stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוקדמות מונדיאל 2002
אסיה > שלב הפלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 באוקטובר 2001 |  איראן | 1–0 |  איחוד האמירויות הערביות | טהראן, איראן |
| 25 באוקטובר 2001 |  |  |  | טהראן, איראן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 באוקטובר 2001 |  איחוד האמירויות הערביות | 0–3 |  איראן | אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות |
| 31 באוקטובר 2001 |  |  |  | אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות |
איראן העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אירופה.
אוקיאניה

10 הנבחרות מאוקיאניה התמודדו על חצי מקום במונדיאל. המשחקים התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 10 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 5 נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: שתי הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
אוקיאניה > סיבוב ראשון > בית 1

אוסטרליה העפילה לסיבוב הגמר. התבוסה 31 - 0 שהנחילה אוסטרליה לסמואה האמריקנית הייתה המשחק עם מספר השערים והפרש השערים הגבוה ביותר במשחק רשמי ומקצועני כלשהו. משחק זה נערך יומיים בלבד לאחר שאוסטרליה הביסה את טונגה בתוצאה 22 - 0, שנחשב לשיא עולמי עד המשחק מול סמואה האמריקנית. כמו כן, 13 השערים שהובקעו על ידי ארצ'י תומפסון במשחק זה הם גם כן שיא.
אוקיאניה > סיבוב ראשון > בית 2

ניו זילנד העפילה לסיבוב הגמר.
אוקיאניה > סיבוב הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביוני 2001 |  ניו זילנד | 0 - 2 |  אוסטרליה | ולינגטון, ניו זילנד |
| 20 ביוני 2001 |  |  |  | ולינגטון, ניו זילנד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 ביוני 2001 |  אוסטרליה | 4 - 1 |  ניו זילנד | סידני, אוסטרליה |
| 24 ביוני 2001 |  |  |  | סידני, אוסטרליה |
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת דרום אמריקה.
פלייאוף בין-יבשתי > אירופה-אסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בנובמבר 2001 |  אירלנד | 2 - 0 |  איראן | דבלין, אירלנד |
| 10 בנובמבר 2001 |  |  |  | דבלין, אירלנד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 בנובמבר 2001 |  איראן | 1 - 0 |  אירלנד | טהראן, איראן |
| 15 בנובמבר 2001 |  |  |  | טהראן, איראן |
אירלנד העפילה.
פלייאוף בין-יבשתי > דרום אמריקה-אוקיאניה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 בנובמבר 2001 |  אוסטרליה | 1 - 0 |  אורוגוואי | מלבורן, אוסטרליה |
| 20 בנובמבר 2001 |  |  |  | מלבורן, אוסטרליה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 בנובמבר 2001 |  אורוגוואי | 3 - 0 |  אוסטרליה | מונטווידאו, אורוגוואי |
| 25 בנובמבר 2001 |  |  |  | מונטווידאו, אורוגוואי |
אורוגוואי העפילה.
הנבחרות שהעפילו

| נבחרת | הופעות במונדיאלים | רצף | הופעה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 13 | 8 | 1998 |
|  בלגיה | 11 | 6 | 1998 |
|  ברזיל | 17 | 17 | 1998 |
|  קמרון | 5 | 4 | 1998 |
|  סין | 1 | 1 | – |
|  קוסטה ריקה | 2 | 1 | 1990 |
|  קרואטיה | 2 | 2 | 1998 |
|  דנמרק | 3 | 2 | 1998 |
|  אקוודור | 1 | 1 | – |
|  אנגליה | 11 | 2 | 1998 |
|  צרפת (אלופה) | 11 | 2 | 1998 |
|  גרמניה | 15‏ | 13 | 1998 |
|  איטליה | 15 | 11 | 1998 |
|  יפן (מארחת) | 2 | 2 | 1998 |
|  קוריאה הדרומית (מארחת) | 6 | 5 | 1998 |
|  מקסיקו | 12 | 3 | 1998 |
|  ניגריה | 3 | 3 | 1998 |
|  פרגוואי | 6 | 2 | 1998 |
|  פולין | 6 | 1 | 1986 |
|  פורטוגל | 3 | 1 | 1986 |
|  אירלנד | 3 | 1 | 1994 |
|  רוסיה | 2‏ | 1 | 1994 |
|  ערב הסעודית | 3 | 3 | 1998 |
|  סנגל | 1 | 1 | – |
|  סלובניה | 1 | 1 | – |
|  דרום אפריקה | 2 | 2 | 1998 |
|  ספרד | 11 | 7 | 1998 |
|  שוודיה | 10 | 1 | 1994 |
|  תוניסיה | 3 | 2 | 1998 |
|  טורקיה | 2 | 1 | 1954 |
|  ארצות הברית | 7 | 4 | 1998 |
|  אורוגוואי | 10 | 1 | 1990 |
הערות שוליים

↑  כולל 10 הופעות כגרמניה המערבית בין 1954 ל-1990
↑  למעט הופעות של ברית המועצות. אם אלו נכללות, אזי מדובר בהופעה התשיעית במונדיאלים
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
הנבחרות שהעפילו והישגיהן
יהדות סרביה

יהדות סרביה היא אחת הקהילות היהודיות הגדולות בין קהילות יהדות יוגוסלביה לשעבר שבבלקן.
בסרביה קהילה יהודית קטנה שבה כ-3,000 חברים. אלה כוללים: "יהודים כהלכה", צאצאי יהודים מדור שני ושלישי ובני משפחותיהם. הפדרציה של הקהילות היהודיות מייצגת את היהודים מול הממשלה והרשויות.
נושא עיקרי המעסיק כיום את הקהילה הוא השבת הרכוש היהודי שנלקח על ידי הנאצים או הולאם על ידי השלטון הקומוניסטי. חוק "דה-נציוליזציה שהועבר בשנת 2009 ועוסק בנושא הרכוש הפרטי – יהודי ולא יהודי.
בסרביה ישנם שני בתי כנסת פעילים – בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד ובית כנסת חב"ד בניהול הרב יהושוע קמינצקי ובתי כנסת שאינם פעילים כמו אלו שבנובי סאד ובסובוטיצה (השני בגודלו באירופה) המשמשים כאולמות קונצרטים ומוזיאונים.
מרבית הקהילה היהודית בסרביה מתגוררת בבלגרד (הקהילה "יוגוסלביה לשעבר" מנתה כ-85,000 נפש, אשר רובם נספו בשואה). קהילות נוספות, קטנות בתכלית, קיימות בערים נובי-סאד, סובוטיצה, זרניינין, זמון, ניש ופרישטינה (קוסובו).
הקהילות סובלות מתהליכי הזדקנות, כאשר הדור הצעיר בחלקו מהגר, ובחלקו נוטש את זהותו היהודית, אך גם קיים מועדון סטודנטים יהודים פעיל במיוחד בבלגרד המרכז פעילות חברתית ושומר על קשר בין הקהילה לדור הצעיר.
האנטישמיות ביוגוסלביה לשעבר, ובסרביה בפרט, קיימת אך ברמה נמוכה יחסית למדינות אחרות במזרח אירופה. הגוף הפוליטי היחיד ברמה הלאומית המזוהה עם מסרים אנטישמים הוא "התנועה הסרבית הרדיקלית", שהייתה ברשות ווייסלב ששל, אשר כראש עריית Zemon (פרבר סמוך לבלגרד החדשה), הסב את בית הכנסת (שלא היה בשימוש) לפאב, ובית הקברות היהודי בעיר חולל. ב-2005 התפרעה קבוצת נאו-נאצים באוניברסיטה בנובי-סאד וחברי הקבוצה נאסרו והובאו משפט.
היסטוריה

היהודים הראשונים שישבו בסרביה עשו זאת כבר בימי הביניים כשהראשונים שבהם הגיעו אליה במאה ה-13 וה-14 מאיטליה ומהעיר דוברובניק. יהודים נוספים הגיעו אליה בסוף המאה ה-14 מהונגריה וכן משנת 1492 הגיעו אליה פליטים רבים מגירוש ספרד.
לאורך כ-300 שנות חיי היהודים בבלגרד חיו בה אשכנזים וספרדים בשיתוף בין הקהילות. עם כיבוש סרביה על ידי האימפריה העות'מאנית שגשגו היהודים והעיר בלגרד בפרט, בעיקר בגלל קשרי המסחר של היהודים בה עם סופיה, ונציה, אנקונה וסלוניקי. עם הפיתוח החלו גם גלי ההגירה שהגיעו ממרכז אירופה, ספרד, אסיה ואיטליה.
בתחילה הייתה בלגרד עיר לא חשובה מבחינה דתית והושפעה וקיבלה את ההלכות והפסיקות הדתיות שלה מהמרכזים בסלוניקי וקושטא. היהודים גרו ברובע מיוחד להם בכל עיר שבה גרו, הפוך מהסרבים שחיו רובם בכפרים ומיעוטם בערים. עם הגעתו בשנת 1617 של הרב יהודה לירמה מקושטא שהשפיע על המרכז הרבני והתורני בעיר ופיתח אותו מאוד. השפעתו של הרב הייתה עצומה והמרכז התורני שהתפתח במקום אף השפיע על יהודי סרייבו שבבוסניה.
בשנת 1846 סבלו היהודים מצו קשה שאסר עליהם לעסוק במסחר. הצו פגע רבות ביהודים, שכן רבים מהם עבדו כסוחרים ובכך איבדו את מקור פרנסתם המרכזי. היהודים זכו לקבל זכויות והסרת האפליה בשנים 1888 ו-1889 ובכך פתחו בפניהם אפשרות להתחזקות מעמדם בחברה.
הקהילה התפתחה מאוד לפני ואחרי מלחמת העולם הראשונה, עם קבלת האוטונומיה הדתית, הוקמו מוסדות חינוך ובתי כנסת של הקהילות האשכנזית והספרדית ומספר היהודים במדינה עלה. בשנת 1890 היו בסרביה כ-2,600 יהודים ובשנת 1939 היו בבלגרד, הבירה, כ-10,400 יהודים, כ-1,200 מהם אשכנזים וכ-8,500 מהם ספרדים.
במחוז קוסובו שבין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה חיו כ-500 יהודים בערים פרישטינה, קוסובסקה מיטרוביצה. כמעט כל יהודי קוסובו נרצחו במהלך השואה.
רובם של יהודי סרביה נספו במהלך השואה ואלו שנותרו עלו ברובם למדינת ישראל. הפרטיזנים הקומוניסטים בהנהגת טיטו נתנו מקלט ליהודים, ויהודים רבים לחמו בשורותיהם.
כיום יש בסרביה כ-3,000 יהודים, בעיקר בבלגרד הבירה.
היהודים במחוז ווֹיווֹדינה

במחוז ויוודינה, שבסרביה, חיו יהודים כבר מהמאה ה-16. במאה ה-19 נכבש האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ובכך היה לאזור היחיד מבין אזורי סרביה שהיה בשליטה לא-טורקית.
היהודים ישבו בערים נובי-סאד, סובוטיצה, סומבור, סנטה, פאנצ'בו וזרניאנין.
יהודי ווֹיווֹדינה היו ברובם אשכנזים, שהשתייכו לזרם האורתודכסי או לנאולוגי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נותרו בווֹיווֹדינה כ-30,000 יהודים שהיגרו בחלקם לארצות הברית ולמדינות אחרות והותירו מאחוריהם כ-20,000 מבני קהילת ווֹיווֹדינה.
ראו גם

יחסי ישראל–סרביה
יחסי ישראל–קוסובו
לקריאה נוספת

צבי לוקר, יהודי וויוודינה בעת החדשה, התאחדות עולי יוגוסלביה, 1994.
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, סרביה תפצה ניצולי שואה בגין רכוש יהודי ללא יורשים: "צעד היסטורי", באתר ynet, 4 באפריל 2017
↑  Biljana Vučković, Druga najveća sinagoga u Evropi nalazi se u Srbiji i KONAČNO će biti obnovljena, Blic.rs (בסרבית)
↑  THE JEWISH COMMUNITY ZEMUN | SJOS – ENG (ב־) (ארכיון)
| יהדות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה (סיציליה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • בריטניה (גיברלטר • סקוטלנד • ויילס) • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה •  סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ • ברית המועצות • יוגוסלביה |  |
| מדינות שההכרה בהן מוגבלת | אבחזיה • קוסובו • צפון קפריסין • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה |  |
| אזורים היסטוריים | אשכנז • מזרח אירופה • אוברלנד • אונטרלנד • אלזס • גליציה • טרנסילבניה • קטלוניה • הקרפטים |  |
נעמת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  1921–הווה (כ־103 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2008) 
 www.naamat.org.il
 
נעמת - תנועת הנשים של ישראל (ראשי תיבות: "נשים עובדות ומתנדבות") הוא שמה של התנועה שצמחה מאיחוד מועצת הפועלות, תנועת הנשים שנוסדה מטעם הסתדרות העובדים הכללית, "ארגון אמהות עובדות" והגופים הקשורים אליהם. התנועה נוסדה בשנת 1921 והיא תנועת הנשים הגדולה בישראל. בשנת תשס"ח (2008) זכתה התנועה בפרס ישראל בתחום מפעל חיים "עבור תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה".
יו"ר נעמת החל ממאי 2019 היא חגית פאר.
היסטוריה

קורותיה של נעמת שזורים בקורות המפעל הציוני כולו, החל מנשות העלייה השנייה והעלייה השלישית, שבאו מתוך להט ואמונה ציונית למצוא פתרון לבעיה הלאומית והמעמדית, לחדש את הקשר עם עמן ולבנות כאן את מולדתן ועד לנשים החיות היום בישראל. נעמת נוסדה במטרה לקדם את מעמד האישה בישראל, ולהביא לשינוי המדיניות החברתית לקראת השגת שוויון בין המינים במשפחה, בעבודה, בחברה ובכלכלה.
היסטוריה > מועצת הפועלות

ניצניה הראשונים של תנועת הפועלות הופיעו כבר ב-1911, ונמשכו גם במהלכה של מלחמת העולם הראשונה. ביטוייה היו פגישות של חברות, כינוסים, ועידות אזוריות וועידות חקלאיות.
בשנת 1921, בסמוך לוועידת הייסוד של ההסתדרות, התכנסו בבלפוריה 43 צירות מכל רחבי הארץ, שייצגו את 485 הפועלות, שהועסקו אז ב–36 מקומות עבודה. היה זה כנס היסוד של ועידת הפועלות הראשונה, שבעקבותיה נוסדה מועצת הפועלות,.
חלוצות העלייה השנייה (1903–1918) והעלייה השלישית (1919–1923), ראו צורך להתארגן, מאחר שלא זכו להכרה ולייצוג במוסדות הקיימים וקופחו על אף היותן שותפות מלאות בעבודה. הן יצרו את המסגרת הייחודית ואת התשתית לתנועת הפועלות, חדורות אמונה ציונית ורעיונות סוציאליסטיים, שהביאו איתן בעיקר ממזרח אירופה. עד אמצע שנות העשרים בלטו במנהיגות הנשית של אותם ימים עדה פישמן-מימון ורחל כצנלסון-שזר.
היסטוריה > מועצת הפועלות > לשכות פועלות

בשנות ה-20 של המאה ה-20 הקימה מועצת הפועלות "לשכות פועלות" במטרה לפעול במישור החברתי, כסיוע למציאת עבודה ולשיפור תנאי ההעסקה של האישה העובדת. לשכת הפועלות הייתה הגוף היחיד שסייע לנשים חסרות מקצוע וחסרות מקום עבודה קבוע.
היסטוריה > מועצת הפועלות > המחלקה לענייני העבודה לפועלת

ב-1936, כאשר הגיעו לארץ ישראל עולות חדשות רבות שהיו זקוקות לעבודה, הקימה ההסתדרות בנוסף ללשכת הפועלות גם את "המחלקה לענייני העבודה לפועלת, שעל-יד מרכז העבודה של ההסתדרות ומועצת הפועלות". גוף זה ניסה לשלב נשים בעבודות משק בית, בעבודות עונתיות בחקלאות ובעבודות ציבוריות (כבישים, יישור חולות וכדומה).
היסטוריה > מועצת הפועלות > ארגון האחות הראשון של מועצת הפועלות בארצות הברית

בשנת 1925 יצאה רחל ינאית בן-צבי לארצות הברית כדי לגייס כסף לחפירת באר שתביא מים לחווה החקלאית, שניהלה אז ברמת רחל. שש נשים סייעו לה שם בגיוס הכסף, והבאר נחפרה. לאחר ההצלחה הן החליטו להפוך לארגון האחות הראשון של מועצת הפועלות בארצות הברית, שנקרא "פיוניר וימן" (Pioneer Women), ואחריהן נוסדו ארגוני אחות נוספים בארצות אחרות, שהיוו את הבסיס לתנועה העולמית של נעמת.
היסטוריה > ארגון אמהות עובדות

מראשית הקמתה הפעילה "מועצת הפועלות" מערכת חינוכית לתמיכה באם ובילדיה, שהלכה והתרחבה, וב-1930 התארגנה כיחידה נפרדת בשם "ארגון אמהות עובדות" בשמה המלא "ארגון אמהות עובדות במשק ביתן", כזרוע הרווחה של תנועת הפועלות. ממייסדות הארגון ויושבת ראש ארגון אמהות עובדות בחיפה, הייתה חנה חושי אשתו של ראש עיריית חיפה, אבא חושי. הארגון הקים מעונות יום לילדים, מעונות לעולים, מטבחים ציבוריים, יזם שוק שנתי, ימי משפחה ועוד.. מתביעות הארגון היו ביטוח רפואי לנשות העובדים (כלומר חברות בקופת החולים) והוצאת פנקס חבר נפרד לאישה ולא כנספח בפנקס של בעלה.
היסטוריה > "דבר הפועלת"

בשנת 1934 יצא לאור הגיליון הראשון של ארגון “דבר הפועלת” בעריכת רחל כצנלסון-שזר, כחלק מ'עיתון דבר' של ההסתדרות הכללית.
היסטוריה > גיוס לחיל הנשים

בשנת 1948, חויבו כל הנשים הרווקות והנשואות ללא ילדים, (ילידות 1920, 1930) להתגייס לחיל הנשים. עליהן נמנו נשים ששירתו באיי.טי.אס.(A.T.S.) בהגנה ובפלמ"ח. להכשרתן לתפקידן נפתחו קורסים ואימונים תוך כדי המלחמה.
בשנת 1949 הוחל חוק שרות הביטחון על נשים בגיל 18 ועד 26, הוקם חיל הנשים (ח”ן) לתפקידים שאינם תפקידי כאשר מועצת הפועלות וארגון אמהות עובדות ליוו את החיילות בזמן שירותן הצבאי וגם לאחריו בהכשרות מקצועיות, בעזרה ובתרבות.
בשנות החמישים והשישים, הרחיב הארגון את פעילותו בקידום מעמד האישה העובדת, הופעלו קורסים ומוסדות להכשרה מקצועית, הוקמו בתי-חלוצות ומשקי פועלות לעולות חדשות, נפתחו מוסדות לילדי עליית הנוער, ובתי ספר תיכוניים חקלאיים.
ב-1967, בזמן מלחמת ששת הימים, גייס הארגון מתנדבות רבות לעזרה בבתי חולים, בהג"א, במד"א ועוד. עקב הצורך בסיוע לאלמנות צעירות אחרי המלחמה, הוחלה במתן סיוע משפטי, שהיה התשתית להקמת הלשכות המשפטיות הפועלות מאז בארגון.
בשנים שאחרי כן, עודדה הממשלה יציאת נשים לעבודה, והארגון סייע בכך. בנוסף הוקמו מרכזים קהילתיים ברחבי הארץ למטרת פעילות חברתית קהילתית באזורי פריפריה בעיקר.
הקמת נעמת

בספטמבר 1975 בחרה מזכירות הארצית של מועצת הפועלות בשם "נעמת" כשם חדש לתנועה. ובספטמבר 1976 אוחדו מועצת הפועלות, ארגון אימהות עובדות וכל הגופים השייכים לתנועת הפועלות לארגון אחד תחת השם "נעמת" (נשים עובדות ומתנדבות). באותה עת היו 640,000 נשים פעילות בארגון. אז הפך עיתון הארגון מ-”דבר הפועלת” ל”ירחון נעמת”
מבנה התנועה

נעמת היא תנועת שטח פוליטית רב מפלגתית, שבראשה עומדת יו"ר התנועה, שנבחרת אחת ל-5 שנים. כל חברות ההסתדרות הן חברות התנועה. מדי חמש שנים נערכות בחירות לראשות התנועה ולמוסדותיה, ביניהן 30 יושבות ראש המרחבים הפזורים ברחבי הארץ.
מנהיגות מועצת הפועלות, ולאחר מכן נעמת

עדה מימון 1920-1926 ראש תנועת הפועלות
גולדה מאיר 1928-1931 מזכירת מועצת הפועלות
בבה אידלסון בקיץ 1931-1974 מזכירת מועצת הפועלות
תמר אשל 1974-1977 מזכ"לית מועצת הפועלות
נאוה ארד 1977-1981 מזכ"לית נעמת
מאשה לובלסקי 1981-1992 מזכ"לית נעמת
דרורה מאיר 1992-1994 מזכ"לית נעמת
עפרה פרידמן 1994-1998 יו"ר נעמת
תא"ל (מיל.) חדוה אלמוג 1998-2002 יו"ר נעמת
טליה לבני 2002-2012 יו"ר נעמת
גליה וולוך 2012-2019 יו"ר נעמת
חגית פאר 2019 ואילך יו"ר נעמת
תחומי פעילות התנועה

נעמת מנהלת מעונות יום לילדים, מספקת שירותים חברתיים ומשפטיים לנשים, יוזמת חקיקה למען קידום נשים, ופועלת לספק שירותי רווחה לנשים, צעירים וילדים בישראל.
פעילות במישור הציבורי

מאבקים ציבורים - נעמת פועלת למניעת פגיעה בנשים ולקידום מעמדן בחברה, בכלכלה, במוקדי קבלת ההחלטות ובמשפחה באמצעות קמפיינים מאורגנים, הפגנות, מנשרים, פרסומים. נעמת יזמה קמפיינים להכרה בזכויותיה ובצרכיה של האישה וליצירת שוויון זכויות ושוויון הזדמנויות מלאים לנשים בחברה, במשפחה ובעבודה בהם מאבק לעידוד מעסיקים להעסקת נשים ולהתאמת עולם העבודה להורות, מאבק למען החלת חינוך חינם לגיל הרך, מאבק למען חופש בחירה בנישואין (נישואים אזרחיים), מאבק להכרה בזכויותיהן של משפחות חד הוריות, מאבק נגד הגזירות הכלכליות.
יוזמות חקיקה - נעמת הייתה שותפה להישגים רבים בתחום החקיקה ובהם: חוק שיווי זכויות האישה, חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, חוק עבודת נשים, חוק משפחות חד הוריות, החוק למניעת אלימות במשפחה, החוק למניעת הטרדה מינית.
מאבקים משפטיים עקרוניים ועתירות לבג"ץ - נעמת מנהלת מאבקים משפטיים ועתירות לבג"ץ בנושאי: הטרדות מיניות בצה"ל, אפליית נשים בשכר, בקידום ובקבלה לעבודה, זכויות פנסיה לגרושות, גיור קטינים מאומצים, ייצוג עגונות ומסורבות גט, ייצוג קורבנות אלימות ומשפחותיהן וכן עשרות מאבקים משפטיים נוספים.
מחקרים וסקרים - נעמת עורכת באופן רצוף מחקרים הנוגעים בהיבטים מגדרים שונים. המחקרים ותוצאותיהם משמשים בסיס חשוב ומשמעותי בעבודתן לעיצוב מדיניות שוויונית ולחיזוק מעמד האישה. כמו כן, ערכה נעמת במהלך הקדנציה סקרים רבים, שעסקו בשאלות שהיו על סדר היום הציבורי ועל בסיס תוצאותיהם היא מפרסמת ניירות עמדה, המהווים נדבך נוסף בעבודתה.
ייצוג במסגרות ציבוריות - נעמת מיוצגת בפורומים, בקואליציות ובוועדות ציבוריות רבות ומגוונות, שהבולטים בהם הם, מועצת ארגוני נשים (המנוהלת החל משנה זו למשך שלוש שנים בידי נעמת, ברוטציה עם ויצו ואמונה), הוועדה למעמד האישה בכנסת, וועדות כנסת נוספות על פי הנושא, ועדת שניט לבחינת נושא חזקת הגיל הרך וועדת שיפמן לבחינת נושא המזונות, המועצה הלאומית להתנדבות, קואליציית "עיקר" למען עגונות ומסורבות גט, הפורום לבחירה חופשית בנישואין, חמד"ת - למען חופש מדע דת ותרבות, נציבות הנשים לשלום, וכן במוסדות הציוניים השונים - הוועד הפועל הציוני של ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית.
הקמת והפעלת "מוזיאתר עיינות" הנמצא במבנה הראשון שנבנה בכפר הנוער עיינות בשנת 1932, מלמד על ההיסטוריה של משק הפועלות, בשיתוף המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
פעילות במישור הפרט

לשכות משפטיות ומרכזי זכויות האישה – נעמת מפעילה לשכות בפריסה ארצית, העוסקות בייעוץ ובליווי בתחומי משפט (דיני עבודה, דיני אישות, עריכת הסכמים משפטיים בנושאי משפחה וממון), ייעוץ (זוגי, כלכלי, גישור) ואחרים.
מרכזים לטיפול ולמניעת אלימות במשפחה - עיקר הפעילות השוטפת של נעמת בתחום המאבק באלימות נעשית במסגרת המרכזים לטיפול ולמניעת אלימות במשפחה. נעמת מפעילה שני מרכזים לטיפול ולמניעת אלימות במשפחה, בתל אביב ובחיפה, בהם ניתנים ייעוץ, סיוע ותמיכה לנשים, הסובלות מאלימות בתוך ביתן. מרכז גליקמן בתל אביב משמש מאז 2002 כמרכז הדרכה מוביל להתמודדות עם תופעת האלימות במשפחה. המרכז נותן מענה טלפוני מיידי, בו ביום, לכל אישה המרגישה באופן סובייקטיבי במצוקה מצד בן-משפחה. בהתאם לאזור המגורים ולפי מידת הדחיפות, עניינה יטופל והיא תופנה למרכז באזור מגוריה.
רשת מעונות יום לגיל הרך - נעמת היא המפעיל הגדול ביותר של מעונות ציבוריים, בפיקוח משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה. מעונות היום הראשונים בישראל הוקמו על ידי נעמת בשנות ה-30 של המאה הקודמת. עם הזמן הצטרפו יותר ויותר נשים לשוק העבודה, וגם משרד העבודה ושאר ארגוני הנשים קיבלו על עצמם ליצור מסגרות חינוכיות מוכרות ואיכותיות, ולתת מענה לילדי הגיל הרך. נעמת היא הארגון הגדול ביותר המפעיל מעונות יום, כ-250 בכל רחבי ישראל - מאילת בדרום ועד ליישובי קו העימות בצפון, בהם מתחנכים כ-18,000 ילדים גילאי 6 חודשים ועד 4 שנים. רשת לגיל הרך בנעמת מרכז אחראית על ניהול המעונות, על הפיקוח הפדגוגי ועל הקשר עם משרדי הממשלה, ודואגת למינהל תקין ולבקרה על כלל מערכת המעונות, באמצעות צוות, המונה 15 מפקחות פדגוגיות מוסמכות ו-15 רכזות אדמיניסטרטיביות.
רשת החינוך התיכוני-טכנולוגי - נעמת מפעילה בתי ספר תיכוניים טכנולוגיים, המיועדים לנערות ולנערים שהתקשו להשתלב בבית ספרם. בתי הספר מסייעים בפיתוח כישורים אישיים ומיומנויות בקבוצות קטנות ובאווירה משפחתית, וכן שני כפרי נוער, המעניקים מסגרת לימודית איכותית בתנאי פנימייה: כפר הנוער עיינות וכפר הנוער כנות.
קרן מלגות לסטודנטיות - נעמת מעניקה מדי שנה מענקי מחקר דוקטורנטיות ומלגות לסטודנטיות לתואר ראשון, שני ושלישי. המלגות מוענקות לסטונדטיות חברות נעמת והסתדרות העוסקות בתחומי קידום השיווין בין המינים, קידום מעמד האישה ולימודי מגדר.
קורסים להכשרה מקצועית לנשים – נעמת מפעילה קורסים למטפלות מוסמכות, קורסים ליזמות עסקית וקורסים למנהלות משפחתונים. הקורסים נערכים בפיקוח משרד התמ"ת.
סדנאות העצמה לנשים - נעמת מקדמת ומעצימה נשים באמצעות סדנאות במרחבים בכל הארץ בנושאים שונים: פיתוח מנהיגות נשים, פיתוח אישי והעצמה נשית, ניהול קונפליקטים, תקשורת בין אישית, נשים במעלה הגיל השלישי, משק הבית כיחידה כלכלית, הורות כמקצוע – גידול ילדים בחברה מודרנית.
פרסים והוקרה

ב-1994 זכתה המחלקה הערבית של נעמת בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים על "פעילות למען קידום החברה הערבית וההבנה בין היהודים לערבים".
ב-1998 זכתה באות הנשיא להתנדבות
ב-2008 זכתה התנועה בפרס ישראל בתחום מפעל חיים עבור תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
כפר הנוער עיינות - נעמת זכה בפרס החינוך תשע”ט – משרד החינוך
ב-ספטמבר 2021 יצא מגזין חגיגי של דבר הפועלת 2021, לרגל 100 שנים לנעמת
לקריאה נוספת

בת שבע מרגלית-שטרן, גאולה בכבלים, תנועת הפועלות הארץ ישראלית 1939-1920, הוצאת יד בן צבי, 2006
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושאי זכויות עובדים במשרדי מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  שירי דובר, ‏"מצפה לעבודה רבה ומאתגרת": חגית פאר מונתה ליו"ר נעמת, באתר גלובס, 1 במאי 2019
↑  לקראת ועידת הפועלות, הפועל הצעיר, 17 בדצמבר 1920
↑  מועצת הפועלות, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביוני 1952
1 2 3  nir, תולדות נעמת, באתר נעמת - תנועת נשים עובדות ומתנדבות (באנגלית אמריקאית)
1 2  nir, תולדות נעמת, באתר נעמת - תנועת נשים עובדות ומתנדבות (באנגלית אמריקאית)
↑  מרים גורן, מועצת הפועלות תהיה "נעמת", דבר, 30 בספטמבר 1975
↑  נעמ"ת - שמה החדש של תנועת הפועלות, דבר, 2 בספטמבר 1976
↑   עופר אדרת, ביום הולדתה ה-102: מתה זקנת חברי הכנסת לשעבר, תמר אשל, באתר הארץ, 24 ביולי 2022
↑  חיים ביאור, נדחתה תביעת יו"ר נעמת לשעבר לקבל פנסיה לכל החיים, באתר הארץ, 13 ביוני 2006
↑  המוזיאתר בעיינות, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
↑  הלשכות המשפטיות, באתר נעמת
↑  חוברת מידע למשפחות חד הוריות שפורסמה על ידי משרד הרווחה
1 2  עיינות נעמת, כפר הנוער החקלאי עיינות בבעלות נעמת, באתר עיינות
↑  אודות רשת החינוך נעמת, באתר רשת חינוך נעמת
↑  שני בירנבוים, ‏להיות מדענית ואישה: "את תמיד בולטת בכל דבר שאת אומרת. הטעות היא של הבת בכיתה", באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2022
↑  מלגות ומענקי מחקר לנשים, באתר נעמת
↑  שאלות ותשובות על מלגת נעמת לסטודנטיות, ‏2020
↑  ורד לוביץ', לכבוד שנת ה-60: פרס ישראל לארגוני הנשים, באתר ynet, 25 במרץ 2008.
↑  dvar-hapoelet, דבר העובדים בארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305788705171  GND: 16082035-2  LCCN: n77006242  VIAF: 126644425   WorldCat (עם VIAF): 126644425 
קיטנת ילדים מטעם ארגון אמהות עובדות בפתח תקווה יולי 1938
כרזה של מועצת הפועלות
מעון יום של נעמת ברמלה.
אנה וילסון-ג'ונס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1970 (בת 54) ווקינג, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  Sir William Perkins's School 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה וילסון-ג'ונס (באנגלית: Anna Wilson-Jones; נולדה ב--8 באוקטובר 1970) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד ג'ולייט מילר בסדרה "מלון בבילון" ובדמות שרה בסיטקום "Spaced".
ביוגרפיה

אנה וילסון-ג'ונס נולדה בווקינג שבמחוז סארי.
קריירה

בשנת 2000 שיחקה בתפקיד סנדרה הריסון בפרק האחרון של הסדרה "המפקח מורס".
ב-2004 ו-2005 השתתפה וילסון-ג'ונס בסדרת הטלוויזיה "הקס" בערוץ Sky One בתפקיד ג'ו ווטקינס. ב-2006 הופיעה בתפקיד אנה בסדרה "שוגר אהובתי" עיבוד של ערוץ 4 לרומן באותו שם. עוד שיחקה בסדרות "כזה כאילו", "בחזרה לאחוזת העמק", "Wonderful You", "דרך ווטרלו", "רוזמרי ות'יים" וב"אפר לעפר".
וילסון-ג'ונס הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "רציחות במידסומר". בדרמה של ITV "החיים שאחרי" שעוסקת בפאראפסיכולוגיה גילמה את הדמות של ג'וד ברידג', גרושתו של רוברט ברידג' (בגילומו של אנדרו לינקולן). ביוני 2007 החלה להופיע בדמות סאלי במיני-סדרה "The Time of Your Life" של רשת ITV.
ב-2009 הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "מלון בבילון" בתפקיד ג'ולייט מילר, מנהלת המלון.
בסוף 2011 שיחקה וילסון ג'ונס בפרק הראשון "ההמנון הלאומי" בסדרת האנתולוגיה "מראה שחורה". עוד כיכבה בסרט הטלוויזיה "משמרת לילה" המבוסס על רומן מאת שרה ווטרס, ושודר לראשונה ב-2012 ב-BBC. בסרט היא מגלמת את ג'וליה סטנדינג, סופרת לסבית, החיה בלונדון במהלך מלחמת העולם השנייה. בנוסף הופיעה בעונה השנייה של הסדרה "עברייני על" בתפקיד לורה. עוד ב-2011 שיחקה בתפקיד רוזלינד ריידל בשני פרקים בעונה הראשונה של הסדרה "פקד בילוש בנקס".
ב-2011 שיחקה בתפקיד דאוויניה בעונה השנייה של הסדרה "PhoneShop" בערוץ 4.
ב-2016 גילמה את ליידי אמה פורטמן בסדרת הדרמה "ויקטוריה".
חיים אישיים

וילסון-ג'ונס נשואה לשחקן סטיב ג'ון שפרד. לבני הזוג יש שתי בנות ובן.