stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיי פרנדלי

שלט עם צבעי דגל הגאווה בכניסה לכנסייה בארצות הברית ועליו הכיתוב "כולם רצויים"
גיי פרנדלי (מאנגלית: Gay-friendly, בעברית: "ידידותי לגייז") הוא מונח המשמש לתיאור פתיחוּת וסובלנות כלפי להט"בים מכיוונם של בתי עסק, מוסדות וגופים שונים, ערים או אנשים, ולתיאור כאלה הפועלים לכינון אווירה וגישה התומכת בקהילת הלהט"ב ובמערכות היחסים שלה ללא שיפוטיות. המונח משמש גם הטרוסקסואלים המבקשים להעיד על עצמם כפתוחים כלפי הומואים ולסביות.
המונח נטבע בשנות המאה ה-20 המאוחרות בצפון אמריקה והפיכתו מונח שגור בקרב הקהילה ומחוצה לה היא תוצר של עלייה הדרגתית בזכויות להט"ב בעולם ובתמיכה הפוליטית והחברתית בהם. בנוסף, זיהוי של קהילת הלהט"ב כקהל יעד צרכני בעל פוטנציאל כלכלי משמעותי הביא עסקים רבים למצב עצמם כגיי פרנדלי.
ערים רבות בעולם מסווגות על ידי הקהילה הגאה כגיי פרנדלי, והבולטות מביניהן הן לונדון, סן פרנסיסקו, סידני, בואנוס איירס, תל אביב, ברלין, פריז ואמסטרדם. בישראל ניתן למצוא, תיאורים של גיי פרנדלי של העיר אילת, ושל יחידה 8200 בצה"ל.
בפוליטיקה בישראל (נכון לשנת 2021), מפלגות העבודה, מרצ, יש עתיד, תקווה חדשה, כחול לבן, וישראל ביתנו וחלק מהרשימה המשותפת מוגדרות כמפלגות אשר תומכות בשוויון מלא עבור קהילת הלהט"ב, וכך גם מפלגות שינוי, גשר, כולנו, תל"ם והתנועה בעבר. תחת יושבת הראש ציפי לבני, מפלגת קדימה פעלה למען זכויות לקהילת הלהט"ב בכהונתה בכנסת. מפלגות פוליטיות ליברליות פרוגרסיביות קטנות אחרות תומכות גם הן במתן זכויות עבור הקהילה, בהן נכללות מפלגת הירוקים ומפלגת עלה ירוק.
עסקים

עסקים רבים מזדהים כיום כגיי פרנדלי, ומאפשרים בסיס עובדים ומגוון לקוחות מגוונים יותר. הקמפיין לזכויות האדם פועל להשגת שוויון בין הומואים, לסביות ומיעוטים שוליים אחרים, מפרסם רשימת חברות אשר להן מדיניות גיי פרנדלי. חברות מפורסמות הידועות בסביבות עבודה ידידותיות לקהילה כוללות את דל וקוקה קולה. חברות נוספות כגון, "Manspray", "Volkswagen" ,"R Family Vacations", "Ginch Gonch", "Egotour" ורבות אחרות מציעות מוצרים ושירותים נגישים ללקוחות הומואים. חברת פרינסטון רוויו (TPR) מפרסמת מדי שנה דירוג של המוסדות האקדמיים בארצות הברית ובו קטגוריית גיי פרנדלי.
חברות אחרות כגון חברת התעופה לוט פוליש איירליינס מעבירות את המסר של היותן גיי פרנדלי בכך שהן מציעות נסיעות ליעדים הומוסקסואליים עם דגל הגאווה וכך גם מקדונלד'ס ווירג'ין אשר ממצבות את עצמן כגיי פרנדלי באמצעות פרסומות הפונות לקהל להט"בי. מחקרים הראו כי קהילות להט"בים נוטות להעדיף עסקים ידידותיים להומוסקסואלים, גם אם העלות של מוצר או שירות מסוים גבוהה יותר מאשר בחברה אחרת.
עולם

מדריך התיירות הבינלאומי של ספרטקוס מפרסם את מדד הנסיעות הגאה, דירוג המדינות הידידותיות להומואים. נקודות מתווספות למדינות בנושא חקיקה נגד אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית, שוויון בנישואים מול זוגות הטרוסקסואליים, חוקי שותפות, אימוץ ילדים ושיווק להט"ב. עם זאת, נקודות מופחתות למדינות אשר כוללות חוקים אנטי להט"בים, הגבלות על טיפול באיידס, השפעה דתית והעמדה לדין, רציחות ועונשי מוות ללהט"בים.
בשנת 2020, מדד הנסיעות הגאה של ספרטקוס הציג את רוב מדינות מערב אירופה בין 11 הראשונות ברשימתו בהן: גרמניה, נורווגיה, דנמרק, איסלנד, שוודיה, פינלנד, בלגיה, הולנד, פורטוגל, הממלכה המאוחדת וספרד, בתוספת אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה וברזיל מהיבשות הנוספות. חמש המדינות האחרונות היו צ'צ'ניה (חלק מרוסיה), סומליה, סעודיה, איראן, ותימן.
ספרטקוס מפרסם גם מדד הנסיעות הגאה בארצות הברית, המפרט את 50 המדינות בתוספת מחוז קולומביה עם אותם קריטריונים כמו דירוג המדינות. בשנת 2013, חמש המדינות המובילות היו מצפון מזרח, ואילו העשירייה הראשונה כללה את קליפורניה, נבדה, ניו יורק, קולורדו, קונטיקט, אילינוי, מסצ'וסטס, אורגון, מחוז קולומביה וניו ג'רזי. בעוד שמדינות דרום מזרח ארצות הברית נכללו בעיקר בתחתית הרשימה בהן בחמשת האחרונים, דקוטה הצפונית, אוקלהומה, קרוליינה הדרומית, ויומינג ואוהיו.
ראו גם

הומופוביה
פאג האג
סטרייט אקטינג
גיידאר
כסף ורוד
שיווק להט"בי
הערות שוליים

1 2  קרן ציטר, ‏ויוה לה כסף, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2000
↑  "אילת היא העיר הכי גיי פרנדלי בישראל", GoGay‏, 17/4/2006
↑  פליקס פריש, לעשות את זה בשירותים החשאיים, באתר nrg‏, 15 במאי 2006
↑  ארנון לפיד, "קיבוץ גיי-פרנדלי", mynet‏, 06/01/2009
↑  האגודה למען הלהט"ב | בחירות 2021, באתר Aguda
↑  יניב הלפרין, "גאים ובוחרים - לא רק בתל אביב", GoGay‏, 10/11/2008
↑  Foto sex, web.archive.org, ‏2019-02-03
↑  נתי דואניס, "פרינסטון רוויו" מפרסמת את המדרג השנתי שלה וקובעת –ייל והרווארד הכי "ירוקים", Economist‏, 18/08/2008
↑  "Advertising Media Program - Virgin", Virgin Mobile, GLAAD, 2009
↑  Meenal Vamburkar, "McDonald’s Ad in France Targets Gay Audience", 1/6/2010
↑  Wyborcza.pl, warszawa.wyborcza.pl
↑  Gay Consumers See Themselves as Tastemakers, Prefer Gay-Friendly Companies, Says Study, EDGE Media Network (באנגלית אמריקאית)
↑  1st place for Canada and Sweden, Spartacus Gay Travel Blog, ‏2018-03-01 (באנגלית אמריקאית)
חנות באמסטרדם המוכרת סחורות להט"ביות
דגם כדור-מקל

דגם ממוחשב של ציקלוהקסן בדגם כדור-מקל
מולקולת מורפין מוצגת בדגם כדור-מקל. ניתן לראות את הקשרים והסידור במרחב של האטומים
מולקולת מורפין מוצגת בדגם מילוי מרחב (קאלוט) שאינו מבחין בסוג הקשר הכימי
דגם כדור-מקל משמש בכימיה להצגה תלת-ממדית של מולקולה. הכדור מייצג את האטום והמקל את הקשר הכימי.
שימוש

שימוש בדגם זה מאפשר צפייה פשוטה יחסית במבנה המולקולה, לעומת שיטות הצגה הדורשות לימוד מקדים או שאינן מבחינות בין סוגי הקשרים הכימיים (קשר סיגמא, קשר פאי ועוד) או במבנה התלת-ממדי של המולקולה. האטומים לרוב מיוצגים על ידי ספירות המחוברות במוטות אשר מייצגים את הקשרים. קשרים כפולים ומשולשים לרוב מיוצגים על ידי שניים או שלושה מוטות קעורים, בהתאמה. בדגם טוב, הזוויות בין המוטות צריכות להיות זהות לזוויות בין הקשרים, והמרחקים בין מרכזי הספירות צריכים להיות ביחס זהה למרחקים בין הגרעינים האטומיים. לרוב, יש הפרדה של היסודות הכימיים בדגם לפי צבע הספירה.
יתרונות הדגם

בדגם מקל-כדור, רדיוס הספירות לרוב קטן בהרבה ביחס לאורכי המוטות, זאת כדי לאפשר הבנה של המבנה האטומי והקשרים בין האטומים. כתוצאה מכך, הדגם לא נותן הבנה נכונה בנוגע לנפח שתופסת מולקולה. לצורך כך קיים דגם מילוי מרחב (קאלוט) (אנ'), לרוב זהו דגם ממוחשב, שבו באים לידי ביטוי הרדיוסים האטומיים ביחס זהה לאורכי הקשרים בין האטומים ולכן מציגים את הנפח התפוס אך לא את הקשרים.
דגמי כדור-מקל יכולים להיות דגמים ממשיים או דגמים ממוחשבים. ניתן לקנות ערכות בנייה המכילות מספר ספירות בצבעים שונים בעלי חורים לחיבור המוטות, ומספר מוטות בצורות שונות לצורך המחשת סוגי הקשרים השונים. צבעי הספירות לרוב מתייחסות לשיטת צביעה CPK (אנ'). בחלק מערכות הבנייה המוטות יכולים לנוע ולאפשר הבנה בנוגע לתנועת האטומים במבנה.
היסטוריה

בשנת 1865, הכימאי הגרמני אוגוסט וילהלם פון הופמן הציג לראשונה את דגם הכדור-מקל. הוא נהג להשתמש בדגמים אלו בהרצאותיו במכון המלכותי של בריטניה הגדולה.
ראו גם

כתיב כימי
מבנה לואיס
דגם מילוי מרחב (קאלוט)
שיטת צביעה CPK
דוד טפרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוקטובר 1926 קייפטאון, דרום אפריקה
 פטירה:  27 באוקטובר 2015 (בגיל 89)
 תאריך עלייה:  15 במאי 1948
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  מגדל
 צאצאים:  עידית טפרסון 
 השתייכות:   פלמ"ח   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה   מלחמת לבנון השנייה
 
דוד (דייוויד) טפרסון (אוקטובר 1926 – 27 באוקטובר 2015) היה אלוף-משנה בצה"ל. עד מותו, נחשב לוותיק חיילי המילואים בישראל. אחד משלושת החיילים היחידים שהשתתפו בכל מלחמות ישראל ואשר זכאים לענוד את כל שבעת אותות המערכה (הראשונים) של צה"ל. אביה של השחקנית עידית טפרסון.
ביוגרפיה

טפרסון נולד בשנת 1926 בקייפטאון, דרום אפריקה, כבן השלישי למשפחה של יוצאי ליטא שהיגרו לדרום אפריקה בעקבות הפוגרומים במדינה. הוריו, אייב ואדית, עסקו בניהול בתי מלון בדרום אפריקה. בשנת 1932, בהיותו בן 6, נשלח להתגורר בחווה של דודו בכפר גאריס (בקרבת הגבול עם נמיביה). בצעירותו סבל טפרסון מקשיים בלימודים בשל בעיית דיסלקסיה והוא עבר מספר בתי ספר, אך לא סיים את לימודיו התיכוניים.
ב-15 במאי 1948, יום לאחר הכרזת העצמאות, עלה טפרסון לישראל על גבי האונייה 'טטי', שעל סיפונה היו כ-300 צעירים, בהם ניצולי שואה ומתנדבים מדרום אפריקה, מפינלנד ועוד, שהגיעו על מנת להתגייס לעזרת המדינה העוברית. טפרסון היה אחד מכ-3,500 מתנדבי חוץ לארץ שהגיעו לארץ בתקופת מלחמת העצמאות.
באותו יום החל השלב השני של מלחמת העצמאות, עם פלישת צבאות ערב לישראל וטפרסון גויס למחרת הגעתו. תחילה שובץ כלוחם בגדוד 34 של חטיבת אלכסנדרוני והשתתף בקרבות סביב טנטורה, ראש העין וכפר סבא. בהמשך יצא לקורס המ"כים והסמלים הראשון בצה"ל. כשיצחק מודעי, מפקד הפלוגה שלו (ולימים ח"כ ושר בממשלות ישראל) סירב לבקשתו להתגייס לפלמ"ח, ערק טפרסון מהחטיבה ועבר לשרת בגדוד התשיעי הממונע של חטיבת הנגב בפלמ"ח, במסגרתו נטל חלק במבצע יואב לכיבוש באר שבע ובמבצע עובדה לכיבוש אילת.
בשנת 1949 פגש טפרסון את אשתו לעתיד שושנה, צברית מתל אביב. יחד היו ממקימי מושב הבונים במועצה אזורית חוף הכרמל. בהמשך עברו להתגורר ברמת גן, שם עבד טפרסון כפועל בניין ואף עסק בשיפוצים. לאחר מלחמת העצמאות, התנדב טפרסון לשירות מילואים ובשנת 1954 השלים את קורס קציני המילואים.
בשנת 1961 עברו הזוג להתגורר בכפר שמריהו, שם הקים טפרסון את חברת הבנייה "דויד טפרסון". בהמשך, פעל להקמתה של יחידה 605 - יחידת המתנדבים של כפר שמריהו.
לצד עבודתו, התמסר טפרסון להנצחת מורשת מח"ל. הוא הקים מוזיאון וארכיון בביתו, כתב ספרים, הקים אתר אינטרנט והיה ממקימי אנדרטת מח"ל בדרך בורמה והאנדרטה לחללי חטיבת המילואים של חיל השריון ("אגרוף ורומח") בסמוך לרנטיס.    לאחר מותו, נתרם הארכיון על מח"ל שהקים בביתו למוזיאון לתולדות השריון בלטרון.
בשנת 1997 העניק הרמטכ"ל אמנון ליפקין-שחק לטפרסון דרגת אלוף-משנה. הוא המשיך לשרת כקצין במילואים עד יום פטירתו (למעלה מ-67 שנות שירות). עד למותו, נחשב לאיש המילואים הוותיק והמבוגר בצה"ל.
טפרסון הותיר אחריו את שלושה ילדים, ביניהם שחקנית התיאטרון והקולנוע עידית טפרסון, וכן נכדים. אשתו שושנה נפטרה בשנת 2010.
בשל מבנהו הפיזי וגובהו (1.96) זכה לכינוי "מגדל".
לקריאה נוספת

דוד טפרסון, המתנדב. מאנגלית: ברוך קורות. הוצאה עצמית, 1999.
גמר הליגה האירופית 2018

גמר הליגה האירופית 2018 התקיים בפארק אולימפיק ליון בליון, צרפת ב-16 במאי 2018, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2017/2018 היא אתלטיקו מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את אולימפיק מרסיי הצרפתית בתוצאה 0–3. הייתה זו המהדורה ה-47 של המפעל, והתשיעית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.
אתלטיקו מדריד זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה, והראשונה מאז גמר הליגה האירופית 2012. כל זכיותיה (כולל הראשונה ב-2010) התרחשו בעידן הליגה האירופית. אתלטיקו השתוותה לליברפול, יובנטוס ואינטר מילאנו כסגנית הזכיות במפעל, והיא היחידה מבין הארבע שמעולם לא הפסידה בגמר המפעל. היא העמיקה את שליטת קבוצות הכדורגל הספרדיות במפעל עם הזכייה ה-11 של קבוצה ספרדית מלה ליגה, יותר מכל מדינה אחרת. מנגד, מרסיי המשיכה את המאזן הקבוצתי והלאומי הצרפתי העגום במשחקי גמר המפעל. הייתה זו הופעתה השלישית של מרסיי בגמר, והיא כשלה לנצח בכל אחד מהמפגשים. גם בפעם הקודמת, בגמר גביע אופ"א 2004, הפסידה מרסיי לקבוצה ספרדית, ולנסיה. בסך הכול חמש פעמים העפילה קבוצה צרפתית למשחק גמר המפעל, אך בכל המקרים נותרה ללא ניצחון. בעבר נפגשו אתלטיקו ומרסיי פעמיים במסגרת אירופית. בשני המקרים נפגשו השתיים בליגת האלופות, והמאזן עמד על ניצחון אחד לאתלטיקו ותוצאת תיקו אחת.
אתלטיקו מדריד החלה את דרכה האירופית באותה העונה בשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שסיימה את העונה החולפת במקום השלישי בטבלת הליגה הספרדית. היא נשרה לליגה האירופית לאחר שסיימה שלישית בבית. מרסיי התחילה את דרכה בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית, אליו העפילה לאחר שסיימה חמישית בליגה הצרפתית בעונה החולפת. היא חלפה על פני שני סיבובי מוקדמות בדרך לשלב הבתים של המפעל. בעקבות זכייתה של אתלטיקו, היא זכתה במקום בשלב הבתים בעונת 2018/2019 בליגת האלופות. עם זאת, מאחר שהבטיחה את מקומה בשלב זה גם דרך מיקום הליגה שלה, הכרטיס עבר לאולימפיק ליון, שסיימה שלישית בליגה הצרפתית באותה העונה.
במשחק עצמו הצטיין קשרה הצרפתי של אתלטיקו, אנטואן גריזמן, שכבש את השער הראשון בדקה ה-21 וקבע את תוצאת המחצית. ארבע דקות בתוך המחצית השנייה השלים גריזמן צמד, ודקה לסיום קבע גבי את תוצאת הסיום, 3-0 לאתלטיקו מדריד.
הדרך אל הגמר > אתלטיקו מדריד

אתלטיקו מדריד החלה את דרכה בשלב הבתים של ליגת האלופות, שם הוגרלה מהדרג השני לצדן של רומא, צ'לסי וקרבאך. את משחקיה פתחה אתלטיקו בשוויון 0-0 בסטאדיו אולימפיקו ברומא. במשחק השני אירחה את צ'לסי והובילה עליה במחצית משער של אנטואן גריזמן בפנדל, אך אלברו מוראטה איזן במחצית השנייה, ומישי בטשואיי השלים מהפך דרמטי עמוק בתוך תוספת הזמן. במשחק הבא נעצרה אתלטיקו עם שוויון 0-0 מאכזב מול קרבאך בחוץ. גם במחזור הרביעי לא השכילה אתלטיקו לאסוף ניצחון ראשון, לאחר שנקלעה לפיגור ביתי בהפסקה משער של מיצ'ל. תומאס פארטי איזן במחצית השנייה, אך בסיום הצליחה אתלטיקו להשיג שוויון 1-1 בלבד. את ניצחון הבכורה שלה באותה עונה באירופה השיגה אתלטיקו בבית מול רומא, משערים של גריזמן כעשרים דקות לסיום, ושל קווין גאמיירו חמש דקות לסיום. לפני מחזור הנעילה כבר הבטיחה אתלטיקו את המקום השלישי, אך הייתה צריכה לקוות לתרחיש לא סביר (הפסד של רומא לקרבאך וניצחון על צ'לסי) כדי להעפיל. בפועל, רומא גברה על קרבאך, ואתלטיקו לא הצליחה לגבור על צ'לסי. סאול ניגס העלה אותה ליתרון בדקה ה-56, אך שער עצמי של סטפן סאביץ' קבע שוויון 1-1 בסיום. עם ניצחון אחד בלבד בשלב הבתים, סיימה אתלטיקו את דרכה במפעל ונשרה לשלבי הנוקאאוט של הליגה האירופית.
בשלב הנוקאאוט הראשון פגשה אתלטיקו את פ.צ. קופנהגן הדנית. במשחק הראשון בחוץ נקלעה אתלטיקו לפיגור מפתיע משער של ויקטור פישר לאחר רבע שעה, אך השיגה שוויון תוך שש דקות מרגליו של סאול, ורבע שעה מאוחר יותר השלימה מהפך משער של גאמיירו. גריזמן הגדיל את היתרון בדקה ה-71, ושש דקות לאחר מכן כבש ויטולו כדי לקבוע את תוצאת המשחק, 4-1 לאתלטיקו. את הגומלין הביתי הכריע גאמיירו לאחר שבע דקות, 1-0 בסיום ועם 1–5 בסיכום המשיכה אתלטיקו לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר פגשה אתלטיקו את לוקומוטיב מוסקבה הרוסית. במפגש הראשון באצטדיון ונדה מטרופוליטנו כבש סאול בדקה ה-22 וקבע את תוצאת המחצית. דייגו קוסטה הכפיל עם פתיחת המחצית השנייה, וקוקה קבע את תוצאת המשחק בדקה האחרונה, 3-0 לאתלטיקו. עם היתרון הנוח יצאה אתלטיקו ל-RZD ארנה במוסקבה, ועלתה ליתרון חוץ של אנחל קוריאה לאחר כרבע שעה. מאצ'יי ריבוס איזן לאחר ארבע דקות בלבד וקבע שוויון 1-1 במחצית, אך לאחר ההפסקה הציגה אתלטיקו יכולת התקפית מרשימה. סאול כבש שתי דקות מפתיחת המחצית השנייה, פרננדו טורס כבש בפנדל בדקה ה-65 והשלים צמד חמש דקות לאחר מכן, וחמש דקות לסיום קבע גריזמן את תוצאת הסיום, 5-1 לאתלטיקו, שעולה לרבע הגמר עם 1–8 מרשים בסיכום.
ברבע הגמר פגשה אתלטיקו את ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. במשחק הראשון בבית הבקיע קוקה כבר בדקה הראשונה, וגריזמן קבע את תוצאת המשחק בדקה הארבעים, 2-0 בסיום. בגומלין כבש פרדי מונטרו בדקה ה-28 לזכות ספורטינג, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים. 2-1 בסיכום לאתלטיקו בדרכה לחצי הגמר.
במאבק על הכרטיס לגמר פגשה אתלטיקו את ארסנל האנגלית. המשחק הראשון נערך באצטדיון האמירויות בלונדון, ולאחר כשעה ללא שערים, כבש אלכסנדר לאקזט לזכות ארסנל. שמונה דקות לסיום העניק גריזמן לקבוצתו שער חוץ יקר שקבע שוויון 1-1 בסיום, וההכרעה עברה למדריד. במשחק הגומלין כבש דייגו קוסטה את שער הניצחון לזכות אתלטיקו עמוק בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. 1-0 בסיום לאתלטיקו, ועם 1–2 בסיכום שני המפגשים, העפילה הקבוצה לגמר השלישי בתולדותיה במפעל.
סיכום המשחק > מחצית ראשונה

אתלטיקו מדריד הגיעה לגמר האירופי התשיעי בתולדותיה, בחיפוש אחר זכייה שלישית בליגה האירופית. לאחר ההפסדים במשחקי גמר ליגת האלופות ב-2014 וב-2016, ולאחר פתיחת העונה האירופית החלשה במסגרת שלב הבתים בליגת האלופות, היו חניכיו של דייגו סימאונה פייבוריטים לזכייה. אתלטיקו הגיעה למשחק ללא סימאונה, שנאלץ לצפות במשחק מהיציע בעקבות ההרחקה שספג מאופ"א לאחר חצי הגמר מול ארסנל, ובמקומו עמד על הקווים עוזרו חרמן בורגוס. ויטולו נעדר מהמשחק עקב פציעה, ובחוד פתח דייגו קוסטה לצדו של אנטואן גריזמן. הקפטן גבי פתח במרכז השדה לצדו של סאול ניגס, ובמרכז ההגנה פתח הצמד מאורוגוואי, דייגו גודין וחוסה מריה חימנס. על הספסל חיכו פרננדו טורס, שחיפש זכייה ראשונה בתואר אירופי עם קבוצת נעוריו במשחקו האירופי האחרון במדיה, וקווין גאמיירו, שבאמתחתו שלוש זכיות רצופות בתואר עם סביליה. מנגד, חניכיו של רודי גרסיה חיפשו זכייה ראשונה בתואר, ונהנו מקיום המשחק על אדמת צרפת, אם כי לא באצטדיונם הביתי. פציעתו של דימיטרי פאייה העסיקה את הקבוצה בימים שלפני הגמר, אך הקפטן עבר מבחן כשירות ופתח בעמדת הקשר ההתקפי. ואלר ז'רמן פתח כחלוץ בודד, ופלוריאן תובאן ולוקאס אוקאמפוס פתחו בכנפיים.
בדקות הראשונות של המשחק המגרש עדיין נותר אפוף עשן מהופעת המוזיקה שקדמה למשחק הגמר, מה שהקשה על הראות של שחקני הקבוצות. בדקות הראשונות ניסו השחקנים בעיקר כדורים ארוכים, בשל הקושי לפתח משחק בתנאי הראות שנוצרו.
ההזדמנות המשמעותית הראשונה הגיעה בדקה הרביעית. חילופי מסירות של פאייה ותובאן במרכז המגרש הסתיימו בכדור עומק מרשים של פאייה לעברו של ז'רמן. החלוץ נותר במצב נוח לכיבוש מול יאן אובלק, אך בעט ברשלנות מעל לשער. הזדמנות טובה למרסיי לעלות ליתרון מהיר. עשרים הדקות הראשונות עברו בשליטה צרפתית, כאשר מרסיי חיפשה שוב ושוב את השער של אובלק. על אף מספר ניסיונות בעיטה, אף כדור לא סיכן את שערו של אובלק באופן ממשי.
בדקה ה-21, ובניגוד למהלך המשחק, עלתה אתלטיקו ליתרון ראשון. השוער סטיב מנדנדה מסר כדור קל לאנדרה-פרנק זמבו אנגוויסה. הקמרוני לא הצליח להשתלט על הכדור, אותו שלח גבי בנגיעה קדימה לגריזמן, כשהוא מותיר אותו לבד מול מנדנדה. הצרפתי לא התבלבל מול השוער וכבש בקלות, 1-0 לאתלטיקו מדריד.
הרגע הטרגי של המשחק הגיע בדקה ה-32. פאייה, קפטן מרסיי שעבר מבחן כשירות טרם המשחק, נפל על הדשא עם כאבים בירכו הפגועה, והוחלף על ידי מקסים לופס כשהוא ממרר בבכי. גם גריזמן, שותפו לנבחרת צרפת, הגיע לנחם את הקשר, שבעקבות הפציעה איבד את מקומו בסגל הנבחרת למונדיאל 2018, בו זכתה צרפת באליפות העולם.
המחצית הסתיימה ביתרון 0–1 לאתלטיקו מדריד, על אף השליטה הצרפתית בדקות הפתיחה.
סיכום המשחק > מחצית שנייה

המחצית השנייה נפתחה בחילוף, כאשר שימה ורסאלקו, מגנה של אתלטיקו שספג כרטיס צהוב במהלך המחצית הראשונה, הוחלף בחואנפראן.
בדקה ה-49, ארבע דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, הכפילה אתלטיקו את יתרונה. קוקה התנהל חופשי עם הכדור כשלושים מטרים משערה של מרסיי, ומצא בכדור עומק את גריזמן, שהתחמק מהשומר שלו ונותר פנוי מול השוער, על סף הרחבה. גריזמן התקדם לתוך הרחבה ובנגיעה קלה הכניע את מנדנדה שיצא לכיוונו, 2-0 לאתלטיקו, ושער שני למצטיין במשחק, אנטואן גריזמן.
השער השני הוציא את מרסיי מהמשחק, ואתלטיקו השתלטה לחלוטין על הנעשה במגרש. בלטו במיוחד דייגו קוסטה, גריזמן וקוקה, שהובילו את המשחק של אתלטיקו, אך ככל שנקפו הדקות, ניסתה מרסיי להשיג שער מצמק. בדקה ה-81 הייתה מרסיי קרובה מאוד לשער, לאחר הגבהה של מורגן סנסון מאגף ימין. קונסטנטינוס מיטרוגלו, החלוץ היווני המחליף, התרומם ראשון לנגיחה כ-15 מטרים מהשער ונגח לפינה הרחוקה. הכדור הכניע את אובלק אך פגש את העמוד, התגלגל על קו השער עד שהורחק על ידי ההגנה הספרדית. שתי דקות לאחר מכן בעט המגן השמאלי ג'ורדן אמאבי בעוצמה מכ-23 מטרים כדור שטוח, אך אובלק קלט.
מרסיי שלחה שחקנים רבים קדימה, ושילמה על כך מן העבר השני. בדקה ה-89 שלח גריזמן כדור לקוסטה באגף שמאל של הרחבה, האחרון מסר באין מפריע לקוקה שניצב כ-16 מטרים מן השער, והמשיך בנגיעה לגבי, שהיה פנוי לחלוטין בצד ימין של הרחבה. גבי עצר את הכדור, עדיין ללא תגובה מצד ההגנה, ובעט שטוח ומדויק לפינה הרחוקה. למנדנדה לא היה סיכוי, 3-0 לאתלטיקו מדריד.
התוצאה נשמרה עד לסיום, ניצחון 0–3 לאתלטיקו שהבטיח לה זכייה שלישית בתולדותיה בליגה האירופית.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 במאי 2018 | ספרד אתלטיקו מדריד | 3–0 | צרפת אולימפיק מרסיי | פארק אולימפיק ליון, ליון, צרפת צופים: 55,768 שיפוט: הולנד ביורן קויפרס |
| 16 במאי 2018 | גריזמן  21', 49'   גבי  89' | (סיקור) |  | פארק אולימפיק ליון, ליון, צרפת צופים: 55,768 שיפוט: הולנד ביורן קויפרס |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              אתלטיקו מדריד :               אולימפיק מרסיי
סטטיסטיקות

|  | אתלטיקו מדריד | אולימפיק מרסיי |
| --- | --- | --- |
| שערים | 3 | 0 |
בעיטות לשער: 12
| בעיטות למסגרת | 4 | 2 |
| החזקה בכדור | 44% | 56% |
| קרנות | 6 | 1 |
| עבירות | 9 | 18 |
| נבדלים | 3 | 0 |
| כרטיסים צהובים | 2 | 3 |
כרטיסים אדומים: 0
דוד טרקטובנקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1956 (בן 68) לנינגרד, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום מגורים:  סנקט פטרבורג, רוסיה רוסיה
 ידוע בשל:  היותו בעלים ונשיא זניט
 השכלה:  המכון לכלכלה ופיננסים של לנינגרד על שם ווזנסנסקי
 מקצוע:  כלכלן
 השקפה דתית:  יהודי
 
דוד איסאאקוביץ' טרקטובנקו (ברוסית: Давид Исаакович Трактовенко; נולד ב-28 בינואר 1956, בלנינגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא כלכלן ואיש עסקים רוסי. הבעלים של קבוצת הכדורגל סידני מליגת העל האוסטרלית בכדורגל.
כיהן כנשיא קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג ובעלי הקבוצה, עד דצמבר 2005.
עסקיו

הוא בוגר המכון לכלכלה ופיננסים של לנינגרד על שם ווזנסנסקי.
טרקטובנקו החל את פעילותו העסקית בתחום הבנקאות, כשעבד בבנק הממלכתי של ברית המועצות, ב-1978.
ב-1991 הקים עם שותפו לאוניד קוגן את בנק פרומסטרוי, שהיה לאחד הגדולים ברוסיה. כיהן גם כחבר בדירקטוריון הבנק. ב-1994 התמנה לסגן יו"ר דירקטוריון הבנק ושנתיים לאחר מכן היה ליו"ר הדירקטוריון.
בשנת 1998 מונה לסגן נשיא בית הבנקאות של סנקט פטרבורג ולסגן ראש התאחדות הבנקים הרוסיים.
בשנים 2001-2005 עבד בבנק סנקט פטרבורג, ב-2003 רכש את מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג וכיהן כנשיא הקבוצה עד שמכר את המועדון לתאגיד גזפרום בדצמבר 2005.
הוא עמד בראש בית הבנקאות של סנקט פטרבורג עד 2007.
ב-2006 רכש 22% ממניות מועדון הכדורגל סידני מליגת העל האוסטרלית בכדורגל וב-2008 רכש את מרבית מניות הקבוצה והוא מחזיק בבעלות מלאה עליה.
מכהן כיו"ר דירקטוריון בית הבנקאות של סנקט פטרבורג ומחזיק בבעלות על בית ההוצאה לאור "אורביטה" שמדפיס מגזיני ספורט.
הערות שוליים

↑  Why Sydney FC's David Traktovenko is the best owner in the A-League
↑  Sydney takeover complete
דאגלס דאף

| --- | --- |

 לידה:  1901 
 פטירה:  23 בספטמבר 1978 (בגיל 77 בערך) 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
דאגלס דאף
דאגלס דאף (באנגלית: Douglas Valder Duff; ‏ 1901–1978) היה קצין משטרה וסופר בריטי. דאף שירת במשטרת המנדט הבריטי בארץ ישראל והיה מפקד משטרת ירושלים בימי מאורעות תרפ"ט. הוא מחברם של כמאה ספרים.
ראשית דרכו

דאגלס דאף נולד בארגנטינה בשנת 1901. אביו שימש כקונסול בארץ זו. בילדותו המוקדמת שבה המשפחה לאנגליה ודאף למד בבית ספר בעיר דורסט.
בשנת 1914 התקבל דאף כחניך בספינת אימונים ובשנת 1916, בשיאה של מלחמת העולם הראשונה, בגיל 15, נתקבל לצי הסוחר הבריטי כחניך. בקרבות נגד הצוללות הגרמניות נשברה רגלו. בספינה ששטה בין ליברפול לבין הים התיכון. בשנת 1917 טורפדה ספינתו במפרץ ביסקיה והוא היה הניצול היחידי וזמן מסוים נחשב למי שנהרג בפעולה. אחרי שהחלים בבית המשפחה באירלנד חזר לים והפעם כפרח קצונה בספינת קרב.
לאחר שהחלים שב בשלישית לים ביוני 1918 ושוב נמצא על ספינה שטורפדה והוא רק בן 17 שנים. לאחר מכן שירת בים השחור והיה מעורב בהצלת פליטים שברחו מהבולשביקים בעת מלחמת האזרחים ברוסיה.
בתום שירותו בצי, לאחר פרק זמן קצר בו ניסה ללמוד לימודי דת מכת של נזירים, הצטרף דאף לבלאק אנד טאנס, כוח אשר תגבר את משטרה המלכותית האירית (Royal Irish Constabulary), שלחמה נגד האירים במאבקם לעצמאות ופורקה לאחר שאירלנד (למעט חלקה הצפוני) זכתה לעצמאות בשנת 1921.
בארץ ישראל

לאחר פירוקה של המשטרה המלכותית האירית התנדבו 762 מאנשיה, ודאגלס דאף בתוכם, להקים את הז'נדרמריה הבריטית בארץ ישראל, ז'נדרמריה (כוח צבאי העוסק בפעילויות שיטור) שהקים הנציב העליון הרברט סמואל לשם השלטת סדר בארץ לאחר מאורעות תרפ"א. אנשי הגדוד הגיעו לארץ באפריל 1922 ונקראו על ידי אנשי היישוב בשם "האירלנדים". הגדוד פורק בשנת 1926 ורבים מאנשיו, ודאף בכללם, הצטרפו למשטרת המנדט (חלקם האחר עבר לשרת בחיל שהוקם אז, חיל הספר העבר-ירדני). במשטרת המנדט התקדם דאף בסולם הדרגות עד לתפקיד הבכיר של מפקד משטרת ירושלים. (בוגר נוסף של המשטרה המלכותית האירית, שהגיע לאחר פירוקה לארץ ישראל, היה ריימונד אוסוואלד קפראטה).
בהגיעו לארץ ישראל לא היו לדאף דעות קדומות בעניין הסכסוך היהודי - ערבי. הוא היה נאמן רק למילוי הוראות הממונים עליו. בימי העלייה הרביעית נכח דאף בהגיע ספינות העולים לארץ. בזכרונותיו תיאר את הצפיפות באוניות העולים, את תנאי המצוקה ששררו בהן ואת הסרחון שנדף מהן. לדבריו "לעיתים קרובות הקאתי כשעליתי על הסיפון עם קצין הרפואה". בעולים עצמם מצא דאף מעין התעלות, עיניהם זרחו וכשהבחינו בחוף הארץ פרצו בשירה, שדאף תיאר אותה כ"שירה עברית קדומה".
בארץ ישראל > פרשת הכותל ומאורעות תרפ"ט

לאחר תקופת שקט יחסי ביחסי ערבים-יהודים בארץ ישראל, ששרר במשך שבע שנים מאז מאורעות תרפ"א, התעורר הסכסוך מחדש, כסכסוך דמים שגבה מאות הרוגים. היה זה בעקבות "תקרית הכותל", שיש הטוענים שהובילה למאורעות תרפ"ט.
בארץ ישראל > פרשת הכותל ומאורעות תרפ"ט > פרשת הכותל 1928

בשעות אחר הצהריים של 23 בספטמבר 1928, ערב יום הכיפורים תרפ"ט, הגיע אדוארד קית'-רוץ', סגן מושל מחוז ירושלים, הידוע כעוין את היישוב היהודי בלווית דאגלס דאף מפקד משטרת ירושלים, לבית הדין המוסלמי, "המחכמה", המשקיף על רחבת הכותל המערבי. בהשקיפו מחלון "המחכמה" על רחבת הכותל, אליה החלו להקבץ המתפללים, הבחין במחיצה קלה העשויה מסגרת עץ ואליה מודבקת יריעת בד, שהוצבה בין מקום התפילה של הגברים לבין מקום התפילה של הנשים. קית-רוץ' נחרד ממראה עיניו. הוא הפנה את תשומת לב מארחיו, אנשי הדת המוסלמים, אל המחיצה. דאף העריך לימים כי לו שתק אז קית-רוץ', אפשר שהכל היה עובר בשלום. אנשי "המחכמה", שראו את הכותל כחלק מ"חראם אל שריף" השייך למסגד אל-אקצא, הגיבו בזעקה ודרשו מקית-רוץ' לסלק מיד את המחיצה. קית-רוץ' ודאף ירדו אל הכותל ודרשו להסיר את המחיצה. הובטח להם על ידי השמש כי בגמר התפילה ימצא פועלים ערבים שיסירו את המחיצה. משלא הוסרה המחיצה במהלך הלילה, יצא דאף אל הכותל בשעה 6:30 בבוקר יום הכיפורים, בלווי תגבורת של עשרה שוטרים חמושים בנשק ומצוידים בקסדות פלדה, כדי להסיר את הפרגוד ששימש כמחיצה. בעודם יורדים ברחוב דוד, ליוו אותם השכנים הערבים בצעקות "מוות לכלבים היהודים". בכותל מצאו קומץ זקנים וזקנות, כמו גם את הפרגוד. דף טלטל את שמש הכותל הישיש והמבוהל בכתפיו והורה לאחד הסמלים להרוס את הפרגוד. בינתיים החלו להתקהל מתפללים במקום והחל מאבק עם השוטרים. לקול מחאת המתפללים וזעקות הנשים וניסיונות התנגדות מצדן, הוסרה המחיצה. דאף טען מאוחר יותר שהערבים היללו אותו כגיבור ואילו היהודים ניסו שלוש פעמים לרצוח אותו.