stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליקווידציה (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  קדימון הסדרה בעברית
↑  «Ликвидация» названа лучшим российским сериалом начала XXI века
↑  טריילר לסרטים וצילומי מסך
↑  Жеглов починає, а Гоцман програє (באוקראינית). Telekrytyka. 12.11.2007
↑  Оксана Забужко: «Ця вiйна почалася не вчора» (באוקראינית). Druh chytacha. 05.10.2014
↑  Оксана Забужко: «Ця війна почалася не вчора» (אורכב 02.11.2014 בארכיון Wayback Machine) (באוקראינית). Anastasiya Gerasimova. Сultprostir. 01.10.2014
↑  Культуркины посиделки. Вып. 5: Культура и информационная война (video) (באוקראינית). betv. 17.09.2014
טים אלן

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1953 (בן 71) דנוור, ארצות הברית 
 שם במה:  Tim Allen 
 שם לידה:  Timothy Alan Dick 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מערב מישיגן  אוניברסיטת מרכז מישיגן  תיכון סיהולם 
 בן או בת זוג:  Jane Hajduk (2006–?) 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (19 בנובמבר 2004)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סדרה מוזיקלית או קומדיה (1995)  אגדות דיסני (1999)  פרס אנני 
 http://www.timallen.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
טימות'י אלן דיק (באנגלית: Timothy Allen Dick; נולד ב-13 ביוני 1953) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב. ידוע בעיקר מכיכובו בקומדיות המצבים "שפץ ביתך" ו"גבר מי שנשאר אחרון". ומתפקידיו בסרטי דיסני "סנטה במשרה חלקית" ו"צעצוע של סיפור".
ביוגרפיה

אלן נולד בדנוור, קולורדו שבארצות הברית. הוריו הם מרת'ה קת'רין, עובדת שירות ציבורי, וטימות'י דיק, סוכן נדל"ן. אביו נהרג בתאונת דרכים כשאלן היה בן 11. לאחר שנתיים נישאה אמו בשנית לאהוב נעוריה. משפחתו עברה לגור בדטרויט כשהיה בן 13. הוא למד בבית הספר התיכון סיהולם בבירמינגהם, מישיגן.
הוא למד באוניברסיטת מישיגן המרכזית, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת מישיגן המערבית ב-1974. מאוחר יותר זכה לתואר של כבוד (אירוע עליו בוססה עלילת פרק ב"שפץ ביתך").
קריירה

אלן התחיל את הקריירה שלו בתור סטנד-אפיסט. במסגרת התערבות עם חבר, השתתף בערב קומדיה במועדון בדטרויט. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס והצטרף שם לצוות מועדון הקומדי סטור. הוא התארח כסטנד-אפיסט בתוכניות אירוח ובתוכניות שונות נוספות.
אלן צבר פרסום רב כשעלתה הסדרה המצליחה "שפץ ביתך" ב-1991 ברשת ABC, בה גילם את טים טיילור, מנחה תוכנית "עשה זאת בעצמך" בטלוויזיה. הסדרה ירדה בשנת 1999.
ב-1994 שיחק בסרטו המצליח ביותר, "סנטה במשרה חלקית" והוציא ספר רב-מכר בשם "Don't Stand Too Close to a Naked Man".
ב-1995 דיבב את קולה של הדמות באז שנות-אור (Buzz Lightyear) בסרט ההנפשה שובר הקופות "צעצוע של סיפור" של דיסני, ובסרטי ההמשך.
בשנת 2010 ביים את סרטו הקולנועי הראשון "מטורף מבחוץ", קומדיה בכיכובם של ג'יי קיי סימונס וסיגורני ויבר.
בשנים 2011–2017 כיכב בתור מייק בקסטר בסיטקום "גבר מי שנשאר אחרון" של רשת ABC, לצד הקטור אליזונדו. ב-2018 עברה הסדרה לרשת FOX, שהפיקה את העונות השביעית, השמינית והתשיעית של הסדרה.
בשנת 2022 החל לככב בדמותו המיתולוגית של סקוט קלווין / סנטה קלאוס במיני-סדרה "סנטה במשרה חלקית – ההרפתקה ממשיכה" עבור שירות "דיסני+" ומהווה המשך לעלילות סדרת סרטי "סנטה במשרה חלקית".
חיים אישיים

אלן התחתן עם לורה דיבל ב-7 באפריל 1984. בשנת 1989 נולדה בתם היחידה וב-2003 הם התגרשו. בעבר ניהלה דיבל חברת כלי עבודה שנושאים את שמו של אלן. ב-7 באוקטובר 2006 התחתן אלן עם בת זוגו השחקנית ג'יין היידוק.
אלן הוא רפובליקני, והוא תמך במתמודדי המפלגה לבחירות 2016 ג'ון קייסיק, ולאחר מכן בדונלד טראמפ.
ב-2 באוקטובר 1978 נעצר אלן בשדה התעופה הבינלאומי קלמזו-בטל קריק, ארצות הברית על אחזקת 1.4 פאונד של קוקאין. הוא הלשין על סוחרי סמים אחרים על מנת להקטין את עונשו ממאסר עולם לשלוש עד שבע שנים, מהן ריצה לבסוף 28 חודשים בבית הסוהר בסנדסטון, מינסוטה. ב-24 במאי 1997 נעצר אלן בשעת נהיגה תחת השפעת אלכוהול. הוא הודה באשמה ונגזרו עליו קנס ומאסר על תנאי. עקב כך נדרש להיכנס לטיפול.
פילמוגרפיה

Tropical Snow‏ (1989) - בתפקיד: נושא המזוודות.
סנטה במשרה חלקית (1994) - בתפקיד: סקוט קאלווין / סנטה קלאוס.
צעצוע של סיפור (1995) - דיבוב קולו של: באז שנות-אור.
ג'ונגל עירוני (1997) - בתפקיד: מייקל קרומוול.
בעושר ובעוני (1997) - בתפקיד: בראד סקסטון.
צעצוע של סיפור 2 (1999) - דיבוב קולו של: באז שנות-אור.
כיבוש הגלקסיה (1999) - בתפקיד: ג'ייסון נאסמית'.
ג'ו הגדול (2001) - בתפקיד: ג'ו שאפר.
מיהו קלטיס טוט (2002) - בתפקיד: ג'ים הביקורתי.
צרה גדולה (2002) - בתפקיד: אליוט ארנולד.
סנטה במשרה חלקית 2 (2002) - בתפקיד: סקוט קאלווין / סנטה קלאוס.
Top Speed‏ (2003) - סרט דוקומנטרי קצר- בתפקיד: עצמו/ המארח.
איפה אתם בחג? (2004) - בתפקיד: לות'ר קראנק.
לאלף את אבא (2006) - בתפקיד: דייב דוגלאס.
מכוניות (2006) - דיבוב קולו של באז שנות-אור.
Zoom‏ (2006) - בתפקיד: ג'אק שאפרד / קפטיין זום.
סנטה במשרה חלקית 3 (2006) - בתפקיד: סקוט קאלווין / סנטה קלאוס.
שימו גז (2007) - בתפקיד: דאוג מאודסן.
חגורה אדומה (2008) - בתפקיד: צ'אט פרנק.
מת על נשים (2009) - בתפקיד: הנרי ליפאי.
מטורף מבחוץ (2010) - בתפקיד: טומי זלדה (גם במאי).
צעצוע של סיפור 3 (2010) - דיבוב קולו של באז שנות-אור.
כריסמס באל קמינו (2017) - בתפקיד: לארי רות'.
צעצוע של סיפור 4 (2019) - דיבוב קולו של באז שנות-אור
פילמוגרפיה > תוכניות טלוויזיה

Comedy's Dirtiest Dozen‏ (1988) - סטנד אפ קומדי - בתפקיד: עצמו.
Tim Allen: Men Are Pigs‏ (1991) - סרט טלוויזיה - בתפקיד: עצמו.
שפץ ביתך (1991-1999) - בתפקיד ראשי: טים טיילור.
Tim Allen Rewires America‏ (1992) - בתפקיד: עצמו.
These Guys‏ (קריינות, 2003) - בתפקיד: המספר.
ג'ימי ניוטרון: Win, Lose, and Kaboom‏ (קול, 2004) - בתפקיד: מלדאר פריים.
גבר מי שנשאר אחרון (2011 - 2018) - בתפקיד: מייק באקסטר.
קריסטלה (2015) - בתפקיד: מייק באקסטר.
סנטה במשרה חלקית – ההרפתקה ממשיכה (2022 - הווה) בתפקיד: סקוט קלווין / סנטה קלאוס
פילמוגרפיה > ספרים

אל תעמדו קרוב מדי לגבר עירום (1994)
I'm Not Really Here‏ (1996)
אריק קאנטונה

אריק קאנטונה (בצרפתית: Éric Cantona; נולד ב-24 במאי 1966 במרסיי) הוא שחקן קולנוע וכדורגלן עבר צרפתי. נחשב לאחד משחקניה הגדולים בכל הזמנים של קבוצת הפאר האנגלית מנצ'סטר יונייטד, אותה הוליך להישגים רבים.
קאנטונה היה ידוע בשל מזגו החם, ובמהלך הקריירה שלו היה מעורב בשערוריות רבות.
קריירה > תחילת הקריירה

בילדותו שיחק קאנטונה בקבוצות כדורגל במרסיי. בגיל 15 אותר על ידי מגלי הכישרונות של קבוצת אוסר ועבר לשחק באקדמיית הכדורגל שלה. בגיל 17 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, אך התקדמותו הואטה מעט, כיוון שבילה שנה בצבא הצרפתי. כששב מהצבא בתחילת 1986, הושאל לחצי עונה לקבוצת מארטיג מליגת המשנה כדי לצבור ניסיון משחק. בסיום העונה עבר לאוסר וחתם על חוזה מקצועני. העונה הבאה היוותה פריצת דרך בקריירה של קאנטונה. הוא תופקד בקישור של אוסר, שכחלק מקבוצה צעירה וכשרונית בהדרכת המאמן גי רו. קאנטונה הבקיע 21 שערים בשתי עונות בקבוצה וסיים איתה בצמרת בשתי העונות. הוא זומן גם לנבחרת צרפת הצעירה, והיה חלק מהנבחרת שזכתה באליפות אירופה 1988.
קריירה > תקופת הליגה הצרפתית

בקיץ 1988 שילמה עבורו אולימפיק מרסיי 2.3 מיליון לירות שטרלינג - סכום שהיווה שיא בכדורגל הצרפתי של אותה תקופה. אולם הצלחתו המקצועית לוותה בבעיות משמעת: קאנטונה העליב בפומבי את מאמן נבחרת צרפת, הנרי מישל, והושעה מהנבחרת לשנה. במקרה אחר, קאנטונה בעט כדור ליציע וזרק חולצה על שופט לאחר שהוחלף במשחק ידידות מול קבוצת טורפדו מוסקבה. בעקבות בעיות המשמעת הללו החליטה מרסיי להשאילו לבורדו עד תום העונה, שם כבש 6 שערים ב-11 משחקים.
בסיום העונה רכשה אותו מונפלייה ממרסיי ב-300 אלף לירות שטרלינג בלבד. קאנטונה הפגין עונה מצוינת, שבסיומה זכתה קבוצתו בגביע הצרפתי. גם במהלך עונה זו הסתבך קאנטונה באירועים משמעתיים, והושעה ל-10 ימים לאחר שבעט בפניו של חברו לקבוצה. אולם אירוע זה לא השפיע עליו רבות והוא זומן שוב לנבחרת, הפעם על ידי המאמן מישל פלאטיני.
העונה המוצלחת במונפלייה שכנעה את בעלי מרסיי, ברנאר טאפי, להשיב את קאנטונה לקבוצת הכוכבים שגיבש באותה תקופה במרסיי. קאנטונה פתח את העונה ביכולת טובה, אך לאחר מכן נפצע והושבת. הוא חזר לקראת סיום העונה ועלה מהספסל כדי לעזור לקבוצה לקחת אליפות. בסיומה של העונה החליט קאנטונה לעבור לנים הקטנה תמורת מיליון לירות שטרלינג. אחרי חודש בנים הוא הטיח כדור בשופט והושעה לחודש על ידי ועדת המשמעת של ההתאחדות הצרפתית. בתגובה כינה קאנטונה את שופטי הוועדה "אידיוטים" והם החמירו את עונש ההשעייה לחודשיים. בתגובה הודיע קאנטונה על פרישתו מכדורגל בדצמבר 1991 כשהוא בן 25 בלבד.
קריירה > מעבר לאנגליה

אחרי חודש מחוץ למגרשים קאנטונה שוכנע לחזור בו מפרישתו ולעבור מצרפת לאנגליה. הוא הגיע לאנגליה מתוך ציפייה לחתום על חוזה בקבוצת שפילד ונסדיי, אולם לאחר שמאמן הקבוצה טרבור פרנסיס הודיע שלא יחתימו ללא מבחנים, קאנטונה נעלב, עזב את שפילד וחתם בלידס יונייטד הסמוכה. בלידס היה משמעותי מאוד בזכייתה באליפות. בעקבות הצלחתו באנגליה הוחזר להרכב נבחרת צרפת לקראת מוקדמות יורו 1992 בשוודיה.
לאחר פרישתו

מאז פרישתו קאנטונה שיחק במספר סרטי קולנוע ובהם: "אליזבת" בו גילם את השגריר הצרפתי דה פואה, ובסדרת המתח "במדרון" ששודרה בנטפליקס ב-2020, וכן היה פעיל כאיש עסקים. בנוסף, הוא תפקד כמאמן-שחקן של נבחרת צרפת בכדורגל חופים. ב-2007 הוביל את קבוצת כדורגל-חופים של צרפת למקום שלישי בתחרות כדורגל חופים הראשונה שנערכה בישראל.
ב-2019 זכה קאנטונה בפרס נשיא אופ"א. לטקס קבלת הפרס הוא הגיע חובש קסקט, ובנאום הקבלה ציטט את המלך ליר של ויליאם שייקספיר, ודיבר על מדע, מלחמה ופשיעה בעולם.
ב-2020 הופיע קאנטונה בקליפ לשיר Once של ליאם גלאגר.
בשנת 2024 שיחק במותחן הפעולה האמריקאי "הרוצחת" (אנ') מאת ג'ון וו, המהווה רימייק לקלאסיקה של וו מ-1989.
הערות שוליים

↑  אריק קאנטונה הושאל ללידס, חדשות, 2 בפברואר 1992
| נבחרת צרפת – יורו 1992 |
| --- | --- | --- |
|  1 מרטיני •  2 אמורוס •  3 סילבסטרה •  4 פטי •  5 בלאן •  6 קסוני •  7 דשאן •  8 סוזה •  9 פאפן •  10 פרננדס •   11 פרז •  12 קוקרד • 13 בולי •  14 דורן • 15 דיבר • 16 ואהירואה • 17 גרדה • 18 קאנטונה • 19 רוסה • 20 אנגלומה • מאמן: פלאטיני |  1 מרטיני •  2 אמורוס •  3 סילבסטרה •  4 פטי •  5 בלאן •  6 קסוני •  7 דשאן •  8 סוזה •  9 פאפן •  10 פרננדס •   11 פרז •  12 קוקרד • 13 בולי •  14 דורן • 15 דיבר • 16 ואהירואה • 17 גרדה • 18 קאנטונה • 19 רוסה • 20 אנגלומה • מאמן: פלאטיני | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810598625705606  BIBSYS: 10019234  BNE: XX5024185  BnF: cb12350858h (data)  GND: 119144883  ISNI: 0000 0001 1477 5817  LCCN: nb2005008475  MusicBrainz: 2083fe72-7cf0-4428-b717-203deb0e1970  NKC: xx0046737  NLA: 35300493  NLK: KAC2020M5690  NTA: 322458471  RERO: 02-A016882872  SNAC: w6ms4p95  SUDOC: 031347452  VIAF: 92048962   WorldCat (עם VIAF): 92048962 
אריק קאנטונה בועט באוהד קריסטל פאלאס
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אריק (בת הים הקטנה)

| --- | --- |

 גילום הדמות:  כריסטופר דניאל בארנס, ג'ונה האוור-קינג 
 מידע
 גיל:  24 שנה 
 
הנסיך אריק (באנגלית: Prince Eric) הוא דמות בדיונית שהופיעה לראשונה בסרט הקולנוע "בת הים הקטנה" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, המבוססת על דמות הנסיך במעשייה "בת הים הקטנה" מאת הנס כריסטיאן אנדרסן. הוא בעל עיניים כחולות ושיער שחור.
אריק הוא נסיך המתגורר בטירה הקרובה לחוף. הוא ניצל על ידי אריאל בת הים הקטנה מטביעה בעת שספינתו נקלעת לסערה. היא מביאה אותו אל החוף ושרה לו, משאירה את הנסיך רדוף על ידי קולה, הוא לא יכול לזהות אותה לפי קולה, שכן אריאל נתנה את קולה למכשפה אורסולה, אריק פוגש את אריאל, מביא אותה לארמון ומתחיל לפתח רגשות כלפיה, אך כשאורסולה צופה במתרחש, היא הופכת את עצמה לנערה בשם ונסה, מהפנטת את אריק עם קולה של אריאל וגורמת לו להאמין שהיא זו שהצילה אותו. הוא מלח מוכשר ועוסק הרבה בספנות, הוא מלווה הרבה על ידי גרימסבי, איש סודו ומשרתו.
בסרט ההמשך "בת הים הקטנה 2: השיבה לים" אריק מהווה דמות משנה.
בסדרה המצוירת, אריק מופיע במספר הופעות קטנות, טרם הוא ואריאל הכירו.
בגרסת לייב האקשן אריק, הוא נסיך שהתייתם מהוריו הביולוגיים ואומץ על ידי המלכה של הממלכה כשהיא מצאה אותו על סירה.  בגרסה הזו, כמו אריאל, הוא בעל אוסף של כל מיני חפצים, וכן, הוא גם חוקר שאוהב לתור בעולם. בסוף הסרט, הוא מזמין את אריאל, לאחר שהם נישאו לחקור איתו את העולם.
במחזמר בת הים הקטנה שעלה בברודוויי ומבוסס על הסרט גילם את אריק השחקן שון פאלמר. בסדרת הטלוויזיה עד עצם היום הזה גולם על ידי גיל מקיני, במופע הטלוויזיוני "!The Little Mermaid Live" המבוסס על הסרט הוא גולם על ידי גראהם פיליפס. בעברית הוא דובב בסרט הראשון על ידי יהויכין פרידלנדר, בסדרת ההנפשה הוא דובב על ידי אלון אופיר ובסרט השני על ידי אלי לולאי.
נטלי עמנואל

| --- | --- |

עמנואל בכנס קומיק-קון, 2015
 לידה:  2 במרץ 1989 (בת 35) אנגליה סאות'אנד-און-סי, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  תיכון וסטקליף לבנות  Masters Performing Arts College 
 פרופיל ב-IMDb
 
נטלי ג'ואן עמנואל (באנגלית: Nathalie Joanne Emmanuel; נולדה ב-2 במרץ 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה. המוכרת בזכות תפקידה בתור מיסאנדיי בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס" מבית רשת HBO, ובשל הופעתה בתור ההאקרית ראמזי בסרטים "מהיר ועצבני 7", "מהיר ועצבני 8" ,"מהיר ועצבני 9" ו"מהיר ועצבני 10".
ביוגרפיה

עמנואל נולדה בעיר סאות'אנד-און-סי שבמחוז אסקס, דרום מזרח אנגליה. הבת השנייה לאם חצי דומיניקנית וחצי אנגלייה, ואב ממוצא חצי סנט לוסיאני וחצי אנגלי.
בגיל 10, היא שיחקה את נלה הצעירה בהפקת וסט אנד של המחזמר "מלך האריות".
קריירה

החלה את דרכה כילדה בהפקות תיאטרון והתגלתה בבריטניה באופרת הסבון "הוליאוקס" בה שיחקה בתפקיד הצעירה סשה ולנטיין, היא הופיעה בסדרה במשך כ-4 עונות.
בשנת 2013 התקבלה עמנואל לסדרת הפנטזיה המדוברת של רשת HBO "משחקי הכס" והחל מהעונה השלישית מגלמת את מיסאנדיי היועצת והמתורגמנית של דאינריז טארגאריין (אמיליה קלארק).
בשנת 2015 הופיעה לראשונה בתפקיד הוליוודי בסרט הפעולה הפופולרי "מהיר ועצבני 7", בסרט גילמה את ההאקרית ראמזי. בנוסף, שיחקה בסרטי ההמשך של "הרץ במבוך" - "הרץ במבוך 2: מבחני הכווייה" ו-"הרץ במבוך 3: תרופת המוות".
בשנת 2017 שבה לשחק בסרט "מהיר ועצבני 8". בשנת 2018 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "פרויקט טיטאן" (אנ') לצד סם וורת'ינגטון וטיילור שילינג.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי של מאיה במיני-סדרה "ארבע חתונות ולוויה אחת" שיצרו מינדי קלינג ומאט וורברטון לרשת הולו ומבוססת על הסרט הבריטי באותו שם משנת 1994 שכתב ריצ'רד קרטיס. באותה שנה כיכבה בסדרת הפנטזיה "הקריסטל האפל: עידן המרד" בנטפליקס; את הסדרה ביים לואי לטריה והוא מהווה פריקוול עבור סרטו של ג'ים הנסון משנת 1982, "הקריסטל האפל".
בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסדרה "Die Hart" בשירות הסטרימינג של קוויבי בכיכובו של קווין הארט; ועבור תפקידה הייתה עמנואל מועמדת לפרס אמי לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה/קומדיה באורך קצר.
בשנת 2021 שבה לגלם את ראמזי בפעם השלישית בסרט "מהיר ועצבני 9" ובהמשך השנה שיחקה בסרט השודים הגרמני-אמריקאי "צבא הגנבים" שבוים על ידי מתיאס שווייגהופר ועלה ישירות לשירות הסטרימינג של נטפליקס; הוא מהווה פריקוול לסרט "צבא המתים".
בשנת 2024 כיכבה בתפקיד הראשי במותחן הפעולה האמריקאי "הרוצחת" (אנ') שביים ג'ון וו על פי סרטו "הרוצח" משנת 1989.
חיים אישיים

עמנואל החלה לאמץ אורח חיים טבעוני ב-2012, והיא מתבוססת על תזונה מבוססת צמחים. היא נוהגת להביע תמיכה בזכויות בעלי חיים. בין השאר יצאה נגד ניסויים בבעלי חיים ונגד השימוש בפילים למטרות בידור.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | 28 קילו | קרלה |  |
| 2015 | מהיר ועצבני 7 | ראמזי |  |
| 2015 | הרץ במבוך: מבחני הכווייה | הרייט |  |
| 2017 | מהיר ועצבני 8 | ראמזי |  |
| 2018 | הרץ במבוך: תרופת המוות | הרייט |  |
| 2018 | פרויקט טיטאן | טלי רתרפורד |  |
| 2020 | לילה עם הולי | הולי |  |
| 2021 | מהיר ועצבני 9 | ראמזי |  |
| 2021 | צבא הגנבים | גוונדולין סטאר |  |
| 2021 | Last Train to Christmas | סו טיילור |  |
| 2022 | ההזמנה | אוולין "אייבי" ג'קסון |  |
| 2023 | מהיר ועצבני 10 | ראמזי |  |
| 2024 | המרוץ לניצחון של ארתור (אנ') | אוליביה |  |
| 2024 | מגלופוליס | ג'וליה סיסארו |  |
| 2024 | הרוצחת (אנ') | זי |  |
| TBA | Benn/Eubank | שרון בן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 - 2010 | הוליאוקס | סשה ולנטיין (אנ') | 191 פרקים |
| 2008 | Hollyoaks Later | סשה ולנטיין (אנ') | 4 פרקים |
| 2011 | נפגעים | שריל האלווז | פרק: "Only Human" |
| 2011 | עברייני על | צ'ארלי | פרק: "#3.1" |
| 2013 - 2019 | משחקי הכס | מיסאנדיי | תפקיד חוזר (עונות 4-3) תפקיד ראשי (עונות 8-5); 38 פרקים |
| 2019 | ארבע חתונות ולוויה אחת | מאיה | מיני-סדרה |
| 2019 | הקריסטל האפל: עידן המרד | דיט | דיבוב; 10 פרקים |
| 2020–הווה | הארט מת לחיות | ג'ורדן | תפקיד ראשי; 10 פרקים  מועמדת פרס אמי האמנותי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או דרמה קצרה (2024) |
| 2024 | Unsinkable | מאד הוקינס | 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  Amy Lane, Nathalie Emmanuel Talks Turning Vegan, Finding Confidence & Becoming a Yoga Teacher, Women's Health, April 15 2019
| מהיר ועצבני |
| --- | --- | --- |
| סרטים | מהיר ועצבני (2001) • מהיר ועצבני 2 (2003) • מהיר ועצבני 3 (2006) • מהיר ועצבני 4 (2009) • מהיר ועצבני 5 (2011) • מהיר ועצבני 6 (2013) • מהיר ועצבני 7 (2015) • מהיר ועצבני 8 (2017) • מהיר ועצבני 9 (2021) • מהיר ועצבני 10 (2023) |  |
| סרטים קצרים | מבוא טעון-טורבו (2003) • לוס בנדולרוס (2009) |  |
| ספין אוף | מהיר ועצבני: הובס ושואו (2019) • מהיר ועצבני: מרגלים על הכביש (2019–) |  |
| דמויות ושחקנים ראשיים | דומיניק "דום" טורטו (וין דיזל) • בריאן אוקונר (פול ווקר) • לטי אורטיז (מישל רודריגז) • מיה טורטו (ג'ורדנה ברוסטר) • לוק הובס (דוויין ג'ונסון) • רומן פירס (טייריס גיבסון) • טג' פארקר (לודאקריס) • טגו ליאו (טגו קלדרון) • ריקו סאנטוס (דון עומר) • ראמזי (נטלי עמנואל) • אלנה ניבס (אלסה פאטקי) • אוון שואו (לוק אוונס) • דקארד שואו (ג'ייסון סטיית'האם) |  |
| דמויות ושחקנים משניים | האן (סונג קאנג) • ג'יזל (גל גדות) • וינס (מאט שולץ) • שון בוזוול (לוקאס בלאק) • פרנק פטי (קורט ראסל) |  |
| במאים | רוב כהן (1) • ג'ון סינגלטון (2) • ג'סטין לין (3–6, 9) • ג'יימס ואן (7) • פ. גארי גריי (8) • דייוויד ליטץ' (הובס ושואו) • מיכה גונל, ברט האלנד (מרגלים על הכביש) • לואי לטריה (10) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1195482159  ISNI: 0000 0004 3430 5857  LCCN: no2014060071  SUDOC: 261899651  VIAF: 308698263   WorldCat (עם VIAF): 308698263
נבחרת גביע דייוויס של מקסיקו

| --- | --- |
מקסיקו
 מידע כללי
 התאחדות:  פדרציית הטניס של מקסיקו
 השתייכות אזורית:  אמריקה
 דירוג ITF נכון ל-25 בנובמבר 2024:  46= שינוי מדירוג קודם: 
 דרג נוכחי:  בית עולמי 1
 קפטן:  לואיס דיאז באריגה
 מפגשים היסטוריים
 שנה ראשונה:  1924
 סטטיסטיקה קבוצתית
 שנים במפעל:  90
 מפגשים:  181
 מאזן ניצחונות:  88 – 93
 שנים בבית העליון:  12
 הישג שיא:  סגנית – פעם אחת
 שיאים אישיים
 מירב הניצחונות יחידים:  אלחנדרו ארננדס (26 – 15)
 מירב הניצחונות זוגות:  רפאל אוסונה (17 – 8)
 מירב הניצחונות סה"כ:  רפאל אוסונה (42 – 23)
 הזוג המצליח ביותר:  רפאל אוסונה/אנטוניו פלפוקס (13 – 4)
 הכי הרבה שנים:  סנטיאגו גונזלס (20)
 הכי הרבה מפגשים:  סנטיאגו גונזלס (36)
 
נבחרת גביע דייוויס של מקסיקו היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של מקסיקו שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1924. במהלך התקופה היא שיחקה 181 משחקים וניצחה ב-88.
הדירוג הנוכחי של נבחרת מקסיקו בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-46= בעולם, נכון ל-25 בנובמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
הישגים

גמר 1962
הערות שוליים

↑  דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס
| נבחרות הטניס הלאומיות (גביע דייוויס) |
| --- | --- | --- |
| אירופה/אפריקה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • איסלנד • אירלנד • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • בריטניה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • דרא"פ • הולנד • הונגריה • זימבבואה • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מצרים • מקדוניה • מרוקו • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה | איי בהאמה • אל סלבדור • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית • אורוגוואי • בוליביה • ברבדוס • ברזיל • גוואטמלה • ג'מייקה • הרפובליקה הדומיניקנית • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • ונצואלה • מקסיקו • פוארטו ריקו • פרגואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אסיה/אוקיאניה | אוזבקיסטן • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן • דרום קוריאה • הודו • הונג קונג • הפיליפינים • טג'יקיסטן • טיוואן • יפן • כווית • לבנון • מלזיה • ניו זילנד • סוריה • סין • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • ערב הסעודית • פקיסטן • קזחסטן • תאילנד |  |
| נבחרות בעבר | יוגוסלביה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סרט תיעודי מונפש

קטע מתוך הסרט התיעודי המונפש ואלס עם באשיר
סרט תיעודי מונפש או אנימציה דוקומנטרית הוא סגנון קולנועי המשלב בין סרט תיעודי והנפשה.
הדוגמה המוכרת הראשונה לשימוש בסגנון זה, הוא סרטו בן 12 הדקות של וינדזור מקיי משנת 1918 "The Sinking of the Lusitania", המספר על הטבעת אוניית הנוסעים הבריטית "לוסיטניה" על ידי צוללת גרמנית במלחמת העולם הראשונה. לאירוע לא היה כל תיעוד מצולם ולכן היה צורך בהנפשה.
מאז שנות ה-20 של המאה ה-20, נעשה שימוש בטכניקת הנפשה בסרטי הדרכה חינוכיים, כגון סרט מונפש על תורת היחסות של איינשטיין (1923), ועל אבולוציה (1925) של דייב ומקס פליישר. אולפני דיסני השתמשו בסגנון בסרטים "ניצחון דרך האוויר" (1943), "איך מצטננים" (1951) ו"ידידנו האטום" (1957). סרטו המונפש של ג'ון הובלי "Of Stars and Men" משנת 1964 זכה בפרס בקטגוריית הסרט התיעודי בפסטיבל הסרטים של סן פרנסיסקו. בשנת 2004, זכה הסרט "ריאן", סרט תיעודי מונפש בבימויו של כריס לאנדרת', בתחרות האוסקר בקטגוריית סרט האנימציה הקצר.
פסטיבל הסרטים התיעודי הבינלאומי באמסטרדם לשנת 2007 עסק בסרטים המשלבים קטעי אנימציה.
רג'יינה (ססקצ'ואן)

רֶגַ'יינה (באנגלית: Regina) היא עיר הבירה של פרובינציית ססקצ'ואן בקנדה, והשנייה בגודל האוכלוסייה בפרובינציה, אחרי ססקטון. שמה של העיר ניתן על ידי הנסיכה לואיז, לכבודה של אמהּ, המלכה ויקטוריה ("ויקטוריה רֶגַ'יינה").
היסטוריה

העיר הוקמה ב-1882. בהיותה חלק ממישור, ניצלו מתכנניה את אופייה הטופוגרפי, הרחיבו מעיין שנבע בקרבתה, והפכו אותו לאגם מלאכותי קטן (Wascana) המצוי בדרומה. בשנת 1906 הפכה רֶגַ'יינה לבירת הפרובינציה. ב-30 ביוני 1912 הרס טורנדו את מרבית בתי העיר והרג 28 אנשים, ועד היום הוא נחשב לקטלני ביותר בקנדה. בשנת 1935 פרצו בעיר מהומות של מובטלים.
בשנת 2021 התגוררו בעיר 226,404 תושבים, גידול של 5.3% ממספרם ב-2016.
ערים תאומות

זמביה נדולה, זמביה
הערות שוליים

↑  מידע ממפקד האוכלוסין של קנדה משנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564416405171  BnF: cb12481700z (data)  GND: 4280218-0  ISNI: 0000 0001 0693 892X  LCCN: n83216836  MusicBrainz: f2855648-5890-4942-b248-f8ca0d5e2a89  NARA: 10045673  NKC: xx0037539  VIAF: 134910206   WorldCat (עם VIAF): 134910206 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צ'קי קריו

| --- | --- |

צ'קי קריו, יוני 2013
 לידה:  4 באוקטובר 1953 (בן 71) איסטנבול, טורקיה 
 שם לידה:  Baruh Djaki Karyo 
 מדינה:  צרפת, טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  Lycée Arago 
 בן או בת זוג:  Valérie Keruzoré  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר האמנויות והספרות (16 בינואר 2014) 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'קי קריו (בצרפתית: Tchéky Karyo; נולד בשם ברוך ג'קי קריו ב-4 באוקטובר 1953) הוא שחקן ומוזיקאי יהודי-צרפתי יליד טורקיה. בתחילת הקריירה שלו שיחק בתיאטרון במחזות קלסיים ומודרניים. בשנות השמונים של המאה העשרים החל להופיע בתפקידי אופי בסרטי קולנוע. הוא שיחק בסרטים הוליוודיים רבים ועם במאים צרפתים בהם לוק בסון.
ביוגרפיה

צ'קי נולד באיסטנבול ב-1953 בשם ברוך ג'קי קריו. אמו הייתה יהודייה מיוון ואביו - יהודי טורקי. בילדותו עברה המשפחה לפריז, שבה גדל. שמו שונה מ-Djaki ל-Tchéky בהתאם לתעתיק בצרפתית. קריו למד דרמה בתיאטרון סירנו ואחר כך היה חבר בלהקת התיאטרון דניאל סורנו ושיחק בתפקידים קלאסיים רבים.
קריירה

קריו הצטרף לתיאטרון הלאומי של שטרסבורג, שם כיכב במחזות קלסיים ומודרניים. בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים זכה להצלחה כשחקן אופי בסרטים צרפתיים. בהמשך הופיע בתפקידים ראשיים בסרטים בולטים כגון "The Bear" בו גילם את אחד הציידים. הוא שיחק בתפקיד המנטור של הגיבורה בסרט "ניקיטה" בבימויו של לוק בסון.
הוא השתתף בסרטים הוליוודיים רבים, לעיתים קרובות בדמות של צרפתי בדומה לז'אן רנו. הוא זכה לשבחים על הופעתו בתפקיד הקצין הצרפתי הנוקם בסרט "הפטריוט" (2000) לצדו של מל גיבסון, המתרחש בתקופת מלחמת העצמאות של ארצות הברית. כמו כן זכה לשבחים על הופעתו בדמות ז'אן דה דאנואה בסרט "ז'אן ד'ארק". ב-DVD של הסרט "הפטריוט" דיבב קריו את עצמו לצרפתית.
בשנים 2014 ו-2016 כיכב קריו בסדרת הדרמה "הנעדר" של רשת BBC One / Starz בתפקיד ז'וליין באטיסט וקיבל ביקורות מהללות הופעתו.
קריו הוא מוזיקאי ופזמונאי. ב-2006 הוציא לאור אלבום בשם "Ce lien qui nous unit" (תרגום: "הקשר המאחד אותנו"). ב-2013 ביום הולדות ה-60 יצא האלבום "Credo".
פרסים

קריו היה מועמד לפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר על הופעתו בסרט "La Balance". ב-1986 זכה בפרס ז'אן גאבן על הופעותיו כשחקן.
חיים אישיים

קריו היה נשוי לשחקנית איזבל פסקו ממנה התגרש.
וידאו קליפים

1992: "Born On The Wrong Side Of Town" - ג'איי מולר (במאי ז'אן באטיסט מונדינו)
2005: "L'avenir est à nous" של Kool Shen feat Rohff & Dadoo (במאי ג'יי ג'י ביגס)
הערות שוליים

↑  "Tcheky Karyo Biography (1953-)". Filmreference.com. 1953-10-04. נבדק ב-2010-09-23.
↑    Michael Hogan, ‏What on earth happened to Alice Webster? 11 big questions The Missing finale needs to answer, The Telegraph, 30 November 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007427216905171  PLWABN: 9810667981605606  BIBSYS: 6023849  BNE: XX1109132  BnF: cb139552974 (data)  CANTIC: a10315366  CiNii: DA13412292  GND: 122292936  ISNI: 0000 0001 2123 2335  LCCN: no99063902  MusicBrainz: f7f0353b-8ffd-456b-8102-ab24f0e9db1e  NKC: xx0045835  NTA: 152646787  SNAC: w6sn122m  SUDOC: 061145548  VIAF: 19872292   WorldCat (עם VIAF): 19872292 
צ'קי קריו ב-1992 בטקס הענקת פרסי סזאר