stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקוס גרונהולם
חייו האישיים > תוצאות באליפות הראלי העולמית

| שנה | קבוצה | רכב | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | פיג'ו אסו | פיג'ו 206 WRC | מונקו פרש | שוודיה 1 | קניה פרש | פורטוגל 2 | ספרד 5 | ארגנטינה 2 | יוון פרש | ניו זילנד 1 | פינלנד 1 | קפריסין פרש | צרפת 5 | איטליה 4 | אוסטרליה 1 | בריטניה 2 |  |  | 1 | 65 |
| 2001 | פיג'ו טוטאל | פיג'ו 206 WRC | מונקו פרש | שוודיה פרש | פורטוגל 3 | ספרד פרש | ארגנטינה פרש | קפריסין פרש | יוון פרש | קניה פרש | פינלנד 1 | ניו זילנד 5 | איטליה 7 | צרפת פרש | אוסטרליה 1 | בריטניה 1 |  |  | 4 | 36 |
| 2002 | פיג'ו טוטאל | פיג'ו 206 WRC | מונקו 5 | שוודיה 1 | צרפת 2 | ספרד 4 | קפריסין 1 | ארגנטינה נפסל | יוון 2 | קניה פרש | פינלנד 1 | גרמניה 3 | איטליה 2 | ניו זילנד 1 | אוסטרליה 1 | בריטניה פרש |  |  | 1 | 77 |
| 2003 | מלבורו פיג'ו טוטאל | פיג'ו 206 WRC | מונקו 13 | שוודיה 1 | טורקיה 9 | ניו זילנד 1 | ארגנטינה 1 | יוון פרש | קפריסין פרש | גרמניה 2 | פינלנד פרש | אוסטרליה פרש | איטליה פרש | צרפת 4 | ספרד 6 | בריטניה פרש |  |  | 6 | 46 |
| 2004 | מלבורו פיג'ו טוטאל | פיג'ו 307 WRC | מונקו 4 | שוודיה 2 | מקסיקו 6 | ניו זילנד 2 | קפריסין נפסל | יוון פרש | טורקיה 2 | ארגנטינה פרש | פינלנד 1 | גרמניה פרש | יפן 4 | בריטניה פרש | איטליה 7 | צרפת 4 | ספרד 2 | אוסטרליה פרש | 5 | 62 |
| 2005 | מלבורו פיג'ו טוטאל | פיג'ו 307 WRC | מונקו 5 | שוודיה פרש | מקסיקו 2 | ניו זילנד 2 | איטליה 3 | קפריסין פרש | טורקיה 3 | יוון 4 | ארגנטינה 2 | פינלנד 1 | גרמניה 3 | בריטניה פרש | יפן 1 | צרפת פרש | ספרד פרש | אוסטרליה פרש | 3 | 71 |
| 2006 | BP פורד | פורד פוקוס RS WRC 06 | מונקו 1 | שוודיה 1 | מקסיקו 8 | ספרד 3 | צרפת 2 | ארגנטינה 10 | איטליה פרש | יוון 1 | גרמניה 3 | פינלנד 1 | יפן 2 | קפריסין 2 | טורקיה 1 | אוסטרליה 5 | ניו זילנד 1 | בריטניה 1 | 2 | 111 |
| 2007 | BP פורד | פורד פוקוס RS WRC 06 | מונקו 3 | שוודיה 1 | נורווגיה 2 | מקסיקו 2 | פורטוגל 4 | ארגנטינה 2 | איטליה 1 | יוון 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 | 112 |
| 2007 | BP פורד | פורד פוקוס RS WRC 07 |  |  |  |  |  |  |  |  | פינלנד 1 | גרמניה 4 | ניו זילנד 1 | ספרד 3 | צרפת 2 | יפן פרש | אירלנד פרש | בריטניה 2 | 2 | 112 |
| 2009 | פרודרייב | סובארו אימפרזה WRC 2008 | אירלנד | נורווגיה | קפריסין | פורטוגל פרש | ארגנטינה | איטליה | יוון | פולין | פינלנד | אוסטרליה | ספרד | בריטניה |  |  |  |  | - | 0 |
| 2010 | Stobart VK M-Sport Ford Rally Team | פורד פוקוס RS WRC 08 | שוודיה 21 | מקסיקו | ירדן | טורקיה | ניו זילנד | פורטוגל | בולגריה | פינלנד | גרמניה | יפן | צרפת | ספרד | בריטניה |  |  |  | - | 0 |
הערות שוליים

↑  Official: Gronholm confirms plans for post-2007. 14 בספטמבר 2007
↑  Gronholm takes second at Pikes Peak
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4093 7229  LCCN: n2004093382  VIAF: 38771530   WorldCat (עם VIAF): 38771530 
גרונהולם נוהג בפיג'ו 206 WRC בראלי פינלנד 2001.
גרונהולם ב-307 WRC בראלי יוון 2005
בוסניה והרצגובינה באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 רשת שידור:  BHRT
 השתתפות ראשונה:  דנמרק קופנהגן,  1964 (יוגוסלביה) אירלנד מילסטריט, 1993
 זכיות:  0
 השתתפויות:  19
 היעדרויות:  14
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  אירלנד דבלין, 1981 (יוגוסלביה) שוודיה סטוקהולם, 2016
בוסניה והרצגובינה נטלה חלק באירוויזיון כ-19 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1993.
היסטוריה

בין התחרויות בשנים 1961-1991, בוסניה והרצגובינה הייתה מיוצגת תחת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ארבע פעמים מתוך עשרים ושבע פעמים בהן יוגוסלביה נטלה חלק בתחרות, כאשר הישגה הטוב ביותר בתחרות היה המקום ה-15 אותו השיגה פעמיים בתחרויות ב-1973 ו-1981.
לאחר התפרקותה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ב-1992, ביקשה בוסניה והרצגובינה להצטרף לשורות התחרות כמדינה עצמאית. אולם, עקב ריבוי המדינות שרצו ליטול חלק בתחרות נאלצה בוסניה והרצגובינה, ביחד עם 6 מדינות נוספות, להתחרות בתחרות מקדימה בשם "העפלה למיליסטריט", בתקווה להיות אחת משלוש המדינות שתקבלנה את הניקוד הגבוה ביותר, דבר שיקנה להן כרטיס כניסה לתחרות ב-1993.
בתחרות "העפלה למילסטריט" שנערכה ב-3 באפריל 1993 בסלובניה, ליובליאנה, הגיעה בוסניה והרצגובינה למקום השני עם 52 נקודות עם השיר "Sva bol svijeta" אשר בוצע בשפה הבוסנית על ידי פזלה, והבטיחה את מקומה בתחרות ב-1993.
ב-1993, נציגה של בוסניה והרצגובינה, פזלה, הגיע למקום ה-16 עם 27 נקודות.
היסטוריה > הישגים

בוסניה והרצגובינה נטלה חלק בתחרות כ-19 פעמים: מתוכן היא הגיעה פעם אחת למקום השלישי בגמר התחרות שהוא הישגה הטוב ביותר בתחרות ב-2006 כאשר הארי מאטה הופיע עם השיר "Lejla" שסיים את גמר התחרות עם 229 נקודות, ואף הגיע למקום השני בשלב חצי-הגמר עם 267 נקודות.
לתחרות ב-2011 שלחה בוסניה והרצגובינה את דינו מרלין עם השיר "Love in rewind" שסיים את התחרות, בערב הגמר, במקום ה-6 עם 125 נקודות, כאשר התחרות הייתה הפעם היחידה בה בוסניה והרצגובינה סיימה במקום ה-6. בוסניה והרצגובינה מעולם לא סיימה את גמר התחרות במקום הרביעי והחמישי.
ניתן לסכם את הישגיה של בוסניה והרצגובינה בתחרות כמעורבים: בשנים הראשונות בהן נטלה חלק בתחרות היא כשלה להתמקם במקומות גבוהים בגמר התחרות ולעיתים אף כשלה להעפיל לתחרות משלב הסינון המקדים. מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004 בוסניה והרצגובינה הצליחה לעלות לגמר התחרות משלב חצי-הגמר בכל פעם בה נטלה חלק בתחרות, חוץ מהתחרות ב-2016, בה כשלה בוסניה והרצגובינה להעפיל לגמר משלב חצי-הגמר בפעם הראשונה בתולדותיה. על אף הישגיה המעורבים, בוסניה והרצגובינה היא אחת המדינות היחידות שמעולם לא הגיעה למקום האחרון בתחרות ולא סיימה מעולם את גמר התחרות עם אפס נקודות.
היסטוריה > היעדרויות

בוסניה והרצגובינה נעדרה מ 14 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, בוסניה והרצגובינה הייתה אחת המדינות המושפעות בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, בוסניה והרצגובינה לא נטלה חלק בתחרויות האירוויזיון ב-1998 ו-2000. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
בוסניה והרצגובינה נעדרה מהתחרות בפעם השלישית ב-2013 עקב בעיות כלכליות של רשות השידור הבוסנית והצהירה כי היא מקווה לחזור לתחרות ב-2014. ב-18 בנובמבר 2013, נחשף כי בוסניה והרצגובינה ביקשה לשוב לתחרות ב-2014, אולם מספר שבועות לאחר מכן נאמר כי היא לא תשוב לתחרות.
ב-9 בספטמבר 2014, רשות השידור הבוסנית הודיעה כי היא הגישה בקשה לשוב לתחרות ב-2015. ובתחילה, אושר כי בוסניה והרצגובינה תשוב לתחרות לאחר שנתיים של היעדרות. אולם, בנובמבר 2014, רשות השידור הבוסנית הודיעה כי היא לא תשוב לתחרות ב-2015 בשל בעיות כלכליות של הרשות.
בוסניה והרצגובינה, אשר שבה לתחרות ב-2016 לאחר היעדרות של שלוש שנים, הודיעה ב-29 בספטמבר 2016 כי היא לא תשוב לתחרות בשנה שאחריה בשל מצבה הכלכלי הקשה בו נתונה רשות השידור הבוסנית. כמו כן, בוסניה והרצגובינה הודיעה כי לא תשוב לתחרויות ב-2018, 2019, 2020 ו-2021.
ב-23 ביוני 2020, פורסם סרטון בעמוד האינסטגרם של התחרות שרואים בו קריינית בוסנית אומרת: "אנחנו שולחים לכם אהבה רבה מסרייבו". הודעה זו עשתה הרבה רעש בקרב מעריצי התחרות.
השירים שייצגו את בוסניה והרצגובינה באירוויזיון

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד | חצי גמר | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | פזלה | "Sva bol svijeta" | "כל הכאב שבעולם" | 16 | 27 | 2 | 52 |
| 1994 | אלמה ודיאן | "Ostani kraj mene" | "השאר לצידי" | 15 | 39 |  |  |
| 1995 | דבורין פופוביץ' | "Dvadeset prvi vijek" | "המאה ה-21" | 19 | 14 |  |  |
| 1996 | אמילה גלאמואק | "Za našu ljubav" | "בשביל אהבתנו" | 22 | 13 | 21 | 29 |
| 1997 | אלמה צ'ארדז'יץ' | "Goodbye" | "להתראות" | 18 | 22 |  |  |
| לא נטלה חלק ב-1998 | לא נטלה חלק ב-1998 | לא נטלה חלק ב-1998 | לא נטלה חלק ב-1998 | לא נטלה חלק ב-1998 | לא נטלה חלק ב-1998 |  |  |
| 1999 | דינו וביאטריס | "Putnici" | "מסעות" | 7 | 86 |  |  |
| לא נטלה חלק ב-2000 | לא נטלה חלק ב-2000 | לא נטלה חלק ב-2000 | לא נטלה חלק ב-2000 | לא נטלה חלק ב-2000 | לא נטלה חלק ב-2000 |  |  |
| 2001 | נינו פרסס | "Hano" | "האנו" | 14 | 29 |  |  |
| 2002 | מייה טאטיק | "На јастуку за двоје" | "על כרית לשניים" | 13 | 33 |  |  |
| 2003 | מייה מרטינה | "Ne brini" | "אל תדאג" | 16 | 27 |  |  |
| 2004 | דין | "In The Disco" | "בדיסקו" | 9 | 91 | 7 | 133 |
| 2005 | פמינם | "Call Me" | "תתקשרי אליי" | 14 | 79 | X | X |
| 2006 | הארי מאטה הארי | "Lejla" | "ליילה" | 3 | 229 | 2 | 267 |
| 2007 | מריה סטסיק | "Rijeka bez imena" | "נהר ללא שם" | 11 | 106 | X | X |
| 2008 | לאקה | "Pokušaj" | "לנסות" | 10 | 110 | 9 | 72 |
| 2009 | רגינה | "Bistra voda" | "מים צלולים" | 9 | 106 | 3 | 125 |
| 2010 | ווקאשין בראייץ' | "Thunder and Lightning" | "ברקים ורעמים" | 17 | 51 | 8 | 59 |
| 2011 | דינו מרלין | "Love in rewind" | "האהבה הוחזרה לאחור" | 6 | 125 | 5 | 109 |
| 2012 | מאיה סר | "Korake ti znam" | "אני מכירה את צעדייך" | 18 | 55 | 6 | 77 |
לא נטלה חלק בין השנים 2013-2015
| 2016 | דלאל ודין עם אנה רוצנר ויאלה | "Ljubav je" | "האהבה היא" | X | X | 11 | 104 |
לא נטלה חלק בין השנים 2017-2025
גלריה

דין באיסטנבול (2004)
מריה שסטיץ' בהלסינקי (2007)
לאקה בבלגרד (2008)
ווקאשין בראייץ' באוסלו (2010)
דינו מרלין בדיסלדורף (2011)
דלאל ודין עם אנה רוצנר ויאלה בסטוקהולם (2016)
ראו גם

יוגוסלביה באירוויזיון
הערות שוליים

↑  ג'ון קנדי אוקונר, The Eurovision Song Contest. 50 Years. The Official History, Londres, Carlton Books Limited, 2005, p.133.
↑  Bosnia and Herzegovina will not be in Malmö,‏ 14 בדצמבר 2012
↑  Eurovision 2014: Bosnia & Herzegovina will not compete in Copenhagen,‏ 19 בדצמבר 2013
↑  Bosnia & Herzegovina: BHRT confirms participation in Eurovision 2015 ,‏ 9 בספטמבר 2014
↑  Bosnia & Herzegovina: BHRT will not return to Eurovision in 2015,‏ 17 בנובמבר 2014
↑  Bosnia & Herzegovina: BHRT will not participate in Eurovision 2017,‏ 29 בספטמבר 2016
↑  בוסניה והרצגובינה לא תשתתף באירוויזיון 2020, באתר EuroMix
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 58356f88-abf9-4676-942c-20817dc5a0c0
פסטיבל הריקוד של קנדה

| --- | --- |
 סוג:  פסטיבל ריקוד 
 מדינה:  קנדה קנדה
 מיקום:  אוטווה 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1987–2017 (כ־30 שנה) 
 www.canadadance.ca
 
הופעת סולו בפסטיבל 2005 של הרקדן פול-אנדרה פורטייה (Paul-André Fortier)
פסטיבל הריקוד של קנדה (באנגלית: Canada Dance Festival) היה פסטיבל שנתי, אשר התקיים בעיר אוטווה בירת קנדה בשנים 1987–2017.
היסטוריה

מטרת הפסטיבל הייתה לתת במה לעבודותיהם של הכוריאוגרפים ולהקות הריקוד המתקדמים והחדישים ביותר במדינה ולמגוון התרבותי שלה. הפסטיבל נערך באביב או בראשית הקיץ, נמשך תשעה עד 15 ימים והשתתפו בו כ-250 אמנים מכל חלקי קנדה. הוא כלל הופעות במרכז האמנויות הלאומי באוטווה (אנ') כמו גם בגלריה הלאומית של קנדה ובאתרים נבחרים אחרים בעיר.
מ-1997 ואילך הופקה מדי שנתיים גם מהדורה מוקטנת של הפסטיבל בשם Dance Advance במטרה לקדם את הריקוד באוטווה. במסגרתה הופיעו רקדנים מקצועיים וחובבים מאזור אוטווה בהופעות ללא תשלום.
הפסטיבל משך אליו אמרגני ריקוד ועיתונאי תרבות מרחבי העולם, שביקשו להתעדכן בסצנת הריקודים העכשווית של קנדה ולבחור מתוכה מופעים שיעלו במיקומים אחרים. במהלך שנות קיומו קידם את הפקתן של 95 עבודות ריקוד חדשות וסייע לקדם את הקריירות של כמה מהרקדנים הבולטים בקנדה.
הפסטיבל הופק על ידי ארגון ללא מטרת רווח - אגודת פסטיבל הריקוד של קנדה, בסיוע כספי של גורמים ממשלתיים ופרטיים. מהדורת הפסטיבל לשנת 2018 בוטלה בשל קשיי מימון. מאז לא התקיים הפסטיבל.
הערות שוליים

↑  מקור: https://web.archive.org/web/20190319173341/http://canadadance.ca/cdf-2018-announcement/.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n00088888  VIAF: 146546307   WorldCat (עם VIAF): 146546307
סיגל ברגמן

| --- | --- |

 לידה:  1966 (בת 59 בערך)
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 תחום יצירה:  מחול, כריאוגרפיה, וטכניקת אלכסנר
 בן זוג:  נח סטולמן
 https://www.sigalbergman.com/
סיגל ברגמן (נולדה ב־1966) היא כוריאוגרפית, רקדנית ומורה לטכניקת אלכסנדר, ישראלית.
ביוגרפיה

ברגמן נולדה וגדלה בירושלים. אמה תמר ברגמן הייתה סופרת ספרי ילדים ואביה זאב ברגמן הוא פסיכולוג קליני. אחיה, עופר ברגמן, הוא פרופסור חבר במחלקה למדעי המידע באוניברסיטת בר-אילן ואחותה התאומה, אורית ברגמן, היא מאיירת וסופרת ילדים.
בילדותה הייתה מתעמלת אמנותית, ובשנת 1976 זכתה באליפות מפרץ סן פרנסיסקו להתעמלות אומנותית.
בשנים 1989–1992 ברגמן למדה מחול באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובמקביל השלימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית. לאחר מכן המשיכה ללמוד מחול ב-EDDC בהולנד ובמסגרות שונות בניו יורק.
קריירה אמנותית

בין השנים 1995–2009 התגוררה ברגמן בניו יורק, שבארצות הברית, שם החלה לפתח קריירה כרקדנית וככוריאוגרפית. בתחילת דרכה הייתה מושפעת מהזרם האמריקאי של מחול פוסט מודרני המזוהה עם Judson Dance Theater (אנ') ולמדה עם כוראוגרפים מתנועה זו, בין השאר עם סימון פורטי (אנ'), סטיב פקסטון (אנ') ודבורה היי (אנ') ובנוסף למדה טכניקת ריליס בסטודיו של טרישה בראון. בשנים 2000–2001 הייתה אמנית הבית ב-Movement Research שם גם יצרה לראשונה ערב מחול באורך מלא. ברגמן השתתפה כרקדנית בפרויקטים שונים, בין השאר בעבודותיהם של דבורה היי, סלי סילברס ואוסמני טלז.
במקביל לעבודתה כרקדנית וכריאוגרפית, היא הוסמכה כמורה לטכניקת אלכסנדר (2022 ACAT), והתמחתה ב"אמנות הנשימה", שיטת טיפול בבעיות קול ונשימה שיצרה ג'סיקה וולף המשלבת בין טכניקת אלכסנדר לבין "קואורדינציה נשימתית" של קרל סטאו (אנ'). בשנת 2007 לימדה ברגמן את שיטת אלכסנדר לשחקנים בבית הספר ג'וליארד לאמנויות הבמה, ובמקביל יזמה סדרת שיעורים בשיטת אלכסנדר לרקדנים במסגרת Movement Research, שממשיכה להתקיים עד היום.
בשנת 2009 חזרה ברגמן לישראל. מאז ועד היום היא מלמדת שיטת אלכסנדר בקליניקה פרטית בתל אביב, מלמדת כוריאוגרפיה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ויוצרת עבודות מחול. יצירותיה הוזמנו על ידי "פסטיבל צוללן", פסטיבל "ארנבת מרץ" במרכז כלים, ופסטיבל "ריקודי חדר". היא חברה בקולקטיב האלתור "אוקטט" שמופיע יחד מאז 2006. בשנת 2019 הצטרפה לעמותת הכוריאוגרפים.
משנת 2015 ברגמן שותפה בפרויקט "קהילה בתנועה" בסטודיו של יסמין גודר, המציע שיעורי מחול עכשווי לאנשים המתמודדים עם מחלת פרקינסון. היא מכהנת בוועדת ההיגוי של הפרויקט מאז 2018, ובשנת 2024 יצרה עבודת מחול עבור הפרויקט בשם ״תרחישי הלב״.
רשימת יצירות

בהילוך ידני #2 – דואט בהשתתפות קים טייטלבאום וסיגל ברגמן. בכורה תיאטרון הבית, יפו, 2022.
הגן – מופע תלוי מקום בגני משחקים, קבוצת אוקטט – קולקטיב אימפרוביזציה, שכוללת את איריס ארז, שלומית פונדמינסקי, נעם כרמלי, יניב מינצר, יובל גולדשטיין, שרון אסא הללי, פיליפ סמיט, וענבל אלוני. בכורה בפסטיבל "אוהבים אמנות" פארק החורשות, תל אביב, 2021.
העצב התועה – טריו בהשתתפות גילי אינגלס, מעין דנוך, מיה תמיר. בכורה בפסטיבל "ריקודי חדר", סוזן דלל, תל אביב, 2021.
מרה אדומה – סולו פרפורמנס מאת ובביצוע סיגל ברגמן. בכורה בפסטיבל "חתירה למגע", תיאטרון הבית, תל אביב, 2020.
בהילוך ידני – מאת ובביצוע סיגל ברגמן. בכורה בפסטיבל "צוללן", מרכז תרבות מנדל, תל אביב, 2018.
מופעי איחוד – קבוצת אוקטט. בכורה בסוזן דלל, תל אביב, 2018.
אש חיוורת – דואט מחול ופרפורמנס מאת סיגל ברגמן, בהשתתפות סיגל ברגמן, ליה ברגמן מעוז. בכורה בכלים מרכז לכוריאוגרפיה, 2017.
סחרחורת – טריו מאת סיגל ברגמן, בהשתתפות אור אבישי, תמר בן-כנען, יולי קובבסיאן. בכורה במוזיאון תל אביב, פסטיבל "צוללן" 19, 2015.
Backtrack – עבודת וידאו בהשתתפות אור אבישי. בכורה במוזיאון "על התפר" בירושלים במסגרת התערוכה "כל אדם נושא חדר בתוכו" 2015.
Hadassah – עבודת וידאו בהשתתפות אור אבישי. בכורה בתיאטרון פרייבורג, גרמניה, 2015.
Mismatch – דואט מאת ובביצוע סיגל ברגמן, יובל גולדשטיין. בכורה בתיאטרון תמונע, תל אביב, 2012.
בגלל הבחורים – סולו מאת ובביצוע סיגל ברגמן (27 דקות). בכורה בפסטיבל "מחולוהט", סוזן דלל, ת"א, 2011.
בינ-עירוני – קבוצת אוקטט (45 דקות). בכורה בפסטיבל בת-ים לתיאטרון רחוב, 2010.
רגע של הולדת – קבוצת אוקטט (30 דקות). בכורה בפסטיבל "קולה של מילה", 2010.
Making Good Time duet – Brand New Dance, Dixon Place, NYC, 2001, PS 122, NYC, 2001.
Circuit a full evening dance for six dancers – Washington Square Church, NYC, 2000.
DoubleTriplOne solo with video – Merce Cunningham Studio, NYC, 1998.
The Body Snatchers trio – Movement Research at the Judson Church, NYC, 1998, Merce Cunningham Studio, NYC, 1998.
פרסים ומלגות

עבודותיה של ברגמן נתמכו על ידי מענקים חוזרים ממפעל הפיס (2016, 2018, 2019) וקרן רבינוביץ (2013, 2017, 2018, 2020, 2021). היא זכתה גם במלגות שהות אמן רבות בין השאר ב"סטודיו יסמין גודר", "מרכז כלים" ו"מעגל יוצרות" בסוזן דלל. היא זכתה במלגת שהות של חודש בבוגליאסקו, שבאיטליה, באביב 2024.
חיים אישיים

ברגמן נשואה לתסריטאי נח סטולמן ולהם שני בנים. המשפחה מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

1 2  גוף עם מרכז פתוח וקצוות ערניים, באתר רוח גבית, ‏18 בספטמבר 2013
1 2  רז חסון, נעים מאוד, אלכסנדר, באתר כאן, ‏26 במרץ 2017
↑  בהילוך ידני #2 // 13-14 באפריל, באתר תיאטרון הבית
↑  העצב התועה | סיגל ברגמן, באתר פסטיבל ריקודי חדר
↑  רק ארבעתנו, באתר תיאטרון הבית
↑  עידית סוסליק, בנגיעה אחת רכה, באתר העין העכשווית, ‏19 ביוני 2020
↑  Wayback Machine, www.diverfestival.com
↑  אש חיוורת, באתר תמונע
↑  כל אדם נושא בתוכו חדר, באתר מוזיאון על התפר - מוזיאון חברתי לאמנות עכשווית
↑  רשימת מקבלי תמיכות - מחול, באתר קרן רבינוביץ'
↑  Upcoming Fellows, Bogliasco Foundation
סגן מושל ורמונט

| --- | --- |

סגן המושל רודג'רס, 2018
סגן המושל רודג'רס, 2018
 איוש נוכחי:  ג'ון רודג'רס
 תאריך כניסה לתפקיד:  9 בינואר 2025
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  ורמונט ורמונט
 כפוף:  מושל ורמונט
 מעון:  בית המדינה של מדינת ורמונט
 מושב המשרה:  מונטפלייר
 משך כהונה קצוב:  שנתיים, ללא הגבלת כהונה
 ייסוד המשרה:  1791
 איוש ראשון:  פיטר אולקוט
  אתר האינטרנט הרשמי של סגן מושל ורמונט
 
סגן מושל ורמונט (באנגלית: Lieutenant Governor of Vermont) הוא הבכיר השני במעלתו ברשות המבצעת במדינת ורמונט, אחרי מושל ורמונט.
סגן המושל ה-82 והנוכחי של ורמונט הוא ג'ון רודג'רס, המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית.
תפקידים

תפקידיו העיקריים של סגן המושל כוללים:
מילוי מקום המושל – כאשר המושל שוהה מחוץ לוורמונט או אם נמצא לא כשיר למילוי תפקידו מסיבה כזו או אחרת.
נשיא הסנאט של ורמונט – סגן המושל מוגדר כנשיא הסנאט המדינתי על פי חוקת ורמונט. מתוקף תפקיד זה מכריע הצבעות שמסתיימות בשוויון.
ירושת המושל – במקרה של התפנות משרת המושל, סגן המושל יורש את תפקידו מתוקף היותו הראשון בסדר הירושה של המושל.
קביעת הרכב ועדות הסנאט – כחבר בוועדת הוועדות של הסנאט, סגן המושל משתתף בקביעת שיבוצי חברי הסנאט לוועדות השונות, וכן בבחירת יושבי הראש וסגניהם, ופקידי הוועדות.
בחירות

חוקת ורמונט מתייחסת אל הבחירות לתפקיד סגן המושל לא בפרק העוסק ברשות המבצעת, אלא בפרק 2, סעיפים 43–55 לחוקה. סעיפים אלה עוסקים בהליכי בחירות, נבחרי ציבור ותקופות כהונה.
ורמונט היא אחת משתי מדינות בלבד (השנייה היא שכנתה ניו המפשייר) שבהן נערכות בחירות לסגן המושל אחת לשנתיים, דהיינו בכל שנה זוגית (למשל 2020, 2022, 2024 וכן הלאה). מבחינה חוקית, טקס ההשבעה לתפקיד של סגן המושל נקבע תמיד ליום חמישי הראשון שאחרי יום שלישי הראשון בינואר שלאחר הבחירות.
על פי החוק בוורמונט, בחירות לסגן המושל מתקיימות בנפרד מהבחירות לתפקיד המושל, הן בבחירות המקדימות והן בבחירות הכלליות. משמעות הדבר היא כי ייתכן מצב שבו המושל וסגנו מגיעים ממפלגות שונות.
אם משרת סגן המושל אינה מאוישת לאחר הבחירות, האספה הכללית של ורמונט מתכנסת על שני בתיה ובוחרת את סגן המושל בהצבעה מבין שלושה מועמדים.
כלל ההר

מאז ייסוד המפלגה הרפובליקנית בשנות ה-50 של המאה ה-19 ועד שנות ה-60 של המאה ה-20, רק רפובליקנים ניצחו בבחירות כלליות לתפקידים מדינתיים בוורמונט. אחת השיטות שאפשרה זאת הייתה "כלל ההר" (Mountain Rule).
על פי הוראות כלל ההר, אחד משני נציגיה של ורמונט בסנאט של ארצות הברית היה תושב הצד המזרחי של ההרים הירוקים, והשני היה תושב הצד המערבי. נוסף על כך, גם משרות המושל וסגן המושל התחלפו בין תושבי הצד המזרחי והמערבי. מועמדים לתפקיד המושל וסגן המושל הורשו לכהן בשתי כהונות של שנה אחת כל אחת, ולאחר מכן בכהונה אחת בת שנתיים. במשך כמעט 100 שנה, מועמדים רפובליקנים פוטנציאליים לתפקידים בוורמונט הסכימו לציית לכלל ההר למען אחדות המפלגה.
להיחלשותו של כלל ההר גורמים אחדים ובהם: המחלוקת הפוליטית ארוכת השנים בין האגף השמרני של המפלגה (בהובלת משפחת פרוקטר) לבין האגף הליברלי (בהובלת ג'ורג' אייקן וארנסט גיבסון); מעבר לבחירות מקדימות במקום אסיפות בחירה; אשרור התיקון ה-17 לחוקת ארצות הברית; וכן פעילותן של מספר מפלגות צד-שלישי ובהן הפרוגרסיבים, מפלגת האיסור ותנועת "האופציה המקומית".
בשנות ה-60 של המאה ה-20, נסיקתה של המפלגה הדמוקרטית בוורמונט ובניית הכביש בין-מדינתי 89 תרמו גם הם לסיום כלל ההר. אף שכביש 89 הוא כביש אורך מדרום לצפון, הוא חוצה את ורמונט גם ממזרח למערב ושינה את הדרך בה תפסו תושבי ורמונט את חלוקת המדינה.
הערות שוליים

↑  Elections; Officers; Terms of Office, Vermont Constitution, באתר Ballotpedia (באנגלית)
1 2  Lieutenant Governor of Vermont, באתר Ballotpedia (באנגלית)
↑  Mountain Rule Revisited, מאת Vermont Historical Society‏, 2003 (באנגלית)
↑  Newspaper article, The Mountain Rule in Vermont, הניו יורק טיימס, 12 בפברואר 1895 (באנגלית)
נבי קייטה

נבי דקו קייטה (בצרפתית: Naby Deco Keïta; נולד ב-10 בפברואר 1995 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר בפרנצווארוש ובנבחרת גינאה.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

קייטה נולד בקונאקרי, בירת גינאה, והחל לשחק במחלקת הנוער של אורויה אתלטיק קלאב המקומית בגיל תשע, עד שבעונת 2012/2013 הועלה לסגל הבוגר של הקבוצה, אך לא ערך הופעות ליגה. לקראת עונת 2013/2014 חתם קייטה באיסטרס מליגת המשנה הצרפתית. ב-22 בנובמבר ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במועדון. הוא שיחק 90 דקות והבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 4-2 על נים אולימפיק במסגרת המחזור ה-15 בליגה. ב-7 באפריל 2014 קיבל קייטה כרטיס אדום ישיר בדקה ה-58 בהפסד 1–2 למץ במסגרת המחזור ה-31 בליגה.
קריירת מועדונים > רד בול זלצבורג

לקראת עונת 2014/2015 חתם קייטה ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-26 ביולי 2014 ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בתחילת המחצית השנייה בניצחון 0–5 על וינר נוישטט במסגרת המחזור השני בליגה. ב-23 באוקטובר ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בניצחון 2–4 על דינמו זאגרב במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2014/2015. ב-27 בנובמבר הבקיע קייטה את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–3 על סלטיק במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים. רד בול זלצבורג הגיעה עד לשלב 32 הגדולות של הטורניר, בו הודחה על ידי ויאריאל. ב-22 בפברואר 2015 הבקיע קייטה את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-68 בתיקו 2-2 נגד ריד במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-3 ביוני שיחק קייטה 120 דקות בניצחון 0–2 על אוסטריה וינה בהארכה בגמר הגביע האוסטרי. בנוסף, זכתה רד בול זלצבורג באליפות אוסטריה, כשקייטה עורך 30 הופעות ליגה ומבקיע חמישה שערים.
גם בעונת 2015/2016 זכתה רד בול זלצבורג בדאבל. ב-28 בפברואר 2016 הבקיע קייטה צמד שערים בניצחון 4-1 על אוסטריה וינה במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך קייטה 29 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע 12 שערים. ב-19 במאי 2016 שיחק קייטה 69 דקות והבקיע את השער השני בניצחון 0–5 על אדמירה ואקר מדלינג בגמר הגביע האוסטרי.
קריירת מועדונים > ר.ב. לייפציג

לקראת עונת 2016/2017 חתם קייטה בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה עבור 9.35 מיליון פאונד. ב-20 באוגוסט ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 89 דקות והוחלף על ידי טימו ורנר בהפסד לדינמו דרזדן בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת הגביע הגרמני. ב-10 בספטמבר ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 והבקיע את שער הניצחון כחמש דקות לאחר מכן בניצחון 1-0 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השני בליגה. ב-23 באוקטובר הבקיע קייטה צמד שערים בניצחון 1–3 על ורדר ברמן במסגרת המחזור השמיני בליגה. קייטה רשם עונת בכורה מוצלחת במועדון, וסיים עם ר.ב. לייפציג במקום השני המפתיע עם 67 נקודות, כשהוא היה אחד המצטיינים בקבוצה והבקיע שמונה שערים, על אף תפקידו ההגנתי יחסית. הוא נבחרת בהרכב העונה של הבונדסליגה.
בעונת 2017/2018 הגיע עם קבוצתו לרבע גמר הליגה האירופית כאשר קייטה נבחר לסגל העונה של פיפ"א במפעל.