stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חברת פילסברי
היסטוריה > שנות ה-1960

בשנות השישים ייצרה פילסברי את ה-"Sweet* 10", שנוצר מנתרן ציקלמט (אנ') והפך לתחליף הסוכר הפופולרי ביותר. בשנת 1964 הציגה פילסברי תערובת שתייה בשם "Funny Face" עם שמות מסחריים ושיווקיים כדוגמת "Goofy Grape",‏ "Rootin' Tootin' Raspberry",‏ "Freckle Face Strawberry",‏ "Loud Mouth Lime",‏ "Chinese Cherry" (מאוחר יותר, "Choo-Choo Cherry") ו-"Injun Orange" (מאוחר יותר, "Jolly Olly Orange"). טעם ה-"Lefty Lemon" יצא אחריהם בשנת 1965, בנוסף לטעמים אחרים. הדמויות שהופיעו על המוצרים, נוצרו בשנת 1963 על ידי מנהל הקריאייטיב, האל סילברמן. כאשר נאסר להשתמש בנתרן ציקלמט, בוטל הייצור של "Sweet* 10" ו-"Funny Face", מה שהביא להפסד של 4.5 מיליון דולרים. שני המוצרים הונפקו מחדש לאחר השינויים, ונוצרו בגרסה ממותקת ולא ממותקת.
תערובת משקה נוספת שהונפקה בשנות השישים הייתה ה-"Moo Juice"; אבקה בטעמים, ששולבה עם חלב ליצירת מילקשייק מיידי. גם האיורים שלה עוצבו על ידי האל סילברמן. על מנת לקדם את תערובת המשקה, יצאה פילסברי בקמפיינים פרסומיים וטלוויזיוניים. "Moo Juice" ירד מהמדפים לאחר זמן קצר, מכיוון שהמילקשייק שנוצר ממנו נטה להיות דליל בהשוואה למוצרים דומים כמו "Frosted" של בורדן (אנ') ו-"Thick and Frosty" של בירדס איי (אנ'). בין שאר המזונות לילדים שעיצב סילברמן עבור פילסברי היה ה"נאגט טאון" והנאגטס בטעם שוקולד שהגיעו בשמונה אריזות שונות לאיסוף. כמו כן, ייצרה החברה חלב בשם "Gorilla Milk"; תוסף חלבון בארוחת הבוקר.
באותו העשור ייצרה פילסברי גם את "Space Food Sticks" (אנ'), במטרה לנצל את הפופולריות של תוכנית החלל. ה-"Space Food Sticks" פותחו על ידי רוברט מולר, ממציא תקני ה-HACCP המשמשים את תעשיית המזון על מנת להבטיח את בטיחות המזון. כאשר האסטרונאוט מנאס"א, סקוט קרפנטר, שוגר לחלל במסגרת תוכנית מרקורי בקפסולת אורורה 7 בשנת 1962, הוא לקח עימו את מזון החלל המוצק הראשון – קוביות אוכל קטנות שפותחו על ידי מחלקת המחקר והפיתוח של פילסברי. החברה רכשה את רשת המזון המהיר ברגר קינג בשנת 1967.
היסטוריה > שנות ה-1980 והמשך

חברת פילסברי רכשה את האגן-דאז בשנת 1983. בשנת 1999 מיזגו פילסברי ונסטלה את ייצור הגלידה האמריקאית והקנדית שלהם למיזם משותף בשם "Ice Cream Partners". לאחר מכן רכשה ג'נרל מילס את פילסברי בשנת 2001 והצליחה לקדם את המיזם המשותף. בשנת 1985 רכשה פילסברי את דייברפודס; הזכיינית הגדולה ביותר בברגר קינג בארצות הברית וחברת האם של פיצת גודפאדר. בשנת 1988 מכרה פילסברי את רשת פיצת גודפאדר כחלק ממהלכי הארגון מחדש של החברה. בשנת 1989 רכשה חברת גרנד מטרופוליטן (לימים, דיאג'ו) הבריטית את החברה הזו. בשנת 2001 מכרה דיאג'ו את פילסברי ליריבה הוותיקה שלה, ג'נרל מילס.
הישגים בולטים

בעבר, טענה פילסברי שיש לה את טחנת הקמח הגדולה ביותר בעולם בפילסברי א-מיל, המשקיף על מפלי סנט אנתוני על נהר המיסיסיפי במיניאפוליס. בטחנה היו שניים מגלגלי המים עם מהחזקים ביותר שנבנו אי פעם, ולכל אחד מהם היו 1200 כוחות סוס (900 קילוואט).
בשנת 1960 פרסם רוברט ג'יי קית', סגן נשיא פילסברי, מאמר בשם "מהפכת השיווק" בכתב העת השיווקי, Journal of Marketing. המאמר, שהתבסס על זיכרונותיו האישיים של קית', קבע את הדרך שבה התפתחה חברת פילסברי. הוא ציין כי החברה עברה מהתמקדות בייצור בשנות ה-60 של המאה העשרים למוקד המכירות בשנות ה-30 ולמוקד הצרכנים בשנות החמישים. המאפיינים של שלוש התקופות המובהקות הללו באבולוציה של פילסברי כוללים: העידן המכוון לייצור בין השנים 1869–1930 – המאופיין ב'התמקדות בתהליכי ייצור'; עידן המכירות משנות השלושים עד שנות החמישים – המאופיין בהשקעה במחקר לפיתוח מוצרים חדשים ופרסום כדי לשכנע שווקים ורוכשים מיתרונות המוצר והעידן המכוון לשיווק, מתחילת שנות החמישים – המאופיין במיקוד הסמוי והקיים של צורכי הלקוח. בנוסף, שיער קית' כי עידן בקרת השיווק עומד להגיע. אף על פי שמאמרו של קית' תיעד במפורש את התפתחותה של פילסברי, נראה שהוא הציע כי השלבים שנצפו בפילסברי מהווים דרך אבולוציונית רגילה (ייצור ← מכירות ← שיווק) עבור מרבית הארגונים הגדולים. ממצאיו של קית' גררו תגובות שונות מטעם גופים וחברות שונות.
ראו גם

פילסברי דאובוי
הערות שוליים

↑  Brynwood Partners
↑  Panchadar, Arjun (9 ביולי 2018). "J.M. Smucker to sell Pillsbury, other U.S. baking brands for $375 million". Thomson Reuters. נבדק ב-6 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Marchat, Alissa (4 ספט' 2018). "J.M. Smucker Co. Closes $375M Deal With Hometown Food Co". The Shelby Report. נבדק ב-7 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cross, Mary (2002). A Century of American Icons: 100 Products and Slogans from the 20th-Century Consumer Culture. Greenwood Press. pp. 143–146. ISBN 978-0313314810. נבדק ב-4 בספטמבר 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "SEC Info – Publicis Groupe SA, Bcom3 Group". 7 במרץ 2002. {{cite web}}:  (עזרה) and "The Green Giant". Advertising Age. 2005 [1999]. נבדק ב-23 באפריל 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James Gray, Business without boundary; the story of General Mills, Minneapolis, University of Minnesota Press, 1954
↑  Pillsbury Company | American company, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
1 2  Funny Face History, web.archive.org, ‏2010-01-29
↑  How Well Do You Know the Pillsbury Doughboy?, Pillsbury.com (באנגלית)
1 2  Moo Juice chocolate & strawberry milkshake mix: Cow recommended (1967) - Click Americana, clickamericana.com, ‏2020-04-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Andrew F. Smith, Encyclopedia of Junk Food and Fast Food, Greenwood Publishing Group, 2006, ISBN 978-0-313-33527-3. (באנגלית)
↑  Times, Special to the New York (1985-08-20). "Pillsbury Keeping Godfather's Pizza". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-07-11.
↑  Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, Pillsbury Accepts Bid for Godfather's Pizza Chain, Los Angeles Times, ‏1988-09-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Holloway, R.J., "Leaders in Marketing: Robert Keith," Journal of Marketing, Vol. 32, July 1968, pp 74-75
↑  Keith, R. J., "The Marketing Revolution," Journal of Marketing,, Vol. 24, No. 1; Jul 1959-Apr 1960, pp 35-38
↑  Hollander, S.C., Rassuli, K.M. Jones, G.D.B., and Dix, L.F., "Periodization in Marketing History," Journal of Macromarketing, Vol. 25 No. 1, June 2005, pp 32-41, DOI: 10.1177/0276146705274982pp 32-41"
↑  Brown, S., "Trinitarianism: The Eternal Angel and the Three Eras Schema," in Brown, S., Bell, J. and Carson, D., Marketing Apocalypse: Eschatology, Escapology and the Illusion of the End, London, Routledge, 1996, p. 27 reports on a study which examined 15 of the top selling marketing texts, found that the although the incidence of repeating Keith's eras was waning, it had not been replaced by Fullerton's periodization, nor any other more meaningful framework.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007321388005171  GND: 1079801618  ISNI: 0000 0000 8423 5544  LCCN: n50075656  VIAF: 8633429   WorldCat (עם VIAF): 8633429 
גלוית פילסברי עם הכיתוב "טחנת הקמח הגדולה בעולם", מיניאפוליס, מינסוטה.
גלוית פילסברי עם הכיתוב "טחנת הקמח הגדולה בעולם", מיניאפוליס, מינסוטה.
יובל פוקס

אין תמונה חופשית
יובל פוקס (נולד ב-1961) הוא דיפלומט ישראלי כיהן בתפקיד האחרון כשגריר ישראל בגאורגיה.
פוקס נולד וגדל בחיפה. יובל צאצא למשפחה שורשית דורות מצפת וממייסדי ראש פינה וכפר תבור, בשנת 1979 התגייס לשירות של שלוש שנים בצה"ל במסגרת הנח"ל, ולאחר מכן הצטרף לקיבוץ אייל, שם שהה במשך כשנה. בשנת 1985 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים אותם סיים בשנת 1988 עם קבלת תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה והיסטוריה. שנה לאחר מכן החל את לימודיו באוניברסיטת פרייבורג שבגרמניה. השלים לימודי תואר שני בפילוסופיה ובהיסטוריה ב 1991. תוך כדי לימודיו שימש כעוזר מחקר וכמורה לעברית באוניברסיטאות פרייבורג והמבורג.
לאחר לימודיו פרסם מספר מאמרים בכתבי עת אקדמיים בישראל ובחו"ל בהקשרים שונים של הפילוסופיה של מרטין היידיגר. כמו כן תרגם לעברית את המחזות "סיביר" ו "הקפטן" שהועלו על במת תיאטרון חיפה.
בשנת 1994 הצטרף לשירות במשרד החוץ, ומאז שימש בתפקידים שונים בשגרירויות ישראל בפראג, ברלין ומוסקבה. במסגרת עבודתו הדיפלומטית היה מעורב בהזמנת ישראל כאורחת מרכזית ביריד הספרים הבינ"ל של פראג, בציון אירועי 40 ליחסים הדיפלומטים עם גרמניה ב 2005, בתהליך נרמול היחסים עם אוסטריה ובשורה של מגעים וביקורים רמי דרג במהלך כהונתו כציר במוסקבה בשנים 2005-2009. בשנים 2009-2012 שימש כמנהל מחלקת קווקז ומרכז אסיה במשרד החוץ, בתפקידו זה ליווה את התפתחות היחסים עם אזרבייג'ן וקזחסטן אותן שנים. באוגוסט 2012 מונה לשגריר ישראל בגאורגיה.
במהלך כהונתו כשגריר בגיאורגיה נחתמו בין המדינות שורה של הסכמים ובראשם הסכם לבטול הדדי של הצורך באשרות. ההסכם נחתם בשלהי 2013 ונכנס לתוקף במהלך 2014. כמו כן נחתמו במסגרת תפקידו הסכמים בין המדינות בתחומי המאבק בפשע והחקלאות, והוקמה ועדה כלכלית מעורבת בין המדינות שהתכנסה למפגשה הראשון בירושלים בינואר 2014 בראשות שרי החוץ של שתי המדינות.
ביום העיר של טביליסי 2014 זכה לקבלת תואר אזרח כבוד של טביליסי מאת ראש העיר על פועלו לקידום היחסים בין המדינות והעמים ועל יזום ותמיכה פרויקטים בתחומי התרבות והכלכלה.
במסגרת שבוע הסובלנות הוענקה תעודה המציינת לשבח  את שגריר ישראל בגיאורגיה יובל פוקס, בטקס שנערך ביום הסובלנות הבינ'ל שחל ב-16.11.2015  בטביליסי,  ע'י המועצה הדתית של גיאורגיה בבית ראש הממשלה. בין המצוינים לשבח (רה'מ, שרים, הפטריארך, ראשי הדתות),
יובל פוקס סיים תפקידו כשגריר ישראל בגיאורגיה באוגוסט 2016 והתמנה לתפקיד בכיר בהנהלת משרד החוץ.
הערות שוליים

↑  יובל פוקס באתר שגרירות ישראל בטביליסי, גאורגיה
↑  הודעת המינוי באתר משרד ראש הממשלה
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חינוך מעורב מגדרית

"חינוך מעורב", ציור של צ'ארלס אלן וינטר, 1915
חינוך מעורב מגדרית מקובל במערכות חינוך רבות. העירוב מאפשר פעילויות משותפות בכיתות ובתחומי בית הספר. גישה זו התפתחה החל מאמצע המאה העשרים. הגישה ההפוכה היא חינוך נפרד מגדרית. לכל אחת מהגישות החינוכיות הללו יש יתרונות וחסרונות.
המוסד החינוכי הוותיק ביותר לחינוך מעורב הוא בית הספר Dollar Academy בסקוטלנד, שמערב בנים ובנות מאז שנוסד בשנת 1818. בית הספר פעיל עד ימינו, ולומדים בו כ-1,250 תלמידים.
במוסדות רבים להשכלה גבוהה הייתה נהוגה הפרדה מגדרית, אך עד סוף המאה העשרים רובם הגדול הפכו למעורבים. המוסד להשכלה גבוהה ששילב לראשונה בנים ובנות היה אוברלין קולג' באוהיו, ארצות הברית. הוא נפתח ב-3 בדצמבר 1833, עם 44 סטודנטים, מהם 29 גברים ו-15 נשים.
כיום הנורמה היא שבנים ובנות לומדים יחדיו, אם כי עדיין השיעורים במקצועות מסוימים נפרדים, בעיקר כאלה שבהם קיימים הבדלים מגדריים בולטים בהישגים הלימודיים או בתחומי העניין, למשל ספורט וחינוך מיני.
עם זאת, נראה כי השאיפה ליצור שוויון הזדמנויות לשני המינים באמצעות חינוך מעורב לא הושגה. בחירת המקצועות של בנים ובנות לאחר סיום הלימודים עדיין משקפת את התפקידים המגדריים המסורתיים בחברה.
היסטוריה

בתרבויות המוקדמות מעמד האישה היה נמוך מאוד, במשך דורות רבים. בסין העתיקה וביוון העתיקה רק גברים זכו לחינוך. ברומא העתיקה רק חלק מהנשים זכו ללמוד, אך במסגרת לימודית נפרדת מהגברים. מגמה זו נמשכה בבתי ספר נוצריים באירופה בעת העתיקה ובימי הביניים, בהם נשמרה ההפרדה המגדרית.
נושא החינוך קיבל חשיבות עליונה בעקבות ועידת טרנטו, במאה ה-16, בה הוחלט ללמד ילדים לקרוא את כתבי הקודש. החלטה זו הביאה לפתיחת בתי ספר פרטיים רבים בצפון אנגליה, סקוטלנד וניו אינגלנד, בהם הלימודים היו מעורבים. גם במושבות הקווייקרים באנגליה ובארצות הברית היו נהוגים לימודי דת מעורבים לילדים.
לאחר המהפכה האמריקאית נפתחו בתי ספר יסודיים רבים, וברובם היה חינוך מעורב. בתי הספר התיכוניים עברו בהדרגה גם הם לחינוך מעורב, אם כי במוסדות להשכלה גבוהה עדיין היו מקובלים לימודים נפרדים. בשנת 1900 רוב בתי הספר התיכוניים הציבוריים בארצות הברית שילבו בנים ובנות. באותה תקופה העדר ההפרדה הפך לנורמה שאומצה במדינות רבות בעולם, בהן בריטניה, גרמניה, אוסטרליה וברית המועצות.
ברפובליקה הסינית עבר חוק בשנת 1919 שאיפשר קליטת נשים לכל המוסדות להשכלה גבוהה. אחת הסטודנטיות הראשונות שנקלטו הייתה הפיזיקאית טשין-שיונג וו.
הסורבון בפריז החל לקלוט נשים כבר בשנת 1860. עירוב הבנים והבנות במוסדות החינוך הפך לחוק מחייב בצרפת בשנת 1957 לבתי ספר יסודיים, וב-1975 לכל האוניברסיטאות.
באנגליה היה נהוג חינוך נפרד במשך שנים רבות, אם כי בסקוטלנד ובוויילס היה נהוג חינוך מעורב. במהלך המאה ה-20 הפך החינוך המעורב לנורמה במערכת החינוך הבריטית, ומספר בתי הספר היסודיים הנפרדים ירד מ-2,500 בשנת 1966 ל-400 בשנת 2006 ול-200 כיום. תהליך דומה קרה גם במוסדות להשכלה גבוהה. כיום נותר רק מספר קטן של מכללות לבנים או לבנות בלבד, בהן איטון קולג' ובית הספר הארו, שנחשבים ליוקרתיים.
היסטוריה > עירוב בין בנים לבנות בחינוך בגרמניה

בגרמניה בוטל החינוך הנפרד במוסדות החינוך באופן הדרגתי, בעקבות השינויים החברתיים, החל משנת 1945 ועד לסוף שנות השישים. כיום נותרו בגרמניה בתי ספר נפרדים מעטים.
תהליכים דומים התרחשו במרבית מדינות אירופה ובארצות הברית.
היסטוריה > עירוב בין בנים לבנות בחינוך בגרמניה > במאה ה-19

עירוב בנים ובנות בחינוך היה נהוג לפחות מהמאה ה-19. באזורים עירוניים ובאחוזות האצולה היה מקובל חינוך נפרד, אך בבתי ספר כפריים היה בדרך כלל רק מורה אחד, לכן נהגו ללמד בנים ובנות ביחד. מנהג זה נראה בבירור בציורים מאותה תקופה. לעיתים הבנים ישבו בשורות הקדמיות והבנות בשורות האחוריות והצדדיות.
ההשכלה התיכונית והגבוהה יועדה לבנים בלבד. בנות נשלחו לבית ספר לבנות, בו למדו בעיקר מלאכת יד, כלכלת בית ולימודי דת. לעיתים לימדו בנות נושאים במדעי הטבע, מתמטיקה ולטינית, אבל לרוב מקצועות אלו נחשבו קשים מדי עבור בנות. בנוסף, הייתה דעה נפוצה לפיה נשים שלומדות יותר מדי עלולות ללקות בעקרות, וחשיבה מדעית עלולה לפגוע בתפקוד האישה כרעייה ואם. בגלל סיבות אלו, נשים שהשלימו את לימודי התיכון לא שקלו כלל לימודי השכלה גבוהה.
היסטוריה > עירוב בין בנים לבנות בחינוך בגרמניה > במאה ה-20

לקראת סוף המאה ה-19 החלה התנועה הפמיניסטית להיות פופולרית, וקמו ארגוני נשים שביקשו לשלב בנות במוסדות להשכלה גבוהה. בתחילת המאה העשרים חלק מבתי הספר התיכוניים לבנים החלו לקלוט גם בנות. התהליך הואט בתקופת מלחמת העולם הראשונה והשנייה, אך התחדש ביתר שאת בשנת 1945. בשנת 1948 נחקק חוק עירוני בברלין המחייב חינוך מעורב במוסדות החינוך, פרט למספר מקרים חריגים, כגון שיעורי ספורט. כיתות מעורבות הפכו לנורמה בשנות החמישים במערב ברלין, המבורג, ברמן והסן, ואחריהן בשאר אזורי גרמניה. האזורים השמרנים ביותר החלו לשלב בנים ובנות בחינוך מעט מאוחר יותר: באדן-וירטמברג החלה את חוק החינוך המעורב בשנת 1966, ובאוסטריה נחקק חוק דומה בשנת 1975.
השפעות חינוך מעורב

| --- | --- |
 :  ראו גם – חינוך נפרד מגדרית#השפעות חינוך נפרד
במשך שנים התלבטו אנשי חינוך וחוקרים בנוגע ליתרונות והחסרונות של חינוך מעורב. הסיבה העיקרית שבגינה הפכו רוב בתי הספר למעורבים היא התפיסה לפיה מערכת חינוך מעורבת מאפשרת לגברים ונשים להיות מוכנים יותר למצבים בהם יהיו לאחר סיום הלימודים, כמו מקומות עבודה או לימודים באוניברסיטה, ומהווה יתרון חברתי.
מספר מחקרים שנעשו בתחילת שנות האלפיים מצאו יתרון קל לחינוך חד-מגדרי. על פי מחקר משנת 2006, לתלמידים אלו יש התנהגות טובה יותר, הישגים לימודיים גבוהים יותר, שאיפות לקריירה (בוגרות בתי ספר לבנות נטו להחליט לעיתים קרובות יותר להמשיך בלימודים בתחומים שנשלטו על ידי גברים) ופער של כ-15% ברמת ההכנסה בשלב התעסוקה. עם זאת, התוצאות לא היו אחידות. מחקר נוסף שנעשה בשנת 2007 (פורסם בשנת 2009) בדק אצל 260 תלמידים ממערכות חינוך שונות את הנטייה לקחת סיכון במספר משחקים. על פי עורכי המחקר, קיים קשר בין לקיחת סיכונים לבין תפקידים בכירים בתעסוקה והכנסה גבוהה. המחקר מצא כי בנות שלמדו בחינוך מופרד נטו יותר לקחת סיכונים מבנות בחינוך מעורב, אך לא מצא הבדלים משמעותיים בין קבוצות הבנים.
מחקר משנת 2009 מצא כי גברים שלמדו בחינוך נפרד עלולים להרגיש פחות מוכנים להתמודדות עם מצבים במקומות עבודה, ולחוש עצבנות או אי-נוחות. לדברי החוקרים, לימודים ללא נוכחות של המין השני יוצרים סביבה לא-מציאותית שלא קיימת בעולם האמיתי. המחקר נעשה על 17,000 בנים ילידי 1958 שלמדו בבתי ספר לבנים בלבד. על פי ממצאי המחקר, בנים שלמדו בבתי ספר נפרדים הם בעלי יכולת נמוכה יותר ליצור קשר משמעותי עם בנות. בנים אלה נוטים יותר, בהגיעם לגיל ארבעים, להתגרש או להיפרד מבנות זוגם, יחסית לאלה שלמדו בבתי ספר מעורבים. כמו כן הם נוטים יותר להיות במצוקה נפשית או בדיכאון.
מחקר מ-2014 סקר מחקרים רבים שבחנו חינוך נפרד מול חינוך מעורב. המחקר בדק את ההישגים הלימודיים ואת ההשפעות החברתיות בתקופת הלימודים ואחריה. מסקנת המחקר היא שאין יתרון משמעותי לשיטה זו או אחרת. המחקר מספק נתונים על מספר בתי הספר וכמות התלמידים באוסטרליה ובבריטניה, ומזהה מגמה ברורה לכיוון החינוך המעורב: נפתחים הרבה יותר בתי ספר מעורבים מאשר חד-מיניים, ובתי ספר נפרדים הופכים בהדרגה למעורבים.
מחקר משנת 2017 בדק ממצאים של מחקרים קודמים אודות ההשפעה החיובית של חינוך נפרד, לפיהם קיים שיפור בהישגים הלימודיים, במעבר בין כיתות ובהתפתחות האישית. המחקר מצא שרוב המחקרים הללו לא לקחו בחשבון את ההישגים הקודמים של התלמידים, ואם משקללים נתון זה אז הממצאים מצביעים על הישגים לימודיים דומים בלימודי שפה, מדעים וטכנולוגיה בשתי השיטות. עם זאת, במחקר נמצא כי ההישגים הלימודיים של בנות במקצועות הומניים היו נמוכים במידה משמעותית במסגרת הלימודים הנפרדים, לעומת בנות בחינוך מעורב.
הערות שוליים

↑  Single-sex schools 'no benefit for girls', באתר הגרדיאן, ‏25 ביוני 2006 (באנגלית).
↑  Boys' schools in the UK (באנגלית).
↑  Reconstructing School Segregation: On the Efficacy and Equity of Single-Sex Schooling, ‏מרץ 2006 (באנגלית)
↑  Gender Differences in Risk Behaviour: Does Nurture Matter?, ‏פברואר 2009 (באנגלית)
↑  Why single-sex schools are bad for your health (if you're a boy), באתר האינדפנדנט, ‏1 בדצמבר 2009 (באנגלית).
↑  Analysis and Research into Co-education in Australia and the UK, and the experience of those schools that change status (באנגלית).
↑  Controlling for Prior Attainment Reduces the Positive Influence that Single-Gender Classroom Initiatives Exert on High School Students’ Scholastic Achievements, ‏4 ביולי 2017 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284042405171  GND: 4031467-4  LCCN: sh85027662  NKC: ph319001 
בית הספר הכפרי ב-1848, צויר בשנת 1896 על ידי הצייר הגרמני אלברט אנקר
בית ספר תיכון מעורב במאלי
טרופריון הפסחא

טְרוֹפַּרִיוֹן הפסחא (ביוונית: Χριστὸς ἀνέστη, "המשיח קם") הוא מזמור דתי המשמש בכנסיות הנוהגות לפי הפולחן הביזנטי – האורתודוקסיות והאוניאטיות – בחגיגת הפסחא והעונה הסובבת את החג.
המילים מתארות בקצרה את תחיית ישו מן המתים והפתיחה "המשיח קם" היא חזרה על ברכת הפסחא המקובלת. כמו מזמורים דומים מסוגו (טרופריונים) זהו קטע קצר בן בית אחד עליו חוזרים שוב ושוב. מקורו וחיבורו עלומים, אך הוא מיוחס לפעמים לרומנוס כותב ההמנונים בן המאה השישית. הטרופריון מושר בתפילת הלילה של יום הפסחא עצמו בסיום תהלוכת הצלב, בין פרקי התהילים. בכל "השבוע הקורן" שלאחר הפסחא חוזרים עליו במהלך התפילות והטקסים. כמו כן, המזמור מוקרא בכל התקופה הנמשכת עד לחג העלייה, בעיקר בפתיחת ליטורגיית המיסה.
"המשיח קם" הוא אחד מהקטעים המוזיקליים המוכרים ביותר של הכנסייה האורתודוקסית, כולל מקצבו המפורסם. הוא תורגם לכל שפות התפילה המקומיות וזכה גם לגרסאות כיסוי רבות. בין היתר, שרו אותו הזמרת הלבנונית פיירוז, הסרבית דיבנה ליובוייביץ' ורבים אחרים במדינות אורתודוקסיות.
| עברית | יוונית |
| --- | --- |
המשיח קם מן המתים במותו שָׁף המות ולשכני עפר חיים בחסדו נתן!: Χριστὸς ἀνέστη ἐκ νεκρῶν θανάτῳ θάνατον πατήσας καὶ τοῖς ἐν τοῖς μνήμασι !ζωὴν χαρισάμενος
הערות שוליים

↑  Hilarion Alfeyev, Christ the Conqueror of Hell: The Descent Into Hades from an Orthodox Perspective, St. Vladimir's Seminary Press, 200. עמ' 197.
↑  Ken Parry, The Blackwell Companion to Eastern Christianity, Wiley-Blackwell, 2010. עמ' 332.
↑  John Daverio, John Ogasapian, The Varieties of Musicology: Essays in Honor of Murray Lefkowitz,Harmonie Park Press, 2000. עמ' 55.
חברת קש

חברת קש היא חברה הפועלת בחסותה של חברה אחרת במטרה להסתיר פעילויות מסוימות של החברה החוסה. חברת הקש פועלת ברבים בצורה רגילה לחלוטין, כאשר למעשה היא מבצעת פעילויות שאינן תואמות קו לקו עם מטרת החברה מבחינת הציבור.
את חברות הקש מייסדים לרוב ארגונים שונים המחפשים להסתיר דבר מה. בין ארגונים אלו נכללים סוכנויות ביון, תאגידים, ארגוני פשיעה וארגונים המצויים בחרם.
תחומי ההשפעה העיקריים

חברות הקש מציגות את עצמן כחברות עצמאיות בעוד שלמעשה הן פועלות לסיוע חברת האם. פעילות זו יכולה להתקיים בפוליטיקה, במסחר, בדת ובתחומים דומים אחרים. בתחום היחסים הבינלאומיים, ממשלת בובות היא ממשלה הנראית לכאורה כממשלה רגילה, ובה ראש ממשלה ושרים, אך היא אינה השליטה האמיתית במדינה, אלא פועלת על פי הוראות של כובש זר או של מעצמה זרה, כך שגם היא לאמיתו של דבר סוג מסוים של חברת קש.
במידה קיצונית, חברת קש נשלטת לחלוטין על ידי חברת האם שלה, ועובדה זו אינה ידועה לציבור. אולם, חברות רבות הנחשבות לחברות קש רק מתקרבות למודל זה: השליטה יכולה להיות חלקית, או היחסים בין החברות יכולים להיות גלויים.
ארגונים > בארגוני פשיעה

חברות קש רבות נמצאות בבעלותם של ארגוני פשיעה, בעיקר למטרת הלבנת הון.
ארגונים > בסוכנויות ריגול

גם סוכנויות ריגול משתמשות בחברות קש כדי לבצע פעולות שאין ברצונן להציג עצמן קשורות לפעולות. דוגמה לחברת קש כזו היא חברת התעופה אייר אמריקה אשר נוסדה על ידי סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית, לכאורה במטרה לספק סיוע הומניטרי. למעשה, חברת התעופה שימשה את הסוכנות לסיוע במשימות קרב ובאספקת ציוד לשם ביצוע פעולות חשאיות בדרום-מזרח אסיה במהלך מלחמת וייטנאם. חברות קש אחרות אשר מומנו על ידי סוכנות זו שימשו להפצת תעמולה והשפעה אמריקאית במהלך המלחמה הקרה, במיוחד במדינות העולם השלישי.
ארגונים > בארגונים דתיים

ישנם ארגונים דתיים המשתמשים בחברות קש כדי לקדם את האינטרסים שלהם בפוליטיקה, או כדי להציג את ארגונם כארגון כשר יותר.
ארגונים > בארגונים המצויים בחרם

ארגונים מוחרמים משתמשים לפעמים בחברות קש כדי להציג חזית ציבורית מסוימת, שתסיר מהם את החרם. לדוגמה, ארגונים דמויי צבא קשורים לעיתים למפלגות פוליטיות הפועלות בצורה גלויה. ייתכן שמפלגות אלו הן אינן חברות קש במובן הצר, אולם נהוג להחשיב אותן ככאלו. דוגמאות למפלגות פוליטיות הקשורות לארגונים דמויי צבא הן :
היחסים שבין ה-IRA וארגון השין פיין בשנות ה-80 באירלנד;
היחסים שבין הקבוצה הבסקית אטה לבין המפלגה הספרדית הפוליטית בטסונה.
הזרוע הצבאית של מספר ארגונים פלסטינים (המוכרים כארגוני טרור) מונהגות וממומנות על ידי מפלגות פוליטיות מקומיות או תנועות בינלאומיות, כדוגמת הג'יהאד האיסלאמי.
החזבאללה בלבנון של 2006, משמש כתנועה פוליטית וחבר בממשלת לבנון, אך במקביל ככח צבאי מקביל לצבא הרשמי של לבנון. חימוש הצבא ומימון התנועה נעשה בחסות ישירה וגלויה של סוריה ואיראן.
ארגונים > בארגונים מן השורה

חברות וארגונים רבים משתמשים בחברות הקש כדי לקדם את מוצריהם בצורה עקיפה. כך לדוגמה, חברות תרופות מסוימות מממנות חברת בת המציגה את עצמה כפעילה למען החולים במחלה כלשהי, בעוד שהיא למעשה מקדמת מוצרים השייכים לחברת האם.
גם צוותי חשיבה מסוימים נחשבים לחברות קש, והם נבדלים מחברות קש אחרות בכך שהם מציגים את עצמם כארגון מחקרי. שמם של צוותי חשיבה אלו הוא לרוב שם נייטרלי ולכן הם יכולים להציג את האסטרטגיות המסחריות של נותני החסות, באופן אובייקטיבי למראית עין בלבד.
לדוגמה:
מכוני מחקר במימון מלא של חברות הסיגריות בשנות ה-60, שהביאו ממצאים הפוכים לדעה הרווחות לגבי הנזק הרפואי של עישון סיגריות.
קרנות מחקר אקדמאיות במימון עקיף של חברות הסלולר שמטרתן למצוא ולפרסם ממצאים התומכים בביטחון הרפואי של שימוש מרובה בטלפונים ניידים.
ארגונים > בארגוני טרור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

חברת גג
מאפיה
פשע מאורגן
איש קש
רכישת קש
בובת קש
אד הומינם
דגל כוזב
הסתה
הפרד ומשול
לוחמה פסיכולוגית
פוליטיקה של זהויות
שיטת הסלמי
תרבות הפחד
לקריאה נוספת

רו"ח עופר אלקלעי, המדריך השלם לביקורת חקירתית, הוצאת רונן 2011
טיסמוגיורוש

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת זאהון
 שטח:  10.25 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  693 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°19′15″N 22°13′25″E﻿ / ﻿48.320833333333°N 22.223611111111°E﻿ / 48.320833333333; 22.223611111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.tiszamogyoros.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסמוגיורוש(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסמוגיורוש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיסמוגיורוש (בהונגרית: Tiszamogyorós) הוא כפר על גדות נהר הטיסה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טיסמוגיורוש קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 693 תושבים ובשנת 2020 רק 802 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
יהודי טיסמוגיורוש

יהודים חיו בטיסמוגיורוש במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1867 הייתה הקהילה כפופה לקהילת מאנדוק, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר בשואת יהודי הונגריה
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 21 |  |
| 1880 | 39 | 655 |
| 1910 | 37 |  |
| 1920 | 30 |  |
| 1930 | 17 |  |
| 1941 | 14 | 917 |