stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסלו מאטו
סטטיסטיקות קריירה

מעודכן ל-2 בספטמבר 2023
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | טורניר בין יבשתי> הופעות | טורניר בין יבשתי> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סלטה ויגו ב' | 2008/2009 | ליגה ספרדית שלישית | 21 | 3 | — | — | — | — | — | — | — | — | 21 | 3 |
| סלטה ויגו | 2008/2009 | ליגה ספרדית שנייה | 2 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 2 | 0 |
| סלטה ויגו (השאלה) | 2009/2010 | ליגה ספרדית שנייה | 24 | 4 | 4 | 0 | — | — | — | — | — | — | 28 | 4 |
| סלטה ויגו (השאלה) | סה"כ | סה"כ | 26 | 4 | 4 | 0 | — | — | — | — | — | — | 30 | 4 |
| ריאל מדריד ב' | 2010/2011 | ליגה ספרדית שלישית | 34 | 14 | — | — | — | — | — | — | 2 | 0 | 36 | 14 |
| ריאל מדריד ב' | 2011/2012 | ליגה ספרדית שלישית | 33 | 19 | — | — | — | — | — | — | 4 | 7 | 37 | 26 |
| ריאל מדריד ב' | סה"כ | סה"כ | 67 | 33 | — | — | — | — | — | — | 6 | 7 | 73 | 40 |
| ריאל מדריד | 2010/2011 | לה ליגה | 1 | 1 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | — | — | 1 | 1 |
| ריאל מדריד | 2011/2012 | לה ליגה | 0 | 0 | 1 | 1 | — | — | 0 | 0 | — | — | 1 | 1 |
| ריאל מדריד | סה"כ | סה"כ | 1 | 1 | 1 | 1 | — | — | 0 | 0 | — | — | 2 | 2 |
| הופנהיים | 2012/2013 | בונדסליגה | 25 | 5 | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 25 | 5 |
| איינטרכט פרנקפורט (השאלה) | 2013/2014 | בונדסליגה | 24 | 9 | 2 | 4 | — | — | 7 | 1 | — | — | 33 | 14 |
| הנובר 96 | 2014/2015 | בונדסליגה | 30 | 8 | 2 | 2 | — | — | 0 | 0 | — | — | 32 | 10 |
| סטוק סיטי | 2015/2016 | פרמייר ליג | 22 | 4 | 2 | 0 | 3 | 0 | — | — | — | — | 27 | 4 |
| דפורטיבו לה קורוניה (השאלה) | 2016/2017 | לה ליגה | 20 | 5 | 4 | 1 | — | — | — | — | — | — | 24 | 6 |
| ניוקאסל יונייטד | 2017/2018 | פרמייר ליג | 30 | 4 | 1 | 0 | 1 | 0 | — | — | — | — | 32 | 4 |
| ניוקאסל יונייטד | 2018/2019 | פרמייר ליג | 16 | 2 | 3 | 1 | 1 | 0 | — | — | — | — | 20 | 3 |
| ניוקאסל יונייטד | סה"כ | סה"כ | 46 | 6 | 4 | 1 | 2 | 0 | — | — | — | — | 52 | 7 |
| דפורטיבו אלאבס | 2019/2020 | לה ליגה | 36 | 11 | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 37 | 11 |
| דפורטיבו אלאבס | 2020/2021 | לה ליגה | 37 | 11 | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 38 | 11 |
| דפורטיבו אלאבס | 2021/2022 | לה ליגה | 37 | 14 | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 38 | 14 |
| דפורטיבו אלאבס | סה"כ | סה"כ | 110 | 36 | 3 | 0 | — | — | — | — | — | — | 113 | 36 |
| אספניול | 2022/2023 | לה ליגה | 33 | 16 | 4 | 1 | — | — | — | — | — | — | 37 | 17 |
| ריאל מדריד (השאלה) | 2023/2024 | לה ליגה | 34 | 10 | 2 | 2 | — | — | 11 | 5 | 2 | 0 | 49 | 17 |
| אל-גראפה | 2024/2025 | ליגת העל הקטרית | 14 | 7 | – | – | – | – | 8 | 3 | – | – | 22 | 10 |
| קריירה | קריירה | קריירה | 460 | 152 | 26 | 10 | 5 | 0 | 26 | 9 | 8 | 7 | 540 | 175 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת

מעודכן ל-4 בפברואר 2025
| ספרד> שנה | ספרד> הופעות | ספרד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2023 | 9 | 5 |
| 2024 | 8 | 1 |
| סה"כ | 17 | 6 |
תארים

אליפות: 2011/2012, 2023/2024
ליגת האלופות: 2023/2024
הסופר קאפ הספרדי: 2023/2024
ליגת האומות 2023
יורו 2024
תארים > תארים אישיים

פרס סארה: 2022/2023
עתיד - רשת חינוך ובתי ספר

| --- | --- |

 תחום:  מוסדות חינוך והשכלה
 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד ראשי:  טירת כרמל
 סינוף ארצי:  בפריסה ארצית
 סניפים:  67
 בעלות:  ההסתדרות הלאומית
 מנכ"ל:  רו"ח יוסי ממו
 עובדים:  2,469 (לשנת 2021)
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 https://atidedu.org.il/
 
הסמליל הקודם של הרשת
עתיד - רשת חינוך ובתי ספר בע"מ (חל"צ) היא רשת חינוך ישראלית, שהוקמה בשנת 2004 על ידי דייוויד נבות ורינה פורת במסגרת רשת מכללות עתיד, ובשנת 2022 הועברה לבעלות ההסתדרות הלאומית. היא מנהלת 67 מוסדות חינוך, שבהם לומדים, בשנת הלימודים תשפ"ה, כ-31,500 תלמידים ומועסקים בה כ-3,700 עובדים. 42 רשויות מקומיות משתפות פעולה עם הרשת, בנוסף, יש ברשת 4 תוכניות חינוכיות ארציות, ו-700 עובדים מנהלה..
פעילות הרשת:
הפעלת 39 בתי ספר על יסודיים שש שנתיים לנוער בפיקוח משרד החינוך
הפעלת 8 מכללות ללימודי י"ג-י"ד בפיקוח משרד החינוך (4 מתוכן בתוך בתי הספר)
הפעלת 3 כפרי נוער
הפעלת 16 בתי ספר בפיקוח משרד העבודה והרווחה
ניהול תוכניות ופרויקטים חינוכיים עבור משרדי ממשלה – לימודי השכלת מבוגרים בשב"ס, תוכנית קש"ב בשב"ס, תוכנית פל"א ותוכנית היל"ה
בתי ספר

הרשת מפעילה ומנהלת בתי ספר על יסודיים שש שנתיים, מרכזי חינוך טכנולוגיים, מכללות י"ג-י"ד, כפרי נוער ותוכניות חינוך בפריסה ארצית.
במסגרות החינוך של הרשת נכללות מגמות עיוניות, מדעיות וטכנולוגיות, לצד מגמות אומנות, יזמות, מוזיקה, תעודת חינוך מקצועית, תעודות בגרות ולימודי המשך לתואר ראשון.
בשנת 2023 אימצה הרשת את "שפת המשמעות" אשר פותחה על ידי הפילוסוף ואיש החינוך ד”ר שמעון אזולאי, המשמש כיועץ הפדגוגי של הרשת, כעיקרון מארגן, המאפשר יצירה של שפה חינוכית, פדגוגית וניהולית הוליסטית, המשותפת לחמש הזירות שבהן פועלת הרשת: מנהלים, מורים, תלמידים, הורים (ומרחב עירוני) ומטה. פיתוח התפיסה והפיכתה לתוכניות הלכה למעשה מבוצע על ידי מינהל המחקר והפיתוח, והטמעתן מבוצעת באמצעות מערך ההדרכה והארגון של מטה הרשת.
תוכניות ומיזמים

תוכניות BETA צעירים, נוצרה ביוזמת משרד הבינוי והשיכון. קהל היעד הם צעירים בגילאי 20–35, הגרים באתרי שיקום שכונות. התכנית פועלת ב-18 יישובים.
תוכנית פל״א (פעילות לימודים אחרת) לעולים חדשים. התוכנית נוצרה עבור משרד העלייה והקליטה, במטרה לסייע לתלמידים עולים בבתי ספר על יסודיים, להעלאת שיעור הזכאות לתעודת בגרות וחיזוק תחושת המסוגלות האישית/חברתית.
תוכנית השכלה לאסירים בבתי הסוהר. בשנת 2018, הרשת קבלה על עצמה לבצע את תוכנית לימודים לאסירים בשתי רמות: רמה יסודית, המעניקה תעודת סיום 8 שנות לימוד, ורמה תיכונית, המעניקה תעודת סיום 12 שנות לימוד ואף השלמה לתעודת בגרות.
תוכנית מגמה לעתיד: תוכנית לימודים תלת שנתית להקניית הסמכה טכנולוגית מקצועית ופיתוח מסוגלות תעסוקתית לצעירים עם מוגבלויות.
תוכנית היל"ה – חינוך והשכלה לנוער מנותק. רשת החינוך עתיד זכתה במכרז להפעלת התוכנית בשנת 2012, והפעילה את התוכנית עד לשנת 2018.   ביוני 2024, ועדת המכרזים של משרד החינוך בחרה שוב ברשת החינוך "עתיד" כמפעילה של תוכנית היל"ה.  תוכנית היל"ה נועדה להשלמת השכלה של בני נוער, עם אפשרות לקבלת תעודת בגרות מלאה, ומספקת ליווי מקצועי לנוער בסיכון. תוכנית היל"ה פועלת כיום ב-248 יחידות לקידום נוער, הפרוסות ב-151 רשויות מקומיות וב-45 מוסדות חסות הנוער, בתי כלא ובתי מעצר.
ב-14 באוגוסט 2024, רשת החינוך "עתיד" אירחה את ועידת החינוך השנתית של "ישראל היום" בכפר הנוער "עתיד רזיאל" בהרצליה. הוועידה, שנקראה "צלצול לשינוי", עסקה בהשלכות המלחמה על מערכת החינוך ובהיערכות לשנת הלימודים החדשה במציאות המשתנה. בין המשתתפים היו שר החינוך יואב קיש, ראש הממשלה לשעבר נפתלי בנט ויו"ר ארגון המורים רן ארז.
תוכניות ומיזמים > שבילים משותפים בעתיד

"שבילים משותפים בעתיד" היא תוכנית חברתית אסטרטגית רב שנתית, המבוססת על מספר נושאים מרכזיים, שכל אחד מהם נושא עמו תהליך חינוכי חברתי שלם, וכולם מפתחים ומקדמים את שפת המשמעות בקרב התלמידים, צוותי החינוך והמנהלים.
התכנית מקדמת פעילויות ומיזמים בתחומים חברתיים-ערכיים שונים, היא כוללת שמונה שבילים מרכזיים ובתוכם תוכניות לנוער, למורים, להורים ופעילויות רוחביות.
שביל המנהיגות, הכולל תוכניות מנהיגות נוער, פרלמנט נוער, משפיעני העתיד.
שביל היזמות, הכולל האקתון, אולימפיאדת המגמות, מועדון היזמות, ניהול פיננסי.
שביל היצירה, הכולל "עתיד יצירתי "– תוכנית מחוזית/ ארצית שנותנת במה ליצירה מוזיקלית מקורית של תלמידי רשת עתיד.
שביל הספורט, הכולל תחרויות ספורט במסגרות אזוריות/מחוזיות/ ארצית בתחומי ליגת קט רגל רשתית, כדורשת מאמאנט (נערות), שח-מט וכדורשת .
שביל הביחד, הכולל פעילות חווייתית בשטח לצוותי החינוך, העצמה, גיבוש, שייכות, חוויה ועבודת צוות.
פרסים והוקרה עיקריים > בשנת הלימודים תשפ"ג

בית הספר עתיד אלנג׳ח טייבה זכה בפרס דוד בן-גוריון לממלכתיות, דמוקרטיה וחיים בשותפות.
פרס החינוך לבית ספר מצטיין לשנת תשפ"ג מטעם המינהל לחינוך התיישבותי, לבית הספר דוד רזיאל בהרצליה.
תיכון "עתיד נווה נחום" באר יעקב, זכה במקום הראשון בישראל בתחרות "מיזם השנה" מתוך כ-110 מיזמים של בני נוער ממאה יישובים ברחבי הארץ.
"עתיד תיכון למדעים" לוד זכה שוב באליפות דיבייט בעברית.
פרסים והוקרה עיקריים > בשנת הלימודים תשפ"ד

באפריל 2024 נבחרת הרובוטיקה "אורביט 1690" של בית הספר עתיד כרמים בבנימינה זכתה באליפות העולם בתחרות הרובוטיקה FIRST Robotics Competition שהתקיימה ביוסטון, טקסס, ארצות הברית. הקבוצה, המורכבת מ-36 תלמידות ותלמידים בכיתות י' עד י"ב, התחרתה בכ-600 קבוצות מרחבי העולם, וניצחה את כולן. הם פיתחו רובוט המצליח לאסוף טבעת ולקלוע אותה לגובה של כמטר וחצי, והביאו להישג הגבוה ביותר לקבוצה ישראלית בתחרות מאז ומעולם.
פרסים והוקרה עיקריים > בשנת הלימודים תשפ"ה

תיכון "עתיד" קריית מוצקין, מרשת החינוך "עתיד", זכה בפרס החינוך של מחוז חיפה לשנת הלימודים תשפ"ה. הפרס הוענק לבית הספר בזכות קידום מצוינות, יזמות וחדשנות פדגוגית, הממקמים אותו בחזית החינוך בישראל.
הערות שוליים

↑   ענת יפה, בשיתוף רשת עתיד, ברשת "עתיד" נותנים משמעות חדשה לחינוך, באתר TheMarker‏, 24 בינואר 2023
↑  אודות עתיד - רשת חינוך ובתי ספר בע"מ באתר קבוצת עתיד - רשת מכללות
↑   ערב השקה- שפת המשמעות 05.06.2023, סרטון בערוץ "רשת החינוך עתיד", באתר יוטיוב (אורך: 02:46)
↑  ורד רמון ריבלין, ‏הפילוסוף ד"ר שמעון אזולאי: "החתירה לאושר - מסוכנת", באתר גלובס, 13 באוקטובר 2016
↑  תפיסת המשמעות באתר רשת החינוך עתיד
1 2 3  פרק תוכניות חינוכיות ארציות, באתר הרשמי של הרשת
↑  פרק מיזמים חינוכיים, באתר  רשת החינוך עתיד
↑  אסיף טור-פז, רוני קולמן, ‏מגיע להן צל"ש, באתר חיל האוויר הישראלי, 28 בנובמבר 2021
↑  וואלה כסף‏, שני מינויים חדשים ברשת החינוך "עתיד", באתר וואלה, 3 ביוני 2024
↑  זהות, שייכות וחדשנות: החינוך בישראל בעידן של אחרי 7 באוקטובר, באתר ישראל היום, 26 באוגוסט 2024
↑   "אנחנו עובדים היום על עתיד החברה הישראלית", באתר TheMarker‏, 22 בדצמבר 2022
↑  מדרום תצא הבשורה - עיתון שבע - Sheva, באתר עיתון שבע - Sheva, ‏24 ביולי 2022
↑  בתיכון "עתיד" בעיר התקדמו עוד צעד בדרך לחלום על קריירה בהייטק - מקומונט באר שבע, באתר מקומונט באר שבע, ‏31 באוקטובר 2022
יובל בגנו, ‏לקראת חופשת הקיץ: תלמידים בתיכון בבאר שבע בפרויקט הדפסת משרוקיות חירום, באתר מעריב אונליין, 30 במאי 2023
↑  בית הספר עתיד אלנג׳ח טייבה זכה בפרס בן-גוריון לממלכתיות, דמוקרטיה, וחיים בשותפות, 30 במאי 2023, פייסבוק
↑  אשר אטדגי, פרס כפול לרזיאל בהרצליה: בית ספר מצטיין ורעי דודאי נבחר למורה פורץ דרך, באתר mynet‏ הרצליה, 14 בדצמבר 2022
↑  בית הספר בכפר הנוער עתיד רזיאל נבחר כמצטיין בחינוך ההתיישבותי, באתר שרון אונליין, ‏1 בדצמבר 2022
↑  תיכון "עתיד נווה נחום" באר יעקב, זכה במקום הראשון בישראל בתחרות "מיזם השנה", יולי 2022, בעיתון האזורי לוד באר יעקב
↑  עתיד תיכון למדעים" לוד זכה שוב באליפות דיבייט בעברית
↑  יעל אודם, ‏גאווה ישראלית: נבחרת הרובוטיקה של ביה"ס כרמים זכתה באליפות העולם, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2024
↑  בית הספר התיכון שהביא גאווה לקריית מוצקין, באתר בלינקר, ‏15 בדצמבר 2024
תחנת הרכבת הטורקית בבאר שבע

אלחוטנים הפועלים ב"בסיס דרום" במתחם התחנה
תחנת הרכבת הטורקית בבאר שבע היא תחנת רכבת היסטורית שהוקמה על ידי העות'מאנים ב-1915. התחנה ממוקמת מצפון לעיר העתיקה של באר שבע והיא אתר מורשת. בשטח התחנה הוקם גם מתחם הקטר 70414 שגם הוא אתר מורשת.
היסטוריה > רקע

התחנה הייתה חלק מהמיזם הלוגיסטי של צבא האימפריה העות'מאנית לחיבור העורף בדמשק, באמצעות שלוחתה מנחל שורק לקוסיימה של המסילה המזרחית הצבאית, לקראת מסע המלחמה השני למרחב תעלת סואץ כחלק מהמערכה על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה מול הבריטים. משנה חשיבות לוגיסטי קם לתחנה החל מן המחצית השנייה של 1916, לאחר נסיגת העות'מאנים ושותפיהם הגרמנים ממרחבי חצי האי סיני – מיקוד המערכה על שערה הדרומי של ארץ ישראל לאורך קו עזה-באר שבע, אליו שונעה אספקה, כלי נשק, ולוחמים שהגיעה לתחנה מקצוות האימפריה העות'מאנית.
המסילה לבאר שבע כונתה גם המסילה האורכית, משום שהייתה המסילה הראשונה שחצתה את ארץ ישראל - חבלי השרון, השפלה והנגב, לאורכם וגם 'המסילה המצרית' מפני שעל פי התכנון המקורי תחנת הקצה המערבית יועדה להיות בעיר אסמאעיליה שבמצרים. בעשורים שקדמו הוקמו בארץ שתי מסילות רוחב - מסילת הרכבת יפו–ירושלים ורכבת העמק - והמסילה האורכית נועדה גם כדי לחבר ביניהן.
היסטוריה > הקמת התחנה וחנוכתה

מהנדס הרכבות הגרמני היינריך אוגוסט מייסנר, שתרם רבות להקמת רשת המסילות העות'מאנית (ובפרט להקמתה של מסילת הרכבת החיג'אזית), מונה למנהל העבודות להנחת המסילה.
התחנה בבאר שבע נבנתה כתחנה ראשית ברשת המסילות העות'מאנית בארץ ישראל. לכן נבנו בה בית נתיבות, מבנה למנהל תחנה, מגדל מים לצינון דוודי הקטרים, בית מלאכה לקטרים.
באוקטובר 1915 נחנכה המסילה האורכית בטקס חגיגי. רכבת מיוחדת יצאה מדמשק דרומה ובתחנת הרכבת נחל שורק (נקודת הפיצול של מסילת הרכבת יפו–ירושלים והמסילה האורכית) עלו עליה אישים רמי-מעלה, וביניהם המפקד הטורקי העליון ג'מאל פאשה, קצינים בכירים של צבא האימפריה הגרמנית וצבא האימפריה העות'מאנית וקונסולים אירופאיים. עם הגעתם לתחנת באר שבע שקושטה בדגלי האימפריה העות'מאנית, עברו דרך "שער כבוד" והשתתפו בטקס רב-רושם שכלל מסדר צבאי, תזמורת וקהל רב. כמו כן, נישאו כמה נאומים ונערכה תפילה לשלומו של סולטאן האימפריה. היינריך מייסנר, מהנדס המסילה, זכה לקבל מדליה על פועלו.
באר שבע הייתה למרכז צבאי גדול ואוכלוסייתה גדלה פי ארבעה במהלך שנות המלחמה. רוב המתיישבים בה היו ערבים מחברון ומעזה, אך גם עובדי הרכבת ומניחי המסילות - שהיו ברובם יהודים - היגרו אליה.
מדרום לבאר-שבע עברה מסילת הברזל מעל גשר הרכבת הטורקי על נחל באר שבע ושרידי סוללה שניתן לראות עד היום בצד היציאות הדרומיות של העיר לכיוון משאבי שדה. המסילה הגיעה לניצנה ומשם לקוסיימה בקדמת סיני. אורכו של קו הרכבת מעפולה ועד סיני היה כ-300 קילומטר.
בתחילת שנת 1917 הופצצה התחנה על ידי כוחות חיל האוויר הבריטיים, ונהרגו בה 16 פועלים יהודים, שנקברו בקבר אחים.
היסטוריה > התחנה בימי המנדט הבריטי

בסוף אוקטובר 1917 נכבשה באר שבע על ידי הצבא הבריטי. עם סיום מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל, הושלמה מסילת הרכבת רפיח – באר שבע וכך חוברו המסילה האורכית שנסללה על ידי הצבא הטורקי להתקדמות דרומה ומסילת הרכבת שנסללה על ידי הבריטים לאורך חוף הים התיכון בצפון חצי האי סיני. בשנת 1918 נחנך קו באר שבע-רפיח, ובמשך כשנה שימשה תחנת הרכבת של באר שבע כתחנה ראשית וסואנת ממנה יצאו רכבות לתחנות יפו לירושלים, לניצנה ולרפיח (ומשם הלאה למצרים).
זמן קצר לאחר תום המלחמה חזרה באר שבע להיות עיירת ספר. כדאיות הפעלת הרכבות אל העיר וממנה ירדה באופן משמעותי. כמו כן, הבריטים החליטו להפסיק את השימוש במסילת הרכבת שהונחה על ידי הטורקים, שהייתה צרה (ברוחב 105 סנטימטר) מהמסילה שהניחו הבריטים (רוחב תקני - 143.5 סנטימטר). לכן, בשנת 1919 נסגרו רוב קווי הרכבת מתחנת באר שבע, ורק קו הרכבת לרפיח נותר פעיל. בשנת 1927 נסגר אף הוא בשל חוסר רווחיות, ותנועת הרכבות לתחנה פסקה. מבני התחנה עברו לידי מערכת הפקידות של ממשלת המנדט הבריטי ונעשה בם שימוש למגורים.
היסטוריה > התחנה לאחר קום המדינה

עם סיום המנדט נכבשה באר שבע על ידי המצרים, אז שימשה התחנה כמפקדתם של האחים המוסלמים. באוקטובר 1948, בעיצומה של מלחמת העצמאות, נכבשה באר שבע על ידי כוחות צבא הגנה לישראל. לאחר כיבוש באר שבע (21 באוקטובר) איפשר מפקד חטיבת הנגב נחום שריג למרדכי (מוטקה) בנצור לתפוס את תחנת הרכבת הטורקית בעיר. בנצור הציב בה חוליית האזנה שהתפתחה לבסיס האזנה של יחידה 8200 שנקרא "בסיס דרום".
בסיס דרום מילא תפקידים משמעותיים במהלך מלחמת העצמאות. חיילי יחידה ש"מ 2 (שירות מודיעין 2) נטלו חלק חשוב במתן מודיעין לכוחות הלוחמים בלחימה מול המצרים. הכיסוי המודיעיני כלל פעילות האזנה בבסיס ופעילות באמצעות חוליות האזנה, שיצאו מהבסיס ופעלו בשטח בכיסוי מלווה לפעילות צה"ל. להלן מספר מקצת הפעילות:
חוליית האזנה סופחה לחטיבת גולני במבצע עובדה לכיבוש אילת מרץ 1949 במבצע נקבעה ריבונות מדינת ישראל על הנגב, כולל אילת.
בדצמבר 1950 סופחה חוליית האזנה לכוח של חטיבה 7 שיצא לבלום כוח ירדני שניסה לחסום את הדרך לאילת בק"מ ה-78. דיווחי החוליה הועברו בזמן אמת למפקד המבצע, מפקד פיקוד דרום אלוף משה דיין. זה הביע בה בעת את הערכתו לאנשיה.
ב-23 ביולי 1952 התחוללה מהפכת הקצינים החופשיים במצרים, שבה הודח המלך פארוק על ידי מוחמד נגיב. הידיעה על ההפיכה התקבלה בבסיס והייתה המידע הראשון על התרחשותה.
אנשי הבסיס נטלו חלק בכיסוי מלווה בפעולות התגמול בשנות ה-50.
בשנת 1954 החלו לקיים בבסיס הכשרות של אלחוטנים במסגרת קד"צ (החינוך הקדם צבאי לבני נוער שנשרו ממערכת החינוך). הוכשרו מחזורי אלחוטנים שהיו בהמשך משמעותיים בתחום קליטת התקשורת המבצעית. בנות החלו לשרת בבסיס רק משנת 1965.
במבצע קדש לכיבוש סיני (אוקטובר 1956) העניק הבסיס כיסוי מלווה למבצע. כמו כן חוליות האזנה שסופחו לכוחות בשטח, באזורי רצועת עזה וניצנה, העבירו מודיעין לכוחות הלוחמים.
במהלך השנים החל הבסיס לסבול מהפרעות קליטה. אלה נבעו, בין היתר, מהתפתחות העיר באר שבע סביב לבסיס. בניסויי קליטה שנערכו באזור נמצא מקום מתאים יותר מבחינת תנאי הקליטה. בתחילת 1967 החלה פעילות האזנה במיקום החדש. במהלך מלחמת ששת הימים פעלה היחידה בשני האתרים במקביל, ובדצמבר 1967 הסתיימה פעילות ההאזנה בבסיס דרום. כל רכיבי ההאזנה עברו לפעול בבסיס החדש תחת השם "מוריה".
לאחר מכן אוזרחו מבני התחנה ושימשו במשך כעשרים שנה כבית מלאכה אומנותי לנייר בהנהלת ג'ויס שמידט, המרכז לאמנות חזותית וכתחנת בית ספר שדה של החברה להגנת הטבע. כיום התחנה היא אתר לאומי מוכרז ומבניה הנטושים המתינו לתהליך שימור. בביקור במתחם התחנה היה ניתן להבחין בשני מבנים - מבנה מנהל התחנה ובית הנתיבות. בסמוך למתחם, בין מגדלי מגורים, נחבא מגדל המים ששימש למילוי מנועי הקיטור של הקטרים.
מתחם הקטר 70414

בשנת 2013 החלה עיריית באר שבע בשיתוף עם רכבת ישראל בשיקום מתחם תחנת הרכבת הטורקית בבאר שבע, שלושה מבנים במתחם תועדו ושומרו. הפרויקט תוקצב ב-20 מיליון ש"ח, ובמסגרתו הוסב המתחם (כ-7.5 דונם) למוקד תרבות, בילוי ופנאי, בו שולבו מיני מוזיאון לתולדות רכבת ישראל, ארכיון למורשת העיר באר-שבע, כמו כן מוקם במתחם בית קפה.
האדריכל שנבחר לתכנן את הפרויקט הוא אייל זיו והפרוגרמטור צביקה מינץ, שניהם עבדו במשותף, בפרויקט מתחם "התחנה" בתל אביב.
לאורכו של המתחם הוצבו מסילות ברזל אותנטיות, ו-3 קרונות היסטוריים בני יותר ממאה שנים שהושאלו ממוזיאון הרכבת בחיפה ושופצו על ידי החברה הכלכלית של עיריית באר שבע בשיתוף רכבת ישראל, והם ישמשו כחללים לתערוכות מתחלפות.
קרון טרקלין מס' 97 - תוצרת Birmingham RC&W, אנגליה, 1922, בשנות ה-50 הוסב לקרון בית ספר נייד, לאחר הוצאתו מהשירות שימש כמשרד נייח בסדנאות הקישון. קרון מס' 6 במתחם.
קרון מחלקה 3/כבודה מס' 316 - תוצרת חברת הרכבת LSWR הבריטית, 1893-1894. היה במקור מחלקה 1, אחר כך הוסב למחלקה 3. במלחמת העולם הראשונה הוסב לקרון אמבולנס ונשלח למזרח התיכון, בשנות ה-20 הוסב בחזרה לקרון נוסעים. לאחר הוצאתו מהשירות, בשנות ה-50, שימש כמשרד נייח בסדנאות הקישון. קרון מס' 5 במתחם.
קרון קירור שבעה טון - נבנה סביב 1917 כקרון ארגזי עשרה טון עבור הצבא הבריטי במזה"ת, הוסב על ידי רכבת המנדט לקרון מבודד להובלת בשר.
בבית הנתיבות מוצגת תערוכתו של גואל דרורי "תולדות באר שבע 1900-‏1948" שסוקרת בצילומים את התקופה העות'מאנית ואת התקופה הבריטית בעיר. תערוכה זו היא תערוכה מצומצמת של התערוכה שחנכה לאחר פסיקת הבג"ץ את המוזיאון לתרבות האסלם ועמי המזרח שבמסגד הגדול של באר שבע.
במרכז התחנה הוצב קטר קיטור היסטורי המפורסם שעל שמו קרוי המתחם המתחדש – קטר 70414, על פי שירו של חיים חפר, בביצוע אריק לביא. בינואר 2019 נוסף לצידו קרון משא מתקופת מלחמת העולם השנייה הבנוי בחלקו מעץ, שהוצג בעשורים האחרונים בחצר מוזיאון ארץ ישראל בתל אביב והועבר לבאר שבע.
מתחם הקטר 70414 > תולדות קטר הקיטור 70414

בסרטון המפורסם עם פסקול שיר הקטר של אריק לביא מככב קטר קיטור מדגם 8F עם מספר 70414 (ברכבת המנדטורית מספרו היה WD414). כמה קטרים מהדגם הזה הובאו לארץ ישראל על ידי בריטים ושירתו ברכבת ישראל עד שנת 1958. אחרי שהוצאו מהשירות, כל הקטרים הועברו לגריטה והותכו. היום בעולם קיימים רק כ-14 קטרים כאלה, רובם בבריטניה ומקצתם בטורקיה, איראן ועיראק.
ניסיון הראשון לפנות ישירות לטורקיה על מנת לרכוש קטר מהדגם הזה בשנת 2008 לא צלח, עקב המתיחות הדיפלומטית בין שתי המדינות.
בשנת 2012 אותר קטר ברשות חברת חובבי רכבת מבריטניה (ויילס), "The Churchill 8F Group", שמשפצת ומשקמת את קטרי הקיטור. הקטר היה קטר קיטור טורקי מקורי מס' 45166 (WD341) מדגם TCDD 45151 Class (הרכבה טורקית של 8F), שהגיע לאחרונה לבריטניה. הוא נרכש מהחברה, הועלה על אונייה בנמל סאות'המפטון באנגליה והוא הגיע לישראל ב-20 בדצמבר 2012.
אף על פי שקטרי קיטור מדגם הזה מעולם לא ביקרו בתחנת הרכבת הטורקית בבאר שבע, הוחלט להציב את הקטר במתחם בעקבות השיר שהפך אותו לאחד הסמלים המזוהים עם העיר.
פרט מעניין נוסף הוא שבעצם צולם בסרטון קטר עם מספר אחר ששונה לו מספר כדי להתאים למילות השיר.
מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע

ב-21 באוקטובר 2002, במהלך משותף של עיריית באר שבע וטורקיה, הוקמה בסמוך לתחנה הטורקית אנדרטה לזכר 298 חיילי הצבא הטורקי שנפלו בקרבות על באר שבע במלחמת העולם הראשונה.
גלריה

מבנה התחנה לפני שיפוץ המתחם
שלט אבן הנושא את שם התחנה, 9/08
האנדרטה לזכר חיילי הצבא העות'מאני שנפלו בקרבות על באר שבע במהלך מלחמת העולם הראשונה, וברקע תחנת הרכבת הטורקית
חיילי בסיס דרום של יחידה 8200 על רקע התחנה
ראו גם

מגדל המים (באר שבע)
הערות שוליים

↑  מפה עם סימון התחנה, 1919 גליון Beersheba  בהוצאת צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  , מתחם תחנת הרכבת התורכית באר שבע, מדריך לאתרי מורשת, המועצה לשימור אתרי מורשת ישראל, 2019, עמ' 204
↑  מתחם תחנת הרכבת הטורקית, באר שבע, באתר מועצה לשימור אתרי מורשת בישראל (ע"ר)
↑  מתחם הקטר 70414, באר שבע, באתר מועצה לשימור אתרי מורשת בישראל (ע"ר)
↑  מנחם בידרמן, בסיס דרום להאזנה בבאר שבע זוכה להנצחה ראויה (עמ' 36, 37), באתר מבט מל"מ, גיליון 75, ‏יולי 2016
| מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה |
| --- | --- | --- |
| אישים | היינריך אוגוסט מייסנר | גשר הרכבת מעל נחל באר שבע |
| תחנות רכבת | תחנת נחל שורק • תחנת א-תינה • תחנת תל-שרע • תחנת באר שבע • תחנת ביר אל-מחטה בביר-עסלוג' | גשר הרכבת מעל נחל באר שבע |
| גשרים על נחלים | נחל שקמה • נחל פטיש • נחל באר שבע • הגשר בביר עסלוג' • נחל לבן • נחל ניצנה • נחל בארותיים | גשר הרכבת מעל נחל באר שבע |
| אתרים | מגדל המים בתחנת באר שבע | גשר הרכבת מעל נחל באר שבע |
| אירועים | פעולת החבלה במסילה לקסיימה • הפצצת תחנת באר שבע | גשר הרכבת מעל נחל באר שבע |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 138916558   WorldCat (עם VIAF): 138916558 
חנוכת התחנה ב-1915
תחנת הרכבת בבאר שבע בשנת 1917, זמן קצר לפני הכיבוש הבריטי
קטר 70414 המשוחזר שמוצב בתחנה
קרון טרקלין מס' 97 (קרון מס' 6 במתחם) וקרון מחלקה 3/כבודה מס' 316 (קרון מס' 5 במתחם)
מפה תיירותית של האתר "מתחם הקטר 70414"
מגדל המים של התחנה
מריון רונג

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1945 (בת 79) הלסינקי, פינלנד 
 מוקד פעילות:  פינלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 שפה מועדפת:  פינית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  פיליפס רקורדס, EMI 
 פרסים והוקרה:  מדליית פרו פינלנדיה (6 בדצמבר 2024)  Erikois-Emma 
 פרופיל ב-IMDb
 
מריון רונג (בפינית: Marion Rung; נולדה ב-7 בדצמבר 1945) היא זמרת פינית ממוצא יהודי. היא נולדה בהלסינקי והחלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1961.
היא ייצגה את פינלנד באירוויזיון 1962 והגיעה למקום השביעי, ופעם נוספת ב-1973, אז הגיעה למקום השישי.
ב-1974 זכתה במקום הראשון בפסטיבל סופוט בפולין, וכן ב-1980, במסגרת תחרות האינטרוויזיון.
באירוויזיון 2002 הקריאה את הניקוד של פינלנד.
לאורך השנים השתתפה גם במספר הופעות בטלוויזיה ובתיאטרון.
היא הופיעה על גבי בולי דואר בפינלנד.
הערות שוליים

1 2  "Finland's Marion Rung sings Hyvasti Yo". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2025-02-04.
↑  מבחר, דבר, 6 באפריל 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810590573905606  ISNI: 0000 0000 3414 4476  MusicBrainz: 52e90deb-1bcc-45c3-b2d3-9eed246cf063 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יולי עופר

| --- | --- |

יולי עופר נואם בטקס חנוכת תחנת חוצות המפרץ, אוקטובר 2001
 לידה:  23 ביולי 1924 גאלאץ, רומניה 
 פטירה:  11 בספטמבר 2011 (בגיל 87) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
יולי (יהודה) עופר (23 ביולי 1924 – 11 בספטמבר 2011) היה איש עסקים ישראלי אשר התמחה ועסק בתחומי נדל"ן, מסחר, הובלה ימית, מלונאות, פיננסים ותעשייה.
קורות חיים

עופר נולד ב-23 ביולי 1924 בגאלאץ שברומניה ליוסף וצילה הרשקוביץ ("הרשקוביץ" משמעותו "בן צבי", ומכאן שם המשפחה העברי "עופר") ועלה ארצה בגיל חצי שנה עם אחיו הגדולים דוד עופר וסמי עופר. אביו התחיל כעגלון עני, עבר לעסוק בהובלות בעיר חיפה, וכשהתבסס עסק בשיפוץ אוניות. בניו עזרו לאביהם בעסקיו.
בצה"ל שירת בחיל הרגלים והשתחרר בדרגת רב-סרן. החל את דרכו העצמאית בעיר חיפה שם סיפק ציוד לאוניות ויחד עם אחיו סמי הקים את קבוצת האחים עופר.
בשנת 2002 הפרידו האחים עופר את נכסיהם: חלקו של סמי עופר בנדל"ן ובבנק המזרחי הועבר לאחיו יולי, בתמורה לחלקו של יולי בחברה לישראל.
עופר היה ידוע כתורם נדיב למטרות הומניטריות במוסדות וארגונים בישראל במשך שנים רבות. ובנוסף לכך היה אספן גדול של דברי אמנות. בשנת 1996 התפרסם כי רכש ציור של פיקאסו תמורת 30 מיליון דולר.