stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דבשון
מאפיינים ואופן השימוש

בדרך כלל דבשון עשוי מעץ שעבר גילוף במחרטה, אך גם נפוץ בצורתו מפלסטיק, מסיליקון, מזכוכית ואפילו ממתכת. בקצה הידית ישנם חריצים בעלי רווח זהה הנוצרים בין מעגלים המחוברים לציר משותף וחד-מרכזי לכדי ראש מעוגל וסלילי אשר מקנים לכלי את תכונתו. אורכו הסטנדרטי הוא 7 אינץ' (בקירוב 18 ס"מ), וזה כדי להקל על אופן החדרתו לצנצנות. בחלק מצנצנות הדבש חור אופייני בקצהו או במרכזו של המכסה דרכו נכנסת ידית הדבשון. עם זאת, לדבשון אין צורה אחידה, ועיצובו מושפע מהתרבות המקומית ומהשימוש לו הוא מיועד.
החריצים בדבשון נועדו להגדיל את שטח הפנים שלו ביחס לגודלו, ובכך הנוזל (דבש) שיש לו צמיגות גבוהה, ינוע באיטיות, ישאף לשמור על מתח פנים ויישאר בתוך הכלי לזמן קצר בזמן שהמשתמש מסובב אותו, דבר המאפשר הוצאה מהכלי. השימוש בדבשון מעץ נועד לאסוף יותר דבש לעומת חומרים אחרים עם מקדמי חיכוך שונים. מומלץ להימנע משימוש בדבשון ממתכת, כיוון שבמגע בין החומצות שבדבש למתכות מסוימות מתרחשת תגובה כימית, המביאה לשינויים כימיקליים בהרכבו ובהדרגה לירידה באיכותו. ציפוי דבשון עץ בשמן מינרלי, כזה שאינו מזיק לבריאות, יקנה לו עמידות פיזית (אנ') ויקל בשטיפתו.
אחת השיטות לשימוש בדבשון היא טבילתם של כל החריצים אל תוך הנוזל ולסובבו באיטיות בין האמה לאגודל אגב העברתו למקום הרצוי, כדי למנוע טפטוף. דוגמאות לשימושיו הפופולרים הן נטיפת זרזיף דבש על חלה, לחם, מַרְקוֹעַ (ביסקוויט), ושאר דגנים. לדבשון גם ביטוי בתרבות הבריטית; כחלק מגינוני מסורת שעת התה המלווה בדבש (לעיתים כתחליף לסוכר), משתמשים בדבשון להמתקת המשקה, תה או קפה באופן שתואר.
בתרבות הפופולרית

למרות תרומותיו, הקושי הכרוך בניקיונו עקב צורתו והסבלנות הנדרשת בעת יציקת דבש מביאים רבים לזנוח אותו ודווקא להשתמש בכפית. אף על פי כן, הצליח הדבשון לחדור לתרבויות רבות כחלק ממכלול כלי המטבח, ומהווה כיום פריט יוקרה-מסורתי המלווה ארוחות במסעדות, בסעודות חג (דוגמת ראש השנה או חג המולד), ובזמנים מסורתיים (דוגמת שעת התה).
חברות מסחריות עושות שימוש בדבשון כסמל קונוטציבי למתיקות, אושר ושמחה, גם אם הן אינן קשורות לתעשיית המזון, ומשלבות אותו בפרסומות ובעלונים.[דרוש מקור] כך למשל, הקמע של מותג דגני הבוקר "האני נאט צ'יריוס" (אנ'), נראה כשהוא מחזיק בידו דבשון. חברת הצעצועים האמריקאית מאטל ייצרה צעצועי פו הדב יחד עם דבשונים.
הערות שוליים

↑  David Whipp, Introduction to Quantitative Geology; Rock and ice as viscous materials, ‏April. 13, 2015
↑  מילים לשולחן החג האקדמיה ללשון העברית
↑  קטגוריה:קִטָּלוֹן (משקל) – ויקימילון, באתר he.wiktionary.org
↑  האקדמיה ללשון העברית, בעריכת רחל סליג, למד לשונך 93, באתר hebrew-academy.org.il, ‏תשע"ב–2012
↑  Pierce, Kerry (2002). The Wood Stash Project Book. Popular Woodworking Books. p. 41, Project 5: Two Honey Dippers. ISBN 1558706003.
↑  David Langton, Anita Campbell, Visual Marketing: 99 Proven Ways for Small Businesses to Market with Images and Design, John Wiley & Sons, 2011-09-02. (באנגלית)
1 2 3  Honey dipper plan, www.craftsmanspace.com (באנגלית)
1 2  woodturningwithtim1 (2013-01-18), 15 Minute Project – Honey Dipper, נבדק ב-2018-08-28
↑  Category:Honey dippers – Wikimedia Commons, commons.wikimedia.org (באנגלית)
↑  Phillip Ball (1 באפריל 2013). "Focus: Dripping Honey Explained". Physics. 6: 38. נבדק ב-22 באוגוסט 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Michele Bousquet (2015). Physics for Animators. CRC Press. p. 269. ISBN 9781135016548.
↑  Milwaukee Journal Sentinel – Google News Archive Search, news.google.com
↑  maggscreations (2013-09-16), How to properly use a Honey Swooper, נבדק ב-2018-08-28
↑  "5 Honey and Apple Centerpieces for a Sweet New Year". The Daily Meal (באנגלית). 2013-09-04. נבדק ב-2018-08-30.
↑  Gooseberry Patch, Christmas Kitchen Cookbook: Festive family recipes, gifts from the kitchen and sweet Christmas memories, Rowman & Littlefield, 2013-07-16. (באנגלית)
↑  Neudorf, Samantha (4 בנובמבר 2015). "'Star Wars'-Themed Cereal Boxes Will Be Available for a Limited Time". The Daily Meal. Spanfeller Media Group, Inc. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Disney – Mattel". Observer-Reporter. FAO Schwarz. 7 בנובמבר 1999. p. 43, Toys "R" Us. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
איור של תפוח בדבש עם דבשון
פרשת אלזה נייגו

צעדת הלוויה של אלזה נייגו
פרשת אלזה נייגו היא אירוע רצח בטורקיה שאירע בשנת 1927 של אישה יהודייה בשם אלזה נייגו על ידי פקיד טורקי. הרצח עורר הפגנה אנטי-ממשלתית בהלוויה שלה, שהרשויות ראו בה כאירוע פלילי. ממשלת טורקיה טענה כי הסיסמאות ששימשו במחאות היו אנטי טורקיות. בעקבות ההפגנה נעצרו עשרה מפגינים יהודים, אשר שוחררו לאחר שלושים יום.
הרצח

אלזה נייגו בת ה-22 הייתה קלדנית של חברת הביטוח הלאומי של טורקיה. במהלך חופשה באי הייבלי (אנ'), פקיד טורקי מוסלמי אוסמן ביי התאהב בה. אוסמן ביי, שהיה מבוגר מאלזה ב-30 שנה, עקב אחרי אלזה ברחבי האי. מיואשת קטעה אלזה נייגו את חופשתה וחזרה הביתה. אלזה נייגו התארסה בסופו של דבר לעמית יהודי לעבודה. אוסמן ביי, שזעם על האירוסין, רדף אחרי אלזה נייגו ודקר אותה למוות בסכין.
לאחר הרצח

במהלך ההלוויה נערכה הפגנה בהתנגדות לממשלת טורקיה. ההפגנה הביאה לתגובות אנטישמית בעיתונות הטורקית.  תשעה מפגינים נעצרו מיד באשמת פגיעה בעקרון ששת החיצים, כינוי לסדרת העקרונות החברתיים של מוסטפא כמאל אטאטורק, המהווים סמל של מפלגת העם הרפובליקאית בטורקיה. אך זוכו מהאישומים במשפט ראשון. מאוחר יותר, נפתח משפט שני נגד תשעה יהודים וגם עד יחיד רוסי לרצח. הנאשמים נעצרו. ארבעה מהם נידונו בגין העבירה הספציפית של "פגיעה בתרבות הטורקית ".
הערות שוליים

↑  "Turkish Jewry Agitated Over Murder Case". Canadian Jewish Review. 7 באוקטובר 1927. אורכב מ-המקור ב-3 בנובמבר 2013. נבדק ב-21 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kalderon, Albert E. (1983). Abraham Galanté : a biography. New York: Published by Sepher-Hermon Press for Sephardic House at Congregation Shearith Israel. p. 53. ISBN 9780872031111. נבדק ב-20 בינואר 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Bali, Rıfat (2008-09-23). "The 1934 Thrace events: continuity and change within Turkish state policies regarding non-Muslim minorities. An interview with Rıfat Bali". European Journal of Turkish Studies. Social Sciences on Contemporary Turkey (באנגלית) (7). doi:10.4000/ejts.2903. ISSN 1773-0546.
1 2 3 4 5 6  "New Trial Ordered for Nine Constantinople Jews Once Acquitted". Jewish News Archive. 16 בינואר 1928. נבדק ב-23 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Benbassa, Esther; Rodrigue, Aron (1999). Sephardi Jewry : a history of the Judeo-Spanish community, 14th--20th centuries (1. California paperback ed.). Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520218222.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרשת אלזה נייגו".
אבלים נושאים את ארונה של אלזה נייגו
גרמניה באירוויזיון 2022

גרמניה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו, איטליה. זו הייתה השתתפותה ה-65 במספר של גרמניה בתחרות הזמר של האירוויזיון. מאליק האריס ייצג את גרמניה בתחרות עם השיר "Rockstars", לאחר שניצח בתחרות בשם Germany 12 Points, שהופק על ידי רשות השידור הגרמנית ARD.
רקע

קדם לאירוויזיון 2022, גרמניה השתתפה באירוויזיון שישים וארבע פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. היא הגיע למקום הראשון פעמיים: באירוויזיון 1982 עם השיר "Ein bißchen Frieden" של ניקול ובאירוויזיון 2010 עם השיר "Satellite" בביצועה של לנה מאייר-לנדרוט. בשנת 2021 הנציג הגרמני ינדריק זיגוורט, שהופיע עם השיר "I Don't Feel Hate", הגיע למקום העשרים וחמישה עם 3 נקודות.
ב-19 במרץ אישרה רשות השידור הגרמנית את השתתפותה באירוויזיון 2022. בשנים 2020–2021 הרשות בחרה את נציגיה באמצעות ועדה פנימית שהוקמה למטרה זו. ב-3 בנובמבר אותה השנה נודע כי יופק קדם לאומי שיבחר את הנציג והשיר הגרמני לתחרות.
לפני האירוויזיון

Germany 12 Points התקיים ב-4 במרץ 2022 בסטודיו "ברלים אדלרשוף" בברלין, בהנחיית ברברה שנברגר. שודרה בערוצים Das Erste ו-One, בתשעת ערוצי הרדיו של ARD ובאתר האינטרנט שלה. צפו במשדר 3.25 מיליוני נפשות בגרמניה בלבד.
ב-4 בנובמבר פתחה רשות השידור הגרמנית את תקופת הגשת השירים, שהסתיימה ב-30 בנובמבר. לאחר מכן, היא הכריזה כי הוגשו לה 944 שירים. ועדה שהואמנה על ניפוי השירים בחרה שישה שירים בלבד שיעלו לשלב הבא. הוועדה הורכבה מאלכסנדרה וולפסלאסט (ראש המשלחת הגרמנית לאירוויזיון), מייקה נט (המפיק המוזיקלי של NDR2), הולגר לכמן (המפיק המוזיקלי של Antenne Brandenburg), אדי ואן ביק (המפיק המוזיקלי של Bayern 3), גרגור פרידל (המפיק המוזיקלי של SWR3), אנדראס לופלר (המפיק המוזיקלי של WDR 2,‏ WDR 4 ו-1LIVE) ואלכסנדר שמיץ (המפיק המוזיקלי של MDR Jump). ששת השירים יצאו לאור במהלך מסיבת עיתונאים שנערכה ב-10 בפברואר 2022.
לפני האירוויזיון > רשימת המשתתפים

מקום ראשון
מקום שני
מקום שלישי
| אמן | שיר | כותבים |
| --- | --- | --- |
| אמילי רוברטס | "Soap" | אמילי רוברטס, אנדראס ארן, דידריק טוט, סימון ואנגמן |
| ארוס אטומוס | "Alive" | ארוס אטומוס, אייקה פריז, מרצל צירכר |
| מאל ויונס | "I Swear To God" | יונס ברוכהאוזן, מאל בראנר |
| מאליק האריס | "Rockstars" | מאליק האריס, מארי קובילקה, רובין קאראו |
| ניקו סואבה וטים לייבה | "Hallo welt" | ניקו סואבה, טוני מדראק, ניקלס אסטרלה, יאן דטווילר, וולקר נאומילר,  באקט, ג'ושוע סטולטן, דומיניק קאל, יוהאנס ארצברגר |
| פליציה לו | "Anxiety" | פליציה לו |
לפני האירוויזיון > גמר

אירוע הגמר של הקדם שודר ב-4 במרץ 2022. סדר ההופעות שלו נקבע ב-23 בפברואר, במהלך התוכנית "Live nach Neun", בערוץ Das Erste, בהנחיית אלינה שטיגלר ופיטר גרוסמן. הזוכה נבחר באמצעות הצבעה ציבורית. ההצבעה כללה שיחות טלפון, הודעות SMS או הצבעה מקוונת. בהצבעה המקוונת יכלו הצופים להצביע באתרים של תשעת ערוצי הרדיו של רשות השידור הממלכתית. היא נפתחה ב-28 בפברואר ונערכה שבוע. במשדר הגמר הופיעו זוכת אירוויזיון 2016, ג'מאלה, עם השיר "1944"; וקונצ'יטה וורסט שביצעה מספר שירים עם גיטה הנינג, נציגת גרמניה באירוויזיון 1973 וג'יין קומרפורד.
| סדר | אמן | שיר | רדיו | קהל | סך הכל | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מאליק האריס | "Rockstars" | 90 | 118 | 208 | 1 |
| 2 | מאל ויונס | "I Swear to God" | 106 | 79 | 185 | 2 |
| 3 | ארוס אטומוס | "Alive" | 53 | 70 | 123 | 5 |
| 4 | אמילי רוברטס | "Soap" | 46 | 7 | 53 | 6 |
| 5 | פליציה לו | "Anxiety" | 74 | 65 | 139 | 4 |
| 6 | ניקו סואבה וטים לייבה | "Hallo Welt" | 63 | 94 | 157 | 3 |
באירוויזיון

המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שגרמניה חברה בחמש המדינות הגדולות, היא תעפיל לגמר באופן אוטומטי. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי גרמניה תצביע בחצי הגמר השני. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות, כך ששירים דומים לא ישובצו בסמוך זה לזה. גרמניה הופיעה כמדינה ה-13, לפני ליטא ואחרי אוקראינה. לבסוף היא דורגה במקום ה-25 עם 6 נקודות בלבד.
הערות שוליים

↑  Jiandani, Sanjay (2021-03-19). "Germany: NDR confirms participation in Eurovision 2022: preparations kicks off". ESCToday. נבדק ב-2021-11-03.
↑  Adams, William Lee (2021-06-01). "Germany's Eurovision delegation "reviewing the current selection process" following another poor result". Wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-11-03.
↑  Granger, Anthony (2021-11-03). "Germany: "Lied für Turin" to Select Entry for Eurovision 2022". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-11-03.
↑  ""Germany 12 Points": Deutscher ESC-Vorentscheid live aus Berlin". Eurovision.de (בגרמנית). ARD. נבדק ב-2022-01-18.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Alle Infos zum ESC-Vorentscheid 2022". eurovision.de (בגרמנית). 4 במרץ 2022. נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (5 במרץ 2022). "Germany: Over 3 Million Viewers For Germany 12 Points". Eurovoix. נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bewirb dich jetzt für den deutschen ESC-Vorentscheid 2022". Eurovision.de (בגרמנית). ARD. 2021-11-04. נבדק ב-2021-11-04.
↑  "ESC 2022: Fragen und Antworten zur Bewerbung". Eurovision.de (בגרמנית). ARD. 2021-11-04. נבדק ב-2021-11-05.
↑  "Television meets radio for the German selection". Eurovision.tv. EBU. 2021-11-04. נבדק ב-2021-11-05.
↑  Hertlein, Benjamin (2021-11-03). "Unser Lied für Turin: Deutschland im Jahr 2022 wieder mit richtiger ESC-Vorentscheidung". ESC kompakt (בגרמנית). נבדק ב-2021-11-03.
↑  "ESC-Vorentscheid: Das sind die Jury-Mitglieder". eurovision.de (בגרמנית). 10 בפברואר 2022. נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Deutsche Vorentscheidung „Germany 12 points" mit Barbara Schöneberger und Live-Publikum am 4. März 2022". ESC Kompakt (בגרמנית). 18 בינואר 2022. נבדק ב-18 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (19 בפברואר 2022). "Germany: Germany 12 Points Running Order to be Drawn on February 23". Eurovoix. נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Luukela, Sami (2022-02-23). "Running order for Germany 12 points drawn". ESCXtra. נבדק ב-2022-02-23.
↑  "'Germany 12 Points' – what's in store on the big evening!". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). 2022-03-02. נבדק ב-2022-03-03.
↑  Geiser, Julian (4 במרץ 2022). "Malik Harris wins Germany 12 Points 2022 with 'Rockstars'". Wiwibloggs. נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Germany 12 Points: Moderatoren der neun ARD-Popwellen präsentieren Voting-Ergebnisse der Regionen". ESC kompakt (בגרמנית). 2022-02-25. נבדק ב-2022-02-26.
↑  "Turin, Italy, to host the 66th Eurovision Song Contest in May 2022 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 8 באוקטובר 2021. ארכיון מ-9 באוקטובר 2021. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2022: Which Semi-Final is your country performing in? 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 2022-01-25. נבדק ב-2022-01-25.
↑  Eurovision.tv, Eurovision 2022: The Grand Final running order, ‏13/05/2022
צנים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מאפה, מזון 
 מוצא:  גרמניה 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
צְנִים או צוויבאק (בגרמנית: Zwieback, מילולית "אפוי פעמיים") הוא סוג של ביסקוויט קשה ויבש או לחם שנאפה פעמיים הנאכל באוסטריה, בלגיה, בוסניה-הרצגובינה, בולגריה, קרואטיה, צרפת, גרמניה, יוון, איטליה, שווייץ וטורקיה ומדינות אחדות נוספות לרבות ישראל. צנים הוא איננו קלי שהוא פרוסת לחם שהושחמה.
מאפיינים

זהו סוג של לחם פריך וממותק, עשוי מביצים ונאפה פעמיים. מקורו בפרוסיה המזרחית. לפי פביאן שיידלר, אלברכט פון ולנשטיין המציא את הצוויבק, כדי להאכיל את צבא שכירי החרב שלו במהלך מלחמת שלושים השנים. המנוניטים הביאו את הצנים לאימפריה הרוסית. לפני המהפכה הרוסית, כאשר רבים היגרו מערבה, הם הביאו את הצנים לקנדה, לארצות הברית ולחלקים אחרים של העולם.
ישנם שני סוגים של צנימים. סוג אחד נעשה על ידי משיכת חתיכות עגולות של בצק, הנחת חתיכות זו על גבי זו, הצמדתן זו לזו על ידי דחיפת אצבע מטה דרך שני החלקים. לאחר מכן הוא נאפה ומוגש כלחמניות רכות וחמות. סוג זה מזוהה עם מנוניטים. הסוג השני הוא לחם פרוס לפני אפייתו בשנית, מה שמייצר פרוסות פריכות הדומות מאוד לטוסט מלבה. צנים משמש בדרך כלל להאכלת תינוקות עם בקיעת שיניים וכמזון מוצק ראשון עבור חולים עם קלקול קיבה.
השם בא מהגרמנית zwei (שניים) או zwie ומהמילה הגרמנית backen, כלומר "לאפות". מכאן מתורגם מילולית, ל"אפוי פעמיים". השמות הצרפתיים והאיטלקיים, בהתאמה, ביסקוטו מקורם זהה, ביסקוטו (ביסקוויט), פירושו גם פעמיים ("ביס-") אפוי ("קוטו"). השם הסלובני הוא prepečenec, כלומר אפוי מעבר לרגיל או אפוי יתר. השם הסרבי-קרואטי הוא dvopek אשר, שוב, הוא פשוטו כמשמעו פעמיים (dvo) אפוי (pek).
הצנים הרוסי מנוניטי

הצוויבאק הרוסי מנוניטי, הנקרא טוויבאק בשפתם (ניב מהגרמנית), הוא לחמנית שמרים שנוצרת משתי חתיכות בצק שנשלפות זו מזו בעת האכילה. הנחת שני כדורי הבצק זה על זה כדי שהחלק העליון לא ייפול בתהליך האפייה הוא חלק מהאומנות והאתגר שהאופה חייב לשלוט בהם. באופן מסורתי, סוג זה של צנים נאפה בשבת ונאכל ביום ראשון בבוקר ולאחר הצהריים כ-Faspa (בגרמנית רגילה: Vesper), כלומר ארוחה קלה.
מקורו של הצנים הזה בערי הנמל של הולנד או גדנסק, שם השתמשו בלחמניות קלויות ומיובשות לאספקת ספינות. מהגרים מנוניטים מהולנד, שהתיישבו בסביבות גדנסק שבפרוסיה המערבית (אז) המשיכו בנוהג זה והביאו אותו לרוסיה, כאשר היגרו למושבות חדשות במה שהיא היום אוקראינה.
באופן מסורתי, zwieback מיוצרים באמצעות שומן חזיר במקום חמאה או תערובת של השניים. ככזה, צנים עשיר מאוד ואינו זקוק לחמאה כשאוכלים אותו, אם כי גם ג'לי או ריבה משתלבים היטב איתו. מתכוני צנים רבים אינם משתמשים ביחידות מדידה מודרניות, אלא מסתמכים על מדידות אנקדוטיות שנמסרו במהלך הדורות.
לקריאה נוספת

ביסקוטי
צוויבק רוסי מנוניטי (אנ')
קלי
ראסק (אנ') סוג של צנים
הערות שוליים

↑  Fabian Scheidler, The End of the Megamachine: A Brief History of a Failing Civilization, Washington: Zero Books, 2020, p. 103. Scheidler references Robert Rebitsch, Wallenstein: Biographie eines Machtmenschen, Vienna, 2010, p. 132.
↑  zwieback – Health Information About zwieback | Encyclopedia.com: Dictionary Of Food and Nutrition
1 2  Voth, Norma Jost, "Mennonite Foods & Folkways from South Russia, Volumes I", pp. 35–55. Good Books, 1990. מסת"ב 0-934672-89-X
↑  Wiese, Luella Toevs (1993-01-01). Franz Toevs and His Descendants. Tennessee Valley Publishing. p. 14. ISBN 9781932604276.
↑  "Faspa Country: a Herbert story". אורכב מ-המקור ב-2013-01-15. נבדק ב-2012-06-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4580854-5
דומה (דמות מקראית)

דומה הוא דמות מקראית, בנו של ישמעאל. לדומה היו 11 אחים: נביות, קדר,  אדבאל, מבשם, משמע, משא, חדד, תימא, יטור, נפיש, קדמה, בשמת.
דומה נזכר בכתובת אשורית של אסרחדון המספרת שאביו סנחריב כבש את המצודה אדומת במדבר.
הגאוגרפיים הערביים מביאים מספר מקומות ששמם 'דומה' היכולים להיות מקום המגורים של שבט דומה. המפורסם שבהם הוא דומת אל ג'נדל שבערב הסעודית.
ככל הנראה, מקור השם 'דומה' הוא מן המילה הערבית דום, ששפירושה עץ (אגוז פרא או דקל) הגדל גם בערב. יש חוקרים הסוברים שפירוש השם הוא: "התקיים זמן רב".
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוקים י"ג–ט"ו
1 2 3  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ב
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבא לבנון החופשית

| --- | --- |
דגל צבא לבנון החופשית
 מדינה:  לבנון 
 
תג חיילי "צבא לבנון החופשית" ממנו התפתח צד"ל, שגם חייליו השתמשו בתג זה (למידע נוסף על התג)
צבא לבנון החופשית (בערבית: جيش لبنان الحر, תעתיק מדויק: ג'יש לבנאן אלחֻר) היה מיליציה נוצרית, מרונית ברובה, שפעלה בדרום לבנון במלחמת האזרחים הלבנונית ונלחמה במיליציות אסלאמיות. המיליציה נודעה בשיתוף הפעולה שלה עם ישראל, ממנה זכתה לסיוע צבאי ואזרחי.
לאחר כניסת ישראל ללבנון התרחבה המיליציה לכדי שישה גדודים והפכה לצבא קטן, ובאותה העת החל גיוס לוחמים דרוזים ומוסלמים (שיעים וסונים) למיליציה. לאחר מותו של מפקדה, רב-סרן סעד חדאד, שונה שמה של המיליציה לצבא דרום לבנון ובשם זה היא פעלה עד לנסיגת ישראל מרצועת הביטחון בשנת 2000, כאשר חלק מלוחמיה הסגירו עצמם לשלטונות בביירות וחלק עזב את גבולות לבנון.
צבא לבנון החופשית היה מיליציה צבאית בלבד ולא מפלגה או גוף פוליטי, להבדיל מרובן המוחלט של המיליציות שנלחמו במלחמת האזרחים בלבנון. עם זאת, המיליציה אימצה קו אידאולוגי דומה למפלגות הנוצריות הימניות הלאומיות, איתן שמרה על ברית לאורך מלחמת האזרחים. המיליציה התנגדה לפלסטינים ולמיליציות האסלאמיות בלבנון, ויחסה אליהם היה תקיף מאוד. בשני גורמים אלו ראתה המיליציה טרוריסטים, ובפלסטינים בפרט פולשים. תומכי המיליציה נמנו מאז ומתמיד עם תומכי הקואליציה הנוצרית הכוחות הלבנוניים, והתמיכה התחלקה בעיקר בין הפלנגות הנוצריות לשומרי הארזים.
היסטוריה > הלחימה במלחמת האזרחים > רקע והקמת המיליציה

עם פרוץ מלחמת האזרחים הלבנונית השנייה התחלקה השליטה על אזורים בלבנון בין מיליציות עדתיות. להבדיל מאזורים נרחבים בצפון לבנון, שנשלטו על ידי מיליציות נוצריות, בדרום לבנון כותרו עיירות וכפרים נוצריים, שהיוו מיעוט, על ידי כוחות עוינים מוסלמיים, ויחידות נוצריות מצבא לבנון הוצבו לשמירה בבסיסים בכפרים נוצריים.
הצבת הכוחות לא עזרה, וב-10 במרץ 1976 נכבשה העיר המעורבת מרג' עיון על ידי לוחמי צבא לבנון הערבי - מיליציה אסלאמית אשר הורכבה מעורקי צבא לבנון ונודעה בשיתוף הפעולה עם אש"ף וארגונים בעלי אופי טרוריסטי נוספים. העיר נכבשה ללא התנגדות משום שחיילי צבא לבנון שהוצבו במקום היו מעטים מספרית מלוחמי המיליציה. שארית לוחמי צבא לבנון, שהוצבו בבסיס הצבאי בעיר, רובם הגדול נוצרים ומיעוטם מוסלמים, נמלטו מהעיר.
כעבור מספר חודשים שבמהלכם הייתה העיר במצור, ב-17 באוקטובר שחררו אנשי הכפר קליעה את העיר לאחר קרב בין שני הכוחות, שבו נהרגו כ-30 לוחמי צבא לבנון הערבי. בעקבות השחרור החליטה ממשלת לבנון, בשיתוף עם הצבא והנשיא סלימאן פרנג'ייה, להקים גוף צבאי שיהיה כפוף לצבא לבנון ויוצב בדרום, במובלעת מרג' עיון, וישמש ככוח נגדי לארגוני הטרור והמיליציות האסלאמיות והפלסטיניות שהשתקעו בדרום לבנון והפרו את הסדר.
ב-22 במרץ 1977 הוקם גוף שכזה והוא הורכב מכ-400 לוחמים נוצריים מהאזור הכפר קליעה, בפיקודו של הקצין הלבנוני ע'סאן אל-חומסי. לוחמי היחידה התפרסו באזור המובלעת הנוצרית שסביב העיר מרג' עיון ותפקידם היה לספק לתושבים הנוצרים הגנה פני התקפות טרור ומניעת מצבי טבח (לדוגמה, טבח עישייה שבוצע בתושבי הכפר עישייה שבדרום הצפוני). שם היחידה נבחר להיות "יחידת אל-קליעה", על שם כפרם של הלוחמים הנוצרים ששחררו את מרג' עיון.
במקביל, התפרסה יחידה נוספת של צבא לבנון במובלעת בינת ג'ביל. בתחילה פיקד על היחידה סמיר אל-חאג', ומאוחר יותר הוחלף אל-חאג' ברס"ן סמי שידיאק (לעתיד אחד ממפקדי צד"ל). מובלעת נוספת, מובלעת ג'זין, שהייתה למובלעת נוצרית בין השטח שנשלט על ידי אש"ף לשטח בשליטת סוריה, נשלטה על ידי המיליציה הימנית הנוצרית "שומרי הארזים" של אטיין סאקר, והייתה גם היא לבעלת ברית של ישראל. על אף שהאוכלוסייה הנוצרית מפוזרת בכל דרום לבנון, שלוש מובלעות אלו היו למובלעות הנוצריות הבולטות בשטח שנשלט על ידי מיליציות אסלאמיות ופלסטיניות, ואזרחים נוצרים רבים ברחו אליהן מחשש להתנכלויות מצד החמושים הפלסטינים והמוסלמים.
היסטוריה > הלחימה ברצועת הביטחון

לאחר נסיגת ישראל מרוב השטח אותו כבשה במבצע שלום הגליל, הוקמה רצועת הביטחון. מטרת רצועת הביטחון הייתה ליצור הפרדה בין יישובי גבול הצפון ובסיסי המחבלים של אש"ף בדרום לבנון, ובכך להרחיקם מגבול ישראל. לאחר הקמת רצועת הביטחון, החל ללחום צבא לבנון החופשית לצד צה"ל והתפרס במוצבים שהוקמו בדרום לבנון. במקביל, החל גיוס לוחמים מוסלמים (שיעים וסונים) ודרוזים לצבא לבנון החופשית, שעד כה הייתה מיליציה נוצרית, על-מנת להביא לייצוג כל עדות דרום לבנון במיליציה. מהלך זה הגדיל משמעותית את המיליציה וזו הפכה לצבא קטן המורכב מלוחמים מכל עדות לבנון, כאשר הנוצרים, עדיין, מהווים רוב.
לאחר הקמת רצועת הביטחון המיליציה הפסיקה ללחום באויביה ה"מקוריים" - צבא לבנון הערבי ויחידות של אש"ף. צבא לבנון הערבי התפורר וחדל מלהתקיים ואילו אש"ף הורחק מהשטח ומאוחר יותר גורש לתוניסיה. במקום מיליציות אלו, החלה להתבסס בדרום מיליציה שיעית פונדמנטליסטית חדשה - חזבאללה, בה נלחם הצבא עד לנסיגה המלאה של ישראל משטח לבנון, בשנת 2000. הלחימה בחזבאללה הסבה לצבא אבדות קשות ובהן אחד ממפקדיה הבכירים, עקל האשם.
במשך הזמן, התפתחו מחלוקות פנימיות בהנהגה המיליציה. חדאד, יליד מרג' עיון, הסתכסך עם אנשי כפר קליעה, שראו עצמם כמייסדי המיליציה ואת חדאד כמנסה להשתלט עליה. כמו כן, חילוקי דעות בין קצינים בכירים, בהם סגנו של חדאד, רס"ן סמי שידיאק הביאו, בעידוד ישראל, לעזיבתו של שידיאק את המיליציה. שידיאק עזב את לבנון, עבר להתגורר בנהריה ונישא ליהודייה תושבת המקום. מאוחר יותר היגר לצרפת והתגורר שם עד מותו. בנוסף לכך, עליית מספר המתגייסים הלא-נוצרים למיליציה הביאה לערעור במאזן הכוחות והחלו מאבקים עדתיים. הנוצרים, מייסדי המיליציה, חששו מאיבוד שליטה בה, היות שמספר השיעים במיליציה הלך וגדל, ובשלב מסוים הם אף הפכו לרוב זעום בה. אם כי הפיקוד הבכיר תמיד היה בידי הנוצרים.
היסטוריה > הלחימה ברצועת הביטחון > תחת פיקודו של אנטואן לאחד

ב-14 בינואר 1984, נפטר חדאד ממחלת הסרטן. במקומו התמנה לפקד על הצבא הגנרל אנטואן לאחד, ששינה את שמו של צבא לבנון החופשית לצבא דרום לבנון - צד"ל. תום מלחמת האזרחים בלבנון, בשנת 1990, ופירוקן של המיליציות החמושות בלבנון (למעט חזבאללה) מנשק בעקבות הסכם טאיף הביא לגל נוסף של גיוס לוחמי מיליציות נוצריות, שהבולטים שבהם היו לוחמי שומרי הארזים של אטיין סאקר. לוחמים אלה, אשר בעבר שיתפו פעולה עם צבא לבנון החופשית, התגייסו לצבא דרום לבנון והמשיכו ללחום במסגרת המיליציה. הלוחמים, אשר באידאולוגיה שלהם ראו לבנון נקייה מארגוני טרור, השתלבו במיליציה, היות שגם זו נוסדה על אותו העיקרון. בשלב מאוחר יותר, בעקבות חילוקי דעות בין אטיין סאקר, מנהיג מפלגת שומרי הארזים, לאנטואן לאחד, מפקד צד"ל, עזבו את המיליציה חלק מלוחמי צד"ל ששמרו על נאמנותם למפקד "שומרי הארזים".