רנה גנון
כתבים נוספים במטפיזיקה, הרמטיקה ובמדעי הקוסמולוגיה > מדע האותיות באסלאם

גנון כותב כי בעוד שהידע של נירוקטה חושף משמעויות פנימיות בכתבי הקודש הוודיים, באסלאם, מדע האותיות הוא מרכזי באזוטריות האיסלמית, שם האקזוטריות והאזוטריות מושווים לעיתים קרובות ל"קליפה" (קישר) וגרעין (lubb) או לסיבוב ולמרכזו. בנושא האזוטריות, ויחסיה עם הדוקטרינה האסלאמית, הוא מתייחס למילים הערביות תריקה ו-haqiqah (אמצעי ומטרות), ומציין שהמשמעות הכללית של "אזוטריזם" מסומנת במונח taṣawwuf. לפי Guénon, ניתן לתרגם את המונח האחרון רק במדויק כ'חניכה'. ובעוד taṣawwuf מתייחס לכל דוקטרינה אזוטרית ויוזמת, הוא מטיל ספק במונח [הנגזרת] ' סופיות ' כדי לציין אזוטריזם איסלאמי. Guénon כותב שהמונח הזה
"יש לו את החיסרון המצער בכך שהוא מציע באופן בלתי נמנע בסיומת ה'איזם' את הרעיון של דוקטרינה המתאימה לאסכולה מסוימת, בעוד שזה לא המקרה במציאות, האסכולות היחידות המדוברות הן הטורוק, המייצגות בעצם את השיטות השונות., מבלי שתהיה כל אפשרות להבדל מהותי של הדוקטרינה, שכן 'תורת האחדות היא ייחודית' (א-תאחווידו ואחיד)".
לפי גנון, הגזירה של המילה סופי היא ללא ספק בלתי פתירה, "למילה שיש יותר מדי אטימולוגיות מוצעות, בעלות סבירות שווה, כדי שרק אחת תהיה נכונה". מבחינתו, המילה היא שם סמלי גרידא, ובשל כך, אינו מצריך גזירה לשונית למהדרין: "מה שנקרא האטימולוגיות הן בעצם רק דמיון פונטי, אשר יתר על כן, על פי חוקי סמליות מסוימת, מתאימות למעשה. ליחסים בין רעיונות שונים שהתקבצו פחות או יותר כאביזרים סביב המילה המדוברת."
אבל, בהינתן אופייה של השפה הערבית (תו שהיא חולקת עם העברית) המשמעות העיקרית והיסודית של המילה נמצאת בערכים המספריים של האותיות; ולמעשה, מה שמדהים במיוחד הוא שלסכום הערכים המספריים של האותיות היוצרות את המילה סופי יש אותו מספר כמו אל-היקמטואל-אילאהיה, 'חכמה אלוהית'. הסופי האמיתי הוא אפוא זה שמחזיק בחוכמה זו, או, במילים אחרות, הוא אל-עריף בי' לאה, כלומר 'מי שיודע דרך אלוהים', כי לא ניתן להכיר את אלוהים אלא בעצמו, וזהו. היא הדרגה העליונה או ה'סוטלית' של הידע או החקיקה.
לאחר מכן, גנון מציג את הסמליות המשמשת בתחווף לגבי המשמעות המספרי של אותיות בערבית:
ה'כסא' האלוהי המקיף את כל העולמות (אל-ארש אל-מוחית) מיוצג בדמות מעגל. במרכז נמצאת ar-Rūh [הרוח], וה'כסא' נתמך על ידי שמונה מלאכים הממוקמים על ההיקף, ארבעת הראשונים בארבע הנקודות הקרדינליות וארבעת האחרות בארבע נקודות ביניים. שמותיהם של מלאכים אלו נוצרים על ידי קבוצות שונות של אותיות המסודרות לפי הערכים המספריים שלהן באופן שבו, ביחד, השמות כוללים את כל אותיות האלפבית. האלפבית המדובר מכיל 28 אותיות, אך מסופר כי בתחילתו היו באלפבית הערבי רק 22 אותיות, המתאימות בדיוק לאלו של האלפבית העברי; בכך נוצרת ההבחנה בין jafr הפחותה, שמשתמשת רק ב-22 אותיות, לבין jafr הגדולה, שמשתמשת ב-28 ותופסת את כולם עם ערכים מספריים מובהקים. יתרה מכך, ניתן לומר ש-28 (2 + 8 = 10) כלול ב-22 (2 + 2 = 4) כפי ש-10 כלול ב-4, לפי פיתגורס Tetraktys : 1 + 2 + 3 + 4 = 10, וכן, למעשה, שש האותיות המשלימות הן רק שינויים של שש האותיות המקוריות שמהן הן נוצרות על ידי תוספת פשוטה של נקודה, ואליהן הן משוחזרות מיד על ידי הדחקה של אותה נקודה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| א/' א | 1 | y/ī ב | 10 | q ق | 100 |
| ב א | 2 | ק ק | 20 | ר ר | 200 |
| י | 3 | אני ל | 30 | ש.ש | 300 |
| ד א | 4 | מ מ | 40 | לא | 400 |
| h ه | 5 | n נ | 50 | th ث | 500 |
| w/ū ו | 6 | s س | 60 | kh خ | 600 |
| ז א | 7 | ' ع | 70 | ד.ה | 700 |
| ה | 8 | ו פ | 80 | ד ז | 800 |
| T ط | 9 | S ص | 90 | ז | 900 |
|  |  |  |  | gh ח | 1000 |

כל אחת משתי הקבוצות של ארבעה שמות מכילה בדיוק מחצית מהאלפבית, או 14 אותיות, המופצות בהתאמה בצורה הבאה (כאשר בוחנים את ארבעת המלאכים הראשונים בנקודות הקרדינליות, ואת קבוצת המלאכים השנייה ב - נקודות מתווך):
במחצית הראשונה: 4 + 3 + 3 + 4 = 14
במחצית השנייה: 4 + 4 + 3 + 3 = 14
הערכים המספריים של שמונת השמות שנוצרו מסכום האותיות שלהם הם, לוקחים אותם באופן טבעי לפי הסדר:
1 + 2 + 3 + 4 = 10
5 + 6 + 7 = 18
8 + 9 + 10 = 27
20 + 30 + 40 + 50 = 140
60 + 70 + 80 + 90 = 300
100 + 200 + 300 + 400 = 1000
500 + 600 + 700 = 1800
800 + 900 + 1000 = 2700
הערכים של שלושת השמות האחרונים שווים לאלו של שלושת הראשונים כפול 100, וזה ברור מספיק אם מבחינים ששלושת הראשונים מכילים את המספרים מ-1 עד 10, ושלושת האחרונים את המאה מ-100 עד 1000, שניהם. קבוצות מחולקות באופן שווה ל-4 + 3 + 3.
הערך של המחצית הראשונה של האלפבית הוא הסכום של ארבעת השמות הראשונים: 10 + 18 + 27 + 140 = 195. באופן דומה, זה של המחצית השנייה הוא סכום ארבעת השמות האחרונים: 300 + 1000 + 1800 + 2700 = 5800. לבסוף, הערך הכולל של האלפבית כולו הוא 195 + 5800 = 5995.
"המספר הזה 5995 יוצא דופן בזכות הסימטריה שלו: החלק המרכזי שלו הוא 99, מספר ה'תכונות' של אללה ; המספרים החיצוניים יוצרים 55, סכום עשרת המספרים הראשונים, הדנר מתחלק בתורו לשני חצאים (5 + 5 = 10); בנוסף, 5 + 5 = 10 ו-9 + 9 = 18 הוא הערך המספרי של שני השמות הראשונים".
לאחר מכן נשקלים קשרים עם הסמליות הכללית של אל-קוטב אל ג'ות' [הקוטב העליון].