stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמשון רוזנבאום
הערות שוליים

↑  Amihai Zippor, IHC Celebrates with Lithuanian Embassy, Israel Hasbara Committee
↑  ראו גם: א. יזרעאלי ("הד ליטא"), "מי שהיה מיניסטר", דואר היום, 18 בדצמבר 1924.
↑  א. יזרעאלי, מי שהיה מיניסטר, הד ליטא, 26 בנובמבר 1924, עמ' 5-4
↑  Prominent Personalities, באתר הקהילה היהודית של ליטא (באנגלית).
↑  אות כבוד לש. רוזנבוים, דבר, 14 באוגוסט 1929.
↑  רוזנבאום נקבר בין אחד העם וביאליק (The Late Dr Rosenbaum: Funeral in Tel-Aviv, פלסטיין פוסט, 10 בדצמבר 1934), ולאחר מכן הוזז קברו (תושב תל־אביב, חילול קברו של איש גדול: היכן קברו של ד"ר שמשון רוזנבוים?, דואר היום, 7 באוגוסט 1935; ועד "ברית ראשונים", על אי־הכבוד האחרון...: מכתב גלוי ל"חברה קדישא" ע"י הקהלה העברת ת"א יפו, דואר היום, 22 באוגוסט 1935; ועד ברית ראשונים, על העברת קברו של ד"ר ש. רוזנבוים ז"ל (גלוּי דעת), דואר היום, 25 בדצמבר 1935).
↑  ארכיון שמשון רוזנבאום, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411322305171  GND: 1016835825  ISNI: 0000 0003 6814 0301  LNB: 000213917  SUDOC: 104407220  VIAF: 235307498   WorldCat (עם VIAF): 235307498 
תצלום קבוצתי של מנהיגי התנועה הציונית ברוסיה, בימי ועידת מינסק - הוועידה השנייה של ההסתדרות הציונית ברוסיה, שנערכה בעיר מינסק, בלארוס, בחודש ספטמבר 1902. בתצלום נראים חברי נשיאות הוועידה, מנהיגי התנועה הציונית ברוסיה. עומדים מימין לשמאל: צבי ברוק, שמשון רוזנבוים, ולדימיר זאב טיומקין. יושבים, מימין לשמאל: צבי בלקובסקי, הרב שמואל יעקב רבינוביץ' (מהעיר ספוצקין), יחיאל צ'לנוב, מנחם אוסישקין, ישראל יסינובסקי, יצחק ליב גולדברג.
צילום משנת 1900 של מנהיגי הציונות ברוסיה, הנהלת ההסתדרות הציונית ברוסיה.  מימין לשמאל: צבי בלקובסקי, רבינוביץ, יחיאל צ'לינוב, מנחם אוסישקין, ישראל יסינובסקי, יצחק לייב גולדברג, שורה שנייה: צבי ברוק, שמשון רוזנבוים, ולדימיר זאב טיומקין.
קברו של שמשון רוזנבאום - בית קברות טרומפלדור תל אביב
תעודה מפוארת על קלף, לכבוד המדינאי הציוני שמשון רוזנבאום, מטעם ידידיו, פעילים ציונים וסוציאליסטים מקרב הקהילה היהודית במינסק, 1908.
שמעון גרינפלד

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1860 חוסט, אוקראינה 
 פטירה:  17 בפברואר 1930 (בגיל 69) סמיהאלי, הונגריה 
 תקופת הפעילות:  ? – 17 בפברואר 1930 
 רבותיו:  משה שיק 
 אב:  יהודה גרינפלד 
 
רבי שמעון גרינפלד (מהרש"ג; 20 באוקטובר 1860, ד' בחשוון תרכ"א – 17 בפברואר 1930, י"ט בשבט ה'תר"ץ) היה רב, ראש ישיבה ופוסק הלכה הונגרי, דיין במונקאטש ורבה של סמיהאלי במשך עשרות שנים. נודע בכינויו המהרש"ג.
ביוגרפיה

נולד בעיר חוסט לרב יהודה גרינפלד שנעשה לימים (1875–1907) רבה של סמיהאלי ומחבר הספר "קול יהודא". למד במשך תשע שנים אצל רבי משה שיק ("המהר"ם שיק") שכיהן אז כרבה של חוסט ועמד בראשות הישיבה בעיר, והיה לתלמידו המובהק. לישיבת חוסט נכנס כבר בגיל 11, ואת תשובתו ההלכתית הראשונה כתב בחוסט בגיל ארבע עשרה שנים בלבד. בגיל עשרים ואחד כתב את חידושיו למסכת שבועות שנדפסו שנים לאחר פטירתו ("חידושי מהרש"ג" – שבועות, ירושלים תשל"ד).
נישא לבתו של יהודי עשיר ממונקאטש ולאחר נישואיו עבר לגור בעיר זו. הוא התמנה לדיין ומורה הוראה במונקאטש וגם הקים בה ישיבה ועמד בראשה. לאחר פטירת אביו בתרס"ז התמנה תחתיו כרבה של סמיהאלי וראש הישיבה בה.
בישיבתו למדו את כל המסכת בתלמוד הבבלי לפי סדרה, סוגיה אחר סוגיה בלימוד שיטתי של הפשט, בניגוד למקובל באותם ימים ברבות מישיבות הונגריה להקיף בכל נושא את כל הסוגיות הקשורות אליו במישרין ובעקיפין ברחבי התלמוד. בישיבתו לא הוקדשו זמנים מיוחדים ללימוד ספרי חסידות או ספרי מוסר, הוא הסביר כי נהג להתפלל שתלמידים כאלו ש"הוויות דאביי ורבא" לא מספיקות כדי להבעיר בקרבם יראת שמים, לא יבואו אליו. הוא היה דייקן בזמנים. ב-1929 למדו בישיבתו כמאה בחורים, לאחר פטירתו הצטמצם מספר התלמידים והישיבה התקיימה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה ושואת יהדות אירופה.
משפחתו

בנו רבי מרדכי גרינפלד מסווידניק – הכין לדפוס את החלק הראשון של "שו"ת מהרש"ג", וחיבר את הספר "זהב שבא" על התורה. נספה בשואה במחנה ההשמדה חלמנו.
בתו חיה – נישאה לרב שלמה אליעזר רוטנברג שכיהן כדיין ומו"צ בסמיהאלי, הם נספו באושוויץ עם שמונת בניהם ובנותיהם.
לקריאה נוספת

הרב מרדכי גרינפלד, 'הקדמה מבן המחבר המו"ל', בתוך: שו"ת מהרש"ג, כרך א, ירושלים תשל"ד (נדפס תחילה בספר זהב שבא על התורה)
אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, כרך א, ירושלים תשל"ט, עמ' 255–260
יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, מכון ירושלים תשנ"ז, עמ' 527–528
אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק ג, בני ברק תשמ"ז, עמ' ר-רכא
הערות שוליים

↑  התשובה נדפסה בשו"ת מהרש"ג ח"ג סימן פ"א והיא עוסקת בדין שני תינוקות, האחד בן לאב "ישראל" והשני בן כהן "חלל" שאבד סימן הזיהוי שלהם ואין ידוע מי הוא מי.
↑  מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ד, ירושלים תשנ"ז, עמ' 831
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296645905171  ISNI: 0000 0000 6876 2061  LCCN: n97031322  VIAF: 97457603   WorldCat (עם VIAF): 97457603
סוקטה TB

סוקטה TB-20 טרינדד GT
סוקטה TB-9 טמפיקו
סוקטה TB-10 טובגו
סוקטה TB-200 טובגו XL GT
סוקטה TB היא סדרת מטוסים קלים בעלי מנוע בוכנה יחיד שתוכננה בשנות השבעים המאוחרות ומיוצרת על ידי סוקטה. האותיות TB בשם המטוס נגזרו מהשם תרבס (Tarbes), עיר בדרום צרפת בה מיוצר המטוס.
סדרת מטוסי הסוקטה TB מורכבת מהמטוסים הבאים:
TB-9 טמפיקו GT‏ (TB-9 Tampico GT)
TB-10 טובגו GT‏ (TB-10 Tobago GT)
TB-200 טובגו XL GT‏ (TB-200 Tobago XL GT)
TB-20 טרינידד GT‏ (TB-20 Trinidad GT)
TB-21 טרינידד TC GT‏ (TB-21 Trinidad TC GT)
סוקטה TB-30 אפסילון
כל המטוסים דומים למראה, הן חיצונית והן פנימית אך רק כני הנסע של ה-TB-20 וה-TB-21 מתקפלים. ההבדל המשמעותי ביותר בין הדגמים השונים הוא עוצמת המנוע הגדלה מ-160 כוח-סוס של מנוע ה-TB-9,‏ 180 כוח-סוס של מנוע ה-TB-10,‏ 200 כוח-סוס של מנוע ה-TB-200,‏ ועד ל-250 כוח-סוס של מנועי ה-TB-20 וה-TB-21. ההבדל היחיד בין ה-TB-20 ל-TB-21 הוא שלאחרון הוסף מגדש טורבו (Turbocharger), ומכאן האותיות TC. לכל המטוסים יש מדחף בעל פסיעה משתנה מלבד ה-TB-9, לו יש מדחף בעל פסיעה קבועה. בשנת 2000 עברו תכנוני המטוסים תהליך מודרניזציה ולשמם נוספו האותיות GT, ראשי תיבות של Generation Two (דור שני). לגרסאות ה-GT יש קבינה גדולה יותר והוכנסו בהם שיפורים אווירודינמיים.
ה-TB-30 אפסילון (TB-30 Epsilon) שיוצר על ידי סוקטה בעבר לשימוש כמטוס אימון צבאי אינו קשור למטוסי ה-TB האחרים חרף שמו. גרסה משופרת של מטוס זה כונתה TB-31 אומגה (TB-31 Omega) אך מעולם לא נכנסה לייצור סדרתי. המטוס TB-360 טנגרה (TB-360 Tangara) היה מטוס קל דו-מנועי שהתבסס על ה-GA-7 קוגר מתוצרת גאלפסטרים, אך גם הוא לא נכנס לייצור סדרתי.
מפעילות צבאיות

אוסטרליה אוסטרליה
ישראל ישראל
הרפובליקה העממית של סין  סין
צרפת צרפת
מאפיינים (TB-20 טרינידד) > מאפיינים כללים

צוות: 1
קיבולת: 3 או 4 נוסעים
אורך: 25 רגל 5 אינץ' (7.75 מטר)
מוטת כנפיים: 32 רגל 8 אינץ' (9.97 מטר)
גובה: 9 רגל 4 אינץ' (2.85 מטר)
שטח כנף: 128.04 רגל² (11.90 מטר²)
משקל ריק: 1,980  ליברות (900 ק"ג)
משקל המראה מרבי: 3,080 ליברות (1,400 ק"ג)
הנעה: מנוע אחד מדגם IO-540 מתוצרת לייקומינג, המייצר דחף של 250 כוח-סוס (186 קילו-וואט)
מאפיינים (TB-20 טרינידד) > ביצועים

מהירות שיוט: 188 מיל/שעה (163 קשר, 305 קמ"ש)
טווח: 796 מיל (697 מיל ימי, 1,290 ק"מ)
סייג רום: 20,000 רגל (6,100 מטר)
קצב טיפוס: 1,200 רגל/דקה (6.1 מטר/שנייה)
מרחק המראה: 1,656 רגל (505 מטר)
מרחק נחיתה: 1,509 רגל (460 מטר)
שלמה יחזקאלי

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1922 וינה, אוסטריה
 פטירה:  10 בפברואר 1993 (בגיל 70) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1938
 פעילות בולטת:  שירות צבאי
 תקופת הפעילות:  1941–1968 (כ־27 שנים)
 מקצוע:  חייל
 תפקיד:  מפקד
 בן זוג:  יהודית יחזקאלי גלילי
 צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  50 למלחמת העצמאות, "המסגרת"
 
שלמה יחזקאלי - שורנשטיין (25 במאי 1922 – 10 בפברואר 1993) התגייס לפלמ"ח בשנת 1941 והשתתף במספר מבצעים חשאיים מטעם הפלמ"ח וצה"ל ברחבי העולם. בעלה של יהודית יחזקאלי גלילי אותה הכיר במהלך "המסגרת" במרוקו. נפטר ב-1993 לאחר שנים של עזרה ליהדות ולעולים חדשים.
שנותיו הראשונות

יחזקאלי נולד בווינה, אוסטריה, ראשון לאסתר והנרי יחזקאלי, וכשש שנים אחריו נולדה אחותו הרטה. הוא נולד לבית לא שומר מצוות לגמרי, שלא הרבו בו להתפלל, אבל שמרו על המצוות העיקריות (ברית מילה, בר מצווה, וכדומה). כבר בילדותו היה לו סדר יום קבוע, ולא דחה דבר. אמו נפטרה כשהיה בן 14 בלבד, ועקב כך נהיה לגמרי עצמאי והחליט לחיות חיים שומרי מצוות והצטרף לתנועת הנוער הדתי ציוני. טרם עלייתו לארץ נשא אביו אישה שנייה ולה בת בשם חווה. אביו, אחותו הרטה, אמו החורגת נשלחו למחנות ההשמדה. בשנת 1938, בגיל 16, עלה לארץ במסגרת עליית הנוער והיה חבר בקבוצת "רודגס" על יד פתח תקווה. שלמה פגש את אחותו החורגת חוה בשנת 1946 כאשר היא הגיעה עם עליית הנוער לדורות שם נישאה לרפי כוכבי.
הם הקימו שבט גדול בדורות, הממשיך שם את השושלת הדורית עד היום.
פעילותו בקרב עולי מרוקו

באביב 1955 התמנה לתפקיד המפקד הראשון במבצע "המסגרת" במרוקו. באותו זמן מרוקו הייתה תחת שלטון צרפת. במשך כחודשיים עבר יחזקאלי מסגרת הכנה, ואז נשלח למרוקו יחד עם חברו משה קדש.
משימתם הייתה לפתח מערכת להגנה עצמית במרוקו, ולעשות זאת מוקדם ככל האפשר. היה עליהם להסתגל לשטח, לקשור קשרים ולפעול. בהתחלה ניסו להיעזר בשליחי הסוכנות היהודית ביצירת קשרים עם יהודי מרוקו, אבל עד מהרה הסתבר שהם לא רק לא עזרו להם, אלא גם בזו לעבודתם וזלזלו בה. אבל הם לא התייאשו. לאחר כמה זמן, בעזרת כמה מהסוכנים שכן הסכימו לעזור להם (ביניהם יהודית, אשתו לעתיד), הם הצליחו בכל זאת לקשור כמה קשרים והתחילו בעבודתם.
לאחר כחצי שנה ניתנה עצמאות למרוקו והסוכנות הפסיקה לפעול.
מבצעים ומלחמות

פריצה למחנה עתלית ושחרור המעפילים
מבצע אחד עשר הנקודות בנגב
הורדת העולים מהאוניה שבתאי לוז'ינסקי
מבצע פריקת הרובים הצ'כים
במלחמת העצמאות השתתף במבצעי "חמץ", "קדש", "ברק", ועוד
מבצע יואב
מבצע "המסגרת" בקרב יהודי מרוקו
מבצע אייכמן
מבצע שחרור יוסלה שוכמאכר
סוף ימיו

ב-1967 חזר יחזקאלי לארץ ממבצע באפריקה וסיים את שירותו הקרבי. הוא המשיך ללמד ולהעביר קורסים לחיילים ועוד. אחותו חווה הייתה היחידה ששרדה את השואה מכל משפחתו, ובאותו זמן הוא פגש אותה בארץ והם נקשרו אחד לשני עד יום מותם כמו שני אחים בדם.
שלמה יחזקאלי - שורנשטיין נפטר ב-10 בפברואר 1993, לאחר שנים של לחימה במלחמות ומבצעים.
סרט גלי חיים - קווים לדמותו של שלמה יחזקאלי -
https://www.youtube.com/watch?v=0H9RA0FANIw
לקריאה נוספת

המחתרת היהודית במרוקו 1955–1964, מאת מאיר קנפו
המוסד וסודות הרשת החשאית של יהודי מרוקו 1955–1964, מאת מאיר קנפו
שלמה יחזקאלי (שורנשטיין), מאת יהודית יחזקאלי
יחזקאלי עם יהודית יחזקאלי
יחזקאלי
שרון ניסים

| --- | --- |

ניסים, 2018
 לידה:  19 בינואר 1978 (בן 47) באר שבע, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  מכללת ספיר
 מעסיק:  צ'רלטון
 תחום סיקור:  ספורט
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  sharon.nissim.5
 טוויטר:  sharon_nissim
שרון ניסים (נולד ב-19 בינואר 1978) הוא עיתונאי, שדרן, קריין, מגיש ועורך ספורט ישראלי.
חיים אישיים

ניסים נולד וגדל בבאר שבע, וכיום מתגורר במושב גילת. נשוי למיטל, ולהם 3 ילדים אורי דניאל ושוהם
הערות שוליים

↑  התוכנית "שערים ללא הפסקה" תשודר בחמש תחנות רדיו אזוריות, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2001
↑  צוות חדש ל"שבת של כדורגל", באתר וואלה, 19 בנובמבר 2003
↑  שרון דינר, על הניסים ועל המגרש, באתר "באר שבע נט", 20 בינואר 2022
↑  מירן שפילברג, "אין יותר טופ מזה", באתר "שבע", 13 ביוני 2018
↑  מירן שפילברג, "אין יותר טופ מזה", באתר "שבע", 13 ביוני 2018
↑  שרון ניסים סיים את תפקידו בחדשות 10, באתר "nrg מעריב", 19 ביוני 2007
↑  מהשבוע הבא: רצועה יומית להפועל באר שבע בערוץ הקבוצות, באתר וואלה, 25 בפברואר 2004
↑  ענת קם‏, הכל מתחיל היום, באתר וואלה, 7 ביוני 2008
↑  שרון ניסים, השחקן, המאמן והקבוצה שעשו את ליגת העל - בטלויזיה, באתר כלכליסט, 24 במאי 2008
↑  שרון ניסים, איך מוציאים את הכדורגל בארץ מהבוץ, באתר כלכליסט, 29 ביוני 2008
↑  מירן שפילברג, "אין יותר טופ מזה", באתר "שבע", 13 ביוני 2018
↑  יורו 2024 כבר כאן: כל השידורים בערוצי ספורט1, באתר וואלה, 10 ביוני 2024
↑  הידיעה על הצטרפותו של ניסים לצוות I24NEWS, מתוך חשבון הטוויטר של רן בוקר, 4 ביוני 2024
↑  ימשיך לעבוד במקביל כשדר ספורט: הכירו את מגיש החדשות בערוץ החדש, באתר "כיפה", 20 באוקטובר 2024
↑  סגל תקשורת, באתר המכללה האקדמית ספיר
↑  הודעות כלליות, נמשך השתפ בין קמפוס שיאים לאתר ONE, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 במאי 2009
תומאס דאדלי

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1576 יארדלי הייסטינגס, נורת'אמפטונשייר, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  31 ביולי 1653 (בגיל 76) רוקסברי, מושבת מפרץ מסצ'וסטס, האימפריה הבריטית 
 מדינה:  מושבת מפרץ מסצ'וסטס, ממלכת אנגליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות אליוט 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד 
 תפקיד:  מושל מושבת מפרץ מסצ'וסטס (14 במאי 1634–6 במאי 1635)  מושל מושבת מפרץ מסצ'וסטס (14 במאי 1645–6 במאי 1646)  מושל מושבת מפרץ מסצ'וסטס (13 במאי 1640–2 ביוני 1641)  מושל מושבת מפרץ מסצ'וסטס (22 במאי 1650–7 במאי 1651) 
 בן או בת זוג:  קת'רין דייטון הקבורן (1644–?)  דורות'י יורק (1603–?) 
 חתימה:   
 
תומאס דאדלי (באנגלית: Thomas Dudley‏; 12 באוקטובר 1576 – 31 ביולי 1653) היה קצין ושופט בריטי. הוא היה מושל מושבת מפרץ מסצ'וסטס מספר פעמים ובין מייסדי אוניברסיטת הרוורד.
ביוגרפיה > ראשית חייו

תומאס דאדלי נולד ב-12 באוקטובר 1576 בכפר באזור נורת'האמפטון. אביו היה קצין וככל הנראה נהרג בקרב.
בגיל צעיר תומאד דאדלי החל לשרת בחצר המלכותי ולחם נגד כוחות הנרי הרביעי. לאחר שחרור מהשירות הוא חזר לאנגליה והחל לעבוד במערכת המשפט תחילה כעורך דין ובהמשך כשופט.
בשנת 1622 הוא הכיר את סיימון ברדסטריט שבהמשך התחתן עם ביתו אן ברדסטריט.
בשנת 1628 דאדלי היה חלק של קבוצת פוריטנים שהחליטו להקים מושבה באזור מסצ'וסטס. באפריל 1629 סוכם להעביר מרכז הכובד של החברה לאמריקה. ב-8 באפריל 1630 דאדלי ומשפחתו הפליגו לאמריקה וב-22 ביוני הגיעו לסיילם. את החורף הראשון הם עברו ככל הנראה בבוסטון.
ביוגרפיה > פעילות במסצ'וסטס

דאדלי השתלב בהנהגת המושבה וכיהן בתפקידי ניהול. באביב 1631 הוא היה בין הראשונים שבנו בית ועברו לקיימברידג'.
דאדלי נבחר מספר פעמים לסגן מושל ובשנים 1634/35, 1640/41, 1645/46 ו-1650/51 כיהן כמושל.
בשנת 1637 הנהלת המושבה החליטה על הקמת מוסד להשכלה גבוהה. תקנון של שנת 1650 חתום על ידי דאדלי. מוסד זה קיים כיום בשם אוניברסיטת הרווארד.
בתקופת כהונתו כמושל דאדלי קיבל מספר חוקים חשובים.
בשנת 1649 הוא נבחר לנשיא קונפדרציה של מושבות בניו אינגלנד.
מאשתו הראשונה לדאדלי היו 5 ילדים. היא נפטרה בשנת 1643. הוא התחתן בפעם השנייה ולזוג היו 3 ילדים.
עיירה דאדלי נקראת לכבוד נכדים של תומאס דאדלי שהקימו אותה.
שולחן ערוך הרב

| --- | --- |

צילום דף השער של ח"ב שנדפס בוורשה ב-1875
 מידע כללי
 מאת:  אדמו"ר הזקן
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית
 סוגה:  ספרות תורנית - הלכה
 הוצאה
 הוצאה:  קה"ת
 תאריך הוצאה:  1816-1814 - ה'תקע"ד-ה'תקע"ו
 מספר עמודים:  א': 638, ב': 755, ג': 496, ה': 239, ו': 227, עירובין ויו"ט: 542
 סדרה
 ספר קודם:  ספר התניא
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990023323700205171
סט "שולחן ערוך הרב" המהדורה החדשה
עמוד השער של הוצאת תרנ"ה בווארשא
שולחן ערוך הרב (נקרא גם שולחן ערוך אדמו"ר הזקן או שו"ע הגר"ז) הוא ספר הלכה שנכתב בידי רבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד, שנודע בכינויים "האדמו"ר הזקן", "בעל התניא" ו"הרב".
כתיבת הספר

בהיות אדמו"ר הזקן בגיל עשרים ואחת הורה לו המגיד ממזריטש לכתוב שולחן ערוך חדש שיכלול את כל ההלכות שאינן מופיעות בשולחן ערוך של הבית יוסף. עבודת הכתיבה נעשתה בין השנים תקל"א-תקל"ב (1771–1772), כפי שכתבו בני המחבר בהקדמתם לחיבור:
"...משמיא אסכימו על ידי הרב הקדוש הנ"ל ["המגיד"] לחפוש בחפש מחופש בתלמידיו למצוא איש אשר רוח אלקים בו להבין, להורות הלכה ברורה . . ולסדר כל פסקי דינים הבאים בשו"ע ובכל האחרונים בלשון צח מילתא בטעמא, ויבחר בכבוד אאמו"ר ז"ל ["הרב"] והפציר בו עד בוש, ואמר לו אין נבון וחכם כמוך לירד לעומקה של הלכה לעשות מלאכה זו מלאכת הקודש, להוציא לאור תמצית ופנימית טעמי ההלכות הנזכרים, כל דברי הראשונים והאחרונים, זקוקים שבעתיים, כל דבר על אופניו בלי בלבול ותערובות, ופסק ההלכה המתברר ויוצא מדברי כל הפוסקים כל חכמי זמננו."
בשנת תקנ"ד הדפיס הרב את הלכות תלמוד תורה בעילום שם המחבר. הספר יצר עניין בעולם היהודי, כיוון שהלכות אלו לא נערכו בשולחן ערוך של הבית יוסף והאחרון שכתב אותם בחטיבה אחת היה הרמב"ם בספרו משנה תורה.
את חלקו הראשון של החיבור - שכלל את הלכות ציצית ואת הלכות פסח - כתב עוד בחיי רבו ואת השאר כתב לאחר פטירתו.
הרב כתב את חיבורו על כל ארבעת חלקי "שולחן ערוך". אך בשנת ה'תק"ע (1810), לפני שהספיק להביא אותו לדפוס, בהיותו הרחק מביתו, פרצה בעירו לאדי שרפה שכילתה את כל כתבי היד ורק שליש מהחיבור נותר בידי מעתיקים שהעתיקוהו קודם השרפה. מכתבי יד אלו הובא החיבור לדפוס לאחר פטירתו.
החסידים מחשיבים את סדור השולחן ערוך כאחת מעשר הזכויות שזכה בהן הרב ואילו את הקשיים בהכרעת הדינים הלכה למעשה, הם מחשיבים בין עשרת הייסורים שהיו לו[דרוש מקור].
מבנה הספר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שולחן ערוך הרב נדפס בשישה כרכים. ארבעת הראשונים הם על חלק 'אורח חיים' שנכתב על פי סדר הסימנים ב'שולחן ערוך'. הכרך האחרון כולל 19 סימנים מתוך 403 הסימנים שב'שולחן ערוך' 'יורה דעה' וכן 15 נושאים ('הלכות') ב'חושן משפט' שאינם על פי סדר הסימנים ב'שולחן ערוך'.
חידושו של שולחן ערוך הרב הוא: א. ליקוט הלכות מפוסקים, ראשונים ואחרונים ומקובלים שאינם מופיעים בשולחן ערוך של הבית יוסף. ב. הצגת ההלכות בטעמיהם. הבית יוסף לא הביא את טעמי ההלכות והרב הביא את טעמה של כל הלכה.
מבנה הספר > מהדורה בתרא

לאחר סיום החיבור החל אדמו"ר הזקן לחבר מהדורה שנייה לחיבור. בכתיבת המהדורה השנייה ביקש הרב לשלב את פסיקת הקבלה ומנהגיה על סדר השולחן ערוך. זאת, בשונה מהמהדורה הראשונה אשר נכתבה על פי המסורת ההלכתית הסטנדרטית של החבורים ההלכתיים המקובלים. בכך הייתה אמורה לשמש מהדורה זו חיבור ראשון מסוגו אשר משלב באופן סדור את עקרונות הפסיקה הקבלית ואת מנהגי הקבלה בתוך ספר הלכתי הבנוי על סדר השולחן ערוך.
מהמהדורה השנייה, הגיעו לידינו ארבעת הסימנים הראשונים של חלק אורח חיים בלבד אשר נחשבים כ'משנה אחרונה' מול המהדורה הראשונה. בהתאם לכך ידועה בקרב חסידי חב"ד אפיזודה שסיפר הרב הלל הלוי: שאלו את רבי שניאור זלמן כיצד לנהוג בשעה שהקבלה והשולחן ערוך סותרים זה לזה, ענה רבי שניאור זלמן: "מן הסתם יש לנהוג כפי הכרע המקובלים". שאלו שוב, והרי בשולחן ערוך שלו פסק הרב שבמצב של מחלוקת יש לנהוג כפי השולחן ערוך ולא כמקובלים? וענה רבי שניאור זלמן, שהשולחן ערוך נכתב על פי הפוסקים ולא המקובלים, והפוסקים סבורים שבמצב של מחלוקת יש לפסוק כמותם, ולכן כתב כך, אבל למעשה יש לנהוג כמקובלים, שהם פסקו שבמצב של מחלוקת צריך לנהוג כפי הכרע הקבלה.
מבנה הספר > קונטרס אחרון

לבירור הכרעות הדינים ולהוכחתם, כתב הרב להלכות מסוימות 'קונטרס אחרון', בו הוא דן בשיטות השונות בהלכה ומסביר את שיקוליו ונימוקיו להכרעה. הקונטרס אחרון נדפס בתחתית עמודי הספר.
בניגוד לשפה המבוארת והקלה לקריאה והבנה, בה כתב את ההלכות בשולחן ערוך שלו, הוא כתב את ה'קונטרס אחרון' בשפה למדנית, קצרה ותמציתית. דוגמה לקיצור ותמצות (הלכות שאלה סעיף קטן ו): "נימוקי-יוסף, ש"ך, וצריך עיון בגמרא ובשיטה-מקובצת ובמעדני-מלך דלא כרש"י".
מבנה הספר > מבנה ההלכות

השולחן ערוך הרב נכתב לפי סדר הסימנים של הטור והשו"ע. בסימני השו״ע בחלקים אורח חיים ויורה דעה (לבד מריבית ות״ת) נשאר הרב נאמן לחלוקה של הטור והשו״ע, אולם הרחיב והוסיף סעיפים רבים. חלק חושן משפט אינו מסודר בסדר סימני השו״ע. לפנינו מצויים הסימנים דלהלן:
חלק ראשון כולל ד' סימנים ״מהדורא בתרא ועוד קפ״ג סימנים (א-קלא, קנה-קנו, קנח-קסח, קעד, [קעה-קעו נעתקו מהסידור], קעז-רז, ריב-רטו).
חלק הלכות שבת ועירובין כולל קס״ו סימנים (רמב-שג, שה-שכא, שכג-תח).
חלק הלכות פסח כולל ס״ו סימנים (תכט-תצד).
חלק הלכות יו״ט, ר״ה, יו״כ, סכות ולולב כולל ק' סימנים (תצה-תקכט, תקפב-תרכט, תרלא, תרלו-תרנא).
חלק יורה-דעה כולל ז סימנים בהלכות שחיטה (א, ב, יח, כג-כו), ג' סימנים בהלכות טריפות (לא-לג), הלכות רבית (פ' סעיפים), ט' סימנים בהלכות נדה (קפג-קצא), דיני תקוני המקוה ועשייתה, והלכות תלמוד תורה (נ״ד סעיפים בד' פרקים).
חלק חושן משפט (הלכות הצריכות), בו י״ג סימנים (הלוואה, עדות, שטרות ושלישות, מכירה ומתנה ושליח ואפוטרופוס, אונאה וגניבת דעת, מדות ומשקלות והפקעת שערים, מציאה ופקדון, עוברי דרכים וצער בעלי חיים, הפקר והשגת גבול, גזילה וגניבה, נזקי ממון, נזקי גוף ונפש, שמירת גוף ונפש ובל תשחית, שאילה שכירות וחסימה) ובין כולם שנ״א סעיפים.
פסקי הסידור

בסידור שחיבר כתב רבי שניאור זלמן גם כן פסקי דינים, במקומות שיש סתירה בין שולחן ערוך הרב לפסקי הסידור מקובל אצל חסידי חב"ד לנהוג כמו פסקי הסידור, זאת בגלל שהסידור נכתב מאוחר יותר ומסיבות נוספות.
תפוצת הספר

בשל ההיקף הרחב של הספר, שבו מופיעים לצד פסקי ההלכה עצמם גם יסודות ההלכה ונימוקיה, נחשב הספר לפורץ דרך בתחומו, ומחברים מאוחרים כמו המשנה ברורה והבן איש חי עשו בו שימוש רב וציטטו אותו לעיתים קרובות. בדורות הראשונים לאחר הדפסתו היה "שולחן ערוך הרב" מקור הסמכות ההלכתי עבור כל החסידים, אך בשל מחסור בספרים עברו רבים לפסוק בעיקר לפי המשנה ברורה[דרוש מקור]. כיום שבו רבים מהחסידים לפסוק על־פי הספר[דרוש מקור].
חטיבות הלכות השייכות גם לילדים נדפסו במהדורה מנוקדת ומפוסקת עם ביאור דבר שהקל על רבים מ"תלמודי התורה" החסידיים שלימדו את שולחן ערוך הרב לילדים.
בשנים האחרונות התרחבה תפוצת הספר, לאחר שנסדר מחדש ויצא לאור במהדורה מוערת שיצאה בין השנים ה'תשס"א לה'תשס"ח בתוספת מקורות, מראי מקומות והערות על ידי הוצאת קה"ת של חסידות חב"ד. על המהדורה החדשה עבדו הרב שלום דובער לוין והרב אברהם אלאשוילי. מהדורה מתוקנת אחרת יצאה על ידי הוצאת "עוז והדר" בשנת תשנ"ג. מהדורה מנוקדת יצאה לאור בשנת תשס"ז על ידי הוצאת "אבן ישראל" בעריכת הרב ישראל יעקב וידובסקי. חלק מהספר תורגם בידי קה"ת לאנגלית שמוציא אותו לאור מ-2002.
כתבי יד

באדר ראשון תשפ"ב, בעקבות שספריית חב"ד פרסמה את אוסף הכתבי יד שאצלה, התגלה כתב יד מהטקסט המקורי של החיבור, העתקה מכתב יד המחבר, שלא היה ידוע וחלקים ממנו לא נדפסו מעולם, הכתב יד הגיע כמה שנים קודם לכן ממכון שוקן. מסימנים קנ"ה וקנ"ו. פורסם בשבועון כפר חב"ד. כחודש לאחר מכן הוציאו הוצאת ספרים קה"ת חוברת של שולחן ערוך סימנים אלו, עם פיענוחי החומר.
כמו כן הספרייה פרסמה באותו חודש כרך כתב יד של השולחן ערוך, מכתב יד זה הגיהו את הספר במהדורה החדשה.
ספרים העוסקים בשולחן ערוך הרב > פסקים מלוקטים

פסקי הרב, ליקוט על הלכות איסור והיתר - נערך על ידי הרב אפרים בוגרד, ירושלים תש"ן.
פסקי אדמו"ר הזקן בהלכות איסור והיתר - ליקוט ממקומות שונים בשולחן ערוך הרב שמהם ניתן להבין את שיטתו של רבי שניאור זלמן בהלכות אלו, שחיבורו עליהן לא הגיע לידינו. על הלכות מליחה ובשר בחלב והלכות תערובות. נכתב ונערך על ידי הרב אריה ליב קפלן, ובנו הרב מנחם מנדל. הוצאת קה"ת.
הלכות "אמירה לנכרי" משולחן ערוך אדמו"ר הזקן - ליקוט ההלכות משולחן ערוך הרב, קונטרס אחרון, מהדורא בתרא ושו"ת אדמו"ר הזקן, עם ציונים והערות. הרב שלום בער לוין, ניו יורק תשס"ז. מהדורה שנייה: ניו יורק תשע"ג.
פסקי שולחן ערוך הרב על ספר מטה אפרים.
ספרים העוסקים בשולחן ערוך הרב > ספרי ביאור ועיון

קצות השלחן - הרב אברהם חיים נאה, הלכות המצויות על פי פסקי אדמו"ר הזקן בשולחן ערוך ובסידור, תשעה כרכים. ירושלים תרפ"ו - תרצ"ט.
חקרי הלכות - הרב ישראל יצחק פיקרסקי, הערות וביאורים על שולחן ערוך הרב, תשעה כרכים, נ.י. תשי"ז-מ"ט.
רב להושיע - שגיב עמית, ביאור על שולחן ערוך הרב חלק חושן משפט ועל הקונטרס אחרון, ישראל, תשס"ד-ה. שלושה חלקים.
סדרת דובר שלום - הרב שלום דובר לוין פירוש על השולחן ערוך וכן ספרי עיון, תשס"ב ואילך, ראה רשימה מלאה.
שלחן מרדכי - הרב מרדכי בלינוב, ביאורים בשו"ע הרב הלכות פסח, אדר תש"ע.
שולחן הזהב - הרב שלום דובער פרידלנד, על שולחן ערוך אדמו"ר הזקן, הלכות השכמת הבוקר, חי"ש תש"ע.
משולחן הארי - עיונים והערות בשולחן ערוך אדמו"ר הזקן, הרב מנחם מנדל בן הרב אריה ליב קפלן, 2013 קה"ת.
"שולחן ערוך אורח חיים, הלכות שבת, עם ביאורי הלכה", מאת שניאור זלמן גרשוביץ. תשע"ד, הוצאת ספרים קה"ת, ניו יורק.
במשנת הרב - הרב יעקב שלמה שיינברגר, ביאור על שולחן ערוך הרב, הלכות רבית, כרך א' בנוי בסגנון ותבנית כמו המשנה ברורה. אלעד תשפ"א.
הערות וביאורים של כולל צמח צדק בעיר העתיקה בירושלים.
נימוקי יום-טוב שנכתב על ידי הרב שמואל ראטה על הלכות יום־טוב.
קונטרס אחרון המבואר כנישתא דבי רב - ביאור על הלכות שבת, יאיר לונגער. ניו סקוור, ניו יורק, אדר תשע"ג.
ביאורי השולחן - זונדל שימאנאוויטש, ברוקלין. תשס"א.
ספרים העוסקים בשולחן ערוך הרב > קיצורים ועיבודים

קיצור הלכות משולחן ערוך אדמו"ר הזקן - הלכות שבת, אהלי שם ליובאוויטש תשנ"ב.
שולחן ערוך הקצר - הרב דניאל שלום ווייס, ב' כרכים, תשנ"ב.
מירב גרי

| --- | --- |

מירב גרי, 1978
 לידה:  11 בספטמבר 1952 (בת 72) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 עיסוק:  מלווה רוחנית הוספיס תל השומר
 בן או בת זוג:  אבי כהן 
 צאצאים:  מיכאל ויעל
 פרופיל ב-IMDb
 
מירב גרי כהן (נולדה ב-11 בספטמבר 1952) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע ישראלית. משנת 2011 מלווה רוחנית במרכז הרפואי שיבא, שיקום נוירולוגי ואורתופדי.
ביוגרפיה

מירב גרי נולדה בירושלים ב-11 בספטמבר 1952, בתם של העיתונאי רוברט גרי ואשת התיאטרון פנינה גרי.
היא למדה תיאטרון שנה בסטודיו למשחק ניסן נתיב, אחר כך למדה תיאטרון אצל נולה צ'לטון, ובגיל 21 נסעה ללונדון ללמוד בית הספר "East 15". עם סיום לימודיה לאחר שלוש שנים, שיחקה במחזה "דרקאולה" בתיאטרון "רויאל קורט". בשנת 1978 חזרה לישראל והחלה לשחק ב"הבימה".
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

גרי הופיעה במחזות רבים בתיאטראות בישראל. בתיאטרון באר שבע שיחקה במחזות "כולם היו בני", "הוא הלך בשדות", "אנה פרנק", "איך למדתי לרקוד", "גשם שוטף", "אקווס", "חלום אחר", רישיון לחיות", "יש לי כנרת", "ילד משלי", "הימים הכי טובים", "אחרון ימיה" ו"הקיץ האחרון".
בתיאטרון הקאמרי שיחקה ב"תמונות מחייה של אשה", "מקום אחר" ו"איש עם קשרים"; בהבימה שיחקה ב"דייר משנה", ב"ידיים מזוהמות", "כמו צפור בודד על גג", "האוריסטיאה", "תשוקה", ו"מירל'ה אפרת"; ובתיאטרון בית ליסין ב"סיפור אהבה בשלושה פרקים", "חצוצרה בואדי", "ילדה של כולם", "סיבת המוות" "מי מפחד מעמוס חפר" ו"אלטלנה". בתיאטרון לילדים ולנוער שיחקה בהצגה "שרה גיבורת ניל"י".
בשנת 2004 עלה מחזה שכתבה, "חוזרים", בפסטיבל "פותחים מסך" בבית ליסין.
ביוגרפיה > קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

גרי הופיעה בקולנוע בתפקידי משנה בסרטים, "מסג'יסט הצמרת" (1981), "שם נרדף" (1989), "שבעה", שחור" (1994) ו"חלום אחר" (2001). בטלוויזיה הופיעה במיני סדרה האמריקאית "איראן" (1990) ובסדרת הנעורים "עניין של זמן" (1994).