stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בורוס (עיר)

| --- | --- |

תחנת הרכבת בעיר
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  וסטרה ייטלנד
 תאריך ייסוד:  1621
 שטח:  31.40 קמ"ר
 גובה:  143 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  74,042 (31 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  2,111 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  57°43′02″N 12°56′45″E﻿ / ﻿57.717103580965°N 12.945725992941°E﻿ / 57.717103580965; 12.945725992941 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.boras.se/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי בורוס(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי בורוס(למפת מחוז וסטרה ייטלנד רגילה) גטבורג לינדשפין טרולהטן אג. וטר.  אגם ונן  הים הצפוני  נורווגיה ורמלנד ארברו אסט. ינשפין הלנד קר.בורוס(למפת מחוז וסטרה ייטלנד מוגדלת) גטבורג לינדשפין טרולהטן אגם וטרן  אגם ונן  הים הצפוני  נורווגיה ורמלנד ארברו אסטרייטלנד ינשפין הלנד קרונובריבורוס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בּוּרוֹס (בשוודית: Borås) היא עיר במחוז וסטרה ייטלנד שבשוודיה. נכון לשנת 2010 התגוררו בעיר 66,273 תושבים.
היסטוריה

העיר בורוס קיבלה את זכויותיה בשנת 1621 על ידי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה. הסיבה הייתה לתת לסוחרים מקום חוקי למכור את סחורותיהם. העיר התפתחה זמן קצר לאחר שנוסדה. לאחר מאה שנים אוכלוסיית העיר גדלה ל-2,000 תושבים. בורוס הושחתה על ידי שריפות ארבע פעמים בשנים: 1681, 1727, 1822 ו-1827. כנסיית קארולי שבעיר הוא המבנה הישן ביותר בעיר ועמד בכל השריפות.
תעשייה

בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 הייתה בורוס מרכז תעשיית הטקסטיל בשוודיה.
המשרדים הראשיים של החברה SWEDAC נמצאים בעיר, כמו כן גם של חברת Ericsson אשר לה יש מפעל ייצור גדול בעיר.
בפארק התעשייתי, קיימות חברות רבות שמתמחות בלוגיסטיקה. התעשיות בבורוס משתפות פעולה עם אוניברסיטת בורוס והמוסד הטכנולוגי SP של שוודיה. בעיר נמצאים השעון האטומי של שוודיה, המוסד הטכנולוגי מבצע מחקרים שונים כדי לקדם את הגנת הצרכן.
ספורט

קבוצת הספורט המצליחה ביותר בעיר היא קבוצת הכדורגל אלפסבורג, אלופת שוודיה בשנים 2006 ו-2012. המועדון נוסד בשנת 1904 אך קיבל את שמו הנוכחי בשנת 1906. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא בורוס ארנה, תכולת האצטדיון היא 16,000 מקומות ישיבה. מדי הקבוצה הם בצבעים צהוב ושחור (תלבושת בית).
מועדונים אחרים הם HC בורוס, קבוצת ההוקי קרח של העיר, ובורוס רינוס, קבוצת הפוטבול של העיר.
בורוס אירחה את טורניר הכדורמים, XIII FINA World Masters Championships 2010 בין 28 ביולי עד 6 באוגוסט.
יהודים

לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לבורוס כ-400 משפחות של פליטי השואה. במהלך השנים לאחר מכן עזבו רובם לארצות הברית. בשנת 1955 נותרו בבורוס כ-80 משפחות יהודיות שהחזיקו מורה מישראל שלימד את הילדים עברית.
ערים תאומות

פינלנד מיקלי, פינלנד
גלריה

אגם ראמנאפארקן בחורף
פארק בעיר
בית המשפט העירוני
נוף העיר בחורף
הערות שוליים

1 2  צבי רותם, מחלל שבת העובר לפני התיבה, דבר, 15 ביוני 1955
↑  יהודי סקנדינוויה נקלטים ונטמעים, דבר, 17 בינואר 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559494305171  ISNI: 0000 0004 0624 5973  LCCN: n80017936  NKC: ge1105880  VIAF: 144240432   WorldCat (עם VIAF): 144240432
באריק גולד

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (ABX)  הבורסה לניירות ערך בטורונטו (ABX) 
 מייסדים:  פיטר מונק
 תקופת הפעילות:  2 במאי 1983 – הווה (41 שנים)
 מיקום המטה:  טורונטו 
 משרד ראשי:  קנדה טורונטו, קנדה
 ענפי תעשייה:  מתכות וכרייה
 מוצרים עיקריים:  זהב  כסף  נחושת
 הכנסות:  9.717  מיליארד דולר (2019)
 עובדים:  21,869
  
 www.barrick.com
 
באריק גולד (באנגלית: Barrick Gold Corporation) היא חברת כרייה, המפיקה זהב ונחושת מ-16 אתרים ב-13 מדינות, שמרכזה בטורונטו בקנדה. לחברה יש פעילויות כרייה בארגנטינה, קנדה, צ'ילה, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה הדומיניקנית, מאלי, פפואה גינאה החדשה, ערב הסעודית, טנזניה, ארצות הברית וזמביה. בשנת 2019 היא הפיקה 5.5 מיליון אונקיות זהב ו-196,000 טון נחושת. נכון ליום 31 בדצמבר 2019 היו לחברה 71 מיליון אונקיות של עתודות זהב מוכחות.
החברה הוקמה בשנת 1978 על ידי פיטר מונק (1927–2018) כ"באריק פטרוליום" (Barrick Petroleum) והפכה לחברה ציבורית ב-2 במאי 1983 כ"באריק גולד". ב-20 בינואר 2006 רכשה באריק גולד את מרבית המניות ביריבה הקנדית "פלייסר דום" (Placer Dome). רכישה זו הפכה אז את באריק גולד לחברה הגדולה ביותר בעולם בקרב יצרני הזהב. מעמד זה נשמר עד 2019 שאז רכשה החברה האמריקאית המתחרה ניומאונט (אנ') את חברת גולדקורפ והפכה לחברת כריית הזהב הגדולה בעולם.
מכרות זהב פעילים

| האתר | השם במקור | מדינה | בעלות | סוג המכרה | ייצור זהב ב-2020 (אונקיות) | ייצור זהב ב-2019 (אונקיות) | עתודות זהב ב-2019 (אונקיות) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ולאדרו | Veladero | ארגנטינה ארגנטינה | 50% | מכרה פתוח | 240,000–270,000 | 274,000 | 2.8 מיליון |
| המלו | Hemlo | קנדה קנדה | 100% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 200,000–220,000 | 213,000 | 1.3 מיליון |
| טונגון | Tongon | חוף השנהב חוף השנהב | 89.7% | מכרה פתוח | 240,000–260,000 | 245,000 | 610,000 |
| פואבלו ויאחו | Pueblo Viejo | הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית | 60% | מכרה פתוח | 530,000–580,000 | 590,000 | 5.7 מיליון |
| לולו-גונקוטו | Loulo-Gounkoto | מאלי מאלי | 80% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 500,000–540,000 | 572,000 | 6.4 מיליון |
| קיבלי | Kibali | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 45% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 340,000–370,000 | 366,000 | 4.2 מיליון |
| פורגרה | Porgera | פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה | 47.5% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 240,000–270,000 | 284,000 | 2.3 מיליון |
| נורת' מארה | North Mara | טנזניה טנזניה | 100% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 240,000–270,000 | 251,000 | 1.7 מיליון |
| בולינהולו | Bulyanhulu | טנזניה טנזניה | 100% | מכרה מתחת לקרקע | 30,000–50,000 | 27,000 | 2.2 מיליון |
| בוזווגי | Buzwagi | טנזניה טנזניה | 100% | מכרה פתוח | 80,000–100,000 | 83,000 | 140,000 |
| קרלין | Carlin | ארצות הברית ארצות הברית | 61.5% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 1.00–1.05 מיליון | 968,000 | 13 מיליון |
| קורטז | Cortez | ארצות הברית ארצות הברית | 61.5% | מכרה מעל ומתחת לקרקע | 450,000–480,000 | 801,000 | 6.1 מיליון |
| טורקיז רידג' | Turquoise Ridge | ארצות הברית ארצות הברית | 61.5% | מכרה מתחת לקרקע | 430,000–460,000 | 335,000 | 8.3 מיליון |
| פיניקס | Phoenix | ארצות הברית ארצות הברית | 61.5% | מכרה פתוח | 100,000–120,000 | 56,000 | 2 מיליון |
| לונג קניון | Long Canyon | ארצות הברית ארצות הברית | 61.5% | מכרה פתוח | 130,000–150,000 | 58,000 | 390,000 |
הערות שוליים

↑  Barrick Gold (GOLD), Forbes
↑  "2019 Annual Report" (PDF). Barrick Gold Corporation.
↑  McNish, Jacquie; MacDonald, Alistair (14 בינואר 2019). "Newmont to Buy Goldcorp, Creating World's Largest Gold Miner". The Wall Street Journal. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8523 1692  LCCN: n98012927  NKC: osa2014802716  VIAF: 123111949   WorldCat (עם VIAF): 123111949
בירינג (מכונית)

| --- | --- |

Bjering
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Hans C. Bjering  מנהל חברת Bjering Slaamaskiner
 שנות ייצור:  1917 – 1925
 יחידות שיוצרו:  6
 הרכבה:  נורווגיה נורווגיה
 אורך:  3,000 מ"מ
 רוחב:  1,100 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V4 צילינדרים, 2,010 סמ"ק המפיק 20 כ"ס
 מעצב:  Hans C. Bjering
בירינג (בנורווגית: Bjering) הם 6 כלי רכב פתוחים שבנה Hans C. Bjering מנהל חברת Bjering Slaamaskiner, אשר יוצרו ביו השנים 1917–1925 בנורווגיה.
"בירינג"

יוצרו 6 יחידות
4 יחידות עם מנוע שהורכב במרכז הרכב.
2 יחידות עם מנוע אחורי.
מנוע קירור אוויר.
רוחבו הקטן של הרכב הפך את הדגם למסוגל לנסוע במסלול הצר שהותיר על ידי מחרשת השלג בכבישי נורווגיה במהלך החורף.
ב-2 דגמים שנבנו בשנת 1925 מושב הנהג היה אחורי, גוף הרכב נבנה מאלומיניום (ראו תמונה).
הנס סי. בירינג

בירינג נולד ב-1871. היה מהנדס. בשנת 1914 בירינג הפך למנהל בחברת Jøssingfjord, לאחר זכה בניהול תחנת הכוח. בשנת 1917 הקים את חברת המכוניות Bjering Slaamaskiner.
בירינג היה מעורב בכל שלבי תהליכי התכנון, העיצוב, הייצור וההרכבה של כלי הרכב שבנה.
בית המלאכה של בירינג מוקם בעיר יוביק במחוז אופלנד.
גלריה

"בירינג" - מכונית צבאית
"בירינג", שנת 1925 - מכונית צבאית
הערות שוליים

↑  David Burgess Wise, The New Illustrated Encyclopedia of Automobiles, Quarto, London (1979)
↑  בירינג web.archive.org/web/20071112144230
↑  בירינג מתוך Automobile Manufacturers Worldwide Registry
בית ידידות מיין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 מיקום:   תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  עץ 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  32°03′23″N 34°45′46″E﻿ / ﻿32.0565°N 34.7628°E﻿ / 32.0565; 34.7628
 www.jaffacolony.com
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית ידידות מיין(למפת תל אביב רגילה) בית ידידות מיין(למפת גוש דן רגילה) בית ידידות מיין(למפת גוש דן מוגדלת) בית ידידות מיין  he בית ידידות מייןhe בית ידידות מייןמפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חזיתו הצפונית של הבית וכנסיית עמנואל
בית ידידות מיין (אנגלית Maine Friendship House) הוא מבנה היסטורי עשוי עץ ואבן במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, הניצב כיום ברחוב אורבך 10 פינת רחוב בר הופמן בתל אביב. המבנה ידוע גם בשם "בית פרנק" והוא משמש כ"מוזיאון המושבה האמריקאית". ממערב למבנה שוכנת כנסיית עמנואל שהוקמה בין השנים 1898–1904.
היסטוריה

ב-22 בספטמבר 1866 הגיעה לארץ ישראל קבוצה בת 157 איכרים, נגרים ובעלי מלאכה שונים ממדינת מיין שבארצות הברית, כדי להתיישב בארץ ולהכשיר את הקרקע לשיבת היהודים אליה, דבר שלאמונתם יביא לשיבת ישו ולבוא הגאולה. הבית הוקם בידי מרק וונטוורת' (Mark Wentworth), וכמו רוב בתי המושבה הטרומיים האחרים, הוא נבנה מעץ שהובא מארצות הברית. המבנה הוקם בסגנון הקוטג' שהיה מקובל באותה עת בניו אינגלנד: הוא התנשא לגובה של שתי קומות ומתחתיו נחפר מרתף. קשיים בירוקרטיים, סכסוכים אישיים בין המתיישבים ומחלות גרמו למרבית האמריקאים לעזוב את הארץ בין השנים 1867–1868.
החל בשנת 1868 רכשו חברי כת הטמפלרים את בתי המושבה כדי להקים בה מושבה משל עצמם. בית וונטוורת' נרכש בידי משפחת פרנק, ובשנת 1892 נוסף לו אגף דרומי בנוי אבן, ששימש כ"מלון פרנק". פרנק הוסיף למבנה גג רעפים משופע, והוא רכש את מראהו הנוכחי. המושבה הגרמנית ביפו שגשגה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, עת גורשו יושביה מהארץ על ידי שלטונות המנדט הבריטי.
בשנת 1948 שוכנו בבית עולים חדשים, ובמסגרת הסכם השילומים עם גרמניה המערבית, רכשה מדינת ישראל את הבעלות בו. המבנה היה בשימוש עד שנת 1970, ולאחר מכן ננטש ומצבו התדרדר. בסופו של דבר, בשנת 2001, יועד המבנה להריסה, אך בשנת 2002 רכשו אותו בני הזוג ג'יין וריד הולמס (Jean and Reed Holmes) ממיין, אשר שחזרו ושימרו אותו. בשנת 2005 פתחו בני הזוג את בית הידידות של מדינת מיין ובו מוזיאון העוסק בתולדות המושבה האמריקאית ביפו. בשנת 2004 העניק ארגון השימור של מיין (Maine Preservation) תעודת הוקרה לבני הזוג הולמס על פועלם, והבית הוכר כמבנה לשימור.
בעקבות המילים האבודות

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1995
 סוגה:  הרפתקאות, לומדה, פאזלים
 פיתוח:  קומפדיה
 הוצאה לאור:  קומפדיה
 הפצה:  קומפדיה
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  מחשב אישי
בעקבות המילים האבודות הוא משחק מחשב לילדים מאת קומפדיה משנת 1995, אשר במהלכו מלקטים מילים שונות על-מנת להשלים סיפור אשר נשמט בו חלק מן הטקסט. המשחק זמין גם באנגלית, בשם "In Search of the Lost Words".
עלילה

לאורך המשחק מלווה את השחקן יצור קטן וכחול בעל אנטנה המבצבצת מראשו. על יצור זה להציל את העולם ממלך רשע בשם פונדוס. פונדוס, מלכה של ממלכה קדומה בשם ארקוניה, השיג בעורמה את הביצה ממנה היצור בקע. ביצה זו הוא קיבל במשלוח על ידי מרכבת-אש מן הכוכב הכחול. פונדוס לא התכוון לתת ליצור לצאת ממנה ועל-כן נעזר במכשף החצר שלו. בניגוד למטרתו של היצור הכחול - הבאת שלום לעולם, השתמש פונדוס בכוחות שבביצה לכיבוש-העולם וניצחון על אויביו. ב"אי הפרפרים" הוא הקים מקדש מכושף, שם הוא ציווה שתהיה גופתו החנוטה, ולאחר 3000 שנים ממותו - יקום המלך לתחייה ומלאכת כיבוש-העולם שלו תימשך.
בעלילת הסיפור מתגלה שביצת היצור נמצאה בתוך תיבת עץ ישנה על מצע של קש, וכשלפתע בקעה הביצה, היא גרמה לרעידת אדמה בתוך הבית. מתוך מרתף הבית יוצא היצור למסע כשהוא תר אחר שלושה דברים: תבוסת פונדוס והבאה לשלום העולם, השתקת מצפונו ושיבה בחזרה לכוכבו.
לאחר שהוא מגיע אל אי הפרפרים, הוא מלקט אבקת פרחים אדומים המהווה סוג של כישוף-נגד שמונע מפונדוס את תחייתו. לבסוף, כשהוא מפזר את האבקה מעל לקברו של פונדוס, מצליח היצור להגשים של שלושת יעדיו.
מהלך המשחק

את מרבית המילים הנחוצות להשלמת הסיפור מקבלים על ידי הקלקה על חפצים שונים בסביבת המשחק, ואת חלקם מקבלים לאחר שפותרים חידות שונות. לא כל המילים נחוצות להשלמת הטקסט בסיפור.
המשחק מתרחש במספר מקומות, שהאחרון בהם הוא אי הפרפרים, שם יש לענות על שאלון טריוויה כדי לסיים את המשחק.
המשחק מלווה בקריינותו של השחקן אלכס אנסקי, שמקריא את הסיפור שאותו משלים השחקן. כמו כן, מקריא אנסקי את המילים שמייצגות את העצמים שעליהם לחץ השחקן, במידה והם לחיצים.
לעיתים, ניתן להבחין בדמותו של היצור הכחול (המדובב על ידי אסף קורמן) צצה לרגע על המסך ואומרת "כדי להמשיך בדרככם, השלימו את הפרק בסיפור". פירוש הדבר הוא שלא ניתן להתקדם לרקע הבא (או להמשכו של הרקע הנוכחי) בטרם הובאו כל המילים לפרק.
גורדי, דמות נוספת של "קומפדיה", מופיעה בהופעת אורח בשלב מתקדם יחסית של המשחק.
ראו גם

↑  המשחק בעקבות המילים האבודות
בורון ניטריד

| --- | --- |

בורון ניטריד. משמאל: הצורה הקובית, מימין: הצורה ההקסגונלית
 
 שם סיסטמטי:  Boron nitride
 כתיב כימי:  BN 
 מסה מולרית:  24.82 גרם/מול
 מראה:  מוצק שקוף
 מספר CAS:  10043-11-5
 צפיפות:  2.1 (הקסגונלי)  3.45 (קובי) גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 טמפרטורת היתוך:  2,973 °C   3246.15 K
 טמפרטורת המראה:  2,973 °C   3246.15 K
 מקדם שבירה:  1.8 (הקסגונלי) 2.1 (קובי)
 
בורון ניטריד הוא תרכובת כימית שנוסחתה BN. זהו סריג אטומרי המורכב ממספר שווה של אטומי בור וחנקן. כיוון שהבור והחנקן שכנים לפחמן (הבור בטור 3, הפחמן בטור 4 והחנקן בטור 5) הרי שהחומר איזו-אלקטרוני לפחמן, ובהתאם מופיע בשתי צורות המזכירות את הצורות האלוטרופיות של הפחמן: יהלום וגרפיט. הצורה ההקסגונלית דומה לגרפיט, בנויה גם היא ממישורים של אטומים קשורים קוולנטית במבנה דמוי חלת דבש של משושים צמודים שביניהם פועלים כוחות ואן דר ואלס חלשים. עם זאת, בניגוד לגרפיט, בורון ניטריד הקסגונלי מבודד חשמלית כיוון שלא נוצר אל-איתור של האלקטרונים בין המישורים. בשונה מגרפיט הלוחות בבורון ניטריד אינם מוסטים אלא מסודרים כך שאטום חנקן נמצא מעל אטום בור בלוח השכן בשל קוטביות הקשר B-N. הצורה הקובית של בורון ניטריד מזכירה יהלום: כל אטום במרכז טטראדר וקשור בקשר קוולנטי יחיד ל-4 אטומים שכנים (כל אטום בור ל-4 אטומי חנקן וכל חנקן ל-4 אטומי בור). בהתאם, הצורה הקובית קשה כמעט כיהלום ומשמשת כחומר שחיקה לליטוש.
ייצור

בורון ניטריד נדיר מאוד בטבע ונמצא רק בגרגרים בגודל מיקרוני בסלעים עשירים בכרום בטיבט. מייצרים בורון ניטריד בתגובה של חומצה בורית או בורון טריאוקסיד עם אמוניה בטמפרטורה של 900°C באווירה של חנקן:
B_{2}O_{3}+2NH_{3}\Rightarrow 2BN+3H_{2}O
B(OH)_{3}+NH_{3}\Rightarrow BN+3H_{2}O
או עם שתנן בטמפרטורה שמעל 1000°C:
B_{2}O_{3}+CO(NH_{2})_{2}\Rightarrow 2BN+CO_{2}+2H_{2}O
התוצר הראשוני הוא בורון ניטריד אמורפי אותו הופכים לבורון ניטריד הקסגונלי על ידי חימום בזרם חנקן בטמפרטורה של 1500°C. בורון ניטריד קובי מיוצר על ידי חימום לטמפרטורות גבוהות יותר בלחץ גבוה - 5 ג'יגה פסקל.
יציבות תרמית וכימית

בורון ניטריד יציב מאוד בטמפרטורות גבוהות: הצורה ההקסגונלית יציבה באוויר עד 1000°C, בריק עד 1400°C ובאווירה אינרטית עד 2800°C. יציבות הצורה הקובית דומה: חימום באוויר או בחמצן בטמפרטורה של כ-1300°C תיווצר שכבת מגן של B2O3, חימום ל 1525°C למשך 12 שעות (או ל 1550°C-1600°C בריק) יביא למעבר מהצורה הקובית להקסגונלית.
בורון ניטריד יציב גם מבחינה כימית, ואינו נתקף על ידי חומצות. ניתן לאכל את החומר בבסיסים או ניטרידים מותכים דוגמת KOH,‏ LiOH או Li3N.
שימושים

בשל העמידות התרמית והכימית הגבוהה, משתמשים בבורון ניטריד לייצור מכשור המיועד לטמפרטורות גבוהות.
שימושים > כחומר סיכה

בורון ניטריד הקסגונלי הוא חומר סיכה טוב לטמפרטורות גבוהות (עד 900°C) ונמוכות והוא שימושי במיוחד כאשר נדרש חומר סיכה מבודד ויציב מבחינה כימית (כך שלא ניתן להשתמש בגרפיט). יכולת הסיכה של בורון ניטריד, בניגוד לזו של גרפיט, אינה דורשת הימצאות מולקולות מים או גז בין השכבות, כך שניתן להשתמש בו גם בריק, למשל בחלל. משתמשים בבורון ניטריד כמסכך במוצרי קוסמטיקה, צבעים, חומרים דנטליים ובעפרונות.
שימושים > חומרים קרמיים

בשל העמידות התרמית והכימית משתמשים בחומרים קרמיים מבורון ניטריד לציוד המיועד לטמפרטורות גבוהות. משלבים בורון ניטריד הקסגונלי בקרמיקות, מסגים, שרפים, פלסטיק וגומי ומקנים בכך לתוצרים תכונות סיכוך עצמי השימושיות ביישומים דוגמת מסבים. תוספת החומר לפלסטיק מורידה את ההתפשטות התרמית ומעלה את מוליכות החום ואת ההתנגדות החשמלית. החומר משמש גם כמצע להתקני מוליכים למחצה, לייצור חלונות שקופים לגלי מיקרו ועוד.
שימושים > שימוש בבורון ניטריד קובי

בבורון ניטריד קובי משתמשים כחומר ליטוש. יתרונו על יהלום הוא באדישותו לברזל וניקל שיהלום יוצר איתם תרכובות קרביד, בעוד יהלום עדיף לליטוש אלומיניום ואבן. בורון ניטריד קובי משולב בכלי חיתוך.
פולרנים

יוצרו פולרנים מבורון ניטריד ובפרט ננו-צינוריות הדומות לננו-צינורית פחמן פרט להיותן מבודדות, בעוד לננו-צינוריות פחמן מוליכות מתכתית או שהן מוליכות למחצה.
בית מעצר מג"ן-ניצן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר 
 כתובת:  PO Box 178, Ramla., ת.ד 178, רמלה 
 מיקום:  רמלה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1978
 תאריך פתיחה רשמי:  1978 
 קואורדינטות:  31°56′05″N 34°52′53″E﻿ / ﻿31.934768789328°N 34.881305212015°E﻿ / 31.934768789328; 34.881305212015
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית מעצר מג"ן-ניצן(למפת גוש דן רגילה) בית מעצר מג"ן-ניצן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית מעצר מג"ן-ניצן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית מעצר מג"ן-ניצן  he בית מעצר מג"ן-ניצןhe בית מעצר מג"ן-ניצןמפת  __ רמלה (in English: Ramla) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון: __ לוד (in English: Ludd), __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) ממזרח, מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) ממערב: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
he
בית מעצר מג"ן-ניצן הוא מתקן כליאה לאסירים ברמת ביטחון מרבית של שירות בתי הסוהר הנמצא ברמלה. בית המעצר ניצן נמצא בתוך מתחם בתי הסוהר ברמלה, בו נמצאים גם בית סוהר איילון ובית הסוהר נווה תרצה. הכלא יכול לקלוט עד 600 אסירים עצורים ושפוטים.
בית המעצר פועל כשילוב של שירות בתי הסוהר ומשרד הבריאות ובתוכו מרוכזת פעילות השב"ס לטיפול בבריאות הנפש והפעילות האמבולטורית של השירות הפסיכיאטרי בשב"ס הנותן מענה טיפולי ליתר מתקני הכליאה ברחבי הארץ.
כחלק מפעילות זו, פועל במקום בית חולים לחולי נפש. חברי הצוות הרפואי הם עובדי משרד הבריאות המסונפים למרכז הרפואי לטיפול במוח ובנפש מרחבים.
חלק ממתחם מג"ן השייך לבית המעצר הוקם "מרכז רפואי שב"ס" (מר"ש), המכיל בתוכו אסירים חולים כרוניים ונכים, מכלל מתקני שב"ס המגעים למתחם זה לרצות את עונשם, בכללי אגפי המתחם נמצאים חובשים סוהרים לצד אנשי רפואה המשרתים במתקן.
בכלא מג"ן-ניצן פועל גם מרכז לאבחון ומיון עצורים שנשפטו ליתר בתי הסוהר בישראל. תהליך המיון מבוסס על אבחון מקצועי ועל רקע האסיר כגון משך המאסר, סוג העבירה ורקע משפחתי ועברייני קודם.
היסטוריה

בעת פתיחת בית המעצר בשנת 1978, נקרא תחילה "בית מעצר רמלה", ושמו הוחלף בשנת 1981 לבית מעצר "ניצן" על שם מפקדו סגן גונדר רוני ניצן שנרצח. בתאריך 13 בדצמבר 1981 רצח הרצל אביטן את ניצן, כאשר היה אז אסיר נמלט, וכן בסיוע חבריו, שאף סייעו לו להימלט מבית הסוהר שמעיה אנג'ל ויעקב שמש, יחד רצחו השלושה את רוני ניצן, וירו בו 22 כדורי עוזי ממרחק של שני מטרים בלבד, לאחר הרצחו נקרא בית המעצר על שמו "בית מעצר ניצן". ניצן החל את דרכו כקצין חינוך בכלא רמלה, מונה להיות מפקדו הראשון של בית המעצר רמלה הסמוך. בתקופת כהונתו, הנהיג משמעת קשה שכללה חיפוש בתאים לאיתור סמים, ענישה קולקטיבית וכליאה בבידוד בצינוק.
מאפיינים

בבית המעצר, נמצאת אוכלוסיית אסירים ייחודית ובה אסירים טעוני הגנה, אסירי עבודה ואסירים התומכים באסירים חלשים.
בית המעצר מורכב משלושה מבנים, שבדצמבר 2007 אוחדו למתקן אחד שנקרא "בית מעצר מג"ן-ניצן":
מג"ן (מרכז גוף נפש), שנפתח בשנת 2001 ומכיל שתי מחלקות לבריאות הנפש, פתוחה וסגורה בנות 35 מיטות כל אחת, שמנוהלות בשיתוף עם משרד הבריאות, ושני אגפים לאסירים טעוני פיקוח.
מר"ש - מרכז רפואי שב"ס, שנפתח בשנת 1990 ובו ניתן טיפול רפואי מקצועי לאסירים הכלואים. המרכז הרפואי היה בתחילה אגף בכלא רמלה הסמוך (שהפך לימים לבית הסוהר איילון). במרכז ניתן טיפול לחולים במצב סיעודי וקיים בו מכון דיאליזה, צילום רנטגן, טיפול יחיד בארץ לאסירים חולי מחלת השחפת. בנוסף, במקום ניתנים שירותי פיזיותרפיה ומעבדה לגלוי נוכחות סמים.
טיפול נפשי

בבית המעצר פועל אגף "מרחבים" לעצורים עם הפרעות נפשיות ונטיות אובדניות. תקופת המאסר כרוכה בהגבלת חופש התנועה, באי ודאות והגבלות רבות שעשויות להוביל למשברים נפשיים והמרכז תומך בפעילות חינוכית-שיקומית נרחבת כגון הכשרה מקצועית, השלמת השכלה, כישורי חיים ותקשורת בינאישית, טיפול באלימות ועוד.
במרכז, מרוכזת הפעילות האמבולטורית של השירות הפסיכיאטרי בשב"ס וממנו ניתן מענה טיפול למתקני הכליאה ברחבי הארץ.
ביקורת על תנאי המעצר

בביקורות תקופתיות שערכה מחלקת הסניגוריה הציבורית במשרד המשפטים הועלו תלונות מצד הכלואים על טיפול רפואי חלקי ולא מספק שניתן בזמינות נמוכה מידי. מהביקורת עלה כי הטיפול החסר נובע מהיעדר נהלים שיסדירו את ממשק העבודה בין הסוהרים עובדי שירות בתי הסוהר לבין הצוות הרפואי, הפועל תחת משרד הבריאות. עוד נמצא, כי הטיפול מבוצע ללא גישה לנתוני החולים במאגרי קופות החולים וכי כל התיעוד הרפואי נערך באופן ידני כך שהמידע אינו זמין בעת הצורך.
מלבד הטיפול הרפואי הלקוי, נמצא כי בבית המעצר נעדר מקום ייעודי לאשפוז כלואות בשל מספרן הנמוך (אסירות בודדות בשנה). בשל הוראות שירות בתי הסוהר הקובעות הפרדה מוחלטת בין כלואים לכלואות (הנמצאות לרוב בבית הסוהר נווה תרצה), נמנעות מהכלואות, השתתפות בפעילויות ציבוריות, גישה לשטחים הציבוריים (חצר הכלא, אולם הייצור) ולכן הן מופנות לאשפוז במחלקת נשים בבית החולים באר יעקב.
ג'אן בונומו

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1987 (בן 37) טורקיה איזמיר, טורקיה
 מוקד פעילות:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  Istanbul Bilgi University 
 סוגה:  פופ,ג'אז
 שפה מועדפת:  טורקית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 בן או בת זוג:  Öykü Karayel (2018–?) 
 www.canbonomo.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'אן בונומו (בטורקית: Can Bonomo; נולד ב-16 במאי 1987) הוא זמר טורקי יהודי שנבחר לייצג את טורקיה באירוויזיון 2012.
בונומו נולד באיזמיר והתחיל לנגן בגיטרה בגיל 8. 
בגיל 17 החל להפיק אירועי זמר באיסטנבול, במקביל החל ללמוד טלוויזיה וקולנוע באוניברסיטת איסטנבול. 
בינואר 2012 נבחר לייצג את טורקיה באירוויזיון 2012 שהתקיים בבאקו, אזרבייג'ן, שם הוא הגיע למקום השביעי עם השיר Love Me Back.
בעקבותייך

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אילן ואילנית
 מתוך האלבום סביב לעולם, בשנה הבאה
 יצא לאור:  1968
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  ישראפון
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  נורית הירש
בעקבותייך הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים ישראפון, והוא נכלל כרצועה השביעית באלבום האולפן השני של הצמד "סביב לעולם" ובמיני-אלבום "בשנה הבאה".
על השיר

השיר נכתב והולחן על ידי אהוד מנור ונורית הירש. במרכז מילותיו עומדת אישה, שמפגינה את חושניותה במספר דרכים שונות: קשירת סרטים בצבע כחול וורוד לגופה, שירת מזמורים, לגימת יין אדום, רקימת וילון ותלייתו בחלון ותפירת חולצה שקופה למחצה. תגובות הגברים באה בסיום כל בית. תחילה הם מתפעלים מיופייה ויוצאים מדעתם, אחר כך שורקים לה כשהיא הולכת ברחוב ולבסוף מביטים בה עד אין קץ. הפזמון מושר שלוש פעמים, והוא סובב סביב עונת האביב. על-אף שיצא ב-1968, החל מאפריל 1969 צעד שישה שבועות במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', ואף דורג במקום ה-14 בסוף אותה השנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1969)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1969)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1969)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1969)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1969)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1969)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1969)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1969)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 14 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 12 |  |