stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווניה
מקורות ספרותיים

ג'.ר.ר. טולקין (1954). שר הטבעות: שיבת המלך מהדורה שנייה (1998) בתרגום רות לבנית ובעריכת עמנואל לוטם. הוצאת זמורה-ביתן.
ג'.ר.ר. טולקין (1990). הסילמריליון. עריכת מקור: כריסטופר טולקין. בתרגום עמנואל לוטם. הוצאת זמורה-ביתן.
Tolkien, J. R. R. (1994), Christopher Tolkien (ed.), The War of the Jewels, Boston: Houghton Mifflin, ISBN 0-395-71041-3
Tolkien, Christopher & Carpenter, Humphrey (1981). מכתבי טולקין (PDF)
Quenya.
Tolkien, J. R. R. (2010). "Outline of Phonology". Parma Eldalamberon No. 19
Edward J. Kloczko. (2011). Reviews/Parma Eldalamberon 19 .
John Garth. (2011) Quenya Phonology: Comparative Tables, Outline of Phonetic Development, Outline of Phonology (review). מתוך Tolkien Studies. 8. עמ' 107-114
Solopova, Elizabeth (2009). Languages, Myths and History: An Introduction to the Linguistic and Literary Background of J. R. R. Tolkien's Fiction. New York City: North Landing Books. ISBN 978-0-9816607-1-4.
Elvish Linguistic Fellowship (E. L. F.) Vinyar Tengwar (49).
Parma Eldalamberon 17. (PDF)
Carpenter, Humphrey (2000). J. R. R. Tolkien: A Biography New York. ISBN 978-0-618-05702-3
Flieger, Verlyn (2002). Splintered Light: Logos and Languages in Tolkien's World. (2nd, revised ed.). Kent State University Press. ISBN 0-87338-744-9.
ראו גם

שפות הארץ התיכונה
ביאורים

↑  איות זה משמש לכתיבת השפה בנספחים של הסילמריליון. בגרסה המחודשת של שר הטבעות בעריכת עמנואל לוטם מ-1998 השתנה הניקוד לקְוֶּנְיָה.
↑  באותה עת, דקדוק קלאסי נחשב לדקדוק יווני או לטיני או לשילוב של שניהם.
↑  יש להדגיש כי האטימולוגיות כולן הן המצאה של טולקין, ובכוחו היה להחליט לאילו מילים תהיינה אטימולוגיות או היסטוריות שלמות. החקר האטימולוגי המובא כאן אינו תוצר של מחקר בלשני אמיתי אלא תוצאה של החלטות פשטניות ואקראיות מצד טולקין.
↑  בטבלה מפורטים רק עיצורים פונמיים בשפה המדוברת. /ç/ ו-/ʍ/ הם פונמיים ב-Tarquesta, הנבדלים מ-/hj/ ו/hw/ בכך שהם אינם נהגים כעיצורים ארוכים בשפה המדוברת, אלא רק ב-Parmaquesta. בשפה המדוברת הם מוחלפים באשכולות / hj/ ו-/hw/.
↑  מקור: Quenya does not tolerate triconsonantal (or longer) combinations, except c, h, g followed by w, or h, t, d followed by y.
↑  אולם תרגום זה מבוסס על המקור האנגלי: "Hail Eärendil, brightest of stars!"
↑  השם Earendel פירושו "כוכב השחר" באנגלית עתיקה. "כוכב השחר" הוא למעשה כוכב הלכת נוגה ואחד מכינוייו. קיים גם כוכב מרוחק בשם ארנדל, אשר התגלה בשנת 2022 ונקרא כך במחווה לאארנדיל.
משבר מים

משבר מים הוא מצב שבו כמות המים הזמינים לשתייה, ושאינם מזוהמים באזור נמוכה מהדרישה של אותו האזור. האו"ם וארגונים אחרים בעולם מכירים במגוון של אזורים הנמצאים במשבר מים, כך שזו היא בעיה עולמית. ארגונים אחרים, כמו ארגון המזון והחקלאות, טוענים שאין משבר מים במקומות אלה, אבל עדיין חייבים להיעשות צעדים כדי להימנע מכך.
נכון לשנת 2023, לכשני מיליארד איש בעולם אין גישה למערכות מי־שתייה בטוחות, ולכ־3.6 מיליארד אין גישה לשירותי סניטציה. במקומות רבים בעולם משבר המים הוא אחד האיומים הגדולים ביותר להתקדמות כלכלית, מניעת עוני והתפתחות בת־קיימא.
מחקר

לדברי Nature (בשנת 2010), כ-80% מאוכלוסיית העולם (5.6 מיליארד בשנת 2011) מתגוררים באזורים עם איומים על ביטחון מים. ביטחון המים הוא איום משותף לאדם וטבע. אסטרטגיות אנושיות לניהול מים יכולות להיות מזיקות לחיות בר, כגון דגים נודדים. באזורים עם חקלאות אינטנסיבית ואוכלוסיות צפופות, כגון ארצות הברית ואירופה, יש איום גבוה של אבטחת מים. חוקרים מעריכים כי במהלך 420–69, בערך 800 מיליארדי דולרים יידרשו כדי לכסות את ההשקעה הגלובלית השנתית בתשתיות מים. ניהול טוב של משאבי מים יכול לדאוג במשותף להגנת המגוון הביולוגי וביטחון מים אנושי. שימור מישורי הצפה ולא בניית מאגרי בקרת שיטפונות מספק דרך חסכונית לשלוט בשיטפונות תוך הגנת המגוון הביולוגי של חיות הבר הנמצא בשטחים אלה.
מאמר בניו יורק טיימס, החוקר בצורות בדרום מזרח ארצות הברית קושר זאת לגודל האוכלוסייה, ולא להתחממות כדור הארץ. המאמר מסכם את ממצאיו של חוקר באוניברסיטת קולומביה בנושא הבצורת בדרום אמריקה בין השנים 2005 ו-2007. הממצאים פורסמו ב-Journal of Climate. על-פי המאמר המחסור במים נובע מגודל האוכלוסייה ביחס לגשמים. נתוני מפקד האוכלוסין מראים כי האוכלוסייה של ג'ורג'יה עלתה מ-6.48 מיליון ל-9.54 מיליון בין השנים 1990 ו-2007.
לאחר בחינת נתונים ממכשירי מזג אוויר, מודלים ממוחשבים ומדידות של טבעות עצים המשקפים גשמים, הם מצאו כי הבצורת לא הייתה חסרת תקדים ותוצאה מדפוסי אקלים רגילים ואירועי מזג אוויר אקראיים. "בצורות דומות נפרשו על פני אלף השנים האחרונות", כתבו החוקרים, "ללא קשר לשינויי האקלים", הם הוסיפו, "דפוסי מזג אוויר דומים ניתן לצפות באופן קבוע בעתיד, עם תוצאות דומות". כפי שעולה הטמפרטורה, כמות המשקעים בדרום תגדיל אבל בגלל התאדות האזור עשוי להיות אפילו יבש עוד יותר. החוקרים הגיע למסקנה בהצהרה ואמרו כי גשמים מגיעים מתהליכים פנימיים מסובכים באטמוספירה, והם קשים מאוד לניבוי בגלל הכמות הגדולה של משתנים.
לורנס סמית, נשיא מכון האוכלוסייה, טוען כי למרות שהרוב מכריע של כדור הארץ מורכב ממים, 97% ממים אלה הם מים מלוחים; המים המתוקים המשמשים לקיום בני אדם הם רק 3% מהסכום הכולל של מים על כדור הארץ. לכן, סמית סבור שהתחרות על מים בעולם מאוכלס יתר על המידה עשוי להוות איום חמור ליציבות האנושות, והוא אפילו הרחיק לכת עד כדי להניח שמלחמות עולם אפוקליפטיות עשויות להתרחש במהלך לחימה על השליטה בקרחונים ובמאגרי המים. בכל אופן, 2 מיליארד אנשים קבלו גישה למקור מים בטוח כביכול החל משנת 1990, מה שנמנע מהם קודם לכן. שיעור האנשים במדינות המתפתחות עם גישה למים בטוחים מוערך בכ-30 אחוזים בשנת 1970, עד 71 אחוזים בשנת 1990, 79 אחוזים בשנת 2000 ו-84 אחוזים בשנת 2004, במקביל לאוכלוסייה העולה. מגמה זו צפויה להימשך.
לכדור הארץ יש היצע מוגבל אך מתחדש של מים מתוקים, האגור באקוויפרים, מים על פני השטח והאטמוספירה. אוקיינוסים הם מקור טוב למים ראויים לשימוש, אך כמות האנרגיה הדרושה להפיכת מים מלוחים למים מתוקים היא מוגבלת עם גישות קונבנציונליות, דבר המסביר מדוע רק חלק קטן מאוד של אספקת המים בעולם מקורה מהתפלה. עם זאת, טכנולוגיות מודרניות, כגון חממת מי ים, שימוש באנרגיה סולארית להתפלת מי ים לחקלאות ולשימושי שתייה מהוות דרכים מאוד יעילות וחסכוניות.
אזורים הסובלים ממשבר מים

ישנן מדינות רבות בעולם המושפעות קשות בכל הקשור לבריאות אדם ושתיית מים לקויים. להלן רשימה חלקית של כמה מהמדינות עם אוכלוסיות משמעותיות (כמות האוכלוסייה המושפעת מצוינת) שהצריכה היא רק של מים מזוהמים:
סודאן (12.3 מיליון)
ונצואלה (5.0 מיליון)
אתיופיה (2.7 מיליון)
תוניסיה (2.1 מיליון)
קובה (1.3 מיליון)
עזה
ללא ספק החלק הגדול ביותר של אוסטרליה הוא מדבר או אדמות צחיחות למחצה ידועות בכינוי ערבות. בחודש יוני 2008 נודע כי צות מומחים הזהיר מפני נזק אקולוגי חמור ארוך טווח, ואולי אף בלתי הפיך, לאגן מארי-דרלינג כולו אם הוא לא יקבל מספיק מים במהלך חודש אוקטובר.
מגבלות מים מוטלות כעת במקום על אזורים רבים וערים באוסטרליה בתגובה למחסור כרוני כתוצאה מבצורת. עם זאת, הסכרים של מערב אוסטרליה הגיעו לקיבולת של 50% בפעם הראשונה מאז שנת 2000 בספטמבר 2009. כתוצאה מכך, גשמים כבדים הביאו תוצאות שוב חיוביות לאזור. עם זאת, בשנה הבאה, 2010, פרת' סבלה את החורף השני היבש ביותר בתיעוד. ותאגיד המים צמצם את ההגבלות עבור האביב שלאחריו.
בקייפטאון לאורך שנים היו התראות על משבר מים, כאשר דיווח ראשון יצא ב-1990. ב-2018 המשבר החמיר (אנ') ובמחוז נאלצו לנקוט במדיניות נוקשה של חיסכון במים (אנ').
ראו גם

זיהום מים
משק המים בישראל
המלחמה על המים
הערות שוליים

1 2  Water Overview, The World Bank (באנגלית)
↑  המאמר בניו-יורק טיימס (אנגלית)
מאגר המים הגדול בקייפטאון, מרץ 2018
שלי טפיירו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בספטמבר 1980 (בת 44) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מעסיק:  כאן 11, ישראל היום 
 סוג כתב:  משפט ופלילים
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shelleytap
 טוויטר:  shelleytap
 
שלי טפיירו (נולדה ב-4 בספטמבר 1980) היא עיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה

למדה לתואר ראשון בתקשורת ומדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן. עבדה ככתבת לענייני משפט ופלילים במקומונים שונים של ידיעות אחרונות ומעריב בשרון.
ב-2007 החלה לעבוד כתחקירנית בענייני פשיעה בחדשות 10 עבור התוכנית "שישי". ב-2009 עברה לשמש ככתבת לענייני משפט ופלילים במהדורה המרכזית של חדשות עשר. בעבודתה סיקרה אירועים בעיקר בתחום הפשיעה החמורה בישראל, חשפה קלטות חקירה שונות, וראיינה מספר דמויות ידועות שנחשדו כחברות בעולם הפשע המאורגן. ב-2008 חשפה בתקשורת את סיפורו של גואל רצון, ויצרה על כך סרט טלוויזיה, שהוקרן בערוץ 10 וזכה לרייטינג גבוה.
ב-2012 עברה לתפקיד כתבת תחום הפשיעה והמשטרה בעיתון "ישראל היום". לאחר שנה וחצי, החלה לשמש ככתבת לענייני משפט בתל אביב בערוץ 1. עם הקמת תאגיד השידור הישראלי, עברה לעבוד בו.
ב-2021 ערכה טפיירו עבור "כאן 11" ראיון בלעדי עם החשוד בניסיון הרצח של שירה איסקוב, אביעד משה, מתוך בית כלא. לאחר שידור הראיון, החלה ביקורת ציבורית חזקה כנגד שידור הכתבה במהדורה וכנגד טפיירו על הצגת הנרטיב של אביעד משה לניסיון הרצח ונתינת הבמה התקשורתית בטרם החל המשפט. בעקבות הביקורת הציבורית, "כאן 11" התנצלו בפומבי על שידור הראיון והתנערו מהחלטתם לשדרו. טפיירו עצמה הגיבה על הראיון בתגובה לפוסט בגנות הכתבה של לילי בן עמי, אחותה של הנרצחת מיכל סלה ופעילה בתחום מניעת אלימות נגד נשים. טפיירו טענה שם שבכתבתה נעשה ניסיון להציג את הכרוניקה של אדם "נורמטיבי" תוך דגש על מעשיו הנתעבים והאכזריים בין קטע ראיון למשנהו.
טפיירו נשואה לפסיכולוג ד"ר דביר קוה, בנו של פרופ' משה קוה.
הערות שוליים

↑  רביב דרוקר, פישלנו, 10 באוקטובר 2007
↑  ערן סויסה, ובא לשלי טפירו גואל: תהפוך מתחקירנית לכתבת בחדשות 10, באתר nrg‏, 18 במרץ 2009
↑  יעל פפר נגאלה מרצון, וכתבה על זה ספר, באתר ynet, 11 ביוני 2012
↑  אלכסנדר כץ, יש חיים אחרי ערוץ 10: שלי טפיירו מצטרפת לחטיבת החדשות של ערוץ 1, באתר אייס, 27 בינואר 2014
↑   ציוץ של לילי בן עמי ברשת החברתית אקס (טוויטר), 6 בינואר 2021
טבח שטרסבורג

| --- | --- |
 תאריך:  14 בפברואר 1349 
 מקום:  שטרסבורג 
 קואורדינטות:  48°35′00″N 7°44′45″E﻿ / ﻿48.5833°N 7.7458°E﻿ / 48.5833; 7.7458
 סוג:  פוגרום 
 הרוגים:  כ־2,000
  (למפת שטרסבורג מוגדלת) טבח שטרסבורג(למפת שטרסבורג רגילה) טבח שטרסבורג
 
איור משנת 1894 המתאר את פוגרום שטרסבורג
טבח שטרסבורג התרחש ב־14 בפברואר 1349, כ"ה באדר א' ה'ק"ט, ובו כ-2,000 יהודים נשרפו למוות בפומבי, והיתר גורשו מהעיר בתקופת האנטישמיות בימי המוות השחור – גזרת ק"ח–ק"ט, תוך נתינת אולטימטום להתנצר או למות.
החל באביב 1348 התרחשו פוגרומים נגד יהודים בערי אירופה, החל מטולון באפריל-1348, עד נובמבר אותה שנה הם התפשטו דרך סבויה לשטחים דוברי גרמנית. בינואר 1349 התרחשו שריפות של יהודים בטבח בזל ובפרייבורג, וב-14 בפברואר הושמדה הקהילה היהודית בשטרסבורג.
בכ-510 קהילות שהותקפו באותה תקופה, היו יהודים שהתאבדו, על מנת לא ליפול לידי המעבירים על דתם ולהיות אנוסים.
הפוגרום

למרות שעל הממשלה הייתה החובה הטבעית להגן, ובנוסף, היהודים שילמו יותר מיסים משאר התושבים יחסית לשיעורם באוכלוסייה, שליטי העיר החדשים לא דאגו לחוזה ההגנה עם היהודים ולא להפסדים הכספיים לעיר שנבעו מהפוגרום. לשני הפקידים המודחים נותרה המשימה להוביל את היהודים למקום הוצאתם להורג, והם העמידו פנים שהם מובילים אותם משטרסבורג. במקום זה נבנה בית עץ בו נשרפו היהודים בחיים. אותם יהודים מעטים שהיו מוכנים להיטבל ולהמיר את דתם, וגם ילדים ונשים שנחשבו מושכות נחסכו מהשריפה בחיים. מספרים כי הטבח נמשך שישה ימים.
היהודים נאספו ונגררו לבית העלמין היהודי, שם עמד מוקד גדול שהוצת. הקהל הטריד בעיקר את הילדים היהודים הקטנים: הם הוטבלו לפני שנזרקו אל המוקד. כותבי האירועים מציינים בהערצה את הגישה האצילית של נשים יהודיות: הם קרעו את ילדיהם מידי המטבילים כדי לזרוק אותם על המוקד במקום מיד אחריהם.
דברי הימים של קלוסנר וקוניגשופן מתארים את העדות, המרגשת בפשטותה, של בורדנית מלווה שהייתה עדה חסרת אונים למראות הנוראיים שפקדו את העיר:
עם שחר, מראה בלתי ניתנת לתיאור מילאה את רחובות שטרסבורג: זה היה קול של חיילים בצעדה, שהתקדמו לקצב שירים פרועים, בליווי בכי של נשים משוחררות. כשפרצה את המחסומים שסגרו את העיר. כשנכנס לרובע היהודי מיהר הקהל לגטו. גברים ונשים, ילדים וזקנים נחתכו בגרון ללא רחמים. בבתים השרופים נעלמו משפחות שלמות ללא עקבות.
עד מדווח על דיאלוג נוגע ללב בין ראש המשפחה היהודי לבין אחד הרוצחים. מכיוון שהתירוץ לטבח היה אחריותם-כביכול של היהודים להפצת המוות השחור, קרא היהודי: "אבל גם ילדינו מוכים במגפה." עליו ענה הרמן השמן, ה'שוחט' מפאלץ: "כאשר הרגת את "בן האל", אתה יכול להרעיל את אחד מילדיך, כדי לגרום לאנשים להאמין בחפותו: כולם יודעים כמה יהודים הם ערמומיים".
איסור כניסה ליהודים

לאחר הטבח של שנת 1349 הוציאה מועצת שטרסבורג צו האוסר על כניסתם של היהודים לעיר, אשר נותר בתוקפו המלא עד 1368, אז קבלו מספר מצומצם שם משפחות אישור לשבת בעיר תנאים מגבילים. זכויות ישיבה מלאות בשטרסבורג קבלו היהודים בחזרה רק במאה ה-18.
ראו גם

המוות השחור
אנטישמיות בימי המוות השחור
יהדות שטרסבורג
הערות שוליים

↑  Mattis Kantor, The Jewish Time Line Encyclopedia: A Year-by-Year History From Creation to the Present, Jason Aronson, Incorporated, 1993-12-01, ISBN 978-1-4616-3149-1. (באנגלית)
↑  גזרת שטרסבורג ק"ט: כרוניקה ביידיש | כתב יד NNL_ALEPH000167220 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  די וועלט־געשיכטע פון יידישן פאלק: פון די אלטע צייטן ביז צו היינטיקר צייט, א. לאוב פארלאג, 1948, דף 261 (ביידיש)
↑  שמחה גולדין, עלמות אהבוך, על־מות אהבוך, דביר, 2002. (בiw) דף 218
↑  This Week in History: The Jews of Basel are burnt, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
↑  9Jewish Persecution in Strasbourg, 1349, Jewish Women's Archive (באנגלית)
↑  Dr Yvette Alt Miller, Horrific Valentine’s Day Massacre of Jews, aishcom, ‏2020-02-09 (באנגלית)
↑  ר. הלפרין, "אנציקלופדיה לבית ישראל", כרך 19, 1993, דף 182 "בשנת ה'ק"ט (1349), בימי "המגפה השחורה", נהרגו כ־2000 יהודים, והועלו על המוקד כל היהודים שסירבו להתנצר."
1 2  Dag Heward-Mills, How to Neutralize Curses, Dag Heward-Mills, 2018-03, ISBN 978-1-68398-207-4. (באנגלית)
1 2  לזר לנדאו, Le massacre des Juifs de Strasbourg, באתר למורשת יהדות אלזס ולורן (בצרפתית)
↑  STRASBURG - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com
↑  שאול פנחס רבינוביץ, רבי יוסף איש רוסהים: חיי השתדלן הגדול רבי יוסף יוזילמן למשפחת לואנץ ומפעליו הכבירים לכנסיות ישראל במדינות גרמניה: פרק אחד לקורות השתדלנות בישראל, תושיה, 1902. (בiw)
מרקו גריל

מרקו גריל (בגרמנית: Marco Grüll; נולד ב-6 ביולי 1998) הוא כדורגלן אוסטרי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בוורדר ברמן ובנבחרת אוסטריה.
קריירת מועדונים

גריל החל את קריירת הבוגרים שלו במועדונים ס.ו. פפארוורפן וסנקט יוהאן, ובינואר 2019 הצטרף לס.ו. ריד מליגת המשנה האוסטרית. גריל השתלב במהרה במועדון זה, ובעונתו השנייה במועדון, 2019/20, סייע למועדון להעפיל לבונדסליגה האוסטרית, כשהוא מבקיע 13 שערי ליגה. בעונת 2020/21 גריל הבקיע 11 שערי ליגה במדי ריד, וסייע לה להישאר בליגה.
בקיץ 2021 עבר גריל לראפיד וינה. גריל הצטיין בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2021/22, והבקיע תשעה שערי ליגה, ונכנס לנבחרת העונה של הבונדסליגה האוסטרית, על אף שקבוצתו סיימה את העונה רק במקום החמישי. בעונת 2022/23 הבקיע גריל שישה שערי ליגה וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי. בעונת 2023/24 הבקיע גריל 13 שערי ליגה, ושוב סיים עם הקבוצה במקום הרביעי. בעונה זו, גריל וראפיד וינה הגיעו לגמר הגביע האוסטרי, בו הפסידו לשטורם גראץ בתוצאה 1–2. גריל סיים כמלך השערים של הגביע האוסטרי לאותה עונה עם שש הבקעות.
בפברואר 2024 חתם גריל בוורדר ברמן מהבונדסליגה הגרמנית, על חוזה שיתחיל ביולי 2024.
קריירה בינלאומית

גריל שיחק בנבחרות אוסטריה הצעירות, ובאוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת, בהפסד 0–1 לדנמרק במוקדמות מונדיאל 2022. גריל זומן לסגל האוסטרי ליורו 2024, אך לא שותף ולו לדקה אחת.
מיכל אירני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  שמואל פלג 
 תלמידי דוקטורט:  Eli Shechtman, Oren Boiman, Denis Simakov, ליהי צלניק-מנור, Yaron Caspi, Shai Bagon 
 פרסים והוקרה:  פרס לנדאו (2020) 
 
מיכל אירני (נולדה ב-1962) היא פרופסור במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית ודקאנית הפקולטה למדעי המחשב ומתמטיקה במכון ויצמן למדע, ישראל. חברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים החל משנת 2023.
חינוך

אירני סיימה לימודי דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום לימודיה הייתה חברה Vision Technologies Laboratory במרכז המחקר סרנוף(אנ'), באוניברסיטת פרינסטון.
מחקריה

אירני חוקרת במכון ויצמן החל משנת 1997. מחקריה מתמקדים בתחומי ראייה ממוחשבת, עיבוד תמונה ובינה מלאכותית. היא ביצעה מחקרים על הבנת הסטטיסטיקה הפנימית של תמונות וסרטונים טבעיים, ניתוח מרחב-זמן של סרטונים ועל הסקה חזותית על ידי קומפוזיציה. אירני פרסמה למעלה מ-100 מאמרים מקצועיים בתחומי מומחיותה אשר זכו לעשרות אלפי אזכורים.
פרסים נבחרים

פרס רוטשילד 2020 במתמטיקה/מדעי המחשב והנדסה
פרס הלמהולץ לשנת 2017 על המאמר "פעולות כצורות מרחב-זמן"
פרס מריה פטרו לשנת 2016 (הוענק על ידי האגודה הבינלאומית לזיהוי דפוסים) עבור תרומות יוצאות דופן לתחומי ראיית מחשב וזיהוי דפוסים
פרס מוריס ל. לוינסון למתמטיקה לשנת 2003
פרסי המאמר הטוב ביותר של הכנס האירופי לראיית מחשב (EECV) בשנת 2000 ו-2002
מלגת אלון – 1998
משפחתה

מיכל אירני נשואה לדרור ואם לשני ילדים. אביה היה הפיזיקאי פרופ' אברהם בלאוגרונד.
הערות שוליים

↑  Professor Michal Irani. Weizmann Institute of Science
↑  מיכל אירני, אתר האקדמיה הלאומית למדעים
↑  "Prof. Michal Irani". Weizmann Institute of Science. נבדק ב-8 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Amplifying — or removing — visual variation". MIT News. נבדק ב-9 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Artificial networks shed light on human face recognition". Science Daily.
↑  "Artificial networks shed light on human face recognition". EurekAlert!. נבדק ב-9 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Rothschild Prize". The Rothschild Prize. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Blank, Moshe; Gorelick, Lena; Shechtman, Eli; Irani, Michal; Basri, Ronen (2005). "Actions as space-time shapes". Tenth IEEE International Conference on Computer Vision (ICCV'05) Volume 1. pp. 1395-1402 Vol. 2. doi:10.1109/ICCV.2005.28. ISBN 0-7695-2334-X. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Computer Vision Awards; The Computer Vision Foundation". The Computer Vision Foundation.
↑  "IAPR Awards". IAPR. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Prizes list by year". Weizmann Institute. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ICCV, ECCV and CVPR Best Paper Awards". Prize Papers. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Irani, Michal; Anandan, P (2000). "Factorization with Uncertainty". European Conference on Computer Vision. Lecture Notes in Computer Science. 1842: 539–553. doi:10.1007/3-540-45054-8_35. ISBN 978-3-540-67685-0.
↑  Shechtman, Eli; Caspi, Yaron; Irani, Michal (2002). "Increasing Space-Time Resolution in Video". European Conference on Computer Vision. Lecture Notes in Computer Science. 2350: 753–768. doi:10.1007/3-540-47969-4_50. ISBN 978-3-540-43745-1. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604719105171  dblp: 04/3190  MGP: 79004  VIAF: 60148267981605110728   WorldCat (עם VIAF): 60148267981605110728
אלכסה דול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במאי 1993 (בת 31) זפורוז'יה, אוקראינה 
 שם לידה:  אלכסנדרה דולז'יקוב 
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 בן זוג:  עמית בורסוק
 courses.alexadol.co.il
 
אלכסנדרה דולז'יקוב (באוקראינית: Олександра Должиков; נולדה ב-7 במאי 1993), המוכרת בשם הבמה אלכסה דוֹל, היא ידוענית ודוגמנית ישראלית ילידת-אוקראינה. התפרסמה בתוכנית המציאות "המירוץ למיליון", ובהמשך השתתפה גם ב"הישרדות".
ביוגרפיה

אלכסנדרה דולז'יקוב נולדה בזפוריז'יה שבאוקראינה. ב-1996, בגיל 3 עלתה לישראל עם הוריה, שיפוצניק וקוסמטיקאית, שם נולדה אחותה. לאחר מכן עוברת שמה הפרטי, והיא נודעה בתור רות דולז'יקוב. בבגרותה, החלה להשתמש בשם המקוצר "אלכסה דול" שנבחר כשם במה קצר וקליט. היא גדלה והתחנכה ברובע ה' שבאשדוד, למדה בבית ספר ממ"ד "חב"ד", ובחטיבת "מקיף ז'" בכיתת מופ"ת[דרוש מקור]. בצעירותה, השתתפה דול בתחרות "נער ונערת הזוהר של אשדוד", וסיימה במקום השלישי. ב-2011 התגייסה לצה"ל ושירתה בבסיס מז"י. ב-2013, לאחר שחרורה, עברה לתל אביב.
ב-2017 למדה קורס משחק בשיטת צ'בק.
ביוגרפיה > קריירה

בישראל, חתומה דול בסוכנות הדוגמנות "אלינור שחר". בארצות הברית, דול חתומה עם סוכנות הדוגמנות "עלית", ובין היתר התגוררה שם בניו יורק.
ב-2014 הפכה לפרזנטורית של רשת ההלבשה התחתונה הישראלית "גולף". בנוסף, השתתפה בתצוגת הגמר של בוגרי שנקר.
ב-2015 השתתפה עם בן זוגה דאז, רז זלצרמן, בעונתה הרביעית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון" בערוץ 2 של רשת, והם הודחו בהדחה השמינית. בנוסף, באותה שנה השתתפה בפרק אחד של "החופשה המושלמת" של רשת, לצד המנחה שני אלון.
בנוסף ב-2015, השתתפה כנמתחת בתוכנית "נוקאאוט" בערוץ 2 של קשת, בהנחיית עפר שכטר.
לאחר מכן, הצטלמה לשערי כתבי עת ישראליים: "בלייזר", "לאשה", "Go Style", "מגזינה", "זמנים מודרניים", "לאישה", ובנוסף גם על שערים במגזינים בחו"ל, כמו‏ "Marie Claire" הצ'כי, "FACTICE" הצרפתי. סרטון האודישן הראשוני שלה ל"ספורטס אילוסטרייטד" האמריקאי אף הועלה לאתר (ובו היא מספרת על שירותה בצבא כישראלית), על אף שבסוף לא-נבחרה להופיע בגיליון בגדי הים של המגזין.
מאז 2016 דול הפכה לפרזנטורית של רשת האופנה הישראלית לנשים "אייס קיוב", של רשת ההלבשה התחתונה הישראלית "גו אנדר", ושל אחד ממיזמי הנדל"ן של גינדי.
בשנת 2016 הייתה פאנליסטית בתוכנית "עולם הזוהר" בערוץ 24.
ב-2017 שיחקה מספר תפקידים קטנים, ביניהם בסדרה האינטרנטית "המסע המופלא של איציק והייזנברג" בכיכובו של אסי ישראלוף.
בנוסף ב-2017, השתתפה בתוכנית "אנשים" מבית קשת, שעקבה אחרי סיפור ילדותה ותחילת דרכה כדוגמנית מעבר לים.
בשנת 2019 השתתפה בתוכנית המציאות "הישרדות VIP 2" ברשת 13, והודחה שישית.
דול היא מאמנת מוסמכת, מעבירה הרצאות (על סיפור חייה כדוגמנית מנקודת המבט של דימוי גוף, הפרעות אכילה ומשקל ודימוי עצמי) ועושה אימונים אישיים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

דול ניהלה זוגיות עם היהלומן רז זלצרמן (והם אף התמודדו כצמד ב"המירוץ למיליון"). לאחר מכן, החלה בזוגיות עם איש העסקים תמיר ויצמן (גיסה של מיכל הקטנה). בין אוקטובר 2017 ועד נובמבר 2019 הייתה בזוגיות עם המיליונר וסוחר הנשק משה עוז, המבוגר ממנה ביותר מ-25 שנה. ב-2019 הייתה בזוגיות עם מיליונר מקסיקני בשם נורמן איזק העוסק בתחום הקנאביס הרפואי, ולו שני ילדים מנשואיו הקודמים.
ביוני 2023 נישאה לאיש העסקים עמית בורסוק לאחר שנתיים של זוגיות.
מתגוררת לסירוגין בתל אביב.
הערות שוליים

1 2  איתי יעקב, בארון של אלכסה דול: "המציאות שלי היתה מעוותת. הייתי אנורקסית", באתר Xnet‏, 19 בדצמבר 2018
1 2  ברוריה אבידן-בריר, super doll, באתר מגזינה
↑  ענתי כהן, רות פורשת כנפיים לעולם הגדול, באתר www.ashdodnet.com
↑  מתן חיון, קרב חתולות: שני אלון נגד אלכסה דול
↑  מערכת תכניות קשת, ‏בובה פראית: ככה עוד לא ראיתם את אלכסה דול, באתר ‏מאקו‏, 7 בספטמבר 2015
↑  וואלה! סלבס‏, אלכסה דול לוהטת על שער מגזין צרפתי, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2016
↑  "SI Swimsuit 2017 Casting Calls: Alexa Dol". Swimsuit | SI.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-07-30.
↑  מיקי לוין, ‏אלכסה דול מלהיבה את צוות "ספורטס אילוסטרייטד". צפו, באתר מעריב אונליין, 28 בנובמבר 2016
↑  לירון שרון, ‏‏אח של אופיר קריאף? אלכסה דול שברה את הרשת, באתר ספורט1, 3 ביולי 2017
↑  "אם מישהו יציע לי קמפיין אני לא אסכים שירטשו אותי", באתר ‏מאקו‏, 28 בנובמבר 2021
↑  אלכסה דול רצה לזוגיות חדשה עם גבר מוכר, וזה לא רז | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2017-01-03
1 2  אלכסה דול מתנחמת בזרועותיו של מיליונר | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏9 בדצמבר 2019
↑    מאור בן־הרוש, העלוקה: הרומן של אלכסה דול עם המיליונר המקסיקני, באתר "ידיעות אחרונות", 11 בדצמבר 2019
↑  יפעת הללי אברהם, ‏נעים להכיר: זה החבר החדש של אלכסה דול, באתר ‏מאקו‏, 11 בדצמבר 2019
↑  בר זגה, מזל טוב! אלכסה דול ובן זוגה עמית התחתנו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 30 ביוני 2023
פאול רויטמן

| --- | --- |

פאול רויטמן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  29 בינואר 1920 טרלוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  21 באוגוסט 2007 (בגיל 87) ירושלים 
 מדינה:  צרפת 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  לאה רויטמן 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד 
 
הרב פאול (פנחס) רויטמן (29 בינואר 1920 – 21 באוגוסט 2007), מבכירי רבני צרפת בסוף שנות ה-90, היה מייסד תנועת הנוער "צד"ק תורה בציון". הוא פעל רבות למען אוכלוסיות חלשות בישראל ומחוצה לה, ביניהן מהגרים יהודים וילדים ממשפחות מצוקה ברחבי העולם.