stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוח הכפל
ראו גם

כפל
הערות שוליים

1 2 3  Jane Qiu (7 בינואר 2014). "Ancient times table hidden in Chinese bamboo strips". Nature News. doi:10.1038/nature.2014.14482. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550960405171  GND: 4151355-1  LCCN: sh85088382 
טבלת לוח הכפל העשרוני העתיקה מתקופת המדינות הלוחמות בסין אשר מתוארכת לשנת 305 לפנה"ס
מפקדת העומק

| --- | --- |

סמל המפקדה
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  ינואר 2012 – הווה (כ־13 שנים)
 מקים היחידה:  אלוף שי אביטל
 פיקוד
 יחידת אם:  המטה הכללי
 דרגת המפקד:    אלוף
 מפקד נוכחי:  אלוף נמרוד אלוני
 מפקדים:  פירוט בהמשך הערך
סמל המפקדה בגרסת תג הכתף
מפקדת העומק היא מפקדה בצה"ל, שייעודה תכנון, הפעלת הכוח והובלת מבצעים מיוחדים ורב-זרועיים ארוכי טווח במרחב המוגדר כעומק האסטרטגי של מדינות האויב של ישראל.
בראש המפקדה עומד קצין בדרגת אלוף. המפקד הנוכחי הוא האלוף נמרוד אלוני.
היסטוריה

מבצעי עומק רב-זרועיים התחילו עוד לפני הקמת המפקדה. פשיטות קומנדו היו נפוצות בצה"ל למן ראשית קיומו עם הקמתה של יחידה 101, פשיטות תגמול מעבר לקו הירוק בשנות ה-50 וה-60. בחלק מהפשיטות האלה, כגון פעולת כראמה, השתתפו יחידות מחילות שונים כגון חיל רגלים וחיל שריון.
שימוש בתובלה אווירית היה נפוץ לפשיטות עמוקות יותר לתוך שטח מדינות אויב. שימוש זה במסוקים היה נפוץ מאוד במלחמת ההתשה. חרף השימוש ההולך והגובר במסוקים להטסת כוחות מיוחדים לפעולה מאחורי קווי האויב, סירב הרמטכ"ל דאז, רא"ל חיים בר-לב להקים מפקדה שתרכז את הפעילות הזאת.
כבר בשנת 1982 התקבלה ההחלטה במטה הכללי של צה"ל כי יש להקים מפקדה שתרכז הפעלת כוחות מאחורי קווי האויב. אולם בשל מלחמת לבנון הראשונה נדחה יישום ההחלטה. במקביל הוקמה ביוזמת מוקי בצר מפקדת כוחות אוויר מיוחדים אשר היוותה מודל ראשוני למפקדת העומק. בשנת 1986 הוקמה מפקדת עומק בראשות האלוף דורון רובין, שהיה עתיר הניסיון במבצעים מיוחדים כיוצא חטיבת הצנחנים. בעקבות מבצע כחול וחום שהסתבך, בוטל הרעיון ומפקדת העומק פורקה. הגוף היחיד שהמשיך לפעול היה מפקדת השליטה המטכ"לית למבצעים מיוחדים (המשמ"מ).
במלחמת לבנון השנייה, לאחר שהתברר שהצבא מתקשה לתאם בין היחידות ולהוציא לפועל בזריזות מבצעים מיוחדים אישר הרמטכ"ל דני חלוץ את המלצת ראש אמ"ץ, אלוף גדי איזנקוט והטיל על תא"ל טל רוסו, ששימש כיועץ לראש אמ"ץ לפעילות יחידות מיוחדות, לעמוד בראש מפקדה מאולתרת שיזמה והוציאה לפועל מספר מבצעים מיוחדים. הצוות בפיקודו כלל שורה של קצינים בכירים, בקבע ובמילואים, יוצאי יחידות מיוחדות ואגף המודיעין. בין המבצעים שיזם הצוות ניתן למנות את מבצע חד וחלק ומבצע יער הנגב.
הקמה

ההחלטה על הקמת המפקדה התקבלה בשנת 2011 על ידי הרמטכ"ל בני גנץ, לאחר עבודת מטה שנעשתה בין השאר על ידי האלופים עידו נחושתן, אביב כוכבי וגדי איזנקוט. איזנקוט עמד בראש צוות שבחן את הנושא לאחר שסיים את תפקידו כאלוף פיקוד הצפון. הרמטכ"ל, גנץ, הנחה את האלוף איזנקוט לברר האם בגין השינויים האסטרטגיים במזרח התיכון ובשל איום הג'יהאד העולמי קיים צורך בשינוי ההיערכות של צה"ל. הצוות בראשות איזנקוט זיהה כי צה"ל זקוק למפקדה בין-זרועית אשר תהיה אחראית למבצעים משולבים בעומק האויב, זאת משום שגזרות האחריות של הפיקודים המרחביים כיום מוגבלות וכוללת שטח של כמה עשרות קילומטרים מעבר לגבול, ומשום שהעימותים העתידיים אינם כוללים רק כוחות ליניארים, דוגמת גייסות שריון כי אם סימולטנים, בהם מעורב העומק, ובו למשל, בסיסי שיגור של רקטות, כל העת.
הוחלט כי במפקדה ישרתו כמאה קצינים וחיילים, והיא תהיה כפופה ישירות לרמטכ"ל. ניהול זירת העומק על ידי המפקדה יאפשר לרמטכ"ל ולסגן הרמטכ"ל שלא לעסוק בשגרה בעומק האסטרטגי של האויב, ותנהל באופן קבוע את המבצעים הנערכים הרחק מקווי החזית וכן גזרות שלמות בעומק האויב, כולל טיפול בהברחות אמצעי לחימה ללבנון ולרצועת עזה. בנוסף, המפקדה אחראית למיצוי יכולתן של היחידות המיוחדות עליהן תפקד בעת מלחמה או במבצעים מיוחדים שיתבצעו בעומק האסטרטגי של האויב (יחידות אלו יישארו כפופות לזרועות והפיקודים אליהם הן שייכות). בעקבות הקמת היחידה, מפקדת השליטה המטכ"לית למבצעים מיוחדים בפיקוד של גיל תמיר בוטלה.
המפקד הראשון של מפקדת העומק היה שי אביטל שמונה לתפקיד בינואר 2012. אף שפרש מצה"ל בשנת 2002, שב לשרת לצורך תפקיד זה. בין הנימוקים למינויו היה ניסיונו המקצועי ביחס לדור האלופים שכיהנו באותה עת. לתפקידי מטה במפקדת העומק מונו קצינים נוספים בעלי ניסיון עשיר ביחידות מיוחדות, בהם תא"ל מוני כץ כראש המטה, ותא"ל גל הירש ששימש במילואים כסגנו של אביטל ולתפקידים נוספים מונו חגי פלג ועמוס בן אברהם.
הקמה > מפקדי מפקדת העומק

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| שי אביטל | ינואר 2012 - ספטמבר 2014 | במהלך כהונתו התנהל מבצע צוק איתן |
| רוני נומה | ספטמבר 2014 - פברואר 2015 |  |
| טל רוסו | פברואר 2015 - מאי 2017 | שימש בתפקיד במסגרת מילואים בתנאי קבע |
| מוני כץ | מאי 2017 - אוגוסט 2020 |  |
| איתי וירוב | אוגוסט 2020 - יולי 2023 | כיהן במקביל כמפקד המכללות הצבאיות |
| נמרוד אלוני | יולי 2023 - | מכהן במקביל כמפקד המכללות הצבאיות |
הערות שוליים

↑  צה"ל מקים מפקדת עומק למבצעים רב-זרועיים בעומק האסטרטגי, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 בדצמבר 2011.
↑  עמנואל סקל, הסדיר יבלום? ספריית מעריב, 2011, עמוד 45
↑  מוקי בצר, "לוחם חשאי", הוצאת כתר, 2015, עמודים 366-370.
↑  רון בן ישי, צה"ל מחזק את הזרוע הארוכה, באתר ynet, 16 בדצמבר 2011.
↑  גל פרל, מי שלא מעז, מערכות, 21 בפברואר 2023
↑  עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008, עמודים 331–332, "פעילות היחידות המיוחדות רוכזה בידי מפקדה שהוקמה במטכ"ל ב-21 ביולי 2006, בראשותו של תא"ל טל רוסו, יוצא סיירת מטכ"ל ויחידת שלדג, ובעבר מפקד יחידת מגלן. רוסו, שהמלחמה תפסה אותו בין תפקידים ובלי תעסוקה ממשית, פעל בכפוף לראש אגף המבצעים, גדי איזנקוט, וריכז סביבו צוות של קצינים בכירים, בקבע ובמילואים, רובם יוצאי יחידות מיוחדות ואנשי מודיעין. הרמטכ"ל, דני חלוץ, אישר את הקמת הצוות לאחר שהצבא הבין כי הוא מתקשה לתאם בין היחידות ולהוציא לפועל בזריזות מבצעים מיוחדים. רוסו ראה במלחמה כר פורה למבצעים מהסוג הזה: צה"ל, טען, מתמודד עם אויב שאינו ערוך באופן חזק בעומק, אלא רק ברצועה צרה בקרבת הגבול"
↑  אמיר אורן, שעתו הקשה של "האיום הביטחוני", באתר הארץ, 26 בינואר 2013
↑  עמוס הראל, פיקוד נחוץ, מפקד שנוי במחלוקת, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2011
↑  אמיר אורן, מה עומד מאחורי הקמת מפקדת העומק בצה"ל, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2011
↑  אלוף נועם תיבון מונה למפקד הגיס הצפוני, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 19 בינואר 2012
↑  יואב זיתון, 6 שנים ללבנון: גל הירש חוזר כסגן מפקד במיל', באתר ynet, 9 בפברואר 2012
↑  קובי פינקלר, אלוף איתי וירוב מחליף בתפקידו את אלוף מוני כץ אשר כיהן כמפקד מפקדת העומק במהלך שלוש השנים האחרונות ופורש כעת מצה"ל., באתר ערוץ 7, 18 באוגוסט 2020
LHS 3003

|  נתוני תצפית |
| --- | --- |
 קבוצת כוכבים:  נחש מים
 שמות נוספים:  GJ 3877
 סוג:  ננס אדום
 בהירות נראית:  17.141
 סיווג ספקטרלי:  M7V
 עלייה ישרה:  14ʰ 56ᵐ 38.314ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏54.7″ ‏47.38′ ‏28°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  18.107
 מרחק:  20.9  שנות אור 6.41  פארסק
 מסה:  0.08 מסת ארץ
 עוצמת הארה:  פי 0.000005 מהשמש
 מהירות רדיאלית:  1±2 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  965 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  141.6865±0.1063 אלפיות של שניות קשת, 141.7891±0.0617 אלפיות של שניות קשת
LHS 3003, נקרא גם GJ 3877, הוא ננס אדום הממוקם בקבוצת הכוכבים נחש מים במרחק של 20.9 שנות אור (6.4 פארסק) ממערכת השמש. לכוכב בהירות נראית מדרגה 17.141 והוא בעל סיווג ספקטרלי של M7V.
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 3003, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכטרוניקה

מכטרוניקה היא תחום הנדסה בין-תחומי, המשלב בין הנדסת מכונות, הנדסת אלקטרוניקה והנדסת תוכנה. התכלית של תחום הנדסה זה היא חקר אוטומטים מפרספקטיבה הנדסית כדי לשרת את המטרה של שליטה במערכות מורכבות ומשולבות חומרה ותוכנה כמערכות ייצור, רובוטי חלל, תתי-מערכות אוטומטיות לרכב (מערכות בלימה ללא נעילה, מערכות לסיוע בסיבובים) וציוד יומיומי (מצלמות עם מיקוד אוטומטי, וידאו, כוננים קשיחים, נגני סי די, מכונות שטיפה, צעצועים מכניים ועוד).
תחום המכטרוניקה מתמקד במכונות, אלקטרוניקה ומחשבים, ענפים שבשילובם ניתן להפוך את הדור הבא של המערכות לפשוט, כלכלי יותר, אמין ורב תכליתי. הקניית השכלה רב תחומית מאפשרת למהנדס לתכנן מערכת ביתר קלות בהשוואה לעבודה של צוות הכולל אנשי מקצוע העוסקים כל אחד בתחומו ובעלי השקפות שונות לגבי אותה מערכת.
המילה "מכטרוניקה" (כשילוב של מכניקה ואלקטרוניקה) הוטבעה על ידי טצאורו מוריה, מהנדס בכיר של חברת יאסקווה היפנית, ב-1969. מכטרוניקה נקראת גם "מערכות אלקטרו-מכניות".
לימודי מכטרוניקה בישראל > לימודים תיכוניים

ישראל היא בין המדינות היחידות בעולם בו נלמד המקצוע מכטרוניקה ברמת התיכון. את הפעלת תוכנית הלימודים יזמה רשת החינוך אורט ישראל בשיתוף משרד החינוך. במסגרת הלימודים בונים התלמידים רובוטים ומשתתפים בתחרויות בינלאומיות וזוכים בפרסים יוקרתיים. בין היתר, מכללות ספורות בארץ מעניקות תואר הנדסאי מכטרוניקה.
לימודי מכטרוניקה בישראל > לימודי הנדסאים

לימודי הנדסאי מכטרוניקה מוגדר במסגרת מה"ט תחת התואר הנדסאי מכונות מגמת משנה מכטרוניקה ורובוטיקה. בישראל ניתן ללמוד הנדסאי מכטרוניקה במכללות הבאות:
מכללת עתיד (חיפה)
מכללת הנדסאים תל אביב
מכללת שבח (תל אביב)
מכללת רופין (עמק חפר)
מכללות אורט (רחובות, סינגאלובסקי, כפר סבא, הרמלין וירושלים)
מכללת ספיר (שער הנגב-שדרות)
מקיף א לתעופה ולחלל (אשדוד)
מקיף ה דרכא (אשקלון)
אורט אדיבי (אשקלון)
מכלול (מעלה לבונה)
מכללת כנרת (כנרת)
עירוני ב' ישיבה, פרחי אהרון (חיפה)
מכינת אמית בניה (מעלה אדומים)
מכללת הדסה נעורים
לימודי מכטרוניקה בישראל > לימודים בתר-תיכוניים

בישראל ניתן ללמוד מכטרוניקה (תואר ראשון) במוסדות הלימוד הבאים:
בית מדרש ברקאי - חיספין. מכללה טכנולוגית- תורנית לנוער חרדי
מכללת אדיר במרום - בשילוב עם בית מדרש ברקאי - חיספין.
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באר שבע)
הטכניון (חיפה)
אוניברסיטת אריאל בשומרון (אריאל)
המכללה האקדמית להנדסה ״אורט בראודה״ (כרמיאל)
אוניברסיטת תל אביב
אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב
המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון (באר שבע ואשדוד)
במרבית המוסדות מדובר בלימודי הנדסת מכונות ובחירת המכטרוניקה כמסלול התמחות.
הערות שוליים

↑  משרד החינוך, מגמת הנדסת מכונות לחטיבה עליונה, באתר משרד החינוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551577105171  BnF: cb119850628 (data)  GND: 4238812-0  LCCN: sh93001518  NDL: 01080340  NKC: ph122728 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המנון אוסטריה

| --- | --- |
דיוקנו של וולפגנג אמדאוס מוצרט
דיוקנו של וולפגנג אמדאוס מוצרט
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 שפה:  גרמנית
 מילים:  פאולה מולדן
 לחן:  וולפגנג אמדאוס מוצרט או יוהאן הולצר
 תאריך מעמד רשמי:  1946
 
ארץ ההרים, ארץ פלג מים (גרמנית: Land der Berge, Land am Strome) הוא ההמנון הלאומי של אוסטריה. השיר הפך להמנון אוסטריה ב-22 באוקטובר 1946. מילותיו חוברו על ידי פאולה מולדן, ואת לחנו כתב וולפגנג אמדאוס מוצרט זמן קצר לפני מותו. ישנם הגורסים כי הלחן לא חובר על ידי מוצרט אלא על ידי יוהאן הולצר, שהיה מלחין ובונה חופשי.
מילות השיר

| תרגום לעברית | תעתיק עברי | גרמנית |
| --- | --- | --- |
| ארץ ההרים, ארץ פלג מים  ארץ השדות, ארץ הכנסיות  ארץ הפטיש והסדן, עתידה מבטיח  מולדת לבניה הדגולים  משמחת בני עמך ברוב הודך  הו, אוסטריה הנודעה  הו, אוסטריה הנודעה    מושא למריבות, רבים חשקו בך,  שוכנת את לבטח בלב היבשת  כמוך כלבב רב חוסן  נשאת מאז ימי הקדם  בעול שליחותך הנכבדה  הו, אוסטריה המנוסה,  הו, אוסטריה המנוסה.    אל עתות חדשות באומץ  ראי אותנו פוסעים באמונה ובחרות  חרוצים ואחוזי תקווה,  מאוחדים באחוות אחים  מולדתנו, קבלי שבועת אמונינו לך,  אוסטריה הנאהבה,  אוסטריה הנאהבה! |  לַנְד דֶר בֶּרְגֶה, לַנְד אם שְׁטְרוֹמֶה,  לַנְד דֶר אֶקֶר, לַנְד דֶר דוֹמֶה,  לַנְד דֶר הֶמֶר צוּקוּנְפְטסרַייך!  הַיימַט בִּיסְט דוּ גְרסֶר זֶנֶה,  פוֹלְק בֶּגְנַדֶט פִיר דַס שֶׁנֶה,  פִילגֶרימְטֶס אֶסְטֶרְרַייךְ,  פִילגֶרימְטֶס אֶסְטֶרְרַייךְ!    הַייס אוּמְפֶדֶט, וִילְד אוּמשְׁטְרִיטֶן,  לִיגְסְט דם אֶרְדְטַייל דוּ אִינְמִיטֶן.  אַיינֶם שְׁטַארְקֶן הֶרְצֶן גְלַיישׁ.  הַאסְט זַייט פריהֶן אַהנֶנְטַאגֶן  הוֹהֶר זֶנְדוּנְג לַאסְט גֶטְרַאגֶן,  פִילְגֶפּריפְטֶס אֶסְטֶרְרַייךְ,  פִילְגֶפּריפְטֶס אֶסְטֶרְרַייךְ!    מוּטיג אִין דִי נוֹיֶן צַיְיטֶן,  פְרַיי אוּנְד גְלוֹיְבִּיג זִיהְ אוּנְס שְׁרַיְיטֶן,  אַרְבַּיְיטְסְפְרוֹהְ אוּנְד הוֹפְנוּנְגְסְרַיְיךְ,  אַיְיניג לַאס אִין בְּרוּדֶרקֶרֶן,  פַאטֶרלַנְד, דִיר טְרוֹיֶה שְׁוֶרֶן.  פִילְגֶלִיבְּטֶס אֶסְטֶרְרַייךְ,  פִילְגֶלִיבְּטֶס אֶסְטֶרְרַייךְ! | Land der Berge, Land am Strome,  Land der Äcker, Land der Dome,  Land der Hämmer zukunftsreich!  Heimat bist du großer Söhne,  Volk begnadet für das Schöne,  Vielgerühmtes Österreich,  Vielgerühmtes Österreich!    Heiß umfehdet, wild umstritten,  Liegst dem Erdteil du inmitten  Einem starken Herzen gleich.  Hast seit frühen Ahnentagen  Hoher Sendung Last getragen,  Vielgeprüftes Österreich,  Vielgeprüftes Österreich.    Mutig in die neuen Zeiten,  Frei und gläubig sieh uns schreiten,  Arbeitsfroh und hoffnungsreich.  Einig laß in Bruderchören,  Vaterland, dir Treue schwören.  Vielgeliebtes Österreich,  Vielgeliebtes Österreich! |
ראו גם

המנון אוסטריה (1929–1938)
דגל אוסטריה
סמל אוסטריה
איסומאילה לינגאנה

איסומאילה לינגאנה (בצרפתית: Issoumaila Lingane; נולד ב-13 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר באינובה ספורטינג קלאב.
קריירה

לינגאנה נולד בחוף השנהב, אך בגיל צעיר עזב עם משפחתו לבורקינה פאסו. בשנת 2003 הגיע למחלקת הנוער של מימוסאס, אחד המועדונים הגדולים בחוף השנהב, ושיחק גם בנבחרת הנערים של בורקינה פאסו. לאחר שסיים את גיל הנוער הושאל לקבוצת רייל קלאב דו קדיוגו מבורקינה פאסו, במדיה שיחק שנה. בשנת 2009 חזר לחוף השנהב והצטרף לקבוצת סאבה ספורטס.
בקיץ 2013 הגיע לינגאנה לישראל וחתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-17 בדצמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול בית"ר תל אביב רמלה, ובסך הכל כבש בעונתו הראשונה שני שערים ב-24 הופעות בליגה. בעונת 2014/2015 ערך 29 הופעות וכבש עשרה שערי ליגה.
ב-4 ביוני 2015 חתם לינגאנה לשנתיים בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול מכבי פתח תקווה שנערך באצטדיון בלומפילד במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. בסך הכל ערך לינגאנה 17 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, וב-3 בפברואר 2016 הושאל למכבי נתניה אשר בתום העונה ירדה לליגה הלאומית.
לקראת עונת 2016/2017 חתם לינגאנה בהפועל אשקלון, העולה חדשה לליגת העל. במחזור הראשון של העונה כבש שלושער והוביל את הקבוצה לניצחון 3–2 על הפועל חיפה. בסיבוב השני כבש צמד בניצחון 4–1 על הפועל חיפה, ובסך הכל כבש שישה שערים בעונה זו, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.
ביולי 2017 חתם באדנה דמירספור מליגת המשנה בטורקיה. לינגאנה ערך 16 הופעות ליגה במדי הקבוצה, וב-10 באפריל 2018 שוחרר מהמועדון.
ב-17 בדצמבר 2018 חתם במ.ס. אשדוד.
הערות שוליים

↑  ארז נעמן, ‏הרוש חתם בהפועל ת"א: הגעתי למקום שהכי רציתי, באתר ONE‏, 4 ביוני 2015
↑  חן גרינברג, 2:3 מטורף לאשקלון על הפועל חיפה, באתר ynet, 20 באוגוסט 2016
↑  עמית קרקו, ‏באשדוד זעמו על השיפוט, לינגאנה חתם בקבוצה, באתר ONE‏, 17 בדצמבר 2018
NGC 2363-V1

| --- | --- |
אזור H II‏ NGC 2363 בתמונה של טלסקופ החלל האבל NGC 2363-V1 הוא הכוכב הבודד מעט משמאל ולמעלה ממרכז התמונה
אזור H II‏ NGC 2363 בתמונה של טלסקופ החלל האבל NGC 2363-V1 הוא הכוכב הבודד מעט משמאל ולמעלה ממרכז התמונה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ג'ירף
 סוג:  משתנה כחול ובהיר
 בהירות נראית:  17.88
 סיווג ספקטרלי:  LBV
 עלייה ישרה:  07ʰ 28ᵐ 43.37ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏23.9″ ‏11′ ‏69°‏+  מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  10.25-
 מרחק:  10,800,000  שנות אור 3,311,258.28  פארסק
 רדיוס:  200 רדיוסי שמש
 מסה:  20 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 6,300,000 מהשמש
 טמפרטורה:  13,000 - 26,000 K
 גיל:  4-5 מיליון שנים
NGC 2363-V1 הוא כוכב משתנה כחול ובהיר הממוקם ב-NGC 2363 בחלקה הדרום-מערבי של הגלקסיה NGC 2366 בקבוצת הכוכבים ג'ירף. הכוכב התגלה בשנת 1996 בעזרת תמונות מטלסקופ החלל האבל, והוא אחד מהכוכבים הבהירים ביותר הידועים לאנושות. הכוכב נמצא במרחק של 10,800,000 שנות אור מכדור הארץ (3,300,000 פארסק) ועם בהירות מוחלטת של 10.25-. עוצמת הארתו של הכוכב גדולה פי 6,300,000 מזו של השמש וגילו נע בין 4 ל-5 מיליון שנים. מסתו של הכוכב היא 20 מסות שמש ורדיוסו גדול פי 200 מרדיוס השמש. עם זאת בשל מרחקו הגדול, בהירותו הנראית של הכוכב היא מדרגה 17.88 וניתן לראותו רק באמצעות טלסקופים גדולים מאוד.
ב-20 השנים האחרונות, טמפרטורת פני הכוכב עלתה באופן דרמטי מ-13,000 קלווין ל-26,000 קלווין כאשר עם העלייה בטמפרטורה עלתה גם הבהירות וקצב איבוד המסה. התנהגות זו דומה להתנהגות של הכוכב אטא בשדרית בשנים 1820-1843 שבהן עבר התפרצות חזקה ובהירותו עלתה מדרגה 4 לדרגה 0.8-.
הערות שוליים

↑  L. D. Rissen, J.R. Roy & C. Robert: A NEW LUMINOUS BLUE VARIABLE IN THE GIANT EXTRAGALACTIC H II REGION NGC 2363, p. 5, Fig. 1
↑  L. D. Rissen, J.R. Roy & C. Robert: A NEW LUMINOUS BLUE VARIABLE IN THE GIANT EXTRAGALACTIC H II REGION NGC 2363, p. 5, Fig. 1
1 2 3  SIMBAD: NGC 2363 V1
↑  J. S. Clark, P. A. Crowther, V. M. Larionov, I. A. Steele, B. W. Ritchie & A. A. Arkharov: Bolometric luminosity variations in the luminous blue variable AFGL2298, p. 8
גטו מינסק

מפת גטו מינסק
גטו מינסק היה גטו שהוקם במינסק בירת בלארוס במלחמת העולם השנייה על ידי הנאצים, בעקבות הפלישה הגרמנית לברית המועצות. גטו מינסק היה הגטו הרביעי בגודלו[דרוש מקור] מבין הגטאות שהקימו הנאצים בזמן המלחמה: הוא אכלס קרוב ל-100,000 יהודים, שרובם נרצחו.
היסטוריה > יהדות מינסק לפני המלחמה

מינסק הייתה מרכז רוחני משמעותי ביהדות. במלחמת העולם הראשונה הפכה לעיר-מקלט עבור אלפי יהודים שגורשו עקב המלחמה, והקהילה היהודית גדלה ושגשגה הן דמוגרפית והן תרבותית. בינואר 1920 נערכו הבחירות האחרונות למועצת קהילת מינסק, הנציגויות היו למפלגות ציונים כלליים, המזרחי, פועלי ציון, אגודת ישראל ואחרים. ב-1920 כונן בעיר שלטון סובייטי, ויהודים רבים קידמו בברכה את המשטר החדש שפתח בפניהם הזדמנויות חדשות וסייעו בבניית הסוציאליזם. ערב פלישת גרמניה לברית המועצות במלחמת העולם השנייה מנה הקיבוץ היהודי במינסק כ-90 אלף איש.
היסטוריה > הכיבוש הגרמני ו"השאלה היהודית"

עם פרוץ מבצע ברברוסה, הצליחו הגרמנים תוך ארבעה ימים לחצות את בלארוס המערבית ולהגיע כמעט עד לפאתי מינסק. ב-28 ביוני 1941, שישה ימים לאחר פרוץ המלחמה בין ברית המועצות לגרמניה, נכבשה העיר. השליטה על העיר הייתה בידיו של הגנרל שהקנדורף, ועל הביטחון בעורף מונה מפקד האס אס הבכיר אובר-גרופנפיהרר (גנרל) אריך פון דם באך-צלבסקי.
בדו"ח היחידה הצבאית-מנהלית שדנה בשאלה היהודים נכתב: "הריכוז הגבוה של יהדות במינסק מחייב טיפול מיידי בשאלה היהודית, מה גם שהאלמנט היהודי הוא עוין בעליל לגרמנים. לפי ההסכם עם יחידת משטרת הביטחון הוצאו הפקודות הבאות: 1. מינוי מועצת הזקנים היהודית והיו"ר שלה. 2. רישום האוכלוסייה היהודית על ידי היודנראט וסימונה בטלאי יהודי. 3. קביעת אזור המגורים ליהודים (גטו). 4. ארגון קבוצות העבודה היהודית לצורכי הוורמאכט, ההנהלה העירונית וכם[דרושה הבהרה] מועצת הזקנים היהודית. 5. הקמת שירות סדר יהודי בתחום הגטו. 6. הקמת השלטון העצמי היהודי בתחומי הגטו." בראש היודנראט הועמד איליה מושקין. מושקין נתלה בפברואר 1942, ולאחר מותו התמנה משה יפה לראש היודנראט, עד שגם הוא נהרג ביולי אותה שנה.
ב-20 ביולי 1941 נתלתה ברחובות מינסק מודעה המורה על הקמת רובע יהודי בעיר. הצו חייב את התושבים לעבור למתחם היהודי תוך חמישה ימים, כאשר משימת התיחום הפיזי של הרובע באמצעות חומת אבן הוטלה על היהודים. לאחר פרסום הצו החלה המולה גדולה בקרב התושבים היהודים שנותרו בעיר; אנשים יצאו ממחבואיהם וניסו למצוא דירה באזור הגטו. בסופו של דבר, הסתיימה העברת היהודים למתחם הגטו בתחילת חודש אוגוסט של אותה שנה.
היסטוריה > גטו המבורג

בחודש נובמבר 1941 הובאו למינסק 7 משלוחים של יהודים מערי גרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. בעקבות זאת הוקם במינסק "זונדרגטו" ("גטו יהודי הרייך"), שכונה על ידי יהודי מינסק "גטו המבורג".
היסטוריה > החיים בגטו

הגטו גודר לאורכו בתיל דוקרני, וגדרות תיל נוספות הועמדו בתוכו ברחובות מסוימים. כל המעברים והיציאות הובילו לשער מרכזי אחד, ובכל הצמתים בגטו הוצבו שלטים שעליהם נכתב בגרמנית ובבלארוסית כי הכניסה ללא-יהודים אסורה בהחלט. באוגוסט 1941 החלו אירועי טרור, שבהם נחטפו גברים צעירים והוצאו להורג. בנוסף, כמעט מידי לילה היו התנפלויות על הגטו, שבהן נהרגו משפחות שלמות באכזריות. על היהודים נאסר להשתמש בחשמל, ולצורך תאורה נעשה שימוש בנרות או במנורות-נפט. את המים שאבו היהודים מברז ציבורי יחיד שהיה בתחום הגטו ולהסקה בימי החורף השתמשו בגדרות, קרשים וחומרי הסקה שהוברחו אליו. בספטמבר ובאוקטובר 1941 יצאו פקודות ובהן שורה של איסורים: "נאסר שינוי מקום מגורים בגטו ללא אישור קומיסר האזור, השימוש במדרכות, במכוניות ובתחבורה ציבורית, הביקור בגנים ובבניינים ציבוריים הנמצאים מחוץ לתחומי הגטו, ביקור בבתי ספר מכל הסוגים, שחיטות בהמות וכו'".
המצב הבריאותי בגטו היה קשה במיוחד עקב המחסור במים נקיים, התפרצות מחלות, צפיפות, כינים, ואולי החמור מכל: הקור העז של החורף הבלארוסי. מצרכי המזון שהביאו עמם היהודים הוחרמו, ונאסר עליהם להכין אוכל באופן פרטי. המטבח הציבורי שהוקם סיפק לתושבי הגטו מנות משתנות בהתאם לסוג העבודה שעסקו בה: מנתו של מי שלא עבד הייתה "מרק דל, 150 גרם לחם, 10 גרם מרגרינה ו-3 גרם מלח. התזונה לעובדים הייתה שונה ממקום למקום, כך למשל המועסקים בבית החולים הצבאי קיבלו כל יום חצי קילו לחם, 5 גרם שומן ופעמיים ביום ליטר מרק סמיך".
היסטוריה > יחס האוכלוסייה האזרחית כלפי היהודים

במקומות רבים סייעה האוכלוסייה הלא-יהודית המקומית באופן פעיל לגרמנים והשתתפו ברצח יהודים. בטרם נכנסו הגרמנים למינסק, לאחר נסיגת הצבא האדום, ערכה האוכלוסייה הלא-יהודית פוגרומים ושדדה רכוש.
בתוך גל השנאה היו גם כאלו שנקטו במעשי סיוע והצלה, לעיתים תוך סיכון חייהם. במקרים נדירים קיבלו היהודים מחסה לתקופה קצרה מאיכרים מקומיים, אך לרוב נתבקשו לעזוב את המקום מחשש האיכרים לחייהם שלהם. מבין המסייעים היו כמרים שהצילו יהודים רבים, בין אם במתן מקום מסתור ובין אם בניסיון לשכנע את האחרים שלא להרע ליהודים.
היסטוריה > ה"אקציות" וחיסול הגטו

בשנתיים שבהם עמד גטו מינסק על תִלו נספו בו כ-90 אלף יהודים. האקציה ההמונית הראשונה הייתה ב-7 בנובמבר. מספר ימים טרם האקציה הגיעו שמועות על כך שמשהו עומד לקרות, והחששות גברו כאשר יום לפני כן הועברו חברי היודנראט ובעלי מקצוע למחנה ברחוב שירוקה. בחמש בבוקר הקיפו הנאצים חמישה רחובות בגטו והוציאו את כל דייריהם החוצה; הם הועלו על משאיות ונלקחו אל מחוץ לעיר, שם הושלכו לבורות, נורו וכוסו בעפר ואדמה. האקציה השנייה בוצעה ב-20 בנובמבר; היא כללה 4 רחובות נוספים, והתקיימה בצורה זהה לאקציה הקודמת, פרט לעובדה שהפעם נלקחו היהודים אל הבורות שמחוץ לעיר ברגל.
תוך שבועיים חוסלה כשליש מאוכלוסיית הגטו, ופרץ מעין משבר; האמון שהיה עד אותה תקופה להסבריהם של היודנראט נגוז, ובמקומם הצטברו רגשות זעם ושנאה כלפיהם. ב-14 בנובמבר 1941 חולק הגטו לשניים: חלקו הקטן, שכונה מאוחר יותר "הריבוע הקדוש", נועד למגורים של אנשי מקצוע, ואילו החלק הגדול נועד ליתר היהודים. היודנראט היה מזוהה עתה עם שוחד ומרמה, והמשיך לאבד מסמכותו כשפרצו הרעב והמגפות בחורף של 1941–1942.
האקציה הבאה נקבעה ל-2 במרץ, פורים 1942. לקראת התאריך הנקוב נדרש היודנראט להכין רשימה של 5,000 אנשים – אך הדבר נודע מראש. בבוקר 2 במרץ, כשנכנסו אנשי האיינזצקומנדו – היה הגיטו ריק. הגרמנים החלו לסרוק את האזור ולרצוח ללא אבחנה את כל מי שנקלע בדרכם, ומשלא מלאו את המכסה הוציאו להורג קבוצות שחזרו מהעבודה. סך הכל נהרגו באקציה השלישית בין 5,000 ל-7,000 יהודים.
באפריל-מאי 1942 נערכו מספר אקציות "קטנות"; הגרמנים היו פורצים בלילות ומוציאים להורג דיירי בית או רחוב. בגדולה שבאקציות אלו נרצחו כ-500 איש בלילה.
ב-27 ביולי פורסם צו שהורה על כל היהודים לשאת תג נוסף לטלאי הצהוב: תג אדום עבור הכשירים לעבודה, כחול לילדים וירוק לבוגרים שאינם כשירים לעבודה. ביום למחרת הגיעו לגטו הגרמנים, לאחר שיצאו בעלי התג האדום לעבודה; היהודים כונסו בכיכר היובל והובלו במשאיות חנק אל מקום הרצח. הפעולה בוצעה במהלך ארבעה ימים, עד לסוף חודש יולי. באקציה נהרגו בין 18 אלף ל-25 אלף בני אדם.
לאחר האקציה הגדולה ארגנו מחתרות שעדיין נשארו בגטו את הכנת קבוצות המילוט והחיפוש אחר נשק. במשך מספר חודשים הוברחו אנשים מהגטו אל מחנות הפרטיזנים ביערות, שם מוינו ליחידות על פי יכולתם להילחם. כשהגיעו בפעם האחרונה למבצע מילוט נוסף, באוקטובר 1943, הגטו כבר חוסל.
היסטוריה > מחתרת והתנגדות חמושה

ברוב המוחלט של הגטאות והעיירות בבלארוס היו מחתרות וגילויי מרי: ב-64 גטאות ומחנות עבודה היו ארגוני מחתרת וב-30 גטאות ויישובים היו גילויי מרי. אנשי המחתרת באו מתנועות הנוער של "השומר הצעיר", "החלוץ", "החלוץ הצעיר", "בית"ר", "הנוער הציוני", "גורדוניה", וכן מאנשי "פועלי ציון".
בגטו של מינסק התארגנו ארבע קבוצות מחתרת, שמנו צעירים מבין "פועלי ציון", "הבונד" והמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הקבוצות החליטו להקים ארגון מחתרת משותף, שבראשו עמד אשר גראבובניק מהמפלגה הקומוניסטית.
כשהחלו הגרמנים בחיסול הגטו, הצליחה קבוצה קטנה של יהודים לברוח ליערות. חלקם הצטרפו לארגון המחתרת הפולני, ואילו אחרים, תחת פיקודו של יוסף וישנייבסקי מ"פועלי ציון", הקימו ארגון מחתרת עצמאי שפעל במשך כחצי שנה והסב נזקים לגרמנים ולמשתפי הפעולה איתם.
הארגון הפרטיזני היהודי שקם בגטו שלח מאות לוחמים ליערות, ולמעשה היהודים מגטו מינסק הם שהקימו את הארגון המחתרתי הראשון בעיר. הילדים היהודים הצטיינו במיוחד כמקשרים בין היערות ובין הגטו, והם הוליכו קבוצות קבוצות של לוחמים מן הגטו אל בסיסי הפרטיזנים. הילדים בגטו התמצאו בשטח עד מהרה, וידעו כיצד להימנע מפגישה עם האויב. הם סיגלו לעצמם את חוקי המחתרת, למדו להשתמש בנשק והפכו לפרטיזנים בעלי זכויות מלאות.
המחתרת הייתה חד-מפלגתית וקומוניסטית ביסודה. היא החלה לפעול באמצע אוגוסט 1941, כשלושה שבועות לאחר שהיהודים הוכנסו לגטו, ופעילותה התמשכה עד לימיו האחרונים.
יותר מ-10,000 יהודים ברחו מגטו מינסק ליערות – מספר שאין דומה לו בכל גטו אחר. היציאה אורגנה על ידי מחתרת הגטו, שתכננה בקפדנות בריחת כל קבוצה וקבוצה וסיפקה להן נשק ומדריכים.