stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המודל ההיוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > תהליך עיבוד היוריסטי

בתהליך עיבוד היוריסטי הפרט מסתמך על מידע יותר זמין כגון האדם העומד מולו או רמזים אחרים שאינם קשורים לתוכן המסר כמו מידע שנלמד במהלך השנים ונשמר בזיכרון, ניסיון עבר או מצבים דומים בהם הוא נכח. היוריסטיקות הן אסטרטגיות שהפרט משתמש על מנת להגיע לפתרון בעיות או קבלת החלטות באופן מהיר ויעיל. ניתן לכנות היוריסטיקות כקיצורי דרך מחשבתיים והיתרון שבהן הוא שהן חסכניות ואינן דורשות מאמץ מחשבתי גדול. לכן, כאשר הפרט משתמש בסוג עיבוד זה, הוא חשוף יותר לשכנוע משום ששימת הדגש היא על אמינות מעביר המסר באמצעות רמזים חיצוניים כגון מהירות דיבורו, מראהו החיצוני או דעת הקהל עליו ללא התייחסות למידע המועבר במסר עצמו. למרות זאת, החיסרון בעיבוד היוריסטי הוא שהפרט יכול להסכים למסר שהיה דוחה אילו היה מעבד את תוכנו יותר לעומק. בדרך כלל, הפרט ישתמש בסוג עיבוד מידע זה כאשר יתבקש לדון בנושא שהוא אינו חשוב עבורו, במצבים בהם עצתו לא תשפיע עליו או כאשר המוטיבציה שלו ירודה ואין לו משאבים קוגניטיביים זמינים. עיבוד מידע היוריסטי מבוסס על זמינות, נגישות ויישום המידע. כלומר, על מנת להשתמש במידע שיעזור בשיפוט המסר, הוא חייב להיות מאוחסן בזיכרון (זמינות המידע), מוכן לשימוש (נגישות המידע) וניתן ליישום בסיטואציה עצמה (יישום המידע). על פי המודל, אנשים מונעים לידי חיסכון מרבי במשאבים קוגניטיביים ולכן יעדיפו להשתמש בעיבוד היוריסטי כאשר הם מעבדים מסרים.
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > תהליך עיבוד סיסטמטי

בתהליך עיבוד סיסטמטי הפרט מעבד באופן מעמיק את תוכן המסר אותו הוא קיבל. על מנת לעבד באופן זה, יש צורך במאמץ רחב יותר של היכולות המחשבתיות של הפרט. כדי לשפוט את המסר, הפרט, באופן מודע, מנסה להבין ולהעריך את הטיעונים העומדים בבסיס המסר, לבחון מידע קודם והשוואתו למסר הרלוונטי, ושילובו של המסר עם המידע הקיים אצל הפרט כדי להגיע לידי שיפוט מושכל. הפרט יעבד מידע באופן סיסטמטי כאשר מדובר בסיטואציה בה הוא צריך לשפוט בצורה מדויקת ואמיתית את המידע אותו קיבל, למשל מידע אישי על הפרט או מצב שבו שיפוט הפרט יכול להשפיע עליו. כמו כן, עיבוד מידע סיסטמטי יתרחש במצבים בהם המוטיבציה גבוהה וישנם משאבים קוגניטיביים מספקים.
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > פעולות משותפות של עיבודים היוריסטיים וסיסטמטיים

אף על פי ששני תהליכים אלה נראים כמנוגדים, הם עדיין יכולים לפעול יחד. המודל היוריסטי-סיסטמטי לא טוען שסגנון עיבוד אחד בא על חשבון סגנון העיבוד השני. סגנון עיבוד היוריסטי יכול להמשיך לפעול גם ברמות גבוהות של מוטיבציה, וכאשר ישנם משאבים קוגניטיביים מספקים. שני סגנונות העיבוד יכולים לעבוד ביחד או כל אחד בנפרד על שכנוע האדם. פעולות משותפות אלה תוארו על ידי ארבע השערות: השערת החיבוריות, השערת הצמצום, השערת ההטיה והשערת הניגודיות.
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > פעולות משותפות של עיבודים היוריסטיים וסיסטמטיים > השערת החיבוריות

השערה זו גורסת ששני סגנונות העיבוד יכולים להשפיע כל אחד בנפרד על שיפוט האדם ושכנועו כאשר תוצאת העיבוד ההיוריסטי אינו נוגד את תוצאת העיבוד הסיסטמטי.
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > פעולות משותפות של עיבודים היוריסטיים וסיסטמטיים > השערת הצמצום

השערה זו גורסת שהתהליך הסיסטמטי הוא יעיל יותר בעיבוד המידע, כך שכל תוספת שהתהליך ההיוריסטי מניב אינה משפיעה ואף הפרט אינו שם לב אליה.
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > פעולות משותפות של עיבודים היוריסטיים וסיסטמטיים > השערת ההטיה

השערה זו מתייחסת לאינטראקציה בין שני סגנונות העיבוד. כאשר המסר השכנועי הוא דו-משמעי או שמכיל בתוכו תוכן בעל טיעונים חזקים וחלשים יחד, הפרט, רק אם הוא בעל מוטיבציה גבוהה ויש לו משאבים קוגניטיביים מספקים, יעבד את המידע אך יתייחס אל העיבוד כאל רמז היוריסטי. כאשר המסר הוא חד-משמעי, ההשפעה החזקה יותר תהיה חוזק הטיעונים והתהליך יהיה דומה כמו בהשערת הצמצום.
תאוריות דו-מסלוליות של תופעה ספציפית > המודל היוריסטי-סיסטמטי של שלי צ'ייקן > פעולות משותפות של עיבודים היוריסטיים וסיסטמטיים > השערת הניגודיות

כאשר ציפיות האדם עקב עיבוד מידע היוריסטי מופרות, הוא יעבור לעבד את המידע באופן סיסטמטי היכול לנגוד את הציפיות הקודמות. אם לאדם היו ציפיות שליליות מהמצב, ישנה אפשרות שלאחר עיבוד מדוקדק יותר הציפיות שלו ישתנו לחיוביות וההפך.
עיקרון "הכמות המספקת"

המודל היוריסטי-סיסטמטי מניח שהפרט מעדיף לחסוך עד כמה שניתן במשאבים קוגניטיביים ולכן יעדיף לעבד מידע באופן היוריסטי מאשר באופן סיסטמטי. מצד שני, המודל מזהה שישנם מוטיבציות נוספות מאשר חיסכון במאמץ הקוגניטיבי המניעות את הפרט. עיקרון הכמות המספקת גורס שבני אדם מנסים לאזן בין כמות המאמץ הקוגניטיבי שיהיה מינימלי עד כמה שניתן לבין הרגשת ביטחון המקסימלית שתספק את המוטיבציות שלהם. העיקרון מציע רצף של ביטחון שיפוטי שבקצה אחד של הרצף מייצג את הביטחון האמיתי של הפרט והקצה השני מייצג את הביטחון הרצוי. הנקודה בה הפרט מרגיש ביטחון בשיפוט שלו נקראת "סף הכמות המספקת". במילים אחרות, הפרט ישתמש במשאביו הקוגניטיביים עד שרמת הביטחון שלו תגיע לסף הכמות המספקת, או עד רמת הביטחון הרצויה. לעומת זאת, עיבוד סיסטמטי של מידע יותר יעיל בהגברת ביטחון הפרט, ולכן, כאשר הפער בין רמת הביטחון האמיתית לבין רמת הביטחון הרצויה גדל הפרט יעדיף להשתמש בעיבוד סיסטמטי מאשר עיבוד היוריסטי. כמו כן, כאשר הפרט נתון בסיטואציה בה עיבוד היוריסטי אינו מספק את רמת הביטחון הרצויה, הוא יעבור לעיבוד סיסטמטי כדי לכפר על הפער ברצף. המודל היוריסטי-סיסטמטי מציין גם את השפעת מוטיבציות האדם על אופן עיבוד המידע.
מערכת המוטיבציות המרובה

מוטיבציות האדם גם משפיעות על אופן עיבוד המידע המוצג בפניו. כאשר המוטיבציה גבוהה, הפער בין רמת הביטחון האמיתית לרמת הביטחון הרצויה גדל והפרט מדורבן לעבד את המידע באופן סיסטמטי. כאשר המוטיבציה נמוכה, זה מקטין את הפער בין רמות הביטחון והסיכויים לעבד את המידע באופן היוריסטי גדלים. המודל היוריסטי-סיסטמטי מדבר על שלוש מוטיבציות עיקריות אשר מרכיבות ביחד את מערכת המוטיבציות המרובה ומשפיעות על עיבוד מידע: מוטיבציית הדיוק, מוטיבציית ההגנה ומוטיבציית הרושם.
מערכת המוטיבציות המרובה > מוטיבציית הדיוק

מוטיבציית הדיוק משקפת את רצון הפרט ליצור שיפוטים שישקפו באופן מדויק את העמדות והאמונות שלו. כאשר המוטיבציה נמוכה ומשאביו הקוגניטיביים של הפרט מועטים, הוא יעדיף לעבד את המידע על סמך רמז היוריסטי שבעזרתו המידע יראה כמדויק יותר. כאשר המוטיבציה גבוהה וישנם משאבים קוגניטיביים מספקים, הפרט יעבד את המידע באופן סיסטמטי על מנת להגיע לתחושת דיוק מקסימלית.
מערכת המוטיבציות המרובה > מוטיבציית ההגנה

מוטיבציית ההגנה משקפת את רצון הפרט ליצור שיפוטים אשר הולמים את האינטרסים החומריים שלו או במטרה להגן על הערך העצמי שלו. כתוצאה מכך הוא יעבד את המידע בצורה שלא תפגע באינטרסים או בערכים שלו. בעיבוד מידע היוריסטי, הפרט יבחר בהיוריסטיקות אשר הולכות ביחד עם האמונות שלו, ויתעלם מהיוריסטיקות הנוגדות אותן. כאשר המוטיבציה של הפרט גבוהה והמשאבים הקוגניטיביים שלו זמינים, הפרט יעדיף לעבד את המידע באופן סיסטמטי אך ההערכה והבחינה של המידע תהיה מוטית. מידע אשר מתאים לאמונות הפרט ישפטו בצורה חיובית יותר מאשר מידע הנוגד אותן.
מערכת המוטיבציות המרובה > מוטיבציית הרושם

מוטיבציית הרושם משקפת את רצון הפרט ליצור שיפוטים אשר מספקים את המטרות החברתיות שלו. לכן, בבסיס מוטיבציה זו ישנה התחשבות של הפרט בתוצאות הבין-אישיות שלו עם סובביו לאור הבעת שיפוט מסוים בהקשר חברתי. בדומה למוטיבציית ההגנה, גם כאן עיבוד המידע של הפרט הוא בררני אך כאן הפרט מתמקד בלספק מטרות חברתיות ולא לשמר את הערך העצמי שלו. למשל, כאשר הפרט פוגש אנשים הוא יכול להשתמש בהיוריסטיקות מסוימות כדי להרגיש שייכות ולעשות רושם על הסביבה כמו מיתון דעותיו האישיות או הסכמה עם דעת הכלל. כאשר המוטיבציה גבוהה וישנם משאבים קוגניטיביים מספקים, הפרט יעבד את המידע באופן סיסטמטי ומדוקדק אך בדומה למקודם בצורה שתיצור רושם על הסביבה.
הערות שוליים

↑  Foundation for Personality and Social Psychology
↑  Schunk, D. H. (1996), Learning theories, Printice Hall Inc., New Jersey, 1-576
1 2  Gawronski, B., & Creighton, L. A. (2013), Dual-process theories, The Oxford handbook of social cognition, 282-312
1 2 3 4 5 6  Bohner, G., Erb, H. P., & Siebler, F. (2008), Information processing approaches to persuasion. Integrating assumptions from the dual-and single-processing perspectives, Attitudes and attitude change, 161-188
1 2 3 4 5 6 7 8  Chaiken, S. (1980), Heuristic versus systematic information processing and the use of source versus message cues in persuasion, Journal of personality and social psychology, 39(5), 752
↑  Westwood, S. J. (2015), The role of persuasion in deliberative opinion change, Political Communication, 32(4), 509-528
1 2 3 4  Bohner, G., Moskowitz, G. B., & Chaiken, S. (1995), The interplay of heuristic and systematic processing of social information, European review of social psychology, 6(1), 33-68
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Chaiken, S., & Trope, Y. (Eds.). (1999), Dual-process theories in social psychology, Guilford Press
↑  Pearl, J. (1984), Heuristics: Intelligent search strategies for computer problem solving, United States: Addison-Wesley Pub. Co., Inc.,Reading, MA
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Chen, S., Duckworth, K., & Chaiken, S. (1999), Motivated heuristic and systematic processing, Psychological Inquiry, 10(1), 44-49
↑  Uleman, J. S., & Bargh, J. A. (Eds.). (1989), Unintended thought, Guilford Press
שלי אלקיים

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1955 (בת 69) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 שפות היצירה:  עברית 
 
שלי אלקיים (נולדה ב-18 בנובמבר 1955) היא משוררת ישראלית וחוקרת קבלה ודתות.
מאמריה

חינוך מיני מקדם בריאות: ההיבט הנשי, קשר עין ירחון ארגון המורים העל-יסודיים, גיליון 111, ספטמבר 2001. עמ' 21–22.
בפרק הראשון של המאמר אלקיים סוקרת את השיח המיני המצוי. בפרק השני היא מתארת את המצוקה הנפשית, החברתית והמינית של הנוער בישראל ואת ההיבט הנשי ביחס לחינוך המיני. בפרק השלישי והרביעי היא מציעה גישה הוליסטית, מדעית ורוחנית ובפרק החמישי היא מסכמת את היישומים האפשריים של חינוך מיני מקדם בריאות ומציעה השלכות וכיווני עבודה בעבודת הייעוץ החינוכי הנובעים מן הגישה של הימנעות מקיום יחסי מין בהתבגרות כחינוך מקדם בריאות. המאמר תרם למחקר ולשיח המקצועי בישראל את האפשרות של הימנעות מקיום יחסי מין בהתבגרות כחינוך מקדם בריאות. המאמר מבוסס על הרצאתה בכינוס הרביעי של נשים במזרח התיכון בנושא נשים בונות תרבות של שלום (אתונה, 2000).
מאמר חלוץ בחקר התמות הקבליות בפואטיקה של המשורר רבי ישראל נג'ארה. המאמר מנתח את הסמל של השושנה המיסטית כסמל מיסטי בין-דתי בכלל, ובפואטיקה של המשורר רבי ישראל נג'ארה בפרט. המאמר מראה שזמירת ישראל "יערת דבש על לשונך" היא יצירה קבלית שסובבת על ציר הסמל רב הפנים והמראות של השושנה המיסטית, ומצביע על השושנה כמחברת את המיסטיקה של שלוש הדתות. המאמר מתמקד בארבעה מישורי משמעות: בעבודה הקבלית, בעבודת השיר הנג'ארי, במישור האקולוגי ובמישור ההיסטורי, מדגיש את ייחודו של רבי ישראל נג'ארה בפיתוח הקונספט הזוהרי, ומסביר את המלודיה כחלק מן הביצוע של היצירה, כמבטא את השאיפה להפיץ שירה קבלית בעולם, בהיותה בעלת מסר אוניברסלי.
שלי אלקיים חקרה בקבוצת המחקר שחקנים דתיים באזורי סכסוך במכון טרומן לקידום השלום באוניברסיטה העברית את ההיסטוריה והתאולוגיה של כומר סאן מיאנג מון ותנועת האיחוד ובמיוחד את יוזמת MEPI, בין השנים 2003–2005 בתקופת האינתיפאדה השנייה. במאמר היא מסבירה את עיקרי יוזמת השלום במזרח התיכון בתקופת האינתיפאדה השנייה ואת הרקע ההיסטורי והתאולוגי לפעולותיו של מון כשחקן דתי, ומעריכה את יוזמתו כמודל של בניית שלום בינדתית (Interfaith Peacebuilding).
חוקרת דת ותזונה בקרב קהילת הישראלים העבריים בדימונה: FOOD FOR PEACE" THE VEGA RELIGION OF THE HEBREWS OF JERUSALEM, IDEA, XXVI (2014) Pp. 317-340" [דרושה הבהרה]
ארכיונה נמצא בארכיון גנזים- אגודת הסופרים, תל אביב.
פעילותה להבנה בין-דתית

אלקיים היא ממייסדי תנועת "המזרח אל השלום" במאי 1983 והדוברת הראשונה של התנועה. ומחלוצות הפעילות להבנה בין-דתית בארץ ובמזרח התיכון.
נבחרת בשנת 1985 לחבר הנאמנים של World Conference for Religion and Peace - WCRP ומוזמנת בשנת 1986 לבייג'ינג, בתוקף תפקידה כראש ארגון צעירי הוועידה העולמית לדת ולשלום WCRP Youth International. יועצת בשנת 1985 לערוץ 4 של הטלוויזיה הבריטית, בסדרה על שלוש הדתות: יהדות, נצרות ואסלאם. מוסמכת בשנת 1986 להקים בארץ את הוועידה הישראלית לדת ולשלום WCRP ISRAEL.
פעילה ב"דרך אברהם" לשלום ולחברות בין יהודים, מוסלמים ונוצרים בישראל. מכהנת כנשיאה הישראלית של התאחדות הנשים הבינלאומית Women Federation for World Peace - WFWP, בעלת מעמד מייעץ בקטגוריה מספר 1 במועצה הכלכלית-חברתית של האו"ם בשנים 1996–2001. כעמיתת מחקר באוניברסיטה העברית במכון טרומן למחקר למען קידום השלום, חוקרת שחקנים ותנועות בין-דתיים גלובליים, וערכה ב-27 באוגוסט 2007 באוניברסיטה העברית בירושלים סימפוזיון מדעי בנושא "מימוש חלום השלום במזרח התיכון", בהשתתפות מרטין לותר קינג ה-3, לצד עמיתים מקבוצת המחקר "שחקנים דתיים באזורי סכסוך".
משפחתה

אלקיים היא אמו של הכדורסלן אלקי שנדור.
ספריה: שירה

מתוך שירת הארכיטקט; זמורה ביתן, 1987
כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה; צייר יוסי אבולעפיה, כתר ספרים, 1986
ניצת הלימון; הוצאת אדם - סדרת איכות, 1983 (בתוך סדרה של שלושה ספרי שירה, יחד עם הספרים אור פרא ליונה וולך ומוזיקה אחרת לגבריאלה אלישע)
החיות כמשל; (ערכה וכתבה מבואות), צייר יוסי אבולעפיה, תרמיל חדש, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991
תמצית עצמו; (שלי בן צור), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1981
Simple Days; Boaz Publications, Amsterdam, Holland, 1984
Selected Poems, Poetry International, Rotterdam, Holland, 1984
Quando il pesciolino e lo squalo s'incontrarono per la prima volta, 'Kinneret, Zmora-Bitan, Dvir, Tel Aviv, Firnze, Italy, 2008
מתרגומיה

השיר החמישי, מתוך התופת מאת דנטה אליגיירי; המחלקה לספרות BBC ו-Poetry International
שיר מאת ג'לאל א-דין רומי, בתוך החיות כמשל, תרמיל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991
תעזיה – מות הייסורים של האימאם חוסיין, האוניברסיטה העברית בירושלים, 2006, בשיתוף האיראניסט אלדד פרדו
חיבורים בעריכתה

תרמיל חדש - ספרייה לחייל, עורכת ראשית, 1990-1992
המאסף ירושלים תשנ"ד בתוך עיתון ירושלים, מקומון ידיעות תקשורת, 1994
בימה למשוררת, מפגשי שירה בערב ראש-חודש עברי, עורכת ומייסדת, 1993-1995
שירה מתוך האִשה בתוך ירושלים, קלטת, עורכת, פסטיבל המשוררות, ירושלים, 1995.
מעמד המשוררות בישראל, חוברת הכנה למושב הוועדה למעמד האישה בכנסת; תקצירים, בימה למשוררת אגה"ס, 1995.
הערות שוליים

↑  Shelley Elkayam, Kabbalah, Love and Messianism in The Poetics of Rabbi Israel Najara
↑  Cognitive behavioural treatment in reading sessions for students diagnosed with attention deficit problems. Dissertation submitted in part fulfillment of the degree of Masters of Education of the [University of Liverpool.
↑  (1994), בדרך לשלום - חינוך על הפרק 14, לכיתות א'-י"ב לחינוך הממלכתי והממלכתי-דתי, למגזר היהודי ולמגזר הערבי" (עמודים 76-77).
↑  "משפחת שליט וההולילנד של הספרות", מתוך אתר התוכן מייסיי, 5 במאי 2010
↑  "שליט העתיק את ספרי", מתוך שידורי גלי צה"ל, 6 במאי 2010
↑  מפלגת העבודה בראשות מרב מיכאלי, באתר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת העשרים וארבע
↑  השושנה המיסטית: רבי ישראל נג'ארה, בתוך: הפיוט כצוהר תרבותי כיוונים חדשים להבנת הפיוט ולהבנייתו התרבותית, מכון ון ליר בירושלים הוצאת הקיבוץ המאוחד תל אביב, תשע"ג, עמ' 151–180.
↑  Religious Model in Action: Sun Myung Moon and the Middle East Peace Initiative, 2003-2005, Dialogue & Alliance, Vol. 26, No. 2, Issue Theme: Religion and peace in the Middle East, 2012, pp. 104-114
↑  http://english.ohmynews.com/articleview/article_view.asp?menu=c10400&
↑  Realizing the Dream in the Middle East - Neve Shalom - Wahat al-Salam
↑  314 Alcalay
↑  חינוך מיני מקדם בריאות: ההיבט הנשי, קשר עין - ירחון ארגון המורים העל-יסודיים, גיליון 111, ספטמבר 2001. עמ' 21–22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276591905171  ISNI: 0000 0000 6692 1321  LCCN: n83319677  VIAF: 8774099   WorldCat (עם VIAF): 8774099
אלמה מודי

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1898 רוקהאמפטון, אוסטרליה 
 פטירה:  7 במרץ 1943 (בגיל 44) פרנקפורט, גרמניה הנאצית 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של בריסל 
 הושפעה על ידי:  אוסקר בק 
 
אלמה מרי טמפלטון מודי (באנגלית: Alma Mary Templeton Moodie ‏ 12 בספטמבר 1898 – 7 במרץ 1943) הייתה כנרת אוסטרלית, שצברה מונטין רב בגרמניה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. יוזף סיגטי מזכיר אותה ב"סיגטי על הכינור" כ"הכנרת האוסטרלית המעולה, אלמה מודי, שאינה נודעת ברבים מחוץ לגרמניה..." היא נחשבה לכנרת הראשונה במעלה בשנים שבין מלחמות העולם והיא ניגנה בביצועי בכורה קונצ'רטי לכינור מאת קורט אטרברג, הנס פפיצנר וארנסט קרנק. היא ומקס רושטל נחשבו לתומכים העיקריים במסורת של קרל פלש. מודי הייתה למורה בקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט. אין שום הקלטות של ביצועיה והיא נזכרת במעט מאוד מקורות יחס. על אף פרסומה הקודם, שמה נשכח למעשה למשך שנים רבות. היא הופיעה במהדורות מוקדמות של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים ומילון בייקר, אבל איננה מוזכרת במהדורות מאוחרות יותר.
ביצועי קונצ'רטי

נוסף לביצועים שהוזכרו לעיל, כללו הופעותיה של מודי:
הקונצ'רטו הכפול לשני כינורות ברה מינו מאת באך
עם גיאורג קולנקאמפף והתזמורת הפילהרמונית של ברלין (15 בדצמבר 1927)
עם רילה אואלינג והפילהרמונית של ברלין בניצוח וילהלם פורטוונגלר (ברלין, דצמבר 1933)
הקונצ'רטו לכינור במי מז'ור מאת באך
במוזיקולגיום (וינטרטור), 25 באוקטובר 1922
עם פורטוונגלר (המבורג, 1933)
קונצ'רטו ברה מז'ור מאת יוהנס ברהמס
עם המיינינגר הופקאפלה בניצוח מקס רגר, (אייזנאך), 6 בדצמבר 1913; הילדבורגהאוזן, 7 בדצמבר; מיינינגן, 9 בדצמבר; בקונצרטים האלה ניגנה גם את ה"סוויטה בסגנון עתיק", אופוס 93, של רגר, עם המלחין בפסנתר.
בניצוח פולקמר אנדריאס (ציריך, נובמבר 1921)
עם התזמורת הסימפונית של לונדון בניצוח ברונו ולטר, לונדון
קונצ'רטו מאת בוזוני (לונדון, 1934) (ייתכן שהייתה זו אותה הופעה בלונדון ב-12 באפריל 1934 עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון בניצוח תומאס ביצ'ם.
באוקטובר 1921 סטה קרל פלש מתוכנית מסע הקונצרטים שלו במיוחד כדי לשמוע בדואיסבורג את הקונצ'רטו לכינור בלה מינור של דבוז'אק
קונצ'רטו לכינור מאת גלזונוב, בניצוח פורטוונגלר, וינה, נובמבר 1921.
"סימפוניה ספרדית" מאת אדואר לאלו, ברלין, 12 בדצמבר 1919
קונצ'רטו לכינור במי מינור מאת פליקס מנדלסון, עם פורטוונגלר, לייפציג, 1923
קונצ'רטו לכינור ברה מז'ור מאת מוצרט (זה יכול להתייחס לקונצ'רטו מס' 2 או לקונצ'רטו מס' 4 של מוצרט), בניצוח פטר האגל, ברלין, הפילהרמונית של ברלין, 12 בדצמבר 1919
קונצ'רטו לכינור מס' 1 ברה מז'ור מאת ניקולו פגניני, הפילהרמונית של ברלין בניצוח מקס פון שילינגס, 6 בנובמבר 1919
קונצ'רטו לכינור בסי מינור מאת הנס פפיצנר. (ברלין ולייפציג 1924); הקונצרט ה-50 שלה היה בפלנסבורג במרץ 1929; גוונדהאוז, לייפציג, ינואר 1935;
קונצ'רטו לכינור אופוס 25 מאת מקס פון שילינגס, הפילהרמונית של ברלין בניצוח המלחין (ברלין, 12 בדצמבר 1919)
הערות שוליים

↑  פרס קוטמן
↑  גימפי טיימס, "הפלא המוזיקלי של מאונט מורגן", 22 באוקטובר 1904
↑  לורנה ל. מקדונלד, המילון האוסטרלי לביוגרפיה, פרק ד'האגה לודוויג (1960-1863), הוצאת המרכז הלאומי לביוגרפיה
↑  קונצרט במועדון אורפיאוס, הצלחה נעלה מכל ספק. "מורנינג ביולטין", כרך 66, גיליון 12123, רוקהמפטון, 14 באוקטובר 1904
↑  הבחינות במוזיקה, תוצאות הוועד המלכותי המאוחד, עמ' 8, עיתון: "מורנינג ביולטין, קווינסלנד, אוסטרקליה 22 ביולי 1905
↑  לורנה ל. מקדונלד, מילון אוסטרלי של ביוגרפיות, ביוגרפיה של לודוויג דהאגה (1960-1863), הוצאת המרכז לביוגרפיות, האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה
↑  קונצרט של מועדון אורפיאוס. הצלחה שאינה מוטלת בספק. מורנינג ביולטין, כרך 66, גיליון 12123, רוקהמפטון 14 באוקטובר 1904
↑  הבחינות במוזיקה, תוצאות המועצה המלכותית המאוחדת, עמ' 8, מורנינג ביולטין, קווינסלנד 16 בינואר 2017
↑  רגר, מקס. עשרה מכתבים בחתימת ידו
↑  כינורות שבנה ג'וזפה גוארנרי לפי הרשימה של היל
↑  רילקה במוזוט (1923)
↑  ‏ ASO ידידות מסובכת: הנס פפיצנר וברונו ולטר
↑  פיטר לאקי, "ברטוק ועולמו", ינואר 1995, הוצאת אוניברסיטצ פרינסטון
↑  אדוארד ארדמן
↑  תשובות - המקום הבטוח ביותר למתן תשובות לשאלות החיים
↑  טקסט מלא של "איגור סטרווינסקי, אוטוביוגרפיה", 1962, הוצאת ו. ו. נורטון ושות'
↑  פנאי ובידור: היבטים של תרבות פופולרית במאונט מורגן 24 באוגוסט 2006
↑  תוכניות קונצרטים.org.uk
↑  אגודת וילהלם פורטוונגלר - האיש, האגודה והאקטואליות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117134600  ISNI: 0000 0000 4143 9897  LCCN: no2001022319  MusicBrainz: bb93460d-978a-4ac1-893e-086fe0985ba3  NTA: 20364459X  SNAC: w61z49p0  VIAF: 52459278   WorldCat (עם VIAF): 52459278
קתרין הלן ספנס

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1825 מלרוז, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  3 באפריל 1910 (בגיל 84) Norwood, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  St Jude's Cemetery 
 פעילות בולטת:  קידום רווחת ילדים קמפיינים לרפורמה בשיטת הבחירות
 ידועה בשל:  האישה האוסטרלית הראשונה לעמוד בבחירות לתפקיד פוליטי
 מקצוע:  סופרת, עיתונאית, פעילה פוליטית, עובדת סוציאלית
 השקפה דתית:  אוניטריאניזם 
 פרסים והוקרה:  Victorian Honour Roll of Women 
 
לוח קיר במלון Townhouse במלרוז, סקוטלנד, שם חיה ספנס ב-14 שנותיה הראשונות, בבית שכיום חלק מבית המלון.
לוחית רחוב על שמה של ספנס, בשדרת יובל 150 להקמת הפרובינציה של דרום אוסטרליה.
קתרין הלן ספנס (באנגלית: Catherine Helen Spence; ‏ 31 באוקטובר 1825 – 3 באפריל 1910), הייתה סופרת, מורה, עיתונאית, פוליטיקאית, סופרג'יסטית ופמיניסטית מובילה, אשת דת וג'ורג'יסטית אוסטרלית ילידת סקוטלנד. ב-1897 היא הייתה האישה האוסטרלית הראשונה להיות מועמדת לתפקיד פוליטי, כשניסתה להיבחר ללא הצלחה כנציגה לאספה הפדרלית בבחירות בדרום אוסטרליה. היא כונתה "הגדולה בנשות אוסטרליה" על ידי מיילס פרנקלין והוענק לה התואר "Grand Old Woman of Australia" ביום הולדתה השמונים. ספנס הונצחה על שטר חמישה הדולר האוסטרלי אשר הונפק לכבוד מאה שנה לאיחוד אוסטרליה.
תחילת דרכה

ספנס נולדה במלרוז, סקוטלנד, החמישית במשפחה בת שמונה ילדים. בשנת 1839, בעקבות קשיים כלכליים פתאומיים, המשפחה היגרה לאוסטרליה הדרומית. היא הגיעה נחתה על חופי אוסטרליה ב-31 באוקטובר 1839 (יום הולדתה ה-14), בזמן שהמושבה חוותה מספר שנים של בצורת, והניגוד החד למולדתה סקוטלנד גרם לה, לדבריה, "לרצות לשסף את גרוני". עם זאת, המשפחה שרדה שבעה חודשים של עבודה חקלאית בגידול חיטה (על שטח של 32 דונם) אז עברה לעיר אדלייד.
אביה, דייוויד ספנס, שהיה עורך דין ובנקאי במקצועו, נבחר כמזכיר העיר הראשון של עיריית אדלייד. אחיה ברודי ג'ון ספנס היה לבנקאי מוביל ונציג פרלמנטרי, ואחותה ג'סי נישאה לעיתונאי והמסאי זוכה הפרסים, אנדרו מארי האמדאץ'.
עיתונאות וספרות

ספנס ניחנה בכישרון כתיבה ובדחף להיקרא, אז היה זה טבעי שבגיל ההתבגרות היא נמשכה לתחום העיתונאות. דרך קשרי משפחה, היא החלה לפרסם קטעים קצרים ושירה בעיתון The South Australian. היא גם עבדה בתור אומנת עבור כמה מהמשפחות המובילות באדלייד, בתעריף של שישה פני לשעה. עם הזמן הפכה לכתבת הקבועה לענייני דרום אוסטרליה עבור העיתון The Argus, אך כתבה תחת שמו של אחיה.
יצירתה הראשונה שיצאה לאור הייתה הרומן Clara Morison: A Tale of South Australia During the Gold Fever (קלרה מוריסון: סיפור של דרום אוסטרליה במהלך קדחת הזהב). הספר נדחה תחילה על ידי מו"לים, אך חבר של ספנס, ג'ון טיילור, מצא את המו"ל ג'. ו. פרקר, שפרסם את הספר באנגליה בשנת 1854. היה זה הספר הראשון אודות אוסטרליה שנכתב בידי אישה. היא קיבלה תמורת הספר ארבעים פאונד, אך מאידך חויבה עשרה פאונד עבור עריכת הספר לדרישותיו של המוציא לאור. הרומן השני שלה Tender and True: A Colonial Tale פורסם בשנת 1856, ונחל הצלחה, ולשמחתה הרבה יצא במהדורה שנייה ושלישית, על אף שהיא קיבלה רק עשרים פאונד עבור המהדורה הראשונה ולא יותר. שני ספריה הראשונים פורסמו כמחוברים על ידי "אנונימי". הרומן השלישי שלה, שיצא בשנת 1861, פורסם באוסטרליה בשם Uphill Work ובאנגליה בשם Mr Hogarth's Will. היה זה ספרה הראשון שיצא בשמה. The Author's Daughter יצא ב-1868. היא כתבה עוד מספר ספרים, שחלקם לא פורסמו במהלך חייה, ביניהם Gathered In שיצא כעבודה סדרתית בעיתון, אך יצא כספר רק בשנת 1977. ספרה Hand fasted נדחה על ידי המו"לים כ"מכוון להתיר את קשרי ברית הנישואין... יותר מדי סוציאליסטי, ולכן מסוכן". הרומן יצא כספר בשנת 1984.
ב-1888 היא פרסמה את A Week In the Future, מדריך סיורים של האוטופיה אשר היא דמיינה שעשוי לקום בעתיד; המאסה הייתה קודמתו של עבודתו של אדוארד בלאמי משנת 1889, Looking Backward.
עבודתה הבדיונית האחרונה, שנקראה A Last Word אבדה בעודה כתב יד.
באוטוביוגרפיה שלה, שיצאה בשנת 1910, כתבה ספנס ש"עבודתי בעיתונים ובביקורת יותר מאפיינת אותי, והיא במהותה יותר טובה מעבודתי בתחום הסיפורת". בערך משנת 1878, היא הפנתה את רוב מאמציה לתחום העיתונות, ואף עשתה לעצמה שם כמבקרת ספרות ופרשנית חברתית. מאמריה הופיעו באופן קבוע בעיתונים בדרום אוסטרליה, וכן במגזינים אזוריים וכלל-ארציים. כשהייתה לכתבת קבועה בשכר בעיתון South Australian Register, היא יכלה לבטא את העניין העמוק שלה בקורות הקולוניה ועתידה, וכן קיבלה במה לסוגיות שביקשה להשפיע בהן.