stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב עזה השני
מהלך הקרב > עמדת הטנק

הטנקים שנותרו כשירים, פוזרו לאורך קו הלחימה במטרה שיסייעו ללחימת הרגלים. צורת לחימה זו הביאה לריכוז האש הארטילרית הטורקית אל הטנקים ואל סביבתם הקרובה ובכך תרמה הימצאות הטנקים לסיכון הרגלים שבסביבתם. באגף המזרחי של גזרת דיוויזיה 54 הצליח טנק אחד להתקדם ולסייע לכוחות הרגלים לכבוש אחת מעמדות הטורקים. הטנק הצליח לטפס על גבעה קטנה (מדרום מערב למושב שובה של היום) שם הייתה ממוקמת עמדה טורקית, נפגע מפגזי תותח ונשאר לעמוד בשיא הגבעה כשהוא בולט בשדה הקרב. ממזרח לטנק הסתערו על העמדות רוכבי בריגדת הגמלים. כ-1,400 מטר לפני עמדות הטורקים הם ירדו מגמליהם והחלו בהסתערות רגלית. המסתערים מול עמדת הטנק סבלו אבדות כבדות. למרות זאת, הצליחו כ-30 מאנשי הגמלים וכ-20 מהרגלים הבריטיים להגיע לקו העמדות הטורקי והכינו עצמם לקרב כידונים, אלא שאז המגינים, כ-600 במספר, נסוגו אל קו העמדות השני. הבריטים והאוסטרלים הצליחו להחזיק בעמדה כשעתיים, אך מאחר שנשארו מבודדים, עם פצועים רבים, נסוגו חזרה אל כוחותיהם.
מזרחית לעמדת הטנק, הצליחו כוחות של בריגדת רוכבי הגמלים, אשר פעלו כרגלים, להתקדם במרחב שבין שתי עמדות טורקיות וביצעו את ההתקדמות המשמעותית ביותר בכל קו הלחימה. הם חצו את כביש באר שבע-עזה והשתלטו על שתי גבעות נמוכות. אולם בשעה שהסתערות שאר הכוחות נבלמה, נסוגו גם הם חזרה מחשש שיישארו מבודדים בשטח הטורקי.
מהלך הקרב > עטוינה

מול העמדות ברג'ם אל עטוינה נערכו כוחות רכובים של הבריגדות ה-3 וה-4 האוסטרליות והבריגדה ה-5 הרכובה של הדיוויזיה האימפריאלית הרכובה, בפיקודו של מייג'ור גנרל הנרי הודג'סון. תפקידם היה כפול. תחילה היה עליהם להפגין נוכחות ולהעסיק את הכוחות הטורקים כדי למנוע מהם תגבור של הגזרות המערביות יותר. בהמשך הקרב, הוטל עליהם לפרוץ את האגף במערך הטורקי. ניסיונות התקיפה לא עלו יפה. גם כאן, הטורקים היו ערוכים היטב בעמדותיהם והסבו לכוחות המסתערים אבדות כבדות. נטענה אף הטענה כי בהינתן שלפיקוד הבריטי כבר היה ידוע כי בגזרות האחרות לא הצליחו הבריטים לפרוץ את המערך הטורקי, לא היה ערך ממשי לתקיפה הרכובה, שכן לא היה בכוחה להכריע את הקרב.
כבר עם שחר 19 באפריל, תקפה הבריגדה הרכובה הקלה ה-3 את רכס עטוינה בכיוון שדרת הרכס (צפון מערב). אולם הם הצליחו להגיע למרחק של כ-250 מטר מעמדות הטורקים ונבלמו. רק בשעה מאוחרת יותר תקפו הבריגדות ה-4 וה-5 את קו ההגנה הטורקי וגם הם נבלמו וספגו אבדות. באגף המזרחי של כוח זה פעלה דיוויזיית אנז"ק. אחר הצהריים הוכנסה לפעולה גם הבריגדה ה-6 של הדיוויזיה האימפריאלית הרכובה, אשר שימשה עד אז כעתודה. גם אז, כשהכוח הבריטי שלח לקרב את כל כוחותיו, לא הצליחו התוקפים להשיג שום הישגים משמעותיים. כה רבה הייתה עליונות הטורקים, עד כי קני הארטילריה שלהם היו מספיק פנויים כדי להעסיק גם את קני הארטילריה של הכוחות הבריטיים.
מהלך הקרב > סיום הקרב

בצהרי היום הובהר כי אף לא אחת מהתקפות הכוח הבריטי זכתה להצלחה. בנקודות הבודדות בהן הושגה התקדמות, היו הכוחות דלילים ומבודדים ונסוגו חזרה אל הקו הבריטי. בשאר ההסתערויות הצליח כוח המגן הטורקי לרתק את הכוחות המסתערים תוך שהוא גורם להם אבדות. במספר מקומות נעשו ניסיונות טורקים לביצוע התקפות נגד. בקצה המערבי של החזית, בדיונות הסמוכות לים, ניסו הטורקים לכבוש עמדות שהוחזקו על ידי הבריטים, אך הם נבלמו ונהדפו. גם באגף המזרחי נעשו ניסיונות טורקים לתקוף את הכוח הבריטי. כוחות של דיוויזיית אנז"ק הצליחו להדוף כוחות של רגלים ושל פרשים טורקים שניסו לבצע איגוף ממזרח.
בשעה 15:00 יירטו הבריטים מסר טורקי המודיע כי חיל המצב בעיר עזה אינו זקוק לתגבור. הנחתם הייתה כי אין זו הטעייה מכוונת של הטורקים ומאחר ובאותה שעה הם כבר עשו שימוש כמעט בכל הכוחות שעמדו לרשותם, היה ברור כי אין טעם להמשך הקרב. מפקד החזית הבריטי, ארצ'יבלד מארי, נתן פקודה לכל הכוחות להאחז בעמדות אותן השיגו ולחדש את המתקפה למחרת בבוקר, תוך שימוש בדיוויזיה 74 שהייתה בעתודה במשך יום הקרב. בישיבות ליליות של סגל הפיקוד הבריטי הבכיר, הובהרו ממדי האבדות וחוזקו של הקו הטורקי ובעצת גנרל צ'טווד, נדחה חידוש המתקפה ב-24 שעות, דחייה שקיבלה את הסכמת מארי. מאוחר יותר בוטלה תוכנית חידוש המתקפה לגמרי.
אחרית דבר

הבריטים איבדו כ-5,900 איש. בעיקר סבלו דיוויזיות הרגלים, אחת מהן ה-54, איבדה 3,000 איש. אבדות גדולות היו גם בקרב פרשי הדיוויזיה האימפריאלית, כ-550 אבדות. בין ההרוגים הבריטים בקרב היה גם בנו של אנדרו בונאר לואו, שר האוצר ומנהיג המפלגה השמרנית. קיימת השערה שאחת הסיבות לכישלון בריטים בקרב הייתה פעולה מוצלחת של המרגל הגרמני, פריץ פרנק, שפעל באזור.
הכישלון המוחלט בקרב הביא להחלפת הפיקוד הבריטי בחזית זו. ראשון שילם את המחיר דובאל אשר הוחלף למחרת הקרב. סיר ארצ'יבלד מארי זומן ללונדון לאחר מספר שבועות והוחלף על ידי גנרל אדמונד אלנבי אשר היה מפקד בעל ניסיון קרבי רב. משרד המלחמה הבריטי חיזק את צבאו של אלנבי באופן משמעותי כשתיגבר אותו בשלושה גייסות, שני גייסות רגלים וגייס פרשים. כוחות אלו הצליחו, אחרי חצי שנה, בניסיונם השלישי לקעקע את קו עזה-באר שבע. תחילה כבשו את באר שבע ויומיים לאחר מכן כבשו גם את עזה.
ראו גם

השריון הבריטי במערכה על ארץ ישראל (1917)
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל - תל אביב, השרון, השפלה, הנגב, הוצאת "תורּ, ירושלים, 1941 - מהדורת 1950.
ג'ון גריינג'ר, "הלחימה על ארץ ישראל-1917", הוצאת מודן והמעבדה התפיסתית באגף המבצעים, 2012.
ערן דולב, אלונקה על גב גמל, תל אביב: מערכות והוצאת מודן, 2017.
בעשב הגבוה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית
כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  הנובלה "בעשב הגבוה" מאת סטיבן קינג וג'ו היל
 בימוי:  וינסנזו נטלי 
 הופק בידי:  Steve Hoban 
 תסריט:  וינסנזו נטלי 
 עריכה:  מישל קונרוי
 שחקנים ראשיים:  פטריק וילסון לייזלה דה אוליברה אייברי ויטד
 מוזיקה:  מארק קורבן
 צילום:  קרייג ורובלקי
 מדינה:  קנדה קנדה
 חברת הפקה:  נטפליקס 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 2019 (פנטסטיק פסט) 4 באוקטובר 2019 (עולמית)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מתח דרמה אימה מסתורין על-טבעי
 מקום התרחשות:  קנזס 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בעשב הגבוה (באנגלית: In the Tall Grass) הוא מותחן אימה ומסתורין על-טבעי קנדי שבוים על ידי ויצ'נזו נטלי (אנ'), ומבוסס על נובלה באותו השם (אנ') מאת סופר האימה סטיבן קינג ובנו ג'ו היל.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל "פנטסטיק פסט" ב-20 בספטמבר 2019, והוא עלה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-4 באוקטובר 2019.
תקציר העלילה

כשהאחים קאל ובקי ההריונית שומעים זעקות לעזרה של ילד קטן שהלך לאיבוד בשדה של עשב גבוה, הם נכנסים להציל אותו ונלכדים בעצמם ברשתו של כוח אפל שמצליח להפריד ביניהם. כשהם מנותקים מהעולם ובלי יכולת להשתחרר מהאחיזה המתהדקת של השדה, הם מגלים שלפעמים עדיף ללכת לאיבוד מבלי להימצא.
צוות השחקנים

פטריק וילסון – רוס הומבולדט
לייזלה דה אוליברה – בקי דמות'
אייברי ויטד – קאל דמות'
האריסון גילברטסון – טראוויס
רייצ'ל וילסון – נטלי הומבולדט
ויל בואי ג'וניור – טובין הומבולדט
הפקה > פיתוח

ב-7 במאי 2018, הוכרז כי נטפליקס תפיק עיבוד חדש לנובלה שנכתבה על ידי הסופר סטיבן קינג ובנו, ג'ו היל, "בעשב הגבוה". הסרט נכתב ובוים על ידי הבמאי הקנדי וינצ'נזו נטלי והופק על ידי סטיב הובאן, ג'ימי מילר, ומ. ריילי.
הפקה > ליהוק

לצד ההכרזה על הפקת הסרט, אושר שהשחקן ג'יימס מרסדן נמצא בהליכי משא ומתן על התפקיד הראשי בסרט. ב-7 באוגוסט 2018, הוכרז כי מרסדן עזב את הפקת הסרט בעקבות בעיות בלוח הזמנים שלו והוחלף בפטריק וילסון. בנוסף, דווח כי גם לייזלה דה אוליברה, הריסון גילברטסון, אייברי וידט, רייצ'ל וילסון וויל בואי ג'וניור הצטרפו לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט התעתדו להתחיל ב-30 ביולי 2018 ולהימשך עד ה-14 בספטמבר 2018 בטורונטו, קנדה. ב-24 ביולי 2018 דווח כי נבנה סט של כנסייה רעועה עבור הסרט באמצע דרך כפרית בדרום פרת' שבאונטריו. ב-20 בספטמבר 2018, צילומי הסרט התקיימו מחוץ לסמטת באולינג באלמירה שבאונטריו.
הפצה

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה במהלך פסטיבל הפנטסטיק פסט ב-20 בספטמבר 2019. הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-4 באוקטובר 2019.
הערות שוליים

↑  "In the Tall Grass". Fantastic Fest. Retrieved July 30, 2019.
1 2  Fleming Jr, Mike (May 8, 2018). "Netflix Lands Stephen King & Joe Hill Novella 'In The Tall Grass' With James Marsden, Helmer Vincenzo Natali". Deadline Hollywood. Retrieved May 8, 2018.
↑  McNary, Dave (May 8, 2018). "Netflix Nabs Rights to Stephen King-Joe Hill's 'In the Tall Grass'". Variety. Retrieved May 8, 2018.
↑  Chitwood, Adam (May 8, 2018). "Netflix Lands Stephen King Adaptation 'In the Tall Grass' with James Marsden". Collider. Retrieved May 9, 2018.
↑  Fleming Jr, Mike (August 7, 2018). "Patrick Wilson, Laysla De Oliveira, Harrison Gilbertson Star In Netflix Stephen King/Joe Hill Novella 'In The Tall Grass'". Deadline Hollywood. Retrieved August 7, 2018.
↑  Vlessing, Etan (August 7, 2018). "Patrick Wilson, Laysla De Oliveira, Harrison Gilbertson Join Stephen King's 'In the Tall Grass'". The Hollywood Reporter. Retrieved August 7, 2018.
↑  "What's Shooting? - ACTRA Toronto". ACTRA Toronto. Archived from the original on July 24, 2018. Retrieved July 24, 2018.
↑  Bridge, Terry (July 24, 2018). "Field of screams? Stephen King movie set rises near Stratford". The London Free Press. Retrieved July 30, 2018.
↑  Reiner, Veronica (September 20, 2018). "Elmira Bowl transformed to serve as set for film shoot - ObserverXtra". ObserverXtra. Retrieved September 20, 2018.
↑  Couch, Aaron (July 30, 2019). "Taika Waititi's 'Jojo Rabbit' to Premiere at Fantastic Fest". The Hollywood Reporter. Retrieved July 30, 2019.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1929

| --- | --- |

אצטדיון בווסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  19 באוגוסט 1929 – 14 בספטמבר 1929 (27 ימים) 
 מספר תחרות:  49 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:ביל טילדן (ארצות הברית) נשים:הלן וילס (ארצות הברית) זוגות גברים:ג'ורג' לוט/ג'ון דוג (ארצות הברית)  זוגות נשים:פבה ווטסון/פגי מישל (הממלכה המאוחדת) זוגות מעורבים:בטי נאטהול/ג'ורג' לוט (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1928 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1930 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1929 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות גברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-19 באוגוסט בתחרות הנשים שהסתיימה ב-24 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון. הם החלו ב-7 בספטמבר והסתיימו ב-14 בספטמבר.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. 14 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד).
| --- | --- |
 ביל טילדן (ארצות הברית ארצות הברית), ניצח בתחרות  ג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי  פרנק הנטר (ארצות הברית ארצות הברית), הפסיד בגמר  ג'ון דואג (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  ג'ון ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  ברקלי בל (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי  פרנק מרקור (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  גרגורי מנגין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השני:  בני אוסטין (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח ברבע הגמר  נורמן פרקהרסון (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודח בסיבוב השני  ג'ון אוסטין (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב השלישי  טמיו אבה (יפן יפן), הודח בסיבוב הרביעי  טד אבורי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב השלישי  גרמן אופמן (קובה קובה), הודח בסיבוב השני
מנצח אליפות וימבלדון 1928 אנרי קושה לא השתתף בתחרות. במשחק הגמר ביל טילדן מארצות הברית נפגש עם פרנק הנטר מארצות הברית וניצח ב-5 מערכות. לביל טילדן זה היה הניצחון השביעי ואחרון באליפות ארצות הברית.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. 16 הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרויות 1925, 1927 ו-1928, ניצחה התחרות  הלן ג'ייקובס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1926, הודחה בחצי הגמר  אדית קרוס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  מולה מלורי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר  מיי סאטון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השני  מרי גריף (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  אנה הרפר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  אדית קרוס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר  מרג'ורי גלדמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  פנלופ אנדרסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי:  בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  פבה ווטסון (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הפסידה בגמר  פגי מיצ'ל (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  פיליס קאוול (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בסיבוב השלישי  דורותי ברון (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  אוליב וייד (קנדה קנדה), הודחה בסיבוב הראשון
מנצחת תחרות 1928 הלן וילס נפגשה במשחק הגמר עם פבה ווטסון מבריטניה וניצחה אותה ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר ג'ורג' לוט/ג'ון דואג מארצות הברית נפגשו עם זוג אמריקאי ברקלי בל/ליואיס וייט וניצחו אותם ב-3 מערכות. ללוט זה היה הניצחון השני ברציפות באליפות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. מספר זוגות חזקות זכו לדירוג כמדלקן:
| --- | --- |
 אנה הרפר/אדית קרוס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר  הלן ג'ייקובס/בטי נאטהול (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר  מרג'ורי מוריל/הייזל הוצ'קיס וייטמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר  מרג'ורי גלדמן/שרלוט צ'פין (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר:  פיליס קובל/דורותי ברון (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), ניצחו בתחרות  פגי מיטצ'ל/פבה ווטסון (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הפסידו בגמר
במשחק הגמר פבה ווטסון/פגי מיצ'ל מבריטניה נפגשו עם זוג בריטי נוסף פיליס קאוול/דורותי ברון וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 26 זוגות. במשחק הגמר בטי נאטהול מבריטניה/ג'ורג' לוט מארצות הברית נפגשו עם פילי קאוול/בני אוסטין בריטים וניצחו אותם ב-2 מערכות. לג'ורג' לוט זה היה התואר השני באליפות זו.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
ביל טילדן, מנצח תחרות הגברים
הלן וילס, מנצחת תחרות הנשים
הצהרת פנמונג'ום

| --- | --- |

 חותמים:  קוריאה הדרומית מון ג'יאה-אין קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און
 תאריך יצירה:  27 באפריל 2018 
 
הצהרת פַּנְמוּנְג'וֹם (או בשמה המלא: הצהרת פנמונג'ום לשלום, שגשוג, ואיחוד חצי האי הקוריאני. בקוריאנית: 한반도의 평화와 번영, 통일을 위한 판문점 선언) היא הצהרה מדינית אשר נחתמה במסגרת הפסגה הקוריאנית ב-27 באפריל 2018 בין נשיא קוריאה הדרומית והמנהיג העליון של קוריאה הצפונית, ובה הוסכם על פירוק מוחלט מנשק גרעיני של חצי האי הקוריאני.
על פי ההצהרה, ראשי קוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית הכריזו רשמית על הכוונה לסיום מלחמת קוריאה ועל תחילתו של עידן חדש של שלום ושיתוף פעולה בין המדינות.
עיקרי ההצהרה

הצדדים הגיעו למספר הבנות בניסיון לקרב בין המדינות:
הקמת משרד נציגות ותיאום משותף בעיר הגבול קסונג בקוריאה הצפונית
הקמת קו טלפון ישיר בין המנהיגים
נשיא קוריאה הדרומית יבקר בפיונגיאנג, בירת צפון קוריאה, בסתיו 2018
השתתפות בתחרויות ספורט בינלאומיות עתידיות – בנבחרת מאוחדת
חיבור וחידוש מסילות רכבת וכבישים על מנת להאיץ צמיחה כלכלית. הפיכת אזור החיץ DMZ לאזור שלום
מחוגי השעון בצפון קוריאה יחזרו להיות תואמים לשעון בדרום קוריאה.
עיקרי ההצהרה > ייחודיות הפסגה

הפסגה הייתה ייחודית במובנים רבים, בעיקר בהקשר התרבותי הקוריאני.
זו הפסגה השלישית מעולם בין מנהיגי קוריאה ב-70 שנות עצמאותן.
זו הפעם הראשונה בהיסטוריה שנשיא צפון קוריאה חוצה את קו הגבול אל הדרום.
לראשונה בהיסטוריה נפגשו נשות מנהיגי קוריאה – שהצטרפו לארוחת הערב.
צבאות ארצות הברית וקוריאה הדרומית הפסיקו את כל התרגילים הצבאיים בחצי האי הקוריאני.
המנהיגים נטעו עץ במשותף תוך שימוש באדמה מהר האלה הגבוה בדרום קוריאה והר – ביקדו, הגבוה בצפון קוריאה ובחצי האי כולו.
ראו גם

הפסגה הבין-קוריאנית
הערות שוליים

↑  היסטוריה בקוריאה: "נודיע השנה על סיום המלחמה בין הצפון לדרום", באתר ynet, 27 באפריל 2018
↑  איציק יונה, פסגת שתי הקוריאות - תפנית חדה בעלילה?, באתר ״הקוריאנים״ - המדריך לקוריאה, ‏29 באפריל, 2018
↑  איציק יונה, ירחון קוריאה לעסקים מאי 2018: פסגת הקוריאות משנה מציאות או תרמית נוספת?, באתר ״הקוריאנים״ המדריך לקוריאה, ‏01 במאי, 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אהובה צדוק

| --- | --- |

אהובה צדוק בשנות ה-50
 לידה:  15 בנובמבר 1928 (בת 96) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1948–2008 (כ־60 שנה)
 עיסוק:  זמרת
 שיתופי פעולה בולטים:  נחום נרדי, יוסף הדר, יחיאל מוהר, עמנואל זמיר, משה וילנסקי, אריק רודיך
 
אהובה צדוק (נולדה ב-15 בנובמבר 1928) היא זמרת ישראלית.
קורות חייה > ראשית הדרך

צדוק נולדה בתל אביב להורים ילידי תימן, ראומה וחיים צדוק. ב-1935 בהיותה בת שבע, עברה המשפחה (עם ששת ילדיה) לגור בקריית עבודה בחולון. צדוק סיפרה כי בעקבות קונצרט של ברכה צפירה ונחום נרדי ששמעה, גמלה בליבה ההחלטה להיות זמרת: "שמעתי את ברכה צפירה בקרית עבודה. היא ונחום הופיעו תחת כיפת השמים בחצר בית הספר 'בית חינוך'. היא הייתה נפלאה ואני התרגשתי כל כך וכמעט התעלפתי. הייתי ילדה קטנה, עמדו לי דמעות בעיניים ואמרתי לעצמי: כשברכה צפירה כבר לא תשיר, אני אהיה במקומה".
קורות חייה > השירות הצבאי

לפני שירותה הצבאי, שהחל ב-1948, בתקופת מלחמת העצמאות, עבדה בגן ילדים בבית פרטי ברחוב דיזנגוף בתל אביב ליד פינת ארלוזורוב. הגננת הפכה את הבית לגן ילדים וצדוק עבדה שם כעוזרת לגננת.
ללהקת החישטרון הגיעה בתקופת השירות הצבאי באחד מגדודי חטיבת גבעתי. היא ישבה באולם בחולון בו הופיעה הלהקה לפני חיילי הגדוד וכשמנהל הלהקה טולי רביב ביקש לדעת אם ישנם זמרים בין הנוכחים באולם, קראו חבריה בשמה והיא עלתה לבמה והגישה את הופעת הבכורה שלה לפני קהל. היא התקבלה מיד ללהקה בה הייתה יפה ירקוני הכוכבת. שיר הסולו של אהובה בחישטרון היה "שושנת תימן". בתקופות קשות במלחמה התפזרה הלהקה כדי לשרת גם בתפקידים אחרים ואהובה הצטרפה מדי פעם לנהג אמבולנס כחובשת צבאית ועזרה בהעברת פצועי מלחמה לבית חולים שדה ושם לפי הוראות הרופא השתתפה בטיפול בהם. בתקופות הרגיעה, ההפוגות, שב החישטרון לתפקד כלהקת בידור.
קורות חייה > עם נחום נרדי

לאחר השחרור מצה"ל היא הצטרפה ללהקת הכרמל שהייתה גם היא להקה צבאית בתל אביב ובה השתתפו בין היתר אריק לביא, בומבה צור, יהודה אפרוני ואולי שוקן. במאי הלהקה היה צבי פרידלנד והלהקה הופיעה ברחבי הארץ.
את המלחין נחום נרדי הכירה כשהופיעה עם הלהקה בתיאטרון האהל בתל אביב. הוא פנה אליה וביקש שתצטרף למקהלת הבנות שהקים ושעליה ניצח. היא הצטרפה ובהמשך קיבלה את תפקיד הסולנית הראשית. חברה אחרת באותה מקהלה הייתה יונה עטרי. לאחר שנה היא נישאה לנרדי. בנם יאיר נולד בראשית 1952 ובהשראתו חיברו משה אביגל ונרדי את השיר "מזמור לאברהם יאיר". באותה שנה יצאה עם בעלה לסיבוב הופעות בארצות הברית לפני קהל יהודי וחברי ארגון ה"פארבאנד" שקיבלו אותם בחום. הם הופיעו בין היתר באולמות הגדולים של ניו יורק – "קרנגי הול", "טאון הול" ו"מדיסון סקוור גארדן".
שיתוף הפעולה האומנותי עם נרדי פסק לקראת סוף 1957 אחרי שובם לישראל, ולאחר הפסקה בת שלוש שנים עקב דלקת פרקים קשה, החלימה ממחלתה והמשיכה להופיע בארץ בקונצרטים ובשחריות לילדים. באותה תקופה שיתפה פעולה גם עם מלחינים אחרים.
קורות חייה > שותפים בהמשך הדרך

עם המלחין יוסף הדר נפגשה בביתו שם הוא לימד אותה משיריו. שירים אלה נוספו לרפרטואר שלה והוקלטו אחר כך. אמיתי נאמן הזמין אותה אליו לחיפה להציג לפניה מיצירותיו ובעקבות הפגישה הקליטה קבוצת שירים שחיבר. כמו כן שיתפה פעולה עם המלחין עמנואל זמיר והקליטה משיריו. הפזמונאי יחיאל מוהר פנה אליה בשעתו כדי שתלמד את השיר שכתב לאחרונה "לאור הזכרונות" והפנה אותה למשה וילנסקי שילמד אותה את הלחן. הקלטת הבכורה התקיימה באולפני קול ישראל בתל אביב בליווי פסנתר. אריק רודיך עבד איתה על שבעה שירים שהלחין במיוחד עבורה, ביניהם השיר "יחדיו". ברפרטואר שלה נכללו גם שירי המלחינה שרה לוי תנאי אותה פגשה שנים רבות לאחר מכן במקרה, כשביקרה ידידה בבית אבות וכשהיא שרה לפניה שניים משיריה העירה המלחינה "את יודעת, אני כתבתי את השירים האלה". "כן, אני יודעת" ענתה הזמרת.
פזמונאי שנות הארבעים והחמישים ומלחיני אותם שנים כתבו שירים רבים באווירת החלוציות ובהשראת העצמאות החדשה של היישוב. כתוצאה מכך שירים בעלי גון לאומי חזק מהתקופה, שירי מלחמה וקוממיות, שירים הלקוחים מפסוקי התנ"ך ושירי רועים, מצאו את מקומם בהופעות וברפרטואר המוקלט של הזמרת לצד שיריה עם נחום נרדי, שירי הילדים, ריקודי העם ושירים אחרים. השירים "סירתי" "התרגעות" ו"ציפור היופי" (הקטנטנה הסמיקה) הם ביטוי לחיבה המיוחדת שלה ללחנים העתיקים של הרומנסות הספרדיות. הקלטותיה משנות החמישים והשישים נעשו בידי חברות התקליטים "גלטון" ו"הד ארצי" ובחלקן באולפני קול ישראל.
בסוף שנות השישים יצרה עם בן דודה אהרון צדוק את "צמד הצדוקים". יחד הם הופיעו במועדון "סברה" בניו יורק, לאחר מכן כשקיבלה הזמנות להופיע כסולנית, היא נשארה בניו יורק, שם נישאה בשנית ושם נולדה בתה, סיגל. כשהגיע יונתן כרמון לארצות הברית הוא ביקש ממנה להצטרף ל"להקת כרמון" כאחת מן הזמרות בסיבוב הופעות בן חצי שנה שהחל בארצות הברית והסתיים בדרום אפריקה. לאחר הסיור הקליטה בארצות הברית תקליט של ריקודי עם ישראלים.
לאחר התאלמנותה בארצות הברית לא גילתה עניין בהופעות במשך זמן רב. היא עזבה את ניו יורק ועברה לגור זמן קצר במיאמי ביץ' כדי להיות בקרבת בנה ואחר כך עברה איתו ללוס אנג'לס. מאוחר יותר חידשה את הופעותיה מדי פעם באירועי הקהילה היהודית והישראלית בארצות הברית.
קורות חייה > החזרה לישראל

בשנת 2005 שבה לתל אביב לחיות בקרבת משפחתה. באחד הערבים בקיץ של אותה שנה, כשיצאה עם בני משפחתה להופעת זמרה של ידידת המשפחה, "התגלתה" מחדש כאשר בתחילת זמרת השיר "לילה לילה" הפסיקה הסולנית לשיר בעקבות הערת אחד הצופים. בפנותה אל הקהל הודיעה שנמצאת אתם הזמרת שהייתה הראשונה שהקליטה את השיר ובקשה ממנה לעלות לבמה ולשיר אותו במקומה. הפסנתרן המלוה באותו קונצרט היה חגי יודן וההערכה ההדדית ביניהם שנבטה באותו ערב הניבה בספטמבר 2007 את המופע המשותף "לילה לילה – מסתורי הקול התימני של אהובה צדוק", בו שרה ב"הופעת בכורה מחודשת" בישראל, משיריה הישנים לצד שירים חדשים. בעקבות המופע היא הקליטה מחדש את השיר "לילה לילה" בליווי מקהלת עדי ובעיבוד חגי יודן המלוה אותה בפסנתר. בשנת 2008 אובחנה צדוק כלוקה במחלת אלצהיימר וחדלה להופיע.
הערות שוליים

↑  מסתורי הקול התימני של אהובה צדוק באתר אפוק טיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290869705171  ISNI: 0000 0000 3439 8679  LCCN: n2001082934  MusicBrainz: 4dc4007d-3273-4651-9f29-5cc1f6ad29c4  VIAF: 73202888   WorldCat (עם VIAF): 73202888 
שירו של יחיאל היילפרין "נומי, נומי" בביצוע אהובה צדוק
אריה פילץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במאי 1908 לודז', האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 ביוני 1992 (בגיל 84) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר תל אביב-יפו (1985) 
 
מודעה לקפה פילץ, השבועון קולנוע, 1941
קבר אריה פילץ בבית הקברות טרומפלדור
אריה פּילְץ (13 במאי 1908 - 21 ביוני 1992) היה קבלן בניין תל אביבי.
ביוגרפיה

נולד בעיר לודז' שבפולין. בשנת 1924, בהיותו בן 16, עלה לארץ ישראל, בעלייה בלתי חוקית ואת דרכו בארץ החל כפועל חקלאי בפרדסי פתח תקווה.
את פועלו כאיש בנייה החל בשנת 1935, בהקמת בית בן שתי קומות ברחוב פרוג בתל אביב, כשרחוב דיזנגוף היה משטח חולות שומם.
היה הבעלים של בתי הקפה "הונגריה" ו"תרשיש" בעיר.
בימי מאורעות תרצ"ו בנה בשנת 1938 ברחוב הירקון בית בן שלוש קומות: בקומת הקרקע את קפה "פילץ" ומעליה הקים את ביתו.
קפה פילץ הפך למוקד בחיי העיר תל אביב והמדינה שבדרך, והביא גם תועלת מודיעינית רבה ל"הגנה" בשל האורחים הבריטים שבילו בו.
כחבר פעיל ב"הגנה" מילא כמה תפקידים, בהם הממונה על הסליקים בכל צפון תל אביב. גם חדר המכונות של קפה "פילץ" שימש כמחסן נשק, ובדירתו, שבקומה השלישית, נאספו מפקדים לישיבות מטה.
עם קום המדינה התגייס לצה"ל ונתמנה קצין סעד חטיבתי בדרגת סרן. במסגרת תפקידו שימש כמפעיל קנטינת השק"מ הראשונה.
הוא נטל חלק במבצע קדש, ובמלחמת ששת הימים גויס לשירות למרות גילו ומונה על איסוף השלל.
ב-1954 היה מ"גיבורי" הפרשה שהייתה אחת העילות לתביעת הדיבה שהגיש עמוס בן-גוריון כנגד ארגון שורת המתנדבים.
היה נשוי לפֶּסיה (נפטרה ב-1967).
בנו היה הקבלן והיזם אברהם פילץ.
פרויקטים

ב-1946 פנה שוב לעיסוק האהוב עליו - הבנייה, כשהוא בונה אך ורק בעירו, תל אביב:
החל בפסאז' הראשון בעיר - ברחוב אלנבי 95; פסאז' דיזנגוף (בפינת רחוב פרישמן) - שבו השתכן התיאטרון הקאמרי וכיום שוכן במקומו תיאטרון בית ליסין.
בניין בנק עצמאות ברחוב מונטיפיורי.
בית אל על - בניין המשרדים הגבוה הראשון בעיר, שתוכנן על ידי דב כרמי וזכה בפרס רוקח. פילץ בנה כמה מבנים נוספים אשר תוכננו על ידי כרמי אדריכלים (שנוהל על ידי רם כרמי מאוחר יותר).
ארבעת מבני "בית הדר דפנה" בשדרות שאול המלך.
התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, שנועדה לשפר את השירות לציבור. הבנייה החלה ב-1967, ומומנה ממכירתן של שבע מאות וחמישים חנויות בתחנה העתידה לקום לאזרחים שונים, שקיוו למסחר פורח, בדומה לזה שהיה בתחנה המרכזית שפעלה באותה עת. עד לשנת 1976 נבנה שלד הבניין תוך משא ומתן עם תושבי הסביבה שטענו (כפי שאכן התברר לימים) כי התחנה המרכזית תוריד משמעותית את ערך דירותיהם. אלא שאז הופסקה הבנייה לפני סיומה כאשר רק שלד הבניין בנוי, בשל קשיים כלכליים של הקבלנים, ורק בשנות ה-90 הושלמה הבנייה על ידי חברת חפציבה.
"דיזנגוף סנטר", שהוקם במקום צריפי שכונת "נורדיה". מבנה רב מידות זה זכה אף הוא בפרס רוקח.
מגדל ישרוטל, שהקמתו על חורבות אולם גן רינה החלה ב-1962 והושלמה רק ב-1997.
על פועלו כקבלן ויזם בתל אביב, שבנה מבנים משמעותיים בתולדותיה, זכה בשנת תשמ"ה-1985 בתואר יקיר תל אביב.