stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיון מנייה

במדעי המחשב, מיון מנייה או מיון ספירה (counting sort) הוא אלגוריתם מיון עבור מספרים שלמים חיוביים (כלומר מספרים טבעיים), המתבסס על העובדה שהמספרים נמצאים בטווח חסום, כדי לבצע את המיון בזמן מהיר יותר מזה שמסוגלים לו אלגוריתמי המיון ההשוואתיים. בצורה אינטואיטיבית, די למיון לסרוק פעם אחת את קבוצת האיברים שצריך למיין, ולמנות את מספר המופעים של כל אחד מהאיברים בטווח החסום, ומכאן שמו של האלגוריתם.
תיאור האלגוריתם

שדה האיברים שיש למיין כולל ערכים שהם מספרים טבעיים בטווח  \ 1,\dots ,k. מערך המקור, אותו יש למיין, ייקרא  \ A, ומערך המטרה, לתוכו תישמר תוצאת המיון, ייקרא  \ B.
יוצרים מערך  \ C בעל  \ k תאים מאופסים. עוברים על מערך  \ A ומונים את מספר המופעים של כל איבר בו. כלומר, כאשר מגיעים לאיבר  \ A[i]=j, אזי מבצעים את הפעולה  \ C[j]=C[j]+1.
לאחר שהסתיים המעבר על מערך המקור, התא  \ C[i] מכיל את מספר ההופעות של איבר  \ i במערך  \ A.
לאחר מכן, סוכמים את מספר המופעים - מוסיפים לכל  \ C[i] את קודמו -  \ C[i]=C[i]+C[i-1]. באופן זה, בתא  \ C[i] שמור מספר האיברים אשר קטנים או שווים ל- \ i במערך  \ A.
בשלב הבא עוברים על מערך  \ A מהסוף להתחלה, ועל כל איבר  \ A[i] מבצעים:
\ B[C[A[i]]-1]=A[i]
\ C[A[i]]=C[A[i]]-1
המערך  \ B יהיה ממוין, והסדר בין איברים שווים נשמר, מה שגורם לכך שמיון זה יהיה מיון יציב. זאת משום שבתא  \ C[i] נשמר המופע האחרון המיועד של האיבר  \ i במערך  \ B, ומשום שהמעבר על מערך  \ A היה מהסוף להתחלה.
סיבוכיות ותכונות

סיבוכיות הזמן של המיון תלויה לא רק במספר האיברים בקלט, אלא גם בטווח האפשרי שלהם, מכיוון שעוברים הן על כל הקלט, והן על כל המערך, שאורכו הוא כאורך הטווח האפשרי של איברי הקלט. אם  \ n הוא מספר האיברים ו- \ k הוא הטווח, אז סיבוכיות הזמן היא  \ O(n+k). על כן, אם  \ k=O(n), כלומר הטווח הוא ליניארי בגודל הקלט או פחות מכך, אזי תהיה סיבוכיות הזמן של המיון  \ O(n). זו תוצאה העדיפה אסימפטוטית על זו של מיונים מבוססי השוואות, שסיבוכיות הזמן המינימלית שלהם היא  \ O(n\log n).
אפשר ליישם את האלגוריתם בסיבוכיות  \ O(n) גם כאשר טווח הערכים הוא  \ 1,\dots ,n^{2}, כלומר לא ליניארי לגודל הקלט. למשל, עבור קלט בגודל  \ n ותחום של  \ n^{2}, ממירים את המספרים לבסיס  \ n, כך שמספר הספרות המקסימלי הוא 2, ומספר התאים במערך  \ C הוא בסך הכל  \ n, ולכן  \ k אינו  \ n^{2} אלא  \ n, ואז מיישמים מיון בסיס.
תכונה נוספת של מיון מנייה היא שהוא מיון יציב, כלומר לא משנה את הסדר היחסי בין איברים זהים במיון.
הרחבה של האלגוריתם

עבור כל קבוצה של איברים שקיים ביניהם יחס סדר מלא ניתן ליצור התאמה חד-חד ערכית ועל, כך שהאלגוריתם יכול באופן כללי לעבוד על קבוצות איברים שאינן בהכרח של מספרים טבעיים, כל עוד הן תחומות לטווח מסוים.
מיון מנייה הוא חלק אינטגרלי ממיון בסיס, שמאפשר למיין גם מספרים שהטווח שלהם גדול מדי בשביל מיון מנייה רגיל.
מימוש מקבילי

ניתן לממש מיון מניה בעזרת אלגוריתם מקבילי. האלגוריתם משתמש במערך מנייה בגודל  n\cdot d, כאשר  n הוא מספר הערכים שיש למיין ו- d הוא רוחבו של טווח הערכים במערך.
קיימת גרסה שמשתמשת במערך מניה בגודל  n\cdot n, ו- n^{2} מעבדים (כאשר n הוא מספר הערכים שיש למיין). זמן הריצה הוא  \log(n).
מילנסה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 על שם:  מילאנו 
 מוצא:  בואנוס איירס 
 מרכיבים עיקריים:  בשר, פירורי לחם, ביצת תרנגולת 
 
מילָנֵסַה הוא גרסה דרום אמריקאית לשניצל הווינאי או מאכל בשרי המקובל במילאנו. המאכל הגיע לאזור במהלך ההגירה הגדולה מאיטליה לאמריקה הלטינית ובעיקר לארגנטינה מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ועד הפסקת ההגירה החופשית אחרי המהפכה הצבאית בארגנטינה בספטמבר 1930. שמו של המאכל מרמז על מקורו של מאכל דומה שמקורו בעיר מילאנו. מילנסה טיפוסית מבוססת על פרוסת בשר שטוחה הנטבלת בביצה טרופה ובפירורי לחם או קמח, מתובלת על פי טעם ומטוגנת בשמן לא עמוק. לעיתים המילנסה תהיה אפויה בתנור מטעמים בריאותיים. בדרך כלל הבשר הוא בשר בקר, אך מקובל להכין את המאכל גם מפרוסות של עוף, דג וחזיר.
מילנסה א לה נפוליטנה או סופר מילנסה היא מילנסה מכוסה ברוטב עגבניות, מוצרלה ושינקן.
המילנסה לרוב תוגש חמה בליווי צ'יפס או פירה, או קרה ככריך בליווי סלט ירקות.
בארגנטינה ובאורוגוואי מקובל להגיש את המנה גם עם ביצת עין מלמעלה.
ראו גם

המטבח הארגנטינאי
המטבח האוסטרי
המטבח הברזילאי
המטבח האיטלקי
המטבח המקסיקני
המטבח הוונצואלי
שניצל
מיכאל גילן

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1927 דרזדן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  8 במרץ 2019 (בגיל 91) מונדזה, אוסטריה 
 שם לידה:  Michael Andreas Gielen 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, מוזיקה קלאסית עכשווית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו קלאסיק למנצח השנה (2008)  פרס וינה למוזיקה (1996)  פרס ארנסט פון סימנס (2010)  פרס המוזיקה של פרנקפורט (1999)  פרס תאודור אדורנו (1986)  פרס המוזיקה של דיסבורג (2006)  מדליית התרבות של  אוסטריה עילית (2010)  מדליית הכסף הגדולה להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית  עיטור  מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בדרגת מפקד בכיר 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל גילן (בגרמנית: Michael Gielen;‏ 20 ביולי 1927 – 8 במרץ 2019) היה מנצח ומלחין יהודי-אוסטרי.
ביוגרפיה

גילן נולד בדרזדן לבמאי יוסף גילן (גר') ולרוז (מבית שטויירמן). רוז, אמו הייתה שחקנית ובאה ממשפחה יהודית מסמביר. גילן ואחיו הוטבלו לנצרות וחיו כקתולים עד עליית הנאצים לשלטון.
גילן החל בקריירה שלו כפסנתרן בבואנוס איירס ארגנטינה, שם למד אצל ארווין לויכטר, בנגינת מכלול יצירות הפסנתר של שנברג.
בתקופת עבודתו כמנצח חזרות על האופרה של וינה (1951–1960), ניצח גילן על יצירות מודרניות רבות מחוץ לבית האופרה.
עבודתו האופראית הבאה הייתה כמנצח האופרה המלכותית השוודית (1960 - 1965). בהמשך עבד בבתי האופרה של הולנד ושל פרנקפורט, כמנצח ראשי של תזמורת המוזיאון של פרנקפורט.
הוא היה מנצח ראשי של התזמורת הלאומית של בלגיה (1969–1973), של התזמורת הסימפונית של סינסינטי (1980–1986), וכן של תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה (1986 - 1999).
גילן הפגין בקיאות ושליטה בפרטיטורות מודרניות מורכבות, וניצח על ביצועי בכורה של יצירות רבות, ביניהן הרקויאם של ליגטי, "קארה" של שטוקהאוזן ו"רקויאם למשורר צעיר" של ברנד אלואיס צימרמן. כמלחין שכלל את מסורת האסכולה הווינאית השנייה.
מיכאל גילן נפטר ב-8 במרץ 2019.
לקריאה נוספת

Michael Gielen, Paul Fiebig., Mahler im Gespräch. Die zehn Sinfonien, Stuttgart: Metzler, 2002, ISBN 3-476-01933-0
מילסאמי אורחיי

מועדון כדורגל מילסאמי אורחיי (ברומנית: FC Milsami Orhei) היא קבוצת כדורגל מולדובית מהעיר אורחיי אשר משחקת בליגת העל המולדובית.
הקבוצה נוסדה בשנת 2005, והחלה לשחק בליגת העל המולדובית בעונת 2009/2010. בעונת 2011/2012 זכתה לראשונה בגביע המולדובי, ובעונת 2014/2015 זכתה לראשונה באליפות מולדובה.
תארים והישגים

הגביע המולדובי (2)
2011/2012, 2017/2018
הסופר קאפ המולדובי (2)
2012, 2019
אליפות מולדובה (1)
2014/2015
מיכאל גרגוריץ'

מיכאל גרגוריץ' (בגרמנית: Michael Gregoritsch; נולד ב-18 באפריל 1994) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בפרייבורג בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

גרגוריץ' התחיל את הקריירה שלו בגראצר א.ק. ובגיל 14 הצטרף לקאפפנברג. ב-14 באפריל 2010 גרגוריץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה אוסטריה וינה בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה ובכך הפך לכובש הצעיר בתולדות הליגה האוסטרית כאשר הוא בן 15 ו-362 ימים.
ב-28 ביוני 2011 גרגוריץ' חתם בהופנהיים מהבונדסליגה לארבע שנים, אך נשאר בקאפפנברג כשחקן מושאל מהופנהיים עד לסיום העונה. בקיץ 2012 הצטרף להופנהיים ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ 2013 הושאל לפ.צ. סנט פאולי. עונה לאחר מכם הושאל לבוכום עד לסיום העונה.
ב-23 ביולי 2015 סיים את חוזהו בהופנהיים וחתם בהמבורג תמורת 3 מיליון אירו. ב-14 באוגוסט 2015 גרגוריץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בהפסד 0–5 לבאיירן מינכן. ב-22 בספטמבר 2015 גרגוריץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בבונדסליגה בניצחון 0–1 נגד אינגולשטאדט 04.
ב-4 ביולי 2017 חתם באאוגסבורג. ב-24 בדצמבר 2019 הושאל לשאלקה 04 עד לסוף העונה.
ב-8 ביולי 2022 חתם בפרייבורג. בהופעת הבכורה ב-6 באוגוסט כבש גם שער בכורה, בניצחון 0–4 על אאוגסבורג, קבוצתו הקודמת, במחזור הפתיחה של עונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

גרגוריץ' שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירה של אוסטריה והוא גם מלך השערים שלה בכל הזמנים עם 20 שערים (הוא שיחק לצד רפאל הולצהאוזר שהוא סגן מלך השערים של הנבחרת וקווין פרייסנביכלר). ב-5 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–2 נגד גאורגיה.
מומנט ראשון של שטח

מומנט ראשון של שטח (באנגלית: "First moment of area") מכונה גם מומנט סטטי, הוא ביטוי מתמטי הכולל מכפלה של שטח במרחק מציר.
לרוב משמש לחישוב מרכז מסה ומאמצי גזירה. יחידת המידה של המומנט הראשון של השטח בתקן SI הוא מטר בשלישית (m3).
הגדרה

המומנט מאפיין את התנגדות השטח לכפיפה, ומסומן באות Q או S.
נגדיר אלמנט אינפיניטסימלי משטח A ונסמן אותו כ-dAi. נסמן נקודה xi ו-yi ונסכום את המרחק בינה לבין ציר ה-X וציר ה-Y בהתאמה במרכז המסה. כך ש:
S_{x}=A{\bar {y}}=\sum _{i=1}^{n}{y_{i}\,dA_{i}}=\int _{A}ydA
S_{y}=A{\bar {x}}=\sum _{i=1}^{n}{x_{i}\,dA_{i}}=\int _{A}xdA.
בהתאם, עבור גוף סימטרי בציר ה-x:
Q_{j,x}=\int y_{i}dA
Qj,x מומנט סביב ציר X, כאשר j הוא המרחק מציר ה-y הנייטרלי.
dA - אלמנט שטח מעל ציר j;
y - מרחק מנקודת מרכז השטח A מהציר הנייטרלי.
ראו גם

מומנט ההתמד של השטח
| מאמץ (הנדסה) |
| --- | --- | --- |
| מאמצים | מאמץ • מאמץ גזירה • מאמץ כפיפה • מאמץ לחיצה • מאמץ מתיחה • מאמץ פיתול • מאמץ קריסה • עייפות החומר |  |
| נושאי עזר | מומנט כפיפה • מומנט כוח • אלסטיות • מעוות • חוק הוק • עקומת מאמץ-מעוות • כניעה (הנדסה) |  |
| מודולי האלסטיות | מודול האלסטיות • מודול הגזירה • מקדם פואסון • קבועי לאמה • מודול הנפח |  |
| שטחים ונפחים | שטח • מומנט התמד • מומנט ההתמד של השטח • מומנט התמד פולרי של השטח • משפט שטיינר-הויגנס • טנזור התמד • טבלת טנזורי התמד • מומנט ראשון של שטח |  |
| נושאים משלימים | חוזק חומרים • טנזור מאמצים • מאמצים ראשיים • מעגל מור • היפותזות חוזק • שיטות אנרגיה • חוקי קסטיליאנו |  |
מוזיאון סר ג'ון סואן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארכאולוגיה וארכיטקטורה
 כתובת:  שכונת הולבורן, לונדון
 מיקום:  קמדן טאון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  ג'ון סואן 
 מייסדים:  ג'ון סואן 
 מבקרים בשנה:  107,903
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1837
 תאריך פתיחה רשמי:  1837 
 אדריכל:  ג'ון סואן 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית 
 קואורדינטות:  51°31′02″N 0°07′01″W﻿ / ﻿51.517102777778°N 0.11691388888889°W﻿ / 51.517102777778; -0.11691388888889
 www.soane.org
 he
 
חזית בית סואן (מס' 12), שנת 1812 לערך. המרפסות נסגרו לאחר מכן
חדר ארוחת הבוקר; איור מ-1864 בעיתון "חדשות לונדון המאוירות" 
(The Illustrated London News)
הסרקופג של פרעה סתי הראשון; איור בעיתון "חדשות לונדון המאוירות" (אנ'), 1864
מוזיאון סר ג'ון סואן (באנגלית: Sir John Soane's Museum) או בקיצור מוזיאון סואן (באנגלית: Soane Museum) הוא מוזיאון לאוספיו של האדריכל הבריטי סר ג'ון סואן, בשכונת הולבורן במרכז לונדון שבאנגליה, בסמוך ללינקולנ'ז אין (אנ'). במוזיאון השוכן בביתו של סואן מוצגים בין היתר דגמים של מבנים שתכנן, ציורים של אמנים נודעים ובעיקר אוספיו הארכאולוגיים.
היסטוריה

סואן, אדריכל בריטי ידוע, החליט להקים את ביתו בצידו הצפוני של אזור לינקולנ'ז אין. לשם כך רכש סואן במהלך השנים שלושה בתים סמוכים, הרס אותם ובנה אותם מחדש. את בית מס' 12 ברחוב בנה בין השנים 1792–1794. מבנה זה הוא מבנה לבנים סטנדרטי המאפיינת את מבני התקופה. לאחר שמונה לפרופסור לארכיטקטורה באקדמיה המלכותית בשנת 1806, רכש סואן את השטח של בית מס' 13 הסמוך (בו נמצא כיום המוזיאון) ובנה אותו בשני שלבים, השלב הראשון בין השנים 1808–1809 והשני בשנת 1812. המבנה נועד להיות משרדו האישי ומשכן
גם לאחר סיום הבנייה שב סואן שוב ושוב ושיפץ את תוכו של המבנה. בשנת 1823, בגיל 70, רכש סואן את המבנה מס' 14 ברחוב, הרסו ובנה במקום תוספת למוזיאון בין השנים 1823–1824 הכוללת גלריית תמונות.
המוזיאון נוסד עוד בחייו של סואן, כהצעת חוק פרטית של הפרלמנט הבריטי. החוק, על פי האמור בו, נכנס לתוקפו לאחר מותו של סואן בשנת 1837. בהתאם לחוק, בית מספר 13 יישאר כפי שהיה בחייו של סואן. בסוף המאה ה-19 הורחב המוזיאון לכיוון בית מס' 12 המשמש היום את משרדי המוזיאון, ומכיל את ספריית המוזיאון, ומאז שנת 1995 גם גלריה לתערוכות מתחלפות.
כיום משמש המוזיאון מרכז לאומי של בריטניה ללימודי ארכיטקטורה.
בשנת 1997 רכש המוזיאון, באמצעות מענק של קרן הלוטו למען מורשת בריטניה (National Lottery Heritage Fund), את בית מס' 14. שיפוץ המבנה החל בשנת 2006, ועם סיום השיפוץ ישמש המבנה מרכז לימודי של המוזיאון.
תיאור המבנה

ייחודם של חדרי התצוגה המצויים בחלקו האחורי של המבנה הוא השימוש בתאורה עילית  –  רעיון שעלה בדעתו של סואן בעת שבה תכנן את חדרי בנק אנגליה. קירות חדרי התצוגה ניתנים להזזה ובכך מתאפשרת הצגת מספר רב של תמונות בו-זמנית, כאשר בכל פעם מועתק חלק מהתצוגה ממקומו.
חדר ארוחת הבוקר בעל התקרה הקעורה ומרובת המראות השפיע רבות על מעצבי פנים מאותה תקופה בכל העולם. הספרייה בנויה בסגנון גותי ומעצבת בסגנון "פומפי".
אוספי המוזיאון

האוספים כוללים כ-30,000 איורים אדריכליים, יצירות אמנות, דגמים אדריכליים, פסלים נאו-קלאסיים מעשי ידי ג'ון פלקסמן, יצירות של ויליאם הוגארת', ובהן שמונה ציורים מסדרת "התקדמותה של יצאנית" (A Harlot's Progress), ציורים של ויליאם טרנר וג'ושוע ריינולדס וכן שלוש יצירות של קאנאלטו.
במרתף המוזיאון מוצג הסרקופג של פרעה סתי הראשון שנתגלה על ידי ג'ובאני בלזוני.
מובי: מוזיאוני בת ים

מובי: מוזיאוני בת ים הוא מערך של שלושה מוזיאונים הפועלים בבת ים: מוזיאון בת ים לאמנות המוקדש לאמנות עכשווית, בית ריבק ובית שלום אש.
אוצרת המערך היא הילה כהן־שניידרמן, ועופרי עומר מנהלת אותו. מערך קהילה וחינוך במוזיאונים פועל לקרב ולהנגיש את עולם האמנות למגוון רחב של קהלים.
מוזיאון בת ים לאמנות

המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות של אמנות עכשווית, הכוללות אמנים ישראלים ובינלאומיים, וכן עבודות מאוסף המוזיאון ויצירה אמנותית של אמנים מקומיים. אוסף המוזיאון כולל עבודות אמנות עכשווית לצד אמנות מודרנית של אמנים בהם לאה ניקל, דוד נתון, אהרון גלעדי ועוד.
בית ריבק

ביתו של אמן האוונגארד היהודי יששכר בר ריבק מכיל את האוסף הגדול ביותר של עבודותיו, ומאכלס גם את אוסף הקבע של מוזיאון מובי. הבית נבנה עבור אלמנתו, שהוזמנה על ידי ראש העיר הראשון דוד בן ארי להתגורר בבת ים והביאה עמה את אוסף יצירותיו וכן יצירות אמנות נוספות אותן תרמה למוזיאון. לאחר פטירתה האוסף נזנח ואוחסן בתנאים לא מותאמים למשך כחמישים שנה. שניידרמן פעלה לשיקום מקיף של האוסף, הכולל כ־100 עבודות, בהן ציורי שמן, רישומים ופסלי קרמיקה. העבודות משלבות תקופות שונות של בפעילותו של ריבק, מאוונגרד לחיי העיירה היהודית.
המקום משמש גם לפעילויות חינוך וקהילה. במקום מתקיימים חוגי אמנות לילדים, סדנאות, פעילויות המלוות את התערוכות המתחלפות במוזיאון בת ים לאמנות ועוד. בנוסף מארח המבנה יוזמות ושיתופי פעולה מקומיים.
בית שלום אש

משמש מרכז תרבות ומכיל אוספים מעיזבונו של הסופר והמחזאי האידי שלום אש, הכוללים ספרים עתיקים, כתבי יד, פרטי יודאיקה ועבודות של אמנים מודרניים. מרבית הציורים ניתנו לאש על ידי מכרים בהם מארק שאגאל (1985-1887), מואיז קיסלינג ואמדיאו מודיליאני. הבית נבנה עבור אש ורעייתו והם התגוררו בו מ-1955 למשך כשנתיים, עד לפטירתו במפתיע.
במשך שנים נערכו בבית אירועי ספרות ותרבות. בשנת 2009 עבר הבית שימור אדריכלי.
החל בשנת 2020 מארח בית שלום אש תוכנית שהות לכותבים וליוצרים שעוסקים באמנות, בטקסט ובקשרים שביניהם, ומפרסם בלוג המלווה את המתארחים בבית ומאפשר להם לתעד את תהליך עבודתם.
הערות שוליים

↑  מובי: מוזיאוני בת ים - מידע למבקר, באתר מובי
↑  מובי: מוזיאוני בת ים - חינוך וקהילה, באתר מובי
↑  אריאל בולשטיין, יששכר בר ריבק הפייטן של העיירה היהודית, באתר ישראל היום, ‏15.7.21
1 2  מובי: מוזיאוני בת ים - אוסף, באתר מובי
1 2  מובי: מוזיאוני בת ים, באתר עיריית בת ים
↑  מוזיאוני בת ים, באתר החברה לתרבות פנאי וספורט בת ים
↑  בית שלום אש - רשמי ביקור במבנה לשימור, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
↑  בלוג בית שלום אש
מייק זומבי

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1992 (בן 32) Willingboro Township, ארצות הברית 
 שם במה:  Mike Zombie 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  OVO סאונד 
 
ויליאם מייקל קולמן (באנגלית: William Michael Coleman; נולד ב-8 ביולי 1992), הידוע בשם הבמה מייק זומבי (Mike Zombie), הוא ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי. הוא חתום כמפיק בחברת התקליטים של דרייק, OVO סאונד.
קריירה

מייק זומבי ידוע בעיקר בהפקת הסינגל "Started from the Bottom" של דרייק. הוא סימפל בשיר רצועה בשם "Ambessence piano & drones 1" של ברונו סנפיליפו ומתיאס גראסואו. השיר זכה בפרס "רצועת השנה" בטקס פרסי ההיפ הופ של ה-BET לשנת 2013, והיה מועמד גם לפרס גראמי בקטגוריית "שיר הראפ הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-56. ביולי 2013, זכה לדירוג ברשימת "עשרת המפיקים הצעירים המובילים שצריך לצפות להם" של ה-BET (אנ'). באוקטובר, זכה להיכלל גם ברשימת "25 המפיקים החדשים ששווה לצפות להם" של Complex (אנ'). קודם לכן, שיתף פעולה עם הבאטל ראפר הולו דה דון (אנ'), שמילא תפקיד ניכר בקשר של דרייק למייק זומבי.
ב-22 בדצמבר 2013 הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, The End of the Beggining. מאוחר יותר, הפיק את השיר "They Don't Love You No More" של די. ג'יי. חאלד יחד עם מיק מיל, ריק רוס, ג'יי זי ופרנץ' מונטנה. בקיץ 2014 הוציא את הקליפ הראשון מתוך המיקסטייפ הראשון שלו, "616", ב-MTV Jams. ב-27 בינואר 2015 הוציא זומבי פרויקט חדש בשם Rebel Without a Cause. בשנת 2016 הוציא מספר סינגלים ושני מיקסטייפים: Humble Genius, ואלבום משותף עם בנזי איו בשם Ea$tside Story. בשנת 2019 הפיק זומבי שיר עבור הראפר דה גיים בשם "A.I. With the Braids"', בו מתארח הראפר האמריקאי ליל ויין.
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2013: The End of the Beginning
2015: Rebel Without a Cause
2016: Humble Genius
2016: Eastside Stories (עם בנזי איו)
2018: 20GREATEEN
2019: The Silver Tape
הערות שוליים

↑  "Track of the Year". BET.com. 23 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coleman, Ashley (9 בדצמבר 2013). "The 56th GRAMMY Awards® Nominations Are In". Uwishunu - Philadelphia Blog About Things to Do, Events, Restaurants, Food, Nightlife and More. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "10 Young Producers On the Rise". BET.com. 1 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mike Zombie - 25 New Producers To Watch For - Complex". Complex. 7 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hollow Da Don  - Loyalty Is A Way Of Life". DatPiff.
↑  "Mike Zombie reveals how he got signed to Drake's OVO Label". AXS. 21 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mike Zombie - A Guide to Who's Who in OVO - Complex". Complex.com. 25 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mike Zombie Mixtape Release Party - December 17, 2013". Philly360.visitphilly.com.
↑  "New The Game & Lil Wayne Collaboration 'A.I. With The Braids' Surfaces Online". Hiphop-n-more.com. 20 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a8a77d86-b393-4470-8c31-71d74e51b6fa
מזוזואיקון

מינים שונים מעידן המזואוזואיקון
מפת העולם בתור הטריאס
דינוזאורים בנוף טיפוסי למזוזואיקון
עידן המזוזואיקון (עידן החיים האמצעי, מיוונית: meso-/μεσο – אמצעי, zōon/ζῷον – חיים או בעלי חיים) הוא עידן בלוח הזמנים הגאולוגי. משך תקופתו: 186 מיליוני שנים, מ-252 מיליון שנה לפני זמננו ועד ל-66 מיליון לפני זמננו. במזוזואיקון נמצאים לפי הסדר תור הטריאס, תור היורה ותור הקרטיקון.
עידן המזוזואיקון, העידן התיכון בהתפתחות עולם החי ועולם הצומח, היה בעל חשיבות רבה מבחינה גאולוגית באזורנו.
סלעים רבים מעידן זה נחשפים בארץ ישראל, וכן התרחשו בו אירועים טקטוניים חשובים שהשפיעו על עיצוב השטח. לעידן זה גם חשיבות כלכלית – רבים מהסלעים שנוצרו בו משמשים מלכודות למאגרי מים, נפט וגז טבעי, וכן מקור לחומרי בנייה.
עידן המזוזואיקון נחלק לשלושה תורים, כאשר גבולות התורים נקבעו לפי שינויים קיצוניים בהרכב החיים בכדור הארץ. שמותיהם של התורים ניתנו לפי טור הסלעים מתקופות אלה באירופה:
טריאס – על שום שהטור הטריאסי בגרמניה נחלק לשלוש יחידות סלע;
יורה – על שמם של הרי היורה בגבול שווייץ-צרפת;
קרטיקון – מהמילה קרט, קירטון, לפי הסלע הבולט בטור הסלעים באירופה.
| אומדן הזמן | תור |
| --- | --- |
מלפני 145 מיליוני שנים עד לפני 66 מיליוני שנים: קרטיקון Cretaceous
מלפני 201 מיליוני שנים עד לפני 145 מיליוני שנים: יורה Jurassic
מלפני 252 מיליוני שנים עד לפני 201 מיליוני שנים: טריאס Triassic
בסופו של עידן הפלאוזואיקון חלה נסיגת ים נרחבת, אשר אפשרה התפתחות של מינים יבשתיים רבים וכן התאמה של מינים נוספים לתנאי לגונה. מינים ימיים רבים, לעומת זאת, נכחדו בתקופה זו.
תמורות במזוזואיקון ובעולם החי והצומח > טריאס

בתור הטריאס הופיעו אלמוגים ונבנו שוניות, התפתחו אמוניטים חדשים, וכן זוחלים ימיים, דינוזאורים, צבים ויונקים קטנים. כמו כן, הופיעו בה שרכים ונמשכה התפתחות המחטניים. בתקופה זו שגשגו הארכוזאורים – זוחלים קדומים מהם התפתחו התנינאים, התקודונתים, הפטרוזאורים והדינוזאורים, הקדום ביותר הידוע מהם היה הניאסזאורוס (Nyasasaurus) שצץ לפני 243 מיליון שנה. הטריאס הסתיים בהכחדה המונית שהביאה לעלייתם של הדינוזאורים והפיכתם לחיות היבשה הדומיננטיות.
תמורות במזוזואיקון ובעולם החי והצומח > יורה

בתור היורה שרר באזורנו אקלים חם, ושוניות האלמוגים שגשגו. בעולם החלה בתור זה פתיחתם של האוקיינוס האטלנטי ושבירת יבשת גונדוואנה שמדרום לים הטתיס. בסוף היורה חלה נסיגת ים נרחבת. ביורה שלטו ביבשה הדינוזאורים ובפרט הזאורופודים הענקיים ששקלו עשרות טונות והגיעו לגדלים של עשרות מטרים, והיו היצורים הגדולים ביותר שהילכו על פני האדמה. באמצע היורה החלו להתפתח העופות אך באוויר עדיין שלטו הפטרוזאורים. בים שרצו זוחלי ענק כגון פלזיוזאורים ואיכתיוזאורים.
תמורות במזוזואיקון ובעולם החי והצומח > קרטיקון

בתור הקרטיקון חלה הצפה מחודשת של היבשות, שהגיעה לשיאה בסופו. האמוניטים הגיעו לפריחה בזמן זה, והים היה מלא בפלנקטון – כפי שניכר בסלעי הקירטון המאפיינים תור זה. בתקופה זו הופיעו לראשונה הצמחים מכוסי הזרע ובעלי פרחים. בקרטיקון המשיכה שליטת הדינוזאורים והם התפתחו למגוון רב של סוגים. לצידם חיו תנינאים בגדלים שונים, חלקם ענקיים, ופטרוזאורים בעלי מוטת כנפיים של כ-10 מטרים. היונקים עדיין היו קטנים וחיו בצילם של הדינוזאורים. שלהי הקרטיקון התאפיינו בצפון בעדרים גדולים של הדרוזאוריים וצרטופסים לצד הטירנוזאוריים הטורפים, ובדרום שלטו הטיטאנוזאורים הכבדים לצד הטורפים קרכרודונטוזאוריים ואבליוזאורים.
הדינוזאורים נכחדו לפני 66 מיליון שנה באירוע שסימן את סוף הקרטיקון.
לקראת סוף המזוזואיקון חל שינוי קיצוני בתנאים בכדור הארץ. שינוי זה גרם להיעלמותם של מינים רבים, ביניהם האמוניטים, הרודיסטים, חוריריות שונות, המוזאזאוריים, הפטרוזאורים והדינוזאורים. לעומת זאת, היונקים, העופות, התנינאים והצבים שרדו את ההכחדה וחיים גם כיום. הכחדה גדולה זו יצרה גבול ביוגני בין המזוזואיקון והקנוזואיקון, עידן בעלי החיים החדשים, שבא אחריו. גבול זה מכונה גם "גבול K-Pg" משום שמפריד בין הקרטיקון והפלאוגן.
המסלע המזוזואי בארץ ישראל

בעידן המזוזואיקון חדר ים תטיס לתוך היבשה בפעימות מתגברות. שינוי הדרגתי זה גרם למעבר הדרגתי של סלעי המשקע מקלאסטיים לקארבונטים ימיים, תוך שיש לעיתים החלפות המעידות על נסיגות.
הסלעים המזוזואים באזורנו נחלקים לשלוש קבוצות:
סלעים ימיים קרבונטים: גיר (שחלקו הפך לדולומיט), קירטון וחוואר.
סלעים אוופוריטיים שנוצרו בלגונות: גבס, דולומיט.
סלעים קלאסטיים: אבן חול וחרסית.
כמו כן קיימם סלעים מגמתיים.
יצורים שהתקיימו בעידן המזוזואיקון

רשימה חלקית של קבוצות האורגניזמים הרב-תאיים שהתקיימו במזוזואיקון:
צומח
חשופי זרע (כגון מחטניים, ציקסיים, גינקגו)
מכוסי זרע (בעלי פרחים, החל מקרטיקון עליון)
חסרי חוליות כגון רכיכות ופרוקי-רגליים
מדוזות
אמוניטים
דגים
דגי גרם
דגי סחוס
דמויי כריש
ארכוזאוריה
דינוזאורים
עופות
פטרוזאורים
תנינאים
זוחלים ימיים
צבים
מוזאזאוריים
פלזיוזאורים
יונקים קדומים
גלריה

טירנוזאורוס רקס
טריצרטופס
אפטוזאורוס
סרקוסוכוס
Zhuchengceratops
קנברזאורוס
Sinocalliopteryx
הטצגופטריקס
Augustasaurus
טאניווזאורוס
הערות שוליים

↑  Bob Strauss Bob Strauss is a freelance writer, Editor with Over 25 Years of Experience in Print, online media He is the author of three books, Nyasasaurus Facts, ThoughtCo (באנגלית)
| רשימת עידנים גאולוגיים |
| --- | --- | --- |
| עידן העל פנרוזואיקון | עידן הקנוזואיקון • עידן המזוזואיקון • עידן הפלאוזואיקון |  |
| עידן העל פרקמבריון | עידן הפרוטרוזואיקון • עידן הארכאיקון • עידן ההאדן |  |
להרחבה: יחידת זמן גאולוגית • לוח הזמנים הגאולוגי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560659805171  BnF: cb119469745 (data)  GND: 4038793-8  LCCN: sh85097131  NDL: 00573928  NKC: ph117573 
הפאונה של תצורת הל קריק בשלהי הקרטיקון, 66 מיליון שנה לפני זמננו (למעט האדם שנמצא באיור רק לצורך השוואת הגודל).
מופע מינסטרל

כרזה למופע מינסטרל עם כוכב לבן צבוע-פנים. הכרזה כוללת מראה לפני ואחרי האיפור.
כרזה למינסטרל מ-1843
כריכת חוברת התווים לשיר coon coon coon מ-1901
גלוית-פרסומת למופע מינסטרל עם דמותם של "כושים גנדרנים", 1901
תמונת השחקן תומאס ד. רייס (Thomas D. Rice) כ"ג'ים קרואו המקורי", כרזה מ-1832
כוכבי מינסטרל שחורים 1903
מִינְסְטְרֵל (Minstrel show) היה סוג של מופע בידור אשר כלל קטעי ריקוד, שירה ומערכונים סביב הווי חיי האפרו-אמריקאים, תוך שילוב מוזיקה וריקודים "אותנטיים" עבור קהל לבן. המינסטרלים היו פופולריים בארצות הברית מראשית המאה ה-19 ועד ראשית המאה ה-20. שחקניהם היו בדרך כלל לבנים שצבעו את פניהם בשחור (מכאן הכינוי "Blackface" – השחרת פנים) ולאחר מלחמת האזרחים בארצות הברית גם שחקנים אפרו-אמריקאים.
בדומה למופעי וודוויל אחרים הועלה המופע על ידי להקות נודדות אשר הופיעו באולם ייעודי, שהיה קיים כמעט בכל עיירה בארצות הברית. מופעים מסוימים הועלו על במות קבועות בערים הגדולות.