stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סעדיה שרעבי
ביוגרפיה

נולד וגדל ברחובות, אביו, המקובל רבי שלום שרעבי, היה שוחט ברחובות וממנהיגי העדה התימנית בעיר. הרב שרעבי למד בישיבת הדרום, בישיבת חברון, ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב. מתלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה שפירא.
בשנת תשל"ב קיבל סמיכה לרבנות מהרב אברהם שפירא, הרב בצלאל ז'ולטי, הרב זבולון גרז והרב יונה שיבר.
לאחר מכן למד בכולל 'שבט מיהודה' בתל אביב אצל הרב אפרים בורודיאנסקי. בניסן תשל"ה (1975) הוסמך לדיינות בידי מועצת הרבנות הראשית. התמנה לדיין בבתי הדין הרבניים בשנת תשל"ו. תחילה שימש כדיין בבית הדין הרבני ברחובות ובניסן תשנ"ב (1992) מונה לאב בית הדין. בתשנ"ג עבר לירושלים והתמנה לאב בית הדין. כיהן כדיין עד שנת תשע"א. בשנת תשמ"ט כיהן לזמן מה כדיין בפועל בבית-הדין הגדול לערעורים בירושלים.
ברחובות היה פעיל בהקמת כולל אברכים אורות התורה, הקמת אולפנת 'צביה' ועוד.
נשוי ומתגורר בגבעת שאול.
משפחתו

אחיו הרב נתן הוא רב העדה התימנית ברחובות (אשר שכל את בנו אוריאל במלחמת לבנון הראשונה). אח נוסף, הרב אשר ליטוב, היה רב היישוב אבן שמואל. אחיו הרב מרדכי הוא ראש כולל ברחובות.
ילדיו:
הרב יעקב, דיין בבית הדין הרבני בחיפה ובבית הדין לממונות במערב בנימין. לשעבר ראש ישיבת נחלת ישראל במגדל העמק ור"מ בישיבת ניר קריית ארבע.
הרב יאיר, ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים וחתנו של הרב ירחמיאל ויס.
אורי, היה היועץ הפרלמנטרי והדובר של ח"כ שולי מועלם.
ביתו נשואה לרב נתנאל הראל, ר"מ בישיבת המאירי. בעבר ראש המכינה הקדם צבאית של ישיבת עטרת כהנים.
הערות שוליים

↑  אתר ערוץ 7
↑  אתר ישיבה
↑  אתר ערוץ 7
↑  חוקה דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 158
↑  הודעה ע ל מינוי דיינים, ילקוט הפרסומים 2196, 1976, עמ' 1257
↑  לשכת השר - בתי-דין - כללי; מינויי דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 241
↑  אתר ערוץ 7
↑  הודעה על מינוי דיינים לכהונה בפועל בבית הדין הרבני הגדול, ילקוט הפרסומים 3619, התשמ"ט, עמ' 1377
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אביי (מחוז)

ערך זה עוסק במחוז על הגבול בין סודאן ודרום סודאן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  סודאן סודאן דרום סודאן דרום סודאן
 בירת המחוז:  אביי 
 קואורדינטות:  9°35′42″N 28°26′10″E﻿ / ﻿9.595°N 28.436°E﻿ / 9.595; 28.436 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סודאן מוגדלת) אומדורמאן ואדי חלפא ח'רטום פורט סודאן נילוס הנילוס הכחול  הנילוס הלבן  ים סוף  מצרים לוב צ'אד אריתריאה אתיופיה הרפובליקה המרכז אפריקאית  דרום סודאןאביי(למפת סודאן רגילה) אומדורמאן ואדי חלפא ח'רטום פורט סודאן נילוס הנילוס הכחול  הנילוס הלבן  ים סוף  מצרים לוב צ'אד ארית- ריאה  אתיופיה רמ"א דרום סודאןאביי(למפת דרום סודאן רגילה) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיהאביי(למפת דרום סודאן מוגדלת) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיהאביי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז אביי (בערבית: منطقة أبيي) הוא שטח של 10,546 קמ"ר הממוקם על הגבול בין דרום סודאן וסודאן, שקיבל "מעמד מנהלי מיוחד" על פי פרוטוקול אביי מ-2004, כחלק מהסכם השלום שסיים את מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה. העיר הבירה של המחוז היא אביי טאון. לפי תנאי פרוטוקול אביי, אזור אביי נחשב, על בסיס זמני, לחלק הן מרפובליקת דרום סודאן והן מרפובליקת סודאן, והפך למעשה לאזור משותף.
בניגוד לגבולות המחוז הקודם, פרוטוקול אביי הגדיר את אזור אביי כ"האזור של תשע ראשויות הדינקה נגוק שהועברו לקורדופן ב-1905". בשנת 2005, ועדת גבולות רב-לאומית קבעה שזה יהיה החלקים של קורדופן דרומית ל-10°22′30″ N. עם זאת, בעקבות סכסוכים מתמשכים שהתפרצו לאלימות ואיימו על הסכם השלום המקיף, תהליך בוררות בינלאומי שרטט מחדש את גבולות אביי ב-2009 והפך אותו קטן משמעותית, כשאין לו גבול צפוני מעבר ל-10°10′00" N.
היסטוריה

עיתון סודאן טוען כי אנשי הדאג'ו היו ממוקמים באזור אביי לפני המאה השבע עשרה, לפני שהוחלפו על ידי מהגרים חדשים. מהמאות השמונה עשרה לפחות, אביי היה מיושב על ידי הדינקה נגוק, תת-קבוצה של הדינקה מדרום סודן, שהיו חקלאים נוודים. המיסריה, עם ערבי נוודי, שהיה מבלה את רוב השנה סביב הבסיס שלו במוגלאד בצפון קורדופן, היה מרעה את בקרו דרומה לאזור נהר הבחר באביי בעונת היובש. תושבי הקבע של אביי היו אם כן הדינקה הדרומיים, אך חצי שנה היו המיסריה המוסלמים הצפוניים עולים במספרם.
במהלך הקמת הקונדומיניום האנגלו-מצרי, המיסריה היו ממוקמים בעיקר במחוז קורדופן (נחשב ל"צפוני"), בעוד הדינקה נגוק היו ממוקמים בבחר אל-ע'זאל (נחשב ל"דרומי"). בשנת 1905, לאחר פשיטות מתמשכות של המיסריה לשטחי הדינקה נגוק, הבריטים העבירו את תשע ראשויות הדינקה נגוק לקורדופן. הסיבה לכך הייתה משולשת: להגן על הדינקה נגוק מפשיטות המיסריה ולפייס את האזור; להראות כי כוח ריבוני חדש נמצא בשליטה; ולהביא את שני השבטים היריבים תחת ניהול משותף. כאשר הבריטים עזבו ב-1956, הם השאירו את מעמד אביי לא ברור.
שני העמים החלו ללכת בדרכים נפרדות עם פרוץ מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה (1956–1972), במיוחד הטבח ב-72 נגוק דינקה בעיר בבן נושא שבוצע על ידי המיסריה. הדינקה נגוק נמשכו לכוחי אניאניה, בעוד המיסריה זכו לתמיכה מהממשלה והפכו להיות קשורים בצפון. הסכם אדיס אבבה מ-1972, שסיים את המלחמה, כלל סעיף שאיפשר משאל עם שיאפשר לאביי לבחור להישאר בצפון או להצטרף לדרום האוטונומי. משאל עם זה מעולם לא נערך וההתקפות המתמשכות על הדינקה נגוק הובילו ליצירת יחידת דינקה נגוק במרד הקטן אניאניה השני, שהחל בנילוס העליון ב-1975. גילוי הנפט באזור, בין יתר אזורי הגבול הצפון-דרומי, הוביל את הנשיא ג'עפר נומיירי לנסות את היוזמה הראשונה מבין רבות להעביר אזורים עשירים בנפט למנהל הצפוני.
יחידת הדינקה נגוק של אניאניה השני היוותה אחת היסודות של תנועת המורדים בתחילת מלחמת האזרחים השנייה ב-1983. רבים מהדינקה נגוק הצטרפו למורדים עם פרוץ הקרבות. באופן חלקי כתוצאה מכניסתם המוקדמת למלחמה, רבים מהדינקה נגוק עלו לעמדות מנהיגות בצבא השחרור העממי של סודאן (SPLA), והפכו להיות קשורים בקשר הדוק לג'ון גראנג. בניגוד לכך, המיסריה הצטרפו לקרבות בצד הממשלה באמצע שנות ה-80. הם הקימו יחידות קו חזית כמו גם מורהלין, פושטים רכובים שהתקיפו כפרים דרומיים כדי לשדוד חפצים ועבדים. בסוף המלחמה, הקרבות האינטנסיביים גרמו לעקירת רוב הדינקה נגוק מאביי, מה שהמיסריה מציינים כהצדקה לבעלותם על האזור.
הערות שוליים

↑  “Protocol on the resolution of Abyei conflict”, Government of the Republic of Sudan and the Sudan People’s Liberation Movement/Army, 26 May 2004 (hosted by reliefweb.int)
↑  “Why Abyei Matters”, African Affairs, 107/426, 1–19, 23 December 2007
↑  "The Government of Sudan / The Sudan People's Liberation Movement/Army (Abyei Arbitration)". Permanent Court of Arbitration. אורכב מ-המקור ב-20 בנובמבר 2011. נבדק ב-22 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Abyei Issue from a neutral perspective". Sudan Tribune. 25 בנובמבר 2007. אורכב מ-המקור ב-26 ביולי 2009. נבדק ב-23 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "GOS-SPLM/A Final Award" (PDF). Permanent Court of Arbitration. 22 ביולי 2009. pp. 36–37. אורכב מ-המקור (PDF) ב-6 באוגוסט 2009. נבדק ב-22 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Collapse of a Country: A Diplomat's Memoir of South Sudan." By Nicholas Coghlan. McGill-Queen's University Press, 2017.
↑  Permanent Court of Arbitration, the Hague "On Delimiting Abyei" (אורכב 06.08.2009 בארכיון Wayback Machine) 22 July 2009 / p221-222
↑  "Sudan: Breaking the Abyei Deadlock". אורכב מ-המקור ב-9 פברואר 2011. נבדק ב-30 מאי 2011. (456 KB), International Crisis Group, 12 October 2007, p. 2
↑  "Sudan: Breaking the Abyei Deadlock", pp. 2–3
↑  “Resolving the Boundary Dispute in Sudan’s Abyei Region” by Dorina Bekoe, Kelly Campbell and Nicholas Howenstein, United States Institute of Peace, October 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567032805171  GND: 7689736-9  LCCN: n84123089  VIAF: 134918844   WorldCat (עם VIAF): 134918844
פיטר פלצ'יק

פיטר פַּלְצ'יוק (באוקראינית Петро Пальчик; נולד ב-4 בינואר 1992) הוא הג'ודוקא הגבר המעוטר ביותר בישראל נכון לשנת 2024, יליד אוקראינה, זוכה מדליית ארד אולימפית מפריז 2024 בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג, זוכה מדליית ארד אולימפית קבוצתית מטוקיו 2020 כחלק מנבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות. פלצ'יק גם מחזיק במדליית ארד מאליפות העולם (דוחה 2023), הוא אלוף אירופה (2020) ובעלי 3 מדליות מתחרות המאסטרס.
פלצ'יק מציג את מדליית הארד הקבוצתית בה זכה עם נבחרת ישראל המעורבת באולימפיאדת טוקיו, 2020
ביוגרפיה

פלצ'יק נולד בעיר יאלטה, בחצי האי קרים שבאוקראינה. כשהיה בן שלושה חודשים, נפטר אביו מסרטן הריאה. כתינוק בן תשעה חודשים, עלה לישראל עם אמו לריסה והשניים התגוררו בראשון לציון. לאחר כשנה, עלו לישראל גם סבו וסבתו, הוריה של אמו. עד אשר היה בן שבע, התגוררה אמו של פלצ'יק בארצות הברית למטרות עבודה, ופלצ'יק גדל בישראל עם סבו וסבתו. הוא למד בתיכון יגאל אלון, במגמת תקשורת. את שירותו בצה"ל עשה על תקן "ספורטאי מצטיין" כאפסנאי באגף לוגיסטיקה אווירית בבסיס חיל האוויר בצריפין.
פלצ'יק נולד במשקל גבוה של 5.1 ק"ג עם עצמות עקומות ובעיות בריאות שונות, ורופא המליץ למשפחתו שיתחיל לעסוק בספורט. בעקבות כך, שלח אותו סבו להתאמן בג'ודו בהיותו בן ארבע במועדון "סמוראי דו" בראשון לציון, תחת הדרכתו של פבל מוסין.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > תחילת הדרך

בגיל 16, הצטרף לנבחרת הקדטים של ישראל. שנה אחר כך, זכה באליפות ישראל לקדטים, לג'וניורס ועד גיל 23. בגיל 18 הצטרף לנבחרת הבוגרת תחת המאמן הלאומי אורן סמדג'ה.
בספטמבר 2011 התחרה באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בלומל שבבלגיה, וזכה במדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. ביוני 2012 עבר פלצ'יק ניתוח מסובך בברך ימין בעקבות קרע ברצועה הצולבת האחורית במהלך אימון שגרתי. בשל הניתוח והשיקום, התעכב המעבר לקטגורית הבוגרים, עד לשנת 2014. בינואר 2014 חזר פלצ'יק להתאמן במסגרת נבחרת ישראל הבוגרת בג'ודו. בפברואר 2014 זכה במדליית ארד בטורניר ה-European Open באוברוורט ובספטמבר זכה שוב בארד ב-European Open בטאלין. באליפות ישראל באותה השנה הוא התחרה בקטגוריית המשקל 90 ק"ג וזכה במדליית הזהב.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > המעבר לקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג

בשנת 2015 החליט פלצ'יק יחד עם המאמן אורן סמדג'ה לעלות לקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. ביוני 2015 השתתף במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו והודח בסיבוב השני. בנובמבר 2015, בעיצומו של המירוץ לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, השתתף פלצ'יק בגרנד פרי צ'ינגדאו וקרע את הרצועות בכתפו במהלך קרב מול האלוף האולימפי המונגולי ניידנגין טובשינבאייר. בכך החמיץ את ההזדמנות להתחרות על כרטיס למשחקים האולימפיים בריו ונאלץ לעבור ניתוח ושיקום ארוך של 9 חודשים.
בשנת 2017 ולאחר הליך השיקום, חלה התקדמות משמעותית בקריירה של פלצ'יק כאשר זכה באותה השנה בארבע מדליות; שתיים מתחרויות בסבב האירופי ושתיים מתחרויות בסבב העולמי. בפברואר הוא זכה במדליית ארד בתחרות מסוג European Open שנערכה ברומא. ב-4 ביוני התקיימה תחרות מהסבב האירופי בבוקרשט, רומניה, בה פלצ'יק זכה במדליית הארד. ב-18 ביוני הוא זכה במדליית זהב בגרנד פרי קנקון לאחר שגבר בגמר על בנג'מין פלטשר הבריטי בניקוד וזארי. באוקטובר זכה במדליית ארד בגרנד סלאם אבו דאבי לאחר שניצח את מיקלוש סירייניץ' ההונגרי.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2018

2018 הייתה שנת הפריצה בקריירה של פלצ'יק, כאשר הוא זכה לראשונה במדליה מאליפות אירופה בנוסף לארבע מדליות מהסבב העולמי. באליפות אירופה שנערכה בתל אביב, פלצ'יק זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. בסיבוב הראשון הוא פגש את יבגניס בורודבקו הלטבי וכשתי דקות מפתיחת הקרב השיג ניקוד וזארי שהספיק לניצחון. בשמינית הגמר הוא פגש את בויאן דוסן הסרבי ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד הקרב נכנס לניקוד זהב בו ספג הסרבי את העונש השלישי ופלצ'יק עלה לרבע הגמר. ברבע פלצ'יק גבר על זלים קוטסוייב האזרי כאשר דקה ו-13 שניות לסיום הקרב הצליח להשיג וזארי. בחצי הגמר הוא התמודד מול סיריל מארה הצרפתי ולאחר 2 דקות ו-16 שניות מפתיחת הקרב מארה נכנס לתרגיל חניקה שגרם לפלצ'יק להתעלף והפסיד באיפון. פלצ'יק ירד לקרב על מדליית הארד בו התמודד מול ניאז בילאלוב הרוסי אותו ניצח 39 שניות מפתיחת הקרב כאשר השיג איפון.
באפריל באותה השנה זכה פלצ'יק במדליית זהב בגרנד פרי טביליסי שבגאורגיה כאשר ניצח בגמר את מרב מגרייב מרוסיה באיפון כשתי דקות וחצי לסיום הקרב. באוגוסט, פלצ'יק התחרה בגראנד פרי בודפשט וזכה במדליית ארד כאשר בקרב על המדליה פגש את מרטין פאצ'ק השוודי אותו ניצח באיפון לאחר ריתוק. באוקטובר 2018 זכה פלצ'יק במדליית זהב בגראנד סלאם אבו דאבי והשמיע את ההמנון הלאומי, התקווה, על אדמת אבו דאבי, וזאת לאחר ניצחונות על קרל-ריכרד פריי הגרמני בחצי הגמר ועל סגן האלוף האולימפי, אלמר גסימוב האזרי בגמר. ב-18 בנובמבר, פלצ'יק זכה במדליית זהב בגראנד פרי האג כאשר ניצח באיפון בקרב הגמר את ניקיטה סוויריד הבלארוסי לאחר שהקרב נכנס לזמן ניקוד זהב.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2019

בפברואר 2019 זכה פלצ'יק במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי כשניצח באיפון את זלטקו קומריץ' הקרואטי בקרב על המדליה. במרץ הוא השתתף בגראנד סלאם יקטרינבורג וזכה במדליית הארד לאחר ניצחון על מייקל קורל ההולנדי. ביולי הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב לאחר שניצח את מיקלוש סירייניץ' ההונגרי בקרב על המדליה. בספטמבר 2019 זכה פלצ'יק באליפות ישראל במשקל של מעל 100 ק"ג שהתקיימה בתל אביב.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2020

באליפות אירופה 2020 שנערכה בפראג זכה פלצ'יק במדליית הזהב לאחר שניצח כל חמשת הקרבות והפך לג'ודוקא הישראלי הרביעי שזוכה בתואר האירופי. הוא התחיל בסיבוב השני בו גבר על בנג'מין פלטשר האירי באיפון 4:32 דקות בתוך זמן ניקוד זהב, המשיך עם ניצחון בעונשים על יבגניס בורודבקו הלטבי בשמינית הגמר וניצח באיפון ברבע הגמר כאשר הכניע את יריבו בוריס באורגייב הבולגרי 43 שניות מפתיחת הקרב לאחר תרגיל בריח. בחצי הגמר פלצ'יק פגש את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי וניצח בניקוד וזארי לאחר תרגיל מוצלח 8 שניות לסיום. בגמר פלצ'יק התמודד מול אלוף אירופה המכהן, ארמן אדמיאן הרוסי, ולאחר 4 דקות ללא ניקוד, הקרב נכנס לניקוד זהב בו ניצח פלצ'יק בווזארי לאחר תרגיל מוצלח. לאחר זכייה זו ובתום האליפות, פלצ'יק עלה למקום הראשון בדירוג העולמי.
בגראנד פרי תל אביב השני הוא זכה במדליית זהב לאחר שניצח את יריבו, לאונרדו גונסאלבס הברזילאי בווזארי בגמר. פלצ'יק ביצע תרגיל נגד כאשר הברזילאי ניסה להטילו באוצ'י מאטה, והפך אותו על הצד הנגדי כ-45 שניות לפני תום הקרב, יתרון אותו הצליח לשמר עד סיום הקרב. בגראנד סלאם פריז היוקרתי, זכה פלצ'יק במדליית הזהב. הוא ניצח בגמר את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי, בזכות עונשים. היה זה הזהב הראשון של ג'ודוקא ישראלי זה 16 שנה בתחרות היוקרתית, כשהקודמת הייתה של אריק זאבי.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2021

באולימפיאדת טוקיו 2020, אשר נערכה בשנת 2021 עקב מגפת הקורונה, זכה פלצ'יק במדליית ארד עם נבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג, סיים פלצ'יק במקום השביעי. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג רביעי מבין המתחרים והחל את דרכו בסיבוב השני שם ניצח בווזארי את לחגוואסורנגן אוטגונבאטר המונגולי בתוך זמן ניקוד זהב לאחר שביצע תרגיל בשם סומי-גאשי. ברבע הגמר פלצ'יק הפסיד בווזארי לארון וולף היפני ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד באיפון למדורג שמיני, שאדי אל-נחאס הקנדי לאחר שהקרב נכנס לניקוד זהב.
עוד באותה השנה זכה פלצ'יק במדליית הארד בטורניר המאסטרס שנערך בדוחה שבקטר כאשר ניצח בזכות עונשים את אלוף העולם המכהן, ז'ורז' פונסקה הפורטוגלי בקרב על המדליה. בגראנד סלאם תל אביב 2021 זכה פלצ'יק במדליית הכסף כאשר לאחר ארבעה ניצחונות באיפון, הפסיד בגמר בניקוד ווזארי למייקל קורל ההולנדי.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2022

באליפות העולם 2022 שנערכה בטשקנט זכה פלצ'יק במדליית ארד עם נבחרת ישראל בתחרות הקבוצתית לאחר ניצחונות על נבחרות אוזבקיסטן, דרום קוריאה והולנד. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג, הוא הודח בקרב הראשון. עוד באותה השנה הוא זכה בארבע מדליות מתחרויות בסבב העולמי; בפברואר הוא זכה במדליית כסף בגרנד סלאם פריז כאשר לאחר שלושה ניצחונות, הפסיד בגמר לתומא ניקיפורוב הבלגי. פחות משבועיים לאחר מכן הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם תל אביב כשניצח בקרב על המדליה את אדוארד סרבן הרומני בזכות עונשים. ביוני הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם אולן בטור כשניצח בקרב על המדליה את ג'ה יון-קים מדרום קוריאה. בדצמבר הוא זכה במדליית ארד בתחרות המאסטרס שנערכה בירושלים.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2023

באליפות העולם 2023 שנערכה בקטר זכה פלצ'יק במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. הוא הגיע אל האליפות מדורג שביעי בעולם והחל את דרכו בסיבוב השני בו גבר באיפון על אידה קנטארו היפני תוך 41 שניות לאחר תרגיל אוצ'י-מטה. בשמינית הגמר ניצח בווזארי את ניאז איליאסוב הרוסי וברבע הגמר הפסיד לזלים קוטסוייב האזרי לאחר שקיבל עונש על פעולת התחמקות לא חוקית. פלצ'יק נשר לקרבות בית הניחומים, שם גבר בניקוד ווזארי על נורליחאן שרחאן הקזחי ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה היה אמור פלצ'יק להתמודד מול שאדי אל-נחאס הקנדי, שנפצע ונאלץ לפרוש מהתחרות, ופלצ'יק זכה לראשונה בקריירה במדליה באליפות העולם.
באותה שנה זכה פלצ'יק גם במדליית ארד בגראנד סלאם פריז כשניצח בקרב על המדליה את שאדי אל-נחאס מקנדה, ובמדליית כסף בטורניר המאסטרס בבודפשט.
ביוגרפיה > קריירה בג'ודו > 2024: מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת פריז 2024 זכה פלצ'יק במדליית הארד בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג. הוא הגיע לתחרות כמתמודד לא מדורג (11 בדירוג העולמי) ובתוך כך החל את דרכו בסיבוב הראשון בו ניצח באיפון את גונצ'יגסורן באטחויאג ממונגוליה. בשמינית הגמר הוא ניצח את אורליאן דיאס הצרפתי לאחר כמעט תשע דקות של קרב כאשר הצרפתי קיבל עונש שלישי ונפסל. ברבע הגמר הפסיד פלצ'יק בווזארי לזלים קוטסוייב האזרי ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון באיפון על המדורג שביעי מייקל קורל ההולנדי, עלה פלצ'יק לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה הוא התמודד מול דניאל אייך משווייץ (14 בדירוג העולמי) ואחרי כשתי דקות של קרב עלה פלצ'יק ליתרון בניקוד ווזארי. חמש שניות לסיום הקרב, כאשר הוא בדרך לניצחון, קיבל פלצ'יק בהחלטה שגויה עונש שלישי שפסל אותו והעניק ניצחון לשווייצרי. לאחר בדיקה של השופטים נמצא כי שניים משלושה העונשים ניתנו בטעות בבת אחת. הפסילה בוטלה והקרב המשיך לשניות שנותרו, בהן החזיק פלצ'יק ביתרון עד לסיום. בטקס הפתיחה של המשחקים, פלצ'יק היה לנושא הדגל של המשלחת הישראלית לצדה של השחיינית אנדי מורז.
עוד באותה שנה השתתף בגראנד סלאם קזחסטן וזכה במדליית ארד כשניצח את פיוטר קוצ'רה מפולין.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פלצ'יק נשוי לדניאל יולזרי, חוקרת משטרתית. השניים הורים לתאומים ולבת. מתגוררים בבאר יעקב.
מלבד קריירת הג'ודו, שימש פלצ'יק כפרזנטור של מספר חברות ובין היתר הוא הופיע בקמפיין הלבשה תחתונה של "דלתא".
ביוגרפיה > קרן פלצ׳יק

ב-15 בספטמבר 2024 קיים פיטר אירוע סיום קמפיין לכבוד הזכייה במדליית הארד במשחקים האולימפיים פריז 2024 והכריז על הקמתה של קרן פלצ׳יק אשר תתמוך כלכלית בספורטאים צעירים במסע האולימפי שלהם.
הקרן תספק מעטפת כלכלית מלאה שתאפשר לספורטאים להתמקד באימונים ובהתפתחות האישית והמקצועית, ולמצות את הפוטנציאל שלהם בזירה הבינלאומית. פיטר פלצ׳יק, שהכיר מקרוב את הקשיים והאתגרים של ספורטאים רבים בישראל, התחייב להקצות 3% מהכנסותיו העסקיות לטובת הקרן, ולשמש כמוביל תהליך גיוס כספים בארץ ובחו"ל. הקרן תפעל כך שכל בעלי התפקידים בה יפעלו בהתנדבות, כלומר 100% מהתרומות יגיעו ישירות לספורטאים הזקוקים להן.
סיכום הישגיו

רשימת הישגיו מתחרויות שונות, לפי אתר "JudoInside":
סיכום הישגיו > המשחקים האולימפיים

- טוקיו 2020 (קטגוריית הנבחרות המעורבות)
- פריז 2024 (עד 100 ק"ג)
סיכום הישגיו > אליפות העולם

- טשקנט 2022 (קטגוריית הנבחרות המעורבות)
- דוחה 2023 (עד 100 ק"ג)
סיכום הישגיו > אליפות אירופה

- תל אביב 2018
- פראג 2020
סיכום הישגיו > תחרויות המאסטרס

מקום חמישי - תחרות המאסטרס גואנגג'ואו 2018
מקום חמישי - תחרות המאסטרס צ'ינגדאו 2019
- תחרות המאסטרס דוחה 2021
- תחרות המאסטרס ירושלים 2022
- תחרות המאסטרס הונגריה 2023
סיכום הישגיו > גראנד סלאם

מקום חמישי - גראנד סלאם באקו 2017
- גראנד סלאם אבו דאבי 2017
מקום חמישי - גראנד סלאם פריז 2018
- גראנד סלאם אבו דאבי 2018
- גראנד סלאם פריז 2019
- גראנד סלאם יקטרינבורג 2019
- גראנד סלאם פריז 2020
- גרנד סלאם תל אביב 2021
- גראנד סלאם פריז 2022
- גרנד סלאם תל אביב 2022
- גראנד סלאם אולן בטור 2022
- גראנד סלאם פריז 2023
מקום חמישי - גראנד סלאם תל אביב 2023
- גראנד סלאם קזחסטן 2023
סיכום הישגיו > גראנד פרי

- גראנד פרי קנקון 2017
- גראנד פרי טביליסי 2018
- גראנד פרי בודפשט 2018
- גראנד פרי האג 2018
- גראנד פרי זאגרב 2019
- גראנד פרי תל אביב 2020
סיכום הישגיו > גביע העולם

- אוברוורט 2014
- טאלין 2014
- רומא 2017
- בוקרשט 2017
סיכום הישגיו > פרסים אישיים

באפריל 2021 זכה בתואר "ספורטאי השנה" לשנת 2020 של איגוד הג'ודו האירופאי. פלצ'יק הוא הג'ודוקא הישראלי הראשון שזכה בתואר זה.
מזל טלה

ערך זה עוסק במזל אסטרולוגי. אם התכוונתם לקבוצת הכוכבים, ראו .
סמל מזל טלה
טלה
בול ישראלי המוקדש למזל טלה
מזל טלה הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל טלה" הוא מי שנולד בין 21 במרץ לבין 20 באפריל (לערך). במסורת היהודית מזל טלה מתייחס לחודש ניסן. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל טלה לחודש אדר. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור השמיים, המוקצה למזל טלה האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הטלה לבין אזור השמיים של מזל טלה בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
מזל טלה במיתולוגיה היוונית

כריסומאלוס, האיל המכונף בעל הצמר הזהוב, נשלח על ידי נפאלה כדי להציל את ילדיה הביולוגיים, ילדיו של אתמס, פריקסוס והלה, מפני הקרבתם על המזבח בעקבות מזימה של אמם החורגת אינו. האייל נשא אותם על כנפיו אל מחוז קולכיס, אך לרוע המזל נפלה הילדה הלה אל מצר ים, אשר בהמשך נקרא על שמה, "הלספונטוס", כיום הדרדנלים.
מזל טלה באסטרולוגיה > שיוך אסטרולוגי

מזל טלה הוא אחד משלושת מזלות יסוד האש, יחד עם מזל אריה ומזל קשת. הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינליים, יחד עם מזל סרטן, מזל מאזניים ומזל גדי. הכוכב השליט של מזל טלה הוא מאדים (מארס).
ראו גם

גלגל המזלות
מיתולוגיה
אסטרולוגיה
ארבעת היסודות
הערות שוליים

↑  ספר יצירה פרק ה' משנה ז'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549046205171  NKC: ph116937
אידיאולוג'יק

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת פרסום דיגיטלי
 מייסדים:  דורון טל, ינון לנדנברג, אמיר נתן
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 תאריך מיזוג:  2013
 חברת אם:  פובליסיס
 עובדים:  120
 
אידיאולוג'יק הייתה חברת פרסום דיגיטלי ישראלית שהוקמה בשנת 1999. החברה הייתה חלוצה בתחומה[דרוש מקור], ופעלה בתחום הפרסום הדיגיטלי בישראל במשך מספר שנים. בתקופת השיא של החברה, הועסקו בה ובחברות הבת שלה כ-120 עובדים, והיקף פעילותה השנתי הגיע לכ-30 מיליון דולר.
תולדות החברה

אידיאולוג'יק הוקמה על ידי שלושה שותפים ישראלים בשם דורון טל, ינון לנדנברג ואמיר נתן. בשנת 2001 רכשו ינון ודורון את חלקו של אמיר בחברה. לאחר זמן קצר רכשה רשת הפרסום הבינלאומית פובליסיס, 51% מהחברה.
אידיאולוג'יק ניהלה עבור לקוחותיה פעילויות שיווקיות ופרסומיות עם שימוש בכלים טכנולוגיים וקריאייטיביים. החדשנות אותה הציגה החברה באה לידי ביטוי במספר מהלכים אסטרטגיים וכניסה לתחומים חדשים טרם הפיכתם לנפוצים, כגון - כניסה לתחום הווידאו כבר בשנת 2004 (מספר שנים לפני תחילת הפעילות של יוטיוב, לדוגמה), הפרדת תחומי המדיה והקריאייטיב והקמת חברה בת מתמחה לתחום המדיה והקמת מחלקת מדיה חברתית כבר בשנת 2006.
בין לקוחות החברה שניהלו קמפיינים באמצעות אידיאולוג'יק: החברה המרכזית ליצור משקאות קלים, HP, אורנג', דלק מערכות רכב, נסטלה, קוקה-קולה ברוסיה וP&G באירופה.
בזכות היצירתיות והחדשנות של החברה, זכתה החברה בפרסים בתחרויות מקומיות ובינלאומיות.
בשנת 2013 החליטה פובליסיס למזג את אידיאולוג'יק לתוך פעילות יתר יחידות הקבוצה בישראל.
בשנת 2014 מייסדי אידיאולוג'יק, ינון לנדנברג ודורון טל, תבעו את קבוצת פובליסיס העולמית ואת בעלי הקבוצה מוריס לוי.
הערות שוליים

↑  דורון טל, הסיפור של אידיאולוג'יק
↑  ענת ביין, ‏אידיאולוג`יק מקימה מחלקת הפקה לסרטוני פרסומת לאינטרנט, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2004
↑  משה בנימין, מהווילג' בישראל לכיכר האדומה: פובליסיס-אידיאולוג'יק זכתה בתקציב הדיגיטל של קוקה-קולה ברוסיה, באתר ביזפורטל, 17 בינואר 2011
↑  נועה פרג, ‏קמפיין "מכונת הלייקים" של פובליסיס-אידיאולוג'יק זוכה בפרסים, באתר גלובס, 10 בנובמבר 2010
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏מייסדי אידיאולוג'יק תובעים את פובליסיס העולמית, באתר גלובס, 17 בפברואר 2014
בית המשפט הגבוה לצדק

בית המשפט הגבוה לצדק (בראשי תיבות: בג"ץ) הוא אחד התפקידים שממלא בית המשפט העליון במדינת ישראל. במסגרת זו בית המשפט דן בעתירות המוגשות נגד רשויות המדינה ונגד גופים אחרים או אישים הממלאים תפקידים ציבוריים במדינה. בסמכותו של בג"ץ לדון בכל עניין שהוא רואה צורך לתת בו סעד למען הצדק, ואשר אינו בסמכותו של בית משפט או של בית דין אחר. כללי הדיון בבג"ץ מוסדרים על פי תקנות סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק, התשמ"ד-1984, ועוצבו בפסיקות בג"ץ לאורך השנים. מעמדו של בג"ץ, סמכויותיו ודרכי פעולתו הם בין מאפייניו הייחודיים של המשפט בישראל.
השופטים יצחק עמית, גילה כנפי שטייניץ ועופר גרוסקופף בדיון בג"ץ בעתירה לשחרור גופת וליד דקה, אוגוסט 2024
היסטוריה

לפני הקמת בית המשפט העליון מילא בית המשפט המחוזי בתל אביב את תפקיד בית הדין הגבוה לצדק. התכנסות ראשונה של בית המשפט הגבוה לצדק הייתה ב-8 ביולי 1948 בדרישת הביאס קורפוס לגבי עצורי האלטלנה. בית הדין, בהרכב של נתן ברדקי, שניאור זלמן חשין ושלום קסאן הוציא צו על תנאי נגד המדינה. צו על תנאי נוסף של בג"ץ התל אביבי ניתן נגד המדינה על סירוב לתת לאישה לצאת מהמדינה. לאחר הקמת בית המשפט העליון עברו אליו סמכויות בית הדין הגבוה לצדק.
ברבות השנים עלה העומס על בית המשפט העליון. בשנת 1980 הציעה ועדת לנדוי מתווה להקלת העומס, אולם הצעותיה לא יושמו. בשנות ה-90 החל בג"ץ להעביר נושאים לבית המשפט המחוזי בדרך של פסיקה. בראשית שנות ה-90, בבג"ץ פסטרנק, הועברו ענייני מכרזים לבתי המשפט האזרחיים. לאחר מכן הועבר הדיון בחברות ברשות מקומית לבתי משפט אזרחיים ברע"א 1287/92. בבג"ץ 1921/94 הועברו ענייני התכנון והבנייה לבתי המשפט האזרחיים. בעקבות זאת, אישרה הכנסת בשנת 1997 חוק להקמת בתי משפט מנהליים העוסקים בענייני תכנון ובנייה. בשנת 2000 אושר חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, שהעביר עניינים נוספים לבתי משפט לעניינים מנהליים.
ביולי 2018 השלימה שרת המשפטים איילת שקד, עם שר הביטחון אביגדור ליברמן והח"כים ניסן סלומינסקי ובצלאל סמוטריץ', מהלך שיזמה והמעביר סמכויות שיפוט ביהודה ושומרון מבג"ץ לבית המשפט לעניינים מינהליים בירושלים, כערכאה ראשונה.
ב-16 באפריל 2020 שודר לראשונה בשידור חי דיון משפטי בבג"ץ, על פי עקרון פומביות הדיון.