stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המינהל הפוליטי הצבאי של משרד ההגנה של רוסיה
סמכויות

על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית, המינהל הצבאית-פוליטי הראשי "מארגן עבודה צבאית-פוליטית בכוחות הצבא" במסגרת ההוראות שמשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית "מפתח ומיישם צעדים שמטרתם במתן מידע על פעילויות הכוחות המזוינים, הגברת סמכות החברה ויוקרת השירות הצבאי, שמירה והעצמה של מסורות פטריוטיות וארגון למטרות אלה פעילויות צבאיות-פטריוטיות"
המינהל אחראי על "צבא הנוער" (יונארמייה) ועל "כל החינוך הפטריוטי", מחלקת התרבות ושירות הדוברות של משרד ההגנה וכן הפעלת אמצעי תקשורת מחלקתיים. בעיתונות הרוסית טענו כי הופעתה של מחלקה עם משימות כאלה נחשבת "חזרה לסדר הישן" והשבתם של הפוליטרוקים, שבעבר עסקו בתעמולה פוליטית ובבירור מהלכה הפוליטי של הממשלה.
ראש המינהל עצמו טען כי המינהל נועד לחיזוק עבודתו של משרד ההגנה בתחום לוחמת המידע.
המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה

המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה התחוללה בין 5 במרץ 1824 ל-24 בפברואר 1826. המלחמה התחוללה בצפון מזרח הודו ובמרכז בורמה, והבריטים ניצלו את יתרונם הימי כדי להשיג ניצחון מכריע וכניעה של הבורמזים תוך ויתור על שטחים רבים באזור צפון מזרח הודו לטובת הבריטים. במהלך הקרבות נהרגו כ-15,000 חיילים הודים ובריטים מצבאה של חברת הודו המזרחית הבריטית וכ-20,000 מחיילי בורמה.
רקע

במהלך המאה ה-19 חיזקה בריטניה את שליטתה באזורים שונים ברחבי הגלובוס והפכה לאימפריה. אחד האזורים החשובים ביותר לבריטים היה הודו שם שימשה חברת הודו המזרחית הבריטית כזרוע השלטונית של בריטניה. חברה זו החזיקה צבא משלה שסייע לשמר את כוחה של החברה.
כחלק מחיזוק אחיזתה של בריטניה במזרח אסיה פעלה חברת הודו המזרחית הבריטית להרחיב את השטחים בהם שלטה וכך בתחילת המאה ה-19 הגיעה תהליך ההתפשטות הבריטי לגבולותיה של האימפריה של בורמה. באותה תקופה שלטה בבורמה "שושלת קונבאונג" (אנ') (שנקראה גם האימפריה הבורמזית השלישית) ששלטה במדינה החל מ-1752. גם אימפריה זו, כמו האימפריה הבריטית, הייתה במגמת התפשטות דבר שהאיץ את תחילת הסכסוך בין שתי האימפריות.
העילה לפרוץ המלחמה

העילה הרשמית לפרוץ מלחמה זו הייתה פלישת בורמה, בספטמבר 1823, לטריטוריות בצפון מזרח הודו שעליהם טענה חברת הודו המזרחית הבריטית לבעלות. בנוסף כללו הבריטים בשיקוליהם לפתיחת המלחמה גם את מאמצי הבורמזים לשפר את יחסיהם עם צרפת שהיוותה יריבה לבריטניה.
הכוחות המעורבים > צבא בריטניה

לפיקוד הכללי על המערכה מונה גנרל ארצ'יבלד קמפבל (אנ') והיחידות שהשתתפו במערכה כללו את:
תחת פיקודו של גנרל קוטון:
יחידות אנגליות: רגימנט הרגלים המלכותי הסקוטי הראשון (אנ'), רגימנט הרגלים ה-42 של ויילס (אנ'), רגימנט הרגלים ה-89 של הנסיכה ויקטוריה (אנ').
יחידות הודיות: רגימנט הרגלים ה-18 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-28 של מאדראס (אנ').
יחידות הנדסה: רגימנט ההנדסה המלכותי ה-250, רגימנט ההנדסה ה-100.
תחת פיקודו של גנרל ארצ'יבלד קמפבל:
יחידות אנגליות: רגימנט הרגלים ה-13 "סומרסט" (אנ'), רגימנט הרגלים ה-38 "סטפורדשייר" (אנ'), רגימנט הרגלים ה-47 "לנקשייר" (אנ'), רגימנט החפרים הרגלי ה-87 "אירלנד" (אנ').
יחידות הודיות: הבטליון השני של רגימנט החפרים הרגלים ה-102 של מאדראס (אנ'), רגימנט הרגלים ה-3 של מאדראס (אנ'), רגימנט הרגלים ה-7 של מאדראס (אנ'), רגימנט הרגלים ה-9 של מאדראס (אנ'), רגימנט הרגלים ה-12 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-18 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-25 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-26 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-30 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-34 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-43 של מאדראס, רגימנט הרגלים ה-13 של בנגל, רגימנט הרגלים ה-38 של בנגל, רגימנט הרגלים ה-40 של בנגל.
יחידות הנדסה: הבטליון הראשון של מהנדסי מאדראס.
יחידות ארטילריה: רגימנט הארטילריה של בנגל.
הכוחות המעורבים > צבא בורמה

צבא בורמה נחלק ל-3 כוחות משנה:
כוח תקיפה שפלש לצפון מזרח הודו וכלל כ-10,000 חיילי רגלים וכ-500 פרשים. כוח זה נחלק ל-2 כוחות משנה:
כוח התקיפה הדרומי בפיקוד מפקד צבא בורמה הגנרל מאהא בנדולה (אנ').
כוח התקיפה הצפוני בפיקודו של הגנרל מאהא אוזנה (Thado Thiri Maha Uzana).
כוח שהגן על יאנגון
מהלך המלחמה > שלבי המלחמה הראשונים

הבורמזים, בכוח של כ-10,000 חיילים, פעלו ב-2 ראשי חץ כשכוח אחד פועל בצפון הזירה (אזור מדינת אסאם) והשני פועל בדרום הזירה (אזור מפרץ בנגל). הניסיון של הבורמזים בלחימת ג'ונגלים הביאה אותם לסדרת ניצחונות על הבריטים ולנסיגת הבריטים. התקדמות הבורמזים בזירה הדרומית יצרה איום משמעותי על העיר המרכזית כלכותא בה פעלה האדמיניסטרציה של חברת הודו המזרחית הבריטית.
בעקבות פלישה זו שלחו הבריטים כוחות לגבולה הצפון מזרחי של הודו והקרבות הראשונים החלו ב-5 במרץ 1824.
מהלך המלחמה > קרב יאנגון

הבריטים החליטו לנצל את חוזקתם הימית ושלחו צי של ספינות מלחמה במעלה נהר יאנגון. הצי, עליו היו כ-10,000 חיילים, פלש ב-11 במאי 1824 ליאנגון והשתלט, במפתיע, על מרכז העיר ועל "פגודת השמש" (שוודגון) המבוצרת (אנ'). פעולה זו נתקלה בהתנגדות מועטה מאחר שמלך בורמה באגידאו (אנ'), שציפה לפלישה רגלית ממערב, הורה ליחידות ההגנתיות של צבאו להיערך בקו הגנה כ-16 ק"מ ממערב לעיר.
המלך הבורמזי הורה לכוחות הקרובים לעיר לכבוש בחזרה את מרכז העיר אולם התקפה זו לא צלחה. אי לכך הורה המלך לכוחותיו שפלשו להודו לחזור לבורמה ולהיערך לכיבוש יאנגון. התחלת עונת המונסונים הקשתה מאוד על הכוחות הבורמזים לחזור לעיר דרך הג'ונגלדים של מערב בורמה. עד נובמבר 1824 אסף המלך כ-30,000 חיילים והעריך שאלו יספיקו לכיבוש העיר.
ההתקפה הבורמזית על יאנגון החלה ב-30 בנובמבר 1824. האנגלים שהתבצרו במרכז העיר היו מצוידים בנשק אישי וארטילרי טוב יותר מהבורמזים ולכן הכוחות התוקפים נתקלו באש חזקה ויעילה. לאחר כשבועיים של קרבות הצליחו הבריטים להביס את הכוחות התוקפים ולגרום להם לכ-6,000 נפגעים. חיילים בורמזים רבים ברחו משדה הקרב וחזרו לבתיהם כך שבסוף הקרב הצטמצם הכוח הבורמזי מ-30,000 חיילים לכ-7,000.
מהלך המלחמה > קרב דנוביו

לאחר המפלה היאנגון ב-1824 עבר המלך הבורמזי וצבאו לעיר דנוביו (אנ') (כ-100 ק"מ מצפון מערב ליאנגון) שם אסף מפקד הצבא, בנדולה (Bandula), כ-10,000 חיילים שעסקו בביצור העיר ובהכנות לקרב נוסף לשחרור יאנגון.
הבריטים "הקדימו תרופה למכה" ויצאו להכות בבורמזים בדנוביו. צי בריטי ובו כ-4,000 לוחמים הפליג במעלה נהר האירוודי (אנ') ובמרץ 1825 תקפו החיילים את העיר בגיבוי ירי מהצי הבריטי. המתקפה נכשלה והבורמזים יצאו למתקפת נגד שנתקלה באש בריטית חזקה ונכשלה.
ב-1 באפריל 1825 יצאו הבריטים להתקפה נוספת על דנוביו. הפעם הקדימו את ההתקפה בירי ארטילרי מסיבי שהרס את העיר וגרם, בין השאר, להריגתו של מפקד הצבא בנדולה. התקפה זו הביאה לנסיגת הבורמזים מהעיר ולכיבושה על ידי הבריטים.
מהלך המלחמה > המערכה בארקאן

במקביל לקרב דנוביו התחוללה במערב בורמה המערכה לכיבוש מדינת ארקאן. עם כיבוש יאנגון ב"קרב יאנגון" הזעיק מלך בורמה את כוחותיו ההתקפיים מאזור מדינת ארקאן ואלו השאירו כוחות משמר מאחור. הבריטים ניצלו את החלשות הכוח הבורמזי בזירה זו וב-1 בפברואר 1825 פלש כוח בריטי של כ-11,000 חיילים לארקאן כשהוא נתמך על ידי צי ספינות מלחמה. הכוח החל להתקדם לכוון בירת ארקאן, מארוק-יו (אנ'), אך התקשה להתמודד מול הכוח הבורמזי המצומצם. רק לאחר חודשיים של קרבות הגיעו הבריטים לקרבת הבירה וב-29 במרץ החלה ההתקפה על העיר וב-1 באפריל נסוגו הבורמזים מהעיר והבריטים כבשו אותה (במקביל לכיבוש דנוביו).
מהלך המלחמה > הפסקת האש

בקיץ 1825 הרחיבו הבריטים את שליטתם במחוזות שבצפון מזרח הודו. בספטמבר 1825 הסכימו הצדדים לחודש של הפסקת אש במהלכה ניהלו המדינות שיחות שלום. באוקטובר נכשלו השיחות לאחר שהבורמזים דחו את תביעות הבריטים לנסיגה מלאה שלהם ממערב בורמה ולתשלום פיצויים של מיליון פאונד.
מהלך המלחמה > קרב פרום

לאחר כישלון הניסיון להסכם שלום ריכזו הבורמזים את שארית צבאם בצפון המדינה. בנובמבר 1825 כיתרו הבורמזים את העיר פרום (אנ') (כ-270 ק"מ מצפון ליאנגון) בה החזיקו הבריטים. הבריטים שלחו למערכה צי של ספינות מלחמה שהכו בכוחות הבורמזים ומנעו את כיבוש העיר. ב-1 בדצמבר יצאו כ-4,000 חיילים בריטים להילחם בבורמזים כשהם מגובים בירי מספינות המלחמה. הקרב הסתיים ב-5 בדצמבר בניצחון הבריטים לאחר שמפקד הצבא הבורמזי נהרג מפגז בריטי.
הבריטים ניצלו את המומנטום והמשיכו להדוף את הבורמזים צפונה עד שאלו הרימו דגל כניעה לבן ב-26 בדצמבר.
מהלך המלחמה > אמנת יאנדבו

לאחר כניעת הבורמזים החלו שיחות שלום ביניהם לבין הבריטים ובסיומן נחתמה, ב-24 בפברואר 1826, "אמנת יאנדבו" (אנ'). סעיפי האמנה כללו:
ויתור של בורמה על מחוזותיה המערביים שכללו את אסאם, מניפור, ראקין וטנינת'ארי (אנ').
הפסקת ההתערבות הבורמזית במחוזות קאצ'אר (אנ'), ג'יניטא (אנ').
תשלום פיצוי לבריטניה של מיליון פאונד בריטי ב-4 תשלומים.
החלפת שגרירים.
חתימה על הסכמי מסחר בעתיד.
שחרור שבויי מלחמה בריטים
ההסכם התנה את נסיגת הבריטים מיאנגון בתשלום השלב השני של הפיצוי.
מהלך המלחמה > תוצאות הקרב ומימוש הסכם השלום

לאחר התשלום השני נסוגו הבריטים מיאנגון אך נשארו בדרום בורמה כדי לוודא שהבורמזים מקיימים את האמנה.
נפגעים:
בריטניה: מתוך כ-50,000 חיילים שהשתתפו במערכה כ-15,000 מתו כש-70% מהם נפטרו כתוצאה מתנאי החיים בג'ונגלים וממחלות טרופיות.
בורמה: מתוך כ-40,000 חיילים שהשתתפו במערכה כ-20,000 מתו.
במקרה שלפנינו, את היחס בין ההרוגים והפצועים למספר המעורבים ולהישגים הקרקעיים ניתן להשוות לימים העקובים מדם של קרב טלאברה וקרב ווטרלו
.
כלכלה:
בריטניה: מבחינה כלכלית העלות הגבוה של המלחמה גרמה לפגיעה רבה בכלכלת הודו הבריטית ובהמשך לקיצוץ משמעותי בזכויות ובזיכיונות של חברת הודו המזרחית הבריטית.
בורמה: בנוסף להשפלה שנגרמה לבורמזים מהכניעה והאילוץ לחתום על האמנה, גרמה המלחמה והקנס שהוטל לפגיעה משמעותית בכלכלת המדינה ולמשבר כלכלי קשה.
ראו גם

יחסי הממלכה המאוחדת–מיאנמר
לקריאה נוספת

Hall, D.G.E. (1945). Europe and Burma, 1824–26. Oxford University Press.
Hall, D.G.E. (1960). Burma. 3rd ed. London: Hutchinson University Library.
Blackburn, Terence R. (2009). The Defeat of Ava: The First Anglo-Burmese War, 1824–-26 (Hardcover ed.). A. P. H. Publishing. ISBN 978-81-313-0544-7.
Htin Aung, Maung (1967). A History of Burma. New York: Columbia University Press.
Myint-U, Thant (2006). The River of Lost Footsteps: Histories of Burma. New York: Farrar, Straus and Giroux.
Harvey, G. E. (1925). History of Burma: From the Earliest Times to 10 March 1824, The Beginning of the English Conquest. London: Longmans, Green, and Co. Retrieved 29 October 2019.
Snodgrass, John James (1827). Narrative of the Burmese War: Detailing the Operations of Major-General Sir Archibald Campbell, 1st Baronet's Army, From its landing at Rangoon in May 1824, to the conclusion of a Treaty of Peace at Yandaboo in February 1826. John Murray, London, England. נבדק ב-30 בינואר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
Robertson, Thomas Campbell (1853). Political Incidents of the First Burmese War. London: Richard Bentley, New Burlington Street. Retrieved 29 October 2019.
Trant, Thomas Abercrombie (1827). Two Years in Ava: From May 1824, to May 1826. London: John Murray, Albermarle Street. Retrieved 29 October 2019.
Cox, Hiram (1821). Journal of a Residence in the Burmhan Empire and More Particularly at the Court of Amarapoorah. London: John Warren. Retrieved 29 October 2019.
Doveton, F. B. (1852). Reminiscences of the Burmese War, in 1824-5-6. London: Allen and Co. Retrieved 29 October 2019.
Gouger, Henry (1860). Personal Narrative of Two Years' Imprisonment in Burmah. London: John Murray, Albemarle Street. Retrieved 29 October 2019.
Phayre, Sir Arthur P. (1883). History of Burma: Including Burma Proper, Pegu, Taungu, Tenasserim, and Arakan, from the Earliest Time to the End of the First War with British India. London: Trübner & Co., Ludgate Hill. Retrieved 29 October 2019.
Charney, Michael W. Powerful Learning: Buddhist Literati and the Throne in Burma's Last Dynasty, 1752–1885. Ann Arbor: University of Michigan. 2006.
הערות שוליים

↑  כ-70% נפטרו כתוצאה מתנאי החיים בג'ונגלים
↑  במהלך מאה זו התווספו לאימפריה הבריטית כ-25,000,000 קילומטרים רבועים בהו חיו כ-400 מיליון תושבים
↑  בורמה שאפה להתרחב מערבה לאחר שניסיון מוקדם יותר לפלוש לתאילנד ממזרח נתקל בתגובת נגד של הסינים בעלי הברית של תאילנד
↑  הצי כלל כ-5,000 חיילים אנגלים וכ-5,000 חיילים הודים
↑  באותה תקופה בירת בורמה הייתה אווה (אנ')
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292523005171  LCCN: sh85018142 
ציור של ההתקפה הבריטית על הפגודה המוזהבת ביאנגון ב-1824
עמדת התצפית של בנדולה שהופגזה, במהלך "קרב דנוביו", לאחר שזוהה בה בגלל השמשיה הצבעונית שלו
לוח זיכרון שמוצב בקתדרלת סיננט ג'ון שבמדראס שבהודו לזכר החללים של המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה
הקצפה

קצף של גבינת פרמזן מוגש כמנה ראשונה.
הקצפה היא שיטת הכנת מזון המשמשת לכל אורך ההיסטוריה של הבישול, הן ליצירת מנות עיקריות, אך בעיקר ליצירת קינוחים. בטכניקת הכנת מזון זו, מחדירים אוויר לתוך נוזל, ומשמרים את בועות האוויר במאכל, באמצעות קירורו, הקפאתו או אפייתו.
טכניקה זו משמשת ליצירת קצפת, מוס, תפיחה (סופלה), גלידה ומרנג.
בשנים האחרונות טכניקה זו משמשת במטבח המולקולרי ליצירת קצף אוורירי בטעמים שונים במטרה לאפשר לסועד לחוש בטעם תוך שהוא מרגיש בפיו מרקם שהוא לא רגיל אליו. בשיטה זו יוצרים קצף תוך שימוש במרכיבי מזון המכילים טעם כגון מיצי פירות והקפצתם עם חומר מקציף או חומר מייצב כגון אגר או לציטין.
| טכניקות בישול |
| --- | --- | --- |
| יבש | אפייה • צלייה • קלייה • עישון |  |
| מבוסס מים | בישול לבן • הרתחה • חליטה • שליקה • אידוי • נזיד |  |
| מבוסס שמן | טיגון עמוק • הקפצה |  |
| מבוסס אלכוהול | פלמבה (שילהוב) |  |
| מבוסס חומץ או מלח | כבישה • החמצה |  |
| בעזרת כלים | אמבט מרים • סיר לבישול איטי • בישול במיקרוגל • סיר לחץ • מנגל • הקצפה |  |
| גסטרונומיה מולקולרית | ספריפיקציה • סו-וויד |  |
הפרויקט הלאומי לקהילה האתיופית בישראל

| --- | --- |
 פעילות:  שילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית
 התאגדות:  חברה לתועלת הציבור
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  אבן גבירול 1, ירושלים
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 www.enp.org
 
הפרויקט הלאומי לקהילה האתיופית בישראל (ENP) הוא חברה לתועלת הציבור, אשר מטרתה לחזק את הקהילה האתיופית בישראל ולהפעיל מאמצים ישירים ומשאבים למען מתן הזדמנויות חינוך לרבות תשומת לב מיוחדת לקשרי הורים-ילדים ונוער, חיזוק שיתוף הפעולה בין ההורים לבתי הספר, שילוב מלא וחינוך לערכים. בנוסף, יצירת הזדמנויות להמשך בנייה וחיזוק הקהילה על ידי פיתוח ועידוד מנהיגות, אחריות ועבודה התנדבותית, וכן לעודד תכנון ויזמה לביצוע כל מיזם או תוכנית שתתרום לפיתוח הקהילה האתיופית בישראל ולרווחתה.
רקע

בישראל חיים כיום כ-151,800 יוצאי אתיופיה, ומתוכם כ-32,137 ילדים ובני נוער, אולם 35 שנה לאחר גל העלייה הראשון במבצע משה, האוכלוסייה האתיופית עדיין לא השתלבה באופן מלא בחברה הישראלית, ואף סובלת מצורות שונות של אפליה. כמו כן, ההכנסה הממוצעת של יוצאי אתיופיה נמוכה משמעותית מההכנסה הממוצעת של משפחה ישראלית, ובנוסף, גם בתחום החינוך קיים הבדל משמעותי. תלמידי כיתות ה' יוצאי אתיופיה קיבלו את הציון הנמוך ביותר בבחינת המיצ"ב שנערכה ב-2011, עם כ-20 נקודות פחות בעברית, מתמטיקה ואנגלית. יוצאי אתיופיה מהווים את האחוז הנמוך ביותר מבחינת הזכאות לבגרות ביחס למספר התלמידים: 66.2% מהתלמידים ילידי אתיופיה היו זכאים לבגרות ב-2018, לעומת 80.2% אצל התלמידים ילידי ישראל.
על בסיס החלטת ממשלת ישראל ובסיוע של הקהילות היהודיות ברחבי העולם ופעילי בני הקהילה בארץ הוקם בשנת 2004 הפרויקט הלאומי לקהילה האתיופית בישראל, אשר מטרתו להביא לשילוב מלא ומוצלח של עולי אתיופיה בחברה הישראלית.
פעילות הפרויקט

הפרויקט הוקם במטרה לשלב את יוצאי אתיופיה בכל מערכות החיים והחברה בישראל. בעלי התפקידים הם מקור להזדהות ומשמשים דוגמה אישית לבני הנוער ולמבוגרים בני הקהילה.
על פי החלטת הממשלה הוחלט כי הפרויקט הלאומי ימקד את מאמציו בבני הנוער בגילאים 13–18. הוא פועל במסגרת התוכנית "SPACE" – (School Performance and Community Empowerment).
הפרויקט עוסק בתחומים אלו:
חינוך – תוכנית SPACE School Performance and Community Empowerment), מענה מלא לאחר שעות הפעילות הרשמיות, כולל תגבורים, חשיפה לאקדמיה, מנהיגות צעירה, שיפור הישגים לימודיים ומצוינות.
העצמה אישית ומנהיגות נוער.
פרויקט תיאו"ד (תיעוד יהדות אתיופיה ודרכם לארץ ישראל).
תוכנית ‘Bridges’ - תוכנית אנגלית מדוברת לתלמידי שכבת ט'.
הפרויקט הלאומי הפעיל בעבר 27 מרכזי נוער ברמה הארצית ביישובים כמו גם בשכונות. בשלוש השנים האחרונות קהל היעד של הפרויקט הלאומי לקהילה האתיופית בישראל הוא 80% בני הקהילה האתיופית ו-20% שאינם מבני הקהילה בכל התוכניות.
הערות שוליים

1 2 3  האוכלוסייה ממוצא אתיופי בישראל באתר הלמ"ס
↑  על פי הפילוח 65,000 ילידי ישראל ו-87,000 ילידי אתיופיה
↑  מיקי פלד, התקציב לשילוב אתיופים קוצץ ב־90% והם נותרו עניים, באתר כלכליסט, 5 במאי 2015
1 2  אודותינו באתר הארגון
המדינה העמוקה (טורקיה)

עטיפת הספר "המדינה העמוקה: 1950-2007". מאת ג'ינייט ארג'איירק
המדינה העמוקה (בטורקית: Derin devlet) הוא כינוי למכלול של "גורמים" ו"כוחות" בקרב מוסדות השלטון, הצבא, הארגונים החשאיים ואפילו הפשע המאורגן בטורקיה, אשר מתפקדים, כך נטען, כ"מדינה בתוך מדינה". ל"מדינה העמוקה" יוחסו חלק ניכר מההתרחשויות בטורקיה החל משנות השבעים של המאה ה-20. למרות היעדר ראיות מוצקות לקיומה של "המדינה העמוקה" או לזהותה, רבים מראשי ממשלות טורקיה ונשיאיה בעבר ובהווה העידו כי היא קיימת, וכי היא שמה לה למטרה לשמר את מורשתו של מוסטפא כמאל אטאטורק ואת עקרונות הכמאליזם, ובראשם עקרון החילוניות.
המדינה העמוקה - ממתי?

השימוש במונח "המדינה העמוקה" הפך לנפוץ בטורקיה, וכאמור לעיל ב-1974 עוד עשה אג'וויט שימוש במינוח "גרילת הנגד". רק אז החלה התופעה לחלחל באיטיות לתודעה הלאומית והבינלאומית. למרות דברי ארדואן כי המדינה העמוקה קדמה לרפובליקה הטורקית, יש להניח שבמתכונתה הנוכחית היא הכתה שורשים בשנות החמישים של המאה ה-20 כתוצאה משני גורמים:
מאחר שברור שהמדינה העמוקה נאמנה למורשתו של מוסטפא כמאל אטאטורק ולעקרונות הכמאליזם, ובראשם עקרון החילוניות, יש להניח כי החלה להתארגן ולפעול כאשר עקרונות אלה עמדו לראשונה בסכנה. בתקופת המפלגה הבודדת שנמשכה מהכרזת העצמאות של טורקיה ב-1923 ועד שנת 1950, וכל עוד מפלגת העם הרפובליקאית מייסודו של אטאטורק שלטה במדינה בלא אופוזיציה, לא נשקפה סכנה לעקרונות הכמאליזם. כאשר המפלגה הדמוקרטית תפסה את השלטון במדינה והחלה לכרסם במהלך שנות החמישים באופיה הדמוקרטי והחילוני, נכנס הצבא, וייתכן שגם המדינה העמוקה, לפעולה ותפס את השלטון בהפיכה הצבאית הראשונה בטורקיה ב-1960. ראש ממשלת טורקיה אדנאן מנדרס נשפט והוצא להורג בחופזה, ובניגוד לעמדת ראש המדינה ג'מל גירסל ומדינאים אחרים. ייתכן שהייתה זו הפעם הראשונה בה פעלה המדינה העמוקה בניגוד לעמדתה של המדינה הגלויה. כמו כן, תוכנית גלאדיו של נאט"ו, אשר באה לעולם עם תחילתה של המלחמה הקרה לאחר מלחמת העולם השנייה, הייתה הגורם השני שהאיץ את היווצרותה של המדינה העמוקה.
פעולות שמיוחסות ל"מדינה העמוקה"

ל"מדינה העמוקה" נקשרו חלק ניכר מההתרחשויות בטורקיה החל בשנות השבעים של המאה ה-20 לפחות ועד ההווה. לפי תאוריה זו פועלת המדינה העמוקה לפי דוקטרינת "אסטרטגיית המתח" (מאיטלקית strategia della tensione), שמטרתה לשלוט על דעת הקהל ולנווט אותה באמצעות פחד, תעמולה, הטעיה, לוחמה פסיכולוגית, הפעלת סוכנים כפולים ומעשי טרור במסווה (דגל כוזב). בדרך זו מבקשת המדינה העמוקה לבסס את שליטתה במדינה הגלויה ולקדם את האינטרסים בהם היא תומכת ומאמינה, כגון לאומיות, קורפורטיזם וחילוניות, ולהכתיב קו כלכלי ופוליטי ימני בעיקרו.
למדינה העמוקה מייחסים מעורבות פעילה, אם לא עיקרית, בהפיכות הצבאיות של 1971 ו-1980, וייתכן שגם בזו של 1960. כך גם לגבי ההפיכה הפוסט-מודרנית של 1997, המשבר הפוליטי-חוקתי שפקד את המדינה בשנת 2007 סביב סוגיית מינויו של עבדוללה גול לנשיא המדינה, ולחלק ניכר אם לא לכל מעשי הטרור ומאבקי הימין בשמאל ששטפו את המדינה במהלך שנות השבעים. כך לדוגמה נקשר גם טבח כיכר טקסים ב-1977 אל המדינה העמוקה, והתומכים בכך, כמו ראש הממשלה אג'וויט, ראו בעובדה שאיש לא נתפס או הועמד לדין בעקבות האירוע משום ראיה לכך.
למדינה העמוקה יוחסו גם קשרים עם ארגון הטרור הימני-פשיסטי של הזאבים האפורים, קשרים שזכו לאישור בדוח החקירה שנערך בעניינה של שערוריית סוסורלוק ואשר עמדו בעינם עד להפיכת 1980 וכל עוד פעולותיו של הארגון תרמו למטרתה של המדינה העמוקה להשליט את אסטרטגיית המתח ברחבי טורקיה. עובדה שאינה מוטלת בדרך כלל בספק היא שקנן אוורן שעמד בראש ההפיכה הצבאית ב-1980 והיה לראש המדינה ובהמשך לנשיא טורקיה השביעי, היה מופקד בעברו ובטרם היה לראש המטות המשולבים של טורקיה על יחידת "גרילת הנגד", השלוחה הטורקית של תוכנית גלאדיו של נאט"ו. אפילו אוורן הודה כי המדינה העמוקה קיימת, אך לדבריו זהו יסוד כה חזק שאפילו ראש המטות המשולבים של טורקיה אינו יכול להשתלט עליו.
פעולות שמיוחסות ל"מדינה העמוקה" > קשרים עם ה-CIA

קיימות ראיות נסיבתיות וישירות גם לקשר בין גרילת הנגד ל-CIA. לאחר המהפכה האיראנית והפלישה הסובייטית לאפגניסטן ב-1979 עלתה חשיבותה של טורקיה למערב בכלל ולארצות הברית בפרט. ממשלו של ג'ימי קרטר החל ליישם תוכנית "כוחות הפריסה המהירה" (Rapid Deployment Forces, RDF) שנועדה לאפשר התערבות מהירה מחוץ לאזורים בשליטת נאט"ו ומבלי תלות בנאט"ו. ב-11 בספטמבר 1980, יום לפני ההפיכה הצבאית בטורקיה, החל תרגיל צבאי של כ-3,000 חיילי כוחות הפריסה המהירה בשטחה. לאחר ההפיכה דיווח פול הנז, ראש תחנת ה-CIA באנקרה, לוושינגטון כי "Our boys have done it" ("החבר'ה שלנו עשו את זה"). הנז הכחיש את הדברים ב-2003, אך יומיים לאחר מכן הוצג ראיון עמו משנת 1997 שאישר את התבטאותו המקורית. ראיות למעורבות אמריקאית בהפיכה נמצאו גם בשיתוף הפעולה בין החונטה השלטת בטורקיה לאחריה. בסוף 1981 הוקמה "מועצת ההגנה הטורקית-אמריקאית" (Türk-Amerikan Savunma Konseyi), וב-9 באוקטובר 1982 נחתם מזכר הבנות (Mutabakat Belgesi) בדבר פתיחתם של שדות תעופה בדרום-מזרח טורקיה לשימוש צבאי.
ראו גם

היסטוריה של הרפובליקה הטורקית
שערוריית סוסורלוק
הערות שוליים

↑  הוצאת ilknokta ISBN 994431402-1
↑  כתבה בעיתון Radikal (בטורקית)
1 2  כתבה ב-Radikal
↑  בהתייחס למשאל העם שאישר ברוב מוחץ את החוקה הנוכחית של טורקיה, אשר הוכתבה בידי השלטון הצבאי היוצא וציצמה את החירויות האישיות במדינה. ראו חוקת טורקיה
↑  כתבה בעיתון סבאח
↑  כתבה בעיתון סבאח
↑  מאתר Yeni şafak (אנגלית)
↑  Birand, Mehmet Ali: The Generals’ Coup in Turkey: An Inside Story of 12 September 1980, New York, Brassey’s Defence, 1987, ISBN 008034741Xמתוך ספרו של מהמט אלי בירנד "12 בספטמבר בשעה 4"
↑  כתבה בעיתון Zaman
הצונחים אל המוות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אליסטר מקלין 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1967 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מ. מזרחי
 תאריך:  1968
 תרגום:  אריה חשביה
 מספר עמודים:  208
 סדרה
 ספר קודם:  דו-קרב במצולות ים 
 הספר הבא:  גיבורי נברון 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001755180
 
הצונחים אל המוות (באנגלית: Where Eagles Dare) הוא ספר מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין. הספר יצא לאור ב-1967. עלילת הספר עוסקת במבצע של המודיעין הבריטי, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה במלחמת העולם השנייה.
עלילת הספר

גנרל ג'ורג' קרנבי מצבא ארצות הברית, המעורב בתכנון הפלישה של בנות הברית לאירופה, נופל בשבי הגרמנים בחורף 44–1943, לאחר שמטוסו הופל במהלך טיסה לכרתים. הגנרל מועבר למתקן מעצר וחקירה הממוקם ב"טירת הנשר" המבודדת בהרי האלפים בבוואריה. קולונל טרנר ואדמירל רולנד מהביון הבריטי יודעים כי אם יצליחו הגרמנים לדובב את הגנרל, ישובשו כל תוכניות הפלישה. יש להצילו בכל מחיר ואם אין כל ברירה אף להורגו כדי למנוע מן הסודות הידועים לו ליפול בידי האויב. לשם כך נשלחת יחידת קומנדו למשימת החילוץ. על הכוח מפקדים רב-סרן ג'ון סמית מן ה-SOE, ובעברו איש רגימנט "המשמר השחור" שלחם באל-עלמיין, וסגנו האמריקני מוריס שאפר, מתנקש מומחה הפועל בשירות המשרד לשירותים אסטרטגיים. על הכוח להסתנן לטירה, לחלץ את הגנרל ולסגת בשלום לקווי בעלות הברית. המשימה, הנראית כבלתי אפשרית כבר בתחילתה, הופכת קשה עוד יותר נוכח העובדה שאחד מאנשי היחידה הוא בוגד בשירות הביון הגרמני.
עיבודים לקולנוע

הספר עובד גם לסרט קולנוע בשם הנשרים פשטו עם שחר שיצא לאקרנים בשנת 1968. הסרט בוים על ידי בריאן ג'. האטון, ומככבים בו ריצ'רד ברטון כג'ון סמית, קלינט איסטווד בתפקיד מוריס שאפר ומרי יור.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, מבצע הולכת שולל שנרקם סביב אדם שלא היה, הבלוג על הכוונת, ‏ 25 באוקטובר 2016.
↑  אליסטר מקלין, "הצונחים אל המוות", הוצאת מ. מזרחי, 1968, עמוד 10.
↑  אליסטר מקלין, "הצונחים אל המוות", הוצאת מ. מזרחי, 1968, עמוד 19.
↑   "הנשרים פשטו עם שחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית).
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התנגשות של אלופים (WWE)

"התנגשות של אלופים" (באנגלית: Clash of Champions) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ששודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. האירוע התקיים לראשונה בשנת 2016, והיה בלעדי למותג Raw, כשהחליף את האירוע "לילה של אלופים" כאירוע של חודש ספטמבר. למרות זאת, בשנת 2017 האירוע הוזז לחודש דצמבר והפך להיות בלעדי למותג סמאקדאון. בשנת 2018 דווח שהאירוע יהיה בשיתוף של שני המותגים, אך מאוחר יותר הוחלט שהאירוע יבוטל; במקום אירוע זה, אירוע ה-TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות הוזז למתכונת חודש דצמבר.
תאריכים ואולמות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | אירוע הבלעדי לתוכנית Raw |  | אירוע הבלעדי לתוכנית סמאקדאון |
| מספר | שם האירוע | תאריך האירוע | עיר ומדינה | אולם | הקרב המרכזי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | התנגשות של אלופים 2016 | 25 בספטמבר 2016 | אינדיאנפוליס, אינדיאנה | באנקרס לייף פילדהאוס | קווין אואנס (א) נגד סת' רולינס על האליפות האוניברסלית |
| 2 | התנגשות של אלופים 2017 | 17 בדצמבר 2017 | בוסטון, מסצ'וסטס | טי די גארדן | AJ סטיילס (א) נגד ג'ינדר מהאל על אליפות ה-WWE |
| 3 | התנגשות של אלופים 2019 | 15 בספטמבר 2019 | שארלוט, קרוליינה הצפונית | ספקטרום סנטר | סת' רולינס (א) נגד ברון סטרומן על האליפות האוניברסלית |
| 4 | התנגשות של אלופים 2020 | 27 בספטמבר 2020 | אורלנדו, פלורידה | אמוויי סנטר | רומן ריינס (א) נגד ג'יי אוסו על האליפות האוניברסלית |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
הערות שוליים

↑  דיווח על האירועים שהפכו לשמש כאירועים של שני המותגים
↑  עדכון לגבי אירוע ה-TLC
↑  ה-WWE משנים את לוח זמני אירועי השלם וצפה של שארית שנת 2018