קורט וסטרגארד
ניסיונות הרצח והתגובה הדנית והגלובלית > ניסיון רצח ראשון - 2008

ב-12 בפברואר 2008 עצרה משטרת דנמרק שלושה מוסלמים, אחד מהם אזרח דנמרק ממוצא מרוקאי ושני האחרים אזרחי תוניסיה, בחשד שתכננו לרצוח את וסטרגארד. בתגובה מיידית פרסמו כל חמשת עיתוניה הגדולים ביותר של דנמרק, למחרת היום, את הקריקטורה שיצר וסטרגארד, שהייתה הקריקטורה השנויה ביותר במחלוקת, כש-12 קריקטורות מוחמד ראו אור לראשונה, כשנתיים קודם לכן. בהמשך, לא פחות מ-17 עיתונים דנים, אשר רובם סירבו בשעתו לפרסם את 12 קריקטורות מוחמד, פרסמו כעת לאות הזדהות עמו את הקריקטורה של וסטרגארד עצמו או את כל ה-12. מאמר מערכת בעיתון הליברלי רב ההשפעה "פוליטיקן" (Politiken) קבע כי "התוכניות לרצוח את קורט וסטרגארד... הן לא רק התקפה על וסטרגארד אלא גם התקפה על התרבות הדמוקרטית שלנו". עיתונו הקבוע של וסטרגארד "יילנדס פוסטן", גילה כי וסטרגארד בן ה-73 וגיטה אשתו בת ה-66 היו מאובטחים על ידי משטרת דנמרק כבר במשך שלושת החודשים שקדמו לתפישת החשודים, בשל מידע משטרתי מודיעיני על קיומן של תוכניות לרצוח את הקריקטוריסט. וסטרגארד עצמו כתב בעיתונו: "בוודאי שאני חושש לחיי, כשהמודיעין המשטרתי טוען שמנסים לרצוח אותי" ואילו קרסטן ג'סט עורך ה"יילנדס פוסטן" אמר, שהוא וצוות העיתון התרגלו כבר למכתבי שטנה ולאיומי פצצות, אולם זו הייתה הפעם הראשונה בה דובר בתכנון מעשי וממשי לרצוח מי מהקריקטוריסטים או אנשי העיתון.
הפרסום המחודש של קריקטורות מוחמד, כולן או רק זו של וסטרגארד, חידש את גל המחאות המוסלמי כנגד דנמרק, ברחבי העולם, מרצועת עזה ועד אינדונזיה. יו"ר הפרלמנט המצרי למשל, טען שדנמרק מפירה בפרסום זה את ההצהרה האוניברסלית בדבר זכויות האדם. סודאן החליטה לאסור על יבוא סחורות מכל סוג שהוא מדנמרק ונשיאה עומר אל-בשיר אמר כי מעתה ולעולם לא תדרך כף רגלו של אזרח דני במדינה. באפגניסטן עלתה מחדש הדרישה לניתוק היחסים הדיפלומטיים עם דנמרק ולסילוק הכוחות הדנים מקרב כוחות נאט"ו התומכים במשטר הנלחם שם בטליבאן. שר החוץ הדני מצידו הגיב באומרו שאכן יקשה מאוד על דנמרק להמשיך ולסכן את חיי חייליה בהגנה על משטר התומך בהפרת זכויות האדם וחופש הדיבור, כמו המשטר האפגני. בגרמניה, שר הפנים וולפגנג שוובלה, שהיה ידוע דווקא בשל נסיונותיו לפיוס עם המוסלמים, קרא לעיתוני אירופה כולם לחזור ולפרסם את הקריקטורות, ואף שחזר בו לאחר מכן, הותקף בשל כך קשות על ידי כלי תקשורת מוסלמיים. ואילו וסטרגארד, ששהה מאז 2006 בבתים מוגנים שהתחלפו תדיר אמר לעיתון הניו יורק טיימס: "אני יודע שזה יימשך כך עד סוף ימי. לעולם לא אוכל לצאת מזה. אבל אני חש יותר זעם מאשר פחד. כעס על כך שאני נרדף, לא בשל עוול כלשהו שעשיתי למישהו, אלא רק משום שמילאתי את תפקידי".
בפברואר 2010, שנתיים לאחר שפרסם את הקריקטורה שצייר וסטרגארד, בעקבות ניסיון ההתנקשות בחייו, התנצל ה"פוליטיקן" הדני בפני המוסלמים על הפרסום. בתגובה לכך, ראש ממשלת דנמרק, לארס לקה ראסמוסן, כמו גם יושבת ראש האופוזיציה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית הדנית הלה ת'ורנינג שמידט, יו"ר ארגון העיתונאים הדנים ורבים אחרים גינו את ההתנצלות וקראו לה כניעה למתנגדי חופש הדיבור וחופש העיתונות.
באוקטובר 2010 השמיד העיתון הנורווגי Adresseavisen מהדורה שלמה של המוסף השבועי שלו, משום שהסתבר, שאיכשהוא, "בניגוד למדיניות המערכת" השתרבב למוסף איור של קורט וסטרגארד מחזיק בקריקטורת מוחמד.
בישראל, העיתון "ידיעות אחרונות" פרסם, בעקבות ניסיון הרצח, את הקריקטורה של וסטרגארד, בהוסיפו כי המאייר, קורט וסטרגארד, מתקשה למצוא בדנמרק מלון שיסכים להסתיר אותו מפני קיצונים איסלאמיים שמאיימים על חייו. בעקבות פרסום הקריקטורה, התקבלו במערכת העיתון תגובות מחאה מצדם של כ-100 קוראים מהמגזר הערבי. חלק מהפונים איימו לבטל את המנויים שלהם לעיתון. בעקבות זאת פרסם "ידיעות אחרונות" כתבה נרחבת במוסף היומי "24 שעות" על המחאה במגזר הערבי בעקבות פרסום הקריקטורה, ועורכו, שילה דה-בר שלח מכתב התנצלות לגורמים במגזר.