stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחלקת הצילום של המושבה האמריקאית
תמונות מחלקת הצילום

צלמי המושבה האמריקנית תיעדו אירועים היסטוריים, שהתחוללו בארץ ישראל ובמזרח התיכון במהלך כמאה שנות פעילותם. בין התמונות ניתן למנות, כאמור, את ביקורו של הקיסר, וכן את מכת הארבה הקשה שפקדה את ארץ ישראל ב-1915; קרבות מלחמת העולם הראשונה בין הצבא הטורקי לצבא הבריטי; חנוכת האוניברסיטה העברית בהר הצופים ב-1925; תוצאות רעידת האדמה של שנת 1927; מאורעות תרפ"ט בירושלים וברחבי הארץ; ביקורו של קיסר אתיופיה, היילה סילאסי בשנות ה-30; המרד הערבי הגדול של שנת 1936, ועוד. תמונות רבות הן צילומי נוף ואתרים ארכאולוגיים והיסטוריים, וכן ממראות הארץ כמו השוק ביפו בתחילת המאה ה-20 או החוף הצפוף וההומה של תל אביב בשנות ה-30. כן הרבו צלמי המושבה להנציח אתרים דתיים נוצריים, שנמכרו כגלויות לצליינים. סדרה גדולה הוקדשה למושבות החלוצים היהודיות של בני העלייה הראשונה, וכן לדמויות ולטיפוסים שונים שאפיינו את הארץ, כמו בדואים, בעלי מלאכה שונים, יהודים חרדים, ועוד.
בחלק ניכר מהאירועים ההיסטוריים שאותם תיעדו, נכחו צלמי המושבה ביוזמתם, כמו בטקס כיבוש ירושלים בידי אלנבי ב-11 בדצמבר 1917. לאירועים אחרים, לעומת זאת הם הוזמנו במיוחד, כמו לטקס כניעת העיר בפני הבריטים יומיים קודם לכן, בבוקר ה-9 בדצמבר. המזמין היה ראש עיריית ירושלים, חוסיין סלים חוסייני, שביקש להנציח את האירוע ההיסטורי. צלם המושבה האמריקאית התלווה לפמליית ראש העיר, אך לאחר שפיתח את התמונות וביקש את עזרת הבריטים בשליחתן לעיתוני העולם באמצעות דואר דיפלומטי, קיבל לפתע הוראה מגבוה להשמידן, על מנת שרק הטקס בו השתתף אלנבי ייזכר כסמל לכניעת העיר. בעקבות כך אבדו כמעט כל תצלומי טקס כניעה זה, מלבד כמה תמונות בודדות, עליהן התעקש הצלם לשמור.
ממשלת המנדט בארץ ישראל העסיקה את צלמי המושבה באופן קבוע, והם הוזמנו להנציח טקסים ואירועים חשובים. בין אלה אפשר למנות את טקס הנחת אבן הפינה לבניין עיריית ירושלים ההיסטורי ב-1930, חגיגות הכתרת המלך ג'ורג' השישי ב-1936, טקס חנוכתו של בניין הדואר המרכזי ברחוב יפו בירושלים ב-1938, וחגיגות הניצחון עם סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945. מצלמות צלמי המושבה אף הנציחו טקסי חתונה של אנשי ממשל וצבא בריטיים, שנערכו על פי רוב בקתדרלת סנט ג'ורג' האנגליקנית או בכנסיית סנט אנדרוז הסקוטית.
טכנולוגיה ושיווק

את הידע הראשוני בצילום הביא עמו, כאמור, מאיירס, והוא זה שלימד את צלמי המושבה הצעירים מהי קומפוזיציה, מהו עומק שדה וכדומה. מאיירס הביא עמו מהודו ציוד צילום בסיסי, אולם בהמשך רכשו צלמי המושבה ציוד צילום משוכלל בארצות הברית, שכמוהו לא נראה עד אז בארץ.
אחד מאותם צלמים צעירים היה אריק מטסון השוודי, שהתמחה עוד בנערותו בתפעול חדר החושך של מחלקת הצילום. בחדר זה הוא פגש את אדית יאנטיס, נערה בת המושבה ממשפחה אמריקנית והשניים נישאו. הזוג מטסון שכלל מאוד את טכנולוגיית הצילום של המחלקה, ולזכותם יש לזקוף את עיקר השדרוגים המשמעותיים שנעשו במהלך השנים, בהם צביעת התמונות בצבע שמן לאחר פיתוחן; שימוש במצלמות סטריאוסקופיות, כדי לקבל תמונות שנראות תלת־ממדיות; צילומי אוויר וצילום תת-אדום.
תמונות מחלקת הצילום נמכרו בחנות המושבה, שפעלה ברחבת שער יפו (באזור מלון אימפריאל), בה נמכרו מוצרים שונים פרי עמלם של חברי המושבה.
שינויים במחלקת הצילום וסגירתה

בשנת 1934, בעקבות מאבקים פנימיים בין המתיישבים האמריקאים והשוודיים, התפרקה קומונת המושבה, אך רבים מחבריה נשארו לגור בירושלים והיו מעורים בחיי העיר. לרסון עזב את המושבה ואת מחלקת הצילום, ואת ניהולה נטל עתה אריק מטסון. בהדרכתו, המשיכו הצלמים לפעול בירושלים בחנות שכורה בחזית מלון פאסט שנקראה 'שירות הצילום של מטסון' (Matson Photo Service). מטסון העניק שירותי צילום לספרים, עיתונים ומגזינים שונים ברחבי העולם באופן קבוע, בצד תמונות נוף וגלויות שנמכרו לתיירים. במקביל מכר מטסון שקופיות צבעוניות של נופי ארץ ישראל, ואף שיווק תמונות שצולמו בידי צלמים אחרים.
'שירות הצילום של מטסון' פעל עד אחרי מלחמת העולם השנייה. בשנת 1946, בעקבות תנועת המרי העברי והאלימות הגואה בארץ ישראל, עקרה משפחת מטסון לדרום קליפורניה, אך החנות בירושלים המשיכה לפעול אף לאחר קום מדינת ישראל עד לשנות ה-50. במהלך מלחמת העצמאות ניזוקה החנות מאוד, אך רוב החומר הארכיוני הועבר מבעוד מועד למרתפי בניין ימק"א בירושלים וכך ניצל. בעקבות חלוקת ירושלים בין מדינת ישראל וירדן ודעיכת התיירות בעיר, פסקה פעילות 'שירות הצילום של מטסון' באופן סופי, והצלמים התפזרו.
תרומת התמונות לספריית הקונגרס

מטסון ובני משפחתו הוסיפו למכור את תצלומי המושבה בקליפורניה עד לשנות ה-60 של המאה ה-20. בשנת 1964 פנה מטסון לספריית הקונגרס האמריקאי בהצעה לתרום את אוצר התמונות שברשותו. מטרת התרומה הייתה לעזור בשימור התמונות ההיסטוריות והנצחתן, כמו גם בהפיכתן לנחלת הכלל. העברת התמונות לספריית הקונגרס נמשכה כמה שנים, וכללה את העברתם של כ-20,000 נגטיבים ו-11 אלבומים מביתו של מטסון וכן אלה שאוחסנו עד אז בימק"א. השנים הארוכות במרתף הטחוב בבניין הימק"א לא היטיבו עם הנגטיבים הרגישים, וחלק מהם ניזוקו מרטיבות ואבק. בשנת 1970 הושלמה ההעברה, ובעקבותיה נסרקו כל התמונות באופן דיגיטלי, כולל מספור, תארוך ומידע על אודות נסיבות הצילום. כ-13,000 מהתמונות הועלו לאוסף התמונות המקוון של ספריית הקונגרס האמריקאי כתמונות מ"אוסף אדית ואריק מטסון".
תרומה נוספת של תמונות צלמי המושבה לספריית הקונגרס התקבלה בשנות ה-90 מידי ולנטין וסטר, צאצאית למשפחת המייסדים של המושבה האמריקאית, אשר תרמה את אוסף התמונות שהיה ברשות משפחתה. בשנת 2007 נתגלו במרתפי מבנה המושבה האמריקאית בירושלים עשרות ארגזים, ובהם אלפי תמונות ונגטיבים. מנהלי המקום, שהם צאצאיהם של מקימי המושבה, מיינו את החומר ושלחו את חלקו לספריית הקונגרס. התמונות נוספות, כולל מסמכים ויומנים, נשמרו במקום במוזיאון קטן. במוזיאון היהודי ההיסטורי באמסטרדם שמורות כ-1000 שקופיות זכוכית המתארות את ארץ התנ"ך, אוסף בוקי בועז לצילום ישראלי, מבשרת ציון, כולל מעל 10,000 צילומים, גלויות, שקופיות ומסמכים של המושבה בכלל ושל מחלקת הצילום בפרט.
אוספים נוספים

בשנת 2018, התגלה חלק נוסף מאוסף הצילום של המושבה שהחזיק הצלם וקונסול שוודיה בירושלים, לארס (לואיס) לארסון. כמו כן שני אלבומים שייתכן ששימשו מעין קטלוגים לצורכי חנות הצילום של המושבה, נמצאו בעזבונו של איש העסקים הירושלמי משה כרמל, שהציל אותם מחנות צילום בוערת ב-1948.
לקריאה נוספת

דב גביש, "לתולדות 'המושבה האמריקאית' וצלמיה" מתוך ספר זאב וילנאי, עמ' 127.
יעקב גרוס (עורך), ירושלים תרע"ח, 1917/8 - חורבן, נס וגאולה, הוצאת גרוס, גבעתיים 2007
דב גביש, מצלמים מהשטח - תצלומים נדירים משל צלמי המושבה האמריקנית בירושלים, עת-מול 165, הוצאת יד בן צבי, ירושלים תשס"ג
״אריק ואדית מטסון״, בספר: ורד נבון, השדרה - שדרות ירושלים בעיני הצלמים, הוצאת ורד נבון, מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 167-166.
Barbara Bair, "The American Colony Photography Department: Western Consumption and "Insider" Commercial Photography", The Jerusalem Quaterly, Winter 2010, 44.
הערות שוליים

↑  Matson (G. Eric and Edith) Photograph Collection, באתר ספריית הקונגרס
↑  תום שגב, שיעור היסטוריה | גלויה מאמריקה, באתר הארץ, 13 בפברואר 2009
↑   ניר חסון, סוד התצלומים הנעלמים: התגלה חלק מאוסף הצילום של המושבה האמריקאית בירושלים, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2018
↑   ניר חסון, אחרי עשורים בשמיכת צמר: התגלו מאות צילומים מתקופת קום המדינה, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594711705171  LCCN: n2007039631   WorldCat (עם LCCN): n2007-039631
מיכל שמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1951 (בת 73 בערך) 
 ענף מדעי:  מדע המדינה
 עיסוק:  פרופסור אמריטה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב אוניברסיטת מינסוטה
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב
 
מיכל שמיר (נולדה ב-1951) היא פרופסור אמריטה בבית הספר למדע המדינה ומחזיקת הקתדרה על שם אלווין רובינשטיין למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

מיכל שמיר סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ודוקטורט באוניברסיטת מינסוטה.
שימשה חברת סגל במחלקה למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב עד פרישתה לגמלאות בשנת 2021. תחומי המחקר של פרופסור שמיר הם: פוליטיקה דמוקרטית, בחירות, מערכות מפלגתיות, דעת קהל, סובלנות ותרבות דמוקרטית. היא מתמקדת בדמוקרטיות ותיקות וחדשות, עם דגש מיוחד על הדמוקרטיה הישראלית.
שמיר היא מנהלת מחקר הבחירות הישראלי (INES) מאז 1988 (עד 2009 בשותפות עם אשר אריאן) ועורכת את סדרת הספרים הבחירות בישראל מאז 1984 (עד 2009 ביחד עם אשר אריאן ומאז 2015 עם גדעון רהט). הסדרה מתפרסמת באנגלית מאז 1969 ובעברית מ-1996. היא גם עומדת בראש פרויקט המחקר להסתכל מעבר למשבר הדמוקרטיה: דפוסי ייצוג בבחירות בישראל במימון הקרן הלאומית למדע.
עבודותיה התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת. בשנת 2018 זכתה בפרס מפעל חיים של האגודה הישראלית למדע המדינה.
הייתה נשואה לפרופסור יעקב שמיר, חבר סגל המחלקה לתקשורת ולעיתונאות באוניברסיטה העברית בירושלים.
פרסומים נבחרים

הפוליטיקאי הישראלי : פרופיל חברתי ופוליטי של פעילי המרכז במפלגות העבודה וחירות (ביחד עם חנה הרצוג ואלן צוקרמן), ירושלים, מכון ירושלים לחקר ישראל, 1989.
פערים מגדריים בפוליטיקה בישראל (עורכת ביחד עם חנה הרצוג ונעמי חזן), ירושלים, מכון ואן ליר, 2020.
סדרת הספרים על הבחירות בישראל (עורכת), ירושלים, המכון הישראלי לדמוקרטיה.
מייקל ג'ייסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוקטובר 1935 נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  5 בפברואר 2024 (בגיל 88) הוב, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 בן או בת זוג:  לין פארלי (1965–1970) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל ג'ייסטון (באנגלית: Michael Jayston; 29 באוקטובר 1935 – 5 בפברואר 2024) היה שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

ג'ייסטון נולד בעיר נוטינגהאם שבנוטינגהאמשייר. הוא שיחק בתפקידים שייקספיריים בטלוויזיה בהם דמטריוס במחזה "חלום ליל קיץ" (1968), גרציאנו במחזה "הסוחר מוונציה" (1973), ואמונד במחזה "המלך ליר" (1975). ב-1969 הופיע בדמות דאולינג, עובד מדינה, בעונה האחרונה של הדרמה "The Power Game".
ב-1970 גילם ג'ייסטון את הנרי איירטון בסרט ההיסטורי "קרומוול". ב-1971 כיכב בדמות הצאר ניקולאי בסרט "ניקולס ואלכסנדרה", וב-1972 שיחק בתפקיד סר הנרי רויס לצדו של רוברט פאוול בסדרת דרמה של ה-BBC בשם "The Edwardians" בפרק "מר רולס ומר רויס". ב-1973 הופיע בתפקיד ראשי בדמות מר רוצ'סטר בעיבוד של ה-BBC ל"ג'יין אייר" לצדה של סורקה קיוזאק. ב-1974 שיחק בתפקיד גרצינו בסרט של התיאטרון הלאומי "הסוחר מוונציה" בכיכובו של לורנס אוליבייה ששיחק בדמות שיילוק. ב-1974 הופיע ג'ייסטון פעמים בסדרת האנתולוגיה "Thriller", וב-1975 שיחק בתפקיד המרגל קווילר בסדרת הטלוויזיה הבריטית באותו שם. ב-1977 גילם את ג'ונתן מנסל בעיבוד של ה-BBC לספר "She Fell Among Thieves" מאת דורנפורד ייטס (אנ'). ב-1979 הופיע בתפקיד פיטר גווילאם לצדו של אלק גינס במיני-סדרה "החפרפרת" המבוססת על רומן באותו שם.
ב-1986 שיחק ג'ייסטון בתפקיד ואליארד בסדרת המדע בדיוני הבריטית "דוקטור הו" במיני-סדרה בשם "The Ultimate Foe". הוואליארד הוא התגלמות הצד האפל של הדוקטור. הוא חזר וגילם את הדמות בתסכיתי האודיו "He Jests at Scars...",‏ "Sixth Doctor's Last Adventure" ו-"Trial of the Valeyard" בהפקת Big Finish Productions.
ב-1989 גילם ג'ייסטון את נוויל באדג'ר בעיבוד הטלוויזיוני לקומדיה "A Bit of a Do" מאת דייוויד נובס (אנ'). ב-1990 גילם את דמותו של ג'יימס בונד בעיבוד הרדיופוני של הרומן "אתה חי רק פעמים". ב-1991 הופיע בתפקיד קולונל מוסטרד בסדרת הטלוויזיה "קלואדו" ובשנה שאחר כך שיחק בתפקיד אורח בפרק "UnXpected" של הסדרה "Press Gang". עוד בטלוויזיה השתתף בסדרה "איסטאנדרס", באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים", בסדרה "The Darling Buds of May", בסדרה "Tales of the Unexpected", בסדרה המשטרתית "The Bill", ובתפקיד דונלד דה סוזה בסדרה "אמרדייל". עוד הופיע ב"הולבי סיטי" ובדמות מר ספונר בסדרה "Tracy Beaker Returns".
ג'ייסטון הקליט ספרי שמע של כל ספרי ג'ון לה קארה, כהמשך לתפקידו בדמות פיטר גווילאם בסדרה "החפרפרת" משנת 1979.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בין השנים 1965 ל-1970 היה ג'ייסטון נשוי לשחקנית לין פארלי (אנ'). מ-1970 עד 1977 היה נשוי להת'ר סנדון. מאז 1979 היה נשוי לאן סמית'סון.
הערות שוליים

↑  Cricketing actor back to open on home turf, By This is Nottingham, Posted: July 15, 2010
↑  The Valeyard – Michael Jayston Doctor Who Interview
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345059005171  BIBSYS: 6021624  BNE: XX1498700  BnF: cb138956073 (data)  GND: 128114858X  ISNI: 0000 0000 7839 4813  LCCN: n82225086  MusicBrainz: cb7dfb86-7a94-4f90-80f9-8933c170bca8  NKC: pna2005274585  NLA: 35256855  NLK: KAC2020N4235  NTA: 071341404  SNAC: w6kr1ssw  SUDOC: 103906010  VIAF: 60443703   WorldCat (עם VIAF): 60443703
מייקל ג'פרי

| --- | --- |
 השתייכות:  אוסטרליה צבא אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  1955–1993 (כ־38 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הרגימנט האווירי המיוחד   מפקד הדיוויזיה הראשונה   סגן ראש המטה הכללי של הצבא
 פעולות ומבצעים
 מצב החירום המלאי   מלחמת וייטנאם
 עיטורים
 הצלב הצבאי
מייג'ור גנרל פיליפ מייקל ג'פרי (באנגלית: Philip Michael Jeffery;‏ 12 בדצמבר 1937 – 18 בדצמבר 2020) היה קצין בכיר בצבא אוסטרליה, שכיהן כמושל הכללי ה-24 של אוסטרליה בין השנים 2003–2008 וכמושל ה-30 של אוסטרליה המערבית בין השנים 1993–2000.
ג'פרי היה בוגר הקולג' הצבאי המלכותי בדנטרון שבטריטוריית הבירה האוסטרלית. הוא שירת במצב החירום המלאי ובמלחמת וייטנאם ובעימות האחרון הוענק לו הצלב הצבאי. בשלבים שונים של הקריירה הצבאית שלו היה ג'פרי מפקד הרגימנט האווירי המיוחד, מפקד הדיוויזיה הראשונה ולפני פרישתו משירות צבאי ב-1993, הוא שימש כסגן ראש המטה הכללי של הצבא. לאחר פרישתו מהצבא כיהן ג'פרי כמושל הכללי של אוסטרליה המערבית וב-2003 הוא מונה להיות המושל הכללי, לאחר התפטרותו של פיטר הולינגוורת'. ג'פרי היה הראשון שהגיע משורות הקצונה הבכירה של כוחות ההגנה של אוסטרליה שמונה למושל הכללי. לאחר סיום תפקידו החליפה אותו קוונטין ברייס.
ראשית חייו והקריירה הצבאית

ג'פרי נולד בעיירה וילונה (Wiluna) שבאוסטרליה המערבית. הוא התחנך בבית ספר תיכון בעיר פרת' ובגיל 16 עזב את בית הספר התיכון והחל את הכשרתו בקולג' הצבאי המלכותי בדנטרון. ב-1958, לאחר סיום לימודיו, הוא שימש בשורה של תפקידים זוטרים לפני שב-1962 הוא נשלח למלאיה לפעילות מבצעית. בין השנים 1966–1969 הוא שירת בפפואה גינאה החדשה. במהלך תקופה זו הוא נשא לאישה את מרלנה קר מסידני ויחד אתה הוא הביא לעולם שלושה בנים ובת. לאחר מכן הוא שירת בווייטנאם, שם הוענק לו עיטור הצלב הצבאי. עד למותו סבר ג'פרי שהשתתפותה של אוסטרליה במלחמת וייטנאם הייתה מוצדקת. בנאום שנשא ב-2002 בפני וטרנים אוסטרלים ששירתו במלחמה, הוא אמר: "אני מאמין בלהט שמלחמת וייטנאם הייתה מוצדקת בנסיבות הזמן".
ב-1972 הועלה ג'פרי לדרגת לוטננט קולונל ובין השנים 1974–1975 הוא פיקד על הגדוד השני של רגימנט איי האוקיינוס השקט. בין השנים 1976–1977 הוא פיקד על הרגימנט האווירי המיוחד (SASR) וב-1979 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה להיות המפקד הראשון של כוחות הפעולה המיוחדים של הצבא. בתפקידו זה היה לו חלק משמעותי בפיתוח תפיסת ההגנה של צפון אוסטרליה ובפיתוח התפיסה והיכולות ללוחמה בטרור.
בין השנים 1982–1983 הוא עמד בראש הרשות הלאומית לתאום הלוחמה בטרור של אוסטרליה. ב-1985 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ובשנה שלאחר מכן הוא מונה לפקד על הדיוויזיה הראשונה של הצבא. ב-1990 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי של הצבא וב-1991 הוא מונה להיות עוזר ראש המטה הכללי לענייני ציוד.
אף על פי שג'פרי פרש מהצבא ב-1993 הוא המשיך להיחשב לקולונל הכבוד של ה-SASR ובמסגרת תפקידו זה הוא ביצע את התפקיד הטקסי של גיוס חיילים חדשים והענקת הכומתה היחידתית.
מושל אוסטרליה המערבית

בנובמבר 1993 מונה ג'פרי להיות מושל אוסטרליה המערבית. במהלך שבע שנות כהונתו בתפקיד זה הוא השמיע כמה פעמים את דעותיו השמרניות בנוגע לנישואין, יחסי מין וחינוך. נמתחה עליו ביקורת מצדה של מפלגת הלייבור שבאופוזיציה ומצדם של גורמים בתקשורת על נקיטת עמדות פוליטיות. בין השאר, הוא מתח ביקורת על קיומו ועל סיקורו התקשורתי של המרדי גרא ההומו-לסבי של סידני. בהזדמנות אחרת הוא קישר בין חד-הוריות לבין ביצוע פשעים שונים.
המושל הכללי של אוסטרליה

בעקבות התפטרותו של פיטר הולינגוורת' מתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה, הכריז ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון הווארד, ב-22 ביוני 2003 על בחירתו של ג'פרי להחליפו בתפקיד. הוא מונה באופן רשמי על ידי המלכה אליזבת השנייה והושבע כמושל הכללי ב-11 באוגוסט, איש הצבא לשעבר הראשון שמונה לתפקיד זה.
מינויו של ג'פרי לתפקיד התקבל באופן כללי בברכה, אם כי נשמעו כמה ביקורות על מינויו של עוד גבר ממוצא אנגלו-אוסטרלי לתפקיד וכן הושמעו כמה הערות על השקפותיו השמרניות. עיתונאי מהעיתון The Australian כתב: "ג'פרי הוא המושל הכללי המושלם מבחינתו של הווארד. החייל לשעבר הוא שמרן קיצוני, שרוי בצבאיות ובעל דעות מסורתיות על ערכי המשפחה".
ג'פרי לא חש שום צורך להתנצל על עמדותיו הבוטות ואמר: "אני חושב שאני אוכל לדבר באופן חופשי על נושאים, על עקרונות, על ערכים ועל סטנדרטים במסגרת תפקידי כמושל הכללי". עם זאת, בעת כהונתו הוא שמר על פרופיל נמוך. גורמים בתקשורת שיערו שהוא עשה זאת על פי עצתו של הווארד. באוגוסט 2006 פורסם על ידי עיתון סקר שרק 14% מהנשאלים בו הצליחו לזהות את תמונתו של ג'פרי. דוברות מעון המושל הכללי פרסמה תגובה שדחתה את מהימנותו של הסקר.
ב-2007, במסגרת תפקידו, מונה ג'פרי לקולונל הכבוד של חיל הרפואה של צבא אוסטרליה. קודמתו בתפקיד הייתה אליזבת, המלכה האם, שהלכה לעולמה חמש שנים קודם לכן ועד היום מכהנים המושלים הכלליים של אוסטרליה בתפקיד זה.
לאחר הפרישה

מאז פרישתו מתפקיד המושל הכללי מילא ג'פרי שורה של תפקידים ושימש כפטרון של גופים שונים שעסקו בתחומי היזמות, הסביבה והחינוך.
נפטר ב-18 בדצמבר 2020 בגיל 83.
הערות שוליים

↑  The London Gazette: no. 45431. p. 7941. 23 July 1971. Retrieved 12 May 2008. – Military Cross announcement.
↑  Australian Army Training Team Vietnam, Western Australia branch 40th anniversary reunion. Retrieved 15 May 2008
↑  Media Release by Mr Malcolm Hazell, Official Secretary to the Governor-General, published 25 August 2006.
| המושלים של אוסטרליה המערבית |
| --- | --- | --- |
| לפני איחוד אוסטרליה | סטירלינג • האט • קלארק • ארווין • פיצג'רלד • קנדי • המפטון • אורן • ולד • רובינסון • אורד • ברום • סמית' |  |
| אחרי איחוד אוסטרליה | לוולי • בדפורד • סטריקלנד • בארון • אליסון-מקרטני • ניודגייט • קמפיון • מיטשל • גיידנר • קנדרו • אדוארדס • קייל • טרוברידג' • ריד • ברט • ג'פרי • סנדרסון • מייקל • מקוסקר • סנדרסון • ביזלי • דוסון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1233426389  NLA: 35434814  Trove: 518043  VIAF: 92414191   WorldCat (עם VIAF): 92414191
מיס בלגיה 2008

אליזה פוליצ'ק, מיס בלגיה 2008
מיס בלגיה 2008 היא תחרות מיס בלגיה ה-74 במספר.
התחרות נערכה באנטוורפן.
הנחו את הטקס ורוניק דה קוק, מיס בלגיה 1995 ומגיש הטלוויזיה ז'אן-מישל זקקה.
היא שודרה בערוץ RTL-TVI דובר הצרפתית ובערוץ VT4 דובר ההולנדית.
בטקס הופיעה הזמרת קלי קלרקסון.
בתחרות השתתפו 20 מתמודדות ומתוכם 10 עלו לגמר.
הזוכה היא אליזה פוליצ'ק, בשלב הראיונות שאלה אותה המנחה שאלה בהולנדית, והיא עברה לצרפתית, עקב היותה לא דוברת הולנדית גרר קריאות בוז מצד הקהל.
תוצאות > מיקום

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס בלגיה 2008:  לייז' – אליזה פוליצ'ק
סגנית ראשונה:  בריסל – פביאן קביה
סגנית שנייה:  פלנדריה המזרחית – ג'ייד ואן וואלה
טופ 5:  בריסל - אנאיס קונדה לנגו  פלנדריה המזרחית - שרלוט ואן דה ויבר
מיס בריטניה הגדולה

מיס בריטניה הגדולה (באנגלית: Miss Great Britain) היא תחרות יופי שנתית בבריטניה.
התחרות נערכה לראשונה ב-1945 ואורגנה על ידי עיריית עיירת נופש מורקמבי ביחד עם עיתון Sunday Dispatch. התחרות הראשונה נערכה לפני קהל של כ-4,300 צופים. הפרס היה כשבע פאונד ובגד ים. במרוצת השנים גודל הפרס גדל ל-1000 פאונד. בשנים 1951–1957 מנצחת התחרות הייתה נציגה של המדינה בתחרות מיס עולם, אך לא זכתה בתוארים.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הורגש הצורך בשינוי מתכונת התחרות, בשנת 1971 היא לראשונה הוקרנה בטלוויזיה ובשנת 1978 הפרס גדל ל-10,000 פאונד. בשנים 1981–1985 התחרות הוקרנה בBBC.
בשנת 1989 התחרות נערכה בפעם האחרונה מעטם העירייה ולאחר מכך זכויות נמכרו לגוף פרטי שחידש את התחרות בשנת 1993. בשנים 1993-1999 מנצחת התחרות העפילה לתחרות מיס תבל, אך בשנת 2000 זכות העפלה הועברה למנצחת של תתחרות מיס תבל בריטניה הגדולה.
בשנת 2020 סאלי-אן פוסט פרסמה ספר על האירועים ושערוריות שהיו קשורות עם התחרות בשנים 1945–2020.
מנצחות התחרות

לילני דודינג, 1998 (באותה שנה ניצחה גם במיס תבל בריטניה הגדולה)
פרטי דסאי, 2006
אן הייווד, 1950
מחתרת השישה

| --- | --- |

סמליל הסרט בעברית
 בימוי:  מייקל ביי 
 הופק בידי:  מייקל ביי, דיוויד אליסון, ראיין ריינולדס, יאן ברייס 
 תסריט:  רט ריס, פול ורניק 
 עריכה:  רוג'ר ברטון 
 שחקנים ראשיים:  ראיין ריינולדס אדריה ארחונה מנואל גרסיה-רולפו בן הארדי קורי הוקינס דייב פרנקו מלאני לורן Dharma Brown 
 מוזיקה:  לורן באלף
 צילום:  בוז'אן בזלי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Skydance Media  Bay Films
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  13 בדצמבר 2019
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט ויגילנטה 
 תקציב:  150 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחתרת השישה (באנגלית: 6‎ Underground, או בשם המילולי "Six Underground") הוא סרט אמריקאי מז'אנר הפעולה והמותחן משנת 2019, בבימויו של מייקל ביי על-פי תסריטם של רט ריס ופול ורניק. בסרט מככבים ראיין ריינולדס, מלאני לורן, מנואל גרסיה-רולפו, אדריה ארחונה, קורי הוקינס, בן הארדי ודייב פרנקו. ביי הפיק את הסרט עם שותפו הוותיק איאן ברייס ודייוויד אליסון מחברת Skydance יחד עם דיינה גולדברג ודון גריינג'ר. הסרט יצא ב-13 בדצמבר 2019, והופץ על ידי נטפליקס.
תקציר העלילה

לאחר זיוף מותם, שישה אנשים פועלים כצוות שמטרתו להוריד פושעים ידועים לשמצה. כולם גויסו על ידי המנהיג העשיר בשל כישוריהם הייחודיים ורצונם למחוק את עברם כדי לשנות את העתיד.
שחקנים ודמויות

ריאן ריינולדס – "אחת"
מלני לורן – "שתיים"
מנואל גרסיה-רולפו – "שלוש"
בן הארדי – "ארבע"
אדריה ארחונה – "חמש"
דייב פרנקו – "שש"
קורי הוקינס – "שבע"
ליאור רז – הדיקטטור רובאץ' אלימוב
פימאן מעאדי – אחיו של רובאץ'
יורי קולוקולניקוב – ראש האבטחה של הדיקטטור
פיטר סטורמר
הפקה

ב-7 במרץ 2018, דווח כי מייקל ביי יביים את סרט מותחן הפעולה, "מחתרת השישה", המבוסס על תסריט של פול ורניק ורט ריס, בהפקת Skydance. במאי 2018 דווח כי נטפליקס תפיץ את הסרט, במה שנועד להיות זיכיון פעולה חדש עם ראיין ריינולדס בתפקיד הראשי.
ביולי 2018 הצטרפו לקאסט דייב פרנקו, מנואל גרסיה-רולפו, אדריה ארחונה, קורי הוקינס, בן הרדי וליאור רז. באוגוסט 2018 הצטרפו מלני לורן ופימאן מעאדי לצוות הסרט.
ההפקה החלה ב-30 ביולי 2018 בלוס אנג'לס, איטליה (בה נערכו הצילומים בפירנצה, רומא, טארנטו, סיינה ופרסקאטי) ובאיחוד האמירויות הערביות (בה נערכו הצילומים באל עין, אבו דאבי, ליווה אואזיס, ראס אל ח'ימה ושרג'ה). הצילומים הושלמו ב-5 בדצמבר 2018. על פי הדיווחים, הפקת הסרט עלתה 150 מיליון דולר, והוא הסרט השני היקר ביותר של נטפליקס מאז סרטו של ויל סמית' "בהיר".
הפצה

הסרט יצא לאור דיגיטלית לנטפליקס ב-13 בדצמבר 2019.
הפצה > ביקורת

הסרט צבר באתר Rotten Tomatoes דירוג של 42% טריות על סמך 21 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 4.97 / 10. מטקריטיק, אתר ביקורות אחר, העניק לסרט ציון ממוצע משוקלל של 45 מתוך 100 על סמך 17 מבקרים, מה שמעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות" לסרט.
הערות שוליים

↑  Mike Fleming Jr, Mike Fleming Jr, Netflix, Michael Bay, Ryan Reynolds & Skydance Set Action Franchise ‘Six Underground’, Deadline, ‏22 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Empire (15 באוגוסט 2018). "Mélanie Laurent Joins Michael Bay's Six Underground". Empire (באנגלית). נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schaefer, Sandy (1 באוקטובר 2019). "6 Underground Trailer: Michael Bay, Netflix & Ryan Reynolds Join Forces". ScreenRant (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (7 במרץ 2018). "Michael Bay Sets '6 Underground,' 'Robopocalypse' as Next Two Films (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-9 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (19 ביולי 2018). "Michael Bay's '6 Underground' Sets Ensemble to Join Ryan Reynolds (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-21 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Fauda' Star Lior Raz to Co-Star With Ryan Reynolds in Michael Bay's 'Six Underground' (Exclusive)".
↑  Jr, Mike Fleming (30 ביולי 2018). "'Bohemian Rhapsody's Ben Hardy Joins Michael Bay's '6 Underground' At Netflix". Deadline. נבדק ב-3 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (15 באוגוסט 2018). "Mélanie Laurent & Payman Maadi Join Michael Bay's Big-Budget Netflix Pic '6 Underground'". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Michael Bay/Ryan Reynolds' 'Six Underground' Starts Filming August 2nd In LA and Rome – GWW". thegww.com. 12 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ryan Reynolds filming in Abu Dhabi: Reem Island residents warned to expect roadblocks". The National. 13 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "In pictures: Ryan Reynolds spotted filming around Abu Dhabi". The National. 15 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Heath, Paul (12 בדצמבר 2018). "Michael Bay's Netflix Film '6 Underground' Has Wrapped Shooting". The Hollywood News. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reyes, Mike (2 באוקטובר 2019). "Ryan Reynolds' New 6 Underground Movie Doesn't Seem To Be Going To Theaters, And That Sucks". CINEMABLEND. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Couch, Aaron. "Netflix's '6 Underground' Trailer Brings Together Michael Bay and Ryan Reynolds". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (1 באוקטובר 2019). "Netflix Sets Premiere Date For Ryan Reynolds/Michael Bay Action Feature '6 Underground'". Deadline Hollywood. נבדק ב-1 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "6 Underground (2019)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-13 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "6 Underground Reviews". Metacritic. נבדק ב-13 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
צילומי הסרט בפירנצה בספטמבר 2018.
מודל גינזבורג-לנדאו

בפיזיקה, מודל גינזבורג-לנדאו, הקרוי על שמם של ויטאלי גינזבורג ולב לנדאו הוא מודל מתמטי-פיזיקלי, המתאר מוליכות על. במקור מודל זה ניסה לתאר מוליכי על מן הסוג הראשון מבלי לבחון את תכונותיהם המיקרוסקופיות, אך מאוחר יותר, תוך שימוש במודלים מיקרוסקופיים, ניתנה פרשנות מיקרוסקופית לכלל הפרמטרים המופיעים במודל.