stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורנס אוליבייה
ביוגרפיה

אוליבייה נולד בעיר דורקינג במחוז סארי שבאנגליה. אבות משפחתו היו הוגנוטים שנמלטו מצרפת ב-1685, לאחר צו פונטנבלו. אביו הכומר החליט שבנו יהיה שחקן, ואוליבייה למד בבית ספר למשחק Central School of Speech Training and Dramatic Art.
נשא לאישה את ג'יל אסמונד ב-1930. לזוג נולד בן אחד. ב-1938 ניהל רומן סוער עם השחקנית ויוויאן לי, שהייתה נשואה אף היא. בעקבות הרומן התגרש, וב-1940 נישא ללי. נישואים אלו התפרקו ב-1960, ושנה אחר כך התחתן עם ג'ואן פלורייט, לה היה נשוי עד מותו.
ב-1947 קיבל אוליבייה תואר אבירות Knight Bachelor, ב-1970 קיבל תואר אצולה Baron Olivier, of Brighton in the County of Sussex, וב-1981 את עיטור מסדר ההצטיינות (Order of Merit).
אוליבייה מת מאי ספיקת כליות בגיל 82, ונקבר בפינת המשוררים במנזר וסטמינסטר, לונדון.
ביוגרפיה > תיאטרון

התפרסם ב-1930 כששיחק במחזה של נואל קאוורד "חיים פרטיים" וחיזק את מעמדו ב-1935 במחזה "רומיאו ויוליה" כששיחק לצידו של ג'ון גילגוד כשהם מתחלפים ביניהם בתפקידי רומיאו ומרקוציו.
בסך הכול שיחק ביותר ממאה ועשרים תפקידי במה, והרבה במיוחד להופיע במחזות של שייקספיר.
היה המנהל הראשון של התיאטרון המלכותי הלאומי, וכיהן בתפקיד זה בין השנים 1962–1973.
ביוגרפיה > קולנוע

ב-1931 כיכב בסרטו הראשון בהוליווד - "Yellow Ticket".
דמותו של הית'קליף בסרט "אנקת גבהים" הביאה מועמדות ראשונה לפרס האוסקר ומעמד של כוכב קולנוע. ב-1949 זכה אוליבייה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס באפט"א לקולנוע על תפקידו בסרט "המלט", אותו גם ביים והפיק.
בשנת 1958 כיכב, ביים והפיק את הסרט "הנסיך ונערת השעשועים", שבו כיכבה לצידו  מרילין מונרו.
בסך הכול היה מועמד לאוסקר 12 פעמים, וזכה בשני פרסי הוקרה של האקדמיה, הראשון ב-1944 על הסרט "הנרי החמישי", והשני ב-1979 על מפעל חייו בקולנוע.
15 שנה אחרי מותו הופיע אוליבייה שוב בסרט קולנוע, כאשר יוצרי הסרט "סקיי קפטן" ("Sky Captain and the World of Tomorrow") השתמשו בקטעים מסרטים בהם השתתף ויצרו מהם דמות של מנהיג מרושע.
ביוגרפיה > אוטוביוגרפיה

ב-1984 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו Confessions of an actor.
כתב ספר אוטוביוגרפי נוסף בשם "על המשחק", שראה אור בהוצאת מודן, 1989.
ספר ביוגרפי שפורסם ב-1991 טען כי אוליביה והשחקן דני קיי ניהלו רומן הומוסקסואלי.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | הפרוטה והירח | The Moon and Sixpence | צ'ארלס סטריקלנד | שודר תחילה בארצות הברית |
| 1969 | דייוויד קופרפילד | David Copperfield | מר קריקל | שודר תחילה בארצות הברית |
| 1973 | הסוחר מוונציה | The Merchant of Venice | שיילוק |  |
| 1975 | אהבה בין חורבות | Love Among the Ruins | סר ארתור גלנוויל-ג'ונס | זכייה בפרס אמי על תפקידו בסרט |
| 1976 | חתולה על גג פח לוהט | Cat on a Hot Tin Roof | :ביג דדי" | במסגרת הסדרה "לורנס אוליבייה מציג" |
| 1977 | ישו מנצרת | Jesus of Nazareth | ניקודמוס |  |
| 1978 | שובי שבא הקטנה | Come Back, Little Sheba | דוק דילייני | במסגרת הסדרה "לורנס אוליבייה מציג" |
| 1981 | חמדת ימים | Brideshead Revisited | לורד מארצ'מיין |  |
| 1982 |  | A Voyage Round My Father | קליפורד מורטימר |  |
| 1983 | המלך ליר | King Lear | המלך ליר |  |
| 1984 | ימי פומפיי האחרונים | The Last Days of Pompeii | גאיוס |  |
| 1986 | פטר הגדול | Peter the Great | ויליאם מאורנז' |  |
הפיגוע באדורה

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |
 תאריך:  27 באפריל 2002
 קואורדינטות:  31°33′11″N 35°01′05″E﻿ / ﻿31.552990251267°N 35.01802907132°E﻿ / 31.552990251267; 35.01802907132
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  רובה M16
 הרוגים:  4
 פצועים:  7
 מבצע:  חמאס חמאס
 מספר מפגעים:  2
  (למפת הר חברון מוגדלת) אדורה(למפת הר חברון רגילה) אדורה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אדורה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אדורה
 
הפיגוע באדורה הוא פיגוע טרור שביצעו מחבלים מארגון הטרור חמאס בהתנחלות אדורה ב-27 באפריל 2002. בפיגוע נרצחו 4 תושבי היישוב ונפצעו 7 ישראלים.
הפיגוע

הפיגוע אירע ביום שבת, מעט אחרי השעה 9 בבוקר. שני מחבלים חמושים ברובי M16 ולבושים במדי צה"ל ואפודי מגן, חתכו את גדר היישוב אדורה שממערב לעיר חברון וחדרו ליישוב.
בתחילה ניסו המחבלים לחדור לשני בתים ביישוב אך ללא הצלחה. בהמשך פרצו המחבלים לבית משפחת גרינברג. הם ירו למוות בקטיה גרינברג ופצעו את בעלה ובנם. לאחר מכן הצליחו לחדור לבית משפחת שפי וירו על בני המשפחה. מהירי נהרגה הבת דניאל בת ה-5. אמה ושני אחיה נפצעו קל. בעת שהתכוונו לחזור על עקבותיהם הם נתקלו ביעקב כץ ורצחו אותו. לאחר מכן המחבלים נתקלו בחברי כיתת הכוננות של היישוב, וירו למוות באריק בקר.
בדרכם החוצה מן היישוב ירו על ניידת משטרה שחשה לאירוע. השוטרים לא הצליחו לזהות את מקור האש, ומשכך הצליחו המחבלים לברוח מהיישוב דרך הפרצה שיצרו בגדר.
אחר הצהריים של אותו יום הצליח כוח מילואים של צה"ל לחסל את אחד המחבלים ליד הכפר הערבי תפוח, כחמישה קילומטרים מדרום-מזרח לאדורה.
לאחר הפיגוע דיווחה רשת אל-מנאר של חזבאללה כי ארגון "צבא פלסטין" נטל את האחריות לפיגוע.
ביוני 2002 כוח של יחידת דובדבן עצר את פאדי מוחמד סאלם דואק, המחבל השני שביצע את הפיגוע. דואק שוחרר כעבור תשע שנים במסגרת עסקת שליט וגורש לרצועת עזה. הוא נהיה פעיל בכיר במודיעין הצבאי של חמאס וחוסל במרץ 2024 במהלך הקרב בבית החולים שיפא במלחמת חרבות ברזל.
ביוני 2003 נהרג עבדאללה קוואסמה, ראש הזרוע הצבאית של חמאס בחברון, שישראל ייחסה לו בין היתר אחריות לפיגוע באדורה.
הערות שוליים

↑  טבח באדורה: דניאל שפי היי"ד בת ה-5 נרצחה בשנתה במיטתה, באתר ערוץ 7, 28 באפריל 2002
↑  כוח צה"ל חיסל מחבל חמוש שככל הנראה היה ממבצעי הפיגוע באדורה, באתר ynet, 27 באפריל 2002
↑  פליקס פריש, נעצר אחד ממבצעי הפיגוע באדורה, באתר ynet, 16 ביוני 2002
↑  ניר דבורי, ‏הלוחמים פשטו על מבנה בשיפא - וחיסלו בכירי חמאס שנמלטו מהמיון, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2024
↑  פליקס פריש ועלי ואקד, שרון: הריגת קוואסמה - "פעולה מוצלחת וחשובה", באתר ynet, 22 ביוני 2003
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
אד וסטוויק

| --- | --- |

אד וסטוויק ביולי 2010
 לידה:  27 ביוני 1987 (בן 37) סטיבנג', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Edward Peter Jack Westwick 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  North Hertfordshire College 
 בן או בת זוג:  איימי ג'קסון (אוגוסט 2024–?)  איימי ג'קסון (2022–?)  ג'סיקה זור (2008–2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד ג'ק פיטר ווסטוויק (באנגלית: Edward Jack Peter Westwick; נולד ב-27 ביוני 1987) הוא שחקן וזמר אנגלי. ווסטוויק מוכר בעיקר בשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת", בה גילם את דמותו של צ'אק בס.
ביוגרפיה

ווסטוויק נולד במחוז האמרסמית' (אנ') בלונדון וגדל בסטבנאג' (אנ'), הרטפורדשייר, אנגליה. אמו, קרול (לבית בלנקירון), היא פסיכולוגית חינוכית ואביו, פיטר ווסטוויק, הוא מרצה באוניברסיטה. הוא הבן הצעיר, ויש לו שני אחים גדולים.
בגיל שש הוא החל בשיעורי מוזיקה ולמד בבית ספר לדרמה בשבת בבוקר. ווסטוויק התחנך בבית הספר ברקלי(אנ') ובמכללת צפון הרפורדשייר, שם לקח חוגים במנהל עסקים, משפטים ותקשורת. לימים אימן בתיאטרון הנוער הלאומי בלונדון.
קריירה > משחק

את קריירת המשחק שלו החל ווסטוויק בפרקי אורח בסדרות בריטיות. החל משנת 2006 החל להופיע בסרטים בריטים ואמריקאים. ביניהם, "הילדים של מחר", הסגת גבול של הבמאי אנתוני מינגלה, "הבן של רמבו", "100 רגל"(אנ') ו"ס. דארקו".
בשנת 2007 קיבל ווסטוויק את תפקידו הראשון בטלוויזיה האמריקאית וגילם את דמותו של צ'אק באס בסדרה הנעורים המצליחה "אחת שיודעת". בעקבות תפקידו זה זכה ווסטוויק בשלושה פרסים בטקס פרסי בחירת הנוער האמריקאי, אחד כ"כוכב ממין זכר", ושניים כ"דמות הנבל".
בשנת 2008, נבחר לפרזנטור של "K-Swiss"(אנ'), חברת מדי כדורגל. בשנת 2009 התארח בסדרת הטלוויזיה "קליפורניקיישן" בדמותו של כריס סמית'. דמות זו הופיעה בפרק השני של עונה 3.
בשנת 2011 שיחק בסרט "מסלול לאהבה" (אנ') בתפקיד ג'וני, לצדה של פליסיטי ג'ונס. בשנה זו גם שיחק בסרטו של קלינט איסטווד "ג'יי אדגר"
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה אמריקאית "עיר מרושעת" (אנ') ברשת ABC, בתפקיד של הרוצח הסדרתי קנט גריינגר.
בשנת 2017 גילם את בן קולינס בסרט המתח האמריקאי "ההתרסקות"(אנ') לצד פרנק גרילו ומיני דרייבר, וגילם את טוני קסטילו בסדרה "סנאץ'"(אנ'). בשנה זו החל לשחק בתפקיד הראשי בסיטקום הבריטי "זהב לבן" (אנ') של רשת BBC Two ומשודרת גם בנטפליקס. ב-2019 עלתה עונתה השנייה של הסדרה.
קריירה > מוזיקה

ווסטוויק החבר בלהקת הרוק הבריטית ששמה "The Filthy Youth", יחד עם ארבעה נוספים. להקת הפאנק, נוסדה ב-2006 וקיבלה השראה מלהקות כמו הרולינג סטונז, הדלתות וקינגס אוף ליאון. השירים "Orange" ו-"Come Flash All You Ladies", שניהם הופיעו באחד מן הפרקים של "אחת שיודעת". ב-2010 הלהקה התפרקה.
חיים אישיים

משנת 2008 עד שנת 2013 וסטוויק היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית, ג'סיקה זור, ששיחקה לצידו באחת שיודעת. באוקטובר 2019 החל לצאת עם הדוגמנית הדרום אפריקאית תמרה פרנצ'סקוני, הצעירה ממנו בתשע שנים. משנת 2022 יוצא עם השחקנית הבריטית, איימי ג'קסון. הוא הציע לה נישואין בינואר 2024 ובאוגוסט 2024 הם התחתנו.
חיים אישיים > האשמות בתקיפה מינית

בנובמבר 2017 עלו טענות נגדו על ידי שלוש נשים: כריסטינה כהן, רייצ'ל אק ואורלי ווין. כהן ווין טענו שבוצע בהן אונס, ואק טוענת כי ווסטוויק תקף אותה מינית. שלושת האירועים התרחשו לכאורה בשנת 2014. ווסטוויק פרסם הצהרה נגד הטענות של כהן ווין ואמר כי "הן לא מאומתות וכפי הנראה גם לא נכונות" ואמר עוד: "מעולם לא כפיתי את עצמי בשום צורה שהיא, על אף אישה, ובוודאי שלא ביצעתי אונס". ביולי 2018 הודיעה לשכת התובע המחוזי של לוס אנג'לס כי ווסטוויק לא יועמד לדין בגין טענות האונס והתקיפה המינית. התובעים אמרו כי עדים שזוהו על ידי שני הקורבנות הראשונים לכאורה "לא היו מסוגלים לספק מידע שיאפשר לפרקליטות להוכיח את האירוע מעבר לכל ספק סביר", התובעים ציינו גם כי לא ייבדקו טענות נוספות שהועלו על ידי אנשים נוספים בשל היותן מחוץ לחוק ההתיישנות.
בעקבות ההאשמות נגד ווסטוויק, הוא נאלץ לפרוש מצילומי המיני-סדרה אליה היה אמור להצטלם "תעלומת האליבי החסר" וגם העונה השנייה של הסדרה "זהב לבן" הושהתה. ווסטוויק הצהיר כי הוא מאוכזב מפעולות של רשת BBC, עקב החקירות המתמשכות, התהליכים המשפטיים והאופי הבלתי מאומת של הטענות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | הילדים של מחר | אלכס |  |
| 2006 | הסגת גבול | זוראן |  |
| 2007 | הבן של רמבו | לורנס קרטר |  |
| 2008 | 100 רגל | ג'ואי |  |
| 2009 | ס. דארקו | רנדי הולט |  |
| 2011 | מסלול לאהבה | ג'וני מדסן |  |
| 2011 | ג'יי אדגר | הסוכן סמית' |  |
| 2013 | רומיאו וג'ולייט | טיבאלט (אנ') |  |
| 2014 | Last Flight | צ'ארלס ג'יליס |  |
| 2015 | עצם בגרון | וויל ריבס |  |
| 2015 | קיטצ'ן סינק | מילאן |  |
| 2016 | בית ספר במצור | בילי ספאק |  |
| 2017 | ההתרסקות | בן קולינס |  |
| 2020 | Enemy Lines | קמינסקי |  |
| 2021 | Me, You, Madness | טיילר ג'ונס |  |
| 2022 | Wolves of War | ג'ק וואלאס |  |
| 2024 | DarkGame | בן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | רופאים | הולדן אדוארדס | פרק: "Young Mothers Do Have 'Em" |
| 2006 | חדר מיון | ג'וני קולין | פרק: "Family Matters" |
| 2006 | Afterlife | דארן | פרק: "Roadside Bouquets" |
| 2012–2007 | אחת שיודעת | צ'ארלס "צ'אק" בס | תפקיד ראשי; (6 עונות); 121 פרקים |
| 2009 | קליפורניקיישן | כריס "בולט" סמית' | פרק: "The Land of Rape and Honey" |
| 2015 | Wicked City | קנט גריינג'ר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2017 | איש משפחה | שחקן פוטבול | דיבוב; פרק: "The Finer Strings" |
| 2017 | סנאץ' (אנ') | סוני קסטילו | 4 פרקים |
| 2019–2017 | זהב לבן | וינסנט סוואן | תפקיד ראשי; (2 עונות); 12 פרקים |
הערות שוליים

↑  רבקה קלארק, Remember When Jessica Szohr And Ed Westwick Were An Item?, Grazia magazine
1 2  רבקה אייזין, Who Is 'Gossip Girl' Star Ed Westwick's Wife? All About Amy Jackson, People, ‏31 באוקטובר 2024
↑  Aimée Lutkin, All About Ed Westwick’s Wife, Amy Jackson, ELLE, ‏31 באוקטובר 2024
↑  Salva Mubarak, The Complete Timeline Of Amy Jackson And Ed Westwick’s Relationship, Manifest, ‏24 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5231089  BnF: cb162683110 (data)  GND: 1062486110  ISNI: 0000 0001 1442 2579  LCCN: no2008183839  MusicBrainz: 883761a9-2f68-41ea-a8dd-94744b57b57b  SUDOC: 185638007  VIAF: 39208195   WorldCat (עם VIAF): 39208195
הפיגוע בנמל אשדוד

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |

אנדרטה לזכר ההרוגים
 תאריך:  14 במרץ 2004
 מקום:  נמל אשדוד, ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°49′49″N 34°38′29″E﻿ / ﻿31.830316666667°N 34.641266666667°E﻿ / 31.830316666667; 34.641266666667
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  10
 פצועים:  16
 מבצע:  חמאס חמאס, פת"ח פת"ח
  (למפת אשדוד מוגדלת) מקום הפיגוע(למפת אשדוד רגילה) מקום הפיגוע
 
הפיגוע בנמל אשדוד היה פיגוע התאבדות כפול שאירע ב-14 במרץ 2004 בנמל אשדוד. בפיגוע נהרגו 10 אזרחים ו-16 נפצעו. החמאס והפת"ח לקחו אחריות על הפיגוע.
הפיגוע

ב-14 במרץ 2004 שני מחבלים מתאבדים פלסטינים חגורים בחגורות נפץ שהוחבאו מתחת לבגדיהם התקרבו לנמל אשדוד. למרות סידורי הביטחון העצומים במתחם, המחבלים הצליחו לחדור לתוכו. ב-16:20 שני המחבלים פוצצו את עצמם- אחד התפוצץ בבניין משרדים במתחם, והשני התפוצץ לאחר כמה רגעים על הגדר בכניסה לנמל. מעוצמת הפיצוץ נרצחו 10 אזרחים, 8 מהם עובדי הנמל, ונפצעו 16.
החמאס והפת"ח נטלו אחריות משותפת לפיגוע ואמרו כי הוא בוצע על ידי שני בני 18 ממחנה הפליטים ג'אבליה שברצועת עזה. שני המחבלים הצליחו
לחדור מהרצועה כשהסתתרו בתוך מכולה עם דופן כפולה שעברה במעבר קרני. מנהיג חמאס בעזה מסר כי התוכנית המקורית הייתה להתפוצץ לצד מכלי דלק בנמל; ישראל אמרה כי המחבלים התכוונו לבצע "מגה פיגוע" עם מאות נפגעים, אך במקום זאת הם התפוצצו במרחק מאות מטרים ממכלי הדלק. מאוחר יותר נחשף כי ניזאר ריאן מימן ותכנן את הפיגוע. בעקבות הפיגוע התקבלה בקבינט המדיני-ביטחוני החלטה להתנקש במנהיג החמאס אחמד יאסין, ו-8 ימים לאחר הפיגוע הוא נהרג בסיכול ממוקד.
עוד בשנת 1985 ארגן אש"ף "פיגוע ענק" בנמל אשדוד בביצוע פת"ח, באמצעות אוניית הנוסעים האיטלקית "אקילה לאורו" שהייתה אמורה לעגון בו בדרכה ממצרים לישראל – תוך חטיפת בני ערובה. הפיגוע סוכל בכך שהמחבלים נתקלו בקשיים כשמצרים גילתה על מטרותיהם, והם סרו מתוכניתם ושחררו את בני הערובה הנוצרים כשנקראו לשוב לפורט סעיד.
לאחר הפיגוע

לאחר האירוע, נבנו שתי אנדרטאות זיכרון לנרצחים בפיגוע; האחת בשדרות בן-גוריון פינת שדרות הרצל בעיר אשדוד, אנדרטה עשויה כגשר מתכת מבוקע ומעליו שחפים מרחפים. השנייה היא כיכר בכניסה לנמל שנקראת "כיכר השמונה", לזכר שמונה מעובדי הנמל שנהרגו בפיגוע, כיכר ובה שמונה עצי זית.
ב-31 באוקטובר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל נהרג בג'באליה אברהם ביארי, שהיה מעורב בשילוח מחבלים לפיגוע.
ראו גם

פיגועי התאבדות בישראל
הערות שוליים

↑  ברוך קרא, זוהר בלומנקרץ ושירות "הארץ"‏, טכנאי במסוף קרני הושעה בשל הפיגוע באשדוד, באתר וואלה, 30 במרץ 2004
↑  פליקס פריש, ‏צה"ל התנקש בראש ארגון חמאס השייח' אחמד יאסין, באתר גלובס, 22 במרץ 2004
↑  הקברניט שיבש תוכנית אש"ף לבצע פיגוע באשדוד – כנקמה על תוניס, מעריב, 10 באוקטובר 1985
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
הפיגוע בעין נטפים

| --- | --- |
 תאריך:  25 בנובמבר 1990 
 מקום:  בסמוך לעין נטפים
 מטרה:  כלי רכב עוברים ושבים בכביש 12
 קואורדינטות:  29°35′56″N 34°52′05″E﻿ / ﻿29.598888888889°N 34.868055555556°E﻿ / 29.598888888889; 34.868055555556
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  AK-47
 הרוגים:  3 חיילי צה"ל ו-2 אזרחים ישראלים
 פצועים:  27 
 מבצע:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 מניע:  לאומני
 he
 
הפיגוע בעין נטפים היה פיגוע ירי שהתרחש ב-25 בנובמבר 1990. שוטר של משמר הגבול המצרי, עבר את גבול ישראל–מצרים לשטח ישראל, וירה לעבר כלי רכב בכביש 12, בסמוך למעיין עין נטפים, שנמצא קילומטרים אחדים צפונית-מערבית לאילת. שלושה חיילי צה"ל ושני אזרחים ישראלים נרצחו בפיגוע.
פרטי הפיגוע

איימן מוחמד חוסני, שוטר של משמר הגבול המצרי, ששירת בתצפית בהר שני והכיר את האזור, הסתנן עם שחר לישראל, והסתתר בתעלה הנמצאת לצד כביש 12. המפגע, אשר היה חמוש ברובה AK-47, ולבוש במדי צבא מצרים, החל בשלב מסוים לירות מהתעלה לעבר כלי רכב חולפים.
בתחילה, בסביבות 06:30, ירה המחבל לעבר טנדר צבאי. נהג הטנדר נפגע מהירי אך הצליח להימלט. לאחר מכן ירה לעבר אוטובוס אזרחי שבן חמישים נוסעים. נהג האוטובוס נפצע קל והמשיך בנסיעתו צפונה. דקות ספורות לאחר מכן נורה למוות רס"ם מיכאל צברי בטנדר פיג'ו צבאי בעת שנסע צפונה. הרכב הבא שהותקף היה אוטובוס צבאי ללא נוסעים. נהג האוטובוס, רס"ם אבי סרלין, נרצח ביריות על ידי המפגע. רכב צבאי נוסף, מסוג בלייזר, הגיע למקום בנסיעה דרומה ורס"ר חיים אשכנזי שנסע ברכב נורה למוות מטווח קצר על ידי המחבל.
בהמשך הגיעו למקום שני אוטובוסים עם אזרחים רבים שעשו דרכם לבסיס צבאי סמוך לבסיס עובדה. המפגע יצא מן התעלה ועצר את האוטובוסים. לאחר מכן פתח באש בחזית האוטובוס הראשון כאשר הוא רצח את הנהג, אליעזר והבה, ופצע נוסעים רבים. לאחר מכך טען מחדש את נשקו והמשיך לרסס בירי את האוטובוסים. דוד בוהנה, מאבטח חמוש בתת-מקלע עוזי, שנסע באוטובוס, ירה לעבר המפגע ופצע אותו. בעקבות כך המחבל נסוג בחזרה למצרים.
ב-13 בדצמבר 1990 נפטר מפצעיו יהודה ליאון בן-אבו, אזרח עובד צה"ל.
בפיגוע נרצחו 3 חיילים ישראלים ושני אזרחים. 27 בני אדם נפצעו, 5 במצב חמור.
המחבל נשפט במצרים, ונדון ל-12 שנות מאסר.
תגובות לפיגוע

שר הביטחון משה ארנס האשים את מצרים במישרין באחריות לפיגוע בשל שליטתה הרופפת על אזור הגבול עם ישראל.
שר החוץ דוד לוי אמר לתקשורת: "זה מצב מאוד חמור שצריך להגיע לסיומו, אנחנו מצפים שהמצרים יעשו את כל הדרוש כדי קודם כל להעמיד את המפגע לדין, ושנית לשים קץ להמשך הטבח של ישראלים בשטח מצרים ולאורך הגבול עם מצרים".
הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לפיגוע. בהודעה שפרסם הארגון בעמאן נאמר כי "הבוקר, אחת מיחידותינו הפועלות במצרים פגעה באוטובוס ציוני במעבר בין פלסטין למצרים. חמישה יהודים נהרגו וחלקם נפצעו ואנשי היחידה שלנו חזרה למקום בטוח לאחר מכן."
במצרים נעצר חייל בחשד ש"פתח באש על מספר כלי רכב ישראליים שנשאו חיילים ועובדים ישראלים". שר החוץ המצרי אחמד עסמט עבד אל-מגיד אמר כי "מדובר באירוע מצער מאוד, ואנו בהחלט מתנגדים למעשים מסוג זה, ונחקור את הפרשה בפרטי פרטים".
הערות שוליים

↑  שפי גבאי, הרוצח המצרי: יריתי בגלל מעשי הדיכוי עד הפלשתינים, מעריב, 27 בנובמבר 1990
↑  קורות החיים של מיכאל צברי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  קורות החיים של אבי סרלין, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  קורות החיים של חיים אשכנזי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  דף לזכר עזר אליעזר זיקו ווהבה, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  מיכל קדם, המאבטח: "הבנתי שאם המחבל עולה ואוטובוס, זה הסוף של כולנו", חדשות, 26 בנובמבר 1990
↑  דף לזכר יהודה ליאון בן-אבו, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
הפיגוע בקו 189 לעמנואל (2001)

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |
 תאריך:  12 בדצמבר 2001 
 מקום:  עמנואל 
 קואורדינטות:  32°09′56″N 35°08′57″E﻿ / ﻿32.165444444444°N 35.149222222222°E﻿ / 32.165444444444; 35.149222222222
 סוג:  פיגוע 
 הרוגים:  10 
 פצועים:  30 
 מבצע:  גדודי עז א-דין אל-קסאם, גדודי חללי אל-אקצא 
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) הפיגוע בקו 189 לעמנואל(למפת צפון השומרון רגילה) הפיגוע בקו 189 לעמנואל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בקו 189 לעמנואל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בקו 189 לעמנואל
 
הפיגוע בקו 189 היה פיגוע משולב שהתרחש ב-12 בדצמבר 2001 בכניסה ליישוב עמנואל, וכלל פיגוע תופת ופיגוע ירי לעבר אוטובוס נוסעים. בפיגוע נרצחו עשרה ישראלים ונפצעו עשרות.
הפיגוע

ב־12 בדצמבר עשה אוטובוס קו 189 של חברת דן את דרכו מבני ברק לעמנואל. בכביש המחבר בין רבבה ליישוב, כ־500 מטרים לפני שער הכניסה ליישוב, הציבה חוליה בת שלושה מחבלים שני מטעני צד, והתמקמה על הצוק הסמוך. סמוך לשעה 18:00, כשעצר האוטובוס, הפעילו המחבלים את המטענים כאשר האוטובוס היה סמוך אליהם. האוטובוס, שלא היה ממוגן ירי, נפגע כתוצאה מפיצוץ המטען ומכדורי המתכת והמסמרים ששולבו בו, ונוסעים רבים שהיו בו נפגעו גם הם. מייד לאחר הפיצוץ החלו המחבלים לפתוח בירי לעבר האוטובוס ולעבר מכוניות נוספות שנסעו בכביש, אך נהג האוטובוס המשיך בנסיעה עד לכניסה ליישוב. כתוצאה מהירי התהפכו שלוש מכוניות, בהן ג'יפ של מג"ב, והנוסעים בהן נפגעו. הירי נמשך אף בעת הגעת כוחות ההצלה, והטיפול בפצועים ופינוים היו בחלקם תחת אש. בשלב זה נמלטו שניים מהמחבלים, ומחבל שלישי נשאר במקום והמשיך לירות. בשלב מסוים ירד המחבל אל הכביש וירה ממנו. ג'יפ של שוטרי משמר הגבול דרס אותו ולאחר מכן חיסל אותו באמצעות ירי בראשו וגופו. לאחר חיסולו התגלו על גופו אפוד קרב, רובה M16, אקדח ותחמושת.
בערוץ אל-מנאר של חזבאללה, שודרה לקיחת אחריות על ידי הזרוע הצבאית של חמאס – גדודי עז א-דין אל-קסאם. מנגד, בשיחת טלפון אנונימית לסוכנות הידיעות רויטרס, קיבלו גדודי חללי אל-אקצא אחריות על הפיגוע ואמרו כי "פעולה זו היא תגובה להריגות שבוצעו לאחרונה על ידי הישראלים בגדה המערבית וברצועת עזה".
נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש גינה בחריפות את הפיגוע. עוד הוסיף ואמר וקבע כי ערפאת טרם ביצע את התחייבויותיו, וטרם עצר את ראשי הארגונים. בנוסף תמך בוש בתגובה ישראלית כמעשה של הגנה עצמית.
ראו גם

הפיגוע בקו 189 לעמנואל (2002)
הערות שוליים

↑  הארץ, 8 נהרגו בפיגוע באוטובוס ליד עמנואל, באתר TheMarker‏, 12 בדצמבר 2001
↑  גיל איל ומירב לוי, 10 הרוגים בפיגוע ירי ורימונים בעמנואל; שרון כינס את המטבחון והקבינט הביטחוני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 בדצמבר 2001
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
יצחק ביבאס

הפועל תל אביב בשנת 1946 במגרשי התערוכה בצפון תל אביב. ביבאס כורע שלישי מצד שמאל
הפועל תל אביב נגד מכבי תל אביב באצטדיון באסה, ביבאס עומד שלישי מצד ימין
יצחק ביבאס (נולד ב-17 בינואר 1928 בסלוניקי, יוון) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בקבוצת הפועל תל אביב.