stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האח הגדול VIP עונה 1

| --- | --- |
לוגו העונה הראשונה של "האח הגדול VIP"
לוגו העונה הראשונה של "האח הגדול VIP"
 סוגה:  תוכנית מציאות
 בימוי:  יורם זק (האח הגדול)
 מנחים:  ארז טל אסי עזר
 זוכים:  דודי מליץ
 פרסים:  מיליון ש"ח
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 חברת הפקה:  קופרמן הפקות
 אתר צילומים:  קריית התקשורת נווה אילן
 אורך פרק:  90 - 120 דקות (ברוטו)
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2   האח הגדול LIVE (ערוץ 20)
 תקופת שידור מקורית:  1 במרץ 2009 – 31 במרץ 2009
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 דף התוכנית ב-IMDb
 
 עונת VIP שנייה ←
האח הגדול VIP עונה 1 היא עונת ה-VIP הראשונה של תוכנית המציאות "האח הגדול", והעונה השנייה של התוכנית במצטבר ששודרה בערוץ 2 (קשת). העונה שודרה החל מ-1 במרץ 2009, והגמר נערך ב-31 במרץ שבסופו ניצח הדייר דודי מליץ. את העונה הנחו ארז טל ואסי עזר.
על העונה

לאחר העונה הראשונה של התוכנית הופקה עונת "האח הגדול VIP". בגרסה החדשה שינויים רבים מהפורמט המקורי: הדיירים שהו בבית רק 31 ימים, היו רק 13 דיירים, כל הדיירים היו מפורסמים המוכרים לציבור הישראלי מפעילותם הקודמת.
התוכנית עלתה ב-1 במרץ 2009. ערוץ 20, ששידר את התוכנית 24 שעות ביממה שודר גם ללקוחות yes בניגוד לעונה הקודמת אשר שודרה רק ב-HOT. על אף שבעונה זו נגבה תשלום חד-פעמי של 8.90 ש"ח עבור הצפייה בערוץ (בניגוד לעונה הקודמת בה לא נגבה תשלום), מנויים רבים רכשו אותו.
בתוכנית הגמר נשלחו על ידי הצופים בבית מעל 500,000 קולות. ההכנסות מההצבעות בתוכנית הגמר נתרמו לנוער בסיכון בשיתוף עם הרוח הישראלית.
על העונה > חדרי הבית

סלון
מטבח ופינת אוכל
חצר
חדר נשים
חדר גברים
חדר מדרגות
חדר רחצה
חדר האח הגדול
סוויטה
דיירי הבית

רשימת 13 הדיירים שנכנסו לבית האח הגדול לפי סדר כניסתם:
שימי תבורי – בן 56, גרוש בשלישית +7, בזוגיות, מארצות הברית, זמר
מנחם בן – בן 60, נשוי בשנית +6, מכרמיאל, מבקר ספרות
שרונה פיק – בת 28, רווקה, מרמת השרון, זמרת
דניאלה פיק – בת 25, רווקה, מרמת השרון, זמרת
קורין אלאל – בת 54, בזוגיות +2, מגנות, מוזיקאית
עדי נוימן – בת 26, רווקה, מניו יורק, דוגמנית
יוסי מילשטיין – בן 31, נשוי +3, איש יחסי ציבור
פנינה טורנה – בת 46, נשואה +1, מארצות הברית, מעצבת אופנה
אמיר פיי גוטמן – בן 32, מאורס, מקריית חיים, זמר
מאיה בוסקילה – בת 31, רווקה, מתל אביב, זמרת
גיא לובלצ'יק – בן 19, רווק, דוגמן ואתלט
כוכי מרדכי – בת 37, גרושה +1, עורכת דין
דודי מליץ – בן 27, בזוגיות, מתל אביב, דוגמן
התרחשויות בולטות

מתחילת התוכנית בלט בה מנחם בן. הוא הרבה בהבעת דעותיו הפרובוקטיביות. באוזני הזמר אמיר פיי גוטמן השווה את התחושה שמעוררים בו יחסי מין הומוסקסואליים לזאת שמעוררים יחסים עם עז. הוא הפציר בדוגמנית עדי נוימן שתשב בבגד ים ותאזין לו מקריא פרקי תנ"ך. הוא הטיח עלבונות קשים במשתתפים. את הזמרת מאיה בוסקילה כינה "לא סקסית בעליל", אך הביע חרטה על כך מאוחר יותר, ואת הדוגמן גיא לובלצ'יק כינה "עילג" ו"לא מפותח". מנגד, גם הרעיף מחמאות על יצירות אומנותיות של בני הבית שמצאו חן בעיניו, שלגביהן הירבה להשתמש במילים "קסום" ו"נפלא". מאפיין אחר שלו היה מנהגו לשבת בדד בחצר הבית ולנאום למצלמה בנושאים שונים הקרובים ללבו, בין השאר על הצורך בהקמת ממשלת אחדות או על תמיכתו בהאחדת סימני הניקוד. בן סיים את העונה במקום השלישי, ובפרק הסיום גם משתתפים שנפגעו ממנו אישית הביעו הערכה לאופן שבו שיחק את המשחק.
היחסים בבית התעצבו במידה רבה כתגובה להתנהגותו של מנחם בן. מצד אחד, התלכד מחנה שבו בלט אמיר פיי גוטמן, שהתייחס למנחם בעוינות רבה, ואיתו היו גם מאיה בוסקילה, כוכי מרדכי, גיא לובלצ'יק ואחרים, ומצד שני עמדו דודי מליץ, פנינה טורנה ושימי תבורי שסירבו להחרים את בן. לאחר שמשתתפי המחנה הראשון החלו להיות מודחים בידי הצופים, התערערו היחסים דווקא בתוך קבוצתו של בן. פנינה טורנה ובן ניהלו עימותים חריפים. הוא טען שהיא מקנאה במאיה בוסקילה וכינה אותה: "בורה קטנה, גמדה חנפנית, פטפטנית, וקנאית" והיא מצידה השיבה לו באומרה שהוא "זקן מכוער ופתטי". לאחר מכן הרגיז בן את פנינה טורנה בכך שהכניס בננה לחדרם, פרי שהחשיפה אליו עוררה בה מצוקה. בעקבות זאת, גם דודי מליץ, שהיה בידידות קרובה עם פנינה טורנה, התעמת עם בן.
גורם מתח מרכזי אחר בתוכנית היה בין דודי מליץ לבין מאיה בוסקילה, שבעברם היו בני זוג. מאיה בוסקילה שמרה טינה למליץ בגלל ראיון שנתן לעיתון זמן קצר קודם לתוכנית ובו חשף עליה פרטים לא מחמיאים. גם אמיר פיי גוטמן, ידידה של בוסקילה, התעמת עם מליץ בתוכנית על הסיבות להגעתם אליה. מליץ טען שזו צביעות לא להודות שמניעיו של פיי גוטמן להיכנס לתוכנית קשורים ל"קריירה המדשדשת" שלו אמיר מאוד נפגע מהדברים ובתגובה לכך לא דיבר עם מליץ כשבוע עד שמליץ התנצל בפניו. באופן כללי רמז מליץ לא פעם שחלק מדיירי הבית נגועים בצביעות.
במהלך השבוע השלישי, סבתו של גיא נפטרה והוא יצא לכמה שעות כדי לבוא להלווייתה.
במהלך העונה הוחלט להכניס לבית את הכלב "לאקי" שהופיע בכמה מן הפרסומות של מפעל הפיס, אך הוצא מן הבית לאחר מספר שעות.
שינויים באופן המשחק

בהיותה עונת VIP, העונה הייתה קצרה יותר (31 ימים), עם פחות דיירים (13 דיירים) ופחות משימות (4 משימות). ובנוסף, כל ההדחות למעט ההדחה הראשונה היו הדחות של יותר ממודח אחד (ההדחה בשבוע השני הייתה כפולה, ההדחה בשבוע השלישי הייתה כפולה גם היא וההדחה בשבוע הרביעי הייתה הדחה משולשת).
טבלת הדחות

| --- | --- |
: חסינות לדייר המעמיד
: מועמדות אוטומטית להדחה, ללא כל הסתמכות על מס' העמדות מסוימות
|  | שבוע 1 | שבוע 2 | שבוע 3 | שבוע 4 | שבוע 4 הגמר | שבוע 4 הגמר | מועמדות להדחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| דודי | כוכי דניאלה | דניאלה כוכי | אמיר מנחם | ללא הדחה | הזוכה (יום 31) | הזוכה (יום 31) | 4 |
| שימי | מאיה דניאלה | אמיר מאיה | אמיר מאיה | ללא הדחה | מקום שני (יום 31) | מקום שני (יום 31) | 2 |
| מנחם | יוסי כוכי | כוכי דניאלה | פנינה דודי | ללא הדחה | מקום שלישי (יום 31) | מקום שלישי (יום 31) | 4 |
| פנינה | מנחם עדי | מאיה אמיר | מנחם מאיה | ללא הדחה | מקום רביעי (יום 31) | מקום רביעי (יום 31) | 2 |
| קורין | מנחם שרונה | מנחם שרונה | מנחם שרונה | ללא הדחה | מקום חמישי (יום 31) | מקום חמישי (יום 31) | 1 |
| גיא | מנחם שרונה | שימי דודי | מנחם פנינה | ללא הדחה | הדחה (יום 29) | הדחה (יום 29) | 1 |
| עדי | מנחם דודי | מנחם שימי | מנחם דודי | ללא הדחה | הדחה (יום 29) | הדחה (יום 29) | 1 |
| שרונה | גיא מנחם | מנחם קורין | דודי פנינה | ללא הדחה | הדחה (יום 29) | הדחה (יום 29) | 1 |
| אמיר | מנחם שימי | שימי דודי | פנינה דודי | הדחה (יום 24) | הדחה (יום 24) | הדחה (יום 24) | 2 |
| מאיה | מנחם דודי | מנחם שימי | פנינה דודי | הדחה (יום 24) | הדחה (יום 24) | הדחה (יום 24) | 3 |
| כוכי | דודי מנחם | דודי מנחם | הדחה (יום 17) | הדחה (יום 17) | הדחה (יום 17) | הדחה (יום 17) | 1 |
| דניאלה | מנחם שימי | מנחם שימי | הדחה (יום 17) | הדחה (יום 17) | הדחה (יום 17) | הדחה (יום 17) | 1 |
| יוסי | דודי גיא | הדחה (יום 10) | הדחה (יום 10) | הדחה (יום 10) | הדחה (יום 10) | הדחה (יום 10) | 1 |

הערות: 
| רשימת מועמדים ראשונית | דודי מנחם |  |  |  |  |  |  |
| מועמדות להדחה | דודי יוסי מאיה מנחם | אמיר דניאלה דודי כוכי מאיה מנחם שימי | אמיר דודי מאיה מנחם פנינה | כל הדיירים |  |  |  |
| הדחה | יוסי | דניאלה  כוכי | מאיה  אמיר | שרונה  עדי  גיא | קורין מקום חמישי | פנינה מקום רביעי |  |
| הדחה | יוסי | דניאלה  כוכי | מאיה  אמיר | שרונה  עדי  גיא | מנחם מקום שלישי | שימי מקום שני |  |
| הדחה | יוסי | דניאלה  כוכי | מאיה  אמיר | שרונה  עדי  גיא | דודי הזוכה | דודי הזוכה |  |
↑  במסגרת משימת "צבא האח הגדול", אמיר נבחר להיות חניך תורן, וקיבל חסינות. הוא היה צריך לבחור את הדייר הכי אנטי-חברתי, הדייר הכי פחות מוכשר, ואת הדייר הכי אגואיסט, ושלושת הדיירים שיבחר יכנסו מידית לרשימת ההדחה. הוא בחר ביוסי בתור הדייר הכי אנטי-חברתי, את דודי בתור הדייר הכי פחות מוכשר, ואת מאיה בתור הדיירת הכי אגואיסטית. אל רשימת ההדחה הצטרף מנחם שקיבלו הכי הרבה העמדות להדחה.
↑  לדיירים נאמר שכל שמונת הדיירים שנשארו בבית יהיו בגמר, אבל הם לא ידעו שנשארו עוד שלוש הדחות לגמר, וששלושת ההדחות האלה יקרו שלושה ימים לפני הגמר. ההצבעה לגמר החלה שבוע לפני הגמר. בתחילת פרק ההדחה האחרון נאמר לדיירים ששלושה מהם יודחו בתום הפרק והם התבקשו לארוז את המזוודות.  לאחר ההדחות של שרונה, עדי וגיא, ההצבעה המשיכה כרגיל, רק ללא שרונה, עדי וגיא.
מספר העמדות להדחה לדייר

|  | שבוע 1 | שבוע 2 | שבוע 3 | שבוע 4 | שבוע 4 הגמר | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| דודי | 4 | 3 | 5 | — | הזוכה | 12 |
| שימי | 2 | 5 | 0 | — | מקום שני | 7 |
| מנחם | 9 | 6 | 5 | — | מקום שלישי | 20 |
| פנינה | 0 | 0 | 5 | — | מקום רביעי | 5 |
| קורין | 0 | 1 | 0 | — | מקום חמישי | 1 |
| גיא | 2 | 0 | 0 | — | הודח | 2 |
| עדי | 1 | 0 | 0 | — | הודחה | 1 |
| שרונה | 2 | 1 | 1 | — | הודחה | 4 |
| אמיר | — | 2 | 2 | הודח | הודח | 4 |
| מאיה | 1 | 2 | 2 | הודחה | הודחה | 5 |
| כוכי | 1 | 2 | הודחה | הודחה | הודחה | 3 |
| דניאלה | 2 | 2 | הודחה | הודחה | הודחה | 4 |
| יוסי | 1 | הודח | הודח | הודח | הודח | 1 |
מדרוג

| פרק | תאריך שידור מקוריישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 במרץ 2009 | 35.1% |  |
| 2 | 3 במרץ 2009 | 33.6% |  |
| 3 | 8 במרץ 2009 | 26.3% |  |
| 4 | 10 במרץ 2009 | 31.3% |  |
| 5 | 15 במרץ 2009 | 32.5% |  |
| 6 | 17 במרץ 2009 | 32.9% |  |
| 7 | 22 במרץ 2009 | 32% |  |
| 8 | 24 במרץ 2009 | 32.6% |  |
| 9 | 29 במרץ 2009 | 32% |  |
| 10 | 31 במרץ 2009 | 31.7% |  |
האחות הקטנה VIP

במהלך העונות הראשונות שודרה במקביל לשידורי האח הגדול בערוץ 2 התוכנית האחות הקטנה (או האחות הקטנה VIP במקביל לאח הגדול VIP) בערוץ ביפ בטלוויזיה בכבלים, שהציעה פרשנות סאטירית והומוריסטית לנעשה בבית האח הגדול. בניגוד לתוכניות אחרות מסוגה (דוגמת "חדר הלבשה" למרוץ למיליון ו"מהדורת השבט" להישרדות), האחות הקטנה הופקה על ידי חברת הפקה שונה מחברת ההפקה של האח הגדול (קופרמן הפקות). התוכנית, שודרה במהלך העונות: הראשונה, ה-VIP והשנייה בהגשתה של אפרת אברמוב, ושודרה שלוש פעמים בשבוע: בשתיים מהן עסקה התוכנית באירועי 48 השעות האחרונות בבית האח הגדול ולאחר מכן שודרה תוכנית לסיכום וניתוח אירועי השבוע החולף בבית האח הגדול. בכל פרק הצטרף אל אברמוב אורח, לרוב קומיקאי. האחות הקטנה זכתה להתייחסות תקשורתית בזכות עצמה. בשתי העונות הראשונות שלה שימשה ככלי במאבק שהתנהל בין זכייניות ערוץ 2, שידורי קשת (שהיא גם הבעלים של ערוץ ביפ) ורשת, על רקע עלייתה של התוכנית שבוע סוף! ברשת, שנתפסה על ידי שידורי קשת כחיקוי הפורמט של ארץ נהדרת. תוכנית סיכום השבוע של האחות הקטנה, ששודרה בערוץ ביפ בעונתה הראשונה בשישי בערב מול שבוע סוף! בערוץ 2, הצליחה למשוך צופים רבים, בהתחשב בכך ששודרה בערוץ נישה, ונגסה באחוזי הצפייה של "שבוע סוף!". "האחות הקטנה" לא שבה ללוות את העונה השלישית של "האח הגדול", מאחר ששידורי ערוץ ביפ הסתיימו בסמוך לתחילת העונה.
ביאורים

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
הערות שוליים

↑  VIP הם ראשי תיבות של Very Important Person (בעברית: אדם חשוב מאוד)
↑  קרן נתנזון, מעתה אמרו: "האח הגדול VIP", באתר ynet, 1 בפברואר 2009
↑  לי-אור אברבך, 80 אלף מנויים לערוץ האח הגדול, באתר nrg‏, 4 במרץ 2009
↑  לי-אור אברבך, הכלב לאקי יצא מבית האח הגדול, באתר nrg‏, 11 במרץ 2009
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: תיראו מי כאן, באתר וואלה, 2 במרץ 2009
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: מה חשבתם?, באתר וואלה, 4 במרץ 2009
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: חייל, שפר הופעתך!, באתר וואלה, 9 במרץ 2009
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: כמה יוסי?, באתר וואלה, 11 במרץ 2009
↑  רייטינג יומי: הישרדות, באתר וואלה, 16 במרץ 2009
↑  ענת קם‏, רייטינג יומי: ערוץ 10 מחפש את המחר, באתר וואלה, 18 במרץ 2009
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: נרוץ, נרדוף, נשיגה, באתר וואלה, 23 במרץ 2009
↑  רייטינג יומי: לא פופולרי ומשעמם, באתר וואלה
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: קול דודי, באתר וואלה, 1 באפריל 2009
↑  ניר קיפניס, ‏אחות לנו קטנה, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2009
↑  גילי איזיקוביץ, אפרת אברמוב: זאת הקטנה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2009
סמליל התוכנית
אזור תעשייה ניצני שלום

מצפה
רמון
מצפה
רמון
אזור התעשייה ניצני שלום (נקרא גם אזור תעשייה מסילה) הוא אזור תעשייה הממוקם בין כביש 6 לעיר טולכרם, בסמוך למחלף ניצני עוז, ובצמידות לגדר ההפרדה. אזור התעשייה הוקם בשנת 1985 ועובדים בו כ-600 פועלים פלסטינים במפעלים ישראלים.
אזור התעשייה נמצא ממזרח לגדר ההפרדה ולקו הירוק וגדר נוספת מפרידה בינו לבין העיר טול כרם. למתחם כניסה ממערב המיועדת לישראלים, וכניסה ממזרח המיועדת לפלסטינים.
כבשאר שטחי יהודה ושומרון, חוקי העבודה של ישראל אינם חלים במקום (אלא אם הוסכם אחרת, במפורש או במשתמע). פועלים פלסטינים שעבדו במקום התלוננו על תנאי עבודה גרועים, שכר מתחת לשכר המינימום, רשלנות מצד המעסיקים שמובילה לתאונות עבודה והזנחה של נפגעי תאונות עבודה.
בשטח מתחם אזור התעשייה שוכנים שרידי מבני תחנת הרכבת טול כרם, שפעלה ממלחמת העולם הראשונה ועד 1948, והייתה נקודת מעבר בין מסילת השומרון למסילה המזרחית (שפעלו ברוחב פסים שונים).
היסטוריה

בתחילת אירועי האינתיפאדה השנייה נשרף כליל אזור התעשייה, אך שוקם לאחר מכן. באוגוסט 2002 נרצח במקום עובד ישראלי ממושב עולש שעבד באזור התעשייה. באפריל 2008 נרצחו קצין הביטחון של אזור התעשייה ומאבטח נוסף בפיגוע ירי.
בראשית העשור השני של המאה ה־21 הועבר שטח אזור התעשייה לתחומה המוניציפלי של מועצה אזורית שומרון בצו אלוף. עם זאת, המועצה אינה מספקת שירותים מוניציפליים במקום ואינה גובה ארנונה.
הערות שוליים

↑  איתי רום, ‏הגרסה התעשייתית של המאחזים הבלתי-חוקיים בשטחים, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2009
1 2  גדי אלגזי, כובשים, מתנחלים, מנצלים, באתר "העוקץ", 20 באוקטובר 2010
↑  סימון קורקוס, מה קוראים ההולנדים, באתר הארץ, 12 באפריל 2007
↑  שני לדני נכפת ונורה בראשו מטווח קרוב, באתר ynet, 1 באוגוסט 2002
↑  רענן בן צור ואפרת וייס, 2 הרוגים בפיגוע ירי באזור התעשייה ליד ניצני עוז, באתר ynet, 25 באפריל 2008
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
יפרח חביב

| --- | --- |

 לידה:  9 ביולי 1930 תל אביב 
 פטירה:  13 ביוני 2017 (בגיל 86) קיבוץ בית קשת 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופר ומורה
 
יפרח חביב (י"ז בתמוז תר"ץ, 13 ביולי 1930 - י"ח בסיון תשע"ז, 12 ביוני 2017) היה סופר ילדים עברי, מורה ומחנך ישראלי.
ביוגרפיה

יפרח חביב נולד בתל אביב, וכשהיה כבן שלוש עברה המשפחה למושב גיבתון, והתפרנסה מחקלאות. במושב גיבתון גדל ולמד, ואת לימודי התיכון שלו השלים בקיבוץ הסמוך קבוצת שילר ובבית ספר תיכון ברחובות. כשהיה כבן 18 התנדב לפלמ"ח ושירת במלחמת העצמאות כחובש קרבי בחטיבת יפתח של הפלמ"ח.
בתום המלחמה יצא עם חבריו להכשרה בקיבוץ חולתה, ובתום ההכשרה הצטרף עם חבריו לקיבוץ בית קשת שבגליל התחתון המזרחי. יפרח חביב יצא לסמינר "אורנים", ללמודי הוראה, ובשנת 1953 חזר לבית קשת כמורה. הוא עבד שנים רבות כמורה ומחנך, גם בקיבוצו וגם בבית הספר החקלאי כדורי הסמוך, וכן בבית הספר החקלאי של נהלל.
יפרח חביב כותב כל ימיו סיפורים ורשימות לילדים ולנוער. סיפורו הראשון יצא לאור כבר בשנת 1947, בהיות בן 17. הסיפור הודפס בעיתון הנוער "במבחן". נושאי כתיבתו של יפרח חביב הם החיים בקיבוץ ובמושב, חיי החיילים הצעירים ששירתו בפלמ"ח, וכן סיפורי מקום וסיפורי עם. חלק מהסיפורים הללו מתרחשים על רקע נופי הגליל התחתון, על שרידי מבצריו, ואגדות גיבוריו. וחלקם הם עיבודים של סיפורי עם ממקומות שונים. סיפורים רבים מפרי עטו התפרסמו בעיתון הילדים משמר לילדים.
במלאת 20 שנה להקמת קיבוץ בית קשת, ערך וקריין חביב סרט מיוחד, המתאר את חייו האישיים ואת חיי היום-יום בקיבוץ
נפטר בבית קשת בגיל 87, והובא למנוחות בבית העלמין של הקיבוץ.
אחיו הצעיר של יפרח חביב הוא סופר הילדים מעוז חביב (נולד ב-1941 במושב גבתון).
מספרי הילדים של יפרח חביב

אדוני ראש העיר, סיפור של נער שהיה לראש עיר, תל אביב תשל"ח 1978.
איזוטופ AG83, עיצוב העטיפה ואיורים - יעל חביב, כפר תבור 1995.
בן השולטן, ציירה מיסה רוסק, תל אביב 1974.
בקעה זו ונערים אלה, ספר הזיכרון לחללי יבנאל, יבנאל 1967.
גשמיאלון, לילדים קטנים, כתר ירושלים, 1985.
דודיק, ציורים יורם קליינר, מסדה רמת גן 1974.
הדסים בקנה, סיפורים, ציורים יורם נאמן, תל אביב.
הזקן שהדליק מדורות, על יצחק שדה, מבחר רישומי-התקופה, מאת אריה נבון, הביא לדפוס חיים פלג, ספרית פועלים, תל אביב תשל"ג 1973.
החצב, את הסיפור הזה סיפר יפרח חביב, את הציורים צייר ז’קו, תל אביב הקיבוץ המאוחד, תשי"ח 1958.
טבעת הקסם בגולני, י"ב סיפורי עם, ערכה והוסיפה הערות עדנה היכל, הקיבוץ המאוחד תל אביב 1990.
יום אחד בחייו של תנצ’יק, ציורים - נורית יובל, מסדה רמת גן 1972.
יחד כל הדרך, כפר תבור 1992.
מוטקה חזר הביתה, תל אביב תשל"ג 1973.
מיומנו של איש הכשרה, מאת יפרח חביב, ערך הדס עפרת, ירושלים תשל"ח 1978.
מעשה בתרנגולי הודו, צייר יורם קליינר, תל אביב 1964.
המפוחית ועוד סיפורים, ירושלים ניומן תשכ"ו 1966.
ניצח האדם טנק, סיפורים, ציורים - איה שמואלי, תל אביב יבנה תש"ל 1970.
פעמון הקיבוץ, סיפורים, ציורים אריה גלזר, תל אביב יבנה תשל"ד 1974.
הפיל של אילנה, ציורים מייקי קלוגמן, ספרית פועלים תל אביב 1986.
הערות שוליים

↑  הסרט שערך וקריין - "בית קשת" עשרים שנה למרגלות התבור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280978405171  BnF: cb127818311 (data)  ISNI: 0000 0000 7694 5685  LCCN: n86072138  SUDOC: 120737922  VIAF: 40857857   WorldCat (עם VIAF): 40857857
באב אל-ואד (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע שושנה דמארי
 יצא לאור:  1949 
 סוגה:  זמר עברי, שיר מלחמה 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  חיים גורי 
 לחן:  שמואל פרשקו 
 ביצועים מאוחרים:  יפה ירקוני,  יהורם גאון
 
באב אל וואד הוא שיר עברי שכתב המשורר חיים גורי כשיר זיכרון ללוחמים שלחמו על פריצת הדרך לירושלים במלחמת העצמאות ולאנשי השיירות שניסו להגיע אליה. שמו הוא השם הערבי של שער הגיא שהיווה את המכשול בדרך אליה. הוא נכתב בשנת ה'תש"ט (1949), תוך כדי המלחמה, ואף הולחן אז על ידי שמואל פרשקו (בן שלמה).
רקע

בתקופת מלחמת העצמאות, כמו גם עד אליה, הייתה ירושלים תלויה באופן מוחלט באספקה חיצונית, שהגיעה בעיקר מאזור תל אביב. עם פרוץ מלחמת העצמאות מיד לאחר החלטת האו"ם בכ"ט בנובמבר על תוכנית החלוקה, הבינו ערביי האזור שבכדי להכניע את ירושלים עליהם ליצור מצור סביבה ולמנוע הכנסת אספקה חיונית, והיות שירושלים מוקפת מכל רוחותיה בכפרים ערביים החולשים על כל פתחיה הדבר היה אפשרי עבורם בקלות. במיוחד היה הדבר קל בדרך הישירה ממישור החוף אל ירושלים, הואיל ובמעברה בשער הגיא נעשית הדרך צרה ושרויה לאורך ששה קילומטרים בעמק שבין רכסי הרים המתנשאים משני צידיה וחולשים עליה. המערכה על הדרך לירושלים הייתה מהקשות ביותר במלחמה, וקרוב לשליש מחללי מלחמת העצמאות נפלו בקרבות על ירושלים או בסביבותיה. חיים גורי עצמו היה לוחם בפלמ"ח, וחבריו היו מהנופלים בקרבות אלו.
השיר

המסר המרכזי של השיר הוא הערך של זיכרון החברים שנפלו בקרבות על הדרך לירושלים. כמו שניכר בפזמון ובשורות הסיום של השיר
באב אל ואד, לנצח זכור נא את שמותינו... זה אשר ילך בדרך שהלכנו, אל ישכח אותנו, אותנו באב אל-ואד.
השיר ערוך כעמידה של המשורר במקום שבו נערכו הקרבות המרים והעלאת הזכרונות. בבית הראשון הוא מתאר את עצמו כניצב בשער הגיא, על הדרך העולה לירושלים, כאשר במרחק ממנו שוכן הכפר הערבי בית מחסיר. כפר זה היווה משכן לכנופיות ערביות ופלוגות הלגיון הערבי שהיו יוצאות לתקוף את מוצבי הפלמ"ח, ואשר צלפיו טיווחו את שיירות האספקה לעיר הנצורה. בבית השני מתוארים הקרבות המייגעים, אשר הודות להם "פה שוכנים ביחד עצב ותפארת" – עצב על הנופלים והפגיעות לצד תפארת הגבורה והניצחון.
הצפת הזכרונות מביאה אותו אל הבית השלישי, ההיזכרות בדמויותיהם של הנופלים: "ואני זוכר אותם אחד אחד"; בקרבות שנערכו כתף אל כתף: "כאן לחמנו יחד על צוקים וטרש"; וברעות שביניהם: "כאן היינו יחד משפחה אחת". השיר מסתיים בתיאור אופטימי של ימים יפים ופורחים ומצווה על ההולך בדרך הפסטורלית לא לשכוח את שהיה: "יום אביב יבוא ורקפות תפרחנה, אודם כלנית בהר ובמורד. זה אשר ילך בדרך שהלכנו אל ישכח אותנו, אותנו באב אל וואד".
הפזמון החוזר מדגיש את התחינה לזכור לנצח את שמות הנופלים, תוך תיאור של הדממה המעיקה לאחר הפסדים בקרבות; הנופלים מוטלים בצדי הדרך, ולצידם שלדי הברזל, המשוריינים שנפגעו ונשרפו בקרבות – דוממים.
ביצועים

השיר בוצע לראשונה ב-1949 בידי שושנה דמארי. אחריה שרה אותו יפה ירקוני בהופעתה הראשונה ללא מדים, אך פרסומו הרב בא לו בזכות אלבום שירי מלחמת העצמאות שהקליטה יפה ירקוני אשר נשא את שמו של השיר. בראש השער של חוברת השיר נמצאת הקדשה במילים "מקדש ללוחמי שער־הגיא, אותם ניתן לפרש גם כ"מוקדש" בכתיב חסר וגם כמקדש. השיר, לצד שיר הרעות (גם הוא של חיים גורי), הפכו לשניים מן שירים המזוהים ביותר עם מלחמת העצמאות.
נוסף על ירקוני ודמארי, השיר ידוע גם בביצועיהם של יהורם גאון, יזהר כהן, בעז שרעבי ושלמה גרוניך.
להקת הבילויים פתחה את אלבומה השני ״שכול וכישלון״ עם שיר בשם ״באב אל וואד 38/א״. פזמון השיר משלב את באב אל וואד עם סע לאט של אריק איינשטיין.
הפרסום הראשון בדפוס של השיר היה בשבועון "קולנוע" של 27 באפריל 1950. השבועון נהג לפרסם מדי שבוע מילים וגם לחן של פזמונים ישראליים וזרים לצד מידע על סרטים הוליוודיים ותקצירי סרטים, רובם זניחים לחלוטין ונשכחו לתמיד. שיר זה היה אחד מכמה בודדים שלא היו זניחים. השיר כבר היה ידוע אז לכל בעל-פה מהביצועים הקוליים השונים של יפה ירקוני ושושנה דמארי, אבל זאת הפעם הראשונה שבה אפשר היה לקרוא אותו.
חבר (הלכה)

חבר הוא כינוי תלמודי לאדם שקיבל על עצמו חומרות מסוימות בעיקר בענייני תרומות ומעשרות, וטומאה וטהרה, הנקראות בלשון התלמוד "דברי חברות".
גם אשה יכולה לקבל על עצמה חומרות אלו ולהיקרא "חברה".
את "דברי החברות" יש לקבל בפני שלושה חברים, חוץ מזקן היושב בישיבה, ונחלקו אבא שאול וחכמים האם גם תלמיד חכם צריך לקבל בפני שלושה חברים.
טומאה וטהרה

המשנה מביאה את רשימת הדברים עליהם צריך להתחייב אדם בדיני טומאה וטהרה כדי להיקרא חבר:
אינו מוכר לעם הארץ לח ויבש - אינו מוכר לו מאכלים לחים או יבשים מכיוון שעם הארץ יטמאם.
אינו לוקח ממנו לח - וקונה ממנו רק פירות יבשים שלא הוכשרו לקבל טומאה ובוודאי טהורים.
ואינו מתארח אצל עם הארץ - אינו נכנס כלל לבית של עם הארץ כדי שלא יטמא.
ולא מארחו אצלו בכסותו - וכשמארח עם הארץ בביתו, לא נותן לו להכניס לשם את בגדיו הנחשבים לטמאים.
אוכל חולין בטהרה - מתייחס לפירות חולין כאל אוכל קדוש, שאסור לטמאו ואסור לאכלו בטומאה
תרומות ומעשרות

המקבל עליו דברי חברות נחשב גם לנאמן על המעשרות, ועליו להקפיד על:
עישור כל הפירות שקונה מעם הארץ, אפילו כאשר בכוונתו למכרן.
עישור פירות שדותיו שהוא מוכר לאחרים.
שלא לאכול כלל אצל אנשים שאינם חברים.
החבר בקהילות אשכנז

בקהילות אשכנז נהגו רבני הקהילות להעניק תואר חבר כאות כבוד והערכה לציון היות נושא התואר אדם ירא שמים אשר נשא בעול הציבור במסגרת הקהילה. מקור התואר במעלת החברות אשר נהגה בתקופת המשנה.
ישנן עדויות לשימוש בתואר החבר באשכנז כבר בתקופת הראשונים. בשו"ת מהר"י ווייל מתוארת הענשת אחד מחברי הקהילה שסרח, ובין העונשים שהושתו עליו הוסר תואר החבר שנשא:
ואל יקרא שמך עוד החבר רבי זמלין כי אם זמלין כאחד מן הריקים. וכן לס"ת אל יקראוך החבר אלא שמואל בר' מנחם וימחה שמך מלקרותך רבי.
המלומד הנוצרי אולוף גרהרד טיכסן פרסם בספרו תעודה שבה הוסמך לתואר "חבר". אם לא מדובר בזיוף, זהו המקרה היחיד הידוע שבו הוענק התואר לאדם שאינו יהודי.
דינים ומושגים נוספים

אשת חבר כחבר – אשתו של החבר, שווה בדיניה לחבר עצמו, ונאמנת על כל מה שהחבר נאמן. כמו כן דין זה נאמר גם לעניין כיבודים של תלמידי חכמים, כמו קימה והידור וכו', שגם בזה מתייחסים אל אשת הרב כעומדת במקום בעלה.
חבר אין צריך התראה – אדם העומד לבצע עבירה מוזהר על ידי אחרים כי הדבר אסור, ועליו לחדול ממנו וכי הוא עלול להיענש. ההתראה היא תנאי הכרחי בהלכה על מנת להביא לחיוב פורמלי בעונש גופני, אך אדם שקיבל על עצמו דברי חברות, נענש על פי עדים גם ללא שנתקיימה בו התראה.
ירושלים עושה כל ישראל חברים – בירושלים בימי העלייה לרגל הועלו כל הבאים בשערי העיר למעמד של חברים, וכך הופקעה טומאתם של עמי הארץ ששהו בירושלים בימי הרגל. המטרה הייתה לאפשר לכל העם לעלות לרגל, להשתתף בטקסי החגים ולמנוע חציצה בין חברים ופרושים לאנשים שאינם מקפידים על ענייני טהרה כמוהם.
חברותא – לימוד התורה עם חבר.