היצע וביקוש
ביאורים

1 2  גורם ייצור – גורמי ייצור הם אמצעים המשמשים בייצור סחורות והספקת שירותים (חומרי גלם, קרקע, שעות עבודה, הון וניהול). נקראים גם תשומות.
↑  פונקציית ייצור – פונקציה המתארת את הקשר בין כמות גורמי היצור לבין התפוקה, וממנה נגזרת עקומת ההיצע.
↑  פונקציית תועלת – פונקציה המתארת את הקשר בין הכמות שהצרכן צורך ממוצר כלשהו והתועלת שהוא מפיק מכך, וממנה נגזרת עקומת הביקוש.
↑  הכנסה פנויה – הכנסתו של צרכן בניכוי מיסים.
1 2  מוצר תחליפי – מוצר שיכול להחליף את המוצר בשוק, למשל: קוקה קולה ומיץ ענבים. כשגדלה תצרוכת מוצר כלשהו (קוקה קולה) – הביקוש למוצר התחליפי לו (מיץ ענבים) קטן.
1 2  מוצר משלים – מוצר שמשלים את המוצר בשוק, למשל: המוצר דלק משלים למוצר מכונית. כשגדלה תצרוכת מוצר כלשהו (מכונית) – הביקוש למוצר המשלים לו (דלק) גדל.
↑  מוצר גיפן – מוצר שהביקוש אליו עולה עם עליית מחירו. למשל, בקרב אנשים עניים ביותר אורז עשוי להיות מוצר גיפן, שכן עלייה במחירו תגרום להם להפחית את צריכת הבשר, ולאכול יותר אורז במקומו. (מוצרים אקזוטיים כגון מכוניות פאר אינם מוצרי גיפן, מכיוון שעלייה במחירם אינה גורמת לעלייה בביקוש לעומת המחיר הקודם). מוצר גיפן הוא סוג קיצוני של מוצר נחות (מוצר שהביקוש לו יורד עם עליית רמת ההכנסה). דוגמה נוספת: צרכן שעיקר צריכתו היא של תפוחי אדמה זולים. עלייה במחיר תפוחי האדמה תביא לירידה בהכנסתו הפנויה, ולכן יצרוך פחות מוצרי מזון יקרים ויותר תפוחי אדמה.
↑  מכיוון שעקומת הביקוש המצרפי (סיכום כל הביקושים של הצרכנים) ועקומת ההיצע המצרפי (סיכום כל ההיצעים של היצרנים) אינן ידועות, גם המחיר שאמור להתקבל אינו ידוע.
↑  עודף יצרן – הרווח המשתנה של היצרן; העודף של היצרן הנובע מההפרש בין פדיונו לסך הוצאותיו.
↑  עודף הצרכן – הגדרה: רווח התועלת של הצרכן המחושב בערכים כספיים כהפרש בין התועלת שהוא מפיק ממה שקנה ובין מה שהוא שילם בתמורה לכך. התאוריה הוצעה על ידי אלפרד מרשל.
הסבר: ההפרש בין ערכו של המוצר עבור הקונה, לבין המחיר שהוא משלם עבורו. כלומר, אדם יהיה מוכן לשלם עבור מוצר עד הערך שיש למוצר עבורו. אם הצליח לרכוש את המוצר במחיר נמוך יותר – הסכום שלא שילם הוא עודף הצרכן. המוכרים מעוניינים להקטין את עודף הצרכן, ואחת הדרכים לעשות זאת היא מכירה פומבית, בה כל קונה מוכן לעלות במחיר עד שיגיע לערך המוצר עבורו.
↑  מוצר נורמלי – מוצר צריכה רגיל (שהביקוש אליו עולה ככל שההכנסה הפנויה של הצרכן גדלה).
↑  מוצר נייטרלי – נייטרלי ביחס להכנסה.
↑  מוצר נחות – מוצר שהביקוש אליו יורד ככל שהכנסתו הפנויה של צרכן הולכת וגדלה, כגון לחם אחיד ותחבורה ציבורית. השאלה מהו מוצר נחות יכולה להשתנות בעקבות ידע חדש, שינויים בתרבות, בהרגלים ועוד. לדוגמה, בעבר גברים עשירים במדינות אירופה עישנו יותר מאשר גברים עניים, אך לאחר הגילויים על נזקי העישון ושינוי בהרגלים, גברים עניים מעשנים יותר. אופניים ותחבורה ציבורית נחשבים לרוב כמוצר נחות במדינות בעלות פרבור כמו ארצות הברית, אולם במדינות אירופיות השימוש בהם גדל דווקא בקרב שכבות עשירות יותר, שיכולות להרשות לעצמן להתגורר בסמוך למרכז המטרופולין. השימוש באופניים ובתחבורה ציבורית גדל גם עקב העלייה במודעות לנזקים של אורח חיים יושבני, רצון להימנע ממעורבות בתאונת דרכים ומודעות אקולוגית, שהם כולם מאפיינים של שכבות מבוססות יותר. מידת הצריכה של מוצר ביחס להכנסה יכולה להשתנות בעקבות פרמטרים אחרים כמו מגדר או תרבות. לדוגמה, בקרב יהודים בישראל העישון שכיח יותר בקרב גברים בעלי השכלה והכנסה נמוכה יותר, ואילו בקרב יהודיות העישון שכיח יותר בקרב נשים בעלות השכלה והכנסה בינונית ומעלה. במדינות עניות, צריכה של מזון מהיר, כמו המבורגרים, במיוחד של רשתות בינלאומיות, נחשבת כסמל סטטוס ונפוצה יותר בקרב שכבות עשירות. במדינות העשירות צריכת מזון כזה נפוצה יותר דווקא בקרב שכבות עניות יותר. מוצרים לשם הגברה או החלשה של שיזוף (בגדים חושפניים מול ארוכים, חופשות שיזוף, מכוני שיזוף) והבדלים בין עשירים לעניים בצריכת מוצרים אלה השתנו מספר פעמים בגלל הקשרים של סטטוס חברתי ומודעות בריאותית.