stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי שלמה זילבר
הערות שוליים

↑  התאריך לפי הכתוב על מצבת קברו. בעיתונות התקופה הופיע תאריך אחר.
↑  לפי ספר היובל של אגודת הרבנים האורטודוכסים דארצות הברית וקנדה, ניו יורק תרפ"ח, עמ' קמח.
↑  ראו מאמרו בסימן ה', בגיליון א' שנה י"א, תרפ"א. עמ' 26–28, באתר היברובוקס.
↑  ראו: שאול ידידיה שוחט, תפארת ידידיה, סנט לואיס ה'תר"ף, סימן ט"ו. ושו"ת מנחת שלמה של מחליפו הרב שלמה יצחק לוין, סימן פ, (בראש התשובה, הקדשה לרב זילבר שלא הניח אחריו ספר מודפס, ובה מספר המחבר בשבחו).
↑  ראו מכתבו מ-14 בדצמבר 1922, בתוך: זאת תורת הבית... ירושלים תרפ"ט, עמ' 61–62.
↑  לפי פנחס מרדכי גראייבסקי, אבני זיכרון, ח"ג, ירושלים תרפ"ט, אות תכ"ד.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרדכי שלמה זילבר".
ממדוח סאלם

ממדוח סאלם (בערבית: ممدوح سالم; 1918, אלכסנדריה – 25 בפברואר 1988, לונדון) היה איש ביטחון ומדינאי מצרי שכיהן כראש ממשלת מצרים בין השנים 1975–1978.
ביוגרפיה

סאלם נולד באלכסנדריה. עם סיום לימודיו בבית הספר לשיטור ב-1940, הוא הצטרף לכוחות הביטחון ואף הגיע לתפקיד קצונה בכיר בדרגת "ליווא”, המקביל לדרגת אלוף. הוא פיקד על כוחות הביטחון של מחוז אלכסנדריה עוד בתקופת שלטונו של המלך פארוק. בין השנים 1960–1967, הוא היה הקצין האחראי על ביטחונו האישי של הנשיא גמאל עבד אל-נאצר, ובין השנים 1967–1972 מונה למושל של כמה מחוזות, ביניהם מחוז אסיוט (בשנים 1967–1970) ואלכסנדריה (1970).
בשנת 1971, מונה סאלם לתפקיד שר הפנים בממשלתו של מוחמד פאוזי על ידי הנשיא החדש, אנואר סאדאת, וכיהן בתפקיד זה על למינויו לתפקיד ראש הממשלה ב-1975. מינויו של סאלם, קצין משטרה ותיק, שנתפס גם כאחד מתומכיו זכריא מוחי א-דין לתפקיד זה בתקופה הרגישה של תחילת כהונתו של סאדאת כנשיא, נתפסה כסימן לדיכוי שסאדאת היה זקוק להשליט כדי לייצב את שלטונו, במיוחד לאור תנועות המחאה העממיות שהלכו וצברו תאוצה בתחילת שנות ה-70.
ביוגרפיה > כהונתו כראש ממשלה

עם פרוץ המחאות במצרים ב-1975, סאדאת מינה את סאלם כראש ממשלה וכאחראי על הרכבת ממשלה חדשה. תפקידה של ממשלה זו הייתה לסייע לסאדאת בתקופה שבה הנהיג מדיניות של התקרבות למערב וניסיון לליברליזציה כלכלית ולהתמודד עם הזעם הציבורי שהתפרץ בעקבות מדיניות זו.
עם חלוקת מפלגת השלטון במצרים, האיחוד הסוציאליסטי הערבי, לפלגים פוליטיים מתחרים על ידי סאדאת, עמד סאלם בראש הזרם המרכזי, שנקרא "הארגון הערבי-סוציאליסטי המצרי”. פלג זה זכה ברוב גדול של המושבים בבחירות 1976 לפרלמנט המצרי. עם פירוק האיחוד כשנה לאחר מכן, סאלם מצא את עצמו עומד בראש מפלגה עצמאית, המפלגה הערבית-סוציאליסטית. בעקבות הקמת המפלגה הלאומית-דמוקרטית, אליה הצטרפו רוב החברים לשעבר בזרם המרכזי של האיחוד, אף מפלגתו של סאלם התמזגה לתוך מפלגת השלטון החדשה של סאדאת.
סאלם זכור בהיסטוריה המצרית במיוחד בקשר לתפקידו בדיכוי המחאות של ינואר 1977, שפרצו בשל המצב הכלכלי הקשה במצרים באותה תקופה ובמיוחד על רקע ביטול הסובסידיות על מוצרי מזון בסיסיים שדרשה קרן המטבע הבין-לאומית. שמו של סאלם נזכר באחת מסיסמאות המחאה של אותה תקופה: "יא ממדוח ביי, אל-לחמה בקת בגניה!" (אדון ממדוח, הבשר התייקר!). בתפקידו כראש ממשלה, קיבל סאלם גם את פני המשלחת הישראלית הראשונה שהגיעה לקהיר בדצמבר 1977 כדי להשתתף בשיחות השלום.
ביוגרפיה > סיום תפקידו והמשך חייו

ב-1978, בעקבות התפטרות שר החוץ איבראהים כאמל במחאה על הסכמי קמפ דייוויד, פירק סאדאת את הממשלה, וסאלם הוסר מתפקידו. במקומו מונה מוסטפא ח'ליל, שכיהן אז כיושב ראש מפלגת השלטון. בשנים הבאות, על אף שלא כיהן בתפקיד רשמי, המשיך סאלם לתפקד כיועץ הן לנשיא סאדאת והן לממשיכו הנשיא חוסני מובארכ.
סאלם נפטר בלונדון בגיל 70, שם שהה לצורך קבלת טיפול רפואי.
מיג-35

מיקויאן מיג-35 (ברוסית: МиГ-35; קוד דיווח נאט"ו: פולקרום-F) הוא מטוס קרב רוסי מדור 4.5 (4++) שיוצר במיוחד כדי להשתתף במכרז MRCA של חיל האוויר ההודי ומהווה שדרוג כללי של מטוס המיג-29 אשר נמצא בין היתר בשירות חיל האוויר ההודי. עד כה יוצרו 2 דגמי אב טיפוס של המטוס שערכו את טיסת הבכורה הרשמית במהלך מופע אווירי בהודו בתחילת 2007.
בינואר 2017 החלו טיסות מבחן של המטוס והוא הוצג לראשונה בפני רוכשים פוטנציאליים. הוזמנו 37 מטוסי מיג 35 בעלות של 1.1 מיליארד דולר ולפי התכנון כוחות האוויר והחלל הרוסיים יצוידו ב-30 יחידות עד שנת 2020.
באוגוסט 2019 בשולי הסלון האווירי במוסקבה נודע כי החל ייצור סדרתי של המטוס.
Aero India 2007

המיג 35 ערך את טיסת הבכורה הרשמית שלו במהלך התערוכה האווירית "אירואינדיה", שנערכה בבנגלור, הודו. המטוס נחשב למוביל לזכייה במכרז ה-MRCA - מטוס הקרב העתידי של חיל האוויר ההודי. במסגרת המכרז מתכננת הודו לרכוש 126 מטוסי קרב מתקדמים. המיג 35 מתמודד בין היתר עם מטוסי ה-F-18 וה-F-16 האמריקאיים, ה-מיראז' 2000-9 והדאסו ראפאל הצרפתיים, ה-יורופייטר טייפון האירופאי ומטוס ה-JAS-39 גריפן השוודי.
מאפיינים > OLS

מערכת "OLS" היא מערכת המזהה עצמים שונים הן באוויר והן על פני הקרקע על ידי זיהוי חתימת החום של המטרות. היא מותקנת בחזית המטוס ומשדרת מידע לקסדת הטייס. הטווח היעיל בו המערכת יכולה לאתר עצם אווירי הוא כ-45 ק"מ, וטווח הזיהוי של העצם עומד על כ-10 ק"מ. יכולת הזיהוי של מטרות קרקעיות משתנה מאוד הן בגלל גודל המטרה והן בגלל תוואי הקרקע. המערכת לא קורנת ולכן המטוס לא ניתן לאיתור על ידי אמצעים סבילים במהלך שימוש במערכת.
מאפיינים > חימוש

אפשרות לשאת חימוש במשקל כולל של 9,000 ק"ג.
תותח 30 מ"מ עם 150 פגזים
טילי א"א וימפל R-73 מונחי חום.
טילי א"א וימפל R-27 מונחי מכ"ם.
טילי א"א RVV-AE מונחי מכ"ם.
טילי א"א R-60.
טילי א"א וימפל R-27.
ייצוא

המטוס מיועד לשימוש חיל האוויר הרוסי אומנם אך 20 יחידות כבר הוזמנו על ידי חיל האוויר המצרי
גלריה

מיג-35 בסלון האוויר והחלל הבינלאומי בשנת 2009:
הערות שוליים

↑  Истребитель МиГ-35 приступил к лётным испытаниям
1 2  המיג 35 נחשף: "בעתיד יצויד בנשק לייזר", באתר ynet, 29 בינואר 2017
↑  Презентация истребителя МиГ-35. Фотолента
↑  Новости Серийное производство истребителя МиГ-35 началось. Покупатели встали в очередь
↑  http://www.india-defence.com/reports/2831
| מטוסי המיג |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | מיג-1 • מיג-3 • מיג-5 • מיג-9 • מיג-15 • מיג-17 • מיג-19 • מיג-21 • מיג-23 • מיג-25 • מיג-29 • מיג-29M/מיג-33 • מיג-29K • מיג-31 • מיג-35 • מיג-41 |  |
| מטוסי תקיפה | מיג-6 • מיג-23 • מיג-27 |  |
| אבות טיפוס | מיג-8 • מיג-110 • מיג I-270 • מיג 1.44/1.42 |  |
| מטוסי אימון | מיג AT |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1119025
מוקדמות מונדיאל 2022 - אמריקה הצפונית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  24 במרץ 2021 – 30 במרץ 2022 (שנה)
 מספר משתתפות:  34
 מספר משחקים:  111
 מספר שערים:  327 (2.95 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  796,876 (7,179 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  קנדה קייל לארין   (13 שערים)
 
מוקדמות מונדיאל 2022 של CONCACAF נערכו בין 24 במרץ 2021 ל-30 במרץ 2022, ובו התחרו 34 נבחרות נבחרות אמריקה הצפונית, אמריקה התיכונה והקריביים, החברות בקונפדרציית הכדורגל של אמריקה  הצפונית (CONCACAF), על 3 מקומות במונדיאל ועל מקום אחד בפלייאוף הבין־יבשתי.
פורמט

ב־10 ביולי 2019, CONCACAF הודיעו על שינוי פורמט משחקי העלייה ממוקדמות מונדיאל 2018:
קבוצת העילית - שש הנבחרות שידורגו ראשונות מתוך 35 הנבחרות בדירוג פיפ"א ביוני 2020 יתמודדו בבית אחד בשיטת בית חוץ. שלוש הראשונות יעלו למונדיאל והרביעית תעלה לשלב הפלייאוף היבשתי.
קבוצת התחתית - 29 הנבחרות שידורגו בין המקומות 7–35 יחולקו לשמונה בתים (5 בתים של 4 נבחרות ו־3 בתים של 3 נבחרות). שמונה מנצחות הבתים יעלו לשלב הנוק-אאוט. הנבחרות ישחקו עד לזוכה אחת. בכל שלב ישוחקו משחק בית וחוץ. הזוכה תשתתף בפלייאוף היבשתי.
הפלייאוף היבשתי - הרביעית מהבית של קבוצות העילית והמנצחת של טורניר קבוצות התחתית יתמודדו ביניהן. המנצחת תתמודד בפלייאוף הבין־יבשתי.
ב-27 ביולי 2020 הודיעה CONCACAF על שינוי הפורמט בשנית כדי להקטין את כמות המשחקים בעקבות ביטול המשחקים הבינלאומיים ב-2020 בגלל מגפת הקורונה:
סיבוב ראשון - 30 הנבחרות המדורגות 6–35 בהסתמך על הדירוג העולמי של פיפ"א ביולי 2020. הנבחרות הוגרלו לשישה בתים בני חמש נבחרות ושיחקו משחקים בני סבב אחד. כל נבחרת שיחקה שני משחקי בית ושני משחקי חוץ וסך הכל 4 משחקים. שש הנבחרות שסיימו במקום הראשון.
סיבוב שני: שש הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבית הוגרלו לשלושה משחקים ראש בראש בשיטת בית-חוץ. שלושת המנצחות עלו לסיבוב השלישי.
סיבוב שלישי: שלוש המנצחות בסיבוב השני וחמש הנבחרות המדורגות במקומות 1 עד 5, משחקות בבית אחד בן שני סבבים, בית-חוץ. שלוש הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבית העפילו למונדיאל, הנבחרת במקום הרביעי תעפיל לפלייאוף הבין יבשתי.
משתתפות

כל 35 החברות בפיפ"א מקונפדרציית CONCACAF זכאיות להשתתף במוקדמות. דירוג הקבוצות התבסס על דירוג פיפ"א מיולי 2020. סנט לוסיה פרשה לפני תחילת הטורניר והפחיתה את מספר המשתתפות ל-34.
| הנבחרות המדורגות 1–5 (סיבוב שלישי) | הנבחרות המדורגות 6–35 (סיבוב ראשון) | הנבחרות המדורגות 6–35 (סיבוב ראשון) |
| --- | --- | --- |
|   מקסיקו (11)   ארצות הברית (22)   קוסטה ריקה (46)   ג'מייקה (48)   הונדורס (62) |    אל סלוודור (69)   קנדה (73)   קוראסאו (80)   פנמה(81)   האיטי (86)   טרינידד וטובגו (105)   אנטיגואה וברבודה (126)   גואטמלה (130)   סנט קיטס ונוויס (139)   סורינאם (141)   ניקרגואה (151)   הרפובליקה הדומיניקנית (158)   גרנדה (159)   ברבדוס (162)   גיאנה (166) |    סנט וינסנט והגרנדינים (167)   ברמודה (168)   בליז (170)   סנט לוסיה (176)   פוארטו ריקו (178)   קובה (179)   מונטסראט (183)   דומיניקה (184)   איי קיימן (193)   בהאמה (195)   ארובה (200)   איי טרקס וקייקוס (203)   איי הבתולה של ארצות הברית (207)   איי הבתולה הבריטיים (208)   אנגווילה (210) |
סיבוב ראשון

הגרלת הסיבוב הראשון נערכה ב-19 באוגוסט 2020 במטה פיפ"א בציריך. שש הנבחרות הטובות ביותר (6–11 בדירוג) הוגרלו כל אחד לבית נפרד. שאר הנבחרות הוגרלו רנדומלית לבתים. כל נבחרת שיחקה ארבעה משחקים, שני משחקי בית ושני משחקי חוץ. עם זאת, בשל מגפת הקורונה, משחקי בית רבים נערכו במקומות נייטרליים.
סיבוב ראשון > בית א

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |
|  אל סלוודור | 10 | 4 | 3 | 1 | 0 | 13 | 1 | 12 |  | — | - | 3 – 0 | 2 – 0 | - |
|  מונטסראט | 8 | 4 | 2 | 2 | 0 | 9 | 4 | 5 |  | 1 – 1 | — | - | - | 4 – 0 |
|  אנטיגואה וברבודה | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 5 | 1 |  | - | 2 – 2 | — | 1 – 0 | - |
|  גרנדה | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 2 | 5 | -3 |  | - | 1 – 2 | - | — | 1 – 0 |
|  איי הבתולה של ארצות הברית | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 15 | -15 |  | 0 – 7 | - | 0 – 3 | - | — |
סיבוב ראשון > בית ב

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |
|  קנדה | 12 | 4 | 4 | 0 | 0 | 27 | 1 | 26 |  | — | 4 – 0 | 5 – 1 | - | - |
|  סורינאם | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 15 | 4 | 11 |  | - | — | 6 – 0 | - | 3 – 0 |
|  ברמודה | 4 | 4 | 1 | 1 | 2 | 7 | 12 | -5 |  | - | - | — | 5 – 0 | 1 – 1 |
|  ארובה | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 3 | 19 | -16 |  | 0 – 7 | 0 – 6 | - | — | - |
|  איי קיימן | 1 | 4 | 0 | 1 | 3 | 2 | 18 | -16 |  | 0 – 11 | - | - | 1 – 3 | — |
סיבוב ראשון > בית ג

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |
|  קוראסאו | 10 | 4 | 3 | 1 | 0 | 15 | 1 | 14 |  | — | 0 – 0 | - | 5 – 0 | - |
|  גואטמלה | 10 | 4 | 3 | 1 | 0 | 14 | 0 | 14 |  | - | — | 1 – 0 | 10 – 0 | - |
|  קובה | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 3 | 4 |  | 1 – 2 | - | — | - | 5 – 0 |
|  סנט וינסנט והגרנדינים | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 3 | 16 | -13 |  | - | - | 0 – 1 | — | 3 – 0 |
|  איי הבתולה הבריטיים | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 19 | -19 |  | 0 – 8 | 0 – 3 | - | - | — |
סיבוב ראשון > בית ד

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |
|  פנמה | 12 | 4 | 4 | 0 | 0 | 19 | 1 | 18 |  | — | 3 – 0 | 1 – 0 | - | - |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 8 | 4 | 4 |  | - | — | 1 – 1 | 1 – 0 | - |
|  ברבדוס | 5 | 4 | 1 | 2 | 1 | 3 | 3 | 0 |  | - | - | — | 1 – 1 | 1 – 0 |
|  דומיניקה | 4 | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 4 | 1 |  | 1 – 2 | - | - | — | 3 – 0 |
|  אנגווילה | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 23 | -23 |  | 0 – 13 | 0 – 6 | - | - | — |
סיבוב ראשון > בית ה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |
|  האיטי | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 13 | 0 | 13 |  | — | 1 – 0 | 2 – 0 | - | - |
|  ניקרגואה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 10 | 1 | 9 |  | - | — | 3 – 0 | - | - |
|  בליז | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 5 | 0 |  | - | - | — | 5 – 0 | - |
|  איי טרקס וקייקוס | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 22 | -22 |  | 0 – 10 | 0 – 7 | - | — | - |
|  סנט לוסיה | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  | - | - | - | - | — |
סנט לוסיה פרשה לפני ששיחקה משחק אחד
סיבוב ראשון > בית ו

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |
|  סנט קיטס ונוויס | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 8 | 2 | 6 |  | — | - | 1 – 0 | 3 – 0 | - |
|  טרינידד וטובגו | 8 | 4 | 2 | 2 | 0 | 6 | 1 | 5 |  | 2 – 0 | — | - | 3 – 0 | - |
|  פוארטו ריקו | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 10 | 2 | 8 |  | - | 1 – 1 | — | - | 7 – 0 |
|  גיאנה | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 8 | -4 |  | - | - | 0 – 2 | — | 4 – 0 |
|  בהאמה | 1 | 4 | 0 | 1 | 3 | 0 | 15 | -15 |  | 0 – 4 | 0 – 0 | - | - | — |
סיבוב שני

בסיבוב השני שיחקו שש הנבחרות שסיימו במקום הראשון ראש בראש בשיטת בית-חוץ. המשחקים נקבעו מראש.
| נבחרת 1 | תוצאה | נבחרת 2 | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  סנט קיטס ונוויס | 0–6 |  אל סלוודור | 0–4 | 0–2 |
|  האיטי | 0–4 |  קנדה | 0–1 | 0–3 |
|  פנמה | 2–1 |  קוראסאו | 2–1 | 0–0 |
סיבוב שלישי

בפורמט החדש של מוקדמות המונדיאל של CONCACAF, הורחב השלב הסופי והמכריע לשמונה נבחרות וארבעה־עשר משחקים לכל נבחרת. חמש הנבחרות המדורגות ביותר העפילו לסיבוב השלישי והצטרפו לשלושת המנצחות בשלב השני. הגרלת לוח הזמנים של השלב השלישי התקיימה ב-19 באוגוסט 2020 במטה פיפ"א בציריך.
סיבוב שלישי > טבלת הבית

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  קנדה | 28 | 14 | 8 | 4 | 2 | 23 | 7 | 16 |  | — | 2 – 1 | 2 – 0 | 1 – 0 | 4 – 1 | 4 – 0 | 3 – 0 | 1 – 1 |
|  מקסיקו | 28 | 14 | 8 | 4 | 2 | 17 | 8 | 9 |  | 1 – 1 | — | 0 – 0 | 0 – 0 | 1 – 0 | 2 – 1 | 2 – 0 | 3 – 0 |
|  ארצות הברית | 25 | 14 | 7 | 4 | 3 | 21 | 10 | 11 |  | 1 – 1 | 2 – 0 | — | 2 – 1 | 5 – 1 | 2 – 0 | 1 – 0 | 3 – 0 |
|  קוסטה ריקה | 25 | 14 | 7 | 4 | 3 | 13 | 8 | 5 |  | 1 – 0 | 0 – 1 | 2 – 0 | — | 1 – 0 | 1 – 1 | 2 – 1 | 2 – 1 |
|  פנמה | 21 | 14 | 6 | 3 | 5 | 17 | 19 | -2 |  | 1 – 0 | 1 – 1 | 1 – 0 | 0 – 0 | — | 3 – 2 | 2 – 1 | 1 – 1 |
|  ג'מייקה | 11 | 14 | 2 | 5 | 7 | 12 | 22 | -10 |  | 0 – 0 | 1 – 2 | 1 – 1 | 0 – 1 | 0 – 3 | — | 1 – 1 | 2 – 1 |
|  אל סלוודור | 10 | 14 | 2 | 4 | 8 | 8 | 18 | -10 |  | 0 – 2 | 0 – 2 | 0 – 0 | 1 – 2 | 1 – 0 | 1 – 1 | — | 0 – 0 |
|  הונדורס | 4 | 14 | 0 | 4 | 10 | 7 | 26 | -19 |  | 0 – 2 | 0 – 1 | 1 – 4 | 0 – 0 | 2 – 3 | 0 – 2 | 0 – 2 | — |
מבית זה העפילו קנדה, מקסיקו וארצות הברית ישירות למונדיאל וקוסטה ריקה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי.
פלייאוף בין־יבשתי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 ביוני 2022   21:00 |  קוסטה ריקה | 1–0 |  ניו זילנד | אצטדיון אחמד בן עלי, א-ריאן, קטר שיפוט: מוחמד עבדולה חסן מוחמד (איחוד האמירויות הערביות) |
| 14 ביוני 2022   21:00 | ג'ואל קמפבל  3' | (סיקור) |   | אצטדיון אחמד בן עלי, א-ריאן, קטר שיפוט: מוחמד עבדולה חסן מוחמד (איחוד האמירויות הערביות) |
נבחרות שהעפילו

| נבחרת | סיבת העפלה | תאריך העפלה | הופעות קודמות |
| --- | --- | --- | --- |
|  קנדה | מנצחת הסיבוב השלישי | 27 במרץ 2022 | 1 (1986) |
|  מקסיקו | מקום שני בסיבוב השלישי | 31 במרץ 2021 | 16 (1930, 1950, 1954, 1958, 1962, 1966, 1970, 1978, 1986, 1994, 1998, 2002, 2006, 2010, 2014, 2018) |
|  ארצות הברית | מקום שלישי בסיבוב השלישי | 31 במרץ 2021 | 10 (1930, 1934, 1950, 1990, 1994, 1998, 2002, 2006, 2010, 2014) |
|  קוסטה ריקה | מנצחת הפלייאוף הבין יבשתי | 14 ביוני 2022 | 5 (1990, 2002, 2006, 2014, 2018) |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | נבחרת | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | קייל לארין |  קנדה | 13 |
| 2 | ג'ונתן דייוויד |  קנדה | 9 |
| 3 | טוני רוגמאס |  אל סלוודור | 8 |
| 4 | ססיליו ווטרמן |  פנמה | 7 |
| 5 | נייג'ל האסלביינק |  סורינאם | 6 |
הערות שוליים

↑  פירוט פורמט המוקדמות של CONCACAF
↑  פירוט הפורמט העדכני של CONCACAF
↑  New Concacaf Qualifiers announced for regional qualification to FIFA World Cup Qatar 2022, Concacaf, ‏2021-02-18
↑  The FIFA/Coca-Cola World Ranking - Ranking Table - FIFA.com, web.archive.org, ‏2020-07-16
1 2  Concacaf preliminary draw for FIFA World Cup 2022™ to take place on 19 August, www.fifa.com (באנגלית)(הקישור אינו פעיל, 27.11.2021)
↑  בכתב נטוי = מארחת המונדיאל.
מסדר הדרדר

| --- | --- |

 
 מוטו: איש אינו מתגרה בי מבלי להיענש  (לטינית: Nemo me impune lacessit)
 פרטים
 מדינה:  סקוטלנד סקוטלנד
 סוג:  מסדר אבירות
 מפקד המסדר:  צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת
 סטטוס:  מסדר פעיל
 פטרון:  אנדרו הקדוש
 נוסד:  1687
 הענקות
 מספר החברים:  16 עמיתים מלאים
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  מסדר הבירית
 עיטור נמוך יותר:  מסדר פטריק הקדוש
המסדר העתיק ביותר והנאצל ביותר של הדרדר (באנגלית: The Most Ancient and Most Noble Order of the Thistle) הוא מסדר אבירות בריטי השייך לסקוטלנד. בעוד תאריך הקמתו המקורי של המסדר אינו ידוע, ג'יימס השביעי מלך סקוטלנד ייסד את המסדר בגלגולו המודרני בשנת 1687. המסדר כולל את הריבון ו-16 אבירים וגבירות. בנוסף להם חברים במסדר אבירים נוספים, שלא מן המניין - חברי משפחת המלוכה הבריטית ובני מלוכה זרים. הריבון ממנה את חברי המסדר, ובניגוד למסדרים אחרים, הוא עושה זאת ללא עצת הממשלה. שישה-עשר החברים מחויבים להיות ממוצא סקוטי, אך האבירים שלא מן המניין יכולים להיות מכל מוצא שהוא.
סמלו העיקרי של המסדר, כפי שמצביע שמו, הוא הדרדר, הפרח הלאומי של סקוטלנד. סיסמת המסדר היא Nemo me impune lacessit (בלטינית - "איש אינו מתגרה בי מבלי להיענש"). סיסמה זו מופיעה גם על סמל הממלכה המאוחדת בסקוטלנד ועל מטבעות לירה שטרלינג אחדים. הקדוש הפטרון של המסדר הוא אנדרו הקדוש, הקדוש הפטרון של סקוטלנד.
רוב מסדרי הממלכה המאוחדת כוללים את כלל הממלכה, אך שלושת המסדרים הנעלים ביותר שייכים כל אחד לאומה אחת. מסדר הדרדר, השייך לסקוטלנד, הוא השני בחשיבותו מבין השלושה. מקבילו האנגלי, מסדר הבירית, הוא מסדר האבירות העתיק ביותר בבריטניה, ותחילתו כבר במאה ה-14. המסדר השלישי הוא מסדר פטריק הקדוש האירי, אשר הוקם ב-1783. אולם מאז עצמאותה של אירלנד המסדר אינו פעיל, והאביר האחרון שלו נפטר בשנת 1974.
מנואל גומש דה קושטה

מָנוּאֵל דֶּה אוֹלִיבֵירָה גוֹמֶשׁ דַּה קוֹשְׁטָה (בפורטוגזית: Manuel de Oliveira Gomes da Costa;‏ 14 בינואר 1863 – 17 בדצמבר 1929) היה קצין חיל פרשים בשורות הכוחות המזוינים של פורטוגל, פוליטיקאי בתקופת הדיקטטורה הלאומית ואיש מפתח באירועי מהפכת ה-28 במאי בפורטוגל. גומש היה בעל קריירה יוצאת דופן בשירותו ברחבי מושבות האימפריה הפורטוגזית ובחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הוא הודח מהנשיאות בהפיכה צבאית פנימית והוחלף באנטוניו אושקר קרמונה.
ביוגרפיה

גומש דה קושטה נולד ב-1863 בליסבון, ממלכת פורטוגל, והתקדם, כאביו, לקריירה צבאית. אביו היה קצין צעיר בשורות הצבא הפורטוגזי שבמקורו היה בן למשפחת חקלאים ענייה. גומש דה קושטה הפך לקצין בחיל הפרשים הפורטוגזי ושירת בהודו הפורטוגזית, מוזמביק, אנגולה וסאו טומה ופרינסיפה לאורך קריירה צבאית עשירה. במסגרת מעורבותה של פורטוגל במלחמת העולם הראשונה פיקד על הדיוויזיה הרגלית הראשונה של חיל המשלוח הפורטוגזי אל החזית המערבית. מרחץ הדמים בפלנדריה הוביל לחיזוק יוקרתו הלאומית אשר במקור נתמכה בידי הממשלה של הרפובליקה הראשונה שניסתה להשיג יוקרה ותמיכה אזרחית.
כמו כמעט כל הקצינים ששירתו במושבות האפריקאיות, לא הייתה לו אלא מעט אהדה למשטר הרפובליקני - ובאופן אופייני לו - לא הסתיר את אמונתו שלולא היה בשלטון לא הייתה מהפכת אוקטובר בפורטוגל (המהפכה הרפובליקנית שסיימה את המונרכיה) יוצאת לפועל. על אף התנגדותו למשטר זה גומש דה קושטה לא התפטר עם הקמת הרפובליקה, שמצידה הייתה צריכה להתפשר עם פקידים יוקרתיים אלה אשר היו בעלי תמיכה נרחבת בתוך חוגי הצבא. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20, שמו של גומש דה קושטה לפתע נקשר לקנוניות שונות שהופנו נגד המשטר הרפובליקני. עקב יוקרתו גומש דה קושטה לא פוטר אלא רק הועבר למוצב מרוחק מהבירה כמפקח צבאי.
גומש דה קושטה הצטרף למפלגה הרפובליקנית הרדיקלית, בראשותו של פרנסישקו דה קוניה ליאל, אשר עמדה באופוזיציה למפלגה הרפובליקנית הפורטוגזית השלטת. ברגע האחרון הצליח גומש דה קושטה לשוב לליסבון בעת פריצתה של מהפכת ה-28 במאי 1926 שהביאה לסיומו של המשטר הרפובליקני. בראש יחידת פרשים נכנס גומש דה קושטה לתוך העיר והסדיר את השקט העירוני המחודש ככה ששום הפיכת-נגד דמוקרטית לא תערער את יציבות החונטה הצבאית. ב-19 ביוני 1926, פחות מחודש מאז המהפכה, גומש דה קושטה, דרך קשריו בממשל הפנימי של החונטה, הוביל להדחת הנשיא ז'וזה מנדש קבסאדש ומונה במקומו לנשיא פורטוגל ולראש הממשלה.
גומש דה קושטה לא היה מסוגל לשמר את הסדר השלטוני המעורער בין הקצינים בתוך החונטה והודח זמן קצר לאחר מינויו לנשיא בידי הפיכה פנימית בתוך המעגל השלטוני הפנימי של החונטה. מנהיג ההפיכה הפנימית, אושקר קרמונה, מונה לנשיא פורטוגל החדש במקומו. גם לאחר הדחתו, שמר גומש דה קושטה על יוקרתו העממית. במקור, עקב יוקרתו, הוצע לגומש דה קושטה לרדת ממשרת ראש הממשלה אך לשמור על המשרה הסמלית של נשיא פורטוגל, הצעה לה הוא סירב. בכדי להימנע מהתגבשות אופוזיציה לדיקטטורה הלאומית מסביב לגומש דה קושטה, קרמונה הורה על הגלייתו אל האיים האזוריים. לצד הגלייתו, קרמונה הורה גם על העלאת דרגתו של גומש דה קושטה למרשל.
לאחר ייצוב המשטר אפשר קרמונה את שיבתו של גומש דה קושטה לפורטוגל עצמה וזה האחרון אכן שב בספטמבר 1927. קרמונה הורה על השבתו של גומש דה קושטה בכדי למנוע את מותו בגלות באיים כ"קדוש מעונה". לאחר שיבתו סיים את פעילותו הצבאית והפוליטית ויצא לגמלאות. גומש דה קושטה ניהל התקשרות מכתבים קרובה עם שר האוצר החדש של קרמונה ולימים מי שלקח את השלטון הפורטוגזי לידיו, אנטוניו דה אוליביירה סלזאר. לדבריו של סלזאר אשר שמר עם גומש דה קושטה על קשר הדוק, האחרון נפטר עני ומאוכזב ב-1929 מהעובדה שלא הצליח להסדיר שלטון יציב עבור פורטוגל ולשמר את שלטונו.
מערכת מרובת כוכבים

איור המראה את מסלולי הכוכבים במערכת HD 188753. מסלולו של כוכב הלכת אינו מוצג באיור
המחשת אמן המציגה נוף הנשקף מירח היפותטי המקיף את HD 188753 Ab
מערכת מרובת כוכבים היא מערכת בת מספר קטן של כוכבים הקשורים זה לזה באמצעות כוח הכבידה בצורה משמעותית. כוכבים זוגיים הם הצורה הנפוצה ביותר ביקום של מערכת מרובת הכוכבים; ככל הנראה, כ-60% מן הכוכבים הם חלק ממערכת זוגית. כיום ידוע על מערכות נוספות רבות בנות שלושה, ארבעה כוכבים ואף שבעה כוכבים. כאשר מספר הכוכבים במערכת גדול (על פי החלטה שרירותית) המערכת תיקרא צביר כוכבים, והם מונים עשרות ומאות אלפי כוכבים.
דינמיקה של מערכות מרובות כוכבים

ניתוח התנועה של מערכות מרובות כוכבים דורש פתרון של בעיית גופים רבים. בניגוד לבעיית שני הגופים, אותה ניתן לפתור בצורה אנליטית, בעיית שלושת הגופים ניתנת לפתרון רק בצורה נומרית וכך גם לגבי מערכות מורכבות יותר. יתרה מכך, חישובים שבוצעו מצביעים על כך שמערכות מרובות כוכבים אלו לא תהיינה יציבות, דבר הנתמך בכך שככל שמספר הכוכבים במערכת עולה, מספר מערכות אלו יורד. דרך אחת בה מערכות מרובות כוכבים מתייצבות היא חלוקתן לכוכבים זוגיים או בודדים אשר חגים סביב מרכז המסה המשותף במרחק גדול זה מזה. מערכות אלו נקראות "בעלות היררכיה".