stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגת העל האוקראינית בכדורגל
היסטוריה > התקופה הסובייטית (1936–1991) > תחרויות האליפות האזוריות באוקראינה הסובייטית

באליפות זו המתחרות נחשבו לחובבניות, כמו בכל ברית המועצות, שם כל הספורטאים נחשבו לאתלטים חובבים בלבד. אך בשביל להבדיל בין הרמות השונות של הקבוצות, היו מועדונים חלק מאגודות ספורט וסוכניות (שנחשבו לחובבנים) ומועדונים שהיו שייכים לקבוצות המאסטרים (שנחשבו למקצוענים). ב-1936 וב-1938 התקיים בנוסף טורניר שנקרא "גביע העונות של אוקראינה הסובייטית", שהכתירה מחזיקת הגביע ואת האלופה. טורנירים אלו היו חד פעמיים והכילו שני משחקים בלבד.
בעוד קבוצות אוקראיניות רבות התחרו ב"מחלקה ב' " לפני 1960, רק לאחר מכן התארגנו בתחרות אזורית משלהן שנחשבה רשמית לאחת מקבוצות המאסטרים (הקבוצות המקצועניות).
בשנים 1990 ו-1991 הועברה שוב הליגה הסובייטית והורדה עוד יותר להיות לליגה הרביעית בתחרות שהעלתה קבוצחות לליגת מעבר חדשה. ליגת המעבר (שנקראה גם "הליגה השנייה") כיסתה שטח אזורים גדולים בהרבה, ואילו הליגה השנייה (שנקראה גם "הליגה השנייה התחתונה") הוקצתה עבור מרבית הרפובליקות הסובייטיות כולל אוקראינה.
מחלקה ב' זו נקראה "מחלקה ב' של הUSSR באוקראינה, והתחילה למעשה לאחר מלחמת העולם השנייה (בין 1945–1949) כ"ליגת המשנה הסובייטית" ולאחר מכן כאליפות האוקראינית ממחלקה ב'.
הקבוצות הבולטות בליגה אזורית זו בשנים אלו היו צסק"א קייב (שזכתה ב-4 אליפויות ו-5 סגנויות) וקיבאס קריבי ריה שזכתה ב-4 אליפויות. עוד קבוצות בולטות היו ספרטק איוואנו-פרנקיבסק, צסק"א אודסה, טאבריה סימפרופול, הוברלה אוז'הורוד, מטלורג זפוריז'יה וזוריה לוהנסק שזכו ב-3 אליפויות כל אחת, ארסנל קייב שזכתה ב-2 אליפויות, ומטאליסט חרקוב וצ'רנומורץ אודסה (שעלתה לאחר מכן לליגה הסובייטית) שזכו כל אחת באליפות אחת.
היסטוריה > התקופה הסובייטית (1936–1991) > טבלת אליפויות של הליגה באזור אוקראינה הסובייטית לפי קבוצה

אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באוקראינה הסובייטית בין השנים 1936–1991.
| קבוצה | זכיות | סגנויות | מקום שלישי | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SKA/BO קייב | 4 | 5 | 4 | 1949, 1951, 1980, 1983 |
| קירוובאס קירביי ריי | 4 | - | 1 | 1971, 1975, 1976, 1981 |
| ספרטק איוואנו-פרנקיבסק | 3 | 2 | 2 | 1955, 1969, 1972 |
| SKA/SCA אודסה | 3 | 1 | 4 | 1957, 1963, 1977 |
| טאבריה סימפרופול | 3 | 1 | 2 | 1973, 1985, 1987 |
| ספרטק אוז'הורוד | 3 | 1 |  | 1946, 1950, 1953 |
| מטלורג זפוריז'ייה | 3 |  |  | 1952, 1960, 1970 |
| זוריה לוהנסק | 3 |  |  | 1938, 1962, 1986 |
| ניבה ויניטסיה | 2 | 3 | 3 | 1964, 1984 |
| בוקובינה צ'רניביצ'י | 2 | 3 |  | 1982, 1988 |
| ארסנל קייב | 2 | 1 |  | 1954, 1958 |
| אבנחארד זחובטי וודי | 2 |  | 1 | 1959, 1966 |
| לוקומוטיב זאפוריז'ייה | 2 |  |  | 1939, 1940 |
| סובדנובדינילק מיקולאייב | 1 | 3 | 3 | 1974 |
| אבטומוביליסט זיהטומיר | 1 | 2 | 3 | 1967 |
| קולוס ניקופול | 1 | 2 | 2 | 1979 |
| מטאליסט חרקוב | 1 | 2 | 1 | 1978 |
| צ'רנומורץ אודסה | 1 | 2 |  | 1961 |
| SKA לבוב | 1 | 1 | 3 | 1965 |
| אבנחארד קרמטורסק | 1 | 1 | 1 | 1936 |
| שחטאר קאדיבקה | 1 |  | 1 | 1956 |
| ספרטק דניפרופטרובסק | 1 |  |  | 1937 |
| בלישוביק מוקאצ'בה | 1 |  |  | 1947 |
| טורפדו אודסה | 1 |  |  | 1948 |
| אבנחארד טרנופיל | 1 |  |  | 1968 |
| ווהלין לוצק | 1 |  |  | 1989 |
| טורפדו זפוריז'ייה | 1 |  |  | 1990 |
| נפטוביק אוקיטירקה | 1 |  |  | 1991 |
היסטוריה > התקופה הסובייטית (1936–1991) > האלופות האוקראיניות בליגת העל הסובייטית

במקביל לקיום הליגות המחוזיות באוקראינה, התקיימה תחרות של ליגת העל הסובייטית שבה השתתפו בסך הכל לאורך השנים 14 קבוצות אוקראיניות, מתוכן 3 זכו באליפות הליגה, כאשר דינמו קייב הקבוצה המצליחה ביותר בליגה הסובייטית עם 13 אליפויות ו-12 סגנויות (יותר מהמועדונים הרוסים ששלטו ביחד איתה בליגה הסובייטית).
| קבוצה | אליפויות | מקום שני | מקום שלישי | שנים בהן זכתה באליפות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| דינמו קייב | 13 | 11 | 2 | 1961, 1966, 1967, 1968, 1971, 1974, 1975, 1977, 1980, 1981, 1985, 1986, 1990 |
| דנייפר דנייפרופטרובסק | 2 | 2 | 2 | 1983, 1988 |
| זאריה וורושילוברגרד | 1 |  |  | 1972 |
| שחטיור דונצק |  | 2 | 2 |  |
| צ'רנומורטס אודסה |  |  | 1 |  |
היסטוריה > אליפות הליגה האוקראינית (החל מ-1992)

עם התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991 התפתח דיון על יצירת תחרות נפרדת שתכלול את כל המועדונים האוקראינים הטובים יותר. בעקבות ניסיון ההפיכה הכושל באוגוסט 1991 הכריז הפרלמנט על עצמאות מדינה ומינה תאריך משאל עם כדי לאשר את ההחלטה.
למרות הניסיון הפיכה הכושל והכרזת עצמאות על ידי מספר רפובליקות של ברית המועצות, פדרציית הכדורגל הסובייטית המשיכה בתכנון עונת הכדורגל 1992.
בספטמבר 1991 התקיים מושב של הפדרציה האוקראינית לכדורגל שהניף את הדגל האומה האוקראינית (צבע כחול-צהוב). הוועד הפועל החליט כי יש להניף את הדגל בכל האצטדיונים שבהם שיחקו הקבוצות האוקראיניות. כמה מחברי הוועד אף דיברו על אליפות אוקראינה עצמאית אך לא הוחלט עדיין על דבר שכזה. רק באביב 1992 הוחלט על הקמת אליפות שכזו שהוקמה בחופזה על ידי 20 הקבוצות הטובות ביותר באוקראינה שחולקו ל-2 בתים, ולבסוף התקיים פלייאוף אליפות בין סימפרופול לדינמו קייב בו ניצחה סימפרופול 0–1 וזכתה באליפות הלאומית הראשונה של ליגת העל האוקראינית העצמאית.
בהמשך השתלטה דינמו קייב על הליגה, וזכתה ב-12 אליפויות מתוך 16 העונות הראשונות בליגה שנקראה "ליגת העל האוקראינית", כאשר שחטאר דונצק מצליחה לקטוף בתווך 4 תארים משלה.
החל מ-2008 שינתה הליגה את שמה ל"פרימייר ליג האוקראיני" ודינמו קייב דעכה מעט וסיימה סגנית לרוב, לעומת שחטאר שהצליחה לאזן את הכוחות ולזכות ב-9 אליפויות מתוך 12 השנים הבאות בליגה.
מפאת שליטתם המוחלטת של דינמו קייב ושחטאר הן משלימות הרבה פעמים דאבל וטרבל מקומי כשהן זוכות לרוב בגביע האוקראיני וסופר קאפ האוקראיני במקביל לעונות בהן הן זוכות באליפות.
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האוקראיני או בגביע הסופר קאפ האוקראיני באותה העונה והשלימה דאבל או טרבל מקומי המפורט בעמודת התארים הנוספים
אליפויות לפי קבוצות

| מועדון | אליפויות | שנים | סגנויות | שנים | מקום שלישי | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דינמו קייב | 16 | 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004, 2007, 2009, 2015, 2016, 2021 | 14 | 1992, 2002, 2005, 2006, 2008, 2010, 2011, 2012, 2017, 2018, 2019, 2024 | 1 | 2013 |
| שחטאר דונצק | 15 | 2002, 2005, 2006, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2023, 2024 | 12 | 1994, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004, 2007, 2009, 2015, 2016 |  |  |
| טבריה סימפרופול | 1 | 1992 |  |  |  |  |
| דניפרו |  |  | 3 | 1993, 2014, 2023 | 8 | 1992, 1995, 1996, 2001, 2004, 2015, 2016, 2022 |
| צ'רנומורץ אודסה |  |  | 2 | 1995, 1996 | 3 | 1993, 1994, 2006 |
| מטאליסט חרקוב |  |  | 1 | 2013 | 6 | 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014 |
| מטאלורג דונצק |  |  |  |  | 3 | 2002, 2003, 2005 |
| זוריה לוהנסק |  |  |  |  | 3 | 2017, 2021, 2023 |
| קריוובס |  |  |  |  | 2 | 1999, 2000 |
| וורסקלה פולטבה |  |  |  |  | 2 | 1997 |
| קרפטי לבוב |  |  |  |  | 1 | 1998 |
| אולכסנדריה |  |  |  |  | 1 | 2019 |
שיאנים ומלכי השערים > שיאני ההופעות של ליגת העל האוקראינית בכל הזמנים

נכון ל-31 ביולי 2022
| # | שחקן | שנות פעילות | הופעות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אולכסנדר שובקובסקי | 1993–2016 | 426 |
| 2 | אולג שלאייב | 1993–2014 | 412 |
| 3 | ויאצ'סלב צ'צ'ר | 2000–2019 | 411 |
| 4 | אולכסנדר צ'יז'בסקי | 1992–2009 | 401 |
| 5 | אולכסנדר גוריאנוב | 1992–2016 | 391 |
| 6 | רוסלאן רוטאן | 1998–2018 | 374 |
| 7 | סרגיי נזרנקו | 1998–2016 | 373 |
| 8 | סרגיי שישצ'נקו | 1992–2009 | 363 |
| 9 | רוסלאן קוסטישין | 1994–2013 | 359 |
| 10 | סרגיי זקרליוקה | 1993–2012 | 356 |
שיאנים ומלכי השערים > מלכי השערים של ליגת העל האוקראינית בכל הזמנים

נכון ל-31 ביולי 2022
| # | שחקן | שנות פעילות | שערים | הופעות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סרהי רברוב | 1992–2000  2005–2007 | 123 | 261 |
| 1 | מקסים שצקיך | 1999–2015 | 123 | 341 |
| 3 | יבהן סלזניוב | 2002–2016 2020– | 117 | 255 |
| 4 | אנדריי וורוביי | 1997–2013 | 105 | 315 |
| 5 | ג'וניור מוראיס | 2012–2017 2018– | 103 | 189 |
| 6 | אנדריי ירמולנקו | 2008–2018 | 99 | 228 |
| 7 | אולכסנדר גלדקי | 2005–2018, 2020– | 98 | 337 |
| 8 | אולכסנדר האיידש | 1992–2003 | 95 | 258 |
| 10 | מרקו דביץ' | 2004–2014 | 90 | 219 |
| 10 | סרגיי מיזין | 1992–2007 | 90 | 342 |
נשיאי הליגה

| --- | --- |
 :  ראו גם – מנהלת ליגת העל האוקראינית בכדורגל
ויטאלי דנילוב (27 במאי 2008 – 29 בפברואר 2016)
וולודימיר הנינסון (29 בפברואר 2016 – 6 באפריל 2018)
תומאס גרים (6 באפריל 2018 – 5 באפריל 2020)
יבהן דיקיי (6 באפריל 2020 – מכהן)
גלריה

מסמלי הליגה
לוגו רשמי
סמליל הליגה בעונת 2016
סמליל הליגה בעונת 2022/2023
הערות שוליים

↑  מטאליסט חרקוב סיימה במקום השלישי אך בעקבות פרשת הטיית משחק שהתגלתה מקומה השלישי בליגה נמחק והיא לא שיחקה באירופה בעונה העוקבת
↑  שחטאר זכתה באליפות הליגה האוקראינית, באתר ‏מאקו‏, 26 באפריל 2022
↑  העונה הופסקה לאחר 18 מחזורים, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה
↑  Danilov re-elected as president of Ukrainian football premier league
↑  Официально. Владимир Генинсон — новый президент УПЛ
↑  Владимир Клепач, Томас ГРИММ: «УПЛ получит нового президента 6 апреля», СПОРТ.UA (ברוסית)
| כדורגל באוקראינה אוקראינה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האוקראינית • מנהלת ליגת העל האוקראינית בכדורגל • ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל האוקראינית • הליגה האוקראינית הראשונה • הליגה האוקראינית השנייה • ליגת הנשים |  |
| תחרויות גביע | הגביע האוקראיני • הסופר קאפ האוקראיני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • אוקראינה עד גיל 20 • נבחרת הנשים |  |
| עונות בליגת הכדורגל הבכירה של אוקראינה |
| --- | --- | --- |
| הליגה האוקראינית העליונה | 1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 |  |
| ליגת העל האוקראינית | 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
עניין של מזל

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  וודי אלן
 הופק בידי:  לטי ארונסון
 תסריט:  וודי אלן
 עריכה:  אליסה לפסלטר
 שחקנים ראשיים:  לו דה לאז'  נילס שרייבר מלויל פופו
 צילום:  ויטוריו סטוררו
 מדינה:  צרפת צרפת
 חברה מפיצה:  Metropolitan Filmexport
 הקרנת בכורה:  4 בספטמבר 2023
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט מתח, סרט רומנטי, דרמה קומית, מותחן קומי 
 מקום התרחשות:  פריז 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עניין של מזל (בצרפתית: Coup de chance) הוא סרט קולנוע צרפתי מסוגת דרמה רומנטית משנת 2023 בכתיבה ובימוי של וודי אלן, עם לו דה לאז'(אנ'), מלוויל פופו (אנ'), נילס שניידר (אנ') ולרי למרסייה (אנ') בתפקידים הראשיים.
הצילומים נערכו בפריז.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה.
תקציר העלילה

פאני פורנייה (לו דה לאז') עובדת בחברת מכירות פומביות בפריז. היא נשואה לבעלה השני ז'אן (מלויל פופו) שעובד כיועץ השקעות פרטי. ז'אן לא מוסר לאנשים פרטים על עבודתו. חבריו העשירים מרכלים עליו בקשר לפרשה מסתורית בה נעלם השותף שלו. הוא נחקר בזמנו על שותפו שנעלם אבל לא הואשם. פאני אינה מסמפטת את חבריו של ז'אן אבל מצטרפת אליו לפגישות מחוסר ברירה.
יום אחד פוגשת פאני בצעיר בשם אלן (נילס שניידר) שלמד אתה בתיכון בארצות הברית שם גרה מספר שנים בגלל עבודת אביה. הם מתחילים להיפגש, לטייל בפריז, להתאהב ולקיים יחסים. ז'אן החשדן שוכר בלש פרטי ומגלה זאת. הוא לא אומר לה דבר אלא שוכר שני פושעים ש"יעלימו" את אלן.
פאני המודאגת מספרת לאימה קאמי (ולרי מרסייה) על בגידתה בז'אן ועל היעלמותו המסתורית של אלן. קאמי חושדת בז'אן ומתחילה לחקור את העניין וכשהוא מגלה זאת הוא מתכנן "להעלים" גם אותה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| לו דה לאז' | פאני פורנייה |  |
| נילס שניידר | אלן אובר |  |
| מלויל פופו | ז'אן פורנייה |  |
| ולרי למרסייה | קאמי מורו |  |
כביש 749

| --- | --- |

עבודות הפיתוח בכביש 749
 מידע כללי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  כ־6.5 קילומטרים (אומדן)
 הקמה
 תקופת הבנייה:  אוקטובר 2023 – הווה (כשנה)
 חברת בנייה:   חיל ההנדסה הקרבית
 מיקום
 נקודת התחלה:  סמוך לחוף עזה
 נקודת סיום:  גבול ישראל – רצועת עזה, בקרבת נחל עוז
 
 קואורדינטות:  31°28′39″N 34°25′24″E﻿ / ﻿31.4775°N 34.42325°E﻿ / 31.4775; 34.42325
 he
 
כביש 749 (נקרא גם: כביש חוצה עזה או מסדרון נצרים או ציר בארי) הוא כביש ממזרח למערב במסדרון נצרים שברצועת עזה, המבתר את הרצועה ומפריד את צפונה מדרומה ומרכזה. הכביש נסלל על ידי כוחות צה"ל במהלך התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, על מנת לאפשר לצה"ל שליטה מיטבית בנעשה ברצועה.
בראייה היסטורית, הכביש נועד לבצע את תפקידו של ציר קרני–נצרים במסדרון נצרים, והוא אף מהווה המשך כמעט מדויק שלו במיקומו ובמשמעותו. הציר נועד לבתר את הרצועה במקום זהה במסגרת תוכנית חמש האצבעות.
בסוף תוואי הכביש במערב נמצא ה"נקז" של בסיס נצרים.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 301 חיילים, 55 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות הטבח פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל למיטוט שלטון חמאס והשבת החטופים. כחלק מהתמרון הקרקעי ברצועה נסלל הכביש על ידי כוחות ההנדסה הקרבית במטרה לבתר את הרצועה ועל ידי כך לאפשר שליטה מיטבית של צה"ל ברצועה.
הכביש נפרץ תחילה כציר לוגיסטי אוגדתי על ידי פלוגת הצמ״ה של גדוד ההנדסה במילואים 749 (ולכן נקרא על שמו) כחלק מפריצת הכוחות של אוגדה 36 מיער בארי ועד הים. תחילה נפרץ הציר בשני מעברים, אחד למעבר רק״ם והשני למעבר רכבי שטח צה״ליים ועוד ציר לפינוי בלבד. גדוד 749 הקדיש את כביש 749 לרס״ל (במיל׳) שלו ציון שרעבי, לוחם וחובש הגדוד שנהרג בתחילת התמרון הקרקעי.
תוואי ומטרה

הכביש מתחיל בסמוך לקיבוץ בארי המקביל לצפון רצועת עזה, וממשיך מערבה עד לים התיכון, כך שהוא מבתר את הרצועה ומפריד בין העיר עזה וצפון הרצועה, למרכז הרצועה ודרומה. לדברי מג"ד 601, מטרתו היא ”להגן על המרחב, לפשוט לעבר מרחבים שיש בהם אויב, למנוע את המעבר מדרום לצפון ולשלוט עליה באופן מאוד מדויק.”
הכביש החל להיסלל בפברואר 2024, והיו שותפים לסלילתו עשרות רבות של כלים הנדסיים ומשאיות עפר המופעלים בידי כוחות מילואים של חיל ההנדסה הקרבית וגדוד 601 הסדיר. לשם סלילתו נפתחו באזור מפעלי אבן הגורסים את האבנים לשם הכנת מצע עבור כבישת הכביש.
בצילומי לווין משישה במרץ ניתן לראות שצה"ל השלים את סלילת תוואי הכביש.
הכביש מיועד להיות בנוי לנסיעה במהירות של עד 70 קמ"ש, ומיועד גם לרכבים רגילים שאינם האמרים או נגמ"שים.
ב-25 באפריל 2024 הושלמה כבישת הכביש באורך 6.8 ק"מ, כך שנסיעה לאורך 8 הקילומטרים[דרושה הבהרה] של הציר אורכת כ-8 דקות. בסוף מאי 2024 החלה ריבוד הכביש בחומר קשיח יותר מאשר הכורכר ומצע החצץ שהיה .
הערות שוליים

↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※ אלון חכמון, ‏הותרו לפרסום שמותיהם של 55 שוטרים שנרצחו במתקפת הטרור, באתר מעריב אונליין, 18 באוקטובר 2023
↑  ※ ראיון של ראש השב"כ רונן בר לדני קושמרו, חדשות 12 – makoVOD (וידאו)
↑   רס"ל (במיל') שלו ציון שרעבי ז"ל, באתר צה"ל
1 2  אלחנן מזוז, כאן כדי להישאר: המבצע ההנדסי הגדול של צה"ל לביתור רצועת עזה, באתר עכשיו 14, 17 בפברואר 2024
↑  Sam Doak, Israel completes construction of road which cuts across Gaza Strip, סקיי ניוז
↑  פוסט באינסטגרם של גלי צה"ל.
↑  אלחנן מזוז, לקראת המבצע ברפיח: כוחות מילואים יחליפו את אוגדה 162 ברצועה, באתר עכשיו 14, 25 באפריל 2024
↑  עמית סגל, באתר Telegram
תהליך סלילת כביש 749.
תוכנית אטלנטיס

תוכנית אטלנטיס הייתה תוכנית של צה"ל להצפת מנהרות טרור של ארגון הטרור חמאס במהלך מלחמת חרבות ברזל.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 301 חיילים, 55 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות המתקפה פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל למיטוט שלטון חמאס והשבת החטופים. כחלק מהמלחמה פתחה ישראל במבצע אטלנטיס להצפת מנהרות הטרור של חמאס שהיוו חלק גדול ממערך התקיפה וההגנה של חמאס.
התוכנית

ב-30 בינואר 2024 פרסם דובר צה"ל כי במהלך מלחמת חרבות ברזל צה"ל מנטרל תשתיות טרור תת-קרקעיות ברצועה באמצעות הזרמת מים בספיקה גבוהה למנהרות של חמאס ברצועה, וזאת לאחר שצוותי ההנדסה ערכו ניתוח של מאפייני הקרקע ומערכת המים באזור, בין היתר כדי לוודא שלא תיפגע האפשרות להשתמש במי התהום באזור בעקבות הפעולה.
על פי העיתון וול סטריט ג'ורנל, גורמים ישראלים ואמריקנים מעריכים כי ייתכן ש-80% ממערכת המנהרות של חמאס נותרה בשלמותה, והניסיון להציפן במי ים לא נשא פירות כפי המצופה. עוד פורסם בעיתון זה כי ישראל החלה בהצפת המנהרות בסוף 2023, וכי בצפון רצועת עזה הותקנו משאבות השואבות מים מהים התיכון לתוך המנהרות, ואילו בינואר 2024 הותקנה משאבה באזור ח'אן יונס ששואבת מים מישראל. עוד דווח שם מפי גורמים אמריקאים וישראליים כי הכוחות נתקלו במחסומים לא צפויים שהאטו או עצרו לחלוטין את זרימת המים.
הערות שוליים

↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※ אלון חכמון, ‏הותרו לפרסום שמותיהם של 55 שוטרים שנרצחו במתקפת הטרור, באתר מעריב אונליין, 18 באוקטובר 2023
↑  ※ ראיון של ראש השב"כ רונן בר לדני קושמרו, חדשות 12 – makoVOD (וידאו)
↑   מובצעה יכולת לנטרול תשתיות טרור תת"ק ברצועה באמצעות הזרמת מים, באתר צה"ל, 30 בינואר 2024
↑  יואב זיתון, "תוכנית אטלנטיס" להזרמת מים למנהרות - מבצעית: "פריצת דרך מול עזה תחתית", באתר ynet, 30 בינואר 2024
↑  ynet, דיווח: רוב מנהרות חמאס לא נפגעו, תוכנית "אטלנטיס" להצפתן - לא מספיק יעילה, באתר ynet, 28 בינואר 2024
↑  ישראל גראדווהל, ‏היכן מסתתר יחיא סינוואר? | אלו האמצעים שנקטה ישראל להשמדת המנהרות, באתר כיכר השבת, 28 בינואר 2024
מקרן

ערך זה עוסק במכשיר להקרנת תמונות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
חדר הקרנה של בית קולנוע בשנת 1958. חדר ההקרנה מבודד אקוסטית ותאורתית מאולם בית הקולנוע. מאחורי גבו של המקרין מצוי חלון אל אולם בית הקולנוע המשמש את המקרין כדי לוודא שהסרט מוקרן כהלכה. בחלון נראה קטע מהמסך. המקרנה מקרינה את הסרט דרך חלון אחר המוסתר בתמונה על ידי שורש כף היד של המקרין.
מקרן ראינוע קטן. הסרט עובר על פני העדשה בפעימות על אף שהוא נאסף מהגלגל העליון ואל הגלגל התחתון בקצב אחיד. מעל ומתחת לעדשה יש אזורים שבהם הסרט אינו מתוח וכהסרט נמשך בפעימה אל עדשה, קטע הסרט הבלתי מתוח שמעל לעדשה קטן וזה שמתחת לעדשה גדל. במקרנות קולנוע מצויה מערכת קריאת הפסקול אחרי הקטע הבלתי מתוח התחתון ולפני הגלגל התחתון.
פנס קסם
מטול שקפים
מקרן שקופיות משנות ה-60 של המאה ה-20
מקרן וידאו
מקרן הוא מכשיר המשמש להצגת תכנים חזותיים על מסך הקרנה. התכנים החזותיים יכולים להיות שקופיות, תצלומים, סרטי קולנוע, טלוויזיה, וכל אות וידאו אחר - וזאת בהתאם לסוג המקרן והטכנולוגיה שבה הוא פועל.
השימוש במקרן מאפשר צפייה בתכנים כאשר הם מוגדלים בהשוואה לתצורתם המקורית, וכך מתאפשרת הקרנה של התכנים לכמות גדולה של אנשים (לדוגמה, קהל הצופה בסרט), או לבחינה של פרטים ספציפיים בתמונה ולהפקת המיטב ממערכות וידאו איכותיות (כגון קולנוע ביתי).
סוגים > פנס קסם

מורכב ממקור אור ומכלול של עדשות. אם מציבים תמונה שקופה למחצה בין מקור האור לעדשות ניתן להקרין את התמונה על מסך שמוצב במרחק מה מהמכשיר. העדשות משמשות לצורך מיקוד התמונה על המסך.
סוגים > מטול שקפים

מכשיר אופטי אשר מייצר אור, ומרכז אותו באמצעות עדשה. מעל העדשה מונח שקף, ואמצעות עדשה נוספת ומראה, האור שעבר את השקף מוקרן על-גבי מסך.
סוגים > מקרן שקופיות

מקרן המכיל מנגנון מכני להזנה של שקופיות. המקרן מייצר אור, שעובר דרך שקופית אחת, שנשלפה באופן מכני מתוך אוסף שקופיות, ובאמצעות עדשה, האור מרוכז ומוקרן לכיוון המסך.
סוגים > מקרן סרטים

מקרן המכיל מנגנון מכני להקרנה של פילם. המנגנון מעביר את הפילם אל מול מקור אור, ובאמצעות עדשה, האור מרוכז ומוקרן לכיוון המסך. הפילם מכיל את אוסף התמונות שמהן מורכב הסרט, והן ממוקמות זו לצד זו. על מנת לעבור מתמונה לתמונה הפילם מוסע אל מול מקור האור. כדי שלא תיווצר מריחה בגלל הקרנה לא מבוקרת של התמונות ושטח המעבר ביניהן, במקרן קיים סגר, אשר נפתח רק כאשר התמונה ממוקמת בדיוק מול מקור האור ומול המסך, והוא נסגר במהירות כשהתמונה מפנה את מקומה לטובת התמונה הבאה. מאז הוספת הפסקול לסרטים, המקרנים מסוגלים גם לקרוא ולפענח את קידוד הקול, שגם הוא מוטבע על הפילם, לצד התמונה.
הפסקול אומנם נקרא על ידי המקרנה אך החלק הקורא אותו שונה מהחלק של המקרנה המקרין את התמונות על המסך. ככלל, מקרנת קולנוע מכילה ארבעה חלקים. גלגל עליון (או קטע ממגש בהקרנה במגשים) שעליו אסוף חלק הסרט שטרם הוקרן, מערכת הקרנת התמונה, מערכת קריאת הקול ו הגלגל התחתון (או קטע ממגש בהקרנה במגשים) שאוסף את חלק הסרט שכבר הוקרן. אי אפשר לשלב את קורא הקול במערכת הקרנת התמונה משום שהפילם עובר בפולסים על פני העדשה, אך עובר באופן רציף על פני קורא הקול.
הנורה של קורא הקול היא נורה שונה מזו המקרינה את התמונות מהפילם אל המסך. ככל שהמקרנה גדולה יותר ומסוגלת להקרין בבירור תמונות אל מסך רחוק יותר, כך גדלה הנורה המקרינה את התמונות. לעומת זאת, הנורה הקוראת את הפסקול היא בגודל דומה בכל המקרנות. מקרנות גדולות שמשתמשות בפילם ברוחב 35 מ"מ בבתי קולנוע מקצועיים מכילות נורת הקרנה כה חזקה עד שהן צריכות להכיל גם מאוורר מיוחד וארובת קירור כדי לקרר את הנורה. הן מכילות גם מעטפת ממתכת קשיחה למניעת פיזור רסיסי הנורה במקרה שהיא מתפוצצת ואם המקרין רוצה להביט בנורה עצמה, הוא עושה זאת דרך חריץ במקרנה המכוסה בזכוכית כמו זו של מסכת ריתוך.
עד לשנות השמונים של המאה העשרים הפסקול נקרא על ידי Phototube, שפופרת ריק הרגישה לאור, עם הזמן הוחלפה שפופרת זו בפוטורזיסטור. כמו כן, מנורת קשת הפחם, ששימשה להקרנת התמונות, הוחלפה בתחילת שנות השישים של המאה העשרים בנורת קסנון קשת קצרה, אשר יכלה לדלוק זמן רב יותר ויכלה להקרין תמונה בהירה יותר.
סוגים > מקרן וידאו

בסעיפים הקודמים, המקרנים התבססו על הקרנת תמונה הנמצאת על-גבי סרט צילום או על שקפים. החסרון במקרנים אלו הוא הצורך להכין מראש את החומרים שמיועדים להקרנה. לעומתם, מקרני וידאו אינם מבוססים על סרט צילום או על שקפים, והקלט שלהם הוא אות וידאו, שאינו ידוע מראש. בזכות טכנולוגיה זו, התקצר תהליך ההכנה של מצגות, והתאפשרה ההקרנה של שידורים חיים ונתונים בזמן אמת.
טכנולוגיות להקרנת וידאו:
CRT - פועל בדומה לפעולת מסך CRT. למקרנים אלו יש לרוב 3 מרכיבי CRT בגודל קטן, אשר כל אחד פועל בצבע אחר (לרוב RGB), והם פולטים אור בעוצמה גבוהה יחסית. האור מרוכז על ידי עדשות, ומהן הוא מוקרן לכיוון המסך.
LCD - בדומה לפעולת מסך LCD, למקרנים אלו יש מקור אור חזק, אשר מפוצל באמצעות מנסרה ל-3 צבעים. כל אחד מהצבעים עובר דרך מסנן LCD, אשר מאפשר "הדלקה" או כיבוי של כל פיקסל באותו הצבע. שילוב של האור שעבר בשלושת המסננים מרוכז על ידי עדשה ומוקרן לכיוון המסך.
DLP - הוא סימן רשום של חברת Texas Instruments לטכנולוגיה שבה אוסף של מראות בגודל מיקרוסקופי אחראיות על הקרנה או חסימה של אור. כל מראה אחראית על פיקסל אחד או קבוצה של פיקסלים, וניתן להזיז אותה כך שאור, שמגיע ממקור אור, יוחזר לכיון צלעות קירור (על מנת לייצג פיקסל כבוי) או לכיוון התצוגה (פיקסל דולק). החלפה מהירה של הצבע של האור היוצא ממקור האור, מאפשרת תצוגה צבעונית. שיטה נוספת היא לאחד תמונות מונוכרומטיות שמוקרנות מ-3 רכיבי DLP.
הערות שוליים

↑  ראו בערך באנגלית Phototube
↑  Texas Business
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4047443-4  LNB: 000153528