stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאבור פטר
ביוגרפיה > לפני מעצרו, משפטו, המשך חייו

בשנת 1952 הודח פטר מתפקידו וגורש מהמפלגה. ב-3 בינואר 1953 בערב נעצר בווילה של מתיאש ראקושי (לטענת ההיסטוריון טיבור זינר פטר סיפר לו מאוחר יותר שהוא נאזק בידיו מאחור, ואז מיהאי פרקש זינק מאחורי וילון החלון וצעק: "המשחק נגמר!"). פטר הועבר למקום בלתי ידוע ואחר כך לכלא ברחוב קונטי. עד 25 במאי 1953 הוחזק באזיקים, שהורדו רק בביקורו האישי של סגן השגריר הסובייטי בבודפשט בזמנו. במהלך מעצרו ביקר אותו גם ארנה גרה בכלא רחוב קונטי. אשתו של פטר, יולאן שימון, שהייתה מזכירתו של ראקושי, נאסרה אף היא.
הסיבה האמיתית למעצרו של גאבור פטר תוארכה לתקופת מאסרו המינהלתי של לאסלו רייק. פטר כראש ההגנה הממלכתי, וסגנו אלוף-משנה ארנה סיץ', כתבו מכתב בנוכחות היועץ הסובייטי בשם גנרל בלקין לוויקטור סמיונוביץ' אבקומוב, ראש המשרד לביטחון המדינה הסובייטי, והזהירו אותו שראקושי מתכנן פרובוקציה.
משפטם של גאבור פטר ושותפיו נבנה בסגנון המשפטים שהחלו בסתיו 1952 בכל הגוש המזרחי: משפט אנטי-ציוני, אנטישמי שתוכנן והוכן בעקבות פרשת לנינגרד, משפטי הרופאים המקרה הצ'כוסלובקי של רודולף סלנסקי ומקרה שרת החוץ של רומניה אנה פאוקר. במקביל, קרנם של רבים מהמנהיגים הקומוניסטים היהודיים הרבים האחרים ירד. ביניהם זולטאן ואש (ויינברגר), אישטוואן סירמאי ואישטוואן קובאץ' וכן של הרופא הראשי של בית החולים היהודי בבודפשט דר' לאסלו בנדק, שהיה אמור להיות חלק מתביעה של גאבור פטר ומקורביו. כמה חודשים לאחר מכן, נעצרו גם מנהיגים רבים של הקהילה היהודית בהונגריה באשמת רצח ראול ולנברג ובאשמת שיתוף פעולה עם הגסטפו במלחמה. לאיוש שטקלר, נשיא הקהילה היהודית, מיקשה דומונקוש (פליישמן) מזכ"ל הקהילה, וד"ר אנדראש יוז'ף מורה לדת היהודית. עם זאת, ההאשמות השתנו במהרה כתוצאה מהאירועים בברית המועצות.
עם מעצרו של לברנטי בריה וששת מקורביו ביוני 1953 והוצאתם להורג בדצמבר, הייתה לראקושי הזדמנות להעביר את האחריות של מעשי העוולות הבלתי חוקיות של המשטרה הפוליטית באופן בלעדי על ראשו של גאבור פטר וכמה בכירי הביטחון של המדינה. פטר נידון למאסר עולם על ידי בית המשפט העליון הצבאי בשנת 1954, אך המועצה הצבאית של בית המשפט העליון קצבה אותו לארבע שנים בלבד בשנת 1957 ופטר שוחרר בינואר 1959 בחנינה אישית. הוא עבד כספרן עד פרישתו לגמלאות.
כתבים

הלחימה נגד קליקת טיטו היא חובה בינלאומית של המפלגות הקומוניסטיות
מיהאי פרקש: הצבא היוגוסלבי תחת שליטת האימפריאליסטים האנגלו-אמריקאים
גאבור פטר: הגסטפו של טיטו-ראנקוביץ' ; אה. VH, Bp., 1950
מידע נוסף

לקסיקון אקדמי קטן Akadémiai kislexikon. Főszerk. Beck Mihály, Peschka Vilmos. Bp., Akadémiai Kiadó, 1989-1990.
מיהו מי? ביוגרפיה של 6000 הונגרים שבחיים. Magyar ki kicsoda 1990. Több mint 6000 élő magyar életrajza. Főszerk. Hermann Péter, Bp., Láng Kiadó–TEXOFT Kft., 1990.
לקסיקון לתולדות תנועת הפועלים ההונגרית Munkásmozgalomtörténeti lexikon. Szerk. vezetője Vass Henrik. Bp., Kossuth Könyvkiadó, 1972.
Magyar és nemzetközi ki kicsoda. Több mint 12 000 kortársunk életrajza. Főszerk. Hermann Péter, szerk. Pásztor Antal, Szalay Katalin, Szarvas Krisztina. Bp., Biográf, 1991.
Óvári József: Kaposvár 1956. A Somogy Megyei Forradalmi Nemzeti Tanács (1956. október 30.) emlékére. Bp., Szerző, 2005.
הלקסיקון החדש של רוואי Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
משטרה פוליטית בעידן ראקושי Müller Rolf: Politikai rendőrség a Rákosi-korszakban (Jaffa Kiadó és Kereskedelmi Kft., 2012 ISBN 9786155235153)
שם הטרור: גאבור פטר. חייו Müller Rolf: Az erőszak neve: Péter Gábor. Az ÁVH vezetőjének élete; Jaffa, Bp.,2017
הערות שוליים

↑  Születése bejegyezve újfehértói állami születési akv. 173/1906. folyószáma alatt
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1156854644  LCCN: nb2018024624  NKC: jo20181006228  SUDOC: 139533141  VIAF: 202292004   WorldCat (עם VIAF): 202292004 
לוח על קברו וקבר אשתו
גונן אוסישקין

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1967 (בן 57) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תקופת הפעילות:  15 בפברואר 2018 – 1 בינואר 2021 (שנתיים)
 מעסיק:  אל על, אל על 
 תפקיד:  מנכ"ל אל על מנכ"ל אייר חיפה
 
גונן אוסישקין (נולד ב-19 באוגוסט 1967) הוא טייס קרב ומנהל ישראלי, מנכ"ל חברת התעופה אייר חיפה. שימש מנכ"ל חברת התעופה אל על מפברואר 2018 עד ינואר 2021.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסר מידע על 37 שנותיו הראשונות.
אוסישקין נולד בברית המועצות ועלה לישראל בהיותו ילד. אמו אירינה אוסוסקין היא מפתחת "שיטת אירה" לריפוי. היה נשוי במשך 18 שנים לסופרת מיכל שלו.
שירת כטייס קרב על מטוסי F-16 בחיל האוויר.
לאחר שירותו בצה"ל כיהן כמנהל ב"מעבדות חרמון".
את עבודתו באל על החל אוסישקין בשנת 2004. בין היתר שימש כטייס בצי מטוסי בואינג 400–747 ולאחר מכן כיהן בתפקידים ניהוליים שונים במשך 12 שנים, מתוכן 10 שנים בחטיבת מסחר, לרבות ראש אגף תכנון מסחרי, רשת הנתיבים לו"ז (שיבוץ המטוסים לטיסות) וניהול הכנסות (2011–2014).
באוקטובר 2014 מונה למנהל האסטרטגיה, תכנון וארגון (תוא"ר) באל על. בינואר 2017 מונה לסמנכ"ל מסחר וקשרים תעופתיים בחברה. במסגרת תפקידו הוביל, יחד עם גורמים נוספים בחברה, את תהליך ההצטיידות הגדול בתולדות אל על של מטוסי הדרימליינר. לתפקידו כמנכ"ל אל על נכנס בפברואר 2018.
באוקטובר 2020 הודיע על פרישתו מתפקידו כמנכ"ל "אל על" הוא סיים את תפקידו בחודש ינואר 2021.
בשנת 2023 הקים יחד עם ניר צוק וקבוצת שותפים את חברת התעופה אייר חיפה והוא מכהן כמנכ״ל החברה.
לאוסישקין תואר ראשון בכלכלה וניהול ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏האם גונן אוסישקין הוא המנכ"ל שיוציא את אל-על מהמשבר?, באתר גלובס, 1 בפברואר 2018
↑  דפנה שחורי, הברנז'ה מתעבת אותי, באתר ישראל היום, 7 בפברואר 2012
↑  ספיר פרץ זילברמן מנכ”ל אל על, גונן אוסישקין, מסיים היום את תפקידו, "פספורט-ניוז" 21 בינואר 2021
↑  ynet, אייר חיפה של ניר צוק וגונן אוסישקין תקבל את המטוס הראשון בסוף החודש, באתר כלכליסט, 9 ביולי 2024
גוגול: נקמה נוראית

| --- | --- |

 מבוסס על:  כתבי ניקולאי גוגול
 בימוי:  יגור בראנוב 
 הופק בידי:  אלכסנדר צקאלו ארתור ז'אניבקיאן ואלרי פיודורוביץ' יבגני ניקישוב אלכסנדרה רמיזובה
 תסריט:  טיכון קורנב קים בלוב אלכסיי צ'ופוב נטליה מרקולובה אלכסיי קראולוב פיליפ קוניאשוב
 עריכה:  אלכסנדר איוואנוב
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדר פטרוב  אולג מנשיקוב  טאיסיה וילקובה
 מוזיקה:  ריאן אוטר
 צילום:  סרגיי טרופימוב 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  Sreda
 חברה מפיצה:  TV-3   Karoprokat
 הקרנת בכורה:  30 באוגוסט 2018 
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט בלשים, סרט אימה 
 תקציב:  450 מיליון רובלים
 הכנסות:  453 מיליון רובלים
 סרט קודם:  גוגול: וויי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"גוגול: נקמה נוראית" (ברוסית: Гоголь. Страшная месть) הוא סרט מותחן רוסי בבימויו של יגור בראנוב ומהווה לחלק האחרון בטרילוגיה אודות גוגול. בכיכובו של אלכסנדר פטרוב. הסרט יצא להקרנות מסחריות ברוסיה ב-30 באוגוסט 2018.
הסרט מתרחש לאחר האירועים המתוארים בסרט "גוגול: ויי" והוא הסרט החותם בטרילוגיית סרטים.
עלילת הסרט > פרק 5: מאורת הפרש

זמן קצר לאחר מותו של גוגול, החוקר בינך מאשים אותו במות הקוזאקים והאישה הצעירה, מידיו של הפרש האפל, מאחר שהוא היה זה שהורה להחביאם באסם. ד"ר בומגארט לא מצליח לבצע נתיחה שלאחר המוות לגופתו של חברו הטוב, גוגול, בעוד בתו של ואקולה, ואסילינה, חשה בהדחקה ומסרבת להאמין למותו של גוגול.
גופתו של גוגול נשרפת בחצר דיקאנקה, בנוכחות בינך, ואקולה, ליזה ובומגארט. גוגול מתעורר בעולם הבא ופוגש את אביו שמתנצל בפניו. לפתע מופיע אדם מסתורי אשר מחיה את גוגול בחזרה, האחרון הצליח להיחלץ מהשריפה לעיני ההמון שצופה. בינך עוצר את גוגול ומאשים אותו בהיותו הפרש האפל וכולא אותו במטה המשטרה. הוא מגלה לגוגול שהאיש שהחיה אותו הוא בעל קשר למשפחתו של גוגול. בזמן לידתו, אביו שיתף פעולה עם איש זה. כשאמו ילדה אותו, הוא נולד מת אך האיש ההוא החיה אותו.
לפתע תושבי הכפר יוצאים לתקוף את מטה המשטרה, הם תוקפים את בינך ואת שותפו יאקים ומנסים לשרוף את גוגול, אך ואסילינה יוצרת גשם באמצעות כוחות הקסם שלה. אך התושבים מנסים במקום זאת לתלות את גוגול, אך מנהיג החבורה נורה ברגלו. היורה מתגלה בתור יאקוב פטרוביץ' גורו, שחשבו אותו למת ומסתבר כי שרד את מתקפתו של הפרש האפל באירועי הסרט הראשון. גרו מורה להמון להתפזר באיום שאם לא יעשו כן יארגן את הגלייתם לסיביר. גורו חושף בפני גוגול שהוא חושד כי אלכסיי הוא הפרש האפל. השניים יוצאים בליווי המשטרה לבתו של אלכסיי אך אינם מוצאים דבר. גוגול מצליח לגלות פתח למאורה אפלה והם מוצאים בפנים את אוקסנה. אלכסיי מופיע לפתע ובינך יורה בו למוות בחזהו. אוקסנה ששכבה מתה חוזרת לחיים, אך שניות לאחר מכן נהרגת שוב על ידי הפרש שנוטל ממנה דם ויוצר מערבולת. כאשר המערבולת מתפזרת בינך, גוגול וגרו מגלים את זהות הפרש האפל, כלא אחרת מאשר ליזה.
עלילת הסרט > פרק 6: נקמה נוראית

163 שנה לפני אירועי הסרט, האטמן קוזאקי יוצא בראש צבא להדוף את הפלישה הפולנית, בראשות המכשף קזימיר. רק קוזאק אחד חזר מהצבא כולו כשהוא מספר שהפולנים שברו אותם, ההאטמן נהרג והפולנים יתקפו בקרוב. בנות ההאטמן ליזה ומריה פונות למכשפה שאומרת שניתן להביס את המכשף הפולני רק באמצעות לבישת שרשרת לשון: אז קזימיר יאבד את כוחו ויהפוך לבן מוות, אך רציחתו תבוא תמורת מחיר נורא. חרף זאת, ליזה ומריה פורצות לאוהל של קזימיר ונוטלות אותו עמן על מנת להיכנס להן. בדרך קזימיר אומר שקללתו תוסר רק אם יאהב מישהי והוא מבקש ממריה לשחרר אותו, אם היא תענה לו בתמורה הוא יוכל לוותר על הכישוף ולהפוך לאדם. ליזה מחליטה לסיים את העניין במקום ונכנסת עם מריה לקרב עד שזו נופלת. בזעם, היא כורתת את ראשו של קזימיר. ברם, בעודו בחיים, ראשו הכרות של קזימיר מדבר אליה ואומר שהיא כעת תחת אותה הקללה שהוא היה נתון בה וכי מדי שלושים שנה היא תיאלץ להקריב 12 בנות ואחת שחזרה לחיים ולא ידעה מוות, עד שהיא תתאהב בעצמה. מריה פוגשת בעולם הבא קול נורא שמורה עליה לחזות, אם היא תהרוג את אחותה היא תוכל לחיות ועד אז היא תשוטט במסווה של אישה זקנה.
גורו, עטוי באותה שרשרת לשון חוקר את ליזה ואומר לה שהוא לא יביא אותה לדין. בפקודת מסדר חשאי הוא מוכרח להביא את הפרש האלמותי לסנקט פטרבורג על מנת לחלוק את סוד החיים הנצחיים עם האימפריה הרוסית. אם היא תסרב, הוא מאיים להרוג את גוגול. לאחר שהם מקשיבים לדו-שיח ניקולאי ובינך ממהרים לעצור את יאקוב. בינך יורה בליזה. כשגוגול שומע מליזה שהוא אמור להיות הקורבן ה-13 אך בשל אהבתו לליזה היא הרגה במקום את אוקסנה, גוגול מסיר את התקווה המכושפת וליזה הופכת חזרה לפרש האלמותי.
אז ליזה, גוגול, בינך וגורו רואים אישה זקנה בשם כריסטינה מהכפר, שהופכת לפתע למריה. היא הורגת את בינך ופוצעת קשה את גוגול. היא מאלצת את ליזה להעניק לה את מתת חיי הנצח לפני שהיא כורתת את ראשה, כפי שאחותה עשתה אז לקזימיר. ואסילינה שמבינה שגוגול בצרות מצליחה לחלץ את גוגול וגורו תוך הסחת דעתה של מריה מספיק זמן כדי שגוגול יניח את השרשרת על צווארה של מריה וגורם להפוך שוב לבת מוות. כשהוא מתרשם לטובה, גורו מציע לגוגול להצטרף לאגודה חשאית, מאחר שמשימתו הוכתרה בהצלחה, לאחר שמתת חיי הנצח נלכד בתוך השרשרת. לאחר שגוגול מסרב, גורו חוזר לסנקט פטרבורג. גוגול, יחד עם ואקולה וד"ר בומגארט, קוברים את בינך בבית העלמין של דיקאנקה, כשהם מבטיחים לשמור את השתלשלות האירועים בסוד, לפני שהם נפרדים.
גוגול חוזר לביתו. מושפע מהאירועים הוא מתחיל לכתוב ספר חדש על הרפתקאותיו. בסנקט פטרבורג הוא מפרסם את ספרו "ערבי הכפר שליד דיקנקה" ומקבל הכרה רבה. הוא פוגש לפתע מכשפה שמנסה להרוג אותו אך ניצל על ידי פושקין ולרמונטוב. הם מציגים את עצמם כחברים באחווה בעלת קשרים לזו של גורו, הם מזמינים את גוגול להצטרף לשורותיהם והוא מסכים.
שחקנים ודמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
אלכסנדר פטרוב: ניקולאי גוגול
אולג מנשיקוב: יאקוב גורו
יבגני סטיצ'קין: אלכסנדר בינך
טאיסיה וילקובה: ליזה
קיריל זייצב: קזימיר
טאיסיה וילקובה: ליזה דנישבסקאיה
ארטיום טקאצ'נקו: אלכסיי דנישבסקי
קסניה רזינה: אוליאנה
פאבל דרביאנקו: אלכסנדר פושקין
אסקר ניגמאדזיאנוב: מיכאיל לרמונטוב
יאן צפניק:
מוזיקה

את המוזיקה והפסקול לסרט כתב המלחין ריאן אוטר, שזהו שיתוף הפעולה השמיני שלו עם הבמאי יגור בראנוב.
הערות שוליים

↑  הכנסות הסרט בפורטל ההכנסות של קרן הקולנוע הרוסי
↑  הכנסות הסרט באתר kinobusiness.com
↑  «Гоголь. Вий» взял кассу
↑  Мистический триллер «Гоголь. Вий» выиграл праздничный уик-энд
↑  Кассовые сборы в России и СНГ за уик-энд 5-8 апреля, 2018: "Гоголь. Вий" стартовал на 2% лучше первой части
↑  Фильм, на который стоит сходить: «Гоголь. Вий»
גוגול בורדלו

| --- | --- |

גוגול בורדלו בהופעה, אוקטובר 2005
 מקום הקמה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 סוגה:  פאנק צועני מוזיקה אתנית פולק צועני
 חברת תקליטים:  רובריק רקורדס, סייד וואן דאמי רקורדס 
 www.gogolbordello.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 יוג'ין האץ סרגיי ריאבטסיב יורי למישב תומאס גובינה אורן קפלן אילוט פרגוסון פמלה גינטאנא ראסייב אליזבת' סאן
 
גוגול בורדלו (באנגלית: Gogol Bordello) הוא שמה של להקת פאנק אתנית המשלבת פאנק עם פולק צועני וסלאבי ודאב.
הלהקה הוקמה בשנת 1999 בעיר ניו יורק על ידי השחקן והמוזיקאי וה-DJ יוג'ין הוץ (Eugene Hütz), העומד בראשה ואחראי לרוב הטקסט והלחנים של שירי הלהקה. שמה מגיע משמו של הסופר האוקראיני ניקולאי גוגול, המהווה מקור השראה ללהקה.
שיריהם עוסקים רבות בקבוצות שוליים, כגון פליטים, מהגרים, עובדי ועובדות מין וקבוצות אתניות נרדפות כמו יהודים וצוענים, אך גם ברומנטיקה של חיי הנוודות ואורח החיים הצועני.
חברי הלהקה

בלהקה חברים:
יוג'ין הוץ - קולות, גיטרה אקוסטית, כלי הקשה, דלי כיבוי-אש) - אוקראינה
סרגיי ריאבטסיב - ויולה, קולות רקע - רוסיה
תומאס גובינה - באס, קולות רקע - אתיופיה
אליזבת' סאן - כלי הקשה, קולות רקע - הונג קונג-סקוטלנד
פאשה ניומר - אקורדיון - בלארוס
מייקל וורד - גיטרה
אוליבר צ'ארלס - תופים
פדרו ארזו - קולות
חברים לשעבר:
יורי למישב - אקורדיון, קולות רקע - רוסיה
אורן קפלן (לשעבר גיטריסט להקת האחים פורטיס) - גיטרה חשמלית, קולות רקע - ישראל
פמלה גינטאנא ראסיין - כלי הקשה, קולות רקע - אמריקה
גוגול בורדלו בישראל

הלהקה הופיעה לראשונה בישראל בדצמבר 2009 ב"האנגר 11" בתל אביב ולמחרת במועדון הבארבי. בשנת 2011 חזרה הלהקה לישראל לשלוש הופעות, שהתקיימו במועדון הבארבי בפברואר-מרץ. ביוני 2014 הופיעה הלהקה באצטדיון בלומפילד, במסגרת פסטיבל רוקנרולר, ולמחרת הופיעה שוב במועדון הבארבי. ביוני 2017 חזרה הלהקה לישראל להופעה במועדון הבארבי.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Voi-La Intruder (יצא ב-1999)
Multi Kontra Culti vs. Irony (יצא ב-2002)
Gypsy Punks: Underdog World Strike (יצא ב-2005)
Super Taranta! (יצא ב-2007)
Live from Axis Mundi (יצא ב-2009)
Trans-Continental Hustle (יצא ב-2010)
Моя Цыганиада [My Tsyganiada] (יצא ב-2011)
Pura Vida Conspiracy (יצא ב-2013)
Seekers and Finders (יצא ב-2017)
דיסקוגרפיה > סינגלים

When The Trickster Starts A-Poking
Start Wearing Purple
Not a Crime
Wonderlust King
הערות שוליים

↑  The band profiles
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 10048264  GND: 10339057-1  ISNI: 0000 0001 2246 6934  LCCN: no2006032750  MusicBrainz: f47fc54d-b334-4321-8218-00c5b11d4dd1  NKC: xx0061552  VIAF: 168100862   WorldCat (עם VIAF): 168100862 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גוגל הודעות

| --- | --- |
 סמליל "גוגל הודעות" מאז 2022
 מפתח:  חברת גוגל 
 מחזור חיים:  2014–הווה (כ־10 שנים) 
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד, Wear OS, יישום רשת 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 messages.google.com
 
גוגל הודעות (בעבר Messenger, אנדרואיד הודעות או הודעות) הוא יישומון להעברת מסרים מיידיים שפותחה על ידי גוגל עבור מערכות ההפעלה הניידות שלה, אנדרואיד ו-Wear OS, וכן כיישום רשת.
זוהי פלטפורמת העברת ההודעות האוניברסלית הרשמית של גוגל לאקוסיסטם (אנ') של אנדרואיד. "גוגל הודעות" תומכת בפרוטוקול SMS וכן במחליפו מבוסס האינטרנט, RCS (אנ'), בדומה ל-iMessage במכשירי אפל.
היסטוריה

"הודעות" שוחרר כיישומון עצמאי באנדרואיד עם שחרור גרסה 5.0 של אנדרואיד, "לוליפופ", ב-2014. כמו כן, הוא החליף את Hangouts כיישומון ברירת המחדל לשליחת הודעות SMS בסדרת מכשירי גוגל נקסוס.
באפריל 2018, הודיעה גוגל כי תסב את הצוות המפתח של Google Allo (שהוכרז על הפסקת תמיכתו באותו זמן) לעבוד על יישום רחב יותר של פרוטוקול RCS. בדצמבר 2019, "הודעות" החל לתמוך בהעברת מסרים תחת פרוטוקול RCS, מה שאיפשר שליחת קובצי מדיה גדולים יותר, סינכרון עם יישומונים אחרים וקבוצות מרובות-משתתפים. הייתה זו הכנה להשקת היישומון ברשת. במהלך 2020, השירות הופץ בפריסה גלובלית.
היישומון עבר את רף מיליארד ההורדות באפריל 2020, ובכך הכפיל את מספר ההורדות בפחות משנה.
בתחילה, עם האימוץ הראשוני של פרוטוקול RCS, "הודעות" לא תמך בהצפנה מקצה-לקצה, אך ביוני 2021 אימצה לשם כך את פרוטוקול סיגנל, והחלה אותו כברירת מחדל על כלל קבוצות הצ'אט בדצמבר 2022 – תחילה רק למשתמשי בטא ולכלל המשתמשים באוגוסט 2023. יחד עם זאת, הודיעה גוגל כי "הודעות" תשתמש ב-RCS מוצפנות כברירת מחדל לכל המשתמשים ולא ב-SMS, אלא אם יבחרו לשנות זאת בהגדרות היישומון. בדצמבר באותה שנה, שם היישומון שונה מ"הודעות" (או "הודעות מבית גוגל") ל"גוגל הודעות".
מאפיינים

התכונות הבולטות ב"גוגל הודעות":
שליחת הודעות טקסט והודעות קוליות מיידיות לאיש קשר יחיד, או לקבוצה, על גבי תקשורת סלולרית או Wi-Fi, במערכות ההפעלה אנדרואיד, Wear OS או באמצעות הדפדפן.
הצפנה מקצה-לקצה לצ'אטים מבוססי פרוטוקול RCS.
הצגת סטטוס של הודעות בפני משתמשים חברים בצ'אט – בהקלדה, נשלחה או נקראה.
השבה ותגובה באמצעות אמוג'י להודעות ספציפיות
שיתוף קבצים ותמונות ברזולוציה גבוהה
תמלול הודעות קוליות
תזמון הודעות
התממשקות עם שאר היישומונים באקוסיסטם של גוגל
ממשק שולחני ביישום רשת ייעודי
שימוש בצ'אטבוט של גוגל, ג'מיני
שלח הודעות טקסט וקוליות מיידיות בשיחות צ'אט 1:1 או קבוצתיות באמצעות נתונים ניידים ו-Wi-Fi, דרך Android, Wear OS או האינטרנט.
ראו גם

הודעות (אפל)
Google Allo
Google Chat
וואטסאפ
SMS
הערות שוליים

1 2  David Ruddock, Google: The New "Messenger" App In Android 5.0 Is A Stock SMS/MMS Solution, Not A Hangouts Replacement / Rebrand, Android Police, ‏15 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑  צבי קצבורג, ‏גוגל שמה את חבל התלייה על צווארה של Allo, באתר "אנשים ומחשבים", 1 במאי 2018
↑  יניב אביטל, ‏להתראות SMS, שלום RCS: גוגל וספקיות הסלולר ישתמשו בתקן ההודעות החדש והמתקדם, באתר Geektime‏, 23 באפריל 2018
↑  Ron Amadeo, Google gives up on Google Allo, hopes carriers will sort out RCS messaging, Ars Technica (אנ'), ‏20 באפריל 2018 (באנגלית)
1 2  אתר TGspot, ‏יוצאת לדרך: גוגל השיקה בארה'׳ב את הדור הבא של ה-SMS, באתר Geektime‏, 15 בנובמבר 2019
↑  Computer messaging bot creation
↑  Antonio Villas-Boas, Android users who are jealous of iMessage need to know about Google's 'Messages for web' service, which lets you text from almost any computer, Business Insider, ‏26 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  Manuel Vonau, RCS support in Messages is spreading to more countries, including India, Android Police, ‏3 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  גוגל חוגגת מיליארד משתמשי RCS ב-Google Messages עם פיצ’רים חדשים, באתר Gadgety, ‏3 בדצמבר 2023
↑  יאן לנגרמן, גוגל תפעיל תקן הודעות חדש שיחליף את ה-SMS, ‏18 ביוני 2019
↑  Abner Li, Google Messages rolls out group chat end-to-end encryption (E2EE) in beta, 9to5Google, ‏6 בינואר 2023
1 2  Sarah Perez, Google’s Messages app will now use RCS by default and encrypt group chats, TechCrunch, ‏8 באוגוסט 2023 (באנגלית)
↑  גוגל הודעות, באתר אנדרואיד
| תוכנות מסרים מיידיים |
| --- | --- | --- |
| פעילות | ICQ • Pidgin • Trillian • Viber • וואטסאפ • Google Chat • מירנדה IM • סקייפ • הודעות (iOS) • טלגרם • Facebook Messenger •  WeChat • fring • סנאפצ'ט • Tango • LINE‏ • Kik Messenger • סיגנל |  |
| אחרות | Google Hangouts • אודיגו • Windows Live Messenger • גוגל טוק • Google Allo |  |
גאבור סטהלו

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1909 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 במאי 1974 (בגיל 64) אינטרלאקן, שווייץ 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 מקצוע:  Lutheran pastor, איש חינוך 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (30 בינואר 1972) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  גאבור סטהלו
 
כנסיית הטוואן שנבנתה על ידו
גאבור סְטֶהְלוֹ (בהונגרית: Sztehló Gábor, נולד בשם Szenczy Gábor Győző Jenő Béla; בודפשט, 25 בספטמבר 1909 – אינטרלאקן, שווייץ, 28 במאי 1974) היה כומר לותרני הונגרי שהציל אלפיים איש בשואה, חסיד אומות העולם והיה החולם והיוצר של גאודיופוליס – עיר השמחה.
ביוגרפיה

סטהלו היה בנם של ד"ר טמאש לאסלו אלדאר סנצי, עורך דין, שופט, לותרני ושל מרתה, מריה, יוזפה האגנמאכר קלוויניסטית. הוא נולד בבודפשט, ברחוב אורלאי 10 ובהסכמה בין הוריו דתו הפכה לותרנית כשל אביו.
הוא סיים את הגימנסיה הלותרנית בשופרון, ולאחר שסיים שם גם את לימודי התאולוגיה הלותרנית בשנת 1931, קיבל מלגת השתלמות בפינלנד. הוא הוסמך ככומר בשנת 1932 ושירת בקהילת הטוון בין השנים 1933–1935. תוך שנה בנה כנסייה עם "הגבאי" שלו (פרסביטר), אדן לגאני. בין השנים 1935–1942 הוא היה כומר בנאג'טרצ'ה. על פי המודל של פינלנד הקים את ארגון בתי הספר העממיים, שנוסד בשנת 1938. באותה השנה שינה את שם משפחתו לסטהלו.
ממארס 1944 החל, בשליחות הבישוף שאנדור ראפאי, בהצלה מאורגנת של ילדים יהודים תחת הכיבוש הגרמני של הונגריה. הבית הראשון נפתח ב-5 באוקטובר 1944 בווילה ברחוב ברץ 16, ברובע 1, שהעמיד לרשותו דודו של גאבור סטהלו, אוטו האגנמאכר. עד חג המולד 1944 הוא ארגן העברה, טיפול והזנת ילדים ב-32 בתים בתמיכת הצלב האדום השווייצרי לרבות בווילה המשפחתית של מנהל הרכבת אקוש ניי. על מעשיו אלה הוא זכה בתואר חסיד אומות העולם בשנת 1972. אחד מאלף הילדים שניצלו היה ג'ורג' אולה היהודי-הונגרי שהפך מדען ולימים זכה בפרס נובל לכימיה. בנוסף לילדים גם 400 עובדי הבתים זכו למחסה ולהגנה. בהצלת הילדים סייעו בידו גם האחיות/נזירות של בית האמהות פבה (Fébé Anyaház).
באביב 1945 הוא ארגן את "בית הילדים פּאקס" באזור שהציעו לו מטעם חברת מנפרד וייס. לאחר הלאמת בית הילדים בשנת 1950 היה עוזר הכומר של העדה בפרברי בודפשט. בשנת 1956 עברה משפחתו לשווייץ, אך הוא לא הלך איתם מכיוון שרצה להמשיך בעבודתו הרוחנית.
בביקורו בשווייץ בשנת 1961 לקה בהתקף לב לכן בייעוץ רפואי נשאר בשווייץ והמשיך שם בפעילותו הרוחנית. תוקף דרכונו פג, הוא לא יכול היה לחזור להונגריה אפילו כמבקר. כדי לזכות באזרחות שווייצית היה עליו להמתין עשר שנים. הוא ייחל לסיום עשר השנים כדי לחזור סוף סוף להונגריה. הודשיים הפרידו אותו מהגשמת חלומו. אפרו שהוחזר להונגריה נטמן בבית העלמין פרקשרטי .
קריירת הבונים החופשיים

בשנת 1946 הוקם מחדש תא של הבונים החופשיים בהונגריה וסטהלו הצטרף. בשנת 1949 נבחר לסגן המפקח השני. ב-9 ביוני 1949 נשא הרצאה באכסניה שכותרתה הייתה "רעיונות הבשורה וההתקדמות החברתית". בשנת 1950 פעילות הבונים החופשיים נאסרה בהונגריה. לאחר 1962 הוא הצטרף מחדש לבונים החופשיים בשווייץ וביקר בחוגי הבונים החופשיים באינטרלאקן. מדי פעם השתתף בכינוסי הבונים החופשיים בלוצרן, ובסנט גאלן.
גאודיופוליס – עיר השמחה

בספטמבר 1945, חמישה חודשים לפני הכרזת הרפובליקה של הונגריה, הקימו כמעט שמונה מאות ילדי פליטים את רפובליקת הילדים גאודיופוליס שפירושה עיר השמחה. הילדים ארגנו חגיגות, הקימו ספרייה ומקהלה. גאודיופוליס לא נתמכה לא על ידי המדינה ההונגרית ולא הכנסייה. הם קיבלו עזרה רק מהוועד הבינלאומי של הצלב האדום ומאז זו תעלומה כיצד המוסד הוחזק בחיים עד שנת 1950, אז סגר אותו המשטר של מתיאש ראקושי.
עבודותיו

גאבור סטהלו – ארנו אורבן: "ישו הוא המלך שלנו!"  ; 1937 (ספריית בל)
גאבור סטהלו – ארנו אורבן: "אני שייך לאלוהים!" "לימוד הכנסייה בשאלות ותשובות";  1937 ("ספריית בל")
"בידי אלוהים"; בהוראת העיתונות. אווה בוזוי; מחלקת העיתונות של הכנסייה הלותרנית ההונגרית,  1984
"בידי אלוהים"; בהוראת העיתונות. אווה בוזוי; מחלקת העיתונות של הכנסייה הלותרנית ההונגרית, 1986
"בידי אלוהים"; בעקבות יומן המחבר. קורן אמיל; גאבור סטהלו קרן תמיכה בילדים ונוער, 1994
"אלוהים איתנו!", "הטפותיו של הכומר הלותרני גאבור סטהלו (1909–1974) בשווייץ, מאוירות ברישומיו 1972–1974"; מהפכה, בהוראת העיתונות. מיקלוס מדוקסאי, הקדמה פטר גאנץ; קרן גאבור סטהלו תמיכה לילדים ונוער, 2005
לקריאה נוספת

אווה סטיאסני: במלחמה בשלום. ההצלה המופלאה של תושבי בית הילדים ברחוב בוגאר. 2005, ISBN 9639571350
מוניקה מיקיה לוז'אני: חזית. חייו של גאבור סטהלו, 2003
מוניקה מיקיה לוז'אני: לשים קץ לחושך. מסמכים על עבודת הצלת הילדים של גאבור סטהלו במהלך מלחמת העולם, 2003
ז'ווז'נה מרניי: גאבור סטהלו, מחנך הילדים. PSZM- National Evangelical Museum ISBN 978-963-067221-4
אמיל קורן: חייו ושירותו של גאבור סטהלו. המוזיאון הלותרני הלאומי, 1994
הערות שוליים

↑  Neve több dokumentumban, az új-hatvani emléktáblán is ebben a formában jelenik meg: Sztehló Gábor
↑  Születése bejegyezve a Budapest I-II. kerületi polgári születési anyakönyv 1978/1909. folyószáma alatt.
↑  5436/1938.III. B.M.sz.
↑  Élet Menete Alapítvány
↑  "Evangélikus Élet". אורכב מ-המקור ב-2016-02-04.
↑  UrbFace – A Haggenmacher-villa
↑  Adatlapja a Jad Vasem nyilvántartásában
↑  A szerző, Sztehlo Gábor munkatársainak egyike
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011854990305171  GND: 107010647X  ISNI: 0000 0000 7903 5783  LCCN: n85117399  SUDOC: 152914692  VIAF: 11278515   WorldCat (עם VIAF): 11278515 
בשנת מאה שנה להולדתו נערכה תערוכה במוזיאון הלאומי הלותרני בהונגריה
גונן גינת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוקטובר 1956 (בן 67) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  צייטלין  אוניברסיטת בר-אילן 
 
גונן גינת (נולד ב-20 באוקטובר 1956) הוא עיתונאי, בעל טור ופובליציסט ישראלי, עורך מוסף השבת של העיתון ישראל היום. לשעבר העורך הראשי של "הצופה".