stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טימותי האטון
ביוגרפיה

טימותי האטון נולד בעיר מליבו שבקליפורניה, לשחקן הקולנוע ג'ים האטון (אנ') ולמרלין אדמס, מורה במקצועה.
הוריו של האטון נפרדו כשהיה בן שלוש, והוא עבר ביחד עם אחותו הגדולה היידי (נולדה בשנת 1959) לגור עם אמו בבוסטון. משפחתו של האטון חזרה לקליפורניה כשהיה בן 12. את השכלתו רכש האטון בתיכון פיירפאקס שבלוס אנג'לס, שם החליט להפוך לשחקן מקצועי והופיע במספר מחזות תיכוניים.
את קריירת המשחק המקצועית שלו החל האטון במספר סרטי טלוויזיה, בהם הסרט "Friendly Fire".
את הופעתו הקולנועית הראשונה ערך האטון בשנת 1980, בדרמה זוכת ארבעה פרסי אוסקר של רוברט רדפורד "אנשים פשוטים". בסרט הופיע האטון בתור קונרד ג'רט, בן למשפחה בורגנית אמריקאית, שמתמוטטת נוכח טרגדיה שפוקדת אותה, טביעתו של הבן הבכור. קונרד הוא תלמיד תיכון, ששוחרר זה עתה מבית חולים פסיכיאטרי, לאחר ניסיון התאבדות. על תפקיד הבכורה הקולנועי שלו זכה האטון בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר והפך לשחקן הצעיר בהיסטוריה שזכה בפרס, בגיל 20 בלבד. על תפקידו זה זכה האטון גם בשני פרסי גלובוס הזהב, בקטגוריות שחקן המשנה הטוב ביותר והשחקן החדש הטוב ביותר, וכן היה מועמד לפרס באפט"א.
שנה לאחר מכן שיחק האטון בסרט "כיבוי אורות", ובסדרה "A Long Way Home".הוא היה אף מיוצרי הסדרה הבלשית "נירו וולף" (ע"פי ספריו הקלאסיים של רקס סטאוט) וכיכב באחד התפקידים הראשיים. מאז הופיע האטון בעיקר בתפקידים משניים בסרטים, בין היתר ב-"נשיקה צרפתית", "בחורות יפות", "בת הגנרל" בתור קולונל ויליאם קנת, "קינסי", "חלון סודי" ובסרטו של רוברט דה נירו "שומר המדינה".
בשנת 2019 החל לשחק את הד"ר לאון בצ'לי בסדרה "כמעט משפחה" ברשת FOX, ובכיכובה של בריטני סנואו.
ביוגרפיה > בימוי

ב-1986 ביים פרק אחד מתוך הסדרה "סיפורים מופלאים" שיצר סטיבן ספילברג. ב-2001 ביים 7 פרקים בסדרה "מסתורין נרו וולף", שבו גם כיכב למשך 2 עונות.
ב-1998 ביים האטון את סרט הקולנוע "כח הלב", בכיכובם של קווין בייקון ואוון רייצ'ל ווד.
חיים אישיים

האטון היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים היו לשחקנית הקולנוע היהודייה-אמריקאית דברה וינגר, משנת 1986 עד 1990. לזוג נולד בן אחד. בשנת 2000 התחתן האטון עם סופרת ספרי הילדים הצרפתייה ארואה ז'יסקר ד'אסטן, אחייניתו של נשיא צרפת לשעבר ואלרי ז'יסקר ד'אסטן, ולשניים נולד גם כן בן אחד. הם נפרדו בשנת 2009.
פילמוגרפיה

אנשים פשוטים (1980)
כיבוי אורות (1981)
דניאל (1983)
איש קרח (1984)
הבז ואיש השלג (1985)
טורק 182 (1985)
זיווג משמיים (1987)
נבגד (1988)
כאשר התאהבתי (1988)
שאלה ותשובה (1990)
החצי האפל (1993)
רוצח במשרה זמנית (1993)
נשיקה צרפתית (1995)
המילה האחרונה (1995)
בחורות יפות (1996)
עיר של פשע (1997)
רופא במילכוד (1997)
בת הגנרל (1999)
רגע המבחן (1999)
סאנשיין סטייט (2002)
חלון סודי (2004)
קינסי (2004)
סיבוב בירוק (2005)
השמיים נופלים (2006)
קופסת הקובאק (2006)
החופשה האחרונה (2006)
Off the Black‏ (2006)
סטפני דיילי (2006)
כשאדם נופל (2007)
המיזמי האחרון (2007)
רוצח האלף-בית (2008)
ליים-לייף (2008)
חדר המוות (2009)
עד שתאהב אותי (2009)
Broken Hill‏ (2009)
ראיונות קצרים עם גברים נתעבים (2009)
סופר הצללים (2010)
Multiple Sarcasms‏  (2010)
Louder Than Words‏ (2014)
#אימה (2015)
כל הכסף שבעולם (2017)
ילד יפה (2018)
להיות גלוריה: חיי בדרכים (אנ') (2020)
שחרור (2022)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

חמישה ימים לחצות (2004)
העוקץ (2012-2008)
מוסר ציבורי (2015)
פשע אמריקאי (2017-2015)
מי מתגורר בבית היל (2018)
ג'ק ראיין (2018)
המדריך לרוצח (2019-2018)
כמעט משפחה (2020-2019)
Women of the Movement‏ (2022)
דצמבר

ערך זה עוסק בהחודש השנים עשר בלוח השנה הגרגוריאני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דצמבר (מלטינית: December, ההגייה העברית נגזרת מהשפה הגרמנית) הוא החודש השנים עשר והאחרון בלוח השנה הגרגוריאני.
שמו של חודש זה נובע מהמילה הלטינית decem, דֶצֶ'ם, שפירושה "עשר", מאחר שהחודש הזה היה החודש העשירי בלוח השנה הרומי המקורי, שנפתח בחודש מרץ ושהיו בו עשרה חודשים, משום שהחודשים ינואר ופברואר נוספו רק מאוחר יותר.
בכל שנה, חודש דצמבר מתחיל באותו יום בשבוע, שבו מתחיל חודש ספטמבר.
באזור חצי הכדור הצפוני, דצמבר הוא ברובו חודש סתווי ובחלקו חורפי ואילו באזור חצי הכדור הדרומי, דצמבר הוא ברובו חודש אביבי ובחלקו קיצי.
המזלות של חודש דצמבר הם קשת וגדי.
בחודש דצמבר יש 31 ימים.
חג המולד נחגג ברחבי העולם מדי שנה בקרב כל העדות הנוצריות ב-25 בדצמבר. חוץ מנצרות האורתודוקסית אשר חוגגת את חג המולד ב-7 בינואר, והנוצרים הארמנים שחוגגים ב-6 בינואר
חגיגות ליל השנה האזרחית החדשה (ליל הסילבסטר) בסידני
חודש דצמבר בשעת ציד חזיר בר. אחד מדפי לוח השנה כפי שמופיע בספר השעות "השעות העשירות מאוד של דוכס ברי"
הערות שוליים

↑   חג המולד, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4299252-7
טיסה 367 של JAT איירווייז

| --- | --- |
המטוס המעורב
המטוס המעורב
 תאריך:  26 בינואר 1972
 מיקום:  הרמסדורף 
 גורם:  טרור
 קואורדינטות:  50°49′37″N 14°20′47″E﻿ / ﻿50.826944444444°N 14.346388888889°E﻿ / 50.826944444444; 14.346388888889
 הרוגים:  27
 פצועים:  1 
 ניצולים:  1
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  דאגלס DC-9
 מספר זנב:  YU-AHT
 מוצא:  נמל התעופה סטוקהולם ארלנדה
 אנשי צוות:  5
  (למפת צ'כיה מוגדלת) פראג צ'סקה פלזן קרלובי וארי  אוסטי ליברץ פרדוביצה אולומואוץ אוסטרבה ברנו זלין ייהלבה פולין סלובקיה אוסטריה גרמניהמיקום ההתרסקות(למפת צ'כיה רגילה) פראג צ'סקה פלזן קרלובי וארי  אוסטי ליברץ פרדוביצה אולומואוץ אוסטרבה ברנו זלין ייהלבה פולין סלובקיה אוסטריה גרמניהמיקום ההתרסקות
 
מסלול הטיסה עד ההתרסקות
טיסה 367 של JAT איירווייז הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת JAT איירווייז. ב-26 בינואר 1972 מטוס הדאגלס DC-9 שהפעיל את הטיסה התפוצץ לאחר שעבר את נקודת NDB של המשטרוף, במערב גרמניה[דרושה הבהרה] (לפני שבירת חומת ברלין) בדרך בין סטוקהולם לבלגרד.
המטוס התפרק לשלושה חלקים כתוצאה מהתפוצצות זו. אירוע הטרור התרחש ב-26 בינואר 1972.
על המטוס פיקד הקברניט לודוויק רזריה וטייס המשנה רטקו מיהיץ, עם צוות של 5 דיילים וביניהם הדיילת וסנה וולוביץ', ששרדה נפילה מגובה רב, ללא מצנח.
גורם

מטוס המקדונל דאגלס DC-9-32 התפרק בעקבות פצצה שהתפוצצה על הסיפון, שהוטמנה בידי ארגון טרור בשם "אוסטאשה", במהלך שיוט בגובה 33,000 רגל.
הפצצה מתוצרת בית הוטמנה בתא המטען הקדמי. בזמן הפיצוץ, הייתה וסנה וולוביץ' בחלקו ההאחורי של המטוס. עם זאת, וולוביץ'עצמה סיפר שנמצאה בחלק האמצעי של המטוס שהתפרק.
וולוביץ' שרדה, אולם הייתה בקומה למשך 27 ימים, ונותרה משותקת באופן זמני מן המותניים ומטה. לאחר ההחלמה היא המשיכה לעבוד בחברת התעופה, אם כי בעבודה משרדית.
במדורי פרסום שעסקו בנושא

וולוביץ' מחזיקה בשיא שנכנס לספר השיאים של גינס עבור הנפילה החופשית מהגובה הגבוה ביותר, ללא מצנח וגם זכתה לקבל את פרס הגינס הזה מפול מקרטני.
וולוביץ' נהייתה לידוענית ביוגוסלביה הקומוניסטית, ועד שנות ה-90, שימשה אורחת קבועה בתוכניות טלוויזיה יוגוסלביות מצליחות. היא השתתפה בטקס ההנצחה השנתי באתר ההתרסקות, עד שמנהג זה פסק ב-2002. בתו של הכבאי שהציל אותה נושאת את שמה, וכן גם מלון מקומי על שמה בשם "פזנה וסנה" בצ'כיה, סמוך למקום ההתרסקות.
התרסקות המטוס, הפכה לנושא מרכזי בתוכנית מכסחי המיתוסים פרק 37 "הסיפור של וסנה וולוביץ'". הם הגיעו למסקנה שניתן לשרוד מצב זה בהתאם לצורת הישיבה במטוס ובחלק הנכון.
קונספרציות ותאוריות

המסקנה הרשמית של ההתרסקות שנרשמה בדו"ח הייתה מתמודד מדי פעם בטענות של תאוריות וקונספירציה. כך, למשל, ב-1997 דיווח כתב העת הצ'כי ליקטבי על קוסמונאוטיקה, כי המטוס נורה בטעות על ידי מערך הגנה אוורי צ'כוסלובקיות.
קונספרציות ותאוריות > תאוריית הירוט בידיי ההגנה האווירית

הדיון על היבטים שונים של ההתרסקות נפתחו מחדש ב-8 בינואר 2009, כאשר מגזין החדשות הגרמני טאגשאו הציג דו"ח של העיתונאים פיטר הורנונג ופאוול תיאנר. שעל סמך מסמכים חדשים שהושגו בעיקר על ידי רשות התעופה האזרחית הצ'כית, הם הגיעו למסקנה כי "סביר מאוד" כי המטוס הופל בטעות רק בכמה מאות מטרים מעל הקרקע, מיירוט של מטוס קרב מיג השייך לחיל האוויר הצ'כוסלובקי, מאחר שחשבו שמדובר במטוס אויב, בעת שמטוס הנוסעים ניסה בכלל לבצע נחיתה אונס. ואילו כל הראיות המרמזות על כך שהמטוס נהרס בגובה רב על ידי חומרי נפץ, הונחו במזוודה ועוצבו על ידי המשטרה החשאית הצ'כוסלובקית.
כראיה לכך שהדי-סי-9 התפרקה בגובה נמוך יותר, ציינו העיתונאים עדי ראייה מסרבסקה קמניצ'ה, שראו את המטוס בוער אך עדיין שלם מתחת לעננים הנמוכים, ואישור של מומחה תעופה סרבי (שהיה בהווה באתר ההתרסקות) כי אזור ההריסות היה קטן מדי עבור התרסקות בגובה רב, לפי הורנונג, טיסה 367 נכנסה לקשיים, "נכנסה לירידה תלולה ומצאה את עצמה מעל שטח צבאי רגיש", קרוב למתקן נשק גרעיני. עם זאת, הורנונג עצמו אמר כי התאוריה שלו "יש רק אינדיקציות, אין ראיות"
קונספרציות ותאוריות > תגובות

וסנה וולוביץ' (שלא זכרה דבר מההתרסקות או בטיסה לאחר העלייה למטוס) התייחסה לטענות שהמטוס "ניסה לנחות נחיתת אונס" או "ירד לגבהים כה נמוכים" כ"שטויות מעורפלות". נציג של ספר שיאים עולמיים של גינס, על פי העיתון הגרמני די טאגסצייטונג, הצהיר כי "נראה כי באותה תקופה, גינס היה מרומה על ידי רמאים, בדיוק כמו שאר התקשורת.
רשות התעופה האזרחית הצ'כית ביטלה את תאוריית הקונספירציה כספקולציה תקשורתית, המופיעה מעת לעת. דוברתה הוסיפה כי מומחי הרשות לא יגיבו עליהם וכי ממצאי החקירה הרשמית נחקרים בעיקר בשל האטרקטיביות התקשורתית של הסיפור.
כתב מומחה ממגזין צ'כי ציטט: ”במקרה של הפרת המרחב האווירי, האירוע לא ייפתר על ידי טילים נגד אוויר, אלא על ידי מטוסי קרב, כמו כן לא ניתן להסתיר את האירוע, כיוון שיש שם כ -150–200 אנשים שידעו על האירוע, ולא תהיה להם כל סיבה שלא לספר על אירוע כזה”. שיגור טילים פוטנציאלי היה נשמע במיוחד עבור אלפי אנשים, זמן רב לאחר מכן. הוא גם טוען כי עבור המטוס היוגוסלבי, זה יהיה בלתי אפשרי מבחינה טכנית לצלול ב"מצב חירום" מגובה טיסה מוכח לגובה נמוך סמוך למקום שבו הוא נורה לכאורה. הוא גם קובע כי אזור פסולת לא היה "קטן מדי", אבל החלקים העיקריים היו יותר מ-1.5 ק"מ זה מזה.
בנוסף לכך, בקר ההגנה האווירית צ'כוסלובקי, שהפעיל את המכ"ם באותו היום, הצהיר בראיון ב-2009 כי כל מטוסי הקרב הצ'כוסלובקיים היו מתגלים גם על ידי ההגנה האווירית של גרמניה המערבית, אילו היו באזור.
הראיות העיקריות נגד תאוריה זו הן נתוני הטיסה המתקבלים מֿהקופסה השחורה, שסיפקה את הנתונים המדויקים לגבי הזמן, המהירות, הכיוון, ההאצה והגובה של המטוס ברגע ההתפוצצות. שתי הקופסאות השחורות נפתחו ונותחו על ידי חברות השירותים באמסטרדם בנוכחות מומחים מצ'כוסלובקיה, יוגוסלביה ומשרד התעופה ההולנדי (ראאד וור לוכטוארט).
20 דקות האחרונות של הטיסה
התפזרות שרידיי טיסה 367
בית הקברות הצבאי בעספיא

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  דרוזים
 מספר קבורים:  98 
 
 קואורדינטות:  32°43′33″N 35°03′29″E﻿ / ﻿32.725944444444°N 35.058166666667°E﻿ / 32.725944444444; 35.058166666667
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) בית הקברות הצבאי בעספיא(למפת הגליל המערבי רגילה) בית הקברות הצבאי בעספיא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקברות הצבאי בעספיא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקברות הצבאי בעספיא
 
בית הקברות הצבאי בעִסְפִיָא שעל הר הכרמל הוא הגדול בבתי הקברות הצבאיים שבישובי העדה הדרוזית בישראל. ניצבת בו אנדרטה המנציחה את שמות כל חללי צה"ל ומשטרת ישראל בני העדה.
מבנה

בית הקברות נוסד בראשית שנות החמישים. הוא ניצב על גבי גבעה בקרבת מרכז הכפר עספיא, בפאתו המזרחית של הכביש הראשי מחיפה, החוצה את היישוב (כביש 672). בחזיתו מתנשאת חומת אבנים מסותתות ומאחוריה חורשת אורנים גבוהה. מדרגות מעפילות אל הגבעה משער בית הקברות.
חלקת הקבורה משתרעת בעורפו של בית הקברות. קבורים ומונצחים בה 98 חללים, שמקום קבורת מקצת מהם לא נודע. הם היו תושבי 11 יישובים. בשורה הראשונה בחלקה קבורים מרבית חללי הפלוגה הדרוזית הראשונה בצה"ל, שנפלו בקרב בכפר יאנוח במבצע חירם במלחמת העצמאות. היו אלו החללים הדרוזים הראשונים שנפלו למען הגנת המדינה. מצבות החללים והנעדרים נושאות כתובות בערבית ובעברית.
במרכז בית הקברות ניצבת אנדרטה הנושאת את שמותיהם של כל חללי צה"ל בני העדה הדרוזית – 326 במספר. היא בנויה משלושה כתלים נמוכים נפרדים, היוצרים במראם כותל אחד. האנדרטה הנוכחית החליפה אנדרטה מוקדמת יותר שהוקמה ב-1969 ותוכננה על ידי אדריכל היחידה להנצחת החייל, אריה פטרן.
בצמוד לרחבת האנדרטה ובקרבת המדרגות משער בית הקברות מצויה רחבת טקס מרוצפת, שבשוליה הוקמו מושבים לקהל. בפינת הרחבה ניצב גלעד עגול מעוצב,  שעל גביו מודלקת להבת הזיכרון ומונחים זרי הפרחים במהלך טקסי הזיכרון באתר.
האנדרטה
גלעד הזיכרון
הערות שוליים

↑  בתי קברות צבאיים נבנו גם בישובי הדרוזים חורפיש ובית ג'ן.
↑  הנתון נכון לחודש נובמבר 2024.
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
טראוגוט הר

| --- | --- |

גנרל טראוגוט הר
 לידה:  16 בספטמבר 1890 ופרלינגן, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  13 באפריל 1976 (בגיל 85) אכטרווהר, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1911–1945 (כ־34 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל השריון (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-13   מפקד קורפוס הפאנצר ה-76   מפקד הארמייה ה-14   מפקד קורפוס הפאנצר ה-76   מפקד הארמייה העשירית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
גנרל טראוגוט הר (בגרמנית: Traugott Herr;‏ 16 בספטמבר 1890 – 13 באפריל 1976) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

הר נולד ב-16 בספטמבר 1890 בופרלינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-35 (ברנדנבורג ה-1 - היינריך, נסיך פרוסיה), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. בקיץ 1916 נפצע הר באורח קשה במהלך הקרבות, ובפברואר 1917 חזר לחזית כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-451, וב-28 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר הר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה הר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בינואר 1937 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-33. ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-13.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה הר מפקד רגימנט התחלופה ה-13, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-13 במסגרת הקורפוס ה-14. ב-18 בספטמבר 1939 מונה הר למפקד הרגימנט הממונע ה-66, שהיה אף הוא חלק מהדיוויזיה ה-13, ופיקד עליו בהמשך המערכה בפולין. בתחילת המערכה על צרפת לחם הר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-13 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16, וב-17 באוקטובר 1940 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-13. במהלך מבצע ברברוסה לחם הר עם החטיבה שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-13 במסגרת הקורפוס הממונע ה-3, וב-2 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בדצמבר 1941 מונה הר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-13, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-9 באוגוסט 1942 קיבל הר על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-31 באוקטובר 1942 נפצע קשה מרסיס בראשו.
ב-1 בדצמבר 1942 הועלה הר לדרגת גנרל לוטננט, וב-29 ביוני 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-76 בצרפת, שהפך ב-22 ביולי לקורפוס הפאנצר ה-76. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה הר לדרגת גנרל חיל השריון, והועבר לחזית האיטלקית כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות C. ב-24 בנובמבר 1944 מונה הר למפקד הארמייה ה-14, וב-18 בדצמבר 1944 קיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן אושפז הר בבית חולים לצורך ניתוח, וב-16 בפברואר 1945 מונה למפקד הארמייה העשירית. ב-2 במאי 1945 עם כניעת כל הכוחות הגרמניים באיטליה, נכנע הר בראש כוחותיו, ונלקח לשבי הבריטי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

הר שוחרר מהשבי במאי 1948. לאחר שחרורו התגורר הר באכטרווהר עד למותו ב-13 באפריל 1976.
שיחין

ערך זה עוסק באתר ארכאולוגי בגליל. אם התכוונתם לעיירה בלבנון, ראו .
מצפה
רמון
מצפה
רמון
החפירות הארכאולוגיות בשיחין
קנקן "שיחין" שנפגם בכבשן
שבר של נר מעוטר במנורה ולולב מחפירות יולי 2013
תבנית אבן ליצירת נר שמן מחפירות 2013
שִׁיחִין הייתה עיירה יהודית מרכזית בגליל התחתון בימי בית שני ובתקופת המשנה והתלמוד.
העיירה נזכרת רבות בכתבי חז"ל, בעיקר בקשר לתעשיית הקדרות הענפה שהתקיימה בה, ולחכמים שישבו בה, ובהם יוסף בן סימאי ונחמיה איש שיחין, וכן בקשר לחורבנה בשלב מסוים לצד מספר עיירות נוספות בגליל התחתון. כמו כן, הייתה אחד מיישובי משמרות הכהונה בגליל. העיירה מתוארת במקורות כסמוכה לציפורי.
אתרה של העיירה מזוהה כיום באתר ארכאולוגי השוכן בין ציפורי ובין כביש 77, ממערב ליישוב הושעיה, בו אותרו שרידים מרשימים של תעשיית קדרות וכן שרידי בית כנסת. בעבר הועלתה השערה כי היישוב שכן בתל חנתון. משמעות המילה "שיחין", המשמשת רבות בספרות ההלכתית, היא מאגרי מים ארוכים ופתוחים.
במקורות

לאחר כיבוש הגליל על ידי אנטיגונוס הראשון ועלייתו לשלטון של אחיו, אלכסנדר ינאי, וניסיונו לכבוש את עכו, פלש בשנת 103 לפנה"ס לגליל התחתון תלמי התשיעי לתירוס, מלך קיפרוס. בין היישובים המרכזיים שנתקל בהם היו שיחין וציפורי. בשנת 102 לפנה"ס הוא הצליח לכבוש את שיחין, לאחר שהפתיע את תושביו היהודים כשהתקיף אותם בשבת. תושבי ציפורי הספיקו להתכונן להתקפה, והצליחו להדוף את ניסיון כיבוש העיר.
יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים מציין את שיחין, תחת השם היווני אסוכיס, כאחד היישובים היהודיים המרכזיים בגליל בימי הבית השני. בזמן המרד הגדול, יוסף בן מתתיהו עצמו חנה במקום בזמן שנודע לו על הכוונה להעבירו מתפקידו כמפקד הגליל, והוא מציין כי תושבי היישוב יצאו נגד המשלחת שהגיעה מירושלים כדי להוציא לפועל את העברתו מהתפקיד.
לפי הפייטן אלעזר הקליר, בעיירה התגוררה משמרת הכהנים יֶשֶׁבְאָב, כחלק ממעבר משמרות הכהונה מיהודה לגליל לאחר מרד בר כוכבא. העיירה שיחין נודעה במקורות חז"ל בעיקר בשל תעשיית כלי החרס שהתקיימה בה, שהתפרסמו באיכותם הגבוהה הודות לאדמת הטין המשובחת שבאזור. בתוספתא מתייחס רבי יוסי אל תעשיית הקדרות ביישוב באמרו: ”העושין בעפר שחור כגון כפר חנניה וחברותיה כפר שיחין וחברותיה”, ובתלמוד הבבלי מובא כי ”אף כלי כפר שיחין וכלי כפר חנניה אין דרכן להשתבר”, ונראה כי כלכלת העיירה התבססה במידה רבה על ייצור נרות שמן.
במספר מקורות חז"ל נזכר מעשה הנוגע להלכות איסור כיבוי אש בשבת ולפיו: ”מעשה שנפלה דליקה בחצרו של יוסף בן סימאי בשיחין ובאו אנשי קצטרה של צפורי לכבותה ולא הניחן”. בתלמוד הירושלמי ובמדרש נזכר גם החכם נחמיה איש שיחין כבן דורו וכמכרו של רבי עקיבא, וכן כמי שאירח פליטים מירושלים ופעל כדרשן. קרבתה של העיירה לציפורי נזכרת גם אגב דיון הלכתי בדיני מעילה.
בנוסף, נזכרת העיירה במגוון מקורות חז"ל בשל יבוליה המשובחים, ובפרט החרדל: ”מעשה בשיחין באחד שהניח לו אביו שלשה בדי חרדל, ונפשח (נפתח) אחד מהן, ונמצאו בו תשעה קבין חרדל, ועציו סיככו בו סוכת יוצרין”, וכן נזכרים עניי העיירה לעניין הלכות תחומי שבת: ”ובאין עניי כפר שיחין ועניי כפר חנניה”.
העיירה נזכרת גם במדרש במדבר רבה כאחד המקומות בהם נתגלו סגולות בארה של מרים לעניין טבילה וריפוי: ”מעשה בשיחין באחד סומא שירד במים לטבל, נזדמנה לו בארה של מרים וטבל ונתרפא”.
כמו כן, העיירה נזכרת במספר מקורות כעיירה יהודית גדולה שחרבה בשלב מסוים, לצד מספר עיירות נוספות בגליל התחתון, ובהן מגדל צבעייא וכבול: ”שלש עיירות היה קטמוס (ספר המיסים) שלהן עולה לירושלים בעגלה (מפאת כובדו) - כבול ושיחין ומגדול צבעייא, ושלשתן חרבו. כבול מפני המחלוקת, שיחין מפני כשפים, ומגדל צבעייא מפני הזנות”.
חפירות ארכאולוגיות

האתר נסקר לראשונה בשנת 1988 על ידי משלחת מהאוניברסיטה של דרום פלורידה שחפרה בציפורי. סקר נוסף נערך במאי 2011 על ידי משלחת מאוניברסיטת סמפורד.
האתר הארכאולוגי של שיחין נחפר על ידי משלחת חפירות שיחין, משלחת משותפת ישראלית־אמריקאית בראשותם של ד״ר ג'יימס סטריינג' מאוניברסיטת סמפורד (Samford University) מבירמינגהאם אלבמה, ד"ר מרדכי אביעם מהמכון לארכאולוגיה גלילית במכללה האקדמית כנרת וד״ר דייוויד פינסי מהאוניברסיטה הנוצרית של קנטקי (Kentucky Christian University). החפירות באתר החלו בקיץ 2012 ומתוכננות להימשך מספר שנים.
במהלך החפירות נחשפו ממצאים המעידים על קיומו של בית כנסת מפואר, ובהם עמוד פינה ודלתות אבן גדולות. כמו כן, נמצאו שבע תבניות להכנת נרות שמן ועדויות נוספות לקיום תעשיית קדרות מפותחת. החופרים משערים שהאתר נעזב במאה ה-4 לספירה, ייתכן בעקבות רעש אדמה שהתרחש בשנת 363, או בעקבות מרד גאלוס שהתרחש בשנת 351 ומרכזו היה בעיר ציפורי הסמוכה.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת מכשירין, פרק ב', משנה א', משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ג', משנה א', משנה, מסכת מקואות, פרק א', משנה ד', משנה, מסכת תענית, פרק ג', משנה ד', תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק ח', הלכה א', תלמוד ירושלמי, מסכת מעשרות,  פרק ג', הלכה ד',תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ', עמוד ב' ועוד.
↑  יהודים ויהדות בימי בית שני, המשנה והתלמוד 1993 יד יצחק בן צבי, עמ' 11, 28
↑  יוסף בן מתתיהו, חיי יוסף, פרקים 41, 45.
↑  תוספתא, בבא מציעא, פרק ו, הלכה ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"כ, עמוד ב'.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל תקופת המשנה והתלמוד והשלטון הביזנטי (70 - 640), הוצאת יד בן צבי עמ' 130
↑  תוספתא, שבת, יד, ט, תלמוד ירושלמי, מסכת נדרים,  פרק ד', הלכה ט', תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק ט"ז, הלכה ז', תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קכ"א, עמוד א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה,  פרק ב', הלכה ה'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק ח', הלכה ח', תלמוד ירושלמי, מסכת שקלים,  פרק ה', הלכה ד'.
↑  בראשית רבה, פרשה יב, ה.
↑  תוספתא, מעילה, ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף קי"א, עמוד ב', ומקבילות בתלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק ז', הלכה ג', וכן ספרי דברים, האזינו, לב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף נ"א, עמוד ב'.
↑  מדרש במדבר רבה, פרשה יח, כ"ב
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ה', וכן בשינויי נוסח תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ז, עמוד א', איכה רבה, ב, ד.
תצפית מעיר העתיקה ציפורי לעבר בקעת בית נטופה, משמאל האזור בו שכנה שיחין. מיקומה המדויק מסומן באדום, מימין היישוב הושעיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405285905171
קונדילומה

| --- | --- |
  אזהרה: תמונה זו מציגה  מקרה קשה של יבלות קונדילומה בפי הטבעת   מקרה קשה של יבלות קונדילומה בפי הטבעתclass=notpageimage|הצגה 
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  נגיף הפפילומה האנושי 
 גורמי סיכון:  עישון 
 טיפול:  acedoben sodium  אימיקוימוד  אימיקוימוד  podophyllin  interferon alfa-n3 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  219110 
 DiseasesDB:  29120
 MeSH:  D003218
 MedlinePlus:  article/781735 
 סיווגים
 ICD-10:  A63.0
 ICD-11:  1A95 
 
קוֹנְדִילוֹמָה (באנגלית: Condyloma או Genital Wart) היא יבלת, המופיעה בדרך כלל באיברי המין ופי הטבעת בקרב גברים ונשים. זוהי מחלת מין מדבקת מאוד הנגרמת כתוצאה מסוגים שונים של נגיף הפפילומה האנושי.
ההידבקות במחלה נעשית כתוצאה ממגע ישיר עם עור נגוע, בעיקר במהלך יחסי מין. יבלות אלו הן התסמין הבולט ביותר להידבקות בווירוס זה. 90% מהיבלות נגרמות כתוצאה מסוגים 6 ו-11 
, 
אך עם זאת הן מופיעות רק באחוז קטן של הנדבקים בווירוס. 
תפוצת הווירוס באוכלוסייה רבה מאוד, ועל פי הערכות 27% מכלל האוכלוסייה הפעילה מינית נגועה בו, ו-45% מאוכלוסיית בני ה-14 עד 19.
ניתן לטפל ביבלות בצריבה על ידי לייזר או בצריבה כימית.
ראו גם

פפילומה
הערות שוליים

1 2  Information About Human Papillomavirus (HPV)
↑  http://www.aad.org/public/publications/pamphlets/viral_genital.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553731705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.