stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרלוס בגס
קורות חיים

בגס נולד בשנת 1944 בבואנוס איירס שבארגנטינה להורים דוברי לאדינו המשתייכים לקהילת יהדות ספרד שהיגרה מטורקיה. בנערותו היה חבר בתנועת נוער יהודית וציונית של צאצאי מגורשי ספרד. כחבר בתנועה הוא קיבל את השם העברי משה, אך הוא מעולם לא כינה את עצמו כך. בשנת 1967 עלה קרלוס עם משפחתו לישראל והתיישב עמם בקיבוץ לוחמי הגטאות. לאחר כשנתיים עברו בני המשפחה להתגורר בתל אביב וקרלוס הקים חברה אשר עסקה בתחום מכירות של ציוד משרדי. בשנת 1971 רכש קרלוס את חברת "יפעת ספרא הוצאה לאור" ושינה את שמה ל"מכרזים".
בנובמבר 1972 רכש מידי אריאל אליצדק את חברת "סלע - סוכנות לקטעי עיתונות"[דרושה הבהרה] שעסקה באותה העת בליקוט קטעי עיתונות, למשרדי ממשלה ובנקים בעיקר. לאחר הרכישה החל לכהן כיו"ר חברה זו. בסוף שנת 1979 התגרש מאשתו. בשנת 1984 נכנס למערכת יחסים זוגית עם ביאטריס בגס והיא החלה להיות מעורבת בעסקי החברה. בשנת 1992 פיטר את אליצדק מניהול החברה ומינה את אפרים לפיד להחליפו.
ביוני 1999 רכש מידי עדי אביר את השליטה בחברת קו מנחה הציבורית באמצעות חברת יפעת הון דיסק. לאחר הרכישה החל לכהן כדירקטור בחברה זו.
בשנת 1997 כיהן כיושב ראש לשכת המסחר ישראל-אמריקה הלטינית. בשנת 1999 הוביל את רכישת השליטה בחברת litoral press שנוסדה בשנת 1984 בצ'ילה ועסקה בתחום המידע התקשורתי. בין השנים 2000–2005 כיהן כנשיא האיגוד הבינלאומי של חברות ספקי המידע התקשורתי (FIBEP).
בשנת 2004 נפרד מזוגתו לחיים, ביאטריס בגס, ובסמוך למועד זה נתבע על ידה בבית המשפט לענייני משפחה.
בדצמבר 2009 מונה ליו"ר דירקטוריון קו מנחה. וגרף שכר שנתי של 625 אלף שקל. בספטמבר 2011 חדל לכהן כיו"ר דירקטוריון אך המשיך לכהן כדירקטור בחברה זו.
בשנת 2012 במסגרת טקס "האריה השואג" של איגוד יועצי התקשורת ויחסי הציבור בישראל, קרלוס זכה בתואר יקיר האיגוד.
לקרלוס שני בנים, בנו הבכור הוא אבי (אדריאן) בגס, יושב ראש קבוצת קו מנחה, ובנו הצעיר הוא גבריאל (גבי) בגס, מנכ"ל קבוצת יפעת.
קרלוס מקפיד להימנע מלהופיע בתקשורת ובעיתונים. ביולי 2014 נישא למאמנת הכושר דליה קולדהם, שצעירה ממנו בכ-15 שנה. לאחר כשנתיים הזוג התגרש. הונו העצמי של קרלוס אינו ידוע. אך הוא מוערך במאות מיליוני שקלים.
משפט דמיאניוק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אחזקות

עגור 25, קיסריה בע"מ (החזיקה בעבר וילה בקיסריה)
קרלוס בגס בע"מ (מחזיקה ב-10.86% ממניות קו מנחה)
ישראל און ליין (בי. בי. אס.) בע"מ - (מחזיקה במספר חברות הנקראות יחד קבוצת יפעת)
יפעת אחזקות (בי.סי.אם) בע"מ - (מחזיקה בבניין משרדים בשם "בית יפעת" אשר שוכן בדרך מנחם בגין 98 בתל אביב)
יפעת מידע תקשורתי (הוקמה בשנת 1947 ועוסקת באיתור, ניתוח ועיבוד מידע תקשורתי ועסקי)
יפעת אינפור (משווקת מאגר מידע בנושאי תקשורת)
יפעת מחקרי מדיה מתקדמים (מספקת לחברות וארגונים מחקרי תדמית מהתקשורת)
אדקיט
יפעת סייטס (מפתחת את אתרי הקבוצה ומערכותיה, וטכנולוגיות שונות)
יפעת הון דיסק (מפיצה מידע בורסאי באמצעות אתר אינטרנט)
יפעת מכרזים (מספקת מידע אודות מכרזים פומביים)
יפעת רדאר מכרזים
יפעת פרויקטים
דקל יפעת (חברה בשיתוף קבוצת דקל)
יפעת ויגו (מנטרת את הרשתות החברתיות)
יפעת בקרת פרסום (מנטרת את הפרסום בטלוויזיה וברדיו)
יפעת בקרת פרסום באינטרנט (2000) בע"מ (מנטרת את הפרסום באינטרנט)
יפעת מדיה צ'ק (עוסקת בהשוואת מחירי פרסום ובניתוח קמפיינים)
קו מנחה שרותי מידע ותקשורת (מפתחת ומשווקת תוכנות לפעילים בשוק ההון)
טאבו ישיר (מפעילה אתר העוסק בהפצת מידע מלשכות רשם המקרקעין)
קו מנחה מדיה (מפעילה את האתרים bizportal, אייס, תפוז, flix ועוד..)
חשבים ה.פ.ס מידע עסקי (מספקת שירותי מידע בתחומי המשפט, פיננסים והעבודה)
מחשבות ספרות והדרכה (עוסקת בהוצאה לאור והדרכה בתחום המשפט בישראל)
סיירינקס טכנולוגיות
מכללת מגמות
בורסה גרף
פינבוט בעמ (מערכת הנהלת חשבונות דיגיטלית)
Litoral Press (חברה בצ'ילה)
LitoralPress TV (מפעילה ערוץ חדשות שמשודר באינטרנט וטלוויזיה)
LatinPrime
management press (חברה בארגנטינה)
seguimedia (חברה בקטלוניה)
jp Media Consultoria y Analisis Internacional (חברה בספרד)
Ensintesis (חברה במקסיקו)
הערות שוליים

↑  שלמה פרידמן, ‏עדי אביר מוכר מניותיו בקו מנחה ליפעת הון דיסק ב-4 מיליון דולר, באתר גלובס, 6 ביוני 1999
↑  ענת רואה, הקרב על הווילה והמיליונים: בת זוגו לשעבר של נשיא יפעת תובעת מחצית מהבית ומהחברות, באתר הארץ, 1 בינואר 2006
↑  מתוך הדיווח לבורסה
↑  יעל פטר, משכורתו החודשית של משה רוזנבלום מנכ"ל מליסרון: 182 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 22 במרץ 2011
↑  מתוך הדיווח לבורסה
↑  מיכל גלנטי, ‏השיחה, באתר גלובס, 23 ביולי 2012
↑  שי שלו, ‏מה מנחה את השכר של האחים בגס, באתר גלובס, 29 ביולי 2012
↑  רחלי בינדמן, אבי בגס סירב להפחית משכרו, אנטרופי התנגדה לשכר של אחיו, באתר כלכליסט, 23 ביולי 2012
↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו / גבי בגס, באתר גלובס, 29 ביוני 2005
ספייק

ערך זה עוסק בנשק נגד טנקים. אם התכוונתם לדחף עצבי הקרוי ספייק, ראו .
| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל נגד טנקים
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל
 יצרן:  ישראל רפאל האיחוד האירופי יורו-ספייק
 פיתוח:  רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, ישראל
 עלות יחידה:  500 אלף ₪
 פעילות מבצעית:  האינתיפאדה השנייה, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע צוק איתן, סכסוך ישראל-איראן-חזבאללה בסוריה
 מלחמות ומבצעים:  האינתיפאדה השנייה, מבצע עופרת יצוקה, העימותים בגבול אזרבייג'ן-ארמניה (2016) 
 תקופת השירות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 משתמשים:  ישראל צה"ל, צבאות נוספים (ראו #מפעילות)
 פלטפורמת שיגור:  חצובה קרקעית (מופעלת על ידי חייל יחיד), מתקן שיגור ייעודי מעל גבי כלי רכב או רק"ם, מסוק קרב או כלי שיט
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  מנוע רקטי
 משקל:  10–71 ק"ג (תלוי בדגם)
 ממדים
 אורך:  1.20–1.67 מטר (תלוי בדגם)
 קוטר:  130–170 מ"מ (תלוי בדגם)
 ביצועים
 טווח:  מעוז: 1.5 ק"מ, טאקט: 2 ק"מ, גיל: 2.5–8 ק"מ, גיל 2: 5.5–10 ק"מ, תמוז: 25–30 ק"מ, תמוז 6: 32–50 ק"מ
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  חלול נ"ט טאנדם
 הנחיה:  אלקטרו-אופטית: CCD, IR או שניהם
 
SPIKE LR, אב-טיפוס מוקדם, מכונה בעברית 'גומד'
ספייק (באנגלית: Spike, תרגום לעברית: דורבן) היא סדרה של טילים נגד טנקים תוצרת ישראל. טילי הספייק, שפותחו ומיוצרים על ידי רפאל מערכות לחימה מתקדמות, הם טילי נ"ט מדור "שלוש וחצי" בעלי יכולת "שגר ושכח" – הנחיה עצמית אוטומטית מלאה למטרה, ובעלי יכולת "שגר, צפה ועדכן" – יכולת של המפעיל לצפות בתמונה ש"רואה" הטיל במעופו ובמידת הצורך לשנות, לאחר שהטיל שוגר, את המטרה שעליה מתביית הטיל.
במשפחת הספייק ישנם מספר דגמי טילים, שפותחו למתארי שיגור שונים, מטרות שונות וטווחים שונים. הטילים ניתנים להתקנה על פלטפורמות כגון מסוקים, רכב קרבי משוריין, רכב רך ואוניות. חלק מהטילים במשפחה ניתנים לשיגור מחצובה.
טילי הספייק, בייחוד בדגמי "גיל", "גיל 2" ו"תמוז" (Spike NLOS), נמצאים בשירות צה"ל ומופעלים על ידי חיל האוויר הישראלי, חיל התותחנים, חיל הרגלים וחיל הים הישראלי. הטילים יועדו במקור נגד טנקים אך בשל דיוקם שימשו גם לסיכולים ממוקדים של מחבלים ופעילי טרור.
המערכות פותחו על ידי חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות הישראלית והן מוצעות לשיווק בין-לאומי. על מנת להקל על שיווקן בארצות אירופה, הוקמה בגרמניה חברת EuroSpike GmbH, השייכת בחלקה לרפאל, אשר מייצרת ומשווקת את מערכות הספייק באירופה תחת השם יורו-ספייק (STN Atlas EuroSpike).
דגמים

| דגם | סוג | כינוי | טווח מרבי | משקל | נישא ומתופעל על ידי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Spike-SR | טווח קצר | טאקט | 1,500 מטר | 10 ק"ג | חייל אחד |
| Spike-MR | טווח בינוני | גיל | 2,500 מטר |  | חייל אחד, צוות חיילים |
| SPIKE-LR | טווח ארוך | גומד | 4,000 מטר |  | צוות חיילים, רכב ורק"מ |
| SPIKE-LR II | טווח ארוך | גיל 2 | 5,500 מטר 10 ק"מ (מהאוויר) | 13 ק"ג | צוות חיילים, רכב, רק"מ ומסוק קרב |
| Spike-ER | טווח מורחב | פרח בר | 8,000 מטר | 34 ק"ג | צוות חיילים, רכב ורק"מ, מסוק קרב, סירה וספינה |
| Spike-ER II | טווח מורחב |  | 10 ק"מ  16 ק"מ (מהאוויר) |  | צוות חיילים, רכב ורק"מ, מסוק קרב, סירה וספינה |
| Spike-NLOS | טווח מורחב ללא קו ראייה | תמוז | 25–30 קילומטר |  | עמדה נייחת, מסוק קרב ומטוס, רכב ורק"מ, וכלי שיט |
| Spike-NLOS 6 | טווח מורחב ללא קו ראייה | תמוז דור 6 | 32 ק"מ (מהקרקע) 50 ק"מ (מהאוויר) | 71 ק"ג | עמדה נייחת, מסוק קרב ומטוס, כלי רכב ורק"מ, וכלי שיט |
כל טיל הוא טיל בעל ראש נפץ כפול (טאנדם) שנועד לחדור מיגון ריאקטיבי. ראש הנפץ הראשון מפוצץ את המיגון הריאקטיבי ואילו ראש הנפץ השני חודר את השריון הפאסיבי באמצעות מטען חלול. הנחיית הטיל היא אלקטרו-אופטית והיא מתבצעת בעזרת שני גלאים נפרדים: הראשון, מערכת CCD המפיקה תמונת וידאו צבעונית לצורך הנחיה בשעות היום, והשני, מערכת חיישני תת-אדום המפיקה תמונת דימות חום לצורך הנחיה בשעות היום והלילה. לטיל ארבעה סנפירים מלבניים בחלקו האחורי שבאמצעותם הוא מנהג עצמו אל המטרה בזמן המעוף. בחלקו המרכזי של הטיל ישנם עוד ארבעה סנפירים, גדולים יותר מסנפירי הניהוג, המקנים לטיל יציבות כיוונית ועילוי בזמן מעופו. בזמן שהטיל מאוחסן בזביל, הסנפירים כולם מקופלים לתוך גוף הטיל. הסנפירים נפתחים עם הירי, מייד לאחר שהטיל עוזב את הזביל. רביעיית הסנפירים הגדולים שבמרכז הטיל ננעלת במקומה ונותרת חסרת תנועה ורביעיית סנפירי הניהוג שבחלקו האחורי של הטיל היא בעלת יכולת תנועה לצורך ניהוג הטיל.
ב-2017 השיקה רפא"ל את ה"גיל 2" (Spike LR II), גרסה משופרת של הספייק בעלת טווח מוגדל (5.5 ק"מ), יכולת השמדה משופרת ומערכות ביות ושליטה ובקרה חדשניות בעלות יכולות משופרות. צה"ל הזמין כאלף טילי ספייק מדגם זה.
בספטמבר 2018 השיקה רפא"ל את ה-Spike ER II במהלך התערוכה הביטחונית הבינלאומית בפולין MSPO. הטיל החדש מהדור החמישי בעל טווח מוגדל ביחס לגרסה הקודמת שלו, 10 ק"מ מהקרקע או 16 ק"מ מהאוויר.
ביוני 2022 חשפה רפאל את התמוז דור 6. בין יכולות המערכת, על פי החברה: שיגור ירי מטח, עד ארבעה טילים בו זמנית; אפשרות להעברת שליטה על הטיל לצד שלישי; יכולות עיבוד תמונה בהן פגיעה לפי התאמת תמונה; טווח תקיפה שהוגדל ל-32 קילומטר מהקרקע ו-50 קילומטר מהאוויר.
מערכת השיגור

לטילים מערכת "שיגור רך". מערכת זו עושה שימוש במנוע עזר רקטי קטן, כדי לשגר את הטיל מתוך הזביל, בשלב הראשוני של המעוף. רק לאחר שהטיל מתרחק מעט מנקודת השיגור, מופעל המנוע הרקטי הגדול והעיקרי, המספק דחף לטיל במשך שארית המעוף, עד לפגיעה במטרה. שיטת "שיגור רך" מוסיפה מעט על משקל הטיל ומצריכה התחשבות מיוחדת בתכנון מערכת פרישת הסיב האופטי, אך מנגד היא מוסיפה שני יתרונות למערכת: הראשון, השיטה מצמצמת את פלומת האבק והעשן הנוצרים סביב המשגר ברגע השיגור ובכך מקטינה את הסיכון שהיורה יתגלה על ידי האויב. השני, השיטה מאפשרת לירות את הטיל מתוך מבנה סגור (כגון שיגור דרך חלון, מתוך חדר) מבלי להסתכן בכך שהדף המנוע הרקטי העיקרי יפגע בלוחמים נוספים הנמצאים באותו חלל סגור.
כאשר הטילים נורים על ידי חי"ר מעל גבי חצובה, אותה מערכת שיגור משמשת לכל חמשת הטילים. מערכת השיגור מורכבת מיחידת בקר שיגור, כוונת הדמאה תרמית וחצובה. ליחידת השיגור שתי כוונות: כוונת CCD ליום עם הגדלה X10 וכוונת IIR הדמאה תרמית (תת-אדום) ליום ולילה ולכל תנאי מזג אוויר. משקל יחידת השיגור ללא טיל הוא כ-13 ק"ג ועם טיל משקלה הכולל הוא כ-26 ק"ג. חייל יחיד יכול לשאת עד שני טילים במנשא על גבו כשמדובר ב-LR ו-MR,
ויכול לשאת 3–4 טילים על גבו כשמדובר בטיל ה-SR זאטוט.
טיל ה-MR וה-LR דומים במאפייניהם הטכניים ונבדלים בעיקר בטווח הירי המקסימלי שעבורו תוכננו.
הטיל הותאם לשיגור ממסוקי AH-1 קוברה ולאחר מכן גם ממסוקי AH-64 אפאצ'י, מנגמ"ש M-113, וממשחית טנקים בשם "פרא" המבוסס על תובת טנק המגח ומוסווה כטנק.
מערכת השיגור > מערכת שיגור "פרא"

הפרא הוא רכב קרבי משוריין המבוסס על תובת המגח (M48A5 פטון) האמריקאי, שמצויד בצריח מוגדל המכיל משגר טילי תמוז בעל 12 זבילים. התעשייה הצבאית התקינה בטנק משגר מתרומם ומערכת תצפית עבור טילי התמוז. הן המשגר והן המגדל המכיל את מערכת הכוונות מתקפלים אל תוך הצריח הממוגן, ומאפשרים איתור מטרות והשמדתן תחת אש אויב. עקב סודיות הכלי וכדי להטעות עוברי אורח, מותקן על צריח הטנק תותח דמה, על מנת שייראה כטנק רגיל. טעינת המשגר מבוצעת כאשר הוא מקופל בתוך הצריח, דרך דלת גדולה בצידו האחורי של הצריח.
עובדת קיום המערכת נשמרה בסוד כ-30 שנה, תמונות בודדת שדלפו במהלך השנים במיוחד במהלך מלחמת לבנון השנייה ומבצע צוק איתן זכו לתשומת לב מרובה באתרים ובפורומים זרים העוסקים בתחום הביטחון, בהם כונה הכלי בטעות "מג"ח 8" או "מג"ח ספייק". אולם בישראל הן הועלמו תוך זמן קצר בהוראת הצנזורה הצבאית מפאת סודיות המערכת. לאור החשיפה הרבה של הכלי והוצאתו הקרבה משירות, פנו מנהלי פורום צבא וביטחון בפרש לצנזורה הצבאית, שהסכימה בסופו של דבר לבטל את סיווגו, ושם נחשף ה"פרא" לראשונה במלואו. כשנתיים לאחר מכן יצא ה"פרא" משירות.
מערכת השיגור > מערכת שיגור במסוקי קרב

ה"תמוז", הגרסה של ה-Spike-NLOS שרפא"ל התאימה במיוחד לצה"ל, ניתן לשיגור גם ממסוק קרב שעבר התאמה מיוחדת לכך, כולל התקנת משגר ייעודי שנקרא "מחצלת" ואנטנה ייעודית המאפשרת לטייס המפעיל לשלוט בטיל.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ביצע צה"ל התאמות במסוקי ה"צפע" (AH-1 קוברה) שאפשרו לו לשגר את טילי ה"תמוז" – ההתאמות כללו בין השאר את החלפת התותח/מקלע שבצריח הקדמי באנטנה מיוחדת לשליטה בטיל. מסוקי צפע עם טילי "תמוז" לקחו חלק בסיכולים הממוקדים במהלך האינתיפאדה השנייה. בעקבות יציאת מסוקי ה"צפע" משירות בחיל האוויר הישראלי בשנת 2015 ביצע צה"ל התאמות למסוקי ה"פתן" (AH-64Ai אפאצ'י) וה"שרף" (AH-64D אפאצ'י לונגבו) המאפשרים גם להם לשגר את טיל ה"תמוז". ב-2020 פורסם שמסוקי האפאצ'י הותאמו גם לשיגור טילי "גיל" ו"גיל 2", שהם בעלי טווח קצר יותר מה"תמוז". הדור החדש של משפחת טילי ה"ספייק" מאפשר לאפאצ'י פגיעה מדויקת במטרות בטווח ירי של 6–30 ק"מ.
הפעלה

מערכת הטיל והמשגר מוכנה לירי בתוך 30 שניות מרגע פריסתה. כלומר, מרגע שהמערכת נפרסה יש צורך להמתין כ-30 שניות עד שגלאי התת-אדום של המערכת יתקררו מספיק, כדי שיוכלו לספק תמונת הדמאת חום של המטרות. החייל המפעיל אותה רוכש את המטרה באמצעות הנחת צלב הכוונת על המטרה. החייל נועל את העוקב על המטרה ולוחץ על כפתור האש כדי לשגר את הטיל. הטיל מטיס את עצמו למטרה ללא צורך בהתערבות נוספת מצד המפעיל. פעולה זאת נקראת "שגר ושכח". זמן הטעינה מחדש הוא 15 שניות. מרגע הירי, ולכל אורכו של שלב מעוף הטיל, נגלל מחלקו האחורי של הטיל סיב אופטי המחבר את הטיל ויחידת השיגור. סיב אופטי זה נושא תקשורת דו-כיוונית בין יחידת השיגור והטיל. תקשורת זו מעבירה ליחידת השיגור (ולמפעיל) את התמונה מהחיישנים שבראש הטיל, ומעבירה לטיל את הוראות הניהוג מיחידת השיגור. כך מתאפשר למפעיל לקבל תמונה מהטיל ולעדכן את מטרת הטיל ומסלולו. מערכת תקשורת דו-כיוונית זו מאפשרת, למשל, להחליף מטרות באמצע הירי אם המפעיל מגלה שהמטרה עליה כיוון בתחילה, הושמדה כבר (גישת "שגר, צפה ועדכן"). מערכת זו מאפשרת גם לשגר טילים לעבר מטרות בהיעדר קו-ראייה בין היורה למטרה בטרם הירי. במצב זה, היורה משגר את הטיל לכיוונה הכללי של המטרה, מבלי שהוא רואה אותה, ורק במהלך מעופו של הטיל (הודות לנקודת התצפית הגבוהה יותר או הקרובה יותר שמספקים חיישני הטיל) היורה מאתר את המטרה ומכווין את הטיל אליה.
אחרי השיגור, הטיל נע במסלול קשתי עד לפגיעתו במטרה. למסלול תעופה שכזה יתרונות לצד חסרונות:
מחד, מאפשר מסלול זה לפגוע בחלק העליון של הרק"מ, שם יש בדרך כלל פחות מיגון מאשר בחזית הרק"מ, וכך גדל הסיכוי שפיצוץ הראש הקרבי של הטיל יצליח לחדור לתוך הכלי ולהשמידו.
בנוסף לכך, העובדה שהטיל במעופו עולה ולא טס בקו ישר, מספקת ליורה תמונה טובה יותר של שדה המטרות ומרחיקה את הטיל ממכשולים קרקעיים שעלולים להפריע למעופו, כגון עצים או גדרות.
מאידך, מסלול תעופה "קשתי" שכזה מגדיל את זמן המעוף של הטיל עד למטרה. הגדלת זמן המעוף מצמצמת את הטווח המקסימלי של הטיל ובנוסף לכך מגדילה את פרק הזמן שבו יכולה המטרה לזהות את הטיל הטס לכיוונה ולהפעיל כנגדו אמצעי-נגד.
למערכת הספייק קיימת גם מערכת סימולטור שנועדה לאמן מפעילים בירי, ללא צורך בשיגור של טיל אמיתי. מערכת זו חוסכת את העלות הכספית הגבוהה של ירי טיל אמיתי, מונעת את הצורך בשטחי אש נרחבים, מונעת את הסיכון הכרוך בירי טיל "חי", ומאפשרת לאמן את המפעילים מול תמונות הדמיית שדה קרב מציאותי, ולא מול מטרות אימון סטטיות.
פעילות מבצעית > תמוז

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל נגד טנקים
 ארץ ייצור:  ישראל 
 יצרן:  ישראל רפאל
 פיתוח:  ישראל ישראל
 עלות יחידה:  כמה מאות אלפי דולרים לטיל
 פעילות מבצעית:  האינתיפאדה השנייה, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע צוק איתן
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת לבנון השנייה, מבצע צוק איתן
 תקופת השירות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 – הווה
 משתמשים:  ישראל ישראל:  צה"ל (חיל התותחנים וחיל האוויר הישראלי)
 פלטפורמת שיגור:   רק"מ: "חפיז" ו"פרא".  מסוקי הקרב של צה"ל: AH-1 קוברה ("צפע"), AH-64 אפאצ'י ("פתן" ו"שרף")
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  מנוע רקטי
 ביצועים
 טווח:  25 ק"מ
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  טאנדם חלול
 הנחיה:  אלקטרו-אופטית: CCD, IR או שניהם
 
טיל ה"תמוז" (Spike NLOS) תוכנן להיות "נשק הפתעה" כנגד כוחות השריון של הצבא הסורי למקרה שתפרוץ מלחמה בחזית הצפונית. הוא הופעל על ידי יחידת מורן ויחידת מיתר של חיל התותחנים הישראלי. עד 2011 היה הטיל סוד צבאי. ברם, בעקבות היחלשות השריון הסורי בשנות ה-2000 והתיישנות מלאי הטילים החל צה"ל להשתמש בטילים גם כנגד מטרות טרור. שימוש ראשון ב"תמוז" היה באינתיפאדה השנייה, שבה השתמשו לוחמי מיתר בטיל על מנת לסכל מחבלים ומשגרי רקטות ברצועת עזה. מערך מסוקי ה"צפע" (AH-1 קוברה) של חיל האוויר הישראלי השתמש ב"תמוז" לבצע סיכולים ממוקדים במחבלים פלסטינים רבים.
בטיל התמוז היה שימוש נרחב גם במלחמת לבנון השנייה שבה ירה צה"ל כ-600 טילים אל עבר מטרות שונות במרחבים אורבניים ופתוחים. הטילים הופעלו רבות בגזרת עזה שם ביצעו לוחמי מיתר סיכולים ממוקדים כנגד חוליות משגרי הקסאמים. העיתון "ידיעות אחרונות" דיווח כי משנת 2006 חיסלו חיילי היחידה עשרות מחבלים ברצועת עזה. בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, שימש הטיל לתגובות מדויקות כאשר הסורים הפגיזו את רמת הגולן. בתגובה למספר מקרי ירי, שיגר צה"ל טיל "תמוז" אל העמדה שממנה בוצע הירי והשמיד אותה. צה"ל החליט להשתמש ב"תמוז" בגלל דיוקו הרב, המאפשר להימנע מהחטאה או מנזק לא רצוי, ועל מנת להעביר מסר לסורים לא לתקוף את ישראל. במהלך מבצע צוק איתן שוגרו לעבר מטרות בעזה למעלה מ-200 טילי תמוז.
ב-11 ביולי 2018 יורט מעל הכנרת כטב"מ סורי. בתגובה פגע צה"ל בשלוש מטרות בדרום הרמה הסורית. הסורים הציגו תמונות של חלק מהפגיעות וחלקים מהטילים שנורו על ידי ישראל. לפי התמונות ניתן לראות שאלו חלקים מטיל ספייק ישראלי.[דרושה הבהרה]
מפרט טכני

| תכונה | Spike-MR / Spike-LR |
| --- | --- |
טווח: 200–2,500–4,000 מטר
משקל טיל במטול: 13 ק"ג
משקל יחידת שיגור: 9 ק"ג
משקל סוללה: 1 ק"ג
משקל חצובה: 3 ק"ג
משקל כולל: 26 ק"ג
אורך מטול: 1,200 מ"מ
פעולה: שגר ושכח, שגר צפה ועדכן
הנחיה: אלקטרו-אופטית: CCD, IR או שניהם
חיי מדף: 20 שנה, 10 ללא אחזקה
מוכן לירי בתוך: 30 שניות
זמן טעינה: 15 שניות
מפעילות

לפי פרסומי חברת רפאל, עד אוגוסט 2024 נמכרו טילי ספייק ל-42 מדינות, כולל 20 מדינות נאט"ו. 50,000 טילים סופקו ו-10,000 טילים שוגרו בעת ניסויים ובקרבות.
| מדינה | פרטים |
| --- | --- |
ישראל ישראל: מרכיב עיקרי במערך הנ"ט של צה"ל, מספרים מסוימים של משגרי LR ואספקה שוטפת של טילים. טיל ה-NLOS מכונה תמוז ומופעל על ידי חיל התותחנים וחיל האוויר הישראלי. ב-2017 הזמין צה"ל אלף טילי "גיל 2".
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: רכשה 600 טילי ספייק-NLOS, כאשר חלק מהטילים נרכשו מהמלאי של צה"ל. כמו כן רכשה 14 משגרי "חפיז". הטילים זכו לשם Exactor ("מדייקים") Mk 1 ו-Mk 2, ונטלו חלק במלחמת עיראק ומלחמת אפגניסטן (2001–2014).
צ'ילה צ'ילה: 2,600 טילים
קולומביה קולומביה: אין מידע
קרואטיה קרואטיה: 64 משגרי ER, ומספר לא ידוע של טילים.
פינלנד פינלנד: 100 משגרי MR עם אופציה ל-70 נוספים, ו-18 משגרי ER למשמר החופים. ומספר מסווג של טילים.
גרמניה גרמניה: 311 משגרי LR לנגמ"שי לחימה פומה, 214 לחיל הרגלים ו-6,000 טילי ספייק LR.
איטליה איטליה: 91 משגרי LR, ו-1490 טילים למשגרים אלו, 32 משגרי MR ו-135 טילים.
הולנד הולנד: 297 משגרי MR, ו-2,400 טילי ספייק MR.
פרו פרו: 24 משגרי LR ו-244 טילים.
פולין פולין: 264 משגרי LR שמיועדים לרק"מים, ו-2,675 טילים.
רומניה רומניה: מספר מסווג של משגרי ER וטיליהם, שמיועדים למסוקים. ומספר מסווג של משגרי LR שמיועדים לנגמ"שים.
סינגפור סינגפור: אין מידע
ספרד ספרד: 260 משגרי LR, ו-2,630 טילים מסוג זה. מספר מסוים של משגרי ER שמיועדים למסוקי היורוקופטר טייגר.
סלובניה סלובניה: מספר מסוים של משגרי MR ו-LR שמיועדים לחי"ר ורק"מים.
סלובקיה סלובקיה: 10 משגרים ו-100 טילים מסוג ספייק LR2
אסטוניה אסטוניה: 18 משגרים ו-500 טילי ספייק SR
אזרבייג'ן אזרבייג'ן: 350 טילי ספיק LR ו-250 טילי ספייק NLOS
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית: רכשה טילי ספייק-NLOS רבים.
קנדה קנדה: בשימוש הכוחות המיוחדים של צבא קנדה
הפיליפינים הפיליפינים: רכשו טילי ספייק מסוג LR
הודו הודו: 12 משגרים ו-250 טילי ספייק LR
ארצות הברית ארצות הברית: צבא ארצות הברית ביצע מספר ניסויים עם הטיל והחליט לרכוש אותו, מסוקי ה-AH-64E אפאצ'י גארדיאן חמושים בטילי ספייק-NLOS.
דנמרק דנמרק: דנמרק רכשה טילי ספייק LR מחברת יורוספייק (Eurospike) עבור שני גדודי סיור וחי"ר של הצבא הדני.
ברזיל ברזיל: 100 יחידות של טיל ספייק LR, עשר יחידות משגרים
יוון יוון: הזמינה טילי "ספייק" ב-1.4 מיליארד ש"ח
בתרבות

הטיל מוזכר בשיר של להקת הבלוז רוק הישראלית פול טראנק:
אפחד פה לא יעצור לנו ת'זמן

אז יאאלה תן גז לא אכפת לנו לאן

כל היום בחום אבל פתאום הכל פנאן

כי עוד שנייה סופ"ש יבוא ייקח אותי מכאן

שעתיים שינה אני קם. קם.

כמו טיל גיל בתרגיל חם

אל תפיל עליי תיק, אל תדליק סתם.

בוא כנס רגע בין כוונות - באם!
הטיל מוזכר גם בשיר "המנון ללוחם" של הלהקה הישראלית התקווה 6:
אני חייל עם גיל ביד,

נושא אותו כמו סבל.

לא משנה כמה כואב -

תמיד שמח בעורב!
ראו גם

FGM-148 ג'אוולין – טיל נגד טנקים תוצרת ארצות הברית.
9M133 קורנט – טיל נגד טנקים תוצרת רוסיה.
אלמאס (טיל) – טיל נגד טנקים תוצרת איראן שמבוסס על הנדסה לאחור של ה"גיל".
ביאורים

↑  מערכת בעלת ביות מדור "שלוש" היא מערכת "שגר ושכח". תוספת יכולת ה"שגר, צפה ועדכן" איננה נחשבת לדור חדש ("דור ארבע"), אלא לתוספת יכולת בלבד ולכן מערכות כאלו נקראות דור "שלוש וחצי".
↑  פרק הזמן של 30 שניות הוא הנתון המוצהר על ידי היצרן. בפועל, פרק זמן זה תלוי בטמפרטורת הסביבה שבה מופעלת המערכת.
↑  איראן אינה מפעילה רשמית, אך על פי דיווחים עושה שימוש בהעתק של הטיל.
חזי בצלאל

| --- | --- |

בצלאל לצד שמעון פרס והשחקנית נטלי פורטמן
 לידה:  1951 (בן 73 בערך) בצרה, עיראק 
 מדינה:  ישראל 
 
חזי בצלאל (באנגלית: Hezi Bezalel; ‏ נולד ב-1951 לערך) הוא איש עסקים ישראלי. פועל בישראל, לונדון, ארצות הברית, אפריקה והודו. כיהן בעבר כקונסול הכבוד של אוגנדה בישראל ובעשור האחרון כקונסול הכבוד של רואנדה בישראל.
ביוגרפיה

נולד בבצרה שבעיראק, וכשהיה בן חמש עלה לישראל עם משפחתו. תחילה התגוררו במעברת אור יהודה, אחר כך ברמת גן, ולבסוף עברה המשפחה לרמת אביב. לאחר שירותו הצבאי נרשם ללימודי כלכלה באוניברסיטת תל אביב, שם סיים בציונים גבוהים. הוא המשיך כעוזר הוראה ואחר כך קיבל קביעות והחל בקריירה אקדמית. הוא נחשב לבן טיפוחיו של פרופ' חיים בן-שחר, והיה עוזרו בניסיונותיו להיכנס לפוליטיקה. בסוף שנות ה-70 יצא ללימודי דוקטורט בלונדון, ובין השנים 1977–1984 שימש כמרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בן-גוריון. בד בבד פנה לשוק ההון והחל לעבוד ככלכלן ומנהל אזורי בבנק דיסקונט.
ביוגרפיה > פעילות עסקית

בצלאל עזב את תפקידו בישראל כאשר התמנה מטעם בנק השקעות בריטי להקים בנק השקעות חדש בקניה, והתיישב במדינה עם אשתו ושלושת ילדיו. במסגרת תפקידו כמנהל הבנק, התקרב אל השלטונות בקניה, אוגנדה ובמדינות מזרח אפריקה האחרות. הוא התקרב אל נשיא אוגנדה, יוורי מוסווני, שתפס את השלטון ב-1986 והחל בתהליכי ליברליזציה במדינה, בתמיכה וסיוע של אנשי הבנק העולמי.
בשנת 1995 יזם הקמתו מחדש של ה-Nile Bank, בנק מסחרי אפריקאי. הוא החל את דרכו כשותף זוטר בבנק, ולאורך השנים הרחיב את פעילות הבנק ואת שליטתו, עד להפיכתו לבעל השליטה היחיד. ה-Nile Bank נמכר לבנק Barclays הבינלאומי בשנת 2008, כמה חודשים לפני פריצת המשבר הכלכלי העולמי ברווח עצום.
בצלאל חבר לחברת "Marathon Corporation Ltd", חברה בינ"ל העוסקת במימון, בנקאות וסחר בינלאומי. החברה עוסקת בעיקר בתחומי התקשורת הסלולרית, אנרגיה, תשתיות, חקלאות וטכנולוגיה והיא מחזיקה סניפים קבועים בבריטניה, דרום אפריקה, רואנדה, קניה, אתיופיה, אוגנדה, הודו ועוד. פעילות החברה מתבססת במקרים רבים על העצמת האוכלוסייה המקומית במדינות היעד, ומסייעת בפיתוח המדינה. בצלאל הוא הבעלים של חברת ההשקעות Carnie Capital, אשר לה השקעות במעל 30 מדינות ברחבי העולם.
בצלאל נחשב למקורב וידיד אישי של נשיא רואנדה, פול קגאמה. בכתבה שפורסמה בעיתון מעריב נכתב כי "...בצלאל נחשב כל יכול ברואנדה... [הוא] משמש שער כניסה לחברות ישראליות למדינה ולממשל..."
ביוגרפיה > תקשורת וסלולר

בצלאל מחזיק גם בחברת סלולר בלונדון, וכן הוא אחד ממייסדי חברת הסלולר טיגו מרואנדה, שבה החזיק ביותר מ–25%. טיגו חולשת על שליש משוק הסלולר במדינה ופועלת גם במדינות נוספות באפריקה ובדרום אמריקה. בצלאל היה שותף בחברה זו יחד עם חברת הסלולר הבינלאומית מיליקום.
בשנת 2010 רכש בצלאל את חברת התקשורת אקספון הישראלית. בשנת 2011 התמודדה החברה על מכרז להפעלת רשת טלפונים סלולריים נוספת בישראל, אולם לאחר שלא הצליחה החברה להעמיד את הערבויות הכספיות, על סך 700 מיליון ש"ח בוטלה זכייתה. בשנת 2014 זכתה החברה במכרז להפעלת תדרי דור רביעי בשוק הסלולר בישראל. במהלך שנת 2016 חתמה חברת אקספון על הסכם שיתוף רשתות עם רשת סלקום, והחברה בשליטתו של בצלאל שנקראת אקספון we4g הפכה לספקית השירותים הסלולריים השישית בישראל.
ביוגרפיה > חברת הפקות הסרטים Mountaintop Productions

בשבע השנים האחרונות מחזיק בצלאל גם בחברת הפקות בשם Mountaintop Productions, הפועלת בישראל ובארצות הברית ומנוהלת על ידי בנו. החברה הייתה אחראית על הפקה של סרטים, רובם ישראליים, ובהם "סיפור על אהבה וחושך" שביימה נטלי פורטמן ו"מפריח היונים", המבוסס על ספרו של אלי עמיר. וכן הסרט "ימים נוראים" על הימים שקדמו לרצח רבין. חלקם האחר אמריקאיים, בהם לוהקו כוכבים כמו דמי מור, פיליפ סימור הופמן וג'סיקה לאנג.
בצלאל הקים יחד עם יצחק ניסן את חברת "מטאור אירוספייס" - חברת טכנולוגיה של סנסורים ושליטה מרחוק בכלים בלתי מאוישים.
בצלאל כיהן בעבר כקונסול הכבוד של אוגנדה בישראל ובעשור האחרון כקונסול הכבוד של רואנדה בישראל. החל משנת 2004 מכהן כיו"ר הארגון לידידות אתיופיה-ישראל.
הערות שוליים

↑  Sylvia Juuko, Barclays Takes Over Nile Bank
↑  דנה סומברג, ‏לצאת מהקבר: רואנדה מתאוששת מהצלקות ומסתכלת לעתיד, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2016
↑   חגי עמית, האיש שהפסיד למיכאל גולן רוצה להקים את גולן טלקום החדשה, באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2016
↑  גד פרץ, ‏חזי בצלאל חוזר לשוק הסלולר, באתר גלובס, 12 בינואר 2015
↑   אמיתי זיו, מפעילת סלולר שישית בישראל: אקספון חתמה על הסכם שיתוף רשת עם סלקום, באתר TheMarker‏, 12 ביולי 2016
↑  יובל אזולאי, ‏חשיפה: החברה הביטחונית של חזי בצלאל ויצחק ניסן, באתר גלובס, 5 בפברואר 2015
↑  אתר Abiwacu, ביקור שרת החוץ של רואנדה בישראל, יולי 2014