stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ילוסטון (סדרת טלוויזיה אמריקאית)
הפקה > פיתוח

בשנת 2013, החל טיילור שרידן לעבוד על פיתוחה של הסדרה, לאחר שהתעייף ממשחק והחליט במקום לעסוק בכתיבת תסריטים. לאחר שגר באזורים הכפריים של מדינות מערבוניות כמו טקסס וויומינג, שרידן החליט למקם את התרחשות העלילה במונטנה.
ב-3 במאי 2017, נמסר כי רשת "פרמאונט" רכשה את הסדרה, שזכתה לשם "ילוסטון" והתעתדה להיות סדרתה המתוסרטת הראשונה. "פרמאונט" הזמינה לסדרה עונה ראשונה בת עשרה פרקים. את הסדרה התעתד לכתוב, לביים ולהפיק שרידן, לצד המפיקים ג'ון לינסון, ארט לינסון, הארווי ויינסטיין ודייוויד גלסר.
ב-12 באוקטובר 2017, נמסר כי בעקבות דיווחים והאשמות על התעללות מינית נגד המפיק הארווי ויינסטיין, יוסר שמו מרשימת הקרדיטים של הסדרה וכך גם שמה חברת ההפקות בראשותו, "The Weinstein Company". ב-15 בינואר 2018, הבהיר נשיא רשת "פרמאונט", קווין קיי, במהלך סיור העיתונות השנתי של איגוד מבקרי הטלוויזיה כי הסדרה לא תכלול את הקרדיטים או הסמליל של "The Weinstein Company", על אף שחברה זו הייתה מעורבת בהפקה. באותו יום, אף הוכרז כי הסדרה תעלה לשידור ב-20 ביוני 2018.
ב-24 ביולי 2018, נמסר על חידוש הסדרה לעונה שנייה, שעלתה לשידור ב-19 ביוני 2019. ב-19 ביוני 2019, נמסר על חידוש הסדרה לעונה שלישית, שעלתה לשידור ב-21 ביוני 2020. ב-21 בפברואר 2020, עוד טרם עליית העונה השלישית לשידור, נמסר על חידושה לעונה רביעית, שעלתה לשידור ב-7 בנובמבר 2021. ב-3 בפברואר 2022, נמסר כי הסדרה חודשה לעונה חמישית, שתחולק לשני חלקים בני שבעה פרקים (לכל חלק), ותעלה לשידור ב-13 בנובמבר 2022.
הפקה > ליהוק

ב-15 במאי 2017, נמסר על ליהוקו של קווין קוסטנר לדמותו הראשית של ג'ון דאטון, פטריארך משפחת דאטון ובעלי חוות "ילוסטון". ביוני 2017, נמסר על ליהוקם של לוק גריימס, קול האוזר, וס בנטלי וקלי ריילי לצוות השחקנים הראשי. ב-13 ביולי 2017, נמסר על ליהוקה של קלסי צ'או לצוות השחקנים הראשי. באוגוסט 2017, נמסר על ליהוקם של דייב אנאבל, גיל ברמינגהם וג'פרסון וייט לצוות השחקנים הראשי בעוד שלצוות השחקנים המשני לוהקו ונדי מוניז, גרטשן מול, ג'יל הנסי, פטריק סנט אספריט, איאן בוהן, דנים ריצ'רדס וגולדן ברוקס. בנובמבר 2017, נמסר על ליהוקם של מיקלה קונלין וג'וש לוקאס לצוות השחקנים המשני. ב-19 בדצמבר 2017, נמסר על ליהוקה של התר המנס לצוות השחקנים המשני. ב-13 ביוני 2018, נמסר על ליהוקו של בארט סווטק לצוות השחקנים המשני. ב-14 בספטמבר 2018, נמסר על ליהוקו של ניל מקדונו לתפקיד משני כאחד מיריביו של ג'ון דאטון. ב-1 ביולי 2021, הוכרז על ליהוקם של ג'קי ויבר, פייפר פרבו, קתרין קלי ופין ליטל הצטרפו לצוות השחקנים המשני של העונה הרביעית. ב-3 בפברואר 2022, לצד ההרכזה על חידוש הסדרה לעונה חמישית, נמסר כי ג'ניפר לנדון וקלי קודמו לצוות השחקנים הראשי.
הפקה > צילומים

צילומי העונה הראשונה החלו באוגוסט 2017 בחוות צ'יף ג'וזף בדרבי, מונטנה, ששימשה כסט עבור צילומי ביתו של ג'ון דאטון. באותו החודש, הצילומים התקיימו גם ליד פארק סיטי, יוטה. עבור הצילומים, צוות ההפקה השתמש בכל שלושת במות הקול של אולפני הסרטים של יוטה הנמצא בפארק סיטי, ששטחם הכולל מקיף 45,000 רגל מרובע. בבניין נמצאים גם משרדים, עריכה, מחלקת מלתחות וחנויות בנייה. בנובמבר 2017, נמסר כי צילומי העונה הראשונה כללו יותר מעשרים אתרים ברחבי יוטה, כולל מלחה, מועדון פרומונטורי וספניש פורק. בנוסף, הצילומים התקיימו גם ברחבי מונטנה. על פי הדיווחים, צילומי העונה הראשונה נמשכו עד דצמבר 2017.
באוגוסט 2020, הודיע צוות הצילומים כי צילומי הסדרה הועברו בשלמותם למונטנה; ובמקביל נמסר על שיכרת מיקום לא-ידוע במיסולה, מונטנה. לוקיישני הצילומים כללו את המרכז הרפואי הקהילתי, רחוב רימן פינת בית המשפט המחוזי, ודיינר מקומי ("Ruby's Cafe") ברחוב ברוקס שבמיסולה, בנוסף למקומות נוספים בעיירת המילטון הסמוכה.
צילומי העונה החמישית החלו ביוני 2022 במיסולה, והסתיימו באוגוסט 2022.
הפקה > צילומים > "אחוזת העץ" של ג'ון דאטון

צילומי בית "אחוזת העץ" של ג'ון דאטון מתקיימים בבית ההארחה "חוות צ'יף ג'וזף", הנמצא בדרום דרבי, מונטנה.
הבית נבנה בין השנים 1914–1917 לאחר שתושבי סינסינטי, אוהיו, ויליאם ס. פורד (1866–1935) והווארד קלארק הוליסטר (1856–1919) רכשו 2,500 דונם על שפת נהר הביטרוט עבור בית נופש והקימו את חוות פורד-הוליסטר. פורד היה יו"ר "אוונס-אילינוי גלאס" בטולדו, אוהיו; והוליסטר שימש כשופט בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של אוהיו. חברת "בייטס אנד גמבל" מטולדו שימשו כאדריכלי הבית. מתוך שטח של 5,000 רגל מרובע, הבית כולל סלון בשטח של 2,200 רגל מרובע.
לבית יש מוטיב של בקתת עץ והוא זכה לכינוי "אחוזת העץ" על ידי הניו יורק טיימס. סגנונו של הבית הושווה לפונדק "אולד פייתפול" שנפתח בשנת 1904 ונמצא במרחק של 294 מיילים ממנו. ה"טיימס" תיאר זאת כ"שילוב מגוון של קשתות, גמלונים ודורמרות, המעוצבים כבולי עץ הממוקמים בצורה אנכית ואופקית, ומוסיפים אלגנטיות לעיצוב בית עץ שכמותו נראה רק לעיתים רחוקות."
שטח הבית כולל שלוש רפתות גדולות שנבנו לאכלוס עדר הולשטיין. ממקור לא-ידוע נטען שזהו עדר מניב-החלב הגדול ביותר שנמצא ממערב לנהר המיסיסיפי. מאוחר יותר ויתר פורד על עדר ההולשטיין והחל לגדל פרי הרפורד. לאחר מותו של פורד, אשתו ובתו ניהלו את הבית כבית הארחה; ומכרו אותו בשנת 1952. הבית עבר סדרה של בעלים חדשים ששינו את שמו ל"צ'יף ג'וזף", שעל פי השמועות שעבר בשטחו במהלך מלחמת נז פרס. בין הבעלים השונים של הבית נמצא מל פרווייס, מיליונר שהרוויח עצמאית את הונו, שבבעלותו היה הבית בין השנים 1987–2004.
הפקה > מוזיקה

הפסקול של הסדרה הולחן על ידי בריאן טיילר, שלשם כך עבד עם נגנים מהתזמורת הפילהרמונית של לונדון וסולני ויולה, צ'לו וכינור. ב-17 באוגוסט 2018, פסקול העונה הראשונה הופץ על ידי חברת "Sony Music".
הפצה

הקדימון הראשון עבור הסדרה הופץ ב-28 בפברואר 2018, ואילו הקדימון המלא הופץ ב-26 באפריל 2018. ב-25 ביוני 2018, הסדרה ערכה הקרנה באירוע "Seriesfest", פסטיבל טלוויזיה בינלאומי שנתי, שהתקיים באמפיתיאטרון רד רוקס ליד דנוור, קולורדו. פרקי העונה הראשונה הופצו בפורמט בלו-ריי ו-DVD ב-4 בדצמבר 2018.
הפצה > שירותי הזרמת מדיה

בשנת 2020, רכשה שירות "Peacock" את זכויות הפצת שתי עונותיה הראשונות של הסדרה בארצות הברית. נשיא ומנכ"ל "פרמאונט גלובל", בוב בקיש, כינה מאז את עיתוי העסקה "אומלל"; בשל ביקורותיה החיוביות לה זכתה הסדרה, מספר הצפייה ופופולריותה הגוברת בעונותיה המאוחרות. המבקרים ציינו כי היעדרותה של הסדרה משירות הזרמת המדיה של פרמאונט עצמו, בעל השם הדומה (על אף סדרות הספין-אוף שהופקו לה עבור השירות), בנוסף לזמינותן של העונות הנוכחיות באפליקציות ובאתר של רשת "פרמאונט", גרמו לבלבול בקרב הצופים ומעריצי הסדרה ברשתות החברתיות.
פרקיה ועונותיה המלאים של הסדרה זמינים לרכישה בכל חנויות ההפצה הדיגיטליות הגדולות בארצות הברית. בקנדה, הפרקים משודרים יום לאחר עלייתם לשידור באמצעות שירות "פריים וידאו".
סדרות ספין אוף > 1883

מיני-סדרת פריקוול, ששמה "1883", עלתה לשירות "פרמאונט+" ב-19 בדצמבר 2021, לאחר שנחתם חוזה בן חמש שנים בין שרידן לחברות ההפקה "פרמאונט גלובל" ו-"MTV Entertainment Group". במיני-סדרה מככבים סם אליוט, טים מקגרו ופיית' היל בתפקידים ראשיים.
במאי 2022, נמסר על פיתוחו של מיני-סדרת ספין אוף למיני-סדרה, "1883: סיפורה של בס ריבס".
סדרות ספין אוף > 1923

עלילתה של "1923" עתידה להתמקד בדור חדש של משפחת דאטון בתקופות המערב הישן של אמריקה, היובש והשפל הגדול, אשר החלו במונטנה עשור קודם לכן. בסדרה זו עתידים לככב הלן מירן, האריסון פורד וסבסיטאן רושה. בתחילה, שם הסדרה היה "1932", אך ביוני 2022, נמסר על החלפת שמה ל-"1923", וכן הוכרז כי הסדרה תתרחש בשנה זו ולא בשנת 1932.
ההכנות לקראת הצילומים החלו בביוט, מונטנה, ביולי 2022 ואילו צילומי הסדרה החלו באמצע אוגוסט, ימים ספורים לאחר סיום צילומי העונה החמישית של "ילוסטון". הסדרה עלתה לשירות "פרמאונט+" בדצמבר 2022.
סדרות ספין אוף > 6666

לסדרה מתוכננת סדרת ספין-אוף נוספת, "6666", הנמצאת בשלבי פיתוח ראשוניים ומתרחשת בימינו בחוות "6666" שבטקסס. סדרת ספין-אוף זו עתידה לעלות לשידור ברשת "פרמאונט".
סדרות ספין אוף > The Madison

הסדרה "The Madison" הייתה בעבר בפיתוח תחת השם "2024". על פי תיאור העלילה הרשמי, הסדרה עוסקת ב"מחקר מלבב של אבל וחיבור אנושי, בעקבות משפחה מניו יורק בעמק נהר מדיסון במרכז מונטנה." טיילור שרידן, יוצר "ילוסטון," משמש כמפיק בפועל של "The Madison", יחד עם מספר מפיקים נוספים דרך Bosque Ranch Productions ו-MTV Entertainment Studios ו-101 Studios.
באוגוסט 2024 פורסם כי לוהקו לספין-אוף שלושה שחקנים חדשים: פטריק ג'יי אדמס, אל צ'פמן, ובו גארט. השחקנים הצטרפו למישל פייפר שכבר הוכרזה ככוכבת הראשית של הסדרה. אדמס יגלם את ראסל מקינטוש, בנקאי השקעות צעיר שנאחז במסלול החיים שהוכתב לו מראש. צ'פמן תשחק את פייג' מקינטוש, אישה מרוכזת בעצמה שנהנית מאורח חיים יוקרתי בניו יורק, שמסופק על ידי הוריה ובעלה הבנקאי. גארט תגלם את אביגיל ריס, ניו יורקרית חזקה וסרקסטית, גרושה ואם לשניים. מאוחר יותר באותו החודש, פורסם כי מת'יו פוקס לוהק לקאסט הסדרה. פוקס יגלם את פול, רווק עצמאי שאוהב את הטבע.
ביקורות

לאחר עלייתה לשידור, הסדרה זכתה לביקורות מעורבות מצד המבקרים. באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכתה העונה הראשונה לציון של 54/100 על בסיס 30 ביקורות, דבר שהצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות." באתר הביקורות "Rotten Tomatoes, זכתה העונה הראשונה לציון 55%, עם דירוג ממוצע של 5.8/10 על בסיס 51 ביקורות. הקונצנזוס הביקורתי של האתר כתב על עונה זו כי ”"ילוסטון" מתגלה כמלודרמטית מדי מכדי שיתייחסו אליה ברצינות, ומשנמכת את ביצועיהם של צוות השחקנים המוכשרים ואת השפעת התפאורות היפות.”
מנגד, העונות הבאות זכו לביקורות חיוביות יותר – העונה השנייה זכתה לציון 88%, על בסיס 8 ביקורות; העונה השלישית זכתה לציון 100% על בסיס 6 ביקורות; והעונה הרביעית זכתה לציון 89% על בסיס 9 ביקורות.
הסכם ייצוא החיטה האוקראיני

היוזמה להובלה בטוחה של תבואה ומוצרי מזון מנמלי אוקראינה, הנקראת גם יוזמת הדגנים של הים השחור, הייתה הסכם בין רוסיה, אוקראינה, טורקיה והאו"ם במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. הסכם החיטה אפשר לאוקראינה לייצא דגנים וסחורות חקלאיות נוספות דרך הים השחור באמצעות "מסדרון בטוח". במקביל להסכם שנחתם עם אוקראינה, נחתם גם הסכם בין האו"ם לבין הפדרציה הרוסית, לפיו רוסיה תוכל לייצא דגנים, דשנים וחומרי גלם המיועדים לייצור דשנים, שיוחרגו מהסנקציות הכלכליות שהוטלו עליה על ידי מדינות המערב. אולם חלק זה של יוזמת הדגנים לא יצא אל הפועל, עקב התנגדות האיחוד האירופאי ומדינות ברית נאט"ו.
נציגי הצדדים בשולחן המשא ומתן באיסטנבול
הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר הובילה לעצירה מוחלטת של משלוחי התבואה הימיים מאוקראינה, בעבר יצואנית גדולה דרך הים השחור, לאחר שרוסיה הטילה הסגר ימי על נמלי אוקראינה. בנוסף, רוסיה נאלצה להפסיק את יצוא הדגנים שלה, בעקבות הסנקציות הכלכליות שהוטלו עליה על ידי מדינות המערב, עובדה שהחמירה עוד יותר את המחסור בשוק העולמי. הדבר הביא לעלייה במחירי המזון בעולם ולאיום של רעב במדינות עניות, בעיקר ביבשת אפריקה. התקשורת המערבית האשימה את רוסיה בכך שהיא משתמשת ברעב ככלי נשק, ומנצלת את שליטתה בייצוא הדגנים, כדי לשפר את מצבה המדיני ולפגוע בכלכלה המערבית. מאמצים דיפלומטיים החלו באפריל בתיווכה של טורקיה (השולטת בנתיבים הימיים מהים השחור) ובתמיכת האו"ם. ההסכם שהתקבל נחתם באיסטנבול ב-22 ביולי 2022, בתוקף לתקופה של 120 ימים. הסכם יולי יצר נהלים לייצוא בטוח של תבואה מנמלים מסוימים כדי לנסות לטפל במשבר המזון של 2022. בטורקיה הוקם מרכז תיאום ופיקוח משותף, כאשר האו"ם משמש כ-secretariat.
ההסכם המקורי היה אמור לפקוע ב-19 בנובמבר 2022. רוסיה השעתה את השתתפותה בהסכם למשך מספר ימים עקב תקיפת כטב"מים ימיים אוקראיניים על נמל סבסטופול. היא טענה שהאוקראינים מנצלים את המסדרון הימי הפתוח בים השחור, כדי ליזום התקפות נגד צי הים השחור הרוסי. אולם בעקבות לחץ כבד מצד טורקיה, הסכימו הרוסים לחזור לממש את ההסכם. ב-17 בנובמבר 2022 הודיעו האו"ם ואוקראינה כי ההסכם הוארך ב-120 ימים נוספים. במרץ 2023, טורקיה והאו"ם הודיעו שהבטיחו ארכה שנייה לפחות ל-60 יום נוספים. במאי 2023, העסקה הוארכה פעם נוספת עד 18 ביולי 2023. סביר להניח, שהגורם העיקרי להסכמת ההנהגה הרוסית להאריך שוב שוב את ההסכם, על אף שהוא היה מנוגד לאינטרסים של רוסיה, ולא העניק לה הישגים כלשהם, היה רצונה לשמור על מערכת יחסים טובה עם טורקיה, השולטת על דרכי היציאה מהים השחור.
עד אמצע יולי 2023, יותר מ-1,100 ספינות יצאו בהצלחה מנמלים אוקראיניים שהובילו כמעט 33 מיליון טונות של דגנים ומוצרי מזון אחרים ליותר מ-40 מדינות שונות. אולם רוסיה חזרה וטענה שמדובר בהסכם דו-צדדי, ושהחלק בהסכם שנועד לאפשר יצוא סחורות חקלאיות מרוסיה לעולם, לא מומש, בעקבות התנגדות המערב. היא הזהירה שאם ההסכם בינה לבין האו"ם וטורקיה לא ימומש, היא תפרוש מההסכם ביולי 2023. עד 17 ביולי 2023, לא הושג הסכם חדש לחידוש העסקה, מה שגרם לפקיעת העסקה. רוסיה סירבה לחדש את ההסכם בטענה שהמערב לא מקיים את חלקו בהסכם. מאמצים דיפלומטיים לחידוש ההסכם נמשכים.
רקע

בשנת 2022, על פי ההערכות, 47 מיליון בני אדם סובלים מרעב עז כתוצאה מעלויות המזון הגואות בעולם, בין היתר בשל השפעת הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. מדינות מתפתחות באפריקה, באסיה ובאמריקה הלטינית הושפעו הכי הרבה מהמלחמה הזו, בשל הסתמכותן על תבואה ודלק מיובאים.
לפי ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, אוקראינה היא בין יצואניות התבואה המובילות בעולם, ומספקת יותר מ-45 מיליון טון מדי שנה לשוק העולמי. כ-20 מיליון טונות של תבואה נעצרו בעיר הנמל אודסה באוקראינה, לפי ה-BBC. לפני המלחמה, כמעט כל שמן החיטה, התירס והחמניות של אוקראינה יוצאו דרך נמלי הים השחור האוקראיניים. טרם חתימת ההסכם, חלק מהנמלים נפגעו בעוד שאחרים נמצאים בשליטה רוסית ואחרים חסומים על ידי מוקשים. בתחילה, ממשלת אוקראינה נרתעה מלהסיר מוקשים בים בשל היקף המשימה והאפשרות להשאיר את הנמלים פתוחים לתקיפה.
תקועים בזמן

| --- | --- |

 סוגה:  מדע בדיוני, סיטקום נוער 
 יוצרים:  Tim Maile and Douglas Tuber 
 שחקנים:  רביב אולמן  קרייג אנטון  Amy Bruckner  אליסון מישלקה  Lise Simms 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  43 
 הפקה
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television, דיסני+ 
 מוזיקה:  קנת בורגומסטר 
 אורך פרק:  22 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני 
 תקופת שידור מקורית:  8 ביוני 2004 – 19 באוגוסט 2006 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פיל, פים וקילי
תקועים בזמן (באנגלית: Phil Of The Future - פיל מהעתיד) היא סדרה קומית אמריקאית לילדים, ששודרה בערוץ דיסני האמריקאי, ובישראל בערוץ הילדים.
בארצות הברית שודרו בשנים 2004–2006 שתי עונות של הסדרה. העונה הראשונה עוסקת בהסתגלותה של המשפחה לחיים בשנת 2004, ואילו השנייה מתמקדת בקשר הרומנטי המתחיל להיווצר בין פיל וקילי (שתיים מהדמויות).
את הסדרה הפיקו טים מייל ודאגלאס טוּבֶּר, חברי צוות ההפקה של הסדרה המצליחה ליזי מקגוויר. שני פרקים מהסדרה היו מועמדים לפרסי איגוד התסריטאים ואיגוד הבמאים בקטגוריית 'סדרה לילדים'.
תקציר העלילה

הסדרה עוסקת במשפחה משנת 2121 שנקלעה בשל קלקול במכונת הזמן למאה ה-21.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 21 | 21 | 18 ביוני 2004 | 27 במאי 2005 |
|  | 2 | 21 | 21 | 25 ביוני 2005 | 19 באוגוסט 2006 |
הדמויות

פיליפ "פיל" דיפי (רביב אולמן): פיל דיפי, שנולד ב-2107, הוא הדמות הראשית בסדרה. הוא תלמיד כיתה ט' וחברתו הטובה ביותר היא קילי טסלו.
פים דיפי (אמי ברוקר): אחותו הקטנה של פיל, שנולדה בשנת 2109, ותלמידת כתה ז'. היא ילדה שובבה וקונדסית המתחכמת לאחיה ולשאר הדמויות.
לויד דיפי (קרייג אנטון): אביהם של פיל ופים, יליד 2074, שמנסה לתקן את מכונת הזמן. לויד היה מהנדס ב-2121 וחובב "מוזיקה ישנה".
ברברה דיפי (ליס סימס): אמם של פיל ופים, ילידת 2076, המגלה עניין רב בדרך בה פועלים הדברים במאה ה-21, בעיקר בדרך הבישול.
קילי טסלו (אליסון מישלקה): החברה הכי טובה של פיל, והאדם היחיד שיודע שפיל הגיע מהעתיד. קילי נולדה בשנת 1989, והיא ילדה נמרצת ו"תוססת" השואפת להיות עיתונאית.
קרטיס איש המערות (ג'ין פול מנוקס): איש מערות מתקופת האבן שהופיע במכונת הזמן של משפחת דיפי. המשפחה אמצה אותו וכינתה אותו קרטיס.
איל ינון

איל ישראל ינון (נולד ב-5 במרץ 1967) הוא משפטן ישראלי, שימש כיועץ המשפטי לכנסת בשנים 2010 עד 2020, ומזכיר הכנסת מ-2007 עד 2010.
ביוגרפיה

ינון הוא בנו של מיכה ינון, לשעבר מנכ"ל לשכת עורכי-הדין, יושב ראש רשות השידור וראש מנהל תרבות במשרד החינוך והתרבות. בוגר ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. שירת כקצין מחקר בחטיבת המחקר של אמ"ן ולמד במשך שנה בישיבת ההסדר הר עציון באלון שבות. את שירותו הצבאי עשה באמ"ן מחקר.
הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב. התמחה בבית המשפט העליון אצל השופט מישאל חשין.
ב-1996 התמחה בצוות של טליה ששון בתקופה בה עסקה בפרשת בר-און חברון ובהמשך במחלקת הבג"צים. כיהן כסגן היועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה וכעוזר בכיר ליועץ המשפטי לממשלה מני מזוז.
את מינויו למזכיר הכנסת השישי אישרה נשיאות הכנסת ברוב קולות. ב-1 ביוני 2007 החל לכהן בתפקיד.
בראשית 2009 הגיש במשותף עם מזכיר הממשלה עובד יחזקאל את המלצותיהם לרפורמה לייעול הליך החקיקה ויחסי הרשות המבצעת והרשות המחוקקת.
כאשר עלתה מועמדותו לתפקיד היועץ המשפטי לכנסת, נתקל בהתנגדות מצד קבוצת חברי מרכז הליכוד בטענה שלא מנע, במסגרת תפקידו כסגן היועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה, מינויים פוליטיים במועצות הדתיות שבוצעו ביוזמת עומרי שרון.
ב-2 באפריל 2010 החל לכהן בתפקיד היועץ המשפטי לכנסת.
ב-2011 פרסם חוות דעת בה קבע כי "חוק החרם" אינו חוקתי ולא יעמוד במבחן בג"ץ. לאחר שהחוק אושר בכנסת והוגשה עתירה לביטולו החליט בג"ץ לאשר את החוק למעט סעיף אחד שבוטל.
ב-10 בדצמבר 2014 אישרה ועדת הכנסת, פה אחד, את מינויו לתקופת כהונה נוספת בת 5 שנים לפי בקשת יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין, בהתאם לסעיף 23 ("משך הכהונה") לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994. ינון היה לראשון מבין היועצים המשפטיים לכנסת, אשר הוארכה כהונתו בדרך זו.
בדצמבר 2016, בעת הדיון בכנסת בהצעת החוק להטלת מס ריבוי דירות התריעה היועצת המשפטית של ועדת הכספים, עו"ד שגית אפיק, בפני יו"ר הוועדה, ח"כ משה גפני, שהליך החקיקה אינו תקין, משום ששינויים שהוכנסו בהצעה ברגע האחרון לא איפשרו דיון נאות בהצעה. לביקורת הצטרף עו"ד ינון, שציין כי "בהליך החקיקה של פרק מס ריבוי דירות בהצעת חוק ההסדרים נפל פגם היורד לשורש ההליך". חרף זאת אישרה הכנסת את החוק להטלת המס, אך בג"ץ החליט על ביטול החוק והחזרתו לדיון בוועדת הכספים. הכנסת לא חזרה לדון במס זה.
ביוני 2018 אישרה הכנסת שיפור בתנאי הפרישה של היועץ המשפטי לכנסת, ולפיו הפנסיה הצפויה לינון תגדל ב-9,000 ש"ח בחודש. חברי הכנסת מהאופוזיציה טענו כי מדובר בחקיקה פרסונלית, שקודמה בידי חבריו חברי הכנסת יולי אדלשטיין ומיקי זוהר.
ב-1 באפריל 2020 סיים את כהונתו כיועץ המשפטי של הכנסת לאחר 10 שנים. לאחר שלא נבחר לו מחליף, החליפה אותו שגית אפיק כממלאת מקום, מינוי שהפך קבוע לאחר מכן.
ינון היה בין המועמדים לבית המשפט העליון בשנים 2021–2022.
ינון הוא בוגר תוכנית של קרן וקסנר.
חיים אישיים

ינון גרוש ואב לשלושה. בת זוגו כיום היא עו"ד עמית מררי, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
בתחילת ספטמבר 2019 התקיים דיון מקדמי בעניין בקשת החסינות של חיים כץ, במהלכו הודיע ינון שבגלל ניגוד עניינים, עקב מערכת היחסים עם מררי, הוא לא ייקח חלק בדיוני ועדת החסינות של כץ או של בנימין נתניהו. בינואר 2020 עלה הנושא לדיון ציבורי, וינון שב והודיע כי לא ייקח חלק בדיוני החסינות של נתניהו.
מפרסומיו

"בג"ץ ברגמן - 'מהפכה חוקתית' בשלוש מערכות" שורשים במשפט 229 (דינה זילבר עורכת, 2020), הוצאת נבו.
הערות שוליים

↑  שחר אילן, מזכיר הממשלה עובד יחזקאל ומזכיר הכנסת עו"ד איל ינון הגישו הצעה להגביל את החקיקה הפרטית בכנסת, באתר הארץ, 22 בפברואר 2009
↑  שבח שטרן, פרשת אייל ינון - חצי אמת גרועה משקר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 בנובמבר 2009
↑  סופיה רון-מוריה - מקור ראשון, טענה: אייל ינון הכשיר את המינויים הפוליטיים של עמרי שרון, באתר "ליכודניק", 6 בנובמבר 2009
↑  צבי זרחיה, קצרים / אייל ינון מונה ליועץ המשפטי של הכנסת, באתר הארץ, 7 בינואר 2010
↑  שלמה פיוטרקובסקי, יועמ"ש הכנסת: "חוק החרם" לא חוקתי, באתר ערוץ 7, 10 ביולי 2011
↑  בג"ץ 5239/11 אורי אבנרי ואחרים נ' הכנסת, ניתן ב־15 באפריל 2015
↑   צבי זרחיה, נמרוד בוסו, האופוזיציה ועשרות משקיעי נדל"ן עתרו לבג"ץ לביטול חוק מס דירה שלישית, באתר TheMarker‏, 25 בדצמבר 2016
↑  פרק מס ריבוי דירות בהצעת חוק ההסדרים לשנים 2017–2018 - הליך החקיקה, באתר הכנסת, 18 בדצמבר 2016
↑  תלם יהב, בג"ץ הכריע: בוטל חוק מס דירה שלישית, באתר ynet, 6 באוגוסט 2017
בג"ץ 10042/16 קווטינסקי צחי ואחרים נ' כנסת ישראל ואחרים, ניתן ב־6 באוגוסט 2017
↑  אריק בנדר, ‏"חה"כ ניסו לסדר בחקיקת בזק הטבות של מיליונים ליועץ המשפטי של הכנסת", באתר מעריב אונליין, 31 במאי 2018
↑  צבי זרחיה, הכנסת אישרה: גמלתו של היועמ"ש לכנסת תגדל ב-9,000 שקל ל-47 אלף שקל בחודש, באתר כלכליסט, 11 ביוני 2018
↑  עידן בנימין, היועץ המשפטי של הכנסת, איל ינון, יסיים את תפקידו באפריל. הכנסת תתקשה למנות לו מחליף, באתר "שקוף", 20 בינואר 2020
↑  משה גורלי, פרשנות: רשימת המועמדים לעליון כמעט מבטיחה את בחירתו של כבוב, באתר כלכליסט, 30 בספטמבר 2021
חן מענית, פורסמה רשימת המועמדים הסופית לעליון, הוועדה תתכנס בחודש הבא, באתר הארץ, 6 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438483405171  BnF: cb14599319v (data)  ISNI: 0000 0000 4204 7270  LCCN: no99074000  VIAF: 69179751   WorldCat (עם VIAF): 69179751
רוזוול, ניו מקסיקו (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כותרת הפתיחה
 מבוסס על:  "תיכון רוזוול" מאת מלינדה מץ והסדרה "רוזוול" מאת ג'ייסון קאטימס
 סוגה:  מדע בדיוני דרמה על-טבעי מסתורין
 יוצרים:  קארינה אדלי מקנזי
 שחקנים:  ג'יניין מייסון ניית'ן פרסונס טיילר בלקברן לילי קאולס הת'ר המנס מייקל טרבינו מייקל ולאמיס קארן אוברוי
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  52 (נכון ל־5 בספטמבר 2022) 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  קארינה אדלי מקנזי קווין קלי בראון ג'סטין פאלביי דריל פרנק לורנס בנדר ג'ולי פלק
 חברת הפקה:  Amblin Television Bender Brown Productions CBS Television Studios Warner Bros. Television
 הפצה:  חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר
 עורכים:  כריסטופר נלסון טיילר ל. קוק
 צלמים:  אלן קאסו
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 אורך פרק:  40–43 דקות
 שידור
 רשת שידור:  The CW 
 פורמט (תמונה):  (1080i (HDTV
 תקופת שידור מקורית:  15 בינואר 2019 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רוזוול, ניו מקסיקו (באנגלית: Roswell, New Mexico) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת של סדרת הספרים "תיכון רוזוול" מאת מלינדה מץ והמהווה עיבוד מחודש לסדרה "רוזוול" ששודרה בשנות ה-90 של המאה ה-20. הסדרה נוצרה על ידי היוצרת קארינה אדלי מקנזי עבור רשת The CW, והיא עלתה לשידור ב-15 בינואר 2019. ב-3 בפברואר 2021, הסדרה חודשה לעונה רביעית, שעלתה לשידור ב-6 ביוני 2022 והייתה עונתה האחרונה.
תקציר העלילה > עונה 1

לאחר שהיא שבה אל ביתה שברוזוול, ניו מקסיקו שבארצות הברית, ליז אורטקו, בתם של זוג מהגרים לא חוקיים, מגלה שמקס, בן זוגה לשעבר מהתיכון שכעת עובד במשטרה המקומית, הוא חייזר שהסתיר את זהותו האמיתית ואת יכולותיו העל-טבעיות לאורך כל חייו. תוך כדי שהשניים מתקרבים שוב אחד אל השנייה, ליז עוזרת למקס ואחיו להגן על סודם, אך כאשר התקפה אלימה מצביעה על נוכחות חוצנית פני כדור הארץ, החוקים הפוליטיים שנובעים מפחד ושנאה מאיימים לחשוף אותם.
תקציר העלילה > עונה 2

בסיום העונה הראשונה, מקס אוונס השתמש בכוחותיו על מנת להחיות את רוזה עשור לאחר שנרצחה, והקריב את חייו תוך כדי התהליך. עם פתיחת העונה השנייה, ליז מתאבלת על אהבתה האבודה בכך שהיא מחפשת נחמה במדע, הרציונלית והחייזרית; במקביל, רוזה, שהמומה לגלות את עצמה בתקופת זמן שונה ממה שהכירה, פונה לקייל בבקשת עזרה; ובאבלם, איזובל בוחנת את כוחותיה המתפתחים ומנסה שיטות הגנה עצמיות ומסוכנות ומייקל נשאב בחזרה להרגלים רעים ישנים שמסכנים את יחסיו עם מריה ואלכס. לאחר שתעלומה גורלית שמערבת לכאורה חטיפות חייזריות וחושפת סודות קבורים מרחפת על פני רוזוול, החייזרים ובעלי בריתם נאלצים לפנות בבקשת עזרה ממקור לא סביר – ג'סי מיינס.
תקציר העלילה > עונה 3

לאחר אירועי סיום העונה השנייה, החייזרים ובעלי בריתם נאלצים שוב לשתף פעולה לאחר איום מצדו של חייזר מוכר לכאורה ושל רצח שטרם אירע. בין פרידות, מפגשים, התקדמויות מדעיות ומותו הממשמש וקרב של מישהו שיקר לליבם, על החייזרים ובעלי בריתם להתמודד עם שתי שאלות מרכזיות: מי נכנס לחייהם ומגדיר את זהותם? ואיזה כוח יש להם באמת על עתידם?
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 15 בינואר 2019 | 23 באפריל 2019 |
|  | 2 | 13 | 13 | 16 במרץ 2020 | 15 ביוני 2020 |
|  | 3 | 13 | 13 | 26 ביולי 2021 | 11 באוקטובר 2021 |
|  | 4 | 13 | 13 | 6 ביוני 2022 | 5 בספטמבר 2022 |