stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלישת ברית המועצות לצ'כוסלובקיה
הערות שוליים

↑  Soviet Invasion of Czechoslovakia
↑  Springtime for Prague
↑  פראג, אתר תרבות.il
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540981705171  LCCN: sh85035319  NKC: ph118100 
קהל אזרחים מוחים מקיפים טנקים סובייטים במהלך הימים הראשונים לפלישה.
אזרחים צ'כוסלובקים חולפים עם דגלם הלאומי על פני טנק בוער בפראג.
יען אסייתי

| יען אסייתי |
| --- | --- |

תקופה
פליוקן - הולוקן כ-3,600,000–8,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יענאים
משפחה:: יעניים
סוג:: יען
מין:: יען אסייתי
שם מדעי
 Struthio asiaticus

יען אסייתי (שם מדעי: Struthio asiaticus) הוא מין נכחד של יען ממשפחת היעניים, אשר חי החל מהפליוקן ברחבי תת-היבשת ההודית עד שנכחד במשך ההולוקן ככל הנראה לפני 25,000 עד לפני 8,000 שנה מזמננו, מעט לאחר עידן הקרח האחרון. ממצאים נוספים שלו התגלו אולי במזרח אסיה ובאפריקה אך אלה בעלי קושי זיהוי ונחשבים למוטלים בספק. יענים גם נמצאו על כלי חרס בסין, כך שאולי חיו לצד האדם שם ואולי נכחדו בגללו.
היען ידוע משרידים מאובנים חלקיים ושבורים, בעיקר מהודו, מונגוליה, סין וביצי אולי אולי התגלו גם בקזחסטן. מממצאי ה-DNA נראה שהיה שייך לסוג יען (Struthio). הוא תואר למדע בידי החוקר הצרפתי אלפונס מילנה-אדוארד (אנ') ושמו המדעי מרמז על שהתקיים באסיה (בדומה ליען סורי שנכחד בהמשך).
יען זה קרוב מעט ליען המצוי ונחשב למעט גדול ממנו. מדידה של מאובני יען אסייתי שהתגלו במרוקו מרמזים שהיה כבד ב-20% מהיען המודרני, אך ממצאים אלה נחשבים במבוטלים, מאחר שהחומר המאובן בהם רעוע מדי.
הערות שוליים

↑  Buffetaut, E. Feduccia (2022)
↑  Buffetaut, E. (2022). Feduccia, A. (ed.). "The First-Named Fossil Ostrich: A Revision of Struthio asiaticus, from the Siwaliks of India". Diversity. 14 (10): 860. doi:10.3390/d14100860
גשר לוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר 
 על שם:  ביברס 
 כתובת:  לוד 
 מיקום:  לוד 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1273–הווה (כ־752 שנים)
 חומרי בנייה:  אבן 
 מידות
 אורך:  30 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 
 קואורדינטות:  31°58′07″N 34°54′02″E﻿ / ﻿31.96861111°N 34.90055556°E﻿ / 31.96861111; 34.90055556
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) גשר לוד(למפת גוש דן רגילה) גשר לוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גשר לוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גשר לוד  he גשר לודhe גשר לודמפת  __ לוד [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית שדות דן ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין מדרום: __ רמלה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מראה הגשר מעל נחל איילון ביציאה הצפונית מלוד (הצד המזרחי)
גשר לוד (נקרא גם גשר ביברס או גשר ג'ינדאס, ערבית: جسر جنداس) הוא גשר עתיק, השוכן ביציאה הצפונית מהעיר לוד, בין כביש 40 למסילת הרכבת המובילה אל העיר מצפון. הגשר נקרא על-שמו של ביברס שהיה הסולטאן הממלוכי של מצרים וסוריה בין השנים 1260–1277, ואשר שבר את שלטון ממלכת ירושלים הצלבנית בארץ ישראל. הגשר הוקם בשנת 1273 על דרך הדואר הממלוכית הראשית, שעברה בנתיב דרך הים ממצרים (מרכז השלטון הממלוכי) לסוריה. באמצעות דרך זו הם קיימו רשת יעילה ביותר לקשר פנים מהיר בין חלקי האימפריה. במקום זה עברה גם הדרך ללוד ורמלה, ערים חשובות בתקופה ההיא.
תיאור הגשר

אורך הגשר הוא 30 מטר. מצידו הדרומי שומרים זוג מפצלי זרם מסיביים מחודדים על אומנות הגשר מפני זרימת השיטפונות – מכאן עמידותו. הגשר בנוי על קמרונות גדולים, מחודדים, המפצלים את זרם המים של נחל איילון, אשר בחורף עלול להיות חזק במיוחד. נחל איילון (בשמו הערבי "ואדי מוצררה") הוא אחד היובלים החשובים של נחל הירקון. ייתכן כי אבני הגשר נלקחו מכנסיית סנט ג'ורג' שבלוד, על כך מעיד הדמיון בין תווי הסתתים שעל אבני הגשר – ואבני הכנסייה. את שני עברי הגשר מעטרים שני זוגות של בעלי חיים: אריות/נמרים (שדומים מאוד לאריות המופיעים בשער האריות בירושלים) שמרימים בטפרי רגלם השמאלית חולדה או עכבר (בכל צד תלוי העכבר באופן שונה), בין כל זוג אריות יש כתובת מהודרת בערבית. הכתובת נמצאת בתוך טאבולה אנסטה – טבלת אוזניים המשמשת כמסגרת מרובעת מסביב לכתובת או לעיטור (באבן, פסיפס וכיוצא בזה). משני צדיה – משולשים דמויי אוזניים.
בכתובת כתוב:
בשם אללה הרחמן והרחום. ותפילתו על אדוננו מוחמד ועל חבריו כולם. צוה בבנין הגשר המבורך הזה, אדוננו הסולטאן האדיר המלך א-דאהר  רוּכּן א-דין בּיבּרס בן עבּדאללה. בימי בנו אדוננו הסולטאן המלך א-סעיד נאצר א-דין, ברכת-ח'אן, יאדיר אללה ניצחונותיהם ויכפר להם. וזה (הגשר נבנה) בהשגחת העבד המסכן (הרוצה) לרחמי אללה, עלא-דין עלי א-סואק, יכפר אללה לו ולילדיו. בחודש ראמדאן שנת אחת ושבעים ושש מאות.
שמו הנוסף של הגשר הוא גשר ג'ינדאס על שם כפר ערבי בשם זה ששכן במקום עד אמצע המאה ה-19, במקומו של היישוב הנוכחי גנתון. יש חוקרים הטוענים כי הוא הוקם כבר בתקופה הצלבנית (כעדות לכך מציינים את הצלבים בצדו של הגשר), וכן שביברס "זייף" את הכתובת וניכס לעצמו גשר שלא הוא בנה, ואולם – רוב החוקרים שוללים טענה זו.[דרוש מקור]
מעברתא דלוד

יש המזהים את מקום הגשר עם "מעבר לוד", (בארמית: מעברתא דלוד), המוזכר בתלמוד הירושלמי כמקום בו שרף אפוסטומוס את התורה. המשנה, במסכת תענית, מונה את האירוע כאחת מחמש הסיבות לקביעת צום שבעה עשר בתמוז. התלמוד הירושלמי שואל: "איכן שרפה? רבי אחא אמר: במעברתא דלוד, ורבנן אמרי: ב"מעברתא דטרלוסה". (מסכת תענית פרק ד', הלכה ה').
בעבר עברו במקום גם דרכים מהתקופה הרומאית מקיסריה, אנטיפטרוס ומיפו.
מבנים נוספים

ביברס הקים ברחבי ארץ ישראל גם מצודות כדוגמת מבצר נמרוד, וכן גשרים נוספים, ביניהם מיוחסים לו:
גשר בנות יעקב – שעל נהר הירדן, בדרך בין צפון ארץ ישראל לדמשק.
גשר אדם – שעל נהר הירדן בדרך בין א-סלט לשכם.
הגשר הממלוכי ביבנה – גשר מעל נחל שורק במזרחה של יבנה. גשר אינו בשימוש היום.
גלריה

הסמל והכתובת במעקה הגשר
מראה מתחת לגשר
קטר הפוך למרגלות גשר ביברס במאורעות תרצ"ו
לקריאה נוספת

רועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 9–43.
עמית מנדלסון, גשר לוד - גשר ג'ינדס, אתר טבע ונופים בישראל.
צבי אילן, אתרי טיול בארץ ישראל, עם עובד תרבות וחינוך – תל אביב, 1982.
הערות שוליים

↑  "The bridge of Jindas", according to Palmer, 1881, p. 215
↑  מקורו של העיטור הזה בדגמי לוחות מתכת שחוברו ב"אוזניהן" לאבנים.
↑  Ron Toueg, Shahar Krispin, Vered Eshed, Ginnaton (Jindas): Preliminary Report, Hadashot Arkheologiyot: Excavations and Surveys in Israel / חדשות ארכיאולוגיות: חפירות וסקרים בישראל 131, 2019 doi: 10.2307/26904587
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008759290405171
מפרץ סן אנטוניו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  מפרץ מקסיקו 
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 שטח:  58,000 הקטאר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  גוודלופה 
 מדינות באגן הניקוז:  טקסס 
 קואורדינטות:  28°18′19″N 96°44′17″W﻿ / ﻿28.30527778°N 96.73805556°W﻿ / 28.30527778; -96.73805556
  (למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומפרץ סן אנטוניו(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומפרץ סן אנטוניו
 
מפת המפרץ
מפרץ סן אנטוניו (באנגלית: San Antonio Bay) הוא מפרץ לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם במפגש שפכי הנהרות סן אנטוניו וגוואדלופה. זהו אחד משבעת שפכי הנהרות הגדולים לאורך חוף מפרץ טקסס. כל מערכת מפרץ סן אנטוניו משתרעת על פני 200 מיילים רבועים.
המפרץ ממוקם 89 ק"מ מהעיר קורפוס כריסטי ו-209 ק"מ מהעיר סן אנטוניו. האי מאטאגורדה מפריד בין מפרץ מקסיקו למפרץ סן אנטוניו. מי המלח של המפרץ עושים את דרכם למפרץ סן אנטוניו דרך מפרצונים משני צידי האי. צידה הצפוני של מערכת המפרץ מוזנים בנהרות מים מתוקים נהר גואדלופה ונהר סן אנטוניו המשתלבים צפונית למפרץ כדי למלא את המערכת. תערובת זו של מים מתוקים ומים מלוחים יוצרת מים מליחים המאפשרים לאכלוס מגוון מינים.
הערות שוליים

↑  San Antonio Bay, Texas, fishanywhere.com, ‏7-7-2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 316747095   WorldCat (עם VIAF): 316747095
אבא ארך רגליים (ספר)

| --- | --- |

כריכת המהדורה השלישית
 מידע כללי
 מאת:  ג'ין ובסטר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן מכתבים
 נושא:  ליקיאון 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1912
 מספר עמודים:  211 (מהדורה ראשונה)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת י. מרכוס (מהדורה ראשונה)
 תאריך:  1960 (מהדורה ראשונה)
 תרגום:  תרגמה אפרת כהן (מהדורה ראשונה)
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ראה תרגומים לעברית
 סדרה
 הספר הבא:  אויב יקר 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001895156, 001970786, 001842189, 002293438, 002602171, 002622172
 
כרזת הסרט משנת 1919
אבא ארך רגליים (1919)
אַבָּא אֶרֶךְ רַגְלַיִם (באנגלית: Daddy-Long-Legs) הוא ספר מאת הסופרת האמריקאית ג'ין ובסטר, המגולל את סיפורה של ג'רושה-ג'ודי אבוט, עלמה שגדלה בבית יתומים ומקבלת מאדם מסתורי מלגה למימון לימודיה בקולג'. הספר כתוב בצורת רומן מכתבים, הנכתבים על ידי גיבורת הסיפור לנותן המלגה. יצא לאור בשנת 1912, ועובד למחזה, לשני מחזות זמר ולשלושה סרטים: ב-1919, ב-1931 וב-1955, ולסדרת אנימה. ספר זה הוא ספרה הידוע ביותר של ובסטר.
עלילה

ג'רושה אבוט גדלה בבית היתומים על שם ג'ון גריר, מוסד צדקה המספק לילדים דיור, חינוך ומזון אך החיים בו שגרתיים וחדגוניים. את שמה הפרטי בחרה אם הבית לאחר שראתה אותו על מצבה בבית קברות, ואת שם המשפחה לקחה מהעמוד הראשון בספר הטלפונים. על אף סיפור החיים המאתגר, מפתחת ג'רושה חוש הומור ייחודי וגישה חיובית לחיים.
בית היתומים מיועד לילדים עד גיל 16, אך ג'רושה נשארת שנתיים נוספות, כמטפלת באחת מקבוצות היתומים. ביום שבו נפתח הסיפור נפגשת אם הבית גברת ליפט עם ג'רושה ומספרת לה שבישיבת המנהלים האחרונה דנו במצבה ואחד המיטיבים של המוסד החליט לממן לה לימודים בקולג'. הוא הסתמך על חיבור שכתבה ועל המלצותיה של אחת ממורותיה ובחר לנסות להכשיר אותה כסופרת. לשם כך הוא דורש שתכתוב לו כל חודש מכתב ובו תספר על חוויותיה, כיוון שהוא מאמין שבאמצעות כתיבת מכתבים ניתן לפתח יכולות ספרותיות. עם זאת הוא מבקש לשמור על אנונימיות מוחלטת מצדו (הנמען שנמסר לה הוא "מר ג'ון סמית", שם בדוי) ובנוסף מודיע שלעולם לא יענה למכתביה. ג'רושה מספיקה לראות את המיטיב מאחור כשהוא יוצא למכוניתו וצלליתו המוארכת מזכירה לה את העכביש המכונה "אבא ארך רגליים", ובכינוי זה היא משתמשת ברוב מכתביה אליו.
החל מנקודה זו מורכב הספר ממכתביה של ג'רושה אל המיטיב האלמוני. היא מתארת את סביבתה החדשה, השונה מכל מה שהורגלה אליו מבחינה חברתית והשכלתית, וגם את מאמציה להשלים את הפערים השונים ולהשתלב. אחד הדברים הראשונים שהיא עושה הוא לשנות את שמה ל"ג'ודי", והיא מסבירה שהשם נשמע לה מתאים לילדה קטנה שגדלה מוקפת במשפחה מגוננת ומפנקת, בניגוד למציאות שהיא נאלצת לחוות ובשונה משמה הרשמי שהיא שונאת. עם התקדמות הסיפור ניכר שג'ודי מוצאת את מקומה בקולג', רוכשת חברות ומצליחה בלימודים. גם ניסיונות הכתיבה שלה מוכתרים לבסוף בהצלחה כשהיא כותבת ומפרסמת את ספרה הראשון.
בשלב מסוים מתוודעת ג'ודי למר ג'רוויס פנדלטון, דודהּ של אחת מחברותיה לדירה. הם נפגשים במספר הזדמנויות, ביניהן בחווה שבה מבלה ג'ודי את חופשותיה, אשר מתברר שהייתה שייכת למר פנדלטון והוא מסר אותה לאומנת שטיפלה בו שם בילדותו. למרות החיבור החזק שנוצר, מפריד בין השניים מעמד וייחוס משפחתי וכמו כן הבדלי רכוש, ולכן ג'ודי חוששת לספר למר פנדלטון שגדלה בבית יתומים ואף מסרבת להצעת הנישואין שלו על אף אהבתה אליו. הספר מסתיים לאחר שג'ודי נוסעת לבקר את המיטיב המסתורי בעקבות הזמנתו, ושם היא מגלה שאבא ארך רגליים הוא למעשה ג'רוויס פנדלטון, ובכך נפתרים הלבטים והם מתאחדים.
דמיות עיקריות

ג'רושה-ג'ודי אבוט, הדמות הראשית. אסופית צעירה שעברה את שמונה-עשרה השנים הראשונות של חייה בבית יתומים. בעלת כישרון ואהבה לכתיבה וחלום להיות סופרת דגולה.
סאלי מק'ברייד, שותפתה של ג'ודי במעונות הסטודנטים במשך ארבע שנות לימודיהן בקולג', וחברתה הטובה ביותר.
ג'וליה רטלדג', אף היא שותפה של ג'ודי וסאלי במשך כל שנות לימודיהן בקולג'. ג'וליה היא נצר לאחת מן המשפחות הראשונות והמכובדות ביותר בניו-יורק.
גברת ליפט, אישה מבוגרת וקשוחה, שהייתה אם בית היתומים בו התגוררה ג'ודי בשמונה-עשרה שנותיה הראשונות.
סיווג ופרשנות

כיום הספר מסווג בתור ספרות צעירה או אפילו ספרות ילדים, אך בזמנו הוא סווג כספר "בנות" או "קולג' בנות", הסוגה אליה משתייכים גם ספריהן של לוסי מוד מונטגומרי (האסופית) ולואיזה מיי אלקוט (נשים קטנות): ספרים המתארים בחורות צעירות המתמודדות עם נושאים כמו קולג', קריירה ונישואין. ספר זה הקדים את זמנו בנקודת המבט המתוארת בו, המעלה נושאים כגון חינוך והצבעה לנשים, רפורמות ממסדיות, נישואים בין מעמדיים ורווחה.
הספר משמש גם כרומן התבגרות, כשבמהלכו עוברת הדמות הראשית תהליך של גיבוש הזהות העצמית מתוך מהלכים פנימיים וביחס לחברה הסובבת. עם הגעתה לקולג' עוזבת ג'ודי את הסביבה הסגורה של בית היתומים ונכנסת למציאות חיים של אדם בוגר; היא רוכשת השכלה ומדביקה פערים, מגבשת דעות והשקפות, ומפתחת קשרים עם אנשים שונים. עם תחילת הסיפור מאמצת ג'רושה שם חדש המסמל את השינוי שהחל בחייה ואת עמדתה האקטיבית ביחס אליו. ניתן לראות את הביטוי לתהליך ההתבגרות גם במערכת היחסים שמתפתחת בין ג'ודי לבין מר פנדלטון, בתחילה כאפוטרופוס ("אבא ארך רגליים") וגם כבן זוג: על אף ההנחיות הנוקשות שקיבלה היא מתעקשת ליצור ביניהם קשר אנושי ובעצם מכריחה את המיטיב להכיר בה כאדם בפני עצמו ולא רק דרך תשלומים כספיים ומילוי חובות, במקרים מסוימים היא מפרה את הוראותיו בהתאם לשיקול דעתה ועל מנת לשמור על כבודה העצמי, והיא מכירה בעליונותו עליה בתחומים מסוימים אך לא פחות מכך במקום שיש לה בפני עצמה.
תרגומים לעברית

מספר תרגומים עבריים יצאו לספר:
אבא ארך הרגליים, תרגמה אפרת כהן, הוצאת י. מרכוס ירושלים, 211 עמודים, 1960.
אבא ארך רגליים, תרגמה אורנה סעידיאן, הוצאת עופרים תל אביב, 96 עמודים, 1995.
אבא־ארך־רגליים, תרגמה ענת זיידמן, הוצאת משכל תל אביב, 165 עמודים, 2000.
אבא ארך רגליים, תרגמה לי עברון, הוצאת צילי ירושלים, 188 עמודים, 2021.
עיבודים

העיבוד הראשון לקולנוע היה סרט אילם עם מרי פיקפורד (1919), ואחר כך סרט עם ג'נט גיינור (1931), סרט עם שירלי טמפל בשם "ראש מתולתל" (1935) וסרט עם פרד אסטר ולסלי קארון (1955).
במסגרת התכנית "השעה שלנו" ששודר בטלוויזיה החינוכית" עובדו כמה מפרקי הספר. את ג'ודי גילמה השחקנית שושי רוזן.
ב-2009 הופק מחזמר לפי הספר.
הערות שוליים

↑   עופרה רודנר, "אבא ארך רגליים" חוזר בתרגום חדש ולא מאבד מיופיו ורעננותו, באתר הארץ, 12 בפברואק 2021
סן ברתלמי

מפת סן ברתלמי
סן בַּרְתֵלֵמי (בצרפתית Saint Barthélemy) הוא אי בצפון האנטילים הקטנים שבים הקריבי, קולקטיב מעבר לים של צרפת.
כריסטופר קולומבוס גילה את האי ב-1493, וקרא לו על שם אחיו ברתולומיאו. ב-1648 השתלטה צרפת על האי. בין 1651 ל-1656 שלטו בו האבירים ההוספיטלרים, ולאחר מכן ננטש ויושב מחדש על ידי הצרפתים ב-1659, בעיקר בשל מיקומו האסטרטגי. המתיישבים גידלו כותנה וקנה סוכר תוך התבססות על שעבודם של עבדים מאפריקה. ב-1784 מסרה אותו צרפת בתמורה לזכויות מסחריות לשוודיה, שמכרה אותו חזרה לצרפת ב-1878. הייתה זו המושבה השוודית היחידה באזור הקריבי. השוודים השאירו את חותמם בשמותיהם של מקומות שונים באי ובהם הבירה גוסטביה, שנקראה על שם גוסטב השלישי, מלך שוודיה. ב-1847 בוטלה העבדות באי.
ב-2003 החליטו תושבי האי להתנתק מן המושבה גוודלופ. ההחלטה יצאה לפועל ב-2007 ומאז מהווה האי קולקטיב מעבר לים הכפוף מנהלית ישירות לצרפת, וענייניו המקומיים מתנהלים באמצעות מועצה בת 19 חברים. את צרפת מייצג באי מושל, הממונה על ידי נשיא צרפת. התושבים שולחים נציג אחד לסנאט הצרפתי.
שטחו של סן ברתלמי כ-21 קמ"ר. האי שוכן באזור טרופי, ובהתאם לכך שורר בו מזג אוויר חם לאורך כל השנה, וכמות המשקעים מרובה. הנוף מורכב מגבעות, והנקודה הגבוהה ביותר היא ברום של 286 מטרים.
אוכלוסיית האי מונה כ-8,450 תושבים, על-פי מפקד אוכלוסין מ-2007. מרבית התושבים הם ממוצא צרפתי ומיעוטם קריאולי - כלומר ממוצא אירופי ואפריקני, או שחורים. השפה העיקרית היא צרפתית, לצדה מדברים בפטואה (ניב קריאולי) וכן באנגלית, בעיקר בין העוסקים בתיירות.
הכלכלה מבוססת על תיירות, בפרט על תיירות יוקרה. התיירים נמשכים בעיקר לחופי האי, שבחלקם נותרו בתוליים.
בשנת 2007 הוקצתה לסן ברתלמי סיומת האינטרנט .bl, אך היא נותרה ללא שימוש.
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
| חבלי צרפת |
| --- | --- | --- |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-2016 | או-דה-פראנס • אוברן-רון-אלפ • אוקסיטניה • איל-דה-פראנס • אקיטן החדשה • בורגון-פראנש-קונטה • ברטאן • גראנד אסט • נורמנדי • סאנטר-עמק הלואר • פיי דה לה לואר • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה |  |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית עד סוף 2015 | אוברן • איל-דה-פראנס • אלזס • אקיטן • בורגון • ברטאן • לורן • לימוזן • לנגדוק-רוסיון • מידי-פירנה • נור-פה דה קאלה • נורמנדי עילית • נורמנדי תחתית • סאנטר • פיי דה לה לואר • פואטו-שראנט • פיקרדי • פראנש-קונטה • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה • רון-אלפ • שמפאן-ארדן |  |
| חבלים מעבר לים | גוואדלופ • גיאנה הצרפתית • מרטיניק • ראוניון • מיוט |  |
| קולקטיבים מעבר לים | פולינזיה הצרפתית • סן-פייר ומיקלון • ואליס ופוטונה • סן ברתלמי • סן מרטן |  |
| טריטוריות מעבר לים | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת (ארץ אדלי • איי אפארסה • סן פול ואמסטרדם • איי קרגלן • איי קרוזה) |  |
| מעמד מיוחד | קלדוניה החדשה • קליפרטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555485505171  BNE: XX456760  BnF: cb119777765 (data)  GND: 4271726-7  KulturNav: 3be93806-3862-421e-a6af-2c17e60f9211  LCCN: n84179175  MusicBrainz: 47a4fef9-c697-3b37-8978-a3bcef251eb4  NARA: 10046311  SELIBR: 164549  SUDOC: 027817253  UKPARL: Ri0XPwVG  VIAF: 140366779   WorldCat (עם VIAF): 140366779 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא גאוגרפיה של הקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
You're Losing Me

| --- | --- |

 סינגל שיווקי בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום Midnights – Late Night Edition
 יצא לאור:  29 בנובמבר 2023
 פורמט:  הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה 
 תאריך הקלטה:  5 בדצמבר 2021
 סוגה:  דאון-טמפו ‏•‏‏ סינת'-פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  4:38
 חברת תקליטים:  ריפבליק
 כתיבה:  טיילור סוויפט ‏•‏‏ ג'ק אנטונוף
 הפקה:  טיילור סוויפט ‏•‏‏ ג'ק אנטונוף
 
"You're Losing Me" (בעברית: "אתה מאבד אותי") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה ב-29 בנובמבר 2023 לשירותי הסטרימינג חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, לאחר שהופץ במהדורת התקליטור של Midnights – Late Night Edition, שפורסמה במאי אותה שנה. גרסה זו הייתה זמינה לרכישה בהופעותיה של סוויפט במסגרת סיבוב ההופעות "The Eras Tour".
השיר נכתב והופק על ידי סוויפט וג'ק אנטונוף כבלדת דאון-טמפו. קצבו מורכב מפעימות לבה של סוויפט, ומילותיו מתארות פרידה ופירוק של מערכת יחסים רומנטית ארוכה עקב חוסר ההכלה בין בני הזוג. מבקרי המוזיקה שיבחו את הרצועה, וטענו כי יש בה מלא רגש. בנוסף, "You're Losing Me" היה מושא לכתבות רכילות רבות, שטענו כי מדובר ברמיזה לפרידתם של סוויפט וג'ו אלווין.
רקע והוצאה לאור

סוויפט הוציאה את אלבום האולפן העשירי שלה, Midnights, ב-21 באוקטובר 2022. הוא הצליח רבות, ושבר שורה של שיאים בתעשיית המוזיקה ואף קבע כמה חדשים. הוא היה זמין במהדורתו הרגילה, הכוללת 13 רצועות. גרסת הדלוקס, שהייתה זמינה לרכישה בטארגט בלבד, כללה את רצועת הבונוס "Hits Different". בנוסף, הייתה פרסמה באותו היום בשעה 3 לפנות בוקר את (Midnights (3am Edition, שכלל בנוסף ל-13 הרצועות הסטנדרטיות עוד שבעה שירים חדשים. ב-24 במאי 2023, במהלך סיבוב ההופעות "The Eras Tour", הכריזה הזמרת על יציאתן של שתי מהדודות נוספות: Til Dawn Edition בדיגיטל ו-Late Night Edition בתקליטור מיוחד שכולל את "You're Losing Me". הוא היה זמין לרכישה בהופעותיה באיסט רתרפורד ב-26–28 במאי 2023.
על פי Variety הייתה קהילת הסוויפטיז להוטה לשים את ידה על התקליטור, ולכן נוצרו תורי ענק מחוץ לאצטדיון בו הופיעה. לאחר הרכישה חלק מהלקוחות העלו את הרצועה לרשת, שהפכה לתופעה ויראלית ושותפה בכמות רחבת היקף. לאחר מכן הייתה גרסת ה-Late Night זמינה להורדה דיגיטלית באתר האינטרנט של סוויפט. גרסאותיו הפיראטיות של השיר הוסרו משירותי הסטרימינג על ידי יוניברסל מיוזיק בשל הפרת זכויות יוצרים.
מעריציה של הזמרת פרסמו סרטונים בהם הם מבקשים ממנה לפרסם את "You're Losing Me" בשירותי הסטרימינג. לאחר Midnights – Late Night Edition המשיכה סוויפט להוציא את Speak Now (Taylor's Version) ביולי 2023 ואת 1989 (Taylor's Version) באוקטובר. ב-29 בנובמבר אותה שנה העלתה את השיר לשירותי הסטרימינג לאחר שהוכרז עליה על ידי ספוטיפיי כי היא האמנ/ית המושמע ביותר בפלטפורמה בשנת 2023.
ניתוח מוזיקלי

"You're Losing Me" הוא אחד מהשירים הראשונים שנכתבו עבור Midnights, אך לבסוף הוחלט שלא להכלילו בגרסתו הסטנדרטית. לכן, הוא נחשב לאחת מ"רצועות הכספת" שהוציאה סוויפט לאורך הקריירה שלה. הוא נכתב על ידה ועל ידי אנטונוף ב-5 בדצמבר 2021, ואף הוקלט באותו היום.‏ "You're Losing Me" הוא בלדת דאון-טמפו "אוורירית" המונעת מסינתיסייזרים ומפעימות לבה של הזמרת. הפקתו משלבת תופים, כלי הקשה, פסנתר, צ'לו, כינור ומלוטרון. את המיקסינג ביצע סרבן גניאה ואילו רנדי מריל היה אחראי על המאסטרינג.
מילותיו אוטוביוגרפיות במהותן, ומתארות חוסר תקווה ואת פירוקה הטראגי של מערכת יחסים רומנטית. המסר העיקרי שלו טוען כי הדוברת השקיעה מאמצים רבים בניסיונות להמשיך את הזוגיות, אך היא לא הרגישה דבר דומה בצידה השני של המערכת. שם השיר, "You're Losing Me", חוזר רבות בו, והוא נאמר בדרך כלל בין רופאים שמבחינים בירידה חדה בבריאותו של מטופליהם. סוויפט משתמשת במחלות ובפציעות כדימויים לכאב הלב שחוותה. בתחילתו נשמעת אנחה עמוקה. בבית הראשון שלו מתאר שני אנשים שהתרחקו זה מזה עקב חוסר הבנה הדדית ביניהם. בפזמון מזהירה הזמרת את בן-זוגה על סיום מערכת היחסים ביניהם באמצעות פעימות לב איטיות, המתארות חוסר רגש וקרירות. הבית השני חושף את הסיבות לפירוק, ואילו הקדם-פזמון מתאר חוסר החלטיות.
מבקרי המוזיקה פירשו את השיר כמעין הכרזה על סיום הזוגיות בין סוויפט לשחקן האנגלי ג'ו אלווין, שעמדה על שש שנים. שמועות על הפרידה החלו להישמע באינטרנט עוד באפריל 2023.
ביקורות

סטפני ואנג מ-Nylon שיבחה את סוויפט על הצורה בה בחרה להציג שברון לב, שלטענתה הייתה נטולת האשמות וגלויה מאוד. ואנג ציינה כי "You're Losing Me" הוא יריב ראוי ל-"All Too Well" בתואר "שירה הפרידה הקשה ביותר של סוויפט". סטפני טופסיו מ-Bustle סברה כי השיר מתאר פציעות אנושות בנפשו של האדם. אשלי יאסימונה מ-Billboard כינתה את "You're Losing Me" כבלדה טעונת רגש הממחישה בצורה הטובה ביותר את פירוקה של מערכת יחסים ארוכת טווח. כריס וילמן מ-Variety העריך את החלטתה של סוויפט שלא להכליל את "You're Losing Me" במהדורה הסטנדרטית של Midnights, בשל יכולותיו להאפיל על האופטימיות שלה.