stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולוף מלברג
קריירת אימון

בנובמבר 2015, לקראת עונת 2016, התמנה מלברג לתפקיד המאמן בקבוצת ברומאפויקארנה. הקבוצה, שסיימה את עונת 2015 עם ירידת ליגה שנייה ברציפות, התכוננה לקראת משחקיה בליגה השלישית. מלברג חתם על חוזה לשנתיים, וכבר בעונת הבכורה שלו הוביל את הקבוצה לאליפות המחוז הצפוני בליגה השלישית, עם 19 ניצחונות, הפסד ליגה בודד ו-17 שערי חובה בלבד ב-26 משחקים.
בין עונתו הראשונה לשנייה במועדון, הוביל את ברומאפויקארנה עד לחצי גמר הגביע השוודי, כולל ניצחון 2–1 על אלפסבורג ברבע הגמר. בחצי הגמר נעצרה הקבוצה על ידי נורשפין עם תבוסת 4–0. בעונת 2017 הוביל מלברג את קבוצתו לעליית ליגה שנייה ברציפות, כשברומאפויקארנה זכתה באליפות ליגת המשנה השוודית ובכך השלימה את חזרתה לליגה הבכירה. על אף ההצלחה שחווה כמאמן הקבוצה, בחר מלברג שלא להאריך את חוזהו ונפרד מהמועדון לאחר שנתיים.
ביולי 2019 התמנה מלברג לתפקיד המאמן בפרמאד אמאגר מליגת המשנה הדנית. הקדנציה הקצרה של מלברג בקבוצה נמשכה כחודשיים בלבד, בהם הצעיד את הקבוצה בשבעה משחקי ליגה ומשחק גביע בודד. ב-3 בספטמבר 2019 החליף את חברו לשעבר לנבחרת, הנריק לארסון, כמאמן הלסינגבורג מליגת העל השוודית, תפקידו הראשון כמאמן בליגה ראשונה. מלברג הוביל את הקבוצה בשמונת מחזורי הליגה האחרונים והרחיק אותה מקרבות ההישרדות עם שלושה ניצחונות וחמישה הפסדים, שהספיקו כדי להישאר עונה נוספת בליגה הבכירה.
מלברג הוביל את הלסינגבורג בעונת 2020, אך ללא הצלחה. הקבוצה שהתה מתחת לקו האדום ב-28 מתוך שלושים מחזורי הליגה, השיגה חמישה ניצחונות בלבד וסיימה את העונה במקום ה-15 (מתוך 16 קבוצות), בדרך לליגת המשנה. עם תום העונה סיים מלברג את דרכו בקבוצה.
תארים

אליפות שוודיה: 1998
גביע האינטרטוטו: 2001
אליפות יוון (2): 2010/2011, 2011/2012
הגביע היווני: 2011/2012
כדורגלן השנה בשוודיה: 2003
נבחרת הטורניר של אליפות אירופה: 2004
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הליגה> הופעות | בגביע הליגה> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | דגרפורס | שוודיה ליגת העל השוודית | 22 | 0 | - | - | - | - | - | - | 22 | 0 |
| 1997 | דגרפורס | שוודיה ליגת העל השוודית | 25 | 0 | - | - | - | - | - | - | 25 | 0 |
| 1998 | א.י.ק סולנה | שוודיה ליגת העל השוודית | 17 | 0 | 1 | 0 | - | - | - | - | 18 | 0 |
| 1998/1999 | ראסינג סנטנדר | ספרד לה ליגה | 25 | 0 | 7 | 1 | - | - | - | - | 32 | 1 |
| 1999/2000 | ראסינג סנטנדר | ספרד לה ליגה | 37 | 0 | 3 | 0 | - | - | - | - | 40 | 0 |
| 2000/2001 | ראסינג סנטנדר | ספרד לה ליגה | 36 | 0 | 5 | 0 | - | - | - | - | 41 | 0 |
| 2001/2002 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 32 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 36 | 0 |
| 2002/2003 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 38 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 43 | 1 |
| 2003/2004 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 33 | 1 | 1 | 0 | 5 | 0 | - | - | 39 | 1 |
| 2004/2005 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 30 | 3 | 1 | 0 | 2 | 0 | - | - | 33 | 3 |
| 2005/2006 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 27 | 0 | 4 | 0 | 2 | 0 | - | - | 33 | 0 |
| 2006/2007 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 38 | 1 | - | - | 1 | 0 | - | - | 39 | 1 |
| 2007/2008 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 34 | 2 | 1 | 0 | 2 | 0 | - | - | 37 | 2 |
| 2008/2009 | יובנטוס | איטליה סרייה א' | 27 | 2 | 4 | 0 | - | - | 7 | 0 | 38 | 2 |
| 2009/2010 | אולימפיאקוס | יוון ליגת העל היוונית | 25 | 2 | 4 | 1 | - | - | 12 | 0 | 41 | 3 |
| 2010/2011 | אולימפיאקוס | יוון ליגת העל היוונית | 23 | 3 | - | - | - | - | 3 | 0 | 26 | 3 |
| 2011/2012 | אולימפיאקוס | יוון ליגת העל היוונית | 23 | 2 | 4 | 1 | - | - | 9 | 0 | 36 | 3 |
| 2012/2013 | ויאריאל | ספרד ליגת המשנה הספרדית | 29 | 2 | - | - | - | - | - | - | 29 | 2 |
| 2013/2014 | פ.צ. קופנהגן | דנמרק ליגת העל הדנית | 22 | 3 | 1 | 0 | - | - | 6 | 1 | 29 | 4 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 543 | 21 | 38 | 3 | 15 | 0 | 41 | 1 | 636 | 26 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת שוודיה> שנה | נבחרת שוודיה> הופעות | נבחרת שוודיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 10 | 0 |
| 2001 | 9 | 0 |
| 2002 | 11 | 0 |
| 2003 | 10 | 1 |
| 2004 | 13 | 0 |
| 2005 | 8 | 1 |
| 2006 | 9 | 0 |
| 2007 | 9 | 2 |
| 2008 | 9 | 0 |
| 2009 | 11 | 3 |
| 2010 | 5 | 0 |
| 2011 | 7 | 0 |
| 2012 | 6 | 1 |
| סה"כ | 117 | 8 |
מלברג במדי נבחרת שוודיה, יורו 2012
אדום עולה עולה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אבי פרץ
 יצא לאור:  1999
 שפה:  עברית
 אורך:  4:05
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  אבי פרץ
 עיבוד:  אבי פרץ
"אדום עולה עולה" הוא שיר אליפות של מועדון הכדורגל הפועל חיפה. השיר נכתב על ידי אהוד מנור לרגל זכייתה של חיפה באליפות המדינה לעונת 1998/1999, הולחן ובוצע על ידי אבי פרץ ועובד על ידי פרץ וקובי אשרת.
רקע

בעונת 1998/1999 זכתה הפועל חיפה באליפות הראשונה והיחידה בתולדותיה. לרגל הזכייה באליפות, כתב אהוד מנור את שיר האליפות "אדום עולה עולה". השיר הולחן ובוצע על ידי אבי פרץ והושמע בהשמעת בכורה ברדיו ב-8 במאי 1999 במסגרת התוכנית "שירים ושערים" ברשת ב', מיד לאחר שחיפה זכתה בפועל באליפות, כשגברה על יריבתה לצמרת הטבלה מכבי תל אביב.
תוכן השיר

השיר מורכב משני בתים המורכבים מארבע שורות מחורזות בתוכן, מפזמון חוזר ומקטע שירה ששגור בפי אוהדי הקבוצה - "כולם יודעים שחיפה אדומה".
במוקד השיר עומדים החגיגיות שבראשוניות, לאור העובדה שהייתה זו הפעם הראשונה שבה זכתה הפועל חיפה באליפות המדינה ("זוהי פעם ראשונה אבל לא האחרונה"), וכן מעבר ההגמוניה בעיר ממכבי חיפה, שנחלה עונה לא מוצלחת, להפועל, לאחר למעלה מעשור שנים שבהן הייתה זו מכבי חיפה שהרבתה לזכות בתארים ואילו הפועל נעה בין הליגה הלאומית דאז לליגה הארצית ("כולם יודעים שחיפה אדומה"; "בקריות ובמפרץ... בנמל ובכרמל חיפה היא של הפועל").
הפזמון גם הוא מורכב משיר אוהדים - "אדום עולה עולה", וזהו גם שמו של השיר. לאחר מכן מתואר הצבע האדום כפורש כנפיים וכממריא אל על, ובעלי הקבוצה, רובי שפירא כמי שנמצא "בשמיים", סלנג שנועד לתאר את אושרו הרב והתרוממות הרוח שחווה. אלא ששנתיים מאוחר יותר נקלע שפירא לקשיים כלכליים והתאבד, והביטוי הפך מציאותי וקיבל ממד מקברי וטרגי. לימים סיפר מנהל הקבוצה דאז, אפרים גבאי, כי הציע לשפירא לשנות את השורה משום שלטענתו הדו-משמעות לא נשמעה טוב, אך שפירא הגיב בביטול.
לאחר צאת השיר

בתום עונת המשחקים פורסם קליפ לשיר שבו נראים שחקני הקבוצה, הישראלים והזרים, לומדים את מילות השיר בהדרכת מאמנם אלי גוטמן, ומיד לאחר מכן מבצעים אותו במקומות שונים - במגרש האימונים של הקבוצה ובאתרים שונים ברחבי חיפה. את קטע הביניים הלקוח מתוך שיר האוהדים מבצעים בקליפ שפירא וראש עיריית חיפה עמרם מצנע. בקליפ משתתפת גם אוהדת הקבוצה, השחקנית אורלי ויינרמן.
מילות השיר הוטבעו על ספל ממותג ועל מרצ'נדייז נוספים ששווקו בתקופה הסמוכה לזכייה באליפות.
במצעד שירי האליפות שערכו מספר אתרי ספורט ישראליים בעשורים הראשונים לשנות האלפיים הוזכר השיר בין שירי האליפות המוצלחים והיפים בכל הזמנים, ובחלקם אף דורג בחמישייה הראשונה.
לאחר התאבדותו של שפירא נרכש המועדון על ידי איש העסקים יואב כץ. אוהדי הקבוצה, שלא היו מרוצים מהמדיניות שהנהיג כץ, מחו נגדו ולבסוף אף הקימו קבוצת אוהדים הנושאת את שמו של שפירא - הפועל רובי שפירא חיפה. הקבוצה נתמכה על ידי בני משפחת שפירא, עובדה שעוררה מתיחות בין כץ למשפחת שפירא. בשל כך, מיעט המועדון להשמיע במשחקי הקבוצה ובאירועים נוספים את שירי האליפות שבהם מוזכרים שמו של שפירא ופועלו - "אדום עולה עולה" ו"אדום זה הצבע שלי", שיר אליפות נוסף בביצוע הזמרת חיה ארד.
הערות שוליים

↑   אור בוקר, רובי שפירא לא התעניין בכדורגל, אבל נתן לקבוצתו אליפות היסטורית. הסוף הטראגי הגיע מהר, באתר הארץ, 8 במאי 2020
↑  שלמה וייס‏, אפרים גבאי: "שמתי את הפועל חיפה לפני המשפחה, היום אני מכה על חטא", באתר וואלה, 20 בנובמבר 2020
↑  אבישי סלע, ‏שירים ושערים: מצעד המנוני האליפות בארץ, באתר ערוץ הספורט, 17 במרץ 2020
↑  עמיר פלג, האיש הקטן והצל הגדול, באתר ynet, 4 בינואר 2018
↑  גידי ליפקין, ‏יואב כץ התנגד שיושר הבית על רובי שפירא, באתר ONE‏, 13 במאי 2018
ספל ממותג הנושא את סמלה של הפועל חיפה ועליו מוטבעות מילותיו של השיר
אזורי לחות (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  שרלוטה רוש
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  מ. דומונט-שאוברג 
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  190
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך:  2009
 תרגום:  עופרה קק
 
אזורי לחות (בגרמנית: Feuchtgebiete ובאנגלית: Wetlands) הוא ספר הביכורים, בחלקו אוטוביוגרפי, של הסופרת שרלוטה רוש שיצא לאור בגרמניה ב-2008 והיה לרב–המכר המצליח ביותר בגרמניה, ממנו נמכרו יותר ממיליון וחצי עותקים ב-2009. התומכים מסווגים אותו רומן אירוטי והמבקרים - פורנוגרפיה. זכויות התרגום נרכשו על ידי 27 מדינות ובמרץ 2009 הוא היה הספר הגרמני הראשון שכיכב במקום הראשון בדירוג המכירות העולמי של אמזון מאז תחילת הדירוג. הספר תורגם לעברית ב-2009 על ידי עופרה קק לכנרת זמורה-ביתן דביר ועובד לסרט בבימוי דייוויד וננדט ובכיכובה של קרלה ג'ורי (אנ') כ"הלן" שהוקרן לראשונה בפסטיבל לוקרנו באוגוסט 2013.
תקציר העלילה

עלילת הספר מתפרסת על פני מספר ימים בהם מאושפזת הלן ממל בת ה-18 - צעירה משעשעת, בוטה, נטולת עכבות, סקרנית וחופשייה מינית - במחלקה פנימית של בית החולים עקב פיסורה אנאלית שהיא גרמה לעצמה בעת גילוח האזור. היא מחכה לביקור הוריה הגרושים בתקווה נואשת שהשניים ישלימו ביניהם סוף סוף ליד מיטת חוליה. ובינתיים היא בוחנת את האזורים הלחים בגופה ומניחה לרובין, אח בית החולים, לצלם את החלקים החומקים ממבטה הסקרני. ליד מיטתה היא אף מטפחת אוסף של גלעיני אבוקדו המשמשים אותה לצרכים שונים. ולאורך כל הדרך היא אומרת בקול רם את מה שאחרים לא מעיזים אפילו לחשוב.
השראה

לדברי רוש, היא קיבלה השראה לכתוב את הרומן בעת שישבה על האסלה בדירה של חברתה הטובה ביותר בעיר הקתולית קלן. כדי להעביר את הזמן היא נטלה בקבוק סבון שהיה מונח בחדר וגילתה - לחרדתה - שזה סבון המיועד לניקוי הנרתיק. "התחלתי לחשוב, 'אלוהים, אני האדם היחיד שלא משתמש בסבון לוגינה'" היא סיפרה בראיונות. את הספר כתבה כדי לתקוף את "האובססיה של החברה לנקיון והיגיינה" אשר לטענתה, מיליוני נשים נדרשות לציית לה מדי יום ללא מחשבה.
אני בטוחה שבתרבות בת–זמננו נשים רבות מבולבלות ביחס לגופן. אנחנו אובססיביות לניקיון, נואשות להיפטר מההפרשות שלנו ומשֹער הגוף שלנו. אז רציתי לכתוב על הצדדים המכוערים של הגוף האנושי. הריחות שלו. המיצים שלו... רציתי להציג את כל עסקת החבילה: נשים הן לא רק מרחב תצוגה סקסי, הן גם נהיות חולות, הן צריכות ללכת לשירותים, הן מדממות.
"אזורי לחות"  נוגע במספר נושאי טאבו למשל מין אנאלי. אוננות, לֶסְבִּיּוּת וצריכת מין בתשלום אך לא רק בזירה המינית אלא גם באלה שניתן למצוא בחברה בכלל, במיוחד במשפחות שאינן מתפקדות למשל פגיעה עצמית, שימוש בסמים, התמודדות עם ניסיונות התאבדות, וגילוי עריות.
ביקורת

עם צאתו לאור עורר הספר מהומה תקשורתית עזה וטעונה בדבר טיבו: המבקרים טענו שהוא פורנוגרפיה מובהקת לשמה במסווה כזה או אחר והאוהדים שהוא מניפסט פמיניסטי מחאתי מפי מי שהוכתרה כדוברת של הדור הפמיניסטי החדש של גרמניה. הספר השווה ל"התפסן בשדה השיפון" מאת ג'יי די סלינג'ר, "קראש" מאת ג'יימס גראהם באלארד ו"הסריסה" (אנ') מאת ג'רמיין גריר. דר' קלאודיה נויזיס, חוקרת ומנחה מוסמכת להטמעת חשיבה מגדרית מאוניברסיטת הומבולדט של ברלין טוענת כי אחת הסיבות להצלחה המסחררת של הספר בגרמניה היא כי הוא אנטיתזה ל"תוכניות טלוויזיה כמו הטופ מודל הבאה של גרמניה, בהנחיית דוגמנית העל היידי קלום. וכי בכל מדינה שיש יחס חברתי דומה לניקוי הגוף, להיגיינה ולתפקודי הגוף בכלל נשים צעירות תראה בו דרך אחרת להתמודדות עם הלחץ העצום להיות יפה, בעלת גוף מושלם, קרייריסטית מוצלחת לפני לידת ילדן הראשון.
הערות שוליים

1 2  Charlotte Roche: Troubled mind of a taboo-buster, באתר אינדפנדנט, 27 באוגוסט 2011
↑  Fiction in German makes it to pole position,באתר האקונומיסט, 3 באפריל 2008
↑  "wetlands", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Charlotte Roche - Interview, באתר granta 101 ‏ 10 במאי 2008
↑  Publishers battle to sign up Europe's sex sensation /25/news.germany , באתר הגרדיאן, 25 במאי 2008
אוגדה 85

| --- | --- |

תג היחידה של אוגדה 85
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד המרכז
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקדים:  מפקדי האוגדה
אוגדה מרחבית 85 (אוגמ"ר העמקים) הייתה אוגדת מילואים וביטחון שוטף בצה"ל, שפעלה משנות השבעים ועד שנת 1992.
היסטוריה

בשנות השבעים הוקמה מפקדת שליטה (משל"ט) העמקים. בשנות השמונים הפכה להיות אוגדה מרחבית עם שתי חטיבות מרחביות: חטיבה 228 (חטיבת העמקים או חטמ"ר צמח) וחטיבת הבקעה (חטיבה 417).
בשנת 1986 מונה תת-אלוף האיל סלאח למפקד האוגדה והיה לדרוזי הראשון בדרגת תת-אלוף.
בשנת 1992 פורקה אוגדה מרחבית 85.
בשנת 2003 אוחדו חטמ"ר צמח עם חטמ"ר הבקעה והפך לחטמ"ר הבקעה והעמקים.
מפקדי האוגדה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
עודד ניר: 
| האיל סלאח | 1986 - |  |
תגי יחידות באוגדה

חטיבת העמקים (228)
חטיבת הבקעה (417)
| ישראל אוגדות צה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | אוגדת הבשן (210)  • עוצבת הגליל (91)  • עוצבת געש (36)  • עוצבת המפץ (146)  |  |
| פיקוד המרכז | אוגדת אזור יהודה ושומרון (877)  • עוצבת האש (98)  • עוצבת הבזק (99)  |  |
| פיקוד הדרום | אוגדת עזה (143)  • עוצבת אדום (80)  • עוצבת הפלדה (162)  • עוצבת סיני (252)  |  |
| פיקוד העורף | אוגדת יערה |  |
| זרוע היבשה | אוגדה 96 |  |
| אוגדות צה"ל שפורקו | במאה ה-20: אוגדה 440  • אוגדה 77 • אוגדה 84 • אוגדה 85  • יק"ל בשנת 2004: אוגדת יהודה  • אוגדה 81 • אוגדה 220  • עוצבת אתגר  • אוגדה 194  אחרי 2004: עוצבת עמוד האש  • עוצבת עידן  |  |
אוגד

אוגד (בלעז: קוֹפּוּלה) הוא מעמד תחבירי של מילה המסמנת את היחס (או הקשר) בין נושא המשפט לנשואו. במרבית שפות העולם, כאשר נשוא המשפט הוא פועל אין צורך להשתמש באוגד, שכן הפועל מובן בהכרח כנשוא המשפט. כפועל יוצא מכך, האוגד מופיע לרוב במשפטים שמניים או משפטים שנשואם אינו פועלי. בשפות שאינן מאפשרות משפט ללא פועל, ניתן לראות בפועל ההוויה אוגד. יש לשים לב לכך שהאוגד איננו חלק דיבר, שכן מילים השייכות לחלקי דיבר שונים עשויות לשמש כאוגד. כך לדוגמה, בעברית, הן הפועל "היה" והן כינוי הגוף עשויים לשמש כאוגדים (ראו להלן).
על אף שתפקידו העיקרי של האוגד הוא לסמן את היחס הנשואי במשפט, לעיתים קרובות הוא עשוי לסמן קטגוריות תחביריות נוספות כגון זמן, אספקט או קוטביות (פולאריות, חיוב המשפט או שלילתו).
האוגד בעברית

האוגד בעברית ניתן להמרה באוגד אחר או להשמטה. בעברית נהוג לנתח מספר מקרים כאוגדים:
הפועל היה על נטיותיו השונות, המשמש כאוגד במשפטים שמניים שזמנם אינו הווה. לדוגמה: ”דני היה גיבור.”
בדקדוק המסורתי אף פועלי התהוות כגון הפך או נהיה נתפסים כאוגדים, הגם שפעלים אלו מוסיפים משמעות נוספת מעבר לסימון היחס הנשואי, ולכן ניתן לראות בהם נשואים בפני עצמם. לדוגמה: ”שיערה הפך שיבה.”
המילה אין על הטיותיה השונות, משמשת כאוגד שלילי השוללת שם תואר. יש להבחין בין השימוש האוגדי של אין (כגון ”דני אינו פחדן”) לבין השימוש הישי שלה השולל קיום (”לדני אין תפוח”). במקרה האחרון נהוג לנתח את המילה אין כנשוא המשפט, כלומר כאשר ניתן להמיר את המילה "אין" במילה "יש" המילה "אין" תנותח כנשוא, וכאשר ניתן להמיר את המילה "אין" במילה "לא" המילה "אין" תנותח כאוגד.
כינויי הגוף השלישי על נטיותיהם, כגון ”דני הוא איש טוב”. בלשנים אחדים, כגדעון גולדנברג, מבכרים לראות במשפט כגון זה משפט ייחוד אשר בו הוא הוא נושא משפט הייחוד (ודני הוא חלק הייחוד).
כינויי הרמז זה וזו, כגון במשפט ”ילדים זה שמחה”. (ראה: עאדל מחול, לשון אחר)
בלשון התקנית, על האוגד להתאים במין ובמספר לנושא. לפיכך יש לומר ”הדם הוא הנפש” (הדם הוא הנושא במשפט זה), ולא ”הדם היא הנפש”, אך בלשון הדבורה לעיתים מתאים האוגד לנשוא ולעיתים אינו מתאים לא לנשוא ולא לנושא (כמו בדוגמה ”ילדים זה שמחה”).
פועל ההוויה כאוגד

שפות רבות אינן מאפשרות משפטים חסרי-פועל (או לחלופין, מאפשרות משפטים אלה במספר מקרים מצומצם). במקרים אלה משמש פועל זה כאוגד. לרוב, פועל זה הוא פועל ההוויה. כך לדוגמה, הפועל be באנגלית משמש כאוגד במשפט כגון John is my friend שכן נשוא המשפט הוא הצירוף השמני my friend. נשים לב, כי פועל ההוויה עשוי לשמש כנשוא בפני עצמו, כגון באמירתו הידועה של דקארט Cogito, ergo sum אשר בה פועל ההוויה הלטיני sum משמש כנשוא במשמעות "אני קיים".
במסורת הדקדוקית הערבית נקרא השימוש האוגדי בפועל ההוויה كان ناقصة (פועל הוויה חסר), ואילו השימוש הנשואי – كان تامة (פועל הוויה מלא), בהתייחס לתוכן הסמנטי של פועל ההוויה.
במספר שפות לטיניות, כגון ספרדית, איטלקית ופורטוגזית, קיימים שני פועלי הוויה שונים המשמשים כאוגד. הם מובחנים ביניהם בכך שהראשון בא לפני נשוא המציין מצב קבוע (כגון תכונת אופי), ואילו השני בא לפני נשוא המציין מצב זמני (כגון חולי, מצב רוח חולף) או מקום הימצאות. בספרדית ובפורטוגזית הפעלים הם: ser ו-estar, ובאיטלקית essere ו-stare.
העדר אוגד

במסורות בלשניות מסוימות זכו משפטים שמניים ללא אוגד להתייחסות מיוחדת. בפרט בבלשנות הגנרטיבית, כל משפט חייב להכיל צירוף פועלי. אי לכך, בשפות אשר בהן מתקיימים משפטים שמנים ללא אוגד (כגון בעברית, לדוגמה המשפט המלך ערום), נטען שיש אוגד-אפס (Zero copula), כלומר אוגד שאינו ממומש מבחינה פונולוגית. בעוד שגישה זו ניתנת להגנה בשפה כגון עברית, שבה מופיע לעיתים אוגד, היא בעייתית בשפות אשר לא מופיע בהן לעולם אוגד, כגון אינדונזית.
הערות שוליים

↑  Gila Freedman Cohen, Carmia Shoval, Easing Into Hebrew Grammar, The Hebrew University Magnes Press, 2011, עמ' 716
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph371814
אזורי הכיבוש באוסטריה

חלוקת אוסטריה
חלוקת וינה לאזורי הכיבוש
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה וכיבוש אוסטריה, חולק שטחה לארבעה אזורי כיבוש אשר נוהלו בידי ארבע בעלות הברית - ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, ברית המועצות וצרפת. משטר הכיבוש עמד בתוקפו עד שנת 1955, עת הושבה לאוסטריה עצמאותה המלאה וריבונותה על שטחה.
היסטוריה

כיבוש וינה הושלם בידי הצבא האדום ב-13 באפריל 1945, ולאחר כשבועיים הסתיים כיבוש המדינה כולה. ב-27 באפריל 1945 הוכרזה אוסטריה כמדינה עצמאית ונפרדת מגרמניה, לאחר שמאז האנשלוס ב-1938 הייתה חלק מהרייך הגרמני השלישי. יומיים לאחר מכן, ב-29 באפריל 1945, הוקמה ממשלה זמנית בידי קרל רנר ופוליטיקאים נוספים מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת העם, והמפלגה הקומוניסטית.
היסטוריה > כיבוש בעלות הברית

אוסטריה חולקה לארבעה אזורים כדלקמן:
מדינות פורארלברג וטירול המערבית במערב במדינה נוהלו על ידי צרפת.
טירול המזרחית, קרינתיה ושטיריה בדרום המדינה נוהלו בידי הממלכה המאוחדת.
מדינות זלצבורג ורובה של אוסטריה עילית בצפון-מערב אוסטריה נמסרו לניהול ארצות הברית.
צפון-מזרח המדינה שכלל את מדינות בורגנלנד, אוסטריה תחתית וחלק קטן מאוסטריה עילית, היה בניהול ברית המועצות.
בדומה לברלין, חולקה גם וינה ששכנה בלב אזור הכיבוש הסובייטי, בין ארבעת הצבאות הכובשים. החלוקה נעשתה לפי מפתח רבעים, ומרכז העיר (רובע 1) נוהל לפי תורנות חודשית.
היסטוריה > סיום הכיבוש

ב-25 בנובמבר 1945 התקיימו הבחירות הראשונות במדינה. משטר הכיבוש נמשך עשר שנים והסתיים באופן רשמי ב-15 במאי 1955 עם חתימת אמנת המדינה האוסטרית. האמנה נכנסה לתוקפה ב-27 ביולי 1955 ואחרוני הכוחות הצבאיים הזרים עזבו את שטח המדינה ב-25 באוקטובר 1955. למחרת קיבלה אוסטריה את חוק הנייטרליות (Bundesverfassungsgesetz über die Neutralität Österreichs), ויום זה נקבע כיום חגה הלאומי.
ראו גם

אזורי הכיבוש בגרמניה
האדם השלישי (סרט)
ארבעה בג'יפ
חיילים סובייטים מסירים שלט של המפלגה הנאצית
אוטו האסה (גנרל)

| --- | --- |

אוטו האסה
 לידה:  21 ביוני 1871 שלאו, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  28 בספטמבר 1942 (בגיל 71) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  Invalids' Cemetery 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  רייכסווהר
 תקופת הפעילות:  1890–1932 (כ־42 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 ראש משרד הגייסות מפקד הדיוויזיה ה-3 מפקד המחוז הצבאי ה-3 מפקד קבוצת הפיקוד ה-1
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
   פור לה מריט   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה    מסדר העיט האדום
 
אוטו האסה (בגרמנית: Otto Hasse;‏ 21 ביוני 1871 – 28 בספטמבר 1942) היה גנרל גרמני אשר לחם במלחמת העולם הראשונה, ולאחר המלחמה שימש כראש משרד הגייסות (מקביל למטה הכללי) של הרייכסווהר בין 1923–1925 (מונה לאחר וילהלם האייה).
ביוגרפיה

האסה נולד בשלאו ב-21 ביוני 1871. ב-27 בספטמבר 1890 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה התחתית ה-1 - הרוזן פון קירכבאך). ב-17 בדצמבר 1891 הוא הועלה לדרגת לויטננט משנה. באוקטובר 1899 הוא החל ללמוד באקדמיית המלחמה בברלין. כעבור שלוש שנים החל לשרת במטה הכללי. ב-24 בנובמבר 1915 הוא הועבר לתפקיד ראש מטה קורפוס המילואים ה-5 שלחם בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. ב-18 באוגוסט 1916 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-4 בפברואר 1917 הוא הועבר לשמש כראש מטה קורפוס המילואים ה-10. ב-23 בדצמבר של אותה שנה הוא עוטר בפור לה מריט - העיטור הצבאי הגבוה ביותר של הצבא הקיסרי. ב-12 במאי 1918 נוספו עלי אלון לעיטור הפור לה מריט שלו. ב-4 באוגוסט של אותה שנה מונה לראש מטה הארמייה ה-9. הוא שרד בתפקיד רק עד 22 באוגוסט, אז הועבר לשמש כראש מטה הארמייה ה-1. בתפקיד זה הוא כיהן תחת שלושה מפקדים שונים עד 19 בדצמבר של אותה שנה.
בעקבות פירוק הצבא הקיסרי ב-1919, התגייס האסה לרייכסווהר. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הוא נשלח לברלין ומונה לראש מחלקה במשרד הרייכסווהר (משרד ההגנה). ב-1 באפריל 1922 הוא מונה לראש משרד הגייסות - שם מכובס שנועד לאפשר לגרמניה להקים מטה כללי בלי להפר את חוזה ורסאי. בתפקיד זה הוא כיהן עד לשנת 1926 כאשר הוחלף על ידי גאורג וצל. בתפקידו כראש משרד הגייסות, האסה היה בפועל הרמטכ"ל של הרייכסווהר. ב-1 בפברואר 1923 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. באותה שנה הוא נסע לברית המועצות וחתם על אמנה צבאית סודית, שנועדה לאפשר לשתי המדינות המצורעות של אירופה לייצר נשק במשותף. ב-1 בפברואר 1926 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-3 ולמפקד המחוז הצבאי ה-3. ב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת גנרל. ב-1 באפריל של אותה שנה הוא מונה למפקד קבוצת הפיקוד ה-1 בברלין. ב-30 בספטמבר 1932 הוא עזב את הצבא. הוא נפטר בברלין ב-28 בספטמבר 1942.
משפחתו

האסה היה בנו של השופט ארנסט לאופולד פון האסה ואשתו הלנה מריה אמיליה לבית הולץ. אחיו הגדול היה הגנרל ארנסט האסה. ב-5 באוקטובר 1897 הוא נישא לאווה קתרינה ויטה, בתו של גנרל-מיור אוטו ויטה. ב-16 במרץ 1901 נולד בנם היחיד הנס אוטו ארנסט האסה.
אדום (שיר)

"אדום" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית איגי וקסמן. הוא יצא לאור במאי 1995, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום, אדום (1995). את השיר כתבה וקסמן ללחן של שרון הולצמן והפקה של חמי רודנר, שהיה אחראי על הפקת שאר השירים מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-25 במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי איגי וקסמן, הולחן על ידי שרון הולצמן והופק על ידי חמי רודנר. הוא הופץ כשיר הנושא הרשמי מתוך האלבום, אדום. "אדום" נחשב לאחד משיריה הידועים ביותר של וקסמן. בכתבה שפורסמה ב-ynet במלוא 20 שנים לאלבום, נכתב כי השיר: ”הוא ללא ספק ההיי לייט ברפרטואר של וקסמן”.
שלושה עשורים לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-200 אלף השמעות והוא שירה המושמע ביותר של וקסמן בפלטפורמה.
גרסאות כיסוי

במרוצת השנים הוקלט ובוצע "אדום" בידי אמנים שונים:
בשנת 2009 המוזיקאי אורי מרק ביצע את "אדום" ביחד עם וקסמן.
בינואר 2022 ביצע המוזיקאי חמי רודנר את אדום" ביחד עם וקסמן.
באפריל 2022 ביצעה הזמרת ליאת בלסקי את "אדום" בליווי להקה.
במאי 2022 ביצעה הלהקה איפה הילד? את "אדום" ביחד עם וקסמן.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 25 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | מאי 1995 | תקליטור | הד ארצי |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  איגי וקסמן - אדום (באנגלית), 1995, נבדק ב-2023-08-02
1 2 3  אלכסנדרה לוקש, אדום עולה: איגי וקסמן לוהטת כמו בניינטיז, באתר ynet, 30 ביולי 2015
↑  5.6.1995 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  אדום, 1995-01-01, נבדק ב-2023-08-02
↑  אדום - אורי מרק מארח את איגי וקסמן, 2009, נבדק ב-2023-08-02
↑  איגי וקסמן, חמי רודנר, אדום, חי, 2022, מגביר אור כוכבים, נבדק ב-2023-08-02
↑  ליאת בלסקי - אדום איגי וקסמן, נבדק ב-2023-08-02
↑  איגי וקסמן - אדום - בהופעה של ׳איפה הילד׳ בבארבי, נבדק ב-2023-08-02
| איגי וקסמן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אדום • לא מחכה יותר לדוור • בעדינות • מסתובבים |  |
| ערכים קשורים | איפה הילד? • אשלי וקסמן בקשי (בת דודה) • חמי רודנר • ישי אדר • "היכל התהילה" • "יפה לך" |  |
| איגי וקסמן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| אדום | "תישא אותי לאשה" • "תהרוג אותי לאט" • "אדום" • "אין לי מה לומר לך" • "מאוד פרוע" • "פחד" • "יש לי חברה" |  |
| לא מחכה יותר לדוור | "לא מחכה יותר לדוור" • "בדרך למילווקי" • "קח את מה שיש בי" • "שיר הנגב" • "לעצום עיניים" • "תיפצע כשתרוץ אלי שוב" |  |
| בעדינות | "צופה בך" • "רק רגע" • "איש קטן למטה" • "עוד קצת" • "בעדינות" |  |
| מסתובבים | "תמיד אוהב תמיד נפגע" • "משחקת עם בובות" • "דולי פרטון" |  |
| סינגלים אחרים | "בטי בם" • "יש בו אש" • "רק בשביל לקבל חיבוק" • "יש עוד סיכוי" • "אורות וצללים" • "בוא איתי" • "הלכנו לאיבוד" • "הספוט עליי" • "כלום לא קרה" |  |
אוטו הופמן

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1896 אינסברוק, אוסטריה 
 פטירה:  31 בדצמבר 1982 (בגיל 86) מרגנטהיים, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה
 אות הזהב המפלגתי 
 
גרופנפיהרר אוטו הופמן (בגרמנית: Otto Hofmann‏; 16 במרץ 1896 – 31 בדצמבר 1982) היה איש אס אס גרמני. ראש מטה המשרד הראשי לגזע והתיישבות של האס אס. נידון ל-25 שנות מאסר במסגרת משפט RuSHA, אולם שוחרר ב-1954.