stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גופר קרמיקה
עבודות במרחב הציבורי

בנק י. ל. פויכטונברג - שיבוץ של קרמיקה בעבודת ברזל, אבסטרקט.
בניין מנהלת בל"ל ב, ברנד תל -אביב, אבסטרקט טרקוטה 240*160
בל"ל אילת, תבליט קראמי אבסטרקטי, 140* 500, בזיגוג צבעוני שקוף
סניף בל״ל, בן יהודה 30 תל אביב - חיפוי תבליט קראמי צבעוני מט אבסטרקטי לעמודים בגובה 230, כולל שעון קיר.
קיר חיצוני בסמוך לחדר האוכל הישן שבקיבוץ אפיקים. אינטרפרטציה לציור של האומן המקומי ליאו רוט של על בסיס למימד הקראמי.
קיר כניסה לבית החולים פוריה בו נתנו פירוש אומנותי לפסוק "אִמְּךָ כַגֶּפֶן בְּדָמְךָ עַל מַיִם שְׁתוּלָה פֹּרִיָּה וַעֲנֵפָה הָיְתָה מִמַּיִם רַבִּים" יחזקאל, י"ט, י'. תבליט עם זיגוג צבעוני 500*180.
עיטור ברכת השחייה בקיבוץ חצרים
תערוכות

קרמיקה ישראל 70, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1970.
קערות סדר פסח מקרמיקה, המוזיאון לאתנוגרפיה ולפולקלור, חיפה, 1976.
רפאל אבקסיס - דפי הגדה מצוירים; אברהם ופנינה גופר - קערות פסח, בית יד לבנים, חולון, 1987.
תערוכת חנוכיות מקרמיקה, בית ״יד לבנים״ ברעננה.
הביאנלה ה-3 לקרמיקה בשנת 2004, פרק ההיסטוריה, אוצרת: עירית ציפר.
1965 היום, מוזיאון ישראל, ירושלים, אולם ספרטוס, ביתן פלבסקי לעיצוב, ביתן אילה זקס אברמוב לאמנות ישראל, 2015.
״אור ואופל״, משכן המוזיקה, יוני 2015, אוצרת אורית לוטרינגר.
הערות שוליים

↑  בביאנלה השלישית לקרמיקה אצרה ד"ר עירית ציפר מדור קטן שהוקדש לקרמיקה הישראלית עד לשנות השבעים. בקטלוג התערוכה תיארה את תרומתם לקרמיקה הישראלית בזיגוגים צבעוניים עשירים המזכירים עבודת ויטרז' מעבירת האור לעומת הקרמיקה הישראלית שהתאפיינה במונוכרומטיות של גוני החומר והאדמה.
הקרע

ערך זה עוסק בסרט משנת 1970. אם התכוונתם לרומן גרפי מ-2014, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  קלוד שברול 
 הופק בידי:  אנדרה ז'נובה 
 תסריט:  קלוד שברול 
 עריכה:  ז'אק גאיאר 
 שחקנים ראשיים:  סטפאן אודראן   מישל בוקה   ז'אן-פייר קאסל
 מוזיקה:  פייר ז'נסן 
 צילום:  ז'אן ראבייה 
 מדינה:  צרפת-איטליה-בלגיה
 חברה מפיצה:  גומון, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 באוגוסט 1970
 משך הקרנה:  124 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"הקרע" (בצרפתית: "La Rupture") הוא סרט צרפתי משנת 1970 בבימויו של קלוד שברול. הסרט עוסק בניסיונו של איש עסקים עשיר לעקוב אחר אשת בנו ולטפול עליה אשמות שוא בעזרת אדם ששכר וזאת, במטרה לקבל משמורת על נכדו, לאחר שהאשה מבקשת להתגרש מבנו. הסרט מבוסס על מותחן שכתבה ב-1968 סופרת הספרות הזולה הבריטית שרלוט ארמסטרונג (אנ'),‏ "The Balloon Man" (מוכר הבלונים).
תקציר העלילה

הלן היא אישה פשוטה שהייתה חשפנית בעברה ועתה היא עובדת כמוזגת ומפרנסת את שארל בעלה, המעורער בנפשו, ואת ילדם. בוקר אחד תוקף אותה שארל ולאחר מכן מטיח את בנם על רהיט בבית. הלן מגנה על עצמה ועל ילדה. היא חובטת בשארל במחבת ומפנה את הילד שנפצע בראשו לבית החולים. שארל שנחבל משוחרר להחלמה בבית הוריו העשירים ואילו הלן שוכרת חדר קטן בפנסיון הסמוך לבית החולים בו מאושפז בנה.
לאחר שהלן מודיעה על כוונתה להתגרש משארל, מחליט אביו העשיר של שארל לעשות כל שניתן כדי להשיג משמורת על נכדו. הוא שוכר את פול, מכר המשפחה הזקוק לכסף, כדי שירגל אחרי הלן ויגלה התנהגות נלוזה שלה שתסייע במשפט על המשמורת. פול שוכר גם הוא חדר בפנסיון ועוקב אחרי הלן, אך כל מאמציו לגלות פגם ולו קטן במעשיה עולים בתוהו. המשפט קרב וברוב יאושו הוא רוקם מזימה להכשיל את הלן ומגייס לכך את חברתו.
שחקנים ראשיים

סטפאן אודראן - הלן (גיבורת הסרט)
ז'אן-פייר קאסל - פול תומא (מרגל אחר הלן)
מישל בוקה - לודוויק (אב הבעל)
אני קורדי - גברת פינלי (מנהלת הפנסיון)
ז'אן-קלוד דרואו - שארל (בעלה של הלן)
מישל דושוסואה - עורך דינה של הלן
קתרין רובול - סוניה (חברתו של פול תומא)
ביקורת

שברול עצמו הגדיר סרט זה כמושפע מסרטיו של הבמאי פריץ לנג. הצגת המאבק של הלן האחראית והישרה, בת המעמד הנמוך, מול אביו של בעלה והמרגל ששכר, שניהם חסרי מעצורים מוסריים, נראית לחלק מהמבקרים כהמשך הסתערותו של שברול על הבורגנות הצרפתית, תוך שימוש בתערובת מדויקת של מרכיבים שנועדו לזעזע (סמים, אלימות, פורנוגרפיה). מבקר הקולנוע וינסנט קנבי טוען כי עלילת הסרט היא שרירותית ומאולצת. הוא גם מבקר את שברול על שימוש באלימות מופרזת ובפורנוגרפיה המוגזם לדעתו לנדרש בסרט. למרות זאת, הוא מציין כי בנקודות רבות הסרט הוא כה יפה עד שהתעוררה בו הרגשה כי האכזבה שחש בסיום הסרט נובעת מחולשותיו עצמו ולא מחולשת הסרט. במיוחד הוא מציין את משחקה של סטפאן אודראן, המגלמת את גיבורת הסרט, אותה הוא מגדיר כ"מוכשרת בצורה בלתי רגילה". את המונולוג בו היא מתארת את השתלשלות חייה ונישואיה באוזני עורך דינה בזמן נסיעתם ברכבת הוא מגדיר כ"אחד הדברים המרגשים ביותר בהם חזיתי השנה".
הסרט נפתח בתמונה לא ברורה שניתן לפרשה אולי כמערה. על רקע תמונה זו מופיע ציטוט של ז'אן רסין, מתוך מחזהו, "אנדרומכה": "Mais quelle épaisse nuit tout a coup m'environne" ("איזו עלטה כבדה אופפתני לפתע"). המצלמה מתרחקת והצופים מגלים כי ה"מערה" היא שקע בעץ שמאחוריו נמצא הבית בו חיים הלן ושארל. יש הרואים בתמונת הפתיחה ובמוטו המופיע בה כמשל לכוונת הבמאי להסתכל אל תוך העלטה שבתוך חיי המעמד הבינוני שבפרברים.
הערות שוליים

↑  וינסנט קנבי, La Rupture (1970)‎, הניו יורק טיימס, 5 באוקטובר 1973
↑  La Rupture, מגזין טיים אאוט,
↑  קנבי, שם
↑  ג'ים אמרסון, Ruptures: Three openings/closings by Claude Chabrol (1930 - 2010)‎, שיקגו סאן-טיימס, 8 באוקטובר 2010
מלכוד 22 (סרט, 1970)

| --- | --- |

 מבוסס על:  מלכוד 22 
 בימוי:  מייק ניקולס 
 הופק בידי:  ג'ון קליי, מרטין רנסוהוף 
 תסריט:  באק הנרי
 עריכה:  סאם אוסטין 
 שחקנים ראשיים:  אלן ארקין (Yossarian) בוב בלבן (Orr) ג'ון ווייט (Milo Minderbinder) מרטין בלסם (Colonel Cathcart) אנתוני פרקינס (Chaplain Tappman) צ'ארלס גרודין (Captain Aardvark) ג'ק גילפורד (Doc Daneeka) ארט גרפונקל (Nately) Peter Bonerz אליזבת וילסון פליס אורלנדי ליאם דאן ג'ק ריילי קולין וילקוקס מרסל דליו פיליפ רות John Brent פאולה פרנטיס מרטין שין בוב ניוהארט ריצ'רד בנג'מין באק הנרי אורסון ולס אוסטין פנדלטון Jon Korkes ריצ'רד ליברטיני סוזן בנטון נורמן פל ברוס קירבי בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  ריצ'רד שטראוס
 צילום:  דייוויד ווטקין 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Filmways Paramount Pictures
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 ביוני 1970 
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט קומדיה שחורה, סרט סטירי, סרט מלחמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  איטליה 
 תקציב:  18 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   catch-22
 דף הסרט ב־IMDb
 
B-25 מתוך הסרט.
מלכוד 22 (באנגלית: Catch-22) הוא סרט מלחמה אמריקאי, קומדיה שחורה משנת 1970 שעובד מרומן בעל אותו שם מאת ג'וזף הלר. העלילה נסובה סביב דמויות מטורללות בבסיס ים תיכוני בדיוני במלחמת העולם השנייה, ועובדה לתסריט על ידי הבמאי מייק ניקולס והתסריטאי באק הנרי (גם גילם תפקיד).
צוות השחקנים כלל את אלן ארקין, בוב בלבן, מרטין בלסם, ריצ'רד בנג'מין, השחקנית האיטלקית אולימפיה קרליסי, הקומיקאי הצרפתי מרסל דליו, ארט גרפונקל (בהופעת הבכורה שלו), ג'ק גילפורד, צ'ארלס גרודין, בוב ניוהרט, אנתוני פרקינס, אוסטין פנדלטון, פאולה פרנטיס, מרטין שין, ג'ון ווייט ואורסון וולס.
עלילה

האי פּיאנוֹזָה בים התיכון, כשלושה-עשר קילומטרים דרומית לאֶלְבָּה. קפטן ג'ון יוסאריאן, הוא חיל בחיל האוויר האמריקני, המשרת במפציץ B-25, מוצב בבסיס הים תיכוני בפיאנוסה במהלך מלחמת העולם השנייה. יחד עם חברי הטייסת שלו, יוסאריאן מחויב להטיס משימות מסוכנות, אך לאחר שצפה בחבריו מתים, הוא מחפש אמצעי מילוט.
בפנייה מוחלטת לקצין המפקד שלו, אל"ם קת'קארט, שמגדיל ללא הרף את מספר המשימות הנדרשות. יוסאריאן לומד שאפילו התמוטטות נפשית אינה סיבה לשחרור מהשירות כאשר דוק דאניקה מסביר לו את "מלכוד - 22" ששורר בחיל האוויר. עצם הבקשה להשתחרר משירות בטענה לאי שפיות כדי לא למות מהווה בעצמה בקשה שפויה.
בעוד שמרבית הצוותים חוזרים אחרי עשרים וחמש, המספר המינימלי של המשימות המספר מוקפץ בסופו של דבר לשמונים משימות בלתי ניתנות להשגה; זאת בשל השתוקקותו של קולונל קת'קארט לפרסום. הציות למספר המטורף הזה קורא לתקנה 22 שלשמה, כפי שהוסבר על ידי דוק דאניקה, יש מלכוד: טייס צריך להיות משוגע כדי להטיס עוד משימות, ואם הוא משוגע הוא לא יהיה כשיר לטוס. עם זאת, אם טייס יסרב להטיס משימות נוספות, זה מעיד שהוא שפוי, מה שאומר שהוא יהיה כשיר להטיס את המשימות.
"מלכוד" מוזר נוסף בסרט כוללת את סרן מייג'ור, שקודם לאחרונה על ידי תא"ל דריידל, שלא מצא חן בעיניו הכינוי "קפטן מייג'ור "במסדר. סמל מייג'ור הועלה לדרגת מייג'ור והופקד על טייסת, מאוד בניגוד לרצונו. מייג'ור לא רצה להיות מוטרד, אז הוא אומר לסגנו כי אם מישהו רוצה לדבר עם מייג'ור, עליו לחכות בחדר ההמתנה עד לסיום שעות המשרד, אלא אם כן מייג'ור לא במשרדו ואז האורח יכול היה להיכנס, אבל מייג'ור כבר לא שם.
לכוד מהיגיון מפותל זה, צופה יוסאריאן כיצד חיילי הטייסת משתמשים האמצעים חריגים להתמודדות עם המצב; סא"ל מיילו מיינדרבינדר רקח תוכניות משוכללות עם השוק השחור בזמן שקפטן "ארפי" ארדווארק מבצע רצח כדי להשתיק נערה שאנס. סגן נייטלי מתאהב בזונה, רס"ן דנבי מנהל שיחות סרק לפני כל משימה וקפטן אור ממשיך להתרסק בים. בינתיים, האחות דוקט משכיבה מדי פעם את יוסריאן.
נייטלי מת כתוצאה מהסכם בין מיילו לגרמנים בנוגע לסחר עודפי כותנה בתמורה לטייסת שהפציצה את בסיסה שלה. תוך כדי המעבר, יוסאריאן משתף את החדשות עם הזונה של קפטן נייטלי, שמנסה לאחר מכן להרוג אותו.
בשל תלונותיו הבלתי פוסקות של יוסאריאן, בסופו של דבר מסכימים אל"ם קאת'קרט וסא"ל קורן לשלוח אותו הביתה, ומבטיחים לו קידום לדרגת מייג'ור והענקת מדליה על הצלתו הפיקטיבית של קאתקקרט; הדרישה היחידה היא שיוסריאן יסכים "לחבב" את הקולונלים ולשבח אותם בבואו הביתה.
מיד לאחר שהסכים לתוכניתם של קאת'קרט וקורן, יוסאריאן שורד ניסיון התנקשות על חייו כשנדקר על ידי הזונה של נייטלי, שהתחפשה לחייל. לאחר שהתאושש, יוסריאן לומד מהסרן דנבי כי מותו כביכול של סרן אור היה מתיחה וכי ה'התרסקויות' החוזרות ונשנות של אור היוותה תחבולה לתרגול ותכנון בריחה משלו מהשיגעון. ליוסאריאן נודע כי לאחר ההתרסקות האחרונה, אור סחב רפסודת הצלה כל הדרך לשוודיה.
יוסריאן מחליט לנתק את ההתקשרות עם קאת'קרט, מזנק מחלון בית החולים, מוציא רפסודה ממטוס פגום ובעוד הלהקת צועדת מתאמנת לטקס הענקת המדליה והקידום ליוסאריאן, הוא קופץ לים, מטפס לרפסודה ומתחיל לחתור.
שחקנים ודמויות

אלן ארקין - קפטן ג'ון יוסאריאן, מטיל פצצות
בוב בלבן - קפטן אור, מפציץ
מרטין בלסם - קולונל קאת'קרט, מפקד הטייסת
ריצ'רד בנג'מין - מייג'ור דנבי, קצין המבצעים
נורמן פל סרג'נט טאוסר, סגנו של מייג'ור
ארט גרפונקל - לויטננט נייטלי, טייס
ג'ק גילפורד - ד"ר דוק דאניקה
צ'ארלס גרודין - קפטן ארדווארק, נווט
באק הנרי - קורן
בוב ניוהארט - סרן/מייג'ור מייג'ור, קצין המכבסה ולאחר מכן מפקד הטייסת
אוסטין פנדלטון - קפטן מודוס
אנתוני פרקינס - קצין הדת טמפן
פאולה פרנטיס - האחות דאקט
מרטין שין - לוטיננט דובס, טייס
ג'ון ווייט - מיילו מיינדרבינדר, קצין האספקה
אורסון וולס - גנרל דרידל
סוזן בנטון
מרסל דליו
גוגול (סדרת סרטים)

| --- | --- |
 הופק בידי:  Sreda
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  גוגול: ההתחלה (2017)  גוגול: ויי (2018)  גוגול: נקמה נוראית (2018)
 שפת הסרט:  רוסית
 
גוגול הוא שמה של סדרת סרטי פנטזיה ואימה בבימויו של יגור בראנוב, בהפקת חברת ההפקות Sreda. סדרת הסרטים מבוססת באופן רופף על יצירות מאת ניקולאי גוגול מתוך האוסף "ערבים בחווה ליד דיקאנקה". את התפקיד הראשי גילם אלכסנדר פטרוב.
"גוגול: ההתחלה" הוא הראשון מתוך שלושת סרטי הפרויקט "גוגול" שהוא סדרת הטלוויזיה הראשונה ברוסיה שהוקרנה קודם בבתי הקולנוע. הקרנת הבכורה של הסרט הראשון הייתה ב-31 באוגוסט 2017 והכניס $7,757,988 בקופות. הסרט השני "גוגול: ויי" יצא ב-5 באפריל 2018, בקופות, הוא הכניס $8,011,641. הסרט השלישי, "גוגול: נקמה נוראית", יצא לאקרנים ב-30 באוגוסט 2018.
שלושת הסרטים פוצלו לשישה פרקים, ששודרו בערוץ הטלוויזיה TV-3 בשנת 2019.‏
הסרטים

| מס' | שם במקור | שם בעברית | תאריך יציאה | אורך | בימוי | תסריט |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Гоголь. Начало | גוגול: ההתחלה | 31 באוגוסט 2017 | 1:66 | יגור בראנוב | אלכסנדר צקאלו, טיכון קורנב, קים בלוב, אלכסיי צ'ופוב, נטליה מרקולובה, אלכסיי קראולוב, פיליפ קוניאשוב |
| 2 | Гоголь. Вий | גוגול: ויי | 5 באפריל 2018 | 1:65 | יגור בראנוב | אלכסנדר צקאלו, טיכון קורנב, קים בלוב, אלכסיי צ'ופוב, נטליה מרקולובה, אלכסיי קראולוב, פיליפ קוניאשוב |
| 3 | Гоголь. Страшная месть | גוגול: נקמה נוראית | 30 באוגוסט 2018 | 1:53 | יגור בראנוב | אלכסנדר צקאלו, טיכון קורנב, קים בלוב, אלכסיי צ'ופוב, נטליה מרקולובה, אלכסיי קראולוב, פיליפ קוניאשוב |
הסרטים > ההתחלה

זהו הסרט הראשון בטרילוגיה, והוא מספר את סיפורו של ניקולאי גוגול בעת עבודתו כחוקר.
הסרטים > ויי

זהו סרט המשך ל"גוגול: ההתחלה".
הסרטים > נקמה נוראית

זהו הסרט החותם של הטרילוגיה.
צוות השחקנים הראשי

| דמות> דמות.דמות | סרטים> ההתחלה.2017 | סרטים> ויי.2018 | סרטים> נקמה נוראית.2018 | סרטים> . | סרטים> . | סרטים> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניקולאי גוגול | אלכסנדר פטרוב | אלכסנדר פטרוב | אלכסנדר פטרוב |  |  |  |
| החוקר יאקוב גורו | אולג מנשיקוב |  | אולג מנשיקוב |  |  |  |
| ראש מחלקת המשטרה אלכסנדר בינך | יבגני סטיצ'קין | יבגני סטיצ'קין | יבגני סטיצ'קין |  |  |  |
| יליזבטה (ליזה) דנישבסקאיה | טאיסיה וילקובה | טאיסיה וילקובה | טאיסיה וילקובה |  |  |  |
| אלכסיי דנישבסקי | ארטיום טקאצ'נקו | ארטיום טקאצ'נקו | ארטיום טקאצ'נקו |  |  |  |
| בת הסוחר אוקסנה |  | יוליה פרנץ | יוליה פרנץ |  |  |  |
| משרתו של גוגול יאקים | יבגני סיטיי | יבגני סיטיי | יבגני סיטיי |  |  |  |
| הפתולוג ד"ר לאופולד בומגארט | יאן צפניק | יאן צפניק | יאן צפניק |  |  |  |
| הפרש האפל | ואלרי ריבין | ואלרי ריבין | ואלרי ריבין |  |  |  |
| אלכסנדר פושקין | פאבל דרביאנקו |  | פאבל דרביאנקו |  |  |  |
הכנסות והכרה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסרט | הכנסות | פרסים |
| גוגול: ההתחלה | $7,757,988 | פרס סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע Amarcord Chicago Arthouse Film Awards. פרס Accolade Global Film Competition בקטגוריית Award of Excellence  פרס פסטיבל Indie Gathering International Film Festival בקטגוריית TV pilot — foreign פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בקטגוריית סדרת הטלוויזיה המצליחה בקולנוע פרס Global Music Awards בקטגוריית הפסקול (Ryan Otter) פרס TEFI 2018‏ בקטגוריית הפריצה הטלוויזיוניות של השנה |
| גוגול: ויי | $8,011,641 | פרס נשר הזהב בקטגוריית עיצוב התלבושות פרס נשר הזהב בקטגוריית עיצוב התפאורה |
| גוגול: נקמה נוראית | $6,642,964 |  |
| סך הכל | $22,412,593 |  |
הערות שוליים

↑  "Телеканал ТВ-3 покажет телесериал «Гоголь» сначала в кинотеатрах, а лишь потом на телеэкране". ודומוסטי.
↑  "Продолжения «Гоголя» в кино выйдут только в 2018 году". kinometro.
↑  "Сериал о Гоголе собрал за первые выходные в четыре раза больше своего бюджета". ודומוסטי.
↑  Awards — IMDb
↑  "Winners February 2017". Accolade Global Film Competition. אורכב מ-המקור ב-2017-08-27. נבדק ב-2018-08-31.
↑  "Американский фестиваль Accolade Global Film Competition отдал первое место российскому сериалу «Гоголь»". The Hollywood Reporter.
↑  "2017 Award Winners". The Indie Gathering International Film Festival.
↑  "Объявлены лауреаты VI Премии АПКиТ". Ассоциация продюсеров кино и телевидения.
↑  "Саундтрек к «Гоголю» наградили в США международной премией Global Music Awards". The Hollywood Reporter. אורכב מ-המקור ב-2018-10-13. נבדק ב-2018-08-31.
↑  הכנסות גוגול: ויי באתר kinobusiness.com
↑  הכנסות גוגול: נקמה נוראית באתר קרן הקולנוע הרוסי
↑  הכנסות גוגול: נקמה נוראית באתר kinobusiness.com
מדורת ההבלים (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  מדורת ההבלים 
 בימוי:  בריאן דה פלמה 
 הופק בידי:  בריאן דה פלמה 
 תסריט:  מייקל כריסטופר 
 עריכה:  ביל פנקו, דיוויד ריי 
 שחקנים ראשיים:  טום הנקס אדם לאפבר מרי אליס טרי פארל Troy Winbush ריטה וילסון רוברט סטיבנס ריצ'רד בלזר קמרין מנהיים אנדרה גרגורי נובלה נלסון דון מקמנוס קוני סויר ריצ'רד ליברטיני ג'ורג' פלימפטון סם ג'נקינס Patrick Malone ג'ון הנקוק סול רובינק מורגן פרימן קים קטרל ברוס ויליס מלאני גריפית' קירסטן דנסט קווין דאן פ. מארי אברהם דונלד מופט אלן קינג קליפטון ג'יימס בת' ברודריק קורט פולר Barton Heyman 
 מוזיקה:  דייב גרוסין 
 צילום:  וילמוש ז׳יגמונד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 1990 
 משך הקרנה:  125 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   bonfireofthevanities
 דף הסרט ב־IMDb
 
מדורת ההבלים (באנגלית: The Bonfire of the Vanities) הוא סרט דרמה-קומדיה שחורה אמריקאי משנת 1990, בבימויו של בריאן דה פלמה ובכיכובם של טום הנקס, מלאני גריפית', ברוס ויליס ומורגן פרימן. הסרט מבוסס על הרומן רב-המכר באותו שם מאת טום וולף, שיצא לאור בשנת 1987. הסרט מתאר את סיפורו של ברוקר מצליח בניו יורק שחש חייו מתפרקים לאחר תאונה בה הוא מעורב עם פילגשו.
הסרט הכניס רק 15.6 מיליון דולר לעומת תקציבו של 47 מיליון דולר ונחשב לכישלון ענק. המחלוקות סביב הסרט פורטו בספר "סוכריית השטן: מדורת ההבלים הולכת להוליווד" מ-1991, מאת ג'ולי סלמון.
תקציר העלילה

העלילה מתמקדת בשֶרמן מק'קוי (טום הנקס), ברוקר עשיר ומצליח בוול סטריט. חייו המושלמים לכאורה מתפרקים כאשר הוא מעורב בתאונת פגע וברח בזמן שהוא עם פילגשו מריה רוסו (מלאני גריפית'). התאונה מובילה לסקנדל ציבורי, כאשר העיתונאי פיטר פאלו (ברוס ויליס) נחשף למקרה ומתחיל לחקור אותו, תוך הצגת המאבקים המעמדיים והאתניים בניו יורק. הסיפור חושף את התנהלות החברה הגבוהה ואת השחיתות של החברה האמריקאית בתקופה זו.
צוות השחקנים הראשי

טום הנקס בתפקיד שרמן מק'קוי - ברוקר מצליח בניו יורק שחייו מתפרקים לאחר תאונת דרכים.
ברוס ויליס בתפקיד פיטר פאלו - עיתונאי חוקר שמתחיל לחשוף את האמת מאחורי התאונה.
מלאני גריפית' בתפקיד מריה רוסו - פילגשו של שרמן, שמעורבת בתאונה.
מורגן פרימן בתפקיד השופט לאונרד וייט - השופט בתיק שמתחיל את הנפילה של מק'קוי.
קים קטרל בתפקיד ג'ודי מק'קוי - אשתו של שרמן שמתחילה לפקפק בנאמנותו.
ביקורות

הסרט "מדורת ההבלים" קיבל ביקורות שליליות בעיקרן מצד המבקרים ונחשב לכישלון קופתי. המבקרים ציינו כי הסרט לא הצליח לשחזר את הסאטירה והעומק החברתי שהיו ברומן המקורי. למרות הליהוק המרשים של שחקנים כמו טום הנקס, ברוס ויליס ומורגן פרימן, הסרט לא הצליח ליצור קשר חזק עם הקהל ונחשב לאחד הכישלונות הגדולים בקריירה של הבמאי בריאן דה פלמה. הסרט קיבל ציון של 16% בלבד באתר Rotten Tomatoes וציון של 27 מתוך 100 באתר Metacritic.
הערות שוליים

↑  Shaw, Gabbi (27 בפברואר 2017). "The biggest box office flop from the year you were born". Insider. נבדק ב-21 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| טום הנקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים בהם השתתף | הוא יודע שאת לבד (1980) • ספלאש (1984) • מסיבת רווקים (1984) • המתנדבים (1985) • האיש עם הנעל האדומה (1985) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יחסים פשוטים (1986) • אהבה גנובה (1986) • השוטר מלוס-אנג'לס (1987) • ביג (1988) • פאנץ' ליין (1988) • שכנים (1989) • טרנר והוץ' (1989) • מדורת ההבלים (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • ליגה משלהן (1992) • על כנפי החלום (1992) • נדודי שינה בסיאטל (1993) • פילדלפיה (1993) • פורסט גאמפ (1994) • צעצוע של סיפור (1995) • אפולו 13 (1995) • מה שאת עושה לי (1996) • יש לך הודעה (1998) • להציל את טוראי ראיין (1998) • צעצוע של סיפור 2 (1999) • גרין מייל (1999) • להתחיל מחדש (2000)  • תפוס אותי אם תוכל (2002) • הדרך לפרדישן (2002) • לחסל את הליידי (2004) • טרמינל (2004) • רכבת לקוטב (2004) • צופן דה וינצ'י (2006) • מלחמתו של צ'ארלי וילסון (2007) • משפחת סימפסון - הסרט (2007) • באק האוורד הגדול (2008) • מלאכים ושדים (2009) • צעצוע של סיפור 3 (2010) • לארי קראון (2011) • קרוב להפליא ורועש להחריד (2011) • ענן אטלס (2012) • קפטן פיליפס (2013) • להציל את מיסטר בנקס (2013) • גשר המרגלים (2015) • איתקה (2015) • התופת (2016) • סאלי: נס על ההדסון (2016) • הולוגרמה למלך (2016) • המעגל (2017) • העיתון (2017) • צעצוע של סיפור 4 (2019) • יום יפה בשכונה (2019) • גרייהאונד (2020) • בוראט 2 (2020) • חדשות העולם הגדול (2020) • פינץ' (2021) • אלביס (2022) • פינוקיו (2022) • איש ושמו אוטו (2022) • אסטרואיד סיטי (2023) • כאן (2024) |  |
| סדרות בהן השתתף | • אחים לנשק (2001) |  |
| קרובי משפחה | ריטה וילסון (אישה) ג'ים הנקס (אח) לארי הנקס (אח) קולין הנקס (בן) צ'אט הנקס (בן) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007933365905171  BIBSYS: 4099243  BnF: cb14294404c (data)  GND: 7587539-1  LCCN: n91083574  SUDOC: 178593079  VIAF: 217045742   WorldCat (עם VIAF): 217045742
גדיר האני

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1977 (בת 47)
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  עכו
 פעילות בולטת:  פעילה חברתית ופעילה לחיים משותפים
 פרסים והוקרה:  פרס סמי מיכאל 2018 פרס תקווה ישראלית 2020
גדיר האני (בערבית: غدير هاني,; נולדה ב-3 בנובמבר 1977) היא אשת חינוך ומגשרת ערבייה-ישראלית, פובליציסטית, פעילה חברתית ופעילה למען חיים משותפים יהודים וערבים. חברת הנהגה בתנועת עומדים ביחד ובתנועת נשים עושות שלום. זוכת פרס סמי מיכאל לפעילות חברתית לשנת 2018 ופרס תקווה ישראלית לקידום שותפות בחברה הישראלית לשנת 2020.
ביוגרפיה

גדיר האני נולדה וגדלה בעכו, לאביה מרואן ואימה גאדה. היא הבכורה מבין שישה ילדים, ולה ארבע אחיות ואח. מגיל צעיר הייתה פעילה במתנ"ס הערבי-יהודי בעכו.
ביוגרפיה > השכלה

לאחר סיום לימודיה בתיכון ב-1995 הוסמכה האני כחובשת ולמדה הנהלת חשבונות. בהמשך הוכשרה לניהול מרכזי העשרה לגיל הרך בתחום האומנות, ולהנחיית קבוצות למנחים בחברה רב תרבותית במכללת קיי בבאר שבע.
היא בוגרת תוכניות חברתיות שונות וביניהן תוכנית הייחוד והיחד של תנועת תיקון (2015), תוכנית "מתחברות להשפעה" של המועצה הלאומית של נשים יהודיות ואוניברסיטת תל אביב להעצמת השדה הפמיניסטי בישראל (2019), תוכנית העמיתים של מרכז השל לקיימות (2021), תוכנית העמיתים של Search for Common Ground (אנ') לחזון הבין דתי (2022) והתוכנית לניהול משא ומתן מדיני בראייה מגדרית מטעם עמותת איתך מעכי - משפטניות למען צדק חברתי (2023).
ביוגרפיה > קריירה

בין השנים 1995 ועד 2000 עבדה האני בתפקידי הדרכה במתנ"ס בעכו, במקביל לתפקידים משרדיים שונים.
בשנת 2000 עברה להתגורר ביישוב חורה בנגב ובשנים 2001 עד 2009 שימשה כמנהלנית במוסדות חינוך בישוב: במתנ"ס, בבית הספר העל יסודי טכנולוגי, בתיכון עתיד "אלנור" ובמרכז המחוננים.
החל משנת 2009 הצטרפה לאג'יק מכון הנגב כרכזת פיתוח כלכלי. במסגרת זו הייתה מיוזמות פרויקט אלסנאבל ("שיבולים"), עסק חברתי בשותפות של אג'יק עם המועצה המקומית חורה בתחום תעסוקה והעצמה של נשים, המספק אלפי מנות חמות לתלמידי בתי הספר בחורה ובסביבה. ב-2020 סיימה את תפקידה ומאז משמשת כחברת הוועד המנהל של הפרויקט.
הייתה שותפה לייסוד הפרויקט האקולוגי ואדי עתיר ועבדה בו משנת 2008 ועד 2021 כמנהלנית ובהמשך בניהול תחום התיירות, קשרי הקהילה והמדיה החברתית.
בשנת 2021 שבה האני להתגורר בעכו. בשנים 2021 עד 2023 שימשה כרכזת פרויקט מחל-לי, לשילוב נשים במועצות המקומיות הערביות, במרכז מסאואה לזכויות האזרחים הערביים בישראל.
משנת 2021 היא משמשת כמנהלת הכספים של תנועת עומדים ביחד, ומשנת 2022 היא משמשת גם כרכזת תוכנית ערים מעורבות במרכז הגישור העירוני בעכו. בשנת 2023 חזרה לעבוד גם בפרויקט ואדי עתיר כמנהלת מחלקת התיירות וקשרי הקהילה.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית וחברתית

בשנת 2000, בתקופת האינתיפאדה השנייה, יזמה האני בשיתוף עם אמל אלסאנע אלחג'וג', מייסדת אג'יק מכון הנגב, מפגשים בין נשים מוסלמיות ויהודיות שעסקו במנהגים ובערכים בשתי הדתות.
מ-2009 חברה במען - הפורום לארגוני נשים ערביות בנגב, העוסק בין השאר במאבק באלימות נגד נשים ובפוליגמיה.
ב-2015 הצטרפה כחברה בתנועת נשים עושות שלום. שימשה כחברת צוות ההיגוי של התנועה עד 2020 ומאז משמשת כחברת הנהגה.
מ-2016 פעילה בעמותת הגר לחינוך הדו לשוני בבאר שבע ומ-2020 משמשת כחברת הוועד המנהל של העמותה.
מ-2017 משמשת כחברת הנהגה בתנועת עומדים ביחד וכחברה בתנועת קול אחר, היוזמה הבין דתית בנגב.
מ-2018 חברה בתוכנית העמיתים של Search for Common Ground לחזון הבין דתי. במסגרת זו מנהלת החל מ-2022 את דף הפייסבוק הבימה אלמנבאר, הכולל תוכן ומאמרים העוסקים ביהדות ובאסלאם. מ-2021 חברה גם ביוזמה הבין דתית של בית המדרש רוח גלילית.
מ-2019 חברה בצוות ההיגוי 1325 של עמותת איתך מעכי - משפטניות למען צדק חברתי, הפועל ליישום החלטה 1325 של מועצת הביטחון של האו"ם להגנה על נשים ולהבטחת ייצוגן ומ-2020 משמשת כחברת הוועד המנהל של פרויקט אלסנאבל במכון אג'יק. פעילה גם למען תושבי הכפרים הבלתי מוכרים בנגב.
מקיימת מפגשים חינוכיים העוסקים בשותפות ערבית יהודית ושיח בין דתי במסגרות חינוך שונות.
ב-2018 עם אישור חוק הלאום, יזמה כמחאה על העברת החוק רעיון להחלפת השם ברשתות החברתיות לערבית וזכתה להיענות של אלפי גולשים מהארץ ומהעולם.
ב-2023 הצטרפה למחאה נגד הרפורמה המשפטית ופעלה לחיבור החברה הערבית למחאה למען הדמוקרטיה. היא הרבתה לנאום בהפגנות בדרישה שלא להדיר פלסטינים מהדמוקרטיה הישראלית.
ביוגרפיה > בתקשורת

האני מרבה לכתוב טורי דעה המתפרסמים באתרים שונים בעברית, ערבית ואנגלית, בין השאר בעיתון הארץ ובעיתון Times of Israel. כמו כן היא מרבה להתראיין בנושאים הנוגעים לחיים משותפים.
פרסים והוקרה

2018 - פרס סמי מיכאל עבור פעילות חברתית.
2018 - רשימת 50 הגיבורים החברתיים של ידיעות אחרונות.
2020 - פרס תקווה ישראלית עבור פעילות לקידום שותפות בחברה הישראלית.
2020 - רשימת 20 המשפיעים על החיים בנגב ב-20 השנים האחרונות מטעם מיינט באר שבע.