stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר גרייבס
זכיות בפרסים ומועמדויות

בשנת 1971 זכה גרייבס בפרס גלובוס הזהב על תפקידו כג'ים פלפס בסדרת הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית. במהלך העונות השונות של התוכנית הוא זכה במועמדויות נוספות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה. בשנת 1997 זכה בפרס אמי נוסף, על תפקידו כמנחה תוכנית הטלוויזיה הדוקומנטרית "ביוגרפיה".
פילמוגרפיה

רשימה חלקית של הופעותיו הקולנועיות והטלוויזיוניות:
"אלמוני בזרועותי" (1959)
משימה בלתי אפשרית (1967-1973)
טיסה נעימה (1980)
טיסה נעימה 2 (1982)
משימה בלתי אפשרית (1988-1990)
בנות הזהב (1991)
גברים בשחור 2 (2002)
לוני טונס: חוזרים לאקשן (2003)
האוס (2005)
אבא אמריקאי (2007)
הערות שוליים

↑  "Peter Graves: Biography". Yahoo! Movies. נבדק ב-2008-02-06.
1 2  "Peter Graves Biography". Film Reference. נבדק ב-2008-02-06.
1 2  My-Thuan Tran (15 במרץ 2010). "Peter Graves dies at 83; star of TV's 'Mission: Impossible". Los Angeles Times. נבדק ב-2010-03-15. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Michael Pollak (15 במרץ 2010). "Peter Graves, 'Mission: Impossible' Star, Dies at 83". The New York Times. נבדק ב-2010-03-14. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Guardian obituary
↑  TCM biography.
↑  USA Today Obituary
↑  "Emmy Awards 1969". IMDb. נבדק ב-2010-03-15.
↑  "Mission: Impossible". Golden Globe awards. אורכב מ-המקור ב-2010-05-07. נבדק ב-2010-03-15.
| פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1969‏-1980 | מייק קונורס (1969) • פיטר גרייבס (1970) • רוברט יאנג (1971) • פיטר פאלק (1972) • ג'יימס סטיוארט (1973) • טלי סוואלס (1974) • רוברט בלייק/טלי סוואלס (1975) • ריצ'רד ג'ורדן (1976) • אדוארד אסנר (1977) • מייקל מוריארטי (1978) • אדוארד אסנר (1979) • ריצ'רד צ'מברלין (1980) |  |
| 1981‏-2000 | דניאל ג'יי. טראוואנטי (1981) • ג'ון פורסיית' (1982) • ג'ון פורסיית' (1983) • טום סלק (1984) • דון ג'ונסון (1985) • אדוארד וודוורד (1986) • ריצ'רד קיילי (1987) • רון פרלמן (1988) • קן וול (1989) • קייל מקלכלן (1990) • סקוט באקולה (1991) • סם ווטרסטון (1992) • דייוויד קרוזו (1993) • דניס פרנץ (1994) • ג'ימי סמיטס (1995) • דייוויד דוכובני (1996) • אנתוני אדוארדס (1997) • דילן מקדרמוט (1998) • ג'יימס גנדולפיני (1999) • מרטין שין (2000) |  |
| 2001-היום | קיפר סאת'רלנד (2001) • מייקל צ'יקליס (2002) • אנתוני לפאליה (2003) • איאן מקשיין (2004) • יו לורי (2005) יו לורי (2006) • ג'ון האם (2007) • גבריאל ביירן (2008) • מייקל סי הול (2009) • סטיב בושמי (2010) • קלסי גראמר (2011) • דמיאן לואיס (2012) • בריאן קראנסטון (2013) • קווין ספייסי (2014) • ג'ון האם (2015) • בילי בוב תורנטון (2016) • סטרלינג קיי בראון (2017) • ריצ'רד מאדן (2018) • בריאן קוקס (2019) • ג'וש או'קונור (2020) • ג'רמי סטרונג (2021) • קווין קוסטנר (2022) • קירן קאלקין (2023) |  |
| "משימה בלתי אפשרית" |
| --- | --- | --- |
| סדרת הסרטים | משימה בלתי אפשרית (1996) • משימה בלתי אפשרית 2 (2000) • משימה בלתי אפשרית 3 (2006) • משימה בלתי אפשרית - קוד הצללים (2011) • משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים (2015) • משימה בלתי אפשרית 6 (2018) • משימה בלתי אפשרית 7 (2023) • משימה בלתי אפשרית 8 (2024) |  |
| דמויות | ג'ים פלפס • אית'ן האנט • לות'ר סטיקל • ויליאם ברנדט • בנג'י דאן |  |
טום קרוז • פיטר גרייבס • בריאן דה פלמה • ג'יי ג'יי אברהמס • ברוס גלר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349690105171  PLWABN: 9810689901605606  BNE: XX1295417  BnF: cb13950759r (data)  GND: 140947221  ISNI: 0000 0003 6846 2271  LCCN: n80057630  MusicBrainz: 08fb585b-baae-492d-8bc4-c21cb900aa73  NKC: xx0179756  NTA: 169353435  SUDOC: 130007889  VIAF: 100242294   WorldCat (עם VIAF): 100242294 
פיטר גרייבס ואשתו ג'ואן אנדרס בעת הטקס שבו הוענק לגרייבס כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פרובנסלית יהודית

| --- | --- |
 אזורים:  פרובאנס 
 דוברים:  0 
 כתב:  אלפבית מבוסס על כתב עברי 
 קוד ISO 639-3:  sdt 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
פרובנסלית יהודית (או שׁוּאַדִית) היה כינויה של קבוצת הניבים שבהם דיברו יהודי חבל פרובאנס שבדרום צרפת. הפרובנסלית היהודית מחולקת לשפה מדוברת ולשפה ספרותית. זוהי שפה קריאולית, המשלבת בין צרפתית, אוקסיטנית ועברית.
בין המאפיינים הפונולוגיים של השפה - הפיכת האותיות "ש", "ס", "צ" ו-"ת" לאות "פ", והאות "ח" ל"ר".
דוגמאות: צורה - פורה, חכמה - רורמה, אמת - אמף, מסילה - מפילה, שכל - פכל.
בשפה הספרותית השתמשו בכתיבה באותיות עבריות ולא באותיות לטיניות. היום ידועים חיבורים שחוברו כגון שירי שמחה ששרו בפורים, בבריתות ובאירועים שמחים בשפה הפרובנסלית. כמו כן שרדו טקסטים מהתקופה, למשל קטע ממגילת אסתר וגם סידור מהמאות ה-14 וה-15. לשפה זו תורגמה גם מגילת אסתר באותיות עבריות, אך אין בה שימוש במילים העבריות; לעומת זאת, בסידור נשארו ביטויים עבריים שיש קושי לתרגמם (כגון: פאה, חטאת). לקראת סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, עם המהפכה הצרפתית, החלה השפה הפרובנסלית היהודית לדעוך, ויהודים עברו לדבר בצרפתית. בשנת 1977 נפטר האדם האחרון שדיבר פרובנסלית יהודית - הסופר ארמנד לונל.
לקריאה נוספת

פיטר נהון, Modern Judeo-Provençal as Known from Its Sole Textual Testimony: Harcanot et Barcanot (Critical Edition and Linguistic Analysis), Journal of Jewish Languages. doi: https://doi.org/10.1163/22134638-bja10014
סימון מרג'ן-אוחנא, המרכיב העברי בפרובנסלית ובצרפתית של יהודי ארבע הקהילות של מדינת האפיפיור, מסורות 15, המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 2010, 135–154
הערות שוליים

↑  דף על ארמנד לונל, באתר בית התפוצות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4462446-3
פסגת מוריל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  550 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי דסקו 
 קואורדינטות:  69°39′S 72°18′W﻿ / ﻿69.65°S 72.3°W﻿ / -69.65; -72.3
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת מוריל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת מוריל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת מוריל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת מוריל
 
פסגת מוריל (באנגלית: Morrill Peak)  היא פסגה בהרי דסקו בקצה הדרום מזרחי של האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 550 מטרים מעל פני הים, והיא ההר ה-5,023 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 4 קילומטרים מערבית - צפונית-מערבית מפסגת תומה.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של קפטן פיטר א. מוריל (Peter A. Morrill), שהיה קצין המבצעים באונייה שוברת הקרח של משמר החופים של ארצות הברית USCGC Westwind, במהלך מבצע דיפ פריז, בשנים 1967 ו-1968.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
פרס אוליבייה

| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הגוף המעניק:  אגודת התיאטרון בלונדון 
 תקופת הפרס:  1976–הווה (כ־48 שנים) 
 נקרא על שם:  לורנס אוליבייה 
 אתר רשמי
 
פרס לורנס אוליבייה, המכונה בקיצור: פרס אוליבייה (באנגלית: Laurence Olivier Award או Olivier Award), הוא פרס שמחלקת מדי שנה אגודת התיאטרון בלונדון כדי להכיר במצוינות בתחום התיאטרון המקצועי. הפרס, על שמו של השחקן הבריטי הנודע לורנס אוליבייה, מוענק להצגות של הווסט אנד וכן הפקות אחרות אשר עולות על בימות התיאטרון של לונדון. פרסי אוליבייה מוכרים בכל העולם כאות הכבוד הגבוה ביותר של התיאטרון הבריטי ונחשבים למקבילתה של תעשיית התיאטרון לפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה; במונחים של תיאטרון, הם המקבילה הבריטית של פרס טוני האמריקאי (המוענק להצגות ברודוויי) ולפרס מולייר הצרפתי.
הפרסים חולקו לראשונה בדצמבר 1976. בשנת 1984, השחקן לורנס אוליבייה נתן את הסכמתו לכך שהפרס ייקרא על שמו. בשנת 1981 הטקס שודר לראשונה ב-BBC.
פיוטר יקיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בינואר 1923 קייב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית 
 פטירה:  14 בנובמבר 1982 (בגיל 59) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות ודנסקויה 
 השכלה:  מכון להיסטוריה וארכיונים 
 מעסיק:  Institute of History of the Soviet Academy of Sciences 
 
פיוטר יקיר (ברוסית: Пётр Ионович Якир‏; 20 בינואר 1923 - 14 בנובמבר 1982) היה היסטוריון דיסידנט ופעיל חופש יהודי סובייטי, בנו של הגנרל יונה יקיר שהוצא להורג בתקופת סטלין.
ילדות בכלא

פיוטר יונוביץ' יקיר נולד בשנת 1923 בקייב, בירת אוקראינה. בשנת 1937, בהיותו בן 14, נאסר אביו, הגנרל יונה יקיר, מבכירי הצבא האדום, במסגרת הטיהורים הגדולים והועמד לדין באשמה כי השתייך לארגון טרוצקיסטי אנטי-סובייטי והיה סוכן נאצי. האב נדון למוות והוצא להורג. הנער הוכרז ב"בנו של אויב העם" והוגלה עם אמו, שרה יקיר, לעיר אסטרחן בדלתא של נהר הוולגה. חודשים ספורים לאחר מכן נעצר פיוטר יקיר והועמד לדין באשמה כי ארגן כנופיה ונשלח למחנה של עבריינים צעירים.
בשנת 1942 שוחרר יקיר מן המחנה, אך נעצר שנית בשנת 1944 באשמת "הפצת תעמולה אנטי מהפכנית" ונשלח שוב למחנות.
שחרור

שנתיים לאחר מות סטלין, בשנת 1955, פגש מנהיג ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב, באקראי, בעת שסייר במרכז אסיה בפיוטר יקיר, ומיד הורה על שחרורו וטיהור שמו. לאחר השחרור שב יקיר, שהיה אז בן 32, למוסקבה, כאדם חופשי לאחר 18 שנות שלילת חירות.
לימים, בשנת 1972, יעלה פיוטר יקיר את זכרונות ילדותו העשוקה בספרו "ילדות בכלא".
לימודים

במוסקבה התקבל יקיר בשנת 1957, ללא בחינות כניסה, למכון להיסטוריה של האקדמיה למדעים, ואת לימודיו בו סיים בהצטיינות. את עבודת התואר שלו כתב על תולדות הצבא האדום. בשנת 1962 התמנה לעוזר מחקר במכון. במסגרת תפקידו זה נשא הרצאות ברחבי ברית המועצות, בערים ובמפעלים, על עוולות הסטליניזם, כפי שחווה בגופו. בשנת 1963 הוציא קובץ מזכרונותים של אישים שונים על אביו יונה יקיר בשם "הקומנדרם יקיר".
לאחר שחרושצ'וב הודח מתפקידו בשנת 1964, ובמקומו בא ליאוניד ברז'נייב כמנהיג ברית המועצות, לא הותרו יותר הרצאות ממין זה.
פעיל התנועה לזכויות האזרח

מאמצע שנות השישים, תחת שלטונו של ליאוניד ברז'נייב, גברה דאגתו של יקיר מפני התפתחות זוחלת של נאו-סטליניזם בברית המועצות. הוא הפיץ מנשר שנקרא "מכתב גלוי לקומוניסט", ובו שלל את כל צורות הסטליניזם וקרא לגנות את סטלין בדיעבד על חיסול צמרת הצבא האדום בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה.
יקיר יצא להגנת רבים מאנשי תנועת החופש בברית המועצות, שהותקפו על ידי השלטונות על ספריהם ופרסומיהם, בהם אנדרי אמלריק, מחבר המסה הנבואית, שזכתה להד עולמי: "האם תמשיך ברית המועצות להתקיים עד 1984?".
בסוף שנות השישים הצטרף יקיר לקבוצה שנקראה "קבוצת הפעולה להגנת זכויות האזרח בברית המועצות" (ברוסית: Инициативная группа по защите гражданских прав в СССР) והיה לאחד מראשי הקבוצה. הקבוצה פרסמה פטיציות ומחאות פומביות על עוולות המשטר הסובייטי.
בשנת 1971 שלח מכתב גלוי לוועידה ה-24 של המפלגה הקומוניסטית, ובו תבע לעצור את התגברות הנאו-סטליניזם בברית המועצות. הק.ג.ב. נאלץ להבליג על מחאה זו, בשל הפרסום העולמי של יקיר כבנו של הגנרל יונה יקיר, אך לא לאורך זמן. בשלהי שנת 1971 נעצר יקיר למשך זמן קצר, כדי למנוע ממנו מלהשתתף בעצרת מחאה שקטה של מתנגדי המשטר שתוכננה ליום החוקה הסובייטי ב-5 בדצמבר 1971.
בשנת 1972 ערך הק.ג.ב. פעמיים חיפושים בדירתו. ב-21 ביוני 1972 נעצר יקיר לצורך העמדה לדין.
התכחשות

לפני שנעצר מסר יקיר לכתב הטיימס הבריטי את ההצהרה הבאה:
אם הם יכו אותי אני אגיד הכל - אני יודע זאת מנסיוני הקודם במחנות. אבל אתם תדעו שלא האני האמיתי הוא שידבר. דבר נוסף - אני לעולם, בשום נסיבות שהן, לא אתאבד. כך אתם תדעו כי אם הם יאמרו שנטלתי את חיי, שמישהו אחר עשה לי זאת.
מעצרו של יקיר עורר גל מחאות בברית המועצות, בהן מכתב מחאה החתום על ידי 52 פעילי חופש ובהם אנדרי סחרוב, שבו נאמר בין היתר כי מעצרו של יקיר הוא: "צעד נוסף בדרך לכינונן מחדש של שיטות סטליניסטיות... להאשים את יקיר באנטי-סובייטיות יכולים רק אלה המזוהים עם זרם הסטליניזם בשלטון סובייטי".
משפטו של יקיר נערך במוסקבה מ-27 באוגוסט עד 1 בספטמבר 1973. כפי שצפה יקיר בראיונו לטיימס של לונדון, אכן הופעל עליו לחץ והוא מסר לחוקריו פרטים על פעילותם של חבריו לתנועת החופש ושמות פעילים, ונאלץ להודות בבית המשפט באישומים נגדו בדבר "פעילויות אנטי סובייטיות מודרכות וממומנות על ידי שירותים זרים". יקיר נדון ל-3 שנות מאסר בצירוף 3 שנות הגליה. ב-5 בספטמבר 1973 ערכו יקיר, ופעיל נוסף שנשבר בלחץ השלטונות, מסיבת עיתונאים במוסקבה לעיתונאי חוץ, בה חזרו על הווידויים שלהם.
בהתחשב בשיתוף הפעולה שלו עם השלטונות, הפחית בית המשפט העליון של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ב-28 בספטמבר 1973 את עונשו של יקיר ושנה לאחר מכן בספטמבר 1974 הוא שוחרר מהמאסר ושב למוסקבה.
הדיה של הפרשה התגלגלו גם לדיוניה של הכנסת. בישיבת הכנסת שהתקיימה ב-12 ביוני 1973, השווה חבר הכנסת מנחם בגין בין התנהגותו של פיוטר יקיר לבין התנהגותם של פעילי העלייה מברית המועצות סילבה זלמנסון וחבריה:
אדם מבקש לצאת לארץ אבותיו משום כך צריך להטיל עליו אימה, רעב, כופר, בתי ­כלא, מחנות ריכוז ? הרי רק משום כך מנת חלקם של אחינו הוא סבל זה. הם מקבלים על עצמם את דין הסבל באהבה ובגאווה. ואף זה הוא חזיון מופלא ­ הדור הצעיר שלא ידע לא מלה עברית, לא היסטוריה של עמנו, מוכן היום לקידוש השם למען זכותו שלו, למען זכותם של כל היהודים בברית­ המועצות, לצאת או לשוב לארץ­ ישראל. צאו וראו: פיוטר יקיר נעצר ונשבר. לפני מעצרו מסר לקונביה, כתב העתון ״טיימס" מלונדון, לאמור: "אם יכוני, אדבר כפי שאדרש". אני אומר זאת על יסוד נסיוני במחנות הריכוז.... כאנשים בני ­חורין, אדוני היושב ­ראש, זכאים אנו לשאול: זה גורלו של אדם; פיוטר יקיר, בנו של הגנרל הסובייטי המפורסם, מקימו של חיל השריון של ברית­ המועצות, איך זה קרה שפיוטר יקיר היה לאדם אחר? מדוע מסר את חבריו לתנועה הליברלית הדמוקרטית ומדוע הוא מכה על חטא? מה עוול עשה כאשר נלחם למען חירות האדם בברית­ המועצות, למען עתון חפשי מצנזורה ממשלתית ועוד? אבל זו עובדה. הוא נשבר. סילבה זלמנסון, שקולניק, קולצ'ינסקי, לוויטש, טיומקין, מרימי טיומקן הקטנה - ­ הם לא נשברו. הם מקבלים על עצמם את הסבל של חקירות ליליות, מן הערב עד הבוקר, תוך שלילת השינה במשך שבועות או חודשים, כדי שהאדם - כפי שאנחנו יודעים מנסיוננו יגיע לרגע שבו יאמר: "אני מוכן להודות בכל ובלבד שתתנו לי קצת לישון"...הם לא נשברו. הם אומרים: "אם אשכחך ירושלים, תשכח ימיני".
עד למותו בשנת 1982 היה פיוטר יקיר מנודה על ידי פעילי החופש בברית המועצות.
בשנת 2018 זוכה, לאחר מותו, מכל אשמה על ידי בית המשפט העליון של רוסיה.
ספרו

A Childhood in Prison, Publisher: Macmillan, 1972.
הערות שוליים

↑  הגברת רדיפות יהודי ברית המועצות, סוריה ועיראק 12 ביוני 1973, באתר הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280588705171  PLWABN: 9810575442305606  BNE: XX1644111  GND: 172166373  ISNI: 0000 0001 1566 844X  LCCN: n50031964  NTA: 070586500  SUDOC: 068932456  VIAF: 34970335   WorldCat (עם VIAF): 34970335
עקעק

| עקעק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: עקעק
שם מדעי
 Pica ‏בריסון, 1760

עקעק (שם מדעי: Pica) סוג של עורביים מסדרת ציפורי שיר החיים באירופה, אסיה, אוסטרליה ואמריקה הצפונית. בסוג ארבעה מינים המשתייכים לקבוצת העקעקים שאינה טקסונומית.
מאפיינים

העקעקים בולטים במראם השחור, בטנם הלבנה ונוצות כנפיהם הירוקות-תכולות. הם בעלי זנב ארוך וגדול והם מצויים הרבה על הקרקע. כמו שאר בני המשפחה הם אוכלי כל הניזונים מיצורים קטנים וגם מאגוזים וזרעים. הם עופות אמיצים שאינם פוחדים מהאדם וידוע שעלולים לחטוף חפצים נוצצים.
העקעק האוסטרלי מסוגל לזהות את פניהם של 30 איש ולזכור אותם שנים. בשנת 2019 החלה מדענית אוסטרלית לחקור עופות אלה והרכיבה על כמה מהם התקני מעקב. בשילוב של התנהגות חברתית ויכולת קוגניטיבית פיצחו עקעקים אחרים את מנגנון הסגירה של ההתקנים והסירו אותם.
מיון

סוג עקעק (Pica )
מין עקעק זנבתן (Pica pica)
מין עקעק קוריאני (Pica sericea)
מין עקעק צהוב-מקור (Pica nuttalli)
מין עקעק שחור-מקור (Pica hudsonia)
הערות שוליים

↑   ניו יורק טיימס, במפגן נדיר של אלטרואיזם, ציפורים הסירו מתקני מעקב שהוצמדו לחברותיהן, באתר הארץ, 20 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556591305171  LCCN: sh2007003306 
העקעק - ציור של קלוד מונה
פליירינג

הפלייריסט קאטסו נאמברס מלהטט בחמישה בקבוקי פליירינג כאשר על מצחו מיוצב בקבוק גליאנו
פליירינג הוא מופע ראוותני של הכנת קוקטיילים תוך כדי הטלה באוויר ותפיסת בקבוקים, שייקרים, כוסות ועוד. בדרך כלל נקשר פליירינג עם להטוטנות.
היסטוריה

התיעוד המוקדם ביותר של פליירינג מתייחס לברמן ג'רי "הפרופסור" תומאס (באנגלית: Jerry Thomas) בסוף המאה ה-19.
תחרויות פליירינג

ישנן מאות תחרויות פליירינג בעולם. התחרות היוקרתית ביותר נערכת פעם בשנה על ידי איגוד הפליירינג הבינלאומי. על המתחרה להכין 3 קוקטיילים זהים בזמן מוקצב מראש. השיפוט מושפע ממספר הפעמים שהמתחרה הפיל כלי כלשהו, שפיכת נוזלים מן השייקרים, כמות האלמנטים בהם השתמש המתחרה, עמידה בזמן, קושי התרגילים וסגנון אישי.
בקולנוע

בסרט "קוקטייל", משנת 1988, בריאן פלניגן שמממן את לימודיו על ידי עבודה בבר, לומד תוך כדי העבודה את רזי הפליירינג. סרט זה העלה את קרנו של הפליירינג בעולם.
סרט הקומדיה "Bottoms Up" עוסק בברמן (ג'ייסון מיוז) המנסה לגייס כסף כדי להציל את המסעדה של אביו על ידי זכייה בתחרות פליירינג.
ראו גם

כריסטיאן דלפש
קופיפליירינג
פרובן

פרובן (בצרפתית: Provins) היא עיירה במחוז סן-אה-מרן בחבל איל-דה-פראנס שבצרפת, מדרום לפריז. הקומונה הוכרזה בשנת 2001 כאתר מורשת עולמית, בגלל ירידי הענק שנערכו בה בימי הביניים והמורשת הבנויה המרשימה שנותרה בה מאז, עת שימשה מקום מושבם של רוזני חבל שמפאן.
היסטוריה

במקום נמצאו עדויות להתיישבות אנושית עוד מהתקופה הפלאוליתית. היישוב התקיים גם בזמן הרומאים, ונקרא אז "Agendicum".
לשיא תפארתו הגיע המקום בימי הביניים ובעיקר במחצית השנייה של המאה ה-13, עת שימש כעיר שוק וכבירת רוזנות חבל שמפאן. בעיר התקיימו ירידי שמפאן – ירידי ענק שנודעו בכל רחבי צרפת ואירופה, והתאפשרו בשל תמיכתם הביטחונית והארגונית של רוזני החבל. העיר המשיכה לתפוס מקום חשוב במסחר האזורי עד סוף ימי הביניים.
במלחמת העולם הראשונה נערך במקום קרב, בו עצר הצבא הצרפתי את התקדמות הגרמנים כחלק ממאמצי הבלימה, שהובילו למלחמת החפירות.
ראו גם

טרואה
פרדריק בנטין

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1834 פטרסבורג וירג'יניה
 פטירה:  22 ביוני 1898 (בגיל 63) אטלנטה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית  צבא האיחוד
 תקופת הפעילות:  1861–1888 (כ־27 שנים)
 דרגה:   מייג'ור
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה H, רגימנט הפרשים השביעי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים האמריקנית  מלחמות האינדיאנים  מערכת בלק הילס *קרב ליטל ביגהורן
 
פרדריק ויליאם בנטין (באנגלית: Frederick William Benteen;‏ 24 באוגוסט 1834 - 22 ביוני 1898) היה קצין אמריקני ששירת במלחמת האזרחים האמריקנית ואחר כך במלחמות האינדיאנים. בנטין ידוע בשל פיקודו על גדוד (פלוגות D,H וK) מרגימנט הפרשים השביעי במהלך קרב ליטל ביגהורן.
בהיותו במשימת סיור באזור הקרב קיבל בנטין הוראה דחופה ממפקד הרגימנט - ג'ורג' קסטר - לבוא מייד עם אספקת תחמושת ולהצטרף למתקפת הפתע שהוא תכנן כנגד מחנה אינדיאני גדול של שבטי השאיין והלקוטה.
כישלונו של בנטין לבוא לעזרתו של קסטר - שגרם להשמדה מוחלטת של חמש הפלוגות שהיו עם קסטר - הוא אחד מנקודות המחלוקות העיקריות סביב הקרב המפורסם.
שנותיו הראשונות וראשית הקריירה

פרדריק בנטין נולד בפטרסבורג שבווירג'יניה לתיאודור וקרולין בנטין. אבות משפחתו של בנטין היגרו לאמריקה מהולנד במאה ה-18 והתיישבו בבולטימור. משפחתו עברה מבולטמור לווירג'יניה לאחר הולדת הבת הראשונה הנריטה אליזבת באוקטובר 1831. פרדריק התחנך במכון הקלאסי של פטרסבורג שם הורגל לראשונה במשמעת צבאית. ב-1849 משפחתו עברה לסנט לואיס, מיזורי. ב-1856 הכיר את קתרין נורמן, צעירה שעברה לסנט לואיס מפילדלפיה.
בחירתו של אברהם לינקולן כנשיא ארצות הברית פילגה את מיזורי בין התומכים בהבדלות מהאיחוד ובין התומכים בהישארות באיחוד. תיאודור שתמך בהיבדלות התנגד לכך שבנו יתרועע עם התומכים באיחוד. אף על פי כן פרדריק הצטרף לצבא האיחוד ב-1 בספטמבר 1861 והצית סכסוך משפחתי. הוא הצטרף לצבא כקצין בדרגת סגן לרגימנט הפרשים המתנדבים הראשון של מיזורי. בינואר 1861 נישא פרדריק לקתרין נורמן בכנסיית ג'ורג' הקדוש בסנט לואיס. ביולי 1863 ילדה קתרין את בתם הראשונה קרולין אליזבת שנפטרה לפני הגיעה לגיל שנה.
בנטין השתתף במספר קרבות במלחמת האזרחים שבעקבותיהן הועלה בדרגה בתחילה לדרגת מייג'ור ולבסוף לדרגת לוטננט קולונל. ב-1866 הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הפרשים השביעי תחת פיקודו של ג'ורג' קסטר.
קרב ליטל ביגהורן

ב-25 ביוני 1876 בנטין היה במשימת סיור שאליה נשלח על ידי מפקד הרגימנט ג'ורג' קסטר, כששלישו של קסטר הביא לו מסר מקסטר שבו הוא פקד עליו לחזור מהר עם אספקת תחמושת לכיוונו של קסטר כדי לעזור לו בקרב הצפוי עם האינדיאנים. בנטין התחיל להתקדם לכיוונו אך בדרך התחבר עם הכוח של מרכוס רינו ונשאר לעזור להם בהתבצרות מפני האינדיאנים על 'גבעת רינו'. אף על פי ששמע בבירור מטחי ירי מכיוון הכוח של קסטר בחר בנטין להישאר עם רינו על הגבעה במקום לחתור להתקדם לכיוון קסטר ולעזור לו. כל חמש הפלוגות מהרגימנט שהיו עם קסטר נהרגו בידי האינדיאנים וקסטר עצמו נהרג גם הוא על הגבעה שנקראה לאחר מכן 'גבעת העמידה האחרונה'. רינו ובנטין נשארו מבוצרים על הגבעה עד ה-27 ביוני כשכוח התגבורת בראשות גנרל טרי הגיע.
על החלטתו להישאר עם רינו ספג בנטין ביקורת רבה לאחר הקרב. היסטוריונים וקצינים רבים טענו שבנטין לא מילא אחר הפקודות שקיבל ואילו היה מגיע לעזרתו של קסטר התבוסה המחפירה הייתה נמנעת. מרכוס רינו שיבח את בנטין לאחר הקרב ואמר שהוא פעל באומץ רב להדוף את התקפות האינדיאנים על 'גבעת רינו'.
סוף ימיו

בנטין השתתף בעוד מספר קרבות גדולים והגיע לבסוף לדרגת בריגדיר גנרל. בדצמבר 1882 מונה בנטין למפקד רגימנט הפרשים התשיעי. ב-1887 הוא הועמד לדין באשמת שכרות והתנהגות שאינה נאותה לקצין צבא. הוא הורשע ונגזר עליו להיות מודח מהצבא. נשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד המתיק את עונשו להשעייה של שנה אחת מהצבא. בנטין פרש מהשירות ב-7 ביולי 1888 עקב בעיות פרקים ולב.
בנטין מת בדצמבר 1898, עשר שנים לאחר פרישתו בהשאירו אחריו את אלמנתו קתרין ואת בנו פרדריק. הוא נקבר בבית הקברות 'ווסטויו' באטלנטה. בין נושאי ארונו היו מושל ג'ורג'יה ויליאם אטקינסון וראש העיר של אטלנטה צ'ארלס קולייר. גופתו הוצאה מאוחר יותר ונקברה מחדש בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
לקריאה נוספת

Evans, D. C. Custer's Last Fight Volume I, Battle of Little Big Horn. El Segundo, CA: Upton and Sons, 1999
Graham, W. W. The Custer Myth Lincoln NE: University of Nebraska Press, 1986
Hammer, Kenneth, edited by Ronald H. Nichols, Men with Custer: Biographies of the 7th Cavalry June 25, 1876, Hardin, MT: Custer Battlefield Historical and Museum Association, 2000.
Mills, Charles K., Harvest of Barren Regrets: The Army Career of Frederick William Benteen, 1834-1898, Glendale, CA: Arthur H. Clark Co., 1985. ISBN 0-87062-160-2
פסגת מומצ'יל

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  620 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  62°32′10″S 59°41′02″W﻿ / ﻿62.536111111111°S 59.683888888889°W﻿ / -62.536111111111; -59.683888888889
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת מומצ'יל(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת מומצ'יל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת מומצ'יל(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת מומצ'יל
 
פסגת מומצ'יל או מומצ'יל פיק (באנגלית: Momchil Peak; בבולגרית: Момчилов връх) היא פסגה מכוסה קרח ברמת ברזניק, האי גריניץ' באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה .
גובהה של פסגת מומצ'יל 625 מטרים מעל פני הים.
פסגת מומצ'יל ממוקמת מצפון לקרחון ז'ראבנה;
פסגת מומצ'יל ממוקמת 590 מטרים מזרחית לפסגת אילינדן;
פסגת מומצ'יל ממוקמת 1.7 קילומטרים צפונת-מזרחית לפסגת ראזגראד;
פסגת מומצ'יל ממוקמת 1.49 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת רכס ויסקיאר;
פסגת מומצ'יל ממוקמת 3.08 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית לנקודת סארטוריוס.
היסטוריה > מיפוי אזור הפסגה

הגבעה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים כחלק מהסקר הטופוגרפי הבולגרי Tangra 2004/05, ושוב, בשנים 2005 ו-2009.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם העיר הבולגרית מומצ'ילגראד, וכן על שם השליט הבולגרי מומצ'יל, שהיה השליט של תראקיה האגאית במאה ה-14.
פסגת מיור (וושינגטון)

ערך זה עוסק בהר במדינת וושינגטון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  3,107 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  וושינגטון, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  46°50′07″N 121°43′51″W﻿ / ﻿46.835277777778°N 121.73083333333°W﻿ / 46.835277777778; -121.73083333333
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פסגת מיור(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פסגת מיור(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט פסגת מיור(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט פסגת מיור
 
פסגת מיור (באנגלית: Muir Peak) היא פסגה במחוז פירס במדינת בוושינגטון שבארצות הברית.
הפסגה ממוקמת דרומית מזרחית לעיר סיאטל, מזרחית לאולימפיה, וצפונית מערבית ליאקימה.
הפסגה נמצאת במסיב הר ריינייר, ברכס קסקייד שברכסים הפסיפיים.
גובהה של הפסגה 3,107 מטרים מעל פני הים, מתנשאת לגובה של 32 מטרים מעל סביבתה.
לקריאה נוספת

• Martin Volken,
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי