stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנרד מלמוד
מספריו

"העוזר" (1957, The Assistant), תורגם לעברית בידי אברהם יבין, עם עובד, 1975 - רומן המתאר משפחה יהודית קשת-יום המחזיקה בחנות מכולת זעירה באזור לא-יהודי של העיר. במרכז העלילה: עוזר נכרי צעיר הנכנס לעבודה בחנות, ונכנס גם לחייהם של בני המשפחה.
"חיים חדשים" (1961, A New Life), תורגם לעברית בידי אמציה פורת, עם עובד, 1962 - רומן חצי אוטוביוגרפי המתאר את עלילותיו של אקדמאי צעיר המלמד אנגלית (שפה וספרות) ועוקר ממנהטן, ניו יורק, אל מכללה קטנה בצפון אזור החוף המערבי של ארצות הברית.
"יום הדין" (1966, The Fixer), תורגם לעברית בידי אהרן אמיר, הוצאת א. לוין אפשטיין, 1968
"הדיירים" (1971, The Tenants), תורגם לעברית בידי ברוך מורן, עם עובד, 1973
"פרקי חיים של דובין" (1979, Dubin's Lives), תורגם לעברית בידי אהרן אמיר, עם עובד, 1982
"חסד אלוהים" (1982, God's Grace), תורגם לעברית בידי אמציה פורת, עם עובד, 1984
"חבית הקסמים" (1958, The Magic Barrel), תורגם לעברית בידי טל נתיב, זמורה ביתן, 1980 ובידי עדה פלדור, הוצאת כתר, 2011
"חלושי השכל תחילה" (1963, Idiots First), תורגם לעברית בידי ישראל חזק, זמורה ביתן, 1984
"תמונות פידלמן" (1969, Pictures of Fidelman)
"כובעו של רמברנדט" (1973, Rembrandt's Hat), תורגם לעברית בידי יהושע צפריר, זמורה ביתן מודן, 1982
"סיפורי ברנרד מלמוד" (1983, The Stories of Bernard Malamud)
"העם", תורגם לעברית בידי רות לבנית, זמורה ביתן, 1994
לקריאה נוספת

ברנרד מלמוד, "תימה כבירה" - נאום לרגל קבלת פרס הספר הלאומי 1967 (מאנגלית: עודד וולקשטיין). דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ה, 2015
יוסף ירושלמי, ברנארד מלמוד בעברית : ביבליוגרפיה, נדפס בעלי שיח, 11-10, תשמ"א, 1981.
הנרי אונגר, היהודי כמיטאפורה, נדפס בהארץ, אוגוסט 1980.
נורית זרחי, המחלל מברוקלין : על קובץ סיפוריו המתורגמים של ברנארד מלמוד, "חבית הקסמים", נדפס במעריב, אוגוסט, 1980.
איזה פרליס,  צחוק ודמע בסיפורי מלמוד, "חבית הקסמים", בתרגום עברי, נדפס בידיעות אחרונות, ספטמבר, 1980.
יצחק ברמור, האבהות כאמת-מידה מוסרית , עיון ב"המתקן" לברנרד מלמוד, נדפס בהדאר, 67, תשמ"ח 1988.
הערות שוליים

↑  ,All-Time 100 Novels, Time magazine
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264942805171  PLWABN: 9810550296405606  BIBSYS: 90060599  BNE: XX969521  BnF: cb11914060w (data)  CANTIC: a12068846  CiNii: DA00886873  GND: 11857664X  ICCU: CFIV038551  ISNI: 0000 0001 2127 237X  LCCN: n79046272  LNB: 000030800  MusicBrainz: 8c2c71bb-0b5a-413b-88eb-e210ce94fc23  NDL: 00448592  NKC: jn19990005331  NLA: 35925148  NLK: KAC199617530  NSK: 000032034  NTA: 069410399  RERO: 02-A003553404  SELIBR: 248041  SNAC: w6715x1v  SUDOC: 027003515  Trove: 1148265  VIAF: 34459928   WorldCat (עם VIAF): 34459928
ג'ון מורי ריימר-ג'ונס

ג'ון מורי ריימר-ג'ונס
ג'ון מורי ריימר-ג'ונס (באנגלית: John Murray Rymer-Jones;‏ 1897, אנגליה - 1993), מפקד משטרת המנדט הבריטי בארץ ישראל מאוגוסט 1943 עד מרץ 1946.
באוגוסט 1943 נתמנה ריימר-ג'ונס למפקד המשטרה הבריטית בארץ ישראל. בתחילת כהונתו, במהלך מלחמת העולם השנייה, היה המצב בארץ ישראל רגוע יחסית. ההגנה והאצ"ל נמנעו מפעולה נגד הבריטים, הלח"י רק החל להתאושש מהמכה שניחתה עליו בתחילת 1942 והערבים לא חידשו את המהומות לאחר שמאורעות תרצ"ו - תרצ"ט נסתיימו בשנת 1939. לקראת תום מלחמת העולם השנייה נערך ריימר-ג'ונס לחידוש הפעילות של היישוב נגד הבריטים שהתבטא בהגברת ההעפלה ובהמשך במאבק מזוין נגד שלטונות המנדט.
ריימר-ג'ונס מילא את תפקידו כמפקד משטרת המנדט עד חודש מרץ 1946, מועד שבו שב לאנגליה. בשנת 1948, בשלהי תקופת המנדט, ביקר ריימר-ג'ונס שוב בארץ ישראל על מנת לגייס למשטרת לונדון שוטרים בריטים שעמדו לסיים שירותם בארץ ישראל.
בשנים 1950 עד 1959 שירת ריימר-ג'ונס כעוזר למפקד הראשי של משטרת לונדון רבתי (המטרופוליטנית). בינואר 1950 קיבל ריימר-ג'ונס תואר אבירות.
ג'ון ריימר-ג'ונס האריך ימים ונפטר בשנת 1993 בגיל 96 שנים.
הערות שוליים

↑  דיון במשטרה על המצב, דבר, 1 באוקטובר 1945
חנה זמר, הצצה למטבח ההיסטוריה, דבר, 19 במאי 1961
↑  באו לגייס שוטרים לאנגליה, דבר, 22 בינואר 1948
| המנדט הבריטי משטרת המנדט |
| --- | --- | --- |
| מפקדי המשטרה | פרסי בראמלי • הנרי טיודור • ארתור סטיבן מאברוגורדאטו • רוי ספייסר • אלן סונדרס • ג'ון מורי ריימר-ג'ונס • ויליאם ניקול גריי |  |
| יחידות צבא ומשטרה קשורות | המשטרה המעולה • הז'נדרמריה הבריטית • חיל הספר העבר-ירדני • משטרת היישובים העבריים • כלניות • מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט • משטרת תל אביב • המשטרה הניידת • הנוטרים • המשמר הנע • משמר הרכבת |  |
| אישים | אברהם זלינגר • תומאס ג'יימס וילקין • ריימונד אוסוואלד קפראטה • הרברט דאוביגין • רוי פאראן • ג'פרי מורטון • דאגלס דאף • צ'ארלס טיגארט • פאיז ביי אל-אידריסי‎ • הנרי טיודור • ויליאם דובי • ברנרד פרגוסון • שלמה שיף • דוד תדהר • חביב כנען • גרו גרא • ירחמיאל ירון |  |
| אירועים בולטים | מאורעות תר"פ • מאורעות תרפ"א • מאורעות תרפ"ט • מאורעות אוקטובר 1933 • המרד הערבי הגדול • מבצע עוגן • סטרומה • השבת השחורה • אקסודוס (אוניית מעפילים) • המצור על גבעת חיים • פרשת הרצח בחולות תל נוף • רצח ארלוזורוב |  |
| מבנים ואתרים | מגרש הרוסים • בווינגרד • מצודות טיגארט • גדר הצפון |  |
המנדט הבריטי • משטרת ישראל • פורטל היישוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009538452205171  VIAF: 5046161696248916120003   WorldCat (עם VIAF): 5046161696248916120003
הקרנות המבניות של האיחוד האירופי

הקרנות המבניות (באנגלית: The European Structural and Investment Funds, בקיצור: ESI Funds או ESIFs) הן חלק מהכלים הפיננסיים של האיחוד האירופי. קיימות חמש קרנות ולכל קרן מאפיינים משלה. המשותף לקרנות הוא תפקידן כנותנות סיוע כלכלי לשם השגת המטרות שנקבעו על ידי האיחוד האירופי במדיניות הלכידות. מטרת מדיניות הלכידות של האיחוד האירופי היא לקדם לכידות כלכלית וחברתית ברחבי אירופה על ידי הפחתת הבדלים בין אזורים ומדינות. כדי להוציא לפועל את שאיפות הלכידות החברתית והכלכלית, הנציבות האירופית יצרה את הקרנות שעוזרות במימון פעולות אזוריות ואופקיות במדינות החברות.
הצורך בסיוע מסוג זה נוצר בשל שונות ברמת הפיתוח הכלכלי בין המדינות החברות, לדוגמה - התמ"ג לנפש של פורטוגל הוא פי שניים מזה של יוון.
הבדלים ברמות הפיתוח מהווים מכשול בפני קידום פעולות כלכליות של האיחוד האירופי כמו המעבר לשוק האירופי האחיד. הדאגה המרכזית שנוצרה בקידום התוכניות הכלכליות של השוק החופשי היא שפוטנציאל הרווח בשוק החופשי יהיה נמוך יותר למדינות העניות יותר. על ידי קידום הלכידות, האיחוד מקדם התפתחות הרמונית, מאוזנת וברת קיום, יצירת תעסוקה, תרומה לשמירת הסביבה כמו גם קידום השוויון בין גברים לנשים.
חמש הקרנות המבניות

קיימות חמש קרנות מבניות באיחוד האירופי באמצעותן מוענק סיוע כלכלי. הקרנות נקראות מבניות בשל מטרתן לפתרון בעיות כלכליות וחברתיות מבניות.
במסגרת מדיניות הלכידות (אנ') (EU-regional policy of the European Union):
הקרן האירופית לפיתוח אזורי (אנ') (ERDF-European Regional Development Fund) - מטרה העיקרית היא לקדם לכידות חברתית וכלכלית בתוך האיחוד האירופי, באמצעות הפחתת חוסר האיזון בין אזורים או קבוצות חברתיות.
קרן הלכידות (אנ')  (CF-Cohesion Fund) - מספקת תמיכה למדינות חברות עם הכנסה לאומית גולמית (BNI) לנפש מתחת ל-90% הממוצע, כדי לחזק את הלכידות הכלכלית, החברתית והטריטוריאלית של האיחוד האירופי.
הקרן החברתית האירופית פלוס (אנ')  (ESF+-European Social Fund Plus) - הכלי הפיננסי העיקרי המאפשר לאיחוד לשפר את הלכידות החברתית והרווחה הכלכלית בכל אזורי האיחוד.
במסגרת המדיניות החקלאית המשותפת (אנ') (CAP-Common Agricultural Policy):
הקרן החקלאית האירופית לפיתוח הכפר (אנ')  (EAFRD-European Agricultural Fund for Rural Development) - אשר תורמת לרפורמה המבנית של מגזר החקלאות ולפיתוח האזורים הכפריים.
במסגרת מדיניות הדיג המשותפת (אנ') (CFP-Common Fisheries Policy):
הקרן האירופית לים, דיג וחקלאות ימית (אנ')  (EMFAF-European Maritime, Fisheries and Aquaculture Fund) - קרן לרפורמה מבנית בענף הדגה.
היסטוריה - אירועים מכוננים לייסוד והתפתחות הקרנות המבניות

ניתן למצוא את שורשי מדיניות הלכידות כבר באמנת רומא מ-1957, שהביאה למיסוד שתי קרנות מבניות מתוך החמש, ה-EAGGF וה-ESF. ההרחבה ב-1973 תרמה לחיזוק המדיניות האזורית והביאה להכרה שמדיניות אזורית יכולה לעזור לאזן את חוסר האיזון התקציבי. למרות זאת רק ב-1975 הוקמה הקרן האירופית לפיתוח אזורי ה-ERDF לאחר שנתיים של דיונים, קרן זו היא הקרן המרכזית עד היום. עם הקמת ה-ERDF גם המדינות העשירות קיבלו מימון מהקרן לצורך התמודדות עם בעיות אזוריות שלהן. בנוסף לכך, המכניזם הפיננסי של הקרן היה בידי המדינות החברות, כלומר מימון ה-ERDF היה למען פרויקטים שהוגשו על ידי המדינות החברות.
מיסוד מדיניות הלכידות האירופית קיבל דחיפה בשנות ה-80 עם הרחבות שצירפו מדינות עניות יותר לאיחוד האירופי: יוון ב-1981, ספרד ופורטוגל ב-1986. זאת יחד עם הדחף השאפתני לאמץ את השוק האחיד. חוק אירופה אחת, גם הוא הכיר בחשיבות הלכידות החברתית כלכלית להשלמת השוק האחיד והרפורמה שהתרחשה כתוצאה ממנה הביאה לייסוד הקרן הרביעית FIFG ב-1993. כדי לייצר קונצנזוס סביב יצירת השוק האחיד העלו את המדיניות המבנית במונחי סולידריות, שוויון ולכידות, בעיקר בקרב המדינות החלשות יותר באיחוד שיצאו נפסדות בשוק תחרותי.
רפורמות בקרנות המבניות > רפורמת 1988 (תקף במהלך השנים 1989–1993)

הקרנות המבניות עברו מספר רפורמות במהלך השנים כאשר המרכזית היא הרפורמה ב-1988. עד 1988 הקרן המרכזית ה-ERDF סיפקה מימון למדינות החברות על בסיס לאומי ולנציבות האירופית לא הייתה הרבה השפעה על שימוש הכספים, כלומר הקרן נשלטה על ידי המדינות החברות. רפורמות 1979 ו-1984 הביאו לשינויים מינוריים והגדילו את התקציב אך רפורמת 1988 עיצבה מחדש את מסגרת הסיוע האזורי.
חתימת הסכם אירופה אחת ב-1987 השפיע על רפורמות בקרנות המבניות ב-1988. ההסכם הביא להכרה כי רעיון השוק האחיד מרחיב את הפער בין המדינות העניות לאלו העשירות יותר באירופה. עקב כך נוצר הצורך לאזן פער זה על ידי מדיניויות המכוונות למטרות הפוליטיות של לכידות חברתית וכלכלית. זאת על ידי רפורמות בכלים המרכזיים של הקהילה האירופית למדיניות אזורית תוך התמקדות באזורים בעלי צרכים גדולים יותר. ברפורמה זו נקבעו ארבעה עקרונות מרכזיים: תכנות (Programming), ריכוזיות (Concentration), תוספתיות (Additionality) ושותפות (Partnership). עקרונות אלו לא השתנו רבות עם הרפורמות הנוספות, אך נוסף עקרון היעילות (efficiency) לאחר הרפורמה של 1999. רפורמה זו היא המשמעותית ביותר שהביא לעיצוב קווים מרכזיים לפרוצדורות ויישום הקרנות המבניות הרלוונטיים עד היום.

הרפורמה כיוונה להפוך את המדיניות המבנית לכלי בעל משמעות כלכלית אמיתית תוך אימוץ גישה רב שנתית לתכנון מהלכים ויישום שותפות בין החברות. אחד האלמנטים המרכזיים של הרפורמה הייתה עיקרון השותפות. עיקרון זה אפשר צמיחה של מדיניות מלמטה כצעד לעבר שיתוף של שחקנים שונים מהמישור הציבורי והמישור הפרטי. שינוי מהותי נוסף היה העברת המיקוד שהיה קודם בפרויקטים אינדיבידואליים למימון תוכניות. כמו כן, הרפורמה הכפילה את תקציב הקרנות ופעולות הקרנות המבניות גדלו בהיקף, מידה ועוצמה.רפורמה זו גם הציגה אמצעי פיקוח ובקרה. כנגד כל מסגרת תמיכה קהילתית (CSF-Community Support Framework) ותוכנית פעולה נדרשה הקמת ועידת ניטור המורכבת מנציגים של מסגרת לאומיות, אזוריות והנציבות האירופית.
הרפורמה הציגה חמש מטרות לקרנות המבניות. מטרות 1, 2 ו-b5 מטרות אזוריות ומטרות 3, 4 ו-a5 הן מטרות אופקיות יותר:

מטרה 1 - פיתוח והתאמה מבנית של אזורים שהפיתוח בהם מפגר מאחור.

מטרה 2 - לשנות אזורים או חלקי אזורים שנפגעו מהצטמצמות התעשייה.

מטרה 3 - להילחם באבטלה לטווח ארוך בקרב בני 25 ומעלה שמובטלים מעל ל-12 חודשים.

מטרה 4 - למצוא דרכים לעזור לשילוב צעירים בשוק העבודה, אנשים מתחת לגיל 25.

מטרה a5 - לזרז את ההתאקלמות המבנית החקלאית.

מטרה b5 - לפתח אזורים כפריים.
רפורמות בקרנות המבניות > רפורמת 1992–1993 (תקף במהלך השנים 1994–1999)

ברפורמת 1993 הודגשה אחריות הנציבות האירופית והמדינות החברות להערכה ואומדן בדרך האפקטיבית ביותר. הרגולציות החדשות מחזקות את פרוצדורות הפיקוח והערכה ואת מעורבות הפרלמנט האירופי. הפרלמנט האירופי נדרש לקבל הודעה על יוזמות חדשות לפני שהן מאומצות ולקבל עדכונים רציפים על יישום הקרנות. יישומי התוכניות נהיו מהירים, גמישים ושקופים יותר בהעברת הכספים ונוצרה אחריות גדולה יותר על ידי שיפור מערכות הבקרה והערכה. כתוצאה מכל זאת התוכניות יעילות יותר ומתוחכמות יותר. למרות זאת, הגבלת טווח הפעולה של הקרנות העלה את מורכבות פעולתן בעוד שהכיסוי המרחבי של הקרנות גדל מ-43% ל-51% מאוכלוסיית האיחוד. ברפורמה זו גם נוסדה הקרן הרביעית, ה-FIFG, ואזורים נוספים נהיו זכאים לסיוע. בנוסף לכך, הוקמה קרן הלכידות שהיא משלימה לקרנות המבניות ומכוונת לסיוע למדינות החברות בעלות התל"ג לנפש הנמוך ב-90% מהממוצע של האיחוד.
ברפורמת 1993 מטרות הקרנות המבניות עברו מספר שינויים קלים. מטרה 1 ו-2 נשארו כפי שהיו נוספה מטרה 6. המטרת החדשות: 

מטרה 3 - להיאבק באבטלה ארוכת טווח וסיוע באינטגרציה בחיי העבודה לצעירים ולמודרים משוק העבודה כמו נכים ומיעוטים.

מטרה 4 - לסייע בהתאמה של עובדים, ללא קשר למגדר, לשינויים בתעשייה ובמערכת הייצור.

מטרה 5a - פיתוח אזורים כפריים על ידי קידום מהיר של ההתאמה המבנית של חקלאות במסגרת הרפורמה של מדיניות חקלאית.

מטרה 5b - קידום פיתוח האזורים הכפריים על ידי פיתוח והתאמה מבנית של אזורים אלו.

מטרה 6 - קידום פיתוח והתאמה מבנית של אזורים עם אוכלוסייה קטנה במיוחד.
רפורמות בקרנות המבניות > רפורמת 1998–1999 (תקף במהלך השנים 2000–2006)

ב-1999 מדיניות הלכידות של האיחוד האירופי עברה רפורמה נוספת כחלק מדיוני אג'נדה 2000 על תקציב ועדיפויות מדיניות. אג'נדה 2000 היא תוכנית פעולה שמטרתה המרכזית היא חיזוק מדיניות הקהילה ולתת לאיחוד האירופי מסגרת פיננסית חדשה במהלך 2000–2006. אחת ממטרות האג'נדה היא העלאת יעילות הקרנות המבניות וקרן הלכידות על ידי התמקדות תמטית וגאוגרפית של פרויקטים במטרות ספציפיות ואזורים גאוגרפיים וכך לשפר את הניהול.
כדי לשפר את אפקטיביות הצעדים המבניים רגולציה מספר 1260/1999 מפחיתה את מספר היעדים משבעה בתקופת 1994–1999 לשלושה בתקופת 2000–2006:

מטרה 1: לקדם את הפיתוח וההתאמה המבנית של אזורים שפיתוחם מפגר מאחור. לקטגוריה זו נכנסים האזורים בהם התמ"ג לנפש פחות ב-75% מהממוצע באיחוד האירופי. שני שלישים מפעולת הקרנות המבניות מתמקדות במטרה 1. 

מטרה 2: לקדם התאמה כלכלית וחברתית של אזורים בקשיים מבניים. מטרה זו מאחדת את המטרות 2 ו (b)5 ומכסה אזורים שעוברים שינוי כלכלי, אזורים כפריים מצטמצמים, אזורים מדוכאים הנסמכים על דיג ואזורים עירוניים בקשיים. 

מטרה 3: מאגדת את הצעדים לפיתוח משאבים אנושיים מחוץ לאזורים המתאימים למטרה 1. מטרה זו מחליף את המטרות 3 ו-4 הקודמות.
רפורמות בקרנות המבניות > רפורמת 2006 (תקף למשך השנים 2007–2013)

ב-2004–2006 מערכת ההקצאה עברה רפורמה פעם נוספת לתקופת 2007–2013. רפורמה זו כוונה להמשיך את תהליך ליסבון שקבע במרץ 2000 מטרה לאיחוד האירופי להפוך לשוק התחרותי ביותר ולכלכלה מבוססת הידע הדינמית ביותר בעולם. אסטרטגיה זו נועדה להתמודד עם הקיפאון בצמיחה הכלכלית של אירופה. באסטרטגיה חוזקה האמונה כי רפורמה במדיניות הלכידות תתרום להמשך תהליך ליסבון ותעזור להשגת מטרותיו, תייצר צמיחה כלכלית באירופה ותגדיל את מספר המשרות והלכידות החברתית באירופה. בעקבות ההרחבה ב-2004 אוכלוסיית האיחוד האירופי גדלה ב-20% ושטחה ברבע, אך התמ"ג גדל רק ב-5%. מכך כי הבדלים בין אזורים באיחוד הוכפלו. היחס בין האוכלוסייה באזורים המפגרים בהתפתחותם גדל מ-20% ל-25%. בנוסף לכך האזורים הנזקקים לסיוע לפני ההרחבה נותרו בעינם.
רפורמה זו שינתה את המטרות לשלוש מטרות חדשות: התכנסות כלכלית, תחרות אזורית ותעסוקה (regional competitiveness and Employment) ושיתוף פעולה טריטוריאלי (territorial co-operation). האזורים המתאימים לקרנות המבניות תחת ההתכנסות (לשעבר מטרה 1) אותרו על בסיס התמ"ג לנפש שנמוך ב-75% מהממוצע של האיחוד (25 מדינות). לגבי תחרות אזורית ותעסוקה (לשעבר מטרה 2 ו 3) לא נקבע אזור יעד ברמת האיחוד, זיהוי האזורים המתאימים לקרנות המבניות למטרה זו הועבר לידי המדינות.
מטרת ההתכנסות תתמוך בצמיחה ויצירת תעסוקה באזורים בהם הפיתוח מפגר יחסית לאזורי האיחוד האירופי. מתייחס למדינות NUTS II בהן ממוצע התמ"ג לנפש נמוך ב-75% ממוצע האיחוד האירופי (25). מטרה זו תקבל 78% מהתקציב של המדיניות האזורית עד 2013. מאחר שממוצע התמ"ג של 25 מדינות האיחוד ירד מממוצע 15 מדינות האיחוד לפני ההרחבה אזורים שקיבלו בעבר את הסיוע כבר לא יהיו זכאים לו. ה-ERDF יממן בחלקו את המודרניזציה של התשתיות הבסיסיים כמו תחבורה ואנרגיה. ה-ESF ירחיב את תפקידו לכלי הפיננסי המרכזי של אסטרטגיית התעסוקה האירופית (אנ') (EES-European Employment Strategy) שעוזרת למדינות החברות לעשות רפורמה בשוק העבודה.
תחרותיות אזורית ותעסוקה - מטרה זו תעזור להפוך את מבנה הכלכלה לדינמית יותר בהתאם לאסטרטגיית ליסבון ומטרות ניס. על יד תמיכת ה-ERDF יתמקדו באזורים שנכנסו בעבר תחת מטרה 1 ויפסיקו להיות כאלו והאזורים שלא נכנסים תחת מטרת ההתכנסות. תוכניות לאומיות ישפרו את יישומי ה-EES. על ידי סיוע מה-ESF יתמקדו בשלוש מטרות: התאמת האוכלוסייה העובדת לשינוי העבודה, לקדם תעסוקה ולהיאבק ביציאה מוקדמת משוק העבודה. המטרה האחרונה היא אימוץ מגזרים בקושי כמו נכים ומיעוטים. מטרה זו מקבלת 18% מהתקציב הכול שמחולק שווה בשווה בין שתי הקרנות שנידונו. 
שיתוף פעולה טריטוריאלי - מקדם את הפיתוח המאוזן של הטריטוריה. על סמך הניסיון של יוזמה INTERRG III הנציבות הציעה מטרה חוצת גבולות. למטרה זו מועבר 4% מתקציב המדיניות האזורית. כל אזורי NUTS III יהיו מסוגלים לשתף פעולה עם שכנותיהם בעיקר בנושאי הליבה שהועלו באסטרטגיית ליסבון ואמנת גוטנבורג.
רפורמות בקרנות המבניות > הרפורמה לשנים 2014–2020

הנציבות האירופית אימצה טיוטת חבילת חקיקה שקבעה את מדיניות הלכידות לשנים 2014–2020. ההצעות החדשות נועדו לחזק את המימד האסטרטגי של המדיניות ולהבטיח שההשקעה באיחוד האירופי ממוקדת ליעדים ארוכי הטווח של אירופה לצמיחה ולתעסוקה ("אירופה 2020 (אנ')"). באמצעות חוזי שותפות שסוכמו עם הנציבות, המדינות החברות התחייבו להתמקד בפחות סדרי עדיפויות השקעה בהתאם ליעדים אלה. החבילה גם מייצרת הרמוניה בין הכללים הקשורים לקרנות שונות, כולל פיתוח כפרי, ימי ודיג, כדי להגביר את קוהרנטיות הפעולה של האיחוד האירופי.
רפורמות בקרנות המבניות > הרפורמה העתידית לשנים 2021–2027

במסגרת החקיקה של מדיניות הלכידות באיחוד האירופי, מערכת ההקצאה עברה רפורמה פעם נוספת לתקופת 2021–2027 והיא נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2021. ההקצאות הלאומיות הראשוניות יתורגמו לתוכניות השקעה מפורטות באמצעות פורמליזציה של הסכמי שותפות לאומיים ותוכניות לאומיות ואזוריות מפורטות.
עקרונות מרכזיים

עקרונות הבסיס של הקרנות המבניות:
תוכניות (Programming): סיוע יינתן לפי תוכנית. אחד העקרונות המרכזיים מרפורמת 1988 ו-1993 ועד היום של הקרנות המבניות הוא ההתמקדות בתוכניות. עיקרון זה כולל הכנה של תוכניות פיתוח רב שנתיות שמיושמת על ידי קבלת החלטות ומבוססות שותפות במספר שלבים עד שנלקחים הצעדים על ידי גופים ציבוריים או פרטיים להם ניתנה האחריות להוציא אותם לפועל.
שותפות: כמה שיותר צדדים צריכים להיות מעורבים. מרחיבים את השותפות כדי לכלול את הרשויות האזוריות ומקומיות, שותפים כלכליים וחברתיים וגופים רלוונטיים אחרים ועל ידי עירובם בכל השלבים כבר עם אישור תוכנית הפיתוח.
תוספתיות (Additionality): סיוע מהקהילה לא יחליף קרנות לאומיות. עיקרון זה דורש שסיוע מהאיחוד יהיה בנוסף לסיוע לאומי ולא במקומו. על כל מדינה לשמר לפחות את כמות הסיוע הלאומי שלה בתקופה שקדמה לסיוע הקרנות המבניות.
יעילות - ניהול, ניטור והערכה: הוצאות הקרנות צריכות להיות מנוהלות כראוי, לפקח ולהעריך את הוצאותיהן. יש צורך בפיקוח על התשלומים. על המדינות החברות למנות רשות מנהלת לכל תוכנית. מטרת הרשות לכסות את יישומי התוכנית, ניהול נכון ויעילות התוכנית. ועידות ניטור מוקמות באחריות המדינות החברות. הוועדות מפקחות על יעילות ואיכות יישום הצעדים המבניים. בנוסף לכך קיימות שלוש דרכי הערכה: לפני ביצוע התוכנית- ex ante, בזמן יישום התוכנית-mid term ולאחר סיום התוכנית- ex post.
תשלומים ושליטה פיננסית- המדינות החברות והנציבות עורכים חוזה פיננסי בו הנציבות מתחייבת להעביר הקצאות שנתיות על בסיס מסמכי תוכניות שאומצו. לאחר מכן כל מדינה חברה ממנה רשות תשלומים כדי שזו תוכל לפעול כמתווך בין הנציבות למוטבים. רשת התשלומים יחד עם הרשות המנהלת מפקחים על הוצאות המוטבים. מעבר הכספים מהאיחוד למדינות מועבר למעשה כאשר הנציבות מפצה על ההוצאות, שאושרו על ידי רשויות התשלומים, על ידי המוטבים הסופיים.
ראו גם

תקציב האיחוד האירופי
מועצת האיחוד האירופי
בנק ההשקעות האירופי
הפרלמנט האירופי
ועדת האזורים האירופית (אנ') (CoR)
הוועדה הכלכלית והחברתית האירופית (אנ') (EESC)
המדיניות האזורית של האיחוד האירופי (אנ')
הערות שוליים

↑  Evans, "The European Union Structural Funds", p. 1
↑  Bachtler, “Who Governs EU Policy? Deconstructing the Reforms of the Structural Fund", p.537
↑  General provisions on the Structural Funds
↑  General provisions on the Structural Funds
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.94.
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.95
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.95
↑  Bachtler, “Who Governs EU Policy? Deconstructing the Reforms of the Structural Fund", p.837
↑  Bachtler, “Reforming the Structural Funds: Challenges for EU Regional Policy", p.646-647
↑  Bailey, “The 1988 Reform of the European Structural Funds: entitlement or empower", p.410
↑  Bailey, “The 1988 Reform of the European Structural Funds: entitlement or empower", p.408
↑  Bachtler, “Reforming the Structural Funds: Challenges for EU Regional Policy”, p.646
↑  Bailey, “The 1988 Reform of the European Structural Funds: entitlement or empower", p.409
↑  Bailey, “The 1988 Reform of the European Structural Funds: entitlement or empower", p.423
↑  Bachtler, “Reforming the Structural Funds: Challenges for EU Regional Policy”, p.646
↑  Bailey, “The 1988 Reform of the European Structural Funds: entitlement or empower", p.408
↑  Bachtler, “Reforming the Structural Funds: Challenges for EU Regional Policy”, p.646
↑  , "Structural Funding and Employment in the European Union", p.99
↑  , "Structural Funding and Employment in the European Union", p.99
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.99
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.100
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.100
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.100
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.107
↑  Bachtler, “Reforming the Structural Funds: Challenges for EU Regional Policy”, p.647
↑  Harrop, "Structural Funding and Employment in the European Union", p.107.
↑  Evans, "The European Union Structural Funds", p.3
↑  Evans, "The European Union Structural Funds", p.3
↑  Evans, "The European Union Structural Funds", p.3
↑  Evans, "The European Union Structural Funds", p.2
↑  Evans, "The European Union Structural Funds", p.2
↑  Bachtler, “Who Governs EU Policy? Deconstructing the Reforms of the Structural Fund", p.542
↑  General provisions on the Structural Funds
↑  Third Report on economic and social cohesion: proposals for regional policy after 2006
↑  Bachtler, “Who Governs EU Policy? Deconstructing the Reforms of the Structural Fund", p.544.
↑  2014-2020 ESIF OVERVIEW
↑  General provisions on the Structural Funds
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb122006562 (data)  VIAF: 315180315   WorldCat (עם VIAF): 315180315 
מדיניות אזורית אירופית 2014–2020: 
   אזורים פחות מפותחים  אזורי מעבר  אזורים יותר מפותחים
ג'יימס וורדי

| --- | --- |

ג'יימס וורדי במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, בסביבות 1914
 לידה:  26 באפריל 1889 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  16 בינואר 1962 (בגיל 72) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  James Mann Wordie 
 ענף מדעי:  גאולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גלאזגו  קולג' סנט ג'ון  The Glasgow Academy 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג'  מכון סקוט לחקר הקוטב 
 פרסים והוקרה:  מדליית צ'ארלס דיילי (1952)  מדליית המייסדים (1933)  עמית החברה המלכותית של אדינבורו  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  מסדר אולף הקדוש  מדליית הקוטב  Knight Bachelor  Scottish Geographical Medal  W. S. Bruce Medal 
 
סר ג'יימס מאן ווֹרְדי (באנגלית: James Mann Wordie;‏ 26 באפריל 1889 – 16 בינואר 1962) היה חוקר קטבים וגאולוג סקוטי.
חייו > נעורים ולימודים

וורדי נולד בגלאזגו. הוא למד באקדמיה של גלאזגו וקיבל תואר ראשון בגאולוגיה מאוניברסיטת גלאזגו. בשנת 1912 סיים את סנט ג'ון קולג' באוניברסיטת קיימברידג' כסטודנט מצטיין ופתח בעבודת מחקר. במהלך עיסוקו יצר קשר עם פרנק דבנהאם וריימונד פריסטלי, שהיו חברים במשלחת האנטארקטית השנייה של רוברט פלקון סקוט. עניינו של וורדי במשלחת ובתגליות מדעיות התעצם עקב המפגש עם השניים.
חייו > חקר הקוטב

בשנת 1914 הצטרף וורדי אל משלחתו של סר ארנסט שקלטון לאנטארקטיקה, שנודעה בשם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שם פעל כגאולוג וראש הסגל המדעי. על אף כישלונה הכולל של המשלחת – ובכלל זה מפלתה של הספינה אנדיורנס, שנלכדה בקרח הדחוס של ים ודל ולבסוף התנפצה ושקעה בשנת 1915 – שימר וורדי את המוראל של אנשי המשלחת, ערך תצפיות מדעיות בנושאי אוקיינוגרפיה ושכבות קרח דחוס והשיג ממצאים גאולוגיים חשובים.
וורדי הצטרף לתשע משלחות לקוטב, בהן המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית על "אנדיורנס". בשנות ה-20' וה-30' של המאה ה-20 יצא למסעות רבים אל הקוטב הצפוני ועזר לטפח דור חדש של חוקרים צעירים, בהם ויויאן פוקס, ג'ינו ווטקינס ואוגוסטין קורטו. הוא היה למדינאי הבכיר של חקר הקוטב הבריטי ומעטות המשלחות שיצאו מבריטניה בלי להיוועץ תחילה בוורדי. מדף הקרח וורדי בחצי האי האנטארקטי קרוי על שמו. הוא היה יו"ר של מכון סקוט לחקר הקוטב (SPRI) ונשיא החברה הגאוגרפית המלכותית משנת 1951 עד 1954. במהלך כהונתו בחברה עזר לתכנן את ההעפלה הראשונה המוצלחת של אדמונד הילרי וטנזינג נורגיי אל פסגת האברסט. בתפקידו בחברה הגאוגרפית עזר לפוקס בחצייה הראשונה מאז ומעולם של יבשת אנטארקטיקה – מטרתו המקורית של שקלטון במשלחת אנדיורנס. וורדי תרם גם למדריכים הגאוגרפיים של ביון הצי הבריטי, שיצאו לאור בתקופת מלחמת העולם השנייה.
הכרה והוקרה

וורדי החזיק בתואר מוסמך מסנט ג'ון קולג'. בשנת 1957 עוטר בתואר אבירות על תרומותיו למשלחות הקטבים. אתרים הנושאים את שמו הם וורדי פוינט, מדף הקרח וורדי, נונאטאק וורדי ופוינט וורדי.