stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלנדז'יק

גלנדז'יק (ברוסית: Геленджик) היא עיר לחופו של הים השחור, בדרום-מערבו של חבל קרסנודאר ברוסיה.
גלנדז'יק היא עיר נופש גדולה על חוף הים השחור של הקווקז. מאז 23 במרץ 2001 גלנדז'יק הוא אתר בריאות בעל חשיבות פדרלית.
רצועת החוף של אתר הנופש גלנדז'יק כוללת 114 אזורי חוף עם חלוקי נחל, אורכם הכולל של החופים הוא 20,423 מ'. במרכז מפרץ ג'לנדז'יק, הוקם חוף חולי מלאכותי באורך של 1000 מ' ושטח של 5.5 דונם.
העיר ממוקמת 25 קילומטרים דרום-מזרחית מנובורוסייסק, 180 ק"מ דרומית-מערבית מקרסנודאר ו-250 ק"מ צפונית-מערבית מסוצ'י (בכביש).
הערות שוליים

↑  https://101hotels.com/recreation/russia/gelendjik/about
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562535705171  GND: 4826707-7  MusicBrainz: 32565c24-6a71-42fb-acd4-bc42f026bf23  VIAF: 131456664   WorldCat (עם VIAF): 131456664
גלנדורה (מיסיסיפי)

| --- | --- |
שלט הכניסה לכפר
שלט הכניסה לכפר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  מיסיסיפי (מדינה) מיסיסיפי
 שטח:  0.4 קמ"ר
 גובה:  45 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  154 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  33°49′46″N 90°17′36″W﻿ / ﻿33.829444444444°N 90.293333333333°W﻿ / 33.829444444444; -90.293333333333 
 אזור זמן:  UTC -6
 http://www.glendorams.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גלנדורה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גלנדורה(למפת מיסיסיפי רגילה) ג'קסון גאלפפורט סאות'ייבן האטיסבורג מרידיאן טופלו גרינוויל אלבמה טנסי ארקנסו לואיזיאנה מפרץ מקסיקוגלנדורה(למפת מיסיסיפי מוגדלת) ג'קסון גאלפפורט סאות'ייבן האטיסבורג מרידיאן טופלו גרינוויל אלבמה טנסי ארקנסו לואיזיאנה מפרץ מקסיקוגלנדורה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גלנדורה (באנגלית Glendora) הוא כפר במיסיסיפי בארצות הברית.
בשנת 2000 היו בכפר 285 תושבים 60 משפחות ו-73 יחידות דיור.
דמוגרפיה

| שנה | גודל אוכלוסייה |
| --- | --- |
1910: 207
1940: 247
1950: 178
1960: 147
1970: 201
1980: 220
1990: 165
2000: 285
2010: 151
גסטון קרונל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באוגוסט 1898 דוואי, צרפת 
 פטירה:  13 בינואר 1990 (בגיל 91) לה שנה, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  חליל צד 
 
גסטון קרונל (בצרפתית: Gaston Crunelle ‏ 18 באוגוסט 1898 בדואיי – 13 בינואר 1990) היה חלילן קלאסי ומורה צרפתי.
משנת 1941 עד 1969 הכשיר קרונל כ-135 תלמידי חליל זוכי פרס ראשון בקונסרבטואר של פריז.
בשנת 1969 החליף אותו החלילן ז'אן-פייר רמפל (זוכה הפרס הראשון לשנת 1944).
נוסף לז'אן-פייר רמפל, לימד קרונל אין-ספור מוזיקאים, בהם רוז'ה קוט וג'יימס גולוויי.
הערות שוליים

↑  ארגון מדיהמיוזיק, ג'יימס גולוויי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334873805171  PLWABN: 9810589533205606  BnF: cb13950960h (data)  CiNii: DA11306738  GND: 1026038278  ISNI: 0000 0000 2669 1293  LCCN: n88093141  MusicBrainz: 5a5e16a1-9a0d-4ca6-bd91-c75cb74368bd  RERO: 02-A003145771  SUDOC: 169312348  VIAF: 34649173   WorldCat (עם VIAF): 34649173
גואטפה

גואטפה (בספרדית: Guatapé) היא עיירה ורשות מקומית במחוז אנטיוקיה, שבקולומביה. העיירה ממוקמת על לשונות יבשה היוצאות אל תוך מאגר המים פניול-גואטפה (ספ'), וכן גם על כמה איים קטנים. המבנה של העיירה מושך אליה תיירים רבים מדי שנה, כמו גם קיר האבן העצום "פניון דה גואטפה" המשמש אטראקציה תיירותית והאדריכלות הייחודית של מבני העיירה. העיירה נמצאת במרחק של 79 קילומטרים ממדיין, בירת המחוז.
היסטוריה

לפני שהגיעו לאמריקה הדרומית הספרדים והפורטוגזים, הטריטוריה של גואטפה יושבה על ידי קבוצות ילידים, אשר חלקן הונהגו על ידי מנהיג בשם גואטפה, אשר על שמו נקראת העיירה כיום. השם עצמו, "גואטפה", מגיע ככל הנראה משפת הקצ'ואה, ופירושה "אבנים ומים". לאחר כיבוש המקום על ידי ספרד, נקרא היישוב לעיתים "לה סחה דה גואטפה" (La Ceja de Guatapé).
בשנת 1714, פונו הילידים שהתגוררו שם לאזור קרוב בשם "סן אנטוניו דה רמולינוס פניול". עדות לקיומם שם נמצאה בכפר אלטו ורדה, אשר בו נמצאו כדים מחימר ומחרס, ובכמה אתרים ארכאולוגיים נוספים שטרם נחקרו, כמו הכפרים לה פניה, לה פיידרה, אל רובל ואל רוסאריו.
היישוב הספרדי הוקם ב-1 ביוני 1811 על ידי המייסד הספרדי דון פרנסיסקו חירלדו אי חימנס. היישוב הוכרז כעיירה בשנת 1867, תחת שלטון קולומביה.
גואטפה עברה שינויים לאורך ההיסטוריה שלה. רוב שנותיה התבססה גואטפה על חקלאות, גידול בעלי חיים וכרייה. בשנות ה-70 של המאה ה-20 פתחה חברת "Empresas Públicas de Medellín" הקולומביאנית פרויקט חדש בגואטפה אשר מטרתו בניית סכר ענק ומבוקר בקרבת אגם פניול-גואטפה, שיעלה את גובה המים באגם ויפעל כתחנת כוח.
פרויקט מגה זה השפיע רבות על ההתפתחות החברתית, הכלכלית, הפוליטית, הסביבתית והתרבותית ביישוב. עם הקמת סכר זה, הפכה גואטפה לאחד ממרכזי הייצור החשמלי החשובים ביותר במדינה. בנוסף, הסכר הוביל לעליית מפלס המים באגם בצורה מתוכננת, ויצר בין הרחובות בעיירה תעלות מים מתוקים בצבעי טורקיז ותכלת. טוב המראה של פני העיירה גרם לעלייה ניכרת מאוד בתיירות, והיישוב התמלא בתיירים שמגיעים לנפוש במקום ולבקר באטרקציות השונות שהעיירה מציעה.
דמוגרפיה

נכון ל-2015, אוכלוסיית הרשות המקומית הכוללת מוערכת בכ-6,469 תושבים. מספר זה מתחלק לשני חלקים: בעיירה עצמה מתגוררים רק 5,045 תושבי קבע, ואילו שאר התושבים, שהם 1,424 נפש, מתגוררים בכפרים הנספחים.
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בעיירה בשנת 2005 עולה כי 99.6% מתושבי הקבע הם ממוצא היספני, בעוד שרק 0.4% מהתושבים הם ממוצא אפרו-קולומביאני. כמו כן, אחוז בעלי גוון עור לבן בגואטפה גבוה ביחס לשחומי עור וכהי עור.
גאוגרפיה

מרכז גואטפה נמצא על גדות מאגר פניול-גואטפה, שבמקור היה אגם טבעי אך העלאת גובה מימיו באופן מתוכנן הוביל ליצירת תעלות מים בין הרחובות, המקושרים זה עם זה על ידי גשרים. במבט אווירי, ניתן להבחין שהתעלות לא יוצרות איים בעיקר, אלא פיסות אדמה שעדיין מחוברות על ידי שטח מועט ליבשה. לכן, ניתן להגיע מכל חלקי העיירה אל המרכז, דרך החיבור בין לשונות הים ליבשה.
במרחק של קילומטרים אחדים מגדות האגם גובה האדמה עולה ונמצאים רכסים הרריים גבוהים, המלאים צמחייה. במערב האגם נמצאת אדמה פורייה לגידולים, שם מרוכזים רוב השדות החקלאיים של תושבי האזור.
אדריכלות

אחת מהאטרקציות למבקרים שמציעה העיירה היא האדריכלות יוצאת הדופן של מבניה. מבני העיירה מאופיינים בצפיפות ובשימוש ניכר באבני בסיס (אנ') בתור מצרך בנייה שימושי. בנוסף, גובה הבתים לרוב לא עולה על שתי קומות, והם צבועים בצבעים עזים. הצבעים לרוב משמשים כדרך ביטוי לאמונות התושבים או למוצרים אותם הם מוכרים.
אתרים בעלי חשיבות > פניון דה גואטפה

אטרקציית התיירות הפופולרית בעיירה הוא הסלע הענק "פניון דה גואטפה". זהו סלע עצום הגובל בשפת האגם, ונוצר לפני למעלה מ-70 מיליון שנה בקירוב. שני שלישים מגובהו נמצאים מתחת לפני האדמה, וגובה פני הסלע האנכיות מעל האדמה עולה על 200 מטר ונראה מכל האזור. המבקרים יכולים לטפס על צדו האנכי של הסלע בעזרת מסלול הבנוי לצדו וכולל למעלה מ-649 מדרגות.
על ראש הסלע השטוח נמצאים מספר דוכני מזון המספקים מקומות ישיבה הצופים על הנוף הנשקף מהגובה הרב. מעל דוכני המזון נמצאת נקודת תצפית נוספת, הפתוחה לקהל הרחב.
אתרים בעלי חשיבות > המנזרים

ישנם שני מנזרים השייכים לקהילת בנדיקטוס. משום שהנצרות היא הדת העיקרית והכמעט מוחלטת של תושבי גואטפה, המנזרים משמשים כבתי תפילה לתושבי גואטפה, כמו גם לתושבי הכפרים הסמוכים. ישנה קהילת נזירים קטנה בגואטפה, אשר מקבלת תיירים לתוך המנזר ומשתפת אותם בתפילות.
תחבורה

כדי להגיע לעיירה ניתן לנסוע בכבישים הראשיים דרך היבשה, או לעבור במעבורת מצד אחד של האגם לצידו השני. מעבורות כאלה יוצאות פעם בכמה שעות ומביאות נוסעים אל גואטפה והכפרים הסמוכים, וכמו כן גם לאכסניה "מלון האי פנטזיה", הממוקם צפונית לחוף גואטפה ומשמש כבית מלון עבור תיירים בגואטפה. ישנה תוכנית לבניית שדה תעופה קטן ליד העיירה, שישמש לטיסות בתוך קולומביה וגם לטיסות חיצוניות.
הערות שוליים

↑  מידע על גואטפה
↑  Sitio web del municipio Guatapé en Antioquia, wayback.archive-it.org
↑  Guatapé, Gobernación de Antioquia (ב־)
הסלע פניון דה גואטפה
נזירות צועדות על קו החוף של גואטפה
דווין נונס

הנשיא דונלד טראמפ מעניק לנונס את מדליית החירות הנשיאותית בחדר הסגלגל שבבית הלבן, 4 בינואר 2021
דֵוִין נוּנֶס (באנגלית: Devin Nunes; נולד ב-1 באוקטובר 1973) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כמנכ"ל Trump Media & Technology Group. כיהן כנציג מחוז 22 של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית וכיושב ראש ועדת המודיעין של בית הנבחרים.
ביוגרפיה

נונס נולד בטולייר שבקליפורניה. הוא דור שלישי למהגרים פורטוגזים מהאיים האזוריים שהתיישבו באזור. בנעוריו עבד במשק החלב המשפחתי. לאחר שחסך כסף רכש משק חקלאי משלו בשותפות עם אחיו. למד בקולג' קהילתי בויסאליה שבקליפורניה. ב-1995 סיים תואר ראשון בכלכלה חקלאית מאוניברסיטת קאל פולי שבסן לואיס אוביספו וב-1996 סיים תואר שני בחקלאות בקאל פולי.
לאחר הלימודים נבחר לחבר הנאמנים של הקולג' בו למד. בשנת 2000 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב מחוז 20 בבית הנבחרים אך הפסיד. ב-2001 מונה למנהל פיתוח הכפר במחלקת החקלאות של ארצות הברית.
בנובמבר 2002 זכה בבחירות למושב המחוז ה-21 של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 70.5%. בעת השבעתו בינואר 2003 היה צעיר חברי בית הנבחרים. מאז נבחר לתפקיד עוד שמונה פעמים, כשב-2012 שונה מספר המחוז ל-22. המחוז כולל את תושבי עמק סן חואקין ומאופיין במשקים חקלאיים. משנת 2015 ועד תחילת 2019 כיהן כיו"ר ועדת המודיעין של בית הנבחרים.
לאחר היבחרו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית מונה נונס לחבר בצוות המעבר שלו לנשיאות.
נונס הציג לאורך השנים עמדות שמרניות בתחומי הכלכלה, אם כי התנגד לפעולות חבריו לסיעה שהביאו להשבתת הממשל ב-2013. הוא מחברו של הספר Restoring the Republic: A Clear, Concise, and Colorful Blueprint for America's Future שיצא לאור ב-2010 ובו מציג את התזה לפיה על ארצות הברית לנקוט במדיניות ריסון פיסקלי, אחרת תאבד עצמה לדעת.
בתחום ביטחון הפנים הוא תומך במדיניות הרחבת חוק הפטריוט והענקת כלים נוספים לסוכנויות המודיעין באיסוף מידע אלקטרוני ולוחמה בטרור. בתחום מדיניות החוץ התנגד להוצאת הכוחות האמריקאים מאפגניסטן ומעיראק, תמך בהרחבת הסנקציות נגד סוריה ונגד איראן.
תחום עיקרי בו התעסק בתקופת כהונתו בבית הנבחרים היה משבר בצורת בקליפורניה שכלל מחסור במים. הוא פעל להסרת רגולציה סביבתית שמנעה הזרמת מים לעמק סן חואקין המתייבש וטען כי הפגיעה העיקרית בסביבה ומשבר הבצורת נובעים מערים כגון לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו וסקרמנטו, ולא מן החקלאים.
נונס, כיושב ראש ועדת המודיעין של בית הנבחרים, ניהל את חקירת המעורבות הרוסית בבחירות 2016 וקשרים אפשריים עם קמפיין טראמפ, אך נאלץ לפסול את עצמו מניהול החקירה לטובת מייק קונאוויי באפריל 2017, עקב חקירה שנפתחה נגדו בידי ועידת האתיקה של הקונגרס בחשד לחשיפת מידע מסווג.
ב-4 בינואר 2021 העניק לו הנשיא טראמפ את מדליית החירות הנשיאותית. בדצמבר 2021 הכריז נונס כי ב-31 בדצמבר אותה שנה יתפטר מתפקידו כחבר בית הנבחרים על מנת להיכנס לתפקיד כמנכ"ל "קבוצת המדיה והטכנולוגיה טראמפ".
ב-2022 התפטר מעבודתו בבית הנבחרים לקראת כניסתו לתפקיד מנכ"ל קבוצת המדיה החדשה של דונלד טראמפ, Trump Media & Technology Group.
נונס נשוי לאליזבת ואב לשלוש בנות.
הערות שוליים

↑  Kaitlan Collins. "Trump to award Medal of Freedom to GOP Reps. Devin Nunes and Jim Jordan". CNN. נבדק ב-2021-01-04.
↑  ראיין נובלס, Devin Nunes says he's leaving Congress by the end of the year, באתר CNN‏, 7 בדצמבר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 9908 352X  LCCN: no2018030455  SNAC: w67n1127  US Congress: N000181  VIAF: 7337152140002011100004   WorldCat (עם VIAF): 7337152140002011100004
דונקסטר רוברס

דונקסטר רוברס (באנגלית: Doncaster Rovers F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית המייצגת את העיר דונקסטר שבדרום יורקשייר, אנגליה. הקבוצה משחקת בליגת הפוטבול ליג השנייה, הליגה האנגלית הרביעית בחשיבותה.
המועדון הוקם בשנת 1889 והפך למקצעוני כשש שנים לאחר מכן. דונקסטר רוברס נמצאה במהלך רוב ההיסטוריה שלה בין הליגה השלישית והרביעית באנגליה, אותן סיימה ראשונה מספר פעמים. צבעי המועדון הם אדום ולבן, ומ-2001 צבעי התלבושת הבייתים הם פסים אדומים ולבנים.
בעונת 2006–2007, זכתה הקבוצה בפרס הפוטבול ליג.
גליה אבן-חן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1966 (בת 58 בערך)  אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  ספרנית ובמאית
 מקום לימודים:  מקיף א' אשדוד 
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  סיפורת ושירה
 http://blogs.bananot.co.il/296
 
גליה אבן-חן (נולדה בשנת 1966) היא סופרת, משוררת, ספרנית ובמאית סרטים קצרים ישראלית.
ביוגרפיה

גליה אבן-חן נולדה באשדוד, כצעירה מבין שני אחים, לחיים, נהג; ולדבורה אבן-חן, מפקחת על הוראת המתמטיקה במשרד החינוך. למדה בתיכון מקיף א' אשדוד ואת שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר הישראלי. 

בוגרת תואר ראשון מדעי הרוח והחברה באוניברסיטה הפתוחה. בעלת תעודת ספרנית מורשה ממכללת בית-ברל. עבדה כספרנית בספריה הראשית בהרצליה.
הייתה חברה בקבוצת היוצרים שתמכה במאבקים חברתיים גרילה תרבות.
הייתה חברה בקבוצת היוצרים "הם", שתמכה במאבקים חברתיים.
מתגוררת בתל אביב. נשואה ואם.
יצירתה הספרותית

שיריה של אבן-חן פורסמו בעיתונים הארץ, מעריב, ידיעות אחרונות וכן באתרים ynet, האייל הקורא והחוטם. עם כתבי העת בהם פורסמו שיריה נמנים: מטעם, שבו,  מאזניים, גג, ננופואטיקה, עמדה, הכיוון מזרח, אימגו וכן במסגרת פרסום של קבוצת המשוררים כתובת.
שיריה נכללו באנתולוגיות הבאות:

"השירים הכי יפים בעברית" (בעריכת מנחם בן ודורון קורן, הוצאת ידיעות אחרונות), "מלכה עירומה" (בעריכת דורית ויסמן, הוצאת הקיבוץ המאוחד) ו"עורו הישראלים" (בעריכת אמיר אור, בהוצאת חדרים). 

את שיריה הלחינו יוצרים רבים, בהם אריאל הורוביץ, טובה גרטנר ואביגייל רוז.
ספריה

1992 - אשת העולם הקטן (שירה, הוצאת טרקלין)
2009 - אישה מטורפת (שירה, הוצאת ספרא של איגוד הסופרים והוצאת בית אוצר - הוצאה אלקטרונית)
2015 - עובדות מהדמיון (רומן, הוצאת ספרא והוצאת בית אוצר)
2016 - נצח יחסי (שירה, הוצאת ספרא והוצאת בית אוצר)
2017 - רואים לו לכדור-הארץ (ארבעה סיפורים ונובלה, הוצאת ספרא והוצאת בית אוצר).
סרטים קצרים שביימה

2014 - למשתמט (אחריות על התסריט, בימוי, הפקה וליהוק)
2016 - ההיא עם הכפפות
2018 - אין פטנט לאהבה (אחריות על הכתיבה והבימוי).
הערות שוליים

↑  קברי האנדרטה הריקים, באתר ynet, 2 במאי 2011
↑  אקרא לו סבל תינוק, באתר ynet, 26 ביולי 2009
↑  "לימים הוא יספר לאשתו", שיר של גליה אבן-חן, באתר האייל הקורא
↑  "אלוהים שלה", שיר של גליה אבן-חן, באתר האייל הקורא
↑  "למשתמט", סרטון קצר של גליה אבן-חן, באתר יוטיוב
↑  "ההיא עם הכפפות" סרטון קצר של גליה אבן-חן, באתר יוטיוב
↑  "אין פטנט לאהבה", באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303751805171  BnF: cb17769489f (data)  ISNI: 0000 0000 6696 0662  LCCN: nr92031608  VIAF: 26929487   WorldCat (עם VIAF): 26929487
דוויניטה לאראסאטי

| --- | --- |

 לידה:  1972 (בת 52 בערך) ג'קרטה, אינדונזיה 
 מדינה:  אינדונזיה 
 מקום לימודים:  מכון טכנולוגי בבנדונג, אקדמיית עיצוב איינדהובן, האוניברסיטה הטכנולוגית בדלפט 
 שפות היצירה:  אינדונזית 
 
דוויניטה לאראסאטי (נולדה בשנת 1972), הידועה גם בשם העט שלה טיטה לאראסאטי, היא מעצבת תעשייתית, קומיקסאית וקריקטוריסטית אינדונזית. 
היא מרצה לעיצוב תעשייתי במכון הטכנולוגי של באנדונג (ITB). כמעצבת, מתמחה לאראסאטי בקיימות ובשימוש בבמבוק. כאמנית וכקומיקסאית, היא נחשבת כיום לחלוצה בתחום הקומיקס האוטוביוגרפי באינדונזיה כולה, שהיא המדינה הרביעית בגודלה בעולם.
ביוגרפיה

לאראסאטי נולדה בג'קרטה ולמדה במכון הטכנולוגי של באנדונג. היא סיימה תואר שני בהצטיינות באוניברסיטת איינדהובן שבהולנד, ובשנת 2007 פרסמה את עבודת הדוקטורט שלה באוניברסיטת דלפט.
היא החלה לצייר בשנת 1995, בעת שהתמחתה בגרמניה, ושלחה אל משפחתה באינדונזיה ציורים של עצמה ושל מצבה. לימים אמרה, "הייתי עצלנית מכדי לכתוב". לאחר מכן החלה לשלוח אליהם דרך מכשיר פקס קומיקס אוטוביוגרפי שסיפר על חוויותיה בגרמניה. את הקומיקס שכפלה אמה והעניקה עותקים שלו לשאר בני המשפחה המורחבת שלה.
לאחר שחזרה לאינדונזיה הקימה לאראסאטי יחד עם רוני אמנדי בשנת 2008 את הוצאת הקומיקס "Curhat Anak Bangsa", אשר פרסמה קומיקס בז'אנר יומן גרפי שכתבו נשים שונות, בהן שילה רוזוויטה פוטרי ועזיסה נור. לאראסאטי עצמה פרסמה ארבע מהאוטוביוגרפיות המאויירות שלה בהוצאה. ספרה הראשון אשר תורגם לשפה אחרת מאינדונזית היה "בחזרה לבאנדונג" שפורסם בצרפתית בשם Retour à Bandung בשנת 2016. רבות מעבודותיה מתמקדות במאבקה כגולה באירופה ובחזרתה לאינדונזיה לאחר תקופת היעדרות ממושכת.
ייחודה של לאראסאטי, מלבד תחום הכתיבה המסוים שלה, מתבטא בהיעדר השפעתה של המאנגה היפנית והיצמדותה לסגנונות ציור מערביים, בשונה ממרבית הקומיקסאים האינדונזיים.
כיום לאראסאטי היא המזכירה הכללית וממייסדי פורום העיר היצירתית של באנדונג (BCCF).
הערות שוליים

↑  "Tita". lambiek.net (באנגלית). נבדק ב-2019-11-03.
↑  Perdani, Yuliasri (2 בנובמבר 2015). "BookWORM: Tita Larasati: A trilogy that inspires daughter's name". The Jakarta Post (באנגלית). נבדק ב-2019-11-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fusami Ogi, How Women’s Manga Has Performed the Image of ASIAs, Globally and Locally, Cham: Springer International Publishing, 2019, Palgrave Studies in Comics and Graphic Novels, עמ' 95–122, ISBN 978-3-319-97229-9. (באנגלית)
↑  Just Published, French Edition of "Back in Bandung" | Islands of Imagination, islandsofimagination.id
↑  The Jakarta Post, Creative ideas, knowledge attract festivalgoers in Jakarta, The Jakarta Post (באנגלית)
1 2  Lent, John A. Asian Comics. Jackson: University Press of Mississippi. ISBN 9781626740853. OCLC 881592441.
↑  RAHMIASRI, MASAJENG (13 באוגוסט 2016). "Indonesian artists to join French comic festival". The Jakarta Post (באנגלית). נבדק ב-2019-11-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Just Published, French Edition of "Back in Bandung" - Islands of Imagination". islandsofimagination.id. נבדק ב-2019-11-03.
↑  WIRA, NI NYOMAN (24 בספטמבר 2016). "Creative ideas, knowledge attract festivalgoers in Jakarta". The Jakarta Post (באנגלית). נבדק ב-2019-11-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dr. Dwinita Larasati « Asean Creative Cities" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-11-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17043670h (data)  CiNii: DA17288333  ISNI: 0000 0000 6253 1502  LCCN: no2009093360  NLA: 49784460  ORCID: 0000-0003-3323-2070  SUDOC: 148455352  VIAF: 90553946   WorldCat (עם VIAF): 90553946
גסטון פרננדס

גסטון ניקולאס פרננדס (בספרדית: Gastón Nicolás Fernández; נולד ב-12 באוקטובר 1983 בלאנוס שבפאתי בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בשורות אסטודיאנטס לה פלאטה.
קריירה

פרננדס החל לשחק בריבר פלייט וערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה במהלך 2002. הוא היה בסגל הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2003. בשל גילו הצעיר, הושאל לשנה לראסינג קלוב והצטיין בשורותיה. הוא בלט בזכות מהירותו והשליטה הטובה בכדור. הוא חזר לריבר פלייט ב-2005 ושיחק בה במשך שנתיים אך לא הצליח להפוך לשחקן מרכזי בקבוצה למרות הציפיות הרבות ממנו. הוא הושאל בשנית, הפעם לקבוצת מונטריי ממקסיקו ונחל בה הצלחה.
ב-2007 הוא הובא לסן לורנסו תמורת 1.5 מיליון דולר, זאת על פי דרישתו של מאמן הקבוצה דאז רמון דיאס. פרננדס הבקיע 9 שערים והפך למלך השערים של הקבוצה ולאחד הגורמים העיקריים לזכייתה באליפות הקלאוסורה. מצבה הכלכלי של הקבוצה לבסוף הביאה לשחרורו ופרננדס עבר בפעם השנייה בקריירה שלו לליגה המקסיקנית, הפעם לקבוצת טיגרס ששילמה עבור כרטיסו 3.3 מיליון דולר. הוא שיחק בה עונה אחת לפני שעבר לאסטודיאנטס לה פלאטה בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצה שהגיעה לגמר גביע סודאמריקנה 2008 וזכתה בגביע ליברטדורס 2009, כשפרננדס מבקיע את אחד מהשערים בגמר בברזיל מול קרוזיירו. באותה שנה הוא חזר לטיגרס וזכה איתה בסופרליגה הצפון אמריקנית. ב-2010 הוא שב לשחק באסטודיאנטס וזכה איתה באליפות האפרטורה, תוך שהוא הופך למלך השערים של הקבוצה עם 6 כיבושים. עקב יציאתו הבעייתית מטיגרס הוא נקנס ונמנע ממנו להשתתף בטורניר איניסיאל 2013. ב-2014 עבר לפורטלנד טימברס מה-MLS.
פרננדס שיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה ונחשב לאחד הכישרונות העולים בכדורגל הארגנטינאי אך אופיו הבעייתי ונטייתו להסתכסך עם מאמניו פגעו בהתקדמותו.
תארים

אליפות ארגנטינה: 2003 (קלאוסורה)
אליפות ארגנטינה: 2007 (קלאוסורה)
הסופרליגה הצפון אמריקאית: 2009
גביע ליברטדורס: 2009
אליפות ארגנטינה: 2010 (אפרטורה)
גסטון רייניג

| --- | --- |

גסטון רייניג
 לידה:  17 בנובמבר 1956 (בן 67) דיקירך, לוקסמבורג לוקסמבורג
 מדינה:  לוקסמבורג 
 השכלה:  Lycée classique de Diekirch  בית הספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד  École de guerre  Institut des hautes études de défense nationale  האקדמיה הצבאית המלכותית  École de l'infanterie 
 השתייכות:   צבא לוקסמבורג
 תקופת הפעילות:  1976–2013 (כ־37 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 עיטורים
 צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  קצין במסדר כתר האלון  מפקד במסדר כתר האלון 
 
גסטון רייניג (בלוקסמבורגית: Gaston Reinig;‏ נולד ב-17 בנובמבר 1956) הוא גנרל לוקסמבורגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא לוקסמבורג בין השנים 2008–2013.
ביוגרפיה

רייניג נולד בדיקירך ב-17 בנובמבר 1956. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא לוקסמבורג. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית הבלגית בבריסל, וב-1980 חזר ללוקסמבורג והוצב במרכז ההכשרה בדיקירך. ב-1981 החל ללמוד בבית הספר לחי"ר במונפלייה. ב-1982 החל לפקד על יחידות קטנות בצבא לוקסמבורג, וב-1984 מונה למפקד הכוחות הלוקסמבורגיים שהוקצו לכוח הרב-לאומי של נאט"ו. בין 1992–1995 הוא שימש כנציג לוקסמבורג בוועדות הכספים, הלוגיסטיקה והמנהלה של נאט"ו. ב-1997 הוא הוצב בבוסניה והרצגובינה. ב-1998 הוא מונה לנציג לוקמבורג בוועדה הצבאית של נאט"ו, וב-2000 הוסמך לייצג אותה גם בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-2002 הוא מונה למפקד המרכז הצבאי בדיקירך - הבסיס הצבאי הראשי של צבא לוקסמבורג. ב-15 בינואר 2008 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1 בפברואר 2013.
גואטמלה סיטי

גואטמלה סיטי (בספרדית: Ciudad de Guatemala, "סיודד דה גואטמלה") היא בירת גואטמלה והעיר הגדולה במדינה. כמו כן, העיר היא בירת מחוז גואטמלה. בעיר מתגוררים כ-2.45 מיליון בני אדם ובמטרופולין שסביבה - כ-4.1 מיליון. שמה המלא של העיר הוא "לה נואבה גואטמאלה דה לה אסונסיון" (La Nueva Guatemala de la Asunción).
היסטוריה

במקום בו ניצבת כיום העיר גואטמלה סיטי ניצבה עיר המאיה העתיקה קַמִינָאלְחוּיוּ (Kaminaljuyú), שנוסדה בתחילת האלף הראשון לפנה"ס.
בתקופת השלטון הספרדי הייתה גואטמלה סיטי עיר קטנה ובה מנזר בשם אל קרמן, שנוסד בשנת 1628. לאחר שרעידת אדמה הרסה את הבירה הקודמת, אנטיגואה גואטמלה, הועברה הבירה לגואטמלה סיטי. ב-1775 אישר מלך ספרד רשמית את המעבר. המעבר הוביל להתפתחות ואוכלוסייתה גדלה במידה ניכרת.
בשנים 1823–1834, עת הייתה גואטמלה חלק מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה, שימשה גואטמלה סיטי כבירת האיחוד.
השכלה

בעיר נמצאות חמש אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת סן קרלוס - האוניברסיטה השלישית בעתיקותה באמריקה.
מבנה העיר

העיר מחולקת ל-25 אזורים עירוניים, כשכל אחת נקרא zona (סוֹנָה), והם מסופררים בצורה חלזונית (ספירלית): אזור 1 הוא מרכז העיר וככל שהמספר גדול יותר - הוא חדש יותר ומרוחק יותר מהמרכז.
לכל אזור יש רחובות אנכיים (צפון-דרום) הנקראים Avenida (מסופררים מ-1 בכל אזור) ורחובות אופקיים (מזרח-מערב) הנקראים Calle (מסופררים מ-1 בכל אזור). לעיתים יש רחובות אלכסוניים הנקראים Diagonal.
לרחובות רחבים במיוחד יש שם במקום מספר, למשל Avenida La Reforma שהוא מפריד בין אזור 9 ל-10 או Calle Montúfar שנקרא גם Calle 12 באזור 9.
מרכז העיר הוא Avenida 1 Calle 1 Zona 1.
שיטת הכתובות מעניינת ומקלה על האיתור, למשל, "a "14 Calle 6-65 Zona 9 אומר שזהו בית ב-Calle שמספרו 14, במרחק 65 מטר מה-Avenida הקרוב אליו שמספרו 6 (לכיוון Avenida שמספרו 7) באזור 9.
לעיתים יש רחובות קצרים, ואז אין להן ספרור חדש, למשל 7A (ה-A גדולה !) שהוא בין 7 ל-8.
זו צורת חלוקה וכתובות של כל עיר ועיירה בגואטמלה.
אזור 1 שהוא מרכז העיר, העתיק ביותר, נקרא Centro Civico ומכיל הרבה מבני ציבור ומשרדים ממשלתיים.
שדה התעופה נמצא באזור 13 וקרוב לאזור 9.
תחבורה

את גואטמלה סיטי משרת נמל התעופה הבינלאומי לה אורורה, שנמצא במרחק של כ-6 קילומטרים מדרום למרכז העיר.
הכביש הפאן-אמריקאי עובר בגואטמלה סיטי.
בעיר יש מערכת אוטובוסים מהירה בשם "טרנסמטרו" הכוללת כיום שני קווים, כשהתכנון הוא שיהיה 10 קווים. בנוסף יש תוכניות להקמה אפשרית של רכבת קלה או רכבת תחתית.
תרבות

בעיר נמצא מוזיאון פופול ואישל לאומנות בני המאיה.
ערים תאומות

ישראל כפר סבא, ישראל
טאיוואן טאיפיי, טאיוואן
ספרד מדריד, ספרד
בוליביה לה פאס, בוליביה
ניקרגואה מנגואה, ניקרגואה
פוארטו ריקו סן חואן, פוארטו ריקו
ספרד סנטה קרוס דה טנריפה, ספרד
מקסיקו מקסיקו סיטי, מקסיקו
מקסיקו מונטריי, מקסיקו (מ־1998)
ארצות הברית הוליווד, פלורידה, ארצות הברית
גלריה

בית הדואר המרכזי
העיר גואטמלה - מבט כללי
העיר גואטמלה
כיכר ישראל בעיר גואטמלה
הערות שוליים

↑  מבנה האזורים בעיר גואטמלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550544205171  BNE: XX452362  BnF: cb137419904 (data)  GND: 4022429-6  ISNI: 0000 0001 2299 6433  LCCN: n81019995  MusicBrainz: 2af06f5b-d524-44e5-a7fc-05a81d342485  NARA: 10044781  NKC: ge507292  SUDOC: 027596478  VcBA: 497/2931  VIAF: 316429469   WorldCat (עם VIAF): 316429469 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באמריקה המרכזית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוד חדאד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1874 ה'תרל"ה ג'רבא, תוניס 
 פטירה:  13 במאי 1943 (בגיל 69 בערך) ח' באייר ה'תש"ג ג'רבה, תוניסיה 
 מקום קבורה:  ג'רבא
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה, תוניסיה הצרפתית 
 מקום פעילות:  אלג'יר, מרוקו, טריפולי ותוניס
 תקופת הפעילות:  ? – 13 במאי 1943 
 תחומי עיסוק:  מלמד, דיין, רב
 רבותיו:  רבי יוסף ברבי
 חיבוריו:  לדוד ולזרעו, קרן דוד
 אב:  מעתוק
 אם:  ברוריה
 
הרב דוד חדאד היה רב ודיין תוניסאי בכמה ערים בצפון אפריקה.