stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירונאוטיקס
היסטוריה > השקת המוצר הראשון

הפרויקט הראשון בו זכתה החברה היה שדרוג והשבחה של מלט"ים תוצרת התעשייה האווירית של  יחידת נחשון של חיל המודיעין, זאת לאחר הוכחת היתכנות שנערכה באפריל 1998 במנחת עין שמר. בתחילת 1999 עבדו בחברה 5 אנשים והיא זכתה בחוזה בהיקף של 200 אלף דולר עם יחידת הניסויים של הצי האמריקאי לאספקת מערכות שליטה ובקרה. בהמשך מכרה מערכות בקרת טיסה בין היתר לחיל האוויר של יוון. המוצר שפיתחה היה מערכת האוויוניקה הקטנה ביותר בעולם UMAS, אשר אפשרה למפעיל לשלוט שליטה מלאה במזל"ט מתחנה קרקעית מתקדמת. החברה סיפקה תחילה ליחידת נחשון מערכות שליטה ובקרה, בהדרגה גם רכיבים נוספים למלט"ים, והוחלט לפתוח קו ייצור עצמאי במפעל שהוקם בראש העין. באותה העת החברה פעלה בשם "נץ מערכות אוויוניקה" - NETS Integrated Avionics Systems. בשנת 2000 שונה שם החברה ל"אירונאוטיקס"".
בתחילת 2001 רכשה את הבעלות המלאה בחברת "אירובוט" מאשדוד. החברה, בבעלותו של אריה גולדברג מחלוצי המל"טים בישראל, ייצרה את כלי הטיס כקבלן משנה עבור התעשייה האווירית ואלביט מערכות. העסקה בוצעה באמצעות החלפת מניות. לאחר הרכישה הייתה לחברה מערכת שלמה של כלי טיס ומערכת בקרת טיסה. באוגוסט 2001 נחנך המפעל החדש ביבנה, בו אוחדה הפעילות שהייתה באשדוד ובראש העין במתחם אחד, במעמד שר הביטחון בנימין בן-אליעזר. באותה עת גייסה החברה את חיים מנדל שקד כיושב ראש ובהמשך גויסו למועצת המנהלים של החברה הרמטכ"ל לשעבר אמנון ליפקין שחק, ראש השב"כ לשעבר יעקב פרי, מפקד חיל האוויר לשעבר האלוף דוד עברי, ומפקד יחידה 8200 לשעבר פנחס בוכריס. ביוני 2001, הגיש צבי נווה תביעה נגד החברה בטענה שנושל מהחזקתו בחברה.
היסטוריה > גידול והתרחבות

פריצת הדרך של החברה הגיעה בשנת 2002, כאשר צה"ל החליט רכוש את שירותי המזל"טים של אירונאוטיקס לביצוע משימות מודיעין טקטי, לצורכי ביטחון שוטף. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות צה"ל שהוא החליט להפריט שירותי מודיעין ולהפקיד אותם בידי חברה אזרחית, במודל של מיקור חוץ. המשימה שקיבלה החברה הייתה שיגור מזל"טים לרצועת עזה ולגדה המערבית כדי לעקוב אחרי פעילות מחבלים, ולהתריע מפני ניסיונות שיגור חוליות טרור לשטח מדינת ישראל. לטענת אבי לאומי הוא זכה בחוזה לאחר שפגש את מפקד אוגדת עזה באותה העת, אלוף ישראל זיו שסיפר לו שיש קשיים בעקבות סגירת  יחידת נחשון של חיל המודיעין בסוף שנת 2000. מאחר שאירונאוטיקס טיפלה קודם בציוד של היחידה, הציע לאומי למכור את שירותי המזל"טים כשעות טיסה. בהמשך המודל העסקי של מכירת שעות טיסה שווק גם למדינות אחרות בהצלחה. בעקבות הזכייה בחוזה התעשייה האווירית התלוננה שהוא ניתן ללא מכרז, משרד הביטחון נענה לבקשתה ופרסם מכרז. במכרז החדש זכתה התעשייה האווירית אך אירונאוטיקס הגישה תביעה לבית המשפט בטענה שהתעשייה האווירית הציעה מחיר הפסד כדי לדחוק אותה מהשוק.
בשנת 2003, לצורך מימון המשך פיתוח החברה, נמכרו כ-40% מהמניות לקבוצת משקיעים זרים, אנשי עסקים בריטים והודים, לפי שווי של 80–100 מיליון דולר. באותה שנה העסיקה החברה 150 עובדים ודיווחה על הכנסות של כ-30 מיליון דולר. בסיוע המשקיעים הזרים זכתה החברה בחוזים גדולים בהודו ובניגריה, אך בשני המקרים עלו חשדות נגד החברה שהיא שילמה שוחד כדי לזכות בחוזים אלו. החברה נחקרה גם על העברת ציוד ללא אישורים לרוסיה. בספטמבר 2006, הגישו המשקיעים הזרים תביעה נגד החברה בטענה כי הובטח להם שהשליטה תעבור לידיהם, בעקבות השקעות נוספות שביצעו, אך הדבר לא בוצע. לפי התביעה, בתמורה ל-50 מיליון שקל שהעמידו לחברה, היו צריכות להיות מוקצות להם מניות בחברה שהיו מגדילות את חלקם בה מ-40% ליותר מ-70% ומעניקות להם את השליטה בה. אך לטענתם, אבי לאומי לא עומד בהסכם זה. בשנת 2007 האחים אבי ואהרון שקד, מבעלי חברת ההימורים באינטרנט 888 אחזקות, רכשו את מניות משקיעים הזרים, והיו לבעלי המניות הגדולים בה.
בתחילת 2012 החברה נקלעה לקשיים פיננסיים. בנובמבר 2012 קרנות המנוף קלאריטי קפיטל, קרן בראשית וקרן ויולה שהשקיעו בחברה הון קודם לכך, נטלו את השליטה בחברה. סמי תותח התמנה למנכ"ל זמני במקומו של אבי לאומי, מייסד החברה.
בין השנים 2013–2020 כיהן עמוס מתן כמנכ"ל אירונאוטיקס.
בשנת 2017 הונפקה החברה בבורסה של ת"א לפי שווי של כמיליארד ש"ח.
היסטוריה > תקרית באזרבייג'ן

בתלונה שהוגשה למשרד הביטחון נטען כי משלחת של אירונאוטיקס ערכה ביולי 2017 הדגמה חיה של יכולות התקיפה של האורביטר K1, כטב"ם הנושא חומר נפץ ("מתאבד"), במהלך ביקור עסקי בבאקו, בירת אזרבייג'ן. מפעילי הנשק סירבו לתקוף עמדה של הצבא הארמני בנגורנו קרבאך, כפי שדרשו נציגי הצבא האזרי, על כן נאלצו בכירי המשלחת לחמש ולהטיס את שני הכטב"מים בכוחות עצמם. המנהלים החטיאו את מטרותיהם, אך בהתייחסות של בכיר בצבא הארמני נטען כי שני חיילים נפצעו בתקרית. החברה הכחישה את הנטען בתלונה.
ב-29 באוגוסט 2017, בעקבות חקירת משרד הביטחון, הקפיא אגף הפיקוח על היצוא הביטחוני (אפ"י) את רישיונות השיווק והייצוא על דגם זה של החברה באזרבייג'ן. שבועות ספורים לאחר מכן שחרר אפ"י את ההקפאה האמורה והחברה יכלה לשווק ולמכור את הדגם האמור ללא כל מגבלה.[דרוש מקור]
בדצמבר 2021 הגישה המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה כתב אישום נגד החברה ושלושה נושאי משרה בה לשעבר, בגין עבירה על חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני. בחודש יולי 2023 משכה המדינה את כתב האישום.
היסטוריה > מכירת החברה

ב-13 באוגוסט 2019 הקבינט המדיני-ביטחוני אישר את עסקת הרכישה של אירונאוטיקס על ידי חברת רפאל ואיש העסקים אביחי סטולרו בסכום של כ-850 מיליון שקל. סטולרו ורפאל החזיקו בחלקים שווים במניות אירונאוטיקס. עם השלמת תהליך הרכישה, ב-2 בספטמבר 2019 נמחקה אירונאוטיקס מהמסחר בבורסה.
בפברואר 2021 רכשה אירונאוטיקס את חטיבת הפרויקטים של מגל.
ביוני 2021 רכשה החברה מחצית מקרקע בשטח 42 אלף מ"ר ממגה אור שנמצא באזור התעשייה במודיעין. החברה מתכננת להעביר את כל פעילותה מיבנה למתחם החדש במודיעין לקראת שנת 2026.
בספטמבר 2021 נמסר כי ממשלת הודו בחרה בחברת אירונאוטיקס כזוכה במכרז בינלאומי לחידוש מערך המל"טים של חיל הים ההודי. במסגרת ההסכם, אירונאוטיקס תספק לחיל הים ההודי מטוסי אורביטר 4 עם מערכות אלקטרואופטיות מתוצרת חברת קונטרופ (חברה בבעלות משותפת של אירונאוטיקס ורפאל). היקף המכרז מוערך מעל ל-200 מיליון דולר.
במרץ 2023 הודיע סטולרו על כוונתו למכור את חלקו בחברה לרפאל בספטמבר 2023 ובהתאם הגדילה רפאל את אחזקותיה בחברה לשיעור של 100%.
פעילות

קבוצת החברות הנמנות עם אירונאוטיקס מעסיקה כ-750 עובדים, והן פועלת בשלושה תחומים עיקריים: תחום מערכות בלתי מאוישות, במסגרתו עוסקת החברה בפיתוח, ייצור ושיווק של מטוסים ללא טייס; רחפנים באמצעות חברת ׳פוזידרון׳ (PoziDrone) ייצור והפעלה של פתרונות תצפית המתבססים על פלטפורמת בלונים מתנפחים באמצעות חברת ׳אר טי׳ (RT); תחום מערכות אלקטרואופטיות, במסגרתו מייצרת החברה מערכות אלקטרו אופטיות ואינפרה אדום ורכיבים לשליטה מדויקת בתנועה להתקנה במגוון מערכות ויישומים. פעילות זו מבוצעת על ידי חברת הבת ׳קונטרופ׳ (Controp) (המוחזקת 50% על ידי החברה ו-50% על ידי רפא"ל). עוד עוסקת החברה בפיתוח ייצור ושיווק מערכות תקשורת באמצעות החברה הבת ׳קומטקט׳ (Commtact) ומנועים למל"טים באמצעות חברת הבת ׳זנזוטרה׳ (Zanzottera). לאחרונה השלימה החברה את רכישתה של חברת Chassis Plans) CP) מארצות הברית, המתמחה בייצור ואינטגרציה של תחנות הפעלה למערכות בלתי מאוישות וציוד מחשוב ליישומים צבאיים ותעשייתיים.
הטכנולוגיה שפותחה באירונאוטיקס משלבת מערכות בלתי מאוישות מסוגים שונים הכוללות ציוד מעקב לצורכי מודיעין מגוונים עם הטכנולוגיות המתקדמות ביותר. החברה סיפקה כטב"מים ללקוחות בעשרות מדינות.
פעילות > חברות בנות (נכון למרץ 2019)

קומטקט (100%)
אר.טי (51%)
קונטרופ (50%)
פוזידרון (100%)
זנזוטרה (100%)
Chassis Plans‏ (100%)
מוצרים > כטב"מים

דומינטור
אורביטר
ארוסטאר (כינוי בצה"ל -"שלו")
ארולייט
סיסטאר
אורביטר 3
אורביטר 4 - הכטב"ם הטקטי ממשפחת אורביטר, בעל יכולת נשיאת שני מטע"דים בו זמנית, שילוב של מטע"ד אלקטרו-אופטי עם מכ"ם SAR, מכ"ם סיור ימי MPR או סנסורים נוספים. הכטב"ם משוגר ממתקן השיגור בשטח ונוחת בעזרת מצנח.
אורביטר 5
מוצרים > חימוש משוטט

אורביטר K1
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אירונאוטיקס בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  דירקטוריון חברת אירונאוטיקס מינה את דני סלסקי לתפקיד מנכ"ל, באתר אייס, 28 בדצמבר 2022
1 2  גיא לשם, הנשק הסודי של לאומי, באתר הארץ, 28 בפברואר 2008
1 2 3  אמנון ברזילי, פתרון במשקל 400 גרם, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2002
1 2  החברה השותפה: 30 מיליון ד' בשנה וחזון של שדה קרב בלתי מאויש, באתר הארץ, 27 ביולי 2003
↑  יצחק דנון, ‏בעלי מניות באירוטים הנדסה מבקשים להפסיק את קיפוחם בחברה, באתר גלובס, 4 ביוני 2001
↑  עמיר קורץ, "מייסד אירונאוטיקס חי בקפריסין ועושה עסקים במפרץ הפרסי", באתר כלכליסט, 14 בינואר 2019
↑  אורה קורן, "אני רוצה להיות טבע של התעשיות הביטחוניות", באתר הארץ, 12 ביוני 2009
↑  יצחק דנון, ‏נדחתה בקשת אירובוט לצו ביניים נגד זכיית תע"א במכרז להפעלת מזל"ט, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2003
1 2  יוסי מלמן, סוחרי נשק מהודו ובריטניה עומדים מאחורי יצרנית המזל"טים הישראלית אירונאוטיקס, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2006
↑  יוסי מלמן, חקירה בניגריה: חשד שחברת הציוד הצבאי הישראלית אירונאוטיקס שיחדה את הנשיא, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2006
אמנון ברזילי, ‏חשד: התע"א שילמה שוחד לבכירי הממשל בהודו במסגרת עסקה של 270 מיליון דולר, באתר גלובס, 11 באוקטובר 2006
יוסי מלמן, דיוקנו של האיש החשוד כי שיחד את צמרת הממשל בהודו כדי לקדם מכירת נשק ישראלי במיליארדים, באתר הארץ, 2 באפריל 2009
↑  יצחק דנון, ‏3 חברות תובעות את מנכ"ל אירונאוטיקס: "מונע מאיתנו לממש את זכויות השליטה בחברה", באתר גלובס, 19 בספטמבר 2006
↑  יוסי מלמן, מיליונר, סוציאליסט - וסוחר מזל"טים: אבי שקד רכש את חברת אירונאוטיקס, באתר הארץ, 27 במרץ 2007
↑  גולן חזני, הקרנות KCPS ובראשית משתלטות על אירונאוטיקס, באתר כלכליסט, 7 בנובמבר 2012
אבי לאומי, מייסד אירונאוטיקס, פורש, באתר גלובס, 4 בינואר 2012
↑  הושלמה הנפקת אירונאוטיקס; שווי החברה - כמיליארד שקל, באתר כלכליסט, 19 ביוני 2017
1 2  יוסי מלמן, ‏מפעילי מזל"טים ישראלים סירבו לדרישות מנהליהם ומנעו פגיעה בצבא ארמניה, באתר מעריב אונליין, 13 באוגוסט 2017
↑  יהודה ארי גרוס, Drone sale to Azeris halted as maker accused of bombing Armenia in demo‏, The Times of Israel‏, 29 באוגוסט 2017
↑   גילי כהן, עקב חקירה של משרד הביטחון, חברה ישראלית לא תוכל לייצא מל"ט מתאבד לאזרבייג'ן, באתר הארץ, 29 באוגוסט 201729 באוגוסט 2017
↑  אנה אהרונהיים, Export of Israeli drones frozen after suspected live demo in Armenia‏, ג'רוזלם פוסט, 30 באוגוסט 2017
↑  ידידיה שלמן, הפרקליטות התחרטה: יבוטל האישום נגד בכירי 'אירונאוטיקס', באתר ערוץ 7, 27 ביולי 2023
↑  יובל אזולאי, ‏הקבינט אישר: אירונאוטיקס תימכר לרפאל בסכום של 850 מיליון שקל, באתר גלובס, 13 באוגוסט 2019
↑  אירונאוטיקס בע"מ, באתר "מאיה", 2 בספטמבר 2019
↑  אודי עציון, אירונאוטיקס רוכשת את חטיבת הפרויקטים של מגל ב-35 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 8 בפברואר 2021
↑  גולן חזני, אירונאוטיקס תעבור למודיעין למתחם שתקים עם מגה אור, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2021
↑  גולן חזני, אירונאוטיקס זכתה במכרז בהודו בשווי של יותר מ-200 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 9 בספטמבר 2021
↑  יובל אזולאי, סטולרו יוצא מהשותפות באירונאוטיקס - מוכר את חלקו לרפאל, באתר כלכליסט, 1 במרץ 2023
↑  גיא בן סימון, אירונאוטיקס רוכשת את Chassis Plans תמורת 6 מיליון דולר, באתר ביזפורטל, 24 בספטמבר 2017
↑  אודי עציון, המל"ט הטקטי החדש של אירונאוטיקס טס 25 שעות ברציפות, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2019
↑  אירונאוטיקס משיקה את האורביטר 5 - כלי טיס בלתי מאויש טקטי חדש, israeldefense, 14 ביוני 2023
מרכז יום לקשיש

מרכז יום לקשיש בטירת כרמל
מרכז יום לקשיש הוא מוסד המשרת קשישים תשושים, סיעודיים ותשושי נפש המתגוררים בבתיהם. מרכז יום נבדל ממועדון קשישים בכך שהוא מספק בנוסף לפעילות פנאי, שירותי טיפול בקשיש, כמו ארוחות, מעקב רפואי, מעקב של עובדת סוציאלית, מקלחות וכביסה. בישראל כ-170 מרכזי יום לזקנים המשרתים כ-13,000 קשישים.
סל השירותים הנדרש בישראל

על פי דרישת משרד הרווחה, מרכז יום לקשיש פועל לפחות 5 ימים בשבוע במשך 6 שעות רצופות במהלכן עליו לספק סל שירותים הכולל ארוחות בוקר וצהריים, שירותי רחצה, פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, פעילות גופנית, בדיקות רפואיות, עבודה סוציאלית, ייעוץ גריאטרי ופעילויות פנאי. מרכזי היום מחויבים לספק הסעות מבית הקשיש ובחזרה.
סל השירותים הנדרש בישראל > שירותים חברתיים ותרבותיים

פרט לסל השירותים הבסיסי מספקים מרכזי יום גם פעילויות חברתיות, תרבותיות ותעסוקתיות בהתאם לרצונם ויכולתם של הקשישים. היקף הפעילות שמחויב המרכז להפעיל תלוי במספר הקשישים אך לא פחות משתי פעילויות ביום. פעילויות אלו כוללות  חוגים, הרצאות, קבוצות תמיכה, מלאכות יד, גינון טיפולי, יוגה ויוגה צחוק וטיולים. בכמה מרכזי יום מופעל במסגרת זו פרויקט  "מחשב לכל גיל" שמטרתו הנחלת מיומנויות מחשב כאמצעי לשיפור איכות חייהם של הקשישים. פרויקט נוסף הוא "קשישים עושים קולנוע" במסגרתו מעבדים קשישים סיפורים אישיים לתסריטים ומשחקים בסרט המופק על פי התסריט שכתבו.
הפעלה

המרכזים הוקמו ביזמת ארגון אשל המספק הנחיה מקצועית ומנוהלים על ידי עמותות מקומיות הנקראות עמותות עלה (עמותה למען הקשיש). מטרת המרכזים לספק את חלק מהשירותים לטיפול בקשיש, ובכך להקל את העומס על משפחת הקשיש ולאפשר את המשך המגורים בביתו בקהילה שלו. בכך, מרכז היום מהווה תחליף לבית אבות.
המימון להפעלת המרכזים מגיע ברובו מתשלומי ביטוח סיעוד וכן ממשרד הרווחה המקצה מכסות ימי טיפול לכל מרכז יום, הרשות המקומית והשתתפות עצמית של הקשישים.
החלטה על הקמת מרכז יום לקשיש מתקבלת במחלקה לשירותים חברתיים ביישוב והפעלתו מפוקחת על ידי ועדת היגוי בה חברים:
מנהל מרכז היום
מפקח מחוזי של השרות לזקן של משרד הרווחה
נציג המחלקה לשירותים חברתיים ביישוב
נציג אשל
נציג המוסד לביטוח לאומי
נציג מערכת הבריאות
היסטוריה

אגודת אשל, שהוקמה בשנת 1969, פעלה בתחילה להקמת בתי אבות במקומות שונים ברחבי ישראל. על פי התוכנית, בבתי האבות סופקו גם שירותים של מרכז יום לקשישים שהמשיכו להתגורר בבתיהם. בית האבות הראשון שהוקם במתכונת זאת היה בעפולה לצד מרכז רפואי העמק. בתי אבות נוספים שסיפקו שירותים לקשישים בקהילה נפתחו ב-1977 באשקלון וב-1980 בצפת.
במקביל, עלה הרעיון להקים מרכזי יום לקשישים מההתיישבות שאינם מעוניינים עדיין לעבור לבית אבות. בשנת 1973 אומץ הרעיון של מרכזי יום לקשיש על ידי משרד הסעד. בשנת 1976 נפתח מרכז יום בבית שאן.
רבים ממרכזי היום בישראל הוקמו במהלך שנות ה-80.
עד שנת 2012 נהג משרד הרווחה לממן את הטיפול שניתן לקשישים במסגרת מרכזי היום בהיקף של 75%, והרשויות המקומיות השלימו את 25% הנותרים. בשנים 2013-2012 החליט משרד הרווחה על העברה הדרגתית של הפעלת מרכזי היום לידי הרשויות המקומיות, האחראיות על בחירת מפעילי מרכזי היום, או על הפעלתם באופן עצמאי.
ראו גם

דיור מוגן
הערות שוליים

↑  מרכז יום, באתר איגוד העמותות לזקן בישראל - הלב
1 2  משרד הרווחה והשירותים החברתיים, הוראה 4.13 (משנת 2008) על הסדרת מתן טיפול במרכזי יום לקשישים מוגבלים בקהילה
↑  מחשב לכל גיל -התוכנית הבסיסית באתר אשל
↑  קשישים עושים קולנוע באתר אשל
↑  תעוד הפקת סרט במרכז יום לקשיש ביהוד
↑  יוקם בית אבות אזורי ליישובי העמק, מעריב, 17 באוגוסט 1970
↑  יצחק מרידור, בית לאבות העמק, דבר, 4 בינואר 1981
↑  לא נמצאה חריגה בנאמנות בית־האבות באשקלון, דבר, 15 בנובמבר 1977
↑  משכן חדש לקשישי הגליל, דבר, 9 ביולי 1980
↑  א. סדומי, ה"תחביבים" של הרצפלד, דבר, 5 במאי 1972
↑  180 מליון לירות יושקעו תוך 7 שנים לסיעוד קשישים, דבר, 24 באוגוסט 1973
↑  מרכז לקשישים בבית שאן, דבר, 7 ביולי 1976
↑  מרכז לקשיש במקום בית אבות, מעריב, 29 באפריל 1980
↑  מרכז יום אזורי לזקן, דבר, 20 באפריל 1983
↑  מודיעים, מעריב, 18 בפברואר 1986
↑  בג"ץ 8082/15 עמותת הל"ה – העמותה למען הקשיש נ' משרד הרווחה והשירותים החברתיים ואחרים, ניתן ב־10 ביולי 2016, פסקה 1.
לואן אמרה

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1996 (בת 28) סנט-קתרין, צרפת 
 שם במה:  Louane 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 סוגה:  מוזיקת פופ, R&B אלטרנטיבי, אלקטרוניקה, דאנס אלטרנטיבי, תוכנית בידור מגוונת 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 בן או בת זוג:  Florian Rossi 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס סזאר לשחקנית המבטיחה ביותר (2015)  Victory of the album revelation of the year (2016) 
 www.louane.live
 פרופיל ב-IMDb
 
לואן אמרה (בצרפתית: Louane Emera) הוא שם הבמה של אן פיישר (בצרפתית: Anne Peichert), זמרת ושחקנית צרפתייה שידועה בעיקר בשל תפקידה בסרט "משפחת בלייה" והודות להשתתפותה בעונה השנייה של הגרסה הצרפתית של תוכנית המציאות "The Voice". עתידה לייצג את צרפת באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Maman".
קריירה > The Voice

בשנת 2013 התפרסמה אמרה עם השתתפותה בעונה השנייה של הגרסה הצרפתית של התוכנית "דה וויס"- The Voice: la plus belle voix.
קריירה > אחרי The Voice

לאחר הופעתה ב-"דה וויס" אמרה לוהקה בידי אריק לארטיגו (Éric Lartigau) לתפקיד הראשי בסרט "משפחת בלייה", שיצא בסוף שנת 2014. בסרט גילמה אמרה נערה שכל בני משפחתה חירשים. היא משמשת כמתורגמנית המשפחה אל מול החברה שמסביב, תוך שהיא מנסה לנווט בין טובת המשפחה לבין רצונה לשיר. על תפקידה זכתה לואן בפרסי סזאר ולומייר לשחקנית המבטיחה ביותר לשנת 2015.
ב-5 בפברואר 2015 הופיעה אמרה כמופע החימום לזמרת ג'סי ג'יי בהופעה בפריז שבצרפת.
אלבום הבכורה שלה "Chambre 12" יצא ב-2 במרץ 2015 וזכה להצלחה רבה בצרפת ובאירופה. מכירותיו נאמדו בכ-900 אלף עותקים בצרפת בלבד והוא היה לאלבום הנמכר ביותר לשנת 2015 במדינה. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Jour 1" ו-"Avenir" שזכו לפופולריות רבה ודורגו במקומות גבוהים במצעד הפזמונים הצרפתי (מקום 6 ו-1 בהתאמה).
ב-30 בינואר 2025 הכריז תאגיד השידור הצרפתי, פראנס טלוויזיון, כי אמרה נבחרה לייצג את צרפת באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ. בחודש מרץ 2025 נחשף שירה לאירוויזיון, "Maman".
חיים אישיים

החל מ-2018 נמצאת לואן בזוגיות עם המוזיקאי פלוריאן רוסי. במרץ 2020 היא ילדה את בתם המשותפת, איזבל.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | משפחת בלייה (La Famille Bélier) | פולה בלייה (Paula Bélier) | פרס סזאר לשחקנית המבטיחה ביותר, פרס לומייר לשחקנית המבטיחה ביותר |
| 2016 | טרולים | פופי | דיבוב בגרסה הצרפתית |
| 2017 | סהרה | ערב | דיבוב בגרסה הצרפתית |
| 2018 | משפחת סופר-על 2 | ויולט פאר | דיבוב בגרסה הצרפתית |
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Chambre 12
2017: Louane
2020: Joie de vivre
דריאן האטצ'ר

דריאן ג'ון האטצ'ר (באנגלית: Derian John Hatcher; נולד ב-4 ביוני 1972) הוא מגן הוקי קרח מקצועני אמריקאי לשעבר ששיחק 16 עונות בליגת ההוקי הלאומית עבור מינסוטה נורת'סטארס/דאלאס סטארס, דטרויט רד וינגס ופילדלפיה פליירס. הוא הבעלים הנוכחי של סרניה סטינג מליגת ההוקי של אונטריו (OHL).
הוא אחיו הצעיר של שחקן ה-NHL לשעבר, קווין האטצ'ר, עמו נכנס להיכל התהילה של הוקי ארצות הברית ב-21 באוקטובר 2010. בשנת 2014, האטצ'ר ודייוויד לגוונד, ידיד בוגר OHL, שחקן NHL ויליד מישיגן, רכשו והפכו לבעלים משותפים של סרניה סטינג, כאשר האטצ'ר שימש כמאמן ראשי מ-2015 עד 2020.
קריירת משחק

בצעירותו, האטצ'ר שיחק בטורנירי ההוקי הבינלאומי פי-ווי של קוויבק ב-1985 ו-1986 עם קבוצת ההוקי קרח החובבנית דטרויט קומפוור.
האטצ'ר היה ידוע כמגן פיזי ומתקל גוף חזק והשתמש לטובתו בגודלו המלחיץ. הוא נבחר בדראפט בסיבוב הראשון כבחירה השמינית הכללית על ידי מינסוטה נורת'סטארס בדראפט ה-NHL 1990 וכבש במשחק הבכורה שלו ב-NHL ב-12 באוקטובר 1991. האטצ'ר שיחק עם הנורת'סטארס והמשיך איתם כשעברו לדאלאס בשנת 1993.
האטצ'ר שיחק עשר שנים נוספות עבור דאלאס סטארס, כבש 71 שערים, 223 אסיסטים, 1,380 דקות עונשין, ופיקד כקפטן הסטארס ועזר לקבוצה לזכות בגביע סטנלי בשנת 1999. בכך הוא הפך לקפטן יליד ארצות הברית הראשון שזוכה בגביע סטנלי. ביולי 2003 חתם האטצ'ר עם דטרויט רד וינגס על חוזה של 30 מיליון דולר למשך חמש שנים. פציעה בברך כבר במשחק השלישי של העונה אילצה את האטצ'ר להחמיץ את רוב העונה, ושיחק רק ב-15 משחקים בעונה הסדירה עם הרד וינגס.
בשנת 2004, עקב ביטול עונת ה-NHL, האטצ'ר, יחד עם חבריו בדטרויט רד וינגס כריס צ'ליוס וקריס דרייפר, החליטו לשחק הוקי בליגת המשנה עם מוטור סיטי מכניקס שבסיסה מחוץ לפרייזר במישיגן.
ב-2 באוגוסט 2005 חתם האטצ'ר עם פילדלפיה פליירס לאחר שחוזהו בדטרויט נקנה עקב תקרת השכר החדשה. ב-29 בינואר 2006, האטצ'ר מונה לקפטן הזמני של הפליירס. הוא שימש כקפטן למשך שארית עונת 2006 עקב היעדרו של הקפטן הפצוע קית' פרימו. האטצ'ר שימש גם כקפטן חלופי עבור הפליירס.
כשהוא סובל מפציעה בברך ימין, הוא החמיץ את עונת 2009 במלואה. מאוחר יותר חזר האטצ'ר כ"מאמן משותף" לפלייאוף. לאחר שעבר ניתוח החלפה באותה ברך ב-1 ביוני 2009, האטצ'ר אמר שככל הנראה לא יחזור לשחק הוקי. ב-15 ביוני 2009, האטצ'ר הודיע רשמית על פרישתו מה-NHL, עשה זאת עם דאלאס סטארס. הוא נשאר בארגון הפליירס כמאמן לפיתוח שחקנים, ולקח עבודה שהתפנתה על ידי מגן וקפטן אחר של הפליירס לשעבר, אריק דז'ארדן, שהתפטר כדי לעסוק באינטרסים עסקיים. האטצ'ר הוא הקפטן במקום השני עם הכי הרבה שנים כממלא תפקיד זה בתולדות דאלאס סטארס וקודמתם, מינסוטה נורת'סטארס.
פרסים

משחק אולסטאר 1997
גביע סטנלי בשנת 1999
קבוצת אולסטאר שנייה ב-2003
התקבל להיכל התהילה של הוקי ארצות הברית ב-2010
חיים אישיים

האטצ'ר, יליד מישיגן, ממשיך לחיות במדינה כיום. הוא ואחיו קווין האטצ'ר, אף הוא שחקן NHL לשעבר, החזיקו בעבר בר/מסעדה באוטיקה, מישיגן. בשנת 2015, האטצ'ר יחד עם דייוויד לגוונד, רכשו את סרניה סטינג המשחקת ב-OHL. האטצ'ר שימש כמאמן ראשי של הקבוצה, עם לגוונד כעוזר מאמן, מ-2015 עד 2021.
הערות שוליים

↑  "Former Flyer Captain Derian Hatcher inducted to US Hockey Hall of Fame". NHL.com. נבדק ב-25 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sting Co-Owner Derian Hatcher to Step Down as Head Coach, Remains Committed to Success of the Sting – Sarnia Sting". נבדק ב-25 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pee-Wee players who have reached NHL or WHA" (PDF). Quebec International Pee-Wee Hockey Tournament. 2018. אורכב מ-המקור (PDF) ב-6 במרץ 2019. נבדק ב-2019-01-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Flyers' Hatcher retires, joins coaching staff". Yahoo! Sports. 2009-06-15. נבדק ב-2009-06-17. He won a Stanley Cup with Dallas in 1999 and is the only American-born player to captain a team to a championship.(הקישור אינו פעיל)
↑  "National Post".(הקישור אינו פעיל)
↑  "Legends of Hockey -- NHL Player Search -- Player -- Derian Hatcher". www.hhof.com. אורכב מ-המקור ב-2016-08-07.
↑  "Sting Most Recent OHL Team Sold – Chatham-Kent Sports Network". 22 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hockey Operations – Sarnia Sting". 12 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sting Co-Owner Derian Hatcher to Step Down as Head Coach, Remains Committed to Success of the Sting". Sarnia Sting. 1 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011020192  VIAF: 168664324   WorldCat (עם VIAF): 168664324
נורית גלרון

| --- | --- |
גלרון בטקס לזכר יצחק רבין, 1996
גלרון בטקס לזכר יצחק רבין, 1996
 לידה:  21 במרץ 1951 (בת 73) 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  רוק ג'אז זמר עברי פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הליקון ליטראטון CBS ישראל NMC התו השמיני
 בן או בת זוג:  רפי רשף 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
נורית גלרון (רשף) (נולדה ב־21 במרץ 1951) היא זמרת, פזמונאית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

גלרון נולדה וגדלה בהרצליה בשם נורית קְלימְבּוּרְד. אביה, משה קלימבורד, היה קופאי בסופרמרקט שהיה בעברו חייל בצבא אנדרס, ולאחר ששכל בשואה אישה וילד העדיף, כמו יהודים רבים אחרים, לערוק מהצבא ולהגיע לארץ ישראל כעולה בלתי־לגאלי. אמה, לאה סיטין, פרשה מהבמה אחרי שהייתה זמרת בלהקת הבריגדה היהודית "מעין זה", שהקים הבמאי אליהו גולדנברג.  גדלה בשכונת נווה עמל בהרצליה. הייתה חניכת תנועת המחנות העולים.
ביוגרפיה > שנות התשעים

בשנת 1990 שיחקה גלרון בסרט "דרך הנשר" לצד גידי גוב ואלי דנקר. באותה שנה הוציאה אלבום הופעה בשם "משהו בלבבה", שכלל חלק משירי האלבום המקורי לצד שירים ישנים וחדשים של גלרון. ההוצאה המקורית של האלבום הייתה ב־1988, אך זו יצאה רק על גבי תקליט ויניל, ולמעשה המהדורה מ־1990 היא מהדורת הדיסק.
בשנות התשעים החלה גלרון לעבוד עם יוצרים צעירים נוספים מתחום הרוק, ביניהם אביב גפן, בן ארצי, ארקדי דוכין וערן מיטלמן. באלבום "בתוך הסערות" שיצא בספטמבר 1992, בעיבודו של עופר מאירי, בלטו השירים "אתה פה חסר לי" שכתבו בשבילה אביב ושירה גפן, ו"תעתועי לילה", שכתבה גלרון והלחינה יהודית רביץ. באותה השנה השתתפה גלרון עם ירון לונדון בקלטת הילדים המצליחה "מעשה בחמישה בלונים". היא בלטה שם בשירים "ב־ב־בלון", "בבית של יעל", "הבלון מבולבלון" ו"ריח מתקתק", ארבעתם למילים של רחל שיין ארגמן וללחן של אילן וירצברג.
בשנת 1995 הקליטה את האלבום "קלאסי", המורכב ממוזיקה קלאסית ובשיתוף פעולה עם תזמורת סימפונט רעננה בניצוחו של ירוחם שרובסקי. באלבום הופיעה גרסת כיסוי לשירה של להקת החיפושיות "She's Leaving Home" וגרסה קלאסית לשיר "הציפור שלי", מתוך התקליט "ציפור הנפש".
במרץ 1996 יצא אלבומה "המקום ההוא", שבו הצליחו השירים "מעביר דף" (הידוע גם כ"המיסטיקנים הסינים"), שכתב והלחין שלמה ארצי; "עשה לי את זה חזק", שכתבה שירי ארצי והלחין בן ארצי; "תקרית", שהלחין ארקדי דוכין למילותיו של דוד אבידן; ו"גאון" של אביב גפן. את האלבום הפיק הטכנאי ליאור טבת. למופע שנלווה לאלבום הקליטה גלרון חידוש לשירם של יהונתן גפן וצביקה פיק "אין מדינה לאהבה". ביצוע זה נכלל כבונוס בהוצאות הבאות של הדיסק.
בשנת 1997 יצא אוסף ראשון של גלרון, "אסיף". לאלבום הוקלטו חלק מהשירים מחדש, וכן כמה משיריו הם חלק מהמופע של האלבום "המקום ההוא", ביניהם גרסתה של גלרון ל"אין מדינה לאהבה".
ב־1998 הקליטה עבור פרויקט עבודה עברית גרסת כיסוי לשירה של להקת "פונץ'", "ונדמה שישוב".
ביוגרפיה > העשור הראשון של המאה ה־21

בשנת 2000 יצא אלבומה ה־15 של גלרון, "להתראות מתוק", בהפקתו המוזיקלית של אבנר חודורוב. את שני השירים המצליחים ביותר באלבום הלחינה לאה שבת: "אתה הולך לישון מוקדם" ששבת גם כתבה את מילותיו, ושיר הנושא "להתראות מתוק" שכתב מאיר גולדברג. שיר נוסף שהצליח מהאלבום היה דואט של גלרון עם לאה שבת בשם "זה לא קל לוותר".
בשנת 2005 יצא אלבום אוסף שני וכפול, "המיטב", שכשמו הכיל את מיטב להיטיה מכל התקופות.
בשנת 2006 יצא אלבומה ה־17 של גלרון, "מה שהשמים נותנים", שאותו הפיק יזהר אשדות. בין כותבי השירים לאלבום זה נמנים אשדות, מאיר גולדברג, קורין אלאל, שילה פרבר, יצחק קלפטר ורונה קינן. בין שיריו המוכרים היו "אתה משתחרר" שכתבה והלחינה פרבר ו"ספינותיה" שכתב גולדברג והלחין דודי לוי.
בשנת 2008 שיחקה גלרון את דמותה של מיקי רן בסדרה "רביעיית רן" ששודרה ב"יס".