stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אאוריזיגומה

| אאוריזיגומה |
| --- | --- |
 איור של אאוריזיגומה לעומת אדם  מאובן לסת של אאוריזיגומה
תקופה
פליוקן-סוף פליסטוקן כ-2,600,000–10,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: דיפרודונטיים
סוג:: אאוריזיגומה
מין:: Euryzygoma dunense
שם מדעי
 Euryzygoma ‏לונגמן, 1921

אאוריזיגומה (שם מדעי: Euryzygoma) הוא סוג נכחד של יונק כיס ממשפחת הדיפרוטודוניים אשר חי בין הפליוקן לפליסטוקן באוסטרליה. בסוג זה היה מין אחד - Euryzygoma dunense, אשר נחקר ב-1921 בקווינסלנד ובניו סאות' ויילס.
המאובנים שנמצאו ממנו היו שרידי שיניים חדות בודדות ורק בהמשך התגלתה גם גולגולת מוארכת וגבוהה מעט. הוא נחשב לקרוב מאוד לנוטותריום (Nototherium) שחי באותו אזור.
יונק זה הגיע למשקל של 500 ק"ג ולאורך 2.5 מטר והוא היה בעל עצמות לחיים מוגדשות שהזכירו עצמות לחיים של חזיר יבלות ואולי נועדו למטרות לחימה או חיזור. הוא חי ביערות יבשים של עצי אקליפטוס שצמחו בקווינסלנד ומזרח אוסטרליה ובערבות שיחים, מהם הוא ניזון. כיסי הלחיים הגדולים שלו עזרו לו לשאת יותר מזון.
קואלה ענקית

| קואלה ענקית |
| --- | --- |
 איור
תקופה
פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: קואליים
סוג:: קואלה
מין:: קואלה ענקית
שם מדעי
 Phascolarctos stirtoni

קואלה ענקית (שם מדעי: Phascolarctos stirtoni) היא מין כיסאית נכחדת ממשפחת הקואליים הקרובה לקואלה המודרנית; היא הייתה הגדולה ביותר בסוגה ובמשפחתה. היא חיה ביבשת אוסטרליה במהלך הפליסטוקן, תקופה בה שוטטו באוסטרליה מיני מגה-פאונה הדומים לוומבט ומיני קנגורו גדולים. בסוף הפליסטוקן היא נכחדה.
הקואלה הענקית הייתה קצת יותר גדולה מהקואלה המודרנית והגיעה למשקל 13 ק"ג בממוצע, גדולה בשליש מהקואלה המודרנית. היא הייתה מעט יותר חזקה מהקואלה והתאימה כמותה לטיפוס על עצים. החוקרים מעריכים שהיא הייתה אוכלת עלים שהתמחתה כמו קרובתה החיה באכילת עלי אקליפטוס. מעריכים ששני המינים חיו בעבר יחדיו באותם אזורים, ליד אגם אייר ו"בסיס טארקרולו" (Tarkarooloo basins) שבאוסטרליה הדרומית. המאובנים התגלו ב-1968 ולידם נמצאו מאובני קואלה רגילה.
הכחדת הקואלה

קואלה זו נכחדה לפני בערך 50,000 שנה מהיום. לא ידוע מה הסיבה המדויקת להכחדתה אך כנראה ששינויי אקלים, רעב ואובדן מקורות מזון, או כתוצאה מציד יתר בידי האדם שהגיע לאוסטרליה בערך באותו הזמן. כמו כן, לא ברור למה קרובתה שחיה באותם אזורים הצליחה לשרוד את ההכחדה של קרובתה הגדולה.
100 בנות

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  מייקל דייוויס (אנ')
 הופק בידי:  אהוד בלייברג ריצ'רד פיני יצחק גינסברג טרנס מייקל
 תסריט:  מייקל דייוויס (אנ')
 עריכה:  קווין די. רוס
 שחקנים ראשיים:  ג'ונתן טאקר עמנואל שריקי ג'יימי פרסלי קתרין הייגל
 מוזיקה:  קווין בסינסון
 צילום:  ג'יימס לורנס ספסנר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Dream Entertainment Michael/Finney Productions
 חברה מפיצה:  Lionsgate (אנ')
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה
 הקרנת בכורה:  1 בספטמבר 2000 (איטליה) 25 בספטמבר 2000 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 דף הסרט ב־IMDb
 
100 בנות (באנגלית: 100 Girls) הוא סרט אמריקאי מסוגת הקומדיה הרומנטית שנכתב ובוים על ידי מייקל דייוויס (אנ'). עלילת הסרט עוקבת אחר סטודנט בשם מת'יו במאמציו לגלות את זהותה של הבחורה המסתורית איתה הוא שכב במעלית בזמן הפסקת חשמל. הסרט יצא ישירות לווידאו ב-25 בספטמבר 2001.
עלילה

לאחר שהוא עושה דרכו חזרה למעונות היישר ממסיבה במעונות הנשים, מת'יו נלכד במעלית עם אישה אותה הוא לא רואה בעקבות הפסקת חשמל. במהלך הלילה, השניים שוכבים ומת'יו מתעורר למחרת לבד במעלית כשבידיו זוג תחתוני נשים.
במטרה למצוא את אשת המסתורין, מת'יו רוקח תוכנית במטרה למצוא למי שייכת החזייה התואמת לתחתונים שברשותו. במטרה לעשות זאת, מת'יו מעמיד פנים שהוא איש אחזקה ומתחיל לבצע במעונות הנשים משימות שונות במטרה לפרוץ לחדריהן ולחטט בבגדיהן. שותפו של מת'יו לחדר, סטודנט בשם רוד מפציר במת'יו לרדת מהעניין ומציג בפניו את "כוח הפין" – קשירת משקולות לאשכיו במטרה להגדיל את גודל איבר מינו. במהלך הסרט מתברר שרוד עושה זאת, תוך שהוא מעליב נשים בקמפוס מכיוון שהוא סובל מבעיה בשם "היפוספדיאס" (מצב מולד בו קצה צינור השופכה נמצא בתחתית הפין במקום בקצהו).
בתחילת דרכו, מת'יו חוזה בריב בין סטודנטית בשם פאטי לבן זוגה האלים, קירק, הנראה כסטראוטיפ של גבר מאצ'ואיסטי ואלים. מת'יו מנסה לסייע לפאטי, אך מותקף על ידי קירק. לאחר שקירק עוזב, פאטי מנסה לעזור למת'יו, אך מת'יו נרתע ממנה בעקבות תדמית "הפרוצה" שיצאה לה בקמפוס.
במהלך חיפושיו באחד מחדרי הנשים, מת'יו נלכד בחדר לאחר שהדיירת, סטודנטית בשם וונדי חוזרת. וונדי תוקפת את מת'יו במחשבה שהוא סוטה, אך מת'יו מסביר את עצמו בפניה ו-וונדי מסכימה לסייע למת'יו במשימתו, בתקווה שהיא תצליח למצוא בת זוג לעצמה, בכך מתברר שוונדי היא לסבית.
במהלך שיעור שעוסק בפמיניזם, המורה, גברת שטרן וסטודנטית בשם ארלין מתעצבנות על מת'יו וטוענות שגברים נחותים לעומת נשים ושנשים צריכות לתפוס שליטה בעולם. רוד ממשיך לדרבן את מת'יו להפסיק את חיפושיו, ומת'יו מספר לו על החשש שלו מלדבר עם נשים, במיוחד עם סינת'יה, סטודנטית פופולרית בקמפוס.
מת'יו מפרסם בעיתון הקמפוס מודעה בה הוא מפציר באשת המסתורין לפגוש אותו בערב יום שלישי במרתף. מת'יו מתיישב במרתף בכל ערב יום שלישי בהמתנה לאותה האישה. באחד הלילות, דלת המרתף נפתחת ומת'יו חושב שאשת המסתורין הגיעה בעקבות המודעה, אך מתברר שזאת וונדי שבאה לבדוק מה שלומו. לבסוף, אשת המסתורין אכן מופיעה (מת'יו והצופים לא רואים את זהותה), אך היא מפצירה במת'יו להפסיק לחפש אותה.
למרות זאת, מת'יו הנחוש מעלה שלב בתוכניתו ומתחפש לסטודנטית בשם פרנצ'סקה במטרה להתקרב לבנות הקמפוס. בזכות התחפושת, מת'יו מצליח לדבר לראשונה עם סינת'יה מבלי לפחד. בהמשך, סינת'יה נפצעת לאחר ששני סטודנטים מפילים עליה ספה בטעות. רוד מנסה להתחיל עם פרנצ'סקה (ללא ידיעה שזהו מת'יו) ולאחר מכן משקר ומספר למת'יו שהוא ופרנצ'סקה שכבו. מת'יו הזועם מוסיף משקולת לאשכיו של רוד ועוזב את החדר, בכך הוא פוצע את רוד. קירק חוזר ותוקף מינית את פרנצ'סקה, אך מת'יו נושך את לשונו של קירק ותולש חלק ממנה. בעקבות זאת, קירק לא מסוגל יותר לדבר ובמקום זאת רק ממלמל.
כשהסמסטר מתקרב לקיצו, מת'יו הנואש עומד מחוץ למעונות הנשים ופותח במונולוג מרגש ואינטימי במטרה למצוא את אשת המסתורין. לבסוף, מת'יו מסיק שאותה האישה היא בעצם פאטי. פאטי דוחה את מת'יו מהפחד שהוא רואה בה רק כפרוצה ולא יותר. קירק חוזר ורואה את מת'יו מדבר עם פאטי, אך מת'יו מגיש עליו תלונה במשטרה בעקבות תקיפה מינית (בזמן שהיה לבוש כפרנצ'סקה) וקירק נשלח לכלא.
בסוף הסרט, מת'יו משדך בין רוד לדורה, אחת הסטודטיות ובין וונדי לארלין. סינת'יה, שהסטודנטים הגברים נרתעים ממנה בעקבות מראהה (שנגרם כתוצאה מהפציעה) מתחילה ללמד בקמפוס הגנה עצמית. מת'יו סוף סוף מצליח לעמוד מול גברת סטרן ומפציר בה להעריך את הדינמיקה בין גברים לנשים במקום לשנוא גברים. בסוף הסרט, מת'יו מצהיר על אהבתו לפאטי והשניים נעשים זוג.
שחקנים

ג'ונתן טאקר – מת'יו, סטודנט שמנסה לגלות במהלך הסרט את זהותה של אשת המסתורין.
עמנואל שריקי – פאטי, סטודנטית בקמפוס בעלת מוניטין של פרוצה. מתבררת להיות אשת המסתורין אותה מת'יו חיפש.
ג'יימס דה בלו – רוד, שותפו לחדר של מת'יו בעל גישה מזלזלת כלפי נשים אותה הוא אימץ כדרך לכפר על מגבלה בגופו.
קתרין הייגל – ארלין, סטודנטית קשוחה בקמפוס שבתחילה זועמת על תפיסותיו של מת'יו, אולם בהמשך היא מתרככת ומתחילה לצאת עם וונדי.
לריסה אולייניק (אנ') – וונדי, סטודנטית בקמפוס שמנסה לסייע למת'יו למצוא את אשת המסתורין, בתקווה שחיפושיו יובילו אותה לבת זוג משלה.
ג'יימי פרסלי – סינת'יה, סטודנטית הפופולרית בקמפוס עקבות יופיה. במהלך הסרט, סינת'יה עושה שימוש ביופיה במטרה לגרום לסטודנטים הגברים לעשות עבורה מטלות שונות. למרות זאת, בהמשך סינת'יה עוברת תאונה המכערת את פניה והיא לומדת למצוא את החוזקות שבה.
מריסה ריביסי (אנ') – דורה, סטודנטית מוזרה שנוהגת להישאר בחדרה זמן רב ולזמזם מנגינות שונות. בסוף הסרט, מת'יו משדך אותה עם רוד.
ג'וני גרין – קירק, גבר אלים ובן זוגה של פאטי. במהלך הסרט הוא תוקף את פאטי ואת מת'יו (שלבוש כאישה). אולם לבסוף, מת'יו נושך את לשונו ומגיש נגדו תלונה במשטרה על תקיפה מינית. שמתברר שהוא התחיל ככה עם בחורות אחרות בקמפוס.
איימי גרהאם – גברת שטרן, מורה בקמפוס שמלמדת קורס בנושא פמיניזם. בעלת דעות פמיניסטיות רדיקליות.
ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 60% טריות על סמך 5 ביקורות.
הערות שוליים

↑  100 Girls - Rotten Tomatoes, Rotten Tomatoes, ‏1 באוקטובר 2006 (באנגלית)
איאווניה

| איאווניה |
| --- | --- |
 לסת תחתונה של Euowenia grata
תקופה
פליוקן- תחילת פליסטוקן 2.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: דיפרודונטיים
סוג:: איאווניה
מינים
 Euowenia grata  Euowenia robusta
שם מדעי
 Euowenia ‏ויס, 1891

אֵיאוֹוֵנִיָה (שם מדעי: Euowenia) הוא סוג נכחד של יונק כיס ממשפחת הדיפרוטודוניים שחי ביבשת אוסטרליה בין הפליוקן לתחילת הפליסטוקן. המאובנים שלו התגלו ב-3 מקומות: ליד העיר צ'ינצ'ילה (אנ') בקווניסלנד, ליד העיירה מנינדי (אנ') בניו סאות' ויילס ובנהר וורבורטון (אנ') באגן אגם אייר שבאוסטרליה הדרומית. המאובנים נקראו ב-1887 בידי החוקר האנגלי צ'ארלס וולטר די ויס. הם הכילו בעיקר עצמות של לסתות, שיניים ושרידים מהגפיים.
יונק גדול זה הגיע למשקל 500 ק"ג והוא דמה במראהו לזיגומטורוס והיה בעל שיניים חותכות גדולות בעלות קמטים, לסת רחבה וחלל אף גדול. הוא היה אוכל עשב שרעה בעדרים גדולים ואולי השתמש בכפותיו כדי להגיע לצמרות העצים ולאכול מהעלים.
וואקלאו

| וואקלאו |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן 16–10 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
משפחה:: אריות כיס
סוג:: וואקלאו
מינים
 Wakaleo alcootaensis  Wakaleo oldfieldi  Wakaleo pitikantensis  Wakaleo schouteni  Wakaleo vanderleuri
שם מדעי
 Wakaleo

וואקלאו (שם מדעי: Wakaleo; מילולית מאבוריג'ינית: "אריה קטן") הוא סוג של כיסאי טורף נכחד, אשר השתייך למשפחת אריות כיס שבסדרת הקנגוראים. יונק זה היה קרובו הקטן והמוקדם של אריה הכיס - גדול היונקים הטורפים האוסטרלים. הוא הוגדר ב-1974 בידי החוקרים ויליאם א. קלמנס (אנ') ומייקל פלין (Michael Plane) ונכללו בו 5 מינים. הוא התגלה בשטחי הטריטוריה הצפונית ואוסטרליה הדרומית, באוסטרליה וחי בתקופת המיוקן שלפני 16 עד 10 מיליון שנה.
הוואקלאו היה טורף בינוני בגובה 40 סנטימטרים ובמשקל של 30 עד 56 קילוגרם שדמה במראהו לאריה הכיס והיה בעל קשר רחוק לוומבטיים. מבנה שיניו גם מזכיר שיניים של וומבט ואף על פי שהיה מיועד לחיתוך ושיסוע טרף כשהשיניים הטוחנות שלו היו בעלות כתרים גבוהים וכמה מהמלתעות היו חסרות. הגולגולת הייתה מעט יותר ארוכה מזו של אריה הכיס, אך דמתה לו מאוד. יונק זה היה בעל עוצמת נשיכה גבוהה בכוח של 139 ניוטון, כך שהגיע לעוצמת נשיכה של זאב מצוי, ולא לעוצמה חזקה כמו של אריה הכיס. עם זאת הוא היה יכול עדיין להרוג איתה בעלי חיים שהיו גדולים ממנו.
ככל הנראה הוא חי ביערות וערבות ברחבי אוסטרליה שם אולי ניזון מקנגורים קטנים וכיסאים נוספים וכן מיצורים קטנים יותר. אולי הוא ניזון גם מפגרים. הוא נכחד עם סוף המיוקן והוחלף בקרובו הגדול, אריה הכיס.
שמואל יצחק בורנשטיין

רבי שמואל יצחק בורנשטיין בהדלקת נרות חנוכה בבית מדרשו בבית וגן, 2004
האדמו"ר מסאכטשוב (משמאל) עם האדמו"רים מראדזין וסטריקוב
רבי שמואל יצחק בורנשטיין (נולד בה' באדר תשכ"א, 21 בפברואר 1961) הוא האדמו"ר השישי מסוכטשוב.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרב מנחם שלמה בורנשטיין, שכיהן בהמשך כרבה של שכונת יד אליהו, ומאוחר יותר הוכתר לאדמו"ר מסוכטשוב, כממלא מקום אביו, וכן הוכתר לאדמו"ר מראדומסק - כנצר יחיד לשושלת חסידות ראדומסק. אמו, טובה גיטל היא בתו של הרב דניאל מובשוביץ, שהיה רבה של זורביץ ברוסיה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל כיהן כרב שכונת צ'לנוב בתל אביב (נפטרה ב-ח' בתמוז תשפ"ד ונקברה בחלקת המשפחה בבית העלמין נחלת יצחק צמוד לקבר אמה).
למד בישיבת פוניבז'.
בתחילת שנות ה-80 נישא לרבקה, בת הרב אליהו שטרנבוך ראב"ד "קהל מחזיקי הדת" באנטוורפן, ונכדת רבי  ברוך הגר, האדמו"ר מסרט ויז'ניץ. לאחר נישואיו התגורר תקופה קצרה באנטוורפן, כשלאחריה העתיק את מגוריו לשכונת בית וגן בירושלים סמוך לבית המדרש סאכטשוב שהקים סבו האדמו"ר רבי חנוך העניך בורנשטיין בשנת ה'תרצ"ה.
אדמו"רות

בשנת תשכ"ט (1969), בהיותו בן 8, נספה אביו בתאונת דרכים. פטירתו יצרה קושי לשתי החצרות, סוכטשוב וראדומסק, כשהאדמו"ר הצעיר, בן 34, שאך החל בפעולות לשיקום החצרות נפטר לפתע, וילדיו הצעירים עדיין לא יכולים להמשיך את פעולותיו. עסקנים מחסידי סוכטשוב וראדומסק לקחו על עצמם את ניהול החצרות, עד לשנת תשמ"ז (1987) בה הוכתר בנו הבכור, הרב שמואל יצחק לאדמו"ר, על ידי זקני החסידים, וביניהם דודו זקינו, הרב אהרן ישראל בורנשטיין, בנו של ה"שם משמואל" והרב יהושע משה אהרונסון. אחיו, הרב אברהם נתן, החל לכהן כרב חסידי ראדומסק.
מיד לאחר הכתרתו פעל להקמתה מחדש של הישיבה שנוסדה על ידי אביו, ובשנת תשמ"ח (1988) נפתחה ישיבת "אבני נזר" - סוכטשוב, על שם אבי השושלת רבי אברהם בורנשטיין, בעל ספר אבני נזר. בראשות הישיבה עומד גיסו הרב משה בצלאל וינברג. הישיבה הוציאה לאור במשך השנים קבצים תורניים בשם "בית אברהם".
האדמו"ר מתגורר בשכונת בית וגן בירושלים. רבים מחסידיו, המתגוררים ברחבי הארץ, מגיעים בחגי ישראל לשהות במחיצתו בבית מדרשו. דברי תורתו המושמעים מידי שבת וחג מודפסים בגיליונות ומופצים בציבור הרחב. האדמו"ר אף מוסר שיעורים בביתו בספר "שם משמואל" לקבוצות תלמידים, אשר רוצים לשמוע מפי נכדו וממשיך דרכו את ביאוריו.
תחת הנהגתו נמצא גם בית הכנסת הוותיק של החסידות בתל אביב, הקיים בעיר עוד משנות ה-30 של המאה ה-20, וכן בית הכנסת של חסידי סוכטשוב בבני ברק (אשר הינו ראשון בתי המדרש להכשרת מגידי שיעורים של מפעל מאורות הדף היומי). בסביבות שנת ה'תש"ע הקים בבית שמש בית מדרש סוכטשוב וכולל אברכים, לקהילת הצעירים המתפתחת של חסידי סוכטשוב בעיר, ומידי תקופה מגיע למסור שיעורים במקום. אוהדי הרבי בטינק שבניו ג'רזי הזמינו אותו בעבר למסור שיעור בעיירה.
דברי תורתו יוצאים בחוברת שנתית בשם "קובץ אמרי קודש" לפי סדר פרשיות השבוע וחגי השנה. כמו כן יצאו קונטרסים בעניינים שונים בשם "ילקוט אמרי קודש".
משפחתו

אחיו, הרב אברהם נתן בורנשטיין, הוא חתן הרב מרדכי אוירבך, ורב בית הכנסת ראדומסק בבני ברק.
צאצאיו;
בתו צירל נישאה לרב עזריאל מאיר אייגר
בנו מנחם שלמה חיים נישא לבת האדמו"ר מטריסק בירושלים.
בנו אשר יוסף (מתגורר בלונדון) נישא לבת הרב אברהם פינטר מלונדון.
בנו דניאל נישא לנכדת הרב אברהם אביגדור לנדא, האדמו"ר מסטריקוב.
בנו ברוך
בנו חנוך העניך
בנו ישראל נישא לנכדת הרב יצחק יעקב רבינוביץ', האדמו"ר מביאלא רמת אהרן.
בנו אברהם
בנו מאיר נישא לבתו של הרב נחום דב ברייאר, האדמו"ר מבויאן.
בתו אסתר ליבא נישאה לרב דב בער לוי (נכד הרב יעקב לוי, מזקני חסידי סוכטשוב)
בתו דבורה
בתו פראדל
בנו משה
הערות שוליים

↑  האדמו"ר מסוכטשוב יוכתר גם כאדמו"ר לחסידי רדומסק, הצופה, 8 בנובמבר 1966
↑  קהל אלפים בהלווית האדמו"ר מסאכטשוב־רדומסק הרה"ג מנחם שלמה בורנשטיין ז"ל, הצופה, 12 באוגוסט 1969
↑  אבני נזר - סוכוטשוב, באתר עולם התורה
↑  "The Sochotchover Rebbe Visits Teaneck". jewishlinknj.com. 11 באוקטובר 2018. נבדק ב-14 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  שמחת בית סוכטושוב - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 4 בינואר 2010
↑  שמחת החתונה בחצרות סוכטשוב ביאלא רמת אהרן - כל הזמן, באתר כל הזמן, ‏28 בינואר 2016
↑  משה ויסברג, תיעוד מסכם: גלריה מרהיבה מחתונת באיאן - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 26 ביוני 2019
זאב טסמני פוטנס

| זאב טסמני פוטנס |
| --- | --- |
 מאובני שיניים  איור והשוואה של זאב טסמני פוטנס לאדם
תקופה
מיוקן 10–8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפי כיס
משפחה:: זאבי כיס
סוג:: זאב כיס
מין:: זאב טסמני פוטנס
שם מדעי
 Thylacinus potens

זאב טסמני פוטנס (שם מדעי: Thylacinus potens; המשמעות של שמו: "זאב כיס חזק") הוא מין נכחד של זאב כיס אשר חי בתקופת המיוקן לפני 10-8 מיליון שנה באוסטרליה והיה הגדול שבמיני המשפחה. הוא ידוע ממאובנים שהתגלו ב-1967 בידי מייקל א. וודבורן (Michael O. Woodburne) באליס ספרינגס, הטריטוריה הצפונית שבצפון אוסטרליה. דוגמאות נוספות התגלו ב-2014.
מין זה היה קדום ב-4-6 מיליון שנה למין המוכר, זאב טסמני והיה גדול ממנו ב-5%. הוא הגיע לאורך 1.5 מטר ודמה מאוד לזאב אפור. הגולגולת שלו הייתה קצרה יותר ובעלת מבנה מחוזק יותר אך שיניים מותאמות פחות לקריעת בשר. עקב גודלו הוא היה היונק טורף-העל הגדול ביותר שהיה באוסטרליה לאחר אריה הכיס והוא ניזון מטרף של כיסאים אחרים ושל עופות וזוחלים, אולי גם בלהקות כמו זאב. ככל הנראה הוא נכחד לפני שהאדם הגיע ליבשת.
נוטותריום

| נוטותריום |
| --- | --- |
 שחזור
תקופה
פליוקן-פליסטוקן 2.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: דיפרודונטיים
סוג:: נוטותריום
שם מדעי
 Nototherium ‏אוון, 1845

נוטותריום (שם מדעי: Nototherium; מילולית: "בהמה דרומית") הוא סוג נכחד של יונק כיס ממשפחת הדיפרוטודוניים אשר חי באוסטרליה במהלך הפליוקן והפליסטוקן. הוא קיבל את שמו ב-1845 בידי החוקר הנודע ריצ'רד אוון.
יונק גדול זה היה קרובו של הדיפרוטודון הענקי והיה בעל שיניים טוחנות גדולות מאוד, איתם הוא לעס צמחייה קרקעית והיה בעל מחיצת אף גבוהה והוא הגיע לגודל דומה לקרנף אך בניגוד לקרנף היה בעל כיס בקצה בטנו. הוא רעה במישורי אוסטרליה בעדרים ושימש מזון לטורפים גדולים כמו המגלניה ואריה הכיס.
דראקנסברג

אזור ה"אמפיתיאטרון" בדראקנסברג
רכס הרי הדראקנסברג (באפריקאנס: Drakensberg (מבוטא "דראקנסבֶּרכֶה") - "הר הדרקון"; בזולו: uKhahlamba - "מחסום החניתות"; בססותו: Maloti) הוא הגבוה ביותר בדרום אפריקה, ומתנשא בפסגת תבנה נטלניאנה לגובה של 3,482 מטר. בשפת זולו ידוע הרכס כ"אוחהלמבה" שפירושו "מחסום החניתות" ובשפת ססותו שפתם של בני הבנטו, הוא ידוע כ"מאלוטי". בשל המבנה הגאולוגי הייחודי שלהם, הם מהווים אתר יוצא דופן, וכמעט יחיד במינו בעולם. רק הרי סאמיאן שבאתיופיה מזכירים את מבנה הדראקנסברג. שבט הסאן, הבושמנים, חי בהרי הדראקנסברג מזה למעלה מ-4,000 שנה, והותיר במקום ציורי מערות ייחודיים, המתעדים את חייו ומורשתו. בשל שילוב ייחודי זה של אתר טבע בעל יופי טבעי נדיר, וחשיבות גאולוגית, ומקום המתעד את אורח חייהם של בני שבט הסאן, שבמידה רבה הולך ונכחד, נבחר רכס ההרים לאתר מורשת עולמית בשנת 2000.
מיקום הרכס והיקפו

רכס הדראקנסברג נמצא בחלקה המזרחי של דרום אפריקה ומתמשך לאורך כ-1,000 קילומטרים מכיוון דרום מערב לכיוון צפון מזרח, עם פנייה לצפון מערב המהווה את גבולה הצפון מזרחי של לסוטו עם דרום אפריקה. במערב מתוחם הרכס על ידי נהר אורנג' ונהר ואל, ובמערב ובדרום על ידי מספר נהרות קטנים, שהגדול בהם הוא נהר טוגלה. הרכס מפריד את פרובינציית קוואזולו נטאל מפרובינציית המדינה החופשית, ומגיע עד לחוף נטאל.
פסגות

הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הדראקנסברג היא תבנה נטלניאנה שגובהה 3,482 מ'. הפסגה היא הגבוהה ביותר בלסוטו. פסגות אחרות הן פסגת מאפאדי שגובהה 3,450 מ', פסגת מאקואננג שגובהה 3,416 מ', פסגת נג'סותי שגובהה 3,408 מ', פסגת שמפיין קאסל שגובהה 3,377 מ', ג'יאנטס קאסל (טירת הענק9 שגובהה 3,315 מ' ובן מקדוהי שגובהה 3,001 מ'. כל אלו מצויות באזור הגבול עם לסוטו. צפונית ללסוטו הרכס נהיה נמוך יותר, ותלול פחות. קניון נהר בלייד במפומלאנגה הוא באופן טכני חלק מהדראקנסברג על אף שהגאולוגיה שלו שונה בתכלית משאר הרכס, בשל העדר פסגות הבזלת האופייניות להרי הדראקנסברג.
אתרים

הדראקנסברג כולל אתרי טבע ונוף רבים, וכן את פארק אוחהלמבה דראקנסברג, המשתרע על פני כ-150 ק"מ מן הרכס, פארק רויאל נטאל, המצוי צפונית לפארק אוחהלמבה דראקנסברג, ופארק קניון נהר בלייד.
אתרים > האמפיתיאטרון

האמפיתיאטרון, המצוי בשטח פארק רויאל נטאל, הוא מצוק שאורכו כ-5 קילומטר, וגובהו כקילומטר, המשתרע בין שתי פסגות שגובהן מעל 3,000 מ'. האמפיתיאטרון הוא אחד הנופים המצולמים ביותר בדראקנסברג ובדרום אפריקה. מיסיונרים צרפתים באזור כינו אותו "Mont-aux-Sources" הר המקורות, שכן מאזור זה נובעים מספר נהרות, לרבות נהר טוגלה ונהר אורנג'.
אתרים > מפלי טוגלה

מפלי טוגלה המצויים באזור פארק רויאל נטאל, הם המפל השני בגובהו בעולם. גובה המפל הוא 947 מ'. נהר הטוגלה נובע מאזור האמפיתיאטרון, למשך מספר קילומטרים, עד לאזור המפל, ומשם נשפך לאוקיינוס ההודי במרחק כ-300 קילומטרים ממקורו.
אתרים > טירת הענק

טירת הענק היא פסגה בדרום הדראקנסברג בפרובינציית קוואזולו נטאל. האזור הוא אזור מתויר ובו מסלולי הליכה רבים המציעים לצועדים מראות פנורמיים. באזור מצויים גם ציורי הקיר הבושמנים. מדי שנה באפריל מתקיים במקום מרתון אופניים אתגרי. המקום קיבל את שמו מכיוון שהוא מזכיר פרופיל של ענק ישן. המדובר למעשה ברמה הנמצאת בין העמקים העמוקים באזור זה של הדראקנסברג.
אתרים > חלון האל

"חלון האל" הוא אתר בשמורת קניון נהר בלייד, באזור מפומאלאנגה המצוי בגובה של 1,730 מטרים. הנוף מאתר זה משקיף אל מדרונות מיוערים, ההופכים לפתע למצוק בגובה 700 מ' היורד אל עמקים פוריים, ושדות ציד המאוכלסים בחיות בר רבות. ביום בהיר ניתן לצפות למרחק רב עד לפארק הלאומי קרוגר וגבולה של מוזמביק. המקום שימש כאתר להסרטת הסרט האלים משתוללים ב-1980. גיבור הסרט, הבושמני, מאמין שזהו סופו של העולם.
מקורות גאולוגיים

מבחינה גאולוגית הדראקנסברג הוא שריד למישור האפריקני המקורי. ההרים מכוסים בשכבת בזלת שעוביה עד 1,500 מטרים, ומתחתיה אבן חול, שילוב היוצר מצוקים תלולים ופסגות. שכבת אבן הסטון נוצרה משרידיו של אגם ענק שכיסה את האזור בו מצויה דרום אפריקה בימינו לפני 500 מיליון שנה, ואילו שכבת הבזלת נוצרה לפני 2,200 מיליון שנה, בהתפרצות געשית שגאולוגים סבורים שהיא הגדולה בהיסטוריה של כדור הארץ, וקשורה בפיצול הלוחות הטקטוניים של אפריקה ודרום אמריקה. תהליכי סחיפה טבעיים של פעולת המים ומזג האוויר, במיוחד מכיוון מזרח, בו מצוי האוקיינוס ההודי, יצרו קניונים ורכסי הרים מרהיבים, שהביאו לעולם את הנוף הייחודי ויוצא הדופן. ביחד עם הרי סאמיאן באתיופיה הדראקנסברג הוא אחד משני רכסי הרים שנוצרו בדרך זו.
מערות וציורי מערות

המערות שכיחות באזורי אבן החול הנשחקת בקלות שבדראקנסברג, ובחלקן יש ציורי מערות שציירו הבושמנים. בכל אזור הדראקנסברג מצויות 40,000 יצירות נפרדות של אמנות בושמנית, המהוות את האוסף הגדול בעולם של אומנות זו. בשל החומרים בהם השתמשו ליצירת הציורים, קשה לתארך ציורים אלו, אך ישנן ראיות אנתרופולוגיות, לרבות כלי ציד מצוירים, המראים כי התרבות הבושמנית קיימת בהרי הדראקנסברג כ-40,000 ואולי אף 100,000 שנים. האוכלוסייה הבושמנית התמעטה מאוד מאז המאה ה-17, לרוב כתוצאה ממלחמות עם שבטים אפריקנים אחרים שפרשו לאזור הפורה בו חיים הבושמנים. במהלך המאה ה-19 הושמדו הבושמנים כמעט כליל בידי האירופים, לרוב בשל סכסוכים על אדמה ושטחי ציד. הבושמנים, המקיימים אורח חיים של נוודים-לקטים, לא הכירו את מושג הבעלות בחיות בית, אך תרבותם כללה אלמנט של טריטוריית ציד, בעוד שהאירופים הכירו את מושג הבעלות בחיות הבית, אך לא הכירו במתחמים שקבעו הבושמנים לציד. כך צדו הבושמנים בהמות בית השייכות לאירופים, בעוד שהאירופים פלשו למתחמי הציד הבושמנים. הטכנולוגיה האירופית של המאה ה-19, הצליחה להתגבר על טכנולוגיית תקופת האבן של הבושמנים, והתוצאה הייתה הכחדתם כמעט. כיום ישנם מספר שבטים בושמנים באזורי המדבר של הקלהרי ומדבר נמיביה, אך תרבות ההרים הבושמנית המתועדת בציורי המערות שבדראקנבסברג, אינה קיימת עוד.
אקלים

בדראקנסברג יורד שלג באופן סדיר בחורף, ולעיתים אף בקיץ, בעוד שהגשם והערפל נמשכים לאורך כל השנה. בקיץ מגיעות הטמפרטורות בעמקים עד ל-30 מעלות צלזיוס, בעוד שבחורף יכולות הטמפרטורות בהרים להגיע למינוס 20 מעלות צלזיוס.
פעילות נופש ותיירות > סקי

באזור הדראקנסברג מצוי אתר סקי בשם טיפינדל הפתוח מסוף מאי ועד תחילת ספטמבר. במהלך עונת השלגים יכול הטיפינדל להתכסות בשכבת שלג שעובייה עד 2.5 מטרים.
פעילות נופש ותיירות > טיפוס הרים

פסגות הדראקנסברג נחשבות לפסגות חביבות על מטפסי הרים. בעוד שרוב הפסגות העיקריות נכבשו, ישנן כמה פסגות שטרם טיפסו עליהן. ההליכה ברגל היא גם פעילות פופולרית, באזור מסלולי הליכה רבים.
השפעות בתרבות

יש הטוענים כי רכס ההרים השפיע על תיאורי "הרי הערפל" בארץ התיכונה ביצירותיו של טולקין, אשר נולד בדרום אפריקה.
האמפיתיאטרון
מפלי טוגלה
חלון האל
מראה בהרים
סילבסטיוס

| סילבסטיוס |
| --- | --- |

תקופה
תחילת מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: דיפרודונטיים
סוג:: סילבסטיוס
מינים
 Silvabestius johnnilandi  Silvabestius michaelbirti
שם מדעי
 Silvabestius

סילבסטיוס (שם מדעי: Silvabestius; מילולית: "חיית יער") הוא סוג נכחד של יונק כיס דומה לוומבט ממשפחת הדיפרוטודוניים, שחי באוסטרליה במשך תחילת המיוקן. המאובנים שלו התגלו באתר המאובנים ריברסליי שבצפון קווינסלנד, אוסטרליה.
יונק קדום זה תואר ב-1997 בידי החוקרים קארן ה. בלאק (Karen H. Black) ומיקי ארצ'ר (אנ') משרידי שתי גולגולות עבות שהיו קרובות זו לזו וקיבלו את השם "מדונה והילד", כשאחת מהם קטנה יותר מהשנייה. כמה חוקרים אף סוברים שמדובר בפרט מעובר בבטן אימו שמת לפני הלידה. אורך הגולגולות הגיע ל-25 ס"מ. הוא הגיע לממדים של כבשה באורך של למטר אחד ומשקל של מעל 40 ק"ג.
היונק הקדום היה קרובו של הדיפרוטודון וכמותו ניזון מצמחייה קרקעית רכה ושפעת כמו עלים ושורשים. למרות שנראה שחי ביערות גשם, כמו של קווינסלנד המודרנית, הצמחים שהתאבנו היו בעלי צורות קשיחות יותר, כמו מיני הדסיים, דלביים או אברשיים וצמחי קזוארינה, כך שהוא כנראה חי בתנאי חורש פתוח.
מבנה לסתותיו ושיניו הגדולות של הסילבסטיוס עזר לו לכרסם ביעילות צמחייה עשבונית, כפי שעושים קרוביו המודרניים - הוומבטיים וגם הקואלה.