stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית המשפט הגבוה לצדק
סמכותו של בג"ץ

סמכויותיו של בג"ץ מוגדרות בחוק יסוד: השפיטה, בסעיף 15(ג) ו-(ד):
(ג) בית המשפט העליון ישב גם כבית משפט גבוה לצדק; בשבתו כאמור ידון בעניינים אשר הוא רואה צורך לתת בהם סעד למען הצדק ואשר אינם בסמכותו של בית משפט או של בית דין אחר.
(ד) מבלי לפגוע בכלליות ההוראות שבסעיף קטן (ג), מוסמך בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק -
ביולי 2023 אישרה הכנסת תיקון לחוק יסוד: השפיטה שבו נקבע שבית משפט לא ידון בעניין סבירות החלטה של הממשלה, של ראש הממשלה או של שר אחר. כנגד התיקון הוגשה עתירה לבג"ץ שנידונה בהרכב מלא של כל שופטי בית המשפט העליון, ובינואר 2024 התיקון בוטל.
בית המשפט העליון מהווה ערכאת ערעור על החלטות של בתי משפט נמוכים ממנו בהיררכיה של מערכת המשפט, אך אינו מהווה ערכאת ערעור על החלטות של בתי דין שמחוץ להיררכיה זו, כגון בית הדין הרבני ועל חלק מההחלטות של בית הדין לעבודה. עם זאת, ניתן לעתור לבג"ץ נגד החלטות של בתי דין אלה, כאשר נפל בהן פגם מהותי, ההופך אותן לבלתי סבירות ביותר. אך במקרים המעטים יחסית שבהם דן בג"ץ לגופן של עתירות כאלה, קורה לעיתים שהוא הופך על פיה את החלטת בית הדין.
בין נשיא בית הדין הארצי לעבודה, מנחם גולדברג, לנשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, התקיימה מחלוקת משפטית בשאלת היחסים בין בית הדין לעבודה לבג"ץ. גולדברג, כקודמו בר-ניב, ראה את בית הדין הארצי לעבודה כערכאה עליונה בנושאים הנדונים בו. ברק, לעומתו, התיר עתירות לבג"ץ נגד פסיקתו של בית הדין הארצי לעבודה.
בתי המשפט לעניינים מינהליים הוקמו בישראל מכוח חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000, במטרה להסמיך את בית המשפט המחוזי (בשבתו כבית משפט לעניינים מינהליים) לדון בעניינים מנהליים אשר נדונו בעבר בבג"ץ. לפני כן, החל בג"ץ להעביר נושאים לבית המשפט המחוזי בדרך של פסיקה.
בהתייחס להחלטות בתי דין רבניים מנה בג"ץ את המקרים הבאים שבהם יראה מקום להתערב:
ההכרעה ניתנה בחריגה מסמכות
ההכרעה פוגעת בכללי הצדק הטבעי
ישנה בהכרעה סטייה מהוראות חוק המכוונות לבית הדין הדתי
מצב בו נדרש סעד מן הצדק אשר אינו בסמכותו של בית משפט או בית-דין אחר.
אופן פעולתו של בג"ץ

עתירה עשויה להיות מוגשת כנגד מעשה או מחדל של רשות מרשויות המדינה (הממשלה, משרדי הממשלה, פקידי ציבור, הכנסת וכדומה), שלדעת העותר עומדים בסתירה לעקרונות הצדק או לחוקי המדינה. רק מיעוטן של העתירות לבג"ץ מתקבלות. מספרן הרב של העתירות מטיל עומס על שופטי בית המשפט העליון.
אף על פי שבג"ץ הוא הערכאה הראשונה לדיון בעתירות בחלק מהמקרים, הוא ממעט לעסוק בבירורים עובדתיים, ובמחלוקות לגבי העובדות הוא נוטה לקבל את עמדת המשיבים, בהתאם לחזקת התקינות המנהלית. בעבר בג"ץ שמע עדים. אולם כיום בירורים עובדתיים נעשים כמעט אך ורק על ידי הגשת תצהיר.
סדר הדין

עם הגשת העתירה, יערוך בדרך כלל בג"ץ בירור ראשוני בעניינה. אם נראה לבית המשפט שיש בעתירה ממש, יינתן בעתירה צו על תנאי, שבו נדרשת הרשות לנמק את צעדיה או את מחדליה שנגדם הוגשה העתירה. אם תיכשל הרשות במתן נימוק משכנע לצעדיה, יוציא בג"ץ צו מוחלט, האוסר ביצוע צעדים אלה או המורה לרשות לפעול באופן מסוים.
לעיתים מלווה הדיון בעתירה בצו ביניים מטעם בית המשפט, האוסר על הרשות לשנות את המצב הקיים בצעדים בלתי-הפיכים כל עוד מתנהל הדיון בעתירה. לדוגמה: בעת דיון בעתירה שנועדה למנוע הריסה של בית, מורה צו ביניים שלא להרוס את הבית עד לסיום הדיון בעתירה; ללא צו כזה, תוכל הרשות להרוס את הבית, והדיון בבית המשפט יהפוך חסר תועלת.
סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק נקבע בתקנות סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק, התשמ"ד-1984, ובנהגים שהשתרשו. בתיק טיפוסי, סדר ההתרחשויות הוא כדלקמן:
אתחול העתירה – קרי הגשת בקשה למתן צו על תנאי – על ידי העותר. (סעיפים 1–4 לתקסדבג"ץ)
הבקשה מובאת תחילה בפני שופט יחיד; זה רשאי לתת צו על תנאי, להורות על הזמנת העותר לפניו, או להעביר את הבקשה להרכב תלתא (הרכב של שלושה שופטים). (סעיף 5 לתקסדבג"ץ)
הועברה הבקשה להרכב תלתא, רשאי ההרכב לדחות את העתירה על הסף (במקרה כזה ניתן להטיל הוצאות על העותר), לתת צו על תנאי, או להורות על הזמנת העותר לפניו (דהיינו, לכנס דיון בבקשה). (סעיפים 5–6 לתקסדבג"ץ)
היה וכונס דיון בבקשה, רשאי בית המשפט (אך אינו חייב) לזמן גם את המשיב לדיון. במקרה כזה, על המשיב להגיש גם תגובה בכתב לעתירה , לפני הדיון. אם בית המשפט הרשה זאת, רשאי העותר להגיש תשובה לתגובת המשיב . (סעיף 7 לתקסדבג"ץ)
אם (לאחר או ללא דיון) נתן בית המשפט צו על תנאי, השאלה כעת היא האם יהפוך לצו מוחלט (קבוע). בשלב זה, רשאי המשיב להגיש תצהיר תשובה לצו על תנאי . (סעיפים 8–10 לתקסדבג"ץ)
בשלב זה, העותר והמשיב רשאים, כל אחד, למסור אל הצד השני דרישת פרטים נוספים באשר לתצהיר התשובה או לעתירה. אם הצד השני לא מסר את הפרטים הנוספים בתוך תקופת הזמן הקבועה בתקנות, יכול הצד הדורש לפנות לבית המשפט ולבקש שיצווה על הצד השני למסור את הפרטים. לאחר שקיבל אחד מהצדדים את הפרטים מן הצד שנגדו, הוא רשאי לתת תצהיר נוסף לעניין פרטים נוספים. (סעיפים 11–13 לתקסדבג"ץ)
הדיון בדבר הפיכתו של צו על תנאי לצו מוחלט מתקיים בפני הרכב שופטים. לפני הדיון, כל צד מגיש עיקרי טיעון , הכוללים בצורה תמציתית את טענותיו של כל צד, בנקודות שהוא רשאי לטעון על פי הצו על תנאי. בדיון עצמו נוכחים שני הצדדים, והם רשאים לתת בו הצהרות בעל פה, ולחקור נגדית את המצהירים של הצד השני. (סעיפים 14–18 לתקסדבג"ץ)
כעבור תקופה נוספת, ייתן בית המשפט פסק דין.
בית המשפט יכול לתת צווי ביניים ככל שיראה לנכון. (סעיף 19 לתקסדבג"ץ)
ניתן לעיין בתיקים באמצעות מנגנון הצגת התיקים של בית המשפט העליון, אשר מספק פירוט של כל הדיונים, ההודעות וההחלטות בתיק נתון.
סדר הדין > שיבוץ השופטים לתיקים

נשיא בית המשפט העליון מוסמך לקבוע את הרכבי השופטים שידונו בכל התיקים המגיעים לפתחו, ובכלל זה בעתירות לבג"ץ. בפועל, מסוף העשור השני של המאה ה-21, השיבוץ נעשה במרבית המקרים באופן אקראי לפי לוח תורנויות, למעט עתירות בנושאים רגישים כפי שהוגדרו על ידי הנשיא. באשר לעתירות הנדחות על הסף, עד שנת 2017, השופט היחיד שהיה דן בתחילה בעתירה היה בוחר את שני השופטים שיצורפו אליו לאישור ההחלטה על דחיית העתירה ללא זימון העותר. אסתר חיות – עם כניסתה לתפקיד הנשיאה – הורתה ששני השופטים הנוספים ייבחרו אף הם לפי לוח התורנויות.
השפעה

לעיתים על בית המשפט להתמודד עם לאקונה בחוק או חוסר בחקיקה. כך, המערכת האזרחית, ובראשה בית המשפט העליון, מצאה עצמה תחת אילוץ לספק מענה משפטי לשאלה של ההשלכות הכלכליות של גירושין כאשר המחוקק שותק, היינו, אין חוק שקובע מה יעלה בגורל רכוש המשפחה והרכוש שנצבר במהלך החיים המשותפים. היו ניסיונות חקיקה קודם לכן, ברם מסיבות שונות הם לא צלחו. לכן בג"ץ פיתח בהדרגה את הלכת השיתוף שמהווה חקיקה שיפוטית. הלכת השיתוף יצרה מערכת מורכבת של הלכה פסוקה שיצרה מסגרת נורמטיבית מקיפה ומפורטת. חוקים מאוחרים יותר (כמו חוק יחסי ממון בין בני זוג) ביטלו את הלכת השיתוף ביחס לזוגות שנישאו.
יש להבחין בין חקיקה שיפוטית, שנועדה להשלים חוסר בחקיקה ובמשפט המקובל, לבין אקטיביזם שיפוטי, שנוגע לתחומים רבים ובהם ביקורת שיפוטית על חוקים, משפט מנהלי ועוד.
עם התגברות המעורבות של בג"ץ לכאורה בהתאם לאקטיביזם השיפוטי נכנס לשיח הציבורי דיון במה שנקרא "מבחן בג"ץ" – "האם פעולה מסוימת של השלטון תיפסל בעתירה לבג"ץ?" ומוסדות השלטון נמנעים מלכתחילה מלבצע פעולות שיש סיכוי גבוה שייפסלו על ידי בג"ץ או כפי שהדבר מכונה – "לא יעמדו במבחן בג"ץ". כך למשל, המדינה בחרה את האמצעים שננקטו כנגד אלג'זירה תוך לקיחה בחשבון של "מבחן בג"ץ"; בלשכת השר לביטחון פנים הסבירו את אי ההיענות לבקשת ראש הממשלה למנוע צעדה של אנשי ימין בסילוואן בכך ש"היועץ המשפטי לא חשב שזה יעבור מבחן בג"ץ"; השר אביגדור ליברמן ביקש מאנשי משרדו לבחון האם התניית השתתפות בקורס צוערים בשירות צבאי ולאומי תעמוד במבחן בג"ץ. בהתאם לכך, ההשפעה של בג"ץ חורגת בהרבה מההחלטות עצמן בכך שהחלטות שונות לא הגיעו לידי עתירה בפני בית המשפט שכן כבר בתהליך קבלת ההחלטות שוקללה עמדת בית המשפט כפי שנראתה על בסיס פסיקות קודמות, על מנת למנוע את התערבות בג"ץ מלכתחילה.
במשך שנים, מעמדו והמוניטין של בג"ץ העניק לחיילי וקציני צה"ל כמו גם לפוליטיקאים ישראלים, חסינות משפטית מפני העמדה לדין בבתי משפט בעולם, וגם בבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג. מדינת ישראל הצליחה להדוף בקשות מעצר בבתי המשפט במדינות מערביות. בדין הבינלאומי מדובר בעקרון המשלימות. הכלל קובע כי ההליך בבית הדין הבינלאומי יתקיים רק כאשר המדינה המעורבת אינה מסוגלת או אינה רוצה לנהל הליך ראוי. העיקרון הזה לא היה רלוונטי עבור מדינת ישראל, אם לבג"ץ לא היה מוניטין שהולך לפניו. כך למשל בפרשת סלאח שחאדה: התביעה הספרדית הסבירה לבית המשפט בספרד שהפרקליטות הצבאית בישראל טיפלה בפרשה, שהיועץ המשפטי לממשלה טיפל בה וגם בית המשפט העליון בישראל.
ראו גם

ביקורת שיפוטית
אקטיביזם שיפוטי
פסקי דין של בג"ץ
לקריאה נוספת

יצחק זמיר, בית המשפט העליון, הוצאת שוקן, 2022
גד ברזילי, אפרים יער-יוכטמן, זאב סגל, בית המשפט העליון בעין החברה הישראלית. הוצאת דיונון/פפירוס, 1994.
רענן הר זהב, סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק.
רות גביזון, מרדכי קרמניצר, יואב דותן, אקטיביזם שיפוטי - בעד ונגד, הוצאת ידיעות ספרים, 2000.
אמנון רובינשטיין, "סמכותו של בית המשפט הגבוה לצדק", עיוני משפט א, תשל"ב.
ראו גם

דיני פניות ציבור במשרדי מדינת ישראל בנושאי ירושות וצוואות
הקול בראש

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  רוני דל כרמן, פיט דוקטר 
 הופק בידי:  ג'ונאס ריברה
 תסריט:  פיט דוקטר, ביל היידר, מייקל ארנדט, רוני דל כרמן, מג לאפוב, ג'וש קולי, איימי פולר 
 עריכה:  קווין נולטינג
 שחקנים ראשיים:  איימי פולר פיליס סמית ביל היידר לואיס בלק מינדי קלינג קייטלין דיאס
 מדבבים:  איימי פולר (שמחה) דיאן ליין (אם) קייל מקלכלן (אב) לואיס בלאק (כעס) מינדי קלינג (גועל) ביל היידר (פחד) פיליס סמית (צער) קייטלין דיאס ג'ון רצנברגר ריצ'רד קינד 
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פיקסאר אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  בלו-ריי, DVD, Blu-ray 3D, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 19 ביוני 2015 ישראל 18 ביוני 2015
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, דרמה קומית, סרט הרפתקאות, סרט פנטזיה, סרט לכל המשפחה, סרט ילדים 
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו 
 תקציב:  $175,000,000
 הכנסות:  $857,611,174
 הכנסות באתר מוג'ו:   pixar2014
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר פרס גלובוס הזהב לסרט האנימציה הטוב ביותר
 סרט הבא:  הדייט הראשון של ריילי? 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקול בראש (באנגלית: Inside Out, בתרגום מילולי לעברית: מבפנים החוצה) הוא סרט דרמה קומית בהנפשה ממוחשבת של פיקסאר ודיסני מ-2015, והראשון בזיכיון "הקול בראש". הסרט בוים על ידי פיט דוקטר, ונכתב על ידי מג לה-פוב וג'וש קולי, וכן גם על ידי דוקטר עצמו. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
"הקול בראש" זכה להצלחה גדולה. הסרט גרף הכנסות של $856,130,132, ובכך דורג כסרט השביעי המכניס ביותר של שנת 2015 וכן גם כסרט ה-45 בהכנסות בהיסטוריה. בנוסף להכנסות הגבוהות, הסרט זכה גם לשבחים רבים, ובאתרי הסקירה "Rotten Tomatoes" ו-"Metacritic" הוא קיבל ציונים של 98% ו-94, בהתאמה.
סרט ההמשך הקול בראש 2 יצא לאקרנים בישראל ב-12 ביוני 2024.
עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בתוך ראשה של ילדה בת 11 בשם ריילי אנדרסון, המובלת בחייה על ידי חמשת רגשותיה: שמחה, עצב, כעס, גועל ופחד. חמשת רגשותיה של ריילי שוכנים במרכז המוח במקום הנקרא "המפקדה הראשית". המפקדה הראשית מחוברת לשאר חלקי המוח דרך חמישה איים הבונים את אישיותה של ריילי: אי השטויות, אי החברות, אי ההוקי, אי הכנות ואי המשפחה. בתוך המפקדה, נמצא לוח הבקרה, בו בכל פעם שולט רגש אחר וגורם לריילי להרגיש אותו, לפי הצורך. עוד במפקדה, נמצאים זיכרונות הליבה, שהם הזיכרונות החשובים ביותר בחייה של ריילי, וכן הזיכרונות שנאספו במהלך היום, שהם פחות חשובים ומועברים לזיכרון לטווח-ארוך.
ריילי עוברת ממינסוטה לסן פרנסיסקו ומתקשה להסתגל למקום החדש. לאחר ריב של ריילי עם הוריה, רגשותיה של ריילי מתקשים למצוא פתרונות לעצבותה, ובין כולם פורצת מריבה בנוגע להתנהלות אותה הם צריכים להוביל. על מנת לשמח את ריילי, שמחה מקרינה לה את זיכרונות הליבה השמחים שלה, עד שלפתע עצב נוגעת בהם והופכת אותם לעצובים. שמחה פורקת את זעמה על עצב, שמגיבה באדישות, אך ממשיכה לנסות ולגעת בזיכרונות הליבה, מה שמוביל מאבק פיזי שבסופו השתיים משוגרות לחלל הזיכרון לטווח ארוך, רחוק מהמפקדה הראשית.
שמחה ועצב רחוקות מהמפקדה ומנסות לחזור אבל הן לא יודעות שבזמן שהן מנסות לחזור פחד, כעס וגועל הורסים את ריילי ומפילים איי אישיות.
עצב ושמחה מוצאות את בינג בונג (החבר הדמיוני של ריילי, ריילי שכחה אותו בגיל ההתבגרות), והוא מסכים לעזור להן ושמחה מבטיחה להזכיר אותו לריילי.
ריילי לא מצליחה להתחבר לילדים בבית הספר ומבלה לבד בהפסקות. שמחה, עצב ובינג בונג נכנסים לקיצור דרך לרכבת שמובילה למפקדה, אבל מפספסים את הרכבת. בינג בונג לוקח את הבנות לקיצור דרך נוסף, דרך "ארץ הדמיון" - שם יש עיר עם עננים וגביעים וחבר דמיוני לריילי, בינתיים ריילי נבחנת לקבוצת הוקי אך לא מצליחה לשמוח מכך ופורשת מהבחינה. שמחה ועצב לא מצליחות לחזור, ובסוף שמחה ובינג בונג נופלים לתהום, ושם נמצאים בסכנה להשכח לנצח. שמחה המיואשת מביטה באחד הזכרונות השמחים של ריילי, ומגלה שבדיוק לפני רגעי השמחה פקד את ריילי רגע עצוב, ודווקא בגללו הגיע רגע השמחה. שמחה מבינה שלפעמים חייבים להיות עצובים כדי לשמוח. באמצעות הקרבתו של בינג בונג שמחה מצליחה לצאת מהתהום, ולמצוא את עצב.
פחד כעס וגועל לא יודעים איך להתמודד עם המצב, וגורמים לריילי לתכנן לברוח בחזרה למינסוטה. שמחה ועצב מצליחות להגיע חזרה למפקדה. שמחה מסבירה לכולם כי רק עצב יכולה לתקן את המצב. ריילי חזרה הביתה ומספרת להוריה שלמרות שניסתה להיות אמיצה, ושמחה, היא מתגעגעת לביתה הישן, ועצובה. הוריה מנחמים אותה ומספרים לה כי גם הם מתגעגעים. המשפחה מתפייסת, והשלווה חוזרת למפקדה. בסוף הסרט ריילי החלה לשחק הוקי בנבחרת של סן פרנסיסקו.
דמויות ומדבבים

| דמות | תיאור הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שמחה | רגש השמחה של ריילי. מנסה להציג את צדדיה החיוביים בכל דבר, גם אם הוא רע, ולמנוע מריילי להיות עצובה. | איימי פולר | דקלה הדר |  |
| עצב | רגש העצב של ריילי. בעלת דיכאון תמידי, שמשפיע על עבודתה לצד שאר חבריה. נתפסת כמיותרת, ונזרקת לצד בעת מקרים חשובים. | פיליס סמית | שירלי לילו |  |
| פחד | רגש הפחד של ריילי. הטיפוס האחראי והשמרני שמנסה לשמור על ריילי ולמנוע את ביצועם של צעדים הנראים בעיניו שגויים. | ביל היידר | עידו רוזנברג | בטריילר העברי היה זה גלעד קלטר שדיבב את פחד. |
| כעס | רגש הכעס של ריילי. הטיפוס הלא-אחראי והליברלי שמנסה לגרום לריילי למרוד בהוריה. | לואיס בלק | אלברט כהן | בטריילר העברי היה זה דב רייזר שדיבב את כעס. |
| גועל | רגש הגועל של ריילי. אחראית לשמור על ריילי מדברים שאינם נראים טובים עבורה, וכן לשמור על תדמיתה בפני חבריה. | מינדי קלינג | עינת אזולאי | מלאני לורן - בגרסה הצרפתית |
| ריילי | ילדה בת 11 שעוזבת את ביתה עבור מעבר לסן פרנסיסקו בעקבות עבודה שקיבל אביה שם. בעקבות המעבר ריילי הופכת למדוכאת. | קייטלין דיאס | מאיה לבני |  |
| אמא | אמא של ריילי. מנסה להציג לריילי את הצדדים החיוביים שבמעבר, אך לא מצליחה בכך. | דיאן ליין | הילה מערבי |  |
| אבא | אבא של ריילי. מקבל עבודה בסן פרנסיסקו, ולשם כך עובר יחד עם משפחתו לשם. | קייל מקלכלן | אלדד פריבס | בטריילר העברי היה זה עמוס שוב שדיבב את אבא של ריילי. |
| בינג בונג | החבר הדמיוני של ריילי, אותו היא זנחה בעת התבגרותה. | ריצ'רד קינד | דרור קרן |  |
הפקה

סיפור הסרט מבוסס בעיקרו על ילדותו של פיט דוקטר, הבמאי, ועל התבגרות בתו, אלי. ילדותו של דוקטר הביאה את סיפור המעבר מעיר המקור למקום חדש ולא ידוע, והתבגרות בתו הביאה את סיפור חייהם של הרגשות במוח.
דוקטר הציג את הרעיון לדרג הבכיר של אולפני פיקסאר, אך הם חשבו כי הוא מתוחכם מדי. למרות זאת, בשל הצלחת סרטו הקודם, "למעלה", הן ביקורתית והן מסחרית, הם החליטו לתת לרעיון צ'אנס. ההפקה הראשונית החלה בעת משבר גדול אותו חוו אולפני פיקסאר, וכאשר הדרג הבכיר בו עסק יותר באולפני ההנפשה של וולט דיסני, מה שגם הוביל לכך שג'ון לאסיטר לא לקח חלק בסרט.
דוקטר אסף לצדו צוות גדול לפיתוח קו עלילה. בתחילה, הרעיון היה כי הסרט יתמקד בדמות זכר, ולא נקבה, אך לאחר פרסום מחקר שהציג כי נערות בגילאי התבגרות קשובות לביטויי הרגשות שלהן יותר מאשר נערים, הוחלט להפוך את הדמות לנקבה. רעיון ראשוני נוסף הציג את הדמות הראשית נופלת לדיכאון עמוק, אך דוקטר שלל אותו, בטענה שהוא "בלתי הולם". כאשר הסתיימה העבודה על טיוטת התסריט הראשונה, היא הוצגה לדרג הבכיר של אולפני פיקסאר, שהפיק אותו כסקיצת סטוריבורד והקרין אותו בפני קהל אקראי. הקרנות המבחן כשלו וזכו לביקורות מעורבות, מה שגרם לאולפנים לדחות את ההפקה. דוקטר לא ויתר, וכתב שש טיוטות תסריט נוספות.
בשנת 2012, אחרי כארבע שנים של עבודה מתמשכת, דוקטר חשש כי הפרויקט יבוטל סופית וכי הוא יפוטר, ובניסיון אחרון הוא כתב טיוטה נוספת שבה הוא שכתב את העלילה כולה. האולפנים הפיקו על פי התסריט החדש סקיצת סטוריבורד נוספת ועשו לה הקרנת מבחן שזכתה לביקורות חיוביות. רק אז, אחרי ארבע שנות עבודה, הסרט קיבל אור ירוק, והחלה הפקתו המעשית.
הפצה

הצגת הבכורה של הסרט התקיימה ב-18 במאי 2015 בפסטיבל קאן, בהקרנה מחוץ לתחרות. בארצות הברית החלו הקרנות הסרט ב-19 ביוני, ובישראל יום קודם לכן, ב-18 ביוני.
סרט קצר בשם "לבה" מלווה את "הקול בראש", ומוקרן לפניו ובו מדבבים ושרים הזמרים חובי סטאר ועדי כהן.
פסקול

ב-16 ביוני 2015 יצא לאור פסקול הסרט על ידי חברת התקליטים "וולט דיסני רקורדס", בשם "Inside Out: Original Soundtrack". הפסקול נכתב על ידי מייקל ג'אקינו, וזה החמישי שהוא כתב עבור סרט של אולפני פיקסאר.
| Inside Out: Original Soundtrack> מס' | Inside Out: Original Soundtrack> שם | Inside Out: Original Soundtrack> משך | Inside Out: Original Soundtrack>  | Inside Out: Original Soundtrack>  | Inside Out: Original Soundtrack>  | Inside Out: Original Soundtrack>  | Inside Out: Original Soundtrack>  | Inside Out: Original Soundtrack>  | Inside Out: Original Soundtrack>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Bundle of Joy  | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Team Building  | 2:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Nomanisone Island/National Movers  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Overcoming Sadness  | 0:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Free Skating  | 0:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | First Day of School  | 2:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Riled Up  | 1:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Goofball No Longer  | 1:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Memory Lanes  | 1:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Forgetters  | 0:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Chasing the Pink Elephant  | 1:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Abstract Thought  | 1:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Imagination Land  | 1:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Down in the Dumps  | 1:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Dream Productions  | 1:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Dream a Little Nightmare  | 1:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | The Subconscious Basement  | 2:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Escaping the Subconscious  | 2:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | We Can Still Stop Her  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Tears of Joy  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Rainbow Flyer  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | Chasing Down Sadness  | 1:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Joy Turns to Sadness/A Growing Personality  | 7:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 24. | The Joy of Credits  | 8:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 58:43 |  |  |  |  |  |  |  |
הכנסות

"הקול בראש" זכה להצלחה רבה, וגרף בקופות ברחבי העולם הכנסות של $856,130,132, מתוכן $356,461,711 בצפון אמריקה ו-$499,668,421 בשאר העולם. הכנסות אלו מדרגות את הסרט כסרט השביעי המכניס ביותר של שנת 2015, הסרט העלילתי ה-45 בהכנסותיו בהיסטוריה, וכן גם כסרט השלישי בהכנסותיו של אולפני פיקסאר.
הסרט הפך לשובר קופות גם בישראל, ונמכרו לו כ-580,000 כרטיסים.
הכנסות > בצפון אמריקה

בצפון אמריקה, גרף הסרט הכנסות של $349,617,280, שהן כ-41.6% מכלל הכנסות הסרט. בתחילת הפצתו הוצג הסרט ב-3,946 בתי קולנוע, מתוכם ב-3,100 בתלת-ממד.
הכנסות ערב הפתיחה של הסרט הניבו כ-$3,700,000, מה שהופך אותו לערב הפתיחה הרווחי ביותר עבור פיקסאר, כשעקף את הסרט "בית ספר למפלצות" עם כ-$2,600,000. ההכנסות הכוללות של יום הפתיחה הניבו כ-$34,200,000, מה שהופך אותו ליום הפתיחה השני הרווחי ביותר עבור פיקסאר, כשהראשון הוא "צעצוע של סיפור 3" עם $41,100,000. גם סוף השבוע הראשון של הסרט היה מוצלח, והניב הכנסות של כ-$90,400,000. השבוע הראשון של הסרט בכללותו זכה להצלחה רבה, והניב הכנסות של כ-$133,000,000. הכנסותיו הגבוהות יחסית של הסרט בשבוע הפצתו מיוחסות לכך שבאותו הזמן 91% מבתי הספר היו בחופשה, דבר שהעניק זמן חופשי רב לבילויים, בהם קולנוע, ולכך שלאחר הצגת הבכורה שלו בפסטיבל קאן הוא קיבל ציון של 94% באתר הסקירה "Rotten Tomatoes" מאלו שנכחו, דבר שגרם לכיסוי תקשורתי חיובי.
ביקורת

"הקול בראש" זכה לשבחים רבים. מספר מבקרי קולנוע הכתירו אותו כסרט הטוב ביותר בהיסטוריה של פיקסאר, וכן ציינו לשבח את דיבובם של איימי פולר ופיליס סמית כדמויותיהם של שמחה ועצב. אתר הסקירה "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 98% (בהתבסס על 301 ביקורות, מתוכן 296 "טריות" ו-5 "רקובות"), ואתר הסקירה "Metacritic" העניק לסרט ציון של 94 (בהתבסס על 48 ביקורות, כשכולן חיוביות). בנוסף, באתר "CinemaScore" קיבל הסרט ציון "A+‎" ("מעולה"/"מצוין"), וכן באתר  IMDb הסרט קיבל ציון של 8.1, אשר מציב אותו ב-Top 250 הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים.
לפני הפצתו של הסרט, עלה חשש מאיכותו, בשל הסרטים הקודמים של פיקסאר, דוגמת "אמיצה" ו"מכוניות 2", שזכו לקונצנזוס ציבורי שהגדיר אותם כ"גרועים". בסופו של דבר, לאחר צאתו זכה "הקול בראש" לשבחים רבים, על העלילה, ההנפשה והדיבוב, ונאמר כי הוא מחזיר את פיקסאר לימיה הטובים ול"תהילת העבר". אף על פי כן, עלו תהיות לגבי תאימות הסרט לגילאים צעירים, בשל המורכבות הרבה שבו, אם כי גם נאמר שהמורכבות היא זו שמייחדת אותו.
במצעדים ודרוגים רבים של שנת 2015 בתעשיית הקולנוע, "הקול בראש" זכה לשבחים רבים ולביקורות מהללות. באתר הסקירה "Rotten Tomatoes" הסרט דורג כסרט השני הטוב ביותר לשנה, ובאתר הסקירה "Metacritic" הוא דורג במקום הרביעי ברשימה דומה. פורום מבקרי הקולנוע בישראל העניק לסרט את פרס "הסרט הבינלאומי הטוב ביותר". בשקלול כלל הדרוגים שפורסמו ברחבי האינטרנט ובעיתונות המודפסת על שנת 2015 בתעשיית הקולנוע, הסרט דורג בעשירייה הפותחת של כ-330 רשימות, מתוכן ב-26 במקום הראשון.
סרט ההמשך - הקול בראש 2

קיים גם סרט המשך שיצא בשנת 2024, בשם הקול בראש 2. הסרט עוסק בגיל ההתבגרות, ועם השינוי מצטרפות למערך הרגשות קנאה, חרדה, בושה ושעמום.
סטודיו לחלומות

לא מזמן יצאה סדרת פרקים המבוססת על הקול בראש, בשם סטודיו לחלומות. הסדרה עוסקת ביצירת החלומות של ריילי.
משה איש כסית

| --- | --- |

משה איש כסית (ראשון מימין) עם זאב רווח ויהודה ברקן בסרט צ'רלי וחצי (צילם יוני המנחם)
 לידה:  14 באוקטובר 1947 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  14 ביולי 1987 (בגיל 39) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1971–1987 (כ־16 שנים)
 עיסוק:  מסעדן ושחקן קולנוע
 פרופיל ב-IMDb
 
משה (מוישל'ה) איש כסית (ויינשטיין) (14 באוקטובר 1947 – 14 ביולי 1987) היה איש בוהמה, מסעדן ושחקן קולנוע ישראלי. בנו של חצקל איש כסית, מייסד בית הקפה המיתולוגי בתל אביב "כסית", שעם מותו ירש ממנו את המקום והפך לבעליו.
ביוגרפיה

משה איש כסית נולד ללאה ויחזקאל (חצקל) איש כסית (ויינשטיין), בעליו של בית הקפה המפורסם "כסית" בתל אביב. ב-1977 הורשע בהחזקת שרידי סם, ונקנס, וזאת לאחר פעמים קודמות שנמצא בחזקתו סגריות חשיש ומריחואנה.
לאחר פטירת אביו, בשנת 1979, הפך משה למנהל כסית יחד עם אמו ואחותו צביה.
משה איש כסית היה איש בוהמה שאסף סביבו חבורת ידוענים ואמנים תל אביבית בולטת. הוא המשיך את דרכו של אביו בעזרה לזולת ונדבנות. הוא היה ידוע כבעל חוש הומור מפותח, ו"כסית" היה מקום משיכה לשחקנים ולאנשי בוהמה מובילי דעת קהל של אותה התקופה.
בשל מבנה גופו שיחק בקולנוע דמויות של גברים גדולים, המאיימים בחוסנם הפיזי. איש כסית שיחק במספר סרטי קולנוע, מרביתם שייכים לסוגת סרטי הבורקס, ובהם: "צ'רלי וחצי" (גדליה), "גבעת חלפון אינה עונה" (הטבח יוסיפון), "הגונב מגנב פטור", "יופי של צרות!", "לול" (בעיקר במערכון "אני אישה"), "הטוב הרע והלא נורא" (בתפקיד הראשי), סרטי אסקימו לימון: "סבבה" ו"ספיחס" (רס"ר פלכטר, המפקד של שמש), "ספר נשים (מוריס הקופאי), ועוד רבים אחרים. כמו כן, הוא התארח גם כשחקן אורח בתוכניות ובסדרות טלוויזיה שונות, כגון "זהו זה!" ו"קרובים קרובים".
איש כסית הופיע בפרסומת ל"עוגת המלך" של עלית לצד דובי גל וחלי גולדנברג, וזכור בשל המושג שטבע שהפך למטבע לשון "גם יפה וגם אופה". וכן, בתשדיר לצריכת הלימון שבו הוא טבע את המשפט שהפך אף הוא למטבע לשון "לימון מוסיף המון".
מותו

איש כסית נפטר בפתאומיות מדום לב בבית החולים איכילוב בתל אביב. איש כסית הגיע במונית ובאופן עצמאי אל בית החולים בשעה שש בבוקר והתלונן על כאבים בחזה שהרגיש במהלך הלילה, לאחר ששהה במיון מעל לשעה נפטר על המיטה במיון מדום לב, ניסיונות החייאה של צוות המיון והעברתו לחדר החייאה לא הצליחו להציל את חייו. זמן קצר לאחר מותו טענו משפחתו של איש כסית שלא נבדק כראוי במיון, ולא טופל בצורה מהירה שהייתה יכולה למנוע את מותו הטרגי. איש כסית נטמן בבית העלמין קריית שאול. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
הנצחתו

לזכרו הוקדש תקליטו של אריק איינשטיין "על גבול האור" ובצעד חריג שמו אף מונצח על עטיפת האלבום "למוישלה" בכיתוב מתחת לשם האלבום.
חמש שנים לפני מותו בשיר של שמוליק קראוס "איך עושים תקליט" מוזכר משה איש כסית, ובסוף השיר מחקה את אביו, חצקל איש כסית. השיר עוסק בחוויותהם של שמוליק קראוס, יעקב רוטבליט (כותב השיר), יבי ומשה איש כסית, בבית הקפה כסית.
בשיר "סן פרנסיסקו על המים" מוזכר איש כסית יחד עם אביו בבית האחרון בשיר. "פתאום אני רוצה הביתה חזרה אל הביצה לשבת ב'כסית', ולצחוק עם משה ועם חצקל".
הבית האחרון בשיר "אחרי עשרים שנה", שכתב יענקל'ה רוטבליט ושר שמוליק קראוס, הוקדש לזכרו של משה איש כסית, השיר נושא את שם אלבומו של קראוס שיצא שנה לאחר מותו של איש כסית ב-1988.
זמן קצר לאחר מותו נערך ערב לזכרו עם מיטב האמנים ואנשי הבוהמה של אותה התקופה. כל הכנסות הערב שימשו לתרומות למוסדות לאמנים צעירים. את הערב הנחו רבקה מיכאלי ואריק לביא.
בשנת 2024 הוציאה לאור אלמנתו רותי את הספר "כך היינו", העוסק בתקופת הזוהר של בית הקפה "כסית", וכן סיפור היכרותה וחייה עם משה.