stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסור משכב עם אחות האב
גדרי האיסור

חז"ל לומדים מכפילות אזהרת איסור משכב עם אחות האב בפרשת אחרי מות ובפרשת קדושים, שאיסור משכב עם אחות האם הוא בין אם היא אחות אמו מן האב בלבד ובין אם היא אחותה מן האם בלבד (כגון בנישואים שניים).
כמו כן, בין אם הן נולדו מנישואי הוריהם, או שנולדו לאותו האב שאנס או פיתה נשים לכך, או לאותה האם שנאנסה או התפתתה לזנות עם גבר אחד או שני גברים.
גדרי האיסור > טעם האיסור

בתורה נאמר שטעם האיסור הוא משום שאחות האם היא ”שְׁאֵר אָבִיךָ” וכן: ”כִּי אֶת שְׁאֵרוֹ הֶעֱרָה”. כלומר האיסור נובע מתוך קרבת הדם שיש לאחיין עם דודתו, שהיא אחות אמו יולדתו.
נישואי עמרם עם יוכבד דודתו

בפרשת וארא מסופר שעמרם, אביו של משה, נשא את אחות אביו, יוכבד בת לוי, לאשה: ”וַיִּקַּח עַמְרָם אֶת יוֹכֶבֶד דֹּדָתוֹ לוֹ לְאִשָּׁה” (ספר שמות פרק ו' פסוק כ').
קודם מעמד הר סיני לא הוזהרו אמנם בני ישראל באיסורי העריות מעבר לאיסור הכללי שהוזהרו בו כל בני נח (כגון איסור אשת איש), אולם אף על פי כן נתנו חז"ל דעתם על נישואים אלו שעתידים להיאסר על ידי התורה בתוספת עונש חמור לעובר על כך.[דרושה הבהרה] כתשובה לכך מובא במדרשים, וגם בתלמוד הבבלי, שקהת, אביו של עמרם, היה אח של יוכבד רק מן האב, כלומר מלוי, אך לא מן האם. שהיו ללוי שתי נשים, והואיל ואין לבני נח קשר משפחתי מצד האב, יוכבד לא הייתה נחשבת לדודתו של עמרם מבחינה הלכתית:
לאו דודתו מן האם, אלא מן האב. שלוי נשא שתי נשים, מאחת הוליד את קהת, ומאחת הוליד את יוכבד. והוא שאמרו רז"ל במס' שבת שבן נח מותר בקרובותיו מן האב ולא מן האם
גם פרשני המקרא נתנו דעתם לשאלת נישואיו עם אחות אביו:
החזקוני מבאר שאכן זימן ה' שעמרם ישא את דודתו, על אף שעתידה התורה לאסור נישואים אלו, כדי שמשה, שהיה מנהיגם של ישראל, לא יבוא לידי גאווה, כי אם יתגאה יזכירו לו שיצא מנישואים "בעייתיים":
ויקח עמרם את יוכבד דדתו – מה שהסכים הקדוש ברוך הוא שיצא אדם גדול כמשה מלִקּוּחִים שעתיד להזהיר עליהם, לפי שאין מעמידים פרנס על הצבור אלא א"כ קופה של שרצים תלויה לו בצוארו, פן יתגאה על הצבור, כמו שמצינו בדוד.
בפירוש דעת זקנים והדר זקנים על התורה, מבואר שבעקבות נישואי עמרם עם יוכבד, לא נכתב במפורש איסור כרת בשכיבה עם אחות האב, משום כבודו של משה:
ויקח עמרם. מדרש: לפי שנולד משה מאחות אב, לכך לא נכתב כרת בערות דודתו, מפני כבודו. וזה שייסד הפייט באזהרות: 'חוקה אחות אב על כל נעלם, תכסך בושה ונכרת לעולם'
ראו גם

איסור עריות
נישואי קרובים
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף נ"ד, עמוד ב'.
↑  שהוא דבר ייחודי לאיסור משכב עם אחות האב והאם, כי ביחס לכל שאר העריות לא נאמרה לשון אזהרה בפרשת קדושים אלא לשון עונש: "ואיש אשר ישכב את...", ואילו ביחס לאחות האב והאם נאמר: "וערות אחות אמך ואחות אביך לא תגלה".
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק ב', הלכה ה'.
↑  ספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק י"ב.
↑  ספר ויקרא, פרק כ', פסוק י"ט.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף נ"ח, עמוד ב'
↑  השורה הזו נמצאת באזהרות שחיבר רבי אליהו הזקן.
| איסורי עריות |
| --- | --- | --- |
| חייבי סקילה | עם אשת האב • עם האם • עם אשת הבן • משכב זכר • גבר עם בהמה • אישה עם בהמה • עם נערה מאורסת |  |
| חייבי שרפה | עם אֵם אשתו או סבתהּ • עם בת אשתו או נכדתה • עם בתו או נכדתו • בת כהן שזינתה |  |
| חייבי חנק | עם אשת איש |  |
| חייבי כרת | אח עם אחות • עם שתי אחיות • עם נידה • עם אחות האב • עם אחות האם • עם אשת דוד • עם אשת אח |  |
תנועת המקופחים

תנועת המקופחים (בערבית: حركة المحرومين, "חַרַכַּת אל-מַחרוּמין") הוקמה על ידי האימאם מוסא א-סדר בלבנון בשנות ה-70 של המאה ה-20. הייתה זו תנועה שיעית שדאגה לזכויותיהם בלבנון, ולמעשה זו הייתה התנועה השיעית המשמעותית הראשונה בלבנון. היא הביאה להעלאת מעמד השיעים בלבנון וקירבה אליה שיעים רבים שהזדהו עם רעיונותיה ורצו להביא לשינוי.
התנועה ערכה הפגנות ומחאות. במהלך בשנות השבעים החל השאה של איראן להתנגד לה, בעיקר בשל התנגדותו לא-צדר. זאת משום שא-צדר, שנשלח על ידי איראן לשפר את מצב השיעים בלבנון ואת מעמדה והשפעתה של איראן בה, החל לתמוך ברוחאללה ח'ומייני, מתנגדו (ויורשו לעתיד) של השאה.
הזרוע הצבאית של התנועה הוקמה ב-1975 בעקבות מלחמת האזרחים בלבנון, ונקראה "אמל" (שפירושו תקווה).
אנטון סילואנוב

אנטון גרמאנוביץ' סילואנוב (ברוסית: Антон Германович Силуанов; נולד ב-12 באפריל 1963, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי וכלכלן רוסי. כיהן כממלא מקום שר האוצר הרוסי מ-27 בספטמבר 2011, לאחר ששר האוצר הוותיק אלכסיי קודרין אולץ להתפטר עקב חילוקי דעות עם נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב. ב-16 בדצמבר 2011 קיבל מינוי קבוע.
ביוגרפיה

בשנת 1985 הוא סיים את מכון הפיננסים במוסקבה (כיום האוניברסיטה הפיננסית של ממשלת רוסיה, Финансовый университет при Правительстве Российской Федерации) ומאוגוסט 1985 ועד מרס 1987 היה לכלכלן בכיר במשרד האוצר של רוסיה הסובייטית. החל מחודש מרץ 1987 ועד מאי 1989 שירת בצבא הסובייטי. ממאי 1989 ועד ינואר 1992 היה לכלכלן בכיר ויועץ של משרד האוצר של רוסיה.
בפברואר 1992 היה סגן שר הכלכלה והאוצר של הפדרציה הרוסית. מפברואר 1992 ועד אוקטובר 1997 היה סגן ראש לשכת התקציב הפדרלי, סגן ראש אגף התקציבים של משרד האוצר של הפדרציה הרוסית. מאוקטובר 1997 ועד יולי 2003 היה לראש מחלקת המדיניות המקרו-כלכלית הבנקאית של משרד האוצר של הפדרציה הרוסית.
ב-22 במרץ 2001 התמנה כחבר בלשכת שר האוצר. מיולי 2003 ועד מאי 2004 היה סגן שר האוצר הרוסי, וממאי 2004 ועד דצמבר 2005 היה למנהל מחלקת יחסים בין-תקציביים של משרד האוצר הרוסי.
ב-12 בדצמבר 2005 מונה שוב לסגן שר האוצר של הפדרציה הרוסית, וב-27 בספטמבר 2011 מינה אותו ראש הממשלה ולדימיר פוטין לממלא מקום שר האוצר של הפדרציה הרוסית, לאחר שאלכסיי קודרין אולץ להתפטר מתפקידו. לאחר שמדבדב כונן את ממשלתו מונה סילואנוב להמשיך לכהן כשר האוצר. ב-7 במאי 2018 הוצע על ידי ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב כמועמד לתפקיד סגן ראשון לראש הממשלה לענייני כלכלה, תוך שהוא שומר על משרתו כשר האוצר, גם בממשלת מדבדב השנייה ושמר על משרת השר גם במסגרת ממשלת מישוסטין הראשונה שמונתה בינואר 2020.
הערות שוליים

↑  אנטון סילואנוב מונה לתפקיד במקום קודרין, דיווח באתר RTT
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אלכסיי קודרין | שר האוצר של רוסיה  27 בספטמבר 2011 - מכהן | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012046810  VIAF: 260106975   WorldCat (עם VIAF): 260106975
גבעת הרצל

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  תל אביב-יפו 
 תאריך ייסוד:  1948
 צפיפות:  1.4 תושבים לדונם
 קואורדינטות:  32°03′00″N 34°46′00″E﻿ / ﻿32.05°N 34.76666667°E﻿ / 32.05; 34.76666667
  מפת מיקום  מפה דינמית #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גבעת הרצל היא שכונה בדרום תל אביב, הגובלת בשכונות פלורנטין, שפירא ויפו העתיקה.
היסטוריה

עם בנייתה של גבעת הרצל כשכונת מלאכה ומגורים, נבלעו בשטחה שתי שכונות בנות של אבו כביר: סכנ'ת חאמד (דנאייטה) ומעט צפונה ממנה סכנ'ת אל-עראיינה. הבנייה העברית בסביבה החלה בשנות השלושים, אולם הסכם משנת 1922 שנערך עם חפאז בן חסין שיח-עלי בנוגע למכירת פרדס סטמבול בסכנ'ת חאמד (דנאייטה), מעיד כי גאולת קרקעות בסביבה זאת החלה עוד קודם.
ב-9 בדצמבר 1947, החלו התקפות על גבעת הרצל ועל השכונה הגובלת, שפירא
ב-20 במאי 1948, ערך חיל האוויר המצרי שלוש גיחות הפצצה על תל אביב על רקע מלחמת העצמאות. בגיחה שנערכה אחר הצהריים נפגעה השכונה שבדרום העיר ונהרגו חמישה אנשים.
השכונה כיום

כיום, גבעת הרצל נחשבת לשכונה בעלת מקומות תעשייה ומסחר ברובה, היא מכילה את פארק החורשות ואת הגן הזואולוגי. בשנת 2012, 61.8% מהאזרחים הם גברים, 71.6% יהודים ו-69.7% עלו מאז 1990.
גבולות

השכונה גובלת בצפונה לפלורנטין, בדרומה לנווה עופר, במזרחה לשפירא ובמערבה ליפו. כביש דרך קיבוץ גלויות ודרך_בן-צבי עוברים דרך השכונה.
תרבות וחינוך

בשכונה על פי מפקד דצמבר 2008, 18.6% ללא תעודת בגרות, 31.7% בעלי תעודת בגרות, 8.1% בעלי סיום על תיכונית, 15.4% בעלי תואר אקדמי ראשון ו 4.1% בעלי תואר אקדמי שני ומעלה. 90.2% לומדים בבית ספר ממלכתי, 3.7% בבית ספר ממלכתי דתי, 1.2% בבית ספר ממלכתי ערבי, ו-1.2% בבתי ספר מיוחדים.
בשכונה קיימות:
בית ספר לטבע, סביבה וחברה לחינוך סביבתי ירוק
גן פסלים של תומרקין בגן אבו נבוט - גן קטן בעל מגוון פסלים
בית ספר קהילה - בית ספר דמוקרטי וקהילתי
ראו גם

נווה עופר
פלורנטין
פארק החורשות
קריית המלאכה
הערות שוליים

↑  מפת אזור יפו מאת תאודור זנדל (באנגלית), 1876 עם ציון השכונה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף אמיר כהנוביץ
↑  דני רכט, גבעת הרצל, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  ⁨ההתקפות על גבעת-הרצל ושני שפירא בת"א ⁩ | ⁨המשקיף⁩ | 9 דצמבר 1947 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  המרכז למחקר כלכלי וחברתי - היחידה לתכנון אסטרטגי, חוברת רבעים ושכונות 2014- גבעת הרצל, אזור המלאכה יפו - (א"ס 713–714, 826-825), ‏2014
ולדימיר קולוקולצב

שר הפנים הרוסי, ולדימיר קולוקולצב, בביקור בבה"ד מג"ב, ינואר 2014
ולדימיר אלכסנדרוביץ' קולוקולצב (ברוסית: Влади́мир Алекса́ндрович Колоко́льцев; נולד ב-11 במאי 1961, ניז'ני לומוב, מחוז פנזה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי רוסי. מכהן בתפקיד שר הפנים של רוסיה משנת 2012 והוא למעשה המפקד הכללי של משטרת הפדרציה הרוסית.
קודם לכן, בשנים 2009–2012 פיקד על משטרת מוסקבה.
קריירה

קולוקולצב החל את שירותו במשטרה בשנת 1982 כשנשלח ליחידה מיוחדת לאבטחת דיפלומטים במוסקבה. ב-1984 מונה למפקד כיתה של גדוד הסיור במחוז גגארין במוסקבה ובמקביל למד במכללה המדינית הגבוהה של משרד הפנים הסובייטי עד 1989.
הוא שירת ביחידת הבילוש לחקירות פליליות של מחוז קונצבו במוסקבה ומונה למשנה למפקד תחנת המשטרה מספר 20 בעיר וקודם למפקד תחנת המשטרה מספר 8.
ב-1992 נקרא למחלקת החקירות הפליליות של מוסקבה ושירת כבלש בכיר ביחידה 2 של החטיבה המרכזית במוסקבה. ב-1997 זומן לבניין משרד הפנים של רוסיה ועבד כמפקד היחידה אזורית הרביעית במחלקה למלחמה בפשע המאורגן ובתוך שנתיים קודם לתפקיד הלשכה לאיתור מבצעי.
ב-2001 מונה למפקד יחידה 3 במשרד הפנים והיה למשנה לראש הלשכה לאיתור מבצעי. ב-2007 מונה למפקד משטרת מחוז אורלוב במוסקבה ובאפריל 2009 היה למשנה לראש מחלקת החקירות הפליליות של מוסקבה, המהווה לגוף הפועל בתור הבולשת המוסקבאית. ב-7 בספטמבר 2009 מונה צו נשיא רוסיה למפקד משטרת מוסקבה וב-2010 קודם בדרגה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-2011 מונה לקדנציה נוספת בראשות משטרת מוסקבה. הוא עזב את תפקיד בשנת 2012 ובמקומו מונה אנטולי יאקונין.
ב-21 במאי 2012 מינה אותו דמיטרי מדבדב לשר הפנים בקבינט שלו. הוא החליף בתפקיד את ראשיד נורגאלייב והמשיך את הרפורמה במשטרה הרוסית שהתחיל בה קודמו. במאי 2018 מונה מחדש לתפקיד שר הפנים, במסגרת ממשלת מדבדב השנייה.
מריה וורונצובה

| --- | --- |

(משמאל לימין) קתרינה, ולדימיר, לודמילה ומריה בפרימוריה ב-2002
 לידה:  28 באפריל 1985 (בת 39) לנינגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות
 שם לידה:  מריה ולדימירובנה פוטינה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג  אוניברסיטת מוסקבה
 מקצוע:  אנדוקרינולוגיה
 מעסיק:  Endocrinology Research Centre, MSU Faculty 
 בן זוג:  יוריט פאסן
 
מריה וורונצובה (ברוסית: Мария Воронцова, שם לידה: מריה ולדימירובנה פוטינה; נולדה ב-28 באפריל 1985), ידועה גם בשם מריה פאסן, היא אנדוקרינולוגית ילדים רוסייה, בתו הבכורה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
ביוגרפיה

וורונצובה נולדה בלנינגרד, רוסיה הסובייטית (כיום סנקט פטרבורג ברוסיה). מריה היא בתו הבכורה של ולדימיר פוטין ולודמילה פוטינה (בלידתה: לודמילה שקרבנבה וכיום לודמילה אוצ'רטני). היא למדה בבית ספר גרמני בדרזדן, גרמניה המזרחית, כשמשפחתה התגוררו שם במהלך שנות ה-80. לאחר שמשפחתה עברו לסנקט פטרבורג ב-1991, היא למדה בפטרשול (ברוסית: Петершуле), גימנסיה גרמנית בסנקט פטרבורג. במהלך מלחמות בין כנופיות שכללו את ארגון הפשע טמבוב, היא ואחותה קתרינה נשלחו על ידי אביהם, שחשש לביטחונם, לגרמניה.
היא ניגנה בכינור במהלך ארוחת בוקר דיפלומטית בחסות הקונסוליה הכללית הרוסית בהמבורג ב-1995. מאוחר יותר, לאחר שמשפחתה עברה למוסקבה, היא למדה בבית ספר גרמני בעיר, בית ספר שהיה לו קשר הדוק לשגרירות גרמניה במוסקבה והיו בו תלמידים רבים משווייץ, אוסטריה וגרמניה. היא סיימה את לימודיה לאחר 11 שנים. שלוש שנים לאחר מכן, היא החלה את לימודיה באוניברסיטה כשהיא נרשמה יחד עם קתרינה כסטודנטית שנה א'.
לימודים

וורונצובה למדה ביולוגיה באוניברסיטת סנקט פטרבורג וקיבלה תואר בוגרת רפואה באוניברסיטת מוסקבה ב-2011. היא הייתה מועמדת לדוקטורט במרכז המחקר האנדוקרינולוגי במוסקבה עם איבן איבנוביץ' דדוב (ברוסית: Иван Иванович Дедов) כיועצתה.
בין השנים 2013 ל-2015, וורונצובה הייתה שותפה לכתיבה של חמישה מחקרים, ביניהם "מצב מערכת נוגדי החמצון בדם אצל חולים עם אקרומגליה". בשנת 2015, הייתה שותפה לכתיבת ספר על גמגום אידיופתי אצל ילדים. וורונצובה היא היועצת של פוטין בנושא הנדסה גנטית ובנושא קריספר.
חיים אישיים

וורונצובה נשואה לאיש העסקים ההולנדי יוריט פאסן. בשנת 2013, הם גרו בפנטהאוז בראש בניין המגורים הגבוה ביותר בוורסחוטן בהולנד. ב-2014, תושבים הולנדים קראו לגרש את וורונצובה מהמדינה לאחר שטיסה 17 של מלזיה איירליינס הופלה על ידי מורדים פרו-רוסים באוקראינה. בשנת 2015, דווח כי וורונצובה ופאסן מתגוררים במוסקבה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Putin's daughter, a young billionaire and the president's friends, Reuters (באנגלית)
↑  After so many reports, what do we know about Putin's family?, Newsweek, ‏2 בפברואר 2016 (באנגלית)
↑  Putin could decide for the world on CRISPR babies, MIT Technology Review (באנגלית)
↑  Kramer, Andrew E. (2018-12-08). "Woman Said to Be Putin's Daughter Appears on TV, and a Taboo Is Cracked". The New York Times (באנגלית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-03-12.
1 2  Mia Jankowicz, Ellen Cranley, Michelle Mark, Putin has 2, maybe 3, daughters he barely ever talks about — here's everything we know about them, Business Insider (באנגלית)
↑  Belton 2020, עמ. 101–102, 521–522.
↑  Ирене Пиетсч, Пикантная дружба: моя подруга Людмила Путина, ее семья и другие товарищи, Захаров, 2002, ISBN 978-5-8159-0181-0. (ברוסית)
↑  Irene Pietsch, Heikle Freundschaften: mit den Putins Russland erleben, Molden, 2001, ISBN 978-3-85485-059-5. (בגרמנית)
↑  :: Собеседник Online :: "Еженедельник Собеседник", web.archive.org, ‏7 בנובמבר 2002
↑  Дочки Путина. Полная версия | Политика | Собеседник.ру, web.archive.org, ‏11 בנובמבר 2012
↑  Herszenhorn, David M. (2012-05-05). "In the Spotlight of Power, Putin Keeps His Private Life Veiled in Shadows". The New York Times (באנגלית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-03-12.
1 2  Первая дочь страны, web.archive.org, ‏21 בינואר 2021
↑  Future of Genetically Modified Babies May Lie in Putin's Hands - Bloo…, archive.ph, ‏29 בספטמבר 2019
↑  Spokesman Denies Putin Wanted to Visit Daughter in Dutch Village | News | The Moscow Times, web.archive.org, ‏12 באפריל 2013
↑  Charter, David. "Dutch call for Putin daughter's expulsion" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2022-03-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1218738154  VIAF: 9123160211337548920004   WorldCat (עם VIAF): 9123160211337548920004
סרגיי פורסנקו

| --- | --- |
פורסנקו, 2011
פורסנקו, 2011
 לידה:  11 במרץ 1954 (בן 70) לנינגרד, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  רוסיה 
 מקום מגורים:  סנקט פטרבורג, רוסיה רוסיה
 ידוע בשל:  תפקידו כנשיא התאחדות הכדורגל הרוסית ונשיא זניט
 השכלה:  האוניברסיטה הפוליטכנית של סנקט פטרבורג  תיכון סנקט פטרסבורג 239 
 מקצוע:  כלכלן
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 
סרגיי אלכסנדרוביץ' פורסנקו (ברוסית: Сергей Александрович Фурсенко; נולד ב-11 במרץ 1954) הוא כלכלן ועסקן ספורט רוסי.
כיהן כיו"ר דירקטוריון ונשיא קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג בשנים 2017–2019.
אחיו של שר החינוך לשעבר אנדריי פורסנקו.
ביוגרפיה

פורסנקו סיים לימודיו בשנת 1971 בבית הספר 239 למתמטיקה ופיזיקה של לנינגרד. בשנת 1978 למד על תפעול רכיבי חשמל במכון הפוליטכני של לנינגרד ובמשך עשור עבד כמהנדס רכיבי רדיו במעבדה למחקר מדעי שייצרה מערכות נחיתה והמראה עבור התעופה האווירית ותעשיית החלל.
לאחר התפרקות ברית המועצות פנה לשוק הפרטי ועבד כמנהל בחברת "טכנואקסן" בשנים 1989–1991 ולאחר מכן עבד עד שנת 1996 בחברת TEMP.
בשנת 1996 נטל חלק עם אחיו אנדריי בהקמת חברת "אוזרו" ובשנים 1997–1998 מונה למנכ"ל חברת לנאנרגו.
בשנים 1998–2002 נטל חלק בהפקות טלוויזיוניות שונות עד שגויס לעבוד בחברת גזפרום בשנת 2003 ומונה לסגן מנהל מחלקה בחברה. ביולי 2003 מונה למנכ"ל חברת הבת של גזפרום, "לנטרנסגז".
בדצמבר 2005 מונה ליו"ר הדירקטוריון של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג ולאחר מכן היה לנשיא הקבוצה, תפקיד שמילא עד שנת 2008.
ב-3 בפברואר 2010 מונה לנשיא התאחדות הכדורגל הרוסית עד ה-25 ביוני 2012 ובתקופתו הוביל מהלך לשינוי בלוח השנה של הליגה הרוסית ולהנהגת אליפות בשיטה האירופית מאביב עד סתיו (החל מיוני ועד מאי), במקום מיולי ועד דצמבר כפי שהיה נהוג קודם. לאחר כישלון הנבחרת ביורו 2012 התפטר. כיהן כחבר בוועדת ההוצאה לפועל של אופ"א בשנים 2011–2014.
ב-26 במאי 2017 מונה שוב למנכ"ל ולנשיא קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג, במקומם של נשיא הקבוצה אלכסנדר דיוקוב מגזפרום נפט והמנכ"ל מקסים מיטרופנוב מגזפרום.
בשל מדיניות רכש בעייתית בעונת 2017/2018, במאי 2018 הוחלט לקצץ את סמכויותיו בקבוצה ואם בעבר החזיק במקביל בתפקיד נשיא, מנכ"ל ויו"ר הקבוצה, כעת החזיק בתפקיד נשיא הקבוצה בלבד. לאחר בחירתו של אלכסנדר דיוקוב לראשות התאחדות הכדורגל הרוסית, בפברואר 2019, פורסנקו פוטר מתפקיד נשיא הקבוצה ועבר לנהל את גזפרום בנק.
הערות שוליים

↑  «Зенит» официально объявил о назначении Фурсенко генеральным директором, www.championat.com
↑  Сергей Фурсенко возглавил  футбольный клуб «Зенит»
איגור שצ'גולב

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1965 (בן 59) ויניצה, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות 
 השכלה:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטה ממלכתית לבלשנות במוסקבה 
 פרסים והוקרה
 עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  מסדר הנסיך הקדוש דניאל של מוסקבה, דרגה 2 
 
איגור שצ'גולב (ברוסית: И́горь Оле́гович Щёголев; נולד ב-10 בנובמבר 1965 בויניצה, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי רוסי, שימש כשר במשרד התקשורת בשנים 2008–2012.
ביוגרפיה

איגור שצ'גולב נולד בויניצה (כיום באוקראינה). לאחר סיום בית הספר הוא למד גרמנית במכון לשפות במוסקבה והמשיך באוניברסיטת לייפציג בשנים 1984–1988. לאחר סיום הלימודים הוא עבד במערכת טאס"ס תחילה בארצות הברית ובהמשך בפריז. בשנת 1997 איגור שצ'גולב חזר לרוסיה. בשנת 2000 איגור שצ'גולב מונה לדובר של ולדימיר פוטין. בשנת 2004 הוא מונה לראש הפרוטוקול של השניא וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2008 כאשר הוחלף על ידי מרינה ינטאלצבה. באותה שנה הוא מונה לשר במשרד התקשורת.
בשנת 2012 שצ'גולב עזב את המשרד ומונה לעוזר הנשיא. בשנת 2018 הוא מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי המרכזי. ביולי 2018 בהיותו נציג הנשיא במחוז הפדרלי הוא נכלל במועצה לביטחון לאומי של רוסיה
אלכסנדר בגלוב

אלכסנדר דמיטרייביץ' בגלוב (ברוסית: Александр Дмитриевич Беглов; נולד ב-19 במאי 1956, בבאקו שבאזרבייג'ן) הוא מדינאי רוסי שמכהן כמושל סנקט פטרבורג מאוקטובר 2018.
בעבר כיהן כסגן ראש סגל הקרמלין מאז מאי 2008. בשנת 2012 הוא מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי המרכזי. ב-2017 מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
ביוגרפיה > שנים ראשונות

אלכסנדר בגלוב נולד ב-19 במאי 1956 בבאקו במשפחתו של איש צבא. לאחר סיום לימודיו, נכנס בגלוב לבית הספר המקצועי ואז - למכללה התעשייתית והפדגוגית. בשנים 1976–1978 הוא שירת בכוחות המזוינים של ברית המועצות.
לאחר שסיים את לימודיו במכון להנדסה אזרחית של לנינגרד בשנת 1983 עם תואר בהנדסה תעשייתית ואזרחית, מילא תפקידי הנדסה וניהול בארגוני הבנייה של לנינגרד ובשנים 1979–1988 הוא עבד בתפקידים הנדסיים וניהוליים בחברות בנייה שונות בלנינגרד. ב-1989 היה לראש המחלקה החברתית-כלכלית של מועצת העיר לנינגרד וב-1990 היה לסגן ראש הוועד הפועל לענייני בינוי במועצת העיר לנינגרד והיה אחראי על פרויקטים לבנייה בעיר. בשנים 1991—1997 היה המהנדס הראשי במיזם המשותף הגרמני-רוסי "Melazel".
בשנת 1994 הוא סיים לימודים לתואר דוקטור למדעים טכניים. בשנים 1997–1999 היה מרצה באוניברסיטה הממלכתית של סנקט פטרבורג לאדריכלות. ב-2003 השתלם באקדמיה הצפון מערבית לשירות המדינה שבסנקט פטרבורג.
ביוגרפיה > עבודתו במינהל העיר

בשנים 1999‏-2002 היה ראש רובע הנופש בעיר ויזם שיפוץ במגוון אתרים ברובע לרבות שיפוץ ככר החירות בעיירה ססטרורצק. בשנת 2002 התמנה לסגן מושל סנקט פטרבורג והיה ראש הסגל של המושל. בגלוב היה לממלא מקום מושל סנקט פטרבורג לאחר שהמושל אלכסנדר יאקובלב קודם ועבר למוסקבה ועד למינויה של ולנטינה מטוויינקו לתפקיד.
לאחר מינויה של מטוויינקו לראשות העיר, בשנת 2004 עבר למוסקבה והתפקד למפלגת השלטון, רוסיה המאוחדת ובמאי 2004 מונה לעוזר הנשיא ועמד בראש מחלקת הבקרה של נשיא הפדרציה הרוסית (בתקופת ולדימיר פוטין כנשיא). ב-12 במאי 2008, לאחר בחירת דמיטרי מדבדב לנשיא, התמנה לסגן ראש סגל הקרמלין.
ביולי 2008 מונה ליו"ר דירקטוריון תאגיד "אלמז-אנטיי", העוסק בפיתוח מערכות טילים, בתפקיד זה החליף את ויקטור איוואנוב, שמונה למנהל הסוכנות הפדרלית למלחמה בסמים. בגלוב שימש בתפקיד זה עד 2011.
לאחר פיטוריו של יורי לוז'קוב מראשות העיר מוסקבה, בגלוב היה מהמועמדים לרשת אותו בתפקיד, אך לבסוף מונה סרגיי סוביאנין. לאחר עזיבתה של ולנטינה מטוויינקו למועצת הפדרציה של רוסיה, מונה לממלא מקום מושל העיר סנקט פטרבורג, בפעם השנייה.
ביוגרפיה > הנציג הנשיאותי במחוזות

לאחר בחירתו של גאורגי פולטאבצ'נקו לראשות העיר, מונה בגלוב על ידי הנשיא ולדימיר פוטין במאי 2012 לתפקיד נציג הנשיא במחוז הפדרלי המרכזי, תפקיד שמילא עד דצמבר 2017 במהלכן היה אחראי לפרויקטים רבים של בנייה במחוז מתוקף הרקע ההשכלתי שלו כמהנדס בנייה.
בדצמבר 2017 מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי הצפון-מערבי ובכך חזר לסנקט פטרבורג, לאחר 14 שנות עבודה במוסקבה. גם כאן עסק בניהול פרויקטים של בנייה בעיר ובמחוז לנינגרד.
חייו האישיים

אלכסנדר נשוי לנטליה בגלובה. עבור השרות המצטיין הוא קיבל עיטורים בשנת 2004 ו-2006
הערות שוליים

↑  Александр Беглов назначен временно исполняющим обязанности губернатора Санкт-Петербурга, Kremlin.ru
↑  Человек с лопатой. Как Александр Беглов шел к власти в Петербурге
↑  На Большевиков вновь лопнула «труба Беглова». Остывают 485 домов
↑  Александр Беглов: Оформление Единой карты петербуржца — дело добровольное
| ראשי העיר סנקט פטרבורג |
| --- | --- | --- |
| האימפריה הרוסית | אלכסנדר מנשיקוב • כריסטופור מיניך • וסילי סלטיקוב • פיודור נאומוב • אלכסיי טטישצ'ב • ניקולאי קורף • ניקולאי צ'יצ'רין • דמיטרי וולקוב • אלכסנדר גוליצין • יעקב ברוס • ניקיטה רילייב • פיודור בוקסהוודן • פיוטר פאלן • מיכאיל גולנישצ'ב-קוטוזוב • מיכאיל קאמנסקי • פיוטר אלכסנדרוביץ' טולסטוי • סרגיי ויאזמיטינוב • דמיטרי לובאנוב-רוסטובסקי • אלכסנדר בלאשוב • מיכאיל הְראברנוביץ' • פאבל גולנישצ'ב-קוטוזוב • פיוטר אסן • אלכסנדר קאוולין • מאטוויי חרפוביצקי • דמיטרי שולגין • פאבל איגנאטייב • אלכסנדר סובורוב פיודור טרפוב • אלכסנדר זורוב • יוסיף רומייקו-גורקו • מיכאיל לוריס מליקוב • ניקולאי בראנוב • אלכסנדר קוזלוב • פיוטר גרסר • ויקטור פון ואל • ניקולאי קלייהלס • איוואן פולון • דמיטרי טרפוב • ולדימיר דדיולין • ולדימיר פון דר לאוניץ • דניאיל דראצ'בסקי • אלכסנדר אובולנסקי • אלכסנדר באלק | סמל סנקט פטרבורג |
| ברית המועצות | ניקולאי שכיידזה • לאון טרוצקי • גריגורי זינובייב • סרגיי קירוב • אנדריי ז'דאנוב • פיוטר פופקוב • וסילי אדריאנוב • פרול קוזלוב • איוואן ספירידונוב • וסילי טולסטיקוב • גריגורי רומנוב • לב זייקוב • יורי סולובייב • בוריס גידאספוב • אלכסנדר שצ'לקאנוב | סמל סנקט פטרבורג |
| הפדרציה הרוסית | אנאטולי סובצ'אק • ולדימיר יעקבלב • אלכסנדר בגלוב • ולנטינה מטוויינקו • גאורגי פולטאבצ'נקו • אלכסנדר בגלוב | סמל סנקט פטרבורג |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012051771  VIAF: 253131975   WorldCat (עם VIAF): 253131975 
בגלוב בשנת 2008.
בגלוב בנאומו בפני סטודנטים, מאי 2019.
מריה לבובה-בלובה

מריה אלכסייבנה לבובה-בלובה (ברוסית: Мария Алексеевна Львова-Белова; נולדה ב-25 באוקטובר 1984) היא פוליטיקאית רוסייה המכהנת כיום כנציבה הנשיאותית לזכויות ילדים של רוסיה, ומבוקשת על ידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי בשל חשד לגירוש בלתי חוקי של ילדים אוקראיניים לרוסיה.
קריירה

לבובה-בלובה, שנולדה וגדלה בפנזה, סיימה את לימודיה במכללה לתרבות ואמנויות א.א ארכנגלסקי בשנת 2002 והייתה למנצחת. בשנת 2005 עבדה כמורה לגיטרה בבתי ספר למוזיקה לילדים בפנזה. היא הייתה חברה בלשכה הציבורית של מחוז פנזה, וב-2019 נבחרה ליושבת ראש המטה האזורי של החזית העממית הכל-רוסית.
קריירה > פוליטיקה

ב-2019 הצטרפה למפלגת רוסיה המאוחדת. ב-24 בנובמבר 2019 נבחרה לנשיאת המועצה הכללית של המפלגה. בספטמבר 2020 מושל מחוז פנזה, איוון בלוזרצב, מינה אותה לחברת מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם מחוז פנזה.
ב-27 באוקטובר 2021, נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין מינה את לבובה-בלובה לתפקיד הנציבה הפדרלית לזכויות הילדים, חודש לאחר שהנציבה הקודמת, אנה קוזנצובה, נבחרה לפרלמנט. לבובה-בלובה הואשמה על ידי פקידים אוקראינים ובריטים בפיקוח על גירוש ואימוץ בכפייה של ילדים מאוקראינה במהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה. בעקבות המלחמה, הוטלו עליה סנקציות על ידי האיחוד האירופי ויפן.
ב-17 במרץ 2023, בית הדין הפלילי הבינלאומי הוציא לה ולנשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, צו מעצר בחשד לגירוש בלתי חוקי של ילדים מאוקראינה לרוסיה במהלך המלחמה באוקראינה.
חיים אישיים

לבובה-בלובה נשואה מאז 2003 לפאבל קוגלמן, כומר של הכנסייה הרוסית האורתודוקסית, ולהם חמישה ילדים ביולוגיים ו-18 ילדים מאומצים. בפברואר 2023 אימצה נער בן 15, חטוף מהמצור על מריופול, מה שעורר זעם לאור האשמות נגד רוסיה בדבר חטיפת ילדים מאוקראינה.