stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאו עכברא גנב אלא חורא גנב
משמעות הביטוי

משמעות הביטוי שאין להטיל את האשמה על הגנב אלא על התנאים שהביאו לגנבה.
במשפט

במשפט: עורכי דין או שופטים יכולים להשתמש בביטוי זה כדי להדגיש את חשיבות ההקשר שבו נעשתה עבירה מסוימת, ולהפנות את תשומת הלב לכך שייתכן שהנסיבות הובילו למעשה ולא הכוונה הפלילית של הנאשם.
ראו גם

פרצה קוראת לגנב
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף מ"ה, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ו, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ל', עמוד א'
↑  ארנונה / הנריק רוסטוביץ, ‏לאו עכברא גנב אלא חורא גנב, באתר גלובס, 14 באוגוסט 2008
צ'י קופטה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  בשר
 מטבח:  טורקי
 אזור מוצא:  אדנה
 מוצא:  טורקיה טורקיה
 אופן הגשה:  פושר
 מרכיבים עיקריים:  בשר טחון
 
צ'י קופטה (בטורקית: Çiğ köfte) הוא מאכל טורקי העשוי מבשר בקר נא ובורגול ונחשב לנפוץ בטורקיה עיראק, סוריה ומדינות ומרכז אסיה.
המאכל מורכב מבשר בקר נא, בורגול, בצל, פטרוזיליה, איזוט ועגבניות שאותם מערבבים יחד ולשים עד לקבלת מרקם אחיד.
נהוג לאכול את המאכל כשהוא קר מיד לאחר שנעשה ולהגישו בליווי חסה, לימון פטרוזיליה, רכז רימונים ולחם.
למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבשרית, קיימת גם גרסה צמחונית העשויה מעדשים.
ראו גם

קובה נייה
סביצ'ה
קרפצ'יו
הערות שוליים

↑  Charles Perry, Ruth Reichl, The Hollywood Walk of Food, Los Angeles Times, ‏1992-03-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ghillie Basan, Middle Eastern Kitchen, Hippocrene Books, 2006, ISBN 978-0-7818-1190-3. (באנגלית)
↑  Şanlıurfa'dan Adıyaman'a "çiğ" köfte tepkisi, www.ntv.com.tr (בטורקית)
↑  Beri, Cig Kofte (Authentic!), Bites of Beri, ‏2022-05-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  How Do You Make Turkish Meatless 'Steak' Tartar (Çiğ Köfte)?, The Spruce Eats (באנגלית)
↑  eliran, צ'י כופתה, באתר רובי מיכאל, ‏2021-06-07
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2022-06-28
נאצריזם

הנאצריזם הוא מונח כללי המתייחס למכלול תפיסות, מדיניות ומוסדות המיוחסות לתקופת שלטונו של גמאל עבד אל נאצר במצרים. הנאצריזם ביקש לקדם תמורה מקיפה בחברה המצרית. למהפכה הנאצרית היבטים לאומיים, פאן-ערביים, חברתיים, כלכליים ופוליטיים. נאצר ביקש להשיג עצמאות מצרית, לאחד את העמים הערבים, לבטל את ההבדלים בין המעמדות בחברה המצרית, להביא לפיתוח כלכלי מהיר ולרווחה לתושבי מצרים, כמו גם כינון דמוקרטיה בהשתתפות רחבה.
המונח נאצריזם ניתן לתורתו המדינית והחברתית של נשיא מצרים גמאל עבד-אל-נאצר, שזכתה לתמיכה רחבה – לרבות בין ערביי ישראל – בעיקר בסוף שנות ה־50 ותחילת שנות ה־60. מעריציו של המנהיג המצרי האמינו שהוא מצעיד את מצרים לקראת חירות לאומית וצדק חברתי. המונח נאצריזם הוא מונח מערבי ואינו מקובל בשפה הערבית, שבה דיברו על "סוציאליזם ערבי".
פגישת נאצר וצ'ה גווארה בשנת 1966
מטרות הנאצריזם

מאבק באימפריאליזם
מאבק בקפיטליזם
מאבק בפיאודליזם
כינון צדק חברתי
הקמת צבא חזק
כינון דמוקרטיה בריאה
היסטוריה

הנאצריזם הסעיר את נפשותיהם של מיליוני אנשים ברחבי ארצות ערב. במשך תקופה ארוכה הוא היה הכוח העיקרי שפעל ביחסים הבין ערביים, ואילץ את הכוחות האחרים להגדיר את עצמם על פי אמות המידה שלו. הנאצריזם חולל תמורה עמוקה בתדמיתה של מצרים, העניק לערבים את התחושה שהם נוטלים לידיהם את גורלם, והם החלו לעצב את ההיסטוריה של עצמם.
הנאצריזם הופיע באזור ברגע של מהפך היסטורי רחב ממדים, ובנקודת הצטלבות של שלושה תהליכים היסטוריים: ראשית, הנאצריזם צמח בתקופה שבה החלו להופיע מרכזים פוליטיים עצמאיים, לראשונה מזה מאות בשנים, במרכז הגדול והמאוכלס בחברות דוברות ערבית. שנית, הנאצריזם צמח בתקופה בה האימפריה העות'מאנית כבר לא הייתה קיימת. שלישית, הנאצריזם צמח בתקופה בה ההגמוניה של מעצמות אירופה, אשר פרסו את שליטתן על האזור, הגיעה לשלב סיומה. במלחמת העולם הראשונה חוסלה האימפריה העות'מאנית, ומלחמת העולם השנייה מוטטה את פריסתן האימפריאלית של יורשותיה.
התפוררות ההגמוניה העות'מאנית והסתלקותה הסופית של הח'ליפות הותירו קבוצות אוכלוסין גדולות עם בעיה בנוגע לזהותן העצמית. את החלל שנוצר מילאו לזמן מה ההסדרים הממשלתיים שכיננו מעצמות אירופה. אולם עם תחילתה של המחצית השנייה של המאה העשרים, נתחוור כי התשובות שמעצמות אירופה הציעו היו רחוקות מלספק את אותה אוכלוסייה. ההשפלה הצורבת שגרמו שלטונות אירופה לחברה האסלאמית הגאה יצרה משבר. אזרחים ערבים בעלי תודעה פוליטית, שבאו במגע עם אירופה, חשו באופן אישי את המצוקה, העלבון והמבוכה שנבעו מן העימות עם המערב. הנאצריזם הופיע באותה הנקודה בה משבר זה הגיע לשיא מבחינת חריפותו והיקף תפוצתו, ומצד שני הנוכחות הצבאית המאסיבית של המערב החלה להסתלק מן האזור. הנאצריזם עלה על הבמה כביטוי למצוקות, וכתשובה לדילמות של מצב היסטורי ספציפי זה, ומכאן משמעותו וייחודו. הנאצריזם לא נבע מניסיון לבצע מודרניזציה של העולם הערבי-מסורתי-אסלמי, אלא מאמץ לתת ביטוי דינאמי לתגובתו של עולם מסורתי אסלמי זה נגד העולם המערבי מודרני. הנאצריזם מגלם את תגובת האסלאם לעימות עם המערב, ומבטא את רחשי לבם של המוסלמים שנפגעו מעימות זה. הם רצו לשקם את הגאווה הפצועה ולהנחיל כבוד כפיצוי להשפלה המתמשכת. חזון הגאולה הנאצריסטי היה טעון בתכנים אסלאמיים, במונחיו, בערכיו ובסמליו.
הנאצריזם לא היה הראשון שדיבר על פאן ערביות. נטיעות עמומות בקרבן של תנועות לאומיות מסוימות, היו מפוזרות במצען של חלק מן המפלגות שקדמו לנאצר, אך אלו היו בבחינת אידאות מופשטות. נאצר לעומת זאת, יצר קונצנזוס לאומי, חזון שיעדיו הרקיעו שחקים, תנועת המונים אדירה, משטר "מהפכה" שעורק את יסודות הסדר הקודם, ולכוח היסטורי שמוביל את ההתפתחויות באזור.
גורמים שהשפיעו על הנאצריזם

המצרי – מצרים מהווה דגם קלאסי של חברה הידראולית. יש שליטה גמורה של הממשלה במשאבי הכלכלה, יש פער עמוק בין השליטים והנשלטים, יש עליונות מוחלטת לטובת הקולקטיב על צורכי הפרט, מתקיימים מאפייני הסמכות המסורתית ועוד.
האזורי – מיקומה של מצרים במזרח התיכון. מצרים היא נקודת הצומת והמרכז של הסהר הפורה, חצי האי ערב וצפון אפריקה. עובדה זו, מדרבנת את מצרים לחתור להגמוניה אזורית נרחבת.
הגלובלי – מיקומה של מצרים בין שלוש יבשות, ובמיוחד שליטתה על נתיב המים העיקרי בין אירופה והמזרח, יצרה מעורבות רבה של מצרים בזירה הגלובלית. חשיבותה האסטרטגית של מצרים כלל, ושל תעלת סואץ בפרט, חשפו את מצרים לסכנת השתלטות מצד המעצמות הגדולות והטילו אותה אל תוך סבך המדיניות הבינלאומית. הנאצריזם עוצב תוך משחק מתמיד בין האינטרסים של המעצמות הגדולות.
הנאצריזם נחלש במהלך השנים, יש הרואים את מקור החלשות הנאצריזם או הניאו נאצריסטים בעמדתם ביחס לסכסוך הישראלי פלסטיני.
הערות שוליים

↑  מידע היסטורי - הנאצריזם מול תנועת הבעת', באתר www.knesset.gov.il, ‏כ"ג בטבת התשס"ה (2005)
↑  נאצריזם – המכלול, באתר www.hamichlol.org.il
↑  עמנואל סיון, תעלומת מותו של הניאו-נאצריזם, באתר העין השביעית, 1 בפברואר 1997
אנריקה (כדורגלן)

אנריקה אדריאנו בוס (בפורטוגזית: Henrique Adriano Buss; נולד ב-14 באוקטובר 1986 בפרנה שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

אנריקה החל את הקריירה שלו בקוריטיבה. בשנת 2008 עבר לפלמיירס.
קריירת מועדונים > ברצלונה

בשנת 2008, לאחר דיווחים בתקשורת, הוא חתם בברצלונה. ברצלונה הסכימה להחתים את אנריקה מפלמיירס עבור 8 מיליון €, עם תוספות בונוסים של 2 מיליון €, על חוזה של חמש שנים בחסות המועדון כאשר הוא יושאל לבאייר לברקוזן. ההעברה הושלמה יום למחרת. אנריקה ערך 27 הופעות בעונתו הראשונה והיחידה במדי לברקוזן, באותה עונה, הוא הגיע עמם לגמר הגביע הגרמני 2008-09. הוא חזר לברצלונה ביוני 2009 וקיבל את חולצתו בברצלונה עם המספר 23. ב-31 באוגוסט 2009, עוד לפני ששיחק משחק רשמי במדי ברצלונה, אנריקה הושאל לראסינג סנטנדר. ההשאלה חודשה ב-26 ביולי 2010 לעוד עונה בראסינג.
קריירת מועדונים > פלמיירס

ב-15 ביולי 2011, הוא חזר לברזיל. ב-2 ביוני 2012 ברצלונה סיימה את החוזה עם אנריקה ששוחרר. אנריקה התאחד מחדש עם פלמיירס ועבר לקבוצה לאחר העברה בעונת 2011-12. במהלך טורניר הגביע הברזילאי 2012, המאמן לואיס פליפה סקולארי שם את אנריקה בעמדת הקשר והשחקן פרח בעמדה החדשה, עם זכייתם של פלמיירס בגביע. אנריקה גם הפך לקפטן השני בסגל הקבוצה אחרי מרקוס אסונסאו.
קריירת מועדונים > נאפולי

ב-30 בינואר 2014, אנריקה חתם רשמית בנאפולי מהסרייה א'. הוא הועבר עבור 4 מיליון € לחוזה של שלוש וחצי שנים. ב-3 במאי, הוא זכה עם נאפולי בגביע האיטלקי ושיחק את כל 90 הדקות במשחק הגמר שהסתיים בניצחון 3-1 נגד פיורנטינה.
קריירת מועדונים > פלומיננסה

ב-11 בינואר 2016 חתם לשנתיים בפלומיננסה.
נבחרת ברזיל

ב-21 במרץ 2008, אנריקה קיבל את זימונו הראשון לנבחרתו הלאומית, לאחר שהמגן חואן הוצא מהסגל עקב פציעה בקרסולו.
ב-16 באפריל 2013, אנריקה זומן שוב, הפעם על ידי לואיס פליפה סקולארי, מאמנו הקודם בפלמיירס, למשחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה ב-24 באפריל במינייראו, אך ב-19 באפריל במשחקם של פלמיירס נגד טיחואנה, אנריקה הוצא מהרשימה ובמקומו רודריגו מולדו זומן. באותו היום, CONMEBOL הזיזה את משחקה של פלמיירס, ואנריקה זומן מחדש ומולדו נשאר ברשימה.
ב-7 במאי 2014, הוא נבחר להיות חלק מסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2014 שנערך בארץ מולדתו.
תארים > מועדונים > קוריטיבה

הליגה הברזילאית השנייה: 2007
תארים > מועדונים > פלמיירס

אליפות סאו פאולו: 2008
הגביע הברזילאי: 2012
הליגה הברזילאית השנייה: 2013
תארים > מועדונים > נאפולי

קופה איטליה: 2013/14
הסופר קאפ האיטלקי: 2014
תחביר

תחביר (בלעז: Syntax, מיוונית: Σύνταξις, סינטקסיס) היא מערכת הכללים של שפה, הקובעת איזה רצף מילים הוא משפט תקין. לתחביר יש קשרים הדוקים עם סמנטיקה, מכיוון שמשמעות המשפט תלויה במבנה התחבירי.
לדוגמה: המשפט "דני אכל את התפוח" שונה משמעותית מהמשפט "התפוח אכל את דני". מיקום המילה "דני" במשפט זה הופך אותו לנושא המשפט; מכיוון ש"אכל" הוא פועל בו הנושא הוא מבצע הפעולה, הרי שבמשפט זה "דני" מתפרש כמבצע הפעולה. עם זאת, לא בכל משפט הנושא הוא מבצע הפעולה; במשפט סביל כמו "התפוח נאכל", הנושא הוא התפוח, שאינו מבצע הפעולה.
דוגמה נוספת: המשפט "יוסי נסע לאופיר מתל אביב" הוא משפט דו-משמעי. אפשר להבין אותו בשתי דרכים:
יוסי נסע מתל אביב אל אופיר
יוסי נסע אל אופיר, הגר בתל אביב
שתי משמעויות המשפט נובעות מהתחביר, וליתר דיוק, מהעובדה כי צירוף היחס, "מתל אביב", יכול להיחשב כמתאר את יוסי או את אופיר.
משפטים דו-משמעיים מסוג זה מצביעים על כך שכללים תחביריים הם כללים היררכיים, ולא די לבחון את סדר המילים לבדו. במובן הראשון של המשפט, צירוף היחס "מתל אביב" היה כבול לצירוף הפועל "נסע...". במובן השני של המשפט, אותו צירוף יחס היה כבול לשם העצם "אופיר". טענה זו, וטענות אחרות, הובילו את נועם חומסקי לתקוף ניסיונות שרווחו עד שנות החמישים, לתאר תחביר באופן ליניארי ולא היררכי. התאוריה התחבירית שהציע חומסקי, הידועה בשם בלשנות גנרטיבית, שואפת לתאר באופן מדויק ושיטתי את המבנה ההיררכי ואת המגבלות האוניברסליות המגדירות מהו משפט אפשרי בשפה טבעית.
בעוד שהתחביר הוא הבסיס שממנו נגזרת הסמנטיקה של המשפט כולו, הסמנטיקה הלקסיקלית (כלומר, משמעותן של מילים בודדות) משפיעה על התחביר. לדוגמה: המשפט "גדי הפיל" ("הפיל" מהשורש נפ"ל) אינו תקני בעברית, משום שהמילה "הפיל" (פועל יוצא) דורשת מושא. כדי שהמשפט יהא שלם עלינו לדעת את מי (או את מה) הפיל גדי.
ערכו של הניתוח התחבירי אינו רק תאורטי אלא גם מעשי. בתחום הבלשנות החישובית, ניתוח מבנה המשפט הוא אמצעי עזר יעיל, ולעיתים אף מהווה תנאי הכרחי לביצוע משימות דוגמת בדיקת דקדוק (במעבדי תמלילים), תרגום ממוחשב, אחזור מידע אוטומטי מטקסט בשפה טבעית, ממשק משתמש בשפה טבעית ועוד. בתחום הפסיכו-בלשנות אפשר להיעזר בידע תחבירי לאבחון בעיות הקשורות בשפה ולטיפול בהן, כמו דיסלקסיה ופגיעות מוחיות מסוימות.
ראו גם

בלשנות
בלשנות גנרטיבית
דקדוק אוניברסלי
סמנטיקה
עברית
תחביר עברי
שחבור (בלשנות)
מיעוט רבים שניים

מיעוט רבים שניים הוא כלל שמרבים להשתמש בו פרשני המקרא והתלמוד, ופשוטו: במקום שנקט הטקסט לשון רבים – היחידה הקטנה ביותר של לשון הרבים היא: שניים.
הכלל איננו מופיע כלשונו המדויק בתלמוד ובמדרשים, אך תוכנו והוראתו קיימים בשניהם, ורמז לכלל זה ניתן למצוא במקרא.
בית המשפט הישראלי נעזר גם הוא בכלל.
מקורות לכלל > תנ"ך

ספר שמואל ב', פרק א', פסוקים א'–ב' נאמר: "וַיְהִי, אַחֲרֵי מוֹת שָׁאוּל, וְדָוִד שָׁב, מֵהַכּוֹת אֶת-הָעֲמָלֵק; וַיֵּשֶׁב דָּוִד בְּצִקְלָג, יָמִים שְׁנָיִם. וַיְהִי בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי... " יונתן שגיב העיר על הפסוק, שהוא "היחידי בכל המקרא שניתן ללמוד ממנו ש'יָמִים' הם היחידה המינימלית".
מקורות לכלל > תלמוד

תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף י"א, עמוד א' "ויהי לתקופות הימים מיעוט תקופות שתים ומיעוט ימים שנים" - אותה משמעות וביטוי דומה, שאינו כוללני: במקום "רבים" נוקט התלמוד בפריט עצמו: ימים או שנים.
תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק א' "כמה כוכבים יצאו ויהא לילה? רבי פינחס בשם רבי אבא בר פפא: כוכב אחד ודאי יום. שנים ספק לילה. שלשה ודאי לילה. שני ספק?! והכתיב 'עד צאת הכוכבים' אלא מיעוט כוכבים שנים. קדמיא לא מתחשב [אין התנא מונה הראשון]"
מקורות לכלל > פרשנים

אבן עזרא כותב בפירושו לפסוק ספר ויקרא, פרק ה', פסוק כ"ד: "אוֹ מִכֹּל אֲשֶׁר-יִשָּׁבַע עָלָיו לַשֶּׁקֶר וְשִׁלַּם אֹתוֹ בְּרֹאשׁוֹ וַחֲמִשִׁתָיו יֹסֵף עָלָיו לַאֲשֶׁר הוּא לוֹ יִתְּנֶנּוּ בְּיוֹם אַשְׁמָתוֹ" - וחמשתיו - מיעוט רבים שנים והנה הם שתי חמישיות ועוד אפרשנו"
בתלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ד, עמוד א' דנים חז"ל בפסוק בבמדבר: "וישאהו במוט בשניים". "ממשמע שנאמר 'במוט' איני יודע שבשנים? שהרי נושאים במוט רק בשנים. מה אם כן תלמוד לומר "בשנים" — בשני מוטות, שנשאוהו ארבעה אנשים" ואומר על כך בעל ה"משכיל לדוד": "דר"ל אינו יודע שבשנים אנשים? ולאו ממשמעות דמוט אלא מ'וישאוהו' קא דריש שהוא לשון רבים ומיעוט רבים שנים".
תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ס"ב, עמוד ב' "תנו רבנן [שנו חכמים]: נאמר: "ייקח שני שעירי עזים" (ויקרא טז, ה), מיעוט "שעירי" — שנים, שכן מיעוט לשון רבים שלא נתפרש מניינה הריהי שנים. אם כן מה תלמוד לומר: "שני" — ללמד שיהיו שניהן שוים". את הכלל מביא הרב עדין שטיינזלץ שמפרש את הטקסט התלמודי.
גם הרמב"ם נעזר בכלל זה, על אף שהביא אותו במקור בערבית
שימושים בעברית המודרנית

בעיתון הצופה, מאי 1969, במדור "תצפית" התפרסמה כתבה בשם: "ניב המדרשייה" - שמו של כתב עת חדש שיוצא וכולל פרקי ספרות. אבל בגיליון פורסם רק סיפור אחד, מתלונן העיתון, והמדור אינו מצדיק את השימוש בלשון רבים (פרקי) - "והרי מיעוט רבים - שניים"
בעיתון מעריב, אוגוסט 1972, מסופר על השוודים שדווחו שיש בארצם 600 פליטים, מתוכם ישראלים. כאשר נשאלו כמה "פליטים" הגיעו מישראל, השיבו: שניים. "ומדוע 'פליטים', בלשון רבים? כי מיעוט רבים שניים"
יהודה ברנדס כותב בספרו על ברכת המזון: "בשני הפסוקים מדובר על יחיד הפונה לרבים, ומיעוט רבים שניים".
הערות שוליים

↑  גד בן־עמי צרפתי, "עוללות מן האפיגרפיה העברית", לשוננו, כר' נ"ה, (תשנ"א) עמ' 43–53, בהערה מס' 4: "נעיר דרך אגב כי רגילים לראות את האמרה 'מיעוט רבים שניים' כמאמר תלמודי, אבל אין היא נמצאת בספרות התלמוד"
↑  תורה שבעל פה : הרצאות בכינוס הארצי השני לתורה שבעל פה, בעריכת הרב י"ל הכהן מימון (פישמן), מוסד הרב קוק, תש"ך, ראו עמ' 198: "ואמרו מיעוט רבים שנים " [...] כאילו הוא נמצא בתלמוד בבלי וירושלמי ובמדרשות ההלכה. לאמתו של דבר הוא אינו נמצא במקורות התנאים והאמוראים"
↑  החלטה בתיק רע"פ 248/04 : "הרשעתם של המבקשים התבססה על הכלל לפיו מיעוט רבים הם שניים"
↑  "בין משנה למדרש; קריאה בספרות התנאים" האוניברסיטה הפתוחה
↑  אבן עזרא על ויקרא ה', כ"ד - ספריא
↑  ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"ג
↑  דוד פארדו, שחיבר פירוש על רש"י בשם "משכיל לדוד". חי במאה ה-18 בוונציה
↑  ראו גד בן־עמי צרפתי, "עוללות מן האפיגרפיה העברית... (ראו לעיל) : "זהו באמת לשון הרמב"ם בפירוש המשנה נגעים ו, א "
↑  "תצפית", הצופה, 26 במאי 1969
↑  "מיעוט רבים - שניים..." מעריב, 16 ביוני 1971
↑  יהודה ברנדס, מדע תורתך - ברכות, תבונות, 2020, ע' 277
הישרדות הכשירים ביותר

ערך זה עוסק בביטוי המתייחס לעיקרון בסיסי באבולוציה ביולוגית. אם התכוונתם לאדפטציה של המושג לשדה האנושי, ראו .
הרברט ספנסר טבע את הביטוי "הישרדות הכשירים ביותר".
"הישרדות הכשירים ביותר" (באנגלית: Survival of the fittest) הוא ביטוי שמקורו בתורת האבולוציה הדרווינית ושמנסה לתאר את מנגנון הברירה הטבעית. המושג הביולוגי "כשירות" מוגדר כהצלחה של פרט ברבייה. במונחים דרוויניים, הביטוי מובן בצורה הטובה ביותר כ"הישרדות הצורה שתשאיר את מירב העותקים של עצמה בדורות הבאים".
את הביטוי טבע הרברט ספנסר בספרו "עקרונות הביולוגיה" (1864), אותו כתב לאחר שקרא את "מוצא המינים" של צ'ארלס דרווין (1859). בספרו הקביל ספנסר בין התאוריות הכלכליות שלו לתאוריות הביולוגיות של דרווין: "הישרדות זו של הכשירים ביותר, אשר ביקשתי לבטא כאן במונחים מכניים, היא זו שמר דרווין כינה 'ברירה טבעית', או שימורם של גזעים מועדפים במאבק על החיים."
דרווין הגיב בחיוב להצעתו של אלפרד ראסל וולאס להשתמש בביטוי החדש של ספנסר "הישרדות הכשירים ביותר" כאלטרנטיבה ל"ברירה טבעית", ואימץ את הביטוי בספרו "The Variation of Animals and Plants under Domestication" ("מגוון בעלי החיים והצמחים תחת ביות") שפורסם בשנת 1868. בספרו "מוצא המינים" הציג דרווין את הביטוי במהדורה החמישית שפורסמה בשנת 1869, במשמעות של "מותאם טוב יותר לסביבה מיידית ומקומית".
הביטוי כמבטא תאוריה ביולוגית

ניתן לפרש את הביטוי כמבטא תאוריה או השערה: ש"כשיר" בניגוד ליחידים או מינים "בלתי כשירים", במובן כלשהו של "התאמה", ישרוד מבחן כלשהו. אף על פי כן, כאשר השערה זו מתייחסת לאנשים פרטיים, זוהי טעות מושגית, הביטוי לא מכוון להישרדות של הפרט, אלא להישרדות "הבין"-דורית של התכונות התורשתיות; אנשים ספציפיים והישרדותם אינם רלוונטיים, אלא רק הצלחתם ביצירת צאצאים. למשל, כשירותם של וירוסים אינה בהישרדות, אלא בשכפול עצמי, מה שמבהיר שהמונח "שרידה" אינו מתייחס לגביהם אפילו לשאלת החיים אלא רק ליכולתם להשתכפל. כך גם לגבי שימוש במונח "כשירות" לשם תיאור יכולתם התפקודית של חלבונים לבצע עבודה.
פרשנויות לביטוי כמבטא תאוריה נמצאות בסכנת היותן טאוטולוגיות, כלומר "לבעלי נטייה לשרוד יש נטייה לשרוד"; כדי שיהיה תוכן לביטוי, התאוריה חייבת להשתמש במושגי כשירות שאינם מבטאים רק הישרדות.
פירוש של התאוריה של הישרדות מינים כתאוריה לפיה המינים המתאימים ביותר שורדים מתערערת על ידי עדויות לכך שאף על פי שנצפתה תחרות ישירה בין אנשים, אוכלוסיות ומינים, כמעט אין עדויות לכך שתחרות הייתה הכוח המניע בהתפתחות קבוצות גדולות כגון דו-חיים, זוחלים ויונקים. במקום זאת, קבוצות אלו התפתחו על ידי התרחבותן לנישות אקולוגיות ריקות. במודל שיווי המשקל המקוטע של שינוי סביבתי וביולוגי, הגורם הקובע את ההישרדות הוא לרוב לא עליונות על פני אחר בתחרות אלא יכולת לשרוד שינויים דרמטיים בתנאי הסביבה, כגון לאחר פגיעת מטאור שעוצמתה שינתה מאוד את הסביבה ברחבי העולם. למשל, עבור בעלי החיים העיקריים השוכנים בקרקע, הגורם ליכולת לשרוד בהכחדת קרטיקון-פלאוגן לפני 66 מיליון שנה הייתה היכולת לחיות במנהרות, למשל.[דרוש מקור]
אין ראיות לכך שגורמים מהותיים בביולוגיה של יצורים היו הכוח המניע באבולוציה של קבוצות גדולות. כגורם המניע בקנה מידה אבולוציוני גדול צוינו גורמים כגון התפשטות: עליית קבוצות דומיננטיות כמו דו-חיים, זוחלים, יונקים וציפורים התרחשה על ידי התרחבות אופורטוניסטית לנישות אקולוגיות ריקות והכחדת הקבוצות התרחשה עקב שינויים גדולים בסביבה.
הביטוי כמבטא תאוריה מוסרית > דרוויניסטים חברתיים

את תאוריית "הישרדותם של הכשירים ביותר" בביולוגיה פירשו קפיטליסטים בסוף המאה ה-19 כ"מצווה אתית אשר חייבה תחרות כלכלית דורסנית" והביאה להופעתה של תאוריית "הדרוויניזם החברתי" שהצדיקה לסה פר כלכלי, מלחמה וגזענות. עם זאת, רעיונות אלה קדמו לרעיונותיו של דרווין, ובדרך כלל סותרים אותם. ואכן, לעיתים נדירות הסתמכו תומכיהם על דרווין.[דרוש מקור] המונח "דרוויניזם חברתי", בהתייחסו לאידאולוגיות קפיטליסטיות, הוצג כמונח שפירושו ניצול לרעה, בספרו של ריצ'רד הופשטטר (אנ') "דרוויניזם חברתי במחשבה האמריקאית" שפורסם בשנת 1944.
הביטוי כמבטא תאוריה מוסרית > אנרכיסטים

האנרכיסט הרוסי פיוטר קרופוטקין ראה במושג "הישרדות הכשירים ביותר" מושג שמבטא תמיכה בשיתוף פעולה ולא בתחרות. בספרו "Mutual Aid: A Factor of Evolution" הוא הציג ניתוח שהוביל למסקנה שהכשירים ביותר לא בהכרח היו הטובים ביותר בתחרות באופן אינדיבידואלי, אלא לעיתים קרובות חברי הקהילה שהפגינו עבודה משותפת באופן הטוב ביותר. הוא הגיע למסקנה הבאה:
בעולם החי ראינו שרובם המוחלט של המינים חיים בחברות, וכי הם משתפים פעולה בצורות הטובות ביותר לשם מאבק על החיים: את הביטוי "מאבק על החיים" יש להבין במובן הדרוויניסטי הרחב שלו: לא כמאבק על אמצעי הקיום בלבד, אלא כמאבק נגד כל התנאים הטבעיים המקשים על המין. מיני בעלי חיים שבהם מאבק הפרט הצטמצם לגבולותיו הצרים ביותר, ובהם תרגול העזרה ההדדית השיג את ההתפתחות הגדולה ביותר, הם תמיד הרבים ביותר, המשגשגים והפתוחים ביותר להתקדמות נוספת.
בהחלת תפיסה זו על החברה האנושית הציג קרופוטקין עזרה הדדית כאחד הגורמים הדומיננטיים של האבולוציה, והשני נובע מאליו מכך:
בתרגול העזרה ההדדית, שאותה אנו יכולים לתארך אל ראשית האבולוציה, אנו מוצאים לפיכך את המקור החיובי והבלתי מעורער של תפיסותינו האתיות; ואנחנו יכולים לאשר כי בהתקדמות האתית של האדם, לתמיכה הדדית ולא למאבק הדדי היה החלק המוביל. בהשלכותיה הרחבות, אפילו בזמן הנוכחי, אנו רואים בה [בעזרה ההדדית] גם את הערובה הטובה ביותר להתפתחות נעלה יותר של הגזע שלנו.
טאוטולוגיה

לעיתים נטען כי "הישרדות הכשירים ביותר" היא טאוטולוגיה. הנימוק הוא שאם משתמשים במונח "כשיר" בתור "זה שניחן במאפיינים פנוטיפיים המשפרים את סיכויי ההישרדות וההתרבות" (כפי שספנסר הבין זאת), אפשר פשוט לשכתב את "הישרדותם של הכשירים" ל"הישרדותם של אלה שמצוידים יותר לשרוד". יתר על כן, הביטוי "אכן" הופך לטאוטולוגיה אם משתמשים בהגדרה המקובלת ביותר של "כשירות" בביולוגיה המודרנית, כלומר הצלחה ברבייה עצמה (ולא בכל מערך כלשהו של תכונות המסייע להצלחה רבייתית זו). לפעמים משתמשים בנימוקים אלה כדי לטעון שכל תורת האבולוציה של דרווין על ידי הברירה הטבעית היא ביסודה טאוטולוגית, ולכן נטולת כל כוח הסבר.
עם זאת, הביטוי "הישרדות הכשירים ביותר" (שמוצג בפני עצמו ולפיכך מחוץ להקשרו) נותן תיאור מאוד לא שלם של מנגנון הברירה הטבעית. הסיבה היא שהביטוי לא מזכיר דרישת מפתח של הברירה הטבעית – "תורשה". הביטוי "הישרדות הכשירים ביותר", כשלעצמו, הוא טאוטולוגיה אם כשירות מוגדרת על ידי הישרדות ורבייה, אבל הצגת האבולוציה כמנגנון שכולל רק הישרדות ורבייה, היא הצגה חלקית ושגויה. האבולוציה היא מנגנון שכולל, מעבר לרבייה, גם וריאציות נורשות וברירה טבעית ביניהן.
אם תכונות תורשתיות מסוימות מגדילות את סיכויי ההישרדות וההתרבות של נושאיהן, נובע מכך כי אותן תכונות המשפרות את ההישרדות והרבייה יגדלו בתדירות גוברת לאורך הדורות. זה מה שמכונה "אבולוציה על ידי הברירה הטבעית". אם התכונות המובילות להצלחה דיפרנציאלית בפוריות אינן תורשתיות, לא תתרחש שום אבולוציה משמעותית, בין אם תתקיים "הישרדות הכשירים ביותר" או לא. אם שיפור בהצלחת הרבייה נגרם מתכונות שאינן תורשתיות, אין שום סיבה שתכונות אלה יתרבו באוכלוסייה לאורך הדורות. הברירה הטבעית אינה קובעת פשוט כי "אלה ששורדים שורדים" או ש"המתרבים הם שמתרבים"; אלא היא קובעת כי "אלה ששורדים מתרבים "ולכן" מפיצים תכונות "תורשתיות" שהשפיעו על הישרדותם ועל הצלחת הרבייה שלהם". הצהרה זו אינה טאוטולוגית: היא תלויה בהשערה הניתנת לבדיקה כי קיימות אכן וריאציות תורשתיות המשפיעות על כשירות גופנית (השערה שאוששה במחקרים רבים).
מומה פון סידוב הציע הגדרות נוספות ל"הישרדות הכשירים ביותר" שעשויות להניב משמעות שניתנת לבדיקה באופן ביולוגי, וגם בתחומים אחרים שבהם תהליכים דרוויניים היו בעלי השפעה. עם זאת, יהיה צורך בזהירות רבה כדי להפריד בין טאטולוגיות לבין היבטים הניתנים לבדיקה. "מעבר מרומז בין פרשנות שניתנת לבדיקה לפרשנות שאינה ניתנת לבדיקה יכול להיות טקטיקה פסולה להפיכת הברירה הטבעית לבלתי ניתנת להעמדה במבחן מדעי ... וזאת תוך כדי יצירת הרושם השגוי, לפיו מביע הפרשנות עוסק בהשערות שאפשר לבחון".
מייסד אגודת הספקנים (Skeptic Society) ומפרסם המגזין "סקפטי", מייקל שרמר, מתייחס לבעיית הטאוטולוגיה בספרו "למה אנשים מאמינים בדברים משונים" ("Why People Believe Weird Things") (אנ')משנת 1997, בו הוא מציין שאף על פי שטאוטולוגיות הן לפעמים תחילתו של המדע, הן לעולם אינן הסוף, וכי עקרונות מדעיים כמו הברירה הטבעית ניתנות לבדיקה והפרכה בזכות כוח הניבוי שלהם. שרמר מציין, לדוגמה, כי גנטיקה של אוכלוסיות מדגימה במדויק מתי הברירה הטבעית תשפיע על האוכלוסייה. שרמר מציין שאם מאובנים הומינידיים היו נמצאים באותן שכבות גאולוגיות כמו טרילוביטים, זו תהיה עדות נגד הברירה הטבעית.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד

אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד (באנגלית: Alexander III, בגאלית סקוטית: אלאקסאנדייר מק אלאקסאנדייר - Alaxandair mac Alaxandair, בגאלית מודרנית: אלאסדייר מק אלאסדייר - Alasdair mac Alasdair;‏ 4 בספטמבר 1241 - 19 במרץ 1286) היה מלך סקוטלנד.