קיילי מינוג
ביוגרפיה > 1987–1992: תקופת סטוק, אייטקן, ווטרמן

הקריירה של קיילי מינוג החלה כשלהקה שהורכבה מכמה שחקנים מהסדרה "שכנים שכנים" הופיעה ב-Melbourne's Festival Hall מול 1,500 מעריצי פוטבול אוסטרלי. כשהקהל ביקש הדרן, הציעה מינוג את השיר "The Loco-Motion", להיט קלאסי של הזמרת ליטל אווה (Little Eva) משנת 1962. בעקבות התגובה הנלהבת של הקהל, הגיעה במהרה ההצעה הבלתי נמנעת, להקליט את השיר. על-אף שתמיד אהבה לשיר, הקליטה לפני כן רק קלטת דמו אחת עם שלושה שירים בשנת 1985, במימון הרווחים שלה מתפקיד בסדרת טלוויזיה ובכוונה למשוך עוד הצעות עבודה למשחק.
לאחר שהוקלט הדמו ל-"The Loco-Motion", הקלטת נפלה לידיה של חברת מאשרום רקורדס, שזיהתה את הפוטנציאל הגלום בשיר להפוך ללהיט, בעיקר בהתחשב בעובדה שדמותה של מינוג, "שרלין" מ"שכנים שכנים", עמדה להתחתן, ועל-פי נתוני הצפייה באותה עת, זאת הלכה להיות החתונה הטלוויזיונית של השנה. העבודה על הפקת הסינגל הוטלה על כתפיו של מייק דאפי, שליח של חברת ההפקות הלונדונית של פיט ווטרמן, PWL. דאפי הביא לידיעתם של ווטרמן, ושותפיו מייק סטוק ומאט אייטקן את שמה של הכוכבת האוסטרלית.
בו-בזמן, מאשרום רקורדס רצתה להיט המשך, ובמהלך ביקור בן עשרה ימים בלונדון, באוקטובר 1987, התחברה מינוג לשלישיית המפיקים סטוק, ווטרמן ואייטקן. השמועה גורסת, שהמפיקים החלו לעבוד עם מינוג רק שעות ספורות לפני מועד יציאת הטיסה שלה חזרה לאוסטרליה, ואז כתבה והפיקה את השיר "I Should Be So Lucky" תוך שעות ספורות. השיר התווה תבנית לסגנון המוזיקלי של מינוג בשנותיה הראשונות: דאנס-פופ תוסס, קופצני וממכר. בתחילה הביקורות קטלו את הלהיט, אך כעבור זמן מה העריכו אותו מחדש. בדיוק כמו שלהקת אבבא הוכרה בסופו של דבר בעבור החדשנות והזוהר שבשיריה, כך גם היום להיטיה הראשונים של מינוג הפכו בעיני רבים לקלאסיקות פופ.
פיט ווטרמן החל להבין שהשיר הוא יותר מסתם להיט כשהשמיע אותו במועדונים ובתוכנית הרדיו שלו; הקהל כבר שיווע לשמוע את אותו "הסינגל של קיילי", אבל אף חברת תקליטים לא רצתה להפיץ את הסינגל. לבסוף, ווטרמן עשה זאת בעצמו. כשהסינגל יצא לבסוף בסוף 1987, "שכנים שכנים" צברה אינספור מעריצים גם בבריטניה, ו-"I Should Be So Lucky" הגיע מיד למקום הראשון בבריטניה ובאוסטרליה; הייתה זו הפעם הראשונה ששיר מסוים זכה להישג הזה. השיר הפך ללהיט ענק והגיע לראשי המצעדים כמעט בכל רחבי העולם: מפינלנד דרך ישראל ועד יפן, השיר הפך ללהיט גם במדינות שבהן לא שודרה "שכנים".
בהמשך שנת 1988 יצא אלבומה הראשון של מינוג, שנקרא Kylie, ואיתו עוד שלושה להיטים בין-לאומיים: "Got To Be Certain", שהיה הסינגל הראשון של מינוג בישראל, גרסה חדשה של סטוק, ווטרמן ואייטקן ל-"The Loco-Motion" והסינגל הכפול: "Je Ne Sais Pas Pourquoi" / "Made In Heaven". בדיוק בזמן לחג המולד של 1988, הקליטה מינוג את הדואט המתקתק שהפך לקלאסיקה בפני עצמה, "Especially For You", עם עמיתה ל"שכנים שכנים" ול-PWL (ובן-זוגה הסודי בחייה האישיים) ג'ייסון דונובן. השיר "Especially For You" נמכר במיליוני עותקים בכל רחבי העולם, שבר עוד שיא והיה לסינגל הכי נמכר של מינוג עד לשנת 2001. האלבום Kylie, שיצא ביולי 1988, הפך לאלבום הנמכר ביותר באותה השנה באוסטרליה, בריטניה ובמקומות רבים נוספים בכל רחבי העולם והפך את מינוג לזמרת האישה הראשונה ולאוסטרלית הראשונה בכלל, שהגיעה למקום הראשון בבריטניה. בכל רחבי העולם נמכרו מעל 5 מיליון עותקים מהאלבום.
ההצלחה נמשכה גם ב-1989. בחודש מאי באותה השנה, יצא "Hand On Your Heart", עוד להיט בין-לאומי, ומינוג חגגה את יום הולדתה ה-21 עם צאת הסרט הראשון באורך מלא בכיכובה, מרד האוהבים ("The Delinquents"). באוקטובר 1989, כשיצאה מינוג למסע ההופעות הראשון שלה ביפן ובבריטניה, אלבומה השני, Enjoy Yourself, ראה אור. איתו באו עוד שני להיטים ענקיים: "Wouldn't Change A Thing" ו-"Never Too Late". לאחר ש-"The Delinquents" הפך ללהיט בבריטניה, הקליטה מינוג לפסקול הסרט גרסת כיסוי לשיר הקלאסי של Little Anthony and the Imperials‏ "Tears On My Pillow", בינואר 1990, שגם היא הפכה ללהיט בין-לאומי, והגיעה למקומות הראשונים כמעט בכל רחבי העולם.
העשור החדש הביא איתו התפתחות חשובה הן בתדמיתה של קיילי מינוג והן במוזיקה שלה, בעקבות הרצון שלה לייסד זהות אומנותית משלה. הסינגל העשירי שלה, "Better The Devil You Know", שיצא באפריל 1990, היה הרבה יותר בוגר ומחודד מלהיטיה הקודמים, והקליפ החדשני והמפתיע הפך לשיחת היום. עד מהרה השיר הפך ל"המנון" של מעריצי קיילי מינוג במשך העשור הבא. בתחילת 1990, יצאה מינוג גם למסע ההופעות העולמי הראשון שלה, שאפשר לה לבוא במגע עם המעריצים שלה וללמוד להכיר אותם, ולמעריצים הייתה הזדמנות ראשונה לראות את הזמרת פנים מול פנים ולהכיר אותה בצורה שונה ממה שהיו רגילים; עד היום ישנם מעריצים רבים שנשבו בקסמה עוד בתקופה ההיא. בנובמבר 1990 הוציאה מינוג את אלבומה השלישי, Rhythm of Love, שהיה האלבום הראשון שהיא השתתפה בכתיבת השירים שלו, ויצאו ממנו, בנוסף ל-"Better The Devil You Know" עוד שלושה להיטים: "Step Back In Time", שיר רטרו למוזיקת שנות השבעים, "What Do I Have To Do" ו-"Shocked". מבקרי המוזיקה ברובם התייחסו לאלבום בצורה יותר חיובית מאשר לאלבומיה הקודמים. תוך זמן קצר, "Better The Devil You Know" ושאר הסינגלים שיצאו מ-Rhythm of Love, הפכו לקלאסיקות.
האלבום הרביעי Let's Get to It, יצא בנובמבר 1991, וכלל את הלהיטים "Word Is Out", והדואט עם זמר הנשמה האמריקאי קית' וושינגטון "If You Were With Me Now". רוב האלבום נכתב על ידי מינוג בשיתוף עם ווטרמן וסטוק, ושילב דאנס, שירי נשמה, והשפעות אורבניות מודרניות תחת מעטפת הפופ. ב-1992, גרסת כיסוי לשיר "Give Me Just A Little More Time", קלאסיקה של Chairman Of The Board, הפכה ללהיט בבריטניה ובישראל ומיד לאחריו "Finer Feelings", שיצא כסינגל בגרסת הרמיקס של ברדרס אין רית'ם. בנקודה זו כבר היה ברור, שלמרות ההצלחה המסחרית של מינוג ו-PWL, העתיד שלהם לא יכול היה להימשך.
באוגוסט 1992, יצא האוסף של כל הסינגלים של מינוג עם PWL,‏ Greatest Hits, שהגיע באופן מפתיע לאלבום להיטים, למקום הראשון בבריטניה ובמקומות נוספים בעולם. באלבום הלהיטים היה שיר נוסף, "Where In The World", ושני להיטים חדשים נוספים: השיר האירוני "What Kind Of Fool (Heard All That Before)", וגרסת כיסוי ללהיט משנת 1980, "Celebration" של קול אנד דה גאנג. בכך נסתיימה תקופה בקריירה של קיילי מינוג, והיא נפרדה סופית מ-PWL.