stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייר ז'וזף פרה
לקריאה נוספת

Michael Dregni, Alain Antonietto and Anne Legrand -Django Reinhardt and the Illustrated History of the Gipsy JazzCo. Michael Dregni, 2006 ,
הערות שוליים

↑  שנת 1976 מוזכרת כשנת מותו אצל Alain Antonietti ובאתרג'יפסי ג'אז
↑  Le Jazz manouche ע' 5.
↑  Pierre Lafargue 2009
↑  שם
↑  שם
↑  Alain Antonietto 1996
↑  Le Jazz manouche, ע' 11
↑  Pierre Lafargue 2009
↑  Alain Antonietto 1996
↑  Pierre Lafargue 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb139226580 (data)  GND: 1034716018  ISNI: 0000 0003 6502 7792  LCCN: no98020111  MusicBrainz: e5baf949-b9bf-41c3-a677-ca4cc691780c  SUDOC: 080539297  VIAF: 228426483   WorldCat (עם VIAF): 228426483
השבויים הישראלים בירדן במלחמת העצמאות

סגל הפיקוד הירדני ונציגי השבויים במחנה אום אל ג'מאל. במרכז-מפקד המחנה, הקצין הצ'רקסי אבו עלי.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
במלחמת העצמאות נלקחו כ-700 ישראלים בשבי ירדן. הם הובאו בקבוצות גדולות מאתרי קרבות שונים של הלגיון הערבי וכונסו ביחד במחנה שבויים שנקרא "אום אל-ג'ימאל" (אם הגמלים) במדבר, 17 ק"מ מזרחית לעיר מַפרָק בצפון ירדן.
קבוצות השבויים

שבויי גוש עציון - ב-13 במאי 1948 במהלך הקרב על גוש עציון כבש הלגיון הערבי את כפר עציון. מיד עם תום הקרב ביצעו חיילי הלגיון טבח בשבויים, ממנו שרדו רק ארבעה שנלקחו בשבי. שאר אנשי הגוש, אנשי עין צורים, רבדים ומשואות יצחק, נכנעו ב-14 במאי 1948 בחסות הצלב האדום ונלקחו בשבי. סה"כ נפלו בשבי בגוש עציון 320 איש בתוכם 83 נשים ו-40 פצועים. בשלב הראשון הועברו השבויים בחסות הלגיון למשטרת חברון, והנשים והפצועים הועברו למשטרת בית לחם. כעבור שלושה שבועות הועברו כולם למחנה אום אל ג'אמל.
שבויי הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים - ביום שישי יט אייר תש"ח, 28 במאי 1948 נכנעו לוחמי ההגנה ברובע היהודי. בהסכם עם עבדאללה א-תל סוכם שהנשים, הזקנים, הילדים והפצועים ישוחררו והלוחמים יילקחו בשבי. כשראו אנשי הלגיון את מספרם הדל של הלוחמים הם הפרו את ההסכם ולקחו בשבי בלתי לוחמים רבים לרבות זקנים חרדים מעל גיל 70 ונערים בגיל 13–15. הרופא פרופ' אגון ריס שהיה רופא הרובע היהודי במלחמת העצמאות בתש"ח ושתי אחיות התנדבו ללכת עם השבויים. הרב שלמה מן ההר היה בין השבויים במחנה אום אל ג'מאל הוא היה ממנהיגי השבויים, היה ה"מוכתר" של השבויים תושבי העיר העתיקה, חבר הנהלת מחנה השבויים ורבם של השבויים. סה"כ נלקחו בשבי 290 אזרחים ו-50 לוחמים. הם עברו מסע תלאות דרך "הקישלה" בעיר העתיקה, יריחו וכפרים רבים שבכל מקום הם זכו לקללות ואיומים, עד שהגיעו למחנה אום אל ג'מאל.
שבויי קיבוץ גזר - ב-10 ביוני 1948, ערב ההפוגה הראשונה, הותקף קיבוץ גזר על ידי פלוגה משוריינת של הלגיון הערבי ולוחמים מקומיים. תוך שעות ספורות נכבש הקיבוץ. 28 לוחמים נהרגו וכמספר הזה נלקחו בשבי כולל נשים. שבע הנשים שוחררו כעבור יומיים והוחזרו בקרבת בן שמן. שאר השבויים הועברו לאחר מסע ממושך דרך א-סלט עמאן וזרקא עד הגיעם למחנה השבויים אום אל -ג'מאל. בכל מקום נתקבלו ב"קבלת פנים" על ידי ה"שבאב" המקומיים.
שבויי קרב ארמון הנציב - ב-18 באוגוסט 1948 התחולל קרב קשה בין הלגיון הערבי וכוחות גדוד "בית חורון" מחטיבת עציוני שתפסו גבעות החולשת על ארמון הנציב ממצפון ומדרום. בנסיגה מהקרב נהרגו 14 לוחמי עציוני, רבים נפצעו ו-10, בהנחיית המ"כ עמינדב בן שחר, הסגירו עצמם לנציגי הצלב האדום שבארמון, אך אלו, במקום לשמור עליהם, מסרו אותם לאנשי הלגיון. שלקחו אותם בשבי, תחילה לבית הסוהר בעמאן ולאחר מכן הועברו לאום אל ג'מאל.
שבויי תחנת הכוח בנהריים - ערב הפלישה פונו הנשים והילדים מנהריים. הלגיון הגיש אולטימטום לעובדים והם קבלו הוראה להתמסר ללגיון. העובדים, כ-40 במספר, הועלו על משאיות לצורך "חקירה קצרה" שבסיומה הובטח להם שיוחזרו לנהריים אולם במקום זה הם הועברו לבסוף לאום אל ג'מאל.
שבויי קרבות לטרון - שישה לוחמים נשבו ב-25 במאי 1948 (מבצע בן נון א') ושלושה נשבו ב-30 במאי 1948 (מבצע בן נון ב').
עובדי חברת האשלג - ב-25 במרץ 1948 יצאו 5 עובדים יהודיים של חברת האשלג בסדום לתקן את בריכות המלח בגבול זיכיון החברה. הם הוקפו על ידי פרשים ממשטרת א-סאפי והואשמו שחדרו לגבול ירדן. הם הוחזקו במאסר בעיירה כרך ותחילה לא הכירו בהם הירדנים כשבויי מלחמה. לבסוף הגיעו אף הם לאום אל ג'מאל.
החיים במחנה אום אל ג'ימאל

הירדנים בנו במהירות ליד העיירה מפרק, מחנה שבויים מוקף גדר תיל כפולה ומגדלי שמירה. השבויים שוכנו באוהלים, עשרה בכל אהל. המחנה נקרא בשם העיר החרבה אום אל ג'ימאל הנמצאת לידו. המחנה נפתח לקליטה ב-20 במאי 1948. לכל שבוי נתנו שלוש שמיכות, אחת כמצע ושתיים להתכסות.
השבויים זכו לאוטונומיה במחנה. הם בחרו במנהיגות שניהלה את חייהם במחנה. ההנהגה ייצגה את השבויים בפני מפקד המחנה הירדני, דאגה לסדר יום של השבויים, לתרבות, ללימוד, ולכפיית משמעת. במחנה התקיימו לימודים וחוגים, כגון, חוג ללימוד ערבית, היסטוריה ישראלית, חוג תנ"ך, חוג גמרא, חוג ללימוד השפה העברית, חוג ללימוד תורת המשפט וחוג "מורה נבוכים" בהנחיית שאול אש. השונות במרקם השבויים גרמה לעיתים למתיחות: חרדים וחילונים, אנשי אצ"ל ואנשי השומר הצעיר, זקנים וצעירים וכו'. בתוך המחנה, ליד משכנו של הקצין, היה מחנה נשים קטן בו שהו השבויות.
הקשר עם השבויים היה רעוע, דבר שעורר חששות רבים בקרב בני משפחותיהם בארץ ולכן הם לחצו על המוסדות העבריים שיאפשרו קשר מכתבים עם השבויים. ואכן ביוני 1948, החל הצלב האדום להעביר מכתבים לשבויים. השבויים כתבו מכתבים הביתה שעברו צנזורה. לעיתים הועברו מכתבים באמצעות חברים שהשתחררו. המכתבים הוחבאו בסוליות נעליים או בתוך סידור תפילה. השבויים קיבלו גם חבילות, שכללו מוצרי מזון, תרופות, בגדים, סיגריות וכן ספרים, וביניהם גם ספרי קודש - סידורים וחומשים.
עם השבויים נמנה מפקדם, יוסף בלובשטיין, אוריאל אופק, דני מט, אברהם טמיר, הרב שלמה זלמן מן-ההר הרב שאר ישוב כהן, בן-ציון תומר, משה יעקובוביץ (המפקד האחרון של גוש עציון ומפקד משואות יצחק) והרופאים ד"ר בנימין וינדזברג, ד"ר שלמה קורנבליט ופרופ' אגון ריס.
תקרית קשה קרתה ב-25 ביולי 1948 כאשר זקיף ירה (פלט?) כדור שחדר את אחד האהלים ופגע בחיים שר, איש רבדים, שנהרג במקום. לפי דרישת השבויים נערכה לו לוויה צבאית. הוא נקבר במקום ועם חיסול המחנה הוא הועבר לקבורה ברבדים החדשה.
שחרור השבויים

ב-7 ביוני 1948 שחררו הירדנים את כל הנשים פרט לשתי האחיות מהעיר העתיקה שבקשו להישאר עם השבויים. בהמשך סירבו הירדנים לשחררן והועלתה ההשערה שחשדו בהן שהן חברות ארגון טרוריסטי.
ב-30 בנובמבר 1948 נחתם בירושלים הסכם בין המפקדים משה דיין ועבדאללה א-תל, על הפוגה בירושלים. באותו יום שוחררו 23 שבויים.
החל ב-3 בפברואר 1949 עד 3 במרץ 1949 שוחררו במספר קבוצות, כל השבויים באום אל ג'מאל. ב-3 בפברואר שוחררו 76 שבויים. ב-21 בפברואר 1949 שוחררה קבוצה של 94 שבויים, בהם שתי נשים, ב-24 בפברואר שוחררו 150 שבויים וב-28 בפברואר שוחררה קבוצה של 150 שבויים שהביאו עמם את גופות השניים שמתו במחנה. הקבוצה האחרונה, בת 203 אנשים הביאה אתה את ספר התורה ממחנה השבויים שהוכנס בחגיגיות לבית הכנסת ישורון בירושלים. המחנה נהרס וכיום אין במקום דבר.
יום לאחר מכן נפתח ברודוס המשא-ומתן הרשמי עם ירדן. ירדן הייתה המדינה הערבית היחידה ששחררה את כל השבויים הישראלים לפני השיחות על שביתת נשק. זאת הייתה עדות למרקם היחסים המיוחדים בין המלך עבדאללה ומדינת ישראל.
לקריאה נוספת

דניאל נדב: הלוך בשבי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1997
יהודה חיטין: מכתבים לאור ירח (מכתבים שנכתבו ולא נשלחו) הוצאת נשיא 2008
הערות שוליים

↑  התקפות מרצחים ברשפון ,1948
1 2  תנאי החיים במחנה השבויים בעבר הירדן, דבר, 8 ביולי 1948
1 2  עזריאל בן דב, את חכי לי ואחזור, באתר אוצרות, ‏6.1.1949
1 2  מיומנו של שבוי, הצופה, 23 בפברואר 1949
↑  דיוויד סלע, נסיונות ליצור קשר עם 700 שבויים, באתר ישראל היום, 15 ביוני 2018
↑  עזריאל בן דב, אנו כבר מתכוננים ממש ליום השחרור, באתר אוצרות, ‏1.2.1949
↑  מקיימים מגע עם השבויים, הארץ, 9 באוגוסט 1948
↑  עזריאל בן דב, אני שם את מבטחי באלוהים, באתר אוצרות, ‏1.11.1948
↑  על פי אתר אגודת בני גוש עציון.
↑  שלמה מן ההר, רב השבויים באום אל ג'ימאל, ‏אלול תשס"א
↑  "הלוך בשבי" - דניאל נדב, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמוד 68
↑  23 משבויי העיר העתיקה הוחזרו משבי הלגיון הערבי, המשקיף, 1 בדצמבר 1948
↑  76 פדויי שבי חזרו מעבה"י לישראל, דבר, 4 בפברואר 1949
↑  הוחזרו 94 שבויים מעבה"י, הצופה, 22 בפברואר 1949
↑  150 שבויים חזרו הבוקר ממחנה בעבר־הירדן לירושלים, יום יום (עיתון ערב), 24 בפברואר 1949
↑  150 שבויים חזרו אתמול מעבה"י, הַבֹּקֶר, 1 במרץ 1949
↑  אחרוני הפדויים שבים, דבר, 4 במרץ 1949
זקני הרובע היהודי מגיעים ארצה לאחר השבי באום אל ג'מאל
אודיולוגיה

אוטו סקופ - מכשיר רפואי לבדיקת אוזניים
מכשיר שמיעה
אודיולוגיה (מהמילה הלטינית audire, "לשמוע", ומהמילה היוונית -λογία, -לוגיה) הוא ענף מדע החוקר את השמיעה, מערכת שיווי המשקל והפרעות במערכות אלה. אנשים שמטפלים בבעיות שמיעה, או בהפרעות הקשורות למערכת השמיעה נקראים אודיולוגיים (מטפלים דרך אודיולוגיה). באודיולוגיה מבוצעים כמה סוגי בדיקות (למשל: בדיקות שמיעה, מדידות פליטות אותואקוסטיות, בדיקות תנודות עפעף, ובדיקות אלקטרופיזיולוגיות). מטרת האודיולוגיה היא לקבוע אם מישהו יכול לשמוע בטווח התקין, ואם לא, אילו רמות שמיעה נפגעו אצלו באיזו מידה (תדרים גבוהים, בינוניים או נמוכים). אם אודיולוג קובע כי נגרם אובדן שמיעה הוא ימליץ למטופל על כמה אפשרויות לטיפול בבעיה (לדוגמה: מכשיר שמיעה, שתלי שבלול, ניתוחים, הפניות רפואיות מתאימות). בנוסף בבדיקות, האודיולוגיה יכולה גם להעניק טיפולי שיקום (שתלי שבלול או מכשירי שמיעה), טיפולים לילדים והערכה של מערכת שיווי המשקל.
אודיולוג

אודיולוג הוא המתמחה באיתור, אבחון, טיפול ומעקב אחר הפרעות של מערכת שמיעה ושיווי משקל בחלקי האוזן. האודיולוגים מאומנים לאבחן ולטפל בבעיות שמיעה. הם מייעצים למשפחות על ידי אבחון והערכה של מאפייני השמיעה אצל תינוקות, ועוזרים להם דרך לימוד מיומנויות שיעזרו להם בהמשך דרכם כחירשים מבוגרים. הם גם מסייעים לתכנן וליישם תוכניות אישיות וקבוצתיות של בטיחות שמיעה כמו: תוכניות בדיקת שמיעה לתינוקות, תוכניות בדיקת שמיעה בבית הספר, ואספקת עזרים שונים ומכשירי שמיעה בכדי להתמודד עם אובדן שמיעה ושיפור איכות חייהם של לקויי שמיעה.
בנוסף, אודיולוגים רבים עובדים כמדענים-חוקרים בתחום השמע וטיפול בלקויות שמיעה. האודיולוגים עוברים הכשרה באנטומיה, פיזיולוגיה, במכשירי שמיעה, שתלי שבלול, אלקטרופיזיולוגיה, אקוסטיקה, פסיכופיזיקה, נוירולוגיה, ובשפת סימנים. אודיולוג בדרך כלל מחזיק באחד מהתארים הבאים (MSc (אודיולוגיה), Au.D., STI, PhD, או SCD), בהתאם למוסד ולמדינה שבהם למד. בישראל לימודי האודיולוגיה נכללים בלימודי הפרעות בתקשורת יחד עם לימודי קלינאות התקשורת והדיבור. מרבית האודיולוגים הם קלינאי תקשורת.
היסטוריה

האלוול דייוויס(אנ') הוא האיש שמיוחסת לו יצירת המונח בצורה רשמית בשנות ה-1940.
הקורס הראשון באוניברסיטה בארצות הברית לאודיולוגים נערך על ידי קרהארט באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ב-1946.
אודיולוגיה נולדה מתוך שיתוף פעולה בין-תחומי. השכיחות הרבה של ליקוי שמיעה באוכלוסייה הוותיקה לאחר מלחמת העולם השנייה היוותה השראה לפיתוח התחום. האגודה הבינלאומית לאודיולוגיה (ISA) נוסדה בשנת 1952 כדי ”... להקל על הידע, ההגנה והשיקום של השמיעה האנושית”
האגודה הבינלאומית לאודיולוגיה(אנ') מקדמת שיתוף פעולה בין אגודות לאומיות, עמותות וארגונים שעוסקים בתחום, באמצעות ארגון קונגרסים עולמיים דו-שנתיים, באמצעות פרסום כתב העת המדעי International Journal of Audiology שעבר ביקורת עמיתים ועל ידי הצעות תמיכה במאמצי ארגון הבריאות העולמי לטפל בצרכים של קהילת לקויי השמיעה והחרשים.
דרישות > ארצות הברית

בארצות הברית, האודיולוגים מקבלים רישיון על ידי המדינה בכל אחת מ-50 המדינות ומחוז קולומביה בארצות הברית. החל משנת 2007, דוקטור לאודיולוגיה (Au.D.) הפך לרף מינימלי עבור פרקטיקה קלינית בכמה מדינות. דרישות המינימום עבור Au.D. הוא תואר הכולל מינימום של 75 שעות לסמסטר של לימודי אודיולוגיה ועמידה במבחנים שנקבעו.
רוב המדינות דורשות עמידה מחודשת בתנאי הרישיון, אשר כוללת לעיתים השתלמויות נדרשות בכדי להמשיך ולהחזיק ברישיון אודיולוג. האודיולוג יכול גם לקבל הסמכה מהאגודה האמריקנית לדיבור, שפה ושמיעה, או לבקש את אישור מועצת המנהלים דרך המועצה האמריקנית לאודיולוגיה (ABA).
בעבר, האודיולוגים הוסמכו בדרך כלל לתואר שני ורישיון מיוחד. עם זאת, ב-1990 הפך תואר דוקטור לדרישה מינימלית למקצוע. בארצות הברית, החל מ-2007 אודיולוגים נדרשו לקבל תואר דוקטור (Au.D. או דוקטורט) באודיולוגיה מבוגר אוניברסיטה מוכרת או תוכנית מקצועית לפני תחילת עבודה.
אודיולוגים רבים מעדיפים לעבוד במשרדו של רופא ובבתי חולים. שכר לאודיולוג בארצות הברית הוא כ $ 65,500 בשנת 2008 ברפואה ציבורית ומעל $ 98,880 בשנה ברפואה פרטית על פי נתוני הלשכה לסטטיסטיקת עבודה.
דרישות > קנדה

בקנדה, תואר שני במדעים (M.Sc) הוא הדרישה המינימלית על מנת לעסוק באודיולוגיה. המקצוע מוסדר במחוזות מסוימים: ניו ברונסוויק, קוויבק, אונטריו, מניטובה, ססקצ'ואן, אלברטה ובריטיש קולומביה, שבהם זה לא חוקי לעסוק במקצוע בלי להיות רשום כחבר רשמי בגוף הרגולטורים המחוזי המתאים.
ישנן כיום חמש אוניברסיטאות בקנדה אשר מציעות תוכניות לתואר שני באודיולוגיה. דרישות כניסה כוללות בדרך כלל עבודה ספציפית כתנאי הכרחי בלימודים לתואר ראשון, או שנה הכנה נוספת לפני כניסה לתוכנית:
אוניברסיטת קולומביה הבריטית (BC)
אוניברסיטת מונטריאול (QC) - הוראה צרפתית
אוניברסיטת מערב אונטריו (ON)
אוניברסיטת אוטווה (ON) - הוראה צרפתית
אוניברסיטת Dalhousie (NS)
ראו גם

מכשיר שמיעה
בדיקת ABR
לקות שמיעה
שתל שבלולי
קלינאי תקשורת
אטמי אוזניים
רפואת אף אוזן גרון
הערות שוליים

↑  "Hallowell Davis (1896—1992)" (PDF). A Biographical Memoir by Robert Galambos (National Academy of Sciences). נבדק ב-17 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raymond Carhart (1912-1975) Papers, 1938-1975. Northwestern University Archives, Evanston, Illinois. http://www.library.northwestern.edu/archives/findingaids/raymond_carhart.pdf Accessed 2006-07-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295863305171  LCCN: sh85009470  NKC: ph118665 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וייפורווייב

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  מוזיקה אלקטרונית, ארט פופ, צ'ופד אנד סקריוד, צ'ילווייב, סיטי פופ, מוזיקת דאנס, מוזיקת מעליות, אייץ'-פופ, איטלו דיסקו, מוזיקת טרקלינים, מוזאק, מוזיקת העידן החדש, מוזיקת הגל החדש, פלאנדרפוניקס, בלדות פופ, פוסט-אינטרנט, R&B עכשווי, סמות' ג'אז
 מקורות תרבותיים:  תחילת שנות ה-2010, אינטרנט
 כלים:  עורך אודיו דיגיטלי, סקוונסר, דוגם צלילים
 נגזרות:  סימפסון-ווייב
 תת-סוגות
 מולסופט, פיוצ'ר פאנק, הארדוואפור, לייט נייט לו-פי, VHS פופ, יוטפיאן וירצ'ואל, וופורטראפ, וופורנויז, סיגנלווייב, סלאשווייב, ברבר ביטס
 סוגות היתוך
 פראשווייב
 נושאים קרובים
 קלאוד ראפ, דיסטרויד, האנטולוגי, סי פאנק, סינת'ווייב, ווייב, ויץ' האוס
 
וייפורווייב (באנגלית: Vaporwave או Vapourwave) הוא סגנון מוזיקלי ותנועה אמנותית אשר התגבשה בתחילת העשור השני של המאה ה-21 בקרב קהילות אינטרנטיות. הסגנון מאופיין במאפיינים נוסטלגיים וסוריאליסטיים עם אסתטיקת רטרו (לרוב מסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90), טכנולוגיית בידור ותרבות הצריכה ופרסום. הסגנון משלב סגנונות מוזיקה פופולרית כמו מוזיקת טרקלינים, סמות' ג'אז ומוזיקת מעליות.
דגימת צלילים היא חלק עיקרי בסגנון, כשהדגימות לרוב נערכות (בכך שמשנים להן את גובה הצליל לדוגמה).
הסגנון לרוב מתאפיין בתפיסה סאטירית, אך לא בהכרח ביקורתית על קפיטליזם צרכני, תרבות פופולרית וניו אייג'. הסגנון הוויזואלי של וייפורווייב, שניתן לראות בעטיפות האלבומים ובקליפי וידאו, מכונה לרוב "Aesthetics" (תרגום מילולי: אסתטיקה) ולרוב מסוגנן "Ａ Ｅ Ｓ Ｔ Ｈ Ｅ Ｔ Ｉ Ｃ Ｓ".
ליסה למפנלי

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1961 (בת 63) טראמבל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lisa Marie Lampugnale 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סירקיוז  בוסטון קולג'  אוניברסיטת הרווארד  St. Joseph High School 
 https://insultcomic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ליסה למפנלי (באנגלית: Lisa Lampanelli; נולדה ב-19 ביולי 1961) היא סטנד-אפיסטית, שחקנית ומאמנת אישית אמריקאית, הבולטת בשל אופיין השנוי-במחלוקת של בדיחותיה.
ביוגרפיה

למפנלי נולדה בעיר טרומבול שבקונטיקט. אמה עבדה כקלדנית עבור מחלקת המשטרה המקומית, ואביה עבד בחברת סיקורסקי ולאחר מכן הפך לצייר.
היא למדה עיתונאות בבוסטון קולג' ובאוניברסיטת סירקיוז, ולאחר מכן השתתפה בקורס לפרסום באוניברסיטת הרווארד. בסיום לימודיה עבדה כעורכת וכבודקת עובדות במספר עיתונים.
בתחילת שנות ה-90 החלה לעסוק בסטנד-אפ בעיר ניו יורק, והופיעה בתוכניות סטנד-אפ שונות בטלוויזיה.
ב-2005 הוציאה ספיישל קומדיה ב-DVD בשם "Take it Like A Man". ספיישלים נוספים שלה יצאו ב-2009 וב-2011.
היא השתתפה בתפקידים קטנים בקומדיות "Larry the Cable Guy: Health Inspector", "So NoTORIous" ו-"Delta Farce".
ב-2012 השתתפה בגרסה לסלבריטאים של ריאליטי הטלוויזיה "המתמחה". היא ספגה ביקורת רבה מצד הצופים בשל התפרצויותה, בדיחותיה הפוגעניות ועימותיה עם מתמודדים אחרים.
בטקס פרסי גראמי ה-58 היה מועמד אלבומה "Back to the Drawing Board" לפרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר.
באוקטובר 2018 הודיעה כי היא פורשת מעיסוקה כסטנדאפיסטית, וכי תחל לעסוק באימון אישי.
הערות שוליים

↑  Martin, Douglas (2010-10-15). "Lisa Lampanelli and Jimmy Cannizzaro". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-12-05.
↑  Lisa Lampanelli, www.tcm.com (באנגלית)
↑  Rotten Tomatoes: Movies | TV Shows | Movie Trailers | Reviews - Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
↑  Farmer, Ann (2008-02-10). "Fearlessly Foul, and on the Verge of Respectability". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-12-05.
↑  ""Insult Comic" Lisa Lampanelli Is on a Roll and at the Warner Theatre" (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2021-12-05.
↑  Lisa Lampanelli talks journalism background, Harvard, & Bon Jovi (באנגלית), נבדק ב-2021-12-05
↑  Whoa Lampanelli Article on Maxim Online., web.archive.org, ‏2007-09-30
↑  North Jersey Media Group providing local news, sports & classifieds for Northern New Jersey!, web.archive.org, ‏2005-12-25
↑  Interview: Passion Pit's Hultquist and Donmoyer talk about the band's origins, The Huntington News, ‏2010-07-21
↑  Vicki Hyman | NJ Advance Media for NJ.com, 'Celebrity Apprentice' recap: Aubrey O'Day won't be bullied (that's her job!), nj, ‏2012-04-09 (באנגלית)
↑  Lisa Lampanelli Unloads On Several Castmates On 'Celebrity Apprentice', HuffPost, ‏2012-04-09 (באנגלית)
↑  Dalton Ross Updated May 06, 2012 at 12:00 PM EDT, 'Celebrity Apprentice': And the fired celebrities are..., EW.com (באנגלית)
↑  Lisa Lampanelli Tells Howard She's Retiring From Comedy to Become a Life Coach, Howard Stern, ‏2018-10-30 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012384846105171  ISNI: 0000 0000 3916 5575  LCCN: n2008083364  MusicBrainz: d91cf2dc-80d0-4ba1-afe2-0d6227d636f7  VIAF: 65952124   WorldCat (עם VIAF): 65952124
וינסנט פסטורה

| --- | --- |

 לידה:  14 ביולי 1946 (בן 78) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פייס 
 http://www.vincentpastore.com
 פרופיל ב-IMDb
 
וינסנט פסטורה, 2013
וינסנט פסטורה (באנגלית: Vincent Pastore, נולד ב-14 ביולי 1946) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר בשל תפקידו כסאלוואטור "ביג פוסי" בונפנסיירו בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס".
ביוגרפיה

פסטורה נולד ברובע הברונקס שבניו יורק. הוא למד באוניברסיטת פייס במשך 3 שנים לפני שפנה לתעשיית הבידור אחרי שהתיידד עם מאט וקווין דילון.
פסטורה גרוש, הוא היה נשוי לננסי בייקר. הוא התיידד עם בעלה השני של בייקר, מיטשל, ותרם את כספי הזכייה על תפקידו ב-Apprentice לצדקה בשמו.
נכון להיום (2009) הוא עדיין גר ברובע הברונקס. ב-2009 השתתף בתוכנית המציאות "המתמחה", בגרסת הVIP שלה, וזכה בתקציב של $50,000.
קריירה

את קריירת המשחק שלו החל פסטורה בגיל מאוחר יותר, כאשר גילם את אביו של טוני בסרט האימה "ורדים שחורים" מ-1988. שנה לאחר מכן, ב-1989 שיחק בסרט "אהבת אמת" לצידה של איידה טורטורו.
בשנת 1990 שיחק בסרט הפשע "החבר'ה הטובים", ובשנת 1993 שיחק בסרט "דרכו של קרליטו" בכיכובם של אל פצ'ינו ושון פן. בשנת 1996 שיחק בסרטה של ניקול הולופסנר "הולכים ומדברים" ובסרט "הדירה של ג'ו". בשנת 1997 שיחק בדרמת הפשע "מדינת ברוקלין", לצידם של טוני דנזה וג'יימי-לין סיגלר ובסרט הסאטירי "המעדנייה" לצד אייס-טי. בשנת 1999 שיחק בסרט "מקרה קל של רצח" לצד פליסיטי האפמן וויליאם ה. מייסי.
בשנת 2006 השתתף בסרט הקומי "מסיבת רווקים בווגאס".
בשנת 2018 שיחק בסרט הדרמה "פאפא".
בשנת 2019 שיחק בסרט "המשימה" לצד תיאו רוסי. בהמשך השנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה "וו טאנג קלאן: סאגה אמריקאית" ברשת הולו.
בשנת 2021 שיחק במותחן הפשע "עוגת יום הולדת'" לצד יואן מקגרגור.
סליטה איבנקס

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1983 (בת 41) ג'ורג' טאון, איי קיימן 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  תיכון קרטיס 
 מעסיק:  הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  ניק קאנון (2007–2007) 
 www.selitaebanks.com
 
סליטה איבנקס (באנגלית: Selita Ebanks; נולדה ב-15 בפברואר 1983) היא דוגמנית מאיי קיימן. היא ידועה בייחוד בשל עבודתה עבור ויקטוריה'ס סיקרט וכאנג'ל של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2005–2008.
ביוגרפיה > שנותיה הראשונות

סליטה איבנקס נולדה בג'ורג' טאון, גראנד קיימן, איי קיימן שהייתה חלק מהטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. היא גדלה במשפחה גדולה שכללה שבעה אחים. משפחתה, אמה במיוחד עודדה את התפתחותה דרך חינוך משלים.

אינדקס עברה לארצות הברית, היא התיישבה בסטטן איילנד, ניו יורק. אחרי שהיא עברה לעיר ניו יורק היא התקבלה לקולג' ספלמן, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת ניו יורק.
ביוגרפיה > קריירה

בגיל 17 הבחין באיבנקס סוכן הדוגמניות של סוכנות עלית כשטיילה בפארק. איבנקס עבדה עם כמה מהצלמים הנודעים בעולם, בכללם פיטר לינדברג, ברוס וובר, סטיבן קליין, קרטר סמית ומיקאל ג'נסון, ודגמנה בכמה בפרסומות האופנה למותגים מובילים בכללם לראלף לורן, אברקרומבי אנד פיץ', לוי'ס, וטומי הילפיגר.
איבנקס דגמנה לראשונה עבור ויקטוריה'ס סיקרט עבור קו חזיות Ipex שלהם, לפני שהיא הוחתמה כמלאכית. היא ואיזבל גולארט הופיעו לראשונה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט ב-2005, היא עבדה כאנג'ל עד ראשית 2009. היא הופיעה לראשונה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ב-2007.
איבנקס הופיעה בתפקיד אורח מיוחד באיך פגשתי את אמא (בפרק "The Yips" ב-26 בנובמבר 2007 ביחד עם עמיתותיה מוויקטוריה'ס סיקרט דוגמניות העל (מירנדה קר, היידי קלום, אדריאנה לימה, מריסה מילר ואלסנדרה אמברוזיו). היא הקליטה מוזיקה
והופיעה בסדרה South Beach של רשת UPN. היא הופיעה בעונה השלישית (עונת VIP) של תוכנית המציאות "המתמחה", אבל הועפה אחרי חמישה שבועות ב-11 באפריל, ודורגה במקום התשיעי.
חייה האישיים

איבנקס הייתה מאורסת לראפר, השחקן והקומיקאי ניק קאנון.
ב-4 באוקטובר 2007, מגזין פיפל פרסם שהזוג סיים את אירוסיהם.
הערות שוליים

↑  תוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2007,‏ CBS, ‏2007-12-04.
1 2 3 4  הביוגרפיה של סליטה איבנקס, askmen.com
↑  ליהוק ל"ידוענית מתלמדת" חדשה בצילומי פרומו בעיר ניו יורק,
nydailynews.com
מוזיאון השומרונים - גריזים

| --- | --- |

מוזיאון השומרונים
 מידע כללי
 סוג:  תרבות שומרונית
 מיקום:  קריית לוזה
 מדינה:  יהודה ושומרון
 מנהל:  יפת בן אשר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1991
 תאריך פתיחה רשמי:  1991 
 קואורדינטות:  32°12′14″N 35°16′14″E﻿ / ﻿32.203805555556°N 35.270444444444°E﻿ / 32.203805555556; 35.270444444444
 http://www.shomronim.co.il
 he
 
כהן העדה יפת בן אשר מסביר למבקרים על השומרונים תחת סוכה שומרונית ייחודית בחג הסוכות
מוזיאון השומרונים - גריזים (בעברית שומרונית: ࠌࠅࠆࠉࠀࠅࠍ ࠄࠔࠌࠓࠉࠌ, בערבית: المتحف السامري) הוא מוזיאון הנמצא במרכז שכונת השומרונים קריית לוזה, על הר גריזים, מול בית הכנסת השומרוני. המוזיאון מנוהל על ידי הכהן יפת בן אשר ומצויים מוצגים מגוונים על התרבות השומרונית, ביניהם ספר תורה שומרוני, תערוכה מתמדת של כתבי יד, פרוכות קיר, סוכה שומרונית ודגמים של הר גריזים.
ספר התורה

במוזיאון מוצג ספר תורה מלפני 600 שנה. ספר תורה אחר, העתיק ביותר נמצא בבית הכנסת על ההר ומוצג לציבור רק פעם בשנה ביום הכיפורים. שני ספרי תורה עתיקים נגנבו.
ההשוואה בין ספר דברים המקראי לבין הספר שבידי השומרונים מראה את ההבדלים בין שתי המסורות. קטע, הכולל שינויים, מחומש דברים בפרשת כי תבוא נכלל בספר דברים השומרוני, מיד לאחר עשרת הדיברות.
להלן הקטע מספר דברים המקראי:
וַיְצַו מֹשֶׁה וְזִקְנֵי יִשְׂרָאֵל, אֶת הָעָם לֵאמֹר: שָׁמֹר, אֶת-כָּל-הַמִּצְוָה, אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם, הַיּוֹם. וְהָיָה, בַּיּוֹם אֲשֶׁר תַּעַבְרוּ אֶת-הַיַּרְדֵּן, אֶל-הָאָרֶץ, אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לָךְ. וַהֲקֵמֹתָ לְךָ אֲבָנִים גְּדֹלוֹת, וְשַׂדְתָּ אֹתָם בַּשִּׂיד. וְכָתַבְתָּ עֲלֵיהֶן, אֶת-כָּל-דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַזֹּאת בְּעָבְרֶךָ: לְמַעַן אֲשֶׁר תָּבֹא אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר ה'אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לְךָ, אֶרֶץ זָבַת חָלָב וּדְבַשׁ, כַּאֲשֶׁר דִּבֶּר ה' אֱלֹהֵי-אֲבֹתֶיךָ, לָךְ. וְהָיָה, בְּעָבְרְכֶם אֶת-הַיַּרְדֵּן, תָּקִימוּ אֶת-הָאֲבָנִים הָאֵלֶּה אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם הַיּוֹם, בְּהַר עֵיבָל; וְשַׂדְתָּ אוֹתָם, בַּשִּׂיד. וּבָנִיתָ שָּׁם מִזְבֵּחַ, לַה' אֱלֹהֶיךָ: מִזְבַּח אֲבָנִים, לֹא-תָנִיף עֲלֵיהֶם בַּרְזֶל. אֲבָנִים שְׁלֵמוֹת תִּבְנֶה, אֶת מִזְבַּח ה' אֱלֹהֶיךָ; וְהַעֲלִיתָ עָלָיו עוֹלֹת, לַה' אֱלֹהֶיךָ. וְזָבַחְתָּ שְׁלָמִים, וְאָכַלְתָּ שָּׁם; וְשָׂמַחְתָּ, לִפְנֵי ה' אֱלֹהֶיךָ. וְכָתַבְתָּ עַל-הָאֲבָנִים, אֶת-כָּל-דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַזֹּאת--בַּאֵר הֵיטֵב .
המשפט הראשון אינו כלול במסורת השומרונית ובמקום הר עיבל מופיע הר גריזים. בשאלת זיהוי ההר קיימות מחלוקות.
הסוכה

ההסבר ניתן מתחת לסוכה שומרונית ובעצם חג הסוכות. הסכך של הסוכה מורכב מ"פרי עץ הדר" - לפי הפירוש השומרוני מכל הפירות שיש להם "הדר". לפני סוכות הם יוצאים למטעים ובוחרים את הפירות היפים ביותר. בין הסכך אפשר למצוא גם פלפלים יפים, ירוקים ואדומים. לשם יצירת ריח טוב בסוכה מוסיפים לסכך ענפים מער אציל ואקליפטוס.
פרוכת

על קירות המוזיאון יש פרוכות אחדות. בראש הפרוכת, העשויה מבד אדום, מנורת שבעת הקנים ותחתיה קטעים מהתורה ומהתפילה. על שאר הקירות מופיעות התמונות של הכהנים הגדולים האחרונים, וכן תמונות מטקסי השומרונים מימים עברו.
ציור מרשים במיוחד כולל את עשרת הדיברות. למנהגם, עשרת הדיברות כוללות את המצווה לומר את הברכה על הר גריזים.