stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוג סולף
מסיבת התה וההלשנה על חוג סולף

ב-10 בספטמבר 1943, נפגש חוג סולף במסיבת יום הולדת שערכה אליזבת פון ת׳אדן, המנהלת הפרוטסטנטית של בית ספר מפורסם לבנות בויבלינגן, ליד היידלברג. בין האורחים היו:
אוטו קיפ, פקיד בכיר ממשרד החוץ, שפוטר בעבר מתפקידו כקונסול כללי בעיר ניו יורק לאחר שהשתתף בארוחת צהריים פומבית לכבודו של אלברט איינשטיין, אך הצליח לחזור לשירות הדיפלומטי;
הרוזן אלברכט פון ברנסטורף,  אחיינו של הרוזן יוהאן היינריך פון ברנסטורף, שגריר גרמניה בארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה;
האב פרידריך ארקסלבן, כומר ישועי ידוע;
ניקולאוס פון האלם, סוחר; שנתלה מאוחר יותר על קשירת קשר להרוג את היטלר;
ריצ'רד קינצר, יועץ דיפלומטי;
ארתור זרדן, שר המדינה לשעבר ברפובליקת ויימאר ובתו אירמגארד.
מהמסיבה נעדרה חברה קבועה בחוג, הרוזנת האנה פון ברדוב, נכדתו של אוטו פון ביסמרק, וכך נמנע ממנה גורלם של שאר המשתתפים. בספרו של ויליאם שירר, "עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי", הוא מתאר את ההתרחשויות במסיבת התה:
למסיבה הזמינה פון ת'אדן רופא שווייצרי יפה תואר בשם פול רקצה, שנאמר כי הוא פועל בבית החולים Charité בברלין תחת פרופסור פרדיננד סאוארברוך. כמו רוב השווייצרים, הוא הביע רגשות אנטי-נאציים בדיון אליו הצטרפו אחרים מהנוכחים, שהקולניים מביניהם היו קיפ וברנסטורף. לפני תום המסיבה הציע רקצה להעביר תכתובת לחבריהם בשווייץ, הצעה שרבים נענו לה. עם זאת, רקצה היה למעשה סוכן או מלשין שעבד עבור הגסטפו, והוא מסר את המכתבים הללו ודיווח על ההתכנסות. יתרה מכך, רקצה כלל לא היה שווייצרי אלא גרמני יליד ברלין, ורק בשנה הקודמת נשלח על ידי מנהלי הריגול שלו לשווייץ הנייטרלית כדי לאסוף מודיעין על רשתות ההתנגדות השונות הפעילות בגרמניה.
הלמוט ג'יימס גרף פון מולטקה, חבר בחוג קרייזאו, למד על ההלשנה דרך חבר במשרד האוויר שצותת למספר שיחות טלפון בין רקצה והגסטפו, והוא הודיע במהירות לקיפ, שהודיע לשאר האורחים. הם מיהרו להימלט על נפשם, אך זה היה מאוחר מדי, שכן ברשותו של היינריך הימלר כבר היו את הראיות הדרושות לו. הוא חיכה ארבעה חודשים כדי לפעול על פיהן, מתוך רצון להשיג ראיות נגד אנשים נוספים. ב-12 בינואר 1944 נעצרו כשבעים וארבעה אנשים, כולל כל מי שהיה במסיבת התה. בנות סולף עצמן ברחו לבוואריה ונתפסו על ידי הגסטפו; הם נכלאו במחנה הריכוז ראוונסבריק. מולטקה עצמו נעצר בשלב זה עקב הקשר שלו עם קיפ. ההשלכות התפשטו עד לטורקיה, והביאו לחיסולו הסופי של מנגנון המודיעין הצבאי של האבווהר, שנחשד עוד קודם לכן כמוקד לפעילות אנטי-נאצית.
רוב חברי חוג סולף נשפטו והורשעו בבית הדין העממי של רולנד פרייזלר, ולבסוף הוצאו להורג. קיפ עצמו היה נתון לעינויים קשים; בזמן שנחקר לאחר הרשעתו, נודע לגסטפו על מעורבותו במזימת ה -20 ביולי. הוא הוצא להורג בכלא פלצנזה ב-15 באוגוסט 1944. אליזבת פון ת'אדן חלקה גורל זהה ב-8 בספטמבר. ארתור זרדן, שידע מה מצפה לו ופחד לערב אחרים בעינויים, התאבד ב-18 בינואר 1944 בכך שהשליך את עצמו מהחלון במרכז החקירות של הגסטפו. אירמגארד זרדן (בתו) שהתה חמישה חודשים במחנה הריכוז ראוונסבריק לפני שזוכתה מחוסר ראיות.[דרוש מקור][מפני ש...]
פון ברנסטורף נכלא ברוונסבריק יחד עם סולף ועונה קשות. לאחר מכן נשלח לכלא ברחוב הנסיך אלברט כדי לעמוד למשפט בבית הדין העממי ואולם השופט הנאצי רולנד פרייזלר נהרג בהתקפה אווירית ב-3 בפברואר 1945 וכך לא נגזר עליו עונש. יחד עם זאת, כאשר הצבא האדום שחרר את הכלא ב-25 באפריל, פון ברנסטורף כבר לא היה בין החיים. הוא וריצ'רד קינצר הוצאו מהכלא יומיים לפני כן לקרבת תחנת הרכת לרטר בברלין, וככל הנראה נורו בהוראת יואכים פון ריבנטרופ, שר החוץ הנאצי.
גורלן של האנה סולף ובתה

האנה סולף ובתה נכלאו בראוונסבריק לאחר מעצרן. בדצמבר 1944 הן הועברו לכלא ראמאנד בפרבר הברלינאי מואבית, בזמן שהמתינו למשפטן בבית הדין העממי. העיכוב הניכר במשפטן נבע בין היתר ממאמציו של שגריר יפן, הירושי אושימה, שהכיר את המשפחה. משפטן התעכב עוד יותר משום שהתקיפה האווירית שהרגה את פרייזלר ב-3 בפברואר 1945 הרסה גם את התיק על סולף ובתה בבית הדין העממי. אף על פי כן, הן היו אמורות להישפט לבסוף ב-27 באפריל, אך הן שוחררו מהמאסר ב-23 באפריל, ככל הנראה בשל בלבול שנגרם עם כניסת הצבא האדום לברלין. לאחר המלחמה נסעה סולף לאנגליה ואילו בתה התאחדה עם בעלה, הרוזן הוברט באלסטרם, שהיה קצין בוורמאכט והתגורר בברלין. האנה סולף נפטרה ב-4 בנובמבר 1954 בסטארנברג, בוואריה. הרוזנת פון באלסטרם נפטרה ב-4 בדצמבר 1955 בגיל 46, ככל הנראה כתוצאה מאוחרת של מאסרה בזמן המלחמה.
הערות שוליים

↑  Manvell, Roger (1968). Heinrich Himmler: The Sinister Career of Hitler's Gestapo Chief (Paperback ed.). Warner. p. 183. ISBN 9780446669085.
↑  On the Rhodes Scholar Albrecht von Bernstorff, see Donald Markwell, "Instincts to Lead": On Leadership, Peace, and Education, Connor Court, Australia, 2013
↑  see german Wikipedia de:Paul Reckzeh
↑  Kurt Singer, Hitlers Weltkrieg 1939-1945, Die Dänische Friedens Akademie. (In German). Retrieved 2010-03-20.
↑  The reference to Oshima's intervention is in William L. Shirer's The Rise and Fall of the Third Reich. However, according to Eugen Solf, a grandson of Dr. Wilhelm and Hanna Solf who is doing research of his family during the Nazi Period:
אוטו קיפ
חילופי סטודנטים

תוכנית לחילופי סטודנטים, או תוכנית חילופי תלמידים, היא תוכנית שבה לרוב סטודנטים אקדמיים (לעיתים אף תלמידי בית ספר תיכון) לומדים באוניברסיטה אחרת באמצעות אחת מהתוכניות אליהן קשורה אוניברסיטת האם שלהם. החילוף יכול להתבצע באותה המדינה (בארצות הברית) או בין מדינות שונות. הקורסים הנלמדים נחשבים בזכאות לתואר (או לסוגי תעודת הבגרות בכל מדינה).
החילוף מאפשר הכרת שיטות למידה ומחקר חדשות ומעניק הזדמנות להכרת תרבויות שונות ויצירת קשרים אקדמיים וחברתיים. בנוסף, הוא משפר מיומנויות שליטה בשפה האנגלית או שפות זרות אחרות (בהתאם לשפה המדוברת). למרות השם "חילוף סטודנטים", על הסטודנט המבקש אין הכרח לאתר פרטנר שיחליף את לימודיו בכיוון ההפוך.
בישראל, זכאים לצאת לחילוף סטודנטים החל משנה ב' לתואר ראשון ובכל התארים מעבר לכך. מרבית המוסדות האקדמיים מאפשרים חילוף ובהם: אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב המרכז הבינתחומי הרצליה, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, הטכניון, מכון ויצמן ובית ברל.
היסטוריה

חילופי סטודנטים הפכו לנפוצים אחרי מלחמת העולם השנייה, כדי לעודד את חשיפת המשתתפים בה לתרבויות חדשות ושונות, תוך שיפור שפתם והרחבת אופקיהם החברתיים. פופולריות החילוף גברה גם אחרי סיום המלחמה הקרה.
סטודנט בדרך כלל שוהה במדינה המחליפה לתקופה של 6 עד 12 חודשים, כאשר סטודנטים נשארים בדרך כלל לסמסטר אחד בכל פעם. סטודנטים בינלאומיים (אנ') הלומדים את כל תארם בארץ היעד (כמו לימודי רפואה באיטליה או צרפת) עשויים לשהות במדינה גם מספר שנים.
מרבית הקורסים, בהתאם להיקפם ודירוג המוסד, עשויים להקנות נקודות זכות בהכרה לזכאות התואר.
סוגי תוכניות

תוכניות קצרות טווח כמו לתלמידי בית ספר תיכון בדרך כלל אורכות שבוע עד שלושה חודשים ולא מצריכות מהלומד בהן, הרשמה או השתתפות בפעילויות המוסד. מטרת תוכניות אלו היא חשיפה לתרבויות חדשות, שפות וקהילות מגוונות.
תוכניות ארוכות טווח נעות בין 6 חודשים עד שנה. על הסטודנט בה לקבל אשרת לימודים (או הוצאת אזרחות כפולה, בהתאם למדינה המארחת) לשהות במדינה המארחת. הסטודנט המתארח אמור להתערות בקהילה המקומית, להשתתף בפעילויות המקומיות בה או שוהה בבית משפחה מקומית. עם חזרתם לארץ המקור, על הסטודנטים להציג את הידע שרכשו או להשתמש בו במהלך עבודתם האקדמית או היומיומית.
ישנן תוכניות בינלאומיות רבות ובהן תוכנית ארסמוס של האיחוד האירופי.
הזכאות להשתתפות בתוכנית עשויה להימדד באמצעות השגת רף ציונים גבוה, מעבר מבחן בשפת המקום (או בשפה בינלאומית כאנגלית) וקבלת אישור מהמוסד האקדמי לגבי רף הלימודים במוסד המארח. לרוב נדרש ראיון בפני ועדת ההוראה של המוסד המפנה ובהתאם יכול להידרש גם של המוסד המארח.
בהתאם להשגת חסויות, עלות המגורים והשהות בארץ במהלך הלימודים, עשויה להיות על חשבון המוסד בו הוא לומד או על חשבון הסטודנט המתארח.
חסרונות

מלבד היתרונות הצפויים בחשיפה לתרבויות חדשות ואפיקי למידה שונים, עשויים להתגלות קשיי הסתגלות לשהות במדינת היעד.
סטודנט המגיע לארץ זרה עשוי לחוש הלם תרבות או מחלת בית. הסטודנט עשוי להתקשות בחיבור למשפחה או הסביבה המארחת, ונדרש להתחבר למשפחה מאחרת אחרת.
בנוסף, בהתאם למדינה, יכולים להיות קשיים בתחבורה, מציאת עבודה ללא השפה והכישורים המקומיים הנדרשים או כאשר אשרת העבודה אינה מאפשרת זאת.
הערות שוליים

↑  Studying Abroad in Israel, באתר שגרירות ישראל בארצות הברית
↑  מידע לסטודנטים יוצאים בחילופי סטודנטים, התכנית לחילופי סטודנטים, באתר האוניברסיטה
↑  Student Exchange - חילופי סטודנטים, באתר האוניברסיטה
↑  Exchange Program - What is it?, באתר אוניברסיטת בן-גוריון
↑  התוכניות לחילופי סטודנטים, באתר המרכז
↑  חילופי סטודנטים באתר בית ברל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541480805171  GND: 4180033-3  LCCN: sh85129317  NARA: 10643329  NKC: ph127439
טיפו טיפ

| --- | --- |

טיפ טיפ, 1890, זנזיבר
 לידה:  1830 זנזיבר
 פטירה:  13 ביוני 1905  (בגיל 75 בערך) סטון טאון, זנזיבר
 מדינה:  סולטנות זנזיבר 
 עיסוק:  סוחר עבדים ושנהב, חוקר, בעל מטעים ומושל
 
טיפו טיפ (1830 - 13 ביוני 1905), או בשמו האמיתי חאמד בן מוחמד בן ג'ומה בן ר'גב בן מוחמד בן סעיד אל מורג'בי (בערבית: حمد بن محمد بن جمعة بن رجب بن محمد بن سعيد المرجبي ) היה סוחר סוואהילי – זנזיברי, אחד מסוחרי העבדים והשנהב החזקים והעשירים במרכז אפריקה, חוקר, בעל מטעים ומושל. כחלק מסחר השנהב הגדול והמרוויח באמצע המאה ה-19 הוא הוביל משלחות מסחר רבות ומסעות חוקרים אירופיים למרכז אפריקה, והיה ידוע בשל מעשי אכזריות קשים שביצע בכפרים במרכז אפריקה.
תולדות חייו

טיפו טיפ נולד ב-1830 בזנזיבר בחוף המזרחי של אפריקה, בשם חאמד בן מוחמד אל מורג'בי. הוא היה בעל מוצא מעורב, אביו וסבו היו סוחרים סוואהילים מחוף אפריקה, ואמו של אביו הייתה בתו של שליט אפריקאי, מבני שבט הניאמווזי (Nyamwezi), קבוצה אתנית בדרום מזרח אפריקה.
אביו של טיפו טיפ נשא אישה ממוצא ערבי, בינת חביב בין בושיר, בת למשפחה מכובדת ומשגשגת שהגיעה ממסקט, עיר הבירה של עומאן. מנישואין אלה נולד טיפו טיפ. אף על פי שדם אפריקאי זרם בעורקיו, טיפו טיפ החשיב עצמו כערבי, ובעקבות אביו וסבו פנה לסחר עבדים אפריקאים ושנהב.
הדעות חלוקות לגבי הנסיבות שהובילו לכינויו של חאמד בן מוחמד בשם "טיפו טיפ". על פי גרסה אחת הכינוי ניתן לו עקב עווית עצבית שהייתה לו בעין אחת. על פי גרסה נוספת, במהלך המסע השלישי שלו הוא קיבל את הכינוי מהמקומיים בעקבות הצליל של כלי הנשק שלו.
בגיל שש-עשרה יצא טיפו טיפ מזנזיבר למסעו הראשון יחד עם כמה קרובי משפחה מצד אמו, ביניהם אחיו למחצה, בושיר בן חביב. הוא נסע לחוף הנגדי, שם סחר בשנהב.
בגיל שמונה עשרה הזמין אותו אביו לצאת למסע גדול. הם סחרו בשנהב ועבדים באוגנגי (Ugangi), מצפון מזרח לאגם ניאסה (Nyasa) במזרח אפריקה, ומכרו את הרכישות שלהם לאחר מכן בזנזיבר. במהלך המסע נדבק טיפו טיפ במחלת אבעבועות שחורות, אולם המחלה לא הותירה את רישומה על פניו.
בניית אימפריה וצבירת הון

בשנים 1850–1860 פתחו חוקרים אירופיים את אזורי הפנים של מרכז אפריקה, שלא במכוון, לסוחרי שנהב ועבדים, ביניהם היה טיפו טיפ. טיפו טיפ נסע ברחבי פנים אפריקה, צבר הון של שנהב וניסיון רב בעסקי המסחר.
בשנת 1869 טיפו טיפ המשיך במסעו בחיפוש אחר שנהב. בפשיטה נועזת נגד נסאמה, שליט איתוואה (Itawa) בדרום מרכז אפריקה, לכד טיפו טיפ את בירתו ובזז את השנהב שלו. ניצחונו זה של טיפו טיפ הוציא לו מוניטין של אדם חזק ומסוכן. מנהיגים באזור החלו לשלם לו מס בשנהב, וכך מאגר השנהב שלו הלך וגדל.
טיפו טיפ החל לבסס את עצמו במסחר. ב-1874 טיפו טיפ נודע כבעל שליטה באזור נונגווי (Nungwi), מרכז מסחר שהוקם על ידי סוחרים ערבים מזנזיבר. היה לו בסיס פעולה גדול ומרשים, ששלט על כמויות עצומות של שטחים. האימפריה האישית שלו הייתה עצומה, היא נמתחה מערבה מאגם טנגנייקה (Tanganyika) עד לנהר לומאמי (Lomami) וצפונה ליער קונגו.
אף על פי שטיפו טיפ החזיק את השטח הזה בשם הסולטאן של זנזיבר, הוא היה למעשה שליט עצמאי. טיפו טיפ הפך את בירתו, קאסונגה, ליצירת מופת על נהר לואלבה (Lualaba). מבקרים אירופיים נדהמו מהעושר ומהפאר של הבירה. על פי התיאורים, אפילו החיילים הפשוטים ישנו על מזרני משי וסאטן, במיטות מגולפות עם וילונות משי. המבקרים דיווחו כי הכבישים בבירה מקיפים מטעים גדולים שמניבים גידולים של קני סוכר, אורז, תירס ומגוון של פירות.
אמנם טיפו טיפ לא היה סולטן, אך עם השליטה הגמורה שלו על מכירת שנהב, הוא שלט במבנה הפוליטי של ממלכתו. הוא מינה את פקידיו לפקח על מנהיגים מקומיים, לגבות מס, לאכוף את החוקים ולגייס חיילים.
אנשי טיפו טיפ היו נוהגים לבקר בכפרים כדי לחפש אחר שנהב. הם היו פושטים על הכפרים, לוקחים שבויים, בדרך כלל נשים וילדים, ולאחר מכן היו פודים אותם בעבור השנהב של ראש הכפר. אם לאנשי הכפר לא היה מספיק שנהב, הם היו לוקחים את השבויים הנותרים להמשך מסעותיהם, ואז סחרו בהם במקום אחר. הפושטים היו מציתים את הבקתות, מחכים שהכפריים ינוסו, ואז לכדו את הנשים והילדים. לאחר מכן הם היו לוקחים אותם לשוק לסחור בהם באופן מקומי עבור מזון וציוד, או למכירה בשוק העבדים בזנזיבר. בזנזיבר היו העבדים משמשים כמשרתים עבור התושבים המקומיים. חלקם נשלחו למטעי ציפורן באי פמבה, או לחצי האי ערב, פרס (איראן), סוריה או טורקיה. עבדים אפריקאים היו נחוצים לאומות המוסלמיות משום שעל פי הדת המוסלמית מוסלמים אינם יכולים להיות משועבדים ולשמש כעבדים.
ליווי מסעות מחקר

כוחו והשפעתו של טיפו טיפ גרמו לכך שחוקרים אירופאים נעזרו בשירותיו, והוא נהג בהם בידידות. החוקרים נזקקו לעזרתו של טיפו טיפ עקב הידע הנרחב שלו על השטח האפריקאי, וטיפו טיפ יצא נשכר ממסעותיהם כי הם סייעו לפתוח נתיבים חדשים אל פנים אפריקה.
בשנת 1867 טיפו טיפ הוביל את מסעו של דייוויד ליווינגסטון, חוקר ארצות סקוטי, דרומה לעבר אגם מוורו.
בשנים 1872 -1874 הוא ליווה את החוקר האנגלי ורני לובט קמרון חלק מהדרך במסעו מלואלבה אל החוף האטלנטי.
בשנת 1876 נפגש טיפו טיפ עם הנרי מורטון סטנלי, חוקר ארצות בריטי מפורסם. סטנלי רצה כי טיפו טיפ ידריך אותו במסעו למעלה נהר לואלבה, טיפו טיפ נענה והוביל את שיירת המסע במקביל לנהר. עקב מחלות, התקפות של שבטים עוינים וקשיי הדרך טיפו טיפ סירב להמשיך במסע. אולם סטנלי המשיך במסעו לאורך הנהר, ובמסעו הכולל הוא חצה את יבשת אפריקה מן האוקיינוס ההודי אל האוקיינוס האטלנטי.
פתיחת אזורי הנהר

המסע הנרחב של סטנלי לאורך נהר לואלבה עודד מסעות של סוחרים רבים, אחד מראשוני הסוחרים שיצאו למסעות אלו היה טיפו טיפ. במסעותיהם הסוחרים גרמו לתוהו ובוהו לאורך הנהר. הם שרפו ובזזו כפרים שלמים ולקחו אנשים בשבי. לפי פיטר פורבת' בספרו "נהר הקונגו" ("The River Congo"), סטנלי היה המום ממה שראה שש שנים לאחר מכן, כאשר חזר לאזור: "לא יכולתי לזהות סימן של גדר או בקתה ... לא נראה בית או דבר חי בשום מקום ... הכל נעלם ... חורבן.. נשרפה עיר שלמה".
סוחרי העבדים הרגו ולקחו בשבי אלפי אפריקאים.
בין 1880 ו-1890 מספר שיא של עבדים נקנו ונמכרו באזור קונגו, תוך התעשרות עצומה של סוחרים כמו טיפו טיפ. שילוב של מיומנות בניהול משא ומתן וכח טקטי הפכו את טיפו טיפ לסוחר המצליח ביותר במזרח אפריקה.
מושל מחוז סטנלי פולס

ב- 1885 חזר סטנלי לקונגו כדי לצאת למסע להצלת אמין פאשא, מושל אקווטוריה באפריקה שנקלע למרד במחוזו. סטנלי נסע לזנזיבר ב-1887 כדי לבקש מטיפו טיפ שיעזור לו במסע. בתמורה מינה סטנלי את טיפו טיפ למושל סטנלי פולס (Stanly Falls), במדינת קונגו החופשית. מטרתו של סטנלי הייתה לבלום את התוקפנות הערבית סביב סטנלי פולס. תנאי אחד של ההסדר היה שטיפו טיפ יאלץ לנסות ולהפסיק את סחר העבדים. הוא אמנם לא הצליח לעשות זאת, אבל הצליח למנוע מהערבים לבוא במגע עם האירופים.
טיפו טיפ, סטנלי וכוח המשלחת שלהם, שכלל 700 איש, הפליגו דרומה מזנזיבר, הקיפו את "כף התקווה הטובה", והפליגו במעלה החוף הדרומי של האוקיינוס האטלנטי אל שפת נהר הקונגו. משם הם הלכו ל"בריכת סטנלי", שם פרץ ביניהם ריב. כח המשלחת נפגע, וסטנלי האשים את טיפו טיפ בכך שהמסע לקח זמן ארוך יותר מהצפוי וכי טיפו טיפ לא סיפק מספיק כח אדם כפי שהבטיח, מה שגבה את חייהם של אנשים רבים במשלחת.
כשחזר תבע סטנלי את טיפו טיפ בבית משפט בזנזיבר, אולם טיפו טיפ זכה בפרשה.
מלחמת קונגו - ערב

במהלך כהונתו של טיפו טיפ כמושל פרצה מלחמת קונגו-ערב.
בשנת 1886, בזמן שטיפו טיפ היה בזנזיבר, התעוררה מחלוקת בין מצודה בסטנלי פולס, בהנהגת טיפו טיפ, לבין מצודה סמוכה של מדינת קונגו החופשית בהנהגתו של וולטר דין, קפטן בריטי, ולטובה דובואה, סגן בלגי. אנשי טיפו טיפ טענו כי דין גנב שפחה מקצין ערבי במבצר, אולם דין טען כי הנערה ברחה לאחר שהוכתה על ידי אדונה ושהוא רק הציע לה מקלט.
אנשי טיפו טיפ תקפו את המבצר ומצודת מדינת קונגו החופשית הגנה על עצמה. לאחר ארבעה ימים של מצור, המגינים סיימו את התחמושת וברחו מהמצודה.
מותו

בשנת  1890 טיפו טיב עזב את סטנלי פולס וחזר לזנזיבר.
ב-13 ביוני 1905, מת טיפו טיפ ממלריה בביתו בסטון טאון (Stone Town), העיר המרכזית באי זנזיבר.
הערות שוליים

↑  Anthony Atmore and Ronald Oliver, Africa Since 1800, Cambridge: Cambridge University Press, 1994, עמ' 72
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Tippu Tib, Gale. Biography in Context, ‏23.12.2009
1 2 3 4 5 6 7  Prem Podar, Rajeev S. Patke and Lars Jensen, A Historical Companion to Postcolonial Literatures:Continetal Erope and Its Empiresh, Edinburg: Edinburg, 2008, עמ' 55
1 2 3 4  Heinrich Brode, Tippoo Tib: The Story of His Career in Zanzibar & Central
Africa, London: Arnold, 1907
1 2  Annabel Skinner, Tanzania & Zanzibar, London: New Holland Publishers, 2005, עמ' 354
↑  Robert B. Edgerton, The Troubled Heart of Africa: A History of the Congo, New York: St. Martin's Press, 2002, עמ' 94
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463068405171  BnF: cb121177202 (data)  GND: 118909223  ISNI: 0000 0000 8129 1268  LCCN: n50018892  NTA: 069117829  SELIBR: 190302  SUDOC: 029581850  VcBA: 495/51025  VIAF: 50024311   WorldCat (עם VIAF): 50024311 
ציור של טיפו טיפ, "חדשות לונדון".  דצמבר, 1889
טיגריס דרום-סין

| טיגריס דרום-סין |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) ייתכן שנכחד מהטבע
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: פנתר
מין:: טיגריס
תת־מין:: טיגריס דרום-סין
שם מדעי
 Panthera tigris amoyensis ‏הילצהיימר, 1905
תחום תפוצה


טיגריס דרום-סין (שם מדעי: Panthera tigris amoyensis) הוא תת-מין נדיר ביותר של טיגריס. בתי גידולו היו מחוזות פוג'יין, גואנגדונג, חונאן, ג'יאנגשי אשר בדרום סין. תת-מין זה מסווג בסכנת הכחדה חמורה ונראה שרוב הפרטים שבטבע נכחדו.
בסוף 1990, עוד ניתן היה להבחין בטבע בכמות סבירה של פרטים. הצפיפות הנמוכה הביאה לפיצול תאי הגידול ובכך להכחדה של לא מעט מבתי הגידול המבודדים. זאת, ולחצי אדם אחרים הביאו לכך שנותרו בטבע עתה לכל היותר 40 פרטים. מרבית בני תת-המין נמצאים היום בתוכנית שימור במספר גני חיות ושמורות טבע בסין וגם בדרום אפריקה, אף שאין במדינה טיגריסים טבעיים.
מאפיינים גופניים

לטיגריס דרום סין יש פרווה ארוכה המכסה את גופו, ארוכה משל הטיגריס הבנגלי אך קצרה יותר משל הטיגריס הסיבירי. גופו קטן יחסית, אורך זכר ממוצע נע בין 2.45 לבין 2.65 מטרים. זכרים גדולים יכולים להגיע גם לאורך של 2.75 מטרים. משקלו הוא 170 ק״ג.
הערות שוליים

↑  טיגריס דרום-סין באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חסרי החולצות

חסרי החולצות (בספרדית: descamisados), הוא מונח המציין את תומכיו הפרוניסטים של חואן דומינגו פרון, נשיאהּ הפופוליסטי של ארגנטינה בין השנים 1946–1955 ושנית בשנים 1973–1974, לפני, במהלך ולאחר כהונתו.
מקור המונח במחאה ההמונית שנערכה ביום 17 באוקטובר 1945 נגד כליאתו של פרון, המחאה אשר הביאה לשחרורו. פרון נכלא בידי החונטה הצבאית בשל היוקרה הרבה שצבר. במהלך מחאה זו צבאו המוני פועלים על רחובות העיר בואנוס איירס, ובעיקר בפלאסה דה מאז'ו לנגד הבית הוורוד (מקום מושב הממשלה הארגנטינאית), ועל מנת להקל מעט את החום שכשכו את רגליהם במימי המזרקות והסירו את חולצותיהם. בעקבות אירועים אלו החלו בני האליטה לכנות את תומכיו של פרון בזלזול בשם "חסרי החולצות".
בואנוס איירס, 17 באוקטובר 1945. הפוגה בהפגנה למען שחרורו של פרון בה "נולדו" חסרי החולצות.
במהלך רטורי אופייני לפופוליזם, אימצו הפרוניסטים את הביטוי המזלזל ונשאו אותו בגאווה. פרון, ואוויטה אשתו, התייחסו לתומכיהם בשם זה כגילוי חיבה, ובמהלך המירוץ לנשיאות של שנת 1945 תר פרון את ארגנטינה ברכבת אותה כינה "חסרת החולצה"
ראו גם

חואן דומינגו פרון
אווה פרון
פרוניזם
ביאורים

↑  למעשה, כונתה הרכבת "חסר החולצה" (El Descamisado), משום שבספרדית המילה "רכבת" (el tren) היא זכרית, ולא נקבית כבעברית.
טוב

ערך זה עוסק במונח באתיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טוב הוא דבר או מצב רצוי, מהנה, נחשק או כזה המוגדר כעדיף מבחינה מוסרית על דבר או מצב אחר. היפוכו של טוב הוא רע.
לעיתים דבר או מצב טוב מוגדר באופן יחסי לדברים או מצבים אחרים, או שהגדרתו תלויה בהקשר של זמן, מרחב ויחסים בין בני אדם. לדוגמה, ישנם אנשים המגדירים נישואים דבר טוב, אך אותם אנשים יגדירו נישואים דבר רע אם הנישאים יהיו צעירים מגיל מסוים, או שאחד הנישאים יהיה נשוי לאדם אחר בעת הנישואים, או כאשר טקס הנישואים לא יבוצע באופן המועדף עליהם.
"טוב" בדתות

טענה מקובלת אצל המאמינים בדתות שונות היא כי במסגרת דתית, ניתן להגדיר דברים או מצבים מסוימים כטובים באופן מוחלט, לא אישי ואובייקטיבי. טענת מוחלטות זו שואבת את כוחה מן הטענה כי ישנה ישות על, המתווה ציר מוסרי מוחלט המגדיר כ"טוב" או כ"רע" את מה שנמצא משני עבריו של הציר.
טיעון נלווה לטיעון זה הוא הטיעון כי ההוכחה לכך שמידת הטוב והרע הדתית היא מוחלטת, מצויה בטיעון כי ישנה מערכת תגמול אלוהית למי שעושה את הטוב או למי שעושה את הרע. טיעונים הם לגמול שיבוא במקום שאינו ניתן לבדיקה (מדעית) (קיום "גן עדן" או "גיהנום"). בפילוסופיה היהודית מבואר שהטוב הוא הטוב האלוהי וההידבקות ברצון האלוהים. ולכן, ביחס לאדם הטוב הוא קיום רצון ומצוות אלוהים, והרע הוא היפוכן. זהו בדרך הפשט, בתורת החסידות ובקבלה מבואר שהעניינים מורכבים יותר ובתוך הרע ישנם ניצוצות שנוצרו משבירת הכלים, והעלאתם למקורם הטוב הוא תיקון הרע. כמו כן ישנו עניין ה"רשע שחוזר בתשובה מאהבה כל עבירותיו נהפכים לו לזכויות". כלומר היחס אל הרע הוא לא כרע מוחלט העומד בפני עצמו, אלא גם הוא נברא על ידי האלוהים ומשמש חלק בתיקון עולם.
"טוב" כמהנה

הגדרה אחרת של טוב, כפי שהייתה קיימת אצל האפיקוראים, גורסת כי הטוב הוא מה שמעורר תחושות של הנאה או סיפוק אצל בני אדם, או שהוא נחשק אצל רבים בגלל הסברה שהוא יכול לעורר תחושות כאלו. לפי הגדרה זו, הטוב הוא המהנה. גם כאן, הניסיון לקבוע נקודה מוחלטת של טוב (ושל ניגודו, הרע) נסמכת על ההשערה כי הגדרות המהנה או המספק משותפות לכל בני האדם וכי בתנאים מסוימים הן מוחלטות.
הבעיה העיקרית בהגדרה זו היא כי קשה להגדיר את המהנה או המספק באופן מוחלט, משום שכל הגדרה כזו נותרת תלויה תמיד בנסיבות. כך, לדוגמה, האמירה כי אוכל טעים הוא טוב משום שאכילתו מהנה את רוב בני האדם, לא תהיה נכונה עבור אותו חלק מן האנושות שסיים כרגע את ארוחתו, עבור כאלו המצויים בתהליך של הרזיה, או עבור כל מי שאינו מסכים עם מה שמוגדר "אוכל טוב" בעיני אלו שהגדירוהו כך במקור. נוסף על–כך, הגדרת הטוב כמהנה אינה כוללת מנגנון הסברי כלשהו, המבאר מדוע המהנה הוא טוב, לבד מהסבר מעגלי בנוסח: המהנה הוא טוב כי מה שטוב מהנה.
"טוב" כמועיל

הגדרה שלישית של טוב נסמכת על התועלת: הטוב מוגדר כמה שמניב תועלת. ג'רמי בנת'ם הגדיר את המועיל כמה שמניב את ה"אושר הרב ביותר למספר הגדול ביותר" של אנשים. בנתהם גרס כי ניתן לבנות חישוב הדוני שיקבע מהי מידת האושר שמניב כל מעשה, ועל פיה לקבוע את מידת הטוב המוסרי (או, התועלת) שלו.
הגדרה זו של טוב מבוססת על כמה הנחות. הראשונה שבהן היא כי הידיעה מהו הדבר המניב את האושר הרב ביותר למספר הגדול ביותר של אנשים מצויה בידי אדם כלשהו באופן שאינו סובייקטיבי. כלומר, שידיעה זו אינה ידיעתו הסובייקטיבית, החלקית והמוטה של אדם מסוים, אלא ידיעה אובייקטיבית, על-אנושית. טיעון זה שווה ערך לטיעון שבידי בני אדם מסוימים יכולת לרכוש להם ידע אלוהי, על-אנושי, ושהם מממשים את היכולת הזו. כמו ביחס לטיעון הדתי, גם כאן, עבור מי שאינו מכיר בכך שלבני אדם מסוימים יכולת לרכוש ידע אלוהי אין להגדרה כל משמעות.
הנחה נלווית להנחה הראשונה היא שלא רק שלבני אדם מסוימים דרך לרכוש ידע אלוהי, הם גם מצוידים ביכולת אלוהית לממש את הידע הזה כך שהגדרת הטוב והרע שלהם אכן תביא לכך שתיווצר כמות האושר הגדולה ביותר עבור המספר הגדול ביותר של אנשים. העדויות שהמציאו חסידי התועלתנות למסלול מימוש כזה הן, לפי שעה, דלות למדי.
ראו גם

אופטימיות
אתיקה - פילוסופיה של המוסר
מוסר
לקריאה נוספת

עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ), מילים פשוטות, הוצאת מגיד, 2023, הפרק "טוב", עמ' 27–38
טיגריס הודו-סיני

| טיגריס הודו-סיני |
| --- | --- |
 טיגריסים בגן החיות של ברלין
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: פנתר
מין:: טיגריס
תת־מין:: טיגריס הודו-סיני
שם מדעי
 Panthera tigris corbetti ‏מזאק, 1968
תחום תפוצה


טיגריס הודו-סיני (שם מדעי: Panthera tigris corbetti), הקרוי גם טיגריס קורבט, הוא תת-מין של טיגריס המצוי במדינות הודו-סין: קמבודיה, לאוס, מלזיה, בורמה, תאילנד ווייטנאם. השם טיגריס קורבט נובע משמו המדעי, והוא קרוי על שמו של הצייד והסופר ג'ים קורבט.
מאפיינים

אורכו של טיגריס הודו-סיני זכר בוגר נע בין 2.55 ל-2.85 מטרים, משקלו בין 150 ל-195 ק"ג, והוא בעל גולגולת גדולה באורך של בין 319 ל-365 מ"מ. אורכו של הזכר הממוצע הוא 2.74 מטר, ומשקלו 180 ק"ג. פרטים גדולים יכולים לשקול עד 250 ק"ג. אורך הנקבות נע בין 2.30 ל-2.55 מטר, הן שוקלות בין 100 ל-130 ק"ג, ואורך גולגולתן נע בין 275 ל-311 מ"מ. אורך הנקבה הממוצעת הוא 2.44 מטר ומשקלה 115 ק"ג.
בכל המלטה נולדים 2–3 גורים.
טיגריסים הודו-סיניים הם חזקים ביותר. יש מקרה מתועד של זכר גדול שנהרג ליד גבול וייטנאם-לאוס ב-1984. הטיגריס, שאורכו מקצה אפו עד לקצה זנבו היה 2.8 מטר, והיה במשקל של 250 ק"ג, הטיל מורא על כפרים בטריטוריה שלו למשך מספר שנים לפני שנהרג. הוא הרג מעל לעשרה תאואים בכפרים, למרות ניסיונות הכפריים לעצור אותו. כשכפר אחד בנה גדר בגובה 3 מטרים מסביב לשטח הבקר, הטיגריס הצליח לקפוץ מעל הגדר, להרוג עגל, ולקפוץ בחזרה, בזמן שהוא מחזיק בפיו עגל במשקל 60 ק"ג. לבסוף הטיגריס נהרג כשתושבי הכפר הניחו מלכודת רובים ליד גופת תאו שהייתה מונחת שם. גופתו של הטיגריס נמצאה בנחל במרחק 2 ק"מ ממקום המלכודת, עדות לכך שהטיגריס הלך מרחק רב למרות שסבל מפציעה אנושה.