stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטחנה
מכשירי טחינה > מטחנת קליפה קשה

מטחנת קליפה קשה משמשת לטחינת מוצרי מזון קטנים בין שני משטחים שוחקים מסתובבים, המופרדים על ידי מרחק מוגדר. בדרך כלל, המכשיר כולל בורג מסתובב הדוחף את המזון דרכו. והוא יכול להיות מופעל חשמלית או ידנית. ברוב המקרים המטחנות מיוצרות עבור מטרה אחת למשל: מטחנות קפה, פלפל, מלח גס, תבלינים, פרג. בעוד שמטחנות הקפה הן חשמליות, מטחנות הפלפל והתבלינים ידניות ברובן, ומשמשות כאמצעי לפיזור אחיד של תבלין על מאכלים שונים.
מכשירי טחינה > מטחנת פטיש

מטחנת פטיש היא מכונה שמטרתה לגרוס או לכתוש חומר לחתיכות קטנות. קיימים יישומים רבים בתעשייה למטחנות אלה. הם משמשות לטחינת חומרים כגון: צמח אתנול (תירס), טחינת דגן לקמח המשמש מאכל לחיות החווה, מיץ פירות, ניסור עצים במנסרה, גריסת נייר ועוד.
מכשירי טחינה > מטחנת בשר

מטחנת בשר היא מכשיר המשמש לטחינה עדינה או ערבוב של בשר חי או מבושל, דגים, ירקות או מזון כלשהו מקבוצה זו. הוא מחליף במידת הדיוק ועדינות הטחינה את הסכין ומשמש בעיקר לייצור בשר טחון, מילויים שונים המופקים מהעברת המזון הטחון לתוך משפך אשר ממוקם בחלקה העליון של המטחנה. משם החומר ממשיך לנוע דרך מסוע בורג אופקי שניתן להפעילו על ידי גלגל יד או מנוע חשמלי, המועך את תערובת המזון. בסוף המסוע ממוקמת סכין המותקנת אל מול פתחי חורים קבועים. גודל הבשר תלוי בגודלם של החורים מהם הוא יוצא.
ראו גם

מטחנת שוקולד
אבן רחיים
טחנת קמח
טחנת רוח
טחנת מים
טחנת פשתן
הערות שוליים

↑  Baron, M.; Chamayou, A.; Marchioro, L.; Raffi, J. (2005). "Radicalar probes to measure the action of energy on granular materials". Advanced Powder Technology 16: 199.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536240705171  BNE: XX542878  BnF: cb12468050v (data)  GND: 4040457-2  HDS: 013884  LCCN: sh85085422  NKC: ph122921
אנריקו בומביירי

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1940 (בן 84) מילאנו, ממלכת איטליה 
 ענף מדעי:  משוואה דיפרנציאלית חלקית, תורת המספרים, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מילאנו 
 מנחה לדוקטורט:  Giovanni Ricci 
 מוסדות:  המכון למחקר מתקדם  אוניברסיטת פיזה 
 תלמידי דוקטורט:  Fabrizio Catanese, Roberto Dvornicich, Umberto Zannier, Carlo Viola, Alberto Perelli 
 פרסים והוקרה:  פרס קראפורד במתמטיקה (2020)  פרס המלך פייסל הבין-לאומי במדעים (2010)  פרס ג'וזף דוב (2008)  פרס בלצן (1980)  מדליית פילדס (1974)  Caccioppoli Prize 
 
אנריקו בומביירי (נולד ב-26 בנובמבר 1940 במילאנו, איטליה) הוא מתמטיקאי, ידוע בעבודתו בתורת המספרים האנליטית, גאומטריה אלגברית, פונקציות אוניולנטיות, אנליזה מרוכבת במספר משתנים, משוואות דיפרנציאליות חלקיות של משטחים מינימליים ותורת החבורות הסופיות. הוא זכה במדליית פילדס ב-1974.
קריירה

בומביירי פרסם את מאמרו המתמטי הראשון ב-1957, כשהיה בן 16. ב-1963, בגיל 22, קיבל תואר ראשון (Laurea) במתמטיקה מאוניברסיטת מילאנו תחת הנחייתו של ג׳ובני ריקי, ולאחר מכן למד ב-טריניטי קולג׳ (קיימברידג׳) עם הרולד דוונפורט.
בומביירי היה פרופסור חבר (1963-1965) ולאחר מכן פרופסור מן המניין באוניברסיטת קליארי, באוניברסיטת פיזה ב-1966–1974 ובScuola Normale Superiore di Pisa ב-1974–1977. מפיזה היגר ב-1977 לארצות הברית ושם היה לפרופסור בבית הספר למתמטיקה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג׳רזי. ב-2011 היה לפרופסור אמריטוס.
על מחקרו בתורת המספרים, גאומטריה אלגברית ואנליזה מתמטית, זכה בומביירי בפרסים בינלאומיים רבים - מדליית פילדס ב-1974 ופרס בלצן ב-1980. ב-2010 זכה בפרס המלך פייסל הבינלאומי (במשותף עם טרנס טאו). כמו כן היה דובר מליאה בקונגרס המתמטיקאים הבינלאומי ב-1974 בוונקובר. בומביירי הוא חבר, או חבר זר, בכמה אקדמיות נודעות, ביניהן האקדמיה הצרפתית למדעים (נבחר ב-1984), האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) (נבחר ב-1996) וAccademia dei Lincei (נבחר ב-1976). ב-2002 נעשה Cavaliere di Gran Croce al Merito della Repubblica Italiana.
משפט בומביירי וינוגרדוב הוא אחד השימושים העיקריים של שיטת הנפה הגדולה.
שמעון בז'רנו

שמעון בז'רנו (28 בספטמבר 1910 - 17 באוקטובר 1971) היה איש ציבור ותעשיין ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים בכנסת השנייה והשלישית.
ביוגרפיה

בז'רנו נולד בפלובדיב שבבולגריה בבית ציוני. אביו מיכאל, ודודו מרדכי רומנו היו מראשי התנועה הציונית בבולגריה. הוא למד בגימנסיה בשווייץ וסיים את לימודיו האקדמיים בכלכלה באוניברסיטת מילנו. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל עם שלושת אחיו והתיישב בתל בנימין שברמת גן.
במשותף עם אחיו הקים את בית החרושת לסיגריות "אחים בז'רנו". לאחר מכן רכשו ביחד עם דודם מרקו רומנו את בית החרושת "עסיס". פעילותו בתחום התעשייה והכלכלה נמשכה במרוצת השנים בהיותו חבר הנשיאות של הוועד הפועל בהתאחדות בעלי התעשייה. כמו כן כיהן בז'רנו כחבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל וחבר דירקטוריון בנק לאומי.
בשנים 1951–1959 כיהן כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים והיה חבר ועדת הכלכלה, ועדת הכספים וועדת העבודה.
נפטר בגיל 61 שנים, ב-17 באוקטובר 1971.
רחוב האחים בז'רנו ברמת גן נקרא על שמו ושם אחיו.
נחל שילה

| --- | --- |

נחל שילה מכיוון אתר דיר קלעה
 מידע כללי
 אורך:  50 ק"מ
 אגן ניקוז:  400 קמ"ר
 מוצא:  עמק שילה
 גובה מוצא הנהר:  700 מטרים
 יובלים:  נחל עזר 
 שפך:  נחל הירקון
 
נַחַל שִׁילֹה הוא נחל אכזב בבנימין, אחד מיובליו הראשיים של נחל הירקון. הנחל מנקז 400 קילומטר רבוע שהם  כ-22% משטח אגן הניקוז של נחל ירקון (1,805 קילומטר רבוע).
ראשיתו של נחל שילה במזרח עמק שילה, והוא זורם מערבה צפונית לאלעד, עד להתחברותו עם נחל הירקון כשלושה קילומטר מזרחית למחלף מורשה. אורכו מגיע לכ-50 קילומטר, ולצידו אתרי מורשת, טבע ונוף מרשימים, בהם יער נחשונים, יער קולה, מגדל אפק ודיר קלעה.
שמואל ספראי ועמית שדמן סבורים כי בתקופת בית שני, נחל שילה היה גבול טבעי בין שטחים המיושבים ביהודים (מדרום), לבין שטחים המיושבים בשומרונים (מצפון).
מהלך הנחל > נחל שילה עליון

נהוג לקבוע את תחילתו של הנחל בעמק שילה שבשומרון בגובה של כ-700 מטר מעל גובה פני הים שם הוא נקרא בערבית ואדי עלי, הנחל זורם לכיוון מערב ומתחתר בנפתולים מרהיבים בנוף הררי שמרובים בו כרמי הזיתים ואוסף אליו ואדיות נוספים. שמו הערבי משתנה לאורכו: מצפון למעלה לבונה הוא נקרא ואדי עמוריה, בהמשך הוא נקרא ואדי אל מישה ולאחר מכן הוא נקרא ואדי קראוות בני זייד וואדי בורוקין על שם היישובים שמעליו. מצפון לקיבוץ נחשונים יוצא הנחל למישור החוף, לאחר שהשלים ירידה של כ-650 מטר לאורך קו אווירי של כ-35 קילומטר, אך בפועל ערוצו ארוך הרבה יותר עקב הנפתולים הרבים. אחד מיובליו העיליים של הנחל הוא ואדי חרמיה.
מהלך הנחל > נחל שילה תחתון

עם היציאה מהרי השומרון משתנה אופיו הקניוני של הנחל והוא זורם לכיוון צפון מערב בנוף של שדות מעובדים מצפון וממזרח לפתח תקווה ואוסף אליו בדרכו את נחל מזור ונחל עזר עד שפכו לירקון מצפון לפתח תקווה כשלושה קילומטר מזרחית למחלף מורשה, בחלק זה בעיקר בחלק הקרוב לירקון קיימים מים בערוץ הנחל במשך מרבית החורף והאביב.
חי וצומח

נחל שילה עליון זורם בנוף של בתה הררית ושרידי חורש ים תיכוני וכן בנוף של חקלאות מדרגות הררית מסורתית (כרמי זיתים), לאורכו של הנחל מעיינות שבהם צמחייה אופיינית כגון שערות שולמית ופטל קדוש באזור "הדום השומרון" ממערב לגדר ההפרדה זורם הנחל בנוף טרשים, הנחל חסר מעיינות, גדותיו מכוסים בתה עשבונית ולאורך הערוץ שיחי אברהם. מאז הקמת גדר ההפרדה, דבר שהפחית את הצייד, התפתחה בנחל וסביבותיו, אוכלסיה גדולה של צבי ארץ ישראלי ובעלי חיים נוספים כגון שפן סלע, תן זהוב, חזיר הבר וצבוע מפוספס. חלקו התחתון של נחל שילה עובר בנוף מישורי של שדות מעובדים, לאורכו של הנחל חישת קנים, באפיקו, בעיקר בקרבה לירקון שלוליות רבות המהוות מקום רבייה לדו-חיים.
ארכאולוגיה ושרידי אדם

ראשיתו של הנחל בעמק שילה למרגלות תל שילה שהיה מיושב החל מתקופת הברונזה והיה המרכז הדתי של שבטי ישראל בתקופת ההתנחלות, בנחל שילה עליון ובהדום השומרון מרובים שרידי חקלאות הררית וחוות מכול התקופות ובעיקר מהתקופה הביזנטית וביניהם דיר קלעה ממערב לפדואל ומזולאום מזור מדרום לאלעד. מתקופת מרד בר כוכבא התגלו מערות מפלט   בערק בטן ג'מיע ומערת עבוד, ביציאה מהדום השומרון למישור בגדתו הצפונית של הנחל נמצא מגדל אפק שעיקרו מבצר וכפר מבוצר מהתקופה הצלבנית והטורקית, גשר אבן נאה מהתקופה הטורקית שעליו עברה הדרך מיפו לטולכרם מצוי קרוב לשפך הנחל לירקון ובצמוד לכביש חמש.
ארכאולוגיה ושרידי אדם > דרך נחל שילה – חורבת דַיָּר

את הנחל חוצה דרך נחל שילה – חורבת דַיָּר. תחילתה של הדרך מעל גדתו הצפונית של נחל שילה (נ"צ 662547–198968). עם התגבהות הדרך מפתח הוואדי היא פונה צפונה־מזרחה במעלה תלול יחסית שבו הובחנו שרידי חציבות ליישור מהמורות. כ־800 מ' ממוצאה היא מגיעה לחורבת תַּעְמּור, ולאחר כק"מ צפונה היא מגיעה לחלקות החקלאיות ממערב לחורבת יקבים. בנ"צ 664500–199260 היא מצטלבת עם דרך 3, הנמשכת בציר מזרח–מערב (ראו להלן). בנ"צ 665400–198770 נכנסת הדרך לאחד מיובליו של נחל סוסי וממשיכה בתוכו בין מדרגות חקלאיות עד לפתחו הצפוני. באזור מפגש הוואדיות סוסי ואֶל־בֻרֵיד נמשכת הדרך על שיפוליה המזרחיים של גבעה, ובנ"צ 666260–198500 היא נפגשת עם דרך 1, הנמשכת בציר צפון־מזרח–דרום־מערב. מכאן נמשכת הדרך צפונה לעבר חורבת דַּיָר, וככל הנראה היא מתחברת אל הדרך הארצית־ראשית אנטיפטריס–חאריס. בקצה הדרומי של דרך 1 (מעל גדתו בנקודה הדרומית של הנחל) נמצא מעלה תלול ומפותל היוצא מנחל שילה לכיוון דרום (מכונה גם "הכביש הרומי"). בנקודה זו נפגשת דרך 1 עם הדרך גופנא–אנטיפטריס בנ"צ 661825–198563 (כיום שוכן במקום בסיס נחשונים). אורכה הכולל של דרך 1 נאמד בכ־6 ק"מ ורוחבה משתנה.
חשיבות אקולוגית

לנחל וגדותיו חשיבות אקולוגית רבה הן כחלק מהמסדרון האקולוגי שלאורך ציר הגבעות והן כמסדרון אקולוגי המקשר בין הרי השומרון למישור החוף, העובדה שמרבית שטחו של הנחל עובר באזור שהפגיעה בו מעטה מעצימה חשיבות זאת.
על מנת להגן על נופי הנחל והחי והצומח שבו הוכרזו או מתוכננות שמורות הטבע הבאות: שמורת טבע נחל שילה עלי, (מוכרזת 1992), שמורת טבע נחל שילה (מתוכננת), גן לאומי מגדל אפק (מוכרז 2005), שפך נחל שילה לירקון מוגן במסגרת גן לאומי ירקון (מוכרז 2002) ובחלקו עתיד להיות במסגרת פרק עירוני פ"ת, יחד עם זאת נפגעו בשנים האחרונות מעיינות בחלקו העליון של הנחל על ידי פעולות פיתוח חקלאיות פלסטיניות ובהדום השומרון מאיים פיתוח העיר אלעד על הנחל, חלקו התחתון שימש להזרמת שפכים עד לשנים האחרונות.
שמורת נחל שילה

בתאריך 17/9/2018 הוכרזו רשמית על ידי המדינה 6513 דונם משטח הנחל וסביבותיו, הנמצאים ממערב לגדר ההפרדה, כשמורת נחל שילה.
בנייה בלתי חוקית בשמורה

בעשור השלישי של המאה העשרים ואחת הקימו פלסטינים מבנים בלתי חוקיים בשמורת הטבע. בנובמבר 2022 הרס המנהל האזרחי חלק מהמבנים הבלתי חוקיים לאחר עתירה של עמותת רגבים בעניין.
לקריאה נוספת

"ההר הטוב הזה- מסלולים ואתרים בדרום השומרון" מאת דניאל אלדד ויוסף ירושלמי, הוצאת בית אל ירושלים תשס"ט 2009. עמודים 102–104
"המדריך למטייל בשומרון" מאת דביר רביב ונתנאל אלינסון, הוצאת המחברים
הערות שוליים

↑  שאר אגני הניקוז: נחל איילון - 815 קמ"ר, נחל קנה – 240 קמ"ר, נחל רבה – 40 קמ"ר, נחל ירקון עצמו ויובלים אחרים – 310 קמ"ר מקור
↑  עמית שדמן, מערך הדרכים בעורף החקלאי של אנטיפטריס, ‏תשע"ט ,2018
↑  יואל פיקסלר, ניתוח טופוגרפי ממוחשב עפ"י תצלומי אוויר של הכביש הרומי במעלה נחל שילה, ‏2001
↑  ד"ר עמית שדמן, מערך הדרכים בעורף החקלאי של אנטיפטריס
↑  מזל טוב! שתי שמורות טבע חדשות הוכרזו בישראל, ‏16/12/2018
↑  הישג למועצת שומרון ורגבים: נהרס מבנה פלסטיני לא חוקי בשמורת טבע, באתר ערוץ 7, 29 בנובמבר 2022
| אתרים בבנימין |
| --- | --- | --- |
| עמק שילה | בור הציפורים באחיה • בור יישוב הדעת • בור עדי-עד • בור קידה • המזבח בגבעת הראל • ואדי רשאש • חניון הגדודים העבריים • מעיין הגבורה • מצפור קידה • נחל שילה • עין א-דהרה • עין דח"ש • עין עוז • קובת א-נג'מה • שילה הקדומה •  תצפית הר כוכב |  |
| מערב בנימין | גבעת ההליסטון • גבעת היקבים • הכוורת • המצודה הבריטית בנוה צוף • חורבת פצה • שמורת עיינות נטוף (ואדי זרקא) • ואדי חרמיה • חובלתא • חורבת תיבנה • יער אום צפא • לטרון • מחצבות נטוף • מעיין דולב • מעיין הקשת • מעיין חרשה • מעיין טלמון • מעיין עטרת • חורבת טרפין • מערת עאבוד • מערת שוקבא • נבי סמואל • עין אגוז • עין בובין (מעיין דני) • עין מזור • עין ריא • עינות ענר • פארק קנדה • שמורת אלוני שמואל • שמורת דלבים (ובכללה ואדי דילב) • תצפית גג הארץ • מבצר ארטבה |  |
| גב ההר | סנה ובוצץ • בור מגרון • הר בעל חצור • ואדי שיבן • חורבת ניסיה • יקב פסגות • מעיין הכרמים • נחל מכמש • עין ביתין • קבר בני ישראל |  |
| מדבר בנימין | בקעת סמיא • מערת הנמרים • חורבת אל-קיליה • טאריק אבו ג'ורג' (דרך יריחו-בית אל) • נחל ייטב (עוג'א) • שמורת נחל פרת • מוזיאון השומרוני הטוב |  |
|  נחלי השומרון |
| --- | --- | --- |
| נחלי איתן | נחל קישון • נחל חדרה • נחל תרצה • נחל קנה |  |
| נחלי אכזב | נחל תענך • ואדי טייבה • ואדי עזם • ואדי ג'אמוס • נחל נרבתה • נחל בזק • ואדי אל-חשנה • ואדי אל-בשם • נחל מילחה • ואדי אל-פארעה • נחל חביבה • נחל שכם • נחל אסף • ואדי דיר שרף • נחל תאנים • ואדי ערעור • נחל קנה • ואדי אל-אחמר • ואדי אל-ג'נאב • ואדי א-שער • נחל רבה • ואדי אל-ח'ליל • ואדי עלי • ואדי אל-ג'נאב • נחל שילה • ואדי מוסא • ואדי רשאש • נחל הילה • ואדי אל-עיש • ואדי אל-בלט • ואדי אל-חכם • ואדי א-זרקה • נחל אברך • נחל נטוף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475798505171 
נפתולי הנחל, במקום הנקרא 'פרסת שילה'. מבט מהאוויר, פברואר 2014
גשר טורקי בחלקו התחתון של הנחל
דיר קלעה, אתר מהתקופה הביזנטית
הסבר על הגשר הטורקי מעל נחל שילה
אולי (זמר איטלקי)

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 2001 (בן 23) ג'נובה, איטליה 
 שם לידה:  Federico Olivieri 
 שם במה:  Olly 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 
פדריקו אוליביירי (באיטלקית: Federico Olivieri; נולד ב-5 במאי 2001), ידוע בשם הבמה אולי (באיטלקית: Olly), הוא זמר, כותב שירים וראפר איטלקי. הוא התפרסם לאחר השתתפותו בפסטיבל סן רמו לשנת 2023 עם השיר "Polvere".
ביוגרפיה

אולי נולד בג'נובה, ומאוחר יותר עבר משפחתו עברה לגור בשכונת פוצ'ה. הוא למד שירה ומוזיקה בקונסרבטוריון על שם ניקולו פגניני בג'נובה. בנוסף יש לו גם תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת מילאנו.
בשנת 2016 הקים את הקולקטיב המוזיקלי "מדמוט בראנקו", איתו הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Piacere Mixtape.‏ בשנה שלאחר מכן הוציא עם מאטסבי מיני-אלבום בשם Namaste.‏ מתוך המיני-אלבום הופץ השיר "Chiara Ferragni", בהשתתפות הזמר אלפא, כסינגל מסחרי.
בשנת 2017 עבר להתגורר בממלכה המאוחדת כדי להתמקד בלימודיו. ב-2018 שב לתעשיית המוזיקה, כשב-15 ביוני הוציא את המיני-אלבום CRY4U. מתוכו פורסם הסינגל "Bla-Bla Car".‏
בשנת 2019 הוציא אולי את הסינגלים "Bevi" ו-"Best Seller" בהשתתפות אלפא. במאי פרסם את "Il primo amore", שיר הסולו הראשון שלו שהפך ללהיט. ב-6 בנובמבר 2020 הוציא מיני-אלבום חדש בן שבע רצועות, הכוללות את הסינגלים "Mai e poi mai" ו-"Winston Blue". באביב 2021 חתם על חוזה הקלטות עם אלף רקורדס, שהופצה על ידי אפיק רקורדס עבור סוני מיוזיק.
בנובמבר 2022 נמנה אולי בין 12 המשתתפים ב-Sanremo Giovani, תוכנית שמטרתה לבחור שישה מועמדים חדשים לפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לתחרות הזמר של האירוויזיון. אולי נמנה בין ששת המעפילים לקדם. מאוחר יותר נחשף שירו לסן רמו, "Polvere", שהגיע למקום ה-24. בדצמבר 2024 הוכרז כי אולי עתיד להשתתף פעם נוספת בפסטיבל עם השיר "Balorda nostalgia". ב-15 בפברואר 2025 נערך גמר הקדם, בו דורג במקום הראשון. ב-22 בפברואר הודיע על פרישתו מתחרות האירוויזיון, וכתוצאה מכך מי שייצג את המדינה בתחרות יהיה מי שהגיע למקום השני, לוצ'ו קורסי עם השיר "Volevo essere un duro".
הערות שוליים

1 2  "Alfa, Olly e gli altri: la nuova generazione "pop" del levante genovese". Il Secolo XIX (באיטלקית). 2019-07-04. נבדק ב-2023-01-19.
↑  Mattia Marzi (2024-10-31). "Olly: «Sono cresciuto in una famiglia di giuristi. Sanremo? Non penso di andare in gara, passerò per salutare qualche amico»". Il Messaggero (באיטלקית). נבדק ב-2025-02-16.
↑  "MadMut Branco - YouTube". www.youtube.com. נבדק ב-2023-01-19.
↑  "Namaste EP. by Matsby & Olly". Genius (באנגלית). נבדק ב-2023-01-19.
↑  ALFA (Ft. Matsby & Olly) – Chiara Ferragni, נבדק ב-2023-01-19
↑  "CRY4U EP by Olly". Genius (באנגלית). נבדק ב-2023-01-19.
↑  Olly - Bla Bla Car (Prod. Yanomi) (באנגלית), נבדק ב-2023-01-19
↑  "18.07.19 Olly a Goa-Boa!". GB2022 (באיטלקית). 2019-06-08. נבדק ב-2023-01-19.
↑  Abbate, Mauro (2022-12-16). "Da Blanco a Sanremo: ecco chi è Olly". Notizie Musica (באיטלקית). נבדק ב-2023-01-19.
↑  "Selezionati i primi otto finalisti". Rai. נבדק ב-2023-01-20.
↑  Granger, Anthony (2022-12-17). "🇮🇹 Italy: Sanremo Giovani 2022 Qualifiers & Sanremo Song Titles Revealed". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-01-20.
↑  Laffranchi, Andrea (2024-12-01). "Sanremo 2025, i cantanti in gara: la lista dei big del Festival, da Giorgia ed Elodie a Fedez e Achille Lauro" [Sanremo 2025, the competing singers: the list of the Festival's "Bigs", from Giorgia and Elodie to Fedez and Achille Lauro]. Corriere della Sera (באיטלקית). נבדק ב-2024-12-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICCU: SBNV117660  MusicBrainz: b9721981-86b3-4a40-838f-da4d8330241f
דניאלה וייס

דניאלה וייס (נולדה בשם דניאלה מינץ ב-30 באוגוסט 1945) היא פעילת ימין ישראלית, מהדמויות הבולטות בהנהגת הימין ביהודה ושומרון. מייסדת תנועת נחלה ועומדת בראשה. כיהנה בתפקיד ראש המועצה המקומית קדומים משנת 1996 ועד שנת 2007, והייתה מראשי תנועת גוש אמונים, ארגון שבמחקרים רבים מוגדר כארגון ימין רדיקלי. משפחת וייס הייתה אחת מעשר המשפחות הראשונות שהקימו מערבית לעיר שכם את ההתנחלות היהודית הראשונה בשומרון אחרי מלחמת ששת הימים - אלון מורה, לימים קדומים.
תנועת "נחלה" והקמת מאחזים

וייס הקימה ב-2005, יחד עם הרב משה לוינגר את 'תנועת נחלה', שכיום היא עומדת בראשה. התנועה עוסקת בעיקר בהקמת מאחזים ובארגון פעולות שונות לחיזוק האחיזה היהודית ביהודה ושומרון. בדצמבר 2008, נמנתה וייס עם אישי הציבור המעטים ביש"ע ששהו ב"בית החום" בחברון במסגרת המאבק על מגורי יהודים בו, ותוארה כמנהיגתם של נוער הגבעות שהתאסף במקום. יושב ראש מועצת יש"ע, דני דיין, ביקר בחריפות את אופי ההתנגדות אותו הובילה וייס, וטען כי וייס מזיקה להתיישבות היהודית בכלל, וליישוב היהודי בחברון בפרט. בין המאחזים שהוקמו על ידי נחלה ונתמכים על ידה נמצאים המאחזים: 'שבות עמי', 'רמת מגרון', 'עוז ציון' ו'מעוז אסתר'. מלבד הסיוע החומרי, וייס שימשה גם כדמות חינוכית לנערים ונערות הגרים במאחזים אלו.
משפחתה

נשואה לאמנון, איש עסקים ונדל"ן אותו הכירה עוד בנערותה, ואם ל-4 בנות.
בפסח ה'תשס"ב (2002) נרצחו אברהם גביש, בעלה של נעמה וייס – בִּתהּ של דניאלה, שני הוריו וסבו, על ידי מחבל שירה בכל בני הבית, בפיגוע באלון מורה. נעמה ובִתָהּ הסתתרו מתחת לשולחן וניצלו עם שישה בני משפחה נוספים שהסתתרו בקומה השנייה.
וייס ובעלה נחשבים לאנשים אמידים המחזיקים בנדל"ן רב באזור תל אביב והשומרון. בשנת ה'תש"ע 2010 עמד מבנה 'קפה ביאליק' ברחוב ביאליק בתל אביב, שהיה רכוש משפחתה, במרכזה של מחלוקת בעניין שימור מבנים באזור. נכסים נוספים ברשות המשפחה היו חנות בכיכר המדינה ויקב גבעות (בבעלות משותפת עם חתנו). בעבר היה בבעלותם מפעל לתכשיטי זהב, שנסגר.
דעות

דניאלה וייס ידועה בדעותיה הנחרצות בנושא ארץ ישראל השלמה ובהתנגדותה לכל פשרה בנושא זה, ובדעותיה נגד הערבים החיים בתחומה, והייתה הדמות הנשית הבולטת במועצת יש"ע. לפי דבריה, נושא ארץ ישראל הוא הנושא העיקרי, כאשר כל הנושאים האחרים נסובים סביבו (וזאת, על רקע משפט ברוח זו שכתב הרב יעקב משה חרל"פ בכתביו). לשיטתה, התיישבות נרחבת בארץ ישראל היא זו שתוביל לקירוב לבבות בעם ישראל ולחיזוק היהדות, ועל כן היא אינה עוסקת בכל נושא ציבורי מלבד נושא ארץ ישראל.
כראש מועצה ומתוקף תפקידיה האחרים וייס תומכת בהעצמת נשים ובקידום נשים למשרות ציבוריות.
על רקע כישלון המאבק כנגד תוכנית ההתנתקות טענה וייס כי דרך המאבק הפייסנית שאותה הובילה מועצת יש"ע, צריכה להיות מוחלפת במאבק אגרסיבי נחוש ונוקשה, הנושא אף אופי של ארגוני גרילה. בעקבות גישה זו ותמיכתה בהקמת מאחזים חדשים נחשבת וייס לאחת ממנהיגי נוער הגבעות. חרף המאבק הנוקשה אותו מובילה וייס כנגד גורמי שלטון שונים, וייס רואה במדינת ישראל את ראשית צמיחת גאולתנו.
וייס הובילה יחד עם אחרים מאבק כנגד מיגון ביהודה ושומרון, ותמכה מנגד בפעילות התקפית נרחבת כתחליף למיגון.
בריאיון עם רון קופמן ברדיו תל אביב אמרה וייס כי ברוך גולדשטיין מנע בטבח מערת המכפלה טבח נגדי ביהודים רבים, ובאופן דומה עמי פופר שטבח ב-7 פועלים פלסטינים מנע הרג ביהודים. עם זאת אמרה וייס כי היא מתנגדת לרצח. בנוסף טענה וייס כי יצחק רבין נרצח על ידי צד שלישי ולא על ידי יגאל עמיר, בהתאם לאחת מגרסאות תאוריות הקשר על רצח רבין. וייס גילתה הבנה לפעולות המחתרת היהודית על רקע אירועי הטרור שקדמו להן, וסייעה למשפחות הכלואים במאבק הציבורי לשחרור האסירים.
דניאלה וייס קראה לחיילי צה"ל לסרב פקודה בכל מקרה של פינוי מאחז או יישוב.
בריאיון למעריב בעניין אלימות בהפגנות דניאלה וייס שהיא מתנגדת לאלימות, חושבת שהפגנות אלימות אינן מועילות, ושהאשמותיה באלימות כמו תקיפת שוטרים תמיד הייתה בהתגוששות עם שוטרים אשר תקפו אותה והתנגדות למעצר. לדעתה הצלחת הפגנה נמדדת בהתמדה ומסירות.
מעצרים והרשעות

ב-5 בינואר 1989 הפרה צו שטח צבאי סגור בצומת יקיר כדי למחות על פיגוע שאירע במקום. ב-14 בדצמבר 1993, הורשעה וייס בגין כניסה לשטח צבאי סגור ונקנסה ב-3,000 ש"ח במסגרת עסקת טיעון.
ביוני 2007 הורשעה וייס בעבירות של הפרעה לשוטר בשעת מילוי תפקידו, העלבת עובד ציבור ותקיפת שוטר אחרי שחטפה מסמכים מידיה של שוטרת וקרעה אותם אל מול מצלמות טלוויזיה, והתנגדה בכוח למעצר לאחר מכן. על עברות אלה נידונה ל-5 חודשי מאסר על תנאי למשך 3 שנים שלא תעבור עבירה של תקיפת שוטרים, וכן ארבעה חודשי מאסר על תנאי למשך שלוש שנים, שלא תעבור עבירה של הפרעה לשוטר במילוי תפקידו.
בראש חודש אלול ב' באלול ה'תשס"ח נעצרה בדרכה להפגנה שאושרה על ידי המשטרה מול ביתו של תת-ניצב שמני, יחד עם מספר אישים אחרים. בעקבות כך תבעו העצורים את המשטרה, ופוצו ב-4,700 ש"ח עקב מעצרי השווא.[דרוש מקור]
בחול המועד פסח (י"ח בניסן ה'תשס"ט) 2009 נעצרה וייס יחד עם עוד 11 פעילים על ידי משטרת שדרות, בחשד שהתכוונו לקחת חלק בצעדה שתוכננה לצאת באותו היום לעבר רצועת עזה, ולעבר מה שהיה גוש קטיף. בית המשפט הורה על שחרור מיידי של העצורים ואף ביקר חריפות את המשטרה על המעצר הבלתי נחוץ: "השימוש בכוח, השררה ובסמכות המעצר כדי למנוע זכות ביטוי זו, מעבר להיות בגדר סתימת פיות, מלמד על הגעתם של ימים חשוכים ביותר לרחבי מדינת ישראל".
חודש לאחר מכן, בצום גדליה תשס"ט, בעת פינוי המאחז שבות עמי הסמוך לקדומים בעקבות תביעות ארגון יש דין לבעלות ערבית על הקרקע, נעצרו וייס ובעלה. וייס ניסתה למנוע משוטרים איסוף עדויות מרכב נטוש, אחריו רדפו השוטרים קודם. ברכב נסעו מציתי מטע זיתים, השייך לטוען על בעלות קרקע המאחז, תושב הכפר הערבי הסמוך, קדום. וייס סירבה למעצר, הסתתרה תחת המכונית ונגררה משם. בחקירתם נחשדו גם בהסתרת המציתים. למחרת, בהליך מהיר הוגש כתב אישום נגדה באשמת תקיפת שוטר ושיבוש הליכי חקירה. וייס הגיבה לדברים ואמרה שמדובר בטענות שקריות וברדיפה פוליטית. לטענתה, דווקא שיתפה פעולה עם שוטרי משמר הגבול, וסירבה רק למעצר שווא. היא נשלחה ליומיים מעצר בית עד תום פינוי המאחז.
בעקבות התנהגותה והתנגדותה בעת פינוי 'בית השלום' בחברון בשנת התשס"ח 2008, הוגש נגד וייס כתב אישום על הפרעה לשוטרים ושיבוש הליכי חקירה. חמש שנים מאוחר יותר היא הורשעה לאחר שבית המשפט לא קיבל את גרסתה. גזר הדין נדחה למועד מאוחר יותר.
בשבת, 21 באוגוסט 2012, פרצו שוטרים למאחז שבות עמי, בזמן סעודה שלישית, ועצרו את וייס יחד עם קבוצת צעירים שסירבו להתפנות בשבת ודרשו מהשוטרים להמתין לצאת השבת. לאחר שנחקרה, שוחררה בחצות.
מעצרים והרשעות > עיצומים

ביוני 2024 הודיע משרד החוץ של קנדה על הטלת עיצומים נגד וייס. הטלת הסנקציות נומקה בהתנגדות קנדה להרחבת ההתנחלויות הבלתי חוקיות בשטחי הגדה המערבית
את'ול פיוגארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביוני 1932 מידלבורג, הכף המזרחי, דרום אפריקה 
 פטירה:  8 במרץ 2025 (בגיל 92) 
 מדינה:  דרום אפריקה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מחזאות 
 יצירות בולטות:  קשר דם 
 בן או בת זוג:  שילה מיירינג פוגארד 
 צאצאים:  ליסה פוגארד 
 פרסים והוקרה:  פרס פול רובסון (1997)  פרימיום אימפריאל (2014)  עמית החברה המלכותית לספרות  פרס אוולין פ. ברקי  מסדר איקמנגה  פרס גילדת הכותבים של אמריקה  star on Playwrights' Sidewalk 
 
הרולד את'ול לניגן פיוגארד (באנגלית: Harold Athol Lanigan Fugard;‏ 11 ביוני 1932 - 8 במרץ 2025) היה מחזאי, סופר, שחקן ובמאי דרום אפריקאי שנחשב לגדול מחזאי דרום אפריקה. המגזין טיים הכתיר את פיוגארד כבר ב-1985 בתואר "המחזאי הפעיל הגדול ביותר בעולם דובר האנגלית". הוא נודע בעיקר בזכות מחזותיו הפוליטיים והנוקבים שיצאו כנגד משטר האפרטהייד, ובזכות הסרט זוכה האוסקר לשנת 2005 צוצי, בבימויו של גאווין הוד.
פיוגארד כתב יותר משלושים מחזות, ושימש כמרצה אורח לתסריטאות, משחק ובימוי במחלקה לתיאטרון ומחול באוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו. הוא זכה בפרסים רבים, בכלל זה אות מסדר איקהמנגה "על תרומתו המצוינת והישגיו בתיאטרון" מממשלת דרום אפריקה, וחברות כבוד של החברה המלכותית לספרות בבריטניה. בשנת 2010 נקרא על שמו תיאטרון בעיר קייפטאון (שסגר את שעריו בזמן מגפת הקורונה ב-2021).
ביוגרפיה

פיוגארד נולד במידלבורג, דרום אפריקה. אמו, מרי (פוטגיטר), הייתה ממוצא אפריקנרי ואביו, הרולד פיוגארד, היה פסנתרן ג'אז ממוצא אירי, אנגלי וצרפתי.
בשנת 1935 עברה משפחתו לפורט אליזבת, שם החל ללמוד בבית ספרי יסודי בשנת 1938. בזכות מלגה שקיבל למד לימודים תיכוניים במכללה מקומית, ולאחר מכן המשיך ללימודי פילוסופיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת קייפטאון.
כמה חודשים לפני בחינות הגמר שלו ב-1953 עזב את הלימודים ויצא למסע טרמפים לצפון אפריקה, שלאחריו בילה שנתיים במזרח אסיה על סיפון ספינת קיטור. את חוויותיו תיאר במחזה האוטוביוגרפי שלו מ-1999, "הנמר של הקפטן: ספר זיכרונות לבמה".
פרסים ומועמדויות

פרס אובי למחזה הזר הטוב ביותר על "בוסמן ולנה", 1971
שתי מועמדויות לפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר לשנת 1975 על "בנזי מת" ו"האי"
פרס איגוד המבקרים של ניו יורק למחזה הטוב ביותר לשנת 1981 על "A Lesson From Aloes"
פרס איגוד המבקרים של ניו יורק למחזה הזר הטוב ביותר לשנת 1981 על "הדרך למכה"(אנ')
פרס "דרמה דסק" לשנת 1982 על "Master Harold... and The Boys"(אנ')
פרס האיבנינג סטנדרד למחזה הטוב ביותר לשנת 1983 על "Master Harold... and The Boys"
פרס לוסיל לורטל על ההפקה המחודשת של "בוסמן ולנה", 1992
פרס אודי להפקת תיאטרון לשנת 1999 על "הדרך למכה"
פרס טוני על מפעל חיים, 2011
פרמיום אימפריאלה, 2014
חיים אישיים

פיוגארד היה נשוי לסופרת והמשוררת שילה פיוגארד (לבית מאירינג). השניים נישאו בספטמבר 1956, שנה לאחר שהכירו באוניברסיטת קייפטאון, והתגרשו בשנת 2015. בתם ליסה פיוגארד גם היא סופרת.
פיוגארד נישא בשנית בשנת 2016, בעיריית ניו יורק, לסופרת הדרום אפריקאית פאולה פורי.
נפטר ב-8 במרץ 2025. התגורר בבולאנד שבדרום אפריקה.