stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיורא גודיק
הפקות

גבירתי הנאווה, על פי פיגמליון של ברנרד שאו והסרט של גבריאל פסקל, נוסח עברי - דן אלמגור ושרגא פרידמן, 1964 (כוכבים: רבקה רז, שייקה אופיר).
איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ, מחזמר מאת פרנק לסר, שירים ומוזיקה - איב בורוז, נוסח עברי - חיים חפר ואהרן מגד, מנהל מוזיקלי ומנצח - יצחק גרציאני, 1965.
"מחול איטי בשטח ההפקר"" מאת ויליאם ארנסט הנלי(אנ') שתרגמה שולמית הראבן וביימה נולה צ'לטון (תפאורה: עמירם שמיר). בהצגה שיחקו זלמן לביוש, ז'רמן אוניקובסקי ויגאל סרי-לוי. הצגה זו עלתה 15 פעמים, ולאחר שירדה בעקבות ביקורות שליליות נערך דיון פתוח לקהל בצוותא בהשתתפות יוצרי ההצגה והשחקנים, נתן שחם, דב בר-ניר, חיים גליקשטיין, וריצ'רד אלטמן (במאי כנר על הגג). 1965
כנר על הגג, תמליל - יוסף שטיין, מוזיקה - ג’רי בוק, פזמונים - שלדון הארניק, עברית - דן אלמגור, בימוי - ריצ'רד אלטמן, אמנון קבצ’ניק. בתפקיד טוביה החולב - בומבה צור. 1965. הפסקול בהוצאת אן.אם.סי 2002.
המלך ואני, תמליל - אוסקר המרשטיין, עברית - נעמי שמר, יורם קניוק, עריכה והפקה - אילן בן-שחר, מוזיקה - ריצ'רד רוג'רס, במאי - ג'יימס המרשטיין, שחקנים - רבקה רז, אריק לביא, 1966. הפסקול בהוצאת אן.אם.סי 2002.
קזבלן, מאת יגאל מוסינזון, בתפקיד הראשי - יהורם גאון, עיבוד למחזה מוזיקלי - יגאל מוסינזון, יואל זילברג, יורם קניוק, מוזיקה - דובי זלצר, שירים - עמוס אטינגר, חיים חפר, דן אלמגור, במאי - יואל זילברג, 1966. הפסקול בהוצאת אן.אם.סי 2002.
איש למנשה, מאת דיל וסרמן, מוזיקה - מיטש לי, פזמונים - ג'ו דריו, נוסח עברי - יורם קניוק, עמוס אטינגר. 1966. בכיכובם של גדעון זינגר ושמואל רודנסקי.
איי לייק מייק, מאת אהרן מגד, שירים - חיים חפר, מנצח - נחמן ז'ורבסקי, 1968. כוכבים: ליאור ייני. דליה פרידלנד.
הלו, דולי!, מאת ג'רי הרמן, נוסח עברי - חיים חפר, 1968. בכיכובם של חנה מרון, שרגא פרידמן, גדי יגיל וציפי שביט.
המכשפה, מחזה מוזיקלי על פי אברהם גולדפדן, תרגום מהמקור - עזרא להד, 1970.
פרפרים הם חופשיים, מחזה מאת לאונרד גרש בתרגום תרצה אתר בכיכובה של תיקי דיין עם תפאורה של אריק סמית, 1970.
במזל דגים, מחזמר, נכתב בידי חנה בן-ארי ואברהם ניניו, במאי - אברהם ניניו, לחנים - יורם טהר-לב, רנדל דיל, מנצח - שמעון כהן, שחקנים - יעקב בנאי, ראובן בר-יותם, עזריאל אשרוב, עליזה עזיקרי, תקוה עזיז, עוגניה שמחוני, 1971
לחיי הסוסים שיוציאו את עם ישראל מהבוץ, מאת יורם מטמור, פזמונים - חיים חפר, מוזיקה - דובי זלצר. 1970.
הנצחתו

בקיץ 2007 הושלמה הכנת הסרט הדוקומנטרי "מחכים לגודיק", סרט תיעודי מוזיקלי, המגולל את סיפור עלייתו ונפילתו של גיורא גודיק. סרטו של ארי דוידוביץ' מציג את סיפורו הטרגי של האיש שנגע בחלום והתרסק, לצד סיפורה של תקופה בלתי נשכחת ושל ז'אנר המחזמר בגרסתו המקומית. הסרט הוקרן בבכורה במסגרת תחרות וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
באולם אלהמברה המשופץ מוצגת דרך קבע תערוכת צילומים לזכרו.
הערות שוליים

↑  אשת גודיק ז"ל לא תלווה הארון בהגיעו ארצה, מעריב, 8 ספטמבר 1977
↑  גאָדיק, וולאַדיסלאַוו, בתוך: זלמן זילבערצווייג; ולדיסלב גודיק באתר yiddishmusic.jewniverse.info; יצחק טורקאָוו-גרודבערג, ‏וו. גאָדיק, אויף מיַין וועג: (שריַיבער און קינסטלער): דערמאָנונגען און אָפּשאַצונגען, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 173), תשכ"ד 1964, עמ' 218–228, בארכיון האינטרנט.
↑  רחל אורן, כל העולם חלטורה, דבר, 16 באפריל 1965.
↑  עליזה ולך, קהל רב בא לחלוק כבוד למלך המחזמר הישראלי, דבר, 13 באוקטובר 1977; יעקב הכהן, "הוא היה דון קישוט הגדול ביותר של התיאטרון בארץ", מעריב, 13 באוקטובר 1977.
↑  לטענת ארי דוידוביץ' בראיון עמו בגלי צה"ל.
↑  לדברי דוידוביץ' במפגש איתו לאחר הקרנת סירטו, בדצמבר 2020.
↑  בין המסכים, חרות, 9 במאי 1965
↑  בן-עמי פיינגולד, הצגה איטית בשטח התיאטרון, הַבֹּקֶר, 14 במאי 1965
↑  טלילה בן זכאי, בידור קל נוסח פאריס - באלהמברה, מעריב, 31 במרץ 1965
↑  סגלית פריאל, תיאטרון ילדים מקצועי, הַבֹּקֶר, 6 באפריל 1965
↑  "מחול איטי בשטח ההפקר" קם לתחיה, דבר, 18 ביוני 1965
↑  בן-עמי פיינגולד, הצגה איטית בשטח התיאטרון, הַבֹּקֶר, 14 במאי 1965
↑  הופסקו הצגות המחזה "מחול איטי בשטח ההפקר" ביום אי לאחד 15 הצגות, מעריב, 18 במאי 1965
↑  ב.א, כוחה של ביקורת, הצופה, 21 במאי 1965
↑  טלילה בן זכאי, הביקורת "גמרה" את המחזה "מחול איטי בשטח ההפקר", מעריב, 23 במאי 1965
↑  דיון על "מחול איטי בשטח ההפקר", למרחב, 20 במאי 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299863005171  GND: 1282824694  ISNI: 0000 0000 6826 2470  VIAF: 97560148   WorldCat (עם VIAF): 97560148
גל אלסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 (בן 65 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
גל אלסטר (נולד ב-1959) נפטר בדצמבר 2023 הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי.
אלסטר הוא מתלמידיו הראשונים של ירון מרגולין ותלמידו של צבי גוטהינר. הופיע בלהקת המחול בת שבע, "תמר" ובלהקת קול ודממה ובתיאטרון תמונע. היה מורה בלהקות בת דור ובתאטרון מחול ענבל. אלסטר הוא המנהל האמנותי של להקת נובה, הפועלת על פי שיטת המחול ההוליסטי. יצירותיו ככוריאוגרף מועלות בישראל, הולנד ורוסיה והוא חבר בעמותת הכוריאוגרפים.
אלסטר יצר סוגה אלטרנטיבית במחול שהוצגה ב-2002 בסדרת ההופעות "off center" בשיתופו של עידו תדמור.
אלסטר גם כותב ביקורות מחול, בשנות ה-80 כתב בשבועון כותרת ראשית ובשנות ה-2000 בשבועון "Time Out תל אביב".
בשנת 2006 סרט תיעודי אודותיו שודר בערוץ 8, במסגרת הסדרה "בתים בעיר",הסרט עקב אחרי האופן שבו מגוריו ואמנותו חולקים חלל משותף, במבנה תעשייתי בדרום העיר המשמש לו גם כסטודיו למחול.
הערות שוליים

↑  מופע ראשון בסדרת ערבי המחול "0ff Center" בסטודיו של עידו תדמור בתל אביב, באתר הארץ, 14 במאי 2002
↑  שמוליק דובדבני, הפיוט שבשגרה, באתר ynet, 10 בספטמבר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010360668305171  VIAF: 1831163513750411230001   WorldCat (עם VIAF): 1831163513750411230001
גל חלמיש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוגוסט 1991 (בן 33) בנימינה, ישראל
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  7
 קבוצות כשחקן
 2007–2009  2009–2010  2010–2011  2011–2013  2013–2014  2014–2015  2015–2018  2018–2019  2019–2020   2020–:  בית"ר בנימינה  הפועל יקנעם/מגידו  הפועל טבעון  אליצור קריית אתא  הפועל עפולה   בני הרצליה  אליצור קריית אתא  עירוני רעננה   הפועל רמת גן גבעתיים   מכבי רחובות
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הלאומית - הפועל יקנעם/מגידו 2009/10
 
גל חלמיש (נולד ב-16 באוגוסט 1991) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת מכבי רחובות.
ביוגרפיה

חלמיש נולד וגדל בבנימינה. הוא בנו של יובל חלמיש קצין מודיעין ראשי ונכדו של לוחם פלמ"ח איסר חלמיש. הוא החל לשחק כדורסל בכיתה ב' בבית הספר לכדורסל של בנימינה שם שיחק בקבוצות השונות של המועדון עד לקבוצות הבוגרים. בעונת 2007/8 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר בליגת הנוער. בעונת 2008/9 הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה לנוער ובמקביל לשלב רבע גמר הפלייאוף בליגה לנוער. בעונה זו נבחר לחמישיית העונה בנוער במחוז צפון.

חלמיש למד בבית הספר תיכון "אורט השומרון בנימינה". ב-2008 כאשר הוא בכיתה יב עלתה נבחרת בית הספר בפעם הראשונה בתולדות בית הספר לליגת העל לבתי ספר לאחר שזכו באליפות הגליל. בהמשך אותה עונה הקבוצה הגיע עד לשלב חצי גמר אליפות בתי הספר.
חלמיש היה חלק מנבחרת הנוער של ישראל בשנת 2009. בקיץ 2009 השתתף עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 18 שנערך בצרפת.
ביוגרפיה > בקבוצות הבוגרים

בעונת 2007/8 כאשר הוא בן 16 בלבד, התחיל חלמיש לשחק בקבוצת בוגרים של בית"ר בנימינה מהליגה הלאומית בכדורסל.
לאחר שנתים בבנימינה, בעונת 2009–2010 עבר לשחק בקבוצת הפועל יקנעם/מגידו. בתום העונה תחת המאמן אוהד יתום הקבוצה זכתה באליפות הליגה הלאומית (עליה שלא התרחשה מסיבות כלכליות). בעונת 2010/11 עבר לשחק בהפועל טבעון. בתום העונה עבר לשחק באליצור קריית אתא שם שיחק שתי עונות. בעונה הראשונה במועדון נבחר לשחקן המשתפר בליגה הלאומית. בעונת 2013/14 עבר לשחק בהפועל עפולה אשר בתום העונה תחת המאמן רמי הדר הגיעה לגמר הפלייאוף מול נהריה שניצחה בסדרה. בעונת 2014/15 עבר לשחק בקבוצת בני הרצליה מליגת העל בכדורסל. בתום עונה בליגת העל חזר לשחק בלאומית באליצור קריית אתא. בעונת 2015/16 הקבוצה הגיעה הקבוצה לגמר הפלייאוף. בתום סידרה מותחת של חמישה משחקים הפסידה הקבוצה לקבוצת גלבוע/גליל שזכתה באליפות. בשתי העונות הבאות במועדון שימש כקפטן הקבוצה. בעונת 2018/19 שיחק בקבוצת עירוני רעננה. בתום העונה הסדירה הקבוצה דורגה במקום ה-1 אולם היא הודחה בשלב חצי הגמר על ידי מכבי חיפה. בעונת 2019/20 עבר לשחק בהפועל רמת גן גבעתיים.לקראת עונת 2020/21 חתם חלמיש במכבי רחובות מהליגה הארצית.
הערות שוליים

↑  אמיר שיבי, ‏אחרי שנה בלבד: גליל/גלבוע חזרה לליגה הראשונה, באתר ONE‏, 27 במאי 2016
↑  נשאר בבית: גל חלמיש חתם בקרית אתא, באתר סלאומית, ‏30 ביוני, 2017
↑  גל חלמיש חתם בעירוני רעננה, באתר סלאומית, ‏8 ביולי, 2018
גרגורי מרטנס

גרגורי מרטנס (בצרפתית: Gregory Mertens; ‏ 2 בפברואר 1991 – 30 באפריל 2015) היה כדורגלן בלגי ששיחק בעמדת הבלם בסרקל ברוז' ובלוקרן.
קריירת מועדונים

מרטנס נולד באנדרלכט שבבלגיה. בגיל 13 החל לשחק במחלקת הנוער של אנדרלכט, ובגיל 14 עבר למחלקת הנוער של דילביק ספורט. בשנת 2006 עבר למחלקת הנוער של גנט, ולקראת עונת 2011/2012 עבר למחלקת הנוער של סרקל ברוז' מליגת העל הבלגית.
ב-12 בפברואר 2011 ערך מרטנס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בהפסד 1-0 לאנדרלכט. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך מרטנס 4 הופעות ליגה. ב-18 בפברואר 2012 הבקיע מרטנס את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-56 מפנדל בניצחון 3-2 על לוון במסגרת המחזור ה-26. בעונתו השנייה ערך 35 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בעונה וחצי הנוספות ששיחק במועדון הוסיף 34 הופעות ליגה ושני שערים.
ב-4 בינואר 2014 חתם מרטנס בלוקרן, גם היא מליגת העל הבלגית. ב-18 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בניצחון 3-0 על סרקל ברוז' במסגרת המחזור ה-22 בליגה.
קריירת מועדונים > מותו

ב-27 באפריל 2015 שיחק מרטנס במשחק בין קבוצות המילואים של לוקרן ושל ראסינג גנק. במהלך המשחק התמוטט כתוצאה מדום לב והובהל לבית החולים, שם שהה בתרדמת. ב-30 באפריל נפטר מרטנס.
גל חום

ערך זה עוסק בתקופה ממושכת של מזג אוויר חם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
השוני בטמפרטורות באירופה במהלך גל החום של 2003, בהשוואה לטמפרטורות הרגילות שם
גל חום הוא שם המתאר ימים אחדים של מזג אוויר חם במיוחד, יחסית למזג האוויר השגרתי באותו מקום ובאותה עונה. היחסיות של תופעה זו פירושה שטמפרטורות שנחשבות כגל חום בעיני תושבי אזור מסוים, לא ייחשבו ככאלה בעיני מי שמתגורר באזור אחר, חם יותר. המונח "גל חום" מתייחס גם לחריגות המתרחשות מדי שנה, וגם לחריגות המתרחשות לעיתים נדירות, אחת לעשרות שנים.
מודלים אקלימיים צופים עלייה בתדירותם, עוצמתם ואורכם של גלי חום כתוצאה מההתחממות העולמית.
גל חום מלווה לעיתים גם בלחות גבוהה, המגבירה את המועקה שגורם גל החום לבעלי החיים ולאדם. בישראל ידועים גלי חום בשם שרב, המלווים ביובש רב.
באקלים מתון, גל חום נחשב לתקופה של שלושה ימים לפחות שבהם הטמפרטורה היא 30 מעלות צלזיוס לפחות. באוסטרליה זו טמפרטורה שגרתית ביום קיץ, ואינה נחשבת לגל חום. בתחילת 2006 פקד את אדלייד שבאוסטרליה גל חום שנמשך חמישה ימים, שבהם עלתה הטמפרטורה על 40 מעלות צלזיוס.
אזורים מסוימים בכדור הארץ חשופים יותר לגלי חום. כאלה הם, למשל, אזורי אקלים ים תיכוני.
גלי חום חמורים עלולים לגרום למוות, בעיקר של זקנים. במהלך גל חום גדל הסיכון שפעילות גופנית תגרום למכת חום. גל חום המלווה ביובש עשוי לגרום לגל שרפות.
בגל חום כבד שפקד את אירופה בקיץ 2003, נספו אלפי אנשים, מרביתם בצרפת, שם נספו יותר מ-15,000 אנשים.
גל החום הממושך ביותר שנרשם פקד את מערב אוסטרליה ב-31 באוקטובר 1923, והוא נמשך 160 יום, שבהם נמדדה טמפרטורה העולה על 37 מעלות צלזיוס.
בקיץ 2010 פקד גל חום כבד את חצי הכדור הצפוני, ותוצאותיו ההרסניות ניכרו במיוחד ברוסיה.
בגל חום מתמשך שפקד את הודו במאי 2015 נספו כאלפיים אנשים.
ראו גם

גל החום בשיקגו (1995)
גל החום באירופה (2022)
הערות שוליים

↑  Tebaldi, Claudia; Meehl, Gerald A. (2004-08-13). "More Intense, More Frequent, and Longer Lasting Heat Waves in the 21st Century". Science (באנגלית). 305 (5686): 994–997. doi:10.1126/science.1098704. ISSN 0036-8075. PMID 15310900.
↑   לי ירון, ברוב ערי ישראל יחול זינוק במספר הימים עם יותר מ-34 מעלות עד 2050, באתר הארץ, 30 בינואר 2022
↑  Australian Government, Bureau of Meteorology, Marble Bar heatwave, 1923-24
↑  אקונומיסט, מוסקווה, ברוסיה לא מתמודדים עם גל החום הקשה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2010
↑  לא רק אצלנו: "גל החום ברוסיה - החמור ביותר מזה אלף שנים", באתר גלובס, 9 באוגוסט 2010
↑  ד-פ-א, הודו: עלה ל-2,000 מספר הנספים בגל החום, באתר הארץ, 30 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534542205171  LCCN: sh90004180
גרגורי לאולר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביולי 1955 (בן 69) אלכסנדריה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  תורת ההסתברות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון 
 מנחה לדוקטורט:  אדוארד נלסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת דיוק 
 תלמידי דוקטורט:  Damon Scott, Robert Masson, Brigitta Vermesi, John Thacker, Shawn Drenning, Mohammad Abbas Rezaei, Brent Morehouse Werness, Marcelo Alvisio, Jose Antonio Trujillo Ferreras, Christian Gabriel Benes, Elizabeth Brooks, Thomas William Polaski, Michael John Kozdron, Chad Fargason, Emily Puckette, Mary Beth Fisher, Laurence Samuel Field 
 פרסים והוקרה:  פרס וולף למתמטיקה (2019)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1991) 
 
גרגורי פרנסיס לאולר (באנגלית: Gregory Francis Lawler; נולד ב-14 ביולי 1955) הוא מתמטיקאי אמריקאי העוסק בתורת ההסתברות, ובפרט בהילוך אקראי ובתנועה בראונית. חתן פרס וולף לשנת 2019.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1955 באלכסנדריה שבווירג'יניה.
בשנת 1976 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת פרינסטון, על עבודה שכותרתה "A Self-Avoiding Random Walk", שנעשתה בהנחיית אדוארד נלסון. משנה זו ועד 2001 נמנה עם סגל אוניברסיטת דיוק. בשנים 2001–2006 נמנה עם סגל אוניברסיטת קורנל, ומאז 2006 הוא נמנה עם סגל המחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת שיקגו.
מאז שנת 2000 הוא ידוע בעיקר בזכות מחקריו באבולוציית שרם-לוונר, שהיא פרק בתורת ההסתברות בעל חשיבות במכניקה סטטיסטית.
נמנה עם מייסדי Electronic Journal of Probability, ושימש עורך של כתבי העת המדעיים Annals of Probability ו-Journal of the American Mathematical Society.
לאולר הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
בשנת 2006 הוענק לו פרס פוליה, יחד עם ונדלין ורנר ועודד שרם. בשנת 2013 נבחר לעמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה. בשנת 2019 הוכרז כחתן פרס וולף למתמטיקה, יחד עם ז'אן-פרנסואה לה גאל.
הערות שוליים

↑  Gregory F. Lawler, באתר האקדמיה הלאומית למדעים
↑  List of Fellows of the American Mathematical Society
↑  איתי נבו, הורמון השובע ותהליכים אקראיים: פרס וולף 2019, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 16 בינואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007427617005171  BIBSYS: 90844942  BnF: cb12375568m (data)  CANTIC: a10979190  CiNii: DA05673654  dblp: 38/4859  GND: 123908671  ISNI: 0000 0001 0891 4999  LCCN: n91016097  MGP: 35826  NKC: vse2012730490  NTA: 131009672  ORCID: 0000-0002-0849-1233  RERO: 02-A025795946  SUDOC: 09750887X  VIAF: 41919809   WorldCat (עם VIAF): 41919809
גרגורי לרין

אין תמונה חופשית
גרגורי לרין (נולד ב-1978) הוא תכשיטן ישראלי, מרצה במחלקה לצורפות במכללה האקדמית תל-חי.
ביוגרפיה

נולד בטולה שברוסיה. בשנת 1997 בגיל 19 עלה לישראל ללא משפחתו ושירת שנתיים וחצי שנים בצה"ל. לאחר שחרורו, במהלך קורס מתכת ממשרד העבודה, הוא החליט להמשיך בתחום זה באקדמיה. הוא בוגר מכללת שנקר במחלקה לעיצוב תכשיטים (2007).
עבודותיו של לרין מתמודדות עם נושאים פיזיים ומטאפוריים כגון: אנטומיה, פטיש, גרפיטי, כירורגיה, החומרים שמרכיבים את גוף האדם, ותחומים נוספים הנחשבים טאבו. מקורות השראתו מתחומים כגון מחקר אנטומי, כלי רפואה, העימות הפוליטי, תרבות רחוב ופולחן. עוסק במגוון רחב של עבודות – תכשיטים, שרשראות, טבעות ואובייקטים פיסוליים – שבהן צורף חומרים מסורתיים עם חומרים חדשניים, כמו נייר, עורות, שיער, פולימרים ועוד. בעבודותיו שילובים מורכבים בין האורגני והסינתטי, המשמשים ליצירת חומרי הגלם להצגת נושאים בעלי חותם אישי.
תערוכות

2012- הקבוצה "עניינים" מציגה "מה במסגרת?" ב-3 תחנות, מינכן, גרמניה.
2012- "טרנזיט" - תכשיטים עכשוויים מישראל בSchmuckmuseum, Pforzheim, גרמניה.
2011- "Line-up B-side festival", אמסטרדם.
2011- תערוכת ניאו Gemo, מוזיאון הגמולוגית, רמת השרון.
2011- גלריית הופ התערוכה קבוצתית "עניינים", טאלין, אסטוניה.
2011- "נקודת מגע", מוזיאון ישראל, ירושלים, ישראל.
2011- "Periscoptiva" מחווה ל "פריסקופ" גלריה - 15 שנים, בית אמנים ע"ש זריצקי, תל אביב, ישראל.
2011- משם לכאן, גלריה שלמה, תל אביב.
2011- "Necroscopia", תערוכת יחיד, "פריסקופ", תל אביב.
2011- "Bijoux dIsrael" תכשיטים עכשוויים, גלריית הרברט, פריז, צרפת.
2010- אמנות סודית, אמנות עכשווית, בנק לאומי, תל אביב, ישראל.
2010- Bijoux dIsrael, תכשיטים עכשוויים, צרפת.
2010- "מגואל בדם סיפור" תערוכת יחיד, יפו עתיקות, תל אביב.
2010- "Le Rouge" תכשיטים עכשוויים, Bonaguil.
2010- "אין בעיה?" תכשיטים עכשוויים, גלריית זכוכית מגדלת, ניו ג'רזי.
2009- תערוכת שנקר, "פריסקופ", תל אביב.
2008- ראווה ברונזה פיסול, Tallinns גלריה, תל אביב.
2008- תערוכת פיסול, Sketch-Book, תל אביב.
2008- "עברית עבודה - עבודה ערבית", בית אמנים, תל אביב.
2007- ביצועים בפצ'ה קוצ'ה, תל אביב.
גילי יאלו

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1980 (בן 43) טדה, בגמדר, אתיופיה 
 שם לידה:  טדסה יאלו
 מוקד פעילות:  ישראל
 סוגה:  מוזיקה אתיופית, מוזיקה אלקטרונית, דאב, פאנק (Funk), בלוז, ג'אז, מוזיקת נשמה, רגאיי
 שפה מועדפת:  אמהרית, אנגלית, עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק ישראל
 שיתופי פעולה בולטים:  זבולון דאב סיסטם, אסתר רדא, אבטה בריהון, עלמה זהר
 https://www.giliyalo.com
 
גילי יאלו (נולד ב-10 בדצמבר 1981) הוא מוזיקאי ישראלי. זמר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי. יוצר מוזיקה באמהרית, באנגלית ובעברית.
ביוגרפיה

נולד בשם טדסה יאלו בכפר טדה, מחוז בגמדר שבאתיופיה, למנגיסטו ומלקמה. בגיל 4 עלה עם הוריו לישראל במסגרת מבצע משה. המשפחה נשלחה לצפת ובהיותו בן תשע עברה לרמלה. בגיל 11 לוהק כסולן למקהלת פרחי ירושלים, עמה הופיע ברחבי העולם. בין היתר הופיע באולם האולימפיה בפריז לצד אנריקו מסיאס ובלוס אנג'לס לצד עפרה חזה. בתיכון למד במסגרת פנימיית בויאר בירושלים.
את שירותו בצה"ל עשה בבה"ד 20 כמש"ק ת"ש לחיילים ממוצא אתיופי.
קריירה

לאחר השחרור חבר ללהקה בשם "השחקים" עמה הופיע באירועי מוזיקה בינלאומיים והקים מועדון לילה ברחוב המסגר בתל אביב שפנה בעיקר לצעירי העדה האתיופית. מראה המקום והאווירה בו נלקחו מסרטוני גנגסטה ראפ: ספות עור לבנות, צגי פלזמה ענקיים על הקירות, ג'קוזי ושפע אלכוהול. לאחר חמש שנים עזב את המועדון מתוך תחושה של סלידה ומיצוי, והיה לזמר בהרכב דאב-רגאיי אתיופי, זבולון דאב סיסטם.
ב-2017 הוציא יאלו את אלבום הבכורה שלו, "Gili Yalo", בחברת התקליטים "Dead Sea Recordings". האלבום הכולל מגוון מוזיקלי הנע בין מוזיקה אתיופית לבין מוזיקה אלקטרונית, פאנק (Funk), בלוז, ג'אז, מוזיקת נשמה ורגאיי. המוזיקה קצבית וטובה לריקודים, אך רבות ממילות השירים (באמהרית ובאנגלית) עוסקות במחאה חברתית, גזענות בישראל ואלימות משטרתית. באותה עת התחיל יאלו להופיע בפסטיבלי מוזיקה ברחבי העולם יחד עם הרכב המונה את אמיר שדות (גיטרה בס), יונתן גיטלמן (תופים), ספי ציזלינג (חצוצרה), נדב פלד גיטרה חשמלית) ונועם חבקין (קלידים).
ב-2019 יצר את המופע "געגועים לירוסלם" עם עלמה זהר במסגרת פסטיבל הפסנתר. המופע משלב תפילות של יהדות אתיופיה עם לחנים פ'אנקיים.
ב-2019 הוציא מיני אלבום בשם "Made in Amharica" ובנוסף משחק בתפקיד הראשי לצידה של אסתר רדא במחזמר ג'נטלי המוצג בתיאטרון חיפה.
ב-2020 התחרה בעונה הרביעית של שעשועון הטלוויזיה "המרדף" בכאן 11.
ב-2022 הוציא את השיר "אינסוף" שהוא גם הסינגל הראשון של גילי יאלו שיוצא בעברית.
חיים אישיים

ב-2009 היה נשוי לזמרת והשחקנית אסתר רדא, אך הם התגרשו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Gili Yalo
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן > מיני-אלבומים

2020: Made in Amharica
הערות שוליים

↑  מאיה נחום שחל, פאנק באמהרית: גילי יאלו מחדש תפילות אתיופיות, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2019
↑  אלבום הבכורה Gili Yalo בספוטיפיי
↑  Gili Yalo, by Gili Yalo, Dead Sea Recordings
↑  Gili Yalo - Gili Yalo, Discogs (באנגלית)
↑  Made in Amherica בספוטיפיי
↑  ארן רונדל, ‏בין טרחנות לפאן, בין צדק לצדקנות: המחזמר "ג'נטלי" מחפש את זהותו, באתר גלובס, 14 בפברואר 2020
↑   המרדף, עונה 4 פרק 19, 9.1.2020, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 52:26)
↑  גילי יאלו- אינסוף
↑  הדס סיון, ‏אחרי ההצלחה הבינלאומית באמהרית: גילי יאלו שר בעברית, באתר "סרוגים", 15 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007383000205171  LCCN: n2019023925  MusicBrainz: 4720ffca-9bb9-4003-bf71-fbaa9f2afca0  NKC: zmp20241227029  RERO: 02-A027615137  VIAF: 4464158070719108780003   WorldCat (עם VIAF): 4464158070719108780003
ג'ין ברטיק

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1924 אלאנתוס גרוב, ארצות הברית 
 פטירה:  23 במרץ 2011 (בגיל 86) פוקיפסי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Betty Jean Jennings 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, בליסטיקה 
 מקום קבורה:  בית הקברות ג'נינגס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת צפון-מערב מיזורי (2002, דוקטור של כבוד); אוניברסיטת פנסילבניה (בוגרת אוניברסיטה, 1945; מוסמכת אוניברסיטה,1967)
 מוסדות:  רמינגטון ראנד (1950–1951)  תאגיד המחשוב אקרט-מאוצ'לי (1948–1950)  הוניוול (1967–1986)  הוצאת אורבך (1967–1986)  בית הספר מור להנדסת חשמל (1945–1948) 
 פרסים והוקרה:  פרס חלוץ המחשב (2008)  עמית מוזיאון היסטוריית המחשב (2008)  היכל התהילה של נשים בטכנולוגיה (1997) 
 בן זוג:  ויליאם ברטיק
 
ג'ין ג'נינגס ברטיק (באנגלית: Jean Jennings Bartik;‏ 27 בדצמבר 1924 - 23 במרץ 2011) הייתה אחת מהמתכנתות המקוריות של המחשב אניאק.
ברטיק למדה מתמטיקה בבית-הספר והחלה לעבוד באוניברסיטת פנסילבניה, תחילה עסקה בחישוב מסלולים בליסטיים באופן ידני ולאחר מכן עסקה בחישובם באמצעות אניאק. היא ושאר הצוות של אניאק פיתחו עקרונות של תכנות בזמן העבודה על אניאק, מפני שזה היה המחשב הראשון מסוגו.
לאחר עבודתה על אניאק, ברטיק המשיכה לעבוד על בינאק(אנ') ואוניבאק(אנ'), ועבדה במספר חברות טכנולוגיה ככתבת טכנית, מנהלת, מהנדסת, ומתכנתת. בשנותיה המאוחרות עבדה כסוכנת נדל"ן. ברטיק מתה ב-2011 מסיבוכים עקב אי-ספיקת לב.
שנותיה הראשונות

נולדה בשם בטי ג'ין ג'נינגס (Betty Jean Jennings) במחוז ג'נטרי של מדינת מיזורי (אנ') בארצות הברית, היא הייתה הבת השישית מתוך שבעה ילדים. אמה, לולה מיי ספיינהאוור (1887–1988) ואביה, ויליאם סמית ג'נינגס (1893–1971) הגיעו מאלאנתוס גרוב(אנ'), שם עבד האב כמורה בבית ספר וכחקלאי.
היא החלה את לימודיה בבית ספר מקומי בן חדר אחד, וזכתה לתשומת לב מקומית עקב כישורי הסופטבול שלה. על מנת ללמוד בתיכון, היא גרה עם אחותה הגדולה בעיר השכנה, שם היה בית הספר ממוקם, לשם נהגה כל יום אף על פי שהייתה רק בת 14. היא סיימה את לימודיה בתיכון סטנברי בשנת 1941 כאשר הייתה בת 16.
היא למדה במכללת המורים של צפון מערב מיזורי הידועה כיום כאוניברסיטת המדינה של צפון מערב מיזורי, עם מתמטיקה כמקצוע הראשי ואנגלית כמקצוע המשני, וסיימה את לימודיה בשנת 1945. ג'נינגס קיבלה את התואר היחיד במתמטיקה בכיתה שלה. אף על פי שבמקור היא התכוונה ללמוד עיתונאות, היא החליטה ללמוד מתמטיקה במקום זאת, עקב מערכת יחסים גרועה עם המנחה האקדמי שלה. מאוחר יותר בחייה, בשנת 1967 היא קיבלה תואר שני באנגלית באוניברסיטת פנסילבניה ובשנת 2002 - תואר דוקטור מכובד מאוניברסיטת צפון מערב מיזורי.