stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפרים בילבסקי
ביוגרפיה

נולד ברמת גן. למד בבית הספר תיכון חדש בתל אביב. שירת כקצין שלישות במפקדת חילות השדה.
בשנת 1997 נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. השלים את לימודיו כסטאז'ר מצטיין בבית חולים השרון בפתח תקווה והתמחה ברפואת ילדים בבית החולים שניידר בין השנים 2005 ל-2010.
בהמשך עבר התמחות במחלות זיהומיות בבית החולים איכילוב בין השנים 2010 ל-2012, וחזר כמומחה למחלות זיהומיות וכרופא בכיר למחלקת ילדים ג' בשניידר בשנת 2013. משנת 2022 הוא משמש בתפקיד מנהל היחידה למחלות זיהומיות בבית החולים שניידר, אחרי שהחליף בתפקיד את פרופ' יצחק לוי.
בילבסקי שימש בתפקיד גזבר החברה הישראלית לפדיאטריה קלינית וכראש החוג לרפואת ילדים באוניברסיטת תל אביב.
אפי בילבסקי נשוי לרופאת הילדים חבצלת ירדן-בילבסקי. לזוג שלושה ילדים. מתגורר בהרצליה.
פרסומים

אפי בילבסקי פרסם יותר ממאה מאמרים מדעיים. תחום מחקרו העיקרי הוא זיהום מולד בווירוס הציטומגלו.
אתר האינטרנט

בשנת 2019 הקים בילבסקי אתר לרפואת ילדים בעברית בשם "דוקטור אפי", במטרה להנגיש את תחום רפואת הילדים להורים ולילדים. האתר זוכה לכניסות ולצפיות רבות.
הערות שוליים

↑  פרופ' אפי בילבסקי מונה למנהל היחידה למחלות זיהומיות במרכז שניידר, באתר ביה"ח שניידר, ‏3 באוקטובר 2022
↑  פרופ' אפרים בילבסקי, באתר הפקולטה לרפואה, אונ' תל אביב, ‏נלקח ב-9 בינואר 2024
↑  אלכסנדרה לוקש, אדיר ינקו, בעקבות מות הילד מ"החיידק האלים": "ממליץ לחסן תינוקות בני פחות משנה", באתר ynet, 4 בינואר 2023
↑  BILAVSKY, pubmed, ‏נלקח ב-9 בינואר 2024
↑  סיכום שנת 2023 - אתר דר' אפי, באתר רפואת ילדים - האתר המקיף בישראל | ד"ר אפי בילבסקי, ‏1 בינואר 2024
אנדרס פרידן

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1973 (בן 51) גטבורג, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  דת' מטאל מלודי, מטאל אלטרנטיבי, מטאלקור מלודי 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 חברת תקליטים:  ניוקליר בלאסט 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרידן הסיגמה
אנדרס פרידן (שוודית: Anders Fridén; נולד ב-25 במרץ 1973) הוא זמר שוודי, ידוע בעיקר בתור סולן להקת המטאל "אין פליימס".
קריירה

פרידן היה המתופף של להקת "דארק טרנקוויליטי", להקת דת' מטאל שוודית והפך לסולן הלהקה. הוא השתתף באלבום הבכורה, אך זמן קצר לאחר מכן עזב את הלהקה. כשנתיים לאחר מכן הצטרף פרידן ללהקת "אין פליימס". מייקל סטנה, שהיה עד אותה עת סולן בלהקת "אין פליימס", עזב את הלהקה ותפס את מקומו של פרידן בתור סולן ב"דארק טרנקוויליטי" (קודם לכן ניגן שם כגיטריסט), בעוד פרידן תפס את מקומו כסולן ב"אין פליימס".
בשנת 1995 יצא אלבום הלהקה "The Jester Race", ובהמשך יצא האלבום "Whoracle". בתקופה זו פרידן לא שלט היטב בשפה האנגלית, ולכן כתב את תקציר מילות השירים בשוודית באלבומים אלו, והן תורגמו עבורו לאנגלית על ידי ניקלאס סאנדין, גיטריסט להקת "דארק טרנקוויליטי". בשנת 1998 הפיק פרידן את האלבום "My Arms, Your Hearse" עבור להקת אופת'. בשנת 1999 הוציאה להקתו את האלבום "Colony", בו כתב פרידן את מילות השירים בעצמו, בסיוע לשוני של סאנדין. תחילה סגנון הכתיבה עסק לרוב באסטרונומיה או בפנטזיה, ובהמשך הוא התפתח לכיוונים אישיים, כגון דיכאון או מאבקים פנימיים.
במקביל מתפקד פרידן כסולן של להקת "Passenger", אך בראיונות הודה כי כיום הפרויקט נמצא בהמתנה בשל עומס וחוסר זמן של פרידן.
האלבום הבא של "אין פליימס" היה "Reroute to Remain". בתקופה זו השתנה קולו משירה כבדה האופיינית לז'אנר הדת' מטאל, לקול דק יותר ושילוב של שירה נקייה.
חיים אישיים

פרידן נשוי להלנה לינדסיו ואב לבת ובן.
אנדרס פאלופ

אנדרס פאלופ קרברה (בספרדית: Andrés Palop Cervera; נולד ב-22 באוקטובר 1973 בל'אלקודיה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה

פאלופ היה מחליפו של סנטיאגו קניזארס בוולנסיה במשך שנים אחדות והיה השוער הראשון של סביליה, אליה הצטרף ב-2005. בשנת 2006 זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במשחק הגמר, 4-0 על מידלסברו. ב-15 במרץ 2007 הוא זכה לתשומת לב רבה לאחר שהבקיע שער שוויון בתוספת הזמן בשמינית גמר גביע אופ"א מול שחטיור דונייצק, ובכך כפה הארכה. סביליה העפילה עד למשחק הגמר, שם גברה על אספניול בדו-קרב פנדלים שבו עצר פאלופ שלוש מתוך ארבע הבעיטות.
ביוני 2013 חתם פאלופ בבאייר לברקוזן הגרמנית, וכעבור כשנה הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
הוא נכלל בסגל נבחרת ספרד לקראת יורו 2008, אך לא השתתף ולו במשחק אחד.
תארים

גביע אופ"א: 2003/2004
אליפות ספרד: 2001/2002
הסופר קאפ האירופי: 2004
גביע אופ"א (2): 2005/2006, 2006/2007
גביע המלך הספרדי (2): 2006/2007, 2009/2010
הסופר קאפ האירופי: 2006
הסופר קאפ הספרדי: 2007
אליפות אירופה: 2008
אפרים בן יעקב מבון

| --- | --- |
 לידה:  1132 ד'תתצ"ב בון, נסיכות הבוחר מקלן 
 פטירה:  1196 (בגיל 64 בערך) ד'תתקנ"ז 
 תקופת הפעילות:  ?–1196 
 השתייכות:  בעלי התוספות
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, תפילה, פיוט
 רבותיו:  רבי יואל הלוי מבונא (אבי הראבי"ה)
 חיבוריו:  ספר זכירה, פיוטים, פירוש תוספות לתלמוד, פסקי הלכה, פירוש לפיוטי המחזור
 
רבי אפרים ברבי יעקב מבונא (ד'תתצ"ב - ד'תתקנ"ז, 1132–1197) היה מבעלי התוספות באשכנז, פרשן, פייטן ופוסק. יחד עם אחיו רבי הילל, כונו "שני בני היצהר".
ר' אפרים נולד כנראה בבון. למד אצל רבי יואל הלוי מבונא (אביו של הראבי"ה), וכשעבר ר' יואל לקולוניה (קלן) מילא את מקומו כאב בית דין בבון, כשהראבי"ה שני לו.
אחיו קלונימוס נפטר בלא בנים, ובספרות הפוסקים מובא שהוא ואחיו רצו לייבם את האלמנה והיא לא רצתה, ולכן הוכרחה לשלם פיצוי של מאה זקוקים כסף כדי שתחלוץ.
מספר אגדות מפורסמות מסופרות בשמו, מהן המעשה ברבי אמנון ממגנצא שקידש את השם וכתב את הפיוט "ונתנה תוקף" הנאמר ביום כיפור, והמעשה בפייטן הקדמון יניי ור' אלעזר בירבי קליר.
חיבוריו

פיוטים: רבי אפרים היה בין חשובי הפייטנים באשכנז במאה ה-12. בין פיוטיו, הפיוט לברכת המזון בברית מילה אלהים צוית לידידך בחירך, והתחינה הארמית תא שמע מרא עלמא. כלל פיוטיו כונסו בידי אברהם מאיר הברמן בספר פיוטי רבי אפרים בר' יעקב מבונא, הוצאת שוקן, 1969.
אחד מחיבוריו המפורסמים הוא "ספר זכירה" שראה אור בחיבור ספר זכירה: סליחות וקינות לר' אפרים ב"ר יעקב, הוצאת מוסד ביאליק, תש"ל-1970 בעריכת אברהם מאיר הברמן. בספר זה מתאר ר' אפרים את רדיפות היהודים בקהילות בון וקלן בעת מסע הצלב השני, כן הוסיף עליו אחר כך את תלאות קהילות אלה בשנים ד'תתקל"א - ד'תתקנ"ו.
פירוש על פיוטי המחזור.
המרדכי ושאר חכמי אשכנז מביאים במספר מקומות רב את דבריו.
לקריאה נוספת

אברהם מאיר הברמן, פיוטי רבי אפרים בר' יעקב מבונא, הוצאת שוקן תשכ"ט.
ראו גם

אלהים צוית לידידך בחירך
הערות שוליים

↑  על פי הפסוק בספר זכריה, פרק ד', פסוק י"ד
↑  ראבי"ה תתקע"ה; הברמן, פיוטי רבי אפרים בר' יעקב מבונא, עמ' 1–2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281686605171  GND: 100969984  ISNI: 0000 0001 1750 7439  LCCN: n93062627  NKC: ola20241225721  SUDOC: 113905971  VIAF: 22494885   WorldCat (עם VIAF): 22494885 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפרים בן ארצי

| --- | --- |

אפרים בן ארצי, 1950
 לידה:  19 ביולי 1910 פולין (1815-1915) סלונים, פולין
 פטירה:  6 בפברואר 2001 (בגיל 90) ישראל קיסריה, ישראל
 תאריך עלייה:  1924
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת גרנובל 
 בן או בת זוג:  דורה גד (1959–2001) 
 השתייכות:   ההגנה  הצבא הבריטי הצבא הבריטי   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1929–1952 (כ־23 שנים)
 דרגה:   לוטננט קולונל   אלוף
 תפקידים בשירות
 נספח צה"ל בארצות הברית וקנדה, ראש אגף האפסנאות
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל מקורות, מנכ"ל ויו"ר אל על
 
אפרים בן ארצי במדי לויטננט קולונל בצבא הבריטי
בן-ארצי מימין עם חיים שיבא ודוד בן-גוריון באוקטובר 1948
אפרים בן ארצי (19 ביולי 1910 – 6 בפברואר 2001) היה אלוף בצה"ל וראש אגף האפסנאות בשנים 1950–1952.
שנים ראשונות

בן ארצי נולד לשמאי קוברינסקי ורחל לבית סלוצקי בסלונים שבפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), במשפחה בת ארבעה ילדים. אביו היה ספק ביגוד לצבא הרוסי. אחותו הצעירה היא יונה אושפיז, לימים תעשיינית בישראל.
המשפחה עברה ב-1922 לביאליסטוק ועלתה עמו בשנת 1924 לארץ. לאחר תום לימודי התיכון יצא ללימודי הנדסה הידראולית מחוץ לישראל. בשנת 1935 הצטרף להגנה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרף לצבא הבריטי, והיה בין ששת הקצינים הארצישראליים הראשונים בצבא הבריטי ולאחר מכן היה מייג'ור בחיל הרגלים הארצישראלי. בן ארצי השתתף במצעד הניצחון שנערך בלונדון ב-8 ביוני 1945. בינואר 1946 הועלה לדרגת לויטננט קולונל, הדרגה הבכירה ביותר אליה הגיע איש היישוב בשירות הצבא הבריטי. בשנת 1947 השתחרר בן ארצי מן הצבא הבריטי ומונה למנהל החברה לפיתוח צפת, כשעיקר תפקידו היה למנוע את בריחת היהודים מצפת. עם פרוץ מלחמת העצמאות היה ממקימי אגף האפסנאות, ושימש בתפקיד סגן ראש האגף בדרגת סגן-אלוף. בשנים 1948-1949 היה נספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה. במרץ 1950 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף האפסנאות, תפקיד שמילא עד שפרש מצה"ל בשנת 1952.
מנהל

לאחר פרישתו מצה"ל עבר בן ארצי לכהן כמנכ"ל מקורות (1952–1955) תפקיד בו היה אחראי על שלב ב' של מפעל ירקון-נגב. בן ארצי השתתף אז במספר ועדות, בהן הוועדה לבחינת העלויות של אגד, והוועדה לקביעת מדיניות הנפט של ישראל.
בשנת 1956 מונה ליועץ לשר המסחר, פנחס ספיר. אולם לקראת סוף השנה נקרא לכהן כמנכ"ל ויו"ר חברת אל על במקום המנכ"ל המתפטר לואי אריה פינקוס. בן ארצי כיהן כמנכ"ל אל על מדצמבר 1956 עד יולי 1967, עת התפטר. לאחר התפטרותו הוזמן על ידי חברת מדרה לנהל את תשלובת ערד שהוקמה אז. בשנת 1975 עבר לנהל את חברת עמידר, לאחר שהמנהל הקודם התפטר. בשנת 1980, נתמנה לחבר בדירקטוריון של פ.י.ב.י. אחזקות.
כמנהל, בן ארצי שם את החתירה לרווחים בראש מעייניו. הוא נודע כמי שניהל את אל על ביד קשה כשהוא חותר כל הזמן לניהול יעיל ורווחי. הוא זכה לאהדה מועטה מצד העובדים וטען שאינו מאמין במושג "יחסי עבודה", שכן העובדים יאהבו אותו בהתאם לתשלום שיקבלו. עם זאת, בתקופתו היו בחברה רק שתי שביתות. בשנת 1982 הוא טען שעל אל על להמשיך להתקיים כחברה ממשלתית וטען שעל הממשלה למנוע מדיניות של שמים פתוחים הפוגעת באל על.
פעילות ציבורית

במקביל לניהול חברות כיהן בן ארצי במגוון תפקידים ציבוריים. בשנת 1968 שימש כנציג ראש הממשלה למשא ומתן עם ארצות הברית על הקמת מתקן התפלה בישראל, שליחות שלמרות שנראה שהצליחה, לא יצאה לבסוף אל הפועל. בשנת 1969 עמד בראש הוועדה הציבורית לבחינת מעמד תיאטרון הקאמרי ובסוף 1970 נתמנה ליו"ר מועצת הנאמנות של הקאמרי. בתחילת 1970 נתמנה ראש המטה לפיקוח על ביצוע עסקת החבילה, תפקיד ממנו התפטר לקראת סוף השנה. באותה שנה היה בין מייסדי יד לוי אשכול.
בשנת 1973 עמד בן ארצי בראש ועדה שהמליצה על עיצובם של עיטורי צה"ל. בנימוקיו לבחירת הצבע הצהוב לעיטור הגבורה אמר בן ארצי כי:
בחירת הרקע הצהוב לעיטור הגבוה ביותר בא כמשקל שכנגד לניסיון להטיל קלון בצבע זה על יהודים מאז המאה השביעית והרצל חוזה המדינה כתב כי אות הגבורה היהודי צריך לשאת את הצבע הצהוב.
בשנת 1959 נישא לאמנית והמעצבת דורה גד, כלת פרס ישראל לאדריכלות. לזוג לא נולדו ילדים. בשנת 2001 נפטר בקיסריה.
הערות שוליים

1 2 3  האיש מאחורי השיאים, דבר, 11 באפריל 1958
↑  אפרים בן ארצי לויטננט קולונל, דבר, 24 בינואר 1946
↑  עוד משרה פנויה, מעריב, 13 במרץ 1950
↑  שאול הון, אגף האפסנאות בצה"ל, דבר, 9 באפריל 1951
↑  חילופי הגברי במטה צה"ל, מעריב, 27 במאי 1952
↑  אלוף א. בן ארצי להנהלת מקורות, מעריב, 16 ביולי 1952
↑  שלב ב' בהעברת מי הירקון לנגב, חרות, 16 במרץ 1954
↑  תקחו את הקואפרטיב ותנהלוהו, חרות, 23 ביולי 1956
↑  הוקמה ועדה לבירור מדיניות הנפט, מעריב, 25 באפריל 1954
↑  בן ארצי - יועץ לשר המסחר, חרות, 29 באוגוסט 1956
↑  דיונים על עתידה של אל על, הצופה, 28 בנובמבר 1956
↑  א. בן ארצי נתמנה מנהל אל על, מעריב, 28 בנובמבר 1956
↑  טדי פרויס, כסף או כבוד, דבר, 22 בינואר 1971
↑  דוד ליפקין, איננו רוצים להיות בעל הבית, דבר, 3 בדצמבר 1975
↑  תנודות לשני הכיוונים במניות, מעריב, 17 באפריל 1980
↑  טדי פרויס, שכר גבוה ומוראל ירוד, דבר, 25 בספטמבר 1977
↑  הממשלה צריכה לשמור על השליטה באל על, מעריב, 21 באוקטובר 1982
↑  רפאל בשן, גרעיני או קונצוונציונאלי - ההכרעה ביד ישראל, מעריב, 24 בינואר 1969; המשך
↑  ישראל תדרוש פיצוי על ביטול ההלוואה, דבר, 28 בנובמבר 1969
↑  הנהלת עירית ת"א דנה במעמד החדש לקאמרי, מעריב, 13 בינואר 1970
↑  הוקמה מועצת נאמנות שתנהל את התיאטרון הקאמרי, מעריב, 7 בדצמבר 1970
↑  א. בן ארצי יפקח על ביצוע עסקת החבילה, דבר, 25 בפברואר 1970
↑  דובר ההסתדרות: נמתחה ביקורת על אפרים בן ארצי, מעריב, 10 בספטמבר 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007949385905171  VIAF: 2158307065406402539   WorldCat (עם VIAF): 2158307065406402539 
קברם של דורה גד ואפרים בן ארצי, בבית הקברות בקיסריה
אקוורין

אֶקְווֹרִין (Aequorin) הוא חלבון הנמצא במדוזות לומינסנטיות, כדוגמת מינים שונים מהסוג Aequorea, בהם Aequorea victoria, ובמגוון אורגניזמים ימיים נוספים.
אקוורין מורכב משתי יחידות נפרדות: האפופרוטאין אפואקוורין (apoaequorin), שמשקלו המולקולרי הוא כ-22 kDa, וקבוצה פרוסטטית קואלנטראזין (coelenterazine), שמשקלה המולקולרי 472, והשייכת למשפחת מולקולות הלוציפרין.

בנוכחות חמצן מולקולרי שני המרכיבים את האקוורין עוברים שינוי ספונטני, המביא לחלבון פעיל. בחלבון קיימים מספר אזורי EF hand, אשר מתפקדים כאתרי קישור ליוני Ca2+‎ : כאשר יוני Ca2+‎ נקשרים לאתרים אלו בחלבון, עובר החלבון שינוי קונפורמציה והקבוצה הפרוסטטית קואלנטראזין הופכת בתהליך של חמצון לקואלנטראמיד מעורר ולפחמן דו-חמצני. כאשר חוזר הקואלנטראמיד המעורר למצב לא מעורר, אור כחול (באורך גל של 469 ננומטר) נפלט.
מאחר שאת האור הנפלט קל למדוד באמצעות מכשיר לומינומטר, באקוורין נעשה שימוש רב בביולוגיה מולקולרית לשם מדידת רמות יוני סידן תוך תאי. תאים מתורבתים המבטאים את גן האקוורין יכולים לשמש להפקה יעילה של החלבון: עם זאת, ביטוי רקומביננטי מניב רק את האפופרוטאין, ולפיכך נדרשת הוספה של קולנטראזין אל מדיום הגידול של התאים לשם השגה של חלבון פעיל שיכול לשמש למדידת ריכוז יוני סידן.
אנדרס פוג ראסמוסן

אנדרס פוג ראסמוסן (בדנית: Anders Fogh Rasmussen; נולד ב-26 בינואר 1953) כיהן כראש ממשלת דנמרק בין השנים 2001–2009. כיהן כמזכ"ל נאט"ו בין השנים 2009–2014.
חבר פרלמנט ושר

ראסמוסן נולד בשנת 1953 והיה פעיל פוליטי כל ימי חייו. הוא נשא משרות שונות בממשלה ובאופוזיציה לאורך כל חייו המקצועיים. בשנת 1978 הוא נכנס לראשונה לפרלמנט הדני, הפולקטינג. בשנים 1987–1990 היה שר המיסוי ומשנת 1990 היה שר הכלכלה והמיסוי, בממשלתו השמרנית של פול שלוטר. בשנת 1992 התפטר ראסמוסן מכהונתו כשר לאחר שחקירת בית משפט קבעה שמידע שמסר לפרלמנט לא היה שלם ומדויק. ראסמוסן חלק על מסקנות הוועדה, אך אל מול איום בהצבעת אי-אמון, החליט להתפטר מתפקידו בעצמו.
ראש ממשלת דנמרק

מפלגתו הליברלית ונסטרה - זכתה בכוח פוליטי רב בבחירות שנערכו בנובמבר 2001 והביסה את ממשלתו של פול נירופ ראסמוסן, מה שאיפשר לו להקים את ממשלתו הראשונה. בחירות אלו סימנו שינוי דרמטי בפוליטיקה הדנית.
ניצחון מפלגתו של ראסמוסן הייתה הפעם הראשונה מאז שנות העשרים שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית איבדה את מעמדה כמפלגה הגדולה ביותר בפולקטינג. מאז, המפלגה הליברלית שלו פעלה בקואליציה יחד עם מפלגת העם השמרנית כדי ליצור ממשלת מיעוט, שהמשיכה להתקיים גם לאחר הבחירות הכלליות של שנת 2005. סדר היום של ממשלתו של ראסמוסן נחשב היה "ימני" הרבה יותר מהמקובל בדנמרק זה שנים רבות. הממשלה פעלה גם כדי להגביל את מספר המהגרים לדנמרק.
ראסמוסן החזיק במשרת נשיאות האיחוד האירופי מיולי 2002 עד דצמבר אותה שנה. במהלך תקופה זו הראה את מסירותו לסדר יום פרו-איחוד ולעקרונות המנחים של דוקטרינת אלמאן ינסן.
ראסמוסן הוא מחברם של מספר ספרים.
ב-28 במאי 2008, במהלך ביקורו בישראל, קיבל תואר דוקטור של כבוד בפילוסופיה מאוניברסיטת חיפה.
ב-4 באפריל 2009 הצביעו 28 המדינות החברות בארגון נאט"ו פה אחד על מינויו לתפקיד מזכ"ל הארגון. יום לאחר מכן, ב-5 באפריל 2009 הגיש את התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה למרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. במקומו מונה שר האוצר הדני, לארס לקה ראסמוסן. למרות השם הדומה, אין בין השניים קרבה משפחתית.
אנדרס סנדו ארסטד

אנדרס סנדו ארסטד (בדנית: Anders Sandøe Ørsted;‏ 21 בדצמבר 1778 – 1 במאי 1860) היה פוליטיקאי, עורך דין ומשפטן דני שכיהן כראש ממשלת דנמרק בין השנים 1853–1854.
ביוגרפיה

ארסטד למד פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת קופנהגן והחל לעסוק בעריכת דין ב-1799. הוא נודע כמשפטן בולט. ב-1802 אחד התיקים הראשונים שהוא עסק בהן היה מקרהו של האנס יונתן, עבד נמלט, שהיה (לכל הפחות נחשב כך בדיעבד) כמקרה בוחן בחוק הדני בנוגע לעבדות. ארסטד התנגד לכך שיונתן יוחזר אל איי הודו המערבית הדנים, שם הוא נרכש. בשלב מוקדם יחסית של הקריירה שלו הוא הועסק בשירות הציבורי ובין השנים 1825–1848 הוא שימש בתפקיד היועץ המשפטי לממשלה (generalprokurør). הוא ניסח את החוקה שכוננה ב-1831. בין השנים 1842–1848 הוא כיהן כשר בממשלה ומאוקטובר 1853 ועד דצמבר 1854 כיהן בתפקיד ראש ממשלת דנמרק. הוא אולץ להתפטר מתפקידו על רקע הפרת כללי החוקה ואף על פי שבמשפט הדחה נמצא שהוא זכאי, הוא פרש לחיים פרטיים.
הערכת פועלו

ארסטד נחשב לאחד האישים החשובים ביותר בהיסטוריה המשפטים של דנמרק במאה ה-19. הוא היה חלוץ בחיבור מדע המשפט לבין המשפט המעשי והן כשופט והן כחוקר, הוא עבד בהצלחה על ביסוס יסודות החקיקה.
הקריירה הפוליטית שלו הייתה פרדוקסלית. כחבר במועצה המלכותית במשטר האבסולוטי שהיה נהוג אז, הוא היה ליברלי וסובלני ולפיכך היה בלתי אהוד על ידי הגורמים השמרניים בדנמרק. כשההתנגדות אליו הפכה חזקה יותר ויותר הוא הפך לשמרני וכראש הממשלה הוא היה לריאקציונרי במלוא מובן המילה. ניסיונו לכונן חוקה שמרנית הובילה לשיתוף פעולה בין המלך לבין הליברלים שאילץ את ארסטד להתפטר.
לכל אורך הקריירה שלו היה ארסטד כותב פורה. בין שאר הדברים הוא כתב על הפילוסופיה של קאנט ושל הגל, על החוק הדני והנורווגי, על הפוליטיקה הסקנדינבית וכן כתב אוטוביוגרפיה שיצאה לאור ב-1856. הוא גם עסק בעריכתם של כמה כתבי עת בתחומי המשפט והממשל.
משפחתו

ארסטד היה אחיו של הפיזיקאי המפורסם הנס כריסטיאן ארסטד. הוא גם היה דודו של הבוטנאי אנדרס סנדו ארסטד.
אסטריקס וההפתעה של קיסר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "אסטריקס" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו
 בימוי:  גטן בריזי, פול בריזי 
 הופק בידי:  יאניק פיל
 תסריט:  פייר צ'רניה 
 עריכה:  Robert Isnardon, Monique Isnardon 
 מדבבים:  רוג'ר קארל (אסטריקס) הנרי פויריר פייר צ'רניה Pierre Mirat דניאל ליקארי (Panacea) פיליפ דומאט ז'אן פייר דאראס (Vitalstatistix) תיארי ראגונאו (Q9360691) סוורין מוריסוט (Panacea) פטריק פרג'ין סארג' סאוביון (יוליוס קיסר) הנרי לאבוסייר (אשפיקס) Michel Barbey רוג'ר לומונט פייר מונדי פייר טורנדה Yves Barsacq ניקולאס סילברג José Luccioni Guy Piérauld Michel Gatineau Martin Lamotte אליין דוטי 
 מוזיקה:  ולדימיר קוסמה 
 צילום:  Philippe Lainé 
 מדינה:  צרפת
 חברת הפקה:  Gaumont
 חברה מפיצה:  גומון, מטרו גולדווין מאייר 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  צרפת 11 בדצמבר 1985
 משך הקרנה:  74 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, סרט פנטזיה 
 סרט קודם:  שתים-עשרה המשימות של אסטריקס 
 סרט הבא:  אסטריקס בבריטניה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אסטריקס וההפתעה של קיסר (בצרפתית: Astérix et la surprise de César, באנגלית: Asterix Versus Caesar) הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "אסטריקס הגלדיאטור", הספר הרביעי ו"אסטריקס הלגיונר", הספר העשירי בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הסרט בוים על ידי פול וגטן בריזי.
במקור ב"אסטריקס הגלדיאטור" חמשיריקס הוא זה שנחטף לקולוסיאום, אבל שני הספרים שולבו לסרט אחד כך שפנסאה והארוס שלה נחטפו פעמיים. כמו במקור גם כאן רקתעמיס מופיע, אבל כסוחר עבדים.
תקציר העלילה

בכפר הגאלים, אובליקס מתאהב בפנסיאה היפה, אחייניתו של לוחמאמיקס, שמגיעה לביקור. אולם פנסיאה מאוהבת בטראגיקומיקס הצעיר ויפה התואר ואובליקס שבור לב. רומאי אחד שבמחנה חוטף את השניים ושולח אותם לעבדות באפריקה. אסטריקס ואובליקס מצטרפים ללגיון הזרים הרומאי כדי למצוא אותם ומגיעים עד לרומא ליום החגיגות של קיסר. שם הם נלחמים בגלידאטורים ואריות בסגנון הגאלי בקולוסיאום.
דמויות ומדבבים

אסטריקס – רוג'ר קרל
אובליקס – פייר טורנדה
קאיוס – פייר מונדי
יוליוס קיסר – סארג' סאוביון
אשפיקס – הנרי לאבוסיר
פנסיאה – סוורין מוריסוט (דיבור), דניאל ליקארי (שירה)
לוחמאמיקס – ז'אן פייר דאראס
טראגיקומיקס – תיארי ראגונאו
מציג המתנות – ניקולאס סילברג
פרפלוס סוחר העבדים – פיליפ דומאט
ארנסט אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

| --- | --- |
 לידה:  30 באוקטובר 1660 סונדרבורג, דנמרק 
 פטירה:  12 במרץ 1731 (בגיל 70) המבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 בן או בת זוג:  Marie Therese von Velbruck (1695–?) 
 
ארנסט אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (30 באוקטובר 1660 - 12 במרץ 1731) היה דוכס גרמני מבית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ביוגרפיה

ארנסט אוגוסט נולד ב-30 באוקטובר 1660 בזונדרבורג והיה בנם השני של ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואוגוסטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג.
ארנסט אוגוסט המיר את דתו לקתוליות והפך לקאנון בשטרסבורג. עם זאת, הוא חזר מאוחר יותר ללותרניות.
בשנת 1692, הוא ירש את אחיו חסר הילדים פרידריך כדוכס אוגוסטנבורג. בשנת 1695 נישא לברונית מריה תרזיה מווינברג, אולם לא נולדו להם ילדים. ב-12 במרץ 1731 מת ארנסט אוגוסט בהמבורג, ואחיינו כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ירש את נחלתו ותאריו.
אנימטרוניקה

בובה אנימטרונית של טריצרטופס
וידאו: בובות אנימטרוניות של דינוזאורים בפארק הדינוזאורים של סינמה סיטי ראשון לציון
וידאו: בובה אנימטרונית של טירנוזאורוס במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון
אנימטרוניקה (Animatronics, הלחם של המילים "הנפשה" (animation) ואלקטרוניקה) הוא תחום המשלב בין רובוטיקה, מכניקה, בובנאות ופיסול במטרה ליצור דגם נע של בעל חיים (אמיתי או בדיוני) כדי להמחיש כיצד נראה והתנהג שהיה חי.
מכונות בעלות מאפיינים כאלו' "בובות מכניות", אמנם על בסיס טכניקה מוגבלת, יוצרו כבר בעת העתיקה במזרח הרחוק ובמערב. עם התפתחות המכניקה המדויקת מראשית העת החדשה שוכללו מכונות אלו והן הופיעו בשלל צורות.
בימינו תחום האנימטרוניקה נפוץ בעיקר בקולנוע, בפארקי שעשועים ובתערוכות מדע פופולרי, בעיקר של דינוזאורים, המיועדות לילדים.
דגם אנימטרוני או בובה אנימטרונית הוא סוג של בובה מכנית הכוללת שלד רובוטי הניתן לשליטה מבחוץ, שעליו מולבשת עטיפה (בדרך כלל עשויה מלטקס, גומי או פלסטיק) עם טקסטורה המדמה את המראה החיצוני של בעל החיים. רמקולים המוצבים ליד הבובה מספקים אפקטים קוליים (לרוב שאגות למיניהן ורעשי רקע). בניגוד לבובות מכניות עתיקות, בובה אנימטרונית היא בדרך כלל גדולה, בייחוד כאשר מדובר בבובות אנימטרוניות של בעלי חיים גדולים, כגון דינוזאורים. בובות אנימטרוניות של תערוכות ופארקי שעשועים מוגבלות בדרך כלל לסט מסוים וסופי של פעולות החוזרות על עצמן, בעוד שבובות אנימטרוניות ליצירת אפקטים מיוחדים בסרטי קולנוע נשלטות בשלט רחוק על ידי מפעיל אנושי במטרה לאפשר להן מגוון רב של תנועות וריאליזם.
השימוש הידוע ביותר בבובות אנימטרוניות בקולנוע היה ככל הנראה בהפקת סרט המדע הבדיוני וההרפתקאות "פארק היורה" של סטיבן ספילברג. בסרט זה שוחזרו הדינוזאורים הן באנימציה ממוחשבת והן באמצעות בובות אנימטרוניות בגודל מלא, כאשר הידועות שבהן הן הטירנוזאורוס רקס שמבצע סצנות פעולה רבות בסרט, והטריצרטופס החולה.
ראו גם

בובה מכנית
אלכסיי באך

| --- | --- |
צילום משנת 1940–1941
צילום משנת 1940–1941
 לידה:  5 במרץ 1857 (יוליאני) זולוטונושה, אז בפלך פולטבה, אוקראינה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  13 במאי 1946 (בגיל 89) מוסקבה,רוסיה, ברית המועצות 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית העלמין נובודוויצ'יה
 מקום מגורים:  בוריספיל, קייב, פריז, ז'נבה, מוסקבה, בישקק
 כינויים נוספים:  שמו בלידה: אברם ליטמנוביץ' ב"ק
 ידוע בשל:  מחקרים על תפקיד הפראוקסידים והנשימה התאית  הקמת המכון לביוכימיה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות (מכון באך לביוכימיה במוסקבה)
 השכלה:  אוניברסיטת קייב - כימיה בפקולטה למדעים
 תקופת הפעילות:  1885–1946 (כ־61 שנים)
 מקצוע:  ביוכימאי
 מעסיק:  Bach Institute of Biochemistry RAS, Timiryazev Institute of Plant Physiology 
 תפקיד:  חבר הסובייט העליון 
 תואר:  חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות (מ-1927)
 מפלגה:  נרודנאיה ווליה  המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
 השקפה דתית:  אתאיסט
 בת זוג:  אלכסנדרה לבית צ'רבן-וולאדי
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  גיבור העמל הסוציאליסטי  עיטור לנין  עיטור הדגל האדום של העמל 
 
אלכסיי ניקולאייביץ' באך (ברוסית: Алексей Николаевич Бах, שמו בלידה:אברהם ליטמנוביץ' בַ"ק;‏ 17 במרץ (תאריך יוליאני: 5 במרץ) 1857 זולוטונושה, אוקראינה, האימפריה הרוסית – 13 במאי 1946, מוסקבה, רוסיה, ברית המועצות) היה ביוכימאי רוסי-סובייטי, יהודי ליטאי בשורשיו, הנחשב למייסד האסכולה הסובייטית והרוסית לביוכימיה. באך היה חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות. זכה על פעילותו המדעית לפרסים ותארים רבים. 
יחד עם אלכסנדר אופרין ייסד בשנת 1934 את המכון לביוכימיה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות והוא עמד בראשו עד מותו.
בנעוריו היה פעיל מבחינה פוליטית כחבר בתנועת הנרודניקים, ובהמשך במפלגה הסוציאל-רבולוציונרית.
קורות חיים > ילדות ונעורים

לפי המקורות הביוגרפיים הרשמיים, אלכסיי באך נולד בשם אברם (אברהם) ליטמנוביץ' ב"ק במשפחה יהודית בעיירה זולוטונושה  שבפלך פולטבה באוקראינה, אז חלק של האימפריה הרוסית כיום באוקראינה העצמאית. אביו, שמוצאו היה במחוז שאוליאי שבגוברניית קובנה בליטא, היה טכנאי ביקב. לפי מקורות אחרים, נולד אלכסיי באך בליטא, בעיירת לייז'בו שבמחוז שאוליאי בגוברניית קובנה, בשם אבל (אברם) ליטמנוביץ' ב"ק והיה הילד החמישי של הוריו, ליטמן אברמוביץ' ב"ק ורודה ב"ק. את ילדותו בילה אברם ב"ק בבוריספיל, במחוז פרייסלב, בפלך פולטבה, לשם עבר לגור עם משפחתו. אביו ומאוחר יותר קריאת כתבי דמיטרי פיסרב חיזקו את משיכתו למדעים ולפיתוחם לטובת עם. בשנים 1875-1869 למד ב"ק בגימנסיה הקלאסית מס' 2 ב-קייב ו ב-1875 התקבל למחלקה למדעי טבע של הפקולטה לפיזיקה ולמתמטיקה של אוניברסיטת ולדימיר הקדוש בקייב. מעורבותו במהומות סטודנטים מהפכנים, הביאה למעצרו ולסילוקו מהאוניברסיטה יחד עם עוד 30 מחבריו ללימודים. בנוסף נאסר עליהם ללמוד למשך 3 שנים במוסדות חינוך אחרים. ב"ק הוגלה למשך שלוש שנים וחצי (1881-1878) - קודם בבלוזרסק בפלך נובגורוד, אחר כך בנובומוסקובסק, באזור דנייפרופטרובסק, ולבסוף הועבר מחמת מחלה לבחמוט, באזור ייקטרינוסלב.