב ספרים ו"דובר" מספר שפות. בספר ביוגרפיה שכתבה על רולף היא התעקשה שהכלב חשב על בעיות פילוסופיות ותאולוגיות עמוקות. ספרה וסיפוריה על רולף נפוצו ברחבי גרמניה ומשכו את תשומת לבם של המתעניינים בפסיכולוגיה של בעלי חיים. אחד מהם היה ד"ר קארל קראל, שהאמין שלמספר בעלי חיים, דוגמת סוסים וכלבים, ישנה אינטליגנציה גבוהה כשל בני אדם ובעזרת אילוף נכון יוכלו להציג ולממש את הפוטנציאל הטמון בהם. מספר חוקרי חיות וביניהם מלומדים ביקרו בביתה של מוקל, דוגמת פרופסור ה.א. זייגלר מאוניברסיטת שטוטגרט שהתרשם מיכולותיו. חוקרים אחרים טענו שהכלב מגיב לסימנים לא-רצוניים בגופו של השואל. לפי כתבה שעסקה בסיפורו של רולף ושפורסמה במגזין "פסיכולוגיה היום", המחקרים על רולף הובילו את הנאצים לפתח תוכנית סודית לאילוף כלבים נבונים "מדברים".
ראו גם

הנס החכם