stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכון הישראלי לדמוקרטיה
תוכניות עבר במכון > רפורמות כלכליות

המכון מבקש לבחון את המדיניות הכלכלית של ממשלות ישראל ואת הפעילות הכלכלית שנגזרת מהן. במסגרת זו, המכון מציב במרכז השיח הציבורי סוגיות כגון מבנה הפיקוח על שוק ההון, תהליך קביעת תקציב המדינה, והמניעים לרפורמות הכלכליות שהוצעו מאז שנת 1985. בנוסף מעלה המכון הצעות לרפורמות בתחומים אלו, שפעמים רבות יש להן השפעה על מקבלי ההחלטות, כגון הרפורמה בוועדת הכספים אשר אומצה בעקבות המלצות המכון.
תוכניות עבר במכון > התוכנית החינוכית

התוכנית החינוכית של המכון התוכנית פעלה בין השנים 2001–2009. התוכנית הוקמה במטרה לסייע בהענקת החינוך המיטבי לדמוקרטיה ולאזרחות לתלמידים בישראל. התוכנית עוסקת בדילמות הנוגעות לזהותה של המדינה, להתנהלותה ולערכיה, במטרה לעודד חיברות דמוקרטית ולהבטיח צמיחה של אזרחים מעורבים, אחראים ופעילים. בשנות פעילותה פעלה התוכנית בלמעלה מ-200 בתי ספר ברחבי הארץ, וקנתה לעצמה מוניטין בקרב מקבלי ההחלטות במשרד החינוך ובבתי הספר שהשתתפו בה.
הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה

מחלקת ההוצאה לאור של המכון הישראלי לדמוקרטיה מפיקה ספרים ומחקרי מדיניות, פרי עטם של עמיתי המכון ועוזרי המחקר שלהם, וכן דברי ימי עיון וכינוסים שהמכון יוזם (למשל, חוברות פורום קיסריה). תכליתה של סדרת הפרסומים לקדם ולהעשיר את הדיון הציבורי בסוגיות העומדות בראש סדר היום של הדמוקרטיה הישראלית. המכון רואה בשיתוף הציבור הרחב בממצאי המחקרים ובהמלצות נדבך חשוב בתהליך חיזוקה של הדמוקרטיה בישראל.
רבים מהמחקרים זמינים לציבור באתר האינטרנט של המכון.
ביקורת ופולמוס סביב פעילות המכון הישראלי לדמוקרטיה

עם הצעת המכון כמועמד לפרס ישראל, הגישו מספר עמותות עתירה לבג"ץ נגד הענקת הפרס, בטענה לניגוד עניינים של חלק מחברי ועדת הפרס ובעיקר השופטת מרים נאור. העתירה נדחתה בנימוק שלא עולה חשש לניגוד עניינים בפעילותה של ועדת הפרס.
עוד בטרם החל הדיון פרשה ממנו השופטת מרים נאור, לאחר שהתברר ששמה מופיע ברשימת חברי המועצה הציבורית לכינון חוקה בהסכמה, אף שלא נמנתה עמהם. באותה תקופה נערכו גם תחקירים עיתונאיים על היבטים שונים של המכון, בעקבותיהם נמתחה ביקורת על גובה השכר של מנהל המכון, אריק כרמון.
מספר תחקירים עיתונאים טענו כי המכון מנצל את משאביו הכלכליים כדי ליצור קשר עם עיתונאים ועם פקידים בכירים במטרה להשפיע על מדיניות הממשלה. המכון הגיב כי הוא פועל בשיתוף פעולה עם מוסדות כמו בנק ישראל, משרד האוצר, צה"ל, ופוליטיקאים, ואינו מקבל על כך תמורה כספית. רפאל ורדי ביקר את הקמפיין של המכון לדמוקרטיה למען ביטול הבחירה הישירה והזהיר ש"אחד הגופים עלול לראות בכך נקיטת עמדה פוליטית". אתר מידה טען שהמכון הגיש בקשה לקבלת הקצאת קרקע מעיריית ירושלים – שאסורה לגוף פוליטי, ותוך נימוק שהגוף אינו פוליטי. מידה האשימו את המכון בחוסר תום לב, בין היתר בשל התבטאויות פוליטיות של חברי המכון במפגשים ובפרסומים של "פורום צבא-חברה" שהתקיים בעבר ובמסגרתו נפגשו בכירי המכון עם צמרת צה"ל. במפגשים אלה חיוו דעתם בכירי המכון בין היתר, מה עליהם לומר לדרג המדיני בעניין נכונות הציבור לשרת או הביעו דעתם בדבר "פוליטיזציה קיצונית של השימוש בכוח בתוך הקו הירוק ומחוץ לקו הירוק". בהקשר לכך, מבקרים ארגוני ימין דוגמת תורת לחימה ואם תרצו את המכון על כך שהוא מקיים כנס שנתי בנושא צבא-חברה, במימון קרן קונראד אדנאואר הגרמנית, ובכך למעשה מאפשר לגורמים זרים להשפיע על תהליכים חברתיים בצה"ל.
ביקורת על המכון הועלתה גם על ידי התנועה המסורתית, אשר טענה שלא הוזמנו רבנים קונסרבטיבים או רפורמים לדיוני המכון בנושאי דת ומדינה.
ראש המכון והתקציב

בראשות המכון עמד מהתקמתו ב-1991 ועד 2014 אריק כרמון, שהוחלף ביוחנן פלסנר.
המכון הישראלי לדמוקרטיה מתקיים ברובו מתרומות, שבשנת 2017 הגיע גובהן ל-9 מיליון דולר. את המכון ייסד המיליארדר היהודי-אמריקני ברנרד מרכוס, חבר מועצת המנהלים של חברת צ'ויס-פוינט הסוחרת במודיעין אזרחי, אשר תורם רבות למכון. בשנת 2008, עלות שכרו של נשיא המכון, אריה כרמון, בלטה בגובהה, והגיעה באותה שנה ל-1.5 מיליון ש"ח. הוצאות הנהלה וכלליות היו 7.8 מיליון שקל שהם כ-28% מהמחזור. על פי נתוני גיידסטאר ב-2022 הגיעו הכנסות המכון ל-36,416,963 ש"ח, כאשר 80.7% מהם מחו"ל (29,401,520 ש"ח) והיתר (6,396,395 ש"ח) מתרומות מישראל ושירותים לממשלה.
לקריאה נוספת

אריק כרמון, באין חוקה, סיפור ישראלי, עם עובד, 2012
הערות שוליים

↑  "על המכון", באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  איל ינון, שלטון החוק בחברה מקוטבת, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 1998, עמ' 9
↑  יהלי מורן זליקוביץ', המבקר על פרס ישראל: אין נשים, יש ניגוד עניינים, באתר ynet, 11 במאי 2010
↑  המרכז לערכים דמוקרטיים, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  המרכז ללאום דת ומדינה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  המרכז לממשל וכלכלה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  המרכז לביטחון ודמוקרטיה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  מרכז גוטמן לחקר דעת קהל, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  [דרושה הבהרה], באתר www.idi.org.il (באנגלית)
↑  מדד השלום
↑  Loading site please wait...[דרושה הבהרה], באתר www.idi.org.il (באנגלית)
↑  מדד הדמוקרטיה הישראלית, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  פרלמנט
↑  שנתון החברה החרדית
↑  צבי זרחיה, רפורמה בוועדת הכספים: גפני יוזם שינוי בדרך אישור העדכונים בתקציב בוועדה, באתר TheMarker‏, 8 באוקטובר 2009
1 2  עמנואל שילה, המכון השמאלני לדמוקרטיה, באתר ערוץ 7, 1 במאי 2009
↑  בג"ץ 3346/09 פורום משפטי למען ארץ ישראל נ' שר החינוך ואחרים, ניתן ב־26 באפריל 2009
↑  תומר זרחין, השופטת שתדון בהענקת פרס למכון לדמוקרטיה - מופיעה באתר הבית שלו, באתר הארץ, 23 באפריל 2009
↑  על החלפתה הפתאומית של נאור בעקבות הפרסומים מאמר באתר הפורום המשפטי למען ארץ ישראל
↑  יעקב אסתרליס, הרפתקאות אדר כהן וחבריו במשרד החינוך, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 באוגוסט 2012
↑  מירב ארלוזורוב, הדמוקרטיה הישראלית רוקדת לצלילי המכון לדמוקרטיה, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2009
↑  אור קשתי, חגיגת השכר במכון הישראלי לדמוקרטיה, באתר הארץ, 3 באפריל 2009
1 2 3  איילת פישביין, הון שלטון וקשרי המכון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בנובמבר 2006
1 2  רן ברץ, המכון הישראלי לדמוקרטיה והפוליטיזציה הלא פוליטית של צה"ל, באתר מידה, ‏13 במאי 2015
↑  פוסט בדף הפייסבוק
↑  קובי נחשוני, הקונסרבטיבים נגד המכון הישראלי לדמוקרטיה, באתר ynet, 15 במרץ 2009
↑  שירות כלכליסט, יוחנן פלסנר נבחר לנשיא המכון הישראלי לדמוקרטיה, באתר כלכליסט, 19 במרץ 2014
↑  תקציב המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  אורי בלאו, כוכב השכר של העמותות - אריק כרמון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 בינואר 2010
↑  אורי בלאו, לאן באמת הולכים כספי התרומות, באתר הארץ, 2 בינואר 2010
↑  המכון הישראלי לדמוקרטיה (ע"ר), באתר גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256821405171  GND: 3023160-7  ISNI: 0000 0004 0631 158X  LCCN: nr94033281  VIAF: 160946889   WorldCat (עם VIAF): 160946889 
מבנה המכון, ירושלים
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין, מקבל את "מדד הדמוקרטיה הישראלית" לשנת 2015, מידיו של יוחנן פלסנר נשיא המכון
דיון בשולחן העגול ע"ש ג'ורג' שולץ, המכון הישראלי לדמוקרטיה
אבטלה

בכלכלה, אַבְטָלָה היא מצב שבו אדם המסוגל לעבוד ורוצה בכך אינו מצליח למצוא עבודה תמורת שכר. מקובל להבחין בין מובטל, שאינו עובד ומחפש עבודה לעבוד ואינו מצליח למצוא עבודה תמורת שכר, לבין בלתי מועסק, שאינו עובד (ומחפש עבודה או לא מחפש), ומבקש עבודה, המחפש עבודה באופן פעיל (שאינו בהכרח לא מועסק).
נהוג למדוד אבטלה לפי שיעור האבטלה – מספר כלל האנשים שאינם עובדים אך מעוניינים לעבוד וזמינים לעבוד, מחולק בכלל כוח העבודה.
סוגי אבטלה

ניתן להבחין במספר סוגים עיקריים של אבטלה, אם כי בפועל ההבחנה בין הסוגים השונים לא תמיד ברורה, ולעיתים יש יותר מאשר סיבה אחת למצב האבטלה.
סוגי אבטלה > אבטלה מחזורית

אבטלה מחזורית היא אבטלה המופיעה בתקופות של משבר או שפל כלכלי או כחלק מ"מחזור העסקים". אבטלה כזו הייתה, לדוגמה, בתקופת השפל הכלכלי הגדול בארצות הברית. במצב של אבטלה מחזורית ישנה ירידה מהירה וחריפה בתעסוקה ודעיכה בהשקעות העשויות להרחיב את היקף התעסוקה.
סוגי אבטלה > אבטלה מבנית

אבטלה מבנית נובעת מאי התאמה בין היצע העבודה הקיים במדינה והביקוש לה. אי התאמה זו יכולה לנבוע מהבדלים בין סוגי העבודות המוצעים והמבוקשים או בין השכר המוצע והמבוקש, או בין מי משניהם ואפשרויות אי-עבודה (כמו תשלומי סעד). אבטלה מוגדרת ככרונית כאשר משך זמן האבטלה עולה על חצי שנה. מצבי אבטלה כאלו נראו בגרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, בארצות הברית בתקופת השפל הכלכלי ובמדינות בהן ההגירה מהכפר לעיר מביאה גלי מהגרים חסרי הכשרה מקצועית. דוגמה לאבטלה מבנית היא מצבם של רצענים ומתקיני פרסות אחרי המעבר ממרכבות לכלי רכב.
סוגי אבטלה > אבטלה חיכוכית

אבטלה חיכוכית היא אבטלה הנובעת משינויים בשוק הגורמים למעבר של עובדים מתחום אחד למשנהו, אבטלה שבתקופת מעבר בין עבודות שונות, אבטלה בזמן הכניסה לשוק העבודה בפעם הראשונה, וכדומה. השקפות מוקדמות ביחס לאבטלה ראו כל אבטלה כחיכוכית. סוג אבטלה דומה הוא אבטלה טכנולוגית, הנובעת מהליך הסתגלות של שוק העבודה לשכלולים ושינויים טכנולוגיים.
סוגי אבטלה > אבטלה עונתית

אבטלה עונתית היא אבטלה הנובעת משינויים עונתיים בשוק העבודה, בהתאם לביקוש המשתנה. אבטלה כזו אופיינית לתעסוקה בתחומי החקלאות והבניין. אבטלה עונתית מסוג ייחודי אופיינית למקצועות בהם מרבים לעסוק צעירים וסטודנטים בראשית דרכם בשוק העבודה. במקצועות כמו שמירה או מלצרות, לדוגמה, הביקוש לעבודה עשוי להיות קבוע או שהשינוי בו קטן יחסית, אך תחלופת העובדים גבוהה מאוד. דוגמה לאבטלה עונתית היא העסקת מציל בים בקיץ בלבד, אותו מציל צפוי לסבול מאבטלה עונתית בחודשי החורף.
סוגי אבטלה > אבטלת רווחה

אבטלת רווחה היא אבטלה הקיימת במדינות רווחה, בהן נקוטה שיטה של תשלום דמי אבטלה ו"השלמת הכנסה" (תשלומי העברה). תשלומים אלו מקזזים או מאיינים את הפער שבין שכר העבודה הזמין לכשירים לעבודה, וסך כל תשלומי התמיכה השונים אותם יקבלו אם לא יועסקו (ולעיתים קרובות, בתנאי שלא יועסקו). במצב כזה, מעדיפים רבים מן הכשירים לעבודה להיוותר מובטלים ולהסתמך על תשלומי ההעברה. כתוצאה מכך, נוצרת תופעה של אבטלה כרונית.
עם זאת דמי אבטלה (המוגבלים בזמן) מאפשרים למקבליו פרק זמן לחיפוש עבודה התואמת את כישוריו ומציאת עבודה בשכר גבוה יותר.
סוגי אבטלה > אבטלה בלתי רצויה

היא סוג של אבטלה שמתרחשת כאשר אדם מוכן לעבוד ברמת השכר המקובלת בשוק אך בכל זאת הוא מובטל. אבטלה בלתי רצויה נבדלת מאבטלה רצויה שכן במצב של אבטלה רצויה פרטים בוחרים לא לעבוד כי שכר הסף שלהם גבוה מהשכר המקובל בשוק. בכלכלה כאשר יש אבטלה בלתי רצויה יש עודף היצע עבודה ברמת השכר הריאלי הנוכחי. מצב זה מתרחש כאשר קיים כוח המונע משיעור השכר הריאלי לרדת לשיעור השכר הריאלי בשיווי משקל. אבטלה מבנית היא סוג של אבטלה בלתי רצויה.
לכלכלנים יש כמה תאוריות המסבירות את האפשרות שאבטלה בלתי רצויה תתרחש. אחת התאוריות היא מודל השכר היעיל, שפירו-שטיגליץ.
סוגי אבטלה > תת-תעסוקה

תת-תעסוקה זה סוג של אבטלה הנובעת ממצב בו עובדים מועסקים בעבודה שאינה ממצה את יכולתם וכישוריהם. כך, לדוגמה, עובד המסוגל לעבוד במשרה בהיקף מלא העובד במשרה בהיקף חלקי, או עובד המסוגל לבצע עבודה מורכבת הנדרש לעבוד בעבודה פשוטה הרחוקה מלמצות את יכולותיו.
סוגי אבטלה > אבטלה סמויה

אבטלה סמויה היא אבטלה בלתי-מוצהרת, שבה במקום עבודה כלשהו מועסק מספר אנשים גדול במידה ניכרת מזה הנדרש לביצוע המשימות במקום העבודה. כתוצאה מכך, חלק מהעובדים רשומים כעובדים ומקבלים את שכרם, אך עבודתם והעסקתם מיותרת. אבטלה סמויה אופיינית למקומות תעסוקה שבהם אין ניצול אופטימלי של משאבי האנוש (הסבת עובדים, ניידות עובדים ואפשרויות קידום פנים וחוץ ארגוניים, שכר עידוד) כמו אין המקום נדרש להכנסות או רווחים (בעיקר משרדים ממומני ממשלה) ובכך מתאפשרת תעסוקת-יתר כזו בתמיכת ועדי העובדים. נטען כי קומוניזם מקדם אבטלה סמויה.
אבטלה סמויה מתקיימת בשיווי משקל של הזמן הארוך, ללא קשר למצב מחזור העסקים. הרעיון הכלכלי הוצע לראשונה על ידי מילטון פרידמן ואדמונד פלפס
השפעת האבטלה

לאבטלה השפעה ניכרת על המובטל, סביבתו ועל הכלכלה בכללה. ישנו תיעוד המצביע על כך שמובטלים סובלים, לבד מהיעדר הכנסות, גם ממגוון בעיות משניות שמקורן במצב זה, כולל בעיות בריאות ואיכות חיים. על הכלכלה במשק משפיעה האבטלה, במיוחד כששיעוריה גבוהים, בדמות ערעור היציבות הפוליטית, עליה בפשיעה ובעוני, עלייה בשיעור המהגרים ועוד.
הפגיעה הישירה והחמורה ביותר שמחוללת האבטלה היא במובטל עצמו. במצב של אבטלה, ישנה אי התאמה בין עלויות והתחייבויות שונות שנטל המובטל על עצמו בתקופה בה היה מועסק, ובין הכנסתו הנוכחית. פערי עלויות אלו עלולים להוביל להידרדרות במצבו הבריאותי של המובטל, לדיכאון בשל תחושת אובדן ערך עצמי ובעקבותיו לנטייה מוגברת לאובדנות ולעיתים אף לפנייה לפשיעה. השפעה נפשית אפשרית נוספת היא על ילדי המובטל, המתמודדים עם לחץ וחרדה מוגברים.
פגיעה אחרת במובטל היא ניתוקו משוק העבודה. ניתוק כזה, כאשר הוא נמשך זמן רב, עשוי לגרום להתיישנות ואובדן ערך של מיומנויות שרכש, מצב שיקשה עליו לשוב ולהשיג לו עבודה, או שיאלץ אותו לחזור ולעבוד תמורת שכר מופחת. בעיה אחרת, דומה, קשורה בגילו של המובטל: ככל שגילו של זה גבוה יותר, כך משתלם פחות לשוב ולהעסיקו, מה שמאלץ את המובטל להיוותר מובטל או לחזור לעבודה בתנאי שכר ומשרה טובים פחות.
תופעה נוספת המיוחדת לאבטלה היא הפחתת ביטחון העבודה של מועסקים. כאשר ישנם רבים המתדפקים על דלתות מקומות העבודה, תחושתם של עובדים רבים היא כי משרתם בטוחה פחות וכי ניתן למצוא להם מחליף, לעיתים בעלות מופחתת, בקלות רבה מאוד. במצב זה מוחלשת לעיתים קרובות עמדתם של איגודי עובדים וגובר הלחץ על עובדים להפחית בשכרם ולהגביר את מאמציהם.
בכיוון ההפוך, מופעלים במצב זה גם לחצים מוגברים להגברת ההגנה על עובדים ומשרות באמצעות מדיניות פרוטקציוניסטית, העלאת מכסים ומחסומי סחר נגד מוצרים מתחרים מחוץ לארץ ולעיתים קרובות גם שאיפה לקצץ בהגירה, לחסום או להגביל עבודה של אוכלוסיות חלשות (בעיקר צעירים, נשים ומיעוטים) או לסלק מן המדינה עובדים מן הדרג הנמוך, שהם פעמים רבות מהגרים או אוכלוסייה חלשה מבחינה פוליטית אחרת.
השפעת האבטלה > השפעה קוגניטיבית

אבטלה יכולה להשפיע באופן משמעותי על התפקוד הקוגניטיבי של האדם, מעבר להשפעות הפסיכולוגיות והחברתיות, ובהם:
ירידה בריכוז וזיכרון – מתח וחרדה הנלווים לאבטלה עשויים לפגוע ביכולת הקשב והזיכרון.
קושי בפתרון בעיות – תחושת חוסר אונים עשויה להקשות על מציאת פתרונות יצירתיים.
ירידה במוטיבציה ללימוד – אובדן העבודה עשוי לפגוע במוטיבציה ללמוד ולהתפתח.
שינויים בהערכה עצמית – תחושת כישלון עלולה להוריד את הערך העצמי ולהשפיע על תפיסת היכולות הקוגניטיביות.
גורמים נוספים המשפיעים על ההשלכות הקוגניטיביות: משך האבטלה: ככל שהיא מתמשכת זמן רב יותר, ההשפעות עשויות להיות חמורות יותר. גיל: צעירים ומבוגרים חווים השפעות שונות. רמת השכלה: בעלי השכלה גבוהה עשויים להרגיש את ההשפעות בצורה חזקה יותר. תמיכה חברתית: תמיכה ממשפחה וחברים יכולה להקל.
השפעת האבטלה > השפעה פסיכולוגית

האבטלה היא הרבה יותר מאובדן מקור פרנסה. היא מהווה משבר משמעותי בחייו של אדם, הנושא עמו השלכות פסיכולוגיות רחבות ומורכבות. ההשפעות הללו משתנות מאדם לאדם ותלויות בגורמים רבים כמו גיל, מצב משפחתי, משך האבטלה, אישיות והיסטוריה אישית.
ההשפעות הפסיכולוגיות השכיחות של אבטלה הן:
חרדה ודחק, דיכאון וחוסר אונים תוך פגיעה בערך העצמי, תחושת כישלון וחוסר שליטה על החיים. הדבר עלול להוביל לדיכאון, חרדה, תחושת ייאוש ואף אכילה רגשית והשמנה. תחושת בידוד חברתי כמו אי מסוגלות כלכלית לממן השתתפות באירועי ומפגשי חברה, כעס ותסכול וקושי בהתמודדות עם שינויים תדירים.
השפעת האבטלה > גורמים המשפיעים על חומרת ההשפעות

משך האבטלה, גיל ומצב משפחתי: אנשים נשואים עם ילדים עלולים לחוות לחץ נוסף בשל הצורך לספק לנשותיהם ולילדיהם.
רשת תמיכה חברתית: תמיכה של בני משפחה וחברים יכולה לסייע בהתמודדות עם הקשיים ואף במציאת עבודה במהירות.
אישיות: אנשים בעלי אופי אופטימי וגמישות גבוהה עשויים להתמודד עם האבטלה בצורה טובה יותר.
השפעת האבטלה > דרכי התמודדות אישיים עם תופעת האבטלה

דרכים להתמודד עם ההשפעות הקוגניטיביות כוללות: טיפול קוגניטיבי-התנהגותי: עוזר בשיפור הביטחון העצמי והתמודדות עם דחק. פעילות גופנית: משפרת את תפקוד המוח. לימוד והתפתחות אישית: מגדילה את הביטחון העצמי ותחושת המסוגלות העצמית. ניהול אורח חיים בריא, תזונה נכונה ושינה מספקת: מסייעות לתפקוד קוגניטיבי תקין.
דרכים להתמודד עם ההשפעות הפסיכולוגיות של האבטלה כוללות: חיפוש פעיל אחר עבודה, פיתוח תחביבים ועיסוקים חדשים, טיפוח הקשרים החברתיים הקיימים, פעילות גופנית, חיפוש אחר עזרה וליווי מקצועי.
סיבות לאבטלה

אבטלה בהגדרתה המודרנית הופיעה עם המהפכה התעשייתית, שפירקה את המסגרות הקודמות של משפחה או פטרונות פאודלית והציבה אנשים כ"סוכנים עצמאיים" בשוק העבודה. בעקבות המהפכה התעשייתית, החל מעבר מהיר של אנשים מתעסוקת-קיום בסיסית בחקלאות, לעבודה בחרושת בערים, כאשר שוק העבודה חווה שינויים ושכלולים מהירים, שהובילו להיווצרות "אבטלה חיכוכית" תכופה ולעיתים קרובות גם "אבטלה משברית" קצרת-טווח.
בתפישה הכלכלית הקלאסית, לא היוותה האבטלה בעיה ממשית, כיוון שהיא נתפשה כזמנית (חיכוכית) וכתוצר לוואי בלתי נמנע של שינויים בשוק העבודה ושיפור הייצור. סניור, ג'ון סטיוארט מיל ואחרים טענו כי התקדמת טכנולוגית אמנם דוחקת את רגליהם של עובדים במגזרים מסוימים, אך בהתאם ל"עקרון הפיצוי" התעסוקה מתאזנת בעקבות ביקוש מוגבר לסחורות ולעובדים בענפי משק אחרים.
קרל מרקס טען, לעומת זאת, כי האבטלה היא, בחלקה לפחות, אחד מהכלים בהם משתמשים מעבידים כדי לשמור על שכר נמוך ולהגן על רווחיותם של עסקים, בהתאם לחוק הדלות הגוברת. לפי מרקס, חיל המילואים של האבטלה הזה הוא תוצר של ירידה ב"הון המשתנה" ועליה ב"הון הקבוע". מרקס טען כי אבטלה זו היא מבנית, לא במשמעותה המקובלת היום, אלא במובן זה שהיא מבנית ליחסי המעמדות תחת משטר קפיטליסטי. אבטלה זו, טען, עתידה לבוא אל קיצה אחרי המהפכה הבלתי נמנעת שתגרום הדלות הגוברת.
במאה העשרים, ובמיוחד על רקע השפל הכלכלי הגדול בארצות הברית הועלו טענות כי האבטלה המחזורית של השפל נובעת מ"תת צריכה" ו"ביקוש מצרפי" נמוך. לפי תפישתו של קיינס בקפיטליזם הבשל ההזדמנויות להשקעות הון רווחיות דלות יותר ולכן נוצר מצב בו היקף השקעות ההון מפגר אחר היקפי החיסכון ונוצרת אבטלה. פתרונו לבעיה היה באמצעות עידוד האנשים לוותר על חסכונותיהם, יצירת גירעונות ממשלתיים ואינפלציה באמצעות הורדת שער הריבית, שיגרמו להגברת הצריכה ולעידוד התעסוקה. יצוין כי צעדים אלו ננקטו במקומות שונים, אך ללא תוצאה ממשית.
הסברים אחרים לאבטלה דבקים בגישה הקלאסית ורואים בכל אבטלה לא זמנית או קבועה, כמו בשפל מתמשך או אבטלה מבנית, תוצאה לא של היעדר מעורבות ממשלתית אלא דווקא של קיומה. על פי תפישות אלו, פעילות הממשלה פוגעת בתעסוקה ומגבירה את האבטלה בשתי דרכים עיקריות: הוצאות ממשלתיות ותקנות ממשלתיות.
הוצאות ממשלתיות, גם בפרויקטים של עבודות יזומות וגם באמצעות הורדת שיעורי הריבית ו"הדפסת כסף" גורמות להסטת השקעות מערוצים היכולים להגביר את התעסוקה לטובת השקעות כושלות הממומנות בכסף קל, או פרויקטים ממשלתיים.
בניגוד לפגיעה כזו, המתרחשת בדרך כלל בזמני משבר והשפעתה השלילית זמנית, תקנות ממשלתיות כמו שכר מינימום ותקנות תעסוקתיות אחרות, או תמיכות סעד ממשלתיות גורמות להקשחת שוק העבודה והיעדר יכולת שלו להגיב בצורה מהירה להשתנות התנאים בשוק. פגיעה נוספת כאן היא בהתמרת עלויות הכניסה לשוק והעלאת רף ההשקעה הנדרשת (כאשר נותנים לעומס התקנות ביטוי הוני, כלומר, מחשבים כמה כסף עולה למעביד לעמוד בתקנות), הגורמים להגברת הריכוזיות בשוק ולהחלשה נוספת של העובדים החלשים.
פתרונות לאבטלה

יש פתרונות הדואגים לסייע במימון הצרכים הכספיים של המובטלים (ביטוח אבטלה, דמי אבטלה), יש פתרונות הדואגים לספק תעסוקה ושכר (עבודות יזומות). שני פתרונות אלו נחשבים כפחות יעילים לפתרון בעיית האבטלה, היות שאינם נותנים פתרון לטווח הארוך. הפתרון המומלץ הוא הכשרה או הסבה מקצועית למקצוע נדרש, הקניית מיומנויות וכישורים רכים למובטלים, סיוע בשידוך ובתהליך חיפוש העבודה, צמצום עלויות היציאה לעבודה כמו למשל הגדלת מספר מעונות היום, מערכת הסעות והרחבת התחבורה ציבורית. לצד הכלים בתחום היצע העבודה יש כלים המתמקדים בביקוש לעבודה - כהקמת אזורי תעשייה וכסבסוד תעסוקה למשל דרך מסלול תעסוקה בחוק עידוד השקעות.
במדינות שונות כדוגמת מדינות סקנדינביה ואירופה הוחלו מטעם המדינה חוקי מלגות לימודים ולימודי שפות חינם לאזרחי המדינה, בנוסף דמי רווחה, מענק אבטלה ומימון כלל ההוצאות החומריות של תינוק שנולד מרגע לידתו שכולל עריסה, מזון והוצאות לימוד.
אבטלה בישראל

מאז קום המדינה היו מספר גלי אבטלה ותעסוקה מלאה. עם קום המדינה ובמהלך השנים שאחריה לא התאפשר לספק עבודה לכל העולים ולכן פותחו מנגנוני הקצאת עבודה, סידור עבודה בעיקר דרך לשכות עבודה, מלווה אבטלה, עבודות יזומות, הכשרת עובדים והסבת עובדים כך שיתאפשר קיום מינימלי לפי ההגדרות המתאימות לכל תקופה ותקופה.
לקראת אמצע שנות השישים הממשלה צמצמה את השקעותיה במשק בצורה ניכרת כדי להקטין את הגרעון במאזן התשלומים שתפח לרמה מסוכנת בעקבות העלייה וההשקעות המסיביות בעשור בין 1954 ו-1964. כתוצאה מכך החלה תקופת המיתון מ-1965 שגרם להעמקת האבטלה עד ל-10% מכלל המועסקים, ובעקבות כך הקטנת העלייה וגידול בירידה מהארץ. כל זאת עד למלחמת ששת הימים שגרמה לצמיחה מחודשת והקטנת מספר המובטלים למרות קליטת 80 אלף עובדים פלסטינים מיהודה, שומרון וחבל עזה. הגאות הכלכלית נמשכה עד למלחמת יום הכיפורים.
מאז ועד היום יש תקופות בהן האבטלה גוברת ותקופות בהן היא מצטמצמת. בסוף שנות ה-80 כשהחלה העלייה המסיבית מברית המועצות ומאתיופיה האבטלה גאתה שוב, ועובדים רבים נאלצו לעבוד בעבודה שאינה הולמת את השכלתם, ניסיונם וכישוריהם. במחצית שנות ה-90 המצב השתפר והאבטלה ירדה לשיעור 6.5%. באמצע 1996 החל מיתון נוסף שהגיע ב-1999 שוב לכ-10%, כ-200,000 איש, שהתאפיינו בכך שהפעם היו אלה בעיקר ישראלים ותיקים בעלי השכלה נמוכה שנפגעו מהמעבר לתעשיות מתוחכמות וסגירת מפעלים שהעבודה בהם אינה דורשת השכלה גבוהה.
בתחילת שנות ה-2000 ולקראת סוף העשור הראשון של האלף החדש. האבטלה החדשה מתאפיינת בריבוי אקדמאים אשר אינם מועסקים כלל או אינם מועסקים בתחום התמחותם ומשכורתם נמוכה יחסית.
לאחרונה שיעור האבטלה בישראל בירידה ושיפור לאורך שנים. נכון למרץ 2018, שיעור האבטלה עומד על כ-3.6%. שיעור האבטלה בישראל גבוה במיוחד בקרב בעלי השכלה נמוכה ובפרט בקרב המבוגרים שביניהם ובקרב הגברים החרדים והבדואים.
בישראל המובטלים מקבלים דמי אבטלה מהביטוח הלאומי במשך מספר חודשים בהתאם לתנאים שונים, וזאת על פי ב"חוק ביטוח אבטלה" משנת 1973. בנוסף לכך פועל שירות התעסוקה הממשלתי במסגרת משרד העבודה והרווחה המקבל מידע על מקומות עבודה פנויים שאליהם הוא מפנה את המובטלים.
בשנת 2020 בעקבות משבר הקורונה נרשם שיא במספר המובטלים בישראל. נכון ל-1 באפריל 2020 מספר הנרשמים לשירות התעסוקה עלה על מיליון איש, שיעור אבטלה של 24.9%, 89.7% מתוכם בחל"ת. על פי נתוני המכון הישראלי לדמוקרטיה, רבים ממובטלי הקורונה היו מעוניינים לשוב לעבודה, אולם בין הסיבות העיקריות שנותרו מובטלים הייתה חוסר יכולתם למצוא עבודה, חרף חיפושים מצידם, סיבות נוספות כללו סגירה של מקום העבודה בעקבות הקורונה, ותקווה כי המעסיק הקודם ישיב אותם לתעסוקה עם חלוף המשבר. בין האוכלוסיות שנפגעו מבחינה תעסוקתית בתקופת משבר הקורונה היו בעלי שכר נמוך ובהם נשים, חרדים, צעירים, עובדים זמניים, וכן סטודנטים. כמחצית מן העובדים שהוצאו לחל"ת היו מתחת לגיל 34. לפי נתוני התאחדות הסטודנטים, בשיאו של המשבר כ-51% מן הסטודנטים איבדו את מקום עבודתם. אוכלוסיית הסטודנטים, אשר בתקופות שגרה מתאפיינת בשילוב של לימודיהם עם עבודות זמניות, חוו קשיים בהשתלבות בתעסוקה קבועה, בין היתר עקב ירידה בהכנסות עסקים וחברות בעקבות הגבלות הקורונה. כמו כן, משך הזמן שלקח לצעירים המובטלים למצוא עבודה התארך ובמקרים רבים הגיע לשנה ואף למעלה מכך, ומספר ראיונות העבודה שעברו עד שהתקבלו למשרה עלה גם הוא[דרוש מקור].
ראו גם

שוק העבודה
שיעור אבטלה
שיעור התעסוקה בישראל
צעירים שאינם לומדים ואינם עובדים
עקומת פיליפס – כלל המתאר את הקשר בין שיעור האבטלה במשק לאינפלציה
כלל אוקון – כלל המתאר את הקשר בין שיעור האבטלה במשק לתוצר
הערות שוליים

↑  Taylor, John B. (2008),in Durlauf, Steven N.; Blume, Lawrence E. (eds.), The New Palgrave: A Dictionary of Economics, פרק 2 עמודים 566-570
↑  בר-יוסף, ישראל. "The Future of the Israel Economy/לאן צועדת כלכלת ישראל?." Quarterly Banking Review/רבעון לבנקאות 21 (1966): 43-52.
↑  שילו, אהוד. "Labour Economy Last Year's Developments and Trends for Future/משק העובדים—התפתחויות בתקופה האחרונה ומגמות לעתיד." The Economic Quarterly/הרבעון לכלכלה 78/79 (1973): 368-377.
1 2  Vélez-Coto, María, et al. "Unemployment and general cognitive ability: A review and meta-analysis." Journal of Economic Psychology 87 (2021): 102430.
1 2  Lawes, Mario, et al. "The impact of unemployment on cognitive, affective, and eudaimonic well-being facets: Investigating immediate effects and short-term adaptation." Journal of personality and social psychology 124.3 (2023): 659.
1 2  Van den Bergh, Nathan, et al. "Psychological effects of unemployment: A prospective study on cognitive control, emotion regulation, and distress." Journal of Affective Disorders Reports 18 (2024): 100848.
1 2  Eisenberg, Philip, and Paul F. Lazarsfeld. "The psychological effects of unemployment." Psychological bulletin 35.6 (1938): 358.
1 2  Murphy, Gregory C., and James A. Athanasou. "The effect of unemployment on mental health." Journal of Occupational and organizational Psychology 72.1 (1999): 83-99.
↑  דייויד סלע, השבוע לפני 70 שנה: מס חדש נגד אבטלה, באתר ישראל היום, 23 במאי 2023
↑  נתוני תעסוקה על פי סקר כוח אדם (החל מינואר 2012 הנתונים מבוססים על סקר כוח אדם חודשי) אוכלוסיית בני 15 ומעלה ובני 25–64, לפי תכונות כוח העבודה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, עדכון אחרון ב-28 בפברואר 2018
↑  קרנית פלוג, ניצה (קלינר) קסיר וסיגל ריבון, "אבטלה והשכלה בישראל: על מחזורי עסקים, שינויים מבניים ושינויים טכנולוגיים: 1998-1986", רבעון לכלכלה 3 (אוקטובר), עמ' 374–416, 2000.
↑  שחר אילן, משבר הקורונה: מספר המובטלים חצה את המיליון, באתר ynet, 1 באפריל 2020
↑  דפנה אבירם-ניצן, ירדן קידר, מדוע מובטלי הקורונה לא חוזרים לשוק העבודה?, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, ‏2021
↑  אורן שטרנברג, סקר חדש: רוב הסטודנטים מתקשים למצוא עבודה, באתר אייס, 10 במרץ 2021
↑  שחר אילן, מרץ השחור בתעסוקה: המובטל המיליון כבר כאן, באתר כלכליסט, 31 במרץ 2020
↑  עירית אבישר, הקורונה מכה גם בצעירים: איך מונעים התפתחות של דור אבוד בישראל?, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2020
↑  המאבק הסטודנטיאלי על הזכויות, באתר התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל
↑  איריס ליפשיץ-קליגר, הסטודנטים שלא מוצאים עבודה: "שולחים קורות חיים ואין תשובה", באתר ynet, 6 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560932105171  BnF: cb119500644 (data)  GND: 4002730-2  HDS: 013924  LCCN: sh85139643  NARA: 10643349  NDL: 00571291  NKC: ph123284 
יותר מאלף מובטלים צועדים באוסטרליה למפגש עם ראש הממשלה, ג'יימס מיצ'ל, 1931
שעורי אבטלה במדינות העולם
הפגנה של מובטלים בטורונטו, קנדה, במהלך המשבר הכלכלי העולמי של 1929
מובטלים ממתינים לסידור עבודה, מגדל, 1952