stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיימון קוזנץ

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1901 פינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 ביולי 1985 (בגיל 84) קיימברידג', ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Pinsk Realschule  אוניברסיטת קולומביה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מנחה לדוקטורט:  ווסלי קלייר מיטשל 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת פנסילבניה 
 תלמידי דוקטורט:  מילטון פרידמן, מוריס המבורג, רוברט א. גולמן, יורם בן-פורת, Subramanian Swamy, לאנס טיילור, סטנלי אנגרמן, רוברט פוגל, ג'ייקוב שמוקלר, ג'. פרקר ברסק, ריצ'רד איסטרלין, הארלי הנרי הינריכס, ו. לי הנסן 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1971)  עמית החברה האקונומטרית (1939)  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה (1937)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה 
 
סיימון סמית' קוזנץ (באנגלית: Simon Smith Kuznets; ברוסית: Са́ймон Кузне́ц; ‏30 באפריל 1901 – 8 ביולי 1985) היה כלכלן יהודי-אמריקאי מודרני. נחשב לאבי החשבונאות הלאומית אותה פיתח בשנת 1932. בשנת 1971 זכה בפרס נובל לכלכלה על "שפיתח גישה למדידת צמיחה כלכלית ותרם לתובנות והבנה של המבנה הכלכלי-חברתי, ולתהליך ההתפתחות."
קורות חיים

קוזנץ נולד למשפחה יהודית, בפינסק (אז האימפריה הרוסית, כיום בלארוס), והתחנך באוקראינה. ב-1922 עבר לארצות הברית ולמד באוניברסיטת קולומביה. הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון ב-1923, לתואר שני ב-1924, ולימודי דוקטורט ב-1926.
בין השנים 1925–1926 חקר קוזנץ דפוסים כלכליים בתורת המחירים, כעוזר מחקר צעיר. הייתה זו עבודה זו שהובילה לפרסום ספרו הראשון שפורסם ב־1930: Secular Movements in Production and Prices. 
בשנים 1930–1936 לימד כעוזר הוראה באוניברסיטת פנסילבניה, ובשנת 1936 מונה למרצה בכלכלה וסטטיסטיקה, בשנת 1954 עבר לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ומ-1960 עד פרישתו ב-1971 לימד באוניברסיטת הרווארד.
סיימון קוזנץ נפטר ב-8 ביולי 1985, בגיל 84.
ב-2013 נקראה על שמו האוניברסיטה הלאומית של חרקוב לכלכלה (Харківський національний економічний університет імені Семена Кузнеця) שבה למד בשנים 1918–1921.
ראו גם

עקומת קוזנץ
הערות שוליים

↑  בשנת 1918 נקרא המוסד בו למד קוזנץ "מכון חרקוב למסחר" (Харьковский коммерческий институт).
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • קלודיה גולדין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302946205171  PLWABN: 9810567822705606  BIBSYS: 90176399  BnF: cb127745384 (data)  CANTIC: a16484472  CiNii: DA00595972  GND: 118931067  ICCU: CFIV108241  ISNI: 0000 0003 6984 5768  LCCN: n79099294  MGP: 199312  NDL: 00446562  NKC: jn20000603607  NLA: 35791145  NLG: 126803  NLK: KAC2018J0986  NSK: 000096221  NTA: 068465564  SNAC: w6mw2jth  SUDOC: 056745206  Trove: 1089426  VIAF: 240557688   WorldCat (עם VIAF): 240557688 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סלומון השני, קיסר אתיופיה

סלומון השני (בגעז: ሣሎሞን, בעברית: שלמה) היה קיסר אתיופיה ( 13 באפריל 1777- 20 ביולי 1779). היה בנו של אבטו אדיגו. מזוהה עם אותו סלומון שמתואר על ידי הנרי סאלט כאחד הקיסרים שעדיין היו בחיים בשנת ביקורו בשנים 1809–1810.
הוא נעשה קיסר בידי ראס גושו ו-וונד באווסאן לאחר שהדיחו את קודמו תקלה היימנות השני. ריצ'רד פאנקהארסט זוקף לזכותו את בניית כנסיית קדוס פאסילידס ("הקדוש פאסילידס") בגונדר. על פי אלקה גברו לפני שסלומון הודח הוא עוור.
הערות שוליים

↑  הנרי סאלט, מסע לחבש ולפנים הארץ.
↑  ריצ'רד פאנקהארסט, ההיסטוריה של העיירות האתיופיות.
↑  ה. וואלד בלונדאל, הרושמות המלכותית של חבש, עמוד 231.
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תקלה היימנות השני | קיסר אתיופיה  1777–1779 | הבא: תקלה גיורגיס הראשון |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיון קלינגבייל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במאי 1972 (בת 52) ניר עוז
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  sivan.klingbail
 טוויטר:  sivan_kli
 
סיון קלינגבייל (נולדה ב-16 במאי 1972) היא עיתונאית, עורכת, ומגישת טלוויזיה. החל מ־2020 היא העורכת הראשית של TheMarker – האתר, העיתון והמגזין.
ביוגרפיה

קלינגבייל נולדה ב-1972 לחיה ואברהם (אבא) קלינגבייל, בקיבוץ ניר עוז. יש לה שתי אחיות ואח.
את שירותה הצבאי עשתה בחברה להגנת הטבע, בבית ספר שדה שקמים שבניצנים. בהמשך, הייתה מורה לשל"ח בבית ספר ניצני אשכול שבמועצה אזורית אשכול.
קלינגבייל בוגרת תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה ומדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב.
קלינגבייל עבדה בשני משרדי פרסום: כתקציבאית במשרד הפרסום ערמוני-בייטס (1997–1999) וכסופרוויזר במשרד הפרסום פובליסיס-אריאלי (2000–2002). בין השנים 1996 עד 2001 עסקה בהדרכת טיולים בהודו ונפאל בחברת משולש הזהב, במקביל לעבודתה במשרדי פרסום.
ב-2002 הצטרפה לעיתון "הארץ" ככתבת שיווק וקמעונאות. קלינגבייל הייתה חלק מהצוות שהוביל את הפיכת "הארץ" כלכלה ל־TheMarker.
ב-2004 החלה לעבוד ב-TheMarker כעורכת מדור שיווק, פרסום ומדיה. ב-2005 חשפה בכתבה את הקשיים הכלכליים של חברת קלאבמרקט, חשיפה שהתחילה את כדור השלג שהביא בסוף לקריסת הרשת, הנחשבת לאחת מהקריסות הגדולות בישראל.
ב-2006 מונתה לסגנית עורך מגזין TheMarker ופרשנית בעיתון היומי. ב-2010 מונתה לעורכת המגזין ועורכת יחידת הכנסים.
ב-2012 עזבה קלינגבייל את המגזין אך המשיכה לכתוב כתבות ומאמרים עבור עיתון הארץ. באותה השנה יזמה את הפרויקט "365 ימים". הפרויקט היה בלוג בהארץ, בו 365 אנשים מתעדים כל אחד בנפרד יום אחד מחייהם. הבלוג איפשר חשיפה לקריירות של אנשים אחרים, לאורח החיים של ישראלים ממקומות שונים ולדרכים המגוונות שבהן אנשים בוחרים לחיות. הבלוג פורסם בין 2012 ל-2014 ופורסם שוב בין 2018 ל-2020.
ביוגרפיה > בטלוויזיה

ב-2013 החלה להגיש את התוכנית סוגרים חשבון בטלוויזיה החינוכית, שם החליפה את שרון כידון בתפקיד.
ב-5 באוגוסט 2015 החליפה קלינגבייל את נטע אחיטוב בהגשת התוכנית עושות חשבון בערוץ עשר. עושות חשבון הייתה תוכנית תחקירים ששודרה בערוץ עשר בין השנים 2015 ל-2018. את התוכנית הנחתה ביחד עם לינוי בר גפן וטליה פלד קינן. ב-2016 זכתה קלינגבייל, יחד עם לינוי בר גפן, בפרס הרשות השנייה על שם רחל פרימור על התחקיר "הימורים בחסות החוק" שעסק בהשלכות של תעשיית ההימורים שמנהל מפעל הפיס בחסות המדינה, על אוכלוסיות מוחלשות מבחינה סוציו אקונומית.
מ-2017 עד 2018 הגישה את התוכנית עובר ושב ביחד עם סמי פרץ בערוץ עשר ואת התוכנית בוקר אור בערוץ עשר.
ביוגרפיה > המשך קריירה בעיתונות

ב-2018 עזבה את הטלוויזיה וחזרה ל-The Marker ככתבת שוק העבודה.
ב-2019 פרסמה סדרת כתבות ב"הארץ" בהן חשפה אי סדרים בהליך הבחירות, בעקבות ניתוח של אלפי פרוטוקולים שנכתבו בקלפיות ביום הבחירות ושיחות עם עשרות נציגים ומשקיפים בוועדות הקלפי.
ב-2020 מונתה לעורכת הראשית של TheMarker – האתר, העיתון והמגזין.
היא נשואה לאורי לוין ואם לשלושה. הם מתגוררים בתל אביב.
פרסים והוקרה

ב-2016 זכתה בפרס הרשות השנייה על שם רחל פרימור על התחקיר "הימורים בחסות החוק".
ב-2020 הופיעה ברשימת חמישים הנשים המשפיעות בישראל של מגזין פורבס.
הערות שוליים

↑  מערכת TheMarker, באתר TheMarker
1 2  רחלי מלק בודה, עושות חשבון: אם הציבור לא יקום, לא יקרה כלום, באתר nrg‏, 11 באפריל 2016
↑  סיון קלינגבייל, קלאבמרקט מפגרת בתשלום שכר דירה בסניף הדגל של הרשת בצומת גלילות, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2005
↑  תני גולדשטיין, שופרסל השלימה את רכישת קלאבמרקט, באתר ynet, 15 בפברואר 2006
↑  מינויים חדשים בקבוצת הארץ: מייקי דגן מונה לראש מערכת המוספים וסיון קלינגבייל לעורכת המגזין, באתר TheMarker‏, 20 באוגוסט 2009
↑  דוד אברהם‏, בתום 3 שנים: עורכת מגזין "דה מרקר" סיון קלינגבייל פורשת מתפקידה, באתר וואלה, 1 ביולי 2012
↑  365 ימים – חדשות, ידיעות מהארץ והעולם – עיתון הארץ, באתר www.haaretz.co.il
1 2  אלכסנדר כץ, סיון קלינגבייל תחליף את שרון כידון: מצטרפת ל'סוגרים חשבון' בחינוכית, באתר אייס
↑  עד התוכנית השביעית (כולל), הנחתה העיתונאית נטע אחיטוב לצדה של לינוי בר-גפן.
מיה מנע‏, "עושות חשבון": נטע אחיטוב תוחלף לפני סיום העונה, באתר וואלה, 13 ביולי 2015
↑  אלכסנדר כץ, פרס הרשות ה-2 לרינה מצליח בזכות סיקור פרשת חטופי תימן, באתר אייס, 27 בנובמבר 2016
↑   סיון קלינגבייל, בלי פיקוח, עם טעויות של אלפי קולות וחשד לזיופים שכבר לא יתברר: כך נראה הליך הבחירות בישראל, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2019
↑   סיון קלינגבייל, ועדת הבחירות צנזרה והחסירה מידע מפרוטוקולי הקלפיות שמסרה למפלגות, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2019
↑   סיון קלינגבייל, מתחזים למשקיפי בחירות של מפלגת העבודה ישבו ב-65% מהקלפיות בבני ברק, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2019
↑  אורן פרסיקו, סיון קלינגבייל תחליף את אבי בר-אלי כעורכת "דה-מרקר", באתר העין השביעית, 21 בספטמבר 2020
↑  ערוץ 13 - ברכות לסיון כהן ולצוות "הכל כלול" וללינוי בר גפן... | By ערוץ 13 | ברכות לסיון כהן ולצוות "הכל כלול" וללינוי בר גפן סיון קלינגבייל וצוות "עושות חשבון" על זכייתם בפרס פרימור לטלוויזיה ורדיו של הרשות השנייה הכל כלול עם..., באתר www.facebook.com
↑  רפי רוזנפלד, 22# גלית חמי, סיון קלינגבייל ונעמה סיקולר, באתר Power Women 2020, ‏2020-11-23
סמל גאנה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  גאנה 
 תאריך אימוץ:  4 במרץ 1957 
 
סמל גאנה הוענק רשמית למדינה ב-4 במרץ 1957 על ידי מלכת בריטניה, המלכה אליזבת השנייה.
תיאור

הסמל הוא שלט אצולה כחול, המחולק לארבעה רביעים על ידי צלב ג'ורג' הקדוש בעל קצה מוזהב.
במרכז הצלב מצוי אריה מוזהב המסמל את הממלכה המאוחדת, ואת הקשר בין גאנה לבין מדינות חבר העמים הבריטי.
הרביע הראשון (השמאלי העליון) מכיל חרב המכונה "אוקיאמה" המשמשת בטקסים מקומיים. חרב זו מסמלת את הממשל המקומי בגאנה, בעוד שהרביע הימני העליון מציג טירה על שפת הים – טירה זו מייצגת את ארמון המלוכה באקרה לחופי מפרץ גינאה – טירה זו מסמלת את הממשל הלאומי של גאנה.
הרביע השלישי (השמאלי התחתון) מציג עץ קקאו המסמל את העושר החקלאי של גאנה. הרביע הרביעי (הימני התחתון) מציג מכרה זהב המסמל את עושר המחצבים של המדינה.
מעל הדגל חרוזים בצבעי הלאום של גאנה: אדום, ירוק וזהב (צבעי דגל גאנה) ומעליהם כוכב בן חמישה קצוות עם גבול מוזהב המסמל את חירות מדינות אפריקה.
לסמל שני תומכים – עיטים שלצווארם רצועה בצבעי המדינה, ואליה מחוברים כוכבים שחורים.
העיטים מחזיקים קלף שעליו רשום מוטו המדינה באנגלית: FREEDOM AND JUSTICE ("חירות וצדק").
ראו גם

דגל גאנה
המנון גאנה
סנטיאגו ולדרס קניינסטרו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במרץ 1933 לאראש, מרוקו הספרדית מרוקו הספרדית
 פטירה:  12 בינואר 2019 (בגיל 85) אלקלה דה אנארס, ספרד ספרד
 מדינה:  ספרד 
 השכלה:  Academia General del Aire 
 השתייכות:   חיל האוויר הספרדי
 תקופת הפעילות:  1957–1996 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל אוויר
 תפקידים בשירות
 ראש מטה ההגנה
 עיטורים
 הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי (1996)  Grand Cross of the Aeronautical Merit (Spain) - White Decoration (1994)  הצלב הגדול במסדר איזבלה הקתולית (2001)  הצלב הגדול של ההצטיינות הימית - עיטור לבן (1992)  הצלב הגדול של ההצטיינות הצבאית – עיטור לבן (1991)  הצלב הגדול של המסדר המלכותי והצבאי של הרמנגילד הקדוש (1989) 
 
סנטיאגו ולדרס קניינסטרו (בספרדית: Santiago Valderas Cañestro; 26 במרץ 1933 - 12 בינואר 2019) היה גנרל בחיל האוויר הספרדי אשר כיהן כראש מטה ההגנה בין השנים 1996–2000.
ביוגרפיה

קניינסטרו נולד ב-26 במרץ 1933 בעיר לאראש שבמרוקו הספרדית. הוא למד באקדמיה האווירית הספרדית, וב-1957 סיים את לימודיו והוכשר כטייס קרבי בחיל האוויר הספרדי. הוא כיהן כמפקד כנף הקרב ה-12, ובין 1992–1993 היה חבר במטה חיל האוויר. בין 1994–1996 הוא שימש כנציג ספרד בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. ב-26 ביולי 1996 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתקופת כהונתו בתפקיד, בוטל גיוס החובה בספרד, והודק שיתוף הפעולה עם נאט"ו. הוא סיים את תפקידו ב-15 בדצמבר 2000. הוא נפטר באלקלה דה אנארס ב-12 בינואר 2019.
סלומון השלישי, קיסר אתיופיה

סלומון השלישי (גרסה אתיופית של השם "שלמה") היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת השופטים האתיופית. נולד בשם הנסיך "וולדה סלומון" בנו של הקיסר תקלה היימנות השני הוטבל בשם "גברה מדכהן" נכלא בבית הסוהר המלכותי ווחאני ב-1782. הוכרז כקיסר על ידי ראס וולדה סלאסי וראס מאריד ב-20 במאי 1796, הוכתר באופן רשמי בכנסיית גבירתנו מרים מציון שבאקסום ב-19 ביוני. בתחילת שלטונו היה במאבק בקיסר לשעבר תקלה גיורגיס הראשון אך תוך כדי הלחימה הדיח אותו יריב אחר. סלומון התפייס עם גיורגיס ב-16 בפברואר 1798 בעיר גונדר.
סלומון הודח לטובת יונס ב-18 באוגוסט 1797 ופרש לחי הכפר באקסום תחת חסותו של וולדה סלאסי, סולומון הוחזר לתקופה קצרה כקיסר בין 15 ביוני – 25 ביולי 1799 עד שהודח על ידי הדאג'זמץ גוגסה והדאג'זמץ אלולה גוגסה, נכבל בשלשלאות והוגלה לתיגראי לטובת מועמדם דמטריוס. סלומון נפטר בגונדר ב-1827 ונקבר באקסום, הותיר אחריו ילד שבעתיד יהפוך לקיסר ייאסו הרביעי.
הערות שוליים

↑  Pankhurst, Richard K. P. (1982). History of Ethiopian Towns. Wiesbaden: Franz Steiner Verlag.
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תקלה גיורגיס הראשון | קיסר אתיופיה  20 במאי 1796 - 18 באוגוסט 1797 | הבא: יונס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תקלה גיורגיס הראשון | קיסר אתיופיה  15 ביוני 1799 - 25 ביולי 1799 | הבא: דמטריוס |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיימון קאדל

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  19 ביולי 1950 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  6 במרץ 1996 (בגיל 45) וסטמינסטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 מקום לימודים:  בית הספר בדאלס  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק  Hall School 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיימון ג'ון קאדל (באנגלית: Simon John Cadell;‏ 19 ביולי 1950 – 6 במרץ 1996) היה שחקן אנגלי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ג'פרי פיירברת'ר בקומדיית המצבים של ה-BBC "היי-די-היי!" (אנ').
ביוגרפיה

קאדל נולד בלונדון. הוא היה בנו של סוכן התיאטרון ג'ון קאדל, ונכד של שחקנית האופי ג'ין קאדל. אחותו היא השחקנית סלינה קאדל, ואחיו במאי הפרסומות פטריק קאדל. בן דודו הוא השחקן גאי סינר (אנ'), והוא היה החתן של מפיק הטלוויזיה דייוויד קרופט (אנ'). קאדל למד בבית הספר "The Hall School" בהמפסטד ובבית הספר בידלס בפיסטרספילד. בין חבריו הטובים בבית הספר היה השחקן והפוליטיקאי ג'יילס ברנדרת' (אנ') שנשאר חבר קרוב עד למותו של קאדל.
קאדל בבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק". לקראת סוף שנות השבעים של המאה העשרים זכה להצלחה בהופעות תיאטרון. ב-1978 דיבב את הדמות בלקברי בסרט האנימציה "גבעת ווטרשיפ" המבוסס על הספר באותו שם מאת ריצ'רד אדמס. בטלוויזיה שיחק בשנים 1978 עד 1980 בסדרת הדרמה "אויב על סף ביתי". ב-1979 הופיע בסרט האסונות "מטאור" בתפקיד כתב חדשות בטלוויזיה.
תפקידו המוכר ביותר היה של מנהל כפר הנופש ג'פרי פיירברת'ר בקומדיית המצבים של ה-BBC "היי-די-היי" ששודרה בין 1980 ל-1984. עוד שיחק בדמות עובד מדינה דאנדרידג' בעיבוד הטלוויזיוני לספר "Blott on the Landscape" מאת טום שארפ משנת 1985.
ברדיו שיחק קאדל בדמות מלך האלפים סלבורן בעיבוד לספר "שר הטבעות" (1981). בין 1987 ל-1989 כיכב במשך שלוש עונות בסיטקום של ה-BBC "החיים בלי ג'ורג'" לצדה של קרול רויל (אנ') בתפקיד הראשי.
ב-1991 הופיע קאדל בסדרה הקומית הבריטית "Singles". עוד בטלוויזיה השתתף בסדרות "Minder", "ברז'ראק", "מופע הטלוויזיה של קני אוורט" ובסדרה "סיפורי הבלתי-צפוי" מאת רואלד דאל. בנוסף היה קריין בפרסומות טלוויזיה.
הוא היה המספר בסדרת הטלוויזיה לילדים "Bump" של ה-BBC על אודות גור פילים (שתמיד נתקל בחפצים) וחברו ברדי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1985 התחתן קאדל עם השחקנית רבקה קרופט, בתו של השחקן דייוויד קרופט, מיוצרי הסדרה "הצבא של אבא" (אנ'). לבני הזוג נולדו שני בנים.
בינואר 1993 לקה קאדל בהתקף לב חמור אחרי הופעה יחד עם ג'ואנה לאמלי ב-"Queen Elizabeth Hall" בלונדון. לדברי הרופאים הסיבה להתקף הייתה העישון - קאדל עישן אז 80 סיגריות ביום. אבל הוא התאושש וארבעה חודשים אחרי שעבר ניתוח מעקפים חזר לשחק במחזה "מסעותי עם דודתי" (עליו זכה בפרס אוליבייה להופעה הקומית הטובה ביותר). ב-11 בספטמבר אותה שנה אובחנה אצלו מחלת סרטן הריאות.
קאדל נפטר ב-6 במרץ 1996 בגיל 45. הוא מת 12 שבועות לפני חברו הטוב ג'רמי סינדן (אנ') שאף הוא נפטר מסרטן הריאות.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 |  | Hadleigh | ג'ון סקולי | בפרק "Some You Win Some You Lose" |
| 1971 |  | Hine | עיתונאי | בפרק "To Have and to Hold" |
| 1972 |  | Love Story | ג'ון | בפרק "Night of the Tanks" |
| 1975 |  | Play for Today | סאלוסט | בפרק "Plaintiffs and Defendants" |
| 1976 |  | The Glittering Prizes | קן הובס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1976 |  | Dame of Sark | ד"ר בראון | סרט טלוויזיה |
| 1977 |  | Piccadilly Circus | סאלוסט | בפרק "Plaintiffs and Defendants" |
| 1977 |  | The Promise | לאונודיק | סרט טלוויזיה |
| 1978–1980 | אויב על סף ביתי | Enemy at the Door | שטורמבאנפיהרר רייניקה |  |
| 1978 | כנפיים | Wings | מייג'ור קולין מקאדם | בפרק "Forward Action" |
| 1978 |  | BBC2 Play of the Week | קנדל | בפרק "She Fell Among Thieves" |
| 1978 |  | 1990 | רוברט ג'סאפ | בפרק "Hire and Fire" |
| 1978 | גבעת ווטרשיפ | Watership Down | בלקברי | דיבוב |
| 1978 | אדוארד וגברת סימפסון | Edward & Mrs. Simpson | מייג'ור ג'ון איירד | מיני-סדרה |
| 1979 |  | Meteor | כתב חדשות של ה-BBC | ללא קרדיט |
| 1980 |  | Square Mile of Murder | דייוויד קוק | בפרק "The Trials of Oscar Slater" |
| 1980 |  | Premiere | הארי קינקייד | בפרק "Rifleman" |
| 1981 | ברז'ראק | Bergerac | הדלי קרוס | בפרק "Campaign for Silence" |
| 1982 |  | Saturday Night Thriller | מורקיט | בפרק "Where Is Betty Buchus?" |
| 1980-1984 | היי-די-היי! | Hi-de-Hi! | ג'פרי פיירברת'ר | סדרת טלוויזיה |
| 1980, 1989 |  | Minder | ויליאם פירס / סיימון | בפרק "The Wrong Goodbye" / "All Mod Cons" |
| 1981, 1984 |  | Tales of the Unexpected | סם לוק / טייס | בפרק "Have a Nice Death" / "Hijack" |
| 1985 |  | Blott on the Landscape | דונדריג' | מיני-סדרה |
| 1987-1989 | החיים בלי ג'ורג' | Life Without George | לארי וייד | סדרת טלוויזיה |
| 1989 |  | The Dog It Was That Died | הוגבין | סרט טלוויזיה |
| 1989 |  | Anything More Would Be Greedy | המספר | מיני-סדרה |
| 1989 |  | Pride and Extreme Prejudice | וילסון | סרט טלוויזיה |
| 1990 |  | Screen One |  | בפרק "Sweet Nothing" |
| 1991 |  | About Face | גרהם | בפרק "Briefcase Encounter" |
| 1991 |  | Singles | דניס דובאל | סדרת טלוויזיה |
| 1996 |  | The Cold Light of Day | ולדימיר קוזנט |  |
| 1996 |  | Circles of Deceit: Kalon | ברנדן ריילנדס | סרט טלוויזיה |
הערות שוליים

↑    Nicholas Shakespeare, ‏The Diary of a Lifetime by Gyles Brandreth: review, The Telegraph, 31 October 2009
↑  Alexandra Younger (1996-03-08). "Obituary: Simon Cadell - Obituaries - News". The Independent. נבדק ב-2012-04-22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061905624  ISNI: 0000 0000 5836 3841  LCCN: nr2003006114  MusicBrainz: df61a0f0-0123-42b7-9043-9fcd1c06fc6b  NKC: pna2006362466  NLA: 35935295  NTA: 073297429  Trove: 1153224  VIAF: 85106454   WorldCat (עם VIAF): 85106454
סברינה (עוגה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגה 
 מוצא:  צרפת
 ממציא:  בריה סאווראן
 אופן הגשה:  אחרונה
 
סברינה
סברינות אישיות עם רום וקצפת, בסגנון המקובל גם בישראל
סָבָרִינָה (בצרפתית: Savarin, סָוָורָן) היא עוגת שמרים טבולה בסירופ סוכר מבושם ברום וממולאת בדרך כלל בקצפת או קרם.
מקור הסברינה במטבח הצרפתי בחבל לורן והיא קרויה על שמו של בריה סאווארן, גסטרונום צרפתי.
הסברינה פופולרית גם בקונדיטוריה האוסטרו-הונגרית והגיעה גם לישראל שם הייתה פופולרית מאוד בשנות ה-60 של המאה ה-20, פופולריות שהלכה ופחתה עם השנים בעיקר כיוון שהגרסה המקומית הייתה נחותה בהרבה מזו הצרפתית וכללה בין השאר חומרים מייצבים, חומרי טעם וריח סינתטיים וצבעי מאכל.
נעמה ערד

נעמה ערד (נולדה ב-1985) היא פסלת אמנית מיצב ואוצרת ישראלית.
ביוגרפיה

ערד הציגה תערוכות יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות ובגלריה זומר אמנות עכשווית בתל אביב, והשתתפה בתערוכות קבוצתיות במוזיאון ישראל, מוזיאון פתח תקווה לאמנות ובארטפורט, תל אביב. בשנת 2017 זכתה בפרס אמן צעיר מטעם משרד התרבות. כאוצרת, ערד אצרה תערוכות בגלריה זומר לאמנות עכשווית ובמרכז לאמנות עכשווית (CCA) בתל אביב. היא בוגרת תואר ראשון באמנות חזותית מטעם האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים (2010), ותואר שני מבית הספר המכון לאמנות בשיקגו (2014). מתגוררת ועובדת בתל אביב.
יצירתה

המיצבים של ערד מבוססים על מחקר ובחינה ממושכת של סביבות אדריכליות וחפצים ביתיים. היא מפסלת ובונה מחדש חפצים וסביבות אדריכליות בחומרים פשוטים ויומיומיים, ביניהם חומרי בניין, רדי מייד וציוד משרדי. ייחודן של עבודותיה נובע במקרים רבים מפרשנותה היצירתית של ערד ומהעבודה הידנית המאומצת שהיא משקיעה בבנייתן. האנרגיה הרבה שמשקיעה ערד בהפקת עבודותיה אינה מתגלה תמיד במבט ראשוני. למעשה, ניכרת בהן מידה רבה של פשטות ונונשלנטיות שברירית, המזוהות מאוד עם סגנונה האישי כאמנית.
השכלה

2006–2010 האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל תואר ראשון באמנויות, ירושלים, ישראל
2009 Akademie der Bildenden Künste תוכנית חילופי סטודנטים, וינה, אוסטריה
2012–2014 בית הספר למכון לאמנות בשיקגו מאסטר לאמנות, שיקגו, ארצות הברית
תערוכות יחיד

"אל על", גלריית מדרשה לאמנות, תל אביב, ישראל. (2012)
"אפריקה ישראל", גלריית זומר לאמנות עכשווית, תל אביב, ישראל. (2013)
"הר השולחן", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, ישראל. (2015)
״Love Handles", גלריה זומר לאומנות עכשווית, תל אביב, ישראל (2018)
תערוכות קבוצתיות נבחרות > 2011

"לובי", גלריה זומר לאמנות עכשווית, תל אביב, ישראל
"קופים תשעה אנשים 2", מעבר אלנבי, תל אביב, ישראל
"תערוכת בוגרי BFA", האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים, ישראל
תערוכות קבוצתיות נבחרות > 2012

"ליד", Dwellers Hallway Projects, דטרויט, ארצות הברית
"מלט נשימה", קיבוץ גלויות 45, תל אביב, ישראל
"צבע טרי 5", תל אביב, ישראל
תערוכות קבוצתיות נבחרות > 2013

"רשמים נ׳", בית האמנים, ירושלים, ישראל
"דרכים", פרויקטים של Scholar Iceberg, שיקגו, ארצות הברית
תערוכות קבוצתיות נבחרות > 2014

"בשיחה", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, ישראל
"מידה כנגד מידה", מוזיאון פתח תקווה לאמנות, פתח תקווה, ישראל
"תערוכת בוגרים של MFA", בית הספר של המכון לאמנות בשיקגו, שיקגו, ארצות הברית
תערוכות קבוצתיות נבחרות > 2015

"מופע זוגי", רחוב פיט 83, ניו יורק, ארצות הברית.
"נתפס בחוק", קריא 3000, ניו יורק, ארצות הברית.
"אה! פרח שמש (שלושה קדמים): ג'ק סמית', פרנסיס פיקביה; "הבר בסוף הלילה" (II)", גלריית דייוויד לואיס, ניו יורק, ארצות הברית.
"A / B", יוליוס קיסר, שיקגו, ארצות הברית
תערוכות קבוצתיות נבחרות > 2021

"חוץ ממני", תערוכה זוגית עם תכלת רם, תל אביב, ישראל.
פרסים

2010 - האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל פרס איילין קופר, ישראל.
2013–2014 - בית הספר של המכון לאמנות בשיקגו, קרן ז'ק ונטשה גלמן, ארצות הברית.
2014 - מלגת VSC Studio Studio VSC, ארצות הברית.
2015 - קרן וולף מלגת אנסלם קיפר, ישראל.
2015–2016 - Artport TLV, רזידנסי שנתי, ישראל.
2017 - פרס אמן צעיר, משרד התרבות, ישראל.