stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Super Mario Sunshine
הפצה

סופר מריו סאנשיין יצא ביפן ב-19 ביולי 2002. מאוחר יותר המשחק יצא בארצות הברית ב-26 באוגוסט 2002. המשחק יצא מחדש כחלק מ-Player's Choice בשנת 2003.
גרסת נינטנדו סוויץ'

ב-18 בספטמבר 2020, המשחק יצא לצד Super Mario 64 ו-Super Mario Galaxy בחבילת Super Mario 3D All-Stars לנינטנדו סוויץ'.
ביקורות

המבקרים שיבחו את הגרפיקה ואת הפסקול של המשחק, אם כי חלק מתחו ביקורת על מצלמת המשחק.
צילום מסך מתוך המשחק
נחום צמח

| --- | --- |
נחום צמח
נחום צמח
 לידה:  1887 וולקוביסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  ספטמבר 1939 (בגיל 52 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1909–1939 (כ־30 שנה)
 
נחום צמח בתפקיד הנביא בהצגה "היהודי הנצחי"
נחום צמח בתפקיד הצדיק בהצגה "הדיבוק"
נחום דוד צֶמַח (ברוסית: Наум Лазаревич (Нахум Давид) Цемах;‏ 1887 – ספטמבר 1939) היה מורה לעברית, שחקן ובמאי תיאטרון יהודי-רוסי, ממקימי התיאטרון העברי הראשון "הבימה" בשנת 1917 ואחד משחקניו הראשונים של תיאטרון הבימה במוסקבה.
ביוגרפיה

צמח נולד ברוגוז'ניצי (ליד ביאליסטוק) ברוסיה הלבנה, בנם של אליעזר וחיה זיסל צמח. בשנת 1909 ייסד את "הבימה ביאליסטוק" כלהקת תיאטרון המופיעה בעברית, אולם לאחר שהשלטונות אסרו הצגות בעברית, נאלצה הלהקה לנדוד. בשנת 1913 לקח צמח את הלהקה להופיע בפני הקונגרס הציוני ה-11 בווינה, אולם לא זכה מהם לתמיכה כספית שביקש.
בשנת 1914 ניסה להפעיל את להקתו בוורשה, לאחר שכרת ברית עם מנחם גנסין ופנה עמו יחד תחילה לחנה רובינא, שהצטרפה להחלטה, אך רק בשנת 1917 פעלו למימוש החלטתם. את פעילותם בוורשה קטע פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בשל כך נסע למוסקבה, שם הצליח לקיים את להקתו, הוא החליט לגייס את תמיכתו של הרב יעקב מזא"ה ולשחק בשפה העברית, כשארץ ישראל היא היעד.
צמח נפגש עם הבמאי והמורה הרוסי המפורסם קונסטנטין סטניסלבסקי וביקש את סיועו בהקמת התיאטרון. סטניסלבסקי הסכים להפוך את "הבימה" לסטודיו של התיאטרון האמנותי של מוסקבה והעמיד לרשותו את אחד מתלמידיו הטובים ביותר, הבמאי הארמני יבגני וכטנגוב, כדי שישמש מדריך אמנותי לקבוצת הצעירים העבריים. על הרישיון להקמת התיאטרון חתום השר לענייני לאומים בברית המועצות דאז, יוסיף סטלין.
פעילותו של צמח הייתה חלוצית, שכן התיאטרונים העבריים שפעלו לפני כן בארץ ישראל וברחבי הגולה לא התנהלו בצורה מקצועית, הוא דאג לתרומות, למחזות ולבמאים בשמונה שנותיה הראשונות של הבימה, בהם הציגה ארבעה מחזות שעסקו בתולדות היהודים, בתרבות היהודית ובשפה העברית.
בתיאטרון מנחם גנסין היה המזכיר ויד ימינו, דוד ורדי, בוגר הגימנסיה העברית הרצליה, לימד את חברי הלהקה עברית.
בשנת 1923 החליט הקונגרס ה-12 של המפלגה הקומוניסטית להשתמש בתיאטרון כאמצעי תעמולה קומוניסטית. בעקבות הצרת חופש היצירה והתגברות האנטישמיות נאסרה פעילות ציונית ברוסיה והתיאטרון החליט לצאת לסיבוב הופעות באירופה וארצות הברית החל מינואר 1926 במשך שנה. תחילה באירופה : לטביה, ליטא, פולין, אוסטריה, צרפת וגרמניה שם זכו להצלחה קופתית (למעט צרפת), ובדצמבר של אותה השנה הגיעו לארצות הברית והופיעו בחופה המזרחי, אך על אף הביקורות החיוביות לה זכו, לא זכו בהצלחה כספית, ודרישתו של צמח להיות מנהל יחיד עוררה מריבות ומרד בקרב השחקנים.
ביוני 1927 התפצלה הלהקה, מרבית השחקנים שבו לאירופה ומשם עלו לארץ ישראל. צמח נותר עם קבוצה קטנה בארצות הברית, בהם שלושה מבני משפחתו, אשתו - מרים גולדינה, אחותו - שפרה ברקס ואחיו - בנימין צמח. הוא כשל בניסיון להקים תיאטרון עברי, לאחר זמן מה עזבו אחרוני השחקנים והוא החל לביים הצגות בעברית, יידיש ואנגלית, ועל אף שהכנסתו הייתה מרשימה, ירד מנכסיו בעקבות המשבר הגדול בארצות הברית של שנת 1929.
בשנת 1930 נולד בנו אריאל, ומצבו הכלכלי התדרדר. הוא הצטרף לאגודה לקידום השפה היידית בלוס אנג'לס, והופיע מטעמה יחד עם אשתו ואחיו במספר אירועים.
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל במטרה לחבור להבימה. חלק מאנשי הבימה סירבו לקבלו, והוא נשאר בארץ שנתיים נוספות, שבמהלכן הציע להקים תיאטרון לנוער והגיש מועמדות למשרת מנהל השעה העברית שנפתחה ברדיו המנדטורי, אך לא קיבל את שתי העבודות, ולכן עבד כפקיד בחברת הביטוח "הסנה". באותה התקופה עזבה אותו אשתו.
ביוני 1937 חזר לניו יורק, וכעבור שנתיים, בספטמבר 1939, נפטר בגיל 52, לאחר שהיה חולה במשך כמה שנים, ובחוסר כל.
משנת 1953 מוענק, מקרן שנפתחה על שמו, פרס הבימה למחזה עברי מקורי שהוצג באחד מהתיאטרונים בארץ מקום המדינה, או שנדפס, אך לא הוצג.
ב-2017 לכבוד חגיגות 100 שנה להיווסדותו של התיאטרון הלאומי הבימה יצאה הצגה "צמח" – שיתוף פעולה של הבימה ותיאטרון מלנקי – המספרת את סיפור הקמת התיאטרון הבימה וסיפור יחסיו של נחום צמח עמו.
לקריאה נוספת

יצחק נורמן (עורך), בראשית הבימה: נחום צמח מייסד הבימה בחזון ובמעש, ירושלים: הספרייה הציונית על יד הנהלת ההסתדרות הציונית, תשכ"ז 1966.
אורי חקלאי, פועלו של נחום צמח על רקע תחיית התרבות היהודית ברוסיה, עבודה לקבלת התואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1974.
הערות שוליים

↑  הודעת פטירה, חיה זיסל צמח, דבר, 31 בינואר 1950.
↑  הודעה על הגעתו של נחום צמח, דואר היום, 1 בספטמבר 1935.
↑  פרסי "הבימה" לזכר מייסדיה, על המשמר, 3 בדצמבר 1953.
↑   מיה אשרי, סיפורו העגום של מייסד "הבימה" מקבל סוף טוב אחרי מותו, באתר הארץ, 22 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525156605171  GND: 1137394102  ISNI: 0000 0000 5083 1946  LCCN: no94008165  SUDOC: 241081181  VIAF: 19255743   WorldCat (עם VIAF): 19255743
I Saved the World Today

I Saved the World Today הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית "יורית'מיקס" כחלק מאלבום האולפן השמיני של הלהקה "Peace". השיר נכתב והופק במשותף על ידי שני חברי הלהקה: אנני לנוקס ודייב סטיוארט.
השיר יצא לאור כסינגל הראשון מתוך האלבום והחזיר את הלהקה למצעד הפזמונים הבריטי לראשונה לאחר כמעט עשור. בשיאו הגיע השיר למקום ה-11 במצעד. הצלחה נרשמה גם בפינלנד, יוון, הונגריה, איטליה ופולין, מדינות בהן הגיע השיר לעשרת הגדולים במצעדים. בארצות הברית השיר לא יצא כסינגל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 18 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 85 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 30 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 21 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 7 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 23 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 28 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 11 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 8 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 33 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 16 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 15 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 3 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 2 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 36 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 2 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 31 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 16 |  |
ג'יימס גורדון

| --- | --- |

המפקח גורדון, כפי שהוא מופיע בחוברת Gotham Underground #1 מדצמבר 2007, אמנות מאת ג'ים קלפיורה.
 סוג:  גיבור
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Detective Comics #27 (מאי 1939) לאחר פלאשפוינט: Batgirl Vol.4 #1 (נובמבר 2011)
 יוצרים:  ביל פינגר בוב קיין
 גילום הדמות:  גארי אולדמן, "טרילוגיית האביר האפל" ג'יי קיי סימונס, "ליגת הצדק" ג'פרי רייט, "באטמן" בן מקנזי, "גות'האם"
 מידע
 שם אמיתי:  ג'יימס וורתינגטון גורדון האב
 כינויים:  המפקח, ג'ים גורדון
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  שוטר
 נטייה:  טוב
 כוחות:  ללא כוחות על
 חבר בקבוצה:  משטרת גות'אם סיטי
 חבר לשעבר בקבוצה:  הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית (הכומתות הירוקות)
 סגנון לחימה:  בוגר הכומתות הירוקות, מיומן בקרב מגע ובירי באקדח
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ברברה איילין גורדון (אשה לשעבר) שרה אסן-גורדון (אשה, מתה) רוג'ר גורדון (אח, מת) תלמה גורדון (גיסה, מתה) ברברה גורדון (אחיינית, בת מאומצת) אנתוני גורדון (אחיין, מת) ג'יימס גורדון הבן (בן)
 חברים:  באטמן
 אויבים:  פושעי ג'ותאם, ובייחוד הג'וקר
 
ג'יימס וורתינגטון גורדון האב (באנגלית: .James Worthington Gordon Sr) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #27 ממאי 1939, בכתיבתו של ביל פינגר ובאיורו של בוב קיין.
ברוב גלגולי הדמות, גורדון הוא מפכ"ל משטרת גות'אם סיטי. הוא חולק במחויבות העמוקה אותה חש באטמן לפטור את העיר מנגעי הפשע והשחיתות. בתור הזהב והכסף וכן בסדרת הטלוויזיה משנות ה-60 של המאה ה-20, גורדון בוטח לחלוטין בבאטמן. בסיפורים מודרניים יותר, הוא סקפטי בנוגע לדרכיו של באטמן, שלוקח את החוק לידיו, אך הוא מכיר בנחיצותו של האביר האפל והשניים חולקים בכבוד הדדי אחד לשני. יחסיו של גורדון לבאטמן כאיש הקשר שלו במשטרה דומים ליחסים בין שרלוק הולמס והמפקח לסטרייד. הוא היה נשוי לברברה גורדון, ולאחר גירושיהם לבלשית שרה אסן-גורדון. גורדון הוא גם אביה המאמץ של ברברה גורדון, הידועה בזהות גיבורת-העל באטגירל.
גורדון הוא מרכיב חשוב במיתוס של באטמן, והוא מופיע בעיבודים השונים שנעשו על איש העטלף במשך השנים. את דמותו גילם בסרטים "באטמן", "באטמן חוזר", "באטמן לנצח" ו"באטמן ורובין" השחקן פאט הינגל. ב סרטי האקשן "באטמן מתחיל", "האביר האפל" ו"עלייתו של האביר האפל" גילם השחקן גארי אולדמן ובסדרות האנימציה באטמן: איש העטלף והמשכיה דובב על ידי בוב הייסטינגס. את דמותו בסדרת הטלוויזיה "גותהאם" מגלם השחקן בנג'מין מקנזי, ואת דמותו בסרט הלייב אקשן "ליגת הצדק" גילם השחקן ג'יי. קיי. סימונס. בסרט "באטמן (סרט, 2022)" שהופק בשנת 2022 גילם השחקן ג'פרי רייט.  דמותו של גורדון מדורגת במקום 19 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
ביוגרפיה בדיונית > לפני המשבר

בהמשכיות המקורית שלפני המשבר בעולמות האינסופיים, גורדון היה בלש משטרתי שהתנגד להתערבות פורעי חוק בעסק המשטרתי. הוא מופיע לראשונה בסיפור באטמן הראשון, בו הוא ובאטמן חוקרים רצח של תעשיין כימיקלים. למרות שבאטמן לוחם לצד הצדק, שיטותיו ועברו המרשים בעצירת פשעים ולכידת פושעים מביכה את המשטרה. לבסוף, באטמן נפגש עם גורדון ומשכנע אותו שהאחד זקוק לעזרתו של השני. באטמן מוסמך על ידו ועובד עם גורדון כסוכן הצדק. בחוברת Batman Special #1 מתגלה שגורדון ירה והרג שני שודדים כשהיה שוטר צעיר כהגנה עצמית מול עיניו הרואות של בנם. מאורע זה יגרום לילד להפוך ברבות הימים לנבל-העל ווראת' (Wrath, זעם), ההורג שוטרים עם תלבושת דומה לזו של באטמן, שירדוף אחר גורדון כנקמה שנים לאחר מכן.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > באטמן: שנה ראשונה

גרסת הדמות בהמשכיות שלאחר המשבר הוצגה בסיפור "באטמן: שנה ראשונה" משנת 1987, שנכתבה בידי פרנק מילר. גורדון מועבר חזרה לגות'אם סיטי לאחר שעבד כשוטר במשך 15 שנה בשיקגו. כאדם בעל יושרה, הוא מוצא שבן בריתו היחיד הוא באטמן בשלטון המושחת שנשלט בידי המאפיה. אחד השינויים העיקריים בגרסה זו הוא שבאטמן אינו מוסמך על ידי גורדון, ושמערכת היחסים ביניהם נשמרת מחוץ לעיני הציבור. בהמשכיות זו גם נקבע שגורדון הוא יוצא הכוחות המיוחדים, שמתמחה בקרב פנים אל פנים. הוא מגיב על איומים מצד חבריו המושחתים למקצוע על ידי אלימות. הוא מנהל מערכת יחסים רומנטית עם בלשית במחלקתו, שרה אסן, וזאת בעקבות חיכוכים בנישואיו. גורדון ואסן משערים את זהותו האמיתית של באטמן, אך הם אינם חוקרים לעומק את ניחושם כדי לאשר זאת. גורדון מסיים את הרומן ביניהם לאחר שנסחט בידי מפכ"ל המשטרה לואב.
מאורעות המיני סדרה Gordon of Gotham משנת 1998 מתרחשים כעשרים שנה לפני הזמן הנוכחי ביקום DC וכחודשיים לפני הגעתו של גורדון לגות'אם, כפי שתואר ב"שנה ראשונה". מתגלה כי גורדון, בזמן שהותו בשיקגו, לקח שיעורי לילה בקרימינולוגיה באוניברסיטה והיה צריך להתמודד עם אשתו, שרצתה להיכנס להריון. הוא הפך לידוען במידת מה לאחר שסיכל ניסיון שוד מאוחר בלילה. אולם, לאחר שהחליט לחקור שוטר מושחת ממחלקתו, הוא מותקף ומאבד מאמינותו. לאחר מכן, הוא חושף עדות להתעסקות בבחירות למועצת העיר ומפיל שניים מחבריו למשטרה. כתוצאה מכך, הממונה עליו ממליץ לו שייקח משרת בלש שהתפנתה בעיר גות'אם.
הסיפור Wrath Child מסביר שגורדון הועבר לגות'אם משיקגו כחלק מתוכניתו של גיליאן ב. לואב, שהיה קפטן בזמנו. תוכניתו נועדה לטייח את פועלו של אליוט קולדוול, שנודע ברבות הימים כנבל-העל ווראת', כפי שנראה בהמשכיות לפני המשבר. גורדון יורה והורג שוטר מושחת ואת אשתו בשעה שחמקו ממחסן, משום שלואב איים להרוג את הילד. גורדון עובר לגות'אם באותו זמן בו באטמן מתחיל את לחימתו בפשע.
גורדון היה עדיין סגן בכוחות המשטרה כאשר שכנע את מחליפו של לואב להתקין את סמל העטלף על גג בניין המשטרה על מנת לתקשר עם באטמן ולהפחיד פושעים. היה זה בתקופה זו שרובין הראשון, דיק גרייסון, הפך לשותפו הצעיר של באטמן. גורדון בתחילה אינו מרוצה מכך שהילד מצטרף להרפתקאותיו של באטמן, אך עם הזמן הוא לומד לקבל אותו ולסמוך עליו כשם שהוא סומך על באטמן.
בשנים הבאות, גורדון מקודם בדרגתו למפכ"ל לאחר שהוא ובאטמן מנקים את המשטרה מהשחיתות ששורצת בה. לאחר מות אחיו וגיסתו, גורדון מאמץ את אחייניתו, ברברה. מעט לאחר אימוצה, גורדון מתגרש מאשתו, שחזרה לשיקגו עם בנם ג'יימס, והוא מקבל משמורת על ברברה, שהופכת ברבות הימים לבאטגירל. גורדון מגלה את זהותה הסודית ומתכוון להתעמת איתה על כך, אך באטמן מהתל בו להאמין שמדובר בטעות בזיהוי. אולם, גורדון ממשיך להאמין שבתו היא באטגירל אך הוא לא מתעמת איתה אלא לאחר מספר שנים.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > באטמן: הבדיחה ההורגת

ברומן הגרפי "באטמן: הבדיחה ההורגת" משנת 1988, הג'וקר חוטף את גורדון לאחר שירה וגרם לשיתוקה של ברברה. הוא כולא את גורדון במופע מפלצות אשר בפארק שעשועים נטוש ומאלץ אותו לחזות בתמונות של בתו הפצועה כמאמץ לדחוף אותו לכדי שיגעון, ובכך להוכיח לבאטמן שגם אנשים רגילים יכולים לאבד את שפיות דעתם אם היה להם "יום רע אחד". באטמן עוצר בסופו של דבר את הג'וקר ומציל את גורדון. למרות שסבל מטראומה רצינית, שפיותו והקוד המוסרי של גורדון נותרו ללא פגע. הוא מתעקש שבאטמן יעצור את הג'וקר ולא יפגע בו כדי "להראות לו שדרכנו עובדת".
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > נישואים

מעט לאחר ששרה אסן חוזרת לגות'אם, היא וגורדון מחדשים את הרומן ביניהם ומתארסים. אולם, אסן אינה מבינה מדוע גורדון זקוק כל כך לבאטמן, דבר שלעיתים יוצר מתח במערכת היחסים ביניהם. מעט לפני נישואיהם הקרבים, פלאס - סגנו ושותפו לשעבר של גורדון - מכה את גורדון וחוטף את בנו כדרישה לכופר בתמורה לשחרורו לחופשי של שופט מושחת. באטמן מציל את ג'יימס גורדון הבן, אבל גורדון, אסן, פלאס והשופט נלכדים וחייבים לעבוד במשותף כדי להימלט.
בתקופה מסוימת לאחר מאורעות "באטמן: נפילתו של אביר" ו"באטמן: הבן האובד", גורדון מוחלף בתפקידו על ידי אשתו, בעיקר משום חוסר נכונותו לסמוך על באטמן לאחר ששני מחליפיו - ז'אן-פול ואלי ודיק גרייסון מקבלים את זהותו מבלי שהם טורחים לידע אותו על ההחלפה.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > שטח הפקר

קשת הסיפור "באטמן: שטח הפקר" מתרחשת לאחר שגות'אם נחרבת ברעידת אדמה ומבודדת מכל עזרה חיצונית. בתוך העיר, גורדון מנסה להשתלט על הסדר באמצעו של גל פשיעה. באטמן נעדר באופן מסתורי למשך שלושת החודשים הראשונים, וגורדון מרגיש נבגד במידה מסוימת. הוא כורת ברית מאולצת עם דו-פרצוף, אך השותפות לא מחזיקה מעמד להרבה זמן - דו-פרצוף חוטף את גורדון ומעמיד אותו למשפט על הפרת הברית, "הכבולה בידי חוק". גורדון נמלט ונפגש עם באטמן. במפגש זה, גורדון זועם על באטמן כי הרשה לגות'אם להתדרדר למצבה הנוכחי. באטמן מציע להוכיח את נאמנותו על ידי חשיפת זהותו הסודית, אך גורדון מסרב להסתכל כשבאטמן מסיר את מסכתו. בסופו של דבר, השניים מתקנים את החברות ביניהם.
בסוף קשת הסיפור, הג'וקר הורג את שרה אסן-גורדון. גורדון הזועם בקושי מצליח לרסן את עצמו מלהרוג את הג'וקר, ויורה בפיקת הברך שלו במקום. מעט לאחר מכן, פושע יורה בגורדון כנקמה על מעצר קודם. למרות שסבל פציעות אנושות, גורדון שורד ומחלים לגמרי.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > פרישה

גורדון פורש מהמשטרה לאחר ששירת במשך יותר מעשרים שנה. הוא נשאר בגות'אם ולעיתים מקבל ביקורים ליליים מבאטמן. למרות פרישתו, גורדון מוצא את עצמו תכופות בנסיבות של חיים ומוות, כמו למשל כאשר הג'וקר שולח לו פרחים ב"באטמן: הצחוק האחרון"; כאשר הארווי דנט המשוקם זמנית יוצר איתו קשר על מנת לעצור את באטמן מלהרוג את הג'וקר; או כאשר נחטף בידי פרנסיס סאליבן, נכדו של אחד מהרוצחים הסדרתיים הידועים לשמצה של גות'אם. לאחר שהותקף בידי סאליבן, גורדון מקבל טלפון סלולרי מוצפן מבאטמן, "הבאטפון", למקרה שיצטרך ליצור עמו קשר, ואשר מכיל גם איתורן למקרה של צרה. לגורדון יש עדיין קשרים עם הסוכנויות השונות לאכיפת חוק במדינה, ומשרדו של השריף בפרוור מחוץ לגבולות העיר מבקש את עזרתו ליצור קשר עם באטמן, שיחקור סדרת רציחות בלתי רגילות המערבות תופעות על טבעיות, קסם שחור וריטואלים של תורת הנסתר. המפכ"ל מייקל אקינס מקבל את משרתו של גורדון, ורוב השוטרים מביעים את חוסר נכונותם למלא אחר פקודותיו. במקרה אחד, אפילו הבלש הארווי בולוק משפיל את אקינס לפני פיקודיו.
לאחר שברברה נזקקת לניתוח כדי להציל את חייה מווירוס של ברייניאק, גורדון מבקר את בתו במטרופוליס. היא מגלה לו את תפקידה הנוכחי כאורקל - מקור המודיעין של באטמן - ואת עברה כבאטגירל. גורדון אומר לה שהוא היה מודע לחייה כבאטגירל, אך הוא מופתע לטובה בעקבות הידיעה על זהותה השנייה כאורקל.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > חזרה

כחלק מאירועי "שנה מאוחר יותר", גורדון חוזר למשרתו הישנה כמפכ"ל המשטרה. הוא הקים מחדש את סמל העטלף בגג מטה המשטרה, ועדיין נושא את הטלפון שבאטמן מסר לו. למרות שהסיבות לכך אינן ידועות, יש רמיזות לשחיתות משטרתית במשטרת גות'אם בחוברות Gotham Central. לאחרונה, גורדון ניצל מניסיון התנקשות בידי הג'וקר, שסימם אותו בסטרואיד "ונום" ותקף את מטה המשטרה. גורדון נלקח בזמן לבית החולים וחייו ניצלו.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > הלילה האפל ביותר

במהלך אירועי הקרוסאובר "הלילה האפל ביותר", גורדון ובתו אבלים על מותו לכאורה של באטמן במאורעות המשבר האחרון. הם עדים להתרסקותו של גרין לנטרן לתוך סמל העטלף, שהותקף בידי הפקח השחור הצייד ממאדים. השניים מציעים לגיבור רכב חלופי, ונאלצים להילחם על חייהם כאשר גלריית הנבלים המקורית של באטמן מואנשת חזרה לחיים. הם ניצלים בידי דיק גרייסון ודמיאן ויין, שפועלים כעת כבאטמן ורובין הנוכחיים, וכן רובין האדום ודדמן. בשעה שבאטמן ורובין האדום נלחמים בפקחים השחורים, רובין לוקח את השניים לבסיסם התת-קרקעי. אלפרד מטפל בפצעיהם של ברברה וגורדון מחוסר ההכרה (מה שעוזר להגן על זהותם הסודית של חברי הקבוצה).
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר > ה-52 החדשים

כחלק מהאתחול המחודש של יקום DC החל מספטמבר 2011, גורדון עדיין מפכ"ל המשטרה, אם כי נערכו מספר שינויים כמו מראהו החיצוני. בעקבות האירועים משני המציאות בקשת הסיפור "פלאשפוינט" שבחוברות פלאש, דמויות מסוימות חוזרות למצב מוקדם יותר שלהן, כמו למשל ברברה גורדון, שמקבלת חזרה תחושה ברגליה ושבה לזהות באטגירל.
הערות שוליים

↑  IGN's Top 100 Comic Book Heroes: #19 - James Gordon
↑  Batman Confidential #13-16, 2008
↑  Batman: Legends of the Dark Knight Annual #2
↑  Detective Comics #784-786, Made of Wood Story Arc
↑  Batman #655
↑  Blackest Night #2
עניבת צופים

מטפחת צוואר
עניבת צופים (באנגלית: neckerchief), המכונה לעיתים מטפחת צוואר או צעיף, היא סוג של אביזר לבוש לצוואר הקשור לעבודה או חיים בטבע, כולל פועלים חקלאיים, בוקרים ומלחים. היום היא מזוהה בעיקר עם תנועת הצופים, הצופות ותנועות נוער דומות אחרות. העניבה מורכבת מחתיכת בד משולשת או חתיכה מלבנית המקופלת למשולש. הקצה הארוך מגולגל לכיוון הפינה, ומשאיר חלק בלתי גלוי. אז העניבה מהודקת סביב הצוואר כשקצותיה קשורים או מוחזקים באמצעות ענד.
בתנועת הצופים

תנועת הצופים הפכה את העניבה לחלק מהמדים שלה. מפריט טקסי בדרך כלל, עניבת הצופים הפכה להיות פריט פרקטי ליציאה לטבע במסורת הצופים. העניבה, כאשר היא לא מגולגלת, מיועדת להיות בגודל המושלם לשימוש כתחבושת משולשת לעזרה ראשונה.
מקורה של עניבת הצופים ככל הנראה בהשתתפותו של רוברט באדן־פאוול במלחמת מטאבלה השנייה בשנת 1896; שם עבד עם פרדריק ראסל ברנהאם, יליד אמריקה שהועסק בצבא הבריטי. באדן־פאוול העתיק את סגנון הלבוש המעשי של ברנהאם, כולל "מטפחת בצבע אפור, קשורה באופן רופף סביב הצוואר כדי למנוע כוויות שמש". כאשר באדן־פאוול ייסד את תנועת הצופים עם הספר "צופיות לבני הנעורים" בשנת 1908, הוא קבע את המטפחת או הצעיף כחלק ממדי הצופים, שלטענתו "דומים מאוד למדים שלבשו אנשיי בלחימה בדרום אפריקה". הוא המשיך: "לכל חייל צבע צעיף משלו, מכיוון שכבוד הגדוד שלך קשור בצעיף, עליך להיות זהיר מאוד לשמור עליו מסודר ונקי." בתחילה, עניבות צופים נקשרו במגוון קשרים, אך השימוש ב"ענד", מקורו בארצות הברית בראשית שנות העשרים והתפשט במהירות ברחבי עולם הצופים.
לכל קבוצת צופים הייתה עניבה בעיצוב וצבעים שונים. ברוב המדינות כל שבט צופים השתמש בעניבה בצבע משלו. הצבעים הם בדרך כלל "צבעי השבט" אשר עשויים להיות בעלי משמעות היסטורית מסוימת לקבוצה או לקהילה המקומית.
במחנות צופים ובג'מבורי העניבות מייצגות יחידות, תתי־מחנות או את המחנה בכללותו. עניבות משמשות גם כמזכרות מאירועי צופים ולעיתים קרובות יש מסורת של החלפת עניבות צופים במפגשים בינלאומיים.
בקנדה, בעוד שרוב הקבוצות משתמשות בעניבות צבעוניות, קיימת גם עניבת טארטאן מטלית אוניברסלית חלופית: חלון לבן משובץ בצבע אדום לצופים, משובץ זהב על ירוק כהה לחניכים הצעירים. קווים עבים ודקים מתחלפים לסירוגין מסמלים את המילה "קנדה" בקוד מורס.
באוסטרליה, קווינסלנד משתמשת בעניבת צופים אחת למדינה כולה, בעוד שאר המדינות מאפשרות לקבוצות, שבטים וגדודים לבחור את העניבה שלהן. לצוותי הנהגה ועובדי התנועה יש גם עניבות משלהם.
בהונגריה, כמו גם קהילות הפזורה ההונגריות במדינות כמו ארצות הברית, צבע העניבה הוא לאומי ולא ייחודי לכל שבט. הוא כחול בהיר לגילאי 10 ומטה וירוק דשא לגילאי 11 ומעלה.
במדינות אחרות ניתן לזהות שבטים או קבוצות על ידי העניבות שלהם ולכן לחניכים מסוימים עשויות להיות עניבות שונות רבות בבת אחת. בשני המקרים הללו העניבה וצבעיה הם סוג של זהות, והופכים לסמלים של השבט או הקבוצה.
עניבות יכולות להיות בעלות פונקציות טקסיות חשובות בצופים, לדוגמה, קורס תג היער מעניק עניבה מיוחדת לבוגריו עם סיומו.
עניבת תג היער
קשר מרובע בעניבת צופים
חניכי צופים בצרפת עונדים עניבות
בתנועת הצופים > עניבות צופים בתנועת הצופים העבריים ישראל

לכל חבר בתנועת הצופים עניבה שונה, הנקשרת מגולגלת בתוך צווארון חולצת החאקי. קשר העניבה מסמל את הקשר של המדריך לחינוך לעשיית מעשים טובים. בשנים ד' - ט' מסמלים צבעי העניבה את שכבת הגיל של החניך, ולאחר מכן את תפקיד חבר השכב"ג בשבט.
בתנועת הצופים > עניבות צופים בתנועת הצופים העבריים ישראל > עניבות חניכים

חניך שכבת ג׳ (קיים לעיתים רחוקות, בעיקר בשבטים קטנים) - עניבה צהובה עם פס לבן או לבנה עם פס צהוב (תלוי בשבט)
חניך שכבת ד' – עניבה צהובה מסמלת את כניסתו של החניך לשבט
חניך שכבת ה' - עניבה צהובה עם פס כחול
חניך שכבת ו' - עניבה כחולה
חניך שכבת ז' - עניבה כתומה
חניך שכבת ח' - עניבה כתומה עם פס ירוק
חניך שכבת ט' - עניבה ירוקה
חניך מצטיין (נדיר מאוד) - עניבה בצבע השבט עם פס זהוב או כסוף
בתנועת הצופים > עניבות צופים בתנועת הצופים העבריים ישראל > צוותי הדרכה

מדריך שנה ראשונה - עניבה ירוקה עם פס לבן
מדריך שנה שנייה - עניבה ירוקה בעלת שני פסים לבנים
מדריך שנה שלישית - עניבה ירוקה בעלת שלושה פסים לבנים
מדריך חוץ - עניבה ירוקה עם פס כחול ופסים לבנים בהתאם לשנת ההדרכה שלהם.
מדריך צמי"ד - עניבה ירוקה עם פס בצבע ורוד
ראשג"ד שנה ראשונה  - עניבה ירוקה בעלת פס לבן וסמל פדרציה
ראשג"ד שנה שנייה - עניבה ירוקה בעלת שני פסים לבנים וסמל פדרציה
מדריך קורס (כיתה ט') - עניבה ירוקה עם פס אפור
מדריך שכב"ג - עניבה ירוקה עם פס לבן ופס אדום או עניבה ירוקה עם פס סגול
בתנועת הצופים > עניבות צופים בתנועת הצופים העבריים ישראל > צוותי פעילים

פעיל (בחלק מהשבטים גם חבר שכב״ג) - עניבה ירוקה עם פס אדום.
בתוך הקטגוריה פעיל יש כמה וכמה צוותים כגון: צופיות, תחזוקה, מחסן וקהילה. אך לפי תנועת הצופים אין להם צבעי עניבה ייחודיים (פרט לצוות מחסן וצופיות) וצבע העניבה היא כמו של פעיל רגיל, ישנם שבטים שמוציאים עניבות מיוחדות לצוותים אלו. לראשי הצוות יוסיפו פס בצבע שחור לעניבה.
ראש"צפ (ראש צוות פעילים מסוים, בהנהגות מסוימות מכונה יו"ר) - עניבה בצבע ירוק עם פס אדום/פס בצבע תואם לפס בעניבת צוות הפעילים עליו הוא אמון וסמל הפדרציה בחלקה 
האחורי. בניגוד לרשג"דים ולראש״צפים, לראש"צים יופיע גם פס התואם את התפקיד הקודם שלהם.
ראש צוות מחסן - עניבה ירוקה עם פס אדום, פס כחול ופס שחור וסמל הפדרציה בחלקה האחורי
פעיל מחסן - עניבה ירוקה עם פס אדום ופס כחול
ראש צוות צופיות - עניבה ירוקה עם פס אדום, פס שחור ופס חאקי וסמל הפדרציה בחלקה האחורי
פעיל בצוות צופיות - עניבה ירוקה עם פס אדום ופס חאקי
ראש צוות קהילה - עניבה ירוקה עם פס אדום ,פס שחור ופס ורוד וסמל הפדרציה בחלקה האחורי
פעיל בצוות קהילה - עניבה ירוקה עם פס אדום ופס ורוד
ראש צוות שבט - עניבה ירוקה עם פס אדום, פס שחור ופס בצבע השבט וסמל פדרציה בחלקה האחורי
פעיל בצוות שבט - עניבה ירוקה עם פס אדום ופס בצבע השבט
ראש צוות קיימות - עניבה ירוקה עם אדום, פס שחור ופס טורקיז וסמל פדרציה בחלקה האחורי
פעיל בצוות קיימות - עניבה ירוקה עם פס אדום ופס טורקיז
בתנועת הצופים > עניבות צופים בתנועת הצופים העבריים ישראל > עניבות דרג שכיר ומתנדב

ש"ש (חבר שנת שירות) - עניבה אפורה עם פס ירוק
מרכז שבט בוגר - עניבה אפורה עם פס לבן
חבר צוות הנהגה ודרג מתנדב - עניבה לבנה עם פס ירוק
ראש שבט - עניבה לבנה עם פס אפור
ראש צופים ארצי - עניבה לבנה עם פס אפור עבה
בן שירות (שירות לאומי) בצופים - עניבה לבנה עם פס שחור
עניבות נוספות
קיימים שבטים שמוציאים עניבות נוספות מעבר לעניבות הרגילות:
עניבת שבט - לעיתים שבטים מוציאים עניבות בצבע השבט שלהם ומחלקים אותן לחברי השכב"ג.
עניבת מע"ר שבטי - עניבה אדומה עם פס לבן
עניבת צלם שבטי - עניבה ירוקה עם פס בצבע ליים
בתנועות נוער נוספות בישראל

בעקבות תנועת הצופים, תנועות נוער נוספות בישראל בחרו לעשות שימוש בעניבה כחלק ממדי התנועה שלהן:
המדים של תנועת המכבי הצעיר כוללים מדי חאקי ועניבה בצבעי כחול ולבן.
המדים של תנועת כנפיים של קרמבו כוללים חולצה בצבע תכלת ועניבה חומה.
המדים של תנועת בני עקיבא כוללים חולצה בצבע לבן או תכלת (לבן לשבת ותכלת לאמצע שבוע) עם שרוך כחול ועניבה בצבע כחול (כבר לא קיים ברוב הסניפים בישראל).
תנועות נוער פוליטיות

בגרמניה הנאצית לבשו הנוער ההיטלראי, דויטש יונגוולק ואגודת הנערות הגרמניות כולם עניבה שחורה כחלק מהמדים, המקופלת בדרך כלל מתחת לצווארון החולצה.  נטען כי העניבה היא העתקה מתנועת הצופים,  שנאסרה בגרמניה בשנת 1935.
במדינות קומוניסטיות רבות ענדו חברי תנועת הפיונירים עניבה אדומה שנלבשה לעיתים ללא שאר המדים.  לבוש זה נמשך גם כיום בסין ובווייטנאם .  גם חברי תנועת ברית הנוער הקומוניסטי הישראלי לבושים בחולצות לבנות ועניבת צופים אדומה.
ראו גם

בנדנה
מטפחת