stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצבות נחל קדרון
המצבות במקוריותן > קבר זכריה

המצבה הדרומית מבין קבוצת המצבות העומדות יחד ידועה בשם קבר זכריה. הקבר, החצוב כולו מתוך הסלע, בנוי כקוביית אבן שלצידיה דבוקים פילסטרים יוניים שעל ראשה גג פירמידלי, וכרכוב מצרי התחום ביניהם. לבד תוכנית המצבה דומה ביותר לקבר בת פרעה, אלא שבעוד קבר בת פרעה הוא חלול, כדי להשאיר מקום לקבורת הנפטר, קבר זכריה הוא אטום, ולמעשה אינו קבר, כי אם "נפש". הבדל נוסף הוא השפעת הארכיטקטורה היוונית, המתבטא בפילסטרים, העשויים בסגנון האיוני, בווריאציה ירושלמית. חזיתה המערבית של המצבה פונה כלפי חוץ אל הנחל ואל הר הבית, ושלוש החזיתות האחרות ניצבות בתוך חצר שנוצרה על ידי חציבת המצוק שסביבן. בצידה של החצר, מספר מדרגות המובילות לפתח צדדי של קבר בני חזיר. חציבת המצבה לא הושלמה, והדבר ניכר בחוסר הסימטריות שבעיטוריה, שבמקומות מסוימים סותתו בדקדקנות, ובצד המקביל, פני הסלע הוחלקו.
המצבות במקוריותן > קבר זכריה > מיקום הקבר

כנזכר לעיל, קבר זכריה הוא אטום, ללא מקום בו ניתן להעמיד את מיטתו של הנקבר. משכך, הרי שאין המקום קבר, אלא "נפש" - מצבת זיכרון, הניצבת בסמוך לקבר. מצבות כאלו היו מקובלות בקברים מפוארים בני התקופה, והמילה "נפש" במשמעות מצבה ידועה מכתובות עבריות, נבטיות ובעוד מעמי האזור.
מכאן, השאלה המתבקשת היא שאם לפנינו נפש - היכן הקבר שאליו היא מתייחסת?
חוקרים שונים העלו הצעות שונות - הצעה אחת סבורה שקבר זכריה הוא הנפש של קבר בני חזיר הסמוך, שנחצב כדי להחליף את הנפש המקורית. הצעה שנייה צודדה בכך שמדובר בנפש שקברהּ מעולם לא נחצב בשל מאורע כלשהו, שמא פרוץ המרד הגדול ותוצאותיו הרות האסון. הדעה שסברה כי מערת הקבורה טמונה תחת העפר הרב שמכסה את סביבות המצבה הופרכה כאשר העפר פונה בשנת 1960.
המצבות במקוריותן > קבר בני חזיר

קבר בני חזיר הוא המוקדם מבין המבנים. פנימו של הקבר בנוי בצורת מערת קבורה טיפוסית לימי בית שני, עם פרוזדור שמוביל לחדר כניסה, המוביל לשלושה חדרי קבורה, כשבאחד מהם נחצב מעבר לחדר קבורה נוסף, מאוחר במקצת לחדרים האחרים. חדר הפרוזדור היה מפואר, ושרידיו של פרסקו עודם ניכרים על קירותיו. חזיתו של הפרוזדור, הניצבת מעל לנחל אף היא מפוארת, ומתעטרת בשני עמודים ובארכיטרב דוריים, שמעליהם כתובת המציינת את שמות הנקברים, נצרים לבני משפחת הכהנים חֵזיר, ה-17 מבין 24 משמרות הכהונה.
המצבות במקוריותן > קבר בני חזיר > היכן הנפש?

הכתובת מעל הקבר מכריזה כי זהו "הקבר והנפש", אך בעוד שברור לאיזה קבר מתייחסת הכתובת, זהות הנפש היא מעט יותר חמקמקה.
חוקרי הקבר העלו שתי הצעות - האחת, כנזכר לעיל, היא שקבר זכריה הוא הנפש המדוברת, ואילו האפשרות השנייה מתמקדת באזור שמיידית מצפון לחזית הקבר ובו חזית מדומה - דלת בין שתי אומנות. חלקה העליון של החזית היה מעשה בניין ולא חציבה, אך נעלם עם הדורות. לפי שחזורו של אביגד, במקום הייתה פירמידה, כדוגמת גגו של קבר זכריה הסמוך. במחקרו העדכני, הראה דן בר"ג כי החזית החסרה הייתה המשך חלק, שהכילה חלון דמה בעל צורה משושה, והראה מקבילה לדבר בפטרה. בר"ג אף הציע אפשרות שלישית, והיא שלמעשה היו לקבר שתי נפשות, בזו אחר זו, ולא ניתן לדעת בוודאות לאיזו מהן הכתובת מתייחסת.
המצבות במקוריותן > יד אבשלום ומערת יהושפט

יד אבשלום היא הגדולה והמפוארת מבין מבני הקבורה באתר זה. המבנה, המתנשא לגובה של כ-20 מטרים, חצוב עד לגובה המצוק המקורי, ומעל נקודה זו הושלמה מלאכתו באבני בניין מאסיביות. חלקו התחתון, החצוב מזכיר בתוכניתו את קבר זכריה, אלא שעבודת סיתותו נעשתה בהקפדה רבה יותר, וסגנונו אינו מהסדר היוני, אלא משולבים עמודים יוניים ואפריז דורי, ומעליו הכרכוב המצרי. הבדל משמעותי נוסף הוא פנים המצבה, שבניגוד לקבר זכריה, היא חלולה ומכילה מקום להטמנת נקברים. חלקו העליון של המבנה הוא ברובו מעשה בנייה, ומורכב מקוביה שעל גביה חרוט קעור, ובראשו פרח לוטוס.
מערת יהושפט היא מערה מסועפת בעלת שמונה חדרים, שהפריט המרשים ביותר בה הוא העיטור שמעל הכניסה הראשית - עיטור גמלוני המכיל עלי אקנטוס ושלל מוטיבים צמחיים מצמחיית ארץ ישראל.
המצבות במקוריותן > יד אבשלום ומערת יהושפט > יד אבשלום שבימי הבית השני

הקמתה של מצבה בשם "יד אבשלום" מתועדת כבר בתנ"ך. בספר שמואל מסופר:
וְאַבְשָׁלֹם לָקַח וַיַּצֶּב לוֹ בְחַיָּו אֶת מַצֶּבֶת אֲשֶׁר בְּעֵמֶק הַמֶּלֶךְ, כִּי אָמַר אֵין לִי בֵן בַּעֲבוּר הַזְכִּיר שְׁמִי, וַיִּקְרָא לַמַּצֶּבֶת עַל-שְׁמוֹ, וַיִּקָּרֵא לָהּ יַד אַבְשָׁלוֹם עַד הַיּוֹם הַזֶּה.
בשלהי ימי בית שני עוד היה בניין שנקרא בשם זה, המבנה היה ידוע היטב, ומוזכר כנקודת ציון גאוגרפית במגילת הנחושת.
מסורות עולי הרגל

המבנים המרשימים, העומדים במיקום כה בולט בסמוך לגבולות העיר, לא נותרו עלומי שם בתיאורי עולי הרגל. ספרות המסעות מלאה בקישורים בין המצבות לדמויות מפורסמות מהתנ"ך והברית החדשה, כגון אבשלום, יהושפט, ישעיהו, יעקב הצדיק ורבים אחרים.
יוצאת דופן מכל המצבות היא יד אבשלום, שעוד בתקופת בית שני זוהתה עם המבנה שעליו מסופר בספר שמואל שנבנה על ידי אבשלום, ומזוכר כנקודת ציון בכתבי יוסף בן מתתיהו ובמגילת הנחושת.
המצבות אינן מוזכרות בכתבי חז"ל ובכתבי ההיסטוריוגרפים המועטים שכתבו על הנעשה בארץ לאחר חורבן הבית, אך זכו לעדנה בתיאוריהם של עולי הרגל. כבר הנוסע מבורדו, הנוסע הראשון שתיעד את קורותיו בארץ, מספר על יד אבשלום וקבר זכריה, ומזהם כקברות ישעיה וחזקיהו, בהתאם.
מסורות עולי הרגל > קפלת יעקב הקדוש

הגסיפוס, שתיאר באמצע המאה ה-2 את השלכתו של יעקב הקדוש מעל גבי המקדש, כותב שיעקב נקבר במקום הריגתו, ומצבתו נראית "עד היום". תיאור זה מתאים למצבה שנמצאת במדרון המערבי של נחל הקדרון, בשיפוליו של הר המוריה. הירונימוס, שכתב את ספרו בשלהי המאה ה-4 מספר כי מיקומו הנכון של הקבר היה ידוע עד לתקופתו של אדריאנוס, וטוען כי טעות בידי הממקמים את קברו של יעקב בהר הזיתים.
תחילתה של המסורת הממקמת את קברו של יעקב בהר הזיתים נעוצה בשנת 351
קדושה וחילול

בית הקברות בהר הזיתים משתרע עד למצוק שמעל יד אבשלום ומערת יהושפט, וקיר תמך שנועד למנוע את גלישת העפר והקברים הטמונים בו מטה חסם את פי המערה. דמותו השלילית של אבשלום נותרה לא פופולרית, וסביבות ציונו לא נכרו קברים. לעומתו, זכריה בן יהוידע היה דמות אהודה, וסביבות ציונו נכרו עשרות רבות של קברים. הקברים הוסרו בידי המשלחת הארכאולוגית של אלגרו (להלן).
קבר זכריה במיוחד התקדש בעיני יהודי ירושלים שהיו מתכנסים בקרבתו לשאת תפילות המוניות להיוושע מצרות מזדמנות, וכן לקריאת קינות בתשעה באב.
חקר המצבות

המצבות הן מהמבנים העתיקים הבולטים בירושלים, ומשכו את תשומת לבם של מרבית הנוסעים, אולם התיאור בעל האופי המחקרי-מדעי קיים רק החל מן המאה ה-19, על ידי אדוארד רובינסון. תיאורו של רובינסון אינו כולל בתוכו את קבר בת פרעה, שנחקר בשנת 1851 על ידי פליסיאן דה סוסי. דה סוסי היה גם זה שקשר את שמה של בת פרעה עם מבנה הקבר
דה סוסי, שנתן משקל רב למסורות המקומיות קבע אף שיד אבשלום במקורה אכן נבנתה על ידי אבשלום, אך עיטוריה, וכיפתה הייחודית נוספו לה בימי הבית השני, כאשר רצו לרומם את אנשי העבר. קביעה זו קנתה שביתה אצל כמה חוקרים, אך ננטשה לאחר שאביגד הוכיח כי לא ייתכן להפריד כך את שלבי בניין המצבה.
בשנות הארבעים, טרם מלחמת העצמאות חקר נחמן אביגד את המצבות לעומק, ובשנת 1952 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו לסנאט האוניברסיטה העברית. גרסה מורחבת של את סקירותיו ומסקנותיו התפרסמה שנתיים לאחר מכן, בספרו מצבות קדומות בנחל קדרון. על עבודתו זו זכה בפרס ביאליק, והיא נותרה עד היום המקור המקיף ביותר העוסק במצבות.
מחקרו של אלגרו התקיים בחורף של שנת 1960. המחקר התרכז סביב מערת בני חזיר וקבר זכריה ומעט דרומה להם, בתקווה למצוא חלק מהאוצרות המוזכרים במגילת הנחושת, אולם תקוותיהם של החופרים נכזבו, ומלבד "הד של שמועה", לא מצאו בחפירותיהם כל כסף וזהב.
המחקר הארכאולוגי התחדש בשנים 2000–2001, בראשות פרופ' דן בר"ג מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בין המבנים הנחקרים בולטת בהיעדרה מערת יהושפט - משלחתו של בן צבי לא סיימה את ניקוייה ותוכניתה האדריכלית לא הושלמה.
הרס, שימור ושיקום

ב-22 במאי 1912 הבחין יוסף קלוזנר במגן דוד החקוק בתקרת מערת בני חזיר, אולם בעת חפירותיו של סלושץ, כעבור ארבע עשרה שנה, כבר לא ניתן היה להבחין בו.
לקריאה נוספת

נחמן אביגד, מצבות קדומות בנחל קדרון, מוסד ביאליק, ירושלים, 1954
עמוס קלונר ובועז זיסו, עיר הקברים של ירושלים בימי הבית השני, יד יצחק בן-צבי והחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, 2003, עמ' 139–146
דוד אוסישקין, כפר השילוח, יד יצחק בן צבי והחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, 1986, עמ' 47–63
דן בר"ג, "חידושים בחקר קבר בני חזיר וקבר זכריה", קדמוניות לה (א), החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תשס"ב (מהדורה מורחבת של המאמר הופיעה באנגלית)
מאמרים מתוך קובץ החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה כרך א ספר שני, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תרפ"ה (בעריכת נחום סלושץ), כמפורט להלן:
נחום סלושץ, "החפירות מסביב ליד-אבשלום"
יצחק בן צבי, "לבקורינו במערת יהושפט"
יהודה לייב מאגנס, "הגניזות בבתי־העלמין של עדת הספרדים בירושלים"
אהרן מזיא, "מערת יהושפט ביחס לסגנון העברי."
נחמן אביגד, "כתובת בני־חֵזיר", ידיעות החברה העברית לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה יב, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תש"ו. גרסה מקוונת] במאגר DLIR)
בועז זיסו ואברם טנדלר, "The Kidron Valley Tombs in the Byzantine Period: A Reconsideration", בתוך: אייל ברוך ואחרים (עורכים), חידושים בחקר ירושלים יז, אוניברסיטת בר-אילן, 2012, עמ' 7*-43*
Denys Pringle, The Churches of the Crusader Kingdom of Jerusalem vol. III, Cambridge University Press, 2007, pp. 185-189 (גרסה מקוונת של דפים 185–188, ללא תמונות)
Dan Barag, "The 2000-2001 exploration of the tombs of Benei Hezir and Zechariah", Israel Exploration Journal", 53 (1), Israel Exploration Society, Jerusalem, 2003
הערות שוליים

↑  לדעת חלק מהחוקרים, קבר בני חזיר וקבר זכריה אף הם מכלול אחד, בדומה למערת יהושפט ויד אבשלום; ראו על כך להלן.
↑  נחמן אביגד, בספרו המוזכר להלן, כולל גם את קבר ...יהו אשר על הבית, הניצב דרומית לקבר בת פרעה ומוסתר בין בתי סילואן, אך אלו שלאחריו לא הלכו בעקבותיו.
↑  העמודים מחורצים רק בסמוך לכותרותיהם, דבר הייחודי לאומנות הירושלמית של תקופה זו; אורית פלג, "אמנות הקבורה בירושלים בימי הבית השני", 'ארץ ישראל כח, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תשס"ח
↑  בפרק יד, פסוק כז מסופר שלאבשלום היו שלושה בנים. בין הסברי פרשני המקרא וחז"ל (בבלי סוטה, יא, א) נאמר שהבנים לא היו ראוים למלוך או שהם מתו קודם למרד; יוסף בן ממתיהו בתארו את בניית המצבה כותב: "ואמר, שאם יאבדו בניו אחריו, יישאר שמו במצבתו" (קדמוניות היהודים, ז, י, ג (עמ' 249 במהדורת א. שליט))
↑  כתבי של הגסיפוס לא שרדו, אולם הוא מצוטט על ידי אוסביוס מקיסריה, בספרו ההיסטוריה הכנסייתית, ספר ב', פרק 23 (תרגום הספר לאנגלית באתר ארכיון האינטרנט
↑  ואכן, תקופתם של אדריאנוס והגספיוס חופפות אחת לרעותה
↑  תרגום לאנגלית של ספרו באתר ויקיטקסט
↑  אשר ליב מבריסק שהחל במלאכת תיעוד המצבות בבית העלמין בדרת חוברותיו "חלקת מחוקק", מתעד 87 בתוך חצר קבר זכריה, וקרוב למאתיים נוספים בסמיכות אליהם.
↑  Edward Robinson, Biblical researches in Palestine I, Crocker and Brewster, Boston, 1856, pp. 349-352 (גרסה מקוונת באתר Making of America Books)
↑  נחמן אביגד, המונומנטים היהודיים בנחל קדרון - חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, ירושלים, תשי"ב
↑  Judith Anne Brown, John Marco Allegro: the maverick of the Dead Sea scrolls, B. Eerdmans Publishing, Wyoming, 2005, pg. 129
↑  גבריאל ברקאי, "יד אבשלום - קבר אגריפס הראשון מלך יהודה". מכון מגלי"ם - המכון הגבוה ללימודי ירושלים. עמודים 86-87
↑  יוסף קלוזנר, עם וארץ קמים לתחיה ב, הוצאת "יבנה", תל אביב, 1944, עמ' 128; עדות נוספת למצבן המוזנח של המצבות היא תיאורו את קבר זכריה כ"סלע שחור, כעין הבזלת".
↑  יוסף קלוזנר, בימי הבית השני, הוצאת "מדע", ירושלים, 1954, עמ' 216, הע' 84
בני היישוב הישן מתפללים בסמוך לקבר זכריה
עמיקם יסעור

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1947 (בן 77) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  עמיקם מנצ'יקובסקי 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 עיסוק:  מסאי, סופר ומשורר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 שפות היצירה:  עברית
 
עמיקם יסעור (מנצ'יקובסקי) (נולד ב-26 בנובמבר 1947) הוא מסאי, סופר ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה

עמיקם יסעור נולד בעיר חיפה. הוא בוגר בית הספר הריאלי העברי בחיפה. בוגר אוניברסיטת חיפה בחוגים ספרות עברית ופילוסופיה והמחלקה להכשרת מורים. בין השנים 1974–2014 עבד כספרן בספרייה המרכזית פבזנר בחיפה, רובן כביבליוגרף ראשי של מערכת הספריות הציבוריות בעיר. כמו כן לימד חלקית בתיכון, ספרות ובעיקר חיבור.
סיפורו הראשון נדפס ב"דבר" ב-1972 עם רישום של דני קרמן. פרסם סיפורים קצרים לילדים ושירים לילדים בעיתוני ילדים (הארץ שלנו, דבר לילדים, משמר לילדים). השתתף באנתולוגיות "עקד 25 שנה" ו"שירי חיפה" שהופיע בהוצאת הקיבוץ המאוחד. סיפורו על עתיד חיפה זכה במקום השלישי ובציון לשבח בתחרות האתר "יקום תרבות". פרסם רשימות ב: "יקום תרבות", "בכיוון הרוח" וכן בירחון אינטרנטי "נטו ארט נט" בו היה חבר מערכת ובעל מספר טורים. מרבה לכתוב על חיפה בעבר בהווה ובעתיד.
חבר בקבוצת יוצרים סיפור חיפאי מאז הקמתה ב-2011. חבר אגודת הסופרים העבריים מ-1982, בה גם היה חבר בוועדותיה הארגוניות. שפט בוועדת מלגות לספרות של קרן תרבות חיפה במשך 17 שנים. שפט בוועד פרס שטרוק לאמנות פלסטית מטעם עיריית חיפה. כתב סקירות רבות על ספרי מחברים חיפאים. כמו כן כתב דברי פרשנות בקטלוגים של אמנים חיפאים. מנחה בהתנדבות ערבי ספרות, אמנות והגות. מרצה בתחום ספרות והגות.
מתגורר בנווה שאנן שבחיפה.
ספריו

עקב אכילס (סיפורים), הוצאת אל"ף, 1980
חיבוק הדוב (שירים), הוצאת עקד, 1980
מרחף בין קירות (שירים), הוצאת אור-עם, 1985.
מבצר ההומניזם (עיון), הוצאת אור-עם, 1988.
אושר ממבט פילוסופי (מסות, אמרות ומשלים), הוצאת אחוזה-חיפה, 2012
אהבה ממבט פילוסופי (מסות, אמרות ומשלים), הוצאת אחוזה–חיפה, 2013
לסייר בחיפה בעקבות סופרים (הוצאת פרדס, 2009) מופיע כמחבר שותף (לדבריו כתב רק מבוא ותקצירי היצירות בספר שרובו נכתב בידי ז'ק קנו).
בין השנים 1983–1992 פרסם בהוצאת אור-עם 9 חוברות עזר לתלמידים על מופאסאן, אנה קארנינה, החולה המדומה, מחזות ישראלים, העבד, תרנגול כפרות, חסות, גיא אוני (ספר), מישל עזרא ספרא ובניו. השלים יחד עם ז'ק קנו לקסיקון מחברים ספרותיים חיפאים לדורותיהם שטרם ראה אור.
ממאמריו

"מן האמצע ומכל מקום – התבוננות בשירתו של בנימין אלקובי בעקבות ספרו 'באמצע החיים'", אפיריון, גיליון 83(2003) ,עמ' 40 – 43.
"ספר שירים על אלוהים מאת מחבר רבגוני", מאמר על ספר השירה של פרופ' אוריאל זוהר מי אני אלוהים שבתוכי? בעיתון לתרבות ואמנות נטו NetArt, גיליון 42, 2011.
לקריאה נוספת

הערך עמיקם יסעור בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 191, 2018, חיפה.
דקדנס

דקדנס (מצרפתית: Decadence), הוא מושג בתולדות הספרות ובביקורת התרבות והאמנות. מקורו במילה צרפתית שמשמעותה המילולית: שקיעה, ירידה, הידרדרות. כמושג תאורטי נקשר הדקדנס בהיסטוריה של כמה סוגות בתחום הספרות והאמנות. הוא נגזר מתפיסה היסטורית לפיה תרבויות נולדות, משגשגות ולאחר מכן מידרדרות ושוקעות.
שלב סגנוני דקדנטי מיוחס לשירה הלטינית בתקופת הקיסרות הרומית המאוחרת, באמנות איטליה בשלהי תקופת הרנסאנס ועוד. אולם יותר מכול זוהתה עם הדקדנס קבוצה של משוררים שכוננה במחצית השנייה של המאה ה-19 את תנועת הדקדנס בספרות צרפת, כגון ז'ראר דה נרוואל, שארל בודלר, פול ורלן וארתור רמבו. הם הדגישו את המימד האסתטי ביצירה וכפרו במחויבותו של היוצר.
מילולית, המונח דקדנס (Decadere) פירושו: שקיעה, ניוון. השימוש המקורי במונח זה בספרות, היה לשם תיאור שקיעתה של האימפריה הרומית. ברבות השנים הפך השימוש במילה זו על דרך ההשאלה לתיאור שקיעתן של אימפריות וחברות שונות.  החל מאמצע המאה ה-19 החלו לדבר על "דקדנס" כעל תהליך אותו עוברת החברה האירופית שעברה את שלב הבשלות ("התקופה היפה", "La Belle Époque") והגיעה לשלב הריקבון.
בהמשך לספרות, נעשה שימוש במונח דקדנס כאל זרם באמנות. השימוש במונח הוא לרוב ביקורתי ושולל, ונעשה בו שימוש, למשל, כדי לתאר את שיריו של בודלר, שירים המתארים פסימיות ומרה שחורה, חרדה וייאוש. זרם זה היה נחלתו של המעמד הבורגני והמשכיל, אשר לאחר תקופת השגשוג והפריחה באירופה ובעיקר בצרפת החל לחוות תחושות שיממון (בצרפתית: "ennui" – מושג יסודי בחוויית הדקדנס).
הדקדנס נוטה תמיד אחר האלמנט החולני, המנוון, השולי וה"מוקצה". זרם זה שהחל בצרפת עם שיריהם של תאופיל גוטייה, שארל בודלר, סטפאן מלארמה, פול ורלן וארתור רמבו ועם הרומן "À rebours" (יצא לאור בעברית בשם "להפך") מאת ז'וריס-קרל הויסמנס, שהפך "נושא הדגל" של הדקדנס, התפשט בצרפת (עם מרסל פרוסט ואחריו אנדרה ז'יד וז'אן ז'נה) ובאירופה התיכונה והמערבית כולה, למשל: גבריאלה ד'אנונציו באיטליה ("העונג" (אנ')), אוסקר ויילד באנגליה (תמונתו של דוריאן גריי), תומאס מאן בגרמניה (מוות בוונציה, הר הקסמים).
בפרשנות מודרנית יותר, דקדנס יכול לשמש גם כמילה שמזהירה משקיעה, אך גם יכול לתאר (באופן חיובי) חוויה, או אימוץ אורח חיים נהנתני, אסקפיסטי ליברלי מתירני ומשוחרר, שסופו או הידרדרותו ידועה, אם כי צפויה רק בעתיד.
ראו גם

Fin de Siècle
התקדמות חברתית
חוק שירות המדינה (מינויים)

חוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959 נועד להבהיר לבעלי התפקידים בשירות המדינה את גבולות תפקידם. הוא מסדיר את נושא המינויים לחלק מהמשרות בשירות המדינה ומפרט את הכללים בנדון.
החלת החוק

הממשלה יכולה להודיע בהודעה שתפורסם ברשומות שהוראות חוק זה או חלקן יחולו על תפקידים בשירות המדינה, בנוסף היא יכולה להודיע שעל חלק מן המשרות לא יחולו הוראות חוק, כלומר על כל משרה יחולו כללים שונים בהתאם להחלטה.
ועדת שירות המדינה

הממשלה תמנה ועדה של אחד עשר מנהלים כלליים ואנשי ציבור לוועדת שירות המדינה, שבראשה יהיה נציב השירות, שיבצע החלטות שיוחלטו על ידי הוועדה. הוועדה תוכל לפעול גם אם פחת מספר חבריה (בתנאי שהוא לא פחת ביותר משני חברים).
הממשלה תמנה נציב שירות מדינה. על מינויו לא תחול חובת המכרז והודעה על המינוי תפורסם ברשומות, תפקידו יהיה לבדוק את התאמת המועמדים לתפקידי שירות המדינה.
חילופי תפקידים

בכל שנה, שניים מחברי ועדת השירות יידרשו לפרוש, והממשלה תמנה במקומם שנים אחרים.
רק במקרה שאחד מחברי הוועדה נפטר, התפטר או שנבצר ממנו להגיע, הממשלה ראשית למנות מישהו אחר במקומו.
מינוי למשרה

המינוי ייעשה רק במקרה שהמשרה התפנתה בתקן.
לכל העובדים באותה משרה, בני שני המינים, בעלי מוגבלויות, בני עדות שונות תינתנה אותן זכויות.
רק במקרה של מינוי מנהל כללי, הדבר ייעשה על פי הצעת השר הממונה על אותו משרד לפי תנאים שהיא תקבע. במקרה כזה לא תחול חובת המכרז.
המועמד למשרה חייב לעמוד בבחינות ובמבחנים להוכחת יכולותיו, ולמשרה ייבחר המועמד המתאים ביותר.
מינוי למשרה > 4.1. אזרחות או תושבות קבע

רק אזרחי ישראל או תושבי קבע בישראל יוכלו להתמנות למשרת עובד המדינה.
מינוי למשרה > 4.2. דרך המינוי

נציב הממשלה מכריז על המשרה בפומבי ורק אז אפשר יהיה למנות בעלי תפקידים באמצעות כתב מינוי חתום.
ועדת השירות יכולה לשנות כללים בכל הקשור לדרכי המכרז ולפרטיו.
מינוי למשרה > 4.3 הטלת תפקיד באופן זמני

אם התפנתה משרתו של נושא משרה או נבצר ממנו למלא את תפקידו, רשאי השר שלמשרדו קשורה המשרה (בהתייעצות עם נציב השירות) להטיל על עובד מדינה אחר למלא את התפקיד, לתקופה הקצרה משלושה חודשים.
השר רשאי, לאחר התייעצות עם נציב השירות, להאריך את התקופה כל עוד סך התקופה הזמנית לא תעלה על שישה חודשים.
ובנוסף, רשאי השר, בהסכמת נציב השירות והיועץ המשפטי לממשלה, להודיע לממשלה על הארכת תקופת הטלת התפקיד באופן זמני מעבר לשישה חודשים בהתקיים נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.
מינוי למשרה > 4.4 כושר רפואי

כל אדם אשר מתמנה לתפקיד עובד המדינה יתבקש לעבור סדרת בדיקות על ידי רופאים מוסמכים על מנת לבדוק את כשירותו הבריאותית, והוא יצטרך למסור לרופא עדכונים על מצבו הבריאותי.
מינוי למשרה > 4.5 קירבה משפחתית

ועדת השירות תקבע הגבלות למינויו של אדם למשרה במשרד כשקיימים יחסי קירבה משפחתית קרובה בינו לבין עובד באותה יחידה, והמינוי עשוי להביא ליחסי כפיפות ביניהם. את מידת הקרבה המשפחתית תקבע ועדת השירות בכללים.
מינוי למשרה > 4.6 הצהרת אמונים

עובד המדינה חייב להצהיר הצהרה בפני שר או עובד מדינה שהוסמך לכך והיא:
"אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה ולמלא ביושר ובאמונה כל חובה המוטלת עלי כעובד המדינה".
מינוי למשרה > 4.7 הצהרה על רכוש

עובד המדינה חייב להצהיר לנציב שירות המדינה על נכסיו ועל חובותיו, של בן זוגו, ילדיו ועל מקורות הכנסתו בעבר אם הם עשויים להיות גם מקורות הכנסתם בעתיד. נציב שירות המדינה חייב לשמור בסוד את הצהרות הרכוש.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  חוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959, באתר נבו
רסלמניה 37

| רסלמניה 37>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של בובי לאשלי, דרו מקינטייר, סשה בנקס, רומן ריינס ובאד באני.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג (ים): Raw סמאקדאון
תאריך: 10–11 באפריל 2021
עיר: טמפה, פלורידה
אולם: אצטדיון ריימונד ג'יימס
מספר צופים: לילה ראשון: 25,675 לילה שני: 25,675 ביחד: 51,35
סיסמה פרסומית: !Back in Business
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| :NXT TakeOverStand & Deliver | רסלמניה 37 | רסלמניה באקלאש |
סדרת אירועי רסלמניה
| 36 | רסלמניה 37 | 38 |
רסלמניה 37 היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-10 וב-11 באפריל 2021, באצטדיון ריימונד ג'יימס שבטמפה, פלורידה. האירוע היה האירוע ה-37 בסדרת אירועי רסלמניה. האירוע היה האירוע הראשון הגדול ששודר בגרסה האמריקאית של ה-WWE Network לאחר ההתמזגות עם שירות הזרמת המדיה, Peacock.
במקור, האירוע היה אמור להיערך ב-28 במרץ 2021 באצטדיון SoFi שבאינגלווד, קליפורניה. לעומת זאת, מגפת הקורונה בקליפורניה הפכה את קיום האירוע באצטדיון זה עם צופים לבלתי אפשרי. פלורידה, מנגד, הסירה את המגבלות האלה ובתגובה ארגון ה-WWE דחה את תאריך האירוע והעביר אותו לאצטדיון ריימונד ג'יימס בטמפה, אותו האצטדיון שהיה אמור לארח במקור את רסלמניה 36, לפני שהמגפה הכריחה לקיים את האירוע מאחורי דלתיים סגורות ב-WWE Performance Center, המשמש כמתחם האימונים של ה-WWE בשגרה באורלנדו, פלורידה. כתוצאה מכך, אירוע זה ציין את הפעם הראשונה מאז מרץ 2020, שארגון ה-WWE שיתף קהל ששילם כרטיס לאירוע במהלך מגפת הקורונה המתמשכת. עם כמות מוגבלת של תפוסת קהל, הכרטיסים הזמינים למכירה לשני הלילות אזלו, כאשר ארגון ה-WWE מדווח שבכל לילה נכחו כ-25,675 צופים, מה שסיכם כמות צופים כוללת של 51,350 במצטבר.
ארבעה עשר קרבות התנהלו באירוע וחולקו באופן שווה על גבי שני הלילות. בקרב המרכזי של הלילה הראשון, ביאנקה בלאייר ניצחה את סשה בנקס וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון. זאת הייתה הפעם הראשונה ששני מתאבקים אפרו-אמריקאים מככבים בקרב המרכזי של רסלמניה בנוסף להיותו הפעם השנייה שבה מתאבקות מככבות בקרב המרכזי של האירוע (הראשון היה ברסלמניה 35). עוד ברשימת הקרבות, באד באני ודמיאן פריסט ניצחו את המיז וג'ון מוריסון בקרב זוגות, ברון סטרומן ניצח את שיין מקמהן בקרב כלוב, AJ סטיילס ואומוס ניצחו את הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) וזכו באליפות הזוגות של Raw, שציין את קרב הבכורה של אומוס בזירה בנוסף להפיכתו של סטיילס לאלוף הטריפל קראון ה-32 ולאלוף הגראנד סלאם ה-22 בהיסטוריה. בקרב הפותח של הלילה הראשון, בובי לאשלי ניצח את דרו מקינטייר ושמר על אליפות ה-WWE.
בקרב המרכזי של הלילה השני, רומן ריינס ניצח את אדג' ודניאל בריאן בקרב משולש ושמר על האליפות האוניברסלית. עוד ברשימת הקרבות, ריאה ריפלי ניצחה את אסקה וזכתה באליפות הנשים של Raw, אפולו קרוז ניצח את ביג אי בקרב תוף ניגרי ללא חוקים וזכה באליפות הבין יבשתית, שיימוס ניצח את רידל וזכה באליפות ארצות הברית. בקרב הפותח של הלילה השני, רנדי אורטון ניצח את "השד".
זה הוא היה אירוע הרסלמניה הראשון מאז שנת 2003 שלא כלל את ג'ון סינה והראשון מאז שנת 2012 שלא כלל את ברוק לסנר. בנוסף, זה הוא היה אירוע הרסלמניה הראשון מאז שנת 1988 שלא כלל את אחד מהבאים: שון מייקלס, טריפל H ואנדרטייקר. כמו כן, זה הוא היה אירוע הרסלמניה הראשון מאז שנת 2012 אשר כלל הופעה על המרקע של היו"ר ומנכ"ל ה-WWE, וינס מקמהן, שפתח את האירוע בברכת קבלה בחזרה את הקהל בפעם הראשונה מעל שנה.
הפקה > רקע

רסלמניה נחשב לאירוע הדגל של ה-WWE, מאז שהתקיים לראשונה בשנת 1985. זה הוא אירוע השלם וצפה עם תקופת הקיום הארוכה ביותר בהיסטוריה והוא נערך מדי שנה בין אמצע חודש מרץ לאמצע חודש אפריל. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רויאל ראמבל, סאמרסלאם וסדרת ההישרדות; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". אירוע הרסלמניה מדורג במקום השישי ברשימת אירועי הספורט המוערכים ביותר על ידי המגזין פורבס, כשלא פעם תואר כ"סופרבול של הספורט הבידורי".
הפקה > עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
הפקה > עלילות > קרבות מרכזיים

באירוע הרויאל ראמבל, ביאנקה בלאייר ניצחה בקרב הרויאל ראמבל של הנשים וכתוצאה מכך ניתנה לה הזכות להתחרות על אליפות נשים לבחירתה ברסלמניה. במהלך השבועות שבאו לאחר מכן, בלאייר התלבטה מול איזו אלופה תתמודד, אך היא הייתה מעורבת לרוב בקטעים עם אלופת הנשים של סמאקדאון, סשה בנקס. אף על פי שבנקס החמיאה לבלאייר, היא טענה שהיא לא הטובה ביותר מביניהם מכיוון שחגורת אליפות לא נמצאת על מותניה, תוך כדי שהיא לעגה לגימיק ה-"EST" של בלאייר, האומר שהיא הטובה ביותר בכל הגדרה. ב-26 בפברואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בלאייר הודיעה רשמית שהיא תתמודד מול בנקס על אליפות הנשים של סמאקדאון באירוע רסלמניה 37. מאוחר יותר, נודע שהקרב בין השתיים יתקיים בלילה הראשון של האירוע.