stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוזי מרסל
חייה הפרטיים > בעיות בריאות

כשהייתה בת עשרים, מרסל אובחנה כבעלת אנדומטריוזיס, במהלך גילוי הפרעת קרישת דם. מרסל תיארה את מצבה "דיממתי במשך כארבעה חודשים, לאחר התעלפות במקלחת הובהלתי לבית החולים לעירוי דם חירום, שם נאמר לי על ידי הרופאים כי כמעט דיממתי למוות, ובנוסף בדיקות נוספות גילו לי בעיה בקרישת דם, גרסת הנקבה של המופיליה".
שש שנים לאחר מכן סבלה מרסל מבעיות נוספות כאשר פיתחה את מחלת הבכצ'ט הנדירה, מחלה דלקתית שבה כדוריות הדם הלבנות תוקפות את תאי הדם הבריאים. המחלה הותירה אותה מרותקת למיטה במשך שנתיים לטיפולים בבית החולים סנט ברתולומיאו בלונדון, אשר שם אובחנה מחלתה וטופלה.
במהלך תקופה ארוכה לא יכלה מרסל ללכת ללא עזרת מקלות הליכה, במהלך ראיון הגיבה מרסל על מחלתה: "יש לי בדיקות תפקוד כבד ובדיקות דם כל שלושה חודשים, מאוד סביר כי אמות לפני סקוט בעלי, אך אני משלימה עם זה".
כיום מרסל פועלת להעלות את מודעות הציבור למחלה, בשנת 2008 אובחנה אצל מרסל בעיית סרטן צוואר הרחם, היא גילתה כי המחלה התקדמה אל האגן, ומיד קיבלה טיפול בלייזר כדי להרוס את התאים הסרטניים תוך כדי עבודתה בדרמת הטלוויזיה "הולבי סיטי".
רדברידג' (רובע)

רובע רֶדְבְּרִידְג' של העיר לונדון (באנגלית: London Borough of Redbridge, ‏האזנהקובץ:En-uk-LBRedbridge.ogg‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. הרובע נמצא בצפון-מזרח העיר.
מקורו של שם הרובע בשמו של גשר (באנגלית- ברידג', bridge) שעבר מעל נהר הרודינג באסקס; הגשר נבנה מלבנים אדומות (באנגלית- רד, red) לעומת גשרים אחרים אשר נבנו מאבנים לבנות. יער אפינג משתרע על פני חלק מהרובע.
היסטוריה

רובע רדברידג' הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם שלהרובע המוניציפלי של אילפורד, הרובע המוניציפלי של וונסטד ווודפורד, וכן חלקים מהרובע המוניציפלי של דגנהאם ומהרובע העירוני של צ'יגוול, אשר היו חלק ממחוז אסקס.
שכונות

הרובע כולל את השכונות:
אילפורד (Ilford)
אלדבורו האטצ' (Aldborough Hatch)
אלדרסברוק (Aldersbrook)
בארקינגסייד (Barkingside)
גאנטס היל (Gants Hill)
גודמייז (Goodmayes)
היינולט (Hainault)
וודפורד (Woodford)
וודפורד ברידג' (Woodford Bridge)
וודפורג גרין (Woodford Green)
וונסטיד (Wanstead)
לוקספורד (Loxford)
ניוברי פארק (Newbury Park)
סאות' וודפורד (South Woodford)
סבן קינגס (Seven Kings)
סנרסברוק (Snaresbrook)
פולוול קרוס (Fullwell Cross)
קלייהול (Clayhall)
קראנברוק (Cranbrook)
רדברידג' (Redbridge)
תחבורה

ברדבידג' פועלת הרכבת התחתית של לונדון והתחנות ברובע שייכות בעיקר לקו סנטרל, והן: סנרסברוק, סאות' וודפורד ו-וודפורד בשלוחת אפינג, ווונסטד, רדברידג', גאנטס היל, ניוברי פארק, בארקינגסייד, פיירלופ והיינולט בשלוחת היינולט.
השכלה

ברובע פועלים 41 בתי ספר, רובם בתי ספר יסודיים ותיכונים, מתוכם שניים יהודים.
רומאן רוקי

רומאן רוקי (בצרפתית: Romain Rocchi; נולד ב-2 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

רוקי גדל באקדמיה של קאן הצרפתית, ובתחילת שנות ה-2000 הוקפץ לסגל הבוגרים. בעונת 2002 נמכר רוקי לפריז סן-ז'רמן, שם שיחק שנתיים בליגת העל הצרפתית תחת הדרכתו של המאמן לואיס פרננדז. בשנת 2004 הושאל לקבוצת בסטיה, במדיה כבש שער אחד ב-24 הופעות, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה. לאחר מכן חתם רוקי באז'אקסיו, וגם עמה ירד לליגת המשנה, אך נשאר בקבוצה ושיחק במדיה שנתיים נוספות בליגת המשנה. בשנת 2008 חתם בקבוצת מץ מאותה הליגה.
לאחר שנכשלה קבוצתו האחרונה בהעפלה לליגה הראשונה עזב רוקי את צרפת לראשונה בקריירה, ובקיץ 2010 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב בהמלצתו של מאמנו לשעבר ומאמן נבחרת ישראל, לואיס פרננדז. רוקי הובא לקבוצה שזכתה בדאבל בעונה הקודמת ולקראת ההשתתפות בליגת האלופות בעונת 2010/2011 חיפשה מחליף לביברס נאתכו שעזב. רוקי התברר כשחקן הגנתי יותר מנאתכו ולא הצליח למלא את מקומו. הוא העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות, אך בליגה שותף בשלושה משחקים בלבד בעונת 2010/2011, ולאחר כחצי עונה שוחרר מהמועדון.
רוקי חזר לצרפת בינואר 2011 וחתם בקבוצת ארל. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה השנייה בצרפת, ובליגה זו שיחק שנתיים במדי הקבוצה. בקיץ 2013 חזר למץ. בעונת 2013/2014 שותף ב-33 משחקים והיה שותף להעפלתה של הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה בצרפת, אך בעונה שלאחר מכן שותף בשלושה משחקים בלבד בליגה הבכירה, וביוני 2015 שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל.
הערות שוליים

↑  לי בוץ, רוקי חתם על חוזה לשנתיים בהפועל ת"א, באתר ynet, 1 ביולי 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רדאוץ

| --- | --- |
סמל רדאוץסמל רדאוץ

 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  סוצ'אבה
 חבל ארץ:  בוקובינה
 ראש העיר:  מיכאי פרונזה (Mihai Frunză) מ־2000
 בירת העיר:  רדאוץ 
 תאריך ייסוד:  1392 (מוזכרת בפעם הראשונה)
 שטח:  32.3 קמ"ר
 גובה:  374 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  24,292 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  47°50′33″N 25°55′09″E﻿ / ﻿47.8425°N 25.919166666667°E﻿ / 47.8425; 25.919166666667 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.primariaradauti.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור רדאוץ(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור רדאוץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רדאוץ  (/rə'dəuʦʲ/) (ברומנית: Rădăuţi; בגרמנית: Radautz; בהונגרית: Radóc; ביידיש: ראַדאװיץ או ראדוויץ
בפולנית: Radowce; באוקראינית: Радівці) היא עיר במחוז סוצ'אבה, בבוקובינה שברומניה, שנוסדה במאה ה-15. העיר ממוקמת בין הנחלים סוצ'אבה וסוצ'ביטה, בגובה 375 מטר מעל פני הים.
אקלים

הטמפרטורות הנרשמות בדרך כלל ברדאוץ בממוצע שנתי, נמוכות משאר חלקי רומניה. הממוצע השנתי נע בין 6 ל-8 מעלות צלזיוס. הטמפרטורות בקיץ מגיעות ל-21-27 מעלות, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה ב-1956 הייתה 32.9-. ב-1958 נמדדה טמפרטורת שיא של 37 מעלות צלזיוס.
כמות המשקעים ברדאוץ גבוהה מיתר האזורים ברומניה ונעה בין 670-750 מילימטר בממוצע. חצי מכמות המשקעים יורדת באביב ובסתיו.
היהודים ברדאוץ

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-5,600 יהודים, שהיוו כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל.
כשרומניה נכנסה למלחמה נגד ברית המועצות כבת ברית של גרמניה הנאצית, בוצעו ביהודיה מספר פוגרומים מאורגנים, והם רוכזו בגטו שהוקם בה, אליו הובאו אלפי יהודים שגורשו מיישובים שונים בבוקובינה. באוקטובר 1941 גורשו 9,169 יהודי הגטו שבעיר למחנות ולגטאות בטרנסניסטריה, בהם רובם המוחלט נספו.
בסיום המלחמה, ולאחר עליית השלטון הקומוניסטי ברומניה, הולאמו נכסי היהודים בעיר בידי המשטר, ומרבית היהודים ששרדו את המלחמה לא שבו לעיר.
אישים ילידי רדאוץ

אביגדור אריכא
דן פגיס
מיצי לוקר
הערות שוליים

↑  ראו כאן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463743505171  GND: 4767614-0  LCCN: n80021144  NKC: ge720064  VIAF: 152143521   WorldCat (עם VIAF): 152143521 
בית הכנסת הגדול של רדאוץ
אנדרטה לזכר יהודי רדאוץ שנספו בשואה, בבית הקברות בחולון
רומאנד

רומאנד (בהונגרית: Románd) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם ברומאנד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 351 תושבים, ובשנת 2019 רק 295 תושבים.
ברומאנד חי יהודי אחד בשנת 1930.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת פנונהלמה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פנונהלמה • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • רומאנד • שיקאטור • טאפ • טאפסנטמיקלוש • טריאנפוסטה • וספרמוורשאן |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרל פרנצל

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1911 צהדניק, פרובינציית ברנדנבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  2 בספטמבר 1996 (בגיל 85) Garbsen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Karl August Wilhelm Frenzel 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, גרמניה הנאצית, גרמניה המערבית 
 תקופת הפעילות:  מ-1930 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
קרל אוגוסט וילהלם פרנצל (בגרמנית: Karl August Wilhelm Frenzel‏; 20 באוגוסט 1911 – 2 בספטמבר 1996) היה נגד אס אס בדרגת אוברשארפיהרר, שהיה אחראי על עובדי הזונדרקומנדו במחנה ההשמדה סוביבור ועל שילוח הקורבנות לתאי הגזים. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא הורשע ונשפט למאסר עולם באשמת פשעי מלחמה, ריצה 16 שנות מאסר בכלא ולאחריהם שוחרר מסיבות רפואיות.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פרנצל נולד ב-20 באוגוסט 1911 בעיירה זאדניק שבמחוז טפמלין. אביו עבד ברכבת המקומית והיה נציג רשמי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. קרל השלים את לימודי החובה שלו בשנים 1918 עד 1926 בעיר אורניינבורג ולאחר מכן עבד כשוליית נגר. באותה תקופה הוא היה חבר בהתאגדות הנגרים. עם זאת, לאחר שעבר מבחן מועמדות לתפקיד נגר בשנת 1930 הוא מצא את עצמו מובטל. בימים שעברו עבד במשך תקופה קצרה כקצב. המפלגה הנאצית הבטיחה שיהיו הרבה מקומות עבודה לאחר שיעלו לשלטון, והבטחה זו דחפה את קרל להצטרף למפלגה וכן לשורות האס-אה באוגוסט 1930. אחיו, סטודנט לתאולוגיה, הצטרף למפלגה הנאצית שנה אחת קודם, ואביו הצטרף בשנת 1934. הוא טען שהאנטישמיות היה היבט בפוליטיקה שהוא ומשפחתו היו אדישים לו. בהמשך טען שהוא נחרד מהרדיפה אחר היהודים בגרמניה.
בשנת 1929, כאשר היה נער בן 18, פרנצל פגש את חברתו הראשונה שהייתה יהודייה. הקשר ביניהם התפרק לאחר שנתיים כאשר אביה שמע שהוא חבר במפלגה הנאצית. חברתו ומשפחתה היגרו לארצות הברית בשנת 1934.
הוא שירת בכוח המשטרתי המסייע של האס-אה במדים חומים בקיץ 1933. באמצעות קשריו במפלגה הנאצית הוא הצליח למצוא עבודה כנגר ובהמשך כאיש ניקיון.
בשנת 1934 הוא נישא לאשתו, שניהם היו נוצרים גרמנים. הם נישאו בכנסייה והלכו לכנסייה "אם לא בכל יום ראשון, אז לפחות בכל יום ראשון שני או שלישי בחודש". כל חמשת ילדיהם הוטבלו לנצרות. את הריהוט לביתם הם רכשו מסוחר יהודי. לקראת סוף המלחמה בשנת 1945, כמו נשים גרמניות רבות, אשתו נאנסה על ידי חייל רוסי. תקופה לאחר מכן היא חלתה בטיפוס הבטן ונפטרה מהמחלה.
ביוגרפיה > תוכנית T4 - אותנסיה

בתחילת מלחמת העולם השנייה קרל גויס לשורות ה-RAD, אך זמן קצר לאחר מכן שוחרר בשל הצורך לפרנס את משפחתו הגדולה. אחיו שירתו בצבא הגרמני והוא הרגיש תסכול והחמצה. הוא הגיש בקשה לשרת בצבא תחת יחידת האס-אה שלו, אך הוא שובץ בתוכנית T4 - אותנסיה, התוכנית של גרמניה הנאצית להרוג אזרחים נכים, מפגרים או בעלי מחלות נפש. כאשר הוורמאכט קרא לו לשרת בשורותיו, השיבוץ בתוכנית T4 מנע זאת ממנו.
כמגויסים אחרים לתוכנית האותנסיה, פרנצל התייצב בקולומביה האוס שם נבחן על נאמנותו הפוליטית ולאחר מכן צפה בסרט על הניוון בחברה שנוצר מבעלי נכויות. בתחילה עבד במכבסה וכשומר, לאחר מכן בבניית מרכז האותנסיה בברנבורג ולבסוף אחראי על ההסקה במרכז האותנסיה בהדמר. כאחראי על ההסקה, תפקידו היה לפנות גוויות מתאי הגזים, להסיר שיני זהב, לשרוף את הגופות, וכן תפקידים נוספים שנוגעים לתאי הגזים ולמשרפות. ישנה טענה הגורסת כי פרנצל עזר לתכנן את תאי הגזים בהדמר. כמו עמיתיו, הייתה זו ההתנסות הראשונה של פרנצל עם המתה בגז ושריפת גופות, התנסות שתסייע לו בתפקידו בעתיד במחנה סוביבור. ב-20 באפריל 1942, הוא שובץ במסגרת מבצע ריינהרד ונשלח למחנה ההשמדה סוביבור.
ביוגרפיה > סוביבור

פרנצל סיפר שבעת שקיבל את הפקודה להתייצב בסוביבור, נאמר לו שמדובר במחנה עבודה שהוא צריך לשמור עליו. כאשר גילה על טבעו האמיתי של המחנה נאסר עליו לדבר על כך עם איש, שכן הנעשה במחנה היה צריך להישמר כסוד מדינה. העונש לעובר על חוק זה היה מאסר במחנה ריכוז או מוות.
פרנצל היה המפקד של מחנה מספר אחד, מחנה עובדי הכפייה בסוביבור. הוא שימש כמחליפו של גוסטב וגנר כסגן מפקד המחנה כאשר וגנר היה בחופשה או ביצע מטלות אחרות מחוץ למחנה. בזמנים אלו, פרנצל בחר מי מבין האסירים מהטרנספורטים החדשים יעבוד בתוך או מחוץ למחנה (ולמעשה קבע גם מי מהם יישלח לתאי הגזים). מעשיו במחנה עזרו בתיעוש המוות של אסירי המחנה כחלק מיעדי מבצע ריינהרד.
הוא הלקה בשוט שלו את אסירי המחנה ללא היסוס. אריך באואר, אחד ממפקדי מחנה 3 של סוביבור, הצהיר: "הוא [פרנצל] היה אחד מאנשי סגל המחנה הקבועים האכזרי ביותר. השוט שלו היה מאוד משוחרר". למשל, באביב 1943, כשעובד כפייה ניסה לשים קץ לחייו וחפץ למות, פרנצל צעק שליהודים אסור להרוג את עצמם - רק לגרמנים יש את הזכות להרוג. פרנצל הלקה את האסיר הגוסס וחיסל אותו בירייה. שנים מאוחר יותר בראיון שנערך עמו, פרנצל אמר שתמיד היה "הוגן" בעת מתן עונשים. כמו כן, באביב 1943, לאחר ששני יהודים מחלם ברחו מן המחנה, סגל המחנה התוועצו ביניהם ופרנצל הכריז שהעונש על הבריחה יהיה הוצאה להורג של כל אסיר עשירי ממסדר הבוקר. פרנצל בעצמו הלך בין שורות העומדים במסדר הבוקר ומשך את הקורבנות להריגה בירי במחנה 3. עשרים אסירים הוצאו להורג כפעולת נקם על שני האסירים שברחו.
שלא כמו לרוב אנשי האס אס, לפרנצל היו גבולות כלשהם. הוא העיד שנמנע מלקחת חלק בפעולות הרצחניות יותר שבוצעו במחנה. למשל, כשמינו אותו להיות אחראי על החשמלית שהובילה את היהודים לתאי הגזים הוא מחה. פרנצל תיאר זאת כך:
"לאחר פריקת הרכבות, הילדים והיהודים החלשים נזרקו בכוח אל החשמלית. מראות נוראיים התרחשו אז. האנשים הופרדו ממשפחתם, ונדחפו עם מכות רובים, הלקאות והצלפות. הם בכו נוראות, אז לא יכולתי להתמודד עם המשימה. רייכלייטנר נענה לבקשתי, ומינה את ברדאו ללוות את החשמלית".
לאחר מרד האסירים באוקטובר 1943, פרנצל עזר בפירוק המחנה. הוא נשלח לבצע משימה בטריאסטה וברייקה, בה הוחרמו בתיהם של היהודים שגורשו מאיטליה.
ביוגרפיה > מעצר ומשפט

עם סיום המלחמה הוא נעצר על ידי יחידות צבא ארצות הברית במחנה של שבוי מלחמה ליד מינכן, אך שוחרר לאחר זמן קצר. הוא מצא עבודה בפרנקפורט כטכנאי תאורה. ב-22 במרץ 1962, בעודו בחופש מעבודתו, הוא שוב זוהה, נעצר והובא למשפט יחד עם קציני אס-אס נוספים לשעבר במסגרת משפטי סוביבור שהחלו ב-6 בספטמבר 1965.
האישום העיקרי כנגד פרנצל היה רצח באופן אישי של 42 יהודים ובהשתתפות ברצח של כ-250,000 יהודים.
זהו הטיעון של פרנצל לנעשה במחנה:
"כפי שכבר הסברתי, תחת התנאים ששררו בזמן המלחמה, וכעת קשה מאוד להבינם, אני למרבה הצער האמנתי שהמתרחש בסוביבור היה חוקי. לחרטתי, הייתי משוכנע שלמחנה היה צורך. הייתי המום מכך שבזמן המלחמה, כאשר רציתי לשרת את המולדת שלי, הייתי צריך להיות במחנה השמדה נורא שכזה. אבל אז חשבתי רבות על טייסי המפציצים של האויב, שלבטח לא נשאלו אם הם רוצים לבצע את הקרבות הרצחניים כנגד הגרמנים בביתם באופן שכזה."
ב-20 בדצמבר 1966, פרנצל נשפט למאסר עולם על כך שרצח במו ידיו 6 יהודים, ועל חלקו ברצח ההמוני של כ-150,000 יהודים כמפקד מחנה 1 של סוביבור. הוא שוחרר בשנת 1982 מסיבה טכנית, נשפט מחדש, ושוב נגזר עליו מאסר עולם ב-4 באוקטובר 1985. בשל גילו המתקדם ובריאותו הלקויה, גזר הדין לא יצא לפועל והוא שוחרר.
ניצול סוביבור, תומאס בלאט, היה מבין האנשים שנקראו להעיד במשפט נגד פרנצל. כאשר בלאט נסע לעיר שבה התקיים המשפט, הוא ופרנצל נפגשו בבית מלון כדי לדון בשאלות היסטוריות ובפרטים טכניים על פעילות המחנה, לצורך ספר שבלאט כתב על המרד במחנה. משערים שאירוע זה היה הפעם היחידה בה איש מסגל מחנות ההשמדה רואיין על ידי אסיר מהמחנות.
בשנים שלאחר המלחמה, פרנצל הביע תכופות חרטה על מעשיו, אך הסביר שהוא ציית לפקודות שניתנו לו. הוא ויתר על האמונה שלו במפלגה הנאצית ואמר:
"מאז שנת 1945, אני מקלל את הנאצים - על הכל, על מה שהם עשו ועל כל דבר שהם יצגו. נלחמתי נגד השטן. מאז 1945 נמנעתי מכל מעורבות בפוליטיקה."
בסרט משנת 1987 "הבריחה מסוביבור" קרל פרנצל גולם על ידי השחקן קורט ראב.
הוא העביר את שנות חייו האחרונות בבית אבות בגרבסן שליד הנובר, שם מת ב-2 בספטמבר 1996.
ראיון מ-1983 עם ניצול מחנה סוביבור תומאס בלאט

ב-1983, ראיין תומאס בלאט, ניצול מחנה סוביבור, את פרנצל (שהיה בן 73). בראיון התעמת בלאט מול פרנצל על הבחירות שעשה בתוקף עבודתו במחנה, וכיצד הוא זוכר את הדברים. במהלך הראיון, פרנצל טען בניגוד לכתובת שהוצבה בסוביבור "כאן הנאצים רצחו 250,000 שבויי מלחמה רוסים, יהודים, פולנים וצוענים":
"פולנים לא נרצחו שם. צוענים לא נרצחו שם. רוסים לא נרצחו שם... רק יהודים, יהודים רוסים, יהודים פולנים, יהודים הולנדים, יהודים צרפתים".
כמו כן, כאשר נשאל לסוגיית הזיכרון של השואה והכחשתה על ידי גרמנים רבים, הצהיר שהוא לא מכחיש את הדברים שקרו:
"כאשר ילדיי וחבריי שואלים אותי אם זה נכון, אני אומר שכן, זאת האמת. וכאשר הם אומרים שזה לא אפשרי, אני אומר להם שוב, זה באמת נכון. זה שגוי לומר שזה מעולם לא קרה".
פרנצל חזר על הטיעון שהוא היה בכלא במשך 16 שנה עבור פשעיו, ושבמשך התקופה הזו הוא חשב רבות על המאורעות שהיו בסוביבור ועל חלקו בהם. יחד עם זאת, נראה שהוא לא שש לקבל על עצמו אחריות ישירה עבור הרג היהודים במחנה, ושהערכתו היא שמתו הרבה פחות יהודים מכפי שטוענים כיום (להערכתו מדובר ב-160 אלף).
הערות שוליים

↑  מקבילה לדרגת רב-סמל בצה"ל.
↑  Biographies of SS-men, מתוך אתר sobiborinterviews.nl
1 2 3  תומאס בלאט, הראיון המלא בין הרוצח הנאצי והקורבן היהודי, באתר nrg‏, 4 בדצמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123564727  VIAF: 35367302   WorldCat (עם VIAF): 35367302
רוי האלדיי

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1977 דנבר, קולרדו, ארצות הברית
 נהרג:  7 בנובמבר 2017 (בגיל 40) מפרץ מקסיקו, ליד ניו פורט ריצ'י, פלורידה, ארצות הברית
 עמדה:  מגיש
 גובה:  1.98 מטר
 מספר:  52, 32, 34
 היכל התהילה:  נבחר בשנת 2019
 קבוצות כשחקן
 1998-2013:  טורונטו בלו ג'ייז, פילדלפיה פיליס
 הישגים כשחקן
 8 השתתפויות במשחק האולסטאר (2002, 2003, 2005, 2006, 2008-2011) 2 זכיות בפרס סיי יאנג (2003, 2010) 2 פעמים מוביל ה-MLB בניצחונות (2003, 2010) הגיש משחק מושלם ב-29 במאי 2010 הגיש משחק ללא חבטות בפלייאוף ב-6 באוקטובר 2010 מספרו 32 הוצא משימוש על ידי הטורונטו בלו ג'ייז מספרו 34 הוצא משימוש על ידי הפילדפיה פיליז אות דרגת מצוינות מהטורונטו בלו ג'ייז  חבר בקיר התהילה של הפילדלפיה פיליז
 
הארי לירוי (רוי) האלדיי השלישי (14 במאי 1977 - 7 בנובמבר 2017) היה מגיש בייסבול מקצועני אמריקאי, ששיחק בליגת הבייסבול MLB עבור טורונטו בלו ג'ייס ופילדלפיה פיליז בין השנים 1998 ו-2013. הכינוי שלו, "דוק", נטבע על ידי השדרן של טורונטו בלו ג'ייס, טום צ'יק. האלדיי היה אחד המגישים הדומיננטיים ביותר של תקופתו, ונבחר לנבחרת האול סטאר שמונה פעמים. היה ידוע בעמידותו יוצאת הדופן, והוביל את הליגה במשחקים שלמים שבע פעמים, הכי הרבה מכל מגיש שהקריירה שלו החלה אחרי 1945. הוא גם הוביל את הליגה ביחס סטרייק-אאוט להליכה חמש פעמים ובסך סיבובים שהוגשו ארבע פעמים.
רוי האלדיי במדי הפילדלפיה פיליס באימון האביב 2012
גדל בארבאדה, קולורדו, למד שם בתיכון מקומי, לפני שנבחר במקום ה-17 על ידי הבלו ג'ייז בדראפט ה-MLB של 1995. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ב-1988, ובמשחק השני של הקריירה שלו הגיע מרחק נגיעה מהגשת משחק ללא חבטות. לאחר שהתקשה מאוד להצליח בשנת 2000, הוא הורד לליגת המשנה, שם הוא עיבד מחדש את כישורי ההגשה שלו. בשנת 2002, אחרי שכבר חזר לליגה הבכירה, האלדיי ביסס את עצמו כמגיש מתחיל מובחר ובעל עמידות יוצאת דופן, ונבחר למשחק האולסטאר הראשון שלו. בשנה שלאחר מכן, הוא זכה בפרס סיי יאנג של הליגה האמריקאית (AL) כשהוא מוביל את ה-AL במשחקים שלמים. את ההישג הזה הוא שיחזר חמש פעמים בשבע עונות, עד 2009. אחרי עונת 2009, נבחר על ידי ספורטס אילוסטרייטד לאחד מחמשת המגישים הפותחים בקבוצת העשור.
לפני עונת 2010 הוא הועבר בטרייד לפילידלפיה פיליז, ובאותה שנה, הוא הציג גם את המשחק המושלם ה-20 בהיסטוריה, נגד הפלורידה מארליס במ29 למאי. ב-6 באוקטובר הוא הגיש את המשחק ללא חבטות השני בהיסטוריה של הפלייאוף של הליגה הבכירה, נגד הסינסינטי רדס. באותה שנה הוא הוביל את ה-MLB במשחקים בהם הקבוצה היריבה לא הצליחה להשיג אף נקודה, זו השנה השנייה ברציפות, וזכה בפרס הסיי יאנג של הליגה הלאומית. ב-2011 הייתה להאלדיי עונה דומיננטית נוספת, שבה הוא הוביל את ה-NL במשחקים שלמים, אך הוא סבל מפציעות בשנתיים שלאחר מכן. לאחר עונת 2013, הוא הודיע על פרישה, כשהוא מוביל הליגה הבכירה כשחקן הפעיל עם הכי הרבה משחקים שלמים בקריירה, עם 67.
טקס כניסתו של הלאדיי להיכל התהילה הלאומי. אשתו בראנדי קיבלה את ההוקרה בשמו.
ב-7 בנובמבר 2017, האלדיי מת כשהתרסק עם מטוסו מסוג ICON A5 לתוך מפרץ מקסיקו אל מול חופי פלורידה. הוא היה בן 40 במותו.הבלו ג'ייס הוציאו לאחר מותו את מספר 32 שלו משימוש, והפיליס הוציאו את המספר 34 שלו משימוש גם כן. האלדיי הוכרז כמועמד להיכל התהילה הלאומי של הבייסבול ב-22 בינואר 2019, ונבחר עם 85.4% מהקולות.
הערות שוליים

1 2  "Roy Halladay Stats, Fantasy & News". MLB.com. MLB Advanced Media. נבדק ב-6 בספטמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kepner, Tyler (29 במאי 2010). "This Time, It's Halladay Who's Perfect". The New York Times. נבדק ב-30 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Roy Halladay throws second no-hitter in postseason history". ESPN. 6 באוקטובר 2010. נבדק ב-24 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brookover, Bob (8 באוקטובר 2010). "Inside the Phillies: On day after, Doc sticks to routine". The Philadelphia Inquirer. נבדק ב-24 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Roy Halladay". National Baseball Hall of Fame and Museum. נבדק ב-11 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Blue Jays great Roy Halladay killed in small plane crash". CBC News. 7 בנובמבר 2017. נבדק ב-7 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רוי הלאדיי נהרג בהתרסקות מטוס, באתר ynet, 8 בנובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9421 6216  LCCN: n2010067406  VIAF: 138618753   WorldCat (עם VIAF): 138618753
קרוליין פרידיי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביולי 1902 
 פטירה:  24 באפריל 1990 (בגיל 87) Bethlehem, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  לגיון הכבוד 
 
קרוליין פרידיי (באנגלית: Carolyn Ferriday) (3 ביולי 1902- 24 באפריל 1990), הייתה שחקנית ונדבנית אמריקאית בתקופת מלחמת העולם השנייה ולאחריה. היא התפרסמה בעיקר בשל פעילותה למען יתומי מלחמה צרפתיים וכן בפעילותה למען "ארנבות ראוונסבריק" -אסירות פולניות שהיו קורבנות לניסויים רפואיים של הנאצים במחנה ראוונסבריק.
ביוגרפיה

קרוליין פרידיי הייתה בת יחידה לאביה הנרי ולאימה אליזה לבית וונסי משפחה שדגלה בביטול העבדות. אביה היה בן למשפחה אמידה שסחרה בעצים והוא עצמו עסק במסחר במוצרים יבשים בניו יורק. פרידיי גדלה בניו יורק ולמדה בבית ספר צ'אפין במנהטן.
משפחתה הייתה בעלת קרקעות בלואיזיאנה ובשנת 1912 רכשו הוריה את בית בלאמי פרידיי Bellamy-Ferriday House and Garden (אנ') שניבנה על ידי הכומר התאולוג ג'וזף בלאמי במאה ה-18. בית זה שימש את משפחת פרידיי כבית קיץ, בעוד שבחודשי החורף הם התגוררו בניו יורק.
בשנת 1914 התייתמה פרידיי מאביה שנפטר מדלקת ראות.
כבר בהיותה בת 12, התגלתה כרודפת צדק וכתבה מכתבים בהם יצאה נגד עריצות וחוסר צדק.
בשנת 1990 נפטרה פרידיי בבית לחם, קונטיקט והורתה בצוואתה להפוך את בית בלאמי פרידיי למוזיאון.
קריירה

בהיותה תלמידת בית ספר, פיתחה פרידיי התעניינות בתיאטרון, כתיבה ומשחק בהצגות בית הספר.
בשנת 1922 החלה פרידיי את קריירת התיאטרון שלה והופיעה במחזה הסוחר מוונציה, בתפקיד בלתזר המשרת.
לאחר מכן המשיכה את קריירת המשחק בעיקר במחזות של ויליאם שייקספיר, אך לא לשנים רבות.
עבודת התנדבות

פרידיי בת לאב שגדל בפריז, התעניינה מאז היותה ילדה, בצרפת ובצרפתים ואכן בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 החלה פרידיי בעבודתה ההתנדבותית בשגרירות צרפתית בניו יורק. היא גייסה כספים למען ילדים יתומים שהוריהם היו חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית ונהרגו בקרבות נגד הגרמנים וכן עזרה להם להשתקם.
פרידיי הצטרפה לתנועת ADIR- ארגון צרפתי שהתמסר לסיוע ולטיפול באסירות פוליטיות, ניצולות מחנות ריכוז ובמסגרתו פעלה יחד עם נשים שהיו בעבר אסירות פוליטיות במחנה ראוונסבריק, שם הן עברו ניסויים רפואיים על ידי הנאצים. הן אף רדפו פושעי מלחמה וביניהם את קלאוס ברבי שנשפט ב-1987 למאסר עולם.
בשנת 1958 פנתה פרידיי לנורמן קאזנס שהיה עיתונאי ופעיל שלום יהודי אמריקאי בבקשה לכתוב מאמר בירחון Friends journal (אנ') כדי לעורר את המודעות של הציבור האמריקאי לעזור ולגייס כספים למען שיקום הנשים הללו.הפרסום שנוצר עקב כך אילץ את ממשלת מערב גרמניה להכיר בקורבנות הפולנים של הניסויים הרפואיים על ידי הנאצים.
בסוף שנות ה-60 נסעה פרידיי לוורשה במטרה להעביר את ה"ארנבות" ששרדו לארצות הברית, כדי לשקם אותן. היא יצרה קשר עם פולנים בעלי תפקידים בכירים, רכשה את אמונן של הנשים באמצעות פעילויות שערכה איתן כמו הוצאתן לטיולים (למשל בקיץ 1959, ערכה איתן טיול מסן פרנסיסקו ועד ניו יורק שם הן נפגשו עם סנטורים ונציגים) אירוחן בביתה, שיחות עמן, וכך התאפשרה הבאת 35 "ארנבות" לארצות הברית לשחזור ניתוחים ולטיפול בהן.
פרידיי שמרה על קשר עם הנשים הללו גם אחרי שעזבו את ארצות הברית.
הוקרה ופרסים

פרידיי זכתה בשנות ה-50 בצלב לורן ובעיטור מסדר הכבוד החשוב ביותר בצרפת-לגיון הכבוד שהוענק לה על ידי ממשלת צרפת כאות הוקרה על תמיכתה בהתנגדות הצרפתית ועל עבודתה עם ניצולי מחנה הריכוז ראוונסברוק.