stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטאפורות זולות על אהבה
רשימת השירים

| מטאפורות זולות על אהבה> מס' | מטאפורות זולות על אהבה> שם | מטאפורות זולות על אהבה> מילים | מטאפורות זולות על אהבה> לחן | מטאפורות זולות על אהבה> משך | מטאפורות זולות על אהבה>  | מטאפורות זולות על אהבה>  | מטאפורות זולות על אהבה>  | מטאפורות זולות על אהבה>  | מטאפורות זולות על אהבה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פתיחה במי מינור  |   | עופר פנחס | 1:00 |  |  |  |  |  |
| 2. | עץ שנופל  | עופר פנחס | עופר פנחס | 5:14 |  |  |  |  |  |
| 3. | שקופה  | עופר פנחס ועדי עפרון | עופר פנחס | 5:08 |  |  |  |  |  |
| 4. | טנגו החתול  | עופר פנחס | עופר פנחס | 4:14 |  |  |  |  |  |
| 5. | וולס בבית הקפה  | עופר פנחס | עופר פנחס | 4:52 |  |  |  |  |  |
| 6. | כסף  | ע'סאן חוש ועופר פנחס | עופר פנחס | 4:42 |  |  |  |  |  |
| 7. | אני אשתגע  | אהוד מנור | עממי | 3:15 |  |  |  |  |  |
| 8. | שקיעות  | עופר פנחס | עופר פנחס | 5:18 |  |  |  |  |  |
| 9. | חבל דק מאוד  | עופר פנחס | עופר פנחס | 4:31 |  |  |  |  |  |
| 10. | בטיסטוטה רחל  | אושרת מסלה | עופר פנחס | 3:49 |  |  |  |  |  |
| 11. | מחול הטירוף  | שיר סופר ועופר פנחס | עופר פנחס | 2:56 |  |  |  |  |  |
| 12. | Free  |   | עופר פנחס | 3:27 |  |  |  |  |  |
| 13. | שקופה - פוגה?  | עופר פנחס | עופר פנחס | 3:32 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 51:58 |  |  |  |  |  |
מזכר ההסברה של האחים המוסלמים משנת 1991

תמליל ה-FBI על מפגש הפסגה של ועדת פלסטין שהתקיימה ב-2-3 באוקטובר 1993. ועדת פלסטין היא רשת תמיכה של חמאס באמריקה שנוצרה על ידי האחים המוסלמים. ועידה זו נודעה בשם מפגש פילדלפיה 1993.
מזכר ההסברה של האחים המוסלמים (Explanatory Memorandum by Muslim Brotherhood) הוא מזכר שנכתב בשנת 1991 בשפה הערבית, ומשויך למוחמד אכרם, מנהיג בכיר בחמאס וחבר בוועד המנהל של האחים המוסלמים בצפון אמריקה. המזכר מתאר תוכנית אסטרטגית לטיפול בארצות הברית ובקנדה, שמטרתה "להשמיד ולהרוס את הציוויליזציה המערבית מבפנים".
חשיפת המזכר

המסמך התגלה באקראי על ידי ה-FBI בשנת 2004, במהלך חיפוש במעונו של איסמעיל אלבארסה, שפעל כמגייס כספים עבור חמאס, באנאנדייל, וירג'יניה. אלבארסה נעצר במקרה על ידי שוטר תנועה במרילנד, שחשד באישה שצילמה בווידאו את מבני התמיכה של גשר מפרץ צ'ספיק. האף-בי-איי השיג צו חיפוש במעונו של אלבארסה ובמהלך החיפוש נמצא מרתף סודי, שחשף למעלה מ-80 קופסאות המכילות את הארכיונים של האחים המוסלמים בצפון אמריקה. התזכיר היה בין המסמכים המשמעותיים ביותר שנמצאו בפשיטה. אך התגלו בה גם מסמך הקושר את קרן ארץ הקודש שהוקמה במקור כקרן צדקה פטורה ממס לתמיכה בארגוני טרור ולסבסוד חמאס.
תוכן המזכר

התזכיר פורש תוכנית של האחים המוסלמים להשתלט על ארצות הברית וקנדה עם הכלים של איחוד כל המוסלמים תחת הנהגת האחים, הקמת ארגונים חזקים ושיתוף פעולה עם לא-מוסלמים, כחלק מתהליך התיישבות שתואר בשם "תהליך תרבות-ג'יהאד". המסמך מתאר את החיים בארצות הברית כסוג של ג'יהאד גדול שמטרתו מתבטאת בחיסול והשמדת הציוויליזציה המערבית מבפנים ו"חבלה" במבנים שלה בידיהם ובידי המאמינים כדי "שתחוסל, ודתו של אלוהים נעשית מנצחת."
המזכר מונה טקטיקות שונות להשגת מטרה זאת, בהם יצירת קואליציה של ארגונים מוסלמיים ויצירת מרכזים אסלאמיים בכל עיר. מרכזים חברתיים אלו של הקהילה יפעלו להפצת תעמולת האחים המוסלמים באמצעות אמצעי תקשורת (CAIR, ISNA, MSA). על פי התוכנית, לכל ארגון מרכזי בעיר יהיו הסניפים המקומיים שלו, אולם עליהם להיות מחוברים למרכז האסלאמי בעיר.
סניפים אלו יכללו מרכזי תקשורת ואומנות לרבות, דפוס, מולטימדיה, כתבי עת בערבית ובאנגלית, קבוצות אומנות, צלמים, מפיקים, עיתונאים ומומחי תקשורת.
בנוסף, המזכר מציע אסטרטגיה של שיתוף פעולה עם מגוון נרחב של גורמים כגון, מרכזי מחקר, מרכזי לימוד, אוניברסיטאות ובתי ספר, מרכזי הכשרת מורים, אגודות מדעיות בבתי ספר, מרכזי הכשרה אקדמית, גופים העוסקים באסלאם ועוד.
הארגונים אליהם מפנה המזכר

המסמך כולל רשימה של מעל עשרים וארבעה ארגונים מוסלמים-אמריקאים תחת הכותרת "הארגונים שלנו וארגוני חברינו", בהם:
Islamic Society of North America (אנ')
Muslim Students Association or Muslim Student Union (אנ')
Islamic Association of Palestine (אנ')
Muslim Communities Associations
Association of Muslim Social Scientists
Association of Muslim Scientists and Engineers
Islamic Medical Association of North America
Muslim Youth of North America
Fiqh Council of North America
Islamic Associations
Islamic Circle of North America
International Institute of International Thought
Muslim Public Affairs Council
Muslim Advocates
Muslim Legal Fund of America
Council on American Islamic Relations
United Association for Studies and Research (אנ')
Holy Land Foundation for Relief and Development (אנ')
U.S. Council of Muslim Organizations and their members
Muslim American Society
Muslim Alliance in North America
Students for Justice in Palestine - חמאס
American Muslims for Palestine - חמאס
התגובות למסמך

העובדה שהמסמך מונה מגוון ארגונים מוסלמים העלה את הטענה שיש רשת של קבוצות אסלאמיסטיות קיצוניות בארצות הברית הפועלת באופן הנוגד את ערכי הדמוקרטיה. מצד שני, יש המצביעים על כך שהניסוח אינו מכתיב פעולה על פי תכתיב אחד, מה שיכול לרמז על כך שהארגונים הללו לא באמת פעלו תחת פיקודם של האחים המוסלמים.
ראו גם

האחים המוסלמים
קרן ארץ הקודש
הערות שוליים

↑  Merley, Steven. The Explanatory Memorandum: From the Archives of the Muslim Brotherhood in America.
↑  "Revised January 13, 2012 "The United States Court of Appeals for the Fifth Circuit" United States of America vs Mohammad El-Mezain; Ghassan Elashi; Shukri Abu Bakr; Mufid Abdulqader; Abdulrahman Odeh; Holy Land Foundation for Relief and Development, also known as HLF. " No. 09-10560, Filed December 7, 2011, pg. 11" (PDF). נבדק ב-8 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
מיקי פישר

| --- | --- |

מיקי פישר, 1960
 לידה:  1905 ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  17 באפריל 1963 (בגיל 58 בערך) ברוקלין, ניו יורק
 קבוצות כמאמן
 1935–1963:  בויס הייס סקול, אוניברסיטת ברנדייס, נבחרת ישראל
מיקי פישר (באנגלית: Mickey Fisher;‏ 1905 - 17 באפריל 1963) היה מאמן כדורסל יהודי-אמריקאי, שאימן בין היתר את נבחרת ישראל.
ביוגרפיה

פישר נולד למשפחה יהודית בניו יורק.
בשנת 1935 מונה פישר למאמן נבחרת הכדורסל של בית הספר התיכון בויס הייס סקול (אנ') בברוקלין. בין השנים 1956 ל-1962 העפילה קבוצתו מדי שנה לפיינל פור של בתי הספר התיכונים בניו יורק. בין השנים 1957 ל-1963 זכתה קבוצתו של פישר ב-60 ניצחונות אל מול 3 הפסדים. פישר כיהן בתפקיד זה למשך 27 שנים, עד לשנת 1962, ומוכר כאחד שגידל ופיתח שחקנים רבים. בנוסף אימן פישר גם את נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת ברנדייס.
בשנת 1960 הניו יורק טיימס פרסם מאמר על פישר ועל שיטות האימון שלו, ובתוך כך תואר כי פישר מעביר את שחקניו אימוני התעמלות ואתלטיקה מפרכים בנוסף לאימוני הכדורסל הרגילים, עניין לא שגרתי באותן שנים.
בשנת 1960, מונה פישר למאמן נבחרת ישראל לקראת אולימפיאדת רומא. פישר נבחר לתפקיד על ידי הוועד האמריקאי למען הספורט בישראל. בהודעה על מינויו הוצגו פישר כ"מר כדורסל" של בתי הספר התיכונים בניו יורק וכן הוצג כמאמן בעל שיטות אימון מיוחדות. המשחקים הקדם אולימפיים נערכו בבולוניה, ופישר אימן את הנבחרת יחד עם עוזרו יהושע רוזין. בטורניר עצמו ניצחה הנבחרת בשלושה משחקים מתוך שבעה, דורגה במקום ה-8 ולא העפילה לאולימפיאדה.
בגמר הטורניר עזב פישר את הנבחרת והמשיך בתפקידו בבוייס הייס עד לשנת 1962. ולאחר מכן מונה למנהל מחלקת האתלטיקה באוניברסיטת ברנדייס.
ב-17 באפריל 1963 הלך לעולמו מהתקף לב בגיל 58 בבית החולים היהודי בברוקלין.
הערות שוליים

↑  בוב הקטן (גריפין) וידידו לארי ה"פרפר", מעריב, 3 בדצמבר 1974
↑  ברוך שינברג, מיקי פישר - המאמן מניו יורק זכה להצלחה רבה בכדורסל, דבר, 3 בינואר 1960
↑  רומא :(1960) משלחת גדולה - הישגים חלשים, דבר, 20 באוגוסט 1972
↑  מיקי פישר, על המשמר, 18 באפריל 1963
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוז רקוב ומחוז כיס

בהיסטוריה של בריטניה, המונח מחוז רקוב (באנגלית: Rotten borough) מתייחס למחוז בחירה קטן כל כך, שמאפשר למעשה לאדם אחד שליטה בבחירת חבר הפרלמנט. כתוצאה מכך הייתה לאותו אדם השפעה בלתי ראויה ובלתי יחסית בפרלמנט. מחוזות כאלה היו קיימים במשך מאות שנים, אבל רק במאה ה-18 נכנס לשימוש המונח "מחוז רקוב".
רקע

במשך מאות שנים, מחוזות הבחירה בבריטניה ובאירלנד לא השתנו בהתאם לשינויים באוכלוסייה. בכמה אזורים, מספר הבוחרים היה קטן כל כך, שאפשר היה לשחד את כולם. חבר פרלמנט עלול היה לייצג רק אנשים מעטים, ואפילו אדם אחד. לעומת זאת, לאזורים שזכו לצמיחה מאסיבית, כמו העיר מנצ'סטר לא היה ייצוג נפרד (אם כי תושבי העיר שהייתה להם זכות בחירה יכלו להצביע במחוז הכפרי התואם). חלק מהמחוזות הרקובים מילאו בעבר תפקיד חשוב בפוליטיקה הבריטית, אך מאז חשיבותם פחתה.
היסטוריה

דוגמה למחוז רקוב היה מחוז הבחירה של אולד סארום. אולד סארום הייתה עיר פורחת במאה ה-12, אבל משנוסדה העיר הסמוכה סולסברי, שהייתה חשופה פחות לפגעי מזג האוויר, עברה רוב אוכלוסייתה לשם. במחוז הבחירה של אולד סארום נותרו 3 בתים ו-7 בוחרים.
המונח "מחוז רקוב" מתאר לפיכך גם את השחיתות המתבטאת בבחירות במחוז זה, אבל גם את הריקבון הפיזי של אזור שנזנח.
מחוז גדול מעט יותר, אך הניתן עדיין להשפעה בקלות יחסית, נקרא מחוז כיס (באנגלית: Pocket borough). המונח מתאר מחוז בחירה שבו האוכלוסייה קטנה מספיק כדי להיות לכל צורך מעשי תחת השליטה (או "בכיסו") של בעל קרקעות עיקרי אחד.
על חשיבותם של המחוזות הרקובים ומחוזות הכיס ניתן ללמוד מכך שבזמן מסוים, מתוך 405 חברי פרלמנט נבחרים, 293 נבחרו על ידי פחות מ-500 בוחרים כל אחד.
ברבים ממחוזות הכיס נבחר בעל הקרקע כחבר הפרלמנט, מה שיצר ייצוג יתר של בעלי קרקעות הגדולים בפרלמנט. במחוזות אחרים "קנו" אצילים, חברי בית הלורדים, את מושבי הפרלמנט עבור בניהם, ובאופן זה השיגו שליטה כפולה, הן בבית הנבחרים והן בבית הלורדים.
במאה ה-19, החלו לנקוט צעדים לחיסול המחוזות הרקובים. בחוק הרפורמה משנת 1832 בוטלו רוב המחוזות מועטי הבוחרים, בעוד מרכזי אוכלוסייה גדולים ואזורים מרובי תעשייה זכו בהגדלת הייצוג. מחוזות הכיס בוטלו לבסוף בחוק הרפורמה משנת 1867, שבו נקבע העיקרון שבכל מחוז צריכים להיות בערך אותו מספר בוחרים. חוקים נוספים קבעו הקמה של ועדת גבולות שנועדה ליישם את העיקרון בהתאם לתנועת האוכלוסייה. בחוק הבחירות משנת 1872 הפך שוחד בחירות לבלתי חוקי, נקבע שהבחירות יהיו חשאיות, מה שהגביל את יעילות השוחד משום שאי אפשר היה לדעת כיצד כל אדם בחר. שינוי זה גם הוריד באופן משמעותי את עלות מערכת הבחירות.
ראו גם

הטיה בקביעת מחוזות בחירה
מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע

| --- | --- |

 בית ספר למשחק
 על שם:  לי סטרסברג 
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים) 
 מייסדים:  לי סטרסברג 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 www.strasberg.com
 
מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע הוא מכון ללימוד משחק המתמחה במשחק מתודי. לבית הספר קיימים שני קמפוסים. אחד בלוס אנג'לס ואחד במנהטן (ניו יורק). המכון קרוי על שם הבמאי, השחקן והמפיק האמריקאי-יהודי לי סטרסברג מייסד שיטת המשחק המתודי הנלמדת במכון.
מזכר הבנות

מזכר הבנות (באנגלית: Memorandum of understanding) הוא סוג של הסכם בין שני צדדים או יותר, המבטא הסכמה ורצון לשיתוף פעולה בין הצדדים. הוא משמש לעיתים קרובות במקרים בהם הצדדים אינם מבקשים לייצור עדיין התחייבות משפטית או במצבים בהם הצדדים אינם יכולים ליצור הסכם בר אכיפה משפטית. לעיתים הוא משמש כחלופה רשמית יותר להסכם ג'נטלמני. מזכר הבנות משמש לרוב בעולם העסקים ובעולם הדיפלומטיה בין מדינות.
חברות וסוכנויות ממשלתיות רבות משתמשות במזכר הבנות גם כדי להגדיר את מערכת היחסים הפנימית בין מחלקות, סוכנויות או חברות מוחזקות.
בעולם העסקים

בעסקים, מזכר הבנות הוא בדרך כלל הסכם לא מחייב מבחינה משפטית בין שני צדדים או יותר, המתאר תנאים ופרטים של הבנה או הסכם הדדי, תוך ציון הדרישות והאחריות של כל אחד מהצדדים - אך מבלי לקבוע חוזה פורמלי שניתן לאכיפה משפטית (למרות שמזכר הבנות הוא לעיתים קרובות צעד ראשון לקראת חתימת חוזה רשמי).
במשפט הבינלאומי הפומבי

ביחסים בינלאומיים, ובמשפט הבין-לאומי הפומבי נופלים מזכרי הבנות תחת הקטגוריה הרחבה של אמנות ויש לרשום אותם באוסף האמנות של האומות המאוחדות. בפועל, ולמרות ההתעקשות של משרד האו"ם לעניינים משפטיים (אנ') שהרישום ייעשה כדי להימנע מ'דיפלומטיה סודית', מזכרי הבנות נשמרים לעיתים בסודיות. כעניין של חוק, כותרת מזכר ההבנות אינה אומרת בהכרח שהמסמך מחייב או לא מחייב על פי המשפט הבינלאומי הפומבי. כדי לקבוע אם מזכר הבנות מסוים אמור להיות מסמך מחייב מבחינה משפטית (כלומר, אמנה), יש לבחון את כוונת הצדדים וכן את עמדת החותמים (למשל, שר החוץ מול השר לאיכות הסביבה). ניתוח מדוקדק של הנוסח יבהיר גם את טיבו המדויק של המסמך. בית בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) סיפק תובנה מסוימת לגבי קביעת מעמדו המשפטי של מסמך מזכר הבנות בתיק "קטאר נגד בחריין", ב-1 ביולי 1994.
הסכמי תעופה בין-לאומיים הם גם סוג של מזכר הבנות.
במשפט הבינלאומי הפומבי > יתרונות

יתרון אחד של מזכרי הבנות על פני מכשירים פורמליים יותר הוא, שמכיוון שניתן להימנע מהתחייבויות על פי החוק הבינלאומי, לעיתים קרובות ניתן ליישם אותם ללא צורך באישור חקיקה. לפיכך, מזכרי הבנות משמשים לעיתים קרובות כדי לשנות ולהתאים אמנות קיימות, ובמקרה זה למזכרים אלה יש מעמד של אמנה עובדתית. אולם ההחלטה בדבר הצורך באשרור נקבעת על פי הדין הפנימי של הצדדים ותלויה במידה רבה בנושא המוסכם. מזכר הבנות שנשמר חסוי (כלומר, אינו רשום באו"ם) אינו ניתן לאכיפה בפני כל גוף של האו"ם, וניתן להגיע למסקנה שלא נוצרו התחייבויות על פי החוק הבינלאומי על פיו.
במשפט הבינלאומי הפומבי > דוגמאות

ב-10 ביוני 1992 נחתם מזכר הבנות כלכלי בין מדינת ישראל והרפובליקה העממית של סין. המזכר הסדיר לראשונה את היחסים הכלכליים והמסחריים בין המדינות. המזכר כולל עקרונות להסכם מסחרי, במסגרתו בוטלו ההגבלות מסוימות על היצוא הישראלי לסין, ובמקביל בוטלו מספר הגבלות על היבוא מסין לישראל.
תוכנית נפט תמורת מזון, שבגינה חתמה עיראק על מזכר הבנות ב-1996.
מזכר נהר ואי (Wye River Memorandum), מזכר הבנות שנחתם בין ישראל לאש"ף ב-23 באוקטובר 1998, שנועד לפרט צעדים למימוש הסכמי אוסלו.
הסיוע האמריקאי לישראל מוסדר במסגרת מזכר הבנות שנחתם מחדש מדי מספר שנים.
ב-5 בפברואר 2008 חתמו ישראל והנציבות האירופית על מזכר הבנות ראשון לקראת חתימה על הסכם שמיים פתוחים בין מדינות אירופה לישראל. ב-30 ביולי 2012, ישראל והאיחוד האירופי חתמו על מזכר הבנות שני שהביא ליישום ההסכם.
ב-5 בדצמבר 2017 נחתם מזכר הבנות בין ישראל, יוון, קפריסין ואיטליה להנחת צינור גז ימי משותף.
ב-22 בנובמבר 2021 ישראל וירדן חתמו על מזכר הבנות לשיתוף פעולה בתחום המים והחשמל.
ביוני 2022 חתמו ישראל, האיחוד האירופי ומצרים חתמו על מזכר הבנות משולש שלפיו גז טבעי מישראל יובל למתקני ההנזלה המצריים, ומשם לאירופה.
בענייני ממשל

בבריטניה, המונח "מזכר הבנות" נפוץ בהתייחסות להסכמים בין חלקי הממלכה המאוחדת. המונח משמש לעיתים קרובות בהקשר של האצלת סמכויות, לדוגמה הסכמים שונים להעברת סמכויות לממשל העצמאי בסקוטלנד.
ראו גם

מזכר
אמנה
הסכם ג'נטלמני
הערות שוליים

↑  "United Nations Treaty Collection". treaties.un.org. נבדק ב-2013-12-31.
↑  "Maritime Delimitation and Territorial Questions between Qatar and Bahrain (Qatar v. Bahrain)". International Court of Justice. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2013-10-13.
↑  Trivedi, Prajapati (1990). "Lack of Understanding on Memorandum of Understanding". Economic and Political Weekly. 25 (47): M175–M182. ISSN 0012-9976. JSTOR 4397025.
↑  נווית זומר, נחתם מזכר הבנה ליחסים מסחריים וכלנליים עם סין, חדשות, 11 ביוני 1992
↑  כתב רויטרס, בגדד, ‏אנאן דן בעיסקת "נפט תמורת מזון" עם בכירים עיראקיים, באתר גלובס, 24 בפברואר 1998
הנדלסבלאט, ‏מחריף המשבר הכלכלי בעיראק, באתר גלובס, 3 באוגוסט 1999
↑  רן דגוני, וואי מילס, מרילנד, ‏פיסגת וואי פלנטיישן לשלב קריטי; קלינטון ביטל נסיעתו לקליפורניה, באתר גלובס, 21 באוקטובר 1998
שירות גלובס, ‏הממשלה אישרה את חמשת התנאים להמשך יישום הסכם וואי, באתר גלובס, 21 בדצמבר 1998
↑  ברק רביד, ישראל וארה"ב יחתמו מחר על מזכר הבנות ביטחוני, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2007
שי ניר, ‏ישראל-ארה"ב / ישראל וארה״ב הסכימו על חבילת הסיוע הביטחוני לעשור הקרוב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 14 בספטמבר 2016
↑  זוהר בלומנקרנץ, בדרך להסכם תעופה גלובלי: מזכר הבנות בין ישראל לאיחוד האירופי, באתר הארץ, 6 בפברואר 2008
↑  ענת כהן, ‏מזכר הבנות עם האיחוד האירופי לפתיחת השמיים לתחרות, באתר גלובס, 22 במרץ 2012
↑  סוניה גורודיסקי, ‏נחתם מזכר הבנות בין ישראל, יוון, קפריסין ואיטליה להנחת צינור גז ימי, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2017
↑  גיא ליברמן, ‏קונים חשמל, מוכרים מים: הסכם השת"פ מול ירדן נחתם, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2021
↑  דני זקן, ‏עכשיו זה רשמי: ישראל, האיחוד האירופי ומצרים חתמו על הסכם יצוא גז, באתר גלובס, 15 ביוני 2022
 ישראל פישר, ישראל חתמה על הסכם למכירת גז לאירופה – אך לא בטוח שזה יעזור לה, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2022
מאמר מדעי

עמוד הפתיחה מהגיליון הראשון של כתב העת נייצ'ר משנת 1869
מאמר מדעי הוא מאמר שנכתב על ידי חוקר או קבוצת חוקרים, ומשקף את תוצאותיו של מחקר שבו עסקו. מאמר מדעי נכתב בדרך כלל על ידי חברי הסגל האקדמי באוניברסיטה, במכללה או במכון מחקר, וכן על ידי תלמידים לתארים מתקדמים. מאמר מדעי שונה מכתבה או מבלוג בכך שהוא עובר עריכה מדעית ונתון לביקורת מתמדת. ניתן לחפש מאמרים מדעיים במנוע החיפוש האקדמאי גוגל סקולר.
פרסום מאמר מדעי

מאמר מדעי הוא הדרך העיקרית לפרסומו של מחקר בתפוצה רחבה, ולכן למאמר יש מקום מרכזי בפעילות המדעית.
מאמר מדעי מתפרסם בדרך כלל בכתב עת מדעי. ערוצים פחות נפוצים לפרסום מאמר הן בקובץ המאמרים של כנס מדעי, או בקובצי מאמרים אחרים, כגון ספר שיצא לאור לכבודו של חוקר שהגיע לגיל פרישה.
תהליך הפרסום של מאמר הוא ארוך, ויכול להגיע גם לשישה חודשים, או יותר. ראשית, החוקרים שולחים טיוטה של המאמר לעורך כתב העת. העורך בוחן את התאמת המאמר לכתב העת וכן את איכותו הבסיסית. אם הוא חושב שישנה התאמה בסיסית לכתב העת, העורך מעביר את המאמר לביקורת עמיתים. בשלב זה מספר מומחים בתחום קוראים את הטיוטה ומעבירים המלצה באשר לפרסומה והערות לתיקונים ושיפורים. בעקבות ההמלצות, העורך מחליט אם לפרסם את המאמר כמו שהוא, לפסול אותו, או לבקש מהחוקרים תיקונים קטנים או גדולים. בכתבי העת המרכזיים, אחוזי הדחייה גבוהים מאוד, ועומדים בדרך-כלל על מעל 90%. גם בכתבי עת פחות מרכזיים, אחוזי הדחייה גבוהים. בכתבי העת של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה, למשל, אחוז הדחייה הממוצע בשנת 2019 עמד על 72%.
הביקורת על מאמרים מדעיים נמשכת גם לאחר פרסומם. קוראים יכולים לדרוש ולקבל מכותבי המאמר את המידע המלא עליו התבססו כדי לבדוק אותו. בעקבות ביקורות שכאלה, קורה שכתבי עת מסירים מאמר שפורסם בעבר בשל עבירות אתיות או זיוף נתונים. דוגמה קיצונית לכך הייתה פרשת סוקל. בפרשה נוספת הודיע בפברואר 2010 כתב העת לנסט על הסרת מאמר שפורסם 12 שנה קודם לכן, בנימוק שנמצא שגוי וכלל קביעה שקרית.
הערכת מאמר מדעי

יש המתייחסים למאמרים מדעיים כאל מקורות איכותיים באופן גורף. הרבה מאמרים הם אכן איכותיים, אך קיימים הבדלים גדולים באיכות של מאמרים שונים. כדי להעריך את איכותו של מאמר, מומלץ במיוחד לבחון את איכות כתב העת בו התפרסם המאמר ואת איכות המאמר עצמו.
הערכת מאמר מדעי > איכות כתב העת

כתבי עת נמדדים בעזרת מספר מדדים סטטיסטיים המבוססים על מספר האזכורים שמקבלים המאמרים המתפרסמים בהם. המדד המקובל ביותר הוא ה-impact factor. נתוני האימפקט פקטור מתפרסמים כל שנה ב Journal Citation Report שמתפרסם על ידי Web of Science. לא כל כתב עת זוכה לקבל אימפקט פקטור. לכתבי עת חדשים או פחות חשובים לא מחושב אימפקט פקטור. ניתן לראות את רשימת כתבי העת הנכללים בבדיקה באתר של Web of Science. כתבי העת המקבלים אימפקט פקטור נוהגים לפרסם אותו בתוך אתר כתב העת. מדד שני לאיכות כתבי עת הוא Scimago Journal & Country Rank או SJR. בניגוד לאימפקט פקטור הדורש מנוי בתשלום, SJR מפורסם בחינם לכל. בשונה מהאימפקט פקטור, ה-SJR מתחשב לא רק במספר הציטוטים של המאמרים, אלא גם בדירוג כתבי העת של המאמרים המצטטים. בנוסף לחישוב ציון ספציפי, ה-SJR מחלק את כתבי העת לארבעה רבעוני איכות.
לצד כתבי העת המדעיים הלגיטימיים, הופיעו גם כתבי עת טורפים הדורשים מהכותבים תשלום עבור הפרסום, ולא מבצעים בקרת איכות ראויה. אם יש חשד לגבי כתב עת מסוים, ניתן לבדוק אותו ברשימת כתבי העת הטורפים.
הערכת מאמר מדעי > איכות המאמר

כפי שהאימפקט פקטור מהווה מדד כמותי להשפעתו של כתב העת, מספר האזכורים שמקבל מאמר מהווה מדד כמותי להשפעתו. קריטריון זה מצריך זמן, לעיתים שנים אחדות, עד שהשפעתו של המאמר מחלחלת למאמרים ופרסומים אחרים. כדי לראות את מספר האזכורים של מאמר, אפשר לחפש את פרטיו הביבליוגרפיים בגוגל סקולר.
מדד מספרי נוסף לאיכות המאמר הוא שנת הפרסום שלו. ככל שמאמר עדכני יותר, כך עולה הסיכוי שהוא עשה שימוש בכלים מתודולוגיים איכותיים יותר והתבסס על ספרות מחקרית ענפה יותר.
לקוראים שאינם מומחים בתחום הידע, ייתכן שהמאפיין הכי חשוב בבחירה של מאמר איכותי הוא היותו מאמר סקירה. רוב המחקרים המתפרסמים בכתבי עת הם מאמרים המדווחים על מחקר יחיד שהחוקרים ערכו. מחקר יחיד הוא מוגבל משום שהוא נעשה על מדגם מסוים, בתרבות מסוימת, בכלים מסוימים. ייתכן שלו היה נערך בתנאים אחרים, גם התוצאות שהתקבלו בו היו אחרות. לכן, מומלץ לקוראים שאינם מומחים בתחום הידע לפנות למאמר סקירה. מאמר סקירה סוקר את כל המחקרים שנעשו בתחום ומסכם אותם. קיימים שני סוגים של מאמרי סקירה. במאמר סקירה review איכותני, החוקר מסכם את הספרות הקיימת לפי הבנתו ושיקול דעתו באופן מילולי. במאמר סקירה מסוג מטא-אנליזה החוקר מסכם את ממצאי המחקרים הקודמים באופן סטטיסטי.
הערכת מאמר מדעי > איכות החוקר

ברוב המקרים, מאמרים שמתפרסמים בכתבי עת איכותיים, נכתבים על ידי כותבים מהימנים. אבל אם קוראים מאמר בכתב עת שאינו איכותי, מומלץ לבדוק את מידת המומחיות של החוקר. אפשר לעשות זאת בשתי דרכים עיקריות. ראשית, אפשר לבחון את המוסד שאליו משתייך החוקר. פרט זה יהיה רשום בדרך-כלל מתחת לשמו או בתחתית העמוד הראשון של המאמר. שנית, אפשר לחפש את פרופיל החוקר בתוך גוגל סקולר ולבדוק כמה מאמרים הוא פרסם, באילו תחומים, ועד כמה גדולה הייתה השפעתם. בגוגל סקולר ניתן לראות גם את מדד h-index המכמת את התוצר האקדמי של החוקר ואת ההשפעה של פרסומיו.
מבנה מאמר מדעי

מבנה המאמר המדעי תלוי בתחום המחקר. במדעי החברה והטבע המאמרים בנויים בדרך-כלל ממספר פרקים. פסקת התקציר מופיעה בראש המאמר, ומסכמת את המאמר כולו. פרק המבוא כולל את סקירת הספרות ואת השערות המחקר. פרק השיטה מתאר את האופן בו נעשה המחקר, את המדגם ואת כלי המחקר. פרק הממצאים מציג את תוצאות המחקר ואת הניתוחים הסטטיסטים. פרק הדיון מציג את מסקנות המחקר והשלכותיו. בסיום המאמר מופיעה רשימת המקורות שבהם השתמשו המחברים. רשימה זו נקראת גם ביבליוגרפיה.
מבנה מאמר מדעי > ביבליוגרפיה

רשימת המקורות או הבִּיבלִיוֹגְרַפִיָה כוללת את הפרטים הביבליוגרפיים של כל המקורות שאוזכרו בתוך המאמר. ישנן כמה שיטות שונות לכתיבת אזכורים ורשימת מקורות כגון APA MLA, Chicago, IEEE  מאמר ללא רשימת מקורות, הוא ככל הנראה לא מאמר מדעי.
לביבליוגרפיה שתי מטרות עיקריות:
מתן קרדיט למקורות שאוזכרו בתוך המאמר. קרדיט זה חשוב כדי להימנע מגנבה ספרותית.
הפניית הקורא למאמרים נוספים שיסייעו לו להתעמק בתחום המחקר.
מבנה מאמר מדעי > הערות שוליים

בתחומים אחדים, כגון משפטים, מאפיין ויזואלי בולט של מאמר מדעי הוא ריבוי הערות השוליים, כך שלעיתים רוב שטח הדף מוקדש להערות שוליים. הערות אלה משמשות לציון מקורות ואסמכתאות, להפניה לביבליוגרפיה המרחיבה את הדיון בנושא ולהעמקת הדיון בפרטים שאינם נחוצים להבנה ראשונית של הנושא.
המאמר המדעי ככלי להערכה מקצועית

מאמר מדעי הוא כלי חשוב, ולעיתים עיקרי, להערכת כישוריו של חוקר ולקביעת קידומו האקדמי, כמו גם כלי למדידת תפוקתה של יחידה אקדמית (חוג, פקולטה, מכללה, אוניברסיטה, ואף כלל האוניברסיטאות במדינה). מדידה זו נעשית לפי מספר המאמרים ולפי איכותם, ויצרה את הביטוי Publish or Perish - פרסם או פרוש, המכוון אל החוקרים והחוקרות. כורח פרסום זה סופג ביקורת. דוגמה לכך הם דבריו של פרופ' יעקב זיו: "יש פריחה של מאות ואולי אלפי כתבי עת שמקבלים כל מאמר, וכל שיטת המדידה הזאת של 'כמה פרסמת' גורמת לכך שאין לחוקר את האוויר לנשימה לחשוב בשקט ולעומק על נושאים".
ראו גם

כתב עת מדעי
גוגל סקולר
אימפקט פקטור
ביקורת עמיתים
מאמר סקירה
תאוריה מדעית
כתבי עת טורפים
הערכת מקורות
לקריאה נוספת

אבי גרפינקל, איך כותבים - מדריך לכתיבה אקדמית ועיונית, ידיעות ספרים, 2018
הערות שוליים

1 2  מאמר מדעי, קווים לדמותו, באתר מדעת
↑  בחלק ממדעי הרוח פרסום ספרים הוא דרך הפרסום העיקרית. דרכים מקובלות נוספות לפרסום הן פרסום פטנטים, כתיבת ערכים באנציקלופדיות מדעיות, מתן הרצאות והצגת פוסטרים בכנסים מדעיים.
1 2  Summary report of journal operations, 2019., American Psychologist 75, 2020-07, עמ' 723–724 doi: 10.1037/amp0000680
↑  איתי גל, תרמית הקשר בין חיסונים לאוטיזם: הסוף המביש, באתר ynet, 4 בפברואר 2010
Retraction—Ileal-lymphoid-nodular hyperplasia, non-specific colitis, and pervasive developmental disorder in children, The Lancet, 2.2.2010
1 2  סיגל תפארת, איך להעריך איכות של מאמר, ‏1 ביוני 2020
↑  Master Journal List, Clarivate
↑  Scimago Journal & Country Rank
1 2  מדידה, ניתוח והערכה של תפוקה אקדמית, באתר הספריה למדעי החברה, לניהול ולחינוך, אוניברסיטת תל-אביב
↑  Beall's List – of Potential Predatory Journals and Publishers (באנגלית אמריקאית)
↑  סיגל תפארת, איך לחפש מאמרים בגוגל סקולר?, ‏8 במאי 2019
1 2 3  ג'ניפר רף, כיצד קוראים מאמרים מדעיים?, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏2 באוגוסט 2017
↑  סיגל תפארת, איך לכתוב עבודה אמפירית לפי כללי ה-APA?, ‏1 ביולי 2020
↑  ציטוט ביבליוגרפי במדעי הטבע: שיטות ציטוט והפניה, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, רשות הספריות
↑  אסיה שרון, המרכז לאוריינות אקדמית, חיפוש מקורות מידע, באתר מכללת לוינסקי
↑  אלמוג, תמר ואלמוג, עוז, כמה שיותר (מאמרים) יותר טוב, כל שקרי האקדמיה : מה התקלקל במודל האוניברסיטאי ומה יחליף אותו, ידיעות ספרים, 2020, עמ' 161-199, מסת"ב 978-965-564-948-2
↑   רותי לוי, האיש שבזכותו אנחנו שולחים תמונות. באופן מפתיע, הוא לא הרוויח מזה כסף, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563100805171  GND: 4066586-0  NKC: ph127375 
כתבי עת מדעיים
מינוי פגרה

מינוי פגרה (באנגלית: recess appointment) מתרחש כאשר נשיא ארצות הברית מבצע מינוי למשרה בממשל הפדרלי במהלך פגרה של הסנאט, האחראי על אישור המינויים הפדרליים בדרך כלל. על המינוי לקבל את אישור הסנאט עד סוף המושב (נמשך כשנה), שאם לא כן, האוחז בתפקיד מאבד אותו. מינויי פגרה מותרים על פי סעיף 3 בחלק השני של פרק 2 של חוקת ארצות הברית.