stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יז'י פיצובסקי
ביוגרפיה

יז'י פיצובסקי היה תלמיד בעת הכיבוש הגרמני של פולין במלחמת העולם השנייה. הוא הצטרף לארגון המחתרת הלאומי, ארמייה קריובה (AK), ובמסגרת פעילותו שם כתב עלוני התנגדות ופרסומים מחתרתיים נוספים. הוא לחם במרד הפולני בוורשה ב-1944, נתפס בידי הגסטפו ונשלח כשבוי לגרמניה.
הוא היה עצור במחנה שבויים בגרמניה, וחזר לוורשה בתום המלחמה. הוא למד באוניברסיטת ורשה סוציולוגיה ופילוסופיה. כסטודנט צעיר גם החל לפרסם את ספרי שירתו הראשונים. מראשית דרכו גילה אהדה רבה למיעוטים שנשמדו בפולין, היהודים והצוענים.
בין השנים 1949 ל-1951, הוא חבר למשפחות צועניות, נדד עמהם במסעותיהם, למד את לשונם של הצוענים הפולנים, והתמחה באמונותיהם מנהגיהם ודרך חייהם. בין שאר פעולותיו למענם, הוא גם תרגם לפולנית שירם של משוררים ופזמונאים צוענים. חיבורו "צוענים על דרכי פולין", הוא סיכום שנות שהותו בחברתם. זוהי מונוגרפיה היסטורית ראשונה בסוגה בלשון הפולנית.
יצירתו הספרותית של יז'י פיצובסקי, נועזת ומבקשת לרדת לשרשי הדברים, לא נשאה חן בעיני השלטונות הקומוניסטיים, והוא נרדף במולדתו במשך שנים רבות. שירתו מקוננת על האדם, השבוי בסבך החברתי-פוליטי במאה העשרים. אך היא גם נשזרה ביסודות סוריאליסטיים דקים. ספריו לא יצאו לאור בהוצאות רשמיות, ועד לסוף שנות השבעים היה שותף למאבק בשלטון של נאמני מוסקבה.
יז'י פיצובסקי הקדיש הרבה מחייו ומיצירתו לתרבות יהודי פולין. הוא הסופר הפולני הראשון במעלה, באזכור שואת יהודי פולין, בתרגום מיצירתם, הן מיידיש והן מפולנית, ובשקידה על הבנת תרומתם לתרבות הפולנית. בין הקדשות ספריו המפורסמות מוכרת הקדשתו "לאחינו יהודי פולין, במלאת 40 שנה ללחימתם בגיטו ורשה", שנרשמה בראש תרגומו לפולנית, "השיר על העם היהודי שנהרג", מאת יצחק קצנלסון.
יז'י פיצובסקי היה מתרגם ידוע, ותרגם מרומנית, מספרדית תרגומיו מיידיש נעשו לאחר תרגום פרוזאי מיידיש לפולנית. הוא היה בין מבשרי הכתיבה הספרותית המודרניסטית בפולין, וכתב ביוגרפיה חשובה על הסופר היהודי-פולני ברונו שולץ. הוא פרסם כעשרים כרכי שירה, כרך של סיפורים קצרים, ביוגרפיה, היסטוריה, ותרגומים.
"קריאת אפר-מקלה", (או: פיענוח אפר-המקלה; במקור: Odczytanie popiołów), ספר שיריו שתורגם לעברית, נחשב על ידי רבים ליצירה המרגשת ביותר על שריפת יהודי פולין בשואה, שנכתבה בידי משורר שאינו יהודי.
אך עיקר פרסומו בעולם, של יז'י פיצובסקי, בא לו מעבודותיו הספרותיות על הסופר היהודי-פולני ברונו שולץ. הוא היה בין הראשונים שהכירו בגדולתו, וכבר משנת 1942, כשהיה אך בן 18 שנים, החל פיצובסקי להפיץ ברבים את גדולתו הספרותית של שולץ. עם השנים הפך לביוגרף וידען ראשון במעלה של חייו ויצירתו של שולץ. גם בשנות השלטון הקומוניסטי הנוקשה, חרף כל המגבלות, הוא פרסם את עבודותיו על שולץ בכתבי עת ספרותיים, והביא חלקים גדולים מיצירתו לידיעת הקוראים.
ספרו הגדול של פיצובסקי על שולץ, מחוזות הכפירה הגדולה, יצא לאור בפולין לראשונה בשנת 1957, ומאז יצאו מהדורות נוספות, מורחבות, עד שנת 2002. יז'י פיצובסקי ביקר בישראל בשנת 1981, והיה אורחה של אגודת הסופרים.
הפרס על שם ק. צטניק

בשנת 1986, זכה יז'י פיצובסקי בפרס ק. צטניק, עם הופעת ספר שיריו "קריאת אפר-מקלה" בעברית, בתרגומו של שלום לינדנבאום. בין הדברים שאמר פיצובסקי, בטקס שהתקיים בבית הנשיא בירושלים, בפולנית: "וכשלבסוף, לאחר שנים, סיימתי את כתיבת שירי ה"קריאה באפר-המקלה", והם נדפסו לראשונה בלונדון, אנגליה, בשנת 1979, כתבתי לו אז, שחלומי הגדול ביותר הוא, כי שירים אלה יתורגמו אי-פעם לעברית וליידיש. כדי שבאופן זה יוכלו לדבר בלשון העם, אשר את בניו ובנותיו שנהרגו, הן באו לבכות..."
ספריו של יז'י פיצובסקי בעברית

קריאת אפר-מקלה, מהדורה ביבליופילית דו-לשונית, עברית-פולנית, תרגם שלום לינדנבאום, גזית, תל אביב, 1985.
מכתב למארק שאגאל, יז’י פיצובסקי, תרגום יעקב בסר, עיטורים - אורה להב-שאלתיאל, עקד, תל אביב, 1968.
בבית הספרים נמצאים גם ספריו של פיצובסקי במקורם הפולני, וכן תרגומים לאנגלית ולגרמנית. ספרי שירתו תורגמו גם ללשון יידיש.
הערות שוליים

↑  דאס ליד פונם אויסגעהרגעטן יידשן פאלק - המקור ביידיש מאת יצחק קצנלסון עם תרגום לפולנית והערות מאת יז'י פיצובסקי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260991505171  PLWABN: 9810598473205606  BIBSYS: 90051101  BNE: XX1279985  BnF: cb119027290 (data)  CiNii: DA01577841  GND: 124005438  ISNI: 0000 0001 1446 1682  LCCN: n84003601  MusicBrainz: 4b32dda2-b466-4236-9baa-5ad2656655db  NDL: 00439469  NKC: jo2001100231  NLA: 35082842  NSK: 000039505  NTA: 069828628  RERO: 02-A003241665  SNAC: w6z0519v  SUDOC: 026864444  Trove: 821290  VIAF: 64005552   WorldCat (עם VIAF): 64005552
חיים בן שחר

| --- | --- |

 לידה:  1935 (בן 89 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מקום מגורים:  רמת אביב 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 מספר צאצאים:  3
 
חיים בן שחר (חב"ש) (נולד ב-1935 בתל אביב) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב והפקולטה למדעי החברה ונשיאהּ בשנים 1975–1983. מילא תפקידים בולטים בתחום הציבורי ובסקטור הפרטי. יו"ר הוועדה לרפורמה במיסים, שנודעה בשם "ועדת בן שחר" (1975) ויועץ לשר האוצר שמעון פרס בשנים 1986–1988. נחשב למומחה בתחומי המדיניות הכלכלית של ישראל ושוקי ההון.
ביוגרפיה

בן שחר נולד ב-1935 בתל אביב. בנעוריו היה חבר בתנועת השומר הצעיר.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

בן שחר קיבל תוארי בוגר ומוסמך באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטור בנושאי בנקאות ומימון ציבורי סיים באוניברסיטת ניו יורק ב-1961. שימש מרצה לכלכלה באוניברסיטה העברית, ואחר כך עבר ללמד באוניברסיטת תל אביב, שבה קיבל בשנת 1967, בגיל 32, דרגת פרופסור. נבחר לדקאן הפקולטה למדעי החברה וב-1975 נבחר לנשיא אוניברסיטת תל אביב. בתום כהונתו ב-1979 נבחר לקדנציה נוספת, וכיהן בתפקיד עד 1983.
בינואר 1972 נמנה עם קבוצה של פרופסורים שפנתה לראש הממשלה גולדה מאיר, בקביעה שהממשלה טרם מיצתה את כל האפשרויות לפתיחת משא ומתן עם מצרים.
בשנת 1991 היה בן שחר ממקימי המכון הישראלי לדמוקרטיה ועמד בראש המכון.
בן שחר פרסם שישה ספרים בנושאים כלכליים שונים ומאמרים רבים, בעיקר בכתבי עת מדעיים, בתחומי הניהול הפיננסי, שוקי ההון, מדיניות כלכלית, נפט ואנרגיה, תכנון אזורי ועירוני ושיתוף פעולה כלכלי במזרח התיכון.
ביוגרפיה > קריירה ציבורית

ב-1974 מינה שר האוצר יהושע רבינוביץ את בן שחר ליושב ראש הוועדה לרפורמה במיסים ("ועדת בן שחר"). במרץ 1975 הונח על שולחן הממשלה דו"ח הוועדה, והוא אומץ על ידה, כתיקון מס' 22 לפקודת מס הכנסה. הוועדה הביאה למהפכה רבתי במערכת המיסוי, שעיקריה היו חיוב כל מרכיבי ההכנסה (למעט חריגים, דוגמת קרנות ההשתלמות), כולל טובות ההנאה מהמעסיק, במס הכנסה; פישוט החישוב של מדרגות המס, הקטנת מספרן והקטנת שיעורי המס השולי הגבוה; הנהגת נקודות זיכוי לפי קריטריונים וקצבת ילדים; ביטול מלוות החובה (שנהגו אז בנוסף למס הכנסה). רוב ההצעות של ועדת בן שחר הפכו למרכיבי קבע במערכת המס.
לפני הבחירות לכנסת ב-1981 הציג אותו יושב ראש מפלגת העבודה שמעון פרס כמועמד העבודה לתפקיד שר האוצר, אף שלא היה חבר המפלגה וגם לא מועמד ריאלי לכנסת מטעמה. אחרי הקמת ממשלת בגין השנייה חזר מיד לאקדמיה. עם זאת, בזמן ממשלת האחדות השנייה שימש יועץ כלכלי חיצוני לשמעון פרס בעיקר בשנות כהונתו כשר האוצר בשנים 1986–1988.
בקיץ 1988 מונה לעומד בראש ועדה לבחינת עתיד חברת העובדים ומשק העובדים של ההסתדרות, ולתכנן את כיווני התפתחותו. בנובמבר 1988 המליץ הצוות בראשות בן שחר, על הפיכת "חברת העובדים" לחברת החזקות ושהשליטה המעשית על הקונצרנים שלה תעבור ממטה חברת העובדים לידי המנהלים הפועל היוצא מהמלצות הצוות היה למעשה הפרדה מעשית בין המשק ההסתדרותי לאיגוד המקצועי של ההסתדרות. בפברואר 1989 הוחל ביישום תוכנית הרפורמה והשינוי המבני, כולל הפרדה בין תפקיד מזכ"ל ההסתדרות ליושב ראש חברת העובדים.
ב-1993, אחרי הסכמי אוסלו ולקראת הקמת הרשות הפלסטינית עמד בראש "צוות הייעוץ הכלכלי למשא ומתן המדיני". בנוסף שימש יושב ראש קרן ארמנד המר לשיתוף פעולה כלכלי במזרח התיכון, במסגרת אוניברסיטת תל אביב.
ב-1998 היה חבר בוועדת דב לוין, שעסקה בבחינת שינוי מבנה בנק ישראל וניסוח חוק בנק ישראל חדש.
לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה במאי 1999 היה בין מנסחי המצע הכלכלי-חברתי של אהוד ברק, ואחרי הבחירות שימש יועץ לממשלת ברק, בין השאר עמד בראש ועדה לצמצום הפערים החברתיים-כלכליים בישראל ושיפור השירות הציבורי בנושאים כמו חינוך והכשרת עובדים.
בן שחר היה מבקר חריף של מדיניות ממשלות ישראל בראשות בנימין נתניהו ונחשב לתומך מובהק בפתרון של שתי מדינות לשני עמים. בתחום הכלכלי-חברתי, בן שחר השמיע במשך שנים ביקורת נוקבת על אי-השוויון בהכנסות ועל מצב העוני בישראל. הוא תומך בהעלאת נטל המיסים על הגורמים החזקים במדינה.
בן שחר חבר במועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
ביוגרפיה > קריירה במגזר הפרטי

בשנת 1997 היה מעורב בן שחר בכניסת קבוצת הפרסום הבינלאומית "פובליסיס" לישראל ורכישת משרד הפרסום "אריאלי". ואחר כך החזיק 5% ממניות קבוצת הפרסום "פובליסיס ישראל".
בשנות ה-2000 עמד בראש חברת השקעות וייעוץ עסקי ואסטרטגי בניהולו. בין השאר, שימש כיועץ לחברת בזק, שימש כבורר בין המדינה לחברת כימיקלים לישראל על גובה תשלום התמלוגים שלה על כריית אשלג, מונה על ידי בנק ישראל לבדוק בעיות בוועדת האשראי של בנק דיסקונט, ושימש כיועץ לחברת החשמל.
בשנת 2004 רכש 10% ממניות רשת בתי הקפה והמאפיות "לחם ארז", מידידו מייסד הרשת ארז קומרובסקי.
משפחתו

אשתו, יעל בן שחר, שנפטרה בנובמבר 2023, הייתה גננת המנהלת-המייסדת של גן השלום ביפו – הגן היהודי-ערבי הראשון בישראל. במרץ 1988 רוסס הגן בכתובות נאצה על ידי אנשי תנועת "כך".
בן שחר הוא אב לשלושה. בנו הבכור, עמרי בן שחר, הוא פרופסור מן המניין למשפטים וכלכלה באוניברסיטת שיקגו. בנו הצעיר, דני בן שחר, הוא פרופסור חבר למימון וכלכלת נדל"ן ועומד בראש מכון אלרוב לחקר הנדל״ן בפקולטה לניהול ע״ש קולר באוניברסיטת תל אביב. בתו גילי נפטרה מסרטן בשנת 2000.
ספריו

אבא לרנר, חיים בן שחר, כלכלה יעילה ויישומה בישראל, תל אביב: עמיקם, תש"ל 1969. (מהדורה מעובדת ראתה אור באנגלית בהמשך)
חיים בן שחר, שאול ברונפלד, אלכס צוקרמן, שוק ההון בישראל, ירושלים – תל אביב: שוקן, תשל"ג. (מהדורה עברית של ספרם שהופיע במקור באנגלית)
Public International Development Financing in Israel, New York: Columbia University School of Law (Public International Development Financing: Report no. 5), 1963.
Interest rates and the cost of capital in Israel, 1950-1962, Basel: Kyklos-Verlag, 1965.
Haim Ben-Shahar [et al.], Israel and the Common Market; editor: Pierre Uri, Jerusalem: Published for the Middle East Peace Institute, Geneva by Weidenfeld and Nicolson, 1971.
Haim Ben-Shahar, Saul Brenfeld and Alexander Cukierman, The Capital Market in Israel, Jerusalem: Weidenfeld and Nicolson, for the Middle East Peace Institute, Geneva, 1971.
Abba Lerner, Haim Ben-Shahar, The Economics of Efficiency and Growth: Lessons from Israel and the West Bank. Cambridge, Mass.: Ballinger Pub. Co., 1975. (עיבוד של ספרם העברי)
Oil: Prices and Capital, Lexington, Mass. [u.a.]: Heath, 1976.
Festschrift in Honor of Dr. George S. Wise; editorial board: Haim Ben-Shahar (chairman) et al., Tel Aviv: Tel Aviv University – Publication Department, 1981.
Haim Ben-Shahar, Gideon Fishelson, Seev Hirsch, Economic Cooperation and Middle East Peace; editor: Meir Merhav, London: Weidenfeld and Nicholson, 1989. ("based on research projects commissioned by the Armand Hammer Fund for economic cooperation in the Middle East, Tel Aviv University")
יחידות מידה לאורך

אורך הוא גודל במרחב המשמש למדידת המרחק בין שתי נקודות. במהלך השנים התפתחו בארצות שונות יחידות מידה שונות לאורך.
השיטה המטרית

יחידת המידה הבסיסית לאורך במערכת היחידות הבין-לאומית היא המטר. מהמטר נגזרות יחידות נוספות בשיטה זו, לדוגמה: מטר רבוע וניוטון (ק"ג כפול מטר חלקי שנייה בריבוע).
השיטה הבריטית

יחידות אורך נפוצות שמקורן בשיטה הבריטית הן:
אינץ': 2.54 סנטימטר
רגל: 12 אינץ' (30.48 ס"מ)
יארד: 3 רגל (91.44 ס"מ)
מיל: 5,280 רגל = 1,760 יארד (1,609.344 מטר)
מיל ימי: כ-2,025 יארד (1,852 מטר)
כבל: עשירית מייל ימי.
יחידות מרחק עתיקות > השיטה הרומית

מיל – שווה אצל הרומים לאלף צעדים כפולים ומובנה של המילה (Mille) בלטינית הוא "אלף". יחידת מידה בשם זה הייתה קיימת גם ביחידות מידה תלמודיות ושווה במערכת המידות התלמודיות לאלפיים אמות שהם לרוב הדעות שוות לאלף מטרים, אך לפי שיטת הרב יחזקאל לנדא שממשיכה הידוע ביותר הוא החזון איש, היא שווה ל-1,160 מטרים. יחידה בשם זו קיימת גם ביחידות המידה הבריטיות והאמריקניות ("מייל") והן שוות ל-5,280 רגליים, שהם אצל הבריטים 1,609.344 מטרים ואצל האמריקנים 1,609.347 מטרים.
ליגה – שווה לכ-5.15 קילומטרים, מחושב לפי המרחק שיעבור לוחם במשך שעה. יחידת מידה זו הייתה קיימת גם זמן רב אחרי קיומה של האימפריה הרומית. התרגום המדויק לשמו של ספרו המפורסם של ז'ול ורן הוא "20 אלף ליגות מתחת למים" ולא "20 אלף מיל מתחת למים" שהוא השם המוכר בעברית.
מרחקים גדולים מאוד

למדידת מרחקים גדולים מאוד, הנפוצים באסטרונומיה, משמשות היחידות הבאות:
יחידה אסטרונומית
שנת אור – המרחק שעובר האור בריק בשנה אחת.
פארסק – כ-3.2616 שנות אור.
מרחקים קטנים מאוד

סנטימטר –  \ 10^{-2} מטר.
מילימטר –  \ 10^{-3} מטר.
מיקרון –  \ 10^{-6} מטר.
ננומטר –  \ 10^{-9} מטר.
אנגסטרום –  \ 10^{-10} מטר.
פרמי –  \ 10^{-15} מטר.
אורך פלאנק –  \ 1.61624\cdot 10^{-35} מטר.
ראו גם

יחידות מידה לא תקניות
תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית
ולדימיר מורוזוב (שחיין)

ולדימיר ויקטורוביץ' מורוזוב (ברוסית: Владимир Викторович Морозов; נולד ב-16 ביוני 1992) הוא שחיין רוסי, סגן אלוף העולם במשחה ל-50 מטר חופשי (ברצלונה 2013), אלוף העולם (בריכת 25 מטר) במשחים ל-50 מטר חופשי ול-100 מטר חופשי, ואלוף אירופה במשחה ל-50 מטר גב ושיאן עולם בעבר במשחה ל-100 מטר מעורב אישי (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה

מורוזוב נולד בנובוסיבירסק. בגיל 14 היגר עם משפחתו לארצות הברית. הוא מתאמן באוניברסיטת דרום קליפורניה.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיים מורוזוב במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר שהשתתף בשלב המוקדמות ועלה עם קבוצתו מהמקום השלישי לשלב הגמר. כשחיין ראשון הוא שחה בתוצאה של 49.07 שניות.
ביוגרפיה > 2012

באליפות רוסיה בשחייה שנערכה במוסקבה באפריל 2012 והיוותה את המבחנים לאולימפיאדה, זכה מורוזוב במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 53.93 שניות ובמדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 22.06 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.79 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 48.56 שניות
ביוגרפיה > 2012 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה מורוזוב במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.41 דקות, אחרי צרפת (3:09.93 דקות) וארצות הברית (3:10.38 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.85 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.01 שניות, אך נמחק משלב חצי הגמר ובמקום 12 במשחה שליחים 4x1200 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 53.99 שניות.
ביוגרפיה > 2012 > אלוף אירופה (בריכת 25 מטר)

באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר שבצרפת בנובמבר אותה שנה זכה מורוזוב ב-7 מדליות, מהן 2 זהב, 4 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (45.68 שניות) ובמשחה ל-100 מטר מעורב אישי (51.89 שניות). מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי (20.89 שניות) וב-3 משחי שליחים: 4x50 מטר חופשי, 4x50 מטר מעורב ו-4x50 מטר משולב חופשי ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב (23.47 שניות).
ביוגרפיה > 2012 > אלוף עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכה מורוזוב ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. כבר ביום הראשון של התחרות במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי שבו סיימה קבוצתו במקום רביעי בתוצאה של 3:08.01 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע שיא אליפות חדש של 45.52 שניות. הוא זכה במדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 20.55 שניות, לפני האלוף האולימפי פלורן מנודו מצרפת (20.88 שניות) ואנתוני ארווין מארצות הברית (20.99 שניות)' במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 45.65 שניות, לפני טומסו ד'אורסוגנה מאוסטרליה (46.80 שניות) ובן ארצו ייבגני לגונוב (46.81 שניות) ובמדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:22.86 דקות, אחרי ארצות הברית (3:21.03 דקות) ולפני אוסטרליה (3:24.77 דקות). כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 44.95 שניות, התוצאה המהירה בתחרות.
ביוגרפיה > 2013

באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן בסוף יולי 2013 זכה מורוזוב ב-6 מדליות, 4 זהב, כסף וארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש ושיא אוניברסיאדה חדש של 21.67 שניות, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש ושיא אוניברסיאדה חדש של 47.62 שניות ובמשחי שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא אוניברסיאדה חדש של 3:10.88 דקות ו-4x100 מטר מעורב (3:34.27 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב (24.87 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה (27.70 שניות).
ביוגרפיה > 2013 > סגן אלוף עולם

שבוע לאחר האוניברסיאדה, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכה מורוזוב בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא רוסיה חדש של 21.47 שניות, אחרי סזאר סיילו מברזיל (21.32 שניות) ולפני ג'ורג' בוול מטרינידד וטובגו (21.51 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא רוסיה חדש של 21.63 שניות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אנדריי גרצ'ין, ניקיטה לובינצב ודנילה איזוטוב בתוצאה של 3:11.44 דקות, אחרי צרפת (3:11.18 דקות) וארצות הברית (3:11.42 דקות). כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.40 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.01 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.74 דקות, כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 53.99 שניות. במשחה זה, הרביעייה האמריקאית שסיימה ראשונה בפער גדול, נפסלה בשל זינוק מוקדם של שחיין החזה.
ביוגרפיה > 2014 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברלין בשנת 2014 זכה מורוזוב ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.64 שניות, לפני ג'רמי סטרויו מצרפת (24.84 שניות) וכריס ווקר-היבורן מבריטניה (25.00 שניות). מדליות כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.67 דקות, אחרי צרפת שקבעה שיא אליפות חדש של 3:11.64 דקות ולפני איטליה (3:12.78 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (2 גברים ו-2 נשים) בתוצאה של 3:25.60 דקות, אחרי איטליה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:25.02 דקות ולפני צרפת (3:27.02 דקות) ומדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (2 גברים ו-2 נשים) בתוצאה של 3:47.34 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:44.02 דקות והולנד (3:45.93 דקות).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן בשנת 2015 זכה מורוזוב במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אנדריי גרצ'ין, ניקיטה לובינצב ואלכסנדר סוכורוקוב בתוצאה של 3:11.19 דקות, אחרי צרפת (3:10.74 דקות) ולפני איטליה (3:12.53 דקות). כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.95 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.56 שניות, במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי לאחר שפסל בשלב חצי הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 48.46 שניות, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.73 שניות, במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב (2 שחיינים ו-2 שחייניות) בתוצאה של 3:24.21 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 48.27 שניות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב (2 שחיינים ו-2 שחייניות) בתוצאה של 3:44.83 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע תוצאה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.29 שניות.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים מורוזוב פעמיים במקום רביעי, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.64 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע תוצאה ב"זינוק שליחים" של 47.31 שניות ובמשחה שליחים 4100 מטר מעורב בתוצאה של 3:31.30 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע תוצאה ב"זינוק שליחים" של 47.22 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.26 שניות ובמקום עשירי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.88 שניות.
ביוגרפיה > 2016 > שיאן עולם (בריכת 25 מטר)

בתחרות הראשונה של סבב תחרויות גביע העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר, צרפת באוגוסט אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 50.60 שניות, שיפור לשיא בן השנתיים של מרקוס דיבלר מגרמניה (50.66 שניות). 4 ימים לאחר מכן, בתחרות השנייה של סבב גביע העולם שנערכה בברלין הוא שיפר את שיאו והעמידו על 50.30 שניות (השיא הנוכחי, 2016). בתחרות הרביעית של סבב גביע העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בתחילת אוקטובר הוא קבע במשחה ל-100 מטר חזה שיא אישי חדש של 56.33 שניות ובתחרות התשיעית של הסבב שנערכה בהונג קונג בסוף אוקטובר הוא קבע במשחה ל-50 מטר חזה שיא אישי חדש של 26.55 שניות.
ביוגרפיה > 2016 > 7 מדליות, מהן 5 מדליות זהב באליפות העולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה זכה מורוזוב ב-7 מדליות, מהן 5 מדליות זהב, כולן במשחי שליחים ו-2 מדליות כסף אישיות, יותר מכל שחיין גבר אחר. מדליות זהב, במשחי שליחים 4x50 מטר חופשי, 4x100 מטר חופשי, 4x50 מטר מעורב, 4x100 מטר מעורב ו-4x50 מטר חופשי משולב. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי (21.14 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה (57.00 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.82 שניות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 3:03.11 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:03.03 דקות ולפני ברזיל (3:05.15 דקות).
ביוגרפיה > 2019

בגביע העולם שנערך בדוחא, קטאר בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב ובכך השיג זכייה בשלושה גביעי עולם בשחייה.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 21.44 שניות (2017)
100 מטר חופשי: 47.62 שניות (2013)
50 מטר גב: 24.29 שניות (2018)
100 מטר גב: 53.70 שניות (2013)
50 מטר חזה: 27.34 שניות (2013)
50 מטר פרפר: 23.43 שניות (2015)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 20.31 שניות (2017)
100 מטר חופשי: 44.95 שניות (2018)
200 מטר חופשי: 1:43.01 דקות (2018)
50 מטר גב: 23.29 שניות (2018)
100 מטר גב: 51.13 שניות (2017)
50 מטר חזה: 26.21 שניות (2017)
100 מטר חזה: 56.33 שניות (2016)
50 מטר פרפר: 22.17 שניות (2018)
100 מטר מעורב אישי: 50.26 שניות (2018) שיא עולם בעבר
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה באנגלית)
יחסי איחוד האמירויות הערביות – מקדוניה הצפונית

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – מקדוניה הצפונית |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: מקדוניה הצפונית


איחוד האמירויות הערביות: מקדוניה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 25,713
אוכלוסייה
11,106,647: 1,820,681
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 14,761
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 8,108
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–מקדוניה הצפונית הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות למקדוניה הצפונית. לאיחוד האמירויות הערביות יש שגריר לא תושב למקדוניה הצפונית המוצב ברומא, ואילו מקדוניה הצפונית מחזיקה בשגרירות באבו דאבי.
במרץ 2023 נפגש נשיא מקדוניה הצפונית, סטבו פנדרובסקי, עם נשיא איחוד האמירויות הערביות, שייח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן. אאל נהיאן הביע רצונות לשיפור נוסף של היחסים בין שתי המדינות. מקדוניה הצפונית הביאה משלחת לפגישה, ואיחוד האמירויות הערביות שיתפה את שריה בפגישה.
לאחר פגישה זו הוכרז על חתימת מזכר הבנות המעניק פטורים מוויזה לבעלי דרכונים שהונפקו על ידי אחת משתי ממשלות המדינות.
מאוחר יותר באותו חודש, איחוד האמירויות הערביות שלחה משלחת לאוחריד, והודיעה על תמיכתה בתוכנית בחסות האיחוד האירופי לנורמליזציה של יחסי סרביה–קוסובו.בהמשך חזרה בה איחוד האמירויות הערביות מתמיכתה, בעקבות ביקורו בבלגרד ובפלסטרינה של שר החוץ של המדינה, שייח'  עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן.
פגישות דו-צדדיות נוספות בין מנהיגי שתי המדינות נערכו באוקטובר 2022 בין ראשי הממשלות של שתי המדינות. באותה פגישה עסקו בטיסות בין-לאומיות בין שתי המדינות.
כמה מאזרחי איחוד האמירויות הערביות נמלטו ממנה, וביקשו מקלט במקדוניה הצפונית. בקשות אלה נדחו בחלק מהמקרים. דחיית בקשתו של הינד מוחמד אלבולוקי ב-2019 נדונה בתקשורת הבין-לאומית.
איחוד האמירויות הערביות היא יעד נפוץ למהגרים ממקדוניה הצפונית; במיוחד עבור מהגרי עבודה.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – סודאן

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – סודאן |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: סודאן


איחוד האמירויות הערביות: סודאן
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 1,861,484
אוכלוסייה
11,106,647: 50,752,039
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 109,327
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 2,154
משטר
מונרכיה פדרלית חוקתית נבחרת: רפובליקה פדרלית

יחסי איחוד האמירויות הערביות–סודאן הם ההיחסים הדו-צדדיים בין האמירויות הערביות המאוחדות לרפובליקת סודאן.
היסטוריה

ב-26 בנובמבר 2016, ביקר נשיא סודאן עומר אל-באשיר באיחוד האמירויות הערביות על מנת לקדם את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות.
לאחר נפילתו של עומר אל-באשיר באפריל 2019, איחוד האמירויות הערביות וערב הסעודית תומכות ב"מדינה העמוקה הסודאנית, המורכבת במיוחד משירותי הביון ומפקדי הכוחות הצבאיים, כנגד התגייסות החברה האזרחית".
יחסי אפגניסטן–ספרד

| יחסי אפגניסטן–ספרד |
| --- | --- |
אפגניסטן: ספרד


אפגניסטן: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
652,230: 505,370
אוכלוסייה
42,945,992: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,502: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
338: 32,996

יחסי אפגניסטן–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן ובין ממלכת ספרד.
היסטוריה

בין המדינות קיימים יחסים דיפלומטיים בילטרליים.
ב-11 בדצמבר 2015, חמושים של ארגון הטליבאן פוצצו מכונית תופת, והשתלטו על בית הארחה סמוך לשגרירות ספרד במחוז שירפור בקאבול, עיר הבירה של אפגניסטן ומקום מושבם של שגרירויות רבות ובכירי ממשלה. תשעה אנשים נהרגו בפיגוע, וביניהם שני שומרים ספרדים מהשגרירות. פעולת החילוץ שהובילו כוחות הביטחון האפגניים, יחד עם כוחות מיוחדים נורווגיים, נמשכה יותר מעשר שעות, עד שחזר האזור לשליטת המשטרה. ארגון הטליבאן נטל אחריות לפיגוע.
באוקטובר 2016 הוענק לאחד מלוחמי היחידה המיוחדת הנורווגית מדליה, על הצלת חייהם של הדיפלומטים הספרדים במהלך האירוע. החייל נפצע משלוש יריות בגופו במהלך האירוע. המדליה הוענקה בשגרירות ספרד באוסלו, נורווגיה, על ידי שגריר ספרד בנורווגיה.