stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1989/1990 בגביע קוראץ'
סיבוב שני

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת מונפלייה | 195–213 | איטליה יובקזרטה באסקט | 95–97 | 100–116 |
| טורקיה אפס פילזן | 182–156 | שווייץ בלינצונה | 103–75 | 79–81 |
| טורקיה פשאבחצ'ה | 150–155 | יוון היראקליס | 80–82 | 70–73 |
| בלגיה מכבי בריסל | 201–219 | יוגוסלביה ק.ק. זאדאר | 96–103 | 105–116 |
| צרפת מונקו | 166–174 | ספרד סרגוסה | 89–79 | 77–95 |
| הונגריה טונגסרם | 132–190 | צרפת שולה באסקט | 72–89 | 60–101 |
| גרמניה ברוזה במברג | 155–182 | יוון פאניוניוס | 66–86 | 89–96 |
| איטליה בנטון טרוויזו | 148–167 | יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה | 80–83 | 68–84 |
| בלגיה מונסו שרלרואה | 169–209 | ספרד חובנטוד בדאלונה | 82–91 | 87–118 |
| ישראל הפועל חולון | 180–167 | בלגיה קסטורס בריין | 93–93 | 87–74 |
| איסלנד KR רייקיאוויק | 153–199 | צרפת פו אורטז | 78–97 | 75–102 |
| ספרד סנט ז'וזפ ז'ירונה | 181–193 | איטליה ליבורנו | 100–92 | 81–101 |
| ישראל הפועל תל אביב | 167–183 | איטליה סקאבוליני פזארו | 79–78 | 88–105 |
| בלגיה גנט | 156–211 | יוגוסלביה בוסנה סרייבו | 78–100 | 78–111 |
| ברית המועצות צסק"א מוסקבה | 210–174 | גרמניה ריזן לודוויגסבורג | 108–94 | 102–80 |
| ברית המועצות סק"א אלמה-אטה | 178–164 | צ'כוסלובקיה אינטר ברטיסלאבה | 103–86 | 75–78 |
שלב הבתים

שלב הבתים נערך בארבעה בתים בני ארבע קבוצות, והקבוצות בשני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר.
רבע גמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יוון פאניוניוס | 160–191 | ברית המועצות צסק"א מוסקבה | 107–85 | 53–106 |
| טורקיה אפס פילזן | 169–224 | יוגוסלביה בוסנה סרייבו | 91–107 | 78–117 |
| איטליה ליבורנו | 168–170 | ספרד חובנטוד בדאלונה | 88–87 | 80–83 |
| צרפת שולה באסקט | 169–206 | איטליה סקאבוליני פזארו | 75–102 | 94–104 |
חצי גמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות צסק"א מוסקבה | 184–196 | איטליה סקאבוליני פזארו | 90–89 | 94–107 |
| יוגוסלביה בוסנה סרייבו | 162–184 | ספרד חובנטוד בדאלונה | 90–90 | 72–94 |
גמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה סקאבוליני פזארו | 184–195 | ספרד חובנטוד בדאלונה | 98–99 | 86–96 |
ישראל בתחרות

הפועל גליל עליון, הפועל תל אביב, הפועל חיפה והפועל חולון, שסיימו בסדר זה במקומות 2–5 בעונת 1988/1989 בליגה הלאומית בכדורסל, ייצגו את ישראל בתחרות.
הפועל גליל עליון הודחה בסיבוב הראשון על ידי אולימפיה ליובליאנה לאחר שהפסידה 151–152 (הפסד 70–73 בכפר בלום וניצחון 81–79 בליובליאנה).
הפועל תל אביב הוגרלה בסיבוב הראשון מול אפולון פטרס וניצחה 172–134 (79–75 בפטרס ו-93–59 בתל אביב), אך בסיבוב השני הודחה על ידי סקאבוליני פזארו לאחר שהפסידה 167–183 (ניצחון 79–78 בתל אביב והפסד 88–105 בפזארו).
הפועל חיפה הודחה בסיבוב הראשון על ידי יובקזרטה באסקט לאחר שהפסידה 160–161 (הפסד 75–81 בחיפה וניצחון 85–80 בקזרטה).
הפועל חולון הוגרלה בסיבוב הראשון מול פנאתינאיקוס וניצחה 152–151 (ניצחון 87–71 בחולון והפסד 65–80 באתונה), ובסיבוב השני הוגרלה מול קסטורס בריין וניצחה 180–167 (תיקו 93–93 בחולון וניצחון 87–74 בבריין-ל'אלוד). בשלב הבתים הודחה לאחר שסיימה במקום הרביעי בבית עם פאניוניוס (הפסדים 85–86 בבית ו-88–91 בחוץ), אפס פילזן (הפסד 79–81 בחוץ וניצחון 97–95 בבית) וסק"א אלמה-אטה (ניצחון 109–106 בבית והפסד 74–92 בחוץ).
על כיסא הבמאי יושבת אישה

| --- | --- |
 בימוי:  סמדר זמיר
 הופק בידי:  אלעד פלג וחגי ארד
 תסריט:  סמדר זמיר, נוי ברק ואיתמר אלקלעי
 עריכה:  נוי ברק
 מוזיקה:  נגה רותם
 צילום:  עדי מוזס, רן אביעד
 מדינה:  ישראל
 חברת הפקה:  דרומהפקות
 משך הקרנה:  60 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 דף הסרט ב־IMDb
 
"על כיסא הבמאי יושבת אישה" הוא סרט דוקומנטרי ישראלי משנת 2020, בבימויה של סמדר זמיר ובהפקת דרומהפקות: אלעד פלג וחגי ארד. הסרט קיבל תמיכה ומימון מקרן יהושע רבינוביץ, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, פסטיבל קולנוע דרום ו"כיוונים".
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה במסגרת התחרות התיעודית בפסטיבל הסרטים בחיפה, אוקטובר 2020. באותה שנה השתתף בפסטיבל קולנוע דרום וגם התחרה בתחרות הרשמית של פסטיבל סולידריות. בהמשך הוקרן בפסטיבל סרטי נשים בירושלים. בזירה הבינלאומית, הסרט זכה בפרס המדיה בפסטיבל סרטי התעודה בדאלאס טקסס, הוקרן בפסטיבל הסרטים היהודי בטורונטו ועוד.
"על כיסא הבמאי יושבת אישה" העפיל לגמר בפרסי האקדמיה הישראלית לשנת 2021 בקטגוריית סרט תיעודי קצר.
הסרט נבחר כסרט הפתיחה של סינמטק תל אביב, אחרי שנה שהיה סגור עקב מגפת הקורונה, ופתח את אירועי יום האישה לשנת 2021. בעקבות הסרט, השיק סינמטק תל אביב סדרה של 26 מפגשים עם הבמאיות המשתתפות בסרט.
הסרט מאושר סל תרבות ארצי והוקרן בפני אלפים בבתי תרבות, אוניברסיטאות, מכללות ובתי ספר ברחבי הארץ.
במרץ 2023 עלה הסרט לשידור בכאן 11 והוא זמין לצפייה ביוטיוב ובפלטפורמת הדיגיטל של כאן 11, תאגיד השידור הציבורי.
תקציר העלילה

26 קולנועניות שביימו סרטי עלילה בישראל משתפות סיפורים מכיסא הבמאי. חוויותיהן האישיות, הארוזות יחד, חושפות את מבנה המציאות שמערים קשיים על נשים, המבקשות לתפוס עמדת כוח ולהשמיע את קולן במרחב. מראשונת הבמאיות אלידע גרא, ועד מי שפועלות בזמן הווה – הן יוצרות אסופת קולות חשופה וכנה, הנחתמת בנאום חוצב להבות של רונית אלקבץ. זהו סרט דוקומנטרי מעורר הזדהות ומניע לפעולה על מקומה של אישה בעולם, על תקרת הזכוכית שבראש ושק הדימויים הנישא על גב.
"על כיסא הבמאי יושבת אישה" כולל קטעים מהסרטים הישראלים הבאים:
לפני מחר (אלידע גרא, 1969)
איה: אוטוביוגרפיה דמיונית (מיכל בת-אדם, 1994)
אנשים כתומים (חנה אזולאי הספרי, 2014)
אפס ביחסי אנוש (טליה לביא, 2014)
בורג (שירה גפן, 2014), אור (קרן ידעיה, 2004)
משפחה (רוני קידר, 2017)
ההר (יעל קיים, 2015)
ולקחת לך אישה (רונית אלקבץ, שלומי אלקבץ, 2004)
משתתפות

אורנה בן דור
איילת מנחמי
אלידע גרא
אסתי עלמו וקסלר
אפרת כורם
ג'ולי שלז
דינה צבי-ריקליס
דנה גולדברג
הגר בן-אשר
חנה אזולאי-הספרי
טובה אשר
טליה לביא
יעל קיים
לי גילת
לינה צ'פלין
מיה דרייפוס
מייסלון חמוד
מיכל אביעד
מיכל בת-אדם
מיכל ויניק
ציפי טרופה
קרן ידעיה
רוני קידר
רונית אלקבץ
רמה בורשטין
שירה גפן
הערות שוליים

↑  זמיר, סמדר. על כיסא הבמאי יושבת אישה. גרסת הבמאית, אוחזר ב-28 במרץ 2020
↑  על כיסא הבמאי יושבת אישה, באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-36 חיפה
↑  על כיסא הבמאי יושבת אישה, באתר המכללה האקדמית ספיר
↑  Solidarity Tel Aviv Human Rights Film Festival סולידריות תל אביב, באתר solidarityfest2020
↑  על כיסא הבמאי יושבת אישה/ פותח את סינמטק ת"א ב-8.3.2021, נבדק ב-2021-04-23
↑  מפגשים עם במאיות – סינמטק תל אביב
↑   נירית אנדרמן, מתה אלידע גרא, הבמאית הראשונה של הקולנוע הישראלי, באתר הארץ, 11 במאי 2017
פירט יארוויס

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1984 (בת 40) טאלין, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  אסטוניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  Tallinn School No. 21 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 בן או בת זוג:  Egert Milder 
 פרופיל ב-IMDb
 
פירט יארוויס (באסטונית: Piret Järvis; נולדה ב-6 בפברואר 1984) היא מנחת טלוויזיה וזמרת אסטונית.
ביוגרפיה

יארוויס נולדה בטאלין, לאחר לימודיה בתיכון היא סיימה תואר במדיה ויחסי ציבור באוניברסיטה הבינלאומית של קונקורדיה (International University of Concordia), הסניף האסטוני של אוניברסיטת קונקורדיה שבמדינת וושינגטון, לאחר מכן למדה עיתונאות באוניברסיטת טרטו.
ב-2002 הצטרפה ללהקת הבנות "ונילה נינג'ה" (בה היא הייתה שרה לצד טרינו קיווילאן). היא כתבה את המילים לרבים משירי הלהקה, ושימשה פעמים רבות כדוברת הלהקה במהלך ראיונות רבים לתקשורת. הלהקה השתתפה בגמר הלאומי של אסטוניה עבור תחרות האירוויזיון 2003, והייתה המועמדת המועדפת על הציבור.
ב-2005 ייצגה הלהקה את שווייץ באירוויזיון 2005, שם עלתה לגמר ולבסוף הגיעה למקום ה-8.
ב-2005 נבחרה לאישה הסקסית ביותר באסטוניה על פי המגזין "Kroonika", היא שימשה כמגישה במספר ערוצי טלוויזיה במדינתה ובין היתר עבדה בין השנים 2007-2008 ב-MTV אסטוניה.
ב-2011 הציגה את תוצאות הניקוד של אסטוניה באירוויזיון 2011 שנערך בדיסלדורף. באותה שנה גם הופיעה בסרט "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta 
".
עפר (דמות מקראית)

| --- | --- |
 אב:  מדין 
 
עֵפֶר הוא דמות מקראית,  בנו השני של מדין ונכדם של אברהם וקטורה. לעפר היו ארבעה אחים: עיפה, חנך, אבידע ואלדעה.
יש מספר אפשרויות לפירוש שמו של עפר. יש חוקרים הסוברים ששמו הוא מלשון המילה עפר, כלומר אדמה. לעומת זאת, יש חוקרים הסבורים שהמקור הוא מהפועל הערבי ע'פר, שפירושו להגן או לנטור.
בתרגום לעברית מתרגום השבעים עפר נקרא עופר.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ד'
↑  ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק ל"ג
1 2  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ו
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטרישה קרון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1945 Lejre Municipality, דנמרק 
 פטירה:  11 ביולי 2015 (בגיל 70) פרינסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון 
 מעסיק:  ג'יזס קולג', קולג' גונוויל וקאיוס, המכון למחקר מתקדם 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת ליידן (2013) 
 www.hs.ias.edu/crone
 
פטרישה קרון (Patricia Crone;‏ 1945, דנמרק - 11 במרץ 2015) הייתה היסטוריונית של האסלאם המוקדם במכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
קריירה

קרון נולדה בדנמרק, בת למשפחה עשירה של מגדלי טבק. היא השלימה את חוק לימודיה באוניברסיטת לונדון וקבלה תואר ראשון מבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה (School of Oriental and African Studies - SOAS) ב-1974. במהלך שלוש השנים הבאות היא שירתה כעמיתת מחקר בכירה במכון ורבורג שבאוניברסיטת לונדון. ב-1977 היא נהפכה להיות מרצה באוניברסיטה להיסטוריה אסלאמית ועמיתה בקולג' ג'סוס באוניברסיטת אוקספורד. קרון נעשתה מרצה בלימודי האסלאם ועמיתה בגונביל בקולג' קאיוס שבאוניברסיטת קיימברידג' ב-1990. היא החזיקה במשרות שונות באוניברסיטת קיימברידג' מאז. היא הייתה מרצה ללימודי האסלאם בשנים 1994-1992 ולהיסטוריה אסלאמית מ-1994 עד למינויה במכון למחקר מתקדם שבפרינסטון שם היא מונתה למופקדת הקתדרה על שם אנדרו ו. מלון ב-1997. מאז 2002 היא חברת מערכת בכתב העת Social Evolution & History.
פטרישה קרון ועמיתה מייקל קוק כתבו בעת עבודתם בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה (SOAS) את ספרם הגריזם: היווצרות העולם האסלאמי. זהו ניתוח של ההיסטוריה של האסלאם המוקדם באמצעות התבוננות בתיעוד ששרד בימינו של הפלישה האסלאמית, שנכתב בידי עדי ראייה בני המזרח התיכון בארמנית, יוונית, ארמית וסורית, שהיו עדים לעליית האסלאם. המחברים טוענים בספרם כי האסלאם, כפי שמוצג בידי מקורות מוטים, היווה מקור למרידה שבטית נגד האימפריה הביזנטית וממלכת פרס והוא נטוע בשורשים עמוקים ביהדות, וכי הערבים והיהודים היו בני ברית בקהילות כיבוש הללו.
ב-2014 זכתה בדוקטורט לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית.
.
על ספרם של קרון וקוק - הגריזם: היווצרות העולם האסלאמי ראו:
ביבליוגרפיה > ספרים שכתבה לבדה

Slaves on Horses : The Evolution of the Islamic Polity (1980)
Pre-Industrial Societies : Anatomy of the Pre-Modern World (2003)
God's Rule : Government and Islam. Six centuries of medieval islamic political thought (2004). Columbia University Press.
Meccan Trade And The Rise Of Islam (1987)
Roman, Provincial and Islamic Law : The Origins of the Islamic Patronate (1987 Paperback:2002)
Medieval Islamic Political Thought (2005). Edinburgh University Press, New Ed edition.
ביבליוגרפיה > ספרים שכתבה בשיתוף עם מחברים נוספים

Hagarism: The Making of the Islamic World, (1977)
The Formation of Islam : Religion and Society in the Near East, 600-1800 (2002)
Islamic Historiography (2002)
God's Caliph : Religious Authority in the First Centuries of Islam (2003)
הערות שוליים

↑  הודעה של האוניברסיטה העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260053605171  PLWABN: 9810623875605606  BIBSYS: 90109304  BNE: XX1115005  BnF: cb12096595n (data)  CANTIC: a11601024  CiNii: DA01444837  GND: 131444778  ISNI: 0000 0001 1031 5565  LCCN: n79063908  NKC: jo2015860398  NTA: 072417021  RERO: 02-A003144673  SUDOC: 029313511  VcBA: 495/181935  VIAF: 97752068   WorldCat (עם VIAF): 97752068
פאה נוכרית

פאות בחלון ראווה
פאות בחלון ראווה
פאות היתוליות בתערוכת תרבות פופ
מארי אנטואנט מלכת צרפת עם פאה בשנת 1769
פאה נוכרית (קפלט) היא פריט איפור המונח על הראש דמוי שיער. פאות נוכריות עשויות משיער אנושי טבעי או משיער סינתטי.
הפאה הנוכרית הופיעה מוקדם בהיסטוריה והייתה נפוצה מאוד בתרבויות העתיקות המזרח תיכוניות, באותה תקופה חבישת הפאה נחשבה לסמל סטטוס גבוה. במצרים העתיקה חבשו המצרים בני שני המינים פאות, ופאות הגברים הצטיינו באיכות גבוהה יותר. הפאה נעלמה מאזורים אלה עם התמוטטות האימפריות הגדולות בתחילת ימי הביניים.
הפאה זכתה לעדנה מחודשת מאוחר יותר אצל הגברים באירופה בתחילתה של העת החדשה. הפאה הנוכרית שימשה את כלל האוכלוסייה, ובפרט את בני המעמד הגבוה. במקומות שבהם היו נפוצות הנאורות וההשכלה, היו מצויים גם רבנים, הוגים ואנשי רוח רבים שחבשו את הפאה הנוכרית לראשם, ללא כיסוי ראש אחר. באירופה היא חדלה להיות נפוצה עם תחילת המאה העשרים. כיום עדיין מצויות פאות רבות ברחבי העולם ועדיין ממשיכים בייצור פאות עבור הציבור היהודי אורתודוקסי ועבור קירחים.
נשים רבות בציבור החרדי מכסות את ראשן בפאה נוכרית, ובוחרות באפשרות זו כדי לקיים את חובת כיסוי שערות הראש.
מבנה הפאה

הפאה בנויה משני חלקים עיקריים: רשת ושיער. הפאות נבדלות זו מזו במבנה הרשת, ובחומר ממנו היא עשויה. בנוסף הפאות נבדלות זו מזו בסוגי השיער ובאיכויות השונות של סיב השערה.
רשת הפאה מחולקת לארבעה חלקים עיקריים: החלק העליון – ממוקם על החלק העליון של הראש, החלק האמצעי – ממוקם בחלק האחורי של הראש, ה"עורפית" – ממוקמת על העורף ו"האוזניים" – ממוקמות על הרקות משני צידי הראש. השיער נשזר ומחובר לחלקים השונים של הרשת בעבודת יד או בעבודת מכונה.
סוג הרשת מותאם לדרך בה השיער מחובר לפאה: בעבודת יד ישנו שימוש ברשת דקה עם חורים קטנים ובעבודת מכונה ישנו שימוש ברשת עבה יותר עליה נתפר השיער בעזרת מכונה. ישנם גם סוגי פאות בהם ישנו שילוב של עבודת יד עם עבודת מכונה בחיבור השער לרשת (מונו רחב, מונו צר, מונו נקודה, סקין טופ).
השיער המשמש לפאה

השיער הנשזר לפאה שונה ומגוון ונחלק לשלושה סוגים עיקריים: שיער טבעי מבני אדם, שיער טבעי מן החי, ושיער מלאכותי.
השיער הטבעי שמקורו משיער של בני אדם נאסף ממקומות שונים בעולם, כאשר לאזורים גאוגרפיים שונים ישנם אפיוני שיער שונים:
שיער אסיאתי – (סין, יפן, קוריאה, תאילנד וכדומה) שיער עבה חלק וברובו בצבעים כהים.
שיער הודי – שיער דק, ארוך, גלי או חלק בצבעים כהים.
שיער טורקי – שיער דק לרוב גלי בגוונים כהים.
שיער אירופאי – שיער דק שמקורו ברוסיה / אוקראינה ומזרח אירופה. שיער חלק עד גלי בגוונים של בלונד עד חום.
שיער דרום אמריקאי – (ברזיל, ארגנטינה, פרו, בוליביה וכדומה) שיער מעט עבה ארוך חלק או גלי בגוונים כהים.
שיער אפריקאי – שיער עבה מסולסל  בגוונים של שחור.
השיער המשמש לפאה > שיער מבעלי חיים

לרוב שיער בעלי החיים עבה ואינו מתאים ליצור פאות, אבל לעיתים נעשה שימוש בשיער יאק הבית על ידי ערבוב כמות קטנה יחד עם שיער אדם, על מנת להוזיל את עלות השיער.
השיער המשמש לפאה > שיער סינתטי

בחלק מהפאות משמשי סיב סינתטי כתחליף שיער. למרות ניסיונות רבים עדיין לא הצליחו לייצר סיב סינתטי אשר יהיה זהה בתכונותיו לשיער הטבעי. סיבים סינתטיים שונים נבדלים זה מזה בגמישות, רכות, חוזק, עמידות בחום, צבע ובאפשרות לשינוי צורה וצבע. כיום נעשה שימוש בסיבים שונים לשיער סינתטי. חברת אדורנס היפנית שולטת כיום ברובו של שוק השיער הסינתטי העולמי[דרוש מקור].
סוגי הפאות

פאות שונות נבדלות לפי השיער המשמש להם (טבעי או מלאכותי), והשימוש לו הם מיועדות:
פאה משיער טבעי – פאה בה כל השיער הנשזר לרשת הוא שיער טבעי.
פאה משיער סינתטי – פאה כל השיער הנשזר לרשת הוא שיער סינתטי לסוגיו השונים.
פאה רפואית – פאה המיועדת לרוב לשימוש על ידי חולים העוברים טיפולים אונקולוגיים המאבדים את שיערם באופן זמני כתוצאה מטיפולים כימותרפיים או הקרנות.
פאת רשת – פאה לשימוש בתיאטרון, קולנוע ותוכניות טלוויזיה. פאות אלו מוכנות בצורה ייעודית תוך שימוש ברשתות דקות במיוחד. הפאה מתוכננת ומותאמת בדיוק לראשו של השחקן ולתספורת המיועדת, ודורשות מקצועיות רבה. להתאמה מרבית.
פאה לתחפושת – פאות העשויות משיער סינתטי. הפאות מיועדות לשימוש בחגים ובאירועים כמו פורים, ליל כל הקדושים ומסיבות שונות. אורך חיי הפאות לתחפושות קצר ומחירן זול מאד.
פאה משיער אירופאי (קאסטם) – פאה עשויה משיער אירופאי איכותי ביותר. השיער בפאה לרוב אינו צבוע או מעובד. ברוב הפאות העשויות משיער אירופאי ישנו "סקין טופ" (מראה דמוי קרקפת) המקנה לפאה מראה טבעי.
פאה להדבקה – פאה העשויה לרוב משיער טבעי. הפאה עשויה מרשת לא אלסטית, ובהיקף שלה, ישנו "פס הדבקה", לרוב ברוחב של 2 ס"מ. על פס זה נמרח דבק נוזלי או מודבק דבק דו צדדי המאפשר להצמיד את הפאה לתקופה של שבוע עד שלשה שבועות מבלי להוריד אותה. הפאה אינה מיועדת להדבקה על שיער טבעי, והשימוש בדבק עלול לגרום גירוי בקרקפת ואף נזק גדול יותר.
תחזוקת הפאה

תחזוקת הפאה נבדלת לפי סוג הפאה, את הפאה העשויה על רשת אלסטית ניתן ורצוי להוריד בזמן מקלחת ושינה. מומלץ לחפוף אותה בין פעם לשבועיים לארבעה שבועות. את הפאה יש לחפוף בעזרת שמפו ומרכך ייעודיים. יש נשים אשר הולכות לפאנית או ספר מומחה שיחפפו את הפאה. את הפאה המודבקת חופפים בזמן המקלחת עם שמפו ומרכך. שטיפת הפאה לאחר מכן הכרחית למניעת הצטברות שאריות שמפו שיגרמו להתפתחות חיידקים, לגירוי בראש ולריח לא נעים.
הצמדת הפאה לראש

הצמדת הפאה לראש תלויה בסוג הרשת עליה השיער נשזר. יש שני סוגים עיקריים: פאה העשויה על רשת אלסטית ופאה מודבקת. בפאה העשויה על רשת אלסטית הרשת גמישה, ולאחר התאמה של גודל הרשת לראש, הפאה נצמדת, בשל התכונות של הרשת הגמישה. בפאה המודבקת הרשת לא גמישה ויש צורך להדביק אותה ישירות לקרקפת. במקרה בו יש שיער טבעי תחתיה יש צורך לגלח אותו על מנת לאפשר הדבקה ישירה על הקרקפת. ההדבקה נעשית בעזרת דבק מקצועי. את ההדבקה יש לחדש אחת ל־4–6 שבועות.
חבישת הפאה

רשת הפאה מותאמת למבנה הגולגולת. את חלק הפאה המכונה "אוזניים" מניחים על הרקות (צדעיים) משני צידי הראש באופן שווה. את הקו הקדמי של הפאה מניחים על קו צמיחת השיער הקיים או המשוער. את חלק הפאה המכונה "עורפית" מניחים על העורף.
ראו גם

תוספות שיער
שימוש בפאה נוכרית לכיסוי ראש האישה ביהדות
הערות שוליים

↑  סיווג מדגמים 28 (04) בפקודת המדגמים בישראל http://www.justice.gov.il/Units/RashamHaptentim/Units/midgamim/Pages/Sug.aspx וכן בסיווג בינלאומי לוקרנו  http://www.wipo.int/classifications/locarno/locpub/en/fr/20170101/hierarchy/class-28/?explanatory_notes=show&id_numbers=show&lang=en&menulang=en&mode=loc ולא סיווג 2 של "פריטי הלבשה וסדקית" הכולל את 2(3) של "כיסויי ראש"
↑  פנינה, גלפז-פלר, "השיער בתרבות מצרים הקדומה ובמקרא", בית מקרא קפ"ב, (תשס"ה), עמ' 221-240.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556012705171  BnF: cb12488517t (data)  GND: 4216703-6  LCCN: sh85146645  NDL: 00565233  NKC: ph1109759 
המלכה אליזבת הראשונה בפאה, צויר בשנת 1588
דוגמנית חובשת פאה נוכרית מודרנית
פיאסצ'נו

פִּיָאסֶצְ'נוֹ או פִּיָאסֶצְנָה (בפולנית: ‏Piasecznoקובץ:Pl-Piaseczno.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: פיאסעצנע) היא עיר מחוז בפרובינציית מזוביה שבפולין, דרומית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

פיאסצ'נו נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1429 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1537 הפכה העיירה לעיר בבעלות מלוכה. בשנת 1736 נבנתה בעיירה כנסייה.
במהלך חלוקת פולין השנייה, ביולי 1794, נשרפה העיירה במהלך קרב שאירע בסמוך לה. בשנת 1815 נכללה העיירה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי פיאסצ'נו

יהודים ישבו בעיירה מסוף המאה ה-17. במחצית הראשונה של המאה ה-19 הוצאו שלוש פעמים צווי גירוש נגד יהודי העיירה, אך אלו לא הוצאו לפועל. משנת 1865 נעשתה הקהילה ביישוב לעצמאית.
מ-1909 עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, פעל בעיר האדמו"ר החסידי קלונימוס קלמיש שפירא (מ-1913 כיהן כרב העיר).
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה, ובד בבד הגיעו אליה מאות פליטים יהודים מהסביבה.
בחורף 1940 רוכזו כ-3,500 היהודים ששהו בעיירה בגטו שהוקם בצריפי עץ בה. עד פברואר 1941 גורשו כל יושבי גטו זה לגטו ורשה.
בית הקברות היהודי בפיאסצ'נו.
עונת 1989/1990 בליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  19
 הזוכה:  הירנפיין, סחידאם
 מספר משחקים:  342
 מספר שערים:  927 (2.71 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פטר ואן פלזאן (24) סחידאם
 → עונת 1988/1989עונת 1990/1991 ←
 
עונת 1989/1990 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-34 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, הירנפיין וסחידאם העפילו לליגה הראשונה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 19 קבוצות, 16 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, פיינדאם, זוולה ופנלו. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 2 ו-3 התמודדו בשני בתים פנימים של 3 קבוצות כל אחד, כאשר הקבוצות שסיימו במקום ה-1 בכל בית העפילו לגמר הפלייאוף, והמנצחת בגמר העפילה לליגת הראשונה, המפסידה בגמר שיחקה מול הקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל על כרטיס שלישי לליגה הראשונה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סחידאם  | 36 | 26 | 6 | 4 | 67 | 21 | 46 | 58 | העפלה לליגת העל |
| 2. | נאק ברדה  | 36 | 16 | 11 | 9 | 55 | 39 | 16 | 43 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 3. | הראקלס אלמלו  | 36 | 17 | 8 | 11 | 42 | 42 | 0 | 42 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 4. | פנלו  | 36 | 12 | 15 | 9 | 53 | 44 | 9 | 39 |  |
| 5. | מועדון הכדורגל איינדהובן  | 36 | 14 | 11 | 11 | 63 | 56 | 7 | 39 |  |
| 6. | אמן  | 36 | 13 | 12 | 11 | 53 | 47 | 6 | 38 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 7. | דה חראפסחאפ  | 36 | 13 | 12 | 11 | 52 | 47 | 5 | 38 |  |
| 8. | פיינדאם  | 36 | 14 | 10 | 12 | 46 | 48 | 2- | 38 |  |
| 9. | גו אהד איגלס  | 36 | 15 | 7 | 14 | 55 | 50 | 5 | 37 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 10. | וחנינגן  | 36 | 11 | 13 | 12 | 44 | 49 | 5- | 35 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 11. | קמבור  | 36 | 11 | 12 | 13 | 44 | 49 | 5- | 34 |  |
| 12. | א.ז. אלקמאר  | 36 | 12 | 9 | 15 | 48 | 46 | 2 | 33 |  |
| 13. | הלמונד ספורט  | 36 | 12 | 9 | 15 | 49 | 55 | 6- | 33 |  |
| 14. | אקסלסיור רוטרדם  | 36 | 10 | 13 | 13 | 47 | 53 | 6- | 33 |  |
| 15. | זוולה  | 36 | 9 | 14 | 13 | 34 | 36 | 2- | 32 |  |
| 16. | הירנפיין  | 36 | 12 | 8 | 16 | 49 | 53 | 4- | 32 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 17. | R.B.C רוסנדאל  | 36 | 10 | 12 | 14 | 39 | 46 | 7- | 32 |  |
| 18. | טלסטאר ספורטקלאב  | 36 | 8 | 10 | 18 | 46 | 71 | 25- | 26 |  |
| 19. | DS79  | 36 | 6 | 10 | 20 | 41 | 75 | 34- | 22 |  |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה

4 הקבוצות המדורגות ו-2 הקבוצות במקומות 2 ו-3 העפילו לפלייאוף
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הירנפיין  | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 6 | 1 | 4 | העפלה לגמר הפלייאוף |
| 2. | גו אהד איגלס  | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 7 | 0 | 4 |  |
| 3. | נאק ברדה  | 4 | 2 | 0 | 2 | 6 | 7 | 1- | 4 |  |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אמן  | 4 | 3 | 0 | 1 | 7 | 5 | 2 | 6 | העפלה לגמר הפלייאוף |
| 2. | וחנינגן  | 4 | 1 | 2 | 1 | 5 | 3 | 2 | 4 |  |
| 3. | הראקלס אלמלו  | 4 | 0 | 2 | 2 | 2 | 6 | 4- | 2 |  |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > גמר הפלייאוף

בגמר הפלייאוף נפגשו המנצחות בשלב הבתים לצמד משחקים בו המנצחת בסיכום המשחקים העפילה לעונה הבאה בליגת העל
| מנצחת בית א' | תוצאה | מנצחת בית ב' | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הירנפיין | 2–1 | אמן | 0–1 | 2–0 |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > המשחק על הכרטיס השלישי

מפסידת גמר הפלייאוף והקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל נפגשו לצמד משחקים בו המנצחת בסיכום המשחקים קיבלה את הכרטיס לעונה הבאה בליגת העל
| מפסידת גמר | תוצאה | מקום 16 ליגת העל | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אמן | 1–2 | ניימכן | 1–2 | 0–0 |
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
פיות רדיקליות

פיות רדיקליות בכינוס בארצות הברית
פיות רדיקליות (באנגלית: Radical Faeries) היא רשת קווירית רוחנית עולמית. התנועה, המאמצת מרכיבים של אנרכיזם ושל סביבתנות, נחשבת לעיתים לתת-תרבות נאו-פגנית.
הכינוי "פיות" הוא כינוי גנאי רווח להומואים באנגלית; כדי להבדילם מהיצורים המיתיים, המילה נכתבת "Faerie" בכתיב אנגלי עתיק.