stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאגובה ארסאטה
קריירת משחק

ארסאטה נולד בבריאטואה שבחבל הבסקים, ושיחק לאורך הקריירה שלו בקבוצות מהליגות הנמוכות בספרד, כולן מחבל הבסקים. הוא פרש בשנת 2007, בגיל 29 בלבד, לאחר עונה אחת בליגה הרביעית במדי אמורבייטה.
קריירת אימון > ריאל סוסיאדד

ארסאטה פנה לאימון מיד לאחר פרישתו, כאשר שתי הקבוצות הראשונות אותן אימן היו חובבניות. בשנת 2010, הוא חזר לריאל סוסיאדד, כמאמן קבוצות הנוער של המועדון, שם שיחק כנער.
ביולי 2012, הועלה ארסאטה לקבוצה הראשונה של סוסיאדד כעוזר של פיליפ מונטנייר, מאמן הקבוצה דאז. בשנה שלאחר מכן, עם עזיבת הצרפתי לסטאד רן, הוא מונה למחליפו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמאמן בלה ליגה ב-17 באוגוסט עם ניצחון ביתי 2-0 על חטאפה, והוביל את הקבוצה במסע שלה בשלב המוקדמות של ליגת האלופות, בו היא ניצחה את ליון כדי להעפיל לשלב הבתים לראשונה מזה עשור, בו סיימה בתחתית הבית.
באפריל 2014, לאחר שהוביל את סוסיאדד לחצי גמר הגביע הספרדי, בו הפסידה 3-1 במצטבר לברצלונה, חידש ארסאטה את חוזהו במועדון עד 2016. הוא פוטר ב-2 בנובמבר לאחר הפסד 3-1 לקרסנודאר בסיבוב הפלייאוף של ליגת האלופות, ואחרי ניצחון אחד מתוך עשרה משחקים מתחילת עונת בליגה.
קריירת אימון > נומנסיה

ארסאטה מונה להוביל את נומנסיה מליגת המשנה ב-12 ביוני 2015, והחליף את חואן אנטוניו אנקלה. בהופעת הבכורה שלו ב-23 באוגוסט, הקבוצה ניצחה 6-3 בבית מול טנריפה במחזור הפתיחה של הליגה. הוא סיים את העונה עם נומנסיה במקום העשירי, וזכה לעונה נוספת בתפקיד.
ביוני 2017, למרות שסיים במקום ה-17 הוארך חוזהו במועדון. בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את נומנסיה לגמר פלייאוף העלייה ללה ליגה, בו הפסידה הקבוצה בתוצאה 4-1 במצטבר לריאל ואיאדוליד; הוא התפטר ב-18 ביוני 2018.
קריירת אימון > אוססונה

ב-20 ביוני 2018, מונה ארסאטה למאמן אוססונה לאחר שהסכים לחוזה לשנה אחת. הוא חידש את חוזהו עד 2020 ב-5 במרץ שלאחר מכן, ועלה עם אוססונה ללה ליגה, כשהיא זוכה בליגה השנייה.
ב-18 בנובמבר 2019, חתם ארסאטה על חוזה נוסף עד ליוני 2022. שישה ימים לאחר מכן, הקבוצה הפסידה 2-1 בבית ליריבתה המקומית אתלטיק בילבאו, וסיימה 602 ימים רצופים ללא הפסד באצטדיון אל סדאר.
ב-7 במרץ 2022, חוזהו של ארסאטה הוארך בשנתיים נוספות, כאשר החדשות פורסמו באמצעות שלט ענק שהוצב על בניין באחד מרחובותיה הראשיים של פמפלונה. בעונה שלאחר מכן, הוא הוביל את אוססונה לגמר הגביע הספרדי בפעם הראשונה ב-18 שנים לאחר ניצחון 2-1 בהארכה בבית מול סביליה ברבע הגמר וניצחון 2-1 במצטבר על אתלטיק בילבאו בחצי; הם הפסידו בגמר 2-1 לריאל מדריד. בליגה, סיום במקום השביעי פירושו העפלה לקונפרנס ליג, וזו הייתה הפעם הראשונה שאוססונה מעפילה למפעל אירופאי מזה 16 שנים.
קריירת אימון > מיורקה

ב-10 ביוני 2024, מונה ארסאטה למאמן מיורקה, גם היא מהליגה הראשונה, וחתם על חוזה לשלוש שנים.
חיים אישיים

ארסאטה נשוי ואב לשלושה ילדים.
תארים > כמאמן

הליגה הספרדית השנייה: 2018/2019
מקום שני בגביע המלך הספרדי: 2022/2023
מאמן החודש בלה ליגה: דצמבר 2013
הערות שוליים

↑  Atlántico, Cuando Arrasate se midió al Celta, Atlántico, ‏2014-04-11 (בספרדית)
↑  Roberto Ramajo, Jagoba Arrasate: de Preferente a Champions League en seis años, Diario AS, ‏2013-08-27 (בספרדית)
↑  Soccer Leagues, Tournaments and Competitions, FOX Sports (באנגלית אמריקאית)
↑  PPLL, El orgullo y el genio no fueron suficiente, El Diario Vasco, ‏2013-12-11 (בספרדית)
↑  EFE, Arrasate renueva por el Numancia una temporada más, Diario AS, ‏2016-05-30 (בספרדית)
↑  Arrasate: “Le dábamos mucha importancia a ser campeones”, OndaCero, ‏2019-05-31 (בספרדית)
↑  El estilo de Arrasate es innegociable, Marca.com, ‏2019-11-25 (בספרדית)
↑  Uxue M. de Zúñiga, Arrasate renueva hasta 2024, Diario AS, ‏2022-03-07 (בספרדית)
↑  Por Newsroom Infobae, 2-1. Osasuna vuelve a Europa 16 años después, infobae, ‏2023-06-04 (ב־European Spanish)
↑  Mallorca: Los motivos por los que Arrasate apuesta por el Mallorca: paz institucional y proyecto deportivo, MARCA, ‏2024-05-27 (בספרדית)
↑  Jagoba Arrasate is announced as our new head coach, www.rcdmallorca.es (באנגלית)
↑  Jagoba Arrasate: «Igual los futbolistas a los que no les gusta el fútbol son los mejores», Diario ABC, ‏2023-05-04 (בספרדית)
מיכמן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  מכמן
 מייסדים:  יניב ביטון
 מיקום המטה:  בני ברק
 בעלות:  יניב ביטון 66.09%, הראל השקעות 9.57,[1], דורון ספיר 4.72%.
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים
 מוצרים עיקריים:  מימון יזמי נדל"ן למגורים, מימון בעלי שליטה בחברות ציבוריות
 שווי שוק:  447 מיליון ש"ח (24 בפברואר 2025)
 הכנסות:  138 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  34.6 מיליון ש"ח (2024)
 רווח:  26.4 מיליון ש"ח (2024)
 הון עצמי:  167.3 מיליון ש"ח (2024)
 סך המאזן:  771.4 מיליון ש"ח (2024)
 יו"ר:  דורון ספיר
 מנכ"ל:  יניב ביטון
  
 www.michman-loans.co.il
 
מיכמן מימון בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית המתמקדת באשראי ליזמי נדל"ן למגורים ובעלי שליטה בחברות ציבוריות.
החברה התאגדה בשנת 2015 על ידי יניב ביטון כחברה פרטית, ובחודש פברואר 2021 הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה מעניקה ללקוחותיה אשראי לטווח קצר ובינוני.
היסטוריה

מיכמן הוקמה כחברה פרטית בשנת 2015 על ידי יניב ביטון. טרם הקים את חברת מיכמן, ביטון ניהל מספר חברות בתחומי הנדל"ן והקמעונאות. במאי 2018 השקיעה מיכמן כ-2 מיליון ש"ח בחברת הביטוח הדיגיטלית ליברה, ונכון לדצמבר 2021 היא מחזיקה ב־4.68% ממנה. ליברה הונפקה בשנת 2021 לפי שווי של 450 מיליון ש"ח.
בספטמבר 2020 קיבלה החברה רישיון מורחב למתן אשראי מטעם רשות שוק ההון, ביטוח וחסכון לפעול בתחומה, והרחיבה את מגוון השירותים שלה. בפברואר 2021 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, וביולי באותה שנה ביצעה הנפקת אג"ח בסכום של כ-100 מיליון ש"ח. ההנפקה מיקמה אותה כאחת מ-35 החברות בבורסת ת"א שהמניה שלהן עלתה ב־100% לפחות מתחילת השנה.
בדצמבר 2021 מיכמן קיבלה אשראי של 20 מיליון שקל מאיילון חברה לביטוח, המהלך יאפשר לחברת האשראי החוץ-בנקאי להגדיל את תיק האשראי שלה בכ-100 מיליון שקל
בפברואר 2022, מיכמן השלימה את השלב המוסדי בהנפקת סדרת אג"ח חדשה שקלית. במסגרת המכרז למשקיעים מסווגים התקבלו ביקושים בהיקפים של כ-187 מיליון ש"ח. החברה בחרה לקבל מתוכם התחייבויות מוקדמות לרכישת איגרות חוב בהיקף כספי כולל של כ-120 מיליון ש"ח באותו החודש השלימה החברה הקצאה פרטית של כ-5.4% ממניותיה (4.6% בדילול מלא) בהיקף של 14.1 מיליון שקל לקרנות הגידור נוקד של רועי ורמוס ושלומי ברכה וספרה של ישראל מור, דורון ברין ורון סנטור.
בשנת 2022, עמיתים קרנות הפנסיה הוותיקות העמידה למיכמן אשראי בכיר בסך של 120 מיליון ₪, לצורכי הגדלת מקורות האשראי והגדלת תיק האשראי של החברה.
בשנת 2024, מיכמן החלה בשיתוף פעולה עם גוף פיננסי מוסדי מוביל, מימון המיועד לבעלי שליטה בחברות ציבוריות כנגד שעבוד המניות שבבעלותם. היקף העסקה המשותפת הוא עד 100 מיליון ש"ח לכל צד, ובסה"כ תיק מנוהל של עד 200 מיליון ש"ח.
בשנת 2024, בוצעה הקצאת מניות פרטית של 4.9% ממניות מיכמן מימון לקבוצת הראל ביטוח ופיננסיים תמורת כ-13.8 מיליון ש"ח. נכון לדצמבר 2024, קבוצת הראל ביטוח ופיננסים מחזיקה ביחד עם אחזקה של קרנות הנאמנות בכ-9.57% מהון המניות של מיכמן.
תחומי פעילות

מיכמן פועלת בתחום האשראי החוץ בנקאי, ומתמקדת במימון יזמי נדל"ן למגורים,הלוואות גישור לקרקעות, מזנין והשלמת הון לליווי פיננסי,מימון בעלי שליטה בחברות ציבוריות
בעלי עניין

יניב ביטון - מנכ"ל ומייסד
דורון ספיר- יו"ר פעיל
הערות שוליים

↑  כפיר אדר, מיכמן אשראי לעסקים מדווחת: הראל פיננסים הפכו להיות בעלי עניין בחברה, באתר אייס, 16 במרץ 2021
1 2 3 4 5  מיכמן מימון בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  יהודה שרוני, ‏שינויים ניהוליים במשק: דורון ספיר מצטרף כשותף בחברת האשראי מיכמן, באתר מעריב אונליין, 30 באפריל 2020
↑  ליאת רון, ‏"אין לנו עניין בלקוחות במצוקה, אלא במי שרוצים להתרחב", באתר גלובס, 28 בדצמבר 2019
↑  עירית אבישר, ליברה השלימה הנפקה לפי שווי של 450 מיליון שקל - גבוה מהתכנון, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2021
↑  איציק וולף, מיכמן קיבלה רישיון אשראי מורחב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 באוקטובר 2020
↑  מיכמן בס"ד - תשקיף להשלמה של הנפקה ראשונה לציבור ותשקיף מדף, באתר מאי"ה, 3 בפברואר 2021
↑  חזי שטרנליכט, שיאניות התשואה של השנה: מועדון ה־100% פלוס, באתר כלכליסט, 14 באוקטובר 2021
↑   מיכאל רוכוורגר, מרחיבה פעילות: מיכמן קיבלה אשראי של 20 מיליון שקל מאיילון ביטוח, באתר TheMarker‏, 12 בדצמבר 2021
↑  מורן שקד, מיכמן אשראי לעסקים השלימה בהצלחה את השלב המוסדי בהנפקת סדרת אג"ח, Funder, תאריך 9.2.22
↑  איתי פת-יה, מיכמן גייסה 14 מ' ש' מקרנות הגידור נוקד וספרה, באתר ביזפורטל, 22 בפברואר 2022
| חברות שירותים פיננסיים והשקעות בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגידים סטטוטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון |  |
| בתי השקעות | IBI (מחזיקה גם בתמיר פישמן) • אימפקט • אינפיניטי • אלומות • הפניקס בית השקעות • אלטשולר שחם • הלמן-אלדובי  • הראל השקעות • ילין לפידות • מגדל שוקי הון • מור • מיטב • פסגות • פעילים • קלאריטי |  |
| קרנות השקעות פרטיות | קרן פימי • קרן השקעות סקיי • קרן ריאליטי • קרן תשתיות ישראל  • קרן טנא •  פורטיסימו קפיטל |  |
| קרנות הון סיכון | TLV Partners • JVP • פיטנגו • קבוצת ברמ • ויולה ונצ'רס • תעוזה • בנצ'מרק ישראל • ורטקס ישראל |  |
| קרנות נדל"ן | ריט 1 • מגוריט • מניבים • סלע קפיטל |  |
| תעודות סל | תכלית תעודות סל • קסם מדדים |  |
| מוסד פיננסי חוץ-בנקאי | נאוי גרופ • פנינסולה • אמפא • מיכמן • טריא • מימון ישיר |  |
קולרבו

"קללתו של קולרבו" הוא ציור מפורסם מאת הצייר הפינו-שוודי אקסלי גאלן-קאללה מ-1899. הציור מנציח את אחד הרגעים המפורסמים במחזורים על קולרבו: את קריאתו לנקמה באשת אילמרינן. אף על פי שהציור נקרא "קללתו של קולרבו", אין קללה שמוזכרת בסיפור. ציור זה הוא אחד המפורסמים שבציורי גאלן-קאללה והמזוהה ביותר עם קולרבו.
קולרבו (גם קוּלֶרְווֹ; בפינית: Kullervo, הגיית IPA: [ˈkulːerʋo]) הוא דמות טרגית מוכת-יגון המופיעה בשישה מחזורים מתוך חמישים בקאלוואלה, האפוס הלאומי של פינלנד מאת אליאס לנרוט.
לאחר שנולד לאמו השפחה, ניצולה יחידה לכאורה משבטה, מגלה קולרבו כי הבעלים שהוא משרת כעבד, האדון אונטמו, הוא שטבח בשבטו והרג את אביו, קלרבו. כילד, הוא נמכר לעבדות ומושפל בידי אדוניו החדשים, בני הזוג אילמרינן. לאחר שהוא משסה חיות טרף באשת אילמרינן ובורח, מגלה קולרבו שורדים מבני שבטו, רק כדי לאבדם שוב. הוא שוכב עם נערה במחשבה שאחותו מתה, אולם לבסוף מתברר כי זוהי אחותו. כאשר מגלה אחותו כי אחיה הוא ששכב איתה, היא שולחת יד בנפשה. קולרבו השבור שב לנחלת אונטמו ושבטו, הורג אותם בחרב הקסמים שלו ולאחר מכן מתאבד אף הוא. בסוף ששת המחזורים מטיף המשורר הנודד ויינמיינן להורים לא להקשיח את לבם עם ילדיהם.
סיפורו של קולרבו אינו חלק אינטגרלי מהקאלוואלה, אך הוא התפרסם כאחד הסיפורים הידועים בה עקב אופיו הייחודי, הריאליסטיות שבו, והשפעתו הרבה על יוצרים כגון ג'. ר. ר. טולקין, ז'אן סיבליוס ואקסלי גאלן-קאללה.
עלילה

סיפורו של קולרבו נפרש על פני שישה מחזורים, מל"א עד ל"ו (31–36).
עלילה > ילדותו של קולרבו

העלילה מתחילה באי הבנה בין שני האחים, אוּנְטַמוֹ וקָלֶרְבוֹ, שלימים נהפכת לסכסוך. בהמשך מחריף הסכסוך ביניהם ותקריות קטנות מעמיקות אותו, עד שלבסוף טינת אונטמו מכריעה אותו: הוא ושבטו עולים על שבט קלרבו וטובחים בכולו, למעט אשת קלרבו ההרה, אותה הם לוקחים בשבי כשפחה: ”וַיָּבוֹאוּ בַּחֲרָבוֹת כָּל גִּבּוֹרֵי בְּנֵי אוּנְטַמוֹ, הִכּוּ אֶת כָּל בְּנֵי קָלֶרְווֹ, אֶת כָּל שִׁבְטוֹ הִכּוּ נָפֶשׁ, [...] אִשְׁתּוֹ הִיא רַק מִלְּטָה נַפְשָׁהּ, [...] וַתִּלָּקַח לְאוּנְטַמוֹ”. זמן מועט לאחר מכן נולד לשפחה ילד ושמו קולרבו.
מסופר כי קולרבו התינוק גדל והתחזק במהרה, עד שכבר בהיותו בן שלושה ימים קרע מעליו את חיתוליו, מעשה שסימל את גדולתו לעתיד. בגיל שלושה חודשים כבר הגיע לברכיו של אדם בוגר. באותו זמן נשבע קולרבו לנקום את מות אביו ואת יגונה של אמו: ”"לוּ גָּדַלְתִּי, לוּ גָּבַהְתִּי, וְאוֹן בְּמָתְנַי וְדֵי־כֹחַ, וְנָקַמְתִּי אֶת דְּמֵי אָבִי, וְנָקַמְתִּי יְגוֹן הוֹרָתִי."” אונטמו, הירא ממילותיו ומכוחו של קולרבו, חושש כי זה יגדל ויהיה גדול כמו אביו, ולכן הוא מצווה להמיתו שלוש פעמים: בטביעה, בשריפה ובתלייה. ראשית, כולאים אנשי אונטמו את קולרבו בחבית ומשליכים אותה למים העמוקים בתקווה שיטבע. שלושה ימים לאחר מכן הם בודקים את החבית ומתפלאים לראות את הילד חי ושלם, אוכל דגים שדג באמצעות מטה נחושת וחוט משי. אז אוספים אנשי אונטמו חומרי בעירה למדורה ענקית כדי לשרוף את קולרבו על המוקד. אך מקץ שלושה ימים שהמדורה בוערת מתפלאים השליחים לראותו שלם ללא כוויות. כאשר קולרבו נותר ללא פגע גם מהמדורה, מצווה אונטמו לתלות את הילד על עץ אלון ולצלוב אותו לענפיו. לאחר שלושה ימים נוספים שולח אונטמו את שליחיו לבדוק אם הוא עודנו חי; אלה חוזרים אל אונטמו ומוסרים כי לא רק שהילד חי, הוא גם צייר וחרט ציורים ודמויות חיילים על כל גזע העץ.
כשרואה אונטמו שקולרבו ניצל מכל ניסיון הריגה כבדרך קסם, הוא נואש מלהורגו ולוקח אותו לעבד. ברם קולרבו מתגלה כעבד חסר-תועלת, הן כמטפל בילדים והן כחוטב עצים, וגורם לאונטמו להתייאש ממנו לחלוטין. זה משלח אותו הלאה אל אִילְמָרִינֶן הנפח, לעבוד אצלו בנפחייה בקרליה.
עלילה > עבדות קולרבו לאילמרינן ונקמתו

את קולרבו מעסיקה אשתו של אילמרינן, הבתולה מפוהיולה, ששולחת אותו לרעות את העדר. היא אופה לו כיכר לחם גדולה כצידה לדרך, ומטמינה בה אבן גדולה ללא ידיעתו: ”וְכִכַּר לֶחֶם לוֹ הֵכִינָה [...] כִּכַּר לֶחֶם גָּדוֹל, עָשׂוּי לְמַעְלָה חִטִּים, לְמַטָּה שִׁפּוֹן וּבַתָּוֶךְ – אֶבֶן קָשָׁה;”. אשת אילמרינן נושאת תפילה ארוכה לשלומו של העדר ושולחת את קולרבו לדרכו. בדרך אל החורשות מתלונן קולרבו על מנת חלקו ועל מזונו הרע. כשהוא נהיה רעב הוא פורס את לחמו, אבל כשהסכין פוגעת באבן, היא נשברת. למראה הסכין השבורה פורץ קולרבו בבכי, כי סכין זו הייתה הירושה היחידה מאביו. קולרבו מבין מיד שהאבן הוכנסה לכיכר בזדון, ונשבע לנקום באשת אילמרינן:
וְקוּלֶרְווֹ בֶּן קָלֶרְווֹ

רָאָה אֶת הַסַּכִּין שָׁבוּר,

הִתְחִיל בּוֹכֶה, וְעֵינָיו דּוֹמְעוֹת,

נָשָׂא דְּבָרוֹ, כָּכָה אָמָר:

"יָקָר הָיָה לִי הַסַּכִּין,

יָקָר לִי וְעָלַי חָבִיב,

כִּי מֵאָבִי לִי מוֹרָשָׁה,

הוּא סַכִּינוֹ שֶׁל הַיָּשִׁישׁ,

עַתָּה נִשְׁבַּר עַל הָאֶבֶן,

עַל הַצּוּר הַלָּז הִתְפּוֹרֵר,

עַל הַלֶּחֶם לִי הֵכִינָה,

נָתְנָה אוֹתָהּ הַמִּרְשָׁעַת.

אֵיךְ אֶנָּקֵם מִן הָאִשָּׁה,

וְנָקַמְתִּי אֶת הַלַּעַג

וְנָקַמְתִּי לֶחֶם־פְּסָלְתִּי

אָפְתָה אוֹתוֹ הַמִּרְשָׁעַת?"
רגע לאחר שקולרבו צועק את נקמתו, קורא אליו עורב מענפי עץ ומציע לו לקבץ את העדר בביצה על מנת לפתות זאבים ודובים, וכאשר אלו יטרפו את העדר ויתלכלכו בבוץ, לא ניתן יהיה להבחין שהם חיות טרף. את העדר החדש יוליך קולרבו חזרה אל אשת אילמרינן, ישסה בה את החיות, וכך ינקום את נקמתו. הוא שומע בעצת העורב ומניס את הפרות לתוך ביצה, ואלה נטרפות בידי זאבים ודובים. קולרבו מוביל את חיות הטרף המלוכלכות כעדר חדש אל בית אילמרינן. כאשר הוא מגיע, הוא קורא לאשת אילמרינן לצאת ולחלוב אותן, וכאשר זו חולבת את עטין הזאב בפעם השלישית, החיות מתנפלות עליה. רגע לפני מותה מתחננת אשת אילמרינן בפני קולרבו שירחיק מעליה את החיות, וכשהוא איננו שועה לבקשתה, היא מתפללת לאל האוויר, יומלה, שיכה בקולרבו ברק. אולם במקום שהברק יכה בו, הוא מכה בה, והיא נופלת שדודה.
"קולרבו עם העדרים", סיגפריד קאינן (פי'), 1896
"קולרבו רועה את עדר הפרא", אקסלי גאלן-קאללה, 1917
בתרגום שאול טשרניחובסקי מסתיים הסיפור על קולרבו באירוע זה, והוא מדלג על שלושת המחזורים הנותרים, ל"ד–ל"ו ישר למחזורי הסיפור הבא ל"ז–ל"ח: "אִלְמָרִינֶן עוֹשֶׂה לוֹ אִשָּׁה מִכֶּסֶף וּמִזָּהָב"; בו מסופר על נסיונותיו של אילמרינן האלמן לעשות לו אישה חדשה. זהו גם השיר היחיד במחזור על קולרבו שיש לו השפעה על המשך הקאלוואלה. למעט הקשר זה נחשב הסיפור לעצמאי.
ישנם חוקרי מיתולוגיה הטוענים כי זו עדות להיותו של קולרבו קוסם, שכישף את חיות הטרף כך שייראו כחיות משק. מנגד, טוענים אחרים כי מוחה של אשת אילמרינן לא היה מסוגל לתפוס את המחזה.
עלילה > קולרבו מוצא את בני שבטו

קולרבו בורח ליערות מחמת זעמו של אילמרינן, שמגלה כי אשתו מתה על סמך תקיעות השמחה לאיד שבקעו מקרנו של קולרבו. הוא נודד ביערות זמן רב, מקונן ארוכות על גורלו המר, מקלל את אונטמו, ומבטיח לעשות לו את כל מה שזה עולל למשפחתו: ”חַכֵּה חַכֵּה נָא אוּנְטַמוֹ, שֶׁאֲנָשַׁי הֵם נָפְלוּ עַל זַעְמוֹ; יִהְיֶה זֶה בַּקְּרָב כְּשֶׁאֶפְגָּשְׁךָ, אֶשְׁחֹט אוֹתְךָ וְאֶת בְּנִי שִׁבְטְךָ, אֶשְׂרֹף אֶת בָּתֶּיךָ לָאֵפֶר!”. אולם אז פוגש קולרבו גברת זקנה שמספרת לו כי משפחתו – אמו, אביו, אחיו ואחיותיו – חיים בכפר דייגים, מרחק שלושה ימי הליכה ממקום הימצאו. בהגיעו לכפר, הוא מוצא את אמו, שמספרת לו שאחותו נעדרת מאז יצאה ללקט פירות יער ונחשבת מתה כבר שלוש שנים.
עלילה > קולרבו ואחותו

בתחילת המחזור מסופר שלמרות האיחוד מחדש עם משפחתו, טבעו של קולרבו אינו משתנה. גם אצל אביו הוא נוחל כישלון בעבודות הבית: הוא מטביע את סירת הדיג, קורע את רשתות הדיג ומשחית את כל גופות הדגים. לפיכך שולח אותו אביו לאסוף מיסים. בדרכו הביתה על המזחלת פוגש קולרבו מספר בנות ומציע להן לבלות ולהתחמם עימו על המזחלת, אך נדחה על ידן ומתייאש. את הנערה הבאה שהוא פוגש הוא מושיב בכוח על המזחלת למרות הפצרותיה, אולם היא נרגעת כשהוא מראה לה זהב ותכשיטים שאסף, והשניים מקיימים יחסי-מין. בשחר היום השני שואלת הנערה למוצאו של קולרבו והוא עונה לה שהוא בן לקלרבו. קולרבו שואל בתורו את הנערה למוצאה, והיא עונה כי גם היא בת לקלרבו, ושאיבדה את הדרך הביתה כשיצאה ללקט פירות יער. לאחר מכן מתאבדת אחותו בקפיצה לנהר:
מַעֲטוֹת הִיא דִּבְּרָה, הָעַלְמָה

כַּשִּׁקְמָה מִמְּקוֹם מוֹשְׁבָה,

חָשָׁה מִיָּד אֶל הַנָּהָר הַשּׁוֹצֵף,

אֶל הַמַּפָּל הָרוֹחֵשׁ וְהַקּוֹצֵף,

לְזֶרֶם הָעֵז וְלִמְעַרְבֹּלֶת.

וְכָךְ בִּנְפֹלֶת אָחוֹת קוּלֶרְבוֹ הַנָּאוָה

בָּאֵשׁ וּבַמַּיִם אֶת גּוֹרָלָהּ מָצְאָה.

כָּעֵת שְׁנַת יְשָׁרִים נָמָה הִיא בטוּאוֹנֶלָה,

בְּפֶלֶג הַבָּרוּךְ שֶׁל מָנָלָה.
קולרבו השבור ממעשה גילוי העריות ומתוצאותיו מקלל את קיומו. הוא חוזר לאמו ומספר לה על מה שקרה.
חלק זה של העלילה נחשב לשיא המחזור, ובהתאם לכך מצוין גם במקורות חיצוניים נוספים בגרסאות שונות עם גיבורים שונים.
עלילה > קולרבו פוגש את סופו

קולרבו נחוש לצאת למלחמה מול אונטמו ובניו ומתחיל בהכנות, אך בני משפחתו מנסים לעצור בעדו. אמו שואלת אותו מי ידאג לה ולאביו בזקנתם, מי ידאג לאחיו ולאחותו אם לא קולרבו. הוא משיב שככל שהדבר נוגע לו, שידאגו הוריו לעצמם ומאחל מיתה לכל אחד מבני משפחתו בדרכים שונות. עבור קולרבו, לא נותר דבר לעשות למעט לנקום ולהגשים את שבועתו. מעט לפני עזיבתו, בא קולרבו אל אביו ושואל אותו אם יבכה את מותו כגיבור, אולם אביו עונה שלא יתעצב על בנו הרשע ויחליף אותו בגיבור אחר, שיהיה חכם ויעיל יותר. כך עונים גם אחיו ואחותו הנותרים; כולם יחכו לאח חדש, טוב ומוצלח ממנו. לבסוף בא קולרבו אל אמו ושואל אותה אם תתאבל על מותו, והיא משיבה בחיוב. ביודעו שיבכו את מותו, צועד קולרבו באושר, שירה ותרועה למלחמה.
לא עובר זמן רב מתחילת המסע, כששליחים מביאים לקולרבו בשורות על מותם של בני משפחתו, שמתו כולם באותן דרכים שקולרבו ייחל להן. אולם הוא כה נחוש בדעתו לנקום, שהוא מסרב לשוב על עקבותיו ולחלוק להם כבוד אחרון, למעט אמו, שאת מותה הוא מבכה במהלך צעדתו. קולרבו נושא תפילה לאוקו, אל האוויר, שייתן לו חרב ראויה להילחם עמה, וזה נענה לתפילתו: ”אוּקוֹ, הָאַלּוּף שֶׁבַּמּוֹשְׁלִים,
הַשֹּׁאֵל לִי נָא חֶרֶב נְפִילִים,
תֵּן לִי אוֹתָהּ, חֶרֶב לְלֹא סִיג,
כְּדֵי שֶׁבִּצְבָאוֹת רְבָבוֹת
לְתָמִיד אֶלָּחֵם וְאַסִּיג."”. בחרב זו הוא טובח בשבטו של אונטמו ושורף את בתיו עד אפר.
כאשר חוזר קולרבו לביתו, הוא מוצא אותו נטוש וקר, וכך גם את שאר הכפר. בנקודה זו מפנים קולרבו לבסוף שמשפחתו אבדה ומקונן שלושה ימים. רוחה של אמו מתגלה אליו ואומרת לו שיעקוב אחרי כלב לתוך החורשות, שם בנות-היער יתנו לו מזון ומחסה. הוא עוקב אחרי הכלב אל החורשות, אך במקום להגיע אל בנות-היער, מוביל אותו הכלב למקום שבו שכב עם אחותו, ושם הוא מגלה שהקרקע והצמחייה עדיין בוכים בשל מעשיו המזוויעים. אז פונה קולרבו אל חרבו ושואל אותה אם תרצה לשתות את דמו. הלהב מדבר אליו ומשיב בשקיקה, ומציין שככלי נשק לא אכפת לו מדמו של מי הוא שותה – הוא שתה גם דם חף מפשע וגם דם אשם. קולרבו ממקם את החרב על הקרקע כשקצה מכוון לליבו, משליך את עצמו עליה ומת.
"קולרבו כנוקם", אקסלי גאלן-קאללה, 1893
"קולרבו אכול החרטה", אקסלי גאלן-קאללה, 1918
"קולרבו מדבר אל חרבו", קארל אינאס חסטרנד, 1868, נוצק בברונזה ב-1932
כמו מעשה גילוי העריות, גם סיפור ההתאבדות והדרך בה נעשתה נחשבים למוכרים ביותר ונתנו השראה ליוצרים נוספים.
עלילה > קולרבו פוגש את סופו > ויינמיינן על קולרבו

הבית האחרון במחזור השישי עוסק בדברי ויינמיינן כשהוא שומע על מותו ועל דרך חייו. הוא מסביר איך ראוי לגדל ילדים. זהו למעשה מוסר ההשכל של המחזורים, ואחד הפרטים שבגינם נחשב סיפורו ליוצא דופן:
וַיִּינֵמֵיינֶן, אוֹתוֹ מְשׁוֹרֵר נוֹשָׁן,

אֶת הַבְּשׂוֹרוֹת הַמַּרְנִינוֹת, בְּשׁוֹמְעָן,

וְלוֹמֵד שָׂם כִּי קוּלֶרְבוֹ גָּוַע,

מַגִּיד, מְחַכִּים אָז בַּדָּבָר הַבָּא:

"אֵל, אֲנָשִׁים, לְעוֹלָם

עָשׂוּ רַע לִילָדִים בְּגַדְּלָם,

לֹא תְּסַחֲרוּ בָּם כְּשַׁי לְזָרִים,

לֹא תִּתְּנוּ לָהֶם כֹּחַ עַל דְּבָרִים!

אִם הֲיָלוֹד אֵינוֹ מְטֻפָּח הֵיטֵב,

עָלוּל לִנְהֹג כְּשׂוֹטֶה שֶׁבְּעֵשֶׂב,

כְּשֶׁיַּגִּיעַ וְיִזְדַּקֵּף לִמְלוֹא בַּגְרוּת,

וְיֵצֵא בְּחָזוּת חֲזָקָה וְגַבְרִיּוּת,

אַף פַּעַם לֹא יִמָּלֵךְ עַל דַּעְתּוֹ

אֲצִילוּת לֹא יַפְגִּין בִּשְׁעָתוֹ,

וּכְנִרְאֶה לֹא יִרְאֶה חָכְמָתוֹ".
המקור בפינית
Silloin vanha

Väinämöinen, kunpa

kuuli kuolleheksi,

Kullervon

kaonneheksi, sanan

virkkoi, noin nimesi:

"Elkötte, etinen kansa,

lasta kaltoin kasvatelko

luona tuhman

tuuittajan, vierahan

väsyttelijän!

Lapsi kaltoin

kasvattama, poika

tuhmin tuuittama

ei tule älyämähän,

miehen mieltä

ottamahan,

vaikka vanhaksi eläisi,

varreltansa

vahvistuisi."
ניתוח דמותו

כמו דמויות אחרות בנוף המיתולוגיה הפינית, קולרבו ניחן בכוחות קסם מלידה, ומבחינה זו הדמות אינה חריגה. מנגד, סיפורו יוצא דופן בכך שחייו רצופים טרגדיות רבות. הוא בעל פוטנציאל, אך מוזנח מילדות; וחייו הופכים אותו לבור, אומלל ונקמן. אומללותו וזעמו הם מוטיבים החוזרים על עצמם שוב ושוב במהלך המחזור: ישנם בתים שלמים המוקדשים לקינתו של קולרבו על מעשיו ולתהיות חריפות וקשות על קיומו, בפרט ברגעים שלאחר התאבדותה של אחותו ובמהלך הדיאלוג בינו לבין בני משפחתו רגע לפני צאתו לנקום באונטמו.
חוקר הקאלוואלה יוהה פנטיקיינן כתב בספרו "Kalevala Mythology" שקולרבו נבדל מהמחזורים הקודמים בפסימיות המוחלטת שבו. למעט אילמרינן, שהוא דמות איזוטרית, כל הדמויות המופיעות בסיפור מוצאות את מותן. בכל פעם שהמוות מופיע - מופיעה דמותו של קולרבו, גם אם לא במישרין או במעשה ידיו. לדוגמה, נסיבות לידתו קשורות במות שבטו, הניסיונות להרוג אותו כילד, התאבדות אחותו, ובמובנים אחרים אף מות בני משפחתו. תחילת חייו מוכתמת במוות, וסיומם בהתאבדותו בטרם עת מהווים מעין סגירת מעגל והמחשה לעובדה שבמחזורים אף לא אחד נמלט מאחיזת המוות, גם לא הדמות הראשית. אי לכך, כתב פנטקיינן על חייו כי "אלו הכילו יותר מוות מאשר חיים".
נושא נוסף שפנטקיינן מדגיש הוא הפטליזם המאפיין את השקפת העולם הפינית. קולרבו נחשב למודל לחיקוי עבור הפינים, בשל דבקותו בפטליזם אפילו במחיר התאבדות. למעשה, מאוחר יותר נתפסה התאבדותו כמודל ל"התאבדות אלטרואיסטית" – תופעה נפוצה בפינלנד, במיוחד בעת הדיכוי הרוסי ותחילת המאה ה-20. דוגמה נוספת לפטליזם מציג פנטקיינן במחזור גילוי העריות: כאמור, כאשר קולרבו יוצא לאסוף מיסים, פוגש בנות ומציע להן להתחמם איתו, הן דוחות אותו. הראשונה דוחה אותו במשפט הבא: "מוות למזחלתך, מגפה למלבושיך"; בדומה לה עונה השנייה: "מוות למזחלתך, למנלה דרכך". תשובותיהן של הבנות מצביעות על איזשהו אבדון. וכאשר השלישית מסכימה לעלות למזחלת, היא מתגלה כאחת שאחריה לא היה צריך לחזר, שכן היא אחותו. כאשר מתגלה החטא, חושפת אחותו כי כבר ניסתה להתאבד, אך ללא הצלחה. רק אחרי אירוע הרה-גורל זה עולה בידיה להתאבד. הסיפור רווי פטליזם: אפילו אחותו המסכנה אינה אלא כלי בידי הגורל שמוביל אל המוות.
בספרו "המיתולוגיה הפינית" מ-2002 כותב על קולרבו יובל בן-עמי:
קולרבו הוא הגיבור הטרגי בה"א הידיעה של תרבות פינלנד. ככזה הוא מגלה זיקה לגיבורים טרגיים חשובים של תרבויות אחרות, החל באדיפוס וכלה בהמלט, וחולק דבר דבר או שניים אפילו עם יוסף התנכ"י. בדומה לגיבורים טרגיים רבים אחרים, דמותו מבטאת בין היתר את היחס המטריד שבין מין למוות. נוסף על המורבידיות הנוראה של עלילותיו, נגזר על קולרבו להיות בעל קיום מיני מורכב והרה אסון. גם למינקיינן ואפילו ואינמוינן מקיימים יחסי תלות אינטנסיביים עם אמהותיהם, אולם קולרבו הוא הפרוידאני באמת מבין הגיבורים הפיניים, המין והמוות נפגשים בסיפור חייו באופן מופגן והשימוש המתמיד שלו בחפצים פאליים נדמה תכוף ובולט מכדי שיהיה מקרי.
סיפורו ייחודי לא רק בין דמויות המיתולוגיה הפינית, כי אם גם בין שאר המיתולוגיות של תרבויות העולם בכך שהוא מגולל רבדים ריאליסטיים ביותר על ההשלכות שיש להזנחת ילד. תכונה זו מודגשת בעובדה שהמחזור האחרון מסתיים בדבריו הנוקבים של ויינמיינן על גידול ילדים.