stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוקמיה מיאלואידית חריפה
בדיקות ציטוגנטיות

בדיקות ציטוגנטיות (בדיקות הבוחנות את השינוי בכרומוזומים שחל בתאים הממאירים) של התאים החולים מאפשרות סיווג חדש נוסף וחשוב (הסיווג של ארגון הבריאות העולמי). לעיתים קרובות מוצאים שמקטעי DNA נעלמו או נוספו או שמספר הכרומוזומים בתאים הממאירים אינו תקין. הסיווג מאפשר לצפות את התגובה של המחלה לטיפול כימותרפי. שתי דוגמאות מיני רבות: ידוע למשל שלוקמיה בה ההפרעה הגנטית היא שחלוף של מקטעי DNA מכרומוזומים 8 ו 21 (החלפת מקטעים בין כרומוזום 8 לכרומוזום 21 ) היא לוקמיה שמגיבה בדרך כלל לטיפול כימותרפי כולל מיצוב, בעוד שלויקמיה בה חסר מקטע בכרומוזום 7 אינה מגיבה לאותו טיפול.
הטיפול במחלה

ישנם מספר טיפולים שמטרתם ריפוי למחלת לוקמיה חריפה מיאלואידית. הטיפולים מבוססים על תרופות כימותרפואטיות. תרופות אלו הן חרב פיפיות, שכן הן הורגות את התאים הבריאים יחד עם התאים הסרטניים. הסכנה בטיפול זה היא פונקציה של המינון והתדירות שבהם הם ניתנים. מטרת הטיפול ההתחלתי, המכונה אינדוקציה, היא להביא קודם כל למצב של הפוגה (רמיסיה קלינית - החלמה מתסמיני הלאוקמיה; רמיסיה מעבדתית - שלא מזהים תאים ממאירים בשיטות מעבדה בתאים מלשד העצם [מח העצם] ). אחרי הגעה למצב של הפוגה ניתן טיפול שהורג את יתרת התאים הממאירים הנסתרים, המכונה consolidation therapy (אנגלית: טיפול המבסס/מייצב את הריפוי).
הטיפול במחלה > טיפולי אינדוקציה

שיטה נפוצה אחת מכונה "3 ו 7" או "3 על 7" . מזליפים במשך 3 ימים תרופה כימותרפית מסוג אנטרציקלין (דונורוביצין או אידרוביצין) (בדרך כלל 15–30 דקות הזלפה), עם שבעה ימי טיפול בהזלפה של תרופה נוספת המכונה araC (טיפול זה מותנה בתפקוד תקין של הלב, הכבד והכליות). בעזרת טיפול כזה כ-50% מהחולים נכנסים להפוגה, וכ-10-15% נוספים נכנסים להפוגה בעזרת שני טיפולים כאלו.
טיפול במינון גבוה של araC, ביחד עם דאונורוביצין, מיטוקנטרון, אידרוביצין בחולים עמידים (צעירים).
במקרה של תת-הסוג לוקמיה פרומיאלוציטית חריפה כולל הטיפול כימותרפיה + ATRA (אול-טרנס-רטינואיק-אסיד).
הטיפול במחלה > טיפולי ייצוב בצעירים (מתחת לגיל 60)

מינון גבוה של araC
השתלת מח עצם עצמית - בשיטה זו לוקחים מהאדם החולה את מח העצם שלו. מנסים לחסל את התאים הממאירים שם. במקביל נותנים מינון מאוד גבוה של כימותרפיה לחולה בתקווה להרוג את התאים הממאירים. החולה נותר למעשה ללא מערכת ייצור דם עצמאית במשך תקופה ארוכה, ועל מנת שישרוד תקופה זו מחזירים לו את תאי מח העצם שנלקחו ממנו.
השתלת מח העצם מאדם אחר (השתלה אללוגנאית).
באנשים מבוגרים הטיפולים מסוכנים יותר ולכן ניתנים במינון פחות גבוה. כמו כן, הסיכון בטיפולי ההשתלה גבוה יותר.
הטיפול במחלה > טיפולים חדשים

נוגדן מונוקלונלי בשם Gemtuzumab ozogamicin (מילוטרג) - טיפול בשיטה אימונולוגית ההולכת וצוברת תאוצה במסגרת הטיפולים בסרטן. הנוגדן נקשר לקולטן CD33 המצוי על התאים הסרטניים. בחודש יוני 2010 התרופה הופסקה לשיווק לאחר שעלו תהיות לגבי בטיחותה ובשנת 2017 לאחר שתוצאות מחקר קליני הראו תוצאות מעודדות למדי, אושרה לשיווק מחדש.
פונטיניב אושר לטיפול לפני מספר שנים
הישנות המחלה

מפני שמחלת הלוקמיה היא מחלה של תאי גזע, כשהכימותרפיה משמידה את רוב התאים היא עלולה לא להשמיד תאי גזע "חצי בריאים" - תאי גזע שיש להם מוטציה פרה-לוקמית.  מוטציות מסוג זה מובילות לבסוף לרכישת מוטציות נוספות, ומכאן להישנות המחלה, גם אחרי החלמה. התקופה בין ההחלמה להישנות נקראת "remission", ובעברית - הפוגה. הישנות כזו של מחלה מכונה בלשון המקצועית "Relapse". במקרה של הישנות, הטיפול הוא בדרך כלל השתלת מח עצם, במידת האפשר. במקרים רבים לא ניתן לבצע טיפול זה, ובמצבים אלה יש לשקול השתתפות בטיפול מחקרי.
ראו גם

HIV נגד לוקמיה
הערות שוליים

↑  Abeloff, Martin et al. (2004), p. 2834.
↑  Dokal, I. S.; Cox, T. M.; Galton, D. A. (1990-05-12). "Vitamin B-12 and folate deficiency presenting as leukaemia". BMJ (Clinical research ed.). 300 (6734): 1263–1264. ISSN 0959-8138. PMC 1662842. PMID 2354298.
↑  Aitelli, Cristi; Wasson, Lori; Page, Ray (2004-03-01). "Pernicious anemia: presentations mimicking acute leukemia". Southern Medical Journal. 97 (3): 295–297. doi:10.1097/01.SMJ.0000082003.98003.88. ISSN 0038-4348. PMID 15043340.
↑  Afsaneh Barzi, Mikkael A. Sekeres, Myelodysplastic syndromes: a practical approach to diagnosis and treatment, Cleveland Clinic Journal of Medicine 77, 2010-01-01, עמ' 37–44 doi: 10.3949/ccjm.77a.09069
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551192305171  BnF: cb12194463f (data)  GND: 4245523-6  LCCN: sh90001715  NKC: ph868428 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מחוז הדרום (בחריין)

| --- | --- |
דגל מחוז הדרוםדגל מחוז הדרום
 מדינה:  בחריין בחריין
 שטח:  438 קמ"ר
 גובה:  6.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  101,456 (2010)
 קואורדינטות:  25°55′N 50°33′E﻿ / ﻿25.92°N 50.55°E﻿ / 25.92; 50.55 
 אזור זמן:  UTC+3
 http://www.southern.gov.bh/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז הדרום (בערבית: المحافظة الجنوبية) הוא הגדול שבמחוזות בחריין הממוקם בדרום המדינה. למרות גודלו הרב של המחוז (כ־58% מהשטח המדינה), הוא בעל האוכלוסייה המעטה ביותר – כ־100,000 תושבים. שטח המחוז כולל גם את איי חוואר.
מושל המחוז הוא ח'ליפה בן עלי אאל ח'ליפה, נכדו של ראש הממשלה הראשון של בחריין ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה.
מידווד (ברוקלין)

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ברוקלין 
 קואורדינטות:  40°37′24″N 73°57′42″W﻿ / ﻿40.6233°N 73.9617°W﻿ / 40.6233; -73.9617
 he
 
מידווד (באנגלית: Midwood) היא שכונה בדרום-מרכז רובע ברוקלין, ניו יורק. הוא תחום בצפון בקמפוס מכללת ברוקלין של אוניברסיטת ניו יורק, ובדרום בשדרת קינגס. הגבול המזרחי מורכב משדרות נוסטרנד, שדרת פלטבוש ושדרת קוני איילנד; חלקים משדרת מקדונלד ואושן פארקוויי מסמנים את הגבול המערבי.
שכונת מידווד היא חלק מהקהילה המחוזית 14 בברוקלין. היא מנוהלת על ידי המחוז ה-70 של משטרת ניו יורק. מבחינה פוליטית, מידווד מיוצגת על ידי מחוזות 44, 45 ו-48 במועצת העיר ניו יורק.
היסטוריה

השם, מידווד, מגיע מהמילה בהולנדית-תיכונה, Midwout (אמצע היער; בהולנדית מודרנית: Midwoud). מתיישבי הולנד החדשה קראו כך למקום בשל היותו מוקף ביערות. באפריל 1655 מינו סטויבסנט (אנ') ומועצת ניו הולנד את סווארטוואט (אנ') לשופט, יחד עם סנדקר (אנ') ואדריאן הגמן, בבית המשפט של Midwout (מידוואוט).
מאוחר יותר הפכה השכונה לחלק מפלטבוש.
ההתיישבות החלה על ידי ההולנדים בשנת 1652; מאוחר יותר הם פינו את מקומם לאנגלים, שכבשו אותו בשנת 1664, אך האזור נשאר כפרי ולא מפותח ברובו עד לסיפוחו לרובע ברוקלין בשנות ה-90 של המאה ה-19. האזור התפתח יותר בשנות העשרים כאשר נבנו מסלולי דיור גדולים ומבני דירות עבור המעמד הבינוני.
רבים מתושבי מידווד עברו לפרברים בשנות השבעים, וערך השכונה ומקומות המסחר שלה נחלש. התחושה של האווירה השקטה של המעמד הבינוני, תושבים חדשים החלו לזרום לתוך מידווד במהלך שנות השמונים; רבים מהם היו עולים שנחתו לאחרונה מכל רחבי העולם. הקבוצה הגדולה ביותר הייתה מברית המועצות, אך מספרים ניכרים הגיעו גם מג'מייקה, האיטי, גיאנה, מקסיקו ובמקומות אחרים בדרום אמריקה; מאירלנד, איטליה, פולין, המדינות הבלטיות (אסטוניה, לטביה וליטא), וממקומות אחרים במזרח אירופה; ומיוון, טורקיה, ישראל, סוריה, מדינות המפרץ הפרסי, איראן, פקיסטן, הודו, בנגלדש, סין וקוריאה. תוך זמן קצר הפכה מידווד, משכונה יהודית בעיקרה, עם מעט אירים-אמריקאים וגרמנים-אמריקאים, לחלק מפוליגלוט להפליא ברובע ברוקלין.
תושבים רבים מכנים בטעות את מידווד כ"פלטבוש", או כ"חלק מפלטבוש", שכונה מבוססת יותר שכללה בתוכה במאה ה-19 את מידווד המודרנית.
מידווד היא שכונה רב אתנית ורבת דתית מגוונת; אולם השכונה יהודית ברובה.
בשנות ה-80 וה-90, גל של יהודים אורתודוקסים עבר לאזור משכונת בורו פארק. כיום, בנוסף לקהילת האורתודוקסית-אשכנזית במקום, האזור מאכלס קהילה ספרדית.
המרכז היהודי של איסט מידווד, בית כנסת קונסרבטיבי, נוסד בשנת 1924. הבניין, הממוקם בשדרת אושן, הוא מבנה בסגנון הנאו-רנסאנס, משנת 1929 עם יכולת קיבולת של 950 איש באולם המרכזי. בית כנסת זה נכלל במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 2006. במקום בית כנסת היסטורי נוסף משנות החמישים בשדרות נוסטרנד, והוא נכלל במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 2010.
ישנם מספר סניפים של טורו קולג' בשכונה, מכללה שהוקמה בשנת 1970. שכונת מידווד היא גם משכנם של כמה בתי כנסת אורתודוקסים גדולים, ביניהם קהילת בית תורה; ישראל הצעיר של מידווד;  אגודת ישראל בית בנימין משדרות L; תלמוד תורה של פלטבוש;  בית מדרש אחוות דוד; שטיבל המכונה 'לנדא'ס שול'; במקום גם שוכנת חסידות בוסטון בשדרות J; וכמה בתי כנסת סוריים אורתודוקסים.
יש הרבה ישיבות במידווד. אלה כוללים את ישיבת מיר, ישיבת רבינו חיים ברלין, ישיבת תורת אמת קמניץ, ישיבת אור נפתלי, ישיבת תפארת שמואל, ישיבת עטרת תורה, ישיבת בית יוסף-נובהרדוק.
הערות שוליים

↑  Leimbach, Dulcie.
↑  "NYPD – 70th Precinct". www.nyc.gov. New York City Police Department. נבדק ב-3 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Current City Council Districts for Kings County, New York City.
1 2  http://memory.loc.gov/master/gdc/scdser01/200401/books_on_film_project/loc06/nov13batchofPDFs/20060523002sw.pdf
1 2  BROOKLYN NEIGHBORHOODS.
↑  "FISKE TERRACE-MIDWOOD PARK HISTORIC DISTRICT."
↑  "National Register of Historic Places Continuation Sheet (NPS Form 10-900-a)", OMB No. 1024-0018, Section 7, p. 1.
↑  "National Register of Historic Places Listings", June 16, 2006.
↑  "National Register of Historic Places". WEEKLY LIST OF ACTIONS TAKEN ON PROPERTIES: 3/15/10 THROUGH 3/19/10. National Park Service. 26 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Young Israel of Midwood". Yimidwood.org. נבדק ב-12 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.aibb.org/
↑  "Contact Us". 12 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
רצף בניינים למגורים במידווד
המרכז היהודי איסט מידווד
תלמוד תורה בפלטבוש
מהקרק

| --- | --- |
סמל מהקרקסמל מהקרק

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הדרומי
 מחוז:  בקש בקש
 נפה:  נפת שרקד
 שטח:  25.86 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,263 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  46°47′00″N 21°27′00″E﻿ / ﻿46.783333333333°N 21.45°E﻿ / 46.783333333333; 21.45 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.mehkerek.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מהקרק(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מהקרק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מהקרק (בהונגרית: Méhkerék) הוא כפר בנפת שרקד שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים במהקרק נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 2,290 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,934 תושבים.
יהודי מהקרק

יהודים ישבו במהקרק במאה ה-19 ובשנת 1944 ידוע על יהודי אחד לפחות ששרד את השואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 27 | 1,394 |
| 1910 | 4 |  |
| 1920 | 2 |  |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי מהקרק שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת שרקד |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שרקד • אוקאן • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542988105171  LCCN: n97068046  VIAF: 131521527   WorldCat (עם VIAF): 131521527
ליונל פואלן

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1945 פריז, צרפת 
 פטירה:  31 באוקטובר 2002 (בגיל 57) קנקאל, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי (24 ביוני 1993)  prix Renaissance de l'économie (1994) 
 www.poilane.fr
 
ליונל פואלן (בצרפתית: Lionel Poilane;‏ 10 ביוני 1945 – 31 באוקטובר 2002) היה אופה ואיש עסקים צרפתי.
ביוגרפיה

בראשית שנות השלושים, אביו, פייר-לאון פואלן, הקים מאפייה בפריז, שם הוא יצר מכר את מחמצת שאור "לחם פואלן" שהתפרסם.
ליונל פואלן נולד בקנקל, בשלהי שנות השבעים נעשה אופה ופיתח את העסק המשפחתי הקטן, בכלל זה פתח סניף של המאפייה ברובע החמישה-עשר של פריז. הוא מייצר לחם כפרי האפוי בתנורי עצים. הצלחת הלחם והמוניטין שלו גדלו, במיוחד בעולם האנגלו-סקסי ובאסיה, דבר שאיפשר לו לפתח רשת הפצה נרחבת. בשנות השמונים פתח מאפייה ב-Bièvres, ליד פריז, ובשלב מאוחר יותר נבנה מאפייה נוספת ללונדון.
ב-31 באוקטובר 2002, נהרגו ליונל פואלן ואשתו, אירנה, בעקבות התרסקות מסוקם בקנקל, ברטאן. בתו הצעירה, אפולוניה, תפשה את הפיקוד על החברה אותה ירשה מהוריה, היא בוגרת אוניברסיטת הרווארד.
אחיו, מקס פואלן, יצא לדרך עצמאית ופתח מאפיה משלו, כיום מצויות שלוש מאפיות הנושאות את השם "מקס פואלן" בסביבות פריז.
פואלן זכה באות National Order of Merit ב-1993.
פרסומים

ספרים שכתב
1981 : Guide de l'amateur de pain, Robert Laffont, Paris, 237 p. (ISBN 2-221-50307-4)
o	rééd. 1994 (ISBN 2-221-08030-0)
1982 : Faire son pain, Dessain et Tolra, coll. « Manu presse / Carré bleu », Paris, 64 p. (ISBN 2-249-22535-4)
1985 : Pain, cuisine et gourmandises, avec Ginette Mathiot, Albin Michel, Paris, 223 p. (ISBN 2-226-02323-2)
1989 : Le Guide Poilâne des traditions vivantes et marchandes, Robert Laffont, Paris, 478 p. (ISBN 2-221-05862-3)
1998 : Guide Poilâne des mille artisans : Des métiers du papier, du tissu, du bois, du métal, etc., Le Cherche midi, collection « Guides », Paris, 501 p. (ISBN 2-86274-560-X)
1999 : Les Meilleures Tartines de Lionel Poilâne, photogr. Patrice Bondurand et Véronique Devoldère, Grancher, Paris, 110 p. (ISBN 2-7339-0647-X)
o	rééd. 2001, LGF, coll. « Le Livre de poche / Cuisine » (no 16564), Paris, 121 p. (ISBN 2-253-16564-6)
2001 : Les Meilleures Tartines sucrées de Lionel Poilâne, photogr. Patrice Bondurand, Lucy Carolan et Véronique Devoldère, Grancher, coll. « Ma bibliothèque de cuisine », Paris, 109 p. (ISBN 2-7339-0726-3)
o	rééd. 2002, LGF, coll. « Le Livre de poche / Cuisine » (no 16597), Paris, 115 p. (ISBN 2-253-16597-2)
2005 : Le Pain par Poilâne, avec Apollonia Poilâne, Le Cherche midi, Paris, 389 p. (ISBN 2-7491-0143-3)
ספרים שערך
2004 : Supplique au Pape pour enlever la gourmandise de la liste des péchés capitaux, avec ses amis (Jean Amadou, François Audouze, Barberousse, Paul Bocuse, Jacques Bon, Florence Cathiard, Olivier Dassault, Gérard David, Alain Ducasse, Jean-François Fayard, Marie-Françoise Fayard, Irène Frain, Janine Gallais-Hamonno, Jacques Godfrain, Georges Halpern, Gilles Lambert, Alexandre Lazareff, Jacqueline Le Bris, Raymond-François Le Bris, Henri Pescarolo, Bernard Planche, Apollonia Poilâne, Patrick Poivre d'Arvor, Éric Postaire, Jean-François Prévost, Marie-Ange Richermo, Alain Riou, Sonia Rykiel, André Santini), Anne Carrière, Paris, 198 p. (ISBN 2-84337-294-1)
ספרים שהיה בהם מחבר שותף
1994 : Christine Helfrich et Dominique Rivière, La Maison du blé et du pain : Verdun-sur-le-Doubs, avec la collab. de Guillemette Morel-Journel, Écomusée de la Bresse bourguignonne, coll. « Guide découverte », Pierre-de-Bresse, 63 p.
כתיבת מבוא
1981 : Antoine Parmentier, Le Parfait Boulanger ou Traité complet sur la fabrication et le commerce du pain, Jeanne Laffitte, Marseille, 639 p., reprod. en fac-similé de l'éd. de 1778, Imprimerie royale, Paris
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, תענוגות פאריס, הוצאת בבל, 2003; עמ' 75, 197-196.
הערות שוליים

↑  Tom Sancton,
A breadmaker inherits some serious dough,
Fortune,
January 19 2007
↑  Apollonia U. Poilâne, The Harvard Crimson,
December 13, 2006
↑  Décret du 24 juin 1993 portant promotion et nomination,
JORF no 145 du 25 juin 1993, p. 8951–8977 (8969), NOR PREX9310043D, sur Légifrance.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302175805171  BNE: XX1119989  BnF: cb11920107z (data)  CANTIC: a10374620  CiNii: DA12860957  ISNI: 0000 0001 0780 7120  LCCN: n82102143  SUDOC: 027077071  VIAF: 46765989   WorldCat (עם VIAF): 46765989
ליונל לינדזי

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1874 קרסוויק, אוסטרליה 
 פטירה:  22 במאי 1961 (בגיל 86) מלבורן, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  1889–1961 (כ־72 שנים) 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 בן או בת זוג:  ג'ין דייסון 
 
סר ליונל ארתור לינדזי (באנגלית: Lionel Arthur Lindsay‏; 17 באוקטובר 1874 – 22 במאי 1961) היה אמן אוסטרלי.
ביוגרפיה

לינדזי נולד בעיירה קריקטוויק הוויקטוריאנית, למשפחה יצירתית - הוא היה אחיהם של האמן נורמן לינדזי והאמן והמבקר דריל לינדזי ושל האמנים הבלתי ידועים יחסית רובי לינדזי ופרסי לינדזי. ליונל הפך לעוזר לתלמידים במצפה הכוכבים במלבורן (1889–1892) ולאחר מכן למד בבית הספר הגלריה הלאומית במלבורן ובסטודיו של ג'ורג' קואטס.
לינדזי לימד את עצמו ליטוגרפיה בשנות ה-90 של המאה ה-19 בזמן שהיה סטודנט, לפני נסיעתו הראשונה לספרד ולאנגליה. בשובו לאוסטרליה התיישב בסידני כאמן עצמאי ועיתונאי, ותרם למגזין "הבולטין", ולעיתונים נוספים.
הוא התחתן עם ז'אן, אחותם של האחים האמנים ממשפחת דייסון (טד דייסון, ויליאם דייסון ואמברוז דייסון), ואילו ויליאם התחתן עם אחותו של ליונל - רובי.
קריירה

לינדזי היה בידידות עם ארנסט מופיט ופרסם ספר על אמנותו (1899). בשנת 1907 ערך תערוכת תחריטים מצליחה ביותר בסידני עם "חברת האמנים".
בשני העשורים לאחר מכן, הוא היה פעיל ב"חברת האמנים" ובשנת 1921, כאשר הוקמה אגודת הציירים האוסטרלית, לינדזי היה הנשיא הראשון שלה.
הוא החל להציג בלונדון בשנת 1923 והציג את התערוכה המצליחה ביותר שלו באותה תקופה בקולנאגי. גלריות קולנאגי והמבקר הרולד רייט הובילו את הפרסום של עבודתו בבריטניה והבטיחו את המוניטין כיוצר בריטי חשוב בצבעי מים.
בין הנושאים המרכזיים ביצירתו ניתן למנות את "סידני הישנה", דיוקנאות של אוסטרלים בולטים, נופים רומנטיים של ספרד והתרבות הערבית, סדרה של יצירות בהשראה קלאסית וציפורים ובעלי חיים.
לינדזי הפך לנאמן של הגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס וקיבל תואר אביר על שירותיו באמנות האוסטרלית בשנת 1941.
בשנת 1942 פרסם לינדזי את Addled Art, מתקפה על המודרניזם באמנות. אולם דעותיה של לינדזי על המודרניזם לא תאמו בצורה ברורה את העדפותיו באמנות: כך לדוגמה, לינדזי תמך בויליאם דובל במהלך המשפט על דיוקנו זוכה פרס ארצ'יבלד של "ג'ושוע סמית".
לינדזי נפטר במלבורן ב-22 במאי 1961. האוטוביוגרפיה שלו, "קומדיה של החיים", פורסמה לאחר מותו.
מורשת

הגלריה והספרייה לאמנות על שם ליונל לינדזי, בטאוומבה, קווינסלנד, מחזיקים בספרים נדירים, כתבי יד ומפות, ולמעלה מ-400 יצירות אמנות של בני משפחת לינדזי וציירים אוסטרלים משמעותיים אחרים, בהם פרדריק מק'קבין, ארתור סטריטון, טום רוברטס ורופרט באני. הספרייה והגלריה הוקמו על ידי הפילנתרופ המקומי ביל בולטון.
הערות שוליים

1 2  Will DYSON dead". Recorder. South Australia. 24 January 1938. p. 1
↑  "Archived copy", web.archive.org, ‏2005-07-04
↑  Sir Lionel Lindsay - Repose Pheasant and Wisteria, www.artoftheprint.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405388705171  AAG: 2143  ADB: lindsay-sir-lionel-arthur-7756  AGSA: 6166  BNE: XX4798591  BnF: cb14909698n (data)  GND: 118977148  ICCU: UBOV246756  ISNI: 0000 0001 1601 9150  LCCN: n82274697  NKC: xx0211439  NLA: 36512316  NTA: 073520195  PIC: 25306  RKD: 450196  SNAC: w632030p  SUDOC: 187669899  TePapa: 1375  Trove: 1264948  ULAN: 500027177  VcBA: 495/358426  VIAF: 18021893   WorldCat (עם VIAF): 18021893 
תצלום משפחתי: ד"ר לינדזי מחזיק את ג'יין הקטנה, מאחור עומד נורמן עם ג'ק וריי. צילום ליונל לינדזי, 1900
ליונל לינדזי דיוקן של תומאס וילאמס, תחריט, 1931
מגרדה

גרידת תפוז
גרידת ליים
גרידת שום
מגרדה היא כלי מטבח שמטרתו גירור מוצרי מזון לרצועות, כולל לגרידת פרי הדר.
תיאור

אורכה של המגרדה נע בין 4 ס"מ ל-10 ס"מ. למגרדה יש ידית וקצה מעוקל ממתכת, שחלקו העליון מחורר בשורת חורים עגולים עם חישוקים מושחזים.
שימושים

בשביל לגרד ולשפשף את האפיקארפ של הפרי, יש למשוך כלפי פנימה על פני קליפתו של הפרי. ניתן להוסיף את הגרידה למאפים ולממתקים שונים בשביל להוסיף טעם וריח. ניתן להוסיף את הגרידה לקוקטיילים כקישוט.
ראו גם

מגררת
גרידת פרי הדר
הערות שוליים

↑  James A. Beard (1970-02-16). "Man's Best Friends:Stripper and Zester". Saint Petersburg Times. ארכיון מ-2021-08-16. נבדק ב-2021-08-16.
↑  "A potpourri of unusual holiday gifts for your favorite chef". CNN. 2000-12-11. ארכיון מ-2012-10-16. נבדק ב-2021-08-16.
↑  "What Is a Lemon Zester?". Ask. אורכב מ-המקור ב-11 בנובמבר 2013. נבדק ב-6 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What Is a Citrus Zester?". WiseGeek. ארכיון מ-2018-01-13. נבדק ב-6 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How to zest a lemon". CookThink. אורכב מ-המקור ב-20 ביולי 2013. נבדק ב-6 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lemon zest and lemon zester". What's Cooking?. ארכיון מ-2021-08-12. נבדק ב-6 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
מחוז דרום טיפררי

| --- | --- |
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 פרובינציה:  מנסטר מנסטר
 בירת המחוז:  קלונמל
 תאריך ייסוד:  1898 
 שטח:  2,257 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  88,433 (2011)
 קואורדינטות:  52°29′00″N 7°50′52″W﻿ / ﻿52.48323°N 7.84786°W﻿ / 52.48323; -7.84786 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז דרום טיפררי (באנגלית: County South Tipperary, באירית: Contae Tiobraid Árann Theas) היה מחוז באירלנד שבוטל ב-3 ביוני 2014 ואוחד עם מחוז צפון טיפררי ליצירת מחוז טיפררי. המחוז היה ממוקם בפרובינציית מנסטר, ובירת המחוז הייתה העיר קלונמל, בו היא העיר הגדולה ביותר. המחוז נקרא על שם העיר טיפררי שהייתה בשטחו. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, התגוררו במחוז כ-88,433 תושבים, רובם נוצרים קתולים. המחוז גבל במחוז ווטרפורד מדרום, במחוז קילקני ממזרח, במחוז קורק מדרום מערב, במחוז לימריק ממערב ובמחוז צפון טיפררי מצפון.
על אף שנמצא באזור המישורי של אירלנד, בשטח המחוז מספר רכסי הרים. עד אמצע המאה ה-20 היה ניב ייחודי של השפה האירית מדובר במחוז דרום טיפררי, אך הוא נכחד עם דובריו האחרונים, וממנו נותרו הקלטות בלבד. המחוז ההיסטורי של טיפררי פוצל בשנת 1898 לשני מחוזות - צפוני ודרומי, עד אשר הוחלט לאחדם מחדש בשנת 2014. מחוז דרום טיפררי מהווה 52% משטח מחוז טיפררי.
הערות שוליים

↑  Co. Tipperary | The Doegen Records Web Project, doegen.ie
| מחוזות אירלנד |
| --- | --- | --- |
| לנסטר | דבלין (העיר דבלין • מחוז דן לירי-ראת'דאון • פינגל • דרום דבלין) • קילדייר • קרלו • קילקני • ליש • לונגפורד • לאות' • מית' • וסטמית' • אופאלי • וקספורד • ויקלו |  |
| מנסטר | קלייר • קורק • קרי • לימריק • טיפררי (צפון טיפררי • דרום טיפררי) • ווטרפורד |  |
| קונכט | גולוויי • ליטרים • מאיו • רוסקומון • סלייגו |  |
| אלסטר | באירלנד: קאוואן • דניגול • מונאהן; בצפון אירלנד: אנטרים • ארמה • דאון • פרמנה • לונדונדרי • טיירון |  |
| ראו גם | פרובינציות אירלנד • מחוזות צפון אירלנד |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוסוניט

| --- | --- |
תצלום מיקרוגרף של מקטע ברוחב 3 מ"מ של צפחה כחולה של גארנט-לוסוניט-גלאוקופן מסיווריהיסר (Sivrihisar) שבטורקיה.
תצלום מיקרוגרף של מקטע ברוחב 3 מ"מ של צפחה כחולה של גארנט-לוסוניט-גלאוקופן מסיווריהיסר (Sivrihisar) שבטורקיה.
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  CaAl2Si2O7(OH)2•H2O
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  הגבישים פריזמתיים דקים, לעיתים קרובות לוחיים, באורך של עד חמישה סנטימטרים.
 צבע:  לבן או חסר צבע, אפור, כחלחל, ורדרד
 ברק:  זגוגי עד שמנוני
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  מושלמת בשני כיוונים
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  7.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.09
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  גבישים תאומים נפוצים.
 מינרלים נלווים:  פומפליט, אפידוט, טיטניט, גארנט, צרוסיט, מוסקוביט, ג'יידיט, קוורץ, גלאוקופן וקלציט
לוסוניט הוא מינרל סורוסיליקטי (סורו ביוונית ערימה - סיליקט במבנה טטרהדרונים כפולים) ממוים של סידן, אלומיניום והידרוקסיל.
תכונות > הרכב

נוסחת המבנה הכימי של לוסוניט היא CaAl2Si2O7(OH)2•H2O. הלוסוניט הוא פולימורף של המינרל פרתאיט. ההרכב הטהור של הלוסוניט (CaAl2Si2O7(OH)2•H2O) קרוב מאוד לאנורתיט (CaAl2Si2O8), המקביל הבלתי מיומם שלו, ועם זאת המשקל הסגולי של הלוסוניט גדול יותר ואטומי האלומיניום מצויים בקוארדינציה שונה (Comodi et al‏, 1996). כמות המים הניכרת המצויה במבנה הגבישי של הלוסוניט משתחררת כאשר הוא מתפרק למינרלים צפופים יותר בהתמרה בה הלחץ והטמפרטורה מתגברים. משמעות עובדה זו היא שהלוסוניט מסוגל להוביל כמויות מים משמעותיות לעומקים רדודים בליתוספירה אוקיינית העוברה הפחתה (Clark et al‏, 2006). ניסויים על לוסוניט על מנת לבדוק את תגובתו לשינויים בטמפרטורות ובלחצים הם בין ההיבטים הנלמדים ביותר, שכן אלו הגורמים המשפיעים ביותר על יכולותיו של הלוסוניט להוביל מים לעומק מעטפת כדור הארץ, בדומה למינרלים אחרים כדוגמת אנטיגוריט, טלק, פנגיט, סטאורוליט ואפידוט המובילים באותה דרך OH‏ (Comodi et al‏, 1996).