stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המצור על ירושלים (588 לפנה"ס)
עדות תעודות לכיש וערד > ממצאים נוספים

סימנים לחדירתם של האדומים לנגב, ובכלל זאת לבקעת באר שבע, קיימים בממצא הארכאולוגי והאפיגרפי. יישובים בנגב שחיזקו וביצרו יאשיהו ומלכי יהודה שקדמו לו נתפסו בידי האדומים: בתל מלחתה ובתל ערוער נמצאו כלים מטיפוס אדומי, ובתל ערוער נתגלה חותם אבן עם הכתובת "לקוסא" (קוס הוא שם האל הלאומי של אדום). גם בחירבת עוזא נמצאו כתובות המעידות על תפיסת המקום בידי האדומים, וכיוצא בזאת נראה שתל משוש נחרבה במאה הששית לפני הספירה בידיהם. הממצא הקרמי והאפיגרפי מן התקופה שלאחר חורבן בית ראשון באתרים שונים בדרום הר יהודה ובנגב הצפוני, בעיקר בערד ובאר שבע, מעיד על אוכלוסייה אדומית וערבית שנאחזה בחבלים אלו.
ראו גם

ירושלים בתקופת בית ראשון
חורבן בית המקדש
הערות שוליים

↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוקים א'–כ"ב; והמקבילה בספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוקים ד'–כ"ז
↑  ספר יחזקאל, פרק י"ז, פסוק ט"ו
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ז, פסוקים ה'–י"א
↑  ספר יחזקאל, פרק י"ז, פסוק י"ז; פרק ל', פסוקים כ'–כ"ו; מגילת איכה, פרק ד', פסוק י"ז
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ד, פסוק י"א
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ד, פסוקים י"ב–כ"ב
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ט, פסוקים ג'–י"ג
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק א'; ספר ירמיהו, פרק ל"ב, פסוק כ"ד; ספר ירמיהו, פרק ל"ג, פסוק ד'; ספר יחזקאל, פרק ד', פסוקים א'–ב'; ספר יחזקאל, פרק י"ז, פסוק י"ז; ספר יחזקאל, פרק כ"א, פסוק כ"א
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ח, פסוק י"ט
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק ג'; ספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוק ו'; וכן ספר ירמיהו, פרק ל"ז, פסוק כ"א; ספר יחזקאל, פרק ה', פסוק י'; מגילת איכה, פרק ד', פסוקים ד'–י'
↑  לפי ספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוק י"ב: בי' באב
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ח, פסוק ז'; ספר ירמיהו, פרק ל"ט, פסוק ג'
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק ח'; ספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוק י"ב
↑  ספר נחמיה, פרק ב', פסוקים י"ב–י"ד
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ט, פסוק י'
↑  הנזכרת אף לאחר חורבן ירושלים בספר ירמיהו, פרק מ"א, פסוקים י"ב–ט"ז
↑  ספר ירמיהו, פרק מ', פסוק א'
↑  ספר ירמיהו, פרק י"ז, פסוק כ"ו; ספר ירמיהו, פרק ל"ב, פסוק מ"ד; ספר ירמיהו, פרק ל"ג, פסוק י"ג
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ז, פסוק י"א ואילך
↑  ספר עזרא, פרק ב', פסוקים כ"א–ל"ה; ספר נחמיה, פרק ז', פסוקים כ"ה–ל"א
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק כ"ג; ספר ירמיהו, פרק מ', פסוק ח'
↑  ספר ירמיהו, פרק מ"א, פסוק י"ז
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ד, פסוק ז'
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ד, פסוקים א'–ה', פסוקים כ"א–כ"ב
↑  שמו מופיע רק במכתב מס' 3
↑  ספר ירמיהו, פרק כ"ו, פסוקים כ'–כ"ד
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ח, פסוק ד'
↑  ספר ירמיהו, פרק מ"ט, פסוקים ז'–כ"ב; ספר יחזקאל, פרק כ"ה, פסוקים י"ב–י"ד; ספר עובדיה, פרק א', פסוקים י'–י"ד; ספר יואל, פרק ד', פסוק י"ט; ספר תהלים, פרק קל"ז, פסוק ז'; מגילת איכה, פרק ד', פסוקים כ"א–כ"ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531583305171  LCCN: sh85069910 
ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים, ציור של רמברנדט, 1630
ארל ריי טומבלין

ארל ריי טומבלין (באנגלית: Earl Ray Tomblin; נולד ב-15 במרץ 1952) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל ה-35 של מדינת וירג'יניה המערבית בין השנים 2010–2017. טומבלין, חבר המפלגה הדמוקרטית, היה חבר הסנאט של וירג'יניה המערבית במשך 31 שנה בשנים 1980–2011, מהן היה נשיא הסנאט מאז 1995. מתוקף תפקיד זה החליף את המושל ג'ו מנצ'ין כאשר זה התפטר ב-2010, ומשם נבחר באופן רשמי למושל המדינה.
ביוגרפיה

טומבלין נולד במחוז לוגאן השוכן במערב וירג'יניה המערבית, בנם של פרדה מ. (לבית ג'ארֶל) וארל טומבלין. אמו הייתה בת 18 כשנולד. לטומבלין תואר ראשון מאוניברסיטת וירג'יניה המערבית (אנ'), שם היה חבר באחווה קפא אלפא ולאחר מכן החל לימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת מרשל. בשנת 1974 נבחר טומבלין לבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית, ובשנים 1974 ו-1978 נבחר מחדש. בבחירות 1980 נבחר לראשונה אל הסנאט המדינתי, הבית העליון בבית המחוקקים של וירג'יניה המערבית, כנציג מחוז הבחירה השביעי. לאחר מכן נבחר מחדש כל ארבע שנים עד היבחרו למושל.
ב-3 בינואר 1995 נבחר טומבלין לנשיא ה-48 של הסנאט של וירג'יניה המערבית. עם כהונתו בת 17 שנים, הוא נשיא בסנאט בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר בהיסטוריה של וירג'יניה המערבית. בשנת 2000, כאשר הוכנס תיקון לחוקת המדינה בה הוגדר נשיא הסנאט גם כנושא תואר הכבוד "סגן המושל", נהפך טומבלין לסגן המושל הראשון במדינה. מחוז הבחירה אותו ייצג חלש על המחוזות בון, לינקולן, ויין, ולוגאן.
טומבלין הפך למושל וירג'יניה המערבית דה פקטו כאשר המושל ג'ו מנצ'ין התפטר מתפקידו משנבחר למלא את מקומו של רוברט בירד המנוח בסנאט של ארצות הברית. טומבלין הוא האדם הראשון שכיהן כמושל בפועל תחת החוקה הנוכחית של וירג'יניה המערבית. בעודו מושל בפועל, שמר טומבלין גם על התואר נשיא הסנאט, לפי חוקת המדינה. עם זאת, הוא לא השתתף בעסקי חקיקה או עמד בראש הסנאט בזמן שהוא ממלא מקום המושל.
ב-2011 הצהיר טומבלין על רצונו להתמודד באורח רשמי לתפקיד המושל. בעקבות פסק דין של בית המשפט העליון לערעורים של וירג'יניה המערבית ב-18 בינואר 2011, נקבעו בחירות מיוחדות לתפקיד המושל ב-4 באוקטובר 2011. טומבלין ניצח תחילה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית שם גבר על ששה מתמודדים אחרים, בעוד איש העסקים ביל מלוני נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית. טומבלין העפיל לבחירות הכלליות וניצח את מלוני. הוא הושבע לתפקיד המושל ב-13 בנובמבר 2011. מיד לפני השבעה כמושל, התפטר טומבלין רשמית הן מנשיאות הסנאט והן מהסנאט עצמו.
טומבלין התמודד לכהונה מלאה בבחירות 2012, וניצח את מלוני בהתמודדות חוזרת. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הביע את תמיכתו בעמיתתו הדמוקרטית הילרי קלינטון. טומבלין הוא מתנגד להפלות. על אף זאת, במרץ 2014 הטיל טומבלין וטו על הצעת חוק שאסרה על הפלות בווירג'יניה המערבית לאחר 20 שבועות היריון, בנימוק כי האיסור מעלה בעיות חוקתיות. במרץ 2015 שוב הטיל טומבלין וטו על הצעת החוק; עם זאת, הווטו שלו נדחה בידי בית המחוקקים המדינתי. סקר שנערך במאי 2013 בידי האסטרטג הרפובליקני מארק בלנקנשיפ הראה ששיעור התמיכה בטומבלין עמד על 69%, ללא שינוי לעומת חודשיים קודם לכן.
כהונתו של טומבלין תמה בינואר 2017, ומאז פרש לגמלאות.
הערות שוליים

↑  לורנס מסינה, Tomblin to become acting governor, באתר Register Herald‏, 4 בנובמבר 2010 (באנגלית)
↑  מלאני סטארקי, Earl Ray Tomblin to Finish Joe Manchin’s Term as West Virginia Governor, באתר Roll Call‏, 4 באוקטובר 2011 (באנגלית)
↑  WV governor vetoes abortion bill, sparking outrage from national pro-life group, באתר פוקס ניוז, 20 בדצמבר 2015 (באנגלית)
↑  West Virginia governor vetoes bill banning abortion at 20 weeks, באתר לוס אנג'לס טיימס, 3 במרץ 2015 (באנגלית)
צ'פמן ריברקומב

ויליאם צ'פמן ריברקומב (באנגלית: William Chapman Revercomb‏; 20 ביולי 1895 – 6 באוקטובר 1979) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שייצג את מדינת וירג'יניה המערבית בסנאט של ארצות הברית בשתי תקופות כהונה לא רצופות.
ביוגרפיה

ריברקומב נולד בעיר קובינגטון שבווירג'יניה, בנם של אליזבת פורר וג'ורג' אנדרסון ריברקומב. הוא למד באוניברסיטת וושינגטון ולי בטרם התגייס לצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. הוא השתחרר מהשירות הצבאי בדרגת קורפורל. כששב מהמלחמה, החל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה, וסיים את לימודיו ב-1919. הוא עבד כעורך דין בקובינגטון במשך שנים אחדות, אז שעבר לצ'ארלסטון שבוירג'יניה המערבית, ב-1922.
ב-1942 נבחר לסנאט של ארצות הברית. שם חרת ריברקומב על דגלו התנגדות למדיניות החוץ והפנים של ממשל הארי טרומן והיה תומך תקיף בזכויות אזרח. ב-1945, נמנה ריברקומב בין שבעת הסנאטורים שהתנגדו להצטרפות ארצות הברית אל האומות המאוחדות. הוא התמודד לכהונה שנייה בסנאט ב-1948 אך הפסיד ליריבו מתיו נילי מהמפלגה הדמוקרטית, ובבחירות למושבה האחר של וירג'יניה המערבית בסנאט ב-1952 הפסיד גם כן. בשתי מערכות בחירות אלה, תמיכתו במדיניות זכויות האזרח של המפלגה הרפובליקנית היו נושאים עיקריים.
אחרי שני כישלונות ניסיונותיו להיבחר לסנאט, ב-1956 זכה בבחירות מיוחדות למילוי שארית כהונתו של הארלי קילגור, יריבו הדמוקרטי בבחירות 1952. הוא נכנס שוב לסנאט וכיהן עד לשלהי 1958.
ב-1958 הפסיד לרוברט בירד, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של וירג'יניה המערבית, בבחירות טעונות לסנאט (בירד אייש את המושב עד מותו ב-2010, ונהפך לסנאטור הראשון שכיהן ללא הפרעה במשך יותר מחמישים שנה). לאחר מכן הוא הוסיף להפסיד את מועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל וירג'יניה המערבית ב-1960 ופרש מהפוליטיקה. הוא עסק בחוק ומשפט בצא'רלסטון עד מותו ב-1979.
ריברקומב היה הרפובליקני האחרון שייצג את וירג'יניה המערבית בסנאט עד להיבחרה של שלי מור קפיטו במהלך בחירות 2014 בארצות הברית, שקטעה רצף בן 58 שנה של ניצחון המפלגה הדמוקרטית בבחירות לסנאט.
הערות שוליים

↑  Chapman Revercomb of West Virginia, באתר The Knoxville Focus‏, 25 באוגוסט 2013 (באנגלית)
↑  סי. פי. טראסל, UNO Bill Approved By Senate, 65 to 7, With One Change, הניו יורק טיימס, 4 בדצמבר 1945 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 2051 7082  LCCN: n2013066903  SNAC: w6pr8b9t  US Congress: R000167  VIAF: 305442676   WorldCat (עם VIAF): 305442676
אתי גרוטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 באוקטובר 1942 (בת 82) חיפה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקנית,  זמרת
 פרופיל ב-IMDb
 
אסתר (אתי) גרוטס (נולדה ב-30 באוקטובר 1942) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
קורות חיים

נולדה וגדלה בחיפה להורים שעלו מסלוניקי שביוון. אביה היה סוור בנמל חיפה ונהרג מנפילת מנוף בגיל 30. אמה, רגינה גרוטס, עבדה כעוזרת לחייט ושיחקה רק פעם אחת בחייה כמאדאם רוזה בסרט קזבלן (יחד עם בתה).
בוגרת הקונסרבטוריון העירוני למוזיקה בחיפה. מגיל 13 הופיעה כזמרת במופעי בידור ובמועדוני לילה. הייתה סולנית בלהקת "ענבל". בצה"ל שירתה בלהקת פיקוד הצפון לצד גדי יגיל.
בין השנים 1987–2012, לצד עיסוקה כשחקנית, שמשה גם אם בית במקלט לנשים מוכות בהרצליה.
באוקטובר 2019 התאלמנה מבעלה דן שמר (ממורשעי רצח ישראל קסטנר).
קורות חיים > בתיאטרון

במועדון התיאטרון בחיפה: ב-1962 הופיעה בתוכנית "היסטוריה בגרוש" שכתב דן אלמגור וביים חיים טופול. ב-1964 שיחק במופע הבידור "רגל אחת באוויר" מאת שבח וייס ודן אלמגור שביים חיים טופול בתיאטרון חיפה.
בתיאטרון הורוד: ב-1962 שיחקה במחזמר "חמש חמש" מאת אהרן מגד שביים גדעון שמר.
בתיאטרון גיורא גודיק: ב-1965 גילמה את הודל במחזמר "כנר על הגג" מאת ג'וזף שטיין (ע"פ סיפורי טביה החולב מאת שלום עליכם) שביימו ריצ'רד אלטמן ואמנון קבצ'ניק.
בתיאטרון בימות: ב-1969 שיחקה במחזמר "בוסתן ספרדי" מאת יצחק נבון שביים יעקב אגמון.
בתיאטרון העממי של אברהם דשא (פשנל): ב-1972 שיחקה בהצגה "מוריס קזנובה" מאת ניל סיימון.
בתיאטרון הצעיר: ב-1975 שיחקה בהצגה "אמי הגנרלית בחרמון" (אמא יש רק אחת) מאת שמעון ישראלי.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער: ב-1978 גילמה את הדודה קלרה בהצגה "ארך ברך זוטא" מאת משה בן-שאול (על פי ט. אוגנר) שביים שוקי ווגנר.
בתיאטרון הקאמרי: ב-1988 גילמה משרתת בהצגה "בית ברנרדה אלבה" מאת פדריקו גארסיה לורקה שביימה נוריה אספרט.
בתיאטרון הבימה: ב-1990 גילמה משרתת בהצגה "חתונת הדמים" מאת פדריקו גארסיה לורקה שעיבד וביים חנן שניר.
ב-2002 גילמה את דודה רעיה בהצגה "תמרה" מאת לאורה ריבלין שביים חנן שניר.
קורות חיים > בטלוויזיה ובקולנוע

ב-1963  שיחקה בסרט "אף מילה למורגנשטיין".
ב-1972  שיחקה בסרט "אני אוהב אותך רוזה" שכתב וביים משה מזרחי, גילמה את נצחיה חדד בסרט "שוד הטלפונים הגדול" לצד משה הדר ושייקה אופיר בסרטו של מנחם גולן וגילמה את אלגרה בסרט "סלומוניקו" שכתבו ראובן בר יותם ואלי תבור וביים אלפרד שטיינהרדט. ב-1973  גילמה את מריומה בסרט "קזבלן" שכתבו מנחם גולן וחיים חפר וביים מנחם גולן, גילמה שכנה בסרט "מתנה משמיים" שכתב גיל בן משה וביים גד בן ארצי וגילמה את סולטנה בסרט "הבית ברחוב שלוש" שביים משה מזרחי. ב-1974 שיחקה בסרט "שרית" שכתבה דבורה הירשפלד וביים ג'ורג' עובדיה. ב-1976 שיחקה בסרט "רחוב 60" שכתב וביים ג'ורג' עובדיה
ב-1989 גילמה את התופרת בסרט "אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב" שכתבה וביימה מיכל בת-אדם (ע"פ ספר בעל אותו שם מאת דן בניה סרי).
ב-1995 גילמה את פאטמה בסדרת הטלוויזיה "תמונות יפואיות" שכתבו (לצד אביב טלמור) וביימו אריק לובצקי ומתי הררי, ע"פ ספריו של מנחם תלמי. ב-1999 גילמה את סוליקה בסדרת הטלוויזיה "אגוז" שכתב מוטי לרנר וביים אלי כהן.
ב-2000 גילמה את שולה באחד מפרקי הסדרה "שבתות וחגים" שכתבו אורי סיון וערן קולירין וביים רני בלייר. ב-2008 גילמה את אחת מאלמנות הכפר בסדרה "פאפאדיזי" שכתבו מנשה נוי ואורי ששון שגם ביים. ב-2010 גילמה את אמא של אלישע (דביר בנדק) בסדרה "טקסי דרייבר" שכתב יובל סגל וביים איתן ענר. ב-2017 שיחקה בתפקיד אורח בפרק מסדרת הטלוויזיה נבסו.
הערות שוליים

↑  אתי גרוס בתוכנית הרדיו "ניחוח ספרדי", בעמוד הפייסבוק של גם אני גדלתי ברחוב השומר בחיפה, 28 בדצמבר 2014
↑  ציון נאנוס, ‏"סגרנו במקום, חצי מיליון דולר": הסודות של קזבלן נחשפים, באתר ‏מאקו‏, 26 באפריל 2023
↑  תיאטרון - בידור, מעריב, 13 במרץ 1964
דוב גרולר

הדוב גרולר מוצג בתצוגה במוזיאון להיסטוריה של הטבע בטרינג, הרטפורדשייר, אנגליה.
דוב גרולר (המכונה גם פיזלי, דוב זברה, גריזלר או ננולק) הוא הכלאה דובים נדירה שהתפשטה גם בשבי וגם בטבע. בשנת 2006, התרחשות הגרולר הזה בטבע אומתה על ידי בדיקת DNA של דוב בעל מראה ייחודי, אשר נורה ליד סאקס הרבור, טריטוריות הצפון-מערביות, באי בנקס שבארקטיקה הקנדית. מאז, מספר הגרולרים המאומתים עלה לשמונה, כולם צאצאים מאותה נקבת דוב קוטב.
היו דיווחים על היברידיזציה בין דוב קוטב ודוב גריזלי שהיו בתנאי טבע, אך לא היו בדיקות DNA זמינות כדי לאמת את מוצא הדובים.
ניתוח גנטי חשף מקרים רבים של התמזגות גנטית בין מיני דובים, כולל חדירה של DNA של דוב קוטב לדובי חום בתקופת הפליסטוקן ("דוב גריזלי" הוא שם מקומי לדוב סוג ארקטוס בעוד ש"דוב חום" הוא השם הבינלאומי והמדעי שמתייחס למין באופן כללי).
התרחשויות בטבע

עם כמה דיווחים על תצפיות חשודות ושמונה מקרים מאומתים, התיאוריות על איך היברידים כאלה עשויים להתרחש באופן טבעי הפכו ליותר מהשערות בלבד. אף על פי שמינים קרובי משפחה אלה חיים לעיתים קרובות באזורים סמוכים, מגע ישיר ביניהם אינו נפוץ, משום שדובי קוטב צדים, מתרבים ולעיתים אף מקימים מאורות לידה על קרח ימי, בעוד שלדוב החום יש אורח חיים יבשתי ברובו.
מדענים לא הצליחו לספק הסבר מדויק לתופעה. אחת התיאוריות מציעה שעם הגידול באוכלוסיית הדובים החומים, זכרים יוצאים מהמאורות מוקדם יותר, בעוד שהנקבות נשארות עם הגורים שלהן. משמעות הדבר היא שעבור הזכרים החומים, נקבות דובי הקוטב הפכו לבנות זוג אפשריות. זהו ההסבר העיקרי לכך שהיברידים שנצפו דווחו כבעלי אבות דובי גריזלי ואימהות דובות קוטב.
מדענים גם העלו השערה שזה עשוי להיות קשור לשינויי אקלים. ככל שהחורפים מתקצרים, דובי גריזלי מתחילים לנוע בתדירות גבוהה יותר ולהרחיב את תחום המחיה שלהם. ההתרחבות הזו גם משנה את התפריט שלהם. בשל המחסור בפירות יער, סלמון וצמחייה טבעית באזור הארקטי, נצפו דובי גריזלי צדים כלבי ים, שהם טרף נפוץ לדובי קוטב. הקרבה בזמן הציד היא הסבר נוסף שהוצע לתופעת ההיברידיזציה.
התרחשויות בטבע > תגלית 2006

ג'ים מרטל, צייד מאיידהו, דיווח שירה בדוב היברידי מסוג גריזלי–קוטב סמוך לנמל זאקס באי בנקס, שבטריטוריות הצפון-מערביות, ב-16 באפריל 2006.מרטל, יחד עם מדריכו המקומי, רוג'ר קופטנה, יצא לצוד דובי קוטב וירה בבעל החיים מתוך מחשבה שמדובר בדוב קוטב רגיל.
הגורמים הרשמיים גילו עניין בבעל החיים לאחר שזיהו, שבנוסף לפרווה עבה בצבע קרם לבן האופיינית לדובי קוטב, היו לו גם טפרים ארוכים, גב מקומר, פנים שטוחות וכתמים חומים מסביב לעיניים, לאף, לגב ולכפות הרגליים – מאפיינים שמזוהים עם דובי גריזלי. אם הדוב היה מוגדר כדוב גריזלי, מרטל היה עלול לעמוד בפני קנס של 1,000 דולר קנדי ועונש של עד שנה בכלא.
בדיקת DNA שביצעה חברת Wildlife Genetics International שבקולומביה הבריטית אישרה שמדובר בהיבריד, שנולד לאם דובת קוטב ולאב דוב גריזלי. זהו המקרה הראשון שתועד בטבע, אם כי היה ידוע שהכלאה כזו אפשרית מבחינה ביולוגית, והכלאות אחרות של מיני דובים גודלו בעבר בגני חיות.
הערות שוליים

1 2  Mallet, James (2008). "Hybridization, ecological races and the nature of species: empirical evidence for the ease of speciation" (PDF). Phil. Trans. R. Soc. B. 363 (1506): 2971–2986. doi:10.1098/rstb.2008.0081. PMC 2607318. PMID 18579473.
1 2 3  Richardson, Evan; Branigan, Marsha; Paetkau, David; Pongracz, Jodie D. (31 במאי 2017). "Recent Hybridization between a Polar Bear and Grizzly Bears in the Canadian Arctic". Arctic. 70 (2): 151–160. doi:10.14430/arctic4643. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kutschera, Verena E.; Bidon, Tobias; Hailer, Frank; Rodi, Julia L.; Fain, Steven R.; Janke, Axel (2014). "Bears in a Forest of Gene Trees: Phylogenetic Inference is Complicated by Incomplete Lineage Sorting and Gene Flow". Molecular Biology and Evolution. 31 (8): 2004–2017. doi:10.1093/molbev/msu186. PMC 4104321. PMID 24903145.
↑  Hailer, F.; Kutschera, V. E.; Hallstrom, B. M.; Klassert, D.; Fain, S. R.; Leonard, J. A.; Arnason, U.; Janke, A. (2012). "Nuclear Genomic Sequences Reveal that Polar Bears Are an Old and Distinct Bear Lineage". Science. 336 (6079): 344–347. Bibcode:2012Sci...336..344H. doi:10.1126/science.1216424. hdl:10261/58578. PMID 22517859. S2CID 12671275.
↑  Miller, W.; Schuster, S. C.; Welch, A. J.; Ratan, A.; Bedoya-Reina, O. C.; Zhao, F.; Kim, H. L.; Burhans, R. C.; Drautz, D. I.; Wittekindt, N. E.; Tomsho, L. P.; Ibarra-Laclette, E.; Herrera-Estrella, L.; Peacock, E.; Farley, S.; Sage, G. K.; Rode, K.; Obbard, M.; Montiel, R.; Bachmann, L.; Ingolfsson, O.; Aars, J.; Mailund, T.; Wiig, O.; Talbot, S. L.; Lindqvist, C. (2012). "Polar and brown bear genomes reveal ancient admixture and demographic footprints of past climate change". Proceedings of the National Academy of Sciences. 109 (36): E2382–E2390. Bibcode:2012PNAS..109E2382M. doi:10.1073/pnas.1210506109. PMC 3437856. PMID 22826254.
↑  Shapiro, Beth; Green, Richard E.; Monaghan, Nigel; Malev, Alexander V.; Kisleika, Aliaksandr A.; Graim, Kiley; Edwards, Ceiridwen J.; Bradley, Daniel; Stirling, Ian (1 במאי 2018). "Genomic Evidence of Widespread Admixture from Polar Bears into Brown Bears during the Last Ice Age". Molecular Biology and Evolution. 35 (5): 1120–1129. doi:10.1093/molbev/msy018. hdl:10037/19512. PMID 29471451. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Struzik, Ed (בדצמבר 2006). "Pizzlies of the Arctic". Canadian Geographic. 126 (6): 41 – via Academic Search Premier. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Wild find: Half grizzly, half polar bear: Hunter bags what expert 'never thought would hapen' in wild". MSNBC.MSN.com. 11 במאי 2006. ארכיון מ-18 באוגוסט 2006. נבדק ב-14 במאי 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Polar Bear / Grizzly Bear Crossbreed Hydrid". Blackbearheaven.com. נבדק ב-9 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Le "grolar", un nouvel ours témoin du réchauffement climatique". FIGARO (בצרפתית). 28 במרץ 2014. נבדק ב-28 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
יחסי בוסניה והרצגובינה – ישראל

| יחסי ישראל – בוסניה והרצגובינה |
| --- | --- |
ישראל: בוסניה והרצגובינה


ישראל: בוסניה והרצגובינה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 51,197
אוכלוסייה
10,023,983: 3,152,052
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 27,055
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 8,583
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית

יחסי בוסניה והרצגובינה – ישראל הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת ישראל לבין בוסניה והרצגובינה.
היסטוריה

בין שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1997, כחמש שנים לאחר הקמת בוסניה והרצגובינה כמדינה עצמאית. שגרירות ישראל האמונה על הטיפול בענייני בוסניה והרצגובינה נמצאת בטירנה שבאלבניה ושגרירות בוסניה והרצגובינה בישראל שוכנת בתל אביב-יפו.
ב-16 בדצמבר 2003 ביקר בישראל שר החוץ של בוסניה והרצגובינה מלאדן איבאניץ' ופגש בין היתר את שר החוץ וסגן ראש ממשלת ישראל סילבן שלום.
ב-14 במרץ 2017 חזר איבאניץ' לישראל, הפעם כיושב ראש הנשיאות של בוסניה והרצגובינה. איבניץ' נועד במהלך הביקור עם נשיא המדינה ראובן ריבלין ועם ראש הממשלה בנימין נתניהו. היה זה ביקור ראשון של נשיא בוסניה והרצגובינה בישראל.
היסטוריה > יחסי ישראל-רפובליקה סרפסקה

היחסים של ישראל עם רפובליקה סרפסקה (ישות סרבית בתוך בוסניה והרצגובינה) הם יחסים מיוחדים והתבטאו בכך שגם בלחץ בוסני ופלסטיני, נציגי הישות הצביעו ופעלו בעד ישראל וגינו בתוקף החלטות נגדה.
בשנת 1995, במהלך מלחמת בוסניה, נודע בעיתונות זרה שהסרבים משתמשים באקדחים, רובים ופגזים ישראלים. פעילים פרו-בוסניים גינו את ישראל והאשימו מדינות נוספות שכנראה עבדו כצד שלישי. משרד החוץ מצידו הכחיש את התופעה ואמר והדגיש כי ישראל לא רוצה לקחת חלק בסכסוך ומקיימת את אמברגו הנשק שהאו"ם הטיל במלחמה זו.
בחודש נובמבר 2011, כאשר הרשות הפלסטינית ביקשה הכרה וחברות באו"ם דרך מועצת הביטחון הקול המכריע נשאר בידי בוסניה. החברים הקרואטים והמוסלמים מהפדרציה של בוסניה והרצגובינה תמכו בעמדה הפלסטינית. מאידך גיסא, הסרבים סירבו בכל תוקף לגבות את היוזמה הפלסטינית. בשל הנוהג הקיים בבוסניה והרצגובינה של ניהול מדיניות חוץ בקונצזוס, ובהיעדרו הנוהג הוא להימנע, שגריר בוסניה והרצגובינה באו"ם נאלץ לעכב תמיכת ארצו בבקשה הפלסטינית, אשר לא הצליחה לעבור כתוצאה מכך.
ראו גם

יחסי החוץ של ישראל
ג'ון נילי קנדי

ג'ון נילי קנדי (באנגלית: John Neely Kennedy; נולד ב-21 בנובמבר 1951) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי המכהן כמייצגה של מדינת לואיזיאנה בסנאט של ארצות הברית מאז ראשית 2017. טרם בחירתו לסנאט כיהן כגזבר מדינת לואיזיאנה בשנים 2000–2017.
קנדי נולד בסנטרוויל שבמיסיסיפי. את לימודיו הגבוהים עשה באוניברסיטת ואנדרבילט ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה, ולאחר מכן למד במודלין קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. קנדי היה חבר בסגלו של המושל באדי רומר לפני שהתמודד ללא הצלחה למשרד התובע הכללי של לואיזיאנה ב-1991. ב-1999, נבחר לגזבר המדינה. ב-2004 וב-2008 התמודד ללא הצלחה לסנאט האמריקאי מטעם לואיזיאנה. ב-2007, עת כהונתו כגזבר, עבר קנדי אל המפלגה הרפובליקנית לאחר עשרות שנים בהן היה חבר במפלגה הדמוקרטית .
ב-2016, התמודד קנדי בפעם השלישית לסנאט. הוא הגיע למקום הראשון בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית לשם מועמד המפלגה לסנאט, ובבחירות הכלליות הביס את חבר בית המחוקקים הארצי פורסט קמפבל, והושבע לסנאט ב-3 בינואר 2017.
ביוגרפיה

קנדי נולד בעיירה סנטרוויל שבדרום-מערב מדינת מיסיסיפי, וגדל בעיר זכריה במזרח מחוז באטון רוז'. ב-1969 הגיעו לימודיו התיכוניים לידי גמר. הוא סיים בכבוד רב את לימודיו באוניברסיטת ואנדרבילט שבטנסי עם תואר ראשון במדע המדינה, פילוסופיה וכלכלה. בוואנדרבילט נבחר לנשיא כיתתו הוותיקה והיה חבר באחוות פי בטא קפא. לאחר תום לימודיו בוואנדרבילט, קנדי קיבל תואר דוקטור ב-1977 מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה שבשרלוטסוויל, וירג'יניה. ב-1979 קיבל תואר בהצטיינות (First Class Honours) במשפט אזרחי ממכללת מודלין שבאוניברסיטת אוקספורד.
ב-1988 נתמנה קנדי ליועץ מיוחד למושל לואיזיאנה הדמוקרטי באדי רומר. ב-1991 הוא מונה למזכיר הקבינט וכיהן בתפקיד זה עד 1992. קנדי היה המועמד הדמוקרטי למשרד התובע הכללי של לואיזיאנה ב-1991, אך נחל כישלון בהתמודדות זו. לאחר תקופתו הראשונה בקבינט הארצי, חזר קנדי לעיסוקו הפרטי בחוק ומשפט עד 1996. באותה שנה הוא מונה למזכיר מחלקת הכנסות המדינה בממשלתו של המושל הרפובליקני מייק פוסטר.
קנדי עזב את ממשלו של פוסטר כשנבחר לגזבר המדינה ב-1999, קנדי נבחר מחדש למשרד הגזבר ללא התנגדות ב-2003. לאחר שחוזר בידי אנשי המפלגה הרפובליקנית במשך חודשים, הודיע קנדי במכתב לבוחריו כי הוא עוזב את המפלגה הדמוקרטית וחובר לרפובליקנים, החל מיום 27 באוגוסט 2007. במכתבו הוא הודיע שהמעבר לא ימנע ממנו להתמודד מחדש למשרד הגזבר. בתקופת כהונתו כגזבר המדינה, ב-2007, הגה קנדי תוכנית בת עשרים וארבע נקודות, שבאמצעותה תוכל המדינה לחסוך כסף, לפי אמונתו. המושל בובי ג'ינדאל אמר על התוכנית כי קנדי יוכל באמצעותה "לייעל" את משרדו. רבים מרעיונותיו של קנדי נהגו במסגרת חברותו ב"וועדה לייעול ממשלתי של לואיזיאנה", בה היה חבר מתוקף תפקידו כגזבר.
ב-2004, השיק קנדי מסע בחירות לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית לאחר שהסנאטור ג'ון ברו פרש לגמלאות. קנדי התמודד מול דייוויד ויטר וחבר בית הנבחרים הדמוקרטי כריס ג'ון. בבחירות הכלליות ניצח ויטר את ג'ון. קנדי רץ בשנית לסנאט ב-2008. הפעם, התמודד כחבר המפלגה הרפובליקנית. הוא הובס בידי הסנאטורית המכהנת מרי לנדרו. ב-26 בינואר 2016 הודיע קנדי כי יתמודד בפעם השלישית לסנאט. בניסיון להחליף את דייוויד ויטר הפורש, התמודד קנדי מול כעשרים יריבים. ויטר הודיע על פרישתו מהסנאט ב-2015 לאחר שאיבד את שאיפותיו לכהן כמושל המדינה לג'ון בל אדוארדס הדמוקרטי. קנדי קיבל את תמיכתם של דונלד טראמפ ומייק פנס ובבחירות הכלליות הביס את פוסטר קמפבל ונבחר לסנאט.
קנדי הושבע כסנאטור זוטר מטעם מדינת לואיזיאנה עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית, ב-3 בינואר 2017. התנהגותו של קנדי כסנאטור משכה תשומת לב. בעיתון הפינגטון פוסט נכתב כי "מאז נבחר לסנאט לפני שנה, קנדי [...] בנה לעצמו מוניטין בגבעת הקפיטול באמצעות שנינות, הומור ונטייה לביטויים עממיים - הישג בולט במקום בו השפה המקצועית וז'רגון מסתורי שולטים".
בעקבות טבח 7 באוקטובר הביע קנדי תמיכה חד-משמעית בישראל וגינה בחריפות את חמאס ואת הפרוגרסיבים שהצדיקו אותו ותקפו יהודים בקמפוסים של אוניברסיטאות אמריקאיות. הוא קרא לנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לא להיכנע ללחץ מצד האגף השמאלי של המפלגה הדמוקרטית ולהמשיך לתמוך בישראל ולגבות אותה במלחמה הצודקת שלה נגד חמאס.
הערות שוליים

↑  איגור בוביק, הכירו את האיש העממי ביותר בסנאט של ארצות הברית, באתר הפינגטון פוסט, 25 בינואר 2018 (באנגלית)
↑   Kennedy: Israel and world will be safer when Hamas isn't in it, סרטון בערוץ "John N. Kennedy", באתר יוטיוב (אורך: 13:16), נובמבר 2023.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019106402  SNAC: w68737hg  US Congress: K000393  VIAF: 6439156497253817740005   WorldCat (עם VIAF): 6439156497253817740005
נמל התעופה מילאנו-מלפנסה

נמל התעופה מילאנו-מלפנסה (באיטלקית: Aeroporto di Milano-Malpensa) הוא נמל התעופה הגדול של מילאנו והשני בגודלו באיטליה, וממוקם כ-40 ק"מ צפונית מערבית למרכז העיר. הנמל הוא אחד משלושה נמלי תעופה בין-לאומיים המשרתים את אזור מילאנו, בהם גם נמל התעופה מילאנו-לינאטה המשמש לטיסות פנים באיטליה וליעדים במדינות האיחוד האירופי, ונמל התעופה ברגמו המשמש חברות תעופה מוזלות.
נמל התעופה מדורג במקום ה-21 ברשימת שדות התעופה העמוסים באירופה, בשנת 2010 עברו דרכו 18,947,808 נוסעים.