חותמות למלך
פרשנויות

למלך - מספר פירושים הועלו לגבי הביטוי "למלך":
שייך למלך יהודה
שייך לאדם פרטי בשם "מלך" (כפי שמופיע בכתובת עוזה)
שייך למלכות
(קנקן) שיש לשלוח אל המלך
ארבעת המקומות
שוכה (סוֹכוֹ?) - כנראה מדובר בשכה, עיר מבוצרת בעמק האלה, שהיוותה מרכז צבאי ומינהלי בתקופת בית ראשון.
זיף - היא זיף, באזור מדבר זיף - דרום מדבר יהודה, מדרום לחברון.
חברן - היא העיר חברון.
ממשת (ממשית?) - כאן הועלו הצעות רבות וסותרות. אחת מהן אף הייתה ממשית (כורנוב), העיר הנבטית שבנגב. ואולם, לאחר חפירת רמת רחל על ידי יוחנן אהרוני, בלטה הצעתו של יגאל ידין ובעקבותיו גבריאל ברקאי (שחפר ברמת רחל בשנות השמונים), ש"ממשת" היא למעשה "ממשלת", כלומר המרכז השלטוני המלכותי של חזקיהו, ולטענת החופרים מרכז זה היה באותה תקופה ברמת רחל. חיזוק לדברים אלו ניתן לראות בספר ישעיהו:
וַיִּשְׂמַח עֲלֵיהֶם, חִזְקִיָּהוּ, וַיַּרְאֵם אֶת-בֵּית נְכֹתֹה אֶת-הַכֶּסֶף וְאֶת-הַזָּהָב וְאֶת-הַבְּשָׂמִים וְאֵת הַשֶּׁמֶן הַטּוֹב וְאֵת כָּל-בֵּית כֵּלָיו, וְאֵת כָּל-אֲשֶׁר נִמְצָא בְּאֹצְרֹתָיו: לֹא-הָיָה דָבָר, אֲשֶׁר לֹא-הֶרְאָם חִזְקִיָּהוּ בְּבֵיתוֹ--וּבְכָל-מֶמְשַׁלְתּוֹ.
לדעת יוחנן אהרוני "ממשת" הוא קיצור של "ממשלת" והכוונה לעיר ירושלים, אשר לדעתו כונתה כך בספר מלכים ב'. אהרוני סובר שהמלך חזקיהו צמצם את 12 המחוזות המנהליים הקדומים של ממלכת יהודה לארבע, ועריהן המרכזיות היו שוכה בשפלת יהודה, חברון במרכז ההר, זיף בדרומו וירושלים בצפונו, וזה מסביר מדוע הופיעו דווקא שמות אלה על גבי החותמות.
על בסיס מספר דוגמאות שבהן מופיע המילה ממשאת או מן משת במקום ממשת, הציע האפיגרף דניאל וינשטוב הציע שהא' נבלעה במילה ממשת, והכוונה היא למילה משאת שמופיעה באזכורים שונים במקרא כמס או מעשר שהובא למקדש. כלומר, לא מדובר בשם מקום אלא בתיאור מטרת התכולה של הקנקן, ותיאור זה מופיע על כ-10% מהידיות המוכרות לנו.
בחפירות הצלה שנערכו בשכונת ארנונה בירושלים לקראת הקמת פרויקט בניה חדש, נתגלה מרכז לוגיסטי-מנהלתי גדול מתקופת המלכים חזקיהו ומנשה, שהיה מכוסה בערימה עצומה של אבני צור עד לגובה של כ-20 מטר מעל פני השטח, ובגודל של כשבעה דונם. באתר נתגלו חותמות 'למלך' וגם חותמות עם שמות בעלי תפקידים בכירים שמופיעים בתנ"ך מזמנו של המלך חזקיהו. באתר נחשף מבנה לוגיסטי יוצא דופן בגודלו, בנוי מאבני גזית ענקיות עם קירות כפולים ומשולשים, קנקני אגירה ויותר מ-120 טביעות 'למלך' בכתב העברי הקדום. על פי החוקרים התקיימה באתר זה פעילות שלטונית, אשר ניהלה את ריכוז מלאי המזון וכיוונה אותו, אולי גם כאגירה לימי מחסור או כחלק מההכנות למלחמה עם סנחריב מלך אשור. ייתכן שמרכז זה הוא 'ממשת' שמופיעה בטביעות למלך.
ההסברים לחותמות עצמן
החל מהסבריו הראשונים של צ'ארלס וורן ב-1870, הועלו מספר רעיונות להסביר את תופעת החותמות. לאחר חפירת תל לכיש בשנות השבעים ההסברים הצטמצמו:
הקנקנים המוטבעים היו כעין מזון לשעת חירום, שנשלחו מן הערים המרכזיות אל הספר במהלך תקופה קצרה, כנראה כהכנת חזקיהו לפלישה של סנחריב.
הקנקנים היו למעשה מיסים חקלאיים שהועלו למרכז השלטוני מהאזור הכפרי, במהלך כל תקופת שלטונו של חזקיהו.
בתוך קנקנים אלו היה המעשר לעבודת בית המקדש במהלך כל תקופת חזקיהו, לאחר הרפורמציה הדתית – ריכוז הפולחן שחל בתקופתו. מחזקת את טענת המעשר העובדה כי 10-20% לערך מסך הקנקנים מוטבעים. ואולם במקרה זה לא ברור למה מופיעים רק ארבעה מקומות.
הגלגל המכונף הדו-כנפי גם הוא דורש הסבר – האם הוא סמל שלטוני-ממלכתי, או האם הוא סמל דתי לסימון המעשר. הגלגל המכונף הארבע-כנפי מייצג חיפושיות, סמל שהיה נפוץ במצרים ולאחר מכן בפרס כסמל שלטוני. הגלגל המכונף הדו-כנפי הוא סמל דתי שהיה נפוץ באשור כסמל שלטון האל אשור. ייתכן שהשינוי בהטבעות נובע מהחלפת הממונה על המיסים בתקופת חזקיהו - משבנא לאליקים בן חלקיהו, כאשר לכל אחד מהם היה דגם טביעה שונה בהתאם למדיניות שלו (פרו-מצרי לעומת פרו-אשורי).