stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרו ג'קסון
הערות שוליים

↑  Was Andrew Jackson the only U.S. president to bring national debt to zero?, Politifact
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263259305171  PLWABN: 9810632310305606  BIBSYS: 15016812  BNC: 000507423  BnF: cb12035654v (data)  CANTIC: a11878150  CiNii: DA00860075  GND: 118775731  ICCU: MILV079276  ISNI: 0000 0001 2103 3774  LCCN: n79088888  LNB: 000246363  MusicBrainz: e3965d2a-67a1-4d7e-970a-6e33cd152dbb  NARA: 10581349  NDL: 00620870  NKC: mzk2005306692  NLG: 139901  NTA: 068793669  RERO: 02-A012378470  SELIBR: 191340  SNAC: w6f29rp1  SUDOC: 027527948  Trove: 877476  ULAN: 500490081  US Congress: J000005  VcBA: 495/70111  VIAF: 100194661   WorldCat (עם VIAF): 100194661 
ג'קסון הצעיר מסרב לנקות את מגפיו של קצין בריטי
התרעה שג'קסון פרסם על עבד שברח, בו הוא מציע חמישים דולרים והחזר הוצאות בתמורה להחזרת עבד מולאטי שברח מהמטע שלו. בנוסף, בצורה חריגה, הוא מציע תוספת של עשרה דולרים על כל מאה מלקות שאדם יתן לו, עד שלוש מאות.
דיוקן של ג'קסון במהלך המלחמה
החתימה על הסכם פורט ג'קסון מ-1814, שמסדיר את תנאי השלום עם האינדיאנים.
קרב ניו אורלינס. גנרל אנדרו ג'קסון מפקד על צבאו. ציור מ-1910.
משפט של נתין בריטי במהלך המלחמה, אחד משניים שג'קסון הוציא להורג.
ג'קסון ב-1824
"תיעוד של הרפתקאותיו רוויות הדמים של הגנרל אנדרו ג'קסון".
תוצאות בחירות 1828
מזכיר המלחמה ג'ון איטון
חוק העברת האינדיאנים של ג'קסון וההסכמים הובילו להעברתם של כמה שבטים אינדיאנים, במה שכונה "נתיב הדמעות"
השגריר של ג'קסון בצרפת, ויליאם ריבס, הצליח להשיג תשלומי פיצויים מצרפת לארצות הברית.
קריקטורה דמוקרטית מראה את ג'קסון משמיד את הבנק השני של ארצות הברית, שמוצג כשטן
תוצאות הבחירות ב-1832
ניסיונו של ריצ'רד לורנס להתנקש בג'קסון.
ספינה שנבנתה ב-1835 ונסעה ב-1836 אל משלחת הסיור.
עיתון מניו יורק מאשים את ג'קסון בבהלה, ג'קסון מוצג במגבעת ובמשקפיים
צילום של ג'קסון
דיוקן של ג'קסון מ-1831
מונומנט אנדרו ג'קסון בניו אורלינס
נתן צ'ו-א-און

נתן נואל רומיו צ'ו-א-און (בהולנדית ובאינדונזית: Nathan Noël Romejo Tjoe-A-On; נולד ב-22 בדצמבר 2001 ברוטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי-אינדונזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת סוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת אינדונזיה.
קריירת מועדונים

צ'ו-א-און גדל במחלקות הנוער של VV ניוורקרק ואקסלסיור רוטרדם. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אקסלסיור רוטרדם במסגרת ליגת המשנה ההולנדית, ובתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לליגת העל ההולנדית. ב-6 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בניצחון 0–2 על קמבור במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-10 בספטמבר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 1–2 על אמן במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-13 באוגוסט 2023 חתם צ'ו-א-און על חוזה לשלוש שנים בסוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, וב-25 בינואר 2024 הושאל להירנפיין מליגת העל ההולנדית עד לתום עונת 2023/2024. ב-11 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–3 על אייאקס במסגרת המחזור ה-21 בליגה. בסך הכל ערך ארבע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
לקראת עונת 2024/2025 חזר צ'ו-א-און לסוונסי סיטי. ב-13 באוגוסט 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על ג'ילינגהאם במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בניצחון 0–3 על פרסטון נורת' אנד במסגרת המחזור השני.
קריירה בינלאומית

צ'ו-א-און נולד בהולנד למשפחה ממוצא סורינאמי ואינדונזי. ב-11 במרץ 2024 קיבל אזרחות אינדונזית.
ב-7 במרץ 2024 זומן צ'ו-א-און לראשונה לסגל נבחרת אינדונזיה לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד נבחרת וייטנאם. ב-21 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–1 על נבחרת וייטנאם.
הערות שוליים

↑  Cambuur vs. Excelsior - 6 August 2022 - Soccerway, uk.soccerway.com
↑  Nathan Tjoe-A-On na Excelsior-FC Emmen (2-1): 'Mooi dat ik de wedstrijd gelijk kon trekken', www.rijnmond.nl (בהולנדית)
↑  Excelsior vs. Emmen - 10 September 2022 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Swansea City seal transfer of Nathan Tjoe-A-On | Swansea, www.swanseacity.com (באנגלית)
↑  Nathan Tjoe-A-On Usai Debut & Lawan Jordan Henderson: Kesempatan yang Bagus, kumparan (ב־)
↑  Heerenveen vs. Ajax - 11 February 2024 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Bola.com, Hasil Carabao Cup: Nathan Tjoe A-On dan Elkan Baggott Jadi Starter, Swansea City dan Blackpool Menang Telak, bola.com, ‏2024-08-14 (באינדונזית)
↑  Swansea City vs. Gillingham - 13 August 2024 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Richard Bond, Dominant Swans cruise to Preston victory, Swansea Bay News, ‏2024-08-17 (באנגלית בריטית)
↑  Swansea City vs. Preston North End - 17 August 2024 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Nathan Tjoe-A-On | This is a big club, it's great for a player like me | Swansea, www.swanseacity.com (באנגלית)
↑  Selesaikan Proses Naturalisasi, Calon Pemain Timnas Indonesia Nathan Tjoe-A-On Ambil Sumpah WNI Tengah Malam, www.tvonenews.com, ‏2024-03-12 (באינדונזית)
↑  Lawan Vietnam, Shin Tae-yong Panggil 28 Pemain, PSSI - Football Association of Indonesia (ב־)
↑  Indonesia vs. Vietnam - 21 March 2024 - Soccerway, uk.soccerway.com
אדם אריאל

| --- | --- |

אריאל במדי הפועל ירושלים
 לידה:  10 בדצמבר 1994 (בן 29) ירושלים 
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.95
 מספר:  11
 קבוצות כשחקן
 2012–2015   2015–2016   2015–2016   2016–2018   2018–2020   2020–2022   2022-2023   2023–:  הפועל ירושלים   ← ברמרהאבן (גרמניה)   ← הפועל חולון  ←  מכבי אשדוד   מכבי ראשון לציון    הפועל ירושלים    הפועל תל אביב    מכבי עירוני רמת גן
 
אדם אריאל במדי נבחרת ישראל, 2018
אדם אריאל (נולד ב-10 בדצמבר 1994) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד והקלע במכבי עירוני רמת גן.
קריירה > הפועל ירושלים (2012–2015)

אריאל נולד בירושלים וגדל במחלקת הנוער בהפועל ירושלים. כבר בגיל 18 קלע את הנקודה הראשונה שלו בבוגרים במדי הפועל ירושלים, מול מכבי אשדוד. גם את עונתו השנייה והשלישית אריאל העביר במדי ירושלים, כשהוא מקבל כעשר דקות בממוצע בשתי העונות שלו. אריאל שיחק בקבוצת הבוגרים של הפועל ירושלים בשלוש העונות הראשונות בליגת ווינר סל. הוא אף היה שותף לזכייה הראשונה של הקבוצה באליפות המדינה. בעונתו האחרונה בקבוצה, 2014/2015, הוא העמיד ממוצע של 3.4 נקודות, 1.6 ריבאונדים ו-0.6 אסיסטים למשחק בליגה, עם 34.4% לשלוש ו-75% מהקו.
קריירה > ברמרהאפן (2015–2016)

בקיץ 2015 חתם בקבוצת ברמרהאפן הגרמנית, שאומנה בזמן זה על ידי מולי קצורין. בשמונה משחקים הוא רשם 2.0 נקודות, 0.6 ריבאונדים, 0.1 אסיסטים ו-38% לשלוש ב-7 דקות בממוצע.
קריירה > הפועל חולון (2016)

בתחילת ינואר 2016 שב לישראל והצטרף להפועל חולון. בעשרה מתוך 19 משחקים עלה בחמישייה ותרם 2.8 נקודות, 1.7 ריבאונדים ו-0.4 אסיסטים למשחק.
קריירה > מכבי אשדוד (2016–2018)

בשנים 2016–2018 שיחק במכבי אשדוד באר טוביה. משחקיו בעונת 2016/2017 נקטעו עקב פציעה שהצריכה החלמה ממושכת. אריאל התבלט בעונה זאת כקלעי מצוין עם 45% לקליעות בעונת 2017/18 מאחורי קו ה-3 נקודות.
קריירה > מכבי ראשון לציון (2020-2018)

ב-3 ביולי 2018 חתם במכבי ראשון לציון לשנתיים ועלה עימה למשחק הגמר פעמיים. ב-9 ליולי 2020 שבר אריאל שיא קריירה כשקלע 28 נקודות במשחק נגד הפועל חולון. בפיינל פור של עונת 20–2019 קלע אריאל שלשה מכרעת מול קבוצת נעוריו הפועל ירושלים שהעלתה את ראשון לציון לגמר ליגת העל, בו היא הפסידה למכבי תל אביב.
קריירה > הפועל ירושלים (2020–2022)

ב-11 באוגוסט 2020 חתם אריאל בקבוצת נעוריו, הפועל ירושלים. ב-12 בספטמבר 2021 מונה אריאל לקפטן הקבוצה. ב-24 במאי 2021 קלע אריאל 15 נקודות בניצחון 82–83 של קבוצתו על מכבי תל אביב כולל שלשת הניצחון עם 0.7 שניות שנשארו למשחק.
קריירה > הפועל תל אביב (2022–2023)

לאחר עונת 2021/2022 אריאל לא האריך חוזה בהפועל ירושלים, ונשאר שחקן חופשי. בשל פציעתו והשחרור של טראוויס ווריק, חתם אריאל ב-23 באוגוסט 2022 לעונה אחת בהפועל תל אביב.
קריירה > מכבי עירוני רמת גן (2023–הווה)

ב-19 ביולי 2023 חתם לשנתיים במכבי עירוני רמת גן.
קריירת נבחרות

ביוני 2018 זומן אריאל לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת לקראת המשחקים מול נבחרות יוון ובריטניה, במסגרת מוקדמות גביע העולם. בפברואר 2023 זומן אריאל לסגל הנבחרת במסגרת מוקדמות אליפות העולם.
הערות שוליים

↑  אדם אריאל, באתר ספסל - הבית של הכדורסל הישראלי
↑  ברק חקלאי, אדם אריאל עזב את הפועל י-ם וחתם בגרמניה, באתר ynet, 6 ביולי 2015
↑  אור שקדי‏, הפועל חולון: אדם אריאל חתם רשמית עד תום העונה, באתר וואלה, 8 בינואר 2016
↑  אור שקדי‏, מכבי אשדוד/באר טוביה: אדם אריאל גמר את העונה, באתר וואלה, 14 בפברואר 2017
↑  ynet, סל ניצחון: אדם אריאל - מכבי ראשון לציון בפיינל פור, ynet, 26 ביולי 2020
↑  סתיו איפרגן, עובר לעולה החדשה: אדם אריאל חתם לשנתיים בעירוני רמת-גן, באתר ynet, 19 ביולי 2023
↑  אפרת עמורבן, סגל נבחרת ישראל פורסם, עומרי כספי בחוץ, באתר ynet, 11 ביוני 2018
ולרי ליוקין

| --- | --- |

ליוקין מופיע על בול סובייטי מ-1987
 לידה:  17 בדצמבר 1966 (בן 57) אקטובה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בברית המועצות
 מידע כללי
 מדינה:  ברית המועצות 
 משקל:  50 ק"ג 
 גובה:  1.63 מטר
 בן או בת זוג:  Anna Kochneva 
 ספורט
 ענף ספורט:  התעמלות מכשירים
 תקופת הפעילות:  עד ל-1993
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מאסטר מוסמך לספורט של ברית המועצות 
 
ולרי ליוקין (ברוסית: Валерий Викторович Люкин; נולד ב-17 בדצמבר 1966) הוא מתעמל מכשירים רוסי-אמריקאי לשעבר. מאז פרישתו החל בקריירה כמאמן התעמלות מכשירים. כמתחרה עבור ברית המועצות, ליוקין הוא אלוף האולימפי בקטגוריה הקבוצתית באולימפיאדת סיאול ב-1988, בה זכה גם במדליית זהב בתרגיל המתח ומדליות כסף בקרב-רב אישי ובתרגיל המקבילים. ליוקין הוא המתעמל הראשון שביצע טריפל סלטה לאחור בתרגיל הקרקע. הוא נשוי לאנה קוטצ'נבה, אביה ומאמנה של המתעמלת נסטיה ליוקין, האלופה האולימפית מאוליפיאדת בייג'ינג. ליוקין הוא הבעלים של האקדמיה האולימפית להתעמלות (WOGA) ביחד עם חברו יבגני מרצ'נקו.
ביוגרפיה

ליוקין נולד באקטובה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בברית המועצות. הוא החל להתאמן כשהיה בן 7, ועבר לעיר מוסקבה כדי להצטרף לקבוצת הצעירים הלאומית של ברית המועצות. הופעתו הבין-לאומית הראשונה הייתה בשנת 1985 בגביע ידידות. ליוקין התאמן תחת הדרכתו של אדוארד יארוב, ולקח חלק פעיל בנבחרת הלאומית בהתעמלות מכשירים עד התפרקות של ברית המועצות ב-1991. ב-1992 עבר ליוקין לארצות הברית והתחיל בקריירת אימון וב-1994 פתח יחד עם יבגני מרצ'נקו את האקדמיה האולימפית להתעמלות (World Olympic Gymnastics Academy).
באליפות אירופה 1987 שהתקיימה במוסקבה, זכה ליוקין במדליית הזהב בקרב רב אישי, במקבילים ובתרגיל הקרקע והיה המתעמל הראשון שמבצע "טריפל סלטה לאחור" (שלוש סלטות לאחור) בתרגיל הקרקע. בנוסף זכה במדליית כסף בתרגיל הטבעות ומדליית ארד בקפיצות. באליפות העולם שהתרחשה ברוטרדהם 1987, זכה עם הנבחרת הסובייטית במדליית הזהב הקבוצתית.
באולימפיאדת סיאול, שנערכה ב-1988 בקוריאה הדרומית, זכה ליוקין במקום הראשון בתרגיל המקבילים, יחד עם המתעמל הסובייטי ולדימיר ארטמוב, ובמדליית הזהב בתחרות הקבוצתית. בנוסף זכה במדליות הכסף בקרב-רב ובתרגיל המקבילים.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס שבארצות הברית בשנת 1991, זכה שוב עם הנבחרת הסובייטית במקום הראשון, ובתחרות האישית סיים במקום השלישי בקרב רב וזכה במדליית ארד.
ביוגרפיה > קריירת אימון

ליוקין קיבל הכרה עולמית כמאמן, כשביתו, המתעמלת נסטיה ליוקין, זכתה במקום הראשון בקרב-רב אישי באולימפיאדת בייג'ינג והייתה למתעמלת האמריקאית השנייה ברציפות שזוכה בהישג זה. קרלי פטרסון האמריקאית, גם היא מהאקדמיה להתעמלות של ליוקין, זכתה בתואר באולימפיאדת אתונה. בנוסף אימן ליוקין מתעמלות רבות וידועות תחת האקדמיה האולימפית להתעמלות שבבעלותו.
ליוקין זכה בתואר המאמן הבין-לאומי בשנת 2000 ו-2004, ונכנס להיכל התהילה הבין-לאומי להתעמלות בשנת 2005. ב-16 בספטמבר 2016 מונה למתאם הנבחרת הלאומית להתעמלות מכשירים לנשים של ארצות הברית, ובכך החליף את מאמנה הפורשת של נדיה קומנצ'י, מרתה קרולי. ב-2 בפברואר 2018 פרש מהתפקיד בעקבות פרשת ניצול מיני של רופא הנבחרת הלאומית, לארי נאסר.
הערות שוליים

↑  USA Gymnastics announces 2016 USA Gymnastics Hall of Fame Class, USA Gymnastics
↑  USA Gymnastics names Liukin as women's national team coordinator, USA Gymnastics
↑  "Valeri Liukin resigning from role with U.S. women's gymnastics team". USA TODAY (באנגלית). נבדק ב-2018-09-30.
ולנטין מורטוב

ולנטין איוונוביץ' מורטוב (ברוסית: Валенти́н Ива́нович Мура́тов; ‏30 ביולי 1928 – 6 באוקטובר 2006, מוסקבה) היה מתעמל סובייטי, מגדולי המתעמלים של ברית המועצות. אלוף אולימפי (הלסינקי 1952 ומלבורן 1956), בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב ואלוף עולם (1954, 1958).
ביוגרפיה

ולנטין מורטוב נולד בכפר במחוז מוסקבה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עזב את הלימודים ועבד במפעל לייצור נשק. בשנת 1945 מורטוב חזר לבית הספר. מורה לספורט ראה בו פוטנציאל והציע לילד להתחיל להתאמן בחוג להתעמלות. בשנת 1947 מורטוב השתתף לראשונה באליפות ברית המועצות ובשנת 1950 הוא זכה באליפות המדינה. בשנת 1951 הוא התחתן עם סופיה מורטובה, אף היא מתעמלת אולימפית מצטיינת, בעלת 8 מדליות אולימפיות, מהן 2 זהב, 2 כסף ו-4 ארד. לזוג נולדו שני ילדים, סרגיי (1952) ואנדריי (1961).
ביוגרפיה > מדליית זהב אולימפית

לפני אולימפיאדת הלסינקי (1952) נפצע מורטוב אך הצליח להיכלל בנבחרת וזכה במדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי. בקרב-רב אישי הוא סיים במקום רביעי.
ביוגרפיה > כוכב אליפות העולם בהתעמלות

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 הוביל מורטוב את נבחרת ברית המועצות לאחר שזכה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, כולל בתחרות הקרב רב אישי.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה מורטוב ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכה מורטוב במדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי.
לאחר פציעה קשה בשנת 1959 החל מורטוב לאמן. בין השנים 1960–1968 שימש כמאמן ראשי של נבחרות ברית המועצות.
ב-6 באוקטובר 2006 נפטר מורטוב שבועיים לאחר מותה של רעייתו ב-25 בספטמבר, סופיה מורטובה.
מיכאיל וורונין

מיכאיל יאקובלביץ' וורונין (ברוסית: Михаил Яковлевич Воронин; ‏26 במרץ 1945 – 22 במאי 2004) היה מתעמל סובייטי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968), בעל 9 מדליות, מהן 2 זהב ואלוף עולם (דורטמונד 1966).
ביוגרפיה

מיכאיל וורונין נולד במוסקבה. עוד בילדות החל להתאמן במועדון דינמו. בשנת 1964 הוא זכה באליפות ברית המועצות ונכלל בנבחרת לאולימפיאדה, אך בסופו של דבר לא השתתף בתחרויות.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה בשנת 1966 זכה וורונין ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. את מדליות הזהב קיבל בתחרות קרב רב אישי ובתרגיל טבעות. את מדליות הכסף – בתרגיל סוס סמוכות ובתרגיל מקבילים.
בשנת 1968 הוא התחתן עם זינאידה וורונינה גם היא אלופה אולימפית בהתעמלות.  הם התגרשו כעבור שנתיים. לזוג נולד ילד.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי, המעוטר ביותר במשחקים עם 7 מדליות

במקסיקו סיטי 1968 היה וורונין כוכב נבחרת ברית המועצות וזכה ב-7 מדליות, 2 זהב, 4 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב – בתרגיל קפיצות ובתרגיל מתח. בתחרות קרב רב אישי הוא הוביל, אך בתרגיל אחרון עשה טעות וכתוצאה מכך זכה במדליית כסף בתוצאה של 115.85 נק', אחרי סוואו קאטו (115.90 נק') ולפני אקינורי נקיאמה (115.65 נק'), שניהם מיפן.
במינכן 1972, למרות פציעתו זכה וורונין בשתי מדליות כסף – בתחרות הקבוצתית ובתחרות טבעות.
לאחר מינכן 1972 וורונין עזב את התחרויות והיה מאמן במועדון בו הוא התחנך. במשך עשור (1978–1988) הוא היה יושב ראש פדרציה סובייטית להתעמלות. לאחר התפרקות ברית המועצות וורונין נכנס לעסקים אך ללא הצלחה יתרה.
הוא חלה בסרטן ונפטר בשנת 2004 בגיל 59 בלבד.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא מיכאיל וורונין בוויקישיתוף
דבאו סיטי

דבאו סיטי (בפיליפינית: Lungsod ng Dabaw, "לונגסוד נג דבאו"; בסבואנו: Dakbayan sa Dabaw, "דקבאיאן סה דבאו"; לעיתים מוזכרת בתור דבאו בלבד) היא בירת מחוז דבאו בפיליפינים. העיר נמצאת בחוף האי מינדנאו, והיא העיר על השטח הגדול ביותר בפיליפינים (2,444 קילומטרים רבועים). ב-2015 נמנו בעיר 1,632,991 תושבים, מה שמציב אותה כעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בפיליפינים, אחרי קזון סיטי, ומנילה. במטרופולין שלה נמנו 2,262,518 תושבים (נכון ל-2010), מה שמציב אותו כמטרופולין השלישי בגודל אוכלוסייתו בפיליפינים, אחרי המטרופולין של מנילה והמטרופולין של סבו סיטי.
היסטוריה

למרות שהספרדים התחילו לחקור את אזור דבאו סיטי של היום כבר במאה ה-16, ההשפעה הספרדית על האזור הייתה זניחה עד אמצע המאה ה-19. ב-1844 הבריגדיר גנרל הספרדי אגוסטין בוקאיאן תבע את אזור העיר של היום לכתר הספרדי, למרות התנגדות השליטים המקומיים. ב-1848 הגיעה לאזור קבוצה של 70 מתיישבים ספרדים בהנהגת חוסה קרוס דה אויאנגורן. המתיישבים הצליחו להביס את המקומיים וב-29 ביוני באותה שנה הם הקימו את "נואבה ורגרה" (ורגרה החדשה), על שם עיר הולדתו של חוסה קרוס דה אויאנגורן.
ב-1867 נואבה ורגרה עברה למיקום בו היא נמצאת כיום, וב-1868 שונה שמה לדבאו.
לאחר שהפיליפינים עברו לשליטת ארצות הברית בעקבות מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898, האמריקאים הקימו באזור מטעים רבים. בנוסף גם יפנים רבים השקיעו והתיישבו באזור, וכן אנשים משאר הפיליפינים. דבאו המשיכה לגדול וב-16 באוקטובר 1936 היא קיבלה מעמד של עיר.
ב-8 בדצמבר 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, היפנים הפציצו את העיר והם כבשו אותה ב-1942. ב-1945 כוחות אמריקאים ופיליפיניים כבשו מחדש את העיר. המלחמה הביאה לחורבן העיר החדשה וכלכלתה נפגעה קשות.
לאחר המלחמה העיר השתקמה והיא הפכה להיות בירת מחוז דבאו והעיר הגדולה ביותר באזור.
כלכלה

העיר היא המרכז הכלכלי והפיננסי של מינדנאו. הכלכלה מסתמכת על נמל דבאו, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול מנגו, פומלה, בננה, קוקוס, אננס, קפה, פפאיה ומנגוסטין, ותיירות.
חינוך

בדבאו סיטי פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת מינדנאו, אוניברסיטת אטנאו דה דבאו ואוניברסיטת דרום-מזרח הפיליפינים.
גאוגרפיה

דבאו סיטי נמצאת בדרום-מזרח מינדנאו, בחוף הצפון-מערבי של מפרץ דבאו (אנ').
גאוגרפיה > טופוגרפיה

שטחה של העיר הוא 2,444 קילומטרים רבועים. חלק המערבי של העיר נמצא על גבעות אשר הופכות למישור ככל שמתקדמים מזרחה אל החוף. בקצה הדרום-מערבי של דבאו סיטי נמצא ההר אפו, ההר הגבוה ביותר בפיליפינים. בקרבת העיר נמצא נהר דבאו.
גאוגרפיה > גאולוגיה

למרות שדבאו סיטי נמצאת באזור טבעת האש, מעולם לא התרחשה בה רעידת אדמה חזקה במיוחד. הר אפו הקרוב לעיר הוא הר געש רדום.
גאוגרפיה > אקלים

דבאו סיטי נמצאת באזור בו שורר אקלים טרופי, עם שינויים עונתיים קלים בלבד בטמפרטורות. הטמפרטורה הממוצעת ליום היא תמיד מעל 26 מעלות צלזיוס, וממוצע כמות המשקעים החודשית הוא תמיד מעל 77 מילימטרים.
| אקלים בדבאו סיטי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בדבאו סיטי> ינואר.30.9.21.9.114.7 | אקלים בדבאו סיטי> פברואר.31.2.22.0.99.0 | אקלים בדבאו סיטי> מרץ.32.3.22.3.77.9 | אקלים בדבאו סיטי> אפריל.33.0.23.0.144.9 | אקלים בדבאו סיטי> מאי.33.0.23.0.206.7 | אקלים בדבאו סיטי> יוני.31.6.22.9.190.1 | אקלים בדבאו סיטי> יולי.31.4.22.7.175.9 | אקלים בדבאו סיטי> אוגוסט.31.6.22.7.173.2 | אקלים בדבאו סיטי> ספטמבר.31.8.22.8.180.1 | אקלים בדבאו סיטי> אוקטובר.32.1.22.8.174.8 | אקלים בדבאו סיטי> נובמבר.32.1.22.7.145.7 | אקלים בדבאו סיטי> דצמבר.31.4.22.4.109.7 | אקלים בדבאו סיטי> שנה.31.9.22.6.1,792.7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מנהל השירותים האטמוספיריים, הגאופיזיים והאסטרונומיים הפיליפיני
תחבורה

התחבורה הציבורית בדבאו סיטי משתמשת בכלי רכב מגוונים, בהם אוטובוסים, מוניות וג'יפנים. קווי אוטובוס יוצאים מדבאו לערים מרכזיות אחרות במינדנאו, כמו קגאיאן דה אורו.
בין דבאו סיטי ומנילה עוברות אוניות גל-נוע ומעבורות.
את דבאו סיטי משרת נמל התעופה הבינלאומי פרנסיסקו בנגוי, המציע טיסות לערים מרכזיות בפיליפינים וכן לסינגפור.
ערים תאומות

אינדונזיה מנדו, אינדונזיה
אינדונזיה פקנברו, אינדונזיה
פלאו קורור, פלאו
רוסיה ולדיווסטוק, רוסיה
טאיוואן ג'ילונג, טאיוואן
ארצות הברית טקומה, וושינגטון, ארצות הברית
הערות שוליים

1 2  "2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population and Annual Growth Rates by Province, City, and Municipality - By Region". Metro Manila, Philippines: Philippine Statistics Authority. 7 ביולי 2021. נבדק ב-8 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אתר רשות הסטטיסטיקה של הפיליפינים
↑  עמודות אקלימיות של הפיליפינים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557498105171  GND: 4282876-4  LCCN: n84021840  MusicBrainz: db66ed80-d106-451a-94bd-7afd875a7993  NDL: 00628747  NKC: ge977762  VIAF: 134913437   WorldCat (עם VIAF): 134913437 
הר אפו, הנמצא בקרבת העיר
מגדל הפיקוח של נמל התעופה הבינלאומי פרנסיסקו בנגוי
יורי סדיך

יורי גאורגייביץ' סדיך (באוקראינית: Юрій Георгійович Сєдих; ברוסית: Ю́рий Гео́ргиевич Седы́х;‏ 11 ביוני 1955 – 14 בספטמבר 2021) היה אתלט שייצג את ברית המועצות, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), אלוף עולם (טוקיו 1991) ושיאן העולם הנוכחי (2021) ביידוי פטיש מאז שנת 1986.
ביוגרפיה

סדיך החל את הקריירה האתלטית שלו בשנת 1967. הוא התאמן תחילה באגודת בורווסטניק ולאחר מכן עבר להתאמן ב"מועדון הספורטיבי המרכזי של הצבא" (צסק"א) שבקייב. בשנת 1976 זכה סדיך במדליה האולימפית הראשונה שלו כאשר יידה למרחק של 77.52 מטרים באולימפיאדת מונטריאול. הוא המשיך וזכה במדליית זהב גם באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג בשנת 1978 (77.28 מטרים).
ב-16 במאי 1980, מעט לפני אולימפיאדת מוסקבה שבר סדיך את שיא העולם לראשונה כאשר קבע 80.38 מטרים בתחרות שהתקיימה בגאורגיה. בהמשך התחרות, נשבר שיאו על ידי יורי טאם (80.46 מ') ועוד באותו היום שבר סדיך את שיא העולם בשנית כשיידה את הפטיש למרחק של 80.64 מטרים. השיא החזיק שמונה ימים בלבד, עד שנשבר בידי יריבו סרגיי ליטבינוב ב-24 במאי.
במשחקים האולימפיים של שנת 1980 חזר סדיך וזכה במדליית זהב נוספת תוך שבירת השיא העולמי בפעם השלישית (81.80 מ'). למרות ששיאו נשבר שוב על ידי ליטבינוב טרם אליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה 1982, זכה סדיך במדליית זהב באליפות (81.66 מ') והמשיך את שליטתו בענף.
בשנת 1984 חזר סדיך ושבר את שיא העולם כשקבע 86.34 מ'. ב-22 ביוני 1986, הוא שבר את שיאו שוב כשקבע 86.66 מטרים ובאליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט כחמישה שבועות לאחר מכן ניפץ את שיאו בשלישית והעמיד אותו על 86.74 מטרים, שיא אשר טרם נשבר עד היום.
סדיך המשיך וזכה במדליית כסף באולימפיאדת סיאול, ובמדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו בשנת 1991 בטרם פרש.
נפטר ב-14 בספטמבר 2021.
קריאת שמע על המיטה

קריאת שמע על המיטה היא תפילה יהודית הנאמרת בלילה לפני השינה, ועיקרה הוא אמירת "קריאת שמע", בתוספת פסוקים ובקשות. בסופה או תחילתה נאמרת "ברכת המפיל".
לדעת רש"י, יוצאים ידי חובת מצוות קריאת שמע על המיטה ולא בתפילת ערבית, כיוון שנהגו להתפלל ערבית מבעוד יום.
מקור התפילה

בתלמוד נאמר:
"אף על פי שקרא אדם קריאת שמע בבית הכנסת, מצווה לקרותו על מיטתו"
וכן אמרו:
"הנכנס לישן על מיטתו אומר משמע ישראל עד והיה אם שמוע, ואומר ברוך המפיל חבלי שינה וכו'".
הוספות שונות

בתלמוד הבבלי מובא מנהגו של רבי יהושע בן לוי שהוסיף לומר לפני שנתו גם מזמור "יושב בסתר עליון", ו"ה' מה רבו צרי" שיוחסה להם תועלת נגד המזיקים.
במשך הדורות נוספו לתפילה עוד מזמורים וכן פסוקים ותפילות. במנהגים אלו ישנם הבדלים בין נוסחי העדות. אף שאין חובה לומר את המזמורים השונים, נתפשט המנהג לאומרם על פי מנהגו של רבי יהושע בן לוי, שהיה מוסיף מזמורים כדי להגן מפני המזיקים.
בראשונים נחלקו האם לומר גם את פרשת "והיה אם שמוע", ויש אף שכתבו שטוב לומר את שלוש הפרשיות (למרות דברי הגמרא ש"אומר משמע ישראל עד והיה אם שמוע").
ברכת המפיל

יש שכתבו לומר את ברכת "המפיל" סמוך לשינה, אחר שאמרו את "שמע" וכל שאר הפסוקים. אך על פי הקבלה יש להקדים את ברכת "המפיל" ל"שמע" ולשאר הפסוקים.
מי שנצרך אחר שאמר "שמע" ו"המפיל", לדבר או לאכול או לשתות או לסדר איזה דבר דחוף רשאי לעשות כן, מפני שברכת "המפיל" היא ברכת שבח על שנת הלילה, רק שלכתחילה טוב להצמיד את קריאת שמע שעל המיטה לשינה.
בראשונים כתבו שהיה מי שחשש לברך "המפיל" שמא לא יירדם ונמצא שבירך לבטלה, אך דעת שאר הראשונים שאין לחשוש לזה, מאחר שהיא ברכת הודאה לה' על השינה, ואף מי שלא הצליח לישון, אין ברכתו לבטלה.
ברכת המפיל > שינה שאינה מחייבת ברכה

על שנת היום אין מברכים "המפיל". ויש שכתבו שאף ביום טוב לומר מזמור "יושב בסתר".
גם על שנת עראי בלילה אין מברכים "המפיל", אבל שינה על המיטה למשך חצי שעה או שיתין נשמין כבר נחשבת שנת קבע.
אין מברכים "המפיל" אלא פעם אחת בלילה, ולכן מי שהלך לישון בלילה ובירך "המפיל", ואחר כך קם לעיסוקיו וחזר לישון, אינו חוזר ומברך "המפיל".
מי שנרדם בלא לברך "המפיל" והתעורר באמצע הלילה אמור לברך אם בדעתו להמשיך לישון.
ברכת המפיל > זמן הברכה

יש שלמדו על פי קבלת האר"י שרק אדם שהולך לישון לפני חצות הלילה יברך "המפיל", אבל מי שהולך לישון אחר חצות אינו יכול לברך. וכן נוהגים רבים מהספרדים, שאם הולכים לישון אחר חצות אומרים "המפיל" בלא שם ומלכות. למנהג אשכנזים וחלק מהספרדים, כל זמן שהולכים לישון לפני עמוד השחר – מברכים "המפיל".
תוכן התפילה

עיקר התפילה כוללת את ברכת המפיל (ברכה שתוכנה הוא בקשת שמירה בזמן השינה), קריאת שמע ופסוקי רחמים שונים, ביניהם הפסוק "המלאך הגואל" מברכת יעקב לאפרים ומנשה.
על פי מנהגים שונים, שיסודם בדברי האר"י, התפילה כוללת את נוסח הוידוי זאת על מנת להתוודות על מעשי אותו יום ולכפר על החטאים. יש הכוללים את מזמור צ"א (או את חלקו, עד פס' "כִּי אַתָּה ה' מַחְסִי"), נ"א וקכ"א מתהלים. וישנם המוסיפים את תפילת אנא בכח, מזמור ס"ז בתהלים.