stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסקוס דרומי
תפוצה וביולוגיה

הקוסקוס הדרומי מצוי בגינאה החדשה ובאוסטרליה; בגינאה, הוא נמצא לאורך השפלה הדרומית של האי - הן בצד הפפואני והן בצד האינדונזי, עם גלישה קטנה למדרונות הדרומיים של הקורדילרה הניו-גינאית. באוסטרליה, הוא מוגבל לאזור מצומצם בחצי האי כף יורק שבקווינסלנד. נוסף על כך, הקוסקוס הדרומי מצוי גם באיי ארו ובאי יוס סודארסו בחלק הצפוני של ים אראפורה הסמוך לגינאה (כול האיים שייכים לאינדונזיה).
בגינאה, בית הגידול של הקוסקוס הדרומי מורכב מיער גדותיים טרופי ליד נהרות, וכן יערות מקוטעים ומטעים; באוסטרליה, בית הגידול כולל יער גשם טרופי ויער גפן נשיר למחצה, נוטופילי או ירוק-עד בתוך הפארקים הטרופיים הגשומים של קווינסלנד.
הקוסקוס הדרומי פעיל בשעות הלילה וחי בגפו בטריטוריה קבועה. את שעות היום הוא מבלה בשינה בעץ חלול. הוא נע על העצים בחיפוש אחר מזונו הצמחוני - עלים, פירות ופרחים. הקוסקוסית ממליטה גור יחיד לאחר היריון של 13 יום, והוא מבלה בכיס שלה מספר חודשים.
מצב

הקוסקוס הדרומי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), עקב טווח התפוצה הרחב, אוכלוסייה גדולה, התרחשות באזורים מוגנים רבים וסובלנות במידה מסוימת לשינויים בבית הגידול. מגמת האוכלוסייה בירידה, אך לא ברמה המצדיקה שינוי במצבו לרמה מאוימת יותר. בגינאה, המין מאוים בעיקר על ידי ציד לבשרו, סחר בחיות מחמד וכריית מינרלים. באוסטרליה הוא מוגן לחלוטין בתוך אתר מורשת עולמית.
המין רשום בנספח ג' של אמנת CITES.
הערות שוליים

↑  קוסקוס דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קייטי אסלטון

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1978 (בת 46) Milbridge, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  Milbridge 
 השכלה:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (2004)  הקולג' לתקשורת של אוניברסיטת בוסטון  אוניברסיטת בוסטון  Narraguagus High School 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 בן או בת זוג:  מארק דופלאס (2006–?) 
 
קייטי אסלטון (באנגלית: Kathryn Aselton, נולדה ב-1 באוקטובר 1978) היא שחקנית, במאית ומפיקה אמריקאית. היא ביימה ושיחקה בסרט העצמאי The Freebie, שהוצג בפסטיבל סאנדנס בשנת 2010ושיחקה בתפקיד ראשי בסיטקום הליגה במשך שבע העונות של הסדרה, משנת 2009 עד 2015, ובשתי העונות הראשונות בדרמה אקס-מן של חברת מארוול קומיקס ובסדרה שלהם לגיון.
ביוגרפיה

אסלטון נולדה במילברידג' במדינת מיין בארצות הברית. בנעוריה השתתפה בתחרויות שונות למלכות יופי וזכתה בכמה תארים בשנת 1995. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון Narraguagus בהרינגטון, מיין, בשנת 1996. לאחר סיום לימודיה בתיכון היא למדה בבית הספר לתקשורת של אוניברסיטת בוסטון במשך שנתיים ואז עברה להתגורר בלוס אנג'לס במטרה להתפתח מקצועית בתחום המשחק, שם הכירה את בעלה, מארק דופלאס. לאחר מכן למדה במשך שנתיים באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק.
קריירה במשחק

בשנת 2004, אסלטון הופיעה בסרט קצר בשם Scrapple עם מארק דופלאס ואחיו ג'יי דופלאס שגם כתב וביים את הסרט הקצר. גם את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע באורך מלא, The Puffy Chair, עשתה לצד האחים דופלאס. הסרט הזה הוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2005 ויצא לאקרנים ב-2 ביוני 2006 בהפצה מוגבלת. באותה שנה הופיעה אסלטון עם סטיב זיסיס בסרט הקצר "ההתערבות". ב-2009, לאחר הפסקה של כמה שנים ממשחק, הופיעה אסלטון בפרק של הסדרה המשרד. בשנת 2016 אסלטון הופיעה בסדרת המקור Togetherness של רשת HBO. הסדרה נוצרה על ידי מארק וג'יי דופלאס, הגיס שלה ובעלה. באותה שנה, היא לוהקה לתפקיד חוזר בעונה השנייה של הסדרה קז'ואל בתפקיד ג'ניפר. אסלטון כיכבה גם בסרט Fun Mom Dinner לצד מולי שאנון וטוני קולט, בבימויה של אלתיאה ג'ונס. היא הופיעה גם בפרק בעונה התשיעית של הסדרה תרגיע.
חיים אישיים

אסלטון נשואה לשחקן, כוכב הסדרה הליגה מארק דופלאס. יש להם שתי בנות שנולדו בשנים 2007 ו-2012.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שָׁנָה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Scrapple | איימי | סרט קצר |
| 2005 | The Puffy Chair | אמילי |  |
| 2005 | The Intervention |  | סרט קצר |
| 2005 | Geek Like Me | סרט קצר |  |
| 2009 | Easier with Practice | ניקול |  |
| 2009 | Other People's Parties | מגי רינו |  |
| 2009 | Feed the Fish | סיף אנדרסון |  |
| 2010 | Cyrus |  |  |
| 2010 | The Freebie | אנני |  |
| 2011 | Our Idiot Brother | איימי |  |
| 2011 | The Fickle | ג'סי | סרט קצר |
| 2011 | Jeff, Who Lives at Home | מארחת |  |
| 2011 | Treatment | ויויאן |  |
| 2012 | Black Rock | אבי | גם תסריט ובימוי |
| 2014 | Creep | אנג'לה (קול) | ללא קרדיט |
| 2015 | The Sea of Trees | גבריאלה לאפורט |  |
| 2015 | The Gift | ג'ואן קאלם |  |
| 2017 | Fun Mom Dinner | אמילי |  |
| 2017 | Father Figures | שרה אוקלהן |  |
| 2018 | Book Club | אדריאן |  |
| 2018 | Deep Murder | באבס דנגלר |  |
| 2019 | The Tomorrow Man | ג'נט |  |
| 2019 | The Devil Has a Name | אוליב גור |  |
| 2019 | Synchronic | טרה דאנלי |  |
| 2019 | Bombshell | אלישיה |  |
| 2020 | She Dies Tomorrow | סוזן |  |
| 2021 | דרך המשי | סנדי בודן |  |
| 2021 | The Unholy | נטלי גייטס |  |
| 2022 | פעמיים ריטה |   | במאית |
| 2023 | זמנכם עבר | לייה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שָׁנָה | הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | המשרד |  | בפרק Blood Drive |
| 2009–2015 | הליגה | ג'ני | תפקיד ראשי, 82 פרקים |
| 2010 | Players |  | פרק אחד |
| 2013 | Burning Love | אידינה בלימפרסון | פרק אחד |
| 2013 | Newsreaders | מוניקה קולנדר | פרק אחד |
| 2014 | מהפכה | דאנקן פייג' | שני פרקים |
| 2014 | Wedlock | קנדיס | שני פרקים |
| 2015 | Weird Loners | אַפּרִיל | פרק אחד |
| 2016 | Animals | רבקה / אמא (קול) | 4 פרקים |
| 2016 | Togetherness | אנה | 3 פרקים |
| 2016 | Casual | ג'ניפר | תפקיד חוזר (עונה 2) |
| 2017–2018 | Legion | איימי | תפקיד ראשי (עונה 1), תפקיד חוזר (עונה 2) |
| 2017 | תרגיע | ז'אן | פרק: "תודה על השירות שלך" |
| 2019 | ויפ | סטפני | פרק: "התחייבות" |
| 2021 | תוכנית הבוקר | מדלן, ארוסתו של צ'יפ | תפקיד חוזר (עונה 2) |
הערות שוליים

↑  Fernandez, Jay A. (3 בדצמבר 2009). "Sundance reveals noncompetition lineup". The Hollywood Reporter. אורכב מ-המקור ב-9 בינואר 2010. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Davis, Erik (15 בינואר 2010). "Sundance Primer: The Freebie". Cinematical. אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2019. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Agnon, Dawn (17 באוגוסט 1995). "Maine girl happy as runner-up Miss Teen contestant says she reached goal". Bangor Daily News. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2012. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Graduation '96 Narraguagus High School, Harrington". Bangor Daily News. 3 ביוני 1996. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2012. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bangor Daily News – חיפוש בארכיונים באמצעות חדשות Google, באתר news.google.com
↑  McGarrigle, Dale (13 בינואר 2004). "Falling into Place". Bangor Daily News. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McGarrigle, Dale (23 בינואר 2004). "Milbridge native's film gets Sundance exposure". Bangor Daily News. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Harper, Rebecca (29 באוקטובר 2010). "Filmmaker Interview : Mark Duplass, "The Puffy Chair"". Hulu.com. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2015. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Puffy Chair". FilmIndependent.org. אורכב מ-המקור ב-25 בפברואר 2016. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zakarin, Jordan (4 באוגוסט 2015). "'The Puffy Chair,' 10 Years Later: How a Little Indie Flick Predicted the Future of Film". Yahoo.com. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Intervention". Fandor.com. אורכב מ-המקור ב-25 בפברואר 2016. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rowles, Dustin (14 בדצמבר 2011). "7 Things About "The League" Cast that You Probably Didn't Know". Uproxx.com. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (15 בינואר 2016). "Katie Aselton Joins HBO's 'Togetherness' Season 2". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (22 בפברואר 2016). "Julie Berman Upped To Regular On Hulu's 'Casual'; Katie Aselton Joins As Recurring". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (22 ביוני 2016). "Toni Collette, Molly Shannon to Star in 'Fun Mom Dinner' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-28 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Freydkin, Donna (12 בנובמבר 2009). "Mark Duplass, Katie Aselton: In 'The League' and in love". USA Today. נבדק ב-18 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Actress Katie Aselton, age 37, and husband Mark Duplass share the secrets of their happy married life". Hubmesh.com. 26 בינואר 2016. אורכב מ-המקור ב-9 ביוני 2016. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1059585553  ISNI: 0000 0000 5125 8934  LCCN: no2008155067  SUDOC: 196307244  VIAF: 34283332   WorldCat (עם VIAF): 34283332
קלונימוס בעל הנס

רבי קלונימוס בעל הנס היה רב שחי בירושלים בימי הביניים.
לפי השערת אברהם משה לונץ ואריה ליב פרומקין יש לזהותו עם ר' קלונימוס ב"ר יעקב, הרב הראשון לעדת האשכנזים בירושלים ובארץ ישראל. בעקבותיהם זיהה אותו אליעזר ריבלין עם הרב קלמן הברקשטן, חמיו של המהרש"ל.
לפי השערה אחרת המדובר ברב קלונימוס שהיגיע לירושלים בשיירת יהודה החסיד ב-1700. ההשערה הזאת היא המבוטאת בגרסת הרב לודויד פרנקל של הסיפור בספרו "ירושלמה" ששמע את סיפור קלונימוס בירושלים בשנת 1856. שם מוסבר שמעשה קלונימוס התרחש בשנת 1720 לספירה.
סיפור הנס

דמותו של רבי קלונימוס מסתורית ועלומה, והוא התפרסם בירושלים בשל אגדה שנקשרה בשמו. על פי המסורת, הוא שימש רב קהילה בירושלים, ונודע כצדיק וקדוש. באחת השבתות השליכו שונאי ישראל גופת ילד לתוך מרתף של בית הכנסת האיסטנבולי, במטרה להאשים את היהודים בהריגתו. רבי קלונימוס נטל פיסת נייר, רשם עליו שם קדוש והצמידו על מצחו של הנער המת; מיד התעורר הנער לחיים וגילה מי הרגו. בעקבות מעשה המופת של הרב ניצלה כל הקהילה. סיפור זה מובא בספר "שמחת הרגל" של החיד"א, ומשם העתיקו אותו גם לספר שלמי חגיגה של רבי ישראל יעקב אלגאזי בפירוש לתפילת נשמת כל חי, אך במקורות אלו לא הובא כי המעשה אירע בשבת.
על שם הנס הוא כונה בפי אנשי ירושלים רבי קלונימוס בעל הנס. רחוב הרב קלונימוס, בשכונת רמת שלמה בירושלים, קרוי על שמו.
קברו

בשל העובדה שנאלץ לחלל את השבת, ציווה רבי קלונימוס שלאחר מותו יקברוהו בפאתי בית הקברות. הוא נקבר על גדת נחל קדרון, סמוך ליד אבשלום.
על קברו הניחו תושבי ירושלים גל אבנים, ובמשך שנים רבות שימש הקבר מוקד תפילה לתושבי העיר. כמו כן שימשו האבנים שבגל כסגולה לשמירה. מי שיצא מירושלים נהג לפקוד את הגלעד, לקחת אבן מן הגל ולהישבע כי יחזירה למקומה בשובו בשלום. הגל, שאגדות וסיפורים רבים נקשרו בו, נעלם בתקופת ירושלים החצויה בין השנים 1948 ל-1967.
לקריאה נוספת

יהושע חנא רבניצקי, רבי קלונימוס בעל הנס, הוצאת דביר, תל אביב, תרצ"ג, 1932.
מצבות קודש בארץ ישראל חלק ב, עמ' 531
תמר אלכסנדר, "האגדה הספרדית־היהודית על רבנו קלונימוס בירושלים: לחקר דרכי־ההסתגלות של הסיפור העממי", מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי ה–ו (תשמ"ד), עמ' 85–122
איל דודסון, בשביל ירושלים: מדריך למטייל באתרי ירושלים הקדומה, ירושלים: מכון מגלי"ם, 2009, עמ' 69–71
אלעזר הורביץ (אנ'), "רבינו קלונימוס בעל הנס", גבורות ישעיהו, ירושלים, תשע"ג, עמ' 43–46
הערות שוליים

↑  אליעזר ריבלין, הערה בספר תולדות חכמי ירושלים, ח"א, עמ' 98–100, של אריה ליב פרומקין, באתר היברובוקס
↑  'שם קדוש' הוא כינוי לאחד משמותיו של הקדוש ברוך הוא, שבאמצעותו מחולל הצדיק פעולות על-טבעיות.
קרקראדה

רחוב Nieuwstraat / Neustraße בשנת 1993. משמאל הצד ההולנדי, מימין הצד הגרמני
רחוב Nieuwstraat / Neustraße בשנת 2009. משמאל הצד ההולנדי, מימין הצד הגרמני
קרקארדה (בהולנדית: Kirchroa; בגרמנית: Kerkrade או Kirchrath; באנגלית: Kerkrade; ‏האזנהקובץ:140 Kerkrade.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר בדרום־מזרח לימבורג, המחוז הדרומי בהולנד. העיר שוכנת בסמוך לגבול גרמניה, ומזרח העיר הוא גם הגבול הבינלאומי של הולנד עם גרמניה.
היסטוריה

בעבר הייתה העיר שייכת העיר לגרמניה, עת הייתה העיר חלק מהרצוגנרט הגרמנית הסמוכה. בשנת 1815 החליט קונגרס וינה למשוך את הגבול ההולנדי הנוכחי עד לקצה קרקראדה. משמעות הדבר הוא, שהגבול המזרחי של העיר הוא גם הגבול הבינלאומי של הולנד עם גרמניה. בעקבות כך, ההיסטוריה של העיר קשורה קשר הדוק להרצוגנרט, בתחילה נקרא המקום בשם רודה. בשנת 1104, ייסדו נזירים אוגוסטינים מנזר המכונה קלוסטראדרדה, ממערב ליישוב זה. לאחר שדוכסות ברבנט השתלטה על האזור, וכפי שקרה בחלקים רבים בדרום הולנד, המקום החליף בעלות מספר פעמים במאות השנים האחרונות. המקום היה בשליטת ספרד משנת 1661, אוסטריה בין 1713 ל-1785 וצרפת בין 1795 ל-1813. בשנת 1815, כאשר הוקמה ממלכת הולנד (קונגרס וינה), נמשך הגבול דרך הרצוגנרט והחלק המערבי נקרא קרקארדה.
במאה ה-18 החלו נזירי רולדוק לכרות פחם באזור בקנה מידה קטן. ניצול מודרני יותר של משאבים אחרים החל בשנת 1860, מה שגרם לקרקראדה לצמוח משמעותית, במיוחד כתוצאה מהתיישבותם הקבועה של כורים מדרום אירופה. כאשר נפתח מכרה וילם סופיה בסביבות 1900, העיר צמחה עוד יותר במהירות. מספר עשורים לאחר מכן, סביב 1960, נסגרו כל המכרות בלימבורג.
חלק מהגבול בין הולנד לגרמניה שבעיר, נמשך לאורך רחוב (שם הרחוב: Nieuwstraat / Neustraße). הגבול נבנה על ידי הגרמנים במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה. לאורך השנים, היה הגבול בגובה של 30 סנטימטרים, כך שכלי רכב לא יכלו לעבור דרכו והיו צריכים לנסוע לנקודות מעבר רשמיות, אבל הולכי רגל יכלו לעבור מעצמם ללא שום בעיות, בשנת 1995 הוסרה החומה לחלוטין במסגרת הסכם אמנת שנגן.
שתי הערים, קרקראדה והרצוגנרט, חולקות כיום חלק משירותיהן הציבוריים ומקדמות יחד מטרות כלכליות, העיריות חולקות מתחם משרדים דו-לאומי בשם Eurode, שנבנה כך שהגבול עובר ישירות במרכז הלובי הראשי של הבניין, עם אגף אחד של הבניין בקרקראדה והשני בהרצוגנרט. העיר נקראת בפי המקומיים, "העיר הדו לאומית".
ספורט

לעיר קבוצת כדורגל בשם רודה (הולנדית: Sportvereniging Roda Juliana Combinatie Kerkrade) הקבוצה זכתה באליפות אחת (1955/1956) ובשני גביעים לאומיים (1996/97, 1999/00). הישג השיא שלה במפעלים האירופיים הוא שלב רבע גמר גביע אופ"א בעונת 1997/98. כיום משחקת הקבוצה בליגה ההולנדית השנייה.
הערות שוליים

↑  העיר הדו לאומית
↑  When seeing a neighbour requires a passport - Toronto Star Touch, web.archive.org, ‏23 בפברואר 2017
↑  Aachener Zeitung, Kerkrade: Neue Anlaufstelle für Grenzpendler in der Euregio, Aachener Zeitung (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562317805171  MusicBrainz: c8ff4ebc-0fe5-4d32-aabd-0b501e5952bd  NKC: ge428275  VIAF: 146651708   WorldCat (עם VIAF): 146651708
קייטה בייטס-דיופ

| --- | --- |

בייטס-דיופ בשנת 2018
 לידה:  23 בינואר 1996 (בן 28) סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  13
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו
 דראפט:  בחירה מספר 48, 2018 מינסוטה טימברוולבס
 קבוצות כשחקן
 2018–2020 2020 2020–2023 2023–2024 2024–:  מינסוטה טימברוולבס דנוור נאגטס סן אנטוניו ספרס פיניקס סאנס ברוקלין נטס
קייטה בייטס-דיופ (באנגלית: Keita Bates-Diop; נולד ב-23 בינואר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
קריירת מכללות

בייטס-דיופ נולד וגדל בסקרמנטו שבקליפורניה. בין השנים 2014–2018 למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, ולאורך 4 העונות בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות ו-5.7 ריבאונדים למשחק. בעונת 2017/2018 קלע 19.8 נקודות בממוצע למשחק, וזכה בתואר "שחקן העונה" של מחוז Big Ten.
קריירה ב-NBA > מינסוטה טימברוולבס

בייטס-דיופ נבחר בבחירה ה-48 של דראפט ה-NBA‏ 2018, על ידי מינסוטה טימברוולבס.
קריירה ב-NBA > דנוור נאגטס

ב-5 בפברואר 2020 הועבר לדנוור נאגטס, במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות בו היו מעורבות גם אטלנטה הוקס ויוסטון רוקטס. בעונתו היחידה בדנוור העפילה הקבוצה לגמר האזור המזרחי בפלייאוף ה-NBA.
קריירה ב-NBA > סן אנטוניו ספרס

בקיץ 2020 חתם על חוזה כפול בקבוצת סן אנטוניו ספרס, ושנה לאחר מכן חתם בקבוצה על חוזה סטנדרטי לשנתיים נוספות. בעונת 2022/2023 פתח ב-42 משחקים עבור הספרס, וקבע שיא קריירה של 9.7 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה ב-NBA > פיניקס סאנס

ביולי 2023 חתם בייטס-דיופ על חוזה בפיניקס סאנס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | מינסוטה | 30 | 3 | 16.8 | 0.423 | 0.250 | 0.643 | 2.8 | 0.6 | 0.6 | 0.5 | 5.0 |
| 2019/2020 | מינסוטה | 37 | 0 | 17.5 | 0.422 | 0.330 | 0.708 | 3.0 | 0.8 | 0.5 | 0.5 | 6.8 |
| 2019/2020 | דנוור | 7 | 0 | 14.0 | 0.464 | 0.333 | 0.800 | 2.4 | 0.0 | 0.3 | 0.6 | 5.3 |
| 2020/2021 | סן אנטוניו | 30 | 0 | 8.2 | 0.448 | 0.294 | 0.667 | 1.6 | 0.4 | 0.4 | 0.2 | 2.6 |
| 2021/2022 | סן אנטוניו | 59 | 14 | 16.2 | 0.517 | 0.309 | 0.754 | 3.9 | 0.7 | 0.5 | 0.2 | 5.7 |
| 2022/2023 | סן אנטוניו | 67 | 42 | 21.7 | 0.508 | 0.394 | 0.793 | 3.7 | 1.5 | 0.7 | 0.3 | 9.7 |
| קריירה |  | 230 | 59 | 17.0 | 0.480 | 0.339 | 0.749 | 3.2 | 0.9 | 0.5 | 0.3 | 6.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | דנוור | 5 | 0 | 4.8 | 0.200 | 0.000 | 0.500 | 1.2 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 0.6 |
| קריירה |  | 5 | 0 | 4.8 | 0.200 | 0.000 | 0.500 | 1.2 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 0.6 |
ראיד דקה

ראיד דקה (ערבית: رائد دقة) הוא ראש מועצת באקה אל-גרבייה.
בבחירות לרשות המקומית ב-2019 נבחר בסבב שלישי מול אבו חוסיין גלאל עם רוב של 59.14%, זאת לאחר שבסבב השני אף אחד משניהם לא הצליח לעבור את רף 40% התמיכה ולאחר שבסיבוב הראשון התמודדו 8 מועמדים. דקה החליף בתפקיד את מורסי אבו מוך ולאחר בחירתו קרא לאחדות ביישוב ולהקמת קואליציה רחבה ברשות.
דקה אישר כי קיבל שיחת טלפון מאבו חוסיין, שבמהלכה בירך אותו האחרון על הניצחון והודה בתבוסה ברוח ספורטיבית.
בבחירות לרשות המקומית בפברואר 2024 התמודד מול מורסי אבו מוך וזכה ב-53.3% מהקולות.
ביוני 2020 בעקבות מספר אירועי רצח ביישוב קרא לגרש את ארגוני הפשע מהיישוב וטען כי המשטרה מטפלת אחרת באירועים על רקע ביטחוני לעומת אירועי אלימות אחרים בחברה הערבית הפוגעים בביטחון האישי של תושבי היישוב. דקה אמר כי "המלחמה בפשיעה המאורגן אינה בידי הרשות המקומית, אלא בידי הגורמים בעלי הכלים, כלומר המשטרה, המשרד לביטחון פנים ומוסדות השלטון. שתיקתם מעניקה לגיטימציה לפושעים".
בשנת 2021 נעצרו שני צעירים מהיישוב בחשד שאיימו על דקה על רקע סירובו לשפר את תנאי העבודה של אחיהם העובד ברשות.
באוקטובר 2022 הותקף ובעקבות כך הושבתה העבודה ברשות לשעתיים.
הערות שוליים

↑  ראש עיר חדש נבחר בישראל, באתר "סרוגים", 11 בדצמבר 2019
↑  خلال تسلم الإدارة: رائد دقة يدعو لائتلاف شامل في بلدية باقة الغربية באתר arab48 (בערבית)
↑  באקה אל גרבייה: ראיד דקה ימשיך בתפקידו כראש העיר, באתר ynet, 28 בפברואר 2024
↑  باقة الغربية: دعوات لإخراج المنظمات الإجرامية من المجتمع العربي באתר arab48 (בערבית)
↑  اعتقال شابين من باقة الغربية بشبهة تهديد رئيس البلدية באתר arab48 (בערבית)
↑  تهجم لفظي على رئيس بلدية أم الفحم واعتداء على رئيس بلدية باقة الغربية באתר arab48 (בערבית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קמפיין סרט לבן

סרט לבן למאבק באלימות כלפי נשים
קמפיין סרט לבן (White Ribbon Campaign) היא תנועה המקיפה מיליוני אנשים בכל העולם, של גברים ונערים שפועלים לשים קץ לאלימות נגד נשים ונערות, וכן לקדם שוויון מגדרי, יחסים בריאים בין המינים וחזון חדש של גבריות. התנועה הוקמה בקנדה בשנת 1991 ופועלת כיום ביותר מ-60 מדינות ברחבי העולם.. הקמפיין שהיא מובילה מתבסס על שני אלמנטים מרכזיים:
התחייבות של גברים לעולם לא לנקוט אלימות כלפי נשים, לא להקל ראש או להצדיק אלימות כלפי נשים, ולא לשתוק לנוכח גילויי אלימות כלפי נשים.
ייזום והשתתפות באירועים שונים במסגרת המאבק באלימות נגד נשים, בהם מוזמנים הגברים לענוד על דש הבגד סרט לבן כאות למחויבותם למאבק.
הסרט הלבן היווה לאורך השנים סמל של מאבקים חברתיים ופוליטיים שונים הנוגעים בזכויות נשים במדינות רבות. הוא החל לשמש במשמעות זו לאחר הטבח באקול פוליטכניק בשנת 1989 בו נרצחו 14 נשים. בשנת 1991 הפעיל מיכאל קאופמן ופעילים נוספים הקימו את הקמפיין הקנדי בטורונטו, שהתפשט והגיע לכ-60 מדינות, ביניהן בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, ברזיל, פקיסטן, פינלנד, קנדה, איטליה, אוסטריה, דנמרק, ומדינות נוספות.
תנועת[דרושה הבהרה] 'סרט לבן' מקדמת את חזונה ורעיונותיה באמצעות פעילויות חינוכיות, העלאת מודעות, הפצת חומרי הסברה, פעולות שטח, הקמת שותפויות וקמפיינים יצירתיים במטרה ליצור שינוי חברתי ותרבותי שיסייע לצמצם ולמגר את תופעת האלימות נגד נשים, תוך בחינת מקורותיה והשלכותיה של תופעה חברתית קשה זו. התנועה מאמינה כי גברים הם חלק מהפתרון ושותפים ביצירת חברה בטוחה, צודקת ושוויונית יותר עבור נשים וגברים כאחד.
אסל"י

בנובמבר 2013 התארגנה בישראל קבוצה של פעילים ופעילות לשינוי חברתי המאמינים בחזונה ורעיונותיה של תנועת 'סרט לבן' והחליטו להביא את המסר לארץ ולהקים את  אסל"י  - ארגון 'סרט לבן' ישראל.
אסל"י פועל להפצת מסריו באמצעות דף פייסבוק של הארגון, וכן באמצעות חלוקת חומרי הסברה, הפצת מסרים בכלי התקשורת וקיום סדנאות והרצאות לקהלים מגוונים. חברי הארגון משתתפים בהפגנות ואירועים של ארגונים פמיניסטיים שקשורים למאבק בתופעת האלימות כלפי נשים על ביטוייה השונים. בשנת 2016 הפך אסל"י לעמותה רשומה.
הערות שוליים

↑  מיכאל קאופמן, 20 שנה לקמפיין סרט לבן, באתר האישי, 24 בנובמבר 2011(באנגלית)
↑  על קמפיין הסרט הלבן באתר האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המגדר
↑  כך למשל ארגון בשם "אגודת סרט לבן" (אתר) הוא ארגון הפועל למען זכותן של נשים ללידה בטוחה
↑  אתר 'סרט לבן' בריטניה (באנגלית)
↑  אתר 'סרט לבן' אוסטרליה (באנגלית)
↑  אתר סרט לבן ניו זילנד(באנגלית)
↑  אתר 'סרט לבן' ברזיל (בפורטוגזית)
↑  אתר 'סרט לבן' פינלנד (באנגלית)
↑  אתר 'סרט לבן' קנדה (באנגלית)
↑  אתר סרט לבן איטליה(באיטלקית)
↑  אתר סרט לבן אוסטריה(בגרמנית)
↑  דף הפייסבוק של הקמפיין בדנמרק
↑  רשימה חלקית של המדינות באתר סרט לבן האוסטרלי
1 2  דף הפייסבוק של ארגון אסל"י
שלט של אסל"י במחאה נגד אלימות כלפי נשים
קמפיין NOH8

קמפיין NOH8 ‏ (No Hate; בעברית: "לא לשנאה") הוא ארגון התנדבותי אמריקאי ששם לעצמו למטרה לקדם שוויון מגדרי, שוויון בנישואים וזכויות אדם.
לוגו הארגון
היסטוריה

הארגון נוסד בשנת 2009 בידי הצלם אדם בוסקה ובן זוגו ג'ף פרשלי כתגובה ישירה לאישור "הצעה שמונה" בקליפורניה, חוק שהגדיר נישואים כבין גבר לאישה בלבד. השניים פתחו בקמפיין במסגרתו הצטלמו פעילים גאים וסלבריטאים כשפיהם חסום במסקנטייפ ועל לחייהם כתובות האותיות NOH8. שם הקמפיין הוא משחק מילים על הצעה שמונה (באנגלית: Proposition 8) שכונתה בידי מתנגדיה "הצעת השנאה" ("Proposition Hate"). תמונות הקמפיין פורסמו באתר הארגון, כמו גם ברשתות חברתיות שונות ובעולם הווירטואלי Second life.
הקמפיין נחל הצלחה מרובה והפך במהרה לוויראלי וקבוצות פעילים רבות ברחבי העולם פרסמו צילומים ברוחו.
בישראל

ב-17 במאי 2013 לכבוד יום היום הבינלאומי נגד הומופוביה נפתח בארץ קמפיין NOH8 בשיתוף אגודת הלהט"ב, איגי - ארגון נוער גאה וארגוני להט"ב נוספים. בקמפיין השתתפו סלבריטאים, פעילים גאים וחברי כנסת, ביניהם נועה תשבי, רני רהב, לימור לבנת, מירי רגב ואחרים. הצילומים לקמפיין נערכו בברנוער בתל אביב.
הערות שוליים

↑  אודות הארגון באתר הרשמי של הארגון.
↑  הנוער אומר NOH8, קורא למאבק בשנאה ובלהטבופוביה בישראל.
↑  רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏ב-17 במאי ישראל אומרת "לא לשנאה": מפורסמים בקמפיין בינלאומי, באתר ‏מאקו‏, 23 באפריל 2013
↑  ארי קוקה, ‏אהבנו: מפורסמי ישראל אומרים "לא לשנאה", באתר ‏מאקו‏, 18 במאי 2013
קמפ דייוויד

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  בסיס צבאי, מעון רשמי 
 על שם:  דווייט אייזנהאואר השני 
 מיקום:  מחוז פרדריק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  המשרד הצבאי של הבית הלבן
 מפעיל:  צי ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1935
 תאריך פתיחה רשמי:  1935 
 סגנון אדריכלי:  National Park Service rustic 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  1,850 רגל 
 קואורדינטות:  39°38′54″N 77°27′49″W﻿ / ﻿39.648333333333°N 77.463611111111°W﻿ / 39.648333333333; -77.463611111111
 אתר רשמי
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קמפ דייוויד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קמפ דייוויד(למפת מרילנד רגילה) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל סולסברי קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. קמפ דייוויד(למפת מרילנד מוגדלת) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל סולסברי קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. קמפ דייוויד
 
קמפ דייוויד (באנגלית: Camp David - מחנה דוד) הוא מעון נופש של נשיא ארצות הברית הנמצא במדינת מרילנד. המעון נמצא כ-100 ק"מ מצפון-מערב לוושינגטון די. סי. בלב פארק לאומי בשלוחה של הרי האפלצ'ים, סמוך לעיירה תורמונט (אנ') הסמוכה לפנסילבניה. באופן רשמי, המעון הוא מתקן צבאי ושמו הרשמי הוא "מתקן תמך של הצי האמריקני ת'ורמונט" (Naval Support Facility Thurmont) והוא מאויש על ידי אנשי הצי האמריקני וחיל הנחתים של ארצות הברית.
המעון נבנה כמחנה נופש לעובדי הממשל האמריקני ומשפחותיהם. הבנייה החלה בשנת 1935 כחלק ממפעל הניו דיל והושלמה בשנת 1938. בשנת 1952 הוסב המקום למעון נשיאותי על ידי הנשיא ה-34 דווייט אייזנהאואר, אשר קרא למקום על שמם של אביו ונכדו, אשר שניהם נקראו דייוויד. המקום סגור לגישת הציבור הרחב ואף אינו מופיע על מפות הפארק הלאומי שבתחומו הוא נמצא.