stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טינה קרול
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2014: Девять песен о войне
2015: Колядки
2016: Всі хіти
2019: Плейлист весны
2022: Українські пісні
הערות שוליים

↑  "Тіна Кароль повінчалася у церкві зі своїм продюсером (ФОТО)". Gazeta.ua. 16 ביוני 2008. ארכיון מ-2022-06-01. נבדק ב-10 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Тіна Кароль віддалася своєму продюсеру у церкві". tabloid.pravda.com. ארכיון מ-2023-04-19. נבדק ב-10 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  У Тіни Кароль народився син (אורכב 27.05.2022 בארכיון Wayback Machine), Табло ID (18-11-2008)
↑  15 июня Тина Кароль и Евгений Огир отпраздновали бы 5-летие брака June 15 Tina Karol and Yevhen Ohir celibated 5th anniversary marriage (אורכב 02.12.2018 בארכיון Wayback Machine), TSN.ua (30 April 2013)
↑  У Києві поховали чоловіка Тіни Кароль In Kyiv is buried the husband of Tina Karol (אורכב 03.05.2013 בארכיון Wayback Machine), TVi (30 April 2013)
↑  Across the Former Soviet Union Ukrainian Singer with Jewish Roots and New Name Takes Country by Stor (אורכב 21.08.2017 בארכיון Wayback Machine), Jewish Telegraphic Agency (23 March 2006)
| אוקראינה אוקראינה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
Vidbir
| השתתפויות | 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | אלכסנדר פונומריוב • רוסלנה ליז'יצ'קו • גרין ג'ולי • טינה קרול • ורקה סרדוצ'קה • אני לוראק • סבטלנה לובודה • אליושה • מיקה ניוטון • גאיטנה • זלאטה אוגנביץ' • מריה ירמצ'וק • ג'מאלה • O.Torvald • מלובין • מארוב • גו איי • גו איי • קאלוש • טבורצ'י • אליונה אליונה וג'רי הייל |  |
| שירי המדינה | "Hasta la Vista" • "Show Me Your Love" • "Dancing Lasha Tumbai" • "Shady Lady" • "Be My Valentine! (Anti-Crisis Girl)" • "Sweet People" • "Angel" • "Be My Guest" • "Gravity" • "Tick Tock" • "1944" • "Time" • "Under The Ladder" • "Siren Song" • "Solovey" • "Stefania" • "Heart of Steel" • "Teresa & Maria" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 2005 • אירוויזיון 2017 • אירוויזיון 2023 • יחסי אוקראינה–רוסיה באירוויזיון • חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אוקראינה מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0677 8569  MusicBrainz: 81fdd079-7d05-4ba4-8577-9500df6a8c4c  VIAF: 4333154260696524480007   WorldCat (עם VIAF): 4333154260696524480007
יאדוב

| --- | --- |
סמל יאדובסמל יאדוב

כנסייה ביאדוב
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  וולומין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  927 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°28′N 21°38′E﻿ / ﻿52.467°N 21.633°E﻿ / 52.467; 21.633
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטייאדוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטייאדוב(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהיאדוב(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהיאדוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יאדוב (בפולנית: Jadów; ביידיש: יאַדאָוו) הוא כפר במחוז וולומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

יאדוב נזכר לראשונה במאה ה-15, עת היה בבעלות משפחת האצילים זמויסקי. בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1815 נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.
בשנת 1823 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אך אלה ניטלו ממנו בהמשך. בשנת 1920 פרצה ביישוב שרפה, שכילתה רבים מבתיו.
יהודי יאדוב

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,500 יהודים, כ-90% מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, מונה ביישוב יודנרט בראשות גדליה פינקלמן.
בסתיו 1940 רוכזו יהודי הכפר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. ביוני 1941 הגיע מספר יושבי הגטו ל-2,787 איש. מעת לעת רצחו הגרמנים יהודים מהגטו שניסו להבריח אליו מזון. באוגוסט 1942 הובאו לגטו שביישוב כמה מאות צוענים, ואלו נרצחו בידי הגרמנים תוך זמן קצר.
ב-22 בספטמבר 1942 בוצעה בגטו שביישוב אקציית חיסול, בה נורו כ-800 יהודים במקום, וכל היתר שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
יודפת

ערך זה עוסק במושב שהוקם בשנת 1958. אם התכוונתם לעיר אשר חרבה בתקופת בית שני, ראו .
| --- | --- |
כיתוב תמונההמצפה ביודפת
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎429 מטר
תאריך ייסוד: 1960
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: מושב שיתופי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 964 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎5.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) יודפת(למפת הגליל המערבי רגילה) יודפת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יודפת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יודפת32°50′13″N 35°16′19″E﻿ / ﻿32.8368873100991°N 35.2718384755365°E﻿ / 32.8368873100991; 35.2718384755365  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב (in English: Misgav Regional Council) באדום - יודפת בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.yodfat.org
יוֹדְפַת הוא מושב שיתופי הנמצא בגליל התחתון, צפונית לאתר בו הייתה מצויה העיר הקדומה יודפת, 22 ק"מ דרום מזרחית לעכו ו־9 ק"מ צפונית לציפורי. שייך למועצה אזורית משגב.
יודפת הוא היישוב המערבי ביותר ברכס יוטבת (יודפת), עליו מצויים גם היישובים אבטליון, יחד והררית.
היסטוריה

בשנת 1958 נוסד גרעין, שחבריו כונו "שכטריסטים", בשל היותם מתלמידיו של ד"ר יוסף שכטר, המורה הרוחני מבית הספר הריאלי בחיפה, אשר הטיף לרוחניות יהודית הנוצרת על ידי עדה יוצרת. הגרעין יועד להתיישב באזור יודפת בשטח של כ-2,700 דונם שנרכשו על ידי הקרן הקיימת. בשנת 1960 עלתה למקום קבוצה ראשונה של כ-30 מחברי הגרעין שהתפרנסו מעבודות ייעור והכשרת אדמה. בנובמבר 1961 יצאה למקום משלחת של המוסדות המיישבים לבחור את המיקום המדויק של היישוב.
היישוב שהוקם נתמך על ידי קק"ל והעומד בראש תחום ההתיישבות יוסף וויץ, ונקרא על שם היישוב הקדום המצוי כקילומטר דרומית לו. המבנה הראשון ביודפת היה "המצפה", ומסביבו נבנו חומה וחדרי מגורים, במתכונת הדומה לטירה. בשנים הראשונות עבדו החברים כשכירים של הקק"ל ביעור האזור ובהכשרת אדמות ההר לחקלאות שהפכה למקור הפרנסה הבלעדי של המושב השיתופי במשך שלושה עשורים.
בשנת 1968 נסלל כביש גישה חדש למקום.
מאמצע שנות ה-90 המושב מאמץ מאפיינים של יישוב קהילתי ופרנסת תושביו מגוונת. חלק מחברי היישוב אימצו את תורתו הרוחנית של גאורג איבאנוביץ' גורדייף.
בעשור האחרון נבנתה ביודפת שכונת הרחבה שרבים ממשתכניה הם בני המושב. נכון לשנת 2017 גרות ביודפת כ-300 משפחות.
חינוך

לקהילה ביישוב ישנה זיקה לשיטת החינוך האנתרופוסופית, ותורה זו קנתה לה אחיזה בתחום החינוך של המושב. בשנת 2003 נפתח במתחם המועצה האזורית משגב "בית ספר עודד", מוסד חינוכי (כיתות א'-ח') הפועל לפי שיטת "וולדורף" האנתרופוסופית בהנהלת גיורא אבידור, ובשנת 2011 עבר בית הספר למשכן קבע בכניסה ליודפת.
בשנת 2019 התחלפה ההנהלה כאשר עפרה מתן החליפה את גיורא בתפקיד מנהלת בית הספר.
תלמידי התיכון לומדו בעבר בעיקר בתיכון וולדורף הרדוף ובתיכונים בקמפוס משגב.
ב-2020 הוקם תיכון חדש אשר נמצא כרגע במשכן זמני במבנים הישנים של בית הספר המקצועי של וורטהיימר שבמשגב, ועתיד לעבור למשכן קבע ביודפת.
את התיכון מנהלים ומקימים אילאיל מתן וגיורא אבידור.
ענפים ועסקים

לאחר שבעשורים הראשונים התגלו קשיים רבים בפיתוח אדמות ההר בגליל, מחסור במים ובשטחי עיבוד, נוספו למושב תחומי פרנסה אחרים מלבד חקלאות.
בתחומי המושב פעל מפעל גדול לטקסטיל, בעיקר לגרביים, אשר נסגר לאחר שחברת "דלתא" רכשה אותו.
במושב קיים "יער הקופים" - גן חיות הכולל גם שטח מגודר בו קופים מסוג קוף סנאי מסתובבים באופן חופשי, וניתן לצפות בהם בהתנהגותם הטבעית. כן מצויים ביישוב עסקים קטנים ומשתלה.
בשנת 2015 נפתח בכניסה ליודפת מרכז מסחרי ותיירותי ייחודי הנקרא "בואכה יודפת". המבנים נבנו מאבנים מקומיות ובהשתלבות בחורש הטבעי. במרכז בתי עסק רבים וכן מרכז מבקרים יודפת העתיקה המופעל בידי מתנדבים מהמושב ומקהילת משגב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ישוב חקלאי יקום במקום בו עמדה יודפת העתיקה, למרחב, 16 בנובמבר 1961
↑  שפי גבאי, באיזור יהודי קדום, דבר, 20 בנובמבר 1968
↑  תנועת המושבים יודפת, באתר www.tmoshavim.org.il
↑  "שופינג בצפון הארץ: מתחם החנויות ביודפת". מגזין את. 2016-01-25. נבדק ב-2018-01-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469718605171  VIAF: 316601863   WorldCat (עם VIAF): 316601863
טירלי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  צלי קדירה, מנת ירקות 
 מוצא:  טורקיה 
 מרכיבים עיקריים:  בשר בקר, במיה, קישוא, עגבנייה, שעועית ירוקה, תפוח אדמה, mutton, חציל, בשר טלה, גזר 
 
טירלי או טורלו (בטורקית: Türlü) הוא קדרת נזיד ירקות של המטבח הטורקי. הוא עשוי מירקות חלוטים ועשוי לכלול גם בשר מבושל. סוגים של מנה זו נמצאים גם במטבחים הבלקנים. בפרט הוא ידוע בתור turli perimesh באלבניה, tourlou או tourlou tourlou ביוון, וכ-turli tava במקדוניה הצפונית.
מאפיינים

שם המאכל נובע מהמילה הטורקית העתיקה türlüg שמשמעותה "מגוון". ניתן לבשל טירלי בסיר בישול מחימר הנקרא גיבץ'. סוג זה נקרא "טירלי גיבץ'" בטורקיה ובבולגריה. הגרסה המקדונית, turli tava, מבושלת באופן מסורתי בסיר בישול מחרס דומה, הנקרא tava.
המרכיבים הבסיסיים של טירלי משתנים מאוד. המנה כוללת בדרך כלל תפוחי אדמה, חצילים ובמיה. ניתן להוסיף גם שעועית ירוקה, פלפלים, גזר, קישואים, עגבניות, בצל ושום. גרסאות בשר עשויות עם בשר בקר או כבש, בבלקן גם עם בשר חזיר. מרכיבים רגילים נוספים הם שמן בישול, מים, מלח, פלפל שחור או פלפל אדום כתוש, רסק עגבניות או רסק פלפלים. כל המרכיבים הללו מעורבבים ונאפים בתנור. ניתן להגיש את המנה עם אורז ויוגורט בצד.
גלריה

טורלו עם בשר עגל
טירלי בגיבץ'
ראו גם

אג'אפסנדלי
במיה
קפונאטה
צ'אנאחי
גיבץ'
חורש (מאכל)
רטטוי
הערות שוליים

↑  Turkey. Michelin Travel Publications. 2000.
1 2  Martha Rose Shulman (2007). Mediterranean Harvest: Vegetarian Recipes from the World's Healthiest Cuisine. Rodale. p. 299. ISBN 9781594862342.
1 2  Jeanne Jacob; Michael Ashkenazi (2014). The World Cookbook: The Greatest Recipes from Around the Globe. ABC-CLIO. p. 719. ISBN 9781610694698.
1 2  Peter Minaki (2013). The Everything Mediterranean Cookbook. Simon and Schuster. ISBN 9781440568565.
1 2 3  Olive Lodge (1942). Peasant Life in Jugoslavia. Seely, Service & Company. p. 311.
יוהאן, מלך סקסוניה

יוהאן, מלך סקסוניה (בגרמנית: Johann Nepomuk Maria Joseph Anton Xaver Vincenz Aloys Franz de Paula Stanislaus Bernhard Paul Felix Damasus;‏ 12 בדצמבר 1801 – 29 באוקטובר 1873), היה מלכה הרביעי של סקסוניה, בין השנים 1854–1873.
ביוגרפיה > ילדותו

יוהאן נולד ב-12 בדצמבר 1801 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה.
יוהאן הפך ליורש העצר של סקסוניה, לאחר עליית אחיו פרידריך אוגוסט לשלטון בשנת 1836.
ביוגרפיה > ממלכת סקסוניה

ב-9 באוגוסט 1854 מת פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה יוהאן לשלטון. יוהאן פיתח מאוד את המדינה, הקים רשת מסילות ברזל והביא למסחר חופשי במדינה.
יוהאן פעל לקידום השליטה של אוסטריה בגרמניה, ובמלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 שלח את צבאו להילחם לצד אוסטריה בבוהמיה ולא השאיר אותו להגן על שטח הממלכה. משום כך, בסיום הלחימה ביקשה אוסטריה מפרוסיה שלא לספח את סקסוניה כמחוות כבוד, ופרוסיה נעתרה לבקשה, והותירה את סקסוניה כמדינה עצמאית. מאוחר יותר באותה שנה הצטרפה סקסוניה על דעת עצמה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 הובילה לשיוך חברות הקונפדרציה אל האימפריה הגרמנית ויוהאן נותר בתפקידו והוכפף לקיסר האימפריה הגרמנית.
ב-29 באוקטובר 1873 מת יוהאן בדרזדן, ובמקומו עלה לשלטון בנו אלברט, מלך סקסוניה.
משפחתו

ב-10 בנובמבר 1822 התחתן יוהאן על ידי שליח עם אמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, וב-21 בנובמבר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. ממנה היו לו 9 ילדים:
מריה, נסיכת סקסוניה (22 בינואר 1827 - 8 באוקטובר 1857).
אלברט, מלך סקסוניה (23 באפריל 1828 - 19 ביוני 1902), התחתן עם קרולה מוואסה.
אליזבת, נסיכת סקסוניה (4 בפברואר 1830 - 14 באוגוסט 1912), התחתנה עם הנסיך פרדיננדו מסבויה, דוכס ג'נובה, ולאחר מותו התחתנה עם ניקולו מרצ'ס ראפאלו.
ארנסט, נסיך סקסוניה (5 באפריל 1831 - 12 במאי 1847).
גאורג, מלך סקסוניה (8 באוגוסט 1832 - 15 באוקטובר 1904), התחתן עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל.
זידוניה, נסיכת סקסוניה (16 באוגוסט 1834 - 1 במרץ 1862).
אנה, נסיכת סקסוניה (4 בינואר 1836 - 10 בפברואר 1859), התחתנה עם פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה.
מרגרטה, נסיכת סקסוניה (24 במאי 1840 - 15 בספטמבר 1858), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה.
סופיה, נסיכת סקסוניה (15 במרץ 1845 - 9 במרץ 1867), התחתנה עם קרל תאודור, דוכס בבוואריה.
יוהאן, ארכידוכס אוסטריה

יוֹהָאן, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Johann von Österreich;‏ 20 בינואר 1782 – 11 במאי 1859) לבית הבסבורג היה מצביא מטעם האימפריה האוסטרית בדרגת גנרל-פלדמרשל, אשר שירת במלחמות הנפוליאוניות ומאוחר יותר שימש כמדינאי בתור עוצר הרייך של האימפריה הגרמנית בשנים 1848 ו-1849 אשר נוצרה מתוך הקונפדרציה הגרמנית במסגרת אביב העמים.
ביוגרפיה > מצביא

יוהאן נולד כבנם התשיעי של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומריה לואיסה, נסיכת ספרד, ילידי פירנצה, 20 בינואר 1782, דאז הדוכסות הגדולה של טוסקנה. הוא התחנך בקפידה, ובשנת 1800, כשהיה רק בן 18, היה הפך למפקד ראשי של צבא אוסטריה עקב המלחמות הנפוליאוניות.
הוא צעד קדימה לממלכת בוואריה, במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה ונתקל בצבאו של נפוליאון בונפרטה בהוהנלינדן, שם ספג תבוסה חמורה במהלך ה-3 בדצמבר, שבעקבותיה באה מפלה שנייה בזלצבורג ב-14 בדצמבר.
לאחר הסכם השלום בפברואר 1801 הוא הפך למנהל ראשי של מחלקות הביצור וההנדסה ברחבי האימפריה האוסטרית. במיוחד התעניין בשלום ורווחת טירול, ולאחר שכיהן כשר המלחמה בין השנים 1803–1805, מונה בשנה האחרונה לפיקוד על הצבא המוצב במחוז זה.
לאחר פרידתה של טירול מאוסטריה, הוא תכנן באמצעות מרד אזרחי התנגדות לצרפתים במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית בשנת 1809 נגד אדוניהם החדשים, ופיקד בהצלחה על הצבא שפעל שם ובחצי האי האפניני, והביס את המשנה למלך אז'ן דה בוארנה ב-16 באפריל בהתנגשות כוחות חשובה ליד סיציליה.
יוהאן נסוג כששמע על המצב הקריטי של וינה. בנסיגתו הוא ספג שתי תבוסות, וניסיון לאחד את כוחותיו עם אחיו בוואגראם הסתיים בכישלון צבאי. הוא התפטר מפיקודו זמן קצר לאחר שלום אוקטובר 1809, ואחר כך היה מעט מודאג בענייני הצבא. לבסוף הניצחון על נפוליאון במאה הימים בוצע בלי תמיכתו.
ביוגרפיה > מדינאי

הוא התגורר בגראץ, עיר שהעניק לה הטבות ציבוריות רבות, עד לשנת 1848, אז נבחר כעוצר הכס של האימפריה (רייך-ורוזר) על ידי הפרלמנט החוקתי של הקונפדרציה הגרמנית בפרנקפורט במהלך אביב העמים.
בתפקיד זה הוא התמסר בעיקר להגנה על האינטרסים של בית הבסבורג מפני ההשפעה ההולכת וגוברת של ממלכת פרוסיה; ומהלך זה הוא המשיך לאחר מינויו של המלך הפרוסי לנשיא הקונפדרציה. בתום תקופת כהונתו ב-20 בדצמבר 1849, שבינתיים הפכה לסמלית בלבד, הוא פרש שוב לגראץ.
ראו גם

הקונפדרציה הגרמנית
בית הבסבורג
המלחמות הנפוליאוניות
יוליה ורומן שצ'פניוק

שלט הרחוב על שמם של בני הזוג שצ'פניוק בירושלים
יוליה ורומן שצ'פניוק (Yuliya and Roman Shchepanyuk; יוליה נפטרה ב-1964) היו בני זוג מהעיר בוריסלב שבפולין (כיום באוקראינה), אשר בימי מלחמת העולם השנייה הסתירו בביתם את בני משפחת וייס היהודים. בשל כך הוכרו על ידי מוסד יד ושם כחסידי אומות העולם.
מעשה ההצלה

שכניהם של בני הזוג שצ'פניוק בבוריסלב היו בני משפחת וייס - ההורים מאיר וגניה והילדים אהרון, מילה ושבק (לימים שבח).
לאחר פלישת הגרמנים לברית המועצות נערכה ב-1 ביולי 1941 בבוריסלב אקציה שבה נרצחו כמה מאות יהודים. יוליה ורומן שצ'פניוק העניקו מחסה למשפחת וייס באותה אקציה, כמו גם באקציות הבאות, עד אוגוסט 1942, ובכך הצילו אותם ממוות.
לאחר האקציה באוגוסט 1942 הוקמו שני גטאות בבוריסלב ובני הזוג וייס עברו לאחד מהם ומסרו את ביתם למשפחת שצ'פניוק.
באוקטובר 1942, כשהחלה האקציה הבאה, ברחו בני משפחת וייס במטרה להגיע למחסה אצל משפחת שצ'פניוק. בסערת הבריחה התפצלה המשפחה: גניה ושני הילדים הצעירים הסתתרו במשך כמה ימים אצל זוג פולני קתולי, אנה ומיכאל גוראל. מאיר ואהרון וייס הגיעו לביתם הקודם, שהיה מאוכלס כעת על ידי הזוג שצ'פניוק, והם הסכימו להחביא אותם עד שיסתיימו הרדיפות. זמן קצר לאחר מכן הצטרפו אל מאיר ואהרון גניה והילדים הקטנים, וכן הלנה גרינפלד, אחותה של גניה, עם בנה מילק. כולם הוסתרו מאחורי קיר כפול של חדר, שבנו מאיר וגניה וייס בעוד מועד.
באביב 1943 התעורר החשד שזרים איתרו את מקום מחבואם של המסתתרים. אז עברו הם בחשאי למרתף מוסווה היטב של בית סמוך, ששימש את העירייה כגן ילדים. בשלב זה הצטרפו מריה פוטז'נה ובנה תדיאוש למשפחת שצ'פניוק במאמציהם להציל את משפחת וייס המורחבת. ביוזמתה של פוטז'נה הובא למרתף גם ישראל בוכמן וכך עלה מספר המסתתרים לשמונה. כולם שרדו, הודות לעזרה שקיבלו ממשפחת שצ'פניוק וממריה פוטז'נה ובנה, עד ששוחררו ב-7 באוגוסט 1944.
לאחר השואה

בני משפחת גרינפלד היגרו לקנדה. בני הזוג וייס מצאו את דרכם לישראל. אהרון וייס הפך לחוקר השואה. שבח וייס היה לפוליטיקאי וכיהן כיושב ראש הכנסת וכשגריר ישראל בפולין.
ב-5 במרץ 1984 הכיר יד ושם ביוליה ורומן שצ'פניוק כחסידי אומות העולם.
בשנת 2000 הכיר יד ושם גם במיכאל ואנה גוראל כחסידי אומות העולם וב-2001 ניתנה הכרה זו למריה פוטז'נה ובנה תדיאוש.
בשנת 2023 קראה עיריית ירושלים דרך להולכי רגל בשכונת רמת בית הכרם בעיר על שמם של בני הזוג שצ'פניוק.
יאדרו סנקט פטרבורג

יאדרו סנקט פטרבורג (ברוסית: Футбольный клуб «Ядро» Санкт-Петербург) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג בבעלות אלכסיי קריוקוב שבבעלותו חברת נדל"ן פטרבורגית בשם "יאדרו" ומכאן שם הקבוצה.
היסטוריה

המועדון הוקם על בסיס מועדון מאשטך, שהיה קיים בעבר. בשנת 2020 המועדון התמודד בטורניר החורף בחסות ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה וזכה בגביע סנקט פטרבורג לאחר שגבר על דינמו סנקט פטרבורג במשחק הגמר שנערך בנובמבר 2020. בעונת 2020/2021 שימש סרגיי גראסימץ כמאמן הקבוצה עד מותו בספטמבר 2021. בעונת 2021 הקבוצה זכתה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית.
בנובמבר 2021 מונה אלכסנדר גורשקוב למאמן החדש ובמאי 2022 נרשמה לליגה השנייה מעונת 2022/2023 והפכה לראשונה לקבוצה מקצוענית. עם זאת, הקבוצה נכשלה בעונת 2022/2023, למרות מינויו של אלכסנדרו קורטיאנו למאמן החדש ובתום העונה חזרה לליגה השלישית.
תארים

אליפות המחוז הפדרלי הצפון-מערבי
זכייה (1): 2021
אליפות סנקט פטרבורג
זכייה (1): 2021
גביע סנקט פטרבורג
זכייה (1): 2020
הערות שוליים

↑  מאשטך באתר פדרציית הכדורגל של סנקט פטרבורג
טרגובישטה (בולגריה)

טְרְגוֹבִישְטֶה (בבולגרית: Търговище) היא עיר במזרח בולגריה, בירת מחוז טרגובישטה השוכנת על שתי גדותיו של הנהר וראנה ו-339 ק"מ דרומית מערבית לבירה סופיה.
היסטוריה

ראשית התיישבות מאורגנת באזור על ידי שבטים תראקים מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. במקום נמצאו שרידים מהמאה ה-5 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית ועם הפיצול באימפריה הרומית עבר לידי האימפריה הביזנטית. בפאתי טרגובישטה נמצאו שרידי מצודה ביזנטית, ישוב מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה ומצודה נוספת מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נפל היישוב בידי האימפריה העות'מאנית והוא מוזכר בשמו העות'מאני אֶסְקִי דֶג'וּמָאיָיה בתעודות עות'מאניות מ-1573. במחצית השנייה של המאה ה-19 עידן התחייה הלאומית הבולגרית נבנו בעיר כנסיות ובית ספר והיא שימשה בסיס אזורי לתנועת המרד הבולגרי נגד העות'מאנים. ב-9 בינואר 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפכה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, חלק מנסיכות בולגריה. ב-1934 שונה שם העיר לטרגובישטה שמשמעו שוּק או יָרִיד.
כלכלה ותחבורה

51% מהתוצר המקומי הגולמי מגיעים ממסחר וקמעונאות, 13.4% מתעשייה, 10.2% מתחבורה ו-5% מחקלאות. למעלה ממחצית התמ"ג בתחום התעשייה מגיע מתעשיית המזון והטבק. הגידולים החקלאיים המרכזיים הם חיטה, שעורה, תירס, חמניות וענבים. כמו כן מגדלים צאן, בקר וחזירים לתעשיית הבשר והחלב. טרגובישטה מצויה על הכביש המהיר בין וארנה לסופיה ומקושרת לרשת כבישים בין עירוניים לערים הסמוכות. העיר מחוברת לרשת מסילות הברזל הבולגרית ותחנת הרכבת המרכזית בעיר מקושרת לקו הישיר סופיה – גורנה אוריאחוביצה - וארנה. כ-13 ק"מ מהעיר ממוקם נמל תעופה קטן המשמש לתעבורת נוסעים ותעבורת סחורות.
דמוגרפיה

אוכלוסיית טרגובישטה מצויה במגמת קיטון בשיעור שנתי של 5%, בשל אחוז תמותה הגדול מאחוז הילודה. 49.1% מהאוכלוסייה הם גברים ו-50.9% הן נשים. בראשית המאה ה-21 עמד שיעור האבטלה בטרגובישטה על 28.4%.
אקלים

בטרגובשיטה שורר אקלים ממוזג. הטמפרטורה שנתית הממוצעת היא 10.7oc וכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 585 מילימטרים. מהירות הרוח הממוצעת היא בין 4 ל-5 מטר לשנייה.
הקהילה היהודית

בטרגובישטה התגוררה קהילה יהודית קטנה בת כמה עשרות נפשות. הקהילה לא נכללה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה. לאחר מלחמת העולם השנייה עלו מרבית יהודי העיר למדינת ישראל. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובטרגובישטה נמנו 9 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.
ערים תאומות

יוון אתונה, יוון.
יוון קוז'אני, יוון.
אוקראינה בולגראד, אוקראינה.
ארצות הברית ווטרלו, איווה, ארצות הברית.
צרפת סירן, צרפת.
גרמניה קוטבוס, גרמניה.
פורטוגל פיירה, פורטוגל.
רוסיה סמולנסק, רוסיה.
רומניה טרגובישטה, רומניה.
הערות שוליים

↑  תקציר ההיסטוריה של טרגובישטה, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552496905171  GND: 4458195-6  LCCN: n80086352  MusicBrainz: 6489196f-fcbb-4d51-a42c-4dc760302c2d  NKC: ge1144683  VIAF: 150096014   WorldCat (עם VIAF): 150096014
טיריון לאניסטר

| --- | --- |

 סוג:  גיבור/אנטי-גיבור
 שם ספר:  שיר של אש ושל קרח
 תוכנית טלוויזיה:  משחקי הכס
 הופעה ראשונה:  בסדרת הספרים: משחקי הכס, (1996) בסדרת הטלוויזיה: "החורף מגיע", 2011
 הופעה אחרונה:  בסדרת הטלוויזיה: "כס הברזל", 2019
 יוצרים:  ג'ורג' ר. ר. מרטין
 גילום הדמות:  פיטר דינקלג'
 מידע
 כינויים:  השימדון (The Imp), חצי-איש
 סטטוס:  פעיל
 גיל:  27/39
 תאריך לידה:  273AC‏/265AC, צוק קאסטרלי
 מקום לידה:  צוק קאסטרלי 
 גזע:  אדם (גמד)
 מין:  זכר
 מקצוע:  פוליטיקאי, ימין המלך
 שיוך:  בית לאניסטר, פמלייתה של דאינריז טארגאריין
 מומחיות:  פוליטיקה, רטוריקה ותחבולנות
 חבר לשעבר בקבוצה:  המועצה הקטנה
 אזרחות:  ווסטרוז
 דמויות קשורות
 משפחה:  טיווין לאניסטר (אב, מת), ג'ואנה (אם, מתה) סרסיי לאניסטר (אחות), ג'יימי לאניסטר (אח), טיישה (אישה לשעבר), סאנסה סטארק (אישה שנייה)
 חברים:  ג'ון שלג, סר ברון, שאי (מאהבת, מתה), ואריז, פודריק פיין (נושא כלים לשעבר), דאינריז טארגאריין
 אויבים:  בית באראתיאון, קייטלין סטארק, ליסה ארין, ג'ופרי באראתיאון, טייווין לאניסטר, סרסיי לאניסטר, פטייר בייליש
 
טיריון לאניסטר (באנגלית: Tyrion Lannister) הוא דמות אנטי-גיבור ראשית בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין, ובסדרת הטלוויזיה המצליחה "משחקי הכס", המבוססת על סדרת הספרים. טיריון משמש כנקודת תצפית בסיפור - כלומר: פרקים רבים מסופרים מנקודת מבטו. בשל היותו גמד הוא מכונה 'השימדון' (The Imp) ו-'החצי-איש'. הוא בנו השלישי של טיווין לאניסטר: אמו ג'ואנה מתה בזמן לידתו, דבר שעליו אביו מעולם לא סלח לו. גמד מעוות בעל עיניים לא תואמות, טיריון הוא עוקצני וערמומי, אך הוא מתעב יחס לא הוגן כלפי החלשים והחפים מפשע.