stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבסטיאן ארמסטו
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | החמישייה הסודית | The Famous Five | ססיל דירלאב | בפרק "Five Go Off to Camp" |
| 2004 | הוקינג | Hawking | רוברט סילקין | סרט טלוויזיה |
| 2005 |  | The Bill | טים סלסדו | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2005 | דוקטור הו | Doctor Who | ברוף | בפרק "Bad Wolf" |
| 2006 | המלכה הבתולה | The Virgin Queen | צ'ארלס בלאונט | מיני-סדרה |
| 2006 | האימפרסיוניסטים | The Impressionists | מבקר אמנות | מיני-סדרה |
| 2006 | מארי אנטואנט | Marie Antoinette | לואי רוזן פרובנס |  |
| 2006 |  | Ancient Rome: The Rise and Fall of an Empire | הונוריוס | מיני-סדרה |
| 2007 | שושלת טיודור | The Tudors | קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008 |  | We Call Her Daisy | דניאל |  |
| 2008 | הארמון | The Palace | הנסיך ג'ורג' | סדרת טלוויזיה |
| 2008 | דוריט הקטנה | Little Dorrit | אדמונד ספרקלר |  |
| 2009 | כוכב בהיר | Bright Star | מר הסלאם |  |
| 2011 | זן | Zen | סילביו מילטי | מיני-סדרה |
| 2011 | שודדי הקאריביים: זרמים זרים | Pirates of the Caribbean: On Stranger Tides | פרננדו השישי, מלך ספרד |  |
| 2011 | אנונימי | Anonymous | בן ג'ונסון |  |
| 2012 | הג'נטלמן האחרון | Parade's End | ראגלס | מיני-סדרה |
| 2013 |  | Complicit | גארת' | סרט טלוויזיה |
| 2013 |  | Dead Cat | מייקל |  |
| 2014 | קופנהגן | Copenhagen | ג'רמי |  |
| 2015 |  | Coalition | ג'ורג' אוסבורן | סרט טלוויזיה |
| 2015 | מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר | Star Wars: The Force Awakens | לוטננט מיטקה |  |
| 2015 |  | Toast of London | דאז קלונדייק | בפרק "Global Warming" |
| 2016 |  | Murder | דומיניק קוטראל | מיני-סדרה |
| 2016 |  | For Grace | יוצר הסרט |  |
| 2016 | דם חדש | New Blood | לואיס וזלי | סדרת טלוויזיה; 2 פרקים |
| 2016 | פולדארק | Poldark | טנקרד | סדרת טלוויזיה; 7 פרקים |
| 2016 |  | Close to the Enemy | אלכס לומברד | מיני-סדרה מאת סטיבן פוליאקוף |
| 2017 |  | Apple Tree Yard | לורנס | מיני-סדרה |
| 2017 | ברודצ'רץ' | Broadchurch | קלייב לוקס | סדרת טלוויזיה; 8 פרקים |
| 2017 | קדחת הצבעונים | Tulip Fever | אדוארד אסמוס |  |
| 2018 | האוקיינוס שבינינו | The Mrecy | נלסון מסינה |  |
| 2018 | האימה | The Terror | צ'ארלס דס ווקס | סדרת טלוויזיה; 9 פרקים |
| 2018 | פרוצות | Harlots | ג'וסיה האנט |  |
| 2019 | עדות אילמת | Silent Witness | נייל טראמלי | סדרת טלוויזיה; 2 פרקים |
| 2019 | גולד דיגר | Gold Digger | פטריק דיי | מיני-סדרה; 6 פרקים |
| 2020 | מכשפת | Cursed | המלך אות'ר פנדרגון | סדרת טלוויזיה; 10 פרקים |
| 2023 | אור קטן | A Small Light | מקס סטופלמן | 4 פרקים |
| TBA |  | Savage House | האנס |  |
הערות שוליים

↑  Banks-Smith, Nancy (15 בינואר 2008). "G2: Last night's TV: The Palace is not only tosh - it will never top the antics of the real royal family". The Guardian. p. 31. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McGinn, Caroline (26 במאי 2011). "Theatre - Psycho's progress; Adam Brace and Sebastian Armesto visit the London roots of their Hogarth-inspired drama with Caroline McGinn. Portrait Rob Greig". Time Out. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mountford, Fiona (31 במאי 2011). "Wild Times and Rich Promise". The Evening Standard. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061311260  ISNI: 0000 0003 7104 832X  LCCN: no2012064335  NKC: xx0170474  SUDOC: 260273716  VIAF: 250502645   WorldCat (עם VIAF): 250502645
כריך טוסט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כריך 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  לחם, קלי 
 
כריך טוסט הוא כריך שבו המילוי בין שתי פרוסות הלחם הוא פרוסה דקה של לחם קלוי, העשויה להיות משומנת בחמאה. על פי מתכון משנת 1861, ניתן להוסיף מלח ופלפל לפי הטעם.
בגמרא מוזכר כי הבבלים היו אוכלים מאכל דומה.
מתכון ויקטוריאני

מתכון לכריכי טוסט כלול בחלק "בישול לחולה" בספרה של הגברת ביטון לניהול משק הבית משנת 1861 מאת איזבלה ביטון, שכתבה על הכריך, "ניתן לגוון את הכריך הזה על ידי הוספת מעט בשר חזיר מפורק, או פרוסות עדינות מאוד של בשר קר, לטוסט. כל אחת מצורות הגשה אלו יהיו מפתות מאוד לתאבונו של החולה".
גרסאות מודרניות

בנובמבר 2011, כריך הטוסט נוצר מחדש על ידי החברה המלכותית לכימיה לציון 150 שנה לפרסום הספר לניהול משק הבית של ביטון. החברה ביקשה להחיות את המנה הנשכחת בעקבות המיתון הגדול לאחר חישוב העלות הנמוכה של 0.075 פאונד לכריך. הם כינו אותו "ארוחת הצהריים החסכונית ביותר במדינה", והציעו 200 פאונד (שווה ערך ל-259.31 פאונד ב-2021) למי שיכול ליצור ארוחה אכילה זולה יותר. לאחר כמות הצעות רבה, התחרות נסגרה שבעה ימים לאחר מכן והפרס הכספי ניתן למשתתף שנבחר באקראי.
במסעדה The Fat Duck של הסטון בלומנטל מוגשים 12 כריכי טוסט כתוספת למנה "מסיבת התה של הכובען המטורף (בסביבות 1892)", מנה עיקרית בהשראת הרפתקאות אליס בארץ הפלאות. המתכון של בלומנטל לכריך הטוסט כולל סלט מח עצם, חלמון ביצה, חרדל, גסטריק, מיונז וקטשופ עגבניות.
סיקור תקשורתי בארצות הברית

מייק ואגו מ-The A.V. Club תיאר זאת כ-"אקסטרווגנטיות של תפלות". במאמר "12 כריכים משנים חיים שלא שמעתם עליהם" ב-The Daily Meal נכתב שכריך הטוסט היה "פשוט לא כל כך טוב... למרבה המזל, הדאדאיסטים לא המציאו עוד כריכים לאחר מכן."
כריך הטוסט נדון בתוכנית האירוח של לאונרד לופט בראיון עם מבקר האוכל של התוכנית דן פשמן. לאונרד לופט הגיב על הכריך, "זה נשמע לי מוזר". בשעשועון הטלוויזיה Wait Wait... Don't Tell Me! בערוץ NPR המשתתפים טעמו את כריך הטוסט. מנחה התכנית פיטר סגל ציין, "זוהי המקבילה הקולינרית לציור של רותקו. או שזה כמו כריך מאת מרסל דושאן! הוא מטיל ספק במהותו של כריך ושל שפה יחדיו!".
הערות שוליים

1 2 3  Mrs (Isabella Mary) Beeton, The Book of Household Management, https://www.gutenberg.org/files/10136/10136-8.txt (באנגלית)
1 2  Dan Myers, Under-the-Radar Sandwiches You Won't Believe Exist, The Daily Meal, ‏2018-11-20 (באנגלית)
↑  ביאור:בבלי ביצה דף טז – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org, "דאמר רבי זירא: הני בבלאי טפשאי דאכלי נהמא בנהמא" תרגום ישיר: "בבלים טיפשים, האוכלים לחם בתוך לחם" - בפועל הגמרא מדברת על דייסה, אבל משמעות המילה "נהמא" היא לחם.
↑  Lane, Megan (17 בנובמבר 2011). "The toast sandwich and other hyper-cheap meals". BBC News Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Toast sandwich is UK's 'cheapest meal'". BBC News. 16 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "RSC press release: Mrs Beeton's toast sandwich". www.rsc.org. נבדק ב-2015-11-02.
↑  Fort, Matthew (16 בנובמבר 2011). "The toast sandwich: can you jazz it up?". the Guardian. נבדק ב-2015-11-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "RSC Press Release: RSC inboxes overflowing with economical meal suggestions". www.rsc.org. נבדק ב-2015-11-28.
↑  Dan Stock (17 בספטמבר 2014). "The Fat Duck in Melbourne: Heston Blumenthal has ballot system for bookings". נבדק ב-2014-10-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aaron Langmaid (31 במרץ 2014). "Fat chance you'll get a table at Heston Blumenthal's Fat Duck restaurant at Crown in Melbourne". נבדק ב-2014-10-08. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Sarah Rogozen (31 בדצמבר 2013). "Heston Blumenthal on Recreating Lewis Carroll's Mock Turtle Soup". KCRW. נבדק ב-2014-10-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mike Vago (19 ביוני 2016). "The powerful bread lobby wants you to read this article about sandwiches". The A.V. Club. נבדק ב-2016-06-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pashman, Dan (24 ביולי 2014). "What Is A Sandwich? (Or, John Hodgman Calls In To Leonard Lopate To Argue With Me)". Sporkful. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lopate, Leonard (24 ביולי 2014). "Is a Hot Dog a Sandwich?". WNYC. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ian Chillag (28 בנובמבר 2011). "Sandwich Monday: The Toast Sandwich". NPR. נבדק ב-2014-05-30. {{cite web}}:  (עזרה)
כריך הטוסט הוגש כתוספת במסעדה The Fat Duck של הסטון בלומנטל
בוקפאלוס

| --- | --- |

 לידה:  354 לפנה״ס 
 מוות:  יוני 325 לפנה״ס (בגיל 29 בערך) 
 מין:  סוס הבית
 גזע:  אחאל-טקה
 זוויג:  זכר 
 בעלים:  אלכסנדר הגדול 
 תקופת הפעילות:  ? – יוני 325 לפני הספירה 
 
אלכסנדר מאלף את סוסו בוקפאלוס, ציור מסוף המאה ה-19
אלכסנדר מאלף את סוסו בוקפאלוס מאת סר ג'ון רוברט סטיל באדינבורו
אלכסנדר רכוב על סוסו בוקפאלוס בקרב איסוס; קטע מפסיפס אלכסנדר
בוקפאלוס (ביוונית: Βουκέφαλος, מהמילים βοός ו-κεφαλή היינו "ראש השור"; 355 לפנה"ס לערך–326 לפנה"ס) היה סוסו של אלכסנדר הגדול ולכן אחד הסוסים הידועים בהיסטוריה. דמותו של הסוס הפכה לכמעט מיתולוגית והופיעה רבות באמנות.
אגדת אילופו של בוקפאלוס

על פי האגדה, שמופיעה במקורות עתיקים - למשל אצל פלוטרכוס, לא ניתן היה לרכוב על בוקפאלוס משום שהיה נוהג לנשוך את כל מי שניסה לרכוב עליו. בשנת 344 לפנה"ס הוצע הסוס למכירה לאביו של אלכסנדר, המלך פיליפוס השני, אולם הלה סירב לרוכשו בשמעו על מזגו הרע של הסוס ומחירו המופקע - 13 טאלנטים (או 16 טאלנטים, לדברי פליניוס הזקן - סכום הגבוה פי שלושה ממחיר הסוס המשובח ביותר). בסוף הסוס נרכש על ידי ידידו הטוב של פיליפוס - דמארטוס מקורינתוס לאחר שאלכסנדר הודיע שיאלף את הסוס. אלכסנדר, בן ה־10 הצליח לאלף את הסוס על ידי כך שדיבר אליו בנועם והפנה אותו כלפי השמש, ובכך מנע ממנו לראות את צילו שהפחיד אותו.
האגדה מספרת כי הסוס הוא צאצא של הסוס האגדי פגסוס, וכן הסיבה שפיליפוס רכש את הסוס הייתה על פי נבואה של האורקל מדלפי לפיה מי שירכב על הסוס שבראשו סימן של שור ישלוט בעולם.
הסוס ככל הנראה מת ביוני 326 לפנה"ס בעת שנפצע בקרב הידספס (כיום הנהר נקרא ילום שרובו זורם בפקיסטן). אלכסנדר האבל הקים עיר הקרויה "בוקפאליה" על שמו של הסוס.
אלכסנדר ובוקפאלוס באמנות

אלכסנדר רכב על סוסו במהלך קרבות רבים, והסוס מוזכר על ידי היסטוריונים של העולם העתיק. בעקבות האזכורים הרבים מופיע אלכסנדר במרבית הציורים והפסלים המתארים אותו כרכוב על הסוס.
ראו גם

סורוס (פילו האישי של המצביא הקרתגי חניבעל)
הערות שוליים

↑  ביוסיפון מופיע בשם "בוציפאל", וכך גם בספר ממקור ישראל (בוספאל) מובא כאן
↑  הגיית השם ביוונית: בּוּקפאלוֹס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השנייה).
↑  Robin Lane Fox, Alexander the Great
↑  לפי אריאנוס כמצוטט אצל ביל יני אלכסנדר הגדול 193
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061116042  VIAF: 311601102   WorldCat (עם VIAF): 311601102
יחסי בולגריה–קרואטיה

| יחסי בולגריה–קרואטיה |
| --- | --- |
בולגריה: קרואטיה


בולגריה: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 56,594
אוכלוסייה
6,746,791: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 21,375
משטר
רפובליקה

יחסי בולגריה–קרואטיה הם יחסי החוץ בין בולגריה לקרואטיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 באוגוסט 1992.  לבולגריה שגרירות בזאגרב מאז 1994.  קרואטיה מחזיקה בשגרירות בסופיה מאז 1992.  שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה

במאות ה-9 וה-10, כאשר בולגריה וקרואטיה חלקו גבול משותף, היו ביניהן המלחמות הקרואטיות-בולגריות. בימי הביניים התקיים מסחר בין האימפריה הבולגרית לרפובליקה של רגוזה.
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 היו יחסים בולגרים-קרואטיים חזקים בפוליטיקה, תרבות, חינוך וספורט. סטייפן ראדיץ', אחד הפוליטיקאים הבולטים בקרואטיה באותה התקופה, כתב בספרו משנת 1917 כי מכל הסלאבים, הבולגרים היו הקרובים ביותר לקרואטים. היחסים הבולגרים-קרואטיים סבלו בתקופת ממלכת יוגוסלביה לפני מלחמת העולם השנייה, שנשלטה על ידי בית קאראג'ורג'ביץ', בגלל סכסוכים קודמים בין בולגריה לסרביה.
ממלכת בולגריה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו במדינה העצמאית של קרואטיה. שגרירות בולגריה בזאגרב פעלה בשנים 1941–1944.  שגרירות קרואטיה בסופיה פעלה בין השנים 1941–1944.
בשאר התקופה שלפני 1992 לא היה משבר או אירוע מיוחד שהצריך דיפלומטיה דו-צדדית מצד קרואטים ובולגרים כמדינות המייצגות את עצמן. עם זאת, כשתי מדינות דרום-סלאביות שנמצאות בסמיכות יחסית, שתי המדינות היו שותפות לאיזשהו משלחת דיפלומטית במהלך מאות השנים, אם בין האימפריה העות'מאנית לרפובליקה של ונציה (ששלטה באזור החוף של קרואטיה במשך כמה מאות שנים), ובין אם במהלך המאה ה-20 כשקרואטיה הייתה חלק מיוגוסלביה, וניסיונות שונים נעשו מתוך יוגוסלביה ובולגריה לשלב את בולגריה באומה הפאן-דרום הסלאבית.
טיולית

טיולית בתאילנד
אוטובוס ארקטי אוראל-425702 בתערוכה "צבא-2022".
טיולית היא משאית ייעודית עם נגרר בנוי להסעה, הממלאת תפקיד של אוטובוס. רכבים כאלה היו נפוצים בעבר במדינות מתפתחות. טיוליות שימשו בעיקר להסעות צבאיות, משטרתיות, כאוטובוסי תלמידים וכן להסעות עובדים.
מבנה

טיוליות נבנות על ידי התקנת ארגז שלם המצויד להסעת אנשים על שלדת משאית. הגוף עצמאי ונפרד מהנהג. בדרך כלל אין מעבר בין תא הנהג לגוף הארגז אך לרוב ישנה מערכת אינטרקום. הגוף מצויד בחלונות, מערכת תאורה פנימית נפרדת ומערכות חימום ו/או מיזוג אוויר. גופים קשורים הם סוגים שונים של סדנאות ניידות או מבנה-על צבאי מיוחד. נוחות הנוסעים היא בדרך כלל מינימלית. חברות מסוימות כמו הארגז מייצרות טיוליות על ידי התקנת מרכב אוטובוס חלקי על שלדת משאית בעלת הנעה לכל הגלגלים.
שימוש

בשל מינימום הנוחות שמספקת הטיולית, הן מתאימות להובלה למרחקים קצרים בלבד. באופן ספציפי, חלוקת עובדים במקומות עבודה גדולים מתחת לשמים הפתוחים כמו אתר בנייה גדול, עבודה חקלאית, מחצבות או מכרות עיליים. לרוב כלי רכב אלו בנויים על שלדות רכבי שטח. כלי רכב אלו משמשים גם כיחידות התערבות משטרתיות, קומנדו ויחידות ללוחמה בטרור. טיוליות משמרת כאלה הן אמצעי התחבורה הפופולרי ביותר בתחום כריית הנפט. הם מאפשרים לצאת די רחוק מאזורים מיושבים, בעוד שיחסית נוח להסיע את כל כוח האדם עם אפשרות ללינת לילה. בכמה משאיות כאלה מסופקים מקומות שינה, שכן משמרת העבודה יכולה להימשך עד שבוע, בעוד שזה יכול לקרות בתנאים של לילה קוטבי עם כפור עד 50- מעלות צלזיוס. חימום ובידוד עוצמתיים מותקנים בסלונים.
בישראל

השימוש בטיוליות בישראל היה נפוץ מקום המדינה ועד לסוף שנות ה-80. בתחילה נעשה שימוש במשאיות רגילות שהותקנו בהם ספסלים ארוכים לאורך המשאית עבור הנוסעים. השימוש במשאיות אלו היה נפוץ במיוחד להסעת פועלים לעבודה, להסעת ילדים לבתי ספר ולקייטנות, ועבור טיולי בתי ספר ותנועות נוער בגלל שעלות שכירתם ליום טיול היה פחות ממחצית העלות של אוטובוס. בעקבות תאונת דרכים קשה בה נהרגו שבעה ילדים מכפר מנחם שירדו ממשאית שחנתה בשולי הכביש, המליצה ועדה של משרד התחבורה על צמצום מספר המשאיות שמסיעות נוסעים וחובת התקנת סולם לעליה לאוטובוס מצד ימין, במקום העלייה הרגילה מאחור. אולם המלצה זאת לא יושמה בפועל, ובמקום זאת בשנת 1969 אסר משרד התחבורה על הסעת ילדים עד כיתה ד' במשאיות, למרות מחאות נהגי המשאיות. בתקופה זאת נכנסו לשימוש טיוליות עם מרכב דמוי אוטובוס מאחור.
בשנת 1974 הורשו יותר מובילים פרטיים להחזיק אוטובוסים, ובעקבות זאת ירד בהדרגה מספר הטיוליות שהיו בשימוש. עם השנים נבנו כלי רכב מודרניים יותר ופחת מספר הטיוליות בשימוש. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הנהיג משרד התחבורה מדיניות של אי מתן היתר לשימוש בטיוליות חדשות, על מנת לסיים את השימוש בהן. בעקבות זאת נקבע שלא יינתן רישיון רכב לטיולית שלא היה לו היתר להסעת נוסעים לפני פברואר 1993. בהמשך נקבע שגם טיולית המחליפה טיולית שהוצאה משירות תוכל לקבל רישיון רכב, באופן ששם לאל את הכוונה להוציא את הטיוליות משירות, אך צמצם את התחרות בענף הטיוליות וגרם למסחר בהיתרים לטיוליות. בשנת 2010 בוטלה המגבלה הזאת על מנת להגביר את התחרות בענף.
כיוון שהטיולית התחילה את דרכה כמשאית, הנהיגה בה הורשתה למחזיקי רישיון נהיגה של משאית. אולם משרד התחבורה דרש שנהגי המשאיות יעמדו בדרישות מוגברות על מנת לקבל רישיון להובלת נוסעים וכך נוצרה דרגה נפרדת של רישיון נהיגה ייחודי ל"טיולית". הבדלה זאת בוטלה בשנים האחרונות, וכיום רשאים לנהוג בטיולית רק בעלי רישיון נהיגה באוטובוס. לבעלי רישיון נהיגה לטיולית נתנו הקלות במעבר לרישיון נהיגה לאוטובוס.
עד שנת 1996 סווגה הטיולית על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כמשאית, אולם אז הוסב הסיווג לאוטובוס.
כיום ניתן לראות עדיין טיוליות על הכבישים, רובן בשירות צה"ל, אשר מבצעות הסעות של חיילים מבסיסים לאימונים ולפעילות מבצעית. השימוש בטיוליות, למעט בצה"ל, פסק כיום כמעט לחלוטין, מכיוון שהנסיעה בהן נחשבת לבלתי נוחה, רועשת ובלתי בטוחה. בשל חוסר הנוחות שבנסיעה בכלי רכב זה, נהוג לכנותו בסלנג הצבאי במגוון שמות כגון "סיוטית" או "טילטולית".
הסיבה העיקרית להמשך השימוש בטיוליות היא העלות הנמוכה הדרושה לתפעולן, בהשוואה לאוטובוסים ולשאר אפשרויות התחבורה, וכן היותן עמידות לנסיעה בדרכי עפר.
בניגוד לאוטובוס וכלי תחבורה אחרים, יחידת הנהג בטיולית מופרדת לגמרי מיחידת הנוסעים. מאפיין זה יוצר קושי ביצירת קשר עם הנהג בעת אירוע פתאומי המתרחש ביחידת הנוסעים. במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל ב־2020, נעשה שימוש בטיוליות להובלת חולים למלוניות החלמה, תוך ניצול מאפיין זה המאפשר את בידוד הנהג מהנוסעים.
תמונות טיוליות
הערות שוליים

↑  עמרם זהבי, תחבורה, הדר עם
↑  שולמית עמיר, קייטנות עם רכיבה על סוסים, דבר, 9 ביוני 1965
↑  נהגי המשאיות מתנגדים לאיסור הסעת נוסעים, דבר, 28 בספטמבר 1961
↑  ביטול הסעת ילדים במשאיות, דבר, 29 באוגוסט 1961
↑  לא תבוטל ההוראה להסיע ילדים רק באוטובוסים, דבר, 13 באוגוסט 1969
↑  משאיות ואוטובוסים מתחרים על הסעת ילדים, דבר, 18 באוגוסט 1969
↑  ראו למשל את התמונה של הטיולית מ-1969 ב-רכבים מן העבר להווה, אתר פרידמן הסעות
↑  אביבי עובדיה, היסטוריית החברה
↑  דני שטרוזמן, הטיולית נולדה מחדש, 3 בנובמבר 2010, אתר אשד שליטה ברכב
↑  ישיבה של ועדת הכלכלה בתאריך ה' תשרי תשע"א, 13/09/2010
↑  בג"ץ 9102/10 גל טל מובלים בע"מ ואחרים נ' שר התחבורה והבטיחות בדרכים ואחרים
↑  רישיונות נהיגה והיתרים, בבד בטיחות בדרכים
↑  נושאים נבחרים בתחבורה לפי יישוב, אתר הלמ"ס
↑  אבי רבינא, ‏"כמו אסירים בכלוב" • תלמידי הישיבות מרגישים מושפלים, באתר כיכר השבת, 30.09.20
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
טקס הוצאה משירות של טיוליות מסוג "סופר" במוסך צפון/עיר גנים של אגד בקריית בנימין, 1965
טיוליות 2020
טיולית מובילי תפן והגליל אימון 2020
טיולית בעליה לבסיס אי שם 2020
א ק ס המטייל מבאר שבע כביש 471 ליד פתח תקווה 2020
טיוליות בתרגיל  לילי 2020
טיולית בשנת 2012
סברינה קלאודיו

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1996 (בת 28) מיאמי, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 מקום לימודים:  Everglades High School 
 סוגה:  R&B עכשווי, מוזיקת פופ, R&B אלטרנטיבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית אמריקאית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס 
 www.sabrinaclaudio.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סברינה קלאודיו (באנגלית: Sabrina Claudio; נולדה ב-19 בספטמבר 1996), היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
ביוגרפיה

קלאודיו גדלה בפורט לודרדייל, פלורידה; היא ממוצא קובני ופוארטו ריקני. מאוחר יותר היא עברה ללוס אנג'לס, שם החלה את הקריירה המוזיקלית שלה באופן מקצועי. היא החלה לצלם סרטונים שפורסמו בטוויטר וביוטיוב לפני שעברה להקליט שירים שפורסמו בסאונדקלאוד. במהלך 2016, קלאודיו הוציאה מספר סינגלים, ביניהם "Runnin' Thru Lovers", ו-"Orion's Belt". בהמשך לכך, הם נכללו במיני-אלבום הבכורה שלה, Confidently Lost, שיצא בהוצאת חברת התקליטים SC אנטרטיינמנט.
במאי 2017, הוציאה קלאודיו את הסינגל, "Unravel Me". כעבור חודשים הוציאה את "Belong to You". באוגוסט 2017 הוכרז שקלאודיו תשמש כמופע חימום של 6lack בצפון אמריקה בסיבוב הופעות Free 6lack Tour. ב-5 באוקטובר 2017 הוציאה את המיקסטייפ About Time. הוא נתמך על ידי הסינגלים "Unravel Me" ו-"Belong to You".
מאוקטובר עד נובמבר 2017, אפל מיוזיק קידמה את קלאודיו כאומנית בתוכנית "אפל מיוזיק: הבא", סדרה המתמקדת באמנים פורצי דרך על ידי תיעוד המסע, ההשראה וההשפעות שלהם באמצעות ראיונות בלעדיים, הופעות חיות וסרטונים תיעדויים. ב-2 באפריל 2018, הוציאה קלאודיו את הסינגל "All to You" ואחריו "Don't Let Me Down" בהשתתפות חאליד. ב-15 באוגוסט 2018, הוציאה את אלבום הבכורה שלה No Rain, No Flowers, הכולל את הסינגל המוביל "Messages From Her".
בשנת 2022, קלאודיו קיבלה קרדיט כתיבה ברצועה "Plastic Off the Sofa" – השיר השמיני באלבום האולפן השביעי של הזמרת ביונסה, Renaissance, עליו קיבלה מועמדות לפרס גראמי לאלבום השנה בטקס פרסי גראמי ה-65.
מחלוקות

באפריל 2018, סדרה של צילומי מסך החלה להתפשט בטוויטר; היא הציגה את השימוש של קלאודיו במספר השמצות גזעניות, ושפה פוגענית אחרת המופנית כלפי נשים שחורות. היא גם הואשמה בשימוש בחשבון שני בטוויטר כדי לשתף הודעות גזעניות. קלאודיו פרסמה התנצלות שנמחקה בהמשך.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: No Rain, No Flowers
2019: Truth Is
2020: Christmas Blues
2020: Based on a Feeling
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Confidently Lost
2017: Up Next Session: Sabrina Claudio
דיסקוגרפיה > אלבומי מיקסטייפ

2017: About Time
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2023: Archives & Lullabies
הופעות > סיבובי הופעות

2018: No Rain No Flowers Tour
2019: Truth Is Tour
2022: Based on a Feeling Tour
הופעות > מופע חימום

2017: 6lack‏ – Free 6lack Tour
מנחם גנסין

| --- | --- |

מנחם גנסין ב-1912, צילום של אברהם סוסקין
 לידה:  25 ביולי 1882 סטארודוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  22 באוגוסט 1952  (בגיל 70) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מנחם גנסין, סוף שנות ה-30
לוחיות זיכרון על ביתו של מנחם גנסין ברח' דב הוז 28 בתל אביב
מנחם גְנֶסִין (ט' באב תרמ"ב, 25 ביולי 1882, סטארודוב, פלך צ'רניגוב, האימפריה הרוסית – כ' באב תשי"א, 22 באוגוסט 1951, תל אביב) היה שחקן ובמאי תיאטרון, מהאבות המייסדים של התיאטרון העברי בארץ ישראל וממייסדיו של תיאטרון "הבימה".
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מנחם גנסין נולד בשנת 1882 בסטארודוב שבפלך צ'רניגוב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), בנם של הרב יהושע נתן (ראש ישיבה בסטארודוב, בקריצ'ב ובפוצ'פ, ממנהיגי חסידות חב"ד) ואסתר בת הרב שניאור זלמן באסין מפוצ'פ, ואחיו הצעיר של הסופר אורי ניסן גנסין. בשנת 1903 עלה לארץ ישראל. בארץ עבד במושבות כפּועל ומורה. כבר בעלייתו הראשונה לארץ החל לשחק בתיאטרון, והיה פעיל בקבוצת התיאטרון העברי הראשונה בארץ ישראל "חובבי הבמה העברית" ביפו, אם כי במקביל עבד כמורה וכפועל בנס ציונה.
ב-1912 יצא לפולין ועבד כשחקן בלהקת תיאטרון עברי בקהילות פולין. בשנת 1913 היה מעורב בניסיונו הראשון של נחום צמח להקים את תיאטרון "הבימה". למרות כישלונו של ניסיון זה, שב והקים את התיאטרון ביחד עם צמח וחנה רובינא במוסקבה ב-1917, בהשגחתם והדרכתם של קונסטנטין סטניסלבסקי ויבגני וכטנגוב.
בשנים 1916–1917, עת שהה במוסקבה, שימש מורה בבית משפחת יצחק לייב גולדברג ("הנדיב הלא ידוע") והורה עברית לילדיו.
ב-1923 עזב את קבוצת "הבימה" וחזר לארץ ישראל. כאן הקים, בצוותא עם אחרים, כשמעון פינקל, שאותם פגש בברלין בדרכו לארץ ישראל, את "התיאטרון הארץ ישראלי", בו שימש הן כשחקן והן כבמאי. משזה נכשל, ו"הבימה" עלתה לארץ, ב-1928, שב והצטרף ל"הבימה". במקביל לעבודתו פרסם רשימות בעיתונים, בין היתר תחת שמות העט "בר נתן", "בר חלפתא" ו"אסתרין", וכתב בענייני תיאטרון בכתבי עת וקבצים שונים.
ב-1932 היה בין השחקנים בסרט העברי החלוצי "עודד הנודד".
גנסין נחשב לאחד משחקני האופי הגדולים של התיאטרון העברי, לימד משחק לדורות של שחקנים, והיה מעמודי התווך של הבמה העברית בשנותיה הראשונות.
נפטר בשנת 1951, כשנה וחצי לאחר פטירת רעייתו ברטה, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר שתי בנות: צפרירה ואסתר.
לאחר מותו ייסד תיאטרון "הבימה" פרס על שמו.
ספרו

דרכי עם התיאטרון העברי 1905–1926, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תש"ו.
לקריאה נוספת

'גנסין, מנחם', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 138–139. (הספר בקטלוג ULI)
גצל קרסל, לכסיקון הספרות העברית הוצאת הקיבוץ הארצי, תשכ"ה, עמ' 496.
יעקב שביט, יעקב גולדשטיין, חיים באר (עורכים), לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799, תל אביב: עם עובד, תשמ"ג 1983, עמ' 136.
שמעון לב-ארי, "מנחם גנסין – ארבעים שנה למותו", במה: רבעון לדרמה, 125 (1991), 79–83.
הערות שוליים

↑  גרשון גרא, הנדיב הלא ידוע, תל אביב: מודן, תשמ"ד, עמ' 140.
↑  מנחם גנסין באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007521061405171  VIAF: 308265429   WorldCat (עם VIAF): 308265429 
מנחם גנסין, שנות הארבעים של המאה ה־20