stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תורת המוזיקה
תווים

תיווי מוזיקלי הוא הייצוג הסמלי של המוזיקה. מבחינה היסטורית, ובאופן מופשט ביותר, הייצוג של המוזיקה מושג בעזרת סמלים גרפיים.
עם זאת, יש דרכים נוספות לייצג מוזיקה; ניתן לייצג מוזיקה בעזרת שפה מדוברת (שמות התווים, שמות האקורדים, שמות הארטיקולציות וכדומה) ובעזרת סימני ידיים מיוחדים (תנועות מיוחדות שפותחו לציון התווים, ניצוח שקובע את הקצב וכדומה). כיום, ניתן לייצג מוזיקה אף בעזרת קובצי מחשב בפורמט מסוים.
בתיווי הסטנדרטי (התיווי הקלאסי המערבי), המוזיקה מיוצגת בצורה גרפית על ידי תווים שממוקמים בתוך תיבות. לתיבות חמישה קווים אופקיים, שמנסים לדמות בערך את גובה הצליל, כך שצליל גבוה יותר יהיה מונח מעל צליל נמוך יותר, והמרחק ביניהם ייקבע בכמות הצלילים שניתן להכניס ביניהם. כמו כן לתיבות יש קווים אנכיים המפרידים בין אחת לרעותה, ומסדרים את הפעימות או הקצב.
הצורות של ראשי התווים ("העיגולים" שיכולים להיות חלולים או מלאים), הגבעולים (הקו שמחובר לראש תו), נקודות שמוספות במקומות מסוימים וקשתות נועדו לקבוע את משך הצלילים. סמלים נוספים מסמלים את המפתח, הטמפו, הדינמיקה, ההדגשות, ההפסקות וכו'.
מתמטיקה ומוזיקה

המונחים מוזיקה ומתמטיקה קשורים זה לזה בחוזקה. מקריאת הערך השלם שלעיל, ניתן לראות התייחסויות רבות למונחים מתמטיים, מהפשוטים שבהם (כגון ספרות) ועד תאוריות יותר מורכבות (מטריצה וכדומה). למעשה, תאורטיקנים רבים משתמשים במתמטיקה על מנת לבסס ולפתח תאוריות מוזיקליות חדשות (דוגמאות לתאוריות מוזיקליות המבוססות על מתמטיקה הן, בין היתר: תורת הקבוצות המוזיקלית והתאוריה הטרנספורמציונאלית).
חלק משיטות ההלחנה גם הן מבוססות על מתמטיקה: יאניס קסנאקיס (Iannis Xenakis), למשל, פיתח מספר שיטות כאלה בהתבסס על תאוריות סטוכסטיות. בנוסף, בית הספר הצרפתי למוזיקה ספקטרלית, מנחיל לתלמידיו את השימוש בניתוח מתמטי של צלילים על מנת להלחין מוזיקה.
בהיסטוריה של המוזיקה, התאוריות המתמטיות, שפותחו על ידי היוונים בין 500 ל-530 שנה לפני הספירה, היוו את הבסיס להבנת הצלילים בפעם הראשונה, ולבניית מערך מרווחים וסולמות. הגילוי כי קיים יחס בין אורכי המיתרים ובין הצלילים המופקים מתנודותיהם, נעשה על ידי פיתגורס. הוא לקח שני מונוקורדים, באחד הוא לחץ על המיתר במיקום מסוים (לדוגמה באמצעו), את השני הוא השאיר מתוח ללא שום לחיצה, פרט על שניהם יחד, ושמע גובהי צליל שונים. פיתגורס גילה כי קיים יחס ישר בין מיקום הלחיצה במונוקורד, לבין הפרשי גובה הצלילים הנשמעים משני המונוקורדים גם יחד. על סמך ממצאים אלו, פיתגורס ניסח את מיקומי הלחיצה במונוקורד, כך שיוכל ליצור מרווחים שונים קבועים, דבר שהיווה בסיס למערך המרווחים המוזיקליים שנוסד בהמשך. בנוסף לתרומה החשובה של תגלית זו לעולם המוזיקה, הייתה לתגלית השפעה עצומה גם על עולם המתמטיקה; בעקבות התגלית, הסיק פיתגורס שניתן לתרגם כל דבר למספרים ושכל דבר הוא התגלמות של מספר או נוסחה מספרית.
לאחרונה, גילה בוגר אוניברסיטת פרינסטון דימיטרי טימוצ'קו (Dmitri Tymoczko), שהיחסים בין הצלילים קיימים בצורות גאומטריות רב ממדיות. טימוקסקו גילה זאת כששרטט בטור, על דף נייר, את כל המרווחים האפשריים שניתן ליצור משני תווים. אחרי שעשה זאת בדק טימוקסקו את האפשרות שישנו דפוס מסוים לתווים.
טימוקסקו חתך את הנייר לשני משולשים, הפך אחד מהמשולשים (והפנה את קודקודו מטה) וחיבר חזרה את המשולשים במקומות שבהם המרווחים חפפו. טימוקסקו הבחין בכך שהמרווח שבקצה אחד של הנייר החדש, היה בדיוק ההיפוך של המרווח שבקצה השני. כשהוא עיקם את הנייר וחיבר את שני קצותיו, המרווחים הסתדרו בשורה.
מרווחים בעלי שני תווים (כאשר התווים מנוגנים בו זמנית), מיוצגים בצורה גרפית על ידי טבעת מביוס, צורה דו־ממדית שמוטמעת בתוך מרחב תלת מימדי. כאשר מנגנים יותר משני צלילים בד בבד (אקורד), הצורה הגאומטרית שנוצרת נעשית מסובכת יותר (עם כל צליל שנוסף). אקורדים בעלי שלושה צלילים מיוצגים על ידי צורות תלת־ממדיות מעוותות ואקורדים בעלי ארבעה תווים מיוצגים על ידי צורות עם ארבעה ממדים.
יש לציין כי לצורות הנוצרות בדרך כלל יש משמעות בעיני המתבונן (נוצרות צורות בעלות משמעות אסתטית כגון: כוכב, קשתות וכדומה).
ישנם עוד עקרונות מתמטיים רבים שמיושמים בעולם המוזיקה.
ישנם גם עקרונות מתמטיים רבים שחלים על כל הז'אנרים המוזיקליים ושגם יושמו, ללא כוונה, על ידי מלחינים כבר בימי הביניים. המשמעות של ממצאים אלה היא בעיקר להוראה וליישום חוקים מוזיקליים.
ניתוח מוזיקלי

ניתוח מוזיקלי הוא המאמץ לתאר ולהסביר מוזיקה. ניתוח מוזיקלי, על רגל אחת, הוא מונח כללי המתאר את תהליך הפירוש של כל חלק במוזיקה. הניתוח המוזיקלי מתייחס גם לתחומי ניתוח ספציפיים כמו האנליזה הרשמית או האנליזה הסגנונית.
האנליזה הרשמית מנסה לענות על שאלות העוסקות בהיררכיה ובצורה של המוזיקה, בעוד האנליזה הסגנונית מנסה לתאר את סגנון היצירה. לעיתים קרובות שני התחומים הללו חופפים.
האנליזה המנתחת מבנים הרמוניים עושה שימוש בדרך כלל בספרות רומיות בעת ניתוח. עם זאת, במהלך השנים, כאשר המוזיקה ותורת המוזיקה התפתחו, נוצרו שיטות רבות וחדשות לניתוח המוזיקה והן עושות שימוש בסימונים נוספים לצד או ללא הספרות הרומיות.
שתי שיטות חדשות, שהפכו פופולריות במיוחד, הן: שיטת שנקריין (Schenkerian) ותאוריית נאו- ריימניין (Neo-Riemannian).
שיטת שנקריין מנסה "לצמצם" מוזיקה לשכבות של "חזית", "אמצע" ו"רקע"; לו מייחסים חשיבות רבה יותר.
שיטת הנאו-ריימניין (או השיטה הטרנספורמציונאלית), החלה בתור הרחבה של התאוריות המוזיקליות של הוגו ריימן (Hugo Riemann). יוצרי השיטה, הרחיבו את המונחים התפיסתיים של ריימן על המושגים "צליל" ו"שינוי מוזיקלי", והפכו אותם לשפה מתמטית עשירה העוזרת לנתח מוזיקה.
בעוד ששתי התאוריות הנ"ל החלו כשיטות לניתוח מוזיקה טונאלית, שתיהן הורחבו עם הזמן וכיום משתמשים בהן גם לניתוח מוזיקה אטונאלית.
ניתוח מוזיקלי > פיתוח שמיעה

מיומנות שמיעתית היא היכולת לזהות דפוסים מוזיקליים בעזרת האוזן (וע"י כך לכתוב תווים משמיעה בלבד). למרות שמונח זה נשמע קצר ופשוט, על המאזין לפתח מיומנות שמיעתית רבה במגוון רחב של נושאים מוזיקליים על מנת שיוכל להגיע לזיהוי כל הדפוסים הקיימים במוזיקה. שמיעה מפותחת היא מיומנות חשובה בשביל מוזיקאי והיא בדרך כלל נלמדת לצד לימודי התאוריה של המוזיקה.
רוב לימודי (או בעצם "אימוני") פיתוח השמיעה, מתמקדים בפיתוח חוש קצב ושמיעה יחסית אצל התלמיד, (שמיעה יחסית היא היכולת לזהות מרווחים מוזיקליים בצורה אינטואיטיבית).
סולפג' (היכולת לשיר מוזיקה לא מוכרת ישירות מהתווים הכתובים וללא סיוע), הוא חלק חשוב ומרכזי בשיעורי פיתוח השמיעה.
שמיעה אבסולוטית היא היכולת לזהות צליל בשמו על פי תדר בלבד, דהיינו - על פי גירוי שמיעתי בודד, ולא בהסתמך על היחס בינו לבין צלילים נתונים אחרים (שלא כמו בשמיעה יחסית).
ראו גם

מונחים בתאוריית המוזיקה
לקריאה נוספת

מבוא למוזיקה: מערכת הצלילים; זמן ומקצב במוזיקה, האוניברסיטה הפתוחה.
עודד אסף ורון וידברג, מבוא למוזיקה: המלודיה; מז'ור, מינור, מודוס; מערכת הסולמות, האוניברסיטה הפתוחה.
עדו אברבאיה ורון וידברג, מבוא למוזיקה: צעדים ראשונים ברב-קוליות; הרמוניה והמשפט ההרמוני, האוניברסיטה הפתוחה.
בנימין פרל ובת-שבע שפירא, מבוא למוזיקה: מבנה, פסוק ומשפט, האוניברסיטה הפתוחה
הערות שוליים

↑  Boretz 1995
↑  Lloyd and Boyle 1978, 142.
↑  Benade 1960, 31.
↑  Stevens, Volkmann, and Newman 1937, 185; Josephs 1967, 53–54.
↑  Olson 1967, 248–51.
↑  Cavanagh (1999).
↑  Harnsberger 1997.
↑  Kostka and Payne 2004.
↑  דוגמה לכתיבת אקורד בעזרת הכלים הנ"ל: V6/4 (הספרה הרומית V המקבילה לספרה 5, מציינת כי זהו אקורד הבנוי על התו החמישי בסולם. האות היא רישית ולכן זהו אקורד מז'ורי והאקורד הוא קורטסקסטאקורד כפי שמציינות הספרות).
↑  הסולם שמתחיל מהצליל החמישי בסולם המקורי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553365905171  BNE: XX559427  BnF: cb11939358s (data)  GND: 4040876-0  LCCN: sh85088826  NDL: 00568870  NKC: ph114727 
מעגל הקווינטות
מנגינה במשקל שלושה רבעים
אריק צ'רניאק

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1975 (בן 49) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  מטהקפה 
 מספר צאצאים:  3 
 
אריק צ'רניאק (נולד ב-26 באפריל 1975) הוא יזם הייטק, משקיע הון סיכון ישראלי.
ביוגרפיה

אריק צ'רניאק נולד ברמת גן, בנו של הכירורג אברהם צ'רניאק ועפרה צ'רניאק (לבית סלומון, צאצאית של הראש"ז), שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב, נכד לפרופ' פנחס צ'רניאק, גר בתל אביב, נשוי ואב לשלושה ילדים.
הוא בעל תואר ראשון במתמטיקה, פיזיקה ומדעי המחשב ותואר EMBAF מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1993 התגייס לתוכנית תלפיות, ומשסיים התנדב לקורס טיס והיה טייס קרב עד שנת 2015.
פעילותו העסקית

בשנת 2003 הקים את מטהקפה, בה שימש כמנכ"ל. מטהקפה נחשבה בשנת 2006 לאחד מאתרי שיתוף הווידאו הגדולים ברשת. החברה גייסה בשנות פעילותה כ-50 מיליון דולר מקרנות הון הסיכון בנצ'מרק קפיטל ואקסל. בשנת 2007 עזב צ'רניאק את תפקידו כמנכ"ל החברה.
בשנת 2008 הקים את חברת "סופרסוניק" יחד עם גיל שהם, וב-2009 הצטרף בתפקיד COO וניהל את פעילות החברה בארץ. "סופרסוניק" פעלה בתחום הפרסום הדיגיטלי, ונמכרה בספטמבר 2015 לחברת "איירון סורס" בסכום שהוערך בכ-200 מיליון דולר, במה שהוגדר המיזוג הגדול ביותר של חברות אינטרנט בישראל. צ'רניאק עזב את איירון סורס בנובמבר 2016.
בשנת 2017 הקים את חברת "דרוב", שהיא פלטפורמה דיגיטלית להנעת קהלים וגיוס כספים.
בשנת 2019 הקים את "אקסון", קרן הון סיכון, יחד עם אופיר שהם וערד נווה. הקרן משקיעה במיזמי טכונולוגיה של בוגרי תלפיות בשלב הסיד.
בשנת 2021 הנפיק את "ביג-טק 50" יחד עם צחי סולטן, שותפות מו"פ הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ומשמש בה בעל שליטה ויו"ר. ביג-טק 50 בונה אינדקס של חברות הטכנולוגיה הגדולות בישראל.
פעילותו כסופר

במרץ 2017 יצא לאור ספר הביכורים של צ'רניאק, "גיבור", בהוצאת לוקוס וידיעות ספרים. הספר הפך לרב-מכר, וזכה לחשיפה נרחבת בכלי התקשורת. הספר מספר את סיפורו של טייס קרב צעיר שהפצצה שהוא מטיל בעזה מדרדרת את מדינת ישראל לסכנה קיומית.
הערות שוליים

↑  רונן סרברניק, ה"אקונומיסט" בכתבה על מטהקפה הישראלית: אם יוטיוב היא ההרץ של הווידיאו באינטרנט, מטהקפה היא האוויס, באתר TheMarker‏, 10 בנובמבר 2006
↑  גיא גרימלנד, המתחרה הישראלית של YouTube ו-Google Video מתחזקת: מטהקפה גייסה 15 מיליון דולר מבנצ'מרק ואקסל פרטנרס, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2006
↑  שמוליק שלח ובתיה פלדמן, ‏מטהקפה השלימה סבב גיוס שלישי של כ-30 מיליון דולר, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2007
↑  גיא גרימלנד, מטהקפה משדרת עסקים כרגיל: מינתה לתפקיד המנכ"ל החדש את אריק הקנברג - בכיר לשעבר ב-EA, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2007
↑  גיא גרימלנד, סופרסוניק אדס גייסה 4.2 מיליון דולר מקרן גריילוק ישראל, באתר TheMarker‏, 19 ביולי 2011
ענבל אורפז, סופרסוניק גייסה 15 מיליון דולר מקרן SAIF Partners הסינית, באתר TheMarker‏, 21 ביולי 2014
↑  ענבל אורפז, האנשים מאחורי המיזוג הגדול אי פעם באינטרנט הישראלי, באתר TheMarker‏, 16 בספטמבר 2015
↑  יסמין יבלונקו, ‏"או שנהיה הצלחה בממדים מאוד גדולים, או שניכשל. אין אמצע", באתר גלובס, 14 במרץ 2018
↑  ביג-טק 50 מו"פ - שותפות מוגבלת, אתר הבורסה
↑  יוסף חרש, להשקיע בחברות ההיי־טק הגדולות בישראל – לפני ההנפקה: ביג־טק 50 הגיעה לבורסה, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2021
↑  מוסף ספרים, רשימות רבי המכר 28.4.17, באתר הארץ, 28 באפריל 2017
↑  שני ליטמן, "גיבור": כתב הגנה על מוסריותו של חיל האוויר, באתר הארץ, 4 באפריל 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334107505171  LCCN: no2017067301  VIAF: 74149617099603751402   WorldCat (עם VIAF): 74149617099603751402
לאונל אלברס

לאונל דה חסוס אלברס סולטה (בספרדית: Leonel de Jesús Álvarez Zuleta; נולד ב-30 ביולי 1965) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום מאמן כדורגל. נחשב לחלק מדור השחקנים המוצלח של המדינה שכלל בין היתר את רנה היגיטה, קרלוס ולדרמה, פאוסטינו אספרייה, פרדי רינקון ואדולפו ולנסיה.
קריירת מועדונים

אלברס החל את הקריירה שלו בדפורטיבו אינדפנדיינטה מדיין ב-1983. הוא שיחק שם במשך ארבע שנים, וב-1987 עבר ליריבה העירונית אתלטיקו נסיונל. הוא זכה עם אתלטיקו בקופה ליברטדורס ב-1989, לאחר ניצחון בגמר על אולימפיה מפרגוואי בדו-קרב פנדלים שבו הבקיע את הפנדל המכריע. הייתה זו הפעם הראשונה שקבוצה קולומביאנית זוכה בתואר.
ב-1990 הוא עבר לשחק באמריקה קאלי, וזכה עמה באליפות ב-1992. באותה שנה הוא הצטרף לחבריו קרלוס ולדרמה ורנה היגיטה בריאל ואיאדוליד מספרד, אותם אימן המאמן פרנסיסקו מטוראנה, אך לאחר עונה לא מוצלחת הוא חזר לאמריקה קאלי למשך שלוש עונות נוספות. ב-1996 הוא הצטרף לוולדרמה בדאלאס ברן מה-MLS. הוא אף נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של הליגה.
ב-1997 הוא עבר לוורקרוז מליגת העל המקסיקנית, אך תוך זמן קצר שב לארצות הברית ועבר לניו אינגלנד רבולושן תמורת האקוודורי אריאל גרציאני. הוא שיחק בניו אינגלנד עד 2001, ועזב כיוון שחוזהו לא חודש. הוא חזר לקולומביה והצטרף לדפורטס פריירה, וסיים את הקריירה בדפורטס קינדיו.
נבחרת לאומית

אלברס היה אחד משחקניה הבולטים של הנבחרת ואחד מסמליה. הוא ערך את הבכורה ב-14 בפברואר 1985 במשחק ידידות מול פולין. בסך שיחק בנבחרת 101 פעמים שהתפרשו לאורך 12 שנים, עד לשנת 1997. שיחק בטורנירי גביע העולם ב-1990 ו-1994 וכן בטורנירי הקופה אמריקה ב-1987, 1989, 1991, 1993 ו-1995.
קריירה כמאמן

התחיל את קריירת האימון כעוזרו של הוגו קסטניו בדפורטיבו פריירה ואחר כך כעוזרו של סנטיאגו אסקובר באינדפנדיינטה מדיין ב-2008. ב-2009 החליף את אסקובר כמאמנה של אינדפנדיינטה מדיין בטורניר הקלאוסורה של 2009 והוליך אותה לאליפות כבר בעונת הבכורה שלו כמאמן ראשי.
ב-2010 מונה לעוזרו של הרנן דריו גומס בנבחרת קולומביה, אבל באוגוסט 2011 מונה למאמן הראשי של הנבחרת לאחר התפטרותו של גומס. ב-3 בספטמבר ערך אלברס את הבכורה כמאמן ראשי בניצחון על הונדורס במשחק ידידות וכעבור חודש קולומביה החלה את משחקיה במוקדמות מונדיאל 2014. ניצחון בחוץ על בוליביה 1-2, תיקו ביתי 1-1 מול ונצואלה והפסד ביתי לארגנטינה 1-2 הספיקו לראשי ההתאחדות בשביל לפטר את אלברס ולמנות במקומו את חוסה נסטור פקרמן.
ב-2012 מונה אלברס למאמנה של איטגווי דיטיירס וכעבור שנה מונה למאמנה של דפורטיבו קאלי. בטורניר הקלאוסורה הוא הצליח להוליך את הקבוצה למשחק הגמר לאחר 8 שנים שבהן לא הגיעה למעמד זה. לאחר 0-0 במשחק הראשון באצטדיון פסקואל גררו, הפסידה הקבוצה במשחק השני לאתלטיקו נסיונל 0-2 וסיימה כסגנית. בינואר 2014 נפגשו שתי הקבוצות שוב במסגרת הסופרליגה והפעם הייתה זו קאלי שזכתה בתואר על חשבונה של נסיונל. כעבור חודש פוטר אלברס לאחר שהשיג בסך הכל נקודה אחת מששת המחזורים הראשון בליגה.
ב-8 במאי הודיעה אינדפנדיינטה מדיין על חזרתו של אלברס כמאמן הקבוצה לאחר 6 שנים. הוא לקח את הקבוצה במחזור האחרון של הליגה הסדירה ובפלייאוף הוביל אותה לניצחונות על ג'וניור ברנקייה ברבע הגמר ודפורטס טולימה בחצי הגמר, כאשר היא הופכת פיגור של 0-1 לניצחון 1–3 ב-15 הדקות האחרונות. בגמר פגש את קבוצתו הקודמת, דפורטיבו קאלי, שזכתה בסוף בתואר אחרי ניצחון 1–2 בסיכום. בטורניר האפרטורה 2016 החתים מספר שחקני מפתח והצליח שוב להוביל את הקבוצה לגמר, הפעם לניצחון בסיכום על ג'וניור 1–3 ולזכייה שנייה שלו באליפות כמאמן הקבוצה. התוצאות בטורניר הקלאוסורה של 2016 היו פחות טובות, וכללו הדחות מוקדמות בקופה סודאמריקנה ובליגה, בעיקר מפני שדהקבוצה סבלה מחיסורי שחקנים עקב פציעות. לאלברס הייתה ביקורת על ההנהלה שלא דאגה להביא מחליפים וכתגובה פוטר מהקבוצה.
ב-2017 מונה למאמנה של סרו פורטניו הפרגוואית שהתמודדה בטורניר הקלאוסורה והסודאמריקנה. בעוד שבטורניר הבין לאומי הוא הודח עם קבוצתו כבר בסיבוב השני לאחר הפסד לג'וניור ברנקייה, הוא הוליך את סרו לזכייה באליפות לאחר ניצחון 2–3 במחזור האחרון על סול דה אמריקה. למרות ההצלחה עם סרו, הוא לא המשיך בקבוצה עקב החלטה שלו.
באוקטובר 2018 מונה למאמנה של ליברטד הפרגוואית ואף הוליך אותה לשלב הבתים בקופה ליברטדורס על חשבונה של אתלטיקו נסיונל הפייבוריטית. למרות תוצאות טובות, הוא פוטר ב-6 במרץ 2019 בעקבות מה שהוגדר כמחלוקות בלתי ניתנות לגישור מול ההנהלה, ואף דובר על שמועה לא מבוססת שבה נאמר שהוא ניהל רומן עם אשתו של אחד משחקני הקבוצה.
תארים והישגים

זכה בגביע ליברטדורס עם אתלטיקו נסיונל (1989)
זכה בגביע אינטראמריקנה עם אתלטיקו נסיונל (1990)
זכה באליפות קולומביה עם אמריקה קאלי (1992)
חלק מנבחרת השנה באמריקה הדרומית (1990)
מקום שלישי במשאל השחקן הטוב ביותר באמריקה הדרומית (1990)
חלק מנבחרת השנה באמריקה הדרומית (1993)
חלק מנבחרת השנה באמריקה הדרומית (1995)
זכה באליפות קולומביה כמאמן אינדפנדיינטה מדיין (קלאוסורה 2009 ואפרטורה 2016)
זכה בסופרליגה עם דפורטיבו קאלי (2014)
זכה באליפות פרגוואי כמאמן סרו פורטניו (2017)
יצחק שנקר

| --- | --- |
ד"ר יצחק שנקר תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1889 קרקוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  13 באוקטובר 1948 (בגיל 59 בערך) 
 תפקידים:  רופא 
 
לוחית זיכרון על ביתו של ד"ר יצחק שנקר ברח' רופין 13 בתל אביב
יצחק שנקר (22 באוגוסט 1887 – 13 באוקטובר 1948) היה רופא יהודי-פולני-אוסטרי. מראשוני הכירורגים בחיל הרפואה. מעוטר עיטור לוחמי המדינה.
קורות חיים

שנקר נולד בקרקוב. למד רפואה והשתלם בכירורגיה בבית הספר האוניברסיטאית בווינה. במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האוסטרי בדרגת סרן וזכה לאותות הצטיינות על הצלת פצועים.
ב-1927 חזר לקרקוב והתמנה למנהל המחלקה הכירורגית של בית החולים היהודי.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הפולני ולאחר תבוסת פולין הצליח להגיע לעיר צ'רנוביץ שהייתה אז בשליטת הרוסים. הוא גויס לחיל האוויר הרוסי ושימש כמנתח ראשי בדרגת סגן-אלוף. בתפקיד זה ניתח את לברנטי בריה שסבל מדימום בקיבה. משפחתו הוגלתה על ידי הרוסים להרי אורל.
כאשר כבשו הגרמנים את האזור הוא הוגלה לטרנסניסטריה, שם הצליח להקים מרפאה ובה חדר ניתוח פרימיטיבי והציל מאות פצועים. כאשר כבשו הרוסים את האזור הוא גויס שוב כמנתח צבאי ובתפקיד זה ניתח והציל את חייו של המרשל איבן קונייב.
בחורף 1944 הגיע לארץ ישראל בספינה כמעפיל בלתי חוקי. לאחר מעצר במחנה המעצר בעתלית, הוא שוחרר והחל לעבוד כמנתח, תחילה בבית החולים הפולני של צבא אנדרס בירושלים ואחר כך בקופת חולים כללית.
כל אותה תקופה ניסה להתאחד עם משפחתו. בהשתדלותה של אשת וינסטון צ'רצ'יל ובהתערבותו של המרשל קונייב שחב לו את חייו, קבלה משפחתו אפשרות לעלות לארץ ישראל והם התאחדו ב-1946.
שנקר התגייס להגנה אבל טיפל בחשאי גם בפצועי אצ"ל ולח"י. בהתקפת האצ"ל על יפו שימש כמנתח בבית החולים הארעי שהוקם בבית החולים ליולדות פרויד ברח' יהודה הלוי בתל אביב.
עם הקמת המדינה גויס לצה"ל והתמנה למפקד וכירורג ראשי של בית החולים הצבאי מס' 7 בצפת, שבעבר היה בית חולים לחולי שחפת (כיום שוכנת במקום המכללה האקדמית צפת).
חיים אישיים

ב-1929 שנקר התחתן ונולדו לו בן ובת. בנו, פרופ' יוסף שנקר הוא מבכירי הגניקולוגים בישראל, והיה מנהל המחלקה הגניקולוגית במרכז הרפואי הדסה עין כרם.
נכדיו הם: ד"ר ינון שנקר - חוקר בתחום האיידס ומנהל בחברת התרופות טבע וד"ר ערן שנקר - חוקר בתחום רפואת חלל ותעופה וסמנכ"ל מנהל רפואי בחברת קמהדע.
לקריאה נוספת

יוסף שנקר, רופא נשים, הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014.
מעבר הירדן

יהושע ובני ישראל חוצים את הירדן אל ארץ כנען, בנג'מין וסט, 1800
מעבר הירדן הוא סיפור מקראי המתואר בספר יהושע בעת כניסת בני ישראל לארץ ישראל, במהלכו עברו מעבר הירדן המזרחי אל ארץ כנען, דרך נהר הירדן שנבקע באורח נס.
בקיעת הירדן הייתה אות שנתן ה' לכך שיוריש לבני ישראל את ארץ כנען.
הסיפור במקרא

סיפור המאורע מתואר בתחילת ספר יהושע:
וּכְבוֹא נֹשְׂאֵי הָאָרוֹן עַד הַיַּרְדֵּן וְרַגְלֵי הַכֹּהֲנִים נֹשְׂאֵי הָאָרוֹן נִטְבְּלוּ בִּקְצֵה הַמָּיִם וְהַיַּרְדֵּן מָלֵא עַל כָּל גְּדוֹתָיו כֹּל יְמֵי קָצִיר. וַיַּעַמְדוּ הַמַּיִם הַיֹּרְדִים מִלְמַעְלָה קָמוּ נֵד אֶחָד הַרְחֵק מְאֹד מֵאָדָם הָעִיר אֲשֶׁר מִצַּד צָרְתָן וְהַיֹּרְדִים עַל יָם הָעֲרָבָה יָם הַמֶּלַח תַּמּוּ נִכְרָתוּ וְהָעָם עָבְרוּ נֶגֶד יְרִיחוֹ
הסיפור במקרא > הכנות למעבר הירדן

שלושה ימים לפני מעבר הירדן יהושע מכין את העם ליציאה לדרך. יהושע שולח את השוטרים להכין צידה לדרך. ביום השלישי השוטרים עוברים שוב ומצווים את העם לשמור 2,000 אמה בינם לבין הארון.
הסיפור במקרא > הנס

על פי המתואר, לאחר שדרכו הכוהנים נושאי הארון במי הירדן, המים בנקודה מסוימת נעצרו מזרימתם, הפכו לחומה, ומאותה נקודה ואילך זרמו המים לכיוון ים המלח עד שנוצר מעבר יבש בקרקעית הירדן, כנגד העיר יריחו.
לאחר שסיימו בני ישראל לעבור ואחרוני הכהנים עזבו את הנהר, חזר הנהר לזרום כמקודם. ”וַיְהִי כַּעֲלוֹת הַכֹּהֲנִים נֹשְׂאֵי אֲרוֹן בְּרִית ה' מִתּוֹךְ הַיַּרְדֵּן נִתְּקוּ כַּפּוֹת רַגְלֵי הַכֹּהֲנִים אֶל הֶחָרָבָה וַיָּשֻׁבוּ מֵי הַיַּרְדֵּן לִמְקוֹמָם וַיֵּלְכוּ כִתְמוֹל שִׁלְשׁוֹם עַל כָּל גְּדוֹתָיו”.
הסיפור במקרא > הצבת האבנים

לאחר שהעם סיים לעבור את הירדן והכהנים עודם ניצבים בירדן, יהושע מצווה 12 אנשים לקחת 12 אבנים ולהניח במקום שבו ישנו בלילה כדי להיות לאות לדורות הבאים. בנוסף יהושע מקים 12 אבנים בתוך הירדן.
מטרות מעבר הירדן

הפסוקים מתארים שלוש מטרות לנס מלבד המטרה הברורה של עצם הכניסה לארץ ישראל:
להוכיח שה' נמצא עם יהושע כאשר היה עם משה,”אֲשֶׁר֙ יֵֽדְע֔וּן כִּ֗י כַּאֲשֶׁ֥ר הָיִ֛יתִי עִם־מֹשֶׁ֖ה אֶהְיֶ֥ה עִמָּֽךְ” (ספר יהושע, פרק ג', פסוק ז').
להוכיח לישראל שה' נמצא איתם ויוריש את עמי הארץ מפניכם, ”בְּזֹאת֙ תֵּֽדְע֔וּן כִּ֛י אֵ֥ל חַ֖י בְּקִרְבְּכֶ֑ם וְהוֹרֵ֣שׁ יוֹרִ֣ישׁ מִ֠פְּנֵיכֶ֠ם אֶת־הַכְּנַעֲנִ֨י וְאֶת־הַחִתִּ֜י וְאֶת־הַחִוִּ֗י וְאֶת־הַפְּרִזִּי֙ וְאֶת־הַגִּרְגָּשִׁ֔י וְהָאֱמֹרִ֖י וְהַיְבוּסִֽי” (ספר יהושע, פרק ג', פסוק י').
להראות לגויים את כוחו של ה', ”לְ֠מַ֠עַן דַּ֜עַת כׇּל־עַמֵּ֤י הָאָ֙רֶץ֙ אֶת־יַ֣ד ה', כִּ֥י חֲזָקָ֖ה הִ֑יא לְמַ֧עַן יְרָאתֶ֛ם אֶת־ה' אלוקיכם כׇּל־הַיָּמִֽים” (ספר יהושע, פרק ד', פסוק כ"ד).
מאורעות מקבילים בתנ"ך

ישנם הקבלות רבות בין מעבר הירדן בימי יהושע לקריעת ים סוף, וכן למעבר הירדן על ידי אלישע ואליהו בהן הקבלות ספרותיות וכן הקבלות בתוכן ובמטרות הנס. גם יהושע משווה בדבריו במפורש בין נס מעבר הירדן לנס קריעת ים סוף. ע"פ שלום-גיא באות ההקבלות ללמד על תהליך של החלפת מנהיג. כאשר אלישע עובר את הירדן לבדו על ידי אדרת אליהו מתגלה לבני הנביאים שאלישע קיבל את רוח אליהו. ההקבלה לקריעת ים סוף שגרמה לעם להאמין למשה ”ויאמינו בה' ובמשה עבדו” (ספר שמות, פרק י"ד, ל"א), מלמדת את עם ישראל שיהושע הוא ממשיכו של משה.
בשלושת הסיפורים נדרש מהאדם לבצע פעולה פיזית שתלויה בחפץ כלשהו שתגרום לנס, משה משתמש במטה, יהושע בארון הברית ואליהו ואלישע באדרת. שלום-גיא מסבירה שהמקרא בא ללמד אותנו על הצורך בשותפות האנושית בנס.
נס בקיעת הירדן מוזכר גם בספר תהלים ונכלל בקריאת ההלל ומשולב כחלק מן ההלל בהגדה של פסח:
מַה לְּךָ הַיָּם כִּי תָנוּס, הַיַּרְדֵּן תִּסֹּב לְאָחוֹר? הֶהָרִים תִּרְקְדוּ כְאֵילִים, גְּבָעוֹת כִּבְנֵי צֹאן? מִלִּפְנֵי אָדוֹן חוּלִי אָרֶץ מִלִּפְנֵי אֱלוֹהַּ יַעֲקֹב
מאורעות מקבילים בברית החדשה

סיפור טבילת ישו מתרחש על פי המסורת הנוצרית במקום מעבר הירדן, ומסמל גם הוא מעין העברה של מנהיגות רוחנית מיוחנן המטביל אל ישו.
סיפור מעבר הירדן ע"פ המחקר הספרותי

הפסוקים במקרא העוסקים במעבר הירדן מלאים בחזרות וסתירות ולא תמיד ברור מהו סדר הפסוקים. חוקר המקרא יאיר זקוביץ מונה כמה קשיים בפסוקים וטוען שהסתירות מעידות על כך שלסיפור ישנו כמה מקורות שונים והסתירות נובעות מתוך ניסיון להרכיב את המקורות לסיפור אחד.
אלי עסיס טוען שהסיפור כתוב משלושה זוויות שונות שמדגישות את שלושת המטרות השונות של הנס. בנוסף עצם הבלבול כשלעצמו הוא אמצעי ספרותי שנועד להדגיש את הבלבול וההתרגשות.
יהושע רייס מסביר שהמבנה הספרותי בא להדגיש את החגיגיות של הנס מכיוון שמעבר הירדן לא מרשים כשלעצמו הרי אנו רואים במקומות נוספים במקרא שבזמנים אחרים הירדן לא היה מלא על גדותיו ואנשים עברו אותו ברגלם. בנוסף החזרתיות מדגישה שהכל נעשה ע"פ ה'.
בספרות הרבנית

בתלמוד מובא מדרש ובו מחלוקת לגבי פרטי הנס:
רבי יהודה סבור שמקום המעבר היה שנים עשר מיל על שנים עשר מיל כנגד שבטי ישראל.
רבי אלעזר ברבי שמעון חלק עליו וטען שהמים נערמו לגובה של יותר מ-300 מיל.
אמנם נחלת שניים וחצי השבטים היא בעבר הירדן המזרחי, אך יוצאי הצבא שבהם הצטרפו למעבר הירדן ולכיבוש הארץ, כמו שהתחייבו למשה. בעבר הירדן נשארו הנשים והטף והם לא השתתפו במעבר הירדן.
ע"פ סדר עולם רבה ההכנות ליציאה לדרך לירדן מתרחשות החל מו' בניסן סוף ימי אבל משה.
ע"פ יהודה קיל במקביל להכנות יהושע שולח את המרגלים ליריחו, אך בסדר עולם רבה מופיע ששליחת המרגלים קרתה כבר בה' בניסן.
איורי מעבר הירדן

הכהנים מגיעים עם ארון הברית לנהר
בני ישראל עוברים באזור שיבש מן הנהר ולצידם מים עומדים כנד
מעבר הירדן מאת גוסטב דורה
הכהנים מחזיקים בארון הברית
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ג', פסוק י'
↑  ספר יהושע, פרק א', פסוק י'
↑  ספר יהושע, פרק ג', פסוק ד'
↑  ספר יהושע, פרק ד', פסוק י"ח
↑  ספר יהושע, פרק ד', פסוק ד'
↑  ספר יהושע, פרק ד', פסוק כ"ג
↑  ספר מלכים ב, פרק ב', פסוק ט"ו
↑  חוה שלום-גיא, "ויכה את המים ויחצו הנה והנה": בין מעשה אליהו למעשה אלישע ובינם לבין הסיפורים על בקיעת ים סוף (שמות יד) ועל חציית מי הירדן (יהושע ג-ד), בית מקרא 61, 2016, עמ' 178–195
↑  חוה שלום-גיא, "ויכה את המים ויחצו הנה והנה": בין מעשה אליהו למעשה אלישע ובינם לבין הסיפורים על בקיעת ים סוף (שמות יד) ועל חציית מי הירדן (יהושע ג-ד), בית מקרא 61, 2016, עמ' 178–195
↑  גרשון גליל, יאיר זקוביץ, עולם התנ"ך, יהושע, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2007, עמ' 50
↑  אליהו עסיס, הסיפור על מעבר הירדן, ממשה ליהושע ומנס לטבע, ירושלים: האוניברסיטה העברית, תשס"ה, עמ' 83-108
↑  ספר שופטים, פרק ג', פסוק כ"ח
↑  ספר שופטים, פרק י"ב, פרק ה'
↑  יהושע רייס, חציית הירדן ומלחמות יריחו והעי כמבוא לכיבוש הארץ - היבטים ריאליים וספרותיים ביהושע א'-ח', מגדים ל', מכללת הרצוג, תשנ"ט, עמ' 35-48
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ד, עמוד א'
↑  אורך המיל התלמודי הוא כקילומטר אחד ויש אומרים שהוא שווה למיל הרומי שאורכו כקילומטר וחצי.
↑  ספר יהושע, פרק ד', פסוק י"ב
1 2  י"א, סדר עולם רבה
↑  יהודה קיל, פרק ב', יהושע, מוסד הרב קוק, תשל"ז, דעת מקרא
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |