stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סארמאה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הבלטי 
 קואורדינטות:  58°25′00″N 22°30′00″E﻿ / ﻿58.416666666667°N 22.5°E﻿ / 58.416666666667; 22.5
 שטח:  2,672 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אסטוניה 
 אוכלוסייה:  29,753 (31 בדצמבר 2011)
 אזור זמן:  UTC+2
  (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיסארמאה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיסארמאה
 
סארמאה (באסטונית: Saaremaa, בגרמנית ובשוודית: Ösel, בדנית: Øsel) הוא האי הגדול ביותר באסטוניה. שטחו 2,672 קמ"ר והוא נמצא בים הבלטי, בכניסה למפרץ ריגה ומדרום לאי היומאה. סארמאה הוא האי המרכזי במחוז סארה וחיים בו כ־31,000 תושבים.
היסטוריה

לפי ממצאים ארכאולוגיים, סארמאה היה מיושב לפחות מהאלף השלישי לפנה"ס. בסאגות סקנדינביות עתיקות, סארמאה מוזכר תחת השם "אֵיְסִיסְלָה", שפירושו כמו באסטונית: "אי המחוז". זהו מקור השם הגרמני והשוודי של האי: אֶסֵל (Ösel), או בלטינית אוֹסִילִיה (Osilia). בסאגות מדובר על מקרי טבח רבים בין הויקינגים לבין תושבי האיים. סארמאה היה המחוז העשיר ביותר באסטוניה העתיקה וארץ מוצאם של הרבה שודדי-ים אסטונים, לפעמים ידועים בשם "הוויקינגים המזרחיים". בכתבי-יד מלטביה מסופר על התארגנות של שש־עשרה ספינות ו-500 אנשי סארמאה שבזזו ערי־חוף בדרום שוודיה, אזור שבעבר היה שייך לדנמרק.
בשנת 1227 סארמאה נכבשה בידי המסדר הליבוני, אבל הפכה למוקד מרד אסטוני. כשהמסדר הובס בידי הצבא הליטאי בשנת 1236, תושבי האי סארמאה מרדו.
בשנת 1560 נמכר האי לדנמרק, אך כעבור 85 שנה השליטה באי ניתנה לשוודיה.
בשנת 1721 עברה השליטה בסארמאה לאימפריה הרוסית ביחד עם שאר אסטוניה השוודית, בהתאם להסכם ניסטאד. האי המשיך להיות תחת שליטה רוסית עד שנכבש על ידי גרמניה באוקטובר 1917. לאחר מלחמת העולם הראשונה קיבלה אסטוניה עצמאות והאי סארמאה היה לחלק מאסטוניה. ב-1940 סופחה אסטוניה ביחד עם האי סארמאה לברית המועצות כרפובליקה סובייטית. האי נכבש באופן זמני בידי גרמניה במלחמת העולם השנייה.
כאשר קיבלה אסטוניה עצמאות ב-20 באוגוסט 1991, צורף סארמאה לרפובליקה כמחוז סארה.
גאוגרפיה

שטח האי 2,672 קמ"ר. האי שטוח למדי, וחופיו סלעיים ברובם. ביולי ובאוגוסט הטמפרטורה עומדת על 15-25 °C ובפברואר 4- °C, מה שהופך אותו לחודש הקר בסארמאה.
מכתש קאלי הוא מקבץ של תשעה מכתשים קטנים במרכז האי. הוא נוצר בפגיעת מטאוריט לפני כמה אלפי שנים. קוטרו של המכתש העיקרי 110 מטרים ובאמצעו קיימת בריכה טבעית.
חי וצומח

בזכות האקלים הימי המתון שבו, הטבע באי עשיר מאוד – 80% ממיני הצמחים המצויים באסטוניה מיוצגים גם בו, ו־120 מינים מתוכם נחשבים מוגנים. יש בו גם 35 מינים של סחלביים. 40% משטח האי מיוערים.
המים הטריטוריאליים של סארמאה הם ביתם של בעלי חיים ימיים מגוונים. כלבי ים נפוצים בחופי האי ומקיימים בהם שלוש מושבות קבועות.
האי שוכן בנתיב הנדידה המזרח־אטלנטי המחבר בין האזור הארקטי לצפון יבשת אירופה. הודות לכך מבקרות באי מאות אלפי ציפורים נודדות בעונות האביב והסתיו. מיני עופות מים שונים, כמו ברבור מצוי, ברבור שר, אדרית, ברנטה לבנת-לחי וטדורנה ירוקת-ראש, קיבלו מעמד מוגן באי.
בקרב מיני חיות היבשה מציג האי מגוון נחות לעומת אסטוניה היבשתית. הדוב החום והשונר נראים בו במקרים נדירים.
הערות שוליים

↑  Saaremaa: Nature (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546298705171  BnF: cb15323854n (data)  GND: 4043261-0  LCCN: sh89002574  NKC: ge1123517  SELIBR: 160987  VIAF: 237697409   WorldCat (עם VIAF): 237697409 
טחנת קמח בסארמאה
סאריה-סאנט ז'רוואזי

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ברצלונה 
 על שם:  Sarrià, Sant Gervasi de Cassoles 
 שטח:  20.09 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  149,201 (2021)
 קואורדינטות:  41°23′55″N 2°07′52″E﻿ / ﻿41.39861111°N 2.13111111°E﻿ / 41.39861111; 2.13111111
  מחוזות ברצלונה: ניתן לראות את סאריה-סאנט ז'רוואזי באדום.
 
סאריה-סאנט ז'רוואזי (בקטלאנית: districte de Sarrià-Sant Gervasi) הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה. המחוז נקרא גם מחוז מס' 5.
גאוגרפיה

סאריה-סאנט ז'רוואזי הוא המחוז עם ההכנסה הגבוהה ביותר לנפש, השיעור הגדול ביותר של תארים אוניברסיטאיים ושיעור האבטלה הנמוך ביותר. ממוקם בצפון-מערב העיר, מוקף במחוזות לס קורטס, גרסיה, אישמפלה והורטה גינארדו ועל ידי הכפרים סאנט ג'אסט, סאנט פליו, מולינס דה ריי, וסאנט קוגט. הוא נוצר על ידי הכפרים הישנים של סאריה (נוספה לברצלונה ב-1927), ואלוידררה (נוספה לסאריה ב-1890), סנטה קרו ד'אולורדה (נוספה לסאריה ב-1916), וסנט ז'רוואזי ("סנט ג'רבסיוס") דה קאסולס. (נוסף לברצלונה ב-1897). המסמך הכתוב הראשון שנמצא על סאריה הוא משנת 987, ומקורות הכפר הם מושבה רומית. מונסטיר דה פדרלבס (Monestir de Pedralbes) הישן היה שייך לכפר סאריה, וכיום זהו מוזיאון תיסן בורנמיסה.
כיום, סאריה עדיין שומרת על אווירת כפרית, אפילו באמצע ברצלונה, עם רחובות צרים ובתים קטנים. הרחוב הראשי של סאריה הוא מז'ור דה סאריה.
השוק המרכזי בסאריה-סאנט ז'רוואזי הוא מרקט דה סאריה (Mercat de Sarrià) בפסץ' ריינה אליסנדה (Passeig Reina Elisenda), שנפתח ב-1900 ושופץ ב-1967 ושוב ב-2007.
חלק מרכס הרי קולסרולה שייך לרובע, בו נמצאים הטיבידאבו ומצפה הכוכבים פאברה (Observatori Fabra), והוא מקום פופולרי לטייל בו ברגל, באופניים או לעצור בכביש לסנט קוגט, ולתצפת על נוף העיר.
שכונות

מחוז סאריה-סאנט ז'רוואזי מחולק לשכונות אלו (חלקן כוללות שכונות מסורתיות או לא מינהליות):
אל פוגט אי פארו (El Putget i Farró)
סאריה
סאנט ז'רוואזי – לה בוננובה
סאנט ז'רוואזי – גלבני
לס טרס טורס
ואלוידררה, טיבידאבו אי לס פלאנס (Vallvidrera, Tibidabo i les Planes)
חינוך

בית ספר בינלאומי איטלקי, Istituto Italiano Statale Comprensivo di Barcellona, הנותן מענה לילדים מגילאי גן ועד תיכון, נמצא בסאריה.
גם בית הספר הצרפתי הבינלאומי, לייסי פרנסיס דה ברצלונה (Lycée Français de Barcelone), ממוקם בשכונה זו.
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
הערות שוליים

↑  "Sarrià". Barcelonaturisme.com. Retrieved 2012-02-10.
↑  "Sarrià Market". Barcelonaturisme.com. Retrieved 2012-02-10.
↑  "Home." Istituto Italiano Statale Comprensivo di Barcellona. Retrieved on October 19, 2015. "Sede e Liceo: Pasaje Méndez Vigo, 8 - 08009 Barcellona - Spagna" and "Scuola secondaria di 1º grado, Scuola primaria, Scuola dell'infanzia: C/. Setantí, 10-12 (Sarrià) Barcellona - Spagna"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550191305171  LCCN: n81018701  VIAF: 154775878   WorldCat (עם VIAF): 154775878
סופי, דוכסית אדינבורו

סופי, דוכסית אדינבורו, 2010
שלט האצולה של סופי, דוכסית אדינבורו
סופי, דוכסית אדינבורו (באנגלית: Sophie, Duchess of Edinburgh; נולדה ב-20 בינואר 1965) היא רעייתו של הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו, בנה הצעיר של המלכה אליזבת השנייה.
ביוגרפיה

סופי הלן ריס-ג'ונס (באנגלית: Sophie Helen Rhys-Jones) נולדה באוקספורד לכריסטופר בורניס ריס-ג'ונס ולמרי או'סאליבן ריס-ג'ונס. סופי הלן קרויה על שם הלן דודתה (אחות אביה), אשר נהרגה בתאונת רכיבה 5 שנים לפני הולדתה של סופי.
סופי היא ילדתם השנייה של כריסטופר ומרי, ולה אח גדול בשם דייוויד בורנס.
בצעירותה עברה המשפחה לקנט שם למדה בבית הספר המכין דליץ', ובמכללת קנט פמבורי ובהמשך למדה מזכירות במכללת מערב קנט.
לאחר סיום לימודיה החלה סופי לעסוק ביחסי ציבור ועבדה במספר חברות ובהם חברת קפיטל רדיו. בשנת 1996 הקימה חברת יחסי ציבור יחד עם שותפה לעסקים מורי הארקין (Murray Harkin).
ב-6 בינואר 1999 התארסה סופי לנסיך אדוארד, ונישואיהם נערכו ב-19 ביוני 1999 בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור. ביום נישואיהם קיבל בן זוגה את התואר רוזן וסקס, ובהתאם הפכה סופי לחלק ממשפחת המלוכה וקיבלה את התואר "רוזנת וסקס". ב-2023 הוענק לבעלה התואר "דוכס אדינבורו" והיא הפכה לדוכסית אדינבורו.
בני הזוג מתגוררים בפארק באגשוט שבסארי.
לאדוארד וסופי שני ילדים: לואיז אליס אליזבת מרי וינדזור שנולדה ב-8 בנובמבר 2003, וג'יימס אלכסנדר פיליפ תיאו וינדזור, שנולד ב-17 בדצמבר 2007 בניתוח קיסרי.
שערוריות ציבוריות

מספר שערוריות ציבוריות נסובו סביב סופי, דוכסית אדינבורו. 
בין היתר, הועלתה נגדה ביקורת זמן קצר לפני נישואיה, כאשר עיתון "הסאן" הבריטי פרסם תמונה שלה בחצי-עירום. בתמונה ניתן היה לראותה יחד עם מגיש רדיו קפיטל כריס טאראנט. תמונה זו צולמה בעת שעבדה בתחנה, זמן רב לפני נישואיה. כמו כן, נטען כנגדה בשנת 2001 בעיתון "The Mail on Sunday", כי היא משתמשת בקשריה ומעמדה על מנת לקדם את סוכנות הפרסום שלה, בעקבות דברים שאמרה לכתב העיתון שהתחזה לנסיך סעודי. טענות אלה הובילו לעזיבתה את סוכנות הפרסום בשנת 2002. במסגרת השיחה עם הנסיך המתחזה אמרה מספר אמירות בוטות כנגד ממשלת בריטניה. בתמורה לכך שאמירות אלה לא יפורסמו, הסכימה להעניק ריאיון מסודר לעיתון - ראיון שפורסם לבסוף תחת הכותרת "אדוארד לא הומו".
תוארי כבוד

תארה הרשמי של הנסיכה הוא "הוד מעלתה, דוכסית אדינבורו, רוזנת וסקס, רוזנת סוורן". באופן לא פורמלי היא נקראת "סופי, דוכסית אדינבורו".
סופי היא חברה במסדר ג'ון הקדוש (מאז שנת 2005), וכן בעלת תוארי הכבוד הצבאיים הבאים:
אלוף-משנה ביחידת האחיות המלכותית של המלכה אלכסנדרה (Queen Alexandra's Royal Army Nursing Corps).
אלוף-משנה מלוכתי בגדוד הרובאים החמישי (רגימנט הרובאים).
אלוף-משנה בגדוד הרוכבים של דרום אלברטה (בצבא קנדה).
אלוף-משנה בגדוד לינקולן וולנד (The Lincoln and Welland Regiment) (בצבא קנדה).
סופי, דוכסית אדינבורו בחתונת ויקטוריה, נסיכת שוודיה
סאריס

| --- | --- |

 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז ירושלים
 נפה:  נפת ירושלים
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  לפני המאה ה-16
 שטח:  10,699 דונם עות'מאני (1945)
 גובה:  656 מטרים
 סיבת נטישה:  מבצע הראל
 תאריך נטישה:  16 באפריל 1948
 יישובים יורשים:  שורש, שואבה
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  560 (1945)
 קואורדינטות:  31°47′53″N 35°04′25″E﻿ / ﻿31.7981°N 35.0737°E﻿ / 31.7981; 35.0737 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) סאריס(למפת הרי ירושלים רגילה) סאריס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סאריס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סאריס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סאריס (ערבית: ساريس) היה כפר ערבי בהרי ירושלים, כ-10 קילומטרים מערבית לירושלים, באזור שוכנים כיום מושב שורש והיישוב הכפרי שואבה, בגובה 656 מטר מעל פני הים. סאריס' בערבית הוא אחד משמותיה הערביים של אלת המסטיק שנוכחותה מרובה באזור זה. סאריס מוזכרת בתרגום השבעים ברשימת הערים בנחלת שבט יהודה, ללא ציון מקביל בתנ"ך.
היסטוריה

במפקד האוכלוסין העות'מאני של שנת 1596[דרוש מקור] נמנו בכפר 292 תושבים. על כמה מבתי הכפר נמצא חותם שלמה חקוק בסלע.
במאה העשרים הכפר היה שייך לנפת ירושלים שבמחוז ירושלים,  על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל  שטחי אדמותיו הוערכו ב-10,699 דונם עות'מאני ומספר תושביו הוערך ב-560 נפשות.
במלחמת העצמאות הכפר שלט על הדרך לירושלים ויחד עם לוחמי הכפר בית מחסיר היה שותף פעיל בחסימת הכביש לירושלים בשער הגיא. ב-16 באפריל 1948, במסגרת מבצע הראל לפריצת הדרך לירושלים, נכבש הכפר למשך 5 שעות ובתיו נהרסו בשיטתיות כדי למנוע התבססות של כוחות ערביים לאחר עזיבת הכפר. על פי הודעת ההגנה נהרסו 42 בתים, בעוד הודעה רשמית של הבריטים דיווחה על הריסת 25 בתים בנוסף למסגד ובית הספר. תושבי סאריס עזבו קודם כיבוש הכפר או במהלך הקרב.
סאריס ודרך בורמה

עם כיבוש הכפר בית מחסיר במסגרת מבצע מכבי ביום 11 במאי 1948 וכיבוש "המסרק" ובנוסף לכך כשנכבש הכפר סאריס ב-16 באפריל, הושלמה השליטה על הרכס שמדרום לשער הגיא - מסאריס לבית מחסיר, ברכס זה עבר חלקה המזרחי של דרך בורמה, מסאריס לכביש שער הגיא-הר-טוב.
דרך בורמה התחילה ממזרח לכפר דיר מוחיסין, שעל כביש מסמיה - לטרון (היום כביש 3) עברה בסמוך לכפרים בית ג'יז ובית סוסין, הדרך מתפתלת ועולה לרכס ממזרח לבית סוסין ואחר כך יורדת, חוצה את כביש הר-טוב (כביש 38 של ימינו משער הגיא לצומת שמשון) ועולה לבית מחסיר דרך "המסרק" משם המשיכה  לסאריס ושם התחברה לכביש לירושלים.
תמונות

| --- | --- |
 יום כיבוש סאריס - בתמונה חבלני הגדוד הרביעי של חטיבת הראל לאחר שהשלימו את פיצוץ חלק מבתי הכפר :  מפת הרי יהודה בשנת 1943 ובה סאריס
הערות שוליים

↑  יהודה זיו, ראיון בגיליון 51 של הסתדרות המורים
↑  Baldensperger, Philip J. (1893-07-01). "Peasant Folklore of Palestine". Palestine Exploration Quarterly. 25 (3): 217. doi:10.1179/peq.1893.25.3.203. ISSN 0031-0328.
↑  נגה קדמן, בצדי הדרך ובשולי התודעה, ספרי נובמבר, 2008, עמ' 150.
↑  "בשיטתיות הרסו כוחות ה"הגנה" בית אחרי בית בסאריס", קול העם, 18 באפריל 1948
↑  תולדות מלחמת הקוממיות, ענף היסטוריה במטה הכללי, צבא ההגנה לישראל הוצאת מערכות, 1959 עמ' 146.
בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991, עמ' 151.
כפר סריס נהרס, דבר, 18 באפריל 1948
פוצצו בתים ערבים בסאריס, בדרך לירושלים, מעריב, 16 באפריל 1948
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012046110  VIAF: 236118496   WorldCat (עם VIAF): 236118496
סורק פורטים

סורק פורטים (באנגלית: Port scanner), היא תוכנת אבטחת מידע, המשמשת לבירור אילו פורטים פתוחים במחשב מסוים המחובר לרשת מחשבים.
הסריקה מבוצעת בדרך כלל על ידי האקר בשלב איסוף המידע על מחשב היעד או איש אבטחת מידע כדי לדאוג לסגור פורטים פתוחים. באמצעות רשימת הפורטים הפתוחים יכול התוקף להסיק אילו שירותי רשת רצים על המחשב הנסרק ובהתאם לכך להפעיל התקפות מתאימות.
אופן פעולת הסורק וסוגי סריקות

סורק פשוט עובד בצורה הבאה: הסורק מנסה ליצור חיבור עם המטרה הנסרקת בכל אחד מהפורטים בסדר עולה, כל ניסיון חיבור מוצלח יסומן כפורט פתוח, וכל ניסיון כושל יוגדר כפורט סגור. צורת סריקה זו יכולה לגרום לגילוי הסריקה על ידי המחשב הנסרק, או על ידי חומת אש המגינה על המחשב הנסרק.
על מנת להפחית את הסיכון לגילוי הסריקה, פותחו מספר שיטות סריקה:
סריקת SYN – נקראת גם סריקה חצי פתוחה (Half open). בסריקה זו המחשב הסורק מתחיל ביצירת קשר עם הפורט אבל לא מסיים את תהליך יצירת הקשר. הדבר מבוצע על ידי שליחת חבילות TCP/IP מסוג SYN, אל הפורטים הנסרקים. המחשב הנסרק משיב בחבילת SYN|ACK אם הפורט פתוח וב־RST אם הפורט סגור. במקרה והפורט פתוח התוכנה תשלח חבילת RST על מנת שלא יוקם קשר.
סריקת FIN – בסריקה זו נשלחים אל הפורטים הנסרקים חבילות מסוג FIN. אם הפורט סגור המחשב הנסרק צפוי להחזיר חבילת RST, ואם הפורט פתוח המחשב הנסרק לא צפוי להחזיר דבר. סריקה זו נחשבת לחשאית מאוד, אולם לאמינה פחות.
סריקה מבוזרת – סריקה שמבוצעת על ידי מספר רב של מחשבים מכתובות IP שונות ברשת (לרוב Botnet). בסריקה זו כל מחשב מנסה להתחבר למספר קטן של פורטים ובכך מקשה על גילוי הסריקה ועל מקורה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סולם פריגיש

דוגמה לסולם פריגיש
סולם פריגיש הוא סולם מוזיקלי פופולרי במוזיקה היהודית, היוונית, הטורקית, הערבית ובפלמנקו.
שם הסולם

שמו המקובל של הסולם בתאוריית המוזיקה הוא "Harmonic Minor 5th Below", או "דומיננט פריגי". בחזנות ובחסידויות מזרח אירופה מוכר המודוס כ"אהבה רבה שטייגער" או "פריגיש שטייגער", על שם נעימה חזנית ישנה על תפילת אהבה רבה. במוזיקה המזרחית שמו הוא "מקאם חיג'אז", על שם חג'אז שבערב הסעודית. במוזיקת הג'אז נהוג לכנותו ספאניש ("סולם ספרדי") או ג'יואיש סקייל ("סולם יהודי").
הסולם

הסולם הוא למעשה סולם מינור הרמוני המבוסס על הדרגה החמישית של הסולם. שמו ניתן לו בשל היותו מבוסס על מודוס פריגי, שגם בו ההפרש בין הדרגה הראשונה לשנייה הוא חצי טון אך בפריגיש הדרגה השלישית מוגבהת בחצי טון. מבנה זה של הסולם יוצר כאמור מרווח של טון וחצי (סקונדה מוגדלת/טרצה קטנה) בין הצליל השני לצליל השלישי, שהוא מרווח שנשמע זר וחריף לאוזן, במיוחד כשהוא מופיע עם פתיחת הסולם. הסולם נחשב לסוער, ומבטא רגשות שמחה ועצב מהולים יחד. מבנה הסולם הוא חצי טון, טון וחצי, חצי טון, טון, חצי טון, טון, טון. למשל: לה, סי במול, דו דיאז, רה, מי, פה, סול, לה.
שירים רבים בעולם היהודי ובמוזיקת הכליזמר מבוססים על סולם זה, בין המפורסמים שבהם נמנה הניגון הבה נגילה (המילה "נגילה" בפתיחת השיר מורכבת מצלילים בהפרש של טון וחצי, המאפיין ה"מזרחי" של הסולם), שיר השיירה, וכן ניגונים חסידיים רבים, ובהם "ני'ה זשטורצ'י חלפצי", "צמאה", "ארבע בבות" והרבה מניגוני חסידות חב"ד.
ראו גם

סולם מי שברך
לקריאה נוספת

עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ), הסדור והתפלה ב': מילון מושגים ונספחים, ידיעות ספרים 1994
הערות שוליים

↑  אבי בר-איתן, השטייגער אהבה רבה בהופעתו במוסיקה הכליזמרית במחצית הראשונה של המאה העשרים בארץ ישראל ובארה"ב (עבודת מ"א), ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, 2002
↑  כרמלה גולדמן, שטייגר אהבה רבה בנוסחי תפילות, בחזנות, בשירי חסידים ובזמר עם אצל יהודי מזרח אירופה (עבודת מ"א), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 1991
סידורו של שבת

| --- | --- |
שער הספר
 מידע כללי
 מאת:  הרב חיים טירר מצ'רנוביץ
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  חסידות
 נושא:  שבת
 הוצאה
 מקום הוצאה:  מוהילב
 תאריך הוצאה:  ה'תקע"ג, (1812)
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ה'תק"פ, ה'תר"כ, ה'תרל"ו,
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  24944
סידורו של שבת הוא ספר חסידות העוסק בעניין קדושת השבת בדרך פרד"ס. את הספר כתב רבי חיים טירר מצ'רנוביץ. בנוסף צירף ר' חיים לספר גם מעט שו"ת בהלכה.
הספר הודפס לראשונה במוהילב, עיר בה כיהן המחבר כרב, בשנת תקע"ג. זה הספר הראשון של ר' חיים שהודפס והיחיד שהודפס בחייו.
מאז נדפס הספר עוד פעמים רבות.
בהקדמת הספר כותב המחבר:
כל השומע לעצתי הנה זאת המנוחה להתנהג בסידורו של שבת בדרישה וחקירה כמבואר בחיבור הלז ירוץ אל המערכה. ואז יהיה לבם נכון ובטוח בה' שיעמוד להם זכות השבת בגודל אורו שיופיע עליהם ותתענג בדשן נפשם להניח ברכה.
מבנה הספר

הספר מחולק לשני חלקים. בכל חלק הקדמה ותשעה פרקים.
בחלק הראשון כל פרק מכונה 'שורש' והוא מחולק לענפים ועלים (לדוגמה, בשורש השני יש שני ענפים ובהם 15 ו-13 עלים).
בחלק השני רמת החלוקה היא 'דרוש' – 'פרק' – 'מאמר'.
לכל שורש/דרוש יש שם שראשי התיבות שלו הם "שבת" (הדרוש התשיעי, למשל, הוא שלוה בארץ תהיה).
החלק הראשון מסודר לפי סדר יום השבת כשהשורש הראשון עוסק בתוספת שבת, הבא אחריו בנרות שבת, והאחרון בסעודה שלישית.
מהדורות הספר

סדרו של שבת – פולין, ה'תר"כ
סידורו של שבת – פולין, ה'תק"פ
סידורו של שבת – ורשה, ה'תרל"ו
סידורו של שבת - הוצאת האחים לוין-אפשטיין, ירושלים
סידורו של שבת – הוצאת ספרים אור החיים, ב' כרכים
קיצור הספר הקדוש סידורו של שבת
הערות שוליים

↑  צילום דף השער
↑  צילום דף השער באתר בית מכירות פומביות 'קדם'.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סארס

| --- | --- |

נגיף הסארס (SARS-CoV) הוא גורם התסמונת
 תחום:  רפואת ריאות 
 גורם:  SARS-CoV-1 
 תסמינים:  חום, כיחלון, כאבי שרירים, שחיקה, שלשול, קוצר נשימה, שיעול, היפוקסיה, כאב ראש, דלקת ריאות לא טיפוסית 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/237755 
 MeSH:  D045169
 MedlinePlus:  007192
 סיווגים
 ICD-10:  U04
 ICD-11:  1D65 
 
בית חולים לסארס בטיוואן
סארס (ראשי תיבות של Severe Acute Respiratory Syndrome - בתרגום חופשי: תסמונת נשימתית חריפה חמורה) היא מחלה נגיפית בדרכי הנשימה הנגרמת מנגיף SARS-CoV מתת-משפחת נגיפי קורונה, אשר הופיעה לראשונה בנובמבר 2002, במחוז גואנגדונג בסין.
הסארס התפשט במהירות לשכנותיה של סין, הונג קונג ווייטנאם, לקראת סוף פברואר 2003, ואחר כך לרחבי העולם. המקרה האחרון של הסארס התרחש ביוני 2003. בהתפרצות זו הסארס הדביק 8,096 בני אדם וגרם למותם של 774 אנשים. הסארס נעלם באותה מהירות ופתאומיות שבה הופיע. הוא היה קטלני בכעשרה אחוזים ממקרי ההידבקות.
בשנת 2017 זיהו מדענים סינים מווהאן את מקור הנגיף במושבת פרספיים במערה במחוז יונאן, שנשאו את כל אבני הבניין הגנטיות של הנגיף. הנגיף הועבר לבני אדם באמצעות בעלי חיים מסוג גחן דקלים אסייתי שנמכרו בשוקים הרטובים של סין. לטענת ג'רמי פארר (Jeremy Farrar) דגימות מפרספיים יקלו על פיתוח חיסון למחלה ויסייעו להיות מוכנים להתפרצות נוספת בעתיד.
ההתפרצות בסין

נגיף הסארס החל להופיע במחוז גואנגדונג בנובמבר 2002. למרות מספר פעולות שבוצעו נגד התפשטות המחלה, ממשלת סין לא הודיעה לארגון הבריאות העולמי על ההתפרצות עד פברואר 2003, ואיפשרה רק סיקור מצומצם של המגפה בגלל מדיניות פנים מסוגרת.
בתחילת אפריל הופיעה מגמת שינוי במדיניות הרשמית, והתקשורת הרשמית החלה לסקר בהרחבה את הסארס. לאחר שהופעל לחץ רב, הסכימה סין שארגונים בינלאומיים יחקרו את המצב שם. לקראת סוף אפריל הודתה סין שהדיווח שלה על מספר נפטרים נמוך ממספר הנפטרים האמיתי, ובעקבות כך פוטרו פקידים רשמיים, שר הבריאות וראש עיריית בייג'ינג. המערכות החלו לדווח יותר על הסארס ולפקח יותר על החולים בסארס, והלחימה בסארס הפכה להרבה יותר פעילה ושקופה לציבור.
התפשטות למדינות נוספות

המחלה זכתה לתהודה ציבורית בפברואר 2003, כאשר איש עסקים אמריקאי שטייל בסין לקה במחלה בעלת סימפטומים דומים לדלקת ריאות במהלך טיסה לסינגפור. המטוס נחת נחיתת חירום בהאנוי, וייטנאם, שם אושפז החולה בבית חולים, וכעבור זמן מה נפטר. מספר רופאים ואחיות שטיפלו בחולה פיתחו תוך זמן קצר את אותה המחלה, חרף נוהלי הבטיחות הבסיסיים בבית החולים מפני מחלות מידבקות, ואחדים מהם נפטרו. חומרת המחלה וההדבקה של צוות בית החולים החרידו את רשויות הבריאות העולמיות שחששו מהגחתה של מגפת דלקת ריאות נוספת. ב-12 במרץ 2003 ארגון הבריאות העולמי פרסם התרעה עולמית שבאה בעקבות התרעה בריאותית של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן של ארצות הברית.
המקרה האחרון של הסארס התרחש ביוני 2003. הסארס נעלם באותה מהירות ופתאומיות שבה הופיע. ייתכן שהיה זה בזכות איתור יעיל של החולים ובידודם, אך על כל פנים הנגיף פשוט נעלם, רגע לפני שהושלם פיתוח החיסון נגדו.[דרושה הבהרה]
התפרצויות נוספות של זנים קרובים

ב-29 במאי 2013, כעשור לאחר מגפת הסארס העיקרית, דווח בארגון הבריאות העולמי כי התפרצות של נגיף קורונה אחר, MERS-CoV, התרחשה באזור המזרח התיכון, צרפת, הולנד וגרמניה.
בדצמבר 2019 החלה התפרצות מאסיבית של נגיף קורונה מזן SARS-CoV-2 הגורם למחלת נגיף קורונה, שהחלה בסין והתפשטה במהרה לכל רחבי העולם, בתחילה פרסמו הרשויות בסין כי ככל הנראה מקורו של הנגיף הוא מבעל חיים וכי ההתפרצויות זוהו באזור השוק הרטוב של פירות הים. כיום ההנחה הרווחת במערב, בהובלת הממשל בארה'ב היא שמקור הנגיף הוא במעבדה ולא בטבע לאור מבנה הנגיף, והעדר פונדקאי חי או מת בסין לנגיף.
מידע רפואי > תסמינים

תסמינים ראשוניים דומים לשפעת: חום, כאב שרירים, עייפות, תסמינים של הקיבה והמעיים, שיעול, כאב גרון ותסמינים לא מוגדרים נוספים. התסמין היחיד המשותף לכל החולים הוא הופעת חום מעל ל־38 מעלות צלזיוס. בהמשך המחלה, החולים הרגישים יפתחו קוצר נשימה.
התסמינים מופיעים לרוב לאחר 2 - 10 ימים (מעל ל-13 יום דווח) מההידבקות במחלה.
הערות שוליים

↑  תפוצת מקרי סארס באתר ארגון הבריאות העולמי
↑  Scientists trace 2002 Sars virus to colony of cave-dwelling bats in China, באתר הגרדיאן, ‏10 בדצמבר 2017 (באנגלית)
↑  ד"ר איתי גל, מתי מגפת הקורונה תסתיים? אלה 3 התרחישים האפשריים, באתר ynet, 16 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559175405171  BNE: XX552680  BnF: cb144738014 (data)  GND: 4792694-6  LCCN: sh2003006472  LNB: 000300866  NDL: 00923387 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סורק קרני X מוחזרות

תצלומים שהופקו באמצעות סורק קרני X מוחזרות.
תמונה של סוזאן האלוול, מנהלת מעבדת המחקר של מינהל אבטחת התחבורה אשר צולמה באמצעות סורק קרני X מוחזרות
סורק קרני X מוחזרות (באנגלית: Backscatter X-ray) היא טכנולוגיה המתבססת על טכניקת הדמיה לא פולשנית המשתמשת בקרינת רנטגן ליצירת תמונות מפורטות של חפצים וחומרים. הטכנולוגיה שימושית במיוחד לצורכי אבטחה משום שהיא מאפשרת זיהוי יעיל של חפצים נסתרים או סמויים, ועל כן הטכנולוגיה בעלת ערך רב בשדות תעופה, נמלים, מעברי גבול, ומתקנים בעלי אבטחה גבוהה. הטכנולוגיה יעילה במיוחד גם בזיהוי חומרים כמו חומרי נפץ, סמים ונוזלים.
קיימים כיום גם סורקים המשתמשים בטכנולוגיה זו אשר מסוגלים לסרוק חפצים גדולים במיוחד, כמו משאיות ומכולות. סריקה באמצעות הסורקים הללו מהירה בהרבה מחיפוש פיזי ועשויה להיות יעילה יותר לאיתור חפצים מוברחים, כלי נשק, סמים או בני אדם.
השימוש בטכנולוגיה הוצעה כחלופה לבדיקה פיזית בשדות התעופה ובעמדות ביטחוניות משום שהיא מסוגלת לראות בקלות מבעד לבגדים על מנת לחשוף כלי נשק סמויים, אף על פי כן, לאורך השנים הועלו חששות על כך שהשימוש הנרחב בטכנולוגיה העלה חששות להפרת הפרטיות של הנסרקים משום שאנשי הביטחון המשתמשים במכשירים מסוגלים לראותם תמונות עירום מפורטות של האנשים שנסרקים. בשל כך נעשו מאמצים לפתח את הטכנולוגיה באופן בו יעשה בו שימוש באופן המכבד את זכויות הפרט ושומר על כבוד הפרט. משום שהטכנולוגיה מאפשרת יצירת תמונות באיכות גבוהה שחושפות במדויק את איברי המין, בסורקים רבים המשתמשים בטכנולוגיה זו איברי המין של הנסרקים מטושטשים במהלך תהליך עיבוד התמונה. בשל כך לאורך השנים עיתונאים שונים שהביעו חשש מכך שהטשטוש של איברי המין בתצוגה עלול לאפשר הברחה של כלי נשק או חומרי נפץ מסוימים על ידי הצמדתם לאיברי המין. העיתון הבריטי הגרדיאן חשף בעבר שהועלו חששות בקרב בכירים בריטיים על כך שהשימוש בסורקים הללו לסריקת ילדים עלולה להיות בלתי חוקית בממלכה המאוחדת על פי חוק ההגנה על ילדים משנת 1978(אנ') האוסר יצירה והפצה של תמונות עירום של ילדים.
באיחוד האירופי הוחלט בשנת 2012 על איסור מוחלט בשימוש בסורקי קרני X מוחזרות של הנוסעים בנמלי התעופה על מנת להגן על בטיחות הנוסעים.
הערות שוליים

↑  How it works, TSA, אורכב מ-המקור ב-3 בדצמבר 2010 {{citation}}:  (עזרה)
1 2  Layton, Julia (27 בפברואר 2007), Do 'Backscatter' X-Ray Systems Pose a Risk to Frequent Fliers?, "Backscatter" X-Ray Screening Technology, HowStuffWorks, אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2008, נבדק ב-18 במרץ 2007 {{citation}}:  (עזרה).
↑  "Backscatter", Air travel piracy, Electronic Privacy Information Center, 18 מרץ 2007 {{citation}}:  (עזרה).
↑  Travis, Alan (4 בינואר 2009). "New scanners break child porn laws". The Guardian. London. ארכיון מ-6 בינואר 2010. נבדק ב-6 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks (2012). "Security Scanners". European Commission. Health and Consumers Scientific Committees.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.