stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
First Time (מיני-אלבום)

First Time (בעברית: פעם ראשונה) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר בריטי ליאם פיין. האלבום יצא לאור ב-24 באוגוסט 2018 על ידי חברת התקליטים "קפיטול רקורדס". מתוך המיני-אלבום יצא סינגל.
רקע והכרזה

ב-16 באוגוסט 2018, הכריז פיין על תאריך יציאתו של המיני-אלבום באמצעות פוסט ברשתות החברתיות השונות:
"כפי שאתם אולי יודעים, בחודשים האחרונים עברתי שינויים גדולים בחיי... הסתכלתי על כמה מהשירים האלבום העתידי שלי, שנעשו לפני זמן מה והם הרגישו לי מעידן אחר. אני נחוש לקראת הופעת הבכורה שלי באלבום שייצג אותי באמת.
עכשיו חזרתי לאולפן בו אני עובד קשה כדי לסיים את השירים החדשים האחרונים באלבום - אני ממש מתרגש מהמוזיקה שאני כותב ומקליט ואינני יכול לחכות שהיא תהיה מוכנה לכולכם.
לבינתיים, המיני-אלבום הזה הוא אוסף שירים שאני ממש גאה בהם ורוצה שכולכם ישמעו... ספרו לי מה אתם חושבים. וכמו תמיד, תודה על תמיכתכם."
רשימת רצועות

| First Time> מס' | First Time> שם | First Time> משך | First Time>  | First Time>  | First Time>  | First Time>  | First Time>  | First Time>  | First Time>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | First Time (בהשתתפות פרנץ' מונטנה)   | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Home with You  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Depend On It  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Slow  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 12:33 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 24 באוגוסט 2018 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | קפיטול רקורדס |  |
הערות שוליים

↑  קאטפאדר, סטיב פיצמוריס, ברנס, די ג'ינאס, ג'ייסון גיל
1 2  First Time, Discogs (באנגלית)
↑  Liam Payne Announces Debut EP 'First Time' & The French Montana-Assisted Lead Single, idolator
1 2  Liam Payne Announces Debut EP 'First Time', billboard (באנגלית)
↑  First Time - EP by Liam Payne (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-03-03
We Are the Champions: Final Live in Japan

We Are the Champions: Final Live in Japan הוא אלבום הווידאו השמונה עשר של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ביפן בלבד בשנת 1992, והוקלט בהופעה של הלהקה שהתקיימה באולם הספורט הלאומי יויוגי, טוקיו, באותה מדינה ב-11 במאי 1985 במסגרת סיבוב ההופעות The Works Tour. על אף שם הסרט, הופיעה קווין פעמיים נוספות ביפן ב-13 וב-15 באותו חודש. בנוסף, האלבום לא מכיל את ההופעה המלאה שקיימה הלהקה- "Brighton Rock" ו-"Dragon Attack" צונזרו, ואלה לא הופיעו בו.
רשימת השמעה

| מס' | שם | כותב(ים) | אלבום מקורי | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Machines (Or 'Back to Humans') (הוקלט מראש)   | בריאן מיי, רוג'ר טיילור | The Works (1984) |   |
| 2. | Tear It Up  | מיי | The Works (1984) |   |
| 3. | Tie Your Mother Down  | מיי | A Day at the Races (1976) |   |
| 4. | Under Pressure  | מיי, טיילור, פרדי מרקיורי, ג'ון דיקון, דייוויד בואי | Hot Space (1982) |   |
| 5. | Somebody to Love  | מרקיורי | A Day at the Races (1976) |   |
| 6. | Killer Queen  | מרקיורי | Sheer Heart Attack (1974) |   |
| 7. | Seven Seas of Rhye  | מרקיורי | Queen II (1974) |   |
| 8. | Keep Yourself Alive  | מיי | Queen (1973) |   |
| 9. | Liar  | מרקיורי | Queen (1973) |   |
| 10. | Impromptu  | מרקיורי, מיי, טיילור, דיקון | - |   |
| 11. | It's a Hard Life  | מרקיורי | The Works (1984) |   |
| 12. | Now I'm Here  | מיי | Sheer Heart Attack (1974) |   |
| 13. | Is This the World We Created...?  | מרקיורי, מיי | The Works (1984) |   |
| 14. | Love of My Life  | מרקיורי | A Night at the Opera (1975) |   |
| 15. | Another One Bites the Dust  | דיקון | The Game (1980) |   |
| 16. | Mustapha  | מרקיורי | Jazz (1978) |   |
| 17. | Hammer to Fall  | מיי | The Works (1984) |   |
| 18. | Crazy Little Thing Called Love  | מרקיורי | The Game (1980) |   |
| 19. | Bohemian Rhapsody  | מרקיורי | A Night at the Opera (1975) |   |
| 20. | Radio Ga Ga  | טיילור | The Works (1984) |   |
| 21. | I Want to Break Free  | דיקון | The Works (1984) |   |
| 22. | Jailhouse Rock (גרסת כיסוי לאלביס פרסלי)   | ג'רי ליבר, מייק סטולר | Jailhouse Rock (1957) |   |
| 23. | We Will Rock You  | מיי | News of the World (1977) |   |
| 24. | We Are the Champions  | מרקיורי | News of the World (1977) |   |
| 25. | God Save the Queen (גרסת כיסוי לשיר עממי; הוקלט מראש)   | עממי | A Night at the Opera (1975) |   |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 90 דקות |
הערות שוליים

↑  We Are The Champions (Final Live In Japan) - Queen, Discogs (באנגלית)
אפליקציה סוף (סרט, 2019)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'סטין דק
 הופק בידי:  ג'ון ריקארד זק שילר שון אנדרס ג'ון מוריס
 תסריט:  ג'סטין דק
 עריכה:  בראד ווייליט
 שחקנים ראשיים:  אליזבת לייל ג'ורדן קאלאווי טאליטה בייטמן 
 מוזיקה:  דני באנסי סאונדר גו'ריאנס
 צילום:  מאקסים אלכסנדר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Boies / Schiller Film Group Two Grown Men Wrigley Pictures
 חברה מפיצה:  STX Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 באוקטובר 2019 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה 
 תקציב:  6,500,000 דולר
 הכנסות:  48,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   countdown
 www.countdown.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
"אפליקציה סוף" (בתרגום מילולי מאנגלית: Countdown) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 2019 שנכתב ובוים על ידי ג'סטין דק ובו מככבים אליזבת לייל, ג'ורדן קאלאווי, טאליטה בייטמן, טיצ'ינה ארנולד, פי.ג'יי ביירן, פיטר פצ'ינלי, אנה ווינטרס וטום סגורה. עלילת הסרט עוקבת אחר קבוצת אנשים שמנסה להילחם אפליקציה (יישומון) שמסוגלת לחזות את תאריך ושעת המוות שלהם.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-25 באוקטובר 2019 בהפצת אולפני STX Entertainment וקיבל ביקורות שליליות ממבקרים, אך הרוויח 48 מיליון דולר ברחבי העולם כנגד 6.5 מיליון דולר שהושקעו ביצירתו, מה שהופך את הסרט לשובר קופות.
שחקנים

אליזבת לייל – קווין האריס, גיבורת הסרט ואחותה הגדולה של ג'ורדן.
ג'ורדן קלוויי – מאט מונרו., ידידן של קווין וג'ורדן המנסה לסייע להן לעצור את השד.
טאליטה בייטמן – ג'ורדן האריס, אחותה הקטנה של קווין.
טיצ'ינה ארנולד – האחות איימי, אחות בבית החולים בו קווין עובדת.
פי.ג'יי ביירן – האב ג'ון, כומר המתמחה בחקר העל טבעי.
פיטר פצ'ינלי – ד"ר סאליבן, רופא בבית החולים שמטריד מינית אחיות.
אנה ווינטרס – קורטני, בת זוגו של אוון.
מאט לטשר – צ'ארלי האריס, אביהן האלמן של קווין וג'ורדן.
דילון ליין – אוון, בן זוגה של קורטני.
טום סגורה – דרק, טכנאי טלפונים סלולריים שמנסה לסייע לגיבורי הסרט לנצח את האפליקציה.
הפקה

אליזבת לייל לוהקה לתפקיד הראשי בסרט בחודש מרץ 2019. חודש לאחר מכן הוכרז שהשחקנים טאליטה בייטמן, פיטר פצ'ינלי, ג'ורדן קאלאווי, טום סגורה, פי.ג'יי ביירן, אנה ווינטרס וטיצ'ינה ארנולד הצטרפו גם הם לצוות השחקנים.
דני באנסי וסאונדר ג'וריאנס הלחינו את פסקול הסרט. פסקול הסרט שוחרר להפצה על ידי חברת התקליטים סוני קלאסיקל רקורדס.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-25 באוקטובר 2019. הטריילר לסרט הופץ ב-13 בספטמבר 2019. אולפני STX Entertainment השקיעו בקידום הסרט מעל ל-15 מיליון דולר. בנוסף, האולפנים גם חברו לאולפני AMP Studios ששייכים ליוטיובר ברנט ריברה במטרה לקדם את הסרט ברשתות החברתיות.
לאחר צפייה בטריילר, המתכנת ריאן בוילינג יצר אפליקציה הזהה לאפליקציה המוצגת בסרט. האפליקציה זמינה למערכות ה-IOS והאנדרואיד. האפליקציה הגיעה לראש טבלת המכירות בחנויות האפליקציות בשנת 2019.
הפצה > מדיה ביתית

הסרט הופץ בגרסאות DVD, Blu-Ray ו-Digital HD ב-7 בינואר 2020.
ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 26% טריות על סמך 70 ביקורות וציון משוקלל של 4.3/10.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 31/100 על סמך 16 ביקורות.
הערות שוליים

↑  Justin Kroll, Justin Kroll, ‘You’ Star Elizabeth Lail to Lead STX Horror Film ‘Countdown’ (EXCLUSIVE), Variety, ‏15 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, Peter Facinelli, Jordan Calloway, P.J. Byrne, Talitha Bateman & More Join STX Horror Pic ‘Countdown’, Deadline, ‏15 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  Brad Miska, New ‘Countdown’ Poster Hits Zero and Dies, Bloody Disgusting!, ‏10 באוקטובר 2018 (באנגלית)
↑  Jeremy Dick, Countdown Trailer: Killer App Knows Exactly When You'll Die, MovieWeb, ‏13 בספטמבר 2019 (באנגלית)
↑  New horror Countdown is like Final Destination meets The Ring, Digital Spy, ‏13 בספטמבר 2019 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘Maleficent: Mistress Of Evil’ Tricks ‘Joker’ & Steals No. 1 With $19.37M After Dead Heat B.O. Battle, Deadline, ‏28 באוקטובר 2019 (באנגלית)
↑  Countdown (2019) - Financial Information, The Numbers
↑  Countdown (באנגלית), נבדק ב-2022-11-04
↑  Countdown, נבדק ב-2022-11-04
ניו זילנד במלחמת העולם השנייה
כוחות היבשה > המערכה על יוון

ממשלת ניו זילנד שלחה אל החזית את חיל המשלוח השני שלה בשלושה שלבים, כולם יועדו מלכתחילה למצרים, אך אחד מהם הועבר לסקוטלנד והיה אמור להגיע לשם ביוני 1940, בעקבות הפלישה הגרמנית לצרפת. באפריל 1941, לאחר תקופת אימונים במצרים, נשלחה הדיוויזיה השנייה של חיל המשלוח לקחת חלק בהגנת יוון מפני הפלישה האיטלקית ועד מהרה הצטרפו לפלישה זו כוחות גרמנים. מערך הגנה זה הוצב לצדן של יחידות בריטיות ואוסטרליות, חיל משלוח בסדר גודל של גיס של חבר העמים הבריטי בפיקודו של הגנרל הבריטי הנרי מייטלנד וילסון ונודע בשם "כוח W", שקיבל סיוע מצבא יוון החלש. כאשר החלו טנקי הפאנצר להתקדם בשטף לתוך יוון ב-6 באפריל, מצאו הכוחות הבריטים וכוחות חבר העמים הבריטי את עצמם מאוגפים ונאלצו ולהתחיל בנסיגה. ב-9 באפריל נכנעה יוון ו-40,000 חיילי "כוח W" החלו לסגת מהארץ לכוון כרתים ומצרים. אחרון החיילים הניו זילנדים עזב את יוון ב-29 באפריל. במהלך המערכה הקצרה הזאת, נהרגו 291 חיילים ניו זילנדים, 1,826 נפלו בשבי ו-387 נפצעו קשה.
כוחות היבשה > כרתים

רוב חיילי הדיוויזיה השנייה של ניו זילנד התפנו מיוון לכרתים, שתיים משלוש הבריגדות (הבריגדה השלישית ומפקדת הדיוויזיה התפנו לאלכסנדריה). הניו זילנדים חיזקו את חיל המצב עד שזה מנה 34,000 חיילים בריטים וחיילי צבאות חבר העמים הבריטים, מתוכם 25,000 היו כאלה שהתפנו מיוון, לצד 9,000 חיילים יוונים. לאחר שהוא התפנה לכרתים ב-28 באפריל (והתעלם מפקודה לעשות זאת ב-23 באפריל), מונה הגנרל הניו זילנדי ברנרד פרייברג ב-30 באפריל, להיות מפקד כוחות בעלות הברית בכרתים. יירוטי תשדורות גרמניות שביצעה מערכת האולטרה הזהירו את המפקדים מפני תוכניות הפלישה הגרמנית לכרתים על ידי הפאלשירמייגר (הצנחנים הגרמנים). כשהמידע זה ברשותו, החל פרייברג להכין את הגנת האי, כשכוחותיו סובלים ממחסור בציוד מודרני ובציוד כבד, שכן החיילים התפנו מיוון כשברוב המקרים הם נשאו איתם רק את נשקם האישי. אף על פי שהגרמנים המעיטו בערכם של הכוחות היוונים והבריטים והעריכו באופן שגוי שאוכלוסיית כרתים תקדם בברכה את פלישתם, נאלץ פרייברג להתמודד עם התמונה הקשה שאפילו צנחנים המצוידים בדלילות, יכולים להמם את מגיני האי.
הקרב על כרתים (או בשם הקוד הגרמני שלו "מבצע מרקורי"), החל ב-20 במאי, כאשר בשעה 8:15 בערב הצניח הלופטוואפה את הצנחנים הגרמנים והנחית אותם באמצעות דאונים סביב לשדה התעופה של מאלמה ובאזור חאניה. רוב הכוחות הניו זילנדים היו מוצבים בחלק הצפון-מערבי הזה של האי יחד עם כוחות בריטים ויוונים והם ספגו אבדות כבדות עם תחילת התקיפה הגרמנית. אף על פי שכמעט ונחלו תבוסה מוחלטת בעת נחיתת כוחותיהם ממזרח לשדה התעופה ובאזור גלאטס, עלה בידם של הגרמנים להשיג דריסת רגל באמצעו של הבוקר ממערב לשדה התעופה של מאלמה, לאורך אפיקו של נהר טברוניטיס ובעמק אייה לכוון מזרח.
כוחות היבשה > איטליה

אף על פי שממשלת איטליה נכנעה זמן קצר לאחר פלישת בעלות הברית אליה בספטמבר 1943, המלחמה בארץ המגף הייתה רחוקה מסיום. עד מהרה כבשו הגרמנים את רוב חצי האי והגנו עליו במרץ ב-18 החודשים הבאים. המערכה באיטליה הייתה תרומתה העיקרית של ניו זילנד בקרבות המלחמה לאחר הניצחון שהושג לא בקלות בצפון אפריקה.
החלטת בעלות הברית לפלוש לאיטליה התקבלה בעקבות שאיפתם של הבריטים למוטט את בעלת בריתה העיקרית של גרמניה תוך עשיית שימוש בכוחות חבר העמים הבריטי שהתפנו לאחר המערכה המוצלחת בצפון אפריקה. בנוסף לפתיחת חזית שנייה כדי להקל את הלחץ מעל ברית המועצות, ראו בעלות הברית את איטליה כבסיס לשיגור מתקפות לעבר הבלקנים ומתקפות אוויריות על דרום גרמניה. אך המערכה באיטליה התארכה הרבה יותר מהתוכנית המקורית, עקב תנאי השטח הקשים וההתנגדות הגרמנית הנחושה.
בעוד שהכוחות האוסטרלים הוחזרו מזירת הים התיכון כדי להילחם בזירת האוקיינוס השקט כנגד יפן, עמדה ממשלת ניו זילנד מול לחץ ציבורי ונענתה לבקשתה של ממשלת בריטניה לסייע במערכה באיטליה. החלטה זו הובילה לכך שהחיילים הניו זילנדים השתתפו בקרבות עד לתום המלחמה באירופה ואיטליה הייתה שדה המערכה היחידי בו הם לא נלחמו יחד עם האוסטרלים. למרות הניסיון הרב בלחימה שרכשו הניו זילנדים במערכות ביוון ובצפון אפריקה, הם לא היו מוכנים לתנאי החורף בעברו השני של הים התיכון.
לאחר שנפלה ההחלטה להפעיל את הניו זילנדים במערכה באיטליה, הועברו חיילי הדיוויזיה השנייה למצרים לצורך מנוחה והתארגנות מחדש. ל-6,000 החיילים ששירתו במשך פרק הזמן הארוך ביותר הותר לצאת לחופשת מולדת והדיוויזיה חוזקה בתגבורות שהגיעו מניו זילנד. המגויסים החדשים היו רעננים אך עדיין חסרי ניסיון. כחלק מההתארגנות מחדש, הצטרפה שוב הדיוויזיה השנייה לכוחות הארמייה השמינית, שלחמה לצדה של הארמייה החמישית של ארצות הברית לכל אורך המערכה באיטליה.
כוחות היבשה > איטליה > הפלישה לאיטליה

בעוד הכוחות הניו זילנדים ממשיכים בהתארגנותם במצרים, החלה ב-9 ביולי 1943 פלישת בעלות הברית לסיציליה. תוך חמישה שבועות שוחרר האי ושליט איטליה, בניטו מוסוליני, כבר הודח מכס השלטון. הפלישה לאיטליה החלה ב-3 בספטמבר, באותו יום בו הסכימה הממשלה האיטלקית החדשה לשביתת נשק עם בעלות הברית. 18 הדיוויזיות הגרמניות שהיו מוצבות אז באיטליה, קיבלו הוראה לפרוק את הכוחות האיטלקים מנשקם ולהגן על חצי האי לאורכו של קו הגנה צר שהשתרע בשטחים ההררים במרכזה של איטליה.
כשהיא רעננה ומתוגברת, נחתה הדיוויזיה השנייה הניו זילנדית באוקטובר 1943,בעיר טאראנטו במחוז פוליה שבדרום איטליה. הם נעו במהירות צפונה לשטח התכנסות בעיר בארי, שלחוף הים האדריאטי, שהייתה הבסיס העיקרי של הכוחות הניו זילנדים שהגיעו לאיטליה.
כוחות היבשה > איטליה > פירנצה

לאחר פרק זמן קצר למנוחה והתארגנות, המשיכה הדיוויזיה השנייה בהתקדמותה ביולי 1944, כחלק מהמאמץ של בעלות הברית לפרוץ את קו ההגנה החדש של הגרמנים, שכונה "הקו הגותי" והשתרע מפיזה לרימיני, לרוחבם של הרי האפנינים.
כבר בשובם למערכה, נחלו הניו זילנדים הצלחה, כאשר ב-16 ביולי הם שחררו את העיר ארצו, לפני שהם המשיכו בהתקדמותם צפונה לכיוון פירנצה. ההתקדמות הייתה טובה, למרות התנגדות גרמנית נחושה בגבעות שמדרום לעיר, אך בסופו של דבר, ב-8 באוגוסט נכנסו בעלות הברית לפירנצה. כבר מיולי הצטרפו הניו זילנדים להתקדמות מזרחה וצפונה של הארמייה השמינית לכוון המישור האיטלקי. ההתקדמות הייתה קשה. השטחים הסלעיים של האפנינים, הגשרים ההרוסים לאין ספור שעל התעלות והנהרות, והאדמה הבוצית, הגבילו את הניידות של הדיוויזיה השנייה. בסוף אוקטובר הגיעו הניו זילנדים לנהר סאביו. עוד ב-2 בספטמבר פרצה הארמייה השמינית את הקו הגותי וכעת ניתנה לכוחות הניו זילנדים מנוחה קלה של חודש.
כוחות היבשה > איטליה > פאנצה ונהר סניו

הדיוויזיה השנייה הצטרפה מחדש למתקפה בנובמבר וב-14 בדצמבר נחלה הצלחה בשחרור פאנצה. עם הגעתה לנהר הסניו, נעצרה הדיוויזיה והתארגנה לחורף השני שלה באיטליה. לאחר תקופה נוספת של מנוחה, התייצבו כוחות הדיוויזיה ב-8 באפריל 1945 על גדות הסניו, כדי להתחיל בשלב באחרון של המערכה באיטליה. כעת התקדמו הניו זילנדים בתנועה מהירה כנגד אויב שהמורל שלו נחלש באופן משמעותי. לאחר חציית הסניו, המשיכו הכוחות לכוון נהר סנטרנו ולנהר גאיינה. לאחר עצירה קצרה שם, הם המשיכו בדרכם וחצו את נהר אידיצ'ה ולבסוף חצו את נהר הפו ב-25 באפריל (יום אנזא"ק, 30 שנה בדיוק לאחר הנחיתה בגליפולי). ב-28 באפריל נכבשה פדובה והדיוויזיה יצאה לחלק האחרון במסעה בחצי האי האיטלקי, כשההתנגדות הגרמנית נמצאת בשלבי קריסה.
כוחות היבשה > איטליה > טריאסטה

ב-1 במאי חצתה הדיוויזיה את נהר איסנוזו וביום המחרת נכנסה לטריאסטה, כאשר הכוחות הגרמנים באיטליה נכנעו ללא תנאי. לאחר מסע מלהיב של 220 ק"מ תוך שבוע, הגיעו הניו זילנדים לטריאסטה כדי להשתתף בחגיגות השחרור של העיר עם הפרטיזנים ועם כוחותיו של יוסיפ ברוז טיטו.
אירוע זה היה אמור להיות רגע אחרון של תהילת המערכה באיטליה, הזדמנות לחגוג את סיום המלחמה באירופה ב-8 במאי. טריאסטה הייתה אמורה להיות מקום המנוחה של הכוחות לפני שובם בחזרה הביתה.
בתום המלחמה מצאה עצמה הדיוויזיה השנייה בליבו של עימות בין-מעצמתי חם. טריאסטה הפכה להיות שדה להתנגשות בין השותפות לשעבר ללחימה באירופה. העיר הייתה למוקד הסכסוך הטריטוריאלי בין איטליה לבין יוגוסלביה. היוגוסלבים קיוו להשיג את דרישותיהם מלפני המלחמה על טריאסטה באמצעות היותם הכוח הראשון שישחרר את העיר ובכך להיות אלה שינהלו אותה. מעצמות המערב, לעומת זאת, תכננו שטריאסטה תהיה תחת ממשל צבאי שלהן כמו כל שטחי איטליה עד להסדר סופי בדרכים מדיניות. עם הגעתם של הניו זילנדים לטריאסטה, הם ניפצו את תקוותיהם של היוגוסלבים. במשך כמה שבועות, הייתה טריאסטה תחת ממשל צבאי כפול. רק לאחר שהבעיה נפתרה בדרגים הדיפלומטיים הגבוהים ביותר של בעלות הברית, פינו היוגוסלבים את העיר באמצע יוני ורק אז הגיעו החילים הניו זילנדים אל המנוחה והנחלה.
כוחות היבשה > איטליה > השיבה הביתה

לאחר הפינוי היוגוסלבי של טריאסטה, החלה הדיוויזיה השנייה בתהליך השחרור שלה ועברה לאזור אגם טראסימנו, שממנו החלו רוב החיילים הניו זילנדים את מסעם הארוך בחזרה הביתה. המחסור באמצעי תחבורה גרם לכך שתהליך השחרור של החיילים היה איטי ורק בפברואר 1946 עזב אחרון החיילים את איטליה.
אף על פי שהמערכה באיטליה הייתה משנית מבין אלה שהתנהלו בזירה האירופאית במלחמת העולם השנייה, היא תרמה לשחיקת כוחה הצבאי של גרמניה. יותר מ-20 דיוויזיות גרמניות, כ-15% מסדר הכוחות של הוורמאכט, הועברו מצרפת ומהחזית המזרחית, כדי להגן על איטליה. בחלק השולי שלקחה הדיוויזיה השנייה הניו זילנדית במאמץ להכניע את גרמניה, היא חיזקה את תדמית ארצה כחברה חשובה בקרב בעלות הברית, אך במחיר גבוה: 2,176 ניו זילנדים איבדו את חייהם ו-6,700 נפצעו במהלך המערכה באיטליה.
כוחות היבשה > המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט

עם הצטרפותה של יפן למלחמה בדצמבר 1941, הקימה ממשלת ניו זילנד חיל משלוח נוסף שנקרא "חיל המשלוח הניו זילנדי השני לאוקיינוס השקט" (2nd N.Z.E.F. In the Pacific - 2nd N.Z.E.F. (I.P.)) ושירת לצדם של כוחות בעלות הברית בזירת האוקיינוס השקט. כוח זה תגבר כוחות חיל מצב שהיו מוצבים בזירה. היחידה הקרבית העיקרית של חיל המשלוח הייתה "הדיוויזיה השלישית הניו זילנדית". עם זאת, הדיוויזיה מעולם לא נלחמה כגוף עצמאי. הבריגדות שהרכיבו אותה היו מעורבות כגופים עצמאיים למחצה בפעולות של כוחות בעלות הברית באיי שלמה ובאיים נוספים.
בסופו של דבר, החליפו כוחות אמריקאים את יחידות צבא ניו זילנד באוקיינוס השקט כדי שאלה יוכלו לשחרר כוח אדם לטובת הדיוויזיה השנייה באיטליה או להשלים מחסור בכוח אדם אזרחי בתעשייה. הטייסות של חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד ויחידות של הצי המלכותי של ניו זילנד לקחו חלק במערכה של בעלות הברית באוקיינוס השקט.
ספינות שטח וצוללות גרמניות ויפניות פעלו במימיה של ניו זילנד במהלך המלחמה, והטביעו בסך הכול ארבע ספינות. מטוסי סיור יפנים טוס בשמי אוקלנד וולינגטון כהכנה לפלישה יפנית צפויה לניו זילנד.
גיס חבר העמים הבריטי, שתוכנן להשתתף במבצע נפילה, פלישת בעלות הברית ליפן, היה אמור לכלול יחידות של צבא ניו זילנד ושל חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד.
ב-1945 גויסו כמה יחידות ששבו לאחרונה מאירופה עם הדיוויזיה השנייה, לכוח שהיה לחלק מכוח הכיבוש של חבר העמים הבריטי ביפן.
כוחות הצי

עם פרוץ המלחמה, היו ספינותיה של ניו זילנד חלק מהדיוויזיה הניו זילנדית של הצי המלכותי הבריטי. ניו זילנדים רבים שירתו לצד אנשי צוות ים ממדינות אחרות של חבר העמים הבריטי על ספינות הצי המלכותי והמשיכו לעשות כן לכל אורך המלחמה.
כוחות הצי > המלחמה בגרמנים ובאיטלקים

הסיירת הקלה "אכילס" (HMNZS Achilles) לקחה חלק בקרב נהר לה פלטה, שהתנהל ב-13 בדצמבר 1939, כחלק מכוח בריטי קטן כנגד אוניית המערכה זוטא אדמירל גרף שפה. הפעולה הסתיימה בנסיגתה של האנייה לאורוגוואי הנייטרלית ובהטבעתה כמה ימים לאחר מכן.
סיירת קלה נוספת של הצי המלכותי הניו זילנדי, "לינדר" (HMNZS Leander), הטביעה ב-27 בפברואר 1941 את הספינה האיטלקית "ראמב 1" (Ramb I) ליד חופי האיים המלדיביים.
ב-1 באוקטובר 1941 הפכה הדיוויזיה הניו זילנדית של הצי המלכותי הבריטי להיות הצי המלכותי של ניו זילנד, כאשר שם זה הוענק לו על ידי המלך ג'ורג' השישי.
כוחות הצי > המלחמה ביפנים

כלי השיט הניו זילנדי הראשון שלקח חלק במלחמה כנגד יפן היה שולת המוקשים "גייל"(HMNZS Gale) שהפליגה לעבר פיג'י והגיעה אליה בחג המולד 1941. הספינות "ראטה" (HMNZS Rata) ומוריאטי (HMNZS Muritai) הגיעו בינואר 1942 ולאחריהן הקורבטות "מואה" (HMNZS Moa), "קיווי" (HMNZS Kiwi) ו"טואי" (HMNZS Tui) כדי ליצור את שייטת שולות המוקשים.
ה"אכילס", ה"לינדר" וה"מונוואי" (HMNZS Monowai), שירתו בתחילה בתחילת 1942 במשימות ליווי שיירות באוקיינוס השקט. בינואר 1942, העסיקה ה"מונוואי" צוללת יפנית ליד פיג'י. ב-4 בינואר 1943, פגע מפציץ יפני בעמדת התותחים האחורית של ה"אכילס" ליד חופי גוודלקנל. באותו חודש התרחשה תקרית שהעלתה את המורל בקרב הכוחות. צמד הספינות "קיווי" ו"מואה" לחמו נגד הצוללת היפנית הגדולה מהן "I-1". עקב חוסר יכולתן לחורר אותה, ניגחה ה"קיווי" את הצוללת שלוש פעמים וחיבלה ביכולת הצלילה שלה. ה"מואה" רדפה אחר הצוללת עד שזו עלתה על שירטון, שם היא יצאה מכלל פעולה.
באפריל 1943, הוטבעה ה"מואה" בהתקפה אווירית על נמל טולאגי שבאיי שלמה. ה"טואי" השתתפה בהטבעת הצוללת היפנית "I-17" במשקל 2,200 טונות, לפני שהצטרפה ל"קיווי" בגינאה החדשה, בעוד שהקורבטה "ארביס" (HMNZS Arabis) הפליגה לאיי אליס.
ה"לינדר" השתתפה בפעולת טיבוע הסיירת הקלה היפנית "ג'ינטסו" (Jintsū) בקרב קולומבנגרה בלילה שבין ה-11 וה-12 ביולי 1943. כשדופנה של ה"לינדר" מחורר מפגיעת טורפדו יפני שהיא ספגה במהלך הפעולה, היא נסוגה לאוקלנד לצורך תיקונים.
ביולי 1944 הפציצה הסיירת הקלה "גמביה" (HMNZS Gambia) את סבנג שבסומטרה ויחד עם ה"אכילס" ששבה לשירות, היא הצטרפה לצי האוקיינוס השקט הבריטי, שתוגבר מאוחר יותר בקורבטה "ארבוטוס" (HMNZS Arbutus). הצי שלח את ה"אכילס" לגרור את המשחתת "אלסטר" שניזוקה אל עבר אוניית בית-החולים "מנוגנואי" (Maunganui) בפיליפינים. הן ה"גמביה" והן ה"אכילס" הפציצו את העמדות היפניות בקבוצת איי סקישימה במאי 1945. הן קיבלו סיוע מ-100 ניו זילנדים מזרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי שפעלו מנושאות מטוסים בריטיות. ב-10 באוגוסט עזבה ה"אכילס" את הצי והפליגה לאי מאנוס שבאיי האדמירליות. ה"גמביה" עגנה במימי מפרץ טוקיו ביום הניצחון על יפן, וממש באותו יום היא הותקפה על ידי מטוס יפני, תקיפה שהייתה ככל הנראה האחרונה במלחמת העולם השנייה. ה"גמביה" ייצגה ב-2 בספטמבר 1945 את ניו זילנד בטקס הכניעה של יפן במפרץ טוקיו. סגן מרשל אוויר לאונרד מונק איזיט, חתם על מסמך הכניעה בשמה של ניו זילנד. בתום המלחמה עמד מספר כלי השיט של הצי המלכותי של ניו זילנד על 60, רובם כלי שיט קלים.
כוחות האוויר > הזירה האירופאית

עם פרוץ המלחמה, היה עיקר ציודו של חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד, 30 מפציצי ויקרס ולינגטון, שבאוגוסט 1939 הציעה אותם ממשלת ניו זילנד לבריטניה על צוותיהם.
ניו זילנדים רבים נוספים שירתו בחיל האוויר המלכותי הבריטי. מאחר שניו זילנד לא נזקקה לכוח האדם שלה שישרת בטייסות חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד, קצב גיוסם של אנשיה לחיל האוויר המלכותי הבריטי היה גבוה יותר בהשוואה לחבריהם משאר הדומיניונים. עד לתחילתו של הקרב על בריטניה נשלחו כ-100 טייסים ניו זילנדים לאירופה, וכמה מהם לקחו בו חלק משמעותי.
תפקידו העיקרי של חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד התאפשר הודות ליתרון המרחק של ניו זילנד מזירות הלחימה. צוותי האוויר שלה היו חלק מתוכנית אימוני האוויר של חבר העמים הבריטי, לצדם של טייסים ממושבות בריטיות לשעבר כמו קנדה, אוסטרליה ודרום אפריקה. ניו זילנדים רבים השתתפו באימונים מתקדמים בקנדה. מפעלי תעשייה מקומיים ייצרו או הרכיבו כמויות גדולות של מטוסי דה הבילנד טייגר מות', איירספיד אוקספורד ומטוסי אימון הרווארד. חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד גם רכש מטוסים דו-כנפיים, כמו הוקר היינד וויקרס וילדביסט, בנוסף לסוגים נוספים של מטוסי אימון כמו אוורו אנסון וסופרמרין ולרוס. רק כאשר ספינות השטח של הגרמנים החלו להיות פעילים, הבינו רשויות הצבא את הצורך במטוסי קרב שיפעלו מניו זילנד בנוסף למטוסי האימון.