עמודי תבל
דיוק היסטורי

בעוד הספר זכה לשבחים רבים על תיאור החיים בימי הביניים, יש בו גם מספר אי-דיוקים היסטוריים. חלקם עשויים להיות במטרה להפוך את הדמויות ואת העלילה למתאימים יותר עבור קוראים מודרניים, בעוד חלקם מהווים אנכרוניזם ברור:
בספר מופיעה דמות בשם פרנסיס, כמו גם אדם בדיוני שפיליפ ממציא כאשר הוא משקר לוולראן בחלק השני של הספר. לא סביר שמישהו באנגליה ייקרא בשם זה חמישים שנה לפני לידתו של פרנציסקוס מאסיזי. אכן, פרנסיס (מצרפתית עתיקה Franseis, Franceis) היה כינויו של הקדוש, בעוד שמו הנוצרי היה ג'ובאני (ג'ון). השם התפשט בעולם רק בשל תהילתו של הקדוש.
לא סביר שהאנגלים היו קוראים לעיר שרבור בשם "שיירבורג", שכן בהגייה הנורמנית של השם, הוא היה שומר על צורתו גם באנגלית. שם העיר מופיעה בצורות שונות בין המאות ה-11–15, הן באנגלית והן בצרפתית. ההגייה הצרפתית-פריזאית של שם העיר, אשר אומצה מאוחר יותר לאנגלית בתור "שיירבורג", לא מופיעה באף תיעוד עד שנת 1663.
האצולה אנגלית של אותה תקופה הייתה בנויה ממהגרים נורמנים, יחד עם לאומים נוספים כגון ברטונים, צרפתים, פלמים ואנשי האימפריה האנז'ווינית(אנ'). השפה האנגלו-נורמנית(אנ') הייתה שפתם של חצר המלך ושל אנשי המעמד הגבוה, והיא לא התפשטה אל שאר החברה האנגלית. יכולתם של אנגלים רגילים לדבר צרפתית הייתה נחשבת יוצאת דופן. למשל, הוריו של תומאס בקט, שלא השתייכו לאצולה, היו סוחרים והיגרו לאנגליה מנורמנדי. לפיכך, רבים מהמפגשים בין מעמדות חברתיים המוצגים בספר אופיינו כבלתי סבירים על ידי מבקרים שונים, אם כי למעשה דו-לשוניות צמחה אז בחברה האנגלית מסיבות מעשיות ומסחריות. למשל, אליינה האצילה (ככל הנראה נורמנית ילידה, דוברת צרפתית) הופכת לסוחרת צמר מצליחה, המתקשרת עם המקומיים דוברי אנגלו-סקסונית, ומנהלת עסק מצליח ביניהם. כפי שעולה ממחקרים שונים, אנגלית הייתה עדיין אנגלו-סקסונית טהורה, ללא שילוב של אלמנטים צרפתיים שיצרו מאוחר יותר את האנגלית התיכונה.
קו עלילה משמעותי בספר מציג את טום הבנאי ואת אלן כאשר הם ננזפים באשמת ניאוף, תוך שהם מתרצים כי לא היה כומר בנמצא אשר יכול היה להשיא אותם. עם זאת, הצו המורה על תקפותם של נישואים קתוליים רק אם התרחשו תחת הפולחן המתאים מתוארך לא מוקדם מועידת טרנטו במאה ה-16, ואילו נישואים חשאיים נאסרו רק בועידת לטראנו הרביעית ב-1215. כך, המנהג באותה תקופה היה מאפשר לאלן ולטום להתחתן מיד גם ללא נוכחותו של כומר, כאשר הם משתמשים בילדיהם בתור עדים. מעבר לכך, זוגות לא נשואים היו נפוצים ביותר בחברה של ימי הביניים, ובעוד שמעמדה החברתי של האישה היה נפגע מעט מהיותה "פילגש" ולא אישה נשואה, עצם העובדה שלא נישאה לא נשאה סטיגמה חברתית וכמעט לא עוררה תגובה כלשהי לפי החוק והכנסייה.
פולט מתאר את טולדו, בספרד של ימי הביניים, כארץ ללא חיטה, כביכול בשל חוסר בשטח שטוח המתאים לעיבודה. במציאות, מישורי ממלכת קסטיליה, בה נמצאה טולדו, היו מפורסמים בשדות החיטה הנרחבים שלהם.
אגנס יולדת תחת עץ ערמונית הסוסים, מין ייחודי לחבל הבלקן אשר הגיעה לאנגליה רק במאה ה-16.
טום מנסה למצוא סנאים בתרדמת חורף "בין העלים הנבולים שעל אדמת היער... להוסיפם למרק. אך המזל לא האיר לו פנים." סנאים בבריטניה אינם נמצאים בתרדמת חורף, למרות שהם ידועים בהיותם רדומים בתקופות של קור עמוק. (בתקופת ימי הביניים, היו אלו סנאים אדומים).
סוכר מוזכר מספר פעמים לאורך הספר. סוכר לא היה זמין באנגליה באותה תקופה, למעט בחוגי חצר המלך. מדווח כי משק ביתו של הנרי השלישי השתמש בסוכר ב-1264, אך רק ב-1319 סוכר היה מצוי בשימוש כללי באנגליה.
בספר מצוין כי מחסן המנזר הכיל פרחי כשותנית, אשר לא שימשו בבריטניה לייצור מזון עד מאות שנים מאוחר יותר.
אנשים רבים בספר מדווחים כאוכלים ארוחת בוקר, אם כי קיים ויכוח אם כל האנשים באותם זמנים היו בכלל אוכלים ארוחת בוקר.