stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן מוזילה
היסטוריה

בשנת 1998 החליטה חברת "נטסקייפ", שפיתחה את הדפדפן הנפוץ הראשון Netscape Navigator, לשחרר את קוד המקור של הדפדפן. על ידי הפיכת הקוד לחופשי לציבור המתכנתים, קיוו בנטסקייפ לפתח במהירות גרסאות חדשות, שיתחרו באינטרנט אקספלורר של מיקרוסופט. הפרויקט קיבל את השם מוזילה, ועסק בפיתוח חבילת היישומים בשם "Mozilla Application Suite".
ב-1999, רכשה חברת "AOL" רכשה את "נטסקייפ", אך האקספלורר תפס כבר נתח של קרוב ל-60% מהשוק, לעומת נטסקייפ עם כ-40%. ב-2002 האקספלורר זכה כבר לנתח של כ-90% מהשוק. באפריל 2002 הכריזה הקבוצה שניהלה את מוזילה על השקת דפדפן קוד פתוח במטרה להתחרות במיקרוסופט (שקיבל בהמשך את השם "פיירפוקס"). אולם שנה אחר כך AOL החליטה להפסיק לתמוך בפרויקט.
קרן מוזילה הושקה ב-15 ביולי 2003, כדי להבטיח שהפרויקט יוכל לשרוד ללא תמיכת חברת AOL. עם זאת AOL סייעה ביצירה הראשונית של קרן מוזילה, העברת חומרה וקניין רוחני לארגון, העסיקה צוות של שלושה אנשים בשלושת החודשים הראשונים לקיומה כדי לסייע במעבר, ותרמה 2 מיליון דולר לקרן במשך שנתיים. במקביל השיקה AOL גרסה חדשה של הדפדפן שלה "נטסקייפ 7" שהיה לו קוד משותף עם "מוזילה 1.0", ב-2007 הושקה גרסה נוספת של נטסקייפ אך AOL ביטלה את הפרויקט לאחר זמן קצר.
בינואר 2004 השיקה מוזילה גרסה חדשה של הדפדפן שלה, עם תמיכה בעברית, אך בשלב זה נתח השוק שלו היה מיזערי.
בנובמבר 2004 הושק דפדפן האינטרנט "פיירפוקס", המבוסס על הדפדפן של חבילת היישומים "Mozilla Application Suite". פיירפוקס הפך למוקד המאמצים של מפתחי מוזילה (יחד עם לקוח הדואר האלקטרוני "Thunderbird"), והוא החליף את חבילת היישומים ה־"Mozilla Application Suite" כמוצר המרכזי של הקרן במרץ 2005. באותה עת גם נחתם הסכם עם חברת גוגל, לפיו מנוע החיפוש שלה הוגדר כברירת מחדל בדפדפן "פיירפוקס" תמורת אחוז מהכנסות הפרסום שלה. בשנה הראשונה להסכם הגיעו ההכנסות ל-52.9 מיליון דולר.
ב-3 באוגוסט 2005 הודיעה קרן מוזילה על הקמת תאגיד מוזילה (אנ'), המתואר כ"חברה בת חייבת במס המשרתת את מטרותיה לתועלת הציבור ללא מטרות רווח של חברת האם שלה, קרן מוזילה, ושתהיה אחראית לפיתוח מוצרים, שיווק והפצה של מוצרי מוזילה". תאגיד מוזילה מטפל גם בקשרים עם עסקים, שרבים מהם מייצרים הכנסה. בניגוד לקרן מוזילה, תאגיד מוזילה הוא ישות משלמת מס, מה שמעניק לה חופש גדול יותר בפעילויות העסקיות שהיא יכולה לבצע.
בשנת 2010 הגיעה נתח השוק של דפדפן הפיירפוקס של מוזילה ברחבי העולם לשיא של כ-30%.
בשנת 2011 הסתיים החוזה עם גוגל והיה חשש שהקרן תאלץ להיסגר. במקביל נחתם הסכם עם מנוע בינג של מיקרוסופט
בשנת 2012 השיקה הקרן את Firefox OS פרויקט לפיתוח מערכת הפעלה מבוססת קוד פתוח אשר פותחה לטלפונים חכמים, טלוויזיות חכמות וטאבלטים, במטרה להתחרות הדואופול של אפל וגוגל בתחום, ולאפשר שיווק מכשירי טלפון חכם במחיר זול יחסית. בנוסף השיקה חנות אפליקציות למכשירי אנדרואיד. אך הפרויקט נסגר לאחר כשלוש שנים.
בשנת 2014 הודיעה הקרן על הסכם עם חברת יאהו, לפיו Yahoo Search יהיה מנוע החיפוש של פיירפוקס בארצות הברית. אלא שההסכם הסתיים הרבה לפני תום החוזה, בדצמבר 2017, ומוזילה הטמיעה שוב את מנוע החיפוש של גוגל כברירת המחדל בדפדפן פיירפוקס. זאת בטענה שיאהו לא עמדה בסטנדרטים של איכות החיפוש שהובטחו לה בזמן חתימת ההסכם. נתח השוק של פיירפוקס ירד באותה עת לכ-13% ואילו זה של גוגל כרום היה כמעט 59%.
בשנת 2020 חתמה הקרן על הסכם חדש עם גוגל למשך שלוש שנים לפיו תקבל 450 מיליון דולר בשנה.
קהילת מוזילה בישראל

בישראל פועלת קהילה של מפתחים התומכים בפיתוח מוצרי מוזילה, בעיקר בתרגום הממשק לעברית. כך לדוגמה תוכנת דואר האלקטרוני מוזילה ת'נדרבירד הייתה זמינה בעברית עם השקתה בדצמבר 2004.
ביוני 2011 יו"ר קרן מוזילה ביקרה בישראל והשתתפה בוועידת הנשיא בירושלים.
הערות שוליים

↑  דן יכין, ‏האם נטסקייפ חוזרת?, באתר גלובס, 1 באפריל 2002
↑  בלומברג, ניו-יורק, ‏AOL תרכוש את נטסקייפ תמורת יותר מ-4 מיליארד דולר במניות, באתר גלובס, 24 בנובמבר 1998
↑  יובל דרור, קבוצת מוזילה תפיץ דפדפן קוד פתוח במטרה להתחרות במיקרוסופט, באתר הארץ, 16 באפריל 2002
↑  מאת יובל דרור, הירייה האחרונה  של נטסקייפ, באתר הארץ, 4 ביוני 2002
↑  איי.פי, חלוץ הדפדפנים נטסקייפ ילך לעולמו בתחילת פברואר, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2007
↑  שחר סמוחה, גרסה חדשה למוזילה, באתר הארץ, 18 בינואר 2004
↑  קפטן אינטרנט, האם חבילת מוזילה הגיעה לסוף הדרך?, באתר הארץ, 14 במרץ 2005
↑  גדי להב, האם פיירפוקס הוא שלוחה של גוגל?, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2008
↑  ליאור הנר, קרן מוזילה - המפתחת את דפדפן פיירפוקס - הגיעה להכנסות של 52.9 מיליון דולר ב-2005, באתר הארץ, 2 בינואר 2007
↑  סוכנויות הידיעות, ‏מוזילה, המפתחת את הדפדפן החינמי פיירפוקס, מקימה חברה-בת מסחרית, באתר גלובס, 4 באוגוסט 2005
↑  עודד ירון, מוזילה: נתח השוק של פיירפוקס - כ-30%, באתר הארץ, 1 באפריל 2010
↑  יאיר מור, עתידו של דפדפן הפיירפוקס לוט בערפל, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2011
↑  עודד ירון, דף חדש? גרסה חדשה לפיירפוקס עם מיקרוסופט בינג, באתר TheMarker‏, 27 באוקטובר 2011
↑   ענבל אורפז, מוזילה מובילה מהלך לשבירת הדואופול של אפל וגוגל, באתר TheMarker‏, 24 בפברואר 2013
↑   איתי מקמל, TGspot, מוזילה השיקה מכשיר עם מערכת ההפעלה Firefox OS ב-99 דולר, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2013
↑  אבישי בסה, Newsgeek, מוזילה מציגה: חנות אפליקציות חדשה למכשירי אנדרואיד, באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2012
↑  צבי קצבורג, ‏מוזילה החליטה באופן סופי להביא קץ לחייה של Firefox OS, באתר "אנשים ומחשבים", 7 בפבאור 2016
↑  גלי פיאלקוב, ‏מוזילה ויאהו הסתכסכו משפטית – בגלל מנוע החיפוש של פיירפוקס, באתר "אנשים ומחשבים", 7 בדצמבר 2017
↑  Google Is Paying Mozilla $450M Per Year To Be The Default Search Engine On Firefox, Android Headlines, ‏5 ביולי 2020
↑  קפטן אינטרנט, התאנדבירד - עכשיו בעברית, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2004
↑  צבי קצבורג, ‏יו"ר קרן מוזילה לאנשים ומחשבים: "קהילת מוזילה בישראל היא קריטית עבורנו", באתר "אנשים ומחשבים", 23 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0523 7453  LCCN: no2020067949  VIAF: 10159154058311991024   WorldCat (עם VIAF): 10159154058311991024
אנה פקווין

| --- | --- |

פקווין, 2018
 לידה:  24 ביולי 1982 (בת 42) וויניפג, קנדה קנדה
 שם לידה:  Anna Hélène Paquin 
 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  בית הספר ווינדוורד (יוני 2000)  אוניברסיטת קולומביה  בית הספר רפאל האוס רודולף סטיינר  בית הספר האט  בית הספר ווינדוורד 
 בן או בת זוג:  סטיבן מוייר (21 באוגוסט 2010–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1993)  שדרת הכוכבים של קנדה (2017)  פרס עולם התיאטרון (2002)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר – סדרות דרמה (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פקווין ובעלה לעתיד סטיבן מוייר, 2009
אנה הלן פקווין (באנגלית: Anna Hélène Paquin; נולדה ב-24 ביולי 1982) היא שחקנית ניו זילנדית-קנדית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בעקבות משחקה בסרט "הפסנתר", וזוכת פרס גלובוס הזהב על תפקידה כסוקי סטקהאוס בסדרה "דם אמיתי".
ביוגרפיה

פקווין נולדה בוויניפג שבקנדה למרי, מורה לאנגלית ילידת ניו זילנד, ובריאן, מורה לספורט מקנדה. יש לה אח ואחות שמבוגרים ממנה בכמה שנים. בגיל ארבע, היא עברה מקנדה לניו זילנד. בצעירותה היא התעניינה במוזיקה, אך לא במשחק. לקראת בגרותה, משפחתה היגרה ללוס אנג'לס ושם הוריה התגרשו. היא למדה באוניברסיטת קולומביה במשך שנה אחת, ואז היא החליטה שברצונה לפתח את קריירת המשחק שלה.
קריירה

ב-1993, כאשר במאית הסרט "הפסנתר" חיפשה ילדה קטנה שתשחק בסרטה, נרשמו פקווין ואחותה למבחן בד. פקווין נבחרה מבין 5,000 מועמדות. על תפקידה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר,בעת זכייתה הייתה בת 11 וכך הייתה לשחקנית השנייה הצעירה ביותר שקיבלה פרס כזה (אחרי טייטום אוניל שהייתה בת 10). לאחר מכן השתתפה בסרטים "הליכה על הירח", "אמיסטאד" ו"יש לה את זה".
חשיפתה העולמית של פקווין כבוגרת באה בעקבות גילום רוג בסדרת סרטי אקס-מן, ב-2000, ב-2003, ב-2006 וב-2014. פקווין גם הפיקה מספר סרטים עצמאיים עם אחיה: "Blue State" ו"Margaret". ב-2007 הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה "Bury My Heart at Wounded Knee" שמבוסס על רב המכר של די בראון. היא שיחקה גם במספר מחזות בתיאטרון. בשנה זו גם שיחקה בסרט האימה "תעלולים נבזיים".
ב-2008 החלה לשחק בתפקיד ראשי כסוקי סטקהאוס בסדרה המצליחה של רשת HBO, "דם אמיתי". על השתתפותה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרס סטלייט.
ב-2009 כיכבה בסרט הביוגרפי "ליבה האמיץ של אירנה סנדלר", בתפקיד אירנה סנדלר, חסידת אומות העולם פולנייה-קתולית  שהצילה 2,500 ילדים יהודים מגטו ורשה בתקופת השואה. על תפקידה זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר לסרט טלוויזיה.
בשנת 2010 כיכבה בתפקיד ראשי בסרט "הרומנטיקנים" ובסרט נוסף "open house" יחד עם סטיבן מוייר ואחיה.
בשנת 2011 כיכבה בתפקיד ראשי בסרטו של קנת' לונרגן "מרגרט" בתפקיד ליסה כהן.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בדרמת הפשע "סיבוב חופשי" את דמותה של כריסטינה, אם חד-הורית שנקלעת לסחר בסמים במהלך שנות ה-70 על מנת לשפר את חייהן של שתי בנותיה.
בשנת 2016 השתתפה במיני-סדרה ההיסטורית "שורשים" המבוסס על ספרו של אלכס היילי "שורשים". בשנת 2017 גילמה את ננסי מונטוגומרי במיני-סדרה "לטענת גרייס", אשר מבוסס על הרומן באותו השם מאת מרגרט אטווד משנת 1996.
בשנת 2018 כיכבה בסרט הדרמה "חופשה ללא תשלום" לצד טסה תומפסון. בשנת 2019 היא החלה להופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "משבריסטית". באותה שנה שיחקה בסרט "הפרידה לצפייה", בסרט דרמה הבריטי "תגידי את זה לדבורים" ושיחקה גם בסרטו של מרטין סקורסזה "האירי".
חיים אישיים

באפריל 2010 הכריזה פקווין כי היא ביסקסואלית בהודעה שפורסמה מטעם קבוצת האינטרס "True Colors Fund" הפועלת למען זכויות להט"ב.
באוגוסט 2010 נישאה פקווין לשחקן האנגלי, סטיבן מוייר, עמיתה לסדרה "דם אמיתי", איתו הייתה בזוגיות מאז צילומי העונה הראשונה של הסדרה. ב-2014 נולד להם זוג תאומים, ולה גם בן ובת חורגים מנישואיו הראשונים של מוייר. מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | הפסנתר | פלורה מקגרת' | פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1994)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (1994) |
| 1996 | ג'יין אייר | ג'יין אייר בצעירותה |  |
| 1996 | לעוף כל הדרך הביתה | איימי אלדן |  |
| 1997 | אמיסטאד | איזבלה השנייה, מלכת ספרד |  |
| 1998 | הרלי ברלי | דונה |  |
| 1998 | הטירה המרחפת | שיטה | דיבוב |
| 1999 | בקיץ שהלכו על הירח | אליסון קנטרוביץ' |  |
| 1999 | יש לה את זה | מקנזי סיילר |  |
| 1999 | It's the Rage | אנאבל לי |  |
| 2000 | אקס-מן | מארי/רוג |  |
| 2000 | כמעט מפורסמים | פולקסיה |  |
| 2000 | למצוא את פורסטר | קלייר ספנס |  |
| 2001 | חייל מצטיין | רובין לי |  |
| 2002 | Darkness | רג'ינה |  |
| 2002 | השעה ה-25 | מארי |  |
| 2003 | אקס-מן 2 | מארי/רוג |  |
| 2005 | Steamboy | ג'יימס ריי סטים | דיבוב |
| 2005 | חיים בין השורות | לילי |  |
| 2006 | אקס-מן 3: המפלט האחרון | מארי/רוג |  |
| 2007 | Blue State | קלואי האמון | גם מפיקה בפועל |
| 2007 | Mosaic | מגי | דיבוב |
| 2007 | תעלולים נבזיים | לורי |  |
| 2010 | הרומנטיקנים | ליילה הייז |  |
| 2010 | Open House | ג'ני |  |
| 2011 | צעקה 4 | רייצ'ל |  |
| 2011 | מרגרט | ליסה כהן |  |
| 2013 | סיבוב חופשי | קתרין |  |
| 2013 | הכל נשבר במשפחה | כריסטינה | גם מפיקה |
| 2014 | אקס-מן: העתיד שהיה | מארי/רוג |  |
| 2015 | הדינוזאור הטוב | ראמזי | דיבוב |
| 2018 | חופשה ללא תשלום | לילי בנסון |  |
| 2018 | מחיצת הזכוכית | קולין | גם מפיקה |
| 2018 | תגידי את זה לדבורים | ד"ר ג'ין מרקהאם |  |
| 2019 | האירי | פגי שירין |  |
| 2021 | אנדרדוג אמריקאי | ברנדה וורנר |  |
| 2023 | עוז רוח | ג'ולי ווטסון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | חברות בחתונה | פרנקי אדמס | סרט טלוויזיה של USA Network |
| 2007 | ליבי קבור בברך פצועה | איליין גודל איסטמן | סרט טלוויזיה של HBO מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2007) מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2008) מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית ראשית במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2008) |
| 2014-2008 | דם אמיתי | סוקי סטקהאוס | תפקיד ראשי (7 עונות); 80 פרקים פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2009) מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2010) |
| 2009 | ליבה האמיץ של אירנה סנדלר | אירנה סנדלר | סרט טלוויזיה של CBS מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2010) |
| 2011 | פיניאס ופרב | קריסטן | דיבוב; פרק: "The Curse of Candace" |
| 2013 | Susanna | קייטי | סדרת רשת; 6 פרקים |
| 2016 | שורשים | ננסי הולט | פרק: "Part 4" |
| 2017 | Bellevue | אנני ריידר | תפקיד ראשי; 8 פרקים גם מפיקה בפועל |
| 2017 | לטענת גרייס | ננסי מונטוגומרי | מיני-סדרה; 5 פרקים |
| 2017 | חלומות חשמליים | שרה | פרק: "Real Life" |
| 2019 | הרומן | ג'ואני לוקהארט | תפקיד ראשי; (עונה 5); 8 פרקים |
| 2019 - 2020 | משבריסטית | רובין | תפקיד ראשי; (2 עונות); 12 פרקים גם מפיקה בפועל |
| 2021 | אהבה מודרנית | איזבל | פרק: "In the Waiting Room of Estranged Spouses" |
| 2022 | A Friend of the Family | מרי אן ברוברג | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
מוקדמות מונדיאל 1990

116 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1990, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר. איטליה, המארחת, וארגנטינה, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 22 מקומות לשאר הנבחרות. מספר הנבחרות היה נמוך ב-5 ממספר הנבחרות שנרשמו למוקדמות מונדיאל 1986, שהיה שיא בתולדות המונדיאלים.
24 המקומות במונדיאל 1990 באיטליה הוקצו על ידי פיפ"א לקונפדרציות השונות שלה כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 14 מקומות, מתוכם 1 למארחת איטליה ועל 13 המקומות האחרים התחרו 32 נבחרות.
דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: 3.5 מקומות, מתוכם 1 לאלופה המכהנת ארגנטינה ועל 2.5 המקומות האחרים התחרו 9 נבחרות. הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: 2 מקומות, עליהם התחרו 16 נבחרות.
אפריקה (CAF‏): 2 מקומות, עליהם התחרו 26 נבחרות.
אסיה (AFC‏): 2 מקומות, עליהם התחרו 26 נבחרות.
אוקיאניה (OFC)‏: חצי מקום, עליו התחרו 5 נבחרות. הנבחרת המנצחת באזור זה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה.
שלוש בקשות הרשמה נדחו על ידי פיפ"א בגלל המצב הכלכלי הקשה של המגישות: בליז, מאוריציוס ומוזמביק. כתוצאה מכך ירד מספר הנבחרות ל-111, כיוון שגם המארחת והאלופה המכהנת לא השתתפו. גבון, עומאן ופקיסטן ערכו את הופעת הבכורה שלהן במוקדמות המונדיאל. 103 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד. בסך הכל נערכו 314 משחקים, בהם הובקעו 735 שערים (ממוצע של 2.34 שערים למשחק, הממוצע הנמוך ביותר בתולדות המונדיאלים).
הגרלת המשחקים נערכה ב-12 בדצמבר 1987 בציריך שבשווייץ. המשחק הראשון במוקדמות נערך ב-17 באפריל 1988, והאחרון נערך ב-19 בנובמבר 1989.
דרום אמריקה

9 הנבחרות מדרום אמריקה התחרו על 3.5 מקומות במונדיאל, כשהנבחרת שזוכה בחצי מקום מעפילה לפלייאוף בין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה. ארגנטינה, הנבחרת העשירית, העפילה אוטומטית בתור האלופה המכהנת. הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד, בהם נערכו המשחקים בשיטת בית-חוץ בין יולי לספטמבר 1989. לאחר סיום המשחקים דורגו הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית, ושתי הנבחרות הטובות ביותר העפילו ישירות למונדיאל; המנצחת בעלת המאזן השלישי בטיבו העפילה לפלייאוף מול נציגת אוקיאניה.
בהגרלת המשחקים שובצו הנבחרות לשלוש קבוצות דירוג כמפורט להלן:
קבוצה א': ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי
קבוצה ב': צ'ילה, קולומביה, פרו
קבוצה ג': בוליביה, אקוודור, ונצואלה
דרום אמריקה > בית 1

אורוגוואי העפילה.
דרום אמריקה > בית 2

קולומביה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה.
דרום אמריקה > בית 3

ברזיל העפילה. ב-3 בספטמבר 1989 נערך בריו דה ז'ניירו המשחק בין ברזיל לצ'ילה, שהייתה זקוקה לניצחון על מנת לשמור על הסיכוי להעפיל למונדיאל, אך נקלעה לפיגור 0 - 1. בדקה ה-67' נפל השוער הצ'ילאני רוברטו רוחאס על המגרש, ככל הנראה עם פציעה במצח. זיקוק שנזרק מהיציע על ידי אוהדת ברזילאית בשם רוזמרי דה מלו העלה עשן במרחק קצר מהשוער. לאחר שרוחאס הורד מהמגרש סירבו השחקנים והמאמנים הצ'ילאנים לחזור, וטענו כי הם אינם חשים בטוחים עוד. בעקבות כך הוחלט להפסיק את המשחק. לאחר שפיפ"א בדקה את קלטות המשחק היא גילתה כי הזיקוק כלל לא פגע ברוחאס, שפצע את עצמו באמצעות סכין גילוח שהחביא בכפפה שלו, ולפיכך העניקה לברזיל ניצחון טכני 2 - 0 שגרם לצ'ילה לאבד את הסיכוי להעפיל למונדיאל. היא גם החליטה להעניש את צ'ילה והשעתה אותה ממוקדמות מונדיאל 1994, והשעתה את רוחאס לצמיתות (עונש זה בוטל ב-2001). גם המאמן אורלנדו אראבנה והרופא דניאל רודריגס הושעו לצמיתות מעיסוק כלשהו בכדורגל תחרותי.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים

אליפות CONCACAF ב-1989 שימשה גם כטורניר מוקדמות המונדיאל. הייתה זו הפעם האחרונה שבה שימשה האליפות למטרה זו, וגם הפעם האחרונה שבה לא הייתה מארחת קבועה. שתי הנבחרות הראשונות באליפות העפילו למונדיאל. 16 נבחרות המשתייכות ל-CONCACAF השתתפו בטורניר המוקדמות, ממנו סולקה מקסיקו על ידי CONCACAF לפני שהספיקה להשתתף במשחק כלשהו בטורניר, כיוון ששיתפה שחקנים מבוגרים מדי באופן לא חוקי במשחקי המוקדמות של אולימפיאדת סיאול, שהיה טורניר נוער. בקשת ההרשמה של בליז נדחתה בעקבות חובות לפיפ"א.
קוסטה ריקה זכתה באליפות CONCACAF והעפילה למונדיאל הראשון בתולדותיה בזכות הפרש שערים עדיף בפלוס 1 על פני זה של ארצות הברית שסיימה במקום השני. ארצות הברית הבטיחה את העפלתה למונדיאל לראשונה מזה 40 שנים, לאחר שגברה על טרינידד וטובגו בתוצאה 1 - 0 משער של פול קליגיורי שזכה לכינוי "הירייה שנשמעה ברחבי העולם". שני המשחקים בין אל סלבדור לגואטמלה היו אמורים להיערך בגואטמלה. מאוחר יותר הוסכם על ביטולם בגלל חוסר חשיבות ספורטיבית (אף אחת מהנבחרות לא הייתה יכולה להעפיל למונדיאל גם אם הייתה מנצחת בשני המשחקים.
אסיה

26 הנבחרות מאסיה שנרשמו למוקדמות התמודדו על 2 מקומות במונדיאל. לפני תחילת המשחקים פרשו בחריין, הודו, המלדיביים ודרום תימן. המשחקים התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: המלדיביים פרשה לפני הגרלת המשחקים, ו-25 הנבחרות הנותרות חולקו לחמישה בתים של ארבע נבחרות ולבית אחד של חמש נבחרות. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, למעט בית 4, בו שיחקו הנבחרות אחת נגד השנייה פעמיים בקוריאה הדרומית ובסינגפור. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 6 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בטורניר שנערך בסינגפור ונמשך 16 ימים. שתי הנבחרות הראשונות בבית העפילו למונדיאל.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 1

קטאר העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 2

ערב הסעודית העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 3

איחוד האמירויות הערביות העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 4

קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 5

סין העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 6

קוריאה הצפונית העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב הגמר

קוריאה הדרומית ואיחוד האמירויות הערביות העפילו.
אוקיאניה

טורניר המוקדמות באוקיאניה החל בנובמבר 1988, כאשר שתי הנבחרות האוקיאניות החזקות, אוסטרליה וניו זילנד, התמודדו מול חברות אחרות בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה - פיג'י והרפובליקה הסינית, בצמד משחקים בשיטת בית-חוץ על מנת לקבוע מי תעפיל לסיבוב הגמר של האזור. לארבע הנבחרות האלה צורפה ישראל, שהעפילה אוטומטית לסיבוב הגמר. הנבחרת הראשונה בבית בסיום משחקי סיבוב הגמר תעפיל לפלייאוף מול הנבחרת הדרום אמריקנית השלישית בטיבה מבחינת הישגיה.
אוקיאניה > סיבוב ראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 בנובמבר 1988 |  פיג'י | 1 - 0 |  אוסטרליה | נאדי, פיג'י |
| 26 בנובמבר 1988 |  |  |  | נאדי, פיג'י |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 בדצמבר 1988 |  אוסטרליה | 5 - 1 |  פיג'י | ניוקאסל, אוסטרליה |
| 3 בדצמבר 1988 |  |  |  | ניוקאסל, אוסטרליה |
אוסטרליה העפילה לסיבוב הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 בדצמבר 1988 |  הרפובליקה הסינית | 0 - 4 |  ניו זילנד | ולינגטון, ניו זילנד |
| 11 בדצמבר 1988 |  |  |  | ולינגטון, ניו זילנד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 בדצמבר 1988 |  ניו זילנד | 4 - 1 |  הרפובליקה הסינית | ולינגטון, ניו זילנד |
| 15 בדצמבר 1988 |  |  |  | ולינגטון, ניו זילנד |
ניו זילנד העפילה לסיבוב הגמר.
אוקיאניה > סיבוב הגמר

ישראל העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה.
פלייאוף בין-יבשתי דרום אמריקה-אוקיאניה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 באוקטובר 1989 |  קולומביה | 1 - 0 |  ישראל | אסטדיו מטרופוליטנו, ברנקייה |
| 15 באוקטובר 1989 |  | (סיקור) |  | אסטדיו מטרופוליטנו, ברנקייה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 באוקטובר 1989 |  ישראל | 0 - 0 |  קולומביה | אצטדיון רמת גן, רמת גן |
| 30 באוקטובר 1989 |  | (סיקור) |  | אצטדיון רמת גן, רמת גן |
קולומביה העפילה.
הנבחרות שהעפילו

| נבחרת | הופעות במונדיאלים | רצף | הופעה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה (אלופה) | 10 | 5 | 1986 |
|  אוסטריה | 6 | 1 | 1982 |
|  בלגיה | 8 | 3 | 1986 |
|  ברזיל | 14 | 14 | 1986 |
|  קמרון | 2 | 1 | 1982 |
|  קולומביה | 2 | 1 | 1962 |
|  קוסטה ריקה | 1 | 1 | – |
|  צ'כוסלובקיה | 8 | 1 | 1982 |
|  מצרים | 2 | 1 | 1934 |
|  אנגליה | 9 | 3 | 1986 |
|  איטליה (מארחת) | 12 | 8 | 1986 |
|  קוריאה הדרומית | 3 | 2 | 1986 |
|  הולנד | 5 | 1 | 1978 |
|  אירלנד | 1 | 1 | – |
|  רומניה | 5 | 1 | 1970 |
|  סקוטלנד | 7 | 5 | 1986 |
|  ספרד | 8 | 4 | 1986 |
|  שוודיה | 8 | 1 | 1978 |
|  איחוד האמירויות הערביות | 1 | 1 | – |
|  ארצות הברית | 4 | 1 | 1950 |
|  אורוגוואי | 9 | 2 | 1986 |
|  ברית המועצות | 7 | 3 | 1986 |
|  יוגוסלביה | 8 | 1 | 1982 |
|  גרמניה המערבית | 12 | 10 | 1986 |
הערות שוליים

↑  פרד רובלדו, KICK START; TEN YEARS LATER, ONE GOAL STILL MEANS A LOT, לוס אנג'לס דיילי ניוז, 19 בנובמבר 1999
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
הנבחרות שהעפילו והישגיהן
הלן מירן

| --- | --- |

מירן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין 2020
 לידה:  26 ביולי 1945 (בת 79) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Helen Lydia Mironoff 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1965
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מידלסקס  St Bernard's High School and Arts College 
 בן או בת זוג:  טיילור האקפורד (31 בדצמבר 1997–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (2006)  פרס בריטניה (2004)  פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר (1992, 1993, 1994)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2007)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (1999)  פרס השחקנית הטובה ביותר (1984)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר – סדרות דרמה (1997)  פרס השחקנית הטובה ביותר (1995)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר – סדרות דרמה (2007)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (2012)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2006)  Hasty Pudding Woman of the Year (2014)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (2007)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (2015)  פרס עולם התיאטרון (1995)  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (2006)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (2007)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  פרס מעגל המבקרים להצטיינות באמנויות  פרס דרמה דסק לשחקנית הטובה ביותר במחזה  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר  פרס גילדת שחקני המסך 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
הלן מירן, 2013
מירן, יולי 2010
דיים הלן לידיה מירן DBE (באנגלית: Dame Helen Lydia Mirren; נולדה ב-26 ביולי 1945) היא שחקנית בריטית. היא אחת מ-21 השחקנים בעולם שזכו בשלושת הפרסים היוקרתיים ביותר: פרס אוסקר (לקולנוע), פרס אמי (לטלוויזיה) ופרס טוני (לתיאטרון). בשנת 1996 היא זכתה לראשונה בפרס אמי לשחקנית הראשית במיני-סדרה או בסרט, עבור משחקה בתפקיד הבלשית ג'יין טניסון בסדרת הטלוויזיה "החשוד העיקרי". בהמשך הייתה מועמדת 10 פעמים לפרס אמי וזכתה שלוש פעמים נוספות – מספר שיא של מועמדויות ושל זכיות. בשנת 2006 היא זכתה, לאחר שתי מועמדויות, בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, עבור משחקה בסרט "המלכה" שבו גילמה את מלכת בריטניה אליזבת השנייה. בשנת 2015 היא זכתה, לאחר שתי מועמדויות, בפרס טוני, עבור משחקה במחזה "הראיון", שבו שבה לגלם את דמותה של אליזבת השנייה. ב-2023 גילמה את ראש ממשלת ישראל הרביעית גולדה מאיר בסרט דרמת המלחמה הביוגרפי האמריקאי, "גולדה".
ביוגרפיה

נולדה בשם הלן לידיה מירונוף (Helen Lydia Mironoff) בלונדון שבממלכה המאוחדת. אביה, וסילי פטרוביץ' מירונוף, היה יליד-רוסיה ובנו של דיפלומט רוסי שננטש בבריטניה במהלך המהפכה הרוסית. אמה, קיטי מטילדה (לבית רוג'רס), הייתה אנגלייה. החלה להופיע על במה כשלמדה בבית ספר תיכון קתולי לבנות על-שם סיינט ברנרד (אנ'), בעיר סאות'אנד-און-סי שבמחוז אסקס, אנגליה.
חיים אישיים

מירן גרה עם השחקן הצפון אירי ליאם ניסן במהלך שנות השמונים המוקדמות; הם הכירו בזמן הסרט על אקסקליבר (1981)
ב-31 בדצמבר 1997 התחתנה מירן עם הבמאי האמריקאי טיילור הקפורד, שהיה שותפה לחיים מאז 1986, והזוג מגדל את שני בניו של הקפורד מנישואיו הקודמים.
למירן אין ילדים משל עצמה. ב-2007 הצהירה כי היא שמחה על כך מאחר שהיא חסרת כל אינסטינקט אימהי. לדעתה היא אינה חריגה וסבורה שנשים רבות כמוה הופכות לאימהות רק בגלל תחושת החובה.