stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקוס יוליוס אלכסנדר
ביוגרפיה

מרקוס נולד וגדל באלכסנדריה, מצרים. דודו מצד אביו היה הפילוסוף פילון.
לדברי יוסף בן מתתיהו, אלכסנדר האלבארכס היה ראשון בקרב יהודי אלכסנדריה בייחוס משפחתו ובעושרו.
היה זה סבו מצד אביו או הסבא רבא מצד אביו, שקיבל אזרחות רומאית מהדיקטטור הרומי יוליוס קיסר. לאבותיו ולמשפחתו היו קשרים חברתיים וקשרים לכהונה ביהודה, לשושלת החשמונאית, לשושלת ההרודיאנית ולשושלת היוליו-קלאודית ברומא.
השם "מרקוס יוליוס אלכסנדר" נמצא על גבי כמה אוסטרקונים וייתכן מאוד כי מדובר באותו אדם. מרקוס היה מעורב במסחר באזור תבאיס (אנ') במצרים.
אלכסנדר האלבארכס והמלך אגריפס הראשון היו חברים ותיקים. בשנת 41 סידר אגריפס את נישואי בתו ברניקי למרקוס, בהיותה עוד נערה צעירה.
זהו אחד משלושה מקרים בלבד, בהם בת לשושלת ההרודיאנית נישאה לאיש שאינו ידוע כמלך, כנסיך, או כבן משפחת הורדוס בעצמו. ייתכן ונישואין אלו היו קשורים בהלוואה הכספית הגדולה שהעניק אביו של מרקוס להוריה של ברניקי מספר שנים קודם לכן. יוסף בן מתתיהו מספר כי מרקוס היה בעלה הראשון של ברניקי, אולם לא מציין אם גם ברניקי הייתה אשתו הראשונה.
נישואין אלו היו קצרים, מכיוון שמרקוס נפטר לפני אוגוסט שנת 44. ככל הנראה לא היו לו ילדים. מאוחר יותר נישאה ברניקי לדודה מצד אביה, הורדוס.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, פרק ח, פסקה א, סעיף 259.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 20, פרק ה, פסקה ב, סעיף 100.
↑  Katherine G. Evans,  Alexander the Alabarch, p. 584
↑  Katherine G. Evans,  Alexander the Alabarch, p. 582, note 17
↑  Katherine G. Evans,  Alexander the Alabarch, pp. 585, 593
↑  Katherine G. Evans, Alexander the Alabarch: Roman and Jew, 1995 Seminar Papers, Society of Biblical Literature, p. 580
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, פרק ו, פסקה ג, סעיפים 159–160.
1 2  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 19, פרק ה, פסקה א, סעיפים 276–277.
↑  Katherine G. Evans,  Alexander the Alabarch, p. 581
מרדף לוהט

| --- | --- |

 בימוי:  אן פלשטר 
 הופק בידי:  ריס וית'רספון, דנה פוקס, ברונה פפנדריאה 
 עריכה:  פריסילה נד-פרינדלי 
 שחקנים ראשיים:  ריס וית'רספון וינסנט לרסקה מייק בירביגליה ג'ים גפיגאן דייוויד ג'נסן אן פלשטר Marcus Lyle Brown Zach Woodlee ג'ון קרול לינץ' ריצ'רד טימותי ג'ונס סופיה ורגרה חואקין קוסיו מתיו דל נגרו רוברט קזינסקי מייקל מוסלי אוואלונה מונטנר 
 מוזיקה:  כריסטוף בק 
 צילום:  אוליבר סטייפלטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  פורום הונגריה, האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 באפריל 2015 
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט קומדיה, סרט פעולה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   witherspoonvergara
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרדף לוהט (באנגלית: Hot Pursuit) הוא סרט קומדיית פעולה אמריקאי משנת 2015 בבימויה של אן פלטשר ומופץ על ידי אולפני האחים וורנר. הוא נכתב על ידי דייוויד פיני וג'ון קווינטנס. הסרט עוקב אחר שוטרת שהוקצתה להגן על אלמנתו של בוס שעמד בראש קרטל סמים מפני שוטרים מושחתים ופושעים שרוצים במותה בזמן שהן בורחות דרך טקסס כדי להימנע מגילוי. בסרט מככבות ריס ווית'רספון וסופיה ורגרה.
הסרט הופק על ידי מטרו גולדווין מאייר, ניו ליין סינמה ופסיפיק סטנדרט והוקרן לראשונה ב-8 במאי 2015. הסרט גרף 13.9 מיליון דולר במהלך סוף השבוע ראשון ו-51.4 מיליון דולר ברחבי העולם, מול תקציב של 35 מיליון דולר.
עלילה

רוז קופר (ריס וית'רספון) היא קצינת משטרת סן אנטוניו שמוסר העבודה שלו מאוד גבוה. בעקבות תקרית שבה בנו של ראש העיר צועק "שוטגאן", והיא פוגעת בו על ידי טייזר וכן חוסר היכולת של קופר בשטח, המפקד מקצה אותה לתא הראיות.
המפקד של קופר, קפטן אמט, נותן לה משימה סודית להצטרף לסגן המרשל האמריקאי ג'קסון, להגן על פליפה ריבה ואשתו דניאלה (סופיה ורגרה). ריבה חייבת להעיד נגד מנהיג הקרטל ויסנטה קורטז. בבית ריבה, זוג מתנקשים רעולי פנים וזוג מתנקשים אחר הורגים את סגן המרשל ובעלה בזמן שקופר ודניאלה נמצאות בקומה השנייה. דניאלה תופסת מזוודה אחת, ובה זוגות נעליים רבים, והנשים בורחות במכוניתו של ריבה. כשדניאלה מנסה לברוח מאוחר יותר, קופר אוזקת את עצמה אליה.
הן נמצאות על ידי חבריו של קופר, הקצינים דיקסון (מייקל מוסלי) והאוזר (מתיו דל נגרו). קופר מבינה שהשוטרים הם אחד מצוותי המתנקשים כשהיא מבחינה בקעקוע של אחד מהם. הן בורחות ופונות לדאלאס, לשם דניאלה ריבה צריכה להגיע כדי להעיד נגד קורטז.
הנשים מגלות שקופר הוכרזה כעת כנמלטת שנמלטה עם דניאלה. רכבן נפגע על ידי משאית שמלאה בסמים. קופר משכנעת נהג המשאית להביא אותן לחנות, שם דניאלה וקופר מחליפות את בגדיהן. כשהמתנקשים מופיעים, הם מתחבאות בקרון סוסים המחובר לטנדר. כשהמשאית עוצרת קופר מנסה לגנוב אותה, אבל הבעלים, רד, מופיע שוב עם אקדח. היא ודניאלה בורחות, מוצאות טנדר אחר ונוסעות משם.
שתי הנשים ממשיכות להתחבר, כשקופר מודה שטבעה הנוקשה, מקשה על היכרות עם גבר. הם מופתעות לגלות אדם בשם רנדי ישן בחלק האחורי של הטנדר. הוא עבריין שהוצמד לו צמיד קרסול לאחר שתקף את המתעללים של אחיותיו. קופר מסכימה להוריד את הצמיד בתמורה לעזרתו של רנדי. דניאלה שמחה לראות את רנדי מפלרטט עם קופר.
דניאלה מסבירה כי שקית הנעליים שלה מכוסה ביהלומים אמיתיים של 4 מיליון דולר, וחושפת את שיטת הלבנת ההון של קורטז. כאשר דיקסון והאוזר מופיעים ויורים עליהן, רנדי תוקף את האוזר, ומאפשר לנשים לברוח.
הנשים עולות לאוטובוס תיירים, עד שדיקסון והאוזר משיגים אותן בכביש. נוטלות את ההגה, הם יורות בחזרה על השוטרים המושחתים, ובסופו של דבר מכוניתם של השוטרים "עפה" מהכביש. אחרי שהן מצליחות, דניאלה מכה את קופר שמתעלפת.
קופר מתעוררת ורואה את דניאלה מדברת עם המתנקשים שגם הם רדפו אחריהם. היא קושרת קשר עם המתנקשים כדי לרצוח את קורטז כנקמה על רצח אחיה. בנוסף, היא לא התכוונה להעיד בדאלאס, אלא שכרה את הגברים כדי 'לחטוף' אותה לפני שהיא תאלץ להגיע לדאלאס בליווי משטרתי. היא עוזבת את קופר, הולכת עם הגברים להפיל את וינסנט קורטז.
זמן קצר לאחר מכן, קופר מנוקה מכל אשמה לאחר שהסבירה מה קרה. קפטן אמט מייעץ לה לתת ל-FBI לטפל בקורטז, אבל היא מתעלמת מבקשתו.
כשהיא מתגנבת לקווינצ'ירה של בתו של קורטז מחופשת כגבר כדי להתקרב לדניאלה, היא מנסה לגרום לה להצמיד לעצמה האזנה כדי להוציא הודאה מקורטז המודה ברצח אחיה. אישה שנכנסת לשירותים טועה בקופר וחושבת שהוא סוטה וזורקת אותה החוצה. כשהיא חוזרת למסיבה, נתקלת באמט, היא מגלה שהוא עובד עבור קורטז. הוא מכוון עליה אקדח, אבל קופר שופכת עליו אלכוהול ומכוונת עליו טייזר כך שהוא עולה באש.
דניאלה חושפת את כוונותיה להרוג את קורטז. קופר מגיעה ועוצרת אותה, אבל כשהוא שולף אקדח קופר יורה בו למוות.
שלושה חודשים לאחר מכן, דניאלה משתחררת מהכלא, וקופר אוספת אותה מהכלא. היא מפתיעה את דניאלה עם זוגות הנעליים הישנות שלה. היא גם חושפת שרנדי איתה במכונית, ודניאלה אוהבת את ה"צד הפרוע" החדש של קופר כשהם נוסעים יחד.
שחקנים ודמויות

ריס וית'רספון בתור השוטרת רוז קופר
סופיה ורגרה בתור דניאלה ריבה
רוברט קזינסקי בתור רנדי
מתיו דל נגרו בתפקיד הבלש האוזר
מייקל מוסלי בתור הבלש דיקסון
ריצ'רד טי ג'ונס בתפקיד מרשל ג'קסון האמריקאי
בני ניבס בתפקיד חזוס
מייקל ריי אסקמילה בתור אנג'ל
חואקין קוסיו בתור ויסנטה קורטז
ג'ון קרול לינץ' בתור קפטן אמט
ג'ים גפיגן בתור רד
מייק בירביגליה בתור סטיב
וינסנט לרסקה בתור פליפה ריבה
דייוויד ג'נסן בתור וויין
אוולונה מונטאנר בתור תרזה קורטז
ברייס רומרו בתור בחור שיצא לדייט נשף התיכון של קופר
הפקה

הסרט נקרא במקור "Don't Mess with Texas". הצילומים החלו ב-12 במאי 2014 בניו אורלינס, לואיזיאנה, והיו אמורים להימשך חודשיים.
הפקה > שיווק

הטריילר הראשון של הסרט יצא ב-12 בפברואר 2015.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-8 במאי 2015. לאחר מכן הוא שוחרר להורדה דיגיטלית ב-28 ביולי 2015, וה-DVD הופץ ב-11 באוגוסט 2015.
ביקורות > הכנסות

הסרט גרף 34.6 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-16.9 מיליון דולר במדינות אחרות, בסכום כולל של 51.5 מיליון דולר ברחבי העולם.
בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט הכניס 13.9 מיליון דולר, וסיים במקום השני בקופות אחרי "הנוקמים: עידן אולטרון", בשבוע השני להקרנתו (77.7 מיליון דולר).
ביקורות > ביקורות

באתר האינטרנט לביקורת סרטים Rotten Tomatoes, יש לסרט דירוג של 8% על סמך 179 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 3.17/10. ב- Metacritic, לסרט יש ציון של 31 מתוך 100 על סמך 36 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל".
הערות שוליים

↑  "Hot Pursuit (2015)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-3 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Scott, Mike (12 במאי 2014). "'Don't Mess With Texas,' starring Reese Witherspoon and Sofia Vergara, starts filming this week in New Orleans". NOLA. NOLA Media Group. נבדק ב-13 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Special to the Mississippi Press (12 במאי 2014). "Reese Witherspoon, Sofia Vergara in New Orleans this week filming 'Don't Mess With Texas'". Gulf Live. Alabama Live. נבדק ב-13 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Christine (14 במאי 2014). "'Don't Mess With Texas', starring Reese Witherspoon and Sofia Vergara, filming begins in New Orleans". On Location Vacations. נבדק ב-15 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (12 בפברואר 2015). "Watch: First Trailer for Reese Witherspoon-Sofia Vergara's 'Hot Pursuit'". Variety. Penske Business Media. נבדק ב-9 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hot Pursuit (2015)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-3 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hot Pursuit Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-18 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
נגד הטבע?

נגד הטבע? (באנגלית: Against Nature?‎) היא תערוכת אמנות על הומוסקסואליות בבעלי חיים אשר הוצגה בשנת 2006 על ידי המוזיאון להיסטוריה של הטבע שבאוניברסיטת אוסלו, נורווגיה. התערוכה הציגה דוגמאות למקרים של התנהגות הומוסקסואלית בקרב בעלי חיים שונים, ונחשבת לראשונה מסוגה בעולם. מרבית התערוכה מבוססת על עבודותיהם של הביולוגים ברוס בגמיל (Bruce Bagemihl) וג'ואן ראפגרדן (Joan Roughgarden).
התערוכה הושקה במימון חלקי של ממשלת נורווגיה (קרן ABM) ולמרות התנגדותם של גורמים שמרניים מהכנסייה המקומית. גורמים אלה יצאו נגד התערוכה הן בשל נושאהּ והן בשל התמונות והמודלים שהיא מציגה, שבהם נראים בעלי חיים שונים, בין היתר פינגווינים, ג'ירפות, תוכים, חיפושיות ולווייתנים אשר נצפתה בקרבם התנהגות הומוסקסואלית כגון יחסי מין או הורות חד-מינית. הגורמים טענו כי מדובר בפורנוגרפיה וכי על היוצרים "להישרף בגיהנום".
לפי הצהרת המוזיאון, מטרת התערוכה "להסיר את המסתורין האופף את ההומוסקסואליות בקרב אנשים [...] אנו מקווים לדחות את הטיעון המוּכר לעייפה שלפיו התנהגות הומוסקסואלית היא פשע נגד הטבע". התערוכה נפתחה בספטמבר 2006 וננעלה באוגוסט 2007. היא הוצגה בערים סטוקהולם, ג'נובה, מאסטריכט, טרונדהיים וברגן, והתקבלה בביקורות חיוביות רבות.
ראו גם

רשימת בעלי חיים המציגים התנהגות הומוסקסואלית, בוויקיפדיה האנגלית (באנגלית)
הערות שוליים

↑  "סערה סביב תערוכה על בעלי חיים גייז", GoGay, ‏13 באוקטובר 2006
1 2  Oslo gay animal show draws crowds , BBC, 19 October 2006
נובה איגואסו

נובה איגואסו (בפורטוגזית: Nova Iguaçu) היא העיר במדינת ריו דה ז'ניירו בברזיל, בסמוך למפרץ גואנברה המהוה למעשה חלק מהמטרופולין של ריו דה ז'ניירו. בעיר גרים למעלה מ-800,000 תושבים, ורבים מהם עובדים ולומדים בריו דה ז'ניירו עצמה.
היסטוריה

שבטים אינדיאנים התיישבו באזור במאות השנים שלפני הגעת האימפריה הפורטוגזית בשנת 1503. במצית השנייה של המאה ה-16 פעלו באזור פיראטים רבים. למרות העימותים הרבים בין השלטונות לפיראטים, החלה התיישבות אירופאית במפרץ גואנברה.
מרק (הונגריה)

מרק (בהונגרית: Mérk) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם במרק נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,264 ובשנת 2020 רק 2,033 תושבים.
יהודי מרק

יהודים החלו להתיישב במרק במחצית השנייה של המאה ה-19 ורובם עסקו בשיווק תוצרת חקלאית של האיכרים. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת, מקווה ו"חדר".
בשנת 1941 גויסו 25 מיהודי הכפר לעבודות כפייה והם נשלחו לחזית אוקראינה שם לחמה הונגריה לצד הגרמנים. 18 מיהודי מרק נרצחו בחזית בידי אנשי אס אס גרמנים.
במפקד הקהילות תש"ד נכתב כי רב הקהילה היה הרב דוד טייטלבוים ששימש כאב בית הדין בנגייצ'ד.
באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי מרק לגטו מאטסלקה ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 58 | 1,509 |
| 1910 | 79 |  |
| 1920 | 67 |  |
| 1930 | 85 |  |
| 1941 | 90 | 3,932 |
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 353
מארק, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 222. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים ממרק שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת מאטסלקה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מאטסלקה • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • הודאס • יארמי • קנטוריאנושי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נאג'אצ'ד • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אופאי • אקריטופילפש • אר • פפוש • ראפולט • סמושקר • סמושסג • טיבורסאלאש • ואיה • ואלאי |  |
נדו נדי

נדו נדי (באיטלקית: Nedo Nadi; ‏9 ביולי 1894 – 29 בינואר 1940) היה סייף איטלקי. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות זהב, מהן 5 באולימפיאדה אחת (אנטוורפן 1920), מספר מדליות הזהב הגדול ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו באולימפיאדה אחת, שיא שנישבר לאחר 52 שנים על ידי השחיין היהודי מארק ספיץ מארצות הברית שזכה ב-7 מדליות זהב (מינכן 1972). הוא הסייף היחידי שזכה במדליות זהב בכל שלושת הכלים (רומח, דקר וחרב).
נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.
ביוגרפיה

נדי נולד בליבורנו.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה נדי במדליית זהב בתחרות ברומח אישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות חרב אישי ובמקום חמישי בתחרות חרב קבוצתי.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה נדי ב-5 מדליות זהב, בתחרות ברומח אישי, בתחרות בחרב אישי במדליית כסף זכה אחיו הצעיר אלדו, בתחרות ברומח קבוצתי, בתחרות בדקר קבוצתי ובתחרות בחרב קבוצתי. הוא זכה במספר מדליות הזהב הגדול ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו באולימפיאדה אחת.
בשנת 1940 נפטר נדי בפורטופינו.
נובה בז'סקו

נובה בז'סקו (בפולנית: Nowe Brzesko) היא עיירה במחוז פרושוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, כעשרה ק"מ דרומית מזרחית לפרושוביצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
אזכורה הראשון של העיירה, היושבת על גדת נהר ויסלה, הוא מראשית המאה ה-13, כיישוב בבעלות נזירים נורברטיניים. בשנת 1279 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
במהלך המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישות השוודים, הטטרים והטרנסליבנים. זכויות העיר ניטלו מהיישוב בשנת 1870, אך הושבו לו בשנת 2011.
יהודי נובה בז'סקו

יהודים ראשונים התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר העברת היישוב מבעלות המנזר הסמוך לבעלות המדינה. בשנת 1921 נמנו ביישוב כ-460 יהודים, כרבע מסך תושביו. בשנת 1939 נותרו ביישוב כ-300 יהודים.
היישוב נכבש בידי הגרמנים מספר ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, ולמקום הגיעו פליטים יהודים רבים מערי פולין המערבית, אשר הקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.
בשנת 1942 הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן איסור על קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה, ומעת לעת התעללו ביהודי היישוב חיילים גרמנים שהגיעו למקום. כמו כן, הוקם ביישוב יודנרט.
ב-8 בנובמבר 1942 לפנות בוקר כיתרו שוטרים גרמנים ופולנים את  היישוב, הוציאו את היהודים מבתיהם, והובילו אותם למייחוב. משם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
לאחר האקציה ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מהיישוב שהסתתרו בסביבתו, בסיוע איכרים מקומיים. היהודים שנתפסו צורפו לקבוצה של כ-600 יהודים מהסביבה, ואלו הועסקו בעבודות כפייה, ולאחר מכן נרצחו ביער חידוב שליד הכפר זגוז'ה.
ב-22 בדצמבר 1942 הוצאה להורג בבית העלמין היהודי בנובה בז'סקו קבוצת יהודים מיישובי הסביבה.
מרק (חברת תרופות)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (2 בינואר 1990–MRK) 
 מייסדים:  גאורג מרק 
 תקופת הפעילות:  1891 כחברת בת של החברה הגרמנית  1917 כחברה אמריקאית עצמאית – הווה
 חברות בנות:  Organon & Co.  סירנה תרפיוטיקס  Merck Sharp & Dohme  MSD VACCINS  Merck Sharp & Dohme B.V.  MSD Norway AS  Merck Sharp & Dohme (Lithuania)  Merck Sharp & Dohme (Switzerland)  Merck Sharp and Dohme (Germany)  מרק יפן  MSD הולנד  MSD Czech Republic 
 מיקום המטה:  ראהווי 
 משרד ראשי:  וייטהאוס סטיישן, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  פרמצבטיקה
 מוצרים עיקריים:  סינגולייר ועוד
 שווי שוק:  277.31 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  59.3 מיליארד דולר (2022)
 רווח:  14.5 מיליארד דולר (2022)
 מנכ"ל:  קנת' פרייז'ר 
 עובדים:  94,000 (2010)
  
 merck.com
 
מֶרְק (בצפון אמריקה: Merck & Co; בשאר העולם: Merck Sharp & Dohme, ואף בראשי תיבות: MSD) היא אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם. מטה חברת מרק נמצא בניו ג'רזי, בארצות הברית. החברה נוסדה בשנת 1891 כחברת בת אמריקאית של החברה הגרמנית הידועה היום בשם Merck KGaA (קבוצת מרק). בשנת 1917, בשלהי מלחמת העולם הראשונה, הוחרמו נכסי החברה בארצות הברית ועל יסודם הוקמה חברה עצמאית. נכון ל-2010, מרק היא אחת משבע חברות התרופות הגדולות בעולם הן במחזור עסקיה והן בשווי שוק.
מרק מגדירה עצמה כ"חברת תרופות גלובלית המתמקדת במחקר. מרק מגלה, מפתחת, מייצרת ומשווקת מגוון רחב של תרופות חדשניות לשיפור בריאות האדם והחיה, באופן ישיר ובאמצעות שיתופי פעולה עסקיים". החברה ייסדה בשנת 1957 קרן על שם חברת מרק לקידום חינוך ומוסדות ללא כוונת רווח, אשר חילקה מענקים בשווי 480 מיליון דולר בחמישים השנים הראשונות לקיומה.
החברה מפרסמת סדרה של מדריכים בתחום הרפואה והרפואה הווטרינרית, הידועים בשם "מדריכי מרק" (באנגלית: Merck Manuals), הידוע שבהם הוא "מדריך מרק לאבחון ולטיפול", שהוא ספר הרפואה הנמכר בעולם, וכן "אינדקס מרק" (Merck Index) ובו אוסף של מידע על תרכובות כימיות.
היסטוריה

שורשיה של חברת מרק בפרידריך יאקוב מרק אשר רכש בית מרקחת בעיר דרמשטאדט בגרמניה בשנת 1668 ובעמנואל מרק אשר דורות אחר כך, בשנת 1816, המשיך את הפעלת בית המרקחת ובהדרגתיות בנה מפעל לייצור תרופות ומוצרים כימיים אחרים.
בשנת 1891 ייסד גאורג מרק את חברת Merck & Co. בניו יורק כחלק מן השותפות המשפחתית E. Merck הקרויה היום Merck KGaA. בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוחרמה חברת Merck & Co. והוקמה מחדש כחברה עצמאית בארצות הברית. בין שתי מלחמות העולם ובתקופת מלחמת העולם השנייה, החברה נוהלה על ידי ג'ורג' וו. מרק, אשר ניהל אף את תוכנית הנשק הביולוגי של ארצות הברית. נכון ל-2010 מחזיקה החברה האמריקאית שלוחות בכ-120 מדינות ברחבי תבל ומייצרת ב-31 מפעלים בעולם. זוהי אחת משבע חברות התרופות הגדולות בעולם, גדולה מן החברה הגרמנית אשר ממנה צמחה, אשר אף היא חברת תרופות ענקית.
בשנת 1965 רכשה Merck & Co. את חברת Charles E. Frosst ממונטריאול (אשר נוסדה בשנת 1899) ויצרה את חברת "מרק-פרוסט קנדה" כחברת בת קנדית לחברה העיקרית, ובה מרכז למחקר פרמצבטי. בשנת 2011 שונה שמה של חברת הבת ל"מרק קנדה".
בשנת 2005 פרש מנכ"ל החברה, ריימונד גילמרטין, על רקע פרשת התרופה ויוקס. נשיא החברה לייצור לשעבר, ריצ'רד קלארק, מונה למנכ"ל ולנשיא החברה. בחודש דצמבר 2010 הוכרז כי קנת' פרייז'ר יהיה למנכ"ל החברה עם פרישת קלארק באוקטובר 2011. ב-10 בדצמבר 2007 נסחרה מניית מרק במחיר 60.77 דולר, שיא של חמש שנים. אולם מאז ירד שווי מניית החברה לשפל של 20.05 דולר ב-9 מרץ 2009. בשנת 2011 נסחרה המניה במחיר ממוצע של כ-35 דולר.
ב-2006 רכשה החברה את חברת הביוטכנולוגיה האמריקאית סירנה תרפיוטיקס תמורת 1.1 מיליארד דולר.
בנובמבר 2009 הודיעה מרק כי תתאחד עם חברת שרינג-פלאו (Schering-Plough) בעסקה ששוויה 41 מיליארד דולר. החברה הממוזגת המשיכה לפעול בשם מרק בארצות הברית ובקנדה וכן בשם MSD ברחבי העולם. בשנת 2011 הכריזה החברה על תוכנית לקיצוץ בהוצאותיה עד לשיעור של 4.6 מיליארד דולר בכל שנה ובמסגרת זו על קיצוץ משרות בחברה בשיעור 14% (כ-12,000–13,000 עובדים) עד לשנת 2015.
בשנת 2020, עם התפרצות מגפת הקורונה, ניסתה מרק לפתח חיסון לנגיף הקורונה תוך התבססות על חיסון לנגיף האבולה, אך הפיתוח נכשל. במקביל פיתחה מרק את התרופה לקורונה מולנופיראוויר שקיבלה היתר חירום ב-1 בדצמבר 2021.
פרשת ויוקס

בשנת 1999 אישר מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את התרופה ויוקס (Vioxx) (הידועה אף בשם הגנרי רופקוקסיב) לשימוש לצורך טיפול בדלקת מפרקים (ארתריטיס). ויוקס הייתה אז תרופה חזקה יותר מתרופות אחרות לטיפול בדלקת פרקים והשפעתה על הקיבה הייתה פחותה מאשר תרופות אנטי דלקתיות נפוצות אחרות, כמו נפרוקסן לדוגמה. ויוקס הפכה לאחת התרופות שנרשמו בהיקף הגדול ביותר בהיסטוריה. על פי הודעות דואר אלקטרוני אשר פורסמו במהלך תביעה נגד חברת מרק, למרק הייתה רשימה של רופאים שמתחו ביקורת על התרופה שאותם היה צורך "לנטרל" או לפגוע בתדמיתם. היו אף טענות כי מרק ניסתה להלך אימים על חוקרים ופגעה בחופש האקדמי.
מאז שהחל השימוש הסדיר בתרופה, נמצא במחקרים שנערכו על ידי מרק ואחרים כי קיימת שכיחות גבוהה יותר של התקפי לב בקרב המשתמשים בתרופה בהשוואה למשתמשי תרופת הנפרוקסן. הקשר שבין ויוקס להתקפי לב לא זוהה בשלב הניסויים לקראת אישור התרופה, כאשר השפעתה הושוותה להשפעת אפקט פלצבו, ולכן ניתן היה לשער שהממצאים מצביעים על כך שתרופת נפרוקסן מפחיתה את הסיכון להתקפי לב ולא שוויוקס מגבירה את הסיכון. בעקבות הממצאים שינתה מרק בשנת 2002 את האזהרות לצרכני התרופה.
ב-23 בספטמבר 2004 קיבלה מרק מידע על תוצאות ניסוי בבני אדם שאותו ניהלה ולפיו בקרב משתמשי ויוקס לתקופה העולה על 18 חודשים קיים סיכון גבוה יותר ללקות בהתקף לב. ב-28 בספטמבר 2004 הודיעה מרק ל-FDA כי היא מושכת מרצונה את התרופה מן השוק והכריזה על צעד זה ב-30 בספטמבר 2004. מאז המליץ ה-FDA להשיב את ויוקס לשוק התרופות, אולם בתוספת של אזהרות בולטות בעלון הנילווה לתרופה, על הסיכון שבנטילת התרופה לפיתוח מחלת לב.
ב-5 בדצמבר 2004 פרסם כתב העת הרפואי הבולט לנסט תוצאות של ניתוח מחקרים על תרופת הוויוקס. מסקנת המאמר הייתה כי "הסיכון לתחלואת לב, הבלתי מתקבל על הדעת, משימוש בוויוקס היה ברור עוד בתחילת שנת 2000...". עורכי כתב העת מתחו ביקורת על חברת מרק כי המשיכה להפיץ את התרופה בשוק לאורך תקופה כה ארוכה ואף מתחו ביקורת על ה-FDA שכשל לזהות את הסיכון שבנטילת התרופה ולפקח כראוי על הפצתה.
כ-50,000 אנשים הגישו תביעות נגד חברת מרק בטענה שהם או בני משפחתם סבלו מנזקי התרופה כגון התקפי לב או שבץ מוחי לאחר נטילת ויוקס. בשנת 2005 נמצאה חברת מרק אחראית בתביעה הראשונה שבירורה הסתיים בבית המשפט ולתובע הוענקו 253.4 מיליון דולר בפיצויים, אולם מאוחר יותר הופחת שיעור הפיצויים ל-20 מיליון דולר ובשנת 2008 ביטלה ערכאת הערעור את פסק הדין. בחודש נובמבר 2007 הציעה חברת מרק לשלם 4.85 מיליארד דולר לסיום בפשרה של כל התביעות בעניין התרופה ויוקס. על פי ההסדר שהוצע, על התובעים היה להוכיח כי סבלו מהתקף לב או שבץ מוחי וכי נטלו לפחות 30 גלולות של ויוקס. לדעתם של מומחי שוק התרופות, הצעה זו הייתה בגדר ניצחון לחברת מרק, לעומת הערכות ראשוניות כי מרק תאלץ לשלם כ-50 מיליארד דולר. נכון לאמצע שנת 2008 רק שלוש מתוך כעשרים תביעות בבתי משפט אמריקאים הגיעו להכרעת המושבעים, וכולן הסתיימו בפיצויים זעומים באופן יחסי.
ב-20 במאי 2008 נמצאה חברת מרק אחראית לשיטות שיווק מטעות כדי לקדם את התרופה ויוקס, והסכימה בהסדר פשרה לשלם ל-30 מדינות בארצות הברית פיצוי משותף בסך 58 מיליון דולר. היה זה הסכום הגדול ביותר שנפסק לחבר מדינות בתביעה נגד חברת תרופות. כחלק מן ההסדר התחייבה חברת מרק להגיש לאישור ה-FDA כל פרסומת טלוויזיה לתרופה שתרצה לפרסם עד לשנת 2018.