stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תימרת מעטפת
לקריאה נוספת

Don L. Anderson & Natland, James H. (2005). A brief history of the plume hypothesis and its competitors: Concept and controversy. In: Gillian Foulger, Natland, JH, Presnall, DC, & Anderson, DL eds. Plates, plumes, and paradigms: Geological Society of America Special Paper 388 p. 119-145.
Anderson, Don L., 1998. The helium paradoxes, Proc. Nat. Acad. Sci., 95, 4822-4827.
Anderson, DL, 2005, Large igneous provinces, delammination, and fertile mantle: Elements, vol. 1, December 2005, 271-275. http://www.elementsmagazine.org/
Campbell, IH, 2005, Large igneous provinces and the plume hypothesis: Elements, vol. 1, December 2005, 265-269. http://www.elementsmagazine.org/
Cohen, B., Vasconcelos, P.M.D., Knesel, K. M., 2004 Tertiary magmatism in Southeast Queensland in, Dynamic Earth: Past, Present and Future, pp. 256 - 256, Geological Society of Australia
Courtillot, V., Davaille, A., Besse, J., Stock, J., 2003. Three distinct types of hotspots in the Earth's mantle. Earth and Planetary Science Letters 206, 295-308.
Montelli R, Nolet G, Dahlen FA, Masters G, Engdahl ER, Hung SH, Finite-frequency tomography reveals a variety of plumes in the mantle, Science volume=303 issue=5656, 2004, pages=338–43
DePaolo, DJ, and Manga, M, 2003, Deep origin of hotspots – the mantle plume model. Science, 300, 920-921.
Jones, AP, 2005, Meteor impacts as triggers to large igneous provinces: Elements, vol. 1, December 2005, 277-281. http://www.elementsmagazine.org/
Labrosse, S., Hotspots, mantle plumes and core heat loss, Earth Planet. Sci. Lett., 199, 147-156, 2002.
Lassiter, J. C., Constraints on the coupled thermal evolution of the Earth's core and mantle, the age of the inner core, and the origin of the 186Os/188Os "core signal" in plume-derived lavas. Earth and Planetary Science Letters, v. 250, p. 306-317 (2006).
Marsh, JS, Hooper PR, Rehacek J, Duncan RA, Duncan AR, 1997. Stratigraphy and age of Karoo basalts of Lesotho and implications for correlations within the Karoo igneous province. In: Mahoney JJ and Coffin MF, editors, Large Igneous Provinces: continental, oceanic, and planetary flood volcanism, Geophysical Monograph 100, American Geophysical Union, Washington, DC, 247-272.
Peate DW, 1997. The Parana-Etendeka Province. In: Mahoney JJ and Coffin MF, editors, Large Igneous Provinces: continental, oceanic, and planetary flood volcanism, Geophysical Monograph 100, American Geophysical Union, Washington, DC, 247-272.
Ratajeski, K. (November 25, 2005). The Cretaceous Superplume
Ritsema, J., H.J. van Heijst, and J.H. Woodhouse, Complex shear wave velocity structure imaged beneath Africa and Iceland, Science, 286, 1925-1928, 1999.
Saunders, AD, 2005, Large igneous provinces: origin and environmental consequences: Elements, vol. 1, December 2005, 259-263. http://www.elementsmagazine.org/
Richards, M. A.; Duncan, R. A.; Courtillot, V. E, Flood Basalts and Hot-Spot Tracks: Plume Heads and Tails, Science, 1989, volume=246, issue=4926, pages=103–107
צורה סכמטית של תימרת מעטפת
תמונת לוויין של הרכס התת-ימי הוואי-אמפרור
שמות רחובות בירושלים

שלט עם שמות רחובות בשכונת גבעת המבתר בירושלים
רחוב דוד המלך בתקופת המנדט (אז נקרא רחוב יוליאן)
שלט רחוב דרך מנזר האשורים בירושלים (הכיתוב הערבי בשלט מוסתר למחצה על ידי סטיקר לאומני)
שלט ברחוב על שם מתנדבי חוץ לארץ (עם שגיאת דפוס), בעיר.
שמות הרחובות בירושלים הם רבים ומגוונים, בשל היות ירושלים העיר הגדולה בישראל. גם, בגלל האוכלוסייה המגוונת שבעיר - חילונים וחרדים, יהודים וערבים, אשר מעריצים אנשים שונים, דבר הגורם למגוון רחב של שמות. השמות במזרח העיר הם בעיקר בערבית.
היסטוריה > הליך מתן השמות בימי המנדט הבריטי

בראשית ימי המנדט הבריטי הקים הנציב הראשון הרברט סמואל את ועדת השמות לרחובות ירושלים, בה השתתפו קלונל לוק, עוזר מושל המחוז הבריטי, דוד ילין, אליעזר בן-יהודה נשיאי ועד הלשון, ראע'ב נשאשיבי, נציגי המסדר הדומינקני והמושבה האמריקאית בירושלים ואחרים. אולם משחדלה האגודה להתקיים במהלך שנות ה-20, לא נותר גוף שהיה אחראי על מתן שמות לרחובות. בכל שכונה שהוקמה, זכו הרחובות לשמות שניתנו בידי מייסדי השכונה, אך הרבה מהרחובות נותרו ללא שמות. רחביה הייתה השכונה הראשונה בה נקבעו שמות באופן מסודר. בשאר השכונות זוהו הרחובות בהתאם למוסדות שנמצאו ברחוב.
בתחילת שנות ה-30 התייעצה ממשלת המנדט עם ועד הקהילה של ירושלים על מתן שמות לרחובות בשכונות היהודיות. נציגי אגודת ישראל אספו את נציגי השכונות המזוהים עמם והגישו הצעה משלהם בנושא. ועד הקהילה מינה ועדה לקביעת שמות הרחובות שכללה את שמחה אסף, יצחק בן-צבי, אברהם יעקב ברור, דוד ילין, פיבל מלצר, ישעיהו פרס ושמואל קליין.
בספטמבר 1933 החל ועד הקהילה במתן שמות לרחובות בשכונות היהודיות, בקביעת שמות הרחובות במקור ברוך. בסוף 1933 הזמינה העירייה שלטים עם שמות הרחובות ומספרי הבתים. ביולי 1934 נקבעו שמות לרחובות בשכונת גאולה.
במאי 1935 הוחלט בעיריית ירושלים להעביר את עניין קריאת השמות של רחובות שאינן בשכונות יהודיות או ערביות לוועדת הדרכים בראשות אברהם אלמליח. בדצמבר 1935 התכנסה הוועדה והוחלט על הכנת מפת טיוטה שתועבר לכל חברי מועצת העיר להערות. במרץ 1936 ביקשו חברי הוועדה הערבים למנות ועדת מומחים לנושא.
ב־1938 החליטה עיריית ירושלים להקים ועדת שמות ערונית. הוועדה היהודית פעלה כגורם מייעץ לוועדה הערונית, ועדה ערבית מקבילה נועדה לקום אך לא קמה.
בזמן שלטון המנדט על ירושלים, היה מתח תמידי בין הדתות בעיר. גם שמות הרחובות היה נושא נפיץ ולכן שלטונות המנדט ניסו להתרחק מהמחלוקת בצורה שכל הצדדים יהיו מרוצים. הדוגמה הידועה ביותר: רחוב הנביאים אשר הבריטים לא רצו לקרוא לה על שם נביא אחד אלא על שם כל הנביאים, באומרם שכל הדתות מעריכות את הנביאים. בדצמבר 1940 קיבלה עיריית ירושלים כללים לקריאת שמות, כשאחד הכללים שנקבעו היה שאין לקרוא רחובות על שמות אנשים חיים, ועל כן הוועדה ביקשה מרונלד סטורס וג'ון צ'נסלור לוותר על הרחובות הקרויים על שמם.
היסטוריה > לאחר עזיבת הבריטים

בזמן מלחמת העצמאות, לוחמי המחתרות שינו באופן ספונטני את השמות הבריטיים לשמות יהודיים כדי לבטא את השליטה הישראלית בעיר. עזרא יכין מעיד שתלה שלטים מקרטון על השלטים ברחוב המלך ג'ורג' וכתב שם "רחוב דוד המלך" דבר שזכה לתמיכה ציבורית רחבה. אחרי הקמת המדינה, עם תחילת כינון היחסים עם בריטניה, העירייה השיבה את השם לרחוב בגלל בקשת הבריטים וכך הוא קרוי עד היום. עם זאת, לשם הרחוב נוסף הציון "החמישי" כדי להדגיש שהרחוב נקרא על שם המלך שבתקופת כהונתו ניתנה הצהרת בלפור ולא למלך ג'ורג' השישי שכיהן בימי הספר הלבן השלישי.
לאחר כינון עירייה יהודית בירושלים, הוקמה ועדת שמות בראשות חיים סלומון בה השתתפו חלק מחברי מועצת העיר ואישים נוספים שלא מחברי מועצת העיר, בהם: יצחק בן-צבי, ישעיהו פרס, שמחה אסף ורפאל קצנלנבוגן. הוועדה החליפה את שמותיהם של רבים מרחובותיה הראשיים של ירושלים, כדי שינציחו אישים ומפעלים מהמורשת היהודית והציונית. כך למשל הפך רחוב צ'נסלור לרחוב שטראוס, רחוב הנסיכה מרי הפך לרחוב שלומציון המלכה, רחוב יוליאן שינה את שמו לרחוב דוד המלך וכיכר קונסטנטין סלמה (מקים שכונת טלביה) הפכה לכיכר וינגייט. רחוב "לואי הקדוש" שונה ל"שלמה המלך" (חלק מהרחוב הנמצא במזרח ירושלים קרוי סולטאן סולימאן), רחוב "סטורס" היה לרחוב כורש ורחוב רטיסבון זכה לשם "שמואל הנגיד".
בשנת 1955 נחלקו הדעות בעירייה לגבי קריאת שמות רחובות על שם אצ"ל ולח"י.
בתקופת השיחות באנאפוליס, אהוד אולמרט הקפיא את הבנייה היהודית במזרח ירושלים (כולל בניית רחובות חדשים). ועל כן, שכונות רבות שרצו להנציח אישים שחשובים להם, נאלצו 'לקצץ' קטעים מרחובות קיימים (עם שמות קיימים) ולהנציח בהם. לדוגמה: מרחוב סיירת דוכיפת בפסגת זאב, הופרד הקטע שבין המפגש עם כביש 60 (או דרך עוזי נרקיס; כביש 1 במספור העירוני) לבין המפגש עם שדרות משה דיין כדי להיקרא על שם עמיחי פאגלין.
מקרה נדיר אך מעניין של שינוי שמו של רחוב הוא שינוי שמו של רחוב יפו ל"רחוב ניו יורק" למשך חודש אחד, לצורך השתתפות באבלם של תושבי ניו יורק על פיגועי 11 בספטמבר.
לאחר מלחמת ששת הימים ואיחוד העיר תחת עירייה אחת בשלטון ישראלי, מרבית שמות הרחובות שבשכונות הערביות שצורפו לעיר לא שונו.
הרשות האחראית

מאז קום מדינת ישראל הייתה לעיריית ירושלים ועדת שמות שנבחרה מבין חברי מועצת העיר. בראשות הוועדה עמדה בשנים 2015 - 2019 סגנית ראש העיר יעל ענתבי, וכיום עומד בראשה ראש העירייה, משה ליאון. על פי הרפורמה שהנהיג ב-2009 ראש העיר, ניר ברקת, ישנן שתי ועדות מייעצות שתפקידן לייעץ לוועדת השמות על שמות חדשים לרחובות בעיר. הוועדות הן חיצוניות ובלתי תלויות כדי למנוע שיקולים זרים[דרושה הבהרה]. בראש אחת מהוועדות עמד עד לפטירתו שופט בית המשפט העליון בדימוס, יעקב טירקל.
כל אזרח יכול להגיש הצעה על שם רחוב לעירייה. העירייה תעביר אותה לוועדות והן יתנו את האישור הסופי או שידחו את ההצעה. ועדיין, ישנם מקרים בהם הרבה אנשים בכירים בעירייה ומחוצה לה סבורים שיש לקרוא רחוב על שם אדם זה או אחר, כמו על שם ארנן יקותיאלי ולמרות מאבק בנושא, אין רחוב על שמו.
הרשות האחראית > מאבקים על שמות

חנה רחל מלודמיר - בעקבות התנגדות חרדית לשם "הבתולה מלודמיר" נקבע ששם הרחוב יהיה "חנה רחל מלודמיר". מאז התחזקות החרדים בעיר קשה לקרוא רחובות על שמם של אנשים שאינם אהודים על ציבור זה כגון יקותיאלי וישעיהו ליבוביץ[דרוש מקור].
שמות ייחודיים

קבוצות: רוב רחובות העיר קרויים על שם גורם אחד, אבל לפעמים נקרא הרחוב על שם קבוצה, כגון אנוסי משהד, קדושי בבל וקדושי סלוניקי בתלפיות.
התואר הנלווה

רוב הרחובות קרויים פשוט "רחוב פלוני אלמוני", אך ישנם עוד סוגים של כינויים. המצוי שבהם הוא "שדרות" המשמש לכינוי לרחוב בעל אי תנועה במרכזו, בדרך כלל רחוב ראשי אך לפעמים מדובר במדרחוב, כמו שדרות אריאל בבית הכרם ושדרות מאגנס בגבעת רם. כך מצוי הכינוי "דרך", בדרך כלל ברחוב הקרוי על שם עיר (כך דרך חברון, דרך שכם, דרך העופל ודרך א-טור), אך לפעמים ברחוב ראשי הקרוי על שם אדם (כך דרך עוזי נרקיס ודרך יצחק שמיר). רחובות קצרים קרויים לעיתים "מבוא" (כגון מבוא נהגי הפרדות, מבוא הררי ומבוא פלי"ם בגבעה הצרפתית, מבוא רפידים ברמת אשכול ומבוא עולה ומבוא בנין בקטמון), ורחובות העיר העתיקה מכונים לעיתים "סמטה". כינוי נוסף הוא מעלות או מעלה, הבא בעיקר לציין שביל או מדרגות (כך מעלות המחנך ומעלה קדיש סלומון בבית הכרם, מעלות האדמו"ר מבוסטון בהר נוף ומעלות חנה סנש בקריית היובל) אך גם רחובות של ממש כמו מעלות עיר דוד (בעיר דוד), מעלה השלום (בהר ציון) ומעלה זאב (בגבעת אורנים). כינויים נוספים: נתיב (נתיב זהרה בקטמון), משעול (המשעול האחרון בעמק קדרון וקבוצת משעולים ברמות) ושביל (שביל טובה ושביל האריה באזור התעשייה תלפיות). ישנם גם שלושה רחובות הקרויים על שם צורתם: מעגלות הרב פרדס (בנוה יעקב), מעגל בית המדרש (בבית הכרם) ומעגלי הרי"ם לוין (בסנהדריה).
בנוסף לשם הרחוב, לפעמים ניתן גם תואר. המצוי הוא התואר "הרב" הצמוד לרוב הרחובות הקרויים על שם רבנים, שבנוסף להם מופיע גם התואר "רבי", בעיקר בשמות תנאים שבמושבה היוונית וגוננים, אך גם רבי אריה במחנה יהודה) ורבי נחמן מברסלב (במאה שערים) ועוד, כמו כן ישנם מספר "רבינו" (רבנו גרשום בבוכרים ורבנו תם), ה'אדמו"ר' (כמו האדמו"ר מליובאוויטש ברמת שלמה והאדמו"ר מבויאן ומרוזין בהר נוף והאדמו"ר מויז'ניץ, מבעלז והאדמו"רים מגור בסנהדריה) ו'חכם' (כמו חכם ברוכים וחכם שמעון בתל ארזה וחכם אברהם במלחה). כינויים נוספים: פרופסור רקח (בגבעת רם) ופרופסור פולצקי (בגילה), המשורר אצ"ג והמשוררת זלדה (ברמות), הצייר יוסי, ד"ר קובובי (ברמת דניה), הצלם רחמים (ברמת שרת), אלוף שמחוני (ברחביה) האלוף יוחאי בן נון (בבית הכרם) והאלוף עוזי נרקיס, זכריה הרופא (במאה שערים), והמלך ג'ורג'. מבין מלכי ישראל, רק ארבעה מכונים "המלך" בשם הרחוב - שאול המלך, דוד המלך, שלמה המלך וחזקיהו המלך, ומבין הנביאים שמואל הנביא, נתן הנביא וחולדה הנביאה מוכתרים ב"הנביא".
הקשר בין שמות הרחובות לשכונות

יש קשר בין שמות רחובות לשכונות בהם מצויים הרחובות. קשר זה נובע מ:
האוכלוסייה המקומית, כמו שמות מנהיגים חרדים בשכונות חרדיות או מנהיגים ערביים בשכונות ערביות.
מקובל בישראל לא לקרוא רחובות על שם אנשים בעודם בחיים, ובירושלים מקובל להמתין שלש שנים לאחר פטירתו עד לקריאת רחוב על שמו. לכן רחוב הקרוי על שם אדם יימצא בדרך כלל בשכונה שנבנתה לאחר מותו.
מקובל לקבץ שמות עם קשר אסוציאטיבי זה ליד זה.
לפעמים נותנים שמות לרחובות על שם המייסדים (יש רחוב בשם הזה בבית הכרם), אנשים שגרו בהם ומוסדות ששכנו בו.
יוצאי דופן מעניינים:
בשכונת רחביה כמעט כל הרחובות קרויים על שם אנשי רוח יהודים ספרדים מימי הביניים, אך יש כמה יוצאי דופן. הרחוב הראשון בשכונה שלא נקרא על שם אחד מחכמי ספרד היה רחוב קרן קיימת לישראל, שנקרא כך ב-1926 לכבוד חצי יובל ליסוד קק"ל. ב-1934 החליט ועד שכונת רחביה לשנות את שמו של אותו הרחוב על שם מנחם אוסישקין, ולהעתיק את רחוב קרן קיימת לישראל למיקומו הנוכחי. כך הפך רח' אוסישקין לרחוב השני בשכונה שאינו על שם אחד מחכמי ספרד.
רחוב ראול ולנברג נפרץ במרכז העיר בשנות השמונים, באזור שנבנה בתקופה הבריטית ונקרא על שמו של ולנברג בשל הצורך לקרוא על שמו רחוב באזור מרכזי ובולט ולא בשכונה צדדית.
לקריאה נוספת

מעוז עזריהו, על שם ­- היסטוריה ופוליטיקה של שמות רחובות בישראל, ירושלים: כרמל, 2012.
משה בארי

| --- | --- |

 לידה:  1970 (בן 55 בערך) קריית משה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 מספר צאצאים:  4 
 
הרב ד"ר משה בארי (נולד ב-1970) הוא רב ישראלי, מנכ"ל ארגון רבני צהר ומייסד גזית – איגוד בתי הדין לענייני ממונות.
ביוגרפיה

משה בארי נולד וגדל בקריית משה ירושלים. בנם של ד"ר אברהם בארי, מרצה למשפטים ושושנה בארי, מורה לעברית במדרשת הרובע, ונכדו של הרב ישראל בארי. למד בישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת ההסדר כרם ביבנה וכולל ארץ חמדה. נסמך לרבנות ובשנת ה'תשס"ז (2007) הוסמך לדיינות על ידי הרבנות הראשית לישראל. שירת בצה"ל בחיל השריון.
במקביל ללימודיו התורניים השלים תארים ראשונים במשפטים, ומדעי החברה (פסיכולוגיה וסוציולוגיה) ותואר שני ושלישי במשפט עברי במחלקה לתלמוד של אוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שלו עוסקת בחזקות הנובעות מטבעו של אדם כראיה במשפט העברי.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

שימש כמורה ומרצה במסגרות שונות, ישיבה תיכונית, מדרשה וישיבות הסדר. פרסם מאמרים שונים בתחום המשפט העברי וההלכה.
בשנת 2005 הקים את "גזית" – איגוד בתי הדין לענייני ממונות. שימש כחוקר במכון ליישומי משפט עברי (ישמ"ע) של מכללת נתניה. כן שימש חבר המועצה והוועדה הארצית של המועצה לניסויים בבעלי חיים של משרד הבריאות, חבר ההנהלה הציבורית של מכון ארץ חמדה, חבר בהנהלת "מורשת המשפט בישראל", יו"ר ועד מקומי שעלבים, וחבר ברשת עמיתי מעוז.
משנת 2007, מכהן הרב ד"ר בארי כמנכ"ל ארגון רבני צהר.
הערות שוליים

↑  רשימה חלקית - רשימת המאמרים של משה בארי באתר רמב"י
↑  שהתאחד עם בתי הדין של ארץ חמדה, אתר בית הדין
↑  אתר מרכז ישמ"ע
↑  הרכב המועצה לניסויים בבעלי חיים באתר משרד הבריאות
↑  אתר "מורשת המשפט בישראל"
↑  אתר קיבוץ שעלבים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298476205171  VIAF: 97353711   WorldCat (עם VIAF): 97353711
דה-קוהרנטיות קוונטית

בתורת הקוונטים, דה-קוהרנטיות קוונטית היא הדרך לתאר את התגובה של מערכות מיקרוסקופיות עם סביבתן. תגובה זו, שלעיתים יכולה להיקרא "מדידה", גורמת לשינויים במערכת הנראים כמו קריסת פונקציית הגל, בהתאם לפירושים מסוימים של תורת הקוונטים. דה-קוהרנטיות קוונטית נגרמת על ידי אבולוציה תרמודינמית שאינה הפיכה, בניגוד לאבולוציה האוניטרית שנגזרת ממשוואת שרדינגר.
מערכת קוונטית היא קוהרנטית כל עוד היא אינה שזורה עם סביבתה, כך שהיא יכולה להימצא בסופרפוזיציה של מספר מצבים היכולים להתאבך זה עם זה. ברגע שהמערכת מגיבה עם סביבתה בצורה כזו שלכל מצב של המערכת יש מצב מקביל של הסביבה ומצבי הסביבה אינם חופפים ניתן להגיד שהסביבה "מדדה" את המערכת וזו איבדה את הקוהרנטיות שלה.
למושג דה-קוהרנטיות קוונטית יש חשיבות רבה בתחומי האינפורמציה הקוונטית והחישוביות הקוונטית. ההתקדמות האיטית ביישום המעשי של תחומים אלו נובעת בחלקה הגדול מדה-קוהרנטיות קוונטית שגורמת לקושי בשמירה על מצב שזור קוונטית. כתוצאה מאינטראקציה עם הסביבה, מצבים קוונטיים נוטים לאבד מהר מאוד את הפאזות היחסיות המאפיינות אותם, ולקבל פאזות אקראיות.
לדה-קוהרנטיות יכולות להיות מספר סיבות ניסיוניות:
זמני חיים סופיים של המצבים הקוונטיים
רעשים ניסיוניים במערכת
אינטראקציה עם הסביבה, כמו בליעה ופליטה של פוטונים מהחדר.
דוגמה לדה-קוהרנטיות קוונטית

דוגמה לדה-קוהרנטיות ניתן למצוא בניסוי שני הסדקים: כאשר חלקיק בודד, בין שהוא פוטון ובין שהוא אלקטרון, עובר דרך שני סדקים ואחר-כך פוגע במסך. על גבי המסך מתקבלת תמונת התאבכות. תמונת ההתאבכות נוצרת מכך שהחלקיק עבר דרך שני הסדקים, ובעושו כן, עבר דרך שונה ולכן צבר פאזה אחרת, כך שהחלקיק התאבך עם עצמו. לעומת זאת אם מתבצעת מדידה שבודקת דרך איזה מהסדקים עבר החלקיק לפני שהוא הגיעו למסך, אזי מדידה שכזאת גורמת לקריסה של פונקציית הגל של החלקיק והורסת את תמונת ההתאבכות. במקרה כזה חלקיק אחד עובר דרך אחד מהסדקים בלבד. גם מדידה חלקית שלא גורמת לקריסה מוחלטת של פונקציית הגל של החלקיקים, תגרום לכך שהפאזות יתערבבו ולכן תשבש בהדרגה את תמונת ההתאבכות.
דה-קוהרנטיות בפירוש העולמות המרובים

פירוש העולמות המרובים הוא ניסוח אלטרנטיבי של תורת הקוונטים שעל פיו פונקציית הגל של היקום מורכבת מאוסף של פונקציות גל ב"עולמות" מקבילים. דה-קוהרנטיות קוונטית מאפשרת ניסוח מדויק יותר של התאוריה משום שהיא מסוגלת להגדיר את אותם עולמות מקבילים.
לקריאה נוספת

Mario Castagnino, Sebastian Fortin, Roberto Laura and Olimpia Lombardi, A general theoretical framework for decoherence in open and closed systems, Classical and Quantum Gravity, 25, pp. 154002–154013, (2008).
שאול חנא קוק

| --- | --- |

 לידה:  1879 גריבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1955 (בגיל 76 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–1955 
 בן או בת זוג:  לאה קוק 
 
שאול חנא הכהן קוּק (כ"ז בטבת ה'תרל"ט, ינואר 1879, גריבה, לטביה – ה' באב ה'תשט"ו, 24 ביולי 1955, תל אביב, ישראל) היה איש עסקים ופעיל ציבור בתל אביב, וחוקר במדעי היהדות.
ביוגרפיה

נולד לרב שלמה זלמן הכהן קוק ב-1879 בגריבה (לטב'). למד בישיבות ואצל אחיו הגדול, הרב אברהם יצחק קוק. בעקבות עליית אחיו הרב ליפו בקיץ ה'תרס"ד, עלה גם הוא ליפו בתשרי ה'תרס"ה. באדר א' באותה שנה נשא לאישה את לאה סלוצקין. כל ימיו עסק במסחר ביפו ובתל אביב.
בפעילותו הציבורית היה חבר ועד הקהילה של תל אביב. לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף לתנועת המזרחי והיה פעיל בולט בתנועה. שימש בתפקידים שונים בתנועה - בוועד החינוך, בפיקוח על בתי הספר של התנועה, בבנק המזרחי, וכן ניהל את לשכת העלייה של התנועה. ערך את התקנות הראשונות של תנועת הפועל המזרחי, והשתתף ביסוד אגודת תורה וישיבת תל אביב ובית המלאכה ליד תלמוד תורה שערי תורה בנווה צדק. היה ממייסדי אגודת ההתיישבות "בית וגן", שיסדה את העיר בת ים. כן היה חבר ועדת פרס הרב קוק של עיריית תל אביב.
הרבה לעסוק בתורה ובחכמת ישראל, ופרסם מאות מאמרים בקבצים שונים. מאמריו מקיפים תחומים רבים במדעי היהדות – משנה ותלמוד, ספרות הגאונים והראשונים, פיוט ושירה, הלכה, מנהג היסטוריה ועוד.
אשתו לאה קוק הייתה פעילת ציבור. ילדיהם: דבורה (נולדה בה'תרס"ו) שנישאה לאברהם פרידמן בשנת ה'תרפ"ט, רפאל נחום (נולד בערב ראש השנה שנת ה'תרס"ט) שנישא לחנה פרנק בה'תרצ"ד ואריה (נולד בה'תרע"ג) שנישא למרים לוי בה'תרצ"ט.
שאול חנא קוק נפטר בקיץ 1955 בביתו שבתל אביב. הובא למנוחות בבית הקברות הישן בתל אביב.
כתביו

ועד מיוחד שהוקם לאחר פטירתו הוציא לאור את כתביו בשני כרכים - עיונים ומחקרים, מוסד הרב קוק, ה'תשי"ט-ה'תשכ"ג.
לקריאה נוספת

"שאול חנא קוק", בתוך: אנציקלופדיה של הציונות הדתית, ירושלים: מוסד הרב קוק, 1983, כרך ה.
הרב משה צבי נריה, "אחי הרב, שאול-חנה הכהן קוק", בתוך ליקוטי הראי"ה, כרך ג, ירושלים ה'תשע"ה, עמ' 256-263 (בעמ' 261–263 נדפס מאמרו של הרב יהודה ליב מימון, "חבר וידיד", אף הוא על דמותו של שאול חנא קוק).
הערות שוליים

↑  אברהם בויאר, פרס הרב קוק וערכו: נאום הפתיחה בטקס החלוקה ה-11 של הפרס, הצופה, 2 בספטמבר 1955, עמ' 2
↑  דוד תדהר (עורך), "לאה קוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 99.
↑  תעודת הנישואין באתר ארכיון המדינה
↑  על פי רשימה אוטוביוגרפית מאת הרב שאול חנא שפורסמה ב בלוג עם הספר.
↑  שאול חנא קוק באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
1 2 3 4 5  כאשר אדם עוסק ביותר מתחום אחד שבתרשים, צבע הרקע יהיה לפי תחום עיסוקו המשמעותי ביותר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310267805171  GND: 1069646652  VIAF: 315560674   WorldCat (עם VIAF): 315560674 
כתביו ב-2 כרכים
1944 בספורט

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1944  בספורט |  |
< · 1942 · 1943 — 1944 — 1945 · 1946 · >
כל ערכי השנים בספורט במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספורט במאה ה-21 · פורטל הספורט
אולימפיאדה > אולימפיאדת הקיץ 1944

האולימפיאדה נועדה להיערך בלונדון, בריטניה, אך בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות האולימפיאדה ה-13.
למרות המלחמה ערך הוועד האולימפי הבינלאומי ב-1944 אירועים שונים כדי לציין מלאת חמישים שנים לייסודו. אלו נערכו במטה הוועד בלוזאן שבשווייץ מה-17 ועד 19 ביוני באותה שנה.
אולימפיאדה > אולימפיאדת החורף 1944

האולימפיאדה נועדה להיערך בקורטינה ד'אמפצו, איטליה, אך בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות האולימפיאדה השישית.
אופניים

טור דה פראנס - לא נערך עקב מלחמת העולם השנייה
ג'ירו ד'איטליה - לא נערך עקב מלחמת העולם השנייה
וואלטה אספניה - לא נערך עקב מלחמת העולם השנייה
אתלטיקה > נשים

אנה לרסון (שוודיה שוודיה)
28 באוגוסט, סטוקהולם, שוודיה - קבעה בריצת 800 מטר שיא עולם חדש של 2:15.9 דקות.
ייבדוקיה וסיליאבה (ברית המועצות ברית המועצות)
17 באוגוסט, מוסקבה, ברית המועצות - קבעה בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 4:38.0 דקות.
אתלטיקה > גברים

גונדר האג (שוודיה שוודיה)
7 ביולי, גטבורג, שוודיה - קבע בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:43.0 דקות.
ויליו היינו (פינלנד פינלנד)
25 באוגוסט, הלסינקי, פינלנד - קבע בריצת 10000 מטר שיא עולם חדש של 29:35.4 דקות.
טניס > הטניסאיות שזכו בטורנירי הגראנד סלאם

אליפות אוסטרליה הפתוחה - לא נערכה עקב מלחמת העולם השנייה
אליפות צרפת - ריימונד ובר (צרפת צרפת)
אליפות וימבלדון - לא נערכה עקב מלחמת העולם השנייה
אליפות ארצות הברית הפתוחה - פולין בץ (ארצות הברית ארצות הברית)
טניס > הטניסאים שזכו בטורנירי הגראנד סלאם

אליפות אוסטרליה הפתוחה - לא נערכה עקב מלחמת העולם השנייה
אליפות צרפת - איבון פטרה (צרפת צרפת)
אליפות  וימבלדון - לא נערכה נערכה מלחמת העולם השנייה
אליפות ארצות הברית הפתוחה - פרנק פרקר (ארצות הברית ארצות הברית)
טניס > גביע דייוויס

לא נערך עקב מלחמת העולם השנייה.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > אנגליה

תחרויות לא התקיימו
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > איטליה

תחרויות לא התקיימו
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > ארגנטינה

בוקה ג'וניורס זוכה באליפות.
גביע לאומי "ד"ר קארלוס איברגורן" - בוקה ג'וניורס זוכה בגביע.
גביע לאומי "קופה אסקובר" - אסטודיאנטס לה פלאטה זוכה בגביע.
קופה דה קומפטנסיה בריטניקה - הוראקן זוכה בגביע.
גביע לאומי דה לה רפובליקה - סן מרטין דה טוקומאן זוכה בגביע.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > ברזיל

בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
אליפות סאו פאולו בכדורגל - פלמיירס זוכה בתחרות
אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - פלמנגו  זוכה באליפות
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > גרמניה

דרזדנר זוכה באליפות גרמניה.
הגביע הגרמני - התחרות לא התקיימה.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > ספרד

ולנסיה זוכה באליפות ספרד
אתלטיק בילבאו זוכה בגביע גנרליסימו.
כדורגל > קבוצות שנוסדו

ליל (צרפת צרפת)
כדורסל

ליגת ה-NBL - פורט ויין פיסטונס זוכה באליפות.
ליגת העל האיטלקית בכדורסל -  לא התקיימו תחרויות.
כדורסל > קבוצות שנוסדו

ז'לגיריס קובנה (ליטא ליטא)
מרוץ מכוניות

מרוצי הגרנד פרי למכוניות - תחרות הופסקה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
פוטבול > NFL

13 בדצמבר - גרין ביי פאקרס מנצחת את ניו יורק ג'איינטס 7-30 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בניו יורק.
שחייה > שיאי עולם > גברים

אלן פורד (ארצות הברית ארצות הברית)
13 באפריל, ניו הייבן, קונטיקט - קבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 55.9 שניות.
ביל סמית' (ארצות הברית ארצות הברית)
12 בפברואר, קולומבוס, אוהיו - קבע במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:06.2 דקות.
אדולף קיפר (ארצות הברית ארצות הברית)
4 במרץ, אנאפוליס, מרילנד - קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא עולם חדש של 2:19.3 דקות.
גרטל

ערך זה עוסק בלבוש יהודי דתי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
גרטל משי
גרטל דמוי משי
גַרְטְל (מיידיש: גאַרטעל, 'אבנט') הוא חגורה שנהוג לחגור על גבי הבגדים בזמן התפילה, בעיקר בקרב החסידים והנוהגים מנהגי חסידים.
המקור ההלכתי

המקור לחגירת אבנט הוא בתלמוד הבבלי שבו נאמר שיש לחצוץ בזמן התפילה בין החלק העליון של הגוף לחלק התחתון, "שלא יהא ליבו רואה את הערווה". התלמוד דורש את הפסוק ”היכון לקראת אלוהיך ישראל” ולומד ממנו שיש להתלבש כראוי לקראת התפילה, כולל חגירת החגורה. בהתאם לכך נפסק בשולחן ערוך: "צריך לאזור אזור בשעת התפלה אפילו יש לו אבנט שאין לבו רואה את הערוה משום הכון".
במחקר עלתה השערה על השראה אפשרית מהדת הזורואסטרית על אמוראי בבל. האבנט הוא פריט לבוש סמלי מאוד בזורואסטריות, שכן החלק העליון של הגוף נמצא בשליטת כוחות חיוביים והחלק התחתון בשליטת כוחות שליליים, ולכן יש להפריד ביניהם בעזרת אבנט. ייתכן שהתפיסה זו היוותה השראה לכך בקרב אמוראי בבל שחיו תחת השלטון הפרסי-סאסאני. במסכת זבחים מובא סיפור על המלך הסאסאני יזדגרד הראשון (“איזגדר מלכא”) שתיקן את מקום אבנטו של הונא בר נתן בטענה שהיהודים הם "ממלכת כהנים". עם זאת, בתלמוד הובאו גם דברי פולמוס כנגד התפיסה הזו בשם אמימר.
למרות הפסיקה בשולחן ערוך, היו מהאחרונים שכתבו שאין חובה להתפלל עם חגורה. המגן אברהם כתב: "ומי שהולך כל היום בלא חגורה אין צריך לאזור בשעת התפילה", וכך גם כתוב במשנה ברורה ובערוך השולחן. אם כי המשנה ברורה מציין כי "מדת חסידות" ללובשו אף במקרה כזה.
התייחסות הלכתית נוספת לגרטל אנו מוצאים בספר בן איש חי, בו מצוין בהלכות תפילין, כי יש להכניס את הרצועות של התפילין לתוך האבנט, וזאת על פי הקבלה. מנהג זה נשתמר עד היום בקרב החסידים וחלק מבני עדות המזרח.
המקור ההלכתי > המנהג כיום

כיום, בציבור הליטאי והדתי לאומי לא נהוג ללבוש גרטל. לעומת זאת, בציבור החסידי נוהגים ללבוש גרטל לתפילה. בשנים האחרונות נפוץ הגרטל גם בקרב חוגים נאו-חסידיים בציבור הדתי-לאומי, כדוגמת  ישיבת רמת גן, ישיבת עתניאל, ועוד.