stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייר מאוריציוס
הערות שוליים

↑  זוהר בלומנקרנץ, אייר מאוריציוס: הקץ  לתחושת היובש בטיסה, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2006
↑  air mauritius airlines, www.yatra.com
1 2  מיכל רז-חיימוביץ', ‏עוד קריסה בענף התעופה: אייר מאוריציוס נכנסה להליך של חדלות פירעון, באתר גלובס, 22 באפריל 2020
↑  בני אבני - ניו יורק, עתי"ם, שמעון פרס, יורש העצר הירדני וקלינטון נפגשים בבית הלבן, חדשות, 1 באוקטובר 1993
פרם יצא לאו״ם, חדשות, 26 בספטמבר 1993
↑  רוית נאור, חשבון יומי  - חבילת תיור למאוריציוס תעלה 1,500 ד', חדשות, 1 באוקטובר 1993
↑  עירית רוזנבלום, ברוכים הבאים לחופשת החלומות שלכם: מרגריטה לצד צבי ענק באיי סיישל ושחייה בלגונה הכחולה בפיג'י, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2008
↑  הארץ, יהודים כבר היו כאן, באתר הארץ, 7 ביולי 2006
אייר מאוריציוס: עצירה בפריז וחופשה טרופית - [location - מסע אחר], באתר מסע אחר, ‏2 באוקטובר 2015
↑  Our Fleet | Air Mauritius, Air Mauritius (באנגלית)
| קבוצת אייר פראנס-KLM |
| --- | --- | --- |
| חברות בנות | אייר פראנס • אייר פראנס הופ • טראנסאוויה(כולל: טראנסאוויה צרפת) • מרטינאייר • KLM ‏ • KLM Cityhopper |  |
| חברות עם אחזקה במיעוט | אייר טהיטי נוי(7%) • אייר מאוריציוס(3%) • אייר קוט ד'יוואר(אנ')(20%) • אייר קורסיקה(אנ')(11.67%) • אייר קלדוניה(אנ')(2%) • גול(1.5%) • קניה איירווייז(7.12%) • רויאל אייר מרוק(1.25%) |  |
| חברות עבר | Aéropostale(אנ') ‏ • Air Orient(אנ') ‏ • Air Alps(אנ') ‏ • Air Inter(אנ') ‏ • Air Exel(אנ') ‏ • Air Union(אנ') ‏ • AirUK(אנ') ‏ • אליטליה • NLM CityHopper(אנ') ‏ • Buzz(אנ') ‏ • בריט אייר • Joon ‏ • De Kroonduif(אנ') ‏ • VLM Airlines(אנ') ‏ • TAI(אנ') ‏ • UAT(אנ') ‏ • NetherLines(אנ') ‏ • SGTA(אנ') ‏ • CFRNA(אנ') ‏ • KLM uk(אנ') ‏ • רז'יונל |  |
| Vanilla Alliance |
| --- | --- | --- |
| חברות | אייר אוסטרל • אייר מדגסקר • אייר מאוריציוס • אייר סיישל • Int'Air Îles |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012160913  VIAF: 292434748   WorldCat (עם VIAF): 292434748
אליפות ברית המועצות בשחמט

אליפות ברית המועצות בשחמט הייתה תחרות שחמט שנערכת מ-1920 עד ל-1991, אחת לשנה-שנתיים. בין האלופים היו 8 אלופי העולם בשחמט ו-4 סגני אלופי העולם. במספר האליפויות הרב ביותר זכו מיכאל בוטביניק ומיכאל טל, 6 פעמים כל אחד.
על פי הרוב האליפות נערכה בשיטת ליגה, רק פעמיים היא נערכה לפי השיטה השווייצרית.
הערות שוליים

↑  נערך ב-2 שלבים. שלב 1 - 2 בתים, שלב שני -3 עולים בכל בית
↑  נערך בשיטה השווייצרית - 13 סיבובים 126 משתתפים
↑  נערך בשיטה השווייצרית - 11 סיבובים 64 משתתפים
איטרזן

איטרזן (בגרמנית: Uetersen) היא עיר קטנה במחוז פינברג שבמדינת שלזוויג-הולשטיין, אחת מ-16 המדינות המרכיבות את גרמניה. היא ממוקמת כ-30 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר הנמל המבורג, קרוב לנהר אלבה.
בתפקיד ראש העירייה מכהן, החל משנת 2009, אנדראה הנסן, שהחליף את וולפגאנג ויך.
לגנרל הלמוט פון מולטקה הזקן היה קשר הדוק אל העיר, והוא תרם למוניטין שלה ולרווחת תושביה.
איסט סייד (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  יעל רובינשטיין-ניצן יוסי מדמוני דקלה ברקאי
 כותבים:  יעל רובינשטיין ניצן יוסי מדמוני
 בימוי:  יבגני רומן
 שחקנים:  יהודה לוי גפן קמינר נטע ריסקין שרה וינו-אלעד אמיר ח'ורי מאי גריאני ג'מיל ח'ורי שאדן קנבורה הייתאם עומארי
 פסקול:  אבי מזרחי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית, ערבית, יוונית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיק:  דקלה ברקאי גיא המאירי איתן אבוט
 חברת הפקה:  אבוט המאירי ברקאי
 צלמים:  טובי הוכשטיין
 מוזיקה:  אבי בללי
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  19 בפברואר 2023 – הווה
 קישורים חיצוניים
 https://www.kan.org.il/program/?catId=2110
 דף התוכנית ב-IMDb
 לא ידוע ←
איסט סייד היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה, שעלתה לשידור ב-19 בפברואר 2023 בערוץ כאן 11. העונה הראשונה הסתיימה ב-21 במרץ 2023, והסדרה חודשה לעונה שנייה.
הסדרה נוצרה על ידי יעל רובינשטיין-ניצן ויוסי מדמוני ובבימוי יבגני רומן.
גפן קמינר שמשחקת בסדרה את דמותה של מאיה בן דהאן-נערה עם צרכים מיוחדים, היא האוטיסטית הראשונה בישראל שמשחקת דמות על הרצף בסדרת טלוויזיה.
עלילה

הסדרה מגוללת את סיפור חייו של מומי (יהודה לוי), איש שב"כ לשעבר ואב יחידני למאיה (גפן קמינר), נערה עם צרכים מיוחדים, שעובד כסוחר נדל"ן הסוגר עסקאות מסובכות במזרח ירושלים.
עלילת העונה הראשונה מזכירה חלק מהאירועים הקשורים בפטריאך אירינאוס הראשון, אך אינה משחזרת את האירועים כהווייתם, וכוללת הבדלים משמעותיים המשקפים חירות דרמטית.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 19 בפברואר 2023 | 21 במרץ 2023 |
דמויות ושחקנים

| דמות | שחקן/ית |  |
| --- | --- | --- |
| מומי בן דהאן, סוחר קרקעות במזרח ירושלים. בעברו שירת בשב"כ | יהודה לוי |  |
| אסתי קורן, המטפלת באמנות של מאיה והמאהבת של מומי | נטע ריסקין |  |
| מאיה בן דהאן, בתו של מומי. נערה עם צרכים מיוחדים | גפן קמינר |  |
| איליאס (ת'אודורוס), ראש הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים | פאנוס קורוניס |  |
| עיסאם חלאווה, מכר את ביתו לעמותת "ארעא" | ג'מיל ח'ורי |  |
| אמל חלאווה, אשתו של עיסאם | שאדן קנבורה |  |
| מאירה צוקרמן, יו"ר עמותת הימין "ארעא" | שרה וינו-אלעד |  |
| יורגוס (סופרניוס), עוזר הפטריארך היווני | מאנוס גבראס |  |
| אשרף "אשר" פטוש, איש הקש בעסקאות של מומי. נרצח על ידי וואליד | אמיר ח'ורי |  |
| קרן | מאי גריאני |  |
| וואליד סלאח, איש הביטחון המסכל. מחפש את עיסאם, רצח את אשרף | היתאם עומארי |  |
| עופר, רכז בשב"כ וקולגה של מומי לשעבר | שלומי קוריאט |  |
| רועי, הבעלים של "שיפודי רועי". מעסיק את מאיה אצלו בשיפודיה | בצלאל בורוכוב |  |
| מחמוד נמירי, מקור לשעבר של מומי מימיו בשב"כ. הומוסקסואל. צורף במקצועו | עלא דקה |  |
| נדב לנדאו | שלמה וישינסקי |  |
| חבר הנהלה בעמותת "ארעא" | מיכאל כורש |  |
| יסמין, אמה של מאיה. כוראוגרפית במקצועה, חיה בגרמניה | מיכל קלמן |  |
|  | גד קינר-קיסינגר |  |
|  | רודיה קוזלובסקי |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | סדרת דרמה ודרמה יומית | "איסט סייד" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקן ראשי בסדרת דרמה ודרמה יומית | יהודה לוי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקנית ראשית בסדרת דרמה ודרמה יומית | גפן קמינר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקן משנה בסדרת דרמה ודרמה יומית | עלא דקה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקנית משנה בסדרת דרמה ודרמה יומית | נטע ריסקין | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | בימוי בסדרת דרמה ודרמה יומית | יבגני רומן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | תסריט בסדרת דרמה ודרמה יומית | יעל רובינשטיין ניצן ויוסי מדמוני | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | עריכת תמונה בסדרה עלילתית | נילי פלר, בועז לאון וגלעד אריאל | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | מוזיקה מקורית | אבי בללי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | הקלטה ועיצוב פסקול בסדרה עלילתית | אבי מזרחי ועודד רינגל | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: "איסט סייד" חודשה לעונה שנייה, באתר ‏מאקו‏, 23 במרץ 2023
1 2 3 4 5 6  יהודה לוי לוהק לתפקיד ראשי בסדרה "איסט סייד" שתעלה בכאן 11, באתר כסית, ‏14 בפברואר 2022
↑  גאולה אבן סער, הצעירה האוטיסטית שתעשה היסטוריה על המסך, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 באפריל 2022
↑  שגיא בן נון‏, סתיו בטלוויזיה הישראלית: דרמות עם יהודה לוי וריאליטי על דנה אינטרנשיונל, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2022
↑  תכניית גמר פרסי הטלוויזיה 2023.pdf
אורי כוכבא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1910 לשנו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  23 בנובמבר 2001 (בגיל 91) נען, ישראל 
 מקום קבורה:  נען 
 לאום:  ישראלי
 
אורי כוכבא (8 בפברואר 1910 – 23 בנובמבר 2001) היה חבר קיבוץ נען, אמן ומנהל ארכיון יד טבנקין.
תולדות חייו

כוכבא נולד בשם ואלטר קוֹך (Walter Koch) בעיר ליסא (Lissa) שבגרמניה. למד ארכיטקטורה בשטוטגרט. היה פעיל בתנועה הציונית, ועלה לארץ ישראל בשנות ה-30. ב-1934 הצטרף לקיבוץ נען, והיה חבר בו עד יום מותו. ב-1938 נשלח להולנד כדי להכשיר בני נוער לעלייה לארץ במסגרת תנועת החלוץ. עם פלישת הגרמנים להולנד במהלך מלחמת העולם השנייה נעצר כנתין מדינת אויב (פלשתינה-א"י) ונשלח למחנה מעצר. בסיום המלחמה במאי 1945 שוחרר ונישא לעדינה לבית ון-קובורדן, שאותה הכיר בעת פעילותם בתנועה הציונית. בשנת 1957 יצא שוב לגרמניה המערבית להדריך בני נוער יהודי. לאחר חזרתו היה פעיל בקיבוץ וב-1976 החל לעבוד בסמינר אפעל של הקיבוץ המאוחד והיה מנהל ארכיון יד טבנקין.
כוכבא נפטר בקיבוצו ב-23 בנובמבר 2001.
משפחתו

כוכבא היה אחיהם של שמעון אבידן (1911–1994), מייסד ומפקד חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות ורכז הביטחון של הקיבוץ הארצי ושל חנה. הוא היה גיסו של יהודה שמעוני (לואי ון-קובורדן), מבכירי חברת אל על וקצין המבצעים שלה, שהיה מאלו שסייעו לצוות המוסד שלכד את אייכמן. אשתו עדינה (1917–2008) הייתה אלמנתו של יואכים סימון (שושו) (1919–1943), לוחם המחתרת היהודית שהתאבד לאחר שנאסר על ידי הנאצים ועונה קשות. אורי ועדינה השאירו אחריהם שלושה בנים: יכין, קברניט באל על ואמן מוערך; יוסף, איש היי-טק בכיר; ובן מאומץ - אפרים, שהוריו נספו בשואה - חבר קיבוץ נען; נכדים ונינים.
אמנותו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כוכבא היה אמן מוערך. מירב פעילותו השקיע בציור ובנגינה (קלרינט בעיקר). את פעילותו כצייר החל בעת היותו עצור במחנות בגרמניה, ואכן רוב יצירותיו תרם לבית לוחמי הגטאות. גם לאחר שחרורו המשיך באמנות הציור בסטודיו בקיבוץ. בנו יכין ממשיך את מסורתו.
לקריאה נוספת

המחתרת החלוצית בהולנד הכבושה, ליקטה ועיצבה עדינה כוכבא, ערכה והביאה לדפוס רנה קלינוב, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשכ"ט 1969.
נען, ארבעים שנה: אלבום, עריכה והכנה: יוסקה רבינוביץ, ואורי כוכבא, נען: הוצאת הקיבוץ, תש"ל-תשל"א 1970.
הערות שוליים

1 2  הקבר של אורי כוכבא בנען, באתר BillionGraves
↑  ארכיון יד טבנקין מאגד בתוכו חומר רב על התנועה הקיבוצית (כל ארכיון הקיבוץ המאוחד), תנועות ההכשרה השונות, תנועת החלוץ, תנועות נוער וכן ארכיונים אישיים אשר ניתנו לו על ידי אנשים פרטיים.
↑  "אורי כוכבא, שלוש דמויות" באתר "בית לוחמי הגטאות ע"ש יצחק קצנלסון".
↑  משפחת כוכבא עדין מכבדת ומשמרת את זכרו של שושו בקיבוץ נען.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 642712  NLI: 987007493904805171  ULAN: 500483409  VIAF: 297142088   WorldCat (עם VIAF): 297142088
איאד אבו עביד

איאד אבו עביד (בערבית: إياد أبو عبيد; נולד ב-31 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם והמגן בקבוצת בני סכנין מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים

אבו עביד נולד בכפר מייסר, ישראל, למשפחה ערבית. שיחק בקבוצות הילדים של מכבי חיפה, הפועל חיפה והפועל חדרה, וכשהיה בן 14 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. לקראת עונת 2014/2015 חתם בקבוצת מכבי נתניה, ואת הופעת הבכורה שלו בקריירה ערך ב-12 באוגוסט 2014, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק שהסתיים בתיקו 0-0 מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 להפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד. ב-13 בינואר 2015 כבש את שערו הראשון בקריירה, בהפסד 1–3 למכבי אחי נצרת במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה. ב-14 במרץ 2015 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון החוץ 3–2 מול מ.ס. אשדוד. על אף שכנער שיחק כבלם, בעונתו הראשונה בקריירה שיחק לרוב כמגן ימני, ובסך הכול ערך 31 הופעות במדי מכבי נתניה בכל המסגרות.
ב-24 ביוני 2015 חתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-1 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב הקבוצה בדרבי מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. בדקה ה-49 של המשחק כבש את שער הבכורה שלו, שהסתיים בהפסד בתוצאה 1–3. ב-26 בדצמבר 2015 הורחק לראשונה בקריירה, במשחק מול קבוצתו לשעבר מכבי נתניה. בסך הכול בעונה זו פתח בהרכב ב-33 משחקים בכל המסגרות, ושיחק לסירוגין כבלם, מגן ימני ומגן שמאלי.
ב-25 ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בקבוצת בקבוצת מכבי חיפה, אשר שילמה עבורו 1.5 מיליון ש"ח להפועל תל אביב. את הופעת הבכורה בליגה ערך בניצחון 0–1 מול הפועל תל אביב. בסך הכל ערך 18 הופעות בכל המסגרות במדי הקבוצה, שסיימה את העונה במקום השישי בטבלה. ב-8 ביוני 2017 חתם בקבוצת עירוני קריית שמונה, ובעונת 2017/2018 ערך 22 הופעות בליגת העל. בעונת 2018/2019 כבש שני שערים ב-30 הופעות ליגה.
את עונת 2019/2020 החל בקריית שמונה, אך ב-18 בספטמבר 2019 חזר לקדנציה שנייה בהפועל תל אביב, וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון, עם אופציה לעונה נוספת. בעונה זו כבש שער אחד בליגה ושער אחד בגביע המדינה. בעונת 2020/2021 העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו פתח בהרכב בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב לאחר הארכה.
ב-8 ביוני 2021 חתם בהפועל באר שבע לשלוש שנים.
ב-26 ביוני 2024 חתם בבני סכנין לשנתיים.
קריירה בינלאומית

בשנים 2015–2016 שיחק בנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21. ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, במשחק ידידות מול קפריסין עד גיל 21. את שערו היחיד במדי הנבחרת הצעירה כבש ב-7 ביוני 2015, בניצחון 4–0 מול ליכטנשטיין עד גיל 21 במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות צעירות, ובסך הכל ערך שמונה הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
ב-27 באוגוסט 2021 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על-ידי המאמן האוסטרי וילי רוטנשטיינר, לקראת המשך משחקיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 (אופ"א). ב-1 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה בבוגרים של נבחרת ישראל, בניצחון החוץ 4–0 מול איי פארו, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84.
תארים

הפועל באר שבע
גביע המדינה: 2021/2022
אלוף האלופים: 2022
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏"אם נשמע קריאות גזעניות נעזוב את המגרש", באתר ONE‏, 4 במאי 2015
↑  נדב צנציפר, אבו עביד חתם בהפועל ת"א: "הגשמתי חלום", באתר ynet, 24 ביוני 2015
↑  שלמה וייס‏, עירוני קריית שמונה: איאד אבו עביד חתם, באתר וואלה, 8 ביוני 2017
↑  מאור רחמני, ‏קמארה ואבו עביד בהפועל ת"א, אליאס בנס ציונה, באתר ONE‏, 18 בינואר 2019
↑  איציק כלפי, איאד אבו עביד חתם לשלוש שנים בהפועל ב"ש, באתר ONE, ‏8 ביוני 2021
↑  יניב טוכמן‏, אצילי ודאבור בסגל נבחרת ישראל, גם אורי דהן ואבו עביד, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2021
איטפואה

איטפואה (בפורטוגזית: Itapoá) היא עיר בקצה הצפוני של רצועת החוף של מדינת סנטה קטרינה, ברזיל. שטח השיפוט של העיר הוא 257 קמ"ר והוא גובל במדינת פרנה בצפון, בעיר סאו פרנסיסקו דו סול בדרום, בגרובה במערב ובאוקיינוס האטלנטי במזרח. אוכלוסיית הקבע של העיר מונה כ- 10,000 נפש.
אורך קו החוף של העיר הוא 32 ק"מ ונדל"ן לאורכו נמכר במחיר זול יחסית לערי חוף אחרות בסביבה מכיוון שהפיתוח העירוני בה לקה בחסר, בעיקר בתחום התחבורה והתשתיות. כיום העיר מהווה עיירת נופש ותיירות בעיקר לאנשי הערים השכנות אשר רכשו בתים בעיר.
בעיר נמצאת שמורת הטבע וולטה וליה (Volta Velha) הכוללת יערות גשם חופיים מסוג רסטינגה (יערות הגדלים על דיונות חול) וכן חוצה אותה נהר שלאורכו יערות גלריה.
אייר לינגוס

איירבוס A330 של החברה
איירבוס A320 של החברה
איירבוס A321 של החברה
איירבוס A320 של החברה
איירבוס A320 של החברה
איירבוס A320-200 של החברה בצביעה של נבחרת הרוגבי האירית
איירבוס A320-200 של חברת אייר לינגוס
איירבוס A330-200 של אייר לינגוס
אייר לינגוס (Aer Lingus מ-Aer Loingeas - בקירוב "צי אווירי") היא חברת התעופה הלאומית של אירלנד. מרכזה בעיר דבלין, והיא מפעילה טיסות גם מקורק, בלפסט ושאנון לאירופה, לאפריקה, לצפון אמריקה ולמזרח התיכון. 28 אחוז מהחברה הם בבעלות ממשלת אירלנד, והיא הונפקה לראשונה בבורסות של לונדון ודבלין ב-2 באוקטובר 2006 (לפני ההנפקה 85 אחוז מהחברה היו שייכים לממשלה).
אייר לינגוס הייתה חברה בעבר בברית Oneworld אך עזבה אותה ב-31 במרץ 2007. החברה מעסיקה 4,000 עובדים ובשנת 2006 הטיסה 8.6 מיליון נוסעים.
תולדות החברה > ייסוד החברה

החברה נוסדה בשנת 1936 וחמישה ימים לאחר שנרשמה כחברת תעופה החלה לטוס בין דבלין לבריסטול על ידי מטוס דו-כנפי מדגם "84 דראגון" של חברת דה הבילנד שכינויו "לולאר" (נשר באירית). לאחר מספר חודשים החברה רכשה והחלה להפעיל מטוס נוסף. בשנת 1938 לולאר הוחלף בשני מטוסים חדישים יותר של דה הבילנד ולאחר שנה החברה רכשה שני מטוסים מסוג L-14 של חברת לוקהיד, מטוסי המתכת הראשונים של החברה.
בשנת 1940 הוקם שדה תעופה חדש בדבלין ואייר לינגוס העבירו את בסיסם לשם. החברה גם קנתה מטוס חדש מדגם DC-3 דקוטה והחלה להפעיל קווים בין דבלין לליברפול ושאנון. פעילותה של החברה צומצמה במהלך מלחמת העולם השנייה והטיסות היחידות היו בין דבלין לליברפול או מנצ'סטר.
תולדות החברה > לאחר המלחמה

ב-9 בנובמבר 1945 חודשו הטיסות הרגילות של אייר לינגוס ומטוסי החברה נצבעו בכסף וירוק כהה. ב-1946 הסכם אנגלו-אירי חדש העניק לחברה זכות אקסקלוסיבית לטיסות לבריטניה בתמורה ל-40 אחוז מהחברה שהוחזקו על ידי "החברה הבריטית לנתיבי תעופה זרים" וחברת BEA. בשל הגידול בהכנסות החברה היא רכשה שבעה מטוסים ימיים, אולם הם היו לא רווחיים ונמכרו לאחר זמן קצר.
ב-1947 החברה רכשה שלושה מטוסים חדישים מדגם לוקהיד קונסטליישן על מנת להתחיל בטיסות טרנס-אטלנטיות לניו יורק, אך משבר כלכלי מנע את תחילת הטיסות הללו והמטוסים נמכרו לחברה בריטית. במהלך השנים הבאות החברה חנכה טיסות חדשות לבריסל, אמסטרדם ורומא. בשנת 1956 אייר לינגוס החליפה את צבעי הצי שלה לירוק כהה עם ציור ברק לבן ודגל אירלנד.
תולדות החברה > הטיסות הטרנס-אטלנטיות הראשונות

ב-28 באפריל 1958 החברה חנכה את קו הטיסות הראשון בין שאנון לניו יורק וחכרה שלושה מטוסי קונסטליישן לשם כך. בשנת 1960 היא הוכרה רשמית כחברת התעופה הלאומית של אירלנד ונכנסה לעידן הסילון עם רכישה של שלושה מטוסים מדגם בואינג 707 שהוכנסו לשימוש בטיסות לניו יורק וכן לבוסטון.
בשנת 1965 נכנס לשירות מטוס ה-BAC-1-11 ששימש את הקו בין דבלין וקורק לאירופה. באותה שנה נוסף למטוסי הצי תלתן ירוק גדול על הזנב. בשנת 1966 נחנך קו חדש בין שאנון למונטריאול ושיקגו. בשנת 1968 החברה החלה בטיסות מבלפסט לניו יורק אך טיסות אלו הופסקו לאחר זמן קצר בשל הצרות באזור. החל משנת 1969 קנתה החברה מטוסי בואינג 737 בשל הביקוש הרב לקו דבלין-לונדון. מאוחר יותר החברה השתמשה במטוסים אלו גם לטיסותיה ליעדים שונים באירופה.
תולדות החברה > שנות השבעים עד שנות התשעים

בשנת 1970 קנתה החברה את מטוסה הראשון מדגם בואינג 747 לשימוש בטיסותיה הטרנס-אטלנטיות. בשנת 1979 החברה הייתה לחברת התעופה היחידה בעולם מלבד אליטליה שהטיסה את האפיפיור יוחנן פאולוס השני. האפיפיור טס בבואינג 747 מיוחד בשם "סנט פטריק" מרומא לדבלין ומשאנון לבוסטון.
בתחילת שנות השמונים הפסיקו בהדרגה את השימוש במטוסי ה-707. בשנת 1984 הוקמה חברת בת בשם "אייר לינגוס קומיוטר" שטסה טיסות קצרות בין אירלנד לבריטניה במטוסים קלים. בסוף שנות השמונים החברה חידשה את הצי שלה, החליפה את מטוסי ה-737 הישנים שלה בדגמים חדשים יותר והייתה לחברת התעופה הראשונה בעולם שהחזיקה בעת ובעונה אחת בשלושה דגמים של 737: 737-300, 737-400 ו-737-500.
תולדות החברה > משנות התשעים

בשנת 1994 החלה החברה לטוס לאמריקה עם מטוסי איירבוס A330 שהחליפו בהדרגה את מטוסי הבואינג 747 שהאחרון שבהם יצא משירות בשנת 1995 לאחר 25 שנות שירות בהן טסו בדגם זה כ-8 מיליון איש. בסוף שנות התשעים חזרה אייר לינגוס לטוס מבלפסט לניו יורק.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר החברה חוותה ירידה חדה בעסקיה. עובדים רבים פוטרו, מטוסים נמכרו וגם מספר הקווים ירד. בשנים האחרונות החברה חזרה להרוויח, החליפה את הצי הישן במטוסי אירבוס חדשים והוסיפה יעדים רבים באירופה. כיום החברה מנסה להתחרות בחברות התעופה הזולות החדשות כמו ריאנאייר ואיזיג'ט על ידי כך שהיא מציעה שני סוגי טיסות: 1)טיסות זולות לאירופה, צפון אפריקה ומערב אסיה אשר מתפקדות כמו טיסות של חברות תעופה זולות כלומר לא כוללות מחלקת עסקים, אין מערכת בידור וניתן לקנות במטוס עצמו מזון לפי תפריט. 2)טיסות טרנס-אטלנטיות וגם לחלק מהיעדים באירופה אשר מתפקדות כמו טיסות רגילות.
בשנת 2005 החלה החברה לטוס לאסיה בקו דבלין-דובאי. באותה שנה יצאו שני מטוסי הבואינג 737 האחרונים משירות ונמכרו לחברת תעופה רוסית. כיום אין בצי החברה מטוסים מתוצרת בואינג.
בשנת 2006 הציעה חברת התעופה הזולה ריינאייר לקנות את אייר לינגוס, אך ביוני 2007 האיחוד האירופי החליט למנוע כל חיבור בין שתי החברות בשל העובדה שביחד הן שולטות ביותר מ-80 אחוז בכל הטיסות האירופאיות מדבלין ואליה.
בשנת 2015 רכשה חברת ההחזקות International Airlines Group, שבבעלותה נמצאות בין היתר החברות בריטיש איירוויז ואיבריה, את מניות החברה וכיום היא מחזיקה ב-98 אחוזים מהן.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2020:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 34 | — | — | 174 | 174 |  |
| איירבוס A321-200 | 3 | — | — | 212 | 212 |  |
| איירבוס  A321neoLR | 4 | 4 | 16 | 168 | 184 | קבלת ההזמנה החל משנת 2019. |
| איירבוס  A321neoXLR | — | 6 | אין מידע | אין מידע | אין מידע | קבלת הזמנה החל משנת 2023 |
| איירבוס A330-200 | 5 | — | 24 | 236 | 260 |  |
| איירבוס A330-200 | 5 | — | 23 | 243 | 266 |  |
| איירבוס A330-200 | 5 | — | 23 | 248 | 271 |  |
| איירבוס A330-200 | 5 | — | 21 | 252 | 273 |  |
| איירבוס A330-300 | 10 | — | 30 | 283 | 313 |  |
| איירבוס A330-300 | 10 | — | 30 | 287 | 317 |  |
| איירבוס A350-900 | — | 5 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע |  |
| סה"כ | 56 | 15 |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של אייר לינגוס, באתר airfleets.net (באנגלית)
| Oneworld |
| --- | --- | --- |
| מייסדות | אמריקן איירליינס • בריטיש איירווייז • קוואנטס • קת'אי פסיפיק |  |
| חברות | פינאייר • איבריה • LATAM צ'ילה • ג'פאן איירליינס • רויאל ג'ורדניאן • מלזיה איירליינס • LATAM ברזיל • סרילנקן איירליינס • קטר איירווייז • LATAM אקוודור • LATAM אקספרס • LATAM ארגנטינה • LATAM פרגוואי • LATAM פרו • LATAM קולומביה • אייר נוסטרום • BA סיטיפלייר • קת'אי דראגון • קומאייר • גלובוס איירליינס • איבריה אקספרס • J אייר • JAL אקספרס • ג'פאן טרנסאושן אייר • ג'טקונקט • ניקי • OpenSkies • קוואנטס לינק • סאן אייר • נורדי רז'יונל איירליינס • אלסקה איירליינס |  |
| חברות עבר | אייר ברלין • אייר לינגוס • מאלב • מקסיקנה • קנדיאן איירליינס  • US Airways |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 217094-2  LCCN: n50054772  VIAF: 126105682   WorldCat (עם VIAF): 126105682
אליפות ברית המועצות בשחמט 1927

| --- | --- |
 ענף:  שחמט
 תקופת התחרות:  1927 
 עיר מארחת:  מוסקבה
 
בוגאטירצוק, 1923.
אליפות ברית המועצות בשחמט 1927 הייתה תחרות שחמט שנערכה בין 26 בספטמבר ל-25 באוקטובר במוסקבה שבברית המועצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה והשתתפו בה 21 שחמטאים. המנצחים בתחרות היו פדור בוגאטירצ'וק ופטר רומנובסקי.
אחד המשתתפים הבולטים בתחרות היה מיכאל בוטביניק, שהגיע למקום השישי בהיותו בן 16 בלבד.
תוצאות

|  | שחקן | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | נק' |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות פדור בוגאטירצ'וק  | - | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | 1 | ½14 |
| 2 | ברית המועצות פטר רומנובסקי  | 1 | - | 0 | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | ½14 |
| 3 | ברית המועצות פיודור דוס-חוטימירסקי  | 0 | 1 | - | 1 | 0 | ½ | 1 | ½ | 0 | ½ | 1 | 0 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 13 |
| 4 | ברית המועצות אברם מודל  | 0 | ½ | 0 | - | 0 | 1 | 0 | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 13 |
| 5 | ברית המועצות ולדימיר מקוגונוב  | 0 | ½ | 1 | 1 | - | 0 | ½ | 1 | 1 | ½ | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | ½12 |
| 6 | ברית המועצות מיכאל בוטביניק  | 0 | ½ | ½ | 0 | 1 | - | ½ | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | ½ | ½ | 1 | 0 | 1 | ½ | ½ | 1 | ½12 |
| 7 | ברית המועצות ולדימיר ננרוקוב  | 0 | 0 | 0 | 1 | ½ | ½ | - | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ | ½ | 1 | 11 |
| 8 | ברית המועצות ניקולאי גריגורייב  | ½ | 1 | ½ | 0 | 0 | 0 | 0 | - | ½ | ½ | 0 | ½ | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 0 | 1 | ½10 |
| 9 | ברית המועצות אלכסנדר אילין-גנבסקי  | ½ | 0 | 1 | ½ | 0 | 0 | 0 | ½ | - | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | ½ | 0 | 1 | 1 | 10 |
| 10 | ברית המועצות איליה רבינוביץ  | ½ | 1 | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | - | 1 | ½ | ½ | 0 | 1 | ½ | 0 | 0 | 1 | ½ | ½ | ½9 |
| 11 | ברית המועצות סרגיי פון פריימן  | ½ | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | ½ | 1 | 0 | 0 | - | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | ½ | ½9 |
| 12 | ברית המועצות ניקולאי פבלוב-פיאנוב  | 0 | ½ | 1 | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | - | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | ½ | ½ | ½ | ½9 |
| 13 | ברית המועצות אלכסנדר סרגייב  | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | 1 | - | 1 | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | ½ | 9 |
| 14 | ברית המועצות אלכסנדר פרפילייב  | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | ½ | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | - | 0 | ½ | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | ½8 |
| 15 | ברית המועצות אלכסי סלזנייב  | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | ½ | 1 | - | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 8 |
| 16 | ברית המועצות יעקב רוקלין  | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 1 | 0 | 0 | ½ | ½ | - | 1 | 1 | ½ | 0 | 1 | 8 |
| 17 | ברית המועצות יעקב וילנר  | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | - | 1 | 0 | 1 | 1 | 8 |
| 18 | ברית המועצות וסולוד ראוזר  | ½ | ½ | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | - | 1 | 1 | 0 | ½7 |
| 19 | ברית המועצות אנטון קספרסקי  | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | 1 | 0 | - | 1 | ½ | ½7 |
| 20 | ברית המועצות אנדריי סמורודסקי  | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ | 1 | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | 0 | 0 | - | 0 | 7 |
| 21 | ברית המועצות חריסוגון חולודקביץ'  | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | ½ | 1 | - | ½6 |
הערות שוליים

↑  Cafferty, Bernard, The Soviet Championships, ‏2016 (באנגלית)
↑  Soviet chess, 1917-1991 (באנגלית)