stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיב טיש
הערות שוליים

↑  "Steve Tisch", Los Angeles Times. Accessed February 9, 2011. "Born in Lakewood, N.J., Tisch graduated from Tufts University and began his entertainment career as Peter Guber's assistant at Columbia Pictures."
↑  Office of the Press Secretary (30 באפריל 2008). "President Bush Welcomes Super Bowl XLII Champion New York Giants to White House". The White House. נבדק ב-30 באפריל 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  N"Steven Tisch and Jamie Alexander", New York Times, October 20, 1996
1 2  Steve has two children from his first marriage. The New York Observer: "Philanthropist Jamie Tisch in Contract at 720 Park for $22 M" By Chloe Malle March 2010
↑  נירית אנדרמן, מפיק הקולנוע האמריקאי סטיב טיש תרם 10 מיליון דולר לאוניברסיטת ת"א, באתר הארץ, 6 במרץ 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446370105171  PLWABN: 9810615049205606  GND: 1061448584  ISNI: 0000 0000 8200 2536  LCCN: no97029389  MusicBrainz: 54348b5c-798d-4e3c-8274-ebd5ee14dc8e  SUDOC: 070984530  VIAF: 14374210   WorldCat (עם VIAF): 14374210
סמאש היטס

| --- | --- |
 מו"ל:  Ascential 
 תאריכי הופעה:  ספטמבר 1978 – 13 בפברואר 2006 (כ־27 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מערכת:  לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ISSN:  0260-3004
 
סמאש היטס (באנגלית: Smash Hits) היה מגזין מוזיקה בריטי המיועד למבוגרים צעירים, שפורסם במקור על ידי Ascential (אנ'). המגזין המודפס פעל בספטמבר 1978 – 13 בפברואר 2006. גרסאות מיוחדות של המגזין יצאו ביולי 2009 – אפריל 2022.
על שמו של המגזין נקראו ערוץ טלוויזיה ותחנת רדיו דיגיטלית, שנסגרו ב-2022 ו-2013 בהתאמה.
המגזין הוציא מספר אלבומי אוסף בזמנו, כולל אלבום האוסף Now Smash Hits.
הערות שוליים

↑  Di Hand; Steve Middleditch (10 ביולי 2014). Design for Media: A Handbook for Students and Professionals in Journalism, PR, and Advertising. Routledge. p. 8. ISBN 978-1-317-86402-8. נבדק ב-2 באוגוסט 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 6f33dfa3-f7d0-4b22-93db-d351170b2962
סטיאג'יט ריי
משפחתו וילדותו

משפחתו של סטיאג'יט ריי היא משפחה בנגלית ידועה וניתן לשחזר לפחות עשרה דורות במשפחה זו. סבו של ריי, אוּפֶּנְדְרוֹקִישׁוֹר ריי, היה סופר בנגלי ידוע, ואף מאייר, פילוסוף, מוציא לאור, אסטרונום חובב ומנהיגה של תנועת ברהמו סמאג', תנועה דתית חברתית אשר פעלה בבנגל במאה ה-19. שוּקוּמַר ריי, בנו של אופנדרוקישור ואביו של סטיאג'יט, היה סופר בנגלי פורץ דרך בתחום ספרות ילדים וחרוזים היתוליים, ואף היה מאייר ומבקר. ריי נולד לשוקומר וסופראבהה בקולקטה. אביו נפטר כאשר היה כבן שלוש ומשפחתו התקיימה מהכנסתה הדלה של אימו. הוא סיים לימודי תיכון בקולקטה ולימודי תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות, אף שמשיכתו הייתה תמיד לתחום האמנויות. בשנת 1940 התעקשה אימו כי ימשיך לימודיו באוניברסיטת וישווה בהרטי של רבינדרנת טאגור. למרות חוסר רצונו לעזוב את קולקטה, הוא ציית לבקשת אימו. בעת לימודיו אלה ניטעה בו ההערכה לאמנות המזרח.
בשנת 1943 החל לעבוד עבור הוצאה לאור Signet Press, שם אייר כריכות ספרים. בין הספרים שאייר הייתה אף גרסה לילדים של הרומן הבנגלי הנודע Pather Panchali, אשר הותיר עליו רושם עז והיה לנושא הסרט הראשון שיצר. רבים מן האיורים שיצר עבור אותו הספר הפכו לתמונות בסרט שיצר.
בשנת 1947 ייסד, יחד עם יוצרים נוספים, את החברה לקולנוע של כלכותה, באמצעותה נחשף ליצירות קולנועיות זרות רבות. ריי הקפיד לאורך תקופה זו ללמוד קולנוע באופן יסודי. בתקופת מלחמת העולם השנייה יצר קשרי חברות עם חיילים אמריקאים שהוצבו בכלכותה ומהם למד על סרטי הקולנוע האמריקאיים שהוצגו בעיר.
בשנת 1949 הוא נישא לביג'ויה דאס, בת דודתו ואהובתו לאורך שנים. לזוג נולד ילד אחד, סנדיפ, אשר הפך אף הוא לבמאי קולנוע ברבות השנים. באותה שנה ביקר בכלכותה ז'אן רנואר לצורך צילום סרטו "הנהר" (בצרפתית: Le Fleuve). ריי סייע לרנואר במציאת אתרים לצילום הסרט. בעת הכרותם זו סיפר ריי לרנואר על רצונו ליצור סרט על פי עלילת הספר Pather Panchali ורנואר עודדו להוציא רעיון זה לפועל. בשנת 1950 נשלח ריי ללונדון על ידי סוכנות הפרסום D.J. Keymer כדי לעבוד במשרד הראשי של החברה. בעת שהות של שלושה חודשים בלונדון הוא הספיק לצפות ב-99 סרטים. בין הסרטים בהם צפה היה סרטו הנודע של ויטוריו דה סיקה, גונבי האופניים, אשר השפיע עמוקות על דרכו. שנים אחר כך סיפר ריי כי יצא מבית הקולנוע עם שכנוע עמוק להפוך לבמאי קולנוע.
שנות טרילוגיית אפו

עם שובו מלונדון החליט כי סרטו הראשון יהיה סביב עלילתו של הספר Pather Panchali, המספר על שנות ילדותו של אפו, ילד קטן בכפר בנגלי. לצורך יצירת הסרט אסף ריי צוות חסר ניסיון, אף שהצלם סוברטה מיטרה, והמנהל האמנותי בנסי צ'אנגרגופטה, הפכו מאוחר יותר ליוצרים ידועים. רוב השחקנים בסרט היו חובבים. צילומי הסרט החלו בשנת 1952, והתקציב בא מחסכונותיו האישיים של ריי. ריי קיווה כי לאחר שיצלם את הקטעים הראשונים בסרט, יצליח לגייס את התקציב הדרוש להשלמת הפרויקט, אולם הוא לא הצליח במשימה זו. צילומי הסרט נמשכו לאורך שלוש שנים, עקב אילוצי תקציב. השלמת הסרט התאפשרה בשנת 1955, בזכות הלוואה מממשלת מערב בנגל. הסרט זכה להצלחה רבה בקרב המבקרים והקהל הרחב. הסרט הוצג בבתי הקולנוע, בהודו ומחוצה לה, משך תקופה ארוכה ולריי הוענקו פרסים רבים על יצירתו. במהלך יצירת הסרט ריי סירב לקבלת סיוע מגורמים שבקשו להשפיע על התסריט, או לפקח על הפקת הסרט, ואף סירב לבקשת גורמים ממשלתיים (אשר סייעו בסופו של דבר להפקת הסרט) לשנות את סיום הסרט ל"סוף טוב" שבו משפחת הילד עוברת לפרויקט שיכון. ריי אף זכה לעידוד רב מבמאי הקולנוע ג'ון יוסטון, אשר לו הראה קטע מסרטו בעת שזה ביקר בהודו.
סרטו השני של ריי, אפראג'יטו (הבלתי נלאה), מתמקד בשאיפותיו של הגבר הצעיר, אפו, ובאמו האוהבת. מבקרים רבים מצאו כי סרטו זה עולה באיכותו על סרטו הראשון. הסרט זכה בשנת 1957 בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה. בטרם השלים את טרילוגיית אפו יצר ריי שני סרטים נוספים. הראשון היה קומדיה בשם Parash Pathar והשני Jalsaghar שנחשב לאחד החשובים בסרטיו.
בעת שיצר את הסרט השני על תולדותיו של אפו, ריי עדיין לא חשב על יצירת טרילוגיה והרעיון עלה רק כאשר נשאל על כך בעת שהיה בפסטיבל הסרטים בוונציה. הסרט השלישי Apur Sansar (עולמו של אפו) נוצר בשנת 1959. בדומה לתגובות לשני הסרטים הראשונים בטרילוגיה, היו מבקרים שמצאו כי סרט זה עולה על קודמיו, ומהווה שיא חדש ביצירתו של ריי. בסרט מתוארים ימיו של אפו, המתגורר בבית צנוע בעיר כלכותה, כשהוא קרוב לסף העוני. אפו נישא בנישואים חריגים לאפרנה, והסרט מתאר את חיי נישואיהם ויש הרואים בו "אחד התיאורים הקולנועיים החיוביים הקלאסיים של חיי נישואים", אך בסופם טרגדיה. הסרט זכה לביקורות קשות בבנגל, וריי הגיב להן במאמר שפרסם. אף שזכה להצלחה רבה בחייו המקצועיים, ריי לא שינה את אורחות חייו והמשיך לחיות יחד עם אמו ומשפחתו המורחבת בבית שכור.
תחילת שנות ה-60

בתקופה זו התמקדה יצירתו של ריי בסרטים שעסקו בתקופת שלטון הראג' הבריטי בהודו, כינוי לתקופת השלטון הקולוניאלי בין השנים 1858–1947 בתת-היבשת ההודית. בתקופה זו יצר את הסרט דווי, סרט דוקומנטרי על רבינדרנת טאגור, סרט קומי בשם מהאפורוש, וכן סרט על פי תסריט מקורי שלו. הוא אף יצר סדרת סרטים המתמקדת בדמותה של האשה ההודית.
סרטו דווי (על שם האלה ההינדית) מתמקד בחקר האמונות הטפלות בחברה ההינדית. הסרט מספר על אשה צעירה שחמיה מעלה אותה לדרגת אלה. ריי חשש כי הצנזורה ההודית תפסול את הקרנת הסרט, או שתדרוש להוציא קטעים מתוכו, אולם הסרט הוצג במלוא אורכו. בשנת 1961, על פי דרישתו של ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו, ניתן לריי תקציב להפקת סרט דוקומנטרי על רבינדרנת טאגור, לכבוד יובל המאה להולדתו. כיוון שהיו סרטים מעטים בלבד בהם צולם טאגור, ריי ניצב מול האתגר של יצירת סרט מתמונות בודדות וצילומי רקע, והוא העיד כי יצירת הסרט גזלה פרק זמן השווה ליצירת שלושה סרטים עלילתיים. באותה שנה הוציא ריי לאור מחדש את ירחון הילדים סאנדש (בבנגלית: שׁוֹנְדֶשׁ), שאותו פרסם לראשונה סבו. ריי הפך למאייר הראשי של הירחון ואף כתב בו סיפורים ומאמרים רבים המיועדים לילדים. כתיבה הייתה לריי מקור הכנסה עיקרי בתקופה שלאחר הוצאת הירחון לאור.
בשנת 1962 ביים ריי את הסרט קנצ'נז'ונגה, על פי תסריט מקורי אותו כתב. היה זה הסרט הראשון אותו צילם בצבע. סרט מספר את סיפורה של משפחה מן המעמד הגבוה המבלה אחר צהריים בדרג'ילינג, עיר ציורית למרגלות ההרים, שם מנסה המשפחה לשדך את בתם הצעירה למהנדס שהתחנך בלונדון. במחצית הראשונה של שנות השישים ביקר ריי ביפן ונהנה ממפגש עם הבמאי אקירה קורוסאווה שאת עבודתו העריך מאוד. בשנת 1964 ריי יצר את הסרט צ'רולטה (Charulata) אשר מבקריו ראו בסרט זה את יצירתו המושלמת ביותר. הסרט מבוסס על סיפור קצר של טאגור ומספר על אשה בודדה, במאה ה-19 בבנגל, ורגשותיה המתפתחים כלפי גיסה.
סמל מזרח טימור

| --- | --- |

 גרסאות
 
 סמל מזרח טימור 2002-2007
 פרטים
 המחזיק בסמל:  מזרח טימור 
 תאריך אימוץ:  18 בינואר 2007 
 
סמל מזרח טימור הנוכחי משמש כסמל המדינה מאז 18 בינואר 2007.
בתחתית הסמל מופיע מוטו המדינה, בשפתה הרשמית (פורטוגזית): Unidade, Acção, Progresso (אחדות, פעולה, קידמה).
הסמל בין השנים 2002 - 2007

בין השנים 2002-2007 שימש סמל המועצה הלאומית של ההתנגדות הטימורית כסמל המדינה. סמל זה כולל שתי חרבות מוצלבות (חרב ה"סוריק" הטימורית המסורתית), חנית, כוכב ושני חצים.
על הסמל הופיע שם המדינה בפורטגזית והשמש עם 14 קרניים. בתחתית הסמל הופיע מוטו המדינה בפורטוגזית: כבוד, מולדת, אומה.
ראו גם

דגל מזרח טימור
המנון מזרח טימור
סיריס

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  ג'נין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,073 (2016)
 קואורדינטות:  32°19′46″N 35°17′23″E﻿ / ﻿32.329444°N 35.289722°E﻿ / 32.329444; 35.289722
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) סיריס(למפת צפון השומרון רגילה) סיריס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סיריס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סיריס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיריס (בערבית: سيريس) היא עיירה פלסטינית בצפון השומרון. העיירה ממוקמת ממערב לעיירה טובאס, ו-13 ק"מ דרומית מג'נין, 8 ק"מ מכביש 60 המקשר בין שכם לג'נין. מספר תושביה 6,073 (נכון לשנת 2016).
גאוגרפיה

הכפר ממוקם בקצהו הדרומי של עמק סנור בסמוך לכפר גו'דידה, על מורדות הר חורייש.
מקור השם

על-פי סברה אחת, מקור השם במילה הערבית "סיריס", סירה קוצנית. ייתכן ששם המקום קשור בשם שָׁרֶשׁ, המופיע בדברי הימים א', ז', ט"ז במסגרת רשימת הייחוס של שבט מנשה.
היסטוריה

בסקר ארכאולוגי שנעשה בסיריס לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו במקום חרסים מהתקופה הביזנטית, מימי הביניים ומן התקופה העות'מאנית.
בגרעין הימי-ביניימי של הכפר 20–25 בתים וסמטאות. בסביבות הכפר ישנן טרסות רבות.
טקסט משנת 1165 מזכיר אחוזה צלבנית בשם קאסליין סיריס שהשתייכה לפיצגרף אולריך.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

על פי רישום המס העות'מאני של שנת 1596, בכפר היו אז 12 משקי בית ו-3 רווקים – כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מיסים על חיטה, שעורה, יבולי קיץ, כוורות ועיזים, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל שילמו תושבי הכפר כ-2,030 אקצ'ות.
אדוארד רובינסון הזכיר את הכפר בסיור שערך באזור בשנת 1838. הוא ציין כי הכפר נמצא בסמוך לעמק סנור הפורה, וכי הוא משתייך לנפת חרית'ה, הנמצאת צפונית לשכם. בשנת 1870, ויקטור גרן תיאר את סיריס ככפר מוקף במטעי זיתים. תיאור דומה של הכפר הופיע בספר סקר ארץ ישראל המערבית של הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1882.
הערות שוליים

1 2  Localities in Jenin Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
1 2 3 4 5 6  Adam Zertal, Sanur Valley: Landscape Unit 4, The Manasseh Hill Country Survey, Volume I: The Shechem Syncline, כרך 1The Manasseh Hill Country Survey, Volume I: The Shechem Syncline, Brill, 2004-01-01, עמ' 249–250, ISBN 978-90-474-1352-3. (באנגלית)
↑  משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא, 1972, עמ' 201, 217
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 128
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, 2 appendix, p. 129.
↑  Guérin, 1874, p. 352
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 158
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
סמסונספור (כדורסל)

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  30 ביוני 1965 
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 אולם ביתי:  היכל הספורט מוסטפא דגיסטאנלי (2,000 מושבים)
 ליגה:  ליגת העל הטורקית בכדורסל 
 מאמן:  אילקר סלמאן
 צבעי תלבושת:  אדום, לבן, שחור
 www.samsunspor.org.tr
 
סמסונספור בסקטבול (בטורקית: Samsunspor Basketbol) הוא מועדון כדורסל טורקי מסמסון המשחק בליגת העל הטורקית בכדורסל. הקבוצה, שנוסדה ב-1965, היא מחלקת הכדורסל של מועדון הספורט סמסונספור (אנ'), שקבוצת הכדורגל שלו משתתפת בליגת העל הטורקית בכדורגל.
היסטוריה

למועדון הספורט סמסונפור, שהוקם בשנת 1927 והפך למועדון מקצועי בשנת 1965, הייתה מחלקת כדורסל על פי המידע שנמסר במסמך הרישום שלו. קבוצת הכדורסל המקצועית הוקמה ב-3 בדצמבר 1966, אז הוקמה הליגה המקצוענית.
בשנת 1967 ערכה הקבוצה, שהורכבה כמעט כולה מתלמידי בית הספר התיכון 19 Mayıs, את משחק הבכורה שלה מול חיילי בסיס המכ"ם של הכוחות המזוינים של ארצות הברית בסמסון. תוך שלוש שנים התקדמה הקבוצה והפכה לאחת הקבוצות החזקות באנטוליה.
לאחר זכייה בליגה המקומית ב-1967 והשתתפות בגביע האנטולי ב-1967, זכתה הקבוצה בגביע אנטוליה ב-1970. באותה שנה עלתה הקבוצה לליגה השנייה.
סמסונספור סיימה את עונת 1971/72, הראשונה שלה בליגת המשנה, כאלופה, והפסידה רק משחק אחד במשך כל העונה. הישג זה העניק לקבוצה את הזכות להתחרות בליגת העל לצד קבוצות משלוש הערים הגדולות (אנקרה, איזמיר ואיסטנבול), מה שהפך אותה לקבוצה הראשונה מחוץ לערים אלו שעושה זאת. עם זאת, המועדון החל להתמודד עם קשיים כלכליים ולא יכול היה לשלם את משכורות השחקנים. כתוצאה מכך נאלצה סמסונספור לפרוש מהליגה במהלך עונת 1972/73 ולא השתתפה בליגות בשנה הבאה. לאחר מכן התפרקה הקבוצה.
לאחר סגירת סמסונספור עלתה סמסון DSİ לליגה השנייה ושיחקה בה במשך שלוש עונות. סמסונספור פתחה מחדש את מחלקת הכדורסל שלה בתחילת עונת 1992/93 תחת נשיאותו של כדורסלן העבר איסמעיל אויאניק, רכשה את הזכויות של סמסון DSİ והחתימה שחקנים מסמסון יולספור. בעונת 2001/02 זכתה הקבוצה בליגה השנייה אך בשל בעיות באולם הביתי שלה נאלצה לוותר על העלייה לליגת העל. עם זאת, בעונת 2004/05, הודות למאמציו של אויאניק, הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה הראשונה, אך למרות חסות מסחרית מפנסוניק החליטה הקבוצה לפרוש מהליגה לאחר עקב תמיכה לא מספקת מההנהלה החדשה ופרישתו של אויאניק מהנשיאות.
תחייתו מחדש של ענף הכדורסל במועדון התרחשה במהלך כהונתו הנוספת של איסמעיל אויאניק, כשלפני עונת 2019/20 רכש המועדון את קבוצת הליגה הטורקית השנייה סמסון בויוקשהיר. לאחר רכישת הקבוצה אושרה בקשתה להשתתף בליגה השנייה. בעונה זו הצליחה הקבוצה, שהייתה בתחתית הטבלה, להישאר בליגה השנייה לאחר שהליגות בוטלו עקב מגפת הקורונה בטורקיה.
בעונת 2020/21 סיימה סמסונספור במקום השני בעונה הסדירה, אך הפסידה בגמר הפלייאוף ליאלובה ולא הצליחה לעלות לליגת העל. בעונת 2021/22 שוב סיימה סמסונספור את העונה במקום השני והפסידה בגמר למניסה. בעונת 2022/23 הפסידה הקבוצה בגמר ועלתה לסופר ליגי.
שחקנים

ברזיל טים סוארס
ישראל נמרוד לוי
ארצות הברית סק הנרי
ארצות הברית מיקייל קייזר
תארים

זכייה (1): 1971/72
סגנות (1): 2022/23
זכייה (1): 1970
הערות שוליים

↑  רסול אקצ'אי. Geçmişten Günümüze Samsunspor [סמסונפור: מהעבר להווה]. Canik Belediyesi Kültür Yayınları. p. 13-19. ISBN 9786058323483.
↑  "Baskette Türkiye Ligine başlanıyor" [הליגה הטורקית מתחילה בכדורסל]. Milliyet. 3 בדצמבר 1966. p. 8. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Yarım Kalan Bir Hikaye" [סיפור לא גמור]. halkgazetesi.com.tr (בטורקית). 21 במאי 2008. אורכב מ-המקור ב-26 באוקטובר 2011. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מהמט יילמאז. Samsunspor: Kırmızı, Beyaz, Siyah [סמסונספור: אדום, לבן, שחור]. İletişim Yayınları. p. 44. ISBN 9789750506406.
↑  "Samsunspor Basketbol 2nci Millî Liginden çekildi" [סמסונספור פרשה מהליגה הלאומית השנייה בכדורסל]. Milliyet. 13 באוגוסט 1974. p. 9. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Potada Samsun 1. Lig'e çıktı" [פוטדה סמסון עלתה לליגה הראשונה]. hurriyet.com.tr (בטורקית). 18 באפריל 2005. נבדק ב-2024-01-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Samsunspor ligden çekildi" [סמסונספור פרשה מהליגה]. hurriyet.com.tr (בטורקית). 31 באוגוסט 2005. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Samsunspor takım aldı" [סמסונספור לקחה את הקבוצה]. habergazetesi.com.tr (בטורקית). 12 ביולי 2019. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2019. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gemlik Basketbol ve Samsunspor TBL'de Mücadele Edecek" [גמליק בסקטבול וסמסונספור יתחרו ב-TBL]. tbf.org.tr (בטורקית). 2 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-2 באוגוסט 2019. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Samsunspor'un play – off kabusu!". ajansspor.com (בטורקית). 15 ביוני 2021. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Samsunspor Basketbol Süper Lig'e yükseldi" [סמסונספור עלתה לליגת העל בכדורסל]. trt.spor.com.tr (בטורקית). 22 ביוני 2023. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Samsunspor Basketbol Süper Lig'de" [סמסונספור בליגת העל בכדורסל]. fanatik.com.tr (בטורקית). 22 ביוני 2023. נבדק ב-2023-07-27. {{cite web}}:  (עזרה)
סלאוקוב

סלאוקוב או ברנא (בצ'כית: Slavkov u Brna, בגרמנית: Austerlitz, קרי אוסטרליץ) - עיירה הנמצאת מזרחית לברנו במחוז דרום מוראביה שבצ'כיה. בעיירה מתגוררים כ-7,000 תושבים, והיא ידועה משום שקרב אוסטרליץ נערך כמה קילומטרים מערבית לה.
היסטוריה

בראשית המאה ה-13 בנה המסדר הטבטוני מנזר במקום בו נמצא כיום ארמון אוסטרליץ. המנזר מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1237.
השם הגרמני "אוסטרליץ" מקורו כנראה בתעתיק שגוי של המילה הצ'כית novosedlice שמשמעה "בסיס חדש".
לאחר ביטול המסדר הפך המנזר לאחוזה של אציל מקומי. בשנת 1509 רכשה משפחת האצולה קאוניץ' (Kaunitz) שליטה באזור ושלטה עליו במשך כ-400 שנה.
היסטוריה > אתרים בעלי חשיבות

ארמון אוסטרליץ בן 115 החדרים והגנים הצרפתיים תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי דומניקו מארטינלי (Domenico Martinelli). בארמון זה נחתם הסכם הפסקת אש בין אוסטריה וצרפת לאחר קרב אוסטרליץ, ב-4 בדצמבר 1805.
כנסיית התחייה של אדוננו שנבנתה בסגנון קלאסי בין השנים 1786–1789 על ידי האדריכל הוינאי יוהאן פרדינד הטזנדורף וון הוהנברג.
כנסיית סנט אורבנוס שנבנתה בשנת 1712, ניזוקה בקרב אוסטרליץ ונבנתה מחדש בין 1858 - 1861.
המוזיאון היהודי - שרידי בית הכנסת שנבנה בשנת 1858 והמהווה שריד יחידי לגטו העיירה. בסמוך לו נמצא בית קברות יהודי.
היסטוריה > אנדרטאות קרב אוסטרליץ

קרב אוסטרליץ נערך מספר קילומטרים מערבית לעיירה.
במקום בו עמדה מפקדתו של נפוליון ניצב עמוד גרניט, וכן במקום מספר קברי אחים של חייליו. אנדרטת השלום (mohyla míru) הניצבת על גבעת פרייס תוכננה על ידי יוזף פאנטה בין 1910–1912 ונבנתה לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1923. גובה האנדרטה 26 מטרים ובה ארבעה פסלים המייצגים את צרפת, אוסטריה, רוסיה ומוראביה. במקום "הכרמים הישנים" (staré vinohrady) בו נערכו חלק מהקרבות בין החיילים הצרפתיים לרוסיים נמצאת כיום אנדרטת שלושת הקיסרים.
גבעת סנטון (יום ציון 200 שנה לקרב)
אנדרטת השלום
אנדרטת השלום
אנדרטת השלום (מבט מבפנים)
אנדרטת שלושת הקיסרים
ארמון אוסטרליץ בערב.
הנצחה

שם העיירה והניצחון הצרפתי מונצחים בתחנת הרכבת גאר ד'אוסטרליץ שבפריז ורציף אוסטרליץ על גדת נהר הסן.
סרוו

סרוו או מנגנון סרוו הוא מרכיב במערכות בקרה אוטומטיות שמשתמשות במשוב מחיישן כדי לשמור על מוצא קבוע של המערכת. המונח נכון רק למערכות שבהן המשוב או החיישן משמש לתיקון של מיקום מכני או פרמטרים אחרים. לדוגמה, בקרת שיוט במכונית פועלת על ידי משוב במעגל סגור (יש משוב למערכת על מהירות הרכב, וזו פועלת לבטל כל שינוי במהירות כך שתחזור למהירות המטרה).
מנגנון סרוו יכול או יכול שלא להשתמש במנוע סרוו. למשל תנור ביתי ששולט אוטומטית בטמפרטורה  על ידי תרמוסטט הוא מנגנון סרוו, אך אין בו מנוע סרוו.
סוג שכיח של סרוו הוא כזה שמספק בקרת מיקום. מנגנוני סרוו הם בדרך כלל חשמליים או אלקטרוניים למחצה בטבע, שמשתמשים במנוע חשמלי שיוצר כוח מכני. סוגים אחרים של מנגנוני סרוו משתמשים בהידראוליקה, מנגנונים פנאומאטיים, או עקרונות מגנטיים. בדרך כלל, סרוו פועל על עיקרון של משוב שלילי, בו קלט השליטה מושווה לעמדה הממשית של המערכת המכנית כפי שנמדדה על ידי מתמר בפלט. כל הפרש בין קלט השליטה לעמדה הממשית משמש כאות המניע את המערכת בכיוון הנדרש כדי להגיע למיקום הנדרש. תאוריה שלמה המכונה "תורת הבקרה" פותחה על סמך סוג כזה של מנוע.
מנגנון סרוו היה לראשונה בשימוש במערכת בקרת-ירי צבאית ובציוד ניווט של חיל הים. היום מנגנוני סרוו נמצאים בשימוש במכונות אוטומטיות שונות, אנטנות לקליטת לוויינים, מערכות ניווט אוטומטיות בסירות ומטוסים, מערכות ירי נגד מטוסים, ומנגנוני שליטה ברכבים/מטוסים בשלט רחוק.
ענבל דרור

| --- | --- |
ענבל דרור, 2015
ענבל דרור, 2015
 לידה:  2 באפריל 1977 (בת 47) הרצליה
 שם לידה:  ענבל ביטרמן
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופרת, עורכת, עיתונאית ואשת מדיה חברתית
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  אוכל ובישול
 יצירות בולטות:  גג חמישים שקל
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 
ענבל דרור (לשעבר ענבל קליין) (נולדה ב-2 באפריל 1977) היא סופרת, עיתונאית, עורכת ומומחית מדיה חברתית ישראלית.
רקע

דרור נולדה בהרצליה בשם ענבל ביטרמן, גדלה בבאר שבע והיא בוגרת התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים.
רקע > קריירה

בין השנים 2002 ל-2005 שימשה דרור כעורכת הראשית של אתר הירחון על השולחן וכעורכת וכותבת בגרסה המודפסת שלו.
במקביל לעבודתה בעל השולחן פרסמה דרור בין השנים 2002 ל-2004 טור שבועי בערוץ האוכל של האתר ynet תחת שם העט איילת בן יוסף. בטור פרסמה דרור בין השאר מתכונים שאוגדו בשנת 2007 לספר הבישול "גג חמישים שקל" שיצא בהוצאת ידיעות אחרונות.
ב-2004 החלה דרור לכתוב במגזין G של עיתון גלובס, וב-2006 הייתה מעורבת בהקמת מגזין המסעדנות Zed בו שימשה כעורכת ראשית, והמשיכה בתפקידה גם לאחר שהמגזין נמכר לקבוצת zap group ששינתה את שמו ל-Rest.
בין השנים 2007 ל-2010 ערכה דרור את מדור האוכל של שבועון Time Out תל אביב ובמקביל (2006 עד 2011) שימשה כמנהלת התוכן של אתר "בישולים" של חברת אסם.
בשנת 2010 הקימה דרור משרד יחסי ציבור בשם "קליין תקשורת", שהיה אחד ממשרדי יחסי הציבור הראשונים בישראל שהתמחו בפעילויות יחסי ציבור באמצעות שימוש במדיה החברתית באמצעות שיתוף פעולה עם בלוגרים. בשנת 2013 חברה דרור למיטל גלם-וולק והשתיים הקימו את "פטל תקשורת", משרד יחסי ציבור המתמחה בשימוש במדיה חברתית בתחום המזון.
בשנת 2017 נסגר משרד "פטל תקשורת" ודרור מונתה כמנהלת המדיה החברתית בקבוצת שסטוביץ.
חיים אישיים

דרור מתגוררת בתל אביב ולה שתי בנות.
הערות שוליים

↑  איילת בן-יוסף: עכשיו הספר, באתר ynet, 21 באוגוסט 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312355205171  VIAF: 297150133   WorldCat (עם VIAF): 297150133
סמפה

| --- | --- |

 לידה:  16 בנובמבר 1988 (בן 35) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Sampha Lahai Sisay 
 שם במה:  Sampha 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  Ewell Castle School 
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, רית'ם אנד בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  יונג טורקס 
 sampha.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סמפה להאי סיסיי (באנגלית: Sampha Lahai Sisay; נולד ב-16 בנובמבר 1988) הוא זמר, פזמונאי, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי בריטי. סמפה ידוע במידה רבה בשיתוף הפעולה שלו עם אמנים כגון סאבטראקט (אנ'), ג'סי וייר, דרייק, קניה וסט, סולאנג' נואלס ועוד. סמפה הוציא שני מיני-אלבומי סולו: Sundanza‏ (2010) ו-Dual‏ (2013). ב-3 בפברואר 2017 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Process, באמצעות יאנג טארקס (אנ'), שהגיע למקום השביעי במצעד האלבומים הבריטי וזכה בפרס מרקורי לאלבום השנה.
ביוגרפיה

סמפה נולד במורדן שבדרום לונדון להורים מסיירה לאון שהגיעו לבריטניה בשנות השמונים. מבואו למוזיקה נבע מלימוד נגינה בפסנתר בבית הוריו במורדן וקליטת תקליטים שהעניקו לו אחיו הגדולים. מאוחר יותר, גילה את ההפקה המוזיקלית כנער צעיר, לאחר שאחיו הגדול, סאני, בנה לעצמו אולפן ביתי מאולתר. הוא גם למד בבית הספר אוול קאסטל במשך מספר שנים, שם למד מוזיקה ברמה A, ובשנת 2017 חזר לפתוח בניין מוזיקה חדש. לאחר מכן, בשנת 2007, באמצעות מייספייס, פגש סמפה את המפיק הלונדוני Kwes, שהדריך את סמפה והציג אותו למוזיקאים שונים. בהמשך, בשנת 2009, הוחתם סמפה בחברת התקליטים יאנג טארקס (אנ'). באמצעות יאנג טארקס, סמפה יצר רמיקס לשיר "Basic Space" של The xx ופגש את האמנים הראשונים איתם שיתף פעולה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Process
2023: Lahai
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2010: Sundanza
2013: Dual
דיסקוגרפיה > סינגלים

2013: "Too Much" / "Happens"
2016: "Timmy's Prayer"
2016: "Blood on Me"
2017: "(No One Knows Me) Like the Piano"
2023: Spirit 2.0