stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארת' סאות'גייט
קריירה > בנבחרת אנגליה

סאותג'ייט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה במשחק מול פורטוגל בדצמבר 1995, והיה חלק מסגל הנבחרת ליורו 1996 שנערך באנגליה. משחק חצי הגמר מול גרמניה, הוכרע בבעיטות עונשין. לאחר ששתי הנבחרות הבקיעו חמישה שערים, היה סאות'גייט לבועט השישי. השוער הגרמני אנדראס קפקה הדף את הכדור שבעט סאות'גייט, והותיר באצטדיון ומבלי עשרות אלפי אוהדים אנגלים מאוכזבים. ההחמצה הייתה לחלק ממורשת הכדורגל האנגלית, וזכתה לאזכורים תרבותיים שונים. להקת The Business הקדישה להחמצה את אחד משיריה, וסאות'גייט עצמו השתתף חודשים מאוחר יותר בפרסומת לרשת פיצה האט, לצדם של סטוארט פירס וכריס וודל, שהחמיצו בעיטות עונשין במונדיאל 1990.
סאות'גייט הופיע במדי נבחרת אנגליה גם בטורנירים הגדולים הבאים, מונדיאל 1998 ויורו 2000. בסך הכל, הוא השתתף ב-57 ממשחקי הנבחרת, וכבש שני שערים, במשחק מול לוקסמבורג במוקדמות יורו 2000, ובמשחק ידידות מול דרום אפריקה ב-2003.
קריירה > כמאמן

בשנת 2006 מונה מאמן מידלסברו, סטיב מקלארן, למאמן נבחרת אנגליה. סאות'גייט בן ה-36 היה חתום באותה העת לעונה נוספת בקבוצה, אך כבר בעונה הקודמת מיעט לשחק, והנהלת הקבוצה החליטה למנותו למאמן במקום מקלארן. המינוי התקבל בביקורת, מאחר שסאות'גייט לא עבר כל הכשרה לתפקיד. בתחילה הוגדר כמנג'ר, אך לאחר מספר חודשים אישרה הנהלת הפרמייר ליג את מינויו כמאמן.
שתי העונות הראשונות של סאות'גייט כמאמן היו מוצלחות, אך במהלך עונת 2008/2009 ידעה הקבוצה עליות ומורדות, והחלו להישמע קולות נגד המשך העסקתו כמאמן. בסיום העונה ירדה מידלסברו לליגה השנייה, אך סאות'גייט נותר בעמדת המאמן. לאחר פתיחת עונת 2009/2010 פוטר סאות'גייט במפתיע, דווקא לאחר משחק בו ניצחה הקבוצה.
באוגוסט 2013 מונה למאמנה של נבחרת אנגליה עד גיל 21 לשלוש שנים.
ב-27 בספטמבר 2016 מונה למאמנה הזמני של נבחרת אנגליה לאחר פיטוריו של סם אלדרייס. ב-30 בנובמבר חתם על חוזה לארבע שנים כמאמן הנבחרת. הוא העלה אותה לחצי גמר מונדיאל 2018 ופעמיים לגמר אליפות אירופה בכדורגל, ב-2020 (הראשון בתולדות אנגליה), בו הפסידה לאיטליה בבעיטות העונשין, וב-2024, שהסתיים בהפסד 1–2 לספרד.
ב-16 ביולי 2024 סיים את תפקידו כמאמן נבחרת אנגליה לאחר כ-8 שנים בתפקיד.
קריירה > תפקידים נוספים

במהלך מונדיאל 2006 שימש סאות'גייט כפרשן בערוץ ITV Sport. לאחר סיום תפקידו כמאמן, שב לשמש כפרשן הרשת במשחקי גביע ה-FA, בליגת האלופות ובמשחקיה של נבחרת אנגליה.
בראשית 2011 מונה סאות'גייט לראש המחלקה לפיתוח העילית בהתאחדות הכדורגל האנגלית, לצדו של טרוור ברוקינג. הוא עזב את תפקידו לאחר כשנה וחמישה חודשים.
חיים אישיים

סאות'גייט נשוי לאליסון ואב לשניים.
בשנת 2004 פרסם סאות'גייט, יחד עם חברו לקבוצת הנוער של קריסטל פאלאס, השוער אנדי וודמן, את הספר Woody & Nord: A Football Friendship. הספר זיכה את השניים בפרס ספרי הספורט הבריטיים בשנת 2004, בקטגוריית האוטוביוגרפיה הטובה ביותר.
תארים > כשחקן > קריסטל פאלאס

הליגה הראשונה של הפוטבול ליג: 1993/1994
תארים > כשחקן > אסטון וילה

גביע הפוטבול ליג: 1995/1996
תארים > כשחקן > מידלסברו

גביע הפוטבול ליג: 2003/2004
תארים > כשחקן > אישיים

שחקן החודש בפרמייר ליג: ינואר 2000
תארים > כמאמן > נבחרת אנגליה

מקום שלישי בליגת האומות: 2018/2019
מקום שני ביורו: 2020, 2024
מקום רביעי במונדיאל: 2018
תארים > כמאמן > אישיים

מאמן החודש בפרמייר ליג: אוגוסט 2008
מאמן השנה של ה-BBC:‏ 2018
דולז'

| --- | --- |
סמל דולז'סמל דולז'

 מדינה:  רומניה רומניה
 רשות מחוקקת:  Dolj County Council 
 בירת המחוז:  קראיובה
 שטח:  7.414 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  599,442 (1 בדצמבר 2021)
  ‑ צפיפות:  99 נפש לקמ"ר (2002)
 קואורדינטות:  44°10′N 23°42′E﻿ / ﻿44.17°N 23.7°E﻿ / 44.17; 23.7 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.cjdolj.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דולז' (ברומנית: Dolj) הוא מחוז בדרום רומניה באזור אולטניה. בירת המחוז היא העיר קראיובה וסימונו הוא DJ.
מחוז דולז' נמצא בדרומה של אולטניה, באזור פורה במיוחד, הודות לתנאי אקלים וקרקע המבורכים.
גאוגרפיה

שטח המחוז הוא כ-7,414 קילומטרים רבועים. דולז' נמצא בדרום מערבה של רומניה, ונחצה על ידי החלק התחתון של הנהר ז'יו, ממנו נובע גם שמו - ממקור סלאבי - דולז', שמשמעותו - הז'יו התחתון או מורד הז'יו. שטח המחוז משתרע בין 43°43' ו-44°42' רוחב צפוני, ובין 22° 50' ו-24° 16' אורך מזרחי.
גאוגרפיה > מחוזות שכנים

מחוז אולט במזרח
מחוז מחדינצי במערב
מחוז גורז' ומחוז ולצ'אה בצפון
בולגריה בדרום - מחוז וידין בדרום מערב, מחוז מונטנה ומחוז וראצה בדרום
דמוגרפיה

בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 660,544 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 89/קמ"ר.
| שנה | אוכלוסיית המחוז |
| --- | --- |
1948: 615,301 
1956: 642,028 
1966: 691,116 
1977: 750,328 
1992: 761,074 
2002: 734,231 
2011: 660,544
דמוגרפיה > הרכב אתני

רומנים - 96%
צוענים - 3%
אחרים - 1%
פוליטיקה

מועצת מחוז דולז', שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-36 חברים ("יועצים"). ההרכב הפוליטי של מועצת המחוז הוא כלהלן:
|  | מפלגה | חברים | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) | 16 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) | 13 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | PRO רומניה (PRO) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת תנועת העם (PMP) | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת הסביבה הרומנית (PER) | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
חלוקה מנהלית

המחוז מחולק ל-3 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 4 ערים ו-104 כפרים גדולים (קומונות):
חלוקה מנהלית > רשויות עירוניות (מוני'יציפי)

בלשטי - Băilești
קאלאפאט
קראיובה
חלוקה מנהלית > ערים

בקט - Bechet
דבולני - Dăbuleni
פיליאשי - Filiași
סגרסיאה - Segarcea
כלכלת המחוז

בקראיובה, בירת המחוז, יש תעשיות מכונות, מתכות וכימיות. טקסטיל, מוצרי עור, מוצרי עץ וחומרי בניין מיוצרים בקראיובה ובכמה עיירות קטנות יותר, כולל טרגו ג'יו, פיליאיי ואילניה. שדה פחם מעובד בפטרואני, ומפעל הידרואלקטרי פועל בנהר ג'יו שליד קראיובה.
הערות שוליים

↑  Editors of Encyclopaedia Britannica, Dolj, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 209c5d0a-a26a-4682-90be-2a4c6b5db6f3  NKC: ge626089 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דידייר מורנו

דידייר אנדרס מורנו אספרייה (בספרדית: Didier Andrés Moreno Asprilla; נולד ב-15 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר האחורי בג'וניור ברנקייה.
קריירה

מורנו נולד בבאחו באודו שבמחוז צ'וקו שבקולומביה, אך עבר בגיל צעיר לבוגוטה. הוא שיחק במועדון הנוער של קבוצת אמריקה קאלי, ובשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת.
ב-2011 עבר לאינדפנדיינטה סנטה פה, אך שיחק מעט, וב-30 ביולי 2013 חתם באתלטיקו וילה. הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, וב-30 באוגוסט 2013 כבש את שערו הראשון בקריירה המקצועית שלו, בהפסד קבוצתו 1–2 לפטריוטס בויאקה.
ב-30 בדצמבר 2014 עבר לאינדפנדיינטה מדיין, איתה זכה בשנת 2016 באליפות קולומביה (אפרטורה).
ב-16 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לדפורטיבו לה קורוניה מהליגה הספרדית השנייה, שהפכה לקבוצתו הראשונה מחוץ לקולומביה. בסוף העונה הפסידה הקבוצה במשחק המכריע על העלייה ללה ליגה, ונשארה בליגת המשנה.
קריירה > קריירת נבחרת

ב-12 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קולומביה בניצחון נבחרתו 4–2 על נבחרת ארצות הברית במשחק ידידות.
תארים

אליפות קולומביה (אפרטורה): 2012
הסופר קאפ הקולומביאני: 2013
אליפות קולומביה (אפרטורה): 2016
הערות שוליים

↑  "Didier Moreno refuerza al Huila" [Didier Moreno bolsters Huila] (בספרדית). La Nación. 30 ביולי 2013. אורכב מ-המקור ב-2019-06-27. נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jugadores que salieron de Millonarios y Santa Fe brillan con goles" [Players who left Millonarios and Santa Fe shine with goals] (בספרדית). Caracol Televisión. 19 באוגוסט 2013. נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hernán Hechalar y Dídier Moreno, nuevos jugadores del DIM" [Hernán Hechalar and Didier Moreno, new players of DIM] (בספרדית). Fútbol Red. 30 בדצמבר 2014. נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Didier Moreno, nuevo jugador del Dépor 2018–2019" [Didier Moreno, new player of Dépor 2018–2019] (בספרדית). Deportivo La Coruña. 16 באוגוסט 2018. נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דינו זוף

דינו זוף (באיטלקית: Dino Zoff; נולד ב-28 בפברואר 1942 באיטליה) הוא שוער כדורגל איטלקי, מגדולי שחקני איטליה בכל הזמנים, והשחקן המבוגר ביותר שזכה בגביע העולם בכדורגל, כשזכה בתור הקפטן של נבחרת איטליה בכדורגל במונדיאל 1982 בספרד, בהיותו בן 40.
קריירה

זוף שיחק לאורך רוב הקריירה שלו ביובנטוס. הוא מחזיק בשיא של הזמן הארוך ביותר ללא ספיגת שער (1142 דקות) וגם בשיא השחקן המבוגר ביותר שמחזיק בגביע העולם (גיל 40, במונדיאל 1982).
זוף הפך למאמן לאחר הפרישה מכדורגל מקצועי. הוא הוביל את יובנטוס לזכייה בגביע אופ"א בעונת 1989/1990, לאחר ניצחון בשלב הגמר על פיורנטינה בתוצאה 3–1 בסיכום שני המפגשים.
הוא אימן את נבחרת איטליה שהגיעה למקום השני ביורו 2000. ב-2005 הוא מונה למאמן פיורנטינה, לאחר שקודם לכן אימן את יובנטוס ואס אס לאציו.
במסגרת פרסי היובל של אופ"א נבחר זוף לכדורגלן הזהב של איטליה.
במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
תארים > כשחקן

אליפות איטליה (6): 1972/1973, 1974/1975, 1976/1977, 1977/1978, 1980/1981, 1981/1982
הגביע האיטלקי (2): 1978/1979, 1982/1983
גביע אופ"א: 1976/1977
גביע העולם: 1982
סגנית: 1970
אליפות אירופה: 1968
תארים > כמאמן

הגביע האיטלקי: 1989/1990
גביע אופ"א: 1989/1990
דובאי אינטרנט סיטי

| --- | --- |
שער הכניסה לדובאי אינטרנט סיטי
שער הכניסה לדובאי אינטרנט סיטי
 נתונים כלליים
 סוג:  אזור סחר חופשי
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים)
 חברת אם:  קבוצת TECOM השקעות
 מיקום המטה:  דובאי
 קואורדינטות:  25°05′41″N 55°09′37″E﻿ / ﻿25.09476358105011°N 55.160190728037804°E﻿ / 25.09476358105011; 55.160190728037804
 ענפי תעשייה:  היטק, אינטרנט ומסחר אלקטרוני
 יו"ר:  מוחמד אל גרגאווי
 מנכ"ל:  אחמד בן ביאת
 עובדים:  למעלה מ-5,500
  
 dic.ae/
  (למפת דובאי מוגדלת) דובאי אינטרנט סיטי(למפת דובאי רגילה) דובאי אינטרנט סיטי
 he
 
דובאי אינטרנט סיטי ( בערבית: مدينة دبي للإنترنت; באנגלית: Dubai Internet City בקיצור: DIC ), הוא פארק טכנולוגיות מידע (אנ'), מבוססות אינטרנט ועסקים בדובאי, איחוד האמירויות הערביות, שהוקם בשנת 1999, ופתח את שעריו בשנת 2000. הפארק נוצר על ידי ממשלת דובאי (אנ') בהוראת אמיר דובאי מוחמד בן ראשד אאל מכתום, כאזור סחר חופשי ובסיס אסטרטגי לחברות המכוונות לשווקים המתעוררים, בדובאי, איחוד האמירויות הערביות, הודו ומזרח אפריקה.
סקירה כללית

בדובאי אינטרנט סיטי, הוקמו 25 בנייני משרדים, בעלי למעלה מחצי מיליון מטרים רבועים של שטחי משרדים ומסחר,  שבהם התבססו נכון לשנת 2019, למעלה מ-1,600 חברות,  המעסיקות למעלה מ-5,500 עובדים.
החוקים הכלכליים של DIC מעניקים לחברות שהתבססו בפארק, מספר הטבות: להמשיך להחזיק בבעלות מלאה בחברות, חופש מיסוי ומכס, המובטחים בחוק לתקופה של 50 שנה. מודל פעולה הכולל 100% בעלות זרה, בדומה לאלו הרווחים באזורים כלכליים ייעודיים אחרים באיחוד האמירויות הערביות. חוקים אלו וההטבות הנלוות הובילו חברות טכנולוגיות מידע גלובליות רבות, כגון פייסבוק, לינקדאין, גוגל, דל, אינטל, Huawei, סמסונג, SAP, מיקרוסופט, IBM, Oracle Corporation, Tata Consultancy, 3M, Sun Microsystems, Cisco, HP, NokiaAccenture ועוד כ-200 חברות שקיבלו זיכיונות לפעול בעיר האינטרנט, כולל חברות רוסיות, סיניות וחברות מבוססות מאיחוד האמירויות,  כדי שיעבירו את המטות, והבסיס האזורי שלהן ל-DIC. פארק DIC ממוקם בסמוך לאשכולות תעשייתיים אחרים כגון דובאי מדיה סיטי והפארק האקדמי של דובאי Dubai Knowledge Park.
היסטוריה

דובאי אינטרנט סיטי, חברת בת של דובאי אחזקות מקבוצת TECOM השקעות. נוסדה באוקטובר 1999 לאחר הכרזתו של אמיר דובאי מוחמד בן ראשד אאל מכתום, על הקמת פארק הטכנולוגיות מבוססות האינטרנט כאזור סחר חופשי. הפארק פתח את שעריו באוקטובר 2000.
מיקום

דובאי אינטרנט סיטי נמצאת כ-25 קילומטרים דרומית למרכז העיר דובאי, על הכביש המהיר E11, דרך שייח' זאיד שבין דובאי לאבו דאבי. פארק DIC ממוקם בסמוך למרינה של דובאי, מגדלי חוף ג'ומיירה ביץ' רזידנס וסמוך לפאלם ג'ומיירה (אנ'), אזורים אלה הפכו במהירות לשלושה מאזורי המגורים האקסקלוסיביים והיקרים ביותר של דובאי. פארק DIC נמצא במרחק פחות מ-1 קילומטר מחוף הים ולידו נמצאים מספר מלונות חמישה כוכבים. תחנת המטרו הקרובה ביותר נמצאת בפארק עצמו על הכביש המהיר, שייח זאיד ונקראת תחנת דובאי אינטרנט סיטי שעל הקו האדום של המטרו של דובאי.
הוקרה

דובאי אינטרנט סיטי זכתה בתואר האזור הסחר הטוב ביותר במזרח התיכון בשנים 2006–2007, מטעם המגזין FDI.
ראו גם

עיר המדיה של דובאי
דובאי
עמק הסיליקון
הערות שוליים

1 2 3 4 5  עמק הסיליקון של דובאי משגשג, באתר כותר, מט"ח משרד החינוך
↑  "Innovation begins here – DIC". DIC (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-03-21.
↑  مدينة دبي للإنترنت.. 20 عاماً من الابتكار التقني - البيان, web.archive.org, ‏2019-12-13
↑  "DIC Free zone Authority". www.dic.ae. UAE: DIC. נבדק ב-2015-11-03.
1 2  Dubai Internet City - ArticleWorld, www.articleworld.org
↑  مدينة دبي للإنترنت.. 20 عاماً من الابتكار التقني - الاقتصادي - السوق المحلي - البيان, web.archive.org, ‏2021-01-13
↑  البيان تنفرد بنشر نص القانون، إصدار قانون منطقة دبي الحرة للتكنولوجيا والتجارة الالكترونية والإعلام - الاقتصادي - البيان, web.archive.org, ‏2020-08-18
↑  مدينة دبي للإنترنت تفوز بجائزة «أفضل منطقة اقتصادية في الشرق الأوسط», web.archive.org, ‏2021-09-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 1755 5168 
מבט על המרינת של דובאי, מדובאי אינטרנט סיטי.
דינו ראדג'ה

דינו ראדג'ה (בקרואטית: Dino Rađa; נולד ב-24 באפריל 1967), הוא כדורסלן עבר קרואטי. בראשית הקריירה היה שותף בשתיים משלוש הזכיות הרצופות של יוגופלסטיקה ספליט בגביע אירופה לאלופות, וכיום משמש כנשיא המועדון.
קריירת המועדונים

ראדג'ה החל את קריירת הכדורסל שלו בעיר נעוריו, שם שיחק במדי הנוער של קבוצת ק.ק. דוולין, ומשם עבר למועדון ק.ק. ספליט בחוזה מקצועני. בספליט (אשר החליפה ספונסרים ונודעה כ"יוגופלסטיקה" ו"פופ84") שיתף פעולה עם טוני קוקוץ' בתקופת השיא של המועדון וזכה עימה בשני גביעי אירופה לאלופות ברציפות (1989, 1990). בסיום עונת 1989/1990, עזב ראדג'ה את ספליט ועבר לוירטוס רומא, למרות שנבחר בידי הבוסטון סלטיקס כבר בדראפט של שנת 1989.
בעונתו הראשונה באיטליה קלע ראדג'ה 18.1 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר על ידי עיתונאיי ספורט במקום השני כשחקן האירופאי הטוב ביותר לאותה העונה, שני רק לקוקוץ'. בשתי העונות הבאות המשיך ראדג'ה לשפר את ממוצעיו, והעמיד ממוצעים של 20.2 נקודות למשחק בעונתו השנייה, ו-21.5 בשלישית. בשנת 1992 הוליך ראדג'ה את רומא לזכייה בגביע קוראץ'.
בשנת 1993 הצטרף ראדג'ה לבוסטון סלטיקס. את עונת הבכורה שלו בליגת ה-NBA סיים עם ממוצעים של 15.1 נקודות למשחק ו-7.2 ריבאונדים. לאחר 3 שנים נוספות בבוסטון, נשלח ראדג'ה בעסקת חליפין אל פילדלפיה 76' בתמורה לקלרנס וות'רספון, אך כשל בבדיקות הגופניות.
בדצמבר 1993 קבע ראדג'ה רקורד שלילי כאשר היה לשחקן אשר סיים משחק עם מספר ההחטאות הרב ביותר ללא נקודות, כאשר במשחק נגד סן אנטוניו ספרס החטיא 14 זריקות מהשדה ב-18 דקות משחק.
בשנת 1997 החליט ראדג'ה לחזור לאירופה, והצטרף לקבוצת פנאתינייקוס היוונית. הוא שיחק במועדון שנתיים, בהן זכה עמו בשתי אליפויות יוון. לאחר שנתיים ביוון עזב ראדג'ה את המועדון וחזר לקרואטיה, לקבוצת ק.ק. זאדאר.
בשנת 2000 חזר ראדג'ה ליוון וחתם אצל יריבתה של קבוצתו הקודמת, אולימפיאקוס, אך כשל בניסיונו להשיב למועדון את תואר האליפות, וחזר לקרואטיה, לקבוצת ציבונה זאגרב. לאחר עונה אחת בזאגרב, חזר ראדג'ה לקבוצת נעוריו, זכה עימה באליפות קרואטיה ופרש מכדורסל.
נבחרות לאומיות

ראדג'ה היה חלק מנבחרת יוגוסלביה אשר זכתה במדליית הכסף באולימפיאדת סיאול, ושתי מדליות זהב באליפות אירופה בכדורסל (1989, 1991).
לאחר הכרזת העצמאות של קרואטיה, הפך ראדג'ה לבורג חשוב בנבחרת קרואטיה, אשר זכתה במדליית כסף במשחקים האולימפיים בברצלונה, במדליות ארד באליפות אירופה בכדורסל 1993 שנערכה בגרמניה, באליפות אירופה בכדורסל 1995 שנערכה ביוון, ובאליפות העולם בכדורסל 1994 שנערכה בקנדה.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המחטיאים באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2032 6703  LCCN: n00102198  VIAF: 11083661   WorldCat (עם VIAF): 11083661
דמיאן אסקודרו

דמיאן אריאל אסקודרו (בספרדית: Damián Ariel Escudero; נולד ב-20 באפריל 1987 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי. גם אביו של השחקן, אוסבלדו אסקודרו, היה שחקן כדורגל וכונה גם הוא פיצ'י.
אסקודרו התבלט כששיחק בוולס סארספילד ארגנטינה. אסקודרו, המשחק בעמדה התקפית, נכלל בסגל ארגנטינה הצעירה והיה שותף לזכייתה במונדיאל הנוער בשנת 1997.
קריירה

אסקודרו הופיע לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת ב-4 במרץ 2008 ושיחק מאז ב-84 משחקי ליגה בהם כבש 18 שערים. אסקודרו, יחד עם חברו לקבוצה דאז מאורו זראטה, היו בליבו של מחלוקת בין ולס להתאחדות הכדורגל הארגנטינאית בשל זימונם של השניים למשחקי אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20.
יכולתו הגבוהה הביאה את ויאריאל לשלם עבור כרטיסו 8 מיליון אירו. עם זאת, בשל מכסת הזרים המתירה רישום של 3 שחקנים מחוץ לאיחוד אירופי, הושאל אסקודרו לריאל ואיאדוליד.
ביוני 2010 חתם בקבוצה בוקה ג'וניורס הארגנטינאית, ב-2011 הושאל לגרמיו הפורטוגזית, לאחר שנה הושאל לאתלטיקו מיניירו וב-2013 ליטוריה. ב-2014 חתם באופן קבוע בויטוריה. ב-2 בינואר 2015 קבוצת פואבלה המקסיקנית הודיעה שאסקודרו ישחק בשורותיה החל משלב הבתים של גביע הליברטדורס 2016.
תארים

מונדיאל הנוער (2007)
הגביע הברזילאי: 2013
דזונגקה

| --- | --- |

 מדינות:  בהוטן, הודו 
 אזורים:  Paro District, מגהלאיה, מניפור, נאגאלנד, סיקים, אסאם, Wangdue Phodrang District, ארונאצ'ל פרדש, Gjersjøelva, פונקה, מערב בנגל 
 דוברים:  171,000 (נכון ל־2006) 
 כתב:  כתב טיבטי 
 משפחה:  סינו-טיבטיות טיבטיות דזונגקה
 לאום:  בהוטן בהוטן
 מוסד:  הוועד לפיתוח דזונגקה 
 קוד שפה:  dz 
 קוד ISO 639-1:  dz 
 קוד ISO 639-2:  dzo 
 קוד ISO 639-3:  dzo 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
דזונגקה (རྫོང་ཁ་) היא שפתה הרשמית של בהוטן, ולה כ-130,000 דוברים. משמעות השם היא "שפת אנשי הדזונג" (דזונג הוא מקדש-מבצר נפוץ בבהוטן). השפה משתייכת למשפחת השפות הסינו-טיבטיות ודומה במבנה השפה לטיבטית. השפה מדוברת בצפון בהוטן ובמספר אזורים במערב בנגל. לימוד השפה הוא חובה בכל בתי הספר ברחבי בהוטן.
הדזונגקה נכתבת באמצעות גרסה מיוחדת של הכתב הטיבטי.
באוקטובר 2005 הפסיקה חברת מיקרוסופט כליל את השימוש במונח Dzongkha בכל יישומי תמיכת התכנה שלה ובפרסומים המסחריים; תחת זאת נעשה שימוש במונח Tibetan-Bhutan. הדבר נעשה לבקשת הממשל הסיני, שראה בשימוש בשם דזונגקה רמיזה לשליטתו של הדלאי למה והעצמאות הטיבטית.
דמיאן דאף

דמיאן אנתוני דאף (באנגלית: Damien Anthony Duff; נולד ב-2 במרץ 1979 בדבלין, אירלנד) הוא כדורגלן עבר אירי שיחק בעמדת הקשר. לדאף מאה הופעות במדי נבחרת אירלנד וכיום מאמן את קבוצת שלבורן מליגת העל האירית.
קריירה

דאף הצטרף לצ'לסי מבלקברן תמורת 17 מיליון לירות שטרלינג. בשנת 2006 חתם דאף בניוקאסל. במחזור האחרון של העונה, כשנזדקקה לתוצאת תיקו על-מנת להבטיח את השארותה בליגה, הפסידה ניוקאסל 1-0 לאסטון וילה משער עצמי שכבש דאף. על אף שניתן היה לצפות מדאף, שהוריד את ניוקאסל ליגה במו רגליו, להישאר בקבוצה ולסייע לה במאבקי העלייה בליגת המשנה, העדיף דאף לנטוש את "הספינה הטובעת" ובקיץ 2009 עבר לפולהאם, שאיתה הגיע באותה עונה לגמר הליגה האירופית. דאף נשאר במועדון עד עונת 2013/2014 שבה מיעט לשחק, בעיקר בשל פציעה שממנה סבל, ובתום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה.
דאף הספיק לשחק עונה אחת בלליגת העל האוסטרלית במדי מלבורן סיטי לפני ששב למולדתו והצטרף לשורות שמרוק רוברס. ב-21 בדצמבר 2015 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
חייו האישיים

ביוני 2010 נישא דף לאליין וכעבור שנה נולד בנם הראשון.
דייוויד רוברטסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביולי 1958 (בן 66) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר האמנויות והספרות (14 באוקטובר 2011)  פרס דיטסון לניצוח 
 אתר רשמי
 
דייוויד רוברטסון (אנגלית: David Robertson; נולד ב-19 ביולי 1958) הוא מנצח אמריקאי.
רוברטסון היה בעבר המנהל המוזיקלי של תזמורת סנט לואיס, מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הבריטית ומנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של סידני.
רוברטסון נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה ולמד נגינה בקרן יער, קומפוזיציה וניצוח באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון.
מעט לפני התחלת כהונתו בתזמורת סנט לואיס, היה דייוויד רוברטסון המנהל המוזיקלי של התזמורת הלאומית של ליון, צרפת והמנהל האמנותי של אודיטוריום ליון. הוא היה לראשון שכיהן בשתי משרות אלה במקביל. כבן חסותו של פייר בולז, כיהן רוברטסון גם כמנהל המוזיקלי של אנסמבל אנטרקונטמפורן בפריז משנת 1992 עד 2000.
רוברטסון הקליט בחברות שונות, מוזיקה של בלה בארטוק, אנטונין דבוז'אק ואחרים.
רוברטסון מתגורר במרכז סנט לואיס ומחזיק דירות גם בניו יורק ובפריז. יש לו שני בנים מתבגרים מנישואיו הראשונים. כיום הוא נשוי לפסנתרנית אורלי שחם, אותה פגש כאשר היה מנצח אורח והיא פסנתרנית אורחת בקונצרט, שהיה לשניהם הופעה ראשונה עם תזמורת סנט לואיס, בינואר 1999.
דינו דה-לורנטיס

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1919 טורה אנונציאטה, קמפניה, איטליה 
 פטירה:  נובמבר 2010  (בגיל 91) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Agostino De Laurentiis 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השכלה:  בית הספר הניסיוני לקולנוע של רומא 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 בן או בת זוג:  מרתה דה לאורנטיס (1990–2010)  סילבנה מנגנו (1949–1988) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר (1955)  פרס רצועת הכסף למפיק הטוב ביותר  פרס אריה הזהב  פרס דוד די דונטלו לסרט הטוב ביותר  Sitges Grand Honorary Award (2002)  פרס דוד די דונטלו למפיק הטוב ביותר  פרס הזיכרון על שם אירווינג ת'אלברג (1999)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  פרס גילדת המפיקים של אמריקה  פרס סאטורן  פסטיבל הסרטים הבינלאומי של פאלם ספרינגס  פרס פלאיאנו 
 
דינו דה-לורנטיס (באנגלית: Dino De-Laurentiis; ‏8 באוגוסט 1919 - נובמבר 2010) היה מפיק קולנוע איטלקי שהפיק למעלה מ-150 סרטי קולנוע. בשנת 2001 קיבל את הפרס לזכר אירווינג תלברג מאת האקדמיה האמריקאית לקולנוע וב-2003 זכה בפרס אריה הזהב על מפעל חיים.
ביוגרפיה

דה-לורנטיס נולד כאגוסטינו דה-לורנטיס בטורה אנונציאטה, איטליה, ומכר ספגטי שעשה אביו. לאחר שהחל ללמוד את אמנות הקולנוע ברומא, לימודיו הופסקו כתוצאה ממלחמת העולם השנייה.
בשנות חייו המוקדמות להפקות הסרטים, דה-לורנטיס השתתף בהפקת סרטים נאו-ריאליסטים כסרטיו של פדריקו פליני "לה סטראדה" (1956) ו"לילות כביריה" (1959), לעיתים תוך שיתוף פעולה עם המפיק קארלו פונטי. בשנות ה-60 הקים דה-לורנטיס סטודיו אולפנים משלו, והצליח להפיק את הסרטים ברברלה ו-"Danger: Diabolik", אך זה קרס מבחינה כלכלית בשנות ה-70.
כאשר עבר לארצות הברית בשנות ה-70, דה-לורנטיס הקים את "De-Laurentis Entertainment Group" שמבוססת בקרוליינה הצפונית.
לדה-לורנטיס ארבעה ילדים מאשתו הראשונה, סילבנה מנגנו, שמתה ב-1989. היה נשוי למפיקה מרתה שומאכר ולהם שתי בנות. בתו מנישואיו הראשונים, רפאלה דה-לורנטיס, גם היא מפיקה. כך גם אחיינו, אורליו דה-לורנטיס.
סרטיו

בין הסרטים שבהפקתו ניתן למנות את:
האורז המר (1949) בכיכובם של סילבנה מנגנו וויטוריו גסמן.
אנה (1951) עם סילבנה מנגנו, ויטוריו גסמן וראף ואלונה.
מלחמה ושלום - העיבוד הראשון לקולנוע של הרומן מאת לב טולסטוי
ווטרלו (סרט) בהפקה משותפת איטלקית סובייטית
יום לפני הכניעה" (1965)
סרפיקו בכיכובו של אל פצ'ינו (1973)
משאלת מוות (1974) בכיכובו של צ'ארלס ברונסון
קינג קונג בכיכובם של ג'ף ברידג'ס וג'סיקה לאנג (1976)
אורקה, הלוייתן הרוצח בכיכובו של ריצ'רד האריס (1977)
ביצת הנחש של אינגמר ברגמן (1977)
פלאש גורדון (1980)
ליל המסכות 2 (1981)
רגטיים (1981)
קונאן הברברי (1982)
הבאונטי (1984)
חולית (1984)
המלך שלמה ומלכת שבא (1995) - סרט טלוויזיה
עצירת פתע (1997)
חניבעל (2001)
דרקון אדום (2002)
מקור הרוע (2007)
שטח בתולין (2007)
דינו פצ'ר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביוני 1988 (בן 36) קארדיף, הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
דינו פצ'ר (באנגלית: Dino Fetscher; נולד ב-9 ביוני 1988) הוא שחקן ולשי.
ביוגרפיה

פצ'ר נולד בקארדיף שבוויילס. אמו היא גרמנייה ואביו הוא ולשי-בסקי. ב-2008 הוענק לו תואר מיסטר גיי של הממלכה המאוחדת (אנ'). ב-2017 היה מועמד לפרס הכוכב העולה של פרסי הלהט"ב הבריטיים.
הוא ידוע מהופעותיו בסדרות הטלוויזיה "בננה", "מלפפון", "פרנואיד", "ג'נטלמן ג'ק" ו"השנים". עוד כיכב בתפקיד סטנלי ה"סינתטי" בסדרה "אנושיים".
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 |  | An Equinox of Love | דייוויד גרינברג | סרט קצר |
| 2013 |  | Forget the Pact | דייב | סרט קצר |
| 2015 | מלפפון | Cucumber | איידן | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | בננה | Banana | איידן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 |  | Iscariot | ג'יימס בנט | סרט קצר |
| 2015 |  | Samuel's Getting Hitched | סמואל | סרט קצר |
| 2016 |  | First | חייל | סרט קצר |
| 2016 | האשליה 2 | Now You See Me 2 | שומר ב"אוקטה" | סרט קולנוע |
| 2016 | פרנואיד | Paranoid | הבלש אלק וייפילד | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | אנושיים | Humans | סטנלי | סדרת טלוויזיה |
| 2019 | השנים | Years and Years | ראלף קאסינס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2019 | ג'נטלמן ג'ק | Gentleman Jack | תומאס ביץ' | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2020 | נפרדנו כך | The Split | איאן גיבסון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2024 | הטעות כולה שלך (אנ') | Fool Me Once | מרטי מקגרגור | תפקיד ראשי; 8 פרקים |