stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עג'מי (סרט)
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: הערבית המעורבבת של הסרט עג'מי, nrg
↑  "עג'מי" מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר, nrg מעריב, 2/2/2010
↑  יאיר רוה, סיכום 2009: הסרטים הישראליים הקופתיים של השנה, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 24.12.2009
↑  יאיר רוה, לייב בלוג: טקס פרסי אופיר 2009, באתר סינמסקופ, ‏26 בספטמבר 2009
↑  עינב שיף‏, ציון לשבח ל"עג'מי" בפסטיבל קאן, באתר וואלה, 24 במאי 2009
↑  עינב שיף‏, "עג'מי" זוכה בפסטיבל ירושלים, באתר וואלה, 17 ביולי 2009
↑  "עג'מי" ו"השמצה" בין הזוכים בפסטיבל הקולנוע בלונדון, באתר nrg‏, 29 באוקטובר 2009
↑  אריאל קריל‏, "עג'מי" זכה בציון לשבח בפסטיבל AFI, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2009
↑  עג'מי זכה בפרס השני בפסטיבל ולנסיה, באתר nrg‏, 25 באוקטובר 2009
↑  עינב שיף‏, פרס ראשון לעג'מי בפסטיבל הסרטים של סלוניקי, באתר וואלה, 22 בנובמבר 2009
↑  עינב שיף‏, פרס ראשון ל"עג'מי" במונפלייה, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2009
↑  עינב שיף‏, פרס ראשון ל"עג'מי" באסטוניה, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2009
↑  לי-אור אברבך, "עג'מי" - לטקס פרסי האקדמיה האירופאית, באתר nrg‏, 30 בספטמבר 2009
↑  "עג'מי" מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2010
| מועמדים ישראליים לפרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| הסרט הזר הטוב ביותר | 1964: "סאלח שבתי" • 1971: "השוטר אזולאי" • 1972: "אני אוהב אותך רוזה" • 1973: "הבית ברחוב שלוש" • 1978: "מבצע יונתן" • 1985: "מאחורי הסורגים" • 2008: "בופור" • 2009: "ואלס עם באשיר" • 2010: "עג'מי" • 2012: "הערת שוליים" |  |
| השחקן הטוב ביותר | 1971: חיים טופול - "כנר על הגג" בתפקיד טוביה החולב |  |
| הצילום הטוב ביותר | 1991: אדם גרינברג - "שליחות קטלנית 2: יום הדין" |  |
| הסרט התיעודי הטוב ביותר | 1974: "המכה ה-81" • 2012: "חמש מצלמות שבורות" • 2012: "שומרי הסף" |  |
| הסרט הקצר הטוב ביותר | 2014: "איה" • 2018: גיא נתיב - על הפקת "Skin" (זכייה) • 2021: עין לבנה |  |
| מיקס הסאונד הטוב ביותר | 2013: ניב אדירי - "כוח משיכה" (זכייה) |  |
| פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות התשעים של המאה העשרים | שורו (1990) • מעבר לים (1991) • החיים על פי אגפא (1992) • נקמתו של איציק פינקלשטיין (1993) • שחור (1994) • חולה אהבה בשיכון ג' (1995) • קלרה הקדושה (1996) • עפולה אקספרס (1997) • קרקס פלשתינה (1998) • החברים של יאנה (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה העשרים ואחת | ההסדר (2000) • חתונה מאוחרת (2001) • כנפיים שבורות (2002) • האסונות של נינה (2003) • מדורת השבט (2004) • איזה מקום נפלא (2005) • אביבה אהובתי/אדמה משוגעת (2006) • ביקור התזמורת (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • עג'מי (2009) |  |
| העשור השני של המאה העשרים ואחת | שליחותו של הממונה על משאבי אנוש (2010) •  הערת שוליים (2011) • למלא את החלל (2012) • בית לחם (2013) • גט - המשפט של ויויאן אמסלם (2014) • באבא ג'ון (2015) • סופת חול (2016) • פוקסטרוט (2017) • האופה מברלין (2018) • ימים נוראים (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה העשרים ואחת | אסיה (2020) • ויהי בוקר (2021) • סינמה סבאיא (2022) • שבע ברכות (2023) • קרוב אלי (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408758605171  VIAF: 2141145857018422920848   WorldCat (עם VIAF): 2141145857018422920848
אנטיופה (קומיקס)

| --- | --- |

אנטיופה, כפי שהופיעה בחוברת Wonder Woman Vol.5 #74 מספטמבר 2019, אמנות מאת אלחנדרו גרמניקו בניטו גונזלס.
 סוג:  גיבורת-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  לפני המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman #312 (פברואר 1984) לאחר המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman Vol.2 #1 (פברואר 1987) לאחר פלאשפוינט: Wonder Woman Vol.5 #74 (ספטמבר 2019)
 הופעה אחרונה:  לפני המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman #328 (דצמבר 1985) לאחר המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman Vol.2 #19 (אוגוסט 1988)
 יוצרים:  דן מישקין, דון הק (לפני המשבר) ג'ורג' פרז (לאחר המשבר)
 גילום הדמות:  רובין רייט ("וונדר וומן", "ליגת הצדק: גרסת סניידר", "וונדר וומן 1984")
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אמזונה
 מין:  נקבה
 מקצוע:  לוחם, גיבור-על
 כוחות:  כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים
 חברה בקבוצה:  האמזונות של האי פרדייז
 אזרחות:  תמיסקירה (קומיקס) 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אלסיפה (אמא, מתה), אטאלנה (דודה), היפוליטה (אחות), אסטרטה (אחות, מתה), דיאנה (אחיינית), ג'ייסון (אחיין)
 
אנטיופה (באנגלית: Antiope) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה לפני המשבר בעולמות האינסופיים בחוברת Wonder Woman #312 מפברואר 1984, ונוצרה על ידי הכותב דן מישקין והמאייר דון הק. אנטיופה היא גנרל צבאות האי פרדייז, והיא מבוססת על דמותה המיתולוגית של האמזונה אנטיופה.
במרבית גלגוליה של הדמות, אנטיופה מתוארת כאחותה של המלכה היפוליטה. באתחול המחודש "ה-52 החדשים", היא ידועה גם בשם אלסיפה, שהייתה אמה של היפוליטה וכחברה מייסדת של האמזונות של באנה-מיגדל, והיא נערצת על ידם כצאצאיתה של הלוחמת המקודשת. לפני המשבר בעולמות האינסופיים, אנטיופה הייתה אמזונה רמת דרג ללא כל קרבה להיפוליטה שלא הסכימה עם שלטונה וביקשה להפיל אותה מכסאה. במהלך המשבר היא נהרגת בידי שדי צללים בחוברת Wonder Woman #328.
לאחר המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה של וונדר וומן שוכתבה מחדש בפברואר 1987. בסיפור הרקע, האלים האולימפיים לקחו את נשמותיהן של כל הנשים אשר נרצחו בידי גברים במהלך ההיסטוריה ושלחו אותן לקרקעיתו של הים האגאי. הנשמות קרמו עור וגידים מחימר שבקרקעית הים ועלו אל מעל לפני השטח כדי להפוך לאמזונות. הראשונה שעלתה מהים היא היפוליטה - שנבחרה למלכה - כשבעקבותיה הגיעה אחותה אנטיופה, ששלטה לצידה. מגוון אלות העניקו להן כוחות ויכולות, כשהיפוליטה ואנטיופה קיבלו את אבנט הזהב של גאיה אשר הגביר את חוזקן. בסופו של דבר, האמזונות הקימו את העיר תמיסקירה באנטוליה ועד מהרה נודעו כלוחמות האימתניות ביותר בטורקיה, יוון ורומא.
דמותה של אנטיופה הופיעה בסרטי היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן", ליגת הצדק: גרסת סניידר ו"וונדר וומן 1984" בגילומה של השחקנית רובין רייט.
דרושות אמהות במאדים

| --- | --- |

 מבוסס על:  "דרושות אמהות במאדים!" (ספר)
 בימוי:  סיימון וולס
 הופק בידי:  ג'ק ראפק, סטיב סטארקי, רוברט זמקיס
 תסריט:  סימון וולס, וונדי וולס
 עריכה:  וויין וורמן
 שחקנים ראשיים:  סת' גרין, ג'ואן קיוזאק, אליזבת הרנויס, דן פוגלר
 מדבבים:  סת' גרין אליזבת הרנויס טום אוורט סקוט ג'ואן קיוזאק דן פוגלר ריין אוצ'וה 
 מוזיקה:  ג'ון פאוול
 צילום:  רוברט פרסלי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  ImageMovers Digital
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 11 במרץ 2011
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, בהן עברית)
 סוגה:  סרט מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  מאדים 
 תקציב:  $150,000,000
 הכנסות:  $38,992,758
 הכנסות באתר מוג'ו:   marsneedsmoms
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרושות אמהות במאדים (באנגלית: Mars Needs Moms) הוא סרט מדע בדיוני אנטי פמיניסטי בהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים בשנת 2011. הסרט הופק על ידי חברת ImageMovers Digital והופץ על ידי סרטי אולפני וולט דיסני.
הסרט הוא הסרט השני והאחרון שהופק על ידי חברת ImageMovers Digital לאחר הסרט "רוחות חג המולד". הסרט נחל כישלון בקופות עם תקציב של 150 מיליון דולר והכנסות בגובה 39 מיליון דולר בלבד, מה שהוביל לסגירת החברה.
שיר הסיום של הסרט הוא "Crazy Little Thing Called Love" של להקת קווין.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בתחילת חופשת הקיץ, אשר בה מילו, ילד בן 9 רוצה לבלות ולשחק עם חבריו. עם זאת, אמו מטילה עליו מטלות רבות שגורמות לו כעס רב ולא מאפשרות לו לשחק עם חבריו. באחד מימי הקיץ, אמו של מילו מכריחה אותו לאכול ברוקולי, אך הוא מסרב לאכול את הירק. אמו נאלצת לשלוח אותו לישון מוקדם ומילו מבקש "הלוואי שלא תהיה לי אמא". במהלך הלילה, חייזרים חוטפים את אמו של מילו לכוכב הלכת מאדים.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, אך המשחק קיבל ביקורות חיוביות. הסרט היה כישלון קופתי גדול. ביום הקרנת הבכורה הכניס כ-1.72 מיליון דולר ובשבוע הקרנת הבכורה כ-6.8 מיליון דולר.
צלקת (סרט, 1994)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  חיים בוזגלו
 הופק בידי:  מיקי רבינוביץ, דוד זילבר, הוגט חדד
 תסריט:  חיים בוזגלו, רונית אלקבץ
 עריכה:  ערה לפיד
 שחקנים ראשיים:  רונית אלקבץ רובין רנוצ'י
 מוזיקה:  ארקדי דוכין
 צילום:  אורן שמוקלר
 מדינה:  ישראל ישראל צרפת צרפת
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  9 ביוני 1995
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית, איטלקית ועוד
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  1,200,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
צלקת (באנגלית: Scar) הוא סרט קולנוע ישראלי קופרודוקציה ישראלית-צרפתית משנת 1994 בשחור-לבן בבימויו של חיים בוזגלו, עם רובין רנוצ'י ורונית אלקבץ בתפקידים הראשיים. אלקבץ משחקת מספר תפקידים – אשה נשואה לבעל (מוחמד בכרי), בעלת טירה ומשרתת.
התסריט נכתב על ידי חיים בוזגלו ורונית אלקבץ ועיקרו הוא אנשים בודדים הנחפשים אהבה. גבר ואישה נפגשים למפגש של לילה אחד ומקיימים מגע מיני ללא מילים. האישה נעלמת והגבר מוכרח למצוא אותה על פי צלקת על ירכה.
הסרט זכה בארבעה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 1994 – פרס אופיר לפסקול הטוב ביותר (ישראל דוד ואלי ירקוני), פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר (ערה לפיד), פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (רותה שאודינסקי) ופרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (ארקדי דוכין).
הסרט היה מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, לפרס אופיר לבמאי הטוב ביותר (חיים בוזגלו), לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ששון גבאי), לפרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר (יוסי פלד) ולפרס אופיר לצילום הטוב ביותר (אורן שמוקלר).
הסרט מדבר בעיקר בצרפתית ואיטלקית אך גם קצת באנגלית, עברית ושפות נוספות.
תקציר העלילה

גבר בודד (רובין רנוצ'י) עוקב אחרי אישה יפה (רונית אלקבץ) היא נכנסת לבית קפה והוא נכנס לשם ומתיישב בסמוך כשגבו מופנה אליה. הם אינם מדברים זה עם זו אבל מרגישים את נוכותו של בן הזוג. שניהם מזמינים מהמלצר (יעקב בן סירא) שוקו חם. לאחר השתייה האישה קמה והגבר אחריה. הוא עוקב אחריה כשהיא נכנסת לבניין גדול ויורדת לקומת החניה (צולם בתחנה המרכזית החדשה של תל אביב).
בחניון האישה נצמדת לרשת והגבר מקיים איתה יחסים מאחור. הם לא משמיעים מילה ולאחר המגע הם מסתלקים מהמקום. הגבר שם לב לצלקת על ירכה של האישה וכעת הוא כפייתי למצוא אותה בשנית. הוא למעשה אדם בודד שתומך באם יחידנית (הלנה זובטוב) ומקריא לבתה סיפורי ילדים כאילו היא בתו.
זמן רב הוא מבלה ב"בית המפגשים" (צולם בתחנת הרכבת יפו) לשם באים אנשים כדי לצאת מהבדידות המקום מנוהל על ידי בעל הבית (אלחנדרו כהן) וה"מאדאם" (אנדריאה פיריאול (אנ')).
הגבר שוכר את שירותיו של חוקר פרטי דובר איטלקית (ששון גבאי). כדי למצוא את האישה האולטימטיבית שהוא מחפש שהסימן היחיד שהוא יודע עליה הוא צלקת על הירך.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רובין רנוצ'י | הגבר |  |
| רונית אלקבץ | האשה/בעלת טירה/משרתת |  |
| ששון גבאי | חוקר פרטי |  |
| דליה שימקו | מריאן | ידידה של הגבר |
| אלחנדרו כהן | בעל בית המפגשים |  |
| אנדריאה פריאול | "מאדאם" |  |
| מוחמד בכרי | הבעל |  |
| יעקב בן סירא | מלצר |  |
| ישראל דמידוב | דוור |  |
| יעל אלמוג | אשה עם פאה | ידידה של הגבר |
אלוהי הפסנתר

| --- | --- |

 בימוי:  איתי טל 
 הופק בידי:  איתי טל שני אגוזין
 תסריט:  איתי טל 
 עריכה:  איתי טל 
 שחקנים ראשיים:  שמעון מימרן זאב שמשוני 
 מוזיקה:  רועי שפיגלר, הלל טפליצקי וערן צוירן
 צילום:  מידן ארמה
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  טרנספקס Film Republic
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2019
 משך הקרנה:  80 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אלוהי הפסנתר הוא סרט דרמה ישראלי אותו כתב וביים איתי טל בכיכובה של נעמה פרייס.
הסרט עלה לאקרנים בישראל בנובמבר 2019.
תקציר העלילה

ענת (נעמה פרייס) היא מוזיקאית המתקשה לעמוד בסטנדרטים המוזיקליים הנוקשים של אביה. הלחנת יצירה היא פסגת שאיפותיה, שמעולם לא הצליחה לממש.
כאשר ענת מגלה שהיא בהיריון, היא תולה את כל תקוותיה להצלחה בעובר הנמצא ברחמה. גם כשזה נולד חירש, זה לא עוצר אותה מלנסות להגשים דרכו את שאיפותיה המוזיקליות והיא נוקטת באמצעים קיצוניים כדי להופכו למלחין שייחלה לו.
כשהפסנתרן שגידלה איננו סר למרותו של הסב, תהילתו כבר איננה מובטחת. בפעם הראשונה בחייה, ענת תיאלץ להתעמת עם אביה.
שחקנים ודמויות

נעמה פרייס - ענת
זאב שמשוני - אריה
אנדי לוי - עידן
רון ביטרמן - חנן
שמעון מימרן - רפאל
לאורה ריבלין - אור
אלי גורנשטיין - ברוך
עמי ויינברג - אברי
עזרא דגן - יואל
אלון אופנהיים - דרור
הפצה

עוד בטרם הקרנת הבכורה העולמית ברוטרדם (הולנד), נמכר הסרט במכירה מוקדמת לחברת Film Republic ו-Lime Light להפצה באוסטרליה וניו זילנד. לאחר הבכורה נמכר ל- Film Movement (ארצות הברית), Joint Entertainment (טאיוואן), HBO Central Europe (אירופה), Mont Blanc (ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי וצ'ילה), Haulu (סין, הונג קונג ומקאו). בנוסף יצא הסרט להקרנה באנגליה בהפצת הפסטיבל היהודי. בישראל מופץ הסרט על ידי טרנספקס הפקות.
בין הפסטיבלים הבולטים בהם השתתף: רוטרדם, באפיסי (ארגנטינה), מוסקבה, ירושלים והפסטיבל הישראלי בלוס אנג'לס.
פרסים ומועמדויות

פסטיבל B3 (פרנקפורט) - זוכה פרס הסרט הטוב ביותר
פסטיבל ירושלים - זוכה פרס השחקנית הטובה ביותר
רוטרדם - מועמד לפרס Big screen award
סנטיאגו - מועמד לפרס Grand jury
באפיסי - מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר
אטה קנדי

| --- | --- |

אטה קנדי, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת The Legend of Wonder Woman Vol.2 #4 ממאי 2016, אמנות מאת רנה דה ליז וריי דילון.
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הזהב של הקומיקס: Sensation Comics #2 (פברואר 1942) לאחר המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman Vol.2 #2 (מרץ 1987) לאחר פלאשפוינט: Justice League Vol.2 #7 (מאי 2012)
 יוצרים:  ויליאם מולטון מרסטון, הארי ג'. פיטר
 גילום הדמות:  ביאטריס קולן ("אשת חיל") לוסי דייוויס ("וונדר וומן")
 מידע
 שם אמיתי:  אטה קנדי-טרבור (לאחר המשבר)
 סטטוס:  פעיל
 מין:  נקבה
 מקצוע:  סטודנט, קצין בחיל האוויר, מזכיר
 כוחות:  ללא כוחות-על
 חברה בקבוצה:  חיל האוויר של ארצות הברית, שחמט לאחר פלאשפוינט: צבא ארצות הברית, צי ארצות הברית, ארגוס
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 חברים:  דיאנה פרינס, סטיב טרבור
 
אטה קנדי (באנגלית: Etta Candy) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס בחוברת Sensation Comics #2 מפברואר 1942, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר.
אטה קנדי מתוארת לרוב כאישה מלאת חיים בעלת אופי רגוע וחסר דאגות, שאינה מתביישת בחזותה המלאה ובחיבתה לדברי מתיקה. אטה נרשמה במכללת הולידיי לנשים (ולוותה לרוב בידי חברותיה הסטודנטיות "בנות הולידיי") והפכה לדמות קבועה בהרפתקאות תור הזהב של וונדר וומן בתור שותפה אמיצה של גיבורת-העל וחברתה הטובה בעולם האדם. למרות שהיא כמעט והופיעה בתור הכסף ותור הארד של הקומיקס, לאטה הייתה נוכחות חוזרת בדמויות המשנה של וונדר וומן במשך שתי תקופות הזמן. לאחר המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה שוכתבה מחדש במרץ 1987 בידי הכותב והאמן ג'ורג' פרז כחלק מהאתחול המחודש שעשה למיתולוגיה של וונדר וומן. גרסה זו הייתה קפטן לשעבר בחיל האוויר של ארצות הברית וקצינת מודיעין שהופיעה במרבית הרפתקאותיה של וונדר וומן לאחר המשבר.
דמותה של אטה קנדי מופיעה בסדרת הטלוויזיה משנות ה-70 "אשת חיל" בגילומה של ביאטריס קולן, וכן בסרט היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן" בגילומה של לוסי דייוויס.
דונה טרוי

| --- | --- |

דונה טרוי, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת DC Special: Return of Donna Troy #4 מאוקטובר 2005, אמנות מאת פיל חימנז.
 סוג:  גיבורת-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הכסף של הקומיקס: The Brave and the Bold #60 (יולי 1965) לאחר המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman Vol.2 #1 (פברואר 1987) טרויה: Wonder Woman: Earth One #1 (יוני 2016) לאחר פלאשפוינט: Wonder Woman Vol.4 #37 (פברואר 2015)
 הופעה אחרונה:  לאחר המשבר בעולמות האינסופיים: Wonder Woman 614 (אוקטובר 2011)
 יוצרים:  בוב הייני, ברונו פרמיאני
 גילום הדמות:  קונור לזלי 
 מידע
 שם אמיתי:  דונה הינקלי סטייסי טרוי
 כינויים:  וונדר גירל, וונדר וומן, טרויה, דארקסטאר, אלת הירח, דונה פרינס
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אמזונה
 מין:  נקבה
 מקצוע:  צלמת
 כוחות:  כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים, אלמותיות, תעופה, ריפוי מואץ, ספיגת כוח, יכולת חיקוי קולות, חושים על-אנושיים, מניפולציה על קור וכוחות האופל, יצירת אנרגיה.
 חברה בקבוצה:  ליגת הצדק, הטיטאנים, האמזונות של אמזוניה
 חברה לשעבר בקבוצה:  הטיטאנים הצעירים, ליגת הצדק של אמריקה, המכשפה דרינואה, אלי האולימפוס, ששת הסודיים, טיטני המיתולוגיה
 אזרחות:  ארצות הברית, תמיסקירה (קומיקס) 
 דמויות קשורות
 משפחה:  דורותי הינקלי ("אמא", מתה), היפוליטה (אם מאמצת), דיאנה ("אחות"), טרי לונג (גרוש, מת), רוברט לונג (בן, מת), ג'ניפר לונג (בת חורגת, מתה) לאחר פלאשפוינט: דרינואה (אמא, מתה)
 אויבים:  Dark Angel 
 
דונה טרוי (באנגלית: Donna Troy) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הכסף של הקומיקס בחוברת The Brave and the Bold #60 ממיולי 1965, ונוצרה על ידי הכותב בוב הייני והמאייר ברונו פרמיאני. הדמות הייתה נודעת בתור וונדר גירל המקורית, ומאוחר יותר אימצה לעצמה את הזהות טרויה. היא חברה מייסדת של קבוצת הטיטאנים הצעירים.
אחרי המחלוקת שיצר ספרו של פרדריק וורתהם "פיתוי התמימים", חברת DC ביקשה להציג גרסה חדשה של וונדר וומן שתהיה מקובלת יותר על הורים. דרך אפשרית אחת הייתה לפרסם סדרת מעללים שבהם וונדר וומן הופיעה לצידה של גרסה צעירה יותר של עצמה. גרסה מתבגרת זו כונתה בזהות "וונדר גירל" בחוברת Wonder Woman #123 מיולי 1961, הרבה לפני שהוצגה לראשונה כחברת הטיטאנים הצעירים בהופעת הבכורה שלה. חבריה לקבוצה כללו את דיק גרייסון, קיד פלאש (וולי וסט) ואקוולאד.
לאחר המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה של וונדר וומן שוכתבה מחדש ואילו קשריה של דונה טרוי לאמזונות של תמיסקירה החדשה בוטלו בעוד היא נקשרה לחוברות הטיטאנים.
דמותה של דונה טרוי הופיעה במגוון עיבודים אנימטיביים. היא מופיעה לראשונה בעיבוד הלייב אקשן "טיטאנים" של שירות הסטרימינג HBO Max בגילומה של קונור לזלי.
איים בחוף

| --- | --- |
נבו קמחי וראידה אדון ב"איים בחוף"
נבו קמחי וראידה אדון ב"איים בחוף"
 בימוי:  יעוד לבנון
 הופק בידי:  יעוד לבנון
 תסריט:  יעוד לבנון
 עריכה:  אביגדור וייל
 שחקנים ראשיים:  נבו קמחי ראידה אדון אילן תורן
 מוזיקה:  אילן וירצברג
 צילום:  עופר פרנט
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2003
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 דף הסרט ב־IMDb
איים בחוף הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2003 בבימויו של יעוד לבנון, עם נבו קמחי, ראידה אדון ואילן תורן בתפקידים הראשיים.
התסריט של יעוד לבנון מבוסס על פרשת כיבוש הכפר טנטורה במלחמת העצמאות ועבודת הגמר של תדי כ"ץ בדבר טבח כביכול שבצעו חיילי אלכסנדרוני בתושבי הכפר.
הסרט צולם בקיבוץ נחשולים וחוף טנטורה שם התחוללה הפרשה ב-1948.
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים והיה מועמד לפרס וולג'ין לסרט העלילתי הטוב ביותר. בנוסף, ייצג את ישראל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מונטריאול ב-2003.
הסרט קיבל ביקורות שליליות, בעלי אולמות הקולנוע סירבו להקרין אותו והוא הוקרן רק בסינמטקים.
תקציר העלילה

ישעיהו (שוקה) לוין (אילן תורן) הוא אלוף (מיל.) שעומד להתמנות לשר בממשלת ישראל. הוא גר במושב לחוף הים שהוקם על חורבותיו של כפר דייגים ערבי שנכבש במלחמת העצמאות ותושביו גורשו.
שוקה גר במושב יחד עם אמו טובה (דוידה קרול) והמטפלת שלה כריסטין (כריסטין ווין). הוא אלמן מאשתו רינה. בבית גרים גם בנו הבכור שאול (רוני בוקסבאום) הנשוי למרגלית (דורית סעדיה). שאול הוא בעל דעות ימניות קיצוניות. הוא מחזיק כשותף באווזיה הגדולה שלו את אחמד מג'נין (דיראר סלימן) והם רבים כל הזמן.
הבן השני הוא אביתר (נבו קמחי). אביתר התעוור בגיל שבע כאשר רימון יד שמצא על האי בחוף, התפוצץ. הוא כעת פרופסור למזרחנות באוניברסיטה והוא מדריך את הסטודנטית סוהא (ראידה אדון) בעבודת דוקטורט על מה שקרה בכפר ב-1948. היא חקרה את מפקד ההתקפה שרפשטיין והגיעה למסקנה שהיה טבח בתושבי הכפר לאחר שנכנעו וכי שוקה היה מפקד בכיר בהתקפה ההיא.
הבן השלישי הוא מתי (אלון לשם) שמתגורר בארצות הברית ומנהל שם קרן השקעות כושלת, בה מושקעים גם כספים של המשפחה. הוא מגיע ארצה לפי הזמנה של שוקה עם אשתו היהודייה-אמריקאית ג'ודי (סביטרי סלנט). הם מתעלסים בעירום בחוף הים.
שוקה מעיין בעבודת הדוקטורט ומבין שזה יהרוס את סיכוייו להתמנות לשר. הוא מפציר באביתר לדחות את פרסום העבודה עד שייתמנה לשר. בשלב ראשון הוא טוען שלא השתתף כלל בהתקפה אבל לאחר זמן הוא מודה כי השתתף בקרב שהיה קשה ומרבית התושבים נהרגו אבל לא היה שם טבח בשבויים.
שוקה פונה לדקאנית הפקולטה (חנה לסלאו) בשם "עמותת יוצאי חטיבה 19" ומבטיח תרומה בתנאי שתיפגש עם אביתר ותבקש ממנו לא לפרסם את העבודה.
הדקאנית ואביתר נפגשים ליד בניין "המזגגה" והיא מבהירה לו כי עתידו האקדמי בישראל אבוד אם יפרסם את העבודה.
סוהא ואביתר משמיעים לשוקה את העדות של שרפשטיין המפלילה אותו. שוקה מחליט לוותר על רצונו להיתמנות לשר.
אביתר וסוהא עוזבים את הכפר ומשוחחים על עתידם המעורפל בישראל. אביתר אומר שכעת יחיה כפליט בחו"ל. בחשיכה הם נעצרים במחסום וחיילים יורים אל רכבם והורגים אותם.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אילן תורן | ישעיהו "שוקה" לוין | אבי המשפחה |
| נבו קמחי | אביתר לוין |  |
| ראידה אדון | סוהא |  |
| דוידה קרול | טובה | סבתא |
| חנה לסלאו |  | דקאנית |
| אלון לשם (בלומנשטיין) | מתי לוין |  |
| רוני בוקסבאום | שאול לוין |  |
| סביטרי סלנט | ג'ודי לוין | אשתו של מתי |
| דורית סעדיה | מרגלית לוין | אשתו של שאול |
| דיראר סלימן | אחמד | שותף של שאול |
| כריסטינה ווין | כריסטינה | מטפלת |
סטיב טרבור

| --- | --- |
סטיב טרוור, כפי שהופיע לצידה של וונדר וומן על עטיפת החוברת Wonder Woman Vol.5 #14 ממרץ 2017, אמנות מאת ניקולה סקוט ורומולו פחרדו הבן.
סטיב טרוור, כפי שהופיע לצידה של וונדר וומן על עטיפת החוברת Wonder Woman Vol.5 #14 ממרץ 2017, אמנות מאת ניקולה סקוט ורומולו פחרדו הבן.
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  All Star Comics #8 (דצמבר 1941) לאחר פלאשפוינט: Justice League Vol.2 #3 (ינואר 2012)
 יוצרים:  ויליאם מולטון מרסטון, הארי ג'. פיטר
 גילום הדמות:  כריס פיין (וונדר וומן, וונדר וומן 1984)
 מידע
 שם אמיתי:  סטיבן רוקוול טרבור
 כינויים:  סטיב הווארד
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  טייס, סוכן ממשלתי, חובל, פוליטיקאי, קצין בחיל האוויר
 נטייה:  טוב
 כוחות:  ללא כוחות-על
 חבר בקבוצה:  לפני המשבר: השירות האווירי של ארצות הברית המשרד לשירותים אסטרטגיים אחרי המשבר: חיל האוויר של ארצות הברית סוכנות הביון המרכזית ליגת הצדק ארגוס ליגת הצדק האפל
 אזרחות:  ארצות הברית 
 
גנרל סטיבן רוקוול טרבור (באנגלית: Steven Rockwell Trevor) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן של חברת DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס בחוברת All Star Comics #8 מדצמבר 1941, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר.
סטיב טרבור הוא חבר נאמן, שותף ולעיתים מושא אהבתה של דיאנה פרינס, האלטר אגו של וונדר וומן. הוא האיש הזר הראשון אשר כף רגלו דורכת באי תמיסקירה, שמגלה בפני וונדר וומן את "עולם האדם" - לאחר שהיא גדלה באי תמיסקירה ולא יצאה מגבולותיה - והוא גם השגריר הראשון ליצור קשרים דיפלומטיים עם האמזונות. דבר זה הוא הישג בפני עצמו, שכן החוק של אפרודיטה דורש עונש מוות לכל גבר אשר מגיע לתמיסקירה. לפני המשבר בעולמות האינסופיים, טרבור הוצג כסוכן מודיעין של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית אשר ננטש במולדתה של וונדר וומן וגילה להן שמלחמת העולם השנייה מתרחשת בעולם האדם. הוא מתחיל לפתח קשרי ידידות עם וונדר וומן. למרות היותו איש צבא מיומן ובעל ניסיון בשטח, הסיפורים שבתקופת כתיבתו של מרסטון הביאו לכך שוונדר וומן הצילה אותו מסכנה פעמים רבות. הדמות נהרגה בחוברת Wonder Woman #180 בינואר 1969 משום שלטענת העורכים הייתה משעממת מדי, אך בהמשך הוחזרה לחיים בידי צוות יצירתי אחר. למשך שנות ה-70 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, דמותו של סטיב נעדרה רבות מסיפוריה של וונדר וומן, שהתרכזו בעיקר בפן ההרפתקאות, הפעולה והפנטזיה של הדמות.
בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, בעיקר לאחר אירועי פלאשפוינט, סטיב טרבור מוצג כסוכן ממשלתי בכיר ומרגל-על אשר קשריו הקרובים לוונדר וומן הופכים אותו לנציגה של ליגת הצדק באומות המאוחדות.
דמותו של סטיב טרבור עובדה למגוון מדיות אחרות לקומיקס. בסרטי האנימציה שנעשו לוונדר וומן, דמותו דובבה בידי טאמו פניקיט, נייתן פיליון וג'ורג' ניוברן. השחקן לייל וגונר גילם את דמותו בסדרת הטלוויזיה של שנות ה-70 "אשת חיל", בעוד דמותו הקולנועית בסרטי היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן" ו-"וונדר וומן 1984" מגולמת בידי השחקן כריס פיין.
יהודה המשוחררת

| --- | --- |

כרזה להקרנת הסרט בראינוע ציון, ירושלים
 בימוי:  יעקב בן דב
 צילום:  יעקב בן דב
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 חברת הפקה:  MENORAH - The First Palestine Film Co.  מנורה - החברה הארץ-ישראלית הראשונה להוצאת פילם לראינוע
 הקרנת בכורה:  1918 
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט אילם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"יהודה המשוחררת" או "ארץ ישראל המשוחררת" הוא סרט ראינוע תיעודי שצולם על ידי יעקב בן דב בארץ ישראל בשנים 1918-1917.
היסטוריה

הסרט "יהודה המשוחררת" נוצר על ידי הצלם יעקב בן דב, במסגרת חברת הסרטים "The First Palestine Film Co. - MENORAH", שהוקמה במסגרת בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות. היה זה סרט הראינוע העברי הראשון, שצולם במצלמה שקיבל יעקב בן דב בשנת 1917 עבור שרותו בצבא האוסטרו-הונגרי. הסצנה הראשונה שצולמה הייתה תיעוד כניסת הצבא הבריטי, בראשות אדמונד אלנבי, לירושלים. עותק של הסרט נרכש על ידי א. לוין אפשטיין, ראש חברת "הדסה", ששלח אותו לארצות הברית.
הסרט מתמקד בתיאור האירועים שלאחר המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה בקרב היישוב העברי. בעקבות "הצהרת בלפור", נתפשו שחרור הארץ וירושלים, כביטוי לשחרור לאומי. עדות לכך ניתן למצוא בכתבה על הסרט שפורסמה בעיתון "הארץ" בינואר 1919. הסרט הורכב מ-34 סצנות שונות, שצולמו בירושלים, במושבות ארץ ישראל ובהן ראשון לציון, רחובות, גדרה ועוד, וכן ביפו. קטעים אלו נערכו ל-3 חלקים. לרגל צאתו לאור, הופקה תוכנייה ובה רשימת הקטעים. כיום אין בנמצא עותק של הסרט. נותרו ממנו מספר קטעים, שהועתקו לסרטים אחרים שנשתמרו.