stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרש סורן
משפחה, חינוך וטיולים

סורן נולד וגדל בחווה של סבו וסבתו ביבראדן (Yvraden), כפר קטן באוטמלנד, שבמחוז דלרנה סמוך לעיר מוּרָה (Mora, Dalarna). הוא למד עד גיל שתים עשרה בבית הספר מורה סטרנד (Mora Strand) שבעיר מורה, ולאחר מכן, בסתיו 1872, המשיך ללימודים בבית ספר תיכון בעיירה אנצ'ופינג ( Enköping ).
בין השנים 1875 ל-1880 למד סורן באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות בסטוקהולם, שם הרשים את מוריו בכישרונו. חברי החברה הגבוהה בסטוקהולם פנו אליו בהצעות להזמנת דיוקנאות.
בתחילת 1881 פגש סורן את אמה לאם, שמוצאה היה שונה מאוד משלו. אמה לאם הגיעה ממשפחת סוחרים יהודית אמידה והתעניינה באמנות ובתרבות. לאחר תקופת אירוסין ממושכת, נישאו בני הזוג בטקס אזרחי באוקטובר 1885.
סורן הרבה בנסיעות, וביקר בלונדון, פריז, הבלקן, ספרד, איטליה וארצות הברית. בשנות ה-90 של המאה ה-19 בפריז בילה זמן רב עם האמן הפיני אלברט אדלפלט. הוא זכה להצלחה בין-לאומית ונחשב לאחד הציירים המוערכים ביותר בתקופתו. פרסומו העולמי נבע בעיקר מכישרונו כצייר דיוקנאות, שהתבסס על יכולתו החדה לתאר את אופיו האינדיבידואלי של מודל הציור בין מושאי דיוקנאותיו נמנו שלושה נשיאים אמריקאים: גרובר קליבלנד, ויליאם הווארד טאפט ותאודור רוזוולט.
הוקרה

בגיל 29 הוענק לסורן תואר אביר בלגיון הכבוד בתערוכה העולמית של פריז בשנת 1889.
במהלך הקריירה האמנותית שלו, זכה צורן בעיטורים הבאים:
מסדר וסה, דרגת מפקד עם הצלב הגדול, שוודיה
מסדר וסה, דרגת אביר, שוודיה
מסדר הכוכב הצפוני, דרגת מפקד עם הצלב הגדול, 1920, שוודיה
מסדר הכוכב הצפוני, דרגת מפקד מדרגה ראשונה, 1918, שוודיה
מסדר הכוכב הצפוני, דרגת מפקד מדרגה שנייה, 1903, שוודיה
מסדר הכוכב הצפוני, דרגת אביר, שוודיה
מפקד במסדר הקדושים מאוריציוס ולאזרוס, איטליה, 1910
אביר במסדר איזבלה הקתולית, הצלב הגדול, ספרד, 1888
אביר בלגיון הכבוד, הצלב הגדול, צרפת, 1889
אביר במסדר כתר איטליה, צלב מפקד, איטליה, 1896
מסדר המג'ידיה, הצלב הגדול, טורקיה
מפקד במסדר התהילה, דרגה שנייה, תוניסיה, 1902
מסדר העמוד (Order of the Pillar)
ציורי פורטרט
גברת סימונס, 1886
גברת עם גלימת פרווה, 1887
גברת פוטר פאלמר, 1893
דיוקן פרידה שיף, 1894, אשתו של פליקס מ. ורבורג
גברת וולטר רת'בון בייקון, 1897
מלך שוודיה, המלך אוסקר השני, 1898
מר הנרי קליי פירס,  איש כספים ידוע וחלוץ תעשיית הנפט, 1899
פרנסס קליבלנד, אשתו של הנשיא גרובר קליבלנד, 1899
הנשיא גרובר קליבלנד, 1899
הצייר ברונו ליליפורס, 1906
הוגו ריזינגר אוחז בכובע הומבורג אפור אופנתי, 1907
בת זוגו המלכה של שוודיה ונורווגיה, המלכה סופיה, 1909
ויליאם הווארד טאפט, הנשיא ה-27 של ארצות הברית, 1911
השגריר דייוויד ג'יין היל, 1911
גברתי אשלי, 1920
גברת אבן ריצ'רדס, 1920
אוסף האמנות של סורן

אמנותו של סורן הפכה אותו לאדם אמיד, והוא הצליח לצבור אוסף אמנות נרחב. יצירות האוסף נרכשו לא רק בארצו, אלא גם במהלך מסעותיו הרבים מחוץ לשוודיה.
בצוואתם המשותפת הורישו אנדרס ואמה סורן את כל נכסיהם למדינת שוודיה.
כמה מיצירותיו החשובות ביותר ניתן לראות במוזיאון הלאומי לאמנויות יפות (Nationalmuseum) בסטוקהולם. ביניהן נמצאת היצירה "ריקוד ליל אמצע הקיץ" (1897), המתארת רקדנים באור הערב של חגיגות ליל אמצע הקיץ באזור כפרי. מוזיאונים נוספים המחזיקים ביצירות מרכזיות של סורן כוללים את מוזיאון ד'אורסה בפריז, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק והמוזיאון לאמנויות יפות, בבוסטון. אוספי סורן (בשוודית: Zornsamlingarna ) השוכנים בעיר מורה ובכפר גרברג, השייך למחוז אלוודאלן, מורכבים מארבעה מוזיאונים המוקדשים לחייו וליצירותיו של אנדרש סורן. המוזיאון המרכזי, מוזיאון סורן (Zornmuseet), תוכנן על ידי רגנאר אוסטברג ונפתח ב-1939. במוזיאון מוצגות יצירות רבות של סורן לצד אוסף אמנותו, הכולל יצירות מאת רמברנדט הרמנש ואן ריין, האמן מהובינגהאם (חסידו של ניקולא פוסן), ברונו ליליפורס, אלברט אדלפלט ופהר הילסטרם.
פרס בלמן (בשוודית: Bellmanpriset) הוא פרס ספרותי המוענק מדי שנה על ידי האקדמיה השוודית ל"משורר שוודי מצטיין". הפרס נוסד בשנת 1920 על ידי אנדרש סורן ואשתו אמה.
סורנגורדן

בשנת 1886 רכשו אנדרש סורן ואשתו, אמה, חלקת אדמה סמוך לכנסיית מורה, שאליה העבירו בקתה מחוות סבו מצד אמו. לאחר ששבו לשוודיה בתום שהות של כמה שנים מחוץ למדינה, החלו בני הזוג להרחיב את המבנה. סורנגורדן, ששימשה כחווה קטנה, משק ובית מגורים למשפחת סורן, הקמתה הושלמה בשנת 1910. מאז שהושלמה הקמתה נותרה סורנגורדן כמעט ללא שינוי גם לאחר פטירתה של אמה סורן בשנת 1942, והיא מהווה דוגמה מובהקת לביתו של אמן מראשית המאה ה-20.
בהשראת האדריכלות האנגלית והשוודית, המבנה מייצג היטב את החופש האדריכלי שאפיין את התקופה סביב שנת 1900.
החלק המרכזי של סורנגורדן כולל את ביתו של סורן ומוזיאון המציג את יצירותיו, אך ישנם שני מוזיאונים נוספים השייכים לאוספי סורן.
מוזיאון גמלגורדן, הממוקם בדרום מורה, מורכב מכארבעים בתי עץ שקנה סורן במטרה לשמר את אמנות הבנייה המסורתית שלהם ולמנוע את היעלמותה.
מוזיאון גופסמור, ששימש כמקום מפלט עבור סורן בתקופות של מתח, נמצא בתחום מחוז אלבדלן ופתוח למבקרים רק בחודש יולי.
דיוקנאות עצמיים
דיוקן עצמי, ללא תאריך
דיוקן עצמי, 1882
דיוקן עצמי עם דוגמנית, 1896
דיוקן עצמי עם כובע 1907
דיוקן עצמי עם מעיל פרווה, 1915
דיוקן עצמי באדום, 1915
דיוקן עצמי עם פאון ונימפה מהמיטולוגיה הרומית (לפני 1920)
ציורים

בעוד שעבודותיו המוקדמות נעשו לרוב בצבעי מים, עד שנת 1887 עבר אנדרש סורן לציור בשמן באופן מוחלט. סורן היה אמן פורה וזכה להצלחה בינלאומית כאחד מציירי הדיוקנאות המוערכים ביותר של תקופתו. בין מושאי ציוריו נמנו שלושה נשיאים אמריקאים, בני אצולה, מלך ומלכת שוודיה, וכן רבים מאנשי החברה הגבוהה.
סורן צייר גם דיוקנאות של בני משפחתו, חבריו ודיוקנאות עצמיים. לצד זאת, הוא נודע גם בזכות ציורי העירום שלו. חיבתו לתיאור נשים מלאות גזרה הולידה את המונחים "סורנקולה" או "דלקולה", כינוי בניב המקומי של מחוז דלרנה שפירושו אישה לא נשואה או נערה מהאזור שבו התגורר.
עירום
פריה, 1901
אישה רוחצת בסנדהמן, 1906
Skärgårdsblomster (פרחי ארכיפלג), 1916
אישה בסירה, 1917
בחדר השינה, 1918
סטודיו אידיליה, 1918
לוח הצבעים

אנדרש סורן נודע בשימוש בפלטת צבעים בסיסית, שהורכבה מלבן עופרת (לבן פתית), אוכרה צהובה, ורמיליון ושחור שנהב. פלטה מוגבלת זו אפשרה מגוון רחב של ערבובי צבעים והעניקה לטווח הטונאלי בציוריו עומק ועושר רב. שימוש בפלטה זו היווה התפתחות משמעותית בציור דיוקנאות, אך ניתן היה ליישמה גם בציורי טבע דומם ונוף בתנאים מסוימים.
אחד המאפיינים הבולטים בטכניקה זו הוא האפשרות ליצור גוון ירוק-זיתי באמצעות ערבוב של שחור שנהב עם אוכרה צהובה. תופעה זו נובעת מכך שלשחור שנהב יש מטבעו נטייה כחלחלה, המאפשרת יצירת גוני ירוק בשילוב עם פיגמנטים צהובים.
עבודות עיקריות אחרות

מרתה דנה (לימים גברת ויליאם מרסר) (1899) מוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון.
ג'ורג' פיבודי גרדנר (1899) מוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון.
ריקוד ליל אמצע הקיץ (1897), במוזיאון הלאומי לאמנויות יפות, בסטוקהולם.
דיוקן בנותיו של ראמון סוברקסו (Ramón Subercaseaux) (1892), אוסף פרטי.
שותף לדרך (מר צ'ארלס דירינג) (1904) המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון.
עבודות

טירות באוויר, 1885
הלחם היומי שלנו, 1886, המוזיאון הלאומי, סטוקהולם
אדם וילד באלג'יר, 1887
En premiär, 1888 "הפעם הראשונה"
בחוץ, 1888
האמבטיה (1888)
ואלס, 1891
דיוקן של בנותיו של רמון סוברקסו, 1892
Omnibus I, 1892 באוטובוס בפריז.
נערה אירית, 1894, הגלריה הלאומית לאמנות
ריקוד אמצע הקיץ, 1897
סריגה של ילדה דלקרליאן. מרגיט כרוב, 1901
הינס אנדרש, כנר או קוסם, 1904 ( גלריית תיל )
משפחה מוזיקלית, 1905
ריקוד בגוסמור, 1906
בנות מדלנה באמבטיה, 1906
אולס מריה, 1918
לקריאה נוספת

Asplund, Karl. Anders Zorn: His Life And Work (edited By Geoffrey Holme The Studio, Ltd. 1921)
Facos, Michelle, Swedish Impressionism and Its Boston Champion: Anders Zorn and Mrs. Gardner (Boston: The Isabella Stewart Gardner Museum, 1993)
Facos, Michelle, “Anders Zorn and English Art,” The Nationalmuseum Bulletin (Spring 1994) vol. 18, no. 1: 58–67
Laurvik, John Nilsen Anders Zorn (F. Keppel. 1913)
Engstrom, Albert Anders Zorn (Stockholm: Albert Bonniers Forlag. 1928) Swedish
Gerda Boëthius Anders Zorn;: An international Swedish artist, his life and work (Stockholm: Nordisk Rotogravyr, 1962) Swedish
Hagans, William and Willow Zorn In America: A Swedish Impressionist of the Gilded Age (Swedish American Historical Society, 2009) English
הערות שוליים

1 2 3 4  Bernard Safran, Artist, web.archive.org, ‏2024-05-15
↑  Anders Zorn: Sweden’s Master Painter, National Academy Museum, New York – review | Financial Times | Ghostarchive, ghostarchive.org
↑  "Anders Zorn: Sweden's Master Painter, National Academy Museum, New York – Review". Financial Times. 17 במרץ 2014. אורכב מ-המקור ב-2022-12-10. נבדק ב-20 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vainio-Kurtakko, Maria (2022). Ett gott parti : Scener ur Ellan de la Chapelles och Albert Edelfelts liv (בשוודית). Svenska litteratursällskapet i Finland. ISBN 978-951-583-557-4.
↑  "Anders Zorn". Artinthepicture.com. אורכב מ-המקור ב-2011-07-18.
↑  Vestmannaeyjar County Gazette, 2017-01-19.
↑  Henry Clay Pierce (אורכב 25.12.2013 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Bellmanpriset 2012" [Bellman Prize 2012] (בשוודית). Swedish Academy. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2013. נבדק ב-11 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  International Who's who in Poetry 2005. Europa Publications. 2004. p. 1724. ISBN 0-203-32580-X.
↑  Alsing, Peter (22 באפריל 2007). "Anders Zorn, the Artist and Collector". Alsing.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harrison, Birge (1909). Landscape Painting (באנגלית). Scribner. p. 118. The expert cannot be bothered with useless pigments. He selects the few that are really essential and throws aside the rest as useless lumber. The distinguished Swedish artist, Zorn, uses but two colors—vermilion and yellow ochre; his two other pigments black and white, being the negation of color. With this palette, simple to the point of poverty, he nevertheless finds it possible to paint an immense variety of landscape and figure subjects.
↑  "MFA Boston: Collections Search Results". אורכב מ-המקור ב-2007-02-24. נבדק ב-2010-01-20.
↑  "MFA Boston: Collections Search Results". אורכב מ-המקור ב-2007-02-24. נבדק ב-2010-01-20.
↑  "MFA Boston: Collections Search Results". אורכב מ-המקור ב-2007-02-24. נבדק ב-2010-01-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273501205171  PLWABN: 9810577759405606  AAG: 1011  BIBSYS: 90061496  BNE: XX841558  BnF: cb119684960 (data)  CANTIC: a11405466  CiNii: DA11388754  GND: 118773178  ISNI: 0000 0000 8137 6667  KulturNav: 1a98ed35-7f97-48f8-9194-1908279809b4  LCCN: n80063107  LNB: 000228826  MusicBrainz: 3a6d780f-f7ee-44e5-ba33-f35c64f37451  NGV: 1337  NKC: jo20000075489  NLA: 36516196  NTA: 068563957  RERO: 02-A004002117  RKD: 86559  SELIBR: 232049  SNAC: w6v98fgc  SUDOC: 059051078  TePapa: 2524  Trove: 1267103  ULAN: 500002927  VIAF: 59091344   WorldCat (עם VIAF): 59091344 
האטלייה של אנדרש סורן בביתו, Zorngården במורה
מרק הוליוודי

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה, סאטירה
 יוצרים:  ג'יי ג'יימס
 מנחים:  ג'ואל מקהייל
 מדבבים:  אנדי מקאפי
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  12
 מספר פרקים:  618
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ג'יי ג'יימס  אדוארד בויד  ברברה וולנר  ק. פ. אנדרסון
 חברת הפקה:  ערוץ E!
 אתר צילומים:  אולפני ערוץ E!  ברבנק, קליפורניה
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ E!
 רשת שידור בישראל:  ערוץ E! ישראל
 תקופת שידור מקורית:  1 ביולי 2004 – 18 בדצמבר 2015  12 בפברואר 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 http://www.eonline.co.il/views/show.php?show=22
 דף התוכנית ב-IMDb
מרק הוליוודי (באנגלית: The Soup) הייתה תוכנית בידור ששודרה בארצות הברית בערוץ E!. בתוכנית הוצגו קטעי וידאו ששודרו בטלוויזיה בשבוע החולף לצד התייחסות לתרבות הפופ האמריקאית. את התוכנית הנחה ג'ואל מקהייל שהוסיף לכל קטע ששודר הערה סרקסטית ופרשנות קומית.

מרק הוליוודי הייתה למעשה גרסה מחודשת לתוכנית ששודרה בעבר בערוץ E! ונקראה "המרק" (Talk Soup).
התוכנית לא זכתה להצלחה מיידית אך עם הזמן הפכה לתוכנית השלישית הכי נצפית בערוץ.
ב-18 בנובמבר 2015 בוטלה "מרק הוליוודי" על ידי ערוץ E! לאחר 11 שנים, והתוכנית האחרונה שודרה ביום שישי, 18 בדצמבר 2015. בשנת 2018 עלתה בנטפליקס גרסה חדשה של התוכנית תחת השם ״התוכנית של ג'ואל מקהייל עם ג'ואל מקהייל״. אולם זו בוטלה לאחר עונה אחת.
בינואר 2020 הודיע ערוץ !E על שובה של התוכנית, הפעם בהנחייתה של הקומיקאית ג'ייד קאטה-פרטה. הפרק הראשון בהנחייתה שודר ב-12 בפברואר 2020.
בישראל, התוכנית שודרה בגרסתה המקורית בערוץ E!. בנוסף, על פי פורמט התוכנית מבוססת התוכנית הישראלית "מה נסגר?", אשר שודרה במשך 7 עונות בערוץ 10 ובעונה נוספת בערוץ כאן 11.
רקע

התוכנית שודרה לראשונה ב-1 ביולי 2004 תחת השם "פרסי 'מה לעזאזל?'" ("What The...? Awards"), אך השם שונה כדי לקשר אותו לגרסה המוקדמת יותר "Talk Soup". בתחילת דרכה התוכנית לא זכתה לעניין רב, אך צברה קהל עם השנים והפכה לתוכנית השלישית הכי נצפית בערוץ בשנת 2008. ב-2013 ממוצע הצופים בתוכנית עמד על 682,000 צופים ותוכנית ה-500 ששודרה באותה שנה, נצפתה על ידי 909,000 צופים. ב-2014 ממוצע הצופים ירד משמעותית והגיע ל-340,000 לתוכנית, מה שככל הנראה הוביל את ההחלטה לבטל את "מרק הוליוודי" בנובמבר 2015.
מבנה התוכנית

בכל תוכנית הופיע המנחה, ג'ואל מקהייל על רקע מסך ירוק שבו מוקרנים קטעי הווידאו השונים. התוכנית פרצה לתודעה בזכות התייחסות לתוכניות ריאליטי ששודרו באותה תקופה וגם לתוכניות ששודרו בערוץ E!.
לפני הקרנת קטע מסוים, מקהייל הציג אותו ולאחר מכן סיכם אותו בהערה הומוריסטית והמשיך לקטע הבא.
למרות שהתוכנית הייתה מתוסרטת, חלק גדול מהתוצר הסופי של כל תוכנית הורכב מאלתורים. 

התוכנית צולמה מול קהל חי שהורכב ברובו מקבוצה קטנה של עובדי הערוץ ביחד עם המשפחות והחברים שלהם. הקהל לקח חלק בתוכנית בצחוק ובתשואות בנוגע לקטעים שהוקרנו.
החל מ-2 ביוני 2014 ועד לסיום הפקתה התוכנית שודרה בשידור חי בכל שבוע. בתחילה הכוונה הייתה לשדר פרקים חיים רק למשך חודש אחד אך בעקבות ההצלחה הוחלט להפוך את השידור החי לקבוע.
מבנה התוכנית > פינות קבועות

התוכנית כללה פינות קבועות שהתייחסו לסוג מסוים של תוכניות טלוויזיה.
"נזיד קשקושים" (Chat Stew)‏- קטעים מתוך תוכניות אירוח. בסיום הפתיח של הפינה נאמר "So meaty." ("מלא תוכן"/"כל כך מעניין", כפי שמופיע בתרגום) והקהל ענה ב"אוי".
"סרטון מתוכנית ריאליטי" (Reality Show Clip Time)
"סיפורים מערוץ הקניות" (Tales from Home Shopping) - קטעים מתוך ערוצי הקניות השונים.
"בוא ניקח אי!" (!Let's Take Some E) - פינה שסיקרה תוכניות מערוץ E!. השם של הפינה התייחס באופן עקיף לסם אקסטזי שנקרא בקיצור "E".
"סרטון השבוע" - כל תוכנית הסתיימה בפינה זו שהציגה את הקטע הטוב ביותר ששודר בטלוויזיה בשבוע החולף.
מדי שנה לקראת נובמבר הזמינה התוכנית את צופיה לדרג את הקטעים הטובים ביותר ששודרו בה בשנה שחלפה, ושידרה אותם במצעד מיוחד ששודר לרוב בתקופת חג ההודיה.
מבנה התוכנית > פינות קבועות > מערכונים מקוריים

מדי פעם שודרו בתוכנית מערכונים מקוריים בתור תגובה לבדיחה מסוימת או קטע ששודר. לרוב היו אלה קדימונים לסרטים או פרסומות מזויפות.
מבנה התוכנית > פינות קבועות > אורחים

לעיתים קרובות התארחו כוכבי בידור ודמויות שהופיעו בקטע ששודר בתוכנית על מנת להפגין הומור עצמי ורוח ספורטיבית. כמו כן התארחו ברוב פרקי הסדרה כוכבים אורחים שהשתתפו בקטעי הקישור ביחד עם מקהייל, לרוב השתתפותם בתוכנית הייתה במטרה לקדם פרויקט חדש בו השתתפו.
סדרות בת

בעקבות הצלחת "מרק הוליוודי", שמתמקדת בעיקר בתעשיית הבידור ותרבות הפופ נוצרו מספר גרסאות ספין אוף שמבוססות על הפורמט המקורי של התוכנית.
"מרק סלבריטי" - גרסה בריטית לתוכנית ששודרה בין 2005 ל-2006 בערוץ E! הבריטי.
"The Dish" - שודרה בערוץ Style בין 2008 ל-2011 והתמקדה בעיקר בתעשיית האופנה ותוכניות עיצוב למיניהם.
"מרק ספורט" - שודרה בערוץ Versus בין 2008 ל-2010 והופקה על ידי אותו צוות כמו "מרק הוליוודי" וגם צולמה באותו אולפן.
"מרק אינטרנט" - שודרה בערוץ G4 בין 2009 ל-2011 והתמקדה בסרטונים ויראלים מהאינטרנט בשילוב עם דמויות קבועות.
סדרות בת > מרק הוליוודי חוקר

The Soup Investigates, הייתה תוכנית בת ישירה של "מרק" ששודרה לראשונה ביוני 2013. גם תוכנית הזו הונחתה על ידי ג'ואל מקהייל, אך בשונה מהמקור הייתה בנויה כמו תוכנית תחקירים וכתבות עיתונאיות שעוסקות במקרים קומיים. התוכנית שודרה גם בערוץ E! בישראל, אך לא זכתה להצלחה והופקו לה 7 פרקים בלבד.
ראו גם

מה נסגר? - תוכנית ישראלית בהנחיית רועי בר נתן, המשודרת בערוץ 10 ומבוססת על הפורמט של "מרק הוליוודי".
הערות שוליים

1 2  על פי הכתוביות של התוכנית.
↑  E! cancels 'The Soup,' Joel McHale to host final show on Dec. 18, Entertainment Weekly's EW.com
Long Way Up

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת תיעודית
 שחקנים:  יואן מקגרגור  צ'רלי בורמן 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  11 
 הפקה
 מפיק:  דייוויד אלכסניאן רוס מלקין
 הפצה:  אפל 
 צלמים:  קלאודיו פון פלנטה, ג'ימי סימאק 
 שידור
 רשת שידור:  אפל TV פלוס 
 תקופת שידור מקורית:  18 בספטמבר 2020 – 13 בנובמבר 2020 
 קישורים חיצוניים
 http://www.longwayround.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
Long Way Up היא סדרת טלוויזיה תיעודית המתעדת מסע אופנועים שנערך בשנת 2019 על ידי יואן מקגרגור וצ'רלי בורמן, מפטגוניה בארגנטינה דרך דרום אמריקה והרי האנדים לצפון אמריקה ועד קליפורניה שבארצות הברית. זו סדרת המשך לסדרה התיעודית "Long Way Down" משנת 2007, כשהזוג רכב דרומה מג'ון או גרוטס בסקוטלנד דרך שמונה עשרה מדינות באירופה ואפריקה עד לקייפטאון שבדרום אפריקה.
ב-3 באוגוסט 2020 הוכרז שהסדרה תעלה בבכורה ב-18 בספטמבר 2020 בשרתי Apple TV+.
סקירה כללית

המסע התחיל בספטמבר 2019 והסתיים ב-14 בדצמבר אותה שנה. הם לוו על ידי אותם חברי צוות מפתח שצילם את התוכניות "Long Way Round" ו-"Long Way Down", כולל במאי הצילום ג'ימי סימאק וקלודיו פון פלנטה, והמפיקים רוס מלקין ודייוויד אלכסניאן. הם רכבו על אופנועים חשמליים של הארלי דוידסון לייב-וייר המיוצרים על ידי הארלי דוידסון שהוסבו לאופני הרפתקאות. בפברואר 2020 יואן מקגרגור אישר בתוכנית "הלילה עם ג'ימי פאלון" שצוות התמיכה שלו הכיל שתי משאיות גיבוי מדגם ריביאן R1T.
הערות שוליים

↑  Mayo, Benjamin (2020-05-27). "Apple TV+ now includes all classic Fraggle Rock episodes, orders full season reboot [update: official]". 9to5Mac (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-28.
↑  "Apple TV+ Unveils First Look at "Long Way Up," A New Original Unscripted Series Starring Ewan McGregor and Charley Boorman". The Futon Critic. 3 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Obi-Wan Kenobi just rode an electric Harley-Davidson Livewire across the Western Hemisphere". Fox News. 17 בדצמבר 2019. נבדק ב-17 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ewan McGregor on Electric Adventure Motorcycling, And The Elephant in the Room (Charging)". Adventure Rider (באנגלית אמריקאית). 2020-02-04. נבדק ב-2020-02-06.
מבצע ערבית

מבצע ערבית היה פשיטה של צה"ל שנערכה בליל 9–10 באפריל 1981 על בסיסי מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.
רקע

בשנת 1981 התגבשה בצה"ל התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, להיערך לביצוע פשיטה כנגד יעדי מחבלים ברמת א-נבטיה מעבר לנהר הליטני. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת הצנחנים, עליה פיקד אל"ם יורם יאיר. בשל מספר רב של יעדים והצורך לקיים פיקוד ושליטה טובים בכוחות.
על צוות-קרב בפיקוד המח"ט, יאיר, הוטל לתקוף את היעדים הצפוניים:
על צוות-קרב מגדוד 890, אשר כלל 20 לוחמים בפיקוד זאב זכרין. הוטלה הריסת עמדות אש שבנו המחבלים והמבנים.
על צוות-קרב מסיירת צנחנים בפיקוד שמאי רן הוטל להשמיד בונקר, טנק טי-34 ואוהל.
על צוות-קרב מגדוד הנח"ל המוצנח בפיקוד הסמג"ד הוטל לחסום את הציר מן הכפר חבוש.
על חוליה מפלנ"ט צנחנים בפיקוד המ"פ, הוטלה משימת השמדת מבנים וביצוע חסימה על מנת לבודדו מהגעת תגבורות.
על צוות-קרב בפיקוד הסמח"ט, שאול מופז, אשר כלל 38 לוחמים הוטל לתקוף את היעדים הדרומיים:
על צוות-קרב מגדוד 202, עליו פיקד עופר בן צבי, אשר מנה 17 לוחמים הוטל להשמיד מספר עמדות אש שבנו המחבלים, שתי משאיות, טי-34 ומקלע כבד.
כוח נוסף מסיירת מטכ"ל, אשר מנה 11 לוחמים בפיקוד משה יעלון, נספח לחטיבת הצנחנים ונועד לתקוף מתחם אוהלים סמוך ליעדי חטיבת הצנחנים.
על חוליה מפלחה"ן צנחנים בפיקוד המ"פ, הוטלה משימת השמדת בונקר.
במקביל הוטל על כוח סיירת גולני, בפיקוד גוני הרניק, להציב מארב בעיקול הציר המוביל מהכפר חבוש לנהר זהרני, כ-1.5 קילומטרים מערבית לכפר דיר-א-זהראני. מטרת המארב הייתה לפגוע ברכבים אשר שימשו את מחבלי אש"ף. הכוח מנה 32 לוחמים אשר נועדו להציב שלושה מארבים בקרבת הציר.
מהלך המבצע

כוח סיירת גולני, בפיקוד הרניק, הוטס ליעדיו והיה ערוך במארב לרכבי המחבלים. לאחר כ-20 דקות הגיעו שני רכבי מחבלים. הכוח פתח עליהם באש והרג את יושביהם. לאחר מכן התפנה הכוח במסוקים לשטח ישראל.
כוח חטיבת הצנחנים הוטס במסוקי "יסעור" ונחת במרוחק מן היעד על מנת שלא להתגלות. לאחר צעידה בציר הררי תלול וקשה הגיעו הכוחות לפאתי היעדים. או אז התברר כי אחד הלוחמים נעדר. משדווח הדבר לרמטכ"ל, הורה הלה, כי משימת הכוח היחידה היא לאתר את הלוחם החסר. בעוד עיקר הכוח נערך בהחבא לתקיפה, גובש כוח שיצא למצוא את הלוחם. רק לאחר שנמצא הלוחם כעבור זמן קצר אושר לכוחות להמשיך במשימת הפשיטה. צוות-הקרב מגדוד 890 תקף את יעדיו. בקרב שהתפתח נהרג אחד הלוחמים, יובל אפרתי.
הכוח בפיקוד שאול מופז, סגן מפקד חטיבת הצנחנים, פרס חסימות לבידוד אזור הפעולה וכן פשט על מספר יעדים שנתגלו כשוממים, משום שהמחבלים נמלטו מהם זמן קצר קודם לכן. צוות-הקרב מגדוד 202, בפיקוד עופר בן צבי, הגיע ליעדיו מבלי שנתגלה. הכוח הרס בונקר, בית אשר שימש את המחבלים ופוצץ בית נוסף שבו שהו שני מחבלים והרגם. כוח סיירת מטכ"ל, בפיקוד יעלון, תקף את אוהלי המחבלים, אולם יעד זה התברר כריק מאדם. הכוחות פונו מן השטח לישראל באמצעות מסוקים, וזאת על אף שהיה מצוי תחת הפגזה ארטילרית כל העת.
תוצאות המבצע

כוחות צה"ל הרגו מספר מחבלים, הרסו מספר בתים והשמידו שני טנקים, קני ארטילריה, ג'יפים שעליהם מקלעים כבדים ומצבורי תחמושת. לכוחות צה"ל היו הרוג ומספר פצועים.
הערות שוליים

↑  כפיר אדם, "סוגר מעגל", הוצאת "ליאור שרף - הפצות", 2009, עמוד 152.
↑  כפיר אדם, "סוגר מעגל", הוצאת "ליאור שרף - הפצות", 2009, עמוד 151.
↑  כפיר אדם, "סוגר מעגל", הוצאת "ליאור שרף - הפצות", 2009, עמוד 153.
↑  דורון אביטל, "לוגיקה בפעולה", זמורה ביתן, 2012, עמודים 83-85.
↑  מספר מחבלים נהרגו, נפגעו מצבורי נשק ועמדות טנקים, דבר, 12 באפריל 1981  המשך
↑  גל פרל, "מי שרוצה לנצח בקרב מול סיכון, כדאי לו שיסתכן וייקח סיכון", הבלוג על הכוונת, ‏  20 בנובמבר 2018.
↑  כפיר אדם, "סוגר מעגל", הוצאת "ליאור שרף - הפצות", 2009, עמודים 154-156.
↑  אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי-"צנחנים", עמוד 197.
מפת אזור המבצע
אמריקה חוגגת

אמריקה חוגגת הייתה ספיישל טלוויזיוני, ששודר כחלק מהאירועים שלאחר ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית ב-20 בינואר 2021 בהנחיית השחקן טום הנקס ובהפקתם של ריקי קירשנר וגלן וייס. באירוע הוצגו הופעות מוזיקליות ונאומים של אמריקאים שונים, כולל אלה של הנשיא הטרי ג'ו ביידן וסגנית הנשיא הנכנסת, קמלה האריס.