stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוראט הרביעי

מוראט הרביעי (בטורקית IV. Murat; בטורקית עות'מאנית مراد رابع, ‏ 27 ביולי 1612 – 8 בפברואר 1640) היה הסולטאן השבעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 בספטמבר 1623 ועד יום מותו.  הוא נחשב לשליט חזק ואכזר, ששיקם את סמכותה של המדינה לאחר מספר סולטאנים חלשים. תקופת שלטונו זכורה בעיקר בשל המלחמה העות'מאנית-ספווית, שתוצאותיה הביאו לחלוקת הקווקז בין שתי האימפריות למשך כ-200 שנה, ובד בבד הניחו את היסודות לגבולות המודרניים של טורקיה, איראן ועיראק.
ביוגרפיה

מוראט הרביעי היה בנו של הסולטאן אהמט הראשון והוולידה סולטאן היווניה קסם סולטאן (Kösem Sultan). הוא הומלך בגיל 11 בלבד לאחר שדודו החולה מוסטפא הראשון הודח מהשלטון בפעם השנייה. בשנות שלטונו המוקדמות שלטה באימפריה אימו, קסם סולטאן כעוצרת. שנים אלה התאפיינו באנרכיה - הספווים פלשו לאימפריה במזרח, התקוממויות התרחשו בצפון אסיה הקטנה ובשנת 1631 תקפו היניצ'רים את הארמון והרגו מספר אנשים, בהם הווזיר הגדול. כדי להימנע מגורלו של אחיו עות'מאן השני, שהוצא להורג באכזריות בידי היניצ'רים, החליט מוראט הרביעי לבסס את שלטונו ורצח שלושה מאחיו.
מוראט נלחם בשחיתות, הנהיג בקרה על הוצאות השלטון, ובשנת 1632, אסר על עישון טבק ואופיום וסגר את בתי הקפה, שנחשבו למוקדים של חתרנות פוליטית. באותה שנה, כפי שציין ההיסטוריון דימיטריה קנטמיר, הוא אף התיר באופן חסר תקדים את מכירתו וצריכתו של אלכוהול, כולל למוסלמים. עם זאת, בשנת 1634, לאחר שהבין את הסכנות הכרוכות בצריכת יין – (מוראט עצמו היה חובב גדול של יין בעברו) – הוא הפך את המדיניות על פיה, אסר על מכירת אלכוהול ושתייתו, וציווה על סגירת כל הפאבים והטברנות. האיסור נאכף בחומרה קיצונית, והעונש על הפרתו היה הוצאה להורג. מוראד גם החזיר את תקנות המשפט למעמדן באמצעות ענישה מחמירה במיוחד, כולל עונש מוות. באחת הפעמים, הוא אף חנק את הווזיר הגדול משום שהלה הכה את חמותו.
מוראט נודע בממדיו הגופניים הגדולים, בכוחו הפיזי הרב ובכישרונו בהיאבקות ובלוחמת מגע. הוא היה משורר ומלחין, וגם נהג לחוד חידות לסובביו. מוראט הקדיש תשומת לב רבה לאדריכלות, ובתקופתו נבנו מספר מבנים חשובים ברחבי האימפריה.
מוראט הרביעי כבש חזרה את אזרבייג'ן ואת ירוואן מידי הספווים ב-1635 ואת תבריז ובגדאד ב-1638. שנה לאחר מכן נחתם הסכם קסר-אה שירין (אנ') עם הספווים, ובו הוסדר קו הגבול בין שתי האימפריות. מוראט הרביעי היה הסולטאן היחיד מאז סולימאן הראשון שהראה יכולת פוליטית וצבאית מרשימה, וגם היה אחרון הסולטאנים אשר לחמו בקרב עם חייליהם. לאחר מסעו למסופוטמיה, שבמהלכו גם דיכא את כל ההתקוממויות ברחבי אנטוליה, הוא שב לאיסטנבול ומת ב-1640 משחמת הכבד, בטרם מלאו לו 28 שנים.
על פי שמועות, כששכב על ערש דווי, הורה מוראט להוציא את אחיו אבראהים להורג, כנראה משום שסבר כי אבראהים לוקה בנפשו ואיננו כשיר לשלוט. עם זאת, מאחר שכל חמישה עשר בניו של מוראט מתו בילדותם לפני מות אביהם, משמעות הוצאתו להורג של אבראהים הייתה קץ השושלת העות'מאנית, ולכן ההוראה לא יצאה לפועל ועם מות מוראט, אחיו אבראהים עלה לשלטון.
מוראט הרביעי בגיל צעיר
מינאטורה עות'מאנית המציגה את מוראט הרביעי בסעודה
מוראט הרביעי
רותם שני

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  RTSN.TA
 מייסדים:  אבי טוריסקי ודידי (יהודה) ידידיה
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־29 שנים)
 חברות בנות:  רותם שני אלה בע"מ
 משרד ראשי:  קיבוץ גליל ים
 שליטה בחברה:  אבי טוריסקי, דידי ידידיה
 ענפי תעשייה:  נדל"ן, ייזום ופיתוח מקרקעין
 מוצרים עיקריים:  מתחמי מגורים, התחדשות עירונית
 שווי שוק:  540 מיליון ש"ח (9 במרץ 2025)
 הכנסות:  281 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  83.9 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  58.7 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  203 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  629 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  אבי טוריסקי
 מנכ"ל:  יהודה ידידיה
  
 www.rotemshani.com
 
רותם שני יזמות והשקעות בע"מ (הידועה בשם רותם שני) היא חברת נדל"ן ישראלית, העוסקת בייזום והשבחת נכסים בתחום הנדל"ן. החברה היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
פעילות החברה מתמקדת בייזום, תכנון והקמה של פרויקטים למגורים ומסחר בישראל, באמצעות עסקאות קומבינציה, תמורות והתחדשות עירונית (פינוי בינוי, תמ"א 38/1 ותמ"א 38/2).
החברה מחזיקה בחברת בת, רותם שני אלה בע"מ, המתמחה בקידום פרויקטי תמ"א 1/38 ותמ"א 38/2 במטרופולין תל אביב.
היסטוריה

חברת רותם שני הוקמה בשנת 1996, על ידי אבי טוריסקי ודידי (יהודה) ידידיה, המנהלים אותה.
ב-21 בינואר 2021 הונפקו ניירות הערך של החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
במרץ 2021 גייסה החברה 101 מיליון ש"ח בהנפקה של איגרות חוב.
החברה מחזיקה בהיקף פרויקטים של כ-4,500 יחידות דיור, לצד 200 אלף מ"ר (עיקרי) לתעסוקה ומסחר (נכון לרבעון השלישי של שנת 2022).
החברה נבחרה לרשימת 100 החברות הצומחות בישראל בין השנים 2018 ל-2021 של גלובס ולרשימת Dun's 100.
תחומי פעילות > ייזום בתחום הנדל"ן

מאז הקמתה, רותם שני יזמה והקימה מתחמי מגורים באזורי הביקוש במרכז הארץ.
מתחמי מגורים ופרויקטים נבחרים
גני תקווה, גנים צפון – 426 יח"ד
קריית שחקים הרצליה מסחר – כ-200 אלף מ"ר עיקרי למסחר ותעסוקה
קריית שחקים הרצליה מגורים – 307 יח"ד
בת ים, מתחם עירוב שימושים יוספטל/הרב ניסנבאום - 285 יח"ד ו- 86,000 מ"ר משרד ומסחר
חדרה, הגר"א - 370 יח"ד
יפו תל אביב – 52 יח״ד ו-880 מ״ר של שטחי מסחר
פתח תקווה, הקריה האקדמית – 85 יח"ד
תל אביב, הירקון – 55 יח"ד
רעננה, מגדלי רותם שני – 305 יח"ד
אבן יהודה, צפון - 124 יח"ד
בת ים, כיכר המגינים - 107 יח"ד וכ- 7,800 מ"ר (ברוטו) למסחר ותעסוקה
תחומי פעילות > התחדשות עירונית

חברת רותם שני עוסקת בפרויקטים של התחדשות עירונית מאז 1998, שנים טרם כניסתה לתוקף של תמ"א 38.
מתחמי מגורים ופרויקטים נבחרים בהתחדשות עירונית:
נתניה, הרצוג – 206 יח"ד (פינוי בינוי)
בית שמש, הסביון – 542 יח"ד (פינוי בינוי)
יהוד, סעדיה חתוכה- 485 יח"ד(פינוי בנוי)
בנימינה, גבעת חן – 424 יח"ד (פינוי בינוי)
רעננה, הגדוד העברי – 219 יח"ד (תמ"א 38/2)
תל אביב, גבעת הפרחים – 95 יח"ד (פינוי בינוי)
רעננה, ברנדייס – 136 יח"ד (פינוי בינוי)
גבעתיים, רחל – 56 יח"ד (תמ"א 38/2)
גלריה

רותם שני הירקון תל אביב
רותם שני ברנדייס רעננה
רותם שני גני תקווה
הערות שוליים

1 2  אודות רותם שני אלה בע"מ
1 2 3 4 5  רותם שני יזמות והשקעות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  הון עצמי שחצה את ה-100 מיליון: רותם שני צומחת, באתר אייס, 1 ביוני 2022
↑  תומר קורנפלד, זרקור על רותם שני: הכירו את חברת הנדל”ן שעברה השנה מהפך עסקי משמעותי, באתר hotstocks, ‏28 ביולי 2021
↑  אדם כהן, לרגל הרישום בבורסה תל אביב - חברת רותם שני יזמות והשקעות פתחה את המסחר, באתר Funder,‏23 בינואר 2021
↑   מיכאל רוכוורגר, חברת נדל"ן חדשה הונפקה בבורסה - וגייסה עשרות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 5 בינואר 2021
↑  חזי שטרנליכט, רותם שני גייסה 101 מיליון שקל באג"ח, הביקושים היו פי שניים, באתר כלכליסט, 7 במרץ 2021
↑  שאוכלסו, בביצוע ובתכנון
↑  כולל יחידות דיור בחברת הבת ״רותם שני אלה". נכון ל-12/22 לאחר בחירת נציגות ובמשא ומתן משפטי.
1 2  בשיתוף עם קבוצת מבנה וקיבוץ גליל ים
↑  גלובס, ‏מיהן 100 החברות הצומחות בישראל?, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2022
↑  רותם שני, באתר Dun's 100
↑  רשימת פרויקטים, באתר החברה
↑  יעל דראל, רותם שני קיבלה היתר בנייה לבניית 420 יחידות דיור בגני תקווה, באתר כלכליסט, 19 בינואר 2015
↑  איילת רוזן, ‏קונים בית? כך תבחרו את השכונה המושלמת, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2014
↑  חזי שטרנליכט, מבנה תשלם 84.3 מיליון שקל - תהפוך לשותפה בפרויקט 'קריית שחקים', באתר כלכליסט, 28 באוקטובר 2021
↑  סוף הסכסוך בין עיריית הרצליה לרמ"י הדרך ל-2000 דירות חדשות נפתחה, באתר מיקומי חדשות הנדל"ן והלוח של השרון, ‏4 בנובמבר 2022
↑  קובי שגב, האם מניית רותם שני נסחרת נמוך מדי ועשוייה לעלות?, באתר ביזפורטל, 30 בינואר 2023
↑  פרויקט מגורים חדש ומושקע בקרית האקדמיה בפתח תקווה, באתר אייס, 21 בספטמבר 2022
↑   נמרוד בוסו, שוק המגה-יוקרה בטיילת של תל אביב שובר שיאים, באתר TheMarker‏, 12 באוקטובר 2013
↑  עיריית רעננה, נחנך מתחם 2008 ברעננה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 באוקטובר 2009
↑  רותם שני חותמת הסכם קומבינציה בבת ים: הכנסה צפויה של 225 מיליון שקל, אתר investing, 30.01.2023
↑  Dun's 100, תמ"א 38 -מה זה, לאן זה הולך ומה צריכים לשנות, באתר כלכליסט, 11 באוגוסט 2022
↑  פאוזי אבו טועמה, קיר זיכרונות ליד המגדלים: הפינוי בינוי ברחוב הרצוג בנתניה התחיל, Mynet‏, 05.01.22
↑   מירית משיח, פרויקט מגורים OUT מתחם חיים ומגורים IN, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2021
↑  חזי שטרנליכט, רותם שני נכנסת לפרויקט בינוי בבית שמש שיכניס 650 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2021
יונה ליכטמן, רותם שני משקיעה בפינוי בינוי במתחם הסביון בבית שמש, היקף הפרויקט; 456 יח"ד חדשות, מרכז הנדל"ן, 26.12.21
↑  דרור ניר קסטל, רותם שני קיבלה היתרי בנייה לבניית 120 יח"ד ברעננה במסגרת תמ"א 38, מרכז הנדל"ן, 06.06.22
↑  דודי גליקו, יצא לדרך פרוייקט הגדוד העברי ברעננה של רותם שני - מיקומי, באתר מיקומי חדשות הנדל"ן והלוח של השרון, ‏1 ביוני 2022
↑  יוליה אוחיון, דב כהן, "פינוי-בינוי שמח": החל הפרויקט של רותם שני במתחם ברנדייס רעננה – כך זה נראה, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2019
↑  רותם שני בפרויקט פינוי בינוי - לג'יט - המגזין לאדריכלות עיצוב ונדל"ן, באתר מגזין לג'יט Legit Magazine, ‏3 באוגוסט 2019
↑  עופר פטרסבורג, גבעתיים מתחדשת, באתר ישראל היום, 7 באפריל 2021
↑  להתחדש כמו עוף החול, באתר ישראל היום, 21 באפריל 2021
המדיניות הכלכלית החדשה (ישראל 1962)

דולר אחד = 3 לירות ישראליות
המדיניות הכלכלית החדשה (1962) הייתה שורה של צעדים כלכליים אשר עליהם הוכרז בצהרי יום שישי, 9 בפברואר 1962, מפי לוי אשכול, שר האוצר של ישראל. במרכזה של התוכנית עמד פיחות גדול של 66% בשער הלירה הישראלית לעומת הדולר האמריקני.
הפיחות > רקע

בתחילת שנת 1954, ערב הקמתו של בנק ישראל, בוטלה הצמדת הלירה הישראלית ללירה שטרלינג. מכאן ואילך הוצמד המטבע הישראלי למטבע האמריקני בשער של 1.80 ל"י לדולר. בפועל, היה זה פיחות של 500%, שכן טרם ביטול ההצמדה שער החליפין של הלירה שטרלינג היה 0.359 ליש"ט לדולר.
בנק ישראל, בראשותו של הנגיד הראשון, דוד הורוביץ, החל בונה את עצמו כמוקד כוח בעל השפעה כלכלית, לצידו של משרד האוצר. כגוף מקצועי שאינו פוליטי הוא כיוון את המדיניות הכספית, בהתאם ליעדים ארוכי הטווח של המדינה, וזאת בניגוד למשרד האוצר שהיה נתון ללחצים שוטפים, וכפוף לאילוציה הפוליטיים והקואליציוניים של הממשלה. משרד האוצר ובנק ישראל הובילו במשותף תהליך שהביא לתקופה של צמיחה כלכלית שנמשכה עד שנת 1965. צמיחה זאת הייתה מדהימה בכל קנה מידה, והמדינה היחידה שהראתה צמיחה דומה בין כל מדינות העולם, הייתה יפן.
במקביל לצמיחה, חלה הרעה במאזן התשלומים. מאז 1954 ועד ערב ביצוע התוכנית הכלכלית החדשה נשאר שער הדולר על כנו ברמה של 1.80 ל"י לכל דולר, בעוד שמדד המחירים לצרכן עלה ב-37%. כתוצאה מכך, נשחק שער החליפין הראלי, דבר שפגע בכדאיות היצוא, הוזיל את עלותם של מוצרי היבוא והגדיל את עודף היבוא .
עד לשנת 1962, התמודדה הממשלה עם בעיית עודפי היבוא, באמצעות מדיניות מפלה בין מוצרים. מדיניות זאת כללה מספר מרכיבים.
היטלים על יבוא מוצרים.
הגנה מלאכותית על תוצרת הארץ.
סבסוד היצוא
הטלת מכסות יבוא, תוך איסור מוחלט על יבוא מוצרי חקלאות.
למדיניות זאת היו תופעות לוואי שליליות על המשק, כגון יצירת ענפי תעשייה שלא היה בהם שום היגיון כלכלי, מלבד רצונם של התעשיינים לזכות בסובסידיות בדמותו של שער חליפין גבוה. המדיניות של שערי חליפין רבים פגעה גם ביכולת להצטרף לשוק האירופי המשותף, שהוקם על ידי מדינות אירופה, ואשר אחד התנאים להצטרפות אליו הייתה קיומו של שער חליפין אחיד, אשר ימנע אפליה כלפי מוצריהן של שאר מדינות השוק.
שתי תופעות נוספות אשר יצרו צורך לשנות את מדיניות שער החליפין הנמוך היו כדלקמן:
עלייה גבוהה ברמת החיים, בשעה שהתוצר לנפש עלה בקצב איטי. (תופעה שהייתה נוחה לממשלה אשר ביקשה לעודד עלייה מארצות רווחה).
עלייה ביחס היצוא לעומת היבוא מ-30% בשנות ה-50, ל-50% בראשית שנות ה-60.
קביעת שער חליפין מעודכן הפכה לצורך דחוף בראשית שנות ה-60.
הפיחות > שמועות והכחשות

מביני דבר בציבוריות הישראלית אשר קלטו את הצורך בעדכון שער הלירה הישראלית, נתנו ביטוי ברבים למחשבתם, והשמועה כי פיחות גדול צפוי התפשטה בציבור. מטבע הדברים, האפקטיביות של פיחות בשער המטבע מתקיימת כאשר דבר ביצועו נשמר בסוד עד לרגע האחרון. הדברים חזרו על עצמם מידי כמה שבועות כאשר התפרסמו שמועות כי פיחות קרב ובא, והציבור רץ להשקיע את כספו באיגרות חוב צמודי מט"ח. העיתונים כינו את התופעה בהלת פיחות, עיתוני הקואליציה כינו את הרצים להשקיע כסילים המאמינים בשמועות שווא, ולעומתם עיתוני האופוזיציה המשיכו באזהרותיהם מצעדי הממשלה הצפויים. זמן רב נותרה בזיכרון הציבור הצהרתו של שר האוצר לוי אשכול, כחודש לפני הפיחות, ערב צאתו לביקור בארצות הברית ואירופה: ”אין ולא יהיה פיחות”.
הפיחות > הכרזה על הפיחות

ביום שישי, 9 בפברואר 1962, אחר הצהרים התכנסה הממשלה ואישרה בישיבתה המיוחדת, את התוכנית הכלכלית החדשה של משרד האוצר. בשעה 16:10 שידר קול ישראל, הודעה אותה מסר לוי אשכול בקולו. אשכול הודיע על פיחות. שבעקבותיו שער הלירה שעמד על לירה ושמונים אגורות לדולר אחד, יהיה מעכשיו שלוש לירות לדולר. במעמד זה הבטיח שר האוצר כי בעקבות הפיחות לא תחול התייקרות במחירי המוצרים, ואם בכל זאת תהיה התייקרות, הרי היא תהיה קלה, ובמוצרים בודדים בלבד. הוא התחייב כי אם תהיה עלייה בלתי מוצדקת במחיר המוצרים, הממשלה תפעל לריסונה.
לאחר ההודעה הדרמטית, התקיימה מסיבת עיתונאים, בה השתתף גם נגיד בנק ישראל דוד הורוביץ. במסיבה הסביר השר, כי הפיחות הוא חלק ממדיניות כלכלית חדשה שנועדה להבריא ולייצב את המשק, ולהכשירו להתמודדות עם שוקי חו"ל. הורוביץ הזכיר כי חלפו כבר עשר שנים מאז ביצע האוצר מדיניות כלכלית מקיפה. ומסר כי התוכנית נועדה להכין את המשק לקראת עצמאות כלכלית מחד, ולביטול עיוותים שנוצרו במשק בגלל שער חליפין בלתי ראלי מאידך.
גם אמירתו של שר האוצר לוי אשכול במסיבת העיתונאים כי ”אין פיחות בלי כאבים” נחרטה בתודעת הציבור.
במסיבת העיתונאים גילה חבר הכנסת ד"ר יוחנן בדר כי ההכרזה על הפיחות ונספחיו הייתה אמורה להתרחש כבר שבועיים לפני ה-9 בפברואר, אך מנעה זאת התנגדותו של שר המסחר והתעשייה פנחס ספיר, ורק בתאריך זה הצליח לוי אשכול להעביר את ההחלטה בממשלה.
הצעדים הכלכליים הנוספים

מטרת משרד האוצר הייתה צמצום המעורבות הממשלתית ועידוד השוק החופשי. הפיחות היה החלק העיקרי בתוכנית אשר השאיר את הרושם הרב ביותר בציבור. אל הפיחות התלוו צעדים נוספים, כאלה הקשורים אליו באופן ישיר, וכאלה שאין להם קשר לפיחות.
הצעדים הכלכליים הנוספים > ביטול הפרמיות ליצוא

כצעדים מוקדמים לקראת הפיחות, וכדי לפצות את היצואנים על שער נמוך, אשר הביא להם תמורות נמוכות, העניקה המדינה ליצואנים, לממירי מטבע חוץ, ולמעבירי כספי פיצויים לישראל, פרמיות, אשר הגדילו את התמורה שהם קיבלו.
עם ההכרזה על הפיחות, בוטלו פרמיות אלו. אך הממשלה התחייבה למצוא הטבות יצירתיות אשר ימשכו מקבלי פיצויים להמשיך ולהפקיד את הסכומים בבנקים בישראל.
הקצבת מט"ח לנוסעים לחו"ל הועמדה על סכום של 150$ לאדם.
הצעדים הכלכליים הנוספים > מס על מלאים

במטרה למנוע מאנשים שצברו מלאים שונים (מוצרים מוגמרים, מוצרים בתהליך ייצורם, חומרי גלם, חומרי אריזה וכו'), להתעשר כתוצאה מהשינויים שבוצעו, הוחלט להטיל מס על מלאים. המס הוטל על סחורות שנרכשו טרם פרסום התוכנית והם במחסנים, בנמל, או בספינות שיצאו כבר לדרך. באמצעות המס נספגו מהציבור הפרשי השערים.
הצעדים הכלכליים הנוספים > מתן הלוואות פיתוח - החמרת המדדים

הממשלה הודיעה על החמרת הקריטריונים בבחירת מפעלים אשר יהיו ראויים לקבל הלוואות פיתוח נוחות. ההלוואות לא תבוטלנה לחלוטין אך הן תינתנה רק למפעלים אשר תוך זמן קצר יוכלו לעמוד בתחרות עם מפעלים נוספים בארץ ובעולם.
במקביל ניתנה אפשרות ללווים ישנים לפרוע הלוואות ישנות, מבלי לשלם עמלת פירעון מוקדם.
הצעדים הכלכליים הנוספים > תוספת היוקר

הוחלט כי הסכמי תוספת היוקר בין הממשלה, ההסתדרות והמעסיקים יישארו על כנם. עם זאת, הממשלה התנתה את תשלום תוספת היוקר ברמת הפרודוקטיביות של העובדים, כך שהעלייה בתוספת היוקר, לא תעלה על העלייה ברמת פריון העבודה.
הצעדים הכלכליים הנוספים > אשראי וחסכונות

המדינה הודיעה כי לא תיתן שום הקלה ללווים שהלוואותיהם צמודות למטבע חוץ, מלבד בדיקת האפשרות להאריך את זמני הפירעון של ההלוואות.
בהתאם להחלטות לא ניתן שום פיצוי לאנשים שהפקידו את כספם בתוכניות חיסכון. אך משרד האוצר הבטיח לדון עם הבנקים באפשרות לפצות במשהו את החוסכים, וזאת אם הבנקים עצמם השקיעו את הכספים בתנאי הצמדה.
כמו כן, מפקידי פיקדונות לזמן קצר לא יכלו למשוך את פיקדונותיהם טרם מועד הפירעון. הריבית על הפיקדונות הועלתה באופן אוטומטי, מיום ההכרזה על המדיניות הכלכלית החדשה מ-6% לשנה, ל-7%.
תגובות

המהלך הכלכלי שהוביל לוי אשכול, זכה לתגובות בארץ ובעולם.
תגובות > בארץ

הכותרת הראשית בעיתון האופוזיציה "חרות" מ-11 בפברואר הייתה: ”לאחר שהוליכו את הציבור שולל משך חודשים רבים, הממשלה החליטה על פיחות הל"י”. ד"ר יוחנן בדר, ראש סיעת חרות בכנסת אמר לעיתונאים כי ממבט ראשון מתגלית התוכנית כשלילית, וכי פיחות שאינו מלווה בצמצום התקציב, פירושו הטלת מיסים חדשים. סיעות מפ"ם ומק"י שללו בתוקף את התוכנית הכלכלית החדשה, ואף הגישו הצעות אי אמון בממשלה. סיעת אחדות העבודה (חברי הקואליציה) הסתייגה מן התוכנית החדשה, ואנשיה נעדרו מן ההצבעה לאישור התוכנית בכנסת. שר התחבורה יצחק בן-אהרן, התנגד לתוכנית, ושלושה חודשים לאחר הפיחות, התפטר מתפקידו, וחזר לקיבוצו גבעת חיים.
סיעות המפד"ל, הליברלים העצמאיים, אגודת ישראל, ופועלי אגודת ישראל, תמכו בתוכנית הכלכלית.
ההסתדרות הודיעה כי היא מתייצבת מאחורי התוכנית הכלכלית החדשה של האוצר, אך במקביל היא תפעל במלוא כוחה למען הבטחת רמת חיים נאותה לאיש עמל הכפיים, ולמען לא ייפגע שכרו על ידי הפיחות.
תגובות > בעולם

חוגים פיננסיים בפריז, תמכו בתוכנית, ומסרו כי הפיחות היה צעד נבון ובלתי נמנע, וכי שער הלירה ששרר עד לפיחות, היה פיקציה.
חוגים כלכליים בארצות הברית אמרו כי היה זה צעד נבון והכרחי המעיד על כך שישראל מסוגלת להסיק מסקנות מעצם העובדות בשטח, ולהוביל מהלכים כתוצאה ממסקנות אלו.
בלונדון ציטטו דברים שנאמרו על ידי שר האוצר, ותמכו בתוכנית תוך שהם מציינים כי זהו הפיחות השלישי בתולדות המדינה. לדבריהם התוכנית תסייע לישראל לממש את שאיפתה להצטרף לשוק האירופי המשותף.
בתחנות השידור הערביות לא זכתה הידיעה להבלטה מיוחדת. רדיו קהיר הודיע כי כלכלת ישראל מתמוטטת, וכי הפיחות ישפיע לרעה על כל המערכת הכלכלית של ישראל. רדיו בגדד, הודיע כי ה"אסופית" ישראל במאמציה להיחלץ מן המשבר הכלכלי בו היא נתונה, נאלצה לבצע פיחות.
השגת מטרות

על השאלה אם הושגו מטרותיה של המדיניות הכלכלית החדשה שהונהגה בשנת 1962, לא היה ניתן לענות באופן מיידי, אלא בפרספקטיבה של זמן. במבט של 40 שנה לאחור, בספר 'לוי אשכול' אשר יצא לאור על ידי ארכיון המדינה, בשנת 2002, נכתב כי אכן התוכנית לא השיגה את מטרותיה. הסיבה שהציעו החוקרים לכישלונה של התוכנית, היא המחלוקת עם שר המסחר והתעשייה, שבגינה נאלץ אשכול להסכים לפשרות בתוכנית, ואלה פגעו בהצלחתה.
אך כבר בשנת 1969, בספר 'ההתפתחות הכלכלית של ישראל', של נדב הלוי ורות קלינוב-מלול, שנכתב באנגלית, תורגם על ידי יעקב קופ, ויצא לאור בהוצאת אקדמון, הובהרו הסיבות האמיתיות לכישלונה של התוכנית.
השער החדש לא היה באמת אפקטיבי, שכן כבר קודם לכן היה השער גבוה מ-1.80 ל"י לדולר, בעקבות הסובסידיות הסמויות שניתנו לחלק מהיצוא, ולאחר הפיחות הוטל מכס ניכר על היבוא.
פיחות כאשר המשק במצב של תעסוקה מלאה אכן יכול היה לשפר את מאזן התשלומים, ובתנאי שהצריכה וההשקעה יוקטנו, והמקורות שיתפנו יופנו להקטנת עודף היבוא. כל זאת באמצעות מדיניות מוניטרית ופיסקלית אנטי-אינפלציונית נמרצת, מדיניות שכזאת לא הייתה חלק מהמדיניות הכלכלית החדשה.
פיקוח המחירים שבוצע, לא כלל פיקוח על דירות וקרקעות, ובמחיריהם השתקפה מלוא ההשפעה של הלחצים האינפלציוניים, אשר הביאה לעלייה תלולה במחיריהם של ענפים אלו.
לאמיתו של דבר כבר בשנת 1964, היה ברור כי הגרעון במאזן התשלומים גדל לכ־570 מיליון דולר, והשכר המשיך לעלות מעבר לעלייה בפריון. כך הובהר כי המדיניות הכלכלית החדשה נכשלה בהשגת מטרותיה העיקריות.
ראו גם

המדיניות הכלכלית החדשה (ישראל 1952)
הערות שוליים

↑  הדאגה לאשראי הממשלתי, הבקר, 15 בינואר 1954, עמוד 3
↑  ד"ר דן גלעדי, כלכלת ישראל: צמיחה וגאות 1954–1965, בהוצאת משרד החינוך, 1998
1 2  לוי אשכול: ראש הממשלה השלישי, בעריכת: חגי צורף וארנון למפרום, בהוצאת: ארכיון המדינה, ה'תשס"ב, עמוד, 373
↑  לוי אשכול במשרד האוצר, באתר יד לוי אשכול
1 2  דו"ח בנק ישראל לשנת 1962, פרק ז'
↑  אטילה שומפלבי, יצחק בן אהרון, מאבות העבודה, הלך לעולמו, באתר ynet, 19 במאי 2006
↑  חגי צורף, וארנון למפרום, לוי אשכול: ראש הממשלה השלישי, בהוצאת ארכיון המדינה, ה'תשס"ב, עמוד י'
לוי אשכול עם דוד הורוביץ
TLC (להקה)

| --- | --- |

TLC מופיעות ב-2016
 לידה:  אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 מקום הקמה:  אטלנטה 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 סוגה:  R&B • פופ • פאנק • סול • היפ-הופ
 חברת תקליטים:  לה-פייס • אריסטה • אפיק • 852 Musiq
 פרסים והוקרה:  פרס רכבת הנשמה לזמר, צמד או להקת R&B הטוב יותר (1999)  פרס VMA לווידאו השנה (1995)  פרס המוזיקה של MTV לסרטון הלהקה הטוב ביותר (1995)  פרס MTV לקליפ R&B הטוב ביותר (1995)  פרס גראמי להופעת R&B הטובה ביותר הכוללת שירה של צמד או להקה (2000)  פרס גראמי להופעת R&B הטובה ביותר הכוללת שירה של צמד או להקה (1996)  פרס גראמי לאלבום רית'ם אנד בלוז (2000)  פרס גראמי לאלבום רית'ם אנד בלוז (1996)  אמן השנה של פרס המוזיקה האמריקאית 
 www.officialtlc.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 טיון ווטקינס  רוזונדה תומאס
 חברים לשעבר
 ליסה לופז  קריסטל ג'ונס
 
TLC היא להקת בנות אמריקאית, אשר החלה את פועלה בשנת 1992 עם סינגל הבכורה שלהן "Ain't 2 Proud 2 Beg" ומאז זכתה להצלחה חסרת תקדים בעולם. בשנת 1991 הלהקה הוחתמה עם חברת לה-פייס רקורדס על חוזה ולאחר מכן הם החלו לעבוד על אלבום הבכורה שלהן Ooooooohhh... On the TLC Tip אשר הניב שלושה שירים אשר הגיעו לעשירייה הפותחת בארצות הברית ואף סינגל הבכורה הגיע למקום ה-13 בבריטניה. האלבום עצמו גם זכה להצלחה בעולם כאשר מכר 6 מיליון עותקים. הצלחת הלהקה התגברה כאשר הוציאו את אלבומם השני CrazySexyCool שנתיים לאחר מכן. האלבום זכה להצלחה אדירה כאשר מכר 23 מיליון עותקים בכל העולם. הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "Creep" שהגיע למקום הראשון בארצות הברית ולימים נהיה ללהיט ענק במדינה שזכה להצלחה גם בבריטניה, אוסטרליה וניו זילנד. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Red Light Special" שהגיע למקום השני במדינה וזכה להצלחה גם בבריטניה ואוסטרליה.
לאחר מכן יצא השיר "Waterfalls" אשר גם הוא הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונהיה ללהיט ענק במדינה ובנוסף גם זכה להצלחה בין לאומית ונהיה לשיר המצליח ביותר של הלהקה. הסינגל הרביעי והאחרון היה השיר "Diggin' on You" שהגיע למקום החמישי בארצות הברית וזכה שוב להצלחה גם בבריטניה ואוסטרליה. בשנת 1999 הן הוציאו את אלבומם השלישי FanMail אשר זכה להצלחה ענקית גם הוא כאשר מכר 14 מיליון עותקים. הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "No Scrubs" אשר הגיע למקום הראשון בארצות הברית והפך ללהיט ענק בעולם עד כדי כך שנהיה לשיר המצליח ביותר שלהן במדינה. לאחר יצא השיר "Unpretty" אשר גם הוא היה ללהיט ענק וגם הוא הגיע למקום הראשון בארצות הברית. בשנת 2002 הלהקה הוציאה את אלבומם הרביעי 3D כאשר זהו היה האלבום הראשון של הלהקה ללא ליסה לופז שנהרגה בתאונת דרכים באותה שנה. האלבום לא זכה להצלחה של קודמיו ולא יצא ממנו אף שיר שהצליח בארצות הברית או בעולם. בשנת 2017 הוציאו הלהקה את אלבומם החמישי הקרוי על שם הלהקה.
עם מכירות של 65 מיליון אלבומים ושירים הלהקה הפכה ללהקת הבנות האמריקאית הנמכרת ביותר אי פעם. VH1 דירג אותן כלהקת הבנות הטובה ביותר של כל הזמנים ובמקום ה-12 ברשימת "100 הנשים הגדולות ביותר במוזיקה". מגזין בילבורד הכתיר אותן כאחת מהשלישיות המוזיקליות הטובות ביותר ודירג אותן במקום השביעי ברשימת "האקטים המוזיקליים הטובים ביותר של שנות ה-90". במהלך הקריירה שלהן הלהקה זכתה בפרסים רבים ביניהם 4 פרסי גראמי, 5 פרסי VMA ו-5 פרסי מוזיקת נשמה. בשנת 2012 הן זכו בפרס כבוד מיוחד בטקס פרסי MOBO ושנה לאחר מכן זכו בפרס מפעל חיים בטקס פרסי MTV יפן.
היסטוריה > 1990–1991: פורמציה ושנים ראשונות

בשנת 1990 המפיק איאן בורק ואחת מן הכישרונות אותם טיפח קריסטל ג'ונס העלו רעיון להקים להקת ילדות בז'אנר ההיפ-הופ עם שילוב של R&B עכשווי וניו ג'ק סווינג. בעקבות כך הן חיפשו עוד שתי בנות שיצטרפו לקריסטל ג'ונס. לבקשה זו נענתה טיון ווטקינס ילידת איווה שעברה לגור באטלנטה בגיל צעיר וליסה לופז, ראפרית מתחילה מפילידלפיה, פנסילבניה. ביחד הן הרכיבו הרכב בשם "2nd Nature" והחלו לעבוד עם מפיקים כמו וריקו וויד וג'רמיין דופרי על חומרים משלהם. לאחר מכן השלושה עשו אודישן אצל הזמרת פרי "פבלס" ריד שהקימה באותם ימים חברת ניהול והפקות משלה. פרי התרשמה מהבנות ולאחר מכן הן החליטו לשנות את שמן ל-TLC שזה בעצם היה ראשי התיבות של שמותיהן הפרטיים.
ריד סידרה להן אודישן מול חברת התקליטים לה-פייס רקורדס שהייתה בניהולה של בייביפייס ובעלה של פרי אנטוניו "אל. איי" ריד. באודישן ריד ראה פוטנציאל בלופז ו-ווטקינס אך חשב שיש צורך להחליף את ג'ונס וכתוצאה מכך ג'ונס עזבה את ההרכב. בסוף פברואר 1991 ווטקינס ולופז חתמו על החוזה עם לה-פייס רקורדס ופרי ריד הפכה למנהלת הכללית שלהם. לאחר מכן החלו החיפושים עבור החברה השלישית בלהקה ובמקביל לופז ו-ווטקינס החלו בהקלטות דמו עבור לה-פייס. בינתיים פרי מצאה את חברת הלהקה השלישית הלוא היא רוזונדה ת'ומאס שהייתה רקדנית ליווי של להקת Damian Dame שהייתה גם חתומה בלה-פייס. באפריל אותה שנה ת'ומאס הצטרפה רשתית ללהקה וכדי לשמור על שמן המקורי כל אחת מהבנות קיבלה כינוי משלה: לופז קיבלה את הכינוי Left Eye (עין שמאלית), ת'ומאס קיבלה את הכינוי צ'ילי ו-ווטקינס קיבלה את הכינוי טי-בוז. לאחר מכן הבנות חתמו על חוזה נוסף בו המוזיקה שלהם תופץ דרך אריסטה רקורדס/BMG. לאחר מכן השלושה החלו לעבוד על אלבום הבכורה שלהן עם מפיקים כמו ריד עצמו, ג'רמיין דופרי, דאלאס אוסטין ועוד. במקביל הן השתתפו בשיר של הזמר ג'רמיין ג'קסון שגם הוא היה חתום בלה-פייס.