stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבילינס

סבילינות (סבילינס / סביאנאס) (בספרדית: Sevillanas, [הגייה בספרדית: seβiˈʝanas]) הם סוג של מוזיקת עם וריקודים עממיים של סביליה ואזוריה. הם נגזרו מהסגידיליה (Seguidilla קרי: סגידיה), ז'אנר מוזיקלי וריקודים עממיים וקסטיליאנים. במאה ה-19 הם הושפעו מפלמנקו.
ריקוד ספרדי זה, מקורו בסביבות המאה ה-15. במשך מאות השנים, ובמיוחד במאה ה-18, הסביליאנים התערבבו עם צורות מחול ספרדיות אחרות, כמו פלמנקו, כדי לתת את המגוון הגדול של הריקודים שתוכלו למצוא כיום.
למרות ההיסטוריה הארוכה שלהם, המילה 'Sevillanas' שמשמעותה סוג של ריקוד ספרדי רק נכנסה למילון בשפה הספרדית בשנת 1884. לפני זמן זה, האקדמיה "אספניולה" (האקדמיה הספרדית המלכותית) לא הכירה רשמית במילה עם משמעות זו.
יש להם דפוס מוזיקלי מוגבל יחסית, אך הם עשירים במילים המבוססות על חיי כפר, עיירות כפריות, שכונות, עלייה לרגל ונושאי אהבה. הם מושרים על ידי שפע של קבוצות מקומיות, כמו לוס רומרוס דה לה פואבלה, לוס אמיגוס דה ג'ינס, לאס קורלראס דה לבריה, קנטורס דה היספאליס ולוס דל ריו. מדי שנה מתפרסמים עשרות סבילינות חדשות על גבי תקליטור.
הסגנון שונה מהפלמנקו בכך, שהריקודים הם כוריאוגרפיים ומבוצעים בדרך כלל על ידי זוגות או קבוצות של אנשים.
הערות שוליים

↑  Spanish Dance and Music: Sevillanas, www.spanish-art.org
↑  What’s the difference between Flamenco and a Sevillana? | The Pothole | Pura Aventura, www.pura-aventura.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534913705171
נסיכות הבוחר מבוואריה

נסיכות הבוחר מבוואריה, (מגרמנית: Kurfürstentum Bayern) הייתה אחת מנסיכויות הבוחר באימפריה הרומית הקדושה ששודרגה בשנת 1623 לנסיכות הבוחר, ובשנת 1806 קיבלה מעמד של ממלכה.
היסטוריה > מלחמת שלושים השנים

במהלך מלחמת שלושים השנים לחם מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה לצד פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובתמורה לכך קיבל ב-25 בפברואר 1623 את נסיכות הבוחר מפפאלץ, במקום פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ שהובס, ובנוסף, שודרגה דוכסות בוואריה למעמד של נסיכות הבוחר. בשנת 1632 כבש צבא שוודיה את מינכן, שנכבשה בחזרה רק לאחר שקיבל מקסימיליאן סיוע מאלברכט פון ולנשטיין.
בשלום וסטפאליה בשנת 1648, הוחזרה נסיכות הבוחר מפפאלץ מלבד פפאלץ העילית לבנו של פרידריך החמישי קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ, אולם, מעמדה היה פחות משאר נסיכויות הבוחר.
היסטוריה > המלחמות הנפוליאוניות

בשנת 1796 התקדמו הצרפתים לעבר בוואריה, ובעקבות כך פנה קרל תאודור לפרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבקשת עזרה. ב-16 בפברואר 1799 מקסימיליאן יוזף, דוכס פפאלץ-צווייבריקן הפך לנסיך הבוחר מבוואריה ולדוכס ברג, לאחר מותו של קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה שהיה בן משפחתו, ללא ילדים. במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחם מקסימיליאן הרביעי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה עם נפוליאון, ובתמורה לכך קיבלה בוואריה מעמד של ממלכה.
נסיכי בוואריה

מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה (1623–1651)
פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה (1651–1679)
מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה (1679–1726)
קרל אלברכט, הנסיך הבוחר מבוואריה (1726–1745)
מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה (1745–1777)
קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה (1777–1799)
מקסימיליאן הרביעי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה (1799–1806)
הערות שוליים

↑  שהייתה אף היא בשליטת בית ויטלסבאך.
↑  שלפיה הייתה אמורה בתו מריה תרזה לרשת אותו, ולא בנותיו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וביניהן אשתו של קרל אלברכט.
| האימפריה הרומית הקדושה נסיכויות הבוחר של האימפריה הרומית הקדושה |
| --- | --- | --- |
| ארכי-בישופויות |  מיינץ •  טריר •  קלן |  |
| נסיכויות חילוניות |  בוהמיה •  פפאלץ •  סקסוניה •  ברנדנבורג |  |
| התווספו במאה ה-17 |  בוואריה •  הנובר |  |
| התווספו במאה ה-19 |  רגנסבורג •  זלצבורג •  וירצבורג •  וירטמברג •  באדן •  הסן |  |
נינה פיילי

| --- | --- |

נינה פיילי, 2009
 לידה:  3 במאי 1968 (בת 56) אורבנה, אילינוי, ארצות הברית
 שם לידה:  Nina Carolyn Paley 
 מדינה:  ארצות הברית
 ידועה בשל:  Sita Sings the Blues ("סיטה שרה בלוז") This Land is Mine ("זו הארץ שלי)
 השכלה:  התיכון הניסויי האמריקאי 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקצוע:  מאיירת, אנימטורית
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 אתר רשמי
 
נינה פיילי (באנגלית: Nina Paley; נולדה ב-3 במאי 1968) היא קריקטוריסטית, קומיקסאית, מאיירת, אנימטורית, ופעילת תרבות חופשית אמריקאית.
היא כתבה, איירה וביימה סרט הנפשה באורך מלא בשם "סיטה שרה בלוז" (Sita Sings the Blues), שזכה לתשומת לב בין היתר בשל הפצתו תחת רישיון חופשי. היא חיברה סדרות קומיקס בשם Nina's Adventures ו-Fluff, אבל מאז התרכזה בהנפשה. בין יצירותיה המפורסמות הוא הסרטון הקצר "This Land Is Mine" שיצא לאור בשנת 2012.
ראשית דרכה

פיילי נולדה באורבנה שבמדינת אילינוי בארצות הברית, להייראם ולג'ין פיילי, יהודים אמריקאים. אביה היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ואף שימש ראש עיריית אורבנה למשך כהונה אחת בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20.
בעת לימודיה בתיכון המקומי, איירה קומיקס בשם History of the North Pole, שחיברה בשיתוף עם מורהּ להיסטוריה. לאחר מכן למדה אמנות באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין במשך שנתיים.
פיילי יצרה את יצירת ההנפשה הראשונה שלה בגיל 13, על גבי סרטי סופר 8. יצירת ההנפשה הראשונה שיצרה בבגרותה הייתה סיפור קצר בשם "Follow your Bliss". לאחר מכן יצרה הנפשת פלסטלינה בשם "I Heart My Cat", בעזרת מצלמת קראסנוגורסק. בשנת 2012, החליטה פיילי להגיש את היצירות הללו, יחד עם יצירה בשם "Cancer", תחת רישיון קריאייטיב קומונס.
קריירה

בשנת 1988, עקרה פיילי לסנטה קרוז, קליפורניה, והחלה לכתוב ולאייר את רצועת הקומיקס "Nina's Adventures". בשנת 1991 עקרה לסן פרנסיסקו. בשנת 1995, החלה לצייר רצועת קומיקס בשם "Fluff" אשר עסקה בחתול וזכתה לסינדיקציה.
בשנת 1999, יצרה את "Pandorama", סרט ה-IMAX נטול-המצלמה הראשון בעולם. הסרט הקצר הוא יצירה מודרניסטית שהוצגה בפסטיבלים בשנים 1–2000.
בשנת 2001, יצרה את "Fetch!", סרטון מצויר שהתבסס על אשליות אופטיות, שזכה להצלחה.
לאחר מכן החלה לעבוד על סדרת יצירות בנושאים שנויים במחלוקת: אנטי-נטליזם והתפוצצות אוכלוסין. היצירה העיקרית בסדרה היא 'החסידה' (באנגלית: "The Stork"), שבה הטבע נהרס על ידי חסידות המטילות חבילות של תינוקות. הודות להצלחת הסרטון, שמתאר את המאבק בין הגידול באוכלוסיית העולם לבין הטבע שבו היא תלויה, הוזמנה פיילי לפסטיבל סאנדנס בשנת 2003. באותה תקופה היא אף יצרה כמה רצועות קומיקס באתר התנועה להיכחדות מרצון של האנושות, אשר זמינות שם. כסימן לחברותה בתנועה להיכחדות מרצון של האנושות ולבחירתה שלא להביא ילדים לעולם, עברה פיילי ניתוח לקשירת חצוצרות בשנת 2000.
בראשית שנת 2010 החלה פיילי לפרסם רצועת קומיקס בשם "Mimi & Eunice", אותה היא מפיצה ברשת תחת רישיון חופשי. הקומיקס עוסק לא פעם בליברטריאניזם ובקניין רוחני וסתירותיו.
בשנת 2012 יצרה פיילי סרטון הנפשה שנקרא "This Land Is Mine". הסרטון עוסק בסכסוכים הטריטוריאליים במזרח התיכון לאורך ההיסטוריה, באתר Vimeo.
בשנת 2002, עקרה פיילי לטריוונדרום בהודו, בעקבות בעלה שהחל לעבוד שם. בעת נסיעת עבודה שלה לניו יורק, בעניין רצועת הקומיקס שלה "The Hots", בעלה יזם את סיום נישואיהם. פיילי השתקעה בברוקלין, ניו יורק. בעקבות סיום נישואיה, התעמקה בשירת הראמאיאנה ההודית העתיקה, ובהשראתה יצרה יצירה הנפשה קצרה שתיארה סיפור מתוך הראמאיאנה, וקראה לה "Mean To Me". לאחר מכן הוסיפה פרקים נוספים ליצירה, עד כדי שהפכה לסרט באורך מלא, שנקרא "Sita Sings the Blues", ועוסק בסיטה, אשת ראמה. הסרט המוגמר הופיע בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, בשנת 2008.
פיילי לימדה במכללת Parsons: The New School for Design. בשנת 2012 החלה לעבוד על יצירה בשם "Seder Masochism", סרט הנפשה על יציאת מצרים, כשבמקום קריינות יש הקלטות מקריאת הגדה של פסח בליל הסדר. הופקה סקיצה לסרט במימון-המונים.
פעילות > תרבות חופשית

לאחר שנתקלה בקשיים רבים בהסדרת רשות השימוש בהקלטות מוזיקה מסוימות עבור סרטה Sita Sings the Blues, החלה פיילי ליטול חלק פעיל בתנועת התרבות החופשית(אנ').
מאז 2009, היא משמשת אמנית-אורחת בארגון ללא מטרות רווח בשם QuestionCopyright.org, ופעילותה כוללת את מיזם "Minute Memes" ואת "מיזם הפצת סיטה". מיזם Minute Memes כולל סדרה של סרטונים בני דקה אחת אשר מציגים מגבלות של זכויות יוצרים וההשלכות שלהן על חופש אמנותי. פיילי חיברה וביצעה שיר בשם "העתקה אינה גנבה", שנועד לעבור רמיקסים בידי אחרים באופן חופשי. לצד סרטונים אחרים, שתיארו למשל איך כל יצירה היא "יצירה נגזרת", יצרה ואיירה גם מדריך לתוכן חופשי בשם "Understanding Free Content"
פיילי הכריזה על כוונתה לשחרר מחדש את יצירותיה המוקדמות תחת רישיונות חופשיים. לסרט Sita Sings The Blues יש אתר ויקי, שבו בין היתר נאגרים תרגומי כתוביות שתרמו חובבים מכל העולם. בראשית שנת 2013, הודיעה פיילי שהיא משנה את רישיון הסרט מרישיון חופשי עם ייחוס לרישיון CC0, השקול להצבת היצירה בנחלת הכלל.
בשנת 2010 זכתה פיילי בפרס IP3 של ארגון Public Knowledge, "עבור עבודתה בתחום הקניין הרוחני".
פעילות > ביקורת מגדר

פיילי מגדירה את עצמה כביקורתית לגבי מגדר (gender critical) ועוסקת בנושא ביקורת המגדר. היא הצהירה שאינה מרגישה מחויבת לכבד לשון פנייה בגוף שאינו תואם למין.
פיילי חתומה על מכתב פתוח שפורסם בסאנדיי טיימס ובו יצאו אנשי רוח להגנת הסופרת ג'יי קיי רולינג מפני האשמות בטרנספוביה בעקבות ביטוי דעותיה השנויות במחלוקת בנושא מין ביולוגי וזכויות נשים.
הערות שוליים

↑  רשומה בבלוג של פיילי על עמדתה בנושא זכויות יוצרים.
↑  מוזכר בדף מיזם גיוס כספים מטעמה של פיילי (אנגלית).
↑  נקרולוג על מות הייראם באתר news-gazette.com.
↑  רשומה בבלוג של פיילי (אנגלית).
↑  דף הסרט (אנגלית), באתר של פיילי.
↑  שיחה עם נינה פיילי על העתיד (אנגלית), באתר The Speculist,‏ 6 באוקטובר 2008.
↑  החסידה וסרטים אחרים, נגישים לצפייה חינם, באתר ארכיון האינטרנט.
↑  יצירות פיילי באתר VHEMT.
↑  A Tubal Ligation. באתר של נינה פיילי
↑  דף הקומיקס באתר של פיילי.
↑  הסרטון.
↑  דף הסרט (אנגלית), באתר הפסטיבל.
↑  הדף של פיילי (אנגלית) באתר FlashGoddess.
↑  דף הסגל של הפקולטה (אנגלית)
↑  דף המימון באתר Kickstarter, והסרט עצמו יופק אף הוא במימון כזה
↑  על אודות הארגון QuestionCopyright.org (אנגלית)
↑  רמיקסים שתרמו אחרים לשיר הזה.
↑  הסרטון (אנגלית)
↑  המדריך (אנגלית).
↑  כתוביות בוויקי של הסרט.
↑  רשומה בבלוג של פיילי.
↑  הודעה על הפרס (אנגלית) באתר הארגון.
↑  "Heterodorx RSS Feed". heterodorx.com.
↑  "TERFy Archives". ninapaley.
↑  Baron, Reuben (30 ביולי 2018). "Cartoon Controversies: 10 Times Fans Were Wrong (And 10 Times Creators Were Wrong)". CBR. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Acosta, Katherine M. (2019-05-08). "Interview: Nina Paley on 'Seder-Masochism,' censorship, and her fight for a free culture". Feminist Current (באנגלית).
↑  Hellen, Nicholas (2020-09-27). "Literati rally to JK Rowling's defence in row over Cormoran Strike book". The Sunday Times. נבדק ב-2020-09-27.
↑  O'Connor, Roisin (28 בספטמבר 2020). "JK Rowling: Ian McEwan and Graham Linehan among literary figures to support author amid transphobia row". The Independent. ארכיון מ-21 ביוני 2022. נבדק ב-2020-09-28. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266378805171  PLWABN: 9810610630105606  BIBSYS: 8077736  BnF: cb16225167h (data)  GND: 1300940816  ISNI: 0000 0000 2961 2132  LCCN: n90642583  MusicBrainz: 27000411-d807-4fab-a296-887e4cc64707  SUDOC: 150401175  VIAF: 65627901   WorldCat (עם VIAF): 65627901 
איור של נינה פיילי במסגרת פעילותה בתנועה להיכחדות מרצון של האנושות
פיילי בפסטיבל ברלינלה, 2008
תג "העתקה אינה גנבה!" שעיצבה פיילי
סבסטיאן בורנאוו

סבסטיאן בורנאוו (בהולנדית: Sebastiaan Bornauw; נולד ב-22 במרץ 1999 בוומל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וולפסבורג מהבונדסליגה ובנבחרת בלגיה.
קריירת מועדונים

בורנאוו גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט. ב-28 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 4-1 על קורטרייק במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הבלגית לעונת 2018/2019. ב-27 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על בוורן במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא ערך 24 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-6 באוגוסט 2019 חתם בורנאוו על חוזה לחמש שנים בפ.צ. קלן מהבונדסליגה. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לבורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2019/2020. ב-20 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על פאדרבורן 07 במסגרת המחזור השמיני בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 52 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ב-16 ביולי 2021 חתם בורנאוו על חוזה לחמש שנים בוולפסבורג מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית

ב-8 באוקטובר 2020 ערך בורנאוו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת חוף השנהב במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Sebastiaan Bornauw wechselt zum FC באתר הרשמי של פ.צ. קלן, 6 באוגוסט 2019 (בגרמנית)
↑  "Ich bin gespannt": Bornauw wechselt nach Wolfsburg באתר Kicker, ‏ 16 ביולי 2021 (בגרמנית)
נחום בנארי

נחום בנארי, 1950
נַחוּם בֶּנאֲרִי (בּרוֹדסקִי) (1 במרץ 1893 – 24 בדצמבר 1963) היה איש ההסתדרות הכללית שפעל רבות לקידום התרבות הישראלית בשנות ה-40 וה-50, סופר והוגה.
קורות חייו > שחרות באוקראינה

נַחוּם בֶּנאֲרִי (בּרוֹדסקִי) נולד בשכונה היהודית של הכפר לֶבֶּדִין שבאוקראינה. בן בכור במשפחה מרובת ילדים, עשרה בנים ובנות. אביו, אריה לייב ברודסקי, היה בעל משׂרה בכירה בבית חרושת לסוכר, ואמו דבורה לבית זבניגורודסקי הייתה עקרת בית.
בצעירותו נשלח ללמוד בישיבה, אבל לימודי ההלכה לא סִפקו את יצר הסקרנות שלו. הוא נדד מישיבה לישיבה ברחבי אוקראינה, עד שהגיע לישיבתו של הרב חיים טשרנוביץ ("רב צעיר") באודסה. בין מוריו היו סופרים ידועי-שם, כמו ביאליק ומנדלי מוכר ספרים. שם גם ספג את ערכי הציונות, אותם העביר לכל אחיו ואחיותיו.
קורות חייו > שנים ראשונות בארץ ישראל

במאי 1914 עלה לארץ ישראל בגפו. חודשים ספורים לאחר מכן פרצה מלחמת העולם הראשונה. עבד במשך שנה כפועל חקלאי בקבוצת דגניה ולאחר מכן המשיך כפועל שכיר אצל האיכרים באִילניה (סֶגֶ'רָה). על תקופה זו כתב את רשימתו "הקבצנים השמחים". בתקופה זו נוצרו קשריו עם אנשי העלייה השנייה והעלייה השלישית, אז פגש ונישא לסוניה דובנוב, אשר בזמן המלחמה הוגלתה עם משפחתה מביתם בתל אביב על ידי הטורקים. אחרי המלחמה עבר עם משפחתו לכל מקום בו נמצאה עבודה: נטע יערות בכרמל, היה עובד ציבור בתל אביב, ועבד בעבודות מזדמנות בירושלים.
באוקטובר 1922, לאחר שנודע לו על מות אביו בגולה, עִברת את שם משפחתו מבּרוֹדסקִי ל-בֶּנאֲרִי, על שמו. בעקבותיו הלכו אחיו ואחיותיו, שעלו לארץ יחד עם האם אחרי מלחמת העולם הראשונה. רובם קבעו ביתם בקיבוצים.
קורות חייו > עין חרוד

בתחילת 1925 הצטרף עם משפחתו לקיבוץ עין חרוד. עבד בשדה ובכרם ובמקביל היה בין מעצבי החג העברי בקיבוץ. כישרונו התיאטרלי עזר לו בעיצוב טקסי ראש השנה, סוכות, טקס קציר העומר בערב הפסח, וטקס הבאת הביכורים בשבועות.
נשלח פעמיים מטעם הנהגת הקיבוץ בשליחות ציונית וערך את ביטאון התנועה "מבפנים".
בתקופה סוערת זו נפרד מסוניה ונישא ליהודית מנש.
קורות חייו > פעילות במסגרת "החלוץ"

בנארי נשלח אל מחוץ לארץ ישראל במסגרת תנועת "החלוץ" שלוש פעמים.
מ-1927 ועד 1929 נשלח לראשונה על ידי הנהגת הקיבוץ למרכז תנועת "החלוץ", בוורשה שבפולין. שם, נפגש, הִרצה ושׂוחח עם צעירים ונוער בעיירות ובקיבוצי הכשרה. בפולין, גרמניה, ליטא וצ'כיה. ערך את ביטאון התנועה "העתיד".
מ-1934 ועד 1936 נשלח פעם שנייה על ידי הנהגת הקיבוץ למרכז "החלוץ" בוורשה, והיה ציר בקונגרס הציוני, בלוצרן, שווייץ.
מאוקטובר 1944 ועד ינואר 1945, בשלהי מלחמת העולם השנייה, יצאה משלחת בת שלושה אנשים מטעם חברת סולל בונה אל צוותי העבודה הארץ-ישראלים בבית-הזיקוק לנפט בעַבַּאדָן שבאיראן (אז, פרס). בנארי, אחד מהשלושה, יצא בתקן של יועץ חברתי, אך למעשה פעל בחשאי בשליחות תנועת "החלוץ", לעודד את הפעילות הציונית בקרב הקהילות היהודיות בסוריה, עיראק ואיראן.
בנארי כתב חוברות הסברה על מהותה של תנועת 'החלוץ' ומטרותיה.
קורות חייו > מפעלי תרבות וחינוך

בתחילת 1942 בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, עזב עם יהודית את הקיבוץ והתמקד בעיסוקו בתחומי החינוך והתרבות. תחילה פעל במסגרת חברת "סולל בונה", אך עד מהרה הצטרף למרכז לתרבות וחינוך של ההסתדרות. היה ממקימי "מפעלי תרבות וחינוך" ועמד בראשו קרוב ל-20 שנה. במסגרת תפקידו עודד את פעילותם של יזמי תרבות שונים, להם נתן גג תקציבי וארגוני. במסגרת זו הוקמו המוסדות הבאים:
החוג לריקודי עם - חוג צנוע, בראשיתו, לריקודי-עם של הימים ההם, אשר נתן במה לכוריאוגרפים, לעצב ריקודים על פי נעימות עממיות והיווה את הבסיס לחוגים לריקודי-עם המקובלים כיום בישראל.
מפעל "אמנות לעם" - מפעל שיצר קשר בין התיאטרונים הגדולים לבין יישובי הפריפריה, ההתיישבות החקלאית וועדי עובדים.
מכון להשכלה בכתב (מישלב) - רעיון שפותח ושוכלל עם הזמן, עד שהפך לאוניברסיטה הפתוחה.
המחלקה לקולנוע - מחלקה שעסקה בהפצת סרטי קולנוע איכותיים (בפורמט: פילם 16 מ"מ), לכל יישובי הפריפריה ומחנות הצבא. ואִפשרה הקרנת סרטים בכל מקום בו לא היה אולם קולנוע .
"ספרי" - הוצאת ספרים והפצת ספרים.
מפגשים בין אמנים יוצרים: סופרים, משוררים, ציירים, פסלים, אנשי-רוח והוגים, לבין ציבורי פועלים ועובדים במפעלי תעשייה, במושבים, בקיבוצים, במעברות ובצבא.
תמיכה ושותפות במוסדות תרבות: תיאטרון האוהל; האופרה הישראלית; להקת המחול ענבל והוצאת ספרים עם עובד .
לאורך חייו כתב ספרים בתחומים רבים: לתולדות הקיבוץ והרעיון הציוני. ספרי הגות. ספורים לילדים. מחזות. ספרי עיון לשבתות חגים וימי זיכרון . 
ערך ביטאונים של תנועת "החלוץ", תרגם ספרים של יוצרים אחרים והיה עורך לשוני של "אֹמֶר", עיתון שיצא במהדורה מנוקדת לעולים חדשים. היה איש הדמיון היוצר, ידע לתרגם רעיונות ומחשבות בתחום התרבות והחינוך, לפעולה ועשׂייה תרבותית.
נפטר ב–1963, ונקבר בעין חרוד מאוחד. ארכיונו נמצא בארכיון גנזים - אגודת הסופרים, בבית אריאלה, תל אביב.
משפחתו

בנארי נישא לסוניה דובנוב, בת אחיו של ההיסטוריון שמעון דובנוב. לזוג נולדו שלושה ילדים. הבת הבכורה רזיאלה נפטרה בילדותה. הבת השנייה עמליה שמאלי הייתה ממייסדי קיבוץ בית הערבה, שירתה בפלמ"ח ואחר-כך שבה לעין חרוד והייתה מורה (בן-זוגה צבי שמאלי (1922–1985) היה מפקד הנח"ל בשנים 1966–1969). הבן, יאיר בנארי, היה חבר עין חרוד מאוחד, מורה דרך וחוקר יהדות, וכל חמשת ילדיו חיים בעין חרוד מאוחד. מנישואי נחום בנארי ליהודית מנש (נפטרה בנובמבר 1972) נולד בן נוסף, עמוס.
כתביו

מזכרונות נ. בנארי, תרפ"א (1921), "עין־חרוד, היישוב הראשון בעמק יזרעאל המזרחי", בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, חלק שני, פרק קיב, עמ' 1185–1190.
לתולדות הקבוצה והקיבוץ (חוברת) 132 עמ'. החלוץ, וורשה, 1934 חוברת הסברה שתורגמה לגרמנית, אנגלית, איטלקית, רומנית, צ'כית.
תולדות תנועת הפועלים בא"י (חוברת) 135 עמ'. החלוץ, וורשה, 1936
עין חרוד 89 עמ'; אמנות – ת"א; 1931 - חוברת מתוך סדרה לנוער של קק"ל.
זיכרונות על עמק-יזרעאל (חוברת) 17 עמ'; 1946.
שבת ומועד; (חוברת) 51 עמ'; מרכז לתרבות; 1946 - ניסיונות, הערכות וציוני דרך לעיצוב הדמות של שבת ומועד.
הציונות הסוציאליסטית; (חוברת) 63 עמ'; מכון להשכלה ציונית-ירושלים 1950 - מתוך הסדרה: ספריה ציונית קטנה.
עולמו של אדם 200 עמ'; נ. טברסקי; 1950 - הַגוּת – מסות ומחקרים.
תנועת העבודה הישראלית; חוברת לימוד; מכון להשכלה בכתב; 1954 - מקורותיה, יסודותיה ותולדותיה.
ערכי רוח וספרות 248 עמ'; תרבות וחינוך; 1954 - על סופרים ספרים ואישים.
אשכולות 509 עמ'; מ. ניומן; 1955 - התנ"ך בספרות ישראל לתקופותיה.
אל השמש ספר עמ' 93 עמ'; עמיחי; 1955 - סיפורים לילדים, זיכרונות ילדות.
ערכים בתנועת העבודה הישראלית (חוברת) 83 עמ'; אורים; 1959.
כוכבי לכת 228 עמ'; עמיחי 1961 - סיפורים לילדים .
מחזות: 'תובל קין' ו'אוהלים ברוח'; 1951 – 1955, ובנוסף: מחזות קטנים ומערכונים ; נדפסו במעלה, דבר לילדים, תרבות וחינוך.
חוברות הסברה ביידיש; כ-5 חוברות ; "החלוץ" וורשה ; 1928, 1929, 1935 - על הקיבוץ הקבוצה ותנועת החלוץ .
נתיבים 269 עמ'; מפעלי תרבות וחינוך 1967 - הלכות חברה ותרבות .
כתביו > בעריכתו

גם זה כוח; חוברת עם יסוד ההסתדרות; 39 עמ'; 1921 - מחברים:י. טבנקין; ש. יבנאלי; מ. קושניר; ב. כצנלסון; נ. בנארי; ד. זכאי; ש. לביא.
כינוס גבת, יולי 1945 –בעקבות סכנת הפילוג ; חוברת עמ' 52;1945 - לאיחוד ציוני-סוציאליסטי; עורכים: נ. בנארי, מיכאל אסף .
סוכות – חג האסיף; (חוברת) 30 עמ'; ?? - מחברים: נחום בנארי; שרה לוי-תנאי; טוביה עובדיהו; גבריאלה ארן.
ילקוט יום טוב; 208 עמ'; עם עובד; 1953 - פרקי עיון לשבת לחגים ולימי זיכרון .
אורות; 163 עמ'; מרכז תרבות וחינוך ; 1954 - לשאלות תרבות וחינוך .
ספר הישר – כרך א'; 182 עמ'; מ. ניומן; 1959 - אגדות התורה לפי מסורות עתיקות .
ספר הישר – כרך ב'; 337 עמ'; מ. ניומן; 1959 - כנ"ל .
מקראות לשבת; 277 עמ'; מ. ניומן; 1959 - עיון וקריאה לשבתות לפי הסדר .
יוסף טרומפלדור; (חוברת) 96 עמ'; 1970 - חייו ותקופתו – תמונות ודברים לשנת החמישים להגנת תל-חי. עורכים: נ. בנארי, א. כנעני.
הערות שוליים

↑  חוברת "רשימות", מרדכי בנארי, הוצאת קיבוץ יגור, עמ' 19.
↑  ספר "העלייה השנייה" וספר "כאן על פני האדמה" עמ' 93.
↑  היה מזכיר בית משפט השלום העברי בתל אביב. בעקבות עבודתו כתב את הרשימה "עניָנֵי בית-דין" ובה חשיבה מודרנית על מקומו של בית-המשפט. הרשימה התפרסמה בקובץ "אדמה" בעריכת יוסף חיים ברנר, תשרי תר"ף, אוקטובר 1919.
↑  "סבתא" רשימה מאת גרשון שופמן, "כתבים" כרך ג', עמ' 219.
↑  חוברת "בנארים" לתולדות המשפחה, עין-חרוד, אוקטובר 2007.
↑  יהודית נפרדה אז מבעלה הראשון, דוד מלץ. ראה ביוגרפיה על מלץ ותקופתו "עף בכנפיים שבורות" מאת מוטי זעירא, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011.
↑  "נשאר באזור", רשימה מאת חיים באר, גיליון "דבר השבוע" 29 במרץ 1991, עמ' 14.
↑  בקיאותו בדקדוק עברי, ובכללי הניקוד הביאה אליו משוררים שביקשו ממנו עזרה בניקוד שיריהם.
↑  "איש הדמיון היוצר", רשימה לזכרו של בנארי, מאת א. תרשיש. התפרסמה בעיתון 'למרחב' מיום 1 בינואר 1964 עמ' 2
↑  אתר "Billiongraves"
↑  אייזיק רמבה, המדען יעקב דובנוב ואשתו הנוצרייה, מעריב, טור 4, 16 ביוני 1967.
↑  עמליה שמאלי (בנארי), באתר הפלמ"ח.
↑  אל"ם צבי שמאלי, באתר הנח"ל.
↑  קרני עם-עד, קיבוץ השבט, הזמן הירוק, 12 באוקטובר 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258560805171  PLWABN: 9810568610805606  BnF: cb166233438 (data)  GND: 126033501  ISNI: 0000 0000 6697 5741  LCCN: nr2002040052  SUDOC: 255116020  VIAF: 39315931   WorldCat (עם VIAF): 39315931
נמל התעופה הבין-לאומי פיניקס סקיי הרבור

נמל התעופה הבין-לאומי פיניקס סקיי הרבור (באנגלית: Phoenix Sky Harbor International Airport;‏ IATA:‏ PHX,‏ ICAO:‏ KPHX), המכונה בדרך כלל נמל התעופה סקיי הרבור או פשוט סקיי הרבור, הוא נמל תעופה ציבורי אזרחי-צבאי במרחק של כ-3 מיילים (4.8 ק"מ) מזרחית למרכז העיר פיניקס, במחוז מריקופה, אריזונה, ארצות הברית. זהו נמל התעופה הגדול והעמוס ביותר באריזונה; בין נמלי התעופה המסחריים הגדולים בארצות הברית, PHX היה נמל התעופה ה-8 העמוס ביותר בארצות הברית וה-22 העמוס ביותר בעולם בשנת 2021. נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי של אמריקן איירליינס ובסיס עבור פרונטיר איירליינס ו-סאות'ווסט איירליינס.
טרמינל 2 בשנות ה-60 מבפנים עם נוף של ציור הקיר "הפניקס" של פול קוז
מגדל הפיקוח של סקיי הרבור עם נוף של מרכז העיר פיניקס במרחק
מטוסי אמריקן איירליינס בטרמינל 4
שירותים > טרמינלים

לנמל התעופה 117 שערי מטוסים פעילים בשני טרמינלים (3 ו-4). הנהלת נמל התעופה מצהירה כי טרמינל 1 וטרמינל 2 "הוצאו לגמלאות" וכי היא לא רצתה למספר מחדש את הטרמינלים האחרים מאחר שהנוסעים כבר הכירו את המספרים הקיימים. טרמינלים 3 ו-4 המשיכו לשמור על מספריהם לאחר סגירת טרמינל 2. שערי אוטובוס מתוכננים להיות מופעלים באתר טרמינל 2. אמריקן איירליינס וסאות'ווסט משתמשות בטרמינל 4. חברות התעופה האחרות משתמשות בטרמינל 3. כל הנחיתות הבין-לאומיות ללא מעבר גבול מראש עוברות דרך טרמינל 4.
טרמינל 3 מכיל 25 שערים.
טרמינל 4 מכיל 92 שערים.
שירותים > מגדל הפיקוח

מגדל הפיקוח בגובה 326 רגל (99 מטרים) החל לפעול ב-14 בינואר 2007. הוא מוצב מזרחית לחניון טרמינל 3. זהו מגדל הפיקוח השלישי של סקיי הרבור והוא בין מגדלי הפיקוח הגבוהים בצפון אמריקה.
סטטיסטיקה > יעדים מובילים

| דרגה | עיר | נוסעים | חברות תעופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | קולורדו דנבר, קולורדו | 1,159,000 | אמריקן, יונייטד, סאות'ווסט, פרונטיר |
| 2 | וושינגטון (מדינה) סיאטל/טקומה, וושינגטון | 918,000 | אלסקה, אמריקן, דלתא, סאות'ווסט, פרונטיר |
| 3 | נבדה לאס וגאס, נבדה | 866,000 | אמריקן, ג'יי. אס. אקס. (אנ'), סאות'ווסט, ספיריט, פרונטיר |
| 4 | אילינוי שיקגו-או'הייר, אילינוי | 819,000 | אמריקן, יונייטד, סאות'ווסט, ספיריט, פרונטיר |
| 5 | טקסס דאלאס/פורט וורת', טקסס | 730,000 | אמריקן, ספיריט |
| 6 | קליפורניה לוס אנג'לס, קליפורניה | 720,000 | אמריקן, דלתא, יונייטד, סאות'ווסט, פרונטיר |
| 7 | מינסוטהמיניאפוליס/סנט פול, מינסוטה (אנ') | 652,000 | אמריקן, דלתא, סאות'ווסט, סאן קאנטרי (אנ'), ספיריט, פרונטיר |
| 8 | קליפורניה סן דייגו, קליפורניה | 632,000 | אמריקן, ג'יי. אס. אקס. (אנ'), סאות'ווסט, פרונטיר |
| 9 | יוטה סולט לייק סיטי, יוטה | 613,000 | אמריקן, דלתא, סאות'ווסט, פרונטיר |
| 10 | ג'ורג'יה אטלנטה, ג'ורג'יה | 576,000 | אמריקן, דלתא, סאות'ווסט |
| דרגה | עיר | נוסעים | חברות תעופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מקסיקו סן חוסה דל קאבו, מקסיקו (אנ') | 407,980 | אמריקן, סאות'ווסט |
| 2 | הממלכה המאוחדת לונדון-הית'רו, הממלכה המאוחדת | 279,668 | אמריקן, בריטיש איירווייז |
| 3 | מקסיקו פוארטו ולארטה, מקסיקו (אנ') | 273,377 | אמריקן, סאות'ווסט |
| 4 | קנדה קלגרי, קנדה (אנ') | 214,660 | אייר קנדה, ווסט ג'ט |
| 5 | מקסיקו קנקון, מקסיקו | 204,965 | אמריקן, סאות'ווסט |
| 6 | מקסיקו גוודלחרה, מקסיקו (אנ') | 145,600 | אמריקן, וולאריס |
| 7 | קנדה טורונטו-פירסון, קנדה | 143,942 | אייר קנדה, ווסט ג'ט |
| 8 | קנדה ונקובר, קנדה | 97,704 | אייר קנדה, ווסט ג'ט |
| 9 | מקסיקו מקסיקו סיטי, מקסיקו | 91,765 | אמריקן |
| 10 | מקסיקו מזטלאן, מקסיקו (אנ') | 76,779 | אמריקן |
סטטיסטיקה > תנועה שנתית

| שנה | נוסעים | שנה | נוסעים | שנה | נוסעים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | 36,044,281 | 2011 | 40,592,295 | 2022 | 44,397,854 |
| 2001 | 35,437,051 | 2012 | 40,448,932 | 2023 |  |
| 2002 | 35,547,432 | 2013 | 40,341,614 | 2024 |  |
| 2003 | 37,423,502 | 2014 | 42,134,662 | 2025 |  |
| 2004 | 39,504,323 | 2015 | 44,006,206 | 2026 |  |
| 2005 | 41,204,071 | 2016 | 43,383,528 | 2027 |  |
| 2006 | 41,436,498 | 2017 | 43,921,670 | 2028 |  |
| 2007 | 42,184,515 | 2018 | 44,943,686 | 2029 |  |
| 2008 | 39,891,193 | 2019 | 46,288,337 | 2030 |  |
| 2009 | 37,824,982 | 2020 | 21,928,708 | 2031 |  |
| 2010 | 38,554,530 | 2021 | 38,846,713 | 2032 |  |