stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלייב אנדרסון
הופעות > קומדיה וכתיבה בעיתון

אנדרסון כותב מערכוני קומדיה שכתב בין היתר עבור פרנקי הווארד, מבט הפוך, גריף רייס ג'ונס ומל סמית'. אחד מפרויקטי כתיבת הקומדיה המוקדמים שלו היה "Black Cinderella Two Goes East" עם רורי מקגראת' עבור BBC Radio 4 בשנת 1978. מלבד כתיבת קומדיה, אנדרסון גם כותב תדיר לעיתונים והיה בעל טור קבוע בעיתון "The Sunday Correspondent".
חיים אישיים

אנדרסון מתגורר בהייבורי בצפון לונדון, ביחד עם אשתו היועצת, ג'יין אנדרסון, פיזיקאית שעשתה את הקריירה שלה בניהול ה־HIV/איידס.
הוא אוהד של קבוצות הכדורגל ארסנל וגלאזגו ריינג'רס. בנוסף, הוא גם נשיאה של ה"Woodland Trust" והפך לסגן הפטרון של איגוד ה"Solicitors' Benevolent", ארגון צדקה רשום.
פרסים

התכנית של מי השורה הזאת בכלל? זכתה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה ב־1990. מאוחר יותר, אנדרסון זכה הן ב"מגיש הבידור המוביל" והן ב"אישיות הקומדיה המובילה ברדיו" בטקס פרסי הקומדיה הבריטיים ב-1991. בשנת 2023 הוא מונה לעמית כבוד במכללת סלווין, קיימברידג'.
הערות שוליים

↑  comedygigs.co.uk, Clive Anderson | Band | Gig Listings - Artist Listed on Comedy Gigs, www.comedygigs.co.uk (באנגלית)
↑  Clive Anderson - Awards, IMDb (באנגלית אמריקאית)
↑  BBC - Radio 4 - Presenter - Clive Anderson, web.archive.org, ‏2005-11-02
1 2 3  https://www.heraldscotland.com/life_style/arts_ents/17686137.clive-anderson-identify-scottishness-dont-think-audiences-see-scottish/
↑  Some Gaytonians, www.jeffreymaynard.com
↑  What Became of the Bank Manager?, BBC Radio 4, 22 November 2009
↑  Alumni - Cambridge Footlights, web.archive.org, ‏2014-05-14
↑  Clive Anderson: how much has actually changed in my 40 years at the Fringe?, ‏2017-08-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Five stars that walked out of their interviews and never came back". BBC News (באנגלית בריטית). 2016-08-02. נבדק ב-2023-11-25.
↑    Dominic Cavendish, ‏Clive Anderson: 'For most people, I have ceased to exist!', The Telegraph, 5 August 2014
↑  BBC - (none) - Unreliable Evidence, www.bbc.co.uk
↑  Dowell, Ben (2008-04-07). "Anderson goes full time on Loose Ends". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-11-25.
↑  BBC Radio Scotland - The Guessing Game, BBC (באנגלית בריטית)
↑  British Medical Journal Publishing Group, Jane Anderson: HIV and human rights, BMJ 358, 2017-08-02, עמ' j3667 doi: 10.1136/bmj.j3667
↑  Paul English, Funnyman Clive Anderson admits he'd love to buy in to Rangers, Daily Record, ‏2012-04-03 (באנגלית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2007-09-27
↑  2010-10-21T00:00:00+01:00, Clive wows 'em, Law Gazette (באנגלית)
↑  British Comedy Awards, web.archive.org, ‏2007-09-27
↑  https://twitter.com/Selwyn1882/status/1709321244363911408, X (formerly Twitter)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3217 7602  LCCN: n96037994  NDL: 00665356  NTA: 124214754  VIAF: 75578960   WorldCat (עם VIAF): 75578960
רבי יוסי בר חנינא

ערך זה עוסק באמורא ארץ ישראלי, בן הדור השני והשלישי של האמוראים. אם התכוונתם לתנא בשם זה, ראו .
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור שני לאמוראים – דור שלישי אמוראים
 רבותיו:  רבי יוחנן
 תלמידיו:  רבי אבהו, רב חמא בר עוקבא (מסרו בשמו דברי הלכה), רבי יהודה בן פזי
 בני דורו:  ריש לקיש, רבי אלעזר בן פדת
 
רבי יוסי בר חנינא היה אמורא ארצישראלי חשוב, משלהי הדור השני ומהדור השלישי של התקופה. היה מתלמידי רבי יוחנן, ושימש כדיין.
ביוגרפיה

רבי יוסי בר חנינא נסמך לרבנות בידי רבו רבי יוחנן, ובהמשך הפך רבי יוסי לגדול בתורה, עד שנחשב לתלמיד חבר של רבי יוחנן, ואף נחלק איתו כמה פעמים בהלכה. כך גם הכיר את ריש לקיש ורבי אלעזר בן פדת, וגם עמם מוזכר שנחלק כמה פעמים בהלכה. בתלמוד הוא מוזכר פעמים רבות, ומספר אמוראים שמסרו בשמו דברי הלכה, ביניהם רבי אבהו ורב חמא בר עוקבא. בכמה מקומות מוצאים כי רבי יוסי עסק גם בדברי אגדה ולא רק בהלכה.
ייתכן שהיה בנו של רבי חנינא בר חמא ודודו היה רבי פנחס בר חמא הכהן. אבל ככל הנראה, אביו רבי חנינא, לא היה אותו רב חנינא, שעליו מסופר, כי רבי יוחנן רצה לסומכו לרבנות, אך לא עלה בידו, עד שרבי חנינא הסביר לו כי הוא צאצא של בית עלי הכהן, שעליו נאמרה הקללה ” וְלֹא יִהְיֶה זָקֵן בְּבֵיתְךָ כָּל הַיָּמִים”, קללה המכוונת שלא יהיה זקן במשמעותו התורנית - רב - מצאצאיו של עלי, ואילו רבי יוסי ברבי חנינא - הוסמך, ובכל אופן יוצא כי רבי יוסי התייחס ככהן.[דרוש מקור]
הערכי תנאים ואמוראים מוכיח כי הגרסה הפוכה, ורבי יוסי בר חנינא הוא זה שרצה לסמוך את רבי שמעון בן אליקים, שהיה צעיר יותר, והיה תלמידו של ריש לקיש.
מכיוון שהיה דיין מומחה, ישנם ראשונים, כדוגמת הרמב"ם והרמ"ה, המצדדים לפסוק כמותו אף במקום שנחלק עם רבי יוחנן שהיה רבו המובהק. אולם, הרשב"א סבור כי במקרה שנחלק עם רבי יוחנן יש לפסוק כרבי יוחנן, ולדעת הרא"ש טעמו מפני שרבי יוחנן היה רבו המובהק.
הערכה

רב אסי כינה את רבי יוסי בר חנינא: "גברא רבה. כמו כן, בהיותו יושב כדיין, נאמר עליו שהוא יודע לרדת לעומקו של דין. נחשב לחכם מרכזי ומשפיע, כך שבכל פעם שנאמר בתלמוד "מחכו עליה במערבא" (גיחכו על חידוש כלשהו בארץ ישראל), הכוונה היא לרבי יוסי בר חנינא.
לאחר פטירתו של רבי יוסי בר חנינא, אמר רבי זירא כי הוא נגלה אליו בחלום, וסיפר לו על מקומו בגן עדן: ”אמש נראה לי רבי יוסי ברבי חנינא, אמרתי לו אצל מי אתה תקוע? אמר לי אצל רבי יוחנן...”
מתורתו

נהג לומר ”כל מי שאומר דברי תורה ברבים, ואינם ערבים על שומעיהן כדבש... נוח לו שלא אמרן.” כך גם היה אומר: ”כל אהבה שאין עימה תוכחה - אינה אהבה... (ו)התוכחה מביאה לידי אהבה.”
פסקיו

חצרו של אדם קונה שלא מדעתו
תפילות, אבות תקנום
לקריאה נוספת

י"ש צורי, רבי יוסי בר חנינא מקסרין, ירושלים: ספריה ביוגרפית-תלמודית (דפוס ציון), תרפ"ו.
קלאוס טנשטדט

| --- | --- |

 לידה:  6 ביוני 1926 מרזבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  11 בינואר 1998 (בגיל 71) Heikendorf, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Klaus Hermann Wilhelm Tennstedt 
 מוקד פעילות:  גרמניה, גרמניה המזרחית 
 תקופת הפעילות:  מ-1958 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  EMI 
 פרסים והוקרה:  Culture and Science Award of the City of Kiel (1992)  פרס גרמופון למפעל חיים (1994)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
קלאוס טנשטדט (בגרמנית: Klaus Tennstedt; ‏6 ביוני 1926, מרסבורג, גרמניה – 11 בינואר 1998) היה מנצח גרמני.
ביוגרפיה

קלאוס טנשטדט למד נגינה בכינור ופסנתר בקונסרבטוריון של לייפציג. בשנת 1948 התקבל ככנר ראשי לתזמורת התיאטרון העירוני בהאלה, אולם פגיעה באצבעו שמה קץ לקריירה שלו ככנר, ולאחר מכן עבד כמדריך זמרים באותו תיאטרון. בהמשך ניתב טנשטדט את כשרונותיו לניצוח. בשנת 1958 התמנה למנהל מוזיקלי באופרה של דרזדן, ובשנת 1962 למנהל המוזיקלי של התזמורת והתיאטרון של שוורין.
טנשטדט היגר מגרמניה המזרחית בשנת 1971, וקיבל מקלט מדיני בשוודיה. הוא ניצח בגטבורג על תזמורת התיאטרון, ובסטוקהולם על התזמורת הסימפונית של רדיו שוודיה. בשנת 1972 התמנה למנהל מוזיקלי כללי של האופרה של קיל בצפון גרמניה. משנת 1979 עד 1982 כיהן כמנצח ראשי של תזמורת רדיו צפון גרמניה בהמבורג.
במהלך 1974 הופיע לראשונה בצפון אמריקה, בניצוח על התזמורת הסימפונית של טורונטו. זמן קצר אחר כך, בדצמבר של אותה שנה, הופיע לראשונה בארצות הברית, עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוח על הסימפוניה השמינית של אנטון ברוקנר. נורמן לברכט מספר בספרו "אגדת המאסטרו" שכאשר שאלה הנהלת תזמורת בוסטון את טנשטדט על מה ירצה לנצח, השיב: "אתם רוצים להגיד שאני יכול לבחור?" הקונצרטים שלו נחלו הצלחה רבה, וכתוצאה מכך הופיע כמנצח אורח בפסטיבל טנגלווד בשנת 1975. הופעתו הראשונה כמנצח אופרה בארצות הברית הייתה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בשנת 1983, שם ניצח על הפקת "פידליו" של בטהובן. כמנצח אורח הופיע גם עם תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של שיקגו והפילהרמונית של ניו יורק.
הופעתו הראשונה בלונדון הייתה עם התזמורת הסימפונית של לונדון בשנת 1976. בשנת 1977 ניצח לראשונה על הפילהרמונית של לונדון, הופעה שאחריה התמנה למנצח אורח ראשי של התזמורת משנת 1980 ובהמשך, משנת 1983, למנצחה הראשי. בריאותו הרעועה אילצה אותו לפרוש מן התפקיד בשנת 1990 ולאחר מכן הכתירה אותו הפילהרמונית של לונדון בתואר מנצח כבוד. הוא חזר אומנם לנצח על קונצרטים של מאהלר בנובמבר 1991 (הסימפוניה השישית) ובמאי 1993 (הסימפוניה השביעית), אך בעצת רופאיו פרש כליל מן הניצוח באוקטובר 1994.
בשנת 1978 טנשטדט ניצח על הפילהרמוניה הישראלית, המנצח הגרמני הראשון מדורו לנצח עליה; עד אז הפילהרמוניה לא הזמינה מנצחים גרמנים בגלל קשריהם עם משטר הנאצי.
הקלטותיו כוללות את מחזור הסימפוניות השלם של גוסטב מאהלר.
קרב עמק איילון (אוניית מעפילים)

| --- | --- |
אניית המעפילים בהספנה לאחר מבצעי ההעפלה.
אניית המעפילים בהספנה לאחר מבצעי ההעפלה.
 תיאור כללי
 צי:  ההעפלה
 דגל הצי:  דגל איטלקי
 חברת ספנות:  המוסד לעלייה ב'
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בנויה מעץ
 תחילת הבנייה:  1945
 מיקום:  יציאה מבנדול, צרפת
 מידות
 אורך:  37 מטר
 רוחב:  8.5 מטר
 שוקע:  3.5 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  8 קשר
 מספר נוסעים:  705 מעפילים
 מספר תרנים:  שני תרנים
 הנעה:  מנוע דיזל
קרב עמק איילון (אוניית מעפילים) הייתה האונייה האחרונה בין אוניות ההעפלה. שמה המקורי היה Fabio וכינויה "המורד". אוניה זו הגיעה בליל 28 במאי 1948, ו-706 מעפיליה הורדו בחוף קיסריה. ההפלגה כולה נערכה באופן חוקי, שכן היא הפליגה לאחר קום המדינה.
האונייה

שמה של האונייה – בעקבות קרב לטרון שנערך בעצם אותם הימים. הספינה יצאה לדרך לאחר הכרזת המדינה והגיעה באין מפריע לארץ. היא נכללת ברשימת הפלגות עליה ב' משום שהפעלתה הייתה עדין במסגרת המבצעית של מפעל ההעפלה.
הספינה צוידה במזון ל־16 ימי הפלגה; ב־20 טון מים; ב־22 טון דלק לפי צריכה של 1,400 ק"ג ליממה. כן צוידה בשתי סירות עץ, בשתי רפסודות ובשלוש סירות גומי ל־30 איש כל אחת.
צוות האונייה היה איטלקי. הקברניט צ'ירו פלומבה איטלקי, מפקד דוד שטרן מהפלי"ם, אלחוטנית רות חייקין -עופר. מלווים: גלעדה הלוי (חובשת), ווילי רוסטוקר מתנדב מקנדה.
בעשרת הימים שלפני ההפלגה רוכזו במחנות בדרום צרפת בשתי קבוצות. במחנה הגדול 500 בני נוער מצ'כיה והונגריה ובמחנה הקטן כ-200 בני נוער מצפון אפריקה.
העלאת המעפילים נעשתה במפרץ בחוף הצרפתי סמוך לבנדול (Bandol). המעפילים הגיעו במשאיות נהוגות על ידי חיילים ארץ ישראלים בצבא הבריטי. הצרפתים לא הפריעו.
ההפלגה נערכה ללא הפרעות בנתיב השגרתי דרך תעלת מסינה כרתים וצפון קפריסין, ומשם לחוף קיסריה.
היה חשש שהצי המצרי יתנכל לספינה ולצורך הגנתה המלווים צוידו בארבעה מקלעים, תשעה סטנים ורובה אחד. אולם ההפלגה עברה ללא אירועים מיוחדים. למעט רגעי מתח כאשר אח"י אילת (א-16) התקרבה אליה ולא היה ברור תחילה באיזו ספינת מלחמה מדובר. הוקם קשר צעקות האונייה הורידה את מעפיליה באמצעות סירות הפלי"ם בחוף קיסריה ב־29 במאי 1948. לאחר מכן המשיכה לנמל חיפה שהיה עדין בשליטת הבריטים. צוות המלווים עזב את הספינה בסירה למעגן הקישון שהיה בשליטת צה"ל. במהלך הדרך רדפה אחריהם סירת מנוע בריטית אך ללא הצלחה.
הגעת האונייה פורסמה כ” האוניה הראשונה לעליה חופשית למדינת ישראל”
בנסיבות שנוצרו עם הפסקת ההסגר הימי על ידי הבריטים לא נעשה יותר שימוש" בשם זה. והאונייה קיבלה את הכינוי המורד.
הפלגות נוספות

במהלך מלחמת העצמאות ביצעה האונייה עוד שתי הפלגות במסגרת עלית גח"ל והפלגת רכש נשק אחת
בספטמבר 1948 קבע המוסד לעלייה ב' את יהודה בן-צור כמפקד הספינה "המורד" ("פאביו" במקור), שיצאה בחצות בין 6 ל-7 בספטמבר מנמל גָאאֵטָה (Gaeta), - במערב איטליה כ-80 ק"מ מצפון מערב לנאפולי. עם 292 עולי גח"ל ומח"ל, רובם צעירים. בהפלגה נוצרה תקלה במצפן.
לאחר הצטיידות בדלק אך ללא תיקון המצפן יצאה "המורד" ב-7 בספטמבר חזרה לגאאטה ואספה 300 עולים. ב-9 בספטמבר עברה בתעלת מסינה והגיעה ב-17 בספטמבר לנמל חיפה.
מעפילים על סיפון "קרב עמק איילון".
צמד המלווים, וילי רוסטוקר (מימין) ויהודה בן-צור על הגשר של אוניית עולי גח"ל ומח"ל המורד, ספטמבר 1948.
לקריאה נוספת

הלל ירקוני, ספינות מעפילים מא' ועד ת', עמ' 222, הוצאת גוונים 2005.
רשימת מברקים בין האונייה למפקדת הפלי"ם. 25 - 30 במאי 1948, בארכיון מוזיאון ההעפלה וחיל הים.
הערות שוליים

↑  ביניהם משה זנבר לימים נגיד בנק ישראל.
↑  פרסום במוזיאון ההעפלה וחיל הים.
↑  ראה עדותו של יהודה בן-צור
קרל-היינריך פון שטילפנגל

| --- | --- |

קרל-היינריך פון שטילפּנָגֶל, 1941.
 לידה:  2 בינואר 1886 ברלין, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 הוצאה להורג:  30 באוגוסט 1944 (בגיל 58) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי של פרנקפורט 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הפרוסית 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1904–1944 (כ־40 שנה)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-30   מפקד הקורפוס ה-2   מפקד הארמייה ה-17
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה מבצע ברברוסה  קרב אומן  קרב קייב (1941)
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
קרל-היינריך פון שטילפּנָגֶל (בגרמנית: Carl-Heinrich von Stülpnagel;‏ 2 בינואר 1886– 30 באוגוסט 1944) היה גנרל בוורמאכט, ממשתתפי קשר העשרים ביולי שבעקבותיו הוצא להורג.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

קרל-היינריך פון שטילפנגל נולד ב-22 בינואר 1886 בברלין, והיה בנם של הגנרל-לויטננט הפרוסי הרמן פון שטילפנגל ושל אשתו לואיז לבית פריין פון דר טאן-רתסמהאוזן. הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית ב-1904 והצטרף לרגימנט הרגלים ה-115 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-1). בשנים 1911–1914 השתלם באקדמיה הצבאית הפרוסית ובמלחמת העולם הראשונה שימש כקצין במטה הכללי של החזית המערבית, ובסוף המלחמה שימש כקצין מטה בדיוויזיה ה-18. הוא עוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע ברייכסווהר ומ-1933, בוורמאכט. ב-1 באוקטובר 1935 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-30. בפברואר 1938 הוא מונה לסגן הרמטכ"ל (סגנו של פרנץ האלדר), וב-20 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-30 במאי 1940 מונה שטילפנגל למפקד הקורפוס ה-2, ופיקד עליו במהלך המערכה על צרפת. לאחר כניעת צרפת היה שטילפנגל ראש ועדת שביתת הנשק הגרמנית-צרפתית שמושבה היה בוויסבאדן, וב-20 בדצמבר 1940 מונה למפקד הארמייה ה-17. במבצע ברברוסה השתתף בהצלחה בקרבות הכיתור הגדולים: קרב אומן וקרב קייב. על כך עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל.
קיים קושי להסביר מדוע שטילפנגל, שיהיה לימים אחד מהקושרים האנטי נאציים האמיצים והמסורים ביותר, שיתף פעולה עם פשעי המלחמה בגזרתו. אין עוררין כי לשטילפנגל, כמפקד ארמייה באזור גליציה, הייתה אחריות לרצח היהודים באזור לבוב בידי האיינזצגרופן, אם כי יש הסבורים שהסתייג מהמעשים, בהתחשב בעמדתו האנטי נאצית המאוחרת יותר. המסמכים שיצאו ממטה הארמייה שלו לא מעידים על כך: הם כללו פקודות אנטישמיות קיצוניות, הוראות ליחס מחמיר יותר ליהודים בזמן פעולות תגמול נגד פרטיזנים, ועידוד אנטישמיות באוכלוסייה. מצד שני, מבחינה מספרית, נרצחו בשטח של שטילפנגל פחות יהודים מאשר בשטחם של מפקדים אחרים כמו אריך פון מנשטיין וולטר פון רייכנאו. כמו כן, מספר הקורבנות בגזרה עלה באופן משמעותי כאשר הוחלף שטילפנאגל בגנרל הרמן הות. יש הרואים בכך עדות שניסה למתן בפועל את מעשי הרצח, אך גם החוקרים המקלים יותר אינם מתכחשים לעצם אחריותו.
ב-פברואר 1942 הועבר שטילפנגל לצרפת ומונה למושל הצבאי בצרפת הכבושה. למרות הסתייגותו מהיטלר והנאצים הוא השליט בצרפת משלט דיכוי נוקשה בהוצאת בני ערובה, חברי מחתרת וקרוביהם להורג. כמו באוקראינה, גם בצרפת הוא נשא באחריות לרדיפתם וגירושם של יהודי צרפת. עם זאת, היינריך הימלר, מפקד הס״ס, טען שהיחסים העכורים בין שטילפנגל לס״ס האטו את גירוש היהודים למחנות השמדה, ובעקיפין, ששטילפנגל ניסה לחבל בגירוש.
בניו של שטילפנגל טענו לימים שהשואה הניעה אותו להצטרף לתנועת ההתנגדות הגרמנית, אך אין לכך הוכחות מוצקות. בפועל, אפשר רק לשער מדוע שטילפנגל הצטרף למחתרת האנטי נאצית. מכל מקום, מאז 1943 הוא הפך לאחד מחבריה המסורים והנאמנים ביותר. הוא יצר קשר עם קבוצת הקושרים באמצעות עוזרו אוברסט-לויטננט סזר פון הופאקר, שהיה דודנו של קלאוס שנק פון שטאופנברג.
ביוגרפיה > קשר ה-20 ביולי

שטילפנגל פעל במהירות ביום ה-20 ביולי 1944. עוד לפני שהגיעו הידיעות על גורלו של היטלר, הוא מיהר ואסר בפריז 1200 אנשי אס אס, אס דה וגסטפו בידיעתו של גינתר פון קלוגה, מפקד החזית המערבית, יש האומרים שמתוך כוונה להוציאם להורג. כאשר נודע שהיטלר לא נהרג, הורה לו פון קלוגה לשחרר אותם ויעץ לו ללבוש מדים אזרחיים ולהסתתר.
שטילפנגל קיבל פקודה להתייצב בברלין. כקצין גאה הוא לא הסתתר אלא נסע לברלין עם נהגו ושומר ראשו. בעברם ליד ורדן ביקש שטילפנגל לעצור ולהסתכל על שדה הקרב שם פקד על גדוד במלחמת העולם הראשונה. בהגיעו לגדת נהר מז ירה בראשו. הכדור עקר עין אחת ופגע קשה בשנייה. הוא הובהל במצב של הכרה מעורפלת כשהוא פולט את שמו של רומל, לבית החולים בוורדן, שם הוצאה העין השנייה.
למרות פציעתו הוא הובא לברלין ונערך לו משפט בבית הדין העממי, כשהוא מוטל עיוור על מיטה צבאית והשופט רולנד פרייזלר מחרף ומגדף אותו. הוא נידון למיתה והוצא להורג בתלייה בכלא פלצנזה ב-30 באוגוסט 1944.
לקריאה נוספת

ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, הוצאת שוקן, 1962
הערות שוליים

↑  פון הופאקר נאסר ב-26 ביולי 1944 ולאחר חקירה בעינויים בה הסגיר את ארווין רומל, נשפט למוות בבית הדין העממי על ידי רולנד פרייזלר ונתלה בכלא פלצנזה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520873505171  BnF: cb12238092t (data)  GND: 118855433  ISNI: 0000 0001 2210 9021  LCCN: nr90001206  NTA: 07517278X  SUDOC: 073437115  VIAF: 50022907   WorldCat (עם VIAF): 50022907
רג'י אפשואו

| --- | --- |

אפשואו בשנת 2018
 לידה:  7 באפריל 1995 (בן 29) צ'טנוגה, טנסי, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03
 מספר:  30
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי
 דראפט:  לא נבחר, 2017
 קבוצות כשחקן
 2017–2018   2018–2019   2019–2020   2020   2020–2021:  טיבינגן טייגרס   מוראבנק אנדורה   פלקנסטרו רג'אנה   מכבי חיפה   הפועל תל אביב
רג'ינלד יוג'ין אפשואו הבן (באנגלית: Reginald Eugene Upshaw Jr.; נולד ב-7 באפריל 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל תל אביב.
קריירת תיכונים ומכללות

אפשואו הוא בנם של סברינה ורג'י אפשואו האב, אשר שיחקו פוטבול באוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי. אפשואו למד בתיכון ביילור בצ'טנוגה, טנסי, שם למד כאתלט מצטיין. הוא זכה באליפות המדינה בקפיצה לגובה ובאליפות עם נבחרת הפוטבול והכדורסל של התיכון. אפשואו קיבל מספר הצעות למלגה מתיכונים עבור נבחרת הפוטבול שלהם, אך לאחר ששבר את רגל ימין, הוא בחר להתמקד בכדורסל. בעונתו האחרונה בתיכונים, אפשואו העמיד ממוצעים של 22 נקודות, 12 ריבאונדים ו-3 חסימות למשחק. הוא דורג בשלושה כוכבים על פי יכולתו בתיכונים ובחר ללכת לאוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי.
בעונתו הראשונה של אפשואו, הוא העמיד ממוצעים של 6.4 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק. בעונתו השנייה, הוא העמיד ממוצעים של 9.9 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק. מכללתו סיימה את העונה במאזן 16–19 והפסידה בסיבוב הראשון בטורניר אליפות המכללות.
בעונתו השלישית, נבחר אפשואו לקבוצה השלישית של העונה. מכללתו זכתה באליפות המחוז כשניצחה בגמר 53–55 את אוניברסיטת דומיניון העתיקה. אפשואו, שקלע תשע נקודות בגמר כולל ארבע הנקודות האחרונות של המשחק, נבחר לשחקן המצטיין. בטורניר אליפות המכללות, באחת ההפתעות הגדולות בהיסטוריה של הטורניר, מכללתו גברה על אוניברסיטת מדינת מישיגן 81–90, עם משחק טוב של אפשואו שקלע 21 נקודות והיה הקלע המוביל של המכללה. זה היה הניצחון הראשון של טנסי בטורניר מאז 1989. בסיבוב אחרי, בניגוד למשחק הקודם, מכללתו איבדה יתרון 25 והפסידה לאוניברסיטת סירקיוז, כשאפשואו קלע ב-1 מ-10 מהשדה ומסר אסיסט אחד. אפשואו העמיד ממוצעים של 13.7 נקודות, 8.5 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק בשנתו השלישית. לאחר העונה הוא עבר ניתוח בפרק כף היד.
בעונתו האחרונה במכללה, אפשואו העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. הוא מונה לקבוצה השנייה של ארצות הברית בכל המחוזות. לצד ג'אקורי וויליאמס, הוא הוביל פעם נוספת את מכללתו לטורניר אליפות המכללות. בסיבוב הראשון, מכללתו ניצחה את אוניברסיטת מינסוטה 72–81 כשאפשואו קלע 19 נקודות, במשחק בו טנסי הייתה הפייבוריטית על פי ההימורים. בסיבוב אחרי, טנסי הפסידה 65–74 לאוניברסיטת באטלר.
קריירה מקצועית

בשנת 2017, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, החל אפשואו לשחק במילווקי באקס בליגת הקיץ של ה-NBA. במקום להצטרף למחנה האימונים שלהם לקראת העונה, הוא חתם לעונה בטיבינגן טייגרס מהליגה הגרמנית. בנוגע לבאקס אמר אפשואו, "לא הרגשתי שהחוזה שהיה לי איתם היה הטוב ביותר עבורי בשנה הראשונה שלי". בטייגרס העמיד אפשואו ממוצעים של 14.4 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
ב-2018 חתם אפשואו בלוס אנג'לס קליפרס במסגרת ליגת הקיץ. ב-11 ביולי הוא תרם 24 נקודות, 9 ריבאונדים, 2 אסיסטים וחטיפה בניצחון 74–88 על וושינגטון ויזארדס. ב-27 ביולי, חתם אפשואו במוראבנק אנדורה מהליגה הספרדית.
ב-30 ביולי 2019, חתם אפשואו בפלקנסטרו רג'אנה מהליגה האיטלקית. הוא העמיד ברג'אנה ממוצעים של 11 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק. ב-27 במאי 2020, חתם אפשואו במכבי חיפה ממהליגה הישראלית. הוא העמיד ממוצעים של 13.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק.
ב-15 באוגוסט 2020, חתם אפשואו בהפועל תל אביב.
הערות שוליים

↑  עמרי מנהיים, ‏רכש מבטיח: רג'י אפשואו חתם במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 27 במאי 2020
↑  רג'י אפשואו מצטרף להפועל "SP מצר" ת"א, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏14 באוגוסט 2020
רג'ינה קלצ'ו

רג'ינה קלצ'ו SpA (באיטלקית: Reggina Calcio) הוא מועדון כדורגל מהעיר רג'ו די קלבריה. המועדון הוקם בשנת 1914 כאשר שמו היה רג'ו קלבריה ובשנת 1986 הוקם מחדש ושמו שונה לרג'ינה קלצ'ו. המועדון משחק בליגה האיטלקית השנייה.
בסוף עונת 2008/2009 ירד מליגת העל האיטלקית לליגה האיטלקית השנייה
ובסוף עונת 2013/2014 ירד מהליגה האיטלקית השנייה לליגה האיטלקית השלישית. בסוף עונת 2019/20 שב לליגה האיטלקית השנייה.
קיריארכיה

קיריארכיה ("שלטון השליטים") הוא מונח מעולם הסוציולוגיה והביקורת הפמיניסטית בפרט, המתאר שיטת ארגון חברתי של שלטון ודיכוי, המאגד למערכת-על אחת אסופה של מערכות חברתיות דכאניות.
מקור המונח

המונח "קיריארכיה" הוא תחדיש שנטבע בשנת 2001 על ידי התאולוגית הפמיניסטית הגרמנייה אליזבת שוסלר פיורנזה (Elisabeth Schüssler Fiorenza), מהמילה היוונית κύριος (קוריאוס - אדון/שליט) ו- αρχειν (ארכיה - לשלוט). זוהי הרחבה של שוסלר פיורנזה למושג "פטריארכיה", אל מעבר לגבולות זהות מגדרית.
בשנים האחרונות, המושג זוכה לפופולריות גוברת בשיח הפמיניסטי התאורטי.
ההיבט הרעיוני

לקיריארכיה פנים רבות, אך בבסיסה היא מערכת המשמרת את בעלי הכוח בשלטון. כך, הקיריארכיה עשויה להתגלם כפטריארכיה; כשלטון האדם הלבן, כשלטון בעלי ההון, כשלטון האדם בטבע לעניין זכויות בעלי חיים וחשיבה סביבתית וכדומה.
לפי רעיון זה, אין לראות את מערכות הדיכוי השונות כמבודדות זו מזו, אלא ככאלה שמנהלות ממשק בינן לבין עצמן ומזינות אחת את השנייה, כך שהכוח מרוכז בידי בעלי הפריווילגיות המשמרים את כוחם. אמנם, אין חובה שתהיה חפיפה בין זהות השולטים בכל אחת מהמערכות הדכאניות (למשל, אדם יכול להיות בעל פריווילגיות הניתנות לו מתוקף היותו גבר במעמד סוציו-אקונומי גבוה, אך מדוכא בשל נטייה מינית הומוסקסואלית), אך לרוב הקיריארכיה מזוהה עם הקבוצה המייצגת את הזכר הלבן ההטרונורמטיבי ובעל הממון.
המונח קיריארכיה מבקש לקשר רעיונית בין הדיכויים כולם, ולאגד את שלל המאבקים החברתיים נגד אויבים משותפים. באופן השוואתי זה ניתן להבחין ביתר קלות בנקודות השקה בין המערכות הדכאניות השונות, הן בדרך הדיכוי והן במאבק נגדו.
ראו גם

פמיניזם
פטריארכיה
הגמוניה
מטריארכיה
הערות שוליים

↑  Schüssler Fiorenza, Elisabeth (2001). "Glossary". Wisdom Ways: Introducing Feminist Biblical Interpretation. New York: Orbis Books
↑  Kwok, Pui-lan (2009). "Elisabeth Schüssler Fiorenza and Postcolonial Studies". Journal of Feminist Studies in Religion (Indiana University Press) 25 (1): 191–197
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלייב באנקר

| --- | --- |

קלייב באנקר בהופעת איחוד עם ג'ת'רו טאל
 לידה:  30 בדצמבר 1946  (בן 77) לוטון, המפשייר, אנגליה
 מוקד פעילות:  לונדון, בריטניה
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 עיסוק:  מתופף
 זרם:  הפלישה הבריטית
 סוגה:  רוק מתקדם הארד רוק ג'אז פולק רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים כלי הקשה
 חברת תקליטים:  קריילס רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'ת'רו טאל אולי ג'ון רות' מנפרד מן סטיב האו
 פרופיל ב-IMDb
 
קלייב ויליאם באנקר (באנגלית: Clive William Bunker; נולד ב-30 בדצמבר 1946) הוא מתופף בריטי. ידוע בעיקר בשל היותו המתופף המקורי בלהקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל. באנקר טוען כי מעולם לא ידע הכל על סודות התיפוף, ונגינתו היא כלי המאפשר לו לחקור את הרוקנרול והבלוז. הוא מציין כהשראה העיקרית שלו את המתופפים ג'ינג'ר בייקר ומיטש מיטשל ובאדי ריץ'.
ביוגרפיה > ראשית חייו

באנקר נולד בלוטון, המפשייר, ולמד תופים מגיל צעיר. בשנות השישים החל לנגן עם להקתו הראשונה, "The Warriors". מאוחר יותר הקים באנקר יחד עם מייק אברהמס (אנ') את הלהקה "McGregor's Engine". בתקופה זו שבה הופיע באנקר בפאבים קטנים, לא הייתה לו מערכת תופים סטנדרטית, אלא אוסף של תופים מיצרנים שונים, שבאנקר מצא והרכיב לכדי מערכת.
ביוגרפיה > ג'ת'רו טאל

בין 1967 ל-1971 היה באנקר המתופף של להקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל. הוא הצטרף אליה עם הקמתה, והיה שותף ביצירת כמה מהאלבומים החשובים של הלהקה, ובסוגת הרוק המתקדם בכלל, כדוגמת This Was, Stand Up ו- Benefit. לאחר שפרסם עם הלהקה את האלבום המצליח ביותר שלה עד אותו הזמן, Aqualung, החליט לפרוש מהלהקה כדי להתחתן ולבלות יותר זמן עם אשתו.
הוא הוחלף על ידי בארימור בארלו, חבר וותיק של הסולן איאן אנדרסון. באנקר התראיין על החלטתו לעזוב בשנת 1990, וסיפר כי: "תמיד אמרתי לאיאן, 'אם אמצא את הגברת הנכונה, אני אלך', ועשיתי בדיוק את זה. היה זה בדיוק בתחילת סיבוב ההופעות העולמי שלהם ב-71', וידעתי שלא אוכל לחזור לבריטניה לתקופות ארוכות. לכן חשבתי שאדיף שאסיים עם זה. חוץ מזה, בארי [בארימו בארלו] תמיד היה מוכן להצטרף, אז ידעתי שלא אעזוב אותם במצב קשה. אתה חייב להבין, לא היה לנו חופש אז; זו הייתה עבודה ללא הפסקה, ואני רציתי לבלות עם אשתי".