stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ג'יימס אליוט
ביוגרפיה

אליוט נולד באונטריו, קנדה כדייוויד ויליאם סמית' כילד אמצעי מבין שלושה בנים. בנעוריו ניגן בלהקה ועזב את התיכון על מנת להגשים את חלומו להיות כוכב רוק אך שנה לאחר מכן השלים את לימודיו ולאחר מכן למד החל ללמוד באוניברסיטה המטרופולינית של טורונטו, שם סיים את לימודי בשנת 1982.
הוא נבחן לפסטיבל תיאטרון באונטריו והתקבל אליו, לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ואימץ את שם הבמה ג'יימס אליוט לאחר שגילה כי ישנו שחקן בשם דייוויד סמית. הוא הופיע בתחילה במספר סדרות טלוויזיה ובין היתר ב"נוטס לנדינג" ו"דוגי האוזר".
בשנת 1988 הצטרף לעונה השלישית של סדרת הדרמה המשפטית "Street Legal" של ערוץ CBC Television (אנ'), בדמותו של ניק דלגאדו אותו גילם גם בשתי העונות הבאות עד 1991.
ב-1994 שיחק תפקיד קבוע בארבעה פרקים של "מלרוז פלייס" והתארח בפרק של "סיינפלד". ב-1995 החל לשחק את התפקיד הראשי בסדרה המשפטית "ג'אג", שם שיחק במשך עשר עונות עד סיום הסדרה. ב-1996 נבחר על ידי מגזין פיפל כאחד האנשים היפים בעולם.
ב-2001 הופיע בקומדיה "פסיכולוגיה בגרוש" לצד קורטני קוקס.
בשנת 2010 שיחק בסדרת הדרמה של ABC, "נוכלים", בתפקיד ראשי של וולף ווסט, אך זו ירדה מאוויר לאחר עונה אחת. ב-2012 התארח בסדרה "ביצ'יות מבית טוב" של רשת ABC.
ב-2014 התארח בסדרה "מד מן", ושנה לאחר מכן התארח בסדרה "צוות עקרב".  ב-2015 שיחק בסרט "טרמבו" בתפקיד ג'ון ויין.
בשנת 2018 שיחק בסרט" ענייני המדינה" בתפקיד של ג'ון בולנד ביינס.
בשנת 2019 שיחק בשלושה פרקים מתוך סדרת המשטרה "NCIS: לוס אנג'לס". באותה שנה שיחק בסרט הדרמה האמריקאי "The Obituary of Tunde Johnson" בתור אלפרד.
בשנת 2020 החל לשחק בסדרת הדרמה האמריקאית "נאחזת בקרח". בפברואר 2020 פורסם כי אליוט ישחק לצד מינקה קלי ואלון אבוטבול בסרט הביוגרפי "לנסקי" על חייו של מאיר לנסקי המאפיונר היהודי. הסרט יצא בשנת 2021.
בשנת 2022 שיחק לצד ראיין פיליפה במותחן הפעולה האמריקאי "מסלול התנגשות" (אנ').
חיים אישיים

ב-1992 נישא לשחקנית ננסי צ'מברס ולהם שני ילדים.
הערות שוליים

↑  D'Alessandro, Anthony (13 בפברואר 2020). "'Lansky': DC 'Titans' Actress Minka Kelly & More Join Harvey Keitel & Sam Worthington In Gangster Epic – EFM". Deadline Hollywood. נבדק ב-31 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15569276x (data)  ISNI: 0000 0000 7849 6393  LCCN: no2003078760  NKC: xx0197130  VIAF: 51381764   WorldCat (עם VIAF): 51381764 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבא נשות השלום

הזמנה לנשים להצטרף לפעילות
צבא נשות השלום (באנגלית: Women’s Peace Army) היה תנועת נשים אוסטרלית אנטי-מלחמתית וסוציאליסטית, שנוסדה במלבורן, אוסטרליה בשנת 1915. התנועה ביקשה לאחד נשים, ללא קשר לאמונתן הדתית או הפוליטית, ולהניע אותן לפעולה נגד מיליטריזם. סניפים אוטונומיים של צבא נשות השלום הוקמו גם בערים נוספות באוסטרליה, סידני ובריסביין.
הקמה ומטרות

צבא נשות השלום הוקם במלבורן שבויקטוריה, אוסטרליה, ב-8 ביולי 1915, במהלך פגישה של אגודת נשים בראשות וידה גולדשטיין, סופרג'יסטית ופציפיסטית. המוטו של התנועה היה "אנחנו נלחמות נגד המלחמה" ("We war against war") והדגל שלהן היה צבעי התנועה הסופרג'יסטית – סגול (כבוד), ירוק (תקווה) ולבן (טוהר). התנועה התנגדה למלחמה וגיוס חובה וטענה שממשלות צריכות לקבל מנדט מן האזרחים באמצעות משאל עם, לפני יציאה למלחמה.
התנועה ארגנה אירועים ציבוריים סדירים בהם גייסה חברות חדשות. פעילויות נוספות כללו הפגנות ומשלוח עצומות לחברי פרלמנט. חברות חדשות נדרשו לחתום על התחייבות שהן מקבלות על עצמן את עקרונות הפעולה של צבא נשות השלום:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  "אני מאמינה כי המלחמה היא ביזוי של מוסד האמהות, עקרות כלכלית ופשע נגד האנושות והאנושיות. לכן אני, מתחייבת לשירות פעיל למען השלום על ידי התנגדות פעילה לגיוס חובה, אימונים צבאיים וכל צורה של מיליטריזם. יתר על כן, אני מתחייבת להתמודד ללא מורא עם ביקורת שלילית, מלשנות, ורדיפה אחר אמונתי כי האהבה וצדק לבדם יביאו שלום לעולם." |  |

(חוברת לחברות חדשות בצבא הנשים לשלום, סניף קווינסלנד)
סניף קווינסלנד

הסניף של צבא נשות השלום בקווינסלנד הוקם ב-16 בנובמבר 1915. למפגש הגיעו נשים מהסניף במלבורן לשאת דברים, ונבחרו בעלות תפקידים בסניף המקומי.
במהלך פגישה של התנועה בעיר, הודיעו רשויות הצבא למארגנות כי הם יעצרו כל מי שתשיר את השיר האנטי-מלחמתי האמריקאי "לא גידלתי את בני להיות חייל" (I Didn't Raise My Boy to Be a Soldier), וזאת משום שהשיר מפר את חוק החירום שחוקק הפרלמנט האוסטרלי ב-1914, שנתן לממשלה האוסטרלית סמכויות מיוחדות לזמן המלחמה. במהלך המפגש עותקים של השיר חולקו והוא הושר על ידי המשתתפות, אך לא בוצעו מעצרים של המשתתפות.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'Francis, Rosemary (16 בספטמבר 2013). "Women's Peace Army (1915 - 1919)". The Australian Women's Register. National Foundation for Australian Women (NFAW) in conjunction with The University of Melbourne. נבדק ב-22 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'"WOMEN'S PEACE ARMY". The Argus (Melbourne, Vic. : 1848 - 1957). 9 ביולי 1915. נבדק ב-22 ביוני 2016 – via National Library of Australia. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'Young, Pam (1991). Proud to be a Rebel: The Life and Times of Emma Miller (PDF). St Lucia, Queensland: University of Queensland Press. p. 201. ISBN 0702223743.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'"Women's Peace Army, Queensland Branch". One Search catalogue. State Library of Queensland. 1915. נבדק ב-22 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AWR: AWE0542b  Trove: 728075 
וידה גולדשטיין, סופרג'יסטית ופציפיסטית
לה פמיליה (סדרת טלוויזיה)

ערך זה עוסק בקומדיית מצבים ישראל. אם התכוונתם לארגון אוהדים, ראו .
| --- | --- |

מפתיח הסדרה
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  רן דברת אבי בלקין אוהד פרח
 כותבים:  רן דברת אבי בלקין
 בימוי:  אוהד פרח (עונות 1-2) עופר ויצמן (עונה 3-)
 שחקנים:  רותם אבוהב מריאנו אידלמן נורמן עיסא חנה לסלאו מיקי קם שירה נאור ניב סולטן יונתן גוטליב יניב ביטון שיפי אלוני
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  45 (נכון לעונה השלישית)
 הפקה
 מפיק:  תמר זילבר-ענבר עוז וידל
 מפיקים בפועל:  אפרת שמעיה דרור אפרת פוקס זריהן
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה
 אורך פרק:  24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ עשר (2015–2019) ערוץ 13 (2019–) ערוץ ההומור (ש.ח.) (דצמבר 2019–) ערוץ זום (2020)
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  7 בנובמבר 2015 – 7 באוקטובר 2019
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
לה פמיליה (בספרדית: La Familia - "המשפחה") היא קומדיית מצבים ישראלית ששודרה בעבר בערוץ עשר החל מנובמבר 2015, והחל מיוני 2019 משודרת בערוץ 13. משודרת גם בערוץ זום החל משנת 2020 בערוץ ההומור של שידורי קשת, המשדר ב-HOT וב-yes.
רקע

הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחה ישראלית ממוצעת ממודיעין. בעל ואישה אשר מתמודדים עם שלל סיטואציות משפחתיות מוכרות ומצחיקות: הקושי בגידול הבנות המתבגרות, הקשיים עם הבן הצעיר המוזר, התינוק שנולד זה עתה, משבר גיל 40 של האב, והשחיקה במערכת היחסים בין ההורים. בכל פרק נפגשים בני הזוג אצל מטפל משפחתי, שעוזר להם להתגבר על הבעיות. דרך שיחתם עם הפסיכולוג רואים מה באמת קורה בהתנהלות היומיומית של משפחת גרנות.
דמויות > משפחת גרנות

חגית "חגה" גרנות (רותם אבוהב) – אם המשפחה, עורכת דין במקצועה, אוהבת לחזק את הקשר עם בעלה, תמיד רוצה לדעת מה אומרים עליה. מנסה "לצאת" בסדר בכל עניין. שונאת את יגאל. מכונה חגה על ידי רמי.
רמי גרנות (מריאנו אידלמן) – אב המשפחה, ילדותי ורגיש מאוד. חבר של יגאל.
מיקה גרנות (שירה נאור) – נערה מתבגרת, בת 18, מתמידה בלימודים, אחותה התאומה של ליבת וגדולה ממנה בחצי שעה, שונה מאחותה ליבת. הבת האהובה על חגית ורמי.
ליבת גרנות (ניב סולטן) – נערה מתבגרת, בת 18, אחותה התאומה של מיקה, ילדה שלא לומדת ושונה מאחותה מיקה.
יואב גרנות (יונתן גוטליב) – הבן השלישי, בן 12, ילד קצת מוזר שגורר אחריו ילדים ומסתבך, לא טוב בלימודים.
הראל גרנות – בן הזקונים, בן 3.
מיכאלה גרנות (חנה לסלאו) (עונה 1) - אימו של רמי, חגית מאוד מתעבת אותה. בעונה השנייה נודע שהיא נפטרה.
יערה (שרלין חזיזה) - אחותו של רמי, קמצנית.
דמויות > דמויות נוספות

ד"ר מיכאל (נורמן עיסא) – המטפל הזוגי של חגית ורמי. רושם כל דבר שהם אומרים ולא מנקה את הכוסות שלו אף פעם.
יגאל (יניב ביטון) – חבר של רמי, חגית לא אוהבת אותו. מייעץ לרמי בכל מיני סיטואציות לרוב על מצב הזוגיות עם חגית. בעלה של נורית. וולגרי, גס ולא חכם במיוחד. נוהג להתפרץ לדירתם של חגית ורמי ללא דפיקה בדלת.
נורית (שיפי אלוני) – אשתו של יגאל, חברה טובה של חגית. מדברת עם חגית בסוף כל פרק, לוקחת ממנה מוצרים מהמקרר ופוגשת פליטי ריאליטי אלמוניים בעבודות מזדמנות.
אסנת אלקיים (מיקי קם) (עונה 2) – אמהּ של חגית.
אורי (שי אידלסון) - גיסו של רמי.
אמיר (משה אשכנזי) וענת (קארין סרויה) - זוג החברים המוצלח של חגית ורמי.
סקירת הסדרה

הסדרה עלתה לשידור ב-7 בנובמבר 2015, שפרק הבכורה זכה למדורג של 12.3%. העונה השנייה צולמה בסתיו 2016 ועלתה לשידור ב-18 בפברואר 2017. העונה השלישית צולמה בסוף 2017 ועלתה ב-15 ביוני 2019.
פורמט הסדרה נמכר ל-7 מדינות ובינן, הודו, איטליה, קנדה וצרפת.
| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 15 | 15 | 7 בנובמבר 2015 | 12 במרץ 2016 |
|  | 2 | 15 | 15 | 18 בפברואר 2017 | 11 ביולי 2017 |
|  | 3 | 15 | 15 | 15 ביוני 2019 | 7 באוקטובר 2019 |
הערות שוליים

↑  יונתן כיתאין,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏הסדרה הקומית "לה פמיליה" נמכרה לשידור גם בהודו, באתר גלובס, 17 באפריל 2018
חציית הדלאוור

וושינגטון חוצה את הדלאוור (1851). צויר על ידי עמנואל לויצה, מוחזק במוזיאון המטרופוליטן לאומנות, ניו יורק.
חציית הדלאוור הייתה צליחה צבאית של נהר הדלאוור, אשר בוצעה על ידי הצבא הקונטיננטלי בפיקודו של ג'ורג' וושינגטון בלילה שבין 25 ל-26 בדצמבר 1776 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. הצליחה הייתה הצעד הראשון במתקפת הפתע שתוכננה על ידי ג'ורג' וושינגטון נגד חיל המצב ההסיאני בטרנטון, ניו ג'רזי בבוקר 26 בדצמבר.
וושינגטון הוביל את חלקו הגדול של הצבא הקונטיננטלי על פני נהר דלאוור הקפוא בחלקו לפי תכנון סודי ומוקדם מראש, במבצע שהיה מאתגר ומסוכן מבחינה לוגיסטית. בתחילה תוכננו חציות נוספות על ידי כוחות נוספים של הצבא הקונטיננטלי, אך אלו בוטלו ברגע האחרון עקב בעיות לוגיסטיות. למרות זאת, הורה וושינגטון על המשך הפעולה, והתקיף את הכוחות ההסיאנים בטרנטון עם הכוחות שהיו בידו בלבד.
התקפת הפתע הצליחה באופן מוחלט, וכמעט שני שלישים מחיל המצב ההסיאני נלקחו בשבי. עם סיום הקרב, חצה הצבא את הנהר פעם נוספת בחזרה לפנסילבניה, הפעם עם שבויים רבים כמו גם אספקה צבאית שנלקחה מטרנטון כשלל מלחמה.
וושינגטון והצבא הקונטיננטלי חצו את הנהר בפעם השלישית בסוף השנה, תחת תנאים קשים יותר שנבעו בעיקר מעובי הקרח על הנהר, שהיה לא בטוח לחציה. הם הביסו את כוחות התגבורת הבריטית תחת פיקודו של לורד קורנווליס בטרנטון, ב-2 בינואר 1777. ב-3 בינואר, הביס הצבא הקונטיננטלי את חיל המאסף הבריטי בפרינסטון, לפני שנסוג למחנה החורף שלו במוריסטאון, ניו ג'רזי.
מורשת

בשנת 1851 צייר הצייר עמנואל לויצה את ציורו המונומנטלי "וושינגטון חוצה את הדלאוור", בו מתוארת חציית נהר הדלאוור בידי ג'ורג' וושינגטון והצבא הקונטיננטלי. הציור שמור כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, ועותק ממנו קיים בבית הלבן.
לקריאה נוספת

דייוויד מקאלו, "1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי", אריה ניר הוצאה לאור, 2006.
דמיין (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  אנדרו סולט 
 הופק בידי:  אנדרו סולט, דייוויד וולפר 
 תסריט:  אנדרו סולט, Sam Egan 
 מוזיקה:  ג'ון לנון 
 צילום:  נסטור אלמנדרוס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1988 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט מוזיקלי, סרט ביוגרפי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   imaginejohnlennon
 דף הסרט ב־IMDb
 
דמיין: ג'ון לנון הוא סרט תיעודי משנת 1988 על המוזיקאי הבריטי ג'ון לנון.
הסרט מוזכר בשירו של הזמר הישראלי דני רובס "רכבות 68-80-88" שיצא ב-1991.
הפקה

הסרט כולל אוסף רחב היקף של שיאים מהקריירה המוזיקלית של לנון. בנוסף ישנן בו הקלטות שטרם הושמעו: הקלטה אקוסטית של השיר Real Love שהוקלטה ב-1979, והקלטה שבוצעה בחזרות לשיר Imagine בשנת 1971.
הסרט הוזמן על ידי יוקו אונו, אשתו של לנון, ואף לא אחד משלושת חברי הביטלס לשעבר, פול מקרטני, ג'ורג 'האריסון או רינגו סטאר, הסכים להשתתף בסרט.
הסרט מורכב מראיונות עם בני משפחה וקולגות של לנון ומקטעי ארכיון. בין המרואיינים גם סינתיה לנון, אשתו הראשונה. ג'ון וסינתיה התחתנו צעירים, באופן לא מתוכנן, ב-1962, לאחר שהיא גילתה שהיא בהיריון עם בנם ג'וליאן, שבהמשך המשיך את דרכו של לנון והפך גם הוא לזמר. נישואיהם ידעו קשיים ומשברים רבים, והסתיימו סופית ב-1968, אך היו לכך רמזים מטרימים, עליהם מספרת סינתיה בסרט.
סרט זה אינו סרט הטלוויזיה Imagine משנת 1972 (אותו יצרו לנון ויוקו אונו).
כביש 90 (סדרה תיעודית)

| --- | --- |

 כותבים:  ענת זלצר, מודי בר-און
 בימוי:  ענת זלצר
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 חברת הפקה:  יולי אוגוסט הפקות
 עורכים:  עידו מוריק, איילת גיל, איילת עופרים
 צלמים:  דניאל קדם
 מוזיקה:  ערן וויץ
"כביש 90" היא סדרת טלוויזיה תיעודית בת חמישה פרקים ששודרה בשנת 2014 בערוץ 8. הסדרה נוצרה על ידי מודי בר-און וענת זלצר ומסקרת את נסיעתו של בר-און לאורך כביש 90 ממטולה ועד למעבר טאבה.
הסדרה זכתה בפרס בקטגוריית המוזיקה בפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי של פורום היוצרים הדקומנטרים ובפרס אופיר לטלוויזיה בתחום התיעוד.
הערות שוליים

↑  כביש 90, באתר קטלוג הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי
אקס-מן (סדרת סרטים)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "אקס-מן" (קומיקס)
 בימוי:  בריאן סינגר, טים מילר, ג'וש בון, דייוויד לייץ', ג'יימס מנגולד, גאווין הוד, מת'יו ווהן, ברט ראטנר, סיימון קינברג 
 הופק בידי:  לורן שולר דונר סיימון קינברג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מארוול אנטרטיינמט
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  2000 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומיקס וגיבורי-על (*)
 תקציב:  $1,358,000,000
 הכנסות:  $4,996,638,214
 אתר רשמי
 
אקס-מן הוא זיכיון קולנועי לעולם משותף של חברת ההפצה פוקס המאה ה-20 המאגד סדרת סרטי גיבורי-על המבוססים על הקומיקס "אקס-מן" של חברת ההוצאה לאור מארוול קומיקס.
עלילתה של סדרת הסרטים מגוללת את סיפורם של המוטאנטים, גזע של בני אדם בעלי מוטציות המעניקות להם כוחות-על ויכולות מיוחדות. המוטאנט נלחמים נגד שלילת זכות קיומם כתוצאה מחריגותם והפחד שהם מעוררים באנשים הרגילים. בסכסוך זה, עומדים שני צדדים — האקס-מן של צ'ארלס אקסבייר, הדוגלים בדו-קיום ונלחמים להגן על אלה שפוחדים מהם ושונאים אותם; ואחוות המוטאנטים של מגנטו, שאינם מאמינים בדו-קיום בין בני אדם "רגילים" לבין המוטאנטים ושואפים לעליונות הגזע המוטאנטי ומחרחרים מלחמה. לעיתים, הקבוצות השונות נאלצות לשתף פעולה זו עם זו על מנת למנוע את כיליון העולם או את השמדת המוטאנטים. פרט לכך, סרטי ספין אוף שונים מתמקדים בקורותיהן של דמויות מסוימות בצורה ביוגרפית מבלי להתקשר בהכרח לעלילה המרכזית.
נכון לנובמבר 2020, הסדרה כוללת שלושה עשר סרטים. לפי האתר "Box Office Mojo", הזיכיון הוא השביעי בהכנסותיו ברשימת הזיכיונות שוברי הקופות הגדולים בכל הזמנים.
סקירה כללית

| מס' | שם במקור | שם בעברית | תאריך יציאה | אורך | בימוי | תסריט |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | X-Men | אקס-מן | 14 ביולי 2000 | 104 דקות | בריאן סינגר | דייוויד הייטר |
| 2 | X2: X-Men United | אקס-מן 2 | 2 במאי 2003 | 134 דקות | בריאן סינגר | מייקל דוהרטי, דן האריס, דייוויד הייטר |
| 3 | X-Men: The Last Stand | אקס-מן 3: המפלט האחרון | 26 במאי 2006 | 104 דקות | ברט ראטנר | סיימון קינברג וזאק פן |
| 4 | X-Men Origins: Wolverine | אקס-מן המקור: וולברין | 1 במאי 2009 | 107 דקות | גאווין הוד | דייוויד בניוף וסקיפ וודס |
| 5 | X-Men: First Class | אקס-מן: ההתחלה | 3 ביוני 2011 | 132 דקות | מתיו ווהן | ג'יין גולדמן ומתיו ווהן |
| 6 | The Wolverine | וולברין | 26 ביולי 2013 | 126 דקות | ג'יימס מנגולד | מארק בומבק וסקוט פרנק |
| 7 | X-Men: Days of Future Past | אקס-מן: העתיד שהיה | 23 במאי 2014 | 131 דקות | בריאן סינגר | סיימון קינברג |
| 8 | Deadpool | דדפול | 12 בפברואר 2016 | 108 דקות | טים מילר | רט ריס ופול ורניק |
| 9 | X-Men: Apocalypse | אקס-מן: אפוקליפסה | 27 במאי 2016 | 144 דקות | בריאן סינגר | סיימון קינברג |
| 10 | Logan | לוגאן - וולברין | 2 במרץ 2017 | 137 דקות | ג'יימס מנגולד | מייקל גרין, סקוט פרנק וג'יימס מנגולד |
| 11 | Deadpool 2 | דדפול 2 | 18 במאי 2018 | 119 דקות | דייוויד ליטץ' | רט ריס ופול ורניק |
| 12 | X-Men: Dark Phoenix | אקס-מן: הפניקס האפלה | 7 ביוני 2019 | 115 דקות | סיימון קינברג | סיימון קינברג |
| 13 | The New Mutants | המוטנטים החדשים | 28 באוגוסט 2020 | 99 דקות | ג'וש בון | ג'וש בון וקנייט לי |
לורן שולר דונר משמשת כמפיקה הראשית מאז הסרט הראשון, כשאליה הצטרף סיימון קינברג בסרט השביעי. עוד לקחו חלק במלאכת ההפקה ראלף וינטר (1 - 4), אבי ארד (3), יו ג'קמן וג'ון פלרמו (4), בריאן סינגר (5, 7, 9), גרגורי גודמן (5) והאטץ' פארקר (6, 7, 9 - 10).
סרטים > אקס-מן (2000)

תהליך הפיתוח לסרט הראשון בסדרת הסרטים התחיל עוד בשנת 1989, כאשר סטן לי וכריס קלרמונט ביקשו לעבד את הקומיקס לקולנוע בעזרתם של גורמים שונים כג'יימס קמרון, אולפני קרולקו, וסרטי קולומביה. בעקבות הצלחת סדרת האנימציה של האקס-מן משנת 1992, שבהפקתו של אבי ארד, רכשו פוקס המאה ה-20 ולורן שולר דונר בשנת 1994 את הזכויות לסרט, אשר יצא ב-14 ביולי 2000 בבימויו של בריאן סינגר ולפי תסריט של דייוויד הייטר.
סרט הקולנוע נעשה בתקציב של 75 מיליון דולר וזכה לסכום הכנסות כולל של מעל 296 מיליון דולר. הוא היה מועמד ל-10 פרסי סאטורן, מתוכם זכה בקטגוריות סרט המדע בדיוני הטוב ביותר לשנת 2000, הבימוי, הכתיבה, עיצוב התלבושות, שחקן ראשי (יו ג'קמן) ושחקנית משנה (רבקה רומיין). עוד היה מועמד לפרס הוגו. לפי אתר הביקורות Rotten Tomatoes, ‏82% מתוך 152 ביקורות היו חיוביות על היותו נאמן לקומיקס, אם כי הוא מתרכז יותר מדי בדמותו של וולברין.
הסרט מציג את דמויותיהם של וולברין ושל רוג, אשר נקלעים לאמצעו של עימות בין קבוצת האקס-מן של אקסבייר לבין אחוות המוטאנטים של מגנטו. מגנטו מתכנן להפוך את מנהיגי העולם למוטאנטים במהלך פסגת שלום בעזרת מכונה ולהוביל באמצעות כך לקבלתם של המוטאנטים בפומבי. אולם, אקסבייר מבין שאילוץ המוטציה על בני אדם רגילים יוביל למותם ושולח את האקס-מן לעצור אותו.
סרטים > אקס-מן 2 (2003)

סרט ההמשך יצא ב-2 במאי 2003 בבימויו של סינגר, לפי תסריט משולב של סינגר, הייטר וזאק פן. הוא נעשה בתקציב של 110 מיליון דולר וזכה לסכום הכנסות כולל של מעל 407 מיליון דולר. הסרט היה מועמד לשמונה פרסי סאטורן, בין היתר, מתוכם זכה בקטגוריית סרט המדע בדיוני הטוב ביותר. בהתבסס על 215 ביקורות באתר Rotten Tomatoes, ‏87% מתוכן היו חיוביות. כמו קודמו, הסרט היה מועמד לפרס הוגו.
הסרט מבוסס בחלקו על הרומן הגרפי "אקס-מן: האל אוהב, האדם הורג", ומביא לשיתוף פעולה בין מגנטו לחבורת האקס-מן נגד אויב משותף, הקולונל ויליאם סטרייקר, המוביל מתקפה כוללת נגד המוטאנטים. הסרט מביא רמזים לכך שסטרייקר היה אחראי לניסויים שנערכו בוולברין (עלילה שמוסברת ב-"אקס-מן המקור: וולברין" וכן ב-"אקס-מן: אפוקליפסה").
סרטים > אקס-מן 3: המפלט האחרון (2006)

הסרט השלישי יצא ב-26 במאי 2006 בבימויו של ברט ראטנר, לפי תסריט מאת סיימון קינברג וזאק פן, ומבוסס בחלקו על שתי קשתות סיפור - "אקס-מן: סאגת הפניקס האפלה" ו"אקס-מן: מחוננים". הסרט נעשה בתקציב של 210 מיליון דולר וזכה לסכום הכנסות כולל של מעל 459 מיליון דולר. הסרט היה מועמד לשישה פרסי סאטורן, מתוכם זכה בקטגוריית שחקנית המשנה (פמקה ינסן). בהתבסס על 227 ביקורות באתר Rotten Tomatoes, ‏57% מתוכן היו חיוביות, כאשר נמתחה ביקורת שלילית על איכותו של הסרט יחסית לשני קודמיו.
חברת תרופות מפתחת "תרופה" לגן המוטאנטי, מה שמעורר מחלוקת בקהילת המוטאנטים. מגנטו מכריז על מלחמה בבני האדם ומחזיק בנשק משלו - הפניקס, שהיא למעשה חברת האקס-מן לשעבר ג'ין גריי אשר חזרה לחיים. לאחר שפניקס הורגת את סייקלופס ואת פרופסור אקסבייר, מתחולל קרב אחרון בין האקס-מן לאחוות המוטאנטים, ווולברין חייב להכיר בעובדה שכדי לעצור את האישה שאותה הוא אוהב, הוא חייב להרוג אותה.
סרטים > אקס-מן המקור: וולברין (2009)

סרט ספין אוף-מקדים יצא ב-1 במאי 2009 בבימויו של גאווין הוד ובהפקתם המשולבת של סטן לי, יו ג'קמן, ריצ'רד דונר, לורן שולר דונר, ראלף וינטר ופיטר מקדונלד בין היתר. הסרט נעשה בתקציב של 150 מיליון דולר וזכה לסכום הכנסות כולל של מעל 371 מיליון דולר. לפי אתר הביקורות Rotten Tomatoes, ‏37% מתוך 245 ביקורות היו חיוביות.
עלילת הסרט מביאה את ההיסטוריה המוקדמת של לוגאן האולט, המוטאנט שעתיד להיקרא "וולברין", לפני הצטרפותו לקבוצת האקס-מן וחייו עם אחיו החורג ויקטור קריד. השניים מצטרפים לצוות אקס של קולונל ויליאם סטרייקר, ונלחמים יחד נגד איומים שונים עד אשר לוגאן מתנדב להשתתף בניסוי של נשק אקס, ובו מושתל לו שלד האדמנטיום הבלתי שביר.
סרטים > אקס-מן: ההתחלה (2011)

הסרט "אקס-מן: ההתחלה" פותח טרילוגיה חדשה של סרטי אקס-מן, שלמעט ליהוק של אותם שחקנים כמו בסרטים המקוריים בתור האקס-מן המבוגרים, מבטלת את האירועים שהתרחשו בסרטים המקוריים, ובפרט דמויות רבות שנהרגו בסרט אקס-מן: המפלט האחרון הושבו לחיים. הסרט מכין את הקרקע לביטול אירועי היקום של אקס-מן בסרטים הקודמים, שיתרחש ב"אקס-מן: העתיד שהיה", ולכן הטרילוגיה החדשה מהווה מעין אתחול של הזיכיון, אף על פי שהאירועים בשני החלקים קשורים זה בזה, ושני גיבורים מודעים לשני קווי הזמן - וולברין, שחי את שניהם, ואקסבייר, ששמע ממנו את כל הסיפור.
עלילת הסרט מתרחשת בשנות ה-60 של המאה ה-20. היא מתמקדת בחשיפה הראשונית של גזע המוטאנטים למין האנושי, כאשר הם לוקחים חלק במשבר הטילים בקובה. כמו כן היא עוקבת אחר צ'ארלס אקסבייר (המגולם על ידי ג'יימס מק'אבוי) ואריק לנשר (המגולם על ידי מייקל פסבנדר) כאשר היו חברים בשנות צעירותם ולפני שעמדו משני צידי המתרס כאויבים.
נבלי-העל בסרט הם חברי מועדון הלפייר, כאשר ביניהם נמנים סבסטיאן שו (המגולם על ידי קווין בייקון) ואמה פרוסט (המגולמת על ידי ג'נוארי ג'ונס). בצוות האקס-מן, ניקולס הולט מגלם את האנק מק'קוי, לפני שהפך למוטנט בעל פרווה כחולה. לוקאס טיל מגלם את אלכס סאמרס, אחיו של סקוט סאמרס. ג'ניפר לורנס מגלמת את מיסטיק. קיילב לנדרי ג'ונס מגלם את באנשי. זואי קרביץ מגלמת את אנג'ל סלבדור. אוליבר פלאט מגלם סוכן CIA שנעזר במוטנטים כדי לעצור את משבר הטילים. בנוסף, מופיעים בסרט זה יו ג'קמן ורבקה רומיין בתפקידי אורח כוולברין ומיסטיק הבוגרת.
סרטים > וולברין (2013)

זמן קצר לאחר יציאת הסרט "אקס-מן המקור: וולברין", אושר פיתוחו של סרט המשך כאשר העלילה עומדת בפני עצמה ואינה המשך לסרטים קודמים, אם כי מבחינה עלילתית מתרחשת לאחר קורות "אקס-מן: המפלט האחרון". עלילת הסרט מתרחשת ביפן ועוקבת אחר מערכת היחסים בין וולברין למאריקו ישידה, בתו של מנהיג היאקוזה שינג'ן ישידה. בסרט נכללו מספר סגנונות לחימה כסמוראי ונינג'ה, וכולל את אויבו של וולברין הסמוראי הכסוף. הסרט יצא למסכי הקולנוע בקיץ 2013 בבימויו של ג'יימס מנגולד, כשיו ג'קמן שב לגלם את דמותו של וולברין.
סרטים > אקס-מן: העתיד שהיה (2014)

| --- | --- |
 :  ראו גם – אקס-מן: העתיד שהיה
אולפני פוקס ראו את "אקס-מן: ההתחלה" כסרט ראשון בטרילוגיה חדשה של סרטים. לורן שולר דונר השוותה את התוכניות לזיכיון החדש לסדרת סרטי הארי פוטר המאוחרים, שהיו אפלים ובוגרים יותר. בריאן סינגר שב למלאכת הבימוי, בעוד מתיו ווהן מפיק. ווהן ציין כי, "'ההתחלה' דומה לבאטמן מתחיל, שבו הכיף הוא להציג את הדמויות וללמוד להכיר אותן, בעוד בסרט השני ממשיכים איתם ועושים חיים משוגעים. זה ההבדל העיקרי בין 'באטמן מתחיל' והאביר האפל". הסרט יוצר שינוי בקו הזמן, מה שמאפשר ליצור עתיד חלופי, בו הגיבורים הראשיים יישארו בחיים.
סרט ההמשך יצא לאקרנים ב-23 במאי 2014. ג'יימס מק'אבוי, מייקל פסבנדר, ג'ניפר לורנס וניקולס הולט שבו לגלם את דמויותיהם. כמו כן, פטריק סטיוארט ואיאן מקלן שבו לגלם את דמויותיהם של צ'ארלס אקסבייר ומגנטו המבוגרים. יו ג'קמן שב לגלם את דמותו של וולברין וגם אנה פקווין, אליוט פייג', שון אשמור והאלי ברי שבו לגלם את דמויותיהם של רוג, שאדוקאט, אייסמן וסטורם, בהתאמה. לצוות השחקנים הצטרפו עומאר סי כבישופ, אוון פיטרס כקוויקסילבר, בובו סטיוארט כוורפאת', אדן קנטו כסאן-ספוט, פאן בינגבינג כבלינק ופיטר דינקלג' כבוליבר טראסק.
הסרט מתאר עתיד דיסטופי בו רובוטי הזקיפים שפיתחו בני האדם לצוד מוטאנטים יצאו מכלל שליטה והביאו חורבן על העולם. קומץ מוטאנטים מצליח לשרוד ועוסק בבריחה מתמדת מהזקיפים על ידי מסע קצר בזמן. לבסוף, כאשר הם נפגשים עם צ'ארלס אקסבייר הזקן הם מחליטים לשלוח את תודעתו של וולברין אחורה בזמן לשנות ה-70 של המאה ה-20 על מנת שיזהיר את האקס-מן ויסייע להם למנוע את האירועים שיובילו לעתיד הדיסטופי.
סרטים > דדפול (2016)

אולפני פוקס שקלו סרט ספין אוף על שכיר החרב דדפול בשלבי ההפקה המוקדמים של הסרט "אקס-מן המקור: וולברין" - שם גילם את דמותו ראיין ריינולדס. אולם, דונר ציינה כי היא מעוניינת שגרסה זו תתעלם מהדמות שנראתה ב"אקס-מן המקור: וולברין" ותאתחל מחדש את הדמות. עוד היא ציינה שהדמות תכלול אלמנטים מוכרים מהקומיקס, כולל שבירת הקיר הרביעי. בקיץ 2014 הודלף לרשת סרטון בו נראה ריינולדס בתפקיד דדפול. סרטון זה נועד להדגים כיצד ייראה הסרט אם וכאשר יופק במטרה לקבל אישור ממקבלי ההחלטות בפוקס, ולא היה אמור להיחשף לציבור. הסרטון קיבל תגובות נלהבות ברחבי הרשת, ובעקבות כך בדצמבר 2014 יצאה הודעה כי הסרט אכן יופק ויצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2016.
סרטים > אקס-מן: אפוקליפסה (2016)

בדצמבר 2013, הבמאי בריאן סינגר הכריז בחשבון הטוויטר שלו כי סרט המשך ל"אקס-מן: העתיד שהיה" ייקרא "אקס-מן: אפוקליפסה" והוא מיועד לצאת לאקרנים בשנת 2016. לדברי סינגר, הסרט יתמקד במקורותיהם של המוטאנטים ויתרחש בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. דן האריס ומייקל דוהרטי כתבו את התסריט והסרט יצא לאקרנים ב-27 במאי 2016.
מק'אבוי, פסבנדר, הולט, לורנס ואוון פיטרס שבו לגלם את דמויותיהם, וכן הופיעו גרסאות צעירות של סייקלופס, ג'ין גריי וסטורם.
עלילת הסרט מתרחשת ב-1983 ועוסקת במאבק של האקס-מן באפוקליפס, מוטאנט עתיק ורב עוצמה ששב לחיים ורוצה להשמיד את האנושות על מנת להקים עולם חדש של מוטאנטים בו הוא ישלוט.