stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיפוס סדר
הגדרה

נסתכל לדוגמה על הקבוצות  (\mathbb {N} ,\leq ) ו- (\mathbb {Q} ,\leq ) (כלומר קבוצת המספרים הטבעיים ושדה המספרים הרציונליים עם יחס ההשוואה הרגיל). לשתי הקבוצות אותה העוצמה, אך מבחינת סדר הן שונות: הסדר על הטבעיים הוא סדר טוב, ועל הרציונליים לא; הסדר על הרציונליים הוא סדר צפוף ועל הטבעיים לא, וכן הלאה. מתבקש אם כן להגדיר תכונה דומה לעוצמה שתתחשב גם בסדר של הקבוצות. תכונה זאת מכונה טיפוס סדר.
שתי קבוצות הן בעלות אותו טיפוס סדר אם ורק אם הן איזומורפיות, כלומר קיימת פונקציה חד-חד-ערכית ועל שומרת סדר ביניהן (כלומר מתקיים  \ a\leq b\Leftrightarrow f(a)\leq f(b)). זאת בדומה לעוצמה שבה שתי קבוצות הן בעלות אותה עוצמה אם ורק אם קיימת פונקציה חח"ע ועל ביניהן. אם לשתי קבוצות יש אותו טיפוס סדר, אז גם יש להן אותה עוצמה (כי הפונקציה של האיזומורפיזם היא בפרט חח"ע ועל) אך ההפך אינו נכון.
איזומורפיזם הוא יחס שקילות מעל קבוצה כלשהי של קבוצות סדורות, ועל כן ניתן להסתכל על טיפוס סדר כמחלקת שקילות של קבוצות סדורות.
בדומה לעוצמות, גם במקרה של טיפוסי סדר ניתן להגדיר את היחס  \leq  מעל קבוצה כלשהי של טיפוסי סדר, כקיום פונקציה שיכון: פונקציה שומרת סדר וחד-חד-ערכית (שאינה דווקא על). יחס זה הוא קדם-סדר (כלומר הוא רפלקסיבי וטרנזיטיבי) אך בניגוד ליחס מעל העוצמות, הוא איננו אנטי-סימטרי ואיננו משווה. כך לדוגמה,  {\overline {((0,1),\leq )}}\leq {\overline {([0,1],\leq )}} וכן  {\overline {((0,1),\leq )}}\geq {\overline {([0,1],\leq )}}, אך  {\overline {((0,1),\leq )}}\neq {\overline {([0,1],\leq )}}. כמו כן, לא כל שתי קבוצות ניתנות להשוואה, למשל  (\mathbb {N} ,\leq ) ו- (\mathbb {N} ,\geq ). אם מדברים על סודרים, אזי שתי התכונות מתקיימות.
דוגמאות

לכל שתי קבוצות סופיות סדורות בעלות אותו מספר איברים יש אותו טיפוס סדר. זאת מכיוון שהפונקציה שמתאימה איבר ראשון לאיבר ראשון, שני לשני וכו' היא איזומורפיזם.
לכל שני קטעים פתוחים באותו אורך עם יחס ההשוואה יש אותו טיפוס סדר, כיוון שהפונקציה  f(x)=x+a (כאשר  a הוא המרחק בין הקצוות הימניים של הקטעים) היא איזומורפיזם. גם לשני קטעים שהקצה השמאלי שלהם ב- 0 יש אותו טיפוס סדר, כיוון שהפונקציה  f(x)=ax (כאשר  a הוא היחס בין גודלי הקטעים) היא איזומורפיזם. מכך נובע שלכל שני קטעים יש אותו טיפוס סדר (ניתן "להזיז" ל- 0, לשנות לגודל הנכון ואז "להזיז" למקום הנכון) כמו כן, לכל קטע אותו טיפוס סדר כמו הישר הממשי כולו; זאת כיוון שהפונקציה  f(x)=\tan x (טנגנס) היא איזומורפיזם בין הקטע  \left(-{\frac {\pi }{2}},{\frac {\pi }{2}}\right) (שכבר הוכח שאיזומורפי לכל קטע אחר) לישר הממשי.
תכונות של קבוצות

לשתי קבוצות בעלות אותו טיפוס סדר יש אותן תכונות. כך לדוגמה משתמר קיום איבר ראשון ואחרון והיותו של הסדר צפוף או טוב, וכמו כן לתת-קבוצה שמועתקת לתת-קבוצה משתמר קיום חסם מלעיל ומלרע וקיומו של חסם עליון ותחתון.
ניתן לאפיין טיפוסי סדר באמצעות תכונות שלהם. כך לדוגמה:
טיפוס הסדר של המספרים הטבעיים, המסומן באות  \omega , הוא טיפוס סדר של כל קבוצה לא ריקה שאין בה איבר אחרון וכל תת-קבוצה חסומה מלעיל היא סופית.
טיפוס הסדר של המספרים הרציונליים, המסומן באות  \mu , הוא טיפוס הסדר של כל קבוצה לא ריקה ובת מנייה בלי איבר ראשון ואחרון המסודרת בסדר צפוף.
טיפוס הסדר של המספרים הממשיים, המסומן באות  \rho , הוא טיפוס הסדר של כל קבוצה המכילה קבוצה עם טיפוס הסדר μ בלי איבר ראשון ואחרון ולכל קבוצה לא-ריקה וחסומה מלעיל יש חסם עליון.
פעולות בין טיפוסי סדר

ניתן להגדיר פעולות בין טיפוסי סדר:
חיבור בין טיפוסי סדר של שתי קבוצות סדורות  {\overline {(A,\leq )}}+{\overline {(B,\leq )}} הוא טיפוס הסדר של האיחוד הזר שלהן, עליו נתון הסדר המילוני - הסדר בו כל איברי  A באים (בסדר שלהם) לפני כל איברי  B. כך למשל מחברים סודרים.
כפל בין טיפוסי סדר של קבוצות סדורות זרות הוא טיפוס הסדר של המכפלה הקרטזית שלהן, כאשר הסדר בין האיברים נקבע על פי הסדר המילוני הימני, כלומר: אם הרכיבים הימניים שונים, הזוג בעל הרכיב הגדול יותר הוא הגדול יותר, ואם הם שווים, אז הזוג בעל הרכיב השמאלי הגדול יותר הוא הגדול יותר.
החיבור והכפל אסוציאטיביים אך אינם קומוטטיביים. חוק הפילוג מתקיים מימין בלבד (היינו  A\cdot (B+C)\cong A\cdot B+A\cdot C), ובמקרה של קבוצות סדורות היטב (או בשקילות סודרים), מתקיימות מונוטוניות ורציפות מימין בלבד (היינו  f(B)=A+B,  f(B)=AB פונקציות מונוטוניות ורציפות, ולא להפך).
הערות שוליים

↑  לא ניתן לדבר על "קבוצת כל טיפוסי הסדר" כיוון שהיא כוללת בפרט את קבוצת כל הסודרים, שאינה קיימת על פי הפרדוקס של בורלי-פורטי
| נושאים בתורת הקבוצות |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | תורת הקבוצות הנאיבית • תורת הקבוצות האקסיומטית • קבוצה • יחידון • הקבוצה הריקה • קבוצת החזקה |  |
| פעולות | איחוד • חיתוך • משלים • הפרש סימטרי • מכפלה קרטזית |  |
| יחסים | יחס • יחס רפלקסיבי • יחס סימטרי • יחס אנטי-סימטרי • יחס טרנזיטיבי • יחס שקילות • יחס הופכי |  |
| פונקציות | פונקציה • פונקציה חד-חד-ערכית • פונקציה על • פונקציה חד-חד-ערכית ועל • פונקציית הזיווג של קנטור |  |
| משפטים | האלכסון של קנטור • משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין • הלמה של צורן • משפט הסדר הטוב |  |
| סדר | סדר חלקי • סדר מלא • סדר טוב • טיפוס סדר • מספר סודר |  |
| עוצמות | עוצמה • קבוצה בת מנייה • קבוצה שאינה בת מנייה • עוצמת הרצף |  |
| אקסיומות | אקסיומת ההיקפיות • אקסיומת האיחוד • אקסיומת הקבוצה האינסופית • אקסיומת ההחלפה • אקסיומת קבוצת החזקה • אקסיומת היסוד • אקסיומת הבחירה |  |
| שונות | הפרדוקס של ראסל • השערת הרצף |  |
אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס

| --- | --- |

 מיקום:  פלאשינג, בעיר ניו יורק ארצות הברית
 מועדון:  מרכז הטניס הלאומי
 משטח:  אספלט / לא מקורה
 הגרלת גברים:  128מ / 128הע / 64הג
 הגרלת נשים:  128מ / 96הע / 64הג
 פרסים כספיים:  38,251,760 $ (2014)
 אתר הטורניר
 טורנירי גראנד סלאם נוספים
 אוסטרליה אליפות אוסטרליה הפתוחה  צרפת אליפות צרפת הפתוחה  בריטניה אליפות וימבלדון  ארצות הברית אליפות ארצות הברית הפתוחה
|    טורנירי טניס מקצועני |
| --- | --- | --- |
 טורנירי גראנד סלאם אוסטרליה אוסטרליה הפתוחה  צרפת רולאן גארוס  הממלכה המאוחדת אליפות וימבלדון  ארצות הברית ארצות הברית הפתוחה
| גברים (ATP) |  | נשים (WTA) |
| סבב ה-ATP גמר ה-ATP  מאסטרס 1000  סדרת 500  סדרת 250  דירוג ה-ATP  סבב ה-ATP צ'לנג'ר סדרת 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע דייוויס  אולימפיאדה |  | סבב ה-WTA גמר ה-WTA  WTA 1000  WTA 500  WTA 250  דירוג ה-WTA  סבב ה-WTA צ'לנג'ר WTA 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע בילי ג'ין קינג  אולימפיאדה |
אליפות ארצות הברית הפתוחה היא אחד מארבעת טורנירי הגראנד סלאם, אשר נחשבים כטורנירים החשובים ביותר בענף הטניס. האליפות מתקיימת מאז 1881. מאז 1978 היא מתקיימת במרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג בפארק פלאשינג מדוז, הנמצא ברובע קווינס בעיר ניו יורק בארצות הברית, והיא נערכת בכל שנה בסוף חודש אוגוסט ותחילת ספטמבר. בסדר הקלנדרי, זהו טורניר הגראנד סלאם האחרון, ובעיני טניסאים וחובבי טניס רבים הוא החשוב והיוקרתי ביותר [דרוש מקור]. האליפות נערכת על מגרשים קשים מסוג משטח DecoTurf, הנחשב לבינוני מבחינת מהירותו ואינו מחייב התמחות מיוחדת כמו משטחי דשא עליהם משחקים באליפות וימבלדון, או חימר עליו משחקים באליפות צרפת הפתוחה, ולכן, רוב הטניסאים רואים באליפות ארצות הברית את הטורניר החשוב ביותר [דרוש מקור], וכמעט כל השחקנים הגדולים בהיסטוריה הצליחו לזכות בה.
כנהוג בטורנירי גראנד סלאם, האליפות נמשכת שבועיים (החל מיום שני האחרון בחודש אוגוסט). בתחרויות הראשיות ליחידים/ות משתתפים/ות 128 שחקנים/ות וכדי לזכות בטורניר יש צורך לנצח בשבעה משחקים. בנוסף להן, יש תחרויות לזוגות (גברים, נשים ומעורבים), נוער, ותיקים ונכים. מאפיין ייחודי של אליפות ארצות הברית, המבדיל אותה משלושת טורנירי הגראנד-סלאם האחרים, הוא בכך שנהוג בה שובר שוויון בכל המערכות, כולל האחרונה (שלישית אצל נשים וחמישית אצל גברים).
באליפות ארצות הברית (כמו באליפות אוסטרליה ובניגוד לאליפות צרפת ווימבלדון) מתקיימים משחקים בלילה לאור זרקורים, ולרוב המשחקים האטרקטיביים בכל יום נערכים בתוכנית הלילה באצטדיון המרכזי הנושא את שמו של ארתור אש, טניסאי העבר המצטיין. אצטדיון זה, שנבנה ב-1997, מכיל 22,547 מקומות ישיבה והוא אצטדיון הטניס הגדול בעולם. האצטדיון השני בחשיבותו נושא את שמו של לואי ארמסטרונג ובו 10,000 מקומות (לפני שנבנה אצטדיון ארתור אש, היה הוא האצטדיון המרכזי והכיל 18,000 מקומות).
היסטוריה

בתחילה נערכו אליפויות נפרדות לגברים ולנשים. האליפות הראשונה לגברים (יחידים בלבד) נערכה בשנת 1881 בניופורט, מדינת רוד איילנד. היא נקראה אז "האליפות הלאומית של ארצות הברית ליחידים" ורק טניסאים ממועדונים שהשתייכו להתאחדות הטניס הלאומית של ארצות הברית היו רשאים להשתתף בה.
האליפות לזוגות גברים נערכה לראשונה ב-1900 והתקיימה בנפרד מתחרות היחידים.
האליפות הלאומית של ארצות הברית לנשים (יחידות) נערכה לראשונה בשנת 1887 בפילדלפיה, בה זכתה אלן הנזל. שנתיים אחר כך, החלו האליפויות לזוגות נשים ולזוגות מעורבים, שנערכו ביחד עם אליפות הנשים.
רק בשנת 1968 אוחדו חמש האליפויות והתקיימו לראשונה במשותף תחת השם "אליפות ארצות הברית הפתוחה". באותה שנה גם השתתפו שחקנים מקצועניים באליפות בפעם הראשונה. סכום הפרסים עמד אז על כ-100,000 דולר, בהשוואה ל-17 מיליון דולר כיום.
האליפויות מ-1968 עד 1978 נערכו על מגרשי דשא במועדון "ווסט סייד" בשכונת פורסט הילס, קווינס, העיר ניו יורק. מאז 1978 האליפות נערכת בשכונת "פלשינג מדוס".
תחנת הרכבת אדינבורו וייברלי

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  1840 
 מיקום
 מיקום:  הממלכה המאוחדת אדינבורו, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  55°57′07″N 3°11′20″W﻿ / ﻿55.952°N 3.189°W﻿ / 55.952; -3.189
 תחנות סמוכות:  Haymarket railway station, Musselburgh railway station, Brunstane railway station 
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תחנת נוסעים
 בעלים:  נטוורק רייל 
 רציפים:  20 
 קווים העוברים בתחנה:  קו החוף המזרחי המרכזי הסקוטי המעופף קו גלאזגו-אדינבורו
 he
 
תחנת הרכבת אדינבורו וייברלי (באנגלית: Edinburgh Waverley railway station) היא תחנת הרכבת הראשית של אדינבורו, בחבל סקוטלנד, בממלכה המאוחדת. התחנה היא השנייה בגודלה בסקוטלנד לאחר תחנת הרכבת גלאזגו מרכז והיא משמשת כתחנת קצה לרוב הקווים היוצאים מתחנת קינגס קרוס בלונדון, בהם קו האקספרס "הסקוטי המעופף", ולקווים מהירים מערים רבות באנגליה.
היסטוריה

בשנות השלושים של המאה התשע-עשרה הוצעו הצעות לקווי רכבת מגלזגו, שיסעו לאורך גני העיר אל התחנה שתוקם בעמק שבין העיר העתיקה של אדינבורו לרובע בונינגטון, אך אגודת "בעלי רחוב פרינסס", שהשקיעה מיליוני דולרים בפיתוח גני העיר התנגדה בתוקף למסילת הרכבת שתהרוס את הגנים, ותבעו את חברת הרכבת, למרות תביעתם המסילה בין אדינבורו וגלאזגו נפתחה לבסוף בשנת 1842, אבל האגודה המשיכה לתבוע את חברת הרכבת ולאחר כשנתיים הושג ההסכם שבו חברת הרכבת תאלץ לחפור מנהרה מתחת לגנים והאגודה תשלם לחברה 2,000 ליש"ט.
בשנת 1868 רכשה חברת הרכבת של צפון בריטניה את התחנה, הרסה אותה ובנתה במקומה תחנה בסגנון וויקטוריאני הקיימת עד היום. מאז משמשת התחנה חברות נוספות: חברת הרכבת של צפון בריטניה, וירג'ין רייל, וחברת הרכבות הלאומית של בריטניה.
גלריה

רציפי התחנה במבט מלמעלה
בניין התחנה במבט מלמעלה
רכבת עוצרת בתחנה
רכבות מסדרה 170 ו-185 ברציפי התחנה
רציף מחוץ למבנה התחנה
הכניסה לתחנה
פנים אולם הנוסעים
גג אולם הנוסעים
רכבת מסדרה 158 במבנה התחנה
רציף קצה בתחנה
מונית עוצרת בכניסה לתחנה
לקריאה נוספת

Glen, Ann (2013). Edinburgh Waverley. Lily Publications Ltd. (UK). ISBN 9781907945250. OCLC 858090434.
Meighan, Michael (2014). Edinburgh Waverley Station Through Time. Amberley Publishing. ISBN 9781445622163. OCLC 883514283.
אליפות וימבלדון 1930

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  23 ביוני 1930 – 7 ביולי 1930 (15 ימים) 
 מספר תחרות:  50 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:ביל טילדן (ארצות הברית) נשים:הלן וילס (ארצות הברית) זוגות גברים:ג'ון דואג/ג'ורג' לוט (ארצות הברית) זוגות נשים:אליזבת ריין/הלן וילס (ארצות הברית) זוגות מעורבים: ג'ק קרופורד (אוסטרליה)/אליזבת ריין (ארצות הברית)
 
 → אליפות וימבלדון 1929 אליפות וימבלדון 1931 ← 
 
אליפות וימבלדון 1930 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-5 ביולי. השנה התחרות נערכה בפעם ה-50 מאז אליפות וימבלדון 1877. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
ספורטאי ארצות הברית (ארצות הברית) זכו בכל התארים (זוגות המעורבים תוך שיתוף של ג'ק קרופורד האוסטרלי). הלן וילס זכתה בתחרות הנשים וזוגות הנשים, אליזבת ריין זכתה בתחרות זוגות הנשים וזוגות המעורבים.
התחרות > תחרות הגברים

בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. רנה לקוסט, מנצח התחרות בשנה הקודמת לא השתתף. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
אנרי קושה (צרפת צרפת), מנצח תחרות 1929, הודח ברבע הגמר
ביל טילדן (ארצות הברית ארצות הברית), מנצח תחרויות 1920-1921 ניצח בתחרות
ז'אן בורוטרה (צרפת צרפת), מנצח תחרויות 1924, 1926 הודח בחצי הגמר
ג'ון דואג (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר
ג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
פרנק הנטר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השני
באני אוסטין (בריטניה בריטניה), הודח בסיבוב הרביעי
אומברטו דה מורפורגו (איטליה איטליה), הודח בסיבוב השלישי
אדגר מון (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בסיבוב הראשון
בגמר התחרות נפגשו אלוף שנת 1921 ו-1920 ביל טילדן (ארצות הברית ארצות הברית) ווילמר אליסון (ארצות הברית ארצות הברית) שלא היה מדורג. ביל טילדן ניצח ב-3 מערכות ובכך זכה באליפות בפעם השלישית.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, 8 טניסאיות זכו לדירוג:
הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרויות 1927-1929 זכתה בתחרות
פיבי ווטסון (ארצות הברית ארצות הברית), לא התייצבה לסיבוב הראשון
הלן ג'ייקובס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
לילי דה אלברס (ספרד ספרד), לא התייצבה לסיבוב הראשון
סימון מאתיה (צרפת צרפת), הודחה בחצי הגמר
סילי אאוסם (גרמניה גרמניה), הודחה בחצי גמר
פיליס מודפורד (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר
אליזבת ריין (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה בגמר
במשחק הגמר הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית) ניצחה את אליזבת ריין (ארצות הברית ארצות הברית), בשתי מערכות. בכך היא זכתה בפעם הרביעית ברציפות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. כמו בשנה שעברה 4 זוגות דורגו.
ג'ון דואג וג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
וילמר אליסון וג'ון ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1929, הפסידו בגמר
ז'אק בריניון ואנרי קושה (צרפת צרפת), מנצחי תחרות 1928, הודחו בחצי הגמר
איאן קולינס וקולין גרגורי (בריטניה בריטניה), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר נפגשו וילמר אליסון וג'ון ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית) נגד ג'ון דוג וג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית) והפסידו ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. מנצחי תחרות 1929 הבריטיות פגי מישל ופיבי ווטסון לא השתתפו. 4[דרושה הבהרה] זוגות קיבלו דירוג:
אליזבת ריין והלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית), זכו בתחרות
.
.
אדית קרוס (בריטניה בריטניה) ושרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו בגמר
במשחק הגמר אליזבת ריין והלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית) שיחקו נגד אדית קרוס (בריטניה בריטניה) ושרה פלפרי (ארצות הברית) וניצחו אותן בשתי מערכות. להלן וילס זה היה ניצחון שני באליפות שנת 1930.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1929, פרנק הנטר והלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית) לא השתתפו בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
ביל טילדן (ארצות הברית ארצות הברית) וססיל אאוסם (גרמניה גרמניה), הודחו ברבע הגמר
ג'ק קרופורד (אוסטרליה אוסטרליה) ואליזבת ריין (ארצות הברית ארצות הברית), זכו בתחרות
אנרי קושה (צרפת צרפת) ואיילין ויטינגסטול (בנט) (בריטניה בריטניה), הודחו בחצי הגמר
ז'אן בורוטרה (צרפת צרפת) ולילי דה אלברס (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב השני
במשחק הגמר ג'ק קרופורד (אוסטרליה אוסטרליה) ואליזבת ריין (ארצות הברית ארצות הברית) שיחקו נגד דניאל פרן והילדה קרנווינקל (גרמניה גרמניה) וניצחו אותם בשתי מערכות. לאליזבת ריין זה היה התואר השני באליפות זו.
ביל טילדן, מנצח תחרות הגברים
הלן וילס, מנצחת תחרות הנשים
פרדי גוארין

פרדי אלחנדרו גוארין ואסקס (בספרדית: Fredy Alejandro Guarín Vásquez; נולד ב-30 ביוני 1986) הוא כדורגלן עברקולומביאני ששיחק בעמדת הקשר בקבוצת מיונאריוס ובנבחרת קולומביה.
קריירה > קריירת מועדונים

בשנת 2005, כאשר שיחק באנביגאדו הקולומביאנית ובנבחרת קולומביה עד גיל 20, הושאל לבוקה ג'וניורס מהליגה הארגנטינאית הבכירה. שם, במשך שישה חודשים, שיחק בקבוצת הנוער של המועדון וערך שתי הופעות בקבוצה הבוגרת. לאחר מכן בחר שלא לחתום על חוזה קבוע עם בוקה ג'וניורס והושאל לסנט אטיין מצרפת. משחקו הראשון בליגה הצרפתית היה ב-14 באוקטובר 2006 נגד אולימפיק ליון. באפריל 2007 חתם על חוזה לארבע שנים בסנט אטיין.
ב-10 ביולי 2008 חתם גוארין בפורטו מליגת העל הפורטוגזית, שם שיחק בעיקר כמחליף. ב-16 במאי 2010 זכה עם פורטו בגביע הפורטוגזי כאשר כבש שער בניצחון 1-2 על שאבס במשחק הגמר. בעונת 2010/2011 היה שחקן קישור חשוב בפורטו, כאשר שיחק מעל ל-40 משחקים וכבש עשרה שערים, כולל חמישה שערים בליגה האירופית. באותה עונה זכה גוארין עם פורטו בליגה האירופית, לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על ספורטינג בראגה.
ב-31 בינואר 2012 הצטרף גוארין לאינטר מילאנו מהליגה האיטלקית בהשאלה עבור 1.5 מיליון אירו. במאי 2012 השלימה אינטר את רכישתו של גוארין עבור 11 מיליון אירו. בעונת 2012/2013 בליגה האירופית כבש צמד בניצחון על קלוז' שהעלה את אינטר לשמינית הגמר. ב-25 במרץ 2014 חתם גוארין על הארכת חוזהו באינטר עד שנת 2017.
ב-27 בינואר 2016 חתם גוארין בשאנגחאי שנחווה הסינית. ב-26 בספטמבר 2019 חתם בקבוצה הברזילאית ואסקו דה גאמה.
קריירה > נבחרת קולומביה

גוארין רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה ב-24 במאי 2006, במשחק ידידות נגד נבחרת אקוודור. חמש שנים מאוחר יותר, ב-26 במרץ 2011, גם כבש נגד נבחרת אקוודור את שער הבכורה שלו בנבחרת.
גוארין ייצג את נבחרתו במשחקי קופה אמריקה 2011 בו נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר, נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2014, אך נופה ממנו בקופה אמריקה 2015 עקב פציעה.
תארים

אליפות פורטוגל (3): 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012
הגביע הפורטוגזי (3): 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
הסופר קאפ הפורטוגזי (3): 2009, 2010, 2011
הליגה האירופית: 2010/2011
הגביע הסיני: 2017
הנבחרת המצטיינת בקופה אמריקה: 2011
הערות שוליים

↑  Guarin signe à Saint-Etienne (גוארין חותם בסנט אטיין), באתר LFP,‏ 20 באפריל 2007 (בצרפתית)
↑  FC Porto vence Taça de Portugal (פורטו זוכה בגביע של פורטוגל), באתר zerozero,‏ 16 במאי 2010 (בפורטוגזית)
↑  Guarín and Palombo in, Motta out for Inter, באתר אופ"א, 31 בינואר 2012(באנגלית)
↑  FC Porto transfere Guarín (פורטו מוכרת את גוארין), באתר הרשמי של פורטו, 17 במאי 2012 (בפורטוגזית)
↑  Inter progress with clinical showing at CFR, באתר אופ"א, 21 בפברואר 2013 (באנגלית)
↑  Former Juventus target Fredy Guarin signs Inter Milan extension באתר Gulf News, ‏25 במרץ 2014 (באנגלית)
| נבחרת קולומביה – קופה אמריקה 2011 |
| --- | --- | --- |
|  1 נ. ראמוס •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 בוליבאר •  5 אנצ'יקו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 פלקאו •  10 קוואדראדו •   11 רודאייגה •  12 נ. מרטינס • 13 גוארין •  14 פראה • 15 ולנסיה • 16 סוטו • 17 מורנו • 18 סונייגה • 19 גוטיירס • 20 ראמוס • 21 ג'. מרטינס • 22 מוסקרה • 23 קסטייו • מאמן: גומס |  1 נ. ראמוס •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 בוליבאר •  5 אנצ'יקו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 פלקאו •  10 קוואדראדו •   11 רודאייגה •  12 נ. מרטינס • 13 גוארין •  14 פראה • 15 ולנסיה • 16 סוטו • 17 מורנו • 18 סונייגה • 19 גוטיירס • 20 ראמוס • 21 ג'. מרטינס • 22 מוסקרה • 23 קסטייו • מאמן: גומס | קולומביה |
| נבחרת קולומביה – מונדיאל 2014 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוספינה •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 אריאס •  5 קרבונרו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 גוטיירס •  10 חאמס •   11 קוואדראדו •  12 ורגאס • 13 גוארין •  14 איברבו • 15 מחייה • 16 אלברס • 17 באקה • 18 סונייגה • 19 ראמוס • 20 קינטרו • 21 מרטינס • 22 מונדראגון • 23 ואלדס • מאמן: פקרמן |  1 אוספינה •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 אריאס •  5 קרבונרו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 גוטיירס •  10 חאמס •   11 קוואדראדו •  12 ורגאס • 13 גוארין •  14 איברבו • 15 מחייה • 16 אלברס • 17 באקה • 18 סונייגה • 19 ראמוס • 20 קינטרו • 21 מרטינס • 22 מונדראגון • 23 ואלדס • מאמן: פקרמן | קולומביה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8459 5613  LCCN: no2012140801  VIAF: 276846141   WorldCat (עם VIAF): 276846141
אצטדיון יוהאן קרויף

ערך זה עוסק במגרש של קבוצות הנוער, הנשים והמילואים של ברצלונה. אם התכוונתם לאצטדיון בהולנד, ראו .
| --- | --- |

 על שם:  יוהאן קרויף 
 מיקום:  סנט ז'ואן דספי, ברצלונה, ספרד
 קואורדינטות:  41°22′33″N 2°03′08″E﻿ / ﻿41.37583333°N 2.05222222°E﻿ / 41.37583333; 2.05222222
 תקופת הפעילות:  27 באוגוסט 2019 – הווה (5 שנים) 
 עלות הבנייה:  12 מיליון אירו
 בעלים:  ברצלונה, FC Barcelona 
 מפעיל:  ברצלונה אתלטיק   ברצלונה (כדורגל נשים)   ברצלונה- נוער א'
 מושבים:  6,000 
 ממדי משטח:  105m x 68m
 he
 
אצטדיון יוהאן קרויף (בקטלאנית: Estadi Johan Cruyff) הוא אצטדיון כדורגל בברצלונה, שבחבל קטלוניה שבספרד. האצטדיון שוכן במערב העיר, כ-7 קילומטרים מהקאמפ נואו ובסמוך למרכז האימונים של קבוצות הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה. האצטדיון קרוי על שמו של הכדורגלן ההולנדי יוהאן קרויף, שבשנים 1973–1978 היה משחקניה הבולטים של ברצלונה, ונפטר במרץ 2016.
האצטדיון מדורג בקטגוריה 3 בדירוג האצטדיונים של אופ"א, מכיל כ-6,000 מקומות ישיבה ומאז 2019 מחליף את מיני אסטדי כמגרש קבוצות הנוער, הנשים והמילואים של ברצלונה.
היסטוריה

אבן הפינה להקמת אצטדיון יוהאן קרויף הונחה ב-14 בספטמבר 2017 והוא הושלם כשנתיים לאחר מכן, בקיץ 2019. ב-26 באוגוסט 2019 הציגה ברצלונה את פסלו של קרויף בכיכר מול אצטדיון קאמפ נואו, ומשחק הבכורה בו התקיים יום לאחר מכן בין קבוצות הנוער של שני המועדונים איתם מזוהה קרויף, ברצלונה ואייאקס אמסטרדם (שאצטדיונה נקרא אף הוא על שמו של קרויף).
ראו גם

יוהאן קרויף ארנה
מיני אסטדי
הערות שוליים

↑  מידע על מרכז האימונים של קבוצות הנוער של ברצלונה, באתר הרשמי של המועדון (באנגלית)
↑  Gerard Meagher, Johan Cruyff, Total Football pioneer, dies at the age of 68, The Guardian, ‏24 במרץ 2016
↑  כתבה באתר marca.com (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ספרדי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
CIAM

הקונגרס האחד עשר
סיא"ם (הקונגרס הבין-לאומי לאדריכלות מודרנית; CIAM‏ – Congrès International d'Architecture Moderne) היה ארגון אדריכלים שקם בשנת 1928 ופעל עד 1959. הארגון נוסד ביוזמת 28 אדריכלים אירופאים שבראשם האדריכל השווייצרי לה קורבוזיה. הארגון פעל לקדם את האדריכלות המודרנית לטובת החברה, הסוציאליסטית בתפיסתה, וניסח את המניפסט של תנועת המודרניזם באדריכלות. הארגון פעל במקביל וכהמשך לאסכולת הבאוהאוס והייתה לו השפעה רבה על התפתחות האדריכלות של המאה ה-20.
עקרונותיו הראשונים של CIAM היו ברובם אימוץ מניפסט הסגנון הבין-לאומי אשר נוסחו על ידי לודוויג מיס ואן-דר-רוהה בשנת 1927. בקונגרסים שהתקיימו ביוזמת הארגון נדונו רעיונות חדשים לגבי תפישת האדריכלות המודרנית והתכנון העירוני במאה ה-20. אחת הבעיות הקשות שעמדו על הפרק בתקופה זו הייתה בעיית השיכון של מיליוני בני האדם שהיגרו מן הכפר אל העיר בתחילת המאה. בעיה זו החריפה לאחר ההרס הרב שגרמה מלחמת העולם השנייה לאירופה. לאחר המלחמה, אדריכלים רבים במדינות שניסו לשקם עצמן אימצו את עקרונות הארגון בכל ההיבטים של התכנון העירוני המחודש וסוג בנייה המתאים לאכלוס מהיר של ההמונים.
קונגרסים

אחד עשר קונגרסים נערכו על ידי CIAM:
1928, CIAM I, לה סאראז, שווייץ, יסוד הארגון
1929, CIAM II, פרנקפורט, גרמניה, התמקדות בפרויקט השיכון של ארנסט מיי.
1930, CIAM III, בריסל, בלגיה
1933, CIAM IV, אתונה, יוון
1937, CIAM V, פריז, צרפת
1947, CIAM VI, ברידג'ווטר, אנגליה, החלטה מחודשת על עקרונות הארגון
1949, CIAM VII, ברגמו, איטליה
1951, CIAM VIII, הודסדון, אנגליה
1953, CIAM IX, אקס-אן-פרובנס, צרפת
1956, CIAM X, דוברובניק, יוגוסלביה
1959, CIAM XI, אוטרלו, הולנד
חברים מפורסמים

לה קורבוזיה, מייסד הארגון
אלבר אלטו, אדריכל פיני בולט
הנדריק פטרוס ברלחה, אדריכל הולנדי
פייר ז'נרה, אדריכל שווייצרי, בן דודו של לה קורבוזיה
האנס מאייר, ממנהלי בית הספר הבאוהאוס
חרית ריטבלד, אדריכל הולנדי, ממובילי הדה-סטיל
ראו גם

אדריכלות מודרנית
הסגנון הבין-לאומי
באוהאוס
וורקבונד
אולג יאנקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1944 Karsakpay, קזחסטן 
 פטירה:  20 במאי 2009 (בגיל 65) מוסקבה, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 שם לידה:  Олег Иванович Янковский 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1965–2009 (כ־44 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר לתאטרון של סראטוב (1965) 
 בן או בת זוג:  לודמילה זורינה 
 צאצאים:  פיליפ יאנקובסקי 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות (1987)  פרס הפדרציה הרוסית (2002)  פרס הפדרציה הרוסית (1996)  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית (1977)  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית (1996)  פרס ניקה (1992)  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית (2002)  פרס נשר הזהב (2004)  פרס TEFI (2006)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (1984)  פרס לנין קומסומול (1977)  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה (2009)  אמן העם של ברית המועצות (1991)  פרס האחים וסילייב של הרפובליקה הסובייטית הרוסית (1989)  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית (2007)  פרס סטניסלבסקי (2009)  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (1995)  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אולג יאנקובסקי (ברוסית: Олег Янковский; ‏ 23 בפברואר 1944 - 20 במאי 2009) היה שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות ובשנת 1987 ופעמיים בפרס הפדרציה הרוסית (בשנים 1996 ו-2002). בשנת 1991 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע הוא קיבל מספר עיטורים.