stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאנג'ויה
רקע

בשנת 2001 התקיים לראשונה נופש עבור כמה עשרות סטודנטים מהמסלול האקדמי המכללה למנהל שאורגן על ידי אגודת הסטודנטים של המכללה. באביב 2003 התקיים אירוע נרחב ומשמעותי שבמסגרתו מאות רבות של הסטודנטים וסטונדטיות מהמכללה תפסו מספר בתי מלון באילת ונהנו מסדרה של מסיבות ופעילויות מאורגנות. במהלך השנים הבאות התפתח הפסטיבל למסורת ארצית, ומתרחש פעמיים מדי שנה עבור כלל המוסדות האקדמיים בארץ.
מטרת הפסטיבל היא להציע אתנחתא משגרת הלימודים האינטנסיבית לטובת נופש חווייתי מסובסד במחירים נמוכים יחסית. הרווחים מהפקת הפסטיבל מנותבים בין היתר למתן מלגות לסטודנטים וקיום אירועים סטודנטיאליים ברחבי הארץ.
פעילות

על מנת לאפשר לסטודנטים חוויה אופטימלית ובמטרה למנוע המוניות יתר, הפסטיבל מתקיים בשני מועדים שונים (בין החודשים מרץ ליוני). כל סבב מיועד למוסדות לימוד ספציפיים מוגדרים מראש. במהלך שלושת ימי הפסטיבל מתקיימות הופעות של תקליטנים ישראלים, מסיבות בריכה, הופעות ומסיבות חוף המוניות. אופי האירוע מותאם מדי שנה בהתאם להצעות ורצונות הסטודנטים.
במהלך הפסטיבל נהנים הסטודנטים מהופעות של להקות מישראל, ובין היתר הופיעו במלך השנים האומנים הבאים: משינה, עברי לידר, ברי סחרוף, אברהם טל, מוניקה סקס ועוד.
כדי לאפשר את חוויית הפסטיבל גם לסטודנטים מעוטי יכולת כלכלית, עלויות ההשתתפות בפסטיבל נמוכות, וכוללות לינה, ארוחות והסעות מאורגנות בין המסיבות.
משנת 2014 נעשה שימוש בטכנולוגיות חדישות במהלך הפסטיבל, בהן ישומון בה ניתן להירשם לפסטיבל באופן מקוון ולקבל עדכונים שוטפים אודות המסיבות השונות באירוע. בנוסף נעשה שימוש בצמיד חכם (RFID) המאפשר בקרה על כמויות המבלים בכל מסיבה, הטענתו בכסף לטובת תשלום בברים וקבלת הנחות בבתי העסק שונים ברחבי העיר אילת.
החל משנת 2019 משתתף הפסטיבל בפרויקט "עיר ללא אלימות" בשיתוף עיריית אילת המעודד התנהגות נורמטיבית באירועים ומניעת מקרי אלימות.
למען הקהילה

החל משנת 2015 הפקת הפסטיבל משתפת פעולה עם עמותת זכרון מנחם ומקנה צמיד השתתפות בחינם לפסטיבל עבור סטודנטים התורמים שיעור דרך העמותה.
החל משנת 2019 הפקת הפסטיבל משתפת פעולה עם למעלה מ-10 עמותות שונות ברחבי הארץ המקדמות מטרות שונות לטובת הקהילה אליה שייכים הסטודנטים ומעניקה צמיד השתתפות בפסטיבל ללא עלות לסטודנטים הפעילים באותן העמותות.
הערות שוליים

↑  אגודת הסטודנטים של המכללה למנהל מילאה את אילת, באתר יורם לימודים
התעלה מקן לים

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  14 ק"מ
 שפך:  תעלת למאנש
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת צרפת
מבט על התעלה מחצי האי שמשמש כנמל קן
התעלה מקן לים (בצרפתית: Canal de Caen à la Mer, בתעתיק מדויק: קנאל דה קן אה לה מר) היא תעלה מלאכותית קצרה במחוז קלבדוס, המחברת בין נמל העיר קן לעיר ויסטראם ולתעלת למאנש.
התעלה זורמת מכיוון צפון-מזרח לדרום-מערב, במקביל לנהר אורן, אשר ממנה הוא מקבל מים. אורך התעלה 14 קילומטרים והיא כוללת שני תאי שיט. חפירת התעלה החלה בשנת 1837, והיא נפתחה ב-23 באוגוסט 1857, כשעומקה היה 4 מטרים בלבד. התעלה הועמקה בשנת 1920. התעלה החלה במזרח באגן סנט פיטר באזור מרכז העיר קן. התעלה מורכבת מרציפים ימיים וממזחים. עומקה הנוכחי הוא 10 מטרים ורוחבה מגיע עד כדי 200 מטר במזח קליש.
אורך הרציף בבלאנוויל-סור-אורן הוא למעלה מ-600 מטר. הוא משמש כנמל הצרפתי המסחרי הרביעי לייבוא עץ אקזוטי, לרוב ממפרץ גינאה. ברציף גם טוענים ופורקים ברזל, דשן, פחם וחומרי בנייה. הנמל מייצא גם דגני בוקר המיוצרים באזור ויש לו קיבולת של 33 אלף טון.
אחד משני תאי השיט בנמל ויסטראם, בפתח התעלה, מסוגל להכיל ספינות באורך העולה על 200 מטר.
בבנוויל ישנו גם מפעל לייצור משאיות רנו. המפעל ממוקם מעבר לתעלה, בכיוון דרום-מזרח, בין התעלה לנהר אורן. מעבר לנהר, סמוך למפעל, נמצאת קולומל.
התעלה עוברת בצד הטירה של בנוויל. גשר פגסוס, בו התנהל קרב ב-6 ביוני 1944, חצה את התעלה ליד הכפר בנוויל, ומכאן שמו השני, גשר בנוויל. התעלה נחשבה לבעלת חשיבות טקטית ואסטרטגית בשלבי הפתיחה של הפלישה לנורמנדי, ובעלות הברית תכננו את מבצע דדסטיק להשתלטות על הגשר ועל גשר נוסף בנהר אורן. הגשר הוחלף ב-1994.
מסלול התעלה

קן
מונדוויל (צר')
ארוויל-סן-קלר (צר')
קולומבל (צר')
בלאנוויל-סור-אורן (צר')
בנוויל (צר')
ויסטראם
הערות שוליים

↑  התעלה הימית של קן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412499605171  BnF: cb12574187w (data)  LCCN: sh2015001656  VIAF: 8087148574327324430009   WorldCat (עם VIAF): 8087148574327324430009
טומוקו אוהטה

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1933 (בת 91) Miyoshi, יפן 
 ענף מדעי:  ביולוגיה אבולוציונית, מיקרוביולוגיה, ביולוגיה, גנטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של צפון קרוליינה (1966)  אוניברסיטת טוקיו 
 מוסדות:  המכון הלאומי לגנטיקה 
 פרסים והוקרה:  מסדר התרבות (2016)  פרס קראפורד למדעי החיים (2015)  פרס ההצטיינות בתרבות (2002)  פרס סארוהאשי (1981)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
טומוקו אוהטה (ביפנית: 太田朋子, נולדה ב-7 בספטמבר 1933) היא מדענית יפנית, הידועה בעיקר בזכות פועלה בתחומים גנטיקה של אוכלוסיות ואבולוציה מולקולרית. זכתה בפרס קראפורד יחד עם ריצ'רד לוונטין בשנת 2015, עבור ה"ניתוחים החלוציים שלהם ותרומות מהותיות להבנת הפולימורפיזם הגנטי".
קורות חיים

אוהטה סיימה את לימודיה במחלקה לחקלאות באוניברסיטת טוקיו בשנת 1956.
עבדה בחברת הוצאה לאור לפני שהועסקה על ידי מכון קיהרה למחקר ביולוגי (אנ'). עיסוקה שם התמקד בציטוגנטיקה של חיטה ושל סלק סוכר. בשנת 1962, קבלה הצעה מהיטושי קיהרה (אנ') לעבור לארצות הברית וללמוד שם. כאשר הייתה סטודנטית לתואר שני בבית הספר של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, היא שינתה את תחום מחקרה מציטוגנטיקה של צמחים לגנטיקה של אוכלוסיות.
בשובה ליפן, עבדה במכון הלאומי לגנטיקה, תחת הנחיתו של מוטו קימורה. לאחר מחקרה בנושא תיאורית האבולוציה המולקולרית עם המנחה שלה קימורה, היא השתכנעה כי מוטציות כמעט נייטרליות היוו חלק חשוב באבולוציה, והחלה לנסות לפתח וליצר שימושים נוספים לעבודת המחקר שלה. היא פיתחה מודל בנושא, ולאחר מכן שינתה אותו למבנה כללי יותר: "התאוריה הנייטרלית הכמעט אבולוציונית" (the nearly neutral theory of evolution)
היא עבדה במכון היפני הלאומי לגנטיקה מ-1969 עד 1996, ונבחרה בשנת 2002 לשותפה חיצונית בחקר הביולוגיה האבולוציונית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
תגובות על פרסום התאוריה שפיתחה

כאשר פרסמה אוהטה את התאוריה שלה לראשונה, היא נתקלה בקושי למשוך את תשומת הלב של קהילת המחקר המדעי, שכן חוקרים רבים תמכו בעיקר בתורת הברירה הטבעית ובתאוריות בעלות רעיון דומה, אך בשנות התשעים ממצאים רבים הראו על צדקתה של אוהטה בתאוריה שלה יחד עם הוכחות ומסקנות בנושא האבולוציה המולקולרית. לאחר מכן נערכו מחקרים ובדיקות רבות המסתמכות על המחקרים והמודל שפיתחה אוהטה, שכן הם מהווים המשך דרך לניסיונות הקידום בנושא.
ספריה (באנגלית)

Theoretical aspects of population genetics, Motoo Kimura and Tomoko Ohta (1971)
volution and variation of multigene families, Tomoko Ohta (1980)
Population genetics and molecular evolution: papers marking the sixtieth birthday of Motoo Kimura, edited by Tomoko Ohta and Kenichi Aoki (1985)
Tomoko Ohta and the Nearly Neutral Theories: The role of a female geneticist in the neutralist-selectionist controversy, Tomoko Y. Steen (1996) Ph.D. Dissertation. (CORNELL UNIVERSITY)
פרסים, הוקרה ופעילות ציבורית

1984 – חברת כבוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
1985 – פרס האקדמיה של יפן (אנ')
2002 – חברה חיצונית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
2002 - פרס "אדם בעל ערך תרבותי (אנ')"
2015 – פרס קראפורד של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים (נחלק עם ריצ'רד לוונטין)
2016 – כלת מסדר התרבות
לקריאה נוספת

"So-called egalitarian Japan is still honor-bound - The Japan Times". japantimes.co.jp.
Ohta, Tomoko, Ohta, T. (1973). "Slightly deleterious mutant substitutions in evolution". Nature. 246 (5428): 96–98.
Ohta, T. and Gillespie, J.H (1996). "Development of Neutral and Nearly Neutral Theories". Theoretical Population Biology. 49 (2): 128–142.
Ohta, T. (2002). "Near-neutrality in evolution of genes and gene regulation". Proceedings of the National Academy of Sciences. Steen, TY. (2008). "The Case of Ohta Tomoko: A Woman Geneticist in the Neutralist-Selectionist Evolution Controversy". Historia Scientiarum. 18 (2): 172–184. [4]
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-27

| --- | --- |
 תאריך:  1974 
 מיקום:  לונדון 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  לילה אמריקאי
 →26 28←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-27 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1974, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1973.
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-46
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
MAZ-530

| --- | --- |

MAZ-530
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  BelAZ-530 (בין השנים 1960—1963)
 יצרן:  Minsk Automobile Plant‏ (MAZ)‏ (1957—1960)  BelAZ‏ (1960—1963)
 שנות ייצור:  1957—1963
 הרכבה:  רוסיה רוסיה
 מודל קודם:  MAZ-525
 מודל אחריו:  BelAZ-548
 אורך:  10,520 מ"מ
 רוחב:  3,460 מ"מ
 גובה:  3,670 מ"מ
 משקל:  38.4 טון (ריק) (מטען: 40 טון, משקל ברוטו: 78.4 טון)
 בסיס גלגלים:  3,908 + 2,000 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים, 38.8 ליטר המפיק 450 כ"ס (מנוע דיזל, מסוג "D-12-450")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (תיבת הילוך פלנטרית תלת-שלבית עם ממיר מומנט)
 מהירות מרבית:  43 קמ"ש
דגם "MAZ-530"
MAZ-530 (ברוסית: МАЗ-530) היא משאית עפר אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הכבדים Minsk Automobile Plant (ברוסית: Мінскі аўтамабільны завод) בשנים (1957–1960), ועל ידי יצרנית משאיות הענק BelAZ (ברוסית: 'Белорусский автомобильный завод or БелАЗ) בשנים (1960–1963).
דגם "MAZ-530" יוצר בין השנים 1957–1963.
"MAZ-530"

יוצרו 36 יחידות.
בין השנים 1957 - 1960 דגם "MAZ-530" יוצר במינסק, בבלארוס, בין השנים 1960–1963 דגם "MAZ-530" יוצר בז'ודזינה במרכז בלארוס במחוז מינסק.
מנוע קדמי.
מנוע דיזל.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
קוטר חיצוני של צמיגים - 1.8 מטר.
סיבוב מעגל (קוטר): 28 מטר (נמדד בגלגל הקדמי.
תוכן גוף מכולה - 22 מ"ק.
מידות גוף מכולה (אורך X רוחב מבפנים): 3050 × 6540 מ"מ.
זווית הטיה מקסימלית (מכולה): 65°.
מידות צמיג: 18.00-32.
עומס סרן קדמי: 17,500 ק"ג.
עומס סרן אחורי: 30,450 ק"ג כל אחד.
על פי תוצאות בדיקה היצרן, משאית העפר של מודל זה הוכרה לא מוצלחת לעבודה במחצבות, שכן היה רדיוס ענק עבור תמרון סיבוב, וקושי תמרון בנסיעה.
ראו גם

משאית עפר
MAZ-504
MAZ-525
הערות שוליים

↑  דגם "MAZ-530",‏ denisovets.ru (ברוסית)
↑  דגם "MAZ-530",‏ belautoprom-g2n.jimdo (ברוסית)
↑  דגם "MAZ-530" כולל תמונות belautoprom-g2n.jimdo
אוניברסיטת סטנפורד

| --- | --- |


סמל האוניברסיטה
 אוניברסיטה פרטית
 על שם:  לילנד סטנפורד הבן 
 מוטו:  בגרמנית "Die Luft der Freiheit weht". (רוח החירות נושבת)
 תקופת הפעילות:  1891 – הווה (כ־134 שנים)
 מייסדים:  לילנד סטנפורד, ג'יין סטנפורד 
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  מארק טסייה-לאבין 
 סגל:  2,279 (2021)
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  17,246 (נכון ל־2021) 
 סטודנטים לתואר ראשון:  7,858 (2021)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  9,388 (2021)
 שונות
 הון עצמי:  17.2 מיליארד דולר
 כינוי קבוצת הספורט:  הקרדינלים
 מיקום
 מיקום:  סטנפורד, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  37°25′39″N 122°10′12″W﻿ / ﻿37.4275°N 122.17°W﻿ / 37.4275; -122.17
 www.stanford.edu
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת סטנפורד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת סטנפורד(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטאוניברסיטת סטנפורד(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטאוניברסיטת סטנפורד
 
אוניברסיטת לילנד סטנפורד הבן (באנגלית: Leland Stanford Junior University), הידועה בעיקר בשם המקוצר "אוניברסיטת סטנפורד" (Stanford University) או פשוט כ"סטנפורד" (Stanford), היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת כ-60 ק"מ דרומית לסן פרנסיסקו וכ-32 ק"מ צפונית לסן חוזה, בסטנפורד, קליפורניה. האוניברסיטה סמוכה לעיר פאלו אלטו, בעמק הסיליקון. אוניברסיטת סטנפורד היא אחת מהאוניברסיטאות הטובות בעולם והיא בין המוסדות האקדמיים העשירים והידועים ביותר בארצות הברית ובעולם. חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה על ידי לילנד סטנפורד, איש עסקים, מושל קליפורניה ה-8 וטייקון הרכבת, ואשתו ג'יין סטנפורד. היא נקראת על שמו של בנם היחיד, לילנד סטנפורד הבן, שמת ממחלת טיפוס הבטן בגיל 16. לילנד סטנפורד אמר לאשתו, "הילדים של קליפורניה יהיו ילדינו."
כינוי מקובל על מקומיים וחברים בקהילת האוניברסיטה הוא החווה, מכיוון שהאוניברסיטה ממוקמת באתר שבו הייתה חוות הסוסים של לילנד סטנפורד.
המענק להקמת האוניברסיטה התקבל על ידי חבר הנאמנים הראשון ב-14 בנובמבר 1885. אבן הפינה הונחה ב-14 במאי 1887, והאוניברסיטה נפתחה רשמית ב-1 באוקטובר 1891, עם 559 סטודנטים ו-15 חברי סגל, שמתוכם 7 הגיעו מאוניברסיטת קורנל. אחד מהסטודנטים הללו היה נשיא ארצות הברית לעתיד הרברט הובר, שטען כי הוא היה הסטודנט הראשון בסטנפורד, מכיוון שהוא היה הראשון מבין הסטודנטים שישן במעונות.
האוניברסיטה נוסדה כמוסד המחנך גברים ונשים יחד, אך מספר הנשים שהתקבלו לאוניברסיטה בשנים הראשונות הוגבל. ההגבלה נוצרה מכיוון שג'יין סטנפורד דאגה שבלעדיה רוב הסטודנטים באוניברסיטה יהיו נשים, ובנה לא יזכה להנצחה הולמת.
רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906 הרסה חלקים רבים באוניברסיטה, ובהם את כנסיית ההנצחה ואת השער שסימן את הכניסה לאוניברסיטה.
המוטו הרשמי של האוניברסיטה, שנבחר על ידי בני הזוג סטנפורד, הוא Die Luft der Freiheit weht. פירושו של ציטוט זה של אולריך פון הוטן בגרמנית הוא "רוח החירות נושבת". בזמן שהאוניברסיטה הוקמה הגרמנית החליפה את הלטינית כשפה המרכזית במדע ובפילוסופיה.
קמפוס

אוניברסיטת סטנפורד מחזיקה ב-32 קמ"ר. שטח הקמפוס הוא 33,129 דונם. גבולותיו של הקמפוס הראשי הם אל קמינו ריאל, שדרת סטנפורד, שדרת חוניפרו סרה, ודרך סנד היל, בחלק הצפוני של עמק סנטה קלרה בחצי האי סן פרנסיסקו.
בקיץ 1886, כשהקמפוס תוכנן, סטנפורד הביא את מנהל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, פרנסיס אמסה ווקר, ואת אדריכל הנוף הידוע פרדריק לו אולמסטד כיועצים. אולמסטד תכנן את הקונספט הכללי של הקמפוס, ודחה אתר על צלע גבעה בשביל אזור מישורי פרקטי. האדריכל, צ'ארלס אלרטון קולידג', פיתח את הקונספט בסגנון של מורו, הנרי הובסון ריצ'רדסון, סגנון הרומנסק הריצ'רדסוני. סגנון זה מאופיין על ידי מבני אבן מרובעים המחוברים בשדרות של קשתות. הקמפוס המקורי עוצב גם בסגנון הספרדי-קולוניאלי המיוחד לקליפורניה, הנקרא Mission Revival ("תחיית המיסיון"). לבניינים עם גגות הרעפים האדומים וקירות אבן החול יש חזות קליפורנית טיפוסית,
רוב הקמפוס המקורי נהרס ברעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906, אבל "המרובע הראשי" (חצר מרובעת גדולה המוקפת בניינים מכל צדדיה), בניין הכימיה הישן ואולם אנסינה (הבניין שבו התגוררו ג'ון סטיינבק ואנתוני קנדי בזמן לימודיהם באוניברסיטה) עדיין עומדים על תלם. אחרי רעידת אדמה נוספת ב-1989 האוניברסיטה החלה בתוכנית לשפץ בניינים ישנים לשימושים חדשים.
האוניברסיטה מהווה אזור-לצורכי-מפקד-אוכלוסין שהוא חלק ממחוז סנטה קלרה, אף על פי שחלק משטחי האוניברסיטה נמצאים בתוך גבולות העיר פאלו אלטו.
(לצפייה הזיזו עם העכבר את פס הגלילה בתחתית התמונה)
מוסדות

אוניברסיטת סטנפורד מנוהלת על ידי חבר נאמנים בצירוף לנשיא האוניברסיטה, ראשי ארגונים שונים, סנט הסגל ודיקנים של פקולטות שונות. בנוסף לאוניברסיטה, חבר הנאמנים משגיח גם על פארק המחקר סטנפורד (אנ'), מרכז הקניות של סטנפורד (אנ'), מרכז קאנטור לאמנות חזותית (אנ'), המרכז הרפואי של אוניברסיטת סטנפורד (אנ') וחלקת שטח גדולה ולא מפותחת.
מוסדות נוספים הקשורים לסטנפורד כוללים מאיץ חלקיקים קווי (אנ') ואת מרכז המחקר סטנפורד (אנ') שהוקם באוניברסיטה והפך לארגון עצמאי.
כמו כן שוכנים בסטנפורד מכון הובר למלחמה, מהפכה ושלום (אנ'), צוות חשיבה ידוע בנושאי מינהל ציבורי, ומכון פרימן ספוגלי הפועל בנושאי יחסים בינלאומיים.(אנ')
מוסדות > ספריות

ספריות האוניברסיטה (אנ') מחזיקות יחדיו יותר מכ-8 מיליון ספרים מודפסים להשאלה, 260,000 ספרים נדירים ו-1.5 מיליון כותרים של ספרים אלקטרוניים. הספרייה הראשית בקמפוס היא ספריית גרין (אנ'). ספרים בנושאי מזרח אסיה מרוכזים בספריית לאטרופ (אנ'), שאליה הועברו לאחר שמבנה הספרייה הקודמת מאייר נהרס ב-2015 לאחר שנפגע ברעשי אדמה. ספריות חשובות נוספות כוללות את ספריית ליין לרפואה, ספריית ג'קסון לעסקים, ספריית פלקונר לביולוגיה וספריית קוברלי לחינוך. קיימות מעל 24 ספריות בקמפוס.
קהילה

אוניברסיטת סטנפורד קיבלה מראשית ימיה גברים ונשים. בין 1899 לבין 1933 האוניברסיטה הגבילה את מספר הנשים וקבעה שהיחס בין הגברים והנשים יהיה 3:1. בשנות ה-60 המאוחרות היחס היה 2:1. נכון ל-2005, היחס בין הגברים והנשים שווה יחסית בין הסטודנטים לתואר הראשון, אך היחס ללימודי תואר שני הוא 2:1.
קהילה > מגורים

כ-98% מהסטודנטים לתואר ראשון בסטנפורד מתגוררים בקמפוס ב-78 בתים שונים. המעונות ממוקמים במרחק הליכה של כ-10 דקות מהקמפוס וכל בנייני האוניברסיטה. חלק מהמעונות נותנים עדיפות לתלמידי שנה מסוימת, וחלק פתוחים לכל הסטודנטים.
ארגון > נשיאים

| נשיא | שנות כהונה |
| --- | --- |
דייוויד סטאר ג'ורדן: 1891–1913
ג'ון קספר ברנר: 1913–1915
ריי ליימן ווילבור: 1916–1943
דונלד ברטראנד טרסידר: 1943–1948
וולאס סטרלינג: 1949–1968
קנת' סנבורן פיצר: 1949–1970
ריצ'רד וול ליימן: 1970–1980
דונלד קנדי: 1980–1992
גרהרד קספר: 1992–2000
ג'ון ל. הנסי: 2000–2016
מארק טסייר לאבין: 2016–2023
ריצ'רד סאלר: 2023–2024
ג'ונתן לוין: 2024–הווה
ארגון > פרובוסטים

משרת הפרובוסט נוצרה ב-1952, בתקופת כהונתו של וולאס סטרלינג. הפרובוסט נחשב בעיני רבים כיורש הנשיא, משום שמתוך חמישה נשיאים שכיהנו אחרי סטרלינג, ארבעה היו פרובוסטים.
| פרובוסט | שנות כהונה |
| --- | --- |
דאגלס מ. וויטקר: 1952–1955
פרדריק טרמן: 1955–1965
ריצ'רד וול ליימן: 1967–1970
ויליאם מילר: 1971–1978
ג'רלד ליברמן: 1992–1993, 1979–1979
דונלד קנדי: 1979–1980
אלברט האסטורף: 1980–1984
ג'יימס רוסה: 1984–1992
קונדוליזה רייס: 1993–1999
ג'ון ל. הנסי: 1999–2000
ג'ון אטצ'מנדי: 2000–2017
פרסיס דרל: 2017–2023
ג'ני מרטינז: 2023–הווה
ארגון > פקולטות > בתי ספר לתואר ראשון ולתארים מתקדמים

בית הספר להנדסה (אנ') (1926)
בית הספר למדעי הרוח והמדעים (אנ') (1948)
בית הספר לקיימות (אנ') (2022)
ארגון > פקולטות > בתי ספר לתארים מתקדמים

בית הספר לחינוך (אנ') (1891)
בית הספר למשפטים (1893)
בית הספר לרפואה (אנ') (1908)
בית הספר למנהל עסקים (1925)
לימודים

נכון ל-2021 באוניברסיטה לומדים כ-7,850 סטודנטים לתואר ראשון וכ-9,380 סטודנטים לתואר שני. באוניברסיטה חברים כ-2,270 חברי סגל.
בסגל של סטנפורד נמצאים היום כ-18 חתני פרס נובל, 135 חברים של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, 82 חברים של האקדמיה הלאומית להנדסה, 224 עמיתי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, 21 זוכי המדליה הלאומית למדעים, 3 זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה, 26 חברים של האקדמיה הלאומית לחינוך, 41 חברי החברה הפילוסופית האמריקאית, 4 זוכי פרס פוליצר, 23 עמיתי מקארתור, 7 זוכי פרס וולף, 7 זוכי פרס קורט ו-3 זוכי מדליית החירות הנשיאותית.
המוניטין של סטנפורד נבנה בעזרת תוכניותיה במדע, הנדסה ועסקים. בוגרי סטנפורד ייסדו את החברות היולט פקארד, סיסקו מערכות, VMware, גוגל, spaceX, Yahoo! וסאן מיקרוסיסטמס (פירוש ה-SUN בשמה של החברה הוא Stanford University Network). כמו כן, האוניברסיטה הייתה אחת מ-4 האוניברסיטאות שהשתתפו במיזם ה-ARPANet, קודמו של האינטרנט.
אמנויות

באוניברסיטה קיימים מרכזים אמנותיים שונים, ובהם מרכז קנטור לאמנות חזותית. במרכז, שנוסד ב-1891 על ידי לילנד וג'יין סטנפורד, קיים האוסף הגדול ביותר של עבודותיו של רודן מחוץ לפריז. כמו כן, באוניברסיטה קיימות מספר קבוצות א-קפלה, ריקוד, וכתיבה יוצרת.
ספורט

קבוצות הספורט של סטנפורד, המכונות בשם סטנפורד קרדינל, מתחרות בדוויז'ן I-A ב-NCAA, ריצה, כדורמים, התעמלות, כדורעף, שחייה והוקי שדה. עד 1930 לקבוצות הספורט של סטנפורד לא היה שם. בשנה זו התקבל השם "האינדיאנים", שבוטל ב-1972 לאחר תלונות מצד סטודנטים ילידים אמריקאים, ושונה לשם הנוכחי. קרדינל, ולאחר מכן קרדינל ולבן, היו צבעיה הרשמיים של האוניברסיטה מאז המאה ה-19. יריבתה המסורתית של האוניברסיטה היא אוניברסיטת קליפורניה בברקלי השכנה.
המשחק החשוב ביותר בין האוניברסיטאות היריבות הוא ה"ביג גיים" (המשחק הגדול), שבו קבוצות הפוטבול שלהן מתחרות על הגרזן של סטנפורד, גרזן המשמש כגביע.
ראו גם

ניסוי הכלא של זימברדו
אדוארד מויברידג'
Folding@home
Piled Higher and Deeper
ניל פרימרוז

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1882 אחוזת דלמני, הממלכה המאוחדת 
 נהרג:  15 בנובמבר 1917 (בגיל 34) תל גזר, ישראל 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי הבריטי ברמלה 
 השכלה:  איטון קולג' 
 תפקיד:  חבר הפרלמנט ה־30 של הממלכה המאוחדת (3 בדצמבר 1910–15 בנובמבר 1917)  חבר הפרלמנט ה־29 של הממלכה המאוחדת (15 בינואר 1910–28 בנובמבר 1910)  חבר המועצה המלכותית  חבר מועצת מחוז לונדון 
 מפלגה:  המפלגה הליברלית 
 בן או בת זוג:  ליידי ויקטוריה סטנלי (7 באפריל 1915–15 בנובמבר 1917) 
 פרסים והוקרה:  הצלב הצבאי  ציון לשבח 
 
ניל פרימרוז (באנגלית: Neil James Archibald Primrose; ‏(14 בדצמבר 1882 – 15 בנובמבר 1917) היה חבר פרלמנט ולוחם בריטי, יהודי על פי מוצאו, בנו של ראש ממשלת בריטניה ארצ'יבולד פרימרוז ואשתו חנה לבית רוטשילד. הוא שימש כתת-שר החוץ הבריטי. נהרג בארץ ישראל במהלך מלחמת העולם הראשונה ונקבר בבית הקברות הצבאי הבריטי ברמלה.
ביוגרפיה

ניל פרימרוז נולד במידלות'יאן (אנ'), סקוטלנד, כבנו השני של ראש ממשלת בריטניה ארצ'יבולד פרימרוז תחת שלטונה של המלכה ויקטוריה. אמו, חנה דה רוטשילד (Hannah de Rothschild), נכדתו של נתן מאיר רוטשילד, מייסד הענף הבריטי של משפחת רוטשילד, נחשבה בבריטניה לאישה עשירה ביותר. בשנת 1890, בגיל 8, התייתם מאמו. היא נקברה בבית קברות יהודי בלונדון בטקס שנוהל על ידי הרב הראשי של סקוטלנד.
פרימרוז התחנך באיטון קולג' ובאוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 1902 הוא הוזמן על ידי הברון נתנאל דה רוטשילד להיות נוכח בפגישתו עם תיאודור הרצל.
עם כניסתו לפרלמנט, בטרם נשבע למלך, דרש ממנו חבר פרלמנט קתולי אנטישמי לכלול את נאמנותו הן לדת האנגליקנית והן לדת הקתולית. ניל פרימרוז הצהיר, לקול תשואות רמות של חברי הבית, שהוא גאה להיות יהודי, וכי דתו קדמה אלפי שנים לדת הקתולית, ושבועתו למלך צריכה להדגיש דווקא את נאמנותו לדת היהודית.
קריירה

פרימרוז אמנם גדל, חונך והחשיב עצמו כנוצרי, אך חש גם קרבה לדת היהודית. בינואר 1910 נבחר לראשונה כחבר הפרלמנט מטעם מחוז הבחירה ויסבץ' (אנ'). בנאומו בפרלמנט הבריטי על נוסח על נוסח שבועת האמונים אמר שהוא גאה להיות יהודי, וכי דתו קדמה אלפי שנים לדת הקתולית.
בשנת 1913 הוא היה אחד החברים ב"וועדה האנגלו-אמריקאית לשלום".
ב-1914 התנדב פרימרוז לשרת בצבא הבריטי ובספטמבר 1914 הוא נשלח להילחם בצרפת, שם זכה בעיטור הצלב הצבאי. מעת לעת הוא חזר לפרלמנט בלונדון ובין פברואר למאי 1915 הוא שירת בתפקיד תת-מזכיר במשרד החוץ הבריטי. ביוני 1915 הוא הועלה לדרגת קפטיין (סרן) ובספטמבר 1916 מונה פרימרוז למזכיר צבאי פרלמנטרי במשרד התחמושת, אך במרץ 1917  התפטר כדי לחזור לשירות צבאי פעיל, באומרו: "אני בגיל צבאי, ואני מרגיש שאני צריך למלא את חובתי כחייל".
בשל מצב המלחמה הטילו הבריטים מצור ימי על חופי הארץ, שהכביד על יהודי ארץ ישראל בכך שנמנע מהם לייצא תוצרת הארץ - פרי ההדר ויינות כרמל מזרחי, שהיוו מקור הכנסה חשוב של המושבות. כמו כן לא ניתן היה לייבא מזון ולהעביר את כספי החלוקה לאנשי היישוב הישן. הרב ראשי הספרדי בבריטניה, ד"ר גסטר, פנה לתת שר החוץ פרימרוז וביקש להתיר העברת סיוע ליהודים בארץ ישראל. בתגובה כתב פרימרוז שהוסכם להתיר העברת אספקה לפלשתינה, בתנאים מסוימים. לאחר קבלת האישור הגיעו לנמל יפו 14 אניות שהעבירו כסף ומזון, והקלו על מצוקת האוכלוסייה היהודית בארץ.
הוא שירת במצרים עד קיץ 1917 ואז עבר עם היחידה לארץ ישראל.