stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שקר לבן
הערות שוליים

↑  Mahboobeh Shali, Soodabeh Joolaee, Elham Navab, Maryam Esmaeili, Alireza Nikbakht Nasrabadi, White lies in pediatric care: a qualitative study from nurses’ perspective, Journal of Medical Ethics and History of Medicine 13, 2020-10-18, עמ' 16 doi: 10.18502/jmehm.v13i16.4414
↑  A. Nikbakht Nasrabadi, S. Joolaee, E. Navab, M. Esmaeili, M. Shali, White lie during patient care: a qualitative study of nurses’ perspectives, BMC Medical Ethics 21, 2020-09-03, עמ' 86 doi: 10.1186/s12910-020-00528-9
↑  Hershey H. Friedman, Abraham C. Weisel, Should Moral Individuals Ever Lie? Insights from Jewish Law, SSRN Electronic Journal, 2013 doi: 10.2139/ssrn.2317563
↑  Tiffany L. Hutchins, A Review of the Nature and Development of Lying and Deception and Considerations for Teaching Prosocial Lying to Autistic Persons, Seminars in Speech and Language 43, 2022-08, עמ' 316–330 doi: 10.1055/s-0042-1750350
↑  על פי המובא בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף פ"ז, עמוד א'
↑  הרב אליעזר מלמד‏, מצווה לשנות מפני השלום, באתר פניני הלכה.
שלוחת אבלה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,559 מ' 
 מיקום:  ארץ המלכה אליזבת,
 רכס הרים:  רכס פורסלט 
 קואורדינטות:  83°13′00″S 51°05′00″W﻿ / ﻿83.216666944444°S 51.083333055556°W﻿ / -83.216666944444; -51.083333055556
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישלוחת אבלה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישלוחת אבלה
 
שלוחת אבלה (באנגלית: Abele Spur) היא שלוחת סלע ברכס פורסטל, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
השלוחה משתפלת לכיוון מערב מהר לצ'נר, לכיוון נונאטאק הרינג.
היסטוריה > גילוי ומיפוי השלוחה

רכס פורסטל כולו התגלה וצולם מהאוויר ב-13 בינואר 1956, בטיסה טרנס-יבשתית (חוצת אנטארקטיקה) שנערכה על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע דיפ פריז; הטיסה יצאה ממצר מקמרדו, טסה עד ים ודל, וחזרה למוצאה.
כל הרי פנסקולה מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1967 ובשנת 1968, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1964.
היסטוריה > מקור השם

שמה של השלוחה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, בהתבסס על הצעתו של ארתור ב. פורד (Arthur B. Ford).
השלוחה נקראת על שם גונארס אבלה (Gunars Abele), מהנדס אזרחי שהשתתף במשלחת הסקר של תוכנית המחקר האנטארקטית של ארצות הברית, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1973–1974, אשר סקרה את אזור זה.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4  מידע היסטורי על רכס פורסטל
| רכס פורסטל |
| --- | --- | --- |
| רכסים | שלוחת אבלה |  |
| הרים | הר לצ'נר |  |
| פסגות | דירדאל • ואטס • פיירל |  |
| מצוקים | מצוק קמפ • סלע קואל |  |
| נונאטאקים | אקרמן • בלאנט • ואנגאד |  |
| קרחונים | צ'יימברס |  |
| שדות שלג | מידיאן • סאלי |  |
| מסיב דופק |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | אדג' |  |
| עמקים | עמק דייוויס (אנטארקטיקה) |  |
| הרים | אינגלנד • ווקר • נויברג |  |
| נונאטאקים | בראון • ראושיו |  |
| אגמים | אגם פורלידס |  |
| מצוקים | מצוק פורלידס |  |
| מצוקי בוייד | נונאטאק קוקס • סלע רנקין |  |
| אתרים נוספים בהרי פנסקולה |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | קרחון אקדמי |  |
| מפלי קרח וזרמי קרח | מפל הקרח אמונדסן • זרם הקרח פאונדיישן |  |
| רמות | מישור אירקווי |  |
| הרים וגבעות | גבעות הימלברג • מסיב פורד • פסגות קסטר |  |
| נונאטאקים ומצוקים | סלעי אדג' • נונאטאק פרל |  |
תוכנית פריפייד

שלט פרסום לתוכנית פריפייד בחנות באנגליה.
תוכנית פְּרִיפֵּיְיד (באנגלית: PrePaid), או שירותי תשלום מראש לסלולרי, הוא שירות תקשורת סלולרית שמספק שירותי שיחה והודעות ושירותי אינטרנט לאחר שאלה שולמו מראש.
המדובר הוא בתוכנית תשלום מראש לשירותי טלפון נייד הכוללים שירותי שיחות והודעות SMS, כמו גם שירותי גלישה באינטרנט. התשלום מתבצע בסניפים ייעודיים, בקיוסקים או בתחנות דלק ומאפשר רכישת כרטיס SIM עם מספר טלפון המאפשר תחילה יכולת לקבל שיחות, אך כדי לבצע שיחות יש צורך ב"הטענת" המספר, הוספת סכום כסף למספר הטלפון באמצעות תשלום בקיוסקים ובסניפי חברת התקשורת המספקת את השירות בהתאם לכרטיסי שיחה המוצעים למכירה. התשלום מתבצע לרוב במזומן אם כי ניתן לתשלום גם באמצעות כרטיסי אשראי. התשלום מתבצע באופן חד פעמי ועל מנת להשתמש בטלפון לשיחות יש צורך בהטענה קבועה באמצעות תשלום מראש לצורך שימוש בשיחות, זאת בניגוד לתוכניות ה"פוסטפייד" הנפוצות יותר שבהן לקוח משלם לחברת התקשורת מדי חודש באמצעות הוראת קבע בנקאית או כרטיס אשראי לתקופת זמן ממושכת (של 12, 18 או 24 חודשים) או תקופה קצרה ובהתאם לחוזה חתום מול החברה, כשהתשלום מתבצע לאחר שביצע שימוש בשיחות.
רקע

שירותי פריפייד מוצעים בדרך כלל על ידי ספק תקשורת סלולרית וההבדל העיקרי בינו לבין שירותי ה"פוסטפייד" או התשלום שמתבצע מראש ולפני השימוש. לאחר התשלום הלקוח משתמש בשיחות והודעות עד שאלה מסתיימים לו ובהתאם ליתרה שלו במספר הטלפון. בשיטה זו טוענים תקציב בתשלום מראש באמצעות קניית כרטיס חיוג.
שיטות תשלום:
כרטיס אשראי או כרטיס חיוג
משיכה ישירה מחשבון הבנק בכספומט
חנויות ייעודיות עם כרטיסי גירוד. כרטיסים אלה כוללים צופן ייחודי שיש לגרדו על מנת לחשוף אותו ויש להכניסו למספר הטלפון (באמצעות מענה אנושי או ממוחשב למספר טלפון ייעודי) על מנת להוסיף סכום ליתרת המספר.
ישירות למספר הטלפון באמצעות הטענה בחנות ותשלום למוכר המטעין למספר טלפון באמצעות מערכת ממוחשבת.
לחלק נכבד מחבילות המוצעות למכירה בכרטיסי הגירוד יש תאריך תפוגה ולקוח שלא יוסיף לחשבונות כסף לפני תום מועד התפוגה יאבדו את יתרת חשבונם בתום המועד.
בניגוד מוחלט לתוכניות ה"פוסטפייד" שבהן לקוחות החברה מפסיקים את המינוי לחברה באמצעות הודעה לספק התקשורת ומעבר לחברה אחרת או עזיבת החברה, בתוכניות הפריפייד אין למפעילה הסלולרית כל אפשרות לדעת בוודאות אם לקוח ממשיך להשתמש בקו הטלפון ולעיתים החברה מוחקת מספרי טלפון שלא בוצעו בהם שימוש לאחר זמן ממושך, תקופת הזמן משתנה מחברה לחברה אך נעה בין חצי שנה לשנה של חוסר שימוש.
בשנת 2003 צמח מספר חשבונות הפריפייד בהשוואה לחשבונות ה"פוסטפייד" ובשנת 2007, כשני שלישים מכלל חשבונות הטלפון הנייד בעולם היו תוכניות פריפייד. על פי הערכות שונות, כ-75% מתוך 5.1 מיליארד לקוחות הסלולר בעולם הם לקוחות תוכנית פריפייד.
ההתקשרות באמצעות כרטיסי חיוג משמשת תיירים; הורים שמעוניינים להגביל את ילדיהם בהוצאות הטלפון הנייד; לקוחות שאינם מעוניינים לחתום על חוזה ולהזדהות בפרטים אישיים מול החברות; והיא למעשה הדרך היחידה ללקוחות שאינם מחזיקים בכרטיס אשראי.
הצטרפות הלקוח מתבצעת למעשה ברכישת כרטיס סים מתאים לפי החברה שבחר להשתמש בשירותיה. הסים מקנה מספר טלפון המוצמד אוטומטית לתעריפי מסלול הפריפייד של החברה. מכאן והלאה הלקוח טוען את החשבון בכרטיסי חיוג בסכומים שונים. התקציב עומד לזכות הלקוח עד שיגיע לסיומו, אם לא בוצע בו כל שימוש לאורך שנה מלאה, יש לבצע שיחת טלפון לחברה על מנת להפעילו מחדש.
קיימת עלות חד פעמית על כרטיס הסים ולרוב התשלום עבור דקות שיחה, הודעות טקסט וגלישה יהיה לפי תעריפי החברה שבדרך כלל גבוה יותר מתעריפי ה"פוסטפייד".
ברגע שהתקציב שנרכש מראש הסתיים לא ניתן להוציא שיחות (למעט מספרי חירום), הודעות או לגלוש באינטרנט הסלולרי, אך המנוי נותר פתוח לשיחות והודעות נכנסות.
כרטיסי החיוג ניתנים לרכישה באמצעות שיחת טלפון או באתר החברה (לבעלי כרטיס אשראי בלבד) או בתשלום במזומן במגוון בתי עסק כמו דוכני חברות הסלולר בקניונים, בסניפי דואר שונים, בפיצוציות ובמכונות אוטומטיות ייעודיות.
היסטוריה

תולדות תוכניות הפריפייד החלו מתחילת שנות ה-90 עם הגידול בשוק הטלפון הנייד.
כרטיס הפריפייד הראשון שיצא נקרא "Mimo" ושוחרר על ידי TMN, מפעילת הסלולרי הפורטוגזית "פורטוגל טלקום" בספטמבר 1995.
יתרונות וחסרונות > יתרונות

לתוכנית פריפייד יש מחירים נמוכים יותר ומאפשר שליטה קלה יותר בהוצאות הכספיות, ניתן להשתמש במגוון מספרי טלפון של חברות שונות ללא התחייבות כספית.
בהתחשב בחוקים המקומיים, זו גם התוכנית האידיאלית עבור מי שנוטה להחליף מספרי טלפון וכתובת מגורים באופן תכוף. דבר ההופך את התוכנית לפופולרית בקרב סטודנטים הגרים רחוק מהבית ועבור מטיילים. הדבר גם מסייע מאוד להורים שחפצים לשמור על קשר עם ילדיהם אך עדיין רוצים לשלוט בהוצאות הטלפון.
יתרונות וחסרונות > חסרונות

לעיתים, לקוחות התוכנית נאלצים לשלם יותר עבור שיחות והודעות עקב תעריף גבוה יחסית לדקת שיחה והודעה ולעיתים מוצאים עצמם מוגבלים בשימוש בטלפון שלהם והאפשרות להתקשר לשיחות בינלאומיות ולמספרי שירותי תוכן עשויה להיות חסומה.
מוגבלות זו היא בדרך כלל תוצאה של חוסר זיהוי של הלקוח אל מול החברה שעקב כך שומרת על תעריף גבוה יחסית לעומת תעריפי ה"פוסטפייד".
זכות הפרטיות

ארגוני משטרה ושירותי הביטחון בעולם מודאגים מהאפשרות שתוכנית הפריפייד מציעה ללקוחות להפוך למעשה לאנונימי ולכן מושכת כאלה בעלי רקע פלילי.
משתמשי תוכנית פריפייד הופכים לאנונימים מכמה סיבות:
כרטיס הסים נמכר בקיוסקים וחנויות ככל מוצר אחר. אין צורך בהרשמה במעמד המכירה, בשונה מתוכנית ה"פוסטפייד", שהמעמד ההצטרפות מחייבת מתן פרטים בנקאיים לצורך הצטרפות לחברה.
מאחר שהוספת סכום לתקציב מספר הטלפון יכולה להתבצע במזומן, הדבר מונע אפשרות זיהוי הלקוח.
שימוש בטלפון בתוכנית פריפייד מאפשר רכישת מספר לצורך שימוש חד פעמי בלבד.
פריפייד בישראל

ספקיות הטעינה המקוונת הגדולות בישראל הן חברת Top-up תקשורת, חברת EPRS, חברת פלאטוק וחברת סיגרון המספקות שירותי טעינה לכל חברות הסלולר הישראליות שמפעילות תוכניות פריפייד. דרך ספקיות אלה מתאפשרת למעשה התשלום למספרי הפריפייד.
חברת פרטנר מפעילה את תוכנית "Big Talk" בעוד סלקום מפעילה את תוכנית טוקמן ושתיהן מעמידות תעריף גבוה במיוחד בהשוואה לשאר חברות התקשורת הסלולרית.
חברת פלאפון מפעילה את שירות "izi" ו־"Talk and Go" והוטמובייל מפעילה את "HotTalk". גולן טלקום מפעילה את מותג "GOLANtalk". בעבר, חברת youphone הפעילה את "pre talk" והום סלולר את "כארד".
בדרך כלל אין דמי מנוי אך חברת פלאפון ורמי לוי גובות דמי מנוי חודשיים שנלקחים מיתרת החשבון במספר.
על פי הנחיית משרד התקשורת קו טלפון בתוכנית פריפייד שלא בוצע בו שימוש למעלה מ-12 חודשים מנותק ומוחזר למאגר החברה כמספר חופשי.
שנות ה-50 של המאה ה-11

שנות ה-50 של המאה ה-11 היו העשור השישי של המאה ה-11, החלו ב-1 בינואר 1050 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1059.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

1054 - קרב אטאפוארקה בין שני אחים - פרדיננד הראשון, מלך קסטיליה וגרסיה הרביעי, מלך נאוורה. גרסיה הרביעי נהרג, בנו הוכרז מלך חדש והמלחמה נמשכה.
1055 הטורקים הסלג'וקים כובשים את בגדאד ולוקח בשבי את האמיר אל-מאליק אל-רחים מהשושלת הבויהית.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

1053 - אמיר סביליה גירש את הברברים ממספר ערים בממלכתו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

1051 - גיאורגי השני מומלך כמלך הממלכה הגאורגית בזמן היעדרותו של בגרט הרביעי על ידי ליפריט הרביעי דוכס קלדקארי וממנה את עצמו כעוצר
1054 - פילוג הכנסייה הנוצרית - האחדות הכנסייתית בין הנצרות הקתולית במערב לבין הנצרות האורתודוקסית במזרח נותקה, וכתוצאה מכך התהוו בפועל שתי כנסיות נפרדות.
1055 - הקמת כנסייה ומנזר בטיהאן שבהונגריה. קטע ממסמך ההקמה של הכנסייה הוא העדות הכתובה המוקדמת ביותר לשפה ההונגרית.
31 באוגוסט 1056 – קיסרית ביזנטיון תאודורה מתה ושמה קץ לשושלת המקדונית
1056 - עליית שושלת אלמורבידים. שושלת זו שלטה בצפון אפריקה וממלכות של מורים עד לשנת 1147.
15 באוגוסט 1057 - מקבת', מלך סקוטלנד נרצח על ידי מלקולם באברדינשייר, שבצפון אירלנד.
1058 - אר'סרתן הראשון מוכתר כמלך ממלכת קאחתי-הרתי עם פטירת אביו גאגיק
1059 - יואנה מבית בר'וואשי מוכתר כדוכס קלדקארי תחת ליפריט הרביעי
1059 - סינוד קרדינלים בלטראנו קובע את כללי הקונקלווה לבחירת אפיפיור ומגנה את השמעונות
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
4 ביולי 1054 – הסינים מתעדים את הסופרנובה סופרנובה 1054 ליד הכוכב ζ (זטא) בקבוצת הכוכבים שור
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

הסינים מתעדים את הסופרנובה סופרנובה 1054
תומאס ראבלי

תומאס ראבלי (נולד ב-13 באוגוסט 1959) הוא כדורגלן-עבר שוודי, ששיחק בעמדת השוער. ראבלי היה לשיאן ההופעות בנבחרת שוודיה לאחר שהופיע ב-143 משחקים. היה זה גם השיא הבינלאומי, עד שנשבר על ידי איקר קסיאס הספרדי.
במהלך הקריירה שלו שיחק ראבלי בקבוצות גטבורג ואסטרש וזכה עימן בשמונה אליפויות שוודיה. בנוסף, שיחק בקבוצת טמפה ביי מיוטיני מליגת ה-MLS. הקריירה הבינלאומית שלו נמשכה מ-1981 ועד 1997; הוא שיחק במונדיאל 1990, ביורו 1992 ובמונדיאל 1994, שבו זכתה שוודיה במקום השלישי. דמותו פרצה לתודעת הציבור בעקבות עצירת שני פנדלים במונדיאל 1994 במהלך משחק נגד נבחרת רומניה.
אחיו התאום, אנדרש ראבלי, היה גם הוא כדורגלן מצליח. לראבלי שלושה ילדים.
ריצ'רד דייל

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1756 נורפוק, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בפברואר 1826 (בגיל 69) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות לורל היל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  צי ארצות הברית 
 דרגה:  קומודור 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות של ארצות הברית 
 
ריצ'רד דֵּייל (באנגלית: Richard Dale;‏ 6 בנובמבר 1756 – 26 בפברואר 1826) היה קצין בצי הקונטיננטלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית ואחד מששת הקפטנים הראשונים של הצי האמריקני לאחר הקמתו מחדש ב־1794. את תחילת דרכו בצי עשה באונייה "לקסינגטון" תחת פיקודו של קפטן ג'ון ברי, מי שנחשב ל"אבי הצי המלחמתי האמריקני". אחר כך שירת כלוטננט ראשון באונייה "בונהום ריצ'רד" בפיקודו של ג'ון פול ג'ונס, והשתתף בקרב פלמבורו הד המפורסם בחופי אנגליה. בשנים 1801–1802, בתקופת נשיאותו של תומאס ג'פרסון, עמד בראש שייטת שנשלחה אל מערב הים התיכון כדי לשים קץ להתנכלות הקורסארים הברברים לאוניות סוחר אמריקניות שהפליגו אל הים התיכון ומערב אירופה. הוא פרש מן הצי ב־1802 ועסק עד מותו, ב־1826, בניהול חברת ביטוח.
שנות נעוריו וצעירותו

ריצ'רד דייל נולד בפורטסמות', וירג'יניה, בנם בכורם של ווינפילד דייל, בונה־אוניות וסוחר, ואן סאת'רלנד. בהיותו בן עשר מת אביו. שנתיים אחר כך הצטרף דייל לצוותה של אוניית סוחר בבעלות דודו, שהפליגה אל ליברפול שבאנגליה. הוא הוסיף לשרת בצי המסחרי גם לאחר שובו אל וירג'יניה, ערך הפלגות אחדות לאיי הודו המערבית, ובתוך חמש שנים הגיע לדרגת חובל ראשון.
מלחמת העצמאות האמריקנית

לאחר פרוץ המלחמה, באביב 1776, התגייס דייל לצי של מדינת וירג'יניה בדרגת לוטננט, זמן קצר אחר כך נתפסה הספינה בה שירת על ידי ספינת השירות של הפריגטה הבריטית אה"מ "ליברפול". בעודו בשבי החליט דייל לעבור לצדם של הלויאליסטים התומכים בהמשך השלטון הבריטי במושבות. הוא שירת תחת פיקודו של לורד דאנמור, המושל הבריטי של וירג'יניה, ואף נפצע במהלך התנגשות מזוינת עם ספינות אמריקניות. איתרע מזלו וב־27 ביולי 1776, במפרץ צ'סאפיק, נתפסה ספינתו "ליידי סוזן" על ידי אוניית הצי הקונטיננטלי "לקסינגטון".
מלחמת העצמאות האמריקנית > "לקסינגטון"

ביום בו נפל בשבי, לאחר שיחה עם קפטן ג'ון בארי, מפקד ה"לקסינגטון", החליט דייל לחזור לצדם של הפטריוטים האמריקנים. הוא הצטרף לצוות ה"לקסינגטון" בדרגת פרח קצונה (midshipman), והוסיף לשרת בה גם תחת פיקודו של ויליאם הלוק, מחליפו של בארי, שהעלה אותו לדרגת חובל (master's mate). ב־20 בספטמבר 1776, במפרץ דלאוור, נתפסה "לקסינגטון" על ידי הפריגטה הבריטית "פֶּרְל" ודייל נפל בשבי בשלישית. הבריטים העבירו את דייל יחד עם הקצינים האחרים אל אונייתם, והפקידו את "לקסינגטון" ושבעים מלחיה בידי לוטננט וצוות מלקוח. עוד באותו ערב הצליחו אנשי "לקסינגטון" לגבור על שוביהם ולהשתלט מחדש על האונייה, והשיטו אותה ללא עזרת קצינים לנמל מבטחים. בינואר 1777 שוחרר דייל בעסקת חילופי שבויים וחזר אל "לקסינגטון".
בפברואר 1777 הפליגה "לקסינגטון", בפיקוד קפטן הנרי ג'ונסטון, אל צרפת, שם הצטרפו אליה שני פריבטירים אמריקנים נוספים, "ריפרייזל" ו"דולפין". המשימה שהוטלה על שלוש האוניות הייתה לסייר יחד לאורך חופי האיים הבריטיים וללכוד אוניות סוחר אויבות. את הספינות שיפלו שלל לידיהן נצטוו לשלוח אל נמלי צרפת וספרד הידידותיות לארצות הברית. האוניות יצאו מסן-נאזר ב־28 במאי 1777, וחזרו לאחר הפלגה בת חודש סביב אירלנד, במהלכה לכדו שמונה־עשרה אוניות. שמונה מתוכן נשלחו לנמל, שלוש שוחררו ושבע טובעו. בספטמבר הפליגו "לקסינגטון" ו"ריפרייזל" בדרכן חזרה לאמריקה, זו מנמל סן מוֹרְלֶה והשנייה מסן מָלוֹ. התוכנית להיפגש ולהפליג יחד לא צלחה, ואפשר שראשיתה של ההפלגה הייתה סימן מבשר לסופה המר. "ריפרייזל" עלתה על שרטון ליד ניופאונדלנד וטבעה על כל אנשיה להוציא אחד. "לקסינגטון" נתקלה ב־19 בספטמבר 1777, מרחק שני ימי הפלגה מסן מורלה, באה"מ "אלרט", קאטר חמוש בעשרה תותחים. למרות נחיתותה רדפה האונייה הבריטית אחר "לקסינגטון", ובקרב שהתפתח בין השתיים הצליחה להכניעה. שבעה מאנשי "לקסינגטון" נהרגו, אחד־עשר נפצעו והשאר – וביניהם דייל – נפלו בשבי.
מלחמת העצמאות האמריקנית > בית הכלא הצבאי בפלימות'

קפטן ג'ונסטון, דייל ושאר אנשי הצוות הואשמו בבגידה במלכות ונשלחו אל הכלא הצבאי בנמל פלימות' (Mill prison). תנאי המאסר היו קשים והמזון מועט. האסירים האמריקנים, שלא רצו להמתין לסופה של המלחמה כדי להשתחרר משביים, חפרו מנהרה תחת חומת הכלא וברחו. דייל ואיש צוות נוסף נתפסו כאשר ניסו לעלות על אונייה שהפליגה מלונדון אל דנקרק והוחזרו אל בית הכלא. העונש שהוטל עליהם בגין ניסיון הבריחה היה ארבעים ימי מאסר בצינוק שכונה "הבור השחור" (Black Hole). דייל ניצל את תקופת שביו כדי ללמוד ולהשלים את שהחסיר בצעירותו. בפברואר 1779, כשנה לאחר תחילת מאסרו, הצליח סוף סוף לברוח, כשהוא יוצא משערי הכלא לבוש מדי קצין בריטי מבלי לעורר כל חשד. הוא השיג בלונדון ניירות מתאימים והפליג מאנגליה אל לוֹרְיֶיא (Lorient) שבצרפת.
מלחמת העצמאות האמריקנית > "בונהום ריצ'רד"

בלורייא הצטרף דייל אל הפריבטיר הצרפתית "בּוֹנְהוֹם רִיצַ'רְד" בפיקודו של קפטן ג'ון פול ג'ונס, תחילה כחובל ולאחר זמן קצר כלוטננט ראשון, השני בסולם הפיקוד באונייה. ג'ונס, קצין בצי הקונטיננטלי, עמד אז בראש שייטת קטנה שפעלה בחופי האיים הבריטיים מבסיסה שבצרפת, ומנתה באותה עת ארבע אוניות: שלוש מהן צרפתיות ואחת אמריקנית, שהניפו כולן את הדגל האמריקני. ב־23 בספטמבר 1779, מול חופי יורקשייר, נתקלו אוניותיו של ג'ונס בשיירה של 40 אוניות סוחר מלוות על ידי שתי אוניות מלחמה בריטיות. קרב פלמבורו הד, שנמשך כשלוש שעות בלבד, נחשב לאחד המרים ועקובי הדם ביותר בעידן המפרשים. עיקר המאבק היה בין "בונהום ריצ'רד" לאה"מ "סראפיס". דייל פיקד על סוללת התותחים בסיפון העליון ונפצע במהלך הלחימה העזה, אולם המשיך להילחם ללא חת עד כניעת האונייה הבריטית. כשהרכינה "סראפיס" את דגלה, עלה בראש צוות השתלטות אל סיפונה כדי להסדיר רשמית את כניעתה. 170 מבין כ־400 אנשי צוותה של "בונהום ריצ'רד" נהרגו או נפצעו. אבידותיה של "סראפיס" היו 117 הרוגים ופצועים מתוך צוות של 320 איש. בשל הנזקים הכבדים שנגרמו לאונייתו נאלץ ג'ונס לנטוש את "בונהום ריצ'רד" ועבר עם אנשיו אל "סראפיס".
דייל הוסיף לשרת כלוטננט ראשון תחת פיקודו של ג'ונס, תחילה ב"אליאנס" ואחר כך ב"אריאל". ב-14 באפריל 1781, לאחר ארבע שנות היעדרות, שב דייל לאמריקה באונייה "אריאל". דרגת הלוטננט הראשון שהעניק לו ג'ונס הוכרה רשמית רק על ידי הממשלה הצרפתית, שמימנה את פעולתם של הפריבטירים האמריקנים בחופי בריטניה. לאות הוקרה על שירותו הכיר גם הקונגרס הקונטיננטלי בדרגתו, ומינה את דייל ללוטננט ראשון בצי הקונטיננטלי.
מלחמת העצמאות האמריקנית > הפריגטה "טראמבל"

כשמינה הקונגרס את ג'ון פול ג'ונס למפקדה של הפריגטה "אמריקה" שנמצאה בבנייה, ביקש ג'ונס מדייל להוסיף ולשרת תחתיו. דייל סירב להצעתו של ג'ונס, כי לא רצה להיעדר זמן רב משירות בים כל זמן הבנייה. החלטתו הוכחה כנבונה, שכן הקונגרס החליט בסופו של דבר למסור את האונייה לממשלה הצרפתית כדי לכסות את חובותיו לה. דייל הצטרף כלוטננט לפריגטת הצי הקונטיננטלי "טראמבל" (Trumbull) בפיקודו של קפטן ג'יימס ניקולסון.
ב־8 באוגוסט 1781 יצאה "טראמבל" מפילדלפיה בלווית שני פריבטירים, כשמשימתה ליווי שיירת אוניות סוחר. ב־28 באוגוסט הבחינו הצופים באוניות האמריקניות בשלוש אוניות לא מזוהות. שתיים מהן שינו את אורחן והחלו רודפות אחר השיירה. כשירדה החשיכה פרצה לפתע סערת גשמים חזקה מאין כמותה, שמוטטה את תורנה הקדמי העלי ואת תורנה הראשי העל־עילי של "טראמבל". הפריגטה, שנאלצה להיפרד מהשיירה ומאוניות הליווי, מצאה עצמה לפתע אל מול שתי אוניות אויב: הפריגטה אה"מ אַיירִיס" (מקודם אוניית הצי הקונטיננטלי "הֶנקוֹק") והספינה "ג'נרל מונק", 18 תותחים (מקודם הפריבטיר "ג'ורג' וושינגטון" של הצי הקונטיננטלי). שברי התרנים וקרעי המפרשים שעל הסיפון לא איפשרו ל"טראמבל" לנתק מגע ולהסתלק, וניקולסון החליט בכל זאת להשיב מלחמה. ל"טראמבל" לא היה כל סיכוי לגבור על שתי האוניות גם יחד, ולאחר כשעה וחצי של חילופי מטחים היא נכנעה. האונייה נגררה אל נמל ניו יורק, ודייל – כמו שאר אנשי הצוות – נפל בשבי הבריטים.
הפעם הייתה תקופת שביו קצרה משקודם. נציגים מטעם הקונגרס הקונטיננטלי נשאו ונתנו עם הבריטים על שחרורו המוקדם, ולאחר חודשיים הוא יצא לחופשי. במרס 1782 הצטרף דייל כקצין ראשון לפריבטיר האמריקני "קווין אוף פראנס", וחודש אחר כך נמסרה האונייה לפיקודו. בחודשים הספורים שנותרו עד סיומה של המלחמה לכדה אונייתו כמה ספינות שלל. דייל שב לפילדלפיה בפברואר 1783. לאחר סיום המלחמה וחתימת חוזה פריס פורק הצי הקונטיננטלי בשל הקושי של המדינה הצעירה לממן את אחזקתו, ואנשיו – וביניהם דייל – שוחררו מן השירות.
עסקיו הימיים ומשפחתו

לאחר המלחמה שב דייל לעיסוקו כרב חובל של אוניות סוחר. הוא ערך הפלגות רבות בין ארצות הברית לנמלי סין והודו, עשה חַיל ונתעשר. באותן פעמים בהן הזדמן אל פילדלפיה, בירת ארצות הברית בין 1790 ל־1800, נהג לבקר את מפקדו לשעבר וידידו הוותיק ג'ון בארי. באחד הביקורים פגש דייל את דורותיאה קרת'ורן, בת דודתה של שרה, רעייתו של בארי. השניים נישאו ב־15 בספטמבר 1791 בפילדלפיה. בעשר השנים הראשונות לנישואיהם שהה דייל לעיתים קרובות בים, תחילה כרב חובל של אוניות מסחריות ואחר כך כקפטן בצי המלחמתי.
שירותו בצי של ארצות הברית

הצי המלחמתי, שפורק לאחר מלחמת העצמאות, הוקם מחדש ב־1794 בעקבות הצורך להגן על ספינות סוחר אמריקניות מפני הקורסארים הברברים מצפון אפריקה. הקונגרס אישר את חוק ההתחמשות הימית, המורה על בנייתן של שש פריגטות חדישות, וריצ'רד דייל היה בין ששת קציני הצי הקונטיננטלי לשעבר שנבחרו לפקד עליהן. בעודו מפקח על בניית הפריגטה "צ'סאפיק" שנמסרה לפיקודו, הושג הסכם עם שליט אלג'יריה והבנייה נפסקה. דייל ביקש חופשה זמנית מן השירות וחזר לעסקיו. ב־1796, עם התגברות המתיחות בין ארצות הברית לצרפת, מה שמכונה "המלחמה הבלתי רשמית", נקרא דייל לשוב לשירות. "גנגס", האונייה עליה פיקד, הייתה אוניית סוחר מהירה שהוסבה בחופזה ללחימה, והיא האונייה הראשונה של הצי האמריקני שיצאה לים לפעילות מבצעית. (שנה קודם לכן, בעת חופשתו מן הצי, שימש דייל כרב חובלה של "גנגס" באחת מהפלגותיה לסין.) ב־24 במאי 1798 הפליגה "גנגס" מפילדלפיה כשמשימתה להגן על הספנות המסחרית ויישובי החוף בין כפי וירג'יניה ללונג איילנד מפני פריבטירים צרפתיים. הסיור עבר ללא אירועים מיוחדים, וב־30 ביולי נכנסה האונייה לנמל ניו־יורק כדי להצטייד מחדש. באמצע ספטמבר 1798 העביר דייל את הפיקוד על האונייה לידי קפטן תומאס טינגי. בשל חילוקי דעות עם שלטונות הצי בדבר בכירותו בדרגה יצא דייל לחופשה ללא תשלום עד לקבלת החלטה בנדון. ב־1799 הפליג למזרח הרחוק כרב חובלה של האונייה "קנטון", ולאחר שובו לפילדלפיה, במאי 1801, חזר לצי.
שירותו בצי של ארצות הברית > המלחמה הברברית הראשונה

אוניות הסוחר של ארצות הברית שהפליגו אל מערב אירופה והים התיכון סבלו, כמו אוניותיהם של מדינות אירופה, מפגיעתם הבלתי פוסקת של הקורסארים הברברים, שודדי ים מוסלמים שפעלו מן המדינות הברבריות בצפון אפריקה. האוניות ומטענן נתפסו ומלחיהן נמכרו לעבדות. כדי להבטיח את שלום האוניות וצוותיהן, שילמו מדינות אירופה מס עובד לשליטי המדינות הברבריות, וכמוהן עשתה גם ארצות הברית. הדבר היה זול פי כמה מליווי אוניות הסוחר על ידי כלי שיט מלחמתיים.
יוסוף קרמנלי, שליט טריפוליטניה, שהתקנא בסכום הכסף ששולם לדיי של אלג'יריה, דרש ב־1801 מארצות הברית תשלום מיידי של 250 אלף דולר. תגובתו של תומאס ג'פרסון הייתה שיגור שייטת של אוניות מלחמה להגנת אוניות הסוחר האמריקניות בים התיכון ולניהול משא ומתן עם המדינות הברבריות לחתימת הסכם. דייל נבחר לעמוד בראש שייטת זו, שכללה את הפריגטות "פרזידנט" (אוניית הדגל של דייל בפיקוד קפטן גיימס בֶּרוֹן), "פילדלפיה", "אֶסֶקְס" ו"אנטרפרייז". המשימה שהוטלה על קומודור דייל הייתה לערוך הפגנת כוח מול אלג'יר, טריפולי ותוניס כדי לשכנע את שליטיהן להגיע להסכם נוח. הוא אף הוסמך להגיב באש לפי שיקול דעתו אם אחת מן המדינות הברבריות תכריז מלחמה על ארצות הברית במהלך שהותו במקום.
השייטת הגיעה אל גיברלטר ב־1 ביולי 1801, ו"פרזידנט" ו"אנטרפרייז" חשו מיד אל אלג'יר. נוכחותם שכנעה את שליט אלג'יר לחזור בו מכוונותיו, ומשם המשיכו השתיים אל תוניס וטריפולי. ב־16 באוגוסט הפליגה "פרזידנט" אל מלטה כדי לחדש את מלאי המזון והמים. ב־24 באוגוסט הטילה "פרזידנט" הסגר על נמל טריפולי ותפסה בשבי ספינה יוונית ובה חיילים טריפוליטנים. דייל ניהל משא ומתן לחילופי שבויים, שהסתיים בשחרורם של אמריקנים אחדים שהוחזקו בשבי בטריפולי. השייטת נשארה בים התיכון עד מרס 1802.
דייל ואוניית הדגל "פרזידנט" הגיעו לארצות הברית ב־14 באפריל 1802. לאחר מנוחה קצרה בביתו נתבקש ליטול את הפיקוד על השייטת השנייה שהוכנה ליציאה אל הים התיכון, אך העדיף לפרוש מן הצי ולשוב לעסקיו הקודמים. הפיקוד על השייטת נמסר בסופו של דבר לקומודור ריצ'רד מוריס.