stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייקוב ברטראנד
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Duress | תומאס ווילקינס |  |
| 2012 | Sunset Stories | דני |  |
| 2012 | פארנורמן | בלית' | דיבוב |
| 2012 | Little Red Wagon | ילד |  |
| 2012 | שומרי האגדות | מונטי | דיבוב |
| 2013 | טום וג'רי: ההרפתקה הענקית | ג'ק | דיבוב |
| 2014 | המהמר | ילד צעיר |  |
| 2018 | שחקן מספר אחת | תיכוניסט |  |
| 2019 | Jud's Decision | ג'אד | סרט קצר; גם במאי ותסריטאי |
| TBA | ג'וג'וטסו קאיזן | יוג'י |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | הורים במשרה מלאה | ילד | פרק: "Wassup"; ללא קרדיט |
| 2011 | הגלימה | אלפא-קיד | פרק: "Kozmo" |
| 2011 | מקום טוב באמצע | ג'ייק | פרק: "Valentines Day II" |
| 2011 | Homeschooled | הבל | סדרות רשת; 4 פרקים |
| 2011 | מחלקת גנים ונוף | דארן | פרק: "Pawnee Rangers" |
| 2011 | קומיוניטי | ג'ף טינקל | פרק: "Foosball and Nocturnal Vigilantism" |
| 2012 | ICarly | צ'יפ צ'יימברס | פרק: "iBattle Chip" |
| 2012 | האגדה של קורה | נואטק הצעיר | דיבוב; פרק: "Skeletons in the Closet" |
| 2012–2013 | מרווין מרווין | הנרי פורמן | תפקיד ראשי; 16 פרקים |
| 2011–2016 | חבורת הגופים | גיל | דיבוב; 47 פרקים |
| 2013 | ג'ינקסד | צ'רלי מרפי | סרט טלוויזיה של ניקלודיאון |
| 2014–2017 | קירבי באקטס | קירבי באקטס | תפקיד ראשי (3 עונות); 59 פרקים |
| 2016 | מתחלפים | ג'ק מאלוי | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2017 | משמר האריות | צ'אמה | דיבוב; פרק: "Rafiki's New Neighbors" |
| 2018–הווה | קוברה קאי | אלי "הוק" מוסקוביץ | תפקיד חוזר (עונה 1) תפקיד ראשי (עונה 2–הווה); 50 פרקים |
| 2021 | Black Box | גייב | פודקאסט; 8 פרקים |
| 2022–2023 | Batwheels | באם | דיבוב; 24 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Andreeva, Nellie (22 באוגוסט 2013). "Disney's Next Teen TV Star? Disney XD Greenlights 2 Pilots Starring Jacob Bertrand". Deadline Hollywood. נבדק ב-2014-09-13. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jacob Bertrand is Your Next Rising Star!". Fanlala. 22 באוגוסט 2013. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2015. נבדק ב-24 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (12 בפברואר 2014). "Disney XD Draws Up Series Order For 'Kirby Buckets' Starring Jacob Bertrand". Deadline Hollywood. נבדק ב-2014-09-13. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sara Delgado, “Cobra Kai” Stars Peyton List and Jacob Bertrand Are Officially Dating, Teen Vogue, ‏4 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2013073462  VIAF: 305836340   WorldCat (עם VIAF): 305836340
גיא מורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1975 (בן 49 בערך) 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  קריקטורה, קומיקס
 
גיא מורד (נולד ב-1975) הוא יוצר קומיקס וקריקטוריסט ישראלי.
ביוגרפיה

מורד הוא בוגר בית הספר לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים, במחלקה לתקשורת חזותית.
הוא מאייר בעיתונים שונים, מאייר קבוע ומצייר קריקטורות ב"ידיעות אחרונות" בספרים ובאינטרנט ובעל טור קומיקס קבוע במוסף "7 ימים" ב"ידיעות אחרונות".
מורד השתתף בכתיבת החומר של חבורת דימונה לקומיקס – שהחלה לעבוד בשנת 2002. החבורה מנסה באופן אלטרנטיבי ועצמאי לבחון את גבולותיה במדיום הקומיקס. סיפורי הקומיקס לרוב נוגעים לגבי חיי האמנים בת"א, חרדותיהם והפנטזיות שלהם. החבורה הוציאה שלושה ספרים ומספר חוברות מצליחות שנמכרו בפסטיבלים, אירועים ובחנויות בארץ ובעולם.
ב-2021 זכה בפרס דוש לקריקטורה.
נשוי ואב לשניים.
ספריו > כתב ואייר

שלוש פעימות מאת גיא מורד הוצאת "ספרות עכשיו-שוו" 2009
ספרי לקט שונים שמכילים סיפורים שלו בין סיפורים של אחרים.
ספריו > אייר

הים של בנימינה מאת שימי קדוש, הוצאת גלורי, 2007.
ספרי העשירייה הפותחת
הערות שוליים

↑  רן בנימיני, הוא התחיל!, באתר העין השביעית, 1 בנובמבר 2006
↑  ד"ר איתי גל, מצילים חיים: המדריך השלם והמעודכן לעזרה ראשונה, באתר ynet, 30 באפריל 2006
↑  רפאל פוגל, צייר לי כבשה חשמלית, באתר העין השביעית, 19 במאי 2009
↑  חבורת דימונה לקומיקס
↑  העיתונאים גדעון לוי, אוהד חמו, יפעת גליק וקרינה שטוטלנד זכו בפרס סוקולוב, באתר וואלה, 14 ביוני 2021
↑  הספר שלוש פעימות באתר סטימצקי
↑  הים של בנימינה באתר הוצאת גלורי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305517805171  GND: 137745974  LCCN: n2009070085  VIAF: 89831085   WorldCat (עם VIAF): 89831085 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים ובנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברקלי מאתר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1909 הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד גלוסטר, גלוסטרשייר, אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד
 פטירה:  9 באפריל 1996  (בגיל 87) הממלכה המאוחדת מזרח סאסקס, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם במה:  ברקלי מאתר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1955–1969 (כ־14 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סידני 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון אוון ווסטון-דייוויס (באנגלית: John Evan Weston-Davies;‏ 25 בפברואר 1909 – 9 באפריל 1996), שהיה ידוע בשם הבמה ברקלי מאתר, היה סופר בריטי שכתב חמישה עשר רומנים. הוא גם כתב לרדיו, לטלוויזיה ולקולנוע.
ביוגרפיה

זמן קצר לפני מלחמת העולם הראשונה היגרה משפחתו לאוסטרליה, שם חונך. הוא למד רפואת משפחה באוניברסיטת סידני. הוא מצא עצמו באנגליה ללא סיכויים להתקיים בשיא השפל הגדול והתגייס לרגימנט תותחי הסוסים המלכותיים (אנ'), אך לא הצליח להשיג עמלה. כתוצאה מכך ביקש להצטרף לצבא הודו הבריטית, בו עלה בסולם הדרגות ובפרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 היה בדרגת סרג'נט. הוא שירת במלחמה האנגלו–עיראקית תחת פיקודו של ויליאם סלים. לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה ב-1947 הצטרף מחדש לצבא הבריטי ושירת ברגימנט הארטילריה המלכותי עד שפרש ב-1959.
באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 כתב את סדרת הטלוויזיה הראשונה שלו, "Tales From Soho", שהופקה על ידי טוני ריצ'רדסון. הרומן הראשון של מאתר, "The Achilles Affair", היה לרב-מכר, והרומן השני שלו, "The Pass Beyond Kashmir", זכה לביקורות מהללות מאיאן פלמינג וארל סטנלי גרדנר.
מאתר היה שותף לכתיבת התסריטים של שלושת סרטי ג'יימס בונד הראשונים: "ד"ר נו" (1962), "מרוסיה באהבה" (1963) ו"גולדפינגר" (1964).
הערות שוליים

1 2  Jack Adrian, Obituary: Berkely Mather | The Independent, The Independent, ‏15 באפריל 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011017283905171  PLWABN: 9810622114105606  BNE: XX1167698  BnF: cb14119795q (data)  GND: 110300599  ISNI: 0000 0001 2135 9088  LCCN: n79092560  NTA: 068965257  SNAC: w68w6p9v  SUDOC: 060331038  VIAF: 61754021   WorldCat (עם VIAF): 61754021
ג'יימס גולוויי

| --- | --- |

ג'ין וג'יימס גולוויי
 לידה:  8 בדצמבר 1939 (בן 84) בלפסט, צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז, בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, הקולג' המלכותי למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  חליל קונצרט מערבי 
 פרסים והוקרה:  פרס גרמופון למפעל חיים (2014)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מיאמי (11 במאי 2018)  קצין במסדר האימפריה הבריטית  Classic Brit Awards 
 www.jamesgalway.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סר ג'יימס גולוויי (באנגלית:  James Galway; נולד ב-8 בדצמבר 1939), הוא חלילן אירי המכונה "האיש עם חליל הזהב". הוא אחד החלילנים הראשונים שביסס לעצמו קריירה כסולן.
המלכה אליזבת השנייה העניקה לו תואר אבירות ביוני 2001.
ביוגרפיה > ילדותו

גולווי נולד בצפון בלפסט, אירלנד הצפונית, אחד משני אחים. אביו, שניגן בחלילית, הועסק במספנת הארלנד וולף עד סוף מלחמת העולם השנייה, ובילה במשמרות לילה בניקיון אוטובוסים לאחר המלחמה, ואילו אמו, הייתה פסנתרנית, אך עבדה כפועלת במתוויה. הבית בו גדל נפתח ישירות לרחוב, היה בו ברז אחד של מים קרים, וחדרון מגורים קטן ששימש גם מטבח. בגיל תשע בבלפסט החל גולווי לנגן בחלילית פח, כמרבית הילדים הפרוטסטנטים והצטרף לתזמורות מצעדים מסורתית. בגיל אחת עשרה זכה גולווי בתחרות לנגני חליל. הכלי הראשון שלו היה חליל אירי בעל חמישה חורים, ובגיל שתים עשרה או שלוש עשרה הוא קיבל לראשונה חלילית. הוא עזב את בית הספר בגיל ארבע עשרה ועבד כשוליה אצל מתקן פסנתר במשך שנתיים. אביו השקיע את מעט כספו בחלילים ובשיעורים לבנו המוכשר.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

גולווי הגיע ללונדון בגיל צעיר, למד אצל טובי המורים, עבר ללמוד בפריז אצל החלילן ז'אן-פייר רמפל, אך שנא את הנוקשות הפאריסאית וחזר ללונדון לנגן בתזמורת אופראית ובפילהרמונית של לונדון. גולוויי נבחן לפילהרמונית של ברלין בניצוח הרברט פון קאראיין והיה לחלילן הראשי של תזמורת זו משנת 1969 עד 1975. להפתעתו של קאראיין ולמגינת לבו, לאחר פרק זמן של חילוקי דעות מסוימים, החליט "ג'ימי" גולוויי לפרוש ולבנות לו קריירה של סולן, תוכנית שצלחה בידו להפליא. הוא עדיין מופיע בקביעות ונחשב לאחד החלילנים המובילים בעולם.
בעבר הוא היה אורח כבוד של הקאמרטה הישראלית ירושלים וכיום הוא מנצח אורח ראשי של נגני מוצרט של לונדון, תזמורת היושבת בקרוידון, דרום לונדון.
ג'יימס גולוויי ניגן עם ההרכב זוכה פרס האוסקר בהקלטת הפסקול לטרילוגיה "שר הטבעות", בבימויו של פיטר ג'קסון.
חיים אישיים

גולווי התחתן שלוש פעמים. מנישואיו הראשונים בצרפת יש לו בן. הוא התחתן עם אשתו השנייה, אנה (אנני) רנגלי, בתו של אדריכל שווייצרי ידוע, בשנת 1972 ועבר מברלין ללוצרן, שווייץ, עיר הולדתה. לזוג נולדו בנות תאומות ובן. בשנת 1978 הקליט עבורה גרסה אינסטרומנטלית לשיר "אנני" של ג'ון דנבר. שהגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים בבריטניה.
לאחר גירושיהם עבר לגור במגן, שווייץ, כפר ליד לוצרן, שם הוא מתגורר כעת עם אשתו השלישית, ג'ין גולווי ילידת ארצות הברית, לה נישא בשנת 1984. הם מרבים לסייר יחד, מנגנים בדואטים ובנוסף הם מלמדים בכיתות אמן.
ספרו, מוזיקה בכל הזמנים, נכתב ביחד עם ויליאם מאן וראה אור בעברית בהוצאת מעריב בשנת 1985.
הערות שוליים

1 2  רונית לנטין, "כוכב שב הביתה" - גייימס גולווי / להלל את הנצח, כותרת ראשית, 21 בדצמבר 1983
↑  חנה ידור, הסיפור המרתק של המוסיקה, מעריב, 9 באוגוסט 1985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306009605171  PLWABN: 9810551534105606  BIBSYS: 1043134  BNE: XX977721  BnF: cb13894270h (data)  CiNii: DA06670221  GND: 124000118  ISNI: 0000 0001 1440 6261  KulturNav: 222619b3-b99f-4cf3-b0a2-a70d8a37eac1  LCCN: n81042545  LNB: 000083335  MusicBrainz: 84045b93-beb0-4bc8-a855-93266ec6bbdc  NDL: 01154600  NKC: xx0120593  NLA: 35885330  NLK: KAC2018N9256  NTA: 07070077X  SNAC: w6jj3b85  SUDOC: 027381358  TePapa: 30984  Trove: 1130972  VIAF: 29717952   WorldCat (עם VIAF): 29717952
גדר גבול

גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו בקליפורניה
גדר ההפרדה
חומת ברלין, 1988.
גדר גבול או גדר הפרדה או חומת הפרדה הוא מחסום הפרדה העובר לאורך גבול בינלאומי או בסמוך לו. מחסומים וגדרות אלו נבנים בדרך כלל בשביל לעזור לביקורת הגבולות (אנ'), במענה ראשוני במקרה הפרת ריבונות על ידי פלישה, בריסון הסתננות, סחר בבני אדם והברחות בלתי חוקיות. מספר גדרי גבול כאלו בנויים מטעמי הגנה או ביטחון. במקרים של גבול שנוי במחלוקת או לא ברור, הקמת גדר גבול יכול לשמש דה פקטו, באופן חד-צדדי, תביעה טריטוריאלית, שיכולה להחליף את תיחום הגבולות (אנ') הפורמלי. גדר גבול אינו מציין בדרך כלל את מיקום הגבול בפועל, והוא נבנה בדרך כלל באופן חד-צדדי על ידי מדינה אחת, ללא הסכמה או שיתוף פעולה של המדינה האחרת.
דוגמאות לגדרות גבול כוללות את החומה הסינית העתיקה, חומת ברלין וגדר ההפרדה. בניית גדרות הגבול גדלה בתחילת המאה ה-21, והם משמשים כמחצית מכל גדרות הגבול שנבנו מאז סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945.
ראו גם

גבול ארצות הברית–קנדה
אזור מפורז
חומה
חומת טראמפ
הערות שוליים

↑  "Return of the Fence: Immigration crisis spurs renewed calls for border barrier". Fox News. 2014-07-09. ארכיון מ-2015-09-24. נבדק ב-2016-05-21.
↑  "Border Barrier". Frontline. ארכיון מ-2016-02-04. נבדק ב-2016-05-21.
↑  Friedman, Uri (19 במאי 2016). "A World of Walls". The Atlantic. ארכיון מ-2021-01-04. נבדק ב-20 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה ובנושא מדינות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יימס גארנר

| --- | --- |

ג'יימס גארנר בטקס האמי, 1987
 לידה:  7 באפריל 1928 נורמן, אוקלהומה, ארצות הברית
 פטירה:  19 ביולי 2014 (בגיל 86) ברנטווד, ארצות הברית 
 שם לידה:  ג'יימס סקוט בומגגארנר
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1956–2007 (כ־51 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקלהומה  בית הספר התיכון הוליווד  תיכון נורמן 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  Off-road Motorsports Hall of Fame (1978)  פרס TCA למפעל חיים (2010)  פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים (2005)  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (1977)  פרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה - שחקן (1957)  מדליית האו"ם  מדליה לשירות הביטחון הלאומי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  לב הארגמן 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס גארנר (באנגלית: James Garner‏; 7 באפריל 1928 – 19 ביולי 2014), היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה ארבעה פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1985 על תפקידו בסרט "הרומן של מרפי".
ביוגרפיה

גארנר הצעיר מבין שלושה אחים צ'ארלי וג'ק, נולד בעיר נורמן שבאוקלהומה, בנם של מילדרד ווולדן וורן בומגארנר. אמו של גארנר שהייתה הלכה לעולמה כשהיה בן ארבע ושני אחיו נשלחו לגדול אצל קרובי משפחתה.
גארנר גדל במצוקה בחסות אמו החורגת, היא הרבתה להכותו כמו את שאר אחיו. בגיל ארבע עשרה אזר מספיק אומץ והצליח לגרום לאם המכה לעזוב את הבית.
גארנר הודה שאולץ על ידייה ללבוש שמלה בפומבי ונכנס למספר עימותים פיזיים עימה על מנת להגן על עצמו. התקרית סיימה את נישואיה לאביו של גארנר.
לאחר מכן נסע אביו להתגורר בלוס אנג'לס בעוד שהוא ושני אחיו נשארו לעבוד בנורמן במספר עבודות מזדמנות. בגיל 16 הצטרף לצי סוחרי הים של ארצות הברית שם הצליח להשתלב בעבודה, אך נאלץ לעזוב עקב מחלת נסיעה.
בגיל 17 הצטרף לאביו בלוס אנג'לס ולמד ב"תיכון הוליווד" שם קיבל הצעה ממורה הספורט של התיכון לדגמן חליפות ספורט. למרות השכר המכובד שקיבל הצהיר גארנר שהוא אינו אוהב לדגמן וחזר לביתו שבנורמן כדי לשחק כדורסל, פוטבול וגולף בקבוצות הספורט של התיכון המקומי.
לאחר שסיים את לימודיו התגייס למשמר הלאומי ושירת שבעה חודשים בארצות הברית, לפני שנשלח כחייל רגלים בצבא ארצות הברית לקוריאה להילחם במשך 14 חודשים עם "אוגדת חייל הרגלים 24" בשיאה של מלחמת קוריאה. במהלך שירותו בקוריאה נפצע גארנר בפניו ובידו מרסיסי מרגמה ובישבנו מאש ידידותית של חייל אמריקאי.
על שתי פציעותיו קיבל גארנר את עיטור לב הארגמן, אולם את העיטורים קיבל בשנת 1983, 32 שנה לאחר שירותו הצבאי.
שירותו הצבאי תרם לגארנר רבות בתחילת דרכו בתור שחקן קולנוע מכיוון שקיבל מספר רב של תפקידים בדרמות מלחמה, בין היתר גם על המערכה בקוריאה שכה נגעה לו.
כשהשתחרר מהצבא שוכנע גארנר על ידי חברו לתיכון הוליווד להשתתף במחזה בברודוויי שם ניסה ללמוד מהכוכב ההוליוודי הנרי פונדה.
השתתף בפרסומות שקידמו אותו לתפקידי טלוויזיה, סרטו הראשון בתור שחקן קולנוע היה ב-1956 "אל עבר הלא ידוע".
שינה את שם משפחתו מבומגרנר לגארנר לאחר שהמפיצים איתם עבד הציגו אותו בתור "ג'יימס גארנר".
קריירת משחק

פרץ בסוף שנות ה-50 בזכות תפקיד בתור המהמר ברט מווריק בסדרה "מווריק" עליו הועמד לפרס אמי, גארנר גילם את הדמות כ-30 שנה לאחר מכן בסדרה המבוססת על דמותו של ברט מאבריק בלבד, קיבל על הופעותיו מועמדויות לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי. התפרסם לראשונה בסרט קולנוע בתפקיד משני לצידו של מרלון ברנדו בדרמת המלחמה הקלאסית "סיונרה" בתור קפטן מייק ביילי. ב-1958 זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן המבטיח ביותר, את הפרס חלק עם ג'ון סקסון ופטריק ווין.
שיחק ב-1961 ב"שעת הילדים" של ויליאם ויילר, אחד הסרטים הראשונים שעסקו בתופעת הלסביות. בסרט גילם את ד"ק ג'ו קארדין ארוסה של מנהלת בית הספר לבנות קארן רייט (אודרי הפבורן).
ב-1963 התפרסם בדרמת המלחמה "הבריחה הגדולה" בתור שבוי המלחמה, הטייס בוב הנדלי, המנסה לברוח ממחנה שבויים בגרמניה.
באותה שנה גם קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בתפקיד קומי על הופעתו בקומדיה "מגלגל העיסקות".
ב-1964 גילם בדרמת המלחמה "אמילי הופכת לאמריקאית" רס"ן בצי האמריקאי אשר נשלח בעת מלחמת העולם השנייה לאנגליה ומתאהב בבת המקום אמילי ברהם (ג'ולי אנדרוז), במהלך הסרט נפצע בעת משימה על חוף אומהה ומוכרז לשווא כחלל.
ב-1966 התפרסם בתפקיד הראשיים בדרמת המרוצים המצליחה "הפרס הגדול" בתור נהג המרוצים פיט ארון ובדרמה של דלברט מאן "מר בודווינג".
ב-1974 קיבל את התפקיד הראשי של החוקר הפרטי ג'ים סקוט רוקפורד בסדרה בהפקתו של סטיבן ג'יי קאנל "תיקי רוקפורד", גילם את הדמות במשך שש עונות שבמהלכן זכה בפרס אמי לשחקן הדרמטי בתפקיד ראשי ורשם בנוסף שתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב.
חזר לקדמת הבמה הקולנועית לאחר היעדרות קצרה בקומדיה המוזיקלית של בלייק אדוארדס "ויקטור ויקטוריה" בה גילם את הגנגסטר קינג מרשנד המתאהב בזמרת ויקטוריה גרנט (ג'ולי אנדרוז).
ב-1984 הועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי על תפקידו בסרט הטלוויזיה האוטוביוגרפי "פעימות לב".
היה מועמד בפעם היחידה לפרס האוסקר לתפקיד הראשי על הופעתו בקומדיה של מרטין ריט "הרומן של מרפי" בתור הרוקח המזדקן מרפי ג'ונס המנהל רומן עם גרושה בשם אמה מוריאטי (סאלי פילד). על הופעתו גם היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
שיתף פעולה עם השחקן ג'יימס וודס וזכה איתו ב-1987 בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי על משחקו בהפקת הטלוויזיה "הבטחה" שבמסגרת הסדרה הביוגרפית "היכל התהילה של הולמארק". שיחק עם וודס גם בהפקה "הטיפה המרה" והיה מועמד לפרסי האמי וגלובוס הזהב.
ב-1988 שיחק לצידו של ברוס ויליס את איש החוק ואייט ארפ בקומדיית המערבונים של בלייק אדוארדס "שקיעה".
גארנר הוסיף למאזנו שני פרסי גלובוס זהב ומועמדויות אמי נוספות בתחילת שנות ה-90 על תפקידיו הראשיים בדרמות הטלוויזיה המצליחות "יום הקישוט" בתור אלברט סידני פינץ', "ברברים בשער" בתור איש העסקים הקנדי רוס ג'ונסון ו"שעורי נשימה" שם שיחק לצידה של ג'ואן וודוורד אשתו של פול ניומן שהיה חבר קרוב של גארנר.
ב-1994 שיחק בגרסתו הקולנועית של ריצ'רד דונר לסדרה המפורסמת "מווריק" בה כיכב גארנר בתפקיד הראשי לפני כ-40 שנה. את תפקידו של ברט מווריק קיבל מל גיבסון, בעוד שגארנר הסתפק בתפקיד מארשל זיין קופר שמתגלה במהלך הסרט כאביו של ברט מווריק.
שיחק ב-1996 לצידם של דן אקרויד וג'ק למון בקומדיה הפוליטית "נשיאים בצרות" בתור נשיא ארצות הברית לשעבר מאט דאגלס.
בשנת 2000 השתתף בדרמה של קלינט איסטווד "ספייס קאובויס" לצידם של כוכבי הקולנוע טומי לי ג'ונס, דונלד סאת'רלנד ואיסטווד בעצמו וגילם את הנווט בגמלאות קפטן טאנק סאליבן.
לאחר מכן דיבב בסרט האנימציה "אטלנטיס: האימפריה האבודה" והתפרסם בדרמות "סודות של יה-יה" בתור רועה הצאן ג'יימס ווקר ו"היומן" בתור דמותו המבוגרת של נוח קולהון.
חיים אישיים

גארנר הוא גולפאי חובב הכיר את אשתו לואיס קלארק בקמפיין של עדלי סטיבנסון לנשיאות ארצות הברית שנערך ב-1956, קלארק וגארנר התחתנו שבועיים בלבד לאחר שהכירו.
הזוג גידל ביחד שתי בנות: קימברלי מנישואיה הראשונים של קלארק וגרטה אותה הוא אימץ כאשר זו הייתה בת תשע.
נכנס להיכל התהילה של מדינת אוקלהומה בשנת 1986.
פסל של גארנר בדמותו ברט מווריק הוצב בשנת 2006 בעיר הולדתו נורמן, אוקלהומה כשגארנר בכבודו ובעצמו חונך אותו.
גארנר סבל ממספר בעיות רפואיות שגררו ניתוח מעקפים ב-1988 בעקבות בעיות לב וניתוח להחלפת שתי ברכיו בשנת 2000.
ב-2008 עבר שבץ מוחי שבעקבותיו אושפז ונותח. ב-2014 מת בגיל 86.
פילמוגרפיה נבחרת

| --- | --- |
 סיונרה (1957)  הלוחמים של דרבי (1958)  הפריסקופ (1959)  קאש מק'ול (1960)  שעת הילדים (1961)  יציאת לילה גברית (1962)  הבריחה הגדולה (1963)  הרעידה של הכל (1963)  מגלגל העיסקות (1963)  זוזי הצידה, מותק (1963)  אמילי הופכת לאמריקאית (1964)  36 שעות (1965)  אומנות האהבה (1965)  דו-קרב בדיאבלו (1966)  מר בודווינג (1966)  הפרס הגדול (1966)  שליחות סודית בליסבון (1966)  שעתו של האקדח (1967)  כולנו איתך השריף (1969)  עולמו של בלש (1969)  איש ושמו סלדג' (1970)  תמוך באקדוחן האישי שלך (1971):  משחקי נוכלים (1971)  הם הורגים רק את האדונים שלהם (1972)  האינדיאני אחד קטן (1973)  בריאות (1980)  מעריץ (1981)  ויקטור ויקטוריה (1982)  טנק (1984)  הרומן של מרפי (1985)  שקיעה (1988)  הג'נטלמן המכובד (1992)  אש ברקיע (1993)  ברברים בשער (1993)  מאבריק (1994)  נשיאים בצרות (1996)  סודות אפלים (1998)  משפטי (1998) - סרט טלוויזיה של TNT  לילה אחד מיחד (1999)  ספייס קאובויס (2000)  אטלנטיס: האימפריה האבודה (2001)  הסודות של יה-יה (2002)  היומן (2004)  המתנה המושלמת (2007)  הקרב על הכוכב (2007)
גבריאל סילבה

גבריאל מויסס אנטונס דה סילבה (בפורטוגזית: Gabriel Moisés Antunes da Silva; נולד ב-13 במאי 1991 בפיריסיקבה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת סנט אטיין מליגת המשנה הצרפתית.
קריירת מועדונים

סילבה שיחק בקבוצות פלמיירס, אודינזה, נוברה, גרנדה, קארפי וגנואה.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם בסנט אטיין מליגת העל הצרפתית.
הערות שוליים

↑  Official: Gabriel Silva to Saint-Etienne באתר Football Italia, ‏ 9 באוגוסט 2017 (באנגלית)
ג'יימס גאי

ג'יימס גאי (באנגלית: James Guy; נולד ב-26 בנובמבר 1995) הוא שחיין בריטי, הוא האלוף האולימפי (טוקיו 2020) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, אלוף אולימפי (טוקיו 2020) ושיאן עולם ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב, אלוף העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-200 מטר חופשי וסגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 זכה גאי בשתי מדליות זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב כששחה בשלב המוקדמות ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.58 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.84 דקות.
ביוגרפיה > 2014 > סגן אלוף עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא, קטר בדצמבר אותה שנה זכה גאי במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:36.35 דקות, אחרי פיטר ברנק מהונגריה שקבע שיא אליפות חדש של 3:34.32 דקות ולפני ולימיר סטייפאנוביץ' מסרביה (3:38.17 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:43.28 דקות.
ביוגרפיה > 2015 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה גאי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא בריטניה חדש של 1:45.14 דקות, לפני סון יאנג מסין (1:45.20 דקות) ופול בידרמן (1:45.38 דקות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא בריטניה חדש של 1:45.43 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא בריטניה חדש של 3:43.75 דקות, אחרי סון יאנג (3:42.58 דקות) ולפני ראיין קוקריין מקנדה (3:44.59 דקות).
ביוגרפיה > 2016 > שתי מדליות כסף אולימפיות

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה גאי בשתי מדליות כסף, במשחה שליחים 4X200 מטר חופשי ביחד עם סטיבן מילן, דנקן סקוט ודניאל וואלאס בתוצאה של 7:03.13 דקות, אחרי ארצות הברית (7:00.66 דקות) ולפני יפן (7:03.50 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע "בזינוק שליחים" תוצאה של 1:44.85 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי ודנקן סקוט בתוצאה של 3:29.24 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:27.95 דקות ולפני אוסטרליה (3:29.93 דקות), כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 51.35 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.49 דקות במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.68 דקות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.10 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 51.78 שניות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה גאי ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם סטיבן מילן, ניקולס גריינג'ר ודנקן סקוט בשיא בריטניה חדש של 7:01.70 דקות, לפני רוסיה (7:02.68 דקות) וארצות הברית (7:03.18 דקות) ובכך הגנו על תוארם, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה באליפות של 1:43.80 דקות. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי ודנקן סקוט בשיא בריטניה חדש של 3:28.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:27.91 דקות) ולפני רוסיה (3:29.76 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר ביחד עם ג'וזף סקולינג מסינגפור (50.83 שניות) אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (49.86 שניות) וכרישטוף מילאק מהונגריה (50.62 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא בריטניה חדש של 50.67 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.36 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:45.18 דקות, במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.58 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם ג'ורג'יה דייוויס, אדם פיטי ושיבון-מארי או'קונור בשיא אירופה חדש של 3:41.56 דקות.