stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כל לא ידענא פשיעותא היא
השוואה לדינים הלכתיים אחרים

יש מהאחרונים שהקשו על סתירה לכאורה בין ההתייחסות לשכחה כפשיעה במקרה זה, מול מקרים אחרים בהלכה בהם שכחה נחשבת כשגגה או כאונס, לדוגמה, לגבי נזקי אדם, לגבי שבועת ביטוי, ולגבי עירוב תבשילין (במקרה אחר, דווקא מתייחסים לשכחה שמנעה הנחת עירוב תבשילין כאל פשיעה).
בשו"ת נחפה בכסף ביאר שחמורים דיני ממונות מאיסורים, משום שקבלת השמירה על הפיקדון היא על דעת שלא יבא לידי שכחת המקום בו הטמין את הפקדון ולכן השכחה היא פשיעה. עיקרון זה משתמע גם מלשון המאירי שכתב: שכל שהשליך פקדונו אחרי גוו כל כך עד ששכח אין לך פשיעה גדולה מזו, שאין לך מקום המשתמר שלא יהא צריך לנתינת לב עליו תמיד. וכן כתב הריטב"א, ששומר הפיקדון היה מחויב להניחו במקום שיוכל לקחתו ממנו כשיתבענו ממנו.
בספר אמרי שפר הסיק מדין זה שאם השכחה לא הייתה נוגעת לעצם השמירה, לדוגמה שומר ששכח למכור את החמץ שהופקד אצלו קודם הפסח - פטור, משום שעצם השמירה הייתה כראוי, רק שכחה מלמכור גרמה לדבר לאבד את ערכו, אך לא היה זה פשיעה בטיב השמירה, כאמור.
זמן הפשיעה

רבי עקיבא איגר הסתפק ממתי מתחילה הפשיעה, אם משעה שנמסר ליד השומר, דבר שלכאורה לא ייתכן משום שעדיין לא פשע[דרושה הבהרה], וייתכן, הוא אומר, שבזמן שהניחו במקום שיוכל להיות שישכח את מקומו נחשב מעשה כזה שכתוצאה ממנו עלול לקרות נזק, כפשיעה ולמרות שהנזק עדיין לא נגרם. אך האור שמח הסיק אחרת שאין כל פשיעה בזמן ההנחה, אז נהג כשורה, אלא בשעת השכחה, וזהו שומר שפשע וחייב.
במשפט הישראלי

הדין הישראלי קובע כי כל רשלנות בשמירה מחייבת את השומר. הדין הישראלי משתמש במונח רשלנות כדי לא לערבב את המושג "פשיעה" עם הדין הפלילי, אך למעשה כל דיני הפשיעה, ובתוכם הכלל "כל לא ידענא פשיעותא היא", חלים גם מדין רשלנות במשפט הישראלי.
הערות שוליים

↑  מסכת בבא מציעא דף לה, א, וכן בדף מב, א.
↑  נתיבות המשפט רצא ס"ק י"ד
↑  נפסק שאם הייתה מונחת אבן בחיקו של אדם ולא הכיר בה וכאשר עמד נפלה ופגעה באדם אחר, האדם חייב בתשלומי נזק, (היות שאדם מועד לעולם), אולם לעניין תשלומי צער ריפוי שבת ובושת פטור, מאחר שאין חייבים עליהם אלא במזיד ולא בשוגג, הרי ששכחה נחשבת לשגגה ולא למזיד (תלמוד בבלי בבא קמא דף כו, א.)
↑  בדברי התלמוד מובא (שבועות דף כו, א) כי הנשבע בדבר נכונות טענה מסוימת היות שהיה משוכנע באמיתותה - אינו מתחייב משום שבועת שקר, לדוגמה שני תלמידים החולקים בדבר דעת רבם, ונשבעו כל אחד על אמיתות דעתו.
↑  בדברי התלמוד מובא (ביצה דף טז, ב.) כי בפעם ראשונה שאדם שכח מלערב הוא יכול להסתמך על עירוב תבשילין שהניח רב העיר לטובת אלו ששכחו לערב, ורק אם שכח בפעם שנייה הוא נחשב לפושע, ואינו יכול להסתמך עוד על עירוב זה.)
↑  ביצה טו, ב.
↑  חו"מ סימן כג.
↑  החדשים, ב"מ שם הובא בשיטמ"ק.
↑  ספר הזיכרון 'וזאת ליהודה' הגהות רע"א ב"מ דל"ה.
↑  שו"ת אור שמח ח"ב סי' ט"ו בעניין הנ"ל.
↑  סעיף 2(ב) לחוק השומרים, תשכ"ז-1967
↑  ברוך כהנא (פרופ' נחום רקובר עורך), שומרים, עמ' 157 ו-205, בתוך סדרת חוק לישראל. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"ט-1999.
גביע המדינה בכדורעף נשים

| --- | --- |

 ענף:  כדורעף
 תאריך ייסוד:  1959
 ארגון מפעיל:  איגוד הכדורעף בישראל
 מדינות משתתפות:  ישראל ישראל
 יבשת:  האיחוד האירופי אירופה
 זוכה:  הפועל כפר סבא (2024/2025)
 הכי הרבה זכיות:  הפועל מטה אשר/נעמן (14)
 מפעל מקביל:  ליגת העל בכדורעף נשים
 מפעל נמוך יותר:  גביע האיגוד בכדורעף נשים
 
גביע המדינה בכדורעף נשים הוא טורניר שנתי בשיטת גביע, בו משתתפות קבוצות ליגת העל בכדורעף נשים בישראל. הטורניר נערך בשיטת "נוקאאוט" (המפסיד יוצא), כאשר המנצחת עולה לשלב הבא, והמפסידה מודחת. חצאי הגמר והגמר נערכים בשיטת משחק אחד מכריע במגרש נייטרלי. שתי הקבוצות המנצחות של חצאי הגמר מעפילות לגמר, בו המנצחת זוכה בגביע. מחזיקת הגביע משתתפת בעונה שלאחר מכן במסגרת אירופאית של (Women's CEV Cup).
משחק הגמר הראשון התקיים בתאריך 12 באוגוסט 1960 במגרש "הפועל" בתל אביב, בו ניצחה הפועל עין שמר את הפועל עין החורש 2-3.
גביעים לפי קבוצה

| מקום | קבוצה | גביעים | סגנות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל מטה אשר/נעמן | 14 | 1 |
| 2 | הפועל עירוני קריית אתא | 10 | 3 |
| 3 | הפועל המעפיל / חקלאי פרדס חנה מנשה | 7 | 3 |
| 4 | מ.כ. מכבי רעננה | 5 | 2 |
| 6 | הפועל כפר סבא | 5 | 8 |
| 5 | הפועל עירוני בת ים | 4 | 5 |
| 7 | מכבי חיפה | 4 | 4 |
| 8 | הפועל עין שמר | 3 | 2 |
| 9 | הפועל כפר מסריק | 3 | 1 |
| 10 | הפועל עמק חפר | 2 | 1 |
| 11 | הפועל מרחביה/יזרעאל | 2 |  |
| 12 | הפועל קרייתים (קריית חיים) | 2 |  |
| 13 | מכבי אשדוד | 1 | 2 |
| – | הפועל מעברות | 1 | 2 |
| 14 | הפועל עין המפרץ | - | 4 |
| 15 | מכבי חדרה | - | 4 |
| 16 | הפועל עין החורש | - | 3 |
| 17 | מכבי תל אביב | - | 1 |
| 18 | אליצור תל אביב | - | 1 |
| 19 | הפועל העוגן | - | 1 |
הערות שוליים

↑  הערב: גמר גביע המדינה בכדורעף לגברים ונשים, בעיתון למרחב, 12 באוגוסט 1960
| כדורעף בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד הכדורעף הישראלי • שחקנים • מאמנים • קבוצות • תחרויות • כדורעף חופים בישראל |  |
| ליגות וגביעי גברים | ליגת העל • הליגה הלאומית • גביע המדינה |  |
| ליגות וגביעי נשים | ליגת העל לנשים • גביע המדינה לנשים |  |
| תחרויות עבר | גביע פסל זייד |  |
| נבחרות | נבחרת הגברים • נבחרת הנשים |  |
דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג

דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג
דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג (גרמנית: Sachsen-Gotha-Altenburg, נהגה "זקסן-גותה-אלטנבורג") הוא שמה של דוכסות גרמנית קטנה, שנוצרה על ידי איחוד דוכסות סקסוניה-גותה עם דוכסות סקסוניה-אלטנבורג, והתקיימה עד 1826 שאז חולקה בין דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
היסטוריה > הקמת הדוכסות

לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה דוכסות סקסוניה-ויימאר בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. יוהאן פיליפ בחר את מקום מגוריו באלטנבורג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים, חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים. לאחר מותו של ארנסט בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.
היסטוריה > דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג

פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג קיבל את אזור גותה ואזור אלטנבורג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג. הדוכסות הייתה עצמאית לחלוטין, ואף היה לה זכות הצבעה ברייכסטאג.
פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בנו של פרידריך הראשון, הרחיב את שטחי הדוכסות לאחר מותם של אלברכט, דוכס סקסוניה-קובורג בשנת 1699 וכריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג בשנת 1707. תחת שלטונו של פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג הפכה הדוכסות לחזקה ביותר. פרידריך הקים ארמונות וגנים מפוארים בסגנון הבארוק, והפך את חצרו למרכז בהשכלה בגרמניה. לאחר מותו של פרידריך בשנת 1772, המשיך בדרכו בנו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג.
היסטוריה > פירוק הדוכסות

לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, התעוררה מחלוקת ירושה בין הדוכסויות השונות בתורינגיה: ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, היה זכאי לרשת את הדוכסות מכוח נישואיו לאחייניתו של הדוכס האחרון, אך כיוון שהיה בהליכי גירושין ממנה, התנגדה המשפחה להעברת דוכסות גותה לחזקתו. ב-1826 התקבלה פשרה שלפיה יחולקו מחדש הדוכסויות; ארנסט ויתר על זאלפלד שהייתה ברשותו קודם לכן והועברה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, וקיבל את גותה בלבד, ללא אלטנבורג, שהועברה לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, שנאלץ להעביר את נחלותיו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן.
שליטי סקסוניה-גותה-אלטנבורג

ארנסט הראשון (1640–1675)
פרידריך הראשון (1675–1691)
פרידריך השני (1691–1732)
פרידריך השלישי (1732–1772)
ארנסט השני (1772–1804)
אוגוסט (1804–1822)
פרידריך הרביעי (1822–1825)
לאחר מותו של פרידריך הרביעי ללא יורשים, חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
הערות שוליים

↑  ארנסט ירש את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג בשנת 1672
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010145357  NKC: ge132320  SUDOC: 255299664  VIAF: 132946704   WorldCat (עם VIAF): 132946704 
ארמון פרידנשטיין, מקום מושבם של דוכסי סקסוניה-גותה-אלטנבורג
יזהר שי

יזהר ניצן שי (נולד ב-16 ביולי 1963, כ"ד בתמוז ה'תשכ"ג)  הוא פוליטיקאי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת "חוסן לישראל" שברשימת "כחול לבן" וכשר המדע והטכנולוגיה. ויושב ראש תנועת "דרכנו". מלבד עשייתו הפוליטית-ממלכתית, שי הוא יזם היי-טק ישראלי, משקיע הון סיכון, יזם חברתי בקהילת הסטארט-אפים, סופר, כתב עיתונות, מגיש רדיו ומרצה.
יזהר שי באירוע של אצטדיון הסטארט-אפ, יוני 2015
ביוגרפיה

שי נולד בקיבוץ עין השלושה לישעיהו ותמר, שעלו מארגנטינה. משפחתו עברה לירושלים מעט לפני מלחמת ששת הימים והוא גדל בעיר ולמד בגימנסיה העברית ברחביה. התגייס בשנת 1981 והתנדב לחטיבת הצנחנים, בה שובץ לגדוד 890. שירת כלוחם במלחמת לבנון הראשונה והשתחרר מצה"ל בדרגת סגן בשנת 1985, לאחר שמילא תפקיד מ"פ בבית הספר למ"כים.
בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מהטכניון.
הקריירה המקצועית של יזהר שי כללה משרות הנדסה, ניהול ופיתוח עסקים שונים בהייטק הישראלי. הוא עבד כיזם היי-טק ומנהל במספר חברות בארצות הברית במשך קרוב לעשר שנים. בשנת 1998 ייסד את חברת Business Layers, ושימש כמנכ"ל החברה עד למכירתה בשנת 2003 לחברת Netegrity האמריקאית, על פי הערכות בעבור כ-50 מיליון דולר. בשנים 2004–2005 שימש יושב ראש ומנכ"ל חברת V-Secure Technologies, אותה הוביל למכירה לחברת רדוור. בשנת 2006 הצטרף לקרן ההון סיכון הבינלאומית Canaan Partners כשותף וניהל את פעילות ההשקעות שלה בישראל עד לשנת 2014. ביחד עם שותפו אהוד לוי הקים את Canaan Partners Israel בשנת 2014, וביצע במסגרת זו השקעות בחברות סטארט-אפ ישראליות בתחומי הטכנולוגיה.
בשנת 2005 הקדיש לו ה"ניו יורק טיימס" כתבה שכותרתה "קיבלתי את ה-MBA שלי בצבא הישראלי".
שי התמקד בהשקעות בתחומי המובייל, מדיה דיגיטלית, אינטרנט, תקשורת ותוכנה. שימש כדירקטור בחברות Apertio, LiveU, Viewbix, Rollout.io, Drupe, Regulus, בחברת Prime Sense טרם מכירתה לאפל וכן בחברת N-trig, שנמכרה למיקרוסופט.
בשנת 2015 נבחר לרשימת מאה האנשים המשפיעים בהיי-טק הישראלי של אתר גיקטיים.
ביוגרפיה > פעילות בקהילת הסטארט-אפים

שי שילב עשייה במגוון תחומים בקהילת היזמים וההיי-טק הישראלית.
אצטדיון הסטארט-אפ - בשנת 2011 הקים את "אצטדיון הסטארט-אפ", קהילת יזמים דיגיטלית, המונה למעלה מ-44 אלף חברים. במסגרתה מקדם שי סדר יום חברתי ציבורי המכוון לשילוב אוכלוסיות מודרות בהייטק הישראלי וצמצום פערים חברתיים.
היי-טק בפקקים - בשנת 2015 יזם תוכנית רדיו שבועית בשם "היי-טק בפקקים" והוא מגיש אותה בשיתוף עם מגישים נוספים. "היי-טק בפקקים" מוגשת בפורמט של תוכנית אקטואליה והיא זוכה מדי שבוע לחשיפה בפני עשרות אלפי מאזינים וצופים בערוצים דיגיטליים כמו דף הפייסבוק של "כלכליסט" ודף הפייסבוק של "אצטדיון הסטארט-אפ". "היי-טק בפקקים" אירחה רבים ממובילי הדעה, המנהלים הבכירים, המשקיעים והאנשים השונים (כולל פוליטיקאים) המשפיעים על העשייה בהיי-טק הישראלי.
צהלה – למען הנוער בישראל - בשנת 2008 הצטרף שי כמתנדב לפרויקט "צהלה" כחונך קבוצת נוער וכחבר בצוות ההיגוי. בשנת 2016 התמנה ליו"ר "צהלה" עם פרישתו של מייסדה, תא"ל רן פקר. תחת הנהגתו של שי הפך פרויקט "צהלה" לעמותה העצמאית "צהלה - למען הנוער בישראל". "צהלה" פועלת בקרב בני הנוער בישראל על מנת לתת בידיהם כלים ערכיים ומעשיים לקראת הפיכתם לאזרחים בוגרים; פעילות זו גם מייצרת הזדמנויות שוות עבור כל נער ונערה, ומסייעת בצמצום הפערים החברתיים.
אקדמיה - שי מרצה בישראל ובעולם בתחומי היזמות הטכנולוגית והחברתית. הוא מופיע לעיתים קרובות בפני משלחות המבקרות בישראל ומייצג את ההייטק הישראלי בחו"ל בכנסים רבים. הוא המרצה של הקורס על קרנות הון סיכון ויזמות הייטק במסגרת תוכנית ה-EMBA של קלוג-רקנאטי.
כנסים ואירועים - שי מנחה לעיתים קרובות בפאנלים ובכנסים. הוא היה בין היזמים של "The Pitch", תחרות הסטארט-אפים של כנס Journey . היה היזם והמנחה של "ההייטק הישראלי בגובה העיניים", סדרת כנסים בשיתוף עם פורום MIT ליזמות, הנחה את "צו 8 לברצלונה" ועוד עשרות כנסים אחרים.
קמא-טק - עוסקת במתן הזדמנויות תעסוקה ויזמות לבני הקהילה החרדית בישראל. ב"קמא-טק" הוא מתנדב בתפקיד יו"ר ועדת המיון למיזמים המועמדים לאקסלרטור החרדי וכן משמש כחבר בהתנדבות בוועדת ההשקעות של "12 האנג'לים" (12Angles) קרן ההון סיכון שקמה בשנת 2016 על מנת להשקיע במיזמים המנוהלים על ידי יזמים חרדים.
תרומה לקהילה - במהלך הקריירה שלו הקפיד יזהר שי להיות מעורב בפעילויות לקידום החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי בישראל. הוא לימד היסטוריה ישראלית וציונות בבית ספר פרטי לילדים ישראלים בארצות הברית. היה חבר הוועד המנהל של עמותת "סנונית" וכמו כן היה חבר דירקטוריון אורט ישראל.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בשנת 2019 הצטרף למפלגת "חוסן לישראל" בראשות בני גנץ לקראת הבחירות לכנסת ה-21 ושובץ במקום ה-12. אחרי התאחדות המפלגות "חוסן לישראל", "יש עתיד", ותל"ם - תנועה לאומית ממלכתית לרשימת "כחול לבן", שובץ שי במקום ה-20 ברשימה, ונבחר לחבר הכנסת העשרים ואחת כשהרשימה קיבלה 35 מנדטים.
ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר המדע והטכנולוגיה.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > שר המדע והטכנולוגיה

ביוני 2020 הודיע על החלטתו למנות את פרופ' יעל אמיתי לחברה במועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF), מינוי שעוכב במשך שנתיים על ידי קודמו בתפקיד, אופיר אקוניס. התפטר מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי".
חודש לאחר מכן השתתף בחנוכת המכון הטכנולוגי הראשון שישמש את המגזר הדרוזי. המכון מוקם בעוספייה וצפוי לשרת חיילים דרוזים משוחררים וצעירים מהעדה שרוצים ללמוד את תחומי הטכנולוגיה והייטק.
בדצמבר 2020 השתתפו השר שי, מנכ"ל עמותת SpaceIL, שמעון שריד, מנכ"ל התעשייה האווירית, בועז לוי ובכירים נוספים באירוע ההשקה של החללית הישראלית השנייה שתשוגר לחלל, "בראשית 2", החללית צפויה לצאת לחלל רק לקראת 2024.
ב-31 בדצמבר 2020 הודיע לבני גנץ שלא יתמודד בבחירות לכנסת העשרים וארבע במסגרת רשימת כחול לבן. ב-8 בינואר 2021 הודיע לגנץ כי בכוונתו להתפטר מהממשלה בהקדם האפשרי. ב-10 בינואר 2021 הצטרף אל מפלגת תל"ם – תנועה לאומית ממלכתית, בראשות משה יעלון. ב-12 בינואר, עם התפטרותו מהממשלה, שב לכהן בכנסת, בעקבות החוק הנורווגי, למשך 4 חודשים, עד התחלת כהונת הכנסת העשרים וארבע.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים

ביוני 2021 מונה ליו"ר הדירקטוריון של חברת קנדגו. ביולי 2021 הצטרף לוועדה המייעצת של חברת הביו-טק אינוקאן פארמה.
ב-12 ביולי 2022 מונה ליו"ר תנועת דרכנו. הוא פרש מתפקידו ב-23 בפברואר 2024.
חיים אישיים

שי נשוי להילה ואב לארבעה, מתגורר ביישוב קדימה-צורן. בנו ירון, לוחם בחטיבת הנח"ל, נפל בקרב כרם שלום במהלך טבח שבעה באוקטובר.
כתיבתו

כתב את הטור השבועי "בעיטת קרן", שהתפרסם בעיתון "גלובס", ברציפות מתחילת שנת 2008 ועד לשנת 2019.
כתיבתו > ספריו

"בעיטת קרן", (אוסף טורים), בהוצאת ספריית "גלובס" בשנת 2013.
"מישהו יפה כמוך", יצא לאור בשנת 2009. בספר 227 עמודים. התרגום לאנגלית של הספר, As Beautiful As You, התפרסם באמזון בשנת 2016.
הערות שוליים

↑  אסף גלעד, יזהר שי גייס 60 מיליון דולר לקרן קיינן ישראל, באתר כלכליסט, 10 באוגוסט 2015
↑  BETSY CUMMINGS, I Got My M.B.A. in the Israeli Army, הניו יורק טיימס, ‏03 במרץ, 2005
↑  פז וייסמן, יזהר שי, שותף בקרן הון הסיכון קיינן פרטנרס: "דבריה של שלי יחימוביץ על אינטל יגרמו לפיטורים", באתר TheMarker‏, 25 בנובמבר 2009
↑  Elana Widmann, Izhar Shay, Founder Of Two Successful Startups, Talks To NoCamels About Success And Failure In The Startup Nation, nocamels, ‏ינואר, 2013
↑  מערכת SartupGrind, Startup Grind Tel Aviv Hosts Izhar Shay (Canaan Partners Israel, Startup Grind, ‏08 במרץ, 2016
↑  מורן בן עטר, "יזמות היא תפיסת עולם ואילו הייתי משנה משהו אז הייתי מתחיל ביזמות האישית שלי הרבה קודם." קרן זוית עם יזהר שי, באתר StartIsrael- פורטל היזמות הישראלי
↑  יניב אביטל והילה חיימוביץ', מאה האנשים המשפיעים בהייטק הישראלי, באתר גיקטיים, ‏דצמבר 2015
↑  הפקולטה לניהול - דף היוטיוב שלהם, יזהר שי - על משקיעים, יזמים והדרכים הנכונות למימון חברת ההזנק שלכם
↑  עמוד היוטיוב ההיטק הישראלי, יזהר שי מראיין את גיל שוויד ודב מורן
↑  יוסי דהאן, השקעות עם יזהר שי, שותף מנהל בקרן קינן פרטנרס, באתר יזמות או למות
↑   ענבל אורפז, 12 האנג'לים: מועדון משקיעים חדש ישקיע בסטארט-אפים חרדים, באתר TheMarker‏, 8 במאי 2016
↑  צהלה - למען הנוער בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  מערכת עבודות לחרדים, משקיעים ביזמים חרדים: 12 אנג'לים הניחו 300 אלף דולר להשקעה בהייטק החרדי, באתר עבודות לחרדים (ארכיון)
↑  איתי שיקמן, מיליונר ופעיל לצמצום פערים: המצטרף החדש לגנץ, באתר ynet, 20 בפברואר 2019
↑  נחשפה רשימת "כחול לבן" לכנסת
↑  איתמר אייכנר וסיון חילאי, השר הפך את החלטת קודמו: מינוי לפרופ' שתמכה בסרבנות, באתר ynet, 14 ביוני 2020
↑  ג'ון בן זקן, ‏מכון טכנולוגי ראשון ייחנך במגזר הדרוזי, באתר מעריב אונליין, 26 ביולי 2020
↑  יורי ילון, נוגעים בירח: פרויקט "בראשית 2" יוצא לדרך, באתר ישראל היום, 9 בדצמבר 2020
↑   אסף רונאל, מקפת ושתי נחתות: תוכנית בראשית 2 כוללת חללית משולשת שתצא לירח ב-2024, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2020
↑  חזקי ברוך, כחול לבן מתפוררת: יזהר שי עוזב את המפלגה, באתר ערוץ 7, 31 בדצמבר 2020
↑  ערוץ 7, השר שי יהיה מספר 2 במפלגת תל"ם וישמש יחד ח"כ בוגי יעלון במודל של הנהגה משותפת. הבוקר הודיע פרופ' חגי לוין על הצטרפותו לתל"ם, באתר ערוץ 7, 10 בינואר 2021
↑  מאיר אורבך, השר לשעבר יזהר שי מונה ליו"ר דירקטוריון קנדגו, באתר כלכליסט, 28 ביוני 2021
↑  שר המדע והטכנולוגיה לשעבר, יזהר שי, מצטרף לוועדה המייעצת של חברת הביו-טק אינוקאן פארמה, באתר "טלנירי", 14 ביולי 2021
↑  השר לשעבר יזהר שי הודיע על פרישתו מתפקיד יו״ר תנועת דרכנו, באתר מעריב אונליין, 23 בפברואר 2024
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  סמ"ר ירון אורי שי ז"ל, באתר צה"ל
↑  נגד כל הסיכויים: החיילים שהצילו קיבוץ שלם, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 21 בנובמבר 2023
↑  אודות המחבר, באתר הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518413105171  ISNI: 0000 0003 8528 6281  LCCN: no2009139138  VIAF: 102659639   WorldCat (עם VIAF): 102659639
חוות מזור

אחד הכלובים בחוות מזור
בי.אף.סי. - חוות ריבוי קופים בע"מ, המכונה חוות מזור, היא חברה מסחרית ישראלית שהרביעה קופים מסוג מקוק סרטנים למטרת ניסויים. הפעילות התקיימה במושב מזור במרכז ישראל. ארגונים המתנגדים לניסויים בבעלי חיים התנגדו לקיומה מאז הקמתה בשנת 1991. החברה הפסיקה את פעילותה זו בראשית שנת 2015 בעקבות הלחץ הציבורי ותקנה של השר להגנת הסביבה, גלעד ארדן, האוסרת יצוא קופים מישראל למטרות מחקר. הקופים הנותרים, כ-1,250 במספר, נפדו על ידי מקלט הקופים הישראלי, עמותה שהוקמה לשם הצלתם ומציאת פתרון קבע עבורם.
רקע > מקוק סרטנים כחיית מודל

מקוקי סרטנים חברותיים, נוחים לאילוף ומסתגלים בקלות לסביבה אנושית. מערכת החיסון שלהם דומה מאוד לזו של האדם ומשמשת לפיתוח חיסונים למחוללי מחלות קטלניות כגון סרטן השד
, שחפת,
שפעת,
אבולה,
דבר ואיידס.
בנוסף הם משמשים לחקר תפקוד מערכת העצבים המרכזית ולפיתוח טיפולים יעילים נגד מחלת פרקינסון, מחלת אלצהיימר והפרעות תפקודיות כמו הפרעת דחק פוסט-טראומטית ותסמונת טורט. ניסויים במקוקים משמשים חלופה לניסויים בפרימטים מפותחים ונדירים יותר כדוגמת קופי אדם. מעריכים כי עשרות אלפי פרימטים, רובם מקוקים, משמשים מדי שנה לניסויים. החוק הישראלי מתיר קיום ניסויים בקופים, לרבות קופי אדם, בכפוף להגבלות נוקשות. בפועל משמשים בכל שנה בממוצע כ-32 קופים לניסויים בישראל, שיעור הנמוך פי ארבעה בהשוואה לממוצע במדינות מערב אירופה ולא נעשים ניסויים פולשניים בקופי אדם (למעט באנשים)
רקע > תפוצה טבעית ופולשנית

מרחב התפוצה של מקוק סרטנים משתרע על שטחים נרחבים בדרום-מזרח אסיה והוא השלישי בגודלו מבין הפרימטים, אחרי אלה של האדם ומקוק רזוס. ציד מקוקי סרטנים בווייטנאם, קמבודיה ודרום סין לצורכי יצוא היווה בעבר איום על יציבות אוכלוסייתם, אולם כיום הם מוגנים תחת הנספח השני לאמנת וושינגטון, המבטיח יצוא מבוקר של מקוקי סרטנים שנולדו בחוות רבייה ייעודיות.
מקוקי סרטנים הובאו על ידי האדם למאוריציוס, פלאו, הונג קונג וחלקים מאינדונזיה, שם הם התרבו במהרה בהיעדר הטורפים הגדולים המגבילים את תפוצתם בסביבת מחייתם הטבעית. הנזק הכבד שהם מחוללים למגוון הביולוגי המקומי הביא להימנותם ברשימת "מאה המינים הפולשים האיומים ביותר". בין האמצעים הננקטים לצמצום אוכלוסייתם - ציד, הסגר ואמצעי מניעה חיסוניים.
אוכלוסיית מקוקי הסרטנים שהתנחלה במאוריציוס ידועה כנקייה מנגיף הרפס B‏ (herpesvirus simiae) המסוגל להדביק בני אדם ולחולל בהם פגיעה קשה במערכת העצבים המרכזית. ללא אבחון מהיר וטיפול מתאים מגיע שיעור התמותה מהדבקה כעין זו לכדי 80%. לאור זאת, במחקרים המשלבים תקשורת שוטפת של המאמן עם הקוף, כגון ניסויי למידה, קיימת העדפה לשימוש במקוקי סרטנים שמקורם במאוריציוס. זאת מלבד הצורך לצמצם את אוכלוסיית מקוקי הסרטנים במאוריציוס.
בשנת 2002 יובאו לאירופה 235 מקוקי סרטנים מחוות מזור ו-190 ממאוריציוס. זאת לעומת כשמונת אלפי מקוקי סרטנים המיוצאים בכל שנה על ידי החברה הווייטנאמית Nafovanny, ואלפים נוספים על ידי חוות רבייה אחרות בדרום-מזרח אסיה.
סגירת החווה ופדיית הקופים

בחווה נותרו כ-1,250 קופים. היועץ המשפטי לממשלה אישר לייצא 560 מהם לארצות הברית, אך במקביל התנהל משא ומתן קדחתני מצד החברה לתועלת הציבור שמורת הקופים בראשות עמוס רון, בעבר מנכ"ל רשות הנמלים, שהוקמה במטרה לפדות את הקופים שנותרו ולמצוא להם פתרון קבע. מנהל חוות מזור, משה בושמיץ, דרש מרון 3,500 דולר לקוף וטען שזה המחיר שהיה מקבל ממעבדות, רון הסכים לשלם 1,500 בלבד. בעוד שמספר בעלי הון סירבו לפניה לתרום להצלת הקופים, תרם את הכסף המולטי מיליונר עדי גיל, ישראלי פעיל למען בעלי חיים שחי בארצות הברית. גיל שילם לבעלי החווה שני מיליון דולר ופדה מידיהם את חיי הקופים. לפי הבנה שהוסכמה מראש בין הצדדים, בעת חתימת חוזה המכירה עם הפעילים לא נכח בושמיץ. בריאיון לעיתון אמר עדי גיל שלא יכול היה לחיות עם הידיעה שהייתה לו הזדמנות להציל את הקופים ולא עשה דבר. בדצמבר 2014 קיבלו הפעילים את מפתחות החווה. עורך הדין יונתן שפיגל שלחם למען קופי חוות מזור אמר: "הצלת הקופים וסגירת החווה מהוות נקודת שיא חשובה במאבק של הארגונים לזכויות בעלי חיים בישראל. אנחנו מקווים שהמדינה לא תתיר לעולם להקים כאן עסקים נוספים מהסוג של חוות מזור".
במקביל החלו במהלך 2014–2015 שמורת הקופים והמשרד להגנת הסביבה בראשות השר עמיר פרץ בניסיונות למציאת פתרון קבע לקופים שנותרו בחווה, ובכללו הקמת שמורה ייעודית ותקציב ארוך טווח לטיפול בהם.
במהלך 2014 הועברו בהוראת המשרד להגנת הסביבה כ-350 קופי מקוק ארוך־זנב, ילידי טבע מתוך 1,950 הקופים שהיו בחווה באותו זמן למקלט הקופים הישראלי ביער בן-שמן, שהורחב במיוחד עבור קליטתן. וכ–300 הועברו לפארק מוגן באחת ממדינות אפריקה.
לאחר התפטרות השר פרץ ומערכת הבחירות 2015 נכנס לתפקידו השר אבי גבאי שהורה למשרדו שלא להמשיך במאמצים אלו, בעוד שתקציבה של שמורת הקופים מתרומת הקרן של עדי גיל הולך ואוזל.
בשנת 2016 עתרה שמורת הקופים לבג"ץ בדרישה שהמדינה תממן את החזקת הקופים, והצהירה שאזל לה הכסף לטפל בקופים. העתירה נדחתה, אולם השופטים האיצו בנציגי המשרד להגנת הסביבה ומשרד האוצר לקיים משא ומתן עם החברה, כדי שלא ימצאו הקופים ללא מי שיטפל בהם. בשנת 2017, בעקבות עתירה נוספת שהגישו במשותף כל העמותות למען בע"ח בישראל, הצהירה המדינה שהיא מוכנה להשתתף באחזקת הקופים ב-184,000 ש"ח לחודש, בתקציב זמני למשך שנתיים (עד מרץ 2019). שמורת הקופים הסכימה לגייס מכספי תרומות את יתר התקציב לתקופה זו,
אך לא גובש תקציב ארוך טווח לאחרי תקופה זו. תוחלת החיים של קופי מקוק בשבי היא 35 שנה, והקופים ניצולי החווה, צעירים ברובם בעת פדיונם, צפוים לחיות עד שנת 2045.
ראו גם

ניסויים בבעלי חיים
האגודה הישראלית נגד ניסויים בבעלי חיים
סחר בינלאומי בפרימטים
דוכסות סקסוניה-אלטנבורג

דוכסות סקסוניה-אלטנבורג
דוכסות סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Sachsen-Altenburg; נהגה "זקסן-אלטנבורג") הייתה דוכסות גרמנית קטנה, שנוצרה על ידי פיצול דוכסות סקסוניה-ויימאר (ויימאר הסקסונית) ב-1603, והתאחדה לאחר מכן לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, והוקמה שוב בשנת 1826, והתקיימה עד 1918.
גאוגרפיה

הדוכסות הייתה אחת מהמדינות הקטנות ביותר של הקיסרות הגרמנית, עם שטח של 1,323 קמ"ר ואוכלוסייה של 207,000 (1905), מתוכם התגוררו כחמישית האוכלוסייה בבירה אלטנבורג. שטחה של הדוכסות היה מורכב משני שטחים שהיו מופרדים על ידי שטח השייך לנסיכות רויס. כלכלתה התבססה על חקלאות, ייעור, ותעשייה זעירה.
היסטוריה > בית וטין

בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
היסטוריה > דוכסות סקסוניה-אלטנבורג > הקמה ראשונה

יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג בחר את מקום מגוריו באלטנבורג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. הדוכסות הייתה עצמאית לחלוטין, ואף הייתה לה זכות הצבעה ברייכסטאג.
לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים, חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים. בעקבות כך הפכה הדוכסות לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג.