stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות העולם באתלטיקה באולם 2024
תוצאות התחרות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 60 מטר | ג'וליאן אלפרד   סנט לוסיה סנט לוסיה | 6.98 שניות | אווה סוובודה   פולין פולין | 7.00 שניות | זיינב דוסו   איטליה איטליה | 7.05 שניות |
| ריצת 400 מטר | פמקה בול   הולנד הולנד | 49.17 שניות   שיא עולם | לייקה קלאפר   הולנד הולנד | 50.16 שניות | אלכסיס הולמס   ארצות הברית ארצות הברית | 50.24 שניות |
| ריצת 800 מטר | ציגה דוגומה   אתיופיה אתיופיה | 2:01.90 דקות | ג'מה ריקי   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 2:02.72 דקות | נואלי יאריגו   בנין בנין | 2:03.15 דקות |
| ריצת 1500 מטר | פריוויני היילו   אתיופיה אתיופיה | 4:01.46 דקות | ניקי הילץ   ארצות הברית ארצות הברית | 4:02.32 דקות | אמילי מקיי   ארצות הברית ארצות הברית | 4:02.69 דקות |
| ריצת 3000 מטר | אל פורייר סנט פייר   ארצות הברית ארצות הברית | 8:20.87 דקות   שיא אליפות | גודאף צגאי   אתיופיה אתיופיה | 8:21.13 דקות | ביאטריס צ'פקואץ'   קניה קניה | 8:22.68 דקות |
| ריצת 60 מטר משוכות | דיוויין צ'רלטון   איי בהאמה איי בהאמה | 7.65 שניות   שיא עולם | סירנה סמבה-מאיילה   צרפת צרפת | 7.74 שניות | פיה סקז'ישובסקה   פולין פולין | 7.79 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | הולנד הולנד | 3:25.07 דקות | ארצות הברית ארצות הברית | 3:25.34 דקות | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 3:26.36 דקות |
תוצאות התחרות > נשים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | ניקולה אוליסלאגרס   אוסטרליה אוסטרליה | 1.99 מטר | ירוסלבה מהוצ'יך   אוקראינה אוקראינה | 1.97 מטר | ליה אפוסטולובסקי   סלובניה סלובניה | 1.95 מטר |
| קפיצה במוט | מולי קודרי   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 4.80 מטר | אלייזה מקרטני   ניו זילנד ניו זילנד | 4.80 מטר | קייטי מון   ארצות הברית ארצות הברית | 4.75 מטר |
| קפיצה לרוחק | טארה דייוויס-וודהול   ארצות הברית ארצות הברית | 7.07 מטר | מונה ניקולס   ארצות הברית ארצות הברית | 6.85 מטר | פאטימה דיאמה   ספרד ספרד | 6.78 מטר |
| קפיצה משולשת | תיאה לפונד   דומיניקה דומיניקה | 15.01 מטר | ליאניס פרז   קובה קובה | 14.90 מטר | אנה פלטיירו   ספרד ספרד | 14.75 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | שרה מיטון   קנדה קנדה | 20.22 מטר | ימיסי אוגונלייה   גרמניה גרמניה | 20.19 מטר | צ'ייס ג'קסון   ארצות הברית ארצות הברית | 19.67 מטר |
| קרב חמש | נור וידטס   בלגיה בלגיה | 4773 נקודות | סאגה ואנינן   פינלנד פינלנד | 4677 נקודות | סופי דוקטר   הולנד הולנד | 4571 נקודות |
תוצאות התחרות > גברים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 60 מטר | כריסטיאן קולמן   ארצות הברית ארצות הברית | 6.41 שניות | נואה ליילס   ארצות הברית ארצות הברית | 6.44 שניות | אקים בלייק   ג'מייקה ג'מייקה | 6.46 שניות |
| ריצת 400 מטר | אלכסנדר דום   בלגיה בלגיה | 45.25 שניות | קרסטן ורהולם   נורווגיה נורווגיה | 45.34 שניות | רשין מקדונלד   ג'מייקה ג'מייקה | 45.65 שניות |
| ריצת 800 מטר | ברייס הופל   ארצות הברית ארצות הברית | 1:44.92 דקות | אנדראס קרמר   שוודיה שוודיה | 1:45.27 דקות | אליוט קרסטן   בלגיה בלגיה | 1:45.32 דקות |
| ריצת 1500 מטר | ג'ורדי בימיש   ניו זילנד ניו זילנד | 3:36.54 דקות | קול הוקר   ארצות הברית ארצות הברית | 3:36.69 דקות | הובס קסלר   ארצות הברית ארצות הברית | 3:36.72 דקות |
| ריצת 3000 מטר | ג'וש קר   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 7:42.98 דקות | יארד נוגוס   ארצות הברית ארצות הברית | 7:43.59 דקות | סלמון ברגה   אתיופיה אתיופיה | 7:43.64 דקות |
| ריצת 60 מטר משוכות | גרנט הולוואי   ארצות הברית ארצות הברית | 7.29 שניות   שיא אליפות | לורנצו סימונלי   איטליה איטליה | 7.43 שניות | ג'אסט קוואו-מתיי   צרפת צרפת | 7.47 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | בלגיה בלגיה | 3:02.54 דקות | ארצות הברית ארצות הברית | 3:02.60 דקות | הולנד הולנד | 3:04.25 דקות |
תוצאות התחרות > גברים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | האמיש קר   ניו זילנד ניו זילנד | 2.36 מטר | שלבי מקיואן   ארצות הברית ארצות הברית | 2.28 מטר | וו סאנג-הייוק   קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 2.28 מטר |
| קפיצה במוט | ארמנד דופלנטיס   שוודיה שוודיה | 6.05 מטר | סם קנדריקס   ארצות הברית ארצות הברית | 5.90 מטר | עמנואל קראליס   יוון יוון | 5.85 מטר |
| קפיצה לרוחק | מילטיאדיס טנטוגלו   יוון יוון | 8.22 מטר | מתיה פורלאני   איטליה איטליה | 8.22 מטר | קארי מקלאוד   ג'מייקה ג'מייקה | 8.21 מטר |
| קפיצה משולשת | הוגו פבריס זנגו   בורקינה פאסו בורקינה פאסו | 17.53 מטר | יאסר תריכי   אלג'יריה אלג'יריה | 17.35 מטר | טיאגו פריירה   פורטוגל פורטוגל | 17.08 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | ראיין קראוזר   ארצות הברית ארצות הברית | 22.77 מטר   שיא אליפות | תומאס וולש   ניו זילנד ניו זילנד | 22.07 מטר | לאונרדו פאברי   איטליה איטליה | 21.96 מטר |
| קרב שבע | סימון איהאמר   שווייץ שווייץ | 6418 נקודות | סנדר סקוטהיים   נורווגיה נורווגיה | 6407 נקודות | יוהנס ארם   אסטוניה אסטוניה | 6340 נקודות |
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 6 | 9 | 5 | 20 |
| 2 | בלגיה בלגיה | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 3 | ניו זילנד ניו זילנד | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 4 | הולנד הולנד | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 5 | אתיופיה אתיופיה | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 5 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת (מארחת) | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 7 | שוודיה שוודיה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 | יוון יוון | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 9 | אוסטרליה אוסטרליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | איי בהאמה איי בהאמה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | בורקינה פאסו בורקינה פאסו | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | דומיניקה דומיניקה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | סנט לוסיה סנט לוסיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | קנדה קנדה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | שווייץ שווייץ | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 16 | איטליה איטליה | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 17 | נורווגיה נורווגיה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 18 | פולין פולין | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 18 | צרפת צרפת | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 20 | אוקראינה אוקראינה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 | אלג'יריה אלג'יריה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 | גרמניה גרמניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 | פינלנד פינלנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 | קובה קובה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | ג'מייקה ג'מייקה | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 26 | ספרד ספרד | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 27 | אסטוניה אסטוניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | בנין בנין | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | סלובניה סלובניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | פורטוגל פורטוגל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | קניה קניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
אהרן אהרנסון

| --- | --- |
אהרן אהרנסון
אהרן אהרנסון
 לידה:  21 במאי 1876 בקאו, הנסיכויות הרומניות המאוחדות, האימפריה העות'מאנית
 נהרג:  15 במאי 1919 (בגיל 42) תעלת למאנש
 ענף מדעי:  בוטניקה
 מקום מגורים:  רומניה, ארץ ישראל
 הערות:  פעיל ציוני וראש מחתרת ניל"י.
 תרומות עיקריות
 חקר צומח במזרח התיכון. גילוי "אם החיטה"
אהרן אהרנסון (בלועזית: Aaron Aaronsohn, ‏21 במאי 1876 – 15 במאי 1919) היה בוטנאי, אגרונום
וגאולוג, ראשון לאנשי המדע היהודים בארץ ישראל וראש מחתרת הריגול ניל"י. אהרון הוא אחיהם של שרה אהרנסון ושל אלכסנדר אהרנסון שהיו אף הם חברים במחתרת ניל"י.
קורות חיים

נולד בבקאו שברומניה, בנם הבכור של אפרים-פישל ומלכה אהרנסון, אביו נולד בעיירה מנוביץ' ליד פולטיציני שברומניה ועסק בסחר בתבואה. אימו הייתה בתו של הרב שמואל גלאצאנו, ראש הקהילה בבקאו. לאחר נישואיהם עבר הזוג הצעיר לעיר זו ושם נולד אהרן.
בשנת 1882 עלה יחד עם הוריו, שהיו ממייסדי זכרון יעקב ומראשוני העלייה הראשונה, התחנך בבית הספר בזכרון יעקב, בהמשך נשלח ללימודי אגרונומיה בבית הספר הגבוה לחקלאות בגריניון שבצרפת. עם סיום לימודיו בשנת 1896, שימש כמדריך החקלאי הראשון של המושבה מטולה שזה-עתה נוסדה, אולם בשל סכסוך מקצועי בינו לבין פקידי הברון וחלק מהאיכרים, עזב את המקום, ונסע לטורקיה. שם ניהל חווה חקלאית גדולה, ממנה חזר ב-1900 לארץ ישראל.
מאחר שלמרות השתדלויות לא הצליח לקבל עבודה אצל הברון, בחברת יק"א או במסגרת אחרת ההולמת את השכלתו וכישוריו, החליט לפנות לעסקים פרטיים. בין השאר, הקים עם דוד חיים סוכנות לייבוא כלי עבודה חקלאיים מתקדמים (כגון משאבות וקומביינים) ועם עמיתיו ד"ר זליג סוסקין ויוסף טריידל את 'המשרד האגרו-טכני'.
בעת מלחמת העולם הראשונה, הקים ועמד בראש מחתרת ניל"י, שפעלה לסיום השלטון הטורקי-עות'מאני בארץ-ישראל ולכיבושה בידי הבריטים, על-מנת לקדם את הקמת בית יהודי לאומי בארץ ישראל. מחתרת ניל"י תרמה לכיבוש הארץ על ידי הבריטים, זאת באמצעות השפע הרב של המידע שהעבירו אנשי הארגון מתוך הארץ, ובזכות הידע העצום של אהרן יחד עם אישיותו המיוחדת, שבשהותו במצרים, הפך לאחד מן היועצים הדומיננטיים לגופי המודיעין הבריטי. במושבה הצבאית הבריטית שבמצרים נפוצה האמרה ש"אהרנסון מנהל את המטכ"ל".
בנוסף, סייעו אהרן אהרנסון וחבריו בניל"י להטבת מצבם הקשה של יהודי הארץ בזמן המלחמה, על ידי העברה בחשאי של כספי עזרה מיהדות ארצות הברית באמצעות ספינת ריגול שהעמידו לרשותם האנגלים. בזכות קשריו המסועפים זכה אהרנסון להיות גם מן המשפיעים על מתן הצהרת בלפור, טיוטה של ההצהרה הועברה לעיונם שלו ושל אחיו שמואל אהרנסון, כפי שנתגלה לאחרונה עם חשיפת הארכיונים של שירות הריגול הבריטי.
אחרי המלחמה, נכנס לפוליטיקה: תחילה צורף ל'ועד הצירים' שניהל את ענייני היישוב היהודי בארץ ישראל בתחילת הכיבוש הבריטי, ואחר כך פעל לצד חיים ויצמן במשלחת הציונית לוועידת השלום בפריז (1919), שם הועיל רבות בזכות קשריו עם אישים רמי דרג מכל רחבי העולם. בזכות מומחיותו, כתב אהרנסון בין השאר את תזכיר הגבולות העתידיים של ארץ ישראל, אותן דרשה המשלחת הציונית בהדיינות על חלוקת הממלכה העות'מאנית המובסת, ויצירת המפה הפוליטית החדשה של המזרח התיכון.
ב-15 במאי 1919 תוך כדי הדיונים של ועידת פריז, באחת מטיסותיו בין לונדון לפריז, נעלם המטוס הצבאי הקטן בו טס מעל תעלת למאנש, והוא בן 43.
קורות חיים > התזכיר "פרו ארמניה"

על פי יומנו, נתבקש אהרנסון לכתוב דוח למשרד המלחמה הבריטי "על מעשי האכזריות בארמנים". ב-16 בנובמבר 1916 הגיש למשרד המלחמה תזכיר באנגלית, שכותרתו "פרו ארמניה", בו כתב: ”משימה קשה היא לשבת בלונדון השלווה ולכתוב על טבח הארמנים… מעשי הטבח נתבצעו בקנה־מידה כה רחב, מלווים במעשי זוועה כה עצומים ולאורך זמן כה רב באופן כה שיטתי… עד כי כמה שלא ינסה אדם לרסן את עטו… עדיין יחשב כמי שעוסק בהגזמות.” אהרנסון מדגיש בתזכיר, כי ”מה שראה, בעיניו ממש, בסוריה, בקוניה ובקונסנטינופול” והמידע שהשיג ”מפי הסוכנים ששלח לחלק של האימפריה הטורקית בו מתבצעים מעשי הטבח הללו בקנה־מידה רחב, די בו למלא כרכים שלמים ולסמר שיער.” הוא מספר כי ביקר בעצמו בכמה מחנות של ארמנים, ביניהם בחורן, מחוז עג'לון ודרום-מזרח ים המלח. הוא מתאר סחר בבני אדם ב"שוק עבדים" ומציין שנכח בעצמו במכירות של נערות ארמניות בדמשק. לאחר מכן הוא מתאר כיצד מתנהל האיסוף והגירוש מקונסטנטינופול של הארמנים שאינם ילידי העיר. הוא מעיד כי ראה בעצמו, ב"צפייה לילית משך שבועות", עשרות קבוצות של 8–12 ארמנים המובלות למטה המשטרה ולאחר מכן "נעלמות בלא להותיר שריד". אהרנסון עושה השוואה עם חורבן בית שני: ”הטבח רחב ההיקף ביהודים, שנעשה בצו המצביא הרומי טיטוס, הוא האירוע המתועד היחיד בהיסטוריה, השווה בהיקפו לטבח הארמנים”.
אהרנסון מטיל על הגרמנים אחריות לטבח ואף מביע חשש שגורל היהודים עלול להיות כגורל הארמנים, אולם את שני הנושאים השמיטו הבריטים בעריכתם.
שמו המקורי של הדוח בן 20 העמודים לא נשמר על ידי הבריטים ובעריכתם אותו נתנו לו את השם "הטיפול הטורקי בארמנים" (Turkish Treatment of Armenians). באותו חודש כתב אהרונסון דוח נוסף המיועד למשרד המלחמה, שכותרתו: "על הטבח הארמני" (On the Armenian Massacres). הדוח השני כולל בעיקר התייחסויות לשוד הרכוש הארמני וחלוקתו לטורקים בעלי השפעה, וכן ולנזק שייגרם למבנה האימפריה הטורקית בשל הטבח בארמנים. פעולות השוד המאורגן נקראו "קולוניזציה פנימית" ולדברי אהרונסון הוצעו לראשונה על ידי הגרמנים.
עבודתו המקצועית והמחקרית

כבר בילדותו התעניין בחקלאות, ובשנת 1891, כשהיה כבן 15 בלבד, התמנה לעוזר-מתמחה בצוות המדריכים החקלאים של פקידות הברון רוטשילד בזכרון יעקב. בזכות כישרונו, נשלח על ידי הברון רוטשילד ובמימונו ללימודי אגרונומיה בבית הספר הגבוה לחקלאות בגריניון שבצרפת. עם סיום לימודיו בשנת 1896, שימש כמדריך החקלאי הראשון של המושבה מטולה בהמשך, ניהל בטורקיה חווה חקלאית גדולה, ממנה חזר ב-1900 לארץ ישראל.
הקים עם דוד חיים סוכנות לייבוא כלי עבודה חקלאיים מתקדמים (כגון משאבות וקומביינים) ועם עמיתיו ד"ר זליג סוסקין ויוסף טריידל את 'המשרד האגרו-טכני'; עסק ייחודי זה התמחה במתן שירותים מקצועיים (כמו סקרי היתכנות חקלאית והערכות הידרולוגיות, מדידה ומיפוי), בעיקר לטובת הפעילות היישובית של שלוחות ההסתדרות הציונית בארץ ישראל. במהלך השנים הבאות המשיך ועסק בתחומים רבים הקשורים לחקלאות ולפיתוח אגרו-טכני בארץ ישראל, פרסם מאמרים מקצועיים על במות מדעיות אירופיות, והיה לאישיות ידועה.
עבודתו המקצועית והמחקרית > גילוי אם החיטה

אהרנסון ערך מסעות מחקר רבים ברחבי הלבנט (ארץ ישראל, עבר הירדן, סוריה והלבנון - כולם אז חלק מהאימפריה העות'מאנית), במסגרת מסעותיו בגליל ובחרמון שב וגילה בשנת 1906 את 'אם החיטה'. תגלית זו הביאה לאהרנסון תהילה עולמית, ובין השאר - הזמנה של משרד החקלאות של ארצות הברית לביקורים ארוכים באמריקה. במסעו הגדול לאירופה, צפון אפריקה וארצות הברית (1908–1910) התקבל בכבוד רב ובהערצה בכל מקום. בארצות הברית נערכו כנסים רבים בהשתתפותו, ובאוניברסיטת ברקלי רצו למנותו לראש החוג לחקלאות במעמד של פרופסור, וזאת על אף שלא היה לו כל תואר אקדמי.
בעזרת הקשרים שיצר בארצות הברית עם פעילים ואילי-הון יהודים, הקים אהרנסון בשנת 1910 חוות ניסיונות חקלאית בעתלית, הראשונה מסוגה במזרח התיכון. במסגרת מחקריו המגוונים בחווה ניסה, בין השאר, להשביח ולזווג בין חיטה תרבותית לאם החיטה. מצד אחד גילה צמחים ארצישראלים מקומיים אחדים שלא היו ידועים קודם למדע, ומצד שני הביא לראשונה מחו"ל צמחים אחרים (כגון דקל הוושינגטוניה) שהתאקלמו בארץ ישראל. באותה תקופה הביא לארץ ישראל מכונית, שהייתה המכונית הפרטית הראשונה בבעלות תושב הארץ.
לאחר מותו והנצחתו

לאחר מותו היה צורך לטפל באוסף הצמחים הגדול שהשאיר ולהמשיך להגדיר את הצמחים שבאוסף, ולסדרו. פרופסור הלל אופנהיימר נענה לבקשתה של משפחת אהרנסון למנותו למטפל באוסף הצמחים, הוא פרסם את רשימת צמחיית עבר הירדן שאסף אהרן אהרנסון בספר "צמח עבר הירדן" שיצא לאור בז'נבה, בשנת 1930, ותורגם אחר כך לעברית.
על שמו של אהרנסון נקראה המושבה כפר אהרון (אחר כך מושב, כיום שכונה של נס ציונה), שהוקמה בידי בני בנימין בשנת 1929. כן נקראו על שמו בניינה הראשון של הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות (הקיים עד היום ליד כניסה הראשית לקמפוס) ורחובות בערים שונות ברחבי ישראל.
בשנת 1927 קרא הבוטנאי אלכסנדר איג את הצמח אהרונסונית פקטורובסקי, הגדל ליד ים המלח, על שמם של אהרנסון ושל עמיתו אליעזר פקטורובסקי.
אהרן אהרנסון לא התחתן ולא היו לו צאצאים. אולם צאצאיהם של שניים מאחיו, צבי ושמואל (סם) אהרנסון, חיים ופועלים בארץ.
מיצירותיו > מאמרים

אהרן אהרנסון, שֵׁמוֹת הֲמוֹנִיִּים לִצְמָחִים, זכרונות ועד הלשון, מחברת ה (תרפ"א), באתר האקדמיה ללשון העברית
ראו גם

משפחת אהרנסון
ניל"י
לקריאה נוספת

'אהרונסון, אהרון', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 517. (הספר בקטלוג ULI)
אלכסנדר אהרנסון (בשם העט "חיל פשוט"), אהרן אהרנסון: גאון האדמה (21 במאי 1876 - 15 במאי 1919), הוצאת מלכה, תש"י. (הספר בקטלוג ULI)
יעקב יערי-פולסקין, אהרן אהרנסון: סוד הלה-מאנש, הוצאת אישים ומאורעות, תש"א. (הספר בקטלוג ULI)
אליעזר ליבנה, אהרן אהרנסון: האיש וזמנו, מוסד ביאליק, ירושלים, 1969. (הספר בקטלוג ULI)
אורי קיסרי, דברים על אהרן אהרנסון: 25 שנים לפטירתו (תרע"ט - תש"ד), הוצאת אחיאסף, 1944. (הספר בקטלוג ULI)
Florence, Ronald (2007). Lawrence and Aaronsohn: T.E. Lawrence, Aaron Aaronsohn, and the seeds of the Arab-Israeli conflict. New York: Viking. ISBN 9780670063512. (הספר בקטלוג ULI)
Goldstone, Patricia (2015). Aaronsohn's maps: the man who might have created peace in the modern middle east. Berkeley, CA: Counterpoint. ISBN 1619025590. (הספר בקטלוג ULI)
מאמרים
מיכאל אבן-ארי, "אהרן אהרונסון כאיש-מדע", מדע כ"א, 1977, עמ' 14–17.
רן אהרנסון, "האיש, החיטה והחידה", עת־מול, שנה 24 (4), 1999, עמ' 22–23.
רן אהרנסון, "מבט חדש על מטולה: אהרן אהרנסון והקמתה של המושבה, 1897-1896", מרחבים בשינוי - תמורות גאוגרפיות בארץ ישראל וסביבתה, תל אביב 2016, עמ' 75–101.
אליעזר ליבנה, אהרן אהרונסון וגורל ארץ-ישראל בוועידת השלום 1919, האומה, גיליון ה' (17), 1966, עמ' 26–40.
שמעון רובינשטין, מותו הטרגי של אהרן אהרונסון, האומה, גיליון ט"ו (50), 1977, עמ' 275.
עמרם שיר, לורנס איש ערב ואהרונסון איש ניל"י נפגשים, עת־מול, שנה 2 (3), 1977, עמ' 16–17.
מקורות
יורם אפרתי (עורך), יומן אהרון אהרנסון 1919-1916, הוצאת קרני, תל אביב, 1970.
יאיר אורון, הבנאליות של האדישות - יחס היישוב והתנועה הציונית לרצח־העם הארמני; הוצאת דביר, 1995; נספחים: אהרון אהרונסון, פרו ארמניה (תזכיר למשרד ההגנה הבריטי, 16.11.1916), עמ' 336–349.
שמואל כץ, הרשת: ההגדה לבית אהרנסון; תרגום - ברוך קורות, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תש"ס 2000.
ספרות יפה
גבריאלה אביגור-רותם, אדום עתיק, הוצאת כנרת זמורה ביתן, תל אביב, 2007.
נאוה מקמל-עתיר, אות מאבשלום, הוצאת ידיעות ספרים, 2009
הערות שוליים

↑  שאול כ"ץ, ‏אהרן אהרנסון, ראשית המדע וראשית המחקר החקלאי בארץ-ישראל, קתדרה 3, פברואר 1977, עמ' 4
1 2  ליבנה, אהרן אהרנסון: האיש וזמנו, עמ' 9.
↑  מתוך הספר פעמון סדוק, מאת איתי בחור
1 2  יאיר אורון, הבנאליות של האדישות - יחס היישוב והתנועה הציונית לרצח־העם הארמני; הוצאת דביר, 1995; קבוצת ניל"י ויחסה לארמנים, עמ' 192-191.
↑  יאיר אורון, הבנאליות של האדישות - יחס היישוב והתנועה הציונית לרצח־העם הארמני; הוצאת דביר, 1995; נספחים: פרו ארמניה, עמ' 336, 341-339, 343, 345.
↑  יאיר אורון, הבנאליות של האדישות - יחס היישוב והתנועה הציונית לרצח־העם הארמני; הוצאת דביר, 1995; קבוצת ניל"י ויחסה לארמנים, עמ' 194-193.
↑  מיכה לבנה, על מהלך הגילוי של אם-החיטה, באתר צמח השדה
↑  אורי קיסרי, צמיגים, בנזין וראפורטים, דואר היום, 15 באוקטובר 1933
↑  ביקורת: אלכס זהבי, אהרן, אהרנסון - דיוקנו של מנהיג ארץ-ישראלי, האומה, גיליון ח' (29), 1970, עמ' 123-118.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257211205171  BnF: cb15646477v (data)  Botanist: Aarons.  GND: 116238283  ISNI: 0000 0001 0948 8581  LCCN: n89147150  NTA: 144861356  RERO: 02-A002902768  SNAC: w6w95pvc  SUDOC: 144216965  VIAF: 2795076   WorldCat (עם VIAF): 2795076 
אהרונסונית פקטורובסקי
יעקב ספיר

| --- | --- |

 לידה:  1822 אשמיאני, בלארוס 
 פטירה:  19 ביוני 1885 (בגיל 63 בערך) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ? – 19 ביוני 1885 
 מספר צאצאים:  5 
 
הרב יעקב הלוי ספיר (התקפ"ב, 1822 אשמיאני, האימפריה הרוסית – ה'תרמ"ה, 1885 ירושלים) היה תלמיד חכם, שד"ר, חוקר כתבי יד, אתנוגרף ותייר. מחבר הספר אבן ספיר על מסעו חוצה היבשות לקהילות יהודיות רחוקות, בהן תימן. על שמו נקרא מושב אבן ספיר.
שלט רחוב אבן ספיר בירושלים על שם ספרו
ביוגרפיה

ספיר נולד באשמיאני שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) ועלה לארץ ישראל כילד עם משפחתו, הוריו, אחותו ואחיו בשנת 1832. הוריו, הרב נתן הלוי ספיר (1790–1832) וטובה (?–1833) שהיו מעדת הפרושים, התיישבו בצפת. תוך שנה מת אביו וחודש לאחר מכן מתה אמו. בגיל 12 היה עד ראייה להתנפלותם של ערביי הגליל על יהודי צפת במהלך מרד הפלאחים בסיוון ה'תקצ"ד, 1834. בשנת 1836 עבר לירושלים, שם למד בישיבה. בתחילה היה מלמד בתלמוד תורה של עדת הפרושים ואחר כך סופר העדה וכן מזכיר עדת הפרושים בירושלים. באותה עת כתב שירים לכבוד נדבנים ואורחים מכובדים שביקרו בארץ ישראל, כך למשל פרסם בשנת 1854 את השיר "כנף רננים" לכבודו של משה מונטיפיורי. פרסם מאמרים רבים בעיתון 'הלבנון' שהוציא-לאור חתנו יחיאל ברי"ל, בפרט בענייני אתרוגים.
בשנת 1859 נשלח כשד"ר להודו ולאוסטרליה על-מנת לגייס כספים לבניית בית הכנסת החורבה על שם רבי יהודה החסיד בירושלים. במסעו לאוסטרליה והודו נאלץ לעבור בתימן שכן הורד מהאוניה מפני שכספו נשדד ממנו ולא יכול היה לשלם את דמי המסע ועקב כך פגש ביהודי תימן. במיוחד התרשם מיהודי תימן אשר שכנו בפנים הארץ. הוא ביקר גם באינדונזיה שהייתה אז תחת שלטון הולנדי וגם שם פגש יהודים.
בהודו פגש בקהילת בני ישראל וכתב עליהם רבות כולל על שושלת נשיאי הקהילה ומשפחתו של דאדא קמודן.
כשחזר מאוסטרליה דרך עדן בשנת 1864 אסף חומר על יהודים אלו וכתב את ספרו "אבן ספיר" על מסעו לתימן והקהילה היהודית שם. בספרו זה אשר יצא לאור בשנים תרכ"ד–תרכ"ו (1864–1866) פרסם גם מחקרים על כתר ארם צובא וכן על כתבי-יד אחרים של התורה והמקרא. בספרו היה הרב ספיר מהראשונים להעיר את תשומת לבו של העולם היהודי על קיומם ומצבם של היהודים באתיופיה ואף של יהודי המזרח הרחוק.
בירושלים המשיך להתעניין ביהודי תימן, ובהישמע דבר משיח השקר, שוכר כחיל, שקם בתימן, כתב איגרת שבה הזהיר את יהודי תימן מפניו.
בשנים 1865 ו-1873 יצא לשני מסעות נוספים, באירופה ובצפון אפריקה. כמו כן פרסם תשובה בשם "עדות ביהוסף" בנושא עיזבונו של הגביר ניסים שמאמא.
אחד מגילוייו המשמעותיים ביותר היה אודות הגניזה העתיקה בקהיר, שעליה דיבר בספרו. בעקבות הפרסום החלו חוקרים לפקוד את הגניזה ולחקור את ממצאיה.
בשנות 1883–1885 סייע להדפיס בירושלים את הספר "חמדת ימים" מאת גדול משוררי תימן ר' שלום שבזי ואף הוסיף לו הקדמה.
נפטר בו' בתמוז ה'תרמ"ה 1885. נקבר בהר הזיתים.
מושב אבן ספיר בהרי ירושלים קרוי על שמו, וכן רחוב "אבן ספיר" בשכונת נחלת אחים בירושלים ובשיכון דן בתל אביב.
ממצאיו ועדויותיו ההיסטוריות זכו להכרה הלכתית, כך למשל הסתמך על תיאוריו בנוגע לבני ישראל שבהודו, הרב הראשי לישראל, הרב יצחק אייזיק הרצוג "נאמנים עלי דברי הרב יעקב ספיר ז"ל... שהיה גדול בתורה וביראה וחשוב מאד בעיני גאוני ירושלים איתני ארץ ז"ל שבימים ההם".
חיים אישיים

נישא לבתו של ר' שלמה זלמן הכהן ולהם נולדו 5 ילדים.
חתניו הם שמואל ברוך, בנו של הרב חיים נסים ברוך, ויחיאל ברי"ל. נכדו הוא העסקן הציוני אליהו ספיר, ונינו הוא יוסף ספיר, מראשי הציונים הכלליים ושר בממשלות ישראל.
הערות שוליים

↑  בעל הספר ה"אבן ספיר" רב, סופר, תייר וחוקר » הר הזיתים, ירושלים, באתר הר הזיתים, ירושלים, ‏2016-02-29
↑  בני ישראל - קובץ פסקי הלכה ומקורות, ירושלים, תשכ"ב, עמ' לו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267662605171  PLWABN: 9810648839005606  BnF: cb16918791r (data)  GND: 1053150482  ISNI: 0000 0000 6693 9679  LCCN: nr91001889  NLA: 35307529  NTA: 109861027  SELIBR: 251496  SUDOC: 17781845X  Trove: 905856  VIAF: 17076158   WorldCat (עם VIAF): 17076158
סמנתה מורטון

| --- | --- |

סמנתה מורטון
 לידה:  13 במאי 1977 (בת 47) נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Samantha Jane Morton 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  תיכון וסט ברידג'פורד 
 בן או בת זוג:  צ'ארלי קריד-מיילס (1999–2000) 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה – סדרה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה (2007) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמנתה מורטון (באנגלית: Samantha Morton; נולדה ב-13 במאי 1977) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית. קיבלה מועמדות פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "מתוק ומרושע".
ביוגרפיה

סמנתה מורטון נולדה בנוטינגהאם שבמחוז נוטינגהאמשייר באנגליה. את קריירת המשחק החלה בגיל צעיר, בהיותה בת 13 השתתפה בסדרות טלוויזיה כגון "Soldier Soldier" ו-"Boon" מאוחר יותר הופיעה בסדרות חשובות כמו "המפצח", וכן כיכבה בדרמות תקופתיות כ"ג'יין אייר" ו"קורות טום ג'ונס".
הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה בשנת 1997 בסרט "מתחת לעור". ב-1999 זכתה במועמדות לפרס האוסקר בקטגוריית שחקנית משנה על משחקה בסרטו של וודי אלן "מתוק ומרושע". ב-2002 זכתה בפרס איגוד הקולנוע העצמאי בבריטניה על משחקה בסרט "Morvern Callar", וב-2003 הייתה שוב מועמדת לאוסקר על תפקידה בסרט "באמריקה", הפעם בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. כמו כן זכתה לשבחים על הופעתה בסרט המדע בדיוני של סטיבן ספילברג "דו"ח מיוחד".
בין תפקידיה הנוספים היו סופיה וסטרן בסדרת טלוויזיה "קורות טום ג'ונס" לפי ספרו של הנרי פילדינג, הארייט סמית בסרט אמה עם קייט בקינסייל, התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה ג'יין אייר, ובת זוגו של דניאל קרייג בסרט "אין סוף לאהבה". עוד הופיעה בסרט "עדן", סרטו הראשון באנגלית של הבמאי הישראלי עמוס גיתאי.
ב-2006 גילמה את דמותה של מיירה הינדלי, רוצחת הילדים הידועה לשמצה מרציחות המור, בסרט טלוויזיה של ערוץ 4 הבריטי "לונגפורד". הסרט מתאר את יחסיה של הרוצחת עם לורד לונגפורד שניהל מסע לשחרורה מהכלא. מורטון ספגה ביקורת על תפקידה מהורי הילדים שנרצחו.
ב-2008, זכתה מורטון בפרס גלובוס הזהב על השתתפותה בסרט הטלוויזיה "Longford".
ב-2009 הופיעה לצידם של וודי הארלסון ובן פוסטר בדרמה של הבמאי הישראלי אורן מוברמן "השליח", בסרט הופיעה בדמותה של אוליביה פיטרסון המקבלת הודעה של מודיע נפגעים המבשרת שבעלה נהרג בקרבות בעיראק.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הפנטזיה "חיות הפלא והיכן למצוא אותן", הסרט הוא ספין אוף לסדרת הסרטים של הארי פוטר. בסרט היא משחקת לצד אדי רדמיין, קולין פארל ועזרא מילר.
חיים אישיים

למורטון בת מיחסיה עם השחקן צ'ארלי קריד-מיילס. כיום היא מאורסת להארי הולם בנו של השחקן איאן הולם.