איל רגב
הערות שוליים

↑  למשל בדיני נידה: 'על דם טומאה והיחס לגוף באסכולות ההלכתיות בימי בית שני המשנה והתלמוד',  AJS Review 27.1 (2003) החלק העברי, עמ' א-כג.
↑  כגון בהימנעות מכל מלחמה בשבת: 'מצור פומפיוס על הר הבית וההלכה הצדוקית האוסרת  מלחמה בשבת: פרק בהיסטוריוגרפיה הלניסטית ובהלכה בתקופה החשמונאית', בתוך:  א' פאוסט וא' ברוך (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, דברי הכנס השביעי, רמת גן תשס"ב, עמ' 111-127 (=Journal of Jewish Studies 48 1997, pp. 276-289.  ).
↑  "Were the Priests all the Same? Qumranic Halakhah in Comparison with Sadducean Halakhah", Dead Sea Discoveries 12.2 (2005), pp. 158-188.
↑  'המחלוקות על אכילת מנחת זבח השלמים ולחמי התודה במגילת 'מקצת מעשי התורה', 'מגילת המקדש' והסכוליון ל'מגילת תענית', תרביץ סה (תשנ"ו), עמ' 375-388.
↑  על קדושה דינאמית וסטטית בתורה, ראו: 'קדושה דינאמית או קדושה סטטית? לאפיון הקדושה ברבדים הכוהניים ובספר דברים בעקבות שיטת משה ויינפלד', שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יד (תשס"ד), עמ' 51-74;
↑  Priestly Dynamic Holiness and Deuteronomistic Static Holiness, Vetus Testamentum 51 (2001), pp. 243-261.
↑  'על הבדלי התפיסות בין ההלכה הקומראנית והלכות חז"ל: קדושה דינאמית מול קדושה סטטית', תרביץ עב, חוב' א-ב (תשס"ג), עמ' 113-132.
↑  'יוסף בן מתתיהו וההלכות של הכיתות בימי בית שני', ציון סד, ד (תשס"ב), עמ' 401-434 (עם דוד נחמן).
↑  משנה תמיד ה א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  'בית המקדש כערש תפילת הקבע בישראל: על גורמים ותהליכים בהתפתחות התפילה בימי בית שני', ציון ע, חוב' א (תשס"ה), עמ' 5-29.
↑  'זבחי צדק: הביקור במקדש והבאת קורבן כחוויה דתית במזמורי תהילים', תרביץ עג, ג (תשס"ד), עמ' 365-386.
↑  "Josephus, the Temple, and the Jewish War," in J. Pastor, P. Stern, and M. Mor (eds.), Flavius Josephus: Interpretation and History, Supplements to the Journal for the Study of Judaism 146, Brill 2011, pp. 279-293.
↑  "The Temple Cult, Romanization, and the Rebels: The Roman Setting for the Rebels' Religious Ideology," Journal of Ancient Judaism 5 (2014): 40-60.
↑  "Yose ben Yoezer and the Qumran Sectarians on Purity Laws: Agreement and Controversy", in: J.M. Baumgarten et al. (eds.), The Damascus Document: A Centennial Discovery. Proceedings of the Third International Symposium of the Orion Center for the Study of the Dead Sea Scrolls and Associated Literature, 4-8 February, 1998, E.J. Brill, Leiden 2000, pp. 95-107.
↑  'טומאת המקדש ו'יחסי החוץ' של כת קומראן בראשית התקופה החשמונאית', ציון סד, ב (תשנ"ט), עמ' 133-156.
↑  'מקדש כמעט: דימויי הקהילה למקדש במגילות קומראן ובברית החדשה – ההבדלים והקשרים ביניהם', מגילות יג (תשע"ז), עמ' 197-229.
↑  “The Yahad and the Damascus Covenant: Structure, Organization and Relationship” Revue de Qumran 21.2 (2003), pp. 233-262.
↑  לתמצות המחקר, ראו גם: 'כמה כתות  מנתה עדת קומראן? על ההבדלים בין היחד, ברית דמשק, האיסיים וחורבת קומראן', קתדרה 148 (תשע"ג) עמ' 10 - 19
↑  Sectarianism in Qumran: A Cross-Cultural Perspective, Berlin 2007 בספר זה רגב גם ניתח את חלקים מספר חנוך א' והיובלים ואת תיאורי האיסיים, והשווה אותם לכתות קומראן.
↑  Eyal  Regev, "Chercher les femmes: Were the yahad Celibates?", Dead Sea Discoveries 15.2, 2008, עמ' 253 - 284
↑  לתמצות מחקרו ראו: 'כמה כתות  מנתה עדת קומראן? על ההבדלים בין היחד, ברית דמשק, האיסיים וחורבת קומראן', קתדרה 148 (תשע"ג) עמ' 19 - 25
↑  רגב פרסם זאת לראשונה כ 'חנוכה, סוכות וימי המילואים בספר מקבים ב', בית מקרא מו, חוב' קסו (תשס"א), עמ' 227-243.
↑  Eyal Regev, The Hasmoneans: Ideology, Archaeology, Identity, Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 2013, עמ' 340, ISBN 978-3-647-55043-5
↑  'דימויים העצמי של החשמונאים כמנהיגים דתיים', ציון עז, א, (תשע"ב), עמ' 5-30 .
↑  'חבר היהודים והאידאולוגיה הפוליטית של החשמונאים', תרביץ פ, חוב' ג (תשע"ב), עמ' 329-346.
↑  'ככה בונים עם: כיצד החשמונאים עיצבו את הזהות הקולקטיבית של היהודים', חידושים בחקר ירושלים כב (תשע"ז), עמ'  207-237.
↑  Eyal Regev, The Hellenization of the Hasmoneans Revisited: The Archaeological Evidence, Advances in Anthropology 07, 2017, עמ' 175 - 196
↑  איל רגב, מגש הכסף של מדינת החשמונאים, מקור ראשון שבת, 31/12/2016
↑  Eyal Regev, Herod's Jewish Ideology Facing Romanization: On Intermarriage, Ritual Baths, and Speeches, Jewish Quarterly Review 100.2, 2010, עמ' 197 - 222
↑  איל רגב, הורדוס היהודי הטוב, סגולה 44, תשע"ד, עמ' 46 - 51
↑  Eyal Regev, Inside Herod’s Courts: Social Relations and Royal Ideology in the Herodian Palaces, Journal for the Study of Judaism 43, 2012, עמ' 180 - 214
↑  לגרסה עברית מקוצרת, הדנה גם בזהותו היהודית של הורדוס על-פי הממצא הארכאולוגי, ראו: 'הורדוס שלא הכרנו: מקוואות, חברה ופוליטיקה בארמונות הורדוס', חידושים בחקר ירושלים יח (תשע"ג), עמ' 82-101.
↑  כך בנושא מקוואות של כוהנים, פרושים וצדוקים: מאמרו הראשון בנושא הוא 'מקוואות טהרה של מעמדות וכיתות בישראל בימי בית שני', קתדרה 79 (ניסן תשנ"ו), עמ' 3-21.
↑  לניסוח זהיר ומדויק יותר של הצעתו בעניין מקוואות לצורך דרגת טהרה האופיינית לכוהנים, ראו: 'עוד בעניין מקוואות טהרה של מעמדות וכיתות: על שיטת המחקר והממצא הארכאולוגי - תגובה', קתדרה 83 (ניסן תשנ"ז), עמ' 169-176.
↑  מקוואות הר הבית משקפים לדעתו דפוס מיוחד של היטהרות לפני הכניסה למקדש: 'למה שימשו מקוואות הר הבית? על טהרה ודעה קדומה', חידושים בחקר ירושלים, יב (תשס"ז), עמ' 67-72 (=Israel Exploration Journal 55.2 2005, pp. 194-204).
↑  "Pure Individualism: The Idea of Non-Priestly Purity in Ancient Judaism", Journal for the Study of Judaism in the Persian, Hellenistic and Roman Period 31 (2000), pp. 176-202.
↑  ראו: "The Individualistic Meaning of Jewish Ossuaries: A Socio-Anthropological Perspective on Burial Practice", Palestine Exploration Quarterly 133.1 (2001), pp. 39-49.
↑  'הקבורה בגלוסקמות והאינדיבידואליזם בחברה הירושלמית בסוף ימי בית שני', חידושים בחקר ירושלים יז (תשע"ב), עמ' 239-252.
↑  'הקבורה המשפחתית והחוץ-משפחתית בירושלים ובסביבתה בתקופת בית הורדוס', קתדרה 106 (תשס"ג), עמ' 35-60.
↑  Eyal Regev, Family Burial, Family Structure, and The Urbanization of Herodian Jerusalem, Palestine Exploration Quarterly 136, 2004, עמ' 109 - 131
↑  לניתוח אנתרופולוגי של סגנון (style), ראו: "Ancient Jewish Style: Why were Ossuaries and Southern Oil Lamps Decorated?"   Levant 38 (2006), pp. 171-186.
↑  לניסיון להבין את המשמעות המדויקת של העיטורים עצמם לפי שיטות של תאוריה ביקורתית ואנתרופולוגיה, ראו: 'אמנות, סימבוליזם ומדעי החברה: על משמעותם ותפקודם של עיטורי הגלוסקמות ונרות הדרום', ירושלים וארץ-ישראל 6 (תשס"ח), עמ' 33-57.
↑  'שגשוג שהביא לחורבן: החברה היהודית בירושלים ערב המרד הגדול', חידושים בחקר ירושלים יט (תשע"ד), עמ' 179-199. המאמר מסכם חלק ממחקריו הקודמים על החברה והתרבות החומרית בסוף ימי בית שני.
↑  Eyal  Regev, "The Archaeology of Sectarianism: Ritual, Resistance and Hierarchy in Kh. Qumran", Revue de Qumran 24/94, 2009, עמ' 175 - 214
↑  "Access Analysis of Kh. Qumran: Reading Spatial Organization and Social Boundaries," Bulletin of the American School of Oriental Research 355 (2009), pp. 85-99.
↑  לסיכום תמציתי ראו: 'כמה כתות  מנתה עדת קומראן? על ההבדלים בין היחד, ברית דמשק, האיסיים וחורבת קומראן', קתדרה 148 (תשע"ג) עמ' 26 - 38
↑  על התפתחות הטבילה מיוחנן המטביל ועד לנצרות הקדומה, ראו: "Washing, Repentance and Atonement in Early Christian Baptism and Qumranic Purification Liturgies," Journal for the Jesus Movement in its Jewish Setting 3 (2016): 33-60.
↑  על ראשיתו ונסיבות התפתחותו של המיסיון לגויים, ראו: 'האומנם היה מיסיון לגויים בראשית הנצרות? על יראי ה' בספר מעשי השליחים ומקומם של הגויים אצל לוקס,' זמנים, רבעון להיסטוריה 120, עמ' 80-89.
↑  'מקדש או משיח? "משפטו" של ישו, המקדש והמדיניות הרומית', קתדרה 119 (תשס"ו), עמ'  36-13.
↑  Eyal Regev, Temple Concerns and High-Priestly Prosecutions from Peter to James: Between Narrative and History, New Testament Studies 56.1, 2010, עמ' 64 - 89
↑  “Moral Impurity and the Temple in Early Christianity in Light of Qumranic Ideology and Ancient Greek Practice” Harvard Theological Review 79.4 (2004), pp.283-311.
↑  'ממלכת כוהנים או גוי קדוש? מעמדו של המקדש בנצרות הקדומה' קתדרה 113 (תשס"ה), עמ' 5-35.
↑  Eyal Regev, "Were the Early Christians Sectarians", Journal of Biblical Literature, 2011, עמ' 771–793
↑  ואמנם הנוצרים הראשונים נהגו באופן שונה מבני כתות קומראן. חברי היחד וברית דמשק התבדלו מן החברה החיצונית כיוון שהיהודים מחוץ לכת הם בני עוול או בני חושך, וגם התרחקו מן המקדש. ראו:

Temple and Righteousness in Qumran and Early Christianity: Tracing the Social Differences between the Two Movements”, in Daniel R. Schwartz and Ruth A. Clements (eds.), Text, Thought, and Practice in Qumran and Early Christianity. Proceedings of the Ninth International Symposium of the Orion Center for the Study of the Dead Sea Scrolls and Associated Literature, January 11-13, 2004. Studies on the Texts of the Desert of Judah. (Leiden: Brill 2009), pp. 87-112.
↑  Eyal Regev, Early Christianity in Light of New Religious Movements, Numen 63, 2016, עמ' 483 - 510
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266944905171  BnF: cb13736793m (data)  GND: 1038346886  ISNI: 0000 0000 6653 4233  LCCN: n98065318  NTA: 303618663  SUDOC: 121174360  VIAF: 5109669   WorldCat (עם VIAF): 5109669