stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איליה חרז'אנובסקי
קריירה מוקדמת

למד באקדמיה לאמנויות יפות בבון (1992–1993) ובמכון הרוסי לקולנוע (1998) (VGIK), הפקת הבכורה של חרז'אנובסקי הייתה הפקת הסרט "מה שאני מרגיש" שהוצג בפסטיבל קוקארט בפטרהוף בשנת 1997. חרז'אנובסקי ביים את הסרט "עצירה", שהוא סרט קצר, יחד עם ארטיום מיכאלקוב בשנת 1998.
בשנים 1998–2002 עבד חרז'אנובסקי כבמאי ומפיק בפרסום מסחרי. הוא היה גם המפיק האחראי של פרויקט הטלוויזיה של ערוץ TNT "רשימת אוהבי הפדרציה הרוסית", סדרה שביימו במאי קולנוע רוסים מובילים. בשנת 2003, הפרויקט הפך לחלק מהתכנית לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, כמו גם לפסטיבלי קולנוע רוסיים ובינלאומיים אחרים.
סרטיו > 4

חרז'אנובסקי ביים את הסרט "4", שזיכה אותו במספר פרסים, כולל פרס קקטוס הזהב והפרס הראשי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ברוטרדם, הולנד, פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע עצמאי בבואנוס איירס; פרס חבר השופטים הגדול כבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסיאטל; פרס הסרט הטוב ביותר ופרס הסרט הטובים ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטרנסילבניה; פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי באתונה, והיה מועמד לפרס הסרט האירופי של פסבינדר. הוא נכלל בתוכניות רשמיות של יותר מ-50 פסטיבלי קולנוע בינלאומיים, כולל פסטיבל ונציה, פסטיבל הקולנוע הבינלאומי ברוטרדם, פסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס, פסטיבל סיאטל הבינלאומי ופסטיבל טרייבקה הסרט הופץ גם בבריטניה, צרפת, איטליה, הולנד, בלגיה, ארצות הברית, וגם מדינות סקנדינביה ודרום אסיה.
סרטיו > פרויקט דאו > דאו

דאו הוא פרויקט וסדרת סרטים המבוססים על חייו של הפיזיקאי הסובייטי לב לנדאו. פיתוח הפרויקט החל בשנת 2005, בתור ההפקה המשותפת הגדולה ביותר של רוסיה ואירופה.
הפרויקט הופק על ידי Phenomen Films, חברה שנוסדה ברוסיה ועברה מאוחר יותר לבריטניה. מהצד האירופי משתתפי הפרויקט הם חלק מהקרנות החשובות ביותר, ערוצי טלוויזיה וחברות קולנוע, כולל - קרן התמיכה הקולנועית האירופית Eurimages; קולנוע Arte France (אורכב 17.02.2014 בארכיון Wayback Machine) - חברת הפקות (צרפת), Société Parisienne de Production - חברת הפקות (צרפת); WDR / Arte - חברת הפקות (גרמניה), Medienboard Berlin-Brandenburg - מימון (גרמניה), Mitteldeutsche Medienförderung - מימון (גרמניה), Essential Filmproduktion - חברת הפקות (גרמניה); מכון הקולנוע השוודי - מימון (שוודיה), Film I Väst - חברת הפקות (שוודיה), Plattform Production - חברת הפקות (שוודיה); קרן הוברט בלס (הולנד), AG Interfilm BV (הולנד). הסרט זכה בפרס המיצג הטובה ביותר בשוק הקולנוע האירופי, בסופיה, בולגריה. הוא נכלל בעשרת הפרויקטים הטובים ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי CineMart (רוטרדם, הולנד). בשנת 2006, דאו הפך לחלק מהתוכנית הרשמית של פסטיבל קאן ונבחר לאחד מ-17 הפרויקטים הטובים בעולם בפסטיבל קאן.
סרטיו > פרויקט דאו > דאו. נטאשה

"דאו. נטאשה" הוא הסרט הראשון בפרויקט רחב יריעה שצולם בתוך מיצב אמנותי ענק אשר נבנה בעיר חרקוב שבאוקראינה. השחקנים, רובם לא מקצועיים, חיו בתנאי משטר סובייטי אותנטיים לכל אורך הצילומים. הסרט צולם בסט שגודלו 12 אלף מ"ר, בו התגוררו משך שלוש שנים מאות שחקנים ואנשי הפקה. החומר המצולם, למעלה מ-700 שעות, נערך ל-14 סרטים באורך מלא, שלוש סדרות טלוויזיה ועבודות וידאו וסרטים מדעיים. עלילת הסרט מתמקדת בנטאשה המנהלת קפיטריה במכון מחקר סובייטי בשנות 1950. הקפיטריה היא לבו של יקום ה'דאו'. כולם מגיעים לשם: עובדי המכון, מדענים, אורחים זרים. ערב אחד פוגשת נטאשה מדען צרפתי בשם לוק ומבלה אתו את הלילה. למחרת היא מזומנת לחקירה בק.ג.ב. על טיב יחסיה עם האורח.
חברות הפקות

בשנת 2005 הקים חרז'אנובסקי חברת הפקות בשם Phenomen Films, שפיתחו והפיקו, בין היתר, את הסרט "חייל מנייר" מאת אלכסיי גרמן, שזכה בפרס אריה הכסף ופרס אוסלה הזהב (על צילום) בפסטיבל ונציה. כמו כן, הוא היה מועמד לפרס הקולנוע האירופי, וזכה בפרסים ובמועמדויות נוספות בשנת 2008. בשנת 2010 הקים חרז'אנובסקי את חברת Phenomen Berlin Filmproduktions GmbH (גרמניה). בשנת 2011 הוא הקים את חברת Phenomen UK Ltd. (שמושבה בבריטניה).
הערות שוליים

↑  IMDb profile
↑    Adam White, ‏Apocalypse Dau: the most insane film shoot of all time, and why you may never get to see it, The Telegraph, 13 April 2017
↑   ליזה רוזובסקי, המיצג "דאו" מציע למבקרים חוויית "האח הגדול" בגרסה הסובייטית, באתר הארץ, 5 בפברואר 2019
↑  Бумажный солдат (2008)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061815218  NKC: js20051031024  VIAF: 311659250   WorldCat (עם VIAF): 311659250
אלפא רומיאו דופין

| --- | --- |

אלפא רומיאו דופין
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אלפא רומיאו
 שנות ייצור:  1959–1966
 הרכבה:  איטליה איטליה
 חברת אם:  רנו
 אורך:  3,945 מ"מ
 רוחב:  1,520 מ"מ
 גובה:  1,400 מ"מ
 משקל:  630 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,270 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 845 סמ"ק המפיק 30 כ"ס  (מנוע אחורי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  115 קמ"ש
 צריכת דלק:  6.5 ליטר ל-100 ק"מ
אלפא רומיאו דופין (באיטלקית: Alfa Romeo Dauphine) היא מכונית משפחתית קטנה, 4 דלתות, אשר נבנתה והורכבה על ידי חברת אלפא רומיאו האיטלקית, על בסיס שותפות עם חברת רנו הצרפתית, בין השנים 1959–1966.
אלפא רומיאו דופין

דגם ה"אלפא רומיאו דופין" היה זהה לחלוטין לדגם ה-דופין הצרפתי, מלבד שינויים שבוצעו במערכת החשמל, (מתח של 12 וולט). המצבר שהורכב בדגם, היה מתוצרת חברת "Magneti Marelli" האיטלקית.
סך הכל יוצרו 73,841 יחידות. בשנת 1959 יוצרו 6,452 יחידות. בשנת 1960 יוצרו 20,047 יחידות.
בדצמבר 1960 מחיר דגם ה"אלפא רומיאו דופין" באיטליה היה 795,000 לירטות איטלקיות.
דגם ה"אלפא רומיאו דופין" יובא לישראל באמצעות סוכנות "קפריש". נמכרו כ-60 יחידות.
היסטוריה שיתוף הפעולה בין חברת רנו לחברת אלפא רומיאו

באוקטובר 1958 נחתם הסכם בין חברת רנו הצרפתית ו"אלפא רומיאו" האיטלקית לשיתוף פעולה. המכניקה המקורית הייתה של רנו, רוב הרכיבים הובאו מצרפת, נוספו חלקים מאיטליה, דגם ה"אלפא רומיאו דופין" נבנה והורכב במילאנו. הוקמה חברת "רנו-איטליה" במטרה לבנות ולמכור את "אלפא רומיאו דופין" באיטליה, דרך רשת "אלפא רומיאו".
באוקטובר 1960 יוצר ה"אלפא רומאו דופין" בגרסה מתקדמת יותר. הדגם היה קרוי "אונדין" (בצרפתית: "Ondine"). יוצרו כ- 2,000 יחידות. ייצורו פסק עד שנת 1962.
תמונות

לוגו "אלפא רומיאו דופין" (על הכנף הקדמית הימנית של הדגם)
אלפא רומיאו דופין, שנת 1964
ראו גם

דופין
הנני קילוואט
לקריאה נוספת

אלפא רומיאו דופין (Site français traitant de l'Alfa Romeo Dauphine [archive])
אלפא רומיאו דופין - מפרט טכני ( 1959-1964 Alfa Romeo Dauphine catalogue )
"זוכרים את האלפא רומיאו דופין?" (Ricordate l'Alfa Romeo Dauphine? - Corriere.it, Giosuè Boetto Cohen ) 28 באוקטובר 2016 (איטלקית)
הערות שוליים

↑  אלפא רומיאו דופין Article de la revue Gazoline sur l'Alfa Romeo Dauphine/Ondine [archive]
↑  אלפא רומיאו דופין dauphinomaniac.org/Speciales/ALFA/Alfa
↑  "דופין " באיטליה, הארץ, 25 בנובמבר 1958
↑  אלפא רומיאו דופין (אונדין) (בצרפתית)
↑  אלפא רומיאו דופין1962 Alfa Romeo Ondine Saloon
אנחנו לא מלאכים (סרט, 1955)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה My Three Angels של סם ובלה ספיבק
 בימוי:  מייקל קורטיז 
 הופק בידי:  פט דוגאן
 תסריט:  רנלד מקדוגל
 עריכה:  ארתור שמידט 
 שחקנים ראשיים:  המפרי בוגרט פיטר יוסטינוב אלדו ריי לאו ג. קרול ג'ואן בנט
 מוזיקה:  פרדריק הולנדר שא
 צילום:  לויאל גריגס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 ביולי 1955
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט חג המולד, סרט פשע 
 תקציב:  1,685,000 דולר
 הכנסות:  3,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנחנו לא מלאכים (באנגלית: We're No Angels) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1955 בבימויו של מייקל קורטיז עם המפרי בוגרט, פיטר יוסטינוב ואלדו ריי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה My Three Angels של סם ובלה ספיבק שהוא עצמו מבוסס על המחזה הצרפתי La Cuisine Des Anges (לה קוויזין דז-אנז') מאת Albert Husson (אלברט היסון) (אנ').
ב-1989 הופק רימייק באותו שם עם רוברט דה נירו, שון פן ודמי מור הקשור באופן רופף למחזה.
הסרט שייך ל"סרטי חג המולד" העלילה מתרחשת בערב החג כשהמשפחה חוזרת מהכנסייה וחוגגת סביב שולחן עמוס מאכלים לאור עץ אשוח מואר ומקושט שהוכן על ידי "שלושה מלאכים".
תקציר העלילה

ערב חג המולד, 1895 שלושה אסירים שפוטים לתקופות ארוכות, בורחים מבית הכלא באי השדים, מגיעים לקאיין מתבוננים באונייה בנמל שתשיט אותם לצרפת עם מסמכים מזויפים. השלושה הם ג'וזף (המפרי בוגרט), אלברט (אלדו ריי) וז'ול (פיטר יוסטינוב). ג'וזף הוא נוכל וזייפן ואלברט וז'ול הם רוצחים. אלברט נושא איתו כל הזמן קופסה ובתוכה נחש ארסי בשם "אדולף". בינתיים הם ממשיכים לגנוב אוכל ולכייס את רופא האונייה (ג'ון סמית) המגיע לחוף. הם מוצאים שם מכתב המיועד למר פליקס דוקטל בעל חנות כלבו.
הם נכנסים לחנות במטרה לשדוד אבל פליקס דוקטל (לאו ג. קרול) מקבל אותם יפה והם מציעים לתקן את גג הבית הדולף. תוכניתם היא לשדוד את החנות בלילה, להתלבש כג'נטלמנים ולברוח. דרך החלון הם מאזינים לדו-שיח בין פליקס לאשתו אמילי (ג'ואן בנט). פליקס היה בעל עסק בפריז שפשט רגל. בן דודו אנדרה טרושאר (בזיל ראת'בון) שילם את חובו ושלח אותו לנהל את החנות בקאיין בתנאי שלאחר שנה יראה רווח אחרת יפטר אותו. במכתב מודיע כי הוא בא לביקורת יחד עם אחיינו פול (ג'ון בר) המיועד להתחתן עם בתו של בונה ספינות עשיר (ולא עם איזבל דוקטל).
איזבל דוקטל (גלוריה טאלבוט) בתם בת ה-18 מאוהבת בפול וכאשר היא קוראת את המכתב על אירוסיו לאחרת היא מתמוטטת. השלושה מרגיעים אותה ואלברט מחזיר לה את הביטחון העצמי ואומר לה שהיא אטרקטיבית.
השלושה מכינים למשפחת דוקטל ארוחת חג מולד עשירה שבמרכזה צלי של תרנגול הודו, פרחים מהודרים ועץ אשוח מואר ומקושט - הכל מדברים שגנבו בעיר. לבסוף הם שרים למשפחה על שלושת המלאכים שירדו מהשמים בחג המולד.
אווירת החג נעכרת כשמגיעים לחנות אנדרה טרושאר ואחיינו פול. אנדרה מתגרה בפליקס על כך שאינו מסוגל לנהל את החנות. הוא לוקח לחדרו את ספר החשבונות ומחרים לאלברט את הקופסה באשמה של גנבה. בחדר הנחש "אדולף" מכיש אותו למוות. האסירים מחפשים את אדולף בכל הבית ולא מוצאים.
ג'וזף מזייף צוואה של אנדרה ובו מתחלקת הירושה בין פול לפליקס ומגניב אותה לחדרו של פול. פול שורף את הצוואה בחדרו ומודיע לכולם שאין צוואה וכי כל הירושה עוברת אליו. הוא נכנס להיפרד מאנדרה והנחש אדולף ממית גם אותו.
רופא האנייה מגיע לחנות לבדוק מה קרה והשלושה "משדכים" בינו לאיזבל.
כעת הכל מושלם, כל הבעיות של המשפחה נפתרו, אהבה וירושה. השלושה נפרדים ממשפחת דוקטל אבל מגיעים להסכמה כי העולם החיצוני יותר מופרע מהעולם המסודר בכלא ומחליטים לחזור לכלא כשהילה של מלאכים מעל ראשם ומעל הקופסה של אדולף...
443

ערך זה עוסק בשנת 443. אם התכוונתם לכביש המחבר את לוד דרך מודיעין אל ירושלים, ראו .
שנת 443 היא השנה ה-43 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 443 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 443‎
נפטרים ב-443‎
1557

שנת 1557 היא השנה ה-57 במאה ה-16. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

13 בספטמבר – העיר פירנצה הוצפה כאשר נהר הארנו עלה על גדותיו
נולדו

1 בינואר – אישטוואן בוצ'קאי, שליט טרנסילבניה (נפטר ב-1606)
24 בפברואר – מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-1619)
31 במאי – פיודור הראשון, צאר רוסיה (נפטר ב-1598)
16 באוגוסט – אגוסטינו קראצ'י, צייר ויוצר הדפסים איטלקי (נפטר ב-1602)
4 בספטמבר – סופיה ממקלנבורג-גיסטרו,  מלכת דנמרק-נורווגיה, ואשתו של פרדריק השני, מלך דנמרק (נפטרה ב-1631)
נפטרו

9 באפריל – מיקאל אגריקולה, כומר פיני (נולד ב-1510)
11 ביוני – ז'ואו השלישי, מלך פורטוגל (נולד ב-1502)
16 ביולי – אן מקליבס, אשתו של הנרי השמיני מלך אנגליה (נולדה ב-1515)
1 באוגוסט – אולאוס מגנוס, אקלזיולוג, כותב, היסטוריון וקרטוגרף שוודי (נולד ב-1490)
1 בספטמבר – ז'אק קרטייה, מגלה ארצות צרפתי (נולד ב-1491)
19 בנובמבר – בונה ספורצה, בת למשפחת ספורצה (נולדה ב-1494)
13 בדצמבר – ניקולו טרטליה, מתמטיקאי איטלקי (נולד ב-1499)
ראו גם

ילידי 1557‎
נפטרים ב-1557‎
8K

השוואה בין רזולוציות תצוגה נפוצות.
רזולוציית 8K מתייחסת לרזולוציית תמונה או תצוגה ברוחב של כ-8,000 פיקסלים. 8K UHD היא הרזולוציה הגבוהה ביותר (7680 × 4320) שהוגדרה בתקן UHDTV.
רזולוציית תצוגה של 8K היא ההמשך של רזולוציית 4K . ב-CES 2019, נחשפו טלוויזיות ה-8K הראשונות. ההיתכנות של מעבר מהיר לתקן חדש זה מוטלת בספק לאור היעדר משאבי שידור. ההערכה היא (נכון לשנת 2019) שמכשירים תומכים ב-8K יהוו רק 3% מטלוויזיות ה-UHD עד 2023 עם מכירות עולמיות של 11 מיליון יחידות בשנה.  עם זאת, יצרני הטלוויזיה נשארים אופטימיים מכיוון ששוק ה-4K צמח הרבה יותר מהר מהצפוי, כאשר המכירות בפועל עברו את התחזיות כמעט פי שישה ב-2016.
נכון ל-2018 תאגיד השידור יפני NHK הוא אחד מתאגידי השידור הבודדים בעולם שיש להם מצלמות לשידור ברזולוציית 8K.
רזולוציות > 7680 × 4320

זוהי הרזולוציה של פורמט UHDTV2 המוגדר ב-SMPTE ST 2036–1, וכן פורמט 8K UHDTV המוגדר ב- ITU-R BT.2020 . זהו גם הפורמט הנבחר על ידי פרויקט DVB כרזולוציה עבור תקן השידור 8K שלהם, UHD-2 .  יש לרזולציה 33.2 מיליון פיקסלים בסך הכל, והיא כפולה מהרזולוציה של 4K UHD בכל מימד (פי ארבעה פיקסלים בסך הכל) או פי ארבעה מהרזולוציה של 1080p בכל מימד (פי שישה עשר פיקסלים בסך הכל).
| רזולוציה | יחס גובה-רוחב | יחס גובה-רוחב | סך הכל פיקסלים |
| --- | --- | --- | --- |
| 7680 × 2160 | 3.5 5 ∶ 1 | 32:9 | 16.59 Mpx |
| 7680 × 3200 | 2.40 ∶ 1 | 24:10 | 24.58 Mpx |
| 7680 × 3240 | 2. 370 ∶ 1 | 64:27 | 24.88 Mpx |
| 7680 × 4320 | 1.7 7 ∶ 1 | 16:9 | 33.18 Mpx |
| 8192 × 4320 | 1.8 962 ∶ 1 | 256:135 | 35.39 Mpx |
| 8192 × 4608 | 1.7 7 ∶ 1 | 16:9 | 37.75 Mpx |
| 8192 × 5120 | 1.60 ∶ 1 | 16:10 | 41.94 Mpx |
| 8192 × 8192 | 1.00 ∶ 1 | 1:1 | 67.11 Mpx |
הערות שוליים

↑  Robert Silva. "8K Resolution Definition and Explanation of 8K Video Resolution". About.com. נבדק ב-12 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Felix Richter. "Infographic: Forecast Of Global Ultra HD TV Adoption And 8K TV Sales". International Business Times. נבדק ב-14 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "8K Resolution: The Future of Digital Displays". Samsung Display. נבדק ב-14 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NHK Has Finally Shrunk Their 8K Resolution Camera, but How Close Are We to Shooting in 8K?, No Film School, ‏2012-05-16 (באנגלית)
↑  OV 2036-0:2015: Ultra High Definition Television — Overview for the SMPTE ST 2036 Document Suite (באנגלית). Society of Motion Picture and Television Engineers. 21 ביוני 2015. pp. 1–2. doi:10.5594/SMPTE.OV2036-0.2015. ISBN 978-1-61482-872-3. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  SMPTE ST 2036-1:2014, Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE), 13 באוקטובר 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Ultra High Definition Television: Threshold of a new age". ITU-R. 24 במאי 2012. נבדק ב-29 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phasing in Ultra High Definition" (PDF). DVB Project Office. אורכב מ-המקור (PDF) ב-22 בדצמבר 2018. נבדק ב-14 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
44 (מספר)

| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  44
 במילים:  ארבעים וארבע
 מספר סודר:  הארבעים וארבע
 גימטריה:  מ"ד
 גורמים ראשוניים:   2^{2}\cdot 11
 כתיב רומי:   \ XLIV
 כתיב בינארי:  101100
 כתיב הקסדצימלי:  2C
44 (במילים בלשון זכר: ארבעים וארבעה; בלשון נקבה: ארבעים וארבע) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 43, והבא לפני 45.
במתמטיקה

44 הוא המספר הזוגי ה-22.
44 הוא מספר שמח.
44 הוא מספר הבלבולים של קבוצה בגודל 5.
בהינתן פונקציית אוילר, φ(44) = 20 וגם φ(69) = 44.
44 הוא מספר פלינדרומי.
טטרהקונטקייטטרגון (tetracontakaitetragon) הוא שמו של מצולע בעל 44 צלעות.
44 הוא מספר חסר.
44 הוא מספר נתעב (odious number).
במדע

44 הוא המספר האטומי של רותניום.
מספרו של צביר הכוורת בקטלוג מסיה הוא 44.
בתחומים אחרים

44 הוא סך כל מספר הנרות שמדליקים בכל ימי החנוכה (כולל השַמָּש).
44 הוא שמו של הזר המסתורי ביצירה הבלתי גמורה של מארק טוויין באותו השם.
קוטרו של הקליע 44. מגנום הוא 44 מאיות האינץ'.
ברק אובמה ידוע גם כ"מספר 44" כיוון שהוא הנשיא ה44 של ארצות הברית.
קידומת הטלפון הבינלאומית של בריטניה היא +44.
+44 הוא שמה של להקת רוק בריטית.
ילד 44 הוא מותחן מאת הסופר טום רוב סמית.
44 הוא מספרו של נהג מרוצי פורמולה 1 לואיס המילטון.
ויומינג היא המדינה ה-44 להצטרף לארצות הברית.
ראו גם

כביש 44
446

ערך זה עוסק בשנת 446. אם התכוונתם לכביש המחבר את צומת שילת דרך יישובים בשומרון אל מחלף ברוכין בכביש 5, ראו .
שנת 446 היא השנה ה-46 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 446 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 446‎
נפטרים ב-446‎
אליוט 6 מטר

התכנון של אליוט 6
אליוט 6 מטר היא סירה אולימפית שעוצבה על ידי גרג אליוט בשנת 2000. הסירה משמשת בעיקר נשים, והיא תהווה גם תחרות נשים באולימפיאדת לונדון 2012. בסירה יש מוטות חזקים, אשר עוזרות להתחרות במרוצי סירה. מקור הסירה הוא בניו זילנד.
ראו גם

שיט תחרותי
שיט מפרשיות
אליו סיסה

אליו סיסה (בצרפתית: Aliou Cissé; נולד ב-24 במרץ 1976) הוא מאמן סנגלי ושחקן לשעבר המאמן את נבחרת סנגל. לאחר שהחל את הקריירה שלו בצרפת, הוא שיחק עבור מועדוני העיר בירמינגהם ופורטסמות'. סיסה היה קשר הגנתי ומדי פעם, שיחק כבלם.
בין 2012 ל–2013 היה עוזר המאמן של נבחרת סנגל עד גיל 23, ובין 2013 ל–2015 שימש כמאמנה. מאז 2015 מאמן את נבחרת סנגל בכדורגל. בשנת 2019 עלה עם סנגל לגמר גביע אפריקה לאומות ושם הפסיד 0–1 לאלג'יריה.
ב-6 בפברואר 2022 זכה עם נבחרת סנגל בגביע אפריקה לאומות.
ב- 2 באוקטובר 2024 סיים את תפקידו כמאמן נבחרת סנגל
אלפרד קניג

אלפרד גרן קניג (בגרמנית: Alfred Gören König, ‏2 באוקטובר 1913–1987) היה אתלט אוסטרי טורקי-יהודי. אלוף אוסטריה (1936) ופעמיים אלוף הבלקן (1938 ו-1939) בריצת 400 מטר ואלוף המכביה השנייה (1935) בריצת 200 מטר. ייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין (1936).
קורות חיים

קניג נולד בווינה בשם Ali Ferit Gören, בנו של יעקב, סוחר שנולד באיסטנבול בשנת 1882, ואחרי מלחמת העולם הראשונה חזר לטורקיה, אך לאחר מכן ברח בגלל הנהגת חוקים אנטישמיים בסוף שנות העשרים. בשנת 1930 החל התאמן בקבוצת הכח וינה ובשנת 1932 נרשם כתושב (לא כאזרח).
קורות חיים > 1932

באליפות אוסטריה לנוער שנערכה ב-1932 זכה קניג במדליית זהב בריצת 400 מטר.
קורות חיים > 1934

באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1934 הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא מכבי עולמי של 50 שניות.
קורות חיים > 1935

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה קניג ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.2 שניות, לפני הופמן מארצות הברית (23.3 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:36.4 דקות, לפני ארצות הברית ונבחרת ארץ ישראל. מדליית כסף, בריצת 400 מטר בתוצאה של 53.2 שניות, אחרי אברהם רוזנקרנץ מארצות הברית(53.1 שניות) ולפני אייב היימן מדרום אפריקה ומדליית ארד, בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פריץ דויטשר, אחרי דרום אפריקה (45.6 שניות) וגרמניה.
קורות חיים > 1936

באליפות אוסטריה באתלטיקה שנערכה ביולי 1936 זכה קניג במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.2 שניות.
באולימפיאדת ברלין (1936) על אף היותו יהודי הוא בחר להשתתף במשחקים וסיים במקום 25, רביעי מתוך שישה אצנים במקצה המוקדם בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.4 שניות ולא עלה לשלב רבע הגמר ובמקום שישי ואחרון במקצה המוקדם בריצת 200 מטר ולא עלה לשלב רבע הגמר גם כן.
קורות חיים > 1938

קניג ברח מאוסטריה ב-1938 בחזרה לטורקיה בעקבות האנשלוס.
קורות חיים > 1938 > אלוף הבלקן

במשחקים הבלקניים שנערכו בספטמבר 1938 השתתף קניג כנציגה של טורקיה וזכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.4 שניות ומדליית ארד בריצת 200 מטר.
קורות חיים > 1939

במשחקים הבלקניים שנערכו באתונה ב-1939 הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.8 שניות.
קניג פרש מאתלטיקה תחרותית בשנת 1944 והמשיך כמאמן מצליח.
שיאים אישיים

ריצת 200 מטר: 22.0 שניות (1936)
ריצת 400 מטר: 49.1 שניות (1936)
הערות שוליים

↑  בספורט, באתר הארץ, 12 באוקטובר 1934
↑  נעילת המכביה השניה,  הירדן, 9 באפריל 1935
↑  התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935
↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
↑  הספורט בעולם - קאניג מקנה שיא לתורקיה, דבר, 6 בנובמבר 1938
↑  אלופי המשחקים הבלקניים, באתר gbrathletics (באנגלית)
אנריקו צ'קטי

| --- | --- |
אנריקו צ'קטי מלמד את אנה פבלובה
 לידה:  21 ביוני 1850 רומא, איטליה 
 פטירה:  12 בנובמבר 1928 (בגיל 78) מילאנו, ממלכת איטליה 
 הושפע על ידי:  פיליפו טליוני, Giovanni Lepri 
 בן או בת זוג:  Giuseppina Cecchetti 
 
אנריקו צ'קטי (באיטלקית: Enrico Cecchetti;‏ 21 ביוני 1850, רומא – 13 בנובמבר 1928, מילאנו) היה רקדן ומורה לבלט איטלקי. המציא שיטת הוראה הקרויה על שמו. מבין תלמידיו: אנה פבלובה, ואצלב ניז'ינסקי וליאוניד מאסין.
מקובל לייחס לקארלו בלאזיס השפעה על סגנונו של צ'קטי.
צ'קטי הוא בנם של זוג רקדנים. הוא עבר לסנקט פטרבורג ורקד בבלטים של מריוס פטיפה, ובהם "הציפור הכחולה" ו"היפהפייה הנרדמת". בהמשך פנה להוראה ולימד את רקדני הבלט הקיסרי. בשנת 1884 העלה על הבמה את הבלט "קופליה" של מריוס פטיפה. כאשר סרגיי דיאגילב רצה לארגן מסע לבלט רוס הרקדנים סירבו לוותר על שיעורי הבלט של צ'קטי, ודיאגילב שכר אותו בתור מנהל בלט של הלהקה.
בשנת 1923 פרש מבלט רוס, והוזמן על ידי ארטורו טוסקניני לעבוד בלה סקאלה.
דמותו מופיעה בסרט "ניז'ינסקי" (1980).
אמאנאטו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  wagashi 
 על שם:  נאטו (מאכל) 
 מוצא:  יפן 
 מרכיבים עיקריים:  אזוקי, סוכר 
 
אמאנאטו (ביפנית: 甘納豆) היא מוצר קונדיטוריה יפני מסורתי העשוי מאזוקי או שעועית יבשה אחרת, מצופה בסוכר לאחר רתיחה בסירופ סוכר וייבוש. המאפה פותח על ידי Hosoda Yasubei במהלך שנות Bunkyū (1863–1861) בתקופת אדו. הוא פתח חנות וואגאשי (Wagashi) בטוקיו, אותה קרא על שם ילדותו: Eitaro. חנות זו ממשיכה לפעול.
רקע

אמאנאטו נקרא במקור amananattō. השם קוצר לאמאנאטו לאחר מלחמת העולם השנייה. הדמיון של השם למאכל שעועית מותסס nattō הוא מקרי.
בהוקאידו משתמשים באמאנאטו בבישול סקיהאן (אורז שעועית אדומה). מסיבה זו, בניגוד לאזורים אחרים במזרח אסיה, הסקיהאן של הוקאידו מעט מתוק.
לקריאה נוספת

רשימת מנות קטניות
הערות שוליים

↑  Shurtleff, William with Akiko Aoyagi (2013). History of Tofu and Tofu Products (965 CE to 2013). Soyinfo Center. ISBN 1928914551.
↑  "Eitaro Confectionery".
אלנאת'

| --- | --- |
   
 מיקומו של אל-נאת' בקבוצת שור
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  שור
 שמות נוספים:  β בשור, γ בעגלון
 סוג:  ענק כחול
 בהירות נראית:  1.65
 סיווג ספקטרלי:  B7 III
 עלייה ישרה:  05ʰ 26ᵐ 17.5ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏27″ ‏36′ ‏28°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  1.37-
 מרחק:  5 ± 131  שנות אור 1.53±40.16  פארסק
 רדיוס:  6 רדיוסי שמש
 מסה:  4.5 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 300 מהשמש
 טמפרטורה:  13,600 K
 מהירות סיבוב:  58 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  9.2±2.5 קילומטר לשנייה
 היסט:  24.36±0.34 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.1 
 
אל-נאת' (בערבית:  النطح, "הנוגח") או β בשור (בטא בשור, מלעז: Beta Tauri) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים שור והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. מיקומו של הכוכב הוא בקצה הקרן של השור ומכאן מקור שמו. מיקומו על הגבול עם קבוצת עגלון הביא לכך שבעבר הוא נכלל בקבוצת עגלון וקיבל את ציון באייר γ בעגלון, אך כיום שם זה אינו מקובל.
הכוכב נמצא כ-3 מעלות מערבית לנקודת הניגוד של מרכז שביל החלב, כלומר קרוב לנקודה המציינת את הכיוון ההפוך ממרכז הגלקסיה. מיקומו מעט מצפון למישור המילקה גורמת לכך שהוא מכוסה לעיתים על ידי הירח, אך בדרך כלל ניתן לצפות בכיסוי רק בחציו הדרומי של כדור הארץ ואף פעם לא מצפון לקו הרוחב 33°.
תכונות

אל-נאת' הוא ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B7 III, המאיר בעוצמה של פי 300 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 700 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו. מסתו כ-4.5 מסות שמש והוא ככל הנראה יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו וכעת הוא מתיך בליבתו הליום לפחמן ולחמצן בתהליך שמביא להתנפחותו והתקררותו, כך שהוא צפוי להפוך לענק כתום בתוך מספר מיליוני שנים.
ניתוח של ספקטרום הבליעה של אל-נאת' מראה על שכיחות גבוהה מהרגיל של מנגן ושל כספית ולעומת זאת מיעוט של מגנזיום וסידן. הסיבה לכך אינה ידועה בוודאות וייתכן שהתפלגות המתכות הלא שגרתית נובעת משקיעה של יסודות מסוימים אל תוך הכוכב תוך עליה של יסודות אחרים אל פני השטח כתוצאה משילוב של כבידה ושל לחץ קרינה.
448

שנת 448 היא השנה ה-48 במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 448 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

תאודוסיוס השני שולח שגריר אל אטילה ההוני. פריסקוס מתעד את מראות האימפריה ההונית
ראו גם

ילידי 448‎
נפטרים ב-448‎
אלנאז רכאבי

אלנאז רכאבי (בפרסית: الناز رکابی; נולדה ב-20 באוגוסט 1989) היא מטפסת איראנית מקצועית. זכתה במדליית ארד בטיפוס משולב בסבב אליפות העולם (IFSC Climbing Worldcup) בשנת 2021, ובשלוש מדליות (כסף ושתי ארד) באליפות אסיה בטיפוס בשנים 2013, 2014 ו-2016.
באוקטובר 2022 השתתפה באליפות אסיה בטיפוס שנערכה בסיאול, והתחרתה ללא חג'אב על ראשה, כפי שמחייב השלטון האיראני את הספורטאים הרשמיים המייצגים את איראן. ב-18 באוקטובר, יומיים לאחר התחרות, הודיעו בני משפחתה של רכאבי כי אינם מצליחים ליצור עימה קשר. שגרירות איראן בסיאול הודיעה כי היא דוחה את כל חדשות הכזב בעניינה של רכאבי, וכי היא שבה לאיראן יחד עם כל חברי משלחת הטיפוס. באותו יום פרסמה רכאבי סטורי בו היא מתנצלת על כך שגרמה חששות והוסיפה כי היא לא עטתה את החג'אב במהלך התחרות מפני שנקראה לעלות במהירות ולא הספיקה לעשות זאת, וכי היא בדרכה לאיראן על פי הלו"ז שנקבע עבור המשלחת מראש. בתקשורת העולמית העלו חששות כי מדובר בסטורי שרכאבי אולצה לכתוב על ידי השלטונות האיראנים, ודיווחים אחרים טענו כי היא נעצרה בהגיעה לאיראן.