stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמואל רזניק
הערות שוליים

↑  סמואל רזניק עובר לנוער של הפועל ירושלים, עיתון דבר 16/09/1973
↑  מקור "הספר אני אוהב אותך בית"ר" עמוד 63
| מאמני הפועל ירושלים |
| --- | --- | --- |
| הפועל ירושלים (1926—2019) | פוליאקוב (1957-58) • קיש (1958-60) • גיבונס (1960-63) • חרניצ'ק (1963) • שפר (1963) • פוקס (1963-65) • וולב (1965-67) • שמילוביץ' (1967-69) • ליטבק (1969-70) • מנצ'ל (1970-72) • לבקוביץ' (1972-74) • שמילוביץ' (1974-75) • רזניק (1975) • חליבנר (1975-76) • לבקוביץ' (1976-77) • סטלמך (1977-78) • סינגל (1978-79) • שפיגל (1979-81) • לבקוביץ' (1981-82) • רדלר (1982) • סינגל (1982-83) • ברגיג (1983-84) • עופר (1984-85) • ברגיג (1985-86) • רוזן (1986) • יוסי כהן (1986-87) • פייגנבוים (1987-88) • שווייצר (1988-89) • בן דוד (1989-1990) • פייגנבוים (1990-91) • מזרחי (1991-92) • בן דוד (1992) • נמני (1992-93) • עופר (1993-94) • אבוטבול (1994-95) • מלמיליאן (1995-96) • מזרחי (1996-99) • עופר (1999) • דיין (1999-2000) • א. לוי (2000-01) • דיין (2001-03) • אסייג (2003-04) • דיין (2004-05) • פייגנבוים (2005) • אסייג (2005-06) • דיין (2006-07) • קדוש (2007-09) • עמר (2009-10) • זגורי (2010) • קדוש (2010-12) • עמר (2012-13) • טל (2013) • עמר (2013-14) • בן דוד (2014-15) • שי כהן(ז) (2015-16) • מחפוד (2016) • מזרחי (2016) • בוזגלו (2016-17) • מרטן (2017) • עזו (2017-19) |  |
| הפועל קטמון ירושלים (2007—2020) | בן שמעון (2007-08) • מ. כהן (2008-09) • זדה (2009-12) • טסלפפה (2012-14) • נימני (2014-15) • דוד (2015-16) • בן זקן (2016-17) • זדה (2017-19) • מזרחי (2019) • אריה (2019-20) |  |
| הפועל ירושלים (2020—) | זיו אריה (2020—) |  |
אלן ווד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1942 (בן 82 בערך) סיאטל, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ריד קולג', אוניברסיטת ייל 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תחומי עניין:  פילוסופיה, פילוסופיה של המוסר, האידאליזם הגרמני, מחשבה חברתית 
 עיסוק:  פילוסוף, אקדמאי, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  קאנט, פיכטה, הגל, מרקס, שפינוזה, רוסו, מנדלסון
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מלגת גוגנהיים 
 אתר רשמי
 
אלן ויליאם ווד (שם מלא באנגלית: Allen William Wood; נולד ב-26 באוקטובר  1942) הוא פילוסוף אמריקאי המתמחה בהגותו של עמנואל קאנט ובהוגי האידיאליזם הגרמני, ועוסק רבות בסוגיות של אתיקה ובפילוסופיה פוליטית וחברתית. ווד הוא פרופסור לפילוסופיה בקתדרה על שם רות נורמן הולס באוניברסיטת אינדיאנה, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת סטנפורד, והחזיק במשרות הוראה באוניברסיטאות רבות, בארצות הברית ובאירופה. בנוסף לממוחיות שלו בהגות גרמנית, ווד ידוע גם כמבקר חריף של פילוסופיה אתית הנשענת על ניסויי מחשבה של בעיות הקרונית.
חיים וקריירה

ווד נולד בעיר סיאטל שבמדינת וושינגטון. הוא החזיק במשרות של מרצה באוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת סטנפורד, שם הוא כיום פרופסור אמריטוס, ומרצה באינדיאנה אוניברסיטה מאז 2008.
בנוסף, הוא שימש מרצה אורח באוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו ובאוניברסיטת אוקספורד, שם היה פרופסור אורח ב-2005, ובאוניברסטאות נוספות באירופה, בהן האוניברסיטה החופשית של ברלין.
עבודה פילוסופית

ווד כתב רבות על נושאים רבים בפילוסופיה מוסרית וחברתית, ופרסומים שחיבר כוללים: דת המוסר של קאנט (Kant's Moral Religion) ב-1970, התאולוגיה הרציונלית של קאנט (Kant's Rational Theology) ב-1978, קארל מרקס (Karl Marx) ב-1981, המחשבה האתית של הגל (Hegel's Ethical Thought) ב-1990, המחשבה האתית של קאנט (Kant's Ethical Thought) ב-1999, חובות מטרידות (Unsettling Obligations) ב-2002, קאנט (Kant) ב-2004 (שתורגם לעברית ברסלינג ב-2006), אתיקה קנטיאנית (Kantian Ethics) ב-2007 וההתפתחות החופשית של כל אחד: מחקרים בחופש, זכות ואתיקה בפילוסופיה גרמנית קלאסית (The Free Development of Each: Studies in Freedom, Right and Ethics in Classical German Philosophy) ב-2014. הוא המשיך את סדרת "המחשבה האתית של X" עם ספרו המחשבה האתית של פיכטה (Fichte's Ethical Thought) ב-2016, ובכך הגשים את שאפיפתו, שאחרי שכתב ספר על המחשבה האתית של הגל וספר על המחשבה האתית של קאנט, יכתוב על פיכטה.
יחד עם פול גייר (Paul Guyer), ווד הוא העורך הכללי של מהדורת קיימברידג' של כתבי קאנט בתרגום לאנגלית, לאחר שתרם לה שישה כרכים.
עבודה פילוסופית > אתיקה קנטיאנית

ווד הוא חוקר מוביל בפילוסופיית המוסר של קאנט. הוא פעל רבות לתיקון מה שהוא רואה כהשקפות מקובלות מוטעות של פילוסופיית המוסר של קאנט, ולהבהרת המטרות והמבנה הנכונים של תיאוריה מוסרית והדרך שבה תיאוריות מוסריות מתייחסות להכרעות מוסריות רגילות. הוא טען ש ג'ון רולס ואונורה אוניל (Onora O'Neill) גרמו לאנשים להתייחס יותר ברצינות לתיאוריה האתית הקאנטיאנית. ווד מציע שרבות מהבעיות ביחס לאתיקה קנטיאנית משותפות לכל התיאוריות האתיות, וכי בהקשר לבעיות הנוגעות לרצון החופשי לשום תיאוריה יריבה אין פתרון מספק.
ווד תרגום מחדש לאנגלית את הנחת יסוד למטפיזיקה של המידות של קאנט. זהו הטקסט היחיד של קאנט שהוא מלמד בקורס כללי על תיאוריה אתית. הוא העיד על עצמו כי "בחמישים הפעמים הראשונות שקראתי את 'הנחות היסוד' לא הבנתי אותו כלל, אך הפנמתי הרבה מהטעויות הנפוצות, כי קל לבצע אותן והן קודשו על ידי אחרים בדורות של קריאה שגויה".
עבודה פילוסופית > תיאוריות אתיות אחרות

בהתכתבות עם הפילוסופית הישראלית מיכל סגל שהתפרסמה בכתב העת "דחק", ווד התייחס להערכתו הרבה להגותם של הגל ומרקס, והוסיף כי:
אני אכן מוצא את עצמי נוטה למדי לטובת המחשבה של מרקס – אף כי לא ל"מרקס-יזם", אם מונח זה מתייחס לאותן התנועות שביצעו פשעים מחרידים,המזכירים את הברבריות של הדת, בהשתמשן בשמו של מרקס כתירוצן העלוב. אך אם המונח 'מרקסיזם' מתייחס למחשבתו של מרקס עצמו, הרי שאני שמח להחשיב את עצמי כ'מרקסיסט', כל עוד דבר זה מתיר לי, כמו כן, ובה במידה, לתאר את עצמי כקאנטיאני, פיכטיאני, הגליאני, שפינוזיסט או רוסויאני. אני גם נמשך למדי לפילוסופיה של משה מנדלסון, במיוחד כפי שזו מוצגת בחלק הראשון של 'ירושלים' וב'מועדי שחר'. אני מסכים במיוחד עם מחשבתו של מנדלסון, שלכל אדם ישנה זכות שאין להפקיעה, שלא ידחקו בו לקבל או לדחות אמונה כלשהי באמצעות שימוש בשוחד או באיומים – בין אם בחיים אלו או בחיים עתידיים. אמונות צריכות לעולם להתקבל או להידחות אך ורק על בסיס טעמים וסימוכין באשר לאמיתותן הסבירה.
אף על פי שווד הציג עמדה ביקורתית כלפי גישות של מוסריות תועלתני ותוצאתני, הוא לא נמנע מלעסוק בהגותם של נציגי מסורת אלו. כמו כן, ווד ציין כי הוא והפילוסוף שלי קגן תמיד היו "עמיתים ידודתיים מאוד בייל". הוא טען כי אתיקה עכשווית של סגולות טובות "הוסיפה עוד פרספקטיבה בעלת ערך", ותייחס זאת ל"מאמר מתלהם למדי" של ג.א.מ. אנסקום "Modern Moral Philosophy" (פילוסופיה מוסרית מודרנית).
ווד העלה ספקות לגבי הסברה שאינטואיציות מוסריות יכולות להוות מקור אמין באפיסטמולוגיה מוסרית, והעלה התנגדויות מיוחדות לשימוש ניסוי המחשבה של "בעיית הקרונית" בתיאוריה האתית. ביקורת זו נקשרת גם לביקורתו כלפי פסיכולוגים של המוסר דוגמת ג'ונתן היידט המסתמכים על בעיית הקרונית.
ווד הציע כי כל התיאוריות האתיות אינן ודאות, מפוקפקות ואינן מתאימות לאמונה מוצדקת, מה שמרמז שעקרונות היסוד לאתיקה (כגון אלה שפותח על ידי קאנט) נשארים שימושיים מכיוון שהם מאפשרים לאנשים עם נקודות מבט שונות כדי למסגר את טיעוניהם באופן משכנע. הוא הציע שלערכים אתיים בסיסיים, כמו שגשוג אנושי וכבוד האדם, יש תפקיד כדי לסייע לאנשים לחשוב טוב יותר על "המצבים הבעייתיים להחריד העומדים בפנינו".
בנאום המרכזי שלו בפני בית הספר למשפטים באוניברסיטת קייפטאון ב-2007, השווה ווד ממלכת התכליות של קאנט לאידיאל האפריקאי של אובונטו, והציע שאף על פי ששני הרעיונות לא היו זהים, הם מייצגים במידה רבה את אותה תגובה ל מצב האנושי, כפי שבא לידי ביטוי בתנאים תרבותיים והיסטוריים שונים.
ביבליוגרפיה נבחרת > בעברית

אלן ווד, עמנואל קאנט, תרגום: דבי אילון, עריכה מדעית: ד"ר פיני איפרגן, הוצאת רסלינג, 2006
"אלן ווד" מתוך "סימפוזיון: מסביב למשולש – הגל, נצרות והגות עכשווית. מומחי הגל משיבים למיכל סגל". דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016. עמ' 556–687
ביבליוגרפיה נבחרת > באנגלית > ספרים

Kant's Moral Religion, Ithaca, NY: Cornell University Press, 1970.
Kant's Rational Theology, Ithaca, NY: Cornell University Press, 1978.
Karl Marx, London: Routledge and Kegan Paul, 1981.
Hegel's Ethical Thought, Cambridge: Cambridge University Press, 1990.
Kant's Ethical Thought, Cambridge: Cambridge University Press, 1999.
Unsettling Obligations: Essays on Reason, Reality and the Ethics of Belief, Stanford, CA: CSLI Publications, 2002.
Immanuel Kant: Grundlegung zur Metaphysik der Sitten: Ein einführender Kommentar (with Dieter Schönecker), Paderborn, Germany: Schöningh-Verlag (UTB Wissenschaft), 2002
Kant (Blackwell Great Minds), Hoboken, NJ: Wiley Blackwell, 2004
Karl Marx (expanded second edition), London: Taylor and Francis, 2004.
Kantian Ethics, Cambridge: Cambridge University Press, 2007.
The Free Development of Each: Studies in Freedom, Right and Ethics in Classical German Philosophy, Oxford: Oxford University Press, 2014.
Kant's Groundwork for the Metaphysics of Morals: A Commentary (with Dieter Schönecker), Cambridge, MA: Harvard University Press, 2014.
Fichte's Ethical Thought, Cambridge: Cambridge University Press, 2016.
ביבליוגרפיה נבחרת > באנגלית > בעריכתו

Self and Nature in Kant's Philosophy, Ithaca, NY: Cornell University Press, 1984
Hegel, G.W.F. Elements of the Philosophy of Right, ed. Allen W. Wood, trans. H.B. Nisbet, Cambridge: Cambridge University Press, 1991
Kant, Immanuel. Groundwork for the metaphysics of morals, trans. Allen W. Wood, with essays by J.B. Schneewind (1930-), et al. New Haven: Yale University Press, 2002.
Fichte, Johann Gottlieb, Attempt at a Critique of All Revelation, ed. Allen W. Wood, trans. Garrett Green, Cambridge: Cambridge University Press, 2010
Cambridge History of Philosophy in the Nineteenth Century (1790-1870) (with Songsuk Susan Hahn), Cambridge: Cambridge University Press, 2012
Cambridge Edition of Kant's Writings in English Translation, eds. Robert B. Louden, Allen W. Wood, Robert R. Clewis, G. Felicitas Munzel, 2013
ביבליוגרפיה נבחרת > באנגלית > מאמרים

Wood, Allen W. (ביוני 1998). "Kant on duties regarding nonrational nature". Proceedings of the Aristotelian Society, Supplementary Volumes. 72 (1): 189–210. doi:10.1111/1467-8349.00042. JSTOR 4107017. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

1 2  Wood, Allen W. Kantian Ethics, Cambridge: Cambridge University Press, 2007
1 2  Wood, Allen (2011). “Humanity as an End in Itself” in On What Matters, Volume 2, Derek Parfit, Oxford, UK: Oxford University Press.
1 2 3 4 5 6  McComb, Geordie (2008). "An Interview with Allen W. Wood", Sophia: Undergraduate Journal of Philosophy, vol 11, pp. 2–14.
↑  The Cambridge Edition of the Works of Immanuel Kant page, Cambridge University Books website accessed 3 June 2013
1 2 3 4  Allen Wood on Ethics (1): Kant and Mutual Respect, Only a Game accessed 3 June 2013
↑  Kant, Immanuel (2002). Groundwork for the metaphysics of morals. תורגם ע"י Allen W. Wood. New Haven: Yale University Press – via Internet Archive.
↑  "אלן ווד" מתוך "סימפוזיון: מסביב למשולש – הגל, נצרות והגות עכשווית. מומחי הגל משיבים למיכל סגל". דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016. עמ' 556–687
↑  Anscombe, G.E.M. "Modern Moral Philosophy", Philosophy, vol. 33, no. 124, 1958
1 2 3  "Allen Wood on Ethics (2): Political Realities", Only a Game accessed 3 June 2013
↑  Bateman, Chris. Chaos Ethics, Winchester and Chicago: Zero Books, 2014
↑  Wood, Allen. “Human Dignity, Right and the Realm of Ends”, Keynote Address to the Conference on Dignity and Law, Cape Town University Law School, 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269962105171  PLWABN: 9810546259105606  BnF: cb12281104b (data)  CiNii: DA01132798  GND: 113123582  ISNI: 0000 0001 0931 9438  LCCN: n81103607  LNB: 000197309  NKC: uk2012680211  NSK: 000520711  NTA: 069197520  SUDOC: 031632866  VIAF: 108778330   WorldCat (עם VIAF): 108778330
ארדה

ארדה בעידן הראשון
ארדה היא ארץ ביצירותיו של הסופר הבריטי ג'.ר.ר. טולקין. פשר המילה הוא – הממלכה, והיא מתייחסת בזה לשלטון הוולאר ומלכם מנווה על העולם. בשונה מהרבה פנטזיות שבהן מתרחשים הסיפורים בעולם 'אחר', 'מקביל' ו'פנטסטי', אצל טולקין הגישה מיתולוגית יותר, וארדה מקבילה לכדור הארץ. בשר הטבעות מכונה לפעמים הארץ התיכונה – חלק מארדה – העולם הישן.
ארדה היא חלק מאאה – ה'עולם הגשמי' של טולקין. אאה נבראה על ידי אילובטר. לארדה באו חלק מהאיינור, וכמה מן הגדולים והחשובים שבהם, הם הוולאר, איתני ארדה, שבני האדם קראו להם 'אלים'. הוולאר, עם בני לווייתם המיאר, אף הם מהאיינור, עיצבו את ארדה בראשיתה זמן רב, ובמקביל, מלקור עמל להשחית את מלאכתם ואת ארדה. בארדה נוצרו האלפים ובני האדם בזמנים שונים, הם ילדי אילובטר, וחיו בה גם הגמדים, הם יצירי כפיו של אַוּלה שאילובאטאר נפח בהם חיים, ההוביטים, תת-גזע של בני אדם, כל בעלי החיים, פרי חזונם של האיינור באיינולינדאלה, וכל יצורי האופל של מלקור, הם עיוותים של יצירי האחרים.
מלכתחילה הייתה ארדה שטוחה. תחמו אותה חומות הלילה. במערבן הייתה דלת הלילה, ממנה השליכו הוואלאר את מלקור מחוץ לארדה בסוף העידן הראשון, ובמזרחן שערי הבוקר. דרך השערים הללו הייתה השמש חוזרת לגבולות העולם, אחרי שהייתה עוברת תחתיו בלילה. בארדה היו הארץ התיכונה, והארץ המערבית, היא אמן, הממלכה הברוכה. הן היו מוקפות באקאיה, הים החיצוני, ומופרדות על ידי בלגיר, שנקרא גם הים הגדול. היו בה גם האיים נומנור וטול ארסאה, האי הבודד.
בסוף העידן הראשון נחרבה בלריאנד, שהיוותה את רוב הארצות שממזרח להרים הכחולים בארץ התיכונה, אחרי מלחמת החרון במורגות'. בסוף העידן השני נחרבה נומנור, אחרי שאנשי נומנור ניסו בהנהגת אר פאראזון להתריס במלכות הוולאר בארדה, התעגל העולם, ואמאן והאי הבודד יצאו מגבולות העולם. מאז, הדרך אליהם היא רק על ידי הדרך המישירה, שבה אין בני תמותה יכולים לעבור.
אנדריי זבקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1996 (בן 28) אסטוניה ייגבה, אסטוניה
 מוקד פעילות:  אסטוניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי, זמר-יוצר
 סוגה:  פופ • היפ הופ
 שפה מועדפת:  אסטונית
 andreizevakin.com
 
אנדריי זבקין (באסטונית: Andrei Zevakin; נולד ב-6 ביוני 1996) הוא מפיק מוזיקלי, כותב שירים ויוטיובר אסטוני.
ראשית חייו

בשנות התיכון זבקין למד בגימנסיה מינה הרמה אשר נמצאת בעיר טרטו. בשנת 2013 הוא קיבל מלגה מטעם ועד המנהלים והמנהלות (HMC), ובשנת הלימודים 2013/2014 הלך ללמוד בבית הספר סנט פיטר (אנ') בעיר יורק שבאנגליה. בשנת 2016 סיים את לימודיו בגימנסיה מינה הרמה עם תעודת בגרות בין לאומית.
בין השנים 2004 ל-2011 למד זבקין בבית הספר למוזיקה של ייגבה שבעיר ייגבה, שם הוא סיים לימודי פסנתר קלאסי. הוא הגיע להישגים טובים בתחרויות פסנתר לנוער. ב-2012 הוא המשיך ללמוד פסנתר קלאסי בבית הספר למוזיקה היינו אלר שבטרטו, שם הפסיק ללמוד לאחר שנסע לאנגליה.
קריירה

עד 2017, זבקין הלחין 26 שירים וכתב ארבעה. הוא שיתף פעולה עם כמה זמרות אסטוניות, ביניהן גרטו פאבו, לינה אריאדנה פדניק ומאיאן לומפ. ביצירתו זבקין מתמקד בעיקר בתת-ז'אנרים של EDM (אנ') – מוזיקת ריקודים אלקטרונית. לערוץ היוטיוב שלו יש יותר מ-173,000 רשומים.
בשנת 2019 זבקין השתתף באסטי לאול, קדם האירוויזיון האסטוני, עם השיר "Hold Me Close", אשר גם היה שותף בכתיבתו. השיר הגיע למקום ה-12 בגמר.
בשנת 2020, זבקין והראפר האסטוני פלוטו (אס') הוציאו שיר בשם "Wingman", איתו הם השתתפו באסטי לאול 2021, והגיעו למקום החמישי בגמר.
זבקין משתתף פעם נוספת באסטי לאול 2022 עם השיר "Mis nüüd saab", אותו מבצע יחד עם הזמרת גרטה פאיה, ועלה לגמר התחרות.
חיים אישיים

בדצמבר 2021 נודע כי זבקין נמצא בזוגיות עם הזמרת גרטה פאיה.
פרסים ומועמדויות

2018 – פרסי MyHits בקטגוריית "יוטיובר השנה"
2021 – פרסי כרוניקל אנטרטיינמנט בקטגוריית "משפיען השנה"
הערות שוליים

↑  Listening to Eesti Laul 2019: Five songs with winner potential, EuroVisionary, ‏1 בנובמבר 2018
↑  Estonia: Eesti Laul 2021 final running order published, wiwibloggs, ‏1 בינואר 2021
↑  Estonia: Eesti Laul 2022 semi-final one results, wiwibloggs, ‏4 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8f262bdf-3960-4f5d-ba90-e436f4eebde1
סראנו (לצ'ה)

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  פוליה פוליה
 נפה:  לצ'ה
 קומונה:  קרפיניאנו סלנטינו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,334 (2014)
 קואורדינטות:  40°11′00″N 18°21′00″E﻿ / ﻿40.18333333°N 18.35°E﻿ / 40.18333333; 18.35 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסראנו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסראנו(למפת פוליה רגילה) בארי טאראנטו פוג'ה אנדריה בארלטה לצ'ה ברינדיזי מול. קמפניה בזיליקטה קלבריה מפרץ טאראנטו  הים הטירני  הים האדריאטיסראנו(למפת פוליה מוגדלת) בארי טאראנטו פוג'ה אנדריה בארלטה לצ'ה ברינדיזי מול. קמפניה בזיליקטה קלבריה מפרץ טאראנטו  הים הטירני  הים האדריאטיסראנו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סראנו (באיטלקית: Serrano) היא עיירה ופרציונה בקומונת קרפיניאנו סלנטינו (Carpignano Salentino) שבנפת לצ'ה שבמחוז פוליה שבאיטליה.
גאוגרפיה

העיר נמצאת כ-20 ק"מ מבירת הנפה לצ'ה, כ-160 ק"מ מבירת המחוז בארי וכ-525 ק"מ מבירת המדינה רומא.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (8 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 883 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (186 מ"מ גשם), וחודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (17 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיר ממוקמת ליד הכבישים SP39 ו-SP48.
חינוך

בסראנו יש גן ילדים, בית ספר יסודי ומשרדים מבוזרים של בית הספר המקיף של קסטריגנו דיי גרסי.
מוסדות בעיירה

בעיר יש מכון יופי, יקב, ומספר רב של פיצריות, כנסיות, בתי קפה, ברים, בתי מלון, מסעדות ופארקים.
לקריאה נוספת

G. Sindico, Carpignano - Serrano - Stigliano, Frammenti di storia locale nell'ambito della Grecìa Salentina - Mario Congedo Editore, 2018.
S. Montinaro, Cartoguida turistica di Carpignano Salentino e Serrano, Progetto WBB Wander by Bicycle finanziato dal Programma Interreg Italia-Grecia 2007-2013, Editrice Salentina, 2014.
E. Bandiera – V. Peluso, Guida di Carpignano e Serrano. Testimonianze del passato nella Grecia salentina, Editore Congedo, collana “Guide verdi”, 2008.
C. Calò – S. Montinaro, L'uomo: tomoli di terra, pietre di memoria. Paesaggio agrario e società a Carpignano Salentino e a Martano nel ‘700, presentazione di [Biblioteca di Cultura Pugliese, serie seconda, 163], Martina Franca (Ta), Editore, 2006.
E. Bandiera, Carpignano Salentino. Centro, frazione, casali, Capone Ed., Cavallino 1980.
הערות שוליים

↑  GeoNames.org, www.geonames.org
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 240131682   WorldCat (עם VIAF): 240131682 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סראנו (לצ'ה)".
עין תנוריה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל ישראל
 אזור:  מרכז רמת הגולן
 קואורדינטות:  32°57′36″N 35°48′14″E﻿ / ﻿32.9598877°N 35.8038726°E﻿ / 32.9598877; 35.8038726
 גובה:  624 מטר
 נתוני המעיין
 סוג זרימה:  מעיין איתן
 סוג נביעה:  שכבה
 ספיקה ממוצעת:  130 מ"ק לשעה
 אגן ניקוז:  נחל תנוריה
 גישה למעיין
 נגישות לציבור:  פתוח לציבור
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) עין תנוריה(למפת הגליל העליון רגילה) עין תנוריה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין תנוריה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין תנוריהhe
עין תנוריה הוא מעיין במרכז רמת הגולן, כשני קילומטרים מצפון למושב יונתן, ברום של 624 מטר מעל פני הים. 
זהו מעיין איתן הנובע באופן רציף ואחיד לאורך כל השנה. מימיו מגיעים ממי תהום שירדו באזור לפני שנים רבות וחילחלו דרך שכבות הבזלת עד שמצאו מוצא בנקודת הנביעה.
ליד המעיין בנויה בריכה האוגרת את מימיו. בעבר השתמשו במים אלה לשתייה ולהשקיה במושב יונתן, אך כיום כמעט שאין שואבים ממנו מים.
המעיין הוא חלק מאוסף מעיינות (עינות תנוריה) הפזורים באזור המעיין. מעיינות אלו יחד עם עינות פחם הסמוכים הם מקורות נחל גמלא אשר נשפך לכנרת.
הערות שוליים

↑  דרור גלעד והלל גלזמן, סקר מעיינות צפון ישראל - דו"ח מס' 1: רמת הגולן, משרד החקלאות, ירושלים, 1991.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנה קלייפול פיל

| --- | --- |
ג'יימס פיל, דיוקן ביתו אנה קלייפול פיל, 1805
ג'יימס פיל, דיוקן ביתו אנה קלייפול פיל, 1805
 לידה:  6 במרץ 1791 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בדצמבר 1878 (בגיל 87) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלנדס 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 תחום יצירה:  ציור 
 
אנה קלייפול פיל (באנגלית: Anna Claypoole Peale;‏ 6 במרץ 1791 – 25 בדצמבר 1878) הייתה ציירת אמריקאית, שהתמחתה במיניאטורות דיוקן על שנהב וטבע דומם.
ראשית החיים

אנה קליידפול פיל נולדה ב־6 במרץ 1791 בפילדלפיה, פנסילבניה, לג'יימס פיל (1749–1831) ומרי צ'יימברס (1753–1829). אנה הייתה הרביעית מבין שישה ילדים, והבת השלישית. אחיה היו: ג'יין רמזי (1785–1834), מריה (1787–1866), ג'יימס ג'וניור (1789–1876), מרגרטה אנג'ליקה (1795–1882), שרה מרים (סאלי) (1800–1885) ואלינור. אנה הייתה הילדה היחידה שנשאה את השם קלייפול, והשתמשה בו לאורך כל הקריירה שלה.
מגיל צעיר צפתה אנה באביה, אמן פורטרטים המיניאטוריים, מצייר בסטודיו שלו, ללמוד את צורת האמנות הזאת. נטיותיה היזמיות ניכרו בגיל 14 כשהעתיקה שני נופים צרפתיים ומכרה אותם במכירה פומבית במחיר טוב.
בהנחיית אביה, החלה אנה ללמוד ציור דיוקנאות, והצליחה לצייר את משפחתה. אביה עודד אותה, ככל הנראה להתאמן אצל אחיו האמן צ'ארלס וילסון פיל, שייסד יחד עם ויליאם רוש את האקדמיה האמריקאית הראשונה, האקדמיה לאמנויות פנסילבניה. אנה שירתה בחניכות חמש שנים עם אביה. אליהם הצטרפו לאחר מכן אחיותיה שרה מרים ומרגרטה אנג'ליקה. אנה כנראה הייתה בת שש עשרה כשציירה את "נערה עם ספר", בערך 1807. משנת 1810 בערך חתומים בדרך כלל ציוריה של אנה פיל, וככל שהפכה למקצוענית, היא הוסיפה את האות C, הכרה כשם משפחת אמה, Claypooles לחתימתה.
בשנת 1811, בגיל 20, אנה השתתפה בתערוכה הראשונה באקדמיה לאמנויות פנסילבניה, שהייתה גם התערוכה הגדולה הראשונה שלה. שם, היא הציגה טבע דומם בצבעי שמן. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1814, היא הציגה את הקבוצה הראשונה של שלוש מיניאטורות בתערוכה השנתית של האקדמיה בפנסילבניה, שנתיים לאחר שאביה הציג שם את המיניאטורות האחרונות שלו.
אבל שנה מאוחר יותר, התרחשה מלחמת 1812, וב־24 באוגוסט צעדו כוחות בריטים אל וושינגטון הבירה, ותוך 24 שעות הציתו באופן שיטתי מבני ממשלה גדולים. עם התקדמות הבריטים בבולטימור, בדיוק הסתיימה התערוכה השנתית באקדמיה בפנסילבניה. 12 שנים אחר כך, בשנת 1824, הפכו אנה ואחותה שרה מרים לנשים הראשונות שנבחרו כאקדמיות באקדמיה לאמנויות פנסילבניה.
משפחה

ההצלחה של אנה בפורטרטים באה בעקבות דורות של אמני פורטרטים במשפחתה. צ'ארלס וילסון פיל, דודה, היה דמות חשובה בהכנסת הציור המיניאטורי במושבות האמריקאיות. אביה גם תרם להתפתחות הנושא. אחיותיה, שרה מרים, מריה ומרגרטה אנג'ליקה פיל היו גם אמניות: שרה מרים כציירת פורטרטים, ומריה ומרגרטה אנג'ליקה כציירות טבע דומם.
שני האחים פיל האמינו שצריך לדחוף את ילדיהם לעבר קריירה אמנותית. ג'יימס פיל וצ'ארלס וילסון פיל היו שניהם בעלי השפעה רבה על חייהם של ילדיהם, אחייניותם ואחייניותיהם.
אנה נישאה בוושינגטון, לוויליאם סטאכטון ב־27 באוגוסט 1829, שנפטר בדצמבר 1829. [8] לאחר מכן היא חזרה לפילדלפיה כדי להמשיך לצייר דיוקנאות באולפן שלה. [9] 11 שנים מאוחר יותר, בשנת 1841, התחתנה עם הגנרל ויליאם דאנקן, ופרשה מציור זמן קצר לאחר מכן.
קריירה

ארצות הברית חוותה שגשוג כלכלי במהלך המאה ה-19, מה שהרחיב את קהל הלקוחות למיניאטורות. בנוסף, האימונים של אנה אצל אביה היו מצוינים מכיוון שמלאכה מסורתית נרכשת באיטיות וביחסי המאסטר / חניך.
הדיוקן המדויק במיניאטורה היפה של "ילדה קטנה", בצבעי מים על שנהב משנת 1817, היה אחת מכמה יצירות שביססו את המוניטין של אנה קלייפול פיל. הדמות מופיעה ברקע שאינו דומה לשמיים המעוננים האופייניים למיניאטורות דיוקן נאו-קלאסיות. במקום לנצל את השקיפות של שנהב לייצור גוני עור, השתמשה פיל בצבעים עשירים כהים וזיגוג כדי לדמות את השפעת צבעי השמן, וזה הפך לסימן ההיכר של הסגנון שלה.
חלק מהמצוירים הבולטים של אנה כללו את הנשיא ג'יימס מונרו והנשיא אנדרו ג'קסון, הסנטור והקולונל ריצ'רד מנטור ג'ונסון, כמו גם שגרירים, מדענים ותאולוגים. הרבה גברים ונשים מפילדלפיה, בוסטון, בולטימור, וושינגטון וריצ'מונד וירג'יניה, כולל אנשי עסקים רבים ונשותיהם, הפכו גם הם למצוירים.
קריירה > קריירה מוקדמת

אנה צוינה כמי שביססה את עצמה בשקדנות ושאפתנות. היא הצליחה בעבודתה מה שאפשרה לה לתרום לתמיכה בהוריה ג'יימס ומרי. כבר בשנת 1805, בגיל 14, מכרה את ציוריה הראשונים, שהיו שתי רפרודוקציות של צבעי שמן של נופים והרוויחה 30 דולר - סכום לא מבוטל באותה עת.
יחד עם מסירותה של אנה, דודה צ'ארלס וילסון פיל סייע בקריירה המוקדמת שלה. הוא קידם את הפוטנציאל שלה להצלחה מסחרית, וסידר עבורה עבודות. אחיה של אנה גם סייע לה בהצלחה המוקדמת שלה. בכך שהוא ליווה אותה בנסיעה שלה בבוסטון.