האל פאן הגדול
עלילה > האסון

הסיפור נפתח עם רדת הלילה, כאשר אדם בשם קלארק וחברו דוקטור ריימונד נפגשים במעבדתו של הלה לצורך עריכתו של ניסוי רפואי אסור וחשאי. על אף ספקותיו של קלארק בנוגע לעניין, מבטיח לו הרופא, טיפוס כחוש בגיל העמידה, שהדבר בטוח לחלוטין, ומרגיע את חששותיו באומרו כי על אף שהואשם בשנים האחרונות כשרלטן ורמאי בידי שאר עמיתיו למקצוע, לא העביר את זמנו בבטלה אלא בשקידה קפדנית על מחקריו האינטינסיביים, הסובבים דבר אותו הוא מכנה בשם רפואה טרנסצנדלטית, אשר תאפשר להם לראשונה לגשר על הפער שבין העולם הגשמי לבין העולם הרוחני.
התיאוריה של ריימונד גורסת כי בעזרת חתך קל ברקמת החומר האפור שבמוח האדם, מעין הליך פסיכוכירורגי המזכיר במהותו את הלובוטומיה, ניתן יהיה לפקוח את עיניו של הנסיין לעולם חדש ובלתי מוכר עד כה. הוא מציע לנסות זאת על נערה בשם מארי, שאת חייה הציל לאחר שאימץ אותה לביתו כאשר הייתה ילדה קטנה וחסרת כל, ופורס את חזונו בפני קלארק:
תסתכל מסביבך, קלארק. אתה רואה את ההרים ואת הגבעות העוקבים זה אחר זה כמו גלים, את העצים והפרדסים, את שדות התירס, ואת אדמות המרעה המתפרשות עד למישורים המוצפים הסמוכים לנחל. אתה רואה אותי עומד כאן, לצידך, ואתה שומע את קולי; אך אני אומר לך שכל הדברים הללו – כן, החל מהכוכב שזה עתה החל לזרוח בשמי הרקיע, וכלה בקרקע המוצקה שתחת רגלינו – כולם אינם יותר מחלומות וצללים, אשר מסתירים מעינינו את העולם האמיתי. ישנו עולם נוסף, אך הוא נמצא מעבר לחזות הזוהרת הזו, מעבר ל"מרדפים באראס, וחלומות דוהרים", מעבר לכל הדברים הללו, כמו מבעד לפרגוד. אינני יודע האם אדם כלשהו הרים אי פעם את אותו וילון, אבל אני כן יודע, קלארק, שאני ואתה נראה אותו מורם בהמשך הלילה דרך עיניו של אחר. אתה עשוי לחשוב כי כל זה אינו יותר משטויות והבלים, אולי זה נשמע משונה, אבל זה נכון, והקדמונים ידעו לפשר המשמעות של הרמת הפרגוד. הם כינו את הדבר בשם ראיית האל פאן.
המקור באנגלית
Look about you, Clarke. You see the mountain, and hill following after hill, as wave on wave, you see the woods and orchard, the fields of ripe corn, and the meadows reaching to the reed-beds by the river. You see me standing here beside you, and hear my voice; but I tell you that all these things – yes, from that star that has just shone out in the sky to the solid ground beneath our feet – I say that all these are but dreams and shadows; the shadows that hide the real world from our eyes. There is a real world, but it is beyond this glamour and this vision, beyond these ‘chases in Arras, dreams in a career,’ beyond them all as beyond a veil. I do not know whether any human being has ever lifted that veil; but I do know, Clarke, that you and I shall see it lifted this very night from before another’s eyes. You may think this all strange nonsense; it may be strange, but it is true, and the ancients knew what lifting the veil means. They called it seeing the god Pan.
השניים פונים להיכנס לביתו של ריימונד וחולפים מבעד לפרוזדור אפל ודרך דלת כבדה המובילה לתוך מעבדתו, המתגלה כחדר רחב בעל קירות עמוסים במדפים עד בלי די, עליהם נחים מאות בקבוקי שיקויים ותמיסות בכל הצורות והצבעים. הלה מסב את תשומת לבו של קלארק למדף מסוים עליו ניצבים מספר כרכים עתיקים ומשבח את אחד מהם, עבודתו של האלכימאי אוסוואלד קרוליוס (אנ'), אשר לדבריו השפיע רבות על מפעל חייו ואף נודע באמירתו, ”בכל גרגיר חיטה נחה חבויה נשמתו של כוכב לכת”.
בהמשך מצביע ריימונד לעברו של כיסא גלגלים מיושן הנח בקצהו של החדר, באומרו כי זה המושב המיועד עליו יתבצע הניתוח, וגורר אותו למרכז המעבדה, תחת אור המנורה, שם הוא מנמיך ומגביה אותו לסירוגין עד שנחה עליו דעתו. בזמן שהלה פונה לפתוח בהכנות המקדימות של הניסוי מבחין קלארק בניחוח המשונה והמרדים השורר בחדר, הגורם לו להיכנע במהרה לעייפותו, עד שהוא שוקע בתנומה כבדה.
בחלומו מוצא את עצמו קלארק ביום שמשי וחם, אשר התרחש כחמש עשרה שנים קודם לכן, במהלכו טייל בין אדמות המספוא והיערות הסמוכים לבית מגוריו, אותם הכיר היטב משנות ילדותו. קולו המעומעם של ריימונד נשמע מבעד לתרדמתו, ”אני מקווה שהריח לא מפריע לך, קלארק. הוא לא מזיק כלל, אבל עשוי להפוך אותך למנומנם קלות, זה הכל”; הוא אינו מצליח להתעורר, עם זאת, ושוקע לתוך נבכי החיזיון, בתוכו הוא עוזב את שדות האחו ומעמיק לתוככי היער העבות. נדמה כי חום השמש היוקדת כופה על הצמחייה לפלוט החוצה את ריחות הטבע שהיא טומנת בחובה, וקלארק נקלע למערבולת הניחוחות של עונת הקיץ, הפרחים הרבגוניים, עצי היער, והאדמה המוצלת, כל זאת תחת צמרות העצים הגבוהות השוכנים במעמקי מצולותיו של אותו עולם ירוק. הוא מאבד את דרכו במהרה במעלה שביל לא מוכר ונקלע לאזור בו מעולם לא ביקר, כאשר לפתע כל רעשי היער, וביניהם קולות בעלי החיים וצלילי המים הזורמים הנשמעים באוזניו כמלודיה מוזיקלית, נפסקים באחת, ומתחלפים בנוכחות בלתי מוסברת של ישות כלשהי, העומדת פנים אל פנים מולו, ואינה נתפשת כאדם או כבעל חיים, כדבר חי או מת, אלא כשילוב של כל הדברים הללו יחדיו, הנושאת את צורותיהם של כל המושאים, אך בעת ובעונה אחת היא גם נטולת כל צורה בעצמה. באותו רגע חש קלארק כי המחסום המפריד בין גופו לבין נשמתו מתפוגג והוא שומע באוזניו קול הצועק, ”בוא נלך מכאן”, לפני שהוא שוקע באפלה נצחית.
קלארק מתעורר כעבור זמן-מה בתחושה כי חלף מחלום אחד למשנהו, כאשר לנגד עיניו עומד דוקטור ריימונד, העסוק במזיגת נוזל שמנוני כלשהו לתוך בקבוקון. הלה מציין כי סיים עם הכנותיו ויוצא מהמעבדה על מנת להביא את מארי. הוא שב כעבור מספר דקות מלווה בנערה יפת מראה וסמוקת פנים בת כשבע עשרה, לבושה כולה בלבנים. הלה שואל אותה האם היא סומכת עליו ומוכנה לשים את עצמה בידיו, ולאחר שהיא עונה בחיוב, מדגיש הלה את הדבר בפניו של קלארק, כדי שישמש כעד לכך שהדבר נעשה מרצונה.
מארי מתיישבת בכיסא הגלגלים ומבקשת מריימונד לנשקה בטרם יתחילו בניתוח. הוא נושק לשפתיה ומניח את הבקבוקון שמילא קודם לכן תחת אפה. אדי תכולתו גורמים לה להחוויר ולאבד את הכרתה כמעט מיד, והלה פונה לגלח את אזור קרקפתה קודם לביצוע החתך הראשוני. קלארק אינו מסוגל לצפות בכך ומסב את מבטו הצידה בזמן שחברו פותח את גולגולתה לרווחה וחותך ברקמת מוחה בעזרת האזמל, אולם הניתוח כולו נמשך דקות ספורות בלבד, וכאשר הוא מביט חזרה לכיוונם נתקל מבטו בריימונד החובש את ראשה המדמם.
הם ממתינים במשך מספר דקות בציפייה להתעוררותה, כאשר לבסוף פוקחת מארי את עיניה באיטיות ומביטה בפליאה בדבר-מה לא ברור ובלתי נראה הנמצא מעבר להם. ידיה נמתחות קדימה בניסיון לגעת בו, כאשר לפתע מתעוותות פניה בבעתה מוחלטת והיא נתקפת בעווית הגורמת לה להתכווץ ולרעוד באופן בלתי נשלט, בטרם היא נופלת ארצה בצרחות אימים.
קלארק עוזב את המעבדה ושב רק כעבור שלושה ימים כדי לבדוק לשלומה. ריימונד מוביל אותו למיטתה, שבין שמיכותיה היא שוכבת בערות מלאה, על אף שנדמה כי איבדה על עצמה את דעתה והשתגעה, מאחר שהיא מחייכת ללא כל סיבה ומנידה את ראשה מצד לצד ללא הפסק. ריימונד מסביר, ”כן, זה עצוב מאוד. היא הפכה לרפת שכל, אולם אין מה לעשות בנידון. אחרי הכל, היא ראתה את האל פאן הגדול”.