stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלבון ממברנה פריפריאלי
מנגנונים שונים לקישור פריפריאלי > קישור על ידי אינטראקציות הידרופוביות, לא ספציפי

חלבונים פריפריאלים בעלי תכונות אמפיפטיות (amphitropic proteins), נמצאים במגע עם הממברנה הליפידית על ידי מגוון מולקולות מעגנות (hydrophobic anchor structures). לדוגמה מבני אלפא הליקס, שיוצרים מבני לולאות שניוניים, מודיפיקציות לאחר התרגום על שייר כמו אצטילציה או ליפולציה, שרשרת אציל בעלת קשרים ספציפיים לליפידים בקרתיים. אינטראקציות הידרופוביות אלו הוכחו כחשובות אפילו לפפטידים וחלבונים בעלי אופי הידרופילי/קטיוני (מולקולות טעונות חיובי) גדול, רק בנוכחות הקישור הספציפי שלהם לממברנה.
מנגנונים שונים לקישור פריפריאלי > קישור על ידי אינטראקציות קוולנטיות לליפידים, לא ספציפי

חלבונים בעלי מולקולה קושרת ליפידית יוצרים אינטראקציות קוולנטיות חזקות בצד הפונה לתוך התא, הסביבה הציטופלסמתית, עם השרשראות הפחמניות של חומצות שומן ספציפיות. בפני השטח של התא, בצד המנוגד אינטראקציות הקוולנטיות עם חומצות שומן אחרות (glycosylphosphatidylinositol (GPI) and cholesterol).
חלבונים הקשורים לממברנה על ידי אינטראקציות עם שיירים שעבר התמרה של קבוצת אציל (אצטילציה) יכולים עבור דיסוציאציה (שחרור) הפיכה מהממברנה. תהליך זה מתרחש בתת-יחידה בטא של חלבון G.
מנגנונים שונים לקישור פריפריאלי > קישור על ידי אינטראקציות קוולנטיות, ספציפי לחלבון-ליפיד

ישנם חלבונים ציטופלסמתים שדורשים קישור לממברנה ספציפית תוך תאית ששם יש סוגי ליפידים ייחודיים. הקישור הזה מכוון על ידי מבנה בחלבון, הדומה לאתר פעיל, שספציפי לקישור של ראש הליפיד. זוהי אינטראקציה ספציפית קלאסית בין חלבון לסובסטרט, שמיוצבת בקשרי מימן, קשרי ואן דר ואלס ואינטראקציות הידרופוביות בין החלבון לליגנד. קומפלקסים שכאלו מיוצבים בנוסף גם על ידי יצירת גשרי מלח בין שיירי אספרטט לשיירי גלוטמאט של החלבון והפוספטים של הליפיד עם יוני סידן. קשרים יונים שכאלו יציבים ומתרחשים כאשר הקישור הראשוני בין החלבון ליון בתמיסה.
מנגנונים שונים לקישור פריפריאלי > קישור על ידי אינטראקציות אלקטרוסטטיות, ספציפי לחלבון ללפיד

כל חלבון הטעון במטען חיובי ימשך למטען שלילי על גבי הממברנה, אינטראקציות לא ספציפיות. אבל, לא כל החלבונים הפריפריאלים הם טעונים חיובית, ובנוסף רק צד אחד של הממברנה בעל מטען שלילי. זה כולל את הצד הציטופלסמתי (הפנימי) של הממברנה הציטופלסמתית, צד החיצוני של הממברנה המיטוכונדריאלית והממברנה החיצונית בחיידקי גראם שלילי. לכן, אינטראקציות חלשות/אלקטרוסטטיות בעלות תפקיד חשוב בנוגע בהבאת החלבון ליעדו וכן ליצור קשרים ספציפיים של חלבון לליפיד (membrane targeting).
אוריינטציה ייחודית בממברנה

החדירות והאורינטציה המרחבית של חלבונים פריפריאליים בעלי תכונות אמפיפטיות (amphitropic proteins) נלמדים בטכניקות רבות כמו: קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, טכניקות ספקטרופוטומטריות מגוונות: פלואורסצנציה, NMR וכדומה. חלבונים אלו אופיינו כבעלי מולקולה מעגנת הידרופובית שחודרת את הממברנה ונקשרות לשרשראות הפחמניות ההידרופוביות של הליפיד. הקישור בדרך כלל, תגובה אקסותרמית ומועדפת מבחינה תרמודינמית. חדירות דומה מתקבלת כאשר לחלבון מבנים שניוניים (אלפא הליקס בעלי תכונות אמפיפטיות).
אופיינו חלבונים נוספים מסיסים ללא שיירים הידרופובים חשופים או מולקולת עוגן הידרופובית כל שהיא. לכן, אין את האפשרות לחדור לממברנה הליפידית והם יישארו ממסיסים בתמיסה. האינטראקציות של חלבונים כאלו עם הממברנה בעיקר אלקטרוסטטיות.
טרקטריקס

עקום טרקטריקס. העצם ממוקם בתחילה ב-(4,0).
טרקטריקס (באנגלית: Tractrix) הוא העקום לאורכו עצם נע כאשר הוא נמשך על גבי מישור אופקי על ידי קטע ישר המחובר בקצהו השני לנקודה הנעה (מושכת) לאורך קו ישר המאונך לקו ההתחלתי שמחבר בין הנקודה המושכת והעצם. זהו על כן סוג של עקום מרדף. הוא הוצג לראשונה על ידי Claude Perrault ב-1670, ונחקר מאוחר יותר על ידי אייזק ניוטון (1676) וכריסטיאן הויגנס (1692).
שמו של העקום נגזר מהפועל הלטיני "trahere", שפירושו למשוך או לגרור.
גזירה מתמטית

נניח שהעצם ממוקם ב-(a,0) (או (4,0) באיור לעיל) ושהנקודה המושכת היא בראשית, כך ש-a הוא אורכו של המוט המושך. אז הנקודה המושכת מתחילה לנוע לאורך הכיוון החיובי של ציר y. בכל רגע, המוט יהיה משיק לעקום (y = y(x שמתאר העצם, כך שמסלולו הופך תלוי לגמרי בתנועה של הנקודה המושכת. כיוון שגם אורך המוט קבוע בערכו ושווה ל-a, אז מקבלים מתמטית שמסלול העצם מקיים את המשוואה הדיפרנציאלית:
{\frac {dy}{dx}}=-{\frac {\sqrt {a^{2}-x^{2}}}{x}}
יחד עם תנאי ההתחלה y(a) = 0. פתרון המשוואה הדיפרנציאלית הוא:
y=\int _{x}^{a}{\frac {\sqrt {a^{2}-t^{2}}}{t}}\,dt=\pm \left(a\ln {\frac {a+{\sqrt {a^{2}-x^{2}}}}{x}}-{\sqrt {a^{2}-x^{2}}}\right)
כאשר האיבר הראשון בפתרון הזה ניתן לכתיבה גם כ-:  a\operatorname {arsech} {\frac {x}{a}}, כאשר arsech היא פונקציית הסקאנט ההיפרבולית ההופכית.
הענף השלילי של הפתרון מייצג את המקרה שבו הנקודה המושכת נעה בכיוון השלילי של ציר y. שני הענפים שייכים לטרקטריקס, ונפגשים בנקודת החוד (cusp) שהקואורדינטות שלה הן (a,o).
חשיבות העקום

משמעות חשובה לעקום הטרקטריקס נגזרת מחקר גוף הסיבוב שלו מסביב לאסימפטוטה שלו; הפסאודוספירה. משטח הפסאודוספירה, שנחקר על ידי אאוג'ניו בלטראמי ב-1868 כמשטח בעל עקמומיות גאוס שלילית קבועה, הוא מודל מקומי של גאומטריה לא אוקלידית (במקרה זה של גאומטריה היפרבולית).
תכונות

התכונה הבסיסית של הטרקטריקס, שנגזרת ישירות מהדרך הגאומטרית בה הוא מוגדר, היא שלכל נקודה עליו, למקטע של הקו המשיק לו שמחבר בין נקודת ההשקה ונקודת החיתוך שלו עם האסימפטוטה, יש אורך קבוע a.
אורך העקום בין נקודות x = x1 ו-x = x2 הוא  aln({\frac {x_{1}}{x_{2}}}).
השטח בין הטרקטריקס לאסימפטוטה שלו הוא  {\frac {\pi a^{2}}{2}}.
המעטפת של קווי הנורמל של הטרקטריקס (שהיא גם האוולוט שלו) היא קו השרשרת שמשוואתו נתונה על ידי  y=acosh({\frac {x}{a}}). להסבר מורחב לתופעה זאת ראו ערך פסאודוספירה.
מכונות שרטוט

ב-1693, גוטפריד וילהלם לייבניץ תיאר מכניזם שיכל לבצע תרבוע מכני של עקומים. המכניזם, שהוא דוגמה מוקדמת למנגנון של "אינטגרף" (integraph), היה מבוסס על תכונות עקום הטרקטריקס.
ב-1706 ג'ון פרקס בנה מכונה המבוססת על תכונות העקום שיכלה לבצע תרבוע היפרבולי.
ב-1729 יוהאן פולני בנה מכונה דומה המאפשרת לשרטט עקומים לוגריתמיים.
ראו גם

פסאודוספירה
יצירת טרקטריקס באמצעות גרירת עצם.
קו השרשרת כאוולוט של הטרקטריקס.
ידידנו המשותף (מיני-סדרה, 1998)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ידידנו המשותף מאת צ'ארלס דיקנס
 סוגה:  סדרה המבוססת על ספר 
 כותבים:  סנדי ולש 
 בימוי:  ג'וליאן פארינו 
 שחקנים:  פול מקגאן סטיבן מקינטוש קילי הוז אנה פריל פיטר ווהן דייוויד מוריסי דומיניק מפהאם
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 מספר פרקים:  4
 שידור
 רשת שידור:  BBC Two
 תקופת שידור מקורית:  9 במרץ 1998 – 30 במרץ 1998 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ידידנו המשותף (באנגלית: Our Mutual Friend) היא מיני-סדרה בריטית המבוססת על הרומן "ידידנו המשותף" מאת צ'ארלס דיקנס שנכתב ופורסם בשנים 1864 ו-1865. הסדרה שודרה לראשונה ב-1998.
צוות השחקנים

אנה פריל – בלה וילפר
סטיבן מקינטוש – ג'ון הרמון
קילי הוז – ליזי הקסם
פול מקגאן – יוג'ין רייבורן
פיטר ווהן – מר בופין
דייוויד מוריסי – בראדלי הדסטון
דומיניק מפהאם – מורטימר לייטווד
דייוויד בראדלי – רוג' ריידרהוד
קנת קרנהאם – סילאס וג
טימותי ספול – מר וינוס
פאם פריס – גברת בופין
קייטי מרפי – ג'ני רן
דון מקיצ'ן – סופרוניה לאמל
אנתוני קאלף – אלפרד לאמל
מרטין הנקוק – סלופי
עדנה דורה – בטי היגדן
מרגרט טייזאק – ליידי טיפינס
פיטר וייט - מר וילפר
הפקה

ספינת הקיטור "קינגסוור קאסל" (אנ') שימשה לצילומי הסדרה. אתר הצילומים של הסצנה נערך בנהר מדווי סמוך למעגן הספינות במספנה ההיסטורית של צ'טהאם (אנ'). הרחובות של בית המחסה צולמו גם במספנה בצ'טהאם.
פרסים

1999: פרס האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה עבור העיצוב הטוב ביותר, המיני-סדרה הטובה ביותר, הסאונד הטוב ביותר, האיפור הטוב ביותר.
פרס Broadcasting Press Guild עבור השחקן הטוב ביותר, הדרמה הטובה ביותר.
הערות שוליים

↑  Kent Film Office. "Kent Film Office Our Mutual Friend Film Focus".
יואל מגדל

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1945 (בן 79) רוזוולט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדע המדינה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ראטגרס (תואר ראשון) אוניברסיטת הרווארד (תואר שני ודוקטורט)
 מוסדות:  אוניברסיטת וושינגטון  אוניברסיטת הרווארד 
 תלמידי דוקטורט:  Esra Bakkalbasioglu, Marwa Maziad, Zeynep U. Kasli, Albana S. Dwonch, Joakim Parslow 
 
יואל שמואל מגדל (נולד ב-1 באפריל 1945) הוא פרופסור ללימודים בינלאומיים וללימודי ישראל באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל.
ביוגרפיה

מגדל סיים תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת ראטגרס בשנת 1967, ואחר כך תואר שני (1968) ודוקטורט (1972) מאוניברסיטת הרווארד. בשנים 1972–1974 היה מרצה באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1974 מונה למרצה בכיר. בשנת 1976 היה לעמית מחקר באוניברסיטת הרווארד ובין השנים 1975–1980 היה פרופסור חבר לממשל באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1980 החל ללמד באוניברסיטת וושינגטון ובשנת 1982 מונה לפרופסור מן המניין. בין השנים 2002–2003 היה עמית ליידי דייוויס באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 2005–2007 שימש כנשיא האגודה ללימודי ישראל.
יחד עם הסוציולוג הישראלי ברוך קימרלינג כתב את הספר "פלסטינים: עם בהיווצרותו, למן המרד נגד מוחמד עלי ועד לכינוי הרשות הלאומית", אשר תורגם למספר שפות.
במחקריו עוסק מגדל בהיווצרות מדינות וחברות ללא מדינה בעולם השלישי, וכן בחברה והפוליטיקה של הפלסטינים.
נשוי ואב לשלושה.
מספריו

פלסטינים: עם בהיווצרותו (עם ברוך קימרלינג), הוצאת כתר, 1999.
Boundaries and Belonging: States and Societies in the Struggle to Shape Identities and Local Practices (editor) (New York: Cambridge University Press, 2004).
The Palestinian People: A History (with Baruch Kimmerling) (Cambridge, MA: Harvard University Press, 2003).
Through the Lens of Israel: Explorations in State and Society (Albany: State University of New York Press, 2001).
State-in-Society: Studying How States and Societies Transform and Constitute One Another (New York: Cambridge University Press, 2001).
Joel S. Migdal, Atul Kohli, Vivienne Shue, eds., State Power and Social Forces: Domination and Transformation in the Third World (New York: Cambridge University Press, 1994).
Joel S. Migdal, Palestinians: The Making of a People (with Baruch Kimmerling ) (New York: The Free Press, 1993). Paperback edition, Harvard University Press, 1994. Italian edition (I palestinesi: la genesi di un popolo), La Nuova Italia, 1994—second Italian edition, 2003; Hebrew edition, Keter, 1999. Serialized by Al-Ithihad (Israeli newspaper in Arabic), Jan.-March 2000. Arabic edition, The Palestinian Forum for Israeli Studies (Madar), 2001.
Ellis Goldberg, Resat Kasaba, and Joel S. Migdal, eds., Rules and Rights in the Middle East: Democracy, Law and Society (Seattle: University of Washington Press, 1993).
Strong Societies and Weak States: State-Society Relations and State Capabilities in the Third World, (Princeton, NJ: Princeton University Press, 1988).
Joel S. Migdal, et al., Palestinian Society and Politics (Princeton, NJ: Princeton University Press,1980).
John D. Montgomery, Harold D. Lasswell, and Joel S. Migdal, eds., Patterns of Policy: Com-parative and Longitudinal Studies of Population Events (New Brunswick, NJ: Transaction
Books, 1979).
Peasants, Politics, and Revolution: Pressures Towards Political and Social Change in the Third World (Princeton, NJ: Princeton University Press, 1974) Chinese edition, 1996
הערות שוליים

↑  מינויים והעלאות בדרגה באוניברסיטת תל־אביב, דבר, 24 באפריל 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265320105171  PLWABN: 9810535498605606  BIBSYS: 90249628  BnF: cb123322896 (data)  CANTIC: a12065791  GND: 14316628X  ISNI: 0000 0001 0888 1680  LCCN: n87841091  NKC: jn20020717219  NTA: 070207062  SNAC: w6pc59mh  SUDOC: 032257678  VIAF: 36989257   WorldCat (עם VIAF): 36989257
יואל מוסקוביץ'

הרב יואל מוסקוביץ'  (ה'תקע"ח, 1818 – י"ג בניסן ה'תרמ"ו, אפריל 1886) היה אדמו"ר רומני, מייסד חסידות שאץ בסוצ'אבה שבחבל בוקובינה.
קורות חייו

נולד בשנת תקע"ח (1818) בעיר סטנוב לרבי חיים מסטאנוב, בנו של רבי יוסף מיאמפולה, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. לאחר חתונתו עם בתו של רבי מאיר מפרמישלאן התגורר בסמוך אליו והיה קרוב אליו מאוד. לאחר פטירת חותנו בשנת ה'תר"י, היה למנהיגם של רבים מחסידי פרמישלאן בעיירה ויבראניווקה (אוק') שבגליציה. בסביבות שנת ה'תר"ם (1880) עבר לעיר סוצ'אבה (בהגייה היהודית "שוֹץ") שם החל לשמש כאחד האדמו"רים המרכזיים בחבל בוקובינה. היה ידוע בנדיבות וחלוקת כספים רבים לצדקה, על מצבתו נכתב "קידש מהונו אחת מחמישה". בשבת הגדול תרמ"ו נפל למשכב ולמחרת, בי"ג בניסן, נפטר ונטמן בבית הקברות היהודי בשאץ. ארונו וארון אשתו הועלו לארץ בשנת 1978 ונטמנו מחדש בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
משפחתו

בגיל 14 (שנת ה'תקצ"ב) נישא למרים חיה, בתו של רבי מאיר מפרמישלאן (נפטרה ב-1903). נודעה בצדיקותה וחסידים רבים אף הגישו לה קוויטל. לאחר מות אביה ירשה את מקל ההליכה שלו וביקשה כי יקבר עימה.
ילדיו:
הרב מרדכי יוסף משה (נפטר בי"א בסיוון ה'תרפ"ט) – אדמו"ר בסוליצא.
הרב אלתר אהרן אריה (נפטר בז' באלול ה'תרע"א) – אדמו"ר בפודול.
הרב מאיר (נפטר בכ"ג באדר א' ה'תרפ"א) – ממלא מקום אביו בשאץ.
ינטא לאה – נישאה לבן דודה הרב יעקב שלמה שמרלר, אדמו"ר מפרמישלאן בגורא הומורי.
שלומצא – נישאה לרב אברהם זרח אריה לייב הלפרין, האדמו"ר מברז'אן.
בת נוספת נישאה לרב משה אייזקסון.
הערות שוליים

↑  יצחק אלפסי, שבת וחודש, עמ' 210.
↑  בית שאץ, עמ' י"ח. הוצאת מכון שיח אבות קוידינוב.
↑  יואל מושקוביץ, כרטיס נפטר באתר הר הזיתים.
↑  יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, כרך א', עמ' תקל"ג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012940875705171  LCCN: no2024064784  VIAF: 40171973634518030029   WorldCat (עם VIAF): 40171973634518030029
יווניטיקה

יווניטיקה, הידועה גם כרומניוטית או יוונית-יהודית, הייתה ניב של הרומניוטים, קבוצה של יהודים יווניים שקיומם מתועד מאז תקופת יוון ההלניסטית. שורש השפה הוא בקוינה (יוונית הלניסטית - Ελληνική Κοινή) ומשולבים בה אלמנטים עבריים. היא הייתה דומה ליוונית ששימשה את התושבים הנוצריים ביוון. הרומניוטים השתמשו בגרסה משלהם לאלפבית העברי כדי לכתוב טקסטים ביווניטיקה וביוונית.
מקור השם

מקור המילה "יוואנית" (כך נקראת השפה ביוונית) משתרש מהמונח התנ"כי "יוון", המקורב ל-Yavana (בסנסקריט), שנעשה בו שימוש על ידי תרבויות המזרח הקרוב. מונחים אלו התכוונו ליוונים וליוון.
היעלמות השפה

עם הזמן החל הניב הרומניוטי להיעלם, בעיקר במאה ה-19. כיום אין עוד דוברי רומניוטית שזו שפת האם שלהם, מכמה סיבות:
ההתבוללות של קהילות הרומניוטים הקטנות עם הקהילות הספרדיות הגדולות, שדיברו לאדינו.
אימוץ היוונית, הטורקית והבולגרית כחלק מהתבוללות.
הגירתם של רבים מהרומניוטים לישראל ולארצות הברית, שגרמה לנטישת היווניטיקה ואימוץ העברית והאנגלית.
האידאולוגיה הציונית, שהעדיפה שימוש בעברית כשפה אחידה לכל היהודים.
השמדת רוב דוברי הניב הרומניוטי שנותרו, במהלך השואה.
ראו גם

רומניוטים
שפות יהודיות
יוונית קוינה יהודית
יוהנס אקארד

| --- | --- |

 לידה:  1553 מילהאוזן, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  1611 (בגיל 58 בערך) ברלין, מרקיזות ברנדנבורג 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 זרם:  רנסאנס גרמני 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 
יוהנס אקארד (בגרמנית: Johannes Eccard; ‏1553–1611) היה מלחין ומנצח גרמני, שחיבר מוזיקה כנסייתית.
ביוגרפיה

יוהאן אקארד נולד במילהאוזן, תורינגיה, גרמניה. בגיל שמונה-עשרה נסע למינכן והיה שם לתלמידו של אורלנדו לאסוס. בחברתו, כך סבורים, ביקר בפריז, אבל בשנת 1574 היה שוב במילהאוזן, שם התגורר במשך ארבע שנים וערך, יחד עם יוהאן פון בורגק, מורו הראשון, קובץ של שירי קודש בשם "קרפונדיה סאקרה הלמבולדי" (1577). זמן קצר אחר כך השיג מינוי כמוזיקאי בביתו של יאקוב פוגר, בנקאי מאאוגסבורג.
בשנת 1583 התמנה לעוזר מנצח ובשנת 1599 למנצח בקניגסברג אצל גאורג פרידריך מרגראבה מברנדנבורג-אנסבאך, האדמיניסטרטור של פרוסיה. בשנת 1608 זימן אותו הנסיך-הבוחר יואכים פרידריך לברלין כמנצח ראשי, אבל במשרה זו כיהן רק שלוש שנים, עד מותו בקניגסברג בשנת 1611.
כל יצירותיו של אקארד ווקאליות - שירים, קנטטות וכוראלים לארבעה או חמישה קולות ולעיתים אפילו שבעה, שמונה ועד תשעה קולות. המבנה הפוליפוני שלהם הוא מעשה אמנות מפליא ועדיין מעורר את התפעלות המוזיקאים. עם זאת, יצירותיו חדורות רגש דתי אמיתי. המוזיקה שלו למילים של מרטין לותר, Ein feste Burg ist unser Gott ("מבצר עוז הוא אלוהינו") עודנה מקובלת על הגרמנים כהמנון הלאומי המייצג שלהם.
אקארד והאסכולה שלו קשורים לאין הפרד עם תולדות הרפורמציה. רבים מקבצי השירים של אקארד אבדו.
לקריאה נוספת

ברון ק. ג. א. פון וינטרפלד, "השירה הכנסייתית האוונגלית" Baron K. G. A. von Winterfeld, Der Evangelische Kirchengesang (1843).
הערות שוליים

הערך האנגלי לקוח מן הערך "יוהאן אקארד" באנציקלופדיה בריטניקה, מהדורת 1911, שהיא כיום נחלת הציבור.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283532905171  PLWABN: 9810668412205606  BIBSYS: 1097249  BNE: XX1202903  BnF: cb13893577h (data)  GND: 118528688  ICCU: DDSV207715  ISNI: 0000 0000 8156 9493  LCCN: n81112081  LNB: 000047515  MusicBrainz: 37590889-2ce9-445d-a6c9-68b8fa3255af  NKC: ola2002153136  NTA: 073101168  SNAC: w6dn49vj  SUDOC: 077340515  VIAF: 76499950   WorldCat (עם VIAF): 76499950
חידושי הגרנ"ט

שער המהדורה האחרונה
חידושי הגרנ"ט הוא ספר עיון נפוץ בעולם הישיבות, שמאגד את שיעוריו של הרב נפתלי טרופ, מגדולי ראשי הישיבות בליטא לפני השואה.
רקע

שיטת לימודו של הרב טרופ הייתה עיונית מאוד. חקירותיו התמקדו בהבנת סוגיות התלמוד מתוכן עצמן, ללא הכרח בהשוואתן לסוגיות אחרות העוסקות בנושאים מקבילים. שיטה זו נחשבת מקבילה לשיטת בריסק, אותה פיתח ושכלל רבי חיים מבריסק.
דוגמה לחקירה בעלת משמעות הלכתית שהמציא ר' נפתלי: לפי ההלכה, אשה שנדרה נדר, ביד בעלה הרשות להפר או לקיים את הנדר. חקר הגרנ"ט, האם כאשר אומר הבעל לאשתו שהוא מקיים את נדרה, יש לו בכך שותפות בעצם הנדר, ונחשב שחלק מהנדר מתייחס גם אליו, או שמא אין לבעל כל חלק בנדר, וכאשר הוא מקיים אותו, אין בכך אלא "מניעת ביטולו" של הנדר, אך כל חלותו היא מכח האשה בלבד. בשני צדדים אלו תלויה הבנת סוגיה במסכת נדרים.
למרות גאונתו, עמל רבי נפתלי על חידושי תורתו, ונהג לבדוק ולבחון אותם שוב ושוב כדי להבטיח שהם נכונים ומדויקים. לעיתים קרובות נתקף בכאב ראש עז עקב התאמצותו, לצורך כך היה נוהג לכרוך מטפחת רטובה סביב ראשו כדי להקל על כאביו, ובכך להמשיך ולהתעמק.
מהדורות הספר

בשנים שלאחר פטירתו של הרב טרופ נפוצו חידושיו ושיעוריו, בעיקר על ידי תלמידיו בישיבת ראדין. שיעורים אלו שמסר במשך עשרים וחמש שנה בפני מאות בחורים, הפכו לנכסי צאן ברזל בלימוד הישיבתי ובביסוסה של שיטת הלימוד הנוכחית בישיבות. במשך השנים המשיכו שמועותיו לעבור מפה לאוזן ומרב לתלמיד, כיוון שבחייו לא הדפיס את חידושיו.
בשנת ה'תש"ב יצאו לאור שיעוריו של הגרנ"ט על מסכת נדרים, בארצות הברית.
בשנת ה'תשכ"ט יצאו לאור חידושי הגרנ"ט על סדרי נשים ונזיקין בצורת סטנסיל. השיעורים הם על מסכתות נדרים, קידושין, גיטין, יבמות, כתובות, בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, סנהדרין.
בשנת ה'תשמ"ה יצאו לאור מספר שיעורים כלליים שלו.
בשנת ה'תשמ"ט יצא לאור הספר "חידושי הגרנ"ט", בהוצאת מכון אורייתא בירושלים.
טרקטורים וציוד (I.T.E)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים)
 חברת אם:  זוקו שילובים
 מיקום המטה:  ישראל ישראל
 משרד ראשי:  חולון, ישראל
 ענפי תעשייה:  ציוד מכני הנדסי, תשתיות ואנרגיה
 מוצרים עיקריים:  ציוד מכני הנדסי וגנרטורים של קטרפילר
 עובדים:  כ-300
  
 http://www.ite-cat.co.il/
 
דחפור קטרפילר D10T בנחל שורק.
ניידות שירות של החברה
חברת טרקטורים וציוד (אי. טי. אי.) בע"מ, שנקראת גם טרקטורים וציוד I.T.E או טרקטורים וציוד ITE, היא חברה פרטית ישראלית שעוסקת בתחומי התשתיות והצמ"ה, ובפרט בשיווק ותחזוקת ציוד מכני הנדסי. החברה היא היבואנית הבלעדית של קטרפילר (Caterpillar) בישראל ומשווקת מגוון כלי צמ"ה של החברה, גנרטורים ומערכות אנרגיה וכן מציעה מעטפת שירותים תומכת לציוד קטרפילר, הכולל הכשרה, אחזקה ותיקונים, בקרה ממוחשבת ועוד. החברה נוסדה עם הקמת מדינת ישראל ב-1948 כ-"החברה הישראלית לטרקטורים וציוד בע"מ", וכבר אז היא ייבאה ושיווקה כלי צמ"ה של קטרפילר, הן לשוק האזרחי והן לצה"ל. כיום החברה נמצאת בבעלות זוקו שילובים.
היסטוריה

ב-1948 הוקמה "החברה הישראלית לטרקטורים וציוד בע"מ" - אשר לה זיכיון להפצה בלעדית של חברת CATERPILLAR. בשנת 1970 ייצגה החברה בישראל גם את ליילנד נפילד, גודייר והייסטר.
ב-1989 נרכשה על ידי חברת CP Holdings של סר ברנרד שרייר, איש עסקים ישראלי-אנגלי, ששירת כמפעיל צמ"ה בחיל ההנדסה במלחמת העצמאות. בשנת 2001 מוזגה החברה עם זוקו שילובים הבורסאית ופעילותה הועברה ל"טרקטורים וציוד (אי. טי. אי.) בע"מ".
ב-2018 ארגנה את אליפות מפעילי הצמ"ה של ישראל, שזוכיה ישתתפו בתחרות העולמית שמארגנת קטרפילר.
תחומי פעילות

מייבאת ומשווקת ציוד מכני הנדסי, מנועים וגנרטורים תוצרת חברת קטרפילר (Caterpillar) האמריקאית.
בין כלי הצמ"ה שהיא משווקת נכללים טרקטורים, דחפורים (בולדוזרים), מחפרים (באגרים), יעים אופניים (שופלים), מחפרונים, מיני-מעמיסים, מיני-מחפרים, מפלסות, מגרדות, משאיות עפר ועוד.
מספקת שירותי תחזוקה ותיקון לציוד שהחברה משווקת.
מפעילה מרכז הדרכה המכשיר מפעילי צמ"ה, טכנאי ומכונאי צמ"ה, חשמלאי צמ"ה ומנהלי צי צמ"ה.
מייבאת ומשווקת את משאיות אינטרנשיונל וטאטרה.
בעלי עניין

בסוף יוני 2015 נענתה בחיוב הצעת רכש משותפת של החברה הישראלית לטרקטורים וציוד בע"מ ושל יוסף סמירה (מנכ"ל "זוקו שילובים") לרכישת כ-21.3% המניות של "זוקו שילובים" שאינן בבעלות המציעים. בעקבות רכישה זו הפכה החברה לחברה פרטית בבעלות מלאה של הרוכשים.
שיתוף פעולה עם צה"ל

במסגרת היותה יבואנית קטרפילר בישראל החברה מעורבת ברכש דחפורים וכלי צמ"ה אחרים על ידי משרד הביטחון (בתיווך הסיוע הכספי האמריקאי) והסבתם לשירות צבאי בצה"ל בשיתוף תעשיות ביטחוניות בישראל. החברה גם עוסקת בתחזוקת ותיקון כלי הצמ"ה של צה"ל בשגרה ובחירום, לצד כוח אחזקת הצמ"ה המטכ"לי של חיל החימוש. הכלי הידוע ביותר של קטרפילר שנמצא בשירות צה"ל הוא ה-D9 – דחפור קטרפילר די-9 משוריין, המשמש את חיל ההנדסה הקרבית למגוון משימות, בהן הנדסה בשדה הקרב, עבודות עפר, בניית ביצורים, פריצת צירים, חילוץ כלי רכב ורכב קרבי משוריין, לוחמה בטרור, חישוף צבאי והריסת מבנים. כלים נוספים שהחברה מוכרת לצה"ל כוללים יעה אופני קטרפילר 966, מחפרי קטרפילר ממוגנים, ומשאיות אינטרנשיונל וטאטרה.
גלריה

דחפור D9R משוריין בעבודה
מחפר קטרפילר 325 ביפו
מחפרון של קטרפילר בתל אביב
הערות שוליים

↑  החברה הישראלית לטרקטורים וציוד, דבר, 23 בספטמבר 1949
החברה הישראלית לטרקטורים וציוד, חרות, 30 בספטמבר 1951
↑  החברה הישראלית לטרקטורים וציוד, דבר, 14 ביוני 1957
↑  ישראל קונה ציוד לעבודות עפר ב-10 מליון דולר בשנה, דבר, 11 באפריל 1973
↑  החברה הישראלית לטרקטורים וציוד, דבר, 2 באפריל 1970
↑  מלגזות הרמה הייסטר, דבר, 23 באוגוסט 1977

הלקוח הוא מספר 1, דבר, 13 בדצמבר 1981
↑  טרקטורים וציוד I.T.E. לאורך השנים, באתר הרשמי של החברה.
↑  תוצ' הצעת רכש למניות החברה, ההצעה נענתה, הפיכה לחברה פרטית ביום 29.6.15, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
יוסה

יוסה או יוסף, על פי הברית החדשה הוא השני מבין אחי ישו.
על פי המסופר בבשורה על-פי מרקוס ו' 3, ישו מתואר כבנה של מרים וכאחיהם של יעקב, יוסה, יהודה ושמעון (ועוד מוזכרות אחיות בלא ציון שמם).
בבשורה על פי מרקוס ט"ו 40 מתוארות הנשים הנוכחות בצליבת ישו ומצוינת אימו של ישו בתיאור "מרים, אימם של יעקב הקטן ושל יוסה".
תיאורים אלה מופיעים גם בבשורה על-פי מתי, אולם שם מכונה יוסה בשם "יוסף" או "יוסס".
בימי הביניים זוהה יוסה עם יוסף בר-סבא המוזכר במעשי השליחים כמועמד להפוך לאחד מהשליחים לאחר מותו של יהודה איש קריות.
כמו כן יוסה מופיע כשלישי בסדר הירושה (השם מופיע בצורה "יוסטוס") אחרי ישו (אחרי יעקב ואחרי שמעון מירושלים) בספרו של אוסביוס מקיסריה "ההיסטוריה של הכנסייה".
ראו גם

מערת הקבורה של ישו
ערך זה הוא קצרמרבנושא נצרות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יונקי צוף

קוליברי קריבי סגול-כנף יונק מפרח ה-Heliconia bihai
רפרף הדבקה יונק מפרח
בזואולוגיה יונקי צוף הם בעלי חיים הנוהגים להיזון מצוף ואבקות פרחים שונים, בניגוד לאוכלי פרחים הניזונים מכל הפרח. הצמחים יוצרים צוף מתוק וריחני (שמכיל מעט מאוד חלבונים חיוניים) שמפתה את המאביקים להגיע לפרח ובזמן שהם שותים את הצוף, אבקת הצמח נדבקת אליהם וכשהמאביק מגיע לצמח הבא הם יכולים להגיע ל שחלות הצמח. לשם כך הצמח יעדיף לפתח יחסים אינטימיים עם מין אחד או שניים שיתמקדו רק בפרחים מהמין שלו והוא יחסום את הכניסה ליונקי צוף אחרים.
הצמחים בעלי הפרחים הופיעו בערך בתקופת הקרטיקון ומשכו חרקים שגם ככה עפו ליד הצמחים, ורק בהמשך התפתחו חיות גדולות יותר כמו הקוליברי, הצופית, כמה חיות כיס קטנות, או העטלפים יונקי הצוף (ממשפחות הזיזפיים או עטלפי פרי קטנים), כשרוב המאביקים הם חיות קטנות אשר יוכלו לאכול מספיק צוף. אך הצמח מפיק צוף רק בכמויות קטנות והמאביק צריך לגוון את מזונותיו או להאביק פרחים רבים.
בנוסף ישנם כמה טורפים כמו הסרטביש או כמה מינים של גמלי שלמה המוסווים היטב בפרח ויכולים לתקוף חרקים קטנים המגיעים לשם. לרוב המאביקים יש פה מוארך על ידי מקור או חדק למציצת צוף מתוך חורים מיוחדים בפרח ודבר זה הוביל לדמיון שאיננו בעל קשר ביולוגי בין כמה מאביקים כמו הצופית והקוליברי או כמה חרקים. חלק מהמאביקים גם צריכים לעופף באוויר בעודם לוגמים וזה הוביל ליצירת כנפי הקוליברי והרפרף המסוגלים לעוף במקום לפרקי זמן רבים.
ראו גם

אוכל-כול
אוכלי פרחים
אוכלי-צמחים
קרניבור