stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטון

| --- | --- |

 
 מולקולת אצטון
 שם סיסטמטי:  Propan-2-one
 שמות נוספים:  Dimethyl ketone, Propanone, 2-Propanone
 כתיב כימי:  C₃H₆O 
 מסה מולרית:  58.08 גרם/מול
 מראה:  נוזל שקוף
 מספר CAS:  67-64-1
 צפיפות:  0.791 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  נוזל
 מסיסות:  מסיס במים
 טמפרטורת היתוך:  -95 °C   178.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  56 °C   329.15 K
 מקדם שבירה:  1.359
 חומציות:  19.16±0.04
 נקודת הבזק:  -17 °C   256.15 K
 נקודת התלקחות:  465 °C   738.15 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  −216.50 קילוג'ול למול
 LD50:  3,000 מ"ג לק"ג
 
אצֵטוֹן (Acetone) הוא תרכובת אורגנית פשוטה. אצטון הוא הקטון הפשוט ביותר; נוסחתו היא C3H6O ושמו הכימי הוא 2-פרופאנון (Propanone).
זהו נוזל חסר צבע ובעל ריח חריף אופייני בטמפרטורת החדר (25°C), המתלקח בקלות. נקודת קפיאתו היא 95.4- ונקודת הרתיחה היא 56.53 מעלות צלזיוס. הוא מתמוסס בקלות בין השאר במים, אתר וכוהל ומשמש בעצמו כממס חשוב.
השימוש הרווח באצטון בחיי היום יום הוא כרכיב הפעיל במסיר לק ציפורניים, אך משתמשים בו גם בייצור פלסטיק, סיבים, תרופות, חומרי נפץ, מחיקת כתב ועוד.
הראשון שגילה תהליך ייצור תעשייתי יעיל לאצטון היה חיים ויצמן, לימים נשיאה הראשון של מדינת ישראל, שניהל את מעבדות האדמירליות הבריטית בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הוא השתמש בחיידק Clostridium acetobutylicum, אשר בתהליך תסיסה מפרק עמילן ל-1-בוטנול ואצטון. האצטון שהופק היה ממס קריטי לייצור חומר הנפץ ההודף קורדיט - תערובת של ניטרוגליצרין, ניטרוצלולוזה ווזלין ולניצחון בריטניה ובעלות בריתה.
בביולוגיה

כאחד מגופי הקטון, כמויות זעירות של אצטון נמצאות באופן תקין בשתן ובדם. כמויות גדולות של גופי קטון בדם ובשתן מעידות על רעב או מצב סוכרתי (היפרגליקמיה) חריף; לנשיפתו של החולה יש ריח פירות מובהק הנגרם (בין היתר) בשל האצטון העודף בגופו הנוצר בפירוק שומנים וחלבונים.
באופן טבעי נמצא האצטון בצמחים וגזים וולקניים. בזיקוק של עץ, תאית וסוכר ניתן לקבל אצטון בתהליך של זיקוק שניוני.
בתעשייה

שימוש תעשייתי חשוב באצטון הוא בתגובתו עם פנול, המייצרת ביספנול A. חומר זה הוא רכיב בפולימרים חשובים רבים כפוליקרבונט, פוליאוריתן ושרפים אפוקסיים. אצטון גם נמצא בשימוש נרחב לתובלה של אצטילן: כלים המכילים ספוג ממולאים באצטון ולאחריו אצטילן אשר נמס בו. ליטר אחד של אצטון ממיס כ־250 ליטר של אצטילן.
אצטון הוא הרכיב החשוב (ולעיתים היחיד) של מסיר לק לציפורניים, בהיותו ממס יעיל של פולימרים ותרכובות פלסטיק מסוימות.
השפעות בריאותיות

חשיפה ישירה במגע לאצטון עלולה לגרום לגירוי אך לא נמצאו ראיות חזקות להשפעות בריאותיות ארוכות טווח לחשיפה לאצטון. רמת הרעילות שלו נמוכה ביותר (LD50 של 3,000 מיליגרם לק"ג) ומבחינה טוקסיקולוגית הוא נחשב כ"לא רעיל כלל".
בוץ' אוטר

בוץ' אוטר (באנגלית: Clement Leroy "Butch" Otter; נולד ב-3 במאי 1942 כ"קלמנט אוטר") הוא פוליטיקאי אמריקאי ומושל איידהו ה-32. כיהן כסגן מושל איידהו בין השנים 2001–1987 ונציג איידהו בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 2007-2001.
ביוגרפיה

אוטר נולד בעיירה קולדוול שבאיידהו. הוא קיבל את הכינוי בוץ' כשהיה תלמיד בבית ספר תיכון. ב-1967 סיים תואר ראשון במדע המדינה מקולג' איידהו. שירת במשמר הלאומי של איידהו בין השנים 1973–1968.
אוטר נבחר לבית הנבחרים של איידהו בשנת 1972. הוא נבחר מחדש ב-1974 וב-1976.
לאחר בחירתו של רונלד רייגן לתפקיד נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980, הוא מונה לעמוד בראש הכוח המשימה של הממשל על היוזמה הפרטית הבינלאומית ובראשות הוועדה המייעצת לחקלאי של הבנק העולמי.
בשנת 1986, חזר אוטר לפוליטיקה ונבחר לתפקיד סגן המושל של איידהו, והושבע לתפקיד ב-5 בינואר 1987. הוא נבחר מחדש ב-1988, 1990, וב־1994. הוא שירת תחת שלושה מושלים שונים. בשנת 1991, כאשר הסנאט של איידהו נחלק בין 21 רפובליקנים ו-21 דמוקרטים, קולו של אוטר שמר את הסנאט תחת שליטה של המפלגה הרפובליקנית. אוטר עזב באמצע כהונתו את התפקיד שבו כיהן 14 שנים ב-3 בינואר 2001 ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג איידהו. הוא סגן המושל שכיהן הכי הרבה שנים בהיסטוריה איידהו.
ב-7 בנובמבר 2006 נבחר למושל איידהו והושבע לתפקיד ב-1 בינואר 2007. הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות ב-2010 וב-2014. ב-6 בינואר 2019 סיים את תפקידו.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הודיע על תמיכה במועמד הרפובליקני ג'ון קייסיק.
הערות שוליים

↑  בוץ' אוטר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2006135268  US Congress: O000166  VIAF: 12074364   WorldCat (עם VIAF): 12074364
בטאם

| --- | --- |
סמל בטאםסמל בטאם

קו הרקיע של העיר
 מדינה:  אינדונזיה אינדונזיה
 מחוז:  איי ריאו
 תאריך ייסוד:  18 בדצמבר 1829 
 שטח:  960.3 קמ"ר
 גובה:  38 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,196,396 (2020)
  ‑ צפיפות:  1,246 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  1°07′48″N 104°03′11″E﻿ / ﻿1.13°N 104.05305555556°E﻿ / 1.13; 104.05305555556 
 אזור זמן:  UTC +7
 אתר העיר בטאם
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אינדונזיה מוגדלת) ג'קרטה נוסאנטארה סורבאיה מדן מקאסאר פונטיאנאק ג'איאפורה מ האוקיינוס ההודי האוקיינוס השקט מלזיה פבטאם(למפת אינדונזיה רגילה) ג'קרטה נוסאנטארה סורבאיה מדן מקאסאר פונטיאנאק ג'איאפורה מ האוקיינוס ההודי האוקיינוס השקט מלזיה פבטאם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בטאם (באינדונזית: Batam) היא העיר הגדולה ביותר במחוז איי ריאו שבאינדונזיה. בטאם נחשבת למרכז תעשייתי ותחבורתי חשוב ומשגשג ומהווה חלק מאזור סחר ימי חופשי. העיר חשובה במיוחד בהקשר הכלכלי ביחסים עם סינגפור, זאת מכיוון שהיא ממוקמת כ-20 קילומטרים מהחוף הדרומי של סינגפור.
היסטוריה

התיעוד הראשון להתיישבות באזור הוא משנת 231. קבוצת האיים שימשה כשדה קרבות של המקומיים כנגד פולשים פורטוגל במאה ה-16.
ההתיישבות המודרנית צמחה בשנות ה-70 של המאה ה-20, כשממשל זיהה את הפוטנציאל הכלכלי לאור היקרבה עם סינגפור. עם התפתחותו המהירה של האי, ההתיישבות הפכה עד מהרה לעיר.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בבטאם כ-1.196 מיליון תושבים, לעומת כ-1.185 מיליון תושבים במפקד משנת 2015, 944,285 תושבים במפקד משנת 2010 ו-616,088 תושבים במפקד משנת 2005. אומנם בתחילת המאה ה-21 בטאם הייתה העיר הצומחת ביותר באינדונזיה (עם גידול של 11% בשנה), אך בשנת 2017 פקד אותה משבר כלכלי חמור.
אסלאם הוא דת הרוב בבטאם, והדתות הנפוצות שלאחר מכן הן נצרות, בודהיזם והינדואיזם..עיקר המוסלמים הם ג'אווניסים. רוב האוכלוסייה הסינית היא בודהיסטית.
אינדונזית היא השפה הנפוצה העיר. השפות הנוספות המדוברות בעיר הן מלאית מקומית, ג'אווה ודיאלקטים אתניים סיניים.
כלכלה

בטאם נחשבת למרכז תעשייתי חשוב. מהענפין הבולטים בעיר ניתן למנות את בניית הספינות וייצור אלקטרוניקה. בהיותה ממוקמת קרוב לנמלים של סינגפור, המסחר בעיר משגשג. מאז 2006 לבטאם יש אזור סחר חופשי בשיתוף סינגפור.
הערות שוליים

↑  Indonesia: Riau Islands Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  Richardson, Michael (3 באוגוסט 1991). "In Today's Booming Asia, Business Knows No Boundaries". The New York Times. ארכיון מ-24 באוקטובר 2020. נבדק ב-22 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Indonesia-Malaysia-Thailand Growth Triangle (IMT-GT)". imtgt.org. ארכיון מ-27 במאי 2021. נבדק ב-22 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Country Information – Indonesia-Malaysia-Thailand Growth Triangle (IMT-GT)". imtgt.org. ארכיון מ-23 במאי 2021. נבדק ב-22 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pulau Batam Dihuni Orang Selat Sejak 231 Masehi". Tribun Batam (באינדונזית). 2012-12-18. ארכיון מ-18 בדצמבר 2018. נבדק ב-2018-12-18. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Firman, Tommy (12 במאי 2012). "Urbanization and urban development patterns". The Jarkata Post. ארכיון מ-14 בפברואר 2021. נבדק ב-11 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Post, The Jakarta. "Batam economy in a state of emergency, mayor says". thejakartapost.com. ארכיון מ-23 במאי 2021. נבדק ב-17 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Teo, Laurel (19 במאי 2007). "Indon SEZ rules ready by end-May; Setting of a deadline likely to please potential investors". The Business Times Singapore. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 444cf55d-19f8-4dd4-bfdc-a3881fca7053
אקוויפר החרמון

במדינת ישראל, אקוויפר החרמון הוא אקוויפר (שכבת סלע המכילה מים) המצוי בתוך שכבות סלע הגיר שמהן בנוי הר החרמון. אזור החרמון הוא העשיר ביותר במשקעים בישראל, ובכל שנה הוא מתכסה בשלג. המים מחלחלים דרך הסדקים שבגיר ונובעים בשולי החרמון, בסוריה במזרח ובישראל במערב, וכן במעיינות של הנחלים דן, שניר, ובניאס בדרום. מעיינות אלה הם המקורות המרכזיים של נהר הירדן, והם מזרימים מדי שנה כ-500 מלמ"ק מים אל הכנרת.
ראו גם

אקוויפר ההר
אקוויפר החוף
| גאולוגיה של ישראל |
| --- | --- | --- |
| כללי | הבקע הסורי-אפריקני • הלוח הלבנטיני • הקשת הסורית • אגם עובדיה • ימת הלשון • מצוק ההעתקים |  |
| צפון | גאולוגיה של הכרמל • גאולוגיה של הגולן • שדה א-שמה • שקע הבזלת של דלתון • אקוויפר החרמון • הר הגלבוע • קרן עין גב • מחצבות חפציבה • פארק הסלעים |  |
| מרכז | אקוויפר ההר • אקוויפר החוף • בורג' אל-מלח • חמאם אל-מליח  • מדבר יהודה |  |
| דרום | מכתשים בנגב • קיר האמוניטים • קניון באר שבע-עזה • בקעת תמנע • הקניון האדום • הרי אילת • השילד הערבו-נובי • לשון ים המלח |  |
לערכים נוספים
ערך זה הוא קצרמרבנושא גופי מים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוץ

בוץ יבש
תאו אפריקני מתפלש בבוץ
ילדים משחקים בבוץ
בֹּץ הוא תערובת נוזלית או חצי נוזלית של מים עם אבק, חרס וחומרים אחרים הנמצאים באדמה.
בוץ מאדמת ביצה מיובשת מכיל יותר רקבובית. בוץ ארעי מכיל יותר חול.
הבוץ מהווה מקור מידע לחקר כדור הארץ ועברו. מרבצי בוץ עתיקים שהתקשו בעבר הרחוק, אוצרים בתוכם שכבות גאולוגיות, וכן מאובנים, המהווים עדות לתקופות רחוקות בהיסטוריה של כדור הארץ.
הבוץ מהווה בית גידול למספר רב של בעלי חיים, כמו תולעים, חלזונות, צפרדעים, צדפות, סרטנים. בעלי חיים אחרים, כמו חזירים ופילים, מתרחצים בבוץ כדי לצנן את עורם ולהגן על עצמם מפני חום השמש.
שימושים נפוצים

בנייה בבוץ
בוץ שבו ריכוז גבוה של מינרלים ומלחים משמש בטיפולים רפואיים למחלות עור ומפרקים
מוצרי קוסמטיקה
היאבקות בוץ
ראו גם

ביצה (סביבה טבעית)
בוגדאן פילוב

חתימתו של פילוב על פרוטוקול ההצטרפות להסכם התלת-צדדי
פרופסור בוגדאן דימיטרוב פילוב (בבולגרית: Богдан Димитров Филов;‏ 10 באפריל 1883, סטארה זאגורה, רומליה המזרחית, האימפריה העות'מאנית – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה), היה פוליטיקאי, היסטוריון וארכאולוג בולגרי, אשר כיהן כראש ממשלת בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה. בתקופת כהונתו הצטרפה בולגריה להסכם התלת-צדדי שהפך את הממלכה לבעלת בריתה של גרמניה הנאצית, גורשו 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה אל מחנות ההשמדה ונכשל ניסיון גירושם של 48,000 יהודי "בולגריה הישנה" למחנות אלו.
ראשית חייו

פילוב סיים בית ספר תיכון בסטארה זאגורה ויצא ללימודי היסטוריה וארכאולוגיה בפרייבורג ובלייפציג. ב-1905 השלים את עבודת הדוקטורט באוניברסיטת וירצבורג וב-1906 החל לעבוד במוזיאון הלאומי לארכאולוגיה בסופיה. בין 1907 ל-1909 למד בבון, בפריז וברומא נומיסמטיקה וארכאולוגיה. בין 1910 ל-1920 ניהל את המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ובמקביל השתתף במספר משלחות שביצעו חפירות ארכאולוגיות בבולגריה. ב-1920 קיבל תואר פרופסור לארכאולוגיה ותולדות האמנות מאוניברסיטת סופיה והיה דקאן הפקולטה לארכאולוגיה. ב-1937 נבחר פילוב לתפקיד יושב ראש האקדמיה הלאומית הבולגרית למדעים. פילוב היה אנטישמי מוצהר, גרמנופיל ויצר קשרים רבים בחוגי אקדמיה וממשל גרמנים.
כהונת ראש הממשלה

פילוב כיהן כשר החינוך בממשלתו של גאורגי קיוסאיבנוב, לאחר שמפלגת השלטון זכתה ב-140 מתוך 160 מושבים בפרלמנט. בפברואר 1940 התפטר קיוסאיבנוב בלחץ המלך בוריס ה-3. ב-15 בפברואר 1940 מונה פילוב לתפקיד ראש הממשלה. פילוב היה מלוכן, נחשב נאמנו של המלך בוריס השלישי ובהתאם לקו שהתווה המלך נקט צעדי התקרבות לגרמניה הנאצית. ב-7 בספטמבר, בעקבות חתימת הסכם קראיובה, מסרה ממלכת רומניה לבולגריה את חבל דרום דוברוג'ה, אותו איבדו הבולגרים במסגרת חוזה ניי שסיים את מלחמת העולם הראשונה. ב-14 בפברואר 1941 חתמה בולגריה על הסכם אי התקפה עם מדינות הציר וב-1 במרץ חתם פילוב בווינה על הצטרפות הבולגרים להסכם התלת-צדדי.
עוד במהלך טקס החתימה נכנס הוורמאכט ללא קרב לשטח בולגריה ובהמשך השתמש בה כבסיס יציאה לכיבוש ממלכת יוון ויוגוסלביה. מדיניותו של המלך בוריס כפי שיושמה על ידי פילוב, הייתה תמיכה במדינות הציר תוך הימנעות מעירובו בפועל של הצבא הבולגרי בלחימה. באוגוסט 1943 נפטר המלך בוריס השלישי ולשלטון עלה סימאון השני בן ה-6. בשל גילו הצעיר של המלך, מונתה מועצת עוצרים אשר פילוב היה אחד מחבריה. בעקבות מינויו התפטר פילוב מראשות הממשלה ודוברי בוז'ילוב מונה במקומו.
רדיפת יהודי הממלכה > חקיקה אנטי-יהודית

בנובמבר 1940 הגיש פילוב לאישור הפרלמנט את החוק להגנת האומה שדמה במתכונתו לחוקי נירנברג. נציגי ההקונסיסטוריה היהודית של בולגריה נועדו עמו והוא ציין בפניהם שהיהודים הם נטע זר בבולגריה ויוטלו עליהם מגבלות. ב-26 בינואר 1941 אושר החוק בפרלמנט הבולגרי. ב-1 במאי 1941 פרסמה הממשלה הבולגרית צו המורה לכל הגברים היהודים בגילאי 20 עד 40 להתייצב לעבודות כפייה. ביולי 1942 הגיש פילוב לפרלמנט הבולגרי הצעת החוק המאפשרת לממשלה הבולגרית לאחוז בכל האמצעים העומדים לרשותה כדי לפתור את "בעיית היהודים" בממלכה. החוק אושר ברוב גדול ובעקבותיו הוקם הקומיסריון לענייני יהודים ובראשו עמד אלכסנדר בלב שהיה מראשי הארגון האנטישמי ראטניק.
רדיפת יהודי הממלכה > גירוש יהודי תראקיה ומקדוניה וכישלון גירוש יהודי "בולגריה הישנה"

בספטמבר 1942 פנו נציגי ממשלת גרמניה לבולגרים בבקשה לדון בהעברת יהודי הממלכה למחנות ריכוז בפולין. בהתאם להנחיה שקיבל מהמלך הבולגרי מסר פילוב, שחלק מהגברים הבולגרים נדרשים לעבודות כפייה וממשלת בולגריה טרם קיימה דיון בנושא.
ב-22 בפברואר 1943 חתם אלכסנדר בלב בשם הממשלה הבולגרית, הסכם עם תיאודור דנקר נציג גרמניה הנאצית ובו הוסכם "לגרש לשטחים הגרמניים במזרח" 20,000 יהודים משטחי תראקיה היוונית ומקדוניה הווארדארית. במועד זה מצויים היו בשטחי מקדוניה ותראקיה 11,343 יהודים ומשרד הפנים הבולגרי הונחה להכין רשימת מגורשים ראשונית ובה נכללו 6,365 יהודים מבני "בולגריה הישנה", כדי להשלים את המכסה עליה סוכם.
ב-2 במרץ אושר הסכם הגירוש על ידי הממשלה הבולגרית תוך קביעה שההחלטה אינה טעונה פרסום רשמי. מנוסח ההסכם בשפה הבולגרית אותו הביא פילוב לאישור הממשלה נמחק המשפט "מהשטחים הבולגרים החדשים, תראקיה ומקדוניה", בעוד שבנוסח הגרמני נותר המשפט והושם בסוגריים.
על חלקו של פילוב בניסיון גירוש יהודי "בולגריה הישנה" קיימת מחלוקת בין היסטוריונים. חלקם טוענים שפילוב ופטר גברובסקי, שר הפנים הבולגרי, ביצעו מחטף ללא ידיעת הממשלה הבולגרית, שרשמית אמורה הייתה לאשר את גירושם של יהודי תראקיה ומקדוניה בלבד. חלקם הקטן טוען שפילוב, גברובסקי ובלב הוליכו את המלך שולל והוא לא היה בסוד העניינים. רובם טוענים שפילוב וגברובסקי ביקשו לנצל את מנגנון גירוש המכסה הראשונית של 6,365 יהודים מבני "בולגריה הישנה", כדי לגרש את כל 48,000 יהודי הממלכה. עוד טוענים מרבית ההיסטוריונים כי במעמד אישור ההסכם ידעו המלך הבולגרי וכל חברי ממשלתו שאישור ההסכם כולל את גירושם של אלפים מיהודי "בולגריה הישנה", שהוגדרו במסמכי הממשלה "אלמנטים בלתי רצויים",.
ב-4 במרץ ביצעו הבולגרים אקציה ברחבי תראקיה היוונית. העצורים הוכו, רכושם נשדד, הם הועלו על רכבות פתוחות והובלו לנמל הדנובה שבעיר לום. בלום הועלו המגורשים על מעבורות לווינה, ממנה ברכבות לקטוביץ ומשם לטרבלינקה. מרבית יהודי תראקיה נרצחו ביום הגעתם לטרבלינקה. ב-9 במרץ פורסם צו הגירוש למכסה הראשונית מקרב יהודי "בולגריה הישנה". פעילות של קבוצת פוליטיקאים בראשות דימיטר פשב ואנשי כנסייה בראשות המטרופוליטנים סטפן וקיריל, הביאה להשעיית צו הגירוש ולבסוף לביטולו. ב-10 במרץ לפנות בוקר נערכו במספר מערי בולגריה אקציות ובני הקהילה היהודית נעצרו, אך בשעות הבוקר עם הגעת הודעת ביטול הצו, שוחררו היהודים לבתיהם.
ב-11 במרץ ערכה המשטרה הבולגרית אקציה במקדוניה. היהודים נעצרו והועברו למחנה המעצר מונופול שבסקופיה ומשם הובלו ברכבות ישירות למחנה טרבלינקה. מרבית יהודי מקדוניה נרצחו ביום הגעתם לטרבלינקה. מיופה הכוח השווייצרי פנה לפילוב בבקשה לעכב את הגירוש לצורך טיפול במתן אשרות עלייה לארץ ישראל ופילוב סירב.
רדיפת יהודי הממלכה > גירוש יהודי סופיה

בראשית מאי 1943 השלימה הממשלה הבולגרית תוכנית חדשה לגירוש כל יהודי הממלכה. ב-23 במאי הודיע פילוב לחברי ממשלתו כי אושר צו הגירוש לכל יהודי בולגריה. עם פרסום צווי הגירוש הראשונים ליהודי סופיה, התעמת המטרופוליט סטפן עם פילוב במהלך טקס דתי בסופיה והשיחה עלתה לטונים גבוהים. ניקולה מושאנוב ופטקו סטאינוב נפגשו עם פילוב בבקשה לדחות את הגירוש אך הוא סירב. ב-26 במאי החל גירושם של יהודי סופיה לערי השדה. ב-26 במאי כתב פילוב ביומנו כי במהלך פגישה עם המלך בוריס, אישר המלך את כל הצעדים נגד היהודים.
יהודי סופיה גורשו לערי השדה, אך לא מחוץ לגבולות בולגריה וב-19 באוגוסט הודיע פילוב לשגריר הגרמני בסופיה שהממשלה הבולגרית לא תפעל עוד לגירוש היהודים מתחומי בולגריה. במקביל דחה פילוב דרישה בריטית להתיר הגירת ילדים יהודים מבולגריה לארץ ישראל.
אחריתו

ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת. הגנרל קימון גאורגייב הפך לראש הממשלה ומשרד הפנים הועבר לידי נציגי הקומוניסטים. חברי מנגנון המשטר הקודם נעצרו והוקם בית דין מיוחד לשפיטתם. פילוב הועמד לדין בעוון שיתוף פעולה עם הנאצים ופשעים נגד העם הבולגרי, נמצא אשם ונידון למוות. ב-1 בפברואר 1945 הוצא פילוב להורג ביחד עם עשרות אנשי ממשל וצבא ובכללם הנסיך קיריל, אחיו של המלך בוריס וראשי הממשלה לשעבר דוברי בוז'ילוב ואיוון בגריאנוב. רכושו של פילוב הוחרם ואשתו הוגלתה מהמדינה.
ב-26 ביוני 1996, בהחלטה שעוררה מחלוקת קשה בבולגריה ומחוצה לה, ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של פילוב וזיכה אותו מכל סעיפי האשמה. ב-21 במאי 2009 החליט ראש עיריית סופיה בויקו בוריסוב לקרוא רחוב בעיר על שמו של פילוב. שגרירות ישראל הגישה מחאה רשמית לממשלה הבולגרית וההחלטה בוטלה.
הערות שוליים

1 2  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמודים 34–36.
↑  התפטרה ממשלת קוסייוואנוב הבולגרית, הַבֹּקֶר, 16 בפברואר 1940
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמודים 39-40.
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמודים 59-60.
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמוד 63.
↑  ההסכם נוסח בברלין, פולין ממוקמת מזרחית לגרמניה ועל כן הניסוח "במזרח". מעמד החתימה היה בסופיה.
↑  קשלס, חיים, תולדות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 124.
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמוד 76.
↑  קשלס, חיים, תולדות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 117.
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמוד 125.
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמודים 165-180.
↑  קשלס, חיים, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמודים 178-179.
↑  קשלס, חיים, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמודים 203-204.
↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, עמוד 223.
↑  שמו של בוגדאן פילוב יוסר מרחוב בסופיה, באתר vsekiden.com, אוקטובר 2009 (בבולגרית).
| ראשי ממשלת בולגריה |
| --- | --- | --- |
| נסיכות וממלכת בולגריה (1878-1946) | טודור בורמוב • קלמנט טרנובסקי • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • יוהאן קזימיר ארנרוט • אלכסנדר באטנברג • לאוניד סובולב • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • קלמנט טרנובסקי • פטקו קרבלוב • וסיל רדוסלאבוב • קונסטנטין סטואילוב • סטפן סטאמבולוב •  קונסטנטין סטואילוב • דימיטר גרקוב • טודור איבנצ'וב • ראצ'ו פטרוב • פטקו קרבלוב • סטויאן דאנב • ראצ'ו פטרוב • דימיטר פטקוב • דימיטר סטאנצ'וב • פטר גודב • אלכסנדר מלינוב • איוון גשוב • סטויאן דאנב • וסיל רדוסלאבוב • אלכסנדר מלינוב •  תאודור תאודורוב • אלכסנדר סטמבוליסקי • אלכסנדר צאנקוב • אנדריי ליאפצ'ב • אלכסנדר מלינוב • ניקולה מושאנוב • קימון גאורגייב • פנצ'ו זלאטב • אנדריי טושב • גאורגי קיוסאיבנוב • בוגדאן פילוב • דוברי בוז'ילוב • איוון בגריאנוב • קונסטנטין מוראבייב • קימון גאורגייב |          |
| הרפובליקה העממית הבולגרית | קימון גאורגייב • גאורגי דימיטרוב • וסיל קולארוב • וולקו צ'רבנקוב • אנטון יוגוב • טודור ז'יבקוב • סטאנקו טודורוב • גרישה פיליפוב • גאורגי אטנסוב • אנדריי לוקאנוב |          |
| בולגריה (מאז 1990) | אנדריי לוקאנוב • דימיטר פופוב • פיליפ דימיטרוב • ליובן ברוב • רנטה אינג'ובה • ז'אן וידנוב • סטפן סופיאנסקי • איוואן קוסטוב • סימאון סקסקובורגותסקי • סרגיי סטאנישב • בויקו בוריסוב • מארין רייקוב • פלמן אורשרסקי • גאורגי בליזנאשקי • בויקו בוריסוב • אוגניאן גרג'יקוב • בויקו בוריסוב • סטפן יאנב • קיריל פטקוב • גלב דונב • ניקולאי דנקוב • דימיטר גלבצ'ב |          |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: גאורגי קיוסאיבנוב | ראש ממשלת ממלכת בולגריה  15 בפברואר 1940 - 15 בספטמבר 1943 | הבא: דוברי בוז'ילוב |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: איוואן פופוב | שר החוץ של ממלכת בולגריה  12 באפריל 1942 - 14 בספטמבר 1943 | הבא: סאבה קירוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293175805171  PLWABN: 9810546667205606  BIBSYS: 97027888  BnF: cb12217244v (data)  CiNii: DA15419623  GND: 119091682  ISNI: 0000 0001 1078 0977  LCCN: nr90007809  NKC: js2009504503  NLA: 36415787  NLG: 223879  NSK: 000211380  NTA: 084395850  RERO: 02-A003243068  SUDOC: 030836484  Trove: 1255162  VcBA: 495/77062  VIAF: 94624525   WorldCat (עם VIAF): 94624525
אתלטיקו אוטווה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  29 בינואר 2020 
 אצטדיון:  טי.די. פלייס, אוטווה, אונטריו
 בעלים:  אתלטיקו מדריד
 מאמן:  מיסטה
 ליגה:  ליגת העל הקנדית
 https://atleticoottawa.canpl.ca
 
אתלטיקו אוטווה הוא מועדון כדורגל מקצועני קנדי, שבסיסו באוטווה, אונטריו. המועדון מתמודד בליגת העל הקנדית ומארח את משחקי הבית באצטדיון TD פלייס.
היסטוריה

בשנים 2014–2019 התמודד מועדון אוטווה פוירי בליגות הכדורגל האמריקאיות. המועדון פורק לאחר עונת 2019 בגלל עונשים הקשורים בהתמודדות בתחרויות בארצות הברית עם הופעתה של ליגת העל המקומית הקנדית. זה הותיר את אוטווה ללא קבוצת כדורגל מקצוענית עד לעונת 2020.
ב-29 בינואר 2020 הוכרז כי אוטווה תיוצג בליגת העל הקנדית על ידי מועדון בבעלות המועדון הספרדי אתלטיקו מדריד עם איש העסקים מאוטווה ג'ף האנט כשותף אסטרטגי. המועדון מתמודד בליגת העל הקנדית החל משנת 2020 בשם אתלטיקו אוטווה.
זהותו של המועדון, כולל שם, סמל וצבעי המדים, נחשפו ב-11 בפברואר 2020. היום הוכרז כ"יום אתלטיקו אוטווה" על ידי ראש העיר, ג'ים ווטסון. מיסטה הוכרז כמאמן ראשי.
אצטדיון

המועדון באצטדיון TD פלייס בפארק לאנסדון בשכונת גלבה באוטווה. האצטדיון משותף לקבוצת הכדורגל אוטווה רדבלאקס ואירח בעבר את משחקי הבית של אוטווה פיורי. האצטדיון אירח תשעה משחקים מגביע העולם בכדורגל נשים 2015.
הערות שוליים

↑  "Canadian Premier League awards 1st Expansion Team to Ottawa". Canadian Premier League. 29 בינואר 2020. נבדק ב-29 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vlasveld, Mike (29 בינואר 2020). "Ottawa getting pro soccer back, this time in Canadian Premier League". OttawaMatters. נבדק ב-29 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mazur, Alexandra (8 בנובמבר 2019). "Ottawa Fury FC forced to suspend operations over league 'politics,' says president". Global News. נבדק ב-29 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CPL awards expansion team to Ottawa for 2020 season". Sportsnet. Canadian Press. 29 בינואר 2020. נבדק ב-29 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Pro soccer returning to Ottawa this spring". CBC News. Ottawa. 29 בינואר 2020. נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Woods, Michael (11 בפברואר 2020). "Ottawa's new soccer team is called Atletico Ottawa". CTV News. Ottawa. נבדק ב-11 בפברואר 2020. The city’s newest sports franchise is called Atletico Ottawa, it was announced Tuesday ... The club also announced its first head coach and general manager: Mista, {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Molinaro, John (11 בפברואר 2020). "CPL officially unveils Atlético Ottawa, as pro soccer returns to nation's capital". Canadian Premier League. נבדק ב-11 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Watson, Jim (11 בפברואר 2020). "Pleased to proclaim 'Atletico Ottawa Day' ahead of a big announcement at noon! @CPLsoccer @atletienglish @TD_Place". Twitter. נבדק ב-11 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אצטדיון TD Place ב-2014.
ביוגאוגרפיה

סיפאקה שחורת מצח בנוף מיוער במדגסקר. גם הסיפאקה וגם הצמחייה אנדמיים וחיים אך ורק במדגסקר.
מיינה מצויה – ציפור שמוצאה מדרום-מזרח אסיה והודו שהופצה על ידי האדם הרחק מתפוצתה הטבעית.
ביוגאוגרפיה (באנגלית: Biogeography) היא תחום מדעי שעוסק בלימוד הפיזור הגאוגרפי של מינים ביולוגיים במרחב ולאורך הזמן. בכך, הביוגאוגרפיה משלבת בין מדעי הגאוגרפיה למדעי הביולוגיה, ועוסקת בין השאר בחקר המגוון הביולוגי ובהבנת התנאים הגאוגרפיים הדרושים לקיומם של יצורים, והשפעתם של תנאים אלו ואחרים על תכונותיהם של היצורים.
מחקרים ביוגאוגרפיים עוסקים בתצפיות על יצורים חיים ובלימוד שרידי יצורים קדומים, דוגמת מאובנים, והשוואתם לנתונים גאולוגיים אודות התקופה שבה חיו יצורים אלו. בין השאר עוסקת הביוגאוגרפיה ביצורים שנכחדו ובהבנת הסיבות הגאוגרפיות שייתכן שהביאו להכחדתם, כמו גם במינים קדומים שהתפצלו למינים שונים עקב נדידת היבשות.
זואוגאוגרפיה ופיטוגאוגרפיה הם שני ענפים של ביוגאוגרפיה.
פיטוסוציולוגיה היא מדע העוסק בחקר האקולוגיה, התורשה והתפוצה הגאוגרפית של חברות צמחים.
בית החולים האירופי ברצועת עזה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 על שם:  אירופה 
 מאפייני הארגון
 בעלים:  אונר"א
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1996
 שירותים
 מיטות:  400
 גאוגרפיה
 מיקום:  חאן יונס
 קואורדינטות:  31°18′13″N 34°19′14″E﻿ / ﻿31.303499°N 34.3206306°E﻿ / 31.303499; 34.3206306
 he
 
בית החולים האירופי ברצועת עזה הוא בית חולים ברצועת עזה בדרום מזרח חאן יונס.
היסטוריה

אישור להקמת בית החולים כבית חולים כללי עם 220 מיטות שישרת את תושבי דרום רצועת עזה, ניתן לאונר"א בשנת 1991. עלות הקמת בית החולים הוערכה ב-30 מיליון דולר והבנייה תוכננה להתקיים בשנים 1992–1995. בניית בית החולים הושלמה בשנת 1996.
במהלך קרבות השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007, הציבו אנשי חמאס עמדה על גג בית החולים.
בתחילת מגפת הקורונה הוכשר בית החולים האירופי להיות בית החולים המרכזי לטיפול בחולי קורונה וחולים של שגרה הועברו לבתי חולים סמוכים. קיבולת בית החולים הועלתה ל-400 מיטות, מתוכן 100 מיטות טיפול נמרץ, כאשר ל-12 מהם מכונות הנשמה.