stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארי קיין (פוליטיקאי)
ביוגרפיה > קריירה > הסנאט האמריקאי

לאחר המלחמה, קיין חידש את תפקידו כראש עיריית טקומה, אך התפטר ב-15 ביוני 1946, כדי להתמודד שוב לסנאט. הוא נבחר לסנאט ב-5 בנובמבר 1946, והביס את הדמוקרט יו ב. מיטשל, פעיל חביב, מוכשר וחסר כריזמה בעליל, אשר מונה לאחרונה לתפקיד, ביותר מ-60,000 קולות. בקמפיין זה קיין החל להעלות לראשונה את ההאשמות על קשרים עם ארגוני החזית הקומוניסטית נגד מיטשל ודמוקרטים אחרים במדינה.
קיין כיהן בסנאט מ-26 בדצמבר 1946 עד 3 בינואר 1953. הוא נקשר לגוש השמרני במערב התיכון של המפלגה הרפובליקנית בראשות רוברט א. טאפט וארתור ה. ונדנברג. הקדנציה שלו הייתה שנויה במחלוקת וסומנה ברטוריקה מתלהטת לעיתים קרובות ובעמדות בנושאים שלעיתים נתפסו כמנוגדים לאינטרסים של בוחריו. מאוחר יותר דן קיין בגישתו לכהן בסנאט בראיון ב-1949. "החלטתי להקשיב רק למצפוני ולאינסטינקט שלי ולעשות מה שנראה נכון באותו זמן. למה לא? גבר בתפקיד ציבורי יכול באותה מידה לשחק את זה כמו שהוא חושב שצריך. אין דרך בטוחה להישאר בתפקיד ציבורי".
הוא הצביע בעד חוק טאפט-הארטלי, נגד חיל אוויר של 70 להקים, נגד הרחבת קצבאות הביטוח הלאומי ובאופן כללי נגד הכוח הציבורי. הוא נחשב בדרך כלל לתומך החזק ביותר של תעשיית הנדל"ן בקונגרס ופעם אחת נשא נאום מורחב שתקף את מגזין "טיים" על כך שכלל אותו ברשימת חברי "המתכלים ביותר בסנאט". הוא עסק בשני פיליבסטרים בולטים; הראשון מאמץ מוצלח של 6 3⁄4 שעות לחסום את מינויו של מושל וושינגטון לשעבר והסנאטור מונרד וולגרן למנהל מועצת המשאבים לביטחון לאומי, ועוד מאמץ לא מוצלח של 12 1⁄2 שעות לחסום הרחבה של פיקוח שכר דירה פדרלי. בהיותו בסנאט, הוא תמך בדרך כלל במאמצים של הסנאטור ג'וזף מקארתי ואחרים לזהות ולפטר עובדי ממשלה שנטען כי הם סיכונים ביטחוניים קומוניסטיים. במהלך מלחמת קוריאה, הוא התנגד לפיטוריו של הגנרל דאגלס מקארתור ותמך בהרחבת המלחמה לסין.
עם סיום כהונתו של קיין בסנאט, הוא היה יעד של המפלגה הדמוקרטית הלאומית לתבוסה במה שנראה בכל מקום אחר כמו שנה רפובליקנית מבטיחה מאוד. מאחר שיו מיטשל התמודד על תפקיד המושל, יריבו של קיין יהיה חבר הקונגרס הפופולרי בן שש הקדנציות, הנרי מ. ג'קסון. השניים נלחמו בקמפיין קשוח, שהתבסס בעיקר על הרקורד של קיין בסנאט. ג'קסון התגבר על מפולת רפובליקנית לאומית כדי לנצח את קין ביותר מ-130,000 קולות.
קיין הגיב פעם להערה שהוא היה "ריאקציונרי" בסנאט האמריקאי. "כריאקציונר הגבתי בחריפות נגד צעדים שנחשבים כפוגעים באינטרס הציבורי. לעיתים רחוקות הפריע לי שמספר עמדות שלי נתמכו רק על ידי מיעוט קטן. אילו הייתי עסוק בעצמי ולא במדינה הייתי פועל הרבה באופן שונה לעיתים קרובות הייתי כועס וחסר סבלנות מדי לטובתי".
ביוגרפיה > קריירה > המועצה לבקרת פעילויות חתרניות

על פי דרישתם של כמה מעמיתיו לשעבר בסנאט, הנשיא דווייט ד. אייזנהאואר מינה את קיין למועצה לבקרת פעילויות חתרניות, שם כיהן בין השנים 1953 ל-1956.
קיין ביצע את תפקידיו החדשים, ותמך בדרך כלל בהמלצות שהביא לדירקטוריון התובע הכללי הרברט בראונל הבן. עד מהרה התוודע קיין למקרים רבים שבהם תוכנית ביטחון הפנים של הממשלה, למרות שהיא חוקית, הפרה לעיתים קרובות את חירויות האזרח של הנאשם ולעיתים. שלל מהם הליך הוגן על פי החוק. הוא החל להתבטא נגד מה שלדעתו הוא החריגה של התוכנית בסדרת נאומים בפני ארגונים לאומיים לחירויות האזרח, עד כדי כך שראש סגל הבית הלבן שרמן אדמס וחברי משרד המשפטים ראו בו לא נאמן. ממשל אייזנהאואר, בלחץ האגף הימני של מפלגתם, ראה בתוכנית ביטחון הפנים שלהם אמצעי לסילוק סיכונים ביטחוניים מהממשלה; קיין ראה שהתוכנית רומסת לעיתים קרובות את זכויות האזרח של הנאשם. העימות הגיע לפתחו בפגישה שנויה במחלוקת בין קיין והנשיא בבית הלבן ב-7 ביוני 1955. קיין קבע כי לא ימונה מחדש לתפקיד והתפטר ב-17 ביוני 1955.
ב-23 באוקטובר 1956, נערך משתה לכבודו של קיין במועדון העיתונות הלאומי והשתתפו בו יותר מ-350 תומכי זכויות האזרח, מנהיגי פועלים ומעריצים פוליטיים, כולל רבים מהאנשים שקיין עזר להם. לוח הוצג לקיין עם הכיתוב הבא: "במחווה להארי פ. קיין / אלוף כבוד האדם, מגן על זכויות חוקתיות בחיפוש אחר ביטחון לאומי / מאלה שאת נאמנותם למדינה הוא ביצע, ואלו שאמונם בו חופש שהוא חיזק / הוצג בארוחת עדות / מועדון העיתונות הלאומי, וושינגטון הבירה / 23 באוקטובר 1956".
ביוגרפיה > קריירה > קריירה מאוחרת יותר

מאחר שמעולם לא היה עשיר, קיין חזר לטקומה עם סיכויים מוגבלים ואפילו פחות כסף. שתי המפלגות הגדולות מצאו אותו בלתי צפוי. כדי להחמיר את המצב, נישואיו התפרקו. הוא הרצה לזמן קצר באוניברסיטת ייל וחיפש עבודה. הוא מצא אותה במיאמי, פלורידה, שם שכרו אותו חברים ותיקים לנהל את יחסי הציבור, ומאוחר יותר, את קשרי הקהילה של אגודת חיסכון והלוואות גדולה במיאמי.
במאי 1957 הוא נקרא להעיד במשפטו של ארתור מילר על זלזול בקונגרס. הוא היה "עד המומחה לקומוניזם" של מילר והוא העיד כי "לא האמין" שמילר כתב את מחזותיו "תחת משמעת המפלגה הקומוניסטית". עדותו הייתה יוצאת דופן בכך שבדרך כלל רק הממשלה הפיקה 'עדות מומחים' כדי להוכיח שהנאשם היה קומוניסט. בינואר 1964 הוא העיד במשפט לשון הרע שהובא מטעמו של ג'ון גולדמרק, מחוקק במדינת וושינגטון שהובס חלקית על בסיס האשמות שחברותו ב-ACLU כמוה להיות חבר בארגון חזית קומוניסטי. קיין העיד כי ACLU מעולם לא היה ברשימת היועץ המשפטי לממשלה של ארגונים כאלה וגולדמרק זכה בפרס נכבד מהנאשמים.
קיין הפך לפנים מוכרות בטלוויזיה של מיאמי, הנחה וראיין אישים פוליטיים לאומיים בתוכנית שבועית לעניינים ציבוריים שהבנק נתן חסות. הוא גם נעשה פעיל בפעילויות קהילתיות ואזרחיות רבות. בני הזוג קיין התגרשו ב-1958. מאוחר יותר באותה שנה הוא התחתן עם לבון קנייזלי, חברת משפחה מאמצע שנות ה-30.
הוא נשאר פעיל בפוליטיקה הרפובליקנית ופעל לליברליזציה והרחבת פניה של המפלגה במחוז דייד וברחבי המדינה. בשנת 1962 הוא ניהל את מסע הקונגרס של הכוכב העולה החדש הרפובליקני רוברט א. פיטרסון נגד קלוד פפר. פיטרסון הפסיד, אבל קיין ביסס את עצמו ככוח פוליטי בר-קיימא בפלורידה. הוא שקל לרוץ לסנאט האמריקני ב-1964 ושוב ב-1968, אך עמדותיו המתונות בנושאים חברתיים היו בניגוד למפלגת המדינה. הוא כיהן כיו"ר פלורידה סיטיזנס עבור ג'ונסון - האמפרי, הצמד בבחירות לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית, ב-1964, אך תמך בנלסון רוקפלר ולאחר מכן בריצ'רד ניקסון ב-1968 בהתבסס על התנגדותו למלחמת וייטנאם. ב-1972 הוא תמך ביריב הוותיק, הנרי ג'קסון, למועמדות הדמוקרטית לנשיאות וערך איתו קמפיין בפלורידה.
ב-1972 מונה קיין לוועדת המטרופוליטן של מחוז מיאמי-דייד. הוא דגל באחד מאיסורי העישון המקורה הראשונים במדינה ובצעדים נוספים המבטיחים שוויון זכויות בעבודה, בדיור ובמגורים ציבוריים. במצב בריאותי כושל, הוא הובס בניסיון לבחירה מחדש ב-1976.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הוא התחתן עם מרג'ורי דילס מסיאטל, וושינגטון, ב-1934. נולדו להם שני ילדים: הארי הבן (באזי) וקנדי. בשנים 1935–1936 יצאו בני הזוג לטיול ממושך לאנגליה וגרמניה, שם התעמקו בתיאטרון והוא למד שיטות בנקאות בריטיות והאזין לנואמים הצבעוניים בהייד פארק בלונדון. בעודו בגרמניה, השתתף קיין בכמה עצרות המוניות בהן נאמו אדולף היטלר ומנהיגים נאצים בכירים אחרים וחזר הביתה משוכנע שגרמניה מהווה איום עולמי גדול, נשא יותר מ-150 נאומים בפני קבוצות מקומיות וכלל מדינות על מה שראה.
ביוגרפיה > מותו

הוא מת מסיבוכים של אמפיזמה בביתו במיאמי לייקס, פלורידה, ב-3 במרץ 1979. גופתו נשרפה והאפר שלו התפזר על מגרש הגולף האהוב עליו בבת'סדה, מרילנד.
Tormentum – Dark Sorrow

|  כללי |
| --- | --- |
 תאריך הוצאה:  4 במרץ 2015 
 סוגה:  משחק הרפתקאות גרפי
 פיתוח:  OhNoo Studio 
 הוצאה לאור:  OhNoo Studio 
 ארץ מקור:  פולין 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  אדובי פלאש 
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  אנדרואיד, Microsoft Windows, iOS, macOS 
 ohnoo.com/tormentum.html
 
Tormentum – Dark Sorrow הוא משחק הרפתקאות גרפי מסוג הצבע והקלק שפותח ופורסם על ידי חברת פיתוח משחקי הווידאו הפולנית OhNoo Studio. המשחק יצא במקור לשווקים ב-4 במרץ 2015 עבור הפלטפורמות Microsoft Windows ו-OS X. באפריל 2016 המשחק יצא גם לאנדרואיד ו-iOS.
משחקיות

בתחילת המשחק דמות השחקן מתעוררת בתוך כלוב. הוא אינו זוכר מי הוא או כיצד הוא הגיע לאותו המקום. הגיבור מצליח להשתחרר בהמשך מהכלוב ויוצא למסע ברחבי עולם האפל בו הוא חייב לפתור חידות שונות. עולם המשחק מלא ביצורים גרוטסקיים וסביבות מסתוריות. השחקן צריך לקיים לאורך המשחקים אינטראקציות עם דמויות שונות, לאסוף פריטים שונים, ולפתור חידות שונות על מנת להתקדם במשחק.
פיתוח

המשחק פותח על ידי חברת פיתוח משחקי הווידאו הפולנית OhNoo Studio, שמנתה שלושה מפתחים בלבד, והוא נוצר בזכות גיוס כספים באתר מימון ההמונים Indiegogo.
המראה האפל של עולם המשחק שאב השראה רבה מיצירותיהם של הציירים ה. ר. גיגר וזדזיסלב בקסין(אנ').
הערות שוליים

↑  Lazarides, Tasos (19 באפריל 2016). "'Tormentum: Dark Sorrow', the Dark and Gloomy Adventure Game, is Out Now". TouchArcade. נבדק ב-2 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Duncan, Alistair (18 ביוני 2014). "Tormentum sure looks like a messed up adventure game". Destructoid. נבדק ב-28 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  O'Connor, Alice (18 ביולי 2014). "Grimdark Adventuring: Tormentum Demo". Rock, Paper, Shotgun. נבדק ב-28 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Tormentum – Dark Sorrow".
הסערה (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ג'ורג'ונה
 תאריך יצירה:  1508
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  73 ס״מ 
 גובה:  82 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסנס הגבוה 
 מספר יצירה:  Cat.915 (גלריית האקדמיה) 
 מיקום:  גלריית האקדמיה, ונציה
 
"הסערה" (באיטלקית: La Tempesta) הוא כינויו של ציור מאת הצייר האיטלקי בן תקופת הרנסאנס ג'ורג'ונה. הציור הוזמן בידי איש אצולה ונציאני והוא נמצא כיום באוסף גלריית האקדמיה בוונציה.
היצירה

היצירה נחשבת לאחת היצירות האניגמטיות ביותר בתולדות האמנות. היא מתארת נוף ארקדי מחוץ לעיר. ברקע הציור מופיעה עיר, ולפניה נהר או נחל ועליו גשר. הם מתוארים מבעד לעצים ולחורבות עתיקות. בקדמת הקומפוזיציה איקונוגרפית של פריט זה היא תמימות וטוהר. השערה נוספת היא כי זהו ייצוג של מרים, אם ישו, כשהיא מניקה את בנה בעירום, אולם בקרב הפרשנים קיימות השערות סותרות.
בצדה השמאלי של היצירה מתואר גבר הלבוש, כנראה, בבגדי חייל, אוחז בידו חנית או מקל ארוך. הוא מתואר בתנוחת קונטרה פוסטו. הדמות מביטה לכיוון ימין ועל פניה חיוך, אולם אין היא מביטה בדמות הנשית שמולה. גם באשר לזהותו של הגבר נקשרו השערות שונות. בדיקת רנטגן שנערכה לציור גילתה כי במקום הימצאו של הגבר צייר ג'ורג'ונה בתחילה דמות נשית נוספת. מאחורי החייל מופיעים שרידיו של עמוד הניצב על גבי קטע מחומת לבנים. לעיתים מסמנים שרידים מן התרבות הקלאסית את המוות ואת זמניות החיים.
חוקרים רבים ניסו להציע פרשנות ליצירה. היו שראו בה את בריחת מרים, אם ישו, למצרים. אחרים מצאו הקשרים מסיפורי המיתולוגיה היוונית, בייחוד מסיפור פאריס ורעייתו אוינונה. הצעה נוספת רואה בנוף תיאור של גן העדן, ולפיה הדמויות מייצגות את אדם וחוה ובנם קין.
פארק קרול הראשון

| --- | --- |

האנדרטה לחייל האלמוני בפארק קרול הראשון, בבוקרשט
 מידע כללי
 סוג:  שמורת טבע
 על שם:  קרול הראשון 
 תאריך הכרזה:  1906
 נתונים ומידות
 שטח:  0.36 קמ"ר
 צומח:  4,206 עצים גדולים, 5,983 עצי מחט ו-42,215 שיחים (בפתיחה)
 מיקום
 מדינה:  רומניה רומניה
 מיקום:  בוקרשט 
 קואורדינטות:  44°24′50″N 26°05′46″E﻿ / ﻿44.414°N 26.096°E﻿ / 44.414; 26.096
 אתרים בפארק:  שלושה פסלים גדולים, אגם מלאכותי, המוזאון הטכני הלאומי על שם דימיטריה לאונידה, המכון האסטרונומי של האקדמיה הרומנית ועוד
  (למפת בוקרשט מוגדלת) פארק קרול הראשון(למפת בוקרשט רגילה) פארק קרול הראשון
 
פארק קרול הראשון (רומנית: Parcul Carol I, בשנים 1991-1948 נקרא Parcul Libertății, בעברית: פארק החירות) הוא גן ציבורי גדול מאוד בבוקרשט, ברומניה. הגן נמצא במגזר הרביעי של בוקרשט על גבעת הפילארט (Dealul Filaretului).
מבנה

הגן, ששטחו 360 דונם, טופח בשנים 1900 עד 1906 לקראת חנוכתו ב-1906 לכבוד 40 שנות שלטון של קרול הראשון, מלך רומניה. טיפוח הגן נעשה על פי תוכניותיו של אדריכל הנוף Eduard Redont. בחנוכת הפארק נפתחה בו תערוכה בה הוצגו הישגי רומניה במהלך 40 שנות שלטונו של קרול הראשון.
ברחבי הפארק יש אנדרטאות, שלושה פסלים גדולים (היפהפייה הנרדמת ושני ענקים) ואגם מלאכותי. הפארק מכיל גם כמה מבנים ובהם המוזאון הטכני הלאומי על שם דימיטריה לאונידה, המכון האסטרונומי של האקדמיה הרומנית ובעבר היה גם היכל האומנויות (עד 1938 זה היה המוזאון הצבאי).
ליצירת הגן נשתלו 4,206 עצים גדולים, 5,983 עצי מחט ו-42,215 שיחים.
וילקינסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באפריל 1989 (בן 35) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Mark Wilkinson 
 שם במה:  Wilkinson 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 סוגה:  דראם אנד בייס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RAM רקורדס 
 wilkinson-music.com
 
ערך זה עוסק במפיק מוזיקלי, תקליטן ורמיקסר בריטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מארק וילקינסון (באנגלית: Mark Wilkinson; נולד ב-18 באפריל 1989), הידוע בשם הבמה שלו וילקינסון (Wilkinson), הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן ורמיקסר בריטי.
קריירה

ב-2 בדצמבר 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אימאן, את הסינגל "Need to Know". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-27 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-195 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-28 באוקטובר 2013, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Lazers Not Included. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-46 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום השני במצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג זהב מ-BPI.
ב-24 במרץ 2013, הוא הוציא את הסינגל "Take You Higher". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-35 במצעד הדאנס הבריטי.
ב-26 ביולי 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם P מאני (אנ') וארליסה (אנ'), את הסינגל "Heartbeat". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-36 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-169 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-13 באוקטובר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם בקי היל, את הסינגל "Afterglow". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי ולמקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI.
ב-23 בפברואר 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם דיטור סיטי (אנ'), את הסינגל "Too Close". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-14 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-55 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-1 ביוני 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם טום הוואלוק (אנ') (תחת השם טום קיין), את הסינגל "Half Light". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום התשיעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-25 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-12 באוקטובר 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם טליי ריילי (אנ'), את הסינגל "Dirty Love". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום החמישי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-20 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-17 במאי 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם טאבו, את הסינגל "Hopelessly Coping". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-11 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-49 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-9 בספטמבר 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קרן הארדינג, את הסינגל "Sweet Lies". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-34 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-98 במצעד הסינגלים הסקוטי. כמו כן, זכה בתואר כסף מה-BPI.
ב-21 באפריל 2017, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Hypnotic. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-41 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום הראשון במצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים.
ב-9 באוקטובר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סאב פוקוס, את אלבום האלופן השלישי שלו, Portals. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-68 במצעד האלבומים הבריטי, למקום הראשון במצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים, ולמקום ה-26 במצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד.
ב-11 בפברואר 2022, הוא הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, Cognition. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-78 במצעד האלבומים הבריטי, למקום הראשון במצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים, ולמקום השלישי במצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: Lazers Not Included
2017: Hypnotic
2020: Portals ‏(בשיתוף פעולה עם סאב פוקוס)
2022: Cognition
הערות שוליים

↑  Youngman MC (18 באפריל 2015). "Youngman on Twitter: "Happy 21st mate @WilkinsonUK !!"". Twitter. ארכיון מ-2017-04-22. נבדק ב-2023-05-04. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7182 4779  MusicBrainz: c9fa114f-8426-4286-a289-9f16c8e092b5
Titanic: Adventure Out of Time

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  20 בנובמבר 1996
 סוגה:  משחק הרפתקאות מסוג הצבע והקלק
 פיתוח:  Cyberflix 
 הוצאה לאור:  GTE 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Microsoft Windows, Mac OS Classic 
 
Titanic: Adventure Out of Time הוא משחק הרפתקאות מסוג הצבע והקלק משנת 1996 אשר פותח על ידי חברץ CyberFlix ויצא במקור למערכות ההפעלה Windows ו-MacOS. המשחק מאפשר לשחקן לחקור שחזור דיגיטלי מדויק של אוניית הפאר טיטניק בעלילה המשלב אירועים היסטוריים עם אירועים בדיוניים.
תקציר העלילה

במשחק השחקן מגלם את הסוכן החשאי הבריטי פרנק קרלסון אשר נשלח אחורה בזמן משנת 1942 ל-14 באפריל 1912, ללילה בו הטיטניק פגעה בקרחון וטבעה, במטרה לשנות אירוע מסוים על הטיטניק אשר יוביל לקיומן של מלחמת העולם הראשונה, המהפכה הרוסית ומלחמת העולם השנייה.
במהלך המשחק השחקן חייב לחקור אזורים שונים ברחבי האונייה ולהשיג ארבעה פריטים ספציפיים - ציור, מחברת, שרשרת, ומכתב, כאשר כל אחד מאותם הפריטים הספציפיים קשור לאירוע היסטורי שישפיע רבות על המאה ה-20.
משחקיות

זהו משחק הרפתקאות המשוחק מגוף ראשון והוא מכיל ממשק הצבעה והקלקה כאשר השחקן מסוגל לשוטט ברחבי הטיטניק בסביבת תלת־ממדית מציאותית, לקיים אינטראקציה עם דמויות היסטוריות ובדיוניות ברחבי האונייה, ולפתור חידות על מנת להתקדם במשחק.
המטרה העיקרית של השחקן היא להשלים משימות שונות ברחבי האוניה, כולל איסוף פריטים מסוימים, וקיום שיחות עם דמויות מסוימות. בעוד שבתחילת המשחק העלילה מתקדמת רק כאשר מבוצעים משימות מסוימות, ברגע שהמשחק מגיע לנקודה בה הטיטניק מתחילה לשקוע מתחיל מרוץ נגד הזמן להשלים מטרות מסוימות לפני שהאוניה תשקע לחלוטין. אירועים ספיצפיים מתרחשים ברחבי האונייה על בסיס הזמן שחולף בעת שמשחקים במשחק.
המשחק מכיל בסך הכל 8 סופים אפשריים, אשר נקבעים בהתאם לפעולות השחקן במשחק. בכולם פרט לאחד דמות השחקן נהרגת. לא ניתן להציל את הטיטניק עצמה מגורלה באף אחת מהסופים האפשריים במשחק.
בנוסף, המשחק מכיל גם מצב הנקרא "Ship's tour" אשר מאפשר לסייר ברחבי הטיטניק בצורה לא ליניארית ולהאזין לתיאורים שונים אודות הטיטניק, צוות האונייה, והנוסעים באונייה, וכמו גם אודות הלילה בו הטיטניק טבעה.
פיתוח

המשחק פותח על ידי חברת CyberFlix. המפתחים ערכו מחקר מקיף אודות הטיטניק על מנת לספק לשחקן חוויה מציאותית, הן מבחינת ויזואלית והן מבחינת דיוק היסטורי.
המשחק השתמש במנוע ה-DreamFactory הקנייני של חברת CyberFlix אשר איפשר להציג גרפיקה תלת-ממדית שעברה רינדור מבעוד מועד.
הערות שוליים

↑  Mooney, Shane (20 נובמבר 1996). "Board the Titanic today". CNET Gamecenter. אורכב מ-המקור ב-5 פברואר 1997.
↑  Fournier, Heidi (19 במאי 2002). "Titanic: Adventure out of Time REVIEW". Adventure Gamers. נבדק ב-10 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
צילום מסך מתוך המשחק
פוק חזי מאי עמא דבר

פּוֹק חֲזִי מַאי עַמָּא דָּבַר (ארמית, בתרגום מילולי לעברית: צא וראה מה העם נוהג) הוא ביטוי תלמודי, ומשמעו שבשאלות שאין לגביהן פסק הלכה ברור - אפשר ללמוד כיצד לנהוג מתוך מנהג העם, וזאת תוך הנחה שלמנהג העם מסורת מבוססת שלא נודעה לנו, או שסיבה מטאפיזית כלשהי תגרום לציבור הרחב לעשות את המעשה הנכון (מעין "חוכמת ההמונים").
תוקפו של המנהג בהלכה

ההלכה מושתתת ברובה על מקורות מוסמכים כמו פסיקה של תלמידי חכמים סמוכים, מסורות חד-משמעיות ומקורות תנ"כיים; תוקפם של מנהגים ומקומם במבנה נוקשה זה אינם מובנים מאליהם.
רב שרירא גאון - ”מנא לן דמנהגא מילתא היא? (מנין לנו שמנהג, דבר חשוב הוא?) דכתיב: "אל תסיג גבול רעך אשר גבלו ראשונים".” (מצוטט בפירוש תורה תמימה לספר דברים פרק י"ט, פסוק 14.)
ילקוט שמעוני - ”אל תסג גבול עולם, אמר רשב"י: אם ראית מנהג שעשו אבותינו אל תשנה אותו.” (ילקוט שמעוני, ספר משלי רמ"ז, תתק"ס.)
ההיגיון שמאחורי הכבוד הרב שרוחשים למנהגים חסרי מקור מיוחס לרוב לאמונה בהנהגתם של חכמים שלא יתנו להמון העם לטעות, ואם מנהג כלשהו התפשט בקרב ההמון - כנראה ידעו עליו חכמים, ורצו בו. דבר זה מופיע בכמה הקשרים:
הרשב"א - התייחס למנהג להזכיר לציבור את אמירת יעלה ויבוא, בתפילת ערבית, בין קדיש לעמידה. ועל כך כתב "ופוק חזי מאי עמא דבר, וכן נוהגין בכל מקום ולא מיחה אדם בדבר". כלומר כיוון שאף אחד מתלמידי החכמים בעבר לא מחה על כך, הרי שזו ודאי הייתה דעתם, וזוהי סמכות הלכתית.
הרא"ש - גם כן תלה את הדברים בנוהגם של הגדולים מהעבר, וכתב: "הַלֶךְ אחר המנהג, דיש לתלות, שנראה לגדולים שהנהיגו המנהג, שהלכה כן". כלומר יש ללכת אחר המנהג שכן הגדולים שתיקנו אותו סברו שזאת ההלכה.
הבית יוסף - גם הוא נוקט באותו סגנון ובסוגיה בה הוא נוטה להתיר הוא מנמק כך: "וכן המנהג פשוט היום, ומעולם לא ראינו מי שפקפק בדבר".
מקור

הגמרא במסכת ברכות ועירובין מבררת את ההלכה לגבי הברכה שמברך השותה מים לרוות את צמאונו: "השותה מים לצמאו אומר שהכל נהיה בדברו, רבי טרפון אומר בורא נפשות רבות וחסרונן על כל מה שבראת, א"ל רב חנן לאביי הלכתא מאי? א"ל פוק חזי מאי עמא דבר". ביטוי זה נזכר במקומות נוספים בתלמוד הבבלי
סיפור נוסף בתלמוד הבבלי מתאר מציאות של התבוננות בדרכי הציבור כדי ללמוד הלכה:
הלכה זו נתעלמה מבני בתירא: פעם אחת חל ארבעה עשר להיות בשבת, שכחו ולא ידעו אם פסח דוחה את השבת אם לאו. אמרו: כלום יש אדם שיודע אם פסח דוחה את השבת אם לאו? אמרו להם: אדם אחד יש שעלה מבבל והלל הבבלי שמו ששימש שני גדולי הדור שמעיה ואבטליון ויודע אם פסח דוחה את השבת אם לאו. שלחו וקראו לו, אמרו לו: כלום אתה יודע אם הפסח דוחה את השבת אם לאו? אמר להם וכי פסח אחד יש לנו בשנה שדוחה את השבת והלא הרבה יותר ממאתים פסחים יש לנו בשנה שדוחין את השבת (הכוונה לקרבן תמיד) ... אמרו לו: רבי, שכח ולא הביא סכין מערב שבת, מהו? אמר להן: הלכה זו שמעתי ושכחתי, אלא הנח להן לישראל אם אין נביאים הן בני נביאים הן. למחר מי שפסחו טלה תוחבו בצמרו מי שפסחו גדי תוחבו בין קרניו. ראה מעשה ונזכר הלכה, ואמר: כך מקובלני מפי שמעיה ואבטליון.
אמירה שזהה במשמעותה נמצאת גם בתלמוד הירושלמי, שם זה אף מובא כהדרכה מעשית: ”אם הלכה רופפת בידך - ראה היאך ציבור נוהג ונהוג כן” (תלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק ז', הלכה ה')
ראו גם

מנהג (יהדות)
קול המון כקול שדי
הערות שוליים

↑  מנהיגי העם-דברנא דאומתא
↑  על חכמת הציבור וקביעת ההלכה / אברהם טננבוים, באתר www.daat.ac.il
↑  שו"ת הרשב"א, סימן רצ"ג.
↑  שו"ת הרא"ש, כלל נ"ה.
↑  ארבעה טורים - חלק אורח חיים, סימן תק"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ה, עמוד א' ומסכת עירובין, דף י"ד, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ד, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ל"ה, עמוד ב'
קריף

| --- | --- |

 תחום:  other voluntary membership organizations (France) 
 מדינה:  צרפת
 מטה הארגון:  הרובע החמישי, פריז
 יושב ראש:  Yonathan Arfi 
 תקופת הפעילות:  1944–הווה (כ־80 שנה) 
 www.crif.org
 
קריף (ראשי תיבות בצרפתית: CRIF - Conseil représentatif des institutions juives de France, המועצה המייצגת של מוסדות יהודיים צרפתיים) הוא ארגון גג של הארגונים היהודיים בצרפת ומאגד מעל לשישים ארגונים ומוסדות, בהם כל ישראל חברים ("אליאנס") והקרן החברתית היהודית המאוחדת (FSJU). הארגון נועד לייצג את הארגונים והאינטרסים של הקהילה היהודית בצרפת בפני השלטונות, ונתפס כגוף לוביסטי בעיקרו. הקריף מתנגד לאנטישמיות ולמדיניות שהוא רואה בה כאנטישמית ותומך בדרך כלל במטרות ציוניות ובמדינת ישראל.
היסטוריה

הארגון נוסד ב-1944 כהמשך של "המועצה הכללית להגנה יהודית", כגוף שמטרתו המקורית הגנה על יהודי צרפת הכבושה בזמן השואה.
ב-2004 גינה[דרושה הבהרה] את ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, באפיון שלו את האנטישמיות בצרפת וכן את הקריאה שלו לכל יהודי צרפת לעלות לישראל. באותה שנה פרשה הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת מחסות הארגון בעקבות חילוקי דעות בנוגע לתמיכת הקריף ביוזמת ז'נבה.
ב-20 בנובמבר 2004 האשים ארגון הקריף את ממשלת צרפת באי הגנה על אזרחים מפני שידורי ערוץ הטלוויזיה אל-מנאר של חזבאללה, שכללו סרטונים, אשר זוהו על ידי הארגון כאנטישמיים והמסיתים מוסלמים לתקוף יהודים . אל-מנאר נחסמה על ידי CSA.
ארגון הקריף התנגד להקדשה של פיוס השנים עשר, והצהיר כי רוב ההיסטוריונים העצמאיים דוחים את העמדה כי פיוס עבד ללא הרף למען הצלת יהודים .
נשיאי הקריף לדורותיהם

| # | תמונה | נשיא | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |   | לאון מייס | 1944 – 1950 |
| 2 |   | וידל מודיאנו | 1950 – 1969 |
| 3 |   | עדי סטג (נולד ב-1925)  | 1970 – 1974 |
| 4 |   | ג'ין רוזנטל  (1906–1993)  | 1974 – 1976 |
| 5 |  | אליאן דה רוטשילד  (1910–1982)  | 1976 – 1982 |
| 6 |   | תיאו קליין  (נולד ב-1920)  | 1983 – 1989 |
| 7 |   | ג'ין קהאן  (1929–2013)  | 1989 - 1995 |
| 8 |   | אנרי האג'דנברג  (נולד ב-1947)  | 1995 – 2001 |
| 9 |  | רוז'ה קוקרמן  (נולד ב-1936)  | 2001 – 2007 |
| 10 |  | רישאר פראסקייה  (נולד ב-1945)  | 2007 – 2013 |
| 11 |  | רוז'ה קוקרמן  (נולד ב-1936)  | 2013 – 2016 |
| 12 |   | פרנסיס קאליפת  (נולד ב-1952)  | 2016 – 2022 |
| 13 |   | יונתן ארפי (צר') (נולד ב-1980)  | 2022 – מכהן |
יחסי ארגנטינה – קוריאה הצפונית

| יחסי ארגנטינה – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
ארגנטינה: קוריאה הצפונית


ארגנטינה: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 120,538
אוכלוסייה
45,748,407: 26,523,136
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,002: 
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: דיקטטורה, טוטליטריזם, משטר חד מפלגתי

מבנה בבואנוס איירס ששימש כשגרירות קוריאה הצפונית בארגנטינה למשך שנים ספורות בשנות ה-70 של המאה ה-20
יחסי ארגנטינה–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לבין קוריאה הצפונית.