stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זרימה פוטנציאלית
מאפיינים ויישומים > יישומיות ומגבלות

זרימה פוטנציאלית לא כוללת בתוכה את כל המאפיינים שזרימות שונות כוללות בתוכן בעולם האמיתי. למשל, זרימה פוטנציאלית לא כוללת בתוכה טורבולנציה, שהיא צורה שכיחה של זרימה בטבע.בנוסף, זרימה פוטנציאלית לא יכולה לתאר זרימות פנימיות צמיגות. מזרימה פוטנציאלית גם מתקבלות כמה תחזיות שלא תואמות את המציאות, כמו פרדוקס ד'אלמבר, שאומר שכח הגרר שפועל על גוף נח בשדה זרימה אינסופי הוא אפס. (פרדוקס זה ייושב על ידי הצגת הרעיון של שכבות גבול). או אם נדייק, זרימה פוטנציאלית לא לוקחת בחשבון התנהגות של זרימות שכוללות בתוכן שכבות גבול. למרות זאת, הבנה של זרימה פוטנציאלית חשובה בהרבה ענפים של מכניקת זורמים. במיוחד זרימות פוטנציאליות פשוטות (נקראות זרימות אלמנטריות) כמו, מערבול או מקור\בור אשר קיים עבורם פתרון אנליטי סגור. את הפתרונות הללו ניתן לשלב על ידי עקרון הסופרפוזיציה על מנת ליצור זרימות יותר מסובכות אשר מקיימות מגוון של תנאי שפה שונים (כמו למשל מידול של השפעת פיצוץ על קיר ועוד). בנוסף, זרימות אלו תואמות (אף על פי שלעיתים לא במדויק) זרימות בחיים האמיתיים בכל התחומים של מכניקת זורמים; בנוסף, ניתן לקבל תובנות רבות וחשובות כאשר מתחשבים בסטייה (שלפעמים יכולה להיות קטנה מאד) בין תצפיות של זרימה והזרימה הפוטנציאלית התואמת.
ישנם יישומים רבים של זרימה פוטנציאלית למשל בעיצוב מטוסים. לדוגמה, בדינמיקת זורמים חישובית, טכניקה אחת היא לחבר פתרון של זרימה פוטנציאלית מחוץ לשכבת הגבול לפתרון לשדה הזרימה בתוך שכבת הגבול. התוצאה של היעדר שכבות גבול היא שניתן להחליף כל קו זרם בקו של חומר לכאורה ללא הפרעה לשדה הזרימה, וזאת מכיוון שהתאוריה הפוטנציאלית מזניחה את השפעות החיכוך (שנגרם עקב צמיגותו של הזורם) מה שמתברר כהנחה טובה לרוב שדה הזרימה חוץ מבתוך שכבת הגבול.
אנליזה עבור זרימה דו-ממדית

במקרה של זרימה פוטנציטלית דו־ממדית בלתי דחיסה, בנוסף לפונקציית הפוטנציאל קיימת פונקציית זרם סקלרית  \psi  כך ש- \mathbf {u} =\nabla \times (\psi {\hat {\mathbf {k} }}). קיומה של פונקציית הזרם מאפשרת להגדיר את הזרימה באמצעות העתקה קונפורמית לפונקציה מרוכבת הולומורפית או מרומורפית. נגדיר את ההעתקה הממפה את המישור הפיזיקלי  (x,y) אל מישור ההעתקה  (\varphi ,\psi ) באמצעות פונקציה מרוכבת  f (פונקציה זאת נקראת פונקציית הפוטנציאל המרוכבת) הממפה את הגדלים המרוכבים:
לפי:
שדה המהירויות נתון על ידי:
סימוכין

Batchelor, G.K. (1973), An intorduction to fluid dynamics, Cambridge Universiry Press, ISBN 0-521-09817-3
Chanson, H. (2009), Applied Hydrodynamics: An Introduction to Ideal and Real Fluid Flows, CRC Press, Taylor&Francis Group, Leiden, The Nethterlands, 478 pages, ISBN 0-486-68970-0
Lamb, H. (1994)[1932], Hydrodynamics (6th ed.), Cambdridge University Press, ISBN 978-0-521-45868-9
Milne - Thomson, L.M. (1996) [1968], Theoretical hydrodynamics (5th ed.), Dover, ISBN 0-486-68970-0
ראו גם

מכניקת הזורמים
העתקה קונפורמית
פונקציה הרמונית
זרימה פוטנציאלית דו-ממדית
Aerodynamic potential-flow code
Darwin drift
Flownet
Stream function
לקריאה נוספת

Chanson, H. "Le potentiel de vitesse pour les ecoulements de fluides reels: la contribution de Joseph-Louis Lagrange", La Houille Blanche (5): 127-131,doi: [http://www.shf-lhb.org/articles/lhb/abs/2007/05/lhb2007072/lhb2007072.html 10.1051/lhb:2007072 (French).
Wehausen, J.V.; Laitone, E.V. (1960), "Surface waves", in Flugge, S. ; Truesdell, C., Encyclopedia of Physics, IX, Springer Verlag, pp. 446-778
הערות שוליים

1 2 3  Batchelor (1973) pp. 99–101.
↑  יש שמגדירים את הפוטנציאל כך שמתקיים  v=-\nabla \varphi , אבל מלבד זאת שאר החישובים כמעט זהים.
1 2 3  Batchelor (1973) pp. 378–380.
↑  Kirby, B.J. (2010), Micro - and Nanoscale Fluid Mechanics: Transport in Microfluidic Devices Cambbridge University Press, ISBN 978-0-521-11903-0
1 2 3  Anderson, J.D. (2002), Modern compressible flow, McGraw-Hill, ISBN 0-07-242443-5, pp. 358–359.
↑  Lamb(1994)§287,pp. 492-495.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4046938-4 
זרימה פוטנציאלית מורכבת על ידי סופרפוזיציה של זרימות פשוטות
קווי זרם של זרימה פוטנציאלית בלתי דחיסה מסביב לגליל בזרימה מציפה.
רבי ירמיה

ערך זה עוסק באמורא ארץ ישראלי מהדור הרביעי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור שלישי־רביעי לאמוראי ארץ־ישראל
 רבותיו:  רבי זירא, רבי אבהו, רבי אמי, רבי אסי, רבי אלעזר, רבי אבא
 תלמידיו:  רבי יונה, רבי יוסי, רבי יצחק בר יוסף, רב דימי, רבין, רב הונא (השני), רבי חזקיה
 
רבי ירמיה היה מגדולי האמוראים בארץ־ישראל בדור השלישי והרביעי. נולד בבבל ועלה משם בצעירותו. בארץ ישראל למד אצל תלמידי רבי יוחנן, בעיקר אצל רבי זירא. התבלט בשאלותיו הרבות, אשר רבות מהן נותרו ללא תשובה. בתלמוד מסופר שהוצא מבית המדרש בגלל שאלות ששאל, שעסקו במקרים גבוליים ודרשו דיוק בהגדרת הגבול. שאלותיו יוצאות־הדופן זכו לפרסום, ויש שמשתמשים בביטוי "שאלות רבי ירמיה" ביחס לשאלות נדירות ובלתי־מציאותיות. בהיותו מחוץ לבית המדרש שלחו אליו חכמי דורו שאלות הלכתיות, ותשובותיו הביאו אותם להכניסו חזרה לבית המדרש. 

רבי ירמיה היה ידוע בחיבתו לארץ ישראל, והיה נוהג לגנות את הבבליים. בית מדרשו היה בעיר טבריה.
בארץ ישראל

רבי ירמיה נולד בבבל. בצעירותו עלה לארץ ישראל ונחשב אחד מהנחותי. הספיק ללמוד מעט אצל רבי יוחנן, ולאחר מכן אצל גדולי תלמידיו – בהם רבי אבא, רבי חייא בר אבא ורבי אבהו. רבו המובהק (שממנו למד את רוב חוכמתו) היה רבי זירא. בארץ ישראל גדל בתורה והיה מראשי ישיבת טבריה. כאשר מופיע הביטוי "אמרי במערבא" (=אומרים בארץ־ישראל) בתלמוד הבבלי, הכוונה היא בדרך־כלל לרבי ירמיה.
רבי ירמיה העריך רבות את ארץ ישראל ואת תלמודה. בכך דמה לרבו, רבי זירא, שעלה אף הוא מבבל לארץ ישראל, ומתוך חיבת הארץ ותלמודה הִרבָּה בתעניות לשכיחת תלמודה של בבל, בשל דרך הלימוד השונה והפלפול שהיה נהוג שם. על תלמודה של בבל אמר את הפסוק (איכה, ג', ו') "במחשכים הושיבני כמתי עולם", ובשומעו דבר הלכה שנאמר בבבל והיה מנוגד לדעת החכמים בארץ ישראל, היה דוחה את דבריהם באמירה: בבליים טפשים, משום שיושבים בארץ חשוּכה אומרים דברים חשוּכים.
בשיחה בין בני דורו הבבליים, אביי ורבא, אמר אביי: אחד מבני ארץ ישראל שווה (בפקחות ובחריפות) לשנים מבני בבל. אמר לו רבא: ואחד מאיתנו, בני בבל, שעולה לארץ ישראל – שווה כשניים מהם (מבני ארץ ישראל), שהרי רבי ירמיה, כאשר היה כאן, בבבל – לא היה מבין את דבריהם של החכמים, ומשעלה לארץ ישראל קורא לנו "בבליים טפשים".
רבי ירמיה זכה להערכה רבה. רבו, רבי זירא, שיבח את שקידתו בתלמודו: משמת בן עזאי ובן זומא בטלו השקדנים, לא עמד שוקד עד שעמד ירמיה.
בתקופתו של רבי ירמיה רבו בארץ ישראל הגזירות כנגד קיום התורה ושמירת המצוות, מצד השלטון הרומאי בארץ. כמה מתלמידיו הגדולים של רבי ירמיה – כרב דימי, רבין ורב יצחק בר יוסף – ירדו לבבל, והיו מוסרים שם שמועות הלכתיות בשם חכמי ארץ ישראל. עסק בצורכי ציבור, וכשהמלכות הטילה מיסים קשים על יהודי עירו, טבריה, הוטלה עליו קביעת גובהם וחלוקת גבייתם בין התושבים.
דרכו

רבי ירמיה עסק רבות בתחום ההלכה – הן בשאלות, הן בפסיקת הלכות והן במשא־ומתן עם חכמי דורו. מעט בלבד מובא בשמו בתחום האגדה. בשאלותיו הרבות השתדל לחקור על הגדרות הגבול במידות ושיעורים (ראו להלן), ורבות מהן נשארו בתלמוד ללא הכרעה ("תיקו").
החשיב מאוד את התפילה, וכשהיה מזכיר לרבי זירא, בעודם עוסקים בתורה, שהגיע הזמן להתפלל ועליהם לעצור את לימודם, קרא עליו רבי זירא את הפסוק "מסיר אזנו משמוע תורה גם תפילתו תועבה" (משלי כח, ט). עוד מסופר, שהיה רבי ירמיה מאריך מאוד בקריאת המילה "אחד" שבפסוק "שמע ישראל", ורבי זירא אמר לו שאין צורך להאריך כל-כך.
רבי ירמיה הוא שקבע את ההלכה ש"העוסק בצרכי ציבור כעוסק בדברי תורה".
במאמריו נקט רבי ירמיה לפעמים בדרך של חלוקת הדין לארבעה מקרים, וכך היה מלמד פרט הלכתי מסוים. דוגמה: המשנה במסכת סוכה מלמדת ש"סוכה על גבי סוכה – העליונה כשרה והתחתונה פסולה". בדיון התלמודי מוסבר, שישנו פסול הלכתי עקרוני בסוכה שתחת סוכה. בהמשך מלמד רבי ירמיה: "פעמים ששתיהן כשרות, פעמים ששתיהן פסולות, פעמים שתחתונה כשרה והעליונה פסולה, פעמים שתחתונה פסולה והעליונה כשרה". התלמוד מבאר כיצד, כאשר יש כאן שילוב של ארבע בעיות הלכתיות: סוכה גבוהה (ראו משנה, מסכת סוכה, פרק א', משנה א'), סכך דליל – "חמתה מרובה מצילתה" (ראו שם), סוכה שתחת סוכה וצירוף סכך כשר עם פסול. לאחר פירוט המקרים להלכותיהם, התלמוד מסביר את החידוש שבא רבי ירמיה ללמד, מאחר שבמבט ראשון אין כאן אלא "משחק" בארבע בעיות הלכתיות ותו לא.
רבי ירמיה הרבה בספיקות שהם בשביל לברר את הדין, והוא כדברי רבי זירא בירושלמי ששיבח את רב ירמיה בזה יותר מבעלי אגדה שאין סוף דבר בדבריהם – 'היא הפכה והיא מהפכה', ורק בריבוי הספיקות והנידונים המעשיים יש ברירות להלכה. כיוון שרק כך נוצרת דייקנות שהיא הטובה מהכול. וכך הוא לשון הגמרא שם מסכת מעשרות פרק ג הלכה ד
"רבי ירמיה בעי קומי רבי זעירא הייתה ניטלת בדוקני. דלמא. רבי זעירא ורבי אבא בר כהנא ורבי לוי הוון יתבין והוה רבי זעירא מקנתר לאילין דאגדתא וצוח להון סיפרי קיסמי. אמר ליה רבי בא בר כהנא למה את מקנתר לון שאל ואינון מגיבין לך. אמר ליה מהו דין דכתיב [תהילים עו יא] כי חמת אדם תודך שארית חמות תחגור. אמר ליה כי חמת אדם תודך בעולם הזה שארית חמות תחגור לעולם הבא. אמר ליה או נימר כי חמת אדם תודך בעולם הבא שארית חמות תחגור בעולם הזה. אמר רבי לוי כשתעורר חמתך על הרשעים צדיקים רואין מה את עושה להן והן מודין לשמך. אמר רבי זעירא היא הפכה והיא מהפכה לא שמעינן מינה כלום. ירמיה בני אזל צור צור דוקניתא דהיא טבא מן כולם."
ופירש בפני משה "תהפוך הכתוב כמו שתרצה ואע"פ כן לא שמעינן מינה כלום לפירוש האמיתי אלא ירמיה בני כלך לך מדרש אגדה ואזיל וצור צור דוקניתך ומלשון צור תעודה הוא כלומר תסיים דבריך והחזק עצמך בשאלה זו ששאלת הייתה ניטלת בדוקני מהו, שזהו דבר הלכה ובו נעסוק והוא טבא מדבר אגדה שהוא מן כלום."
דרכו > באגדה

מעטים הם הדברים שהובאו בשם רבי ירמיה באגדה. במאמר הבא הוא משבח את מעלתה של יראת שמים:
כן החשיב רבי ירמיה את הלימוד בצוותא, בחברותא, כאשר שני הלומדים "מחדדים זה את זה". עם זאת – הזהיר – מידת הגאווה מסוכנת בכל מקרה. הדרשה מסתמכת על פסוק בספר תהילים:
בתלמוד מסופר עליו:
שאלותיו > הוצאתו מבית המדרש וחזרתו אליו

המשנה במסכת בבא בתרא מלמדת הלכה בנושא גוזל ("ניפול" בלשון המשנה) שנמצא במרחק מה מן השובך: "ניפול הנמצא בתוך חמישים אמה – הרי הוא של בעל השובך. חוץ מחמישים אמה – הרי הוא של מוצאו". בדיון על כך מביא התלמוד את שאלתו של רבי ירמיה: נמצא הגוזל כשרגלו אחת בתוך חמישים אמה של השובך ורגלו אחת חוץ מחמישים אמה, מהו? התלמוד אינו מתייחס לעצם השאלה (שאינה מציאותית – תוספות), אלא מסתפק במשפט קצר – "ועל דא אפקוהו לרבי ירמיה מבי מדרשא", כלומר – על זאת הוציאו את רבי ירמיה מבית המדרש. רש"י: "שהיה מטריח עליהם". רבנו תם (תוספות): מפני שזו שאלה לא מציאותית שהתפרשה כקינטור כנגד שיעורי חז"ל, וערעור הגבולות המוגדרים שקבעו.
בעקבות תשובה ששלח לשאלה שנשאל, כשנוכחו החכמים בצורך שיש בבירור מדויק של השאלות ההלכתיות המפורטות, כיון שיש מהם גם צורך בשביל ההכרעה של שאלות מעשיות, ובשביל זה הוחזר רבי ירמיה לבית המדרש. השאלה עוסקת באופן מסוים של צירוף שני עדים או דיינים. וכך הוא לשון התלמוד "שלחו מתם חברייא לר' ירמיה: עד אחד בכתב ועד אחד על פה, מהו שיצטרפו?" והוא שאלה הלכתית אלא שהיא נזקקת להגדרה המדויקת של משמעות ההלכה בשביל לפשוט את השאלה המעשית. ומכאן שגם לתאוריה ולטעם המופשט יש משמעות וחשיבות גדולה. נוסח התשובה ששלח רבי ירמיה פתח במילים: "אני איני כדאי שאתם שלחתם לי, אלא כך דעת תלמידכם נוטה...". מסיים התלמוד: "ועל דא עיילוהו לרבי ירמיה בבי מדרשא" – על כך הכניסוהו לבית המדרש. פירוש הרשב"ם: שהשיב להם כהוגן, דהא דאפקוהו (=זה שהוציאוהו) ששאל שלא כהוגן... והשתא הוא דעיילוהו (=עכשיו הכניסוהו)". משמע שעשה רבי ירמיה תשובה ודייק את כוונתו וסגנונו, ועל כן הוחלט להחזירו ולהשתמש בכשרון הבירור שלו.
צוואתו וקבורתו

לפני פטירתו ציווה רבי ירמיה שיקברוהו מלובש בתכריכים לבנים מגוהצים ונאים, נעליו ברגליו ומקלו בידו, שכאשר יבוא המשיח יהיה מוכן ומזומן לקראתו. 

דבר זה ציווה כדי לחזק אצל תלמידיו את האמונה בביאת המשיח.
רבי חיים ויטאל, תלמידו של האר"י הקדוש, זיהה את מקום קבורתו בדרום טבריה, בסמוך לקברם של רבי מאיר ורב כהנא. וכך כתב: "לדרום של טבריה בלכתך אל מרחצאות של המים החמין, יש שם קברות הצדיקים, רחוקים זה מזה ואינם במקום אחד, וכבר הוזכרו שמותם בספר הייחוס, והם רבי מאיר ורבי ירמיה". וכן כתבו רבי אשתורי הפרחי ורבי משה באסולה.
ארווין שרדינגר

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1887 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  4 בינואר 1961 (בגיל 73) וינה, אוסטריה 
 שם לידה:  Erwin Rudolf Josef Alexander Schrödinger 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  אוסטריה, גרמניה, בריטניה
 מקום קבורה:  Alpbach 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד  אוניברסיטת וינה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מנחה לדוקטורט:  פרידריך האסנורל, פרנץ אקסנר 
 מוסדות:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת ורוצלב  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת אוקספורד  אוניברסיטת גנט  אוניברסיטת פרידריך וילהלם  אוניברסיטת ציריך  אוניברסיטת גראץ  אוניברסיטת שטוטגרט  אוניברסיטת פרידריך שילר  Dublin Institute for Advanced Studies 
 תלמידי דוקטורט:  Franz Zeilinger 
 פרסים והוקרה:  Prix Paul Doistau-Émile Blutet de l’Information Scientifique (2005)  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1957)  פרס ארווין שרדינגר (1956)  פרס וינה למדע (1956)  חבר זר של החברה המלכותית (12 במאי 1949)  מדליית מקס פלאנק (1937)  פרס נובל לפיזיקה (1933)  מדליית מאטאוצ'י (1927)  פרס האיטינגר (1920)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  פור לה מריט 
 בן או בת זוג:  אנמארי שרדינגר 
 צאצאים:  Ruth Braunizer 
 תרומות עיקריות
 תרומה למכניקת הקוונטים.
 חתימה:   
 
אֶרווין רוּדוֹלְף יוֹזֶף אָלֶכְּסַנְדֶר שְׁרֶדִינְגֶר (בגרמנית: Erwin Rudolf Josef Alexander Schrödinger; ‏12 באוגוסט 1887 - 4 בינואר 1961) היה פיזיקאי אוסטרי שנודע בתרומתו למכניקת הקוונטים. חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1933, ביחד עם פול דיראק, על גילוי צורות מועילות חדשות של התורה האטומית ובהן פיתוח משוואת שרדינגר. תרומה נוספת של שרדינגר היא ניסוי המחשבה – החתול של שרדינגר.
ביוגרפיה > חייו האישיים

שרדינגר החליט ב-1933 שהוא לא יכול לחיות במדינה שבה רדיפת היהודים הייתה למדיניות מוצהרת. פרדריק לינדמן (אנ'), מנהל המעבדה לפיזיקה באוניברסיטת אוקספורד, ביקר בגרמניה באביב 1933 בניסיון למצוא משרות באנגליה למדענים יהודים צעירים מגרמניה. הוא דיבר עם שרדינגר, והופתע לגלות כי שרדינגר עצמו מעוניין לעזוב את גרמניה. שרדינגר ביקש מהקולגה שלו, ארתור מרץ', משרת עוזר.
לשרדינגר היו מאהבות רבות במהלך השנים, בידיעת אשתו, אן-מארי. לאן-מארי עצמה היה רומן עם חברו של שרדינגר, הרמן וייל. שרדינגר ביקש את המשרה ממרץ', משום שהיה מאוהב באותה העת באשתו של מרץ' – הלדה.
רבים מהמדענים שעזבו את גרמניה שהו בקיץ 1933 בדרום טירול. שם נכנסה הלדה להיריון עם בתו של שרדינגר. בנובמבר 1933 הגיעו שרדינגר, אשתו והלדה לאוקספורד, שם שמע שרדינגר על מועמדותו לזכייה בפרס נובל.
ביוגרפיה > מותו

ב-4 בינואר 1961 מת ארווין שרדינגר בווינה ממחלת השחפת, בגיל 73. הוא נקבר באפלבך. אחרי מותו האיגוד האסטרונומי הבינלאומי קרא למכתש ענק בצדו הרחוק של הירח על שמו.
ראו גם

משוואת שרדינגר
מכניקת הקוונטים
החתול של שרדינגר
לקריאה נוספת

טוביאס הירטר, עידן האי־ודאות – איך גילו גדולי הפיזיקאים את עולם הקוונטים 1895–1945, ספרי עליית הגג וידיעות ספרים, 2023.
ארווין שרדינגר, מה הם החיים?, תרגום: רונה אבירם וגל מנלה, הוצאת מאגנס, 2024.
גלילאו (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "Galileo" (גרמניה)
 סוגה:  מגזין מדע
 יוצרים:  ProSieben 
 כותבים:  אליה גרינפלד, מיכל דבש (2010), טלי הרוש קורח (2014-), נירה דמתי (2010-2013), אבי רוזנבלום (2020-), יגאל שפירא (2020-)
 בימוי:  שבתאי קמינר, גלית לוי פלד (2019-2020)
 מנחים:  הילה קורח (2010–2020), גאולה אבן-סער (עונה 10)
 שחקנים:  Aiman Abdallah 
 פרסים:  פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה למגזין לילדים ונוער הטוב ביותר (2015)
 פסקול:  Selcuk Torun
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית, גרמנית
 מספר עונות:  10 (בישראל)
 מספר פרקים:  200-300 (בישראל)
 הפקה
 מפיק:  אורי דיקשטיין (מפיק אחראי, 2010), אפרת שמעיה דרור (מפיקה אחראית, 2014-), גיא וסרמן (מפיק ראשי, 2014-), קרן נחום נחמיאס (2010-2014)
 מפיקים בפועל:  אלה חפץ (2014), עידית נחומי (2015)
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה, ProSieben
 עורכים:  גידי יהושע (עורך ראשי), אפרת שמעיה דרור (עורכת אחראית, 2020-), אליה גרינפלד, נדב אהרונוביץ' (2010), נירה דמתי (2010-2013), נעמי אלעני (2014), אייל שילון (2015-2018), חן בן שאול (2019-2020), דפנה רוזמן (2019-2020), שמרית (שיש) רונן (2019-2020), עידן סטמקר (2019-2020), אסף שניידר (2020-), רביב שרף (2020-)
 אתר צילומים:  אולפני הרצליה
 צלמים:  אבי אורן, נוויל האריס (2010–2015), בני בן דוד (2010–2016), אייל וענונו (2014–2016), אילן ברדה (2014-), איתי רודן (2014), אייל קליין (2015–2016), דודי מאיר (2015–2016), הרצל פור (2016-), מוני שם-טוב (2018-), אבירן יפת (2019-), צביקה רוזן (2019–2020), ענר קמאי (2019–2020), אלון צרפתי (2019–2020), אור אורן (2020-), סמיון קציב (2020-), בוריס בלנקין (2020-)
 בעלי תפקידים נוספים:  ייעוץ לשוני: ירעם נתניהו (2020-) עריכת סאונד / מיקס: אורי גלאון סאונד: גילי פרידמן (2010) פוסט פרודקשיין: זהר ניב (2010-2016) אביזרים: עידית נחומי (2015–2018) הקלטת קריינות: אייל שילון (2015–2020), תומר קורן (2020-) ניהול מחלקה בינלאומית: טליה שחר (2014-) ע. הפקה: מיתר שחורי (2015–2018) בקרת תמונה: אבי עבו (2018) ניהול פיתוח תוכן: כרמית אייל דאהן (2019-)
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ProSieben 
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית, כאן חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  30 בנובמבר 1998 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  2010 – רץ
 קישורים חיצוניים
 האתר הרשמי בכאן חינוכית
 דף התוכנית ב-IMDb
 
גלילאו (במקור בגרמנית: Galileo), היא תוכנית טלוויזיה ישראלית המבוססת על תוכנית כתבות בגרמנית בנושא מדע פופולרי, שעלתה לשידור בגרמניה ב-30 בנובמבר 1998, ובישראל ב-2010, שודרה בטלוויזיה החינוכית, פעמיים ביום בימים א'-ה' בשעה 18:30 ובשעה 21:00 ושידורים חוזרים בסוף השבוע. התוכנית שודרה בעבר גם בערוץ 2, ומשנת 2018 משודרת בכאן חינוכית. בשנים 2016 ו-2017 זכתה "גלילאו" בתואר התוכנית הטובה ביותר בקטגוריית מגזין ילדים ונוער על ידי האקדמיה לטלוויזיה.
הנחיה

הילה קורח שימשה כמנחה בין הכתבות מאז עליית התוכנית לשידור בארץ בשנת 2010. החל מהעונה העשירית בשנת 2020 מנחה את התוכנית גאולה אבן סער. העורך הראשי של התוכנית מאז עלייתה הוא גידי יהושע. מאז שנת 2012 את התוכנית עורך גם אליה גרינפלד.
הנחיה > כתבים

ל"גלילאו" כתבי שטח רבים, המטיילים בכל העולם ובוחנים עניינים מגוונים. לא כולם מוזכרים בשמם במהלך התוכנית.
בגרסה הישראלית של "גליליאו" מתארחים באולפן "החברים של גליליאו": אנשי מדע, חוקרים, טיילים, נסיינים, רופאים, אנתרופולוגים ועוד. בין האורחים: דנדן בולוטין (חוקר תרבויות ובוטנאי), יובל מלחי ורן לוי (היסטוריה), אורי וייל (ד"ר מולקולה), ד"ר רפי קישון, ד"ר רועי צזנה, ירין קימור, ד"ר טל כהן ("טלכו") ועוד.
נושאים בתוכנית

15 מיתוסים ב-15 דקות – מובהרים 15 מיתוסים ב-15 דקות.
גלילאו ניסויים – ניסויים בסגנון "Brainiac" ו"מכסחי המיתוסים".
גלילאו ניסויים היסטוריים – השוואת נושאים היסטוריים עם נושאים מודרניים.
הסיפור מאחורי האוכל – "הסיפור" מאחורי האוכל מובהר.
גלילאו ניסויים עצמיים – ניסויים אתגריים, המובנים תוך כדי עשייה.
100 שניות על... – פירוש ב-100 שניות על מושג או תופעה לא מוכרים.
האם זה יכול להיות? – בדיקה של סרטון YouTube לא שגרתי וחקירה מדעית - האם זהו סרטון אמיתי או זיוף?
אדם נגד מכונה – תחרויות בין יכולות של אדם לזו של מכונה (למשל, מי ינקה טוב יותר: אדם או שואב אבק רובוטי?)
XXL – בעקבות הדברים הכי גדולים בעולם (מטרקטור ועד מלפפון ענק..)
ראו גם

החפרנים
מה זה מוזה
שוסטר ושוסטר
הילה קורח באולפן התוכנית "גלילאו", 2014
שטפן לוקס

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1888 מלצקי, סלובקיה 
 התאבד:  3 ביולי 1936 (בגיל 47) ז'נבה, שווייץ 
 מדינה:  צ'כוסלובקיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  Jewish cemetery of Veyrier 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
שטפן לוקס (בצ'כית: Štefan Lux;‏ 4 בנובמבר 1888 – 3 ביולי 1936) היה עיתונאי יהודי ממוצא צ'כי שפעל בשנות עלייתם של הנאצים לשלטון באוסטריה ובגרמניה, שחקן תיאטרון, משורר ובמאי. הוא התאבד בפומבי ביריית אקדח במהלך ישיבה של חבר הלאומים במחאה על משטר הנאצים.
ביוגרפיה

לוקס נולד במלצקי (בסלובקית: Malacky) שבהונגריה (כיום סלובקיה) בקיץ 1888 לדוקטור אלברט ולמלווינה לבית לנדסברגר,
יהודים ממוצא צ'כי. אביו היה אינטלקטואל ונוטריון מכובד בעירו. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בברטיסלאבה למד משפטים באוניברסיטת בודפשט, אך לא מצא סיפוק במקצוע זה. בווינה למד דרמה בשנת 1911, והתפרנס מקריירת משחק בתיאטרון עד שנקטעה ב-1914 – כאשר נקרא להילחם במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה שירת בחזית ואושפז פעמיים במצב קשה. הוא חלה בטיפוס הבהרות ונפגע משני כדורים – האחד בזרועו והשני בריאתו, שנותר בתוכו עד יום מותו. בשנת 1919, לאחר סיום המלחמה, עבר לברלין, שם ביים את סרטו היחיד.
ב-1922 נולד לו ולאשתו דורה בן, אלברט. באותן שנים עבד לוקס עבור מספר אולפנים ומוציאים לאור, עד שהחל בדרכו כעיתונאי עבור העיתון "די ולטבינה" ("במת העולם") של ברלין שעבר לשווייץ עם עליית היטלר לשלטון. הפרנסה ממקצוע העט הקשתה על המשפחה, אך לפני מותו תיאר לוקס את ארבע עשרה שנותיו עם אשתו כהרמוניות.
עם עלייתו של היטלר לשלטון בשנת 1933 ברח לוקס עם משפחתו לצ'כוסלובקיה, הואיל והייתה לו אזרחות צ'כוסלובקית מאז סופחה אדמת מולדתו בהסכמים שלאחר מלחמת העולם הראשונה. הוא המשיך בפעילותו העיתונאית בשנים הבאות עד יום מותו.
יצירותיו

תחת שם העט פטר שְׁטוּרְמְבּוּש (Peter Sturmbusch) פרסם לוקס ארבע יצירות בגרמנית:
Meine Lieder ("שיריי"), 1911
Drei Lieder für hohe Singstimme mit Klavierbegleitung ("שלושה שירים לטון גבוה בליווי נגינת פסנתר"), 1916
Liebeslieder ("שירי אהבה"), 1921
Nur keck: Posse mit Gesang in 3 Akten ("נועז ולא יותר: בורלסקה מושרת בשלוש מערכות"), 1923
בנוסף ביים לוקס סרט בשם "צדק" (Gerechtigkeit), אשר הושלם ב-1 בפברואר 1920. לוקס נחשף לאנטישמיות משחר ילדותו. הסרט נועד לשלול את הסטריאוטיפים שהדביקה החברה ליהודים, ועסק במאבקם לשמור על הגינות על אף גירושים וגזרות. בסרט השתתפו השחקנים היהודים פריץ קורטנר, רודולף שילדקראוט וארנסט דויטש.
הפרמיירה בברלין תוכננה למרץ אותה שנה, אך לאחר הפוטש של קאפ חששו המשקיעים מפני האווירה הפוליטית הכבדה ומשכו את תמיכתם; "צדק" מעולם לא הוקרן.
תגובה להתאבדותו

מיד עם פינויו של לוקס לבית החולים חיפשה התקשורת מניע להתאבדותו. לדברי בכיר בחבר הלאומים נמצאו במזוודה שהשאיר מאחור מכתב למזכיר הראשי של חבר הלאומים, ז'וזף אבנול, ועוד חמישה מכתבים חתומים ממוענים לסר אנתוני אידן, למלך אדוארד השמיני (שוויתר על המלכות מאוחר יותר באותה שנה), לעיתון "מנצ'סטר גארדיאן" (לימים "הגארדיאן"), לעיתון "הטיימס של לונדון" ולעיתונאי פאול בושט מז'נבה, וכולם הועברו הלאה אל יעדיהם.
ראש הממשלה הבלגי הוסיף ואמר כי "למקרה ההתאבדות לא היה כל קשר לדיון שנערך בחבר הלאומים". בפרסומים הראשונים, אפוא, הוצגה התאבדותו של לוקס באופן לוקה. בגין חוסר הוודאות כינתה אותו התקשורת "פליט מופרע". בתקשורת הגרמנית אף תוארה התאבדותו כאקט של "אידיוט". חבר הלאומים פטר את התאבדותו של לוקס כשם שפטר את מכתבו. האבטחה במבנה הוגברה עקב הצלחתו של עיתונאי לשאת נשק טעון לתוך האולם, אך מעבר לכך לא נעשה דבר. בדיעבד נכשל לוקס, אם כי השקפתו על המשטר הנאצי הוכחה כמדויקת.
כחודש לאחר מותו נשאו חברי הקונגרס היהודי העולמי הראשון נאום באולם שבו התאבד לוקס. נחום גולדמן אמר באותה אספה: "יום אחד נבנה אנדרטאות לזכר שטפן לוקס בגרמניה".
אזכור בתרבות המודרנית

התאבדותו של שטפן לוקס מופיעה בתחילת הסרט הגרמני "אָמִן" (2002) בבימוי קוסטה גברס.
הערות שוליים

↑  תרגום חופשי המבוסס על התרגומים מגרמנית לצרפתית ומגרמנית לאנגלית
↑  מחאת יהודי בחבר הלאומים - התאבד במחאה על הרדיפות בגרמניה, דבר, 5 ביולי 1936
↑  תמונת קברו של שטפן לוקס בשווייץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585550805171  GND: 101259883  ISNI: 0000 0001 2121 8875  LCCN: no2007000720  NKC: av2013775231  RERO: 02-A024775305  SUDOC: 257706119  VIAF: 15132972   WorldCat (עם VIAF): 15132972
ארסניים

| ארסניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: ארסניים
סוגים
 Loxosceles  Sicarius
שם מדעי
 Sicariidae ‏קייזרלינג, 1880
תחום תפוצה


אַרְסָנִיִּים (שם מדעי: Sicariidae) היא משפחה גדולה של עכבישאים ארסיים, אשר כוללת 3 סוגים. סוג אחד הוא ארסן (באנגלית Loxosceles) הכולל 139 מינים ונפוץ בכל העולם, שני הסוגים האחרים מתייחסים למעשה לאותו עכביש עם מאפיינים פיזיים והרגלי מחייה דומים מאוד והם הקסופת'אלמה (באנגלית Hexophthalma) הכולל 8 מינים ואנדמי לחלקה הדרומי של יבשת אפריקה, וסיקאריוס (באנגלית Sicarius) הכולל 21 מינים ואנדמי ליבשת דרום אמריקה.
צבעם של רוב המינים במשפחה הם בגווני אדמה ונע בין צהבהב, אפרפר, חום בהיר, חום אדמדם וחום כהה ומשתנה בהתאם לסביבת המחיה. חלקם חיים במדבר ומסוגלים לשרוד זמן רב ללא מזון ומים.
שמם העברי - ארסניים - ניתן להם עקב סוג הארס הייחודי שנושאים כלל המינים במשפחה. הארס כולל פרוטאינים אשר גורמים לתופעת נקרוזה ובחלק מהמינים הארסיים יותר, עלול הארס לגרום אף להמוליזה.
הארסניים ידועים כעכבישים בעלי מזג רגוע, ביישנים מאוד ובעת סכנה יעדיפו לברוח, להתחבא, או לקפוא במקומם. עם זאת נשיכתם עלולה להיות מסוכנת ולרוב מצריכה טיפול רפואי.
בישראל מצוי המין ארסן חום שהוא העכביש הארסי הקטלני היחיד בישראל ביחד עם האלמנה השחורה.
מיון

משפחה ארסניים (Sicariidae)
סוג ארסן (Loxosceles) - בו 139 מינים
סוג Hexophthalma - בו 8 מינים, ביניהם הקסופת'אלמה האני
סוג Sicarius - בו 21 מינים
לקריאה נוספת

"אַרְסָנִיִּים" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 2 – "חסרי חוליות יבשתיים", בעריכת גרשום לוי, הוצאת משרד הביטחון, 1985, עמ' 42