stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פהרוואר
תארים

אליפויות ליגת העל ההונגרית (3): 2011, 2015, 2018
הגביע ההונגרי (2): 2006, 2019
גביע הליגה ההונגרי (3): 2008, 2009, 2012
הסופרקאפ ההונגרי (2): 2011, 2012
פליפה רייס

פליפה רייס קבאנאס (ספרדית:  Felipe Reyes Cabanas; נולד ב-16 במרץ 1980 בקורדובה באנדלוסיה שבספרד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בריאל מדריד ובנבחרת ספרד. אחיו, אלפונסו, כדורסלן עבר גם הוא.
קריירה

רייס החל את הקריירה שלו במועדון הכדורסל אסטודיאנטס בו שיחק בכל מסגרות הגילאים. בהגיעו לגיל 18 רייס הוקפץ לקבוצת הבוגרים. רייס כבר בגילו הצעיר נחשב לכדורסלן המבטיח הבא כשהרשים בכל נבחרות העתודה והקדטים של ספרד וכן בעתיד בנבחרת ספרד הבוגרת.
לאחר 6 עונות באסטודיאנטס עבר למועדון הפאר ריאל מדריד בו הוא שיחק עד לפרישה. פליפה נחשב לאחד השחקנים היציבים והטובים של המועדון. בשנת 2001 זומן לראשונה לנבחרת ספרד הבוגרת שנטלה חלק באליפות אירופה בטורקיה. מאז רייס הופיע עם נבחרתו בכל קמפייני אליפויות אירופה, אליפויות העולם והאולימפיאדות.
ביוני 2021 הודיע רייס על פרישה ממשחק פעיל.
פהר אדמן

| --- | --- |

פהר אדמן בשנת 1968
 לידה:  14 באפריל 1916 סטוקהולם, שוודיה 
 פטירה:  19 במרץ 1977 (בגיל 60) מינכן, גרמניה המערבית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  שוודיה
 מקום לימודים:  מכון קרולינסקה 
 מוסדות:  אוניברסיטת לונד 
 פרסים והוקרה:  מדלית ג'ון סקוט (1977)  עמית האקדמיה האוסטרלית למדעים (1968)  עמית החברה המלכותית 
 תרומות עיקריות
 פיתוח שיטה לרצף חלבונים: דגרדצית אדמן.
 
פהר ויקטור אדמן (בשוודית: Pehr Victor Edman‏; 14 באפריל 1916 – 19 במרץ 1977) היה ביוכימאי שוודי. פיתח שיטה לרצף חלבונים: דגרדצית אדמן.
חייו

אדמן נולד בסטוקהולם שבשוודיה, למשפחה של עורכי דין. ב-1935 התחיל ללמוד רפואה במכון קרוליניסקה ושם התחיל להתעניין במחקר. לאחר שסיים הוא נשאר במכון ועבד במעבדתו של פרופסור אריק יורפס ובמקביל החל ללמוד באופן עצמאי כימיה אורגנית. המחקר נקטע בעקבות מלחמת העולם השנייה, הוא גויס לתקופה ארוכה לחיל הרפואה של הצבא השוודי. ב-1946, לאחר המלחמה, הוא קיבל את התואר שלו ברפואה. במחקרו החל לעבוד בניקוי ואפיון חלבון אנגיוטנסין מדם של שור, כולל חקר על הפרין וסקרטין, שהיו תחומי עניינו של פרופסור יורפס.
בשלב זה בחייו הוא החל להתעניין במחקר באופן עצמאי. ב-1947 הוענקה לו קצבה לנסיעה לשנה לארצות הברית למכון רוקפלר למחקר רפואי. עבודתו עם אנגיוטנסין גרמה לו להבין שכדי ללמוד באופן מעמיק יותר על תפקוד חלבונים, הכרחי להכיר את סדר חומצות האמינו. ב-1950 הוא חזר לשוודיה ופרסם לראשונה את שיטתו לקביעת רצף החלבון שנקראת היום על שמו, ריצוף חלבונים בשיטת אדמן. לאורך כל חייו הוא המשיך לנסות ולשפר את שיטתו כדי שתאפשר זיהוי של מקטעים ארוכים יותר עם מספר מועט ככל האפשר של דגימות.
ב-1957 עבר לאוסטרליה כדי לנהל את בית הספר לרפואה סיינט וינסנט. ב-1967 פיתח ביחד עוזרו, ג'פרי בג, מכשיר המשמש לקביעת סדרן של חומצות אמינו בחלבונים. המכשיר נקרא "Sequenator". ב-1972 עבר לגרמניה למכון מקס פלאנק לביוכימיה, שליד מינכן. הוא עבד עם אשתו השנייה, אגנס הנשן, שעבדה עם שיטת אדמן כדי לרצף את מבנה החלבון פיברין. ב-1977 נפטר אדמן עקב גידול במוחו.
פיאט 130

| --- | --- |

פיאט 130
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט
 שנות ייצור:  1969–1977
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  פיאט 2300
 סיווג:  מכונית מנהלים
 מרכב:  4 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,750מ"מ
 רוחב:  1,803 מ"מ
 גובה:  1,473 מ"מ
 משקל:  1,550 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,720 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2,866 סמ"ק המפיק 104 כ"ס, יחס דחיסה 1:8.3,(משנת 1970 119 כ"ס, יחס דחיסה 1:9.0), מנוע 3,235 סמ"ק המפיק 123 כ"ס (בדגם הקופה)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - תמסורת ידנית - 5 מהירויות, (מסוג S5-18/3 ZF), תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (Borg-Warner)
 מעצב:  דגם הקופה: Paolo Martin  מחברת Pininfarina
פיאט 130, קופה
פיאט 130 (Fiat 130) היא מכונית מנהלים מפוארת גדולה מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצרה בין השנים 1969–1977. דגם הפיאט 130 נחשב ל"מכונית הדגל" של חברת פיאט. מגרסת הסדאן (4 דלתות) - יוצרו 15,093 יחידות, מגרסת הקופה (2 דלתות) יוצרו 4,294 יחידות.
דגמים

פיאט 130 - 4 דלתות, סדאן
פיאט 130 - 5 דלתות, סטיישן
פיאט 130 - 2 דלתות, קופה
דגמים > סוגי פיאט 130 סלון

"Fiat 130 Saloon type A"
"Fiat 130 Saloon type B" - כוח המנוע שודרג מ-104 כ"ס ל-119 כ"ס (משנת 1971)
ממאפייניו

הגה כוח סטנדרטי
4 בלמי דיסק
הפיאט הראשון שאימץ אלטרנטור
תמונות

פיאט 130, שנת 1975
פיאט 130, שנת 1976
פיאט 130 combi (סטיישן)
פיאט 130
פיאט 130 - קופה
פיאט 130 - קופה, מבט לתא הנהג
פיאט 130 - קופה, מבט לתא הנהג
פיאט 130 - קופה
לוגו חברת Pininfarina (המעצב) על דגם פיאט 130, קופה
ראו גם

פיאט
פיאט 2300
פיאט 125
פיאט 131
פיאט 132
פיאט 132

| --- | --- |

פיאט 132, דגם GLS, שנת 1980
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט
 שנות ייצור:  1972–1981
 הרכבה:  איטליה איטליה  איחוד דרום אפריקה דרום אפריקה  פולין פולין  ספרד ספרד  דרום קוריאה קוריאה הדרומית
 מודל קודם:  פיאט 125
 מודל אחריו:  פיאט ארג'נטה (Fiat Argenta)
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  4 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,405מ"מ
 רוחב:  1,640 מ"מ
 גובה:  1,422 מ"מ
 משקל:  1,120-1,170ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,557 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,592 סמ"ק המפיק 73 כ"ס, (1,585 סמ"ק משנת 1977), 1,756 סמ"ק המפיק 80 כ"ס, 1,756 סמ"ק המפיק 83 כ"ס, מנוע הזרקת דלק 1,995 סמ"ק המפיק 84 כ"ס, 91 כ"ס, מנוע דיזל 2,435 סמ"ק המפיק 45 כ"ס, 54 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, תמסורת ידנית - 5 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 קשר:  פיאט ארג'נטה
פיאט 132 (Fiat 132) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בין השנים 1972–1981. בספרד הדגם הורכב על ידי סיאט, ונקרא "Seat 132". בפולין הורכב הדגם על ידי חברת Polski Fiat ונקרא 132p, בקוריאה הדרומית הדגם הורכב על ידי חברת קיה, (בשנת 1977, יוצרו 4,759 יחידות, תחת השם "Kia Fiat 132"). בנוסף הורכב הדגם גם בדרום אפריקה.
דגם ה"הפיאט 132" יוצרה עם מגוון מנועים: 1,592 סמ"ק, 1,756 סמ"ק, 1,995 סמ"ק ומנוע דיזל- 2,435 סמ"ק.
דגמים

פיאט 132 דגם GL
פיאט 132 דגם GLS
תמונות

פיאט 132
פיאט 132 דגם GLS, שנת 1977
פיאט 132
פיאט 132, שנת 1975
פיאט 132 ( Polski Fiat 132p ) (יוצרה בפולין)
פיאט 132 ( Polski Fiat 132p ) (יוצרה בפולין)
סיאט 132 (יוצרה בספרד)
פיאט 132
פיאט 132
פיאט 132, שנת 1978 - מבט לתא הנהג
פיאט 132
ראו גם

פיאט
פיאט 125
פיאט 130
פיאט 131
לקריאה נוספת

פיאט 132 - מפרט טכני  (autoevolution)
ערב אל-עראמשה

| --- | --- |
ערב אל-עראמשה
שם בערבית: عرب العرامشة
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מטה אשר
גובה ממוצע: ‎428 מטר
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,750 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) ערב אל-עראמשה(למפת הגליל המערבי רגילה) ערב אל-עראמשה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ערב אל-עראמשה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ערב אל-עראמשה33°05′19″N 35°13′46″E﻿ / ﻿33.088651°N 35.2295°E﻿ / 33.088651; 35.2295  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה אשר (in English: Mateh Asher Regional Council) באדום - עראמשה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 3 מתוך 10

עַרַבּ אֶל-עַרַאמְשֶׁה (בערבית: عرب العرامشة) הוא כפר בדואי ישראלי בגליל המערבי, ליד גבול ישראל–לבנון. היישוב שייך למועצה אזורית מטה אשר.
שם היישוב

בשנים הראשונות נקרא הכפר "מזרעה". זהו שם נפוץ בערבית לחווה או לציון אתר חקלאי, זמני או קבוע. השמות ג'ורדיה, ג'וריידה, וג'ורדיח מתייחסים למקומות קרובים מאוד, וייתכן שאף לאותו מקום. עם השנים שונה שם הכפר לשם השבט, "ערב אל-עראמשה".
שבט ערב אל-עראמשה

בני השבט הבדואי ערב אל-עראמשה התגוררו באזור מבודד שבו נמצא כיום גבול ישראל–לבנון. האזור היה מחובר בשבילים נסתרים אל אזורים אחרים וכמעט לא הגיעו אליו אנשי שלטון. ביוני 1938 פשטו פלוגות הלילה של אורד וינגייט על הכפר ג'ורדיה שבו שהתה כנופיה וחיסלו שניים מהם. בעקבות זאת כרתו אנשי השבט ברית שלום עם שכניהם בחניתה. יהודי הסביבה, בהם דב ירמיה שהיה מוכתר חניתה והאזור, יצרו קשרי ידידות עם בני השבט, שבעקבותם נמנעו מהשתתפות בקרבות נגד היהודים.
לאחר מלחמת העצמאות נמצאו כ-400 מבני השבט בישראל. הם התפרסו בין הכפרים חירבת אדמית, הנמצאת צפונית לקיבוץ אדמית, ג'וריידה, הנמצאת על הגבול עם לבנון וחלקה בתחום לבנון, וא-נווקיר הנמצאת ביניהם. בני השבט לא נתפקדו ברישום התושבים תש"ט וקיבלו תעודות זהות ישראליות רק ארבע שנים לאחר מכן. בעשור הראשון לקיומה של מדינת ישראל ניהלו בני השבט את חייהם בהתעלם מהשלטון הישראלי ועיקר קשריהם היו עם אחיהם בלבנון. נטען שהם עסקו הרבה בהברחות ושילמו מיסים לממשלת לבנון. האזור נקבע בשנת 1954 כשטח צבאי סגור שהכניסה אליו מותרת רק באישור הרמטכ"ל.
בפברואר 1955 נפצע בן השבט, לטענתו מיריות מעבר לגבול לבנון. במרס 1956 שוב נורה אחד מבני השבט. בתחילה סברו שהיורים הגיעו מלבנון, אך בעקבות חקירה משטרתית נעצרו מספר אנשים מבני השבט בישראל. ביוני 1956 פוצצו מפגעים מלבנון שלושה בתים של בני השבט בישראל. בעיתונות פורסם שהפיצוצים היו תוצאה של סכסוך תוך שבטי בין הפלג הישראלי לפלג הלבנוני. בתחילת אוגוסט 1956 דווח על עזיבה של 70 מבני השבט ללבנון, כהמשך של גל עזיבה שבו כבר עזבו קודם לכן כ-100 מבני השבט.
בני השבט התפרנסו מגידול טבק ומרעה. בשנת 1957, בעקבות סלילת כביש 8993, נפתח הקשר של בני השבט עם היישובים האחרים בסביבה ואנשי השבט החלו למכור שם את הזבל האורגני של המקנה שלהם. בנוסף, יצאו רבים מאנשי השבט לעבוד בעבודה שכירה בסביבה.
בשנת 1959 הצביעו בני השבט לראשונה בבחירות לכנסת.
תולדות היישוב

היישוב הוקם כיישוב קבע לישראלים מהשבט הבדואי ערב אל-עראמשה, לאחר סלילת כביש הגישה לאדמית בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. השלטונות הפקיעו את הבתים הישנים של התושבים והעבירו אותם לבתים חדשים ביישוב החדש. העברת בני השבט ליישוב נמשכה לאורך שנות ה-60.
בשנת 1962 נעצרו מספר מבני השבט כחשודים בריגול. מעצרים נוספים התבצעו בשנת 1972.
בתחילת 1963 צורפה ערב אל-עראמשה למועצה אזורית סולם צור. באוקטובר 1963 הוסרו רבות מההגבלות של הממשל הצבאי על ערביי ישראל ברחבי הארץ, אך ההגבלות נותרו בעינן בכפר, שנחשב למרוחק ממרכזי האוכלוסייה הערביים ועל כן דורש פיקוח מיוחד.
בשנת 1965 נתקלו רועי עיזים מהיישוב בנמר והרגו אותו. היה זה הנמר האנטולי האחרון בארץ ישראל.
מאז תקופת מלחמת לבנון הראשונה החל הכפר להתפתח. התושבים משרתים בצה"ל וחלקם בעלי מקצועות חופשיים. נבנו בתי אבן ונעשתה השקעה מרובה בתשתיות הכפר.
בשנת 1993 היו בכפר כאלף תושבים. הכפר היה מפוזר על שלוש גבעות: ג'ורדיח, נואקיר ועראמשה. בשנים האחרונות עברו המשפחות להתגורר בגרעין המרכזי של הכפר. מספר משפחות נותרו בג'ורדיח, שם נמצאת נקודת תצפית על דרום לבנון.
ב־5 באוגוסט 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופגז היישוב במטח רקטות קטיושה וכתוצאה מכך נהרגו בו שלוש נשים בנות אותה משפחה.
ב-17 באפריל 2024, כחלק מתקיפות חזבאללה על הצפון בעת מלחמת חרבות ברזל, נפגעו במבנה המרכז הקהילתי ביישוב 13 לוחמי צה"ל של חטיבה 6, שני חברי כיתת כוננות, ושלושה אזרחים. התקיפה נעשתה בשילוב טיל נ"ט, רקטות ושני כטב"מים מתאבדים, וחזבאללה קיבל עליה אחריות. ב-21 באפריל 2024, התיר דובר צה"ל לפרסום כי רס"ן (מיל') דור זימל סגן מפקד פלוגה מחטיבת עציוני, מת מפצעיו לאחר שנפצע באורח קשה כתוצאה מתקיפת הכטב"ם ב-17 באפריל.
גלריה

גבעת ג'ורדיח בערב אל-עראמשה על גבול לבנון
כביש ביישוב סמוך לגבול עם לבנון
לקריאה נוספת

אמנון גופר: חמש דקות מהצימר, הוצאת עם עובד, 2012
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יונה כהן, קרקע מניין תמצא?, הצופה, 24 ביולי 1964
↑  כריסטופר סייקס, פלוגות הלילה המיוחדות נכנסות לקרב, פרק שני, מעריב, 22 במאי 1959
↑  ערכה של שכנות טובה, משמר, 7 במאי 1945
↑  מנחם גולן, אישיות לא רצויה, מעריב, 8 באוקטובר 1982
1 2  יואל דר, הגבול מתחיל מן הטרסה, דבר, 12 בנובמבר 1965
1 2  השבט בגבול הלבנון, למרחב, 6 בינואר 1963
↑  מרדכי חלמיש, והיה מידבר לכרמל, על המשמר, 3 ביולי 1964
↑  התיישבות דה לוקס בגבול הצפון, הצופה, 12 באוגוסט 1966
↑  הקלות התנועה לחושבים הערבים, קול העם, 28 בפברואר 1954
↑  בדואי נפצע מיריות מעבר לגבול, על המשמר, 15 בפברואר 1955
↑  מסתננים מלבנון חדרו לישראל, על המשמר, 26 במרץ 1956
נאשמים בנסיון לרצח, הצופה, 29 במרץ 1956
↑  סכסוך בתוך שבט בדואי גרם להתקפות בגבול לבנון, מעריב, 17 ביוני 1956
פקודת מעצר נגד שני נעדרים המעורבים בפיצוץ הבתים בגליל, על המשמר, 25 ביוני 1956
↑  משפחה ערבית ברחה ללבנון, הארץ, 25 ביוני 1956
עוד 70 בדואים עבדו ללבנון, על המשמר, 3 באוגוסט 1956
1 2  יהודה אריאל, חיים ומוות בגבול הלבנון, הארץ, 1 בינואר 1963
↑  יוסף אורי, הזבל הפך לכסף, למרחב, 24 בספטמבר 1957
↑  אלי לנדאו, צא לטיול לאורך הגבולות, מעריב, 8 באפריל 1965
↑  מנחם תלמי, מסע לאורך גבול הלבנון, מעריב, 27 ביוני 1958
↑  יהודה אריאל, התנחלות באדמית 1958, הארץ, 10 באוקטובר 1958
↑  מזכירות אדמית, הנחיות לא מהקיבוץ, מעריב, 29 במרץ 1962
↑  שפי גבאי, כפרים חצויים ותיקוני גבול, דבר, 15 ביוני 1964
↑  ע. הראובני, הבדואים משבט אל עראמשה ישוכנו במרוכז במזרעה, מעריב, 14 באפריל 1966
↑  חשוד באיתות אל מעבר לגבול, הַבֹּקֶר, 10 ביולי 1962
↑  נעצרו עשרה חשודים בריגול, על המשמר, 31 בדצמבר 1962
↑  יואל דר, חייו המפוצלים של שבט אל ערמשה משני צידי גבול לבנון, דבר, 27 בספטמבר 1972
↑  בדווים למועצה אזורית, דבר, 25 בפברואר 1963
↑  שמואל שגב, שש תקנות נשארו בתוקפן, מעריב, 23 באוקטובר 1963
↑  רועה שנאבק עם נמר ניצל ממוות, למרחב, 14 בפברואר 1965
↑  מה נעשה נלך למערות?, חדשות, 28 ביולי 1993
↑  עראמשה: "הכפר הוא משפחה, זה אסון כבד", באתר ynet, 5 באוגוסט 2006
↑  אדר גיציס, ‏הכטב"ם מתרסק - ואז נראה פיצוץ אדיר | התיעודים מרגע הפגיעה בערב אל-עראמשה, באתר ‏מאקו‏, 17 באפריל 2024
↑   בר פלג, עדי חשמונאי, פאדי אמון ועידו אפרתי, שישה חיילי מילואים נפצעו באורח קשה מפגיעת כטב"ם וירי טילים לערב אל-עראמשה, באתר הארץ, 17 באפריל 2024
↑  רענן בן צור, יואב זיתון, מת מפצעיו קצין צה"ל, שנפצע בתקיפת כטב"ם הנפץ בגליל בשבוע שעבר, באתר ynet, 21 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582173805171
פאק וואנג-ריונג

פאק וואנג-ריונג (בקוריאנית: 박광룡; נולד ב-27 בספטמבר 1992) הוא כדורגלן צפון קוריאני המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

פאק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קיגוואנצ'ה המקומית, ממנה עבר לוולמידו ולאחר מכן חזר לקיגוואנצ'ה. בינואר 2011 חתם בוויל השווייצרית וב-27 ביוני 2011 חתם בפ.צ. בזל. ב-13 ביולי 2011 הבקיע בניצחון 1-2 נגד ווסטהאם יונייטד במסגרת גביע יוהרן. 3 ימים לאחר מכן, פאק ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית בתיקו 1-1 נגד יאנג בויז ברן. במקביל, פאק שיחק גם בקבוצה הצעירה של המועדון.
ב-14 בספטמבר 2011 הפך לצפון קוריאני הראשון שרושם דקות משחק בליגת האלופות כאשר רשם דקות משחק בניצחון 1-2 נגד אוצלול גאלאץ. בעונת 2012/2013 פאק שיחק בעיקר בקבוצה הצעירה של המועדון ובינואר 2013 פאק הושאל לבלינצונה עד לסיום העונה. ב-20 ביוני 2013, סוכמה השאלתו לפ.צ. ואדוץ עד לסיום העונה, אמנם כעבור זמן קצר הוחזר לסגל הקבוצה בעקבות פציעתו של מרקו סטרלר וחזר לוואדוץ בינואר 2014 והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל השווייצרית.
ב-1 ביולי 2015 חתם בביל ביין שהצטרף לקבוצה בהעברת חופשי. ב-4 בינואר 2016 הצטרף ללוזאן. בעונתו הראשונה במועדון רשם מאזן מרשים של 6 שערים ב-9 משחקים.
קריירה בינלאומית

ב-27 בדצמבר 2009 פאק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הצפונית בניצחון 0-1 נגד מאלי, כאשר הוא בן 17 שנים ו-3 חודשים בלבד. ב-19 בפברואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד קירגיזסטן.
השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אסיה בכדורגל.
תארים

גביע האתגר של ה-AFC: 2010, 2012
ליגת העל השווייצרית: 2011/2012
הגביע השווייצרי: 2011/2012
גביע יוהרן: 2011
גביע ליכטנשטיין: 2013/2014
ליגת האתגר השווייצרית: 2013/2014
פאפארה (אוכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה 
 מוצא:  טורקיה 
 
פופארה בגרסת גבינה ומתוקה
פאפארה הידועה גם בשם פופארה (בבולגרית: Попара) מבוטא בדגש על ההברה האחרונה) הוא מאכל במטבח הבולגרי ובמטבחים נוספים העשויה מלחם ישן ומציר בשר. הוא נפוץ ביותר בבולגריה.
מאפיינים

פאפארה היא מנה בלקנית כללית פופולרית. מוגשת לעיתים קרובות ב: בולגריה, יוון, סרביה, בוסניה הרצגובינה, מקדוניה הצפונית, מונטנגרו וטורקיה. אפשר לאכול אותה גם מלוחה וגם מתוקה. גרסה אחת מורכבת מלחם יבש ספוג בחלב/מים חמים, מלח, גבינת קוטג'/גבינה לבנה קשה וחמאה ועשויה להכיל גם סוכר. הגרסה השנייה והפשוטה יותר עשויה מחלב, לחם יבש וסוכר.
מרק ונזיד

פאפארה היא ארוחה פשוטה שמכינים כמרק או כנזיד, בהתאם לטעמו של כל אחד. בגרסת המנה העיקרית היא יכולה להיות מועשרת גם במרכיבים כמו בשר טחון, יוגורט ורוטב עגבניות. המתכון שלו כולל גם בצל וירקות.
המנה דומה למנה הטורקית שנקראת טירית (אנ').
בתרבות הנפוצה

פאפארה ידועה כמנה חסכונית שנועדה לנצל לחמים ישנים, ובגרסת המרק שלו, ללא תבלינים, ארוחה קלה לחולים.
מכיוון שגרסת המרק של המאכל תפלה במקצת, בשפה הטורקית יש האמרה "פאפארה ימק" ("papara yemek") שפירושה מילולית: "לאכול פאפארה", והכוונה לנזוף, לגעור במישהו.
ראו גם

טירית (אנ')
הערות שוליים

↑  Aegean Recipes, Vegetarian Dishes, Nur Roy. (באנגלית)
פיאט 1300

פיאט 1300 (Fiat 1300) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1961–1967. יחד עם ה"פיאט 1500" יוצרו 1,900,000 יחידות.
הפיאט 1300 שווקה בישראל.
הפיאט 1300 יוצרה גם ביוגוסלביה, קולומביה וארגנטינה.
פיאט 1300
פיאט 1300, מבט מבפנים
פיאט 1300
פיאט 1300, סטיישן
פיאט 1300
פיאט 1300
גרסאות

4 דלתות
5 דלתות סטיישן
2 דלתות קופה
2 דלתות קבריולה
מפרט טכני ומידות

מנוע 1,295 סמ"ק, 4 צילינדרים, בהספק של 45 כ"ס ו-60 כ"ס
מנוע 1,481 סמ"ק בהספק של 54 כ"ס ו-73 כ"ס (פיאט 1500)
תמסורת ידנית 4 מהירויות, (ידית הגיר במוט ההגה)
אורך הרכב - 4,030 - 4,130 מ"מ
רוחב - 1,545 מ"מ
גובה - 1,365 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,425 מ"מ (בשנת 1964 שונה ל-2,505 מ"מ)
משקל - 960 ק"ג
מהירות שיא - 140 קמ"ש
תאוצה 0 - 100 קמ"ש -16.1 שניות
בלמי דיסק קדמיים ותופ אחוריים
ראו גם

פיאט
לקריאה נוספת

פיאט 1300 שנת 1963  (5:07 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300  (4:51 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300 שנת 1964  (4:16 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300 שנת 1961 - פרסומת  (ויטוריו גסמן), (4:51 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300  (3:05 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300  (2:46 דקות), יו-טיוב
מבחן דרכים לפיאט 1300 החדשה  (1:29 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300  (3:20 דקות), יו-טיוב
פיאט 1300 בנסיעה  (1:35 דקות), יו-טיוב
תמונות של פיאט 1300 ו- פיאט 1500 בגרסת קופה
פיאט 1300 סטיישן, שנת 1961 - נתונים טכניים
פיאט 1300, פיאט 1500  אנציקלופדיה איטלקית
הערות שוליים

↑  גוף ה"פיאט 1300" היה כמעט זהה לגוף ה"פיאט 1500"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539784905171
עונת 1981/1982 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  30 באוקטובר 1981
 תאריך סיום:  8 ביוני 1982
 מספר קבוצות:  23
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 1981
 בחירה ראשונה:  מארק אגוויר
 על ידי:  דאלאס מאבריקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  בוסטון סלטיקס
 MVP של העונה הסדירה:  מוזס מלון (יוסטון רוקטס)
 מלך הסלים:  ג'ורג' גרווין (סן אנטוניו ספרס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  פילדלפיה 76'
 אלופת המערב:  לוס אנג'לס לייקרס
 סדרת הגמר
 אלופה:  לוס אנג'לס לייקרס
 MVP של סדרת הגמר:  מג'יק ג'ונסון
 → 1980/19811982/1983 ←
 
עונת 1981/1982 היא העונה ה-36 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השמינית של לוס אנג'לס לייקרס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את פילדלפיה 76' בתוצאה 4–2. מג'יק ג'ונסון זכה בפעם השנייה בקריירה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר, לאחר שהעמיד בסדרה ממוצעים של 16.2 נקודות, 10.8 ריבאונדים ו-8.0 אסיסטים למשחק. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה מוזס מלון מפילדלפיה 76', שקלע 31.1 נקודות והוריד 14.7 ריבאונדים למשחק לאורך העונה והוביל את קבוצתו למאזן 58–24.
דראפט 1981

בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-9 ביוני 1981 בעיר ניו יורק, בחרה דאלאס מאבריקס במקום הראשון את מארק אגוויר מאוניברסיטת דה פול. בדראפט זה נבחרו בסך הכול תשעה שחקני אולסטאר: הבחירה הראשונה מארק אגוויר, חבר היכל התהילה אייזיאה תומאס (בחירה שנייה), באק ויליאמס שזכה בתואר רוקי העונה (3), סטיב ג'ונסון (7), טום צ'יימברס (8), רולנדו בלקמן (9), קלי טריפיוקה (12), לארי נאנס (20) ודני איינג' (31). שחקנים בולטים נוספים שנבחרו בדראפט כוללים את אורלנדו וולרידג' (בחירה שישית), הרב ויליאמס (14) ואדי ג'ונסון (29).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מארק אגוויר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דה פול | דאלאס מאבריקס |
| 2 | אייזיאה תומאס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת אינדיאנה | דטרויט פיסטונס |
| 3 | באק ויליאמס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מרילנד | ניו ג'רזי נטס |
| 4 | אל ווד | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קרוליינה הצפונית | אטלנטה הוקס |
| 5 | דני וריינס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת יוטה | סיאטל סופרסוניקס |
| 6 | אורלנדו וולרידג' | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת נוטרדאם | שיקגו בולס |
| 7 | סטיב ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אורגון | קנזס סיטי קינגס |
| 8 | טום צ'יימברס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת יוטה | סן דייגו קליפרס |
| 9 | רולנדו בלאקמן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של קנזס | דאלאס מאבריקס |
| 10 | אלברט קינג | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מרילנד | ניו ג'רזי נטס |
| 11 | פרנק ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת וייק פורסט | וושינגטון בולטס |
| 12 | קלי טריפיוקה | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת נוטרדאם | דטרויט פיסטונס |
| 13 | דני שייס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סירקיוז | יוטה ג'אז |
| 14 | הרב ויליאמס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אוהיו | אינדיאנה פייסרס |
| 15 | ג'ף לאמפ | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת וירג'יניה | פורטלנד טרייל בלייזרס |
| 16 | דארנל ולנטיין | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קנזס | פורטלנד טרייל בלייזרס |
| 17 | קווין לודר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אלבמה | קנזס סיטי קינגס |
| 18 | ריי טולברט | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת אינדיאנה | ניו ג'רזי נטס |
| 19 | מייק מקגי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מישיגן | לוס אנג'לס לייקרס |
| 20 | לארי נאנס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קלמסון | פיניקס סאנס |
| 21 | אלטון ליסטר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אריזונה | מילווקי באקס |
| 22 | פרנקלין אדוארדס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של קליבלנד | פילדלפיה 76' |
| 23 | צ'ארלס בראדלי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ויומינג | בוסטון סלטיקס |
אולסטאר

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-31 בינואר 1982 במזרח רתרפורד שבניו ג'רזי.
המאמנים במשחק היו ביל פיץ' מבוסטון סלטיקס ופט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס, בעונת הבכורה שלו כמאמן ב-NBA. חמישיית המזרח כללה את נייט ארצ'יבלד, אייזיאה תומאס, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד וארטיס גילמור, וחמישיית המערב כללה את גאס ויליאמס, אדריאן דאנטלי, ג'ורג' גרווין, לוני שלטון וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 120-118 ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ג'וליוס אירווינג מפילדלפיה 76' שקלע 16 נקודות.
העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 63 | 19 | 0.768 | – |
| 2 | מילווקי באקס* | 55 | 27 | 0.671 | 8 |
| 3 | פילדלפיה 76'* | 58 | 24 | 0.707 | 5 |
| 4 | ניו ג'רזי נטס* | 44 | 38 | 0.537 | 19 |
| 5 | וושינגטון בולטס* | 43 | 39 | 0.524 | 20 |
| 6 | אטלנטה הוקס* | 42 | 40 | 0.512 | 21 |

| 7 | דטרויט פיסטונס | 39 | 43 | 0.476 | 24 |
| 8 | אינדיאנה פייסרס | 35 | 47 | 0.427 | 28 |
| 9 | שיקגו בולס | 34 | 48 | 0.415 | 29 |
| 10 | ניו יורק ניקס | 33 | 49 | 0.402 | 30 |
| 11 | קליבלנד קאבלירס | 15 | 67 | 0.183 | 48 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לוס אנג'לס לייקרס* | 57 | 25 | 0.695 | – |
| 2 | סן אנטוניו ספרס* | 48 | 34 | 0.585 | 9 |
| 3 | סיאטל סופרסוניקס* | 52 | 30 | 0.634 | 5 |
| 4 | דנוור נאגטס* | 46 | 36 | 0.561 | 11 |
| 5 | פיניקס סאנס* | 46 | 36 | 0.561 | 11 |
| 6 | יוסטון רוקטס* | 46 | 36 | 0.561 | 11 |

| 7 | גולדן סטייט ווריורס | 45 | 37 | 0.549 | 12 |
| 8 | פורטלנד טרייל בלייזרס | 42 | 40 | 0.512 | 15 |
| 9 | קנזס סיטי קינגס | 30 | 52 | 0.366 | 27 |
| 10 | דאלאס מאבריקס | 28 | 54 | 0.341 | 29 |
| 11 | יוטה ג'אז | 25 | 57 | 0.305 | 32 |
| 12 | סן דייגו קליפרס | 17 | 65 | 0.207 | 40 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | ג'ורג' גרווין | סן אנטוניו ספרס | 32.3 |
| ריבאונדים למשחק | מוזס מלון | יוסטון רוקטס | 14.7 |
| אסיסטים למשחק | ג'וני מור | סן אנטוניו ספרס | 9.6 |
| חטיפות למשחק | מג'יק ג'ונסון | לוס אנג'לס לייקרס | 2.7 |
| חסימות למשחק | ג'ורג' ג'ונסון | סן אנטוניו ספרס | 3.1 |
| אחוזים מהשדה | ארטיס גילמור | שיקגו בולס | 65.2% |
| אחוזים לשלוש | קמפי ראסל | ניו יורק ניקס | 43.9% |
| אחוזים מקו העונשין | קייל מייסי | פיניקס סאנס | 89.9% |
| נקודות מדד | מוזס מלון | יוסטון רוקטס | 26.8 |