stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרפובליקה הרומית
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > אסיפות מחוקקות

מעמדה המשפטי של האזרחות הרומית היה מוגבל ותנאי הכרחי חיוני לבעלות על זכויות משפטיות חשובות רבות, כגון הזכות למשפט ולערעור, להתחתן, להצביע, לכהן בתפקיד, להתקשר בחוזים מחייבים ולפטורים מיוחדים ממס. אזרח זכר בוגר עם סט מלא של זכויות משפטיות ופוליטיות כונה optimo iure (מילולית "בעל הזכויות הגדולות ביותר"). אזרחים כאלה בחרו את האסיפות שלהם, והאסיפות בחרו בתורן את בעלי התפקיד, חוקקו חקיקה, עמדו בראש משפטי תיקי הון, הכריזו מלחמה ושלום והקימו או ביטלו אמנות. היו שני סוגים של אסיפות מחוקקות: comitia ('ועדות'), שהיו אסיפות של כל האזרחים שהם optimo iure, ו-consilia ("מועצות"), שהיו אסיפות של קבוצות ספציפיות של אזרחים optimo jure. עמ' 251
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > אסיפות מחוקקות > אספת הקנטוריות

האזרחים היו מאורגנים בקנטוריות ובשבטים (אנ') אשר התאספו באסיפות משלהם. אספת הקנטוריות הייתה אספת אנשי צבא. נשיא האספה היה בדרך כלל קונסול. קנטוריות הצביעו, בזו אחר זו, עד שהצעה קיבלה את תמיכת הרוב. באספת הקנטוריות נבחרו בעלי משרה שהיו בעלי אימפריום, כלומר הסמכות, העוצמה והרשות לצווֹת. אלו היו קונסולים ופראיטורים. היא גם בחרה בקנסורים. רק אספת הקנטוריות יכולה הייתה להכריז מלחמה ולאשר את תוצאות מפקד האוכלוסין.עמ' 257 היא שימשה כערכאת הערעור הגבוהה ביותר בתיקים שיפוטיים מסוימים. האספה נחלקה לשבע מחלקות, כל מחלקה (מלבד הפרשים והפרולטריים) חולקה לשנים: צעירים (בני 18–46) ובכירים (שהיו בגילאים 47 ומעלה).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
חלוקת ההצבעה באספת הקנטוריות
| מחלקה | דרג הכנסה | מספר קנטוריות | הערות |
| פרשים |  | 18 | מצביעים ראשונים |
| ראשונה | 100,000 איסר | 80 | 40 קנטוריות מבוגרים ו־40 צעירים |
| שנייה | 75,000 איסר | 22 | 10 קנטוריות מבוגרים, 10 צעירים ו־2 קנטוריות של נפחים ונגרים המצביעות אחת עם הבכירים והשנייה עם הצעירים |
| שלישית | 50,000 איסר | 20 | 10 קנטוריות מבוגרים ו־10 צעירים |
| רביעית | 25,000 איסר | 20 | 10 קנטוריות מבוגרים, 10 צעירים |
| חמישית | 11,000 איסר | 32 | 15 קנטוריות מבוגרים, 15 צעירים נוספות ו־2 קנטוריות של חצוצרנים המצביעות אחת עם הבכירים והשנייה עם הצעירים |
| פרולטריים | חסרי רכוש | 1 |  |
| סה"כ |  | 193 |  |
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > אסיפות מחוקקות > אספת השבטים

אספת השבטים, כלומר אזרחי רומא, נוהלה על ידי קונסול, והורכבה מ-35 שבטים. ברגע שהצעה קיבלה תמיכה מרוב השבטים, הסתיימה ההצבעה. אף על פי שלא העבירה חוקים רבים, אספת השבטים בחרה בקוואיסטורים, איידילים וטריבונים צבאיים.
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > אסיפות מחוקקות > המועצה הפלבאית

המועצה הפלבאית (אנ')עמ' 196 הייתה זהה לאספת השבטים, אך לא כללה את הפטריציים. הם בחרו קצינים משלהם, טריבונים פלבאיים ואיידילים פלבאיים. בדרך כלל טריבון פלבאי היה ראש האספה. אספה זו העבירה את רוב החוקים, ויכלה לשמש כבית משפט לערעורים.
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים

כל בעל תפקיד רפובליקני החזיק בסמכויות חוקתיות מסוימות. לכל אחד הוקצה פרובינקיה על ידי הסנאט. בהוראתו המקורית שימש המונח "פרובינקיה" לציון מרחב סמכות של פקיד שלטון או מצביא. מרחב זה לא היה בהכרח מרחב גאוגרפי. ברבות הימים נעשה שימוש נפוץ יותר במונח לציון הוראתו הגאוגרפית-מנהלית.עמ' 101 סמכויותיו של בעל התפקיד הגיעו מאנשי רומא (הן הפלבאים והן הפטריציים).[209] האימפריום הוחזק על ידי קונסולים ופרייטורים כאחד. להלכה הייתה זו הסמכות לפקד על כוח צבאי בלבד, אך למעשה, היא התרחבה בתחומים ציבוריים אחרים, כמו דיפלומטיה ומערכת המשפט. במקרים קיצוניים בעלי סמכות האימפריום היו יכולים לגזור עונש מוות על אזרחים רומאים. לכל בעלי התפקיד היה גם כוח של coercitio (כפייה). בעלי התפקיד השתמשו בכוח זה כדי לשמור על הסדר הציבורי על ידי הטלת עונש על פשעים.עמ' 97 לבעלי התפקיד הייתה הן הסמכות והן החובה לחפש אחר סימנים מן האלים נוגע להחלטה שעמדה בפניהם. כוח זה יכול היה לאפשר להם לחסום יריבים פוליטיים.
הגבלה אחת על כוחו של בעל תפקיד הייתה זו של הקולגה ('קולגיאליות'). כל משרה שלטונית התנהלה במקביל על ידי לפחות שני אנשים וזאת כדי למנוע נסיבות בהן ירוכז כוח רב מדי בידיו של אדם אחד. הגבלה נוספת כזו הייתה הפרובוקציה (זכות הערעור של מורשע). בהיותם ברומא, כל האזרחים היו מוגנים מפני כפייה, על ידי פרובוקציה, צורה מוקדמת של הליך הוגן. זה היה הליך המבשר את ההליך של הבאס קורפוס. אם בעל משרה כלשהו ניסה להשתמש בסמכויות המדינה נגד אזרח, אותו אזרח יכול היה לערער על החלטת בעל המשרה לטריבון. בנוסף, לאחר שתסתיים תקופת כהונתו של בעל משרה, הוא ייאלץ להמתין תקופת צינון של עשר שנים לפני שיוכל לשמש שוב בתפקיד זה. זה יצר בעיות עבור כמה קונסולים ופראטורים, ובמקרים אלה הללו הוארכה תקופת הכהונה מדי פעם על ידי כך שלמעשה, הם שמרו על סמכויות הכהונה (בתור פרומג'יסטראט) מבלי להחזיק בכהונה זו באופן רשמי.עמ' 113
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > דיקטטור

בעתות חירום צבאיות, מונה דיקטטור לתקופה של שישה חודשים.עמ' 24 הממשל החוקתי פורק, והדיקטטור היה השליט המוחלט של המדינה. כאשר הסתיימה כהונתו של הדיקטטור, הוחזר הממשל החוקתי.
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > קנסור

הקנסור היה בעל משרה ברומא העתיקה שהיה אחראי על קיום מפקד האוכלוסין, פיקוח על המוסר הציבורי ופיקוח על היבטים מסוימים של כספי הממשל. כוחו של הקנסור היה מוחלט: אף בעל תפקיד אחר לא יכול היה לבטל את החלטותיו למעט קנסור אחר שירש אותו. הסדרת המוסר הציבורי של הקנסור היא מקור המשמעות המודרנית של המילים צנזורה וצנזורה. במהלך המפקד, הם יכלו למנות אזרחים לסנאט, או להדיח אותם מהסנאט.עמ' 26
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > קונסול

הקונסולים של הרפובליקה הרומית היו בעלי המשרה הרגילים הבכירים ביותר. כל קונסול שירת שנה אחת.עמ' 20 סמכויות קונסולריות כללו את האימפריום, הסמכות של מלכי רומא לשעבר. לקונסולים היה כוח עליון בעניינים אזרחיים וצבאיים כאחד. בהיותם בעיר רומא, היו הקונסולים ראשי הממשל הרומי. הם היו יושבי הראש בישיבות הסנאט והאסיפות. מחוץ לאיטליה פיקד כל קונסול על צבא.עמ' 179 סמכותו בחו"ל הייתה כמעט מוחלטת.
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > טריבון

מכיוון שהטריבונים ייצגו את מגזר הפלבאים, הם נחשבו קדושים (אנ') על פי המשפט הרומי. קדושתם נאכפה על ידי התחייבותם של הפלבאים להרוג כל מי שפגע בטריבון או הפריע לו במהלך כהונתו. פגיעה בטריבון, התעלמות מהווטו שלו או הפרעה לטריבון בכל דרך אחרת הייתה עבירה שגררה עונש מוות.עמ' 23
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > פראיטור

פראיטורים יישמו את החוק האזרחי.עמ' 32ופיקדו על צבאות פרובינקיאליים.
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > איידיל

איידילים היו קצינים שנבחרו לנהל ענייני פנים ברומא, כגון ניהול משחקים ומופעים ציבוריים.
המערכת החוקתית בתקופת הרפובליקה > בעלי תפקידים > קוואיסטור

קוואיסטורים סייעו בדרך כלל לקונסולים ברומא, ולמושלים במחוזות. תפקידיהם היו לעיתים קרובות בנושאים כלכליים.
יהודים ויהודה בתקופת הרפובליקה > יהדות רומא

לא ידוע בדיוק מתי נוסדה קהילה יהודית ברומא, הידיעה הראשונה על הימצאותה של קהילה היא משנת 139 לפנה"ס והיא מתייחסת לגרושם לכאורה של היהודים מהעיר על ידי בעל משרה שיפוטית ברומא, קורנליוס סקיפיו היספנוס (Gnaeus Cornelius Scipio Hispanus), אולם לפי דעה אחרת מדובר בטעות בקריאת הטקסט והוא אינו מתייחס ליהודים. יש הרואים את כריתת הברית בין החשמונאים לרומא בשנת 161 לפנה"ס כזמן ייסוד הקהילה היהודית ברומא.
עם כיבוש יהודה על ידי פומפיוס הגיעו שבויי מלחמה יהודים לרומא שחלקם נפדו על ידי הקהילה המקומית, על פי דבריו של מרקוס טוליוס קיקרו בנאומו משנת 59 לפנה"ס נראה שהקהילה היהודית הייתה גדולה ובעלת השפעה בעיר. מבחינה פוליטית היהודים נטו לתמוך ביוליוס קיסר, אם מפני שאישר את זכויותיהם הדתיות והקהילתיות ואם מפני ששנאו את אויבו פומפיוס על שום שחילל את בית המקדש.
ראו גם

הצבא הרומי
מוסדות פוליטיים ברומא
מיתולוגיה רומית
אסיה הקטנה בתקופה הרומית
לקריאה נוספת > מקורות עתיקים

טיטוס ליוויוס, "תולדות רומא", תרגום על ידי שרה דבורצקי, מוסד ביאליק.
סאלסטיוס, "קאטלינה, יוגראתא, קטעים מדברי הימים", תרגום על ידי שרה דבורצקי, מוסד ביאליק.
פוליביוס, היסטוריה, תרגום על ידי בנימין שומרון, מוסד ביאליק.
זרי"ם קארקפינו, חיי יום יום ברומא.
פלוטארכוס, חיי אישים.
לקריאה נוספת > מקורות מודרניים

תאודור מומזן, דברי ימי רומא, תרגום על ידי דוד קלעי, הוצאת מסדה, 1961
רונלד סיים, המהפכה הרומית, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1939
ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן
פרגוס מילר, הרפובליקה הרומית בראי ההגות המדינית, החברה ההיסטורית הישראלית, 2012
Momigliano, A; Lintott, A. "senatus consultum ultimum". In OCD4 (2012).
Golden, Gregory K (2013). Crisis management during the Roman republic. Cambridge University Press. ISBN 978-1-107-05590-2. OCLC 842919750.
טטיאנה מסלני

| --- | --- |

טטיאנה מסלני בכנס קומיק-קון, סן דייגו, יולי 2016
 לידה:  22 בספטמבר 1985 (בת 39) רג'יינה, ססקצ'ואן, קנדה
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  Dr. Martin LeBoldus High School  אוניברסיטת רג'יינה 
 בן או בת זוג:  Brendan Hines   טום קאלן (2011–2019) 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה
 פרופיל ב-IMDb
 
טטיאנה גבריאל מסלני (באנגלית: Tatiana Gabrielle Maslany;‏ נולדה ב-22 בספטמבר 1985) היא שחקנית קנדית, נודעת בשל תפקידה בסדרת המדע הבדיוני "אורפן בלאק", בה היא מגלמת חמש דמויות ראשיות שונות. על משחקה בסדרה היא זכתה בפרס אמי לשנת 2016 מתוך שלוש מועמדויות וגם מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשנת 2014.
ביוגרפיה

נולדה ברג'יינה, ססקצ'ואן שבקנדה, בתם של דן, חוטב עצים ורנטה, מתרגמת. יש לה שני אחים צעירים, ביניהם השחקן דניאל מסלני. מסלני למדה גרמנית לפני שלמדה לדבר אנגלית. בנוסף, סבה וסבתה דיברו גרמנית סביבה בילדותה. היא גם דוברת ספרדית.
מסלני רקדה מגיל ארבע, ומגיל תשע החלה לשחק בהפקות תיאטרון ובמחזות זמר מקומיים. בגיל 20 עברה להתגורר בטורונטו, אונטריו.
קריירה

בשנת 2007 שיחקה בדרמה הטלוויזיונית "הכלה השודדת" ששודר ב־CBS, ומבוסס על הספר באותו שם פרי עטה של מרגרט אטווד שיצא ב-1993. באותה שנה שיחקה בסרט האימה של הבמאי ג'ורג' רומרו "יומן המתים".
מסלני כיכבה במספר סדרות נוספות במהלך שנות ה-2000, בהן "The Nativity",‏ "להיות אריקה" ו-"הארטלנד". ב-2013 זכתה בפרס "ACTRA" הקנדי על משחקה בסרט הקנדי "Picture Day", ובפרס "פיליפ בורסוס" על הופעתה בסרט העצמאי "Cas & Dylan" שביים ג'ייסון פריסטלי. סרטים נוספים בהם כיכבה הם "ג'ינג'ר סנאפס 2: ללא רסן" (2004),‏ "יומן המתים" (2007), "השומר" (2009) בכיכובו של וודי הרלסון, "סימנים של כבוד" (2007), ו"הברקה" (2008) בכיכובו של גרג קיניר.
משנת 2013 עד שנת 2017 במשך חמש עונות, גילמה את דמותה של שרה מאנינג וכל דמויות ה"שיבוטים" שלה בסדרת המדע הבדיוני המצליחה "אורפן בלאק". היא גם הפיקה את עונות 5-3 בסדרה זו. על משחקה בסדרה היא זכתה בפרס אמי לשחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה ב-2016, פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה ב-2013 ו-2014, פרס אגודת מבקרי הטלוויזיה ב-2013 ובפרס המסך הקנדי ב-2014, ובנוסף הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ב-2014, לעוד שני פרסי אמי לבידור בפריים טיים פעמיים ברציפות, ולפרס גילדת שחקני המסך ב-2015.
בשנת 2015 השתתפה בסרט הדרמה "האישה בזהב", בפלאשבקים על מלחמת העולם השנייה בדמותה הצעירה של מריה אלטמן, אותה גילמה הלן מירן. היא דוברת בעיקר גרמנית בסרט.
בשנת 2016 כיכבה מסלני בסרט העצמאי "החצי השני" שנכתב על ידי ג'ואי קליין ובו היא משחקת לצד בן זוגה טום קאלן. הופעת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל South by Southwest ב-12 במרץ 2016. מסלני שיחקה את התפקיד הראשי של לוסי בסרט הדרמה העצמאי "שני נאהבים ודוב" משנת 2016, לצדו של דיין דיהן בתפקיד רומן. 0 דרמת האינדי שני אוהבים ודוב משנת 2016, בכיכובו של דיין דהן בתפקיד רומן. הסרט עוקב אחר שתי הדמויות כשהן נפגשות באיפקס, איקאלואיט כדי למצוא שקט בחייהם. [36]
בשנת 2017 מסלני כיכבה בסרט "חזק יותר", בתפקיד ארין הארלי, מושא אהבתו של ג'ף באומן, קורבן הפיגוע במרתון בוסטון; את באומן גילם ג'ייק ג'ילנהול.
בשנת 2018 לוהקה לסדרת הדרמה של ראיין מרפי "פוזה" אך מאוחר יותר הוחלפה על ידי צארליין וודרד. היא שיחקה לצדה של ניקול קידמן בסרט הדרמה "הרסנית". בהמשך היא כיכבה לצד בריאן קראנסטון וטוני גולדווין בהפקה ברודוויי לסרט "רשת שידור" בה היא גילמה את דיאנה כריסטנסן, אותה דמות שגולמה בעבר על ידי מישל דוקרי במחזה שהוצג בלונדון. בשנת 2019 שיחקה בסרט העצמאי "Pink Wall" שביים וכתב טום קאלן.
בשנת 2020 גילמה את דמותה של האחות אליס במיני-סדרת הטלוויזיה של רשת HBO "פרי מייסון" לצדו של מת'יו ריס. בחודש ספטמבר אותה השנה טטיאנה לוהקה לתפקיד של גיבורת-העל הענקית הירוקה בסדרת טלוויזיה "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק" של היקום הקולנועי של מארוול כחלק משירות הסטרימינג של דיסני+. עם זאת, מסלני הכחישה זאת בחודש שלאחר מכן, ואמרה כי מדובר ב"הודעה לעיתונות שיצאה משליטה". אולפני מארוול לבסוף אישרו את ליהוקה מסלני בדצמבר 2020.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | ג'ינג'ר סנאפס 2: ללא רסן | רוח |  |
| 2007 | השליחים | לינדזי רולינס |  |
| 2007 | סימנים של כבוד | טטיאנה (קול) |  |
| 2007 | יומן המתים | מארי דקסטר |  |
| 2007 | Late Fragment | אינדיה |  |
| 2008 | הברקה | קאתי קארנס המבוגרת |  |
| 2009 | השומר | אולגה |  |
| 2009 | Grown Up Movie Star | רובי |  |
| 2009 | Hardwired | פאנק רד |  |
| 2010 | In Redemption | מרגרט |  |
| 2010 | Toilet | ליסה |  |
| 2011 | The Entitle (אנ') | ג'נה |  |
| 2011 | יפות רצח | אפריל |  |
| 2012 | לא תשכח | לילי |  |
| 2012 | Picture Day | קלייר |  |
| 2012 | Blood Pressure | קאט |  |
| 2014 | Cas and Dylan | דילן מורגן |  |
| 2015 | האישה בזהב | מריה אלטמן בצעירה |  |
| 2016 | החצי השני | אמילי |  |
| 2016 | שני נאהבים ודוב | לוסי |  |
| 2017 | חזק יותר | ארין הארלי |  |
| 2018 | הרסנית | פטרה |  |
| 2019 | Pink Wall | ג'נה |  |
| 2021 | ציידי הטרולים: עלייתם של הטיטאנים | אג'ה | דיבוב |
| 2023 | Butterfly Tale | ג'ניפר | דיבוב |
| 2025 | הקוף | לואיז שלבורן |  |
| TBA | Green Bank |  |  |
| TBA | Keeper | ליז |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998, 2000 | Incredible Story Studios | דמויות שונות | 2 פרקים |
| 2002–2003 | 2030 CE | רום גרייסון | 7 פרקים |
| 2004–2007 | renegadepress.com | מלאני | 13 פרקים |
| 2005 | Dawn Anna | לורן "לולו" דון ת'אוזנד (גיל 12) | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2006 | Booky Makes Her Mark | ביאטריס "בוקי" תומסון | סרט טלוויזיה של CBC |
| 2006 | Prairie Giant | פקידת קבלה במרפאה | 2 פרקים |
| 2006 | Trapped! | גוון | סרט טלוויזיה |
| 2007 | The Robber Bride | אוגוסטה | סרט טלוויזיה של Oxygen |
| 2007 | Sabbatical | גווינת' מארלו | סרט טלוויזיה של CTV |
| 2007 | רחש ההדים 2: החזרה הביתה | סאמי | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2008 | נקודת שבירה | פני | פרק: "Planets Aligned" |
| 2008 | פתאום כוכבת | זפלין דייר | 8 פרקים |
| 2008 | An Old Fashioned Thanksgiving | מתילדה באסט | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2008 | Would Be Kings | ריס | 2 פרקים |
| 2008–2010 | הארטלנד | קית' ביילי | 15 פרקים |
| 2009 | המאזין | האנה סימונס | פרק: "One Way or Another" |
| 2009–2011 | להיות אריקה | שרה ווקסלר | 4 פרקים |
| 2010 | Bloodletting & Miraculous Cures | ג'ניס | פרק: "All Souls" |
| 2010 | Cra$h & Burn | לינדזי | פרק: "Closure" |
| 2010 | The Nativity | מארי | מיני-סדרה; 4 פרקים |
| 2011 | אלפאס | טרייסי בומונט | פרק: "Anger Management" |
| 2011 | Certain Prey | קלרה רינקר | סרט טלוויזיה של USA |
| 2012 | עולם ללא קץ | האחות מאייר | 7 פרקים |
| 2013 | Cracked | היילי קוטורנו / איזבל אן פרגוס | פרק: "Spirited Away" |
| 2013 | מחלקת גנים ונוף | נדיה סטאצקי | 2 פרקים |
| 2013–2014 | Captain Canuck | מעיל אדום | דיבוב; (4 פרקים); סדרת רשת |
| 2013–2017 | אורפן בלאק | שרה מנינג אליזבת' "בת'" צ'יילדס אליסון הנדריקס קוסימה ניהאוס הלנה / רייצ'ל דנקן | תפקיד ראשי; (5 עונות); 50 פרקים מפיקה (עונות 5-3) |
| 2015 | בוג'ק הורסמן | מיה מק'קיבין | דיבוב; פרק: "Let's Find Out" |
| 2016 | רובוט צ'יקן | ברבי / דיילת | דיבוב; פרק: "Hopefully Salt" |
| 2018 | אנימלס | שרמן | דיבוב; פרק: "Roachella" |
| 2018 | היסטוריה שתויה | אמלין פנקהרסט | פרק: "Civil Rights" |
| 2018 | ציידי הטרולים | אג'ה | דיבוב; 2 פרקים |
| 2018–2019 | שלושה בהסוואה: סיפורי ארקדיה | אג'ה / המלכה קורנדה | דיבוב; 26 פרקים |
| 2020 | פרי מייסון | האחות אליס | מיני-סדרה |
| 2021 | The Harper House | אולי הרפק | דיבוב; 10 פרקים |
| 2021–2022 | Orphan Black: The Next Chapter | הקריינית | פודקאסט; 22 פרקים |
| 2022 | Power Trip | ג'יין | פודקאסט; 7 פרקים |
| 2022 | Bite Size Halloween | דיינה קאלגראס | פרק: "Snatched" |
| 2022–הווה | שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק | ג'ניפס וולטרס/הענקית הירוקה | תפקיד ראשי; 9 פרקים מועמדת לפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה |
| 2023 | בלתי מנוצח | טליה / אקווריה | דיבוב; 3 פרקים |
| 2025 | מסע בין כוכבים: אקדמיית צי הכוכבים |  | סדרה עתידית של פרמאונט+ |
| TBA | Invitation to a Bonfire | ורה אורלוב | סדרת טלוויזיה עתידית של AMC |
קרב דוג'יילה (1916)

לוטננט גנרל פנטון איילמאר - מפקד כח הפריצה הבריטי של המצור על כות
לוטננט גנרל פרסי לייק - מפקד כוח D של חיל המשלוח ההודי (מחליפו של ג'ון ניקסון)
מפקד הכוח הטורקי קולמר פון דר גולץ
קרב דוג'יילה התחולל ממזרח לעיר כות, במהלך מרץ 1916 בין כוח של הצבא הבריטי לבין כוח חסימה של צבא האימפריה העות'מאנית במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. הקרב היה הקרב הרביעי שניהלו הבריטים במאמץ לשחרר את הנצורים בעיר כות. הקרב הסתיים בכישלון הבריטים לפרוץ את קו ההגנה הרביעי שהקימו הטורקים בדוג'יילה, סיים את המאמץ הבריטי להציל את הנצורים והביא לכניעת הבריטים בכות.
רקע > פרוץ המלחמה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עמדו בריטניה והאימפריה העות'מאנית משני עברי המתרס. כצעד ראשון במערכה במסופוטמיה פלש צבא בריטניה לשאט אל ערב דרך המפרץ הפרסי בנובמבר 1914. מטרתה העיקרית של פעולה זו הייתה להגן על מרכזי ייצור הנפט בפרס (בעיקר בעיר הנפט אבאדן) ולהבטיח את חופש השיט במפרץ הפרסי למעבר מיכליות הנפט הבריטיות.
רקע > המערכה הראשונה לכיבוש בגדאד

כדי להבטיח את אחיזתם בדרום מזרח מסופוטמיה הרחיבו הבריטים את תחום אחיזתם וכבשו במהלך קרב בצרה את עיר המפתח בצרה שם הוקם הפיקוד הבריטי. בניגוד לבריטים, שהטילו למערכה כוחות חזקים ומיומנים, צמצמו הטורקים את כוחותיהם במסופוטמיה והעבירו יחידות לחזיתות אחרות. לאור הצלחות הבריטים הורה מפקד המערכה הבריטי, גנרל ג'ון ניקסון, לכוחותיו להמשיך להתקדם צפונה לאורך נהרות הפרת והחידקל ולכבוש את בגדאד.
במהלך 1915 ניצחו הבריטים במספר קרבות (אל-קורנה, שוויבה, עמארה, נאסריה וא-סין) שהביאו אותם לפאתי בגדאד. בנובמבר 1915, כשהם רק 15 ק"מ מבגדאד, התחולל קרב קטסיפון בין הבריטים לטורקים שהסתיים ללא ההכרעה אך עם נפגעים רבים לשני הצדדים דבר שאילץ את הבריטים לחזור לכות.
רקע > המצור על כות

הכוח הבריטי שנסוג לכות היה מורכב בעיקרו מחיילי הדיוויזיה ה-6 של "פונה" בפיקודו של מייג'ור גנרל צ'ארלס טאונסנד. עם ההגעה לכות ביקש טאונסנד ממפקדו גנרל ניקסון להמשיך בנסיגה עד לבצרה אך ניקסון הורה לכח להישאר ולהגן על העיר. החיילים הבריטים נערכו במערך הגנתי והניסיון של הטורקים לפרוץ לעיר נכשל. המפקד של הכח הטורקי, גנרל-פלדמרשל קולמר פון דר גולץ, הורה לחייליו (מהארמייה הטורקית ה-6) להטיל מצור על העיר וכן להקים מחסומים במורד החידקל כדי למנוע הגעת תגבורות בריטיות.
רקע > ההכנות הבריטיות לפריצת המצור

לפי הנחיותיו של גנרל ניקסון החלו ההכנות לפריצת המצור. ההערכות נעשתה בעיירה עלי אל-גרבי (כ-100 ק"מ במורד החידקל) והוביל אותה לוטננט גנרל פנטון איילמאר. לרשותו של איילמאר הועמד "קורפוס חידקל" שכלל, תחילה, 3 בריגדות ובהמשך הובאה למקום הדיוויזיה ה-7 של "מירוט" שהועברה מגזרת אירופה.
רקע > קרב שייח' סעד

ב-3 בינואר 1916 יצא כח בריטי, בפיקודו של פנטון איילמאר, לתקוף את קו ההגנה הראשון של הטורקים שהתחפרו בעיירה שייח' סעד. הקרבות נערכו על שתי גדות החידקל ועד 9 בינואר הצליחו הבריטים לפרוץ את קו ההגנה הטורקי. ניצחון זה הושג במחיר גבוה של כ-4,300 פצועים וחללים וזאת בזמן שהיחידות הטורקיות נסוגו באופן מסודר לקו ההגנה השני בשפך של ואדי לחידקל. תחת הלחץ של ג'ון ניקסון להמשיך בפריצת הדרך לכות יצא איילמאר, זמן קצר לאחר סיום קרב שייח' סעד, לפריצת קו ההגנה השני שנפרס כ-15 ק"מ במעלה הנהר בנקודה שבה מתחבר ערוץ ואדי, שזורם מצפון, לחידקל.
רקע > קרב ואדי

קרב ואדי התחולל ב-13 בינואר 1916 כ-15 ק"מ משייח' סעד, במעלה החידקל. הטורקים הקימו קו הגנה שני בנקודת ההתחברות של ערוץ נחל לחידקל. הכוח הבריטי התפצל לשניים כשבריגדה אחת תקפה ישירות את קו ההגנה בעוד שרוב הכח ניסה לאגף את קו ההגנה. עיכוב בהתקפה והתגלות כוח האיגוף הביאו להתחזקות פעולות ההגנה. בסופו של יום הצליחו הבריטים לפרוץ את קו ההגנה אך במחיר יקר של כ-1,600 פצועים וחללים.
רקע > קרב אום-אל-האנה

קרב אום-אל-האנה התחולל ב-20 בינואר ו-21 בינואר 1916 במטרה לכבוש מעבר היבשתי בין החידקל לביצות סואיקייה (Suwaikiya) על מנת להגיע לכות. הכוחות הבריטים נתקלו באש מקלעים צפופה ונסוגו לאחר שסבלו מכ-2,700 פצועים וחללים.
הכוחות המעורבים בקרב דוג'יילה > צבא בריטניה

לאחר בלימת קורפוס החידקל באום-אל-האנה נסוגו הבריטים בחזרה לעלי אל-גרבי ממנה יצאו בתחילת ינואר. שרשרת בכשלונות הביאו להדחתו של מפקד חיל המשלוח ההודי ג'ון ניקסון ומינויו של לוטננט גנרל פרסי לייק. מטרתו של איילמאר הייתה לחזק את היחידות הלוחמות של "קורפוס חידקל" ולתגבר אותו עם כוחות חדשים. התגבורת היחידה שהפיקוד הבריטי הצליח להקצות לזירת מסופוטמיה הייתה הדיוויזיה ה-13 "המערבית" שלחמה לפני כן במערכת גליפולי.
מאחר שרוב היחידות סבלו ממחסור בכוחות בגלל הנפגעים הרבים בקרבות ינואר החליט הפיקוד הבריטי לאחד יחידות כדי להגיע ליחידות מלאות. בסופו של תהליך כלל הכוח הבריטי כ-20,000 חיילים שעיקרם מהדיוויזיה ה-13 (המערבית), ה-3 (לאהור) וה-7 (מירוט).
הכוחות המעורבים בקרב דוג'יילה > הצבא העות'מאני

הכוח העות'מאני, שעמד מול הצבא הבריטי, השתייך לארמייה הטורקית ה-6 בפיקודו של קולמר פון דר גולץ. ארמייה זו נחלקה ל-2 קורפוסים:
הקורפוס ה-18 בפיקודו של קאזים פאשה. קורפוס זה יועד, בתחילה, לקיים את המצור על כות אולם עקב ירידת הסיכון של פריצת המצור הופנו חלקים גדולים ממנו לתגבור קו ההגנה במורד החידקל כשמאחור נארו רק כ-2,000 חיילים לשמירת המצור.
הקורפוס ה-13 בפיקודו של חליל כות. קורפוס זה נשלח לחסום את התקדמות הכוחות הבריטים והצליח בכך בסדרת קרבות במורד החידקל.
מכיוון שהתוכניות הבריטיות לא היו ידועות חולק הכוח הטורקי בין הגדה הצפונית לדרומית. הכוח שנשלח לדוג'יילה בגדה הצפונית מנה כ-10,000 חיילים (כ-8,500 חיילי רגלים וכ-1,500 פרשים).
הזמן שחלף מסיום אום-אל-האנה בינואר 1916 איפשר לטורקים לשפר את הביצורים שלהם שהגנו על כות.
מהלך קרב דוג'יילה > תוכנית הקרב

לאחר בלימת ההתקדמות הבריטית לאורך החידקל נשקלו תוכניות קרב חלופיות שיעקפו את קו הביצורים הטורקי הפרוש בקרבת גדות החידקל. לאחר בחינת החלופות הוחלט על התקדמות מדרום לחידקל.
על פי התוכנית הבריטית הכח הבריטי חולק ל-3 כוחות משנה:
כוחות A ו-B בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' קמבל (אנ') שהיה מפקד בריגדה בדיוויזיה ה-3 של "לאהור". 2 כוחות אלו יועדו לתקוף את קו הביצורים הטורקי.
כוח C בפיקודו של מייג'ור גנרל הנרי דורבן קירי (Henry D'Urban Keary), מפקד הדיוויזיה ה-3 של "לאהור", יועד לכח עתודה.
לוח הזמנים למימוש התוכנית הושפע משמעותית מהתקרבות האביב שמתאפיין בהפשרת שלגים ובהצפת שטחים רחבים על גדות הנהרות שיכול למנוע התקדמות כוחות.
מהלך קרב דוג'יילה > מהלך הקרב ב-7 במרץ 1916

המערכה ב-7 במרץ 1916 החלה עם רדת הלילה. הכוחות הבריטים התוקפים חצו את החידקל לגדה הדרומית והחלו לנוע לכוון דוג'יילה. המישורים הרחבים הקשו על היכולת לנווט לנקודת ההתחלה וזאת בנוסף לאובדן הקשר בין הכוחות דבר שהאט את ההתקדמות. במקביל חל איחור גם בהתקדמות סוללות הארטילריה.
מהלך קרב דוג'יילה > מהלך הקרב ב-8 במרץ 1916

לפני עלות השחר של 8 במרץ 1916 הצליחה יחידת החלוץ של כוח A להפתיע את הכוחות הטורקים בדוג'יילה ולכבוש את המקום. מאחר שכיבוש זה הקדים את התוכנית הורה קמבל, בהחלטה שגויה, לסגת מדוג'יילה ולחכות לשעת פתיחת המערכה המתוכננת. בשלוש השעות שחלפו מהחלטה זו הספיקו הטורקים להציב את חייליהם בשוחות ולהעביר תגבורות מהגדה הדרומית לצפונית. עם פתיחת הקרב בשעה המתוכננת נתקלו הכוחות באש נגד חזקה שגרמה לנפגעים רבים. על אף ההתנגדות הטורקים הצליחו חלק מהיחידות הבריטיות להאחז בביצורי דוג'יילה אך בשעות אחר הצהריים החלה התקפת נגד של הטורקים והיחידות הבריטיות נסוגו מדוג'יילה.
תוצאות הקרב

נפגעים:
הצבא הבריטי: כ-3,500 חללים ופצועים.
הצבא העות'מאני: כ-1,300 חללים ופצועים.
איילמאר הודח מתפקידו והוחלף על ידי לוטננט גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג כמפקד "קורפוס טיגריס".
קרב זה היה אחד הניסיונות האחרונים לפרוץ את המצור על כות וחודש אחרי זה נגמרו מאגרי המזון של הנצורים והם נכנעו.
לקריאה נוספת

Barker, A.J. (1967). The Bastard War: The Mesopotamian Campaign of 1914–1918. New York: Dial Press.
Candler, Edmund (1919). The Long Road To Baghdad. Cassell and Company.
Cato, Conrad (1917). The Navy in Mesopotamia 1914 to 1917. Constable and Company.
Dane, Edmund (1919). British Campaigns In The Nearer East, 1914–1918. Hodder and Stoughton.
Davis, Paul K. (1994). Ends and Means: The British Mesopotamian Campaign and Commission. Farleigh Dickinson University Press. ISBN 0-8386-3530-X.
Erickson, Edward J. (2001). Ordered to Die: A History of the Ottoman Army in the First World War. Greenwood Publishing Group. ISBN 978-0-313-31516-9.
Keegan, John (2000). The First World War. Vintage Canada and colophon.
Lee, J. Fitzgerald (1927). The "D" Force (Mesopotamia) In The Great War. Wm. May & Co., Ltd.
Moberly, Brig.-Gen. F.J. (1923). History of the Great War Based on Official Documents: The Campaign in Mesopotamia 1914–1918. His Majesty's Stationery Office. ISBN 0-89839-268-3.
Sandes, Major E.W.C. (1920). In Kut and Captivity With the Sixth Indian Division. John Murray.
Townshend, Major General Charles Vere Ferrers (1920). My Campaign. James A. McCann Company.
Wilson, Lieutenant-Colonel Sir Arthur T. (1969). Loyalties: Mesopotamia 1914–1917. Greenwood Press, Publishers.