stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב תל א-שמס
הניסיונות הסורים לכיבוש התל

לאחר כיבוש התל נוספו לגדוד 567 ומפקדת חטיבה 317 גם גדוד הטנקים 74 של יאיר נפשי. כבר משעות הבוקר ב-14 באוקטובר הנחיתו הסורים אש ארטילרית על התל. באותו היום התקרב לתל ממזרח כוח סורי שכלל מספר נגמ"שים. מספר כלים סורים נפגעו מאש הטנקים ושאר הכוח נסוג.
ב-15 באוקטובר לפנות בוקר פתחו הסורים בהתקפה על התל מכיוון צפון וצפון מזרח. בשלב ראשון תקפו כוחות קומנדו סורים קטנים. עם אור ראשון הצטרפו להתקפה הסורית טנקים וחיילי רגלים בסדר גודל של שני גדודים. הטנקים של גדוד 74 התייצבו ראשונים מול ההתקפה הסורית ובהמשך נשלחו טנקי גדוד 75 (שתי פלוגות בפיקוד המג"ד יוס אלדר) לתגבר את הכוחות על התל. עד סוף היום נהדפה ההתקפה הסורית וכ-27 טנקים סורים נפגעו.
ב-16 באוקטובר תקפו הסורים פעם נוספת, בשיטה דומה. כוחות קומנדו תקפו ראשונים, ואחריהם הצטרפו גם טנקים ונגמ"שים. הפעם תקפו הסורים גם מכיוון מזרח, בנוסף לכוחות שנעו אל התל מצפון ומצפון-מערב. ההגנה על התל התחלקה בין שני גדודי הטנקים (74 ו-75). הפעם הייתה ההתקפה קשה יותר. המ"פ אהוד דפנא מגדוד 74 נהרג, יוס אלדר המג"ד נפצע, ומ"פ נוסף מגדוד 74, צביקה רק, נפצע קשה. לקראת הצהריים נהדפה ההתקפה.
ביום המחרת ירד גדוד 567 מהתל והוחלף בגדוד 13 של גולני. ב-18 באוקטובר ירדו גם טנקי גדוד 74 להתארגנות והוחלפו על ידי כוח אחר. בימים הבאים נמשך הירי הארטילרי על התל, בעוד כוחות ההנדסה מנצלים את ההפוגה כדי להפוך את כיוון הביצורים על התל ולמגנו.
ב-18 באוקטובר נפלו שני פגזי מרגמה סמוך לחיילי גולני שעמדו במסדר לקראת יציאה לפעילות לילית. כתוצאה מהנפילות נהרגו ארבעה חיילים ו-9 נפצעו.
ההתקפה הסורית האחרונה לפני הפסקת האש התרחשה ב-20 באוקטובר אחר הצהריים. הסורים תקפו שוב, אולם נהדפו על ידי הטנקים של גדוד 75. ב-22 באוקטובר תכננו הסורים התקפה נוספת עם הכוחות העיראקים שהיו באזור, אולם התקפה זו בוטלה בעקבות ההסכמה על הפסקת האש.
לקריאה נוספת

אילן סהר, עד קצה היכולת - חטיבה 7 במלחמת יום הכיפורים, מערכות, 2013
אלישיב שמשי, בהם יותר מכול - על סוד ההצלחה של צה"ל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005.
הערות שוליים

↑  אילן סהר, עד קצה היכולת - חטיבה 7 במלחמת יום הכיפורים, עמ' 166.
↑  אילן סהר, תל אחד - שלושה קרבות, עמ' 41.
↑  אילן סהר, תל אחד - שלושה קרבות, עמ' 50-51.
↑  14 באוקטובר 2020 (IDT)Card1&Daf=2 סיפורו של גדוד בה"ד 9 במלחמת יום הכיפורים
↑  שי לוי, ‏חשופים בצריח - סיפורו של אדיר שטרן, באתר ‏מאקו‏, 12 בספטמבר 2013
↑  מירב ארלוזורוב, מירב ארלוזורוב חוזרת לקרב תל שאמס במלחמת יום הכיפורים, באתר הארץ, 27 במאי 2009
↑   רן פרידמן וגל פרל, "כעוף החול" – מהמילואים ב־73' למילואים ב־23', באתר צה"ל, 20 באוגוסט 2023.
↑  אילן סהר, תל אחד - שלושה קרבות, עמ' 68-69.
↑  גל פרל, "חבר'ה, עוד חמש דקות, עוד עשר דקות, נחזיק מעמד, הסורים יישברו", הבלוג על הכוונת, ‏ 10 בפברואר 2025.
↑  אילן סהר, תל אחד - שלושה קרבות, עמ' 71-72.
↑  גל פרל פינקל, הלקח מ־1973 - המלחמה, בהכרח, לא תיראה כמו שאנחנו חושבים, באתר זמן ישראל, 6 באוקטובר 2020.
↑  גל פרל פינקל, ביקורת על הספר "בהם יותר מכול", מערכות, ‏ 6 באוקטובר 2021.
↑  אילן סהר, תל אחד - שלושה קרבות, עמ' 89-98.
מפת המובלעת הסורית. אוגדה 36 פעלה בצפון המובלעת, בשני מאמצים.
פני שטח אופיינים ללג'ה הקטנה
המהלכים בכיבוש המובלעת הסורית, 11-12 באוקטובר
גזרת הפריצה במובלעת הסורית. משמאל, מעל המחצבות, הכפר ג'ובתא אל חשב, גזרת הפריצה של חטיבה 188 ב-11 באוקטובר. בקצה הימני של התמונה תל שער ומתחתיו חאן ארנבה, גזרת הפריצה של אוגדה 210. בקצה האופק במרכז התמונה תל א-שמס.
הגהות מיימוניות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מאיר הכהן מרוטנבורג 
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1509 
 
הגהות מיימוניות הוא חיבור הלכתי מהמאה ה-13 שחיבר רבי מאיר הכהן מרוטנבורג. זהו אחד המקורות החשובים ביותר לפסיקת ההלכה של חכמי גרמניה וצרפת, והוא אחד מחיבורי ההלכה המובהקים של בעלי התוספות האשכנזים. החיבור הוא הערות משלימות למשנה תורה של הרמב"ם, תוך התאמתה למנהגי ההלכה האשכנזיים.
הוצאה

בכתבי יד שונים מופיע החיבור בשולי "משנה תורה". לראשונה נדפס החיבור במהדורת "משנה תורה" בקושטא בשנת 1509. נדפס שוב ב-1524 בוונציה. ישנם הבדלים רבים בין המהדורות של 1509 ו-1524, חלקן מהותיים. נוסח ההגהות במהדורת ונציה (שממנה הודפסו המהדורות המאוחרות יותר) מקורי יותר והמחבר מדבר בדרך כלל בגוף ראשון, בעוד שנוסח מהדורת 1509 הוא גרסה מאוחרת יותר. בנוסף מופיעים קטעים מסוימים בגרסת קונסטנטינופול שנעדרים מהגרסה של ונציה, ולהפך. מהדורת קונסטנטינופול מכילה תוספות שאולי הוסיף העורך. הנוסח של מהדורת קושטא נדפס בסוף דפוס הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל.
תוכן החיבור

החיבור מחולק לשני חלקים, הראשון מורכב מהערות המצורפות למשנה תורה. השני, הנקרא "תשובות מימוניות", מצורף בסוף כל ספר ומכיל תשובות של רבנים גרמנים וצרפתים. שמונה מתוך ארבעה עשר ספרי משנה תורה מכילים הערות של ההגהות מיימוניות. החלקים שאינם כלולים בחיבור הם: "הפלאה", "זמנים", "עבודה", "קורבנות" ו"טהרה". היצירה בכללותה מהווה מקור חשוב לספרות הרבנית האשכנזית של ימי הביניים, ומכילה מספר מסורות שאינן מופיעות בשום מקום אחר.
הערות שוליים

↑  "Commentaries on the Mishneh Torah". My Jewish Learning (באנגלית). נבדק ב-2020-06-06.
↑  לדיון על היחס בין המהדורות ראו: תגלית: כתב יד קדום של הגהות מיימוניות - כנוסח דפוס קושטא!, הרב ישראל מרדכי פלס, ישורון יג, עמ' תשדמ-תשפז.
↑  "Haggahot Maimuniyyot". www.jewishvirtuallibrary.org. נבדק ב-2020-06-06.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכונת החישוב של פסקל

פסקלין במוזיאון לאומנויות ולמקצועות בפריז
המחשב של פסקל הוא מכונת חישוב מכנית שהומצאה על ידי בלז פסקל בתחילת המאה ה-17. הוא נקרא בתחילה המכונה האריתמטית ובהמשך כונה פסקלין. פסקל פיתח את מכונת החישוב שלו כדי לסייע לאביו, שהיה גובה מסים ברואן, בביצוע החישובים הרבים שנלוו לעבודתו. המכונה של פסקל יכלה לחבר ולחסר מספרים ישירות.
פסקל השתמש בגלגלי שיניים, והיה הראשון שהשתמש בגלגלי שיניים מסוג lantern gear, בהם נעשה שימוש בשעוני צריח ובגלגלי מים. פסקלין היא מכונת החישוב הראשונה לגביה ידוע בוודאות שפעלה בהצלחה וממנה יוצרו יותר ממכונה אחת או שתיים - למעשה כמה עשרות מכונות יוצרו, וכ-20 מהן שרדו עד ימינו.
המחשב של פסקל היה מוצלח במיוחד בתכנון של מנגנון הנשא (אנ'). מקוריותו של פסקל באה לידי ביטוי במיוחד בהמצאת הרכיב המרכזי של המכונה, מעין מנוף קטן שהוא עצמו כינה sautoir, שמימש את שליחת הנשא לספרה הבאה כשהספרה השולחת עוברת מ-9 ל-0.
היסטוריה > מחשבים שקדמו למחשב של פסקל

אמצעי עזר לחישוב
החשבונייה (בלעז: abacus), שקרוב לוודאי הומצאה באזור שומר בין השנים 2700 ל-2300 לפנה"ס, היא אמצעי חישובי קדום שהומצא על ידי בני האדם. בעוד אין לה חלקים אוטומטיים נעים או גלגלי שיניים, התנועה של החרוזים על המוטות המקובעים מספקת דרך יעילה לביצוע כל ארבע פעולות החשבון.
מחשבים אנלוגיים, בובות מכניות
רשימה קצרה של מחשבים שקדמו למחשב המכני הדיגיטלי חייבת לכלול את מנגנון אנטיקיתרה היווני המתוארך לסביבות שנת 100 לפנה"ס, פלא טכנולוגי המבוסס על מנגנון גלגלי שיניים ייחודי ומחוץ לזמן ולמקום בו נבנה; רמתו הטכנולוגית עלתה לאין שיעור על התקופה והמקום אליהם הוא משויך. רק כעבור מילניום הופיעו מנגנונים שרמתם הטכנולוגית יכולה להתחרות בזו של מנגנון זה, בדמותם של שעונים מכניים גדולים ואצטרולבים מבוססי גלגלי שיניים. המכונות הללו היו כולן מורכבות מגלגלים משוננים המקושרים באמצעות סוגים מסוימים של מנגנונים הקושרים ביניהם. הם שייכים לקבוצה של מחשבים אנלוגיים מכניים, אשר, מרגע שהמצב ההתחלתי שלהם הוגדר (נתוני ההתחלה), פעלו ללא התערבות חיצונית אלא רק על ידי הפעולה הרציפה והחוזרת של האקטואטורים שלהם (שיכלו להיות ידית כננת, נפילתן העצמית של משקולות, סיבוב גלגל ועוד).
ניתן לראות גם מספר אמצעי מדידה ובובות מכניות כמכשירים שהקדימו את מכונת החישוב של פסקל. מד דרך (odometer), מכשיר למדידת מרחקים, תואר לראשונה בסביבות שנת 25 לפנה"ס על ידי המהנדס הרומי ויטרוביוס בכרך העשירי של ספרו על אודות האדריכלות. הוא הורכב מסדרה של גלגלי שיניים גדולים וקטנים לסירוגין (כל גלגל קטן הורכב על הציר של גלגל גדול, ונשק לגלגל גדול נוסף אליו הוא תימסר את תנועת הסיבוב), כך שיחס ההקטנה (Gear ratio) עלה בצורה גאומטרית, וזאת כדי לאפשר למכשיר למדוד מרחקים גדולים מבלי לחרוג מיכולת המדידה שלו. הגלגל הראשון בשרשרת היה בדרך כלל אחד מגלגלי המרכבה, והמכשיר ציין בדרך כלל את המרחק שעבר בעזרת נפילת כדור בכל מיל רומי שהמרכבה עברה.
טקסט סיני מן המאה ה-3 לאחר הספירה מתאר מרכבה המצוידת במנגנון גלגלי שיניים שהפעיל שתי דמויות מעץ. אחת מהן הקישה בתוף כעבור חלוף מרחק לי סיני אחד, בעוד האחרת הקישה בתוף כל מרחק של עשרה לי שחלף.
במאה ה-13, הכמרים אלברטוס מגנוס ורוג'ר בייקון בנו ראשים מדברים, מעין בובות מכניות שיכלו להפיק מספר מוגבל של קולות.
איש האשכולות האיטלקי לאונרדו דה וינצ'י שרטט אודומטר (מד דרך) בשנת 1519.
ב-1525, איש המלאכה הצרפתי ז'אן פרנל בנה את הפדומטר הראשון. הוא עוצב בצורה של שעון והיה בעל ארבע חוגות (אחדות, עשרות, מאות ואלפים) המקושרות על ידי מנגנון מסוים.
ב-1623 ו-1624, וילהלם שיקארד, בשני מכתבים שהוא שלח לקפלר, דיווח על התכנון והבנייה שלו של מכונת חישוב שכינה arithmeticum organum ("מכשיר אריתמטי") שהמציא. הוא גם כינה אותה "שעון מחשב" בהערה שכתב לאמן אשר בידו הפקיד את בניית המכונה. ההערות של שיקארד לא מספקות פרטים מלאים על המנגנון של המכונה, ומחקרים שנערכו הראו שקרוב לוודאי שלמכשיר היו מגבלות על האפקטיביות של הפעולה שלו. תכנונים אחרים למכונת חישוב שהופיעו במאה ה-17 כוללים את מכונת החישוב השונה מאוד של פסקל (והיא זו שהערך עוסק בה), שבאופנים מסוימים הייתה עדיפה על מכונת החישוב של שיקארד (אם כי באופנים אחרים היא שאפתנית פחות).
היסטוריה > המחשב של פסקל; הישגיו

פסקל החל לעבוד על מכונת החישוב שלו ב-1642, כשהוא היה בן 19. הוא סייע לאביו שלו, שעבד כגובה מיסים, וחיפש למצוא דרך להפיק מכשיר שיוכל להקל על מלאכת החישוב הרבה שבעבודתו. פסקל קיבל פריבילגיה מלכותית ב-1649 שהקנתה לו זכות בלעדית לבנות ולמכור מכונות חישוב בצרפת. ב-1654 הוא כבר מכר עשרים מכונות, אבל העלות והמורכבות של מכונות הפסקלין היוו מחסום למכירות הלאה וייצור המכונה הופסק בשנה זו. בערך בתקופה זו פסקל זנח את עיסוקיו המדעיים והחל להקדיש את כל כולו לעיסוק בדת ופילוסופיה, מה שנתן לנו את יצירותיו "המכתבים הפרובינציאליים" ו-"הגיגים".
מלבד היותה מכונת החישוב הראשונה שנודעה בציבור בתקופתו של פסקל, הפסקלין הייתה גם:
המחשב המכני הפעיל היחיד במאה ה-17.
המחשב המכני הראשון בעל מנגנון העברת עשרות מבוקר.
המחשב המכני הראשון בו נעשה שימוש במשרד (משרדו של אביו כדי לחשב מיסים).
המחשב המכני הראשון שנסחר (למעלה מ-50 מכונות נבנו, קרוב ל-20 שרדו עד ימינו ומוצגות במוזיאונים ובאוספים פרטיים).
המחשב המכני הראשון עליו נרשם פטנט (ב-1649).
המחשב המכני הראשון שתואר באנציקלופדיה (דידרו & דלאמבר, 1751):
המכונה האריתמטית הראשונה שהוצגה לציבור הייתה זו של בליז פסקל, שנולד בקלרמונט ב-19 ביוני 1623; הוא המציא אותה בגיל 19. למכונות אחרות אשר תוכננו מאז, לדעת חברים אחדים באקדמיה הצרפתית למדעים, יתרונות פרקטיים; אבל המכונה של פסקל היא הישנה מכולן; כך שהייתה מודל לכל מכונות החישוב האחרות; זו הסיבה מדוע העדפנו לציין אותה דווקא.
ממשק המשתמש - מכונה > הפעלת המכונה

הקלט של הפסקלין הן חוגות מתכת מחושרות, כשהספרות 0 עד 9 מוצגות מסביב להיקף של כל חוגה. כדי להזין ספרה, המשתמש מציב חרט או "סימניה" (מעין מוט סימון קטן) במרווח בין החישורים מול הספרה המתאימה בהיקף, ומסובב את החוגה עד שהחרט נעצר במעצור שנמצא בתחתית כל חוגה, בדומה לאופן בו משתמשים בחוגת טלפון מעגלית. פעולה זו מוסיפה את הספרה שהוזנה לחלון הפלט בחלק העליון. המפעיל מזין את ספרת האחדות של המחובר לחוגת האחדות, ספרת העשרות לחוגת העשרות (כלומר השנייה מימין), ספרת המאות לחוגת המאות וכן הלאה. בסיום הזנת כל הספרות של המחובר הראשון המפעיל חוזר על הפעולה עם המחוברים הבאים, כשכל פעולה כזו מוסיפה את המחובר לסכום הכללי שמופיע בפלט.
כיוון שניתן היה לסובב את גלגלי השיניים רק בכיוון אחד, לא ניתן היה לסכום באופן ישיר מספרים שליליים. כדי לחסר מספר אחד מאחר, יש לעשות שימוש בשיטת המשלים ל-9 (nine's complement method). ההבדל היחיד בין הוספה והחסרה הוא הדרך בה התוצאה נקראת (תוצאה ישירה מול תוצאה משלימה; כל חלון פלט מציג זוג ספרות שמסתכמות יחד ל-9) והדרך בה המספר הראשון מוזן (מספר ישיר לעומת משלים).
ממשק המשתמש - מכונה > גלגלי הקלט

בעבור מספר בבסיס עשרוני, החלק שמקיף את גלגל הקלט ממוספר בספרות מ-0 עד 9. הספרות מסודרות מסביב להיקף הגלגל בסדר יורד כאשר מתקדמים בכיוון השעון מצדו השמאלי של מעצור הגלגל לצדו הימני של המעצור. כדי להוסיף 5, יש להוסיף אמצעי סימון קטן בין החישורים המתאימים לספרה 5, ולסובב את הגלגל בכיוון השעון כל הדרך עד למעצור. המספר שיופיע בתצוגת הפלט יגדל ב-5, ואם, פעולת העברת עשירייה תתרחש, המספר שבחלון שמשמאלו יגדל ב-1. כדי להוסיף 50, יש להוסיף 5 לגלגל הקלט של ספרת העשרות (חוגה שנייה מימין במכונה עשרונית), כדי להוסיף 500, יש להוסיף 5 לגלגל המאות, וכן הלאה.
ממשק המשתמש - מכונה > חישורים מסומנים ואיפוס המכונה

בגלגלים של המכונות ששרדו, מלבד אלה של ה-machine tardive, שני חישורים סמוכים מסומנים; הסימונים הללו שונים ממכונה למכונה. בגלגל שתמונתו מופיעה משמאל, הסימונים הללו הם זוג שקעים בחישור, במכונות אחרות הם יכולים להופיע כנקודות או קווים שנצבעו על החישורים המתאימים.
הסימונים משמשים כדי להצבת גלילי הפלט על הערך המקסימלי (9 במכונה עשרונית), כך שהמכונה תהיה מוכנה לאיפוס. כדי לאפס את המכונה המפעיל ממקם את החרט בין החישורים המסומנים, ומחייג עד למעצור להבאת הקלט לערכו המרבי. המפעיל חוזר על הפעולה בכל הגלגלים. לסיום, המפעיל מוסיף 1 לספרת האחדות: הספרה התחתונה מגיעה מ-9 (או הערך המרבי במכונות לא עשרוניות) ל-0, וכך מייצרת נשא שמוסיף 1 לספרה הבאה, שמגיעה כך ל-0 בעצמה ושולחת בעצמה נשא וכן הלאה עד לספרה הגבוהה ביותר. באופן זה, איפוס המכונה הוא פעולה פשוטה וברורה, שאינה דורשת מחשבה, ויש לה יתרון נוסף - כל איפוס בודק את מנגנון הנשא של כל הספרות מחדש ומוודא את תקינותו. התכונה הזו חשובה, משום שמנגנון הנשא ברבות מהמכונות לא היה אמין, ומעת לעת דרש כיול, ואיפוס מוצלח מראה שהמכונה עדיין מכוילת כיאות.
ממשק המשתמש - מכונה > גלגל פנימי של ספרות משלימות

בארבעה מבין המכונות ששרדו גלגלי הקלט מכילים בנוסף לספרות החיצוניות גם מעגל פנימי יותר של ספרות משלימות שלהן, שמשמש כדי להזין את האופרנד השני בפעולת חיסור. אלו כתובות קרוב למרכז של כל גלגל קלט, ומסתובבות ביחד איתו. במכונה עשרונית, הספרות 0 עד 9 מסודרות על המעגל הפנימי בסדר עולה כשהולכים בכיוון השעון (בסדר הפוך מזה של הספרות החיצוניות), כשכל ספרה כתובה בין שני חישורים. הגלגל הפנימי של הספרות המשלימות, משמש כדי לקבוע את המספר המשלים לאופרנד השני בפעולת חיסור מבלי לדרוש "מאמץ" שכלי מהמפעיל (להסבר ראה המשך הערך).
המבנה הפנימי של המכונה > כיווץ שעון צריח

פסקל פיתח 50 אבות טיפוס של מכונת החישוב שלו לפני שעמדה לעיני רוחו הגרסה המוגמרת שלה; אנו יודעים כיום שהוא התחיל מסוג כלשהו של מנגנון שעון מחשב שהשתמש בקפיצים ולטענתו "עבד על בסיס קפיצים והיה לו תכנון פשוט מאוד", ושהוא נעזר בו פעמים רבות כדי לעדן ולתכנן מחדש את התכנון של מכונת החישוב שלו. אף על פי כן, בעוד הוא "מנסה תמיד לשפר אותו", הוא מצא צורך לנסות להפוך את המערכת כולה לאמינה יותר וחסינה. בסופו של דבר הוא אימץ רכיב מסוים של שעונים גדולים מאוד, כשהוא מכווץ ומסגל למטרתו שלו את השימוש בגלגלי שיניים עמידים מסוג lantern gear (המשמש בשעוני צריח), שבעצמו נגזר ממנגנון של גלגלי מים. גלגל שיניים מסוג זה יכל לעמוד בקלות בהזנת הקלט של המפעיל.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| גלגל שיניים מסוג lantern gear, שמוראה באיור הזה, יכול לעמוד בכוח של בעל החיים ושל זרימת המים. |  | השימוש של פסקל בגלגל שיניים מסוג זה. |
המבנה הפנימי של המכונה > שימוש במחגר משונן

פסקל אימץ מנגנון מחגר משונן (Pawl and Ratchet) לתכנון שלו את מכונת החישוב שלו; המחגר המשונן מונע מהגלגל להסתובב נגד כיוון השעון במהלך הזנת הקלט על ידי המפעיל, וגם משמש כדי למצב בדיוק את גלגל התצוגה ואת מנגנון הנשיאה במהלך מעבר מספרה לספרה העוקבת לה. כלומר, הודות למנגנון זה, כל ספרה של מספר שמוצג נמצאת בדיוק במרכז חלון התצוגה שלה, ובמילים אחרות בעזרת שיטה זו הגלגל יכול לקבל רק ערכים בדידים (הספרה תמיד במרכז חלון התצוגה, ולא בצדדים שלו).
ביצוע פעולות מתמטיות

הפסקלין היא מכונה הוספה ישירה (אין לה ידית או כננת), כך שהערך של המספר שהוזן מתווסף לאקומולטור ישירות מהזנת הקלט. באמצעות הזזת המסך שעל חלון התצוגה, המפעיל יכול לראות את המספר שחישב המחשב או את המשלים שלו. חיסור מבוצע באופן דומה לחיבור, אלא שהפעם המפעיל בוחר את הספרה בחוגת הספרות המשלימות. עיקרון השיטה נקרא "המשלים ל-9", ומתואר להלן:
ביצוע פעולות מתמטיות > שיטת המשלים ל-9

המשלים ל-9 של כל מספר עשרוני בעל ספרה אחת  d הוא  9-d. המשלים ל-9 של 4 הוא 5 והמשלים ל-9 של 9 הוא 0. באופן דומה, המשלים ל-11 של 3 הוא 8.
במכונה עשרונית עם n חוגות המשלים ל-9 של מספר A הוא:
CP(A)=10^{n}-1-A
ולפיכך, המשלים ל-9 של המספר  (A-B) הוא:
CP(A-B)=10^{n}-1-(A-B)=10^{n}-1-A+B=CP(A)+B.
במילים אחרות, המשלים ל-9 של הפרש של שני מספרים שווה לסכום של המשלים ל-9 של המספר הראשון בתוספת המספר השני. כיוון שעבור המספר A - B מתקיים:  CP(CP(A-B))=A-B, ניתן לקרוא את התוצאה מהמספר המשלים למספר  CP(A-B), שגם הוא מופיע בחלונות הפלט (כפי שהוזכר מקודם כל גלגל פלט מציג זוג ספרות משלימות ל-9).
הפעולה היחידה שדורשת כביכול "מאמץ" שכלי היא ההזנה של המשלים למחוסר (האופרנד הראשון), אולם גם בה ניתן להיעזר בגלגל הפנימי של ספרות משלימות. לפני או אחרי הזנת המשלים למחוסר, מזינים את המחסר באופן הרגיל בחיבור, והתוצאה מוצגת במספר המשלים לתוצאה שחישב המחשב (שניתן לראותו באמצעות הזזת המסך של חלונות הפלט).
ביצוע פעולות מתמטיות > איפוס

לפני ביצוע פעולת חשבון חדשה יש לאפס את המכונה, כלומר להביא את כל גלגלי הפלט לאפס.
לביצוע איפוס, המפעיל מציב את כל הגלגלים על ערכם המרבי (9 במכונות עשרוניות והשבר המתאים בספרות התחתונות של שאר המכונות). לפעולה זו מסייעים סימונים מיוחדים על שפת החישורים. כאשר כל ספרות המכונה מראות את הערך המרבי, מוסיף 1 לגלגל הימני ביותר שעובר ל-0, ושולח את הנשא לספרה הבאה וחוזר חלילה, כך שכל הספרות מראות 0.
איפוס המכונה מתרגל ובודק את מנגנון הנשא של כל הספרות, ומראה שהמכונה תקינה. כאשר המנגנון של אחת או כמה מהספרות זקוק לכיול, הדבר מתברר מיד בביצוע איפוס. אף אחת מהביקורות שהופיעו במאה ה-18 על המכונה לא הזכירה בעיה עם מגנון הנשא.
ביצוע פעולות מתמטיות > חיבור

תוצאות פעולת חיבור נקראות לאחר שהמסך על גלגלי הפלט מוזז קרוב לשפת המכונה, כך שהוא מציג את התוצאה הישירה של צובר התוצאה. אחרי איפוס המכונה, המחוברים מוזנים בזה אחר זה.
ביצוע פעולות מתמטיות > חיסור

חיסור מבוצע על ידי חיבור המשלים. ניתן לבצע חיסור בשתי צורות: הזנת המחוסר כפי שהוא והזנת המשלים של המחסר, או הזנת המשלים של המחוסר והזנת המחסר כפי שהוא. בדרך השנייה המסך מוזז למרכז התצוגה, כך שהיא מציגה כך את המספר המשלים לערך של הצובר. בהזנת המשלים יש להזין את כל הספרות: להזנת המשלים של 123 בפסקלין של 8 ספרות יש להזין 8 ספרות, כלומר 9999876, בעוד הזנת ערך "כפי שהוא" דורשת רק את חיוג הספרות במספר.
השיטה הראשונה פשוטה יותר, לשיטה השנייה יתרון ברור כאשר יש לבצע חיסור חוזר, למשל a - b - c - d. רק האופרנד הראשון צריך להיות מוזן כמשלים (ולכן דורש יותר עבודה, להזנת כל הספרות) כשכל האופרנדים הבאים מוזנים כפשוטם.
ראו גם

מחשב הפסיעות
מכונת חישוב
קומפטומטר
הערות שוליים

↑  מכונת החישוב של וילהלם שיקארד קדמה לפסקלין, אך ידוע רק על מכונה אחת או שתיים שיוצרו, לא ברור אם אלו פעלו בהצלחה ללא שגיאות, ואף אחת מהן לא שרדה. כמעט כל מה שידוע על המכונה הוא ממכתב שכתב שיקארד ליוהנס קפלר, בו גם הבטיח לקפלר מכונה. ככל הנראה כל המכונות, חלקן אולי בתהליך בנייה אבדו בשריפה, ושיקארד לא חזר לייצר מכונה חדשה.
מד דרך (odometer) שצויר על ידי לאונרדו דה וינצ'י ב-1519.
מד הדרך שעל המרכבה של שושלת האן.
איור של מכונת החישוב של שיקארד.
הפסקלין.
מבט על החלק האחורי של המחשב מגלה את גלגלי השיניים שבתוכו.
גלגל קלט.
ה-sautoir.
שלוש הפאזות של פעולת ה-sautoir.
חידושי רבנו חיים הלוי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  חיים הלוי סולובייצ'יק 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  נושאי כליו של הרמב"ם 
 נושא:  משנה תורה 
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  חידושי רבנו חיים הלוי
 היברובוקס:  39831
 
חידושי רבנו חיים הלוי הוא חיבור שכתב רבי חיים סולובייצ'יק, אבי שיטת בריסק, והוא נסוב על עניינים שונים במשנה תורה לרמב"ם.
יצא לאור לראשונה בשנת תרצ"ו, כ-18 שנים אחרי פטירתו של ר' חיים. במשך שנים רבות היה ספר זה הספר היחיד של הרב סולובייצ'יק שנדפס.
חשיבות הספר

הספר נחשב לאבן יסוד בשיטת בריסק המפורסמת, תלמידי השיטה מייחסים חשיבות מיוחדת לאמור בספר ומדייקים בכל מילה הכתובה בו. הלימוד בספר אינו מתוך רפרוף בעלמא, אלא נעשה מתוך עיון מעמיק, וכלשון בני המחבר בהקדמה: "כי אין הספר הזה כשאר ספרים הנקנים בקריאה ועיון בעלמא, רק ספר של לימוד, שאינו נקנה רק ביגיעה ועיון ועמל רב בדרכה של תורה, ואשרי מי שיעמוד על אמתתן ועומקן של דברים גם אחרי היגיעה והעיון המרובה בינו זאת".
רבי יצחק זאב סולובייצ'יק היה מורה לבניו ללמוד את הספר כצורתו עוד לפני שידעו את התלמוד[דרוש מקור]. בנו רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק העיד כי הוא למד את הספר לאחר בר מצווה[דרוש מקור], על פי הוראת אביו, והיה בקיא בו בעל פה.
גדולי ישראל התייחסו לספר בהערצה מיוחדת. וביניהם רבי אברהם ישעיה קרליץ בעל החזון איש, שכתב הגהות לספר "חידושי רבינו חיים הלוי", ועוד.
כתיבת הספר

רבי חיים מבריסק כתב חידושים רבים והיו בביתו ארגזים שונים של חידושי תורה שכתב. עם זאת, הוא בירר את חידושיו מספר פעמים, והרשה להכניס רק את החידושים שהיה בטוח ללא ספק כי הם אמת לאמיתה. הוא גם דייק בכל מילה שכתב בספר, וחידושים ארוכים ומפולפלים כלל במילות בודדות. כך כותבים בניו של המחבר ב"הקדמת בני המחבר" לספר:
וכשם שנפלאה שדרכו של אאמו"ר  בעניין שיטת הלימוד והחידוש, שיגע בהן יגיעות נוראות במוחו הכביר והנפלא שיהא הכל מכוון לאמתה של תורה בעמקות נוראה, כן באותה המדה עצמה התנהג גם בעניין כתיבת החידושים והעלותם על ספר, שגם זה היה אצלו פרק של לימוד, והעמיק דעתו בזה כמו בעניין הלימוד עצמו, ובפלס תבונתו הרבה והעמוקה שקל כל תיבה ותיבה ממש, וזיקק אותה שבעתיים, שיהיו הדברים מכוונים ומדוקדקים ומצומצמים כחוט השערה, אמת לאמתו כפי עומק כוונתו וסברותיו הדקות, ולגודל ענוותנותו שנה הכל בדרך קצרה ובדברים מעטים, עד שפעמים רבות כלל חידושים גדולים ונכבדים במלה אחת או שתיים ממש, כאשר המעיינים יבינו בדברים, ולא יאומן כי יסופר למי שלא ראה בעיניו גודל יגיעתו ודקדוקו בזה, כי נתן נפשו על כל קוץ וקוץ מן הספר, שיהא הכל מכוון ומאומת ומדוקדק, ולא שקט ולא נח ולא זז מהעניין עד שהוציא כל דבר לאמתו ולאורו, ואז פנה לעניינים אחרים, ואחרי כל הנ"ל עדיין לא נחה דעתו, והיה שוקד תמיד על כתביו לתקנם ולהגיהם ולרקדם ולנפותם, וניפה הכל במאה נפה, עד שהוציא מהם סולת נקייה וטהורה לפי דעתו הרחבה ולאמתה של תורה, הוא הספר הזה שאנחנו נותנים לפניכם היום.
הספר יצא לאור לראשונה בשנת תרצ"ו, בעיר בריסק. הספר נדפס בדפוס באותיות רש"י, ובצורת דף מיוחדת. לאחר שמדפיסים שונים הדפיסו את הספר באותיות מרובעות ובצורת דף אחר, מחו ראשי ישיבת בריסק נגד הדפסת הספר שלא כצורתו. בעקבות זאת הספר נדפס לאחרונה במספר מהדורות בצורה מחודשת, אך באותיות רש"י ובצורת הדף הישנה.
הספר נדפס לאחרונה עם ביאורים בשם עץ חיים וכן על ידי מכון המאור בתוספת עשרות ביאורים ומראי מקומות.
התנגדות לספר

יש שהתנגדו למהלך הספר וקישורו לביאור דברי הרמב"ם בטענה שהרמב"ם עצמו לא חשב כן מפני שדרך לימודו שונה, וכדברי בעל השרידי אש [במכתב]:
"בשעתו אמרתי לגר"מ סולביציק בן הגר"ח כי חידושי אביו אמיתיים לגמרי מבחינת המחשבה ההגיונית אבל אינם אמיתים מבחינה היסטורית, לרמב"ם הייתה דרך מחשבה אחרת לגמרי, הבאתי ראיות חותכות שבתשובות הרמב"ם לא נמצא דבר הדומה במהותו לחידושי הגר"ח, הרמב"ם מתרץ עצמו באופן אחר לגמרי הוא אומר היה לי גרסה אחת וטעיתי ושכחתי... אבל אין לקפח שכרו של הגר"ח חלילה בו קם לנו רמב"ם חדש שהנהו פאר למחשבה התורנית".
חידושי הגר"ח (סטנסיל)

את החידושים שלא הגיה, הדפיסו תלמידי בנו רבי יצחק זאב סולובייצ'יק במכונת כתיבה (סטנסיל), כדי שלא לעבור על רצון רבם שלא להדפיס באופן רשמי את החידושים שלא עברו את הגהתו. הספר התקבל בתפוצה נרחבת בעולם הישיבות, אם כי נהוג להתייחס אליו בזהירות לעיתים, שכן מדובר בחידושים שלא הוגהו על ידי אומרם, כמו כן בישיבת בריסק אין לומדים בספר זה כלל.
מידד טסה

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1993  (בן 31) זכרון יעקב
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  ישיבת אור החיים
 עיסוק:  זמר-יוצר ומלחין
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקה ים תיכונית, מוזיקה ישראלית
 סוג קול:  בריטון
 כלי נגינה:  פסנתר
מידד טסה (נולד ביד בכסלו ה'תשנ"ד, 28 בנובמבר 1993) הוא זמר-יוצר ומלחין מוזיקה ים תיכונית ומוזיקת פופ ישראלי המשתייך למגזר החרדי. בצעירותו כונה "ילד פלא". הוציא עשרה אלבומי סולו.
ביוגרפיה

טסה נולד וגדל בזכרון יעקב. למשפחה ממוצא תימני, לאביו רחמים ואמו ורדה, וכתאום לאחיו אלדד. למד בתלמוד תורה "חורב" בפרדס חנה. בישיבה קטנה בירושלים ובישיבת אור החיים.
דרכו המוזיקלית החלה בגיל שש, כאשר הופיע לראשונה על במה. מאז הופיע בחתונות ואירועים משפחתיים פרטיים במשפחתו. בשנת 2000 הופיע בתוכנית קול צופייך שהגיש אביעד גיל, וזכה במקום הראשון.
בגיל 12 יצא אלבומו הראשון של טסה, "מול שלהבת", שהופק על ידי האחים גריידי. מיד אחרי יציאת האלבום הופיע באצטדיון טדי מול למעלה מ-20,000 איש בכנס של ארגון "שופר".
בגיל 13 וחצי פגש טסה את אביעד גיל באירוע משפחתי. גיל התרשם מקולו פעם נוספת, והפך לאמרגן והמפיק שלו.
התפרסם עם הלהיט על נהרות בבל שהגיע למיליוני צפיות והפך לאחד מהשירים הכי מושמעים במוזיקה הדתית באותה שנה. בנובמבר 2009 הוציא את השיר "בן של מלך" שהפך ללהיט.
בשנת 2009 שינה כיוון באלבום עם הסימפונית בעיבודו של יואלי דיקמן, גם לקהל במוזיקה החסידית עם שירים מקוריים.
ב-2010 הופיע פעם נוספת באצטדיון טדי לצד ציון גולן, בכנס של הרב עובדיה יוסף. כמו כן, שר את ג'ינגל הבחירות של תנועת ש"ס.
ב-2017 שחרר את אלבומו התשיעי, שנקרא "אלבום החתונה", בו ביצועים לשירי חתונות פופולריים.
תוך כדי לימודיו כנער בישיבת אור החיים בירושלים, חווה טרגדיה כאשר אביאל, אחיו הגדול, נפטר לאחר שטבע במקווה.
בשנת 2021 נפרד טסה ממנהלו גיל לאחר 15 שנה של עבודה משותפת, והחל לעבוד לבדו על אלבומו העשירי.
בשנת 2023 הוציא את אלבומו העשירי מיני אלבום בשם "רציתי לגדול". שיר הנושא של האלבום שהופק על ידי גיא ויהל מספר על חוויותיו כילד פלא.
בשנת 2024 הוציא לאור את הסינגל "השם אתה פה" ביחד עם רועי הרוש.
בשנת 2025 התלונן נגד אמרגנו לשעבר אביעד גיל, וטען שגיל ניצל אותו במשך שנים רבות ואף פגע בו מינית.
חיים אישיים

בשנת 2017 נישא לאליה לבית סומך, ולהם שני ילדים. מתגוררים בעיר פתח תקווה.