stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרחון לונג (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בקרחון באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  72°30′00″S 96°43′00″W﻿ / ﻿72.5°S 96.7167°W﻿ / -72.5; -96.7167
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון לונג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון לונג
 
קרחון לונג (באנגלית: Long Glacier) הוא קרחון בחלקו הדרום-מזרחי של האי ת'רסטון, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 15 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון דרום ונשפך אל מדף הקרח אבוט, 26 קילומטרים ממערב לנונאטאק הריסון.
בסמוך ממערב לקרחון מצוי מצוק לונג.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של פרד א. לונג, הבן (Fred A. Long, Jr.), שהיה מכונאי מטוסים של טייסת VX-6 של צי ארצות הברית בתחנת אמריקה הקטנה בשנת 1957; וכן שהה באנטארקטיקה בחורף האוסטרלי 1960–1961 ובחורף האוסטרלי 1962–1963.
משפחת סולובייצ'יק

משפחת סולובייצ'יק (בכתב עברי דייקני: משפחת סוֹלֹוְצִּ'יק) היא שושלת רבנים לויים מפורסמת ששימשה ברבנות העיר בריסק שלשה דורות ברציפות, ובניה נמנו בין גדולי ומנהיגי היהדות בדורם. משמעות שם המשפחה הוא חזן, ומורה על תפקיד קדום של משפחה זו בקהילה היהודית'.
משפחה זו נקראת על שם השתייכותם ויחוסם להלויים המשוררים בבית הבחירה שיבנה בקרוב שכן סוֹלֹוְצִּ'יק הוא תרגום מיידיש לחזן ומשורר ששר שירת סולו. על שם עיר רבנותם השושלת מכונה לעיתים בית בריסק. השושלת התחילה ברבי יוסף דוב סולובייצ'יק, בנו רבי חיים, ובנו של רבי חיים - רבי יצחק זאב. בנוסף לשלושה רבנים נודעים אלה בין שורות המשפחה נמנו רבנים מפורסמים שהשפיעו מתורתם ודעותיהם על בני דורם ואף לדורות.
בני השושלת

אבי משפחת סולובייצ'יק היה רבי יצחק בן רבי יוסף סג"ל סולובייצ'יק אשר היגר מבריסק לאחד מפרברי קובנה. בנו משה ונכדו רבי יוסף היו מחשובי העיר ורבניה, רבי יוסף נשא את רלקה בתו של רבי חיים מוולוז'ין אשר הייתה גם אחיינית של רבי זלמן מוולוז'ין, מזיווג זה נולדו שני ילדים, יצחק זאב אשר היה אביו של הבית הלוי אשר ממנה יצאה שושלת בריסק, הבן השני היה אליהו צבי סולובייצ'יק.
הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בית הלוי) - ראש ישיבת וולוז'ין ורבה של סלוצק ובריסק, ומחבר השו"ת "בית הלוי"
הרב שמחה סולובייצ'יק - רבה של מאהליב, בנו של הרב יוסף דוב
הרב יוסף דוב סולובייצ'יק, בנו של הרב שמחה
הרב יצחק סולובייצ'יק - ראש ישיבה בירושלים
הרב חיים סולובייצ'יק - ראש ישיבת וולוז'ין ורבה של בריסק, אבי "שיטת בריסק" בלימוד ההלכה, ומחבר ספר "חידושי רבינו חיים הלוי על הרמב"ם", בנו של הרב יוסף דוב
הרב יצחק זאב סולובייצ'יק - רבה של בריסק ואחר כך בירושלים, מחבר ספר "חידושי מרן רי"ז הלוי על הרמב"ם", בנו של הרב חיים
הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (ירושלים) - ראש ישיבת בריסק בירושלים, בנו של הרב יצחק זאב
הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק ראש ישיבת בריסק, בנו של הרב יוסף דוב
הרב רפאל סולובייצ'יק, בנו של הרב יצחק זאב
הרב משולם דוד הלוי סולובייצ'יק, בנו של הרב יצחק זאב
הרב יצחק זאב סולובייצ'יק בנו של הרב משולם דוד
הרב מאיר סולובייצ'יק, בנו של הרב יצחק זאב
הרב משה סולובייצ'יק (ישיבה יוניברסיטי) - ראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן, בנו של הרב חיים
הרב אהרן סולובייצ'יק - ראש ישיבת בריסק בשיקגו, בנו של הרב משה
הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בוסטון) - ממנהיגיה הרוחניים של היהדות אורתודוקסית-מודרנית בארצות הברית, בנו של הרב משה
פרופסור חיים סולובייצ'יק (היסטוריון) - פרופסור לתולדות עם ישראל בישיבה אוניברסיטה ובאוניברסיטה העברית, בנו של הרב יוסף דוב מבוסטון
הרב ישראל גרשון סולובייצ'יק - בנו הבכור של הרב חיים
הרב משה סולובייצ'יק (ציריך) - תלמיד חכם וראש ישיבה בציריך, בנו של הרב ישראל גרשון
הרב ברוך סולובייצ'יק, ראש ישיבת תורת זאב בבית שמש. בנו של הרב משה סולובייצ'יק (ציריך).
אליהו צבי סולובייצ'יק מחבר פירוש על הרמב"ם וספר קול קורא
בנו, ר' שמחה הלוי סולובייצ'יק, המכונה גם ר' שמחה לונדינר (על שם לונדון, מקום מושבו)
זלמן יוסף סולובייצ'יק - רוקח ואיש ציבור, מאנשי היישוב הישן בירושלים, בנו של ר' שמחה
הערות שוליים

↑  ראה מאגר שמות משפחה, ערך תפקיד בקהילה היהודית
↑  ראה ספר הראשון לשושלת בריסק
↑  ראה מאגר שמות משפחה, ערך תפקיד בקהילה היהודית
קרחון שיהאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  70°56′00″S 162°24′00″E﻿ / ﻿70.93333333°S 162.4°E﻿ / -70.93333333; 162.4
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון שיהאן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון שיהאן
 
קרחון שיהאן (באנגלית: Sheehan Glacier) הוא קרחון ברכס אקספלוררז בהרי באוורס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון תלול ביותר.
הקרחון מנקז את אזור פסגת מילר.
הקרחון נשפך אל קרחון רניק, דרומית לקרחון אלווארז.
הקרחון מצוי בגובה של 17 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי קבוצת המחקר הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1964–1963).
הקרחון נקרא על שמו של מוריס שיהאן (Maurice Sheehan), מטפס הרים אשר שהה בבסיס סקוט בחורף 1963, ואשר סייע למשלחת הניו זילנדית.
לקריאה נוספת

• Edmund Stump, , P 55
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 120
ציר הזמן של הפרהיסטוריה של האנושות

ציר הזמן של הפרהיסטוריה של האנושות אשר מוצג להלן מתמקד בתקופת הזמן מהעת בה לפי ההערכות החל להתקיים ההומו סאפיינס לפני כ-315,000 שנים ביבשת אפריקה ועד להמצאת הכתב, לפני מעל ל-5,000 שנה. התקופה הפרהיסטורית משתרעת מהתקופה הפלאוליתית עד לתחילת העת העתיקה.
חשוב לציין שכל התאריכים המצוינים להלן משוערים, ועל כן הם עשויים להתעדכן בעתיד על סמך תגליות חדשות.
בתקופה הפלאוליתית התיכונה

לפני 315,000 שנים: תאריך משוער בו חי ההומו סאפיינס העתיק ביותר שהתגלה עד היום (בג'בל אירהוד(אנ') שבמרוקו).
לפני 250,000 שנים: תאריך משוער בו חי האדם הניאנדרטלי העתיק ביותר שהתגלה עד היום.
לפני 230,000 שנים: התאריך המשוער המאוחר ביותר בו הוקם האתר טרה אמאטה(אנ'), שהיינו כנראה המבנה הראשון שנבנה על ידי ההומו היידלברגנסיס.
לפני 210,000 שנה: התאריך המשוער המוקדם ביותר לנוכחות אנושית מודרנית באזור דרום-מזרח אירופה (באפידימה שביוון).
לפני 194,000 עד 177,000 שנים: התאריך המשוער המוקדם ביותר לנוכחות אנושית מודרנית באזור מערב אסיה (מערת מיסליה בישראל).
לפני 170,000 שנים: הבגדים העתיקים ביותר שהתגלו מתוארכים לתקופה זו.
לפני 160,000 שנה: התאריך המשוער בו לפי ההערכות חי ההומו ספיאנס אידלטו העתיק ביותר שהתגלה עד היום.
לפני 120,000 עד 90,000 שנים: נמצאו בעבר עדויות המעידות על כך שבאותה התקופה האזור בו נמצא כיום מדבר סהרה היה אזור פורה.
לפני 100,000 שנים: התאריך המשוער המוקדם ביותר לקיומם של המבנים הקדומים ביותר בעולם (ממוקמים במצרים בסמוך לואדי חלפא בקרבת המיקום בו נמצא כיום הגבול בין מצרים לסודאן).
לפני 75,000 שנה: מתרחשת ההתפרצות של הר הגעש טובה באזור אינדונזיה אשר לפי ההערכות כנראה גרמה לכך שהאוכלוסייה האנושית כללה רק כ-15,000 אנשים בלבד בכל העולם.
לפני 70,000 שנה: הציור המופשט העתיק ביותר מתוארך לתקופה זו (התגלה במערת בלומבוס(אנ') אשר בדרום אפריקה).
בתקופה הפלאוליתית העליונה

לפני 80,000 עד 40,000 שנים: התאריך המשוער המוקדם ביותר לקיום של תרבות האבוריג'ינים האוסטרלית.
לפני 50,000 שנה: מחט התפירה העתיק ביותר מתוארך לתקופה זו. המחט היה בשימוש של האדם הדניסובי.
לפני 45,000 עד 43,000 שנים: ההומו סאפיינס מגיע לראשונה ליבשת אירופה.
לפני 40,000 שנה: התקופה המשוערת בה נכחד האדם הניאנדרטלי.
לפני 40,000 שנה: תחילתה של התרבות האוריניאקית באירופה.
לפני 40,000–30,000 שנים: האבוריג'ינים האוסטרלים הקימו את היישובים האנושיים הראשונים באזורים בהם כיום נמצאות הערים סידני, פרת' ומלבורן.
לפני 40,000-20,000 שנים: הממצא העתיק ביותר של טקס שריפת גוויות מתוארך לתקופה זו (התגלה באזור אגם מונגו שבאוסטרליה).
לפני 29,000 שנה: התנור העתיק ביותר שהתגלה עד היום מתוארך לתקופה זו.
לפני 28,000–24,000 שנים: כלי החרס העתיקים ביותר שהתגלו עד היום מתוארכים לתקופה זו.
לפני 24,000 שנה: לפי ההערכות דוב המערות נכחד באותה התקופה.
לפני 24,000 שנה: עדויות מצביעות על כך שבאותה העת היו בני אדם שחיו באלסקה וביוקון שבאמריקה הצפונית.
לפני 23,000 שנה: ההערכה המקובלת היא שבאותה התקופה זאבים החלה לחיות יחד עם תושבי אזור צפון אירו-אסיה על מנת לקבל מזון, הגנה וכי ייתכן שבהמשך הם סייעו לבני האדם לצוד. לפי ההערכות מערכת יחסים זו הובילה בהמשך לביות הכלבים.
לפני 23,000-21,000 שנים: טביעות הרגל האנושיות העתיקים ביותר שהתגלו באמריקה הצפונית מתוארכות לתקופה זו. אותן טביעות הרגל התגלו בפארק הלאומי וייט סנדס אשר בניו מקסיקו.
לפני 20,000 שנה: עלייתה של התרבות הכבארית באזור הלבנט.
לפני 20,000–19,000 שנים: השימוש הקדום ביותר בקדרות. אותם הממצאים התגלו במערת שיאנרן שבסין.
לפני 18,000 שנה: עלייתה של התרבות המגדלנית באירופה.
לפני 15,000–14,700 שנים: התאריך המוקדם ביותר לביות החזירים.
לפני 14,200 שנה: השרידים הקדומים ביותר לכלב הבית מתוארכים לתקופה זו.
לפני 14,000–12,000 שנים: העדויות העתיקות ביותר למלחמה פרהיסטורית (בג'בל סהבה של התרבות הנאטופית).
לפני 13,000–10,000 שנים: סוף עידן הקרח האחרון. האקלים התחמם והקרחונים נסוגו.
לפני 13,000–11,000 שנים: התאריך המוקדם ביותר לביות הכבשים.
לפני 12,900–11,700 שנים: לפי ההערכות באותה התקופה התרחשה התופעה האקלימית Younger Dryas.
לפני 12,000 שנה: התאריך המוקדם ביותר לביות העזים.
תקופת הולוקן

לפני 11,600 שנים (האלף ה-10 לפני הספירה): לפי ההערכות במהלך תקופה זו חלה התחממות פתואמית של כדור הארץ אשר האיצה את נסיגת הקרחונים. האירוע נחשב לאירוע מכונן בתחילה תקופת ההולוקן.
לפני 11,600 שנים: ביריחו התגלו עדויות להתיישבות אנושית משנת 9,600 לפני הספירה.
לפני בסביבות 11,200–11,000 שנים: באותה התקופה חלה עלייה פתאומית של פני הים ב-7.5 מטרים במהלך כ-160 שנה.
לפני 11,000 שנים (האלף ה-9 לפני הספירה): האתר הפרוטו-דתי העתיק ביותר שהתגלה עד היום מתוארך לתקופה זו. האתר התגלה בגבקליטפה אשר בדרום טורקיה.
לפני 11,000 שנים (האלף ה-9 לפני הספירה): באותה התקופה הדוב הענק קצר הפנים נכחד. באותה התקופה הסוסים נכחדו באמריקה הצפונית.
לפני 10,900–10,300 שנים (האלף ה-9 לפני הספירה): העמים הילידים של אזור אמזוניה מבייתים לראשונה את הקסאווה, היבול הביתי הראשון בעולם החדש, ובהמשך מבייתים גם את הדלעת ועשרות מיני עצים שונים.
לפני 10,500 שנים (האלף ה-9 לפני הספירה): התאריך המוקדם ביותר לביות בקר.
לפני 10,000–9,000 שנים (האלף ה-8 לספירה): בצפון מסופוטמיה (באזור בו נמצאת כיום עיראק), החלו לגדל שעורה וחיטה. בתחילה אותם הגידולים שימשו להכנת בירה, דייסה ומרק, אך בהמשך הם ישמשו להכנת לחם.
לפני 9,500–5,500 שנים: התקופה הלחה באפריקה
לפני 9,500 שנים: היישוב העירוני צ'טלהויוק נוסד באנטוליה. זהו גם התאריך המוקדם ביותר לביות החתול.
לפני 9,200 שנה: התיישבות אנושית ראשונה בעמאן.
לפני 9,000–8,000 שנים (האלף ה-7 לפני הספירה): חקלאים מגיעים לראשונה לאירופה דרך אנטוליה ומחליפים בהדרגה את אוכלוסיות הציידים-לקטים באזורים רבים, משתלבים באוכלוסיות אחרות, ומביאים עימם את החקלאות לאירופה.
לפני 9,000 שנה (האלף ה-7 לפני הספירה): התירס מבוית בדרום מקסיקו והופך במהרה למרכיב הדומיננטי במסו-אמריקה.
לפני 9,000 שנה (האלף ה-7 לפני הספירה): עלייתה של תרבות ג'יאהו(אנ') בסין.
לפני 6,000 שנה (המאה ה-41 לפנה"ס): ציוויליזציות מתפתחות באזור מסופוטמיה/הסהר הפורה (באזור בו נמצאת כיום עיראק). ההערכה המקובלת היא שזו התקופה המוקדמת ביותר לביות הסוסים, לביות העופות, והמצאת האובניים.
תקופת הולוקן > האלף הרביעי לפני הספירה

לפני 5,500 שנים (המאה ה-35 לפנה"ס ): העדות הראשונה לחניטה במצרים מתוארכת לתקופה זו.
לפני 5,300 שנה (המאה ה-34 לפנה"ס): תחילת תקופת הברונזה במזרח הקרוב.
לפני 5,200 שנה (המאה ה-32 לפנה"ס): עלייתה של ציוויליזציית נורטה צ'יקו מובילה לייסוד הערים הראשונות ביבשת אמריקה. ציוויליזציית נורטה צ'יקו נחשבת על ידי רבים לציוויליזציה העתיקה ביותר ביבשת אמריקה.
לפני 5,200 שנה (המאה ה-32 לפנה"ס): עלייתה של תרבות יאמניה.
לפני 5,100 שנים (המאה ה-31 לפנה"ס): תקופת הברונזה החלה בכרתים, ומסמנת את תחילתה של התקופה המינואית הקדומה.
תקופת הולוקן > האלף השלישי לפני הספירה

לפני 5,000 שנה (המאה ה-31 לפנה"ס): היישוב סקארה ברי נוסד באורקני.
לפני 4,600 שנה ( המאה ה-27 לפנה"ס): הכתיבה פותחה לראשונה בשומר ובמצרים, והדבר הוביל לתחילתה של ההיסטוריה המתועדת.
העצמאית האחרונה של הכתיבה.
תיאטרון מראה

תיאטרון מראה היה תיאטרון שפעל בקריית שמונה במשך כ-20 שנים עד שריפתו ביוני 2018. בתקופת פעילותו היה התיאטרון היחיד בגליל עליון, וברמת הגולן.
התיאטרון הוקם בשנת 2000 על ידי השחקן מנחם עיני במטרה להוות מרכז תרבותי תיאטרלי בצפון. התיאטרון פעל באולם מופת שבנתה ההסתדרות בעיר בשנות ה-60. הוא נתמך בתחילתו על בסכום של 200 אלף שקל על ידי איש העסקים נוחי דנקנר. בשנת 2009 עמד בפני סגירה על רקע מצוקה כלכלית. ובהמשך מתקציב תיאטרון הפרינג' של משרד התרבות.
במהלך שנות פעילותו הפיק כשלוש הצגות בשנה בין ההצגות שהוצגו בו, הצגת היחיד של השחקנית מורן ברביבאי 'סבתא ד'יאלי', אשר סיפרה את סיפור המתיישבים הראשונים בקריית שמונה. בנוסף הפעיל אנסמבל התיאטרון קבוצות תיאטרון קהילתיות לילדים, נוער ומבוגרים. לאחר מלחמת לבנון השנייה נערכו בתיאטרות סדנאות 'תיאטרון פלייבק' שנועדו לאפשר עיבוד לחוויות של תושבי העיר.
בשנת 2016 זכתה ההפקה "To life" מאת גילי עברי של התיאטרון בפרס 'קיפוד הזהב' עבור עיצוב התלבושות של בלה חבצקין. בשנת 2017 זכתה ההצגה 'מלחמת שוורים' מאת מייק ברטלט בבימוי אורלי רבניאן בפרס קיפוד הזהב עבור תפאורה (שעוצבה אף היא על ידי חבצקין).
בין ספטמבר 2015 לדצמבר 2016 ניהל את התיאטרון אמנותית יפתח קליין. את התיאטרון ניהלו לאורך השנים גם רועי הורוביץ, רמי נעמן, אור נדב ארגוב, עופר שמר,, חגית מיכאלי רובין (2014-2018) ושמעון ביטון (2018).
ב-22 ביולי 2018, נשרף אולם התיאטרון והדבר הוביל לסגירתו.
חלק מאמני התיאטרון הקימו לאחר סגירתו את אנסמבל צפוניתל'ה.
הערות שוליים

1 2  תיאטרון מראה, באתר במה
↑  מרב יודילוביץ', תיאטרון מראה מגיע לתל אביב, באתר ynet, 5 במרץ 2007
↑  מרב יודילוביץ', תיאטרון "מראה" עומד בפני סגירה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009
↑   נעה שפיגל, משרד התרבות עצר את התקצוב לתיאטרון מראה בקרית שמונה ופעילותו הוקפאה, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2017
↑  אסף צבי ומיכל רוזן, ‏קריית שמונה / שריפה בתיאטרון 'המראה' בקריית שמונה: "עזרו לנו לשקם את הדבר היפה הזה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביוני 2018
↑  האתר של בלה חבצקין
↑  ענת יתח, השחקן יפתח קליין התפטר מניהול תיאטרון מראה בקרית שמונה, באתר mynet‏ העמק, 6 באוקטובר 2016
↑   נעה שפיגל, משרד התרבות עצר את התקצוב לתיאטרון מראה בקרית שמונה ופעילותו הוקפאה, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2017
↑   יאיר אשכנזי, השחקן יפתח קליין מונה למנהל האמנותי של תיאטרון מראה בקרית שמונה, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2015
↑  מרב יודילוביץ', תיאטרון מראה מגיע לתל אביב, באתר ynet, 5 במרץ 2007
1 2  יוצרי תיאטרון מראה לשעבר, שהפסיק את פעילותו, לא מפסיקים לחלום והקימו את אנסמבל צפונית'לה – תיאטרון גלילי יוצר חדש. - מידע 8, באתר מידע 8, ‏16 בדצמבר 2019
↑  מרב יודילוביץ', תיאטרון "מראה" עומד בפני סגירה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏עוצרים בשוליים: מה קורה לאמנים שרוצים לצמוח בפריפריה, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2015
↑  אסף צבי ומיכל רוזן, ‏קריית שמונה / שריפה בתיאטרון 'המראה' בקריית שמונה: "עזרו לנו לשקם את הדבר היפה הזה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביוני 2018
↑  מרב יודילוביץ', תיאטרון "מראה" עומד בפני סגירה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009
↑  זאת לא הצגה תיאטרון מראה נשרף, באתר news8.co.il
↑   תיאטרון צפוניתל'ה, ברשת החברתית פייסבוק
ימת מישיגן

| --- | --- |
ימת מישיגן, מבט מהחלל
ימת מישיגן, מבט מהחלל
 מידע כללי
 מיקום:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  ימה קרחונית
 מידות
 שטח:  58,016 קמ"ר
 נפח:  4,918 קמ"ק
 גובה:  176 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  494 ק"מ
 אורך:  494 קילומטר
 רוחב מרבי:  190 ק"מ
 רוחב ממוצע:  190 ק"מ 
 עומק מרבי:  282 מטר
 ‏עומק ממוצע:  85 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר שיקגו, נהר דה פליין
 מקור לנהר:  ימת יורון 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית ארצות הברית
 אורך קו החוף:  2,633 ק"מ
 ערים:  שיקגו, מילווקי
 תחלופת המים:  99 שנים
 קואורדינטות:  44°00′28″N 86°45′23″W﻿ / ﻿44.007874°N 86.756451°W﻿ / 44.007874; -86.756451
 אגן הניקוז של הימות הגדולות
 
ימת מישיגן (באנגלית: Lake Michigan) היא אחת מחמש הימות הגדולות באמריקה הצפונית והאגם השישי בגודלו בתבל.
ימת מישיגן היא הימה היחידה מתוך חמש הימות הגדולות של המערב התיכון הנמצאת כולה בתחומי ארצות הברית, וסביבה המדינות אילינוי, מישיגן, ויסקונסין ואינדיאנה. בחופיה הדרומיים מצויות הערים שיקגו ומילווקי. פרבריה של שיקגו תופסים את כל רצועות החוף של אילינוי ואינדיאנה וחלק מרצועת החוף של ויסקונסין, עד לפרבריה של מילווקי. חופי הימה נמוכים ויש בה דגה רבה. היא מחוברת באמצעות מצר מקינק (Mackinac) אל ימת יורון.
בדצמבר 2013 קפא חלק ניכר מימת מישיגן, הרבה מעבר למצב הרגיל בתקופה זו בשנים קודמות. מעטה הקרח המוקדם הביא לביטול החגיגות המתוכננות לשנה החדשה. קפיאת נהר סנט מרי העלה חשש לשיבוש בפעולת תחנות הכוח, שלא יקבלו את הפחם הדרוש להפעלתן.
היסטוריה

״חודי קלוביס״ שנמצאו באזור הימה הן העדות המוקדמת ביותר להתיישבות באזור. אנשי תרבות הנחושת העתיקה הותירו שרידים לפעילותם ברחבי מדינת ויסקונסין וחצי האי הצפוני של מישיגן. באופן הדרגתי, תרבות וודלנד החקלאית השתכנה ברחבי הימות הגדולות וצאצאיהם היו אלו שהאירופאים פגשו בביקוריהם הראשונים באזור.
ג'ין ניקולט היה האירופאי הראשון שחקר את ימת מישיגן בסביבות 1635 ושהגיע לאזור הידוע כיום כמדינת וויסקונסין. המטיף הישועי קלוד-ג'ן אלואט הגיע ב-1668 לאזור גרין ביי להמיר את השבטים הילידים באזור. צוות המגלים ז'אק מארקט ולואי ז'ולייה מיפו את חופו המערבי של האגם.
במאה ה19 הימה שיחקה תפקיד חשוב בהתפתחות העיר שיקגו ואזור המערב-התיכון. הימה קישרה בין האוקיינוס האטלנטי ונהר המיסיסיפי.
התיישבות

כשנים עשר מיליון איש חיים לחופיה של ימת מישיגן. צפון החוף המזרחי והמערבי של האגם במדינות מישיגן וויסקונסין רצוף בעיירות תיירות קטנות, המתמלאות בקיץ על ידי תושבים המגיעים מהערים הגדולות באזור. בין הערים הגדולות (מעל 30,000 תושבים) לחופי הימה ניתן למצוא את שיקגו ואת ערי הנורת' שור באילינוי, מילווקי, גרין ביי, קנושה ורסין בוויסקונסין, גארי באינדיאנה ומסקיגן והולנד, במישיגן.
הערות שוליים

↑  שיקגו טריביון, כתבה על קפיאת ימת מישיגן במועד מוקדם מן הצפוי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531537005171  BNE: XX458538  GND: 4281497-2  LCCN: sh85084706  NARA: 10046900  VIAF: 315125114   WorldCat (עם VIAF): 315125114 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ארצות הברית ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שקיעה בימת מישיגן
קומארי

שאג'אני שאקאיה, הקומארי מבהקטפור בעת ביקור בארצות הברית
קומארי חוזרת לביתה קומאר גאר לאחר צפייה במצעד "Seto Machhindranath", מרץ 2012
קומארי של קטמנדו, 2007
קומארי, יוני 2010
הכניסה ל"קומארי גאר" המבנה בו כרב הקומארי של קטמנדו
נשים נפאליות ביום מכירות סמוך למקדש מקומי, יולי 2013
קומארי או קומארי דווי היא אלה חיה במסורת הנפאלית. פירושה המילולי של המילה בסנסקריט הוא בתולה או צעירה. יש קומארי נוספות בתת-היבשת ההודית, למשל בקומורין שבדרום, אולם מעמדן לא גבוה כשל האלה החיה הנפאלית. מאחר שקומארי היה גם שמה של האלה דורגה בילדותה, מאמינים הנפאלים כי בקומארי מתגלמת גם רוחה של האלה טלג'ו שהיא דורגה, אשתו של שיווה.
התפקיד כולל חיים ייצוגיים במקדש, מתן ברכות וקמעות לעולי הרגל והשתתפות בטקסים במקדש. פעם בשנה, בחג הקומארי, יוצאת הקומארי ישובה על אפריון הנישא על ידי מתנדבים, למסע ברחובות העיר בה היא מתגוררת. פרט לחג זה הנמשך ימים ספורים, היא כמעט ולא יוצאת מהארמון. סיום התפקיד הוא בעת שהקומארי מקבלת את המחזור החודשי הראשון שלה, ואז היא חוזרת למשפחתה.
שלושת הקומארי הידועות הן הקומארי של בהקטפור, של לליטפור והקומארי המלכותית מקטמנדו המתגוררת בארמון "קומארי גאר" שליד כיכר דורבר (כיכר הארמון). מלבדן יש עוד קומארי במקדשים שונים בנפאל.
ילדות הקומארי, הכתרתן וגירושן

פירוש המילה "קומארי" בסנסקריט (השפה הקלאסית של הודו והעתיקה מבין שלל הלשונות שבה), היא "צעירה" או "בתולה". יש הנוטים לקרוא לה "האלה החיה". הילדות המשמשות לתפקיד ה"קומארי" נבחרות לפי חישובים אסטרולוגיים ובעיקר לפי סימני שלמות פיזית ונפשית. תהליך ההכתרה נמשך מספר שבועות, בהם נכנסת האלה בהדרגה לגופה של הילדה, על פי אמונתם של הנפאלים, ובכך מוגדרת ה"קומארי" כבעלת כוח לוחמני נשי. בתפקידה, תתגורר הילדה במקדש ובבידוד, ובכל יום ראשון תשב אל מול חלון גדול ופתוח להינדואיים בלבד, ובמבט עיניים נוקב אל העוברים ושבים, תועברנה הברכות שייזמנו לעצמם. על פי האמונה לכוח מבטה יש יכולת בלתי נלאית. הבידוד והסגפנות הכרחיים להעצמת קדושתה. מעטים יטפלו בה ויסעדו אותה בכל שנות תפקידה. הבידוד יכלול המעטת שיח, המעטת תנועה והמעטת פיתוח אינטראקציה חברתית. כל זאת כדי לשמור ולהעצים את כוחה וקדושתה. הנפאלים מאמינים שבילדה הנבחרת לתפקיד זה שוכנת רוחה של האלה טלג'ו. זוהי אלה בוגרת המחסלת שדים זכרים ואויבים המגלמת את מכלול תכונות ה"שאקטי". על פי האמונה, יש בה מחד את הכוח הנשי המכיל פריון וברכה ארצית ומאידך יש בה את הכוח הלוחם המכיל אגרסיביות ולוחמנות. הנפאלים יודעים לספר כי טלג'ו הייתה אשתו של שיווה (אחד האלים החשובים ביותר בהינדואיזם האחראי על הרס העולם באחרית הימים, ומתואר כיוגי (אדם העוסק ביוגה) סגפן היושב דרך קבע בהגות מדיטאטיבית). האגדה מספרת שהאלה טלג'ו ברחה מהמלך מאלה (אנ') זאת משום כמיהתו המינית אליה ומתוך חשש שיהפוך את כוחה הלוחמני לאלה בעלת כוח של פריון, ובכך יבטל את בתוליה ויקטין את כוחה. הבתולין ואי קבלת המחזור בילדה המגלמת את תפקיד האלה השליחה, הם מקור החוזק והעוצמה. רק בגוף בתול, ללא מחזור וללא דימום יש יכולת להכיל אלה כה חזקה, על פי האמונה ולשמש בתפקיד השליחה המברכת.
בהגיעה של ילדת ה"קומארי" למקדש בערב קבלת התפקיד, מושיבים אותה במערומיה ועורכים לה טקס של טיהור פיזי ומחיקת העבר, מעין טרום לידה מחדש וקבלת רוח האלה לתוכה. בהמשך מולבשת הילדה בבגדי "קומארי" אדומים, המסמלים את האנרגיה המינית והיוצרת. בבוקר שאחרי, יוצאת ה"קומארי" המלכותית החדשה ממקדש טלג'ו וחוצה את הכיכר על שטיח לבן שנפרש במיוחד עבורה. הילדה תכהן בתפקידה עד להופעת הסימן הראשון של הטומאה – הדימום, המחזור החודשי. אז היא תועבר לפינת המשכן, יוסרו ממנה התכשיטים (שיועברו למכהנת הבאה), ומרגע זה ואילך היא תחזור לבית הוריה, ותהפוך לילדה ככל הילדות. היא תתחיל לחיות ללא ההגבלות כבעבר. היא אינה חייבת לשבת על הכס בדממה ולקבל קהל, היא לא צריכה לברך אף אחד ומותר לה לצאת ולשחק ולעשות ככל העולה על רוחה. קשיי ההתאקלמות לחיים החדשים מובילות את מרביתן לדיכאון, לנידוי חברתי ואף לקושי במציאת חתן, היות שהנפאלים מאמינים שבנות ה"קומארי" שסיימו את תפקידן עשויות להמיט על בעליהן אסון בגלל העוצמה שדבקה בהן בשנים בהן שימשו בתפקיד כה עוצמתי, ולכן רק בעלים עם תעצומות נפש יוכלו לחיות במחיצתן.
הקומארי בקטמנדו וסיפורי אגדות

יש הרבה סיפורי עם הקשורים לקומארי ולסיבה מדוע החליטו לקדש נערה, וסיפורים בנושא ממשיכים להכתב. אחד הסיפורים‏ מספר על אלה נפאלית יפהפייה בשם טלג'ו (דורגא) שסייעה למלך מאלה להצליח בשלטונו עד שלילה אחד, כאשר שאל לעצותיה, השתלט עליו יצרו והוא תקף את האלה. האלה שהצליחה להימלט החליטה שהעם הנפאלי ראוי לעצותיה ולתבונתה אבל על מנת למנוע השנות מקרים כאלו היא תחזור בדמות ילדה קטנה שאינה מהווה פיתוי או גירוי מיני.
הילדות הנבחרות לתפקיד כקומארי, שייכות לבנות הנווארים, תושביו הקדומים של עמק קטמנדו, שדתם מאופיינת במיזוג בין הינדואיזם לבודהיזם.
במאה השלישית לספירה קיבלו הנווארים עליהם את עקרון המעמדות החברתיים, למרות האמונה השונה של הבודהיזם, בה אין מעמדות. בעבר התקיימו בשלושת ערי הממלכה הנוואריות הכתרות לקומארי: בעיר קטמנדו (בירת נפאל והעיר הגדולה ביותר במדינה), בעיר פטן ( הנחשבת לאחת הערים הגדולות בנפאל, והשוכנת בעמק קטמנדו דרומית לנהר בגמטי) ובעיר בהקטפור (נקראת גם "עיר המאמינים" והממוקמת 12 ק"מ מזרחית לקטמנדו).
מעצם כוחה של עיר הבירה והחלשותן של הערים הנוספות בהקשרים לטקסים אלו, נחשבת הקומארי בקטמנדו לחשובה בין חברותיה מהערים האחרות ולמלכה מביניהן. חשיבותה הרבה מתוארת כך, היות שהנפאלים מאמינים שבגופה של הילדה הנבחרת שוכנת האלה טלג'ו, אשתו של שיווה, אשר בכוחותיה יודעת לחסל שדים זכרים ואויבים.
הקומארי בקטמנדו מבודדת מקהל המאמינים וחיה בבידוד כמעט מוחלט, לעומת הילדות-אלות קומארי בערים אחרות, שממלכתיותן מוכרת פחות, ואליהן מתאפשרת גישה, וניתן לשוחח איתן ולהעניק להן כבוד. הנפאלים אף מאמינים שישנן עוד אלות בגופן של בנות נוספות בתפקיד דומה לקומארי, ולכולן מכנה משותף – הן לעולם לא תהיינה בהריון.
אבן בוחן לבחירת הקומארי

המועמדת לתפקיד נבחרת תחילה לפי חישובים אסטרולוגיים אך היא חייבת להיות בעלת 32 סימנים של שלמות פיזית,[דרושה הבהרה] לדוגמה: רגליים פרופורציונליות, ללא פלטפוס, ציפורניים נאות, כפות הידיים והרגליים רכות ומוצקות, גוף רחב בכתפיים וצר במותניים, איבר מין קטן ומעוצב, 40 שיניים לבנות, נאות וללא רווחים, והאיברים הבאים בהדמיה לחיות - ירכיים כשל אייל, חזה ולחיים כשל אריה, צוואר כקונכייה, ריסים כשל פרה ועוד. הילדה הנבחרת לתפקיד תהיה לכל היותר בת שנתיים עד שלוש, תידרש ממנה בגרות פיזית כמו למשל מספר השיניים, עמידה יציבה ואתלטית וביטחון בתנועתיות וכן עליה להפגין רוגע והיעדר פחד. השלב הבא יהיה השלב של כניסת האלה לגופה. יעברו כארבעה שבועות עד ליום ההכתרה אשר נקרא "הלילה השחור", בו מקריבים קורבנות המוניים והילדה המועמדת לתפקיד תידרש לעבור מבחן סופי. במבחן זה תידרש הילדה להיכנס להיכל התפילה בו תשהה בשנים הבאות, לעבור ללא פחד בין ראשי תאו כרותים ורצפה שטופת דם. בהגיעה למקדש מושיבים את הילדה במערומיה לפני הכהן, והוא עורך לה טקס טיהור ומחיקת העבר, מעין לידה מחדש לצורך קבלת רוח האלה לתוכה. בהמשך תולבש הילדה בבגדי קומארי בצבע אדום, אשר מסמלים את האנרגיה המינית והיוצרת. לפנות בוקר תצא הילדה הקומארי המוכתרת ממקדש טלג'ו ותחצה את הכיכר הסמוכה הישר אל משכנה הרשמי החדש.