stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי איחוד האמירויות הערביות – קטר
היחסים הדיפלומטיים

בשנת 1995, לאחר שחמד בן ח'ליפה אאל ת'אני הדיח את אביו כדי להיות אמיר קטר, איחוד האמירויות הערביות נתן מקלט לאמיר המודח ח'ליפה בן חמד אאל ת'אני בתוך אבו דאבי. קטר האשימה את איחוד האמירויות הערביות, יחד עם ערב הסעודית ובחריין שתמכו בהדחתו של האחרון, בקשירת קשר נגד האמיר החדש, איחוד האמירויות הערביות הכחיש את כל ההאשמות הללו. המון ניסיונות היו, מצד תושבי איחוד האמירויות להדיח את אמיר קטר החדש, ובפברואר 1996, גייסו לאמיר חמד משמר מאומן.
איחוד האמירויות הערביות, יחד עם ערב הסעודית ובחריין, הוציאו את שגריריהן מקטר במרץ 2014 מכיוון שקטר לא מסכימה שלא להתערב בעניינים פנימיים של מדינות אלה. הסיבה העיקרית למחלוקת הייתה התמיכה של איחוד האמירויות במשטר הפוליטי במצרים בראשות עבד אל-פתאח סיסי ומצרים שהאשימה את קטר בתמיכה במפלגת האחים המוסלמים. ממשלת קטר המשיכה לגבות את האחים המוסלמים במצרים. אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני גינה את בחירתו של עבד אל-פתאח א-סיסי כנשיא בחודש יוני 2014 וקרא לסוגיה "הפיכה צבאית" – האמיר ניצל את דרגתו הגבוהה של סיסי (משיר) כדי לעשות לו רושם של מנהיג צבאי שיטיל רודנות גם הוא על מצרים. למרות המשך תמיכתה של קטר במפלגת האחים המוסלמים, השגרירים של כל המדינות חזרו לקטר והמשיכו בעבודתם ביולי באותה השנה.
בספטמבר 2014, דווח כי ממשלת איחוד האמירויות הערביות השקיעה 3 מיליון דולר אמריקאי בקמפיין עיתונאי כנגד קטר, בעיקר כתגובת התמיכה של קטר במפלגת האחים המוסלמים. הקמפיין נועד להשפיע על עיתונאים אמריקאים לפרסם מאמרי ביקורת על קטר של מימון לכאורה של קבוצות אסלאמיות רדיקליות. קטר גם הואשמה כמשפיעה לרעה על יחסיה הדיפלומטיים והבינלאומיים של איחוד האמירויות הערביות.
נטען על ידי העיתונאי בריאן וויטאקר כי איחוד האמירויות הערביות משתמשת ברשת גלובלית לזכויות ופיתוח, עמותה שאליה יש לה קשרים, ככלי פוליטי. וויטאקר טען שהארגון הראה משוא באינדקס זכויות אדם 2014 על ידי דירוג איחוד האמירויות הערביות במקום ה-14 וקטר במקום ה-97. הארגון נקט גם בעמדה מתריסה כלפי האירוח של קטר במונדיאל 2022 והעלה חששות בנוגע לזכויות האדם במדינה. שניים מעובדי הארגון נעצרו על ידי הרשויות הקטריות בשנת 2014 בזמן שהם חקרו את רמת החיים של העובדים הזרים.
היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות לבין קטר נותקו בתאריך ה-5 ביוני 2017 כחלק מהמשבר הדיפלומטי הקטרי, וחודשו ב-6 בינואר 2021 עם סיומו של המשבר. הצדדים הודיעו על פתיחת השגרירויות ביוני 2023.
היחסים הדיפלומטיים > ביקורים רמי דרג

בשנת 2008, נשיא איחוד האמירויות הערביות, השייח ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, ביקר בדוחה שם פגש את אמיר קטר, השייח חמד בן ח'ליפה אל ת'אני. שני המנהיגים חתמו על הסכמים והציעו להקים קרן השקעות משותפת לשתי המדינות כאחת.
יסטרדיי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט הראשונית באנגלית
 בימוי:  דני בויל 
 הופק בידי:  ברני בלו טים ביוון דני בויל ריצ'רד קרטיס אריק פלנר מתיו ג'יימס וילקינסון
 תסריט:  ריצ'רד קרטיס 
 עריכה:  ג'ון האריס 
 שחקנים ראשיים:  הימש פאטל לילי ג'יימס קייט מקינון אד שירן
 מוזיקה:  דניאל פמברטון 
 צילום:  כריסטופר רוס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Working Title Films
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 ביוני 2019
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט היסטוריה אלטרנטיבית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   untitleddannyboyle
 www.yesterdaymovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
יסטרדיי (באנגלית: Yesterday) הוא סרט מוזיקלי קומי בריטי משנת 2019 בבימויו של דני בויל. התסריט נכתב על ידי ריצ'רד קרטיס, על בסיס סיפור מאת ג'ייק ברת'. בסרט מככב הימש פאטל בתפקיד גיטריסט שמבין שהוא האדם היחיד שזוכר את להקת "הביטלס", והופך מפורסם באמצעות ביצוע השירים שלהם והצגתם כיצירה שלו. בסרט מככבים גם לילי ג'יימס, קייט מקינון ואד שירן.
הסרט יצא לאקרנים ב־28 ביוני 2019, על ידי אולפני יוניברסל.
תקציר העלילה

ג'ק מאליק (הימש פאטל) הוא מוזיקאי כושל מלווסטופט, סאפוק, המתפרנס מעבודה במחסן של חנות. האמרגנית שלו, חברתו מילדות, אלי אפלטון (לילי ג'יימס), היא מורה למתמטיקה והיא מאוהבת בו בסתר. בדרכו הביתה מפסטיבל מוזיקה הוא מחליט לפרוש מקריירת המוזיקה שלו. זמן קצר לאחר מכן, הפסקת חשמל גלובלית מחשיכה את כל העולם למשך 12 שניות, במהלכה הוא נפגע מאוטובוס. לאחר שהחלים, הוא משמיע לחבריו את השיר "יסטרדיי", ומגלה שאף אחד מהם אינו מכיר את להקת "הביטלס", שיריה או חבריה, וגם באינטרנט אין זכר למידע על הלהקה. ג'ק מחליט לשחזר את שירי הלהקה על פי זכרונו, והוא מבצע אותם תוך שהוא מציג עצמו כמי שכתב את השירים האלה.
לאחר שהתראיין בטלוויזיה הוא מושך את תשומת ליבו של הזמר אד שירן (בתפקיד עצמו), שמזמין אותו לתת מופע חימום בהופעה של שירן. אלי אינה מצטרפת אליו להופעה זו עקב מחויבותה לעבודתה כמורה, ובמקומה ידידו הסטלן רוקי (ג'ואל פריי) מצטרף אליו. מופע החימום זוכה להצלחה, ובעקבותיו ג'ק מכיר את דברה האמר (קייט מקינון), האמרגנית של אד שירן, שהופכת את ג'ק לכוכב-על, ומתכננת הפקה של אלבום כפול משיריו.
דברה מזמינה את ג'ק ללוס אנג'לס לשם הקלטת שיריו. כדי להיזכר בשירים נוספים ג'ק מסייר בליברפול. אלי מגיעה אליו למלון, ומספרת לו על אהבתה אותו. הם מבלים יחד, אבל אלי אומרת שאין לה עניין בסטוץ ללילה אחד. ג'ק נפרד מאלי בלב שבור. בהופעה של ג'ק לקראת הפצת האלבום ניגשים אליו שניים מהצופים, ומספרים לו שהם יודעים שהוא מבצע את שירי "הביטלס" ומודים לו על שהוא משמר שירים אלה. הם נותנים לו את כתובתו של ג'ון לנון (בגילומו של רוברט קרלייל), שהגיע לזקנה הרחק מעין הציבור (זאת בניגוד למציאות שלנו, בה לנון נרצח בפתח ביתו על ידי מארק דייוויד צ'פמן ומעולם לא זכה להאריך ימים) וג'ק נוסע לביתו שלחוף הים ופוגש אותו, שם השניים משוחחים על חייהם.
בשיא הקריירה שלו הוא מופיע בפני קהל ענק באצטדיון ומבלי, ובסוף ההופעה מתוודה שהשירים שהשמיע נכתבו על ידי ארבעת חברי להקת הביטלס, ולכן הוא משחרר אותם לשמיעה חופשית של הציבור. בסופו של הסרט, ג'ק בורח יחד עם אלי מההמון הזועם שהופתע מהתגלית מרעישה, השניים חוזרים הביתה, שוכבים ובסופו של דבר מתחתנים ומביאים שני ילדים.
לאורך הסרט מגלה ג'ק סמלים נוספים בתרבות הפופולרית שאינם מוכרים לציבור במציאות האלטרנטיבית שאליה נקלע - קוקה קולה, סיגריות, להקת אואזיס וספרי הארי פוטר.
הפקה

במרץ 2018, הבמאי דני בויל והמחבר ריצ'רד קרטיס הכריזו שהם עובדים על קומדיה מוזיקלית שתתרחש בשנות ה־60 או ה־70, ותעסוק ב"מוזיקאי מתקשה שחושב שהוא האדם היחיד שזוכר את הביטלס", עם הימש פאטל שיגלם את התפקיד הראשי. מאוחר יותר באותו החודש, לילי ג'יימס וקייט מקינון הצטרפו לצוות. באפריל 2018 הצטרף לצוות המוזיקאי אד שירן שכנראה יכתוב גם מוזיקה חדשה עבור הסרט, שתכלול גם את שירי "הביטלס". מאוחר יותר באותו החודש אושר כי אד שירן ישחק בסרט בתפקיד עצמו, עם אנה דה ארמס ולמורן מוריס שהצטרפו גם הן לצוות השחקנים. במאי 2018, סופיה די מרטינו וג'ואל פריי הצטרפו לצוות.
צילומי הסרט החלו ב־21 באפריל 2018, ההפקה הבריטית ב־26 באפריל 2018, עם סצנות שצולמו בכל רחבי מחוז סאפוק. בפברואר 2019, הוכרז כי שם הסרט הוא "יסטרדיי" בדומה לשמו של אחד משירי הביטלס.
הערות שוליים

↑  Danny Boyle's Lily James-Kate McKinnon Comedy Lands Fall 2019 Release, The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  "Who Plays [SPOILER] In Yesterday?". ScreenRant. 28 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Danny Boyle, Richard Curtis Team for Universal Comedy, The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  Danny Boyle and Richard Curtis are making a Beatles movie, Mail Online, ‏2018-03-02
↑  Lily James in Talks to Star in Danny Boyle Comedy (Exclusive), The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  Kate McKinnon in Talks to Join Lily James in Danny Boyle Comedy, The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  Andreas Wiseman, Andreas Wiseman, Ed Sheeran In Talks For Danny Boyle-Richard Curtis Music-Themed Comedy Movie, Deadline, ‏2018-04-15 (באנגלית)
↑  Adam Chitwood, Ed Sheeran in Talks to Join Danny Boyle’s Beatles-Themed Musical Comedy, Collider, ‏2018-04-15 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, Ana de Armas Makes A Date With Danny Boyle Untitled Romantic Comedy, Deadline, ‏2018-04-24 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘New Girl’s Lamorne Morris Joins Universal’s Danny Boyle-Richard Curtis Comedy, Deadline, ‏2018-04-27 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, Danny Boyle & Richard Curtis Untitled Romantic Comedy Adds Three, Deadline, ‏2018-05-08 (באנגלית)
↑  Danny Boyle's new Beatles musical was being filmed in north Essex, Gazette (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 9f315229-c558-4871-98b7-ce4bd3007013
יחסי דנמרק–צרפת

| יחסי דנמרק–צרפת |
| --- | --- |
דנמרק: צרפת


דנמרק: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 643,801
אוכלוסייה
5,983,727: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 45,527
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

בין ממלכת דנמרק לבין הרפובליקה הצרפתית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות ראשיתם בימי הביניים, ובתו של ולדמר הראשון, מלך דנמרק - אינגבורג התחתנה עם פיליפ השני, מלך צרפת. באותם ימים היו נזירים צרפתים רבים בדנמרק.
במהלך המאה ה-17 שהו סטודנטים רבים מדנמרק בפריז, לצורך לימוד רפואה, משפטים, פילוסופיה ותאולוגיה, ואילו מורים רבים בדנמרק היו ממוצא צרפתי.
במהלך מלחמת צרפת-הולנד חיפשה הרפובליקה ההולנדית בעל ברית, ולבסוף כרתה ברית עם דנמרק-נורווגיה שרצתה להחזיר לעצמה את שטחי סקונהלנד, ובעקבות כך פרצה המלחמה הסקאנית בין דנמרק לשוודיה, שהייתה בעלת בריתה של צרפת. המלחמה נמשכה 4 שנים, והסתיימה לבסוף ללא הכרעה, תוך חזרה למצב הקודם.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחמה דנמרק לצד צרפת, אולם לבסוף הובסה, ובקונגרס וינה אושר שלטונה של שוודיה בנורווגיה שנלקחה מדנמרק.
לאחר מלחמת העולם השנייה היו צרפת ודנמרק ממקימי נאט"ו, ובמהלך השנים הצטרפו שתי המדינות לאיחוד האירופי, על אף שדנמרק לא הצטרפה לגוש האירו ועדיין משתמשת בקרונה דנית.
יחסים כלכליים

הייצוא הצרפתי לדנמרק עמד על 2.19 מיליארד אירו בשנת 2009, ואילו היבוא מדנמרק עמד על 2.35 מיליארד יורו באותה שנה.
יחסים פוליטיים

צרפת מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ו-6 קונסוליות באולבורג, אורהוס, אסביירג, פרדריקסהאבן, אודנסה, ורונה. מאידך, דנמרק מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-12 קונסוליות כבוד בפריז, בורדו, לה רושל, ליל, ליון, מרסיי, נאנט, ניס, פורטו וקיו, רואן, סן מאלו וטולוז
.
יחסי בורקינה פאסו – סין

| יחסי בורקינה פאסו – סין |
| --- | --- |
בורקינה פאסו: הרפובליקה העממית של סין


בורקינה פאסו: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
274,200: 9,596,967.75
אוכלוסייה
23,680,219: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,325: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
858: 12,545
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה עממית

יחסי בורקינה פאסו–סין הם היחסים שבין בורקינה פאסו לרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה

משנת 1961 עד שנת 1973 הכירה בורקינה פאסו בטאיוואן כמדינה עצמאית, ולא קיימה יחסים דיפלומטיים עם סין.
ב-25 באוקטובר 1971 התנגדה בורקינה פאסו בעצרת הכללית של האומות המאוחדות לצירופה של סין למועצת הביטחון של האומות המאוחדות.
מ-15 בספטמבר 1973 ועד 4 בפברואר 1994 קיימו סין ובורקינה פאסו יחסים דיפלומטיים בעצימות נמוכה, כשעיקר הקשר התאפיין בסחר כלכלי ובמימון פרויקטים.
ב-1994 נקלעה ממשלת בורקינה פאסו למצב כלכלי קשה, ולאחר שלא קיבלה עזרה מסין - פנתה הממשלה לטאיוואן בבקשה לעזרה, ובכך הייתה למדינה האפריקאית היחידה שהכירה פעמיים בעצמאותה של טאיוואן. בורקינה פאסו קיבלה ממשלת טאיוואן סיוע בסכום שבין 40 ל-50 מיליון דולר.
ב-24 במאי 2018 הפסיקה שוב בורקינה פאסו את היחסים בינה לבין טאיוואן, ויומיים לאחר מכן, ב-26 במאי 2018 חידשה את היחסים עם הרפובליקה העממית של סין.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – קוסובו

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – קוסובו |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: קוסובו


איחוד האמירויות הערביות: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 10,887
אוכלוסייה
11,106,647: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 6,206

יחסי איחוד האמירויות הערביות–קוסובו הם היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות לבין רפובליקת קוסובו.
היסטוריה > מלחמת קוסובו

בשנת 1998, עם הסלמת המלחמה בין צבא שחרור קוסובו ומדינות נאט"ו לבין סרביה, איחוד האמירויות הערביות שלחה סיוע הומניטרי רחב ידיים לקוסובו באמצעות הארגון הבינלאומי, הצלב האדום. בשנת 1999, איחוד האמירויות הייתה למדינות הראשונות שאינן חברות בארגון הנאט"ו אשר תמכו בלחימה נגד סרביה מצד מדינות הנאט"ו. איחוד האמירויות נחשבת למדינה הערבית היחידה שהציעה סיוע הומניטרי לכוח קוסובו. הסיוע האמירטי לקוסובו נחשב לסיוע ההומניטרי הגדול ביותר של איחוד האמירויות למדינות העולם והוא הסתכם ב-125 מיליון דירהם אמירטי.
היסטוריה > לאחר המלחמה

איחוד האמירויות הכירה בעצמאותה של קוסובו ב-14 באוקטובר 2008.
נציגויות דיפלומטיות

איחוד האמירויות הערביות איננה מיוצגת בקוסובו הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. איחוד האמירויות האמינה את שגרירותה שבאנקרה, בירת טורקיה הסמוכה, על קוסובו.
קוסובו מיוצגת באיחוד האמירויות בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באבו דאבי, בירת המדינה.
יחסי בורקינה פאסו – לוב

| יחסי בורקינה פאסו – לוב |
| --- | --- |
בורקינה פאסו: לוב


בורקינה פאסו: לוב
שטח (בקילומטר רבוע)
274,200: 1,759,540
אוכלוסייה
23,680,219: 7,400,489
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,325: 50,492
תמ"ג לנפש (בדולרים)
858: 6,823
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: ממשלת מעבר

יחסי בורקינה פאסו–לוב הם היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו לבין לוב.
היסטוריה

באוקטובר 1982, חודש לפני שהופל השליט הצבאי של בורקינה פאסו, קולונל סייר זרבו, השליט ערך ביקור מדיני בטריפולי.
היחסים בין דיקטטור לוב, מועמר קדאפי, לבין ראש הממשלה של בורקינה פאסו, תומא סנקרה היו תחילה טובים לאחר שסנקרה עלה לשלטון ב-1983. לפני שהפך סנקרה לראש ממשלה, הזמין את קדאפי לביקור באוגאדוגו. קדאפי וסנקרה שוחחו ונפגשו עם קצין העיר ולא עם נשיא אודראוגו, שגרם לוויכוח משמעותי בן סנקרה לממונה עליו. זו הייתה הסיבה העיקרית מדוע סנקרה ישב בכלא זמן קצר לאחר מכן.
ב-6 באוגוסט 1983, יומיים לאחר העלייה לשלטון של תומא סנקרה, שלח קדאפי מטוס עם ציוד סיוע לממשלה החדשה. סנקרה ביקש מהלוביאנים להפסיק לשלוח אותו עקב חוסר נעימות. בדצמבר באותה שנה, ערך קדאפי ביקור נוסף בוואגאדוגו, שמלווה ב-450 שומרי ראש.
באותה תקופה, היחסים בין בורקינה פאסו ללוב היו חזקים. סנקרה ניסה להשפיע על ה"מהפכה הדמוקרטית והפופולרית" כמו שהוא כינה, מכיוון ששוי הסחר הבין לאומי של שתי המדינות היה נמוך עד עצם היום הזה. באוקטובר 1985, ביקר סנקרה את קדאפי בטריפולי.
למרות הקשרים הטובים בין שתי המדינות, היחסים בין סנקרה לקאדפי החלו להדרדר. ב-15 באוקטובר, עמיתו לשעבר של סנקרה הפעיל הפיכה צבאית שבה הוא הרג את סנקרה והפך בעצמו לנשיא. על פי כמה דיווחים, ההפיכה הייתה מתוכננת על ידי צ'ארלס טיילור הליברזלי, שהיה אז בעל ברית קרוב של אחד משוטרי קדאפי.
ממשלת לוב עשתה מאמץ על מנת ליצור מחדש שיתוף פעולה בעזרת כמה ביקורים ממלכתיים. ב-1988, היחסים היו אף טובים יותר מאשר בימי השיא של סנקרה. על עף מעמדה של לוב כמדינה ענייה, הצליחה לוב ליצור ברית עם הממשלה החדשה. כוחותיה של בורקינה פאסו היו מוערבים במלחמת האזרחים הליבראית הראשונה ובמלחמת האזרחים בסיירה לאון.
היחסים ביו שתי המדינות הפכו למורכבים הרבה יותר במאה ה-21 עם פריצת מלחמת האזרחים הראשונה בלוב.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – צ'כיה

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – צ'כיה |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: צ'כיה


איחוד האמירויות הערביות: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 78,867
אוכלוסייה
11,106,647: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 30,910
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות לצ'כיה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1971, ובדצמבר 2021 הואר מגדל פטרין בפראג בצבעי דגל איחוד האמירויות הערביות, לציון 50 שנה לכינון היחסים בין המדינות.
במאי 2022 מוחמד בן אחמד אל בווארדי, שר המדינה האמירתי לענייני הגנה, קיבל בלשכתו במשרד ההגנה את ג'יז'י סלוויק, שגריר צ'כיה באיחוד האמירויות. בפגישה השתתפו מתר סאלם עלי אל-דהרי, תת-מזכיר משרד הביטחון, וכמה קצינים. במהלך הפגישה הדגיש אל בווארדי את היחסים האיתנים בין איחוד האמירויות והרפובליקה הצ'כית בתחומים שונים, ובראשם קשרי ההגנה והצבא שלהם. שני הצדדים דנו גם בשיתוף פעולה ובדרכים לחיזוקם בתחומי ההגנה והצבא, לצד מספר נושאים אזוריים ובינלאומיים בעלי דאגה הדדית.
יחסי סחר

בפברואר 2022 Etihad Credit Insurance (ECI), חברת האשראי הפדרלית ליצוא של איחוד האמירויות הערביות, חתמה על מזכר הבנות (MoU) עם תאגיד הערבות והביטוח לייצוא של הרפובליקה הצ'כית (EGAP) כדי לשפר את הסחר, ההשקעות, ושיתוף פעולה כלכלי בין שתי המדינות.
צ'כיה היא שותפת מפתח של איחוד האמירויות הערביות באיחוד האירופי, כאשר שתי המדינות נהנות מיחסים פוליטיים, כלכליים ותרבותיים הולכים וגדלים. לפי שגרירות צ'כיה, איחוד האמירויות היא שותפת הסחר השנייה בגודלה באזור MENA. נתונים ממשרד הכלכלה של איחוד האמירויות מראים כי סחר ללא נפט של איחוד האמירויות–צ'כיה בשנת 2020 הסתכם ב-3.7 מיליארד דרהם, מה שמוכיח קשרים אסטרטגיים מוצקים בין שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

צ'כיה מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות באבו דאבי.
איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
יצחק כ"ץ (צייר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1908 הליניאני, אוקראינה 
 פטירה:  1981 (בגיל 73 בערך) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
יצחק כ"ץ (1908 – 1981) היה צייר ישראלי.
ביוגרפיה

יצחק כ"ץ נולד בגליניאני שבגליציה המזרחית, אוסטריה (כיום באוקראינה). בשנת 1926 עלה לארץ ישראל. בין השנים 1927–1932 חזר לאירופה, שם למד נגינה בכינור בווינה. לאחר שובו לארץ ישראל שימש כמורה לשפות. בין השנים 1940–1947 עבד בשירות הצבא הבריטי. בין השנים 1947–1968 שימש כפקיד בעיריית חיפה. לאחר פרישתו לגמלאות התמסר לרישום ולאמנות. עיקר יצירתו של כ"ץ מאופיינת בגישה נאיבית. ברבות מעבודותיו מופיעים תיאורים פנטסטיים של העיירה היהודית באירופה.
פרסים

1971 – פרס אבא חושי, חיפה
יחסי בורקינה פאסו – שווייץ

| יחסי בורקינה פאסו – שווייץ |
| --- | --- |
בורקינה פאסו: שווייץ


בורקינה פאסו: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
274,200: 41,277
אוכלוסייה
23,680,219: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,325: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
858: 99,060
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי בורקינה פאסו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בורקינה פאסו לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בורקינה פאסו והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, "בורקינה פאסו היא מדינה עם עדיפות בשיתוף הפעולה לפיתוח, אך היא שותפה כלכלית מוגבלת של שווייץ".
שווייץ הכירה בעצמאותה של בורקינה פאסו, בעבר חלק מהמושבה הצרפתית של אפריקה המערבית ב-5 באוגוסט 1960, בשם "רפובליקת וולטה העילית". לאחר ההכרה נערכו מגעים דיפלומטיים בלתי רשמיים בין שתי המדינות למשך כשנה עד שלבסוף כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין בורקינה פאסו לשווייץ בשנת 1961. ב-1970, סוכנות קונסולרית שווייצרית נפתחה בוואגאדוגו והשתלבה במשרד שיתוף הפעולה של שווייץ במדינה שנפתח ארבע שנים לאחר מכן, ב-1974.
ב-1969, חתמו שווייץ ובורקינה פאסו על הסכם מסחר, קידום והגנה על השקעות ושיתוף פעולה טכנולוגי. שלושה הסכמים מרחיבים נחתמו בין שתי המדינות בנושא שיתוף פעולה טכנולוגי ועזרה תקציבית בשנים 1978, 2006 ו-2009.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו בבורקינה פאסו מאה ותשעה עשר אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

בורקינה פאסו אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. בורקינה פאסו מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים ז'נבה, וציריך.
שווייץ אינה מיוצגת בבורקינה פאסו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מיוצגת בבורקינה פאסו באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בעיר ואגאדוגו, בירת המדינה.
יצחק כ"ץ (ראש עירייה)

יצחק כ"ץ (19 באוקטובר 1911 - 19 במרץ 2011) היה מתמטיקאי ומהנדס, ראש העיר השני של רחובות.
ביוגרפיה

יצחק כ"ץ נולד בשבלי, בליטא, אז חלק מהאימפריה הרוסית וב־1924, בגיל 13, עלה לארץ ישראל עם משפחתו והתיישבו בתל אביב. הוא למד בגימנסיה העברית "הרצליה" ובסיום לימודיו היה פעיל במסגרת תנועת הנוער הלומד. ב־1930 נסע ללימודים באוניברסיטת סורבון בפריז, צרפת. הוא התקבל ללימודי פיזיקה ומתמטיקה וסיים תואר ראשון תוך שנתיים. הוא חזר ארצה והתפרנס ממתן שיעורים במקצועות אלה. כעבור זמן שב לפריז וסיים לימודים בבית ספר לעבודות ציבוריות בהנדסה. הוא חזר ארצה והתקבל לעבודה בחברת סולל בונה, ששלחה אותו לבצע פרויקטים של בנייה בסוריה, בלבנון ובבחריין. במלחמת העולם השנייה הוא גויס לצבא הבריטי, יחד עם מהנדסים נוספים, לשם ביצוע עבודות באיראן.
ב־1947 עבר לעיר רחובות ומונה למנהל הסניף המקומי של סולל בונה. בהיותו חבר במפא"י הוצע לו מטעמה להתמודד על ראשות עיריית רחובות ולאחר הבחירות שנערכו ב־1955 זכה בכהונה. הוא המשיך בבחירות נוספות וכיהן והכיהן בתפקיד זה עד 1967.
לאחר סיום כהונתו כראש עיריית רחובות שב יצחק כ"ץ לעבודה בסולל בונה ונשלח מטעמה לעבוד בזמביה לתקופה של שנה וחצי. בשנים 1969–1977  היה מנהל שיכון עובדים בסניפי באר שבע ואשדוד. בשנים 1977–1986 עבד עבור משרד הביטחון. בשנים 1987–1992 היה דירקטור מטעם הציבור בחברת "מנרב אחזקות".
חיים אישיים

היה נשוי לנִצָּה, בת המורה ואיש הציבור הפתח תקוואי, אליהו ירקוני (גרינפלד) ולהם שלושה ילדים.
יחסי בורקינה פאסו – רוסיה

| יחסי בורקינה פאסו – רוסיה |
| --- | --- |
בורקינה פאסו: רוסיה


בורקינה פאסו: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
274,200: 17,098,242
אוכלוסייה
23,680,219: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,325: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
858: 13,978
משטר
רפובליקה פדרלית נשיאותית: רפובליקה

יחסי בורקינה פאסו–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו לבין רוסיה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו לברית המועצות החלו לראשונה ב-18 בפברואר 1967. לאחר התפרקותה של ברית המועצות, הכירה בורקינה פאסו ברוסיה כיורשת של ברית המועצות. עם זאת, עקב סיבות כלכליות, נסגרו השגרירויות בין שתי המדינות. בשנת 1992, נסגרה שגרירות רוסיה בואגאדוגו ובשנת 1996, נסגרה שגרירות בורקינה פאסו במוסקבה.
בשנת 2000, שתי הממשלות חתמו על הסכם בין ממשלתי לגבי אשרות הכניסה והדרכונים. יחסי הסחר והכלכלה בין שתי המדינות מוגבלים ליחסים עסקיים בלבד. סך כל היצוא של שתי המדינות עמד בשנת 2008 ב-3.2 מיליון דולר (בעיקר הייצוא הרוסי). מדינת רוסיה קיבלה כ-3,500 תלמידים מבורקינה פאסו.
ב-26 ביולי 2007, שגריר בורקינה פאסו במוסקבה, חאווייר נוגדגו, מסר עותק של אישורים לסגן שר החוץ של רוסיה, אלכסנדר וי. במהלך הדיון דנו השניים במספר בעיות בינלאומיות, כולל באפריקה, והתפתחות של היחסים בין שתי המדינות. נוגדגו שיבח את הגישה הרצינית של רוסיה כדי לסייע למדינות אפריקה, במיוחד בהקלת חובם ובהתמודדות עם הבעיות החברתיות והכלליות של המדינות.
ב-18 בפברואר 2017, שתי המדינות ציינו את יום השנה לכבוד ה-50 השנים שבהן המדינות קיימו יחסים דיפלומטיים. ביום זה החליפו שרי החוץ של שתי המדינות מסרי ברכה.
ב-28 בדצמבר 2023, רוסיה פותחת מחדש את שגרירותה בבורקינה פאסו, אותה סגרה ב-1992, תוך שהיא ממשיכה בהתקרבות לבורקינה פאסו..
ייצוג

בורקינה פאסו מיוצגת ברוסיה באמצעות שגרירותה בברלין.
רוסיה מיוצגת בבורקינה פאסו באמצעות שגרירותה באביג'אן.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – קוריאה הדרומית

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: קוריאה הדרומית


איחוד האמירויות הערביות: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 99,720
אוכלוסייה
11,106,647: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 33,126
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

נשיא איחוד האמירויות ואמיר אבו דאבי ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן (מימין) נפגש עם נשיא קוריאה הדרומית לי מיונג-באק בעת ביקור האחרון באבו דאבי, 2009
יחסי איחוד האמירויות הערביות–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים שבין האמירויות הערביות המאוחדות לבין הרפובליקה של קוריאה. היחסים בין המדינות כוננו ב-18 ביוני 1980.
סחר

איחוד האמירויות הערביות היא היצואנית השלישית בגודלה של נפט לקוריאה הדרומית (108,000,000 חביות נכון ל-2014).
יצוא כלכלי

היצוא של קוריאה הדרומית לאיחוד האמירויות הערביות הסתכם ב-5,388.88 מיליון דולר, והייצוא של איחוד האמירויות הערביות לקוריאה הדרומית הסתכם ב-9.577 מיליארד דולר (הנתונים נכונים לדצמבר 2017), מה שהופך את איחוד האמירויות הערביות ליצואנית מספר 21 לקוריאה הדרומית.
ב-27 בדצמבר 2009 הזמינה קוריאה הדרומית מאיחוד האמירויות הערביות תחנת כוח גרעינית.
דרום קוריאנים באיחוד האמירויות הערביות

10,852 דרום קוריאנים (שאינם בעלי אזרחות דרום-קוריאנית) מתגוררים באיחוד האמירויות הערביות (נכון לנובמבר 2017).
נציגויות דיפלומטיות

איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול.
קוריאה הדרומית מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות באבו דאבי וקונסוליה כללית בדובאי.
יחסי בורקינה פאסו – ספרד

| יחסי בורקינה פאסו – ספרד |
| --- | --- |
בורקינה פאסו: ספרד


בורקינה פאסו: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
274,200: 505,370
אוכלוסייה
23,680,219: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,325: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
858: 32,996
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי בורקינה פאסו–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בורקינה פאסו לבין ממלכת ספרד.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בורקינה פאסו לבין ממלכת ספרד כוננו ב-27 בנובמבר 1964. בורקינה פאסו לא משתפת פעולה עם ספרד באופן מסורתי ואף אין עזרה הומניטרית ספרדית ישירה מספרד לבורקינה פאסו אלא רק דרך הקרן האירופית לפיתוח. זאת אף על פי שבורקינה פאסו היא מדינה אפריקאית מתפתחת.