יהדות מץ
הערות שוליים

↑  רבה של מץ, רבי נתן נטר, פרסם בראשית המאה העשרים ספר על תולדות יהודי מץ (להלן, לקריאה נוספת), וקרא לו "עשרים מאות של היסטוריה יהודית במץ".
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שלב–שלג.
↑  אשר פרישמן, האשכנזים הראשונים: תולדות היהודים באירופה הצפונית מראשית התיישבותם עד פרעות תתנ"ו, הקיבוץ המאוחד תשס"ח, עמ' 109.
↑  פרישמן, האשכנזים הראשונים, עמ' 244.
↑  למשל במסורת המצוטטת בשו"ת מהרש"ל סי' כ"ט. גם בכ"י מונטיפיורי 98 מכונה רגמ"ה 'רבנו גרשון ממס'.
↑  ראו דיונו של אברהם גרוסמן, חכמי אשכנז הראשונים, ירושלים: הוצאת מאגנס תשמ"א, עמ' 113–116; ושוב בספרו חכמי צרפת הראשונים, ירושלים: מאגנס תשס"א, עמ' 40–41.
↑  "גזירות שנת תתנ"ו לרבי שלמה ב"ר שמעון", בתוך אברהם מאיר הברמן, גזירות אשכנז וצרפת, ירושלים: הוצאת תרשיש ומוסד הרב קוק תש"ו, עמ' נו, באתר היברובוקס.
↑  אפרים א. אורבך, בעלי התוספות, ירושלים: מוסד ביאליק תשל"ה, עמ' 154.
↑  ידוע במיוחד בשל מנהגו בהלכות ברכות הנהנין שנזכר בתוספות מסכת ברכות, דף ל"ז, עמוד ב' ד"ה תוריתא.
↑  אורבך, בעלי התוספות, עמ' 610.
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שלו–שלז.
1 2  שוורצפוקס, "מנהג ומנהיג בקהילת מיץ", עמ' 253.
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שלח–שלט; ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 30–32, 35–36.
↑  אמנם, היו לקהילת מץ גם מנהגים ייחודיים, ובמחזורי התפילה שהודפסו במיץ צוינו ההבדלים בין המנהג הכללי למנהג המקומי. המנהג הייחודי הידוע ביותר הוא תוספת ברכת "מגביה שפלים" בברכות השחר, שבנוסח אשכנז נותרה במץ בלבד (נהוגה גם בנוסח איטליה). על מנהג זה ראה דניאל ורשבסקי, במץ מוסיפים..., באתר ליהדות אלזס ולורן (בצרפתית).
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 18–19, 115–117.
↑  תיעוד של הביקור מפי הרב נדפס אצל פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שמא–שמב.
1 2 3 4 5 6  שוורצפוקס, "מנהג ומנהיג בקהילת מיץ", עמ' 253–254.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 64–73.
↑  בסופו של דבר לא הושגה פשרה ובתחילת ה'תפ"א שרפו הנושים הערבים את חצר האשכנזים ואת בית הכנסת שבה, כלאו את מנהיגי הקהילה האשכנזית ואסרו על אשכנזים להתגורר בירושלים. אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, מוסד הרב קוק תשי"א, חלק שני, פרק תשיעי, עמ' 322–342, ובפרט עמ' 332–336.
↑  נסיעת נערים ללמוד תורה מחוץ למקום מגוריהם הייתה תופעה נפוצה באירופה, וגם נערים מבני מץ נסעו ללמוד בישיבות בערים אחרות, כדגומת פראג.
1 2  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 97–98.
↑  זכרונות גליקל מהמלין, ספר חמישי, בתרגום אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ, בפרויקט בן יהודה.
↑  זכרונות גליקל, ספר ששי, בפרויקט בן יהודה.
↑  בתקופות המוקדמות היו כמעט כל יהודי המחוז מרוכזים במץ עצמה, אך מראשית המאה ה-18 נוצרו, כתוצאה משיפור היחס ליהודים וכן מטעמים כלכליים, קהילות בכפרים בסביבות מץ. קהילות אלה נותרו בסמכות קהילת מץ. שמעון שורצפוקס, "תקנות הקהילה היהודית בכפר אוני הסמוך למיץ משנת תקט"ז", אסופות ח (תשנ"ד), עמ' שפז.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 36, 47, 84–85.
↑  עד המהפכה הצרפתית היו יהודי צרפת מחולקים לשלושה אזורים נפרדים שלא התקיים ביניהם קשר של ממש: מרכז גדול של יהודים אשכנזים באלזס-לורן, בצפון-מזרח צרפת; מרכז באזור בורדו, בדרום-מערב, של יהודים פורטוגזים, אנוסים לשעבר; ומרכז שלישי של יהודי האפיפיור, שרידי יהדות פרובנס, בארבע קהילות בדרום-מזרח צרפת, תחת שלטון מדינת האפיפיור.
↑  שמעון שוורצפוקס, ‏קהילות דרום צרפת, גירוש פראג ור' יהונתן אייבשיץ, פעמים 23 (תשמ"ה), עמ' 111–126.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 43–46, 62–63.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 36–38; שוורצפוקס, "מנהג ומנהיג בקהילת מיץ", עמ' 256.
↑  מדבריה (חלקם הובאו לעיל): ”בבואי הנה מצאתי כאן קהלה חשובה וחסודה ויש להם בית ועד, וכל הפרנסים הם אנשים זקנים שהיו תפארת הבית, ולא נמצא בבית הועד אחד שישים פאה נכרית על ראשו ולא נמצא איש שיפנה בתביעה על חברו בערכאות הגויים. ואם אמנם היה לעתים קצת מחלוקת, כמו שהוא הסדר בעוה"ר בין בני ישראל, אבל כל זה היה בא לידי פשרה ע"י הקהל והדיינים. גם לא היו גאוותנים כמו עכשיו, ולא התרגלו למאכלים יקרים כמו עכשיו, והיו מחנכים את בניהם בלימוד התורה, וכמה פעמים היו כאן רבנים מהיותר חשובים.” (זכרונות גליקל, ספר ששי, בתרגום אז"ר, מתוך פרוייקט בן יהודה).
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 79–83.
↑  תשובה בעניין היתר מאה רבנים וחרם דרבנו גרשום במקום מצות פריה ורבייה, שנדפסה בקובץ חיי יוסף, ירושלים תשל"ו, עמ' יב–טו, באתר אוצר החכמה.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 146–151.
↑  הדסה קלימן, קהילת מץ, באתר 'זכור: אמונה בימי השואה' של מכללה ירושלים.
1 2  אנרי שומאן, גלאטיני, באתר ליהדות אלזס ולורן, ושם גם קטע מתוך ספרו של רבי נתן נטר על הפרשה. (בצרפתית)
↑  גדעון קוץ, צרפת: אחרי 344 שנה זיכוי יהודי מעלילת דם, באתר nrg‏, 21 בינואר 2014.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 152–155.
1 2 3  פייר מנדל, המהפכה הצרפתית ויהודי מץ, באתר ליהדות אלזס ולורן (בצרפתית).
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 157–158.
↑  חישוב חובות הקהילה היהודית במץ, באתר ליהדות אלזס ולורן. (בצרפתית).
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 170–172.
↑  ז' שייקובסקי, "מהומות נגד יהודים במיץ בשנת 1792", ציון כב [א] (תשי"ז), עמ' 76.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 140–141.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 19.
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שנז.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 169–170.
↑  בשלב מאוחר יותר נעשה ארגון מחודש לקונסיסטוריות המחוזיות. גם במבנה החדש, הקיים עד היום, שבו היו 15 קונסיסטוריות מחוזיות, מוקמה אחת מהן במץ והופקדה על מץ ועל כל אזור המוזל.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 282–284.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 275–277.
↑  ראו ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 286–287, 296–297, 311–313.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 320.
↑  הקהילה הישראלית במץ ובית הכנסת שלה 1850–1950 ובית הכנסת הקונסיטוריאלי במץ, באתר ליהדות אלזס ולורן.
1 2 3  הקהילה הישראלית במץ ובית הכנסת שלה 1850–1950, באתר ליהדות אלזס ולורן. (בצרפתית)
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שסב–שסג.
↑  Le vieux cimetière juif de Metz enfin sanctuarisé ?, Haguesher, 3 Sivan 5778. (בצרפתית)
↑  בית הכנסת עדת ישורון, באתר ליהדות אלזס ולורן. (בצרפתית)
1 2  סיפור חיי – דורה וינברגר באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה.
1 2 3  שמעון שוורצפוקס, "הדרך הארוכה ממץ לאושוויץ", מבוא לספרו של הרב משה קלנברג, ידי משה (ערכה: אסתר פרבשטיין), המרכז לחקר השואה במכללה ירושלים, 2005, עמ' 11–12.
↑  שוורצפוקס, "הדרך הארוכה ממץ לאושוויץ", עמ' 19–20.
↑  ז'אן ברנאר לאנג, אביב 1945: יהודים חדשים בקהילה חדשה?, באתר ליהדות אלזס ולורן. (בצרפתית).
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שסד.
↑    צביקה קליין, ‏ישראל פספסה הזדמנות להעלות עשרות אלפי יהודים מצרפת, בעיתון מקור ראשון, 29 באפריל 2018. הקהילה אף מפעילה אתר אינטרנט למטרה זו, הנקרא 'עלייה מץ' (בצרפתית).
↑  יש שכתבו כאילו היה בנו של רבי יצחק הלוי, אב בית הדין הראשון, אך מדובר בטעות.
↑  ראו על כך אצל אריק זימר, "רבני גרמניה במאה ה-16 וזיקתם לרבנים בתפוצות אחרות", דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות ט (תשמ"ה), חטיבה ב כרך ראשון: תולדות עם ישראל, עמ' 127–134. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  דובעריש וועבער, "נוספות", עמ' שלח–שמג.
↑  הוא שהה במץ לפחות עד פטירת אשתו בי"ט באב ה'שצ"ב (1632). פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שלט.
1 2 3  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 46–49.
↑  רבי דוד גנז, צמח דוד, ח"א שנת שצג, באתר היברובוקס.
↑  וועבער, "נוספות", עמ' שמד–שמה.
1 2 3  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 44.
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שמ.
↑  נדפסה על ידו בשם "בקשה", אמשטרדם תי"ז, באתר אוצר החכמה.
↑  ברכת טוב, ונציה תע"א, באתר אוצר החכמה.
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שמב–שמג.
↑  ראו את תיאורה של גליקל מהמלין: ”וכל הקהלה שלנו היתה בידידות רבה עם הגאון, גם אלה שהתנגדו לו תחלה. כי יפי תארו, לימודו ומעשיו הטובים רבו מלספר והם ידועים לַכֹּל. ביחוד הגדיל לעשות בלימודו ולא בקש כלום אלא להתמיד יומם ולילה בלימודו ולהרביץ תורה בישראל. ילדים שלא ידעו כלום הוא קבל אותם ולימד אותם עד שהיו לבחורים לומדים.”.
↑  פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שמג–שנא.
1 2 3 4  שוורצפוקס, "מנהג ומנהיג בקהילת מיץ", עמ' 255–256.
1 2  שמעון שורצפוקס, "תנאי הרבנות של השאגת אריה בק"ק מיץ", מוריה 15 [א–ב] (אב תשמ"ו), עמ' 81–90.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 123.
↑  שוורצפוקס, "מנהג ומנהיג בקהילת מיץ", עמ' 262–263; פראגר, "תולדות קהילת מץ", עמ' שנו. מועד האירוע המדויק אינו ברור.
↑  קולט קאהן, הרבנות של מץ, באתר ליהדות אלזס ולורן.
↑  שוורצפוקס, "מנהג ומנהיג בקהילת מץ", עמ' 263–264; ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 104–119 ועמ' 238–249.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 20–21.
↑  ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 249. ראו עוד בהרחבה אצל יעקב שמואל שפיגל, "על היחס לחיבוריו של ר' אהרן וירמש", ירושתנו ג (תשס"ט), עמ' רסט–שט, ובמאמרים המצוינים שם.
↑  שוורצפוקס מציין שעזב את מץ בשנת 1626, ופראגר כותב שנפטר בשנת שפ"ה, אך במאמרו של וועבער הובאו מקורות לפיהם לא עזב את מץ עד אחר שבועות שפ"ז, היינו קיץ 1627, ונפטר בחורף שלאחר מכן, כאמור.
↑  תאריך פטירתו לפי המופיע בפנקס הזכרת הנשמות של הקהילה (סריקה באתר הספרייה הלאומית) ובפנקס החברה קדישא (סריקה באתר הספרייה הלאומית). במאמריהם של פראגר (עמ' שמא) ווועבער (עמ' שמו) נכתב התאריך י"ט באייר.
↑  כך מופיע בכמה מקורות, אך במקורות אחרים נאמר ה'תנ"ח.
↑  ראו עוד את ספרו הלכה ברורה, מיץ תקמ"ו, באתר אוצר החכמה.
↑  חידושי תורה שלו התפרסמו בתוך תורת חכמי מיץ, ירושלים תשע"ג, באתר אוצר החכמה.
↑  ראו עוד את ספרו אמרי בינה, מיץ תקפ"א, באתר היברובוקס.
↑  ראו עוד עליו: נתן נטר, באתר ליהדות אלזס ולורן.
↑  ראו עוד עליו: הרב מקס ורשבסקי, הרב הראשי רובר דרייפוס, באתר ליהדות אלזס ולורן.
↑  ראו עליו: קולט קאהן, בעלי, הרב הראשי רוז'ה קאהן, באתר ליהדות אלזס ולורן.
↑  הנתונים נאספו ממקורות שונים: ברקוביץ, מסורת ומהפכה, עמ' 99; מץ, באתר מכללה ירושלים, ועוד.
הטבח ביהודי מץ בגזרות תתנ"ו, כפי שצויר במאה ה-19 בידי אוגוסט מיג'ט (אנ').
סידור שהוציא זליגמן בר (רדלהיים תרכ"ח), המתייחס למנהג ייחודי של מץ. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 65
בית הכנסת החדש של מץ
הכניסה לבית הקברות היהודי החדש במץ