stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיאנה (דיסני)
הופעות > הנסיכה והצפרדע

טיאנה עובדת בשתי עבודות במטרה לגייס מספיק כסף כדי להפוך בית חרושת מוזנח למסעדה, הבטחה שהבטיחה לאביה שנפטר לאחרונה. כתוצאה מכך, טיאנה עמוסה בעבודה ואין לה זמן לשום דבר אחר. טיאנה מוצאת תקווה כשחברת הילדות הטובה ביותר והעשירה שלה, שרלוט, משלמת לה סכום כסף כדי להכין ולהגיש בנייה בנשף המסכות שהיא מארחת עבור הנסיך נווין, שהוא נאה, אך חסר רכוש.
באותו לילה, התקוות של טיאנה מתרסקות כשמתווכים אומרים לה שבית החרושת נקנה על ידי מישהו אחר וכי זה כנראה דבר טוב בהתחשב ב'רקע' שלה. כשטיאנה הורסת בטעות את התחפושת שלה, שרלוט מחליפה אותה באחת משלה. מתוך ייאוש, טיאנה מבקשת משאלה מכוכב, רק על מנת שצפרדע מדברת תופיע. הצפרדע שטוענת שהיא הנסיך נווין. הנסיך חושב שהיא עצמה נסיכה אותה לנסיכה בגלל התחפושת שלה, נאווין מבטיח לתת לטיאנה את הכסף שהיא צריכה אם היא תהפוך אותו לאנושי שוב על ידי נשיקה. לאחר שכנוע מסוים, טיאנה נכנעת, אך הופכת לצפרדע אף היא.
תוך כדי בריחה, טיאנה עושה עסק עם נווין בדרישה שברגע שהוא יתחתן עם שרלוט, הוא ישתמש בכסף שהוא מקבל ממנה כדי לעזור לטיאנה לקנות את המסעדה. הדברים משתנים, לעומת זאת, בדרכם לסיום הכישוף. שניהם פוגשים תנין מנגן ג'אז בשם לואי וגחלילית בשם ריי, שעוזרים להם להגיע לכוהנת הוודו מאמא עודי. טיאנה ונווין עוזרים אחד לשני לברוח מציידים של צפרדעים וטיאנה מלמדת את נווין לעזור לה לבשל. כשריי שר שיר לאהבתו האמיתית "אוונג'לין", נווין מראה לטיאנה איך לרקוד, דבר שמעולם לא עשתה לפני כן משום שהיא פחדה לעשות זאת. שתי הצפרדעות מוצאות את עצמן מתאהבות זו בזה, אך אינם בטוחים כיצד לומר זאת.
בסופו של דבר טיאנה מתמודדת פנים מול פנים עם פאסילייר עצמו, שמבטיח להפוך את חלומה על "המקום של טיאנה" למציאות אם היא תעשה קסם וודו שמשחק תפקיד משמעותי בתוכניותיו. לאחר שהזכיר לה את כל העבודות שעשתה ואת האנשים שעיכבו אותה, הוא מראה לה תמונה של אביה המנוח, ואומר לה שהיא יכולה להבטיח שהחלום שהוא מעולם לא חי יתגשם. כשראתה את משפחתה ביחד, סוף סוף טיאנה מבינה למה אביה התכוון שהוא מעולם לא השיג את מה שרצה אבל הייתה לו אהבה, מה שהוא היה צריך. טיאנה מסוגלת לנפץ את הקסם ומשאירה את פאסילייר לחסדיהם של רוחות הוודו הזועמות.
טיאנה מוצאת את נווין, שמבטיח לשארלוט שהוא יתחתן איתה אבל רק אם תיתן לטיאנה את המסעדה שלה. טיאנה עוצרת אותו ולבסוף מודה שהיא אוהבת אותו. מרוגשת, שרלוט אומרת לטיאנה שתנשק את נווין, "אין צורך בנישואין", אבל השעה כבר חצות והיא מאחרת לשבור את הכישוף. טיאנה ונווין מתחתנים. ברגע שהם מתנשקים, הם סוף סוף הופכים לבני אדם שוב כי טיאנה סוף סוף נסיכה ומוצגת כשהיא לובשת שמלת נסיכה. לואי גורם למתווכים לקבל את הצעתה של טיאנה. יחד, נווין וטיאנה פותחים את המסעדה, שכעת נקראת "טיאנה פאלאס" ורוקדים מתחת לכוכבים.
הופיעה ב"הנסיכה סופיה" וב"ראלף שובר את האינטרנט" בתור דמות משנית.
טירת מיכאילובסקי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון, טירה, מוזיאון 
 כתובת:  Санкт-Петербург, Садовая улица, дом 2 
 מיקום:  סנקט פטרבורג 
 מדינה:  רוסיה 
 בעלים:  פאבל הראשון, קיסר רוסיה 
 מייסדים:  פאבל הראשון, קיסר רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1801
 תאריך פתיחה רשמי:  1801 
 אדריכל:  וינצ'נזו ברנה, וסילי בז'נוב 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית, פסאודו-גותי רוסי 
 קואורדינטות:  59°56′26″N 30°20′16″E﻿ / ﻿59.940416666667°N 30.337638888889°E﻿ / 59.940416666667; 30.337638888889
 www.rusmuseum.ru/eng/
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) טירת מיכאילובסקי(למפת סנקט פטרבורג רגילה) טירת מיכאילובסקי
 
טירת מיכאילובסקי (ברוסית: Михайловский замок) הוא ארמון בסנקט פטרבורג שנבנה בתקופת פאבל הראשון.
מראה מכיוון גן הקיץ
הטירה קיבלה את שמה מכנסיית מיכאיל הקדוש הנמצאת במתחם. הארמון נקרא "טירה" לפי רצון של הקיסר שקיבל תואר של המגיסטר הגדול של מסדר מלטה ונתן שם "טירה" לכל ארמונותיו. השם השני של הבניין "טירת ההנדסה" או "טירת המהנדסים" מקורו בכך שבמתחם החל משנת 1823 היה ממוקם בית הספר הגבוה להנדסה צבאית.
בניית הטירה

פאבל הראשון היה מעוניין בבניית טירה חדשה עוד בשנת 1784 כאשר הוא היה הנסיך הגדול. תוכניותיו היו מבוססות על הטירות שהוא ראה באירופה במהלך נסיעתו בשנים 1781–1782. כבר בתחילת כהונתו, ב-28 בנובמבר 1796, הוא הוציא הנחיה על תחילת בניית ארמון-טירה. בניית הבניין נמשכה 4 שנים והסתיימה בשנת 1801. האדריכל הראשי של המתחם היה אדריכל רוסי איוואן בז'נוב. בין עוזריו בבניה היה קארלו רוסי ואדריכלים נוספים. לצורך האצת הבנייה העבודה במתחם לא הופסקה אף בלילות. חלק מחומרי בנייה נלקחו מאתרי בנייה אחרים בעיר, חומר לרצפת נלקח מארמון טבריצ'סקי.
הפתיחה הרשמית של הבניין נערכה בנובמבר 1800, אך עבודות פנים נמשכו עד למרץ 1801. הקיסר נרצח בטירה כ-40 ימים לאחר שהוא עבר להתגורר בה. הבניין ננטש ובמשך שני עשורים היה ללא שימוש. חלק מעיטורי הטירה נלקחו לארמונות אחרות של המשפחה הקיסרית.
בשנת 1823 הוחלט להעביר לבניין את בית הספר הגבוה להנדסה צבאית. במהלך השנים נערכו שינויים במתחם לצורך התאמתו לצורכי בית הספר. במלחמת העולם השנייה בבנין הוקם בית חולים צבאי. בשנת 1991 הוחלט להעביר שליש מהמתחם למוזיאון הרוסי. בשנת 1995 כל המתחם הועבר לרשות המוזיאון והוא שופץ. במהלך השיפוץ, בחלק מהחדרים חודשו עיטורים מקוריים. במתחם מנוצל עתה לתערוכות שונות של המוזיאון.
בחזית המבנה עוד בשנת 1800 הוצב פסל של פיוטר הגדול. עבודה על הפסל החלה עוד כאשר פיוטר הגדול היה בחיים, אך הסתיימה רק בשנת 1747. על בסיס הפסל נכתב "מנין לסבה רבה" - בדומה לכיתוב על פרש הנחושת. בסיס הפסל מעוטר בתחריטים המתארים את ניצחונות רוסיה במלחמת הצפון הגדולה.
תיאור המבנה

המבנה הראשי מהווה ריבוע ובתוכו גן פתוח בצורה של 8 צלעות. מכל הצדדים הטירה הייתה מוקפת במים (נהר מויקה, נהר פונטנקה וזוג תעלות מלאכותיות) וניתן היה להיכנס לבניין רק דרך הגשר. הבניין דומה למבצר יותר מאשר לארמון. החזית הדרומית שהיא הכניסה הראשית לבניין מעוטרת בעמודים מסדר יוני משיש אדומה. החזית הצפונית לכיוון גן הקיץ מעוטרת בסגנון אחר.
פאבל והטירה

הקיסר חשש מהפיכות ולכן לא היה מעוניין להתגורר בארמון החורף. הוא רצה לבנות טירה מוגנת היטב. המעבר הרשמי לטירה התרחש ב-1 בפברואר 1801. המעבר היה בנוכחות כל המשפחה והשרים. קיימות עדויות שעבודות בחלק הפנימי של המבנה לא היו גמורות אף הורגשה רטיבות בבניין. החגיגות נמשכו מספר ימים והיו מפוארות ביותר.
בליל 12 במרץ 1801 הקיסר נרצח בחדר השינה הפרטי.
פסל של פיוטר הגדול מאת קרלו ברתולומאו רסטרלי בחזית המבנה.
האולם הראשי של הארמון
חרטום (אנטומיה)

חרטום של מסורן קצר-שן.
חַרְטוֹם (ברבים: חַרְטוֹמִים) הוא חלק קדמי מוארך ומחודד בראשם של בעל חיים. אצל חלק מהמינים החרטום משמש לצייד, ואצל בעלי חיים ימיים הוא מאפשר ניווט במעמקי הים.
מבנה

החרטום כולל את הפה ואת החוטם של בעל החיים, או את המקור אצל עופות. אצל הלווייתנאים, במקום נחיריים בקדמת החרטום ישנו פתח נשימה בחלק העליון של ראשם. דגי סחוס רבים מצוידים באיברי חישה מיוחדים (אמפולות לורנציני) לאורך החרטום או הראש כולו, מה שמאפשר להם לחוש שינוי בשדות אלקטרומגנטיים או בטמפרטורת המים.
אורך החרטום נע בין סנטימטרים בודדים ועד לעשרות סנטימטרים. הוא עשוי להיות קצר יחסית, כמו אצל חזיר הבר, או ארוך במיוחד כפי שניתן למצוא אצל המסורניים.
בידול מינים

מיני בעלי חיים מסווגים לעיתים על פי מאפייני החרטום שלהם. כך הוא המקרה של סטנלה ארוכת-חרטום ממחלקת היונקים, וכן אצל האלבטרוס צהוב-חרטום הודי ממחלקת העופות. דוגמאות כאלה קיימות בקרב מינים ממגוון מחלקות בעלי החיים.
מקור השם

במסכת טהרות פרק א', משנה ב' מופיע: "החרטום והצפרנים מיטמאין ומטמאין ומצטרפים." כך גם במסכת חולין דף קכא עמוד א': "החרטום והצפרנים מיטָמאין ומְטַמְאין ומצטרפין", ובפירוש רש"י בגמרא במסכת קידושין דף פ עמוד ב': "שמא שתוּ התרנגולין ממשקין הטמאים ובעוד המשקה טופח בחַרטוּמיהם נקרוּ בעיסה".
ראו גם

מקור
מחוש
טירת מונטנטן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שאטו 
 מיקום:  Château-Chervix 
 מדינה:  צרפת 
 קואורדינטות:  45°35′44″N 1°23′18″E﻿ / ﻿45.595556°N 1.388278°E﻿ / 45.595556; 1.388278
 he
 
טירת מונטנטן (בצרפתית: château de Montintin) בקומונת שאטו-שרווי, הייתה במהלך מלחמת העולם השנייה אחד מבתי הילדים בוויין עילית, בניהול ארגון הסיוע לילדים (OSE), שהפכה למקלט לילדים יהודים רבים שנרדפו. המבנה היה בבעלותו של ז'אן-לואי דה נוויל (Jean-Louis de Neuville), ובו שהו קרוב ל-300 ילדים יהודים בני 11 עד 17 בין השנים 1940 ל-1944.
היסטוריה

בין נובמבר 1942 לינואר 1944 ניהל את הטירה רמון לוי.
הילדים היו צעירים יהודים, בעיקר ממוצא גרמני, אוסטרי או פולני, שנרדפו על ידי המשטר הנאצי, שמצאו מקלט באזור כי היו יעד לפשיטות של הז'נדרמריה והמיליציה הצרפתית והגסטפו.
ה-OSE החליט לסגור את הטירה בינואר 1944 ותוך יומיים הצליח לוי לפזר מאה נערים: המבוגרים הצטרפו למאקי, אחרים טופלו על ידי רשת שכיוונה אותם לשווייץ. רובם הוצבו אצל משפחות באזור, כולל משפחתה של ז'קלין בייל (Bayle), עובדת הטירה שהשתתפה בשמירה על הילדים: "היית צריך להיות זהיר ולא לדבר יותר מדי. שלחתי בחזרה הרבה אנשים. פחדתי רבות אבל לא הייתי צריכה להראות את זה". היא קיבלה את אות חסידי אומות העולם  ואת לגיון הכבוד על מעשיה .
טירת מונטנטן פתחה מחדש את שעריה ב-1945 כדי לשכן ילדים שהמתינו ליציאה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער ונסגרה שוב ב-1948.
היסטוריה > פילמוגרפיה

ז'קלין וילדי מונטנטן, דוקו בבימוי פבריס גרסיה-קרפינטרו, יצירת תלמידי הקולג' של סן-ז'רמן-לה-בל במחווה לז'קלין בייל, עובדת הטירה שהצילה מאות ילדים יהודים.
הערות שוליים

↑  France, Centre (2021-07-29). "Inauguration - Le château de Montintin à Château-Chervix honore ses enfants juifs". www.lepopulaire.fr. נבדק ב-2023-12-27.
↑  France, Centre (2023-05-11). "Mémoire - À 98 ans, une habitante de Château-Chervix, en Haute-Vienne, reçoit la médaille des "Justes parmi les nations"". www.lepopulaire.fr. נבדק ב-2023-12-27.
↑  "Témoignage. "J'ai eu peur plus d'une fois, mais il ne fallait pas le faire voir" : Jacqueline Bayle, 99 ans, bientôt Juste parmi les nations". France 3 Nouvelle-Aquitaine (בצרפתית). 2023-05-08. נבדק ב-2023-12-27.
↑  limogesinfos87.fr. "Légion d'honneur pour Jacqueline Bayle, Juste parmi les nations - Info Haute-Vienne". limogesinfos87.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-12-27.
↑  Garcia-Carpintero, Fabrice (2023-12-20). Jacqueline et les enfants de Montintin. Black-out. נבדק ב-2023-12-31.
חופשת קיץ (סרט, 1963)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  פיטר ייטס
 הופק בידי:  קנת' הרפר
 תסריט:  רטנלד קאס, פיטר מאיירס
 עריכה:  ג'ק סלייד
 שחקנים ראשיים:  קליף ריצ'רד לורי פיטרס 
 מוזיקה:  סטנלי בלאק
 צילום:  ג'ון וילקוקס
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  Associated British Picture Corporation 
 חברה מפיצה:  Warner-Pathé
 הקרנת בכורה:  10 בינואר 1963
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חופשת קיץ (באנגלית: Summer Holiday) הוא סרט מוזיקלי בריטי משנת 1963 בבימויו של פיטר ייטס, עם קליף ריצ'רד ולורי פיטרס בתפקידים הראשיים.
זה סרטו הרביעי של קליף ריצ'רד וגם כאן מלווה אותו להקת הצלליות.
בסרט יש 16 שירים וקטעי ריקוד. השירים "The Next Time", "Bachelor Boy", "Summer Holiday", והקטע הכלי "Foot Tapper" הגיעו לפסגת מצעד הסינגלים הבריטי.
תקציר העלילה

דון (קליף ריצ'רד) עובד עם חבריו סטיב, אדווין וסיריל במוסך של חברת התחבורה הציבורית בלונדון. הוא אומר להם כי הציע להנהלה לשדרג אוטובוס אחד לאוטובוס לתיירים ולנסוע אתו לחופשה לדרום צרפת. אם המבצע יצליח, תפתח החברה קו נסיעות מיוחד לתיירים. התנאי הוא שהם ישפצו את האוטובוס בעצמם ואכן הם מצליחים לעשות זאת תוך שבעה ימים בעזרת חבריהם במוסך ויוצאים לצרפת כשדון נוהג ושר "חופשת קיץ".
בדרך הם נפגשים ברכב "טרנטה" ובו הבנות אנג'י, סנדי ומימסי שמסכימות לאחר התייעצות להצטרף אליהם. הבנות מהוות שלישית זמרות ועליהן להגיע להופעה ביוון ולכן מסיכימים הבנים לשנות את נתיב נסיעתם ליוון דרך שווייץ, אוסטריה ויוגוסלביה.
במשך הזמן הם מגלים באוטו "נוסע סמוי" (לורי פיטרס) שמציג עצמו בתור נער שברח מהוריו. במשך הזמן הם מגלים שזו בחורה בשם ברברה וינטרס, זמרת שברחה מאמה השתלטנית סטלה (מאדג' ראין) ומהסוכן שלה ג'רי (ליונל מורטון). כל העיתונים מלאים כתבות על היעלמותה והחיפושים אחריה.
סטלה וג'רי עושים הכל כדי לשבש את המסע של דון וחבריו, הם מטמינים תכשיט של ברברה באוטובוס ומודיעים למשטרה כי נגנב וכן משנים שלטי הכוונה ומביאים את האוטובוס לדרכים קשות למעבר.
ביוגוסלביה הם נתקלים ברועה ודון שר לה על "נעלי הריקוד". הוא מובל לכפר ומכריחים אותו להתחתן אתה והם בורחים כל עוד נפשם.
באוסטריה הם נפגשים בלהקת שחקנים ובראשם אורלנדו. הם מעלים אותם לאוטובוס אך נעצרים לאחר שסלה וג'רי מדווחים כי אין להם רשות להוביל תיירים. השופט (דייוויד קוסוף) מזכה אותם רק לאחר שהם עורכים לפניו הצגה.
בינתיים מתפתחת אהבה בין דון לברברה. כשהם מגיעים לאתונה מגיעים לשם גם סטלה ג'רי ועיתונאים וסטלה מאשימה את דון וחבריו בחטיפה.
היא נועלת את ברברה בחדר, עורכת מסיבת עיתונאים ומזילה "דמעות תנין" על בתה. דון וחבריו מצליחים לשחרר את ברברה ובאמצע המסיבה היא מופיעה ומודיעה על אהבתה לדון ורצונה להינשא לו. דון מודיע כי חברת האוטובוסים מסכימה להסב עוד 200 אוטובוסים לתיור והוא יהיה אחראי לכך. כעת האם סטלה מרוצה מחתנה לעתיד וכולם נוסעים באוטובוס ושרים על "חופשת קיץ".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קליף ריצ'רד | דון | זמר |
| לורי פיטרס | ברברה וינטרס |  |
| דייוויד קוסוף |  | שופט |
| רון מודי | אורלנדו | שחקן |
| הצלליות |  | בתור עצמם |
| מלווין הייס | סיריל |  |
| טדי גרין | סטיב |  |
| ג'רמי בולוץ' | אדווין |  |
| פאמלה ארץ' | אנג'י |  |
| אונה סטאבס | סנדי |  |
| ז'קלין דאריל | מימזי |  |
| מאדג' ראיין | סטלה וינטרס | אמא של ברברה |
| ליונל מורטון | ג'רי | סוכן של ברברה |
טירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  אמנות עכשווית
 על שם:  טירת מונסורו 
 כתובת:  טירת מונסורו 
 מיקום:  מונסורו 
 מדינה:  צרפת 
 מייסדים:  פיליפ מאיי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2015
 תאריך פתיחה רשמי:  8 באפריל 2016 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  47°12′56″N 0°03′44″E﻿ / ﻿47.215555555556°N 0.062222222222222°E﻿ / 47.215555555556; 0.062222222222222
 אתר רשמי
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית
 
טירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית (בצרפתית: Château de Montsoreau - Musée d'art contemporain) הוא מוזיאון פרטי לאמנות עכשווית בטירת מונסורו, מונסורו, צרפת. הפרויקט החל בנובמבר 2014 ונחנך ב־8 באפריל 2016. האוסף הקבוע, שנאסף במהלך 25 השנים האחרונות על ידי פיליפ מאיי (Philippe Méaille), מוצג בטירה ומושאל למוסדות אחרים. אוסף זה הוא האוסף הגדול בעולם של קבוצת האמנות הקונספטואלית, אמנות ושפה (Art & Language), אשר מילאה תפקיד חשוב בהמצאת האמנות המושגית. האוסף הושאל בין השנים 2010–2017 למוזיאון לאמנות עכשווית של ברצלונה ומאז שני המוסדות משתפים פעולה באופן קבוע.
היסטוריה

ההלוואה הראשונה לטווח הארוך של אוסף פיליפ מאיי למוזיאון לאמנות עכשווית של ברצלונה הוא נושא התערוכה הרטרוספקטיבית "אמנות ושפה לא הושלמה: אוסף פיליפ מאיי", באוקטובר 2014. קטלוג הופק בשיתוף פעולה הדוק עם אמני אמנות ושפה (מייקל בולדווין ומל רמסדן), כמו גם עם אנשי אקדמיה כגון, קרלס גררה, האוצר הראשי במוזיאון לאמנות עכשווית של ברצלונה, ומתיו ג'סי ג'קסון, פרופסור במחלקה לאמנות חזותית ובמחלקת ההיסטוריה של האמנות, באוניברסיטת שיקגו. פיליפ מאיי, שחי 15 שנה באנג'ו, עבד במקביל לכריסטיאן ג'ילט (Christian Gillet), נשיא מחוז מן ולואר, כדי ללמוד את האפשרות ליצור מוזיאון לאמנות עכשווית באנג'ו ולמקם את האוסף בטירת מונסורו. לאחר שישה חודשי לימוד, הנושא הודלף לעיתונות וגרם לשערורייה פוליטית בין הימין לשמאל. ב-19 ביוני 2015 כריסטיאן ג'ילט, נשיא מחוז מן ולואר מסר את מפתחות הטירה של מונטסורו לפיליפ מאיי על פי חוזה שכירות של 25 שנים, עובדה שמציבה את האומנות העכשווית, כעדיפות תרבותית ותיירותית בפיתוח האזור.
אוסף

אוסף פיליפ מאיי, המהווה את אוסף המוזיאון, מאכלס את שתי הקומות הראשונות של המוזיאון. האוסף מורכב אך ורק מיצירות של קבוצת האמנים אמנות ושפה. הסכם עם מוזיאון טייט מודרן (Tate Modern) מלונדון מאשר את הקרנתו של סרט, שהופק במשותף על ידי מוסד זה וקרן בלומברג ומוצג בטירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית. התנועה האמנותית אמנות ושפה, שנוסדה בשנת 1968, לקחה את שמה מעיתון המכונה אמנות-שפה (Art-Language) - הקבוצה מורכבת מבריטים, אמריקאים ואוסטרלים. ההתעסקות בשאלות המטרידות על מעמדו של האמן, יצירת האמנות או אפילו על הממסד עצמו, הציבה אותם כדמויות רדיקליות ביותר בתולדות האמנות במחצית השנייה של המאה העשרים. קבוצת אמנות ושפה, שמקורה באמנות המושגית, עדיין פעילה ומיוצגת כיום על ידי מייקל בולדווין ומל רמסדן.
אוסף > גלריה

Art & Language: Art & Language: Art-Language, Vol.3 Nr.1, 1974.
Art & Language: Mirror Piece, 1965.
Art & Language (Michael Baldwin): Air-Conditioning Show, 1966-67.
Art & Language: Victorine in Art-Language Vol.5 Nr.2 (1984), 1983.
Art & Language (Mel Ramsden), Secret Painting, 1967.
Art & Language: Art-Language Vol.5 Nr.1, 1982.
Art & Language: Art-Language The Journal of Conceptual Art, Vol.1 Nr.1, 1969.
הערות שוליים

↑  Karen Chernick, The Collector Who Turned a 15th-Century French Castle into a Contemporary Art Destination, Artsy, ‏2019-09-20 (באנגלית)
↑  Philippe Méaille: “It is time we take responsibility and repair the climate and the planet. This is what I call prospective ecology” - Thrive Global, thriveglobal.com (באנגלית)
↑  A Historic Conceptual Art Group Has Taken Over a French Château, Hyperallergic, ‏2019-10-14 (באנגלית)
↑  https://www.mutualart.com/Article/Combining-Past--Present-and-Future--The-/DCC6DC54DE5810EF
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6479 2051  SUDOC: 228764947  VIAF: 9125153063207019320001   WorldCat (עם VIAF): 9125153063207019320001 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיאונים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוץ לארץ

חוץ לארץ הוא מונח תלמודי-הלכתי, כלפי כל הארצות מחוץ לישראל. בימינו המונח משמש כביטוי בחיי היומיום, בדרך כלל ראשי תיבות, חו"ל.
בהלכה

ההבדלים בין חוץ לארץ לארץ ישראל נוגעים במצוות התלויות בארץ, דין יום טוב שני של גלויות, איסור יציאה מארץ ישראל, טומאת ארץ העמים וזמן התחלת שאלת גשמים. כך כמו כן, שינויים רבים נובעים ממנהגים ארץ ישראליים מקומיים (שמקורם בדרך כלל בספרדים) שהתקבלו בין כלל העדות, כמו הנחת תפילין בחול המועד בחלק מהעדות, אמירת ברכת ברוך ה' לעולם, אמירת "מוריד הטל" בברכת גבורות ועוד.
תרבות ואנתרופולוגיה

צעירים ישראלים רבים נוסעים לטיול ממושך בחו"ל לאחר סיום השירות הצבאי. ד"ר דריה מעוז משווה את הטיול הזה ליציאה לקולג' בארצות הברית, המהווה יציאה מבית ההורים והתחלת עצמאות ובגרות.
בפולקלור הישראלי מופיע חו"ל כמקום נחשק בעיני ישראלים, כמו למשל במערכון "החוזרים מחו"ל" של הגשש החיוור.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ו, עמוד ב'
↑  מתוך המערכון:”ומי שכבר התנסה בחוויה הזאת של לחזור ארצה מחוץ לארץ, רוצה לחזור ולחזור ולחזור על החוויה הזאת של לחזור ארצה”.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טרבינייה

טרבינייה (בבוסנית: Trebinje, באלפבית קירילי: Требиње) היא העיר הדרומית ביותר בבוסניה והרצגובינה, והעיר ה-12 בגודלה במדינה.
העיר שוכנת על גדת נהר טרבישניצה (Trebišnjica), ומרוחקת כשישה קילומטרים מזרחית לים האדריאטי, וכ-19 ק"מ מדוברובניק שבקרואטיה.
על גדת הנהר החוצה את העיר ממוקמות מספר טחנות מים, שלושה גשרים חוצים אותו בתוך העיר. זרם הנהר מנוצל להפקת אנרגיה הידרואלקטרית.
הערות שוליים

↑  אוכלוסיית בוסניה והרצגובינה בגאזטיר העולמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564835505171  GND: 4213210-1  LCCN: n86127364  NKC: ge772813  VIAF: 158361670   WorldCat (עם VIAF): 158361670 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חלון מפרץ

חלון מפרץ משופע ב-Lengerich, גרמניה
חלון מפרץ (באנגלית: Bay window) הוא חלון הבולט החוצה מהקירות הראשיים של בניין ויוצר מפרץ בחדר.
חלון מפרץ הוא סוג של חלון הבולט מהקיר החיצוני של הבניין, ויוצר מפרץ או גומחה בתוך החדר. הוא מורכב בדרך כלל מחלונית מרכזית, הנקראת אבנט קבוע, ולצדה שני חלונות קטנים או יותר, הידועים כחלונות תלויים או כפולים. הסידור יוצר נוף פנורמי של החוץ, מאפשר כניסת יותר אור טבעי לחדר ומספק מרחב נוסף בתוך החדר. חלונות מפרץ מתוכננים לרוב כך שימשכו מעבר לקיר החיצוני, ויצרו פינה קטנה או פינת ישיבה בפנים, אשר יכולה לשמש למטרות שונות כגון קריאה, תצוגה או פשוט להנאה מהנוף. הם נמצאים בדרך כלל בבנייני מגורים, במיוחד בחדרי מגורים, פינות אוכל או חדרי שינה, אך ניתן לראות אותם גם במבנים מסחריים או ציבוריים.
סוגים

חלון מפרץ הוא כינוי כללי לכל מבני החלונות הבולטים, ללא קשר אם הם מעוקלים או זוויתיים, או מתפרשים על פני קומה אחת או מספר קומות.
בתוכנית, הצורות הנפוצות ביותר הן טרפז שווה-שוקיים (שאפשר להתייחס אליו כחלון מפרץ משופע) ומלבן. אבל צורות מצולעות אחרות עם יותר משתי פינות נפוצות גם הן כמו צורות מעוקלות. אם חלון מפרץ מעוקל ניתן לחלופין לקרוא לו חלון קשת. חלונות מפרץ בצורת משולש עם פינה אחת בלבד קיימים אך נדירים יחסית.
חלון מפרץ הנתמך על ידי תושבות, כנים או זיזים דומים נקרא חלון גַּבְלִית.
"רוואשין" (Rawashin) הוא סגנון מסורתי וייחודי של חלון מפרץ מעוצב בג'דה, ערב הסעודית (למשל, כמו בחזית בית נאסיף (אנ')).
גלריה

בית נאסיף
ראו גם

חלון גבלית
צריח (מבנה)
הערות שוליים

↑  Glossary of Architectural Terms Archived 14 September 2012 at the Wayback Machine s.v. Bay Window.
↑  John Fleming, Hugh Honour, Nikolaus Pevsner, The Penguin Dictionary of Architecture, Fourth edition, Harmondsworth 1991, p. 36.
↑  "Rawashin, the distinctive style of heritage buildings in Jeddah". Arab News. 10 November 2012. Retrieved 27 July 2021.
טירת מידהופ

| --- | --- |

 מידע על המבנה
 סוג:  בית מגדל
 מיקום:  אברקורן, סקוטלנד סקוטלנד
 מצב:  משופץ, מבנה בשימור
 בעלות נוכחית:  סביבה היסטורית סקוטלנד
 פתוח לציבור:  כן
 קואורדינטות:  55°59′31″N 3°29′15″W﻿ / ﻿55.992081°N 3.487405°W﻿ / 55.992081; -3.487405
 he
 
טירת מידהופ היא בית מגדל מהמאה ה-16 בסקוטלנד, הממוקם בכפר אברקורן באחוזת הופטון, 4 קילומטרים (2.5 מיל) ממערב לדרום קווינספרי, בפאתי אדינבורו.
היסטוריה

הטירה הנטושה שניתן לראות היום מייצגת את בית המגדל בן 5 הקומות והמגדל. בשנת 1678 הטירה עברה מתיחת פנים כאשר הוסר מגדל הכניסה והרחבה למזרח הוגדלה והוארכה. פתח חדש נוסף יחד עם חצר קטנה בגודל 114 by 61 רגל (35 by 19 מטרים), מדרום.
במאה ה-15 השתייכה למשפחת מרטין. במהלך המאה ה-16 השתייכה הטירה לאלכסנדר דראמונד ממידהופ, אחיו של רוברט דראמונד מקארנוק, אדון העבודה לכתר סקוטלנד. אבן עם הכיתוב "AD 1582 MB" מנציחה את אלכסנדר ואשתו מרג'ורי ברוס.
תקרה מצוירת מהמגדל שוקמה על ידי סקוטלנד ההיסטורית באדינבורו; היא תוכננה להיות מוצגת לציבור בארמון הולירוד. כוללת מוטיבים של גליל סינפויל וככל הנראה מנציח את נישואיו של סר רוברט דראמונד, שהפך ללורד בשנת 1619, ליורשת המילטון. המוטו המשפחתי היה "ad astra per ardua" ולשברים מהתקרה המצוירת אחרת היו כוכבי זהב המיוצגים בסמל אבירים.
שובך גדול, שני חדרים, היכל, בסוף המאה ה-17, נוספו באורך 140 מטרים (150 יארד) מדרום-מזרח.
בתרבות הפופולרית

טירת מידהופ שימשה לצילומי הסדרה זרה מבית סטארז כבית משפחתו של ג'יימי פרייזר בשם "לליברוך" (Lallybroch) אך ידוע גם בשם ברוך טואראך (Broch Tuarach).
גלריה

הטירה ממזרח.
נוף לחצר של הטירה
הגישה לטירה
לקריאה נוספת

Mike Salter, (1985). Discovering Scottish Castles. Shire Publications Ltd. ISBN 0-85263-749-7ISBN 0-85263-749-7.
הערות שוליים

↑  Acts of the Lords Auditors of Causes and Complaints (Edinburgh, 1839), p. 178.
↑  MacGibbon & Ross, Castellated and Domestic Architecture, ii, (1887), 502-507
↑  http://www.royalcollection.org.uk
↑  House of Drummond, David Malcolm, Edinburgh (1808), 33.
↑  The General Armory of England, Scotland, Ireland and Wales, Bernard Burke, Harrison & Sons, 1884, p. 301
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טירת מידהופ".
זלמן גרדובסקי

זלמן גרדובסקי ואשתו סוניה ביום חתונתם (1935 בקירוב)
זלמן גרָדוֹבסקי (Zalman Gradowski;‏ 1910 בקירוב – 7 באוקטובר 1944) היה אסיר יהודי במחנה בירקנאו ואחד מחברי הזונדרקומנדו, שכתב יומנים על קורותיו ביחידה, אותם הוא הסתיר במימיות ברחבי המחנה, ומהם רק חלק נמצאו. בנוסף, גרדובסקי היה ממובילי המרד היהודי במחנה, שבו נרצח.
מאורעות חייו > בטרם המלחמה

גרדובסקי נולד בשנת 1910 בקירוב בעיר סובאלק שבצפון־מזרח פולין (בעת הולדתו בתחומי האימפריה הרוסית). בנעוריו למד ולימד גרדובסקי בישיבת "תפארת בחורים", ועבד בחנות הוריו. בנוסף, היה חבר בתנועת בית"ר, ושאף לעלייה לארץ ישראל. לאחר נישואיו עם סוניה (שרה), עבר גרדובסקי לעיר לונה שברוסיה הלבנה, שם עבד, גם לאחר הכיבוש הסובייטי, כפקיד במשרד ממשלתי.
מאורעות חייו > לאחר הכיבוש הנאצי

גרדובסקי נשלח בחודש נובמבר 1942 עם שאר בני משפחתו למחנה המעבר קיילבסין שליד גרודנו. משם הם נשלחו בתחילת דצמבר 1942 לאושוויץ, והגיעו בלילה שבין 7 ל־8 בדצמבר. לאחר הסלקציה נותר גרדובסקי לבדו. הוא עצמו נבחר לזונדרקומנדו כמה ימים מאוחר יותר; בגלל חיסול אנשי ה"זונדרקומנדו" הישן ב־9 בדצמבר, היה צורך באנשים חדשים בקבוצה זו, וגרדובסקי נבחר להיות חלק מקבוצת האסירים החדשה, בהיותו בן 32. משפחתו נרצחה כנראה כבר ב־8 בדצמבר, זאת הבין משיחה עם אסיר ותיק ביחידה.