stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקוד (סדרת טלוויזיה)
הפקה

עלילת העונה הראשונה מתרחשת בקנברה ובעיירה הדמיונית לינדארה. קטעי החוץ בקנברה צולמו בין היתר בבית הפרלמנט, האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה ואגם בארלי גריפין. העיירות ברוקן היל בניו סאות' ויילס וקוקברן באוסטרליה הדרומית שימשו כאתרי הצילומים עבור לינדארה.
הקוד הגנטי

תרשים של הקוד הגנטי
הקוד הגנטי או הצופן הגנטי הוא אוסף של כללים שעל פיהם נעשה תרגום ומיפוי של רצפי DNA ו-RNA לרצפים של חלבונים המקודדים על ידם.
הקוד הגנטי בא לידי ביטוי בתהליך של תרגום ביולוגי, שבו מסונתזת מולקולה של חלבון על-פי מידע המצוי במולקולת mRNA. בתאיהם של מרבית היצורים החיים, הקוד הגנטי הוא הקוד הגנטי הסטנדרטי, אך ידועות גם מספר סטיות מקוד זה, למשל בגנום המיטוכונדריאלי.
הקוד הגנטי בוסס לראשונה על ידי מרשל נירנברג (Marshall W. Nirenberg) מהמכונים הלאומיים לבריאות. נירנברג גילה את הקשר בין הקודונים לבין חומצות האמינו שהם מקודדים. הר קוהארה (Har Gobind Khorana) שִכלל את שיטותיו של נירנברג, ויחד הם זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 1968.
ביטוי גני

מקטע ברצף ה-DNA שמקודד לשרשרת חלבון נקרא גן. על מנת ליצור מולקולת חלבון, יוצר התא העתק של הגן בצורת מולקולת mRNA שיכולה לעבור דרך מכונת ייצור החלבונים – הריבוזום. רצף מולקולת ה-mRNA מתחלק לשלשות רצופות של נוקלאוטידים הקרויות קודונים. תהליך התרגום מתאים לכל קודון חומצת אמינו ספציפית אחת בחלבון המסונתז. זהות חומצת האמינו נקבעת על-פי הקוד הגנטי.
מולקולת ה-mRNA בנויה מארבעה סוגי נוקלאוטידים המזוהים על-פי הבסיס החנקני שלהם – אדנין (A), גואנין (G), ציטוזין (C) ואורציל (U). הקוד הגנטי מתאר, כאמור, מעבר משלשה רצופה של נוקלאוטידי RNA לחומצת אמינו אחת. הקוד הגנטי הסטנדרטי מתאר מעבר ל-20 חומצות האמינו השכיחות בטבע, ובנוסף לשלושה קודונים המקודדים לסיום התרגום. כשהריבוזום מזהה קודון סיום נפסק תהליך התרגום.
קיימים 64 קודונים שונים בקוד הגנטי (ארבעה סוגי נוקלאוטידים בחזקת שלושה נוקלאוטידים המרכיבים כל קודון, שהם 64). 64 קודונים אלו מקודדים ל-21 "סימנים" (20 חומצות אמינו וסיום התרגום). לפיכך נאמר על הקוד הגנטי שהוא מנוון – מספר קודונים שונים מקודדים לאותה חומצת אמינו. שני קודונים המקודדים לאותה חומצת אמינו, זהים, בדרך כלל, זה לזה בשני הנוקלאוטידים הראשונים שלהם ונבדלים בנוקלאוטיד השלישי.
טבלת הקוד הגנטי הסטנדרטי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | הבסיס השני | הבסיס השני | הבסיס השני | הבסיס השני | הבסיס השני | הבסיס השני | הבסיס השני | הבסיס השני |  |  |
|  |  | U | U | C | C | A | A | G | G |  |  |
| הבסיס הראשון | U |  פנילאלנין   פנילאלנין   לאוצין   לאוצין |  UUU UUC UUA UUG  |  סרין   סרין   סרין   סרין |  UCU UCC UCA UCG  |  טירוזין   טירוזין   סיום (Ochre)   סיום (Amber) |  UAU UAC UAA UAG  |  ציסטאין   ציסטאין   סיום (Opal)   טריפטופן |  UGU UGC UGA UGG  | U   C   A   G | הבסיס השלישי |
| הבסיס הראשון | C |  לאוצין   לאוצין   לאוצין   לאוצין |  CUU CUC CUA CUG  |  פרולין   פרולין   פרולין   פרולין |  CCU CCC CCA CCG  |  היסטידין   היסטידין   גלוטמין   גלוטמין |  CAU CAC CAA CAG  |  ארגינין   ארגינין   ארגינין   ארגינין |  CGU CGC CGA CGG  | U   C   A   G | הבסיס השלישי |
| הבסיס הראשון | A |  איזולאוצין   איזולאוצין   איזולאוצין   מתיונין |  AUU AUC AUA AUG  |  תריאונין   תריאונין   תריאונין   תריאונין |  ACU ACC ACA ACG  |  אספרגין   אספרגין   ליזין   ליזין |  AAU AAC AAA AAG  |  סרין   סרין   ארגינין   ארגינין |  AGU AGC AGA AGG  | U   C   A   G | הבסיס השלישי |
| הבסיס הראשון | G |  ואלין   ואלין   ואלין   ואלין |  GUU GUC GUA GUG  |  אלנין   אלנין   אלנין   אלנין |  GCU GCC GCA GCG  |  חומצה אספרטית   חומצה אספרטית   חומצה גלוטמית   חומצה גלוטמית |  GAU GAC GAA GAG  |  גליצין   גליצין   גליצין   גליצין |  GGU GGC GGA GGG  | U   C   A   G | הבסיס השלישי |
קודוני פתיחה וסיום

בתהליך התרגום קיים קודון פתיחה שממנו מתחיל התרגום. הריבוזום סורק את מולקולת ה-mRNA עד שהוא נתקל בקודון ההתחלה. בתאים איקריוטיים קודון ההתחלה הוא תמיד AUG, המקודד לחומצת האמינו מתיונין. חומצת אמינו זו מוּסרת לרוב מהחלבון בסיום תהליך התרגום. התרגום יכול להתחיל גם מקודונים אחרים, כגון UUG ,CUG ובתאים פרוקריוטיים גם מ-AUU ו-GUG.
בקוד הגנטי הסטנדרטי קיימים 3 קודוני סיום. כאשר הריבוזום נתקל באחד מהקודונים הללו, נקשרים אליו גורמי שחרור והתרגום מופסק. לקודונים הללו קיימים השמות ההיסטוריים Ochre, Amber ו-Opal, והם התגלו כתוצאה ממוטציות שהתרחשו בהם ושגרמו ליצירת חלבון ארוך מהרגיל.
קודוני פתיחה וסיום > ניוון הקוד הגנטי

הקוד הגנטי מנוון, שכן קיימות בו קבוצות של קודונים שונים שמקודדים לאותה חומצת אמינו. היתרון בניוון זה הוא בעמידות מסוימת למוטציות. מוטציות ב-DNA שאינן משנות את חומצת האמינו שאליה מקודד החלבון נקראות מוטציות שקטות. עיקר הניוון הוא בעמדה השלישית של הקודונים (למשל בלאוצין, פרולין, סרין וגליצין). ניוון זה נפוץ במיוחד בשל מבנה ה-tRNA; האנטיקודון שהוא נושא נקשר ביתר חוזקה לקודון של ה-mRNA בשתי העמדות הראשונות בכל קודון. תופעה זו נקראת באנגלית Wobble. בנוסף, ניתן לראות ניוון גדול יותר בין קודונים השונים ביניהם בנוקלאוטידים מאותה קבוצה – פורינים (A/G) או פירימידינים (C/T). גם תופעה זו מגבירה את עמידות החומר התורשתי למוטציות, שכן אלו שכיחות יותר בין נוקלאוטידים בעלי מבנה כימי דומה.
אבולוציית הקוד הגנטי

בטבע קיימות אמנם מספר דוגמאות של סטיות מן הקוד הגנטי הסטנדרטי, למשל בקוד הגנטי של המיטוכונדריה, באצות מסוימות ובמיני פרוטוזואה, אבל רוב היצורים החיים על גבי כדור הארץ חולקים ביניהם קוד גנטי זהה. מסטייה זו חוקרי האבולוציה מניחים שהקוד הסטנדרטי התבסס בשלב מוקדם מאוד של התפתחות החיים. לאחרונה, מחקרים הראו עדויות לכך שלמספר חומצות אמינו קיימת אפיניות (נטייה לקישור כימי) גבוהה יותר לקודונים המקודדים להן. ממצאים אלה עשויים להעיד כי למגנון התרגום המורכב המשתמש ב-tRNA קדם מנגנון פשוט יותר, בו רצף החלבון נבנה ישירות על-גבי חומצות הגרעין. תאוריות אחרות גורסות כי מספר חומצות האמינו ביצורים הקדמונים היה קטן יותר מזה הנצפה על ידינו היום.
ראו גם

פרויקט גנום האדם
Phred quality score
כל שלשת נוקלאוטידים ב-RNA (משמאל) יוצרת קודון אחד (מימין)
החלבון CCL7. רצף ה-DNA (שעובר שעתוק לרצף mRNA זהה כאשר יש הבדל בשינוי בסיס אחד מ-T ל-U) נמצא בשורות העליונות, ומתחתיו חומצות האמינו המתורגמות והיוצרות את החלבון. כל אות גדולה מייצגת חומצת אמינו אחת.
הקריעה הגדולה

הקריעה הגדולה היא תאוריה בנוגע לגורלו של היקום. על פי התאוריה, כלל החומר ביקום, החל מגלקסיות וכוכבים וכלה באטומים וחלקיקים תת-אטומיים, נמצא בתהליך של קריעה, עקב התפשטות היקום המואצת, ככל הנראה, כתוצאה מהשפעת האנרגיה האפלה.
תהליך הקריעה המתמשך, יוביל בסופו של דבר, על פי התאוריה, למצב בו קצב ההתרחקות של החלקיקים ומהירותם תהיה כה גדולה, גדולה אף ממהירות האור, כך שכוח המשיכה לא יוכל להמשיך ולהחזיק את החומר ביחד. תחילה גלקסיות יתפרקו, בהמשך כוכבים יתפרקו למרכיביהם ולבסוף, האטומים לא יוכלו להישאר במבנה ולא יוכלו לתפקד יותר כאבני בניין בחומרים השונים. התהליך ימשיך עד שכל חלקיק, ולו הקטן ביותר, יתפרק וכך כל מרכיבי היסוד[דרושה הבהרה] ינועו במרחב, במהירות הגדולה ממהירות האור, בלי יכולת להתחבר ולהרכיב כל חומר או חלקיק שהוא, ובכך יגיע היקום לקיצו.
התאוריה הזו נתמכת על גבי תאוריית הקיפאון הגדול, אך מדברת על כך שהאנרגיה האפלה תתחזק יותר ויותר, עד שתתגבר על הכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק והכוח הגרעיני החלש, אשר מחזיקים את החלקיקים היסודיים ליצירת האדרונים. תהליך זה יגרום בין היתר לקריעה הגדולה.
ראו גם

ההתכווצות הגדולה
העתיד הרחוק
גורל היקום
חומר אפל
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירואסייתים

| --- | --- |

לוגו רשמי
 נושא:  שימור חיות בר
 מטרה:  הגנה על עופות מים
 חותמים:   אפריקה – 37  מצרים ניז'ר הרפובליקה של קונגו גמביה גינאה סנגל סודאן טנזניה טוגו בנין מאלי אוגנדה מאוריציוס קניה דרום אפריקה גינאה המשוונית ג'יבוטי ניגריה לוב תוניס גאנה אלג'יריה גינאה ביסאו מדגסקר אתיופיה צ'אד זימבבואה גבון מרוקו אסוואטיני חוף השנהב בורקינה פאסו רואנדה בורונדי מאוריטניה בוטסואנה הרפובליקה המרכז אפריקאית  אירואסיה – 42  גרמניה ירדן מונקו הולנד ספרד שוודיה שווייץ בריטניה דנמרק פינלנד בולגריה מקדוניה קרואטיה רומניה מולדובה סלובקיה גאורגיה אלבניה ישראל לבנון אוקראינה הונגריה אירלנד סוריה סלובניה צרפת לוקסמבורג פורטוגל אוזבקיסטן ליטא האיחוד האירופי לטביה בלגיה צ'כיה איטליה קפריסין נורווגיה אסטוניה מונטנגרו איסלנד בלארוס ארמניה
 מקום יצירה:  האג 
 תאריך יצירה:  1999
 תאריך הצגה:  1 בנובמבר 1999
 
ההסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירואסייתים, או הסכם עופות המים האפריקאי-אירואסייתי (AEWA) היא אמנה בינלאומית עצמאית שפותחה בחסות האמנה למינים נודדים של תוכנית הסביבה של האו"ם. היא נוסדה כדי לתאם מאמצים לשימור מיני ציפורים הנודדים בין מדינות אירופה ואפריקה, והיקפה הנוכחי משתרע מהקוטב הצפוני ועד דרום אפריקה, ומקיף את הארכיפלג הקנדי והמזרח התיכון וכן את אירופה ואפריקה.
ההסכם מתמקד במיני ציפורים התלויים באזורי ביצות לפחות חלק ממחזור חייהם וחוצים גבולות בינלאומיים במסלולי הנדידה שלהם. כיום הוא מכסה 254 מינים.
מדינות חברות

| אזור | מדינות חברות | תאריך הצטרפות |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | מצרים | 1999-01-01 |
| אפריקה | ניז'ר | 1999-01-01 |
| אפריקה | הרפובליקה של קונגו | 1999-11-01 |
| אפריקה | גמביה | 1999-11-01 |
| אפריקה | גינאה | 1999-11-01 |
| אפריקה | סנגל | 1999-11-01 |
| אפריקה | סודאן | 1999-11-01 |
| אפריקה | טנזניה | 1999-11-01 |
| אפריקה | טוגו | 1999-11-01 |
| אפריקה | גרמניה | 1999-11-01 |
| אירואסיה | ירדן | 1999-11-01 |
| אירואסיה | מונקו | 1999-11-01 |
| אירואסיה | הולנד | 1999-11-01 |
| אירואסיה | ספרד | 1999-11-01 |
| אירואסיה | שוודיה | 1999-11-01 |
| אירואסיה | שווייץ | 1999-11-01 |
| אירואסיה | הממלכה המאוחדת | 1999-11-01 |
| אפריקה | בנין | 2000-1-01 |
| אפריקה | מאלי | 2000-1-01 |
| אירואסיה | דנמרק | 2000-1-01 |
| אירואסיה | פינלנד | 2000-1-01 |
| אירואסיה | בולגריה | 2000-2-01 |
| אירואסיה | מקדוניה הצפונית | 2000-2-01 |
| אירואסיה | קרואטיה | 2000-9-01 |
| אירואסיה | רומניה | 2000-10-01 |
| אפריקה | אוגנדה | 2000-12-01 |
| אפריקה | מאוריציוס | 2001-1-01 |
| אירואסיה | מולדובה | 2001-4-01 |
| אפריקה | קניה | 2001-6-01 |
| אירואסיה | סלובקיה | 2001-7-01 |
| אירואסיה | גאורגיה | 2001-8-01 |
| אירואסיה | אלבניה | 2001-9-01 |
| אפריקה | דרום אפריקה | 2002-4-01 |
| אירואסיה | ישראל | 2002-11-01 |
| אירואסיה | לבנון | 2002-12-01 |
| אפריקה | גינאה המשוונית | 2003-1-01 |
| אירואסיה | אוקראינה | 2003-1-01 |
| אירואסיה | הונגריה | 2003-3-01 |
| אירואסיה | אירלנד | 2003-8-01 |
| אירואסיה | סוריה | 2003-8-01 |
| אירואסיה | סלובניה | 2003-10-01 |
| אירואסיה | צרפת | 2003-12-01 |
| אירואסיה | לוקסמבורג | 2003-12-01 |
| אפריקה | ג'יבוטי | 2004-3-01 |
| אירואסיה | פורטוגל | 2004-3-01 |
| אירואסיה | אוזבקיסטן | 2004-4-01 |
| אפריקה | ניגריה | 2004-7-01 |
| אירואסיה | ליטא | 2004-11-01 |
| אפריקה | לוב | 2005-6-01 |
| אפריקה | תוניס | 2005-7-01 |
| אפריקה | גאנה | 2005-10-01 |
| אירואסיה | האיחוד האירופי | 2005-10-01 |
| אירואסיה | לטביה | 2006-1-01 |
| אירואסיה | בלגיה | 2006-6-01 |
| אירואסיה | צ'כיה | 2006-6-23 |
| אירואסיה | איטליה | 2006-9-01 |
| אפריקה | אלג'יריה | 2006-10-01 |
| אפריקה | גינאה ביסאו | 2006-11-01 |
| אפריקה | מדגסקר | 2007-1-01 |
| אירואסיה | קפריסין | 2008-9-01 |
| אירואסיה | נורווגיה | 2008-9-01 |
| אירואסיה | אסטוניה | 2008-11-01 |
| אפריקה | אתיופיה | 2010-2-01 |
| אפריקה | צ'אד | 2011-11-01 |
| אירואסיה | מונטנגרו | 2011-11-01 |
| אפריקה | זימבבואה | 2012-06-01 |
| אפריקה | גבון | 2012-12-01 |
| אפריקה | מרוקו | 2012-12-01 |
| אפריקה | אסוואטיני | 2013-01-01 |
| אפריקה | חוף השנהב | 2013-06-01 |
| אירואסיה | איסלנד | 2013-06-01 |
| אפריקה | בורקינה פאסו | 2013-10-01 |
| אפריקה | רואנדה | 2014-09-01 |
| אפריקה | בורונדי | 2014-10-01 |
| אפריקה | מאוריטניה | 2015-05-01 |
| אירואסיה | בלארוס | 2016-04-01 |
| אפריקה | בוטסואנה | 2017-11-01 |
| אפריקה | הרפובליקה המרכז-אפריקאית | 2019-01-01 |
אסיפות

המדינות החברות מתאספות אחת לכמה שנים. עד כה נערכו שבעה כנסים:
7–9 בנובמבר 1999 בקייפטאון, דרום אפריקה
25–27 בספטמבר 2002 בבון, גרמניה
23–27 באוקטובר 2005 בדקר, סנגל
15-19 בספטמבר 2008 באנטננריבו, מדגסקר
14–18 במאי 2012 בלה רושל, צרפת
9–14 בנובמבר 2015 בבון, גרמניה
4-8 בדצמבר 2018 בדרבן, דרום אפריקה
אמנות > איסור על כדורי עופרת

השימוש בכדורי עופרת על אדמת ביצות נאסר על ידי החותמים על האמנה בשל ההרעלה שהוא גורם.
ראו גם

אמנת רמסר
הערות שוליים

↑  "Species | AEWA". אורכב מ-המקור ב-6 בדצמבר 2017. נבדק ב-30 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Protecting Waterfowl From Lead in Wetlands: A Practical Guide to the Lead Shot Regulations in Northern Ireland" (PDF). Ireland: Countryside Alliance. 24 באפריל 2009. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 בפברואר 2013. נבדק ב-24 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phasing Out The Use of Lead Shot For Hunting in Wetlands: Experiences Made and Lessons Learned By AEWA Range States" (PDF). AEWA. 5 בנובמבר 2009. p. 3. נבדק ב-25 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4599864-4  VIAF: 174418154   WorldCat (עם VIAF): 174418154
העיר בוורוד

| --- | --- |

שער גיליון אוקטובר 2010 של העיתון, ועליו ציונה פטריוט לקראת אירועי ויגסטוק בתל אביב
 סוג:  מגזין להט"ב
 פורמט:  ירחון חינמון
 מו"ל:  רשת שוקן
 עורך ראשי:  מיה מנע
 תאריכי הופעה:  2008–2010 (כשנתיים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 
העיר בוורוד הוא ירחון ישראלי בהוצאת רשת שוקן המיועד לקהילת הלהט"ב שיצא בישראל כחינמון בין 2008 ל-2010.
היסטוריה > רקע

"העיר בוורוד" היה גלגולו של העיתון "הזמן הוורוד" שנוסד בשנת 1996 ונסגר בפברואר 2008 לאחר שנקלע לקשיים כלכליים. לאחר סגירתו של הזמן הוורוד נרקם שיתוף פעולה בין רשת שוקן לאגודת הלהט"ב שנועד להמשיך את הוצאת העיתון, ועורר ביקורות בציבור. במסגרת המיתוג המחודש של מקומוני הרשת שונה שם העיתון ל"העיר בוורוד" והוא הופץ בפורמט זהה לשאר מקומוני "העיר" של רשת שוקן.
היסטוריה > פעילותו

העיתון הציג סקירה חדשותית של אירועים ונושאים הקשורים ללהט"ב מישראל ומהעולם, כתבות פנאי ולייף סטייל, תיירות, אופנה, פנאי וכלכלה, וכן טורי דעה של דמויות בולטות מתוך הקהילה ומחוצה לה. כתבות המגזין של העיתון סיקרו נושאים חברתיים שונים, וגיליון מיוחד הוקדש לאירוע הרצח בברנוער.
במהלך השנתיים בהן יצא נערך העיתון על ידי מיה מנע. במאי 2010, חמישה חודשים לפני סגירתו, הושק העיתון מחדש במסגרת אירועי הגאווה 2010, ואף הפורמט שלו שונה לגודל קטן יותר ולדפי כרומו. לאחר השינויים יצאו ארבעה גיליונות והושק שירות להפצה חינמית של העיתון לבתי מנויים. באוקטובר 2010 הודיעה רשת שוקן על סגירת העיתון.
היסטוריה > ביקורת

בגליונותיו המוקדמים ה"זמן הוורוד" עסק בנושאים חתרניים ובמחאה לטובת קידום זכויות הקהילה. כך, למשל, בשער הגיליון שיצא ב-3 בנובמבר בשנת 1996 פורסם פוטומונטז' של חברי הכנסת הדתיים חנן פורת וזבולון המר בגופם של דוגמנים ערומים בחלק גופם העליון. העיתון פרסם תמונה זו במטרה ללעוג למדיניותם המפלה כלפי הקהילה. יש הטוענים כי עקב הרכישה של העיתון והפיכתו למוסף במקומון "העיר" של רשת שוקן, העיתון איבד את אופיו החתרני לטובת שיח מסחרי ורדוד בדומה למקומונים אחרים של אותה תקופה. העיתון עבר כחלק מתפנית מסחרית זו לעיסוק מוגבר בענייני לייף סטייל, אופנה ויחסי ציבור. בתקופה זו רוב הדיונים של הקהילה ההומו-לסבית (כפי שנקראה אז) שעסקו בנושאים פוליטיים חברתיים עברו לאינטרנט.
הערות שוליים

↑  יואב קניאס, לקרוא בין צבעי הקשת: שיח של דיכוי, איום ואינטימיות בעיתונות ההומו—לסבית בישראל, Kesher / קשר, תקשורת ומחאה חברתית, 2012, עמ' 100-113
| להט"ב בישראל |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | בג"ץ אל-על נגד דנילוביץ (1994) • בג"ץ ירוס-חקק נגד מנכ"ל משרד הבריאות (1997) • בג"ץ קלפים פתוחים (1997) • פסק דין ירוס-חקק נגד היועץ המשפטי לממשלה (2005) • בג"ץ יוסי בן-ארי נגד מנהל מינהל האוכלוסין במשרד הפנים (2006) • הרצח בברנוער (2009) • הרצח במצעד הגאווה בירושלים (2015) • בג"ץ ארד-פנקס נגד הוועדה לאישור הסכמים לנשיאת עוברים (2017) • מחאת הלהט"ב (2018) • בג"ץ שי גורטלר נגד שר הרווחה (2023) • מצעד הבהמות |  |
| מעמד אישי וחברתי | זכויות להט"ב בישראל • שירות במערכת הביטחון • נישואים של זוגות מאותו המין • פונדקאות •  הומופוביה |  |
| תרבות | מצעדי גאווה (אילת, חיפה, ירושלים, תל אביב) • TLVFest • טקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE" • לסבית קטלנית |  |
| ארגונים ומוסדות | אגודת הלהט"ב • האחווה הסטודנטיאלית הגאה • איגי • אל"ף • אסוואת • בית גאה בבאר שבע • בית דרור • הבית הפתוח • בת קול • הו"ד • חברותא • חוש"ן • טרנסיות ישראל • יש עם מי לדבר • כביסה שחורה • כמוך • מעברים • סגול • העשירון האחר • הפורום החיפאי • פרויקט גילה • הצבעים שלנו • הקבוצה הירושלמית • קל"ף • שב"ל • שישה צבעים • תהל"ה • רבני קשת • בלה דואגת • פיות רדיקליות • אלקאוס • A Wider Bridge |  |
| מקומות | המרכז הגאה • יער הגאווה • תיאטרון הקהילה הגאה • גן העצמאות (ירושלים) • גן העצמאות (תל אביב) • האנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה • הברנוער |  |
| תקשורת | מגעים • GoGay • WDG • נתיב נוסף • קל"ף חזק • העיר בוורוד • הזמן הוורוד • פנדורה |  |
| ראו גם | פעילים למען זכויות להט"ב • להט"ב ויהדות |  |
לקטגוריה • לפורטל
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה

לוגו הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה היא הקרן המרכזית להשקעה בקולנוע הישראלי התיעודי. הקרן נוסדה ב-1993 ועסקה בקולנוע התיעודי העצמאי הישראלי, וזכתה להכרה בינלאומית בשורה נרחבת של יוצרי תעודה ישראליים.
היסטוריה

עד 1993 פעל הקולנוע הישראלי התיעודי העצמאי ללא מסגרת עידוד ממשלתי או עידוד ממוסד אחר. מירב הקולנוע התיעודי שנוצר בארץ, היה במסגרת תפיסת הקונצנזוס של הטלוויזיה הישראלית (הערוץ הראשון) ושל שירות הסרטים הישראלי - זרוע ממשלתית של סרטי הסברה שהוקמה בשנות החמישים על ידי יגאל אפרתי. 
ב-1992 הגה רנן שור, מנהל בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, את רעיון הקמתה של קרן חדשה, שתעסוק ביצירת סרטי תעודה עצמאיים. שור פנה אל ראש מינהל התרבות יוסי פרוסט, אשר בתורו גייס לטובת העניין את שרת התרבות דאז, שולמית אלוני. בעקבות יוזמה זו, הוקמה ועדה בראשות שור ובהשתתפות רענן דינור, אורי שנער, אילן דה-פריס ואהוד בלייברג, שקבעה את האסטרטגיה של הקרן ותקנון העבודה שלה.
הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה הוקמה בשנת 1993 במטרה לקדם ולעודד את הקולנוע הישראלי בתחומי התעודה, הדרמה והקולנוע הניסיוני. הקרן מתמקדת ומתמחה בתחום התעודה, להבדיל מקרן הקולנוע הישראלי הפועלת בתחום הקולנוע העלילתי, וכן תומכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה בסרטי דרמה [סרטים עלילתיים עד 80 דקות], סרטים ייעודיים [סרטי תעודה העוסקים בפריפריה, דת, עדות וכדומה], ובקולנוע נסיוני. הקרן תמכה עד היום במאות סרטי תעודה, סרטי דרמה, סרטים ייעודיים וסרטים ניסיוניים.
התרומה לקולנוע התיעודי הישראלי

המנהלת הראשונה של הקרן, הבמאית אורנה בן דור, החלה לפעול בשלהי 1993 ובחמש שנות ניהולה היא עודדה את עשייתם של כ-100 סרטים תיעודיים עצמאיים.
בתקופת ניהולו של הבמאי דוד פישר, מ-1997 ואילך, הרחיבה הקרן את פעילותה לשיווק סרטי תעודה בחוץ לארץ, לרבות נוכחות בכל פסטיבל תיעודי מרכזי וזכייה בפרסים בינלאומיים רבים, אירוח מנהלי פסטיבלים, השתתפות בקו-פרודוקציות בינלאומיות ועוד. כמו כן, קידמה הקרן את הטיפול בקולנוע ניסיוני ויזמה פרויקטים נושאיים, ניסיוניים ותיעודיים רבים כמו סרטי התעודה "עגנון", "ירושלים", "רעב" ועוד.
ביולי 2008 נבחרה למנכ"לית הקרן דורית ענבר, לשעבר יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולווין ויו"ר מנהלת הסדרת השידורים לציבור, משנה ליו"ר רשות השידור ומנכ"לית ערוץ 2 טלעד. תחת ניהולה כוללת הקרן מערך ניהול אמנותי מפותח.
הקרן פועלת לפי תוכנית עבודה רב-שנתית הכוללת מסלולי תמיכה שונים לאורך השנה, המאפשרים הגשת בקשות לתמיכה ביצירות על ידי יוצרים ישראליים. בין היתר מפעילה הקרן את מסלולי התמיכה הבאים בתחום התעודה: סרטי תעודה לנוער, סרטי תעודה בנושא יזמות ותעשייה, סדרות תעודה, מסלול פיתוח והעשרה ליוצרים צעירים בתחום התעודה, מסלול פיתוח והעשרה ליוצרים וותיקים בתחום בתעודה, סרטים בנושא מוגבלים, סרטים העוסקים בגבולות ובמיעוטים. כן מפעילה הקרן מסלולי תמיכה בתחום הדרמה: לרבות סרטי דרמה המבוססים על יצירות סופרים כמו עגנון ושלום עליכם, מסלולי פיתוח והעשרה ליוצרים צעירים, מסלול דרמות בנושא פנטסיה ואימה ועוד. בנוסף מפעילה הקרן פרויקטים שנתיים בתחום הקולנוע הנסיוני וניו מדיה. יוצרים שנתמכו ולוו על ידי הקרן הגיעו לאחר מכן להכרה והישגים בינלאומיים. בנוסף מוזמנים היוצרים להגיש בקשות תמיכה בסרטי תעודה לאורך כל השנה בלי הגבלת מסלולים ומועדים.
כן יוזמת ומפעילה הקרן מזה 11 שנים פרויקט פיתוח בינלאומי ליוצרים ממדינות שונות, ישראל, מדינות ערב, מדינות במזרח התיכון ומדינות אירופיות, תחת המותג GREENHOUSE, בשיתוף עם האיחוד האירופי ובסיוע שותפים זרים נוספים. פרויקטים אלה זכו להכרה ויוקרה בינלאומית נרחבת והפקת סרטים רבים, ישראליים ואחרים אשר חלקם הושלם וזכה לפרסים והוקרה, דוגמת הסרט "שתיקת הארכיון".
ראו גם

קולנוע ישראלי
קרן הקולנוע הישראלי
הנמלט (סרט, 2005)

| --- | --- |

 מבוסס על:  סדרת הטלוויזיה משנת 1963 "הנמלט" מאת רוי הוגינס והסרט הנמלט משנת 1993
 בימוי:  יגור קונצ'לובסקי 
 הופק בידי:  סרגיי דניאליאן רובן דישדישיאן אנה קלפחצ'יאן
 תסריט:  סרגיי אסטחוב דמיטרי קוטוב אולג פוגודין
 שחקנים ראשיים:  יבגני מירונוב אנדריי סמוליאקוב ויקטוריה טולסטוגאנובה סרגיי אסטחוב ליובוב טולקאלינה אלכסיי סרבריאקוב קסניה לברובה-גלינקה 
 מוזיקה:  ויקטור סולוגוב 
 צילום:  אנטון אנטונוב
 מדינה:  רוסיה 
 חברה מפיצה:  סנטרל פרטנרשיפ
 הקרנת בכורה:  31 במרץ 2005
 משך הקרנה:  117 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט בלשים 
 תקציב:  1,8 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנמלט (ברוסית: Побег) הוא סרט קולנוע רוסי משנת 2005 בבימויו של יגור קונצ'לובסקי, המושפע כמעט באופן ישיר מהסרט הנמלט משנת 1993.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יבגני מירונוב | ד"ר יבגני וטרוב |  |
| אלכסיי סרבריאקוב | קולונל פחומוב | איש מינהל בתי הסוהר הראשי, מפקד צוות המשימה הרודף את וטרוב |
| ליובוב טולקאלינה | טטיאנה פחומובה |  |
| אלכסיי סרבריאקוב | פחומוב |  |
| אנדריי סמוליאקוב | טופילין |  |
| ויקטוריה טולסטוגאנובה | אירינה וטרובה |  |
| סרגיי אסטחוב | סובולב |  |
| אלכסנדר מוחוב |  | מוביל |
| סרגיי גבריאליאן | שקיל |  |
| אלכסיי סרבריאקוב |  | אביה של אירינה, חמו של וטרוב |
| מיכאיל לוקאשוב | מיכאיל | נהג |
| יגור קונצ'לובסקי |  | הופעת קמע |
| קסניה לברובה-גלינקה | ד"ר סבטלנה פוליאקובה | שכנתו של וטרוב |
ראו גם

הנמלט (סרט, 1993)
הערות שוליים

↑  טריילר הסרט באתר יוטיוב
הר עוזיהו

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  863 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  דרום הנגב
 רכס הרים:  הרי אילת
 קואורדינטות:  29°39′35″N 34°53′19″E﻿ / ﻿29.6597222°N 34.8886111°E﻿ / 29.6597222; 34.8886111
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) הר עוזיהו(למפת דרום הנגב רגילה) הר עוזיהו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עוזיהו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עוזיהו
 
הר עוזיהו
הר עוזיהו הוא אחד מהרי אילת. ההר נאמד בגובה של כ-863 מ' מעל פני הים באזור הגבול של ישראל עם מצרים. בסמוך להר קיים בסיס צבאי "מחנה עוזיהו". מהר זה יש תצפית אל הערבה והרי אדום וכן אל נחל רחם שעובר מדרום ואליו מתחבר לנחל עתק.
באזור ההר יש שביל גמלים שקרוי "מעלה עוזיהו", שביל זה היה שביל ששימש מבריחים בדויים עד שנות ה-70. המבריחים לא התעניינו במדינת ישראל והיא הייתה רק מקום בדרך מבחינתם. הם, הם הבריחו סמים ממצרים לירדן ומוצרי טכנולוגיה מירדן למצרים. ההר והאזור כולו בנויים מסלעי גיר מתקופת הקנומן (תקופה שהחלה לפני כ-100 מיליוני שנים ונמשכה עד לפני כ-95 מיליוני שנים).
הערות שוליים

↑  מהר עוזיה לעמק הנעלם, דרך דקלי רחם ומצפה עמירם, באתר שוונג, ‏2001
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר אוסוגובו

| --- | --- |

הצד הבולגרי של הר אוסוגובו, יולי 2020
 מידע כללי
 גובה:  2,251 מטרים
 מדינה:  בולגריה, מקדוניה הצפונית 
 מיקום:  בולגריה בולגריה   מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
 אורך הרכס:  68 ק"מ 
 קואורדינטות:  42°9′30″N 22°31′0″E﻿ / ﻿42.15833°N 22.51667°E﻿ / 42.15833; 22.51667
  (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אוסוגובו(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אוסוגובו(למפת מקדוניה הצפונית רגילה) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס שטיפ אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהאוסוגובו(למפת מקדוניה הצפונית מוגדלת) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס שטיפ אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהאוסוגובו
 
הר אוסוגובו (בבולגרית: Осогово) הוא הר ואתר סקי בין מחוז קיוסטנדיל שבדרום־מזרח בולגריה לבין קוצ'אני שבמקדוניה הצפונית. אורכו של ההר 110 קילומטרים ורוחבו 50 קילומטרים, פסגתו הגבוהה ביותר היא רואן, הממוקמת בדיוק בגבול שבין שתי המדינות בגובה של 2,251 מטרים מעל פני הים.
המדרון התלול ביותר של ההר נמצא בצד הבולגרי. בצידו המקדוני של ההר, כ-10 קילומטרים מהגבול, נמצא מנזר אוסוגובו.
קיימות אגדות רבות בנוגע למקור השם "אוסוגובו", אך המפורסמת ביותר היא זו המספרת על כך כי שמו של המקום ניתן לו על ידי כורים טרנסילבניים סקסונים. על פי אגדה זו, משמעותו המילולית של השם היא "מקום שמיימי", מגרמאנית עתיקה ("אוסו"=אלוהים, "גוב"=מקום).
על שמו של ההר נקרא מפרץ אוסוגובו, שממוקם באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה.
הערות שוליים

↑  Котев, Йордан. "Осоговската планина" (בבולגרית). אורכב מ-המקור ב-2008-10-10. נבדק ב-2008-10-12.