stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באגים הקשורים לשעה ותאריך
באגים שיתרחשו עוד יותר מ-1,000 שנים > באג 292,277,026,596

שנים בעייתיות מסוימות מתרחשות בעתיד הרחוק מאוד, הרבה מעבר לתוחלת החיים האפשרית של כדור הארץ, השמש, האנושות, ואפילו מעבר לכמה תחזיות של חייו של היקום, שהן מכונות בעיקר כעניינים בעלי עניין תאורטי, בדיחות או אינדיקציות לכך שבעיה קשורה איננה נפתרת באמת, לפי כל הגדרה סבירה של "נפתרה".
באג 292,277,026,596 (בערך ‎2.9×1011 שנים בעתיד) יתרחש כאשר זמן יוניקס 64 סיביות יגלוש ב-UTC 15:30:08 ביום ראשון, 4 בדצמבר 292,277,026,596 לספירה. בעיה דומה תתרחש עם זמן יוניקס של 128 סיביות המאוחסן כננו-שניות, אשר יגלוש בשנה 5,391,559,471,918,239,498,981 לספירה (2127/1000000000, או כ-‎1.7014118×1029 שניות לאחר תחילת ספירת היוניקס בשנת 1970).
גלישת זמן יחסית > מיקרוסופט

ב-Windows 7‏, Windows Server 2003‏, ‏Windows Server 2008 ו-Windows Vista, מידע על התחלת חיבור TCP נשמר במאיות שנייה, תוך שימוש במספר שלם בגודל 32 סיביות ללא סיבית סימן, מה שגרם לגלישה ולחיבורי TCP להיכשל לאחר 497 ימים.
גלישת זמן יחסית > בואינג

במטוס בואינג 787 היו לפחות שתי בעיות תוכנה הקשורות לאחסון זמן. בשנת 2015 דווח על שגיאה בה הזמן נשמר במאיות שנייה, תוך שימוש במספר שלם בגודל 32 סיביות כולל סיבית סימן, והמערכות קרסו לאחר 248 יום. בשנת 2020 הוציאה ה-FAA הנחיית כשירות לטיסה לבעיה, שאם המטוס לא יכובה לחלוטין לפני שהגיע לזמן פעילות של 51 ימים רצופים, המערכות שלו תחלנה להציג נתונים מטעים.
מוחמד מח'לוף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוקטובר 1932 Bustan al-Basha, סוריה 
 פטירה:  12 בספטמבר 2020 (בגיל 87) דמשק, סוריה 
 מדינה:  סוריה 
 
מוחמד מח'לוף (בערבית: محمد مخلوف; נולד ב-19 באוקטובר 1932 – 12 בספטמבר 2020) היה איש עסקים סורי ודודו מצד אמו של נשיא סוריה לשעבר, בשאר אל-אסד.
היסטוריה

מח'לוף היה אחיה של אניסה מח'לוף, שנישאה לחאפז אל-אסד בשנת 1957. הוא החל את דרכו המקצועית בחברת התעופה הלאומית סיריאן איירליינס.
לאחר שחאפז אל-אסד עלה לשלטון, הפך מח'לוף לאחת הדמויות הכלכליות המשפיעות במדינה, תוך ניצול קשריו הפוליטיים.
העסקיו קיבלו שירותים דרך חברת "ליד קונטרקטינג", שנוהלה על ידי חתנו, גסאן מהנא ועם עליית בשאר אל-אסד לשלטון, הועברה האימפריה הכלכלית של מוחמד לבנו, ראמי מח'לוף.
היסטוריה > עסקים

תעשיית הטבק: כיהן כמנהל הכללי של חברת הטבק הממשלתית ונהנה מעמלות של 10% על טבק מיובא מחברות זרות.
בנקאות: בשנת 1985 מונה למנהל בנק הנדל"ן של סוריה (Real Estate Bank of Syria).
תעשיית הנפט: הפך לשותף בחברת "אל-פרת פטרוליום", שחלק ממניותיה היו בבעלות ממשלת סוריה (65%) והשאר בבעלות חברות זרות, כולל חברת "של".
בשנת 2011, הוטלו על משפחתו סנקציות של האיחוד האירופי, משרד האוצר האמריקני ומשרד האוצר הבריטי. סנקציות אלו הוטלו בשל קשריו הקרובים למשטר הסורי במהלך מלחמת האזרחים.
מח'לוף ערער על הסנקציות בבית המשפט האירופי בטענה שהן פוגעות בפרטיותו וברמת חייו, אך ערעורו נדחה.
בשנת 2015 נחשפו מסמכים מחשבון הבנק שלו ב-HSBC, מהם עלה כי שימש כסוכן רשום של יצרנית הסיגריות, פיליפ מוריס וסוכן בלעדי של מיצובישי מוטורס וחברת קוקה-קולה בסוריה.
היסטוריה > חיים אישיים

מוחמד מח'לוף נישא לע'אדה עדיב מהנא, ולזוג נולדו שבעה ילדים: רמי, חאפז, איאד, איהאב, שלה, קינדה ושרה.
מח'לוף מת בתאריך 12 בספטמבר 2020, בבית החולים האוניברסיטאי אל-אסד בדמשק, בעקבות סיבוכים של מחלת הקורונה.
הערות שוליים

↑  Mohammed Makhlouf, OpenSanctions.org, ‏1932-10-19 (באנגלית)
↑  "US embassy cables: US sought financial pressure on top Syrian officials". The Guardian (באנגלית). 2010-12-20. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-12-15.
↑  The Assad-Makhlouf spat: A complicated family affair, Middle East Institute (באנגלית)
↑  enab10 Ula, EU imposes restrictive measures on five Syrian women of Mohammed Makhlouf’s family, Enab Baladi, ‏2022-02-22 (באנגלית)
↑  Mohammad Makhlouf: The Employee Who Became an Emperor When He Became Assad’s Brother-in-law - Daraj, ‏2020-09-14 (באנגלית)
דרור ספרדי

| דרור ספרדי |
| --- | --- |
 דרור ספרדי, צולם בישראל.
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: דרוריים
סוג:: דרור
מין:: דרור ספרדי
שם מדעי
 Passer hispaniolensis ‏טמינק, 1820
תחום תפוצה
 תפוצתם של הדרור הספרדי והאיטלקי. ירוק בהיר מסמן את אזורי הרבייה של הדרור הספרדי וטורקיז מסמן את אזורי החריפה שלו. סגול מסמן את אזורי הדרור האיטלקי ואילו סגול כהה בדרום איטליה וירוק כהה בצפון אפריקה הם אזורים שם מתרחשת הכלאה.

דְּרוֹר סְפָרַדִּי (שם מדעי: Passer hispaniolensis) הוא מין בסוג דרור ממשפחת הדרוריים ומסדרת ציפורי-השיר. תפוצתו של הדרור הספרדי באגן הים התיכון ודרום מערב ומרכז אסיה. לציפור זו שני תת-מינים, תת-המין המערבי חולף וחורף בישראל ואילו תת-המין המזרחי יציב בה. הוא דומה במראהו לדרור הבית, וקרבה משפחתית זו ניכרת גם בהכלאה הנוצרת בטבע בין המינים, בעיקר בצפון אפריקה. בניגוד לדרור הבית, הדרור הספרדי יעדיף לרוב להתרחק מאזורים אורבניים, בהם דרור הבית שולט, ויעדיף משקים שטחים חקלאיים מעובדים וחורשות, ובאופן כללי אזורים לחים חמים ובקרבה למקורות מים וצמחייה.
תיאור

הדרור הספרדי הוא דרור גדול, באורך של כ-15–16 ס"מ, ובמשקל של כ-22–36 גרם. מבנה גופו גדול במעט משל דרור הבית, כמו גם מקור ארוך ומוצק יותר למראה. הניצוי של הזכר דומה לזה של דרור הבית, אולם מובדל בכיסוי ראש ערמוני וכתמים שחורים בצידי גופו ואחוריו, לחייו לבנות בניגוד לאפורות אצל דרור הבית. הנקבה דומה מאוד לנקבת דרור הבית וקשה מאוד לזיהוי בתנאי שטח, צבעה אפור-חום בעיקר אולם בעלת יותר כתמים על גופה מנקבת דרור הבית. בצידי גופה פסים בהירים, ופסים רחבים ובהירים על גבה.
לדרור הספרדי שני תת-מינים הנבדלים במעט בנוצותיהם בזמן החיזור והרבייה, אולם שני תת-המינים יהיו בעלי שוני ניכר במופע החורף, כשתת-המין המזרחי ( P. h. transcaspicus) יהיה חיוור יותר בצבעיו עם פחות צבע ערמוני.
תיאור > שירה

קולו של הדרור הספרדי דומה לזה של דרור הבית. הזכר בעל קול שונה במעט כשהוא נמצא בסביבת הקן. קול זה צורמני בעל שתי הברות, קולני ובעל טון גבוה יותר.
טקסונומיה

הדרור הספרדי הוא קרוב משפחה של דרור הבית ושניהם משתייכים לסוג דרור ממשפחת הדרוריים. הטקסונומיה שלהם מורכבת עד מאוד בשל הכלאות הנוצרות בטבע ביניהם, בעיקר באזור אגן הים התיכון. שני מינים אלו נפוצים ברוב אזור זה, אולם בחצי האי האפניני ובקורסיקה שני מינים אלו הוחלפו בדרור האיטלקי, שהוא מין דרור שלא מובן לחלוטין טקסונומית, וככל הנראה מהווה גרסת ביניים של שני המינים. הדרור האיטלקי סווג כהכלאה של דרור הבית, טקסונומית הוא כמעט זהה לדרור הבית ובאותה מידה גם לדרור הספרדי, וכרגע סווג כמין נפרד. הכלאות בין הדרור הספרדי לדרור הבית מתרחשות באופן אקראי בעיקר בצפון אפריקה (צפון-מזרח אלג'ריה, תוניס, וצפון מערב לוב), הכלאה היוצרת אוכלוסיות מגוונות מאוד עם מאפיינים המשתנים עד מאוד משני המינים בצורתם הטהורה. באיי אגן הים התיכון כגון מלטה, גוזו, כרתים, רודוס וקרפאתוס הם בעיקר גרסת ביניים לא ידועה. מחקרים פילוגנטיים מסוימים הראו כי דרור הבית קרוב גנטית לדרור האיטלקי אולם לא לדרור הספרדי.
הדרור הספרדי תואר לראשונה על ידי הזואולוג ההולנדי קונראה ז'קו טמי, כ-Fringilla hispaniolensis מפרטים שנאספו בדרום ספרד. השם דרור ספרדי מתייחס לתיאור הפרטים שנאספו בספרד. שם לועזי נוסף דרור הספרדי הוא דרור עץ-הערבה ומתייחס לסביבת המחיה הלחה של ציפור זו, ולעיתים אלו הרואים בדרור האיטלקי כמין זהה לספרדי משתמשים בשם זה.
מכירים באופן רשמי בשני תת-מינים של הדרור הספרדי, התת-מין המערבי, hispaniolensis והתת-מין המזרחי transcaspicus שתואר על ידי אורניתולוג אוסטרי ב-1920 בטורקמניסטן. מתייחסים בדרך כלל לציפורים באנטוליה ובקפריסין כתת-מין  P. h. transcaspicus.
תפוצה ואזורי מחיה

לדרור הספרדי אזורי מחיה מורכבים מאוד באזור אגן הים התיכון, מקרונזיה ודרום-מערב עד מרכז אסיה. הוא מתרבה בעיקר מעל קו רוחב 50°, מעל עמק הדנובה וימת אראל בצפון ועד לוב ומרכז איראן בדרום. הדרור הספרדי התפשט לאזורים חדשים ונרחבים ב-200 שנה האחרונות, בחבל הבלקן שם הגיע לרומניה, סרביה ומולדובה מאז 1950, ובמקרונזיה, לשם התפשטותו מיוחסת לאוניות מסע, אולם סביר יותר להניח שהגיע באמצעות נדידת ציפורים טבעית. נדידת הדרור הספרדי מתפרסת על שטחים נרחבים יותר מאזורי חיותו הקבועים, לצפון עד סקוטלנד ונורווגיה.
תפוצה ואזורי מחיה > אזורי מחיה

ברוב אזורי תפוצתו של הדרור הספרדי נמצא גם דרור הבית. באזורים אלו, שני המינים מתרבים באזורי משקים חקלאיים חורשות ושטחים פתוחים, כשהדרור הספרדי יעדיף אזורי מחיה לחים. באזורים מהם נעדר דרור הבית, הדרור הספרדי עשוי לחיות באזורים אורבניים, כמו שהוא עושה באיים הקנריים, מדיירה וכמה איים באגן הים התיכון. בכמה מקומות אורבניים כמו במזרח סרדיניה, מין הדרור העיקרי השוכן בהם הוא דרור הרים (Passer montanus). לפני שהדרור הספרדי הגיע לאיים הקנריים ומדיירה, הדרור בארית הרים (Petronia petronia) היה לדרור המקומי היחיד. באיים הקנריים הדרור הספרדי נמצא ברוב סוגי אזורי המחיה, כאשר הוא דוחק את בארית ההרים מרוב אזורי מחייתה מלבד האזורים היבשים. במדיירה הדרור הספרדי נפוץ באזורים מעובדים, אולם עדיין לא סיגל לעצמו לחלוטין את הרגלי הקינון בבניינים או קינון באזורים היבשים יחסית בצפון האי. הדרור הספרדי אינו נפוץ ברוב איי כף ורדה בשל נוכחותו האנדמית של דרור אחר בשם דרור ורדה או דרור לאגו (Passer iagoensis), ודרור הבית. בפוגו שבאיי ורדה הוא הדרור היחידי, שם הוא נפוץ בכל אזורי המחיה, ומתרבה גם בבתים ובצוקים.
תפוצה ואזורי מחיה > אזורי מחיה > בישראל

הדרור הספרדי נמצא ברוב חלקי הארץ, אך יציב בעיקר בצפונה ומרכזה. אף על פי שדרור זה חובב לחות בשנים האחרונות נרשמו ניסיונות קינון בנגב והערבה. תת-המין המערבי, P.h. hispaniolensis, חולף בישראל וחורף בה. אוכלוסיית תת-המין המזרחי, P.h.transcaspicus, יציבה בישראל ומקייצת. בישראל יעדיף להתרחק מאזורים בנויים בהם שולט דרור הבית, ויעדיף אזורים לחים בקרבת מקורות מים וצמחייה. מחוץ לעונת הרבייה ניתן לראות להקות מעורבות של דרור הבית עם הדרור הספרדי באזורים פתוחים.
התנהגות ואקולוגיה

הדרור הספרדי הוא ציפור מאוד חברותית המתלהקת ומתרבה במושבות. בחורף, לא יקפיד על אזורים קבועים או יבצע נדידה סדירה.
מעט מאוד ידוע על שרידותו של הדרור הספרדי, והגיל המקסימלי שתועד בטבע הוא 11 שנה
התנהגות ואקולוגיה > תזונה

בדומה לדרורים אחרים, הדרור הספרדי ניזון בעיקר מזרעים, דגנים וחומרים צמחיים אחרים כגון עלים פירות ופרחים. ההורים יאכילו את הגוזלים בעיקר בחרקים בימיהם הראשונים ובהדרגה יאכילו אותם בחומרים צמחיים. מידת החרקים בדיאטת הגוזלים נמדדה בין 70-90%. בציד חרקים הדרור הספרדי הוא אופורטוניסט, הניזון מכל חרק שנפוץ באזורו. במרכז אסיה אלו יהיו זחלים, נמלים וחגבים. כאשר הם נודדים דרך מרכז אסיה באביב תזונת הדרור הספרדי תהיה בעיקר תבואה מאזורים חקלאיים, ובזמן הרבייה התזונה תהייה כאמור בעיקר מחרקים, צמחי בר וזרעים משנים קודמות.
התנהגות ואקולוגיה > רבייה

הדרור הספרדי מקנן במושבות גדולות ובצפיפות, לעיתים בקנים משותפים. הקנים ממוקמים בעיקר בעצים ובשיחים, בין ענפים ומתחת לקנים של ציפורים גדולות ממנו. מושבות עשויות להיות בנות 10 זוגות ועד מאות ואלפי זוגות.
בישראל הרבייה מתחילה בחודש מרץ. כל זוג יטיל 3–8 ביצים, שיבקעו ביום ה-12. הפרחונים יעזבו את הקן בגיל 14 יום. הזכרים יעסקו בבניית הקן יותר מהנקבות.
מצב שימור

האולוסיה האירופית של הדרור הספרדי מונה בין 3–6 מיליון זוגות מתרבים, ובין 8–18 מיליון פרטים. מלבד אוכלוסייה זו, בשאר העולם האומדן הוא בין 17–74 מיליון פרטים. ישנה הפחתה בכמות האוכלוסייה במקומות מסוימים באירופה, אולם במקומות אחרים בעולם האוכלוסייה גדלה, ואין סכנה לאוכלוסייה העולמית, לכן ארגון ה-IUCN סיווג את המין בקטגוריית ללא חשש.
ראו גם

דרור הבית
דרור ירדן
הערות שוליים

↑  דרור ספרדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  AnAge entry for Passer hispaniolensis AnAge: the Animal Ageing and Longevity Database.
סריקה קולית של שירת זכר, דרור ספרדי
דרור ספרדי, זכר. צולם בישראל.
דרור ספרדי, זכר. צולם בסרדיניה.
דרור ספרדי, זכר. צולם באיים הקנריים.
תת-המין המזרחי  P. h. transcaspicus, זכר ונקבה. צולם בדרום-מזרח טורקיה.
דרור ספרדי. צולם בגן לאומי אשקלון.
קן דרור ספרדי, צולם באלג'יריה
עלי אכבר ולאיתי

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1945 (בן 79) טהראן, המדינה האימפריאלית של איראן 
 מדינה:  איראן 
 השכלה:  אוניברסיטת טהראן  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מפלגה:  מפלגת הקואליציה האיסלאמית 
 velayati.ir
 
 חתימה:   
 
עלי אכבר וֶלָאיָתי (בפרסית: علی‌اکبر ولایتی; נולד ב-24 ביוני 1945) הוא פוליטיקאי ורופא שמרן איראני. מכהן כפרופסור באוניברסיטת שהיד בהשתי למדעי הרפואה, יועץ בכיר של המנהיג העליון בעניינים בינלאומיים, וראש מועצת המייסדים וחבר הנאמנים של אוניברסיטת אזאד האסלאמית.
ולאיתי חבר בהיכל התהילה של המדע והתרבות האיראניים, המועצה העליונה למהפכת התרבות, נשיא המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר, נשיא המרכז למחקר אסטרטגי, ובכיר באקדמיה האיראנית למדעי הרפואה.
הוא היה שר החוץ במשך יותר מחמש עשרה שנה, מדצמבר 1981 ועד אוגוסט 1997, תחת ראש הממשלה מיר-חוסיין מוסאווי בתקופת הנשיאים עלי ח'אמנאי ואכבר האשמי רפסנג'אני. הוא האדם הראשון והיחיד שמילא תפקיד זה יותר מעשר שנים. בבחירות לנשיאות 2013 הוא היה מועמד, והפסיד כשהגיע למקום החמישי מבין ששת המועמדים, עם 2,268,753 קולות, שהיו 6.18% מהקולות.
ראשית חייו וחינוך

ולאיתי נולד בכפר רוסטאמבאד, שמיראן, טהראן, ב-24 ביוני 1945. הוא בוגר אוניברסיטת טהראן למדעי הרפואה בשנת 1964. סיים את לימודיו ברפואת ילדים לפני שעבר לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס להתמחות במחלות זיהומיות. בינתיים, לימד באוניברסיטה והיה חבר פעיל בגופים בעלי השפעה כמו המועצה העליונה למהפכה תרבותית וקרן האנציקלופדיה האסלאמית. במהלך שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי, נעצר על ידי שירות הביון סאוואכ כשהיה בן 17.
קריירה

בשנת 1961 הצטרף לחזית הלאומית, מפלגה חילונית. בעקבות המהפכה האיראנית בשנת 1979, הוא נבחר כחבר פרלמנט מעיר הולדתו בבחירות לפרלמנט באותה השנה. הוא היה גם סגן שר הבריאות מנובמבר 1980 עד יולי 1981 בקבינט של מוחמד עלי רג'אי.
לאחר שניצח בבחירות לנשיאות ב-13 באוקטובר 1981, הציע נשיא איראן עלי ח'אמנאי את ולאיתי כראש ממשלתו לפרלמנט של איראן, אך הפרלמנט הצביע נגדו ב-22 באוקטובר. בהמשך הציע חמינאי את מיר-חוסיין מוסאווי, שזכה לאישור הפרלמנט. בנובמבר 1986 טען ולאיתי כי על איראן לקיים קשרים דיפלומטיים עם כל מדינות העולם.
במהלך ראשות הממשלה של מוסאווי שימש ולאיתי כשר חוץ. לאחר בחירתו של אכבר האשמי רפסנג'אני לנשיא, הוא המשיך לשמש בתפקידו עד 1997, אז הסתיימה כהונתו של רפסנג'אני. הוא היה יועץ לעניינים בינלאומיים למנהיג העליון של איראן מאז 1997.
קריירה > הפצצת AMIA

בנובמבר 2006 הוציא השופט הארגנטינאי רודולפו קניקובה קוררה צווי מעצר בינלאומיים עבור ולאיתי, שישה איראנים נוספים ולבנוני אחד בקשר להפצצה של בניין AMIA בבואנוס איירס, שהביאה למותם של 85 בני אדם ו-151 פצועים בדרגות שונות. ולאיתי מופיע ברשימת המבוקשים הרשמית של האינטרפול מאז מרץ 2007, בגין טענות על "רצח מחמיר ונזקים" הקשורים להפצצת AMIA. צו המעצר מבוסס על הטענה כי בכירים באיראן תכננו את הפיגוע בפגישה באוגוסט 1993, בהם חמינאי, המנהיג העליון, מוחמד חג'אזי, יועץ המודיעין והביטחון של חמינאי, רפסנג'אני, הנשיא, עלי פאלחיאן, שר המודיעין, ושר החוץ, עלי אכבר ולאיתי.
קריירה > שנים מאוחרות יותר

ולאיתי מונה למועצה האסטרטגית ליחסי חוץ בשנת 2006. נראה שהוא מקורב למנהיג העליון עלי ח'אמנאי, משמש כיועצו לעניינים בינלאומיים וכתב את ההקדמה לספרו של חמינאי "פלסטין". הוא השתתף בטקס הלווייתו של עימאד מורנייה, שנהרג ב-12 בפברואר 2008, כשהוא מייצג את חמינאי ב-14 בפברואר בלבנון.
ב-30 באוקטובר 2013 מונה לראש המרכז לחקר אסטרטגי, כשמונה על ידי אכבר האשמי רפסנג'אני, שירש אותו חסן רוחאני.
בנובמבר 2019 מחלקת האוצר של ארצות הברית הכניסה ולאיתי לרשימת האישים שהוטלו עליהם סנקציות.
הערות שוליים

↑  نشان‌های دولتی در روزهای پایانی خاتمی و احمدی‌نژاد به چه‌کسانی رسید؟. Tasnim News Agency (בפרסית). 24 באוגוסט 2013. נבדק ב-15 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Candidate Profile: Ali Akbar Velayati". Asharq Alawsat. 11 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-2013-07-01. נבדק ב-21 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ali Akbar Velayati". IRDiplomacy. 23 בינואר 2013. נבדק ב-16 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Ali Akbar Velayati profile". PressTV. אורכב מ-המקור ב-10 ביוני 2013. נבדק ב-10 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hunter, Shireen T. (Spring 1987). "After the Ayatollah". Foreign Policy. 66: 77–97. JSTOR 1148665.
↑  Majd, Hooman. The Ayatollah Begs to Differ. Doubleday. 2008. 224.
↑  A. Ehteshami (2002). "The foreign policy of Iran".  In Lynne Rienner (ed.). The foreign policies of Middle East states (PDF). Boulder, Co. pp. 283–290.
↑  Stephens, Brett, "Iran's al Qaeda", Stephens' "Global View" column, editorial pages, The Wall Street Journal, 16 October 2007; p. A20
↑  Wanted profile on Interpol website
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2010. נבדק ב-20 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  "Argentina: More international arrest warrants issued for 1994 Jewish center bombing". South American Political and Economic Affairs. 16 בנובמבר 2007. נבדק ב-25 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Barsky, Yehudit (במאי 2003). "Hizballah" (PDF). The American Jewish Committee. אורכב מ-המקור (Terrorism Briefing) ב-29 באוקטובר 2013. נבדק ב-5 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chalhoub, Elie (14 בפברואר 2012). "Imad Mughniyeh in Iran: The Stuff of Legends". Al Akhbar. אורכב מ-המקור ב-29 בספטמבר 2013. נבדק ב-4 באוגוסט 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ولایتی جایگزین روحانی شد
↑   https://home.treasury.gov/news/press-releases/sm824
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299549105171  PLWABN: 9810616831805606  BNE: XX5595186  BnF: cb131867223 (data)  GND: 1055776923  ISNI: 0000 0001 1053 1209  LCCN: n95018721  NTA: 314273697  SUDOC: 116317175  VIAF: 34599294   WorldCat (עם VIAF): 34599294
מושב זקנים (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  בעלי התוספות
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  20791
ספר מושב זקנים הוא ילקוט של פירושי בעלי התוספות על התורה שנכתב בידי מחבר לא ידוע, כנראה במאה ה-14, כיוון שהרא"ש הוא הפרשן האחרון המוזכר בספר.
הספר מביא הרבה מאמרי חז"ל ופירושים מאת רש"י ובמידה רבה גם מפירושיהם של רבי יוסף בכור שור והרמב"ן. מלבדם מובאים פירושים מאת כ-130 חכמים, רובם לא ידועים וכמחציתם מבעלי התוספות.
היסטוריה

הספר הודפס לראשונה בשנת תשי"ט, 1959 בלונדון על ידי סלימאן בן דוד סלימאן ששון, מכתב יד שנכתב בקוטרוני (באיטליה הדרומית) על ידי הסופר ר' שמואל בן דוד אבן שהם, ונשלמה כתיבתו בשנת ה'רל"ד (1473).
שמו המקורי של החיבור לא ידוע, והשם "מושב זקנים" מופיע בכתב יד ספרדי בכתיבה מאוחרת משאר החיבור. נראה ששם הספר ניתן בהשראת החיבור דעת זקנים (נדפס בליוורנו שנת תר"ח) שגם הוא מכיל פירושי בעלי התוספות לתורה.
אופי הספר

בהתאם לגישת בעלי התוספות, המלקט מניח כי כל התורה היא יחידה אחת שלא ייתכנו בה פערים וסתירות. בעל "מושב זקנים" שואף להתאים בין התורה שבכתב לתורה שבעל פה, ומנסה למשל לתרץ סתירות בין התנהגותם של האבות להלכה ודברי חז"ל. בספר מובאים פירושי פשט שמנסים לענות על קשיים לשוניים ופירושים שמנסים להסביר את התנהגותם של הדמויות בתורה, אך גם פירושים שדורשים את פסוקי המקרא כמשלים.
הערות שוליים

1 2  דרכי פרשנותו של "מושב זקנים" לתורה / יהושפט נבו, באתר www.daat.ac.il
↑  סלימן בן דוד ששון (מהדיר), ספר מושב זקנים על התורה - הקדמה, 1959, עמ' 2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007378023505171
אפרים לוצאטו

| --- | --- |

 לידה:  1729 סן דניאל דל פריאולי, איטליה 
 פטירה:  1792 (בגיל 63 בערך) לוזאן, שווייץ 
 מדינה:  הרפובליקה של ונציה 
 
"אלה בני הנעורים", לונדון 1768
אפרים לוצאטו (באיטלקית: Ephraim Luzzatto;‏ 1729–1792) היה רופא ומשורר יהודי-איטלקי.
ביוגרפיה

נולד ב-1729 לרפאל לוצאטו, שהיה גם הוא רופא, בן למשפחת לוצאטו הידועה, בכפר סאן-דניאל (San Daniele) במחוז פריולי-ונציה ג'וליה (Friuli) שליד גוריציה. ב-1742 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת פדובה והוסמך כרופא ב-1751. באוניברסיטה עסק גם בשירה העברית והאיטלקית, וחי חיי סטודנט איטלקי מודרני, כולל קשרים עם נשים, שתיית יין והשתתפות בערבי זמרה ומשחק. לאחר תום לימודיו היה רופא בפדובה ואחר כך בקהילות היהודיות בערים ליבורנו, גוריציה, טריאסטה ואחרות. בערים אלה חיבר את שיריו ובהם גם "שירים לעת מצוא" לכבוד אירועים בחייהם של נכבדי הקהילה המקומיים.
ב-1763 עבר ללונדון, שם שימש במשך כשלושים שנה רופא בית החולים של הקהילה הפורטוגזית. ב-1768 הוציא בלונדון את ספר השירים "אלה בני הנעורים", שבו אסף את השירים שכתב באיטליה. לפי העדויות גם בלונדון לא הקפיד על שמירת מצוות מדוקדקת. הוא כתב שירים בכל הזדמנות, לרבות על צדם השני של מרשמים שנתן, אולם רוב השירים שכתב בלונדון לא התפרסמו. ב-1792 החליט לחזור לאיטליה, ובשל מחלתו נסע לשם דרך לוזאן שבשווייץ, שם קיווה להיוועץ ברופא אנדרה טיסו. אולם מחלתו התגברה והוא מת בלוזאן באותה שנה.
מקצת משיריו נתפרסמו בעיתון המשכילים "המאסף", ויצחק סטנוב הוציא לאור את רוב שירי "אלה בני הנעורים" במהדורה חדשה בשם "קול שחל" (ברלין תק"ן; בשער מופיע מקום הדפוס "איזמיר"). סטנוב כמנהגו הרשה לעצמו לשנות ולהשמיט חלק ממילות השירים, ועל כך יצא מאיר הלוי לטריס בביקורת נוקבת והוציא בעצמו מהדורה חדשה של "אלה בני הנעורים". "אלה בני הנעורים" יצא במהדורות נוספות במשך השנים, אחת מהן עם מבוא מאת יעקב פיכמן (תל אביב תש"ב); לאחרונה במהדורת צילום בתשנ"ד (1994).
שירתו

לצד השירים שכתב לוצאטו לכבוד אירועים כגון חתונות ולידות בבתי עשירי יהודי איטליה כתב גם שירי אהבה ושירים לאומיים. שיריו מתאפיינים בהומור דק ובאירוניה, בהשפעת משוררי איטליה פטרארקה ומטאסטאזיו, ואולם מאחורי האירוניה מסתתרים רגש והסתכלות בוחנת. הוא אף תרגם את אחד משירי הטבע של מטאסטסיו. מפורסמים גם השירים הדו-לשוניים שלו, שאותם ניתן לקרוא גם בעברית וגם באיטלקית.
שירי האהבה שלו מושפעים מהשירה הארוטית האיטלקית והוא אינו חושש גם להתייחס לאלים היוונים והרומאיים כקופידון, אפולו וונוס (כשהודיעו עורכי "המאסף", בהשפעת רנ"ה וייזל, שבכתב העת שלהם לא יתפרסמו "שירי עגבים" ולא שירים המזכירים את אלילי יוון ורומי התכוונו כנראה לשירי אפרים לוצאטו). שירי אהבה בסגנון כזה היו נדירים עד ימיו בשירה העברית, למעט שירי עמנואל הרומי, ומבחינה זו הוא מבשר את שירת האהבה של מיכ"ל, יל"ג וטשרניחובסקי כמאה שנה אחריו.
לצד שירי האהבה כתב גם שירים על עם ישראל ועל הגלות ושירי געגועים לארץ ישראל, ואפילו על לימוד התורה. ההיסטוריון וחוקר הספרות יוסף קלוזנר כותב על שירתו:
לקריאה נוספת

יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, כרך א, ירושלים תשי"ב, עמ' 295 - 306
דוד מירסקי,  אפרים לוצטו חייו ויצירתו, עם צילום ספר שיריו "אלה בני הנעורים", מהדורת לונדון 1768, הוצאת ראובן מס, ירושלים 1994
חיים שירמן, "קאנטאטה עברית מאת אפרים לוצאטו וכמה הערות עם המהדורה החדשה של 'אלה בני הנעורים'", בתוך לתולדות השירה והדראמה העברית, תש"ם 1979
בצלאל ססיל רות, "קוים לדמותו של אפרים לוצטו", בתוך ספר חיים שירמן, תש"ל 1970
נפתלי בן-מנחם, "קול שחל, שירי אפרים לוצאטו, אזמיר [ברלין] תק"ן", בתוך קריית ספר מ"ד, תשכ"ט 1969
שיר עברי-איטלקי של אפרים לוצאטו
יהודה קרינסקי

ערך זה עוסק ביו"ר המוסדות המרכזיים של חסידות חב"ד העולמית ודוברה ומייצגה. אם התכוונתם למחבר ספרים, איש עסקים ופילנתרופ בלארוסי יליד המאה ה־19, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1933 (בן 91) ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית
 פעילות בולטת:  מזכירו האישי של רבי מנחם מנדל שניאורסון
 ידוע בשל:  יו"ר המוסדות המרכזיים של חסידות חב"ד העולמית ודוברה
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 תפקיד:  מזכיר 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בת זוג:  דבורה
 
הרב חיים יהודה קרינסקי (מכונה: יודל; נולד בט"ו בכסלו תרצ"ד, 3 בדצמבר 1933) הוא יו"ר המוסדות המרכזיים של חסידות חב"ד העולמית ודובר חב"ד הרשמי.
במשך שלושים ושש שנים שימש קרינסקי כאחד ממזכיריו האישיים של הרבי מלובביץ'. הוא מינה אותו לעמוד בראש המוסדות המרכזיים של תנועת חב"ד העולמית – מרכז לענייני חינוך, מחנה ישראל והוצאת הספרים קה"ת ולשמש כמייצג חב"ד העולמית הרשמי בפני התקשורת וגורמים בעלי השפעה. הוא גם מזכיר אגודת חסידי חב"ד העולמית.
קורות חיים

נולד כבן זקונים במשפחה בת תשעה ילדים, לשמעיה ועטא קרינסקי בבוסטון, מסצ'וסטס. בתש"ז בגיל 12 החל ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין שבניו יורק. בשנת 1956 (תשט"ז) היה אחד מהשליחים ששלח הרבי מחב"ד לישראל לעודד את תושבי כפר חב"ד לאחר הפיגוע בבית הספר למלאכה, בכ' אלול תשי"ז התחתן עם דבורה קזיניץ. מסדר הקידושין ויוזם השידוך היה הרבי מלובביץ'.
בתחילת שנת תשי"ח (1957) התחיל לעבוד במזכירות הרבי, תחת ניהולו של יו"ר המוסדות והמזכירות הרב חיים מרדכי אייזיק חדקוב. עם כניסתו לתפקיד הטיל עליו הרבי מלובביץ את תפקיד דובר חב"ד ומייצגה כלפי התקשורת וגורמים בעלי השפעה. במסגרת זו הקים את "LNS" (Lubavitch News service) - שירות החדשות לעיתונות של חב"ד, ניהל קשר עם עיתונאים והיה איש הקשר בין הרבי לגורמי ממשל, מנהיגים ופילנתרופים מרחבי העולם.
הוא אף מונה למזכיר מוסדות חב"ד העולמית ומופקד על קרנות הצדקה, כספי התנועה ופעילותה.
במקביל לתפקידיו, שימש כנהגו האישי של הרבי מחב"ד בנסיעותיו לקבר חותנו הריי"צ.
בשנת 1966 רכש את הבניין הסמוך ל-770 והחל לנהל את ספרייתו של הרבי. בין השנים 1972–1977 הוא עמד בראש מבצע להשבת מאות ספרים אשר הולאמו על ידי ממשלת פולין בשנת 1940, כאשר חמיו הרבי הריי"צ ברח מפולין לארצות הברית.
בשנת 1972 מונה למזכיר הראשי של אגודת חסידי חב"ד העולמית ולמנהל הוצאת הספרים קה"ת.
בשנת 1977, לאחר התקף לב ממנו סבל הרבי, ניהל את הטיפול בבריאותם של הרבי ואשתו הרבנית ועמד בקשר רצוף עם רופאם.
הקים עם בנו הלל דוד בשנת תש"מ את ארגון JEM, שקיים שידורי טלוויזיה מהתוועדויותיו של הרבי ומפיק כיום את פרסומי המדיה של חב"ד.
בשנות השמונים הקים בהנחיית הרבי את הקרן לפיתוח מחנה ישראל' שגייסה עשרות מיליוני דולרים בשנה ותומכיה זכו לפגישה אישית דו-שנתית עם הרבי. הוא אף הקים את כינוס השלוחים העולמי.
ב'משפט הספרים' ייצג קרינסקי את אגודת חסידי חב"ד, והוצג שם כדוברו האישי של הרבי מחב"ד[דרוש מקור].
בצוואתו, מינה אותו הרבי מחב"ד לאחראי על עזבונו האישי.
בשנים 2008 ו-2009 נבחר קרינסקי במקום הרביעי בדירוג הרבנים המשפיעים בארצות הברית של העיתון ניוזוויק, ובשנים 2010 ו-2011 נבחר למקום הראשון.
הרב קרינסקי הוא ממנהיגי הזרם הלא-משיחיסטי בחב"ד.
חייו האישים

לקרינסקי שישה ילדים
בנו הרב לוי, שליח חב"ד ורב בניו המפשייר
בנו הלל דוד, מייסד ארגון JEM (חתן הרב גרשון מנדל גרליק)
בנו שמעיה, חבר הנהלת הקרן לפיתוח שע"י "מחנה ישראל"
חתנו יוסף ברוך פרידמן, הוא המנהל של הוצאת הספרים קה"ת בארצות הברית.