stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיונירים
היסטוריה

במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה בין השנים 1917-1921 רוב מנהיגי תנועת הצופים ברוסיה לחמו בשורות הצבא הלבן נגד הצבא האדום. בין 1918 ל-1920, הקונגרסים הכל-רוסיים של האיחוד הרוסי לנוער הקומוניסטי (קומסומול) החליטו למגר את תנועת הצופים וליצור ארגון קומוניסטי שיאסוף אליו את הילדים ובני הנוער הסובייטים. ארגון זה דומה לתנועת הצופים במבנה שלו אך יחנך את הילדים על פי ערכי הקומוניזם.
מטעם מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות, נאדז'דה קרופסקיה (אשתו של ולדימיר לנין ונציבת המדינה לחינוך) הייתה אחת התורמות העיקריות למען תנועת הפיוניר. בשנת 1922 היא כתבה מאמר בשם "האיחוד הרוסי של הנוער הקומוניסטי והצופים הבנים". עם זאת, היו אלה מנהיגי הצופים הנותרים עצמם שתמכו בקומסומול ובצבא האדום, שהכניסו את השם "פיוניר" ושכנעו את הקומסומול להתאים את סמלי הצופים והטקסים.
ארגון הפיוניר הראשון נוסד ברוסיה הסובייטית בשנת 1922. בהמשך הוקמו ארגונים דומים במדינות הגוש המזרחי ובמדינות קומוניסטיות אחרות.
תנועת הפיוניר עוצבה בהיבטים רבים על פי תנועת הצופים. שתי התנועות חולקות כמה עקרונות כמו פיתוח כישורי יציאה לטבע וספורט. המוטו "תמיד מוכן!" הותאם על ידי תנועת הפיוניר מהמוטו של תנועת הצופים "היה נכון".
גם המילה פיוניר - חלוץ - נובעת מפעילות ה- Pioneering (בנייה מחנאית) של הצופים. העניבה הצופית, בדרך כלל אדומה, אך לפעמים תכלת - היא פריט הלבוש המסורתי של תנועת הפיוניר, וגם מסורת זו נלקחה מתוך מדי הצופים.
אבל ישנם כמה הבדלים ברורים בין שתי התנועות. ההבדל המרכזי הוא בכך שתנועת הצופים אינה תלויה בשליטה ממשלתית ובמפלגות פוליטיות. לעומת זאת, תנועת הפיוניר נשלטת על ידי המפלגה הקומוניסטית וכוללת לימוד עקרונות קומוניסטים. מתנגדי הקומוניזם טוענים שזו סוג של אינדוקטרינציה.
תנועת הפיוניר קיימת במדינות בהן המפלגה הקומוניסטית נמצאת בשלטון וכן במדינות מסוימות בהן המפלגה הקומוניסטית נמצאת באופוזיציה, אם המפלגה גדולה דיה כדי לתמוך בארגון נוער. במדינות הנשלטות על ידי מפלגות קומוניסטיות, חברות בתנועת הפיוניר היא אופציונלית באופן רשמי. עם זאת, החברות מספקת יתרונות רבים, ולכן הרוב המכריע של הילדים מצטרף בדרך כלל לתנועה (אם כי בגילאים שונים). במהלך קיומה של ברית המועצות, אלפי מחנות ומבנים של תנועת הפיוניר נבנו אך ורק עבור חניכי התנועה, כאשר כולם היו ללא תשלום, בחסות הממשלה והאיגודים המקצועיים. היו עיתונים ומגזינים רבים שפורסמו עבור הפיונירים הצעירים במיליוני עותקים.
ארגון פיוניר ארצי נקרא לעיתים קרובות על שם חבר מפלגה מפורסם שנחשב מודל לחיקוי מתאים לצעירים קומוניסטים, כמו למשל ולדימיר לנין בברית המועצות, אנוור הוג'ה באלבניה, גאורגי דימיטרוב בבולגריה, חוסה מארטי בקובה, ארנסט תלמאן במזרח גרמניה, דמדין סוחבאטאר במונגוליה, והו צ'י מין בווייטנאם.
פיונירים היום

נכון להיום תנועות פיונירים פועלות במדינות הבאות:
אוקראינה
ארמניה
בורקינה פאסו
בלארוס
בלגיה
הונגריה
וייטנאם
טג'יקיסטן
לאוס
מולדובה
מקסיקו
סוריה
סין
סנגל
ספרד
פורטוגל
פינלנד
צ'כיה
קובה
קוריאה הצפונית
קפריסין
רוסיה
פיונירים צעירים מווייטנאם במשחקים בדרום מזרח אסיה בשנת 2003
פרג אגסי

פָּרָג אגסי או פרג אַגְּסָנִי (שם מדעי: Papaver subpiriforme, כמו גם Papaver umbonatum) הוא צמח חד שנתי ממשפחת הפרגיים הנפוץ בשדות ובקרקעות מופרעות. בארץ ישראל הוא נפוץ מצפון הארץ ועד צפון הנגב. כאשר הפרח פורח שני עלי הגביע נושרים ומאוחר יותר גם עלי הכותרת. פריחתו היא מחודש מרץ ועד יוני.
דיוק טקסונומי

פרח הפרג האגסני גדול, אדום ומבריק, בעל כתמים שחורים על בסיס עלי הכותרת. מאפיינים אלו יצרו בלבול מתמיד בינו לבין מין נפוץ מאוד באירופה, פרג השדות (Corn Poppy), הדומה לו. בעקבות כך, מזהים פעמים רבות את הפרג האגסני עם השם הלועזי Corn Poppy, אם כי המין המדעי שונה: Corn Poppy הוא המין Papaver rhoeas, לעומת הפרג האגסני הצומח בארץ, שהוא Papaver umbonatum. גם השם האנגלי שונה: Semetic poppy.
בישראל

הפרג האגסני צומח בכל רחבי ארץ ישראל, מהחרמון ועד לדרום. קל לזהות את הפרג על פי הכתמים השחורים בבסיס עלי הכותרת. לפרג גבעול שעיר וזיפי, וריחו לא נעים. הפרח מואבק על ידי חיפושיות ממשפחת הפרחיתיים (Glaphyridae), שהן ייחודיות בקרב החרקים, ביכולתן לזהות צבע אדום. בניגוד למקובל לחשוב, הפרג האגסני אינו צמח מוגן.
הפרג האגסני הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית.
בישראל > הבחנה בין הפרחים האדומים הבולטים בארץ

בישראל יש מעט יחסית פרחים אדומים, ובולטים בהם הכלנית (כלנית מצויה), הנורית (נורית אסיה) והפרג (פרג אגסני). בגלל הדמיון בין הפרחים, ובפרט עקב הצבע האדום החזק שלהם, רבים מתבלבלים ביניהם.
הכלנית המצויה היא הראשונה שפורחת (מתחילה בסוף דצמבר או תחילת ינואר) ולה לפחות 5 עלי כותרת, עליהם יש בדרך כלל טבעת לבנה סביב בסיס האבקנים השחור. לכלנית אין עלי גביע, אך שושנת עלים נמצאת מספר סנטימטרים מתחת לפרח.
אחריה מבחינת סדר הפריחה באה הנורית. גם לנורית לפחות 5 עלי כותרת אדומים ואבקנים שחורים, אך לה יש עלי גביע ואין לה טבעת לבנה. בדרך כלל, עליה נוצצים יותר מזו של הכלנית ולעיתים קרובות קרועים ובלויים יותר עקב פעילות החרקים האגרסיבית בתקופת פריחתה (סוף חודש פברואר ורוב חודש מרץ, תלוי במזג האוויר).
האחרון שפורח הוא הפרג שיוצר גם הוא מרבדים אדומים באביב (חודשי מרץ, אפריל, מאי ולעיתים תחילת יוני). הפרג שונה מהכלנית והנורית. יש לו רק 4 עלי כותרת ובבסיסם כתמים שחורים גדולים.
גלריה

מרבד אדום של פרג אגסני
פרג אגסני
פרג אגסני
פרג אגסני
פרג אגסני – פרח, ניצן (אליפטי) ופרי
פרג אגסני וחרצית עטורה
ראו גם

צבעוני ההרים
פרג האופיום
הערות שוליים

↑  http://www.teva.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/redNumberList.pdf
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרג אגסי צומח על מדרכה ברחוב עלייה בגבעת נשר.
מימין לשמאל: כלנית מצויה, נורית אסיה, פרג אגסני.
פיל באט

פיליפ יוג'ין באט (באנגלית: Philip Eugene Batt;‏ 4 במרץ 1927 – 4 במרץ 2023) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-29 בשנים 1995–1999. קודם לכן הוא כיהן כסגן מושל איידהו ה-35, כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית באיידהו, וכחבר בית המחוקקים של איידהו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פיל באט נולד בוויילדר, איידהו כילדם החמישי והצעיר ביותר של ג'ון ואליזבת קארן באט. במלחמת העולם השנייה הוא שירת 16 חודשים בחילות האוויר של צבא ארצות הברית בבסיס חיל האוויר לאורי כפקיד לשחרור חיילים בסיום שירותם. לאחר מכן הוא שב לאוניברסיטת איידהו ולמד הנדסה כימית, התגורר במעונות סטודנטים, הוביל להקת מחול, וניגן בקלרינט ובסקסופון טנור. כחמישים שנה מאוחר יותר, בעת שכיהן כמושל, ניגן באט יחד עם ליונל המפטון בפסטיבל ג'אז במוסקו, איידהו.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

לפני שהיה למושל, היה באט פוליטיקאי במפלגה הרפובליקנית באיידהו במשך שלושים שנה, כיהן כחבר בית הנבחרים של איידהו בשנים 1965–1967, כחבר הסנאט של איידהו בשנים 1967–1979, וכסגן מושל איידהו בשנים 1979–1983. ב-1982 הוא התמודד בבחירות למשרת מושל איידהו ונוצח במרוץ צמוד מול המושל המכהן, הדמוקרט ג'ון אוונס. תוצאות הבחירות היו כה צמודות עד שבליל הבחירות הכריזה לפחות תחנת טלוויזיה אחת על באט כמנצח.
לאחר מכן כיהן באט בסנאט של איידהו, לאחר שניצח בבחירות ב-1984 וב-1986. באביב 1988 הוא התפטר מהסנאט כדי לשמש כחבר במועצת התחבורה המדינתית בת שלושת החברים, לאחר שמונה לתפקיד על ידי המושל ססיל אנדרוס.
בינואר 1991 נבחר באט כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית באיידהו. לאחר שנתיים מוצלחות בתפקיד, הוא פרש באפריל 1993 מתוך כוונה להיבחר שוב למשרה למשרה ציבורית ב-1994.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > מושל איידהו

ב-1994 ניצח באט בבחירות המקדימות למשרת מושל איידהו לאחר שזכה בהן ב-48 אחוזים מהקולות, ולאחר שניצח בבחירות הכלליות את התובע הכללי של איידהו, הדמוקרט לארי אקו הוק עם 52 אחוזים של הקולות מול 44 אחוזים של הקולות שקיבל אקו הוק. היה זה הניצחון הראשון של הרפובליקנים בבחירות למשרת מושל איידהו לאחר 28 שנה. על אף הפופולריות הגבוהה שלו, הוא בחר לכהן תקופת כהונה אחת בלבד, בציינו את גילו כסיבה לכך, וסיים את כהונתו בגיל 71. רצף הניצחונות של יורשיו של באט בתפקיד, דירק קמפת'ורן שכיהן שתי תקופת כהונה, בוץ' אוטר שכיהן שלוש תקופות כהונה, ובראד ליטל, שמכהן עד כה תקופת כהונה אחת, יצר רצף של החזקה רפובליקנית של כס מושל איידהו שנמשך עד היום. בין ההישגים הבולטים ביותר של באט כמושל, היו קידום מערכת פיצוי לעובדים לעובדי המגזר החקלאי, וניהול משא ומתן לחתימת הסכם להגבלת אחסון פסולת רדיואקטיבית באיידהו.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו

באט היה חבר בחבר האלקטורים עבור ג'ורג' ווקר בוש בבחירות לנשיאות של 2000.
לאחר פרישתו הוא פרסם שני ספרים: ספר זכרונות בשם "פיל באט השלם: קליידיסקופ" (The Compleat Phil Batt: A Kaleidoscope) ב-1999, וקובץ של סיפורים הומוריסטים, "החיים כברנש" (Life as a Geezer) ב-2003. באט, שנכדו הוא הומוסקסואל, תמך בקבוצת "הוסיפי את המילים, איידהו" (Add The Words, Idaho), שהיא קבוצת פעולה שתומכת בהוספת המילים נטייה מינית וזהות מגדרית לחוק זכויות האזרח של איידהו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1948 נשא באט לאישה את ג'קי פאליס, ולשניים נולדו שלושה ילדים. ג'קי נפטרה ב-2014, וב-2015 נישא באט בשנית לפרנסי ריילי.
נפטר ב-4 במרץ 2023, ביום הולדתו ה-96.
הערות שוליים

↑  Miller, Dean (June 13, 1994). "Batt jazzes up his campaign". Spokesman-Review. p. A6.
↑  White, Vera (March 2, 1998). "He's no Benny Goodman, but Benny wasn't governor". Moscow-Pullman Daily News. p. 1A.
↑  "Batt tries a big chair on 'Short People's Day'". Lewiston Morning Tribune. (Idaho). Associated Press. December 17, 1977. p. 1A.
↑  Kennedy, John (November 4, 1982). "Gov. Evans rejoices, Batt talks about quitting politics". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. p. 1C.
↑  "Phil Batt has seen close races before". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. December 18, 2000. p. 7A.
↑  "Election results". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. November 8, 1984. p. 7C.
↑  "Batt makes retirement official". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. February 26, 1988. p. 4B.
↑  "Idaho Republicans elect Phil Batt chairman". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. January 13, 1991. p. 1B.
↑  "Randy Smith is elected to succeed Phil Batt". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. April 23, 1993. p. 4C.
↑  "Election results". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. November 10, 1994. p. 8C.
↑  "Batt rescues Republican". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. November 10, 1994. p. 1C.
1 2  "Batt says Republicans shouldn't let guard down". Moscow-Pullman Daily News. Associated Press. September 18, 1997. p. 3B.
↑  Betsy Z. Russell, Former Gov. Batt: ‘Somebody explain to me who is going to be harmed by adding the words’, The Spokesman-Review, Feb. 26, 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2911 8564  LCCN: n00042284  SNAC: w60s00kc  VIAF: 47993614   WorldCat (עם VIAF): 47993614
פרנץ לוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1869 
 פטירה:  1944 (בגיל 75 בערך) 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
פרנץ לוי (בהונגרית: Lőwy Ferenc; קרשלדאן, 19 בינואר 1869 – 1944) היה רב, תאולוג, חוקר, מתרגם, יהודי-הונגרי שנספה בשואה.
ביוגרפיה

פרנץ לוי סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובבית המדרש לרבנים בברלין עם דוקטורט בפילוסופיה. הוא היה רב בנג'אטאד (1894-1903), אחר כך הרב הראשי של קהילת הסטטוס קוו אנטה של טרגו מורש; הוא כתב מחקרים המסבירים את כתבי הקודש. ספרו בשם "סיפור מקראי מבריאת העולם עד פילוג ממלכת ישראל המאוחדת" (בודפשט, 1904; טרגו מורש, 1922) כספר לימוד, הודפס בשלוש מהדורות. הוא היה חבר ב"אגודת ז'יגמונד קמני" (KZST) הספרותית מאז 1909, שם הרצה על מדעי המזרח (1912), על רוסטם ואמברי (1914), הסובוטניקים (1920) ועל השירה בשם "היסטוריה של המלך תלמי" שכתב פטר שיימש אילושוואי (1930), על הסופר מור יוקאי (1931), והסיבות לאי הכרתו בחו"ל של המשורר יאנוש אראן (1932). הכתיבה שלו על "ההסמכה האחרונה של נסיכי טרנסילבניה" פורסמה במגזיני טרגו מורש (1935) ובשנתונים של KZST.
הוא תרגם מגרמנית להונגרית את הדרמה של מקס נורדאו ד"ר קוהן (כהן). דרמה (קלוז'-נאפוקה, 1920).
מאמרים קשורים

תרגום ספרותי בטרנסילבניה
הספרות היהודית בטרנסילבניה
ראו גם

ג'רג' גאל: ספרות יהודית הונגרית ברומניה. בתוך: שנתון. פורסם על ידי MIOK. בודפשט, 1984.
לקריאה נוספת

Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés III. (Kh–M). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest: Kriterion. 1994. ISBN 973-26-0369-0
פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר

פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר הוא אלבום הסולו השני של הזמר מאור כהן. האלבום כולל שירים מתוך ספרו הנודע של המשורר הצרפתי שארל בודלר מ-1857, "פרחי הרע" ("Les Fleurs du mal"), כפי שתורגמו בידי המתרגם הישראלי דורי מנור.
הפקה

האלבום הופק מוזיקלית על ידי פיטר רוט, וכל השירים הולחנו בידי כהן, רובם בסגנון רוק שמבקרים רבים תיארו כמחווה לאלבומיו הראשונים של אריק איינשטיין. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "החוזר". גם "מבוע הדם" יצא כסינגל.
האלבום יצא בפורמט של ספר-דיסק הכולל ביוגרפיה מפורטת של בודלר וקטעים מציורים מפורסמים של ציירים צרפתים. הוא זכה לביקורות מעורבות, כשחלק מהמבקרים מחו על האופי הסולידי לדעתם שכהן העניק לשיריו של בודלר, שנחשבו לשערורייתיים באופן קיצוני בזמן שיצאו לאור. כהן הגיב על בחירתו בשיריו של בודלר בכך שפריז כפי שהיא מתוארת בשירים אלה מתארת במידה רבה את החיים בתל אביב של ימינו, ככרך מודרני ובוהמי.
האלבום הוקלט באולפני "המון", "נויז" והאולפן של יזהר אשדות. השירים "מבוע הדם", "התעלות", "את נשגבה לי" והקטע "אדום עיניים (פינאלה)" הוקלטו בשיתוף התזמורת הפילהרמונית SATU-MARE, רומניה. האלבום לווה בסיבוב הופעות בשם "קברט משירי בודלר" בו השתתף דן תורן.
רשימת השירים

החוזר
השמש
המת השמח
התכנסות
מבוע הדם
דמדומי הערב
ספלין
האויב
התעלות
מדריגל נוגה
את נשגבה לי
אדום עיניים (פינאלה)
פסגת לוסון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Arnold Lawson 
 גובה:  600 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  66°11′00″S 65°36′00″W﻿ / ﻿66.1833°S 65.6°W﻿ / -66.1833; -65.6
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת לוסון(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת לוסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת לוסון(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת לוסון
 
פסגת לוסון או פסגת לאוסון (באנגלית: Lawson Peak) היא פסגה בחצי האי סטרשר, שבחוף המערבי של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 6 קילומטרים דרומית-מזרחית מכף אוונסן; מצידו הצפון מזרחי של מפרץ אוור.
גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים; והיא הפסגה ה-4,484 בגובהה באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה צולמה האוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957, ומופתה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת למתן שמות אנטארקטיים מטעם בריטניה.
הפסגה נקראת על שם סר ארנולד לוסון (Arnold Lawson), רופא עיניים אנגלי אשר הפיתוחים שעשה בזכוכית צבועה תרמה לשיפור איכויות ההגנה לעיניים, בעת חבישת משקפי שלג.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
↑  לפי מקור אחר וכן לפי מקור נוסף, גובהה של הפסגה 815 מטרים מעל פני הים
↑  מידע על גובה הפסגה
פרס בולשאיה קניגה

| --- | --- |
 תיאור:  פרס ספרותי רוסי
 מיקום הטקס:  בית פשקוב 
 מדינה:  רוסיה 
 סכום הזכייה:  3,000,000 רובל רוסי 
 תקופת הפרס:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 www.bigbook.ru
 
פרס בולשאיה קניגה (ברוסית: Большая книга, "הספר הגדול") הוא פרס ספרותי המוענק ברוסיה החל משנת 2005.
בשלב הראשון חבר מומחים בוחר כ-40–50 ספרים של "הרשימה הארוכה". הרשימה נסגרת ב-30 באפריל. בשלב השני נבחרת "הרשימה הקצרה", הכוללת 8–15 יצירות. עד 31 במאי הרשימה מתפרסמת באתר הפרס.
לאחר הגדרת "הרשימה הקצרה", ההכרעה עוברת לחבר השופטים, המונה כ-100 מומחים בתחום הספרות. הפרס הראשון הוא 3 מיליון רובל. בנוסף לשלושה פרסים מוענקים בדרך כלל פרסים נוספים, כגון "עבור תרומה לספרות", "עבור יושר ספרותי" וכו'.
כמו כן ניתן להצביע באתר הפרס. לספרים שקיבלו רוב קולות באתר הפרס מוענק פסלון.
זוכי הפרס הראשון:
2006 – דמיטרי ביקוב. בהצבעה באתר הגיע למקום השני.
2007 – לודמילה אוליצקיה. בהצבעה באתר הגיע למקום הראשון.
2008 – ולדימיר מקאנין
2009 – לאוניד יוזפוביץ'. בהצבעה באתר הגיע למקום השני.
2010 – פאבל בסינסקי
2011 – מיכאיל שישקין. בהצבעה באתר הגיע למקום הראשון.
2012 – דניאל גרנין
2013 – יבגני וודולזקין. בהצבעה באתר הגיע למקום השלישי.
2014 – זכר פרילפין. בהצבעה באתר הגיע למקום השני.
2015 – גיזל יאחינה. בהצבעה באתר הגיע למקום הראשון
2016 – לאוניד יוזפוביץ'
2017 – לב דנילקין. בהצבעה באתר הגיע למקום השני.
2018 – מריה סטפנובה
2019 – אולג לקמנוב, מיכאיל סברדלוב ואיליה סימנובסקי עבור ספר משותף
2020 – אלכסנדר איליצ'בסקי
2021 – לאוניד יוזפוביץ' (בפעם השלישית).
2022 – פאבל בסינסקי. בהצבעה באתר הגיע למקום השני.
פרג'נה

ערך זה עוסק בעיירה באיטליה. אם התכוונתם לעיר באוזבקיסטן, ראו .
| --- | --- |

מבט על העיירה וחוף הים
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  לאציו לאציו
 נפה:  רומא
 גובה:  4.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,445 (2012)
 קואורדינטות:  41°51′11″N 12°11′36″E﻿ / ﻿41.853079°N 12.193379°E﻿ / 41.853079; 12.193379 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפרג'נה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפרג'נה(למפת לאציו רגילה) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניפרג'נה(למפת לאציו מוגדלת) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניפרג'נה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פרג'נה (באיטלקית: Fregene) היא עיירה ופרציונה (אנ'), השייכת לקומונה פיומיצ'ינו בעיר המטרופולין של רומא
"Metropolitan City of Rome Capital" (אנ') שבמחוז לאציו באיטליה.
פרג'נה ממוקמת לחופי הים הטירני כ-25 ק"מ מערבית לרומא. בעת העתיקה הייתה חלק מאטרוריה, שכנה בין "Alsium" (אנ') לטיבר.
רקע היסטורי

העיר העתיקה הוקמה בשנת 245 לפני הספירה.
העיר המודרנית הוקמה בשנת 1928 כחלק מפרויקט ניקוז גדול לאורך חופי לאציו, כדי ליצור אתר נופש ימי. משנות ה-70 "פרג'נה" הייתה כחלק התרחבות עירונית של המטרופולין רומא. עד שנת 1992 הייתה "פרג'נה" חלק מעיריית רומא, כאשר פיומיצ'ינו הוקמה כעירייה עצמאית.
טופוגרפיה

"פרג'נה" ממוקמת 15 ק"מ צפונית לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י, וכ-40 ק"מ משדה התעופה Ciampino (אנ').
בהשוואה לכל הערים המרכזיות בחוף הים הטירני של צפון לאציו, "פרג'נה" אינה חוצה את "כביש המדינה 1 דרך Aurelia" (אנ'), אליו היא מחוברת על ידי שני צמתים: Fregene-Cesano-Testa di Lepre, שהוא הקרוב ביותר לרומא, ו- Fregene, ליד Torrimpietra (אנ'). אתר הנופש נגיש ברומא עם הכביש המהיר A12 Roma-Civitavecchia (אנ') דרך היציאות של Maccarese-Fregene ו Torrimpietra ומ- Via Portuense, אליו היא מחוברת דרך ויה דלה מראטלה.
ממאפייני "פרג'נה"

מבחינה מוניציפלית, העיירה "פרג'נה" מחולקת לשני חלקים, צפון ודרום, עם מגרשים גדולים המיועדים לווילות פרטיות, רחוב מרכזי הקרוי "viale Castellammare" עם נוכחות של פעילויות מסחריות שונות.
בחלק הצפוני יש את "כפר דייגים", שהוקם באופן ספונטני עם בניית צריפים, ישירות על החוף על ידי דייגים בסוף מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן בשנות ה-50 הפך באופן בלתי חוקי למקום הבלעדי ביותר של "פרג'נה", כפר האהוב על ידי סופרים וסרטים רבים של אותה תקופה.
הבתים שנבנו משנות ה-90 בדרך כלל בני 1-3 קומות, ובחודשי הקיץ האוכלוסייה מכפילה ומשלישה את עצמה בגלל נופשים רבים.
תמונות

"פרג'נה" מבט על העיירה וחוף הים
"פרג'נה"
"פרג'נה", חוף הים
"פרג'נה" (משמאל: "Via Tirrenia")
בית אופייני בעיירה "פרג'נה"
ראו גם

פאסו אוסקורו
טורימפייטרה
הערות שוליים

↑  "פרג'נה" (באיטלקית) Giuseppe Lugli, Fregene, su Enciclopedia Italiana (1932) - Treccani.it.
↑  פרג'נה העתיקה Antonio Nibby (1849). Analisi storico-topografico-antiquaria della carta de' dintorni di Roma. Tip. delle Belle arti. pp. 279
↑  מפת העירה "פרג'נה" - ראו viale-castellammare tuttocitta.it/mappa/fiumicino/viale-castellammare
↑  בית אופייני בפרג'נה airbnb.it/rooms/25248398?source_impressionCasa vacanze Fregene (Renata)
↑  "פרג'נה" he.airbnb.com/s/Fregenae
פסגת רקלינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,010 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  76°16′00″S 159°15′00″E﻿ / ﻿76.2667°S 159.25°E﻿ / -76.2667; 159.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת רקלינג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת רקלינג
 
פסגת רקלינג (באנגלית: Reckling Peak) היא פסגה מבודדת באזור ארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
הפסגה מתנשאת מעל חלקו המרכזו של רכס, הממוקם בסמוך למפלי הקרח בראשו של קרחון מוסון.
גובהה של הפסגה 2,010 מטרים מעל פני הים.
מורנת רקלינג ממוקמת 15 קילומטרים ממזרח לפסגה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS), בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1964 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
הפסגה נקראת על שמו של לוטטנט קומנדר דרולד ל. רקלינג (Darold L. Reckling), שהיה טייס בטייסת VX-6 של צי ארצות הברית בשנת 1961.
פיונית

ערך זה עוסק בחלק בצמח. אם התכוונתם לפתח בטני כמעקף בעת כריתת מעי או השבתתו, ראו .
תמונת מיקרוסקופ של פיונית פתוחה בעלה של עגבנייה
תמונת מיקרוסקופ פלואורסצנטית של פיונית פתוחה בתודרנית לבנה. הכלורופלסטים צבועים באדום
פִּיוֹנִית (בלועזית: סְטוֹמָה; ברבים: סטומטה; באנגלית: Stoma, Stomata) היא פתח בעלי הצמח אשר מווסת את חילוף הגזים בין הצמח והסביבה. בכל עלה מצויות פיוניות רבות; הפיוניות קטנות מאוד ולא ניתן לראותן בעין בלתי-מזוינת.
כאשר הפיונית נפתחת, נקלט אוויר מהסביבה בעזרת פעפוע. האוויר הנקלט מכיל פחמן דו-חמצני וחמצן. הפחמן דו-חמצני נקלט לצורך פוטוסינתזה והחמצן לצורך נשימה תאית.
בנוסף, כאשר הפיונית נפתחת, דרכה מתרחש גם אידוי של מים (דיות) מן העלה. תהליך זה הוא תהליך לא רצוי של הצמח, בו הצמח מאבד מים וכביכול "משלם" את המחיר על קליטת הפחמן הדו-חמצני והחמצן מהאוויר. תהליך זה קרוי גם טרנספירציה. נוסף לכך, יוצא מאותם הפתחים חמצן, שנפלט כתוצאה מהפוטוסינתזה. כאשר לחות הצמח נמוכה, הפיונית נסגרת לצורך חסכון במים.
פתח הפיונית מורכב למעשה משני תאים הקרויים תאי שמירה - כאשר תאי השמירה קולטים מים באוסמוזה הם מתנפחים באופן אסימטרי - קרום התא שפונה לתא הסגירה הנגדי קשיח יותר מהקרום בצידו השני של התא. המבנה הזה מקנה לתאים תכונה מיוחדת: כאשר התאים מתמלאים במים הם מתנפחים. בגלל שאחד הצדדים קשיח יותר, הוא נמתח פחות מהשני, ונוצרת צורה של קשת. כששני תאי הסגירה מלאים במים, ה"קשתות" שלהם פונות זו אל זו, והפיונית נפתחת. המבנה הזה שומר כל זה שכאשר אין הרבה מים בצמח, הפיונית תיסגר וכך יתאדו פחות מים בדיות. הפיוניות נמצאות לרוב על האפידרמיס התחתון של העלים - מקום מוצל, בשביל שלא יתאדו הרבה מים.
האברון קולט המים הוא החלולית; בתאים תפוחים תופסת החלולית 95% מנפח התא. התפיחה האסימטרית גורמת להיווצרות פתח בין תאי השמירה, הלוא הוא הפיונית.
ערפיח תעשייתי הוא גורם הפוגע בצמחים, כיוון שהוא מכסה את פיוניותיהם.
בקרה על פתיחת הפיונית וסגירתה

מספר גירויים סביבתיים גורמים לתאי השמירה לקלוט מים ולפיוניות להיפתח, הגורם העיקרי בצמחים הגדלים בצורה אופטימלית הוא אור כחול. בסביבה הטבעית של הצמח האור (שמקורו בשמש) הוא בדרך כלל לבן, אך רק אורכי הגל הנתפסים בעינינו כאור כחול משפיעים על בקרת הפיונית. התהליך מתרחש במספר שלבים:
האור הכחול נקלט על ידי קולטני אור בתאי השמירה. בקליטת האור הכחול משתתפים מספר קולטנים—בעיקר פוטוטרופין, אך גם קריפטוכרום ופיטוכרום.
הקולטנים גורמים להפעלת חלבוני ממברנה המתמחים בהובלה פעילה של פרוטונים אל מחוץ לתא. חלבונים אלו הם אנזימים הקרויים H+-ATPase. הם מופעלים לאחר מספר שלבים הכוללים, בין השאר, זרחון של חומצות אמינו באנזים.
הוצאה זו של מטען חשמלי חיובי גורמת לקיטוב חשמלי של הממברנה. בין פנים התא וחוץ התא שורר הפרש פוטנציאלים של עד 60 מיליוולט והבדל של ½-1 יחידות pH. הקיטוב גורם לפתיחת תעלות חלבוניות המתמחות בהעברת יוני אשלגן בפעפוע אל התא. גם יוני כלור מוזרמים אל התא באמצעות תעלות אחרות.
כניסת היונים אל הציטופלסמה של תאי השמירה מביאה לירידה בפוטנציאל המים (כלומר: ריכוז החומרים המומסים בתא עולה וריכוז המים יורד). דבר זה גורם לכניסת מים באוסמוזה אל תא.
במקביל מפורקים מאגרי עמילן בכלורופלסטים שבתא. העמילן מפורק בתהליך רב-שלבי לסוכרוז ולמלאט (Malate). הללו מורידים אף הם את ריכוז המים וגורמים לכניסת מים אל התא. בנוסף, מלאט הוא יון בעל מטען שלילי כפול; דבר זה גורם לאיזון המטען השלילי הכולל בתא, אשר הפך למספר רגעים חיובי עקב כניסת יוני האשלגן.
היונים והמים חודרים בסופו של דבר אל החלולית, דבר הגורם לתפיחת תא השמירה ולפתיחת הפיונית.
עם שקיעת השמש מופסקת פעולת משאבות הפרוטונים וקיטוב הממברנה מתמתן (דפולריזציה). הדבר מביא לפתיחת תעלות יונים שדרכן יוצאים יוני הכלור והאשלגן בדיפוזיה מהתאים. המים יוצאים עם היונים והפיונית נסגרת.
בתאי השמירה מתרחש מאזן עדין בין היונים המינרליים ובין הסוכרוז והמלאט בעת פתיחת וסגירת הפיונית. מחקרים הראו כי יוני האשלגן והכלור גורמים לפתיחת הפיונית בעיקר בשעות הבוקר, ואילו ריכוזם של הסוכרוז והמלאט עולה אחרי הצהריים. טרם הוברר מדוע למעשה יש צורך בשתי מערכות נפרדות של שליטה בפוטנציאל המים.