לוויינים ישראליים
לוויינים ישראליים עתידיים > פרויקטים נוספים

חברת "פתרונות חלל אפקטיביים" (Effective Space Solutions) הישראלית-בריטית שהוקמה ב-2013 (החברה מפעילה מרכז פיתוח בתל אביב והמטה והתפעול נמצאים לונדון), פיתחה "לוויין גרר וחילוץ" ייחודי שמשקלו כ-400 ק"ג ששמו "Space Drone", ויונע במנועי דחף חשמליים. כלוויין רב תכליתי מיועד דגם הלוויין שמפתחת החברה לשימושים שונים ובהם שליטה על לווייני תקשורת ישנים בחלל שאזל להם הדלק לתמרונים, יכולת איסוף פסולת חלל, וסיוע בתפעול מערך אזורי של לווייני תקשורת. הלוויינים הראשונים נועדו להארכת חיי לווייני תקשורת ישנים באמצעות יכולת שמירה על מסלולם באמצעות מנועי הדחף של הלוויין גרר. החברה חתמה על הסכם בשווי 100 מיליון דולר עם חברת תקשורת המפעילה לווייני תקשורת לשירות שני לווייני תקשורת ישנים בסוף חייהם ובכך יאריכו את תפקודם בחלל בין 5–15 שנים. בספטמבר 2018 פורסם שנחתם הסכם ראשוני לשיתוף פעולה עם תעשייה אווירית לבניית שני הלוויינים הראשונים ולהשקעה בחברה אך בהמשך תע"א ויתרה על השקעה במיזם ובניית לווייני הגרר עבורה והחברה נכשלה בגיוס די מימון לקידום המיזם באופן עצמי. ביוני 2020 פורסם כי החברה נמכרה לחברת אסטרוסקייל ארצות הברית (Astroscale US) שגם היא מתעסקת בתחום פינוי פסולת חלל (של לוויינים נמוכי מסלול) כך שלווייני הגרר של אפקטיב ספייס מגוונים את מוצריה. החברה הקימה חברת בת בשם אסטרוסקייל ישראל בע"מ (Astroscale Israel Ltd) ואף שמרכז הפיתוח של לווייני הגרר יישאר בתל אביב ואף צפוי לגדול, בניית הלוויינים עצמם ושיגורם צפוי לעבור לארצות הברית, מקום פעילותה של אסטרוסקייל ארצות הברית ושוק היעד העיקרי לפעילות החברה בהארכת חייהם של לוויינים ישנים. חברת אסטרוסקייל פיתחה את לוויין ההדגמה ELSA-D שנועד להציג יכולת התחברות מגנטית ללוויינים בחלל, לוויין התדלוק LEXI, לוויין ניטור הפסולת בחלל ADRAS-J וכן את הלוויין ELSA-M לגרירת לוויינים "מתים" והסטתם ממסלולם וכן את לוויין תדלוק ייעודי APS-R ללוויינים וחלליות של צבא ארצות הברית.
חברת ספייס פארמה שבנתה את הלוויינים DIDO-2 ו־DIDO-3, שיגרה גם מעבדות מחקר אל תחנת החלל הבינלאומית בחלליות האספקה שלה סיגנוס, כשלאחר תום הניסויים הושבו לכדור הארץ. המעבדה הראשונה שכונתה "נקסוס-1", שוגרה ב-12 בנובמבר 2017 והונחתה חזרה בכדור הארץ ב-13 במרץ 2018. מעבדה זעירה נוספת בשם "נקסוס-2" שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-17 בנובמבר 2018. בתכנון שיגור מעבדת "נקסוס-3" לתחנת החלל הבינלאומית בסוף 2020, וכן החברה יזמה שיגור 2 מעבדות אוטונומיות בעלות מיקרו כבידה במהלך 2023 לתחנת החלל וסך הכל בנתה כבר 8 מעבדות שכאלו לצד 2 המעבדות שהותקנו בלווייני DIDO. בתחנת החלל הבינלאומית קיימו במשך השנים ניסויים נוספים בתחומים שונים שנשלחו אליה מישראל. ניסויים נוספים נשלחו בעבר במעבורות החלל האמריקאיות החל מ-1992, כחלק משיתופי פעולה עם נאס"א[דרוש מקור].
ספייס פארמה מתכננת להשתתף אף בשיגור מטען במעבורת החלל האירופית הזעירה Space RIDER בשיגורה הראשון שנדחה מ-2022 לרבעון השלישי של 2025. בשיגור זה ספייס פארמה מתכננת לשגר חומרי גלם רפואיים שיעובדו בצורה אוטונומית במפעל זעיר שתרכיב המעבורת. החברה גם מתכננת לשלב ניסויים במעבדה זעירה בפרויקט גשושית החלל "בראשית 2" שתשוגר לירח[דרוש מקור] וכן בחללית דמוית מעבורות החלל "דרים צ'ייסר" של חברת Sierra-Space האמריקאית שאמורה להמריא לראשונה במאי 2024.
סוכנות החלל הצרפתית בשיתוף סוכנות החלל הישראלית חתמו באוקטובר 2015 על הסכם שיתוף פעולה בפרויקט ORMADD-THERME. גלאי המחקר "אורמד" נועד לבחון את השפעת הסביבה בחלל כגון קרינה מסוגים שונים, הבדלי טמפרטורות קיצוניים, אטומי חמצן ופסולת חלל על חומרי החיפוי המשמשים לוויינים וזאת במטרה לפתח לוויינים עמידים יותר בחלל. הפרויקט נועד לכלול לוויין של סוכנות החלל הצרפתית שאמור לשאת את הגלאי ORMADD (ר"ת On Orbit Material Degradation Detector) שפותח במרכז המחקר הגרעיני שורק בסיוע סוכנות החלל הישראלית, שנועד לבחון בזמן אמת את הגורמים השונים הפוגעים בלוויין ואת השפעתם על האיכול (הפירוק הכימי) של חומרי הלוויין החשופים לחלל כגון הקפטון הזהוב המשמש לציפוי לוויינים רבים והשפעת הפגיעות על חומרי חיפוי בתאים סולאריים בלוויין. יחד איתו נועד להשתלב הגלאי הצרפתי THERME (קיצור לביטוי תנאי טמפרטורה) שמטרתו לבחון את השפעת הפגיעות על התכונות התרמו-אופטיות של חומרי ציפוי הלוויין. בינתיים הוחלט כי הגלאי "אורמד" ישולב כמטע"ד על גבי הלוויין הזעיר "טאוסאט 1" שנבנה במרכז החלל באוניברסיטת תל אביב ושוגר בפברואר 2021, וטרם ברור האם פרויקט הגלאים המשותף ORMADD-THERME יתממש[דרוש מקור].
חברת AST SPACE MOBILE האמריקאית המחזיקה חברת בת בישראל הכוללת מחלקת מחקר ופיתוח ברמת השרון ומעבדת פיתוח ביהוד, מפתחת לווייני תקשורת סלולרית דור 5 שנועדו לייתר פריסת אנטנות ולספק כיסוי סלולרי גם באזורים שוממים ומדינות עולם שלישי. החברה שיגרה בספטמבר 2022 את הלוויין BlueWalker 3 (לוויין ניסיוני זעיר לבדיקת טכנולוגיות החברה בשם 1 BlueWalker שוגר באפריל 2019 אך כשל חלקית בהגעה לגובה המיועד בחלל מה שקיצר את אורך המסימה) הראשון בסדרת לוויינים שמטע"די הלוויינים ומערכות האלקטרוניקה מתוכננים ומיוצרים במעבדות החברה ביהוד, ובטקסס מרכיבים את הלוויינים עצמם. החברה מתכננת לשגר סדרת לוויינים לגובה 700 ק"מ שמשקלם פחות מ-3 טונות וכוללים אנטנות בקוטר כ-10 מטרים ויקיפו את כדור הארץ 14 פעמים ביממה[דרוש מקור].
חברת סטיקספיי (SatixFy) הישראלית-בריטית, שותפה בפרויקט בניית סדרת לווייני תקשורת בריטיים עם טכנולוגיית שידור חדשה בשם דילוג-אלומה (Beam Hopping) שמטרתה להגדיל את נפח התעבורה של לווייני התקשורת שיתמוך בעומס רוחב פס השידור שיידרש בעידן התקשורת הסלולרית דור 5. חברת סטיקספיי שלה מטה פיתוח ברחובות תפתח ותבנה את המטע"ד המבצע את דילוג-האלומה ללווייני התקשורת, ותחילה ללוויין הניסוי לטכנולוגיה ששמו Joey-Sat ששוגר ב-20 במאי 2023. החברה גם מייצרת את שבבי העיבוד והאנטנות לטכנולוגיה הניסיונית החדשה שאמורה להבשיל באופן מסחרי רק ב-2025 ולשמש בסיס לעשרות לווייני תקשורת[דרוש מקור].
חברת Tomorrow.io האמריקאית הכוללת מרכז פיתוח בישראל תבנה עבור חיל האוויר ומשרד ההגנה האמריקאי 4 מיני לווייני מכ"ם של גלי מיקרו למיפוי העננים ומדדים אטמוספיריים נוספים, וכן בחיישן אולטרסאונד למדידת טמפרטורת האוויר וריכוז אדי המים. החברה הישראלית מתמקדת בפיתוח טכנולוגיות לשירותי החיזוי עצמן, בעוד פלטפורמות הלוויינים נבנות בחברות אחרות ואף התקשורת עימם נעשית דרך תחנות קרקע מסחריות. בתוכנית החברה לשגר לפחות 28 לוויינים שכאלו תוך כשנתיים שיוכלו לנטר את מזג האוויר אחת לשעה בכל נקודה בכדור הארץ ולספק כיסוי גאוגרפי רחב יותר ושירותי חיזוי מסחריים לגופים שונים וברמת דיוק טובה יותר מהשירותים הקיימים שנעשים דרך שירותי חיזוי ממשלתיים. 2 לווייני ההדגמה הראשונים שנבנו בארצות הברית שוגרו ב-2023. משקל כל לוויין כ-85 ק"ג[דרוש מקור]. מלבדם שיגרה החברה ב-2024 שני ננו לוויינים במידת U6, המנתחים אחוזי לחות באטמוספירה והטמפרטורה שלה דרך מדידת קרינת שמש המוחזרת מהאטמוספירה בתדרי מיקרוגל (גלים אלקטרומגנטיים קצרים) ושילובם עם נתונים נוספים המתקבלים מלווייני המכ"ם שלה וסיוע ניתוח של בינה מלאכותית לנתונים.
חברת Get SAT הישראלית שפועלת מרחובות, פיתחה אנטנת תקשורת לוויינית בשם מילי סלינג בלייד (Milli Sling Blade) המאפשרת תקשורת לוויינית ממקומות נייחים או אף כלי תחבורה שונים וכן להתחבר ללוויינים שונים, מננו לוויינים במסלולים נמוכים (LEO) ועד לווייני תקשורת במסלול גאיסטוציונרי (GEO) ללא שהיות. החברה נרכשה במאי 2024 על ידי חברת החלל הצרפתית תאלס, במטרה להשתלב בפרויקט מערך ננו לוויינים אירופאיים בשם IRIS² שייבנה בשיתוף פעולה של יצרניות חלל שונות מאירופה, ושיתחרה בלוויינים כמו סטארלינק של ספייס אקס האמריקאי. החברה מישראל תספק את מערכות התקשורת עם מערך הלוויינים שיורכבו על בתים, מתקני תשתיות וכלי תחבורה.