stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועדת ברז'ייה
פיצויים והחזרים > פוליסות ביטוח

חברות ביטוח שווייצריות מכרו פוליסות לגרמנים במשך שנים רבות. ממשלת גרמניה תפסה פוליסות שהחזיקו יהודים גרמנים ופדתה אותן על ידי חברות שווייצריות, על פי חוקים גרמניים שחוקקה הממשלה הנאצית. לאחר המלחמה, החברות השווייצריות סירבו לפדות פוליסות שהחזיקו קורבנות השואה ויורשיהם, בטענה שהסכומים כבר שולמו על פי החוק הגרמני. עם זאת, הוועדה סיכמה:
יש סיבה להאמין שלא כל אלו שנרדפו רשמו את הפוליסות שלהם אצל השלטונות הנאצים בהתאם להנחיות משנת 1938. לכן סביר להניח שחלק ניכר מהפוליסות השייכות ליהודים שנותרו בגרמניה מעולם לא נפדו על ידי אותן רשויות.
מסקנות

חוקי הגזע הגרמניים אושרו באופן מרומז על ידי ממשלת שווייץ.
ב-1938 ביקשו השווייצרים מממשלת גרמניה להחתים את האות J לציון יהדות, בדרכוניהם של כל יהודי גרמניה על מנת שניתן יהיה להתייחס אליהם בצורה שונה מבעלי דרכונים גרמנים אחרים.
ב-1942 סגרו הפקידים השווייצרים את גבולותיהם וסירבו להכניס ילדים יהודים בין ילדים שהובאו לשווייץ לחגים.
עמדות אנטישמיות של הרשויות בשווייץ תרמו להחלטות כאלה.
בשנת 1941, כאשר הממשלה הנאצית שללה אזרחות מיהודי גרמניה, החילו השלטונות בשווייץ את החוק על יהודים גרמנים שחיו בשווייץ על ידי הכרזתם חסרי אזרחות; כאשר בפברואר 1945 שלטונות שווייץ חסמו חשבונות בנק גרמניים שהוחזקו בשווייץ, הם הכריזו שיהודי גרמניה אינם עוד חסרי אזרחות, אלא שוב גרמנים וחסמו גם את חשבונות הבנק השווייצריים שלהם.
שווייצרים הציעו סיוע הומניטרי לפליטים בשווייץ ולפליטים אחרים במצוקה בחו"ל, אבל ממשלת שווייץ לא השתמשה בעמדה הגאוגרפית וההיסטורית הייחודית שלה כדי להציע הגנה לנרדפים על ידי גרמניה הנאצית, אלא סגרה בהדרגה את גבולות שווייץ והחזירה פליטים לשלטונות הנאצים, שהובילו אנשים רבים למוות.
בהתאם לקשרים העסקיים ההיסטוריים ולנייטרליות השווייצרית, חברות שווייצריות המשיכו ולעיתים קרובות הגדילו את יחסיהן עם הכלכלות באירופה הכבושה על ידי הנאצים. עם זאת, במספר מקרים יצאו אנשי עסקים שווייצרים מגדרם כדי להתאים את עצמם לאקלים הפוליטי הגרמני עד כדי פינוי עובדים יהודים ממפעליהם וממשרדיהם בגרמניה ואף לעיתים בשווייץ. גם חברות שווייצריות הזניחו את האינטרסים, במיוחד במגזרי הבנקאות והביטוח, של לקוחות שנרדפו על ידי הנאצים. כמה חברות שווייצריות, מתוך הסתגלות לכלכלה הגרמנית המחודשת, מצאו את עצמן מעסיקות עובדים בעבודת כפייה ובמקרים מסוימים עובדים ממחנות ריכוז.
קשה להשיג נתונים סטטיסטיים, אך ברור שזהב שנגזל על ידי הנאצים זרם לשווייץ בידיעת הרשויות הגבוהות ביותר למרות הבטחות שניתנו לבעלות הברית לאסור סחר כזה.
הוועדה הגיעה למסקנה שהאחריות הכפולה של מדינה דמוקרטית לאנשיה ולקהילה הבינלאומית לא התקיימה במהלך התקופה שנבדקה, ולעיתים קרובות שווייץ התעלמה מאחריות זו במהלך חמישים השנים שלאחר המלחמה.
לאחר המלחמה, כאשר קורבנות השואה או קרובי משפחה של קורבנות ניסו לגשת לחשבונות בנק שהיו רדומים במהלך המלחמה, הסתתרו רשויות הבנקאות בשווייץ מאחורי פרשנות של חוקי הסודיות הבנקאית כדי לחסום גישה והשבת רכוש. התנהגות כזו נחשבה ככזו שנקבעה על פי האינטרס העצמי המוסדי ולא על פי האינטרסים של קורבנות המדינה הנאצית שהעבירו את נכסיהם לשווייץ לשמירה.
חברי הוועדה

הוועדה כללה את:
ז'אן פרנסואה ברז'ייה, צוג, (נשיא)
ולדיסלב ברטושבסקי, ורשה
שאול פרידלנדר, ירושלים
הרולד ג'יימס, פרינסטון (ארצות הברית)
גיאורג קרייס, בזל
סיביל מילטון, וושינגטון, מתה באוקטובר 2000, הוחלפה בפברואר 2001 על ידי הלן ב. יונץ (Junz)
ז'אק פיקארד, ברן
יעקב טאנר, בילפלד, ציריך
ג'וזף וויאם (Voyame), סנט ברייז (JU), התפטר באפריל 2000, והוחלף על ידי דניאל תירר (Thürer).
ראו גם

שווייץ במלחמות העולם
הערות שוליים

↑  ICE (2002)pp493-4.
↑  UEK.ch, ICE (2002) p. 6.
1 2  Introductory speech by Prof. Jean-François Bergier at the press conference of 22 March 2002
↑  ICE (2002)p. 6-7.
↑  ICE (2002)pp. 498-499
1 2  ICE (2002)p. 168.
↑  ICE (2002)p. 117.
↑  "Switzerland and Refugees in the Nazi Era" ICE (2000) p. 263
↑  Klarsfeld (1999)
↑  ICE (2002)p. 115.
↑  More recent research carried out by University of Geneva historian, Ruth Fivaz-Silbermann, comes up with the figure of a little under 3,500 cases of refoulement at the Franco-Suisse border, which she estimates to be some 2,600 persons.Fivaz-Silbermann 2014 (אורכב 28.06.2013 בארכיון Wayback Machine)
↑  ICE (2002)p. 499.
↑  For a critical view of an early draft by a Swiss econometrician see: Lamblet, Jean-Claude (2001) also, the Commission's reply: ICE reply
↑  ICE (2002)p. 497.
↑  ICE (2002)p. 177.
↑  ICE (2002)p. 178.
↑  ICE (2002)p. 184.
↑  UEK.ch, ICE (2002) p. 192.
↑  ICE (2002)p. 185.
↑  ICE (2002)p. 218.
↑  ICE (2002)p. 238
↑  ICE (2002)p. 245
↑  ICE (2002) p. 251
↑  ICE (2002) p. 248
↑  William Z. Slany (1997). US and Allied Efforts to Recover and Restore Gold and Other Assets Stolen Or Hidden by Germany During World War II. DIANE Publishing. p. 100. ISBN 9780788145360.
↑  ICE (2002) p. 253
↑  ICE (2002) p.266
↑  ICE (2002) p.270
↑  ICE (2002)p. 277
1 2  ICE (2002)p. 287
↑  ICE (2002)p. 288
↑  ICE (2002)pp. 288-9
↑  ICE (2002)p. 307
↑  ICE (2002)p. 309
1 2  ICE (2002)p. 365
1 2  ICE (2002)p. 355
↑  ICE (2002)p. 399
↑  ICE (2002)pp.413-14
↑  ICE (2002)p. 327
↑  ICE (2002)p. 336
↑  ICE (2002)p. 313
↑  ICE (2002)p. 340
↑  ICE (2002)p. 348
↑  ICE (2002)p. 424
↑  ICE (2002)p. 425
1 2  ICE (2002)p. 437
↑  ICE (2002)p. 428-9
↑  ICE (2002)p. 433
↑  ICE (2002)p. 485
↑  ICE (2002)p. 449
↑  ICE (2002)p. 439
↑  ICE (2002)p. 455-7
↑  ICE (2002)p. 463
תרשים של יצוא שווייצרי של כלי נשק ותחמושת מ-1940 עד 1944
טנק מערכה
לקריאה נוספת

רס"ן (מיל') ד"ר עזריאל לורבר, ‏האם צריך טנק המערכה (בכל זאת) לעבור מן העולם?, מערכות 305, ספטמבר 1986
טוויסטה

| --- | --- |

טוויסטה מופיע במכללת צ'ארלסטון, באפריל 2008.
 לידה:  27 בנובמבר 1973 (בן 50) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 שם לידה:  Carl Terrell Mitchell 
 שם במה:  Twista 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Get Money Gang Entertainment Atlantic Records Loud/Zoo/BMG Records
 twista.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קרל טרל מיטשל (באנגלית: Carl Terrell Mitchell; נולד ב-27 בנובמבר 1973), הידוע גם תחת שם הבמה טוויסטה (Twista), הוא ראפר אמריקאי משיקגו, אילינוי. טוויסטה ידוע בסגנון הראפ המהיר שלו המכונה צ'ופר וב-1992 הוא הוכתר כראפר המהיר ביותר בעולם על פי ספר השיאים של גינס, כשעשה 598 הבהרות ב55 שניות. ב-1997 אחרי שהתארח בסינגל "Po Pimp" של ההרכב Do or Die, טוויסטה חתם בלייבל אטלנטיק רקורדס והפיץ את אלבום הבכורה שלו Adrenaline Rush. ב-1998 טוויסטה ייסד את ההרכב Speedknot Mobstaz. ב-2004 אלבומו הרביעי, Kamikaze, הגיע לראש מצעד בילבורד 200 לאחר ההצלחה של הסינגל "Slow Jamz" מהאלבום.
קריירה

מיטשל גדל באזור קיי-טאון שנמצא בשיקגו, אילינוי והתחיל לעשות ראפ כשהיה בן 12.
קריירה > 1992–2000

ב-1992 הפיץ טוויסטה את אלבומו הראשון, Runnin' Off at da Mouth, תחת שם הבמה Tung Twista. אלבומו השני, Resurrection, תוכנן להשתחרר ב-1994, אך בשל בעיות עם חברת התקליטים שלו, אטלנטיק רקורדס, ומכיוון שהשם של האלבום היה זהה לשם של האלבום של הראפר קומון, האלבום יצא לאור רק בשיקגו וזכה לתשומת לב מועטה מצד הקהל.
ב-1996 התארח טוויסטה בסינגל "Po Pimp" של ההרכב Do or Die, הסינגל הופק על ידי המפיק The Legendary Traxster. הסינגל זכה להצלחה מסחרית והוכתר כסינגל זהב על ידי RIAA. ב-1997 הפיץ טוויסטה את אלבומו השני, Adrenaline Rush, תחת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והשמיט את ה"Tung" משם הבמה שלו. האלבום הגיע למקום 77 במצעד בילבורד 200.
ב-1998 שחרר טוויסטה את האלבום Mobstability יחד עם ההרכב Speedknot Mobstaz. לאחר שחרור האלבום טוויסטה ייסד את הלייבל 'Legit Ballin, שבה הוא שחרר שני אלבומי קומפילציה: Legit Ballin' ב-1999 ו-Legit Ballin' Vol. 2: Street Scriptures ב-2001. מאוחר יותר הלייבל שחרר גם את האלבומים Respect The Game, Vol. 3 ב-2002 ו- Volume 4: Tha Truth ב-2006. ב-2000 התארח טוויסטה באלבום Ruff Ryders: Ryde or Die Vol. 2 של חברת התקליטים ראף ריידרס, בשיר "Twisted Heat".
קריירה > 2002 – היום

ב-2004 טוויסטה שחרר את אלבומו הרביעי, Kamikaze, שכלל אומנים רבים, כמו: קניה וסט, לודאקריס, טו שורט וטי. איי. האלבום דורג בראש מצעד בילבורד 200 ונמכרו כ-2 מיליון עותקים של האלבום. הסינגל "Slow Jamz"(שנכלל גם באלבום הראשון של קניה וסט, The College Dropout), שבו התארחו קניה וסט וג'יימי פוקס, הגיע לראש מצעד בילבורד הוט 100.
ב-2005 טוויסטה שחרר את האלבום The Day After, שכלל את הלהיטים: "Girl Tonite" עם טריי סונגז, "Hit the Floor" עם פיטבול ו-"So Lonely" עם מריה קארי.
ב-2006 טוויסטה התארח בסינגל "(Hell No (Leave Home" של הזמרת מוניקה. האלבום השישי של טוויסטה, Adrenaline Rush 2007, יצא לאור ב-2007. האלבום כלל אומנים ידועים כמו: טי-פיין ופארל ויליאמס, אך לא זכה להצלחה של אלבומיו הקודמים. ב-2008 טוויסטה ייסד את הלייבל "Get Money Gang Entertainment" ושחרר את האלבום Category F5.
ב-9 בנובמבר 2010, טוויסטה שחרר את אלבומו השמיני, The Perfect Storm, האלבום כלל את הסינגלים: "Make a Movie" עם כריס בראון, "I Do" ו-"Heat". האלבום כלל אומנים ידועים, כמו: ריי ג'יי, פאף דאדי, רייקוון ווואקה פלאקה פליים.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

1992: Runnin' Off at da Mouth
1994: Resurrection
1997: Adrenaline Rush
2004: Kamikaze
2005: The Day After
2007: Adrenaline Rush 2007
2009: Category F5
2010: The Perfect Storm
2013: The Dark Horse
דיסקוגרפיה > מיקסטייפ

2012: Reloaded
דיסקוגרפיה > אלבומים עם Speedknot Mobstaz

1998: Mobstability
2008: Mobstability II: Nation Business
דיסקוגרפיה > אלבומים עם Legit Ballaz

1999: Legit Ballin Vol 1: The Album
2001: Legit Ballin Vol 2: The New Testament 2K (Street Scriptures Compilation)
2001: Tailwinds
2002: Legit Ballin Vol 3: Respect The Game
2006: TailWinds Vol.2
דיסקוגרפיה > אלבומים שונים

1997: The Southwest Riders
2000: Adrenaline Rush 2000: Twista's Greatest Hits
2005: (2 for 10 (EP
2008: Soft Buck Vol. 1
הערות שוליים

↑  Tung Twista Lands Spot In Guinness Book
↑  Twista Biography by Stephen Thomas Erlewine
↑  Twista Blows Straight To Top Of Billboard Albums Chart
↑  Twista Launches Get Money Gang Record Label
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14234712k (data)  GND: 135356555  ISNI: 0000 0000 5518 4960  LCCN: no2004070170  MusicBrainz: 0bc858a1-3573-4216-9423-c96dd8c72919  VIAF: 31145970038132250651   WorldCat (עם VIAF): 31145970038132250651
חופשה באבטחה גבוהה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  איגור זאייצב 
 הופק בידי:  אנטולי מקסימוב, ז'אניק פאיזייב 
 תסריט:  Andrei Kivinov 
 שחקנים ראשיים:  סרגיי בזרוקוב דמיטרי דיוז'ב Yelena Babenko 
 מוזיקה:  רוסלן מורטוב 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  דירקציה קינו 
 הקרנת בכורה:  25 באוגוסט 2009 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חופשה באבטחה גבוהה היא דרמה קומית רוסית משנת 2009 שביים איגור זייצב, המבוססת על הרומן בעל אותו שם מאת אנדריי קיווינוב ופיודור קרסטובוי. הקרנת הבכורה התקיימה ב-25 באוגוסט 2009.
הסרט זכה להצלחה גדולה. בשבועות הראשונים להקרנתו ברוסיה, הוא הכניס סכום של יותר מ-15 מיליון דולרים שהיה אחד המדדים הטובים ביותר בהיסטוריה של הקולנוע הרוסי. בכל תקופת ההפצה ברוסיה, הסרט הכניס 17,566,040 דולר בסך הכל. גרסת הבמאי המלאה של הסרט שודרה בערוץ הראשון ביום הבחירות לנשיאות רוסיה ב-4 במרץ 2012, כמיני-סדרה טלוויזיונית.
עלילה

ויקטור סומרוקוב הוא עבריין חוזר בשם "סומראק" ("דמדומים"). הוא נכלא בגיל שש עשרה על מאבק אלים בדיסקוטק, כשלא ביצע שום פשע, אך הופך לסמכות הבכירה בכלא עבור כל האסירים כאיש בלתי מתפשר והוגן.
יבגני קולצוב, עובד לשעבר במשרד הפנים, גיבור מכובד שנלחם בצ'צ'ניה, הרג בטעות עמית מושחת. כאשר "השוטר לשעבר" נכנס לכלא, הגיע וישקין, מנהל הכלא וסגן אלוף בשירות בתי הסוהר הפדרלי אל "סומראק" בבקשה להגן על קולצוב מפני איומי האסירים. כאשר נודע לו בטעות שהמנהל רוצה להגן על קולצוב (מכיוון שארגן חג באזור, נציגי הרשויות הגיעו לשם והבעיות הקשורות למותו של השוטר-אסיר יהיו חסרות תועלת), עוזרו הקרוב ביותר משכנע אסיר אחר בכינוי שאמאן כשהוא מבטיח לו שחרור מוקדם אם "יטפל" בקולצוב. מתפתח קרב, בו נפצע קולצוב והוא נלקח לבית החולים יחד עם סומרוקוב הפצוע. בעת התאוששותו בבית החולים, קולצוב מבין שהוא לא יוכל לשרוד באזור עד שהשמאן ייסוג. אחר כך הוא מבקש מחברו הלוחם, מפקד הכוחות המיוחדים של שירות בתי הסוהר הפדרלי, סרגיי גגרין, לסייע לו להימלט מבית החולים. "סומארק" שנפצע על ידי הכוחות המיוחדים בתהליך של דיכוי מהומה בכלא, קולצוב מחליט לקחת אותו איתו.
גגארין מסתיר את האסירים שנמלטו במחנה הנוער "יונגה", שם היה מחסור במדריכים. עכשיו שמם ויקטור סרגייביץ' רומשקין ויבגני דמיטרייביץ' אובגאייב. גיבור אחד הוא עבריין בעל סמכות, השני הוא שוטר שהורשע. שניהם נאלצים לברוח בניגוד לרצונם. מכיוון שאין להם שום מקום להסתתר בעיר קטנה, הם מקבלים עבודה במחנה נוער והם מתחבאים בין הילדים. בעוד הילדים הם המחנכים אותם בהדרגה מחדש.
ביקורת

היתרון העיקרי של הסרט הוא היעדר כמעט מוחלט של "הומור בתי שימוש". אבל הסרט גדוש בהומור על שוטרים, כמו גם ציטוטים ופיתולים עלילתיים מלהיטים רוסים מוכרים כמו "ג'נטלמנים של מזל", "יד היהלום", "קאלינה האדומה","קומדיה באבטחה גבוהה"," מבצע חיריק והרפתקאות נוספות של שוריק".
מבקר הקולנוע איוואן דנילוב כתב בעיתון "קיריל ומפודיום" כי "למרות היותה קומדיה קלילה, היא מותגה כסרט שמגיע מבית היוצר של הסרט "אדמירל" - הדבקת התווית הזו על גבי כרזות הסרט נועדה להבטיח תו איכות לסרט. למרות העובדה ש"אדמירל" גרר ביקורת חריפה מאוד מבחינת ההפקה, הוא היה אחד הסרטים המקומיים הטובים ביותר בתחילת המאה ה-21. יתר על כן, הסרט הוא אכן מוצר איכותי מאוד. ידם של מפיקים ברמה גבוהה נראית מיד - הסרט מכיל את מיטב השחקנים המקומיים, עבודת מצלמה טובה, תסריט מצחיק מאוד ופסקול מצוין."
שחקנים ודמויות

סרגיי בזרוקוב - ויקטור סומארקוב ("סומראק")
דמיטרי דיוז'ב - יבגני קולצוב, שוטר לשעבר במשטרת רוסיה
אליונה באבנקו - אהובתו של סומראק
ולדימיר מנשוב - מנהל הכלא, ניקולאי וישקין
אולג זצפין - קוסטיה ז'וקוב
לודמילה פוליאקובה - זינאידה אוברזצובה, מנהלת מחנה הנוער
אלכסיי קרבצ'נקו - סרגיי גגרין, מפקד הכוחות המיוחדים, חברו של קולצוב
סבינה אחמדובה - לנה
מלחז אבולאדזה - שמאן, פושע בעל סמכות בכלא
אלכסנדר ליקוב - הקצין גלאדקיך
רומן מדיאנוב - קליק, מאסירי הכלא
הפקה

צילומי הסרט נערכו במשך שנתיים והתרחשו בעיקר במחוז המשנה אוסטרובסקי שבמחוז פסקוב, כמו גם במחוז המשנה אופוצ'קה אופוצ'צקי.
פסקול

רוסלן מוראטוב - דרך הפרחים
Triplex feat. DJ Sax - ג'נטלמנים 09'
ניקולאי רסטורגוייב ולהקת ליובה עם סרגיי בזרוקוב, דמיטרי דיוז'ב - שחר
רוסלן מוראטוב - שיר הנושא
רוסלן מוראטוב - פתיחה
הערות שוליים

↑  «Интервью с Федором Крестовым» www.timeout.ru, 21.08.2009
↑  "Архивированная копия" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-07-14. נבדק ב-2009-09-11.
חיל האוויר הטקטי השני

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  חיל האוויר המלכותי חיל האוויר המלכותי
 סוג:  חיל אוויר טקטי
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1943–1959 (כ־16 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 
חיל האוויר המלכותי הטקטי השני (2TAF) היה חיל אוויר טקטי שפעל במסגרת חיל האוויר המלכותי (RAF) במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה. הוא הורכב מטייסות ואנשי חיל האוויר המלכותי, חילות אוויר אחרים של חבר העמים הבריטי, וגולים מאירופה הכבושה על ידי גרמניה הנאצית. לצדו הוקמו שני גופים גדולים נוספים: חיל האוויר המדברי (1TAF) וחיל האוויר הטקטי השלישי שפעל במזרח הרחוק (3TAF).
הקמה

החיל הוקם ב-1 ביוני 1943 כמפקדה הטקטית של חיל האוויר המלכותי לצורך השגת עליונות אווירית ולמתן סיוע אווירי קרוב מעל שדות הקרב, שמיקומם משתנה בהתמדה. בהמשך התכונן החיל לפלישה לחלקי אירופה הכבושה על ידי הנאצים ואף השתתף בה. החיל הורכב ממטוסי קרב ומפציצים אשר מסוגלים לספק סיוע אווירי קרוב לזרוע היבשתית בשטח הקרב ולבצע הפצצות טקטיות.
לצורך הקמת החיל, נדרשו יחידות הן מפיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי והן מפיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי על מנת ליצור כוח המסוגל לתמוך בצבא בשטח. פיקוד המפציצים סיפק ללהק 2 מפציצים קלים; פיקוד מטוסי הקרב פוצל להגנה האווירית של בריטניה הגדולה (ADGB), תוך שמירה על יחידות קרב להגנה ביתית, וללהק המשלוח האווירי 83 ולהק המשלוח האווירי 84 להפעלת מטוסים מבצעיים, ולהק המשלוח האווירי 85 לשליטה על יחידות קרקעיות, עבור חיל האוויר הטקטי השני. בנוסף, להק המשלוח האווירי 38 שימש לגרירת דאונים צבאיים וטייסת מס' 140, סיפקה סיורי צילום אסטרטגיים.
מלחמת העולם השנייה

המפקד הראשון של החיל היה מרשל אוויר סר ג'ון דאלבייק וב-21 בינואר 1944 ירש אותו מי שמזוהה יותר מכל עם החיל, מרשל אוויר סר ארתור קונינגהם. קונינגהם היה בעל ניסיון רב בסוג הפעילות הנדרש בתמיכה בהתקדמות קרקעית מהירה, בשל פיקודו במערכה בצפון אפריקה ובאיטליה.
לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה שמו שונה לחילות האוויר הבריטיים של הכיבוש ב-1 בינואר 1945. 2TAF נוצר מחדש ב-1951 והפך לחיל האוויר המלכותי גרמניה ב-1959. RAF גרמניה הפכה למפקדת נאט"ו חיל האוויר הטקטי השני של בעלות הברית (ATAF ‏2).
מפקדים

1 ביוני 1943 - מרשל האוויר סר ג'ון דאלבייק.
21 בינואר 1944 - מרשל האוויר סר ארתור קונינגהם.
15 ביולי 1945 - מרשל אוויר ראשי סר שולטו דאגלס.
1 בפברואר 1946 - מרשל האוויר סר פיליפ וויגלסוורת'.
30 באוקטובר 1948 - מרשל האוויר סר תומאס וויליאמס.
1 באוקטובר 1951 - מרשל אוויר ראשי סר רוברט פוסטר.
3 בדצמבר 1953 - מרשל האוויר סר הארי ברודהרסט.
22 בינואר 1956 - מרשל האוויר פרסי ברנרד.
1 ביוני 1957 - מרשל האוויר סר האמפרי אדוארדס-ג'ונס.
1 בינואר 1959 - מרשל האוויר סר האמפרי אדוארדס-ג'ונס.
7 בינואר 1961 - מרשל האוויר סר ג'ון גרנדי.
25 ביוני 1963 - מרשל האוויר סר רונלד ליס.
6 בדצמבר 1965 - מרשל האוויר סר דניס ספוטסווד.
16 ביולי 1968 - מרשל האוויר כריסטופר פוקסלי-נוריס.
10 בנובמבר 1970 - מרשל האוויר הרולד מרטין.
4 באפריל 1973 - מרשל האוויר נייג'ל מיינרד.
19 בינואר 1976 - מרשל האוויר סר מייקל ביתם.
25 ביולי 1977 - מרשל האוויר סר ג'ון סטייסי.
30 באפריל 1979 - מרשל האוויר סר פיטר טרי.
2 בפברואר 1981 - מרשל האוויר סר תומאס קנדי.
9 באפריל 1983 - מרשל האוויר סר פטריק הין.
1 ביולי 1985 - מרשל האוויר סר דייוויד פארי-אוונס.
13 באפריל 1987 - מרשל האוויר סר אנתוני סקינגסלי.
14 באפריל 1989 - מרשל האוויר סר רוג'ר פיילין.
22 באפריל 1991 - מרשל האוויר סר אנדרו וילסון.
טנק מרכבה סימן 1

| --- | --- |
טנק מרכבה סימן 1
טנק מרכבה סימן 1
 מידע כללי
 סוג:  טנק מערכה
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 משתמשים עיקריים:   צה"ל
 שנת ייצור:  1979–1983
 דגם קודם:  אין
 דגם עוקב:  מרכבה סימן 2
 מערכה מרכזית:  מלחמת לבנון הראשונה
 יחידות שיוצרו:  250
 מידע טכני
 אורך:  כ-9 מטרים
 רוחב:  כ-4 מטרים
 גובה:  כ-2.5 מטר
 משקל:  בין 60 ל-70 טון
 מהירות:  55 קמ"ש
 טווח פעולה:  500 קילומטר
 מנוע:  דיזל, 900 כוחות סוס.
 שריון:  מורכב, אינו ידוע.
 צוות:  4
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח L7 ‏ 105 מ"מ
 חימוש משני:  3 מקלעי מאג 7.62 מ"מ, מרגמה חיצונית 60 מ"מ, 12 מדוכות עשן.
טנק מרכבה סימן 1 הוא הדור הראשון של טנק המרכבה. כבר בטנק זה ניתן לראות את יישום העקרונות המנחים בסדרת טנקי המרכבה: המנוע ממוקם מלפנים, ומשמש כחלק מההגנה על הצוות. מחשבה רבה הושקעה בעיצוב הפנים והנדסת האנוש שלו איכותית, ביחס לטנקים בני דורו. סימן הזיהוי הבולט ביותר שלו הוא ה"חצאית" או "האוזניים" - הבליטה המעוגלת בצידי הצריח, בחיבור לתובה. מאחר שגם למרכבה סימן 2 "חצאית" דומה, קשה להבדיל ביניהם, אך אפשרי לעשות זאת לפי חוליות זחל וכבל גרירה המחוברים ל"חצאית". סממן חיצוני נוסף המאפשר זיהוי מרחוק הוא העדרם של סלי תובה (סלי חי"ר) וקיומה של מרגמה חיצונית על דופן הצריח בצד המפקד (בשאר סימני המרכבה המרגמה היא פנימית).
מרכבה סימן 1 עבר שינויים רבים בטרם הושק סימן 2. בתחילה מחשב הירי היה ללא מערכת לומדת ואמצעי ראיית הלילה הותקן רק בעמדת המפקד. תריס הפליטה לגזי המנוע היה בעל שני פתחים משני צידי הטנק והצריח היה כמעט ללא מיגון. עם השנים חלק מטנקי המרכבה סימן 1 הוסבו למרכבה סימן 2 וקיבלו את השם סימן 1 ב'. בגרסתו האחרונה, מספר גדודי מילואים השתמשו במרכבה סימן 1 שנערכו בו מספר שינויים: אמצעי ראיית לילה פאסיבי הותקן לתותחן ובחלק מהטנקים הותקן אף אמר"ל תרמי. מחשב הירי שודרג ומספר מערכות נוספות בתוך הצריח שופרו אף הן. מספר הפגזים המקורי, 62, הופחת ל-54 לטובת תחמושת נוספת למרגמה; זרקור הקסנון, שהיה אמצעי הכינון בלילה, הוסר. שערות שולמית הוספו וכיום ההבחנה החיצונית בין סימני 1 ו-2 היא רק על בסיס סלי חי"ר (שאינם קיימים בסימן 1), סל צריח (קטן יותר בסימן 1), כבל גרירה והמרגמה. חלק מאנשי הצוות ששירתו על מרכבה סימן 2 הוסבו לשירות מילואים על גבי סימני 1.
מרכבה סימן 1 השתתף במבצע שלום הגליל, שכלל לחימה של צבא מול צבא, לחימה של צבא מול גרילה בשטח פתוח ולחימה בשטח בנוי. בעקבות המלחמה התקבל משוב רב על ביצועי הטנקים ואילו שיפורים ותיקונים יש לבצע בהם. חלק גדול מהתיקונים והשיפורים בוצע בדגם הבא מרכבה סימן 2 וחלק אחר בוצע בדגם של שנות התשעים: מרכבה סימן 3.
מיגון הטנק שופר משמעותית כבר בעת שירותו: לטנק הוספו פלטות בזוקה (התקני מיגון המגנים על המזקו"ם): בתחילה פלטות פלדה דקות ולאחר מכן פלטות עבות בעלות מיגון מרוכב סודי בהרכבו. מיגון נוסף הוסף לצריח, ושערות שולמית, שרשראות ברזל היוזמות את הגביש הפיאזואלקטרי ברש"ק חלול, הותקנו בחלקו האחורי של הצריח, בשל הקושי למגן אזור זה.
גלריה

מרכבה סימן 1 - מבט מהחזית
מרכבה סימן 1 - מרכבה מהצד (פרופיל)
מרכבה סימן 1 - מבט מאחור
הערות שוליים

↑  ישראל: דו"ח על צה"ל, של המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS)‏, 2014
|  טנק המרכבה |
| --- | --- | --- |
| הטנקים בסדרה | טנק מרכבה סימן 1 • טנק מרכבה סימן 2 • טנק מרכבה סימן 3 • טנק מרכבה סימן 4 • מרכבה ברק |  |
| רק"ם מבוסס מרכבה | נמ"ר • נמ"ר הנדסי • שולף • אופק • פר"ג |  |
| מערכות לחימה | תותח תעש 120 מ"מ • ברק זוהר (ב"ז) • מעיל רוח (מערכת הגנה אקטיבית) |  |
| נושאים קשורים |  צבא הגנה לישראל •  חיל השריון •  מנהלת המרכבה והרק"ם (מנת"ק) |  |
טרבור באסיט

טרבור באסיט (באנגלית: Trevor Bassitt; נולד ב-26 בפברואר 1998) הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בריצת 400 מטר משוכות וסגן אלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה

באסיט נולד בבלאפטון שבאוהיו, ארצות הברית.
ביוגרפיה > 2022 > סגן אלוף העולם באולם בריצת 400 מטר

באליפות העולם באולם שנערכה בחודש מרץ 2022 בבלגרד שבסרביה זכה באסיט במדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 45.05 שניות, אחרי ג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו (45.00 שניות) ולפני קרל בנגטסטרם משוודיה (45.33 שניות).
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד באליפות העולם בריצת 400 מטר משוכות

באליפות העולם שנערכה בחודש יולי 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכה באסיט במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 47.39 שניות, אחרי אליסון דוס סנטוס מברזיל (46.29 שניות) וראיי בנג'מין מארצות הברית (46.89 שניות).
חיים כהן (מבעלי התוספות)

| --- | --- |
 מקום פעילות:  צרפת, גרמניה
 השתייכות:  בעלי התוספות
 רבותיו:  רבנו תם
 תלמידיו:  רבי ברוך בן שמואל ממגנצא, ריצב"א, רבי שמשון משאנץ, רבי אברהם בן נתן
 בני דורו:  ר"י הזקן, רבי יוסף מאורליינש, רבי אליעזר ממץ, ר"י הלבן
 צאצאים:  רבי אהרן בר חיים, רבי נחמן בעל 'הנחמני', רבי משה מקוצי (נכדו)
 
רבי חיים בן רבי חננאל כהן (המאה ה-12) היה מראשוני בעלי התוספות ותלמיד חבר של רבנו תם. פעל בין היתר בצרפת.
ביוגרפיה

היה אחד מתלמידיו המבוגרים של רבנו תם, ותלמידי רבנו תם האחרים ראו אותו כבכיר שביניהם: רבי אליעזר ממיץ, אף הוא מתלמידי רבנו תם, כבר כתב לפניו תוספות על מסכת זבחים. בעלי תוספות רבים, בהם תלמידיו האחרים של רבנו תם, הריצו אליו שאלות בהלכה ופסקי דינים, כך למשל ר"י הלבן, רבי אליהו מפריז (שהיה גיסו, נשוי לאחות אשתו) ועוד. ר"י הזקן כותב עליו: ”מורי ה"ר חיים אשר עליו נתלה כל כבוד הדור... בית דינו של מוה"ר חיים אשר שם בבית דינו הוא בית דין הגדול”. נראה כי בזמן לימודו בבית מדרשו של רבנו נטל חלק פעיל גם בניסוח תשובותיו של רבנו תם עצמו, מה שמחזק את מעמדו כאחד מבכירי התלמידים. דבריו מובאים עשרות פעמים במהדורת התוספות שנדפסה לצד התלמוד.
ידועה אמירתו שאילו היה נוכח בזמן פטירת רבו רבנו תם היה נטמא לו, למרות היותו כהן האסור בטומאת מת, בשל היותו גדול הדור (על פי דברי רבי חייא בפטירת רבי יהודה הנשיא). הדברים משקפים גם את הערצתו של רבי חיים לרבו רבנו תם, וגם את עמדתו ההלכתית בסוגיה זו של טומאת כהן לגדול הדור.
ביוגרפיה > מקומו

חוקרים רבים ציינו אותו כחכם בן פריז, על פי כינויו במקום אחד "רבינו חיים מפרי"ז", ועל בסיס התכתבות הלכתית שדרשה מענה מהיר עם רבי אליהו מפריז. אמנם, אברהם ריינר הראה כי כינוי זה מקורו בשיבוש של המילים "רבינו חיים מפרש", וכי על פי כמה גרסאות התשובה נתנה לרבי אליעזר ממץ ולא לרבי אליהו מפריז. בשל כך הוא דחה את הקביעה כי רבי חיים חי בפריז. לעומת זאת, בספר המנהיג מזכירו ראב"ן הירחי (על פי גרסה אחת) בכינוי "ר' חיים בר' חננאל מאלמניא הכהן", ומכאן שמוצאו היה מגרמניה (=אלמניה). בנוסף לכך,  ריינר טוען כי לאחר לימודיו אצל רבנו תם שב רבי חיים לתקופה מסוימת לגרמניה ופעל במגנצא לצד רבי אליעזר ממץ, שחיבר לפניו תוספות למסכת זבחים בתקופה זו. אז גם למד אצלו רבי ברוך בן שמואל ממגנצא. לדברי ריינר, רבי חיים נסע לצרפת ללמוד מפי רבנו תם, שב לגרמניה מולדתו ופעל במגנצא, ובסוף ימיו היגר שנית לצרפת, בה למד אצלו בעל המנהיג ובה נפטר. הוא מביא ראיה נוספת למסקנה זו מפירושי הפיוטים של בנו של רבי חיים, שאמנם נכתבו בצרפת, אך הפיוטים המתפרשים בהם הם כנוסח אשכנז.
ביוגרפיה > משפחתו

קיימת תשובה, בה פנה בשאלה לרבי שמשון משאנץ ובקש להתיר לאדם שמתה אשתו לשאת אשה נוספת לפני שיעברו שלשה רגלים. ר"ש משאנץ, בתמיכת אחיו ריצב"א, אסר את הדבר, לפי שהאדם התגורר בבית בנו, ולכן לא היה לו צורך דחוף באשה שתסעד אותו. לדעת א"א אורבך, רבי חיים שאל עבור עצמו, לאחר שאשתו נפטרה והוא התגורר בבית בנו, אולם לדעת ריינר מדובר בשאלה עבור אדם אחר. העובדה שלא פנה בשאלה זו לבן דורו ר"י הזקן, אלא לתלמידיו ר"ש משאנץ וריצב"א, מלמדת שמעשה זה כנראה התרחש לאחר פטירת ר"י בשנת 1189.
גיסיו היו רבי אליהו מפריז, רבי יום טוב מיואני ורבי יעקב מקורביל, שנשותיהם היו אחיות.
בנו, רבי אהרן, כתב פירוש על פיוטי המחזור האשכנזי. בן נוסף היה רבי נחמן שחיבר ספר בשם "נחמני". בן נוסף שלו היה רבי אברהם.
בתו נישאה לרבי יעקב מקוצי, ובנם, נכדו, היה רבי משה מקוצי מחבר הסמ"ג. הוא מביא בחיבורו מדברי סבו, כשהוא מכנהו לפעמים: "רבינו חיים כהן גדול אבי אמי".