stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרידריך וכנהוזן
הערות שוליים

↑  Berliner Adressbuch (address book), Part I, p. 1370 – Wachenhusen, Fritz, Landschaftsmaler, Berlin W, Wichmannstr. 8a IV, agora.sub.uni-hamburg.de
↑  Hamburger Adressbuch (address book), Part II, p. 651 – Wachenhusen, Fritz, Landschaftsmaler; kl. Johannisstr. 9; Wohn.: Isestraße 143, agora.sub.uni-hamburg.de
↑  Friedrich Schulz (2001). Ahrenshoop. Künstlerlexikon (in German). Verlag Atelier im Bauernhaus, Fischerhude. p. 181
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1036734137  ISNI: 0000 0004 0984 6627  RKD: 82348  ULAN: 500427532  VIAF: 303908357   WorldCat (עם VIAF): 303908357
פרידריך זיברט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביולי 1888 לודוויגסהאפן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  13 במאי 1950 (בגיל 61) וירצבורג, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1907–1945 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-44   מפקד הדיוויזיה ה-57   מפקד הקורפוס ה-13
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
פרידריך זיברט (בגרמנית: Friedrich Siebert‏; 7 ביולי 1888 – 13 במאי 1950) היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

זיברט נולד ב-7 ביולי 1888 בלודוויגסהאפן, ובשנת 1907 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-20 (הנסיך פרנץ), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה שבה הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל זיברט את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף זיברט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בספטמבר 1935 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1937 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-55, וב-1 באפריל 1939 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה פיקד זיברט על רגימנט הרגלים ה-55, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-17, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין. ב-1 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-44, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה בשלב השני כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית, וב-1 באפריל 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-29 במסגרת הארמייה השישית, והשתתפה בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון, וב-18 בנובמבר 1941 הוא עוטר על פעולותיו בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 באוקטובר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-57 באזור וורונז', וב-20 בפברואר 1943 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-13. ב-1 במאי 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ב-1 באוקטובר 1943 הוא מונה לראש כוחות הסיור של הוורמאכט עד תום המלחמה, וב-13 במאי 1944 הוא קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר זיברט בווירצבורג, עד מותו ב-13 במאי 1950.
צליל היקפי

פריסה של רמקולים לצליל היקפי. באדום: מיקום המאזין
צליל היקפי או סראונד (מאנגלית: Surround Sound), הוא שם כולל לצליל בעל מספר ערוצים ולמגוון שיטות להרחבתן והעשרתן של דגימות קול על ידי הקלטתם של ערוצי צליל נוספים, הנשלחים לרמקולים נפרדים. כך נוצרת תחושה של צליל המקיף את המאזין – ומכאן השם – Surround. השיטה מאפשרת יצירת אפקטים ואיכות קול מציאותית יותר, וממומשת בסרטים, מערכות קול דיגיטליות, קולנוע ביתי, משחקי וידאו, משחקי מחשב ומספר הולך וגדל של אפליקציות.
במרוצת השנים, התפתחו פורמטים פופולריים רבים, ביניהם ניתן למצוא למשל את הדולבי דיגיטל ו-DTS.
בתחילת דרכו הוגדר הסראונד על ידי שימוש ב-3 רמקולים בתצורה הבאה: רמקול קדמי ימני, רמקול קדמי שמאלי ורמקול אחורי. פורמט זה נקרא Pro-Logic. לאחר מכן התפתח פורמט חדש של 4 רמקולים, בתצורה הבאה: זוג רמקולים קדמיים וזוג רמקולים אחוריים, כך שכל זוג מורכב מרמקול ימני ורמקול שמאלי והמאזין נמצא במרכז. פורמט זה נקרא Quadrophonic, ולאחר מכן Dolby Pro-Logic לכשנוספו לו שיפורים.
לאחר מכן התפתח הפורמט והתווספו רמקול קדמי שנמצא מול המאזין (מכונה "Center"), ורמקול סאב וופר המפיק באסים והמשתמש באותו ערוץ יחד עם ה-Center. פורמט זה נקרא Dolby Pro-Logic II, שהתפתח לאחר מכן ל-Dolby Digital, ולאחר מכן ל- DTS.
השינוי המשמעותי שנעשה מאז Dolby Digital הוא במעבר ל-7.1 ערוצים, בתצורה המקיפה את המאזין גם משני צידיו, בנוסף לתצורה של 5.1.
ראו גם

רמקול
מונו
סטריאו
DTS
דולבי דיגיטל
מקרן קול
פרידריך וילהלם פון לינדאיינר-וילדאו

| --- | --- |
לינדאיינר-וילדאו ב-1940
לינדאיינר-וילדאו ב-1940
 לידה:  12 בדצמבר 1880 גלאץ, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  22 במאי 1963 (בגיל 82) פרנקפורט, גרמניה המערבית גרמניה
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית ורמאכט לופטוואפה
 תקופת הפעילות:  1898–1919 1937 – 1945
 דרגה:   אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד מחנה סטלאג לופט III
 פעולות ומבצעים
 מרד המאג'י מאג'י מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב הברזל דרגה ראשונה  צלב הברזל דרגה שנייה
פרידריך וילהלם פון לינדאיינר-וילדאו (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Lindeiner-Wildau;‏ 12 בדצמבר 1880 – 22 במאי 1963) היה אוברסט בלופטוואפה שבזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על "מחנה סטלאג לופט III". התפרסם כמפקד צודק שהתייחס אל שבוייו בהגינות.
ביוגרפיה

לינדאיינר-וילדאו, נולד בעיר גלאץ שבקיסרות הגרמנית, כיום שם העיר קלודצקו, והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית בשנת 1898, ובשנת 1902 הועבר למזרח אפריקה הגרמנית שם שרת בשוצטרופה המקומי. הוא היה שלישו של המושל גוסטב אדולף פון גצן ולחם במסגרת מרד המאג'י מאג'י. על גבורתו במהלך הקרבות, הוענק לו אות "מסדר הכתר". ביולי 1908 הוא עזב את השוצטרופה וחזר לשרת בגרמניה. הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט.
ביולי 1912, הועלה לדרגת האופטמן, וניתן לו לפקד על רגימנט. הוא לקח חלק בקרבות מלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע במהלך קרב איפר הראשון בנובמבר 1914. הוא אושפז בבית חולים, והחלים רק באפריל 1915. הוא נפצע עוד פעמיים באותה שנה. ביולי 1918, הועלה לדרגת מיור, עם כניעת גרמניה בתום המלחמה, היא ממונה על איסוף יחידות גרמניות מהגבול הצרפתי-גרמני. הוא פרש משירות צבאי, נישא, וקיבל אישור לשמור את המדים שלו. בשנת 1937 הצטרף ללופטוואפה, ושימש כאחד מיועציו האישיים של הרמן גרינג. הוא מונה כמפקד "מחנה סטלאג לופט III", מחנה מעצר שהקים הלופטוואפה עבור קצינים בריטיים. הוא נודע כמפקד הוגן שכיבד את דיני המלחמה, וזכה להערכת שבוייו. למרות זאת ב-24 במרץ 1944, עשרות אסירים בהנהגת רוג'ר בושל, ברחו מהמחנה דרך מנהרה שחפרו, מאורע שתואר בסרט "הבריחה הגדולה". מרבית הבורחים נלכדו והוצאו להורג, אולם המאורע גרם לכך שסר חינו של לינדאיינר-וילדאו בעיני המטכ"ל הגרמני, והוא הוחלף באריך קורדס. הוא היה אמור לעמוד למשפט, אולם העמיד פנים של חולה נפש וכך ניצל.
הוא נכנע לכוחות הבריטיים בשנת 1945, ונכלא בבית כלא שזכה לשם "כלוב לונדון". הוא שוחרר בעקבות עדויות של אסירים על היחס הטוב שזכו לו ממנו, ועל כן שוחרר. הוא חי בפרנקפורט עד מותו בשנת 1963 בגיל 82.
בסרט "הבריחה הגדולה", הוא מגולם בידי האנס מאסמר, אם כי שמו שונה ל"קולונל פון לוגר".
לקריאה נוספת

The Great Escaper: The Life and Death of Roger Bushell - Love, Betrayal, Big X and the Great Escape by Simon Pearson, published by Hodder & Stoughton (15 Aug 2013)
הערות שוליים

↑  דף הסרט באתר IMDb.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810578131605606  VIAF: 93151778197918130009   WorldCat (עם VIAF): 93151778197918130009
פרנציסקה ואן אלמסיק

פרנציסקה ואן אלמסיק בת ה-11 וירג הופמן בספרטקיאדה לילדים ולנוער במזרח גרמניה (1989)
פרנציסקה ואן אלמסיק (בגרמנית: Franziska van Almsick; נולדה ב-5 באפריל 1978) היא שחיינית עבר מגרמניה. היא אלופת העולם, אלופת אירופה (21 מדליות, מהן 18 זהב) ושיאנית העולם, בעלת 10 מדליות אולימפיות אך ללא מדליית זהב אולימפית אחת.
ביוגרפיה

ואן אלמסיק נולדה במזרח ברלין, מזרח גרמניה. הקריירה שלה החלה בקבוצת השחיה דינמו ברלין. היא זכתה לראשונה במדליה אולימפית כבר בגיל 14 באולימפיאדת ברצלונה.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה ואן אלמסיק ב-4 מדליות, 2 מכסף ו-2 מארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.00 דקות, מעט אחרי המנצחת ניקול הייזלט מארצות הברית (1:57.90 דקות) ולפני בת ארצה קרסטין קילגס (1:59.67 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של
4:05.19 דקות, אחרי הרביעייה האמריקאית (4:02.54 דקות). מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.94 שניות, אחרי זא'נג יונג מסין (54.64 שניות) וג'ני תומפסון מארצות הברית (54.84 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בזמן של 3:41.60 דקות, אחרי ארצות הברית (3:39.46 דקות) וסין (3:40.12 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 זכתה ואן אלמסיק ב-6 מדליות זהב, ומדליית כסף אחת. 3 מדליות זהב אישיות ב-50 מ', 100 מ', ו-200 מ' חופשי ו-3 מדליות זהב במשחי השליחות. היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה > אירוע השיא

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה ואן אלמסיק ב-4 מדליות, 1-מזהב, 1-מכסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:56.78 דקות, לפני לו בין מסין (1:56.89 דקות) וקלאודיה פול מקוסטה ריקה (1:57.61 דקות), שיפור לשיא העולם משנת 1986 של השחיינית המזרח גרמניה הייקה פרידריך שזמנה היה 1:57.55 דקות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (8:01.37 דקות), אחרי סין (7:57.96 דקות) ולפני ארצות הברית (8:03.16 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.77 שניות אחרי הסיניות לי ז'ינגי (54.01 שניות) ולו בין (54.15 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.94 דקות, אחרי סין (3:37.91 דקות) וארצות הברית (3:41.50 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 זכתה ואן אלמסיק בחמש מדליות זהב שתיים במשחים האישיים ל-100 מטר, ו-400 מטר חופשי ושלוש מדליות במסגרת משחי השליחות. היא זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה ואן אלמסיק ב-3 מדליות, 2 מכסף, ו-1 מארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.57 דקות, אחרי פול (1:58.16 דקות) ולפני בת ארצה דגמר האסה (1:59.56 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.55 דקות, אחרי ארצות הברית (7:59.87 דקות) ולפני אוסטרליה (8:05.47 דקות) היא שחתה בתוצאה של 1:58.14 דקות, התוצאה המהירה בתחרות שהייתה מאפשרת לה לזכות במדליית זהב. מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.48 דקות, אחרי ארצות הברית (3:39.29 דקות) וסין (3:40.48 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 זכתה ואן אלמסיק במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.46 דקות, לפני ארצות הברית (8:02.88 דקות) ואוסטרליה (8:04.19 דקות) ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.11 אחרי ארצות הברית (3:42.11 דקות) ולפני אוסטרליה (3:43.71 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכתה ואן אלמסיק בשתי מדליות זהב במשחי שליחות חופשי ואחת מכסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה ואן אלמסיק במדליית ארד במשחה השליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:58.64 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש, 7:57.80 דקות ואוסטרליה (7:58.52 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בעיר הולדתה ברלין בשנת 2002 זכתה ואן אלמסיק ב-5 מדליות זהב, ב-100 מ', 200 מ' חופשי ובמשחי השליחות. במשחה ל-200 מטר היא שיפרה את שיאה העולמי פעם נוספת והעמידה אותו על 1:56.64 דקות.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ואן אלמסיק בשתי מדליות ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.72 דקות, אחרי אוסטרליה (3:57.32 דקות) וארצות הברית (3:59.12 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.37 דקות, אחרי ארצות הברית (7:53.42 דקות) ואוסטרליה (7:55.97 דקות).
ואן אלמסיק פרשה משחייה תחרותית לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 2004.
תארים והישגים

בשנת 1993 זכתה ואן אלמסיק בתואר שחיינית השנה בעולם.
בסך הכל זכתה ואן אלמסיק ב-10 מדליות אולימפיות (4 מכסף ו-6 מארד), 6 מדליות מאליפות העולם (2 מזהב, 2 מכסף ו-2 מארד) וב-21 מדליות מאליפות אירופה בשחייה (18 מזהב ו-3 מכסף).
שיאה העולמי נשבר באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 על ידי פדריקה פלגריני מאיטליה בתוצאה של 1:56.47 דקות.
השיא העולמי באליפות העולם בשחייה ב-1994

באליפות העולם בשחייה ב-1994, קבעה ואן אלמסיק במשחה 200 מטר חופשי בשלב המוקדמות תוצאה איטית יחסית של 2:01.55 דקות שדירגה אותה במקום התשיעי בלבד, ובעצם מנעה ממנה להשתתף במשחה הגמר. אחריה, במאית אחת לאט יותר, הייתה השחיינית הבריטית קארן פיקרינג. במקום השמיני במוקדמות משחה זה, הייתה השחיינית הוותיקה בת ארצה דגמר האסה והאלופה האולימפית מברצלונה במרחק הכפול, שקבעה תוצאה של 2:01.42 דקות. לאחר כשעה, התברר שדגמר האסה נמחקה בצורה מפתיעה ממשחה הגמר ובכך איפשרה לואן אלמסיק להשתתף בגמר. מזלה של ואן אלמסיק שיחק לה והתוצאה בסוף הייתה, שיא עולם חדש בבריכה.
שיאים אישיים

50 מטר חופשי: 25.40 שניות (1994)
100 מטר חופשי: 54.39 שניות (2002)
200 מטר חופשי: 1:56.64 דקות (2002), שיא עולם בעבר
100 מטר פרפר: 59.15 שניות (2002)
200 מטר פרפר: 2:10.58 דקות (2000)
חיים אישיים

מפרישתה ב-2004 הועסקה ון אלמסיק בגופי טלוויזיה בגרמניה. תחילה כפרשנית בתחרויות שחייה ובהמשך בתפקידי ניהול.
היא הופיעה כמדבבת בגרסאות הגרמניות לסרטים מכוניות ומוצאים את דורי.
במהלך הקריירה הספורטיבית שלה, השתתפה ואן אלמסיק מספר פעמים בהפקות צילום אופנה. בין היתר, צולמה פעמיים עבור מגזין הגברים מקסים בבגדי ים ובבגדים תחתונים. מאמצע שנות ה-90 ועד שנת 2000 הייתה בקשר עם השחיין הגרמני שטפן זסנר. מ-2000 ועד 2004 הייתה בקשר עם שחקן הכדוריד הגרמני שטפן קרצ'מר. מ-2005 היא חיה עם בן זוגה הנוכחי, היזם יורגן הרדר. הם מתגוררים בהיידלברג ויש להם שני בנים (נולדו ב-2007 וב-2013).
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
צ'נדלר האטצ'יסון

| --- | --- |
 לידה:  25 באפריל 1996  (בן 28) מישן וייחו, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.98
 מספר:  1
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של בויסי
 דראפט:  בחירה מספר 22, 2018 שיקגו בולס
 קבוצות כשחקן
 2018–2021   2019–2020   2021   2021–:  שיקגו בולס   ← וינדי סיטי בולס   וושינגטון ויזארדס   פיניקס סאנס
צ'נדלר האטצ'יסון (באנגלית: Chandler Hutchison; נולד ב-25 באפריל 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקבוצת פיניקס סאנס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים ומכללות

האטצ'יסון החל את דרכו בכדורסל כששיחק שנתיים בבית הספר התיכון "מישן וייחו". בעונה הראשונה הוא העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות ו-4.8 ריבאונדים, בזמן שהוביל את התיכון לרבע גמר המחוז.
בעונתו האחרונה, הוא דורג במקום ה-80 בטופ 100 של ESPN, ודורג ב-4 כוכבים על יכולתו בתיכונים. הוא העמיד ממוצעים של 19.5 נקודות למשחק והוביל את התיכון לגמר המחוז ולרבע גמר הטורניר של המדינה.
האטצ'יסון קלע 3.1 נקודות למשחק בעונתו הראשונה באוניברסיטת המדינה של בויסי, ושותף בהעפלתה של המכללה לטורניר אליפות המכללות. בעונה השנייה הוא העמיד ממוצעים של 6.8 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק. עם עזיבתו של ג'יימס ווב השלישי, המאמן ליאון רייס החל להשתמש בהאטצ'יסון יותר בהתקפה, והוא החל לשהות יותר בחדר הכושר על מנת לשפר את יכולת הזינוק שלו. בעונתו השלישית חווה האטצ'יסון עונת פריצה, עם ממוצעים של 17.4 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק תוך כדי שהוא קולע ב-37.7 אחוזים לשלוש. האצ'יסטון הצהיר כי הוא יתמודד בדראפט ה-NBA ‏2017, אך חזר בו והמשיך לעונה נוספת במכללה. בעונתו האחרונה, העמיד האטצ'יסון ממוצעים של 20 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר בחמישייה הראשונה של המחוז וסיים כאחד המועמדים הבכירים לפרס על שמו של ג'רי ווסט.
קריירה מקצועית > שיקגו בולס

האטצ'יסון נבחר בבחירה ה-22 על ידי שיקגו בולס בדראפט ה-NBA ‏2018 וב-3 ביולי 2018 חתם בקבוצה. ב-18 באוקטובר, שותף האטצ'יסון במשחק הבכורה שלו בליגת ה-NBA, כשעלה מהספסל לשלוש דקות בהפסד לפילדלפיה 76'. ב-23 בינואר 2019, האצ'יסון סבל מפציעה ברגל ימין, ונשלח לקבוצת הבת של שיקגו מליגת הפיתוח של ה-NBA, וינדי סיטי בולס, כדי להשתקם.
קריירה מקצועית > וושינגטון ויזארדס

ב-25 במרץ 2021, עבר האצ'יסון בטרייד לוושינגטון ויזארדס. עד לסיום העונה קלע בוושינגטון 5.2 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2021/2022 עבר האטצ'יסון בטרייד לסן אנטוניו ספרס כחלק מעסקה בין 5 קבוצות, אולם שוחרר מהספרס לפני תחילת העונה.
קריירה מקצועית > פיניקס סאנס

ב-7 בספטמבר 2021 חתם האטצ'יסון על "חוזה כפול" בקבוצת פיניקס סאנס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | בויסי | 29 | 18 | 12.3 | 0.356 | 0.286 | 0.649 | 2.0 | 0.8 | 0.5 | 0.1 | 3.1 |
| 2015/2016 | בויסי | 31 | 8 | 19.8 | 0.497 | 0.231 | 0.636 | 4.1 | 1.3 | 0.7 | 0.4 | 6.8 |
| 2016/2017 | בויסי | 32 | 32 | 31.7 | 0.495 | 0.377 | 0.665 | 7.8 | 2.6 | 1.2 | 0.2 | 17.4 |
| 2017/2018 | בויסי | 31 | 31 | 31.0 | 0.475 | 0.385 | 0.728 | 7.7 | 3.5 | 1.5 | 0.3 | 20.0 |

| קריירה |  | 123 | 89 | 24.0 | 0.476 | 0.353 | 0.687 | 5.5 | 2.1 | 1.0 | 0.2 | 12.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | שיקגו | 44 | 14 | 20.3 | 0.459 | 0.280 | 0.605 | 4.2 | 0.8 | 0.5 | 0.1 | 5.2 |
| 2019/2020 | שיקגו | 28 | 10 | 18.8 | 0.457 | 0.316 | 0.590 | 3.9 | 0.9 | 1.0 | 0.3 | 7.8 |
| קריירה |  | 72 | 24 | 19.8 | 0.458 | 0.295 | 0.595 | 4.1 | 0.8 | 0.7 | 0.2 | 6.2 |
הערות שוליים

↑  טריידים ב-NBA: אורלנדו נפטרה מכוכביה, אולדיפו במיאמי ושינויים גם בוושינגטון, באתר הארץ, 25 במרץ 2021
↑  האטצ'יסון חותם על חוזה בפיניקס, באתר הקבוצה, 7 בספטמבר 2021
צ'ארלי כריסטיאן

| --- | --- |

צ'ארלי כריסטיאן
 לידה:  29 ביולי 1916 בונהאם, טקסס, ארצות הברית
 פטירה:  2 במרץ 1942 (בגיל 25) סטטן איילנד, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  צ'ארלס הנרי כריסטיאן
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1939 
 מקום לימודים:  תיכון דאגלס 
 סוגה:  ג'אז, סווינג
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  בלו נוט, קולומביה רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  בני גודמן, ארט טאטום, ליונל המפטון
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה המוזיקלי של אוקלהומה (2002)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1990) 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלי כריסטיאן (באנגלית: Charlie Christian;‏ 29 ביולי 1916 - 2 במרץ 1942) היה גיטריסט ג'אז חשוב, שניגן בעיקר בתקופת הסווינג ובתחילת תקופת הבי בופ. כריסטיאן היה מהראשונים שניגנו בגיטרה חשמלית במוזיקת הג'אז, ואחד הנגנים החשובים והבולטים בתחום זה. כמו כן הוא נחשב בעיני חלק ממבקרי הג'אז כאדם שחיבר בין הג'אז הקלאסי לג'אז המודרני. השפעותיו חובקות עולם, וכמעט שאין גיטריסט ג'אז שלא הושפע עמוקות מנגינתו.
חייו

כריסטיאן נולד בטקסס אך משפחתו עברה לאוקלהומה עוד כשהיה פעוט, רוב ילדותו עברה עליו באוקלהומה. שני ההורים של כריסטיאן היו מוזיקאים, והוא היה הצעיר מבין שלושה אחים שלמדו כולם מוזיקה מאביהם. האב התעוור מחמת הקדחת, וכדי לפרנס את המשפחה כל הבנים יחד עם אביהם היו מנגנים ופושטים יד. צ'ארלי כריסטיאן התייתם מאביו בהיותו בן 12, וירש את הגיטרות שלו.
את פריצת הדרך שלו מצא בג'אם סשן בשנות השלושים, שם להפתעת כולם הפגין יכולות מרשימות מאוד. לאחר מכן התפרסם כריסטיאן והחל להופיע באזור ומחוצה לו, מנגן עם מוזיקאים גדולים כמו ארט טאטום. ב-1939 הצטרף לתזמורת של בני גודמן בה פרץ למודעות הבינלאומית, והיה לאחד הגיטריסטים האהודים ביותר בתקופה.
צ'ארלי כריסטיאן נפטר בשנת 1942 ממחלת השחפת.
סגנונו והשפעתו

כריסטיאן החל את הקריירה שלו בתזמורת של בני גודמן, שם כבר היה להיט גדול. עוד בימי התזמורת שלו נהג להתנסות בדברים שחורגים מעט מתחום הסווינג, בעיקר במסגרת הסולואים שלו. הוא המשיך ופיתח את ההתנסויות שלו בימים בהם ניגן במועדון הניו יורקי המפורסם מינטונז פליי האוס. כריסטיאן התנסה במלודיות מורכבות ובנגינה שחורגת מן המלודיה המקורית. למרות שכריסטיאן לא ניגן בי בופ הוא השפיע מאוד על צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, ת'לוניוס מונק וקני קלארק שאחר מותו הפכו לדמויות מרכזיות ביצירת הבי בופ. למעשה, אחת הגרסאות לגבי האטימולוגיה של המילה בי בופ היא שהמילה לקוחה מכך שבזמן הסולואים שלו במועדון, כריסטיאן נהג למלמל מילים שנשמעו כמו בי בופ.
הערות שוליים

↑  צ'ארלי כריסטיאן באתר www.newyorkjazzworkshop.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421685505171  BIBSYS: 90275538  BNE: XX1741939  BnF: cb13892482k (data)  GND: 130618195  ICCU: MODV150298  ISNI: 0000 0000 7357 0822  LCCN: n81097888  MusicBrainz: 98607588-f641-4d2b-b10b-03152c8dbc13  NDL: 001244619  NKC: ola2002157495  NTA: 071824499  SUDOC: 091970849  Trove: 1144390  VIAF: 5117159   WorldCat (עם VIAF): 5117159
צ'ארלי מולגרו

צ'ארלס פטריק "צ'ארלי" מולגרו (באנגלית: Charles Patrick "Charlie" Mulgrew; נולד ב-6 במרץ 1986) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

מולגרו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סלטיק. בינואר 2006 הושאל לדנדי יונייטד עד לסיום העונה על מנת לצבור ניסיון. בדנדי הוא הוסט לעמדת המגן השמאלי ואף כבש שני שערים ב-14 הופעות, ובפברואר 2006 נבחר לשחקן הצעיר של החודש בליגה. בסיום העונה היה אמור לחזור לסלטיק, אך בסופו של דבר ב-23 באוגוסט 2006 חתם בוולברהמפטון וונדררס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-10 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד לידס יונייטד. בעקבות פציעה, הוא החמיץ את רוב העונה וגם לאחר שהחלים, קיבל מעט דקות משחק. בינואר 2008 הושאל לסאות'אנד יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה. ב-15 ביולי 2008 חזר לסקוטלנד כאשר חתם באברדין לשנתיים. ב-16 במאי 2009 קיבל כרטיס אדום במהלך המשחק נגד גלאזגו ריינג'רס לאחר שהשופט טען כי מולגרו נגח בקייל לאפרטי, שחקנה של ריינג'רס. אולם בהילוך החוזר היה ניתן לראות כי לאפרטי התחזה. בתגובה לכך הורחק לאפרטי לחודשיים הראשונות של העונה הבאה והאדום של מולגרו בוטל, ולכן לא ריצה עונש הרחקה באף משחק.
ב-1 ביולי 2010 חזר לסלטיק בה חתם לשלוש שנים, בה חזר לעמדת הבלם. ב-14 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי סלטיק בו ניצחה סלטיק 0-1 את אינברנס. ב-17 באפריל 2011 הבקיע בניצחון קבוצתו 0-4 נגד אברדין במסגרת חצי גמר הגביע הסקוטי, ואף הבקיע את השער האחרון בגמר בו ניצחה סלטיק 0-3 את מאת'רוול וזכתה בתואר. ב-25 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופאית במדי סלטיק בהפסד 3-0 נגד פ.צ. סיון. יום למחרת האריך את חוזהו עד קיץ 2015. ב-15 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בסלטיק בתיקו 3-3 נגד קילמרנוק. ב-7 באפריל 2012 הבקיע צמד ראשון בקריירה במשחק בו ניצחה סלטיק 0-6 את קילמרנוק והבטיחה את האליפות. בתום העונה אף נבחר לשחק העונה של המועדון ושל הליגה. בסוף עונת 2012/13 נכלל בנבחרת העונה של הליגה הסקוטית יחד עם חברו לקבוצה אדם מת'יוס.
ב-16 באוקטובר 2020, מולגרו הושאל לפליטווד יונייטד.
ב-16 ביוני 2021 מולגרו חתם בדנדי יונייטד מליגת העל הסקוטית.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, שיחק מולגרו בכל הנבחרות הצעירות של סקוטלנד. ביוני 2011 שקל לייצג את ארצות הברית בשל אזרחותו האמריקאית של סבתו, אך בסופו של החליט לייצג את סקוטלנד. בפברואר 2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של סקוטלנד, וב-29 בפברואר של אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד סלובניה. ב-6 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 במשחק ידידות נגד אסטוניה. ב-7 בספטמבר 2014 הורחק במהלך המשחק נגד גרמניה במוקדמות יורו 2016.
תארים

אליפות סקוטלנד: 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
הגביע הסקוטי: 2011, 2013
נבחרת העונה של ליגת העל הסקוטית: 2011/2012, 2012/2013
כדורגלן השנה בליגת העל הסקוטית: 2011/2012
כדורגלן השנה של סלטיק: 2011/2012
צליל חום

צליל חוּם לפי אגדה אורבנית, הוא תדר בלתי נשמע, בין 5 ל-9 הרץ, אשר גורם לתהודה במעי וכפועל יוצא מכך מביא לאבדן שליטה בסוגרי המעי. במציאות לא קיימים "צלילים חומים".
יורגן אלטמן, חוקר מאוניברסיטת דורטמונד, מומחה לכלי נשק המבוססים על קול, אומר שאין כל ראייה לכך שצלילים בתדרים נמוכים מסף השמע האנושי משפיעים לרעה על בני אדם.
יש לשים לב להבדל בין צליל חום לבין רעש חום (Brown Noise), שהוא רעש בעל ספקטרום מסוים, בדומה לרעש לבן או רעש ורוד.
בתרבות

בתוכנית הטלוויזיה הבריטית, "Brainiac", נטען שבצליל משתמשים הן משטרת יפן והן צבא צרפת. בהמשך בוצע ניסוי "צליל חום" ובו הושמע בעזרת מערכת הגברה ורמקול, צליל בתדר של 22.275 הרץ ובעוצמה מתחת ל-30 דציבלים לאדם היושב בשירותים. מתיאור המנחה ניתן להבין שהצליל אכן גרם לתופעה הצפויה.
בפרק 25 בעונה השלישית של התוכנית "מכסחי המיתוסים" נקבע שהמיתוס "מכוסח", ומדובר רק באגדה.
בפרק 17 בעונה השלישית של התוכנית "סאות' פארק", "הקונצרט העולמי", הושמע במהלך הקונצרט צליל חום שגרם לכלל אוכלוסיית העולם לצורך בריקון המעי ללא שליטה.
בפרק החמישי בעונה הראשונה של התוכנית "פאר טי.וי.", חלקו השני של הפרק עוסק בלהקת המטאל של פאט אד, אשר באחת מהופעותיה מוצא מרווין את הצליל החום, ודבר זה מביא לפרסום הלהקה.
הערות שוליים

↑  The Pentagon considers ear-blasting anti-hijack gun
צוללת לחקר האגמים בטיטאן

| --- | --- |

תרשים של הצוללת
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 משגר:  אטלס 5
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל
 באתר נאס"א
 משימה
 סוג משימה:  צוללת גרעינית
 מהירות:  3.6 קמ"ש
 גרם שמיים:  טיטאן
 אתר נחיתה:  ימת קראקן
 משך המשימה:  טיסה: 7 שנים  פעילות הצוללת: 3 חודשים.
 מידע טכני
 משקל:  1 טון
 כוח:  140 W
צוללת לחקר האגמים בטיטאן (באנגלית: Titan Submarine) היא הצעה לשיגור צוללת שתחקור את המתרחש מתחת לפני האגמים בטיטאן, ירחו של כוכב הלכת שבתאי. מטרת המחקר לכלול את כל ההבטים בתחום האוקיינוגרפיה ובכלל זה לפתוח את מחקר האסטרוביולוגיה למידע חדש מהעולם התת־ימי שיוכל לתרום לאפשרות למצוא חיים מחוץ לכדור הארץ. מציעי המשימה מניחים שבאמצעותה יהיה ניתן ללמוד על התנאים להיווצרות חיים וזאת באמצעות כלים מדעיים שבהם תהיה מצוידת הצוללת והם יעזרו לזהות תרכובות אורגניות מתחת לפני הים שלא בכדור הארץ, אזור שלא נגיש בדרך שונה בטכנולוגיה הנוכחית.