דייוויד לויד ג'ורג'
קורות חיים > ראשות הממשלה > מאבקים במזרח התיכון

במהלך המלחמה נגד האימפריה העות'מאנית, הניעו הבריטים את הערבים נגד השלטון העות'מאני בכך שהבטיחו לשריף של מכה, חוסיין בן עלי, אימפריה ערבית אדירה. עקב התנגשות הדרישות לא יכלו הבריטים לשמור את הבטחתם. בנו של עלי, פייסל הראשון, מלך סוריה, הודח מכתרו כאשר כבשו הצרפתים את סוריה. כתגמול נתנו לו הבריטים שליטה על עיראק שבפועל הייתה תחת שלטון חסות בריטי והייתה נתונה למרידות ממושכות עקב מצב פוליטי זה. כאשר הבטיחו הבריטים את תמיכתם בהקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל, הדבר גרר מאבקים בין התושבים הערבים והאוכלוסייה היהודית בארץ. כאשר סיפחו הבריטים את השטח למנדט הבריטי בארץ ישראל, עברו המאבקים הללו להיות תחת פיקוחם. לאחר שחבורת נציגי ציבור מצריים נלקחו לחקירה על שדרשו את עצמאות מצרים מידי הבריטים, החלו מהומות 1919 במצרים. בשנת 1914, עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הכריזו הבריטים רשמית על הקמתה של סולטנות מצרים שתהיה חלק מהאימפריה הבריטית תחת שלטון שושלת מוחמד עלי שיהיה בעל סמכות מצומצמת לעומת הרשויות הבריטיות במדינה. בסופה של המלחמה שקעה האימפריה הבריטית במשבר כלכלי עמוק שהקשה על לויד ג'ורג' לשמר את יציבותו הפוליטית. המשבר הכלכלי והשבת החיילים לבריטניה הקשה על ניהול השטחים החדשים במזרח התיכון.
בשנת 1920 חתם מהמט השישי, הסולטאן העות'מאני, על הסכם סוור שפירק את האימפריה העות'מאנית לגמרי. לפי ההסכם, דרום אסיה הקטנה ניתן לשליטה צרפתית קולוניאלית, המזרח חולק בין הרפובליקה הראשונה של ארמניה ומדינה כורדית חדשה, המערב חולק בין ממלכת איטליה וממלכת יוון בעוד בצפון נותרה מדינת חסות קולוניאלית שתהווה את המדינה הטורקית הנותרת מתוך האימפריה העות'מאנית. כמו כן, איסטנבול (אז עוד נודעה רשמית בתור קונסטנטינופול) וכל האזור בין הבוספורוס והדרדנלים הוכר כאזור בינלאומי תחת חסות צבאית בריטית, משמע שטח בריטי בפועל. תוכנית ראשונית זו שנקבעה בהסכם סוור נתקלה בבעיות אין-ספור. תחילה, מרבצי נפט התגלו בכורדיסטן והמדינה הכורדית המתוכננת סופחה לשטחי עיראק המנדטורית, שהייתה תחת חסות האימפריה הבריטית. במקביל, מוסטפא כמאל, גנרל עות'מאני שהוטל עליו להסדיר כל התנגדות להסכם הסוור בידי מדינות ההסכמה, יצא בפעולה נגד מדינות ההסכמה והחל את מלחמת העצמאות של טורקיה אשר במסגרתה הכריז על הסכם הסוור כבלתי נסבל. הכורדים הנותרים בכורדיסטן הטורקית ראו את גורל הכורדים בעיראק והחליטו לשתף פעולה עם מוסטפא כמאל במאבקו נגד המעצמות הקולוניאליות.
במרץ 1921 שלח לויד ג'ורג' את וינסטון צ'רצ'יל לדון בקהיר עם מנהיגים אזוריים לגבי חלוקת ההנהגה המקומית. צ'רצ'יל שכנע את לויד ג'ורג' לתמוך בתוכנית לפיה שיטת המנדטים תסתיים ובמקומה ייוסדו מדינות בעלות ממשל מקומי עצמאי ויהיו רק תחת חסות בריטית, בצורה דומה למצרים קודם שנת 1914. לאחר 18 יום של שיחות ממושכות הוחלט להשאיר את ארץ ישראל תחת שלטון מנדטורי, להפריד את אמירות עבר הירדן מארץ ישראל מבחינה מנהלית, להותיר את סוריה ולבנון תחת מנדט צרפתי וניתנה הכרה בריטית על שליטתו של חוסיין בן עלי בממלכת חג'אז. באותו הזמן הכירה הממשלה הבריטית בסולטנות נג'ד הנשלטת בידי אבן סעוד כשלטת על כל שאר שטחי חצי האי ערב מלבד אזורי החוף שהיו תחת שליטה בריטית. לבסוף אישר הקבינט הבריטי להותיר את עיראק עם שלטון מקומי עצמאי חלקי וחסות בריטית. הדיונים במרץ 1921 לא פתרו עם זאת את הסכסוך במצרים כאשר לויד ג'ורג' וממשלתו התעקשו לשמור על מעמדה של מצרים כמדינת חסות בריטית. בפברואר 1922, לאחר אי-החלטות בנוגע למצרים, איים המושל הכללי, אדמונד אלנבי, להתפטר מתפקידו וגרם לממשלת לויד ג'ורג' לשחרר את המושכות לבסוף. בצורה חד-צדדית הוכרזה עצמאות מצרים והוקמה ממלכת מצרים, זאת אף על פי שנותרה השפעה בריטית נרחבת על הכלכלה והפוליטיקה המצרית.