stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונרוביה
מוסדות חינוך

במונרוביה ממוקמים אוניברסיטת ליבריה, האוניברסיטה המתודיסטית האפיסקופלית האפריקאית (African Methodist Episcopal University), האוניברסיטה המתודיסטית המאוחדת, סטלה מאריס פוליטכניק (Stella Maris Polytechnic) ועוד רבים מבתי הספר הציבוריים והפרטיים. במכללת א.מ. דוגליוטי נלמדים לימודי רפואה ולימודי סיעוד ומקצועות הפרה-רפואה נלמדים במכון הלאומי טובמן לאמנויות רפואיות (the Tubman National Institute of Medical Arts). החינוך מגן הילדים עד כיתה י"ב ממומן על ידי מערכת החינוך המאוחדת של מונרוביה, אשר משרתת את כל מונרוביה והסביבה.
בית הספר האמריקאי הבינלאומי של מונרוביה נמצא בקונגו טאון.
ערים תאומות

הערים התאומות של מונרוביה הן:
טאיוואן טאיפיי, מחוז שיניי, טאיוואן
ארצות הברית דייטון, אוהיו, ארצות הברית
בעיות זיהום

זיהום הוא נושא חשוב ומדובר בליבריה ובעיר מונרוביה בפרט. ערימות של זבל ביתי ותעשייתי מצטברות בתוך העיר ולערוב שירותי התברואה שממומנות על ידי הבנק העולמי לא מגיעות לאסוף את הזבל שנערם. בשנת 2013, בעיית איסוף הזבל החריפה עד כדי כך שתושבי הפרבר פיינסוויל, שרפו את ערימות הזבל שגרמו לניתוק של הכביש הראשי ממונרוביה לקאקטה (Kakata). בנוסף הצפות גורמות להזרמת הזבל שהצטבר ברחבי העיר וכתוצאה מכך ביצות מזוהמות רבות נוצרות מחוץ לאזורי מגורים.
בשנת 2009, לשליש מתושבי מונרוביה הייתה גישה לשירותים נקיים. שאר תושבי העיר היו עושים את צורכיהם בסמטאות בין בתי מגורים, בחוף הים ובתוך שקיות פלסטיק שהשליכו לזבל או לתוך הים.
(לצפייה הזז עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)
זכות ההתחקות

זכות ההתחקות היא זכותו של קטין לדעת מה מוצאו – מי אביו ואמו, להתחקות אחר הוריו ולגלות את ייחוסו המשפחתי.
עיגון הזכות:
זכות זו הוכרה כזכות יסוד כנגזרת של חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו על ידי השופט שמגר בע"א 5942/92 פלוני נ' אלמוני:
"לקטין גם כן הזכות לכבוד האדם… בין היתר רשאי הוא לשם שמירת כבודו האישי והאנושי ולשם הבטחת זכויותיו על פי הדין האישי ועל פי דיני הקניין שלא לרצות להיחשב לבן בלי אב ידוע, אלא לדרוש לדעת מיהו אביו".. בנוסף, זכות זו הוכרה כזכות יסוד בסעיף 7 לאמנה הבינלאומית לזכויות הילד .
השיקולים להכרה בזכות > שיקולים פסיכולוגיים

1.בפס"ד אלמונית נ' פלוני נאמר כי זכות ההתחקות מעניקה לקטין חיים עם וודאות וחוסכת ממנו נזק נפשי, בנוסף מובא בפס"ד כתביה של פורטין[דרושה הבהרה] בהם היא מביאה מחקרים שמוכיחים את החשיבות הפסיכולוגית שיש למידע בדבר השורשים הגנטיים .
2. בפס"ד סושרד נ' כ"ץ  מדובר על ההיבטים הפסיכולוגיים בזכות ההתחקות נאמר שם כך: ”חשיבות שבחשיפת השורשים, קביעת הזהות העצמית, הזכות להציג בציבור את זהות האב והייחוס המשפחתי, הדימוי העצמי ושאר השלכות, ואפילו מידע על מחלות גנטיות ותורשתיות אשר בכולן אינטרס לגיטימי בתביעת אבהות. ”
3. נערך על ידי טריסליוטיס[דרושה הבהרה]  מחקר גדול בקרב ילדים שלא ידעו את זהות ההורה הגנטי שלהם וביקשו להתחקות אחריו. מסקנות המחקר היו כי יש צורך פסיכולוגי לכל אדם להכיר את הרקע שלו  וכי זה נחוץ כדי להתבגר בצורה בריאה ושלמה.
השיקולים להכרה בזכות > שיקולים משפטיים

פרופסור רות זפרן במאמרה "של מי אתה ילד?" כתבה כי זכותו של קטין לדעת היא חלק מזכותו לכבוד, הגשמה עצמית, אוטונומיה, רווחה, הזכות לדעת, פרטיות ושוויון.
פסקי דין שהוכרה בהם הזכות להתחקות:
ע"א 3077/90 פלונית נ' פלוני  : אישה מוסלמית לא נשואה שהביאה ילד והיא יודעת מי הוא אביו. על פי הדין השרעי אם היא לא נשואה לא ניתן להכיר בו כאב ולא ניתן לחייבו במזונות[דרוש מקור]. ביהמ"ש העליון קבע שלילד יש זכות לדעת מהיכן בא.
ע"א 5942/92 פלוני נ' אלמוני : שופט בית המשפט העליון אהרן ברק פסק שלקטין שמורה הזכות לכבוד האדם ורשאי לשם שמירת כבודו, והבטחת זכויותיו על פי דיני קניין, שלא לרצות להיחשב לבן בלי אב אלא לדרוש לדעת אם הוא אביו.
תמ"ש(ת"א) 87471/00 אלמונית נ' פלוני  : זכות ההתחקות היא זכותו של הקטין לדעת מיהו אביו, בסיסה של זכות זו נטוע בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, כלומר זכות ההתחקות היא זכות יסוד של הקטין.
חוקים שקשורים לזכות ההתחקות:
חוק מידע גנטי  מסדיר בדיקות הורות – קובע שבדיקת רקמות לצורך בירור קשרי משפחה יכולה להיעשות בישראל רק על ידי אישור בית משפט לענייני משפחה.  זו עבירה פלילית אם עושים בדיקה ללא אישור בגלל הפן הדתי וחשש ממזרות. על פי החוק כשמוגשת תביעת אבהות מתבקשת בדיקת רקמות.
המצב המשפטי שהיה קיים לפני החוק:
כאשר האב לא מוכן לעשות בדיקת רקמות:
היו מכבדים את זכות האבא שלא לבצע בדיקה, לכן לעולם לא ידע ביולוגית שזה ילדו. אבל בגלל הסירוב הוא מסיק משפטית שזה הילד שלו. המשמעות – הוא ישלם מזונות.
המצב המשפטי אחרי התיקון כאשר האב לא מוכן לעשות בדיקת רקמות:
היום ניתן לחייב אדם לבצע בדיקה גנטית בלתי חודרנית – על בסיס שערות או רוק. ניתן לאכיפה על ידי ביהמ"ש וקנסות שמטיל על האב / ביזיון ביהמ"ש.
חריגים לזכות ההתחקות

1.ילד מתרומת זרע: הילד לא יכול להתחקות אחרי אביו.
2.כשיש חשש לממזרות: כאשר נולד ילד מקיום יחסי מין מחוץ לנישואים. ממזרים לא יכולים להינשא במדינת ישראל עם יהודי שהוא לא ממזר. בעקבות זאת קבע המחוקק בחוק מידע גנטי – פרוצדורה שפוגעת בזכות היסוד של זכות ההתחקות. ברגע שנולד ילד ועולה חשש ממזרות,  קובע חוק מידע גנטי שביהמ"ש חייב להפנות שאילתא לבית הדין הרבני, והנשיא של ביה"ד הרבני כותב ליועץ המשפטי תשובה וחו"ד האם יש חשש לממזרות. ברגע שביהמ"ש מקבל חוות דעת שיש  חשש ממזרות, לא חלה זכות ההתחקות.
התנגשות זכויות:
זכות ההתחקות מול הזכות לכבוד האדם: 
במקרה והאב לא מוכן לעשות בדיקת רקמות זכות הילד לדעת (זכות ההתחקות) מתנגשת עם הזכות לכבוד האדם של האבא והזכות לא לעשות בדיקות בניגוד לרצונו.
זכות ההתחקות מול הזכות לפרטיות:
במקרה של תרומת זרע, התורם לא מעוניין שזו תחשף ועל כן נשאר אנונימי. זכות הקטין להתחקות אחר מוצאו במקרה זה תפגע ברצונו של התורם לפרטיות.
הערות שוליים

↑  ע"א 5942/92 פלוני - נגד - אלמוני ואח' , באתר פסקים
↑  אמנה בדבר זכויות הילד, 1989, באתר "בצלם", ‏1 בינואר 2011
↑  תמ"ש (ת"א) 87471/00 אלמונית נ' פלוני עמ' 31 (2004)
↑  בתמ"א (ת"א) 3206/94 סושרד נ' כ"ץ , פיסקאות 5-6 לפסק-הדין (לא פורסם).
↑  (J. Triseliotis In Search of Origins -  The experiences of adopted people (Boston  1980.
↑  רות זפרן, "של מי אתה ילד?", הפרקליט, כרך מו (תשס"ג-תשס"ד) 311, 339.
↑  ע"א 3077/90 פלונית נ' פלוני פד"י מט (2) 578 (1995)
↑  ע"א 5942/92 פלוני נ' אלמוני מח (3) 837 (1994)
↑  חוק מידע גנטי, תשס"א-2000.
↑  סעיף 12 לחוזר 20/07 בדבר ניהולו של בנק זרע -8.11.2007
מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה

מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, נערכה בין ממלכת סרדיניה תחת שלטונו של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה נגד האימפריה האוסטרית בשנים 1848–1849 (חלק מאביב העמים באירופה), ובו הובסה סרדיניה ונכשל המהלך לאיחוד איטליה, שהתרחש לבסוף רק כעבור עשור.
מהלך המלחמה > הגל הראשון של המהפכה

בינואר 1848 החלה תסיסה במרבית המדינות האיטלקיות. ב-5 בינואר החלה שביתה בלומברדיה במהלכה נמנעו האזרחים מעישון וממשחק בלוטו, שני עיסוקים שהוטל עליהם מס שהיה מקור הכנסה לשליטים האוסטרים. בסיציליה החלה מהפכת 1848 בסיציליה, ומייד לאחריה פרצה מרידה בנאפולי. בתגובה, המלך פרננדו השני הכריז על חוקה ליברלית לשתי הסיציליות, ושחרר אסירים פוליטיים.
בפברואר 1848 התפשטה המרידה לטוסקנה, ואף בה העניק לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה לנתיניו חוקה. הדבר לא הועיל, ואזרחי טוסקנה הכריזו על הקמת ממשלה רפובליקנית זמנית. ב-21 בפברואר הכריז פיוס התשיעי על חוקה למדינת האפיפיור. צעד זה היה מפתיע ומעודד, בהתחשב בקו הנוקשה שאותו הוביל הכס הקדוש עד אז. במרץ הצטרפו אנשי מילאנו וונציה למהפכנים. במילאנו הצליחו המורדים לגרש את המשמר האוסטרי לאחר חמישה ימי לוחמת רחוב, המכונים "חמשת ימי מילאנו" ("Cinque giornate di Milano"). הצבא האוסטרי, בפיקודו של המרשל יוזף רדצקי פון רדץ הגיע וצר על מילאנו, אך לא הצליח להכניע את המורדים. בינתיים, מלך סרדיניה קרלו אלברטו, החליט כי זהו הרגע בו ניתן לאחד את מטרות המהפכנים סביב כס סבויה, והכריז כי הוא יוצא למלחמה לאיחוד איטליה. בתחילה הצליח לסייע למהפכנים, ושמר על חירותן של מילאנו וונציה.
אך לאחר ההצלחות הראשוניות החל הגלגל לנטות לרעת המהפכנים ותומכי האיחוד. התנופה המהפכנית בפריז לא הביאה לעזרה הצפויה. ולהפך, נראה היה כי היסודות המהפכניים שהביאו למהפכה הסתבכו במחלוקות פנימיות, והאלמנטים השמרניים נראו כמי שהצליחו לעצור את התנופה. ככל שקרלו אלברטו סמך על קבלת סיוע מצרפת, הרי שסיוע זה לא צלח. הצבא האוסטרי, בפיקודו של רדצקי, התאושש, וב-24 ביולי הובס קרלו אלברטו בקרב קוסטוצה. הסכם הפסקת אש החזיר את המצב לקדמותו בלומברדיה, פרט לוונציה עצמה, בה הוכרזה רפובליקה, בשם "הרפובליקה של סן מרקו" בראשותו של דניאלה מאנין. מאנין, ועמו ג'וליילמו פפה, שהוביל את צבא נאפולי לעזרתו, בניגוד לעמדת המלך פרננדו, עמדו במצור אוסטרי עד אוגוסט 1849, ואז נכנעו לאוסטרים. נראה היה כי הגל הראשון של המהפכה נחל כישלון, על אף ההצלחות הראשוניות.
מהלך המלחמה > הגל השני של המהפכה - גריבלדי ומציני ברומא

בעוד שרדצקי דיכא את המרידות בצפון, וקרלו אלברטו התמודד עם תוצאות כישלונו, קיבלה המהפכה תנופה בחלקים אחרים של איטליה. המלכים שהעניקו חוקות ביד נדיבה בתחילת 1848 הסתכסכו עד מהרה עם הפרלמנטים והממשלות שניסו לפעול לפי החוקה. הדבר הביא לגירושם של מלכים ממדינות איטליה הקטנות, ובין היתר לגירוש האפיפיור.
פיוס התשיעי נתפס בתחילה כרפורמיסט, אך עימותים עם המהפכנים היטו את ליבו נגד הרעיון של ממשלה חוקתית. בנובמבר 1848 נרצח ראש הממשלה של מדינת האפיפיור, פלגרינו רוסי. פיוס נמלט מרומא, והגיע לגאיטה, בתחום ממלכת נאפולי, ובעקבותיו נס גם דוכס טוסקנה, לאופולדו השני.
לאחר שהאפיפיור נמלט מרומא הגיעו לעיר המהפכנים. ג'וזפה גריבלדי הגיע מאורוגוואי ופעל במרץ במהלך השנה. בתחילה ניסה את מזלו אצל קרלו אלברטו, אך התקבל בחצר המלוכה של סרדיניה בקרירות. לאחר שלחם במילאנו כנגד האוסטרים, הגיע לרומא בתחילת 1849, ופעל לקידום המטרה הרפובליקנית והדמוקרטית. בתחילת השנה נערכו בחירות לאספה מחוקקת. הבחירות כללו גם את תושבי טוסקנה, וזכות הבחירה בהן הייתה כללית. ב-9 בפברואר הוכרז על רפובליקה ברומא. בתחילת מרץ הגיע ג'וזפה מציני לרומא, ומונה שם לראש הממשלה. פירנצה, רומא וונציה בה עמדה ממשלתו של דניאלה מאנין בפני מתקפות קשות, היוו את מרכזי המרד.
קרלו אלברטו, שבילה את החודשים מאז התבוסה בקוסטוזה באימון צבאו, מצא כי זה הרגע להצטרף למורדים, ולהפר את הפסקת האש עם האוסטרים, אך לאחר מסע מלחמה בן חמישה ימים הובס על ידי רדצקי בקרב נובארה ב-23 במרץ 1849. במאי כבש הצבא האוסטרי את פירנצה, והשיב את לאופולדו השני אל כס הדוכס.
התבוסה בנובארה הביאה להתפטרותו של קרלו אלברטו, ולעלייתו לשלטון של בנו, ויטוריו אמנואלה השני. נראה היה כי יומרתו של בית סבויה לאחד סביבו את איטליה כמונרכיה חוקתית, ספגה בנובארה מכה אנושה. ב-9 באוגוסט נחתמה הפסקת אש עם האוסטרים. הרפובליקות ברומא ובוונציה נותרו מבודדות.
נפוליון השלישי, ששימש כנשיא צרפת, היה בעברו חבר בקרבונארי, ונטיית לבו הייתה לטובת המהפכנים. אוסטריה סימלה עבור המהפכן את כל מה שהיה ישן ורקוב, ערש הריאקציה, המונרכיה ה"לגיטימית" והמחסום הגדול של סימון הגבולות באירופה על פי קווים לאומיים. האופוזיציה לנפוליאון משמאל הייתה ברובה אוהדת למטרת איחוד איטליה, בעוד שהימין השמרני והקתולי, שהיווה את אחד הבסיסים החשובים לשלטונו של נפוליאון, תמך בחיזוקו של האפיפיור. לשיקולים אלו הצטרף החשש שאם תקדים אוסטריה ותדכא את המרידות, יביא הדבר לחיזוקה באופן משמעותי, בעוד שאם יקדים נפוליאון ויסייע לאפיפיור, יביא הדבר לחיזוק צרפת על חשבון אוסטריה. בסופו של דבר הורה נפוליאון על משלוח חיילים צרפתים, בפיקודו של הגנרל ניקולא אודינו לדיכוי מרידת גריבלדי ומציני, והחזרת האפיפיור לכיסאו ברומא.
לאחר הצלחות ראשוניות, הדף אודינו את גריבלדי לתוככי העיר רומא, וצר על העיר. לאחר חודשיים של מצור, ב-29 ביוני 1849 נכנעו גריבלדי ואנשיו. גריבלדי נמלט לניו יורק ומציני למרסיי. באוגוסט הגיע סופה המר של הרפובליקה של ונציה, עם כניעתם של מאנין ואנשיו.
בסוף שנת 1849 נראה היה כי תנועת האיחוד באיטליה ספגה מהלומה ניצחת. השליטים השושלתיים שבו לכיסאותיהם, ופיוס התשיעי הפך מליברל ורפורמיסט לאחד מהנוקשים שבשליטי איטליה. אך בה בעת היה ברור כי מצב הפילוג הוא מלאכותי, נובע מאינטרסים זרים, כי רעיון האיחוד הכה שורשים בעם האיטלקי, וכי תומכי האיחוד ממתינים לשעת הכושר ההיסטורית בה יוכלו לנסות שוב להשיג מטרותיהם.
ראו גם

איחוד איטליה
לקריאה נוספת

א.י.פ. טיילור, "המאבק על השלטון באירופה", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1975, פרק ראשון "הדיפלומאטיה של המהפכה" ופרק שני "הדיפלומאטיה של הריאקציה", עמ' 17-51.
Christopher Duggan, The Force of Destiny: A History of Italy since 1796, London: Penguin Books, 2008
הכרזת הרפובליקה של סן מרקו בוונציה, מרץ 1848
קרב נובארה, 1849
גריבלדי בתקופת הרפובליקה הרומית, 1849
זבולון פינטו

| --- | --- |

 לידה:  1852? ציטוביאן, ליטא 
 נעדר:  1879 (בגיל 27 בערך)
 
זבולון יצחק זוסמנוביץ' פינֶטו (ברוסית: Звулун Зусманович Пинето; בכתיב ארכאי: זבולון פינעטאָ;‏ ~1852–1879) היה כלכלן, מהנדס, פיזיקאי, כימאי ומתמטיקאי יהודי ברוסיה הצארית. התמנה למשרת המפקח על הבנק המלכותי האימפריאלי והכניס בו סדרים מודרניים, כעבור כשנה נעלם ועקבותיו לא נודעו.
קורות חיים

נולד בציטביאן בשנות ה-50 המוקדמות של המאה ה-19 (כנראה ב-1852), אביו, יואל זוסמן, היה אופה והמשפחה חיה בעוני רב. כבר בילדותו המוקדמת התגלה ככשרוני במיוחד וכבר לפני גיל שלוש ביצע פעולות חיבור שלימד את עצמו. מורהו הראשון הודיע להוריו שאין בכוחו ללמד את בנם וכך התגלגל בילדותו אצל מורים טובים יותר ויותר ונמסר כי בגיל 12 כבר רכש בהירות "כמו מים" בשלושה מסדרי הש"ס, אך את עיקר כוחו גילה בחישובים מהירים של כל מה שקשור למתמטיקה ולגאומטריה. הסוגיות הידועות בש"ס שמצריכות ידע גאומטרי נלמדו על ידו בקלות והוא הציע פתרונות גאוניים לכמה קשיים בסוגיות אלו.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | מי הוליד לרוסיא את החכמים הנפלאים אשר שמם מהלל בגוים כהפראָפֿעססאָר ציון בין חכמי הרפואה, את פינעטא והדר' ליפקין בראש חכמי החשבון באיירופא... | “ |

|  – אפרים דיינרד, מסע באירופה, פרסבורג 1885 |  – אפרים דיינרד, מסע באירופה, פרסבורג 1885 |  |
הוא פיתח עניין מובהק במתמטיקה ומחוסר ידע בשפות לועזיות כלשהן, הוא ידע לקרוא רק ביידיש ובעברית, למד כל חיבור מתמטי בשפות אלו שהצליח להניח עליו את ידו. זמן מה לאחר חגיגת בר־המצוה שלו החליט לנטוש את לימודי הקודש ולהתמסר למתמטיקה. הוריו וקרוביו נרעשו וניסו להניא אותו, אביו המבוהל גרר אותו לרב המקומי שניסה להסביר לו את משמעות הצעד ושחבל על גאון גדול כמותו, אך גם הוא לא הצליח לשנות את החלטתו של הילד. זמן קצר לאחר מכן, נעלם הילד מציטביאן. הוא עשה את דרכו רגלית לווילנה שעליה שמע כי היא עיר של 'משכילים'.
בווילנה היה לבן חסותו של איש החינוך ד"ר יוסף זייברלינג יורשו של לאון מנדלשטם כאחראי מטעם ממשלת רוסיה על החינוך היהודי. בווילנה פגש את הסופר והמתמטיקאי היהודי צבי רבינוביץ, שחיבר את הספר "המנוחה והתנועה" וספרי מדע נוספים בעברית (לימים ישתפו פעולה, רבינוביץ ידפיס ב-1871 את ספרו "משפטי המגבילים" עם "לוחות הלאגאריטהמען הבריגיים מעשרה ציוני מעשר" - לוחות לוגריתמים שחיבר פינטו) ולאחר שגם הוא התרשם מאד מרמת המתמטיקה הגבוהה שלו והמליץ עליו בפני זייברלינג, לקח אותו האחרון בעצמו לסנקט פטרבורג.
למרות נתוני הפתיחה הגרועים שלו כיהודי, מה גם שלא הכיר את שפת המדינה, הפתיע הצעיר את בוחניו כשפתר בקלות רבה אחדות מהחידות הקשות והמכשילות שהיו נהוגות במבחני הכניסה. הוא התקבל לאוניברסיטה באופן חריג. עם קבלתו לאוניברסיטה למד באופן פרטי את השפה הרוסית וכן צרפתית וגם חיבר בצרפתית חיבור על שיטתו החדשה בלוגריתמים, חיבור שנדפס מאוחר יותר בעברית בידי צבי הירש רבינוביץ בשם "לוחות המגבילים". עבודה אחרת שלו על מערכות גאומטריות שלא הוסברו עד כה, פורסמה על ידי האקדמיה האימפריאלית של סנקט פטרבורג על חשבונה.
ב-1866, בעודו תלמיד באוניברסיטת סנקט פטרבורג זכה לפרסום רב בשל מאמר מתמטי שחיבר ונדפס בפרסום רשמי של האקדמיה למתמטיקה. כן פרסם מאמרים מדעיים בתחומי הפיזיקה והכימיה בכתבי עת צרפתיים ואנגליים. הוא סים את לימודיו בהצטיינות הגבוהה ביותר והוא בן 26 בלבד.
הצלחתו הייתה מהירה, תחילה שכרו את שירותיו בנקים בבירה הרוסית ומוסדות פיננסיים נוספים ובתוך שנה התמנה בידי שר האוצר הרוסי כמבקר הראשי של הבנק המלכותי. פינטו הכניס סדרים חדשים ובנה מחדש את כלל מנגנון הבנק המרכזי. המהלך הקנה לו אויבים רבים, בהם עשרות פקידים שפוטרו מתפקידם עם התייעלות המנגנון, אך הוא זכה לגיבוי של השר והממשלה.
בבוקר אחד בשנת 1879. יצא פינטו מדירתו לבוש במעיל. הוא לא חזר. הועלתה סברה שאי מי מאויביו תפסו אותו והשליכו אותו לנהר. הוא היה בעת היעלמו בן 27.
חיבוריו

Tables de Logarithmes Vulgaires a dix Decimales. St. Petershourg, 1871.
Tables nouvelles pour le calcul rapide du taux des intérêts des emprunts de l'Etat, St. Petershourg & Paris, 1872
חיבוריו
צרפתית
צרפתית
רוסית
עברית וצרפתית
הערות שוליים

1 2  תאריך הפטירה לפי ש"ל ציטרון, להלן "קישורים חיצוניים". לפי אפרים דיינרד המצוטט להלן נעלם בחורף שנת ה'תרמ"ד (1883–1884) - .
↑  לפי ש"ל ציטרון, להלן "קישורים חיצוניים".
↑  עותק סרוק של המאמר (ברוסית) מגנזי הספרייה הלאומית של ישראל באתר ויקישיתוף.
↑  שלמה מנדלקרן, מכתבים מס"ט פעטרסבורג (ח), המגיד, 5 בספטמבר 1866.
↑  כך לפי ציטרון במאמענט להלן 'קישורים אבל אפרים דיינרד בספרו מסע באירופה, פרסבורג 1885, בהערה לעמוד 135 כתב: ”אחרי כתבי דברי אלה, יצא פעם אחת ברחוב העיר בפעטערסבורג ופתאום נאבד מתוך הקהל בחורף שנת תרמ"ד (1883–1884), ואין אתנו איש יודע אם מת או נטבע בנהר וגם כתבי־העת לא הודיעו מזה מאומה, למגנת לב כל אוהביו ומוקירי שמו.”
↑  אלו דבריו שם: והשני הוא ספר בחכמת הנדסה מהחכם הנעלה ידיד נפשי רע כאח לי כש"ת כמהו' זבולן פינעטא כולל חמשה למודים חדשים שהמציא החכם הזה בחשבון הנשגב, הספר היקר הזה נקרא באוזני כל חכמי האקאדעמיע של המדעים אשר להקיסר יר"ה בסט' פעטערסבורג, ויהללו כל חכמי האקאדעמיע את הספר הזה והסכימו להדפיסו על הוצאות האקאדעמיע ולספחהו לזכרונות האקאדעמיע, וגם בספר מיוחד נדפס, ועוד חבר החכם הזה ספר על המצאה חדשה בחכמת השיעור שיודפס בקרוב, ונקוה כי ידידנו זה הצעיר לימים וזקן בחכמה יהיה לשם ולתפארת בין חכמי איראפא ולכבוד לעמינו ולארץ מולדתו כי שם כעת את מעינו בחכמת התכונה והנה הוא שומע כעת החכמה הזאת בהאוניווערזיטעט בפעטערסבורג וכל יודע את כחו הכביר בחכמת השיעורים וכל אוהב חכמת התכונה ישמחו מאד ויקוו ממנו רב. המחבר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502769505171  SUDOC: 189964081  VIAF: 316602799   WorldCat (עם VIAF): 316602799 
טבלת לוגריתמים מתוך חיבורו Tables Logarithmes Vulgaires
מלוויל (אי, אוסטרליה)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים אראפורה 
 קואורדינטות:  11°30′00″S 130°56′00″E﻿ / ﻿11.5°S 130.93333333333°E﻿ / -11.5; 130.93333333333
 ארכיפלג:  איי טיווי
 שטח:  5,765 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אוסטרליה 
 אוכלוסייה:  1,030
 אזור זמן:  UTC +9:30
 עיר ראשית:  מיליקפיטי 
 על שם:  רוברט דאנדס 
  (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןמלוויל(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןמלוויל(למפת הטריטוריה הצפונית רגילה) דרווין אליס ספרינגס קתרין נולונביי טננט קריק קקדו אולורו א ו ס ט ר ל י ה  ה מ ע ר ב י ת  אוסטרליה הדרומית ק ו ו י נ ס ל נ ד  ים טימורמלוויל(למפת הטריטוריה הצפונית מוגדלת) דרווין אליס ספרינגס קתרין נולונביי טננט קריק קקדו אולורו א ו ס ט ר ל י ה  ה מ ע ר ב י ת  אוסטרליה הדרומית ק ו ו י נ ס ל נ ד  ים טימורמלוויל
 
האי מלוויל (באנגלית: Melville Island; בטיווי (אנ')‏: Yermalner) הוא אי שנמצא במזרח ים טימור, מול חופי הטריטוריה הצפונית, אוסטרליה. האי, יחד עם האי בת'רסט (אנ') ותשעה איים לא מיושבים, נמצא באיי טיווי (אנ'). על האי נמצא שדה התעופה סנייק ביי (אנ').
היסטוריה

טיווים (אנ') כבשו את האזור לפני לפחות 40,000 שנה. יש הטוענים שהאירופאי הראשון שראה את האי היה אבל ינזון טסמן ב-1644.[דרוש מקור]
החוקר פיליפ פרקר קינג (אנ') (בנו של מושל ניו סאות' ויילס, פיליפ גידלי קינג) קרא לאי מלוויל על שם רוברט דונדאס (אנ'). שמו של רוברט מונצח גם על שם האי מלוויל הגדול בהרבה ממנו בארכיפלג הארקטי הקנדי. זמן קצר לאחר מכן, ב-1824, הבריטים ניסו ליישב את החוף הצפוני של אוסטרליה, בפורט דונדאס (אנ'), שנמצא על האי. היישוב ננטש ב-1828.[דרוש מקור]
על האי, היה מיסיון קתולי, עליה גדלה אמה של נובה פריס, לאחר שנלקחה מאמה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוקמה סיירת סנייק ביי (אנ') הקטנה, שאוישה על ידי המקומיים, כחלק מכוחות הצבא שנפרסו בשביל להגן על האי מפני תקיפות יפניות.[דרוש מקור]
גאוגרפיה ואקלים

האי שוכן במזרח ים טימור, כ-60 קילומטרים (37 מיל) צפונית לדרווין וממערב לחצי האי קובורג (אנ'), ארץ ארנהם. האי מלוויל הוא האי השני בגודלו באוסטרליה, אחרי האי טסמניה. באי, יש אקלים טרופי.
| אקלים במלוויל> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במלוויל> ינואר.34.30.25.23.240 | אקלים במלוויל> פברואר.33.30.25.23.217 | אקלים במלוויל> מרץ.33.30.25.23.114 | אקלים במלוויל> אפריל.33.31.24.22.47 | אקלים במלוויל> מאי.32.30.23.19.6 | אקלים במלוויל> יוני.32.30.20.17.1 | אקלים במלוויל> יולי.32.30.20.17.1 | אקלים במלוויל> אוגוסט.33.31.20.17.0 | אקלים במלוויל> ספטמבר.35.34.21.19.2 | אקלים במלוויל> אוקטובר.37.35.23.21.5 | אקלים במלוויל> נובמבר.37.34.25.23.23 | אקלים במלוויל> דצמבר.36.32.25.23.156 | אקלים במלוויל> שנה.36.6.31.4.23.20.6.812 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מטובלו
אוכלוסייה

היישוב הגדול ביותר באי הוא היישוב מיליקפיטי (אנ'), המונה 559 תושבים. היישוב השני בגודלו הוא היישוב פירנג'ימפי (אנ'), המונה 440 תושבים. בערך 30 אנשים נוספים חיים בחמש תחנות חיצוניות (אנ') משפחתיות.
ממשל

כחלק מאיי טיווי (אנ'), האי מלוויל נמצאת בתחום השיפוט של הטריטוריה הצפונית, אוסטרליה, כאשר מועצת אדמות טיווי היא הסמכות האזורית.
לקריאה נוספת

Northern Territory Library. "A History of Melville Island, Tiwi Islands" (PDF). NT Stories. Northern Territory Government. Dept of Natural Resources, Environment, The Arts and Sport. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2020-07-10. נבדק ב-2021-03-31.
"Garden Point Mission (1941 - 1969)". Find and Connect. - This was an institution where girls were taken from their families on the mainland, in one example of the Stolen Generations.
Hart, C. W. M. (ביולי 1930). "The Tiwi of Melville and Bathurst Islands". Oceania. 1 (2): 167–180. doi:10.1002/j.1834-4461.1930.tb01643.x. JSTOR 40327319. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  YSNB – Snake Bay, Airservices Australia
↑  "Timeline: Dreamtime to 1978". Tiwi Land Council. אורכב מ-המקור ב-31 באוקטובר 2019. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hersh, Philip (22 בספטמבר 2000). "Across generations". Chicago Tribune. ארכיון מ-2019-05-27. נבדק ב-21 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John Woinarski; Brooke Rankmore; Alaric Fisher; Kym Brennan; Damian Milne (בדצמבר 1997). "The natural occurrence of northern quolls Dasyurus hallucatus on islands of the Northern Territory: assessment of refuges from the threat posed by cane toads Bufo marinus" (PDF). Australian Government and Northern Territory Government. p. 16. אורכב מ-המקור (PDF) ב-10 באפריל 2011. נבדק ב-30 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Climate Melville Island, meteoblue (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4445315-2  VIAF: 234763585   WorldCat (עם VIAF): 234763585
מנוע אארוספייק

מנוע אארוספייק ליניארי XRS-2200 במהלך ניסוי לטובת תוכנית ה-X-33.
מנוע אארוספייק (באנגלית: aerospike engine) הוא מנוע רקטי שמתאפיין ביעילות אווירודינמית בטווח רחב של גבהים. בגבהים נמוכים המנוע יעיל ב-25%-30% ממנועים רקטיים סטנדרטיים, בתנאים בהם הדחף הוא הקריטי ביותר. מנועי אארוספייק נוסו לטובת מספר תוכניות פיתוח וניסוי ומהווה בסיס לדגמי רכב חלל שלב-בודד-למסלול (SSTO).
מנוע V

מנוע V2 של אופנוע
מנוע V10 של מכונית
מנוע V12 דיזל של רכב שטח
מנוע V הוא מנוע בו מסודרים הצילינדרים בשני טורים, כאשר הטלטלים מחוברים לגל ארכובה אחד וכל צמד טלטלים נגדי מחובר לארכובה אחת. בין שני טורי הצילינדרים נוצרת זווית בצורת האות V, ומכאן שמו. קרל בנץ בנה ב-1896 את מנוע הבעירה הפנימית הראשון בו הייתה זווית בין הבוכנות.
למנוע בתצורת V יתרון במרכז כובד נמוך יותר ממנוע טורי. יתרונות נוספים של המנוע הם היכולת להפחית את הרעידות של הבוכנות (תנועת הבוכנות הנגדיות מאזנות זו את זו) ולספק מומנט טוב יותר בסל"ד נמוך. כמו כן, הוא קצר יותר מאשר מנוע טורי. חסרונות המנוע הם נגישות קשה יותר למנוע ופיזור חום לא מיטבי.
הזווית בין שני טורי הצילינדרים משפיעה על ביצועי הרכב. במכוניות פורמולה למשל, הזווית היא בת 90 מעלות - תצורה המספקת איזון לרעידות המנוע באופן מובנה. מנועי 90 מעלות מכונים גם מנועי "L" כדי לייצג את הזווית הישרה. מנועי V בעלי זווית קטנה במיוחד משלבים חלקית את יתרונות המנוע הטורי ומנוע V (בעיקר מבחינת קיצור אורך המנוע). גם תצורה בעלת זווית של 180 מעלות אפשרית, אך אינה נפוצה בהשוואה לתצורה דומה אחרת, המכונה מנוע בוקסר. בעוד שמנוע V בן 180 מעלות עושה שימוש בארכובה בודדת.
על מנת לתזמן את פתיחת השסתומים של המנוע, ניתן להשתמש בגל זיזים אחד בעל מוטות דחיפים (להפעלת שני ראשי המנוע). או לחלופין להשתמש במספר גלי זיזים (גל אחד או יותר לכל ראש מנוע), ובכך להימנע משימוש במוטות דחיפים המפחיתים את יעילות המנוע.
בנוסף לשימוש במנועי V בכלים יבשתיים כדוגמת מכוניות ואופנועים, נמצאים מנועי V גם בכלי טיס (לדוגמה, המנוע של מטוס הספיטפייר הוא מנוע V).
ישנן אפשרויות שונות באשר למספר הצילינדרים במנועי V:
V2
V3
V4
V5
V6
V8
V10
V12
V16
V18
V20
V24
↑  יש להבדיל בין 16V שמשמעותו 16 שסתומים לבין V16 שמשמעותו 16 צילינדרים.
חמאם גולצ'ילר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חמאם, חורבות 
 כתובת:  הבזאר הישן 
 מיקום:  סקופיה 
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 קואורדינטות:  42°00′11″N 21°26′12″E﻿ / ﻿42.003083333333°N 21.436655555556°E﻿ / 42.003083333333; 21.436655555556
  (למפת סקופיה מוגדלת) חמאם גולצ'ילר(למפת סקופיה רגילה) חמאם גולצ'ילר
 
חמאם גולצ'ילר (במקדונית: Ѓулчилер амам), הידוע גם בשם חמאם שנגול (במקדונית: Шенѓул амам) או חמאם קורי (במקדונית: Кури амам) הוא חמאם טורקי שנמצא בבזאר הישן בסקופיה, ליד קורשומלי אן. הוא נבנה על ידי מולה מוסלדין אוג'ה במחצית השנייה של המאה ה-15. הבניין שימוש כחמאם עד לשרפה של 1689, ונהרס ברעידת האדמה של 1963.
ידוע שהחמאם היה די גדול והשתייך לקבוצת החמאמים הבודדים שנבנו על ידי האימפריה העות'מאנית. הבניין, שכניסתו אליו היה מהצד הדרומי של הבניין, היה בנוי מסלעים ומלבנים.
ראו גם

הבזאר הישן (סקופיה)
חמאם דאוט-פאשין
חמאם צ'יפטה
סטארה נובה ואניה