stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השטויות של מיקי
ביקורת

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "'השטויות של מיקי' הוא הניסיון הרציני השני של דיסני לסנכרון שפתיים, אחרי 'נער הקרנבל'. מיקי שר הרבה יותר מאשר בסרט המצויר הקודם, ותנועות הפה הכל כך מילוליות נותנות לו הרבה הבעות פנים מביכות. מאוחר יותר, האנימטורים ילמדו להפחית את תנועות הפה, ולשמור על פניו של מיקי עקביות יותר מבלי לאבד את אשליית הדיבור".
כתב העת "Motion Picture News" ב-14 בספטמבר 1929 פרסם: "היצירה של וולט דיסני, מיקי מאוס הפופולרי, שר ורוקד בחצר אסם טיפוסית ועליזה, זה העשירי בסדרת סרטי מיקי. אם לדבר באופן רציני, הוא לא טוב כמו חלק מקודמיו, אבל הוא בהחלט מכיל הרבה צחוקים, בכל זאת. אחד מנקודות התורפה בסרט הוא הכנסה של שיר נושא שמושר בידי מיקי מאוס; זה נראה די שטוח. דבר נוסף שצריך לשים לב אליו הוא עבודת הציור, שהייתה לא מבוצעת בדיוקים שיש לחלק מהסרטים האחרים. עם זאת, החומר המצחיק עולה בהרבה על החסרונות המעטים. החיות נהנות והכיף משותף לכל הקהל. חלק מאנשי החצר יושבים על בית כיסא, ובהתרגשותם מההופעה של מיקי הם מתרסקים לתוך הגג. מיד הדלת נפתחת וחזיר רץ החוצה עם מכנסיו למטה. אתם יכולים לתאר לעצמכם? קהל הקולנוע מתענג על סוג כזה של כיף על המסך, והשטויות של מיקי מצוידות בכמות מספקת של צחוקים בכדי לגרום להם להתמלא מקרב לב ולמשך זמן ארוך".
הערות שוליים

1 2  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 43. ISBN 978-3-8365-5284-4.
1 2 3  Grob, Gijs (2018). "Mickey's Follies". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Hit the Beach (Part 1)". cartoonresearch.com. נבדק ב-24 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ganly, Raymond (14 בספטמבר 1929). "Opinions on Pictures". Motion Picture News: 989. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
הרפובליקה הקומנצ'ית

| --- | --- |
דגל

 ממשל
 משטר:  רפובליקה
 שפה נפוצה:  אוקראינית
 עיר בירה:  קומנצ'ה
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת הרפובליקה
 תאריך:  4 בנובמבר 1918
 פירוק:  כיבוש על ידי פולין
 תאריך:  23 בינואר 1919
 ישות קודמת:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 ישות יורשת:  פולין הרפובליקה הפולנית השנייה
 שונות
 
 
הרפובליקה הקומנצ'ית הייתה ישות מדינית קצרת ימים שהוקמה בתום מלחמת העולם הראשונה לאחר התפרקותה של האימפריה האוסטרו־הונגרית במרכז גליציה. היא התקיימה מנובמבר 1918 ועד ינואר 1919.
ב־4 בנובמבר 1918 נערך כינוס של רותנים ממזרח חבל למקו בכפר קומנצ'ה שבמחוז סאנוק שבו הוחלט על הקמתה של הרפובליקה הקומנצ'ית. לנשיא נבחר פנטליימון שפילקה (Pantelejmon Shpylka). הרפובליקה כללה 30 כפרים, בעלת אוריינטציה פרו־אוקראינית והיא שאפה להצטרף לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. הרפובליקה נכבשה על ידי הפולנים ב־23 בינואר 1919 במלחמה הפולנית–סובייטית.
ניסיון רותני נוסף לזכות בהגדרה עצמית במערב חבל למקו היה הרפובליקה הלמקו-רוסינית, שהצליחה להתקיים במשך 16 חודשים.
הפטלוגיה

הפטלוגיה (באנגלית: heptalogy ; מיוונית ἑπτα- hepta-, "שבע" ו-λογία -logia, "לוגוס") או ספטולוגיה (septology; מלטינית: septem "שבע"), היא יצירה, לרוב ספרותית המורכבת משבע יצירות נפרדות. במונח לא נעשה שימוש נרחב, אולם הוא משמש לתיאור המגנום אופוס של מרסל פרוסט "בעקבות הזמן האבוד" או בתיאור סדרות ספרי הפנטזיה "דברי ימי נרניה" וסדרת ספרי "הארי פוטר".
דוגמאות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הפטולוגיות | תאריכים | יוצרים |
| The Cycle of Life | 1914 | Edward Maryon |
| בעקבות הזמן האבוד | 1913–1927 | מרסל פרוסט |
| דברי ימי נרניה | 1949–1954 | ק.ס. לואיס |
| ספר השאלות | 1963–1973 | אדמונד ז'אבס |
| נרטיבים של אימפריה (אנ') | 1967–2000 | גור וידאל |
| Licht | 1977–2003 | קרלהיינץ סטוקהאוזן |
| הארי פוטר | 1997–2007 | ג'יי קיי רולינג |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הפטולוגיות בלתי גמורות | תאריכים | יוצרים |
| Luther | 1613–1630 | מרטין רינקרט (אנ') |
| Eugene Gant | 1935–1941 | תומאס וולף |
| The Ages of Man | 1956 | תורנטון ויילדר |
| The Children of Kronos | 1987–1991 | אלכסנדרוס קוציאס |
| Heptalogía de Hieronymus Bosch | 1997-2006 | רפאל שפרגלבורד |
| שיר של אש ושל קרח | 1996-? | ג'ורג' ר. ר. מרטין |
ראו גם

טרילוֹגיה
טטרולוגיה
פנטלוגיה
הקסלוגיה
הערות שוליים

↑  "77 things about the #7". The Canberra Times. 2 בינואר 2007. p. A6. A series of seven works of art is called a heptalogy. In the case of films, Harry Potter and The Chronicles of Narnia (both to be completed), are examples. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Michael Wright (2 בינואר 2000). "The Marcel wave". The Times. The pressure to read Proust is felt in different ways. Sir Richard Eyre ... confesses that he was shamed into reading the mighty heptalogy by Alan Bennett. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Christopher, Joe R. (2015). "C. S. Lewis's Problem with 'The Franklin's Tale'".  In Khoddam, Salwa; Hall, Mark R.; Fisher, Jason (eds.). C.S. Lewis and the Inklings: Reflections on Faith, Imagination and Modern Technology. Newcastle: Cambridge Scholars Press. p. 128. ISBN 9781443882965. Lewis had a secret structure to the Narnian heptalogy
↑  The Colorful Life of Daulby: On Esoteric Composer, Mythical “Count,” Criminal Forger, and Man of Many Names (באנגלית אמריקאית)
↑  Walter Stauss, review of Warren F. Motte jr., Questioning Edmond Jabès (1990), in Rocky Mountain Review of Language and Literature 46:1/2 (1992), p. 99.
↑  Fred Inglis (4 בנובמבר 2000). "News as history: history as fiction". Financial Times Books. p. 5. This is the final volume of Vidal's astonishing heptalogy, Narratives of Empire... {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Rinckart (Rinkart), Martin". The New Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge. Vol. 10. Funk & Wagnalls Company. 1911. p. 41. נבדק ב-2008-02-09. A third drama, the Indulgentiarius confusus, was written..., forming the third part of the author's intended heptalogy on Luther.
↑  Willard Thorp (1960). American Writing in the Twentieth Century. Harvard University Press. p. 174. Here was stuff, not for a naturalistic trilogy but for a heptalogy! In the four novels which stand complete and in the fragment of a fifth (The Hills Beyond, 1941), Wolfe took one hero, Eugene Gant...
↑  "Short List". The Village Voice. 18 במאי 1999. Thornton Wilder left this heptalogy of one-acts unfinished at his death in 1975 {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Michael Moschos (25 בספטמבר 1992). "Obituary: Alexandros Kotzias". The Independent Gazette. p. 31. He completed four in this projected "heptalogy" under the general title "The Children of Kronos" {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Game of Thrones Trailer; Exclusive Preview on April 3rd". Screen Rant. 7 במרץ 2011. נבדק ב-2011-08-08. {{cite web}}:  (עזרה) |
כל כרכי "בעקבות הזמן האבוד" (ברוסית)
כל כרכי "הארי פוטר" (בטורקית)
הצהרת מוסקבה

הצהרת מוסקבה היא הצהרה בת ארבעה חלקים שבהּ הכריזו בעלות הברית במלחמת העולם השנייה על כוונתן למגר את מדינות הציר עד כניעתן ללא תנאי, ועל כוונתן להעמיד לדין את האחראים לפשעי מלחמה.
שלושת החלקים הראשונים של ההצהרה נחתמו ב-30 באוקטובר 1943 על ידי מזכיר המדינה של ארצות הברית, קורדל הול, ושרי החוץ של הממלכה המאוחדת וברית המועצות. שמה הרשמי של ההצהרה הוא "הצהרה של ארבע האומות על ביטחון כללי". יומיים לאחר מכן, ב-1 בנובמבר 1943, חתמו ראשי המדינות רוזוולט, צ'רצ'יל וסטלין, על החלק הרביעי, שהתייחס לפשעי מלחמה שביצעו הנאצים וקבע שמבצעי הפשעים יישלחו להישפט במדינה שבה ביצעו את הפשעים ויידונו על ידי האנשים שבהם פגעו.
שלושת החלקים הראשונים

בחלק הראשון הצהירו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, ברית המועצות וסין על נחישותן להמשיך בלחימה נגד מדינות הציר עד כניעתן ללא תנאי, ועל הסכמה לפעול במשותף ולהימנע מהגעה להסכמים נפרדים עם מדינות הציר. לצורך כך, הן הצהירו על כוונתן להקים גוף בינלאומי (האו"ם) לשימור השלום והביטחון של העולם ועד להקמתו לקיים ביניהן שיחות תיאום לפעולה משותפת.
בנוסף, הוסכם שלאחר תום מלחמת העולם השנייה הן לא ישתמשו בצבאותיהן בתוך שטחיהן של מדינות אחרות אלא למטרות מילוי ההצהרה ולאחר התייעצות משותפת, ועל כוונה להגיע להסכם על צמצום החימוש בתקופה שלאחר המלחמה.
בחלק השני קבעו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וברית המועצות את הצורך לחסל את הפאשיזם והשפעותיו ואת הצורך לאפשר לעם האיטלקי ליצור שלטון דמוקרטי.
בחלק השלישי קבעו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וברית המועצות כי האנשלוס בטל ומבוטל וכי יש לאפשר לאוסטריה להיות מדינה עצמאית וחופשית לאחר הניצחון על הנאצים. עם זאת נקבע שעל אוסטריה מוטלת אחריות לשותפותה עם גרמניה הנאצית וכי עליה לסייע במיגור הנאציזם.
החלק הרביעי

נוסח החלק הרביעי הוא:
הממלכה המאוחדת, ארצות הברית וברית המועצות קבלו ממקורות רבים הוכחות על זוועות, מעשי טבח, והוצאות להורג המוניות בדם קר, המבוצעים על ידי כוחותיו של היטלר במדינות רבות עליהן השתלטו ואשר מהן הם מסולקים בעקביות. הברוטליות של השלטון הנאצי אינה חדשה, וכל העמים והשטחים בשליטתם סבלו מהצורה הגרועה ביותר של שלטון באמצעות טרור. מה שהתחדש הוא ששטחים רבים משוחררים עכשיו על ידי הכוחות המתקדמים של בעלות הברית ושבנואשותם הכוחות הנסוגים של היטלר מגבירים את אכזריותם. במיוחד מופיעות ידיעות על פשעים מפלצתיים משטחי ברית המועצות המשתחררים ומשטחי צרפת ואיטליה.
בעקבות זאת, שלוש המעצמות, בשם 32 בעלות הברית, מצהירות בזאת ומזהירות:
בעת השגת הפסקת אש עם כל שלטון שיהיה בגרמניה, אותם קצינים, חיילים וחברי המפלגה הנאצית, אשר אחראים או לקחו חלק בהסכמה בזוועות, מעשי טבח והוצאות להורג יישלחו חזרה למדינות בהן פשעיהם בוצעו, על מנת שיישפטו וייענשו על פי החוקים של המדינות המשוחררות וממשלות חופשיות שיוקמו בהן. רשימות מפורטות עד כמה שניתן (של פושעים) יוכנו בכל המדינות שנכבשו ובמיוחד השטחים הכבושים של ברית המועצות, פולין, צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה, יוון (כולל כרתים ואיים אחרים), נורווגיה, דנמרק, הולנד, בלגיה, לוקסמבורג, צרפת ואיטליה.
בהתאם לכך, גרמנים שלקחו חלק ברצח המוני של קצינים פולנים או בהוצאה להורג של שבויים צרפתים, הולנדים, בלגים, או נורווגים או של איכרי כרתים, או לקחו חלק בטבח שהושת על אנשי פולין או בשטחי ברית המועצות המטוהרים כעת מהאויב, ידעו שיובאו חזרה לזירת הפשע ויישפטו במקום על ידי האנשים שבהם פגעו.
ייזהרו אלו, שעד עתה לא הכתימו את ידיהם בדם נקיים, מלהצטרף לשורות האשמים, כי שלוש המעצמות ירדפו אותם בוודאות עד קצה העולם וימסרו אותם בידי מאשימיהם על מנת שצדק ייעשה.
הצהרה זאת אינה מונעת מהמעצמות להעניש פושעים אשר לפשעיהם אין מיקום מסוים - אלה ייענשו על פי החלטה של ממשלות בעלות הברית.
החלק הרביעי נוסח בעיקרו על ידי צ'רצ'יל והוביל לאמנת לונדון, שקבעה את המסד למשפטי נירנברג. צ'רצ'יל ראה חשיבות רבה בכך שהפושעים הנאצים יועברו למשפט למדינות השונות, משום שהאמין שדעת הקהל בארצו לא תאפשר הוצאה להורג מסיבית של פושעים נאצים לאורך הזמן הנדרש. החלק הרביעי של הצהרת מוסקבה הוצב כאבן פינה בחוקי הכיבוש של גרמניה על ידי בעלות הברית.
החלק הרביעי > טבח יער קאטין

בנוסף להתייחסות כללית לפשעי מלחמה במדינות שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית, יש בהצהרה התייחסות ספציפית ל"גרמנים שלקחו חלק ברצח המוני של קצינים פולנים". תיאור זה עוסק בטבח יער קאטין. ברית המועצות ייחסה טבח זה לגרמנים, אף שאלה טענו שאת הטבח ערכה ברית המועצות, בעת שהאזור היה בשליטתה, בתחילת מלחמת העולם השנייה. רק בשנת 1990, בהיותה בשלבי פירוק והתנערות מן הממשל הקומוניסטי, הודתה ברית המועצות באחריות לטבח ולניסיונות להעלמתו.
באוקטובר 1945, בתשובה לשאילתה בבית הנבחרים הבריטי האם הממשלה הבריטית תפעל להעמדה לדין של האחראים לטבח יער קאטין, ענה הקטור מקניל, ממשרד החוץ הבריטי, כי "בהתחשב בכך שהקורבנות היו פולנים והטבח נעשה על אדמת ברית המועצות, ובהתאם לתנאיה של הצהרת מוסקבה, יהיה זה קשה ובלתי ראוי לממשלת הוד מלכותו לגלות יוזמה בנושא זה".
החלק הרביעי > רצח איכרים בכרתים

פשע מלחמה ספציפי נוסף שההצהרה מזכירה הוא רצח איכרים בכרתים. בכך מתכוונת ההצהרה לפשעי המלחמה של הוורמאכט שנעשו מיד בתום הקרב על כרתים - טבח קונדומארי (אנ') והריסת קנדנוס (אנ').
החלק הרביעי > חוסר התייחסות לשואה

אל מול האזכור של טבח יער קאטין ורצח האיכרים בכרתים, בולטת העובדה שהצהרת מוסקבה לא הזכירה במפורש את השמדת היהודים, למרות שבעלות הברית ידעו והצהירו על כך כבר למעלה משנה. עם זאת, ההתייחסות לטבח של תושבי פולין פורשה כמתייחסת ליהודים. השמטה זאת הייתה בהתאם למדיניות של ארצות הברית והממלכה המאוחדת שלא להדגיש את העניין היהודי. נטען שמדיניות זאת נבעה בין השאר מהרצון להימנע מלחץ עליהן לקלוט פליטים יהודים בשטחן ובמיוחד בארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  Stephen Macedo, Universal Jurisdiction, University of Pennsylvania Press, 2006, page 82
↑  Timothy Snyder, Bloodlands: Europe Between Hitler and Stalin, Basic Books, 2010, p. 343
↑  KATYN MASSACRES (PUNISHMENT), Hansard, 10 October 1945
↑  Deborah E. Lipstadt, Beyond belief: the American press and the coming of the Holocaust, 1933-1945, page 251
הרמיוני (מיתולוגיה)

| --- | --- |

"המפגש של אורסטס והרמיוני" מאת אן-לואי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון (1767–1824)
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 מקום מגורים:  ספרטה 
 אב:  מנלאוס 
 אם:  הלנה 
 אחים:  Aethiolas, Thronius, Nicostratus, Pleisthenes, Morraphius 
 בן או בת זוג:  אורסטס, נאופטולמוס 
 צאצאים:  טיסמנוס, Aglaus 
 
איור משנת 1553
הרמיוני (ביוונית: Ἑρμιόνη) היא דמות במיתולוגיה היוונית, בתם של מנלאוס, מלך ספרטה ואשתו, הלנה מטרויה. לפני מלחמת טרויה, סבה של הרמיוני, טינדראוס, הבטיח אותה לבן דודה אורסטס, בנו של אגממנון. היא הייתה בת תשע כשפאריס, בנו של המלך הטרויאני פריאמוס, הגיע לחטוף את אמה, הלנה.
במהלך המלחמה, מנלאוס הבטיח אותה לבנו של אכילס, נאופטולמוס. לאחר סיום המלחמה, הוא שלח את הרמיוני לעיר פטיה (אנ') (ביתם של פלאוס ואכילס), שם שהה ניאופטולמוס. השניים היו נשואים, אך זמן קצר לאחר מכן נסע נאופטולמוס לדלפי במטרה לבצע נקמה באפולו על שגרם למות אביו, רק כדי להיהרג שם. כשמת נאופטולמוס, הרמיוני הייתה חופשית להינשא לאורסטס, ולאחר מכן ילדה לו בן, טיסמנוס.
באמנות ובספרות

Ermione מאת ג’ואקינו רוסיני
אנדרומקה מאת ז'אן ראסין
הערות שוליים

↑  אוריפידס, אנדרומכה, הוצאת שוקן, 2003
↑  "Ovid (43 BC–17) - The Heroides: VIII to XV". www.poetryintranslation.com.
↑  הומרוס, אודיסיאה, הוצאת שוקן, 2014
↑  Euripides, Andromache (play)|Andromache.
↑  Emilio Suárez de la Torre, "Neoptolemos at Delphi", Kernos, 10 | 1997, 153-176.
↑  Pseudo-Apollodorus, Epitome E.6.25
↑  Homer, Odyssey, 4.554-565
↑  מילון אבניאון - מה זה אפותיאוזה – פירוש המילה אפותיאוזה ,פרוש, הסבר, משמעות והגדרה, באתר www.milononline.net
↑  J.B. Bury, Pindar: Nemean Odes (Amsterdam: Adolf M. Hakkert, 1965), 199.
↑  Skolion 894.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011253194305171  GND: 119302446  LCCN: no2020017726  VIAF: 27158125053914932106   WorldCat (עם VIAF): 27158125053914932106 
סצנה מהטרגדיה אנדרומאכה מאת אוריפידס: אורסטס הורג את ניאופטולמוס על מזבח אפולו בדלפי. הרמיוני המיואשת, אשתו של ניאופטולמוס שהובטחה בעבר לאורסטס, כורעת ברך למרגלות המזבח. פרסקו רומי בפומפיי.
העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 1983)

| --- | --- |
 מבוסס על:  העגלה הירוקה 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט בלשים 
 כותבים:  איגור שבצוב 
 בימוי:  אלכסנדר פבלובסקי 
 שחקנים:  דמיטרי חראטיאן  בוריסלב ברונדוקוב  אלכסנדר דמייננקו 
 ארץ מקור:  ברית המועצות 
 שפות:  רוסית 
 מספר פרקים:  2 
 הפקה
 חברת הפקה:  Odesa Film Studio 
 צלמים:  Viktor Krutin 
 מוזיקה:  מקסים דונייבסקי 
 אורך פרק:  137 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
העגלה הירוקה הוא מיני-סדרת טלוויזיה סובייטית בעל שני חלקים המבוסס על סיפור באותו שם מאת א' קוזאצ'ינסקי, שצולם על ידי אולפן הקולנוע של אודסה בשנת 1983 בהוראת הוועדה הממלכתית לרדיו וטלוויזיה של ברית המועצות.
עלילה

הסרט מתרחש באודסה שלאחר המהפכה ובסביבתה. הבן של פרופסור ולדימיר פטריקייב, סטודנט לשעבר, הופך לראש המשטרה באודסה ובהוראת ראש אגף המבצעים, יחד עם השוטר גרישצ'נקו, הוא נלחם בכפר עם הפושעים המקומיים, גנבי סוסים וברמאים. חלומו על קריירה כשל שרלוק הולמס, החלוץ לשעבר של קבוצת הכדורגל בגימנסיה מנסה להשתמש בשיטות ובטכניקות משלו בפתרון פשעים. אך עליו לאתגר את צ'רבן עצמו - הסמכות הפלילית הבכירה בעיר שמטילה את אימתה על כולם.
שחקנים

דמיטרי חראטיאן - השוטר וולודיה פטריקייב
אלכסנדר דמיאננקו - השוטר ויקטור שסטאקוב
בוריסלב ברונדוקוב - מיקולה גרישצ'נקו, שוטר החקלאים
אלכסנדר סובולייב - גנב הסוסים אלכסנדר "הנאה"
רגימנטאס אדומאייטיס - צ'רבן, פושע נודע
קונסטנטין גריגורייב - ראש המחלק לחקירות פליליות
אדוארד מרצביץ' - פרופסור לפילולוגיה, אלכסיי פטריקייב
יקטרינה דורובה - קטקה-ז'אר (חברתו לכיתה של פטריקה, אשתו של אלכסנדר "נאה")
ארמן ג'יגרחניאן - קריין
הפקה

הסרט צולם ממאי עד ספטמבר 1983 באודסה ובכפר סוורינובקה, אזור אודסה.
יש גרסה שרק מותו בטרם עת של ולדימיר וויסוצקי מנע ממנו מלהיות לבמאי הסרט, שהיה אמור להיות מושק בהפקה באולפן הקולנוע של אודסה בסתיו 1980. ואכן, ויסוצקי, שהשתתף במחזה הרדיו "העגלה הירוקה", התכוון לראשונה להצטרף כבמאי קולנוע בסרט זה. אבל כבר באפריל הוא הודיע לאיגור שבצוב, איתו עבד על התסריט, כי בכוונתו לנטוש תוכניות הקשורות להפקה: "בכל זאת, הם לא ירשו לצלם את מה שרצינו".
בתחילה, הניחו שכל השירים יבוצעו על ידי ולרי לאונטייב. הבמאי אלכסנדר פבלובסקי במשך כמה חודשים סירב לעבוד על הסרט, תוך שהוא מאמין שלא משנה איך הוא יעשה את הסרט, הם עדיין ישוו זאת למה שוויסוצקי תכנן, אך הוא הסכים לבסוף, אחרי שהושעה מעבודה על סרט אחר.
בפונדק, ויקטור פרוקופייביץ' שסטקוב קורא קטעים משירו של אלכסנדר בלוק "שנים עשר". כל השירים והמוזיקה לסרט הוקלטו באוקטובר 1983 על ידי מהנדס הקול ליאוניד סורוקין באולפן הרדיו פולטבה. בסרט זה דמיטרי חרטיאן, שגילם את הדמות הראשית, שר לראשונה.
המשך

בשנת 2019 צולמה סדרת המשך - העגלה הירוקה.
הערות שוליים

↑  Одесская жизнь.
↑  Кинорежиссёр Александр Павловский: «Я настоял, чтобы песни для „Зеленого фургона“ пел Дима Харатьян»
↑  Вояж «Зеленого фургона»
↑  Биография Дмитрия Харатьяна
התחייה הלאומית הבולגרית

הדף הראשון של הספר: "ההיסטוריה של הסלאבים הבולגרים" שמסמל את ראשית התחייה הלאומית הבולגרית
התחייה הלאומית הבולגרית (בבולגרית: Българско национално възраждане, מכונה גם הרנסאנס הבולגרי) היא תקופה בהיסטוריה של בולגריה שהחלה מהמחצית השנייה של המאה ה-18 והסתיימה לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) עם הקמת נסיכות בולגריה. בתקופה זו התפתחה הלאומיות הבולגרית והונחו יסודות החינוך, התרבות והאמנות של בולגריה המודרנית.
רקע

ב-1422 הוכרעה סופית האימפריה הבולגרית השנייה בידי העות'מאנים. העות'מאנים מיגרו את משפחות האצולה הבולגריות אם על ידי הוצאת בניהן להורג או על ידי הגלייתם. במקביל ובתהליך מתמשך בוצע טרנספר אוכלוסיות מאזור הבלקנים לאזור אסיה הקטנה ובמקביל יושבו ברחבי בולגריה אלפי מוסלמים ממוצא טורקי, חלק ניכר מהם טטרים. הנתונים הדמוגרפיים מעידים על ירידה ניכרת בהיקף האוכלוסייה הנוצרית ועליה ניכרת במספר המוסלמים.
החל מהמאה ה-18 איבד בהדרגה השלטון העות'מאני את האחיזה בפועל בבולגריה והיא נוהלה בידי מושלים מושחתים ובעלי אינטרסים כלכליים אישיים. ב-1762, במנזר המצוי על הר אתוס השלימו נזירים בולגרים את כתיבתו של ספר היסטוריה שנקרא: "ההיסטוריה של הסלאבים הבולגרים" שאיגד לתוכו כרוניקות שונות מההיסטוריה הלאומית הבולגרית שקדמה לכיבוש העות'מאני. המוטיב הדתי בכרוניקות אלו הועצם, ובחלק מהמקרים אף הוסף נרטיב דתי לכרוניקה. המשפט המפורסם ביותר מספר זה שהפך לנרטיב הרנסאנס הבולגרי היה: "מדוע הנכם מתביישים במוצאכם הבולגרי?". פרסומו של ספר זה מציין את תחילת עידן התחייה הלאומית הבולגרית ונודעה לו השפעה רבה על האליטה האינטלקטואלית. בהמשך, ובמהלך המאה ה-19 הפך אזור בולגריה לזירת קרבות כחלק מתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית ובמקביל, באמצע המאה ידעה אירופה גל לאומני שכונה אביב העמים ותוצאותיו בלווי חולשת העות'מאנים האיצו את ההתעוררות הלאומית הבולגרית לכדי מרד גלוי.
מאפייני העידן

הרנסאנס הבולגרי נחלק לשלוש תקופות. הראשונה מתפרשת על פני המאה ה-18, השנייה נמשכה מראשית המאה ה-19 ועד מלחמת קרים והשלישית, שיא עידן התחייה הלאומית התפרשה ממלחמת קרים ועד המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). התקופה הראשונה התבטאה בעיקר בכתובים ועסקה בהבלטת ההיסטוריה של הישויות הבולגריות העצמאיות של ימי הביניים, תוך יצירת קשר אתנוגרפי והיסטוריוגרפי לתושבי בולגריה במאה ה-18. במהלך התקופה השנייה נבנו כנסיות, מבני ציבור ומבני מגורים בסגנון אדריכלי השונה באופן מובהק מהאדריכלות העות'מאנית, והוא זכה מאוחר יותר לשאת את שם התקופה. התקופה השלישית הייתה הפורה מבין התקופות ובמהלכה התפתחו העיתונות ומערכת החינוך הבולגריים ופורסמו יצירותיהם של סופרים ומשוררים כגון חריסטו בוטב, קלמנט טרנובסקי ואיוואן ואזוב. נוסדו תנועות מהפכניות שדגלו במרד חמוש נגד העות'מאנים ומבין מנהיגיהן וסיל לבסקי וסטפן סטאמבולוב. השלטון העות'מאני רדף את ראשי התנועות המהפכניות וב-1873 הוצא להורג וסיל לבסקי בתלייה. ב-1876 פרץ מרד אפריל הבולגרי שגבה אלפי קורבנות ובאפריל 1877 פרצה המלחמה העות'מאנית-רוסית שהובילה להקמתה של נסיכות בולגריה.
הערות שוליים

↑  קרן, צבי, תקציר ההיסטוריה של בולגריה ויהודיה, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292402305171  LCCN: sh85017869
הקולקטיב

ערך זה עוסק בלהקה. אם התכוונתם לקולקטיב החקלאי בחוות סג'רה, ראו .
| --- | --- |

הקולקטיב בהופעה בבית אבי חי, יולי 2019
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 סוגה:  רוק, בלוז, אלקטרוניקה, ג'אז, ניו-פולק, פאנק, אמריקנה
 אתר הלהקה
 חברים
 עידן רבינוביץ' רועי ריק עמנואל סלונים רועי רבינוביץ' יואב ארבל גיא לנדאו שרון פטרובר
 חברים לשעבר
 יוסי מזרחי דניאל שהם נדב לוזיה
הקולקטיב היא להקה ישראלית שהתגבשה ב-2008 בתל אביב ומנגנת בסגנונות מגוונים.
ביוגרפיה

הקולקטיב נוסד כקבוצה של שבעה מוזיקאים, חברי ילדות, המגיעים מרקעים מוזיקליים שונים. מובלים על ידי שני סולנים - עידן רבינוביץ' ורועי ריק – שבעת חברי הקולקטיב מנגנים סגנונות שונים: רוק, בלוז, אלקטרוניקה, ג'אז, ניו-פולק, פאנק ואמריקנה.
הלהקה החלה דרכה עם מספר פרויקטים מוקלטים משותפים של שבעת החברים: עידן רבינוביץ' (עם אלבום בשם "Bedroom Folk" שיצא ב-2008), "רועי ריק והמדלי בנד" (עם אלבום בשם "Never Trust The Holy Gracious Medley Band" שיצא ב-2009), פרויקט עברי תחת השם "הקולקטיב העברי" (עם אלבום באותו השם שיצא ב-2009) ו-Strange Folks (עם אלבום EP באותו השם שיצא ב-2010 והוקלט באולפנם האנגלי של המאניק סטריט פריצ'רז).
בשנת 2009 נסעה הקבוצה להתגורר בלונדון, שם יצרו והופיעו ברחבי אנגליה. במשך חצי שנה גרו שבעת החברים בדירה אחת.
לאחר חזרתם לישראל ואיחוד כל הפרויקטים תחת הכינוי "הקולקטיב", במרץ 2011 הוציאו את אלבומם Onwards. האלבום הוקלט בתל אביב תחת שרביטו של כריס שו, המפיק וטכנאי ההקלטות זוכה פרסי האוסקר וגראמי. בהמשך השנה הופיעה הלהקה ברחבי ישראל, וב-2012 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באירופה ובארצות הברית.
עם השנים צברה הלהקה תאוצה וקיבלה ביקורות בישראל ומחוצה לה, בין היתר במגזיני מוזיקה בינלאומיים, כגון ה-NME ו-Filter Magazine. הלהקה השתתפה בפסטיבלים שונים באירופה (כמו Time ,In the City ו-Liverpool Sound City), וכן חיממה את האמנים חוזה גונזלס, אוקרביל ריבר ו-וובן האנד בהופעותיהם בישראל.
בשנת 2013 הופיעו חברי הלהקה עם הזמרת נינט טייב במספר הזדמנויות שונות, שהובילו לשיתוף פעולה מקצועי בין הזמרת לבין חברי הלהקה עידן רבינוביץ' ויוסי מזרחי. השניים גם הפיקו את אלבומה הרביעי של נינט "כל החיות ידעו" שיצא במאי 2014. בספטמבר אותה שנה נישאו מזרחי וטייב.
במרץ 2014 יצא אלבומו השלישי של שלומי שבן, "תרגיל בהתעוררות", בו ניגנו חברי הלהקה והשתתפו בעיבודי השירים.
ביוני 2014 הוציאה הלהקה את האלבום "Pangaea", לו קדמו הסינגלים "OTM", ו-"Happiest of all Memorial Days".
באוקטובר 2014 הודיעו חברי הלהקה על עזיבתו של דניאל שהם את ההרכב. בשנת 2015 עזבו גם מזרחי ולוזיה את ההרכב.
במאי 2017 הוציא רועי ריק אלבום משירי המוזיקאי האיטלקי פבריציו דה אנדרה, בהפקתו של יוסי מזרחי.
לקראת עבודה על אלבום חדש הצטרפו להרכב גיא לנדאו, שרון פטרובר ויואב ארבל. בשנת 2018 הוציאה הלהקה את האלבום "The Coming of Light".
דיסקוגרפיה

2009 - הקולקטיב - הקולקטיב העברי
2010 - Strange Folks EP (מיני אלבום)
2011 - Onwards‏ - Acollective
2014 - Pangaea‏ - Acollective
Acollective - The Coming of Light - 2018
הערות שוליים

↑  הקולקטיב, "דניאל שהם, אב-הבית ואחינו היקר, לא ממשיך איתנו בדרכנו הקולקטיבית...", פייסבוק, 26 באוקטובר 2014
↑  בדרכו שאין ישר בה - רועי ריק שר משירי דה אנדרה בעברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e10f9d9b-3949-445f-a920-f7c423a2d82f
הרולד גיליס

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1882 דנידין, ניו זילנד 
 פטירה:  10 בספטמבר 1960 (בגיל 78) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 לימודי רפואה:  קולג' גונוויל וקאיוס, בית הספר של קולג' והנגנאוי 
 תפקידים:  רופא, מנתח פלסטי, כירורג 
 צאצאים:  Michael Thomas Gillies 
 
הרולד דלף גיליס (Harold Delf Gillies; ‏17 ביוני 1882 - 10 בספטמבר 1960) היה רופא מנתח ניו זילנדי בריטי, שנודע כאבי ענף הכירורגיה הפלסטית.