stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנדון דאסי
תגובה ציבורית וערעורים

בינואר 2010 עורכי הדין של דאסי הגישו בקשה למשפט חוזר אשר נדחתה בדצמבר על ידי השופט פוקס. פסיקתו של פוקס אושרה על ידי בית המשפט לערעורים בינואר 2013 ובית המשפט העליון של ויסקונסין סירב לחזור לדון במקרה.
הסדרה "לעשות רוצח" הביאה את הסיפור לקהל רחב ברחבי העולם. כתוצאה מהתגובה חסרת התקדים לסדרת הדוקו יצאה עונה שנייה אשר מתעסקת בחייהם של דאסי ומשפחתו לאחר ההרשעה.
כתוצאה מהצורה בה נערכו החקירות של דאסי נשמעו קריאות לזכות אותו באמצעות עצומות להחזרת החופש שלו וליישום "החוק להגנה בחקירות בני נוער בוויסקונסין", אשר אמור למנוע מהמשטרה לתשאל קטינים ללא נוכחות עורך דין או מבוגר. אסיפות תמיכה בזיכויו של דאסי נערכו בארצות הברית, לונדון, מנצ'סטר, מלבורן, סידני ופרת'. התומכים תקשרו עם דאסי על ידי מכתבים ותרומה למזנון של בית הכלא בו הוא נמצא.
דאסי כרגע מיוצג על ידי פרופסור סטיבן דריזין ופרופסור לורה נידרדר מהמרכז להרשעות שווא בקרב קטינים, שניהם מומחים בהרשעות שווא בקרב חשודים קטינים.
בדצמבר 2015, עורכי הדין של דאסי מילאו הביאס קורפוס בבית משפט פדרלי מחוזי בבקשה לשחרור או משפט חוזר תוך טענה להפרה של זכויותיו החוקתיות כתוצאה מייעוץ לא אפקטיבי בעת המשפט ואילוץ הודעת שווא.
באוגוסט 2016, השופט האמריקאי וויליאם דפין קבע כי ההודעה של דאסי הייתה כפויה ולפיכך היא ניתנה בצורה לא רצונית ולא חוקתית והורה על שחרורו. בנובמבר, מחלקת המשפט של ויסקונסין הגישה ערעור על החלטתו של השופט דפין לבית המשפט הפדרלי לערעורים של אמריקה אשר גרמה לביטול שחרורו של דאסי בזמן שהמתין לשימוע. ביוני 2017 פאנל של שלושה שופטים אישר את החלטת השופט לבטל את הרשעתו של דאסי. ב-5 ביולי, מחלקת המשפט של ויסקונסין הגישה עתירה בבקשה לבצע שימוע נוסף על ידי פאנל מלא (en banc) הכולל הצגת טיעונים בעל פה. המשפט הוכרע לבסוף בהצבעה של 3-4, כאשר הרוב מוצאים כי המשטרה גבתה את עדותו של דאסי באופן חוקי.
ב-20 בפברואר 2018, הצוות המשפטי של דאסי הגישו עתירה לבית המשפט העליון של ארצות הברית. דיון השופטים אשר בו היה אמור להיקבע האם בית המשפט ישמע את המקרה נקבע ל-14 ביוני 2018 אך התיק הוסר מסדר היום בבוקר בו נקבע הדיון ללא כל הסבר או קביעת תאריך אחר במקום. לאחר מספר ימים נדחתה הבקשה לעיון מחדש בתיק.
הערות שוליים

↑  "A Timeline of events in the Brendan Dassey case". נבדק ב-12 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Making a Murderer': Brendan Dassey Confession". Tech Insider. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אליסון דיר וג'ון פראק, Day 6: Defense arguments not in 'Making a Murderer'. Appleton Post-Crescent, 14 בינואר 2016. גישה ב-20 ביוני 2016.
↑  שיין נימן, Dassey brother raps about 'Making a Murderer' case, ארצות הברית היום, 13 בינואר 2016. גישה ב-20 ביוני 2016.
↑  קייס רביב טרזה האלבך סטיבן אייברי ברנדן דסי אחזור 2018-10-06.
↑  "Brendan Dassey to miss WrestleMania, again". The Post-Crescent.
↑  "What 'Making a Murderer' Reveals About the Justice System and Intellectual Disability". Rolling Stone. 11 בינואר 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The most controversial confession in 'Making a Murderer' was crazier than the doc reveals". Techinsider.io. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wieting Family Funeral Home » Obituaries". wietingfuneralhome.com.
↑  Morgan Sennhauser. "What Happened to Andrew Colborn – 2016 News & Updates". Gazettereview.com. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Bauer, Scott (13 באוגוסט 2016), "US court orders release of Brendan Dassey from Making a Murderer", St. Louis Post-Dispatch, אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2016, נבדק ב-13 באוגוסט 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Almasy, Steve (12 באוגוסט 2016). "'Making a Murderer:' Brendan Dassey's conviction overturned". CNN. נבדק ב-12 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Episode 8 of Making a Murderer | Netflix". www.netflix.com. נבדק ב-5 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McCall, Matt (7 בינואר 2016). "'Making a Murderer' raises questions about interrogation technique from Chicago". Chicago Tribune. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nesterak, Evan (21 באוקטובר 2014). "Coerced to Confess: The Psychology of False Confessions – The Psych Report". Thepsychreport.com. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lee, John (7 בינואר 2016). "Judge: Psychologist can testify to Dassey's 'suggestibility'". PostCrescent.com. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Buckmelter, Marsi (20 במאי 2016). "Asked and Answered: Tom Geraghty on Making a Murderer – The Legal Advocate". nita.org. נבדק ב-21 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Griffin, Lisa Kern (12 בינואר 2016). "Making a Murderer is about justice not truth". New York Times. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2017008617  VIAF: 6148752225641202189   WorldCat (עם VIAF): 6148752225641202189
ג'וואד עריב

ג'וואד עריב (בערבית: جواد غريب; נולד ב-22 במאי 1972) הוא אתלט עבר מרוקאי. הוא פעמיים ברציפות אלוף העולם (פריז 2003 והלסינקי 2005) וסגן אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) בריצת מרתון.
ביוגרפיה

עריב נולד בחניפרה שבהרי האטלס להורים ממוצא ברברי, אך הוא התייתם מהוריו. מילדות הוא שיחק בכדורגל. בגיל 20, צפה במרתון מרקש, בשידור חי בטלוויזיה והחל להתעניין בריצות ארוכות ובריצות מיוחדות למרחקים ארוכים במיוחד. כישרונו בא לביטוי כשסיים במקום תשיעי באליפות העולם בריצת חצי מרתון בתוצאה של 1:01:41 שעות.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה באוגוסט 2001 סיים עריב במקום 11 בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 28:05.45 דקות. חודש לאחר מכן, במשחקי הים התיכון שנערכו בראדס שבתוניסיה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 28:58.97 דקות.
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בבריסל שבבלגיה במאי 2002 זכה עריב במדליית כסף בשיא אישי חדש של 1:00:42 שעות, אחרי פול קוסגי מקניה (1:00:39 שעות) ולפני ג'ון יודה מטנזניה (1:00:57 שעות).
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכה עריב במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות חדש של 2:08:31 שעות, לפני חוליו ריי מספרד (2:08:38 שעות) וסטפנו בלדיני מאיטליה (2:09:14 שעות).
בשנת 2004 זכה עריב במדליית ארד במרתון לונדון בשיא אישי חדש של 2:07:12 שעות, בהמשך אותה שנה הוא סיים במקום 11 באולימפיאדת אתונה (2004) בריצת מרתון בתוצאה של 2:15:12 שעות.
בשנת 2005 זכה עריב במדליית כסף במרתון לונדון בתוצאה של 2:07:49 שעות ובאליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בריצת מרתון בתוצאה של 2:10:10 שעות, לפני כריסטופר איזנגווה מטנזניה (2:10:21 שעות) ו צויושי אוגטה מיפן (2:11:16 שעות).
בשנת 2006 סיים עריב במקום שמיני במרתון לונדון בתוצאה של 2:08:45 עות וזכה במדליית ארד במרתון פוקואוקה שביפן בתוצאה של 2:07:19 שעות.
בשנת 2007 סיים עריב במקום רביעי במרתון לונדון בתוצאה של 2:07:54 שעות וזכה במדליית כסף במרתון שיקגו 2:11:11 שעות, שהוכרע בבדיקת פוטופיניש ושהעניקה את הניצחון לפטריק איווטי מקניה עם אותה תוצאה.
ביוגרפיה > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה עריב במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:07:16 שעות, אחרי סמואל וונג'ירו מקניה שקבע שיא אולימפי חדש של 2:06:32 שעות ולפני טסגאי קבדה מאתיופיה (2:10:00 שעות).
במרתון לונדון שנערך בשנת 2009 זכה עריב במדליית ארד בשיא אישי חדש של 2:05:27 שעות ובמרתון ניו יורק שנערך בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 2:10:25 שעות.
במרתון לונדון שנערך ב-25 באפריל 2010 זכה עריב במדליית ארד בתוצאה של 2:06:55 שעות, אחרי טסגאי קבדה (2:05:19 שעות) ועמנואל קיפצ'ירצ'יר מקניה (2:06:23 שעות) וזכה במדליית זהב במרתון פוקואוקה בתוצאה של 2:08:24 שעות. שנה לאחר מכן, במרתון לונדון שנערך ב-17 באפריל 2011 הוא סיים במקום שישי בתוצאה של 2:08:26 שעות. שנה לאחר מכן, במרתון לונדון שנערך ב-22 באפריל 2012 הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 2:07:44 שעות.
שיאים אישיים

ריצת 5000 מטר: 13:19.69 דקות (2001)
ריצת 10000 מטר: 27:29.51 דקות (2001)
חצי מרתון: 59:59 דקות (2009)
ריצת מרתון: 2:05:27 שעות (2009)
ג'וואד עריב (שמאל) ופטריק איווטי מקניה, לקראת סיום מרתון שיקגו 2007, שהוכרע בפוטופיניש
ברוכה הבאה לרפאבליק סיטי

ערך זה עוסק בפרק מסדרת הטלוויזיה "האגדה של קורה". אם התכוונתם למשחק וידאו המבוסס על הסדרה, ראו .
| פרק מ"האגדה של קורה" |
| --- | --- |

פתיח פרק הבכורה בתור הפרק הראשון בעונה הראשונה:  "ספר אוויר"
 מספר פרק:  1
 מספר עונה:  1
 קוד הפקה:  101
 תאריך שידור מקורי:  14 באפריל 2012
 אורך:  23 דקות
 שפה:  אנגלית
 תסריט:  מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו
 בימוי:  חואקים דוס סנטוס (אנ'), Ki Hyun Ryu
 דף הפרק ב-IMDb
ברוכה הבאה לרפאבליק סיטי / ברוכה הבאה לרפבליק סיטי (באנגלית: Welcome to Republic City) הוא שמו של פרק הבכורה בעונה הפותחת של סדרת הטלוויזיה המונפשת "האגדה של קורה".
הפרק שודר ב-14 באפריל 2012 בערוץ ניקלודיאון וצבר כ-4.55 מיליון צופים ברחבי ארצות הברית מה שהפך את "האגדה של קורה" לסדרה המובילה בניקלודיאון של אותו שבוע ולנצפית ביותר בערוץ מזה כשלוש שנים.
רקע והפקה

סדרת הטלוויזיה המונפשת "האגדה של קורה" נוצרה והופקה על ידי מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו באולפני ניקלודיאון בברבנק, קליפורניה. כדי להדגים את אורך תהליך ההפקה (בין 10 ל-12 חודשים לפרק), קונייצקו כתב ביולי 2013 שהצוות שלהם כבר התחיל לעשות סטוריבורד לפרק הראשון של עונה 4 עוד לפני שהסתיימה העבודה על הפרקים האחרונים. הסדרה הוכרזה בכנס הקומיק-קון לשנת 2010 והשם של הסדרה שונה פעמים רבות לפני יציאתה.
שידור ונתוני רייטינג

פרק הבכורה תוכנן לצאת לאור באוקטובר 2011, אך יצא לבסוף ב-24 במרץ 2012 באופן מקוון ושודר בטלוויזיה ב-14 באפריל 2012 בשידור מחובר יחד עם פרק 2, "עלה ברוח" (באנגלית: "A Leaf in the Wind"). הפרק תורגם ודובב מחדש לשפות שונות ושידור הבכורה שלו צבר מעל לכ-4.55 מיליון צופים, מה שהפך את "האגדה של קורה" לסדרה המובילה בניקלודיאון של אותו שבוע ולנצפית ביותר בערוץ מזה כשלוש שנים ומחזיק בתואר הפרק הנצפה ביותר בכל היסטוריית שידור פרקי הסדרה על ארבעת עונותיה.
רקע עלילתי

בפתיח הפרק מספר הדובר, אשר בתור טנזן, בנו של האווטאר הקודם:
כשהייתי ילד, אבי, אווטאר אנג, סיפר לי כיצד הוא וחבריו הצליחו לשים קץ למלחמת מאה השנים. אווטאר אנג ושליט האש צוקו הפכו את המושבות של אומת האש לרפובליקה המאוחדת של ארבעת האומות. חברה שבה כשפים ולא כשפים מכל העולם, למדו לחיות ולשגשג יחד בשלום ובהבנה. הם קראו לעיר הבירה רפאבליק סיטי. לאווטאר אנג היו הישגים מרשימים בימי חייו. אך לצערנו, זמנו בעולם הזה הגיע לקצו. וכמו מחזור העונות בשנה, כך מחזור האווטאר החל מחדש.
טעויות הנפשה

בזמן מבחן כשפות האש קורה נלחמת עם כשף ללא שיער פנים אך לאחר תבוסתו נראה שפם על פניו.
פני שקורה בועטת בראשו של אחד מהפושעים נראה שיש לה צמיד רק בזרועה הימנית אך סצנה לאחר מכן נראה צמיד גם על זרועה השמאלית.
כשלין בייפונג מצביעה על קורה נראים שישה אצבעות בידה הימנית.
בשתי סצנות במהלך הפרק גבותיה של קטרה הם בצבע חום ולא לבן כבשאר הסצנות.
ראו גם

האגדה של קורה - פרקים
פיילוט (אווטאר: כשף האוויר האחרון)
ביאורים

↑  רפאבליק סיטי/רפבליק סיטי 
 קובץ:האגדה של קורה פרק 1.jpg
↑  מסדר האמון על שלום העולם אשר מסייע לאווטאר
↑  האווטאר הוא היחיד שיכול לשלוט ביותר מיכולת כשפות בסיס אחת. אווטאר בשיא כוחו למד לשלוט בכל הארבעה.
↑  כמו כן, גם בפרק "סוף המשחק" גבותיה חומות
הערות שוליים

↑  korranation, ‘THE LEGEND OF KORRA’ TO UNLOCK THIS SATURDAY, Tumblr
↑  על פי "Nielsen Media Research" (אנ')
↑  צילום מסך מהפרק, באתר tumblr
פתיח הפרק באנגלית
אווטאר קורה מגיעה לרפאבליק סיטי
בית עישון

בית העישון של רייטמן, קמפ ספרינגס, קנטקי
בית עישון או ביתן עישון הוא מבנה המשמש לעישון של בשר או דגים בכמויות גדולות. בתי עישון עשויים לשמש גם כמקום האחסון של המוצר המוגמר, לפעמים למשך שנה או יותר.
היסטוריה

בתי עישון מסורתיים שימשו גם כמתקן לעישון בשר וגם לאחסון הבשר, לעיתים קרובות עבור קהילות או מספר רב של אנשים. תהליך העישון היה שיטה נפוצה לשימור מזון, בעיקר בשר ודגים. בתי עישון בארצות בעלות אקלים קר איפשרו עישון בשיטה של "עישון קר". שיטת שימור נפוצה נוספת הייתה המלחה של הבשר או הדגים.

עם תחילת העונה הקרה היו בעלי החיים המיועדים לשימור (על פי רוב חזירים) נטבחים ומבותרים לחלקים אשר נתלו על אנקולים או הונחו על מדפים בבית העישון, שם עברו את תהליך השימור. במהלך הקיץ נצרכו המוצרים המוגמרים והביתן היה מתרוקן.
עיצוב

באופן מסורתי, בית עישון הוא ביתן חיצוני סגור, בדרך כלל עם פתח כניסה אחד וללא חלונות. גג המבנה בדרך כלל משופע: חרוט, גמלוני או בצורת פירמידה. בנוסף, מכיל בית העישון בור ברצפתו או מעין אח בקיר לבערת העץ ויצירת העשן.

בתי עישון קהילתיים ומסחריים גדולים יותר מבתי עישון המהווים חלק מנחלה פרטית.
מכיוון שבשר משומר הוא מוצר רב ערך הדורש השקעה הן בחומר הגלם והן בתהליך, חלק חשוב בעיצוב של בתי עישון הוא מניעת גישה פנימה לבעלי חיים ולגנבים.
ראו גם

מעשנה
גלריית תמונות

נתחי בשר ונקניקים תלויים בבית עישון בשווייץ
בית עישון תעשייתי בפולין
בית עישון בחוות Boone Hall, דרום קרוליינה
בית עישון באזור סולסברי
בית עישון לדגים מהמאה ה-15 (משוחזר), בלגיה
בנבאו

בנבאו (אנגלית: BanBao) הוא משחק הרכבה דמוי לגו, המיוצר בגואנגדונג, סין.
חלקי המשחק מודולריים, עשויים פלסטיק וכוללים קוביות, תיבות, דמויות וצורות נוספות. ניתן לחבר בין החלקים בדרכים שונות. חלקי בנבאו תואמים חלקית את אלו של לגו, אך אינם מהווים תחליף למשחק הדני.
התביעה של לגו

באוקטובר 2011, הגישה חברת לגו תביעה לבית המשפט הדני, בטענה כי בנבאו מפרה את זכויות היוצרים בכך שהדגמים שלה דומים מאוד לאלו של לגו, כולל עיצוב האריזה. החברה הדנית דרשה מבנבאו להפסיק לשווק מוצרים אלו. בית המשפט הכריע לטובת לגו.
משחקים דומים

קונקס
קונסטרקטס
לגו
הערות שוליים

↑  Lego puts ban on Banbao (באנגלית)
↑  החלטת בית המשפט הדני (בדנית)
ג'ו קופי

| --- | --- |

קופי, אפריל 2019
 לידה:  22 במאי 1988 (בן 36) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 שם במה:  ג'ו קופי
 משקל:  110 ק"ג
 גובה:  1.80 מטרים
 מקום מגורים:  פיפה, סקוטלנד
 לאום:  סקוטי
 קריירה מקצוענית:  30 במאי 2009 – הווה (15 שנים)
 מאמנים:  קיליאן דיין פין באלור ג'וני מוס
 ליגות:  WWE
 תרגילי סיום:  All the Best for the Bells
 
ג'וסף קופי (באנגלית: Joseph Coffey; נולד ב-22 במאי 1988) הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ו קופי הוא מתאבק סקוטי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE כחלק ממחלקת בריטניה של התוכנית NXT, ה-NXT UK. קופי מתאבק במספר ארגונים עצמאיים בריטים, כולל ארגון ההיאבקות ICW, שבו הוא פעמיים אלוף העולם במשקל כבד. קופי התאבק ביפן עבור הארגון Pro Wrestling ZERO1, שם הפך למתאבק הסקוטי הראשון שהתאבק באולם קוראקוואן המפורסם. אחיו הצעיר של ג'ו הוא מארק קופי, שגם הוא מתאבק, וביחד הם מתאבקים כצמד הנקרא "האחים קופי".
קריירת היאבקות מקצועית > Insane Championship Wrestling‏ (2011–2018)

ב-6 בפברואר 2011, קופי ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות ICW בקרב זוגות שבו חבר לשורות ויני ג'יימס נגד הבאקי בויס. ב-3 באפריל, קופי כשל בניסיונו לזכות באליפות ה-Zero-G של ICW במהלך קרב משושה, שבו ניצח נועם דר. ב-6 במאי 2012, הוא התאבק לצד אחיו, מארק קופי, בניצחונם על אנדי ויילד ונועם דר במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר אליפות הזוגות של ICW. ב-1 ביולי, האחים קופי הודחו מהטורניר בשלב חצי הגמר.
ב-31 ביולי 2016, קופי ניצח את ביג דאמו וזכה באליפות העולם במשקל כבד של ICW, אך המתאבק וולפגנג פדה חוזה שאיפשר לו להתחרות על התואר בכל זמן שירצה ואכן הוא זכה בתואר. ב-16 באפריל 2017, קופי ניצח את טרנט סבן וזכה באליפות העולם במשקל כבד של ICW בפעם השנייה בקריירה שלו. לאחר הקרב, הוא חבר לשורות המתאבק רד לייטנינג בתקיפה על מארק דאלאס, מה שהפך את דמותו לדמות רעה. מכאן ואילך, קופי יצא למסע הגנות מוצלחות על התואר נגד מתאבקים כמו ג'ק ג'סטר, פיט דאן, קסיוס אונו ועוד. ב-19 בנובמבר 2017, הוא הפסיד את התואר ל-BT גאן לאחר תקופת כהונה של 217 ימים. יום לאחר מכן, ג'ו הודיע בחשבון הטוויטר שלו על כך שהוא עוזב את ארגון ICW לאחר שש שנים.
ב-29 באפריל 2018, ג'ו חזר לארגון ואיתגר את אחיו מארק לקרב על אליפות ה-Zero-G של ICW. בקרב ביניהם ג'ו ניצח את מארק וזכה בתואר זה.
קריירת היאבקות מקצועית > What Culture Pro Wrestling/Defiant Wrestling‏ (2016–2018)

בפרק הראשון של התוכנית WCPW, קופי ניצח את הנסיך אמין כתוצאה מספירת חוץ. ב-9 בנובמבר, ג'ו התאבק לצד אחיו, מארק, כשביחד הם ניצחו את גבריאל קיד והנסיך אמין במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר אליפות הזוגות של WCPW. בסיבוב השני, האחים קופי ניצחו את פיט דאן וטראוויס בנקס, אך ב-30 בנובמבר, הם נוצחו על ידי ג'וני מוס וליאם סלייטר במסגרת קרב הגמר של הטורניר.
באירוע WCPW Loaded #24, קופי וטראוויס בנקס עזרו לג'ו הנדרי בניצחונם על אלברטו אל פטרון. באירוע Exit Wounds, נודע שקופי, בנקס, הנדרי ו-BT גאן הקימו קבוצה בשם The Prestige. במוקדמות טורניר גביע העולם הסקוטי של הארגון WCPW, קופי ניצח את ליאם תומסון בסיבוב הראשון ואת קני ויליאמס בסיבוב האחרון של טורניר העפלה. בסיבוב הראשון של הטורניר עצמו, הוא הפסיד לג'וסף קונרס.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2018–היום)

ב-16 במאי 2018, נודע שקופי יהיה בין 16 המתאבקים שישתתפו בטורניר אליפות בריטניה אשר יקבע את זהות המועמד לתואר אליפות בריטניה של פיט דאן. בטורניר זה, הוא הצליח לרשום ניצחונות על טאקר בסיבוב הראשון ועל דייב מסטיף בסיבוב השני, אך בחצי הגמר הודח על ידי טראוויס בנקס. לאחר מכן, קופי הוצג כמתאבק של התוכנית NXT UK, כשהוא לווה לקרב הראשון שלו על ידי אחיו, מארק. בקרב זה הוא רשם ניצחון ולאחר כמה זמן הוא הקים את קבוצת Gallus שכללה אותו, את אחיו ואת המתאבק וולפגנג. הקבוצה נכנסה לפיוד נגד קבוצת בריטיש סטרונג סטייל (פיט דאן, טרנט סבן וטיילר בייט). ב-9 בינואר 2019, הקבוצות נפגשו לקרב שלושה נגד שלושה אשר שימש כקרב המרכזי של אותה התוכנית כאשר קבוצת Gallus יצאה עם ידה על העליונה. באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool, שנערך ב-12 בינואר, קופי כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה לאחר שהפסיד לאלוף, פיט דאן. ב-20 בפברואר, האחים קופו ניצחו את פלאש מורגן ובסטר ומארק אנדרוז. ב-13 במרץ, האחים קופי הפסידו לפיט דאן ו-וולטר. ב-3 באפריל, קופי ניצח את טרנט סבן. ב-17 באפריל, האחים קופי ניצחו בקרב זוגות את ראול מנדוזה והומברטו קאריו. ב-8 במאי, קופי ניצח את פלאש מורגן ובסטר בקרב העפלה לקרב המרובע אשר יקבע את זהות המועמד לאליפות בריטניה. ב-5 ביוני, התקיים הקרב המרובע אשר קבע את זהות המועמד לאליפות בריטניה, שבסופו טרוויס בנקס ניצח. ב-7 באוגוסט, קופי התחרה נגד דייב מסטיף בקרב שהסתיים בספירת חוץ כפולה. באירוע NXT UK TakeOver: Cardiff, שנערך ב-31 באוגוסט, קופי גבר על דייב מסטיף בקרב מי שעומד אחרון. ב-7 בנובמבר, קופי ניצח את טייסון טי בון. באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool II, שנערך ב-12 בינואר 2020, קופי כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה לאחר שהפסיד לוולטר כתוצאה מהכנעה. ב-13 בפברואר, ג'ו קופי ניצח את אמיר ג'ורדן, אך שבוע לאחר מכן, הוא הפסיד לאיליה דרגונוב. ב-19 במרץ, Gallus ניצחו את דייב מסטיף, פלאש מורגן ובסטר וטרנט סבן. ב-19 בנובמבר, קופי גבר על סם גראדוול. ב-3 בדצמבר, קופי ניצח את אלכסנדר וולף. ב-18 בפברואר 2021, קופי הפסיד לרמפייג' בראון. ב-22 באפריל, קופי ניצח את אדי דניס. כעבור שבוע, קבוצת Gallus ניצחה את קבוצת Symbiosis (אדי דניס, פריימט וטייסון טי בון). ב-3 ביוני, קופי ניצח את רמפייג' בראון. ב-24 ביוני בפרק של התוכנית NXT UK, קופי כשל בניסיונו להפוך לטוען לכתר לאליפות בריטניה של וולטר לאחר שהפסיד לאיליה דרגונוב בקרב משולש אשר כלל בנוסף את רמפייג' בראון. ב-26 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT UK, קופי הפסיד לרמפייג' בראון במסגרת קרב נוקאאוט או הכנעה. ב-16 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT UK, האחים קופי כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של NXT UK לאחר שהפסידו לפריטי דדלי. ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT UK, קופי גבר על ג'ורדן דבלין. מנגד, הוא נוצח על ידי אותו דבלין ב-21 באוקטובר. ב-16 בדצמבר, הוא הפסיד לצ'ארלי דמפסי כתוצאה מהכנעה.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Insane Championship Wrestling - ICW
אליפות העולם במשקל כבד של ICW (פעמיים)
אליפות ה-Zero-G של ICW (פעם אחת)
מתאבק השנה (2014, 2016)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותו במקום ה-171 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
הישגים בארגון ההיאבקות Scottish Wrestling Alliance - SWA
אליפות סקוטלנד במשקל כבד (פעמיים)
הישגים בארגון ההיאבקות Target Wrestling
אליפות Target Wrestling (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wide Wrestling League - W3L
אליפות הזוגות של W3L (פעם אחת)  - עם מארק קופי
הישגים בארגון ההיאבקות WrestleZone
האליפות הבלתי מעורערת של WrestleZone (פעם אחת)
הערות שוליים

↑  ג'ו קופי אומר שלום ל-ICW
ברנדון ג'נינגס

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1989 (בן 35) לוס אנג'לס שבקליפורניה
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.85 מטרים
 מספר:  3, 7
 מכללה:  אוק היל אקדמי (בית ספר תיכון)
 דראפט:  בחירה מספר 10, 2009 מילווקי באקס
 קבוצות כשחקן
 2008–2009   2009–2013   2013–2016   2016   2016–2017 2017 2017–2018 2018 2018 2018:  לוטומטיקה רומא   מילווקי באקס   דטרויט פיסטונס   אורלנדו מג'יק   ניו יורק ניקס וושינגטון ויזארדס שאנשי ברייבס דרגונס ויסקונסין הרד מילווקי באקס  זניט סנקט פטרבורג
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA ‏(2010)
ברנדון ג'נינגס (באנגלית: Brandon Jennings; נולד ב-23 בספטמבר 1989) הוא כדורסלן אמריקאי הנוטה לשחק בעמדת הרכז.
ביוגרפיה

ג'נינגס נולד וגדל בלוס אנג'לס ולאחר שנתו השנייה בתיכון עבר לווירג'יניה במטרה ללמוד ולשחק באוק היל אקדמי, בית ספר תיכון הידוע בתוכנית טיפוח הכדורסלנים שלו. בשנתו האחרונה במוסד רשם ממוצעים של 32.7 נקודות, 7.4 אסיסטים ו-5.1 ריבאונדים למשחק, הוא זכה בתואר שחקן השנה בתיכונים על שם ג'יימס נייסמית' ודורג בין הכדורסלנים המבטיחים ביותר בארצות הברית לקראת לימודים בקולג'.
לאחר שנכשל במבחני הכניסה לאוניברסיטת אריזונה בחר ג'נקינגס לעבור לשחק באירופה ככדורסלן מקצועני בקבוצת לוטומטיקה רומא. למרות שנחשב מועמד ראוי מבחינת כישוריו, הוא לא יכול היה להעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA מאחר שהליגה אימצה מדיניות לפיה שחקנים יכולים לשחק בה רק מגיל 19 ושנה מסיום הלימודים בתיכון. ג'נינגס שיחק ברומא שנה בה שותף ב-27 משחקים בסרייה א' בהם קלע 5.5 נק' בממוצע למשחק, וב-16 משחקים ביורוליג בהם קלע 7.6 נק' בממוצע.
בדראפט 2009 נבחר ג'נינגס במקום העשירי בסיבוב הראשון על ידי מילווקי באקס. במשחק הבכורה שלו ב-NBA רשם 17 נקודות, 9 אסיסטים ו-9 ריבאונדים, ובהמשך העונה קלע 55 נקודות במשחק נגד גולדן סטייט ווריורס. את העונה הסדירה סיים עם ממוצעים של 15.5 נקודות ו-5.7 אסיסטים למשחק, שלישי בקטגוריות אלו מבין כלל שחקני השנה הראשונה בליגה. הוא הוביל את מילווקי למקום החמישי באזור המזרח ולהעפלה לפלייאוף לראשונה לאחר שלוש שנים שחונות, אך הקבוצה הודחה כבר בסיבוב הראשון. הוא נבחר בתום העונה לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. בשתי העונות הבאות היה הקלע המצטיין של הבאקס, אך הקבוצה לא העפילה לפלייאוף. בעונת 2012–2013 היה שני במספר הנקודות לאחר מונטה אליס והראשון במספר האסיסטים.
ביולי 2013 עבר בטרייד לדטרויט פיסטונס והפך לרכז הפותח של הקבוצה. הוא לא הצליח להעפיל עם דטרויט לפלייאוף. בעונת 2014–2015 השיג 24 נקודות ו-21 אסיסטים במהלך ניצחון על אורלנדו מג'יק בינואר 2015. משחק לאחר מכן הוא קרע את גיד אכילס ברגלו והושבת מפעילות לשאר העונה ומהחודשיים הראשונים של העונה הבאה. לאחר שש עונות כשחקן החמישייה הפותחת במילווקי ובדטרויט הוא שב לשחק בסוף דצמבר 2015 כמחליף.
בפברואר 2016 הועבר בטרייד לאורלנדו מג'יק יחד עם ארסאן אילייסובה בתמורה לטוביאס האריס. ביולי 2016 חתם בניו יורק ניקס, הוא שוחרר מהקבוצה בפברואר 2017 ובתחילת מרץ חתם בוושינגטון ויזארדס. ביולי 2017 הצטרף לקבוצת שאנשי ברייבס דרגונס מהליגה הסינית. בפברואר 2018 הצטרף לקבוצת ויסקונסין הרד מליגת הפיתוח של ה-NBA. במרץ 2018 חתם במילווקי באקס.
באוגוסט 2018 חזר לאירופה וחתם בזניט סנקט פטרבורג הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB, אך התקשה להתאקלם ברוסיה ועזב כעבור 3 חודשים.
סטטיסטיקת קריירה

נכון לסוף עונת 2017/2018.‏
סטטיסטיקת קריירה > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | מילווקי | 82 | 82 | 32.6 | 0.371 | 0.374 | 0.817 | 3.4 | 5.7 | 1.3 | 0.2 | 15.5 |
| 2010/2011 | מילווקי | 63 | 61 | 34.4 | 0.390 | 0.323 | 0.809 | 3.7 | 4.8 | 1.5 | 0.3 | 16.2 |
| 2011/2012 | מילווקי | 66 | 66 | 35.3 | 0.418 | 0.332 | 0.808 | 3.4 | 5.5 | 1.6 | 0.3 | 19.1 |
| 2012/2013 | מילווקי | 80 | 80 | 36.2 | 0.399 | 0.375 | 0.819 | 3.1 | 6.5 | 1.6 | 0.1 | 17.5 |
| 2013/2014 | דטרויט | 80 | 79 | 34.1 | 0.373 | 0.337 | 0.751 | 3.1 | 7.6 | 1.3 | 0.1 | 15.5 |
| 2014/2015 | דטרויט | 41 | 41 | 28.6 | 0.401 | 0.360 | 0.839 | 2.5 | 6.6 | 1.1 | 0.1 | 15.4 |
| 2015/2016 | דטרויט | 23 | 1 | 18.1 | 0.371 | 0.312 | 0.711 | 2.0 | 3.0 | 0.5 | 0.1 | 6.8 |
| 2015/2016 | אורלנדו | 25 | 6 | 18.1 | 0.366 | 0.346 | 0.750 | 2.0 | 4.0 | 0.7 | 0.2 | 7.0 |
| 2016/2017 | ניו יורק | 58 | 11 | 24.6 | 0.380 | 0.340 | 0.756 | 2.6 | 4.9 | 0.9 | 0.1 | 8.6 |
| 2016/2017 | וושינגטון | 23 | 2 | 16.3 | 0.274 | 0.212 | 0.706 | 1.9 | 4.7 | 0.7 | 0.0 | 3.5 |
| 2017/2018 | מילווקי | 14 | 0 | 14.6 | 0.375 | 0.273 | 1.000 | 2.2 | 3.1 | 0.4 | 0.3 | 5.2 |

| קריירה |  | 555 | 429 | 30.3 | 0.387 | 0.345 | 0.796 | 3.0 | 5.7 | 1.2 | 0.2 | 14.1 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקת קריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | מילווקי | 7 | 7 | 35.6 | 0.408 | 0.293 | 0.808 | 3.0 | 3.6 | 1.1 | 0.6 | 18.7 |
| 2013 | מילווקי | 4 | 4 | 33.3 | 0.298 | 0.214 | 0.722 | 2.3 | 4.0 | 2.3 | 0.3 | 13.3 |
| 2017 | וושינגטון | 13 | 0 | 13.7 | 0.378 | 0.154 | 0.875 | 1.5 | 1.8 | 0.2 | 0.0 | 2.8 |
| 2018 | מילווקי | 1 | 0 | 5.0 | 0.000 | 0.000 | 1.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 2.0 |

| קריירה |  | 25 | 11 | 22.6 | 0.372 | 0.238 | 0.796 | 2.0 | 2.6 | 0.8 | 0.2 | 8.9 |