פרנץ רייכלט
הקפיצה ממגדל אייפל

בתחילת פברואר 1912 הודיע רייכלט לעיתונות כי קיבל היתר ממשטרת פריז לבצע צניחה ממגדל אייפל ובקרוב יצליח להוכיח את יעילותה של המצאתו.
ביום ראשון, 4 בפברואר 1912, בשעה 7:00 בבוקר, הגיע רייכלט למגדל אייפל במכוניתו עם שני חברים, כשהוא לבוש בחליפת המצנח שלו. העיתונות הצרפתית גילתה עניין באירוע, ובימים לפני כן פורסמו ראיונות עם רייכלט כשהוא מציג את מצנחו. העיתון הגאלי תיאר את גודלה של חליפת הצניחה כ"מעט גדולה יותר מבגדים רגילים". כן תוארה החליפה ככזו שלא מגבילה את תנועותיו של הלובש. עיתון אחר תיאר את אופן הפתיחה של המצנח כ"פשוט כמו פריסת הזרועות הצידה כדי ליצור צלב עם הגוף". האקסיון פראנסז דיווח כי שטח הפנים של המצנח הוא בגודל של 30 מטרים רבועים, וכשחליפת המצנח פתוחה היא בגובה של 5 מטר. הלה קרואה דיווח כי החליפה ככל הנראה שוקלת רק כ-9 קילוגרם.
ביום האירוע, שרר מזג אוויר קר בפריז והטמפרטורה הייתה מתחת ל-0 מעלות צלזיוס. כן בשאן דה מארס, הפארק בו נמצא מגדל אייפל, נשבה רוח בעצמה חזקה. למקום הגיעו מספר שוטרים על מנת לשמור על הסדר. מפקד המשטרה והגורם האחראי למתן ההיתר לביצוע הניסוי, לואי לפין (אנ'), הצהיר, לאחר האירוע, כי ההיתר ניתן אך ורק לביצוע ניסוי באמצעות בובות, והמשטרה לא ידעה על כוונותיו האמיתיות של רייכלט. עם הגעתו למגדל, הודיע רייכלט כי בכוונתו לבצע את הקפיצה בעצמו. בראיון מאוחר יותר סיפר אחד מחבריו שליוו אותו במעלה המגדל, כי רייכלט הסתיר את כוונתו לקפוץ בעצמו עד לרגע האחרון.
כשהתחוור לחבריו על כוונותיו, הם ניסו לשכנעו להשתמש בבובה במקום זאת, תוך שהם מפצירים בו כי תהיינה עוד הזדמנויות נוספות לקפוץ בעצמו. כן, הסבירו לו כי יש לבטל את הניסוי מסיבות בטיחותיות עקב חוזקה של הרוח. עם זאת, רייכלט התבצר בעמדתו לבצע את הקפיצה בעצמו. רייכלט הודיע לסובביו כי כישלונותיו הקודמים לא מרתיעים אותו והוא בטוח שחליפת המצנח תפעל היטב. כשנשאל על ידי העיתונאים אם תכנן לנקוט אמצעי זהירות נוספים, כגון שימוש בחבל בטיחות, השיב כי אין לו בכך צורך, שכן מצנחו בטוח לחלוטין, ושימוש בעזרים נוספים יטיל ספק ביעילותה של המצאתו.
גסטון הרוויו, ממציא צרפתי אחר שנכח במקום, ניסה גם הוא להניא את רייכלט מלבצע את הקפיצה. הרוויו הסביר לרייכלט כי המצנח זקוק לזמן כדי להגיע לפתיחה מלאה, ואילו השניות המעטות שתעבורנה מהקפיצה לקרקע לא יספיקו לצורך נחיתה בבטחה. יתרה מזאת, הציג הרוויו לרייכלט גם התנגדויות טכניות אחרות לקפיצה, אשר רייכלט לא יכול היה לספק להן תשובה מספקת. לבסוף השיב רייכלט: "אתה הולך לראות איך ה-72 קילו שלי והמצנח שלי יתנו לך את התשובה הטובה ביותר".
רייכלט הקדיש זמן מה כדי לדון עם השוטרים בגודל שטח הנחיתה הנדרש. רק לאחר שהמשטרה נענתה לדרישותיו, הוא עלה במדרגות למפלס הראשון של המגדל. בזמן עלייתו במדרגות נרשם עיכוב נוסף כאשר השומר מנע את כניסתו. לה פטיט פריזיאן (אנ') דיווח כי השומר ניסה גם הוא להניאו מביצוע הקפיצה, מהחשש שהאירוע יסתיים באסון. לעומת זאת, לה פיגארו דיווח כי העיכוב נבע מכך שלא היה בידי רייכלט עותק של ההיתר והשומר נאלץ להמתין לקבלת אישור טלפוני ממפקדיו.
בשעה 8:00 הורשה רייכלט להיכנס למפלס הראשון של המגדל עם שני חבריו ועם צלם קולנוע, כאשר צלם נוסף הוצב סמוך למרגלות המגדל כדי לתעד את הנחיתה. רייכלט, פנה אל הקהל, הרים את ידו וצעק: "À bientôt" (נתראה בקרוב). בכל אותו הזמן המשיכו חבריו לנסות להניאו מלבצע את הקפיצה, אך רייכלט היה אטום מלשמוע.
בשעה 8:22, כשראה קהל של כ-30 עיתונאים וצופים סקרנים, הכין רייכלט את החליפה לצניחה, עלה על שרפרף שהוצב על שולחן ליד המעקה הפנימי, בגובה של קצת יותר מ-57 מטרים מעל הקרקע כשהוא פונה לנהר הסן. לאחר בדיקת כיוון הרוח באמצעות זריקת פיסת נייר, הניח רייכלט רגל אחת על מעקה הבטיחות, היסס במשך כ-40 שניות, ואז קפץ למטה. לפי עדויות חבריו, בטרם קפיצתו, היה רייכלט רגוע ומחויך. רייכלט נפל לכמה שניות לפני שפגע באדמה הקפואה למרגלות המגדל. פגיעתו של רייכלט הותירה בקרקע שקע בעומק של 15 סנטימטר.
רגלו הימנית וזרועו נמעכו, גופו ספג שברים בגולגולת ועמוד השדרה, והוא דימם מפיו, אפו ואוזניו. כשהצוות הרפואי הגיע אליו, רייכלט כבר היה מת ועיניו היו פקוחות לרווחה. גופתו הועברה לבית החולים נקר (אנ') שבו הוכרז רשמית על מותו. לאחר מכן, הועברה גופתו לתחנת המשטרה.