stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיפורד פינצ'ו
סופת האש של 1910 וירידת מעמדו של שירות היערות

פינצ'ו בחר אישית בוויליאם גרילי (William Greeley), בן של כומר קהילה, שסיים ראשון במחזור הראשון של בית הספר ליערנות ב-1904, להיות אחראי על אזור מספר 1 בשירות היערות, שבאחריותו 170,000 קילומטרים רבועים ב-22 יערות לאומיים בארבע מדינות במערב (כל מונטנה, מרבית איידהו, וושינגטון ופינה של דקוטה הדרומית).
ב-1910 פרצה השריפה הגדולה ב-1910, שרפת יער אדירה, שכילתה שטח של 12,140 קילומטרים מרובעים בצפון-מערב ארצות הברית בתוך יומיים בלבד וגרמה למותם של 87 אנשים. שנה אחר-כך קיבל גרילי האדוק בדתו קידום לתפקיד גבוה בוושינגטון. ב-1920 הוא התמנה למנהל שירות היערות. השריפה של 1910 שכנעה אותו כי השטן היה מאחוריה, והפכה אותו למאמין אדוק במניעת שריפות שהעלה את הלחימה באש לדרגת "סיבת הקיום" של שירות היערות. תחת גרילי הפך השירות לארגון של מכבי אש, המגן על העצים על מנת שתעשיית העץ תוכל לכרות אותם מאוחר יותר על חשבון הממשל. פינצ'ו היה מזועזע. תעשיית העץ תמרנה בהצלחה את שירות היערות כלפי מדיניות המעדיפה כריתת עצים בקנה מידה נרחב. פינצ'ו ורוזוולט ראו בחזונם, לפחות, שהעץ מהיערות הציבוריים יימכר רק למפעלי עץ קטנים בבעלות משפחתית ולא לחברות ענק. פינצ'ו הטיף תמיד ל"יער העובד" ("working forest") עבור עובדים וכריתת עצים בקנה מידה קטן בשוליים, כשלב העניין חייב להיות השימור. ב-1928 עזב ביל גרילי את שירות היערות לאחר שקיבל תפקיד בתעשיית העץ, והפך מנהל באגודת כורתי העצים של החוף המערבי (West Coast Lumberman's Association).
פינצ'ו סייר במערב ב-1937 יחד עם הנרי גרייבס, יורשו בתפקיד מנהל שירות היערות, על מנת לצפות ביערות אלו. מה שראה "קרע את ליבו". מורשת גרילי, יחד עם מסורי הסרט המודרניים וכבישי היערות שנסללו במימון הממשל, אפשרו לכריתה מלאה של היערות להתרחש בקנה מידה תעשייתי. וכריתה מלאה הפכה לנורמה ביערות הלאומיים של מונטנה ואורגון. מדרונות הרים בשלמותם, הר אחרי הר היו קרחים מעצים. פינצ'ו כתב ביומנו "אז זה כל העניין בהצלת העצים.. הרס מוחלט. שירות היערות חייב להכריז באופן מוחלט כנגד כריתה מוחלטת בוושינגטון ובאורגון כאמצעי הגנה".
פעילות אחר-כך

פינצ'ו יסד את ועדת השימור הלאומי (National Conservation Commission) והיה נשיאה מ-1910 עד 1925. פינצ'ו ניסה להיבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1914 כחבר המפלגה הפרוגרסיבית. הוא הגיע שני אחרי המועמד הרפובליקני בויז פנרוז (Boies Penrose), ולפני מועמד המפלגה הדמוקרטית אלכסנדר מיטשל פאלמר. מאוחר יותר הביע פינצ'ו עניין בהצטרפות למירוץ לנשיאות ארצות הברית, ודחף למעורבות אמריקנית במלחמת העולם הראשונה, כשהוא חולק על המדיניות הנייטרלית של הנשיא וודרו וילסון.
באותה שנה (1914), בהיותו בן 49, הוא נשא לאישה את קורנליה ברייס (Cornelia Bryce) שהייתה אז בשנות השלושים לחייה, ופעלה למען זכויות הנשים העובדות ולמען זכות הבחירה לנשים.
תקופת כהונה ראשונה כמושל פנסילבניה

בעקבות פירוק המפלגה הפרוגרסיבית, חזר פינצ'ו למפלגה הרפובליקנית, והתמקד בפוליטיקה של מדינת פנסילבניה. ב-1920 מינה אותו המושל ויליאם ספרואל (William Cameron Sproul) לנציב המדינה ליערנות. עם זאת, המטרה העיקרית של פינצ'ו הייתה להיות מושל המדינה. במערכת הבחירות של שנת 1922 לתפקיד המושל הוא התמקד ברפורמות עממיות: כלכלת הממשלה, אכיפת חוק היובש והסדרת השירותים הציבוריים. הוא זכה ברוב גדול. בשנת 1924 חשב פינצ'ו להתמודד על המועמדות לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית מול הנשיא קלווין קולידג', אבל בסופו של דבר הוא החליט שלא להתמודד על הנשיאות.
ב-1926 הציע פינצ'ו את התוכנית החצי-ציבורית "ג'יאנט פאוור" (Giant Power – "חשמל ענק") עבור מדינת פנסילבניה, שהייתה דומה מאוד לתוכנית של צ'ארלס שטיינמץ להעביר חשמל באמצעות קווי מתח גבוה מתחנות כוח השוכנות בסמוך למכרות הפחם של פנסילבניה. המבקרים פסלו את התוכנית כ"סוציאליזם". תחת הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט הפכה תוכנית דומה, אם כי באזור אחר, לחוק של הקונגרס שהקים את רשות עמק טנסי.
פינצ'ו פרש זמנית מהשירות הציבורי בסוף כהונתו ב-18 בינואר 1927, משום שבאותה תקופה החוק אסר על מושלי פנסילבניה להציג את מועמדותם למשרה זו פעם שנייה ברציפות.
כהונה שנייה כמושל פנסילבניה

במהלך כהונתו השנייה כמושל פנסילבניה מ-20 בינואר 1931 עד 15 בינואר 1935 שיתף פינצ'ו פעולה עם הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, למרות היותו של השני דמוקרט ומתנגד לחוק היובש. תחת מנהיגותו של המושל פינצ'ו קיבלה פנסילבניה בברכה את חיל השימור האזרחי שהקים 113 מחנות לעבוד על אדמות הציבור בפנסילבניה (שנייה רק לקליפורניה). בשיתוף פעולה עם מינהל קידום העבודות ושירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, סייע פינצ'ו להרחיב את הפארקים המדינתיים של פנסילבניה, ואף סייע לחקלאים השרויים במצוקה של פנסילבניה ולמובטלים על ידי סלילת כבישי אספלט באזורים הכפריים, שקיבלו את הכינוי "כבישי פינצ'ו" (Pinchot Roads). המושל פינצ'ו גם ביטל את משטרת הפחם והברזל האלימה, שהוקמה על ידי קודמו, המושל ג'ון סטצ'ל פישר (John Stuchell Fisher).
כשהתיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית (חוק היובש) בוטל ברמה לאומית על ידי התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ב-1933, וארבעה ימים לפני שמכירת אלכוהול היה עתידה להיות חוקית בפנסילבניה שוב, כינס פינצ'ו את האספה הכללית של פנסילבניה לדיון מיוחד בנושא הרגולציה של ייצור ומכירת אלכוהול. כינוס זה הוביל להקמת המועצה לבקרת משקאות חריפים של פנסילבניה (Pennsylvania Liquor Control Board) והמערכת של חנויות לממכר משקאות חריפים בניהול המדינה בלבד, ששיקפו את השאיפה של פינצ'ו "להרתיע מקניית משקאות אלכוהוליים באמצעות הפיכת מכירתם לבלתי נוחה ויקרה ככל האפשר".
שנים מאוחרות

בבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-1934 התמודד פינצ'ו בפעם השלישית והפסיד שוב לסנאטור הרפובליקני המכהן דייוויד ריד (David A. Reed). מערכת הבחירות האחרונה של פינצ'ו הייתה למועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת המושל ב-1938, שגם היא נכשלה, והוא הגיע במקום השני אחרי סגן המושל ארתור ה. ג'יימס (Arthur H. James).
בשנותיו האחרונות ייעץ המושל לשעבר לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, כתב ספר על חייו כיערן, ותכנון ערכת דיג לשימוש בסירות הצלה במלחמת העולם השנייה.
מותו ומורשתו

גיפורד פינצ'ו מת ב-4 באוקטובר 1946 בגיל 81 מלוקמיה. הוא השאיר אחריו אישה, קורנליה ברייס פינצ'ו, ובן, גיפורד ברייס פינצ'ו (Gifford Bryce Pinchot). הוא נקבר בבית הקברות של מילפורד במחוז פייק בפנסילבניה. גיפורד פינצ'ו היה קרוי על שם הצייר סנפורד רובינזון גיפורד (Sanford Robinson Gifford‏; 1880-1823) מאסכולת נהר הדסון. והמשפחה הגאה במורשת של גיפורד פינצ'ו המשיכה לקרוא לבניהם גיפורד עד לגיפורד הרביעי (Gifford Pinchot IV).
גיפורד האב ובנו בן ה-13 כתבו במשותף ספר מסעות הקרוי "גיף וסטיף בים הדרומי" (Giff and Stiff in the South Seas) שיצא לאור ב-1933 ובו מתאר גיפורד הבן בלשונו של נער את ההרפתקאות שעברו במסע בן שבעת החודשים שערך עם אביו ואמו על סיפונה של היכטה "מרי פינצ'ו" ב-1929. המסע שנועד לאסוף דוגמיות של בעלי חיים ומעט צמחים יצא מניו יורק אל קי וסט ומשם לאיי גלאפגוס, איי מרקיז, איי החברה וטהיטי.
לכבוד של פינצ'ו קרויים הר פינצ'ו (Mount Pinchot) במונטנה, היער הלאומי גיפורד פינצ'ו (Gifford Pinchot National Forest) במדינת וושינגטון והפארק המדינתי גיפורד פינצ'ו בלואיסברי (Lewisberry), כמו גם אולם פינצ'ו באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, עץ סקוויה נאה גדול בחורשת מיור וודס בקליפורניה ומעבר פינצ'ו (Pinchot Pass) בשביל ג'ון מיור (John Muir Trail) בפארק הלאומי קינגס קניון.
שקמת פינצ'ו (Pinchot Sycamore), העץ הגדול ביותר בקונטיקט, המדינה שבה נולד, ועץ השקמה אמריקאית (Platanus occidentalis) השני בגודלו בחוף האוקיינוס האטלנטי, עומד עדיין בסימסברי. הבית שבו נולד פינצ'ו היה שייך לסבו, קפטן אלישע פלפס (Elisha Phelps) וגם הוא רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places).
גריי טאורס, האחוזה המשפחתית, נתרמה על ידי בנו, ד"ר גיפורד ברייס פינצ'ו, ומשפחת פינצ'ו לשירות היערות הלאומיים של ארצות הברית. למרות קיצוצים בתקציב והנזקים שגרם הוריקן סנדי, ובסיוע של אגודת המורשת (Heritage Association), נערכים במקום סיורים בחודשי הקיץ. ב-1963 הוקם בגריי טאורס מכון פינצ'ו (Pinchot Institute for Conservation) בטקס שבו נכח הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי. המכון עוסק בשימור ומחזיק משרדים בגריי טאורס ומטה בבירה וושינגטון.
לכבודו של פינצ'ו קרויה הלטאה Anolis pinchoti מהאיים הקריביים.
לקריאה נוספת

"Breaking New Ground" by Gifford Pinchot.ISBN 978-1-55963-670-4. Harcourt Brace Jovanovich,1947. In print, 1998, by Island Press and in paperback..
Gifford Pinchot, The Conservation Diaries of Gifford Pinchot ed by Harold K. Steen (2001)
Gifford Pinchot, The Fight for Conservation. New York: Doubleday, Page & Company, 1910.
Balogh, Brian. "Scientific Forestry and the Roots of the Modern American State: Gifford Pinchot's Path to Progressive Reform" Environmental History 2002 7(2): 198–225. ISSN 1084-5453
Egan, Timothy, The Big Burn: Teddy Roosevelt and the Fire that Saved America (2009)
John McCormick, The Global Environmental Movement, London: John Wiley (1995).
McGeary, M. Nelson, Gifford Pinchot: Forester-Politician  (1960)
Meyer, John M. "Gifford Pinchot, John Muir, and the Boundaries of Politics in American Thought" Polity 1997 30(2): 267–284. ISSN 0032-3497
Miller, Char., Gifford Pinchot and the Making of Modern Environmentalism (2001)
Roderick Nash, "Wilderness and the American Mind," Univ. of Wisc. Press, (1967), and later editions
Page, Walter H. (במרץ 1910). "Gifford Pinchot, The Awakener Of A Nation". World's Work. XIX: 12662–12668. {{cite journal}}:  (עזרה)
Smith, Michael B. "The Value of a Tree: Public Debates of John Muir and Gifford Pinchot" Historian 1998 60(4): 757–778. ISSN 0018-2370
ביאורים

↑  לפי מניין האישים ששירתו בתפקיד. לפי מניין התקופות הוא היה המושל ה-29 וה-31
↑  באנגלית Works Progress Administration, היה גוף שהוקם ב-1935 ונועד לספק עבודות יזומות למובטלים הרבים בעקבות השפל הגדול
הערות שוליים

↑  הסבר על תעתיק שם המשפחה אפשר לקרוא ב-Charles Earle Funk, What's the Name, Please?, Funk & Wagnalls, 1936
↑  "Patuxent Wildlife Research Center".
↑  From a Woodland Elegy, A Rhapsody in Green; Hunter Mountain Paintings Spurred Recovery. New York Times. June 7, 2001
↑  "Boone and Crockett Club Archives".
↑  "Seeking the Greatest Good" Film aired on PBS affiliates produced by WVIA and Pinchot Institute
↑  Brett M Bennett, Early Conservation Histories In Bengal And British India : 1875-1922
↑  Lewis, James G. (1999). "The Pinchot Family and the Battle to Establish American Forestry" (PDF). Pennsylvania History. 66 (2): 143–165. ISSN 0031-4528.(הקישור אינו פעיל)
↑  The National Parks: America's Best Idea: Historical Figures. PBS. Retrieved on September 1, 2011.
↑  Ponder, Stephen (1987). "Gifford Pinchot, Press Agent for Forestry". Journal of Forest History. 31 (1): 26–35. doi:10.2307/4004839. ISSN 0094-5080.
↑  "Public Welfare Award". National Academy of Sciences. אורכב מ-המקור ב-4 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ballinger-Pinchot scandal erupts
↑  Egan, Timothy, 2009, The Big Burn: Teddy Roosevelt & the Fire That Saved America p.270-271. Houghton Mifflin Harcourt ISBN 978-0-618-96841-1
1 2 3  Gifford Pinchot (1865 - 1946)
↑  "Vare, Ringing "Wet", Rolls Up Gigantic Vote". The Telegraph-Herald. 19 במאי 1926. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Vare Is Nominated In Pennsylvania". The New York Times. 19 במאי 1926. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Beer and Wine Platform Of Vare Is Endorsed By Voters Of Pennsylvania". The Beaver Falls Tribune. 19 במאי 1926. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  First Pinchot Road Historical Marker
↑  The Control of Alcoholic Beverages
↑  "PA US Senate: Republican Primary". Election Results. Our Campaigns.
↑  Gifford Pinchot, Breaking New Ground, ISBN 978-1-55963-670-4. Harcourt Brace Jovanovich,1947. In print, 1998, by Island Press and in paperback
↑  Find A Grave
↑  Johnson, Kirk (7 ביוני 2001). "From a Woodland Elegy, A Rhapsody in Green; Hunter Mountain Paintings Spurred Recovery". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tristan Baurick, Pinchot embraces his family name, its calling Kitsap Sun, October 22, 2011/
↑  at p. 55 Historic And Architectural Resources Inventory For The Town Of Simsbury, Connecticut
↑  Grey Towers Heritage Association
↑  Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael (2011). The Eponym Dictionary of Reptiles. Baltimore: Johns Hopkins University Press. xiii + 296 pp. ISBN 978-1-4214-0135-5. ("Pinchot", pp. 207–208)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266544005171  PLWABN: 9810680120905606  BnF: cb120564888 (data)  Botanist: Pinchot  GND: 118866583  ISNI: 0000 0001 2125 530X  LCCN: n78097059  NARA: 10581324  NLA: 49288070  NTA: 154368989  SNAC: w6vm4992  SUDOC: 085561401  Trove: 1494564  VIAF: 27869180   WorldCat (עם VIAF): 27869180 
דיוקן של גיפורד פינצ'ו מאת בנג'מין ג'ונסטון, סביב 1901
תאודור רוזוולט וגיפורד פינצ'ו על ספינת הקיטור "מיסיסיפי" ב-1907
גיפורד פינצ'ו מבקר סטודנטים במחנה קיץ של בית הספר ליערנות בגריי טאורס (פינצ'ו במרכז עם הכלב), 1910
גריי טאורס סמוך למילפורד, אתר לאומי היסטורי של ארצות הברית
ד'תקי"ט

ד'תקי"ט (4519)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 758 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 באוגוסט 759. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
גרג פרופס

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1959 (בן 65) פיניקס, אריזונה, ארצות הברית
 סוגה מועדפת:  אלתור קומי•קומדיה אבחנתית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו  בית הספר התיכון סן קרלוס  קולג' סן מטאו 
 בת זוג:  ג'ניפר קנאגה
 https://www.gregproops.com/blog/
 פרופיל ב-IMDb
 
גרגורי אוורט "גרג" פרופס (באנגלית: Gregory Everett Proops; נולד ב-3 באוקטובר 1959) הוא שחקן, סטנדאפיסט ומנחה טלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות הופעות האורח שלו בגרסאות הבריטית והאמריקאית של התוכנית "של מי השורה הזאת בכלל?". הוא גם דיבב בבוב הבנאי בגרסה האמריקאית (פרויקט "בנה את זה" בעונות 10–14).
ביוגרפיה > ראשית חייו

פרופס נולד בפיניקס, אריזונה, וגדל בסן קרלוס (קליפורניה), פרבר דרומית לסן פרנסיסקו, ולמד בתיכון סן קרלוס. הוא למד בקולג' של סן מטאו ועמד בראש הצמד הקומי "Proops & Brakeman". מאוחר יותר, הוא לקח קורסים באלתור ומשחק באוניברסיטת סן פרנסיסקו סטייט, אף על פי שמעולם לא סיים את הקולג'.
ביוגרפיה > קריירה > אלתור קומי

לאחר הקולג', הוא הצטרף לקבוצת אלתור עם מייק מקשיין. גם פרופס וגם מקשיין הרשימו את המפיקים דן פטרסון ומארק לבסון, שצירפו אותם לתוכנית שלהם של מי השורה הזאת בכלל? (בגרסה הבריטית). לעיתים קרובות הוא נהג להתבדח על אידיוסינקרטיה והבדלים שונים בין אנגלית בריטית לבין אנגלית אמריקאית, ולעיתים קרובות היה מתלוצץ עם קלייב אנדרסון בעניינים אלה (בין היתר). הוא התגורר בלונדון במשך ארבע שנים כשהשתתף בתוכנית, ומנה את מקשיין, ריצ'רד וראנץ' וקולין מוקרי בין חבריו הטובים ביותר. לאחר סיום התוכנית, הוא צורף לגרסה האמריקאית של של מי השורה הזאת בכלל? והיה "מתחרה רביעי" תדיר. עד 2020, הוא הופיע ב-74 פרקים של Whose Line בארצות הברית, יותר מכל חבר שחקנים לא קבוע אחר. פרופס גם הופיע בכל פרק בתוכנית קצרת הימים " Drew Carey's Green Screen Show" של דרו קארי, שם השחקנים שיחקו במשחקי אלתור (שחלקם נלקחו מההשפעה העיקרית של התוכנית של מי השורה הזאת בכלל?) מול מסך ירוק ענק. מאוחר יותר, אנימטורים ציירו על הרקע ואביזרים אחרים. באפריל 2011, תוכניתו של דרו קארי "Drew Carey's Improv-A-Ganza" הוקרנה בבכורה בערוץ Game Show Network (GSN) עם פרופס ועם שחקנים אחרים שהופיעו תכופות בשל מי השורה הזאת בכלל. ביולי 2012 הופיע פרופס בתוכנית האימפרוביזציה של "ABC "Trust Us with Your Life. בנובמבר 2011, פרופס עשה שבוע בMS Freedom of the Seas של הרויאל קאריביאן אינטרנשיונל, עם סיור השייט של Lewis Black Comedy. הוא הופיע בכל שבוע הסטנד-אפ עם אמנים נוספים, שכלל פודקאסט חי של שעה מול כל הקהל שלו.
ביוגרפיה > קריירה > סרטים וטלוויזיה

פרופס ביצע את מופע הסטנד-אפ שלו ברחבי הממלכה המאוחדת, יבשת אירופה, אוסטרליה וניו זילנד. הקרדיטים האחרים שלו כוללים הנחיה של השעשועון "Space Cadets", שעשועון קומי-מדע בדיוני מאמצע שנות ה-90 בערוץ 4 הבריטי, שבו הופיעו קרייג צ'ארלס (דייב ליסטר מננס אדום (סדרת טלוויזיה)) וביל ביילי, ובתוכנית "Mock the Week" של הBBC Two. הוא הופיע כחבר פאנל בחידוש של התכנית "To Tell the Truth" משנת 2000. פרופס הנחה גם שעשועונים נוספים, כולל "Vs." משנת 1999, "Rendez-View" בשנת 2001 ו"Head Games", שעשועון של ערוץ המדע שרץ במשך עונה אחת ב-2009. פרופס התחרה גם בפרק של ג'פורדי ב-8 בנובמבר 1984, והפסיד לאלוף בסופו של דבר, ג'ון ג'נובה. מאוחר יותר הוא יקליט רמזים בווידאו עבור שני פרקים של ג'פורדי ב-2000 ו-2001. בנוסף למופעי הסטנד-אפ והאלתור שלו, פרופס ביצע עבודת דיבוב לסרטים ותוכניות טלוויזיה שונות, כולל סרטו של טים ברטון הסיוט שלפני חג המולד, והמיני-סדרה סטריפרלה ("Stripperella") ביחד עם פמלה אנדרסון. פרופס דיבב את קולו של בוב בגרסה האמריקאית של סדרת הטלוויזיה בוב הבנאי במשך חמש העונות של Project Build It. הוא גם דיבב בסרט ההנפשה אחי הדוב משנת 2003 כקולו של אחד מדובי האהבה, ודיבב את קולו של הקריפטוגרף בסרט אסטריקס והוויקינגים משנת 2006. פרופס מעורב בTurner Classic Movies מאש שנת 2013, והופיע בכמה מהפודקאסטים של הרשת ובאופן אישי באירועים פומביים. בשנת 2016, הוא הופיע כמגיש טלוויזיה עבור TCM, והציג סרטי קומדיה של האחים מרקס ו-Wheeler & Woolsey. פרופס היה מעורב גם בזיכיון של מלחמת הכוכבים. הוא שיחק את תפקידו של פוד (fode) במלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום. מאוחר יותר הוא יעבוד עם היקום המורחב (Expanded universe) וחזר על תפקידו כ-Fode במשחק הווידאו Star Wars Episode I: Racer ועיבוד משחק הווידאו של Star Wars Episode I: The Phantom Menace, והוא היה כוכב אורח במלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים (סדרת טלוויזיה, 2008) בתור טל מאריק. ב-2018, פרופס דיבב את קולו של ג'ק סיוורק במלחמת הכוכבים: התנגדות. פרופס הופיע כאורח בתוכנית האירוח של ג'ורג' לוקאס "The George Lucas Talk Show" במהלך גיוס התרומות למרתון May the AR Be LI$$ You Arli$$.
ביוגרפיה > קריירה > רדיו ופודקאסט

מאז 2010, פרופס מנחה פודקאסט בשם "The Smartest Man In The World", לעיתים קרובות יחד עם אשתו ג'ניפר קנאגה, בו הוא מדבר על אירועים אקטואליים, תרבות סלבריטאים וחייו האישיים, בדרך כלל מול קהל חי. לפני פודקאסט זה, פרופס הנחה פודקאסט בשם "The Greg Proops Experiment". בשנת 2010, פרופס אירח את Odd News ב-yahoo.com במשך מספר שנים. זו הייתה תוכנית שבועית שבה הוא סיפר סיפורים מוזרים ומצחיקים מרחבי העולם. עם זאת, נראה שכולם הוסרו מ-yahoo! לחלוטין, אפילו קישורים ישירים מאתרים אחרים מביאים אותך לדף המציין שהדף שאתה מחפש כבר לא קיים. נראה שהסדרה המשיכה בפורמט טקסט ובטוויטר במשך מספר שנים לאחר שפרופס כבר לא היה חלק ממנה.
מ-1995 עד 1996, פרופס הציג קטעים מהרדיו של השבוע שעבר בBBC Radio 1. הוא עשה עבודה קולית לסדרה של הBBC Radio 2 בשם "Flight of the Conchords", ששודרה לראשונה בספטמבר 2005. פרופס שיחק גם בתפקיד הראשי בסדרת המדע-בדיוני קומית של הBBC Radio 4 בשם "Seymour the Fractal Cat".פרופס דיבב את הקולות של שד הארלקין, השטן ונגן הסקסונים בפסקול ובסרטו של טים ברטון הסיוט שלפני חג המולד.
ביוגרפיה > קריירה > משחקי וידאו

פרופס סיפק עבודת קריינות בתור הווארד "בוקשוט" הולמס, קריין משחקים יחד עם ג'ון דימאג'יו למשחק "MadWorld" של הנינטנדו Wii. דימאג'יו ופרופס משחקים כקריינים קומיים בתוכנית משחק אכזרית שתתקיים בעתיד. פרופס סיפק את קולו של מת'יו בלאק, כתב במשחק הפסיכולוגיה הנשכח, ZombieVille משנת 1997. פרופס דיבב את קולו של פארגוס, ליצן חצר פירומנטי לסדרת המשחקים "Pandemonium!" בפלייסטיישן. מאוחר יותר הוא דיבב במשחק "Skylanders: Imaginators" מוח ששוחרר על ידי קאוס כדי לעזור לשכלל את פרויקט ה-Domlanders שלו.
הערות שוליים

↑  Greg Proops guest column, web.archive.org, ‏2011-08-09
↑  The Smartest Man in the World on Apple Podcasts, Apple Podcasts, ‏2023-11-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Drew Carey's Green Screen Show, www.whose-line.com
↑  Brian Lowry, Trust Us With Your Life, Variety, ‏2012-07-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pollstar, www.pollstar.com
↑  TIM GOODMAN, Time for the (mis)match game, SFGATE, ‏1999-05-31 (באנגלית)
↑  Joe Schlosserpublished, Rendez-View, Broadcasting Cable, ‏2001-01-08 (באנגלית)
↑  Silver, Curtis. "Play Head Games, Rule Your Social Media Circle". Wired (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-11-10.
↑  J! Archive - Show #44, aired 1984-11-08, j-archive.com, ‏2023-02-05 (באנגלית)
↑  Yahoo Odd News with Greg Proops - RickLimpert.info - RickLimpert.info, ricklimpert.squarespace.com (באנגלית)
↑  https://twitter.com/gregproopsnet/status/129406731729121280, X (formerly Twitter)
↑  Thanks for pushing our Odd News Facebook page past 100,000 fans, Yahoo News, ‏2012-04-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155588586 (data)  ISNI: 0000 0000 4900 4417  LCCN: no2006024626  MusicBrainz: a1b2abbc-9a90-43b4-a400-694183f25cf5  Trove: 1572514  VIAF: 39124562   WorldCat (עם VIAF): 39124562
דניאל סופר

דניאל סופר (נולדה ב-14 בינואר 1988) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בכנף ימין כמגנה וכקשרית לסירוגין, בקבוצת אס"א תל אביב שבליגת העל ובנבחרת ישראל. במשך רוב הקריירה שלה שיחקה והייתה אחד הסמלים של מכבי כישרונות חדרה.
ביוגרפיה

סופר נולדה למשפחה של כדורגלנים. אביה, יוסי סופר, שחקן עבר בהפועל חדרה המיתולוגית של שנות ה-70 וכן מאמן עבר של נבחרת הנערות וקבוצת הבוגרות של מכבי כישרונות חדרה.
אחותה, טל סופר, שחקנית פעילה בליגת העל עם הופעות בנבחרת הנשים של ישראל, ואחיה, שי סופר, שחקן עבר שגדל במחלקת הנוער המצליחה של טוברוק וכשחקן בוגרים בהפועל פתח תקווה.
קריירה

סופר החלה לשחק כדורגל בגיל צעיר מאוד ובגיל 11 הצטרפה לקבוצת הבנים של הפועל חדרה. כעבור שנתיים עברה לקבוצת הנשים של הפועל פתח תקווה ושיחקה בה שנתיים.
בשנת 2004, הצטרפה למכבי כישרונות חדרה עם הקמתה ושיחקה בה 15 עונות רצופות במהלכן הובילה את הקבוצה לזכייה בגביע המדינה בכדורגל. בתחילת 2020 עברה עם אחותה, טל, לשחק באס"א תל אביב.
קריירה > מכללת מרטין מטודיסט קולג'

בשנת 2009 עברה סופר לארצות הברית לשחק בליגת המכללות National Association of Intercollegiate Athletics (NAIA) במחוז The TranSouth Athletic Conference (TSAC). במהלך שנים אלו במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College) בלטה מאוד ביכולותיה וזכתה עם הקבוצה ב-4 אליפויות מחוז בנוסף לתארים אישיים רבים. פתחה כמעט בכל משחקי הקבוצה (פרט לזמן בו לא שיחקה בעקבות שבר ברגל), בישלה 32 שערים והבקיעה 21 במשך ארבע עונות בקבוצה.
גם במהלך שנותיה במכללה נהגה לחזור לישראל בחופשות ולשחק במכבי כישרונות חדרה.
קריירה > נבחרת ישראל

סופר זומנה לנבחרת הנערות עד גיל 19 בשנת 2003 כשהייתה בת 15 ורשמה 12 הופעות ו-2 שערים במסגרת שלושה קמפיינים של הנבחרת משנת 2004 ועד 2006.
הצטרפה לנבחרת הבוגרת כשהייתה בת 17 ואת הופעת הבכורה שלה ערכה מול נבחרת אסטוניה ב-2005. עד כה רשמה סופר בשורות הנבחרת 41 הופעות והבקיעה 5 שערים.
השכלה

לסופר תואר ראשון בניהול ספורט ממכללת מרטין מתודיסט, טנסי, ארצות הברית. כמו כן היא בעלת תואר שני בניהול ושיווק ממכללת רופין.
תארים > מרטין מתודיסט קולג'

אליפות מחוז: 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
תארים > מכבי כישרונות חדרה

גביע המדינה: 2014/2015
הערות שוליים

↑  כשאמרתי שחדרה תזכה בתארים צחקו עליי ועובדה שזכינו באתר גפן מגזין המושבות
↑  דניאל סופר בסגל הקבוצה במכללה בעונת 2011/12 באתר המכללה (באנגלית)
↑  דניאל סופר בסגל הקבוצה במכללה בעונת 2012/13 באתר המכללה (באנגלית)
↑  WOMEN'S SOCCER: EFRAIM AMONG TRIO OF REDHAWK NAIA ALL-AMERICANS באתר המכללה (באנגלית)
↑  כדורגל מנהלים 90 דקות באתר המרכז האקדמי רופין
↑  מובילים גם בספורט באתר רשת מקומונים בשרון
ד'תקכ"ז

ד'תקכ"ז (4527)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 766 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 767. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
דני לימור

אין תמונה חופשית
דני לימור הוא יושב ראש עמותת מכינת נחשון, שהתפרסם בעקבות שרותו במוסד, כאיש שפיקד על מבצע אחים.
חייו

לוין (שמו לפני שעיברת ללימור) נולד וגדל באורוגוואי ועלה לישראל בגיל 16 בשנת 1961. עם גיוסו לצה"ל, התנדב לימור לצנחנים. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. בשירות קבע ובמילואים לחם לימור במלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה ונפצע פעמיים. לאחר שחרורו התגייס למוסד ולקח חלק בשורה ארוכה של פעולות. בין היתר פיקד על מבצע אחים להעלאת יהודי אתיופיה מסודאן.
לקריאה נוספת

רפי ברג, לוחמי המוסד בים האדום, הוצאת שוקן, 2022
הערות שוליים

↑  דני לימור, פעילות המוסד בדרום סודאן - דני לימור איש המוסד- מזיכרונות איש מוסד באפריקה, יוטיוב, 19 בנובמבר 2015, "גם אני הייתי קצין בצנחנים".
↑  עמיאל בקהילה דני לימור – מפקד בכיר בכוחות ההגנה של ישראל, 16 באוקטובר 2018, "הוא שירת כקצין ביחידת הצנחנים, השתתף ב -4 מלחמות (מלחמת ששת הימים, מלחמת התשה, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה) ונפצע פעמיים".
↑  אורן נהרי‏, סוכנת המוסד ו"כפר הנופש" בסודאן: המבצע החשאי להעלאת יהודי אתיופיה, באתר וואלה, 16 באפריל 2017.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'תקכ"ג

ד'תקכ"ג (4523)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 762 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 11 בספטמבר 763. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.