stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצף הופעות
רצפי ההופעות הרווחיים ביותר בכל הזמנים

| מקום | רווחים | אמנ/ית | שם הרצף | שנים | מיקום | כרטיסים שנמכרו | מספר הופעות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | $385 מיליון | סלין דיון | A New Day... | 2003–2007 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 2.8 מיליון | 714 |  |
| 2 | $296 מיליון | סלין דיון | Celine | 2011–2019 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 1.7 מיליון | 427 |  |
| 3 | $266.8 מיליון | בילי ג'ואל | Billy Joel in Concert | 2014–2024 | מדיסון סקוור גארדן | 1.9 מיליון | 104 |  |
| 4 | $244.5 מיליון | U2 | U2: UV Achtung Baby Live at Sphere | 2023–2024 | הספירה | 663 אלף | 40 |  |
| 5 | $166.4 מיליון | אלטון ג'ון | The Red Piano | 2004–2009 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 982 אלף | 248 |  |
| 6 | $137.7 מיליון | בריטני ספירס | Britney: Piece of Me | 2013–2017 | תיאטרון זאפוס | 916 אלף | 248 |  |
| 7 | $131.8 מיליון | Dead & Company | Dead Forever Residency 2024 | 2024 | הספירה | 477 אלף | 30 |  |
| 8 | $131.2 מיליון | אלטון ג'ון | The Million Dollar Piano | 2011–2018 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 777 אלף | 189 |  |
| 9 | $124.5 מיליון | ברונו מארס | Bruno Mars at Park MGM | 2016–הווה | דולבי לייב (אנ') | 410 אלף | 79 |  |
| 10 | $110 מיליון | ליידי גאגא | Lady Gaga Enigma + Jazz & Piano | 2018–2024 | דולבי לייב (אנ') | 377 אלף | 72 |  |
| 11 | $101.9 מיליון | ג'ניפר לופז | Jennifer Lopez: All I Have | 2016–2018 | Zappos Theater at Planet Hollywood | 487 אלף | 120 |  |
| 12 | $97.4 מיליון | שר | Cher | 2008–2011 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 698 אלף | 192 |  |
| 13 | $90.4 מיליון | ג'ורג' סטרייט | Strait to Vegas | 2016–2022 | T-Mobile ארנה | 602 אלף | 36 |  |
| 14 | $83.6 מיליון | אשר | My Way: The Vegas Residency | 2022–2023 | דולבי לייב | 349 אלף | 71 |  |
| 15 | $74.1 מיליון | רוד סטיוארט | Rod Stewart: The Hits | 2011–הווה | הקולוסיאום בארמון קיסר | 556 אלף | 149 |  |
| 16 | $71.8 מיליון | בט מידלר | The Showgirl Must Go On | 2008–2010 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 538 אלף | 170 |  |
| 17 | $58.4 מיליון | אירוסמית' | Aerosmith: Deuces Are Wild | 2019–2022 | דולבי לייב | 268 אלף | 53 |  |
| 18 | $50.4 מיליון | סילק סוניק | An Evening With Silk Sonic at Park MGM | 2022 | דולבי לייב | 170 אלף | 34 |  |
| 19 | $46.4 מיליון | קייטי פרי | Katy Perry: Play | 2021–הווה | Resorts World Theatre | 309 אלף | 80 |  |
| 20 | $44.2 מיליון | בקסטריט בויז | Backstreet Boys: Larger Than Life | 2019–2019 | תיאטרון זאפוס בכוכב הוליווד | 315 אלף | 80 |  |
| 21 | $43.6 מיליון | שאניה טוויין | Shania: Still the One | 2012–2014 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 346 אלף | 105 |  |
| 22 | $42.9 מיליון | שר | Classic Cher | 2017–2020 | דולבי לייב | 289 אלף | 78 |  |
| 23 | $42.6 מיליון | דוני ומארי אוסמונד | Donny & Marie | 2008–2019 | אולם התצוגה בפלמינגו | 437 אלף | 792 |  |
| 24 | $35.1 מיליון | Brooks & Dunn וריבה מקנטייר | Together in Vegas | 2015–2021 | הקולוסיאום בארמון קיסר | 247 אלף | 64 |  |
| 25 | $28.1 מיליון | גוון סטפאני | Gwen Stefani: Just A Girl | 2018–2021 | תיאטרון זאפוס בכוכב הוליווד | 201 אלף | 57 |  |
הערות שוליים

↑  Hugh McIntyre, Forget Vegas, New York City Has Become The New Go-To City For Concert Residencies, Forbes (באנגלית)
↑  Staff, Reuters (2016-11-17). "Newly engaged Ricky Martin off to Vegas for concert residency". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-01-26.
↑  "McCartney 'fancies' O2 residency" (באנגלית בריטית). 2009-12-21. נבדק ב-2021-01-26.
↑  Tim McGraw and Faith Hill to Launch Las Vegas Concert Residency, The Hollywood Reporter, ‏2012-08-07 (באנגלית)
1 2  Las Vegas Residencies: Here's Your Guide to Summer 2017, EW.com (באנגלית)
1 2  Top 10 Highest Grossing Las Vegas Residencies Of All Time: Celine Dion, Britney Spears, Elton John and More, Billboard (באנגלית)
↑  Jennifer Lopez and the changing face of Las Vegas, the Guardian, ‏2016-01-19 (באנגלית)
↑  SFGate Staff, Notable Las Vegas performance residencies, SFGATE, ‏2014-07-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Cee Lo Green Takes His Voice to Vegas With Loberace Residency, E! Online, ‏Fri Mar 02 18:05:00 GMT+0 2012
↑  CeeLo Green Talks Las Vegas Residency, 'Girl Power' Solo Album, Billboard (באנגלית)
↑  A. B. C. News, Britney Spears Announces Las Vegas Show Live on 'GMA', ABC News (באנגלית)
↑  Britney Spears' Piece of Me Show Tops $100 Million in Ticket Sales, Billboard (באנגלית)
↑  Eric Frankenberg, 25 Biggest Concert Residencies of All Time, Billboard, ‏2024-09-12 (באנגלית אמריקאית)
להקת אולטראס

| --- | --- |
 מקום הקמה:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  2005–2013 (כ־8 שנים)
 סוגה:  סינת'-פופ
 כלי נגינה:  סינתיסייזר, מכונת תופים 
 www.ultras-music.com
 חברים
 ששי צור, דדי מישאלי
 
אולטראס היא להקת סינת'-פופ מישראל, שהוקמה בשנת 2005 בתל אביב.
הלהקה יצרה מוזיקה אלקטרונית מקורית בעברית.
ביוגרפיה

אולטראס מונה שני חברים: ששי צור (הסולן, היוצר והמפיק המוזיקלי) ודדי מישאלי (תופים ותכנותים).
ההרכב משלב מוזיקת סינת'-פופ עכשווית יחד עם טקסטים ולחנים מלודיים. הלהקה זוכה לפופולריות בסצנה האלקטרונית המקומית וידועה בהופעותיה החיות האנרגטיות. בפברואר 2007 חיממה אולטראס את להקת הענק הגרמנית In Strict Confidence (אנ') בהופעתה בתל אביב.
אלבום הבכורה "לא מריר אבל משועמם" יצא לחנויות בשנת 2008. לסינגל הראשון מתוכו "יום הולדת לסופרמן" צולם קליפ מושקע בבימוי אדם דויטש. אף על פי ששירי הדיסק לא חדרו לפלייליסטים של תחנות הרדיו הגדלות, הם הצליחו לעורר דיון על מקומו של הסינתפופ (ושל המוזיקה האלקטרונית בכלל) בשוק המוזיקה הישראלי של היום.
הלהקה זכתה בהישג יוצא דופן במרץ 2008 בכך שחתמה בחברת התקליטים האוסטרלית Base Records, על הפצה דיגיטלית של אלבום הבכורה.
אלבומם השני של אולטראס "עבדים ואדונים" יצא בנובמבר 2011. הוא משלב הפקה אלקטרונית עדכנית עם קריצה לענקי הסינתפופ של שנות השמונים כדוגמת דפש מוד.
מאז 2013, הלהקה לא פעילה יותר והופעותיה נפסקו מסיבות לא ידועות.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2008 - לא מריר אבל משועמם
2011 - עבדים ואדונים
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2006 - מהדורת דמו מוגבלת
דיסקוגרפיה > סינגלים

2008 - יום הולדת לסופרמן
2011 - סימן קטן
2011 - עבדים ואדונים
2011 - מסיבת פרידה
2012 - אני שלי
2013 - איך אנחנו משתנים
סלמון ברגה

סלמון ברגה (באנגלית: Selemon Barega;‏ נולד ב-20 בינואר 2000) הוא אתלט אתיופי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בריצת 10000 מטר, סגן אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 5000 מטר ואלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 3000 מטר.
ביוגרפיה

ברגה נולד וגדל באתיפיה, הוא בן להורים חקלאים ולו שבעה אחים ואחיות. הצטיינותו באתלטיקה בגיל צעיר הביאה לצירופו לפרויקט טיפוח כישרונות.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:2.21 דקות. ב-2017 זכה במדליית זהב באליפות העולם לקדטים בריצת 3000 מטר. הוא סיים חמישי באליפות העולם במרוצי שדה. בתחרות ליגת היהלום באותה שנה שהתקיימה בלוזאן קבע שיא אישי של 12:55.58 דקות בריצת 5000 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 היה לרץ הצעיר ביותר שהעפיל לגמר ריצת 5000 מטר בתולדות האליפות לאחר שקבע במוקדמות את הזמן הטוב ביותר. הוא סיים בגמר במקום החמישי בתוצאה של 13:35.34 דקות.
בפברואר 2018 שיפר את שיאו האישי בריצת 3000 מטר באולם כשקבע תוצאה של 7:36.64 דקות. באוגוסט 2018 ניצח בתחרות גמר ליגת היהלום בריצת 5000 מטר שנערכה בבריסל בשיא אישי של 12:43.02 דקות, תוצאה המדרגת אותו רביעי בכל הזמנים ומהווה שיא עולם לנוער. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:15.59 דקות, לאחר בן ארצו יומיף קג'לצ'ה.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 12:59.70 דקות.
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:43.22 דקות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:41.38 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום החמישי בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:28.39 דקות.
מעצב אמנותי

מעצב אמנותי (באנגלית: production designer, art designer) אחראי למראהו הכולל של תוצר קולנועי. המונח שימש לראשונה בקרדיטים של הסרט "חלף עם הרוח". פרס אוסקר לעיצוב אמנותי מוענק משנת 1929.
המעצב האמנותי עובד בשיתוף פעולה הדוק עם הבמאי, המפיק והצלם הראשי. לפעמים יוצר המעצב האמנותי קשר עם גורמים אחרים בצוות ההסרטה, כמו מעצב התלבושות, הספר, המאפר, הפעלולן ומנהל אתרי הצילום, על מנת לשוות לתוצר מראה חזותי אחיד, ובכך לתרום להבנת הסרט בידי הצופה.
מחלקת העיצוב

מחלקת העיצוב כולה כפופה למעצב האמנותי, ובעלי התפקידים בה הם:
מנהל אמנותי (artistic director), האחראי על הצד ההפקתי של העיצוב, בניית והקמת מבנים מן הפן ההנדסי, ומוציא לפועל את חזונו האסתטי של המעצב האמנותי.
תפאורן (set designer, set dresser, set decorator), אחראי על מראה החללים המצטלמים ועל הציוד המאסיבי יותר הנמצא בהם כגון רהיטים, קירות, טפטים וכיוצא בזה.
אביזרן (propsman, promaker, props-master), אחראי על האביזרים, אובייקטים בקנה מידה קטן יותר מאלה שבאחריות התפאורן.
בשל האופי האמנותי וההפקתי כאחד של מחלקה זו, לעיתים נכלל בה גם צוות נוסף של עוזרים, שמספרם גדול ככל שהפקה יותר עתירת תקציב.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מונחי טלוויזיה וקולנוע, האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548296705171  BnF: cb12043440b (data)  GND: 4154351-8  LCCN: sh85088028  NKC: ph565263
Type O Negative

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ברוקלין 
 תקופת הפעילות:  1989–2010 (כ־21 שנים) 
 סוגה:  מטאל גותי, דום מטאל
 חברת תקליטים:  Roadrunner Records 
 www.typeonegative.net
 פרופיל ב-IMDb
 חברים לשעבר
 פיטר סטיל Sal Abruscato Josh Silver Kenny Hickey Johnny Kelly 
 
טייפ או נגטיב (באנגלית: Type O Negative) הייתה להקת מטאל גותי אמריקאית מברוקלין, ניו יורק.
סגנון

הלהקה משויכת לז'אנר המטאל הגותי עקב הנימה האפלה והמלנכולית של המוזיקה שלהם, עם דגש כבד על נושאים כמו רומנטיקה, מוות ודיכאון – הכול בתוספת מנה כבדה של הומור שחור. Type O Negative יצרו סגנון ייחודי אשר משלב השפעות מסוגים שונים כולל דום מטאל, רוק גותי, רוק אלטרנטיבי ופאנק רוק. בסגנון ההלחנה, הלהקה מושפעת בעיקר מהרכבים כמו בלאק סבאת', במיוחד ביצירת אווירות אפלות ובקצבים איטיים, ואפילו כמה השפעות של הביטלס, להקה שהסולן פיטר סטיל תמיד העריך.
היסטוריה

פיטר סטיל (נולד בשם פיטר ט. רטאיצ'יק) ניגן לקראת תחילת שנות ה-80 בלהקה בשם Fallout, להקה שהוקמה יחד עם חבריו לכיתה ג'ון קמפוס, לואי ביאטו וג'וש סילבר, שהפך יותר מאחור לקלידן של הלהקה.
מאוחר יותר, סטיל יצר קשר עם חבר ותיק שלו, סאל אברוסקטו, שהפך למתופף הראשון של הלהקה. הוא שכנע את ג'וש סילבר וחבר ילדות בשם קני היקי, לקחת חלק בפרויקט חדש, וכך יצר את הלהקה. בהתחלה נקראה הלהקה "Repulsion", ושינתה את שמה ל"Sub-Zero", אך בשל נוכחותן של להקות רבות עם אותם שמות, בחרו חבריה בשם טייפ או נגטיב כשם הסופי, כמשחק מילים. לסוג 0 קבוצת דם "שלילית".
בתחילת שנות ה-90, הוציאו חברי הלהקה דמו שמשך את תשומת לבם של אנשי ה-Roadrunner Records, שהציעו להם חוזה הקלטות הבכורה מ-1991 .
אלבום הבכורה, "Slow, Deep. and Hard", יצא בשנת 1991 ומאופיין בסגנון אפל ו"מרושע", שמעתה ואילך יאפיין את כל האלבומים שיבואו אחריו. לשירים באלבום יש חלקים קצביים איטיים של טביעת דום מטאל לסירוגין עם חלקים מהירים יותר, כמעט קרובים לת'ראש מטאל. אלבום זה הוא אחת היצירות השנויות במחלוקת של הלהקה, בשל ההומור השחור הקיים בו, אך עם זאת, הוא מוערך ביותר על ידי הלהקה. יש המגדירים את האלבום מעין קונספט על סטייה אנושית ונוירוזה, מלא בשנאה ואלימות.
מבקר המוזיקה פיירו סקארופי בחר באלבום כאלבום ההבי מטאל הטוב ביותר בכל הזמנים.
שנה לאחר מכן יצא האלבום "The Origin of the Feces" שהוקלט כאילו היה לייב, ובנוסף לכמה שירים מהאלבום הקודם, מכיל קאבר ל-"Hey Joe" מאת ג'ימי הנדריקס (היי פיט) ו-"Paranoid" מאת בלאק סאבת'.
היסטוריה > "Bloody Kisses" והדרך להצלחה (1993–2001)

"Bloody Kisses", אלבומם השלישי, הפך לאחד האלבומים המצליחים ביותר של הלהקה, עד כדי זכייה בדיסק הפלטינה בשנת 1993. הוא ממשיך את השיח המוזיקלי שהתחיל עם אלבום הבכורה, אבל עם פחות פסימיות לירית, וניסויים קוליים גדולים יותר: הרצועות מתארכות. בלהיטים "Christian Woman",‏ "Black No.1 (Little Miss Scare-Al)" הוסרו קטעים גדולים כדי להבטיח נגישות רבה יותר לעורכי לאחר יציאת האלבום, TON יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי. ב-1994 עזב סאל אברוסקוטו את הלהקה והצטרף ל-Life of Agony, הוא הוחלף על ידי ג'וני קלי.
ב-1996 יצא האלבום "October Rust", שהתקבל בחיוב על ידי מבקרי מוזיקה וזכה למועמדות לדיסק הזהב באותה שנה. בהשוואה ליצירות קודמות, גם באלבום זה יש דגש גדול יותר על מלודיות, תוך שמירה על הגוון האפל האופייני ללהקה. הדיסק עוסק נושאים עם רקע נלהב וחושני, כמו בשירים "Red Water",‏ "My Girlfriend's Girlfriend" ו-"Love You To Death".
ב-1997 הלהקה ניגנה כמה הופעות ובשנה שלאחר מכן הם חזרו לעבוד על "World Coming". האלבום שוחרר ב-1999 ומסמל שינוי עמוק לעומת "October Rust" הקודם, שכן הצלילים של היצירות המוקדמות יותר נוכחים שוב. בדיסק זה הנושאים החשובים ביותר הם: סמים, מיניות, פסיכולוגיה, דיכאון, פוביות והתאבדות, שוב במבט הומוריסטי.
בשנת 2000, יצא אלבום ששמו באופן אירוני "The Least Worst of Type O Negative", שאוסף את רוב הקטעים הישנים והלא משוחררים של הלהקה.
היסטוריה > "Life Is Killing Me" ו-"Dead Again"

ב-2003 יצא האלבום "Life Is Killing Me", שהציג את עצמו מיד כאחת היצירות המרוחקות מהצלילים הדקדנטיים והמעיקים של הקודמות. הלהקה מאיצה את המקצבים שלה, מגבירה את השימוש במנגינות ומקטינה את משך הרצועות. יש יותר "אופטימיות" ומשחקיות במילים של השירים עצמם. זמן קצר לאחר יציאת האלבום, פיטר סטיל התקבל לגמילה בגלל התמכרות לסמים.
Roadrunner Records הוציאה ב-2006 אנתולוגיה של "Best Of...‎" של הקבוצה ללא כל סייגים. בגלל הפרק השנוי במחלוקת – גם אם לא משמעותי – עזבה הלהקה את חברת התקליטים כדי להצטרף ל-SPV, שם הוציאו את אלבומם השביעי (והאחרון) "Dead Again" במרץ 2007. מהדיסק חולצו שני סינגלים, "The Profit of Doom" ו-"September Sun", אליהם צורפו שני קטעי וידאו בסיבוב ב-MTV Headbangers Ball. עם האלבום הזה, הלהקה זינקה מהמצעדים והגיעה למקום העשרים ושבע בין התקליטים הנמכרים ביותר של השנה. מאוגוסט 2007 ועד תחילת 2008 המשיכה הלהקה בהופעותיה, והופיעה גם ברוק אם רינג, המתקיים מדי שנה בנורבורגרינג שבגרמניה.
היסטוריה > מותו של פיטר סטיל ופירוק (2010)

ב-14 באפריל 2010, הסולן פיטר סטיל מת ממפרצת באבי העורקים. עם זאת, מכרים רבים עדיין טוענים כיום כי סטיל מת בהתאבדות, שכן בתחילת שנות התשעים הדיכאון הקשה ממנו סבל הוביל אותו מספר פעמים לנסות ליטול את חייו;[דרוש מקור] החברים הנותרים במתחם, לעומת זאת, כבר למדו על המחשבות האובדניות של סטיל על ידי קריאת המילים של כמה שירים באלבום "Slow, Deep and Hard". עקב אובדן האיש הקדמי, שאר החברים החליטו לפרק סופית את הלהקה. הגיטריסט קני היקי הכריז בראיון על פירוק הלהקה לאחר מותו של הסולן פיטר סטיל, במילים אלה: "Type O Negative מתה יחד עם סטיל, ולמרות שבעתיד אנחנו תהיה אפשרות להחליף אותו לא ננסה".
חברי הלהקה

פיטר סטיל – שירה, בס (1989–2010)
ג'וש סילבר – קלידים, סינתיסייזרים (1989–2010)
קני היקי – גיטרה, קולות רקע (1989–2010)
ג'וני קלי – תופים, כלי הקשה (1994–2010)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

סאל אברוסקוטו – תופים (1989–1994)
דיסקוגרפיה

Slow, Deep and Hard (1991)
The Origin of the Feces (1992)
Bloody Kisses (1993)
October Rust (1996)
World Coming Down (1999)
Life Is Killing Me (2003)
Dead Again (2007)
הערות שוליים

↑  "Peter Steele, of Heavy Metal Band Type O Negative, Dies at 48". ניו יורק טיימס. p. B10. Retrieved August 22, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13969115v (data)  GND: 10301401-9  ISNI: 0000 0001 2207 1561  LCCN: n92008749  MusicBrainz: a63df8c3-28e4-41db-bac2-c6c6e8ff8f28  NKC: xx0026472  VIAF: 169710777   WorldCat (עם VIAF): 169710777
כל החתיכים אצלי

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  2007–2013 (כ־6 שנים)
 סוגה:  רוק
 חברת תקליטים:  נענע דיסק, עצמאי
 חברים
 איה זהבי פייגלין (שירה, גיטרה) גלעד מאיר (גיטרות, קולות) נמרוד לביד (בס, קולות) הוד שריד (תופים)
כל החתיכים אצלי הייתה להקת רוק ישראלית, אשר הוקמה בשנת 2007 על ידי איה זהבי פייגלין. הלהקה הורכבה מפייגלין כסולנית הלהקה והגיטריסטית, גלעד מאיר כגיטריסט, נמרוד לביד כבסיסט והוד שריד כמתופף.
הלהקה הוציאה שני אלבומי אולפן שהופצו על ידי נענע דיסק וזכו להצלחה יחסית. הלהקה התפרקה כעבור 6 שנות פעילות ב-2013 בעקבות תחושת מיצוי ורצון של חבריה להמשיך לדרכים מוזיקליות שונות.
היסטוריה

הלהקה מתאפיינת בסגנון רוק אלטרנטיבי אנרגטי, אך בין שיריה קיימות גם מספר בלדות. סולנית הלהקה איה זהבי פייגלין, אשר השתתפה בעונה השביעית של תוכנית הריאליטי המוזיקלית "כוכב נולד", היא הכותבת והמלחינה של החומר שמבצעת הלהקה. הלהקה הקליטה את אלבומה הראשון בשנת 2009, בהפקה מוזיקלית של איתמר אשפר. באלבום התארחה בשני שירים הפסנתרנית עינב ג'קסון כהן ובשיר אחד רביעיית כלי מיתר בעיבודה של מאיה בלזיצמן. האלבום, ששמו כשם הלהקה, "כל החתיכים אצלי", יצא בשנת 2010 בהוצאת חברת התקליטים נענע דיסק, ונכללה בו גם גרסת הלהקה לשיר "למה לי לקחת ללב" של אריק איינשטיין ושלום חנוך.
האלבום השני של הלהקה, "#2", הוקלט בשנת 2012 באמצעות מימון המונים. אלבום זה הופץ גם הוא בחברת התקליטים נענע דיסק. בנוסף הוא הפך לפרויקט אינטרנטי (שנקרא "10/10") שבו כל שיר קיבל קליפ מיוחד לו, אך עם קונספט דומה. באוגוסט 2012 יצאה הלהקה ל"מסע הבחירות של כל החתיכים אצלי", סיבוב של עשרות הופעות בכל הארץ במשך שבוע ימים, כמחווה ל"מסע הבחירות של מאיר אריאל", שהתקיים 25 שנים קודם לכן, בסוכות 1987.
באפריל 2013 הופיעה הלהקה ביום העצמאות במודיעין וזו הייתה הופעתה האחרונה עד היום, למעט המופע המלווה את אלבום המחווה "שרות חוה אלברשטיין" שיצא בשנת 2014 במסגרת פרויקט "עבודה עברית". לאלבום זה תרמה הלהקה גרסה לשיר "לונדון", שהפך לסינגל המצליח ביותר באלבום ונגני הלהקה לקחו חלק בהקלטות של שאר השירים בפרויקט.
בינואר 2019 קיימה הלהקה מופע איחוד חד-פעמי במועדון הבארבי.
היסטוריה > פירוק הלהקה

בדף הפייסבוק של הלהקה מציינים את מסע ההופעות באוגוסט 2012 כתאריך פירוק הלהקה (למרות שהלהקה המשיכה להופיע גם ב-2013).
לדברי איה זהבי פייגלין הלהקה התפרקה מכייון שהגיעה למיצוי ואולם היא לא פוסלת אפשרות שהלהקה תחזור להופיע בעתיד.
איה זהבי פייגלין הוציאה ארבעה אלבומי סולו מאז פירוק הלהקה. גלעד מאיר הקים את להקת מאיור ואליו הצטרף הוד שריד.
חברי ההרכב

איה זהבי פייגלין (שירה, גיטרה)
גלעד מאיר (גיטרות, קולות)
נמרוד לביד (בס, קולות)
הוד שריד (תופים)
דיסקוגרפיה > אלבומים

כל החתיכים אצלי (2010)
#2 (2012)
הערות שוליים

↑  איה זהבי פייגלין, באתר ‏מאקו‏, 22 ביוני 2009
↑  תומר גילת, כל החתיכים אצלי – הופעת האיחוד, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 20 בינואר 2019
↑  נדב מנוחין‏, קשוב מאוד 118: שרה בבית הספר של החיים - שיחה עם איה זהבי פייגלין, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2015
↑  הבלוג ביט-און, גילי מאיר - MAYOR מסכם שנה מוזיקלית אישית, 12 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568295405171  MusicBrainz: 9fdc0880-b83c-4132-b55f-e31d2cd9cea1  VIAF: 82146461447527730294   WorldCat (עם VIAF): 82146461447527730294 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כל החתיכים אצלי בהופעת איחוד, ינואר 2019, בארבי תל אביב. צילום: תומר גילת
מינהל ציבורי

המינהל הציבורי הוא מכלול הארגונים הציבוריים הפועלים במדינה, וככזה הוא פועל בסביבה המכוונת על ידי גופים פוליטיים ובהקשר של עיצוב מדיניות ציבורית.
המינהל הציבורי מתנהל לרוב על פי כללים בירוקרטיים, מעוגן במשפט המינהלי, מאויש וממומן על ידי הציבור (על פי תקציב המדינה) וחשוף לביקורת ציבורית. העובדים משקפים ערכים ונורמות ציבוריות, והתנהגותם מושתתת על מערכת יחסים ממוסדת.
היסטוריה

תחילתו של המינהל הציבורי מוכרת כבר מתרבויות עתיקות כמו מצרים ופרס, בתרבויות אלו הוקם מינהל ציבורי מפותח שעסק בגביית מיסים, באכיפת חוקים ובגיוס וניהול הצבא. הסיבה המרכזית שהובילה להתפתחות מינהל ציבורי דווקא במקומות אלו היא קיומה של חברה הידרולוגית- במדינות אלו ישנו מחסור במים באופן תמידי ובעקבות זאת היו צריכים להקים מנגנון שידע לווסת את המים שישנם בצורה יעילה וחכמה וזה גרם ליצירת ארגונים שונים: מפלגות, אוניברסיטאות, והכנסייה הקתולית כארגון ולא כמוסד דתי. תחילתו של המינהל הציבורי בחברה המודרנית היא בתקופת המהפכה התעשייתית שהובילה לתהליכי עיור, שבעקבותיהם עבר רוב הציבור לערים הגדולות והיה צורך לארגן אותו ואת השירותים הניתנים לו.
מחקר

ייסוד המינהל הציבורי כתחום מחקר נפרד, מיוחס לנשיא ארצות הברית וודרו וילסון, שפעל החל מסוף המאה ה-19 להפריד את המינהל הציבורי מהפוליטיקה על מנת לקדם את עקרון הפרדת הרשויות ולמנוע שחיתות. לדבריו, בעוד המדינאי אמור לעסוק בניסוח המדיניות, איש המינהל הציבורי אמון על הוצאתו לפועל בדרך האופטימלית.
חוקרים מרכזיים נוספים שהשפיעו על התחום הם מקס ובר (שניסח את "המודל הטהור של הבירוקרטיה"), פרדריק וינסלאו טיילור (גישת הניהול המדעי), דאגלס מקגרגור (גישת יחסי אנוש בניהול), הרברט סיימון (בספרו "התנהגות אדמיניסטרטיבית", שהעמיד את קבלת ההחלטות כמהות המינהל הציבורי), צ'ארלס לינדנבלום ("המודל התוספתי"), יחזקאל דרור, צ'סטר ברנרד ועוד.
מבחינים בשלושה סוגים של מינהל ציבורי:
מינהל מסורתי - הקבלה לשירות היא על בסיס קרבה לשלטון. אין יסודות רציונליים מריטוקרטיים של קבלה לשירות או בקידום עובד שרות.
מינהל פריזמטי - מצוי בארצות שהיו תחת משטר קולוניאלי, אשר אימצו לעצמן את כל המרכיבים הנהוגים בממשל המערבי: חוק, חוקה, תקשי"ר (תקנון שירות המדינה), חלוקה למחוזות וכדומה. אך יחד עם זאת שולט במדינות אלו המרכיב המסורתי, והם עורכים שילוב ביניהם.
מינהל מודרני - נמצא במשטרים המערביים. בא לידי ביטוי בשני אופנים, "קריירה פתוחה" (המאפשרת כניסה לכל אחת מרמות הדרגות השונות) - במודל האמריקאי ו"קריירה סגורה" (התקדמות היררכית בארגון)- במודל הבריטי.
לאורך ההיסטוריה דנו בהיבטים השונים של המינהל הציבורי בעיקר הפילוסופים, כחלק מתאוריות ותפיסות לגבי המבנה והמאפיינים הרצויים של המדינה. הלימוד השיטתי של תחום זה בכלים מדעיים מודרניים החל להתפתח בסוף המאה ה-19. כפי שיוסבר בהמשך בהרחבה, עד אמצע המאה ה-20 התבסס עיקר העיסוק המדעי בתחום על גישות נורמטיביות-מרשמיות, שהיתוו דגמים רצויים של מינהל ציבורי כדרך להשגת הטוב החברתי. את הדגם הידוע ביותר בהקשר זה פיתח הסוציולוג הגרמני מקס ובר (Max Weber), והוא משמש למעשה עד ימינו כנקודת ייחוס חשובה לכל לימוד שיטתי של המינהל הציבורי.
ניתן לתאר את הדגם המסורתי של מינהל ציבורי, כפי שהתפתח ונשמר במשך תקופה ארוכה, בצורה הבאה:
· המינהל נמצא תחת שליטתה הפורמלית של המנהיגות הפוליטית (הנבחרים).
· הדגם הרצוי מתבסס על מבנה היררכי של בירוקרטיה רציונלית.
· עובדי המינהל הציבורי הם סגל מינהלי קבוע, נייטרלי ואנונימי (אנונימי במובן זה שאנשיו ודעותיהם הפוליטיות אינם בולטים או אינם מוצגים בפני הציבור).
· המוטיבציה העיקרית של אנשי המינהל הציבורי היא רווחתו של הציבור שהם משרתים.
· אנשי המינהל הציבורי ישרתו כל מפלגה פוליטית שלטת בצורה שווה, ללא קשר לדעותיהם הפוליטיות.
· אנשי המינהל הציבורי לא יתערבו במדיניות ציבורית ולא יעצבו אותה, אלא יישמו מדיניות שיקבעו הפוליטיקאים, נבחרי הציבור.
התפנית המחקרית בתחום המינהל הציבורי החלה בשנות ה-60 של המאה ה-20, עת החלו להשפיע גישות מתחומי כלכלה ומדע המדינה, והמחקר בתחום זה קיבל תנופה משמעותית בעקבות תהליכים כלכליים-חברתיים ואידאולוגיים שהתרחשו במדינות המפותחות – שינויים באופייה של מדינת הרווחה ובתפקידי המדינה באופן כללי, תהליכי גלובליזציה, והתחזקות גישות נאו-ליברליות.
מאפיינים

ארגונים הם מכלולים של תפקידים ולא קבוצות של אנשים, אמנם ברור שצריך אנשים כדי להפעיל את הארגונים הללו אבל ההבדל הוא שארגונים אלו בהבדל ממסגרות אחרות (משפחה),הדגש הוא לא על בני אדם המאיישים את הארגון אלא על הפעילות המתבצעת בארגון.
ארגונים אלו לא נוצרים מתהליכים התפתחותיים טבעיים אלא תוצאה של תכנון מחושב, הם נוצרים מתוך מטרה להפיק מהם תועלות מסוימות והם יפעלו כל עוד יש עניין לקיים אותם.
לארגונים יש ישות מוגדרת שניתנת להבחנה ברורה והם בעלי סימני היכר ברורים.
ארגונים הם בעלי מסגרת קבועה ולא התארגנות ארעית לשם השגת מטרה זמנית משותפת.
מבחינה משפטית ארגון הוא ישות הכפופה לחוק ואחראית בפניו על כל מעשה או מחדל של אנשים החברים בארגון.
משפט עברי

לאורך הדורות לקהילות יהודיות הייתה מידה מסוימת של אוטונומיה. מתוך התנהלות הקהילות היהודיות וההלכות בנוגע לגופים הקהילתיים ניתן לגזור הלכות הנוגעות למשפט הציבורי, בהתאם למשפט העברי. העיקרון החשוב ביותר הוא שמרשויות ציבוריות נדרשת מידה רבה יותר של הגינות ויושרה, על פי הכלל "ועשית הישר והטוב". לעומת זאת מאחר שהרשות הציבורית אחראית על ניהול כספים ציבוריים, בעוד על היחיד חלה מדי פעם החובה לפעול "לפנים משורת הדין", בכל הנוגע לרשות הציבורית אין חובה כזו, כדי למנוע העדפה של אדם אחד מן הציבור על פני כלל הציבור.
ביטוי נוסף למעמד המיוחד של הרשות הציבורית לעומת המעמד של אדם פרטי במשפט העברי ניתן למצוא באופן שבו מעשים שונים מקבלים משמעות משפטית-הלכתית. לדוגמה, בהודאה של היחיד נדרש שיהיו שני עדים לכך, אך בהודאה של גורם בשם הרשות הציבורית אין דרישה כזו. דוגמה נוספת היא שמעשי קניין רבים הנעשים בשם הציבור תקפים גם במקרים שביחיד אינם תקפים.
ראו גם

השירות הציבורי
ועדה ציבורית
בירוקרטיה
ניהול
ניהול מדעי
ארגון
מבנה ארגוני - מונחים
הניהול הציבורי החדש
לקריאה נוספת

יצחק זמיר, הסמכות המינהלית, נבו הוצאה לאור, 2014-2010.
ניסים כהן ושלמה מזרחי, מבוא למינהל וניהול ציבורי (כרכים א' + ב'). רעננה: הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.