stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוחמד סינוואר

| --- | --- |

 לידה:  16 בספטמבר 1975 (בן 49) מחנה הפליטים ח'אן יונס, רצועת עזה
 מדינה:  רצועת עזה
 כינוי:  אבו איברהים
 מספר צאצאים:  3
 השתייכות:    חמאס  גדודי עז א-דין אל-קסאם 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת ח'אן יונס של חמאס, חבר המועצה הצבאית המצומצת, ראש מטה המבצעים
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 
מוחמד איברהים חסן אל-סִנְוַאר (בערבית: محمد إبراهيم حسن السنوار, מכונה "אבו איברהים"; נולד ב-16 בספטמבר 1975 במחנה הפליטים ח'אן יונס) הוא טרוריסט פלסטיני מנהיג הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, ואחיו של מנהיג החמאס לשעבר יחיא סינוואר. בעבר היה מפקד חטיבת ח'אן יונס של הזרוע הצבאית ונכון ל-2025 מתפקד כמנהיג חמאס.
היה כלוא במשך שלוש שנים בידי הרשות הפלסטינית. היה מעורב בפיגועי טרור רבים נגד יעדים אזרחיים וצבאיים של ישראל מאז ראשית שנות ה-90, ובפרט מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה. עמד מאחורי שיגור וייצור רקטות קסאם ופצצות מרגמה, וכן מאחורי מאות פיגועי ירי, הנחת מטענים, ומימון ייצור אמל"ח. ישראל ניסתה כמה פעמים להתנקש בחייו.
היה שותף בתכנון טבח שבעה באוקטובר, במהלכו התבצעו פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה כדוגמת אונס, רצח המוני, ביזה וחטיפת אזרחים ביניהם נשים וילדים.
מאז אוקטובר 2024, לאחר מותם של מוחמד דף (ביולי אותה שנה) ואחיו יחיא סינוואר, נחשב מוחמד סינוואר למנהיג הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס ברצועת עזה ולדמות הבכירה ביותר ברצועה.
ביוגרפיה

מוחמד סינוואר נולד ב-16 בספטמבר 1975 במחנה הפליטים ח'אן יונס שבעזה, למשפחה שמוצאה מהעיירה מג'דל. מוחמד הוא אחיו הצעיר של יחיא סינוואר, שנולד ב-1962 וחוסל בידי צה"ל ב-2024. מוחמד סינוואר התחנך בבתי ספר שהופעלו על ידי אונר"א.
הצטרף לחמאס עם הקמתה ב-1987, השתתף באינתיפאדה הראשונה, ולאחר מכן גם הצטרף גם לזרוע הצבאית של חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם.
מאז ראשית שנות התשעים, סינוואר מכוון פעילות טרור נגד ישראל, ומשום כך הוא נחשב למבוקש בכיר. בראשית שנות ה-90 הוא היה כלוא במשך תשעה חודשים בישראל, ובמשך שלוש שנים נוספות בבתי הכלא של הרשות הפלסטינית. לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה בשנת 2000, הוא הצליח לברוח מבית הכלא של הרשות ברמאללה.
עם סיום פינוי היישובים הישראליים מרצועת עזה במסגרת ההתנתקות בשנת 2005, חמאס חשף בתקשורת את ראשיו, המאיישים את שרשרת הפיקוד העליונה שלו ברצועת עזה. בחשיפה זו כונה מוחמד סינוואר בתואר "מפקד חטיבת ח'אן יונס".
באינתיפאדה השנייה ניצל משלושה ניסיונות חיסול. באוקטובר 2004 ביתו בח'אן יונס נהרס על ידי כוחות חיל הנדסה ישראליים, בשל מעורבותו בתכנון פיגועים ושיגור ירי רקטות לעבר ישראל. באוקטובר 2006 כשל ניסיון סיכול ממוקד בו, והטיל שיועד למכונית בה נסע פגע בבניין סמוך וגרם למותם של שני אזרחים. לפי הפרסום של חמאס אז, ניסתה ישראל להתנקש בו שלוש פעמים: באמצעות ירי צלף לביתו; באמצעות הפצצת ביתו בשני טילים במשקל רבע טונה; ובאמצעות הטמנת מטען בחומה של ביתו בחאן יונס – שאותה הצליח לחשוף.
שמו של סינוואר נקשר לחטיפת החייל הישראלי גלעד שליט. קישור זה בוצע לנוכח מעמדו הבכיר של סינוואר בהיררכיה הצבאית של חמאס, וכן לנוכח סברות לפיהן שליט באותן שנים הוחזק באזור העיר ח'אן יונס. לקישור תרמה גם הידיעה לפיה מוחמד סינוואר הוא אחיו הצעיר של יחיא סינוואר, אחד ממייסדי הזרוע הצבאית של חמאס, אשר נשפט למאסרי עולם והיה כלוא בישראל עד שחרורו בעסקת החליפין.
ב-16 בנובמבר 2012 הפציץ חיל האוויר הישראלי את ביתו של סינוואר במסגרת מבצע עמוד ענן, וב-2014, במסגרת מבצע צוק איתן, שוב הופצץ ביתו. במלחמת חרבות ברזל הוצע על ראשו סכום של כ-300 אלף דולר.
ב-2022 התראיין באופן בלעדי לרשת אל-ג'זירה ואיים על ישראל.
הערות שוליים

↑  Summer Said, Anat Peled and Rory Jones, Hamas Has Another Sinwar. And He’s Rebuilding., WSJ, ‏2025-01-13 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4  גיא אסיף,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'הצל מחאן יונס: תיק המודיעין על מוחמד סינוואר נחשף, באתר ynet, 13 בפברואר 2025
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'שלומי אלדר,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'בחמאס באמת חשבו שהם יכבשו את ישראל. הם כבר חילקו את המדינה לקנטונים, באתר הארץ, 4 באפריל 2024
↑  עינב חלבי,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'מוחמד דף על מתקפת הרקטות: ישראל חיללה את אל-אקצא, קורא לערביי ישראל להצטרף, באתר ynet, 7 באוקטובר 2023
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'הילו גלזר,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'עדות אחר עדות, מתברר ההיקף המבעית של מעשי האונס ב-7 באוקטובר, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2023
↑  עינב חלבי,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'מסרים בכתב יד, ו"מעגל קטן" שיצר סביבו: כך מנהל סינוואר את חמאס מהמחתרת, באתר ynet, 13 באוגוסט 2024
↑  אמיר בוחבוט‏, "אכזרי יותר - אפילו מאחיו": כשצה"ל נושף בעורפו, מוחמד סינוואר טוען לכתר הנהגת חמאס, באתר וואלה, 22 באוקטובר 2024
1 2 3  محمد السنوار عضو هيئة أركان كتائب القسام وأحد مهندسي "صفقة شاليط" | الموسوعة | الجزيرة نت, web.archive.org, ‏2023-11-15
↑  ברק רביד,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'הנהגת החמאס עולה מהמחתרת, באתר nrg‏, 3 בספטמבר 2005
1 2  כוח צה"ל הרס את ביתו של ראש מחבלי החמאס בחאן יונס, באתר ערוץ 7, 25 באוקטובר 2004
↑  עינב חלבי, האח האכזרי ש"חזר מהמתים": זהו מוחמד סינוואר - היורש?, באתר ynet, 17 באוקטובר 2024
↑  אבי יששכרוף, עמוס הראל, הסוכנויות,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'חמאס ידרוש לשחרר בכירים תמורת גלעד שליט, בהם מתכנן הפיגוע במלון "פארק", באתר הארץ, 7 בדצמבר 2006
↑  לא רק 'אח של': 10 דברים שאולי לא ידעתם של מוחמד סינוואר | פרופיל, באתר JDN‏
↑  AlJazeera Arabic قناة الجزيرة (2022-05-27), ما خفي أعظم - قلب المعادلة, נבדק ב-2024-12-24
הפצצת ביתו של סינוואר ב-2014
אליוט הצבי

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים, קומדיה, הנפשה
 יוצרים:  אנדראה בק (ספר) ג'יי מקיי
 בימוי:  סטיב רייט מייקל מקנאמארה צ'ארלס אי בסטין
 שחקנים:  Alisa Walton 
 מדבבים בעברית:  אדם טביב נוף נתנזון לירון לב יונתן השילוני נטלי פיק סער בדישי איריס זינגר יורם יוספסברג
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26 (104 קטעים)
 הפקה
 חברת הפקה:  Nelvana
 אורך פרק:  20 דקות (4 קטעים בכל פרק)
 שידור
 רשת שידור:  YTV (קנדה) PBS (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  30 בספטמבר 1998 – 4 בדצמבר 2000
 תקופת שידור בישראל:  2000 – 2003
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אליוט הצבי (באנגלית: Elliot Moose) היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 104 קטעים ו-26 פרקים, ששודרה ברשת הטלוויזיה הקנדית YTV בין 1998 ל-2000. הסדרה שודרה בישראל בדיבוב עברי בערוץ הילדים בשנת 2000 ובערוץ הופ! בשנת 2003. הסדרה מבוססת על סדרת ספרי ילדים מאת אנדראה בק.
הסדרה נוצרה על ידי ג'ד מקיי והופקה על ידי מריאן קולבר. הסדרה משלבת בין קטעי בובות וקטעי הנפשה.
סקירה כללית

עלילת הסדרה מתמקדת בצבי קטן בשם אליוט, אשר חי במקום בשם "הבית הגדול" שם הוא גר עם קוקו הקופה, פסלי הדוב, אריאל האריה ומר בונה. בקטעי ההנפשה הם נמצאים בארץ הדמיון ונהפכים לאסטרונאוטים, בלשים, אבירים וכו', ומצטרפות אליהם דמויות נוספות כגון דובת הנמלים איימי ומר עכברוש שלרוב משחק את תפקיד הנבל.
דמויות ומדבבים

במאית הדיבוב בעברית הייתה אביטל דרור, ומפיקת הדיבוב הייתה נטע בן צבי.
| שם הדמות | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
אליוט: אדם טביב
קוקו: נוף נתנזון
פסלי: יונתן השילוני
אריאל: לירון לב
מר בונה: סער בדישי
איימי: נטלי פיק
דרקונית: איריס זינגר
דמויות אורחות: יורם יוספסברג
קליפורד (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כותרת הסדרה באנגלית
 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים
 מדבבים:  ג'ון ריטר, גריי דליסל, קרי סמר, קל מיטשל, קאם קלארק, קאת' סוסי, גארי לרוי גריי, יוליסס קודרה, ארל בון, אדי מקלורג, ניק ג'יימסון, טוני פלאנה
 מדבבים בעברית:  עפרון אטקין, אור אזולאי, מיכל צפיר, אורלי קטן, גיורא קנת, ירון מלאכי, רן אורלב, קובי אשל, דור צויגנבום, דבי בסרגליק
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  66
 הפקה
 מוזיקה:  ג'וש מנסל, מארק מות'רסבו 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  PBS Kids
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!, הטלוויזיה החינוכית הישראלית
 תקופת שידור מקורית:  4 בספטמבר 2000 – 25 בפברואר 2003
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קליפורד (באנגלית: Clifford the Big Red Dog, "קליפורד הכלב הגדול והאדום") היא סדרת אנימציה אמריקאית-בריטית לילדים, המבוססת על סדרת ספרי ילדים מאת נורמן ברידוול.
הסדרה שודרה במקור ב-4 בספטמבר 2000 בערוץ PBS Kids. בישראל הסדרה שודרה בשנת 2003 בערוץ הופ! ובהמשך שודרה בשידורים חוזרים בטלוויזיה החינוכית הישראלית. לסדרה הופקו 2 עונות ו-66 פרקים באורך 30 דקות.
בשנת 2003 שודרה סדרת ההמשך "קליפורד הגור" שעוסקת בימיו הראשונים כגור כלבים קטן.
בשנת 2004 הופץ סרט המבוסס על הסדרה בשם "ההרפתקה הגדולה של קליפורד".
בשנת 2019 נוצר לסדרה אתחול בעל אותו שם, ובשונה מהסדרה המקורית, מהספרים ומקלטות הווידאו שיצאו בשנת 1988, קליפורד יכול לדבר עם אמילי בשפת בני האדם ולא בנביחות.
עלילה

העלילה מספרת על כלב אדום וגדול בשם קליפורד, היוצא בכל פרק עם חבריו להרפתקאות מרתקות.
דמויות ומדבבים

במאי ומפיק הדיבוב בעברית היה קובי אשל.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| קליפורד | ג'ון ריטר | עפרון אטקין |
| אמילי | גריי דליסל | אור אזולאי |
| ג'טה | קאת' סוסי | מיכל צפיר |
| קליאו | קרי סאמר | אורלי קטן |
| ויולט | אדי מקלורג | אורלי קטן |
| טיבון | קל מיטשל | גיורא קנת |
| מאק | קאם קלארק | ירון מלאכי |
| מאק | קאם קלארק | רן אורלב |
| הוראס | ארל בון | קובי אשל |
| מארק | קאם קלארק | דור צויגנבום |
| צ'רלי | גארי לרוי גריי | דבי בסרגליק |
| קרוליין | גריי דליסל | דבי בסרגליק |
| קליאו | קרי סאמר | דבי בסרגליק |
שידור

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 40 | 40 | 4 בספטמבר 2000 | 5 בדצמבר 2001 |
|  | 2 | 26 | 26 | 16 במאי 2002 | 25 בפברואר 2003 |
שישי עם טל ברמן

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  אירוח, בידור
 יוצרים:  ארז דן
 בימוי:  אמיר אוקרייניץ
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 אורך פרק:  כ-60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה הישראלית (הערוץ הראשון)
 תקופת שידור מקורית:  2012–הווה
שישי עם טל ברמן הייתה תוכנית הבידור והאירוח המרכזית של הטלוויזיה הישראלית בשנת 2012. התוכנית שודרה בכל שישי אחרי היומן.
על התוכנית

מנחה התוכנית הוא טל ברמן. במסגרת תוכניתו, מארח ברמן את אנשים מתחום הבידור, האקטואליה, הפוליטיקה והמוזיקה. במהלך התוכנית מוצגות פינות אישיות הנשענות בין היתר על תוכן וירטואלי ברשת וכן מחוות לאמנים ויוצרים שעיצבו את חיי התרבות בישראל. בנוסף, בין הפינות הקבועות: פינה סאטירית המופקת באמצעות סרטון ויראלי שמתייחס בכל פעם לפרשייה אקטואלית שהייתה בכותרות באותו השבוע. פינה נוספת היא פינת סיכום שבועית המתכתבת עם עולם הרשת.
לאחר עלייתה זכתה התוכנית לביקורות שליליות.
הרקע לתוכנית

ברשות השידור ניסו לנצל תקופה בה בערבי שישי, בערוצים המסחריים משודרות תוכניות בידור, שרובן מורכבות משידורים חוזרים. במצב זה, הכוונה היא להעלות תוכנית בידור ואירוח חדשה ולהוות אלטרנטיבה לתכני הערוצים המסחריים. בכך, החזיר הערוץ הראשון את "מסורת" תוכניות הבידור בערבי שישי (כמו "סיבה למסיבה", שהגישה רבקה מיכאלי ו"ממני", של מני פאר).
הערות שוליים

↑  אורי שאלתיאל,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'שיחות סלון: תוכנית האירוח של טל ברמן מביכה, באתר nrg‏, 17 ביוני 2012
אורי ערן, עכבר העיר אונליין,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'שישי עם טל ברמן: תשדיר בחירות של שעה, באתר הארץ, 15 ביוני 2012
ירמי עמיר, אם טל ברמן נופל בשישי בלילה אפילו אלוהים לא יכול להציל אותו, באתר מגפון, 17 ביוני 2012
דני אנטונוצ'י

| --- | --- |
 דני אנטונוקי, 2007
 לידה:  27 בפברואר 1957 (בן 68) טורונטו, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 עיסוק:  במאי, מפיק, תסריטאי, אנימטור, מדבב
 מקום לימודים:  קולג' שרידן  תיכון אפלווד הייטס 
 יצירות בולטות:  אד, אדד ואדי
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל אדוארד "דני" אנטונוצ'י (באנגלית: Daniel Edward "Danny" Antonucci; נולד ב-27 בפברואר 1957, טורונטו, קנדה) הוא במאי, מפיק, תסריטאי, אנימטור ומדבב קנדי ממוצא איטלקי. אנטונוצ'י ידוע בעיקר בשל סדרת ההנפשה "אד, אדד ואדי" שאותה יצר, כתב, הפיק וביים; הסדרה היא המצליחה ביותר של Cartoon Network עד היום ובעלת חיי המסך הארוכים ביותר בערוץ.
קורות חיים

דני אנטונוצ'י נולד ב-1957 לשני הורים איטלקיים אשר הגרו לקנדה. חוויותיו כילד להורים מהגרים השפיעו על יצירותיו. בצעירותו למד אנטונוצ'י במכללת שרידאן אך נשר ממנה כדי לעבוד כאנימטור בחברת האנה-ברברה. במסגרת עבודתו, עבד על סדרות רבות בהן משפחת קדמוני, הדרדסים, סקובי דו וסקראפי דו וריצ'י ריץ'. ב-1984 הוא תכנן לנסוע ללוס אנג'לס על מנת למצוא עבודה חדשה, אך לבסוף עבר לוונקובר שם החל לעבוד ב"מארב ניולנד". הוא עבד על הנפשת פרסומות לטלוויזיה וסרטי הנפשה קצרים.
ב-1987 יצא את סרטו הראשון, "Lupo the Butcher", לדבריו של אנטונוצ'י הוא יצר את הסרט בעקבות תסכול ביצירת סרטים לילדים בלבד. הסרט הקצר הצליח והוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים, הדבר גרם לפרסומו העיקרי של אנטונוצ'י. ההצלחה של "Lupo the Butcher" הביאה לאנטונוצ'י עבודות קבועות ב"לוי שטראוס ושות'" ו-"MTV".
ב-1 באפריל 1994 הקים אנטונוצ'י את חברת "a.k.a. Cartoon" והחל להפיק עם האולפנים את סדרת הטלוויזיה "האחים גרנאט" עבור ערוץ "MTV": ב-1995 סיימה הסדרה את שידוריה. לאחר ירידת "האחים גראנט", החל להפיק ב-1997 "Cartoon Sushi" גם עבור "MTV".
לאחר שהרגיש מוגבל בגלל חוסר בחופש יצירה החליט ליצור סדרה לילדים יחד עם אולפנו, "a.k.a. Cartoon", הוא הבטיח כי ההנפשה תהיה דומה להנפשות שבין שנות ה-40 לשנות ה-70. אנטונוצ'י בילה חודשים ביצירת הסדרה. תחילה ניסה למכור אותה לניקלודיאון אך הם רצו שליטה יצירתית ולכן סירב אנטונוצ'י. בהמשך ניסה למכור את התוכנית ל-Cartoon Network ושם החליטו לאחר ישיבת דירקטוריון לתת לאנטונוצ'י ללכת בכיוון שלו בכל הנוגע לסדרה. את הנפשת הסדרה יצר בטכניקת Squigglevision כמחווה לאנימציות של שנות ה-30. לדבריו של אנטונוצ'י דמויות הסדרה מבוססות על אנשים אמיתיים. דמויותם של אד, אדד ואדי מבוססות עליו. דמויות נוספות רבות מן הסדרה מבוססות על אנשים אמיתיים: האחיות קנקרס וילדי הרחוב מבוססים על אנשים שגדלו עמו, ג'וני מבוסס על חבר שלו מהעבר ורולף מבוסס על בן דודו. ב-2009 תמה הסדרה לאחר 10 שנות שידור אך המשיכה בשידורים חוזרים עד 1 ביולי 2011. ב-30 במרץ 2012 הסדרה החלה להיות משודרת בערוץ "Cartoon Planet".
לקראת סיום "אד, אדד ואדי" חתם אנטונוצ'י ב-WildBrain ליצירת סדרת טלוויזיה; אנטונוצ'י אמר כי "יש לי כבר שלושה רעיונות לפרויקט עבור WildBrain". ב-11 ביוני 2013 פורסם ראיון שבו אמר אנטונוצ'י כי החלה העבודה על סדרת הטלוויזיה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1971 | הרפתקאותיו של בארפמן | במאי, תסריטאי |
| 1981 | מתכת כבדה | אנימטור |
| 1984 | Hooray for Sandbox Land | אנימטור |
| 1984 | Anijam | מפיק |
| 1985 | ארנב הקטיפה | אנימטור |
| 1985 | רמפלסטילטסקין (Rumpelstiltskin) | אנימטור |
| 1987 | Tales of the Mouse Hockey League | מעצב דמויות, אנימטור מפתח |
| 1987 | הרפתקאות הצ'יפמאנקס | אנימטור עוזר |
| 1987 | Lupo The Butcher | במאי, אנימטור, מלחין |
| 1989 | Let's Chop Soo-E | אמן תיקונים |
| 1994 | Deadly Deposits | אנימטור |
| 2009 | המופע הגדול של אד, אדד ואדי | במאי, מפיק, תסריטאי |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרת טלוויזיה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1980-1982 | הרפתקאות סקובי-דו וסקראפי-דו | אנימטור |
| 1980-1982 | מופע הקומדיה של פלינסטון | אנימטור |
| 1981 | הדרדסים | אנימטור |
| 1994-1995 | האחים גראנט | יוצר, תסריטאי |
| 1997 | קריקטורה סושי | יוצר שותף, במאי |
| 1999-2009 | אד, אדד ואדי | יוצר, במאי, מפיק, תסריטאי |
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Danny Antonucci". Ottawa International Animation Festival.
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'Ball, Ryan (5 בספטמבר 2008). "Antonucci Makes Toons with W!LDBRAIN". Animation Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'"Ed, Edd n Eddy TV Show Facts". Kidzworld.com.
1 2 3 4  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'Danny Antonucci (10 באוקטובר 2006). Ed, Edd n Eddy: The Complete First Season—Interview with the Creator. Warner Home Video.  Event occurs at 0:22–2:34. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'Shumway, Matt; Wayne, Lamont (ביוני 1999). "Ed, Edd n Eddy: A Unique Approach". Animation World Magazine. No. 4.3. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-0000000E-QINU`"'Danny Antonucci (10 באוקטובר 2006). Ed, Edd n Eddy: The Complete First Season—Interview with the Creator. Warner Home Video.  Event occurs at 2:15–4:39. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'Kapko, Matt (16 בנובמבר 2009). "Ed, Edd n Eddy's Big Picture Show Premiers in the U.S." Animation World Network. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000013-QINU`"'Walton, Zach. "Cartoon Network Brings Back The Classics With Cartoon Planet". WebProNews. אורכב מ-המקור ב-2012-10-07. נבדק ב-2014-03-17.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000015-QINU`"'"WildBrain pacts with Antonucci". Variety. Penske Media Corporation. 4 בספטמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000017-QINU`"'Joe Murray (11 ביוני 2013). "June 11, 2013". אורכב מ-המקור ב-2017-03-16. נבדק ב-2014-03-17. {{cite web}}:  (עזרה)
בננות בפיג'מות

| --- | --- |

דמויות הסדרה
 סוגה:  ילדים
 שחקנים:  Nicholas Opolski  Harvey Virdi  Robin Stevens  Sachi Kimura  Frank Meschkuleit  Jeremy Scrivener  Shane McNamara  בפסקה זו 12 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מדבבים בעברית:  ירון דגן, דורון בן-עמי, יהונתן השילוני, עמרי דגן, דניאל מגון, אורלי קטן, אור אזולאי, רותי הולצמן, קובי ליבר
 ארץ מקור:  אוסטרליה
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  אוסטרליה 
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  304
 תוכנית המשך:  בית חולים לבובות, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הפקה
 חברת הפקה:  תאגיד השידור האוסטרלי, Egmont Imagination, סרטי מגנוליה 
 הפצה:  תאגיד השידור האוסטרלי, סרטי מגנוליה, Egmont Imagination 
 אורך פרק:  5 דק'
 שידור
 רשת שידור:  ABC אוסטרליה
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית   ערוץ הופ! HOT VOD (בשפת המקור בליווי תרגום)
 תקופת שידור מקורית:  20 ביולי 1992 – 14 בדצמבר 2001
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בננות בפיג'מות (באנגלית: Bananas in Pyjamas) היא תוכנית טלוויזיה חינוכית לילדים בגילאי הגן ובית הספר היסודי בת 300 פרקים אשר עלתה במקור לשידור ברשת ABC האוסטרלית בשנת 1992. מאז הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם בדיבוב לשפות שונות. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1994- 2000, ובשנת 2012 יצאה בערוץ הופ! עונה נוספת שהיא כולה באנימציה ממוחשבת בתלת מימד.
ב-2016 יצאו כמה מפרקי הסדרה ל-HOT VOD Young בשפת המקור ובליווי כתוביות תרגום בעברית.
דמויות הסדרה נוצרו במקור בהשראת שיר ילדים בריטי משנת 1967 אשר נכתב על ידי המלחין הבריטי קארי בלייטון. השיר מתאר בננות בפיג'מות אשר רודפות אחר דובי צעצוע.
התוכנית בוצעה באמצעות שחקנים אשר לבושים בתחפושות (בסגנון סדרת הטלוויזיה הבריטית "טלטאביז" והסדרה האמריקאית "החברים של בארני").
בעקבות הצלחת הסדרה יצא לשווקים קו צעצועים של הסדרה אשר פותח על ידי יצרן הצעצועים "TOMY" בשנת 1996.
שיר הפתיחה של התוכנית בגרסה העברית בוצע על ידי חני נחמיאס.
תקציר העלילה

עלילת התוכנית מתמקדת בצמד בננות דמויי אנוש בשם בנני ובנוני אשר לבושים בפיג'מות. הצמד מתגורר באותה השכונה יחד עם שלושה דובי צעצוע אשר נקראות מולי, אפי ולילי וחולדה בשם עכברוש. הבננות מחנכות ומבדרות את הצופים באמצעות שירים וריקודים.
מדבבים בגרסה העברית

ירון דגן - בנני (עונה 1)
דורון בן-עמי - בנני (עונה 2)
יהונתן השילוני - בנני (עונה 3)
עמרי דגן - בנון (עונות 1+2)
דניאל מגון (עונה 3)
אורלי קטן - מולי/לילי
אור אזולאי - אפי
רותי הולצמן - מר עכברוש, קריינית
קובי ליבר - קריין (פרק ראשון)
המסילה המזרחית ההיסטורית

| --- | --- |

רכבת משא על המסילה המזרחית סמוך למושב בני עטרות
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל
 עיר:  השרון והשפלה
 מפעיל:   רכבת ישראל (בעבר הרכבת המנדטורית)
 מידע על ההקמה
 חברה בונה:  הרכבת הצבאית העות'מאנית, הרכבת הצבאית לארץ ישראל, הרכבת המנדטורית
 התחלת בנייה:  1915
 פתיחת המסילה:  1917
 סגירת המסילה:  1968 (כפר סבא – חדרה מזרח)
 מידע על המסילה
 תחילת המסילה:  בעבר צומת רמז כיום צומת חמד
 סיום המסילה:  לוד
 סוג המסילה:  משא בעיקר ונוסעים לעיתים
 אורך המסילה:  61 ק"מ
 רוחב המסילה:  143.5 ס"מ
 מסלולים:  רובה 1, קטע קצר 2
 מספר התחנות:  3

רשימת התחנות
לוד, ראש העין דרום, ראש העין צפון
 תרשים המסילה
 
 
מסילת הברזל הצבאית העות'מאנית בארץ ישראל 1914–1917
גשר בריטי על המסילה ליד לוד
סופה של המסילה המזרחית מדרום לנחל חדרה ולתחנת הרכבת חדרה מזרח
גשר הרכבת מעל נחל חדרה ומעברו הרחוק תחנת חדרה מזרח
גשר מעל נחל בית עריף ("גשר לונדון" ו"מפל הכלבים")
המסילה המזרחית היא מסילת רכבת היסטורית אשר עברה לאורך אזורי השרון, השפלה והנגב של ארץ ישראל והקצה הדרומי שלה הגיע עד מערבו של חצי האי סיני. המסילה נסללה על ידי יחידות הצבא העות'מאני בשנים 1915–1917 כציר לוגיסטי לשינוע כוח אדם ומשאבים במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. המסילה התחברה למסילות שהונחו לרוחבה של ארץ ישראל, בצפון הייתה זו רכבת העמק, שהייתה שלוחה של מסילת הרכבת החיג'אזית באמצעות מסילת השומרון ובמרכז הייתה זו מסילת הרכבת יפו–ירושלים.
לאחר כינון המנדט הבריטי הופעלה המסילה על ידי הרכבת המנדטורית, הארכתה עד חיפה היוותה את הקטע המרכזי של הקו הראשי ברשת המסילות בארץ ישראל.
לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל עברה המסילה לידי רכבת ישראל, והמשיכה לשמש כחלק מהקו הראשי של רכבת ישראל עד הקמת מסילת החוף, שהחליפה אותה.
בשנת 2019, החלו נתיבי ישראל ורכבת ישראל, בעבודות לחידושה של המסילה המזרחית בין חדרה ללוד, כולל הקמת וחידוש של חמש תחנות נוסעים ומסוף מטענים ארצי לאורכה.
היסטוריה > 1915–1917

ראשיתה של המסילה בתחנת הרכבת טול כרם שהתחברה למסילת השומרון באמצעות מסעף מתחנת הרכבת מסעודיה. מטול כרם נבנתה שלוחה לכיוון צפון מערב – תחנת הרכבת חדרה מזרח, אל יערות האלונים שהיו בסביבתה להסקת דודי הקיטור של הקטרים, ועל מנת לספק עצים לבנית אדני המסילה דרומה. דרך צומת הרכבות בוואדי צראר התחברה המסילה למסילת הרכבת יפו–ירושלים ומתחנה אחת מדרום לה, תחנת הרכבת א-תינה התפצלה המסילה המזרחית לשתי זרועות: הארוכה, מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה, הוליכה דרך באר שבע עד קוסיימה שבחצי האי סיני והקצרה, מסילת הרכבת מנחל שורק לעזה, הוליכה לבית חאנון שבצפון רצועת עזה. מטרתו העיקרית של הקו הייתה הובלת כוחות ואספקה לחזית הדרום. כמו רכבת העמק ומסילת השומרון, המסילה נבנתה ברוחב צר של 105 ס"מ. המסילה נבנתה בשפלה הרחק מקו החוף כדי להימנע מפגיעת תותחי הצי הבריטי ששלט בים התיכון לאורך המלחמה.
היסטוריה > 1917–1948

עם כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים, סללו הבריטים מחדש את המסילה מלוד אל חדרה מזרח והפעם ברוחב תקני, ומשם המשיכו את הקו צפונה אל חיפה ובכך איפשרו את פתיחת הקו חיפה – קנטרה ב-1 בנובמבר 1920, כחלק משרות הרכבת המנדטורית. בין חדרה ללוד היו תחנות בקאקון (אחיטוב), טולכרם, קלקיליה (אייל), ראש העין, רינתיה וכפר ג'יניס (תעופה).
מתחנת הרכבת כפר ג'יניס יצאו שתי שלוחות:
שלוחה מזרחה באורך של כ-4 קילומטרים, שנבנתה על ידי הבריטים למחצבת אבן באזור הכפר בית נבאלא. השלוחה נבנתה על בסיס מסילה צרה (762 מ"מ) שנסללה מלוד לכפר א-לובאן בזמן מלחמת העולם הראשונה ונזנחה לאחריה.
שלוחה מערבה שנבנתה בזמן מלחמת העולם השנייה אל יהודייה (עבאסייה) עד לאזור תל ליטוינסקי (תל השומר של היום).
שתי השלוחות יצאו משימוש לאחר הקמת מדינת ישראל.
היסטוריה > 1948–1969

לאחר מלחמת העצמאות נשארה כל המסילה בתחומי מדינת ישראל למעט קטע קצר סמוך לטולכרם. לשם חידוש תנועת הרכבות, נבנתה מסילה שעקפה את טול כרם ממערב ואפשרה את פתיחת הקו מחיפה, דרך ראש העין ומשם דרך מסילת הירקון אל תל אביב, ב-20 בספטמבר 1949, וכן מעבר של רכבות משא אל נמל חיפה. למעט תחנת הרכבת טול כרם שנותקה מהמסילה על ידי המעקף, המשיכו תחנות חדרה, אחיטוב ואייל לשמש את נוסעי הרכבת. בשנות ה-50 נבנתה שלוחה מתחנת הרכבת רינתיה אל מחצבות באזור טירת יהודה וברקת מהן הועבר ברכבות משא חומר גלם לבניית נמל אשדוד. בשנות ה-60 ננטשה השלוחה ולאחר מספר שנים נסגרה תחנת רינתיה. תחנת הרכבת כפר ג'יניס שמשה רכבות שהובילו דלק לנמל התעופה בן-גוריון במשך מספר שנים, אך השימוש הזה הופסק וגם תחנה זו נסגרה. שלוחה אחרת נבנתה בשנות ה-60 מצומת חמד סמוך למושב שדי חמד והובילה אל אזור התעשייה של כפר סבא.
אחרי פתיחת מסילת החוף בשנת 1953 צומצם מאוד שירות הנוסעים בין כפר סבא לחדרה מזרח והמסילה שמשה בעיקר רכבות משא. בפרט שימשה המסילה להעברת צינורות המוביל הארצי ממפעל "יובל גד" באשקלון אל תחנת הרכבת אחיטוב באמצעות קרונות משא שטוחים שם נפרקו והועברו למקומם. עם זאת המשיכה לשמש רכבת בקו ירושלים-חיפה.
ב-1963 הוחלפו ושדרגו פסי הרכבת במתקופת המנדט בקטע המרכזי של המסילה.
ב-1968 נפסק לחלוטין שירות הנוסעים וב-1969 נפסק לחלוטין השימוש בקטע זה.