stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אישטוואן קומור
ביוגרפיה

אישטוואן קומור נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש קלאובר (1883–1941), מנהל ובעלים של בנק, סגן נשיא הקהילה היהודית בבאיה, ושל ינקה קליין (1891–1957). הוא סיים את בית הספר התיכון על שם בלה השלישי, מלך הונגריה והוא גורש למחנה ריכוז (קרוב לוודאי לאושוויץ) ב-1944. הוא שרד וחזר הביתה ב-1945. הוא נרשם גם לפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת פאזמון פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וגם לאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. הוא למד תולדות האמנות והקשיב להרצאותיו של ג'רג' לוקאץ'. המורה שלו למשחק היה פרנץ הונט, שלמרות זאת יעץ לו לא להיות בממאי, אך העסיק אותו כעוזר במאי ב"תיאטרון הנוער".
ב-1949 קיבל חוזה כבמאי ראשי בדברצן, שם ביים חמש הצגות בכורה בחודשיים וחצי. בשנת 1951, עבר לסגד במעמד דומה. הוא עזב אחרי שתי עונות ועבד בתיאטרון פטפי בבודפשט, במישקולץ, בקצ'קמט ובגיור על בסיס שנתי. לאחר מכן, חתם שו בחוזה בסגד וחזר לשם למשך שתים עשרה שנים. הוא היה גם המנהל הראשי של התיאטרון במשך כמה שנים. עם זאת, התפטר ב-1964. הסיבה לכך הייתה סכסוך שנגרם מהצגת הבכורה של המחזה "נידוני אלטונה" של סארטר (1959), שעובד לסרט ב-1962. לאחר סיטואציה מתוחה נוספת, ב-1969 חתם על חוזה כבמאי ראשי עם להקת תיאטרון קאפושוואר שעמדה לפני פירוק. בשנת 1971 הוא מונה למנהל התיאטרון. שמו קשור לגיבוש הלהקה וליסוד העידן שכונה מאוחר יותר "תופעת הקאפושוואר".
אחד השלבים החשובים בפעילותו בקאפושוואר, היה בכורת המחזה של אנדראש שיטה: "גדעון המפואר", שהיה גם אירוע בתולדות התיאטרון ההונגרי. מחזהו של המחבר הוצג לראשונה בהונגריה ב-19 בנובמבר 1971.
מותו המוקדם מנע ממנו להיות חלק מהצלחת הלהקה, שזכתה לתהילה לאומית ובינלאומית.
שמו מופיע גם כשחקן בשתי הצגות, בתפקיד אפיזודי.
שמו מונצח על ידי תיאטרון קפושוואר באמצעות טבעת הזיכרון אישטוואן קומור (Komor István-emlékgyűrű), שנוסדה ב-1975.
הוא נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב סגדי בעיר הולדתו באיה.
פרסים

פרס מארי יאסאי (1963)
לקריאה נוספת

Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. http://mekoszkhu/02100/02139/html/sz13/509h. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי)
גאבור מיהאי: תופעת קאפושוואר. מוזות Közművelődési Kiadó, 1984. מסת"ב 963 563153 7
A százéves Színésziskola. Szerkesztette: Csillag Ilona. Magvető Kiadó, 1964 MA 244-1-6466
Színházi adattár szinhaziadattar.hu Archiválva 2016. december 3-i dátummal a Wayback Machine-ben (מאגר התיאטרון)
Humorlexikon Szerkesztő: Kaposy Miklós (Tarsoly Kiadó - 2001; מסת"ב 963-86162-3-7) (לקסיקון ההומור)
Sándor János: Százados színházi krónika. Szegedi Színházi és Színészeti Kataszter . (Ariadne Press Bt. 1998) מסת"ב 963-85887-1-3
A Kaposvári Csiky Gergely Színház internetes archívuma
Emlékezés
הערות שוליים

↑  A pontosítás forrása a vitalapon található. Az adatközlő: Komor Katalin
↑  "Klauber Lajos halotti bejegyzése a bajai polgári halotti akv. 147/1941. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-04-09.
↑  Mult és Jövő, 1935 (25. évfolyam)
↑  Egyes források, hibásan főiskolát végzettként jegyzik. Ezt cáfolja A százéves színésziskola című könyv, amelyben a végzett hallgatók között neve nem található.
↑  Új Élet, 1974. október 1. (29. évfolyam, 19. szám)
↑  2010. szeptember 16-i lekérdezés
שלמה מקרלין

רבי שלמה הלוי סג"ל מקרלין (תצ"ח, 1738 – כ"ב בתמוז תקנ"ב, 1792) היה תלמידם של המגיד ממעזריטש ורבי אהרן הגדול מקרלין. לאחר פטירת רבי אהרן מקרלין, מילא את מקומו בהנהגת חסידות קרלין. צאצאיו כיהנו כאדמו"רי חסידות לודמיר.
רבי שלמה מקרלין

נולד לרבי מאיר ויוטא בשנת תצ"ח (1738) בטולטשין. היה תלמידם של המגיד ממעזריטש ורבי אהרן הגדול מקרלין. אחר פטירתו של רבי אהרן בשנת תקל"ב (1772), מילא את מקומו בחסידות במרחב הליטאי. נחשב למייסד אסכולת קרלין לעומת אסכולת חב"ד. רבי שלמה נודע בעיקר בהתלהבותו בתפילה ובניסים ומופתים על טבעיים, על השפעתו הגדולה ברוסיה וליטא כותב הצמח צדק:
ששמעתי אומרים שאמר אדמו"ר  (הכוונה לסבו בעל התניא)  נשמתו עדן על הצדיק רבי שלמה קארלינער נשמתו עדן שהיו העולם מרעישים ממנו וממופתיו ואמר עליו שהוא רק טפח גבוה מהארץ שעל ידי שהוא רק טפח גבוה מהארץ יוכל לעשות מופתים.
רבי שלמה נורה בלודמיר על ידי קוזק רוסי, בעת המלחמה בין פולין לרוסיה (אנ') (שהביאה בסופה לחלוקת פולין השנייה), ונפטר מפצעיו בכ"ב בתמוז ה'תקנ"ב (1792). צדיקי החסידות ראו בו "משיח בן יוסף", האמור לההרג על ידי רשע בשם ארמילוס, ולפי המסורת החסידית כך נקרא הקוזק שירה ברבי שלמה. חסידי קרלין נוהגים ביום ההילולא שלו (כ"ב בתמוז), לברך ברכת שהחיינו על פרי חדש, אף על פי שההילולא חלה בימי בין המצרים.
רוב חסידיו פנו לתלמידו רבי אשר מסטולין וחלקם הלכו לתלמידיו האחרים.
תלמידיו היו רבי אשר מסטולין (הראשון) (שגדל אצלו לאחר שהתייתם בילדותו), רבי מרדכי מלעכוויטש ורבי אורי מסטרליסק. תלמיד מפורסם נוסף היה רבי יואל מטשפלה, שהיה מראשוני החסידים בליטא, והיה תלמידו של רבי מנחם מנדל מוויטבסק ולאחר מכן של רבי שלמה ולאחר פטירת רבי שלמה פנה לרבי מרדכי מלעכוויטש. רבי שלמה גידל את רבי שלום שכנא מפראהביטש ורבי ישראל חיים מלודמיר (שלימים נהיה חתנו של רבי שלמה) בניו של רבי אברהם המלאך בנו של המגיד ממעזריטש ואת רבי יעקב בנו של רבי מנל'ה מקרלין (דודו של רבי אהרן הגדול).
רבי שלמה מקרלין > ספריו

"שמע שלמה" - דרשות וחידושים על פרשיות השבוע.
צאצאיו

לר' שלמה היו שישה בנים ושלוש בנות.
(מקור; סיני - קטו (ג-ד) מוסד הרב קוק, פנקס הקיהלות עמוד קצא)
רבי משה מלודמיר חתן רבי יהודה לייב הכהן ובשנית חתן רבי דוד מסטפין
רבי דב בער מטולצ'ין חתנו וממלא מקומו של רבי ברוך ממז'יבוז'.
רבי שלמה ממלא מקום אביו בטולצ'ין.
חתנו רבי אליעזר מראדוויל נכד רבי יוסף מיאמפולה.
חתנו רבי ישראל חיים מלודמיר (בנו של רבי אברהם המלאך).
רבי דב בר מחווסטוב, חתנו של רבי משה זאב אוירבך בן רבי אברהם דב מחמלניק (חתנו של התולדות יעקב יוסף) וחתן רבי צבי בן הבעל שם טוב
חתנו רבי יחיאל מיכל מזוויהל
בתו מרת מרים. אשת חתנו רבי משה בער בנו של רבי אהרן מזליחוב ובנו חורגו של רבי אשר מסטולין (שנישא לפייגא אלמנת רבי אהרן). בזיווג שני נישא לבתו של הרב דוד הלפרין אב"ד אוסטרהא וזסלב.
רבי מרדכי מלעכוויטש (השני), חתנו של רבי נח מלעכוויטש וממלא מקומו.
רבי אשר מלוביצקי (חתנו של בן דודו רבי שלמה מלודמיר)
חתנו רבי יעקב אלעזר בן הרב מרדכי מלוצק.
ילדיו מזיווג שני; רבי חיים חייקיל חתן רבי שלום שכנא אלטשולר (חתנו של רבי אהרן הגדול מקרלין), רבי ישראל מקוברין-טבריה ורבי יעקב יצחק מטבריה.
חתנו רבי דב משה בן הרב זוסמאן נכד החכם צבי.
חתנו (בזיווג שני) רבי שלמה חיים מקוידנוב.
הערות שוליים

↑  בספרו אור התורה על חומש בראשית במאמרים על חג החנוכה דף שלד עמוד ב.
↑  נדפס על ידי הרב יעקב משה הלוי קליינבוים, אב"ד סאבאטא, שנת תרפ"ח. ונדפס מחדש על ידי מכון זכר נפתלי, ירושלים תשמ"ז
↑  אודות רבי אהרן מזליחוב ראו במאמר זה של אברהם אביש שור בקובץ בית אהרן וישראל.
↑  בנו היה רבי משה בער מטבריה וחתנו היה רבי ברוך אשכנזי אביו של הרב יואל אשכנזי מטבריה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רבי אהרן הגדול מקרלין | אדמו"רי קרלין | הבא: רבי אשר מסטולין (הראשון) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306730505171  VIAF: 6470886   WorldCat (עם VIAF): 6470886
אברהם שהרבני

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1936 כ"ו באלול תרצ"ו בגדאד, עיראק
 פטירה:  26 באפריל 2018 (בגיל 81) י"א באייר תשע"ח רחובות
 מקום קבורה:  רחובות
 מדינה:  ישראל
 מקום פעילות:  רחובות
 תקופת הפעילות:  ? – אפריל 2018 
 השתייכות:  ספרדים
 תחומי עיסוק:  רבנות והוראה
 רבותיו:  אביו רבי גבריאל, רבי צבי יהודה מלצר, הרב אלעזר מנחם מן שך ורב העיר רחובות רבי אלימלך בר-שאול
 בת זוג:  אורה
 
 תפקידים נוספים:  רב העיר וראש מוסדות
הרב אברהם שהרבני (כ"ו באלול תרצ"ו, 13 בספטמבר 1936 - י"א באייר תשע"ח, 26 באפריל 2018) היה רב ודיין ישראלי. כיהן כרבה של הקהילה הספרדית של העיר רחובות.
ביוגרפיה

נולד בעיר בגדאד שבעיראק לגורג'יה ולרב גבריאל שכיהן לימים כרב וחזן קהילות יוצאי עיראק בערים חולון ורחובות. בהיותו בן שש שנים היה נוהג ללכת עם אביו מדי יום ראשון לבית המדרש בית זלכה ולא היו חוזרים עד ליום שישי לביתם. סדר הלימוד החל כשעתיים קודם זמן נץ החמה והסתיים לאחר תפלת ערבית, סדר לימוד זה ליווה את הרב עד ימיו האחרונים כאשר נודע שמו כשקדן עצום וכמתמיד אשר הספר לא זז מתחת ידיו.
בשנת 1950 (תש"י) בהיותו בן ארבע עשרה שנה עלה עם הוריו ושאר בני משפחתו ארצה בעליה הגדולה של יהודי עיראק, ושוכנו במעברת זרנוגה הסמוכה לעיר רחובות.
משם המשיך הנער בלימוד בישיבת קלצק ברחובות בראשות הרב צבי יהודה מלצר בנו של הרב איסר זלמן מלצר.
בהיותו כבן עשרים ושתים שנה עוד טרם נישואיו שלח אותו הרב אלימלך בר-שאול, בהסכמת הרב הראשי והראשון לציון יצחק נסים, לכהן כרב מושב העובדים בן זכאי הסמוך לעיר יבנה.
בשנת תשי"ט נישא לאורה ויחד התגוררו במושב בן זכאי עד לשנת תשכ"ט. בשנים אלו כיהן במקביל על אף גילו הצעיר כראש ישיבת 'רבנו יוסף חיים' בעיר תל אביב. לאחר מכן ביקש ממנו הרב חיים דוד הלוי לימים רבה של תל אביב יפו ובעת ההיא רבה של ראשון לציון לכהן כרב שיכון המזרח בראשון לציון.
בשנת תשל"ד נפטר הרב יחזקאל כהן רבה של רחובות, ובצוואתו הורה שרצונו הוא שהרב שהרבני מראשון לציון ימלא את מקומו כרב העיר.
בשנת תשנ"ד הקים כולל אברכים 'עטרת גבריאל' על שם אביו.
כחודשיים לפני פטירתו נכנס הרב לניתוח בלבו שלאחריו נאבק על חייו במשך תשעה שבועות. בי"א אייר התשע"ח הלך הרב לעולמו.
משפחתו

לרב שהרבני ארבע בנות ושלשה בנים. בכור בניו, הרב יצחק שהרבני, כיהן כרב מושב אחיסמך ולאחר מכן כרב האזורי חבל מודיעין.
לקריאה נוספת

אחד היה אברהם - אלחנן שהרבני
הדפסה על פי דרישה

הדפסה לפי דרישה (באנגלית: Print on Demand, בקיצור POD) היא שיטת הדפסה המאפשרת הפקת ספרים, חוברות ומוצרים מודפסים אחרים בכמויות קטנות במיוחד – לעיתים עותק יחיד – בהתאם להזמנות בפועל. שיטה זו צברה תאוצה בשנים האחרונות בזכות התפתחות הטכנולוגיה הדיגיטלית, הפחתת עלויות הייצור ועלייתן של פלטפורמות מקוונות המציעות הפצה גלובלית.
מאפייני השיטה

טכנולוגיה דיגיטלית
ההדפסה מתבצעת באמצעות קבצים דיגיטליים הישר למכונת דפוס דיגיטלית, ללא צורך בסרטי צילום או בלוחות דפוס יקרים. הדבר מקצר תהליכי הכנה ומאפשר עדכונים מהירים בין מהדורות.
אוטומציה
על מנת לייצר עותק בודד בעלות כלכלית, נדרשת אוטומציה מלאה של שלב ההזמנה, הייצור והאספקה עד בית הלקוח.
יתרונות

חיסכון בהוצאות כוללות: אין צורך בהדפסה של כמות גדולה מראש ובאחסון מלאי בלתי נמכר.
הפצה עולמית: ניתן להציע ספרים לקהל בינלאומי דרך פלטפורמות מקוונות, ללא תלות בחנויות פיזיות.
ידידותית לסביבה: צמצום בכמויות הנייר והמשאבים המתבזבזים בהפקת עותקים שאינם נמכרים.
חסרונות

עלות לעותק: המחיר של עותק בודד בהדפסה דיגיטלית, עלול להיות יקר יותר מאשר מחיר ליחידה בדפוס אופסט בכמויות גדולות.
איכות ותפוצה: במקרים מסוימים דווח על הבדלי איכות ביחס לספרים מודפסים באופסט, וישנן חנויות שאינן מעניקות עדיפות לספרים המודפסים בשיטת POD לצורך הפצה פיזית.
השפעה תרבותית וכלכלית

שיטת ההדפסה לפי דרישה משפיעה על עולם הספרים ועל תהליכי ההוצאה לאור. היא פותחת בפני סופרים עצמאיים אפשרות לפרסום ללא הוצאות גדולות מראש, ומאפשרת הרחבת קטלוג הספרים גם לתחומים נישתיים. תוך צמצום סיכונים ושמירה על איכות הסביבה.
השפעה תרבותית וכלכלית > בעולם

אמזון היא מהחברות הבולטות בתחום ההדפסה לפי דרישה. באמצעות פלטפורמת KDP Print (לשעבר Createspace), מעלים יוצרים והוצאות לאור קובצי ספרים לקובץ דיגיטלי, קובעים את מפרט ההדפסה (גודל, כריכה, צבע ועוד) ומפיצים את הספר בקטלוג אמזון. כשהלקוח רוכש ספר, הוא מודפס ונשלח מיד, ללא צורך במלאי קיים.
בישראל

בוקפוד (Bookpod) שהוקמה בשנת 2024 מאפשרת ליוצרים, ולמו"לים להעלות קבצים, לבחור פורמט רצוי ולהדפיס עותקים בהתאם לביקוש. בנוסף, היא מציעה שירותי הפצה מקומיים ובינלאומיים, אשר מקצרים את זמני המשלוח לקהל הישראלי ומקלים על התאמת התוכן לעברית (כגון כיווניות הטקסט ועריכה גרפית). לעת עתה השירות מוגבל לספרים בכריכה רכה בלבד.
לוקחים את הזמן

לוקחים את הזמן הוא אלבום הופעה משותף של הזמרים רוני דלומי, לי בירן ואליאנה תדהר. האלבום מבוסס על סיבוב ההופעות "לוקחים את הזמן" שבו ביצעו שלושת הזמרים שירים ישראליים נוסטלגיים לצד שירים חדשים יותר וכן שירים של הביטלס.
האלבום יצא לאור ב-11 באוקטובר 2015 על ידי חברת התקליטים טדי הפקות.
רשימת רצועות

| לוקחים את הזמן> מס' | לוקחים את הזמן> שם | לוקחים את הזמן> משך | לוקחים את הזמן>  | לוקחים את הזמן>  | לוקחים את הזמן>  | לוקחים את הזמן>  | לוקחים את הזמן>  | לוקחים את הזמן>  | לוקחים את הזמן>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אלף כבאים  | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | חללית  | 4:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | יקינטון  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ילד של אבא  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מחרוזת כוורת  | 6:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | איך שיר נולד  | 4:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מחרוזת ביטלס  | 5:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | תנו לי רוקנרול  | 5:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | הילדה הכי יפה בגן  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | תן  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ערב של יום בהיר  | 5:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| רוני דלומי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | קצת אחרת • תחזיקו • תסתכל עליי |  |
| אלבומי הופעה | לוקחים את הזמן |  |
| ערכים קשורים | כוכב נולד |  |
| רוני דלומי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| קצת אחרת | "תן" • "קצת אחרת" • "כך או כך" |  |
| תחזיקו | "תחזיקו" • "פניי לרוח" • "סתם שני אנשים" • "קצה היום" |  |
| תסתכל עליי | "איש של לילה" • "לשמור עליי" • "תסתכל עליי" |  |
| סינגלים אחרים | "עכשיו תורי" • "כל הזמן" • "12 בלילה" • "רוץ איתי" • "רציתי שזה יכאיב" • "זה בא אליי" • "למרות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "כל אחד יכול" • "ספסלים" • "תחזור" |  |
עבודה ערבית

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לביטוי סלנג, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמה קומית 
 יוצרים:  סייד קשוע, שי קפון, רוני ניניו, דני פארן 
 כותבים:  סייד קשוע 
 בימוי:  רוני ניניו (עונה 1) שי קפון (עונה 2–4)
 שחקנים:  נורמן עיסא קלרה ח'ורי מריאנו אידלמן מירה עווד סלים דאו סלווה נקארה דב נבון אריה מוסקונה רונה ליפז-מיכאל סנדרה שדה   אלהאם עראף   פאטימה יחיא
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  ערבית, עברית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  43 
 הפקה
 מפיק:  דני פארן
 מוזיקה:  דאם 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (קשת) ערוץ 24 (ש.ח.)
 תקופת שידור מקורית:  24 בנובמבר 2007 – 2013 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עבודה ערבית (בערבית: شُغْل عَرَب, תעתיק: שֻעְ'ל עַרַבּ) היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה קומית פרי עטו של הסופר והעיתונאי הערבי-ישראלי סייד קשוע, ובבימוים של רוני ניניו (עונה ראשונה) ושי קפון (עונה שנייה והלאה). הסדרה עוסקת ביחסי ערבים - יהודים בישראל, ומציגה זאת בדרך הומוריסטית. דמותו של אמג'ד מבוססת חלקית על הביוגרפיה של כותב הסדרה, סייד קשוע.
הפקה ושידור

הסדרה הופקה על ידי דני פארן ונתמכה בידי קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. העונה הראשונה של הסדרה כללה 9 פרקים, ושודרה מנובמבר 2007 עד פברואר 2008. ביום העצמאות שודר פרק נוסף שחתם את העונה. העונה השנייה של הסדרה כללה 13 פרקים ושודרה מיולי 2010 עד אוקטובר באותה השנה. עוד במהלך שידורי העונה השנייה, הזכיינית "קשת" ששידרה את הסדרה הזמינה עונה נוספת, שלישית במספר. בספטמבר 2011, הודיעה קשת שהיא תפיק עונה רביעית לאחר סיום צילומי העונה השלישית, אך כחודשיים אחר כך, הודיעה קשת שהיא דוחה את עליית העונה השלישית עד להודעה חדשה, בשל המשבר הכלכלי שפקד את תעשיית הטלוויזיה בישראל.
בפברואר 2012 החלו שידורי העונה השלישית. פרק הפתיחה של העונה קבע שיא מדרוג (רייטינג) לדרמה עם 31.7%. בינואר 2013 זכתה העונה השלישית בפרס האקדמיה לטלוויזיה ל"סדרה הקומית הטובה ביותר לשנת 2012". באותו הטקס הוענקו ליוצרי הסדרה עוד ארבעה פרסים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה: שני השחקנים הראשיים בה זכו בפרסים על משחקם בה כשחקנים ראשיים בסדרה קומית וכן זכו הבמאי שי קפון והתסריטאי סייד קשוע על תפקידיהם בסדרה זאת.
בראשית חודש יולי 2013, עלתה לשידור העונה הרביעית בערוץ 2 של קשת.
עלילה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסדרה מציגה בצורה הומוריסטית וסרקסטית את חייה של המשפחה הערבית בישראל, ולועגת לסטריאוטיפים של האזרח היהודי והאזרח הערבי בישראל בדרך בה הם משתקפים אחד בעיני השני.
הדמות הראשית בסדרה היא אָמְגַ'ד, עיתונאי ערבי-ישראלי בן 35 העובד בעיתון עברי ומתגורר בכפר במזרח ירושלים. אמג'ד נשוי לבושרה, עובדת סוציאלית במקצועה. לזוג בת אחת, ושמה מאיה, והם מצפים לילד נוסף (בן, שייקרא איסמעיל). לאמג'ד בעיית זהות: הוא מנסה להשתלב באליטה היהודית-ישראלית אך נקרע בין שני העולמות, היהודי והערבי. אשתו בושרה לעומתו, היא דמות מגובשת ונטולת בעיות זהות, היא דעתנית ועצמאית ומנסה להחזיר את אמג'ד לשורשיו הערביים.
מאיר, חברו של אמג'ד, עובד עמו בעיתון בתור צלם. מאיר "מדריך" את אמג'ד בניסיונותיו להשתלב בחברה היהודית ועושה זאת בדרך קומית וסרקסטית. מאיר מתאהב באמאל, חברתה הפלסטינית והפמיניסטית של בושרה, שעובדת כעורכת דין באגודה לזכויות האזרח לאחר ששבה מלימודי תואר שני במשפטים מבוסטון שבארצות הברית. בהמשך הסדרה אמאל נכנסת להריון ממאיר ונולד להם בן, סמי. מאיר ואמאל מתחתנים, למרות התנגדות ההורים שלו ושלה.
במקביל מופיעים בסדרה גם הוריו של אמג'ד, איסמעיל אבו אמג'ד ואֻם אמג'ד, המתווכחים ללא הרף. אביו הוא פנסיונר של משרד החינוך, איש עצבני החובב כסף ומשנה את דעותיו ועמדותיו לפי שיקולים כלכליים בלבד. באחד הפרקים הוא אף מרמה כספית את בנו. אמו, לעומת זאת, היא עקרת בית רגועה ואשת משפחה מסורה. הוריו של אמג'ד אינם אוהבים את ניסיונותיו להידמות ליהודי על חשבון מוצאו הערבי.
בעונה השנייה מקבל אמג'ד צו הריסה על ביתו שבכפר, והוא עובר לגור בשכונת רחביה בירושלים.
בעונה השלישית, לאחר שאמג'ד השתתף בתוכנית "האח הגדול", הוא הרגיש נערץ עד שבטעות הטיל את מימיו על מצבת זיכרון יהודית, ואז ניסה לעבוד בעיתון ערבי. בנוסף, למאיר ולאמאל נולד בן ואמאל החליטה לקרוא לילד סמי. בעונה הרביעית אמג׳ד מתבשר שבושרה אשתו בהיריון ובעקבות מצבו הכלכלי הקשה הוא עוזב את ביתו ועובר לאוהל יחד עם מאיר (שרב עם אמאל לאחר שאמו רצתה לגייר אותה ומאיר הביע תמיכה באימו), והם פותחים במחאה חברתית. התקשורת עטה על הסיפור ובמהרה מתפתחת מחאה חברתית גדולה בכל הארץ. יועצו של אמג׳ד מנצל זאת ואמג׳ד נעשה מבוקש בפוליטיקה. בעקבות זאת הוא חוזר הביתה ומשלים עם בושרה. בושרה מגלה כי היא בהריון עם תאומים בנים ובתגובה עוזב אמג׳ד שנית את ביתו באומרו :"אני אצטרך לקנות קוטג׳ ! את יודעת כמה עולה קוטג׳ ?!?" עובר אורח שומע את דבריו ובמהרה מתפתחת "מחאת הקוטג׳ ". בושרה נמצאת בשמירת היריון ואמג׳ד שמבוקש פוליטית נאלץ להסתדר לבד גם בביתו וגם במשפחתו. אמג׳ד מקבל הצעה ממפלגת העבודה ונתמך בהם לאורך העונה תוך כדי עשיית הרצאות שונות ומגוונות. בושרה מדממת ומובהלת לבית החולים שם, בחודש השביעי להריונה, היא עוברת ניתוח. שני התינוקות שרדו והועברו לפגייה במשקל נמוך.
דמויות

אָמְגַ'ד עליאן (נורמן עיסא) - גיבור הסדרה. נשוי לבושרה ואביהם של מאיה ואסמעיל. עיתונאי ערבי אשר מנסה להתקרב לעולמם של הישראלים, אוהב את חגיהם ומושפע ממעשי היהודים.
בושרה עליאן (קלרה ח'ורי) - אשתו של אמג'ד ואמם של מאיה ואיסמעיל. כועסת רבות בסדרה על אמג'ד על איך שהוא מושפע משכניו היהודים ושוכח שהוא ערבי.
מאיה עליאן (פאטמה יחיא) - בתם של אמג'ד ובושרה. אביה שואף שהיא תהיה כמו היהודים "ודוחף" אותה לכל מיני דברים בלי רצונה - לכן, למרות היותה ערביה, היא לומדת בבית ספר יהודי.
איסמעיל אבו אמג'ד (סלים דאו) - אביו של אמג'ד ובעלה של אום אמג'ד. חמדן, נרגן, מניפולטור ותאב בצע. נוהג להכות את בנו אמג'ד עם נעל כשזה עושה מעשים טיפשיים לדעתו. פנסיונר של משרד החינוך ואדם מכובד מאוד בקהילה שלו.
אֻם אמג'ד (סלווה נקארה - עונות 1–3, אלהאם עראף - עונה 4) - אשתו של אבו אמג'ד ואמו של אמג'ד. עקרת בית, שבניגוד לבעלה, היא רגועה ולרוב משמשת כקול ההיגיון והשפיות בסדרה.
מאיר כהן (מריאנו אידלמן) - חברו של אמג'ד לעבודה. מתאהב באמאל, אך לרוב השניים נוהגים לריב בגלל תפיסות שונות הנובעות מכך שהוא יהודי והיא ערביה. מתחתן איתה בעונה השלישית ובסופה נולד להם ילד.
אמאל (מירה עווד) - עורכת דין ערבייה ופמיניסטית אשר, בצעד פחות שכיח, מתאהבת במאיר היהודי.
אמנון (שמואל וילוז'ני) - עורך העיתון והבוס של אמג'ד ומאיר.
דמויות > דמויות שהצטרפו בעונה השנייה

נתן (דב נבון) - נשוי לתמנע ואביו של נדב. שכן של מאיר, בעונה השנייה גם של אמג'ד ובושרה. ימני אשר נוהג להתחזות לליברלי כאשר הוא רואה את אמג'ד.
תמנע (רונה ליפז-מיכאל) - אשתו של נתן ואמו של נדב. שכנה של אמג'ד ובושרה. לתמנע חשובה מאוד העובדה שהיא ליברלית ונאורה, והיא מחזיקה בדעות שמאלניות.
יוסק'ה (אריה מוסקונה) - ראש ועד הבית של הבניין ושכנם של אמג'ד ובושרה.
יוכבד (סנדרה שדה) - אשתו של יוסק'ה ושכנה של אמג'ד ובושרה. בעלת פוביה לפיה הערבים ישתלטו הן על הבניין והן על החיים שלה.
בנוסף, שחקנים מוכרים רבים הופיעו בסדרה בתפקידי אורח. ביניהם: אוהד קנולר, שמוליק לוי, שרון אלכסנדר, גבי עמרני, אודיה קורן ואילן רוזנפלד.
דמויות > דמויות שהצטרפו בעונה השלישית

עמי שוסטר (מנשה נוי) - "מנהל אישי" אמביציוזי ודורסני המבקש לייצג את אמג'ד.
בנוסף, ניר ברקת, ראש עיריית ירושלים וחבר הכנסת יצחק הרצוג הופיע בהופעות קמע.
פסקול

שיר הפתיחה של הסדרה הוא "נע'ייר בוכרה" ("לשנות את המחר") של להקת הראפ "דאם" עם הסולן תאמר נפאר. השיר לא נכתב במיוחד עבור הסדרה, אלא עבור אלבומה של הלהקה "אידה" שיצא כשנה לפני עליית הסדרה. חברי הלהקה הלחינו גם את מוזיקת הרקע של הסדרה.
את הקדימונים לעונה השנייה של הסדרה ליווה שירו של אלון אולארצ'יק "בא לשכונה בחור חדש", בביצוע מחודש של רונן סאבו ואופיר קותיאל עם ההרכב "אקסום".
"התסריטאי"

קשת ורשות השידור צילמו כהפקה משותפת סדרה מוקומנטרית בת 10 פרקים, "התסריטאי", בה מספר סייד קשוע על מאחורי הקלעים של יצירת "עבודה ערבית", כששתי הסדרות נוצרו על ידי אותם אנשים.
ראו גם

המסעדה הגדולה
שכנים
הערות שוליים

↑   נירית אנדרמן, מת דני פארן, שהפיק בין היתר את "עבודה ערבית" ו"שבאבניקים", באתר הארץ, 15 בדצמבר 2018
↑  גלעד רייך, עכבר העיר, הערבים בונים את היסודות, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2007
↑  לי-אור אברבך, ‏קשת תשקיע ב-2011 סכום של 100 מיליון שקל בדרמות, באתר גלובס, 30 ביוני 2010
↑  עדי גבאי, ‏תמונות ראשונות מהעונה החדשה של עבודה ערבית, באתר ‏מאקו‏, 1 בפברואר 2012
↑  עכבר העיר, רייטינג יומי: "עבודה ערבית" עם נתון שיא של 31.7%, באתר הארץ, 7 בפברואר 2012
↑  עכבר העיר, "עבודה ערבית" היא הזוכה הגדולה בטקס פרסי הטלוויזיה, באתר הארץ, 11 בינואר 2013
1 2  ניב שטנדל, עכבר העיר, "עבודה ערבית 3": "האח הגדול" מנצח את כולנו, באתר הארץ, 7 בפברואר 2012
↑  הילאל עלוש, צעיר ערבי ממושקף עם גיר לבן ביד, באתר "העוקץ", 6 בנובמבר 2012
↑  גילי איזיקוביץ, הכלה החופשייה: ראיון עם קלרה חורי, באתר הארץ, 10 בפברואר 2012
↑  אילה בלופולסקי, עכבר העיר, תאמר נאפר: "יש לנו מה לתת, גם אם הכיבוש ייגמר", באתר הארץ, 17 במאי 2012
↑  עכבר העיר, האזינו: אקסום חוזרים עם שיר חדש, באתר הארץ, 15 במרץ 2012
↑   ניב הדס, הסדרה החדשה "התסריטאי" הופכת את סייד קשוע ללואי סי-קיי הישראלי, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2010 – רמזור | פרס האקדמיה לטלוויזיה – סדרה קומית  2011, 2012 – עבודה ערבית | הבא: 2013 – הפרלמנט |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010987049105171  VIAF: 10164600343537672126   WorldCat (עם VIAF): 10164600343537672126
גרדנר מלוי

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1913 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  14 בנובמבר 2016  (בגיל 102) מיאמי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 גובה:  1.85 מ'
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1934–1969 (כ־35 שנים) 
 יחידים
 מאזן קריירה:  310-918
 דירוג שיא:  6 (1947)
 זכיות בטורנירים:  60
 זוגות
 מאזן קריירה:  0–8 
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 5 - תחרות זוגות גברים
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי הגמר (1947)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע הגמר (1952, 1953, 1954)
 וימבלדון:  חצי הגמר (1948)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (1952)
 
גרדנר מלוי (באנגלית: Gardnar Putnam "Gar" Mulloy ; ‏ 22 בנובמבר 1913 – 14 בנובמבר 2016) היה טניסאי אמריקאי. הוא זכה בתחרות זוגות גברים באליפות ארצות הברית הפתוחה ובאליפות וימבלדון.
ביוגרפיה

גרדנר מלוי נולד בשנת 1913 בושינגטון די סי. בילדותו המשפחה עברה למיאמי. מלוי התאמן בענפי ספורט רבים לרבות אגרוף ופוטבול אמריקאי. בהיותו סטודנט אוניברסיטת מיאמי הוא היה חבר נבחרת אוניברסיטה במספר ענפים. במקביל להשתתפות הוא היה מאמן טניס של האוניברסיטה והצליח להשיג מלגה לפנצ'ו סגורה שהיה חסר השכלה פורמלית.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה מלוי גויס לצי ארצות הברית ומונה למפקד נחתת. ספינתו השתתפה במספר מבצעי נחיתה בצפון אפריקה ואירופה.
מלוי השתתף בתחרויות טניס לבוגרים עד לגיל 57.
מלוי התחיל לשחק טניס בהדרכת אביו. בשנים 1939, 1941 ו-1942 הם זכו באליפות ארצות הברית לזוגות אב/בן.
ההצלחות הגדולות של מלוי היו בתחרויות זוגות גברים. בהם הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה 4 פעמים ובאליפות וימבלדון בשנת 1957. בנוסף לכך הוא הפסיד בגמר 9 פעמים.
בתחרויות זוגות מעורבים הוא זכה ב-1955 והפסיד באליפות וימבלדון 1956.
מלוי היה חבר נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית וזכה עם הנבחרת 3 פעמים בגביע.
בשנת 1960 מלוי כתב ספר אוטוביוגרפי The Will To Win. בשנת 2009 הוא פרסם ספר נוסף As It Was.
בשנת 2006 מלוי עוד השתתף בתחרויות למבוגרים.
בשנת 1972 נכלל מלוי בהיכל התהילה של הטניס.
מלוי נפטר בשנת 2016 בגיל 102 מסיבוכי מלחה.
יהודה בן תימא

טור, אורח חיים סימן א'
יהודה בן תימא היה תנא שלא נודע זמנו. הגאוגרף יהודה זיו סבור שבן תימא הוא בן העיר תימא הנמצאת בחצי האי ערב. יש שרצו להוכיח שחי לאחר החורבן, ויש הממקמים את זמנו למאה ה-2 לספירה. לתקופת מרד בר כוכבא.
שמו מוזכר פעם אחת במשנה וכמה פעמים בברייתות. בכמה מקומות הוא נזכר כ"רבי יהודה בן תימא", ובאחרים ללא התואר "רבי". בכמה מקומות בתלמוד נזכר התנא "בן תימא" וייתכן שהוא רבי יהודה בן תימא לפני שסמכו אותו.
בתלמוד מתוארים רבי יהודה בן תימא וחבריו כ"בעלי משנה". על פי התלמוד בזמנם היו שש מאות או שבע מאות סדרי משנה. הרשב"ץ מביא דעה שמדובר ביהודה בן דמא שהיה אחד מעשרת הרוגי מלכות ומוסיף שמדובר בבן אחותו של רבי ישמעאל.
אמרתו המפורסמת ממסכת אבות: "הווי עז כנמר וקל כנשר, רץ כצבי וגיבור כארי, לעשות רצון אביך שבשמים" פותחת את דברי הטור והשולחן ערוך.