stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם בולוניה

סמליל הסכם בולוניה

הסכם בולוניה, קרוי גם "תהליך בולוניה", הוא אמנה בין האוניברסיטאות במדינות אירופה השונות, הנועד לצורך הכרה הדדית בתוכניות לימוד ותארים אקדמיים. לשם כך נוצרה תוכנית ליישום הדרגתי, עם תאריך יעד להשלמה בשנת 2010, של סטנדרטיזציה והתאמה של קורסים ונקודות זכות אקדמיות עבור תארים זהים ברחבי היבשת. תוחלת הסכמה זו בהכרה מיידית ופשוטה בערכם של לימודים אקדמיים אשר התקיימו במדינות אירופאיות שכנות, וזאת חרף הבדלי שפה, תרבות ומקום. הבנה זו אינה עניין של מה-בכך, שכן עד לתהליך בולוניה נדון היה כל מקרה לגופו. התהליך אינו יוזמה של האיחוד האירופי, והמדינות המיישמות אותו אינן בהכרח חברות בו.
אחד התוצרים של ההסכם הוא בביטולו של התואר "דיפלומה", אשר היה תואר סטנדרטי מזה מאות שנים במספר גדול של מדינות מרכז אירופאיות, בעיקר באלו הדוברות גרמנית, והחלפתו בתארים האנגלו-סקסיים "בוגר" ו"מוסמך" (BA & BSc ו-MA & MSc, בהתאמה).
האחדַת התהליך האקדמי באירופה הוא תהליך המאפשר לשוק האירופאי להעריך ולהעסיק עובדים אקדמיים מארצות שכנות, וכן להסתמך על מוצרים אקדמיים, כדוגמת מחקרים מדעיים וחברתיים, והוא תהליך נוסף ומשמעותי בהפיכתה של אירופה לפדרציה הרב-לאומית הקרויה האיחוד האירופי. הסכם בולוניה קרוי על שם המקום בו הוחלט על התהליך, באוניברסיטת בולוניה, בשנת 1999, ב"הצהרת בולוניה" (אנ') של מספר מדינות אירופאיות. על ההסכמה הראשונית חתמו 29 מדינות, ובהמשך הצטרפו לאמנה מדינות נוספות.
מדינת ישראל השתתפה בדיונים על תקן "משקיפה" בלבד ולא לצורך יישום או התייחסות. רצון ראשוני ליישום תהליך בולוניה החל בארץ בשנת 2006, אולם מעולם לא קיבל ביטוי ממשי. עם השנים, נגוזה כוונה זו ואין תאריך יעד ליישום עקרונות דומים לאלו אשר יושמו בתהליך בולוניה, אם בכלל. על-פי גופי ההסכם הרשמיים אין לישראל תוקף כחברה עתידית בהסכם משום היותה מחוץ לגבולותיה הגאוגרפיים של יבשת אירופה.
מאחר שמדינת ישראל אינה מאמצת מרצון את מסקנות תהליך בולוניה, קיימת הערכה לפיה עלול להיווצר מצב בעייתי עבור סטודנטים ישראלים בהערכת התארים האקדמיים שהתקבלו בישראל, אם ירצו להמשיך את לימודיהם באירופה.
חוסר התאמה בהערכת תארים אקדמיים קיים כבר עתה בלימודים לתואר "מוסמך" בפקולטות רבות בארץ, בהן תפח עם השנים היקף הלימודים לכזה אשר אינו תואם את התארים המקבילים לו באירופה. כמו כן, בולטת הבעיה בהכרה בלימודי אדריכלות בארץ, אשר נמשכים לאורך 5 שנות לימוד ומסתיימים בתואר "בוגר" בלבד.
ברחבי העולם בולט יישום חלקי או דומה של התהליך גם באקדמיות נוספות מחוץ ליבשת אירופה, כגון ברחבי צפון-אמריקה, סין, יפן, אוסטרליה ואף במדינות המזרח-התיכון.
ראו גם

השיטה האירופית לצבירה והעברת ניקוד אקדמי
אינטרנציונליזציה בחינוך
הנרי קלרנס בולדרידג'

הנרי קלרנס בולדרידג' (באנגלית: Henry Clarence Baldridge;‏ 24 בנובמבר 1868 –  8 ביוני 1947) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-14 בשנים 1927–1931. לפני כן, החל מ-1923 הוא כיהן כסגן מושל המדינה.
ראשית חייו

הנרי קלרנס בולדרידג' נולד בכפר קארלוק שבאילינוי, שם התחנך בבתי ספר ציבוריים. הוא למד באוניברסיטת וסליאן אילינוי, ולאחר מכן לימד בבית ספר. ב-1893 נשא בולדרידג' לאישה את קורה א. מק'קרייטון. לזוג נולדו בן ובת.
קריירה

ב-1904 עבר בולדרידג' מאילינוי לדרום-מערב איידהו והתיישב בעיר פארמה, שם הוא עסק במסחר. בהמשך הוא עסק בסחר בכלי עבודה והיה נשיא הבנק המקומי. ב-1911 נבחר בולדרידג' לבית הנבחרים של איידהו, וב-1913 נבחר לסנאט של המדינה, בו הוא כיהן תקופת כהונה אחת. ב-1922 הוא נבחר כסגן מושל איידהו ה-15. ב-1924 הוא נבחר לכהונה שנייה בתפקיד וכיהן בו תחת המושל צ'ארלס מור. ב-1926 נבחר בולדרידג' כמושל איידהו, וב-1928 נבחר לכהונה שנייה. אף על פי שהוא הזהיר מפני הרחבת תוכניות הבנייה הציבורית, נעשו תוספות משמעותיות לקמפוס אוניברסיטת איידהו במוסקו. סלילת הכבישים המדינתיים מומנה על ידי הטלת מס על הדלק.
לאחר תום כהונתו כמושל בינואר 1931, שב בולדרידג' למגוון עסקים. ב-1942 הוא התמודד בבחירות על מושב מחוז הבחירה הראשון של איידהו בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי חבר הבית המכהן קומפוטון וייט.
מותו

לאחר פטירת רעייתו ב-1941, עבר בולדרידג' ב-1942 מפארמה לבויסי.
הנרי קלרנס בולדרידג' נפטר בבויסי ב-8 ביוני 1947. הוא נטמן בבית הקברות של פארמה.
הערות שוליים

↑  Today in Masonic History - Henry Clarence Baldridge is Born, www.masonrytoday.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1186387173  VIAF: 5416155832947433490009   WorldCat (עם VIAF): 5416155832947433490009
הייקו וסטרמן

הייקו וסטרמן (בגרמנית: Heiko Westermann, נולד ב-14 באוגוסט 1983 באלצנאו שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם.  לווסטרמן 27 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים > גרויטר פירט וארמיניה בילפלד

וסטרמן הצטרף לגרויטר פירט בשנת 2002, ובשנת 2003 ערך את ההופעה בקבוצה הבכירה, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, בניצחון 1-0 על דיסבורג. סך הכל צבר וסטרמן 83 הופעות ליגה בגרויטר פירט, בהן הבקיע שני שערים. בקיץ 2005 עבר לארמיניה בילפלד, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה, שם שיחק שתי עונות, והחמיץ רק משחק אחד בכל תקופתו בקבוצה, בה הפך לעוגן הגנתי חשוב. הצלחתו בארמיניה בילפלד גררה התעניינות ממועדונים גדולים, ובקיץ 2007 חתם וסטרמן בשאלקה 04.
קריירת מועדונים > שאלקה 04

וסטרמן חתם בקיץ 2007 בשאלקה 04 תמורת 2.8 מיליון אירו. את הופעת הבכורה ערך בחצי גמר גביע הליגה הגרמנית בשנת 2007, בו ניצחה שאלקה את נירנברג בתוצאה 4-2, כאשר וסטרמן כובש את השער הרביעי לשאלקה. במשחק הגמר של הטורניר הפסידה שאלקה לבאיירן מינכן בתוצאה 1-0, כאשר וסטרמן החליף את ראפיניה בדקה ה-75. את הופעת הבכורה בבונדסליגה במדי שאלקה ערך במחזור השלישי של עונת 2007/08, כאשר החליף את ראפיניה בדקה ה-79 במשחק מול וולפסבורג, ועד לסוף עונה זו שיחק בכל משחקיה של שאלקה, הן בבונדסליגה והן בליגת האלופות, שם נעצרה שאלקה ברבע הגמר על ידי ברצלונה. הצלחתו של וסטרמן בעונה זו הביאה לזימונו ליורו 2008 על ידי מאמן נבחרת גרמניה יואכים לאב, בו לא שותף. בעונת 2008/09, עם הגעתו של מאמן חדש לשאלקה, פרד רוטן, הועבר וסטרמן לעמדה התקפית יותר, והבקיע מספר שערים, לרבות צמד מול הנובר 96 בגביע הגרמני, ובבונדסליגה הבקיע בשלושה משחקים רצופים, ובסך הכל שישה שערים. בעונת 2009/10 וסטרמן מונה לקפטן הקבוצה, צבר 27 הופעות והבקיע שני שערים. סך הכל וסטרמן הבקיע 12 שערי ליגה במדי שאלקה 04 ב-92 הופעות, ובתום עונה זו עבר להמבורג.
קריירת מועדונים > המבורג

בקיץ 2010 עבר וסטרמן להמבורג תמורת 7.5 מיליון אירו, ועל אף היותו שחקן חדש בקבוצה, מונה מיד לקפטן על ידי המאמן ארמין פה. בתקופתו בהמבורג ייצב וסטרמן את ההגנה, אך בעונותיו האחרונות בקבוצה, המבורג הידרדרה למאבקי תחתית ונראה היה כי ירידת ליגה בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון קרובה מתמיד. וסטרמן נושל מתפקיד הקפטן באפריל 2013 בגין תבוסתה של המבורג בתוצאה 9-2 לבאיירן מינכן ותוצאות חלשות נוספות, ומונה במקומו רפאל ואן דר וארט. בעונות 2013/14 ו-2014/15 ניצלה המבורג מירידה רק במשחקי מבחן, ובקבוצה הוחלט בתום עונת 2014/15 לרענן את השורות ולהתחדש, תוך ויתור על שחקנים ותיקים כמו מרסל ינסן, ואן דר וארט וגם וסטרמן, שחוזהו לא הוארך, והוא שוחרר מהקבוצה בתום עונה זו, לאחר שצבר 158 הופעות בבונדסליגה, בהן הבקיע 9 שערים.
קריירת מועדונים > ריאל בטיס

בקיץ 2015 חתם וסטרמן כשחקן חופשי על חוזה לשנתיים בריאל בטיס, העולה החדשה ללה ליגה הספרדית, בצוותא עם חברו להמבורג, רפאל ואן דר וארט. בנובמבר 2015 קיבל וסטרמן את הכרטיס האדום הראשון בקריירה שלו, במשחק הליגה מול לבאנטה. סך הכל ערך וסטרמן 20 הופעות ליגה במדי בטיס והבקיע שער אחד.
קריירת מועדונים > אייאקס

ב-14 ביולי 2016 חתם וסטרמן על חוזה לשנתיים באייאקס מליגת העל ההולנדית. וסטרמן ערך ארבע הופעות בלבד בליגה בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2016/17, ועוד מספר הופעות בקבוצת המילואים. וסטרמן ישב על הספסל בגמר הליגה האירופית בו הפסידה אייאקס 2-0 למנצ'סטר יונייטד, ולא שותף. בתום עונה אחת בה לא התאקלם באייאקס, הותר חוזהו של וסטרמן והוא שוחרר מהקבוצה.
קריירת מועדונים > אוסטריה וינה

בקיץ 2017 חתם וסטרמן על חוזה לשנתיים באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית. וסטרמן ערך 19 הופעות במדי אוסטריה וינה, אך לא סיים את חוזהו, והודיע על פרישה מכדורגל באפריל 2018.
קריירה בינלאומית

וסטרמן שיחק בנבחרות גרמניה הצעירות, וזומן לראשונה לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת בפברואר 2008 על ידי המאמן יואכים לאב, למשחק ידידות מול נבחרת אוסטריה, בו שיחק 90 דקות וגרמניה ניצחה בתוצאה 3-0. וסטרמן זומן לסגל הגרמני ליורו 2008, בו הפסידה גרמניה 1-0 במשחק הגמר לנבחרת ספרד, אך לא שיחק דקה. ביוני 2009 הבקיע וסטרמן את שערו הראשון בנבחרת, בניצחון 7-2 על נבחרת איחוד האמירויות במשחק ידידות. וסטרמן היה אמור להיכלל בסגל הגרמני למונדיאל 2010, אך נופה ממנו עקב פציעה שספג במשחק הכנה למונדיאל מול נבחרת הונגריה. וסטרמן ערך בסך הכל 27 הופעות בנבחרת גרמניה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
חיים אישיים

וסטרמן נשוי לאירינה החל משנת 2007, ואב לשתי בנות, לאנה וניקיטה.
הפיגוע בדורטמונד

| חלק מהמלחמה העולמית בטרור |
| --- | --- |

זירת הפיגוע
 תאריך:  11 באפריל 2017
 מקום:  דורטמונד, גרמניה
 מטרה:  אוטובוס קבוצת הכדורגל בורוסיה דורטמונד
 קואורדינטות:  51°26′59″N 7°30′22″E﻿ / ﻿51.449722222222°N 7.5061111111111°E﻿ / 51.449722222222; 7.5061111111111
 סוג:  פיגוע תופת
 נשק:  3 מטעני צד
 הרוגים:  0
 פצועים:  2
 he
 
הפיגוע בדורטמונד התרחש ב-11 באפריל 2017, כשאוטובוס של קבוצת הכדורגל הגרמנית בורוסיה דורטמונד הותקף במטעני חבלה בדורטמונד שבגרמניה. שלושה מטעני צד התפוצצו סמוך לאוטובוס הקבוצה שהיה בדרכו לזיגנאל אידונה פארק לקראת המשחק הראשון בשלב רבע הגמר של ליגת האלופות לעונת 2016/2017 נגד קבוצת הכדורגל הצרפתית מונקו. אחד משחקני הקבוצה ושוטר נפצעו, והחלונות המשוריינים של האוטובוס מנעו פגיעות נוספות.
המשטרה המקומית חוקרת את המניע לפיגוע. אחד מקווי החקירה קושר את הפיגוע לטרור עם מעורבות אסלאמית אפשרית. בזירת האירוע נמצא מכתב, שטען כי הפיגוע בוצע כנקמה בעבור המוסלמים שנהרגו בהתערבות הצבאית של גרמניה כנגד ארגון הטרור המדינה האסלאמית ואיים במתקפות נוספות אם גרמניה לא תפסיק את התערבותה ובסיס חיל האוויר האמריקני ברמשטיין יושבת. קו חקירה נוסף חוקר את האירוע כפיגוע דגל כוזב שבוצע בידי הימין הקיצוני בגרמניה.
המשטרה עצרה מהגר עיראקי אשר להערכתה חבר ארגון המדינה האסלאמית, אך לא נמצא קשר בינו לבין הפיצוץ.
הפיגוע

האוטובוס של קבוצת בורוסיה דורטמונד הותקף בעזרת שלושה מטעני צד תוצרת בית כשעשה את דרכו לזיגנאל אידונה פארק שבדורטמונד לקראת המשחק הראשון בשלב רבע הגמר של ליגת האלופות לעונת 2016/2017 נגד קבוצת הכדורגל הצרפתית מונקו. המטענים הוסתרו בגדרות שבצדי הכביש והתפוצצו סמוך לשעה 19:15 לפי שעון גרמניה. המטענים היו עמוסים בפיסות מתכת, ועם הפיצוץ אלו הגיעו למרחק של 100 מטרים. בהתבסס על חומר הנפץ המעורב בפיגוע, הניחו הרשויות הגרמניות כי מדובר באירוע טרור. במטענים נעשה שימוש בחומר נפץ אשר הגיע מצבא גרמניה. הכדורגלן הספרדי ושחקנה של בורוסיה דורטמונד, מארק ברטרה, נפצע מרסיסי זכוכית שניתזו מחלון האוטובוס המנופץ. הוא נלקח לבית החולים הסמוך, בו ידו השמאלית נותחה באופן מיידי. שוטר שליווה את האוטובוס על אופנוע נפגע גם הוא בפיגוע.
חקירת הפיגוע

משטרת גרמניה והרשויות המקומיות מתייחסות לאירוע כניסיון רצח וכהתקפה מתוכננת כנגד בורוסיה דורטמונד. היו שלוש לקיחות אחריות על האירוע: אחת הושארה בזירת האירוע וטענה למניע אסלאמי, אחת פורסמה באינטרנט וטענה למניע אנטי-פשיסטי (אשר התבררה מאוחר יותר כמזויפת) ואחת נשלחה למערכת עיתון וטענה למניע ימני קיצוני. המשרד של התובע הפדרלי הגרמני הגדיר תחילה את האירוע כפעולת טרור עם אפשרות למעורבות אסלאמית. שר הפנים של נורדריין-וסטפאליה תיאר את ההתקפה כמקצועית. המשטרה חוקרת האם הפיגוע התרחש ממניע אסלאמי, ממניע שמאלני קיצוני או ממניע ימני קיצוני. לפי התקשורת הגרמנית, חוקרי הפיגוע שוקלים את האפשרות ששירות ביטחון זר היה מעורב בפיצוץ.
חקירת הפיגוע > לקיחת האחריות

היו שלוש לקיחות אחריות שונות לאירוע. הראשונה נמצאה בשלושה מכתבים זהים שהושארו בזירה. המכתבים פתחו במשפט "בשם אלוהים הרחמן והרחום" וטענו שהפיגוע הוא נקמה על ההתערבות הצבאית של גרמניה כנגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה, ושגרמניה אחראית להרג מוסלמים. במכתב נדרש שבסיס חיל האוויר האמריקני ברמשטיין יושבת ושמטוסי הטורנדו הגרמניים יוצאו מסוריה. המכתב איים במתקפות נוספות על ידוענים שאינם מוסלמים עד אשר הדרישות יענו. המכתבים נראו יוצאי דופן, שכן מתקפות קודמות של ארגון המדינה האסלאמית באירופה לא הגיעו יחד עם לקיחות אחריות כזו. שלא כמו לקיחות אחריות קודמות שבוצעו בסרטונים, המכתבים מוענו ישירות לקנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ולא היו עליהם סממנים דתיים או הסמל של ארגון המדינה האסלאמית. עיתונים גרמנים פרסמו מאוחר יותר שהחוקרים מטילים ספק באותנטיות של המכתבים, והועלתה האפשרות שהם נכתבו על-מנת להטיל את האחריות לפיגוע על האסלאם בזדון.
לקיחת אחריות נוספת פורסמה באתר הפרסום הפתוח המשמש את השמאל הקיצוני, אינדימדיה. בלקיחת האחריות נטען כי המתקפה בוצעה מכיוון שבורוסיה דורטמונד לא עושה מספיק כנגד הגזענים, הנאצים ואנשי הימין הקיצוני שבמחנה האוהדים שלה. לקיחת האחריות נמחקה מהאתר בטענת זיוף, וגם המשטרה הגרמנית מתייחסת אליה כמזויפת.
מספר ימים לאחר מכן נשלחה לקיחת אחריות שלישית, אשר רמזה למניע ימני קיצוני, לעיתון דר טאגשפיגל. האימייל האנונימי הצדיק את אדולף היטלר ותקף את הרב-תרבותיות, כשהוא מוסיף שההתקפה הייתה "אזהרה אחרונה". דוברת מטעם התביעה הפדרלית אמרה כי לקיחת האחריות נחקרת.
חקירת הפיגוע > החשודים

המשטרה הגרמנית זיהתה שני חשודים ועצרה אחד מהם. נערכו חיפושים בדירות של שני החשודים. החשוד שנעצר הוא עבדול בסט א', מהגר עיראקי המתגורר בוופרטל אשר חשוד כאסלאמיסט קיצוני. המשטרה הגרמנית מאמינה שהחשוד הנהיג תא של ארגון המדינה האסלאמית בעיראק אשר היה מעורב ברציחות, חטיפות, הברחות וסחיטות. לאחר שהצטרף לארגון המדינה האסלאמית בעיראק בשלהי שנת 2014, הוא הגיע לגרמניה דרך טורקיה בשנת 2016 והיה בקשר עם חברי ארגון המדינה האסלאמית בגרמניה. עם זאת, כעת הוא מוחזק בשל חברות בארגון המדינה האסלאמית ולא בשל מעורבות בפיגוע. מאוחר יותר נוקה החשוד השני מהחשד למעורבות בפיגוע.
הערות שוליים

↑  Dortmund bus attack: 1 detained, 'terrorist involvement' suspected באתר CNN, ‏ 12 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  Dortmund attack explosive 'from German military' - media באתר די ולט, 15 באפריל 2017 (באנגלית)
1 2  Anschlag in Dortmund – Was wir wissen, was nicht באתר די ולט, 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
↑  Anschlag auf BVB-Bus - Ermittler nehmen Verdächtigen fest באתר דר שפיגל, 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
1 2 3  Ermittler prüfen zwei Bekennerschreiben באתר דר שפיגל, 12 באפריל 2007 (בגרמנית)
1 2  Ist das Bekennerschreiben der Antifa ein Fake? באתר Fakten Finder, ‏ 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
1 2  Anschlag in Dortmund: Zwei Verdächtige, eine Festnahme באתר Süddeutsche Zeitung, ‏ 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
↑  Verfassungsschützer: „Der IS verhandelt nicht“ באתר פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג, 13 באפריל 2017 (בגרמנית)
↑  "Die Sprengkraft war enorm" באתר דר שפיגל, 13 באפריל 2017 (בגרמנית)
↑  New message claims responsibility for Dortmund blast באתר די ולט, 15 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  Borussia Dortmund blasts: suspect 'from Islamist spectrum' detained באתר הגרדיאן, 12 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  Das rätselhafte Bekennerschreiben von Dortmund באתר דר שפיגל, 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
1 2  Borussia Dortmund bombs: Letters at scene 'not from Islamists' באתר BBC, ‏ 14 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  Major doubts about letters claiming Islamist motive for Dortmund attack באתר אינדפנדנט, 15 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  Dortmund bus attack 'may have been carried out by right-wing extremists who attempted to frame Islamists' באתר אינדפנדנט, 15 באפריל 2017 (באנגלית)
1 2  Germany probes new message claiming Dortmund attack באתר The Local, ‏ 15 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  Bundesanwaltschaft prüft islamistischen Hintergrund באתר די צייט, 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
↑  Festgenommener Tatverdächtiger soll Iraker aus Wuppertal sein באתר פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג, 12 באפריל 2017 (בגרמנית)
↑  Borussia Dortmund: German police call bombing suspect 'Isis member' as they issue arrest warrant באתר אינדפנדנט, 13 באפריל 2017 (באנגלית)
↑    Justin Huggler, ‏'Isil commander' detained in Germany in wake of Dortmund attack, The Telegraph, 13 April 2017
↑  Haftbefehl gegen Verdächtigen erlassen באתר דר שפיגל, 13 באפריל 2017 (בגרמנית)
הייקה פרידריך

הייקה פרידריך (בגרמנית: Heike Friedrich; נולדה ב-18 באפריל 1970) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית, אלופת עולם בעלת 4 מדליות זהב ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר חופשי במשך 8 שנים. בעלת 13 מדליות מ-4 אליפויות אירופה בשחייה, 11 מהן זהב.
ביוגרפיה

הייקה פרידריך נולדה בקמניץ (בגרמניה המזרחית שונה שם העיר לקרל-מרקס-שטאדט, ולאחר נפילת חומת ברלין ב-1989 שונה בחזרה לשם הישן) שבמדינת סקסוניה.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1985 בהיותה בת 15, זכתה פרידריך ב-5 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חופשי (55.71 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי (1:59.55 דקות), במשחי השליחות 4x100 מטר חופשי (3:44.46 דקות), 4x100 מטר מעורב (4:06.93 דקות) ובמשחה 4x200 מטר חופשי (8:03.82 דקות).
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בתחרות המבחן לאליפות העולם בשחייה שנערכה במזרח ברלין ביוני 1986 קבעה פרידריך במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש ראשון בתוצאה של 1:57.55 דקות, שיפור לשיא של קריסטין אוטו (1:57.75 דקות).
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד באוגוסט אותה שנה זכתה פרידריך ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 1:58.26 דקות, לפני בת ארצה מנואלה סטלמך (1:58.90 דקות) ומרי טי מאהר מארצות הברית (2:00.14 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.45 דקות, לפני בת ארצה אסטריד שטראוס (4:09.16 דקות) ושרה הרדקאסל מבריטניה 4:09.85 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:40.57 דקות, לפני ארצות הברית (3:44.04 דקות) והולנד (3:46.89 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 7:59.33 דקות, לפני ארצות הברית (8:02.12 דקות) והולנד (8:09.59 דקות) ובכך הייתה זו הרביעייה הראשונה בהיסטוריה ששוחה מתחת ל-8 דקות במשחה זה.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1987 זכתה פרידריך ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר חופשי (1:58.24 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי (4:06.38 דקות), במשחי השליחות 4x100 מטר חופשי (3:42.58 דקות) ו-4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:55.47 דקות, שיא שהחזיק מעמד 17 שנים ונשבר באולימפיאדת אתונה על ידי רביעיית השליחות של ארצות הברית (7:53.42 דקות).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה פרידריך בשלוש מדליות, שתיים זהב ואחת כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.65 דקות, לפני סילביה פול מקוסטה ריקה (1:58.67 דקות) ובת ארצה סטלמאך (1:59.01 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי כששחתה בשלב המוקדמות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.94 דקות, אחרי ג'נט אוונס מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (4:03.85 דקות) ולפני בת ארצה אנקה מורינג (4:06.62 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, גרמניה בשנת 1989 זכתה פרידריך ב-3 מדליות שתיים זהב ואחת כסף. מדליות זהב במשחי השליחות 4x100 מטר חופשי (3:42.46 דקות) ו-4x200 מטר חופשי (7:58.54 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי (4:10.14 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי (2:00.48 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1991, כשחיינית גרמניה, זכתה פרידריך במדליית כסף אחת במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (8:10.26 דקות).
שימוש בסמים

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
תארים והישגים

פרידריך קבעה 5 שיאי עולם חדשים מהם 4 במשחי השליחות.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
הסופר קאפ הקולומביאני

| --- | --- |

 שם מלא:  סופרליגה בטפליי דימיור
 כינוי:  סופרליגה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  מנהלת הליגה הקולומביאנית 
 מדינות:  קולומביה קולומביה
 קבוצות:  2
 מירב הזכיות:  אינדפנדיינטה סנטה פה (4)
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים)
 שמות קודמים:  סופרליגה פוסטובון, סופרליגה אגילה
 אלופה נוכחית:  דפורטס טולימה
 אתר רשמי
 
הסופר-קאפ הקולומביאני (בספרדית: Copa SuperLiga) הוא טורניר כדורגל קדם-עונתי הנערך בדרך כלל כשבוע לפני פתיחת הליגה ומאורגן על ידי הדימיור בין אלופת טורניר האפרטורה לאלופת טורניר הפינליססיון.
הטורניר הוא צמד משחקים בו כל אחת מהקבוצות מארחת בביתה והמנצחת בסיכום שני המשחקים היא זו שזוכה בתואר. הטורניר שוחק לראשונה בשנת 2012, ונכון לשנת 2017 מחזיקת הגביע היא אינדפנדיינטה סנטה פה, שהיא גם שיאנית הזכיות. בשנת 2014 הייתה זו הפעם היחידה, שבה הזוכה בסופרליגה גם קיבלה מקום להשתתף בטורניר הקופה סודאמריקנה, אך בעקבות השינויים שהטורניר עבר, תקבל הזוכה בסופרליגה פרס כספי נאה במקום ההשתתפות בסודאמריקנה.
אינדפנדיינטה סנטה פה, מחזיקת הגביע ב-2013, כשהטורניר עוד נקרא "סופרליגה פוסטובון"
השיטה

בכל תחילת שנה קלנדרית, בדרך כלל לקראת סוף חודש ינואר, מתמודדות אלופת טורניר האפרטורה ואלופת טורניר הפינליססיון של השנה הקודמת בצמד משחקים של בית וחוץ, כאשר הקבוצה שסיימה עם מירב הנקודות בטבלה המשוקללת, היא זו שזוכה לארח את משחק הגומלין. הקבוצה שמנצחת בסיכום הכללי של שני המשחקים, היא זו שזוכה בתואר. במקרה של שוויון בתוצאה, יוכרע המפגש בבעיטות הכרעה. בקולומביה אין חשיבות לחוק שערי חוץ.
אם אותה קבוצה זוכה הן באליפות האפרטורה והן באליפות הפינליססיון, יריבתה בסופרליגה תהיה הקבוצה שסיימה עם מירב הנקודות בטבלה המשוקללת של העונה הקודמת.
היסטוריית מחזיקות הסופרליגה

| --- | --- |
עונה: מחזיקת גביע
2012: אתלטיקו נאסיונל
2013: אינדפנדיינטה סנטה פה
2014: דפורטיבו קאלי
2015: אינדפנדיינטה סנטה פה
2016: אתלטיקו נאסיונל
2017: אינדפנדיינטה סנטה פה
2018: מיונאריוס
2019: ג'וניור ברנקייה
2020: ג'וניור ברנקייה
2021: אינדפנדיינטה סנטה פה
2022: דפורטס טולימה
2023: אתלטיקו נסיונל
2024: מיונאריוס
גביעים

צורת הגביע השתנתה בהתאם לנותן החסות של הליגה. משנת ההקמה ב-2012 ועד שנת 2015 נותנת החסות הייתה חברת המשקאות הקולומביאנית פוסטובון, והטורניר היה נקרא סופרליגה פוסטובון. החל משנת 2016 נותנת החסות היא יצרנית הבירה בווריה, והטורניר קיבל את שמו סופרליגה אגילה.
סופרליגה פוסטובון (2012 - 2015)
סופרליגה אגילה (2016 - )
הסכם בוקרשט (1886)

הסכם בוקרשט מ-3 במרץ 1886, שנחתם בבוקרשט, רומניה, על ידי סרביה ובולגריה סיים את מלחמת בולגריה-סרביה.
ההסכם החזיר את הסטטוס קוו הטריטוריאלי בין שתי המדינות, ובשל עמדתה החיובית של בריטניה הגדולה אושר משפטית.
הסכם בוקרשט נודע כאחד מהסכמי השלום הקצרים ביותר בתקופה המודרנית. הוא כלל רק סעיף אחד שנוסחו היה: "השלום בין ממלכת סרביה ונסיכות בולגריה מושב על כנו מיום החתימה על הסכם זה".
באפריל 1886 נקבע, בהסכם בין האימפריה העות'מאנית, בריטניה, רוסיה ואלכסנדר נסיך בולגריה, שנחשב לעיתים כהמשך של הסכם בוקרשט, שנסיך בולגריה יהיה גם המושל של רומליה המזרחית באוניה פרסונלית אך לא באיחוד מלא. נקבע גם שמושל רומליה המזרחית יצטרך להמשיך לזכות לאשרור מינויו כל חמש שנים מהשולטן העות'מאני ומהמעצמות.
הערות שוליים

↑  http://trakia-tours.com, THE SERBIAN-BULGARIAN WAR (1885)
↑  Coleman Phillipson, Termination of War and Treaties of Peace, 1916, page 173
↑  R. J. Crampton, A concise history of Bulgaria, Cambridge University Press, 2005, pages 99-100
↑  Barbara Jelavich, Russia's Balkan Entanglements, 1806-1914,189-192 Cambridge University Press, Mar 11, 2004, pages