stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
We Are the World
We Are the World: 25 For Haiti > אמנים > סולנים (לפי סדר הופעתם)

ג'סטין ביבר
ניקול שרזינגר
ג'ניפר הדסון
ג'ניפר נטלס
ג'וש גרובן
טוני בנט
מרי ג'יי בלייג'
מייקל ג'קסון (הקלטות ארכיון)
ג'נט ג'קסון
ברברה סטרייסנד
מיילי סיירוס
אנריקה איגלסיאס
ג'יימי פוקס
וייקליף ז'אן
אדם לוין
פינק
בבה ויינאנס
אשר
סלין דיון
אוריאנת'י (בגיטרה)
פרגי
ניק ג'ונאס
מרי מרי
אייזק סלייד
קרלוס סנטנה (בגיטרה)
ליל ויין
אקון
טי-פיין
אל אל קול ג'יי (ראפ)
ויל.איי.אם (ראפ)
סנופ דוג (ראפ)
ניפסי האסל (ראפ)
באסטה ריימס (ראפ)
סוויז ביטס (ראפ)
קיד קאדי (ראפ)
Iyaz (ראפ)
מאן (ראפ)
קניה וסט (ראפ)
We Are the World: 25 For Haiti > אמנים > מנצחים

קווינסי ג'ונס
ליונל ריצ'י
מרוין וורן
We Are the World: 25 For Haiti > אמנים > מקהלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
We Are the World: 25 For Haiti > We Are the World 25 for Haiti (YouTube edition)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
Somos El Mundo 25 Por Haiti

באותו הזמן יצאה גרסה מחודשת לשיר בשפה הספרדית שנקראה "Somos El Mundo 25 Por Haiti". הקלטת השיר התקיימה ב-19 בפברואר 2010, ויציאתה הרשמית הייתה ב-1 במרץ, באותה השנה. בדומה לגרסה בשפה האנגלית, ההכנסות ממנו יועדו לשיקום האיטי לאחר רעידת אדמה שפקדה שם את המקום.
בין האמנים שהשתתפו בגרסה הלטינית ניתן למצוא את שאקירה, טליה, חואנס, גלוריה אסטפן, דדי יאנקי, טאבו, פיטבול, ניקי ג'אם, פאולינה רוביו, צ'איאן, לואיס מיגל, דייוויד ארצ'ולטה, לואיס פונסי, בלינדה, חוזה פליסיאנו, ריקי מרטין ועוד. מנצחי השיר היו אמיליו וגלוריה אסטפן וקווינסי ג'ונס.
Young Artists for Haiti

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  הפנים הרבות של מייקל ג'קסון, usatoday.com
↑  על השיר באתר USA Today.
↑  מידע על We Are the World, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על We Are the World, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  We Are the World במצעד הבילבורד האמריקאי, allmusic.com
↑  מידע על We Are the World, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על We Are the World, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על We Are the World, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על We Are the World, באתר המצעד השוודי
↑  Swedish Metal Aid Discography, אתר Discogs
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1985: האחיות פוינטר – "Jump (For My Love)" | פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של צמד או להקה   1986: USA for Africa – ‏"We Are the World"  | הבא: 1987: דיון וורוויק, אלטון ג'ון, גלדיס נייט וסטיבי וונדר – "That's What Friends Are For" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 85480bb3-40dc-34d8-b106-0a9470f13a73 
ליונל ריצ'י פתח את השיר
עטיפת הסינגל
ג'סטין ביבר פתח את השיר
אבולוציה מתבדרת

אבולוציה מתבדרת אצל פרושי דרווין
אֵבוֹלוּצְיָה מִתְבַּדֶּרֶת, או אֵבוֹלוּצְיָה מִסְתַּעֶפֶת, היא תהליך אבולוציוני, שבמהלכו נוצרות תכונות מאוד שונות ביצורים שמוצאם משותף. אבולוציה מתבדרת נוצרת כשעל אוכלוסיות שונות של אותו מין פועלים לחצי ברירה מאוד שונים; או כשתהליכים אקראיים משמרים תכונות שונות באוכלוסיות שאינן מכליאות ביניהן ישירות, ונוצר סחף גנטי.
לדוגמה, גפיים של בעלי חוליות הם תוצר של אבולוציה מתבדרת. על אף מוצאן המשותף, המבנה שלהן והשימוש שלהן שונה ממין למשנהו. ניתן לזהות אבולוציה מתבדרת גם במאפיינים של ביולוגיה מולקולרית. למשל, אפשר לזהות חלבון או סדרה של חלבונים שעברו שינוי וקיבלו תפקידים שונים במהלך האבולוציה, למרות מקורם המשותף.
כוחות הפועלים על אוכלוסיות של מין אחד הגורמים ליצירה של מספר מופעים או מספר אפשרויות של אותה תכונה, כאשר תוצר הרבייה של אוכלוסיות אלה, המכיל תכונות של שתי האוכלוסיות, מותאם פחות לסביבה. הכשירות של אותו הפרט בן הכלאיים של שתי האוכלוסיות ירודה לעומת הכשירות של פרט "טהור" בעל תכונות הזהות לתכונות של אחת האוכלוסיות.
ראו גם

אבולוציה מתכנסת
חשיבה מסתעפת
אוגם

אבן אוגם בכנסייה (Ratass Church) בטרלי (אנ') שבמחוז קרי באירלנד
אוגם (באירית: Ogham, באירית תיכונה (אנ'): ogum, ogom, או ogam) הוא צורת כתב אירית קדומה, המורכבת משילובים שונים של קוים על קו אחד מרכזי משותף, שנחרטה לרוב על עמודי אבן ועץ.
האותיות

אותיות האלפבית הן:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| אות האוגם | שם האות (Bríatharogam) | תעתיק |
| ᚁ | Beith | b |
| ᚂ | Luis | l |
| ᚃ | Fearn | f |
| ᚄ | Sail | s |
| ᚅ | Nion | n |
| ᚆ | Uath | h |
| ᚇ | Dair | d |
| ᚈ | Tinne | t |
| ᚉ | Coll | c |
| ᚊ | Ceirt | q |
| ᚋ | Muin | m |
| ᚌ | Gort | g |
| ᚍ | nGéadal | ng |
| ᚎ | Straif | z |
| ᚏ | Ruis | r |
| ᚐ | Ailm | a |
| ᚑ | Onn | o |
| ᚒ | Úr | u |
| ᚓ | Eadhadh | e |
| ᚔ | Iodhadh | i |
| ᚕ | Éabhadh | ea |
| ᚖ | Ór | oi |
| ᚗ | Uilleann | ui |
| ᚘ | Ifín | ia |
| ᚙ | Eamhancholl | ae |
פרסומים

כתובות האוגם פורסמו ומוספרו בפרסום מרוכז בשם Corpus Inscriptionum Insularum Celticarum ("קורפוס הכתובות הקלטיות האינסולריות" – קלטית אינסולרית (אנ') היא הענף של השפות הקלטיות באיים הבריטיים), או בקיצור CIIC, שנכתב בראשות רוברט מקאליסטר. פרויקט נוסף של פרסום הכתובות נקרא Celtic Inscribed Stones Project, או בקיצור CISP.
גלריה

תפוצת כתובות אוגם באירלנד ובריטניה
אבן אוגם ב־Beaufort שבמחוז קרי
אבן אוגם ב־Aberdeenshire בסקוטלנד
אבן אוגם בחצר כנסייה ב־Kilmalkedar שבמחוז קרי
עמוד מספר בלימוט (אנ') ובו Auraicept na n-Éces – טקסט אירי קדום על לשון ודקדוק
הערות שוליים

1 2  ogum, ogom in Quin, E. G.; et al., eds. (2007) [1913–1975]. Dictionary of the Irish Language, Based Mainly on Old and Middle Irish Materials. Dublin: RIA.
↑  Charles Graves, C. Limerick, The Ogham Alphabet, Hermathena 2, 1876, עמ' 455, 458
↑  O. G. S. Crawford, Corpus Inscriptionum Insularum Celticarum, Antiquity 19, 1945-12, עמ' 207–209 doi: 10.1017/S0003598X00019086
↑  Celtic Inscribed Stones Project (CISP) on-line database, באתר יוניברסיטי קולג' לונדון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543650805171  GND: 4359722-1  LCCN: sh85094245  NKC: ph462057  SUDOC: 031888313 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אותיות האוגם (כולל האות "ᚚ",‏ Peith)
We Will Rave

"We Will Rave" (בעברית: "אנחנו נשתולל") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרית קאלין. את השיר הוציאה ב-1 במרץ 2024 לאור חברת התקליטים וורנר מיוזיק, והוא נכתב על ידי אנדרז ורת'וב, ג'ימי "ג'וקר" ת'רנפלדט ות'ומאס סטאנגרד. נבחר על ידי תאגיד השידור האוסטרי לייצג את המדינה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
ניתוח מוזיקלי

"We Will Rave" נכתב והופק על ידי אנדרז ורת'וב, ג'ימי "ג'וקר" ת'רנפלדט ות'ומאס סטאנגרד. מארי-סופי קרייסל, האלטר אגו של קאלין, תיארה אותו כרצועת פופ בעלת מוטיבים מז'אנר הטכנו.
קאלין הוכרזה באופן רשמי כנציגת אוסטריה לאירוויזיון 2024 ב-16 בינואר 2024, במהלך התוכנית Ö3-Wecker ב-Hitradio Ö3.‏ ב-23 בפברואר פרסמה קטע בן 30 שניות מהשיר על מנת לקדם את יציאתו. גרסת הדמו שלו הודלפה מספר שבועות לפני פרסומו הרשמי. הוא יצא לאור באופן רשמי ב-1 במרץ.
תחרות הזמר של האירוויזיון > לפני האירוויזיון

ב-14 ביוני 2023 אישרה מנכ"לית תאגיד השידור האוסטרי את השתתפותה של אוסטריה באירוויזיון 2024. מאוחר יותר נפתחה תקופת הגשת המועמדויות לייצוג המדינה. למעלה משישים פניות של מוזיקאים שונים התקבלו. ועדה של התאגיד צמצמה את המועמדים לארבעה עשר. הם הוזמנו למטה של ORF, שם צילמו קטעי וידאו לשיריהם, שהוערכו על ידי ועדה נוספת בת 25 חברים ושישה מועדוני מעריצים של האירוויזיון. תאריך חשיפת הנציג ננעץ ל-16 בינואר 2024. במהלך התוכנית Ö3-Wecker ב-Hitradio Ö3 נחשף כי הזמרת קאלין נבחרה לייצג את המדינה באירוע הקרוב.
תחרות הזמר של האירוויזיון > באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-30 בינואר 2024 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ‌אוסטריה שובצה לחלקו הראשון של חצי הגמר השני, שנערך ב-9 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אוסטריה תופיע שישית, לפני דנמרק ואחרי צ'כיה.
הופעתה של קאלין נפתחה כשהיא עומדת על הבמה לבדה עם מעיל גדול עליה וקפוצ'ון שמסתיר את ראשה. כניסתה מלווה לאורות לייזר בגווני לבן-כחול-שחור. עם תחילת הקטע הקצבי של השיר עולים לבמה עוד ארבעה רקדנים, וקאלין משנה את לבושה לבגד גוף כסוף ומנצנץ. בחלק של הפזמון נפסקים כל אורות הלייזר, ואת מקומם תופסים הבהובים של נורות לד בצבע לבן. המצב חוזר חלילה גם בבית השני ובפזמון שלאחריו. לקראת סיום השיר הבמה מוארת בצבע כחול-ורוד ועמודי העשן שמוצבים מסביב לבמה מופעלים. ההופעה בוימה על ידי דן שיפטון. בסוף המופע הוכרז כי אוסטריה סיימה את הערב בין עשר המדינות, שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי אוסטריה דורגה במקום התשיעי עם 46 נקודות.
זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר השני נערכה מסיבת עיתונאים בהשתתפות נציגי המדינות שהעפילו לשלב הגמר. באותו הערב נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. מעבר לשתי האפשרויות הרגילות הוסיף איגוד השידור האירופי אפשרות שלישית, שהיא בחירת ההפקה. מדינה שהוגרלה ל"בחירת ההפקה" תשתבץ בהתאם להחלטת הנהלת האירוע. אוסטריה שובצה להתחרות במחצית השנייה של המופע. ב-10 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אוסטריה שובצה כהופעה ה-26 והאחרונה, אחרי צרפת. לבסוף הגיעה קאלין למקום ה-24 עם 24 נקודות, 19 נקודות מהשופטים וחמש נקודות מהקהל.
וידאו קליפ וקידום

ב-4 במרץ פורסם הווידאו קליפ הרשמי של "We Will Rave".‏ תחילה היה אמור לצאת ב-1 במרץ יחד עם השיר המלא. אולם הדבר התעכב עקב חברת ההפקה שלו, שלא הספיקה לסיים לערוך אותו בזמן. כחלק מקידום השיר לקראת התחרות אישרה קאלין את השתתפותה ב-PrePartyES במדריד ב-30 במרץ, במסיבת האירוויזיון של לונדון ב-7 באפריל, בקונצרט האירוויזיון באמסטרדם ב-13 באפריל, במסיבת האירוויזיון הנורדית בסטוקהולם ב-14 באפריל ובמסיבת האירוויזיון של קופנהגן ב-4 במאי. ב-22 באפריל הוזמנה לטקס פרידה באולפני ORF.‏ ב-7 במאי הופיעה בכפר האירוויזיון במאלמה.
ביקורות

"We Will Rave" זכה לביקורות חיוביות לרוב. באתר Wiwibloggs, המכיל מספר ביקורות שונות, צבר השיר דירוג ממוצע של 7.7/10 – המקום השישי מתוך 37 שירי אירוויזיון 2024 בטבלת הדירוג הכללית של האתר.‏ ESC Bubble דירג את "We Will Rave" במקום התשיעי מתוך 16 המדינות המשתתפות בחצי הגמר השני. ג'ון אובריאן מ-Vulture הצהיר כי זהו השיר האהוב עליו מעונת האירוויזיון הנוכחית. הוא אף כינה אותה כ"להיט מועדונים", וציין לטובה את שילוב סגנונות הדאנס והאלקטרוניקה בו. דורון להב מ-ESC Beat טען כי הפקת השיר טובה, אך חזה כי הביצוע החי שלו יהיה לא טוב. ארין אדם מ-Scotsman העניקה לשיר ציון של 6/10.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 18 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | – |  |
|  הולנד | סינגל טיפ | 15 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | – |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי | 23 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים המסחריים הבריטי | 23 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 29 |  |
|  ליטא | AGATA | 30 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 3 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 75 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 1 במרץ 2024 | הורדה דיגיטלית ‏•‏‏ הזרמת מוזיקה | וורנר מיוזיק |  |
אולם משפטים

אולם משפטים פדרלי במסצ'וסטס שבארצות הברית, המכיל יציע למושבעים (מימין)
אחד מאולמות בית המשפט העליון בירושלים (מושבי הקהל ממוקמים מאחורי המצלמה)
אולם משפטים הוא חלל במבנה בית משפט, שבו מתקיימים דיוניו של בית משפט.
בתי משפט במדינות העולם השונות נבדלים זה מזה במבניהם הארגוניים, בסמכויותיהם ובכללי הפעולה שלהם. לעומת זאת מבנה אולם המשפטים הוא אחיד למדי במרביתן:
בחלקו הקדמי של האולם ממוקמים המושבים עבור המעורבים הישירים בדיון המשפטי – השופטים, בעלי הדין, העדים, המושבעים ועובדי העזר של בית המשפט:
דוכן השופטים ניצב כשגבו לקיר האולם. לעיתים הוא מוגבה על מנת לסמל את מעמדם הבכיר של השופטים בדיון. על הקיר מאחוריו מתנוסס בדרך כלל סמל המדינה שאליה משתייך בית המשפט, ולעיתים מוצב דגלה בצד הדוכן. כאשר יושב בדין הרכב שופטים יושב אב בית הדין במרכז שורת השופטים על הדוכן.
מול דוכן השופטים ובמרחק מה ממנו ניצבים שני שולחנות לישיבה, המשרתים את בעלי הדין במשפט. סדר הישיבה של בעלי הדין בהם (למשל התובע מימין לשופט והנתבע לשמאלו) נקבע על פי המנהג באותו בית משפט. בעלי הדין ובאי כוחם פונים אל השופטים ממקומותיהם או מדוכן המוצב בין שני השולחנות.
לעיתים קיימים באולם שולחן או עמדה עבור נאשמים בנפרד מבאי כוחם. היא עשויה להיות מבודדת מסביבתה על ידי גדר והכניסה אליה היא בנפרד, כדי לאפשר את הבאתם אליה של נאשמים המצויים במעצר, המלווים על ידי שומרים. בארצות מסוימות יושבים הנאשמים באולם בתוך כלוב מסורג.
במדינות שבהן נוהג משפט מושבעים ממוקם באולם גם יציע המושבעים. הוא ממוקם לאורך קירו הצדי של האולם בין דוכן השופטים לשולחנות בעלי הדין ובניצב להם, באופן המאפשר למושבעים להאזין לדיון ולצפות בדוברים.
בקרבת דוכן השופטים ממוקמת עמדה עבור עדים הנקראים להעיד במשפט, וכן עמדות עבור עובדי העזר של בית המשפט (פקיד, מזכיר, קלדן, קצרן וכדומה).
באולמות המשרתים בית משפט לערעורים או בית משפט עליון, שאין נערכת בהם גביית עדויות, אין בנמצא עמדות לעד ולמושבעים. כמו כן דוכני השופטים בהם הם גדולים יותר כדי לאפשר להרכבים גדולים יותר של שופטים להשתמש בהם.
בחלקו האחורי של האולם, מאחורי שולחנות בעלי הדין, ניצבים מושבים עבור הקהל הרחב. לעיתים מפרידה מחיצה בינם לבין חלקו הקדמי של האולם. לעיתים יש באולם יציע מוגבה ובו מקומות ישיבה נוספים לקהל הרחב.
הכניסה אל דוכן השופטים, עמדת המושבעים ועמדות עובדי העזר היא דרך מעברים נפרדים ממעבר הקהל לאולם. כך הדבר גם עם הכניסה אל עמדת הנאשמים, וזאת מסיבות אבטחה.
כל שופט משתמש בדרך כלל באולם משפטים קבוע, אשר לשכתו צמודה אליו.
יש ומתרחשות בעולם תקריות אלימות באולמות משפטים, המסלימות אף לכדי ירי בנשק חם. בשל כך נערכת בדיקה בכליהם של כל הנכנסים למבנה בית המשפט על מנת למנוע מהם מלהכניס לתוכו נשק כלשהו. בארצות הברית מוגנו חלק מדוכני השופטים בפני כדורים, ולעיתים מפרידה מחיצה חסינת כדורים בין מושבי הקהל לבין חלקו הקדמי של האולם.
אולמות בתי משפט בעולם נבדלים זה מזה בגודלם – מאולמות קטנים למספר מועט של אנשים ועד לאולמות גדולים, המכילים עשרות רבות מהם. האולמות נבדלים גם בסגנונות עיצובם ובמידת ההידור שבהם, שבאמצעותם ניתן ביטוי למעמדם הרם של בתי המשפט.
דיונים באולמות משפט זכו להתייחסויות נרחבות בתרבות, וסצנות המתרחשות באולמות משפט הופיעו במאות סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. בישראל הכניסה לאולם משפט היא חופשית לקהל, אך נאסר הצילום בעת דיון.
מקצת דיוניו של בית משפט (בעיקר דיונים מקדמיים או דיונים מצומצמים ללא עדים) נערכים לא באולמות אלא בלשכותיהם של השופטים.
אולד ליים

צ'יילד האסאם, הכנסייה באולד ליים, 1905
אולד ליים (באנגלית: Old Lyme art colony) הייתה מושבת אומנים שהוקמה בקונטיקט בשנת 1899 על ידי הצייר האמריקני הנרי וורד ריינג'ר, שהייתה בתקופתה מושבת האמנות המפורסמת ביותר בארצות הברית, והראשונה לאמץ את האימפרסיוניזם.
היסטוריה

ריינג'ר ייסד את המקבילה האמריקאית שלו לבית הספר הצרפתי ברביזון, התכנסות במגורים של אומנים בקהילה כפרית, בפנסיון הצנוע של פלורנס גריזוולד. במקום כבר עבד לפניו הצייר קלארק וורהס וצייר את נופיו. הוא הביא בשנת 1900 את האמנים האחרים לואיס כהן, הנרי רנקין פוור, לואי פול דסאר וויליאם הנרי האו. הקבוצה נשלטה, חברתית ואמנותית, על ידי צ'יילד האסאם לאחר הופעתו בשנת 1903.
המושבה הייתה חשובה להתפתחות האימפרסיוניזם האמריקני. כ־200 ציירים עברו במושבה במהלך שלושים השנים של קיומה. ציורים אימפרסיוניסטים אמריקניים משמעותיים רבים מהתקופה מתארים מבנים של ליים הישנה ובסביבתה, ובמיוחד הכנסייה של ליים הישנה, שצוירה על ידי האסאם ואחרים. הציור "לילה במאי" משנת 1906 מאת וילארד מטקלף הציג את הפנסיון בלילה, עם דמות שנאמר עליה כי היא של גברת גריזוולד עצמה בעלת הפנסיון. זה היה הציור הראשון שנרכש על ידי גלריית קורקורן לאמנות בוושינגטון
ליים הישנה נותרה קהילת אמנות משגשגת. בית גריזוולד הפך למוזיאון לאמנות, "מוזיאון פלורנס גריזווולד", המכונה בחיבה "פלו גריס", על ידי תושבים מקומיים. המוזיאון מחזיק בעבודות יחד עם רכושם האישי של האמנים שהגיעו לשם.
עם האמנים ששהו שם נמנו:
לואי בטס
קלארק וורהס
ארתור הרנינג
אלן בטלר טלקוט
גאי ויגינס
הנרי רנקין פור
צ'יילד האסאם
מטילדה בראון
ויליארד מטקלף
וילסון הנרי אירווין
ברוס קריין
רוג'ר וילסון דניס
פרנק דומונד
גלדיס קלי פיץ
ארתור המינג
הארי הופמן
אדוארד צ'ארלס וולקרט
בסי פוטר וונו
רוברט וונו
הערות שוליים

↑  Defiant Spirits: The Modernist Revolution of the Group of Seven, Ross King, page 117
↑  High Thinking and Low Living”, The Story of the Old Lyme Art Colony, Laura Wolff Scanlan, HUMANITIES, September/October 2007, Volume 28, Number 5
וילארד מטקלף, לילה במאי (באולד ליים) 1906
אויגן גרסטנמייר

אויגן קרל אלברכט גרסטנמייר (בגרמנית: Eugen Karl Albrecht Gerstenmaier;‏ 25 באוגוסט 1906 - 13 במרץ 1986) היה כומר ותאולוג אוונגלי גרמני, שהיה מעורב בהתנגדות למשטרו של היטלר ובקשר העשרים ביולי לרציחתו. לאחר הקמת גרמניה המערבית היה גרסטנמייר מראשי המפלגה הנוצרית דמוקרטית. בין 1954 ל-1969 שימש גרסטנמייר כנשיא הבונדסטג. במהלך כהונתו היה גרסטנמייר מראשי התומכים בפיוס בין גרמניה ובין מדינת ישראל. גרסטנמייר נחשב לידיד של מדינת ישראל, וקידם במהלך כהונתו את היחסים בין הארצות.
חייו עד לאחר מלחמת העולם השנייה

גרסטנמייר נולד בעיירה קירכהיים אונטר טק, במדינת באדן-וירטמברג בגרמניה. בתחילה התפרנס כאיש מכירות, אך לאחר מכן השלים את תעודת הבגרות שלו, והחל בלימודי פילוסופיה, שפה וספרות גרמנית ותאולוגיה אוונגלית באוניברסיטת טיבינגן, ולאחר מכן ברוסטוק וציריך.
בשנת 1934 התנגש לראשונה עם המשטר הנאצי כאשר נעצר לתקופה קצרה בשל היותו חבר ב"כנסייה המתוודה", כנסייה אוונגלית עצמאית שנחשבה למסוכנת בעיני המשטר. ב-1935 היה לעוזרו של תיאודור הקל, מראשי הכנסייה, וסייע לו ביצירת קשרי חוץ. בשנת 1936 השלים את תואר הדוקטור בתאולוגיה.
בשנת 1942 הצטרף לקבוצת המתנגדים לנאצים שנקראה "חוג קרייזאו", בהשפעת ידידים שפעלו בקבוצה זו פטר יורק פון וארטנבורג, אדם פון טרוט צו זולץ והנס ברנד פון האפטן. קבוצה זו הייתה מורכבת מאנשי האליטה האינטלקטואלית של גרמניה, בני מעמד האצולה, כמרים ודיפלומטים, שדנו בדרכים להחליף את המשטר הנאצי במשטר טוב יותר. הקבוצה קיימה מגעים עם אנשי הוורמאכט שעסקו בתכנון מפורט של רציחתו של היטלר. גרסטנמייר השתלב בקבוצה זו היטב, בשל דעותיו השמרניות. כן קיים קשרים עם קרל פרידריך גרדלר אותו ייעדו הקושרים לעמוד בראש המשטר הגרמני החדש, לכשיקום.
ב-20 ביולי 1944 התנקש הקולונל קלאוס שנק פון שטאופנברג בחייו של היטלר, באירוע הידוע כקשר ה-20 ביולי. גרסטנמייר שהה במרכז הקשר, בניין בנדר בלוק בברלין ותמך בקושרים. לאחר הקשר נעצר, עונה על ידי הגסטפו ונדון, בינואר 1945 על ידי השופט רולנד פרייזלר, מ"בית הדין העממי" ששפט את המעורבים בקשר, לשבע שנות מאסר עם עבודת פרך. באפריל 1945 שוחרר מכלאו על ידי צבא ארצות הברית. לאחר שחרורו היה פעיל בעבודות הסעד והצדקה של כנסייתו, ובמיוחד בסיוע לאלמנות קורבנות הרדיפות הנאציות, ואנשי קשר העשרים ביולי שהוצאו להורג.
בבונדסטג

בין 1949 ל-1969 היה גרסטנמייר חבר הבונדסטג מטעם המפלגה הנוצרית דמוקרטית. בתחילת דרכו היה פעיל בוועדת החוץ של הבונדסטג.
בשנת 1954 מת באופן פתאומי יושב ראש הבונדסטג, הרמן אהלר, וגרסטנמייר נבחר למלא את מקומו. ב-16 בנובמבר 1954 החל למלא את תפקידו.
במסגרת פעילותו זו היה גרסטנמייר בעל תפקיד במשא ומתן שהוביל ליצירת הקשרים הדיפלומטיים עם ישראל. גרסטנמייר נחשב לידיד ישראל, ובשנת 1965 היה שותף לדחיית הלחץ של מדינות ערב להפחית את הסיוע הגרמני לישראל, לאחר שמדינות אלו איימו כי יכירו במזרח גרמניה.
גרסטנמייר היה שמרן בדעותיו, והשתייך לפלג במפלגתו שנמנע מלתמוך בקנצלר קונראד אדנאואר במדיניותו הנוטה כלפי מדינות המערב, בשל החשש כי הדבר ימנע בעתיד את איחודה של גרמניה, מטרה שגרסטנמייר ראה כראשונה במעלה. גם בנוגע למדיניות החברתית היה גרסטנמייר שייך לאופוזיציה הפנימית במפלגתו של אדנאואר, ותמך במדיניותו השמרנית יותר של לודוויג ארהארד שהעלה טיעונים נוצריים ופרוטסטנטים כנגד "מדינת הרווחה הטוטאלית. בשנת 1959 ניסה להביא לבחירתו של ארהארד כנשיא, אך הלה סירב לכך. בין 1956 ל-1966 היה גרסטנמייר היושב ראש הפדרלי של מפלגתו.
ב-31 בינואר 1969 התפטר גרסטנמייר מתפקידו כנשיא הבונדסטג בעקבות ביקורת ציבורית על סכום הפיצויים שדרש וקיבל, על הסבל שסבל מידי הנאצים. הפיצויים ניתנו לו על סמך טענתו שבגלל התנגדותו לנאצים לא היה יכול להגיע לדרגת פרופסור, ועל כן מגיעות לו הפרשי הכנסה של שנים. הביקורת הציבורית לא הייתה בדבר זכאותו העקרונית לכספים, אלא בשל הסכום שנראה מוגזם.
גרסטנמייר היה בין היוזמים של הקמת הבניין בן 29 הקומות בבון ששימש את הבונדסטג עד שעבר לברלין לאחר איחוד גרמניה. הבניין מכונה "לאנגר אויגן" (אויגן הארוך), על שם גרסטנמייר, אך רבים מחשיבים אותו לבניין המכוער ביותר בבון. מאז יוני 2006 משמש הבניין את ארגון האומות המאוחדות.
לאחר פרישתו היה גרסטנמייר פעיל בארגון החברים לשעבר בבונדסטג ובפרלמנט האירופי. הוא מת בבון בשנת 1986.
הערות שוליים

↑  Middle East: The Somewhat Secret Pressure, באתר מגזין TIME,‏ 22 בינואר 1965
↑  א. דויטשקרון, גרסטנמאייר יו"ר ביה"נ בבון, "התפוטר", מעריב, 24 בינואר 1969
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274932105171  PLWABN: 9810663095005606  BIBSYS: 4010809  BnF: cb12962854v (data)  CiNii: DA01878804  GND: 118538837  ISNI: 0000 0001 0861 5809  LCCN: n81043586  LNB: 000216069  NDL: 00521943  NKC: jo2017948754  NTA: 067647839  SNAC: w66x3mgv  SUDOC: 050570781  VIAF: 142552   WorldCat (עם VIAF): 142552 
יו"ר הבונדסטאג אויגן גרסטנמייר עם חברת הכנסת דבורה נצר בעת שביקר בישראל לכבוד חנוכת משכן הכנסת, 1966
אולד ביילי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית משפט, בית דין 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 27 בפברואר 1907
 תאריך פתיחה רשמי:  27 בפברואר 1907 
 אדריכל:  אדוארד ויליאם מאונטפורד 
 קואורדינטות:  51°30′57″N 0°06′07″W﻿ / ﻿51.515833333333°N 0.10194444444444°W﻿ / 51.515833333333; -0.10194444444444
 old-bailey.com
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאולד ביילי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאולד ביילי(למפת הסיטי של לונדון רגילה) אולד ביילי(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) אולד ביילי
 
אולד ביילי (באנגלית: Old Bailey - "ביילי הישן") הוא בית המשפט הפלילי של לונדון שבאנגליה. פירוש המילה "ביילי" הוא חלק מטירה.
היסטוריה של המבנה

במקום שבו עומד כיום בית המשפט עמד בימי הביניים בית הכלא ניוגייט. הבניין הנוכחי נבנה בשנת 1907 על פי תכנונו של האדריכל א' ו' מאונטפורד. בראש כיפת המבנה ניצב פסלה של אלת הצדק הרומית – התגלמות הצדק – מאת הפסל פ' ו' פומרוי. בניגוד לייצוגו של הצדק בפסלים רבים, שבהם מכוסות עיני האישה המגלמת אותו, במקרה זה עיניה גלויות. האישה מחזיקה בידה הימנית חרב, המסמלת את כוח בתי המשפט להעניש, ובידה השמאלית מאזניים, המסמלים את השוויון בפני החוק.
הבניין ניזוק במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. לאחר תום המלחמה שוקם המבנה. בין השנים 1970–1972 נבנה אגף חדש בבניין ובו אולמות משפט בסגנון מודרני.
מנהגים מיוחדים

בשל גילו של הבניין נשמרו בו מסורות היסטוריות רבות שאין נוהגים עוד לפיהן במקומות אחרים בבריטניה. כך למשל, בעת פנייה לשופט המכהן באולד ביילי יכונה השופט "אדוני הלורד" ("My Lord") בעוד שביתר בתי המשפט בבריטניה מכונה השופט "כבודו" ("Your Honour"), תואר נמוך יותר.
אזכורים תרבותיים

בסיפור "ונדטה" ובסרט שנעשה על פיו, האנרכיסט מנהל "שיחה" עם פסל הצדק שבראש כיפת המבנה, מאשים אותה שהיא בוגדת בו עם גבר אחר - השלטון הפשיסטי שהשתלט בסיפור על בריטניה, ומשאיר לה בסוף השיחה "מתנה" - חומר נפץ המפוצץ את המבנה.
בסדרת הטלוויזיה "רמפול", הדמות הראשית, הוראס רמפול, הוא סנגור שעובד באולד ביילי.
בסדרת הטלוויזיה הבריטית "החוק של גארו", הדמות הראשית, ויליאם גארו, הוא סנגור פלילי שעובד באולד ביילי.
בסדרה "שרלוק", מוריארטי נשפט באולד ביילי.
בשיר הילדים "תפוזים ולימונים" (oranges and lemons) מוזכר אולד ביילי.
The Prismatic World Tour Live

| --- | --- |

 וידאו מאת קייטי פרי
 יצא לאור:  30 באוקטובר 2015
 הוקלט:  12-13 בדצמבר 2014 בסידני, אוסטרליה
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 אורך:  147 דקות
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס
 הפקה:  סיימון פיזי, קייטי פרי, סטיבן ג 'נסן, מקס מרטין, ברדפורד קוב, באז, טרי שאנד
 
The Prismatic World Tour Live הוא אלבום הופעה הראשון של זמרת קייטי פרי. זהו ה-DVD הראשון של פרי שצולם בסבב הופעות Prismatic World Tour בשנת 2014.
רקע

ב-12-13 בדצמבר 2014, בסידני, שבאוסטרליה צילמה פרי את ה-DVD הראשון שלה לסבב הופעות המצליח Prismatic World Tour אשר יצא ב-30 באוקטובר 2015. ב-28 במרץ 2018, רשת השידור "Epix", שידרו את ההופעה של פרי בחינם באתר שלהם.
רשימת שירים

"Roar"
"Part of Me"
"Wide Awake"
"This Moment" / "Love Me"
"Dark Horse"
"E.T."
"Legendary Lovers"
"I Kissed a Girl"
"Hot n Cold"
"International Smile"
"By the Grace of God"
"The One That Got Away" \ "Thinking of You"
"Unconditionally
"Walking on Air"
"It Takes Two"
"This Is How We Do" \ "Last Friday Night (T.G.I.F.)"
"Teenage Dream"
"California Gurls"
"Birthday"
"Firework"
מאחורי הקלעים
שלב בניית זמן לשגות
צוות קערות