stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סן ברנרד
היסטוריה של הגזע > גזעים דומים

כלבי הסן ברנרד דומים מאוד למסטיף האנגלי, ואיתו הוא חולק אב קדמון משותף הידוע כמסטיף האלפיני. הסן ברנרד המודרני שונה מאוד מהכלבים המקוריים שהוחזקו באכסניית סן ברנרד, השינוי הבולט ביותר הוא בגודל ובמבנה הגוף. מאז סוף המאה ה-19, הסן ברנרד שובח ושופר באמצעות גזעי מולוסר גדולים ורבים, ביניהם הניופאולנד, כלב ההרים הפירנאי, כלב ההרים השווייצרי הגדול, ברנר זננהונד, דני ענק, מסטיף אנגלי, וככל הנראה גם עם מסטיף טיבטי ורועה קווקזי. גזעים אחרים כמו הרוטוויילר, הבוקסר והבולדוג האנגלי גם ככל תרמו לסן ברנרד. ככל הנראה כל הגזעים הגדולים האלה התערבבו בניסיון להנצל מהכחדה לאחר מלחמת העולם השנייה, ולכן ניתן למצוא גנים מכולם בסן ברנרד כמו שהוא מוכר כיום.
ארבעת גזעי הזננהונד: כלב ההרים השווייצרי, הברנר זננהונד, האפנצלר זננהונד וכלב ההרים אנטלבוצ'ר דומים במראה לסן הברנרד וחולקים היסטוריה שאזור מחיה, אולם להם יש שלושה צבעים לעומת שניים בלבד של הסן ברנרד.
כלביית הצבא הרוסי הכליאה בין הסן ברנרד לבין הרועה הקווקזי ויצרה את כלב השמירה המוסקבאי שעדיין משמשים את הצבא הרוסי כיום.
היסטוריה של הגזע > הכרה בינלאומית

הסן ברנרד הוכר רשמית על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות כמולוסר בקבוצה 2, סעיף 2. הגזע הוכר על ידי מועדון הכלבים האנגלי, מועדון הכלבים הקנדי והאמריקאי בקבוצת כלבי העבודה. מועדון הכלבים המאוחד, שמקום מושבו בארצות הברית, תייג את הגזע ככלב שמירה. מועדון הכלבים הניו זילנדי ומועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית תייגו את הגזע ככלב שימושי.
פעילויות מודרניות - מעבר סן ברנאר הגדול

כלבי הסן ברנרד כבר לא משמשים לחילוץ אלפיני, החילוץ המתועד האחרון הוא משנת 1955. עד שנת 2004, האכסניה עדיין החזיקה 18 כלבים מטעמי מסורת וסנטימנט היסטורי. אולם בשנה זו הקימה עמותת בארי כלביות לכלבי הסן ברנרד בעיר מרטיני שנמצאת במורד מעבר סן ברנאר הגדול ורכשה את הכלבים הנותרים מהאכסניה.
הכלבים שבבעלות העמותה מאומנים על מנת להשתתף במגוון ענפי ספורט כלביים כגון, כרכרות ומשיכת מסעות. הכלבים של עמותת בארי קטנים יחסית לכלבי הסן ברנרד הממוצעים.
בריאות

הגדילה המהירה והמשקל הגבוה יכולים לגרום להידרדרות בעצמות הכלבים אם לא יקבלו אוכל מתאים ותרגול. כלבים רבים סובלים ממחלת אגן תורשתית וממחלת מרפק תורשתית. התגלה כי סרטן העצמות גם הוא עובר בתורשה אצל כלבי הסן ברנרד. הם גם רגישים למחלות עיניים אנטרופיון ואקטרופיון שבהן העפעף נכנס פנימה או יוצא החוצה וזו אחת הבעיות הגדולות של הגזע. הכלבים גם נוטים לאפילפסיה והתקפים, מחלת לב הקרויה קרדיומיופתיה מורחבת ואקזמה.
מועדוני הכלבים הבריטי והאמריקאי מעריכים את תוחלת החיים של הכלבים ל-8 - 10 שנים בלבד. בסקר שנערך על 35 כלבים דנים בשנת 2003, תוחלת החיים החציונית עמדה על תשע וחצי שנים ואילו סקר בבריטניה בשנת 2005 על 53 כלבים מצא כי תוחלת החיים שלהם הייתה שבע שנים בלבד. בסקר הבריטי כ-20% מהכלבים עברו על גיל 10, והכלב שהאריך חיים ביותר הגיע ל-12 שנים ותשעה חודשים.
בריאות > טמפרמנט

ידוע כדוגמה קלאסית לכלב ענק ועדין, הסן ברנרד הוא כלב רגוע, סבלני ונחמד למבוגרים ובמיוחד לילדים. אולם, כמו כל כלב ענק אחר, הסן ברנרד צריך להיות בחברת אנשים וכלבים אחרים על מנת למנוע ממנו לפחד ואת האפשרות להיות תוקפן וטריטוריאלי. בגלל גודלו העצום של הכלב בבגרותו, מומלץ לאמן אותו בעודו גור ולהימנע מאי הנעימויות שבאילוף כלבי ענק בוגרים. כלב סן ברנרד בוגר פרוע יכול להוות בעיה גם לאדם חזק, ולכן צריך להשיג שליטה על הכלב בעודו גור. כלבי הסן ברנרד עלולים לנבוח על זרים ובגלל גודלם יוצרים הרתעה.
הפרעת הסתגלות

| --- | --- |
 תחום:  בריאות הנפש
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  292759 
 MeSH:  D000275
 סיווגים
 DSM-5:  309.0, 309.24, 309.28, 309.3, 309.4, 309.9
 ICD-10:  F43.20 - F43.25
 ICD-11:  6B43 
 
הפרעות הסתגלות (באנגלית: Adjustment Disorders) היא קבוצה של שש הפרעות נפשיות תגובתיות, כלומר כאלו המתרחשות בעקבות אירוע או סדרת אירועים מעוררי דחק נפשי. ספקטרום הפרעות ההסתגלות כולל את ההפרעות הבאות: הפרעת הסתגלות עם מצב רוח דיכאוני, הפרעת הסתגלות עם חרדה, הפרעת הסתגלות עם תערובת של מצב רוח דיכאוני וחרדה, הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים, הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים וברגשות, והפרעת הסתגלות לא ספציפית. קבוצת הפרעות זו שייכת לקטגוריה של הפרעות הקשורות לטראומה וגורמי דחק (PTSD ועוד). הפרעת הסתגלות יכולה להתפתח על רקע של מגוון רחב מאוד של סוגי גורמי דחק (סטרסורים), חלקם קשורים לאירוע בודד וחלקם מתמשכים.
מושגים קרובים

קיימים מספר מושגים דומים הקשורים בחוויות טראומטיות ובהשפעתן על הפרט.
טראומה נפשית היא חוויה מטרידה היוצרת רגשות בעוצמה העלולה להשפיע לאורך זמן על עמדות, התנהגות ורגשות.
טראומה משנית היא טראומה הנגרמת למי שמטפלים בשורדי טראומות, כמו עובדים סוציאליים או מגישי עזרה ראשונה.
נפגע חרדה הוא אדם המפגין סימני חרדה חריפים מיד לאחר אירוע טראומטי. זוהי אינה אבחנה רפואית אלא מושג כללי השכיח בישראל.
התקף חרדה הוא תחושת פחד עזה בהיעדר סכנה מציאותית.
הפרעת דחק חריפה היא הפרעה נפשית המתרחשת בעקבות גורם דחק טראומטי, הנמשכת פחות מארבעה שבועות.
הפרעת דחק פוסט-טראומטית היא הפרעה נפשית הנמשכת מעל ארבעה שבועות.
הפרעה פוסט-טראומטית מורכבת היא סוג של הפרעת דחק פוסט-טראומטית, שנגרמת מאירועים קיצוניים יותר, וגורמת להשלכות קיצוניות יותר.
הפרעת הסתגלות היא קבוצה של הפרעות נפשיות המתרחשות בעקבות אירועים מעוררי דחק, אך לא מאיימים.
אבחון

לפי DSM 5, אבחון של הפרעת הסתגלות מחייב לעמוד בקריטריונים הבאים:
א. התפתחות של תסמינים התנהגותיים או רגשיים כתגובה לגורם עקה או גורמי עקה ברי זיהוי שהתרחשו בטווח זמן של עד שלושה חודשים מהופעת התסמינים.
ב. התסמינים וההתנהגויות הללו הם בעלי משמעות קלינית כפי שמעיד אחד התסמינים הבאים או שניהם:
תחושת מצוקה שהיא חסרת פרופורציה לאינטנסיביות ולגודל האיום או גורם העקה. יש להביא בחשבון את ההיבט התרבותי העשוי להשפיע על האופן בו התסמינים באים לידי ביטוי.
פגיעה משמעותית בתפקוד החברתי-תעסוקתי או בתפקודים אחרים.
ג. התסמינים שהופיעו בעקבות הדחק אינם תואמים לקריטריונים של הפרעה נפשית אחרת ואינם מהווים החמרה בתסמינים של הפרעה נפשית קודמת.
ד. התסמינים אינם מייצגים אבל נורמלי.
ה. כאשר גורם הדחק או תוצאותיו הסתיימו או נפסקו, התסמינים אינם נמשכים יותר משישה חודשים.
אבחון > סוגי הפרעות הסתגלות

הפרעת הסתגלות עם מצב רוח דיכאוני: השתלטות של מצב רוח ירוד, נטייה לדמוע, חוסר תקווה.
הפרעת הסתגלות עם חרדה: השתלטות של עצבנות, דאגה או חרדת נטישה.
הפרעת הסתגלות עם תערובת של מצב רוח דיכאוני וחרדה: השתלטות של צירוף תסמיני דיכאון וחרדה.
הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים: התמונה הקלינית כוללת הפרעות שליטה בדחפים.
הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים וברגשות: חרדה או דיכאון בצירוף הפרעה בשליטה בדחפים.
הפרעת הסתגלות לא ספציפית: קטגוריה זו נועדה לתמונה קלינית שאינה מתאימה לאף אחד מהנ"ל.
שכיחות ואפידמיולוגיה

הפרעות הסתגלות הן הפרעות שכיחות אם כי ישנה שונות רבה בין תרבויות שונות. השכיחות נעה בין 5% ל-20% (כתלות בסוג ההפרעה). בבתי חולים פסיכיאטריים זו האבחנה השכיחה ביותר במקרים רבים ושיעורה עומד על כ-50%.
שכיחות ואפידמיולוגיה > גורמי סיכון פרוגנוסטיים

גורמים סביבתיים: אנשים עם נסיבות חיים קשות (חיים בעוני, חיי פליט וכדומה) והתנסויות קשות (קורבנות אלימות למשל, אנשים שחוו אובדן וכדומה), נמצאים בסיכון מוגבר לפתח הפרעות הסתגלות.
מהלך ההפרעה

הפרעות הסתגלות מתפתחות בשלושת החודשים שחלפו מאז האירוע מעורר המצוקה והיא נמשכת שישה חודשים לאחר אירוע זה. אם הסטרסור הוא אירוע יחיד ואקוטי (למשל פיטורים מעבודה, סיום קשר רומנטי, וגם אירועים חמורים יותר כמו תאונת דרכים או אסון טבע). התסמינים יופיעו בדרך כלל תוך ימים מהאירוע, ויימשכו לא יותר ממספר חודשים. אם האירוע מעורר המצוקה הוא בעל אופי מתמשך, לדוגמה הגירה לארץ אחרת, התסמינים יימשכו זמן רב יותר ועשויים לכלול תסמינים דיכאוניים, תסמיני חרדה או שילוב של שניהם יחד, או קושי בשליטה בדחפים.
תמונה קלינית

התמונה הקלינית של הפרעות ההסתגלות משתנה בהתאם לסוג ההפרעה הספציפי. היא יכולה לכלול הפרעות התנהגות, דיכאון, חרדה או שילובים שלהם. בחלק מהמקרים (ככל הנראה יותר בבני נוער מאשר במבוגרים) ישנה אפשרות להתפתחות של נטיות אובדניות. עם זאת אין לכך אזכור ב DSM או ב ICD.
תמונה קלינית > סוגיות בין תרבותיות

התמונה הקלינית בהפרעות הסתגלות יכולה להיות שונה בין תרבות לתרבות. יש תרבויות בהן מקובל יותר להחצין רגש ויש שפחות. לכן התמונה מבחינת עוצמת התסמינים יכולה להשתנות מתרבות לתרבות כך שנראה הבדל בין ילידי המזרח הרחוק וילידי ארצות הברית למשל.
תמונה קלינית > פרוגנוזה

הפרוגנוזה במרבית המקרים טובה וההחלמה תהיה ספונטנית במרבית המקרים. עם זאת בחלק מהמקרים (13%–18%) עלולה להתפתח הפרעת דיכאון מז'ורי, או הפרעת שימוש בחומרים פסיכואקטיביים. כ-8% עלולים לקבל אבחנה של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית.
תחלואה נלווית

הפרעות הסתגלות יכולות להופיע עם מרבית ההפרעות הנפשיות הידועות. עם זאת האבחון בהפרעה נוספת אפשרי רק אם הסימפטומים של הפרעת הסתגלות אינם מתארים באופן שלם את הסימפטומים שהתפתחו נוכח הסטרסור. כך למשל אדם יכול לפתח הפרעת הסתגלות בעקבות פיטורין מעבודה ובאותו זמן הוא יכול להיות מאובחן עם הפרעה טורדנית כפייתית. בנוסף הפרעות הסתגלות מהוות תחלואה נלווית שכיחה לתחלואה גופנית.
מחקר

ישנו ניסיון לאתר גורמי סיכון ומצד שני גם גורמים הקשורים לחוסן נפשי, המשפיעים על הסיכוי לפתח הפרעת הסתגלות. כיוון אחר של מחקר הוא בדיקת ההשלכות הפסיכולוגיות של מגוון מצבים רפואיים כמו שבץ, התקף לב ועוד. זאת מתוך ניסיון להבין מי נמצא בסיכון גדול יותר לפתח סימפטומים של הפרעת הסתגלות ומי פחות. קבוצה אחרת של מחקרים בודקת את מאפיינים ביולוגיים של הפרעות נפשיות תגובתיות ובהן גם הפרעת הסתגלות, באמצעות דימות תהודה מגנטית תפקודי (fMRI), במטרה לעמוד על המכנים המשותפים בין הפרעת הסתגלות להפרעות תגובתיות אחרות כמו הפרעת דחק פוסט-טראומטית, והפרעת דחק אקוטית.
אבחנה מבדלת

הפרעת דיכאון מז'ורי: אם לאדם יש סימפטומים המתאימים להפרעת דיכאון מז'ורי הוא לא יקבל אבחנה של הפרעות הסתגלות.
הפרעת דחק פוסט-טראומטית: הסטרסור בהפרעת הסתגלות אינו חמור כפי שנדרש בקריטריון A בהפרעת דחק פוסט-טראומטית. גם הזמן שעבר מהאירוע ועד הופעת התסמינים שונה בהפרעת דחק פוסט-טראומטיים. בהפרעת דחק פוסט-טראומטית קיימים גם תסמיני חודרנות שאינם קיימים בדרך כלל בהפרעת הסתגלות. בנוסף, הפרעת הסתגלות שונה מההפרעות הטראומטיות (ASD, PTSD) בסימפטומים, ולא יכללו תופעות של חודרנות (Intrusive Thoughts) כפי שקיימים בשתי ההפרעות הנ"ל וכן לא יכללו דיסוציאציה כפי שיכולה להיות קיימת ב-ASD.
הפרעת אישיות: ישנם דפוסי אישיות שיכולים לגרום לפגיעות רבה יותר להפרעות הסתגלות (למשל הפרעת אישיות נמנעת). כמו כן אנשים הלוקים בהפרעת אישיות עשויים לעיתים להציג תמונה קלינית הדומה לזו של הפרעת הסתגלות, גם מבלי שעברו אירוע מעורר מצוקה. הדרך להבחין בין המצבים היא באמצעות תשאול של האדם על עברו. תשאול כזה יאפשר להבין אם התמונה הקלינית התפתחה בעקבות אירוע מעורר מצוקה או לא.
גורמים פסיכולוגיים המושפעים מגורמים רפואיים: החמרה במצב רפואי כרוני, או קבלת אבחנה חדשה, יכולים לגרום להתפתחות של הפרעת הסתגלות אצל חלק מהאנשים.
תגובות מצוקה נורמטיביות: רוב בני האדם מתרגזים במידה כזו או אחרת כתגובה מיידית לאירוע סטרסוגני\שלילי. זו אינה הפרעת הסתגלות. המצב הפתולוגי של הפרעת הסתגלות כולל תגובה לא פרופורציונלית לאירוע המתמשכת עד כמה חודשים לאחר האירוע.
טיפול

הטיפול בהפרעות הסתגלות עשוי להיות קשור לסטרסור שגרם להתפתחות ההפרעה. למשל כאשר מדובר באבל בעקבות פטירת אדם, מקובל לתת ייעוץ אבל. אם האדם פיתח הפרעת הסתגלות עקב כניסה למשטר של דיאליזה למשל, הוא עשוי לקבל תמיכה נפשית שתסייע לו להתמודד עם המצב החדש. בחלק מהמקרים תמיכה כזו היא חלק אינטגרלי מהטיפול שהאדם מקבל בעקבות הבעיה הרפואית.
סוגים אחרים של טיפול כוללים קשיבות (Mindfulness) קבוצתי, טיפול פסיכודינמי קצר מועד, וכן טיפול מרחוק באמצעות האינטרנט.
ראו גם

הפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD)
הפרעת דחק אקוטית (ASD)
חוסן נפשי
טראומה נפשית
לקריאה נוספת

שרה מק'נמרה, כיצד נעזור לצעירים להתמודד עם לחץ ומתח, הוצאת אח, 2013
Carta, M. G., Hardoy, M. C., & Balestrieri, M. (2013). Adjustment Disorder. International Handbook of Psychiatry: A Concise Guide for Medical Students, Residents, and Medical Practitioners, 443–460.
Jon Kabat-Zinn, Full catastrophe living: using the wisdom of your body and mind to face stress, pain, and illnes, Bantam Books trade paperback 2013
מוחמד סעיד א-סחאף

מוחמד סעיד א-סחאף (בערבית: محمد سعيد الصحاف, בתעתיק מדויק: מחמד סעיד אלצחאף; נולד ב-30 ביולי 1937) הוא פוליטיקאי ודיפלומט עיראקי אשר שימש כשר החוץ בממשלתו של סדאם חוסיין בין השנים 1992–2001. עם זאת, הוא התפרסם יותר כשר ההסברה וכדובר מפלגת הבעת' במהלך מלחמת עיראק. הופעותיו הססגוניות בטלוויזיה הפכו אותו לדמות ידועה במערב, והוא זכה לכינויים "בגדאד בוב" ו"קומי עלי".
ביוגרפיה

א-סחאף נולד באל-חלה, למשפחה ערבית שיעית. הוא למד עיתונאות באוניברסיטת בגדאד, וסיים תואר שני בספרות אנגלית. הוא תכנן להיות מורה לאנגלית, לפני שהצטרף למפלגת הבעת' ב-1963. בראשית ימיו של שלטון הבעת' בעיראק, הוא שימש כאחד מדוברי המפלגה בטלוויזיה העיראקית.
הוא שימש כשגריר עיראק בשוודיה, בורמה, באיטליה ובאו"ם, לפני שב-1992 חזר לעיראק לכהן כשר החוץ. באפריל 2001 הודח מתפקיד שר החוץ מסיבות לא ברורות. יש המצביעים על כך שהישגיו בתפקיד היו פחות מספקים משל קודמו, טארק עזיז. אולם יש הטוענים שהדחתו הגיעה בעקבות סכסוך בינו לבין עודאי חוסיין, בנו של סדאם.
לאחר סילוקו מתפקיד שר החוץ, הוא הועבר לתפקיד שר ההסברה. שנתיים לאחר כניסתו לתפקיד, החלה הפלישה הבינלאומית לעיראק. מתוקף תפקידו, א-סחאף מסר תדרוכים יומיים לתקשורת העיראקית. הוא הדהד את המסרים של סדאם ומפלגת הבעת', ומסר דיווחים שקריים על ניצחונות עיראקיים במלחמה. בין היתר, הוא טען שחיילים אמריקניים "מתאבדים במאות" על אדמת עיראק. הוא טען שהטנקים האמריקניים עוד לא הגיעו לבגדאד, למרות שהם נמצאו במרחק של כמה מאות מטרים ממסיבת העיתונאים שלו. ברקע דבריו ניתן היה לשמוע את הדי הפיצוצים והיריות. הופעתו האחרונה בתפקיד הייתה ב-8 באפריל, אז טען שהאמריקנים "הולכים להיכנע או להישרף בטנקים שלהם. הם ייכנעו, הם אלה שייכנעו".
הופעותיו הססגוניות משכו תשומת לב רבה במערב. הוא נודע בכינויים "בגדאד בוב" ו"קומי עלי". הוא הופיע על חולצות טריקו, קריקטורות ואביזרים אחרים.
ב-25 ביוני 2003 דיווח העיתון הבריטי "דיילי מירור" כי א-סחאף נתפס על ידי חיילי הקואליציה במחסום דרכים בבגדאד. הדיווח לא אושר על ידי רשויות הצבא והוכחש על ידי משפחתו של א-סחאף באמצעות הטלוויזיה של אבו דאבי. למחרת הקליט א-סחאף ראיון לערוץ החדשות אל-ערביה שבסיסו בדובאי. על פי הדיווחים, הוא קיבל סכום של 200,000 דולר עבור הראיון, שבמהלכו הוא נראה מסוגר מאוד, בניגוד לדמות הבומבסטית שהקרין במהלך המלחמה. רבות מהתשובות שלו כללו "כן" או "לא" פשוטים.
מאוחר יותר הסגיר א-סחאף את עצמו לצבא ארצות הברית. הוא נחקר ושוחרר במהרה לאחר שנקבע שלא לקח חלק בזוועות שביצע משטר סדאם.
במרץ 2008 דווח ב"טיימס" כי א-סחאף מתגורר באיחוד האמירויות.
הערות שוליים

↑  "Comical Ali gets job as TV pundit"
↑  Crucible of Power: A History of American Foreign Relations from 1897
↑  "We Love the Iraqi Information Minister"
↑  "Report: U.S. Bags 'Baghdad Bob'"
↑  "Ex-Iraqi Information Minister Could Be a TV Star"
↑  "'Baghdad Bob' and His Ridiculous, True Predictions"
↑  "Where are they now? Comical Ali, Rageh Omaar and Private Jessica Lynch"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313186305171  ISNI: 0000 0004 5305 0239  LCCN: nr2003022270  NTA: 315961341  VIAF: 71335020   WorldCat (עם VIAF): 71335020
טורקים (עם)
השם (האתנונים)

הכינוי "טורק" תועד לראשונה בכרוניקות הסיניות של המאה השישית, בצורת 突厥 "טו-צ'יה", כשהוא ציין שבט מסוים - שנודע גם כ"אשינה" או "טורק" Türk שעמד בראש קונפדרציה של שבטים נוודים.
הם חיו חיי נוודים באזור שבין צפון סין לאגם באיקל, באזור אורחון וסלנגה, בצפון מונגוליה של ימינו. הם היו רועי צאן, ציידים, פרשים מיומנים וחיו במאהלים. היו מאורגנים בשבטים ובקלאנים תחת הנהגתם של חאנים.
ייתכן כי משמעות המילה "טורק" (בגרסה türük) הייתה במקור "חזק".
מוצאו ושפתו אינם ברורים. קונפדרציה זו הקימה חאנות שנודעה כ"קק-טורק" או "גק-טורק" – "הטורקים הכחולים" (בכתב הטורקי הקדום ביותר:𐱅𐰇𐰼𐰰:𐰜𐰇𐰛 - קקטורק).
עם הזמן הפך השם "טורק" לשם כללי המציין משפחה שלמה של שפות – השפות הטורקיות, ומשפחת עמים – העמים הטורקיים.
השם "טורק" בגרסה המוכרת לנו כיום הוזכר תחילה בכתביהם של מלומדים מוסלמים ומאוחר יותר גם באירופה.
בהתחלה "טורקים" נקראו על ידי המוסלמים כל העמים דוברי שפות טורקיות באסיה המרכזית. מאוחר יותר שם זה התייחס בעיקר לאוכלוסייה הטורקית באנטוליה.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים

| --- | --- |
 :  ראו גם – עמים טורקיים
| --- | --- |
 :  ראו גם –  אסיה הקטנה
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > אנטוליה לפני הגעת הטורקים

בתקופת האבן חיו באנטוליה אוכלוסיות של ציידים-מלקטים. במהלך הזמן התגבשו בה קבוצות אתניות דוברות לשונות שונות.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > אנטוליה לפני הגעת הטורקים > התשתית היוונית

באלף הראשון לפנה"ס חיו במערב אנטוליה קבוצות ילידים, ובמקביל החל מן המאה ה-9 לפנה"ס התיישבו בה יוונים. בעידן ההלניסטי כמעט כל אוכלוסיית אנטוליה (להוציא כמה המחוזות המזרחיים וכמה מחוזות במרכז) הייתה דוברת יוונית ובעלת תרבות יוונית. היא כללה תערובת של ילידים מתייוונים שאבותיהם היו במקור מקורבים בשפה ליוונים ולארמנים וכן צאצאי המתיישבים היוונים. שיא ההלניזציה התרחשה אחרי הכיבוש על ידי אלכסנדר הגדול. כך נשאר המצב הדמוגרפיה גם בימי הכיבוש הרומי. עד למאה הראשונה לספירה השפות האנטוליות המקוריות, הודו-אירופיות או לא, נכחדו.
במאה ה-10 אכלסו היוונים מחצית משטח טורקיה של ימינו. קודם כל את חוף הים האגאי, עם העיר סמירנה וערים אחרות, בבוספורוס והעיר קונסטנטינופול (איסטנבול של ימינו), חוף הים השחור וחוף הים התיכון עד לקיליקיה הארמנית. כמו כן היה רוב יווני גם בכמה מחוזות במרכז אסיה הקטנה, כמו באיקוניה (קוניה של ימינו) ואנגורה (אנקרה הנוכחית).
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > אנטוליה לפני הגעת הטורקים > התשתית הארמנית

במזרח ובדרום אנטוליה השתרעו אדמות ארמניה המערבית: ארמניה הקטנה וקיליקיה הארמנית, שתושביהן היו בעיקר ארמנים.
החל מן המאה ה-10 אכלסו הארמנים כמעט מחצית מטורקיה של ימינו. הגבול האתני של ארמניה נמשך מחוף הים התיכון בסביבות העיר מרסין של ימינן עד לדרום-מערב הקווקז, מקפקדוקיה ועד לגבול עם איראן ומחוף הים השחור עד למסופוטמיה.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > אנטוליה לפני הגעת הטורקים > עמים אחרים באנטוליה של פעם ושל ימינו

פרט ליוונים ולארמנים, באסיה הקטנה חיו עמים נוספים: יהודים (בערים הגדולות), גאורגים – בצפון-מזרח, אשורים (בדרום-מזרח, לאורך הגבול עם סוריה של ימינו), כורדים, קבוצות סלאביות ואחרות.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > התפשטות השבטים הטורקים והשפות הטורקיות באסיה

במרכז אסיה במאה השישית, בימי החאנות של הגקטורקים נכתבו התעודות הידועות הראשונות בשפה ממשפחת השפות הטורקיות - הכתובות מאורחון. הן נכתבו בכתב מיוחד וכוללות גם מילים שאינן שכיחות בטורקית אלא משמשות שפות אחרות מ"אסיה הפנימית". אף על פי שהטורקים הקדומים היו במאה השישית נוודים הם סחרו בצמר, עור, שטיחים וסוסים תמורת עץ, משי, ירקות ודגנים, וכן ניהלו סדנאות לעיבוד הברזל בדרומם של הרי אלטאי.
מרבית העמים הטורקיים באותה תקופה עבדו את אל השמיים, טנגרי, ודתם הפגאנית מכונה "טנגריזם". היו גם כאלה שאימצות דתות אחרות: המניכאיזם, הנצרות הנסטוריאנית והבודהיזם.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > התפשטות השבטים הטורקים והשפות הטורקיות באסיה > ההתאסלמות

עם התקרבות צבאות הערבים לאיראן ולמרכז אסיה, נכנסו בני העמים הטורקיים אל העולם המוסלמי, קודם כמשרתים או עבדים שהיו שלל בפשיטות הצבאיות. לאחר הכיבוש המוסלמי הערבי של טרנסאוקסאניה ("מעבר א-נהר") התושבים ה"טורקים" בשטחים אלה התאסלמו בהשפעת המיסיונרים, הנזירים הסופיים, והסוחרים המוסלמים.
על אף שההתאסלמות התחילה בעקבות הכיבושים הערביים, גורמים חשובים בתהליך זה היו הפרסים והתרבות של מרכז אסיה. תחת שלטון העומאייה בני עמים אלה היו ברובם משרתים, בעוד שבימי העבאסים אומנו במספרים גבוהים כלוחמים.
במאה ה-9 כבר עמדו בראש הצבאות הערביים מפקדים טורקיים. כשהדרדר שלטון החליפים העבאסים
בידי הקצינים ה"טורקים" התרכזו יותר ויותר סמכויות צבאיות ופוליטיות עד שתפסו את השלטון ובראש יחידות "טורקיות" משלהם הקימו שושלות חדשות ששלטו באזורים שונים של האימפריה הערבית.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > התפשטות השבטים הטורקים והשפות הטורקיות באסיה > עמים טורקו-מונגולים וטורקיים ראשונים באנטוליה

בתהליך היווצרות העם הטורקי מילאה תפקיד חשוב ההשפעה הלשונית של הטורקוטים שהתיישבו באלף הראשון לפנה"ס רחוק מטורקיה העכשווית, באזור הרי אלטאי ובערבות מרכז אסיה. יסודות טורקיים התחילו לחדור לאסיה הקטנה ולבלקן החל מן המאה הרביעית, עם פלישת ההונים. ההיסטוריון הביזנטי תאופנוס סיפר על הונים שחיו בתראקיה וקרוב לבוספורוס.
בשנת 530 יישבו הביזנטים את אזור העיר טרפזונט, אזור הנהר צ'ורוך הפרט העליון במתיישבים בולגרים. במטרה להגן על גבולות האימפריה הביזנטית מפני הפרסים, בשנת 577 הקיסר יוסטיניאנוס השני וב-620 הקיסר הרקליוס יישבו במערב ארמניה מתיישבים לוחמים מקרב האווארים.
מדיניות דומה יישמו הח'ליפים העבאסים שהיבוא מחבל ח'וראסאן וממרכז אסיה מתנחלים טורקיים מוסלמים אותם יישבו בדרום-מזרחה של אסיה הקטנה, במיוחד מזרחה מטארס ומארזורום שהיו מיושבות בעיקר בארמנים.
עם זאת, לפי ו.א. גורדלבסקי לא ניתן לדבר על חדירת שבטים טורקיים באסיה הקטנה לפני המאות 8–10. הפעם היה מדובר בשבטי החלג'ים, הקרלוקים, הקנגלים, הקומנים (קיפצ'אקים).
עם זאת הופעת היסודות הטורקיים האלה עדיין נשאה אופי אפיזודי ולא הטביע חותם בהיסטוריה האתנית-לשונית של אסיה הקטנה. תוך התיישבות באמצע האוכלוסייה המקומית, הם נטמעו במידות שונות בתוכה, אולם היווה שלב שהקדים את התהליך העתידי של טורקיזציה של אנטוליה ומזרח תראקיה.
היסטוריה > פרהיסטוריה, העידן העתיק וימי הביניים המוקדמים > התקופה הסלג'וקית

לפני פלישות הסלג'וקים ובמקביל אליו הגיעו לאסיה הקטנה גם קבוצות טורקיות מצפון-מערב, מכיוון הבלקן: הפצ'נגים (מהמחצית השנייה של המאה ה-9 ועד המאה 11), האוע'וז שנודעו גם כ"עוזים" (במאה ה-11), הקומנים (במאה ה-11 עד המחצית השנייה של המאה ה-12). הקיסרים הביזנטים יישבו אותם באזורי הספר.
החדירה המסיבית של שבטים טורקיים לאסיה הקטנה התחילה במאה ה-11 תחת חסות הסלג'וקים. לרוב היה מדובר בשבטי ואועו'ז וטורקמנים.
בכיבוש אסיה הקטנה השתתפו השבטים הטורקיים קיניק, סלור, אוושאר, קאי, קאראמאן, באיאנדיר ואחרים. את התפקיד המוביל מילאו הקיניקים, ובמיוחד נציגי משפחת סלג'וק.
בשנת 1071 הנחיל הסולטן הסלג'וקי אלפ ארסלאן תבוסה מוחצת לביזנטים בראשות הקיסר רומנוס הרביעי דיוגנס בקרב ההיסטורי במנזיקרט. הקיסר הביזנטי נפל בשבי. הדי הניצחון הסלג'וקי גרמו לבני הקבוצות הטורקיות ששירתו בצבא הביזנטי (באגף הימני – ה"עוזים" מתראקיה, באגף השמאלי – פצ'נגים) לחצות את הקווים ולעבור עם מפקדיהם לצד הסלג'וקים. הניצחון במנזיקרט סלל בפני האוע'וזים והטורקמנים את הדרך אל לב אסיה הקטנה.
בהתחלה שמרה התיישבות השבטים האוע'וזים והטורקמנים סדר מסורתי מסוים: האוע'וים התייצבו באגף הימני – בוזוק ובבואם אל המערב התיישבו צפונית יותר, בעוד שהאגף השמאלי – אוצ'וק – התיישבו דרומית יותר. כפי שמוכיחה הטופונומיה באנטוליה במשך הזמן ההתאחדויות השבטיות של האוע'וזים התפרקו בדרך והסדר ההתחלתי של פיזור האוע'וזים והטורקמנים באסיה הקטנה חדל להתקיים. תהליך זה נבע ממדיניות מכוונת של השושלת הסלג'וקית שהייתה מעוניינת לפרק את הישויות השבטיות החזקות ולפזרן ברחבי הארץ הכבושה.
במקביל לנוודים מגדלי הבקר הגיעו אז לאסיה הקטנה גם משפחות חצי-נוודיות שלצד גידול הבקר והכבשים עסקו גם בחקלאות. יחד איתם התיישבו בשטחים הכבושים גם איכרים חקלאים שבאו משטחי איראן ועיראק הערבית.
באנשי ערבות לשעבר שמרו שבטים טורקיים אלה את אורח חייהם המסורתי והתנחלו במישורים, בעיקר ברמה של מרכז אנטוליה, באזור שבין הנהר קיזיל-אירמאק לקיטאחיה.
באזור הנ"ל הקבוצות הטורקיות, בעיקר שבט הקיניקים, הפכו בהדרגה לרוב האוכלוסייה. אחרי התיישבותם במרכז אנטוליה, נעו הטורקמנים והאוע'וזים מערבה ודרך מעברי ההרים של מערב אנטוליה הגיעו לחוף הים האגאי. אחר כך פנו גם צפונה תוך חציית הרי אילגז וג'אניק והגיעו לחוף הים השחור. החל מן המאה ה-13 חדרו לחבלי ליקיה וקיליקיה ומשם אל חוף הים התיכון בדרום אנטוליה. אחד מענפי הסלג'וקים הקימו באנטוליה את הסולטנות רום. שושלת אחרת דוברת שפה טורקית - הדנישמינדים השתלטו על אזור סיוואס.
זרם המתיישבים הטורקיים המשיך גם בתקופות הבאות. כך, למשל, אחרי שהשאה טקש מח'ווארזם חיסל את הסולטנות הסלג'וקית באיראן, חלק משבטים שחיו בה היגרו לאנטוליה. במאה ה-13, התרחשה בריחה גדולה של תושבים טורקיים ולא טורקיים מפני אימת הפלישה המונגולית במרכז אסיה.
יחד עם שרידי הצבא של השאה הח'ווארזמי ג'לאל א-דין מנגוברדי הגיעו לאסיה הקטנה גם תושבים נוספים שנמלטו ממה שהייתה מדינת חורזם שנפלה תחת מתקפות המונגולים. לפי עדות הכרוניקנים נסווי ואבן ביבי, אלו התקבלו לשרות הסולטן של רום. בדרום אנטוליה הופיעו גם הנוודים משבט היורוקי חורזום.
במאות ה-11–12 רבים מן בני הקבוצות הטורקיות שהגיעו עברו לחיים מיושבים. הם התחילו להתערבב עם התושבים המקומיים תוך כדי תהליך של התאסלמות וטורקיזציה של האחרונים. בתהליך האתנוגנסיס החדש לקחו חלק תושבים ממוצא יווני, ארמני, גאורגי, גם ערבי, כורדי, דרום-סלאבי, רומני, אלבני ואחר.