stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעל חנין
ביוגרפיה

יעל חנין נולדה בכפר סבא. בוגרת תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב (1993). תואר שני (סיימה ב-1995) ותואר שלישי (בהנחיית פרופ' דן שחר, סיימה את התואר ב-1999) עשתה בפיזיקה במכון ויצמן למדע. את הפוסט-דוקטורט עשתה במחלקה להנדסת חשמל ובמחלקה לפיזיקה באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל (2003), ארצות הברית, בתחום המשלב הנדסת חשמל ואפליקציות ביולוגיות. לאחר מכן חזרה לישראל והחלה לעבוד בפקולטה להנדסה של אוניברסיטת תל אביב. מפברואר 2012 מכהנת כראשת מרכז הננו-מדע וננוטכנולוגיה באוניברסיטת תל אביב. במרכז המחקר פועלות 90 קבוצות מחקר בתחומים שונים.
חנין מתגוררת בקיסריה.
מחקרה

תחומי מחקרה של פרופ' חנין:
שיטות מיקרו-ייצור ומערכות ננו עבור מגוון יישומים ביולוגיים
טכנולוגיות ייצור של מולקולות צינוריות עשויות מפחמן (ננו צינוריות) למחקר בתאי מוח, ארגון תאים באתרים, מדידה וערעור חשמלי וחישה כימית
שיטות של מזעור ועיצוב פולימרים לארגון תאים וחלבונים ליישומם מגוונים
כימיה של פני השטח נחקרת כטכנולוגיה לארגון-עצמי של תאים ושל מיקרו-רכיבים המיוצרים בטכנולוגיות מזעור סטנדרטיות
המחקר העיקרי של פרופ' חנין הוא בפיתוח המנשק בין תאי עצב לאלקטרודות חשמליות ובהבנתו, בשיטות המשלבות אפיון חשמלי ואופטי, שמאפשרות מיפוי מדויק של הצימוד בין אלקטרודות חשמליות לתאי עצב. האפליקציה העיקרית שנבחנת היא בתחום העברת מידע אלקטרוני בין מערכת העצבים של הגוף למחשב. 

יישום משמעותי נוסף שפרופ' חנין חוקרת הוא פיתוח טכנולוגיה ליצירת רשתית מלאכותית, תוך מטרה לבנות שתל, כך שבמקרים מסוימים של עיוורון יהיה אפשר להשתיל רכיב אלקטרוני שיחזיר לעיוורים את הראייה. ההתמקדות היא בפיתוח אלקטרודות קטנות וגמישות מננו-חומרים מיוחדים וחדשניים על מצע גמיש המותאם להשתלה בגוף. המחקר שפורסם בהרחבה בספרות המקצועית השפיע על חוקרים רבים בתחום. 

משנת 2009 פרופ' חנין היא סגנית נשיא לעניינים מדעיים בחברת ננו רטינה, שמפתחת רשתית המלאכותית שנועדה לאפשר ללקויי ראייה ועיוורים הסובלים מניוון רשתית לראות וזאת באמצעות שתל המכיל אלפי מיקרו-אלקטרודות ותאים פוטואלקטרים אשר מחוברים לעצבים המרכזיים אשר מחברים בין העין למוח. מעבד בעל צריכת חשמל נמוכה מתרגם את האותות לאות חשמלי אשר מועבר לשאריות הבריאות של הרשתית המקורית. בנוסף, ישנו שימוש במשקפיים ייעודיות המשמשות להטענה חשמלית של השתל ולהתאמה של פרמטרים שונים כגון עוצמת התאורה.
פרסים והוקרה

נבחרה כמדענית צעירה מצטיינת להשתתף בכנס מדענים צעירים של הפורום הכלכלי העולמי (2009)
זכתה במענק יוקרתי מטעם ה-ERC, מועצת המחקר של האיחוד האירופי לחוקרים צעירים (2012)
נבחרה כאחת מ-11 מדעניות מעוררות השראה באוניברסיטת תל אביב לרגל יום האישה הבינלאומי (2016)
אתר Mako בחר בה ברשימת האנשים הכי משפיעים בישראל (2016).
חברויות ציבוריות

חברה מייסדת באקדמיה העולמית הצעירה (משנת 2010)
חברה באקדמיה הצעירה הישראלית (בשנים 2012–2016)
שימשה כיו"ר משותף של כנס "ננו-ישראל 2016".
הערות שוליים

↑  הסכם בין אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת צ'ינגחואה להקמת מרכז מחקר משותף שין בהיקף של 300 מיליון דולר, באתר אוניברסיטת תל אביב, 20 במאי 2014
↑  אתר חברת ננו רטינה
↑  מדעניות מעוררות השראה: פרופ' יעל חנין, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  פרופ' יעל חנין, 46 פיזיקאית וסמנכ"ל בחברת ההזנק הישראלית ננו-רטינה, באתר mako, אוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424629105171  dblp: 37/11430  LCCN: no2013053849  ORCID: 0000-0002-4213-9575  VIAF: 245146462590727770060   WorldCat (עם VIAF): 245146462590727770060
סופיה מיילס

| --- | --- |

סופיה מיילס ב-2007 פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
 לידה:  18 במרץ 1980 (בת 44) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Sophia Jane Myles 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  The Green School  Fox Primary School 
 בן או בת זוג:  דייוויד טננט (2005–2007)  צ'ארלס דאנס 
 https://sophiamyles.org
 פרופיל ב-IMDb
 
סופיה מיילס
סופיה מיילס (באנגלית: Sophia Myles; נולדה ב-18 במרץ 1980) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

מיילס נולדה בלונדון. הוריה הם ג'יין ופיטר מיילס, אביה היה כומר אנגליקני באיזלוורת' (Isleworth). סבתה מצד אימה היא רוסייה. היא גדלה בנוטינג היל ולמדה בבית הספר היסודי "פוקס". כשהייתה בת 11 עברה המשפחה להתגורר באיזלוורת' ושם למדה בבית ספר לבנות "גרין סקול". היא התכוונה ללמוד פילוסופיה בקיימברידג', אך פנתה לקריירת משחק אחרי שצדה את עינו של הבמאי והתסריטאי ג'וליאן פלוז.
מאז 1995 מיילס מופיעה בסרטי קולנוע וטלוויזיה בהפקות בריטיות ואמריקאיות. ב-2001 היה לה תפקיד קטן כאשתו של ג'וני דפ בסרט "ממעמקי הגיהנום". היא הופיעה בתפקיד משנה בסרט "מלחמת האופל" ובסרט ההמשך "מלחמת האופל 2". ב-2003 שיחקה כתלמידה במותחן "Out of Bounds" וכליידי פנלופי בסרט "כנפי הרעם". היא כיכבה יחד עם ג'יימס פרנקו בדרמה הרומנטית "טריסטן ואיזולדה".
ב-2006 הופיעה מיילס בתפקיד אורח בפרק "הילדה שבאח" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", וגילמה את דמותה של מאדאם דה פומפדור. עוד ב-2006 השתתפה בקומדיה "בית ספר לאמנות" ובעיבוד טלוויזיוני של ה-BBC לרומן "דרקולה". ב-2008 שיחקה בתפקיד פריה בסרט המדע בדיוני "נחיתה רכה" עם ג'יימס קאביזל.
היא הופיעה בסדרת הדרמה "Moonlight" של CBS. על תפקידה בסרט "סיפורו של האלאם פו" זכתה בפרסים של הקולנוע הבריטי העצמאי ובפרס באפט"ה הסקוטי.
ב-2010 הצטרפה מיילס לצוות השחקנים בסדרת הריגול "ספוקס" בתפקיד בת' ביילי, יחד אתה בעונה התשיעית של הסדרה הצטרף גם השחקן מקס בראון.
למיילס הייתה מערכת יחסים עם השחקן צ'ארלס דאנס המבוגר ממנה ב-34 שנים. השניים נפגשו בצילומי הסרט "ניקולס ניקלבי". בין השנים 2005 ו-2007 יצאה עם השחקן דייוויד טננט איתו הופיעה בפרק בסדרה "מלחמתו של פויל" ובפרק בדוקטור הו כאשר טננט שיחק בתפקיד הדוקטור. בספטמבר 2010 הודיעה מיילס על ארוסיה לברן תומאס פנטסון, יזם מטקסס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | בן המלך והעני | The Prince and the Pauper | ליידי ג'יין |  |
| 1998 |  | Big Women | ספרון |  |
| 1999 | מנספילד פארק | Mansfield Park | סוזן פרייס |  |
| 1999 | מלון פרדיסו | Guest House Paradiso |  |  |
| 2001 | ממעמקי הגיהנום | From Hell | ויקטוריה אברליין |  |
| 2001 | ניקולס ניקלבי | The Life and Adventures of Nicholas Nickleby | קייט ניקלבי | סרט טלוויזיה |
| 2002 |  | The Abduction Club | אן קנדי |  |
| 2003 | מלחמת האופל | Underworld | אריקה |  |
| 2003 |  | Out of Bounds | לואיז תומפסון |  |
| 2004 | כנפי הרעם | Thunderbirds | ליידי פנלופה קרייטון-וורד |  |
| 2005 | קולדיץ | Colditz | ליזי קרטר | סרט טלוויזיה |
| 2006 | טריסטן | Tristan & Isolde | איזולדה |  |
| 2006 | מלחמת האופל 2 | Underworld: Evolution | אריקה | סצנת פלשבק |
| 2006 | בית ספר לאומנות | Art School Confidential | אודרי |  |
| 2006 | דרקולה | Dracula | לוסי וסטנרה |  |
| 2006 | סוכן הגיהנום | Covert One: The Hades Factor | סופי אמסדן | סרט טלוויזיה |
| 2007 | סיפורו של האלאם פו | Hallam Foe | קייט ברק |  |
| 2008 | נחיתה רכה | Outlander | פרייה |  |
| 2012 |  | A Sunny Morning | גרייס | סרט קצר |
| 2013 |  | Gallows Hill | לורן |  |
| 2014 | רובוטריקים 4: עידן ההכחדה | Transformers: Age of Extinction | דארסי טייריל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | אגנס פלמינג | מיני-סדרה |
| 2001 |  | Heartbeat | הת'ר קונוויי | בפרק "No Hiding Place" |
| 2002 | המלחמה של פויל | Foyle's War | סוזן גסקויין | בפרק "A Lesson in Murder" |
| 2003 |  | Coming Up | נינה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2006 | דוקטור הו | Doctor Who | מאדאם דה פומפדור | בפרק "The Girl in the Fireplace" |
| 2006 | ניצבים | Extras | בתפקיד עצמה |  |
| 2006 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | גוונדה האלידיי | בפרק "Sleeping Murder" |
| 2008-2007 |  | Moonlight | בת' טרנר | סדרת טלוויזיה (פרקים 16) |
| 2010 | ספוקס | Spooks | בת' ביילי | סדרת טלוויזיה (פרקים 8) |
| 2013 |  | Gallows Hill | לורן ריינולדס |  |
| 2013 | בלקווד | Blackwood | רייצ'ל מרשל |  |
| 2014 | גן החיות שלנו | Our Zoo | ליידי קתרין |  |
| 2014 | חוצים גבולות (אנ') | Crossing Lines | ד"ר אנה קלארק |  |
| 2014 | פנורמה | Panorama | קריינות | בפרק "Last Chance Academy" |
| 2021-2018 | ליל המכשפות | A Discovery of Witches | רבקה בישופ | 8 פרקים |
| 2021 | שערורייה בריטית למדי (אנ') | A Very British Scandal | לואיז טימפסון (אנ') | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  "Husband, Stuart (2007-08-05). "Curtain call for Miss Myles". Guardian Unlimited. נבדק ב-2007-08-05.
↑  "Transformers: Age of Extinction Interview with Stanley Tucci". 17 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011416240605171  PLWABN: 9812000803805606  BIBSYS: 7022054  BNE: XX1791637  BnF: cb14645814p (data)  GND: 102119719X  ISNI: 0000 0001 1450 6860  LCCN: no2006063249  MusicBrainz: 07b403e7-c391-4e88-afbb-0dd6d0ea478d  NKC: xx0057830  NLA: 42379194  NLK: KAC2020N5603  SUDOC: 131607693  Trove: 1457810  VIAF: 85674301   WorldCat (עם VIAF): 85674301
פאבל מצ'ייקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 54 בערך) רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  פרנקיזם, שבתאות, יהדות פולין, יעקב פרנק, היסטוריה של עם ישראל 
 מקום מגורים:  ירושלים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד  אוניברסיטת ורשה 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 pluto.huji.ac.il/~pawel
 
פאבל מצ'ייקו (Pawel Maciejko נולד בוורשה ב-1971) הוא היסטוריון, חוקר יהדות וסופר פולני-ישראלי, מרצה להיסטוריה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור.
ביוגרפיה

נולד בפולין ב-1971. בין השנים 1990–1994 למד באוניברסיטת ורשה וקיבל תואר בפילוסופיה. בין 1994 ל-1999 שימש שם כמרצה לפילוסופיה של הדת. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת אוקספורד, שם קיבל ב-1998 תואר שני במדעי היהדות, וב-2003 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו בנושא התנועה הפרנקיסטית בפולין, בצ'כיה ובגרמניה וקיבל תואר דוקטור להיסטוריה של העת החדשה. שימש כמרצה אורח במספר מוסדות אקדמיים ביניהם: אוניברסיטת שיקגו, מכון שמעון דובנוב באוניברסיטת לייפציג, האוניברסיטה היגלונית בקרקוב, אוניברסיטת פנסילבניה ובית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בצרפת. בין השנים 2007–2016 שימש כמרצה בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים שלאחר מכן הצטרף למחלקה להיסטוריה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור.
מצ'ייקו מתעסק רבות בחקר השבתאות והפרנקיזם, וב-2014 הוציא לאור לראשונה את ספרו השבתאי-קבלי של הרב יהונתן אייבשיץ "ואבוא היום אל העין".
פרסומים

The Mixed Multitude: Jacob Frank and the Frankist movement, 1755-1816 ‏ בהוצאת פילדלפיה: אוניברסיטת פנסילבניה, 2011 מסת"ב 9780812204582
ערב רב: פנים וחוץ בוויכוח הפרנקיסטי, תרגום ברוריה בן ברוך ירושלים מרכז זלמן שזר, 2016
ואבוא היום אל העין: קונטרס בקבלה לר' יונתן אייבשיץ מהדורה מוערת ומבוארת, לוס אנג'לס: כרוב, ה'תשע"ה, 2014
הסכנות והתענוגות שבסינקרטיזם הדתי, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, 2024
הערות שוליים

↑  קורות חיים של פאבל מצ'ייקו באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
↑  https://young.academy.ac.il/SystemFiles/16548.pdf
↑  סקירה על הספר: ישראל יעקב יובל, לחם ויין? לא בבית כנסייתנו, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2011 וראו כאן רשימה של ביקורות נוספות על הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264982905171  PLWABN: 9810538267505606  BnF: cb16544358s (data)  GND: 1012308154  ISNI: 0000 0001 1948 113X  LCCN: nr2004023252  NKC: uk20181008922  NTA: 33437118X  RERO: 02-A023411425  SUDOC: 163530807  S2AuthorId: 108079276  VIAF: 31948047   WorldCat (עם VIAF): 31948047
אשדות יעקב איחוד

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק הירדן
גובה ממוצע: ‎-200 מטר
תאריך ייסוד: 1933
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 962 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) אשדות יעקב איחוד(למפת עמק בית שאן רגילה) אשדות יעקב איחוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אשדות יעקב איחוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אשדות יעקב איחוד32°39′29″N 35°34′49″E﻿ / ﻿32.658165312106°N 35.5802961378104°E﻿ / 32.658165312106; 35.5802961378104  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק הירדן באדום - אשדות יעקב איחוד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.ashdot.org.il
אַשְדּוֹת יַעֲקֹב (אִיחוּד) הוא קיבוץ בעמק הירדן, במרחק של 5 ק"מ מהכנרת, בסמוך לגבול עם ירדן המשתייך לתנועה הקיבוצית. הוא היישוב הדרומי ביותר בתחומי המועצה האזורית עמק הירדן.
בספטמבר 1924 גרעין "אחדות" (35 מחברי "החלוץ" יוצאי לטביה שהגיעו מירושלים) הקים קבוצה באתר "גשר הישנה" (ממזרח לקיבוץ גשר כיום). בשנת 1927 הצטרפו אל גרעין "אחדות" פלוגת ג'ידרו שהורכבה מעולים מפולין בני העלייה הרביעית וחלק מפלוגת עין טבעון ובשנת תר"ץ מנה היישוב מעל 120 נפשות. הקרקע שעליה הוקמה קבוצת גשר הייתה בבעלות פיק"א כבר מסוף המאה ה-19, אולם שלטונות המנדט הבריטי הטילו ספק בחוקיות העסקה שבה נרכשה מתושביה הערבים, בטענה שהאדמות היו בעת הרכישה במעמד "ג'יפתליק" (כלומר בבעלות הסולטאן). במשך שנים עניין מעמד הקרקע היה בדיונים משפטיים ובמהלך אותן שנים פיק"א סירבה לאשר בניית מבני קבע במקום ועיכבה את מגמת הפיתוח.
לאחר משא ומתן ממושך עבר היישוב בין השנים 1933–1935 לאדמות דלהמיה שממזרח לנהר הירדן ומעל לירמוך הנשפך אליו. בעקבות המעבר קיבל הקיבוץ בשנת 1938 את שמו החדש, אשדות יעקב: "אשדות" - על-שם אשדות הירמוך הסמוכים, "יעקב" על-שם ג'יימס יעקב דה רוטשילד בנו של אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, שהיה בעלי האדמות של אשדות יעקב לפני שהועברו לקרן קיימת לישראל.
אשדות יעקב איחוד הוא אחד משני הקיבוצים אליהם התפלג קיבוץ אשדות יעקב, בשנת 1951, בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית.
היסטוריה > הפילוג באשדות יעקב

ניצני הפילוג בתנועה הקיבוצית החלו בשנת 1950 באשדות יעקב שהיה היישוב הראשון שהתפלג. באפריל 1950 עלתה מחלוקת בנושא החינוך שנסובה סביב הרחקת החינוך מהפוליטיזציה. רוב אנשי הקיבוץ השתייכו למפא"י ולקיבוץ הגיעו 19 מדריכי נוער שהשתייכו למפ"ם והיה קיים חשש שהמדריכים ישפיעו על בני הנוער מבחינה זו.
לאור זאת הוקמה ועדה ציבורית שנקראה ועדת בית הספר אשר הופקדה על גיוס החברים לעבודה החינוכית וההוראה ושבוע לאחר הקמתה התקיים דיון בנוגע לאישור חברות במשק של 45 מועמדים חברות וביניהם מדריכי הנוער וחברותם נדחתה עקב השתייכותם למפ"ם וחשש להיווצרות רוב לתומכיה בקיבוץ. מזכירות הקיבוץ המאוחד התנגדה לדחיית קבלתם לחברות על רקע זה וחייבה את אשדות יעקב לקבלם לחברות והתפתח משבר בין תומכי מפא"י לתומכי מפ"ם בקיבוץ ובין אפריל לאוגוסט 1950 הסתמן תחילת הפילוג.
מועצת הקיבוץ המאוחד התכנסה בפתח תקווה באוגוסט 1950 והחליטה לאשר את חברותם של המועמדים בטענה שאי קבלתם סותרת את עקרונות הקיבוץ ואסרה על פילוג המשק וההמועצה שלחה ועדה לקיבוץ אך איסורה של המועצה וביקור הוועדה היו לשווא כיוון שתהליך הפילוג בקיבוץ כבר היה בעיצומו והחלו לצאת עלונים נפרדים.
בחודש ינואר 1951 הופיע היומן הראשון באשדות עם התוספת "יומן הרוב במשק". באפריל 1951 החלה חלוקה במוסדות החינוך לפי השתייכות למפא״י או למפ״ם. הפילוג גרם לקרע בין משפחות ונעשתה הפרדה מלאה במערכת החינוך בספטמבר 1951, עם תחילת שנת הלימודים תשי"ב.
בעת פילוג הקיבוץ היו תומכי מפא"י הרוב במשק, כ-246 חברים אשר נשארו באשדות יעקב ותומכי מפ"ם הקימו קיבוץ נוסף צפונית לאשדות יעקב שאליו עברו 231 החברים תומכי מפ"ם. אדמות הקיבוץ, המים ומפעל הקיבוץ "אשד", חולקו באופן שווה. תהליך הפילוג הסתיים בשנת 1954 כאשר כל קיבוץ נשא שם נפרד: "אשדות יעקב איחוד" המזוהה עם מפא"י (במיקום בו הוקם אשדות יעקב) ו"אשדות יעקב מאוחד" המזוהה עם אחדות העבודה (צפונית אליו) כאשר רק דרך עפר מפרידה בין שני המשקים. כיום שני המשקים שייכים לתק"ם.
היסטוריה > לאחר הפילוג

בתקופת הצנע סבל גם קיבוץ אשדות יעקב מהמצב הקשה. בעקבות סגירת הגבולות עם סוריה נאלצו להוביל את הפירות והירקות במשאיות ממרכז הארץ, ההובלה הייתה ויקרה ולאור זאת מפעל אשד כבר לא היה רווחי כבעבר. חברי הקיבוץ קיבלו באותה תקופה תלושי מזון, כמו כל אזרחי ישראל, התלושים היו מרוכזים במזכירות והקיבוץ קיבל את המכסה עבור החברים. הקיבוץ גידל ירקות, תרנגולות ופרות ומכר את החלב, הביצים והירקות לתנובה. מזכיר הקיבוץ בין השנים 1958–1960 היה ישעיהו פונדק.
לאחר מלחמת ששת הימים משנת 1968, התחוללה באזור מלחמת ההתשה. ב-8 בפברואר 1968 עלתה עגלה נגררת של הקיבוץ, ובה עובדים בענף הבננות, על מוקש. ארבעה מן העובדים נהרגו. הפת"ח היה בירדן והפגיז בלילות את יישובי עמק הירדן, עמק בית שאן ובקעת הירדן. אשדות יעקב היה בין המקומות המופגזים ביותר באותה תקופה. חיי הילדים היו בסכנה, אחרי תקופה מסוימת בהם הורדו הילדים לילה לילה למקלט, הוחלט להשכיב אותם לישון מראשית הלילה במקלט. החיים התנהלו בין אזעקה לשהייה ממושכת במקלטים אך החברים לא נטשו והמשיכו לחרוש את השדות. רה"מ גולדה מאיר ואלוף הפיקוד דוד אלעזר ערכו באותה עת ביקור באשדות, ובשיחה עימם הועלה הצורך בחדרי ביטחון. בתקופה זו נבנו חדרי הביטחון הצמודים לבתים. בשנת 1970 התחיל חיל האוויר הישראלי להפגיז את מוקדי ריכוז הפת"ח בירדן ואת המקומות שמהם נורו הקטיושות. המלך חוסיין הבין שהמצב החדש פוגע בירדן והוא גירש את המחבלים מירדן במסגרת ספטמבר השחור, עם בריחת המחבלים ללבנון הסתיימה מלחמת ההתשה באזור.
בשנת 1970, לקראת סוף מלחמת ההתשה, שמנעה מחברי אשדות לעבוד בשדות ובעיקר בקרבת הגבול עם ירדן, ועקב התבגרותה של האוכלוסייה ורצון למצוא מקומות תעסוקה נוספים, חיפש הקיבוץ מפעל. החבר מאיר זקצר ז״ל החל בחיפוש אחר מפעל מתאים. באפריל 1971 קנה הקיבוץ חברה בשם "פרקו-פלסט" שישבה בבני ברק. קבוצה של חברים בתפקידים שונים בקיבוץ נסעה לבני ברק כדי ללמוד על הפעילות של המפעל. באוגוסט 1971 הועבר המפעל, שכלל שתי מכונות ניפוח פלסטיק, לאשדות יעקב איחוד, והוא מוקם בבית החרושת למיצים ולפרי הדר "אשד" שנסגר בשנות ה-60. חבר הקיבוץ אורי ניב למד, הקים וניהל את מחלקת ההדפסה ואת המחסנים, המנהל הראשון של המפעל היה משה אריאלי ז״ל. את השם שנבחר למפעל, "לוג", הציע יצחק ניב, במשמעות מידת נוזלים עתיקה המתייחסת לשמן זית ומופיעה מספר פעמים בויקרא פרק י"ד פסוק ט"ו, העוסק בדיני הטהרה בבית המקדש: "ולקח הכהן מלוג השמן ויצק על כף הכהן השמאלית". המפעל ייצר לאורך השנים מוצרי פלסטיק ובהם: אריזות לתרופות לחברות כמו טבע, פריגו, האגיס, דקסון ועוד, מוצרים לחברות קוסמטיקה כמו ד״ר פישר, וולה, אריזות לחברות מזון, מילוי חם (פלסטיק שעומד בחום), לדטרגנטים, בקבוקי תינוקות ובקבוקי פרימור ושוקו יטבתה לשוק המקומי ולייצוא.
אשדות יעקב איחוד כיום

אשדות יעקב כיום הוא קיבוץ יציב מבחינה כלכלית. ענפי המשק מתבססים על תעשייה באמצעות "מפעל לוג מוצרים פלסטיים", אירוח כפרי "נהרא" ועל חקלאות. קיבוץ אשדות יעקב השכיל לנצל את תנאי השטח המיוחדים של שדותיו ופיתח עם השנים חקלאות ענפה ורווחית במספר ענפים: בננות, תמרים, גידולי שדה, אבוקדו, מנגו, עכוב, תרנגולי הודו. כמו כן, לאשדות רפת משותפת הממוקמת בקיבוץ בית רימון.
בשנות ה-2000 הפסיק הקיבוץ את תהליך קליטת חברים חדשים למשך מספר שנים, והתנה קבלת מועמדים קיימים לחברות בכך שהכנסתם תהיה לפחות המשכורת הממוצעת במשק. מדיניות הקיבוץ הייתה שבני הקיבוץ אינם זכאים לחברות באופן אוטומטי, אלא הם רשאים להתגורר בקיבוץ באופן זמני עד גיל 30 ועד אז הם נדרשים להתקבל על ידי אספת החברים. מדיניות זאת של הקיבוץ אושרה על ידי בית המשפט.
בקיבוץ קיים בית כנסת פעיל המשותף לאשדות יעקב איחוד ואשדות יעקב מאוחד.
בשטח הקיבוץ ושדותיו הוקמה שכונת הרחבה ונעשה גל של קליטה נוספת. החל משנת 2008, קיבוץ אשדות יעקב איחוד קלט 31 חברים וחברות חדשים, משנת 2015 ומאז ועד יוני 2016 נקלטו 19 חברים וחברות נוספים, והקיבוץ מבקש לקלוט משפחות נוספות.
ראו גם

קטגוריה:אשדות יעקב איחוד: אישים
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  דב גיל-הר, לא מאוחדים: למה הקיבוץ יוצא נגד אחד מבניו?, חדשות ערוץ 10 באתר נענע10, 18 בפברואר 2012
↑  ת"א 12720�04�10 יעקב נ' הימ� ואח', החלטה מ-29 באפריל 2010
בן קיבוץ אשדות יעקב, אשר התגורר במשך 12 שנים בקיבוץ מתוקף הסדר צעירים, נדרש לפנות את דירתו ואת חוות החזירים שבנה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469711105171  VIAF: 202145542528096640284   WorldCat (עם VIAF): 202145542528096640284 
חברי קיבוץ יושבים בכיתה שנפגעה מקטיושה במהלך מלחמת ההתשה
גן הזיכרון בתכנון האדריכל ויטוריו קורינלדי
חזית הכניסה הראשית לחדר האוכל
פרס קריל

| --- | --- |
 תיאור:  פרס להצטיינות במחקר מדעי
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  קרן וולף 
 תקופת הפרס:  2005–הווה (כ־20 שנה) 
 נקרא על שם:  בנימין וגיטלה קריל מנסבך שלנגר
 אתר רשמי
 
פרס קריל (באנגלית: Krill Prize) הוא פרס להצטיינות במחקר מדעי המוענק בישראל מטעם קרן וולף. הפרס מוענק משנת 2005, ומיועד לחוקרים מובילים שהם חברי סגל אקדמי מצטיינים, בדרגת מרצה או מרצה בכיר שעדיין לא קיבלו קביעות, המועסקים באחת האוניברסיטאות בישראל. הפרס מקביל לפרס וולף אך לחוקרים צעירים.
בכל שנה מעניקה קרן וולף עשרה פרסים בתחומים הבאים:
מדעים מדויקים
מדעי החיים
רפואה
חקלאות
הנדסה
את הפרס מעניקה "קרן וולף", שנוסדה בשנת 1975 על ידי ד"ר ריקרדו וולף, ממציא, דיפלומט ונדבן, ואשתו, פרנציסקה סובירנה-וולף.
הפרס בכל תחום הוא בסך עשרת אלפים דולר, והזוכים נבחרים על ידי ועדת מומחים בינלאומית המתמנה מדי שנה. כללי הענקת הפרס קבועים בחוק קרן וולף, שאושר בכנסת בשנת 1975. לפי החוק, ישמש שר החינוך והתרבות בתפקיד יושב ראש מועצת הקרן, והקרן תהיה נתונה לביקורת מבקר המדינה.
פרסי קריל להצטיינות במחקר מדעי ניתנים על שם בנימין וגיטלה קריל מנסבך שלנגר.  בנימין נולד בגרמניה בשנת 1912 והיה נשוי לדבורה קרציג סלצר. ומשנת 1938 פעל רבות בדרום אמריקה למען הקהילה בהקמת קרן עזרה לנזקקים. הוא נפטר באוקטובר 2007.
הערות שוליים

↑  אודות קרן וולף, באתר קרן וולף
↑  פרס קריל, באתר קרן וולף
↑   איילת שני, חוקרת מלריה פורצת דרך, באתר הארץ, 11 במאי 2022
|  פרסים ישראליים  |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | פרס ישראל • פרס משרד החינוך והתרבות • פרס וולף • פרס א.מ.ת. • פרס דן דוד • פרס רוטשילד • פרס ירושלים • פרס בראשית • פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים |  |
| ציונות | פרס בגין • פרס בוני ציון • פרס יגאל אלון • פרס הרצל (הרצליה) • פרס בן-גוריון • פרס היצירה בתחום הציונות • פרס מוסקוביץ' לציונות • פרס ירושלים (ערוץ 7) • פרס שומר ציון |  |
| טכנולוגיה | פרס ביטחון ישראל • פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות • פרס ראש הממשלה לחדשנות בתחום תחליפי נפט |  |
| מדעים מדויקים | פרס אברבנאל  • פרס ארדש • פרס הארווי • פרס לויצקי • פרס נסיהו • פרס קריל |  |
| מוזיקה | פרס אקו"ם • פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים • פרס עמ"י |  |
| ספרות | פרס ביאליק • פרס ברנר • פרס זאב • פרס טשרניחובסקי • פרס ספיר • פרס ברנשטיין • פרס גפן • פרס עומר • פרס רופין • פרס קוגל • פרס היצירה לסופרים עבריים • פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית |  |
| אמנות פלסטית | פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית • פרס האמן הצעיר • פרסי מוזיאון ישראל • פרסי מוזיאון תל אביב • פרס אנדי • פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר • פרס הרמן שטרוק • פרס רפפורט • פרס שיף • פרס היצירה הציונית • פרס ליאון קונסטנטינר • פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית |  |
| ספרות תורנית | פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • פרס לספרות תורנית בני ברק • פרס הרב מימון • פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית • פרס הרב בר שאול |  |
| עיתונות | פרס סוקולוב • פרס דוש לקריקטורה • פרס עיפרון הזהב |  |
| קולנוע וטלוויזיה | פרס האקדמיה לטלוויזיה • פרס אופיר • פרס גרוס למצוינות באנימציה |  |
| תרומה לחברה | אות הנשיא להתנדבות • פרס זוסמן-ג'וינט • פרס ירושלים לאחדות ישראל |  |
בנימין טמקין

בנימין (בני) טמקין (נולד ב-7 במרץ 1945) הוא פרופסור למדע המדינה, וחבר הכנסת בכנסת ה-13.
ביוגרפיה

טמקין נולד במונטריי שבמקסיקו ועלה ארצה בשנת 1971. הוסמך לתואר שני במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ולדוקטור באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. לאחר עלייתו ארצה שירת תקופה קצרה בצה"ל.
פעילותו הפוליטית בישראל החלה בקבוצת השמאל הסטודנטיאלית שפעלה באוניברסיטה העברית. מאוחר יותר היה פעיל במוקד ושל"י. פעילותו המפלגתית ברצ החלה בשנת 1983 שעה ששל"י חברה לרצ-התנועה לזכויות האזרח ולשלום. בשנת 1985 נבחר ליו"ר מועצת המפלגה ובשנת 1989 נבחר למזכ"ל רצ. בתפקיד זה החזיק עד בחירתו לכנסת השלוש עשרה, בה כיהן בשנים 1992–1996. כחבר הכנסת טמקין היה יו"ר ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אלימות בקרב בני נוער ויו"ר ועדת המשנה לנוער במצוקה, מלבד חברותו בוועדת העבודה והרווחה וועדת הפנים ואיכות הסביבה.
בתום כהונתו בכנסת היה למנכ"ל משותף של מפלגת מרצ ואחד מחברי הסיעה. לאחר שב-1999 לא הצליח להיבחר לכנסת, חזר טמקין לעיסוקיו באקדמיה ובשנת 2000 שב לחיות במקסיקו ושימש יועץ אסטרטגי לאוניברסיטת סידה. עקב כך טמקין סירב בשנת 2002 לתפוס את מקומו של אמנון רובינשטיין בכנסת ובמקומו הושבע עוזי אבן. בשנת 2003 הצטרף לסגל המכון הדרום-אמריקאי למדעי החברה (FLACSO) בדרג פרופסור.
דבורה טייטלבאום

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1941 
 פטירה:  2008 (בגיל 67 בערך) 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ישראל
 תרומות עיקריות
 פיתוח תרופת הקופקסון לטרשת נפוצה
 
דבורה טייטלבאום (1941–2008) הייתה ביוכימאית ישראלית, שותפה לפיתוח התרופה קופקסון לטרשת נפוצה.