stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנטי דניה
הערות שוליים

↑  El día que Maradona se cruzó con el Albacete באתר La Tribuna de Albacete, ‏ 26 בנובמבר 2020 (בספרדית)
↑  Santi Denia: «Al jugador que esté preparado hay que adelantarle los procesos» באתר La Voz de Galicia, ‏ 1 בספטמבר 2021 (בספרדית)
↑  “López me decía: 'disfrútalo'” באתר מונדו דפורטיבו, 23 במאי 2006 (בספרדית)
↑  Una pareja de centrales crecida באתר אל פאיס, 30 בנובמבר 2012 (בספרדית)
↑  Atlético farewell for Santi באתר הרשמי של אופ"א, 13 בינואר 2005 (באנגלית)
↑  Hasta siempre capitán באתר La Verdad, ‏ 17 ביוני 2007 (בספרדית)
↑  Mágico gol de Óscar באתר מונדו דפורטיבו, 21 ביולי 1996 (בספרדית)
↑  Óscar, otra vez vital באתר מונדו דפורטיבו, 23 ביולי 1996 (בספרדית)
↑  Luis Enrique ¡aclamado! באתר מונדו דפורטיבו, 12 באוקטובר 1997 (בספרדית)
↑  La selección va que chuta באתר מונדו דפורטיבו, 26 במרץ 1998 (בספרדית)
↑  El Atlético de Madrid rescinde el contrato de Aguirre y ficha a Abel Resino באתר Europa Press, ‏ 3 בפברואר 2009 (בספרדית)
↑  Santi será el segundo de Abel y Peiró el preparador físico באתר מונדו דפורטיבו, 3 בפברואר 2009 (בספרדית)
↑  El 'sueño' de Santi Denia באתר El Mundo, ‏ 23 באוקטובר 2009 (בספרדית)
↑  Santi Denia cita a seis representantes del fútbol valenciano con la Selección Española Sub-17 באתר Valencian Community Football Federation, ‏ 23 בפברואר 2016 (בספרדית)
↑  Santi Denia da la lista de convocados para dos amistosos con México באתר אס, 24 באוגוסט 2021 (בספרדית)
↑  España conquista su octavo europeo sub-19 באתר La Verdad, ‏ 27 ביולי 2019 (בספרדית)
↑  Ya hay recambio para Luis de la Fuente al frente de la Sub-21 באתר La Razón, ‏ 9 בדצמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת ספרד – אולימפיאדת אטלנטה 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 מורה •  2 מנדייטה •  3 ארנסבאל •  4 נבארו •  5 סנטי •  6 אוסקר •  7 ראול •  8 רוברטו •  9 קורינו •  10 חוסה איגנסיו •   11 אידיאקס •  12 קראנקה • 13 אייסקורטה •  14 מוריינטס • 15 דה לה פנייה • 16 לרדין • 17 סייטס • 18 דני • מאמן: קלמנטה |  1 מורה •  2 מנדייטה •  3 ארנסבאל •  4 נבארו •  5 סנטי •  6 אוסקר •  7 ראול •  8 רוברטו •  9 קורינו •  10 חוסה איגנסיו •   11 אידיאקס •  12 קראנקה • 13 אייסקורטה •  14 מוריינטס • 15 דה לה פנייה • 16 לרדין • 17 סייטס • 18 דני • מאמן: קלמנטה | ספרד |
| נבחרת ספרד – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 טנאס •  2 פוביל •  3 מירנדה •  4 א. גרסיה •  5 קובארסי •  6 באריוס •  7 ד. לופס •  8 טוריאנטס •  9 רואיס •  10 באנה •   11 פ. לופס •  12 פאצ'קו • 13 ז'. גרסיה •  14 אורוס • 15 גוטיירס • 16 ברנבה • 17 גומס • 18 אומורודיון • מאמן: דניה |  1 טנאס •  2 פוביל •  3 מירנדה •  4 א. גרסיה •  5 קובארסי •  6 באריוס •  7 ד. לופס •  8 טוריאנטס •  9 רואיס •  10 באנה •   11 פ. לופס •  12 פאצ'קו • 13 ז'. גרסיה •  14 אורוס • 15 גוטיירס • 16 ברנבה • 17 גומס • 18 אומורודיון • מאמן: דניה | ספרד |
ערק אלנמרוד

| --- | --- |
בקבוק של ערק אנמרוד מיושן בחביות עץ אלון
בקבוק של ערק אנמרוד מיושן בחביות עץ אלון
 סוג:  ערק בסגנון זחלאווי
 אחוז אלכוהול:  50
 יצרן:  אלנמרוד בע"מ
 מפיץ:  IBBLS, זרוע האלכוהול של החברה המרכזית למשקאות (קוקה־קולה ישראל)
 מוצא:  לבנון לבנוןישראל ישראל
 צבע:  שקוף, צהבהב-זהוב
 טעם:  אניס
 גרסאות אחרות:  כשר
ערק אלנמרוד הוא מותג לבנוני-ישראלי של ערק המיוצר באזור התעשייה גורן אשר במועצה אזורית מעלה יוסף בגליל העליון, בין מושב גורן והיישוב הקהילתי גורנות הגליל. המזקקה הוקמה על ידי אליאס כארם, מלוחמי צד״ל אשר נקלטו בישראל לאחר הנסיגה מלבנון בשנת 2000.
המזקקה בגליל נבנתה בעזרתו של הגנרל אנטואן לאחד, קרוב משפחתו של כארם, שגם היה מפקדו בצד״ל. לצורכי תעודת הכשרות, העבודה נעשית בידי יהודים, כאשר הלבנונים תורמים את הידע ומפקחים על התהליכים.
המזקקה מייצרת שתי גרסאות של ערק: ערק אלנמרוד השקוף, וערק אלנמרוד מיושן, אשר עובר, לאחר הזיקוק, יישון נוסף של שלושה חודשים בחביות עץ אלון, דבר אשר גם נותן לו גוון צהבהב.
הערות שוליים

1 2 3  ארי ליבסקר, "ערק בהוקרה מהעם הלבנוני", באתר כלכליסט, 25 באוגוסט 2010
↑  Andrea Cantor, ״Sip This: A New Twist on an Old Taste״, Jewish Exponent, 1 בינואר 2013
↑  ערק אל נמרוד מיושן בחבית עץ באתר ״יינות וטעמים״
| משקאות חריפים |
| --- | --- | --- |
| כוהל | אתנול • ההיסטוריה של האלכוהול • השפעות בריאותיות של צריכת אלכוהול • פרסום אלכוהול • תרבות שתייה • נזקי האלכוהול • שכרות • חמרמורת • אלכוהוליזם • אפריטיף • דיז'סטיף |  |
| טעימת יין וטעימת בירה | אוצר יין • אוצר בירה |  |
| הפקה | בישול • זיקוק אלכוהול • הכנת יינות • אבקת אלכוהול |  |
| משקאות מותססים | בירה (סוגי בירה, מותגי ויצרני בירה) • יין (סוגי יין) • סיידר • סאקה • חואנגג'יו • אחרים: באסי • קומיס • תמד • פאלק • סאטי • גוקי ג'יו |  |
| קוקטיילים | אלכופופ •  קוקטיילים של בירה • סוגי קוקטיילים • משקאות בוערים • שוטים • קוקטיילי יין • יין מתובל |  |
| משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) | משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) |  |
| פירות | ענבים/אחר: ברנדי • קוניאק • פיסקו • שנאפס • ראקיו ♦ פומאס: גראפה • אורוג'ו • זיווניה • טסיקודיה • טסיפורו ♦ שזיף: סלו ג'ין • סליבוביץ' • צויקה ♦ דובדבן: שרי הרינג • קירשווסר • וישניווקה • וישניאק ♦ תפוח: אפלג'ק • קלבדוס ♦  קוקוס: ערק • מליבו ♦ לימון: ליקר לימון • לימונצ'לו ♦ משמש: אמרטו |  |
| דגנים | תפוח אדמה: וודקה • אקוואויט • ברנווין ♦ תירס: בורבון • ויסקי תירס • טנסי ויסקי ♦  דורה:  באיג'יו (קאוליאנג) ♦ אורז: באיג'ו אורז • סוג'ו • אוואמורי ♦ שעורה: ויסקי סקוטי • ויסקי אירי • ויסקי יפני  ♦ שיפון: ויסקי שיפון ♦ דגנים שונים: ג'ין • שוכו • וודקה • ויסקי • ויסקי קנדי |  |
| אניס | אבסינת • ערק • אוזו • ראקי • פאסטיס • סמבוקה • מאחיה • ריכרד |  |
| שונות | דבש: קרופניק • בארנייגר • דרמבוי • גלייבה • אייריש מיסט • תמד ♦ שמנת: אייריש קרים • שרידאנס ♦ ביצים: אדבוקט ♦ קנה סוכר/דבשה: רום • קשאסה • אגוארדיינטה • פאלרנאם • גוארמו • סקו הרריירנו ♦ אגבה: טקילה • מסקל  ♦  עשבים שונים: ביטרס • יגרמייסטר • שארטרז |  |
ערצביים

| ערצביים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חגבאים
תת־סדרה:: Ensifera
משפחה:: ערצביים
שם מדעי
 Gryllotalpidae ‏סאוסור, 1870
תחום תפוצה


ערצביים (שם מדעי: Gryllotalpidae), הם משפחת חרקים מסדרת החגבאים. זוהי משפחה קטנה, המונה כ־60 מינים. מתוכם ניתן למצוא בארץ ישראל חמישה:
ערצב אפריקאי (Gryllotalpa africana)
ערצב ים-המלח (Gryllotalpa marismortui)
ערצב ננסי (Gryllotalpa minuta)
ערצב טלי (Gryllotalpa tali)
ערצב הגינה (Gryllotalpa gryllotalpa)
מאפיינים

גוף בני-המשפחה מכוסה מעטה קטיפתי, הגפיים הקדמיות רחבות ומותאמות לחפירה. במשפחה זו, לנקבה חסר צינור הטלה.
הערצב הוא אוכל-כול – הוא ניזון מחי ומצומח. הוא פעיל בלילה. בעת שיחורו אחר מזון הוא חופר מחילות ארוכות וניתן לזהות את הימצאו באדמה לפי השברים בקרום האדמה בנתיב חפירתו. הערצב פוגע בעיקר בשורשים של שתילי מטע וירקות, על ידי כרסום צוואר השורש. בשל כך, הוא מזיק מאוד לחקלאות, ובייחוד לגידולי תפוחי אדמה, תות שדה ובצלים. הוא פוגע במנבטות ובגינות-ירק, כאשר תוך כדי חפירה הוא מזיז נבטים ושתילים רכים, וגם טורף שלשולים שנקרים בדרכו.
עמותת פתיל תכלת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה) 
 www.tekhelet.com
 
עמותת פתיל תכלת היא עמותה ישראלית הפועלת לחידוש מצוות התכלת והפצת המצווה בקרב יהודים. מנכ"ל העמותה הוא ד"ר ברוך סטרמן.
היסטוריה

העמותה הוקמה בתחילת שנות התשעים בידי הרב אליהו טבגר, ד"ר ברוך סטרמן, ד״ר ארי גרינספן ויואל גוברמן לשם קידום מצוות התכלת. בתחילה ייצרו מקימי העמותה פתילי תכלת בצורה ביתית. בהמשך יועלו תהליכי הייצור והוקם המפעל, ומאז העמותה מייצרת פתילים מארגמונים לפי שיטת הרב טבגר, ומקדמת מיזמים חינוכיים וקהילתיים שונים.
תחומי פעילות

העמותה מתמקדת בשני תחומי פעילות עיקריים: הראשון הוא ייצור ומכירת פתילי תכלת, ובכלל זה קשירת טליתות וציציות עם תכלת במפעל בכפר אדומים, מחקר מעשי של דרכים לשיפור ייצור התכלת בימינו, ומחקר מעשי של ייצור התכלת בעת העתיקה; התחום השני הוא מיזמים חינוכיים וקהילתיים, ובכללם הפעלת מרכז מבקרים פיזי ומקוון, הוצאה לאור של קונטרס "ונתנו על ציצית הכנף" והפצתו, ארגון מיזם "שבת התכלת" בקהילות יהודיות בשבת פרשת שלח, והקמה של מאגר משאבים לימודי בנושא התכלת והנגשתו לקהל הרחב במסגרת אתר העמותה, ובכלל זה תרגום של מאמרים מאנגלית והפקת סרטוני הסבר על התכלת ואופן קשירתה.
פרסומים

מאגר מאמרים (דיסק) מאמרים במספר שפות בנושא התכלת, תשס"ד.
פתיל תכלת, תשע"ח
נושאים בפרק התכלת דף יומי: מנחות פרק ד', תשע"ח.
והיה לכם לציצית – קונטרס בענייני התכלת, 16 גיליונות, תשס"ז – תשפ"ב.
אליהו טבגר, שלוש מאמרים בנושא התכלת, תשנ"ז.
אליהו טבגר, אוסף מאמרים בנושא התכלת, תשס"א.
משיכיר : אסופת מאמרים מן הפולמוס על הכרת חלזון התכלת, תשע"ז.
אסופת מאמרים בנושא התכלת, תשע"ב.
כמו כן העמותה הוציאה מספר ספרים באנגלית.
לקריאה נוספת

ברוך סטרמן וג'ודי טאובס-סטרמן, לטעום מהשמיים: מדוע חיפשו היהודים את צבע התכלת, ידיעות ספרים, 2011, עמ' 163–166.
הערות שוליים

↑  והיה לכם לציצית, באתר אסיף
פאפא וסטריי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  59°21′11″N 2°53′28″W﻿ / ﻿59.35305968°N 2.89098601°W﻿ / 59.35305968; -2.89098601
 שטח:  9.18 קילומטר רבוע, 885 הקטאר
 אורך:  7 קילומטר
 רוחב:  2 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  90 (2011)
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני פאפא וסטריי(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני פאפא וסטריי
 
פאפא וסטריי (באנגלית: Papa Westray) המכונה גם פאפאיי (באנגלית: Papay) הוא אי בצפון איי אורקני בצפונה של סקוטלנד בממלכה המאוחדת.
גאוגרפיה

באי מתגוררים כ-90 תושבים (2011).
שטחו של האי כ-9 קמ"ר. הנקודה הגבוהה באי היא גבעת נורת' (North Hill), שגובהה 49 מטרים והיא ממוקמת בצפון האי. הגיבעה, המשמשת אתר קינון לציפורי ים רבות (ובהם שחפית הקוטב, וחמסן טפיל) מהווה שמורת טבע.
ממצאים ארכאולוגיים באי מלמדים כי האי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליתית. חוות נפ או'האואר שנשתמרה עד ימינו, היא החווה העתיקה ביותר שנשתמרה בצפון אירופה, וככל הנראה נבנתה כ-5,500 שנה לפני זמננו. על פי המסורת המקומית המלך הפיקטי נכטאן הגיע אל האי וניסה לפתות את אחת מנשות האי, אולם זו העדיפה לעקור את עיניה מאשר לבוא עמו. קפלה שהוקמה באי לזכרה שימשה אתר עלייה לרגל לאנשים החולים במחלות עיניים. הכנסייה הקדומה באי שנשתמרה עד ימינו היא כנסייה מהמאה ה-12 המוקדשת לבוניפציוס הקדוש. הכנסייה עומדת על אתר מהמאה התשיעית - ככל הנראה מגורי הבישוף המקומי.
קו מעבורת המתופעל על ידי מעבורות אורקני מקשר בין פאפא וסטריי לפיירוול וראפנס שבווסטריי ולקירקוול שבמיינלנד. שדה התעופה של האי - שדה התעופה פאפא וסטריי מקיים קווי טיסות סדירות לוסטריי ולקריקוול.
גלריה

האי וסטריי פאפא וסטריי
המבנה המרכזי של נפ או'האואר מהתקופה הנאוליתית
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 2007, על פי אתר ה-BBC באי כ-70 תושבים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563290405171  LCCN: sh85097528  VIAF: 236993056   WorldCat (עם VIAF): 236993056
ספנאייר

MD-83 של החברה בסכמת הצביעה הישנה
ספנאייר (Spanair) הייתה חברת תעופה ספרדית שנוסדה ב-1986 ואשר הפסיקה את פעילותה ב-28 בינואר 2012 לאחר שנכנסה לפשיטת רגל.
תולדות החברה

חברת התעופה נוסדה בשנת 1986 על ידי סקנדינביאן איירליינס אשר החזיקה 20% ממניות החברה, כאשר 80% הנותרים היו שייכים לאנשי עסקים ספרדים. כאשר רק ב-1988 החלה להפעיל טיסות בפועל. כאשר בהתחלה החברה הפעילה טיסות שכר מרחבי אירופה ליעדי נופש בספרד.
ב-1991 החברה החלה להפעיל טיסות שכר לארצות הברית, הרפובליקה הדומינקנית ומקסיקו. וב-1994 החלה להיות חברה סדירה שהחלה להפעיל טיסות פנים סדירות בתוך ספרד. ב-1997 החלה להפעיל טיסות ארוכות טווח סדירות ליבשת אמריקה עם מטוסי בואינג 767-300ER. הטיסות המשיכו עד למשבר שנוצר בעולם התעופה בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.
ב-1 במאי 2003 ספנאייר הצטרפה לסטאר אלייאנס.
ב-2009 חברת סקנדינביאן איירליינס מכרה 80% מאחזקותיה לקבוצת משקיעים. אלו העבירו את מטה החברה לברצלונה. הסיוע המתמשך של ז'נרליטט דה קטלוניה לחברת התעופה, הובילה את וולינג וריאנאייר, חברות לטיסות חסך להן בסיס בברצלונה, לתבוע את ספנאייר בפני נציבות התחרות של האיחוד האירופי בגין הפרה של חוקי התחרות החופשית האירופית, על ידי קבלת סיוע ממשלתי גדול ללא כל הצדקה כלכלית. בנוסף, הם האשימו את ספנאייר. על כך שהשתמשה בסיוע כדי לבצע מלחמת מחירים דורסנית בקווים שבהם הייתה לה תחרות עם חברות תעופה אחרות ועל בזבוז משאבים על סמך מסעות שיווק גדולים.
ביוני 2011 פנתה ספנאייר לבנק ההשקעות הצרפתי Lazard22 כדי למצוא משקיע אחד או יותר שמתעניין בפרויקט ספנאייר. לבסוף, בנובמבר של אותה שנה, מספר חברות תעופה בסטאר אלייאנס הודיעו כי הן בוחנות רכישה של 49% ממניות החברה, כדי להתחיל בטיסות ארוכות טווח. בינתיים, ממשלת קטלוניה ומועצת עיריית ברצלונה הודיעו על הגדלת הסיוע לחברה בסך עשרות מיליוני אירו. ב-27 בינואר 2012 קטר איירווייז הודיעה כי לא תשקיע בספנאייר לאחר סירובה של הנציבות לתחרות של האיחוד לסגור את התיק נגד החברה. באותו יום היא הפסיקה לקבל סובסידיות מהממשל הקטלוני. על כן לחברה לא הייתה ברירה ונאלצה באותו לילה להודיע על סיום פעולתה.
צי המטוסים

עם סגירתה ב-27 בינואר 2012, צי החברה כלל את המטוסים הבאים:
| כלי טיס | בשירות | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 19 | — | 48 – | 108 180 | 156 180 |  |
| איירבוס A321-200 | 5 | — | — | 212 | 212 |  |
| מקדונל דאגלס MD-82 | 1 | — | 68 — | 85 170 | 153 170 | יציאה משירות בשנת 2012 |
| מקדונל דאגלס MD-83 | 3 | — | 68 — | 85 170 | 153 170 | יציאה משירות בשנת 2012 |
| מקדונל דאגלס MD-87 | 1 | — | — | 125 | 125 | יציאה משירות בשנת 2012 |
| סה"כ | 29 | — |  |  |  |  |
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות בקו נמל התעופה של ברצלונה לנמל התעופה בן-גוריון, הטיסות בוצעו במטוסי איירבוס A320 ולעיתים במטוסי איירבוס A321.
פטר כריסטיאן

פטר מרטין כריסטיאן (באנגלית: Ulisses Correia e Silva; נולד ב-16 באוקטובר 1947) הוא נשיא מיקרונזיה לשעבר.
כריסטיאן היה בין ארבעת-עשר האנשים הראשונים שנבחרו לקונגרס הראשון של המדינה בשנת 1979. הוא שימש כיו"ר הקונגרס ממאי 2003 עד מאי 2007. כריסטיאן נבחר לסנאט בשנת 2007 ונבחר מחדש בשנת 2011. הוא כיהן כיו"ר הוועדה לתחבורה ותקשורת בקונגרס. ב-8 המכהן מאז מאי 2015 מונה לנשיא השמיני של מיקרונזיה, ב-11 במאי 2019 הוחלף בדייוויד פנואלו.
עלאא אל-אסואני

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1957 (בן 67) קהיר, מצרים 
 שם לידה:  علاء الدين عباس الأسواني 
 מדינה:  מצרים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קהיר, אוניברסיטת אילינוי בשיקגו 
 שפות היצירה:  ערבית, צרפתית 
 יצירות בולטות:  בית יעקוביאן, Jumhuriyat ka'an, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר האמנויות והספרות (דצמבר 2016)  חבר האקדמיה הטוניסאית למדעים  פרס יוהאן פיליפ פאלם 
 
עלאא אל-אסואני (בערבית: علاء الأسواني, נולד ב-26 במאי 1957) הוא סופר ורופא שיניים מצרי.
חייו

אל-אסואני, יליד קהיר, למד רפואת שיניים בקהיר ובשיקגו. בשנות ה-90 החל לכתוב סיפורים קצרים שפורסמו בשנת 2004  בקובץ סיפורים בשם "אש ידידותית" ("نيران صديقة"). בשנת 2002 פרסם את הרומן "בית יעקוביאן" ("عمارة يعقوبيان"), שהפך לרב-מכר ותורגם עד כה ל-23 שפות. הספר תורגם לעברית ללא אישור הסופר.
הרומן זכה להצלחה מפני שתיאר ללא הגבלות את השינוי שעברה החברה המצרית במהלך שנות ה-70 וה-80, במעבר מלאומיות וסוציאליזם לעידן של קפיטליזם והפרטה. הרומן כלל ביקורת פוליטית ישירה ונגע בנושאי טאבו כגון הטרדות מיניות, הומוסקסואליות וקיצוניות דתית. הוא השווה בין בין מצרים של העידן המלוכני לזו של המשטר הנשען על כידוני הצבא ומושל במדינה ללא משחק פוליטי אמיתי.
אל-אסואני הוא אחד האישים הבולטים בתנועת "כפאיה". בכיכר א-תחריר בימי המהפכה של פברואר 2011 אמרו רבים מן האנשים אשר נהרו לכיכר, שהם פה בגללו.
בשנת 2006 פרסם אל-אסואני את הרומן "שיקגו" (شيكاجو), בו הוא מתח ביקורת נוקבת על חוסני מובארכ ומשטרו המנהל מעקב שוטף אחר סטודנטים מצריים בעת לימודיהם בחו"ל. רומן זה היה חשוב ביותר בתוכנו דווקא מפני שהוא מתרחש באוניברסיטת אילינוי בשיקגו. הרומן הציג את האופן בו רואים המצרים ממרחק ג"ג את הנעשה במצרים. יתר על כן, ברומן שיקגו הציג אל-אסואני דמויות של גולים קופטים החיים בגעגוע תמידי למולדתם, אליה אינם יכולים לשוב מחשש מפני רדיפה דתית ופוליטית. הבחירה כאן הייתה סמלית מפני שזוהי אותה האוניברסיטה בה למד אל-אסואני.
לאחר אירועי המהפכה בשנת 2011 ביקר אל-אסואני גם את המועצה הצבאית בחריפות בעת כהונתה בתקופת המעבר ולאחר מכן גם את הנשיא הנבחר מוחמד מורסי.
כאן יש לזכור כי אל-אסואני הוא איש אופוזיציה חילוני, כזה המאמין בחירות פוליטית, דמוקרטיה ודוחה באופן נחרץ את השחיתות, הנפוטיזם, הקיצוניות הדתית ואת מעורבות הצבא המצרי בחיים הפוליטיים במדינה. עבורו, הדמוקרטיה היא הפתרון, כסיסמה המנוגדת לסיסמת תנועת האחים המוסלמים "האסלאם הוא הפתרון". דוגמה בולטת לדעותיו נראתה בעימות פוליטי חריף ביותר בינו ובין רה"מ לשעבר אחמד שפיק על מסך הטלוויזיה המצרית, על רקע אירועי המהפכה.
משנת 2008 החל במחקר ובכתיבת הרומן הרביעי "מועדון המכוניות" (نادي السيارات") אך כתיבתו התעכבה והופסקה לאור אירועי המהפכה המצרית. באפריל 2013 פורסם לבסוף רומן זה בו תיאר אל-אסואני את החברה המצרית המתעוררת של שנות ה-40, זו הצומחת ומתפתחת על רקע תהליכי המודרניזציה של המחצית הראשונה של המאה ה-20.
אסואני הוא סופר אך גם פובליציסט ומאמרים פוליטיים פרי ידו מתפרסמים בעיתונים חילוניים במצרים כגון אל-מצרי אל-יום, אל-דסתור ואל-שרוק. הוא מתראיין רבות ומקפיד לבטא את דעותיו האופוזיציוניות מתוך אמונה בדמוקרטיה ובחופש הדעה.
כסופר הוא נחשב לסופר מן הז'אנר הריאליסטי, כזה המתמקד בדמויות אנושיות ומתאר אותן לעומק כך שהן מתפתחות ומשתנות בכתיבתו אך נותרות כאלו שהקורא יכול לדמיין ולהבין. מתוך כך, ניתן להבין מדוע בחר אל-אסואני בבניין יעקוביאן, בניין אמיתי השוכן במרכז קאהיר, כגיבור למעשה של הרומן, בן הדמויות פועלות ומתפתחות. הבחירה היא סמלית מפני שהבניין עצמו נבנה בשנת 1934 על ידי אדריכל ארמני בשם יעקוביאן ומהווה בעצם עדות לעידן המלוכני במצרים ולתקופה בה השתלבו הזרים בחברה ובכלכלה במצרים. הוא עצמו מציין את נוכחותם של היהודים, כמו קהילות היוונים, האיטלקים והארמנים, כקהילה שחיה במצרים שנים רבות וראתה בה מולדת אמיתית.
כמו אנשי רוח ערביים רבים, אל-אסואני אינו מכיר בישראל ומסרב לקיים כל קשר עם קוראים או סופרים ישראלים ודוחה כל נורמליזציה עימה. התרגום העברי לספרו "בית יעקוביאן" הוסר מרשת האינטרנט לאחר תביעתו של הסופר עצמו.
בית יעקוביאן

מקור השם של הרומן בבניין ברחוב טלעת חרב, היוצא מכיכר א-תחריר מזרחה ונבנה בסגנון אר דקו. הרומן עוקב אחרי תושבי בניין המגורים היוקרתי ביותר בקהיר, הנבנה בשנת 1934 על ידי איש עסקים ארמני בשם הגוף יעקוביאן. הרומן סובב סביב היסטוריה של בניין, אך בניין זה משקף למעשה את החברה המצרית ואת חשיבותו של מרכז קהיר. במבוא לספר זה הסביר אל-אסואני כי נחשף להריסת בניין בקאהיר וראה מולו את דירות וחדרי הבניין וחשב כי בניין אינו רק מבנה שכן מתרחשות בו סיטואציות אנושיות בלתי-מוגבלות והדבר היווה עבורו השראה לכתיבת הרומן. אירוע שני היה שיטוטיו ברחבי קאהיר בחיפוש אחר מרפאת שיניים חדשה. בסיוריו הרבים בחצר האחורית של מרכז קהיר נתקל בדמויות מגוונות ובבניינים ובמקומות רבים אשר ירדו מגדולתם ונזנחו. אל-אסואני מעיד כי ראה בכך סימן לירידת מרכז קהיר מגדולתו ומחשיבותו.
בית יעקוביאן עצמו נמצא עד היום במרכז קהיר ושם גדל אל-אסואני שכן משרדו של אביו, עבאס אל-אסואני, היה ממוקם בבניין זה. בשנות התבגרותו ראה את ירידת חשיבותו של מרכז קהיר כמו גם את הזנחתו של הבניין בו גדל וניכר כי הדברים השפיעו עליו מאוד. עבור אסואני, בית יעקוביאן ומרכז קהיר הם סמל למצרים של העידן המלוכני, זו של עידן הסבלנות הדתית, שילוב קהילות הזרים בחברה המצרית והתחדשותה של המדינה המצרית.
הרומן נוגע בנושאים שהם בגדר טאבו, כמו הומוסקסואליות והכיל ביקורת פוליטית קשה על הדיכוי הפוליטי במצרים, השחיתות ותגובת החברה המצרית למשטר וזאת בדמות הקצנה דתית מסוכנת.
בשנת 2005 צולם סרט על בסיס הרומן בכיכובו של עאדל אימאם. הסרט היה ההפקה המצרית היקרה ביותר עד כה.
ספריו שתורגמו לעברית

בית יעקוביאן, תרגמה ברוריה הורביץ, הוצאת טובי, 2016.
מועדון המכוניות של מצרים, תרגמה ברוריה הורביץ, הוצאת טובי, 2017.
רפובליקת כאילו, תרגמה ברוריה הורביץ, הוצאת ריפטר, 2022
הערות שוליים

↑
↑  [ http://online.wsj.com/article/SB10001424052748703385404576258603352822070.html ]
↑  יהושע פרנקל, יצאנו ממצרים, אבל לא נחלצנו מן הנחשלות והשחיתות, באתר הארץ, 11 באפריל 2007
↑  [ http://heb.rslissak.com/archives/992
↑  http://www.youtube.com/watch?v=GgWLVbceOKY
↑  علاء الاسواني ، عمارة يعقوبيان ، ألقاهرة: دار الشروق، 2009 ،  ص 20.
↑  http://alternativenews.org/hebrew/index.php/news/32-2010-10-31-15-26-48/234-2010-10-31-15-30-25
↑  الأسواني، عمارة يعقوبيان ، القاهرة: دار الشروق ، 2008 ، ص 18 - 21
↑   מירה צורף, הרומן מתרחש על רקע מהפכת האביב הערבי, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310799305171  PLWABN: 9810656319105606  BIBSYS: 6067894  BNE: XX1799549  BnF: cb14623756f (data)  CiNii: DA1582282X  GND: 134078594  ISNI: 0000 0001 2242 4005  LCCN: no98118319  NKC: jx20110803001  NLA: 40000813  NLG: 279062  NLK: KAC201106842  NSK: 000534876  NTA: 246136979  RERO: 02-A009666674  SELIBR: 286196  SUDOC: 104689870  Trove: 1470508  VIAF: 69184887   WorldCat (עם VIAF): 69184887
פאפא ג'ונס פיצה

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (8 ביוני 1993–PZZA)  S&P 400 
 מייסדים:  ג'ון שנאטר 
 תקופת הפעילות:  2 באוקטובר 1984 – הווה (40 שנה) 
 מיקום המטה:  אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית ארצות הברית
 מוצרים עיקריים:  פיצה, כנפי עוף, קינוח 
 שווי שוק:  1.62 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 מנכ"ל:  רוברט לינץ' 
 עובדים:  20,700 (נכון ל־30 בדצמבר 2013) 
  
 www.papajohns.com
 
פאפא ג'ונס (באנגלית: Papa John's) היא רשת זיכיונות פיצה אמריקאית בינלאומית. זוהי רשת הפיצריות השלישית בגודלה בעולם, המונה כ-5,800 סניפים במעל 50 מדינות וטריטוריות, כולל בישראל.
היסטוריה

המסעדה של 'פאפא ג'ון' הוקמה בשנת 1984 על ידי ג'ון שנאטר בחלק האחורי בבית אביו, בג'פרסוויל, אינדיאנה שבארצות הברית.
שנאטר מכר את מכונית הקמארו Z28 שלו (דגם שנת 1971) במטרה לרכוש ציוד פיצה משומש בשווי 1,600 דולר, והחל למכור פיצות ללקוחות. הפיצות הפכו לפופולריות והוא המציא את הטבילה של הפיצה ברוטב מיוחד שהומצא על ידו. בשנת 1993 הוא כבר הקים 500 חנויות, בשנת 1997 היו 1,500 חנויות ובשנת 2009 הוא רכש בחזרה את רכב הקאמרו שלו בתגמול של 250,000 דולר.
במהלך השנים החברה הפכה לבינלאומית ונכנסה ליבשות חדשות כגון אירופה, אסיה ואמריקה הלטינית.
ב-21 בדצמבר 2017 פרש ג'ון שנאטר והוחלף על ידי נשיא החברה סטיב ריצ'י.
ב-22 במרץ 2019 הצטרף לדירקטוריון החברה כפרזנטור שחקן ה-NBA שאקיל אוניל.
ב-27 באוגוסט 2019 מונה רוב לינץ' למנכ"ל במקום סטיב ריצ'י.
החברה היא ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה. הכנסותיה לשנת 2021 עמדו על 2.068 מיליארד דולר.
בישראל

המותג "פאפא ג'ונס ישראל" נכנס לישראל בשנת 2016 על ידי אסף גרינברג (בעלי רשת הסושייה לשעבר) ובשנת 2020 עבר הזיכיון של פאפא ג'ונס בישראל לאיש העסקים מוטי ריכטר. ריכטר ניהל בעברו את רשת פיצה האט ישראל במשך מספר שנים והקים מותג פיצה באנגליה עבור איש העסקים טדי שגיא, הפועל תחת השם Camden Pizza ומונה מספר סניפים בקמדן מרקט וברחבי לונדון.
רשת פאפא ג'ונס ישראל מונה נכון לשנת 2024, 30 סניפים. לרשת מפעל לבצק אשר מייצר ומספק בצקים טריים לסניפי הרשת.
מוצרים

הרשת מוכרת פיצות בשריות, פיצות צמחוניות, אצבעות גבינה, פפרוני רול, צ'יזי רול, קינוחים, רוטב שום, רוטב פיצה ועוד.
פיטאס קרינטה

| פיטאס קרינטה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: פיטאס
מין:: פיטאס קרינטה
שם מדעי
 Ptyas carinata ‏גינטר, 1858

פיטאס קרינטה (שם מדעי: Ptyas carinata) הוא מין של נחש ממשפחת הזעמניים המצוי לאורך דרום מזרח אסיה והוא המין הגדול ביותר במשפחתו, עם אורך של 4 מטרים. נחש זה הוא קרובו לסוג של פיטאס מוקוסה, השני בגודלו מהזעמניים.
מאפיינים

הנחש חי בטבע לאורך יערות טרופיים ומורדות הרים עד גובה 1,500 מטרים באינדונזיה, סינגפור, מיאנמר, תאילנד, מלזיה, וייטנאם, קמבודיה והפיליפינים.
הנחש פעיל במשך היום והוא צייד של מכרסמים, עופות ולטאות אותם הוא הורג בחיבוק קטלני של שריריו ולא בוחל גם באכילת נחשים אחרים לרבות נחשים ארסיים כמו קרייט. נחש זה פעיל על הקרקע אך מסוגל גם לשחות לזמן ממושך או לטפס על העצים.
אורך הנחש הממוצע הוא 1.21 עד 2.75 מטרים, אך הפרטים הגדולים ביותר נמדדו באורך של 4 מטרים, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות. צבעו לרוב אפור כהה עד חום בהיר והבטן בהירה. הנקבה מטילה כ-10 ביצים בכל תטולה.
בעת סכנה הנחש ירים את גופו באוויר בדומה לקוברה וילחש בפתאומיות, דבר המבריח את רוב אויביו. עם זאת הוא עדיין נטרף בידי עופות דורסים ובידי הנחש הקטלני - רב-פתן מלכותי.
הערות שוליים

↑  פיטאס קרינטה באתר הרשימה האדומה של IUCN
פטר לאץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1939 (בן 85 בערך) דרמשטאדט, גרמניה הנאצית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של מינכן 
 תחום יצירה:  אדריכלות נוף 
 פרסים והוקרה:  טבעת הכבוד ע"ש פרידריך לודוויג פון סקל 
 
פטר לאץ (בגרמנית: Peter Latz; נולד ב-1939) הוא אדריכל נוף ומתכנן ערים גרמני. שותף במשרד LATZ+PARTNER ופרופסור אמריטוס לאדריכלות נוף באוניברסיטה הטכנית של מינכן.
ביוגרפיה

לאץ נולד בדארמשדט וגדל בזארלנד כבנו של ארכיטקט. לאחר שסיים את לימודי התיכון למד אדריכלות נוף בבית ספר הטכני במינכן ובשנת 1964, החל ללמוד בתוכנית ארבע שנתית לתכנון עירוני במכון לפיתוח עירוני ותכנון אזורי ב-RWTH אוניברסיטת אאכן. בשנת 1968 הקים עם רעייתו את המשרד LATZ+PARTNER.
הוא נחשב למומחה לשיקום אזורים תעשייתיים או מזוהמים לשימוש חוזר כאתרי לנופש או מגורים. הוא מוכר בגרמניה בזכות פרויקט Landschaftspark, שבמהלכו שיקם אזור תעשייה נטוש ומזוהם בדיסבורג והפך אותו לפארק ציבורי. בשנת 2004 זכה בתחרות בינלאומית פומבית לתכנון של הר הזבל חירייה והפיכתו לפארק לציבור, לימים פארק אריאל שרון.
בשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת קאסל, ובשנת 1983 עבר ללמד באוניברסיטה הטכנית של מינכן, עד לפרישתו בשנת 2008. שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד.