stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצת 800 מטר
עשרת הרצים המהירים בכל הזמנים

נכון ליולי 2018
עמנואל וניוני(קניה)
1:41.19 פריז 2024
| דירוג | תוצאה | אתלט | לאום | תאריך | מיקום  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 1:40.91 | דייוויד רודישה | קניה קניה | 9 באוגוסט 2012 | לונדון  |
| 2  | 1:41.11 | וילסון קיפקטר | דנמרק דנמרק | 24 באוגוסט 1997 | קלן  |
| 3  | 1:41.73 | סבסטיאן קו | בריטניה בריטניה | 10 ביוני 1981 | פירנצה  |
| 3  | 1:41.73 | נייג'ל איימוס | בוטסואנה בוטסואנה | 9 באוגוסט 2012 | לונדון  |
| 5  | 1:41.77 | ז'ואקים קרוז | ברזיל ברזיל | 26 באוגוסט 1984 | קלן  |
| 6  | 1:42.05 | עמנואל קוריר | קניה קניה | 22 ביולי 2018 | לונדון  |
| 7  | 1:42.23 | אבובאקר קאקי חאמיס | סודאן סודאן | 4 ביוני 2010 | אוסלו  |
| 8  | 1:42.28 | סמי קוסקיי | קניה קניה | 26 באוגוסט 1984 | קלן  |
| 9  | 1:42.34  | וילפרד בונגאי | קניה קניה | 8 בספטמבר 2002 | ריאטי  |
| 9  | 1:42.34  | דונובן ברזייר | ארצות הברית ארצות הברית | 1 באוקטובר 2019 | דוחה  |
| 11  | 1:42.37 | מוחמד אמאן | אתיופיה אתיופיה | 30 באוגוסט 2012 | ציריך  |
ראו גם

ריצת 400 מטר
ריצת 1500 מטר
גייל שורש

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1968 (בת 56) צפת, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים 
 תקופת הפעילות:  1996–2018 (כ־22 שנים)
 תפקידים בשירות
 קצינת איסוף    בכירה במטה המוסד
 תפקידים אזרחיים
 מומחית לאחריות מגדרית, יזמית בתחום קידום הנשים במגזר הציבורי והעסקי, חברת פורום דבורה
 
גייל שורש (נולדה באוקטובר 1968) היא אשת ציבור ועורכת דין ישראלית שכיהנה כבכירה במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. מומחית לאחריות מגדרית. הייתה מועמדת לראשות העיר רמת השרון בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2024).
ביוגרפיה

גייל שורש נולדה בצפת וגדלה בירושלים. למדה בבית הספר התיכון רנה קסין והייתה מרכזת צעירה בשבט "העומר", מרכזת בוגרת בשבט "לפיד" ומדריכה בקורס הדרכה של תנועת הצופים.
שירתה בצה"ל בשנים 1987–1989 כרל"שית ביחידת הקישור לכוחות הזרים (כיום חטיבת תבל). לאחר שחרורה מצה"ל הצטרפה כחברה לקיבוץ יד מרדכי והתגוררה בו עם בן-זוגה, יליד הקיבוץ. במהלך לימודיה לתואר ראשון במשפטים עבדה במחלקה המשפטית של הקיבוץ הארצי ולימדה שיעורי אזרחות כמתנדבת המכון הישראלי לדמוקרטיה בתיכונים ברחבי הנגב. בהמשך התמחתה במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה ובלשכה המשפטית של הכנסת.
ב-1996 החלה את שירותה במוסד. הוכשרה כקצינת איסוף באגף "צומת" ושירתה בשורה של תפקידים מבצעיים ופיקודיים בשטח ובמטה. פרשה מהמוסד בסוף שנת 2018 בדרגה המקבילה לאלוף-משנה בצה"ל.
לאחר פרישתה מהמוסד החלה לפעול לקידום ולחיזוק מעמדן של נשים בשירות הציבורי, בדגש על הגדלת הייצוג שלהן בתפקידי ניהול בכירים ועיצוב מדיניות. אסטרטגיית ה"אחריות המגדרית" שפיתחה היא כלי עסקי-ארגוני לשילוב וקידום מיטביים של נשים.
ב-2019 הקימה את חברת "תקרת הזכוכית" המסייעת בפירוק חסמים מגדריים ובמציאת פתרונות גיוון והכללה. עם לקוחותיה נמנים חברות וארגונים בישראל כגון בנק הפועלים, בית הספר לטיסה של חיל האוויר ורשות שדות התעופה. שורש הגישה חוות דעת בנושא חובות דיווח על ייצוג נשים בדירקטוריונים לבנק ישראל ולרשות ניירות ערך ובנושא שילוב נשים ביחידות לוחמה בצה"ל ל"וועדת סטריק".
שימשה יועצת בכירה למיזם "excelHERate" ומייסדת-שותפה ומנכ"לית מיזם "לוקחות במה" באוניברסיטה העברית בירושלים. היא חברה בוועד המנהל של פורום דבורה והייתה בין המועמדות הסופיות לתפקיד מנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה.
הייתה פעילה במחאה נגד ממשלת ישראל ה-37 ונשאה דברים בהפגנות בכל רחבי הארץ.
במהלך מלחמת חרבות ברזל מופיעה כפרשנית באולפני החדשות.
הייתה מועמדת לראשות העיר רמת השרון בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2024) והובילה את רשימת "חופשי בעירנו". היא זכתה בכ-20.9% מהקולות מול 3 מועמדים אחרים, והפסידה ליצחק רוכברגר. רשימת "חופשי בעירנו" בראשותה זכתה ב-3 מנדטים.
חיים אישיים

שורש נשואה לעמית ואם לשניים. מתגוררת ברמת השרון משנת 2004.
היא בוגרת המחזור הראשון של הפקולטה למשפטים אוניברסיטת חיפה ובעלת תואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מוסמכת לעריכת דין משנת 1996, בוגרת קורס דירקטורים של המכון להשתלמויות של לשכת עורכי הדין בישראל וחברה בנבחרת הדירקטורים.
לקריאה נוספת

על מה שראוי לנסיכות לעשות בענייני צבא, עו"ד גייל שורש, אתר מערכות - הוצאה לאור, 31 באוקטובר 2021
גייל שורש, ‏ייצוג הולם לנשים בדירקטוריון: כוונות טובות אינן מספיקות, עו"ד גייל שורש, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2021
גייל שורש, ‏לא להיכנע לפחד ולאפשר את ההכשרה בהפרדה, עו"ד גייל שורש, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2021
גייל שורש מלווה ארגונים וחברות בפיצוח אתגרי אחריות מגדרית ויישום פתרונות גיוון, הוגנות והכללה., נשים במוקדי קבלת החלטות בצה"ל – משוויון ליתרון - עו"ד שורש, באתר צה"ל, 8 ביוני 2022
אלה אלקלעי וגייל שורש, מזיק לפריון: אבי שמחון אינו ראוי לעמוד בראש המועצה הלאומית לכלכלה, דה-מרקר, 24 בינואר 2023
עו"ד גייל שורש, ‏חרדים לא יגויסו לצה"ל? הפערים בשוויון בנטל הביטחוני עשויים להקטין את הפערים הכלכליים, באתר מעריב אונליין, 9 בפברואר 2024
הערות שוליים

1 2  אוהד חמו, ‏טיסות, מפגשים חשאיים וגיוס מידע: סוכנת המוסד שרוצה להפוך לראשת עיר - נחשפת, באתר ‏מאקו‏, 13 באוגוסט 2023
↑  רותם שטרקמן, שיחת פנים | בכירה לשעבר במוסד: "צריך נשים במטכ"ל ולא בסיירת, לראיין טייסות זה מזיק", באתר דה-מרקר, ‏16 ביולי 2021
↑  טלי חרותי-סובר, בצה"ל זיהו איום עמוק ומיידי: השפה הרב-מגדרית, באתר דה-מרקר, ‏10 באוקטובר 2021
↑  גייל שורש, ‏לא להיכנע לפחד ולאפשר את ההכשרה בהפרדה, עו"ד גייל שורש, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2021
↑   טלי חרותי-סובר, מיכל גרא מרגליות, ענבל רובינשטיין וגייל שורש מתחרות על ניהול הרשות לקידום מעמד האישה, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2022
↑  דורון גולן, ההפגנות נגד החקיקה המשפטית ממשיכות גם ב"מגן וחץ", באתר ניוז חיפה והקריות, ‏13 במאי 2023
↑  נאום עו"ד גייל שורש 17.6.23, באתר יוטיוב, ‏23 ביוני 2023
↑  משה כהן, ‏ניצחון ברמת השרון: יצחק רוכברגר יחזור לתפקידו, באתר מעריב אונליין, 27 בפברואר 2024
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12193, התשפ"ד, 14 במרץ 2024, עמ' 5073
ספיינצה – אוניברסיטת רומא

| --- | --- |


כנסיית אוניברסיטת ספיינצה ברומא
 אוניברסיטה ציבורית
 על שם:  חוכמה 
 מוטו:  Il futuro è passato qui (העתיד חלף כאן)
 תקופת הפעילות:  1303–הווה (כ־721 שנים)
 מייסדים:  בוניפקיוס השמיני 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  לואיג'י פראטי
 סגל:  8,502 (נכון ל־2018) 
 סטודנטים
 :  147,000
 מיקום
 מיקום:  Piazzale Aldo Moro 5, I-00185 Roma 
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  41°54′12″N 12°30′57″E﻿ / ﻿41.903333333333°N 12.515833333333°E﻿ / 41.903333333333; 12.515833333333
 uniroma1.it
  (למפת רומא מוגדלת) ספיינצה – אוניברסיטת רומא(למפת רומא רגילה) ספיינצה – אוניברסיטת רומא
 
ספיינצה – אוניברסיטת רומא (באיטלקית: Sapienza – Università di Roma), הידועה באיטלקית בשם "לה ספיינצה", היא אוניברסיטה ציבורית ברומא, בירת איטליה. זוהי האוניברסיטה הגדולה ביותר באיטליה ומשנוסדה כבר בשנת 1303, היא מהוותיקות באוניברסיטאות בעולם.
מקור השם

במאה ה-14 פעלו ברומא מספר מוסדות חינוך, אך ללא מוסד המוכר רשמית מחוץ לחצר האפיפיור. עם הבולה של האפיפיור בוניפקיוס השמיני ב-Supremae praeminentia Dignitatis[דרוש תעתוק] בתאריך 20 באפריל 1303, הוקמה האוניברסיטה הראשונה של רומא, "הסטודיום אורביס" (Studium Urbis – מילולית: "[מקום] הלימוד של העיר"), כתובת שמתנוססת עד היום על סמליל המוסד האוניברסיטאי. תחילה נועדה לשמש בית מדרש ללימודי דת תחת חסות האפיפיור. המימון הראשוני הגיע ממיסוי יין זר, בנוסף למימונם של מספר אצילים מרומא. כאשר הועבר מושב האפיפיור לאביניון, הופקדה עיריית רומא על הנהלת האוניברסיטה.
במהלך כל תקופת הרנסאנס מספר אפיפיורים ביקשו מהעירייה להגדיל את צוות ההוראה, והגדלת מספר המושבים. בנוסף, נרכשו כמה מבנים באזור סנט'אאוסטאקיו, שם במהלך המאה ה-17 נבנה המטה החדש, שהוזמן על ידי אלכסנדר השביעי, מייסד ספריית אלסנדרינה עצמה, שפועלת עד היום; המטה הוקם בפאלאצו דלה ספיינצה (איט'). למעשה, בתוך עשר שנים בלבד הפך השם "ספיינצה" לזה הרשמי.
באיטלקית המונח "ספיינצה" פירושו "תבונה" או "ידע".
היסטוריה

בולה אפיפיורית של האפיפיור אאוגניוס הרביעי מ-1431, הכירה בעצמאות המוסד, בסמכות מוריו, ובארבע הפקולטות שבו: משפטים, רפואה, פילוסופיה ותאולוגיה. האפיפיור אף קבע מס חדש על יין לצורך גיוס תקציב למוסד. ימי הזוהר של האוניברסיטה באו אל קיצם עם כיבוש רומא ב-1527 בידי כוחותיו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אז נסגרה האוניברסיטה וחלק ממרציה נרצחו. ב-1534 שיקם האפיפיור פאולוס השלישי את האוניברסיטה.
משנות ה-50 של המאה ה-17 נודעה האוניברסיטה בשם "ספיינצה", השם המלווה אותה עד היום. ב-1703 רכש האפיפיור קלמנס האחד עשר חלקת אדמה על גבעת ג'אניקולו, שם הקים גן בוטני ששמו יצא במהרה ברחבי אירופה.
ב-1870 חדלה האוניברסיטה מלהיות אוניברסיטה אפיפיורית והפכה לאוניברסיטה של בירת איטליה. ב-1935 הושלמה בניית הקמפוס החדש שלה ואליו קובצו כל מוסדות ההשכלה הגבוהה בעיר. מאז אותה שנה ואילך נמצאת האוניברסיטה בפיקוח ממשלתי.
בין בוגרי האוניברסיטה מספר חתני פרס נובל, ביניהם אמיליו סגרה. הפיזיקאי אנריקו פרמי היה פרופסור באוניברסיטה.
נכון לעשור הראשון של המאה ה-21 יש באוניברסיטה 21 פקולטות בהן מעל 140,000 תלמידים. בספריית אלסנדרינה האוניברסיטאית שנבנתה ב-1670, מצויים כמיליון וחצי ספרים. לאוניברסיטה מספר רב של קמפוסים ברחבי העיר רומא, המרכזי שבהם - "הקריה האוניברסיטאית" (Città Universitaria), ששטחו מעל 400 דונם, נמצא סמוך לתחנת רומא טרמיני. לאוניברסיטה ארבעה קמפוסים מחוץ לתחומי העיר רומא, בצ'יוויטווקיה, לטינה, פומנציה, ובריאטי.
פקולטות

| --- | --- |
 הפקולטה הראשונה לאדריכלות לודוויקו קוארוני  הפקולטה השנייה לאדריכלות ואלה ג'יוליה  הפקולטה למדעי התקשורת  הפקולטה לכלכלה  הפקולטה להנדסה  הפקולטה למדעי הרוח  הפקולטה למשפטים  הפקולטה לספרות ולפילוסופיה  הפקולטה ללימודי מתמטיקה, פיזיקה, ומדעי הטבע  הפקולטה לרפואה ולכירורגיה:  הפקולטה ללימודי המזרח  הפקולטה לרוקחות  הפקולטה לפילוסופיה  הפקולטה למדעי המדינה  הפקולטה הראשונה לפסיכולוגיה  הפקולטה השנייה לפסיכולוגיה  הפקולטה לסוציולוגיה  הפקולטה לסטטיסטיקה  הפקולטה להנדסת חלל  בית הספר ללימודי ספרנות וארכיברות
פקולטות > הפקולטה לרפואה ולכירורגיה

בשנת 1824 הבולה של לאו ה-12 הציגה את הרפורמה הרפואית באוניברסיטה לפיה השיעורים נערכו בעיקר בלטינית, והאוניברסיטת ספיינצה ברומא ואוניברסיטת בולוניה היו היחידות שהוסמכו להעניק תארים ברפואה (תואר ארבע-שנתי) וכירורגיה (תואר שלוש-שנתי). בשנת 1870, בתקופת ממלכת איטליה, התמזגו הפקולטות לרפואה ולכירורגיה לפקולטה אחת, עם מסלול לימודים אחד בן חמש שנים, שהפך לשש-שנתי בשנת 1876. הפקולטה פועלת במסגרת בית החולים פוליקליניקו אומברטו I מאז פתיחתו בשנת 1904.
פקולטות > הפקולטה לרפואה ולכירורגיה > דירוגים

בית הספר לרפואה ולכירורגיה של אוניברסיטת ספיאנצה נחשב בדירוגים בינלאומיים רבים לאחד ממאה בתי הספר לרפואה הטובים בעולם:
| שם הדירוג | שנה | קטגוריה | מקום בעולם |
| --- | --- | --- | --- |
| דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם | 2021 | רפואה | 51–100 |
| דירוג אוניברסיטאות בעולם של U.S. News & World Report | 2021 | רפואה קלינית | 114 |
| דירוג שנגחאי (ARWU) | 2020 | רפואה קלינית | 151–200 |
| רשימת 100 בתי הספר לרפואה הטובים בעולם של מגזין CEOWORLD | 2020 | רפואה | 73 |
| דירוג NTU | 2020 | רפואה קלינית | 117 |
| דירוג URAP | 2019–2020 | מדעי בריאות ורפואה | 73 |
| דירוג CWTS Leiden | 2020 | מדעי בריאות וביורפואה | 70 |
מיקומים

בנוסף למשרדים הרבים בפריפריה ברומא, לאוניברסיטה יש סניף בלאטינה. הנכסים שבבעלותה או שהוענקו לה לשימוש תמידי מבעלות המדינה נמצאים ברשותה למעלה ממאה שנה, מתוכם 38 נכסים מצויים בתוך העיר האוניברסיטאית, והשאר מופצים ברחבי רומא. לה ספיינצה קשורה גם לשני בתי חולים – פוליקליניקו אומברטו I ובית החולים סנט'אנדראה, לצורך פעילויות הוראה ומחקר הקשורות לרפואה.
מיקומים > העיר האוניברסיטאית

העיר האוניברסיטאית (באיטלקית: Città universitaria) היא הקומפלקס המרכזי של האוניברסיטה והוא נמצא ברובע סן לורנצו. העיר האוניברסיטאית תופסת כ-439,000 מ"ר.
מיקומים > העיר האוניברסיטאית > פסל מינרווה

מהכניסה הראשית לעיר האוניברסיטאית הפרספקטיבה מפותחת באופן כזה שמציג את דמות פסל מינרווה (באיטלקית: Statua della Minerva), לאות דמותה של האלה מינרווה, והוא אחד מסמליה של האוניברסיטה ופרי יצירתו של הפסל האיטלקי ארטורו מרטיני. הפסל עשוי ברונזה ומונח על גבי בסיס שנמצא בתוך בריכת מים. הפסל הוצב מול פאלאצו דל רטוראטו, על ידי מרצ'לו פיאצ'יני.
מיקומים > סניפים מחוץ לרומא ומחוץ לאיטליה

צ'יוויטווקיה: המרכז האוניברסיטאי של צ'יוויטווקיה
לאטינה: קמפוס האוניברסיטה בלאטינה
פומציה: מרכז אוניברסיטת פומציה
ריאטי: בתוך אוניברסיטאס סאבינה (איט')
בואנוס איירס, ארגנטינה: פקולטה לכלכלה
מיקומים > הגן הבוטני של אוניברסיטת ספיינצה

הגן הבוטני של אוניברסיטת ספיינצה, נקרא גם הגן הבוטני של רומא, נולד כגן פשוט כבר במאה ה-11, אם כי במציאות הגן הראשון שקשור לאוניברסיטה הוקם על ידי האפיפיור ניקולס החמישי בשנת 1477, ואז הועבר לפונטה של אקווה פאולה. בסוף המאה ה-15, בשנת 1492, הוקם הגן בתוך פאלאצו סלוויאטי. כיום הוא ממוקם מאחורי האקדמיה דיי לינצי, באזור טרסטוורה, אם כי חלק ניכר מהצמחייה נשמר בגן הבוטני שבתוך העיר האוניברסיטאית.
בוגרים בולטים

| בוגר | תואר אקדמי | הערות | תארים ופרסים |
| --- | --- | --- | --- |
| זאב ז'בוטינסקי | משפטים (אך לא סיים את לימודיו) | מראשי הציונות, מחולל התנועה הרוויזיוניסטית, ראש בית"ר ומפקד האצ"ל |  |
| מריה מונטסורי | מדעי הטבע | מייסדת שיטת מונטסורי, נחשבה לאחת הנשים הרופאות המשפיעות ביותר |  |
| פדריקו פליני | משפטים | אחד מיוצרי הקולנוע החשובים ביותר של המאה ה-20 | פרס אוסקר לשם כבוד; פרס האקדמיה האירופית לקולנוע |
| אוונג'ליסטה טוריצ'לי | פיזיקה | ממציא הברומטר, תרם תרומות משמעותיות בתחום האופטיקה ובשיטת ה-Indivisibles |  |
| אנריקו פרמי | פיזיקה | פיזיקאי, דמות מפתח ביצירת פצצת האטום, הוא ידוע גם בסטטיסטיקה של פרמי-דיראק ותיאוריה של דעיכת בטא | פרס נובל לפיזיקה (1938) |
| אמיליו סגרה | פיזיקה | פיזיקאי, דמות מפתח ביצירת פצצת האטום, הוא עזר לגלות את האנטי-פרוטון ואת היסודות אסטטין וטכנציום | פרס נובל לפיזיקה (1959) |
| סרג'ו מטרלה | משפטים | נשיא איטליה ה-12 והנוכחי |  |
| אנטוניו טאיאני | משפטים | נשיא הפרלמנט האירופי לשעבר |  |
| מריו דראגי | כלכלה | לשעבר נשיא הבנק המרכזי האירופי ולשעבר נגיד הבנק המרכזי של איטליה |  |
| ברנרדו ברטולוצ'י | ספרות מודרנית | היה במאי קולנוע ותסריטאי, שבסרטיו נמנים "הקונפורמיסט", "טנגו אחרון בפריז", "1900", "הקיסר האחרון", "שמיים מגינים מעל" ו"החולמים" | פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר; פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר; פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע; פרס דקל הזהב בפסטיבל קאן; פרס אריה הזהב במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה |
| דניאל בובה | פסיכוביולוגיה | ידוע בעיקר בזכות גילויו בשנת 1937 של אנטי-היסטמינים, החוסמים את ההעברה העצבית והמשתמשים בתרופות נגד אלרגיה. | פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1957) |
דירוגים עולמיים

בדירוג של Times Higher Education לשנת 2024 היא ממוקמת במקום 181.
בדירוג של QS לשנת 2024 היא ממוקמת במקום 134=.
בדירוג של ARWU ("דירוג שאנגחאי") לשנת 2024 היא ממוקמת במקומות 101–150.
בדירוג U.S. News & World Report לשנת 2025–2024 היא ממוקמת במקום 140.
ברשימת 100 האונירסיטאות החדשניות ביותר של סוכנות הידיעות רויטרס לשנת 2019 היא ממוקמת במקום 98.
הערות שוליים

↑  World University Rankings 2024
↑  QS World University Rankings 2024: Top global universities
↑  2024 Academic Ranking of World Universities
↑  2024-2025 Best Global Universities Rankings
↑  Europe’s Most Innovative Universities 2019
|  רומא |
| --- | --- | --- |
| רובעי רומא | אסקווילינו • בורגו • צ'ליו • טסטאצ'יו • טרסטוורה • טרווי • לודוויזי • מונטי • רגולה • ריפה • סאלוסטיאנו • סן סבא • פראטי • סנט'אאוסטאקיו • סנטאנג'לו • פאריונה • פונטה • פיניה • קאסטרו פרטוריו • קולונה • קמפו מרציו • קמפיטלי |  |
| אתרים מרכזיים | קולוסיאום • מזרקת טרווי • כיכר ונציה • פיאצה דל פופולו • פיאצה נאבונה • פורום רומאנום • המדרגות הספרדיות • הפנתאון |  |
| כנסיות | הבזיליקות הפטריארכליות • בזיליקת סנטה מריה מג'ורה • בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו • סנטה מריה דל פופולו • סנטה מריה סופרה מינרווה • בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות • סנטה מריה דיי מיראקולי וסנטה מריה אין מונטסאנטו |  |
| מוזיאונים | ארמון ברבריני • גלריה בורגזה • הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית • הגלריה העירונית לאמנות מודרנית • המוזיאון היהודי של רומא • המוזיאון לתרבות הרומית • מוזיאוני הוותיקן • מוזיאון השואה • המוזיאונים הקפיטוליניים • קיוסטרו דל ברמנטה • MAXXI |  |
| הוותיקן | בזיליקת פטרוס הקדוש • הקפלה הסיסטינית • טירת סנטאנג'לו |  |
| שבע גבעות רומא | גבעת האוונטין • גבעת אסקווילינו • גבעת וימינאליס • גבעת הפאלאטיום • גבעת הקווירינאליס • גבעת הקפיטולין • גבעת קאיליוס |  |
| אחר | נהר הטיבר • יהדות רומא • אי הטיבר • כביש הטבעת של רומא • ספיינצה – אוניברסיטת רומא |  |
פורטל רומא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310261105171  BIBSYS: 1097912  BNE: XX98666  BnF: cb11867955c (data)  CANTIC: a10172142  CiNii: DA03365924  GND: 1097368-0  ICCU: CFIV014389  ISNI: 0000 0001 2174 7048  LCCN: n84036774  MusicBrainz: 18d2908c-b725-4ad5-8265-1cda3141276f  NDL: 00916513  NKC: ko2003182722  NLA: 35118565  RERO: 02-A016972614  SUDOC: 026430711  ULAN: 500311293  VcBA: 494/33947  VIAF: 143759573   WorldCat (עם VIAF): 143759573 
פסל מינרווה
הגן הבוטני של אוניברסיטת ספיאנצה
ג'ון פ. רות'

ג'ון פ. רות' (באנגלית: John P. Roth) הוא פקיד ממשל אמריקאי, שכיהן כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית בפועל החל מ-20 בינואר ועד 28 ביולי 2021 והחל מ-2 בפברואר 2018 ועד 20 בינואר 2021 שימש כעוזר מזכיר חיל האוויר לניהול פיננסי וביקורת. מ-1 ביוני ועד 18 באוקטובר 2019 הוא שימש כתת-מזכיר חיל האוויר. מ-20 בינואר ועד 1 ביוני 2017 הוא שימש כתת-מזכיר ההגנה של ארצות הברית לביקורת.
רות' סיים את לימודיו ב-1974 באוניברסיטת וירג'יניה, שם קיבל תואר בוגר אוניברסיטה. ב-1977 הוא סיים לימודי מוסמך אוניברסיטה במנהל ציבורי באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
ריצ'רד מילס ג'וניור

ריצ'רד מריל מילס ג'וניור (באנגלית: Richard M. Mills Jr; נולד ב-23 בפברואר 1959) הוא דיפלומט אמריקאי המכהן כשגריר ארצות הברית בניגריה. בעבר כיהן בפועל כשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות וכן כממונה על היחסים בין ארצות הברית לקנדה. בשנים 2018-2015 היה שגריר ארצות הברית בארמניה.
ביוגרפיה

מילס נולד בלואיזיאנה אך גדל במישיגן. את התואר הראשון שלו עשה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בנוסף לכך השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים (אנ') באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן הוא עשה תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי באוניברסיטה לביטחון לאומי. לפני עבדותו בשירות החוץ היה מילס עורך דין בוושינגטון די. סי. במספר משרדי עורכי דין.
לאחר שהחל לעבוד בשירות החוץ מילא מילס מספר תפקידים במחלקת המדינה האמריקאית. לאחר מכן הוא היה יועץ כלכלי בשגרירות ארצות הברית שבדבלין, יועץ פוליטי בשגרירות האמריקאית בלונדון, יועץ פוליטי בשגרירות האמריקאית באיסלאמאבאד (אנ'), יועץ בכיר לענייני דמוקרטיה בשגרירות האמריקאית בבגדאד ובעוד שלל תפקידים אחרים.
ביולי 2014 מונה מילס על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה לשמש כשגריר ארצות הברית בארמניה, מילס כיהן בתפקיד זה עד החלפתו באוקטובר 2018.
החל מנובמבר 2018 מילא מילס את תפקיד סגן שגרירת ארצות הברית בקנדה (אנ'), הוא כיהן כסגן שגריר עד התפטרותה של השגרירה קלי קרפט באוגוסט 2019 ובשל התפטרותה של קפרט הפך לשגריר האמריקאי בקנדה בפועל ואף קיבל את התואר ה"ממונה על היחסים".
בינואר 2020 מונה מילס לתפקיד סגן שגרירת ארצות הברית באו"ם, גם הפעם עבד תחת השגרירה קרפט, המינוי אושר על ידי הסנאט באוגוסט 2020 והוא נכנס לתפקידו בנובמבר של אותה שנה.
מיד עם השבעתו לנשיאות, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הכריז כי מילס ימלא באופן ארעי את תפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם עד שהסנאט יאשר את מינויה של לינדה תומאס-גרינפילד. ביולי 2024 מונה לשגריר ארצות הברית בניגריה.
הערות שוליים

↑  "Chargé d'Affaires Richard Mills Jr". U.S. Embassy & Consulates in Canada (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-09-20.
↑  "President Obama Announces More Key Administration Posts". The White House. 10 ביולי 2014. נבדק ב-22 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mills, Richard M. (9 באוקטובר 2018). "Farewell Speech As Prepared Ambassador Richard M. Mills". am.usembassy.gov. נבדק ב-10 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "PN1340 — Richard M. Mills Jr. — Department of State". U.S. Congress. נבדק ב-8 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019085399  SNAC: w6912t30  VIAF: 58156130863658310010   WorldCat (עם VIAF): 58156130863658310010
טד דנסון

| --- | --- |

דנסון (2018)
 לידה:  29 בדצמבר 1947 (בן 76) ארצות הברית סן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Edward Bridge Danson III 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרנגי מלון (1972)  בית ספר קנט  אוניברסיטת סטנפורד 
 בן או בת זוג:  מרי סטינבורגן (7 באוקטובר 1995–?) 
 צאצאים:  Kate Danson 
 פרסים והוקרה:  2 פרסי אמי   2 פרסי גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד ברידג' "טד" דנסון השלישי (באנגלית: Edward Bridge “Ted” Danson III; נולד ב-29 בדצמבר 1947) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי, זוכה שלושה פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי.
מוכר בזכות תפקידיו הראשיים בסדרות הטלוויזיה "חופשי על הבר", "בקר" ובתפקיד מייקל הארכיטקט בקומדיה "המקום הטוב".
ביוגרפיה

דנסון נולד בסן דייגו שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי. הוריו הם ג'סיקה (מקמאסטר) ואדוארד ברידג' דנסון ג'וניור. גדל בפלגסטף, אריזונה. ב-1961 נרשם לבית הספר קנט, שם היה שחקן כדורסל מצליח. התעניין בתחום הדרמה כשלמד באוניברסיטת סטנפורד. משם עבר דנסון למכון קרנגי לטכנולוגיה (היום ידוע כאוניברסיטת קרנגי מלון) שבפיטסבורג וקיבל תואר בתחום הדרמה.
קריירה > בטלוויזיה

דנסון החל את הקריירה שלו בתחום הבידור באופרת סבון בשם "עולם נוסף" ב-1975. לאחר מכן השתתף בתפקידי אורח במספר סדרות, בהן "לוורן ושירלי", "משפחה", "בנסון" ו"מגנום, בלש פרטי".
בשנת 1982 נבחר דנסון לתפקיד ראשי בסדרת קומדיית מצבים בשם "חופשי על הבר". בסדרה גילם דנסון את סאם מאלון, בעלים של פאב שכונתי שהיה שחקן בייסבול בקבוצת בוסטון רד סוקס, אך התמכרותו לאלכוהול הביאה למפלתו. כאלכוהוליסט משתקם החליט לקנות פאב ולנהל אותו.
על תפקידו ב-11 עונות הסדרה קיבל דנסון שני פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי, ובנוסף היה מועמד ל-9 פרסי אמי ול-8 פרסי גלובוס הזהב.
הדמות שגילם דנסון בסדרה הייתה פופולרית מאוד והופיעה הופעות אורח בסדרות המצליחות "פרייז'ר" ו"משפחת סימפסון".
את פרס גלובוס הזהב השלישי שלו קיבל דנסון על הופעתו הראשית בדרמה "משהו לגבי אמיליה".
בשנת 1996 גילם דנסון את דמותו הספרותית של למיואל גוליבר בסדרה זוכת 5 פרסי אמי המבוססת על הרומן של ג'ונתן סוויפט "מסעי גוליבר".
סדרה נוספת שבה כיכב דנסון הייתה הסדרה הקומית "בקר", בה גילם דנסון את הדמות הראשית, ד"ר ג'ון בקר חם המזג. בקר הוא בוגר בית הספר לרפואה של הארוורד ומנהל מרפאה שכונתית. על תפקידו בסדרה היה דנסון מועמד לפרס גלובוס הזהב. הסדרה רצה בין השנים 1998–2004.
ב-2005 שיחק דנסון בתפקיד ראשי ב"האבות שלנו", סדרת דרמה שהייתה מועמדת ל-2 פרסי אמי. בשנת 2007 נבחר דנסון להופיע בתפקיד משני בסדרה "נזקים" ולגלם את דמותו של המיליונר המושחת ארתור פרובישר. על תפקידו בעונה הראשונה היה מועמד לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב.
דנסון גם שיחק בסדרות הטלוויזיה המצליחות "CSI" בעונות המתקדמות שלה, ו-"CSI סייבר".
בשנת 2018 שיחק דנסון בקומדיה "המקום הטוב" כחלק מהקאסט הראשי  את מייקל אדריכל השכונה, והוא המשיך בתפקיד הזה עד לסיום הסדרה בשנת 2020.
נכון לשנת 2020 מגלם דנסון את עצמו בסדרה "תרגיע" בתפקיד משנה.
בדצמבר 2025, הוכרז כי דנסון יקבל את פרס קרול ברנט בטקס פרסי גלובוס הזהב לשנת 2025.
קריירה > בקולנוע

את הופעת הבכורה שלו בתחום הקולנוע ערך דנסון בשנת 1979 בדרמת הפשע "שדה הבצל". לאחר מכן שיחק דנסון במותחן "כחום הגוף", בקומדיית האימה המונפשת "מופע האימה", בקומדיה "שלושה גברים ותינוקת" ובדרמה הקומית "אבא".
ב-1994 שיחק דנסון בתפקיד ראשי בקומדיה "תוצרת אמריקה", שבה גילם את הלברט ג'קסון, אביה הביולוגי של ילדה ממוצא אפרו אמריקאי בשם זורה מאתיוס.
בשנת 1998 הופיע דנסון בתפקיד משני בדרמת המלחמה זוכת 5 פרסי אוסקר של סטיבן ספילברג, "להציל את טוראי ראיין". בסרט גילם דנסון את דמותו של קפטן פרד המיל, מפקד כוחות הצנחנים האמריקאים על חוף אומהה במהלך הפלישה לנורמנדי.
בשנת 2008 שיחק דנסון בקומדיית הפשע "לא דופקות חשבון", ושיחק בסרט הדרמה "חוזה אינטימי" שביימה וכתבה ג'יידה פינקט סמית'.
חיים אישיים

נישואיו הראשונים היו לרנדי גוש ב-1970 והם הסתיימו ב-1975. נישואיו השניים היו ב-1977 לקייסי קוטס. ב-1979, בעת שילדה את ילדם הראשון, לקתה קוטס בשבץ מוחי פתאומי. דנסון סעד אותה מספר שנים ולאחר מכן הזוג אימץ ילדה נוספת. אולם רומן שניהל דנסון עם שחקנית הקולנוע וופי גולדברג הוביל לגירושיו השניים בשנת 1993. בשנת 1995 נישא דנסון בפעם השלישית, לשחקנית הקולנוע זוכת פרס אוסקר, מרי סטינבורגן.
בעבר היה טבעוני,[דרוש מקור] אך אורח החיים התזונתי הנוכחי שלו הוא פסקטריאני.[דרוש מקור]
פילמוגרפיה

שדה הבצל (1979)
כחום הגוף (1981)
מופע האימה (1982)
Something About Amelia‏ (1984) – סרט טלוויזיה של ABC
רק בין חברים (1986)
שלושה גברים ותינוקת (1987)
בני דודים (1989)
אבא (1989)
שלושה גברים ותינוקת 2 (1990)
תוצרת אמריקה (1993)
סוגר חשבון עם אבא (1994)
לוך-נס (1995)
גידולי פרא (1998)
להציל את טוראי ראיין (1998)
החברים של ממפורד (1999)
חובבנים עד הסוף (2005)
אבירי דרום ברונקס (2005)
בנו של נובל (2007)
חוזה אינטימי (2008)
לא דופקות חשבון (2008)
חבר על ארבע (2011) - דיבוב
אהוב לבי (אנ') (2014)
דפיקות לב חזקות (2018)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

בי ג'יי והדב (אנ') (1979)
בנסון (1981)
המכשפה של טאקר (אנ') (1982)
חופשי על הבר (1982–1993)
תרגיע (2000–הווה)
Help Me Help You‏ (2006)
משועמם (2009–2011)
פארגו (2015)
המקום הטוב (2016–2020)
האורוויל (2019)
אדוני ראש העיר (2021 - 2022)
מליגן (אנ') (2023) - דיבוב
האיש שלי בפנים (2024)
הת'ר וילסון

הת'ר אן וילסון (באנגלית: Heather Ann Wilson; נולדה ב-30 בדצמבר 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית שכיהנה כמזכירת חיל האוויר של ארצות הברית. וילסון כיהנה כנציגת המחוז הראשון של ניו מקסיקו בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1998–2009. וכנשיאת בית הספר למכרות וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית בשנים 2013–2017. משנת 2019 מכהנת כנשיאת אוניברסיטת טקסס באל-פאסו.