stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלייז'ה הירש
קריירה מקצועית

ביולי 2019 קיבל הישר אזרחות ישראלית וחתם באליצור קריית אתא מהליגה הלאומית בכדורסל. בעונת 2019/2020, שהופסקה בעקבות מגפת הקורונה בישראל, הוא העמיד ממוצעים של 5.9 נקודות ו-2.9 ריבאונדים למשחק, ובעונת 2020/2021 הוביל את הקבוצה לרבע גמר הליגה (בו הפסידה לאליצור עירוני נתניה), העלה את ממוצעיו ל-14.3 נקודות ו-6.9 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה.
ב-30 ביוני 2021 חתם במכבי עירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בעונת 2021/2022 הוא רשם 13 נקודות ו-7 ריבאונדים בממוצע למשחק והוביל את רמת גן לגמר הליגה, בו הפסידה לקבוצתו לשעבר קריית אתא. בעונה הבאה, עונת 2022/2023, הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ולעלייה לליגת העל בכדורסל כשהעמיד ממוצעים של 13.5 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק.
ב-31 בדצמבר 2023 חתם בהפועל גלבוע גליל לשארית עונת 2023/2024, וב-2 באפריל 2024 קבע שיא קריירה של 34 נקודות בניצחון 81–70 על א.ס. רמת השרון. הוא הוביל את הקבוצה לעליית ליגה ולזכייה באליפות לאחר שהעמיד 19.6 נקודות ו-8.3 ריבאונדים למשחק.
חיים אישיים

הירש נולד בוודסטוק, ג'ורג'יה, למייקל וג'ו לין הירש, והוא יהודי. הוא עלה לישראל ב-2019 וקיבל אזרחות ישראלית. באוקטובר 2022 חשף כי בנו מת בלידה.
הערות שוליים

1 2 3  פרופיל, באתר מכללת ברי
↑  פרופיל, באתר ESPN
↑  סיקור המשחק, באתר מכללת ברי
↑  כפיר חודרה, ‏מטלון ממשיך במוצקין, מתאזרח חדש לקריית אתא, באתר ONE‏, 2 ביולי 2019
1 2 3  סטטיסטיקות, באתר Proballers
↑  אלייז'ה הירש חתם במכבי עירוני רמת גן, באתר ONE‏, 30 ביוני 2021
↑  מכבי רמת גן אלופת הליגה הלאומית בכדורסל, באתר ONE‏, 22 במאי 2023
↑  ברוך הבא: אלייז'ה הירש מצטרף לגלבוע גליל, באתר הפועל גלבוע גליל, ‏31 בדצמבר 2023
↑  קרובה להבטחת הפסגה: רחובות גברה על כפר קאסם, באתר ערוץ הספורט, 2 באפריל 2024
↑  פרופיל, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
↑  משה הליקמן, הראיון המרגש של הירש, שלישיית הכוכבים ומלך הליגה השנייה: על השבוע הראשון בלאומית, באתר Sports Rabbi, ‏18 באוקטובר 2022
אליעזר ריבלין (סופר)

אין תמונה חופשית
אליעזר ריבלין (ט"ו באדר תרמ"ט, 16 בפברואר 1889 - י' בסיוון תש"ב, 26 במאי 1942) היה עיתונאי, סופר והיסטוריון.
ביוגרפיה

אליעזר ריבלין נולד בירושלים לעטל זילברשטיין ולבנימין, נצר למשפחת ריבלין המפורסמת. בכ"ה בכסלו תרס"א נפטר אביו של אליעזר, ומכאן ואילך, גדל הנער בבית דודו - ראובן ריבלין. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה וישיבת עץ חיים, שם נותר עד גיל 20. בשנת 1909 נשא ריבלין את חוה בת חיים המבורגר לאשה. ולאחר מכן יצא מן הישיבה ועסק במסחר למשך תקופה מסוימת, עד שהתקבל לעבודה כפקיד במושב הזקנים הכללי המאוחד, שם עבד עד סוף ימיו, בתקופה זו החל לפרסם מאמרים בעיתון היידישאי "מאָרגען זשורנאל".
בעת מלחמת העולם הראשונה הוצא צו גירוש למחזיקי נתינות זרה בירושלים, ואליעזר, בעל הנתינות האמריקאית, גורש לדמשק, חוה, שהייתה נתינה עות'מאנית, בחרה להצטרף אליו, ושם, ב-1918 היא חלתה, מתה ונקברה. את עת שהותם בדמשק ניצלו הוא ובן-דודו יוסף יואל ריבלין למחקר אודות תולדות הקהילה היהודית ואת פרי עבודתם פרסמו במאמר "לקורות היהודים בדמשק במאה הרביעית לאלף הששי".
בשנת 1920 נשא לאשה את חיה רייזיל שושנה מושקין-שטרנברג, שאף היא התאלמנה בזמן המלחמה.
במהלך השנים פרסם כמה וכמה קבצים שונים - ביוגרפיות של רבנים (מאיר אוירבך, יוסף זונדל מסלנט, משה רבקש ועוד) ושל אישי צבור אחרים (כגון יוסף ריבלין, מרדכי סלומון ועוד), מחקרים בתולדות יהודי ירושלים וארץ ישראל, ההדיר כתבי יד עתיקים, כגון פירוש התורה של רפאל מרדכי מלכי. גולת הכותרת של מחקריו היא הספר תולדות חכמי ירושלים שכתב אריה ליב פרומקין, וריבלין, שקבל לידיו את כתב היד לאחר מספר שנים, ההדירו, הרחיבו והוסיף את הערותיו הרבות והדפיסו מחדש. כמו כן, ערך ריבלין את "ספר היחס", המפרט את תולדות משפחת ריבלין, אך בחר שלא להוציאו לאור וציווה שיעשה כן רק לאחר שיוולד נכד של דוד-מטיבו, ראובן ריבלין, ויקרא על שמו; הצוואה קויימה לאחר לידתו של ראובן ריבלין.
בשנת 1942 חלה ונפטר, בן 53 במותו. במרכז ירושלים קרוי רחוב על שמו.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
הערות שוליים

↑  הזמנה לחתונה מתוך אתר משפחת ריבלין
↑  המבורגר ריבלין חוה אסתר, מתוך אתר משפחת ריבלין
↑  מושקין חיה רייזיל שושנה (ריבלין), באתר משפחת ריבלין
↑  מדוע התעכבה הדפסת ספר היחס בשנת 1935, מתוך אתר משפחת ריבלין
↑  ארכיון אליעזר ריבלין, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312955605171  GND: 143773895  ISNI: 0000 0001 1637 4419  LCCN: no92032724  NKC: zmp20231196976  NTA: 306649470  VIAF: 48796362   WorldCat (עם VIAF): 48796362
אי הפיראטים

| --- | --- |

 בימוי:  רני הרלין 
 הופק בידי:  לורנס מארק, ג'ואל ב. מייקלס, רני הרלין 
 תסריט:  מרק נורמן, מייקל פרוסט בקנר, ריינולד גדעון, רוברט קינג, ברוס א. איוונס 
 עריכה:  ראלף וינטרס, פרנק ג'י אוריוסטה 
 שחקנים ראשיים:  ג'ינה דייוויס רופרט ונסיטרט ריצ'רד ליף רני הרלין פול דילון אנגוס רייט גאורג מרסל קן בונס Daragh O'Malley כריסטופר מסטרסון ג׳ימי פ. סקאגס מאורי צ'ייקין פרנק לנגלה פטריק מאלאהייד האריס יולין סטאן שו מת'יו מודין רקס לין Tam White רמון טיקרם Kwame Kwei-Armah כריסטופר אדמסון דייוויד ביילי מרי פיץ' 
 מוזיקה:  ג'ון דבני 
 צילום:  פיטר לוי 
 מדינה:  צרפת צרפת  ארצות הברית ארצות הברית  גרמניה גרמניה
 חברת הפקה:  Carolco Pictures, Tele-Communications Inc., Canal+, Laurence Mark Productions 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 בדצמבר 1995  צרפת 14 בפברואר 1996  גרמניה 25 באפריל 1996
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט חיפוש מטמון, סרט ילדים, סרט הרפתקאות, סרט סייפים נועזים, סרט פעולה, סרט שודדי ים 
 תקציב:  98 מיליון דולר
 הכנסות:  10 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   cutthroatisland
 דף הסרט ב־IMDb
 
אי הפיראטים (באנגלית: Cutthroat Island) הוא סרט הרפתקאות ופעולה אמריקאי משנת 1995 בבימויו של רני הרלין. הסרט, בכיכובם של ג'ינה דייוויס, מת'יו מודין, פרנק לנגלה, מורי צ'ייקין ופטריק מאלאהייד מתאר את עלילת הפיראטית מורגן אדמס במסעה אחרי אי בתוכו אוצר אבוד.
הסרט קיבל ביקורות גרועות והפקה בעייתית ונחשב לכישלון קופתי, אשר נפגעה עקב אינפלציה גבוהה. מתוך תקציב של 98 מיליון דולר, הסרט הרוויח רק 10 מיליון דולר. הוא נחשב לאחד מהסרטים בעלי הנפילה הקופתית הגבוהה ביותר בעלם הקולנוע והיה הסרט האחרון של אולפני Carolco Pictures ושל הצלחת סרטי הפיראטים, עד לחזרתם עם סדרת שודדי הקאריביים.
שחקנים ודמויות

ג'ינה דייוויס - קפטן מורגן אדמס, הגיבורה של הסרט.
מת'יו מודין - ויליאם "ויל" שו.
פרנק לנגלה - קפטן דאגלס "דאג" ברום, דודה של מורגן והנבל הראשי של הסרט.
מורי צ'ייקין - ג'ון ריד.
פטריק מאלאהייד - המושל איינסלי.
סטאן שו - מר גלאספול.
האריס יולין - "בלאק" הארי אדמס, אביה של מורגן ואחיו של דאגלס.
רקס לין - מר בלייר.
פול דילון - סנלגרייב.
ג׳ימי פ. סקאגס - סקאלי.
אנגוס רייט - קפטן טרוטר.
קן בונס - טוסאנט.
כריסטופר מסטרסון - באוון.
גאורג מרסל - מרדכי "פינגר" אדמס, אחיהם של הארי ודאגלס ודודה של מורגן.
ריצ'רד ליף - "נחש התצפית".
רופרט ונסיטרט - קפטן פרקינס.
מרי פיץ' - ליידי.
דרה אומאלי - פיראט חמוש (ללא קרדיט).
רני הארלין - בורק (במאי הסרט בהופעת קמע ללא קרדיט).
אליעזר שוויגר

| --- | --- |
 לידה:  טופולצ'אני, סלובקיה
 השכלה:  ד"ר לפילוסופיה
 השתייכות:  קהילות הסטטוס קוו אנטה יהדות הונגריה
 רבותיו:  יצחק שווייגר, שמחה בונם סופר
 
הרב ד"ר אליעזר (אלויס) שווייגר (1872–1943) היה רב, ד"ר לפילוסופיה ואתנולוג. רב של קהילות סטטוס קוו בסלובקיה ובהונגריה, וראש פדרציית 'ישורון' - איגוד קהילות הסטטוס-קוו והקהילות הנאולוגיות בסלובקיה. בנו של אב"ד וראש ישיבת טופולצ'אני הרב יצחק שווייגר.
ביוגרפיה

נולד ב-1872 בטופולצ'אני לר' יצחק וגיטל שוויגער. בצעירותו למד בישיבתו של אביו ובישיבת פרשבורג אצל הרב  שמחה בונם סופר ('השבט סופר'), ומשם המשיך ללימודים אקדמיים באוניברסיטת פרנקפורט בגרמניה ובאוניברסיטת ברן בשווייץ עד לקבלת תואר דוקטור לפילוסופיה. בין השנים 1904 ו-1929, שירת כרב בקהילת הסטטוס-קוו בעיר אגר (ערלוי) שבצפון הונגריה, ולאחר מכן ברבנות קהילת 'ישורון' בניטרה שבסלובקיה. בתקופה זו, היה מנהיגה הרוחני של פדרציית "ישורון" - איגוד קהילות הסטטוס-קוו והקהילות הנאולוגיות בסלובקיה. הר' אליעזר פרסם מספר רב של מאמרים אקדמיים (חלקם הגדול בהונגרית), ותרגם מספר ספרי קודש מעברית לסלובקית, ביניהם סידור התפילה וההגדה של פסח.
פנייתו של ר' אליעזר לעולם האקדמיה ולחוגי הרבנים הליברליים באירופה, עוררה על אביו תרעומת מסוימת בקרב חוגים חרדיים, בתוכם ר"מ בישיבתו בשם ר' מנחם מנדל דייטש (מחותנו של הרב יוסף חיים זוננפלד). הדבר מסופר בכתב העת אפיריון: "ר' מנחם מענדיל לא היה יכול נשוא מרות ראש המוסד... ר' יצחק שוויגער, הגם כי התנהג בחסידות, היה לו בן אשר נסע לפרנקפורט באשכנז להשתלם ולהיות רב מודרני, וזה עורר ברבינו חרון גדול...ובנו של הראש בית דין נעשה לדוקטור ראבינער, שומו שמים!".
בנערותו, היה ממובילי ומראשוני התנועה הציונית בטאפאלצ'אני, והיה בין הצעירים שקלטו את רעיונות התנועה הציונית בערים הגדולות בהם למדו בישיבה, והביאו אותם איתם חזרה לעיירות בכלל ולטאפאלצ'אני בפרט. בספר הזיכרון של הקהילה, מובאת עדות לקשר שלו עם הרצל במטרה לקדם את רעיונות הציונות בהונגריה.
הוא השתתף בשיירה לארץ ישראל שיצאה בשנת 1904 מהונגריה, שאורגנה על ידי יהודים מחוגי ה"מתקדמים" (בעיקר קהילות סטטוס-קוו), אך כללה גם יהודים חרדים דוגמת הרב שלמה צבי שיק, קרובו ותלמידו של המהר"ם שיק. הרב אליעזר נשא דברים בפני קהל רב בעצירתה במצרים, לפני הכניסה לארץ ישראל, ובהגעתה השיירה עגנה ביפו, וחבריה נפגשו עם רבים מחכמי העדות השונות בארץ ישראל, ובתוכם הרב אברהם יצחק הכהן קוק והחכם באשי.
הוא נרצח באושוויץ בשנת 1943 עם גירוש יהודי הונגריה.
הערות שוליים

↑  מוזיאון העם היהודי בית התפוצות - Schweiger, Lazar (Alois)
1 2  Židovská náboženská obec Nitra, עדה
↑  דף עד: אליעזר שווייגר, באתר יד ושם - רשות הזיכרון לשואה ולגבורה
↑  קטלוקג יודאיקה ירושלים תשנ"ג א' - פריט 178
↑  "רבי יצחק שוויגער עליו השלום - זכרונות", אפיריון <תרפ"ד>, בודפסט: שמואל מיללער, 1923-1924
↑  קהילת יהודי טופולצ'אני, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
↑  יהושוע רוברט ביכלר, קורות מקורות לקהילה יהודית - טופולצ'אני, להבות חביבה: ועדה להוצאת ספר זכרון לקהילת טופולצ'אני בישראל, 1975, עמ' 45-47
↑  השיירה הגדולה בשנת תרס"ה, יהודי הונגריה מחקרים היסטוריים, תל אביב: האגודה לחקר תולדות יהודי הונגריה, תש"מ 1980, עמ' 175-215
אלכסיוס החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית

דיוקן מהמאה ה-15 של אלכסיוס החמישי
אלכסיוס החמישי דוקאס (ביוונית: Αλέξιος Ε΄ Δούκας ή Αλέξιος) או אלקסיוס מורטצופלוס על שם מראה גבותיו. הוא נולד ב-1140 והוכרז כקיסר ב-5 בפברואר 1204 עד אפריל אותה השנה בזמן המצור על קונסטנטינופול בידי הלטינים של מסע הצלב הרביעי. הוא היה בעל יחוס לשושלת אנגלוס.
הוא עלה לשלטון הודות למעמדו ותפקידו שנתנו לו גישה למעון הקיסר. וכאשר פרץ המרד בעיר כדי להדיח את שני הקיסרים, הוא עשה שימוש בגישה זו  ללכוד את שני הקיסרים אלכסיוס הרביעי הך זה יפול במערכה, ואביו שכיהן יחד איתו יתפס.
בעקבות הכתרתו החל אלכסיוס החמישי לחזק את ההגנות של קונסטנטינופול וניהל את המשא ומתן עם הלטינים. אבל זה היה מאוחר מדי.
לאחר מכן, הוא ניסה ליצור ברית עם שותפו לשלטון נגד הלטינים, אך זה מסר אותו לידי הצלבנים, שהוציאו אותו להורג כרוצחו של אלכסיוס הרביעי.
אופרטור אוניטרי

באלגברה ליניארית, אופרטור אוניטרי הוא אופרטור ליניארי של מרחב מכפלה פנימית מעל שדה המספרים המרוכבים, המקיים את התנאי  UU^{*}=U^{*}U=I, כאשר  U^{*} הוא הצמוד ההרמיטי של  U ו- I הוא אופרטור הזהות. באופן דומה, מטריצה ריבועית מרוכבת  A היא אוניטרית אם  AA^{*}=I, כאשר  A^{*} הוא הצמוד המרוכב של המטריצה המשוחלפת  A^{t} (ההגדרות מתלכדות, אם חושבים על המטריצה כאופרטור  \mathbb {C} ^{n}\rightarrow \mathbb {C} ^{n}, ביחס למכפלה הפנימית הסטנדרטית של מרחב הווקטורים) ו- I היא מטריצת היחידה. אופרטור אוניטרי אנלוגי במובנים רבים למספר מרוכב שערכו המוחלט הוא 1, וזאת בגלל הקשר בין מושג הצמידות ההרמיטית למושג ה"צמוד המרוכב", ומשום שכל מספר מרוכב  z שערכו המוחלט הוא 1 מקיים:  z{\bar {z}}=1.
הגדרה שקולה

יהי  V מרחב וקטורי ממימד סופי מעל שדה המספרים המרוכבים עם מכפלה פנימית.
f:V\rightarrow V יקרא אופרטור אוניטרי אם מתקיים:
\langle f(u),f(v)\rangle =\langle u,v\rangle  לכל  u,v ב- V.
שמירת מרחק

אופרטור אוניטרי שומר על הגאומטריה של המרחב. הוא אינו משנה אורך של וקטורים, ושומר גם על הזוויות. למעשה כל אופרטור שומר אורך (כלומר, המקיים  \|U(x)\|=\|x\| לכל  x) הוא אוניטרי. הדוגמה המובהקת לאופרטור אוניטרי הוא סיבוב או שיקוף של המרחב, שאפשר לתאר גם כהחלפה של בסיס אורתונורמלי אחד באחר (אכן, מטריצת המעבר בין בסיסים אורתוגונליים היא אוניטרית). בפרט, העמודות של מטריצה אוניטרית מהוות בסיס אורתונורמלי.
במכניקת הקוונטים אופרטור אוניטרי מייצג פעולה שמכבדת את חוקי השימור, לרוב את חוק שימור ההסתברות וחוק שימור זרם ההסתברות.
חבורת המטריצות האוניטריות

אוסף המטריצות האוניטריות הוא חבורה ביחס לכפל מטריצות. הדטרמיננטה היא הומומורפיזם מן החבורה הזו אל החבורה  S^{1} של מספרים מרוכבים בעלי ערך מוחלט 1. הגרעין הוא אוסף המטריצות האוניטריות בעלות דטרמיננטה 1, הנקראות מטריצות אוניטריות מיוחדות.
לחבורות אלה יש חשיבות רבה בתורת שדות ובמודל הסטנדרטי. הפיזיקאים יובל נאמן ומארי גל-מן הראו שאפשר למיין את הקווארקים לקבוצות באמצעות חבורת הסימטריה  SU(3).
הקשר לטיפוסי מטריצות אחרים

מטריצה ממשית אוניטרית היא מטריצה אורתוגונלית; העמודות של מטריצה כזו מהוות בסיס אורתונורמלי, וכן גם השורות שלה.
אם  A אופרטור הרמיטי אזי  U=\exp {(iA)} הוא אופרטור אוניטרי, וכל אופרטור אוניטרי הוא בעל צורה כזו.
ראו גם

חבורת SU
אופרטור
מטריצה
שדה המספרים המרוכבים
אלגברה ליניארית
מרחב הילברט
העתקה צפידה
אליעזר רפאל מלאכי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 במרץ 1895 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  2 באפריל 1980 (בגיל 85) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  הר-טוב 
 
אליעזר רפאל מלאכי (אנגלמן; ז' באדר ה'תרנ"ה, 3 במרץ 1895 - ט"ז בניסן ה'תש"ם, 2 בפברואר 1980) היה ביבליוגרף של הספרות העברית, יהודי-אמריקאי יליד ירושלים.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לנחמה ושבתי אליהו אנגלמאן, ונקרא על שם סבו אליעזר רפאל אנגלמן, יליד בריסק. בהיותו בן שנתיים וחצי נפטרה אמו, ואביו נפטר אף הוא בצעירותו. הרב ישראל דוד רופמן, ר"מ בישיבת עץ חיים שנודע בכינויו "ר' דוד קובנר" לקח אותו תחת חסותו וגידל אותו בביתו מאז פטירת אביו. כילד הסתובב לצד חבורות המקובלים הספרדיים של ירושלים והיה מקורבו של המקובל יצחק גאגין שפתח בפניו את ספרייתו. בהמשך ביקר ב"מדרש אברבנאל" וכבר בגיל 14 ו-15 פרסם מכתבים וכתבות בלוח ארץ ישראל וב"חבצלת".
בגיל 17, ב-1912, נסע ללמוד באירופה. הוא עשה כחצי שנה בפריז וייתכן שגם בלונדון, אך לבסוף היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק.
בארצות הברית פעל בחוגי כתבי העת העבריים והיידישאים והחל לפרסם סקירות ואסופות ביבליוגרפיות, שהקנו לו את שמו כאחד הביבליוגרפים החשובים ביותר של הספרות העברית.
הערות שוליים

↑  ג. קרסל, מת אליעזר רפאל מלאכי, זקן הסופרים העבריים בארה"ב, דבר, 4 באפריל 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498753905171  PLWABN: 9812745031705606  BnF: cb14514666b (data)  GND: 1057565016  ISNI: 0000 0000 6658 4425  LCCN: no95009585  NTA: 314855262  VIAF: 59317673   WorldCat (עם VIAF): 59317673 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליעזר רפאלי

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1926 י' בתשרי ה'תרפ"ז תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  27 במאי 2018 (בגיל 91) י"ג בסיוון ה'תשע"ח
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  ממייסדי אוניברסיטת חיפה
 השכלה:  מקוה ישראל  ניו סקול  אוניברסיטת קולומביה 
 מקצוע:  ניהול
 מעסיק:  אוניברסיטת קולומביה, סמינר הקיבוצים, אוניברסיטת חיפה 
 תפקיד:  נשיא ונגיד אוניברסיטת חיפה
 צאצאים:  גתית חרפק, גיא רפאלי, שיזף רפאלי, דולב רפאלי, אשכול רפאלי
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  יקיר חיפה (2002)  דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת חיפה 
 www.eliezerrafaeli.co.il
 
אליעזר רפאלי (18 בספטמבר 1926, י' בתשרי ה'תרפ"ז - 27 במאי 2018, י"ג בסיוון ה'תשע"ח) היה ממייסדי אוניברסיטת חיפה ונשיאה הראשון.
קורות חיים

אליעזר רפאלי נולד בתל אביב. בצעירותו היה חבר בתנועת הנוער "המחנות העולים". למד בבית הספר החקלאי "מקוה ישראל". בקיץ 1944 התגייס לפלמ"ח; שהה בהכשרה בקיבוץ מעוז חיים ולאחר מכן בחפציבה. ב-1946 נמנה עם מקימי קיבוץ משמר הנגב. בנוסף, קיבל הכשרה מחתרתית בתחום הקשר. במהלך מלחמת העצמאות לחם במסגרת הגדוד השני בנגב ושימש בתפקידי קשר. ביוני 1948 תפעל תחנת קשר ששמרה על הקשר עם ירושלים ועם המטכ"ל. לאחר המלחמה חזר לקיבוץ משמר הנגב אך ב-1953 עבר להתגורר במעגן מיכאל. לאחר מכן התגורר בחיפה עד סוף ימיו.
ב-1957 יצא רפאלי ללימודים בארצות הברית, שם למד תחילה באוניברסיטת הניו סקול ולאחר מכן למד היסטוריה באוניברסיטת קולומביה וקיבל בה תואר שני. לאחר שחזר לישראל בשנת 1961, החל ללמד בסמינר הקיבוצים ובהדסים. בשנת 1962 מונה למנכ"ל המכון האוניברסיטאי של חיפה, שהפך לאוניברסיטת חיפה. בין 1973 ל-1977 שימש כנשיא האוניברסיטה ולאחר מכן, כיהן כנגיד המוסד למשך כל ימי חייו.
לאחר פרישתו מנשיאות אוניברסיטת חיפה (1978) מונה למנכ"ל פרויקט שיקום שכונות וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1981. לאחר מכן תכנן את מרכז השיקום של איל"ן בקריית חיים. היה סגן נשיא של NCLI וחבר במועצת נשיאי הארגונים היהודיים.
חיבר את הספר "התחלתי", שיצא לאור בשנת 2007.
רפאלי היה יו"ר הוועד המנהל של המכון לחקר החינוך לשלום. ב-2002 הוענק לו עיטור ההוקרה "יקיר חיפה" וב-2003 קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת חיפה.
ב-1947 נישא לשושנה אורנשטיין, ונולדו להם בת ובן. בשנת 1952, השניים נפרדו.
ב-21 בינואר 1954 נישא בשנית לד"ר דבורה אשכול, בתו של לוי אשכול, שלמדה באוניברסיטת קולומביה (שם למד גם אליעזר רפאלי), וסיימה את לימודי הדוקטורט שלה בביוכימיה בטכניון בחיפה. היא נפטרה בשנת 2001. לשניים שלושה בנים, בהם פרופ' שיזף רפאלי ופרופ' אשכול רפאלי.
נפטר במאי 2018. הובא למנוחות בבית העלמין של קבוצת דגניה ב'.
הערות שוליים

1 2  שושן מנולה, הנשיא הראשון של האוניברסיטה הלך לעולמו, באתר כלבו – חיפה והצפון, 27 במאי 2018
↑  נשיאים, באתר אוניברסיטת חיפה (ארכיון)
↑  אליעזר רפאלי נבחר לנשיא אונ' חיפה, דבר, 29 באפריל 1974
א. רפאלי נבחר לנשיא האוניברסיטה של חיפה, מעריב, 29 באפריל 1974
↑  יוסי גולדשטיין, אשכול - ביוגרפיה, עמ' 359.
| לוי אשכול |
| --- | --- | --- |
| אירועים מרכזיים בעת כהונתו כראש ממשלה | הממשלה ה-11: ביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל (1964) • קבורת זאב ז'בוטינסקי בישראל (1964) • חנוכת מוביל המים הארצי (1964) • ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל (1964) • הסכם הסחר בין ישראל והשוק האירופאי המשותף (1964) הממשלה ה-12: מזכר ההבנה בין ישראל וארצות הברית (1965) • פרשת בן ברכה (1965) • הבחירות לכנסת השישית  הממשלה ה-13: מיתון 1966 בישראל • ביקור קונרד אדנאואר בישראל (1966) • ביקור לוי אשכול באפריקה (1966) • תקופת ההמתנה ומלחמת ששת הימים (1967) • הקמת מפלגת העבודה הישראלית (1968) • הוועידה הכלכלית היהודית העולמית (1968) |  |
| כללי | ביקורי לוי אשכול בארצות הברית • אזרחים תומכי אשכול • הנאום המגומגם • כל בדיחות אשכול • הלוויית לוי אשכול |  |
| הנצחת לוי אשכול | יד לוי אשכול ובית לוי אשכול • פרס היצירה לסופרים עבריים • חבל אשכול • מועצה אזורית אשכול • גן לאומי אשכול • מאגר אשכול • מגדל אשכול • שדרות לוי אשכול |  |
| משפחתו | בנות זוג: רבקה מהרשק (1927–1922) • אלישבע קפלן (1959–1930) • מרים אשכול (1969–1964)  נועה אשכול (בתו) • תמה שוחט (בתו) • עפרה נבו (בתו) • אליעזר רפאלי (חתנו) • אברהם שוחט (חתנו) • ברוך נבו (חתנו) • שיזף רפאלי (נכדו) • אשכול נבו (נכדו) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009449087105171  BnF: cb165982068 (data)  ISNI: 0000 0003 7054 3919  VIAF: 249834203   WorldCat (עם VIAF): 249834203
אחוזת לחמן

| --- | --- |

המבנה בשנת 2012
 מידע כללי
 סוג:  אתר מורשת 
 על שם:  אמיל צבי לחמן
 כתובת:  אוסישקין 1, פתח תקווה
 מיקום:  פתח תקווה
 מדינה:  ישראל
 מייסדים:  עובדיה לחמן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1884
 תאריך פתיחה רשמי:  1884 
 חומרי בנייה:  אבן
 קואורדינטות:  32°05′24″N 34°53′13″E﻿ / ﻿32.090047°N 34.886935°E﻿ / 32.090047; 34.886935
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אחוזת לחמן(למפת גוש דן רגילה) אחוזת לחמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אחוזת לחמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אחוזת לחמן  he אחוזת לחמןhe אחוזת לחמןמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אחוזת לחמן היא מבנה העומד בפינת הרחובות חיים עוזר ומנחם אוסישקין בפתח תקווה, ובו שרידי יקב שהוכרזו לשימור, יקב פרידמן. המבנה הוא בית האבן הראשון בפתח תקווה שהוקם ב-1884.
היסטוריה

המבנה הוקם בשנת 1884 כאחוזת לחמן על ידי הרב אריה לייב פרומקין. כך חודשה ההתיישבות בפתח תקווה שהופסקה בשנת 1880. האחוזה נבנתה על הקרקע של עובדיה לחמן, מעשירי גרמניה, שמינה את הרב פרומקין למנהלהּ. באחוזה הקים הרב תלמוד תורה ופיתח משק חקלאי.
בשנת 1912 נרכש הבית על ידי אליעזר פרידמן, שהקים בו יקב שפעל עד שנות ה-60 של המאה ה-20, מרתפיו הרחבים של היקב סיפקו מקום מסתור לתושבי המושבה בהתקפה הרצחנית על המושבה במאורעות תרפ"א. בשנות ה-80 האחוזה נהרסה. לאחר יותר מ־40 שנה, במקום נותר מבנה המזגגה של היקב, שבקירו המערבי שרידי מבנה הכורכר של בריכות היין וכן מרתף היין שכוסה. במקום בו עומד המבנה שוכן חניון.
היקב זכה בהכרה על טיב מותגי הברנדי, קוניאק, סוברן ו”יין העצמאות” שייצר. במקום יוצרו סוגי אלכוהול רבים, בכשרות למהדרין. פרסומו היה גדול ואישים שונים שהגיעו לביקור בארץ ערכו ביקור ביקב; נין המייסדים סיפר על ביקור הברון רוטשילד ועל ביקור הרב קוק.
הערות שוליים

↑  על המבנה, באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה
↑  ישראל פרקר, יקבים וכרמים בפתח תקוה של פעם, באתר מגזין אבני מורשת
↑  "יקב פרידמן" - היקב של פתח תקווה, ‏5 באוגוסט 2013
אליסטר פטרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בספטמבר 1970 (בן 54) קטריק, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון 
 בן או בת זוג:  לוסי סקוט 
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
אליסטר פטרי (באנגלית: Alistair Petrie; נולד ב-30 בספטמבר 1970) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

פטרי נולד בקטריק שבצפון יורקשייר (אנ').
ב-2007 הופיע פטרי בסרט הטלוויזיה "The Mark of Cain", בסדרה "The Whistleblowers" ובדרמה התקופתית "קרנפורד". הוא שיחק בתפקיד רוברט מרטין בסרט הטלוויזיה "אמה", ובדמות ג'ורג' פורסייט בסדרה "Forsyte Saga: To Let". בינואר 2004 הופיע בקליפ וידאו לשיר "Bellissimo" של הצמד "איליה" (אנ').
פטרי שיחק בתפקיד ג'ורג' פורסייט בהפקה של ה-BBC ל"ההגדה לבית פורסייט". ב-2009 השתתף בסרט הקולנוע "הדוכסית". ב-2010 שיחק בסרט האימה "Devil's Playground", וב-2012 הופיע בסרט "ענן אטלס".
הוא גילם את מייג'ור ג'יימס שולטו בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "שרלוק" של ה-BBC ששודרה ב-5 בינואר 2014.
ב-2016 השתתף פטרי בסדרת הטלוויזיה "מנהל הלילה" בתפקיד לורד סנדי לנגבורן.
חיים אישיים

פטרי נשוי לשחקנית לוסי סקוט ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  The cast of BBC's Pride and Prejudice: Where are they now?, by Shelly M on Thu, Jul 16, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012469335405171  LCCN: no2012156133  VIAF: 294243146   WorldCat (עם VIAF): 294243146
איברוספינוס

| איברוספינוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון תחתון 129.4–125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ספינוזאוריים
סוג:: איברוספינוס
מין:: Iberospinus natarioi
שם מדעי
 Iberospinus

איברוספינוס בהשוואה לאדם.
איברוספינוס (שם מדעי: Iberospinus; מילולית: "קוץ איברי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הספינוזאוריים שהתקיים בתחילת הקרטיקון של פורטוגל לפני 129.4 עד 125 מיליון שנה מזמננו. מאובני הדינוזאור התגלו ב-1999 בתצורות בפורטוגל לצד משלחות שיצאו ב-2004 ו-2008. ב-2011 החליטו רוב החוקרים לסווג את העצמות לסוג בריוניקס שחי באירופה בתקופתו, אך ב-2022 החליטו החוקרים אוקטביו מתאוס (אנ') ודריו אסטרביס-לופז (Darío Estravis-López) לסווג אותו לסוג נפרד. הסוג כולל מין יחיד - Iberospinus natarioi, לכבוד קרלוס נטאריו, מגלה הממצאים.
החוקים רואים באיברוספינוס דינוזאור קדום למשפחות הנמצא בין הספינוזאורים דמויי-הספינוזאורוס הענקי בעל המפרש לבין הבריוניקיים דמויי-הבריוניקס הקטן וחסר המפרש, כשהוא נחשב לסוג ללא מקור במשפחתו.
הוא הגיע לאורך של 7 עד 8 מטרים, לפי הנחה מהממצאים והיה בעל גפיים גדולות ולסת תחתונה בעלת חיישנים רגישים לתנודות במים, כל עוד הלסתות או השיניים הונחו במים וישנה מחלוקת אם היה לו מפרש בדומה לספינוזאורוס, בהתאם לחיבור חוליות הגב. מבנה העצמות מרמז שחי באופן אמפיבי וכנראה שניזון מדגים וטרף דומה.
אליקים בן חלקיהו

אֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ, אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת הוא דמות מקראית הנזכרת בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"ח. אליקים היה מופקד על בית המלך בימי חזקיהו מלך יהודה. היה בין שלושת השרים אשר היו מופקדים על המשא ומתן עם רבשקה בשם חזקיהו.