stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לא תישא שמע שווא
פרטי האיסור

כתב החפץ חיים:
אָסוּר לְקַבֵּל לָשׁוֹן הָרָע מִן הַתּוֹרָה, בֵּין שֶׁהוּא מֵהַדְּבָרִים, שֶׁבֵּין אָדָם לַמָּקוֹם, אוֹ מֵהדְּבָרִים, שֶׁבֵּין אָדָם לַחֲבֵרוֹ, דְּהַיְנוּ שֶׁלֹּא נַאֲמִין בְּלִבֵּנוּ שֶׁהַסִפּוּר הוּא אֱמֶת, כִּי עַל יְדֵי זֶה יְבֻזֶּה בְּעֵינֵינוּ, מִי שֶׁנֶּאֱמַר עָלָיו. וַאֲפִלּוּ אִם לֹא יַסְכִּים לוֹ בְּפֵרוּשׁ לְסִפּוּרוֹ, דְּאִי לָאו הָכִי, הְרֵי הוּא שׁוֹנֶה אֶת הֶעָוֹן בְּכִפְלַיִם, שֶׁהוּא מְסַפֵּר וּמְקַבֵּל. וְהַמְקַבֵּל עוֹבֵר בְּלֹא תַעֲשֶׂה, שֶׁנֶּאֱמַר: "לֹא תִשָּׂא שֵׁמַע שָׁוְא". וְאָמְרוּ חְכָמֵּינוּ זַ"ל בִּמְכִילְתָּא, שֶׁזּוֹ הִיא אַזְהָרָה לַמְקַּבֵּל לָשׁוֹן הָרָע, וּלְבַד שְׁאָר לָאוִין וַעֲשִׂין הַמִּצְטָרְפִים לָזֶה, כְּמוֹ שֶׁכָּתוּב לְעֵיל בַּפְּתִיחָה, עַיֵּן שָׁם. וְאָמְרוּ חֲזַ"ל, שֶׁכָּל הַמְקַבֵּל לָשׁוֹן הָרָע, רָאוּי לְהשְׁלִיכוֹ לַכְּלָבִים, שֶׁנֶּאֱמַּר "לֹא תִשָּׂא שֵׁמַע שָׁוְא" וּסְמִיךְ לֵה "לַכֶּלֶב תַּשְׁלִיכוּן אוֹתוֹ". עוֹד אָמְרוּ, שֶׁגָּדוֹל עֹנְשׁ המְקַבְּלוֹ יוֹתֵר מִן הָאוֹמְרוֹ.
ובהסבר פרטי המצוה והעמידה מול דברי לשון הרע שאדם כבר שמע כתב החפץ חיים
"אם הוא רואה שאם יאמין עליו שעשה או שדיבר דבר פלוני לא יהיה לו עליו צד זכות - הוא מצווה שלא להאמין להמספר כדי שלא יתבזה פלוני בעיניו. אבל אם יש עליו צד זכות בלאו הכי, כגון שנוכל לומר שהדין עמו, או שלא ידע את איסורו, וגם בענין דיבור נוכל למצוא אלו צדדי זכות, וגם עוד צד זכות שלא כיון בדיבורו למה שאמר עליו המספר וכיוצא בזה, בכל אלו איננו מצווה להרחיק את דברי המספר מכל וכל ולחשוב עליו ששקר דיבר על פלוני, רק בדרך כלל שלא יתקבל ברעיוניו גנות על מי שסיפר"
כלומר כל עוד מוצאים צדדים לכף זכות וסיבות מדוע אין גנות בעובדה שסיפרו לי ובכלל זה שאולי מה שסיפרו לי הוא רק חלק מהסיפור או שהמספר ראה את הדברים רק מנקודת מבטו או שפירש אותם בצורה לא נכונה או שאולי הוא בטעות מגזים או מחסיר פרטים – מותר לי להאמין שהעובדה הבסיסית היא אמיתית אך לא הגנות שבדברים. אך אם לא מוצאים סיבות כאלו ולהאמין לעובדה פירושה לקבל את הגנות – חובה שלא להאמין שהדברים התרחשו. ונראה שברוב רובם של המקרים אפשר להצליח להסתכל עליהם במבט של כף זכות והטלת ספק בגנות ואין צורך להניח שהמספר משקר.
טעם המצווה

ספר החינוך מבאר את טעם המצווה במילים חריפות על הסכנה הגלומה בכל קרבה לדיבור שאינו אמת:
כי השקר נתעב ונאלח בעיני הכל, אין דבר מאוס ממנו... הזהירתנו התורה להרחיק מן השקר הרבה, כמו שכתוב (שמות כג ז) "מדבר שקר תרחק"... ומצד הריחוק הזהירתנו שלא נטה אזנינו כלל לשום דבר שנחשב שהוא שקר, ואף על פי שאין אנו יודעין בבירור שיהא אותו הדבר שקר, וכעין מה שאמרו זכרונם לברכה (חולין מד ב) "הירחק מן הכעור ומן הדומה לו".
כמו כן, טוען "אורחות צדיקים" כי רק באמצעות גערה בדוברי שקר ניתן להפסיקם, וכל המקשיב ומסביר פנים ללשון הרע כאילו אמר את הדברים בעצמו:
ואפילו אם לא יודה, אלא שומע ומראה עצמו כמקשיב אל הדברים ומאמין בדברים בפני בני אדם, בזה יאמינו גם אחרים. והוא מסייע למספר לשון הרע, כי אם היה גוער במספר לשון הרע, היה מונע עצמו מלספר לו יותר. אבל עתה שהוא מקשיב ומראה לו פנים, אז גורם לו לדבר יותר. והזהירנו במצוות לא תעשה "לא תשא שמע שווא" שלא נאמין סיפור לשון הרע בלבבנו, להחזיק במחשבותינו שהדברים אמת, ולהבזות בעינינו את מי שנאמרו עליו.
חשיבות המצווה

על מצווה זו אמרו חז"ל: ”כל המספר לשון הרע, וכל המקבל לשון הרע, וכל המעיד עדות שקר – ראוי להשליכו לכלבים. דכתיב (שמות כב ל) "לכלב תשליכון אותו", וסמיך ליה (שמות כג א) "לא תשא שמע שוא" וגו'. קרי ביה נמי "לא תשיא".” (תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף כ"ג, עמוד א')
”(דברים א טז) "שמוע בין אחיכם ושפטתם". אמר רבי חנינא: אזהרה לבית דין שלא ישמע דברי בעל דין קודם שיבוא בעל דין חבירו, ואזהרה לבעל דין שלא יטעים דבריו לדיין קודם שיבוא בעל דין חבירו. קרי ביה נמי "שמע בין אחיכם". רב כהנא אמר: מהכא (שמות כג א) מ"לא תשא" – "לא תשיא".” (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ז', עמוד ב')
האיסור לדיין

ההלכה היא, כאמור, שאסור לדיין לשמוע את אחד הצדדים שלא בנוכחות הצד השני. יחד עם זאת, הרמ"א מתיר לשמוע את אחד הצדדים לבדו כאשר אין לדיין ידיעה שהתיק יובא להכרעתו. בנסיבות כאלה יהיה מותר לדיין לבסוף לדון בתביעה בתנאי שהצד הנגדי מודע לכך שהדיין כבר שמע את דברי הצד השני. הסמ"ע מסביר שכאשר הדיין אינו יודע שידון בתיק, אין דברי הטוען נכנסים כל כך באזניו.
ראו גם

לא תלך רכיל בעמיך
הערות שוליים

↑  הלכות לשון הרע ו, א
↑  הלכות לשון הרע ו,ס"ק א
↑  שו"ת בהלכות לשון הרע, תשובה 22, באתר hebrewbooks.org
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ה'.
↑  ראו סמ"ע סימן יז סעיף ה.
| המשפט העברי |
| --- | --- | --- |
| בית דין והדיינים | סמיכת זקנים • ערכאות של גויים • איגרות בית דין • איסור הטיית משפט • איסור שוחד • כבוד הבריות במשפט העברי |  |
| סדר הדין | לא תגורו מפני איש • בצדק תשפוט עמיתך • דרישה וחקירה • דין מרומה • אנן סהדי |  |
| תובע ונתבע | כתב סירוב • הודאת בעל דין |  |
| דיני ראיות | עדות • כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד • עדים זוממים • פסולי עדות • לא תישא שמע שווא • אין עד נעשה דיין • נמצא אחד קרוב או פסול • שטר • סימנים • קול |  |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו  • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • הוחזק כפרן |  |
| פסק בית דין | הכרעת רוב בדיינים • המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |  |
מאטרדרצ'קה

| --- | --- |
סמל מאטרדרצ'קהסמל מאטרדרצ'קה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת פטרוואשארה
 שטח:  13.99 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,689 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°57′00″N 20°05′10″E﻿ / ﻿47.95°N 20.086°E﻿ / 47.95; 20.086 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.matraderecske.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מאטרדרצ'קה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מאטרדרצ'קה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מאטרדרצ'קה (בהונגרית: Mátraderecske) הוא כפר קטן בנפת פטרוואשארה שבמחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם במאטרדרצ'קה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,420 תושבים ובשנת 2023 רק 1,706 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-14, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1332.
יהודי מאטרדרצ'קה

יהודים חיו במאטרדרצ'קה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 10 | 1,091 |
| 1910 | 17 |  |
| 1920 | 14 |  |
| 1930 | 11 |  |
| 1941 | 5 | 2,300 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי מאטרדרצ'קה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת פטרוואשארה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פטרוואשארה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש • אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550204805171  LCCN: n80073234  VIAF: 155936893   WorldCat (עם VIAF): 155936893
מאצ'יי סטריקובסקי

| --- | --- |
מאצ'יי סטריקובסקי
 לידה:  21 במרץ 1547 סטריקוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1593 (בגיל 45 בערך) 
 מדינה:  הדוכסות הגדולה של ליטא 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה היגלונית 
 שפות היצירה:  פולנית, ליטאית 
 יצירות בולטות:  Chronicle of Poland, Lithuania, Samogitia and all Rus 
 
מאצ'יי סטריקובסקי (בפולנית: Maciej Stryjkowski, בליטאית: Motiejus Strijkovskis, בלטינית נודע כ-Matys Strycovius או בכינוי Osostevitius, ‏1547 לערך – 1593 לערך) היה כרוניקן-היסטוריון, דיפלומט, סופר ומשורר פולני, שהתיישב בליטא. מחבר "הכרוניקה של פולין, ליטא, סמוגיטיה וכל רוטניה" (1582), הנחשבת, בין היתר, הספר המודפס הראשון על ההיסטוריה של ליטא.
קורות חייו

יליד סטריקוב באזור מזוביה, בווייבודט ראווה. צאצא למשפחת האצילים הפולנים אוסוסטוביץ. אביו, יאקוב, עבד, ככל הנראה כפקיד בבית משפט. סטריקובסקי למד כ-9 שנים בבית ספר בבז'זיני ובין השנים 1567-1570 באקדמיה בקרקוב. בהמשך שירת בצבא הליטאי תחת פיקודו של אלסנדרו גואניני. בין השנים 1574-1575 נשלח יחד עם א. טרנובסקי לשמש כשליח דיפלומטי באימפריה העות'מאנית.
בשנת 1579 הוסמך ככומר "קפלאן" ושרת בתפקידים כנסייתיים וקהילתיים במיידניקי ולאחר מכן בגאורגנבורג.
סטריקובסקי למד את השפות ליטאית ואת הרוטנית בת זמנו וחקר את ההיסטוריה המקומית של האזורים שבהם חי, תוך כדי ביקורי מחקר במקומות הרלוונטיים.
למרות היותו יליד פולין, ביכה את החסות הפולנית על ליטא.
ספריו

Kronika Polska, Litewska, Żmudzka i wszystkiej Rusi (כרוניקה של פולין, ליטא וכל רוסיה, פורסמה בקניגסברג 1582, הוצאה לאור שוב ב-1846).
Goniec cnoty (קרקוב, 1574)
Sarmatiae Europeae Descriptio ‏(1578, "תיאור אירופה וסרנטיה", ספר היסטורי-גאוגרפי, בעריכתו של אלסנדרו גואניני).
ליליום (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים) 
 מיקום המטה:  ווסלינג 
 ענפי תעשייה:  אירוספייס 
 מוצרים עיקריים:  המראה ונחיתה אנכית 
  
 lilium.com
 
ליליום (באנגלית: Lilium aviation) היא חברת הזנק גרמנית העוסקת בייצור כלי תחבורה מוטס, שהוקמה בשנת 2015 על ידי 4 סטודנטים 
ליליום (על שם חלוץ התעופה הגרמני אוטו לילינטל) נוסדה על ידי מהנדסים ודוקטורנטים מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן דניאל וויגנד, סבסטיאן בורן, פטריק נתן ומתיאס מיינר.
מאוניברסיטת מינכן.
הכלי המרכזי הנמצא בפיתוח פורץ דרך בכך שהוא בעל מקור כח חשמלי, ויכולת המראה ונחיתה אנכית, כך שאינו צריך מסלול המראה. בדגם הראשון לייצור יהיו 7 מושבים ובהמשך יפותח דגם של 16 מושבים.
בספטמבר 2017 החליטה Tencent הסינית להשקיע בליליום 90 מיליון דולר
לגבי הדגם הראשון (של 7 מושבים) התכנית היא להתחיל בייצור ב-2023 עם 25 עותקים. היעד הבא שלה הוא לייצר 250 מטוסים ב-2024, ואחריהם 400 מטוסים ב-2025. התוכנית היא לייצור ב-2027 דגם עם 16 מושבים וב 2030 מטוס VTOL עם 50 מושבים. ב 7 במאי 2024 פרסמה ליליום שחברת UrbanLink מפלורידה הזמינה 20 מטוסים.
הערות שוליים

↑  ליליום מקווה להמריא עם השקת מוניות אוויר חשמליות, באתר Financial TIMES, מרץ 2019
↑  ליליום מגייסת 90 מיליון דולר, באתר TheVerge, ספטמבר 2017
↑  Lilium Jet (7-seater), https://evtol.news/
↑  Press Release, Lilium Announces Firm Order of 20 Lilium Jets from U.S. Operator UrbanLink, CleanTechnica, ‏2024-05-08 (באנגלית אמריקאית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לונה כהן

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1913 אדאמס, ארצות הברית 
 פטירה:  23 בדצמבר 1992 (בגיל 79) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  ארצות הברית, ברית המועצות, רוסיה 
 שם לידה:  Leontine Theresa Petka 
 מקום קבורה:  בית העלמין קונצבסקויה 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 בדצמבר 1992 
 עיטורים:  עיטור הדגל האדום  גיבור הפדרציה הרוסית  עיטור הידידות בין העמים 
 בן או בת זוג:  מוריס כהן 
 
דיוקן פניו של בעלה, מוריס כהן, מופיע על חותמת רוסית.
לונה כהן (באנגלית: Lona Cohen;‏ 11 בינואר 1912 – 23 בדצמבר 1992) הייתה אמריקאית שעבדה בריגול עבור ברית המועצות. הייתה נשואה למרגל מוריס כהן.
חייה האישיים וריגול

לונה כהן נולדה בשם לאוניטה תרזה פטקה (Leontine Theresa Petka), במסצ'וסטס שארצות הברית להורים מהגרים פולנים קתולים. היא הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, וגויסה לריגול סובייטי בשנת 1939 על ידי בעלה, מוריס כהן. היא עבדה מתוך הנציבות של סוכנות הריגול הסובייטית בניו יורק בעבור קציני המקרה הסובייטיים, כולל אנטולי יטסקוב, בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנת 1941 נישאה למוריס כהן.
לאחר שבעלה גויס לצבא בשנת 1942, לונה ניהלה רשת שכללה מהנדסים וטכנאים בתחום התחמושת והתעופה במפעלים באזור ניו יורק. היא עבדה בשני מפעלי הגנה, חברת מתכת ציבורית בניו יורק ב-1941, ובמפעל לחלקי מטוסים בלונג איילנד ב-1943. אחד ממקורותיה אף הצליח להבריח דגם עובד של מקלע חדש ממפעל תחמושת.
היא הייתה שליחה שהעבירה דיווחים מתאודור הול ומשני מקורות נוספים המכונים בשמות "פוגל" ופרס", שעבדו בפרויקט לפיתוח נשק גרעיני של ארצות הברית בלוס אלמוס שבניו מקסיקו אל הנציבות של הסובייטים בניו יורק, שם סוכן הק.ג.ב, מהנדס צעיר בשם ליאוניד ר. קווסניקוב, תיאם את פעולותיה של לונה והעביר מידע מודיעיני למוסקבה.
בשנת 1949 החלו לעבוד עם רודולף אבל. לאחר מעצרו של קלאוס פוקס בתחילת 1950, ביום מעצרם של יוליוס ואתל רוזנברג, נמלטו בני הזוג כהן למוסקבה. שם קיבלה לונה הכשרה נוספת בהפעלת רדיו ופענוח צפנים. בשנת 1954 הוצבו מחדש הצמד בלונדון תחת השמות הלן קרוגר (Helen Kroger) ופיטר קרוגר עם דרכונים ניו זילנדים. הם ניהלו חנות של ספרים עתיקים ויחד עם גורדון לונסדייל ניהלו צוות ריגול שנקרא טבעת הריגול של פורטלנד.
כליאה

בחלל מוסתר מתחת לרצפת הבית החזיקו הזוג כהן משדר רדיו בגלים קצרים בו שלחו למוסקבה "מידע בעל חשיבות מיוחדת". את הבית ביצרו כדי למנוע כניסת זרים.
בינואר 1961 הם נעצרו בגין ריגול, בעת מפגש עם שני עובדים של האדמירלות הבריטית. בידיהם נמצאו מסמכים סודיים של האדמירלות וסכומי כסף גדולים. בחיפוש בביתם נמצאו צילומים ממוזערים של מסמכים. במרץ 1961 נידונו לונה ומוריס כהן ל-20 שנות מאסר, למרות טענתו של לונדסייל שהוא אחראי בלעדית לריגול ובני הזוג כהן לא ידעו מאומה. בקשה לערער על פסק הדין נדחתה בתחילת מאי 1961. בעקבות בריחתו של ג'ורג' בלייק בשנת 1966 הועברה לונה לכלא אחר עם סידורי שמירה קפדניים יותר.
עם מעצרו של ג'רלד ברוק בשנת 1965 החלו שלטונות ברית המועצות ללחוץ על בריטניה להסכים להחליפו תמורת שחרור בני הזוג כהן. בשנת 1969, בחילופי אסירים בין ברית המועצות ובריטניה, הוחלפו השניים עם אסיר בריטי בשם ג'רלד ברוק, ואסירים בריטים נוספים.
לונה נפטרה ב-23 בדצמבר 1992 במוסקבה.
עיטורים

ללונה הוענקו עיטור הדגל האדום ועיטור מסדר ידידות העמים מטעם ברית המועצות.
לקריאה נוספת

Hanff, Helene (1976). The Duchess of Bloomsbury Street. Avon Books. ISBN 9780380006342.
Haynes Harvey, John Earl Klehr (2000). Venona: Decoding Soviet Espionage in America (Yale Nota Bene). Yale University Press. ISBN 9780300084627.
Trahair, Richard C.S. (2009). Encyclopedia of Cold War Espionage, Spies, and Secret Operations. Enigma Books. ISBN 9781929631759.
Barnes, Carr (2016). Operation Whisper The Capture of Soviet Spies Morris and Lona Cohen. UPNE/ForeEdge. ISBN 9781611688092.
Joseph,Kunstel,Marci,Albright (1997). Bombshell: The Secret Story of America's Unknown Atomic Spy Conspiracy. Times Books.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
West, Rebecca (1964). The New Meaning of Treason. Viking.
"1961: Five Britons accused of spying for Moscow" ,BBC
"Red Files: Secret Victories of the KGB - Svetlana Chervonnaya Interview" ,PBS
"Subject: Morris and Lona Cohen, File Number: 100-406659" ,Federal Bureau of Investigation]
הערות שוליים

↑  
 "Physicist accused of being spy for Stalin" מאת רופרט קורנוואל (2014)
↑  מתוך הספר "The Venona Secrets: Exposing Soviet Espionage and America's Traitors" מאת הרברט רומרשטיין ואריק בריינדל
↑  Deep Cover: My Secret Life and Tangled" "Allegiances as a KGB Spy in America פרק 16, ספר מאת ג'ק ברסקי, סינדי קולומה וקרול סטרים
↑  האיש בעל אלף הפרצופים, מעריב, 18 בינואר 1988
1 2  עונשים כבדים לחמשת הנאשמים בריגול בבריטניה, דבר, 23 במרץ 1961
↑  גולדה צימרמן, 5 מרגלים בדין, מעריב, 8 בפברואר 1961
↑  גולדה צימרמן, פרשת־הריגול באנגליה, מעריב, 9 בפברואר 1961
↑  משפט מרגלים המעורר אנטישמיות, הצופה, 17 בפברואר 1961
↑  גבריאל ריי, מעשה סחיטה סובייטי, על המשמר, 11 ביולי 1969
↑  נידוני הריגול בבריטניה לא יוכלו לערער על פם"ה, הצופה, 9 במאי 1961
↑  מרגלים אסורים בבריטניה מועברים ל"כלא בטוח יותר", מעריב, 26 באוקטובר 1966
↑  לונדון מתנגדת לחילופי מרגלים עם ברית המועצות, חרות, 22 בספטמבר 1965
אמו של ברוק מתנגדת לשיחרורו, למרחב, 10 במרץ 1966
↑  י. פינקלסטון, זוג המרגלים קרוגר (כהן) מברונקס ישוחרר מכלא בריטי, מעריב, 17 באוקטובר 1969
↑  ג'ראלד ברוק שוחרר, למרחב, 25 ביולי 1969
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349762005171  BnF: cb125303760 (data)  GND: 1104134454  ISNI: 0000 0001 1741 5390  LCCN: n84218645  SNAC: w67b4xsf  SUDOC: 034560297  VIAF: 8800227   WorldCat (עם VIAF): 8800227 
ביתם של זוג המרגלים ברויסליפ אשר נמצא מלא בציוד שידור.
מאיר אבן אלדבי

| --- | --- |
 לידה:  1310 טולידו שבספרד
 פטירה:  1360 (בגיל 50 בערך) כנראה בירושלים
 תקופת הפעילות:  ?–1360 
 תחומי עיסוק:  רפואה, אנטומיה, תזונה, תאולוגיה, תלמוד, פילוסופיה מטאורולוגיה, אסטרונומיה, מטאפיזיקה, הלכה, פיוט, קבלה.
 חיבוריו:  שבילי אמונה
 
מֵאִיר אִבֶּן אֶלְדָבִּי (1310–1360) היה רב, חוקר, פילוסוף, הוגה דעות, סופר, פייטן, רופא ומקובל. חיבר את הספר "שבילי אמונה".
תולדותיו

לא רבות ידוע על תולדותיו של אבן אלדבי, וכמעט כל שידוע לנו עליו נובע ממה שכתב על עצמו בספרו.
הוא היה בנו הצעיר של החסיד רבי יצחק המכונה אבן אלדבי. מספרו אנו למדים גם כן שהוא עלה לארץ וחי בירושלים בבגרותו, ומן הסתם גם נפטר בה.
"ונשלם הספר הנותן אמרי שפר אשכול הכופר, בשנת ק"כ למניין. אחר ה' אלפים לבנין. ולמחזור ע"ד שנה תשיעי' נקראת. ולמחזור חמה לכ"ד שנים נמנית בירושלים שבח לאל שוכן".
סיבת הליכתו לירושלים אינה ברורה, אך מסגנון דבריו בהקדמת ספרו משתמש כי הליכתו לירושלים נעשתה בעל כרחו, ייתכן שבעקבות התנגדות לדרכו במקום מושבו הראשון. וכך הוא כותב בהקדמת ספרו:
כי אמרתי אולי מרוב המאורעות. אשר מצאנו צרות רבות ורעות... וקורות הזמן הפרו עצתי. כאשר התעו אותי. עד כי נעויתי שחותי. והוציאוני מבית אבי ומארץ מולדתי. ומאת קרובי ומשפחתי. וטלטלוני טלטלה גבר. ונדדתי כיונה מבלי אבר. ולא נטשוני ולהשלים מאויי. וקצתי בחיי. לא שלותי ולא שקטתי ולא נחתי. כי מדחי אל דחי הלכתי. וכאשר ללמוד חזרתי. כמעט כלום לא הבנתי. כי באורך הגלות נתבלבלה דעתי. ואחשבה לדעת ולא ידעתי. ".
יחוסו להרא"ש

בכארבעה מקומות בספרו מביא רבי מאיר אבן אלדבי - מדברי הרא"ש, ומכנה אותו בשם "זקני" (=סבי):
”מי שהיה חולה ואשתו נדה כתב זקני הרא"ש ז"ל שהיא יכולה לשמשו רק שתזהר ביותר מרחיצת פניו ידיו ורגליו והצעת המטה בפניו”
”וכשירצה לאכול יבדוק עצמו אם צריך לנקביו. וכשיצא יטול ידיו ויברך אשר יצר. ואחרי כן יטול פעם אחרת לאכילה ויברך על נטילת ידיים. וכן היה נוהג זקני הרא"ש ז"ל.”
”ומקודם שיבצע יחתוך מן הפת מעט ויניחנו דבוק בפת בעניין שאם יאחז בחתיכה שיעלה כל הפת עמו. וכן כתב זקני הרא"ש ז"ל כי אם יניח הפת שלם ולא יחתכנו עד אחר הברכה אזי יהיה הפסק בין ברכה לאכילה ולכן צריך שיחתוך מעט קודם הברכה כמו שכתב”
”ויין פוטר כל מיני משקין ואם אין לו יין וצמא למים מחלוקת בין הפוסקים אם היין פוטרו אם לאו. ולכן מי שרוצה לאכול ואין לו יין ורוצה לצאת ידי שניהם ישתה מעט מים קודם אכילה ויברך לפניו ולא לאחריו. ואם לא עשה כן כתב זקני הרא"ש ז"ל שיברך על המים אם אין לו יין ואם אינו צמא אלא שבאמצע האכילה עמד המאכל בגרונו ואינו יכול לבלעו ישתה מים ולא יברך ואם בירך הוא ברכה לבטלה.”
אם מניחים שהרא"ש היה סבו, עם זאת עדיין לא ניתן לקבוע את רמת הפרש הדורות בינו לבין סבו; ייתכן שהיה בן בתו של הרא"ש, אך ייתכן שהיה בן בן בת בתו של הרא"ש וכדומה. ברם יש לשער שבכל מקרה לא היה נין לאחר דור רביעי מהרא"ש. לידת הרא"ש הייתה בסביבות 1250 לספירת הנוצרים, ופטירתו הייתה בסביבות שנת 1327 לספירה זו. אבן אלדבי חי בין השנים 1310–1360 (=שנת ק"כ), והיות שהוא משתמש בלשון ז"ל על סבו, יש להניח כי כתב את ספרו לאחר שנת 1327. כל זה מוביל למסקנה שר' מאיר אבן אלדבי חי בזמנו של הרא"ש, אם כן לכל היותר הוא צריך להיות מהדור השלישי שראה הרא"ש.
אביו של רבי מאיר אבן אלדאבי, ומשפחת אבן אלדבי

אם לא ידוע רבות על רבי מאיר אבן אלדאבי, על אחת כמה וכמה שאין ידוע רבות על אביו. מדברי בנו ניתן ללמוד כי אביו היה איש צדיק וחסיד, ויש להניח שנכון הדבר, כי מן הסתם חתן של גדול הדור כמו הרא"ש צריך להיות בדרגה הראויה לכך שהרא"ש או אחד מבניו ייקחו אותו לאחת מבנותיהם.
בספר "שבילי אמונה" אין אזכור של אביו מלבד פעם אחת - בהקדמה שבה הוא מזכיר את עצמו וקושר לשמו האישי את אביו.
בכתבי הרא"ש אין אזכור מפורש לחתנו זה, כמו כן גם בכתבי בניו אין אזכור מפורש לגיסם החסיד.
ואני הצעיר שבמשפחת בית אבי. מאיר בן החסיד רבי יצחק ז"ל המכונה אבן אלדבי, מבני גלות ירושלים אשר בספרד. אשר הוא בין העמים מפוזר ומפורד. ממדינת טולטילה. אשר בארץ אנדלוס היא העיר הגדולה. בגוף החמישי לפאת מערבית דרומית היא מהוללה.
צאצאיו ומשפחתו

מדבריו בהקדמת ספרו משתמע שהיו לו אחים שכן הוא מעיד על עצמו שהוא הצעיר במשפחת בית אביו; יש עדויות לשם משפחה זו ממספר ארצות בצפון אפריקה, ונקל לשער ששם משפחה זו הוא שארית לפליטה ממשפחתו שגלו לשם עם גירוש ספרד. בזמננו שם משפחה זה, שכיח מעט, וייתכן כי נושאי שם משפחה זה הם בני משפחתו.
ספריו

ספרו היחיד שזכה לתפוצה רבה הוא - "שבילי אמונה"; לא ידועים לנו כיום עוד ספרים שכתב, וגם בספרו "שבילי אמונה" אין אזכור לספרים אחרים שכתב.
לקריאה נוספת

דב שוורץ, לחקר מקורותיו של ספר "שבילי אמונה" לר’ מאיר אלדבי, בתוך: סיני קיד (ניסן-אייר ה'תשנ"ד) עמ' עב-עז.
כתב יד, שבילי אמונה, פרנקפורט, מאה 18, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  חלק ניכר בספרו עוסק בתחום זה.
↑  בהתייחס לזמנו, ניכר שידיעותיו היו כשל רופא מהשורה, וכך כתוב בכמה ספרים, ראו לדוגמה מאמרו של ש"ב אולמן, צמחי רפואה במקרא, סיני כ"ו, עמ' שע"ז שכתב: "גם הרופאים המפורסמים מאיר אלדבי וטוביה הכהן מזכירים רפואה זו".
ראו גם: זהר עמר ואפרים לב, רופאים ותרופות בירושלים במאות העשירית עד השמונה עשרה, אוניברסיטת ת"א, 2000, עמ' 108: "מאיר אלדבי רבי מאיר אבן אלדבי, רופא ופילוסוף יהודי, נכדו של הרא״ש, נולד בטולידו כנראה בשנת 1310". לעומת זאת, זיסמן מונטנר, במאמרו "לקורות הלשון העברית כשפת הלימוד בחכמת הרפואה" (לשוננו י' (ד), ה'ת"ש, עמ' 308) קבע כי "ר' מאיר איש טולדו (1360) לא היה רופא", אך לא ציין לכך מקור.
↑  ראו לדוגמה: דוידזון, אוצר השירה והפיוט חלק א' עמוד 43.
↑  ראו נ. בריל Jahrbucher II 166-168, רמש"ש Hebraische Ubersetzungen 16–17, 24–27, י. זונה EJ II 162-165
↑  כך כתוב בספר אוצר הגדולים ח"ו עמ' קמו, ובספר תור הזהב והשמד סעיף 419. במקורות אלה לא כתוב על מה הם מסתמכים.
↑  ראוי להעיר כאן, שידוע על חתן אחד שלו בוודאות, הלא הוא רבי יהודה קריאף מספרד.
↑  ישנם מספר חכמים נושאי שם זה: בספר שו"ת יכין ובועז לרבני משפחת בר צמח מאלג'יריה סימן י"ד נזכר אחד מחכמי משפחת אלדבי: "וכן ראיתי מעשה והיו שם החכם ה"ר משה אלדבי, והחכם מורי ה"ר אברהם טואה, ואדוני אבי זצ"ל..." ר' משה אלדבי נזכר שם גם כן בסימן מ"ז. כמו כן רבי שמואל בן אלדבי חותם על אחת התשובות בשו"ת מהרש"ך ח"א סימן ט'. ראו גם בספר "אור החיים" לר' חיים מיכל, ערך מספר 281: "הר"ר אהרן ב"ר גרשון אבו אלדבי - (החכם יה"ש הביאו בציון בשם אלרבי ואחריו הלכו גם הח' צונץ, שטיינשניידער, גרעץ ואחרים; אכן כבר מצאנו שם "אלדבי" אצל ר' מאיר אלדבי מחבר ספר שביל אמונה וזה שמו בלי ספק כאשר נראה מראשי החרוזים בסוף הקדמת ספר הנ"ל אולי גם ר' אהרן היה ממשפחה זו אפשר שברחו אבותיו מחמת גזרת השמד שהייתה בקשטיליא בשנת קנ"א ובאו להאי ציציליען נתישבו שם) ממדינת קטניאה אי סיקיליאה היא ציציליאה (ככתוב בהקדמת פירושו ובספר דברים) אשר זמנו לפי השערתי בדורו של רבינו שלמה בן רבינו שמעון בר צמח ובניו (כי הוא היה חתן ה"ר משה גבאי כאשר יבא לקמן והוא לדעתי ה"ר משה גבאי ממיורקא אשר חיה בדור הריב"ש והרשב"ץ ומוזכר הרבה פעמים בספרי תשובות שלהם ואחיו ה"ר משה וה"ר יוסף (אשר יזכרו לקמן) המה ה"ר משה וה"ר יוסף אלדבי רבותיו של ה"ר צמח בהגהותיו בתשובת יכין ובועז ח"ב סי' י"ד ומ"ז) ואולי הוא מורו של ה"ר שמעון נכד הרשב"ש אשר הזכיר בהגהותו לתשובת אביו בספר יכין ובועז ח"א סי' כ"ד חבר".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296661905171  GND: 142391832  ISNI: 0000 0000 9314 8565  NKC: ola20241225538  NTA: 098155458  VcBA: 495/364408  VIAF: 136787156   WorldCat (עם VIAF): 136787156
מאצ'י טאווארה

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1962 (בת 61) אוסקה, יפן 
 מדינה:  יפן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ואסדה, Fukui Prefectural Fujishima High School 
 שפות היצירה:  יפנית 
 פרסים והוקרה:  פרס מורסקי שיקיבו (2004)  פרס בוקוסי וקאיאמה (2007) 
 אתר רשמי
 
מאצ'י טאווארה (ביפנית: 俵万智; ‏31 בדצמבר 1962) היא סופרת, מתרגמת ומשוררת יפנית עכשווית. פרסומה העיקרי הגיע עם חידושה את שירת הטנקה לקהל יפני צעיר.
קורות חייה

מאצ'י טאווארה נולדה במחוז אוסקה בשנת 1962, ובגיל 14 עברה למחוז פוקוי. בשנת 1981 סיימה את לימודיה בהתמחות בספרות יפנית באוניברסיטת וואסאדה שבטוקיו. תחת השפעתו של המשורר סאסקי יוקיצסונה החלה לכתוב שירי טנקה. עד שנת 1989 הייתה מורה בבית ספר תיכון במחוז קנגאווה.