stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הווארד גראהם באפט

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1954 (בן 70) אומהה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  דקטור 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד 
 תפקיד:  חבר דירקטוריון (11 ביוני 1993) 
 פרסים והוקרה:  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה  5 (2022)  National legend of Ukraine (21 באוגוסט 2024)  Golden hearts (award) (4 בדצמבר 2024) 
 
הווארד גראהם באפט (באנגלית: Howard Graham Buffett; נולד ב-16 בדצמבר 1954) הוא איש עסקים אמריקאי, פוליטיקאי לשעבר, נדבן, צלם, חקלאי, ושוחר איכות הסביבה. הוא הילד האמצעי של המיליארדר וורן באפט. הוא קרוי על שם סבו הווארד באפט, ובנג'מין גראהם, הפרופסור האהוב על וורן באפט.
עסקים

באפט היה סגן נשיא ועוזר ליושב ראש חברת ארצ'ר דניאלס מידלנד, מ-1992 ועד 1995, ודירקטור בחברה משנת 1991 עד 1995, דירקטור של קבוצת GSI מ-1995 עד 2001, דירקטור של ConAgra Foods מ-2002 עד 2006, דירקטור אגרו טק מזון עד 26 באוקטובר 2006, ודירקטור בסלואן אימפלמנט. הוא קיבל מינוי דירקטור של תאגיד לינדזי ב-1995, שימש יו"ר כשנה מ-2002 עד 2003. בשנת 2008, הודיע שהוא יפרוש כדירקטור בינואר 2010.
משנת 1992 הוא דירקטור בתאגיד הענק של אביו, ברקשייר האת'וויי, ונשיא חברת חווֹת באפט.
הוא היה דירקטור של חברת קוקה-קולה מ-9 בדצמבר 2010. מ-1993 עד 2004 הוא היה דירקטור של חברת קוקה קולה אנטרפרייזס, המבקבק הגדול ביותר בעולם של קוקה קולה.
בדצמבר 2011 אמר וורן באפט לחדשות CBS שהוא מעוניין שבנו הווארד יירש אותו כיושב ראש ברקשייר האת'וויי.
הערות שוליים

↑  "About The Authors".
↑  "BioImages -- Howard G. Buffett", at BusinessWeek site.
↑  [Preview of] "Lindsay Manufacturing Co.(Howard G. Buffett)" at AccessMyLibrary
↑  "FindArticles.com - CBSi". findarticles.com.
↑  40 Chances: Finding Hope in a Hungry World
↑  "Howard G. Buffett: Executive Profile & Biography - Bloomberg". investing.businessweek.com.
↑  Spain, William. "Warren Buffett wants farmer son to succeed him".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4197 753X  LCCN: no95021253  NKC: mzk2015870756  PIC: 387010  SUDOC: 181605651  VIAF: 68512854   WorldCat (עם VIAF): 68512854
גיבור מזדמן

| --- | --- |

 בימוי:  סטיבן פרירס 
 הופק בידי:  לורה זיסקין 
 תסריט:  לורה זיסקין
 עריכה:  מיק אודסלי 
 שחקנים ראשיים:  דסטין הופמן ג'ינה דייוויס אנדי גרסיה.
 מוזיקה:  ג'ורג' פנטון 
 צילום:  אוליבר סטייפלטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  Columbia Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 אוקטובר 1992
 משך הקרנה:  114 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   hero
 דף הסרט ב־IMDb
 
גיבור מזדמן (באנגלית: Hero) הוא סרט דרמה קומית סרט בבימויו של סטיבן פרירס ובכיכובם של דסטין הופמן, ג'ינה דייוויס ואנדי גרסיה. הוא יצא לאקרנים בשנת 1992.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתחילה בשתי זירות אירועים שונות:
גייל (דייוויס) היא כתבת חדשות המסקרת התאבדות בקפיצה, וזוכה בפרס על פועלה בנאום הפרס היא לוקחת בצל ומקלפת אותו ומשתמשת בקילוף כהצגת מטאפורה. היא אומרת שאנשי החדשות לוקחים סיפור מקלפים אותו ומגלים פרטים נוספים מעניינים ואז מקלפים אותו שוב עד שלבסוף מתגלה שאין שם שום דבר באמת ושתמיד מחפשים רק חדשות רעות ומסיימת את נאומה בכך שהיא מייחלת ליום בו יהיו גם חדשות טובות.
ברני פלאנט (הופמן) הוא גרוש עם ילד, שאינו נותן אמון רב בבני אדם. הוא מחנך את בנו לחוסר האמון הזה למורת רוחו של גרושתו.
ברני מגיע באקראי לאזור של התרסקות מטוס והוא מציל 54 אנשים, בהם גייל שחזרה מטקס הזכייה. כאשר הוא עוזב את מקום ההתרסקות הוא מגלה שהוא שכח נעל אחת בתוך המטוס. הכתבת שזוכה ל"חדשות הטובות" להן ייחלה, מפרסמת את הנעל והרשת מפרסמת הבטחה למציל המסתורי פרס בשווי מיליון דולר. ההבטחה גורמת לאנשים רבים לנסות את מזלם דבר שמוצג בתקשורת כ"סיפור סינדרלה" של חיפוש אחר בעל הנעל. בינתיים ברני שלא היה מודע לחדשות מוסר את הנעל הנוספת לחברו ג'ון (גרסיה) שמנצל את ההזדמנות ומגיע אל התחנה ומראה שיש לו את הנעל השנייה ומתחזה למציל המסתורי. ברני שאינו מעוניין כלל בפרסום אבל חושב על הפרס כהזדמנות להינצל מצרותיו הכלכליות (הכוללות הסדרים כספיים עם בתי משפט) מנסה להסביר שג'ון אינו הגיבור אבל הציבור כבר משוכנע במשחקו של ג'ון.
ברני מתעמת עם ג'ון ומגיע למסקנה שהעולם זקוק לסיפורים חיוביים וגיבורים ושג'ון יותר מתאים ממנו לשמש מודל לחיקוי והם מחליטים שלא לגלות לעולם את האמת. יוצא מן הכלל, זה הבן של ברני לו הוא מספר את האמת בזמן ביקור בגן חיות. בעוד ברני מספר לבנו נשמעות צעקות של אשה שבתה נפלה לכלוב האריות. ברני פולט אנחה, מוריד את נעליו ואומר לבנו להשגיח עליהם.
הערות שוליים

↑  רונית הבר, הטוב, הרע והנערה -  סאטירה מבולבלת על החיבור שבין החיים והמדיה  - 'גיבור מזדמן׳, חדשות, 26 במרץ 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015082229   WorldCat (עם LCCN): no2015-082229
Hanna-Barbera Superstars 10

הכרזות של הסרטים הנכללים בסדרת הסרטים, לצד לוגו הסדרה
Hanna-Barbera Superstars 10 (בתרגום לעברית: האנה-ברברה 10 כוכבי על) היא סדרת סרטים טלוויזיוניים אמריקאים הכוללת עשרה סרטים מונפשים באורך מלא, אשר הופקו על ידי האנה-ברברה ושודרו בין השנים 1987–1988 כחלק מרצועת השידור "The Funtastic World of Hanna-Barbera". כל הסרטים מבוססים על מדיות ודמויות מפורסמות של החברה, ביניהן יוגי דב, משפחת קדמוני, משפחת סילוני, סקובי דו, המופע של האקלברי האונד וחתול בצמרת.
בישראל הופצו בשנת 1990 על גבי קלטות וידאו ביתיות חלק מהסרטים בדיבוב עברי, אשר בוים על ידי ניקו בר והופק על ידי שרון מלמד.
רשימת הסרטים

| # | שם הסרט בעברית | שם הסרט באנגלית | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הבריחה הגדולה של יוגי | Yogi's Great Escape | 20 בספטמבר 1987 |
| 2 | סקובי דו והאחים בו | Scooby-Doo Meets the Boo Brothers | 18 באוקטובר 1987 |
| 3 | משפחת סילוני פוגשת את משפחת קדמוני | The Jetsons Meet the Flintstones | 15 בנובמבר 1987 |
| 4 | יוגי דב וטיסת הקסמים | Yogi Bear and the Magical Flight of the Spruce Goose | 22 בנובמבר 1987 |
| 5 | חתול בצמרת פוגש את חתולי בוורלי הילס | Top Cat and the Beverly Hills Cats | 20 במרץ 1988 |
| 6 | הטוב, הרע, והאקלברי האונד | The Good, the Bad, and Huckleberry Hound | 15 במאי 1988 |
| 7 | ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל | Rockin' with Judy Jetson | 18 בספטמבר 1988 |
| 8 | סקובי דו ובית הספר ע'ול | Scooby-Doo and the Ghoul School | 16 באוקטובר 1988 |
| 9 | סקובי דו! והזאב הסרבן | Scooby-Doo! and the Reluctant Werewolf | 13 בנובמבר 1988 |
| 10 | יוגי ופלישת דובי החלל | Yogi and the Invasion of the Space Bears | 20 בנובמבר 1988 |
ראו גם

DIC Movie Toons
הערות שוליים

↑  עמוד 249, בעיתון Detroit Free Press,‏ 20 בספטמבר 1987
ג'וליה בולט

| --- | --- |

 לידה:  1832 מיסיסיפי, ארצות הברית 
 פטירה:  20 בינואר 1867 (בגיל 35 בערך) וירג'יניה סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ג'וליה בולט (באנגלית: Julia Bulette;‏ 1832 – 19/‏20 בינואר 1867) הייתה זונה אמריקאית, מן המפורסמות והפופולריות ביותר בווירג'יניה סיטי, נבדה. מגוון סרטים וספרים קיבלו השראה מהקריירה האמיתית או המדומה שלה. היא הגיעה לווירג'יניה סיטי בעת צמיחת העיר בעקבות גילוי עורק הכסף קומסטוק (Comstock Lode) ב-1863. היא הייתה דמות פופולרית בקרב הכורים, והכבאים המקומיים חלקו לה כבוד ומינו אותה כחברה לשם כבוד. היא נרצחה ב-18 או 19 בינואר 1867. ג'ון מילאן, נווד וגנב תכשיטים צרפתי, הורשע ברצח שלה.
ביוגרפיה

ג'וליה בולט, או ג'ול, נולדה בשנת 1832 במיסיסיפי. ב-1852 או 1853 היא עברה לניו אורלינס, שם החלה את הקריירה בזנות, ומשם נסעה לקליפורניה, שם עבדה במחנות כורים ברחבי המדינה, עד הגעתה ב-1863 לווירג'יניה סיטי, נבדה, עיר כורים שצמחה עם גילוי עורק הכסף קומסטוק ב-1859. היא הייתה מבוקשת מאוד על ידי הכורים, והייתה ידועה כבעלת חוש הומור וקסם אישי רב. היה לה בית במקום מבוקש, והיא יכלה לבחור מבין לקוחותיה, וגם לגבות כסף רב עבור שירותיה. היא הייתה פופולרית בין ה"פועלים" וה"מכובדים" כאחד.
הכבאים הפכו אותה לחברה של כבוד בתחנה, ועל פי עיתונות התקופה, היא גם יצאה איתם לכבות שריפות, הפעילה את משאבת המים, וסייעה בדרכים אחרות. היא הובילה עמם את צעדת יום העצמאות, כשהיא חובשת לראשה כובע כבאים, והכבאים צועדים אחריה. סופר עליה שהיא גם עמדה לצד הכורים במהלך אסונות אחרים, כגון במהלך מגפת שפעת, כאשר עבדה בתחנת האוכל וטיפלה בחולים. בולט גם גייסה כספים עבור צבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית.
אם בתחילת הדרך מעמד הזונות בעיירה היה של כבוד, ככל שהעיירה התפתחה והגיעו נשותיהן של כורים ואנשי עסקים אחרים, מעמדן החברתי התערער. אך בולט פיתחה יחסים קרובים גם עם בעלי ההשפעה בווירג'יניה סיטי, וייתכן שזו הסיבה שרציחתה הכתה גלים יותר מאשר רציחותיהן של נשים רבות שעסקו בזנות, אשר לא עשו כותרות.
הרצח

בבוקר 20 בינואר 1867 גילתה המשרתת של ג'וליה את גופתה, בלבוש חלקי, בחדר השינה שלה. היא נחנקה והוכתה למוות, ואולי אף נורתה.
וירג'יניה סיטי נכנסה לאבל, ואפילו סגרו את המכרות ואת המסבאות לאות כבוד. ביום הלוויה שלה, ב-21 בינואר, נוצרה תהלוכה של אלפים מאחורי הכרכרה שנשאה את ארון קבורתה; קודם הכבאים, ואחריהם חברי המיליציה שניגנו שירי לוויה. ג'וליה נקברה בבית הקברות בפלאוור היל.
כעבור כשנה נעצר ג'ון מילאן, נווד צרפתי שנמצא עם מספר חפצים של ג'וליה בחזקתו. הוא הורשע, וב-24 באפריל 1868 הוא הלך אל הגרדום, כשהוא נשבע שהוא אינו אשם ברציחתה, ורק היה שותף לגנבת חפציה הדלים. הסופר מארק טוויין היה בין העדים לתלייתו.
מורשת

האגדה של ג'וליה המשיכה לאחר מותה. חברת הרכבת "וירג'ינה וטראקי" קראה לקרון פאר על שמה, ודיוקנה היה תלוי במסבאות רבות בווירג'יניה סיטי. הסופר רקס ביץ' (אנ') הנציח אותה בדמות "צ'רי מאלוט" ברומן שלו, The Spoilers. אוסקר לואיס כתב בספרו Silver Kings שג'וליה בולט היא האישה שנכתב אודותיה יותר מאשר כל אישה אחרת מתקופת עורק קומסטוק.
באוקטובר 1959, פרק בסדרת הטלוויזיה "בוננזה" שכותרתו "הסיפור של ג'וליה בולט" תיאר את ליטל ג'ו מתאהב בג'וליה, למורת רוחו של אביו. את ג'וליה גילמה השחקנית ג'יין גריר.
האגודה ההיסטורית E Clampus Vitus היא אחוות גברים אשר מקורה בחברת הכורים של המאות ה-18 וה-19, ואשר כיום פועלת לשימור היסטוריית הכרייה של מערב ארצות הברית. הלשכה של וירג'יניה סיטי נקראת לשכת ג'וליה כ. בולט, וממוקמת בבניין שאף הוא נקרא על שמה.
מוזיאון האורות האדומים על שם ג'וליה בולט בווירג'יניה סיטי משמר את ההיסטוריה של המחוז בו עבדו הזונות, שהיו קבוצה מרכזית בהיסטוריה של המערב הישן.
מועדון הסזארק היה מועדון מפורסם בווירג'יניה סיטי, אשר נקרא על שם קוקטייל אלכוהולי שהמציאה ג'וליה בולט.
לקריאה נוספת

Blackburn, George M., and Sherman L. Ricards. "The prostitutes and gamblers of Virginia City, Nevada: 1870." Pacific Historical Review 48.2 (1979): 239-258. online
Butler, Anne M. Daughters of joy, sisters of misery: prostitutes in the American West, 1865-90 (University of Illinois Press, 1987).
Goldman, Marion S. (1981). Gold Diggers & Silver Miners: Prostitution and Social Life on the Comstock Lode. U of Michigan Press. pp. passim.
James, Ronald Michael, and C. Elizabeth Raymond, eds. Comstock women: the making of a mining community (University of Nevada Press, 1998).
McDonald, Douglas. The Legend of Julia Bulette: And the Red Light Ladies of Nevada (Stanley Paher, 1983).
Ringdal, Nils Johan. Love for sale: A world history of prostitution (Grove/Atlantic, Inc., 2007).
West, Elliott. "Scarlet West: The oldest profession in the trans-Mississippi West." Montana: The Magazine of Western History 31.2 (1981): 16-27.
הערות שוליים

↑  Vardis Fisher, Opal Laurel Holmes, Gold Rushes and Mining Camps of the American West, 1979, p.211,
↑  Barr, book design by Denise (1998). The Historical Nevada Magazine : outstanding historical features from the pages of Nevada magazine. Carson City, Nev.: Nevada Magazine. ISBN 1-890136-06-9.
↑  Marion S. Goldman (1981). Gold Diggers & Silver Miners: Prostitution and Social Life on the Comstock Lode. U of Michigan Press. pp. 1–4, 118.
↑  Brown, p.67.
↑  Find A Grave, Julie Bulette
↑  "1868: John Millain the man who martyred a madame", ExecutedToday.com, April 24, 2008, Retrieved: 03-01-10.
↑  Julia Bulette of Virginia City, Nevada, Paisley Kirkpatrick, Sweethearts of the West
באנג

באנג מזכוכית
באנג (מתאית: บ้อง, "קנה חלול") הוא כלי עישון המורכב מבקבוק ובחלקו התחתון מחובר צינור דק (הנקרא 'מבחנה') אשר בקצהו קונוס (הקרוי 'ראש'). הבאנג מכיל בתוכו כמות קטנה של מים המשמשים לקירור וסינון העשן. השימוש העיקרי בבאנג הוא עישון קנאביס לתוצריו השונים, וכן בתוצרים ג'אראס וחשיש, אך גם סמים אחרים כדוגמת סלוויה דיווינורום ואף לעישון טבק.
שימוש

עישון בבאנג מתבצע על ידי קביעת החומר לעישון בקונוס ("ראש") שבקצה המבחנה היוצאת מצד הבאנג, שריפתם ושאיפת העשן דרך הפיה. בעת השימוש בו על הבאנג להכיל בתוכו כמות קטנה של מים המשמשים לקירור העשן וסינון חלקיקים כבדים מהעשן.
בשל היותו כלי פשוט ניתן לייצר את הבאנג באופן ביתי מבקבוק פלסטי או מכל דומה, או לרכוש באנג זכוכית. גרסה של באנג הקרויה "באקט" (Bukket) היא ביסודה אלתור ביתי שמרכיביו הם דלי ובקבוק משקה.
השפעה

עישון באמצעות באנג מביא להשפעה חזקה ומהירה יותר של הסם מאשר בגלגול לסיגריה וזאת בשל כמות הסם הגדולה יחסית הנצרכת בפרק זמן קצר ובנוסף מהסיבה שהחומר הפעיל המרכזי (THC) בקנאביס מתאדה בטמפרטורות גבוהות (צינורית המתכת או הזכוכית מאפשרות הגעה לטמפרטורות גבוהות מאשר נייר). אמצעי זה חוסך את שאיפת הכימיקלים המצויים בנייר הגלגול שנשרף (העשוי על פי רוב מנייר אורז או קנאביס). מרבית החומרים הרעילים הנמצאים בעשן (למשל עשן הטבק המשמש לעיתים לדילול הקנאביס) מסיסים במים (בעוד שמסיסות ה-THC במים נמוכה עד מאד) ומעבר העשן במים מקרר אותו, ומקטין את כמות החומרים המזיקים המגיעים לריאות המעשן. שאיפת העשן החם עלולה לגרום לנזקים ודלקות בקנה הנשימה.
סכנות

המים המשמשים לסינון אינם מסננים את כל החומרים הרעילים. ישנו קשר בין עישון מריחואנה באמצעות באנג למחלות ריאה, זיהומים ודלקות בדרכי הנשימה. במחקר משנת 2008 נמצא כי 33.3% מהמשתמשים דיווחו על שיעול, 32.4% על קוצר נשימה, ו-10.5% על כאבים בחזה לאחר השימוש בבאנג. השימוש בבקבוק פלסטיק בתור באנג עלול להשפיע לרעה על בריאות המשתמשים בשל הכימיקלים המשתחררים מהפלסטיק כאשר הוא מתחמם.
בנוסף, עישון קנביס באמצעות באנג עלול לגרום להפרעות בתפקוד הסנסורי, כולל עיוותי בתפיסות והזיות, וחרדה. ההשפעה החזקה והמהירה של הסם עלולה להחמיר את התסמינים הפסיכיאטריים אצל אנשים רגישים.
מעמד חוקי

בישראל אישרה הכנסת ב-24 ביוני 2008 תיקון לפקודת הסמים המסוכנים, שבו נאסר ייצורם ושיווקם של כלים המשמשים לצריכת חומרים אסורים, כגון באנג (וזהו גם הכלי היחידי שנכתב בפקודה), ונקבע
עונש מאסר של חמש שנים למפר הוראה זו.
ראו גם

מאדה
צ'ילום
נרגילה
הערות שוליים

↑  Kumar AN, Soo CI, Ng BH, Hassan T, Ban AY, Manap RA., Marijuana “bong” pseudomonas lung infection: a detrimental recreational experience, Respirology Case Reports 6(2), 2017 doi: 10.1002/rcr2.293
1 2  N. Paleiron, M. André, M. Durand, C. Tromeur, C. Giacardi, F. Grassin, U. Vinsonneau, Le « bang » de cannabis, un mode de consommation original, fréquent et dangereux, Revue de Pneumologie Clinique 72, 2016-05-01, עמ' 195–199 doi: 10.1016/j.pneumo.2016.02.004
↑  Toquet, S., Cousson, J., Choiselle, N., Gozalo, C., et al, Alveolar hemorrhage due to marijuana smoking using water pipe made with plastic bottle: case report and narrative review of the literature, Inhalation Toxicology - International Forum for Respiratory Research 33(5), 2021, עמ' 168-176 doi: https://doi.org/10.1080/08958378.2021.1939465
↑  חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 9), התשס"ח-2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph742076
ג'ט לי

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

ג'ט לי, 2009
 לידה:  26 באפריל 1963 (בן 61) הרפובליקה העממית של סיןבייג'ינג, סין
 סוגה מועדפת:  סרט אמנויות לחימה
 מדינה:  סינגפור, ארצות הברית, הרפובליקה העממית של סין 
 תקופת הפעילות:  1982–2016 (כ־34 שנים)
 בן או בת זוג:  Nina Li (1999–?) 
 צאצאים:  Jane Li 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  אליפות לאומית בוו-שו
 http://jet.li/
 פרופיל ב-IMDb
 
לי ליאן ג'ט (נולד בבייג'ינג ב-26 באפריל 1963), ידוע בעיקר בשם הבמה ג'ט לי, הוא אמן לחימה ושחקן קולנוע סיני. נחשב לאחד מגדולי שחקני הקונג פו של סוף שנות ה-90 והעשור הראשון במאה ה-21.
ביוגרפיה

ג'ט לי נולד בבייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין בשנת 1963. הוא התייתם מאביו בהיותו בן שנתיים.
ביוגרפיה > קריירה

בגיל שמונה בשנת 1971 החל להתאמן בענף הספורט וו-שו. לאחר שלוש שנים של אימונים אינטנסיביים תחת הדרכתו של וו בין (Wu Bin), זכה ג'ט לי בגיל 11 באליפות הלאומית של וו-שו. בהמשך זכה בתואר זה חמש השנים ברציפות עד אשר החליט לפרוש מהספורט בשנת 1979 בגיל 17.
בזכות הפרסום הרב לו זכה בענף הוו-שו, לאחר שפרש החל לשחק בסרטי אמנויות לחימה סינים שונים. הופעת הבכורה שלו הייתה בשנת 1982 בסרט "מקדש שאולין". בהמשך כיכב בסרטי אמנויות לחימה אפיים סינים רבים, כאשר ראויה לציון במיוחד היא סדרת הסרטים "היו זמנים בסין" בה הוא גילם את דמותו של הגיבור הסיני המיתולוגי וונג פיי הונג. התפקיד הראשון של ג'ט לי בהוליווד היה בסרט "נשק קטלני 4" (1998), ובהמשך הסרט ההוליוודי הראשון בו כיכב בתפקיד הראשי היה "רומיאו חייב למות" (2000). במהלך העשור האחרון כיכב בסרטי אקשן הוליוודיים רבים. בשנת 2008 שיתף לי פעולה לראשונה עם ג'קי צ'אן בסרט "הממלכה האסורה".
ג'ט לי קיבל את הכוכב מספר 67 בשדרת הכוכבים של הונג קונג.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בתחילת העשור השני של המאה ה-21, לי אובחן במחלת גרייבס. מחלה זו, בשילוב עם פציעות שספג לאורך הקריירה לברכיו ולעמוד השידרה שלו ובעיה בתפקוד הלב, הובילו לכך שיראה מבוגר מגילו האמיתי. בעקבות זאת היו שמועות על פרישתו ממשחק, אך בשנת 2020 השתתף בסרט מולאן של דיסני בתפקיד קיסר סין.
לי מתנדב בארגון צדקה שהקים אשר מסייע לילדים במצוקה ברחבי סין.
פילמוגרפיה נבחרת

מקדש שאולין (סרט) (1982)
ילדים משאולין (1984)
אב המנזר של שאולין (1985)
הצפון והדרום של השאולין (1986)
נולד להגן (1986)
לחימת דרקון (1989)
המאסטר (1989)
היו זמנים בסין (1991)
איש החרב 2 (1992)
היו זמנים בסין 2 (1992)
איש החרב (1992)
היו זמנים בסין 3 (1993)
פונג סאי יוק (1993)
הגלדיאטור מפקינג (1993)
האגדה 2 (1993)
לוחמים תאומים (1993)
כת הרשע (1993)
Tai Chi Master‏ (1993)
אגדת הדרקון האדום (1994)
אגדת האגרוף (1994)
שומר הראש מבייג'ינג (1994)
נקודת ריתוך (1995)
מסכה שחורה (1996)
(Dr. Wai in "The Scripture with No Words" (1996
היו זמנים בסין ואמריקה (1997)
היטמן 1998
נשק קטלני 4
רומיאו חייב למות (2000)
האחד (2001)
נשיקת הדרקון (2001)
גיבור (2002)
2 צעדים למוות (2003)
ללא מחסום (2005)
בלי פחד (2006)
שרי המלחמה (2007)
מחסל פראי (2007)
הממלכה האסורה (2008)
המומיה 3: שובו של קיסר הדרקון (2008)
הולדתה של הרפובליקה
(Ocean Heave (2010
בלתי נשכחים (2010)
המכשף והנחש הלבן (2011)
חרבות מעופפות באכסנית שער הדרקון (2011)
בלתי נשכחים 2 (2012)
שוטרים בזעם (2013)
בלתי נשכחים 3 (2014)
ליגת האלים (2016)
אמנות ההתקפה וההגנה (2017 GSD - Gong Shou Dao)
מולאן (2020)
הערות שוליים

↑  כוכב האקשן שנראה מבוגר ב-30 שנה מגילו האמיתי, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428871205171  PLWABN: 9810628510505606  BIBSYS: 9004122  BNE: XX946869  BnF: cb140229739 (data)  GND: 124030203  ISNI: 0000 0003 6858 8165  LCCN: n2001038791  LNB: 000258467  MusicBrainz: b34d06df-fbed-427b-bf2e-45b52d91593f  NKC: xx0040531  NLA: 40314888  NLK: KAC2020A0580  NTA: 172167477  SNAC: w6fx7dcq  SUDOC: 079491103  VIAF: 85554789   WorldCat (עם VIAF): 85554789
הארי ג'נוגלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוגוסט 1938 (בן 86) צרפת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ידוע בשל:  נדבנות, איסוף אמנות
 עיסוק:  איש עסקים
 תואר:  CBE
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor 
 http://harrydjanogly.co.uk/
 
סר הארי אריה סימון ג'נוגלי (באנגלית: Sir Harry Arieh Simon Djanogly, לפעמים מתועתק כג'ינוגלי) CBE (נולד ב-1 באוגוסט 1938) הוא יצרן טקסטיל יהודי-בריטי, שנודע בשל התרומות שלו למוסדות שונים, בבריטניה ובישראל. ג'נוגלי, ששוויו מוערך בכ-300 מיליון ליש"ט, הרוויח את מירב הונו בעסקת המיזוג של החברה שלו, Nottingham Manufacturing Company, עם חברות טקסטיל נוספות. החברות התמזגו ב-1986 אל תוך Coats Viyella (אנ') של דייוויד אליאנס.
בנו, ג'ונתן ג'נוגלי (אנ'), הוא חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית.
ראשית חייו

הארי ג'נוגלי נולד בצרפת בשנת 1938, והיגר לבריטניה בילדותו, כאשר ברח מן הנאצים, והפך לאזרח בריטי ב-1 בנובמבר 1948.
נדבנות

ג'נוגלי הוא נדבן פעיל, ובבעלותו אוסף אומנות, המכיל את מספר היצירות הרב ביותר של יצירות של ל"ס לאורי (L. S. Lowry), כמו גם יצירות מאת פיקאסו ומאת מונה.
בני הזוג ג'נוגלי תרמו להקמתם של מוסדות רבים בנוטינגהאם, עיר מושבם. בין התרומות הנודעות שלהם, האקדמיה העירונית ע"ש ג'נוגלי (אנ'), המרכז לפנאי ע"ש ג'נוגלי, התזמורת הקהילתית ע"ש ג'נוגלי, אולם הרסיטלים ע"ש ג'נוגלי, התיאטרון ע"ש ג'נוגלי, והגלריה ע"ש ג'נוגלי.
בנוסף, בני הזוג תרמו למוסדות שונים בישראל, ובירושלים בפרט. בין התרומות שלהם:
אולם ג'ינוגלי במשכנות שאננים
מרכז נופש וספורט בשכונת רמות
(בעבר) בית הספר מעלה ערב, בגבעה הצרפתית
מרכז ג'נוגלי לאמנות חזותית, בקטמונים
תארים ועיטורים

בשנת 1983, במסגרת אירועי יום ההולדת של המלכה אליזבת' השנייה, קיבל ג'נוגלי תואר CBE ("מפקד של האימפריה הבריטית"), ואת תואר האבירות בשנת 1993, במסגרת אירועי השנה החדשה, בעבור מעשי הצדקה שלו.
תרומתם של סיר הארי וליידי ג'נוגלי קיבלה גם את הערכתה של קהילת אוניברסיטת נוטינגהאם, והם צורפו לחבר הנדבנים (College of Benefactors) של האוניברסיטה.
בשנת 2014, הוענקה לסיר הארי וליידי ג'נוגלי מדליית נסיך ויילס לתמיכה באמנויות.
הערות שוליים

↑  HARRY ARIEH SIMON DJANOGLY. Company Check. Retrieved 28 June 2015.
↑  https://www.ipe.com/coats-pensions-chairman-dow-steps-down/2093.article
↑  הלונדון גאזט, מספר 38482, עמוד 6563, 17 בדצמבר 1948
↑  "Millionaire philanthropist Sir Harry Djanogly to face trial over alleged assault on police officer". Jewish Chronicle. 7 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Art and Design". London Evening Standard. 5 באוקטובר 2007. נבדק ב-28 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Djanogly City Academy". Djanogly City Academy. 18 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Djanogly Leisure Centre". Nottingham City. 18 בדצמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-2018-07-09. נבדק ב-2018-07-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Djanogly Community Orchestra". Djanogly Community Orchestra. 18 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Venues". Lake Side Arts. אורכב מ-המקור ב-2018-07-09. נבדק ב-9 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  תרומות של סר הארי ג'נוגלי, באתר קרן ירושלים (ארכיון)
↑  אולם ג'ינוגלי, באתר משכנות שאננים
↑  הלונדון גאזט, תוספת 49375, עמוד 8, 10 ביוני 1983
↑  הלונדון גאזט, תוספת 53153, עמוד 1, 30 בדצמבר 1992
↑  "College of Benefactors - University of Nottingham". University of Nottingham. 18 בדצמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-2018-07-09. נבדק ב-2018-07-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sir Harry Djanogly CBE and Lady Djanogly have been awarded the Prince of Wales Medal for Arts Philanthropy". Arts & Business. 2014. אורכב מ-המקור ב-2017-12-15. נבדק ב-31 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
גדודי ההתנגדות הלאומית

| --- | --- |
סמל גדודי ההתנגדות הלאומיתסמל גדודי ההתנגדות הלאומית
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־56 שנים)
 אידאולוגיה:  לאומיות פלסטינית מרקסיזם-לניניזם קומוניזם אנטי-ציונות הפרדת הדת מהמדינה
 מייסדים:  נאיף חוואתמה
 מנהיגים:  אבו ח'אלד, שם בדוי
 אזורי פעילות:  רצועת עזה
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 חלק מ:  החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין
 בעלי ברית:  מדינות: איראן איראן  סוריה סוריה ארגונים:  גדודי עז א-דין אל-קסאם   פלוגות אל-קודס  גדודי אבו עלי מוסטפא גדודי אבו עלי מוסטפא  חזבאללה חזבאללה   גדודי ג'יהאד ג'יבריל
 מתנגדים:  ישראל ישראל
 קרבות:  האינתיפאדה הראשונה האינתיפאדה השנייה מבצע שומר החומות מלחמת חרבות ברזל
 
גדודי ההתנגדות הלאומית (בערבית: كتائب المقاومة الوطنية, שם רשמי: גדודי ההתנגדות הלאומית הפלסטינית) הוא הזרוע הצבאית של ארגון הטרור החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, הפועל ברצועת עזה ומתנהל בלוחמת גרילה. אבו ח'אלד הוא אחד המפקדים של הארגון.
היסטוריה

ארגון הטרור נוצר בשנת 1969, אך התבסס רק בסוף ספטמבר בשנת 2000.[דרושה הבהרה]
הארגון נודע בתחילתו כ"גדודי הכוכב האדום", עד ששונה לשמו הנוכחי במהלך האינתיפאדה השנייה.
הארגון נשאר מחויב למדיניות אי-התערבות בענייני הפנים של מדינות ערב.
באוגוסט 2001 חדרו אמין אבו חתב, בן 26, והישאם אבו ג'אמוס, בן 24, אנשי מנגנוני הביטחון הפלסטינים לשעבר, למוצב מרגנית בגוש קטיף והרגו קצין ושני חיילים.
במאי 2005, מעט לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הארגון ביצע ארגון מחדש, ולקח חלק בשיגורי הרקטות והפצמ"רים לעבר יישובי חבל עזה הישראלים.
באוקטובר 2007 הם חתמו על הסכם עם גדודי חללי אל-אקצא של פת"ח, אחרי שב-26 בספטמבר אותה שנה הם הפגיזו את העיר שדרות יחד, כתגובה למה שהיה, לטענתם, פשע ישראלי נגד ערבים ביהודה, שומרון ורצועת עזה.
בשנים 2010 ו-2011 הם ביצעו פיגועים יחד עם הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
במאי 2017 הם ניהלו תרגיל צבאי משותף עם גדודי אבדל קאדר אל-חוסייני באתר אימונים צבאי ברצועת עזה להצגת טקטיקות ארטילריות ורקטיות חדשות.
ב-30 במרץ 2018 נהרגו שניים מחברי הארגון במהלך העימותים בגבול בין ישראל לרצועה.
בשנת 2020 הם הרחיבו את הנוכחות המקוונת שלהם, וקידמו את פעילותם הצבאית בטלגרם.
במאי 2021 במהלך מבצע שומר החומות הם תקפו את קיבוץ סופה בירי רקטות.
בפברואר 2023 הארגון הודיע כי הוא הפציץ יישובים הקרובים לרצועת עזה בעוטף עזה כתגובה לתקיפות ישראליות, ובאפריל הם הפציצו את אשקלון.
הארגון השתתף במתקפת הפתע על ישראל, וכוחותיו תקפו כחלק מחדר המבצעים המשותף. ב-יום המתקפה טען הארגון ששלושה ממחבליו נהרגו בקרב נגד צה"ל, ו-יום למחרת עם נלחמו נגד צה"ל בכפר עזה, בארי וכיסופים.
דוברות

דובר הארגון מכונה "אבו ח'אלד". זהותו האמיתית אינה ידוע, אף על פי שהוא מכהן בתפקיד למעלה מעשור. הוא אף היה פעיל בטוויטר עד שחשבונו הוסר.
ראו גם

החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין
החזית העממית לשחרור פלסטין
גדודי אבו עלי מוסטפא