שן קואו
ביוגרפיה > קריירה

ב-1063 שן עבר את הבחינות המלכותיות, בחינות שעל כל מי שביקש להיכנס לתפקידי ניהול ממשלתי היה לעבור. אך שן לא רק עבר את הבחינה, אלא נכלל בקטגוריית התלמידים המבריקים. כששן שירת ביאנגזו, שכלו המבריק ואופיו הצייתני משכו אליו את תשומת הלב של זנג צ'ו, מנהל כספי הציבור של האזור, שהתרשם ממנו עמוקות והמליץ עליו לפגישה של לשכת ההנהלה הכלכלית בחצר הארמון. שן בסופו של דבר נשא את בתו של זנג לאשתו השנייה במספר.
במהלך הקריירה בה כיהן כפקיד מלומד של הממשלה הראשית, שן גם היה שגריר של שושלת שיה המערבית ושושלת ליאו, מהנדס מערכות הידראוליות, מפקד צבאי, והנשיא הראשי של אקדמיית הנלין. ב-1072 שן מונה לראש הלשכה הרשמית לאסטרונומיה. כשכיהן בתפקיד זה הוא היה אחראי לשיפור לוח השנה הסיני והסב לו הרבה שינויים ביחד עם עמיתו ווי פו. לשן היה גם כישרון בכלכלה, ובזכות זאת מונה כניצב הוועד הכלכלי של הארמון.
בזמן תפקידו של שן בממשלה הראשית, הוא נשלח ביחד עם צוות לבדוק את מערכת מחסני התבואה של האימפריה. במערכת מחסנים זו הוא מצא בעיות כגון רשלנות, עודף חוקים המקשה על פעילות, חוסר יעילות של פרויקטים לשימור מים ומניעת אסונות לא יעילה. כששן מונה למפקח האזורי של זג'יאנג ב-1073, הקיסר ביקש שיבקר את המשורר סו שי שהיה אז מנהל בהאנגזו. שן ניצל פגישה זו כדי להעתיק חלק משירתו של סו אותה הוא הציג לקיסר וטען ששירה זו מכילה דיבור "בעייתי ונודף שנאה" כלפי מערכת המלוכה של הקיסר. אחרי הצגת נאמנות זו בנוסף ליכולותיו, שן קיבל מהקיסר תואר אצילות. דבר זה מרמז על כך שהקיסר בטח עמוקות בשן.
בחצר המלוכה שן היה מועדף פוליטי אצל ואנג אנשה, שהיה אז נשיא האוניברסיטה המלכותית והמנהיג של הסיעה הרפורמיסטית "קבוצת המדיניות החדשה". זאת לא הפעם הראשונה ששן עבד עם אנשה, האחרון עבד על כתובת המצבה של אביו של שן, צ'ואו. ב-1072 שן נשלח לפקח על התוכנית של אנשה לחקור שכבות סחף בתעלת ביאן מחוץ לבירה. באמצעות טכניקה שהמציא, שן ציפה את התעלה וכך הוכיח את היעילות של סחף כחומר מפרה. מעמדו אצל הקיסר המשיך לעלות כאשר שלח בחזרה השגריר של שושלת ליאאו בקיץ 1075. שושלת ליאאו כרתה מספר בריתות בניסיון להרחיב את גבולותיהם דרומה על ידי כך שתמרנו בעורמה כמה שגרירים חלשים שנכנעו לדרישותיהם. במהלך דיפלומטי, שן הלך להר שבו שכן המונרך של שושלת ליאאו כשבאמתחתו הסכמים קודמים של שושלת ליאאו עם שושלת סונג ואז הפריך טיעון אחר טיעון של הקיסר דאוזנג. בזכות זאת שושלת סונג השיבה לעצמה את גבולותיה. שן גם הוכיח שהוא מכיר את הכוחות הפועלים הווייטנאמים באותה תקופה כהקדמה למלחמה הסינו-ווייטנאמית 1075–1077.
אף על פי שהרבה מהרפורמות של אנשה בוצעו בעיקר בנושא המדיניות הכלכלית כגון רפורמות בנושא מס והבחינות הלאומיות, היה לרפורמות גם צד צבאי שכללו הקמת משמר עם כדי להפחית את ההוצאות שבהחזקת מיליון חיילים. השמת מונופול ממשלתי על הפקה והפצה של מלחת וגופרית ב-1076 (כדי לוודא שאבק שרפה לא ייפול לידי אויבים). ומדיניות תוקפנית כלפי יריבים מהצפון משושלות שיה וליאו המערביות. כמה שנים אחרי שהצבא של שושלת סונג ניצח וכבש את השטח של השבטים הטנגוטים של שושלת שיה, שן מונה למפקד צבאי כדי להגן על יאנגזו (יונאן של היום, במחוז שאנשי). בזמן חודשי האביב של 1081 שן רשם הישג נוסף כשהגן על השטח של שושלת סונג וכבש מספר ערים מבוצרות של שושלת שיה המערבית. הקיסר של שושלת סונג, שן זונג, העניק לשן עיטורים רבים על ניצחונו בקרבות אלה. ב-16 החודשים של מסעו הצבאי, שן קיבל 273 מכתבים מהקיסר. למרות זאת, הקיסר שן זונג סמך על פקיד צבאי יהיר שזלזל בתוכנית האסטרטגית לביצור מקומות של שן והקיסר. הלה ביצר במקום זאת מקומות ששן החשיבם כחסרי ערך מבחינה אסטרטגית. יתרה מכך, פקיד זה הדיח את שן ממשרת הפיקוד שלו במבצר הראשי, כנראה כדי שלא יזכה בתהילת ניצחון. כתוצאה מכך הכוחות של אותו פקיד הושמדו ומחיר ההרוגים עמד על כ-60,000. למרות התנהגותו של פקיד זה, שן רשם הישגים כשהצליח להגן על מבצרו שלו ועל נתיב הפלישה האפשרי היחיד של הטנגוטים ליאנגזו.