stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיאטה פלאוליתית
הדיאטה הפלאוליתית המודרנית > תפריטי המזון

ישנן מספר דיאטות שונות המאשרות או נמנעות ממזונות מסוימים. לדוגמה דיאטה שפורסמה בספר The Paleo Diet ב-2002 מציעה את התפריט הבא:
55% מהקלוריות היומיות מתחלקות בין פירות ים ובשר רזה ביחס שווה.
45% מהקלוריות היומיות מגיעות מפירות, ירקות ואגוזים, בחלוקה שווה.
הימנעות מלאה מכל מוצרי חלב, תוספת מלח וסוכר. הפחתה עד להימנעות מדגנים.
הדיאטה דורשת הימנעות מאכילת כל מזון המעובד באופן תעשייתי.
לחלופין, קופת חולים כללית מגדירה את הדיאטה באופן הבא:
הימנעות ממזונות שהוספו להם סוכר לבן, חומרי טעם וריח, חומרים משמרים.
הימנעות מבשרים מעובדים שהוספו להם חלבונים מן הצומח, גבינות עם חומרים מייצבים, ממתיקים מלאכותיים.
הימנעות מבצקים, לחמים או מאפים.
הגבלת צריכת הפחמימות, לרבות חיטה ומוצריה וסוכר.
שיעור הקלוריות היומיות המגיע מפחמימות הוא כ־30% והאחרות מקורן בחלבון ובשומן.
ביקורת

הדיאטה זכתה לפופולריות מצד אחד ולביקורת רבה מצד שני. ארגון הדיאטנים הבריטי הכניס אותה לרשימת חמש הדיאטות הגרועות של 2015 וטען שהיא לא מאוזנת ולוקה במחסור רב במינרלים חיוניים. נטען בין היתר כי הדיאטה לא מבוססת על מחקר מדעי וייתכן שדיאטה פלאוליתית אף מזיקה לבריאות ויכולה לגרום להשמנה ולתופעות לוואי שונות. פלאו קיבלה 2.4 נקודות מתוך 5 על ידי מדרג הדיאטות של U.S News.
הערות שוליים

↑  Stiner, M. C., Barkai, R., & Gopher, A. (2009). Cooperative hunting and meat sharing 400–200 kya at Qesem Cave, Israel. Proceedings of the National Academy of Sciences, 106(32), 13207-13212.
↑  Domínguez‐Rodrigo, M., & Pickering, T. R. (2003). Early hominid hunting and scavenging: a zooarcheological review. Evolutionary Anthropology: Issues, News, and Reviews, 12(6), 275-282.
↑  Stiner, M. C. (2002). Carnivory, coevolution, and the geographic spread of the genus Homo. Journal of Archaeological Research, 10(1), 1-63.
↑  Henry, A. G., Brooks, A. S., & Piperno, D. R. (2011). Microfossils in calculus demonstrate consumption of plants and cooked foods in Neanderthal diets (Shanidar III, Iraq; Spy I and II, Belgium). Proceedings of the National Academy of Sciences, 108(2), 486-491.
↑  Lev, E., Kislev, M. E., & Bar-Yosef, O. (2005). Mousterian vegetal food in Kebara cave, Mt. Carmel. Journal of Archaeological Science, 32(3), 475-484.
↑  Weiss, E., Wetterstrom, W., Nadel, D., & Bar-Yosef, O. (2004). The broad spectrum revisited: evidence from plant remains. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 101(26), 9551-9555.
↑  Wrangham, R., & Carmody, R. (2010). Human adaptation to the control of fire(הקישור אינו פעיל, 26.9.2021). Evolutionary Anthropology: Issues, News, and Reviews, 19(5), 187-199.
↑  The paleo diet : lose weight and get healthy by eating the food you were designed to eat
↑  דיאטת פליאו: לאכול שומנים ולרזות?, אתר כללית
↑  (הקישור אינו פעיל, 26.9.2021)Top 5 Worst Celebrity Diets to Avoid in 2015(אנגלית)
↑  https://onlinelibrary.wiley.com/doi/abs/10.1046/j.1467-3010.2000.00019.x מריון נסל על הדיאטה פלאוליטית
↑  Scientists confirm that the Paleo diet is nonsense
↑  Weight gain, higher cancer risk, possible serious illness: what doctors think about the paleo diet(אנגלית)
↑  Health Buzz: Paleo Diet May Cause Weight Gain and Boost Blood Sugar, Study Suggests
↑  Paleo Diet
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph892630
דימיטריס דיאמנטידיס

דימיטריס דיאמנטידיס (ביוונית: Δημήτρης Διαμαντίδης; נולד ב-6 במאי 1980 בקסטוריה שביוון) הוא כדורסלן עבר יווני ששיחק בעמדת הקומבו גארד (רכז וקלע) עבור פנאתינייקוס. גובהו 1.98 מטר. דיאמנטידיס נחשב לאחד השחקנים הטובים באירופה.
קריירה

בקיץ 1999, בגיל 19, הוא החל את הקריירה המקצועית כשהחל לשחק בהיראקליס. במהרה דיאמנטידיס הפך לשחקן המוביל במועדון הקטן מסלוניקי, ועזר למועדון המשתייך לליגה היוונית הבכירה ושבעברו היה אחד המועדונים הטובים ביוון של שנות ה-30 וה-40 לשוב לתקופת הזוהר שלו, בכך שהוביל אותו לפלייאוף לראשונה אחר שנים רבות.
הישג זה הוביל אותו לצעד גדול בקריירה שלו כשעבר בקיץ 2004, למועדון הפאר פנאתינייקוס. בתחילת דרכו במועדון ישב רבות על ספסל המחליפים ושיחק דקות מועטות אך לאחר מספר משחקים החל דיאמנטידיס לצבור דקות משחק רבות משמעותיות והפך לשחקן חמישייה לגיטימי בליגה ביוון וביורוליג.
לאחר חודשים ספורים דיאמנטידיס הצעיר הפך לאחד השחקנים הטובים בליגה היוונית והוביל את המועדון לזכייה בדאבל - אליפות וגביע יוונים. יכולת זאת הביאה אותו לנבחרת יוון. דיאמנטידיס החל לאסוף תארים ביחד עם פנאתינייקוס כשזכה עד היום שש פעמים באליפות יוון, חמש פעמים בגביע היווני ושלוש פעמים ביורוליג.
דיאמנטידיס נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים באירופה כיום, וזכה בתואר שחקן ההגנה של היורוליג חמש שנים רצופות בין השנים 2005-2009, ופעם נוספת בעונת 2010-2011.
דיאמנטידיס שיחק בעברו בנבחרת הלאומית של יוון משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת זכה עם נבחרתו במדליית הכסף בטורניר אליפות העולם 2006 ולזכייה בטורניר אליפות אירופה 2005. בשנת 2010 פרש מהנבחרת לאחר ההפסד לנבחרת ספרד. בתום עונת 2015/2016 פרש דיאמנטידיס ממשחק פעיל. הנהלת פנאתינייקוס החליטה לתלות את הגופייה שלו בתקרת האולם, ושלא יעשה יותר שימוש בגופייה מספר 13 אותה לבש.
תארים > קבוצתיים

אליפות יוון (9): 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014
הגביע היווני (10): 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016
אליפות היורוליג (3): 2007, 2009, 2011
כתר משולש (2):2007, 2009
תארים > אישיים

קבוצת העשור של היורוליג: 2010
הספורטאי היווני של השנה: 2007
מר אירופה (כדורסלן השנה באירופה): 2007
MVP של פיינל פור היורוליג (2): 2007, 2011
MVP של היורוליג: 2011
MVP של הליגה היוונית (5): 2004, 2006, 2007, 2008, 2011
MVP של הגביע היווני: 2009
שחקן ההגנה של היורוליג (6): 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011
שחקן ההגנה המצטיין בליגה היוונית: 2010-11
חמישיית העונה ביורוליג (4): 2007, 2011, 2012, 2013
חמישיית השנה בליגה היוונית (8): 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012
דרז'נה

דרז'נה (באוקראינית: Деражне; בפולנית: Deraźne) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, מערבית לקוסטופול ועל גדת נהר הורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
דרז'נה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובתחילת המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר. במשך השנים התקיים בה רוב יהודי.
יהודי דרז'נה

מהמאה ה-16 קיים תיעוד לישיבת יהודים וקראים בדרז'נה, ובאמצע המאה ה-17 נפגעו אלו קשות מגייסות חמלניצקי. הקהילה היהודית הקטנה שנותרה ביישוב השתייכה באותה תקופה לקהילת אוסטראה. במהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. בשנת 1921 נמנו בעיירה 624 יהודים, כ-90% מתושביה. הם התפרנסו ממסחר ומתעשייה זעירה, משלוש טחנות קמח וממפעל לייצור לבנים. באוגוסט 1936 שרפו אוקראינים כ-30 בתים של יהודים בעיירה.
עם סיפוח העיירה לברית המועצות בתחילת מלחמת העולם השנייה, נסגרו בה כל המוסדות היהודיים. ב-28 ביוני 1941, בראשית מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה הגרמנים, ורצחו בה קבוצת גברים יהודים. לאחר מכן, הוקם בעיירה יודנרט, ויהודי העיירה צוו לשאת סרט זרוע עם מגן דוד, ולעבוד בעבודות כפייה. בראשית אוקטובר 1941 הוקם בעיירה גטו, בו רוכזו יהודי העיירה לצד יהודי כפרי הסביבה.
ב-22 באוגוסט 1942 נלקחו כל יהודי הגטו ביחד עם יהודי אוסובה וישקה לבורות ירי, ונרצחו בהם. יהודים בודדים הצליחו להימלט מהאקציה, ולשרוד ביערות הסביבה. ב-5 בפברואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.
הערות שוליים

↑  דרז'נה (Derażne), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
↑  אלכסנדר קרוגלוב (רו'), דרז'נה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1348–1349), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393464905171  SUDOC: 175993254  VIAF: 44148570513524311025   WorldCat (עם VIAF): 44148570513524311025
דרושקופול

| --- | --- |

בית הכנסת בדרושקופול
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז ווהלין ווהלין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,121 (1921)
 קואורדינטות:  50°25′00″N 24°40′00″E﻿ / ﻿50.4167°N 24.6667°E﻿ / 50.4167; 24.6667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםדרושקופול(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםדרושקופול(למפת מחוז ווהלין רגילה) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןדרושקופול(למפת מחוז ווהלין מוגדלת) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןדרושקופול  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דרושקופול (בפולנית: Drużkopol) הייתה עיירה יהודית במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, כ-10 ק"מ דרומית להורוכוב, אשר חרבה בשואה. כיום נכללים שרידי העיירה בתחום הכפר האוקראיני ז'ורבניקי (באוקראינית: Журавники).
היסטוריה

עד סוף המאה ה-18 הייתה דרושקופול יישוב יהודי קטן. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בשטח רוסיה, בסמיכות לגבול גליציה האוסטרית. תחנת המכס והקסרקטינים שהוקמו בעיירה בידי הרוסים הביאו לפיתוח היישוב. מהמאה ה-19 התבססו בעיירה חסידות אלעסק וחסידות טריסק.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה מפרעות של הקוזקים, ולאחר מכן, ממעשי שוד מצד חיילי צבא אוסטרו-הונגריה. בזמן מהפכת אוקטובר הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, אשר הניסה כנופיות מקומיות. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, וסיפוחה לפולין, ביצעו אלו מעשי התעללות ביהודיה.
מראשית המאה ה-20 נוסדו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים, ומשנות העשרים פעל בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות המזרחי, הרוויזיוניסטים ואגודת ישראל, ותנועות הנוער החלוץ, החלוץ הצעיר ובית"ר. בשנת 1921 נמנו בעיירה קרוב ל-800 יהודים וכ-300 אוקראינים ופולנים.
היסטוריה > בשואה

ב-22 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ועם הגיעם, הוציאו להורג 5 יהודים באשמת קומוניזם. ב-10 ביולי מונה בעיירה יודנרט, ויהודי המקום צוו לענוד אות מזהה, ונלקחו לעבודות כפייה.
בתחילת אוקטובר 1941 גורשו כ-900 יהודי העיירה לגטו שהוקם בהורוכוב הסמוכה, שם שוכנו בתנאי צפיפות קשים (כ-20 איש בחדר), וסבלו מרעב. ב-8 בספטמבר 1942 שולחו כולם להשמדה.
דוד דנקנר

דוד דנקנר (14 באפריל 1928 -  24 ביוני 2014) היה איש עסקים, יזם, ותעשיין ישראלי.
ביוגרפיה

בנו של משה דנקנר, מראשוני תעשיית היהלומים בארץ ישראל, ורחל. אחד משישה אחים: אברהם, יצחק שמואל, יונה ולאה. אמו, רחל, מתה בשנת 1939 בגיל 40, מדימום בעקבות ניתוח. כנער היה פעיל בהגנה.
בשנת 1947, נסע ללימוד בארצות הברית וכעבור חודשים ספורים הצטרף לקורס טיס, שארגן טדי קולק כדי להכשיר טייסים ישראליים. בקורס, שנפתח בפברואר 1948 בבייקרספילד בקליפורניה, השתתפו גם שלמה להט, פלטיאל מקלף וזהרה לביטוב. ביוני 1948 ,עם סיום הקורס, חזר דוד כטייס ונלחם בטייסת הנגב שהוקמה בזמן מלחמת העצמאות. הוא השתתף בקרבות, בסיוע ובהגנה על יישובים
מבודדים.
עם תום המלחמה חזר לארצות הברית וסיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובשנת 1956  קיבל תואר דוקטור בכימיה אורגנית באוניברסיטת קליפורניה. לאחר שנתיים של בתר-דוקטורט בשיקגו חזר לישראל.
בשנת 1959, הקים בעתלית מפעל לייצור פורמלין, סמוך למפעל תעשיות מלח לישראל, (אותו רכשה משפחת דנקנר ב-1957 ממדינת ישראל) ושנוהל בידי אחיו הבכור אברהם. בשנת 1965, הקים את
מפעל כרמל כימיקלים שייצר אבקות יציקה לתעשיית הפלסטיק. במשך השנים הקים 10 מפעלים בישראל ובעולם ונכנס לשותפות עסקית באירופה, בדרום אפריקה ובדרום אמריקה. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הקים תשלובת תעשייתית בבושיר ובשיראז שבאיראן, שכללה מפעל ונמל עגינה. התשלובת הולאמה עם פרוץ המהפכה האיראנית ונפילתו של השאה.
היה שותף בדנקנר השקעות עד למכירת החברה בשנת 2004. באותה שנה החל ברכישת השליטה בקבוצת דור כימיקלים (שעוסקת בייבוא, שיווק וייצור של יריעות פוליאתילן, כימיקלים, וחיפושי גז) מידי בני משפחתו והציבור (עד אפריל 2010 מניות החברה היו רשומות למסחר בבורסה). לאחר מכן מוזגו לדור כימיקלים החברות התעשייתיות הפרטיות שהחזיק, ביניהם כרמל כימיקלים.
חודשים ספורים לפני מותו פרץ סכסוך עסקי בין בנו גיל דנקנר, שעבר לנהל את עסקי המשפחה ומשמש כיו"ר דור כימיקלים, לבין בנותיו ירדן ודניאלה דנקנר. הסכסוך העובר לגישור.
הערות שוליים

1 2 3   עופר אדרת, הצלע הפחות מוכרת במשפחת דנקנר, באתר הארץ, 5 ביולי 2014
↑  אילן מוסנאים, יצחק תשובה מכר למשפחת דנקנר מניות דנקנר השקעות ב-14 מ' ש' בשווי גבוה ב-120% מזה בו רכש את השליטה בחברה, באתר הארץ, 22 ביוני 2004
↑  עומר שרביט, לקראת רכישת השליטה? דוד דנקנר קנה מניות דור בכ-41 מיליון שקל בשלושה חודשים, באתר TheMarker‏, 11 במאי 2006
↑  הילה רז, שלושה בכירים לשעבר בדור כימיקלים הורשעו בהסדר טיעון, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2012
↑   יסמין גואטה, בנותיו של דוד דנקנר נגד אחיהן גיל דנקנר, יו"ר דור כימיקלים: "עושק את החברה", באתר TheMarker‏, 26 בדצמבר 2013
דאל ריאטה

| --- | --- |
ממלכת דאל ריאטה בשיאה - שנת 580 – 600
ממלכת דאל ריאטה בשיאה - שנת 580 – 600
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  498 
 תאריכי פירוק:  843 
 ישות יורשת:  ממלכת אלבה 
 
תצלום לווין של אזורי סקוטלנד ואירלנד בהם הייתה ממוקמת ממלכת דאל ריאטה.
ממלכת דאל ריאטה או דאל ריאדה (Dál Riata או Dalriada) הייתה ממלכה גאלית במערב סקוטלנד ובצפון מזרח אירלנד בין המאה השישית והמאה השביעית.
הממלכה הייתה מורכבת משלושה שבטים: קנל לואיירן (שבט לואיירן) שהיה ממוקם בצפון ומרכז ארגייל; קנל נאואנגוסה (שבט אואנגוסה) שהיה ממוקם באיזליי; וקנל נגבריין (שבט גבריין) שהיה ממוקם בקינטייר. בשלהי המאה השביעית התפצל קנל קומגייל (שבט קומגייל) והפך לשבט עצמאי שישב במזרח ארגייל.
היסטוריה > ראשית הממלכה

ה"דואן אלבאנאך" מתאר כיצד שלושת בניו של ארק (Erc): פרגוס מור (Fergus Mór), לוארן מק ארק (Loarn mac Eirc) ואואנגוס (Óengus) כבשו את ממלכת "אלבה" (היא סקוטלנד) בשנת 500 לערך.
בדה מציע תיאור שונה של ראשיתה של דאל ריאטה (ככל הנראה בהסתמכות על מקורות קדומים יותר) - לפיו מדובר בהתיישבות ממושכת של מתיישבים מאירלנד ולא כיבוש.
האזכורים ההיסטוריים הראשונים של מלכי דאל ריאטה הם אזכורי מותם של קומגאל מק דומאנגארט בשנת 540 לערך ושל אחיו גאבראן מק דומאנגארט בשנת 560 לערך, המופיעים ב"דברי ימי אלסטר".
אף שה"דואן אלבאנאך" מתחיל באזכור מיתוסים אגדיים - כגון כיבוש בריטניה על ידי ברוטוס מטרויה, היסטוריונים רואים בחלקיו האחרונים של הדואן תיעוד היסטורי של הממלכה.
ככל הנראה התיאור המופיע בכתביו של בדה הוא המדויק, ומדובר ביישוב ממושך שנובע מהגירה מאירלנד לעבר מערב סקוטלנד, ואובדן שטחים של ממלכת אולייד לשבטים שהתיישבו באזור ארגייל.
היסטוריה > עד קרב מאג ראת'

ההיסטוריה של שיאה של ממלכת דאל ריאטה מתועדת בצורה טובה יחסית (בניגוד לתולדות ראשית הממלכה ושלהי הממלכה השרויים בערפל בשל היעדר מקורות היסטוריים).
אף הקשרים בין ממלכת דאל ריאטה בסקוטלנד לבין אירלנד אינם ברורים. ידוע כי ראשיתה של הממלכה באירלנד כממלכה ואסלית של ממלכת אולייד, הממוקמת באזור אלסטר.
בשנת 575 יזם קולומבה הקדוש נחתם הסכם בין אאדאן מק גאבראן (Áedán mac Gabráin) לבין אייד מק אינמוירך (Áed mac Ainmuirech) מקנל קונייל (שבט קונייל) בדרוים קט (Druim Cett). ברית זו איפשרה לדאל ריאטה להתגונן מפני צבאות באטאן מק קייריל, מלך אירלנד, אשר ניסה לכבוש את אזור מערב סקוטלנד והאי מאן. לאחר מותו של באטאן בשנת 581, המשיכו מלכי אירלנד לנסות ולשלוט במערב סקוטלנד ובאזור דאל ריאטה.
הממלכה הגיעה לשיא שטחה בתקופת אידאן מק גאבראן אשר הוכתר על ידי קולומבה הקדוש - אירוע ההכתרה הראשון המתועד באיים הבריטיים. בעקבות ניצחונו של אידאן על באטאן מק קייריל, יצא אידאן במסעות כיבוש באזור סקוטלנד והגיע עד אורקני והנהר פורת'.
אידאן זכה לניצחונות רבים עד תבוסתו בקרב מול אאת'לפירת' מנורת'מבריה בקרב דגסאסטן שנערך בשנת 603 לערך. אאת'לפירת' נהרג בקרב, אולם צבאותיו של אידאן נחלו תבוסה והתקדמותם דרומה נעצרה.
דאל ריאטה התפשטה צפונה לאזור סקאי בתקופת בנו של אידאן - גרטנייט.
ישנם היסטוריונים הסבורים כי ממלכת דאל ריאטה הייתה תת-ממלכה של ממלכת אלסטר גם בתקופה זו ולא ממלכה עצמאית. אין מחלוקת כי דאל ריאטה הייתה בברית עם אוי נייל עד תקופת שלטונו של דומנל ברק אשר הפר את הברית עם אוי נייל וכרת ברית עם קונגל קאך מדאל נאראידי. דומנל נלחם יחד עם קונגל נגד דומנל מק אאדו מקנל קונייל, בקרב מאג ראת' (Mag Rath) אולם הובס בקרב זה.
היסטוריה > מאג ראת' ועד הכיבוש הפיקטי

בעקבות התבוסה בקרב מאג ראת' נחלשה ממלכת דאל ריאטה, וחלקים מהממלכה נפלו לידי קנל נ'אאוגיין (שבט אאוגיין). ישנה סברה כי חלק מהמלכים המפורטים ב"דברי ימי אלסטר" ובהם פינאנאמייל ודונכוירכה שלטו למעשה רק בדאל ריאטה האירית לאחר שאיבדו את השליטה במערב סקוטלנד.
תיעוד היסטורי מראה כי האזור הסקוטי של דאל ריאטה שילם מיסים למלכי נורת'מבריה עד אשר ברידיי השלישי, מלך הפיקטים הביס את אקגפירת' מנורת'מבריה בקרב דוניכן בשנת 685, אולם לא ברור אם הדבר הביא לשחרור דאל ריאטה הסקוטית מהשלטון הנורת'מברי ולאיחודה מחדש עם החלק האירי של הממלכה, או לכיבוש האזור והפיכתה לחלק ממלכת הפיקטים.
אידברהט מנורת'מבריה (Eadberht) ניסה לרכוש שליטה בשטחי דאל ריאטה בתקופת אואנגוס מק פרגוסה, מלך הפיקטים, אשר הובס בשנת 740, אולם לא ברור אם מדובר בניסיון כיבוש מחדש של דאל ריאטה על ידי נורת'מבריה או למעשה עצירת הפיקטים מהתקדמות לעבר ממלכת נורת'מבריה לאחר שהם כבר כבשו את דאל ריאטה.
ההיסטוריונים מעריכים כי בתקופה זו הייתה למעשה דאל ריאטה חלק ממלכת הפיקטים אשר הפכה לימים לממלכת אלבה, אולם לא ברור מה הייתה מידת עצמאותה.
הכרוניקות מציינות כי שבט גבריין איבד את השליטה בדאל ריאטה בשלהי המאה השביעית או ראשית המאה השמינית עת עלו לשלטון מלך מקנל לוריין - פרכאר פוטה, ובנו סלבאך מק פרכאר ונכדיו דונגל מק סלבאך ומוירדאך מק איינבכלייך המשיכו להיאבק על השליטה בממלכה מאת שבט גבריין. ייתכן כי מאבקים פנימיים אלה הם שאיפשרו את כיבוש הממלכה על ידי אואנגוס מק פרגוסה בשנת 741.
היסטוריה > שלהי המאה השמינית

הכרוניקות ("דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי ממלכת אירלנד") מציינות כי אייד פינד נלחם בשנת 768 כנגד המלכים הפיקטים של פורטריו, ומציינות כי אייד היה מלך דאל ריאטה, כמו גם אחיו פרגוס מק אכדאך אשר נפטר בשנת 781. דברי ימי אלסטר מזכירים מלך נוסף בשם דונכוירכה אשר נפטר בשנת 792 - אולם אין אזכורים נוספים של מלכי דאל ריאטה.
הוצעו מספר תאוריות להסביר את הפערים בין המלכים אולם אין עדויות היסטוריות לתמוך בתאוריות אלה. האזכורים ב"דואן אלבאנאך" לתקופה זו אף הם אינם ברורים דיים כדי לקבוע את סדר המלכים - וככל הנראה מדובר בתקופה בה הייתה הממלכה תחת שלטון הפיקטים, כאשר לא היה מדובר בשלטון ישיר - כך לדוגמה דומנל, בנו של קאוסטנטין, מלך הפיקטים היה מלך דאל ריאטה בין השנים 811–835.
מלך דאל ריאטה ששלט לאחר דומנל - אייד מק בואנטה נהרג על ידי הויקינגים בקרב בו אלה הביסו את הפיקטים בשנת 839. לחימה משותפת זו מעידה אף היא על היות ממלכת דאל ריאטה בשליטת ממלכת הפיקטים.
כלכלה

בתקופת שיאה של ממלכת דאל ריאטה, מרבית האוכלוסייה הייתה אוכלוסייה כפרית של עובדי אדמה. פני השטח השתנו במהלך השנים עקב סחיפה ושקיעת קרקע, ולכן אזורים מיושבים בסמוך לחוף הים אינם קיימים כיום.
כלכלת האזור התבססה על גידול דגנים מסוג שבולת שועל ושעורה, מדיג וכן מרעיית צאן.
בשל המבנה הטופוגרפי של הממלכה, והיות מרבית שטחיה אזורי איים - מרבית הסחר והמעבר ממקום למקום נעשה באמצעות שיט בסירות בנהרות ובסמוך לחופי האיים. השליטה באזורי הים שבין סקוטלנד ואירלנד איפשרו את פיתוח הסחר באזור ואת גדילת הממלכה.
כלכלה > מרכזים עירוניים

המרכז העירוני המרכזי של דאל ריאטה היה היישוב בדונאד בו התגורר בית המלוכה. במקום התגלו שריד מצודה, מחצבות אבן וכלי נשק, ואף תבניות ליצור תכשיטים המעדים על עושר כלכלי.
כמו כן התגלו באתר כלי זכוכית וכדי יין שיובאו מגאליה - דבר המעיד על מסחר ענף עם אירופה. הכדים שהתגלו באתר היו הגדולים ביותר שהתגלו באיים הבריטיים בתקופה זו, דבר המעיד על עושרה של הממלכה בשיאה.
ישובים נוספים כללו את טירת דונולי - מקום מושב המלכים משבט לואיירן ודונאוורטי בדרום קינטייר - מקום מרכז שבט גבריין.
אוכלוסין

"דברי ימי אנשי אלבה" (ה"סנכוס פר נ-אלבן") מציין כי בדאל ריאטה התגוררו שלושה שבטים, כאשר שבט רביעי הצטרף בשלב מאוחר יותר:
קנל נגבריין (שבט גבריין) - התגורר באזור קינטייר וטען להיותו צאצא של גאבראן מק דומאנגארט;
קנל נ'אואנגוסה (שבט אואנגוסה) - התגורר באי איילה טען להיותו צאצא אואנגוס מור מק ארק;
קנל לואיירן (שבט לואיירן) - התגורר באזור לורן, האי מאל וארדנאמורכאן, וטען להיותו צאצא של לוארן מק ארק.
קנל קומגייל (שבט קומגייל) - התגורר באזור קואל והאי ביוט - הצטרף מאוחר יותר לממלכה וטען להיותו צאצא של קומגאל מק דומאנגארט. ככל הנראה שבט זה נפרד משבט גבריין בשנת 700 לערך.
הסנכוס אינו מציין קשר בין השבטים לשבטים המצויים בסקוטלנד, אולם מזכיר שבט נוסף המכונה קנל כונכרייד (הטוען להיותו צאצא של פרגוס בק, בנו של ארק).
קנל באטיין ממורוורן (לימים שבט מקלין) התפצל אף הוא מקנל לואיירן (בדומה לשבט קומגייל שהתפצל משבט גבריין), בשנת 700 לערך.
ככל הנראה שבט לואיירן היה הגדול מבין השבטים, שכן הסנכוס מציין כי השבט מחולק מספר שבטים: קנל סאלייך (Cenel Shalaig), קנל קת'בת' (Cenel Cathbath), קנל נ'אכדאך (Cenel nEchdach) וקנל מוררדייך (Cenel Murerdaig).
דת ואמנות

אין תיעוד היסטורי בדבר דת תושבי דאל ריאטה קודם להתנצרותם. הכרוניקות עצמן נכתבו במנזרים (בהם המנזר באיונה ומנזרים באירלנד) מנקודת מבטם של נזירים נוצריים. תיעוד היסטורי נוסף הוא ספרו של אדומנאן - "חייו של קולומבה הקדוש" ממנו עולה כי הממלכה הייתה ממלכה נוצרית, אולם המדובר בספר שנועד לתאר ולהעצים את חייו של הקדוש ולא להוות ספר היסטוריה, ואין מקורות היסטוריים אחרים התומכים בסברה זו. יחד עם זאת, המדובר בספר בן התקופה השופך אור על חיי הנוצרים בדאל ריאטה בשיאה של הממלכה.
כך לדוגמה, מהעובדה שקולומבה היה זקוק למתורגמן ניתן ללמוד שתושבי סקאי דיברו שפה שאינה גאלית.
ייסוד מנזר איונה בשטחי הממלכה הפך אותה למרכז נוצרי עיקרי בצפון האיים הבריטיים (מרכז נוצרי לא רק של ממלכת דאל ריאטה אלא גם של ממלכת הפיקטים (פורטריו) ושל הממלכות נורת'מבריה ומרסיה.
אף שהמנזר היה בשטח קנל קונייל, היה המנזר מקושר לקנל נגבריין - דבר העולה מהכרוניקות הכתובות בו לרוב מנקודת המבט של שבט זה.
איונה לא הייתה המרכז הנוצרי היחיד בממלכה. גם בליסמור שבשטח קנל לוריין היה מנזר בעל חשיבות, וכן באפלקרוס (שהיווה חלק מממלכת הפיקטים במרבית הזמן) ובקינגארת' היו מנזרים.
למנזרים הייתה חשיבות רוחנית ותרבותית אך גם חשיבות פוליטית, בעיקר למנזר איונה אשר נוסד על ידי קדוש נוצרי. המנזרים היוו מקור עושר וכבוד ותמיכה במנזרים שימשה סימן להצגת העושר. כמו כן המנזרים היוו מרכז לימוד ומרכז של יודעי קרוא וכתוב להם נזקקו המלכים בניהול ממלכתם.
הספר של קלס, אשר נכתב ככל הנראה באיונה (אולם לא על ידי קולומבה, כפי שמספרת האגדה) מהווה דוגמה ליכולת הטכנית בכתיבה ובאיור ספרים שהייתה בממלכה באותה עת.
פסלים דתיים רבים מהתקופה מעידים על יכולת פיסול גבוהה - כך לדוגמה צלב מרטין הקדוש באיונה הוא הצלב החופשי היפה ביותר שהשתמר מהתקופה (באירלנד ובנורת'מבריה נותרו צלבים קטנים יותר).
כמו כן התגלו בחפירות ארכאולוגיות שרידי כנסיות רבים ברחבי הממלכה.
אבן עליה נערכו טקסי ההכתרה, דונאד.
מדונה וילד, עמוד 7 v מהספר של קלס.
צלב מרטין הקדוש באיונה. המאה השמינית
דנה כרם

דנה כרם (נולדה ב-11 בספטמבר 1986) היא מאמנת כדורגל וכדורגלנית ישראלית לשעבר, ששיחקה בעמדת הבלם בקבוצת אס"א תל אביב בליגה הראשונה, וייצגה אותה בליגה האלופות. הייתה חברה בנבחרת ישראל במהלך מוקדמות גביע העולם 2007.
ביוגרפיה

כרם החלה את הקריירה שלה בגיל 14 במכבי תל אביב. בשנת 2002, כרם הצטרפה לאס"א תל אביב, שם שיחקה עד 2006. בין השנים 2002–2005 הייתה חברה בנבחרת הנערות עד גיל 19.
בקיץ 2006, כרם הצטרפה ל-Temple Owls שם שיחקה עונה אחת, ואז שבה לאס"א תל אביב וזכתה עם המועדון בחמש אליפויות ושלושה גביעים, וייצגה את המועדון בליגת האלופות של אופ"א.
כרם הופיעה לראשונה בקבוצת נבחרת ישראל בכדורגל בשנת 2005 נגד אסטוניה ושיחקה שני משחקים נוספים במוקדמות גביע העולם 2007. ביוני 2014, לאחר 8 שנות היעדרות, כרם חזרה להופעה בנבחרת, במשחק מול דנמרק.
דיאטה קרניבורית

בדיאטה הקרניבורית נצרכים רק בשרים
דיאטה קרניבורית (באנגלית: The Carnivore diet) המכונה גם דיאטת אפס פחמימות (באנגלית: Zero Carb diet), היא אורח חיים תזונתי בה נצרכים רק בשרים, כמו בשר בקר, בשר עוף, בשר חזיר, כאשר ישנם גם שבוחרים לשלב בדיאטה מוצרי חלב וביצים. הדיאטה זכתה לפופולריות רבה במיוחד בעשור השני של המאה ה-21 ברשתות המדיה החברתית.
היסטוריה

האזכור הראשון לדיאטה הקרניבורית נמצא בספרו של הסופר הגרמני ברנרד מונקריף, מחבר הספר "The Philosophy of the Stomach: Or, An Exclusively Animal Diet" אשר פורסם לראשונה בשנת 1856.
הדיאטה הקרניבורית זכתה לתשומת לב תקשורתית מהותית לאחר שג'ורדן פיטרסון טען שהדיאטה סייעה לרפא את הדיכאון שלו ושל בתו וסייע גם לרפא את דלקת המפרקים השיגרונית של בתו.
אודות הדיאטה

אנשים שעושים את הדיאטה הקרניבורית צורכים רק מוצרים מן החי, כמו בשר בקר, בשר חזיר, עופות, ופירות ים. חלקם עשויים לאכול ביצים, מוצרי חלב, וחלב. הדיאטה הקרניבורית אינה כוללת מזון מן הצומח, כמו פירות וירקות, אם כי ניתן לצרוך קפה ותבלינים.
ביקורת

אף על פי שישנם טענות על כך שיש יתרונות בריאותיים לדיאטה הקרניבורית, אין עדיין שום הוכחות קליניות לכך שהדיאטה הקרניבורית היא בטוחה או מספקת יתרונות בריאותיים כלשהם, ואין עדיין ניסויים מבוקרים שסייעו לאמת או לשלול את אמיתות הטענות בדבר יתרונות בריאותיים.
תזונאים רבים התייחסו לכך שהדיאטה הקרניבורית היא דיאטה אופנתית, והיו אף רופאים ותזונאים שונים שציינו כי הדיאטה הקרניבורית עלולה להיות מסוכנת לבריאות, ולגרום למחסור בוויטמינים, במינרלים ולכך שיהיו בדם רמות גבוהות של כולסטרול LDL - מצב שעלול להעלות את הסיכון למחלות לב וכלי דם.
בנוסף, לאורך השנים הועלתה גם ביקורת לגבי ההשלכות האקולוגיות מעידוד של האוכלוסייה לצרוך בשר במסגרת דיאטה זו לאור הטענות שתהליך ייצור הבשר תורם לפליטת גזי חממה בהיקף נרחב אשר מאיצים את ההתחממות הגלובלית.
ראו גם

תזונה קטוגנית
אוכלי בשר
דיאטה דלת פחמימות
גלוקונאוגנזה
דיאטה