stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיחת מכוניות
התוכנית

התוכנית שודרה לראשונה בשנת 1987 ברדיו הציבורי בארצות הברית. כיום (2012) מאזינים לתוכנית כ-3.3 מיליון מאזינים בכ-660 תחנות רדיו מקומיות, בנוסף למאזינים בשני ערוצים של NPR בלוויין, וכן ברשת האינטרנט. פרקים קודמים של התוכנית זמינים להורדה כפודקאסט בתשלום.
כאות הפתיחה של התוכנית משמש קטע אינסטרומנטלי בסגנון בלוגראס, בשם “Dawggy Mountain Breakdown” בביצוע אמן הבנג'ו דייוויד גריסמן.
התוכנית > מסגרת התוכנית

בבסיס התוכנית יש מתכונת קבועה של שיחות טלפון ממאזינים, המתקשרים לשאול שאלות בענייני מכוניות. השאלות יכולות להיות בכל נושא שקשור, ולו בעקיפין, למכוניות: תקלות, טיפולים שוטפים, קניה ומכירה, וכל נושא אחר שיש לו זיקה כלשהי ואפילו קלושה, למכוניות. השיחות בין המאזינים לאחים מליוצי מוקלטות מראש. אולם מדיניות מוצהרת של המגישים והעורכים היא, שהמגישים לא שומעים את השאלות מראש (ולעיתים המגישים מתלוננים על כך בשידור, באופן הומוריסטי, כאשר הם אינם יודעים מה לענות), כך שכל שיחה שראויה לשידור תשודר, גם אם המגישים אינם יודעים את התשובה לשאלה. מעבר לכך, באחד המדורים בתוכנית, הנקרא “Stump-the-Chumps”, מתקשרים למאזין/ה מהעבר כדי לברר במה הועילה התשובה שנתנו אז. המגישים מקפידים לשדר הן את ההצלחות שלהם, כמו גם את הכישלונות.
מרכיב עיקרי של התוכנית הוא ההומור. ברוב המקרים זהו הומור עוקצני, ציני מעט אבל תמיד בעל מאפיינים אופטימיים ועליזים. האחים מרבים ללעוג זה לזה ברוח טובה, ולעיתים גם להתבדח על חשבון המאזינים, אולם הם מקפידים שלא לחרוג מכללי התקינות הפוליטית. אחד המאפיינים הבולטים של המגישים הוא יכולתם לתהות על קנקנם של השואלים בתוך מספר דקות, כדי לדעת עד כמה רחוק ניתן ללכת בהתבדחות על חשבונם, מבלי לפגוע בהם או במאזינים אחרים. לעיתים מנסים האחים, ובמיוחד הבכור, טומי, לנחש את אופן האיות של שמות המתקשרים, בעיקר על פי אזור המוצא שלהם, המבטא וכדומה. טומי מליוצי הוא גם בעל חוש מוזיקלי וקול ערב, ומדי פעם הוא פוצח בשיר בו הוא נזכר בעקבות השיחה.
המגישים מרבים להתבדח על כך שהתשובות שלהם לא מועילות, שמספר המאזינים שלהם זעום, ושהם עצלנים וחסרי ידע. למשל, את הסיבה לכך שהם נמנעים לשמוע את השאלות מראש הם מסבירים כך: אילו עשו זאת, היה עליהם להשקיע זמן בחיפוש התשובה, והשקעת זמן ומאמץ היא עבודה – דבר שהם משתדלים להימנע ממנו.
פעמיים במהלך התוכנית, כשהם נדרשים להכריז על כך שזהו הרדיו הציבורי, הם מודיעים על מקרה נוסף של מיאוס ודחייה של התוכנית על ידי מאזיניה (שהוא כמובן בדיוני כי התוכנית פופולרית מאד), בסגנון: ולמרות שחברי הקונגרס המתירניים ביותר מאיימים לסגור את התחנה הזאת בכל פעם שהם שומעים אותנו אומרים את זה - זהו NPR, הרדיו הציבורי הלאומי."
התוכנית עשירה מאוד בפינות ובמדורים קבועים או מתחלפים, ובהם המגישים מגוונים את רפרטואר הבדיחות, לעיתים באמצעות קריאת מכתבים של מאזינים בעניינים שאינם קשורים במכוניות. במסגרת זאת המגישים אוהבים לקרוא "חכמות" של ילדים, סיפורים על תקלות שונות ומשונות, וכל דבר המעורר צחוק בריא.
התוכנית > פינות ומדורים

הפתיח: לעיתים קרובות מכריזים המגישים, שבאותו יום משודרת התוכנית באופן מיוחד מאחת המחלקות ברדיו, שאת שמה הם ממציאים במקום, כדי שיתאים לאופי הבדיחות בפתיח. לעיתים הפתיח נשלח על ידי אחד המאזינים.
Stump-the-Chumps (ניתן לתרגם כ"להביא במבוכה" או "להוציא את האוויר מהבלון הנפוח"): כאן מעלים המגישים שאלה שנשאלה בעבר, ומתקשרים אל השואל/ת בזמן הווה כדי לברר במה הועילה התשובה שנתנו אז. המגישים מקפידים לשדר מקרים בהם התשובה הייתה שגויה או שלא הייתה מועילה (ובמקרה הזה מושמע צליל המביע אכזבה), כמו גם מקרים מוצלחים (בהם מושמע צליל שמח, בסגנון: טא-דאם!)
החידה – The Puzzler: בתחילת החלק השני של התוכנית מגלים את הפתרון לחידה של השבוע שעבר; בחלק השלישי, הנקרא המחצית השלישית של התוכנית, משודרת חידה חדשה. החידות לפעמים קשורות למכוניות, אך תמיד מתחכמות, ולרוב מאופיינות בחשיבה "מחוץ לקופסה". את התשובות נדרשים המאזינים לשלוח כשהן כתובות על גבי פריטים מיוחדים, שאינם ניתנים להשגה, כמו: שטר של 26 דולר, או פריט יקר מציאות שתיאורו כל כך מפורט ומדויק, עד שלא ניתן למצוא כמוהו. הפרס לפותרים נכונה הוא "כרטיס זיכוי בסך 26 דולר, לשימוש בחנות המזכרות חסרת-הבושה שלנו."
קרדיטים: בסוף התוכנית מכריז האח הצעיר ריי: "ובכן, זה קרה לכם שוב. בזבזתם עוד שעה יקרה מזמנכם, בהאזנה לשיחת מכוניות," ומיד אחר כך הוא קורא רשימה ארוכה של צוות ההפקה של התוכנית. הרשימה כוללת חברים אמיתיים בצוות ההפקה, להם הוא מצמיד כינויים צבעוניים; ולאחריה רשימה ארוכה של חברים מומצאים, ששמם נגזר באופן ליצני מעיסוקם, כמו: הנהג הרוסי שלנו הוא פיקוף אנדרופוף (נשמע באנגלית כמו: "לאסוף ולהחזיר"); איש הווידאו מהסניף שלנו בתל אביב הוא שלמה ריפליי (נשמע באנגלית כמו: "בהילוך איטי"); צמד מנקי השמשות שלנו הוא אייק-אנד-זיק לירלי (נשמע כמו: "אני רואה ברור"); הפסיכיאטר של טומי הוא מני לוס-קרוז (נשמע כמו: "הרבה ברגים רופפים"); ועוד רבים (הרשימה המלאה של כל כינוי שהומצא אי פעם נמצאת באתר התוכנית).
המגישים

האחים טום וריי מליוצי הם מכונאים בהכשרתם, ובנוסף שניהם בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס במדעים. שניהם שימשו כמרצים למדעים באוניברסיטאות מקומיות במשך מספר שנים. לטענתם, לאחר שנמאס להם ללמד, הם פתחו סדנה בשם Hacker’s Heaven ("גן-עדן למפצחים"), שתשמש כחלל שבו נהגים יטפלו בעצמם במכוניות שלהם, תחת הדרכה. הסדנה לא הייתה רווחית, אך האחים נהנו מהעבודה עם הלקוחות ולא סגרו אותה. בשנת 1977 הוזמנו להשיא עצות למאזינים בענייני מכונאות בתוכנית רדיו מקומית בבוסטון. כעבור עשר שנים הם קיבלו פינה קבועה בתוכנית ששודרה ברדיו הציבורי, פינה שהפכה כעבור כשנה לתוכנית משלהם. את הסדנה הפכו למוסך רגיל, הקיים עד היום בשם Good News Garage ("מוסך החדשות הטובות"). המוסך שוכן בצידה של כיכר הרווארד, בסמוך לאוניברסיטת הרווארד הידועה, ברובע קיימברידג' שבלב בוסטון.
האח הבכור, טום מליוצי, נפטר ב-3 בנובמבר 2014, מסיבוכים של מחלת אלצהיימר.
אתר האינטרנט של התוכנית

באתר ניתן למצוא קישור לשידור האודיו של התוכנית, ולקניית תוכניות קודמות מהאתר iTunes של חברת אפל. בנוסף ניתן למצוא בו חידות, בדיחות, סיפורים, בלוג של האחים, רשימה של מכונאים מומלצים על ידי המאזינים, המפולחת לפי אזורים בארצות הברית; פורומים ושפע של עצות בנושאי מכונאות ומכוניות; ועוד.
ראו גם

קומיקאים במכוניות שותים קפה
הערות שוליים

↑  למשל, ב-18 בינואר 1997 התקבלה שיחה ממאזין שהזדהה כ"ג'ון, עובד מדינה", שכביכול ביקש עזרה להבין מה לא בסדר עם כלי רכבו, שתמיד מתניע, אבל בשתי הדקות הראשונות מיטלטל מאד, עד שהוא נרגע, ואז המנוע משתתק. התברר שהמתקשר הוא ג'ון גרנספלד, אסטרונאוט, והשיחה נעשתה ממעבורת החלל אטלנטיס, בדרכה לתחנת החלל מיר The time an astronaut called into Car Talk from the Space Shuttle, io9 (באנגלית).
↑  Tom Magliozzi, Popular Co-Host Of NPR's 'Car Talk,' Dies At 77, NPR.org (באנגלית)
שורה רפופורט

| --- | --- |

שורה רפופורט
 לידה:  1 בדצמבר 1924 ברית המועצות
 פטירה:  1 באפריל 1998 (בגיל 73)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה קלה
 תת-ענף:  קפיצות
 מועדון:  הפועל חדרה, מכבי חיפה
שורה רפופורט (1 בדצמבר 1924 – 1 באפריל 1998) היה מאמן ישראלי באתלטיקה קלה. בשנות הששים והשבעים החזיקו חניכיו בשיאי ישראל בקפיצה לגובה ובקפיצה לרוחק הן לגברים והן לנשים. בנוסף לכך קידם אתלטים מצטיינים בריצות בינוניות ובמקצועות הזריקה. בין חניכותיו היו מיכל למדני, שייצגה את ישראל בקפיצה לגובה באולימפיאדת טוקיו 1964 ואורית אברמוביץ' שזכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה באליפות אסיה שנערכה בטהראן בשנת 1978.
ביוגרפיה

נולד בברית המועצות, כתינוק עלה לארץ ישראל, ומשפחתו התגוררה בחיפה. הוא החל להתאמן באתלטיקה קלה בהפועל חיפה כשהיה בן 13. למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, שם המשיך באימוניו, כאשר חברו לקבוצה ומתחרהו היה דוד טבק.
היה חבר בתנועת הצופים, התגייס להגנה בשנת 1941 ובשנת 1944 הצטרף לפלמ"ח ושרת עד סוף 1947.
בצה"ל שירת רפופורט כקצין ספורט, היה ממקימי מערך האימון הגופני בצה"ל וממתווי נושא הכושר הקרבי. פיקד על בית הספר לאימון גופני בה"ד 8, שמוקם אז במחנה דורה ליד נתניה. הוא שימש בתפקיד זה שלוש שנים, בין השנים 1952 – 1955.
ביוגרפיה > הוראת החינוך הגופני

למד במחזור החמישי במדרשה למורים לחינוך גופני, יחד עם מאמן האתלטיקה עמיצור שפירא אתו שיתף פעולה בהמשך דרכו המקצועית. לימד שנים רבות מקצוע זה וריכז את מגמת הספורט בבית הספר התיכון רופין בעמק חפר. כיום קריית החינוך ע"ש בן-גוריון.
ביוגרפיה > מאמן אתלטיקה קלה

בשנת 1955 מונה שורה למאמן אתלטיקה קלה באגודת הפועל חדרה ועסק בכך קרוב לשלושים שנה. הוא הביא אותה להישגים ספורטיביים חשובים ברמה לאומית ובינלאומית, הן במישור הקבוצתי והן באישי. עקב הצלחתו כמאמן, מונה מספר פעמים למאמן לאומי למשימות בינלאומיות, בהן אליפות אסיה שנערכה בבנגקוק בשנת 1966, אליפות אסיה שנערכה בטהראן בשנת 1974 ומשימות לאומיות רבות נוספות. חניכתו מיכל למדני, שיפרה את השיא הישראלי בקפיצה לגובה לנשים שש פעמים, זכתה שמונה פעמים באליפות ישראל למקצוע זה וייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו 1964. את שיאה של מיכל למדני (1.67מ'), שיפרה חניכה מצטיינת נוספת של שורה, אורית אברמוביץ. בהדרכתו של שורה, שיפרה אברמוביץ את השיא הישראלי בקפיצה לגובה ארבע פעמים. במהלך שנת 1974 שיפרה אברמוביץ את השיא הישראלי בתוצאה של 1.74 מ' ובסוף אותה שנה, השתתפה באליפות אסיה באתלטיקה קלה שנערכה בטהראן, זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה תוך שיפור של 4 ס"מ לשיאה הקודם והעמידה אותו על תוצאה של 1.78מ'.שיפור שיא ברמה כזו בתחרות החשובה ביותר בעונה, לעיני עשרות אלפי צופים, נחשב הישג מקצועי גדול הן לאורית והן למאמנה שורה, שהצליח במשימה מורכבת זו.
שיאן ישראל נוסף בקפיצה לגובה היה יאיר לובין, שיחד עם אחיו התאום מאיר, התאמנו אצל שורה רפופורט מגיל צעיר, תוך שהם זוכים בתוארי אליפות הנוער והבוגרים במשך מספר שנים רצופות. יאיר לובין שבר את השיא הישראלי פעמיים והעמידו על 1.94, תוך שימוש בטכניקת גלילת הבטן שהייתה הטכניקה השלטת אז, לפני התפתחות סגנון פוסברי ששינה את פני הקפיצה לגובה בישראל ובעולם.
בתחום הקפיצה לרוחק לנשים, חניכתו גאולה גדישביץ שברה את השיא הישראלי לנשים במקצוע זה חמש פעמים, ותוצאתה הטובה ביותר הייתה 5.61 מ'.
בעקבות הצלחתה של גאולה גדישביץ בקפיצה לרוחק לנשים, הצליח שורה לקדם גם במקצוע קפיצה לרוחק לגברים את צביקה עמלי, מאגודת הפועל חדרה, שלאחר התקדמות נאה במקצוע במסגרת הנערים והנוער, שבר בשנת 1973 את השיא הישראלי בן ה-12 שנה של דוד קושניר וקבע תוצאה של 7.53 מ'. שיא זה החזיק מעמד כ-16 שנים עד שנשבר על ידי נחום רוגל בשנת 1989.
ביוגרפיה > תרומתו להפצת טכניקת פוסברי בקפיצה לגובה בישראל

אף על פי שחניכיו שיאני ישראל מיכל למדני ויאיר לובין קפצו בטכניקת גלילת הבטן, שהיה הסגנון המקובל בענף זה בישראל ובעולם עד "מהפכת פוסברי" באולימפיאדת מקסיקו 1968, שורה עצמו הסתגל במהירות לשינוי הטכני בענף זה. חניכתו אורית אברמוביץ כבר הגיע להישגיה תוך שימוש בטכניקת פוסברי. במהלך ההסתגלות לסגנון החדש, שדרש מזרני נחיתה מיוחדים למניעת פגיעות, פיתח שורה מזרנים כאלה תוך שימוש באמצעים מקומיים ולא יקרים, בעזרת עודפי חומרי ריפוד שיוצרו על ידי בית חרושת קיסריה פולימרים. הוא סייע בהתנדבות למורים ולמאמנים להשיג ציוד זה לאגודות ספורט ולבתי ספר ובכך תרם להתפתחות סגנון פוסברי בקפיצה לגובה במקומות רבים.
רבגוניות יכולתו כמאמן של שורה רפופורט לא התמקדה בקפיצות בלבד. בין חניכותיו הרבות הייתה גם רחל הלה, רצה מצטיינת למרחקים בינוניים וארוכים, יהודית גנץ במקצועות הזריקה, אנדרה אביגיל בריצת משוכות וקרב חמש ואחיקם פולונסקי בזריקת דסקוס.
בתחום הקבוצתי, הציב את אגודת הפועל חדרה באתלטיקה קלה, אותה אימן, בצמרת אגודות הספורט בארץ במקצוע זה. בעונת 1967/68 זכתה אגודת הפועל חדרה, תחת הדרכתו של שורה באליפות המדינה לאגודות, לפני הפועל רמת גן ומכבי תל אביב.
ביוגרפיה > שנות השמונים והתשעים

בשנת 1980 קיבל רפופורט ממרכז הפועל את עיטור "לאיש כפועלו" על פועלו לקידום האתלטיקה הקלה בישראל.
בשנת 1972 הרחיב שורה את פעילותו והחל לאמן גם באגודת מכבי חיפה, בנוסף לעבודתו בהפועל חדרה. בשנות השמונים החל שורה להתרכז באימון של רצים למרחקים ארוכים ובינוניים, כ-15 איש, לעומת העשרות שאימן בעבר.
שורה רפופורט פרש מאימון בתחילת שנות השמונים עקב החמרה במצב בריאותו. בעקבות אירוע מוחי, הידרדר מצבו הבריאותי והוא נפטר ב-1 באפריל 1998. השאיר אחריו את רעייתו אראלה, שלושה בנים וששה נכדים.
הערות שוליים

1 2 3  הישג מצויין לאברמוביץ: מדליית זהב ושיא - 1.78 מ!'
1 2 3  שורה רפפורט, לאיש כפעלו, 28 במאי 1980, עמ' 17
↑  SPORTWEB - דוד טבק הגיע לגבורות, באתר www.sportweb.co.il (ארכיון)
↑  חברי הפלמ"ח, באתר www.palmach.org.il
↑  וינגייט, המכללה האקדמית | נבחרת ישראל בכדורסל באליפות אירופה לנשים, 1950, באתר www.wincol.ac.il
1 2 3 4  אפרים פרנק, שורה רפופורט איננו, באתר 50 שנות ספורט ויותר, ‏1998
↑  הרשימה תיסגר היום ב־cms!12
↑  שיא ישראלי לאברמוביץ, טוב מהשיא העולמי לבנות גילה
↑  שחמורוב - 6.14 מ' ברוחק; לובין - 1.94 מ' בגובה, דבר, 11 ביולי 1971
↑  אברהם פז, קפיצות הזהב של למדני וגדישביץ, מעריב, 30 באוגוסט 1965
↑  Shared Article
↑  12 אתלטים כבר הבטיחו השתתפותם באליפות אסיה
↑  פוסבורי "עזר" לאורית
↑  caesareapolymers - עמוד הבית, באתר caesareapolymers.co.il
↑  רחל הלה שיפרה השיא, ב־3000 מ
↑  לובין קפץ לגובה 1,92 - מ' ולדני הלך 3000 מ' 14: 10,2 - רי
↑  נקבעו 12 מקבלי עיטור הפועל "איש כפועלו", דבר, 13 במאי 1980
↑  המאמן שורה רפפורט יעבוד במכבי חיפה, מעריב, 26 בדצמבר 1972
↑  אלכס פרלסמן, מלכת הספורט גוססת, באתר מעריב, ‏5.1.1983
שיינו

| --- | --- |
סמל שיינוסמל שיינו

שער בית העלמין היהודי בכפר
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  ליפסקו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  920 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°05′00″N 21°28′00″E﻿ / ﻿51.08333°N 21.46667°E﻿ / 51.08333; 21.46667 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.sienno.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישיינו(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישיינו(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהשיינו(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהשיינו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שיינו (בפולנית: Sienno) הוא כפר במחוז ליפסקו שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

הכפר נזכר מהמאה ה-14. בשנת 1430 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובשנת 1628 הוענקה לו זכות לקיים יום שוק שבועי. בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.
יהודי שיינו

יהודים ישבו בשיינו מהמאה ה-16, ומשנת 1576 מתועדת ביישוב קהילה עצמאית. בשנת 1897 נמנו בכפר 1,059 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בו כ-750 יהודים, כמחצית תושביו.
עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בספטמבר 1939 מונה בו יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדי כפייה יהודים. עם הגעת פליטים יהודים לכפר, הגיע מספר יהודיו בחורף 1941 לכ-2,000 איש, ובדצמבר 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם ביישוב.
בסוף אוקטובר 1942 שולחו כל יושבי הגטו שבכפר למחנה ההשמדה טרבלינקה.
שוק (איבר)

| --- | --- |

 שיוך:  רגל 
 תיאור ב:  האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (1926–1947) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  crus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A01.1.00.038 
 TA2 (2019):  163 
 FMA:  24979 
 
שוק של אישה.
שוק של גבר בוגר.
השוֹק (TA: Crus) היא החלק התחתון של הרגל שנמצא מתחת לירך ומעל לכף רגל, בין מפרק הברך למפרק הקרסול. הרכבה הגרמי כולל שתי עצמות ארוכות, השוקה והשוקית. השוק מכילה שרירים הממוקמים בשלושה מדורים, הנבדלים זה מזה בתפקודם וכן באספקת הדם שלהם ובעצבובם. כמעט כל השרירים בשוק מניעים את כף הרגל על מפרקיה ואת אצבעות כף הרגל. ישנו עוד שם לשוק: רגל (אבל רק כשמדובר ברגל עוף למאכל).
אנטומיה > עצמות

השלד הגרמי של השוק מורכב משתי עצמות ארוכות, מהשוקה שהיא נושאת המשקל העיקרית והגדולה יותר, ומהשוקית. השוקה והשוקית מחוברות זו לזו דרך שני מפרקים הנמצאים בקצה העליון של השוק ובקצה התחתון. בין שתי העצמות מחברת גם יריעת רקמת חיבור חזקה בשם קרום השוק הבין גרמי הנמשכת לכל אורך הגבולות הסמוכים של העצמות. הפן התיכון של השוקה נמצא מיד מתחת לעור, ללא רקמות נוספות המכסות אותו.
הקצה העליון של השוקה מופרק לעצם הירך דרך מפרק הברך. שני המניסקוסים של הברך מחוברים למשטחים המפרקיים העליונים של השוקה. הקצה העליון של השוקית נמוך יותר מהברך ולא מהווה חלק ממנה. בחלק התחתון של השוק, מרכיבים השוקה והשוקית מבנה דמוי האות ח', המהווה את חלקו העליון של מפרק הקרסול. משני צדדיו של המבנה דמוי האות ח', בולטים שני הפטישונים, הפטישון התיכון של השוקה והפטישון הצידי של השוקית.
המפרקים בין עצמות השוק מאפשרים תנועה מעטה. מפרק השוקה והשוקית העליון הוא מפרק סינוביאלי, ומפרק השוקה והשוקית התחתון הוא מפרק צמוד מסוג חיבור רצועי. מרבית התנועה במפרקי השוקה והשוקית מתרחשת כאשר הקרסול מגיע לכפיפה גבית מקסימלית ועצם הערקום מרחיקה מעט בין השוקה לשוקית, תנועה המועברת דרך השוקית עד למפרק השוקה והשוקית העליון ומניעה אותו.
אנטומיה > חיתולית ושרירים

שרירי השוק עטופים בחיתולית עמוקה המכונה מַחְתֶּלֶת השוק (Fascia cruris). מחתלת השוק היא המשכה של המחתלה הרחבה העוטפת את שרירי הירך. מחתלת השוק עוטפת את מרבית השוק, היא נמשכת מהרכס הקדמי של השוקה, לכל אורכו, עוטפת את שרירי השוק, ושבה ומתחברת לגבול התיכון של השוקה. מספר חלקים בקדמתה של מחתלת השוק הסמוכה לקרסול מעובים יותר ויוצרים את חֶבֶק השרירים הפושטים העליון (Retinaculum musculorum extensorum superius pedis) ואת חבק השרירים הפושטים התחתון (Retinaculum musculorum extensorum inferius pedis). החבקים פועלים כגלגלת המונעת מגידי השרירים הפושטים של כף הרגל והאצבעות להימתח ישירות מהשוק אל אזורי החיבור שלהם בחלקים קדמיים של כף הרגל.
שתי שלוחות של מחתלת השוק נמשכות ממנה לכל אורכה ומתחברות לשוקית. השלוחות מכונות החיץ הבין-שרירי הקדמי של השוק (Septum intermusculare cruris anterius) והחיץ הבין-שרירי האחורי של השוק (Septum intermusculare cruris posterius). בין החצים הבין-שריריים ובין קרום השוק הבין גרמי נוצרים שלושה מדורים. המדור הקדמי מופרד מיתר המדורים בידי השוקה, הקרום הבין הגרמי, השוקית והחיץ הבין-שרירי הקדמי. המדור הצידי מופרד מיתר המדורים בידי החיץ הבין-שרירי הקדמי, השוקית והחיץ הבין-שרירי האחורי. המדור האחורי מופרד מיתר המדורים בידי החיץ הבין-שרירי האחורי, השוקית, הקרום הבין גרמי והשוקה. כל מדור מכיל קבוצת שרירים שלה מאפייני פעולה דומה. לכל מדור אספקת דם נפרדת ועצבוב נפרד.
המדור הקדמי של השוק או מדור הפושטים (Compartimentum cruris anterius; Compartimentum cruris extensorum) מכיל שרירים פושטים של כף הרגל ושל אצבעות כף הרגל. הוא כולל את השריר השוקתי הקדמי, את השריר פושט הבוהן הארוך, את השריר פושט האצבעות הארוך ואת השריר השוקיתי השלישי. שרירי מדור הפושטים מעוצבבים על ידי העצב השוקיתי העמוק ואספקת הדם שלהם מגיעה מהעורק השוקתי הקדמי.
המדור האחורי של השוק או מדור הכופפים (Compartimentum cruris posterius; Compartimentum cruris flexorum) מכיל שרירים כופפים של כף הרגל ושל אצבעות כף הרגל. המדור האחורי מחולק לחלק עמוק ולחלק שטחי. החלק השטחי של המדור האחורי מכיל את שריר הסובך השלש ראשי (הכולל את שריר הסובך ואת שריר הסוליה) הגדול שנותן לשוק את המבנה השרירי הבולט שלה. יחד עם שריר כף הרגל הזניח, שריר הסובך השלש ראשי מניע בחוזקה את הקרסול לכיוון כפיפה כפית ויוצר ניידות כגון הליכה, ריצה וקפיצה. החלק העמוק של המדור האחורי מכיל את שריר בית הברך את השריר כופף הבוהן הארוך, את השריר כופף האצבעות הארוך ואת השריר השוקתי האחורי. שרירי המדור האחורי של השוק מעוצבבים על ידי עצב השוקה ואספקת הדם שלהם מגיעה מהעורק השוקתי האחורי.
המדור הצידי של השוק או מדור השוקיתיים (Compartimentum cruris laterale; Compartimentum cruris fibularium; Compartimentum cruris peroneorum) מכיל את השריר השוקיתי הארוך ואת השריר השוקיתי הקצר המפנים את כף הרגל כלפי חוץ (איברסיה). שרירי המדור הצידי מעוצבבים על ידי העצב השוקיתי השטחי. המדור הצידי לא כולל עורק המספק דם לשריריו, אל שרירי המדור הצידי מגיעים ענפים מהעורק השוקיתי שנמצא במדור האחורי של השוק.
אנטומיה > עצבים

המבנים השונים בשוק מעוצבבים כמעט בלעדית על ידי ענפיו של עצב השת. החריג הוא העור בחלק התיכון של השוק המעוצבב על ידי העצב הַצָּפוּן (Nervus saphenus), ענף תחושתי של עצב הירך. עצב השת מגיע לשוק מכיוון הירך, שם הוא מתפצל לשני מרכיביו העיקריים, עצב השוקה והעצב השוקיתי המשותף, הנכנסים לשוק דרך גומץ בית הברך. מהעצב השוקיתי המשותף מתפצל ענף תחושתי בשם עצב עור הסובך הצידי (Nervus cutaneus surae lateralis) המתחבר לענף תחושתי של עצב השוקה בשם עצב עור הסובך התיכון (Nervus cutaneus surae medialis). חיבור הענפים יוצר את עצב הסובך (Nervus suralis) המעצבב את החלק האחורי צידי של עור השוק.
העצב השוקיתי המשותף נכנס לחלקה הצידי של השוק, עובר מעל לראש השוקית וממשיך לכיוון מטה ועמוק יותר כשהוא סובב את צוואר השוקית. בהמשך מתפצל העצב השוקיתי המשותף לעצב השוקיתי העמוק ולעצב השוקיתי השטחי. העצב השוקיתי העמוק חודר דרך החיץ הבין-שרירי הקדמי ונכנס למדור הקדמי של השוק. הוא נע מטה יחד עם העורק השוקתי הקדמי על פני הקרום הבין גרמי, ונכנס לכף הרגל. לאורך מהלכו במדור הקדמי של השוק, מעצבב העצב השוקיתי העמוק את שרירי המדור ומבנים נוספים הנמצאים שמה. העצב השוקיתי השטחי נע מטה בתוך המדור הצידי של השוק. הוא מעצבב את שרירי המדור הצידי ובהמשך מהלכו יוצא מהמדור דרך המחתלת העמוקה העוטפת אותו ומעצבב את העור בחלק התחתון הקדמי של השוק וכן את מרבית גב כף הרגל.
עצב השוקה נכנס לחלק המרכזי של השוק, לתוך המדור האחורי של השוק ונע ישר למטה עד מוצאו מהשוק וכניסתו לכף הרגל לאחר שסובב את הפטישון התיכון של השוקה. במהלך העצב במדור האחורי, הוא מעצבב את כל שרירי המדור האחורי של השוק. המשכו של עצב השוקה בכף הרגל מתפצל לענפים נוספים המעצבבים את רוב השרירים הפנימיים של כף הרגל.
אנטומיה > כלי דם

אספקת הדם לשוק ולכף הרגל מגיעה מעורק בית הברך (Arteria poplitea). עורק בית הברך, המשכו של עורק הירך, מגיע מגומץ בית הברך ומתפצל בין היתר לשני ענפיו הסופיים, לעורק השוקתי הקדמי (Arteria tibialis anterior) ולעורק השוקתי האחורי (Arteria tibialis posterior).
העורק השוקתי הקדמי נע מטה לאורך המדור הקדמי של השוק יחד עם העצב השוקיתי השטחי, ומספק דם לשרירים ולמבנים נוספים במדור. קצהו התחתון של העורק השוקתי הקדמי נכנס לכף הרגל ונע על גבהּ תחת השם עורק גב הרגל (Arteria dorsalis pedis). העורק השוקתי האחורי הוא הענף הסופי הגדול יותר של עורק בית הברך. הוא נע במורד המדור האחורי של השוק, בין החלק השטחי לבין החלק העמוק של המדור האחורי. מחלקו העליון של העורק השוקתי האחורי, יוצא ענף בשם העורק השוקיתי (Arteria fibularis; Arteria peronea) הנע גם הוא במדור האחורי של השוק, בחלק הצידי של המדור. העורק השוקתי האחורי והעורק השוקיתי מגיעים עד כף הרגל ונכנסים לתוכה.
מערכת ורידים עמוקים ושטחיים אוספת דם מאיברי השוק וכף הרגל ומניעה אותו מעלה לכיוון הלב. תפקודה התקין תלוי במערכת של שסתומים חד כיווניים בתוך הוורידים, המונעים מדם לנוע בהשפעת הכבידה לכיוון מטה. מרכיב חיוני נוסף הוא כיווצם של שרירי השוק, הפועלים כמשאבת שרירים ההודפת את הדם בוורידים העמוקים בכיוון שמאפשרים השסתומים בוורידים, כלפי מעלה.
רשת של ורידים שטחיים מתנקזת לווריד הצפון הגדול (Vena saphena magna) ולווריד הצפון הקטן (Vena saphena parva). הווריד הצפון הגדול מתחיל את דרכו בכף הרגל, ועולה מעלה בחלקה התיכון של הרגל, עד מקום ניקוזו לווריד הירך במשולש הירך. הווריד הצפון הקטן נע מעלה בחלק האחורי של השוק עד לאזור הברך. שם הוא חודר את החיתולית העמוקה ומתנקז לווריד בית הברך. בעומק השוק, ורידים מלווים את עורקי השוק עד לבית הברך.
תמונות נוספות

אנטומיה טופוגרפית של גפה תחתונה
שוק במבט צידי
שרירי בית הברך והשוק של צד ימין במבט אחורי
שרירים עמוקים במבט אחורי
שרירים במבט קדמי
רשת הוורידים השטחיים של הגפה התחתונה. לאורך החלק התיכון של הרגל נע הווריד הצפון הגדול המנקז את רשת הוורידים.
ורידים שטחיים בשוק ימין במבט אחורי. במרכז הווריד הצפון הקטן. בצהוב עצב הסובך.
מבט קדמי על שוק ימין. בין העורקים (באדום) והעצבים (בצהוב), בולטים העורק השוקתי הקדמי והעצב השוקיתי העמוק הנעים יחד במדור הקדמי של השוק. בחלק הצידי של השוק מודגם העצב השוקיתי השטחי בכניסתו למדור הצידי וביציאתו לעצבוב העור. בחלק התיכון העליון של השוק, מודגם העצב הצפון.
לקריאה נוספת

Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd. Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 432-460, 1992. ISBN 068306133X
עצמות שוק ימין, מבט קדמי. באדום\אפור - אזורי חיבור של רקמות רכות (שרירים, גידים, רצועות וכיוצא בזה).
חתך רוחב של שוק
מבט אחורי על שוק ימין. צבוע בצהוב עצב השוקה. באדום חלק מעורקי השוק, החל מעורק בית הברך בחלק העליון של האיור והמשך בעורק השוקתי האחורי ובעורק השוקיתי (מימין) הנעים לכיוון כף הרגל.
שיבוש המיוקן התיכון

שיבוש המיוקן התיכון (באנגלית: Middle Miocene disruption), או לחלופין הכחדת המיוקן התיכון או שיא ההכחדה של המיוקן התיכון, הוא מונח המתייחס לגל הכחדות של צורות חיים יבשתיות ומימיות שהתרחש בסביבות אמצע המיוקן, לפני כ-14 מיליון שנה, בשלב הלנגי (Langhian) של המיוקן, שלב שחל בין 16 מיליון שנה עד 13.5 מיליון שנה לפני זמננו. משערים שעידן זה של הכחדה נגרם מתקופת התקררות יציבה יחסית שהביאה לצמיחת נפחי יריעות הקרח ברחבי העולם, ולשיקום הקרח של מעטפת הקרח המזרחית של אנטארקטיקה (EAIS). התקררות זו, שהובילה לשיבוש המיוקן התיכון, מיוחסת בעיקר לשינויים בקצב המסלול במחזור האוקיינוסים והאטמוספירה עקב נדידת היבשות. ייתכן ששינויים אלה הוגברו על ידי הוצאת פחמן דו-חמצני מאטמוספירת כדור הארץ על ידי חומר אורגני לפני שהפחמן הדו-חמצני נתפס במקומות שונים כמו תצורת מונטריי (Monterey Formation).  לתקופה זו קדם "האופטימום האקלימי של המיוקן" (Miocene Climatic Optimum), תקופה של חום יחסי בין 18 ל-14 למ"ש.