stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיתי עציוני
הערות שוליים

↑  (Amitai Etzioni, Law in a New Key 51 (Quid pro Quo books, 2010
↑  יובל דרור, אפילו הישראלים יכולים להתגבר על הקרעים החברתיים, משוכנע נביא הקהילתנות, באתר הארץ, 21 בינואר 2004
↑  אמיתי אציוני, קבוצת העבודה והגישה לעבודה בקיבוץ (עבודת מ.א.), ירושלים: האוניברסיטה העברית המחלקה לסוציולוגיה, 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260790805171  PLWABN: 9810592470505606  BIBSYS: 90076140  BNC: 000046263  BNE: XX919699  BnF: cb12038431c (data)  CANTIC: a10081483  CiNii: DA00393184  dblp: 63/5507  GND: 119211084  ICCU: CFIV037507  ISNI: 0000 0001 0891 0955  LCCN: n79089329  LNB: 000003809  NDL: 00439041  NKC: xx0020382  NLA: 58765692  NLG: 80900  NLK: KAC199608293  NSK: 000263134  NTA: 067509592  SELIBR: 185700  SUDOC: 028576217  Trove: 817512  VIAF: 41857043   WorldCat (עם VIAF): 41857043
אלברוויל

| --- | --- |
סמל אלברווילסמל אלברוויל
מראה העיירה
מראה העיירה
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אוברן-רון-אלפ אוברן-רון-אלפ
 מחוז:  סבואה (מחוז) סבואה
 ראש העיר:  מרטין ברטה (2014–2020)
 תאריך ייסוד:  1836 
 על שם:  קרלו אלברטו, מלך סרדיניה 
 שטח:  17.54 קמ"ר
 גובה:  340 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  2,030
  ‑ הנקודה הנמוכה:  328
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  19,812 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  1,100 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  45°40′33″N 6°23′33″E﻿ / ﻿45.675833333333°N 6.3925°E﻿ / 45.675833333333; 6.3925 
 אזור זמן:  UTC+1
 אתר העיירה הרשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אלברוויל(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אלברוויל(למפת אוברן-רון-אלפ רגילה) ליון גרנובל בור-אן-ברס ואלנס סנט אטיין שאמברי קלרמון-פראן לה פוי-אן-ולה מולן אוריאק סאנטר עמק הלואר  אקיטן החדשה  אוקסיטניה פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור איטליה שווייץ בורגון-פראנש-קונטהאלברוויל(למפת אוברן-רון-אלפ מוגדלת) ליון גרנובל בור-אן-ברס ואלנס סנט אטיין שאמברי קלרמון-פראן לה פוי-אן-ולה מולן אוריאק סאנטר עמק הלואר  אקיטן החדשה  אוקסיטניה פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור איטליה שווייץ בורגון-פראנש-קונטהאלברוויל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אלברוויל (בצרפתית: Albertville) היא עיירה במחוז סבואה, בחבל אוברן-רון-אלפ שבמזרח צרפת. זהו גם שמו של אתר הסקי הצמוד לעיירה. אלברוויל נמצאת על גדות נהר ארלי יובלו של נהר האיזר. היא שוכנת בגובה של 328–2,030 מטר. אוכלוסייתה מונה כ-18,480 תושבים (נכון ל-2008).
העיר התפרסמה לאחר שאירחה את אולימפיאדת החורף (אלברוויל 1992).
ערים תאומות

איטליה אאוסטה, ואל ד'אוסטה, איטליה
גרמניה ויננדן (אנ'), באדן-וירטמברג, גרמניה
קנדה סנט-אדל (אנ'), קוויבק, קנדה
קנדה ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה (בדומה לאלברוויל, אירחה את אולימפיאדת החורף (ונקובר 2010))
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אצירת שתן

| --- | --- |

הדמיית CT של שלפוחית שתן מוגדלת במצב של אצירת שתן
 טיפול:  נאוסטיגמין  loracarbef  terazosin  prazosin  בטאניכול  דוקסאזוסין 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D016055
 סיווגים
 ICD-10:  R33 
 ICD-11:  MF50.3 
 
אצירת שתן היא מצב של חוסר יכולת להשתין. זהו סיבוך נפוץ ומוכר של מקרים בהם יש הגדלה שפירה של הערמונית, אולם מצב זה עלול להיגרם גם בשל הפרעה עצבית, עצירות, זיהום, שימוש בתרופות וסיבות נוספות. הטיפול באצירת שתן והאבחנה של אצירת שתן נעשים במרבית המקרים על ידי הכנסת קטטר.
תיאור רפואי

אצירת שתן מתוארת כזרם שתן חלש, עם זרימה לסירוגין, טפטוף שתן או תחושה של חוסר התרוקנות והיסוס במתן שתן. שלפוחית השתן מתמלאת ומצב זה יכול להביא בהמשך לעלייה בתדירות ההשתנה, לבריחת שתן, ולהשתנה לילית (נוקטוריה). 
אצירת שתן מוחלטת היא מצב חירום רפואי, היות ששלפוחית השתן עלולה להתנפח לממדים גדולים ואף להיקרע במידה ולא ניתן טיפול בזמן. במידה והשלפוחית מתרחבת נגרמים כאבים, ושתן עלול לחזור חזרה אחורה במעלה השופכנים עצמם לכליות, ולגרום להידרונפרוזיס, זיהום כלייתי ואי ספיקת כליות. אדם הסובל מאצירת שתן חייב לפנות לטיפול רפואי מיידי.
גורמים

אצירת שתן יכולות לנבוע כתוצאה מהפרעות באיברים הבאים:
פגיעה בשלפוחית השתן עצמה, כמו בעיה בספינקטר של שלפוחית השתן או בשריר הדטרוסור, בעיות עצביות כגון שלפוחית נוירוגנית לאור פגיעה בעצבי האגן, תסמונת זנב הסוס, נגע או גידול במסילה קורטיקולית או הפרעה באזור השולט על מרכז הריקון במוח, מחלות עם הפרעה במיאלין וכן מחלת פרקינסון, הצטלקות של צוואר השלפוחית - לעיתים לאחר שימוש חוזר ונשנה בקטטר או פרוצדורות פולשניות כגון ציסטוסקופיה.
פגיעה בבלוטת הערמונית (פרוסטטה): הסיבה השכיחה ביותר לאצירת שתן נובעת מהגדלה שפירה של הערמונית, סרטן הערמונית, גידולים שונים באגן ודלקת הערמונית.
פגיעה בשופכה: פגיעה בשופכה עצמה אצל גברים יכולה להביא לאצירת שתן. מצבים אלו כוללים היצרות של פתח השופכה כגון פימוזיס, congenital urethral valves, חסימה של השופכה כתוצאה מהיצרות הנגרמת בשל מחלות מין למשל.
סיבות אחרות כוללות פגיעה בחוט השדרה, נטילת חומרים שונים כגון MDMA, אמפטמינים וחומרים ממריצים אחרים, שימוש בתרופות שהן אנטגוניסטים מוסקריניים כגון אטרופין או סקופלמין או תרופות עם פעילות אנטי-כולינרגית.
אבחנה

האבחנה נעשית על ידי מבחני זרימת שתן. באולטרה סאונד, המתבצע לרוב כשלב ראשוני בהליך האבחון, ניתן לזהות פתולוגיות שונות, כגון הפרעה בזרימת השתן וכמות שתן גדולה הנותרת בשלפוחית לאחר השתנה. שארית הגדולה מ-50 מיליליטר של שתן בשלפוחית השתן לאחר השתנה היא שארית גדולה יחסית ומעמידה את החולה בסיכון לזיהומי שתן חוזרים. יש לבדוק תפקודי כליות וקראטינין כדרך למדוד האם קיים נזק לכליות כתוצאה מאצירת השתן. לעיתים יש צורך בביצוע ציסטוסקופיה כדי לשלול חסימה בדרכי השתן, בשלפוחית עצמה או בסוגר השלפוחית ("ספינקטר").
סיבוכים

אצירת שתן עלולה להתרחש ללא אזהרה-אצל חלק מהחולים מדובר בתהליך הדרגתי אולם אצל אחרים זה עלול לקרות בפתאומיות. סיבוכים כתוצאה מאצירת שתן כוללים פגיעה בכליות עד כדי אי ספיקת כליות, זיהומים בדרכי השתן, ואף סיבוכים במערכות אחרות כגון אוטם לבבי המשני לאצירת שתן חריפה.
טיפול

הטיפול באצירת שתן חריפה כולל השמת קטטר בשלפוחית השתן, דרך השופכה או דרך דופן הבטן (ציסטוסטום). לטווח הארוך הטיפול תלוי בגורם לאצירת שתן. כך למשל אצירת שתן כתוצאה מערמונית מוגדלת יכולה להיות מטופלת על ידי טיפול תרופתי או ניתוחי להסרת הערמונית, ולעיתים צנתור לסירוגין באופן עצמאי על ידי החולה באמצעות קטטר חד פעמי.
במקרים של הפרעה ממקור לא חסימתי, ניתן לשקול את האפשרות להשתיל קוצב סקראלי הנקראה Interstim הנמצא בשימוש משנת 2011 ואושר על ידי ה FDA ונמצא בעל שיעור הצלחה של 79%. לחלק מהמטופלים נפתחת האפשרות להפסיק את הצנתור העצמי ובכך למנוע סיבוכים נוספים של המחלה.
אנג'ליקה ואן ביורן

אנג'ליקה ואן ביורן
אנג'ליקה סינגלטון ואן ביורן (באנגלית: Angelica Singleton Van Buren‏; 13 בפברואר 1818 – 29 בדצמבר 1877) הייתה אשת בנו של הנשיא השמיני של ארצות הברית מרטין ואן ביורן.
אנג'ליקה נישאה לבנו של הנשיא, אברהם ואן ביורן (Abraham Van Buren) בשנת 1838 ובשנת 1839, עם שובם של בני הזוג מירח הדבש שלהם באירופה, הפכה למעשה לגברת הראשונה של ארצות הברית בהיות הנשיא אלמן (אשתו נפטרה כ-19 שנים לפני בחירתו לנשיא).
אנג'ליקה גדלה בוושינגטון למשפחה ממעמד גבוה, וחברותה עם דולי מדיסון סייעה לה במילוי תפקידה כמארחת הרשמית של הבית הלבן.
לאחר תבוסתו של ואן ביורן בבחירות 1841 עברה אנג'ליקה ובעלה לאחוזת ואן ביורן בקינדרהוק והתגוררה עמו שם (וכן לעיתים עברו לבית משפחתה בדרום קרוליינה לעונות החורף).
החל משנת 1848 ועד מותה בגיל 59 בשנת 1877 התגוררה בעיר ניו יורק.
אמבראר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (ERJ)  בורסת סאו פאולו (EMBR3) 
 מייסדים:  הממשלה הפדרלית של ברזיל 
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים) 
 מיקום המטה:  סאו ז'וזה דוס קמפוס, מדינת סאו פאולו, ברזיל
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנשק, יצרן תעופה וחלל, בניית כלי טיס 
 מוצרים עיקריים:  מטוסי נוסעים, מטוסי מנהלים, מטוסי אימונים ומטוסי קרב
 שווי שוק:  6.16 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  950,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2017) 
 רווח:  879,000,000 (נכון ל־2015) 
 עובדים:  19,131 (נכון ל־2014) 
  
 www.embraer.com
 
מטוס מדגם E-175, מסדרת ה-E-Jets, מתוצרת אמבראר, של חברת אייר קנדה, ממריא משדה תעופה במונטריאול
מטוס בקרה ואתראה מוקדמת מדגם R-99A, מתוצרת אמבראר, של חיל האוויר הברזילאי, בתצוגה בבסיס פיירפורד של חיל האוויר המלכותי הבריטי באנגליה.
אמבראר (Embraer, ראשי תיבות של Empresa Brasileira de Aeronáutica S.A) הוא קונצרן אווירונאוטיקה ברזילאי.
היסטוריה

ממשלת ברזיל, כבר בתקופתו של הנשיא ז'טוליו ורגאס  בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20, ביקשה לפתח תעשיית מטוסים מקומית. עם זאת, רק בשנת 1969, לאחר עלייתה לשלטון של החונטה הצבאית בהפיכת 1964, הוקמה אמבראר כתאגיד בבעלות ממשלתית. נשיאה הראשון של החברה, אוזיירס סילבה, מונה על ידי הממשלה, והחברה ייצרה בתחילה רק מטוס נוסעים קטן עם מנוע טורבופרופ, ה-Embraer EMB 110 Bandeirante.
ממשלת ברזיל תרמה לצמיחה המוקדמת של החברה על ידי מתן חוזי ייצור למטוסים. החברה מכרה אך ורק לשוק המקומי עד 1975. במהלך שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, עסקה בעיקר בייצור מטוסים צבאיים, בעיקר מטוסי אימון, כולל ה-Embraer AT-26 Xavante ו-Embraer EMB 312 Tucano. בשנת 1974 החלה החברה לייצר מטוסים קלים של חברת פייפר איירקראפט ברישיון. תחילה הרכיבה ערכות שייצרו במפעל פייפר בארצות הברית כדי לשווק את המטוסים בברזיל ובאמריקה הלטינית. עד שנת 1978, רוב החלקים והרכיבים ייצורו עבר באופן מקומי בברזיל. בין 1974 ל-2000, יוצרו על ידי החברה כמעט 2,500 מטוסי פייפר ברישיון.
בשנת 1985 החל ייצור המטוס Embraer EMB 120 Brasilia, מטוס ראשון בסדרה של מטוסי נוסעים לטיסות קצרות מצליחים במיוחד, שנבנה לייצוא לשוק הבינלאומי. בסלון האווירי בפארנבורו שנערך בשנת 1989 הכריזה על כוונתה לייצר מטוס גדול יותר שיחליף את ה-EMB 120, ה-ERJ 145,  סדרת מטוסי נוסעים אזוריים, שכוללה את הדגמים: ERJ 135 המכיל 37 נוסעים, ERJ 140 המכיל 44 נוסעים, ERJ 145 המכיל 50 נוסעים, מטוס המנהלים לגסי 600, והמטוס הצבאי R-99. טיסת הבכורה של המטוס התקיימה ב-11 באוגוסט 1995, והוא נכנס לשירות בדצמבר 1996. המטוס הוצג בסלון האווירי בפריז ב-1997 והעיתונות המקצועית יצאה בביקורות נלהבות. חברות התעופה האזוריות בארצות הברית התלהבו מהאיכות ומהמחיר הנמוך של המטוס, והוא זכה להזמנות ל-133 מטוסים עם השקתו. המטוס הכניס את חברת אמבראר בהצלחה לתחום מטוסי הנוסעים הסילוניים.
בשנת 1992, החל תהליך ההפרטה של החברה, על פי המדיניות הכלכלית הליברלית של נשיא ברזיל איתמר פרנקו. החברה נמכרה למשקיעים פרטיים ב-7 בדצמבר 1994, מהלך שעזר לה להימנע מסכנה של פשיטת רגל. ממשלת ברזיל שמרה על האינטרס שלה בחברה באמצעות החזקת מניית זהב. אמבראר המשיכה לזכות בחוזים ממשלתיים לאורך השנים גם לאחר ההפרטה.
השלב הבא בהתפתחות החברה היה השקת המטוסים מסדרת E-Jets, מטוסי נוסעים סילוניים בעלי גוף צר, דו מנועיים, לטווח טיסה בינוני, הכוללים עד 122 מושבים. מטוסים אלה הוצגו לראשונה בסלון האווירי בפריז ב-1999, ויצורם החל בשנת 2002. פיתוח, ייצור, שיווק וקליטת המטוס אצל הלקוחות נחל הצלחה רבה. נכון ל-2020, סופקו 1,564 מטוסים מסדרה זו. בסוף 1999 ארבע חברות  תעשייה אווירית צרפתיות רכושו במשותף נתח של 10% בחברה. ביניהם דאסו תעופה וקבוצת תאלס. בשנת 2000 ביצע הנפקה ראשונה לציבור ומניות החלו להיסחר בבורסת סאו פאולו (Bovespa), וגם בבורסה לניירות ערך בניו יורק (NYSE).
בשנת 2011, הקימה אמבראר מיזם משותף עם חברת אלביט מערכות מישראל, ורכשה נתח של 25% בחברת הבת של אלביט בברזיל. החברה המשותפת שהוקמה במסגרת המיזם, עוסקת בייצור ושיווק כלי טיס בלתי מאוישים, אוויוניקה ותמיכה לוגיסטית.
פעילות

החברה מייצרת מטוסי נוסעים, מטוסי מנהלים, מטוסי אימונים ומטוסי קרב. בנוסף, מייצרת אמבראר מטוסי שליטה ובקרה והתראה מוקדמת, מטוסים לחישה מרחוק, מטוסים לצורכי חקלאות, וכלי טיס המיועדים להטסתם של אח"מים וראשי מדינות. החברה מספקת גם שירותים נלווים בתחומי האווירונאוטיקה. בשנים 1999–2001 הייתה אמבראר היצואנית המובילה של ברזיל. אמבראר מדורגת שלישית בין יצרניות כלי טיס בעולם (יחד עם בומברדייה ואחרי בואינג ואיירבוס) בשעורי אספקה שנתית של מטוסי נוסעים. אף כוח העבודה שלה הוא השלישי בגודלו בתעשיות האווירונאוטיות בעולם (אחרי בואינג ואיירבוס). יחד עם בומברדייה, שולטת אמבראר בשוק מטוסי הנוסעים לטווח בינוני. כמו כן, היא ספקית מטוסי המנהלים הגדולה בעולם.
בין מוצריה של אחת מחברות הבת של אמבראר בברזיל, "נאיווה תעשיות אווירונאוטיות" (Indústria Aeronáutica Neiva), נמנה גם מטוס ריסוס חד-מנועי מסוג "EMB 202A Ipanema", המתודלק באמצעות ביו-דלק אתנול, הראשון מסוגו בעולם. זהו מטוס הריסוס הנמכר ביותר ללקוחות מהמגזר החקלאי הגדול בברזיל, עם נתח שוק של 80%. ב-15 במרץ 2005 מסרה החברה את המטוס ה-1,000 מדגם זה ללקוח.
מטה החברה ממוקם בסאו ז'וזה דוס קמפוס (São José dos Campos), מדינת סאו פאולו. שם נמצאים גם מתקני הייצור הראשיים ומרכזי ההנדסה, התכנון והעיצוב. בגאוויאו פיישוטו (Gavião Peixoto), אף בתחומי מדינת סאו פאולו, מפעילה אמבראר מפעל ייצור נוסף ומתקן ניסויי טיסה. מתקן זה כולל מסלול המראות ונחיתות שאורכו 5,000 מטרים, שלישי באורכו בעולם.
אמבראר מפעילה אתרי תחזוקה ושיווק בארצות הברית. בנוסף, לחברה שלוחות גם בצרפת, בפורטוגל, בסינגפור ובסין (בבייג'ינג ובחרבין שבצפון סין).
ראו גם

משפחת אמבראר E-Jet E2
אמבראר E-Jets
אמבראר ERJ 145
הערות שוליים

↑   משה ארנס, למה התעשייה האווירית לא המריאה, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2013
↑  ברזיל: המטוס הנכון בזמן הנכון, באתר גלובס, 3 בפברואר 1998
↑  דיאטת הפלאים של קרדוסו הצליחה, באתר גלובס, 9 ביולי 1997
↑  סוכנויות הידיעות, ג'ט בלו תרכוש 100 מטוסים של יצרנית המטוסים הברזילאית אמבראר בשווי 3 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 10 ביוני 2003
↑  ואדים סבידרסקי, אלביט מערכות מתרחבת בברזיל: מקימה מיזם משותף עם אמבראר, באתר TheMarker‏, 8 בספטמבר 2011
↑  יובל אזולאי, ‏אלביט מערכות תקים חברה לפיתוח מל"טים, באתר גלובס, 13 באפריל 2011
↑  שלי אפלברג, אלביט מערכות תספק לחברת המטוסים הברזילאית אמבראר מערכות בשווי 25 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 26 באוקטובר 2011
↑  אליהו חסין, ‏יצרנית המטוסים הברזילאית אמבראר, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2105 1358  LCCN: n83021297  VIAF: 123014261   WorldCat (עם VIAF): 123014261
אמבר לוסיד

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 2001 (בת 23) ניו ג'רזי, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  אמבר קרוז
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ • R&B עכשווי  רוק אלטרנטיבי • אינדי רוק
 כלי נגינה:  פסנתר • גיטרה • יוקללה
 Ambarlucid.com
 
אמבר קרוז (באנגלית: Ambar Cruz; נולדה ב-2 בינואר 2001), הידועה בשם במה אמבר לוסיד (Ambar Lucid), היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
ביוגרפיה

אמבר נולדה בניו ג'רזי לאם דומיניקנית ולאב מקסיקני. היא בילתה בין הגלאים 5 עד 7, עברה בין הרפובליקה הדומיניקנית לניו ג'רזי עד שעברה לניו ג'רזי לצמיתות. בגיל 8 גורש אביה למקסיקו וניפשה איתו רק לאחר כשנהייתה בת 18, באותו הכירה את אחותה הקטנה לראשונה. בשנת 2019, העלתה סרט אודות משפחתה בשם "Llegaron Las Flores". אמבר תומכת בזכויות מהגרים, אף שהופיעה בקונצרט הצדקה למען ארגון זכויות המהגרים, "Selena For Sanctuary"‏. הסרט התיעודי ירד באותו שבוע שהוכרזו פשיטות נוספות מטעם ICE במספר ערים גדולות.
אמבר החלה לשיר בגיל 5 והתחילה לפרסם גרסאות כיסוי ביוטיוב, לאחר מכן היא למדה לבדה לנגן בפסנתר, גיטרה וביוקללה והשתמשה ביוטיוב לטכניקה קולית. היא עזבה את התיכון שנה לפני סיומו כדי לעבור ללוס אנג'לס ולעסוק במוזיקה. בשנת 2019, היא הוציאה את המיני-אלבום הבכורה שלה, Dreaming Lucid, וכשנה אחר כך, הוציאה את אלבום הבכורה שלה Garden of Lucid. אמבר מבצעת את שיריה בשפות ספרדית ואנגלית."
אמבר סיפרה כי ההשארה שלה לכתיבת השירים שלה באה מאומנים אליס פיבי לואו, וילו סמית' וקאלי אוצ'יס, ומציינת את עמיתיה עומר אפולו וקוקו בתור הדור חדש של אומנים צעירים לטינים. בשנת 2019 היא הודיעה שהיא יוצאת לסיבוב הופעות עם עומר אפולו. באפריל 2020 היא צברה למעלה מ-600,000 עוקבים חודשיים בספוטיפיי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: Garden of Lucid
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2019: Dreaming Lucid
2021: Get Lost In The Music
הערות שוליים

↑  "Ambar Lucid's Arena-Sized Soul Will Help You Overcome". Pitchfork.
↑  "Ambar Lucid is the Bilingual Indie Rock Trailblazer We Need". Complex.
↑  "Nuevo Noise: 18-Year-Old Ambar Lucid Wants to Create Music That Makes People Hopeful & Motivated". 30 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "In This Short Doc, Singer Ambar Lucid Reunites With Her Deported Dad". Remezcla (באנגלית אמריקאית). 2019-07-12. נבדק ב-2020-05-12.
1 2 3 4 5  "Ambar Lucid's Arena-Sized Soul Will Help You Overcome". Pitchfork (באנגלית). נבדק ב-2020-05-12.
↑  Exposito, Suzy (2020-02-13). "Ambar Lucid Teases Debut LP with Dreamy New 'Story to Tell' Video". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-12.
↑  Silano, Jaime (2020-01-10). "Stop Sleeping on Ambar Lucid, a Bilingual Artist Making Devastating Indie Rock". Vice (באנגלית). נבדק ב-2020-05-12.
↑  "Ambar Lucid Announces Debut EP 'Dreaming Lucid' and Tour with Omar Apollo". Remezcla (באנגלית אמריקאית). 2019-02-14. נבדק ב-2020-05-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 503f5f52-0cfc-4f7a-b9c4-f3fc79479a34
אנטזיס

איור 1: עמוד קורינתי עם בליטה קלה (אנטזיס) באזור D
אנטזיס (ביוונית εντείνω - "למתוח במאמץ") באדריכלות היא קמירות מתוכננת לאורך עמוד או אלמנט אנכי אחר. בעמודים, הקמירות יוצרת עיבוי קל קצת מתחת לחצי גובה העמוד שאחר כך הולך וקטן ככל שעולים במעלה העמוד. השימוש באנטזיס ידוע בעיקר באדריכלות יוון העתיקה הארכאית מההסדר הדורי. העקמומיות עוּדנה עם השנים (למשל בפרתנון באתונה) אך המשיכה להופיע גם בעמודים רומנסקים ובימי הרנסאנס, וגם במגדלי כנסיות גותיות. אנטזיס היה בשימוש גם בתרבויות אחרות, כולל במצרים העתיקה, בימי שושלת סונג בסין והאינקה בפרו. הסיבות המשוערות לאנטזיס הן הנדסיות ואסתטיות.
אנטזיס באדריכלות יוון העתיקה

המושג אנטזיס נלקח מהספר על אודות האדריכלות מהמאה הראשונה לפנה"ס של האדריכל הרומי ויטרוביוס. ויטרוביוס מזכיר את המילה כמושג המשמש את היוונים לקמירות המתוכננת באמצע העמודים לצרכים אסתטיים - כדי לפצות על אשליות אופטיות מטרידות וליצור מראה נעים יותר. גם הרון מאלכסנדריה מהמאה ה-1 לספירה, ופילון הביזנטי(אנ') מהמאה ה-3 נותנים הגדרה וסיבה דומות לאנטזיס. הרון גם מוסיף שלוּלֵא האנטזיס הייתה נוצרת אשליה שהעמוד צר מעט וחלש במרכזו והאנטזיס מפצה על כך.
דעה זאת אבל לא מתיישבת עם אופי השימוש המוקדם באנטזיס במקדשים מהתקופה הארכאית של יוון (מאות 8 עד ה-5 לפנה"ס). כדוגמה, במקדש הראשון לאלה הרה משנת 550 לפנה"ס לערך במושבה היוונית פאסתום(אנ') שבדרום איטליה, הקמירות של העמודים היא כה בולטת שקשה לטעון שמטרתה לפצות על אשליית קעירות - ראו איור 2. במקדשים המאוחרים יותר בפאסתום (מקדש לאתנה משנת 500 לפנה"ס והמקדש השני לאלה הרה משנת 470 לערך) האנטזיס עדיין בולט, אך פחות מאשר במקדש הרה הראשון. במקדשים של התקופה הקלאסית במחצית השנייה של המאה ה-5 - כמו הפרתנון באתונה או מקדש אפולו אפיקוריוס בבאסאי האנטזיס הוא כבר עדין ביותר - ראו איור 3.
מכאן הטענה שאולי האנטזיס לא נועד לפצות על אשליה אופטית או על בעיה בצורת העמודים אלא שהוא נחשב בעל ערך אסתטי כשלעצמו. העיבוי של העמוד באמצעיתו יוצר תחושה של מבנה "אורגני" הלוחץ על העמודים. נוצרת תחושה של מסיביות וחוזק ואשליה של גובה רב לעמודים. יש המצביעים על דמיון לגזע התמר או לגפיים שריריות של בעלי חיים כיוצרים תחושה טבעית וחייה למבנה. דעה נוספת היא שהסיבה לאנטזיס היא בעיקר הנדסית ושהוא באמת מוסיף לחוזק המבנה. בכל מקרה, האדריכלים היוונים לא הותירו הסבר משלהם לשימוש באנטזיס ולכן כל הדעות שהובאו למעלה הן בגדר השערות בלבד.
שימוש באנטזיס בתרבויות אחרות

השימוש באנטזיס פחת אחרי התקופה הקלאסית ביוון. אפשר לראות שימוש באנטזיס בכמה מגדלי כנסייה מהתקופה הגותית (ראו איור 4).
שימוש בעמודים עם אנטזיס חזר שוב לאופנה בימי הרנסאנס כמו אופנות קלאסיות אחרות. האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו (1580-1508) השתמש באנטזיס בתוכניותיו. האדריכל האיטלקי ג'אקומו בארוצי דה ויניולה (1573-1507) אף פרסם שיטה משלו לבניית עמודים עם אנטזיס בסגנון הטוסקני.
האנטזיס היה גם בשימוש בתרבויות אחרות. המצרים הקדמונים השתמשו באנטזיס בכמה פרמידות כולל בפירמידה הגדולה של גיזה. גם בזיגוראתים הקדומים במסופוטמיה הצלעות מתקמרות מעט כך שהמבנה נראה כיוצא מהאדמה כחלק טבעי מהנוף.
בימי שושלת סונג בסין האדריכלים השתמשו בספר שכלל הנחיות לבנייה ציבורית (ה"יינגצאו פאשי"(אנ')) שהמליץ על עמודים (מעץ) ישרים או בעלי אנטזיס בשליש העמוד העליון.
הערות שוליים

↑  ויטרוביוס - על אודות האדריכלות ספר 3 פרק 4
↑  הרון מאלכסנדריה, Horoi ton geometrias onomaton, 135, 14: "כך, כיוון שעמוד בצורת גליל ייראה, כשמביטים בו, צר מעט במרכזו, המתכנן יעשה חלק זה עבה מעט"
↑  מקורות האנטזיס: אשליה, אסתטיקה, או הנדסה? מחלקה לפסיכולוגיה, אוניברסיטת יורק, אנגליה
↑   הנחיות ליצירת אנטזיס לפי שיטת ויניולה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:10)
↑  אנטזיס - הגדרה באתר https://study.com
איור 2: אנטזיס בולט בעמודים של מקדש ארכאי לאלה הרה במושבה היוונית פאסטום שבדרום איטליה
איור 3: הפרתנון על ראש האקרופוליס באתונה - אנטזיס עדין
איור 4: אנטזיס במגדל כנסיית גדלינג באנגליה, ראשית מאה 14
איור 5: אנטזיס בעמודי העץ של מקדש בודהיסטי מהמאה ה-7 לספירה בהוריו-ג'י ביפן
אלברוס

| --- | --- |
הר אלברוס
הר אלברוס
 מידע כללי
 גובה:  5,642 מטר: ההר הגבוה באירופה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מיקום:  קברדינו-בלקריה
 רכס הרים:  הרי הקווקז
 העפלה ראשונה:  22 ביולי 1829, על ידי קהילר קחירוב (Khillar Khachirov)
 מסלול ההעפלה הקל:  בסיסי, טיפוס שלג/קרח
 קואורדינטות:  43°21′18″N 42°26′21″E﻿ / ﻿43.35500°N 42.43917°E﻿ / 43.35500; 42.43917
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניאלברוס(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניאלברוס(למפת קברדינו-בלקריה רגילה) נלצ'יק פרוחלאדני באקסאן נארטקאלה מאיסקי טירניאוז גאורגיה צפון אוסטיה אלניה  סטברופול קאראצ'אי צ'רקסיה אלברוס(למפת קברדינו-בלקריה מוגדלת) נלצ'יק פרוחלאדני באקסאן נארטקאלה מאיסקי טירניאוז גאורגיה צפון אוסטיה אלניה  סטברופול קאראצ'אי צ'רקסיה אלברוס
מראה מההר לכיוון דרום
האֵלְבְּרוּס (ברוסית Эльбрус, באדיגית Ӏуащхьэмафэ, בבלקרית Минги тау, בגאורגית: იალბუზი) הוא הר בהרי הקווקז המערביים שברוסיה, ליד הגבול עם גאורגיה. האלברוס הוא הר געש שרדום מזה כ-2,000 שנים, והוא ההר הגבוה ביותר בחלק האירופאי של הרי הקווקז. הפסגה המערבית מתנשאת לגובה 5,642 מטר ונחשבת לפסגת ההר הגבוהה ביותר באירופה. הפסגה המזרחית מגיעה לגובה 5,621 מטר. ההר הוא מבין שבע הפסגות המהווה "תחנה" ב-מסע שבע הפסָגות.
היסטוריה

גובה ההר נמדד על ידי מדענים רוסים בשנת 1813. בשנת 1829 הגיעה המשלחת הראשונה לפסגת ההר המזרחית, כשבין חבריה היה הפיזיקאי היינריך לנץ. הראשונים לעלות אל הפסגה המערבית הייתה משלחת אנגלית, בשנת 1868.
בגובה של כ-4,000 מ' הוקם בית מלון "מקלט של אחד עשר".
טיפוס על ההר

האלברוס מהווה יעד מרכזי למטפסי הרים רבים. אזור ההר ובמיוחד עמק בקסן (Baksan) הוא אתר טיולים וסקי מהגדולים ברוסיה. קל יחסית להגיע לעמק ויש בו עשרות מסלולי טיולים.
העובדה שניתן לעלות עם רכבל עד לגובה של 3,750 מטר, והצורך בידע טכני בסיסי כדי להעפיל לפסגתו, מגבירה את כוח משיכתו של ההר גם בקרב מטפסים לא מקצועיים. במהלך חודשי הקיץ ניסיונות הטיפוס לפסגה מגיעים גם לכ-100 בני אדם ביום. ניסיונות הטיפוס במהלך עונת החורף הם נדירים וקשים משמעותית בשל תנאי מזג האוויר הקיצוניים, ובדרך כלל מבוצעים על ידי מטפסים מקצועיים בלבד. ממוצע מקרי המוות על הר אלברוס עומד על 15-30 בני אדם בכל שנה, ורובם נגרמים בשל ״חוסר בניסיון, במקצועיות ובציוד הנדרש״ של מרבית המטפסים הפוקדים את ההר.
הערות שוליים

↑  מנשה פוליני, לפתחי-עולם של קאוקאז, הארץ, 10 בנובמבר 1941
↑  Alex Trubachev, Interview with Boris Tilov - the Chief of the rescue service of Elbrus region, Summit Post, ‏19 בנובמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559859405171  GND: 4274699-1  LCCN: n82131532  NKC: ge313257  SUDOC: 066839173  VIAF: 153631779   WorldCat (עם VIAF): 153631779 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אישטוואן אנהלט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באפריל 1919 בודפשט, הרפובליקה הסובייטית ההונגרית 
 פטירה:  24 בפברואר 2012 (בגיל 92) קינגסטון, קנדה 
 מוקד פעילות:  קנדה, הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט, הקונסרבטואר של פריז 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  הונגרית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר קנדה  עמית החברה המלכותית של קנדה 
 
אישטוואן אנהלט (בהונגרית: Anhalt István, באנגלית: István Anhalt; בודפשט, 12 באפריל 1919 – קינגסטון, אונטריו, קנדה, 24 בפברואר 2012) היה מלחין קנדי ממוצא יהודי-הונגרי. אנהלט שימש כפרופסור למוזיקה באוניברסיטת מקגיל והקים את אולפן המוזיקה האלקטרונית של אוניברסיטת מקגיל.
הוא כיהן גם כראש תחום המוזיקה באוניברסיטת קווינס, קינגסטון. יצירותיו זיכו אותו במוניטין של אחד מהאבות המייסדים של המוזיקה האלקטרואקוסטית בקנדה. בין תלמידיו ניתן למנות את קווין אוסטין, שחקן נבחרת טרינידד וטובגו בכדורגל, ג'ון פודי (אנ') מלחין יליד הונגריה, קליפורד פורד (אנ') מלחין ועורך מוזיקלי, יו הארטוול, ג'ון הוקינס (אנ') מלחין ומנצח קנדי, ועוד רבים ידועים מאוד בקנדה.
בשנת 2003 מונה אנהלט לקצין במסדר קנדה. בשנת 2007, מונה לחבר בחברה המלכותית של קנדה (אנ'). מבחר מהתכתבויותיו עם המלחין האמריקאי ג'ורג' רוכברג פורסמו ב-2007.