stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חורבת בתה
תולדות האתר > הכנסייה הראשית > כתובות פסיפסי הכנסייה המאוחרת

במרכזו של הנארטקס של השלב המאוחר ניצב מדליון עם כתובת שהשתמרה באופן חלקי. השגיאות בכתובת מלמדות שהיא נעשתה בידי אומן שלא שלט היטב בשפה היוונית. הכתובת מספרת כי ”הכנסייה הקדושה נוסדה בשנת 90 וחמש מאות, באינדיקטיה (אנ') ה־5, תחת הבישוף שלנו, אהוב האל סטפנוס ובידי ירא האל... וירא האל...”
אין זה ברור לאיזה לוח שנה נמנות השנים שבכתובת. וסיליוס צפיריס הציע כי המדובר בלוח של פתולמאיס (עכו) המתחיל ב־49 לפנה"ס ואילו לאה די סגני העדיפה את המניין הפומפיאני (אנ') שהחל ב־63 לפנה"ס, ועל כן תאריך הייסוד של הכנסייה המאוחרת הוא 541/2 או 526/7.
אין ידוע לאיזו דיוקסיה השתייך הכפר, ולפיכך אין לדעת אם מקום מושבו של הבשיוף סטפנוס הנזכר בכתובת היה בציפורי או בפתולמאיס.
כתובת שנייה, הממקומת ליד המדרגות מבקשת מהאל להעניק מנוחה לתורם שהלך לעולמו. מצב השימור הגרוע של הכתובת הותיר את מפענחיה חלוקים בשאלה האם הכתובת מנציחה תורם אחד או יותר, וכיצד יש לשחזר את שמו (תם). סכום התרומה הוא 2 סולידי – פי שמונה מהתרומה הגדולה ביותר המוזכרת בפסיפסי הכנסייה המוקדמת.
תולדות האתר > הכנסייה הקטנה

הכנסייה הקטנה נבנתה על המדרון הדרומי, בסמוך לחומת הכפר. ככנסייה הגדולה אף היא נבנתה כבזיליקה, אולם עם אפסיס יחיד. הכנסייה, שהייתה בעלת שתי קומות כללה לוחות סורג מעוטרים עשויים אבן גיר, בסיסי אבן של מזבח, מספר פריטים אדריכליים, כולל כותרת קורינתית ופסיפסים. באחד החדרים נתגלה מקטר ברונזה. לאחר חורבן הכנסייה במאה ה־7, שימשו חלקי הסורג והפריטים האדריכליים כחומר בנייה לסתימת פתחי הכנסייה, שכנראה הוסבה למכלאת צאן.
בחדר צמוד לכנסייה נבנה חדר ובו בית בד ומתקנים שונים. חופרת האתר סברה שהוא מאוחר לכנסייה, אולם חוקרים אחרים קישרו בין בית הבד לכנסייה והשתמשו בכך בתור ראיה לסיווגהּ כמנזר. על פי הקרמיקה בחדר, הוא המשיך להיות בשימוש בתקופה המוסלמית הקדומה.
מלבד דו"ח ראשוני, החפירות במבנה הכנסייה המשנית/מנזר טרם פורסמו, והן עתידות להתפרסם בעתיקות.
תולדות האתר > הסביבה הנוצרית

אשכנזי ואביעם שחקרו את המרחב הנוצרי סביב חורבת בתה הצביעו על מספר מנזרים היו קיימים בקרבת מקום (חורבת כנס, חורבת זגג, חורבת קב חורבת אל-קברה, חורבת מדרסה וגבעת זקיף (צכ')) וייתכן שנוהלו בידי כמרים מחורבת בתה, ומנגד, המנזרים עזרו לספק את צורכיהם הרוחניים של אנשי הכפר. ניתן להסביר את ריבוי הכנסיות והמנזרים באזור זה בכך שהיה קרוב לחיץ שבין הגליל המזרחי היהודי והגליל המערבי הנוצרי.
לקריאה נוספת

יעקב אשכנזי ומרדכי אביעם, "חורבת בתה, כפר ומנזריו – לדמותו של מרחב כפרי נוצרי בארץ־ישראל בשלהי העת העתיקה", קתדרה 147, ניסן תשע"ג, עמ' 7–32
Yeivin, Ze'ev (1992). "Excavations at Carmiel (Khirbet Bata)". 'Atiqot. Israel Antiquities Authority. 21: 109–128. ISSN 0792-8424. JSTOR 23458065.
Tzaferis, Vassilios (1992). "Greek Inscriptions from Carmiel". 'Atiqot. Israel Antiquities Authority. 21: 129–134. ISSN 0792-8424. JSTOR 23458066.
Sharabani, Marcia (1992). "The Coins from Carmiel". 'Atiqot. Israel Antiquities Authority. 21: 135–136. ISSN 0792-8424. JSTOR 23458067.
Heinrichs, Johannes (2023). "LXXI. Kh. Bata".  In Ameling, Walter;  et al. (eds.). Corpus Inscriptionum Iudaeae/Palaestinae. Vol. 5/Part 1: Galilaea and Northern Regions: 5876–6924. Berlin, Boston: De Gruyter. pp. 384–398. doi:10.1515/9783110715774-079.
ראשי ממשלת יפן

להלן רשימת כל ראשי ממשלת יפן.
תקופות כהונה מרובות, בין אם רצופות ובין אם לאו, ממוספרות בעמודה הראשונה (מספר הממשלה). העמודה השנייה סופרת את מספר האישיות.
ראשי ממשלת יפן במאה ה-19

| מ | א | שם | דיוקן | תאריך מינוי | תאריך עזיבה | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | איטו הירובומי |  | 22 בדצמבר 1885 | 30 באפריל 1888 | אין |
| 2 | 2 | קורודה קיוטאקה |  | 30 באפריל 1888 | 25 באוקטובר 1889 | אין |
|  |  | סנג'ו סנטומי |  | 25 באוקטובר 1889 | 24 בדצמבר 1889 | אין |
| 3 | 3 | יאמגאטה אריטומו |  | 24 בדצמבר 1889 | 6 במאי 1891 | הצבא היפני הקיסרי |
| 4 | 4 | מצוקטה מאסיושי |  | 6 במאי 1891 | 8 באוגוסט 1892 | אין |
| 5 |  | איטו הירובומי כהונה שנייה |  | 8 באוגוסט 1892 | 31 באוגוסט 1896 | אין |
בפרק זמן זה כיהן יו"ר המועצה המייעצת קורודה קיוטאקה כראש הממשלה הזמני.
| 6 |  | מצוקטה מאסיושי כהונה שנייה |  | 18 בספטמבר 1896 | 12 בינואר 1898 | אין |
| 7 |  | איטו הירובומי כהונה שלישית |  | 12 בינואר 1898 | 30 ביוני 1898 | אין |
| 8 | 5 | אוקומה שיגנובו |  | 30 ביוני 1898 | 8 בנובמבר 1898 | קנסייטו |
| 9 |  | יאמגאטה אריטומו כהונה שנייה |  | 8 בנובמבר 1898 | 19 באוקטובר 1900 | הצבא היפני הקיסרי |
ראשי ממשלת יפן במאה ה-21

| מ | א | שם | דיוקן | תאריך מינוי | תאריך עזיבה | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 86 |  | יושירו מורי כהונה שנייה |  | 4 ביולי 2000 | 26 באפריל 2001 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 87 | 56 | ג'וניצ'ירו קואיזומי |  | 26 באפריל 2001 | 19 בנובמבר 2003 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 88 |  | ג'וניצ'ירו קואיזומי כהונה שנייה |  | 19 בנובמבר 2003 | 21 בספטמבר 2005 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 89 |  | ג'וניצ'ירו קואיזומי כהונה שלישית |  | 21 בספטמבר 2005 | 26 בספטמבר 2006 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 90 | 57 | שינזו אבה |  | 26 בספטמבר 2006 | 26 בספטמבר 2007 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 91 | 58 | יאסואו פוקודה |  | 26 בספטמבר 2007 | 24 בספטמבר 2008 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 92 | 59 | טארו אסו |  | 24 בספטמבר 2008 | 16 בספטמבר 2009 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 93 | 60 | יוקיו הטויאמה |  | 16 בספטמבר 2009 | 3 ביוני 2010 | המפלגה הדמוקרטית |
| 94 | 61 | נאוטו קאן |  | 8 ביוני 2010 | 2 בספטמבר 2011 | המפלגה הדמוקרטית |
| 95 | 62 | יושיהיקו נודה |  | 2 בספטמבר 2011 | 26 בדצמבר 2012 | המפלגה הדמוקרטית |
| 96 | 57 | שינזו אבה  כהונה שנייה |  | 26 בדצמבר 2012 | 24 בדצמבר 2014 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |

| 97 |  | שינזו אבה  כהונה שלישית |  | 24 בדצמבר 2014 | 20 בספטמבר 2018 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |

| 98 |  | שינזו אבה  כהונה רביעית | 20 בספטמבר 2018 | 16 בספטמבר 2020 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |  |
| 99 | 63 | יושיהידה סוגה |  | 16 בספטמבר 2020 | 4 באוקטובר 2021 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 100 |  | פומיו קישידה |  | 4 באוקטובר 2021 | 1 באוקטובר 2024 | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
| 101 |  | שיגרו אישיבה |  | 1 באוקטובר 2024 | מכהן | המפלגה הליברלית-דמוקרטית |
הערות שוליים

↑  לאחר התפטרות הממשלה, קיבל הקיסר רק את התפטרותו של קורודה, סאנג'ו סנטומי הוזמן לכהן באופן זמני במקומו. ממשלתו של סאנג'ו נחשבת להמשכה של ממשלת קורודה.
↑  ראש מועצת חותם הקיסר החזיק זמנית בתפקיד.
1 2  התפטר.
1 2  נרצח.
1 2  מת בנסיבות טבעיות בעודו בתפקיד.
↑  התפטר לאחר התפרקות "קואליציית שלוש המפלגות החוקתיות." אז הוזמן קאטו על ידי יורש העצר להרכיב ממשלה חדשה. כיום נחשבת תקופת כהונתו השנייה המשך ישיר של הראשונה.
↑  נפצע אנושות בניסיון התנקשות ב-14 בנובמבר 1930. שר החוץ קיג'ורו שידהרה מילא את מקומו עד שובו ב-10 במרץ 1931.
↑  קייסוקה נחשד כמת במרד הנפל של 26 בפברואר 1936. פומיו מילא את מקומו עד מציאתו בחיים ב-28 בפברואר.
↑  סבל משבץ קל ב-31 בינואר 1957. שר החוץ נובוסוקה קישי החליפו בתפקיד עד 25 בפברואר 1957.
↑  נפטר בעודו בתפקיד.
↑  סבל משבץ חמור ב-3 באפריל 2000. המזכיר הכללי אאוקי מיקיו החליפו עד 5 באפריל 2000.
טיסה 209 של אפריקייה איירווייז

| --- | --- |

 תאריך:  23 בדצמבר 2016
 שעה:  סמוך ל-12:45
 מיקום:  לוב, מלטה, נמל התעופה הבין-לאומי מלטה
 גורם:  חטיפת מטוס
 הרוגים:  0
 פצועים:  0
 נעדרים:  0
 ניצולים:  116
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  איירבוס A320
 מספר זנב:  5A-ONB
 מוצא:  נמל התעופה סבהא, סבהא, לוב
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי של טריפולי, טריפולי, לוב
 חניות ביניים:  נמל התעופה הבין-לאומי מלטה, לואה, מלטה
 מפעיל:  אפריקייה איירווייז
 נוסעים:  109
 אנשי צוות:  7
 הרוגים:  0
 פצועים:  0
 נעדרים:  0
 ניצולים:  116
 
טיסה 209 של אפריקייה איירווייז הייתה טיסת נוסעים פנימית בתוך לוב, מסבהא אל טריפולי, שנחטפה ב-23 בדצמבר 2016 אל נמל התעופה הבין-לאומי מלטה שבלואה, מלטה.
על המטוס היו 116 אנשים, מתוכם 109 נוסעים ו-7 אנשי צוות. המטוס נחטף על ידי שני טרוריסטים שהזדהו כתומכי מועמר קדאפי, שליטה הדיקטטורי של לוב בעבר, ודרשו בין היתר את שחרור בנו, סיף אל-אסלאם קדאפי, ממעצר בית. החוטפים איימו לפוצץ את המטוס ברימוני יד אם דרישותיהם לא תעננה. מאוחר יותר פורסם כי הרימונים היו רימוני דמה. לאחר מעט יותר מ-4 שעות, שוחררו כל בני הערובה שעל המטוס ונעצרו חוטפיו.
ראו גם

טיסה 181 של איג'יפטאייר
הערות שוליים

↑  Harley Tamplin, Plane hijacking interrupts film crew shooting fake plane hijacking, Metro.co.uk, ‏23 December 2016
Final Fantasy XIV

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  27 באוגוסט 2013 
 סוגה:  משחק תפקידים המוני ברשת
 פיתוח:  Square Enix Division 5
 הוצאה לאור:  Square Enix 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית, גרמנית, צרפתית, יפנית 
 הפצה:  Square Enix
 עיצוב:  נאוקי יושידה נובואקי קומוטו
 סדרה:  Final Fantasy
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Crystal Tools
 מצבי משחק:  משחק מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  Microsoft Windows פלייסטיישן 3 פלייסטיישן 4 פלייסטיישן 5 OS X
 המשחק הקודם:  Final Fantasy XIII
 המשחק הבא:  Final Fantasy XV
 
 www.finalfantasyxiv.com
 
Final Fantasy XIV (בעברית: הפנטזיה הסופית 14) הוא משחק וידאו מסוגת משחקי תפקידים המוני ברשת (MMORPG), שפותח ומופץ על ידי Square Enix, המבוסס על סדרת משחקי התפקידים Final Fantasy בבימויו והפקתו של נאוקי יושידה, הוא שוחרר ברחבי העולם עבור מיקרוסופט ווינדוס ופלייסטיישן 3 באוגוסט 2013, כתחליף לגרסת 2010 הכושלת של המשחק, עם תמיכה בפלייסטיישן 4, ו-OS X שפורסמה מאוחר יותר. גרסה של המשחק לפלייסטיישן 5 יצאה בשנת 2021.
המשחק מתחיל בארץ הבדיונית של אאורזאה, חמש שנים לאחר אירועי המהדורה המקורית של שנת 2010. בסיום המשחק המקורי, הדרקון הקדום בהאמוט בורח מבית הכלא הירחי שלו כדי ליזום את "האסון האומברלי השביעי" (Seventh Umbral Calamity), אירוע אפוקליפטי שהורס את רוב אאורזאה. דרך ברכת האלים, דמות השחקן בורחת מהאירוע האפוקליפטי באמצעות מסע בזמן של חמש שנים אל עבר העתיד. כאשר אאורזאה מתאוששת ונבנית מחדש, על השחקן להתמודד עם האיום הממשמש ובא לפלישה של האימפריה הגרליאנית מהצפון.
בחודש יוני 2015 יצאה חבילת הרחבה (Expansion) ראשונה למשחק בשם Heavensward. לאחר מכן, ביוני 2017 יצאה הרחבה שנייה בשם Stormblood, ביוני 2019 יצאה הרחבה שלישית בשם Shadowbringers ובחודש דצמבר בשנת 2021 יצאה למשחק הרחבה נוספת - Endwalker. ביוני 2024 יצה הרחבה נוספת של המשחק - Dawntrail.
כל אחת מההרחבות הוסיפה למשחק כמות רבה מאוד של תוכן חדש – כולל אזורים גאוגרפיים, מקצועות (Classes), גזעים (Races), רמות (Levels), קווסטים (Quests), מבוכים (Dungeons) רבים חדשים ועוד. כל אחת מההרחבות גם כללה גם המשך לעלילה הראשית של הסיפור. בנוסף, בהרחבה של Heavensward נוספה לשחקנים היכולת לעוף, ובהרחבה של Stormblood נוספה היכולת לשחות ולצלול.
בשנת 2017 זכה המשחק בשיא גינס למשחק עם מספר קטעי המוזיקה המקורית הגבוה ביותר. בשנת 2019 נבחר המשחק על ידי אתר IGN למשחק המתמשך הטוב ביותר של השנה ובשנת 2020 נבחר על ידי מגזין PC GAMER למשחק המתמשך הטוב ביותר של השנה. באותה השנה זכה המשחק גם בפרס של האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה. ביוני 2021 הגיע המשחק ל-2.49 מיליון שחקנים פעילים (ו-22 מיליון שחקנים רשומים), מה שהציב אותו בראש רשימת המשחקים המשוחקים ביותר.
גרסאות המשחק

המשחק המקורי, שיצא בספטמבר 2010, היה כישלון בביקורות ובמכירות. בתגובה, הודיע נשיא Square Enix, יואיצ'י ואדה, כי צוות חדש בראשות יושידה ייקח את המשחק וינסה לתקן איתו את הבעיות. צוות זה היה אחראי על יצירת תכנים לגרסה המקורית וכן על פיתוח משחק חדש שיענה על כל הביקורות של המהדורה הקודמת. המשחק החדש, שזכה לראשונה לכינוי "גרסה 2.0", כולל מנוע משחק חדש, תשתיות שרתים משופרות ומשחקיות, ממשק וסיפור משופרים. הגרסה המקורית נסגרה בנובמבר 2012 ובעקבותיה נערכה בדיקת אלפא לגרסה 2.0.
המשחק יצא וקיבל ביקורות חיוביות במידה רבה. המבקרים שיבחו את המשחק על המכניקה ה"איתנה" והמתקדמת, והם שיבחו את יושידה על שהפך את הפרויקט למוצלח. המשחק הגיע עד אפריל 2021 לסך של למעלה מ-22 מיליון שחקנים רשומים. המשחק כולל מספר עדכונים שבוצעו לאחר השחרור, וארבע חבילות הרחבה עיקריות: Heavensward (2015) ,Stormblood (2017) ,Shadowbringers (2019) ו-Endwalker (2021), שיצאה בדצמבר 2021. ההרחבה החדשה ביותר של המשחק, "Dawntrail", יצאה לאור ביוני 2024.
משחקיות

Final Fantasy XIV הוא משחק תפקידים המוניים ברשת וכולל עולם מתפתח בו שחקנים יכולים לתקשר זה עם זה ועם הסביבה. שחקנים יוצרים ומתאימים אישית את הדמויות שלהם לשימוש במשחק, הכולל שם, גזע, מין, תווי פנים ומקצוע התחלתי. על השחקנים לבחור שרת משחק שהם יוכלו לשחק בו. השרתים הוצבו באזורים הנתמכים (כלומר, צפון אמריקה, אירופה, יפן) בכדי לשפר את זמן השהיה בין השרת למחשב השחקן. המשחק כולל ספרייה גדולה של מונחי משחק וביטויים כלליים המתורגמים אוטומטית המאפשרים לשחקנים הדוברים שפות שונות לתקשר ביניהם. השפות בהן תומך המשחק הן אנגלית, יפנית, צרפתית וגרמנית. למשחק יש גם גרסאות נפרדות בסינית ובקוראנית.
עלילה

המשחק מתרחש בכוכב לכת בדיוני בעל מספר סביבות ואקלים המשתרע על גבי שלוש יבשות גדולות. הארץ בה המשחק מתחיל נקראת אאורזאה. ארבע ערי המדינות הגדולות באאורזאה מציגות מגוון רחב של אקלים וסוגי אזורי מחיה שונים: מדינת היער גרידניה מוקפת ביער צפוף הנקרא "המעטה השחור" (The Black Shroud), אולדה היא סולטנות עם נטייה למסחר הממוקמת ב"מדבר תאנלאן". בנוסף, ישנו שטח תלסוקרטי הנקרא "לה נוסאה", ובו עיר בירה בשם לימסה לומינסה, הנמצאת באי וילבראנד; אישגארד היא תיאוקרטיה שנבנתה בהרים המושלגים של קוארתאס; אאורזאה מחוברת ליבשת גדולה יותר מצפון-מזרח שנכבשה ברובה על ידי האימפריה הגרליאנית המיליטריסטית. שבטים אחרים כוללים את שבטי החיות שנמצאים בסכסוך שנמשך שנים רבות עם העמים המבוססים; שרלייאן, עיר מלומדת מצפון-מערב; ו"עלא מיגו", מדינת עיר שנכבשה במהלך הפלישה הראשונה של גרליאן עשרים שנה לפני אירועי המשחק. בהמשך (בחבילות ההרחבה) מתגלים גם חלקים מרוחקים יותר של העולם, מעבר לים (העיר קוגאנה וסביבותיה) וכן מעברים לעולמות מקבילים, שם ישנם אזורים רבים נוספים וערים נוספות - הקריסטאריום ואולמור. בהמשך מתגלים אזורים חדשים כאשר השחקן מגיע לירח, לחלל ואף נוסע אחורה בזמן. בהרחבה הכי חדשה של המשחק "Dawntrail" השחקן מקבל הזמנה להשתתף ב"Rite of succession", אירוע שבו שלושת ילדיו של השליט של טוראל נלחמים על כס המלוכה, בהרחבה הזו השחקן מגיע לאזורים חדשים שכוללים יערות זוהרים, ג'ונגלים, והרים גבוהים (שלוקחים השראה ממאצ'ו פיצ'ו), ועוד.
הערות שוליים

↑  Yoshida, Naoki (14 בספטמבר 2012). "Data Centers/World Locations Info from the LIVE Letter". Square Enix. אורכב מ-המקור ב-26 באוקטובר 2012. נבדק ב-6 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Square Enix (August 27, 2013). Final Fantasy XIV: A Realm Reborn (Microsoft Windows). Square Enix. "Auto-translation Dictionary Active Help: The world of Eorzea is home to adventurers of various cultural and linguistic backgrounds. In order to facilitate communication in this diverse environment the game includes a feature known as the auto-translation dictionary. [...] The auto-translation dictionary contains a list of everyday words and expressions as well as game-specific terms."
↑  תבנית:Cite video game
↑  Square Enix (2013). "Final Fantasy XIV locations". Square Enix. אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2016. נבדק ב-3 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
מפלגת הקואליציה הלאומית

| --- | --- |

 מדינה:  פינלנד
 שם רשמי:  Kansallinen Kokoomus r.p. 
 מנהיגים:  פטרי אורפו 
 תקופת הפעילות:  1918–הווה (כ־107 שנים)
 אידאולוגיות:  ליברליזם, שמרנות
 מטה:  קאמפי 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 ארגונים בינלאומיים:  מפלגת העם האירופית
 צבעים רשמיים:  כחול
 נציגויות בפרלמנטים
 הפרלמנט הפיני:  48 / 200
 הפרלמנט האירופי, נציגי פינלנד:  4 / 15
 
 www.kokoomus.fi
 
מפלגת הקואליציה הלאומית (בפינית:Kansallinen Kokoomus, בשוודית:Samlingspartiet) היא אחת מארבע המפלגות הגדולות בפינלנד, הדוגלת בשמרנות ובליברליזם. המפלגה פופולרית מאוד באזוריה העירוניים של המדינה, וחלשה באזוריה הכפריים.
על פי מצע המפלגה, חירויות האדם אמורות להיות במרכז השיקולים הלאומיים. מבחינה בינלאומית, המפלגה תומכת בחיזוקו של האיחוד האירופי. המפלגה תומכת בהגירה המבוססת על העבודה, אך רבים מאנשיה תומכים בהגבלת ההגירה.
היסטוריה

מפלגת הקואליציה הלאומית נוסדה ב-9 בדצמבר 1918, מעט לאחר מלחמת האזרחים הפינית. בשנות ה-20 וה-30 היה חשש גדול במדינה מפני ההשפעה הסובייטית, דבר שהוביל להפיכתן של עמדות שמרניות לנפוצות מאוד בחברה הפינית. חלקים מהחברה תמכו בפשיזם, וחלקים תמכו במפלגה זו. 
שתי המפלגות ההיסטוריות האחרות של פינלנד הן פינלנד, מפלגת המרכז ומפלגת הפינים.
החל מ-11 ביוני 2016 יושב ראש המפלגה הוא פטרי אורפו. 
מצע המפלגה דוגל ב"חירות, אחראיות ודמוקרטיה, שוויון הזדמנויות, חינוך, סולידריות, סובלנות ודאגה לזולת",המפלגה תומכת ברב-תרבותיות ובזכויות הלהט"בים.
בשנים 1966-1987 נשארה המפלגה באופוזיציה.
מנהיגי המפלגה

Hugo Suolahti הוגו סואולהטי    (1919-1918)
Eemil Nestor Setälä אמיל נסטור סטלה  (1920)
Antti Tulenheimo אנטי ולנהיימו (1924-1921)
Hugo Suolahti הוגו סואולהטי    (1925)
Kyösti Haataja קייסטי האטאיה (1932-1926)
Paavo Virkkunen  פאבו וירקונן  (1933-1932)
Juho Kusti Paasikivi יוהו קוסטי פאסיקיבי (1936-1934)
Pekka Pennanen  פקה פנאנן (1936-1942)
Edwin Linkomies אדווין לינקומיאס  (1943-1942)
K. F. Lehtonen  ק.פ. להטונן  (1945)
Arvo Salminen ארבו סלמינן  (1954-1946)
Jussi Saukkonen יוסי סאוקונן  (1965-1955)
Juha Rihtniemi יוהה איבטניימי  (1971-1965)
Harri Holkeri  הרי הולקרי  (1979-1971)
Ilkka Suominen אילקה סואומינן  (1991-1979)
Pertti Salolainen  פרטי סלוליינן  (1994-1991)
Sauli Niinistö סאולי ניניסטה  (2001-1994)
Ville Itälä   וילה איטלה  (2004-2001)
Jyrki Katainen ירקי קאטאינן  (2014-2004)
Alexander Stubb אלכסנדר סטוב  (2016-2014)
Petteri Orpo פטרי אורפו (2016-הווה)
בעלי תפקידים ממלכתיים חשובים משורות המפלגה

Lauri Ingman לאורי אינגמן, ראש ממשלה  1919-1918, 1925-1924
Antti Tulenheimo אנטי טולנהיימו, ראש ממשלה  - 1925
Pehr Evind Svinhufvud פר אווינד סוינהופווד - נשיא פינלנד  1937-1931
Edwin Linkomies אדווין לינקומיאס  1944-1943
Juho Kusti Paasikivi יוהו קוסטי פאסיקיבי - נשיא  1956-1946, ראש ממשלה 1946-1944
Harri Holkeri הרי הולקרי - ראש ממשלה  1991-1987
Riitta Uosukainen  ריטה אואוסוקאינן שר החינוך 1994-1991, יושב ראש הפרלמנט 2003-1994
Sauli Niinistö  סאולי ניניסטה - שר האוצר 2003-1995, יושב ראש הפרלמנט 2011-2007, נשיא - 2012-
Jyrki Katainen ירקי קאטאינן - שר האוצר 2011-2007, ראש ממשלה 2014-2011, סגן יושב ראש הוועדה האירופית 2019-2014
Alexander Stubb אלכסנדר סטוב  - ראש ממשלה 2015-2014, שר האוצר, נבחר לנשיא 2024
Petteri Orpo פטרי אורפו - שר האוצר 2016-2019, ראש הממשלה 2023-הווה
מילקי

סוגים שונים של מילקי, 2009
מילקי הוא מעדן חלב מגרמניה שהפך לפופולרי בישראל. נוצר תחילה על ידי חברת Danone האירופאית, ובארץ הוא מיוצר בגרסה זהה על ידי חברת שטראוס. גרסתו העיקרית בנויה שתי שכבות: שכבת פודינג ועליה שכבת קצפת.
היסטוריה

מקור המעדן במעדן החלב "דני", שפיתח התאגיד האירופאי דנונה. ב-1969 רכשה דנונה חלק משטראוס. כחלק מהסכם החדירה לשוק הישראלי השיקה החברה ב-1972 את מעדן "דני".
בשנת 1969 החלה דנונה בשיווק מעדן חלב "דני" עם קצפת מעליו בגרמניה ששמו עד היום Dany Sahne (מגרמנית: "דני עם קצפת"). ב-1971 הרחיבה דנונה את השיווק גם לצרפת. "דני עם קצפת" הוא אחד המעדנים האהודים ביותר בגרמניה, וקמו לו חיקויים רבים.
בישראל, חברת שטראוס החלה לייצר את מעדני מילקי, הזהים למעדן "Dany Sahne" הגרמני, רק בשנת 1979. המעדן המקורי מבוסס על מעדן חלב בטעם שוקולד בתחתית ומעליו שכבת קצפת. הוא הפך לאחד ממוצרי הדגל של שטראוס והוא מעדן החלב המצליח ביותר בישראל. מחלבת "טרה" החלה לייצר בשנת 2010 מעדן דמוי מילקי בשם "מו", והצליחה להגיע לנתח שוק של כ–9% בלבד ממכירות מעדני הקצפת בישראל (לעומת 90% למילקי).
בספטמבר 2013 הוגשה לבית המשפט המחוזי בחיפה תובענה ייצוגית נגד שטראוס בטענה כי "מילקי אקסטרה שוקולד" אינו מכיל שוקולד. בפברואר 2015 נחתם הסכם פשרה במסגרתו התחייבה החברה לשנות את הכיתוב על המוצר ל"בטעם שוקולד", ולתרום לצדקה מוצרים בשווי 300 אלף ש"ח.
היסטוריה > תמחור המילקי ומעמדו כסמל ליוקר המחיה

באוקטובר 2014 המעדן קיבל תשומת לב ציבורית, לאחר שפורסמו הבדלים בין מחיר המעדן בישראל לעומת מחיר מעדנים דומים בברלין שבגרמניה בדף הפייסבוק "עולים לברלין" שפתח נאור נרקיס, מה שהוביל לקמפיין ציבורי להוזלת מחירים בארץ. המחאה גררה דיון ציבורי נרחב, ונודעה בכינוי "מחאת המילקי". בעקבות המחאה, כתב הטלוויזיה והפרשן לענייני כלכלה בערוץ 10, מתן חודורוב, פרסם סדרת כתבות על הנושא תחת השם "הקרב על המילקי", אזכור לסדרת הפרסומות הידועה למעדן. לאחר מחאת 2011 ירד מחיר המוצר מ־3.16 שקלים לגביע ל־2.7 שקלים ברשתות, ולאחר זמן-מה התייצב על כ־2.9 ש"ח.
עלות הייצור של גביע מילקי שוקולד (המוצר הנמכר ביותר מבין הסוגים השונים שלו) היא שקל אחד ואף פחות מכך. את המעדן מוכרת שטראוס לקמעונאים ב־1.81 שקל (לפי חישוב של מחיר המחירון, 2.01 שקל, לפני מע"מ, פחות הנחה ממוצעת של 10% הניתנת לקמעונאים) — מה שמותיר לשטראוס רווחיות גולמית של 45% לפחות. מחיר המילקי "פי שניים קצפת" גבוה אף יותר והוא נמכר לצרכן ב-3.75 ש"ח, אף שעלות ייצורו נמוכה יותר כיוון שהוא מכיל פחות חלב.
עקב שיעורי הרווחיות הגבוהים, הוגשה תובענה ייצוגית כנגד שטראוס גרופ, בית המשפט המחוזי קבע ב-2019 כי התביעה הייצוגית בגין תמחור מופרז תמשיך לשלב ההוכחות בהליך הקדם משפטי, כדי לקבוע אם להכיר בה כתובענה ייצוגית.
פרסום

מילקי הוא אחד מהמוצרים המפורסמים ביותר בישראל, עם תקציבי פרסום ייעודיים של מיליוני שקלים לשנה וחסויות שנתיות לאירועי ענק שונים.
בפרסומות מילקי לאורך השנים השתתפו ידוענים רבים, בהם: חלי גולדנברג, אביבה פז, אמנון פישר, מלי לוי, הילה נחשון, גיא אריאלי, בר רפאלי, אקי אבני וסנדי בר. המוטיב החוזר בפרסומות אלו הוא שמילקי הוא מעדן מבוקש, והמשתתפים בפרסומות נאבקים על הזכות לאכול ממנו. פרסומות אלו נקראות הקרב על המילקי.
ביוני 2010 שטראוס החלה לפרסם מוצר חדש, "מילקי 3", באמצעות סרט תלת-ממד. הפרסומת למוצר הופצה בטלוויזיה, באינטרנט ובבתי קולנוע.
ב-10 ביוני 2016 החלה שטראוס לפרסם את המעדן מילקי מוס, בפרסומת של היוצר רועי כפרי. שטראוס עבדה עם כפרי בפרסומת ל-"מילקי צ'ילי" ובפרסומת לגרסה חדשה של מילקי מוס בשם "בא להנמיך". במסגרת הפרסומת יצא סינגל באותו שם. נכון לפברואר 2024, הפרסומת צברה כ-1.9 מיליון צפיות ביוטיוב. פרסומת נוספת שיצאה בסדרה זו, היא פרסומת ל-"מילקי שוט" בשם "לרגעים בלי כפיות". הפרסומת מספרת על חייזר בצורת כפית ענקית, שמעלים את כל הכפיות בכדור הארץ. בפרסומת מופיעה דליה מזור כמגישת חדשות. נכון לפברואר 2024, הפרסומת צברה כ-1.4 מיליון צפיות ביוטיוב.
בספטמבר 2018 הושקה פרסומת נוספת בשם "הקמפייןג", אשר נוצרה על ידי רועי כפרי. נכון ל-פברואר 2024, עומדת הפרסומת על כ-1.9 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
באוגוסט 2020 יצאה פרסומת עם הקליפ של סטטיק ובן אל תבורי, "כפית אחת של טוב", שהופק במיוחד בשביל המותג, ובוים על ידי במאי הפרסומות שחר סגל. נכון לפברואר 2024, עומדת הפרסומת על כ-666 אלף צפיות לעומת הפרסומת בה הצמד הציג את החטיף החדש של מילקי הנקרא "מילקי Snack" הפרסומת עומדת על כ-3M צפיות ביוטיוב וכיום היא הפרסומת הנצפית ביותר ביוטיוב של מילקי.
הערות שוליים

1 2  פאולין שובל, פאולין מבשלת: גרסה ביתית ומפנקת למילקי, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2013
↑  אילנית חיות, ‏שביל מעדני החלב - דירוג 2009: מילקי מוביל, אחריו דניאלה וגמדים, באתר גלובס, 1 בפברואר 2010
1 2   עדי דברת-מזריץ, 10 עובדות שלא ידעתם על מילקי - המעדן שעורר את המחאה על יוקר המחיה, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2014
↑  מירב קריסטל, ישראלי בברלין: מעדן דמוי מילקי - 87 אגורות, באתר ynet, 5 באוקטובר 2014
מתן חודורוב, "מחאת המילקי": סערה גואה ברשת סביב פערי המחירים בין ישראל וגרמניה, באתר nana10‏, 5 באוקטובר 2014
אילנית חיות, ‏היה חרם? הורדת המילקי לשקל הכפילה את המכירות, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2014
מתן חודורוב, יוזם מחאת המילקי: "מאחוריי אין אף אחד. תחקרו את מי שהפך קניית דירה לבלתי אפשרית", באתר nana10‏, 18 באוקטובר 2014
מייסד "עולים לברלין" סוגר את העמוד - וחוזר לארץ, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2014
↑  "הקרב על המילקי": מתן חודורוב בסדרת כתבות חדשה על ברלין, באתר nana10‏, 12 באוקטובר 2014
 שני ליטמן, מילקי בברלין, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2014
1 2   עדי דברת, הקצפת של שטראוס: הרווחיות העצומה של המעדן הנמכר בישראל נחשפת, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2019
↑  עמר כהן, ‏התביעה הייצוגית נגד מחיר המילקי תעבור לשלב ההוכחות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 20 בינואר 2019
↑  לי-אור אברבך‏, מצעד האהבה השנה בחסות מילקי שטראוס, באתר וואלה, 21 בספטמבר 2005
↑   מילקי - ברוכים המתפנקים!, סרטון  באתר יוטיוב
↑   מילקי מוס - בא להנמיך, סרטון  באתר יוטיוב
↑   מילקי שוט - לרגעים בלי כפיות, סרטון  באתר יוטיוב
מילקי שוקולד עם תוספות מסוגים שונים בסופרמרקט
מגוון מוצרי מילקי מסוגים שונים בסופרמרקט ישראלי
מילקי עם הלוגו של שטראוס, מתוך קמפיין הקרב על המילקי
מתוך צילמי פרסומת הקרב על המילקי, 1990
המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד

| --- | --- |

 מדינה:  קפריסין 
 תקופת הפעילות:  1926–הווה (כ־99 שנים) 
 אידאולוגיות:  קומוניזם, מרקסיזם-לניניזם, קידמה 
 מטה:  ניקוסיה 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי
 ארגונים בינלאומיים:  מפלגת השמאל האירופי 
 נציגויות בפרלמנטים
 בית הנבחרים של קפריסין:  15 / 56
 הפרלמנט האירופי, נציגי קפריסין:  1 / 6
 
 www.akel.org.cy
 
מועצת הנוער של המפלגה, ניקוסיה 1984
המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד (ביוונית: Ανορθωτικό Κόμμα Εργαζόμενου Λαού (ΑΚΕΛ); לטיניזציה: Anorthotikó Kómma Ergazómenou Laoú (AKEL); בטורקית: Emekçi Halkın İlerici Partisi). היא מפלגה קומוניסטית מרקסיסטית-לניניסטית בקפריסין והמפלגה השנייה בגודלה במדינה. בין השנים 2008 ל-2013 כיהן יו"ר המפלגה, דמיטריס כריסטופיאס, כנשיא קפריסין. המפלגה דוגלתת ב הלאמה נרחבת, מדיניות רווחה ופתרון הסכסוך הקפריסאי וחלוקת קפריסין בדרך של הקמת פדרציה מפורזת ובלתי מזדהה החברה באיחוד האירופי. חלק מפעילות המפלגה עוסקת בפעילות קירוב לבבות בתחומים חברתיים ותרבותיים עם צפון קפריסין שבשליטה טורקית. המפלגה חברה בגוש השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק בפרלמנט האירופי.