stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיטוס
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

טיטוס נולד ברומא לאספסיאנוס אשר היה אז מפקד בכיר בצבא הרומאי, ופלאוויה דומיטילה, אשר לפני הנישואים הייתה פילגשו של אזרח מפרובינקיה באפריקה. שמועות בקשר לייחוסו של טיטוס, על פיהן היה בנה של פלאוויה דומיטילה מהאזרח האפריקאי ולא מאספסיאנוס, הגיעו עד למסורת חז"ל.
בתקופת ילדותו שלט ברומא קליגולה מהשושלת היוליו-קלאודית, אשר התייחסה אל יוליוס קיסר ואוגוסטוס. בהיותו נער התחנך בחצרו של הקיסר קלאודיוס, והיה ידידו של בריטניקוס, בנו של קלאודיוס.
עם הגיעו לבגרות, בשנת 61, שירת כטריבון צבאי בבריטניה ובגרמניה. בשנת 64 שב לרומא ונישא לארקניה טרטולה, בתו של ראש המשמר הפרטוריאני. לאחר מותה של זו נישא למרקיה פורנולה, שילדה לו בת בשם יוליה פלאביה. לאחר מכן נאלץ לגרשה משיקולים פוליטיים, לאחר שמשפחתה תמכה בניסיון קשר נגד הקיסר נירון. בעת שהותו ברומא התמנה לקוואיסטור.
עם מותו של נירון פרץ בשנת 69 - שנת ארבעת הקיסרים - מאבק אלים לתפיסת השלטון ברומא. בסופו עלה אספסיאנוס פלאביוס לשלטון.
ביוגרפיה > מסעו ביהודה, המרד הגדול

טיטוס ליווה את אביו, אספסיאנוס, למסעו במזרח בשנת 67 כמשנהו בדרגת לגט (Legatus), שם עסק האב בדיכוי המרד הגדול. בתחילה נלחמו בגליל, שם "הועמד בראש לגיון ולכד את טריכאי ואת גמלא, ערים מבוצרות מאוד בארץ יהודה, ובאחד הקרבות נהרג הסוס תחתיו והוא קפץ על סוס אחר שרוכבו נפל חלל בשעה שנלחם בקרבתו". חזית הגליל, שעליה פיקד יוסף בן מתתיהו, התמוטטה סופית לאחר נפילת העיר יודפת, שם נשבה יוסף, אז הפך למתעדה החשוב ביותר של המרידה. לאחר מכן השהה אספסיאנוס את מסעו לירושלים מתוך שהניח כי המלחמות הפנימיות בין היהודים יגרמו לקריסת המרד מבלי שייאלץ להתאמץ ולדכאו. בתקופה זו פגש טיטוס את המלכה היהודייה ברניקי אשר הייתה לאהובתו. בעת שנפגשו היה טיטוס כבן שלושים, וברניקי מבוגרת ממנו בעשר שנים, אלמנה פעמיים וגרושה פעם נוספת.
תוך כדי כך, בשנת 68 התאבד הקיסר נירון, ובמקומו עלה לשלטון, לראשונה, אציל שאינו מן השושלת היוליו-קלאודית, הוא גלבה. בשנת 69, היא "שנת ארבעת הקיסרים", שבה התחלפו קיסרים שכל אחד מהם החזיק מעמד אך מספר חודשים, החלו ענייניה הפנימיים של רומא להיות למרכז תשומת לבם של אספסיאנוס וטיטוס, במקום ניהול המלחמה ביהודים. בתחילה שלח אספסיאנוס את טיטוס לברך את גלבה על עלייתו לשלטון במקום העריץ נירון. בעוד טיטוס בדרכו, הגיעה אליו השמועה על רציחתו של גלבה, והוא סב לאחוריו, וחזר והצטרף אל אביו, יש האומרים שאחד משיקוליו היה געגועיו לברניקי. לאחר מכן, משראה אספסיאנוס כי המצב המדיני ברומא אינו יציב, וכי הקיסרים אינם מצליחים לשמור על כיסאם, שב אספסיאנוס לרומא ושם הוכתר לקיסר במקומו של ויטליוס, והותיר את טיטוס בראש חילותיו ביהודה על מנת לדכא את המרד.
טיטוס, אשר הגיע לקיסריה ממסעו לרומא, פיקד על ארבעה לגיונות, הלגיון החמישי מקדוניקה, הלגיון העשירי פרטנסיס, הלגיון השנים עשר פולמינטה והלגיון החמישה עשר אפולינריס. הוא ריכז את כוחותיו, כאשר עמו בנוסף ללגיונות גם כוחות עזר רבים מעמי הסביבה, ועלה לירושלים. זה זמן מה הייתה העיר נתונה במלחמת אזרחים בין יוחנן מגוש חלב ושמעון בר גיורא. השניים גרמו לאנשי העיר נזק רב במלחמתם, כאשר, בין היתר, שרפו את מחסני המזון של העיר. המלחמה בין היהודים ובין עצמם פסקה רק כאשר הקים טיטוס את מחנהו בסמוך לעיר והחל במצור.
במהלך המצור פיקד טיטוס על הכוחות באופן אישי ועמד בסכנות רבות: "בשעת המצור האחרון על ירושלים המית שנים-עשר איש מן המגינים בשתים-עשרה פגיעות-חצים ולכד את העיר ביום הולדת בתו". המצור החל בכ"ג בחודש ניסן ונמשך עד לחורבן הבית בתשעה באב, ולאחר מכן עד כיבוש העיר העליונה, וסיום החרבתה של ירושלים בח' אלול, שנת 70 לספירה. ירושלים הוחרבה עד היסוד (פרט לשלושה מגדלים אותם הותיר טיטוס, על מנת שהצופה במגדלים יראה עד כמה חזקה ובצורה הייתה העיר בטרם הוחרבה), נשרף בית המקדש השני, ונהרגו רבים מן היהודים והוגלו רבים נוספים.
על פי יוסף בן מתתיהו לא חפץ טיטוס לשרוף את בית המקדש, אלא רצה לשמור אותו בשלמותו. על פי יוסף, רק חייל שהפר פקודה והשליך לפיד בוער אל "חלון הזהב" בלהט הקרב הוא שהביא לשרפה. כן מספר יוסף כי מספר חודשים לאחר מכן, כשעבר ליד חורבות העיר, הצטער טיטוס על חורבן העיר, וזכר את יופייה בטרם נחרבה (יוסף בן מתתיהו היה תלוי בחסדם של טיטוס ואספסיאנוס, ולכן אין לייחס לו אמינות רבה בכל הנוגע אליהם). על פי הכרוניקן הנוצרי סולפיקיוס סוורוס (המאוחר מיוסף בלמעלה מ-300 שנה), שהתבסס כנראה על חיבור אבוד של טקיטוס או של סופר רומי אחר שלא היה מחויב לקיסרים הפלאביים, היה זה טיטוס שהחליט על שריפת המקדש.
ביוגרפיה > שובו של טיטוס לרומא

לאחר שסיים את המצור שהה טיטוס באזור עוד זמן מה. בקיסריה ערך "משחקים" שבהם נהרגו 2,500 שבויים, מי מהם במשחקי לודרים, מי בצליבה ומי בלוען של חיות טרף. לאחר מכן שהה זמן מה בביירות, ובסופו של דבר נסע בחזרה לאיטליה, כשעימו מנהיגי המרד השבויים, שמעון ויוחנן, וכן 700 שבויים שנבחרו במיוחד בשל גובהם ויפי תוארם, על מנת שיוכל להצעידם במצעד ניצחון ברחובות רומא.
עם שובו מירושלים בשנת 71 זכה טיטוס למצעד ניצחון (טריומף), המונצח בשער טיטוס, שבה נראים לגיונרים הנושאים את כלי המקדש ובהם מנורת המקדש שלימים הייתה לסמלה של מדינת ישראל. אביו העניק לו משרות שונות, ביניהן משרת הקונסול, וכן את הפיקוד על המשמר הפריטוריאני. בתפקיד זה נהג בגסות ובעריצות, שכן היה צורך לנקוט בחוזק יד על מנת למנוע מאביו את גורלם המר של הקיסרים שקדמו לו, ואכן אספסיאנוס היה לקיסר הראשון מאז טיבריוס שמת במיטתו מוות טבעי בשיבה טובה.
ביוגרפיה > טיטוס כקיסר רומא

לאחר מות אביו בשנת 79, ירש אותו טיטוס, אם כי מינויו עורר התנגדות בסנאט בין היתר, גם בשל "אהבתו העזה לברניקה המלכה, אשר הבטיח לה - כפי שהיו אומרים - גם לשאתה לאשה". ברניקי היהודיה, שכמלכה מזרחית הושוותה לקלאופטרה, הגיעה לרומא מיהודה בשנת 75 ובמשך ארבע שנים חיה בארמונו של טיטוס בגלוי, והייתה לאחת הנשים המשפיעות ברומא. נראה כי יחסים אלו היו לו למכשול פוליטי: "את ברניקה שילח, מיד לאחר שנעשה קיסר, מן העיר למרות רצון שניהם".
כקיסר הוכיח עצמו עד מהרה כשליט יעיל ואהוב. הוא חדל מעריכתם של משפטי הבגידה, העניש את המלשינים וערך משחקי גלדיאטורים מפוארים. בנוסף לקשת טיטוס השלים את בניית האמפיתיאטרון הפלאביני שבה החל אביו, ובנה ברומא מרחצאות הקרויים על שמו.
ב-24 באוגוסט 79 (חודשיים אחרי עלייתו של טיטוס לשלטון) התפרץ הר הגעש וזוב ופגע בערים המצויות במפרץ נאפולי הרקולנאום ופומפיי. טיטוס מינה ועדה של קונסולרים (קונסולים לשעבר) וציווה עליה לטפל בתושבים הפגועים. כאשר פרצה שרפה ברומא, שנמשכה שלושה ימים ושלושה לילות, תיקן את הנזקים מכספו הפרטי. כאשר פרצה מגפה בערך באותו הזמן, היה טיטוס בין הפעילים במניעת התפשטותה.
טיטוס החל לבנות בפורום מקדש לפולחן אביו (שכנהוג באותה התקופה הכריז לאחר מותו על העלאתו לדרגת אל), אך לא זכה להשלימו בימי חייו. כן בנה אמות מים שסיפקו מים לעיר רומא, וסלל דרכים רבות ברומא ובאימפריה כולה - בספרד, באסיה הקטנה, בקפריסין ובנומידיה.
למרות כל אלו אירעה בתקופתו מרידה באסיה הקטנה שהונהגה על ידי אדם בשם טרנטיוס מקסימוס, אשר התיימר להיות הקיסר נירון.
בשנת 81 לספירה, 10 שנים מתום חגיגת הטריומף לכבוד אספסיינוס וטיטוס לרגל דיכוי המרד הגדול, הציבו הרומאים קשת ניצחון הקרויה "שער טיטוס" בקירקוס מקסימוס ועליה כתובת הנצחה למעלליו. הכתובת עצמה לא נשמרה, אך הטקסט הועתק בימי הביניים וכך הגיע לידינו. בכתובת נמסר על החלטת הסנט והעם הרומאי להעתיר כבוד על טיטוס (שתאריו המלאים נמנים אחד לאחד) על אשר "בצייתו לעצת אביו אספסיאנוס ולאותות השמים, הכניע את העם היהודי והחריב את ירושלים - עיר ששום מנהיג או מלך לפניו לא הצליחו לכבשה".
ב-13 בספטמבר 81, בגיל 42, מת טיטוס כתוצאה ממחלה בעיר הולדתו של אביו - ראטה, חשוך בנים. אחריו היה דומיטיאנוס אחיו - ליורשו.
יש המשערים שהיה זה דומיטיאנוס אשר הרעיל אותו, אחרים סבורים שהוא נתן לו לגסוס בלי להושיעו, ואולם אין לכך סימוכין של ממש. היו שהעידו כי טיטוס מלמל על ערש דווי: "הייתה לי רק טעות אחת"... לאחר מותו הורה דומיטיאנוס לסנאט להעלות את טיטוס אל שורת האלים, כאביו אספסיאנוס לפניו.
דמותו ההיסטורית ומורשתו של טיטוס

טיטוס שלט אך שנתיים וחודשיים, ושלטונו נראה כהקלה לעומת עריצותם של קודמיו, בפרט לאור שלטונו העריצי של אחיו ויורשו, דומיטיאנוס, אשר ניסה לרשת אותו עוד בחייו. מסיבה זו הועלה טיטוס על נס כ"תענוג לבני אדם" וכדוגמה לשליט טוב ומיטיב על ידי היסטוריונים כדוגמת סווטוניוס, המספר כי באחד הימים, כאשר נזכר טיטוס כי היום חלף מבלי שגמל חסד לאיש, הכריז - "חברים, אבד לי יום". דמות אידיאלית זו עומדת בסתירה מוחלטת לדימויו של טיטוס בקרב בני העם היהודי, הרואים בו רשע וצורר היסטורי, מחריבו של בית המקדש.
עם זאת, גם סווטוניוס מתאר צד אלים שבו ומציין את אכזריותו.
על פי אגדות החורבן במסכת גיטין, כאשר כבש טיטוס את בית המקדש, הוא בעל פרוצה (ייתכן שמדובר בברניקי, שיחסם של חז"ל אליה היה שלילי ביותר) על ספר תורה בקודש הקודשים, ולאחר מכן דקר את הפרוכת, שהזילה דם. מכיוון שכך סבר שהרג את אלוהי ישראל. על פי אותו מקור, כך נענש טיטוס:
"יצתה בת קול ואמרה לו: רשע בן רשע בן בנו של עשו הרשע! בריה קלה יש לי בעולמי ויתוש שמה, עלה ליבשה ותעשה עמה מלחמה. עלה ליבשה, כשהגיע לרומי יצאו כל בני רומי וקילסוהו: כובש הברברין! מיד הסיקו לו את המרחץ ונכנס ורחץ. כשיצא מזגו לו כוס יין. בא יתוש ונכנס בחוטמו וניקר במוחו שבע שנים"
מקרה מחלתו של טיטוס מוזכר גם במקורות נוצריים. "יתושו של טיטוס" הפך לביטוי לרעיון טורדני המציק לאדם ללא הרף. המשורר והיוצר הישראלי מאיר אריאל כתב שיר בשם "פה גדול", המבוסס על מקרה זה.
סויטוניוס מספר על הרהורי החרטה של טיטוס לפני מותו:
"(טיטוס) הרים עיניו אל השמים והתאונן מרה, על אשר חייו נגזלים ממנו בלי שיהיה ראוי לכך; כי הרי אין בידו מעשה שעליו יתחרט, זולת אחד בלבד. מה היה הדבר הזה, לא מסר הוא עצמו באותה שעה, וגם לא יעלה בנקל בידי מישהו לנחשו."
אהבתם של טיטוס וברניקי הייתה נושא למחזות ואף לאופרה. היצירה הידועה ביותר היא "ברניס" מאת ז'אן בפטיסט ראסין אשר נכתבה בשנת 1679.
בשנת 1962 ערכה סוכנות החלל הצרפתית סדרת ניסויים רקטיים שנועדו לבחון את תופעת ליקוי החמה. המבצע נקרא "טיטוס" ובמסגרתו שוגרו אחת עשרה רקטות מסוג "ברניס" (ברניקי) על שמם של שני האוהבים.
לקריאה נוספת

סווטוניוס, שנים עשר הקיסרים, (תרגום ד"ר אלכסנדר שור), הוצאת מסדה, 1977. (הספר בקטלוג ULI)
יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, (תרגום ד"ר יעקב נפתלי שמחוני) הוצאת מסדה, 1968.
משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ע"מ: 339-327, 392-385, 412-408.
אוריאל רפפורט, תולדות ישראל בתקופת הבית השני, הוצאת עמיחי, 1984.
אליפות אירופה באתלטיקה 2024

| --- | --- |

 ענף:  אתלטיקה 
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה האירופית 
 תקופת התחרות:  7 ביוני 2024 – 12 ביוני 2024 (6 ימים)
 מספר תחרות:  26 
 מספר מתמודדים:  1559
 מדינות משתתפות:  48
 עיר מארחת:  רומא, איטליה
 www.roma2024.eu
 
 → מינכן 2022 ברמינגהאם 2026 ← 
 
 קואורדינטות:  41°56′02″N 12°27′17″E﻿ / ﻿41.9339°N 12.4547°E﻿ / 41.9339; 12.4547
 he
 
אליפות אירופה באתלטיקה ה-26 נערכה ברומא שבאיטליה, בין ה-7 ביוני ל-12 ביוני 2024.
מדינות משתתפות

48 מדינות השתתפו באליפות ומספר המשתתפים הכולל (גברים ונשים) היה 1559 אתלטים, מתוכם 798 גברים ו-761 נשים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה אוסטריה (22)  אוקראינה אוקראינה (46)  אזרבייג'ן אזרבייג'ן (4)  איטליה איטליה (116)  איסלנד איסלנד (8)  אירלנד אירלנד (41)  אלבניה אלבניה (2)  אנדורה אנדורה (1)  אסטוניה אסטוניה (19)  ארמניה ארמניה (2)  בולגריה בולגריה (10)  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה (2)  בלגיה בלגיה (59)  בריטניה בריטניה (71)  גאורגיה גאורגיה (2)  גיברלטר גיברלטר (1) |  גרמניה גרמניה (112)  דנמרק דנמרק (26)  הולנד הולנד (60)  הונגריה הונגריה (58)  יוון יוון (53)  ישראל ישראל (19)  לוקסמבורג לוקסמבורג (6)  לטביה לטביה (12)  ליטא ליטא (23)  מולדובה מולדובה (6)  מונטנגרו מונטנגרו (3)  מונקו מונקו (1)  מלטה מלטה (2)  נורווגיה נורווגיה (51)  סלובניה סלובניה (24)  סלובקיה סלובקיה (17)  סן מרינו סן מרינו (2) |  ספרד ספרד (86)  סרביה סרביה (16)  פולין פולין (94)  פורטוגל פורטוגל (49)  פינלנד פינלנד (67)  צ'כיה צ'כיה (52)  מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית (2)  צרפת צרפת (101)  קוסובו קוסובו (2)  קפריסין קפריסין (9)  קרואטיה קרואטיה (17)  רומניה רומניה (23)  שוודיה שוודיה (60)  שווייץ שווייץ (60)  טורקיה טורקיה (44) |
במודגש - המארחת
האתלטיות המצטיינות

נדיה באטוקלטי (איטליה איטליה) זכתה בשתי מדליות זהב אישיות בריצת 5000 מטר ובריצת 10,000 מטר.
דינה אשר-סמית' (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת) זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
פמקה בול (הולנד הולנד) זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחות 4x400 מטר.
האתלטים המצטיינים

יקוב אינגבריגטסן (נורווגיה נורווגיה) זכה בשתי מדליות זהב אישיות בריצת 1500 מטר ובריצת 5000 מטר.
מרסל ג'ייקובס (איטליה איטליה) זכה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.
אלכסנדר דום (בלגיה בלגיה) זכה בשתי מדליות זהב בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.
תוצאות הנשים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | דינה אשר-סמית'   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 10.99 שניות | אווה סוובודה   פולין פולין | 11.03 שניות | זיינב דוסו   איטליה איטליה | 11.03 שניות |
| ריצת 200 מטר | מוג'ינגה קמבונדג'י   שווייץ שווייץ | 22.49 שניות | דריל נייטה   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 22.50 שניות | הלן פאריזו   צרפת צרפת | 22.63 שניות |
| ריצת 400 מטר | נטליה קצ'מרק   פולין פולין | 48.98 שניות | רסידאת אדלקה   אירלנד אירלנד | 49.07 שניות | לייקה קלאפר   הולנד הולנד | 50.08 שניות |
| ריצת 800 מטר | קילי הודג'קינסון   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 1:58.65 דקות | גבריאלה גאיאנובה   סלובקיה סלובקיה | 1:58.79 דקות | אנאיס בורגואן   צרפת צרפת | 1:59.30 דקות |
| ריצת 1500 מטר | קיארה מגיאן   אירלנד אירלנד | 4:04.66 דקות | ג'ורג'יה בל   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 4:05.33 דקות | אגתה גיימו   צרפת צרפת | 4:05.69 דקות |
| ריצת 5000 מטר | נדיה באטוקלטי   איטליה איטליה | 14:35.29 דקות   שיא אליפות | קרולינה ביירקלי-גרובדל   נורווגיה נורווגיה | 14:38.62 דקות | מרתה גרסיה   ספרד ספרד | 14:44.04 דקות |
| ריצת 10000 מטר | נדיה באטוקלטי   איטליה איטליה | 30:51.32 דקות | דיאן ואן אס   הולנד הולנד | 30:57.24 דקות | מייגן קית'   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 31:04.77 דקות דקות |
| ריצת חצי מרתון   (קבוצתי) | קרולינה ביירקלי-גרובדל   נורווגיה נורווגיה | 1:08:09 שעות | ג'ואן צ'לימו   רומניה רומניה | 1:08:55 שעות | קלי ת'קרי   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 1:08:58 שעות |
| ריצת חצי מרתון   (קבוצתי) | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 3:29:01 שעות | גרמניה גרמניה | 3:31:59 שעות | ספרד ספרד | 3:33:16 שעות |
| הליכה ל-20 ק"מ | אנטונלה פלמיזאנו   איטליה איטליה | 1:28:09 שעות | ולנטינה טראפלטי   איטליה איטליה | 1:28:37 שעות | לודמילה אוליאנובסקה   אוקראינה אוקראינה | 1:28:48 שעות |
| ריצת 100 מטר משוכות | סירנה סמבה-מאיילה   צרפת צרפת | 12.31 שניות   שיא אליפות | דיטאג'י קמבונדג'י   שווייץ שווייץ | 12.40 שניות | פיה סקז'ישובסקה   פולין פולין | 12.42 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | פמקה בול   הולנד הולנד | 52.49 שניות   שיא אליפות | לואיז מרוואל   צרפת צרפת | 54.23 שניות | קתליין פטרס   הולנד הולנד | 54.37 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | אליס פינו   צרפת צרפת | 9:16.22 דקות | גסה פיליציטס קראוזה   גרמניה גרמניה | 9:18.06 דקות | אליזבת בירד   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 9:18.39 דקות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 41.91 שניות | צרפת צרפת | 42.15 שניות | הולנד הולנד | 42.46 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | הולנד הולנד | 3:22.39 דקות | אירלנד אירלנד | 3:22.71 דקות | בלגיה בלגיה | 3:22.95 דקות |
תוצאות הנשים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | ירוסלבה מהוצ'יך   אוקראינה אוקראינה | 2.01 מטר | אנג'לינה טופיק   סרביה סרביה | 1.97 מטר | אירינה גראשצ'נקו   אוקראינה אוקראינה | 1.95 מטר |
| קפיצה במוט | אנגליקה מוזר   שווייץ שווייץ | 4.78 מטר | קטרינה סטפנידי   יוון יוון | 4.73 מטר | מולי קודרי   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 4.73 מטר |
| קפיצה לרוחק | מלאיקה מיהמבו   גרמניה גרמניה | 7.22 מטר | לאריסה יאפיקינו   איטליה איטליה | 6.94 מטר | אגצ'ה דה סוזה   פורטוגל פורטוגל | 6.91 מטר |
| קפיצה משולשת | אנה פלטיירו   ספרד ספרד | 14.85 מטר | טוגבה דנישמאז   טורקיה טורקיה | 14.57 מטר | איליוניס גיום   צרפת צרפת | 14.43 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | יסיקה סכילדר   הולנד הולנד | 18.77 מטר | יורינדה ואן קלינקן   הולנד הולנד | 18.67 מטר | ימיסי אוגונלייה   גרמניה גרמניה | 18.62 מטר |
| זריקת דיסקוס | סנדרה אלקסביץ'   קרואטיה קרואטיה | 67.04 מטר | יורינדה ואן קלינקן   הולנד הולנד | 65.99 מטר | ליליאנה קא   פורטוגל פורטוגל | 64.53 מטר |
| הטלת כידון | ויקטוריה הדסון   אוסטריה אוסטריה | 64.62 מטר | אדריאנה וילאגוש   סרביה סרביה | 64.42 מטר | מארי-תרזה אובסט   נורווגיה נורווגיה | 63.50 מטר |
| יידוי פטיש | שרה פאנטיני   איטליה איטליה | 74.18 מטר | אניטה ולודרצ'יק   פולין פולין | 72.92 מטר | רוז לוגה   צרפת צרפת | 72.68 מטר |
| קרב שבע | נפיסטו ת'יאם   בלגיה בלגיה | 6848 נק'   שיא אליפות | אוריאנה לזרק-חלאס   צרפת צרפת | 6635 נק' | נור וידטס   בלגיה בלגיה | 6596 נק' |
תוצאות הגברים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | מרסל ג'ייקובס   איטליה איטליה | 10.02 שניות | צ'יטורו עלי   איטליה איטליה | 10.05 שניות | רומל גלאב   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 10.06 שניות |
| ריצת 200 מטר | טימותה מומנטלר   שווייץ שווייץ | 20.28 שניות | פיליפו טורטו   איטליה איטליה | 20.41 שניות | וויליאם רייס   שווייץ שווייץ | 20.47 שניות |
| ריצת 400 מטר | אלכסנדר דום   בלגיה בלגיה | 44.15 שניות   שיא אליפות | צ'רלי דובסון   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 44.38 שניות | לימרפין בונפסיה   הולנד הולנד | 44.88 שניות |
| ריצת 800 מטר | גבריאל טואל   צרפת צרפת | 1:44.87 דקות | מוחמד אטווי   ספרד ספרד | 1:45.20 דקות | קטלין טקוצ'אנו   איטליה איטליה | 1:45.40 דקות |
| ריצת 1500 מטר | יקוב אינגבריגטסן   נורווגיה נורווגיה | 3:31.95 דקות   שיא אליפות | יוכם ורמולן   איטליה איטליה | 3:33.30 דקות | פייטרו ארזה   איטליה איטליה | 3:33.34 דקות |
| ריצת 5000 מטר | יקוב אינגבריגטסן   נורווגיה נורווגיה | 13:20.11 דקות | ג'ורג' מילס   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 13:21.38 דקות | דומיניק לוקינומו לובלו   שווייץ שווייץ | 13:21.61 דקות |
| ריצת 10000 מטר | דומיניק לוקינומו לובלו   שווייץ שווייץ | 28:00.32 דקות | יאן שרוב   צרפת צרפת | 28:00.48 דקות | תיירי נדיקומונאיו   ספרד ספרד | 28:00.96 דקות |
| ריצת חצי מרתון   (קבוצתי) | ימנברחאן קריפה   איטליה איטליה | 1:01:03 שעות   שיא אליפות | פייטרו ריבה   איטליה איטליה | 1:01:04 שעות | אמנאל פטרוס   גרמניה גרמניה | 1:01:07 שעות |
| ריצת חצי מרתון   (קבוצתי) | איטליה איטליה | 3:03:34 שעות | ישראל ישראל | 3:04:09 שעות | גרמניה גרמניה | 3:05:33 שעות |
| הליכה ל-20 ק"מ | פרסס קרלסטרם   שוודיה שוודיה | 1:19:13 שעות | פול מקגראת'   ספרד ספרד | 1:19:31 דקות | פרנצ'סקו פורטונאטו   איטליה איטליה | 1:19:54 דקות |
| ריצת 110 מטר משוכות | לורנצו סימונלי   איטליה איטליה | 13.05 שניות | אנריקה יופיס   ספרד ספרד | 13.16 שניות | ג'ייסון יוזף   שווייץ שווייץ | 13.43 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | קרסטן ורהולם   נורווגיה נורווגיה | 46.98 שניות | אלסנדרו סיביליו   איטליה איטליה | 47.50 שניות | קרל בנגסטרם   שוודיה שוודיה | 47.94 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | אלכסי מיאלה   צרפת צרפת | 8:14.01 דקות | דג'יללי בדראני   צרפת צרפת | 8:14.36 דקות | קרל בבנדורף   גרמניה גרמניה | 8:14.41 דקות |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | איטליה איטליה | 37.82 שניות | הולנד הולנד | 38.46 שניות | גרמניה גרמניה | 38.52 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | בלגיה בלגיה | 2:59.84 דקות | איטליה איטליה | 3:00.81 דקות | גרמניה גרמניה | 3:00.82 דקות |
תוצאות הגברים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | ג'אנמרקו טאמברי   איטליה איטליה | 2.37 מטר   שיא אליפות | ולדיסלב לבסקי   אוקראינה אוקראינה | 2.29 מטר | אולג דורושצ'וק   אוקראינה אוקראינה | 2.26 מטר |
| קפיצה במוט | ארמנד דופלנטיס   שוודיה שוודיה | 6.10 מטר   שיא אליפות | עמנואל קראליס   יוון יוון | 5.87 מטר | ארסו שאשמה   טורקיה טורקיה  אולג צרניקל   גרמניה גרמניה | 5.82 מטר |
| קפיצה לרוחק | מילטיאדיס טנטוגלו   יוון יוון | 8.65 מטר   שיא אליפות | מתיה פורלאני   איטליה איטליה | 8.38 מטר | סימון איהאמר   שווייץ שווייץ | 8.31 מטר |
| קפיצה משולשת | ג'ורדן דיאס   ספרד ספרד | 18.18 מטר   שיא אליפות | פדרו פאבלו פיצ'רדו   פורטוגל פורטוגל | 18.04 מטר | תומא גוגואה   צרפת צרפת | 17.38 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | לאונרדו פאברי   איטליה איטליה | 22.45 מטר   שיא אליפות | פיליפ מיאלייביץ'   קרואטיה קרואטיה | 21.20 מטר | מיכל הראטיק   פולין פולין | 20.94 מטר |
| זריקת דיסקוס | כריסטיאן צ'ה   סלובניה סלובניה | 68.08 מטר | לוקאס וייסהיידינגר   אוסטריה אוסטריה | 67.70 מטר | מיקולאס אלקנה   ליטא ליטא | 67.48 מטר |
| הטלת כידון | יאקוב ואדלייך   צ'כיה צ'כיה | 88.65 מטר | יוליאן ובר   גרמניה גרמניה | 85.94 מטר | אוליבר הלאנדר   פינלנד פינלנד | 85.75 מטר |
| יידוי פטיש | וויצ'ך נוביצקי   פולין פולין | 80.95 מטר | בנצה האלאס   הונגריה הונגריה | 80.49 מטר | מיכאילו קוחאן   אוקראינה אוקראינה | 80.18 מטר |
| קרב עשר | יוהנס ארם   אסטוניה אסטוניה | 8764 נקודות | סנדר סקוטהיים   נורווגיה נורווגיה | 8635 נקודות | מקנסון גלטי   צרפת צרפת | 8606 נקודות |
תוצאות הגברים > ריצת שליחים 4x400 מטר משולב (2 אתלטיות ו-2 אתלטים)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  

| ריצת שליחים 4x400 מטר | אירלנד אירלנד   כריסטופר אודונל   רסידאת אדלקה   תומאס בר   שרלין מודסלי | 3:09.92 דקות | איטליה איטליה   לוקה סיטו   אנה פולינרי   אדוארדו סקוטי   אליס מנג'ונה | 3:10.69 דקות | הולנד הולנד   לימרפין בונפסיה   לייקה קלאפר   יסאיה קליין איקינק   פמקה בול | 3:10.73 דקות |
(*) רצו בשלב המוקדמות וזכו במדליה.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | איטליה איטליה (מארחת) | 11 | 9 | 4 | 24 |
| 2 | צרפת צרפת | 4 | 5 | 7 | 16 |
| 3 | בריטניה בריטניה | 4 | 4 | 5 | 13 |
| 4 | נורווגיה נורווגיה | 4 | 2 | 1 | 7 |
| 5 | שווייץ שווייץ | 4 | 1 | 4 | 9 |
| 6 | הולנד הולנד | 3 | 4 | 5 | 12 |
| 7 | בלגיה בלגיה | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 8 | ספרד ספרד | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 9 | פולין פולין | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 10 | אירלנד אירלנד | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 11 | שוודיה שוודיה | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 12 | גרמניה גרמניה | 1 | 3 | 7 | 11 |
| 13 | יוון יוון | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 14 | אוקראינה אוקראינה | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 15 | אוסטריה אוסטריה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 15 | קרואטיה קרואטיה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 17 | צ'כיה צ'כיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 17 | אסטוניה אסטוניה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 17 | סלובניה סלובניה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 | סרביה סרביה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 21 | פורטוגל פורטוגל | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 22 | טורקיה טורקיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 23 | הונגריה הונגריה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23 | ישראל ישראל | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23 | סלובקיה סלובקיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23 | רומניה רומניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 27 | פינלנד פינלנד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | ליטא ליטא | 0 | 0 | 1 | 1 |
הערות שוליים

|  אליפויות אירופה באתלטיקה |
| --- | --- | --- |
| אליפות אירופה באתלטיקה | טורינו 1934 • פריז/וינה 1938 • אוסלו 1946 • בריסל 1950 • ברן 1954 • סטוקהולם 1958 • בלגרד 1962 • בודפשט 1966 • אתונה 1969 • הלסינקי 1971 • רומא 1974 • פראג 1978 • אתונה 1982 • שטוטגרט 1986 • ספליט 1990 • הלסינקי 1994 • בודפשט 1998 • מינכן 2002 • גטבורג 2006 • ברצלונה 2010 • הלסינקי 2012 • ציריך 2014 • אמסטרדם 2016 • ברלין 2018 • מינכן 2022 • רומא 2024 |  |
| אליפות אירופה באתלטיקה באולם | וינה 1970 • סופיה 1971 • גרנובל 1972 • רוטרדם 1973 • גטבורג 1974 • קטוביץ 1975 • מינכן 1976 • סאן סבסטיאן 1977 • מילאן 1978 • וינה 1979 • סינדלפינגן 1980 • גרנובל 1981 • מילאן 1982 • בודפשט 1983 • גטבורג 1984 • פיראוס 1985 • מדריד 1986 • ליווה 1987 • בודפשט 1988 • האג 1989 • גלאזגו 1990 • ג'נובה 1992 • פריז 1994 • סטוקהולם 1996 • ולנסיה 1998 • גנט 2000 • וינה 2002 • מדריד 2005 • ברמינגהאם 2007 • טורינו 2009 • פריז 2011 • גטבורג 2013 • פראג 2015 • בלגרד 2017 • גלאזגו 2019 • טורון 2021 • איסטנבול 2023 |  |
ישי לפידות

| --- | --- |

ישי לפידות
 לידה:  1 בינואר 1968 (בן 57) ל' בכסלו תשכ"ח אבן שמואל, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל, ארצות הברית, אירופה, ברזיל
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  ישיבות: אור ישראל, קול יעקב, ירוחם, מיר
 עיסוק:  זמר, שחקן, איש תקשורת
 זרם:  חרדי
 סוגה:  מוזיקה חסידית ויהודית
 שפה מועדפת:  עברית
 בת זוג:  סלין לפידות
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם
 
ישי לפידות (נולד בל' בכסלו תשכ"ח, 1 בינואר 1968) הוא זמר, מנצח, מלחין, מפיק, שחקן, שדרן ומגיש, מנחה ופובליציסט חרדי. מייסד, מנהל וסולן להקות אוף שימחעס, קינדרלעך, יא בה ye, מועצת השירה היהודית, צמד ילד ואוומן. זוכה פרס אקו"ם.