stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציידים-לקטים
מאפיינים > מבנה חברתי

אנתרופולוגים רבים מעריכים שלציידים-לקטים לרוב אין מנהיגים קבועים; במקום זאת, הפרטים נוטלים את היוזמה בכל עת בהתאם למשימה המתבצעת. בנוסף לשוויון היחסי במבנה החברתי והכלכלי בחברות ציידים-לקטים, התקיים לעיתים קרובות, גם אם לא תמיד, שוויון מגדרי.
בעבר, הייתה לציידים-לקטים תדמית שחייהם "בודדים, עניים, מגעילים, אכזריים וקצרים", אשר מזוהה עם תומאס הובס. בכנס "האדם הצייד" ב-1966 חלה תפנית בתדמית זו, כאשר האנתרופולוג מרשל סהלינס העלה נתונים אתנוגרפיים שהצביעו על כך שציידים-לקטים עבדו הרבה פחות שעות ונהנו מזמן פנאי רב יותר מאנשים החיים בחברה התעשייתית, ובמקביל הצליחו במקרים רבים לאכול תפריט מגוון ואיכותי למדי. סהלינס טען שניתן להגדיר את חייהם של הציידים-לקטים כ"חיי שפע", כאשר השפע שלהם בא מתוך כך שהם יכלו להיות שבעי רצון כאשר ברשותם מעט מאוד מבחינה חומרית. ב-1996, רוס סאקט ביצע שתי מטא-אנליזות שונות כדי לבחון באופן אמפירי את טענותיו של סהלינס, ובחן לשם כך למעלה מ-300 מחקרים. סאקט מצא כי בגירים בחברות שוחרות מזון והורטיקולטוריות עובדים בממוצע כ-6.5 שעות ביום, כאשר בגירים בחברות חקלאיות ותעשייתיות עובדים בממוצע 8.8 שעות ביום.
תחלופה הדדית ושיתוף של משאבים (למשל, בשר שנצבר מציד) היו חשובים במערכת הכלכלית של חברות הציידים-לקטים. לכן, ניתן לתאר את הכלכלה של חברות אלו כ"כלכלת מתנה".
מאפיינים > מבנה חברתי > מגורים

רוב הציידים-לקטים היו נוודים או נוודים-למחצה וחיים בהתנחלויות זמניות. קהילות ניידות לרוב דאגו לעצמם למחסה זמני באמצעות חומרי בנייה ארעיים, או השתמשו במחסים טבעיים אם אלו היו זמינים.
חלק מתרבויות הציידים-לקטים, כמו העמים הילידים של החוף הצפוני של האוקיינוס השקט, התגוררו בסביבה עשירה במיוחד במשאבים, שאיפשרה להן לנהל חיי קבע, או קבע-למחצה.
ציידים-לקטים לרוב נחלקו לקבוצות חברתיות בהתבסס על קשרי חברות או שייכות לאותו 'שבט' או 'להקה'. כשזוג מתוך החברה מקיים יחסי זוגיות ומביא יחד ילדים, נראה שנטו בחברות הציידים-הלקטים למגורים משותפים בקרבת סבתם של הילדים, לפחות בהתחלה. אמהות צעירות יכלו ליהנות כך מסיוע של אימהותיהן בגידול הילדים, ונטו להתגורר בסמוך באותו המחנה. שיטת השייכות החברתית לקבוצות או למשפחות שונות בקרב ציידים-לקטים אנושיים השתנתה בין קהילות שונות, אך יש ראיות לכך שהשייכות המשפחתית נוטה להיות תלוית-אם, כלומר, תפקידים שונים בחברה, רכוש או סמיכות-מגורים, נטו לעבור מאם לבתה בהמשכיות, להבדיל, למשל, משמות המשפחה בחברה המערבית שעוברים מאב לבן ונשארים איתו.
מאפיינים > מבנה חברתי > שוויון חברתי

לציידים-לקטים לרוב היה אתוס של שוויון חברתי, אף על פי שהציידים-לקטים שהיו תושבי קבע למחצה (למשל, אלו שהתגוררו בחוף הצפוני-מערבי של צפון אמריקה) היו יוצאי דופן לכלל זה. כמעט כל הציידים-לקטים האפריקאים חיו בשוויון חברתי יחסי, כשמעמדתן והשפעתן של הנשים הייתה שקולה לזו של הגברים. קרל מרקס הגדיר את המערכת החברתית-כלכלית הזאת כקומוניזם פרימיטיבי.
השוויוניות האופיינית לציידים-לקטים האנושיים לעולם אינה מוחלטת, אך בולטת כאשר היא נתפסת בהקשר אבולוציוני. השימפנזים - אחד ממיני ההומיניניים הקרובים ביותר אל האנושות מבחינה אבולוציונית - הם בעלי חברה שאינה שוויונית בעליל, וחיים בהיררכיה שבה לרוב נשלטים רוב הפרטים על ידי זכר אלפא. כה גדול הוא הניגוד בין תרבות הציידים-לקטים האנושיים לבין תרבות השימפנזים, עד שפלאואנתרופולוגים רבים טוענים שההתנגדות האנושית לשליטה היא גורם מפתח שניתב את ההתפתחות האבולוציונית של האנושות לפיתוח התודעה האנושית, השפה, שארות והמבנה החברתי האנושי הקיים.
אנתרופולוגים שונים העלו טענה שאחת הסיבות המרכזיות למבנה החברתי השוויוני של חברות הציידים-לקטים היא עצם היותם נוודים, שכן הניידות דורשת מזעור של נכסים חומריים בכל אוכלוסייה, ולכן, פרט בודד לא יכול לצבור עודף של משאבים, ולא יכול לנכס לעצמו שליטה קבועה בטריטוריה מסוימת.
ממצאים של חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ששהו במשך שנים בקרב הציידים-לקטים הבושמנים העלו שאין בקרב קהילות הבושמנים היררכיה ברורה, אך כן ישנם פרטים ספציפיים אשר הופכים באופן טבעי להיות המנהיגים של החבורה, ואלו הם האנשים האינטליגנטים יותר, ולא, כמו שציפו החוקרים בתחילה, החזקים ביותר או המוכשרים יותר בצייד.
מאפיינים > מבנה חברתי > חלוקת עבודה מגדרית

מאפיין נפוץ נוסף של אורח חייהם של הציידים-לקטים הוא חלוקת העבודה בהתאם למגדר, כאשר נשים עושות את רוב הליקוט, בעוד הגברים מתרכזים בצייד בניסיון להשיג שלל גדול בתוך זמן קצר יחסית. הנשים והילדים המתינו בציפייה למנות הבשר שהובאו למחנה על ידי הגברים. נראה שהברירה הטבעית נטתה לטובת חברות עם אסטרטגיות רבייה גבריות המתמקדות בהשגת הזדווגויות, ואסטרטגיות נשיות המתמקדות בהשקעה ההורית. כתוצאה מכך, נשים נוטות לבצע משימות בסיכון נמוך של איסוף ירקות וצמחים תת-קרקעיים עשירים באנרגיה החיונית להן ולצאצאים. בשעה שנשים מספקות מקור קבוע ואמין של צריכת קלוריות, גברים מסוגלים להרשות לעצמם לקחת סיכונים גבוהים יותר של כישלון בצייד.
מחקר ארכאולוגי שנערך על ידי האנתרופולוג והארכאולוג סטיבן קון (אנ') מאוניברסיטת אריזונה מעלה ממצאים שחלוקה מגדרית של מטלות לא התקיימה לפני התקופה הפלאוליתית העליונה (לפני כ-10,000 - 50,000 שנים) ומדובר בחדשנות ארגונית מאוחרת יחסית בהיסטוריה האנושית. חלוקה מגדרית של העבודה הייתה עשויה להתפתח כדי לאפשר לבני אדם להשיג מזון ומשאבים אחרים בצורה יעילה יותר. על פי מחקרים נוספים, ייתכן שחלוקת התפקידים המגדרית הייתה אחד הגורמים שהעניקו להומו סאפיינס את היתרון האבולוציוני על פני הניאנדרטלים, ואיפשרו לאבותינו לצאת מאפריקה ולהתפשט ברחבי העולם.
עד היום, ברוב החברות של ציידים-לקטים יש חלוקה מגדרית מסורתית בחלוקת התפקידים, כאשר ברוב המקרים הגברים צדים והנשים מלקטות. עם זאת, ישנם תיעודים של מקרים בהם נשים בחברות ציידים-לקטים משתתפות גם הן במשימות הצייד. לדוגמה, תועדו שבטים בנמיביה שבהם נשים מסייעות לגברים לעקוב אחר חיות הצייד, וחברות אבוריג'יניות באוסטרליה שבהן נשים צדות - בעיקר חיות קטנות כמו לטאות - כדי להאכיל את ילדיהן, וכחלק ממרקם יצירת הקשרים החברתיים של נשות השבט.
מאפיינים > בריאות

בניגוד לדעה הרווחת כי תוחלת החיים של ציידים-לקטים בתקופה הפלאוליתית הייתה נמוכה, למעשה היא הייתה גבוהה יותר מתקופות רבות אחרות בהיסטוריה. בתרבות הפופולרית נהוג היה לנקוב לא פעם בגילאים 15–30 כגיל הממוצע של צייד-לקט, לפני שהחל הגיל לעלות עם המעבר לאורח חיים חקלאי. הדבר נובע מחישוב ממוצע גס הכולל גם את תמותת התינוקות והילדים שהייתה משמעותית בתקופה זו.
החוקרים גורבן וקפלן, שניסו להתחקות אחר גיל השיבה של הציידים-לקטים במחקר מקיף ב-2007, העריכו כי כ-57-67% מהציידים-לקטים הגיעו לגיל 15 ; מבין אלו שהגיעו לגיל 15, 61-64% המשיכו לחיות עד גיל 45 או לאחר מכן.
מחקרם הציב אמנם את תוחלת החיים הממוצעת של הציידים הלקטים בין 21 ל-37 שנים, אך עבור אדם שהגיע לבגרות, תוחלת החיים הצפויה הייתה 68–78.
גורבן וקפלן העריכו בנוסף ש-70% ממקרי המוות נגרמו ממחלות מסוגים שונים, 20% ממקרי המוות נגרמו כתוצאה מאלימות או מתאונות ו-10% נבעו ממחלות ניווניות. מגפות ווירוסים היו נדירים מאוד מאחר שהם חיו בקבוצות קטנות כמעט ללא מגע עם בני אדם אחרים או חיות מבויתות.
הבריאות הטובה מהמצופה כנראה נבעה מהמגוון הרחב של האוכל, הפעילות הגופנית והחיים באזור נקי מזיהומים. למעשה תוחלת החיים והבריאות של הצייד-לקט הייתה טובה יותר - מבחינות מסוימות - מתוחלת החיים של תרבויות חקלאיות מתקדמות יותר שהתגוררו במגורי קבע.
התפריט כלל מגוון רב של צמחים, חרקים ובעלי חיים לפי עונות השנה ואזור הנדידה בו עברו השבטים. אפילו בתקופה המודרנית, בהשוואה, אוכלוסיות רבות ניזונות מתפריט המורכב בעיקרו מצמח אחד או ממספר מצומצם של צמחים כגון, חיטה, אורז ותירס ולכן התפריט חסר ויטמינים רבים שמצויים בירקות ופירות אחרים, שזמינים רק לחברות שפע בעולם המערבי.
בנוסף, סוגי הצמחים שנאכלו היו שונים, בעוד הציידים-לקטים נהגו לאכול אוכל בשל וטרי, שנקטף או ניצוד בימים האחרונים, תרבויות חקלאיות נהגו לאכול אוכל שדרש עיבוד ואינו מזין בצורתו הטבעית (כגון אורז, חיטה, תירס), ונהגו לשמר את האוכל בדרכים שונות, כדי לשמור על אספקה לימים קשים.
עדויות המאובנים מראות כי גופם של ציידים-לקטים בתקופה הפלאוליתית העליונה של אירופה (כ-40,000 - 11,000 שנים לפני זמננו) התפתח בצורה בריאה, וגובהם הממוצע של גברים היה בין 174 ל-178 ס"מ, גבוה יותר מרוב התרבויות המאוחרות יותר. למעשה, רק בחברות המודרניות המשגשגות של ימינו ניתן לראות התפתחות דומה וממוצע גובה זהה.
מאפיינים > אמונה רוחנית

המידע שיש בידינו על אמונתם הרוחנית של הציידים-לקטים לוקה בחסר, ומתבסס בעיקר על דתות ציידים-לקטים ששרדו עד לעת המודרנית, ומהערכות שניתן להעלות בהתבסס על ממצאים ארכאולוגיים.
מהמחקר עולה שאמונתם העיקרית של הציידים-לקטים היא אנימיזם: אמונה בכך שהסדר בעולם מושתת על יחסים חברתיים הדדיים בין מספר רב מאוד של ישויות פרסונאליות, הכוללות בעלי החיים, צמחים, דוממים, וכמו כן גם רוחות ואלמנטים מיסטיים. בניגוד להומניזם או אף למקרים רבים של תאיזם, באנימיזם פעמים רבות חשיבותם הקוסמית של בני האדם חלקית בלבד, ואין מדרג היררכי ברור בין האדם לבין הישויות האחרות, כך שאין הישויות האחרות קיימות רק כדי לספק את צורכי האדם, אך מצד שני, הישויות האחרות אינן עליונות לאדם ושולטות בגורלו.
על פי הערכות אלו, האמונה הנפוצה ביותר עם הציידים-לקטים, אין מחסום הרמטי בין בני אדם ליתר הישויות בעולם, ואפשר לתקשר עם ישויות אחרות: הם מסוגלים לתקשר אלו עם אלו באופן ישיר, באמצעות דיבור, שירה, ריקוד, טקסים וכדומה. נראה שהאמונה שניתן לתקשר עם רוחות המתים ועם חיות רווחת למדי.
באנימיזם ריבוי אדיר של אמונות, ולכן אין אנו יכולים להסיק מאמונה אחת על אחרת באופן משמעותי, ולכל היותר לקבל תמונה רחבה של עולמם הרוחני של הציידים-לקטים.
מאפיינים > אלימות ומלחמה

עמדות מנוגדות הוצגו על ידי חוקרים לגבי רמת האלימות והמלחמה המאפיינות חברות ציידים-לקטים בני-זמננו, ורמות האלימות העולות מעדויות ארכאולוגיות מחיי ציידים-לקטים פרהיסטוריים.
אנתרופולוגים כרות בנדיקט, פרנץ בועז ומרגרט מיד הדגישו את השיתופיות והשלום בחייהם, והציגו אותם כפראים אצילים, ומאידך חוקרים אחרים כנפוליאון שניון טענו שגברים בעיקר מעורבים באלימות נגד בני השבט שלהם ובמלחמה נגד שבטים וכפרים אחרים בתדירות גבוהה מזו של בני-אדם בחברות תעשייתיות מודרניות. בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, היסטוריונים צבאיים כעזר גת וארכאולוגים פרהיסטוריים כלורנס קילי בספרו War Before Civilization (אנ') מצאו כי מרבית ההריגות במלחמות שבטיות, אינן מתרחשות בקרבות, אלא בפשיטות "בלתי הוגנות" המנצלות את אפקט ההפתעה. הפסיכולוג סטיבן פינקר בספרו על תולדות האלימות המלאכים הטובים של טבענו מצטט עדויות ראייה להתקפות פתע על כפרי הצד היריב וטבח נשים וילדים אצל שבט היאנוממי (אנ') באמריקה הדרומית, אצל ילידים אוסטרלים ואצל האינואיט באלסקה. עדויות לקניבליות במלחמה קיימות גם משבטים מודרניים וגם משרידים ארכאולוגים מלפני 800 אלף שנה. אצי איש הקרח, מומיה טבעית מלפני כחמשת אלפי שנים שהשתמרה בהרי האלפים, מת מראש חץ שנמצא בגבו, וכן התגלו על כלי-נשקו וגופו כתמי דם מארבעה אנשים נוספים. ציידם-לקטים בחברות שבטיות עשויים להילחם להשגת רווח כמו טריטוריה או נשים, כמלחמת מנע, או כנקמה על פגיעת האויב בקרוביהם.
בספריהם של קילי ופינקר מרוכזות תוצאות מחקרים כי ב-27 חברות שבטיות של ציידים-לקטים וחקלאים פשוטים, רמת האלימות החציונית הייתה למעלה מ-500 הרוגים למאה אלף נפש לשנה, בהשוואה לכ-280 בחברות תעשייתיות באירופה בראשית המאה ה-20 בתקופת מלחמות העולם, ורק 1 לערך במדינות אירופה בתחילת המאה ה-21. ג'ארד דיימונד תיאר בספרו, "העולם עד אתמול - מה נוכל ללמוד מחברות מסורתיות?", את המלחמה בין כפרי הדאני בגינאה החדשה, וסבר שהאחוזים הגבוהים של הרוגים נבעו מכך שכמעט כל הגברים השתתפו בלחימה, ושגם האוכלוסייה הבלתי-לוחמת של נשים, ילדים וקשישים הייתה בסיכון גבוה ליפול קורבן לפשיטות. עם זאת, מלחמות כאלו היו נדירות, ולא התרחשו במשך רוב הזמן.
תרבויות ציידים-לקטים מודרניות

אבוריג'ינים
בושמנים
הדזה
מוריורים
מבוטי
ראו גם

התקופה הפלאוליתית
אבולוציה חברתית ותרבותית
פרהיסטוריה
אנרכו-פרימיטיביזם
לקריאה נוספת

ג'ארד דיאמונד, העולם עד אתמול - מה נוכל ללמוד מחברות מסורתיות?, הוצאת עם עובד, 2015.
הערות שוליים

↑  Anderson, A., Chilczuk, S., Nelson, K., Ruther, R. and Wall-Scheffler, C., 2023. The Myth of Man the Hunter: Women’s contribution to the hunt across ethnographic contexts. PLoS one, 18(6), p.e0287101.
1 2  ג'ארד דיימונד,רובים, חיידקים ופלדה
↑  פרופ' שלמה ברזניץ, עלייתו ונפילתו של העולם הפנימי - פרק 1, החל מ-1:06:55
↑  Longevity AmongHunter-Gatherers:A Cross-CulturalExamination
↑  Hunter-Gatherers Live Longer and are Healthier than Agriculturalists
↑  Long and short of it - we're taller
↑  מבוא להיסטוריה עולמית: חברות לקטים-ציידים, באתר טקסטולוגיה
↑  ד"ר יונת אשחר, [https://davidson.weizmann.ac.il/online/sciencenews/נשים-מלקטות-נשים-ציידות/ נשים מלקטות, נשים ציידות
מחקר חדש בוחן ממצאים ישנים ומעלה כי בתרבויות רבות נשים עסקו בציד לא פחות מהגברים, ואין שחר לחלוקה ה"היסטורית" שלפיה הגברים צדים והנשים מלקטות], באתר מכון דוידסון, ‏11 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533759005171  GND: 4066097-7  LCCN: sh85063134 
גרף מספרו של לורנס קילי "מלחמה לפני הציוויליזציה" מראה את אחוזי הגברים הנהרגים במלחמה בשמונה חברות שבטיות בהשוואה לאירופה וארצות הברית במאה ה-20 (עמודה תחתונה).
לוק המינגס

| --- | --- |
המינגס, 2014
המינגס, 2014
 לידה:  16 ביולי 1996 (בן 28) אוסטרליה פרימנס ריץ', ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
 שם לידה:  לוק רוברט המינגס   Luke Robert Hemmings
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  זמר, מוזיקאי, דוגמן
 סוגה:  פופ רוק • פופ • פאוור פופ • פופ פאנק • הגל החדש
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קול • גיטרה
 חברת תקליטים:  קפיטול, Hi or Hey (אנ'), אינטרסקופ, סוני אוסטרליה
 שיתופי פעולה בולטים:  5 Seconds of Summer
 lukehemmingsofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לוק רוברט המינגס (באנגלית: Luke Robert Hemmings; נולד ב-16 ביולי 1996) הוא זמר ומוזיקאי אוסטרלי, הידוע בתור הסולן וגיטריסט הקצב של להקת הפופ רוק 5 Seconds of Summer. מאז 2014, הלהקה מכרה מעל ל-10 מיליון אלבומים ומעל ל-2 מיליון כרטיסים להופעותיה ברחבי העולם, ושיריה הושמעו בפלטפורמות הזרמת המוזיקה השונות מעל ל-7 מיליארד פעמים, מה שמעמיד אותה בין האמנים המוזיקליים האוסטרליים המצליחים ביותר אי פעם.
אלבום הבכורה של לוק, When Facing the Things We Turn Away From, יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021, דרך חברת התקליטים סוני מיוזיק אוסטרליה. האלבום נכנס היישר לראש מצעדי ה-ARIA באוסטרליה וכן הגיע ל-20 המובילים במצעדים בבלגיה ובבריטניה.
ראשית חייו

המינגס נולד ב-16 ביולי 1996, וגדל בפרוור פרימנס ריץ' (אנ') שבמחוז הוקסברי במדינת ניו סאות' ויילס. אביו אנדרו עבד בעבר כאיש תחזוקה, בעוד אמו ליז (לבית פאסקו) היא רואת חשבון שהסבה את מקצועה למורה למתמטיקה בתיכון, וכיום עוסקת בצילום. להמינגס שני אחים גדולים, בן וג'ק, אשר שניהם עבדו בעבר כבנאים, ולג'ק כיום מותג הלבשה של בגדי רחוב. המינגס סיפר על חוויות ילדותו כבן למשפחה ממעמד הפועלים, ופירט: "ראשית דרכה [של הלהקה] הייתה כה צנועה. [...] גדלתי בבית קטן באמצע שום־מקום". כשהיה בן 10, אחיו של המינגס לימדו אותו לנגן בגיטרה, מה שבהמשך הוביל אותו ללמוד לנגן בכלי דרך שיעורים מקצועיים ולמידה מסרטוני הדרכה ביוטיוב. לבסוף, המינגס החל להופיע ברחוב מאוחר יותר בילדותו.
בכיתה ז', המינגס עבר בית ספר, והחל ללמוד בנורווסט כריסטיאן קולג', שם פגש את חבריו ללהקה לעתיד, קאלום הוד ומייקל קליפורד, כאשר מאוחר יותר סיפר כי בתחילה הוא לא אהב את קליפורד וראה בו "אויב". המינגס התיידד עם הוד לאחר ששניהם ביצעו גרסת כיסוי לשיר של להקת הרוק האמריקאית Secondhand Serenade (אנ') בתחרות כישרונות של בית הספר, ובהמשך התיידד גם עם קליפורד, לאחר שגילה שלשניהם טעם מוזיקלי דומה. גם לאחר עלייתה של הלהקה לתהילה, המינגס המשיך בלימודיו בתיכון, אך בחר לעבור ללמידה מרחוק. בשנת 2013, הוא בחר שלא להשלים את כיתה י"ב (Year 12), השנה האחרונה בלימודים התיכוניים באוסטרליה, בשל מחויבותו ללהקה.
קריירה > 2011–הווה: 5 Seconds of Summer

בשנת 2011, כשהיה בגיל 14, המינגס החל לפרסם ביוטיוב גרסאות כיסוי לשירים, תחת שם המשתמש "hemmo1996". את הסרטון הראשון של המינגס, גרסת כיסוי לשיר "Please Don't Go של הזמר האמריקאי מייק פוזנר, הוא העלה ב-3 בפברואר 2011. כאשר ביצועיו החלו לצבור תאוצה בפלטפורמה, הוא הזמין את הוד וקליפורד להצטרף לסרטונים שלו. בהמשך השלושה צירפו גם את חברם אשטון אירווין, ובכך הקימו את להקת 5 Seconds of Summer. הופעתם הראשונה באופן רשמי כהרכב התקיימה ב-3 בדצמבר 2011, בבר הממוקם בעיר הולדתם. לאחר חודשים שבהם פרסמו גרסאות כיסוי יחד, הלהקה החלה לעורר עניין בקרב חברות תקליטים ומו"לים מוזיקליים גדולים, וחתמה על עסקה עם חברת Sony/ATV Music Publishing. מאז הוציאה הלהקה חמישה אלבומי אולפן, שכל אחד מהם זכה להצלחה עולמית: 5 Seconds of Summer (2014), Sounds Good Feels Good‏ (2015), Youngblood‏ (2018), Calm‏ (2020) ו-5SOS5‏ (2022).
בנוסף לחברותו בלהקה, המינגס עסק גם בדוגמנות. המינגס, יחד עם חבריו ללהקה, חתם על חוזה במחלקת הסלבריטאים של סוכנות הדוגמנות Wilhelmina Models (אנ'). בפברואר 2019, המינגס השתתף בשבוע האופנה בניו יורק, שם הופיע לראשונה כדוגמן וצעד על מסלול תצוגת האופנה של קולקציית Ready-To-Wear של פיליפ פליין לסתיו/חורף 2019. ביולי 2019, המינגס הופיע על שער מגזין האופנה Numéro Homme (אנ'). בדצמבר 2019, המינגס הופיע על שער גיליון חורף 2019 של מגזין האופנה Glass Man.
קריירה > 2021: קריירת סולו ואלבום הבכורה

ביוני 2021 הודיע המינגס על יציאתו לאור של אלבום הבכורה שלו כאמן סולו, When Facing the Things We Turn Away From (אנ'), אשר יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021. מתוך האלבום פורסמו שלושה סינגלים: "Starting Line",‏ "Motion" ו-"Place in Me".
ב-26 באפריל 2024 הוציא את המיני אלבום הראשון שלו, Boy. מתוכו הוא הוציא שיר סולו בשם "Benny".
חיים אישיים

בשנת 2015, המינגס ניהל לפרקים מערכת יחסים עם אושיית הרשת ארזליה רודריגז. מערכת היחסים של השניים הסתיימה במאי 2017.
ב-8 ביוני 2021 פרסם המינגס בחשבון האינסטגרם שלו על אירוסיו לחברתו מזה שלוש שנים, סיירה דיטון (אנ'). השניים חיים כיום יחד בלוס אנג'לס.
נכון לשנת 2020, שוויו הנקי של המינגס מוערך בכ־20 מיליון דולר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> בריטניה | מיקומי שיא> ארצות הברית | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| When Facing the Things We Turn Away From |  יצא לאור: 13 באוגוסט 2021  חברת תקליטים: סוני מיוזיק אוסטרליה  פורמטים: CD,‏ LP, הזרמת מוזיקה, הורדה דיגיטלית | 1 | 33 | 51 | 124 |  ארצות הברית: 6,000 |
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
Boy: * יצא לאור: 26 באפריל 2024
דיסקוגרפיה > סינגלים

| כותרת | שנה | מיקומי שיא> ניו זילנד | אַלבּוֹם |
| --- | --- | --- | --- |
| "Starting Line" | 2021 | 31 | When Facing the Things We Turn Away From |
| "Motion" | 2021 | — | When Facing the Things We Turn Away From |
| "Place in Me" | 2021 | — | When Facing the Things We Turn Away From |
| "Baby Blue" | 2021 | 38 | When Facing the Things We Turn Away From |
דיסקוגרפיה > קרדיטים בשירים

| שנה | שם | אמן | אלבום | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | "Teenage Queen" | Donghae & Eunhyuk (אנ') | Ride Me (אנ') | הלחנה |
| 2017 | "Who's Laughing Now" | גולדפינגר (אנ') | The Knife (אנ') | הלחנה |
| 2019 | "Forgive" | נאש | לא מתוך אלבום | כתיבה, הלחנה, גיטרה, תזמור, תכנות, שירה |
דוד ששון ושות'

משרדי דוד ששון ושות' בשאנגחאי סין ב-1908
דוד ששון (יושב) ובניו אליהו דוד, ואלברט (עבדאללה) דוד.
דוד ששון ושות' בע"מ (באנגלית: David Sassoon & Co., Ltd) (בשנים הראשונות נקראה "דוד ששון ובניו" "David Sassoon & Sons") הייתה חברת סחר בין-לאומית שפעלה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 בעיקר בהודו, סין ויפן.
ראו גם

משפחת ששון
דוד ששון
עבדאללה (אלברט) דוד ששון
פרחה ששון
אד ששון ושות'
ארון מתים

ארונו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני נישא בעת לווייתו ב-8 באפריל 2005
ארון מתים הוא תיבה המשמשת להצגה וקבורה או שרפה של גופת אדם מת.
אופי הארון

ארון מתים עשוי להיות קבור באדמה ישירות, או ממוקם בכיפת קבורה. ישנן מדינות בהן שיטה אחת נהוגה בבלעדיות. יש מדינות בהן זה תלוי בבית הקברות. גם סוגי ארונות המתים הם תלויי תרבות.
במדינת ישראל, קבורה בבתי קברות של החברה קדישא היא בתכריכים, ללא ארון. בבתי קברות אזרחיים, ניתן להיקבר גם בארון. בבתי קברות צבאיים הקבורה נעשית בארון אחיד, סגור, הנישא עטוף בדגל ישראל. במדינות המחייבות קבורה בארון, חלק מפלגי היהדות האורתודוקסית קוברים בארון מישורי-חלק, עשוי עץ שאסור כי יכיל כל סוג של מתכת או תכשיטים, ולכן בארונות אלה משתמשים ביתדות עץ במקום במסמרים. בתחתית הארון חייבים להיות חורים כי על פי ההלכה היהודית המת צריך להיות מחובר לקרקע.
בחלק מהתרבויות בהן חולפים על פני המת בטרם הקבורה נהוגים ארונות מתים פתוחים. בארצות המערב ארונות כאלו בדרך כלל מרופדים בבד, כך שהמת מוצג כשוכב במיטה, בבגדים מהודרים, וראשו מונח על כרית. גופה המיועדת להצגה בארון פתוח לרוב נחנטת ומאופרת.
בסין ויפן, ארונות המתים העשויים מעץ ריחני וחסין ריקבון כמו ארז וברוש לדוגמה, הם מבוקשים מאוד. באפריקה ארונות מתים נבנים מאובייקטים רגילים שונים, כמו מכונית או מטוס, בצורות רבות.
ראו גם

גלוסקמה
סרקופג
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284036205171  GND: 4179120-4  LCCN: sh85027731  NARA: 10675228 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תורת המיקוח של נאש

תורת המיקוח של נאש היא חלק ממשפט נאש השלם.
תורת המיקוח של נאש מציגה פתרונות כאשר:
יש קונפליקט בין אינטרסים לגבי הסכמה.
יש לאנשים את האפשרות לסיום הסכם הדדי מועיל.
אין הסכם עשוי להיות מוטל על כל אדם ללא אישורו.
המודל האסטרטגי או המודל הלא שיתופי כרוך במידול תהליך המיקוח.
ניתן לחלק זאת באמצעות כותרות כדלהלן:
עתה, נצטרך לאמץ את גישת האקסיומות, הכולל הפשטה פרטי התהליך של המיקוח ורואה רק את הקבוצה של תוצאות או הסכמים המקיימים תכונות "סבירות".
את הגישה הציע המתמטיקאי ג'ון פורבס נאש, בספר בעל 1,950 עמודים, שבו הוא קובע:
"אחד קובע כאקסיומות כמה מאפיינים שנראים לו טבעי כפתרון, ולאחר מכן הוא מגלה שאקסיומות אלו למעשה קובעות את הפתרון הייחודי."
"אחד קובע כאכסיומות כמה מאפיינים שהיה נראים טבעי לפתרון ליש ולאחר מכן מגלה שאכסיומות למעשה לקבוע את פתרון ייחודי."
השאלה הראשונה לענות עליה היא: מה הן אכסיומות סבירות?
כדי לקבל תובנה רבה יותר, בואו נתחיל עם דוגמה פשוטה:
נניח ש- 2 שחקנים צריכים לחלק יחידה אחת של טוב. אם לא יושג הסכם, שני השחקנים לא מקבלים שום דבר. ההעדפות זהות. לאחר מכן אנו מצפים:
2 השחקנים מסכימים (יעיל), כל אחד לקבל מחצית (סימטריה)
בשלב הבא אנו רואים תרחיש כללי יותר. אנו נשתמש ב- X כדי לציין קבוצה של הסכמים אפשריים ו-D לציון תוצאת מחלוקת.
דוגמה נוספת:
X = {(x1, x2)|x1 + x2 = 1, xi≥ 0}, D =(0,0).
נניח כי לכל שחקן i יש העדפות, המיוצגות על ידי תועלות Ui כפונקציה של {X {D. נציין את סט התוצאות האפשריות הניתנות על ידי הקבוצה U שמוגדרות על ידי:
U = {(v1, v2) | u1(x)= v1, u2(x)= v2 for some x . X }
(d =(u1(D), u2(D)
בעיה המיקוח היא זוג ( U, ד) שבו U . R2 ו-D. U. אנו נניח כי U הוא קמור וקבוצה קומפקטית.
קיים v שייך ל u כך ש:v > d (i.e., vi > di, לכל i.
נסמן את קבוצת כל בעיות המיקוח האפשריות ב-b.
פתרון מיקוח הוא פונקציית b→u.
איה (פו הדב)

| --- | --- |

דמותו של איה בסרטי דיסני  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 שם ספר:  פו הדב
 יוצרים:  א. א. מילן
 דיבוב:  ראלף רייט (1966–1983) רון פיינברג (1981) רון גנז (1986-1983) פיטר קאלן (1988 ואילך) באד לאקי (2011)
 דיבוב בשפה העברית:  אלי גורנשטיין יורם יוספסברג
 מידע
 תאריך לידה:  25 בדצמבר 1921 
 גזע:  חמור הבית
 מין:  זכר
 מקום מגורים:  יער ת"ק פרסאות 
 דמויות קשורות
 חברים:  פו הדב כריסטופר רובין טיגר חזרזיר ארנב קנגה רו ינשוף פיל נפיל
 
הדמויות המקוריות של סדרת ספרי פו הדב, איה ראשון מימין.
אִיָּה (נקרא גם אִיּוֹר; באנגלית: Eeyore (‏האזנהקובץ:En-us-Eeyore.ogg‏Ⓘ‏) הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי וסרטי פו הדב מאת אלן אלכסנדר מילן. הוא מאופיין באופן כללי כבובה ממולאת בדמות חמור אפור זקן, בעל אופי פסימי, מלנכולי, מדוכדך ואנהדוני, הנמנה עם חבריו של הדמות הראשית בספרים, פו הדב.
בספרים

איה מופיע בפרקים 4, 6, 7 ו-10 בספר פו הדב והוא מוזכר בכמה פרקים נוספים. הוא גם מופיע בכל הפרקים שבספר הבית בקרן פו, להוציא את פרק 7. שמו הוא אונומטופיה של קול נעירת החמור, שבאנגלית אמריקנית נכתב בדרך כלל hee haw. ההסבר לאיות שמו של איה עם האות R הוא שמילן ורוב קהל היעד של ספריו דוברים אנגלית בה אות זו נכתבת אך לא נשמעת (non-rhotic varieties).
איה מתואר כ"חמור אפור זקן". באיוריו של ארנסט שפארד קומתו מגיעה לסנטרו של פו הדב ולמותניו של כריסטופר רובין. הוא בעל זנב ארוך המוצמד לגופו במסמר ובקצהו קשור סרט ורוד. איה מחבב מאוד את זנבו, אך גם נוטה לאבד אותו (ינשוף חשב אותו פעם אחת בטעות כחבל למשיכה בפעמון). כריסטופר רובין יודע כיצד לחבר מחדש את זנבו של איה באמצעות מסמר.
בספר "הבית בקרן פו", רמת האוריינות של איה לא ברורה. כאשר מציג כריסטופר רובין בפניו את האות A, לא מצליח איה להבין את משמעותה, ביודעו שזהו משהו שהוא משתוקק להשיג, אך הוא הורס בכעס את האות לאחר שמתברר לו שארנב (שיודע קרוא וכתוב ברמה סבירה) מכיר אותה כבר. אף על פי כן, הוא מאיית את שמו, eoR, כאשר הוא חותם על מכתב הפרידה שהחיות מעניקות לכריסטופר רובין בפרק האחרון של הספר. איה גם כותב את השיר בעל המקצב המגושם הקרוי "שיר" (POEM) המופיע על המכתב, ובכך הוא הדמות היחידה בספרי פו הדוב, להוציא פו הדב עצמו, ששולח ידו בכתיבת שירה (עובדה שאיה עצמו מציין). כאשר פו מכריז בצניעות ששירתו של איה טובה מזו שלו, משיב איה ש"זו הייתה הכוונה".
לאיה דעה שלילית על רוב חיות היער האחרות, והוא מתאר אותם כ"חסרי מוח", או "שמוחם הוא מוך אפור שתקוע בראשיהם במקרה" (מתוך פרק 1 ב"הבית בקרן פו"). האוכל האהוב על איה הוא קוצים. הוא מתגורר בפינה הדרום-מזרחית של יער ת"ק פרסאות, באזור המסומן כ"המקום העגום של איה: ביצתי ועצוב במידת מה" על המפה שבספר. ברשותו בית הבנוי ממקלות והקרוי "הבית בקרן פו". פו וחזרזיר בנו אותו עבורו לאחר שהם שגו לחשוב שהבית המקורי שאיה בנה הוא ערימת מקלות. ביום הולדתו של איה הוא מקבל מפו צנצנת דבש ריקה כדי לשמור בה חפצים ובלון אדום מפוצץ מחזרזיר שאותו הוא יכול לשמור בצנצנת ומינשוף הוא מקבל פתק.
איה הוא גם המצטיין מבין כל המשתתפים במשחק "מקלות פו" (אנ'), כפי שמסופר בפרק השישי של הספר "הבית בקרן פו".