והארץ הייתה תוהו ובוהו: תולדות ארץ ישראל
פרקי הסדרה > פרק 14 - "עבד כי ימלוך"

הפרק שודר ב-5 בפברואר 2017. הוא עוסק בתקופה הממלוכית בארץ ישראל, מקרב עין ג'אלות ב-1260 ועד תחילת התקופה העות'מאנית בארץ ישראל ב-1517.

בתחילת הפרק נסקרה תופעת הממלוכים, שהיו עבדים שמוצאם מאסיה התיכונה, עברו התאסלמות ואימון צבאי והפכו למרכיב מרכזי בצבא השושלת האיובית עד שהשיגו שליטה במצרים והקימו את הסולטנות הממלוכית. ב-1260, עשור לאחר עליית הממלוכים לשלטון במצרים, הם התעמתו בקרב עין ג'אלות מול האימפריה המונגולית שנחשבה באותה עת כבלתי מנוצחת. לאחר ניצחון הממלוכים בקרב, בראשותם של קוטוז וביברס, הם השתלטו על ארץ ישראל ועל סוריה. לאחר הקרב רצח ביברס את קוטוז וירש אותו בשלטון. הממלוכים המשיכו להתעמת עם המונגולים ועם הצלבנים שישבו לאורך החוף (מתואר המצור על אפולוניה וכיבושה) ושמו את הדגש בשלטונם על הפן הצבאי. מרכזי השליטה שלהם היו במצרים ובסוריה וארץ ישראל הייתה מבחינתם ארץ מעבר. ביברס וממשיכיו הממלוכים שיקמו רק חלק מהמבצרים הרבים שהיו ברחבי ארץ ישראל, ובמקביל, עסקו בבנייה אזרחית שכללה מבני דת, מבנים אזרחיים והתמקדו בסלילת דרכים. רשת הדרכים המפורסמת שהקימו היא הבריד, שחיברה בין קהיר, דמשק, חלב ועד נהר הפרת. סלילת הדרכים לוותה בהקמת גשרים ומבני חאן. כמו כן, הממלוכים ניהלו ממשל יעיל שעסק בנושאי גביית מיסים, שפיטה ובנייה.
הפרק עובר לסקירת מצב היהודים בתקופת השלטון הממלוכי. מתוארת עליית הרמב"ן לארץ ישראל ולירושלים ב-1267 וניסיונו לשקם את הקהילה היהודית הקטנה, שלמעשה, חרבה בעקבות מסעי הצלב, כשלאחר שבי והגליית היהודים, אסרו השליטים הצלבניים על יהודים להתגורר בירושלים. עליית הרמב"ן פותחת תופעה של עליית חכמים יהודים מאירופה לארץ ישראל, כשאחרון העולים הבולטים בתקופה הממלוכית הוא עובדיה מברטנורא שעלה ב-1488. הקהילה היהודית בירושלים בסוף המאה ה-15 נבדלה מקהילות אחרות בכך שהייתה הטרוגנית וכללה: בני המקום, ספרדים, אשכנזים, צפון-אפריקאים וקראים. כפי שהיה תחת שלטון מוסלמי במאות הקודמות, גם תחת הממלוכים התאפשר ליהודים קיים את פולחנם הדתי, בתנאי שיכירו בעליונות האסלאם ולא יקיימו את הפולחן היהודי בפרהסיה. במקביל, הממלוכים נתנו משקל לקדושת ירושלים לאסלאם ועסקו בהקמת מסגדים, מדרסות ותמיכה כלכלית במוסדות ובאנשי הדת בירושלים. וזאת, בניגוד ליחסם לעיר בשאר המישורים, כמו מעמד מנהלי וכלכלי נחות. ירושלים אף נחשבה כגלות פוליטית שאליה נשלחו אמירים שסרחו. בהמשך הפרק נסקרת האדריכלות הממלוקית כפי שהיא באה לידי ביטוי ברחובות הרובע המוסלמי בירושלים. מודגמים תשליב האבנים אבלק ועיטורי המוקרנס שהם מסימני ההיכר הבולטים של הבנייה הממלוכית.
כבר בסוף המאה ה-14 החלה להיחלש הסולטנות הממלוכית, בין היתר, גם בשל פגיעת מגפת הדבר השחור ב-1349, שגרמה למוות של בין שליש למחצית מהאוכלוסייה וייתכן כי פגעה ביתר שאת בממלוכים שסבלו מחיסון טבעי נחות בשל מוצאם של העבדים הצעירים שהבאתם מאסיה התיכונה נמשכה במשך כל שנות השלטון הממלוכי. יחד עם דעיכתם הדמוגרפית ירדה גם עוצמתם הכלכלית והצבאית. ומנגד, עלתה האימפריה העות'מאנית שהשכילה לאמץ את השימוש בנשק החם, בניגוד לממלוכים שסירבו להשתמש בו מאחר שלא תאם את עמדותיהם לגבי ניהול המלחמה. בעשור השני של המאה ה-16 נוצחו הממלוכים על ידי העות'מאנים בראשות סלים הראשון ובכך הגיע הקץ לתקופה של מעל ל-250 שנים בה שלטו בארץ ישראל.
מפיק ועורך: נפתלי גליקסברג, במאי: אבי אמבר, תסריט: אודי ארמוני, עורכת תוכן: חגית בן יעקב, עורכת: מיכל רנון, מנחה: ישי גולן, צלם ראשי: יובל מיימון, תחקיר: אייל בן-זאב ויאיר שוגרמן, מוזיקה מקורית: אבי בללי, יועצת מדעית ראשית: פרופ' עמליה לבנוני.

משתתפים: פרופ' עמליה לבנוני, פרופ' יוסף דרורי, פרופ' ראובן עמיתי, ד"ר קייט רפאל, ד"ר קטיה ציטרין-סילברמן, ד"ר דניאלה טלמון-הלר, ד"ר דותן ארד, ד"ר תאופיק דעאדלה, ד"ר אורן טל, ד"ר נעמה אוחנה-ארום.

אתרי צילום: אפולוניה, מעיין חרוד, קלעת נמרוד, מצודת צפת, גשר ג'ינדס, המגדל הלבן ברמלה, קבר רבן גמליאל ביבנה, ג'וב יוסף, סידנא עלי, בית כנסת הרמב"ן בירושלים, בית הכנסת הקראי בירושלים, שוק הכתנים בירושלים ושער השלשלת בירושלים.