stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנדיקוטיים

| בנדיקוטיים |
| --- | --- |
 בנדיקוט חום דרומי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: יונקי כיס
על־סדרה:: חיות כיס אוסטרליות
סדרה:: בנדיקוטאים
משפחה:: בנדיקוטיים
שם מדעי
 Peramelidae ‏גריי, 1825

בנדיקוטיים או פרמליים (שם מדעי: Peramelidae) הם משפחה של כיסאים אוסטרליים החיים ברחבי אוקיאניה - בעיקר באוסטרליה וגינאה החדשה, ואף במספר איים פפואניים ואידונזיים. המשפחה היא הגדולה בסדרת הבנדיקוטאים, וכוללת מספר רב של מינים. בעבר היו כלולים במשפחה גם הסוגים בנדיקוט רגלי-חזיר, ובילבי, אך בעקבות מחקרים גנטיים ושוני חיצוני רב, הסוגים נחשבים כיום כמשפחות בפני עצמן - בילביים ובנדיקוטיים רגלי-חזיר.
מאפיינים

הבנדיקוטיים הם חיות כיס קטנות יחסית: החל מהבנדיקוט העכברי שאורכו הוא 17.5-15 ס"מ וגודלו כגודל עכבר, וכלה בבנדיקוט הענק אשר מגיע לאורך של 56-39 ס"מ ולמשקל של 4.7 ק"ג וגודלו כגודל הארנבת. הבנדיקוטיים מתאפיינים בזנבות דקים וקצרים, באוזניים דמויות עכבר, ובחוטם ארוך וחד. גופם קומפקטי ועגלגל ויש להם שיניים חדות; נוסחת השיניים שלהם בשתי הלסתות היא די מקבילה: בלסת העליונה היא 5.1.3.4, ובלסת התחתונה 3.1.3.4.
בניגוד לכיס של נקבת הקנגורו שפתחו בצד הקדמי, פתח הכיס של נקבות הבנדיקוטיים ממוקם בצד האחורי, והוא מכיל כשמונה פטמות. הגודל המרבי של ההמלטה הוא כ-8 ולדות, אם כי 4-2 ולדות בכל המלטה הוא מספר אופייני יותר. תקופת ההריון של הבנדיקוטיים היא הקצרה ביותר מבין היונקים: 12.5 ימים בלבד. ולדות הבנדיקוט נגמלים לאחר כחודשיים ומגיעים לבגרות מלאה בתום 3 חודשים בלבד. מאפיינים אלו מאפשרים לנקבות להמליט יותר מפעם בכל עונת רבייה, ועל כן למשפחת הבנדיקוטיים יש פריון גבוה במיוחד לעומת חיות כיס אחרות.
חלק הארי של תזונת הבנדיקוטיים מורכב מחסרי חוליות הקבורים באדמה, והם גם נוהגים לאכול כמויות ניכרות של  זרעים, פטריות ופירות. בית הגידול של הבנדיקוטיים משתנה בחדות בין המינים: מינים רבים יעדיפו יערות גשם טרופיים, בעוד אחרים יעדיפו אזורים מדבריים.
טקסונומיה

תת-משפחה: בנדיקוטים (Peramelinae)
סוג: בנדיקוט קצר-חוטם (Isoodon )
מין: בנדיקוט זהוב (Isoodon auratus)
מין: בנדיקוט חום צפוני (Isoodon macrourus)
מין: בנדיקוט חום דרומי (Isoodon obesulus)
סוג: בנדיקוט (Perameles )
מין: בנדיקוט סרוג מערבי (Perameles bougainville)
מין: בנדיקוט סרוג מזרחי (Perameles gunnii)
מין: בנדיקוט חוטמני (Perameles nasuta)
מין: בנדיקוט מדברי (Perameles eremiana) - נכחד.
תת-משפחה: פרוריקטינים (Peroryctinae)
סוג: בנדיקוט ניו-גינאי (Peroryctes )
מין: בנדיקוט ענק (Peroryctes broadbenti)
מין: בנדיקוט ראפראי (Peroryctes raffrayana)
תת-משפחה: אצ'ימיפרינים (Echymiperinae)
סוג: בנדיקוט קוצני (Echymipera )
מין: בנדיקוט קוצני מצוי (Echymipera kalubu)
מין: בנדיקוט קוצני אדמוני (Echymipera rufescens)
מין: בנדיקוט קוצני קלרה (Echymipera clara)
מין: בנדיקוט קוצני מנזיס (Echymipera echinista)
מין: בנדיקוט קוצני דוד ( Echymipera davidi)
סוג: בנדיקוט ננסי (Microperoryctes )
מין: בנדיקוט ננסי ארפקי (Microperoryctes aplini)
מין: בנדיקוט ננסי פפואני (Microperoryctes papuensis)
מין: בנדיקוט ננסי מפוספס (Microperoryctes longicauda)
מין: בנדיקוט עכברי (Microperoryctes murina)
סוג ומין יחיד: בנדיקוט סראם (Rhynchomeles prattorum)
בנדיקוט חום צפוני (Isoodon macrourus)
בנדיקוט חוטמני (Perameles nasuta)
בהיירון סינג שקהוואט

בהיירון סינג שקהוואט (בהינדי: भैरोंसिंह शेखावत;‏ 23 באוקטובר 1925 – 15 במאי 2010) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו ה-11 וראש השרים של ראג'סטאן.
ביוגרפיה

בהיירון סינג שקהוואט נולד ב-23 באוקטובר 1925 בכפר ק'צאריוואי בהודו הבריטית (היום בראג'סטן, הודו). הוא נאלץ להפסיק את לימודיו על מנת לפרנס את משפחתו לאחר מות אביו, ועבד כחקלאי וכשוטר.
ב-1950 הצטרף שקהוואט לבהרטיה ג'אנה סנג (Bharatiya Jana Sangh), ובבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטאן ב-1952 נבחר מטעמה לאספה, כשהוא מתפטר מתפקידו במשטרה. הוא נבחר מחדש לאספה ב-1957, 1962 ו-1967. ב-1972 הוא הפסיד את מושבו בראג'סטן, אך נבחר ב-1973 לרג'יה סבהה מטעם מאדהיה פרדש.
במהלך מצב החירום בהודו מיוני 1975 עד מרץ 1977, נאסר שקהוואט, לצד מרבית מנהיגי האופוזיציה.
בבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטן ב-1977 חזר שקהוואט ונבחר לאספה הפעם מטעם מפלגת ג'נטה, שאליה הצטרפה בהרטיה ג'אנה סנג לצד שאר מפלגות האופוזיציה. המפלגה נצחה בבחירות, ושקהוואט מונה לראש השרים של ראג'סטן, תפקיד בו החזיק עד ל-15 בפברואר 1980, אז פוזרה ממשלתו על ידי נשיא הודו, בעקבות ניצחון הקונגרס הלאומי ההודי בבחירות הכלליות. בבחירות לאספה הפסידה מפלגתו, ומיולי 1980 עד דצמבר 1989 כיהן שקהוואט כיו"ר האופוזיציה באספה. בתקופה זו הצטרף למפלגת העם ההודית, שהוקמה ב-1980.
בבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטן ב-1990 ניצחה קואליציה בין מפלגת העם ההודית וג'נטה דאל, ושקהוואט חזר לכהן כראש השרים ממרץ 1990 עד דצמבר 1992. גם ממשלתו השנייה פוזרה עם ממשלות מאדהיה פרדש והימאצ'ל פרדש שנשלטו על ידי מפלגת העם ההודית בעקבות הריסת מסגד באבור ב-1992, והוחל שלטון הנשיא (אנ') על ראג'סטן עד לאחר הבחירות לאספה בנובמבר 1993. בבחירות אלו שוב ניצח שקהוואט, שהפעם כיהן כהונה מלאה מדצמבר 1993 עד דצמבר 1998.
בבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטן בנובמבר 1998 הפסיד שקהאווט, שהיה למנהיג האופוזיציה באספה.
באוגוסט 2002 נבחר שקהוואט לסגן נשיא הודו, והיה לסגן נשיא הראשון מטעם מפלגת העם ההודית.
שקהוואט התמודד על משרת נשיא הודו מול פרטיבה פטיל ביולי 2007 והובס. בעקבות תבוסתו התפטר מכהונתו כסגן נשיא הודו, כחודש קודם סיום כהונתו.
שקהוואט נפטר ב-15 במאי 2015, וגוויתו נשרפה.
חיים אישים

שקהוואט היה נשוי לסוראג' קאנהור, והייתה להם בת יחידה.
הערות שוליים

↑  Shekhawat began career as policeman, The Times of India, ‏14 באוגוסט 2002 (באנגלית)
↑  Three BJT govts dismissed, The Indian Express, ‏16 בדצמבר 1992 (באנגלית)
↑  Shekhawat sworn in, The Indian Express, ‏5 בדצמבר 1993 (באנגלית)
↑  Ex-vice pres Bhairon Singh Shekhawat dead, India Today
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1146944349  ISNI: 0000 0000 3697 5134  LCCN: n2006217026  VIAF: 75758028   WorldCat (עם VIAF): 75758028
במת מיצג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מרכז אומנויות 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°03′23″N 34°46′49″E﻿ / ﻿32.056333333333°N 34.780277777778°E﻿ / 32.056333333333; 34.780277777778
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) במת מיצג(למפת תל אביב רגילה) במת מיצג(למפת גוש דן רגילה) במת מיצג(למפת גוש דן מוגדלת) במת מיצג  he במת מיצגhe במת מיצגמפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
במת מיצג הוא מרכז ישראלי לאמנות בינתחומית העוסק באמנות המיצג. במרכז שוכן אנסמבל 209 ומתקיים בו פסטיבל זז.
אנסמבל 209

בשנת 1988 הקימו דן זקהיים, תמר רבן וענת שן את עמותת "מקלט 209" אשר שכנה במקלט ציבורי 209 ברמת אביב. העמותה יצרה אירועי מיצג עצמאיים ואירחה אמנים נוספים. אמני מקלט 209 פעלו בפסטיבל ישראל, מוזיאון ינקו דאדא והמוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן. לאחר מותו של זקהיים ב-1994 שונה שם העמותה ל'עמותת מקלט 209 ע"ש דן זקהיים'.
בשנת 2001 הקימה העמותה את "אנסמבל 209" ואת במת מיצג אשר משמש לו בית. האנסמבל הוא קבוצת יוצרים בינתחומיים. מבין יצירותיהם לאורך השנים "החוק התרמודינמי השני", "סיפורי סבתא", "Cookies", "תחת השמש", "דינג דונג", "בית רבנדרה אבלה" ועוד, שהוצגו בישראל ובעולם.
במת מיצג

במת מיצג הוקמה תחילה ב"בית מרכזים" בדרום תל אביב כ"מרכז לאמנות בינתחומית המשתמש כבית לאמני מיצג בישראל". לאחר שריפת המקום ביוני 2003, עברה הפעילות לתחנה המרכזית החדשה של תל אביב במרץ 2004. הבמה מקיימת ערבי מיצגים הפתוחים לקהל הרחב ואת פסטיבל זז. בבמת מיצג ישנם ספרייה וארכיון לתיעוד אמנות המיצג, היחידים מסוגם בישראל. המנהלת האמנותית של במת מיצג מאז הקמתו ועד 2018 הייתה תמר רבן.
בשנת 2015 במת מיצג הייתה בסכנת סגירה, לאחר שמשרד התרבות, בהוראת הדרה מירי רגב, הפסיק להעביר את כספי התמיכה שהיוו את עיקר המימון של הפעילות של המקום. לאחר גיוס כספים בתערוכת מכירה של יצירות אמנות, המרכז הצליח להמשיך לפעול.
פסטיבל זז

פסטיבל ZAZ הוא פסטיבל בינלאומי לאמנות המיצג אשר הושק ב-2006. הפסטיבל "נועד ליזום עשייה אמנותית של אמני מיצג במרחבים גאוגרפים ותרבותיים-חברתיים משתנים ברחבי ישראל". בפסטיבל משתתפים דרך קבע אמני מיצג מרחבי העולם.
ראו גם

שנות השמונים באמנות החזותית בישראל
אמנות המיצג בישראל
הערות שוליים

↑  שוש אביגל, מקלט 209, משכן לאמני המחתרת בתל־אביב, מציג את אירוע "בחירות 92׳״, חדשות, 26 ביוני 1992
↑  טלי שמיר, ‏פלורליזם מעורבב בפיח, באתר גלובס, 19 במאי 2004
↑  חמדה רוזנבאום, עכבר העיר ת"א, מי הכניס עוגייה למחשב שלי, באתר הארץ, 19 ביוני 2008
↑  מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, "תחת השמש": מתנה לאוהבי התיאטרון, באתר הארץ, 8 בינואר 2015
↑  אייל מלובן, עכבר העיר, תמר רבן מגישה מרק עוף בטעם פרינג', באתר הארץ, 5 במרץ 2011
↑  דנה גילרמן, היפהפייה הנרדמת במטבח, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2006
↑  עכבר העיר, סביבת מיצג, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2006
↑  נזקים כבדים לאמנים עקב השריפה בבית מרכזים בת"א, באתר הארץ, 25 ביוני 2003
↑  דנה גילרמן, אבן, נייר, מספריים ורובה, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2004
↑  סמדר שפי, שיעור לתלמידים מחונכים, באתר הארץ, 20 במאי 2005
↑  שני ליטמן, תערוכת מכירה של יצירות אמנות בניסיון להציל את "במת מיצג", באתר הארץ, 16 בנובמבר 2015
↑  חגית פלג-רותם, הילה שיאון, עומר שומרוני, ‏מיצג "פסטיבל זז", באתר גלובס, 5 בדצמבר 2013
↑  דנה גילרמן, 30 אמנים מישראל ומאירופה בפסטיבל "זז" לאמנות המיצג, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2007
בג"ץ מנאע נגד רשות המסים

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט הגבוה לצדק
 תאריך החלטה:  20 בדצמבר 2010
 החלטה
 נדרשת הסמכה מפורשת לבצע גבייה במחסום דרכים
 חברי המותב
 חברי המותב:  דורית ביניש, חנן מלצר ועוזי פוגלמן
 דעת רוב:  עוזי פוגלמן 
 
בג"ץ 6824/07 מנאע ואחרים נגד רשות המיסים ואחרים הוא פסק דין שניתן ביום 20 בדצמבר 2010 בבית המשפט הגבוה לצדק. פסק הדין עוסק בזכויות לכבוד, לפרטיות, לחופש התנועה, להליך הוגן וגישה לערכאות ושימוש בסמכויות בהיעדר הוראה מפורשת בחקיקה.
במסגרת החוק והתקנות, למשטרת ישראל יש סמכות להקים מחסומי דרכים לצרכים מבצעיים. בעבר לאחר בדיקת המשטרה את הנהגים, פרטיהם הועברו לנציגי רשות המיסים אשר נכחו אף הם במחסומים. אם התברר בבדיקה כי האדם שנבדק חייב כספים לרשות המיסים, החוב נגבה לאלתר ובמזומן בידי נציגי רשות המיסים שנכחו במחסום המשטרתי. לעיתים אף עוקל רכבו של החייב בו במקום אם לא עלה בידו לשלם. כך קרה לד"ר עאדל מנאע אשר עוכב במחסום משטרתי ונדרש לשלם לרשות המיסים 7,400 ש"ח במזומן תוך חצי שעה ובצל איום שרכבו יעוקל.
בפסק הדין נקבע כי בעת שימוש במחסומי דרכים שמקימה המשטרה לצרכים מבצעיים, אסור להפעיל סמכות גבייה בלי סמכות מפורשת לכך בחוק. שימוש כזה בגבייה מנהלית ברשות הרבים אסורה ופוגעת בזכויות אדם רבות ובהן: הזכות לכבוד, הזכות לפרטיות, חופש התנועה והזכות להליך הוגן וגישה לערכאות.
רקע

לרשות המיסים יש סמכות לגביית חובות מיסים מהאזרחים. את הסמכות היא שואבת בעיקר מפקודת המיסים (גבייה) ותקנות משרדי הממשלה השונים. סעיף 5(1)(ב) לפקודה מתיר אף להיכנס למקומות שאינם מוחזקים בידיו של החייב, כלומר, לחצרותיהם של אחרים. אולם, הפקודה אינה דנה בסמכותה של רשות המיסים לקיים הליכי גבייה ברשות הרבים, קרי, במקומות ציבוריים.
בהיעדר סמכות מפורשת התלוו נציגי רשות המיסים בקביעות לשוטרים שהוצבו במחסומים שהוקמו לצורך ביטחוני או מבצעי. במחסומים אלו, ביצעו נציגי רשות המיסים הליכי גבייה ועיקולים נגד אזרחים שנקלעו למחסום במקרה.
בשנת 2004, נדונה סוגיית קיומה או היעדרה של סמכות גביית חובות ברשות הרבים בכנסת ובבית המשפט. בעת ההיא, שאלת הסמכות לא הגיעה להכרעה, כיוון שהמשטרה הסירה את המחסומים עוד טרם הסתיימו הדיונים המשפטיים. על כן, העתירה בוטלה בהסכמת הצדדים.
במהלך שנת 2007, עוכב ד"ר מנאע במחסום משטרתי ופרטיו המזהים הועברו להמשך בדיקה על ידי נציג רשות המיסים לבחינת חובותיו לרשות המיסים. ד"ר מנאע עתר לבית המשפט העליון בשבתו כבית דין גבוה לצדק, למתן צו מוחלט בסוגיית סמכות רשות המיסים לביצוע פעולות גבייה ברבים.
עתירתו של ד"ר מנאע מבוססת על עקרונות המשפט הישראלי. בעת הפרת זכויות אדם הן בחקיקה ראשית והן בחקיקה משנית, בית המשפט רשאי לבטלן אם אינן עומדות בפסקת ההגבלה שמצויה בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו ובחוק יסוד: חופש העיסוק. פסקת ההגבלה קובעת כי לא ניתן לפגוע בזכויות אדם "אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל שנועד לתכלית ראויה, ובמידה שאינה עולה על הנדרש". בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו קיים גם סעיף שמירת הדינים הקובע כי הוראות אלה לא חלות על חוקים שחוקקו טרם חוקי היסוד. אולם, בעקבות "המהפכה החוקתית", החלו בתי המשפט לפרש את החוקים (גם הקדומים לחוק) לאור העקרונות והערכים שהותוו בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו. פקודת המיסים קודמת לחוקי היסוד אולם, גם בפסק דין מנאע, בית המשפט לקח לעצמו את הזכות יש לפרש לאור העקרונות והערכים שהותוו בחוקי היסוד זאת על אף סעיף שמירת הדינים.
עובדות בבסיס פסק הדין

בעת שד"ר מנאע נסע לעבודתו, הוא עוכב על ידי המשטרה במחסום. השוטר שפנה אליו, לקח ממנו את פרטיו המזהים והעביר אותם לבדיקת גובה מס שנכח במחסום. גובה המס הודיע למנאע כי עומד נגדו חוב במס רכוש. את מחציתו של החוב, כ־7,400 ש"ח, עליו לשלם בתוך 30 דקות, שאם לא כן יעוקל רכבו. הסבריו של מנאע בפני הגובה, כי העניין מצוי בהליך הסדר, לא התקבלו על ידי הגובה וכן נדחתה בקשתו לשלם את הסכום בשיק או באמצעות כרטיס אשראי. כל זאת לעיניהם של עוברים ושבים. ד"ר מנאע הלך ברגל לבנק, ומשך את סכום הכסף המבוקש. רכבו עוכב במשך כשעתיים וחצי במחסום. גודל העוולה התברר בחומרתו כשלושה שבועות לאחר מכן, כאשר הסתבר כי לד"ר מנאע עומדת זכות של 26,005 ש"ח ברשות המיסים.
טענות הצדדים > ד"ר מנאע

אפליה פסולה – מרבית המחסומים מוקמים בשכונות פלסטיניות במזרח ירושלים. מכאן שמרבית כלי הרכב העוברים במחסומים, נהוגים בידי תושבים ערבים ולכן מדובר באפליה פסולה.
חוקיות המנהל: חריגה מסמכות :
על ידי משטרת ישראל – למשטרת ישראל קיימת הסמכות להקים מחסומים לצרכיה המבצעיים ואף להקים מחסומים בעבור רשויות ציבוריות אחרות. במקרה דנן, מטרת הקמת המחסומים הרשמית הנה לצורכי משטרת ישראל. עם זאת, דה פקטו, הקמת המחסומים הנה לגביית חובות ולא לצרכים מבצעיים או ביטחוניים, ולכן המשטרה חורגת מסמכותה. יתר על כן, עצם העברת פרטי מעוכבים במחסום משוטרים לנציגי רשות המיסים מהווה חריגה מסמכות.
על ידי רשות המיסים – בסל הכלים של רשות המיסים קיים מגוון אמצעים לדרישת חוב כגון תפיסת מטלטלין בחצרותיהם והטלת עיצומים כספיים. לרשות המיסים לא ניתנה הסמכה מפורשת בחוק להטלת מחסומים ועיכוב כלי רכב או חייבים ומכאן מקור החריגה מסמכות.
פגיעה בזכויות אדם – שיטת האכיפה פוגעת בזכויות של כבוד האדם, בזכות החירות, בחופש התנועה, בזכות לפרטיות ובזכות להליך הוגן.
טענות הצדדים > תשובת המדינה

אפליה פסולה – גובי רשות המס מצטרפים למחסומים משטרתיים ברחבי הארץ ללא הקשר אתני, לכן לא מתקיימת אפליה פסולה. יתר על כן, הבדיקה הנה מדגמית ומבוצעת לפי צרכים ביטחוניים ובמידתיות.
חוקיות המנהל: מקור הסמכות :
על ידי משטרת ישראל – לשוטר המוצב במחסום מבצעי, קיימות סמכות העיכוב והסמכות לבקש מכל אדם המעוכב במחסום להזדהות וזאת כדי לאפשר למשטרה למלא את תפקידיה כדין. בנוסף, נתוני תעודת הזהות אינם מהווים מידע פרטי, ולכן באפשרותו של שוטר להעביר את פרטיהם המזהים של נהג או נוסע המעוכבים במחסום לכל נציג של אחת מהרשויות הציבוריות אשר מצטרף למחסום.
על ידי רשות המיסים – לגובי המס סמכות לעקל מיטלטלין בשטח ציבורי ובכול מקום שבהם הם נתפסים.
פגיעה בזכויות אדם
כבוד האדם וחירותו – לגובי המס ניתן שיקול דעת רחב ומשקל הומניטרי רב. יש לזכור שמדובר בסרבני תשלום בעלי חוב חלוט.
חופש התנועה – המחסומים אינם מחסומי גבייה ואנשי הגבייה מצטרפים רק למחסומים קיימים. בדיקת נציגי הגבייה מבוצעת מבלי לגרום לעיכוב נוסף.
הזכות לפרטיות – אין מניעה ששוטר ימסור לנציגי רשות המיסים מספר תעודת זהות של כל אדם מפני שלא מדובר במידע פרטי.
פסק הדין

מותב השופטים בפסק הדין
ההרכב כלל שלושה שופטים: השופטת דורית ביניש-נשיאה, השופט מלצר והשופט פוגלמן שעיקרי פסק-הדין נכתבו על ידו.
פסק הדין > השופטת דורית ביניש

השופטת מצטרפת לפסק דינו של השופט פוגלמן. עם זאת, היא חולקת על ההיקש אותו ביצע השופט פוגלמן שפירש את מקור הסמכות על דרך קל וחומר. לעומת השופט פוגלמן, היא סבורה כי אכיפה פוגענית מחייבת הסמכה מפורשת ולא ניתן להסיק מקל וחומר.
פסק הדין > השופט מלצר

אף הוא, מצטרף לפסק הדין שנכתב על ידי השופט פוגלמן ומחדד, כי לטעמו, אין לפגוע בזכויות היסוד של האדם ללא הסמכה מפורשת.
סוף דבר, בית המשפט קובע כי שיטת גבייה, בה נציגי רשות המיסים, מצטרפים למחסומים משטרתיים הנפרסים למטרות ביטחוניות ומבצעיות פוגע בזכויות אדם ומבוצע בהיעדר סמכות.
בעקבות פסק הדין

מספר שנים לאחר מתן פסק הדין, הממשלה ביצעה תיקוני חקיקה וגיבשה מתווה הכולל שלושה אלמנטים שמטרתו לצמצם את הפגיעה בזכויות החייב, כפי שנקבע על ידי בית המשפט זאת, במטרה למתן את הסמכויות לעיקול כלי רכ ברשות הרבים באופן מידתי ומאוזן יותר.
אהרן ברק, נוהג לפרש את החוק באופן תכליתי. בספרו, כבוד האדם – הזכות החוקתית ובנותיה (2014), הוא מבסס את פרשנותו לאופן ההכרעה בין הפגיעה באינטרס הציבורי ופגיעה בזכויות הפרט על פסק דין מנאע. הוא קרא לתכונה זו, הקובעת כיצד יש להכריע – המבדיל בין גרעין לבין שוליים. לפיו, ההבחנה הכרחית לעניין הצידוק להגבלה על זכות כבוד האדם. המשך הספר דן בגבולות חופש התנועה. בחוק יסוד: חופש התנועה, לא קיים אזכור אודות זכויות התנועה של האזרח בתוך גבולות ישראל. אהרון ברק גורס כי על אף שאין בתוך גבולות המדינה הוראה מפורשת, אין לראות בכך הסדר שלילי ומבסס זאת בפסק דין מנאע.
ראו גם

המשפט בישראל
חוקי יסוד
רשות המיסים
אכיפה בררנית
חופש התנועה
כבוד האדם וחירותו
לקריאה נוספת

אהרן ברק, כבוד האדם – הזכות החוקתית ובנותיה כרך א, (2014).
קוגוט סיגל ואפרת חקאק "הזכות החוקתית לשוויון כמשל" שערי משפט כ ז 99 (2014).
אהרן נמדר, מס ערך מוסף חושן למשפט, כרך ב, מהד' חמישית, (2013).
רות גביזון הזכות לפרטיות ולכבוד קובץ מאמרים לזכרו של ח' שלח (1988).
הערות שוליים

↑  בגץ 6824/07 ד"ר עאדל מנאע נ' רשות המיסים, פ"ד סד(2) 479, (2010)
↑  שם, בעמ' 527, פס' 52.
1 2  ס' 5 לפקודת המיסים (גבייה) – 1929.
↑  פרוטוקול ישיבה מס' 72 מבצע רשות השידור לגביית חובות במגזר הערבי, הכנסת ה-16 (19 בנובמבר 2003)
ענת באלינט "רשות השידור גובה מיליוני שקלים מאזרחים באיומים ובניגוד לחוק" הארץ-חדשות 30 במאי 2004 https://www.haaretz.co.il/misc/1.969802
↑  בג"ץ 4780/04 מוחארב נ' המשטרה (פורסם בנבו- החלטה מיום 6 בדצמבר 2005).
↑  דנ"פ 2316/95 גנימאת נ' מדינת ישראל, פ"ד מט(4) 589, 643, 653 (1996).
↑  שם, בעמ' 515, פס' 33.
↑  שם, בעמ' 492, פס' 2–6.
↑  שם, בעמ' 494, פס' 7–10.
↑  שם. בעמ' 498 פס' 14
↑  בג"ץ 5100/94 הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל נ' ממשלת ישראל, פ"ד נג(4) 817 (1999).
↑  שם, בעמ' 499, פס' 15.
↑  שם, בעמ' 496, פס'10.
↑  שם, בעמ' 503, פס' 17.
↑  שם, בעמ' 505, פס' 21.
↑  שם, בעמ' 507, פס' 23.
↑  שם, בעמ' 509, פס' 26.
↑  שם, בעמ' 510, פס' 27–28.
↑  שם, בעמ' 497, פס' 11.
↑  שם, בעמ' 510, פס' 27.
↑  בג"ץ 366/03 עמותת מחויבות לשלום וצדק חברתי נ' שר האוצר פ"ד ס(3) 464, 480 (2005).
↑  שם, בעמ' 514, פס' 31.
↑  שם, בעמ' 514, פס' 32–33.
↑  שם, בעמ' 519, פס' 38-38.
↑  שם, בעמ' 520, פס' 41.
↑  שם, בעמ' 520–523, פס' 42–43.
↑  חוק-יסוד: משק המדינה, ס"ח 1(א), התשל"ה 206.
↑  שם, בעמ' 526, פס' 49.
↑  שם, בעמ' 506, פס' 21.
↑  שם, בעמ' 528.
↑  שם, בעמ' 529.
↑  החוק להעמקת גביית המיסים והגברת האכיפה(תיקוני חקיקה) התשע"ד–2014.
↑  אהרן ברק, כבוד האדם – הזכות החוקתית ובנותיה כרך א, 784,362 (2014)
בניית כינורות

אמנותו של בונה כינורות
כינור שנבנה בסביבות 1770-ממוספר
בית מלאכה לבניית כינורות
בניית כינורות היא אמנות ואומנות עתיקה, שראשיתה במאה ה-16 בקרמונה שבאיטליה. אף על פי שחלפו למעלה מ-500 שנה מאז נוצרו הכינורות המודרניים הראשונים, נותר תהליך הבנייה כמעט זהה.
היסטוריה

בונה הכינורות המודרני הראשון המוכר הוא אנדראה אמאטי, מייסד שושלת אמאטי, ששיכללה אמנות זו במהלך המאה ה-17 וה-18. הידוע בבני משפחת אמאטי הוא ניקולו אמאטי. (יש הטוענים, שהראשון לבנות כינור מודרני היה גספארו דה סאלו מברשה, שהקדימה את קרמונה כמרכז של בניית כלי קשת בתקופת הרנסאנס.) אנטוניו סטרדיווארי ואנדראה גוארנרי, בן למשפחת בוני הכינורות גוארנרי הנודעת, היו תלמידיו, אם כי לגבי אנטוניו סטרדיווארי יש מחלוקת בשאלה, אם אומנם היה תלמידו של אמאטי. כינורות מתוצרתם של רבי-האמנים הללו הם יקרי המציאות. לכל אחד מהם שם משלו והעברתם מיד ליד מתועדת ונרשמת. חלקם נמצאים ברשותם של גדולי הכנרים בעולם, אחרים מוצגים במוזיאונים שונים. בוני כינורות רבים ממשיכים במסורת קרמונה, אם כי אינם מגיעים לפסגת היוקרה של קודמיהם בני תקופת הרנסאנס והבארוק.
תהליך הבנייה

חלק מהכינורות נבנים על ידי יחידים, מומחים בתחום, ואחרים על ידי חובבנים. אולם בנייתם של מרבית הכינורות כיום מבוצעת על ידי מספר אנשים שכל אחד מהם אחראי בתורו על פן שונה של הבנייה, ואשר מפוקחים על ידי מומחה בתחום. כינורות אלה הם אלו שנמכרים לרוב בחנויות לציבור הרחב.
המתאר החיצוני של הכינור הוא אחד ההיבטים החשובים ביותר בכלי והוא מעוצב על ידי בונה הכינור. מרבית הכינורות הנוצרים כיום עושים שימוש במתארים של בוני כינורות מומחים ידועים מתקופות העבר.
דרך הבנייה המסורתית מתחילה לרוב בכתיבת סדרה של תוכניות שכוללות בין היתר שרטוט של צורת הכלי. מתוכניות אלה מכינים תבנית הדומה לחצי כינור שטוח, ועשויה לרוב ממתכת דקה או מחומר אחר. התבנית מאפשרת את הכנת מסגרת הכינור העשויה לרוב מעץ דק. מסביב למסגרת המתקבלת מחברים את צלעות הכינור העשויות מפיסות עץ שטוחות, ונוצרות על ידי גילוף וחימום זהיר. לאחר מכן מגלפים את חלקו העליון והתחתון של הכינור ומחברים אותו למבנה. הצעד הבא כולל חיבור צוואר הכינור, המגולף מסוג עץ שונה משאר המבנה (לרוב עץ אדר), למקומו על מנת להשלים את המבנה הבסיס של הכינור. מיד לאחר מכן, המבנה כולו מקבל ציפוי של ורנית.
כינון הכלי חיוני על מנת לאפשר ניגון תקין עליו והוא הצעד הבא בבניה. הכינון כולל בין היתר התאמת זווית הצוואר, הלבשת המיתרים על השחיף בצורה הנכונה, חיבור ה"נשמה" (Soundpost), המוביל את תנודות הצליל מקדמת הכינור אל גבו, וחיבור הגשר, המעביר את הצליל לתיבת התהודה.
בסיום הכינון הכלי עובר בדיקות נגינה שונות על מנת להבטיח כי חלקיו השונים מתואמים נכונה למתח המיתרים. צליל הכינור הולך ו"נפתח" בשבועות הנגינה הראשונים, ותהליך כינון הצליל נמשך בצורה הדרגתית שנים אחר כך.
בניית כינורות בישראל

בוני כינורות ישראלים חיים ועובדים בישראל זה עשרות בשנים ומנו כ-15 במספר בשנת 2008, חלקם ממשיכים במסורת משפחתית. הוותיקים בבוני הכינורות הישראלים הם שלמה רפפורט, שבנה כלים לרביעיית בודפשט המפורסמת ופעל בתל אביב בשנות המנדט הבריטי, ומשה ויינשטיין, אביו של אמנון ויינשטיין, בונה כינורות אף הוא ואב לבונה כינורות ישראלי בן הדור שלישי, שעובד עמו.
אסיה רודשטיין ולב סטרינקובסקי עלו שניהם מברית המועצות, אולם רודשטיין למדה את מקצוע בניית הכינורות עוד ברוסיה בעוד שסטרינקובסקי, כנר ובעל תואר שני במוזיקה מאוניברסיטה באזרבייג'ן, שעלה ארצה בשנות ה-70, החל את דרכו בישראל כנגן ורק בהמשך התקבל כשוליה אצל בונה כינורות ירושלמי ופתח בית מלאכה משלו בירושלים.
איל הופמקלר הוא בן למשפחת מוזיקאים, שלמד את מקצוע בניית הכינורות בפארמה שבאיטליה והשתלם גם בבניית גיטרות. בוני כלים נוספים - אייל וודניצקי, שלמה מויאל, יובל אדרת, בן-ציון מנחמי, אברהם עמר, עמית טיפנברון, אביטל יעיש, וכן בוני קשתות - אלכסנדר לפידוס, דוד סמואל ודניאל שמידט.
יונתן חי היה מהנדס במקצועו, מומחה לשימור מבנים היסטוריים, שהמשיכה לעבודה בעץ הביאה אותו להחליף כיוון ולהשתלם בקרמונה שבאיטליה בבניית כינורות, המקצוע שבו הוא עוסק כיום בישראל.
יעל רוזנבלום היא כנרת בעצמה, שלמדה את אומנות בניית הכינורות בקרמונה, שם היא מחזיקה סדנה משלה במקביל לסדנה שהיא מקיימת בתל אביב.
שושלת בוני הכינורות הגדולים
בונה כינורות מגלף את צוואר הכינור
במקום הכי רחוק

במקום הכי רחוק הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי בניה ברבי. השיר יצא לאור ב-3 בדצמבר 2019, כסינגל הראשון מתוך האלבום "קרן שמש", על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה

השיר הוא בלדה מזרחית שנכתבה והולחנה על ידי בניה ברבי ואבי אוחיון, והופקה על ידי מתן דרור. ברבי שיתף פעולה יחד עם השניים גם בלהיטים "ממה את מפחדת" ו"תפסת לי מקום", שנחשבים לשירים המוכרים ביותר של ברבי. השיר הוא בסגנון המזרחית, המאפיין שירים נוספים של ברבי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר, בוים על ידי רומן בוצ'אצקי והועלה לערוץ היוטיוב של ברבי ב-3 בדצמבר 2019, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. נכון ליולי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-8 מיליון.
הצלחה

השיר הצליח להגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובכך הפך לשירו הרביעי של ברבי שהגיע למעמד זה. כמו כן, השיר הגיע בשיאו למקום ה-33 במצעד שירי הספוטיפיי, תוך שצבר כ-49,123 השמעות באותו השבוע. נכון ליולי 2020 הצליח השיר לצבור שם למעלה מ-1.2 מיליון השמעות.
ביקורת

יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה ונתן לשיר ביקורת מעורבת: "בניה ברבי ואבי אוחיון יצרו עוד טקסט שבלוני על גבר שבור שכותב לאהובה. מה בדיוק קרה כאן? – לא ברור. האם אכזבה אותו או שמא חיפש יותר את עצמו, וממה בדיוק הוא פוחד. עזבו חפירות. תנו לרגש לרוץ לפני המילים. בניה ברבי מצוין בזה, במיוחד במתכוני בלדת הפופ הנוגה-רכה במנעד גבוה ובקול מסתלסל, שעולה ומטפס לשיאי הרגש, לפני שהוא עולה גם למסלול קצבי קצר שמאיץ למסלול Radio Friendly. ענוג הוא הקול, יפה היא המנגינה. אני לא מתייחס לשירים האלה נרטיבים דרמטיים אותנטיים".
בן שלו מהארץ ביקר את השיר אף הוא: "אבי אוחיון וברבי אספו חצי מהקלישאות הטקסטואליות של הפופ הישראלי העכשווי ולחצו על "ערבל": "חיפשתי לי שקט בקצה העולם"... "כמה ניסיתי לשמור עלינו"... "אהיה לך שיר ומנגינה..." וכמובן: "כמוני משוגעת". המוזיקה נשמעת אף היא כמו הפעלה עצלה של נוסחה משומשת, לרבות המנהג הנפסד להדהד להיט אהוב של עידן רייכל ("הנך יפה"). נפסד אבל יעיל: בפעם הקודמת שאוחיון וברבי עשו את זה, בשיר "ממה את מפחדת" (עם אייל גולן), יצא להם להיט מדינה".