מיזורי (BB-63)
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה (1944–1945)

ב-14 בדצמבר, עזבה מיזורי את סן פרנסיסקו והפליגה לאוליטי באיי קרוליין, שם הצטרפה לשאר הצי ב-13 בינואר 1945. היא הפכה לספינת מפקדה זמנית עבור תת-אדמירל מארק מיצ'ר. לאחר מכן הצטרפה לכוח משימה 58, שהתייצב ב-27 בינואר כדי לפתוח בהתקפה אווירית על טוקיו לתמיכה במבצע המתוכנן נגד איוו ג'ימה. מיזורי שימשה כחלק מהמסך נגד מטוסים עבור קבוצת המשימה 58.2, ובמרכזה נושאות המטוסים לקסינגטון, הנקוק, וסן ג'סינטו, במהלך הפשיטה על טוקיו. בנוסף לשמירה על נושאות המטוסים, פעלו מיזורי ושאר אוניות המערכה כאוניות תדלוק עבור המשחתות המלוות, מאחר שהמערכת הלוגיסטית של הצי לא יכלה ללוות את כוח התקיפה במהלך פשיטות.
עד 16 בפברואר, כוח המשימה הגיע לחופי יפן כדי להתחיל בסדרה של תקיפות אוויריות. לאחר מכן המשיך הצי לאיוו ג'ימה, אשר נפלשו על ידי כוחות קרקע אמריקאים ב-19 בפברואר. באותו ערב, תוך כדי סיור עם נושאות המטוסים, הפילה מיזורי מטוס יפני, כנראה מפציץ נקג'ימה Ki-49. כוח משימה 58 יצא בתחילת מרץ וחזר לאוליטי כדי למלא דלק ותחמושת. מיזורי הועברה לקבוצת המשימה יורקטאון, TG 58.4 באותו זמן.
הספינות יצאו שוב ב-14 במרץ לסבב נוסף של תקיפות אוויריות על יפן. ארבעה ימים לאחר מכן, תותחי הנ"מ של מיזורי סייעו בהשמדת ארבעה מטוסים יפניים. מטוסי נושאת מטוסים אמריקאים פגעו במגוון מטרות סביב הים הפנימי, מה שגרם להתקפת נגד יפנית שפגעה בכמה נושאות. נושאת המטוסים פרנקלין ניזוקה קשות וקבוצת המשימה של מיזורי נותקה כדי לחפות על נסיגתה. עד ה-22 במרץ, פרנקלין עזבה את אזור הפעילות והקבוצה חזרה לצי כדי להצטרף להפצצת ההכנה לקראת הפלישה הקרובה לאוקינאווה. מיזורי הועברה זמנית ל-TF ‏59, יחד עם אחיותיה ניו ג'רזי וויסקונסין, כדי להפגיז את החוף הדרומי של אוקינאווה ב-24 במרץ, כחלק ממאמץ למשוך את תשומת הלב היפנית מיעד הפלישה בפועל בצד המערבי של האי, במהלכו ירתה 180 פגזים. מיזורי חזרה לאחר מכן ל-TG 58.4.
בעודה פועלת עם נושאות המטוסים ב-11 באפריל, מיזורי הותקפה מקמיקזה שפגע בצד האונייה מתחת לסיפון הראשי. הפגיעה ריסקה את המטוס, והתיזה בנזין על הסיפון שהתלקח במהירות, אך היא כובתה במהירות על ידי הצוות שלה. ההתקפה גרמה לנזק שטחי ואוניית המערכה נותרה תקינה. שני אנשי צוות נפצעו ב-17 באפריל כשקמיקזה אחר קטע את מנוף הירכתיים והתרסק בירכתי האונייה. מיזורי עזבה את כוח המשימה 58 ב-5 במאי כדי לחזור לאוליטי; במהלך הפעילות שלה מול אוקינאווה, היא טענה שחמישה מטוסים הופלו על ידה, יחד עם קרדיט חלקי על שישה מטוסים נוספים שהושמדו. בעודה בדרך, מיזורי תדלקה ממכלית נפט שהביאה גם את המפקד החדש של הספינה, קפטן סטיוארט ס. מארי, שהחליף את קפטן קלגהאן ב-14 במאי.
ב-9 במאי, מיזורי הגיעה לאוליטי, לפני שהמשיכה לנמל אפרה, גואם, לשם הגיעה תשעה ימים לאחר מכן. האדמירל ויליאם פ. הולסי ג'וניור, מפקד הצי השלישי, עלה על הספינה באותו יום, מה שהפך אותה לספינת הדגל של הצי של מה שהוגדר כעת מחדש כ-TF 38. ב-21 במאי, אוניית המערכה יצאה לדרך שוב, בדרכה לאוקינאווה. היא הגיעה לאזור המבצעי עד ה-27 במאי, כאשר השתתפה בהתקפות על עמדות יפניות באי. יחד עם שאר הצי השלישי, היא יצאה לאחר מכן צפונה כדי לבצע סדרה של תקיפות אוויריות על שדות תעופה יפניים ומתקנים אחרים באי קיושו ב-2 וב-3 ביוני. הצי נפגע על ידי סופת טייפון גדולה בלילה שבין 5 ל-6 ביוני, שגרמה נזק רב לספינות רבות מהצי, אם כי למיזורי נגרם נזק קל בלבד. סבב נוסף של תקיפות אוויריות נגד מטרות בקיושו התרחש ב-8 ביוני. לאחר מכן, הצי נסוג למפרץ לייטה כדי לחדש דלק ותחמושת, והגיע לשם ב-13 ביוני.
הצי השלישי יצא לדרך שוב ב-1 ביולי כדי להשיק סדרה נוספת של התקפות על איי הבית היפנים. במהלך תקופה זו, מיזורי פעלה עם TG 38.4. מטוסי הנושאות מטוסים תקפו מטרות סביב טוקיו ב-10 ביולי, ולאחר מכן צפונה יותר בין הונשו להוקאידו בין ה-13 ל-14 ביולי. למחרת, מיזורי וכמה ספינות אחרות נותקו כדי ליצור את TG 38.4.2 שהופקדה על הפצצת מתקנים תעשייתיים במוראן, הוקאידו. משימת הפצצה שנייה התבצעה בלילה שבין 17 ל-18 ביולי, אז הצטרפה למערך אוניית המערכה הבריטית אה"מ קינג ג'ורג' החמישי. לאחר מכן חזרו אוניות המערכה למסך את נושאות המטוסים במהלך תקיפות נגד מטרות מסביב לים סביב יפן ולאחר מכן בטוקיו מאוחר יותר החודש. לאחר הפסקה קצרה חידשו נושאות המטוסים את ההתקפות על צפון יפן ב-9 באוגוסט, באותו היום שבו הוטלה הפצצת האטום של נגסאקי. למחרת נפוצו שמועות שיפן תיכנע, דבר שהוכרז רשמית בבוקר ה-15 באוגוסט.