stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבי יצחק עטושיא
הערות שוליים

↑  אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל - בתי-כנסת בגליל ובגולן, עמ' 83, ח' עטוש.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ביצה,  פרק א', הלכה ט'.
1 2  תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה, פרק ג', הלכה א'.
↑  "אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים", הוצאת צ'צ'יק תל אביב, כרך ב', 593, ר' יצחק עטושיא.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין,  פרק ג', הלכה א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת גיטין,  פרק ו', הלכה ה'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה,  פרק ג', הלכה א'.
↑  ^ תלמוד ירושלמי, מסכת תרומות, פרק י', הלכה ו'. ומסכת נזיר, פרק ג', הלכה א'
| אמוראי ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון (עד 250) | אבא כהן ברדלא • אבא יודן •  רבי אושעיא • רבי אפס • בר קפרא • רבי בנאה • רבן גמליאל ברבי • רבי הלל • רבי חייא • רבי חנינא בר חמא •  חזקיה • רבי זכאי דכבול • יהודה בן רבי חייא • רבי יהודה נשיאה • רבי יצחק מגדלאה • רבי יוסי בן פטרוס • רבי יוסי בן שאול • רבי יונתן בן אלעזר • רבי ינאי • רבי יהודה בן קנוסא • רבי ירמיה (הראשון) • רבי יהושע בן לוי • רבי יוסי בן זמרה • רב כהנא (הראשון) • לוי בר סיסי • רבי נחוניא דמן חוורן • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שבתי |  |
| הדור השני (עד 280) | אבא דמן יפו • רבי אבא בר אבינא • רבי אבא בר זבדא • רבי אבא בר אחא • רבי אלעזר בן פדת • אילפא • רבי אביתר • רבי אפטוריקי • בר פדא • רבן גמליאל הרביעי • זעירי • רבי חייא בר יוסף • רבי חנינא תורתייא • רבי יוחנן •  רבי יהושע אוניא •  רבי יהודה בר נחמני • רבי יאשיה (אמורא) • רבי יצחק נפחא • רבי יוסי בר חנינא • רבי יעקב בר אידי • רב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי • רב כהנא (השני) • רבי לוי • רבי מנחם • רבי מני בר פטיש • רבי סימון •  ריש לקיש • רבי שמעון בר אבא • רבי שמואל בר נחמני • רבי שמלאי • רבי שמעון בן אליקים • רבי שמעון חסידא • רבי תנחום • רבי תנחום בר חנילאי |  |
| הדור השלישי (עד 310) | רבי אמי • רבי אסי • רבי אבהו • רבי אבין • רבי אבדימי דמן חיפה • רבי אייבו • רבי אבא בר פפא • רב אושעיא • אמי ורדינאה • אבא בר קורייה • רבי אבא דמן עכו • רבי אבא הראשון • רבי אלכסנדרי • אבימי בר פפי • רבי אלעאי • רבי אבא מקרטיגנא • רבי אחא בר חנינא • רבי אבא בר ממל • רבי בנימין בר יפת • רבי חלבו • רבי חמא בר עוקבא • רבי חנינא בן עגיל • רבי חנינא בר פפא • רבי חנינא בן פזי • רב הושעיא • רבי זירא • רבי חייא בר אבא • רבי חנינא בר פפי • רב חנינא • רבי ירמיה (השני) • רבי יהודה נשיאה השני • רבי יוסי דמן יוקרת • רבי יודן בן ישמעאל • רבי יהודה בן פזי • רבי יצחק בר אבא • רבי יצחק • רבי יצחק עטושיא • רבי כרוספדאי • עולא • רבי עוירא • רבי ענני בר ששון • רבי פדת •  רבי פנחס בר חמא • רבי פרידא • רבה בר בר חנה • רבי שילא איש כפר תמרתא • רב שמואל בר יהודה • רב שמואל בר רב יצחק • תחליפא בר מערבא |  |
| הדור הרביעי (עד 340) | רבי אחא • רבי אבא בר זבינא • רבי אבא בר כהנא • רבי אבא בר פפי • רב אויא • אבימי בריה דרבי אבהו • אבימי בר טובי • רבי ברכיה • רבן גמליאל החמישי • אבא אושעיא איש טריא • רבי זריקא • חסא דאשתמוע • רבי חלקיה • רבי חזקיה • רבי ירמיה • רבי יונה • יצחק בן אלישיב • רבי יוסנא • רבי יהודה בר טיטס • רב יהודה בר שילא • רבי יהושע דסכנין • רבי יוסי צידוניא • יעקב איש כפר נבוריא |  |
| הדור החמישי (עד 380) | הלל נשיאה • רב חנניה • רבי יהודה בר שלום • רבי יוסי ברבי בון • רבי יוסי בר זבידא • רבי יונה בוצרייא • רבי יוסטא בר שונם • רבי מנא • רבי מתניא • רבי שמעון בר כרסנא |  |
| הדור השישי (עד 410) | רבי אבא (השלישי) • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבי תנחומא • רבי שמואל בן רבי יוסי ברבי בון |  |
| לרשימת אמוראי בבל | לרשימת אמוראי בבל |  |
מילויקו ספאיץ'

מילויקו "מיקי" ספאיץ' (באותיות לטיניות: Milojko Spajić, בקירילית סרבית ומונטנגרית:Милојко Спајић, נולד ב-24 בספטמבר 1987) הוא פוליטיקאי ומומחה פיננסי מונטנגרי המכהן כראש ממשלת מונטנגרו החל מאוקטובר 2023 . הוא שימש כשר ה אוצר והרווחה בממשלתו של זדרבקו קריבוקפיץ' ב-2022–2020.
ספאיץ' הוא יושב ראש מפלגת מרכז הקרויה "אירופה עכשיו!" (Evropa sad !- PES) ונכון ל-2024 הוא נמנה עם ראשי הממשל הצעירים בעולם, הרביעי אחרי גבריאל אטאל של צרפת, איברהים טראורה של בורקינה פאסו ודניאל נובואה של אקואדור.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

ספאיץ' נולד ב-1987 בפלייבליה במונטנגרו, באותה תקופה הרפובליקה הסוציאליסטית של מונטנגרו במסגרת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. הוא מיוחס למטודיה אוסטויץ' המכהן כבישוף של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית באפארכיה בודימליה וניקשיץ'.
הוא סיים הגימנסייה של פייבלייה כאחד התלמידים המצטיינים והמשיך בלימודי כלכלה באוניברסיטת מונטנגרו. לאחר מכן השתלם בתחום הכלכלה באוניבריסטת סאיטאמה ואוניברסיטת אוסקה ביפן
בעזרת מלגה מטעם ממשלת יפן. כחלק מתוכנית חילופי סטודנטים למד גם באוניברסיטת צ'ינגחווה בבייג'ינג בסין. בהמשך סיים תואר שני במנהל עסקים בבית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז בפריז (HEC).
ביוגרפיה > קריירה כלכלית

בתום לימודיו עסד ספאיץ' בוול סטריט בפריז ובטוקיו. בקיץ 2020 עבד כאנליסט אשראי בחברת גולדמן זקס והיה שותף בקרן הון סיכון בסינגפור.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשובו למונטנגרו בימי הבחירות לפרלמנט ב-2020 היה ספאיץ' חבר בצוות היועצים של זדרבקו קריבוקפיץ'. הוא התקומם נגד הפקעת נכסי הכנסייה האורתודוקסית הסרבית במונטנגרו והשתתף בזירה האמריקאית במסע יחסי הציבור של הכנסייה הזאת ושל הסרבים המוצהרים במונטנגרו
ביוגרפיה > שר האוצר והרווחה 2022-2020

ספאיץ' שימש כשר אוצר והרווחה בממשלת זדרבקו קריבוקפיץ'. יחד עם שר הכלכלה יאקוב מילטוביץ' הציג ויישם ספאיץ' תוכנית רפורמה כלכלית שנויה במחלוקת הקרויה "אירופה עכשיו". בזמן משבר פרלמנטרי הציע קריבוקפיץ' בפרלמנט הצעה להדחת סגן ראש הממשלה דריטן אבאזוביץ' והחלפתו בספאיץ'.
ביוגרפיה > אירופה עכשיו!

יחד עם מילאטוביץ' הקים ספאיץ' מפלגה פוליטית בשם "אירופה עכשיו!" כשהוא היושב ראש שלה ומילאטוביץ' סגן יושב הראש. המפלגה השתתפה בבחירות לרשויות המקומיות ב-2022.
ביוגרפיה > הבחירות ב-2023

ספאיץ' ניסה לרוץ לנשיאות מונטנגרו אולם מועמדותו נפסלה על ידי ועדת הבחירות הממלכתית אחרי שנתגלה שיש לו אזרחות כפולה: מונטנגרית וסרבית. הוא טען שב-2009 ביקש את האזרחות הסרבית כדי שיוכל להיכנס ליפן ללא אשרת כניסה. לדבריו תהליך הוויתור על האזרחות הזאת עוד לא הסתיים. לעומת זאת מילאטוביץ' רץ לנשיאות כמועמד של מפלגת PES וניצח את הנשיא מילו ג'וקאנוביץ' עם 58% מקולות הבוחרים.
בעת מסע הבחירות האשימו אותו ראש הממשלה דאז דריטן אבאזוביץ' ושר הפנים פיליפ אדג'יץ' שהיו לו לכאורה קשרים עם יוזם הקריפטומטבע הדרום קוריאני דו קוון שנעצר במונטנגרו במרץ 2023. דה קוון טען בהתחלה שהיו לו קשרים עם ספאיץ' והכחיש שתמך כלכלית בו או במפלגתו.
בבחירות לפרלמנט זכתה מפלגת "אירופה עכשיו!" ב-25 % מהקולות ואת רוב המושבים בפרלמנט.
ב-10 באוגוסט 2023 הטיל עליו הנשיא החדש מילאטוביץ' את המשימה להרכיב ממשלה. ב-30 באוגוסט 2023 פרצות מחאות ברחבי המדינה נגד ספאיץ' ונגד תוכניותיו לכלול בממשלה את מפלגות המיעוטים האתניים שהיו בנות ברית של מפלגת DPS (המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים) ואת חסימת הדרך לממשלה של הקואליציה הפרו-סרבית "למען עתיד מונטנגרו"
ביוגרפיה > ראש ממשלה

ב-31 באוקטובר אישר הפרלמנט של מונטנגרו את הרכבת הממשלה (ה-44) בראשות מילויקו ספאיץ'.
ביוגרפיה > הקו המדיני במדיניות החוץ

ספאיץ' תומך בהצטרפות מונטנגרו לאיחוד האירופי אבל הוא סבור שהפוליטיקאים המערביים "אינם מעוניינים במונטנגרו". הוא בעד ההצטרפות לנאט"ו אולם הוא מתנגד לשליחת חיילים מונטנגרים למדינות הבלטיות. הוא גינה את הפלישה הרוסית לאוקראינה בה רואה מעשה תוקפנות, ותמך בהטלת סנקציות על רוסיה, עם זאת סבר שהסנקציות רק תחזקנה את דרכה של מוסקבה .
הוא התנגד לביטול ההכרה בעצמאות קוסובו וטען שסוגיה זאת היא "מאחורינו".
בו זמנית הוא תומך בהידוק הקשרים בין מונטנגרו לסרביה.
חייו הפרטיים

לספאיץ' נולדה בת מבת זוגו הקודמת.
בנוסף לשפת האם הסרבית, ספאיץ' מדבר אנגלית, יפנית, סינית, רוסית וצרפתית.
הערות שוליים

↑  Izabrana 44. Vlada, Spajić očekuje pun mandat Radioteleviziunea Muntenegrului RTCG 31  באוקטובר 2023
↑  Montenegro Elects First Government Without Djukanovic Party BalkanInsight 4 dec 2020
↑  Qui est Milojko Spajić ? Echo du Sud, Madagascar 18 mars 2024
↑   ממשלת מונטנגרו בראשות ספאיץ'
גריז: עלייתן של הנערות בוורוד

| --- | --- |

 מבוסס על:  "גריז" מאת ג'ים ג'ייקובס ו-וורן קייסי "גריז מאת ברונטה וודארד ואלן קאר
 סוגה:  מחזמר קומדיה רומנטית
 יוצרים:  אנאבל אוקס
 בימוי:  Alethea Jones, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שחקנים:  מריסה דאווילה שייאן איזבל וולס ארי נוטרטומסו טרישה פוקוהרה שאנל ביילי מדיסון תומפסון ג'ונתן ניבס ג'ייסון שמידט מקסוול ויטינגטון-קופר ג'קי הופמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  10 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  אנאבל אוקס מרטי בואן אריק פייג
 חברת הפקה:  Paramount Television Studios Picturestart Temple Hill Entertainment
 הפצה:  CBS Media Ventures ViacomCBS Domestic Media Networks
 שידור
 רשת שידור:  פרמאונט+
 תקופת שידור מקורית:  6 באפריל 2023 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
גריז: עלייתן של הנערות בוורוד (באנגלית: Grease: Rise of the Pink Ladies) היא סדרת טלוויזיה קומית-רומנטית מוזיקלית, שמשמשת כפריקוול עבור הסרטי "גריז" ומבוססת על מחזמר באותו שם מאת ג'ים ג'ייקובס ו-וורן קייסי.
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה" "פרמאונט+" ב-6 באפריל 2023.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת ארבע שנים לפני עלילת הסרט המקורי, כאשר ארבע סטודנטיות אאוטסיידריות מואסות בחוקיו הנוקשים של תיכון ריידל, ומעוררות פאניקה מוסרית שמשנה לחלוטין את הנוף התיכוני כשהן מחליטות לייסד קליקה משלהן.
צוות השחקנים והדמויות

מריסה דאווילה – ג'יין
שייאן איזבל וולס – אוליביה
ארי נוטרטומסו – סינתיה
טרישה פוקוהרה – ננסי
שאנל ביילי – הייזל
מדיסון תומפסון – סוזן
ג'ונתן ניבס – ריצ'י
ג'ייסון שמידט – באדי
מקסוול ויטינגטון-קופר – וולי
ג'קי הופמן – סגנית המנהל מקגי
טיי ווד – טריפ
הפקה > פיתוח

באוקטובר 2019, נמסר כי סדרת פריקוול לעלילת הסרט המוזיקלי "גריז", שעלה לאקרנים בשנת 1978 והתבסס על מחזמר באותו שם, הוזמנה על ידי חברת "WarnerMedia" תחת השם "גריז: תיכון ריידל", שתשודר בשירות הזרמת המדיה שלהם, "HBO Max". באפריל 2020, נמסר כי אנאבל אוקס נשכרה לכתוב את פרק הפיילוט ולשמש כמפיקה בפועל של הסדרה. במאי 2020, נמסר כי שמה של הסדרה הוחלף וכי היא תעלה לשידור בשנת 2021.
באוקטובר 2020, הוכרז כי זכויות הפקת הסדרה נרכשו על ידי שירות "פרמאונט+" לאחר שמנהל התוכן הראשי של רשת "HBO" ושירות "HBO Max", קייסי בלויס, החליט שלא להפיק את הסדרה. במקביל להודעה על החלפת רשת השידור, נמסר כי אנאבל אוקס תהיה אמונה באופן מלא על פיתוחה של הסדרה. ביולי 2021, נמסר כי לסדרה הוזמנה רשמית עונה ראשונה בת עשרה פרקים; בנוסף, נמסר על הצטרפותם של מרטי בואן ואריק פייג לצוות ההפקה כמפיקים בפועל.
הפקה > ליהוק

ב-31 בינואר 2022, נמסר על ליהוקם של מריסה דאווילה, שייאן איזבל וולס, ארי נוארטומסו, טרישיה פוקוהרה, שאנל ביילי, מדיסון תומפסון, ג'ונתן ניבס, ג'ייסון שמידט, מקסוול ויטינגטון-קופר וג'קי הופמן לצוות השחקנים הראשי.
הפקה > צילומים

צילומי הסדרה התעתדו להתקיים בקליפורניה לאחר שהפקת הסדרה קיבלה זיכוי מס עבור הצילומים במדינה. עם זאת, ב-31 בינואר 2022, נמסר כי צילומי הסדרה החלו בוונקובר, קולומביה הבריטית.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר לתוכנית מתוסרטת | ג'מאל סימס | מועמדות |  |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | סדרת הטלוויזיה החדשה הטובה ביותר | "גריז: עלייתן של הנערות בוורוד" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Dan Heching, Grease Prequel Series Rise of the Pink Ladies Begins Production for Release Later This Year, PEOPLE, ‏January 31, 2022
↑  Petski, Denise (October 15, 2019). "'Grease' Spinoff Series 'Rydell High' Ordered By HBO Max". Deadline Hollywood. Archived from the original on April 17, 2020. Retrieved February 2, 2022.
↑  Andreeva, Nellie (April 10, 2020). "'Grease: Rydell High': Annabel Oakes To Write & EP HBO Max Spinoff Series". Deadline Hollywood. Archived from the original on April 13, 2020. Retrieved February 2, 2022.
↑  @WarnerMedia (May 27, 2020). "#HBOMax is here! 🥳 Our groundbreaking streaming platform features iconic and beloved programming from across the WarnerMedia portfolio, a roster of new Max Originals, & fan-favorite acquired franchises & films" (Tweet). Retrieved February 2, 2022 – via Twitter.
↑  Thorne, Will (October 14, 2020). "'Grease' Spinoff Series Moves From HBO Max to Paramount Plus (EXCLUSIVE)". Variety. Archived from the original on November 19, 2020. Retrieved February 2, 2022.
↑  Andreeva, Nellie (July 16, 2021). "'Grease: Rise of the Pink Ladies' Prequel Series Officially Ordered By Paramount+". Deadline Hollywood. Archived from the original on July 16, 2021. Retrieved February 2, 2022.
↑  Petski, Denise (January 31, 2022). "'Grease: Rise Of The Pink Ladies': Paramount+ Prequel Series Sets Cast As Production Begins". Deadline Hollywood. Archived from the original on January 31, 2022. Retrieved February 2, 2022.
↑  Patten, Dominic (December 16, 2019). "'Impeachment: American Crime Story', 'Star Trek: Picard' & 'Euphoria' 2nd Seasons Among CA Tax Credit Winners". Deadline Hollywood. Archived from the original on June 4, 2020. Retrieved February 2, 2022.
↑  Goldberg, Lesley (January 31, 2022). "'Grease' Prequel: Meet the Cast of 'Rise of the Pink Ladies'". The Hollywood Reporter. Archived from the original on January 31, 2022. Retrieved February 2, 2022.
↑  Tom Smyth, All the Winners of the Creative Arts Emmys, Vulture, ‏2024-01-07 (באנגלית)
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
אמנת שנגן

אמנת שֶנְגֶן היא הסכם שנחתם בין מדינות באירופה על הנהגת מדיניות הגירה וביקורת גבולות מתואמת. על האמנה חתומות 30 מדינות (כל מדינות האיחוד האירופי מלבד אירלנד בתוספת איסלנד, ליכטנשטיין, נורווגיה ושווייץ, שאינן חברות באיחוד). בין המדינות המיישמות את האמנה הוסרה ביקורת הגבולות והונהגה ויזה אחידה ("ויזת שנגן", התקפה לכל 29 המדינות). עם זאת, מדיניות ההגירה נשארה באחריותה של מדינה בנפרד. נכון לשנת 2025, קפריסין ואירלנד הן שתי החברות היחידות באיחוד האירופי שלא מיישמות את ההסכם.
האמנה נחתמה ב-14 ביוני 1985 באונייה על נהר המוזל, בקרבת העיירה שנגן (Schengen) בלוקסמבורג, קרוב לגבול עם צרפת וגרמניה. על האמנה חתמו חמש המדינות האירופיות השכנות שהיוו כחלק מהאיחוד האירופי באותה תקופה: בלגיה, צרפת, גרמניה, לוקסמבורג והולנד.
האמנה שמה קץ לביקורת הגבולות בין המדינות החותמות ("אזור שנגן"), והביאה להרמוניזציה של מעברי הגבול החיצוניים. במקור לא היה ההסכם קשור לאיחוד האירופי, אבל מאוחר יותר הפך לאחת מסמכויות האיחוד, אם כי בין המדינות החותמות גם מדינות שאינן חברות בו. עם השנים נתווספו מדינות נוספות להסכם, וכיום חתומות עליו, כאמור, 29 מדינות.
דרכי הפעולה > ביטחון לאומי

על פי סעיפים 21–23 של קוד הגבולות רשאית מדינה חברה להפעיל מחדש ביקורת גבולות לזמן קצר, אם נקבע שהדבר חיוני לביטחונה הלאומי, אבל לשם כך עליה לעבור הליך התייעצות המוסדר בתקנות. דבר זה קרה בפורטוגל בזמן אליפות הכדורגל יורו 2004, ובצרפת במשך הטקסים לציון 60 שנה ליום הניצחון במלחמת העולם השנייה. נעשה שימוש בסעיפים אלו בצרפת פעם נוספת מעט אחר-כך, אחרי הפיגועים בתחבורה הציבורית בלונדון ב-2005. פינלנד הנהיגה מחדש ביקורת גבולות זמנית במהלך אליפות העולם באתלטיקה ב-2005; גרמניה עשתה זאת במונדיאל 2006 ופעם נוספת בעת פסגת ה-G8 ב-2007.
חוקי שנגן כוללים גם תקנות לשיתוף מידע מודיעיני, כגון מידע על אנשים, מסמכים אבודים וגנובים, כלי רכב וכדומה, באמצעות ה-SIS. פירושו של דבר הוא שבני-אדם מבוקשים או כאלה הנחשבים "בעייתיים" אינם יכולים פשוט "להיעלם" באמצעות מעבר למדינת שנגן אחרת.
על-פי סעיף 41 להסכם, המשטרה ממדינת שנגן אחת רשאית לחצות את הגבול למדינה השכנה כדי לרדוף אחרי אנשים חשודים עד למרחק 30 קילומטר ("מרדף חם"). על השוטרים להיות לבושים מדים או להיות ברכב המסומן כרכב משטרה, והשימוש בכלי נשק מותר רק למטרות הגנה עצמית. מדינות שנגן רבות הנהיגו הסכמים דו-צדדיים נוספים בינן לבין שכנותיהן, המאפשרים שיתוף פעולה הדוק יותר בין כוחות המשטרה במדינות אלו; הסכמים כאלה מותרים במפורש על פי הסכמי שנגן. שיתופי-פעולה כאלה כוללים, בין השאר, תדרי-רדיו משטרתיים משותפים, מרכזי בקרה משטרתיים ויחידות גישוש משותפות באזורי גבול.
הוחלט שכניסה למדינות שנגן תדרוש השגת אישור בתשלום. מדובר בתוכנית המכונה ETIAS (מערכת מידע והרשאות נסיעה לאירופה), אשר עלתה לדיונים מאז 2016 ואושרה על-ידי מועצת האיחוד האירופי, במטרה להדק את הבקרה על הגבולות של מדינות החברות באמנת שנגן, בהיבט הביטחוני ובהיבט הבקרה על מהגרים. יישום התוכנית צפוי להתרחש החל ממאי 2025.
דרכי הפעולה > מכס

רוב המדינות החתומות על אמנת שנגן הן חברות האיחוד האירופי, שביטל את כל המכסים בין המדינות החברות בו; לפיכך אין בדיקות מכס במעבר בין מדינות האיחוד. עדיין קיימת בדיקת מכס בין מדינות שנגן השייכות לאיחוד האירופי לבין שלוש מדינות שנגן שאינן חברות בו (איסלנד, נורווגיה ושווייץ). כמו כן, קיימות גם בדיקות מכס בין האיחוד האירופי לבין האזורים הלא-אירופיים של מדינות האיחוד, שאינם חלק מ"אזור המכס והמע"מ" באיחוד האירופי: למשל, בין הלגולנד לבין גרמניה גופא. במעבר בין שתי מדינות באיחוד האירופי שאחת מהן אינה חברה באזור שנגן, מתקיימת ביקורת דרכונים/תעודות זהות, אך לא ביקורת מכס – כך למשל המצב במעבר בין אירלנד לאירופה היבשתית.
כמה מהחברות באמנת שנגן שומרות על בדיקות בחיפוש אחר חומרים אסורים. לדוגמה, מדיניות הסמים ההולנדית שונה מזו הצרפתית, ואדם עלול לקנות סמים בהולנד ולמכור אותם בצרפת בשוק השחור; לכן צרפת עשויה לדרוש לבדוק בכליו של מי שנכנס אליה מארצות השפלה. כך גם שוודיה ופינלנד שמרו על בדיקת מכס שנועדה לטפל בהברחות סמים ואלכוהול. האמנה מאפשרת בדיקות כאלה, ובלבד שלא עוצרים מכוניות אלא אם קיים חשש ממשי להברחה.
נורווגיה ואיסלנד, שאינן חברות באיחוד האירופי, אוכפות אותה רמה של ביקורת מכס לכל המדינות שאינן חברות "ההסכם הנורדי", כולל מדינות שנגן האחרות.
חברות ויישום > חברוּת

להלן התאריכים בהם חתמו המדינות על ההסכמים. היישום בפועל התחיל כמה שנים לאחר תאריך החתימה; במקרה של חמש החותמות הראשונות לא הוחל ביישום עד 1995.
14 ביוני 1985 – בלגיה, צרפת, לוקסמבורג, גרמניה, הולנד
27 בנובמבר 1990 – איטליה
25 ביוני 1992 – ספרד, פורטוגל
6 בנובמבר 1992 – יוון
28 באפריל 1995 – אוסטריה
19 בדצמבר 1996 – דנמרק, פינלנד, איסלנד, נורווגיה, שוודיה
1 במאי 2004 – אסטוניה, הונגריה, לטביה, קפריסין (עדיין לא מיושם בפועל), פולין, ליטא, מלטה, סלובניה, סלובקיה, צ'כיה
16 באוקטובר 2004 – שווייץ
1 בינואר 2007 – רומניה, בולגריה
28 בפברואר 2008 – ליכטנשטיין
1 בינואר 2023 – קרואטיה
חברות ויישום > יישום

26 במרץ 1995 – בלגיה, לוקסמבורג, הולנד, גרמניה, צרפת, ספרד, פורטוגל
1997 – איטליה (26 באוקטובר), אוסטריה (1 בדצמבר). יוון (8 בדצמבר) יישמה את ההסכם תאורטית אך בפועל משמר הגבול המשיך לפעול עד 2000
26 במרץ 2000 – יוון יישמה את ההסכם במלואו
25 במרץ 2001 – דנמרק, פינלנד, נורווגיה, שוודיה, איסלנד
21 בדצמבר 2007 – מלטה, צ'כיה, סלובקיה, ליטא, לטביה, אסטוניה, פולין, סלובניה, הונגריה
12 בדצמבר 2008 – שווייץ
19 בדצמבר 2011 – ליכטנשטיין – עד ליישום נוצרה בעיה בשמירת הגבול הפתוח בין ליכטנשטיין לשווייץ הסמוכה, כפי שהיה מאז 1923. כפתרון לבעיה, כל הדרכים בין המדינות הושמו תחת מעקב מצלמות אבטחה, ובנוסף מנחת המסוקים במדינה קיבל טיסות נכנסות רק ממדינות שנגן.
1 בינואר 2023 – קרואטיה
1 בינואר 2025 – בולגריה, רומניה
חברות ויישום > חריגים

כלולים באמנת שנגן:
כל החלקים של פורטוגל וספרד שאינם ביבשת אירופה:
האיים האזוריים
מדיירה
סאוטה, מלייה והאיים הקנריים
להלן רשימת הטריטוריות שבשליטת המדינות החברות בהן ההסכם אינו חל:
הר אתוס, אזור אוטונומי ואתר דתי חשוב ביוון, קיבל פטור מיוחד מאמנת שנגן, המאפשר לו לשמור על האיסור המסורתי על כניסת נשים לתחומו.
העיר ליביניו באיטליה היא שטח דיוטי-פרי (ללא מיסים) ולפיכך שומרת על בדיקות מכס ומשמר גבול.
האי הלגולנד ומובלעת ביזינגן שבשליטת גרמניה
כל החלקים החוץ-אירופיים של צרפת
האנטילים ההולנדיים וארובה השייכות להולנד
סבאלבארד השייכת לנורווגיה.
גרינלנד ואיי פארו השייכות לדנמרק רשמית אינן כלולות בהסכם, אך משולבות בו: נוסעים בין מדינות אלו ואזור שנגן פטורים מביקורת דרכונים, אך אינם כלולים בחוקי האיחוד האירופי לתנועה חופשית של סחורות ואנשים.
לא חתמו על ההסכם

סן מרינו אינה חלק מאזור שנגן באופן רשמי, אולם יש לה גבול פתוח עם איטליה; עם זאת, מדי פעם מתנהלות בדיקות אקראיות של הקאראביניירי האיטלקים, של משטרת סן מרינו ושל "המשמר הפיננסי", כוח משטרתי-צבאי הכפוף למשרד האוצר האיטלקי.
מונקו, הגובלת בצרפת ובים התיכון: היישום בפועל הוא כאילו מונקו היא חלק מצרפת, והרשויות הצרפתיות מפעילות את ביקורת הכניסה והיציאה לאזור שנגן בנמל מונקו.
קריית הוותיקן הביעה את רצונה להצטרף להסכם שנגן. יש לה כבר גבול פתוח עם איטליה, אולם הנהגת ההסכם תאפשר שיתוף-פעולה קרוב יותר בגישה למאגרי המידע של מערכת המידע של שנגן (Schengen Information System).
אנדורה לא הצטרפה לאזור שנגן, ומעברי הגבולות בינה לבין שתי שכנותיה, צרפת וספרד, נותרו על כנם. על פי רוב, אזרחים מחוץ לאיחוד שברשותם ויזת שנגן בתוקף, רשאים להיכנס למדינה מצרפת או מספרד, מבלי לעצור לביקורת במעבר הגבול.
לא חתמו על ההסכם > בריטניה ואירלנד

אירלנד והממלכה המאוחדת, (לפני הפרישה מהאיחוד האירופי), הן שתי החברות היחידות באיחוד האירופי שלא חתמו על אמנת שנגן: שתיהן קיבלו אישור לבחור שלא להצטרף לאמנה (באנגלית opt-out). בין בריטניה ואירלנד יש "אזור נסיעה משותף" ללא ביקורת גבולות; לפיכך כל עוד בריטניה לא תצטרף לאזור שנגן, אירלנד אינה יכולה להצטרף לאזור שנגן בלי לבטל את ההסכם עם בריטניה, מה שיחייב ביקורת בגבול היבשתי בינה לבין צפון אירלנד, שהיא חלק מהממלכה המאוחדת. בריטניה, מצידה, אינה מראה סימנים כי רצונה לוותר על מערכת ביקורת הגבולות הלאומית שלה. ב-1999 ביקשו הממלכה המאוחדת ואירלנד להצטרף לכמה מהתקנות הכלולות בהסכם שנגן, והבקשה אושרה ב-29 במאי 2000 על ידי מועצת האיחוד האירופי. לפיכך, שותפות בריטניה ואירלנד בהחלטות המועצה הנוגעות לשיתוף-פעולה משטרתי, אבל לא בתקנות הנוגעות למקלט מדיני, ויזות וביקורת גבולות.
אי-רצונה של ממשלת בריטניה להצטרף לאמנת שנגן ספג ביקורת מצד בית הלורדים, שהאשים את הממשלה בהכשלת המאבק נגד פשיעה בינלאומית, כיוון שלבריטניה אין גישה למאגרי המידע של מערכת המידע של שנגן (Schengen Information System או SIS), הכוללת מידע על בני-אדם בעלי עבר בעייתי.
באוקטובר 2007 הכריזה ממשלת בריטניה על תוכניות להקמת מערכת ביקורת גבולות אלקטרונית עד שנת 2009, מה שהוביל לשמועות על ביטול "אזור הנסיעה המשותף" עם אירלנד. בתגובה על השמועות הודיע ראש ממשלת אירלנד, "לשאלה אם זהו סופו של אזור הנסיעה המשותף והאם עלינו להצטרף לשנגן, התשובה היא 'לא'".
ראו גם

אזור הבלקן הפתוח
הערות שוליים

1 2  דוד ברון, אין להן גבולות: רומניה ובולגריה הצטרפו סופית לאזור שנגן, באתר ישראל היום, 1 בינואר 2025
↑  רויטל בלומנפלד, 14.6.1985 / נחתמה מדיניות ההגירה באירופה, באתר הארץ, 14 ביוני 2012
↑  סעיף 21 באמנת שנגן
↑  אסף אוני, ‏חזון הגבולות הפתוחים של אירופה מתערער, ורק במדינה אחת נהנים, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2024
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏ממאי 2023 ישראלים יידרשו לקבל אישור כניסה למדינות באירופה, באתר גלובס, 8 במאי 2022
1 2  יושם בפועל ב-1 בינואר 2025
↑  דיווח באתר שגרירות יוון בארצות הברית, 2001
↑  טקסט ההחלטה (אנגלית)
הגבול בין גרמניה לאוסטריה באזור קופשטיין שבטירול. הסימן היחיד למעבר בין המדינות הוא השלט בתבנית אחידה, המשמשת בכל אזור שנגן. אי-התנועה מציין את המקום שבו עמדה תחנת הגבול עד שנת 2000.
רבין בר רב אדא

| --- | --- |
 מקום פעילות:  בבל
 תקופת הפעילות:  שלישי אמוראים
 רבותיו:  רב יהודה
 
רבין (רב אבין) בנו של רב אדא היה אמורא בבלי בן הדור השלישי (290 עד 320 לספירה) תלמידו של רב יהודה וככל הנראה היה אחיו של רבא בר רב אדא.
רבין בר רב אדא נזכר בין היתר כאחד ממוסרי המאמרים בשמו של האמורא הארצישראלי רבי יצחק נפחא, מאמרים אשר ככל הנראה שמע מפיו בזמן שהותו של רבי יצחק בבבל. בנוסף, הוא ואחיו רבא בר רב אדא מסרו בשמו של רבם - רב יהודה.
במעשה המובא בתלמוד הירושלמי, מסופר שרבין לא מחה על תופעה של ציור שרטוטים מסוימים (ציורי דמויות) על פסיפס, אף שהיה זה מנהג עובדי אלילים בתקופה מסוימת עוד בימי התנאים. לדעת כמה חוקרים, הקלה זו קשורה גם לכך שבאותה תקופה נחלשה תופעת הציורים כמשקפים משמעות אלילית. מובאה זו היא מהבודדות המתארות את עמדתו של רבין, לעומת שאר המובאות בהן רבין מוסר דבר בשמו של רב אחר.
אמילי בפריז

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה קומית, קומדיה רומנטית
 יוצרים:  דארן סטאר 
 שחקנים:  לילי קולינס פיליפין לירוי-בוליו אשלי פארק לוקאס בראבו סמואל ארנולד ברונו גוארי קמיל רזאת   ויליאם אבדי לוסיאן לוויסקאונט
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית  צרפתית
 מקום התרחשות:  פריז 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  40 (נכון ל־12 בספטמבר 2024) 
 הפקה
 מפיק:  סטיבן בראון 
 חברת הפקה:  Darren Star Productions, Jax Media, MTV Entertainment Studios 
 הפצה:  נטפליקס
 אתר צילומים:  איל-דה-פראנס, צרפת
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד
 אורך פרק:  24–34 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  2 באוקטובר 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אמילי בפריז (באנגלית: Emily in Paris) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה רומנטית שנוצרה על ידי דארן סטאר ועלתה לשידור בנטפליקס ב-2 באוקטובר 2020. בסדרה מככבת לילי קולינס בתפקיד הראשי.
בנובמבר 2020 הודיעה נטפליקס על חידוש הסדרה לעונה שנייה שעלתה לשידור ב-22 בדצמבר 2021. ב-10 בינואר 2022 חודשה הסדרה לעונה שלישית ורביעית. בספטמבר 2024 חודשה הסדרה לעונה חמישית.
ב-2024 יצא לאור הספר "אמילי בפריז" מאת קתרין קלנגולה, המבוסס על סדרת הטלוויזיה.
עלילה

הסדרה עוקבת אחרי אמילי, צעירה אמריקאית בשנות ה-20 לחייה משיקגו, שעוברת לפריז בהזדמנות מפתיעה, כשתפקידה להביא נקודת מבט אמריקאית לחברת שיווק צרפתית. תרבויות מתנגשות כשהיא מסתגלת לאתגרי החיים בעיר זרה, תוך כדי תחזוק הקריירה שלה, חברויות חדשות וחיי האהבה שלה.