stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמא קוראז' וילדיה
הפקות > בישראל

המחזה הועלה בישראל לראשונה ב-15 ביולי 1951 בתיאטרון "הבימה", בתרגומו של רפאל אליעז, בבימוי לאופולד לינדטברג, בניצוח פורדהאוס בן ציסי ובכיכובה של חנה רובינא כאמא קוראז'. ב-16 בפברואר 1964 הועלה המחזה בתיאטרון העירוני חיפה בתרגומו החדש של אליעז, בבימוי של יוסף מילוא, בניצוחם של יוסף פרידלנד ואדריאן סאנשיין ובכיכובה של ימימה מילוא
ב-1 בנובמבר 1975 הועלה המחזה שוב ב"הבימה", בתרגום חדש מאת שמעון זנדבנק, בבימוי דוד לוין ובכיכובה של ליא קניג. הפקה זו הביאה את חברת הכנסת גאולה כהן לדרוש משר החינוך להוריד את ההצגה, עקב "פגיעה במוראל הציבור".
בשנת 1988 הועלה המחזה ב"תיאטרון הקאמרי", בכיכובה של זהרירה חריפאי (שגילמה בהפקת חיפה 1964 את דמותה של בתה האילמת של אמא קוראז', קתרין). בדצמבר 2002 הועלה המחזה שוב ב"קאמרי", בתרגום חדש מאת ענת גוב, בבימוי עמרי ניצן ובכיכובה של ג'יטה מונטה.
באוגוסט 2013 הועלה בתיאטרון הקאמרי, בבימויו של אודי בן-משה, בתרגומה של ענת גוב ובכיכובה של תיקי דיין בתפקיד הראשי.
תרגומים לעברית

ברטולד ברכט, אמא קוראז’: מחזה בשתים-עשרה תמונות; עברית: רפאל אליעז, תל אביב: מרכז ישראלי לדרמה מיסודו של מרכז לתרבות ולחינוך של ההסתדרות, תשכ"-?
ברטולט ברכט, אמא קוראז’ וילדיה; תרגם שמעון זנדבנק, תל אביב: עם עובד, תשמ"ב 1982.
ברטולט ברכט, אמא קוראז’; מוזיקה: פאול דסאו, תרגום: ענת גוב, בימוי: עמרי ניצן, תל אביב: הקאמרי החדש – התיאטרון של תל אביב, תשס"ג 2002.
הערות שוליים

↑  תרגום חופשי: "Mother Courage, with its theme of the devastating effects of a European war and the blindness of anyone hoping to profit by it, is said to have been written in a month; judging by the almost complete absence of drafts or any other evidence of preliminary studies, it must have been an exceptionally direct piece of inspiration"‏ ("Introduction," Bertolt Brecht: Collected Plays, vol. 5. (Vintage Books, 1972) p. xi).
↑   "אמא קוראז' וילדיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית).
↑  ראו ביקורות: י. מ. ניימן, "אמא קוראז' וילדיה" ב"הבימה", דבר, 22 ביולי 1951; אשר נהור, "אמא קוראז' וילדיה" ב"הבימה", חרות, 3 באוגוסט 1951.
↑  יעקב העליון, התיאטרון החיפני מציג מחר את הבכורה "אמא קוראז'", מעריב, 17 בפברואר 1964.
↑  אמא קוראז' (תיאטרון חיפה: 1964): תיק הצגה (חומר ארכיוני), באתר ספריית אוניברסיטת חיפה; שרגא הר-גיל, דמות שונה ל"אמא קוראז'": יוסף מילוא מפרש אחרת את ברכט, מעריב, 7 בפברואר 1964; יעקב העליון, התיאטרון החיפני מציג מחר את הבכורה "אמא קוראז'", מעריב, 17 בפברואר 1964; תמר אבידר, ימימה מתמודדת עם אמא קורז': "הדמות שאני מנסה לגלם היא חיובית", מעריב, 28 בפברואר 1964, המשך.
↑  אמא קוראז' באתר הבימה.
↑  שלמה גינוסר, הכנסת על גלגלים, דבר, 11 בנובמבר 1975
↑  "אמא קוראז'" בחיפה, דבר, 21 בפברואר 1964.
↑  מרב יודילוביץ', "אמא קוראז'" חוזר לתיאטרון הקאמרי, באתר ynet, 31 ביולי 2002; אמא קוראז' באתר התיאטרון הקאמרי.
↑   יצחק לאור, "הקאמרי" - ארמון הקיטש הישראלי, באתר הארץ, 1 במרץ 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585859005171  GND: 4099145-3  VIAF: 7100147270432335700005   WorldCat (עם VIAF): 7100147270432335700005
אמברלי סניידר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בינואר 1991 (בת 33) 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 ספורט
 ענף ספורט:  רודיאו
 תת-ענף:  חביות
 
אמברלי סניידר (באנגלית: Amberley Snyder; נולדה ב-29 בינואר 1991) היא מתחרה במרוצי רודאו חביות ידועה. בשנת 2010, סניידר עברה תאונת דרכים ששיתקה אותה מהמותניים ומטה. היא התגברה על הפציעה והמשיכה להתחרות. בשנת 2015 היא התמודדה ברמה גבוהה כשזכתה בתחרות הרודאו הלאומית בארצות הברית.
חיים מוקדמים

אמברלי סניידר נולדה ב-29 בינואר 1991 בקליפורניה לטינה וקורי סניידר. היא השנייה והגדולה מבין חמשת אחיה, אשלי, ג'יי סי, טיילור, אוברי ואוטום.
חיים מוקדמים > קריירת רודיאו

סניידר רכבה לראשונה על סוס בגיל 3 והחלה להתמודד במרוצי חבית רודיאו כשהייתה בת 7. לאחר מכן היא בילתה בסופי שבוע בקיץ במרוצי חבית, כיפוף מוט וחבל פריצה. היא זכתה באליפות העולם 2009 במסגרת איגוד הרודיאו הקטן של הבריטים. היא הייתה נשיאת חוואי העתיד של מדינת יוטה 2009–2010.
חיים מוקדמים > תאונת דרכים והתאוששות

ב-10 בינואר 2010, היא נסעה בטנדר שלה מיוטה לתערוכת המניות הלאומית של ווסטרן בדנוור, קולורדו ולא הידקה את חגורת הבטיחות שלה לאחר עצירה התחנת דלק ברולינס, וויומינג. פחות מעשרה מיילים מתחנת הדלק, היא השפילה את מבטה לבדוק את המפה שלה, סטתה לנתיב הנגדי יתר על המידה והרכב שלה החליק מהכביש והתגלגלה 7 פעמים. היא הושלכה מהמשאית והוטחה על גדר תיל, אשר ריסקה את חוליה T-12 והשאירה אותה משותקת מהמתניים ומטה. בעזרת פיזיותרפיה וחגורת בטיחות באוכף היא הצליחה בהמשך לחזור לרכיבה ולהתמודד ברודיאו שנה וחצי לאחר מכן. היא עברה ממכללת סנואו לאוניברסיטת המדינה של יוטה, שם הייתה קברניט צוות התאחדות הרודיאו הבין-אוניברסיטאית. היא גם זכתה במלגת שיין דרורי "Nothin 'But Try" בשנת 2014.
בשנת 2015 זכתה אמברלי בזכות להתמודד בתחרות הרודאו הלאומית של RFD-TV ברודאו האמריקני באצטדיון AT&T בארלינגטון, טקסס, ורשמה זמן של 15.3 שניות עם הסוס שלה "פאואר", רק 0.6 שניות איטיות יותר מזמן הזכייה. בשנת 2016 היא הייתה בטופ 5 של עמותת רודאו רוקו מאונטן פרו והיא גם זכתה בכרטיס איגוד הרודיאו המקצועי שלה לנשים בשנת 2016.
מוטיבציה

סניידר היא נואמת פופולרית ומפרסמת סרטון שבועי "רביעי בכיסא גלגלים" במדיה חברתית כדי להציג משימות יומיומיות שהפכו מאתגרות יותר. היא כתבה גם ספר ילדים מאויר Walk Ride Rodeo על התגברות על מצוקות.
קולנוע

סיפורה של סניידר עובד על ידי נטפליקס לסרט עלילתי בשם "ללכת. לרכוב. רודאו." שיצא לאור ב-8 במרץ 2019. אמברלי עצמה ביצעה את כל פעלולי הסוסים שלאחר התאונה בסרט. בגלל הדמיון בסגנונות הרכיבה שלהם, אחותה הצעירה אוטום ביצעה את הפעלולים שלפני התאונה.
הערות שוליים

↑  Schneider, R. (2006). Whatever Happened to "Super Joe"?: Catching Up with 45 Good Old Guys from the Bad Old Days of the Cleveland Indians. Gray & Company. p. 12. ISBN 9781598510270. נבדק ב-2019-03-10.
1 2  "Amberley Snyder: American Cowgirl". New Mobility. נבדק ב-2019-03-10.
1 2  "Amberley Snyder: A badass barrel racer you have to meet". AGDAILY. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "Amberley Snyder, 2009–10 Utah State FFA President". nationalffa.podbean.com. נבדק ב-2019-03-10.
1 2  "Despite being paralyzed, Utah State's Snyder continues chasing rodeo dream". trib.com. נבדק ב-2019-03-10.
1 2  "Rodeo champion offers message of inspiration to FFA members". capitalpress.com. נבדק ב-2019-03-10.
1 2  "Walk Ride Rodeo - Cowboys and Indians Magazine". cowboysindians.com. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "CLN congratulates Casper, WY on celebrating their Sweet 16 with the CNFR". Cowboy Lifestyle Network. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "And the winner is . . ". rfdtv.com. 2015-01-26. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "Amberley Snyder Gets the Vote". Western Horseman. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "Logan woman paralyzed from the waist down to compete in national rodeo event". Deseret News. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "WPRA". web.archive.org. נבדק ב-2019-03-10.
↑  "Partially paralyzed Utah barrel racer's story to hit Netflix" (באנגלית). נבדק ב-2019-03-09.
↑  "The true grit of Amberley Snyder". Tri-State Livestock News (באנגלית). נבדק ב-2019-03-10.
↑  "Utah woman — the only paralyzed barrel racer in the U.S. — stars as a stunt double in Netflix movie about her life". The Salt Lake Tribune (באנגלית). נבדק ב-2019-03-10.
אנה מרי האויט

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1824 נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 ביולי 1884 (בגיל 60) דיטנהיים, איטליה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  האחווה הפרה-רפאליטית 
 בן או בת זוג:  אלאריק אלפרד ווטס 
 
אנה מרי האויט (באנגלית: Anna Mary Howitt‏; 15 בינואר 1824 – 23 ביולי 1884) הייתה ציירת, סופרת, ספיריטואליסטית ופמיניסטית בריטית פרה-רפאליטית.
אמנית ופמיניסטית

אנה מרי האויט נולדה בנוטינגהאם כילדה הבכורה שנותרה בחיים של הסופרים והמוציאים לאור הקווייקרים ויליאם האויט (1792–1879) ומרי בותם (1799–1888), אך בילתה חלק ניכר מילדותה בעיירה בסארי. המשפחה עברה להיידלברג כשהאויט היה נערה, מכיוון שלדעתם גרמניה הציעה אפשרויות חינוכיות טובות יותר. האויט הפגינה כישרון ציור מוקדם ונכנסה לאקדמיה לאמנות בלונדון ב-1846, שם בני דורה כללו את ויליאם הולמן האנט, דנטה גבריאל רוזטי ותומאס וולנר. בשנת 1847 היא איירה את ספרה של אמה "שנת הילדים".
ב-1850 ליוותה האויט את עמיתתה האמנית ג'יין בנהאם למינכן, שם למדה אצל וילהלם פון קולבאך. היא החלה לפרסם "חוויות סטודנטית לאמנות במינכן", שהופיעו כסיפורים עם איורים משלה ב"אילוסטרייטד מגזין אוף ארט" (1853–1854).
על הספר שהופיע בעקבות הסדרה, כתב ה"ניו יורק טיימס" (11 במאי 1854) "הספר מתאר ברצינות יפה ובפשטות נאיבית את החיים הגרמניים, ויש להם השפעה על הקורא. זו אחת מאותן יצירות שטופות שמש המותירות אחריהן שובל אור בזיכרון של הקורא".
הקבוצה הקרובה יותר שלה כללה את הפמיניסטיות של לנגהם פלייס, ובמיוחד את חברתה הקרובה האמנית ברברה בודישון. האויט עשתה את הופעת הבכורה שלה בתערוכה במכון הלאומי לאמנויות יפות ב-1854 עם ציור בהשראת "פאוסט" של גתה. הציור שלה "הנטושה" (1855) היה יוצא דופן בהציגו אישה ששקעה לזנות.
ב-1856 היא עזרה לברברה בודישון לאסוף חתימות לעצומה שתוביל לחוק רכוש נשים נשואות משנת 1870.
דיווחים משפחתיים מתעדים את מצוקתה בגלל הביקורת מצד ג'ון ראסקין על הציור השאפתני שלה "בואדיצ'ה", שגם נדחה על ידי האקדמיה המלכותית. ייתכן והם תרמו לעזיבתה את עולם האמנות המקצועי. אבל הדיווח שלה, שפורסם תחת שם בדוי בספר "החוויות הרוחניות שלי" (1857), מזכיר אירוע נוירולוגי שעברה, כנראה תחילתה של אפילפסיה כגורם לנטישת הציור.
סופרת וספיריטואליסט

בשנת 1859 התחתנה האויט עם חבר ילדות ועמית אלאריק אלפרד ווטס. מאוחר יותר עברו בני הזוג לצ'לסי, לביתו של דנטה גבריאל רוזטי. האויט המשיכה לפרסם באופן קבוע, לרוב בעיתונות הספיריטואליסטית. יחד עם בעלה היא כתבה כמה ספרים, אחד מהם "חלוצי הרפורמציה הרוחנית" (1883) שכלל פרטים ביוגרפיים של המשורר הגרמני יוסטינוס קרנר ושל אביה ויליאם האויט. היא נשארה קרובה לאחיה, אלפרד ויליאם האויט שהיגר לאוסטרליה, שם הפך לחוקר ואנתרופולוג. בהיותה סוכנת שלו באנגליה, היא קנתה לו ציוד, בדקה טקסטים שכתב ושמרה על קשרים אקדמיים בשמו.
האויט היוותה השראה לאמנית ג'ורג'יאנה הוטון. עם העניין הציבורי המתרחב באמנים מונעי רוחניות כמו אמה קונץ והילמה אפ קלינט, הרישומים של האויט זוכים לתשומת לב אקדמית רבה יותר.
אנה מרי האויט מתה מדיפתריה ב-1884.
הערות שוליים

↑  Glimpses of a Brighter Land (London, Baillière, Tindall, and Cox, 1871).
↑  Mary Botham Howitt; Anna Mary Howitt (1847). The Children's Year. Longman, Brown, Green, and Longmans. pp. 3
↑  הכתבה בניו-יורק טיימס
↑  Mary Howitt Walker (1971), Come Wind, Come Weather; a Biography of Alfred Howitt, Melbourne University Press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007376115605171  GND: 124224296  ISNI: 0000 0000 6324 9461  LCCN: n85352365  NTA: 072331070  SNAC: w6j10xmc  SUDOC: 185386857  Trove: 1043902  VIAF: 77242527   WorldCat (עם VIAF): 77242527 
כריכת הספר של אמה,1847
אנה מרי האויט, ציור רוחני 1858
אנה מפרוסיה

אנה מפרוסיה (גרמנית: Anna von Preußen;‏ 3 ביולי 1576 - 30 באוגוסט 1625) הייתה בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה, ואשתו של יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
ביוגרפיה

אנה נולדה ב-3 ביולי 1576 בקניגסברג, לאלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה, ארכידוכסית אוסטריה.
ב-30 באוקטובר 1594 התחתנה אנה עם יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ומכיוון שלא היו לאביה בנים, נועד בעלה לרשת את דוכסות פרוסיה, וכן את דוכסות יוליך-קלווה-ברג שהייתה ירושה מאמה.
אנה הייתה אינטלקטואלית, והיה לה מזג חם ורצון חזק, והיא לא נמנעה מלהיאבק על זכויות הירושה שלה כנגד טוענים אחרים. בשנת 1612 המיר בעלה את דתו לקלוויניסטית, ואנה נותרה מגינת הלותרניזם. בשנת 1620 חיתנה אנה את בתה מריה אלאונורה מברנדנבורג עם גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נגד רצונו של בנה גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
ב-30 באוגוסט 1625 מתה אנה בברלין, והיא בת 49 שנים.
משפחתה

בשנת 1594 התחתנה אנה עם יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1595–1640)
אנה סופיה מברנדנבורג (1598–1659)
מריה אלאונורה מברנדנבורג (1599–1655)
קתרינה מברנדנבורג (1602–1644)
יואכים זיגיסמונד מברנדנבורג (1603–1625)
אגנס מברנדנבורג (1606–1607)
יוהאן פרידריך מברנדנבורג (1607–1608
אלברכט כריסטיאן מברנדנבורג (1609)
אלגוריתם צ'ודנובסקי

אלגוריתם צ'ודנובסקי הוא אלגוריתם מהיר לחישוב הספרות של פאי (מספר). האלגוריתם פורסם בשנת 1989 על ידי האחים דויד וגריגורי וולפוביץ' צ'ודנובסקי. האלגוריתם שימש לשבירת השיא העולמי לחישוב הספרות של פאי מספר פעמים: בשיאים שחישבו את 2.7 טריליון (כלומר 12^10) הספרות של פאי ב-2009, את 10 טריליון הספרות ב-2011, בנובמבר 2016 חישבו בעזרת האלגוריתם 22.4 טריליון ספרות של פאי ובספטמבר 2018 עד ינואר 2019 חושבו באמצעותו  31.4 טריליון ספרות].
סיבוכיות האלגוריתם כדי לחשב  n ספרות היא   O(n\log ^{3}n).
האלגוריתם מבוסס על הטור האינסופי:
אשר ניתן לפשטו לצורה 
 {\frac {(640320)^{3/2}}{12\pi }}={\frac {426880{\sqrt {10005}}}{\pi }}=\sum _{k=0}^{\infty }{\frac {(6k)!(545140134k+13591409)}{(3k)!(k!)^{3}\left(-262537412640768000\right)^{k}}}\!
יישנם שלושה ביטויים מסוגים שונים, שהם סדרות בקצבים שונים וקבוע: בקצב פולינומי Mk, בקצב ליניארי Lk, בקצב אקספוננציאלי Xk, והקבוע C, שעל בסיסם ניתנת הנוסחה שהיא:
כאשר:
 C=426880{\sqrt {10005}}

Mk+1 = Mk * (12k+2) * (12k+6) * (12k+10) / (k+1)^3, M0 = 1  [Mk = (6k)! / ((3k)! * (k!)^3)]

Lk+1 = Lk + 545,140,134, L0 = 13,591,409  [Lk = 13591409 + 545140134*k]

Xk+1 = Xk * -262,537,412,640,768,000, X0 = 1  [Xk = (-640320)^3k = (-262537412640768000)^k]
ניתן אף לשפר את הנוסחה על ידי הצבה של:
Kk+1 = Kk + 12, K0 = 6

Mk+1 = Mk * (Kk^3 - 16Kk) / (k+1)^3 ,M0 = 1
דוגמת קוד בפייתון של האלגוריתם

import decimal


def binary_split(a, b):
    if b == a + 1:
        Pab = -(6*a - 5)*(2*a - 1)*(6*a - 1)
        Qab = 10939058860032000 * a**3
        Rab = Pab * (545140134*a + 13591409)
    else:
        m = (a + b) // 2
        Pam, Qam, Ram = binary_split(a, m)
        Pmb, Qmb, Rmb = binary_split(m, b)
        
        Pab = Pam * Pmb
        Qab = Qam * Qmb
        Rab = Qmb * Ram + Pam * Rmb
    return Pab, Qab, Rab


def chudnovsky(n):
    """Chudnovsky algorithm."""
    P1n, Q1n, R1n = binary_split(1, n)
    return (426880 * decimal.Decimal(10005).sqrt() * Q1n) / (13591409*Q1n + R1n)


print(f"1 = {chudnovsky(2)}")  # 3.141592653589793238462643384

decimal.getcontext().prec = 100 # number of digits of decimal precision
for n in range(2,10):
    print(f"{n} = {chudnovsky(n)}")  # 3.14159265358979323846264338...
הערות שוליים

↑  [http://www.numberworld.org/blogs/2019_3_14_pi_record/ Google Cloud Topples the Pi Record
אניקה ינקל

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1961 (בת 62) Vantörs parish, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 
אניקה ינקל (בשוודית: Annika Jankell; נולדה ב-28 בדצמבר 1961) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה שוודית.
ביוגרפיה

ינקל נולדה בסטוקהולם ובנעוריה הייתה רקדנית בלט.
היא החלה את הקריירה הטלוויזיונית שלה כשהגישה בין 1987–1990 את תוכנית המוזיקה "Listan" ב-SVT.
ב-1990 עברה לעבוד ב-TV4, שם הגישה מספר תוכניות וביניהן "Direkt från Berns" לצד אנדרס לונדין.
בין 1996–1999 הגישה את התוכנית "TV4 Weekend" שם ראיינה אישים בולטים בתחום התרבות והבידור.
בין 2000–2001 הייתה העורכת האחראית של מגזין.
מ-2002 ועד 2009 הייתה כתבת ועורכת בעיתון "Kupé".
מ-2003 ועד 2007 הגישה את "Svensktoppen", תוכנית דירוג מצעד פזמונים של הרדיו של שוודיה (Sveriges Radio).
היא הגישה תקופה מסוימת את תוכנית הבוקר "Nyhetsmorgon".
היא הנחתה את שלב גלגל ההצלה של מלודיפסטיבלן 2005.
באירוויזיון 2005 הגישה הניקוד של שוודיה.
אמיל זטופק

אמיל זטופק (בצ'כית: Emil Zátopek, ‏האזנהקובץ:Cs-Emil Zatopek.ogg‏Ⓘ‏, 19 בספטמבר 1922 – 22 בנובמבר 2000) היה אתלט צ'כוסלובקי, שיאן עולם ואלוף אולימפי בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב, 3 מהן באולימפיאדה אחת (הלסינקי 1952), בריצות למרחקים ארוכים, ריצת 5000 מטר, ריצת 10000 מטר וריצת מרתון.
מגדולי האתלטים בכל הזמנים. כונה "הקטר הצ'כי".
ביוגרפיה

זטופק החל את הקריירה הספורטיבית שלו בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20. בתקופת מלחמת העולם השנייה לא הצליח להשתתף בתחרויות, ועם הכיבוש הסובייטי התגייס לצבא הצ'כי וזכה למעמד של ספורטאי.
קריירה אתלטית

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה זטופק במדליית זהב בריצת 10000 מטר ובמדליית כסף בריצת 5000 מטר.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) השיג זטופק תהילת עולם כשזכה בשלוש מדליות זהב בענף הריצה למרחקים ארוכים. בריצות ל-5000 מטר, 10000 מטר ובריצת מרתון, ריצה אותה רץ לראשונה בחייו, זכה במדליות זהב תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש בכל אחת מהן. זטופק הוא היחידי שזכה במדליות זהב אולימפיות בכל שלוש הריצות למרחקים ארוכים.
זטופק היה הרץ הראשון בהיסטוריה שירד מ-29 דקות בריצת 10,000 מטר (ב-1954), וחצה את גבול 20 הק"מ לשעת ריצה אחת (20,052 מטר, ב-1951).
בזמן הריצה היה זטופק מנופף בידיו, מתאמץ ומתנשף קשות, מה שהפך להיות "הסמל המסחרי שלו", שזיכה אותו בכינוי "הקטר הצ'כי". הוא נודע גם ברוח הספורטיבית שלו ונהג לעודד את יריביו שהפסידו נגדו.
חיים אישיים

זטופק זכה לאהדה גדולה בארצו, קודם לדרגת קולונל, והיה בעל השפעה במפלגה הקומוניסטית בצ'כוסלובקיה. אולם תמיכתו בזרם הדמוקרטי שנכשל במרד האנטי-סובייטי שכונה "האביב של פראג", גרמה לכך שהוא הורחק מעמדת השפעה ואולץ לעבוד תקופת מה במכרה אורניום כאקט של עונש והשפלה.
רעייתו דנה (גם היא ילידת 19 בספטמבר 1922), נודעה כאתלטית מצטיינת בזכות עצמה בתחום הטלת כידון. הישגה הגדול היה זכייה במדליית זהב באולימפיאדת הלסינקי (1952) ובמדליית כסף באולימפיאדת רומא (1960). זכורות קריקטורות מאותה תקופת זוהר של בני הזוג, שבהן מתוארת דנה הרודפת עם כידון אחרי אמיל, מאיימת להטיל אותו עליו, והוא נראה מתאמץ בדרכו להתחמק ממנה.
לקריאה נוספת

ז'אן אשנוז, "לרוץ", הוצאת סמטאות, תרגמה מצרפתית: שירה חפר, 2011
אמיל זטופק (משמאל) עם מתמודד נוסף, לאחר מרתון הגברים של אולימפיאדת הלסינקי (1952)
אניקה סרנסטאם

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1970 (בת 53) סטוקהולם, שוודיה 
 מידע כללי
 מדינה:  שוודיה 
 השכלה:  אוניברסיטת אריזונה 
 בן או בת זוג:  Mike McGee (10 בינואר 2009–?) 
 www.annikasorenstam.com
 ספורט
 ענף ספורט:  גולף 
 תקופת הפעילות:  1992–2008 (כ־16 שנים) 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  אתלט השנה של AP (2005)  אתלט השנה של AP (2004)  אתלט השנה של AP (2003)  היכל התהילה של עולם הגולף  הפרס השוודי הבינלאומי השנתי 
 
אניקה סרנסטאם (Annika Sörenstam; נולדה ב-9 באוקטובר 1970) היא שחקנית גולף מקצוענית שוודית שהישגיה מדרגים אותה כאחת משחקניות הגולף המוצלחות ביותר בהיסטוריה. לפני שפרשה מגולף תחרותי בסיום שנת 2008, היא זכתה ב-90 תחרויות בינלאומיות כמקצוענית, ובכך נהייתה שחקנית הגולף שזכתה באליפויות הרבות ביותר. היא זכתה ב-72 תחרויות התאחדות הגולף המקצוענית לנשים (LPGA) רשמיות בכללן עשר מייג'ורס ו-18 תחרויות בינלאומיות אחרות, והיא עומדת בראש רשימת המרוויחות בתולדות הLPGA, עם סכום של למעלה מ-22 מיליון דולר – למעלה מ-8 מיליון דולר מהבאה אחריה ברשימה. מאז 2006 מחזיקה סרנסטאם באזרחות כפולה אמריקאית ושוודית.
היא זכתה שמונה פעמים בתואר "שחקנית השנה" ובשישה פרסי Vare Trophies שניתנים לשחקן בLPGA עם הניקוד הממוצע הנמוך ביותר בעונה, היא שחקנית הגולף היחידה שקלעה למטרה ב-59 תחרויות. היא מחזיקה בשיאים שונים בספורט הגולף הנשי בכללם הניקוד הנמוך ביותר לעונה: 68.6969 ב-2004.
היא ייצגה את אירופה בגביע Solheim Cup שמונה פעמים בשנים 2007-1994, סרנסטאם היא הספורטאית הרווחית ביותר בתחרות בכל הזמנים.
סרנסטאם עשתה היסטוריה בתחרות Bank of America Colonial ב-2003 כשהייתה האישה הראשונה  ששיחקה בתחרות הגברים ה-PGA Tour מאז 1945. לעיתים היא ידועה רק כ"אניקה" (Annika). היא זכתה לתהילה של שחקני גולף גברים באותה הדרך: ארני (ארנולד פלמר), ג'ק ניקלאוס וטייגר (וודס). עסקיה מחוץ לגולף כוללים את אקדמית הגולף אניקה, תכנון מסלול גולף, מותג מוצרי אניקה, וקרן צדקה.
בשנת 2004 זכתה בפרס הספורט העולמי של לוריוס לספורטאית השנה, פרס אליו הייתה מועמדת לזכייה ארבע פעמים נוספות. ב-2021 העניק לה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את מדליית החירות הנשיאותית.
הערות שוליים

↑  ניצחונות רשמיים בקריירה, lpga.com
↑  הנשים הפתוחה של ארצות הברית, asapsports.com‏, 3 ביולי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1101522  BnF: cb14036084n (data)  GND: 1232394971  ISNI: 0000 0000 7840 7266  LCCN: n2004089172  NLK: KAC200410398  SELIBR: 223214  SNAC: w6059vxd  SUDOC: 114005141  VIAF: 53544673   WorldCat (עם VIAF): 53544673
אליפות העולם של PWG

| אליפות העולם של PWG>  טורנדו אנושי עם חגורת אליפות העולם של PWG.פרטים | אליפות העולם של PWG>  טורנדו אנושי עם חגורת אליפות העולם של PWG.פרטים |  טורנדו אנושי עם חגורת אליפות העולם של PWG>  |
| --- | --- | --- |
| ארגון מפעיל | Pro Wrestling Guerrilla |  |
| תאריך יצירה | 30 באוגוסט 2013 |  |
| האלוף הנוכחי | דניאל גרסיה |  |
| תאריך זכייה | 1 במאי 2022 |  |
| שמות קודמים | אליפות PWG |  |
| סטטיסטיקות | סטטיסטיקות |  |
| האלוף הראשון | פרנקי קאזריאן |  |
| הכי הרבה זכיות | קווין סטין (3 פעמים) |  |
| האלוף לזמן הארוך ביותר | בנדידו (863 ימים) |  |
| האלוף לזמן הקצר ביותר | בריאן דניאלסון (1> ימים) |  |
| האלוף המבוגר ביותר | ג'ף קוב (36 שנים, 295 ימים) |  |
| האלוף הצעיר ביותר | אל ג'נריקו (22 שנים, 227 ימים) |  |
| האלוף הכבד ביותר | קית' לי (151 ק"ג) |  |
| האלוף הקל ביותר | טורנדו אנושי (77 ק"ג) |  |
אליפות העולם של PWG (באנגלית: PWG World Championship) היא תואר אליפות השייך לארגון ההיאבקות Pro Wrestling Guerrilla‏ (PWG). האליפות הוצגה לראשונה בשנת 2003 כאליפות PWG. אלוף העולם הנוכחי הוא דניאל גרסיה.
היסטוריה

האליפות הפכה להיות מזוהה תחת שמה הנוכחי בפברואר 2006, כשהארגון קיים מסע הופעות אירופי באסן, גרמניה ובאורפינגטון, אנגליה. בין הגנותיה השונות בזירה המקומית של קליפורניה, חגורת האליפות הוגנה ברחבי העולם במדינות כמו צרפת, אנגליה, גרמניה ואוסטרליה.
זכיות משולבות

| דירוג | מתאבק | מספר החזקות בתואר | מספר הגנות משולבות על התואר | מספר ימים משולבים בהחזקת התואר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בנדידו | 1 | 3 | 863 |
| 2 | דניאל גרסיה | 1 | 2 | 877+ |
| 3 | אדם קול | 1 | 7 | 538 |
| 4 | זאק סברה ג'וניור | 1 | 5 | 489 |
| 5 | קווין סטין | 3 | 10 | 469 |
| 6 | רודריק סטרונג | 1 | 7 | 449 |
| 7 | ג'ף קוב | 1 | 3 | 427 |
| 8 | כריס הירו | 1 | 10 | 425 |
| 9 | ג'ואי ריאן | 1 | 19 | 406 |
| 10 | אל ג'נריקו | 2 | 9 | 302 |
| 10 | פרנקי קאזריאן | 2 | 7 | 302 |
| 12 | קלאודיו קסטניולי | 1 | 6 | 287 |
| 13 | קייל אוריילי | 1 | 3 | 203 |
| 14 | דייבי ריצ'רדס | 1 | 2 | 198 |
| 15 | וולטר | 1 | 2 | 181 |
| 16 | צ'אק טיילור | 2 | 1 | 176 |
| 17 | טורנדו אנושי | 2 | 4 | 175 |
| 18 | בריאן דניאלסון | 2 | 5 | 160 |
| 19 | סופר דרגון | 1 | 8 | 140 |
| 20 | אדם פירס | 1 | 3 | 139 |
| 21 | AJ סטיילס | 1 | 4 | 126 |
| 22 | קני אומגה | 1 | 0 | 98 |
| 23 | ריקושט | 1 | 1 | 83 |
| 24 | לו קי | 1 | 1 | 32 |
| 25 | קית' לי | 1 | 0 | 29 |
אן-סופי מוטר

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1963 (בת 61) Rheinfelden, באדן-וירטמברג, גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ציריך לאמנויות 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  אנדרה פרווין (2002–2006) 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר האמנויות והספרות (2005)  Maecenas-Ehrung (2010)  פרס ארנסט פון סימנס (2008)  פרס המוזיקה ע״ש הרברט פון קאראיין (2003)  מדליית ברהמס (8 ביולי 2011)  פרס פולר למוזיקה (2019)  פרימיום אימפריאל (16 באוקטובר 2019)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (10 בנובמבר 2017)  דב ברלין (2019)  Crystal Award (2017)  פרס אקו-קלאסיק: נגן השנה (2009)  פרס ליפציג הבינלאומי ע״ש מנדלסון (2008)  פרס אריך פרום (2011)  מסדר ההצטיינות של באדן-וירטמברג (1999)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2009)  אבירה בלגיון הצרפתי (2009)  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (2005)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (2001)  אות כבוד להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית (2008)  פרס אקו-קלאסיק: נגן השנה (2005)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (2001)  מסדר ההצטיינות הבווארי 
 www.anne-sophie-mutter.de
 פרופיל ב-IMDb
 
אן-סופי מוטר מקבלת תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה
אן-סופי מוּטֶר (Anne-Sophie Mutter; נולדה ב-29 ביוני 1963 בבאדן-וירטמברג, גרמניה) היא כנרת גרמנייה.
ביוגרפיה

מוטר החלה לנגן בפסנתר בגיל חמש וזמן קצר לאחר מכן עברה לנגן בכינור, אצל ארנה הוניברגר וואיידה שטוקי.
לאחר שזכתה בפרסים אחדים, שוחררה מן הלימודים הסדירים כדי להקדיש את זמנה לנגינה. כשהייתה בת 13 הזמין אותה המנצח הרברט פון קאראיין לנגן עם הפילהרמונית של ברלין. בשנת 1977 הופיעה לראשונה בפסטיבל זלצבורג ועם התזמורת הקאמרית האנגלית בניצוח דניאל בארנבוים.
בגיל 15 ביצעה מוטר את ההקלטה הראשונה שלה, הקונצ'רטי השלישי והחמישי של מוצרט, עם הפילהרמונית של ברלין בניצוח הרברט פון קאראיין. באותה שנה הוכתרה בתואר "אמנית השנה".
בשנת 1980 הופיעה לראשונה בארצות הברית עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוח זובין מהטה. בשנת 1985, בהיותה בת 22, הוכתרה לחברת כבוד באקדמיה המלכותית למוזיקה (לונדון) ולראש הפקולטה ללימודי כינור בין-לאומיים שם.
בשנת 1988 יצאה לסיור רחב-ממדים בקנדה ובארצות הברית וניגנה לראשונה בקרנגי הול. בשנת 1998 ניגנה והקליטה לתקליטורים ו- DVD את מכלול הסונאטות לכינור של בטהובן, בליווי לאמברט אורקיס; ההקלטות שודרו בטלוויזיה בארצות רבות.
אף כי הרפרטואר של מוטר כולל יצירות קלאסיות רבות, היא נודעת בעיקר בביצועי מוזיקה מודרנית. מספר יצירות נכתבו במיוחד למענה או הוקדשו לה, ביניהן Sur le Même Accord של אנרי דיטייה, פרטיטה של ויטולד לוטוסלבסקי, הקונצ'רטו השני לכינור של קשישטוף פנדרצקי ו"Gesungene Zeit" של וולפגנג ריהם. היא קיבלה פרסים שונים, ביניהם פרסי גראמי אחדים. כמו כן יש לה שני כינורות סטרדיוואריוס ("אמיליאני" מ-1703 ו"לורד דן-ראוון" מ-1710).
חיים אישיים

בשנת 1989 נישאה אן-סופי מוטר לבעלה הראשון, דטלף וונדרליך, שמת בשנת 1995. לשניים שני ילדים, אראבלה וריכרד. היא נישאה שוב לפסנתרן והמנצח אנדרה פרווין בשנת 2002. הזוג חי במינכן עם ילדיה של מוטר עד מותו של פרווין בשנת 2019.