stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביבולאר
יהודי ביבולאר

השליט מיכאיל סטורדזה הקים בנסיכות מולדובה 40 עיירות שוק בעזרת הבאת סוחרים ובעלי מלאכה יהודים, לפעמים גם ארמנים וממוצא אחר. במחוז ההיסטורי יאש הוא הקים שני עיירות שוק: ביבולאר - במקום היישוב הנטוש "קוטול בראדולוי" - ופויין.
היהודים הראשונים הגיעו לביבולאר בשנת 1834. כסוחרים קטנים ובעלי מלאכה, הם אכלסו בהדרגה את עיירת השוק שקמה רשמית בשנת 1843. ב-1838 חיו ביישוב 4 משפחות יהודים, אולם ב-1845 מספרן הגיע ל-59, כולל 21 זקנים ואלמנות, 37 משלמי מס ונתין אוסטרי אחד (שהגיע מבוקובינה) לראשות עיירת השוק ("סטארוסטה") נבחר היהודי לייבה סין הרשקו. בשנת 1880 חיו פה אלף יהודים. בעקבות דליקה משנת 1899 שפגעה בבתים הבנויים מעץ, בנו התושבים בתים מלבנים עם מרתפים. בימי מרד האיכרים משנת 1907 כפריים מוסתים תקפו ושדדו 118 בתי יהודים. בראש המסיתים עמד המייג'ור יואן רשקאנו (1952-1878), שהגיע למקום במטרה המוצהרת להגן על בתי בעל האחוזה .
ב-1930 מנו היהודים 987 תושבים (34,3% מכלל אוכלוסיית הכפר). רוב היהודים גרו ברחוב הראשי של העייריה וחלק ברחוב הצדדי "די קרימע געסל", שבו נמצא גם בית הספר. בשיא פריחתה הפעילה הקהילה 4 בתי כנסת, מקווה, בית מרחץ ובית ספר יסודי ברומנית ובעברית, שבו למדו 300 תלמידים ותלמידות. בבית הספר הוקם סניף של "השומר הצעיר" עם ספרייה. עוד לפני כן ב-1908 קם בביבולאר ארגון ציוני ראשון "דרכי ציון".
עם הרבנים הידועים של הקהילה נמנו ב-1908 חנוך הניך שפרן וחמיו, יהושע רבינוביץ, הרב יוסף בראייר (1979-1893) ששירת בכפר בשנים 1921–1927, הרב נפתלי כהן וכו'.
בשנות ה-1930 עלו לארץ ישראל מספר יהודים מביבולאר שהתיישבו בקיבוצים.
יהודי ביבולאר > בימי השואה

באביב 1941 נעצרו ראשי הקהילה וצעירים יהודים שהואשמו בקומוניזם ונשלחו למאסר או למחנה לעבודות כפייה בגיישט.
ב-15 ביוני 1941 נעצרו פעילים ציונים ויהודים נוספים ונשלחו למחנה עבודה במנזר וידלה.
עם פריצת מבצע ברברוסה וכניסת רומניה למלחמת העולם השנייה לצד גרמניה הנאצית, גורשו יהודי ביבולאר לעיר יאש ורבים מהם נרצחו, נספו או נפצעו בפרעות יאשי. אחרים נשלחו למחנות עבודה כפויה.
בימי המלחמה באישור השלטון הרודני הרומני התחוללה עלייה של מעפילים לארץ ישראל. איתם נמנו גם יהודים מביבולאר.
יהודי ביבולאר > אחרי 1944

מעטים מיהודי ביבולאר שניצלו בתקופת השואה חזרו ליישוב ורובם עלו לישראל בגלי העלייה עד 1964.
שרדו עד למאה ה-21 כמה מהבתים שהשתייכו בעבר ליהודים: בניין בית הספר היהודי ובית העלמין היהודי.
בשנים 1962–1964 ההיסטוריון לאון וולוביץ' היה מורה בבית הספר בביבולאר. עם תלמידיו נמנה הילד ז'אן ריבן, לימים הסופר והמשורר הישראלי יותם ראובני.
כלכלה

התושבים עוסקים בעיקר בחקלאות ובגידול בעלי חיים, שירותים בתחום המזון
תשתיות

נכון לשנת 2020 בביבולאר רבתי (ה"קומונה") 20 ק"מ דרכים סלולות, תאורה ציבורית מודרנית בכל היישובים, 17 ק"מ רשת ביוב, 56 ק"מ רשת למים זורמים .
תחבורה

בכפר ביבולאר רבתי נחצה על ידי בדרך הלאומית 24C יאש - שטפנשט- בוטושאן - לאורך 13 ק"מ מדרום לצפון.
קיימות גם הדרך המחוזית DJ 282 ביבולאר - שיפוטה והדרך הכפרית DC1 ביבולאר - אדנריישן
חינוך וספורט

ביישוב פועלים שני בתי ספר - אחד - בית הפסר גימנסיאלי - בביבולאר והשני ביבולאר ב - בקורנו נגרו, כמו כן גן ילדים בביבולאר.
פועל גם אצטדיון כדורגל.
בריאות

קיים מרכז לסיוע רפואי-חברתי המטפל ב-55 קשישים. כמו כן פועלת מרפאה עם 3 רופאי משפחה, שלוש אחיות ורופא שיניים.
אתרים חשובים

הפארק ביבולאר - עם שטח של 23 דונם.
בית תרבות (נבנה ב-1970 עם אולם מופעים ומוזיאון קטן). ספרייה על שם ניקולאיה לאביש
הכנסייה האורתודוקסית הפרוכית "עליית מרים" - הוקמה ב-1838 על ידי משפחת גיקה
כקפלה אורתודוקסית על שם הקדושים דמיאן וקוסמה בבית החולים - נבנתה ב-2009 ונחנכה מחדש בינואר 2022
גן הילדים - נבנה בשנת 1880
בתי יהודים לשעבר - במרכז היישוב
בית עלמין יהודי
לקריאה נוספת

הערך ביבולאר בפנקס הקהילות - רומניה - כרך א 1969 - עמ' 77 -
Leon Volovici - De la Iași la Ierusalim și înapoi, Ed. Ideea europeană, 2011 p.57-58
לאון וולוביץ' - "מיאש לירושלים ובחזרה", 2011
הערות שוליים

1 2 3 4  "עיירתנו ביבולרי" מאת מ.אברמוביץ'
1 2 3 4 5 6 7  V.D.Huțisoru
1 2  אתר בית הספר הגימנסיאלי בביבולאר
↑  Comuna Bivolari în Anuarul Socec al României-mari
↑  ו.הוצישורו - בהתכתבות באתר מועצת ביבולארו
1 2  שבויי מלחמה ואזרחים מגורשים ברומניה 1916–1918 בתחנת הרדיו אירופה חופשית מולדובהDorin Dobrincu 4.03.2020 Prizonierii de război Centrali și Internații Civili în România XXXI
↑  הוצישורו
↑  אברמוביץ'
↑  מפקד האוכלוסין והדירות 2011
↑  האתר הבינלאומי לבתי קברות יהודים
↑  כתבה אל אווה מירון - באתר 7est ביאש 9.7.2022
↑  לימים גנרל ושר הביטחון של רומניה בשנים 1919–1921 וראש העיר בוקרשט בימי השלטון הדיקטטורה הצבאית-פשיסטית בשנים 1944-1942
↑  הוצישור
↑  ל.וולוביץ' 2011
1 2 3 4 5  אתר מועצת ביבולאר
↑  כתבה ב"אינפורמטורול מולדוביי -18 במרץ 2020 ביבולאר -הכפר המפותח ביותר בין יאש למחוז בוטושאן
↑  תמונות הכנסייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554833505171  LCCN: n83003289  VIAF: 130218651   WorldCat (עם VIAF): 130218651
ברשה (כדורגל)

ברשה קלצ'ו (באיטלקית: Brescia Calcio) הוא מועדון כדורגל מברשה שבאיטליה. המועדון נוסד ב-1911 וקבוצת הכדורגל שלו משחקת בסרייה ב'. צבעי תלבושת הבית של הקבוצה הם כחול ולבן. אצטדיון הקבוצה, סטאדיו מריו ריג'מונטי, מכיל 16,308 מושבים.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1911 בשם "Brescia Football Club" - מועדון הכדורגל ברשה כשנה לאחר הקמת המועדון, העפילה הקבוצה לסרייה א' בפעם הראשונה בתולדותיה. בשבעים השנים הקרובות שיחקה ברשה בשתי הליגות הראשונות לסירוגין, כשהישגה הגדול ביותר בליגה היה מקום רביעי בעונת 1945/1946. ב-1982 ירדה לליגה השלישית באיטליה. הקבוצה חזרה לסרייה ב' כעבור שלוש שנים.
אחת ההצלחות הזכורות ביותר של הקבוצה הייתה ב-1994, עת זכתה בגביע האנגלו-איטלקי. המועדון זכה לפרסום רב כשהחתים את כדורגלן השנה בעולם בעבר, רוברטו באג'ו, שהיה שחקן מפתח בהגעת הקבוצה למקום השביעי בסרייה א' לעונת 2000/2001. בזכות כך העפילה הקבוצה לגביע האינטרטוטו לראשונה. ברשה הצליחה להגיע עד לגמר הטורניר אך הפסידה בגמר לפריז סן-ז'רמן בגלל חוק שערי החוץ לאחר שמשחק החוץ נגמר בתוצאה 0-0 והמשחק הביתי הסתיים בתיקו 1-1. בארבע השנים שבאג'ו שיחק בקבוצה, היא נודעה בשם "ברשה של באג'ו". בעונה הראשונה שלאחר פרישתו, עונת 2004/2005, ירדה הקבוצה לסרייה ב'.

בעונת 2006/2007 הקבוצה הגיעה לשלב שמינית גמר הגביע האיטלקי. בסוף עונת 2009/2010 חזרה לליגה הראשונה לעונה אחת שלאחריה לא שבה עוד לליגה הבכירה. 2014/2015 הייתה אמורה לרדת לליגה השלישית לאחר 9 עונות בליגה השנייה, אך לבסוף נשארה בליגה השנייה בעקבות פשיטת הרגל של פארמה. בעונת 2018/2019 ברשיה זכתה באליפות הסרייה ב' וחזרה לסרייה א' לאחר 7 עונות רצופות בסרייה ב' אך ירדה בחזרה לאחר עונה אחת בלבד.
שחקנים מפורסמים

מלבד באג'ו, שיחקו בקבוצה שחקנים אחרים מקדמת הכדורגל באירופה כגון לוקה טוני, אנדראה פירלו, מתיאס אלמיידה, ז'וזפ גוארדיולה, מריו באלוטלי, סנדרו טונאלי, מארק האמשיק, סטפן אפיה וגאורגה חאג'י. כמו כן שיחק בקבוצה מי שהיה בעבר קפטן נבחרת ישראל, טל בנין, במשך שלוש עונות מהן שתיים בליגה האיטלקית השנייה. גם השחקן הברזילאי-ישראלי גוסטבו בוקולי זומן לסגל הקבוצה בראשית דרכו.
ביסטהייברסור

| ביסטהייברסור |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון 74.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
קבוצה:: אאוטירנוזאורים
סוג:: ביסטהייברסור
מין:: Bistahieversor sealeyi
שם מדעי
 Bistahieversor ‏2010

ביסטהייברסור (שם מדעי: Bistahieversor) המכונה גם הבהמה של ביסטי הוא סוג של דינוזאור טורף, אשר חי בסוף הקרטיקון לפני 74.5 מיליון שנה. הדינוזאור הוא קרובם של הטירנוזאוריים ונכלל במשפחה לעיתים רבות, אך כיום מעריכים שהוא אינו שייך למשפחה אלא לקבוצה הקרובה אאוטירנוזאורים. מקור שמו הוא משפת הנאוואחו ופירושו: "המשמיד של ביסטי". הוא מכונה כך עקב הימצאו בשטחי ביסטי/דה-נא-זין (אנ'). הסוג כלל מין אחד - Bistahieversor sealeyi.
מאובניו נתגלו ב-1998 בניו מקסיקו, ארצות הברית, ונחשבו למאובנים של דספלטוזאורוס, אך ב-2010 הוחלט שמאובנים אלה שייכים לסוג חדש. הממצאים נתגלו כללו שרידי צעירים ובוגרים, בעיקר של הגולגולת. הביסטהייברסור חי מדרום להרי הרוקי שגרמו לבידודו מטירנוזאורים צפוניים יותר.
דינוזאור זה דמה לטירנוזאורוס אך היה קטן יותר, באורך תשעה מטרים ומשקל של לפחות 1 טונה. הוא היה בעל גולגולת קצרה וקלה יותר ובעל 64 שיניים, פתח עין מוגדל ומפרק מורכב לאורך המצח, אשר עזר לקבע את הגולגולת. ייתכן שגופו היה מכוסה נוצות אך לא נמצאו לכך ראיות מהמאובנים.
ברית אברהם ואבימלך

ברית אברהם ואבימלך. ציור מעשה ידי פיליפ מדהרסט
ברית אברהם ואבימלך הוא סיפור מקראי על הברית בין אברהם לאבימלך מלך גרר. הסיפור מופיע בספר בראשית, פרק כ"א, פסוקים כ"ב–ל"ד. סיפור זה ממשיך את סיפור ירידת אברהם לגרר המסופר בספר בראשית, פרק כ'. בסיפור המופיע בבראשית כ' נלקחה שרה לבית אבימלך מלך גרר. בחלומו נגלה ה' לאבימלך ומורה לו להחזיר את שרה לאברהם. אבימלך כועס על אברהם שלא דיבר אמת ומעניק לו "צֹאן וּבָקָר, וַעֲבָדִים וּשְׁפָחֹת". וזאת כפיצוי על אי הנעימות שנגרמה ("כסות עיניים"). בסיפור הברית המופיע בבראשית כ"א מסופר על הברית שנחתמה בין אברהם לאבימלך. אברהם קונה את הבאר שברשות אבימלך וקורא לה באר שבע, על שום שנשבעו שניהם זה לזה. סיפור זה מקביל לסיפור ברית יצחק ואבימלך המופיע בספר בראשית, פרק כ"ו, פסוקים כ"ו–ל"ג. סיפור ברית אברהם ואבימלך הוא סיפור אטיולוגי הבא להסביר את שמה של העיר באר שבע שלימים תהפוך לאחת הערים הגדולות במדינת ישראל.
בקשת אבימלך ופיכל שר צבאו

נוסחת הפתיחה "וַיְהִי בָּעֵת הַהִוא" מקשרת בין סיפור הברית לסיפור הקודם גירוש הגר וישמעאל. בתחילת הסיפור אבימלך ופיכל שר צבאו מגיעים אל אברהם ומבקשים ממנו לכרות עמם ברית. הנימוק לבקשה הוא:"אֱלֹהִים עִמְּךָ בְּכֹל אֲשֶׁר-אַתָּה עֹשֶׂה." לאבימלך מתלווה שר צבאו וזאת כדי להראות את חשיבות ההסכם ותוקפו, שנרקם בין אברהם לאבימלך. בתעודות שנמצאו באללח' נמצא כי הברית נחתמה בנוכחות שר צבאו של המלך תוך כדי טקס הקרבת קורבנות.
בקשת אבימלך ופיכל שר צבאו > לשון הברית

אבימלך מבקש לקיים את הברית ואומר: "וְעַתָּה הִשָּׁבְעָה לִּי בֵאלֹהִים הֵנָּה אִם-תִּשְׁקֹר לִי וּלְנִינִי וּלְנֶכְדִּי כַּחֶסֶד אֲשֶׁר-עָשִׂיתִי עִמְּךָ תַּעֲשֶׂה עִמָּדִי וְעִם-הָאָרֶץ אֲשֶׁר-גַּרְתָּה בָּהּ."
אבימלך מבקש להבטיח גמול עתידי על הגמול שגמל לאברהם בעת ירידתו לגרר ולכן מבקש מאברהם להשבע לו. הצירוף "תִּשְׁקֹר לִי" מופיע פעם אחת במקרא ומלמד על הפרת הברית. ביטוי זה הוא ביטוי משפטי המבקש להבטיח את קיום הברית בין שני הצדדים. הביטוי "תִּשְׁקֹר לִי" רומז לשקר ששיקר אברהם לאבימלך בסיפור ירידת אברהם לגרר. השבועה מלמדת על כך שאבימלך ביקש לתת תוקף לברית כי הרי שבועה באל מחייבת. הצירוף בבקשתו לאברהם רומז אבימלך על החסד שעשה עמו בהיותו בגרר. ההתחייבות מקבלת תוקף בשבועה אשר נשבע אברהם.
בתחילה נשבע אברהם שיקיים את הברית. עם זאת, אברהם מלין על עבדי אבימלך שלא נתנו לעבדיו להשתמש בבאר המים אשר נחפרו על ידי עבדיו. אבימלך אומר כי לא ידע מי עשה זאת ודוחה את האשמה. תגובתו של אברהם לא מאחרת לבוא והוא מעניק לאבימלך מתנות. שבע הכבשות אשר ניתנו לאבימלך מסמלות את תוקף הברית בה קיבל אברהם חזקה על הבאר. החזרה על המילה 'ברית' מלמדת כי ההסכם שנחתם הוא ברית בין שווים והמקום נקרא באר שבע "כִּי שָׁם נִשְׁבְּעוּ שְׁנֵיהֶם".
אבימלך ושר צבאו שבים לארץ פלשתים

הכתוב מספר כי אבימלך ושר צבאו חוזרים לארץ פלשתים, אברהם נוטע את אשל אברהם ומתיישב בארץ פלשתים. בהתיישבות אברהם בארץ פלשתים יש שראו ביטוי לכשל כרונולוגי ולא סיפור על התיישבות פלישתית באזור.
ראו גם

ברית יצחק ואבימלך
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ', פסוק י"ד
↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים, כרמל, 2006, עמ' 28
↑  אפרים זנד, מבנים ומשמעות בסיפור המקראי, חיפה, שאנן: המכללה האקדמית הדתית לחינוך, 2016, עמ' 116
↑  ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק כ"ב
↑  משה ויינפלד, עולם התנ"ך: בראשית, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 139
↑  ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק כ"ג
↑  יאיר זקוביץ, עולם התנ"ך: בראשית, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 140
↑  יונתן גרוסמן, אברהם: סיפורו של מסע, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2014, עמ' 292
↑  משה ויינפלד, עולם התנ"ך: בראשית, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 140
↑  יהונתן יעקבס, מידה כנגד מידה בסיפור המקראי, ירושלים, הרצוג, תשס"ו, עמ' 26
↑  ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק כ"ד
↑  יונתן גרוסמן, אברהם: סיפורו של מסע, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2014, עמ' 296-293
↑  גרשון גליל, עולם התנ"ך: בראשית, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 140
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
בת' ברודריק

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1959 (בת 65) Falmouth, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1977)  בית הספר התיכון הנטינגטון ביץ' 
 פרופיל ב-IMDb
 
בת' ברודריק (באנגלית: Beth Broderick; נולדה ב-24 בפברואר 1959) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה

ברודריק נולדה בקנטקי וגדלה בהנטינגטון ביץ' שבקליפורניה ולה שתי אחיות, כבר מילדותה התעניינה בתיאטרון, לאחר סיום התיכון החלה ללמוד באקדמיה לאמנות הבמה בפסדינה, ב-1988 שיחקה תפקיד קטן בסרט ההתבגרות "Stealing Home".
היא ביצעה תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, מ-1994 ועד 1995 שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בקומדיית המצבים "The 5 Mrs. Buchanans", בסדרה "סברינה המכשפה הצעירה" גילמה את זלדה, דודתה של סברינה. היא גילמה במספר פרקים של "אבודים" את אמה של קייט אוסטן (אוונג'לין לילי), ב-2010 שיחקה בסרט הטלוויזיה של ABC "נקמת השושבינות".
היא הייתה במערכת יחסים עם הבמאי בריאן דה פלמה, היא נשואה בשנית.
ביבופ

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  רגטיים, בלוז סווינג
 מקורות תרבותיים:  מועדוני סווינג בשנות ה-30 של המאה ה-20 בניו יורק
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  מערכת תופים, קונטרבס, פסנתר, גיטרה, סקסופון, חצוצרה וטרומבון.
 פופולריות מיינסטרים:  בתחילה בעיקר בקרב מוזיקאים, בהמשך הפך לזרם מרכזי בג'אז ולבעל השפעה רבה בז'אנרים מוזיקליים רבים.
 תת-סוגות
 הארד בופ, פוסט-בופ, קול ג'אז, ג'אז מודאלי
 סוגות היתוך
 אוונגרד, ג'אז חופשי
 סצינות אזוריות
 בערים הארלם וניו אורלינס התפתחו סצנות מקומיות של ביבופ
 נושאים קרובים
 אלתור, סטנדרט
 
בִּיבּוֹפּ (באנגלית: Bebop) או בופ הוא ז'אנר מרכזי בג'אז, שהתפתח בשנות ה-40 של המאה ה-20. אף על פי שהביבופ ספג זלזול מהקהל ומהמוזיקאים בראשית דרכו, כיום הוא מוכר כחשוב שבסגנונות הג'אז, כיוון שניגוני הג'אז שהולחנו ובוצעו מאז נמנים עמו או עם סגנונות שהיו המשכיו הישירים. הבופ אף עיצב בדמותו את מרבית התרבות הסובבת את הג'אז - החל במועדוני הג'אז שהיו שונים בתכלית לפני כן, עבור בציבור החובבים וכלה באופי ההרכבים ובמניין חבריהם.
מן הבחינה המוזיקלית גרידא, נחשבת מהפכת הביבופ בעיני רבים לנקודת המפנה המשמעותית ביותר בתפיסה המוזיקלית של הג'אז. בעוד הסגנונות שקדמו לו נועדו בעיקר לצורכי בידור, הרי שייעודו של הבופ הוא בעיקרו אמנותי. נוסף על כך, הביא הביבופ לפיתוח הגישה האינדיבידואלית בג'אז, הקובעת כי חשיבות המוזיקאים המבצעים את הקטע גדולה לאין ערוך מזו של מלחינו. כיום זו הגישה המקובלת בג'אז, ועל פיה מרחב הביטוי העצמי של כל חברי ההרכב עד האחרון שבהם זוכה לחשיבות ראשונה במעלה.
הביבופ נבדל מהסווינג שקדם לו בשתי נקודות עיקריות: המלודיות מורכבות יותר, אף על פי שהן נכתבו על סמך אותו רצף אקורדים; והאלתור נעשה בצורה הרבה יותר חופשית, ללא קשר למלודיה המקורית של השיר. בביבופ נעלמת בדרך כלל המלודיה המקורית כבר בפזמון השני או השלישי. נוסף על כך, הטמפו (מפעם) בבופ מהיר בדרך כלל, והמבנה ההרמוני מורכב יותר. פיתוח הסגנון מיוחס בעיקר לנגן הסקסופון אלט, צ'ארלי פארקר, אשר במהלך חייו הקצרים הספיק להוביל מספר מוזיקאים הרפתקנים ואמיצים למהפכה הגדולה ביותר בתולדות הג'אז.
סגנון מוזיקלי

בבסיסה, מלודיית ביבופ היא מלודיה מתחדשת שנכתבת על בסיס המהלך ההרמוני של קטע מוכר, לרוב סטנדרט. בשל גודל ההרכבים ואורך הקטעים, יש בביבופ קטעי סולו רבים יותר, בעלי אופי שונה בתכלית מאופיים של קטעי סולו בסגנונות ג'אז אחרים, כמו סווינג. הסולו של הבופר (נגן ביבופ) הוא אלתור של מלודיות חדשות על בסיס רצף האקורדים בשיר המקורי (כלומר, המהלך ההרמוני). בביבופ יש מלודיות מסובכות בהרבה מאלו שהיו במוזיקה המקורית, והן דורשות על פי רוב מיומנות רבה יותר ויכולת אלתור מורכבת יותר.
הביבופ מנוגן בדרך כלל בטמפו מהיר מאוד, אך לא בקצב קופצני וריקודי כמו הסווינג, שכן תפקידם של כלי הקצב התפתח בסגנון זה מעבר לשמירה על הקצב בלבד. תוף הסנר, למשל, משמש למתן דגשים, ותוף הבס שנועד במקור לשמש כמעין "מטרונום", הפך בביבופ ל"מפיל פצצות" (באנגלית Bomb dropper). "הפלת פצצות" היא טכניקת בופ שבה תפקיד הבס נופל במקומות שונים בקטע המוזיקלי שאינם בדגש הטבעי, ובצורה זו נוצר מצב "כאוטי" ו"אנרגטי" יותר. פיתוח זה מיוחס בעיקר למתופף מקס רואץ'. רואץ' נודע בקטעי סולו תופים מורכבים שלעיתים אף מובילים את השיר, ומאופיינים בחילופי משקלים ומפעמים.
קטעי הבופ היו פעמים רבות מלודיה חדשה ומורכבת שנבנתה על בסיס רצף האקורדים של סטנדרט מוכר כשהמלודיה המקורית כבר אינה מופיעה כלל בקטע החדש. דוגמה לכך היא הקטע המפורסם של פארקר, "אורניתולוגיה", שנכתב על בסיס המהלך ההרמוני בסטנדרט "כמה גבוה הירח". בקטע בופ אופייני מבצעים הכלים יחד את המלודיה החדשה בהתחלה ובסוף, ובין לבין מאלתר כל כלי קטע סולו, גם הוא במתכונת האקורדים הבסיסיים של השיר. לעיתים יופיעו "ציטוטים מוזיקליים" לסטנדרט המקורי שעליו נכתב הקטע, ולעיתים גם יצוטטו קטעים אחרים (סטנדרטים שונים, או קטעי מוזיקה קלאסית). עם זאת, ישנם קטעי בופ מקוריים לחלוטין, החל מהאקורדים הבסיסיים ועד למלודיה המובילה.
סגנון מוזיקלי > מבנה קצבי

המפעם בביבופ מהיר מאוד ביחס לשאר הסגנונות, והוא בנוי בצורה הרבה יותר מורכבת, הכוללת יחידות ריתמיות קטנות יותר. כיוון שהמוזיקה אינטואיטיבית ו"רגשית" יש נטייה לשינויים רבים בתחום הקצב (הן המפעם, הן המשקל והן המקצבים), דבר שאינו מקובל בשאר תחומי הג'אז. נוסף על כך יש בבופ שימוש במשקלים מורכבים דוגמת שלושה רבעים וחמישה רבעים. המפורסמת ביותר בתחום השינויים הקצביים היא החמישייה של מקס רואץ' וקליפורד בראון, שהרבתה לשנות מפעמים והתנסתה גם במעברים בין סוגים שונים של משקלים.
בניגוד לבלוז למשל, שבו הקצב נשמר על ידי מערכת תופים, קונטרבס, גיטרה ופסנתר (ולעיתים כלים נוספים), בבופ אחראים על הקצב רק הקונטרבס וידו הימנית של המתופף. מצב זה יוצר יותר מקצבים פוליריתמיים, שכן שאר גפיו של המתופף, ולעיתים גם כלים אחרים, עסוקים במתן דגשים פוליריתמיים לרוב מאולתרים. פוליריתמיקה זו מגבירה את תחושת הכאוס ביצירה. כמו כן, המוזיקה מקבלת מקצב לא-ריקודי ומורכב יותר. מוכרת האמירה של מתופף בופ שטען כי "הקצב החשוב במוזיקה זו אינו הקצב של הרבעים, אלא קצב החשיבה".
סגנון מוזיקלי > מבנה מלודי

ייחודו המרכזי של הבופ היה הלבשת מלודיות חדשות וייחודיות על האקורדים המקוריים של הקטע. מעבר למורכבות הגבוהה יחסית שלהן, מאופיינות המלודיות הבופיות במהירות ובאנרגטיות שלהן. מלבד המלודיה הכתובה, על הבופרים לאלתר מלודיות חדשות בזמן קטע הסולו. לשם נגינת בופ דרושה יצירתיות רבה מאוד; כדי להקל על הנגן המבצע את הסולו ישנן כמה תבניות שבופרים נעזרים בהן תוך כדי האלתור. תבנית אופיינית כזו היא "החמישית המונמכת", תבנית שבה במקום להדגיש את הטוניקה של הסולם, או את הבס של האקורד, מדגישים את התו שמונמך בחצי טון מהדומיננטה של הסולם, הלא הוא "התו הכחול". תבנית נוספת היא תבנית שבה המלודיה עולה בארפג'ו ויורדת בסולם או בירידה כרומטית. תבניות אלו מיוחסות בדרך כלל לפסנתרן ארט טאטום, שניגן מעט לפני תקופת הבופ. כל התבניות הללו משמשות כקישוטים ועיטורים למלודיות הייחודיות של הנגנים.
סגנון מוזיקלי > מבנה הרמוני

בניגוד לדעה המקובלת, הביבופ אינו רק שינוי מלודי. במקור, האלתור של צ'ארלי פארקר (בירד) היה אכן על מלודיות כרומטיות על בסיס הרמוניה פשוטה, אך עם הזמן התפתח גם התפקיד ההרמוני, ונוצרה הרמוניה ייחודית מאוד (אם כי לרוב מסתמכת על ההרמוניה המקורית). בעוד שהסווינג והבלוז היו בנויים בסולמות פשוטים, היה הביבופ מושתת על סולמות מורכבים וייחודיים לסגנון.
האקורדים בביבופ, אף על פי שדרגתם לרוב זהה לסטנדרט המקורי, שונים למדי מהאקורדים המקוריים. קודם כל, האקורדים בנויים על הרמוניה, סולמות, ומבנים, מורכבים יותר. בעוד שבסגנונות הקודמים רוב האקורדים היו מז'ורים או מינורים, וספטאקורדים, בבופ רוב האקורדים היו אקורדים בעלי מתח הרמוני, כלומר אקורדים הכוללים גם נונה גדולה, לדוגמה. היה גם שימוש נרחב באקורדים מוקטנים, מוגדלים וכיוצא בזה. גם בתזמון האקורדים חל שינוי, יכולת האלתור המוגברת איפשרה לכלים ההרמונים לשלוט במשך האקורד ובתזמונו. כך למשל, אקורדים בעלי מתח גדול יותר מוחזקים לזמן רב יותר. מאפיין נוסף של הביבופ הוא שימוש באקורד עם ספטימה גדולה בתור אקורד הטוניקה. זאת בניגוד לבלוז, שבו הטוניקה היא ספטאקורד דומיננטי, והסווינג - שבו היא אקורד עם סקסטה גדולה.
הסולם הראשון שבו השתמש פארקר היה הכרומטי, אך עם הזמן ועם פיתוח הבופ נתווספו סולמות נוספים, למשל סולם הטונים השלמים או הסולם המוקטן, שהפכו פופולריים, בין השאר על ידי נגינתו של הפסנתרן ת'לוניוס מונק. אחרי מונק, המשיך ג'ון קולטריין לפתח את הסולמות ההרמוניים בכך שהוסיף את המודוסים שלא היו בשימוש במוזיקה המודרנית.
לבסוף, לאחר שנוצר מגוון עצום של סולמות שונים בשימוש, רבים מהם חסרי שם, החליט בארי האריס, פסנתרן ומפיק מוזיקלי, לקבץ את הסולמות, ולראות מהו הגרעין האמיתי שמקשר ביניהם. האריס הגיע להבנה, שלמרות המספר הגדול של הסולמות, ניתן לשם הפשטות להסתכל על הבופ כבנוי מארבעה סולמות בסיסיים, ייחודיים, שעליהם מאלתרים ומפתחים סולמות חדשים. שני הסולמות המרכזיים מבין הארבעה שזיהה האריס הם הסולם הדומיננטי של הבופ (דרגות: 1 2 3 4 5 6 7b 7) וסולם הבופ המז'ורי (דרגות: 1 2 3 4 5 5# 6 7). נוסף על שני סולמות אלה קיימים סולם מודוס דורי של הבופ וסולם הבופ המינור מלודי.
סולמות הבופ הם רק הפשטה של ההרמוניה המורכבת של הבופ, והם מייצגים את הגרעין של המבנה ההרמוני בלבד. לא כל המנתחים מסכימים עמם. אמני בופ רבים נהגו לשלב את הסולמות הללו, וגם אחרים, זה בתוך זה ולעבור מאחד למשנהו.
סגנון מוזיקלי > הרכבי בופ

בניגוד לביג בנדים של הסווינג, בבופ נהוג לנגן בקבוצות קטנות המונות 3–6 נגנים. הכלים האופייניים לסגנון הם תופים, קונטרבס, פסנתר, סקסופון וחצוצרה. לעיתים מצטרף עוד כלי נשיפה (לרוב סקסופון נוסף או טרומבון), או כלי מיתר (לרוב גיטרה או כינור). במקרים אחרים מוותרים על אחד הכלים (לרוב אחת ה"קרנות") ונשארים בקווארטט. בהרכבים אלה נהוג שכולם מנגנים קטעי סולו, בניגוד להרכבי הסווינג והבלוז שבהם לרוב רק הכלים המובילים זוכים לקטעי סולו. עקב תופעה זו, הפכה המוזיקה לאינדיבידואלית יותר, ונוצר מקום לביטוי עצמי של כל חברי ההרכב.