stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נסיכות טרנסילבניה (1711–1867)
גבולות

לפני ביטולה בשנת 1867, גבלה נסיכות טרנסילבניה בממלכת הונגריה ההבסבורגית בצפון מערב ומערב, בבוקובינה ההבסבורגית מצפון מזרח, בגבול הצבאי ההבסבורגי מדרום מערב ובנסיכויות המאוחדות של מולדביה וואלכיה מדרום ומזרח.
דמוגרפיה

| שנה | סך הכל | רומנים | הונגרים וסקלרים | גרמנים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1700 | ~ 500,000 | ~ 50% | ~ 30% | ~ 20% | הערכה של בנדק יאנקסו |
| 1700 | ~ 800,000–865,000 |  |  |  | הערכות אחרונות |
| 1712-1713 |  | 34% | 47% | 19% | הערכה רשמית |
| 1720 | 806,221 | 49.6% | 37.2% | 12.2% | הערכה של Károly Kocsis & Eszter Kocsisné Hodosi |
| 1721 | - | 48,28% | 36.09% | 15.62% | הערכה מאת Ignác Acsády |
| 1730 | ~ 725,000 | 57.9% | 26.2% | 15.1% | סטטיסטיקה אוסטרית |
| 1765 | ~ 1,000,000 | 55.9% | 26% | 12% | הערכה של Bálint Hóman ו-Gyula Szekfü |
| 1773 | 1,066,017 | 63.5% | 24.2% | 12.3% |  |
| 1784 | 1,440,986 | - | - | - | מפקד רשמי |
| 1790 | 1,465,000 | 50.8% | 30.4% | - |  |
| 1835 | - | 62.3% | 23.3% | 14.3% |  |
| 1850 | 2,073,372 | 59.1% | 25.9% | 9.3% |  |
הערות שוליים

↑  Trócsányi, Zsolt (2002), TRANSYLVANIA IN THE HABSBURG EMPIRE, Akadémiai Kiadó, נבדק ב-10 במרץ 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Trócsányi, Zsolt (2002), FROM THE ENLIGHTENMENT TO REACTION UNDER EMPEROR FRANCIS (1771–1830): The Diet of 1790–91;The 'Supplex Libellus Valachorum', Akadémiai Kiadó, נבדק ב-10 במרץ 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Chambers's Encyclopaedia Vol. IX, 1860, Chambers's Encyclopaedia based on Brockhaus Enzyklopädie, 10th Edition
↑  Penny Cyclopaedia of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge. C. Knight. 1843. pp. 162–.
↑  Francis Lieber; Edward Wigglesworth (1836). Encyclopædia Americana: A Popular Dictionary of Arts, Sciences, Literature, History, Politics, and Biography, Brought Down to the Present Time ; Including a Copious Collection of Original Articles in American Biography ; on the Basis of the Seventh Edition of the German Conversations-Lexicon. Desilver, Thomas, & Company. pp. 320–.
↑  Lucy Mallows; Rudolf Abraham (26 בנובמבר 2012). Transylvania. Bradt Travel Guides. pp. 22–. ISBN 978-1-84162-419-8. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Laszlo Péter, Hungary's Long Nineteenth Century: Constitutional and Democratic Traditions in a European Perspective, BRILL, 2012, p. 56
↑  "Unió Erdéllyel". Múlt-Kor. 29 במאי 2003. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "unió Erdélylyel". Magyar Katolikus Lexikon.
1 2  Austrian Constitution of 4 March 1849. (Section I, Art. I and Section IX., Art. LXXIV)
↑  Prof. dr. PÁL Judit - Unió vagy autonómia? Erdély uniójának törvényi szabályozása. Magyar Kisebbség. Nemzetpolitikai szemle. Új sorozat. XIV. évf. 2009. 1-2. (51-52.) sz. 64-80. - Prof. dr. PÁL Judit - Union or autonomy? The legal reagulation of the union of Transylvania. Magyar Kisebbség. Nemzetpolitikai szemle. Új sorozat. XIV. évf. 2009. 1-2. (51-52.) sz. 64-80.
1 2  Trócsányi, Zsolt (2002). A NEW REGIME AND AN ALTERED ETHNIC PATTERN (1711–1770) (Demographics), In: Béla Köpeczi, HISTORY OF TRANSYLVANIA Volume II. From 1606 to 1830, Columbia University Press, New York, 2002, p. 2-527, ISBN 0-88033-491-6
↑  Trócsányi, Zsolt (2002). A NEW REGIME AND AN ALTERED ETHNIC PATTERN (1711–1770) (Demographics), In: Béla Köpeczi, HISTORY OF TRANSYLVANIA Volume II. From 1606 to 1830, Columbia University Press, New York, 2002, p. 2 - 522/531, ISBN 0-88033-491-6
↑  Károly Kocsis, Eszter Kocsisné Hodosi, Ethnic Geography of the Hungarian Minorities in the Carpathian Basin, Simon Publications LLC, 1998, p. 102 (Table 19)
↑  Acsády Ignác: Magyarország népessége a Pragamtica Sanctio korában, Magyar statisztikai közlemények 12. kötet - Ignác Acsády: The population of Hungary in the ages of the Pragmatica Sanction, Magyar statisztikai közlemények vol. 12.
↑  A Growing Population in the Grip of Underdeveloped Agriculture, mek.niif.hu (באנגלית)
↑  Peter Rokai – Zoltan Đere – Tibor Pal – Aleksandar Kasaš, Istorija Mađara, Beograd, 2002, pages 376–377.
הנסיכות הגדולה של טרנסילבניה בשנת 1791
מפת האימפריה האוסטרית, טרנסילבניה בירוק-זית מימין (מס' 18)
מרטין שקרטל

מרטין שקרטל (בסלובקית: Martin Škrtel; נולד ב-15 בדצמבר 1984 בהנדלובה) הוא כדורגלן סלובקי, המשחק בעמדת הבלם בספרטק טרנבה ולשעבר בנבחרת סלובקיה.
קריירה

שקרטל גדל ברז'טוצ'נו והחל לשחק כדורגל כבר בגיל 6, בדומה לאביו שהיה גם הוא כדורגלן. הוא החל דרכו בכדורגל בתפקידי הקיצוני השמאלי והחלוץ, אך בגיל 16, הוא הוסט לעמדת הבלם כאשר זומן לשחק בנבחרת הנוער של סלובקיה. הוא המשיך לשחק בתפקיד זה לאורך כל הקריירה שלו.
שקרטל החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון הכדורגל הסלובקי א.ס. טרנצ'ין בשנת 2001. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא סייע לה לסיים במקום החמישי בליגת העל הסלובקית. הוא סיים עמה במקום הזה, אחד פחות מהמקום שהוביל לגביע האינטרטוטו, גם בעונת 2003/2004. בסך הכול הוא שיחק 48 פעמים וכבש שמונה שערים במדי טרנצ'ין, בשלוש שנים בהן שיחק בקבוצה.
ביולי 2004 עבר שקרטל לקבוצת זניט סנקט פטרבורג מהליגה הרוסית, ואת הופעת הבכורה שלו ערך במסגרת הגביע הרוסי. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה שימש שקרטל בעיקר כשחקן מחליף בזניט, ולא הרבה לקבל דקות משחק. הוא ערך הופעות גם במסגרת קבוצת המילואים של זניט במקביל.
בעונת 2006 הפך שקרטל לראשונה לשחקן חשוב בזניט, כאשר פתח בהרכב הקבוצה ב-26 משחקי ליגה. בעקבות יכולת טובה שהפגין בעונה זו, הוא נכלל ברשימת 33 מצטיינים מטעם התאחדות הכדורגל הרוסית. בעונת 2007 הוא המשיך את הצטיינותו וסייע לזניט לזכות באליפות רוסיה, כאשר כבש שער אחד ב-23 משחקים שבכולם פתח בהרכב. הוא זכה בתואר הכדורגלן הסלובקי של השנה באותה עונה. בעקבות יכולתו הטובה, התעניינו בשירותיו מספר קבוצות בכירות מרחבי אירופה.
בינואר 2008 עבר שקרטל לליברפול האנגלית, תמורת 6.5 מיליון לירות שטרלינג. עד לסיום העונה הוא שותף על ידי המאמן רפאל בניטס ב-14 משחקי ליגה והפגין יכולת טובה, ואף נבחר לשחקן המצטיין בניצחון 0–1 על אברטון. בעונת 2008/2009 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בליברפול, ועל אף פציעה בחודש אוקטובר שגרמה לו להיעדר למשך כחודשיים, הוא שיחק ב-21 משחקים וסייע לליברפול לסיים במקום השני בפרמייר ליג. בעונה שלאחר מכן, 2010/11, קבע שקרטל הישג יוצא דופן כאשר שותף בכל דקה ממשחקי הקבוצה בליגה, תוך שהוא כובש שני שערים. בעונתו האחרונה בקבוצה העפיל עם קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2016. הוא לא שותף במשחק, אך ספג בו כרטיס צהוב בעקבות ויכוחים עם השופט לאחר שערה השלישי של סביליה.
ב-14 ביולי 2016 עזב את ליברפול אחרי שמונה שנים וחתם בפנרבחצ'ה. ב-9 באוגוסט 2019 חתם שקרטל באטאלנטה לעונה אחת. הוא התקשה להסתגל לסביבה החדשה ולשיטות האימונים ולאחר שלושה שבועות בוטל חוזהו בהסכמה הדדית בין הצדדים. למחרת השחרור חתם בקבוצת איסטנבול בשאקשהיר עמה זכה באליפות היסטורית, הראשונה בתולדותיה בסיום עונת 2019/2020.
ב-14 באוגוסט 2021 חזר שקרטל לאחר 17 שנה לסלובקיה וחתם בספרטק טרנבה. במאי 2022 עזר לקבוצתו לזכות בגביע סלובקי שביעי וראשון מזה 24 שנים.
נבחרת לאומית

בצעירותו שיחק שקרטל בנבחרות הנערים והנוער של סלובקיה. הוא שיחק לראשונה בנבחרת הלאומית של סלובקיה בשנת 2004. הוא נחשב לאחד מהשחקנים המצטיינים בנבחרת כיום.
במשחקי המוקדמות למונדיאל 2006 שקרטל לרוב לא נכלל בסגל הנבחרת, אך פתח בהרכב במשחק האחרון של המוקדמות מול נבחרת רוסיה, שבעקבותיו השיגה סלובקיה מקום בפלייאוף על ההעפלה לגביע העולם. הוא פתח בהרכב גם בשני משחקי הפלייאוף מול נבחרת ספרד, ולא מנע את הדחתה של נבחרתו.
שקרטל הפך לשחקן קבוע בנבחרת סלובקיה במהלך מוקדמות יורו 2008. על אף ששיחק בתפקידי הגנה, הוא היה סגן מלך השערים של נבחרתו בקמפיין, במשותף עם מארק צ'ך, לאחר שכבש שלושה שערים. אף על פי כן, הוא לא הצליח לעזור לנבחרתו להעפיל ליורו. במוקדמות מונדיאל 2010, לעומת זאת, כבש שקרטל שער אחד בשישה משחקים, וסייע לסלובקיה להעפיל למונדיאל לראשונה בתולדותיה.
הערות שוליים

↑  Ex-Liverpool star Skrtel’s Atalanta contract cancelled after just THREE WEEKS, The Sun, 1 September 2019
↑  ‏גלאטסראיי חגגה דאבל, אונייקורו: "אלוהים היה לצידי", באתר ספורט1, 20 במאי 2019
| נבחרת סלובקיה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוחה •  2 פקאריק •  3 שקרטל •  4 צ'ך •  5 זאבאבניק •  6 שטרבה •  7 וייס •  8 קוז'אק •  9 שסטאק •  10 ספארה •   11 ויטק •  12 פרניס • 13 הולושקו •  14 יקובקו • 15 סטוך • 16 דוריצה • 17 האמשיק • 18 יינדרישאק • 19 קוצקה • 20 קופונאק • 21 סלאטה • 22 פטראש • 23 קוצ'יאק • מאמן: וייס |  1 מוחה •  2 פקאריק •  3 שקרטל •  4 צ'ך •  5 זאבאבניק •  6 שטרבה •  7 וייס •  8 קוז'אק •  9 שסטאק •  10 ספארה •   11 ויטק •  12 פרניס • 13 הולושקו •  14 יקובקו • 15 סטוך • 16 דוריצה • 17 האמשיק • 18 יינדרישאק • 19 קוצקה • 20 קופונאק • 21 סלאטה • 22 פטראש • 23 קוצ'יאק • מאמן: וייס | סלובקיה |
| נבחרת סלובקיה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוחה •  2 פקאריק •  3 שקרטל •  4 דוריצה •  5 גיומבר •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 שסטאק •  10 סטוך •   11 נמץ •  12 נובוטה • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 סלאטה • 17 האמשיק • 18 שבנטו • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 פצ'ובסקי • 23 קוזאצ'יק • מאמן: קוזאק |  1 מוחה •  2 פקאריק •  3 שקרטל •  4 דוריצה •  5 גיומבר •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 שסטאק •  10 סטוך •   11 נמץ •  12 נובוטה • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 סלאטה • 17 האמשיק • 18 שבנטו • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 פצ'ובסקי • 23 קוזאצ'יק • מאמן: קוזאק | סלובקיה |
סבב הגרנד פרי בשחמט

סבב הגרנד פרי הוא סדרה בת שש תחרויות שחמט שמאורגנות על ידי פיד"ה.
השחמטאים שזוכים להישגים המשוקללים הגבוהים ביותר בסדרה נמנים עם הזכאים להשתתף בתחרות המועמדים לאליפות העולם בשחמט, לגברים ולנשים בהתאמה. הנוהג לקיים סדרות אלו כשלב מקדים לאליפות העולם החל בשנת 2008.
הזוכים בסבבי הגברים

| שנים | מספר שלבים | פרס כספי כולל | מנצח | סגן | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2010 | 6 | €1,272,000 | ארמניה לבון ארוניאן | אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב | רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק |
| 2012–2013 | 6 | €1,440,000 | בולגריה וסלין טופאלוב | אזרבייג'ן שחריאר ממדיארוב | איטליה פביאנו קרואנה |
| 2014–2015 | 4 | €480,000 | איטליה פביאנו קרואנה | ארצות הברית היקרו נקמורה | רוסיה דמיטרי יאקובנקו |
| 2017 | 4 | €520,000 | אזרבייג'ן שחריאר ממדיארוב | רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק | אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב |
| 2019 | 4 | €800,000 | רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק | רוסיה יאן נפומניאשצ'י | צרפתמקסים ושייה-לגראב |
הזוכות בסבבי הנשים

| שנים | מספר שלבים | פרס כספי כולל | מנצחת | סגנית | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009-2011 | 6 | €300,000 | הרפובליקה העממית של סין חואו ייפאן | הודו האמפי קונרו | גאורגיה ננה דזאגנידזה |
| 2011-2012 | 6 | €300,000 | הרפובליקה העממית של סין חואו ייפאן | הודו האמפי קונרו | סלובניה אנה מוזיצ'וק |
| 2013-2014 | 6 | €450,000 | הרפובליקה העממית של סין חואו ייפאן | הודו האמפי קונרו | הרפובליקה העממית של סין ג'ו ונג'ון |
| 2015-2016 | 5 | €390,000 | הרפובליקה העממית של סין ג'ו ונג'ון | הודו האמפי קונרו | רוסיה ולנטינה גונינה |
נסיכות טרנסילבניה (1570–1711)

נסיכות טרנסילבניה (בגרמנית: Fürstentum Siebenbürgen‏; בהונגרית: Erdélyi Fejedelemség‏; בלטינית: Principatus Transsilvaniae‏; ברומנית: Principatul Transilvaniei או Principatul Ardealului‏; בטורקית: Erdel Voyvodalığı או Transilvanya Prensliği) הייתה מדינה עצמאית למחצה, שנשלטה בעיקר על ידי נסיכים הונגרים. שטחה, בנוסף לנחלות הטרנסילבניות המסורתיות, כלל גם את המרכיב העיקרי הנוסף הנקרא פרטיום, שהיה בתקופות מסוימות דומה בגודלו לטרנסילבניה. הקמת הנסיכות הייתה קשורה להסכם שפייר. עם זאת, מועמדותו של אישטוואן באטורי כמלך פולין סייע לקבלת התואר נסיכות טרנסילבניה. הנסיכות הייתה בדרך כלל תחת עליונות האימפריה העות'מאנית, אם כי לנסיכות היה לעיתים קרובות ואסל כפול (סולטנים עות'מאנים ומלכי הונגריה הבסבורגיים) במאות ה-16 וה-17.
הנסיכות המשיכה להיות חלק מנחלות הכתר ההונגרי והייתה סמל להישרדותה של הממלכה ההונגרית. היא ייצגה אינטרסים הונגריים כנגד ההפרות ההבסבורגיות בממלכת הונגריה בשליטת הבסבורג.  על החוק ההונגרי המסורתי היה צריך להקפיד על הנסיכות; יתר על כן, המדינה הייתה בעיקר פרוטסטנטית. לאחר מלחמת העצמאות ראקוצי, היא הוכפפה למלכות הבסבורג.
רקע > ממלכת הונגריה המזרחית ומשפחת זאפויה

ב-29 באוגוסט 1526 הנחיל צבא הסולטאן סולימאן מהאימפריה העות'מאנית תבוסה מכרעת לכוחות ההונגרים בקרב מוהאץ'. יאנוש הראשון זאפויה היה בדרך לשדה הקרב עם צבאו הגדול אך לא השתתף בקרב מסיבות לא ידועות. המלך הצעיר לאיוש השני נפל בקרב, כמו רבים מחייליו. כאשר נבחר זאפויה למלך הונגריה, הארכידוכס פרדיננד מבית הבסבורג תפס אף הוא את כס המלוכה של הונגריה. במאבק שלאחר מכן קיבל יאנוש זאפויה את תמיכתו של הסולטאן סולימאן הראשון, שאחרי מותו של זאפויה בשנת 1540, כבש את בודה ומרכז הונגריה בשנת 1541 בתואנה של הגנה על בנו של זאפויה, יאנוש השני. הונגריה חולקה כעת לשלושה חלקים: הונגריה המלכותית במערב ובצפון, הונגריה העות'מאנית והממלכה ההונגרית המזרחית תחת עליונות עות'מאנית, שהפכה מאוחר יותר לנסיכות טרנסילבניה, שם השפיעו ההשפעות האוסטריות והטורקיות על עליונות במשך כמעט מאתיים שנה. אצילי הונגריה בטרנסילבניה נקטו במדיניות של כפילות כדי לשמור על עצמאות.
טרנסילבניה נוהלה בידי איזבלה, אמו של יאנוש ז'יגמונד, בשנים 1541–1551, כאשר היא נפלה במשך חמש שנים תחת שלטון הבסבורג (1551–1556). בית זאפויה זכה שוב לשליטה על טרנסילבניה בשנת 1556, כאשר הדיאט של סשאשבס בחרה בז'יגמונד כנסיך טרנסילבניה.
טרנסילבניה הייתה כעת מחוץ להישג ידה של הסמכות הדתית הקתולית, ואפשרה להטפה הלותרנית והקלוויניסטית לפרוח. בשנת 1563 מונה ג'רג' בלנדראטה לרופא בית המלוכה, ורעיונותיו הדתיים הקיצוניים השפיעו יותר ויותר הן על המלך הצעיר יאנוש השני והן על הבישוף הקלוויניסטי פרנסיס דייוויד, בסופו של דבר הפך את שניהם לאמונה האנטי-טריניטרית (יוניטרית). במחלוקת פומבית רשמית, פרנסיס דייוויד גבר על הקלוויניסט פיטר מליוס; וכתוצאה מכך, בשנת 1568, התקבל אימוץ רשמי של חופש הביטוי האינדיבידואלי בצו טורדה. זו הייתה הערבות המשפטית הראשונה לחופש הדת באירופה הנוצרית, אך רק ללותרנים, קלוויניסטים, אוניטרים וכמובן קתולים, כשההודאה הנוצרית האורתודוקסית "נסבלת", ללא ערבות משפטית.
גלריה

החלוקה של ממלכת הונגריה מימי הביניים בין האימפריות העות'מאנית וההבסבורגית נמשכה יותר מ-150 שנה לאחר קרב מוהאץ' בשנת 1526.
נסיכות טרנסילבניה, ממשיכת ממלכת הונגריה המזרחית (1570). הפרטיום מתואר בצבע הכהה יותר
הנסיכות בשנת 1606
סבב הטניס העולמי של ה-ITF

|    טורנירי טניס מקצועני |
| --- | --- | --- |
 טורנירי גראנד סלאם אוסטרליה אוסטרליה הפתוחה  צרפת רולאן גארוס  הממלכה המאוחדת אליפות וימבלדון  ארצות הברית ארצות הברית הפתוחה
| גברים (ATP) |  | נשים (WTA) |
| סבב ה-ATP גמר ה-ATP  מאסטרס 1000  סדרת 500  סדרת 250  דירוג ה-ATP  סבב ה-ATP צ'לנג'ר סדרת 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע דייוויס  אולימפיאדה |  | סבב ה-WTA גמר ה-WTA  WTA 1000  WTA 500  WTA 250  דירוג ה-WTA  סבב ה-WTA צ'לנג'ר WTA 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע בילי ג'ין קינג  אולימפיאדה |
טורנירי הסבב העולמי של ה-ITF (באנגלית: ITF World Tennis Tour; מכונים גם "טורנירי הפיוצ'ר") הם סדרה של טורנירי טניס מקצועניים המתקיימים מסביב לעולם ומאורגנים על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס (ITF). טורנירים אלו הם נמצאים ברמה המקצוענית השלישית והנמוכה ביותר בסולם הסבבים העולמיים בטניס לגברים (אחרי כלל הטורנירים של ה-ATP: ארבעת הגראנד סלאמים, גמר ה-ATP ותשעת טורנירי המאסטרס, סבב 500 ATP וסבב ATP 250 וטורנירי הצ'לנג'ר.
טורניר זה הוכנס בתוך סולם הדירוג של ה-ATP כדי לתת במה לטניסאים צעירים מקצועניים, על מנת לקבל נקודות בדירוג ATP (אנ'), ולהכין אותם אל תוך טורנירי הצ'לנג'ר, ובעתיד אל תוך טורנירי ה-ATP לרמה הגבוהה יותר. למעשה משמש הסבב כטורנירי הכניסה של טניסאים לדירוג ה-ATP, כאשר כיום כמעט כל טניסאי מקצועני מתחיל את דרכו בסבב זה, בו הוא צובר את נקודות דירוג ה-ATP הראשונות שלו.
היסטוריה ופורמט

במקור, סבב הטניס לגברים של ה-ITF כלל טורנירי לוויין בודדים, שכל אחד מהם התקיים במשך ארבעה שבועות. הטורניר המקורי הוצג בינואר 1998. עם זאת, בהמשך, ה-ITF הציג טורנירים של ה-Futures (טורנירי הפיוצ'ר), מה שאיפשר גמישות רבה יותר בארגון הטורנירים עבור איגודים לאומיים, והשתתפות בטורנירים לשחקנים. עם הזמן, היחס בין טורנירי Futures ללוויינים גדל עד 2007, אז הופסקו הטורנירים הבודדים לחלוטין, ונשארו טורנירי הפיוצ'ר בלבד.
טורנירי הפיוצ'ר מאפשרים לשחקנים חדשים לזכות בתארים בקריירה ולשפר את הדירוג שלהם. הטורנירים מתקיימים הן ביחידים והן בזוגות ונמשכים שבוע כל אחד. נכון לשנת 2017, קרן הפרסים לכל טורניר היא 15,000 דולר או 25,000 דולר. חלק מהטורנירים מספקים גם דיור למשתתפים. לטורנירים אלו יש בדרך כלל הגרלות מוקדמות גדולות יחסית, המאפשרות לשחקנים לא מדורגים העושים את דרכיהם הראשונות בטניס להיכנס לטורנירים ולצבור נקודות דירוג ATP.
בשנת 2019, בוצעו רפורמות בסבב, ששינו אותו ל-"ITF World Tennis Tour" כשם גג חדש לטורנירי Pro Circuit ו-Junior Circuit לשעבר, והוא ישמש כמסלול השחקנים הצעירים בין משחק הג'וניור לרמות העילית של הטניס המקצועני. השקת הסבב היא שיאה של סדרת רפורמות של ITF שנועדו לתמוך בשחקנים צעירים מוכשרים בהתקדמותם למשחק הבכיר, ולמקד את כספי הפרסים ביעילות לטורנירים מקצועיים כדי לאפשר ליותר שחקנים להתפרנס מטניס מקצועני, ובכך להגדיל את הכמות העולמית של שחקני הטניס המקצועניים ולשפר את הענף כולו.
נקודות דירוג של ה-ATP על הטורנירים > לעונת 2022

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג | מנצח | גמר | חצי גמר | רבע גמר | שמינית גמר |
| M25 | 25 | 16 | 8 | 3 | 1 |
| M15 | 15 | 8 | 4 | 2 | 1 |
סופשבוע (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  אירוח, בידור
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 הפקה
 מפיק:  אהרון גולדפינגר
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 1
 תקופת שידור מקורית:  1990–1995
 
סופשבוע הייתה תוכנית אירוח ישראלית בערוץ הראשון ששודרה בערבי שישי בין השנים 1990–1995 וצולמה בפני קהל.
היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור לראשונה באוקטובר 1990, בהנחיית ירון לונדון, כתחליף לתוכנית "סיבה למסיבה" עם רבקה מיכאלי ולתוכנית "סופסופ" עם גבי גזית, ששודרו לסירוגין. זאת בעקבות החלטת מליאת רשות השידור, ומנהל הטלוויזיה יוסף בראל, לרענן את לוח השידורים.
מתכונת התוכנית כללה שילוב של חדשות, ראיונות, קטעי בידור ומוזיקה של אמנים שונים. הרעיון היה לשלב את תוכנית החדשות "יומן השבוע" עם תוכנית בידור, ירון לונדון בירך בתחילת השידור את הצופים וסיפר על מה שמתוכנן בהמשך הערב, אחר כך הוא העביר את רשות הדיבור לאנשי היומן. אחרי כחצי שעה של חדשות עבר המשדר חזרה אל לונדון והוא החל לראיין אנשים שונים. התוכנית כללה פינת סטנד-אפ שהגיש דורון נשר, ופינת סאטירה שנקראה "סופשבוע באגף הסגור", שאפרים סידון כתב, ושיחקו בה טוביה צפיר, יואב צפיר, מודי בר-און ושי זורניצר ושחקנים נוספים. בהמשך שולבה פינה של סקירת עיתונות, שהגישו לסירוגין שלמה ניצן ושלום קיטל.
בנובמבר 1990, ערך ירון לונדון במסגרת התוכנית, ריאיון אישי נדיר עם ראש הממשלה יצחק שמיר.
חודשים לאחר שעלתה לשידור, דרש המשנה ליושב ראש רשות השידור שלמה קור, שהיה נציג הליכוד בוועד המנהל של הרשות, להוריד את "סופשבוע באגף הסגור" ואת דורון נשר מהתוכנית. לטענתו, שתי הפינות בתוכנית הן "חד־צדדיות, לועגות ומבזות באופן קבוע חלק אחד של העם", ואף במקרה אחד "התירה התכנית הסאטירית את דם היהודים בעיני הערבים". קור יזם כינוס של מליאת הרשות, לדון בדרישתו להוריד את "סופשבוע" מהמסך. בדיון במליאת הרשות הוחלט להפריד שוב את יומן מתוכנית הבידור, שירון לונדון ינחה לסירוגין עם מנחה נוסף וגם פינות הסאטירה ישודרו לסירוגין. אם כי השינוי לא יושם באופן מיידי.
בספטמבר 1991, החליט מנהל הטלוויזיה יוסף בראל, ליישם את ההחלטה שירון לונדון יגיש את התוכנית לסירוגין. בתגובה הודיעה לונדון כי הוא פורש מהגשת התוכנית. והוחלט להשיב את המתכונת הישנה למסך (כתוכנית בידור בלבד) עם רבקה מיכאלי ואהוד מנור כמנחים מתחלפים. בנוסף, הודח מפיק התוכנית אהרון גולדפינגר והוחלף בלאה זהבי שהפיקה את התוכנית של מיכאלי, וחיים מלובן שהפיק את התוכנית של מנור.
לאחר עונה אחת פרש אהוד מנור מהתוכנית והוא הוחלף בדורון נשר. התוכנית שנשר הגיש נקראה "שולחן ארוך עם דורון נשר", שודרה לסירוגין עם מיכאלי. התוכנית של נשר ספגה ביקורות שליליות והוא הוחלף, במרץ 1993 בידי דודו טופז כמנחה "סופשבוע".
בשנים 1994–1995 הנחה את התוכנית יאיר לפיד.
הערות שוליים

1 2 3  אורן פרסיקו, ‏סיבה למסיבה - אורן פרסיקו מגולל את ההיסטוריה שלא תיאמן של תוכניות הבידור בערב שבת לדורותיהן, באתר גלובס, 26 ביולי 2001
↑  אילנה באום, להוריד את שושלת ־ המליצה מליאת רשות השידור, מעריב, 18 בספטמבר 1990
↑  רון מיברג, טלוויזיה / ״סופשבוע״ – מחזמר חדשותי, חדשות, 21 באוקטובר 1990
אורי סלונים, התחלת איתי טוב, ירון, חדשות, 11 בנובמבר 1990
רון מיברג, טלוויזיה / בדרך למתכונת הקודמת, חדשות, 28 באוקטובר 1990
↑  טל פרי, וילוז'ני עוד לא ראה את דורון נשר, מעריב, 24 באוקטובר 1990
↑  טל פרי, שלמה ניצן ושלום קיטל מחכים לסידור עבודה, מעריב, 20 בנובמבר 1990
דוד שיץ, קיטל קוטל קטנים, חדשות, 28 באוקטובר 1990
↑  מיכל קפרא, אפילו לונדון לא הצליח, מעריב, 9 בנובמבר 1990
↑  רונית אנטלר, קור: להוריד את "סוף שבוע באגף הסגור" ואת דורון נשר, חדשות, 10 בדצמבר 1990
↑  נעמי לויצקי, קור עושה צמרמורת, חדשות, 18 בינואר 1991
↑  רונית אנטלר, הוחלט: "סופשבוע" בלי "יומן" ועם ירון לונדון לסירוגין, חדשות, 12 בדצמבר 1990
↑  יהודה גולן, "סופשבוע ־" לאגו הסגור?, מעריב, 13 בדצמבר 1990
↑  הגר רם, לונדון לא ינחה לבד את סופשבוע, חדשות, 17 בספטמבר 1991
↑  הגר רם, לונדון פרש מ”סופשבוע־, חדשות, 20 בספטמבר 1991
↑  הגר רם, מנור ומיכאלי ינחו את "סופשבוע־, חדשות, 24 בספטמבר 1991
↑  הגר רם, הסיר של נשר, חדשות, 30 באוגוסט 1992
↑  רון מיברג, טלוויזיה -  מיטיב לדשדש בדרך הישנה, חדשות, 14 במרץ 1993
מקלט (מיגון)

מקלט ציבורי בשכונת בקעה בירושלים, המשמש בעת שגרה כמרכז ללימודי סטפס ופלמנקו
מקלט בגן ציבורי בחולון
מִקְלָט הוא מבנה מבוצר שבנוי מעל או מתחת לפני הקרקע ונועד להגן על המשתמשים בו מפני מתקפות, תוך שמירה על ביטחונם ושלמותם.
התפתחות המקלטים > לפני מלחמת העולם השנייה

לפני מלחמת העולם הראשונה לא היה קיים המונח הפצצה אסטרטגית (הפצצות מסיביות של אוכלוסייה אזרחית כאסטרטגיה צבאית). לאחר מלחמת העולם הראשונה, עקב מתקפות גרמניות על ערי בריטניה שגבו את חייהן של אזרחים רבים, עלתה המודעות לצורך בהקמת מקלטים עבור אוכלוסייה אזרחית והם החלו להיבנות ברחבי העולם.
התפתחות המקלטים > בזמן מלחמת העולם השנייה

מקלטים ייעודיים בכל רחבי אירופה נבנו על מנת להגן מפני התקפות אוויריות. בנוסף, מבנים תת-קרקעיים ומבנים מחוזקים ומסיביים שמסוגלים לעמוד בהתקפות הושמשו על ידי הציבור בשעת הצורך. אלה היו תחנות תת-קרקעיות של רכבות תחתיות, מנהרות, מרתפים ומחסנים. מבנים אלה, שנבנו באופן מלא או חלקי מתחת לקרקע, ובהיותם מחוזקים במיוחד על מנת לתמוך במשקל הבניינים שמעליהם, היו מתאימים לספק מחסה לאנשים במהלך תקיפות אוויריות.
התפתחות המקלטים > סוגי מקלטים במהלך מלחמת העולם השנייה > מרתפים

במרכז אירופה המרתפים נתפסו כחשובים יותר מאשר בממלכה המאוחדת. בגרמניה מרבית הבתים והדירות נבנו עם מרתפים. מסיבה זו, התגוננות מתקיפה אווירית במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה קלה יותר ליישום בגרמניה מאשר בבריטניה.
מגבלות המרתפים והמחסנים הפכו בולטות בעת תרחישי סופות האש בעת ההתקפות שנערכו על ערי גרמניה, במיוחד בערים המבורג ודרזדן. כאשר מבנים שרופים, שהגיעו לטמפרטורות של מעל 800 מעלות צלזיוס קרסו ברוחות העזות, ולכדו בתוכם דיירים רבים במרתפים. מרתפים אלה הפכו עד מהרה צפופים עקב הגעתם של דיירים מאזורים סמוכים שחרבו והפכו ללא בטוחים בהתקפות קודמות. מהדיירים שנהרגו, בין 60 ל-80 אחוזים מהם נפגעו ממכת חום או מהרעלת פחמן חד-חמצני, ולא מהאש עצמה.
בניגוד למצב בגרמניה, מרתפים בבריטניה היו לרוב בבתים גדולים שנבנו לפני מלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן רוב הבתים נבנו ללא מרתפים כדי לחסוך בעלויות בניה. מאחר שבין שתי מלחמות העולם גברה הבנייה באופן משמעותי, המחסור במרתפים בבתים החדשים יותר הפך לבעיה רצינית בעת הפעלת תקנות התקפות אוויריות בממלכה המאוחדת בעת מלחמת העולם השנייה.
היה צורך למצוא חלופות במהירות ברגע שנהיה ברור שהתקיפות האוויריות נתפסו על ידי הגרמנים כאמצעי לפגוע במורל של האוכלוסייה ולשבש את קווי האספקה בבריטניה. ההמלצות הראשוניות שניתנו לבעלי בתים היו להיכנס למרחב מוגן מתחת למדרגות, במהלך התקיפה האווירית. מאוחר יותר, סיפקו הרשויות לבעלי בתים חומרים להתקנת מקלטים פרטיים כמו מקלט מוריסון שתכנן הרברט מוריסון, או מקלט אנדרסון שתוכנן עבור 6 אנשים.
התפתחות המקלטים > סוגי מקלטים במהלך מלחמת העולם השנייה > מחסנים

המחסנים ששכנו מתחת למתחמים גדולים ומוסדות הפכו למקלטים בעת תקיפות אוויריות. נעשה שימוש במחסני מפעלים, בתי ספר, בתי חולים, בחנויות ובעסקים. במפעלים היה צורך לקחת בחשבון שמכונות כבדות, חומרי גלם ואמצעי אפסון למים היו עשויים ללכוד את שוכני המחסן בעת פגיעה.
התפתחות המקלטים > סוגי מקלטים במהלך מלחמת העולם השנייה > קשתות מסילות ברזל ומעברים תת-קרקעיים של רכבת תחתית

קשתות מסילות ברזל וכן רכבות תחתיות שימשו בבריטניה כמקלטים בתקופת מלחמת העולם השנייה.
קשתות מסילות הברזל היו מבנים עמוקים ועגולים העשויים בטון או לבנים, שהיו חצובים בקירות של קווי הרכבת. הקשתות כוסו בדרך כלל בעץ או בלבנים אשר סיפקו הגנה משמעותית כנגד תקיפות אוויריות - תחת ההנחה שקווי מסילות הברזל לא היו מושא ההתקפה. כל קשת יכלה לשכן בין 60 ל-150 אנשים. אולם, פחות אנשים יכלו למצוא מקלט בלילה באזורים אלו, שכן אזורי שינה צרכו מקום נוסף.