אורי מלמיליאן
קריירה כשחקן

מלמיליאן נולד בשכונת ממילא שבירושלים, לחיים ודינה, בני העדה הכורדית, שעלו לישראל מאיראן ב-1950. להוריו יש תשעה ילדים (שש בנות ושלושה בנים), כשאורי הוא הילד החמישי, בן שני אחר מרדכי, אחר ארבע בנות. למרבה ההפתעה אורי התחיל לשחק דווקא בהפועל ירושלים היריבה העירונית, ורק אחר כך הצטרף לקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים וסומן כקשר התקפי מבטיח. בעונת 1973/1974, כשהיה בן 16, עלה מלמיליאן לקבוצה הבוגרת. באותה עונה כבש מלמיליאן את שער הניצחון של קבוצתו ברבע גמר גביע המדינה, במשחק הדרבי מול הפועל ירושלים, בבעיטת קרן. לכל אורך הקריירה שיחק בחולצה מספר 8, והתאפיין כשחקן טכני בעל שליטה בכדור, כמו כן הצטיין בביצוע מצבים נייחים כמו בעיטות חופשיות והרמת קרנות. בעונת 1974/1975 בית"ר סיימה במקום ה-15, שמוביל לירידת ליגה, אך בעקבות הקפאת הירידות באותה העונה, נותרה הקבוצה בליגה הבכירה. באותה העונה הפסידה בית"ר בגמר גביע המדינה להפועל כפר סבא בתוצאה 1–3.
בעונת 1975/1976 החלה פריצת הדרך המקצועית של מלמיליאן. לאחר העונה הקשה בתחתית, היה מלמיליאן לצלע המרכזית במשולש הקישור של בית"ר ירושלים, שכונה "שוקולד-מנטה-מסטיק" על שם הלהקה שפעלה באותה תקופה, לצד דני נוימן וויקטור לוי. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה הבכירה, לאחר שהפסידה את האליפות במחזור הסיום להפועל באר שבע. בעונה זו זכתה בית"ר ירושלים לראשונה בגביע המדינה. מלמיליאן כבש את צמד שעריו הראשונים בגביע בניצחון על מכבי נתניה ברבע הגמר. במשחק הגמר, השני ברציפות של בית"ר ירושלים, פגשה הקבוצה את מכבי תל אביב. במהלך ההארכה, במצב של שוויון 1–1, החטיא מלמיליאן פנדל לזכות קבוצתו, אך חיפה על כך בשער שהבקיע שש דקות לסיום ההארכה, מבעיטה סמוך לדגל הקרן, בדרך לניצחון 2–1. בסיום העונה האישית המוצלחת, נבחר מלמיליאן לתואר כדורגלן העונה בישראל.
במהלך שלוש העונות הבאות, על אף שלא זכתה באליפות, הייתה בית"ר ירושלים בצמרת הטבלה, כשהיא מסיימת במקום השלישי ופעמיים במקום השני, ומלמיליאן הוסיף להיות דומיננטי במרכז הקישור של הקבוצה ואף להוביל את טבלת הכובשים שלה פעמיים מתוך השלוש. בעונת 1978/1979 זכתה הקבוצה בגביע השני בתולדותיה, כשניצחה במשחק הגמר 2–1 את מכבי תל אביב. מלמיליאן בישל לדני נוימן את השער הראשון במשחק. בעונת 1979/1980 חוותה הקבוצה משבר עמוק לאחר פציעתו הקשה של אורי מלמיליאן לאחר המחזור החמישי בליגה, במשחק אמון מול הפועל רמת גן, וירדה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה. מלמיליאן, שסירב לעבור לקבוצה הצרפתית פריז סן-ז'רמן במהלך הקיץ, כבש ארבעה שערים באותה עונה, מתוך 15 שערי ליגה בלבד שכבשה הקבוצה. אורי מלמיליאן נותח 3 פעמים במהלך השנתים שלאחר פציעתו.
מלמיליאן הוסיף לשחק בקבוצה גם בתקופת שהותה בליגת המשנה, והקבוצה חזרה לליגה הבכירה תוך עונה אחת בלבד. בעונת 1981/1982 שוב הוביל מלמיליאן את טבלת כובשי הקבוצה, עם שמונה שערי ליגה לזכותו. בית"ר ירושלים חזרה להשתייך לצמרת הליגה בעונת 1983/1984 כשסיימה במקום השני בטבלה, לאחר שאיבדה את הבכורה למכבי חיפה, מחזור אחד לפני תום העונה. באותה עונה החל השילוב המוצלח של מלמיליאן עם החלוץ הצעיר אלי אוחנה, והשניים הובילו את הקבוצה לזכייה שלישית בגביע המדינה, בעונה שלאחר מכן, לאחר ניצחון על מכבי חיפה במשחק הגמר.
עונת 1985/1986 הייתה עונת השיא של מלמיליאן במדי בית"ר ירושלים. הוא כבש 14 שערים וסיים כמלך השערים של הליגה. הקבוצה, שסיימה במקום הרביעי בליגה, הוסיפה זכייה שנייה ברציפות ורביעית בסך הכל בגביע המדינה. מלמיליאן כבש את שער הניצחון (3–2) על מכבי חיפה בשלב רבע הגמר, ובמשחק הגמר הבקיע את שער הניצחון (2–1) מול שמשון תל אביב בהארכה.
בעונת 1986/1987 הוביל השילוב בין מלמיליאן לאוחנה, תחת הדרכתו של המאמן דרור קשטן, לזכייה באליפות המדינה, לראשונה בתולדות בית"ר ירושלים, כשכל אחד מהם כובש 15 שערי ליגה. טרם העונה, מלמיליאן החרים את ערב פתיחת העונה של המועדון, עקב מחלוקת סביב חוזהו. המחלוקת נמשכה והוא לא יצא עם הקבוצה למחנה האימונים בהונגריה, אך לבסוף זכה לשדרוג בחוזהו, כמו גם לאופציה לעזוב את הקבוצה בתום שלוש שנים. בשבוע משחק ההכתרה של המועדון נפטרה סבתו של מלמיליאן, ולכן הוא לא נכח בחגיגות אלא רץ הישר לחדרי ההלבשה בסיום המשחק. בסיום העונה נבחר מלמיליאן בפעם השנייה בקריירה לתואר כדורגלן העונה.
לאחר עזיבתו של אוחנה, מלמיליאן הוביל את טבלת הכובשים של המועדון שנתיים נוספות ברציפות, אך הקבוצה רשמה עונות חלשות בחלקה התחתון של הטבלה. למרות זאת, בעונת 1988/1989, זכתה הקבוצה בגביע המדינה בפעם החמישית. בשמינית הגמר פגשה בית"ר ירושלים את הפועל תל אביב, ולאחר הפסד 0–2 במשחק הראשון, כבש מלמיליאן צמד בניצחון 5–0 במשחק הגומלין. ברבע הגמר ניצחה הקבוצה 6–0 את הפועל צפרירים חולון בסיכום שני המפגשים, כששלושה מהשערים נכבשים על ידי מלמיליאן. משחק הגמר מול מכבי חיפה היה משחק הפרידה של מלמיליאן מהמועדון בו גדל. בדקה ה-48 כבש מלמיליאן משמונה מטרים את שער השוויון הזמני שקבע 1–1. המשחק הסתיים בתוצאה 3–3, ובית"ר ירושלים ניצחה בתום בעיטות הכרעה. מלמיליאן היה רשום כבועט החמישי והמכריע, אך הקבוצה הבטיחה את ניצחונה כבר אחרי ארבע בעיטות של בית"ר ירושלים ו-5 בעיטות של שחקני מכבי חיפה, בית"ר נצחה בבעיטות ההכרעה בתוצאה 4–3, ומלמיליאן סיים את דרכו במועדון עם גביע מדינה חמישי.
מלמיליאן שיחק במדי בית"ר ירושלים 16 עונות ברציפות, בהן רשם 423 הופעות ליגה, והוא מוביל את טבלת הופעות הליגה במועדון בכל הזמנים. כמו כן, הוא כבש 140 שערי ליגה לזכות הקבוצה, שני רק לאלי אוחנה (142). מלמיליאן הוא מלך שערי הגביע של הקבוצה בכל הזמנים, עם 29 שערים. על אף שתופקד כקשר, מלמיליאן הוביל את טבלת הכובשים של הקבוצה בתשע מתוך 16 עונותיו במועדון. עד היום, מלמיליאן נחשב לגדול שחקני בית"ר ירושלים בכל הזמנים.
לקראת עונת 1989/1990 עבר מלמיליאן בן ה-32 לקבוצת מכבי תל אביב. כבר בעונתו הראשונה במועדון כבש מלמיליאן 16 שערים, והיה למלך שערי הליגה בפעם השנייה בקריירה. מלמיליאן, שעבר למכבי תל אביב יחד עם שותפו בבית"ר אבי כהן (הירושלמי), נחשב לאחד המובילים בדור הוותיק של הקבוצה, שפרש את חסותו על הדור הצעיר והמוכשר שהתפתח במועדון, וכלל שחקנים כמו אבי נמני ואיציק זוהר. השילוב בין הצעירים המוכשרים לשחקנים הוותיקים הגיע לשיאו בעונת 1991/1992, אז זכתה הקבוצה באליפות המדינה לראשונה לאחר 13 שנים. עבור מלמיליאן היה זה תואר אליפות אישי שני בקריירה.
לאחר שלוש עונות במדי מכבי תל אביב, עזב מלמיליאן את הקבוצה וחתם בהפועל באר שבע. מלמיליאן הוותיק רשם שש הופעות בלבד, בהן כבש פעם אחת. באמצע העונה עבר מלמיליאן להפועל כפר סבא, במדיה רשם שלוש הופעות, ובסיום העונה פרש בתום קריירה עשירה, בה כבש 159 שערים בליגה הבכירה, שמציבים אותו במקום השמיני בטבלת כובשי הליגה הבכירה בכל הזמנים.