stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית אלוהים (צ'ארלסטון)
היסטוריה > גוסטב פוזננסקי

בשנת 1833, בעקבות משברים שעברו על התנועה ואיימו על המשכה, החליט הנשיא אברהם מואיז לאחד את התנועה מחדש עם בית הכנסת "קהל קדוש בית אלוהים", ויחד עם חברי התנועה החל לשנות את בית הכנסת מבפנים. התפילות והריטואלים לנשים לא התקבלו, אך דרישות אחרות הפכו לנורמה בקהילה: הדרישה מהחזן הייתה ידיעת אנגלית לצד עברית, והוחלט שיעביר דרשה שבועית על השבת באנגלית. ב-1836 הוזמן גוסטב פוזננסקי מהמבורג, שהכיר את סדרי ההיכל, לשמש כדרשן וחזן. הוא היה מסורתי בתחילה, אך נטה יותר ויותר לרפורמה.
ב-1838 פרצה שרפה והחריבה את מבנה בית הכנסת "בית אלוהים", ספרי התורה ניצלו בידי אחד מחברי הקהילה, משה לוי. השרפה היוותה פתח לשינוי נוסף: פנייה של שלושים ושמונה חברים בבית הכנסת החדש, עוד בטרם נבנה המבנה החדש, להכנסת עוגב לליווי התפילות בבית הכנסת, היה זה שינוי שהייתה בו קריאת תיגר, כי הנגינה בעוגב בשבתות ובחגים הייתה כרוכה בחילול השבת במובנה המסורתי, האדג'ונטה התנגדה שוב, אך הרפורמיסטים זימנו אספה כללית והעבירו את ההחלטה ברוב קטן, כך נבנה והוכנס עוגב לבית הכנסת. הדבר גרם למשבר גדול בקהילה שנגמר בפיצול ויצירת בית כנסת חדש, בידי המסורתיים שלא יכלו להסכין לעבירה, לתפיסתם, על מצוות הדת בצורה בוטה בתוך בית הכנסת, הם כינו את קהילתם באירוניה "שארית ישראל".
למרות המשבר היה "קהל קדוש בית אלוהים" חזק דיו להמשיך ולהתקיים במתכונתו, ואף להוות מודל לבתי כנסת נוספים שיקומו ברוח זאת. ב-1841 נחנך מבנה חדש. בתחילה ההבדל היחיד בינו לסדר הקודם היה העוגב, אך עם הזמן הכניס פוזננסקי יסודות משמעותיים יותר: בתחילה פרסם עיקרי אמונה ששללו את תחיית המתים ולא התייחסו במפורש למשיח, וב-1843 ביטל את יום טוב שני של גלויות. הוא הכניס אנגלית לנוסח התפילה, אימץ מחזור קריאה בתורה תלת-שנתי כמנהג ארץ ישראל הקדום (נוהג שהיה אהוד עוד מראשית הרפורמה כאמצעי לקצר את משך התפילה), השמיט את ההפטרה ועוד. מעשיו של פוזננסקי הביאו לסכסוך משפטי עם גורמים שמרניים, שהוכתר בניצחונו ב-1846. מרבית יהודי העיר הוסיפו להשתייך ל"בית אלוהים".
היסטוריה > עד היום

גל ההגירה ממרכז אירופה הנביט מניינים רפורמיים דומים, לפי הדגם המקובל בגרמניה, בחופה המזרחי של ארצות הברית. פוזננסקי התפטר ב-1847 והמליץ על יצחק מאיר וייז כיורשו; הוא דחה את ההצעה. לבסוף, המחליף הקבוע מוריץ מאייר התקבל ב-1852 ושירת כשבע שנים. הוא היה רב רפורמי גרמני שנמלט מארצו אחרי אביב העמים. כשעזב מאייר בא במקומו אברהם האריס האנגלי, אך הוא שב לארצו עקב מלחמת האזרחים האמריקנית. בית-הכנסת חדל מלתפקד במהלכה, והנסיבות הקשות לאחריה כפו איחוד עם "שארית ישראל" הגדול יותר ב-1866. הקהילה המאוחדת פעלה במשכן "בית אלוהים", ונוסח התפילה שב להיות ספרדי מלא. יד החברים הוותיקים גברה בהדרגה, גם עקב ההכללה של יוצאי גרמניה רבים: ב-1873 היה "בית אלוהים" לחבר מייסד באיחוד הקהילות העבריות האמריקניות, ארגון-הגג הרפורמי במדינה. ב-1895 הושלמה אימוצה של הרפורמה בנוסחה האמריקני עם קבלת "עולת תמיד" מאת הרב דוד איינהורן כסידור התפילה הרשמי. ב-1910 התמנה הרב יצחק מרקוסון, בוגר היברו יוניון קולג', לכהן ב"בית אלוהים." יורשו ב-1915, ששימש עד 1944, היה בוגר נוסף של המוסד, יעקב רייזין. הרב אלן תרשיש בא על מקומו ב-1947. הוא עבר לשיקגו ב-1961.
מאז 2010 עומדת בראש בית הכנסת הרבה סטפני אלכסנדר, האשה הראשונה בתפקיד. היא החליפה את הרב אנטוני הולץ, שכיהן מאז 1992. המבנה הנוכחי בנוי בסגנון יווני ונחנך ב-1978.
ראו גם

יהדות קרוליינה הדרומית
לקריאה נוספת

יונתן ד' סרנה (אנ'), "היהדות באמריקה", הוצאת מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, 2005
אלי אוואנס (אנ'), אנשי הפרובינציה (אנ'): תולדות היהודים בדרום ארצות-הברית מזווית אישית. מאנגלית: גד לוי. ירושלים: הוצאת מאגנס, 1985. פרק ג'- "להיות אמריקאי", עמ' 51–52.
Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, Wayne State University Press ,1995. עמ' 228–235.
"Portion of the People, Three Hundred Years of Southern Jewish Life", ed. Theodore Rosengarten and Dale Rosengarten, Columbia: University of South Carolina Press in association with McKissick Museum, 2002,
Daniel Kurt Ackerman, "The 1794 Sunagogue of Kahal Kadosh Beth Elohim of Charleston: Reconstrudted and Reconsidered." American Jewish History 93 (2007): 159-174.
Uriah Zvi Engelman, "The Jewish Population in Charleston: What stunted Its Growth and Prevented Its Decline?" Jewish Social Studies 3 (1951): 195-210.
הערות שוליים

↑  הציטוט מתוך Uriah Zevi Engelman, "Jewish Population in Charleston: What Stunted It's Growth and Prevented it's Decline?," Jewish Social Studies 13, No. 3 (1951)
↑  Daniel Kurt Ackermann, "The 1794 Sunagogue of Kahal Kadosh Beth Elohim of Charleston: Reconstrudted and Reconsidered," American Jewish History 93 (2007):164-166
↑  Portion of the People, עמ' 1081-1082.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312151605171  LCCN: n86834817  SNAC: w6912wrb  VIAF: 265897172   WorldCat (עם VIAF): 265897172
בלטונאקלי

בלטונאקלי (בהונגרית: Balatonakali) הוא כפר נופש במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
אף על פי שמספר התושבים בעיר עומד על כמה מאות, בקיץ נופשים בעיר למעלה מעשרים אלף מבקרים, במחנות לנוער, בחוף אגם בלטון, בטיילת חוף, ובשלושה אתרי קמפינג בינלאומיים הקיימים בכפר.
בתקופת הכיבוש הטורקי היישוב נהרס ונותר לא מיושב במשך מאתיים שנה עד ששוקם והוקם מחדש בשנת 1807 על ידי הפיאריסטים.
עד שנת 1954 נקרא הכפר "אקלי" (Akali).
ערים תאומות

הונגריה בלאשטיה (אנ'), הונגריה
רומניה קוונד (אנ'), רומניה
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת בלטונפירד |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בלטונפירד • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • טיהאן • ואסוי • זאנקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555200305171  LCCN: n84009140  VIAF: 154815768   WorldCat (עם VIAF): 154815768 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בלטונהניה

| --- | --- |
סמל בלטונהניהסמל בלטונהניה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת טפולצה
 שטח:  11.68 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  127 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  46°54′42″N 17°36′47″E﻿ / ﻿46.911788888889°N 17.613069444444°E﻿ / 46.911788888889; 17.613069444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.balatonhenye.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בלטונהניה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בלטונהניה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בלטונהניה (בהונגרית: Balatonhenye) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. עד
כמו כפרים רבים באירופה גם בבלטונהניה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 209 תושבים, ובשנת 2020 רק 127 תושבים.
יהודי בלטונהניה

בבלטונהניה חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 22 |  |
| 1880 | 14 | 789 |
| 1920 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת טפולצה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טפולצה • אברהאמהג' • בדצ'ונטומאי • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש  • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מינדסנטקאלה • מונושטורפאטי • נמשגולאץ' • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בריאן דה פלמה

| --- | --- |

בריאן דה פלמה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2009
 לידה:  11 בספטמבר 1940 (בן 84) ניוארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 סוגה מועדפת:  סרט מתח, סרט אימה פסיכולוגי, מותחן פסיכולוגי, סרט בלשי, סרט אימה על־טבעי, סרט פעולה, סרט דרמה, סרט פשע, סרט אימה, סרט מאפיה, סרט פנטזיה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 עיסוק:  במאי קולנוע
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  קולג' שרה לורנס  Friends' Central School 
 בן או בת זוג:  ננסי אלן (1979–1983)  גייל אן הורד (1991–1993)  Darnell Gregorio-De Palma (11 באוקטובר 1995–18 באפריל 1997)  מרגו קידר (1972–?)  Elli Medeiros (2000–2004) 
 צאצאים:  Piper De Palma, Lolita de Palma 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ון ג'יי 
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן דה פלמה (באנגלית: Brian De Palma‏; נולד ב-11 בספטמבר 1940) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. הקריירה שלו מקיפה מעל 50 שנות פעילות, והוא מוכר בזכות המותחנים וסרטי הפשע שלו.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

דה פלמה נולד בניוארק, ניו ג'רזי להורים ממוצא איטלקי-קתולי - ויויאן ואנתוני פרדריק דה פלמה. הוא גדל באזורים כפילדלפיה, פנסילבניה וניו המפשייר בבתי ספר פרוטסטנטים וקווייקרים. בילדותו התעניין בעיקר במדע וטכנולוגיה ואף זכה פעמיים בתחרות הלאומית למדע. בשל כך למד בהמשך פיזיקה באוניברסיטת קולומביה. באותה העת החל לגלות עניין רב בענף הקולנוע לאחר שצפה בסרטים "האזרח קיין" ו"ורטיגו". ב-1962, לאחר שקיבל תואר ראשון בפיזיקה, הוא נרשם לשרה לורנס קולג' בניו יורק לתואר שני בחוג ללימודי תיאטרון, וסיים את לימודיו בשנת 1964. במהלך תקופה זו ביים דה פלמה מספר סרטים קצרים.
בשנת 1963 צילם את הסרט "מסיבת החתונה" בו כיכב רוברט דה נירו. על אף שהסרט צולם בשנת 1963 הוא יצא לאקרנים רק בשנת 1969 לאחר שמעמדו של דה פלמה עלה בצורה ניכרת בקרב יוצרי הקולנוע של גריניץ' וילג'. לאחר מכן ביים מספר סרטים בעלי תקציב נמוך עבור ארגון זכויות האדם NAACP ועבור מחלקת האוצר של ארצות הברית.
במהלך עשור זה התפרנס דה פלמה בעיקר מהפקת סרטים דוקומנטריים, כאשר אחד הבולטים שבהם היה "The Responsive Eye" משנת 1966, אשר עסק במיצג האופ ארט של ויליאם סייץ אשר הוצג במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק ב-1965. בעשור זה בלטו הסרטים באורך מלא של דה פלמה "Greetings" משנת 1968 ו"מנהטן בכחול" משנת 1970. בשני הסרטים כיכב רוברט דה נירו.
ביוגרפיה > המעבר להוליווד

לאחר שהשתתף במספר הפקות אולפן קטנות ומספר סרטים עצמאיים, דה פלמה ביים בשנת 1976 את הסרט "קארי" אשר התבסס על רומן באותו השם. הסרט זכה להצלחה רבה והפך לשובר הקופות הראשון של דה פלמה. בהמשך, ביים את סרט המדע בדיוני "הזעם" (1978), את סרט הקומדיה "נערה בהזמנה" (1980) (בשניהם כיכב השחקן קירק דאגלס), את סרט המותחן "לבוש לרצח" (1980) ואת המותחן "התפוצצות" (1981) בו כיכב ג'ון טרבולטה.
במהלך שנות ה-80 ביים דה פלמה שני סרטים קלאסיים בהם "פני צלקת" (1983), בו כיכב אל פצ'ינו ו"הבלתי משוחדים" (1987) בו כיכבו רוברט דה נירו וקווין קוסטנר. בשנת 1989 ביים את סרט המלחמה "חטאי מלחמה" בו מככבים מייקל ג'יי פוקס ושון פן.
במהלך שנות ה-90 ביים דה פלמה שני סרטים שוברי קופות בהם "דרכו של קרליטו" (1993), בו כיכבו שון פן ואל פצ'ינו ו"משימה בלתי אפשרית" (1996), בו כיכבו טום קרוז וג'ון ווייט.
לקראת סוף שנות התשעים ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21 ביים מספר סרטים אשר כשלו בקופות - בהם "עיני נחש" משנת 1998 בו כיכב ניקולאס קייג', הסרט "המשימה: מאדים" משנת 2000, הסרט "פאם פאטאל" משנת 2002, הסרט "הדליה השחורה" משנת 2006 וסרט הדוקודרמה "Redacted" משנת 2007 אודות המלחמה בעיראק.
פילמוגרפיה

Murder a la Mod‏ (1968) - במאי, תסריטאי, עורך
ברכות (1968) - במאי, תסריטאי, מפיק, עורך
מסיבת החתונה (1969) - במאי, תסריטאי, מפיק, עורך
מנהטן בכחול (1970) - במאי ותסריטאי
Dionysus in '69‏ (1970) - במאי, צלם, עורך
Get to Know Your Rabbit ‏(1972)‏ - במאי
אחיות (אנ') (1973) - במאי ותסריטאי
פנטום גן העדן (1974) - במאי ותסריטאי
קארי (1976) - במאי ומפיק
הזדמנות שנייה (1976) - במאי
הזעם (1978) - במאי
נערה בהזמנה (1980) - במאי ומפיק
לבוש לרצח (1980) - במאי ותסריטאי
התפוצצות (1981) - במאי ותסריטאי
פני צלקת (1983) - במאי
תעתועי גוף (1984) - במאי, תסריטאי, מפיק
חכמים בלילה (1986) - במאי
הבלתי משוחדים (1987) - במאי
חטאי מלחמה (1989) - במאי
מדורת ההבלים (1990) - במאי ומפיק
שבע פנים לקיין (1992) - במאי ותסריטאי
דרכו של קרליטו (1993) - במאי
משימה בלתי אפשרית (1996) - במאי
עיני נחש (1998) - במאי ומפיק
המשימה: מאדים (2000) - במאי
פאם פאטאל (2002) - במאי ותסריטאי
הדליה השחורה (2006) - במאי
Redacted ‏(2007) - במאי ותסריטאי
תשוקה (2013) - במאי ותסריטאי
דומינו (2019) - במאי
בית המשפט החוקתי של פולין

| --- | --- |


 מאפיינים
 מדינה:  פולין 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 שופטים
 נשיא:  יוליה אנה פשילבסקה
 מספר שופטים:  15
 גאוגרפיה
 קואורדינטות:  52°12′56″N 21°01′25″E﻿ / ﻿52.2156°N 21.0236°E﻿ / 52.2156; 21.0236
 www.trybunal.gov.pl
  (למפת ורשה מוגדלת) בית המשפט החוקתי של פולין(למפת ורשה רגילה) בית המשפט החוקתי של פולין
 
מקום מושבו של בית הדין, ורשה
בית המשפט לחוקה של פולין (בפולנית: Trybunał Konstytucyjny) הוא בית המשפט החוקתי של הרפובליקה של פולין, גוף שיפוטי שהוקם כדי לפתור מחלוקות על חוקתיות הפעילות של מוסדות המדינה; משימתו העיקרית היא לפקח על התאמת החוק לחוקת פולין.
בית המשפט הוקם בעקבות דרישה של תנועת הסולידריות בקונגרס הלאומי שקיימה ב-1981, מספר שבועות לפני כניסת החוק הצבאי לתוקף והוצאתה מחוץ לחוק. בית הדין הוקם ב-26 במרץ 1982 ושופטיו הראשונים נכנסו לתפקידם ב-1 בינואר 1986.
סמכויות בית המשפט הוגדלו ב-1989 עם המעבר מהמשטר הקומוניסטי למשטר דמוקרטי וב-1997 עם כינון חוקה חדשה. החוקה קובעת ש-15 השופטים בבית הדין ייבחרו על ידי הסיים, הבית התחתון, למשך 9 שנים. המינויים הפכו למשבר מינויים מאז 2015.
במקביל לבית משפט זה מתקיים בית המשפט העליון של פולין.
סמכויות

בית המשפט החוקתי דן בעמידתם של חקיקה והסכמים בינלאומיים בתנאי החוקה, במחלוקות על סמכויותיהם של גופים חוקתיים מרכזיים, ועל עמידה בחוקה של מטרות ופעילויות מפלגות פוליטיות.
החוקה קובעת כי רשאי להגיש בקשה לבית-המשפט לחוקה, בין היתר, באשר לחוקתיותו של חוק: נשיא המדינה, יושב ראש הסיים, יו"ר הסנאט, ראש הממשלה, 50 חברי הסיים או 30 סנטורים, ובעלי תפקידים מסוימים במערכת השפיטה (ככל שהנושא מצוי במסגרת תפקידם); המועצה השיפוטית הלאומית (בנושאים הנוגעים לעצמאות השופטים או בתי-המשפט); גופים מסוימים בשלטון המקומי (ככל שהנושא מצוי במסגרת תפקידם); ארגוני סחר או מעבידים; וגופי דת.
הרכב

בית המשפט החוקתי מורכב מ-15 שופטים הנבחרים על ידי הסיים (הבית התחתון של הפרלמנט הפולני) לכהונה אחת של תשע שנים.
היסטוריה > 1982–1989: הרפובליקה העממית של פולין

בית המשפט החוקתי הוקם על ידי תיקון לחוקת הרפובליקה העממית של פולין ב-26 במרץ 1982. בשל חוסר הפירוט בסעיף שהוסף, הוחלט כי יש לחוקק חוק שיסדיר את הליכי בית הדין לחוקה. התהליך הסתבך, והחוק לא אושרר על ידי הסיים עד 29 באפריל 1985, דבר שאיפשר את ההתחלה הרשמית של ההליכים השיפוטיים של בית הדין ב-1 בינואר 1986. בשלב זה היכולת השיפוטית של בית המשפט הייתה מוגבלת, מכיוון שניתן היה לבטל פסיקות במשפט חוקתי ברוב של שני שלישים קולות בסיים.
היסטוריה > 1989–2014: הרפובליקה הפולנית השלישית

בשנת 1989 התרחבו סמכויותיו של בית המשפט כאשר הוא קיבל את הסמכות לקבוע את פרשנותם המחייבת של חוקים. שינויים רבים הגיעו עם חקיקת החוקה מ-1997; מספר השופטים גדל מ-12 ל-15, כהונתם הוארכה בשנה אחת ונקבעה ל-9 שנים, ובית הדין איבד את סמכותו להחליט על פרשנות חוקים (בצורת הוראות מופשטות).
היסטוריה > 2015–2016: משבר בית המשפט החוקתי הפולני

בבחירות שנערכו ב-25 באוקטובר 2015, מפלגת המצע האזרחי השלטת הפסידה הן בבחירות לנשיאות והן את הרוב בפרלמנט למפלגת חוק וצדק, שזכתה ברוב מוחלט בסיים.
תקופת כהונתם של שלושה משופטי בית המשפט תמה בין הבחירות לכינוס הסיים החדש ב-12 בנובמבר 2015, ושני שופטים נוספים עמדו בפני פרישה לאחר מכן.
לפני שהנשיא הנבחר, אנדז'יי דודה, נכנס לתפקידו ב-6 באוגוסט 2015, והסיים החדש התכנס ב-12 בנובמבר 2015, המצע האזרחי מינתה חמישה שופטים חדשים לבית המשפט.
ביוני 2015 חוקקה המפלגה הוראת שעה שביקשה לאפשר לסיים שעוד לא התפזר למנות גם את שני השופטים שיועדו לפרוש לאחר כינוס הפרלמנט החדש. ואז ב-8 באוקטובר 2015, שבועיים לפני הבחירות, בחר הסיים את 5 השופטים הללו. הנשיא החדש אנדז'יי דודה סירב להשביע אותם לתפקיד. לאחר שמפלגת חוק וצדק ניצחה בבחירות וזכתה ברוב המושבים בסיים, הם הציעו קבוצה אחרת של חמישה שופטים שהושבעו מיד.
הדבר הצית מאבק מפלגתי חריף, שכן השופטים הנותרים בבית הדין, שרובם מונו על ידי מפלגת המצע האזרחי, פסלו 3 מתוך 5 המועמדים של מפלגת חוק וצדק, ובמקום זאת אישרו שלושה מינויים שנעשו על ידי מפלגת המצע האזרחי, ומנעו משלושת השופטים שמונו על ידי מפלגת חוק וצדק לדון בתיקים.
כתוצאה מכך, חוקקה מפלגת חוק וצדק סדרה בת 6 "הצעות חוק מתקנות" בתקופה 2015–2016 שנועדו לכפות את מינוי מועמדיהם. לבסוף הסתיימה כהונת נשיא בית המשפט רזפלינסקי וב-21 בדצמבר 2016 מינה הנשיא אנדז'יי דודה את השופטת יוליה פז'לבסקה, שמונתה לבית המשפט על ידי מפלגת חוק וצדק, לנשיאת בית הדין החוקתי.
מאז הרפורמה וההשתלטות על בית המשפט החוקתי על ידי חוק וצדק, עצמאות וריבונות המוסד מוטלת בספק. בפברואר 2020, שופטי בית המשפט החוקתי לשעבר, כולל מספר נשיאי בית המשפט לשעבר, הצהירו,[דרושה הבהרה]
לאחר שמפלגת חוק וצדק זכתה בבחירות ב-2019 וב -2020, המפלגה הצליחה למלא את 15 המושבים של בית המשפט במלואם עד 2021.
עתירות רבות הוגשו לבית הדין האירופי לזכויות אדם ולבית הדין האירופי לצדק, המערערים על מעמדו המשפטי של בית הדין. בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע ב-7 במאי 2021 כי פסק דין של בית המשפט החוקתי בטל מכיוון שלא קוימה הזכות להליך הוגן מכיוון שבחירתו של מוז'ינסקי הייתה בלתי חוקית. בפסיקה מ-14 ביולי 2021, בית הדין דחה את החוקתיות של כל ניסיון של בית הדין האירופי לזכויות אדם להשעות את בתי הדין הפולניים, שכן סמכות כזו מעולם לא הוענקה לו באמנה כלשהי.
הערות שוליים

1 2  הוראות חוקתיות הנוגעות לביקורת שיפוטית על חוקים - סקירה משווה, באתר הכנסת
↑  Kryszkiewicz, Małgorzata; Osiecki, Grzegorz (2016). "Twarda linia Prawa i Sprawiedliwości". Dziennik Gazeta Prawna.
↑  "Trybunał w Strasburgu: TK z dublerem nie jest sądem zgodnym z prawem". wyborcza.pl. 7 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Obowiązek państwa członkowskiego UE polegający na wykonywaniu środków tymczasowych odnoszących się do kształtu ustroju i funkcjonowania konstytucyjnych organów władzy sądowniczej tego państwa". tribunal.gov.pl (בפולנית). 14 ביולי 2021. נבדק ב-19 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601593405171  GND: 5016105-2  ISNI: 0000 0001 0944 0182  LCCN: n90665232  VIAF: 143648347   WorldCat (עם VIAF): 143648347 
אולם בית המשפט הגדול, בו דן בית המשפט בהרכבו המלא
גבריאל חיימה גומס

גבריאל חיימה גומס חראמיו (בספרדית: Gabriel Jaime Gómez Jaramillo) המכונה "בראבס" (Barrabas) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק כקשר. הוא אחיו הצעיר של המאמן הרנן דריו גומס.
היסטוריית מועדונים

גבריאל גומס החל את הקריירה בקבוצת אתלטיקו נסיונל, שם שיחק לאורך שמונה עונות וזכה עם הקבוצה בשלושה תוארי אליפות. לאחר מכן עבר למיונאריוס ועימה זכה באליפות נוספת ולאחר שנתיים, ב-1988, עבר לאינדפנדיינטה מדיין. דווקא כששיחק אצל היריבה העירונית, הצליחה אתלטיקו נסיונל בהדרכת המאמנים פרנסיסקו מטוראנה והרנן דריו גומס, אחיו הבוגר של גבריאל, לזכות בקופה ליברטדורס בשנת 1989. גומס חזר לנסיונל ב-1991 לקדנציה שנייה ופרש מכדורגל בסוף שנת 1994 בגיל 35.
נבחרת לאומית

גומס הופיע במדי נבחרת קולומביה 49 פעמים וכבש שני שערים. הוא היה שותף לאחד הדורות המוצלחים של הכדורגל הקולומביאני והעפיל עם הנבחרת למונדיאל 1990 ו-1994. במונדיאל 1990 שיחק את כל ארבעת המשחקים ועזר לנבחרתו להעפיל לשמינית הגמר, שם הודחה בידי קמרון. כעבור 4 שנים במונדיאל 1994, הגיעה קולומביה כאחת המועמדות לזכייה, אבל הפסידה כבר במשחק הראשון לרומניה 1-3, משחק שבו גבריאל גומס שיחק. לקראת המשחק השני מול ארצות הברית, קיבלו צמד המאמנים, מטוראנה וגומס, איומים מפורשים על חייהם ודרישה להוציא את גבריאל מההרכב. בעקבות האיומים שאף שודרו בטלוויזיה, גומס לא שותף יותר על להדחתה המוקדמת של הנבחרת.
בנוסף, השתתף גומס בטורנירי הקופה אמריקה של 1987, 1989 ו-1993, והשיג עם הנבחרת את המקום השלישי ב-1987 ו-1993.
קריירה כמאמן

גומס החל את קריירת האימון שלו מיד לאחר פרישתו וכבר ב-1997 מונה למאמנה של אנביגאדו. לאחר שנתיים עבר לאמן את אתלטיקו נסיונל והוליך אותם לזכייה בקופה מרקונורטה ב-1997 ו-1998. אימן אחר כך בקבוצות אוניון מגדלנה, דפורטס קינדיו ואתלטיקו בוקרמנגה, עד שעבר ב-2003 לשתף פעולה עם אחיו הרנן, שאימן באותה תקופה את אקוודור. גבריאל שימש כעוזרו וב-2005 חזר לאמן את קראקס. לאחר שנה שוב הצטרף כעוזרו של אחיו, הפעם בנבחרת גואטמלה עד לשנת 2008, אז שוב חזר לאמן את אתלטיקו נסיונל. הפעם הקדנציה בנסיונל נכשלה והוא הצטרף כעוזרו של הרנן שאימן את אינדפנדיינטה סנטה פה ב-2009. ניסיון האימון האחרון שלו היה ב-2014 עם חגוארס קורדובה, אך גם כאן לא צלח.
ג'וזף צ'ייקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בספטמבר 1935 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  22 ביוני 2003 (בגיל 67) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף (ג'ו) צ'ייקין (באנגלית: Joseph Chaikin;‏ 16 בספטמבר 1935 – 22 ביוני 2003) במאי תיאטרון, מחזאי ופדגוג יהודי אמריקאי.