stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוריס קוסטודייב

| --- | --- |

דיוקן עצמי מ-1912
 לידה:  23 בפברואר 1878 (יוליאני) אסטרחן, פלך אסטרחן, רוסיה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  28 במאי 1927 (בגיל 49) סנקט פטרבורג, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית העלמין טיחווין 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1903)  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 תקופת הפעילות:  מ-1893 
 הושפע על ידי:  Pavel Vlasov 
 
בוריס מיכאילוביץ' קוסטודייב (ברוסית: Бори́с Миха́йлович Кусто́диев; 23 בפברואר 1878 (יוליאני) –  28 במאי 1927) היה צייר ומעצב תפאורות רוסי.
קורות חיים > ילדותו

בוריס קוסטודייב נולד באסטרחן. אביו היה פרופסור לפילוסופיה, היסטוריה של הספרות ולוגיקה. אביו נפטר בצעירותו, ואימו נאלצה לדאוג לפרנסת המשפחה. המשפחה שכרה אגף קטן בביתו של סוחר עשיר. המגורים בבית זה השפיעו על השקפת עולמו של קוסטודייב, ועל ציוריו במשך השנים.
קורות חיים > לימודי אמנות

בין השנים 1893–1896 למד קוסטודייב בסמינר התאולוגי שבאסטרחן. במקביל החל ללמוד אמנות תחת פאבל ולאסוב, תלמידו של וסילי פרוב.
בין השנים 1896–1906 למד ציור תחת איליה רפין באקדמיה הקיסרית לאמנות שבסנקט פטרבורג. במקביל למד פיסול תחת דמיטרי סטלצקי ורישום תחת ואסילי מייט.
קוסטודייב הציג את התערוכה הראשונה של יצירותיו בשנת 1896.
בעקבות תערוכה זו כתב רפין:
יש לי תקוות גדולות בקוסטודייב. הוא אמן מוכשר, ואמן רציני, מלא אהבה לאמנות.
לאחר שרפין הוזמן לצייר את "יובל המאה למועצת המדינה הרוסית", הוא הזמין את קוסטודייב לסייע לו בציור היצירה רחבת הממדים. רפין וקוסטודייב הכינו סקיצות רבות עבור היצירה, וקוסטודייב צייר את חלקה הימני של היצירה.
בתקופה זו צייר קוסטודייב סדרת דיוקנאות של חבריו ללימודים. סדרה זו כללה את הדיוקנאות של איוואן ביליבין (1901, המוזיאון הרוסי), מולדובצב (1901, מוזיאון קראסנודאר לאמנות) ומייט (1902, המוזיאון הרוסי).
בשנת 1903 נשא קוסטודייב לאישה את יוליה פרושינסקאיה (1880–1942).
בעקבות מלגה שקיבל מהאקדמיה הקיסרית, נסע קוסטודייב לצרפת ולספרד בשנת 1904, ולמד בסטודיו של רנה מנארד בפריז.
קוסטודייב נסע לאיטליה בשנת 1907 ולאוסטריה וגרמניה ב-1909. בשנה זו שב וביקר בצרפת ובאיטליה. במהלך מסעות אלה צייר דיוקנאות רבים וציורי נוף.
קורות חיים > השפעת מהפכת 1905

למהפכת 1905, אשר על אף כישלונה זעזעה את התרבות הרוסית, הייתה השפעה רבה על יצירותיו של קוסטודייב. קוסטודייב תרם בתקופה זו יצירות למגזין הסאטירי "זופל" ו"אדסקאיה פוצ'טה" (דואר השטן), וכן פגש את חברי קבוצת "מיר איסקוסטבה" (עולם האמנות), והצטרף אליהם לבסוף בשנת 1910.
בשנת 1905 החל קוסטודייב לאייר ספרים, ובין היתר אייר את ספריו של ניקולאי גוגול: "נשמות המתים", "המרכבה", "המעיל" ואת ספרו של מיכאיל לרמונטוב "הצאר איוואן ואסילייביץ', האופרצ'ניק הצעיר והסוחר האמית קלאשניקוב", ואת ספריו של לב טולסטוי: "כיצד השטן גנב את לחמו של האיכר" ו"הנר".
בשנת 1909 התקבל קוסטודייב לאקדמיה הקיסרית לאמנות.
קוסטודייב סבל באותה עת משחפת שפגעה בחוט השדרה שלו. בעצת רופאיו, נסע קוסטודייב לשווייץ לקבלת טיפול רפואי, ושהה שם בקליניקה פרטית, אולם המחלה לבסוף הביאה לשיתוקו בשנת 1916. בתקופת שהותו בשווייץ המשיך קוסטודייב לצייר יצירות המתארות את נופי רוסיה ואנשיה, אליהם התגעגע. בין היצירות ניתן למנות את "יום שלישי של מסלניצה" (1916) ואת "פונטאנקה" (1916) אשר צייר בהתבסס על זכרונותיו.
בשנת 1918 צייר את היצירה "אשת הסוחר" שהייתה לידועה שביצירותיו.
מהפכת אוקטובר, בשנת 1917, היוותה השראה רבה לקוסטודייב, אשר שילב בציוריו את רוח המהפכה. בתקופה זו אייר את כתבי העת "שדה החיטה האדום" ו"פנורמה אדומה" וציוריו זכו להצלחה רבה.
קורות חיים > עיצוב תפאורות

במקביל לציור פעל קוסטודייב בתחום עיצוב התפאורות. עבודותיו הראשונות בתחום זה נעשו בשנת 1911 עת עיצב את הבמה עבור "הלב הנוקשה" של אלכסנדר אוסטרובסקי. הצלחת עיצוב זה הביאה להזמנות רבות, וב-1913 הוזמן לעצב תפאורות ותלבושות עבור תיאטרון האמנות של מוסקבה, ובעיקר עבור מחזותיו של אוסטרובסקי.
קורות חיים > שלהי חייו

בשנת 1923 הצטרף קוסטודייב לאיגוד האמנים של רוסיה המהפכנית, והמשיך לצייר וליצור תחריטים בנושאים שונים, וכן תפאורות לתיאטרון עד מותו ב-28 במאי 1927 בלנינגרד כתוצאה ממחלת השחפת.
גלריה

דיוקנה של אליזבת גריגורייבנה פשקינה (ראשית המאה ה-20).
דיוקן ואסילי מייט (1902).
דיוקן רעייתו של האמן, יוליה (1903).
דיוקן בתו של האמן, אירנה (1906).
טיילת על גדת נהר הוולגה (1909).
יריד (1910).
ברכות לחג הפסחא (1912).
דיוקן רני נוטגאפט (1914).
הצאר ניקולאי השני (1915)
מאסלניצה (1916).
חברי תנועת מיר איסקוסטווה (1916–1920).
סטפאן ראזין (1918).
ארץ (1919)
הבית הכחול (1920)
בולשביק (1920).
איסאק ברודסקי (1920).
פיודור שאליאפין (1921).
פיוטר קפיצה וניקולאי סמיונוב (1921).
יבגני זמיאטין (1923).
מקסימיליאן וולושין (1924).
ונוס הרוסית (1926).
הערות שוליים

↑  היסטוריה של "יובל המאה למועצת המדינה הרוסית" (ברוסית)
↑  הביוגרפיה של בוריס קוסטודייב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462615505171  PLWABN: 9810635119005606  BNE: XX1045182  BnF: cb11070989t (data)  GND: 119203871  ISNI: 0000 0001 2276 2362  LCCN: n81125914  MusicBrainz: e24b4a99-ddb6-4aca-8fa5-02a80ed0f971  NKC: jx20060922004  NTA: 069869278  RKD: 211940  SELIBR: 69097  SNAC: w6841nrs  SUDOC: 080256015  ULAN: 500005338  VIAF: 9839341   WorldCat (עם VIAF): 9839341 
צילום הצייר מ-1903
"אשת הסוחר", (1918).
פארק המלכה סיריקיט

| --- | --- |

פארק המלכה סיריקיט
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1992
 נתונים ומידות
 שטח:  0.22 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  תאילנד תאילנד
 מיקום:  בנגקוק 
 קואורדינטות:  13°48′24″N 100°33′00″E﻿ / ﻿13.80666667°N 100.55°E﻿ / 13.80666667; 100.55
  (למפת בנגקוק מוגדלת) פארק המלכה סיריקיט(למפת בנגקוק רגילה) פארק המלכה סיריקיט
 
פארק המלכה סיריקיט (בתאית: สวนสมเด็จพระนางเจ้าสิริกิติ์ฯ) הוא פארק הממוקם במחוז העירוני צ'אטוצ'אק שבבנגקוק, בירת תאילנד. שטחו של הפארק 0.22 קמ"ר והוא ממוקם בסמוך לפארק צ'אטוצ'אק. הפארק נבנה בשנת 1992 בעקבות החלטה של ממשלת תאילנד משנת 1991, על גבי שטחים שהיו בבעלות רשות הרכבות של תאילנד. אבן הפינה של הפארק הונחה ב-12 באוגוסט 1992 - יום הולדתה של המלכה סיריקיט, והפארק נפתח לציבור ב-19 בדצמבר 1996.
הפארק מטופח במימון קרן פארק המלכה סיריקיט ומנוהל על ידי עיריית בנגקוק.
בפארק גן בוטני רחב ידיים הכולל מזרקות, ובריכות לוטוסים. האגם המרכזי של הפארק עוצב בצורה המשלבת בין האות S בשפה האנגלית לבין האות ส בתאילנדית - האות הראשונה של שמה של המלכה. בגן הבוטני מוצגים צמחים רבים האופייניים לתאילנד, כגון עצי בננה. בנוסף בגן מתחם של עצים המיצג את מפת תאילנד, ובו גדלים העצים האופייניים לכל אחד מ-76 מחוזות תאילנד בהתאם למיקום המחוזות. גן זה נחנך ב-10 באוגוסט 2001 בנוכחות מושל בנגקוק, סאמאק סונדאראווג'.
הפארק ממוקם בסמוך לתחנת מו צ'יט של הרכבת העילית של בנגקוק ולתחנת צ'אטוצ'אק של הרכבת התחתית של בנגקוק.
פארוק חוסני

| --- | --- |

 לידה:  1938 (בן 86 בערך) אלכסנדריה, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 השכלה:  אוניברסיטת אלכסנדריה 
 תפקיד:  Minister of Culture (12 באוקטובר 1987–28 בינואר 2011) 
 
פארוק חוסני (בערבית: فاروق حسني; נולד ב-1938) הוא פוליטיקאי מצרי, לשעבר שר התרבות של מצרים בין השנים 1987–2011, ומועמד מוביל לתפקיד המזכיר הכללי של ארגון אונסק"ו, בבחירות שנערכו ב-2009.
ביוגרפיה

חוסני נולד וגדל באלכסנדריה. הוא בוגר בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת אלכסנדריה. לאחר סיום התואר, ניהל את "ארמון התרבות אל-אנפושי" במשך שש שנים. כאמן של ציור מופשט, הציג חוסני תערוכות ברחבי העולם וזכה בפרס בינלאומי לשלום ולתרבות מטעם אוניברסיטת סוקה גאקיי ביפן.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 שימש כנספח התרבותי של מצרים בפריז וברומא, שם גם ניהל את האקדמיה לאמנויות של מצרים. בראיון שנתן בחודש ספטמבר 2009 לאתר האינטרנט בערבית "Elaph.com" הודה חוסני כי בשנת 1985, במהלך שהותו ברומא, הוא "סייע לחוטפי הספינה אקילה לאורו להימלט מאיטליה". במהלך האירוע, החוטפים רצחו את התייר היהודי-אמריקני הנכה, ליאון קלינגהופר, ודחפו אותו כשהוא בכיסא גלגלים אל תוך הים.
שר תרבות

ב-1987 מונה חוסני לשר התרבות של מצרים. במהלך כהונתו הוא הרחיב חללי תצוגה במוזיאונים לאומיים ויזם תוכניות תרבות שונות, כגון "ארמון האמנויות", "מרכז ג'זירה לאמנויות הבמה", "המרכז לאמנויות של אלכסנדריה", ואת "הקרן הלאומית לפיתוח התרבות". כשר התרבות, חוסני הטיל צנזורה על התקשורת ועל סרטים. בין השאר, אסר לקיים קונצרט מטאל והורה לכוחות הביטחון לעצור מטאליסטים שהגיעו לקונצרט.
בראיון בנובמבר 2006, מתח חוסני ביקורת על המנהג ללבוש חג'אב, וכינה אותו בשם "נסיגה". הוא הוסיף כי הוא מהווה "צעד לאחור לנשים המצריות", וכי "שיער יפה אצל אישה הוא כמו פרח, ולא צריך לכסותו". חוסני הותקף בחריפות על דבריו, במיוחד מצד האחים המוסלמים, ו-130 חברי הפרלמנט המצרי קראו להתפטרותו.
עוינות כלפי ישראל

חוסני מרבה להתבטא נגד ישראל. בין השאר, באפריל 2001 אמר: ”ישראל מעולם לא תרמה מאום לציוויליזציה. התרבות הישראלית היא תרבות לא-אנושית, תוקפנית, גזענית ושחצנית”. חוסני ניהל מדיניות נגד נירמול יחסי מצרים עם ישראל, ובמסגרתה אסר על הקרנת הסרט הישראלי "ביקור התזמורת" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר. במאי 2008 עורר חוסני מחלוקת נוספת כשהתנגד להכנסת ספרים ישראליים לספרייה של אלכסנדריה. הוא הכריז פומבית כי הוא מוכן לשרוף באופן אישי כל ספר ישראלי שיוכנס לספריות מצרים. דבריו עוררו האשמות אנטישמיות. מאוחר יותר התחרט חוסני על דבריו באתר האינטרנט שלו, ואמר שהצהרתו הייתה מוגזמת.
חוסני היה מועמד מוביל להיות המזכיר הכללי של אונסק"ו בבחירות של שנת 2009. בסיבוב ההצבעה הרביעי התמודד חוסני נגד אירינה בוקובה, והם קיבלו 29 קולות כל אחד. בסיבוב החמישי והאחרון הפסיד חוסני 31-27 לנציגת בולגריה שנבחרה לתפקיד. דבריו על שריפת ספרים היו אחד הגורמים שלו להפסד.
הערות שוליים

↑  ראו הציטוט באתרו הרשמי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16949959p (data)  ISNI: 0000 0001 0349 9394  SUDOC: 077513126  ULAN: 500196978  VIAF: 154677604   WorldCat (עם VIAF): 154677604
פרבלנופטרה

| פרבלנופטרה> תקופה |
| --- | --- |
סוף מיוקן 7.25 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני ענק
סוג:: פרבלנופטרה
מין:: Parabalaenoptera baulinensis
שם מדעי
 Parabalaenoptera

פרבלנופטרה (שם מדעי: Parabalaenoptera; משמעות השם: "קרוב ללווייתן") הוא סוג של לווייתן נכחד שחי בסוף תקופות המיוקן שלפני 7.25 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו לחופי מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה ב-1997 ונכלל בו מין יחיד - Parabalaenoptera baulinensis, הקרוי על שם חופי בולינה (אנ'), בהם התגלו המאובנים שלו שכללו גולגולת חלקית, דומה לאלה של לווייתני מזיפות.
הגיע לאורך מוערך של 16 מטרים, קרוב ללווייתן אפור, אם כי היה קרוב יותר ללווייתני הענק כמו הלווייתן גדול-הסנפיר. בדומה ללווייתני מזיפות אחרים הוא כנראה היה אוכל פלנקטון שהשתמש במסננים ארוכים בתוך פיו.
הערות שוליים

↑  Bisconti, M. (2010). "A new balaenopterid whale from the late Miocene of the Stirone River, northern Italy (Mammalia, Cetacea, Mysticeti)". Journal of Vertebrate Paleontology. 30 (3): 943–958. doi:10.1080/02724631003762922. S2CID 85348702.
↑  Deméré, T.A.; Berta, A.; McGowen, M.R. (2005). "The taxonomic and evolutionary history of fossil and modern balaenopteroid mysticetes". Journal of Mammalian Evolution. 12 (1/2): 99–143. doi:10.1007/s10914-005-6944-3. S2CID 90231.
בסיס חיל הנחתים קוונטיקו

| --- | --- |
 העתק של אנדרטת חיל הנחתים הממוקמת בכניסה לבסיס
העתק של אנדרטת חיל הנחתים הממוקמת בכניסה לבסיס
 מידע על המבנה
 סוג:  יישוב לצורכי מפקד אוכלוסין 
 תקופת הבנייה:  ?–1917
 שטח:  223,176 דונם
 קואורדינטות:  38°30′07″N 77°18′21″W﻿ / ﻿38.50194°N 77.30583°W﻿ / 38.50194; -77.30583
  (למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. בסיס חיל הנחתים קוונטיקו(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. בסיס חיל הנחתים קוונטיקו
 
צוערי חיל הנחתים בעת אימון לוחמה בשטח בנוי בבסיס קוונטיקו
חיילים מהגדוד השלישי של רגימנט הנחתים השמיני, עולים על כלי טיס בל-בואינג V-22 אוספריי במהלך אימון בבסיס קוונטיקו
בסיס חיל הנחתים קוונטיקו (באנגלית: Marine Corps Base Quantico) הוא בסיס ההכשרה המרכזי של חיל הנחתים של ארצות הברית. הבסיס נוסד ב-1917, ממוקם בדרום מדינת וירג'יניה בסמוך לנהר הפוטומק ומשתרע על שטח של כ-239,000 דונם. בבסיס שוכנים גם גופים נוספים מעבר ליחידות חיל הנחתים ובהם אקדמיית ה-FBI, מעבדת ה-FBI, ‏שירות החקירות הפליליות של הצי ואקדמיית המנהל לאכיפת הסמים.
ארגון ויחידות > חיל הנחתים

הבסיס כולל 1,356 בניינים (של חיל הנחתים ללא סוכנויות וגופים אחרים), 223,176 דונם של שטחי אימון, 44 מטווחים ושדה תעופה. בבסיס מתגוררים באופן קבע כ-4,000 חיילי מחיל הנחתים ומשפחותיהם.
יחידות חיל הנחתים בבסיס:
פיקוד החינוך והאימונים של חיל הנחתים
בית הספר הבסיסי - מכשיר מדי שנה כ-1,800 קצינים ומש"קים
בית הספר למועמדים לקצונה - מכשיר מדי שנה כ-1,200 קצינים
מרכז פיתוח כוחות אוויר-קרקע
אוניברסיטת חיל הנחתים
מכללת המלחמה של חיל הנחתים - 20 חניכים מדי שנה
המכללה לפיקוד ומטה חיל הנחתים - 220 חניכים מדי שנה
בית הספר ללימודים מתקדמים של חיל הנחתים - 30 חניכים מדי שנה
בית הספר ללוחמת מארינס - מכשיר כ-250 חניכים מדי שנה
קורסי הכשרה מקצועיים - מכשירים מדי שנה כ-2,700 חיילים סדירים וכ-550 חיילי מילואים
פיקוד פיתוח הלוחמה של חיל הנחתים
מחלקת כוח אדם ומילואים
פיקוד הגיוס של חיל הנחתים
יחידת הניסויים וחקר הביצועים
פיקוד המערכות של חיל הנחתים
מרכז לוחמת הרשת ואבטחת המידע
מחלקת המודיעין
יחידת משמר אבטחת השגרירויות של חיל הנחתים
טייסת המסוקים הראשונה של חיל הנחתים (HMX-1) המפעילה את מסוקי מארין 1 להובלת נשיא ארצות הברית
גדוד הסיור הממוכן הקל הרביעי
מרכז לוחמת המידע
רגימנט הטיפול ושיקום הפצועים
ארגון ויחידות > גופים נוספים

גופים נוספים השוכנים בבסיס:
אקדמיית ה-FBI
מעבדת ה-FBI
יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI
שירותי החקירות הפליליות של הכוחות המזוינים
שירות החקירות הפליליות של הצי (NCIS)
פיקוד החקירות הפליליות של צבא ארצות הברית (CID)
משרד החקירות המיוחדות של חיל האוויר (AFOSI)
אקדמיית המנהל לאכיפת הסמים
מנהלת נשק אל הרג
מתקן אווירי קווניטיקו

מתקן אווירי של חיל הנחתים Quantico (MCAF Quantico) (IATA: NYG, ICAO: KNYG, FAA LID: NYG) הוא שדה תעופה של חיל הנחתים של ארצות הברית הממוקם בתוך בסיס חיל הנחתים. הוא נוסד בשנת 1919 וכיום הוא ביתה של טייסת המסוקים הראשונה של חיל הנחתים (HMX-1), הטייסת שמטיסה את נשיא ארצות הברית. שדה התעופה ידוע גם בשם טרנר פילד, על שם קולונל תומאס סי טרנר, טייס ימי ותיק והמנהל השני של תעופה של חיל הנחתים, שאיבד את חייו בהאיטי ב-1931.
ב-12 באוגוסט 2010, נחנך מתקן אווירי חדש של קוונטיקו שיכיל תחזוקה ואחסון של מסוקי הטייסת לכבודו של מייסדה, וירג'יל ד. אולסון (1919–2012).
פיטר ברגמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביוני 1953 (בן 71) מפרץ גואנטנמו, קובה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  Crossland High School  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה  בית ספר הרווארד-וסטלאק 
 בן או בת זוג:  כריסטין אברסול (1976–1981) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר ברגמן (Peter Bergman; נולד ב-11 ביוני 1953) הוא שחקן אופרות סבון אמריקני.
ביוגרפיה

ברגמן נולד במפרץ גואנטנמו, טריטוריה אמריקנית בקובה, שם שירת אביו כקצין בצי האמריקני ולו שלושה אחים. בילדותו עברה משפחתו ממקום מגורים אחד למשנהו, דבר שהביא את ברגמן לשפר את כישוריו החברתיים, אך גם לסלוד מהרעיון של קריירה צבאית. בעת לימודיו בתיכון הוא שאף להשיג נערה שנבחנה לתפקיד במחזה "פיטר פן". ברגמן שרצה להרשימה נבחן גם הוא לתפקיד במחזה ונבחר לגלם את דמותו של קפטן הוק. החוויה הביאה אותו לנהות אחר קריירת משחק.
לאחר סיום לימודיו בתיכון ושנת לימודים אחת במכללה, העתיק את מקום מגוריו לניו יורק ולאחר שנה שבמהלכה חסך כסף לשכר לימוד החל ברגמן ללמוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה שבעיר (AADA). באותם ימים הופיע במחזות אוף-ברודוויי ופגש את אשתו הראשונה, השחקנית קריסטין אברסול, לה נישא ב-1976. באותה שנה הופיע בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "Kojak". ב-1979 זכה לתפנית בקריירה כאשר נבחר לגלם את דמותו של ד"ר קליף וורנר באופרת הסבון המצליחה "כל ילדיי". ברגמן גילם את דמותו של וורנר בשנים 1979-87 ובשנים 1988-89 לצדה של השחקנית טיילור מילר שגילמה את אהובתו המפורסמת, נינה קורטלנד. ב-1982 גילם ברגמן דמות משנה בסרט הטלוויזיה "Fantasies". ב-1986 כיכב בסרטון פרסומת לסירופ שיעול, עם המשפט שהפך מפורסם: "אינני רופא, אבל אני משחק אחד כזה בטלוויזיה". ב-1989 הצטרף לצוות השחקנים של אופרת הסבון הפופולרית "צעירים חסרי מנוח" והחל לגלם את דמותו של ג'ק אבוט (בנו הבכור של ג'ון אבוט, בגילומו של ג'רי דאגלס) במקום השחקן טרי לסטר שגילם את אבוט במשך כעשר שנים. ברגמן מגלם את דמותו של אבוט עד היום (2021) והוא גילם אותו כתפקיד אורח גם בקומדיית המצבים "נני" (1997) ובאופרת הסבון "היפים והאמיצים" (1998). הופיע גם בסרטי הטלוויזיה: "Money, Power, Murder"‏ (1989) ו-"Palomino" ‏(1991).
היה מועמד לפרס אמי לסדרות יומיות על משחק משובח באופרת הסבון "כל ילדיי" ו-15 פעמים על משחק משובח באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". הוא זכה בפרס שלוש פעמים (1991, 1992 ו-2002). כן זכה בפרס סופ אופרה דייג'סט ב-1993, גם כן על גילום דמותו של ג'ק אבוט. הוא היה מועמד לפרס זה גם ב-1994.
ברגמן נשוי בשנית. ב-1976 נישא לשחקנית קריסטין אברסול. השניים התגרשו ב-1981. ב-1985 נישא למרילן ולזוג בן ובת. הם מתגוררים בקליפורניה.
הערות שוליים

↑  תרגום חופשי מאנגלית. במקור: "I'm not a doctor, but I play one on TV"
↑  תרגום חופשי מאנגלית. במקור: "Outstanding Actor"
אקס-מן: הפניקס האפלה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "אקס-מן: סאגת הפניקס האפלה" (קומיקס)
 בימוי:  סיימון קינברג
 הופק בידי:  סיימון קינברג לורן שולר דונר האץ' פארקר טוד הולוול
 תסריט:  סיימון קינברג
 עריכה:  לי סמית'
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס מק'אבוי סופי טרנר ג'סיקה צ'סטיין ניקולס הולט מייקל פסבנדר טיי שרידן ג'ניפר לורנס
 מוזיקה:  האנס זימר
 צילום:  מאורו פיורה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20 מארוול אנטרטיינמט TSG Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 7 ביוני 2019 ישראל 6 ביוני 2019
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט גיבורי-על, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני 
 תקציב:  150–200 מיליון דולר
 הכנסות:  249 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   foxmarvel18b
 סרט קודם:  "אקס-מן: אפוקליפסה" (2016)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אקס-מן: הפניקס האפלה (באנגלית: X-Men: Dark Phoenix) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן של פוקס משנת 2019. את הסרט ביים סיימון קינברג, אשר גם כתב את התסריט. הסרט מבוסס על הקומיקס "סאגת הפניקס האפלה" בסדרת האקס-מן של כריס קלרמונט וג'ון ביירן בהוצאת חברת ההוצאה לאור מארוול קומיקס, והוא החותם של סדרת סרטי "אקס-מן".
לאחר שמעשה הבסתו של אפוקליפס והצלת כדור הארץ מכיליון מתפרסם ברחבי העולם, צוות גיבורי-העל "אקס-מן" זוכה לשם בינלאומי והופך לסנסציה. בגאווה גוברת ואנוכיות, צ'ארלס אקסבייר שולח את הקבוצה לפעול תחת ממשלת ארצות הברית. באחת ממשימותיהם, הם מגיעים לחלל ונקלעים אל תוך תאונה הרת אסון. בניסיון מר להגן על עמיתיה, ג'ין גריי סופגת את ישות "הפניקס". אף על פי שהיא מצליחה במטרתה, בהדרגה היא מתחילה לאבד שליטה על מעשיה וליצור כאוס, וכן היא גורמת לבואו של איום אימתני בדמות חוצן משנה צורה בשם ווק.
הסרט קיבל ביקורות שליליות ברובו ורבים ממעריצי ומבקרי הסדרה ראו אותו כסיום מאכזב לסאגת האקס-מן, אם כי המשחק והמוזיקה זכו לשבחים.
עלילה

ב-1975, ג'ין גריי בת השמונה חווה פרץ בלתי נשלט בכוחות הטלקינזיס שלה במהלך נסיעה משפחתית, מה שמוביל לתאונת דרכים שהורגת את הוריה בעוד היא נותרת ללא פגע. זמן קצר לאחר מכן, פרופסור צ'ארלס אקסבייר לוקח אותה לבית הספר אקסבייר לצעירים מחוננים, שם הוא נכנס לראשה וחוסם נפשית את התאונה מזיכרונותיה ומסייע לה לחדד את יכולותיה.
ב-1992, תשע שנים לאחר ההרס העולמי שנגרם על ידי אפוקליפס (עין סבאח נור), האקס-מן מגיבים לאות מצוקה ממעבורת החלל אנדוור, אשר נפגעה בצורה אנושה על ידי התפרצות סולארית. בעוד האקס-מן מנסים לשמור על כל האסטרונאוטים, ג'ין נפגעת מאנרגיה שהיא סופגת לתוך גופה בעודה מתאמצת להציל את המטוס של האקס-מן מההרס. ג'ין שורדת את האירוע אך כוחותיה מוגברים מאוד כתוצאה מכך. באותו הזמן החסם שהציב אקסבייר נהרס והיא במקרה תוקפת את המוטנטים שחוגגים בבית הספר. מאוחר יותר היא נוסעת לעיר הולדתה רד הוק, שבמדינת ניו יורק לאחר שגילתה כי אביה עדיין חי. האקס-מן מנסים לקחת אותה הביתה אבל היא פוגעת בפיטר מקסימוף בטעות והורגת את רייבן דארקהולם וכמה שוטרים מקומיים לפני שהיא עפה משם.
היא עפה למקום המפלט למוטנטים באיי ג'נושה כדי לבקש סיוע מאריק לנשר (מגנטו) בשליטה על כוחותיה, אך אריק מגרש אותה לאחר שהיא נלחמת עם כוחות צבא ארצות הברית שנשלחו על מנת לעוצרה. ג'ין פוגשת את ווק, מנהיגה של גזע זר של חייזרים המשנה צורה המכונה "ד'בארי", שמסבירה לה כי מקור כוחה הוא עוצמה קוסמית שהשמידה את כוכב הלכת של בני ד'באריס לפני שנים רבות. הכוח אכל את כל אלה שבאו עמו במגע עד שפגש בג'ין. בינתיים, האנק מק'קוי, שמרגיש נבגד כתוצאה מן המניפולציה של אקסבייר והתערבותו בזיכרונותיו של ג'ין, חובר לאריק ולפליטים המוטנטים, בניסיון לנקום בג'ין על שהרגה את רייבן, בה האנק התאהב.
לאחר שנודע להם על תוכניתו של אריק להרוג את ג'ין, מתמודדים האקס-מן עם החבורה שלו בניו-יורק. כאשר הם נלחמים, אריק מצליח לחדור לבניין ולהתעמת עם ג'ין אך הוא לא מצליח להשתלט עליה בשל יכולותיה המוגברות. אז אקסבייר נכנס לבניין עם סקוט סאמרס. ג'ין תוקפת אותם עד שאקסבייר משכנע אותה לקרוא את הזיכרונות שלו - מה שמאפשר לאישיות שלה לצוף מעל פני השטח. כשהיא מרגישה חרטה, ג'ין מבקשת מווק לקחת את הכוח ממנה; עם זאת, מתברר מהר מאוד כי התהליך יהרוג אותה. אקסבייר וסקוט מצליחים למנוע מווק לספוג את כוחה של ג'ין לפני שהמוטנטים, כולל ג'ין, נתפסים על ידי חיילים שנשלחו על ידי ממשלת ארצות הברית ומועברים על רכבת לכיוון מתקן המיועד לאכלוס המוטנטים.
אקסבייר חש חרטה ומתוודה בפני האנק הכועס מאוד כי האחרון צדק בהאשמותיו הקודמות על שהתערב במוחה של ג'ין ושיקר לה. הרכבת מותקפת על ידי ווק וכוחות הד'בארי שלה. כאשר החיילים מתקשים להתגבר עליה, המוטנטים משוחררים ממגבלותיהם כדי להילחם באיום. לאחר שהם יוצאים מכלאם המוטנטים תוקפים את הד'בארי עד אשר ווק מגיעה בשביל ג'ין, בעודה מביסה כל מוטנט שמנסה לעצור אותה. בינתיים אקסבייר מעניק לג'ין את מוחו ומאפשר לאישיותה של ג'ין להשתלט על הכוח שבתוכה. ג'ין מחלצת את המוטנטים מפני התקפותיה של ווק. ווק נחושה לרוקן את ג'ין מהכוח הזר שבה אבל ג'ין לוקחת את ווק אל החלל החיצון ואת יתרת כוח הד'בארי ושם היא הורגת את ווק. אז ג'ין נעלמת, כאשר הפוטנציאל המלא של הכוח שלה משתחרר כפרץ אנרגיה בצורת עוף החול ("פניקס").
לאחר שכוך האירועים, בית הספר של אקסבייר משנה שמו ל"בית הספר ג'ין גריי לילדים מחוננים" כאשר האנק מתמנה למנהל בעוד אקסבייר פורש אחרי עשורים של לחימה למען זכויות המוטנטים. כשהוא יושב בפריז ומתחרה עם עצמו במשחק שח, מצטרף אליו אריק לנשר שיושב לשחק איתו. כשהם מתחילים לשחק, עוף חול בוער מופיע בשמיים.
שחקנים ודמויות

ג'יימס מק'אבוי - צ'ארלס אקסבייר/פרופסור אקס: מוטאנט אנגלי בעל המוח החזק ביותר בכדור הארץ אשר לו יכולות מנטליות מפותחות בצורה על-אנושית המאפשרות לו טלפתיה ושליטה במחשבות, מנהל "בית הספר לילדים מחוננים" והמנהיג הרוחני של צוות גיבורי-העל "אקס-מן", אותו גם ייסד ובו היה חבר. עבור התפקיד, מק'אבוי גילח את שיער ראשו.
מייקל פסבנדר - אריק לנשר/מגנטו: מוטאנט גרמני-יהודי, ניצול שואה שאיבד את כל משפחתו, אשר לו יכולות שליטה באלקטרומגנטיות ובשדה המגנטי המאפשרות לו תמרון מתכות ותעופה, אחד ממייסדי צוות גיבורי-העל "אקס-מן", שבו היה בעבר גם חבר, אשר פנה לדרך אחרת והופך למנהיג פולחן "השוליות" ומנהל את אי המפלט "ג'נושה".
ג'ניפר לורנס - רייבן דארקהולם/מיסטיק: מוטאנטית מסתורית אשר לה יכולת שינוי צורה על פי מראה, מנהיגת צוות גיבורי-העל "אקס-מן", שהייתה אחת ממייסדיו. בהתייחסות לתפקידה בסרט, לורנס תיארה את דמותה כ"אימהית" ("maternal").
סופי טרנר - ג'ין גריי/פניקס: מוטאנטית אמריקאית אשר לה יכולות טלקינזיס נרחבות וטלפתיה מתקדמת המארחת בגופה את ישות "פניקס", סטודנטית ב"בית הספר לילדים מחוננים" וחברה בצוות גיבורי-העל "אקס-מן". את דמותה של גריי כילדה, בפלשבקים, מגלמת סאמר פונטנה. עבור התפקיד, טרנר למדה אודות הפרעת זהות דיסוציאטיבית וסכיזופרניה.
ג'סיקה צ'סטיין: ווק, חוצנית בעלת יכולת שינוי צורה מגזע הד'בארי.
ניקולס הולט - האנק מק'קוי/חיה: מוטאנט אמריקאי בעל אינטלקט ברמה גאונית אשר לו פיזיולוגיה חייתית המקנה לו כוח, מהירות, סיבולת וחושים על-אנושיים וכן גם טופרים ושיניים חדות כתער, מדען במקצועו המשמש כמורה למדעים ב"בית הספר לילדים מחוננים".
טיי שרידן - סקוט סאמרס/סייקלופס: מוטאנט אמריקאי אשר לו יכולת יריית מטחי אנרגיה חזקים מתוך עיניו, סטודנט ב"בית הספר לילדים מחוננים" וחבר בצוות גיבורי-העל "אקס-מן".
אלכסנדרה שיפ - אורורו מונרו/סטורם: מוטאנטית מצרית אשר לה היכולת לשלוט במזג האוויר, חברה בצוות גיבורי-העל "אקס-מן".
קודי סמית-מקפי - קורט וגנר/נייטקרולר: מוטאנט גרמני בעל מראה שד (רגליים בנות שתי אצבעות, ידיים בנות שלוש אצבעות, עיניים צהובות וזנב אחיזה גמיש) אשר לו יכולת טלפורטציה, סטודנט ב"בית הספר לילדים מחוננים" וחבר בצוות גיבורי-העל "אקס-מן".
אוון פיטרס - פיוטר מקסימוף/קוויקסילבר: מוטאנט אמריקאי אשר לו יכולת מהירות על-אנושית, חבר בצוות גיבורי-העל "אקס-מן".
למאר ג'ונסון והדוגמנית קוטה אברהרדט מגלמים את דמויותיהם של מאץ' וסלנה גאליו, בהתאמה. סקוט שפרד לוהק כפרופסור ג'ון, אביה של גריי, והלסטון סייג' מגלמת את דמותה של דאזלר.
הפקה > צילומים

קלוד פרה נשכר לשמש כמעצב הפקה, ומאורו פיורה כצלם. התקציב עמד על כ-150–200 מיליון דולר. שלב הצילומים החל ב-28 ביוני 2017 במונטריאול, תחת השם "Teen Spirit".
לקראת סוף יוני, הוכרז כי אוון פיטרס ישוב לגלם את דמותו של קוויקסילבר וכי למאר ג'ונסון לוהק לתפקיד שטרם נחשף. בסוף יולי, סאמר פונטנה לוהקה לגלם את דמותה של גריי כילדה. בתחילת אוגוסט, צ'סטיין אישרה באופן רשמי את מעורבותה, ובהמשך אותו החודש סקוט שפרד לוהק כאביה של גריי, ג'ון, וקוטה אברהרדט לוהקה לתפקיד שטרם נחשף. באמצע ספטמבר, דניאל קדמור אישר כי יופיע בתפקיד שטרם נחשף. בסוף אותו החודש, אוליביה מאן אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של פסיילוק.
הצילומים תמו ב-14 באוקטובר.
הפקה > פוסט-פרודקשן

שלב הפוסט-פרודקשן והעריכה החל בשבוע של ה-3 בדצמבר. במרץ 2018, היציאה לאקרנים נדחתה ל-14 בפברואר 2019.