stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כימרה (ביולוגיה)

עלה של פיקוס בנימינה (Ficus Benjamina) כימרי. הצמח נוצר מתא אחד של צמח לבקן (שיש להשקות במי סוכר כדי שישרוד) ותא אחד של צמח מזן הבר. הצמח הכימרי משמש לנוי ולמחקר בוטני - חלקי העלה הלבנים קלים יותר לתצפית במיקרוסקופ.
באמבריולוגיה, כימרה (הכלאה, או בן כלאיים) הוא יצור רב תאי שהתפתח (במעבדה או בטבע) מתאים סומטיים, של שני פרטים שונים, שצורפו יחדיו. כתוצאה מזה, כימרה הוא יצור רב-תאי שלתאים סומטיים שונים שלו יש מטען גנטי שונה.
סוגים

כימריזם ארבע-גמטי (באנגלית: Tetragametic chimerism) - עוּבּר אחד שהתפתח משתי ביציות מופרות. ברוב המקרים, שתי ביציות מופרות ברחם יוצרות תאומי אחווה. אולם, אם שתי הביציות נצמדות, הן יוצרות עובר אחד שלחלק מתאיו הסומטיים יש גנום זהה לזה של אחת הביציות המופרות ולחלק אחר יש גנום הזהה לזה של הביצית המופרת השנייה.
עובר במעבדה שהוזרקו לתוכו תאים מעובר של פרט אחר מאותו מין אך לא מאותו זן. טכניקה זו מאפשרת גידול אורגניזם מודל שלחלק מרקמותיו יש תכונות מסוימות בזמן שלאחרות אין.
אורגניזם מודל עם רקמות בצבעים שונים להקלת התצפית על הרקמות
אורגניזם מודל שחלק מרקמותיו בעלות תכונות פתולוגיות ואחרות לא. אורגניזם כזה מקל את הבנתם של תהליכים פתולוגיים.
אדם לאחר השתלת איברים - במיוחד לאחר השתלת מח עצם.
עובר במעבדה שהוזרקו לתוכו תאים מעובר של פרט אחר מאותו מין. פרט שמתפתח מעובר כזה מאפשר לעשות ניסויים ברקמה אנושית המצויה בגוף של חיית מעבדה או לגדל איברים אנושיים להשתלה. נכון לשנת 2010, כימרות מסוג זה הן נדירות ביותר.
כימרה כבש-עז (geep) - ניתן ליצור עובר המכיל תאי גזע שנלקחו מצבר התאים הלא ממוין (בלסטולה) 6-7 ימים לאחר הפריה של עז ושל כבש וליצור עובר שיורכב מתאים משני בעלי החיים. הכימרה מורכבת מרקמות שמוצאן מתאי כבש וכאלו שמוצאן בעז. היצור נראה כפסיפס אקראי של טלאים המכוסים צמר כבשים ואזורי שיער עז. אילו ניתן לחיה להתרבות היו צאצאיה או כבשים או עזים רגילות בהתאם לתא העוברי שממנו התפתח האשך או השחלה.
כימריזם טבעי באדם

לפני הופעת בדיקות לגילוי סוג דם ולמיפוי כרומוזומים, כימריזם נחשב יחסית נדיר בבני אדם. אולם היום הסברה הרווחת היא כי התופעה היא די שכיחה, ואדם יכול להעביר חיים שלמים מבלי להיות מודע להיותו כימרה.
המצב יכול להתגלות במקרה בעת מקרה חירום רפואי, הסתבכות עם החוק, בדיקת הורות וכדומה.
כימריזם טבעי באדם > מקרים מתועדים

ב-1953 פורסם מאמר בכתב עת רפואי על אישה בעלת תאי דם משני סוגים שונים. כפי הנראה תאים של אחיה התאום התפתחו בגופה במקביל לתאים שלה. מחקרים מאוחרים יותר גילו שמקרים של כימרה בדם אינם נדירים כפי שחשבו בעבר.
ב-2002, נדחתה בקשתה של לידיה פרצ'יילד לעזרה ציבורית ממדינת וושינגטון כאשר בדיקות DNA הראו כי היא לא אם ילדיה. עורך דין מטעם התביעה, ששמע על מקרה של כימרה בניו אינגלנד, הציג את האפשרות לעורכי הדין של ההגנה, ובעקבות זאת הצליחה ההגנה להראות שפרצ'יילד היא כימרית עם שני מערכי DNA, שאחד מהם מתאים ל-DNA של הילדים.
מקור השם

מקור המילה במפלצת המיתולוגית כימרה, שיש לה ראש של אריה, גוף של עז וזנב של נחש או דרקון.
ראו גם

חלבון כימרי
הערות שוליים

↑  פירוט של הטכניקה ליצירת כימרות כאלו ואפיון התוצרים: V. J. Polzin et al; Production of Sheep-Goat Chimeras by Inner Cell Mass Transplantation; J. Anim Sci. 1987. 65:325-330
↑  Elena E. Giorgi, From Many, One, The Scientist, ‏April 1, 2015
↑  Dana Dovey, Human Chimera: Paternity Test Reveals Child Fathered By Long Lost 'Vanished Twin' Absorbed In The Womb, Medical Daily, ‏Oct 26, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4214783-9 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאונרד אווסו

לאונרד אווסו (באנגלית: Leonard Owusu; נולד ב-3 ביוני 1997) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה

אווסו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דרימס. ב-11 באפריל 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לבצ'אם יונייטד. ב-2 במאי 2018 הבקיע צמד בניצחון 2–3 נגד אינטר אלייס.
ב-25 ביוני 2018 הושאל למ.ס. אשדוד עד לסיום העונה. ב-29 ביולי 2018 ערך אווסו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. ב-25 ביוני 2018 חתם אווסו בקבוצה לארבע עונות ב-12 באוגוסט 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד הפועל רעננה.
ב-21 בינואר 2020 חתם ל-4 עונות בקבוצת ונקובר וויטקאפס תמורת סכום העברה של 1.1 מיליון דולר.
ב-31 במרץ 2023 הצטרף לאוד גרינלנד מליגת העל הנורווגית.
ב-19 בינואר 2024 חתם בפרטיזן בלגרד.
הערות שוליים

↑  עמית קרקו, ‏הרכש הראשון: לאונרד אווסו חתם במ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 25 ביוני 2018
↑  אלי סניור, מ.ס. אשדוד: לאונרד אווסו חתם ל-4 עונות, באתר ynet, 25 ביוני 2018
↑  יניב טוכמן‏, מ.ס. אשדוד: לאונרד אווסו נמכר ב-1.1 מיליון דולר לוונקובר, באתר וואלה, 21 בינואר 2020
כימרת רפאים חיוורת

| כימרת רפאים קהה> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כימראים
תת־סדרה:: Chimaeroidei
משפחה:: כימרות קצרות חוטם
סוג:: hydrolagus
מין:: כימרת רפאים קהה
שם מדעי
 Hydrolagus novaezealandiae ‏פאולר, 1911
'כימרת הרפאים קהה (שם מדעי: Hydrolagus novaezealandiae) הוא דג סחוס השייך למשפחת כימרות קצרות חוטם, המצויה סביב האי הדרומי של ניו זילנד.  ביוני 2018 מחלקת השימור של ניו זילנד סיווגה את כימרת הרפאים כ-"לא מאוימת" תחת מערכת סיווג סכנות ההכחדה בבעלי חיים, של ניו זילנד.
מאפיינים

הכימרה חיה בעומק של בין 100 ל-600 מטרים מתחת לפני הים ואוכלת חסרי חוליות ודגים קטנים שמוצאת. לכימרה עוקץ בעל ארס הממוקם בסנפיר העליון.
בניגוד לשאר דגי הסחוס, לכימרה יש מכסה זימים (בדומה לשאר הכימרות).
בוגרים מגיעים לגודל 55 סנטימטרים, והצעירים מתחילים בגודל של עשרה סנטימטרים.
הערות שוליים

↑  כימרת רפאים קהה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Torres, Armi G.; Froese, Rainer. "Hydrolagus novaezealandiae (Fowler, 1911) Dark ghost shark". Fishbase. נבדק ב-20 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Duffy, Clinton A. J.; Francis, Malcolm; Dunn, M. R.; Finucci, Brit; Ford, Richard; Hitchmough, Rod; Rolfe, Jeremy (2018). Conservation status of New Zealand chondrichthyans (chimaeras, sharks and rays), 2016 (PDF). Wellington, New Zealand: Department of Conservation. p. 10. ISBN 9781988514628. OCLC 1042901090.
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כתובת בקבוק תל סיראן

בקבוק הארד ועליו הכתובת
כתובת בקבוק תל סיראן היא כתובת עמונית החרותה על בקבוק ארד (ברונזה) באורך כ־10 ס"מ, הכוללת תוכן על מלכי עמון. הכתובת התגלה בחפירה שנערכה בתל סיראן שליד אוניברסיטת ירדן. על פי ניתוח הכתובת היא מתוארכת לשנת 600 לפני הספירה. הכתובת מוצגת כיום במוזיאון לארכאולוגיה של ירדן. הכתובת כוללת שמונה שורות, כולן ברורות וקריאות לחלוטין.
הכתובת

הכתובת ידועה בסימון KAI 308.
מעבד . עמנדב מלך בנעמנ

בן הצלאל . מלך בנעמן

בן עמנדב מלך בנעמן

הכרם . וה.גנת והאתחר

ואשחת

יגל וישמח

ביומת רבם ושנת

רחקת
תעתיק הכתובת, על פי שמואל אחיטוב:
מַעְבָּדֵ עַמִנָדָב מֶלֶךְ בְּנֵעַמֹן 

בֶּן הִצִלְאֵל מֶלֶךְ בְּנֵעַמֹן 

בֶּן עַמִנָדָב מֶלֶךְ בְּנֵעַמֹן 

הַכֶּרֶם. וְהַגִנָת. וְהָאֶתְחָר 

וְאָשֻחָת 

יָגִל וְיִשֹמַח 

בְּיוֹמֹת רַבִּם וְשָנֹת 

רְחֹקֹת
הכתובת > פירוש

מעבד(י) - כלומר עבודותיו, פעולותיו של (ראו איוב, ל"ד, כ"ה).
הצלאל - שם תאופורי הדומה לשם הצִליהו.
מן הכתובת ניתן ללמוד על שלושה מבני שושלת מלכי בני-עמון: עמינדב, בן הצִלאל, בן עמינדב.
אתחר ואשחת - כנראה שתי מילים הקשורות לאגירת מים: "אתחר" היא כנראה מתקן מים, ו"אשוח" היא בריכה. ראו "אשוח" בכתובת מישע המואבית ואף במגילת הנחושת.
את רשימת המעשים של עמנדב המלך ניתן להשוות לדברי קהלת: "הִגְדַּלְתִּי מַעֲשָׂי בָּנִיתִי לִי בָּתִּים נָטַעְתִּי לִי כְּרָמִים עָשִׂיתִי לִי גַּנּוֹת וּפַרְדֵּסִים וְנָטַעְתִּי בָהֶם עֵץ כָּל פֶּרִי עָשִׂיתִי לִי בְּרֵכוֹת מָיִם" (ב', ד'–ו').
פירוש שלוש השורות האחרונות: יגיל וישמח בימים רבים ושנים רחוקות. הזוג "יגיל / ישמח" מופיע רבות במקרא ובשירת אוגרית; את המשפט"יומת רבם ושנת רחקת" ניתן להשוות ליחזקאל, י"ב, כ"ז: "לימים רבים ולעתים רחוקות", וכן לצירוף המצוי באכדית šanātim rūqātim (שנות (שנים) רחוקות).
הכתובת > המלכים

בכתובת הבקבוק מוזכרים שני מלכים, סב ונכדו, בשם עמנדב. אשורבניפל מלך אשור הזכיר בכתובותיו המלכותיות את עַמִנַדבִ מלך בית עמון כאחד מעשרים ושניים מלכי החוף, לב הים והיבשה שהגישו לו מנחה במהלך מסעו הראשון נגד מצרים.  חלק מהחוקרים מזהים את עמנדב הסב עם עמנדב הראשון מימי אשורבניפל, על סמך תארוך כתובת הבקבוק לסביבות 600 לפנה"ס, אך ייתכן שעמנדב הסב מכתובת הבקבוק הוא אותו עמנדב המוזכר אצל אשורבניפל. ייתכן אף, על סמך תארוך אחר לכתובת הבקבוק, שעמנדב הנכד הוא עמנדב המוזכר אצל אשורבניפל, ובמקרה זה, עמנדב הסב קדם לעמנדב המוזכר אצל אשורבניפל.
ראו גם

כתובות עמוניות
רשימת כתובות כנעניות וארמיות
מלכי עמון
לקריאה נוספת

שמואל אחיטוב, ‏שתי כתובות עמוניות, קתדרה 4, 1977, עמ' 178–189
Henry O. Thompson, The Tell Siran Bottle: An Additional Note, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1983, עמ' 87–89 doi: 10.2307/1356564
M. Baldacci, The Ammonite Text from Tell Siran and North-West Semitic Philology, Vetus Testamentum 31, 1981, עמ' 363–368 doi: 10.2307/1517908
הערות שוליים

↑  Henry O. Thompson, Fawzi Zayadine, The Tell Siran Inscription, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1973, עמ' 5 doi: 10.2307/1356304
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 354
1 2 3  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 356
↑  לשוואות ספרותיות נוספות ראו: Frank Moore Cross, Notes on the Ammonite Inscription from Tell Sīrān, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1973, עמ' 12–15 doi: 10.2307/1356305
↑  Jamie Novotny, Joshua Jeffers, The Royal Inscriptions of Ashurbanipal (668–631 BC), Aššur-etel-ilāni (630–627 BC), and Sîn-šarra-iškun (626–612 BC), Kings of Assyria, Part 1, Eisenbrauns, 2018, עמ' 116–117 (הקטע חוזר בעמ' 141–142). יש לציין שחלק זה מהמסע הראשון של אשורבניפל לא מופיע בתיאורי המסע המוקדמים, והוא נוסף לאחר שהמלך ערך מחדש את ספרי שנותיו (על כך ראו בעמ' 107).
↑  שמואל אחיטוב, ‏שתי כתובות עמוניות, קתדרה 4, 1977, עמ' 189
↑  Frank Moore Cross, Notes on the Ammonite Inscription from Tell Sīrān, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1973, עמ' 15 doi: 10.2307/1356305
↑  Walter E. Aufrecht, Review Article: The Ammonite Language of the Iron Age, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1987, עמ' 87 doi: 10.2307/1356933
↑  Henry O. Thompson, Fawzi Zayadine, The Tell Siran Inscription, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1973, עמ' 11 doi: 10.2307/1356304
כתובת הליודורוס

כתובת הליודורוס כפי שמוצגת במוזיאון ישראל
כתובת הליודורוס (באנגלית: Heliodorus Stele) היא כתובת מלכותית חרוטה באבן, בשפה היוונית, אשר על פי התאריך הנקוב בה נכתבה בשנת 178 לפני הספירה. הכתובת מכילה הצהרה מטעם סלאוקוס הרביעי בנוגע למינוי אולימפיודורוס ככהן גדול במחוז "קוילה-סוריה ופויניקיה" (הכולל בתוכו את ארץ ישראל). הכתובת נחשבת לאחת הכתובות העתיקות החשובות ביותר שהתגלו בארץ ישראל. הכתובת מוצגת כיום במוזיאון ישראל בירושלים.
תוכן הכתובת

הכתובת, משנת 178 לפנה"ס מורכבת משלושה מכתבים כאשר המכתב בתחתית הכתובת הוא המוקדם והעליון הוא המאוחר. מכתבו של המלך, שממנו נותר רק חלקו הראשון, הוא התחתון והמוקדם, והשניים שמעליו, של הליודורוס, ראש שריו של המלך, ושל דורימנס, הנציב הסלווקי במחוז "קוילה-סוריה ופויניקיה", נכתבו אחריו בחודש אוגוסט בהפרש של ימים ספורים זה מזה.

במכתבו של המלך סלאוקוס הרביעי, אחיו של אנטיוכוס הרביעי, הממוען להליודורוס, "הממונה על העניינים", הוא מודיע על מינוי אולימפיודורוס, חבר ילדות של המלך, כ"אחראי על המקדשים" במחוז החדש "קוילה-סוריה ופויניקיה". מחוז זה כלל בתוכו את ארץ ישראל, שנשלטה באותם ימים על ידי המלכים היוונים-סֶלֶווקים, יורשי אלכסנדר הגדול. הכתובת מעידה בבירור על רצונו של המלך להתערב בענייני הדת באזור על ידי מינויו של אולימפיודורוס לכוהן הגדול של המחוז, ובעקיפין להניח ידיו על אוצרות מקדשי המחוז כחלק ממאמציו לעמוד בתשלום החובות שלו לרומא, כשהתשלום הקרוב אמור להפרע בשנת 177 לפנה"ס, שנה לאחר המינוי.

במכתב המרכזי הליודורוס מודיע לדורימנס, הניצב הסלווקי במחוז "קוילה-סוריה ופויניקיה", על הוראת המלך וממליץ על יישומה על הצד הטוב ביותר.

במכתב העליון, דורימנס שלח מכתב לדיופאנס, הממונה על מחוז אידומיאה, שבו הוא מודיע לו כי הליודורוס הוא "הממונה על העניינים", וכדאי למלא את הוראותיו.
בשונה מעדות הממצא האפיגרפי, על פיו ניתן היה להניח שאולימפיודורוס הוא שהתעמת עם היהודים, ולמעשה הפך את הכוהן הגדול לכפוף לאל פגאני, הרי הליודורוס הוא האדם המוזכר בספר מכבים ב', פרק ג', כשליח המלך סלאוקוס להחרים כספים מאוצר בית-המקדש בירושלים שהוכה קשות כתוצאה מהתערבות אלוהית, ורק בזכות התערבותו של הכוהן הגדול חוניו השלישי, ניצלו חייו. לדעת החוקר ד"ר דב גרא הסיפור המופיע בספר מכבים ב' מעיד ככל הנראה על ויכוח שהיה בין פקידי המלך לנציגי היהודים, וכי הפשרה שאליה הגיעו נתפסה בעיני מחבר ספר מכבים ב' כניצחון יהודי. שלוש שנים לאחר מכן נרצח סלאוקוס הרביעי ואחיו אנטיוכוס הרביעי ירש אותו. זהו השליט, שלפי ספר מכבים א' רדף אחר היהודים ובהשראתו חולל בית המקדש, דבר שהוביל למרד החשמונאים.
גילוי הכתובת וחשיבותה

הכתובת נרכשה על ידי הפילנתרופ האמריקאי-יהודי מייקל שטיינהארט, אשר השאיל אותה למוזיאון ישראל. החוקרים עצמם אינם יודעים היכן נתגלתה הכתובת, אולם בבדיקות שנערכו על ידי ד"ר יובל גורן לא נמצאו סימנים לכך שאינה אותנטית. 
לדעת חנה כותון-פלטיאל ומיכאל וורלה מקור הכתובת משפלת יהודה, ותוכן הכתובת מעיד שהיא הוצבה במקדש של פוליס סלאוקית. לדעת יובל גורן האבן הייתה במערה והוא שיער כי מוצאה בתל מרשה.
בשנים 2006-2005 נתגלו שלושה שברים של כתובת יוונית בחפירות רשות העתיקות בתל מרשה שבגן לאומי בית גוברין. ד"ר גרא, חוקר הכתובות, קבע כי השברים היוו את החלק התחתון של כתובת הליודורוס במוזיאון ישראל. הגילוי אישש את ההשערה שמוצאה של הכתובת בעיר העתיקה מרשה, אשר נמצאת כיום בתחומי הגן לאומי בית גוברין.
תוכן הכתובת פוענח ופורסם לראשונה על ידי הפרופסורים חנה כותון-פלטיאל ומיכאל וורלה בשנת 2007.
לדעת מפרסמי הכתובת, הכתובת מוסיפה מידע חשוב ממקור ראשון על התנהלות הממלכה מנקודת המבט היוונית-סלווקית: המלך הסדיר את המינהל באזור לפי המקובל בממלכה כולה, ומינה אחראי למקדשים, ובהם גם המקדש בירושלים. תפקיד זה כלל גם את האחריות על כספי המיסים שבאוצרות המקדשים. כמו כן, הכתובת מלמדת על כיבוש סוריה על ידי הממלכה הסלאוקית במלחמה הקואלה-סורית החמישית, בדומה למה שעולה מכתובת חפציבה.
לטענתם סביר להניח כי היהודים ראו במינוי זה התערבות גסה והפרה של העצמאות הדתית, ממנה נהנו מאז ימי המלך הקודם, אנטיוכוס השלישי, וכי ניתן להניח כי הדרמה המתוארת בספר מקבים ב' היא כנראה עיבוד סוביקטיבי של פרשת המינוי הזה מנקודת מבט יהודית. ניתן לראות במינוי נקודת ציון בתהליך ההתערבות של היוונים-הסלווקים בנעשה במקדשים ואף בפולחן היהודי, ובהתדרדרות היחסים ביניהם. שיאה של התדרדרות היחסים היה כעשר שנים לאחר מועד המינוי, בשנת 167 לפנה"ס, בגזירות הדתיות החמורות של אנטיוכוס הרביעי (אפיפאנס), ובמרד החשמונאים שפרץ בעקבותיהן.
לשון הכתובת

דורימנס לדיופנס שלום. מצורף בזאת העתק המכתב שניתן לנו מאת הליודורוס, הממונה על העניינים (המשנה למלך). טוב תעשה אם תדאג שהכול יתבצע לפי ההוראות.

שנת 134, 22 בחודש גורפיאיאוס (אוגוסט, 178 לפני הספירה)

הליודורוס לדורימנס אחיו שלום. להלן העתק פקודת המלך שניתנה לנו בעניין אולימפיודורוס. טוב תעשה אפוא אם תבצעה בהתאם להוראות.

שנת 134, 23 (20?) בחודש גורפיאיאוס (אוגוסט, 178 לפני הספירה)

המלך סלאוקוס להליודורוס אחיו שלום.

בשימנו את ביטחון נתינינו בראש דאגותינו, ובחושבנו שהגדולה בברכות לענייננו היא שהיושבים בממלכה ינהלו את חייהם ללא פחד, ובהביננו עם זאת שבלא חסד האלים שום דבר אינו יכול ליטול חלק בברכה היאה לו, מן ההתחלה הייתה משימתנו, מחד, שהמקדשים שנוסדו בשאר הסאטראפיות (=מחוזות) יקבלו את הכיבודים שהם-נחלתם-מימי אבותינו, עם הפולחן התואם, ומאידך, מכיוון שלעניינים (=המקדשים) בקוילֶה-סוריה ופויניקיה לא היה איש המופקד על הדאגה לאלה, נוכחנו כי אולימפיודורוס יפקח בתבונה על התנהלותם הטובה (של המקדשים), שכן עוד מימים עברו הוא עורר בנו ביטחון בנאמנות לנו. הרי הוא גודל (יחד) עמנו, וסיגל לעצמו את המזג הטוב ביותר בכול. כיאה לערכו, הוא מונה (לאחראי) על חדר המשכב. שהרי הוכיח שהוא ראוי למידת אמון כזו, ובצדק נבחר גם אל (חוג) הרעים הראשונים לאחר שהפגין את אהבתו הנמשכת כלפינו. ובהיותו (בדרגה) זו, ובשימו אל לבו שנוטים אנו להרבות את כיבודי האלים בהתאם לנוהג אבותינו, ואת ההשגחה על המקדשים? את האמנו בה (מאז ומעולם?)...

...טוב תעשה אם תשגיח שהוא (אולימפיודורוס) ירשם בהסכמים כראוי, וכאשר יחקק ההעתק של המכתב על אסטלות, הוא יוצב בבולטים שבין המקדשים אשר (במחוזות)
ראו גם

כתובת יבנה ים
כתובת חפציבה
לקריאה נוספת

ברני אלפרט ואיאן שטרן, ‏מרשה, מכלול תת-קרקעי 57, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", 15 במרץ 2007
דב גרא, "כתובת מלכותית סלווקית ממרשה", קדמוניות, 139, תש"ע 2010, עמ' 25-21
H.M. Cotton and M. Wörrle, Seleukos IV to Heliodoros: a new dossier of royal correspondence from Israel, Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik (ZPE) 159 (2007), pp. 191-205
Goren, Y., Scientific Examination of a Seleucid Limestone Stele, Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik (ZPE) 159 (2007), pp.  206–216
D. Gera, Heliodoros, Olympiodoros, and the Temples of Koilê Syria and Phoinikê, Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik (ZPE) 169 (2009), pp. 125-155
C. P. Jones, The Inscription from Tel Maresha for Olympiodoros, Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik (ZPE) 171, 2009, pp. 100–104
Ian Stern, Maresha Inscriptions Provide Context for a Royal Stele in the Israel Museum, Near Eastern Archaeology 72, Issue: 1, March 2009, pp. 60-61
הערות שוליים

↑
Goren, Y., Scientific Examination of a Seleucid Limestone Stele, Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik (ZPE) 159 (2007), pp. 206–216
↑  ברני אלפרט ואיאן שטרן, מרשה, מכלול תת-קרקעי 57, חדשות ארכאולוגיות, 15/3/2007; ד"ר איאן שטרן, כתובות שנתגלו בחפירות בגן לאומי בית גוברין-מרשה הם המשכה של הכתובת המלכותית שבמוזיאון ישראל
↑  D. Gera, Heliodoros, Olympiodoros, and the Temples of Koilê Syria and Phoinikê, ZPE 169 (2009), pp. 125-155
↑  Cotton, Hannah M., Seleukos IV to Heliodoros : a new dossier of royal correspondence from Israel, ZPE 159 (2007), pp. 191-205
כותרת כתובת הליודורוס
כמאל סווה

כמאל סווה (באנגלית: Kamal Sowah; נולד ב-9 בינואר 2000 בסבון זנגו שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

סווה גדל באקדמיית רייט טו דרים הגנאית.
ב-31 בינואר 2018 חתם סווה על חוזה לארבע עונות וחצי בלסטר סיטי מהפרמייר ליג. באותו יום הושאל ללוון. הוא שיחק במועדון במסגרת ליגת העל הבלגית וליגת המשנה הבלגית, וערך 63 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-27 באוגוסט 2021 חתם סווה בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על אוסטנדה במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2021/2022.
ב-31 בינואר 2022 הושאל סווה לא.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית עד לתום עונת 2021/2022. ב-13 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-1 על גו אהד איגלס במסגרת המחזור ה-22 בליגה. בסך הכל ערך שמונה הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.
ב-17 בנובמבר 2022 ערך סווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 2-0 על נבחרת שווייץ במשחק ידידות לקראת מונדיאל 2022.
תארים

אליפות בלגיה (1): 2021/2022
הסופר קאפ הבלגי (1): 2022
הערות שוליים

↑  Ghanaian youngster Kamal Sowah pens Leicester City deal באתר Ghanasoccernet, ‏ 31 בינואר 2018 (באנגלית)
↑  Toptalent for OHL באתר הרשמי של לוון, 31 בינואר 2018 (בהולנדית)
↑  Kamal Sowah signs for Club Brugge באתר הרשמי של לסטר סיטי, 27 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Sowah winteraanwinst AZ באתר הרשמי של א.ז. אלקמאר, 31 בינואר 2022 (בהולנדית)
↑  Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת גאנה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אטי-זיגי •  2 למפטי •  3 אודוי •  4 סליסו •  5 פארטי •  6 אווסו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 דנלאד • 13 אפרייה •  14 מנסה • 15 אידו • 16 נורודין • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 סווה • 25 סמניו • 26 סיידו • מאמן: אדו |  1 אטי-זיגי •  2 למפטי •  3 אודוי •  4 סליסו •  5 פארטי •  6 אווסו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 דנלאד • 13 אפרייה •  14 מנסה • 15 אידו • 16 נורודין • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 סווה • 25 סמניו • 26 סיידו • מאמן: אדו | גאנה |
לס (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר בשפה העברית
 מידע כללי
 מאת:  אנדרו שון גריר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  נובלה
 הוצאה
 הוצאה:  Lee Boudreaux Books 
 הוצאה בשפת המקור:  Lee Boudreaux Books Little, Brown and Company
 תאריך הוצאה:  2017
 תאריך הופעה ראשונה:  18 ביולי 2017‏
 מספר עמודים:  272‏
 פרסים
 פרס פוליצר
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9780316316125
 
לס (באנגלית: Less) הוא רומן קומי-סאטירי מאת הסופר האמריקאי אנדרו שון גריר שפורסם לראשונה בשנת 2017. עלילת הספר עוקבת אחרי ארתור לס, סופר הומוסקסואל המתקרב לגיל 50, כשהוא מטייל ברחבי העולם, במסע יחסי ציבור לקידום ספרו החדש.
הספר עוסק במספר נושאים, כגון מערכת יחסים להט"בית, הזדקנות ומסעות. גריר החל לכתוב את הספר כ"רומן רציני מאוד", אך מצא כי "הדרך היחידה לכתוב על [להיות הומו והזדקנות] היא להפוך אותו לסיפור מצחיק, ומצאתי כי על ידי צחוק מעצמי, יכולתי למעשה להתקרב לרגש אמיתי - קרוב יותר למה שרציתי בספרי הרציניים יותר".
הספר זכה בפרס פוליצר לשנת 2018.‏ בדיווח על הזכייה בפרס, סוכנות הידיעות AP כתבה בטעות כי שמו של הרומן הוא "Fearless", ולא "Less".‏ הספר נכנס אל רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, זכה בפרס הספרות של צפון קליפורניה, והיה מועמד לפרס למדא לספרות.
הערות שוליים

↑  "Less by Andrew Sean Greer". Little, Brown and Company. נבדק ב-6 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Buckley, Christopher. "June's Book Club Pick: 'Less,' by Andrew Sean Greer". The New York Times. נבדק ב-6 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Charles, Ron (17 באפריל 2018). "Finally, a comic novel gets a Pulitzer Prize. It's about time". The Washington Post. נבדק ב-6 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Less, by Andrew Sean Greer (Lee Boudreaux Books/Little, Brown and Company)". The Pulitzer Prizes. נבדק ב-6 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Less, a novel". Andrew Sean Greer. נבדק ב-6 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1155151475056700490000   WorldCat (עם VIAF): 1155151475056700490000
להיטי הזהב של אילנית

"להיטי הזהב של אילנית" הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1978 לאור חברת התקליטים הד ארצי בקטלוג BAN-14719. כלולים בו שני השירים ייצגה את ישראל באירוויזיון בשנים 1973 ו-1977: "אי שם" ו"אהבה היא שיר לשניים".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | ארץ  | 3:47 |
| 2. | שיר של יום חולין  | 3:33 |
| 3. | ילד בקרקס  | 3:29 |
| 4. | אהבה היא שיר לשניים  | 2:59 |
| 5. | שלום  | 3:01 |
| 6. | כך היה כך יהיה  | 3:09 |
| 7. | גוליבר  | 3:29 |
| 8. | אי שם  | 3:00 |
| 9. | תבורכי  | 2:59 |
| 10. | ושוב אתכם  | 3:07 |
| 11. | כבר אחרי חצות  | 2:40 |
| 12. | הנה הלילה  | 3:59 |
| 13. | ללכת שבי אחרייך  | 5:01 |
| 14. | שירו שיר לשמש  | 3:03 |