stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמיואל קיונארד
בגרות וקריירה > דעתו על ההפרדה הגזעית

לאורך כל חייו האישיים קיונארד לא היה אדם דתי ונחשב בעיני רבים כאגנוסטיקן. השקפותיו על עבדות במאה ה-19 לא היו ידועות, אך מהצהרותיו בנוגע לשיט תוך הפרדה של פרדריק דאגלס שאורגן על ידי סוכן קיונארד בליברפול על אחת מספינות האוקיינוס שלו בשנת 1845, עולה שהוא היה נגד כל צורה של דעות קדומות גזעניות. "אף אחד לא יכול להתחרט יותר ממני על הנסיבות הלא נעימות סביב השיט של מר דאגלס מליברפול, אבל אני יכול להבטיח לך ששום דבר מהסוג הזה לא יתרחש שוב על ספינות הקיטור שאני קשור אליהן". דעותיו על הגזע שיקפו את אלה של הבריטים באותה תקופה, שראו בהתעללות באנשים שחורים עוול מוסרי, אף על פי שהם עדיין ראו אותם כנחותים מבחינה חברתית ואינטלקטואלית מאנשים לבנים.
אחרית חייו

קיונארד היה בעלים של מספר חברות בקנדה. לאחר מותו ושינויים בחוזה הדואר הבריטי, הפסיקו שותפיו באנגליה את השירות לקנדה ויעברו 50 שנה עד שספינותיו ישובו לקנדה. חברת הפחם שלו בנובה סקוטיה, שאותה קנה כדי לתדלק את הספינות שלו, נותרה ההשקעה העיקרית של המשפחה בנובה סקוטיה והמשיכה אל המאה ה-20 כ-Cunard Fuels, שנרכשה מאוחר יותר על ידי משפחת אירווינג מניו ברנזוויק.
בשנת 1859 העניקה המלכה ויקטוריה לקיונארד את תואר האצולה ברונט.
סר סמיואל קיונארד מת בקנזינגטון בלונדון ב-28 באפריל 1865. הוא נקבר בבית הקברות ברומפטון (אנ') בלונדון.
מורשת

במוזיאון הימי של האוקיינוס האטלנטי (אנ') בהליפקס, חלק ניכר מהקומה השנייה מוקדש לחייו, ל"קיונארד ליין" ולספינותיו המפורסמות. פסל ברונזה גדול של סמיואל קיונארד הוקם באוקטובר 2006 על קו המים של הליפקס, ליד רציפי הטרמינלים המשמשים זמן רב את ספינות הספינות של קיונארד. בול בדמותו של קיונארד הונפק על ידי דואר קנדה ב-2004.
למרות האתגרים של חברות מתחרות ושינויים בטכנולוגיה, החברה המשגשגת גדלה, בסופו של דבר בלעה חברות רבות אחרות כמו Canadian Northern Steamships Limited, ובשנת 1934 את החברה המתחרה העיקרית שלה, וייט סטאר ליין, הבעלים של האולימפיק המצליחה והבעלים לשעבר של הטיטאניק שטבעה. לאחר מכן, קיונארד שלטה בשוק הנוסעים האטלנטי עם כמה מהספינות המפורסמות בעולם כגון "קווין מרי" ו"קווין אליזבת (אנ'). שמו מתקיים היום בקיונארד ליין, כיום סניף יוקרתי של אימפריית השייט של קבוצת קרניבל.
לקריאה נוספת

Langley, John G. (2006). Steam Lion: A biography of Samuel Cunard. Halifax, NS: Nimbus Publishing Ltd.
Lownds, Russ, ed. (1987). Samuel Cunard Bicentennial 1787–1987. Halifax: Samuel Cunard Bicentennial Committee.
Smy, William Arthur (Fall 1997). "Loyalist Cunards". Loyalist Gazette. 35 (2).
Transatlantic by Stephan Fox
John Boileau, Samuel Cunard: Nova Scotia's Master of the North Atlantic Halifax: Formac (2006)
Sir Samuel Cunard Biography at Chris' Cunard Page
הערות שוליים

1 2  "United Kingdom – ERIH". www.erih.net.
↑  "Sir Samuel Cunard". אורכב מ-המקור ב-3 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Blakeley, Phyllis R. "Cunard, Sir Samuel".
↑  "No. 22235". The London Gazette. 1 March 1859. p. 953.
↑  "Mauretania/Lusitania Model Refit Completed", Cunard Steamship Society, Dec. 17, 2011
↑  "Queen Mary".
↑  "Queen Elizabeth (1939)".
↑  "WLCL Homepage".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454533205171  GND: 117666084  ISNI: 0000 0000 7374 540X  LCCN: n88055817  NKC: jx20090929003  NTA: 070417776  SNAC: w625252w  SUDOC: 236203347  VIAF: 52472946   WorldCat (עם VIAF): 52472946 
פסל שהוקם באוקטובר 2006 של סר סמיואל קיונארד בהליפקס, נובה סקוטיה.
קברו של קיונארד בבית הקברות ברומפטון בלונדון
סמל כריסטופל

סמל כריסטופל (  \ \Gamma _{\sigma \rho }^{\mu } ) הוא קשר לוי-צ'יוויטה המהווה מקרה פרטי של קשר אפיני. לאיברי הקשר קוראים סמלי (או סימני) כריסטופל. סמל כריסטופל איננו טנזור.
הערך משתמש בהסכם הסכימה של איינשטיין.
הגדרה

סמל כריסטופל הוא קשר אפיני נובע מכך שבמערכת קואורדינטות כללית, וקטורי הבסיס אינם קבועים וכאשר גוזרים וקטור לא מספיק לגזור רק את רכיבי הווקטור אלא יש לגזור גם את וקטורי הבסיס. הקשר מבטא עובדה זו וסמלי כריסטופל מוגדרים להיות המקדמים של הצירוף הליניארי בווקטורי הבסיס של נגזרת של וקטור בסיס, כלומר:
קשר זה מאופיין באופן יחיד באמצעות שתי דרישות:
הקשר קומפטיבילי עם המטריקה (כלומר: עם הטנזור המטרי של רימן). כלומר: ניתן להחליף בסדר בין גזירה קו-ואריאנטית והעלאה והורדה של אינדקסים באמצעות המטריקה. מתמטית, זה מתבטא במשוואה  \ \nabla _{\rho }g_{\mu \nu }=0.
הקשר הוא חסר פיתול. כלומר: ניתן להחליף את סדר הגזירה בנגזרות קו-ואריאנטיות מעורבות. מתמטית, זה מתבטא במשוואה  \ (\nabla _{\mu }\nabla _{\nu }-\nabla _{\nu }\nabla _{\mu })\phi =0. מכך נובע שסמל כריסטופל סימטרי בשני האינדקסים התחתונים שלו  \ \Gamma _{\sigma \rho }^{\mu }=\Gamma _{\rho \sigma }^{\mu }.
משתי דרישות אלה ניתן להראות שסמל כריסטופל נתון על ידי הצירוף הבא של הנגזרות הראשונות של הטנזור המטרי:
כאשר  \ G^{-1}=g^{\mu \nu } היא המטריצה ההופכית של הטנזור המטרי ויש סכימה על האינדקס  \ \nu  (ראו הסכם הסכימה של איינשטיין).
נגזרת קו-וריאנטית

באמצעות קשר כריסטופל אפשר להגדיר את הנגזרת הקו-ואריאנטית של טנזור:
\ \nabla _{\mu }A^{\nu }=\partial _{\mu }A^{\nu }+\Gamma _{\mu \rho }^{\nu }A^{\rho }
\ \nabla _{\mu }B_{\nu }=\partial _{\mu }B_{\nu }-\Gamma _{\mu \nu }^{\rho }B_{\rho }
\ \nabla _{\mu }C_{\sigma }^{\nu }=\partial _{\mu }C_{\sigma }^{\nu }+\Gamma _{\mu \rho }^{\nu }C_{\sigma }^{\rho }-\Gamma _{\mu \sigma }^{\rho }C_{\rho }^{\nu }
לנגזרת הקו-ואריאנטית שתי תכונות עיקריות:
נגזרת קו-ואריאנטית של טנזור גם היא טנזור.
וקטור שנשאר קבוע בטרנספורט מקבילי לאורך עקומה מאופיין בכך שהנגזרת הקו-ואריאנטית שלו לאורך העקומה שווה לאפס.
בפיזיקה

סמל כריסטופל מופיע בתורת היחסות הכללית והוא מבטא את הכוח שיוצר שדה גרביטציה. השפעתו על תנועתו של גוף מתבטאת בכך שגוף במרחב עקום נע בגאודזות באותו מרחב והמשוואה הגאודזית כוללת בתוכה גם את סמל כריסטופל ומושפעת ממנו
ראו גם

קשר אפיני
קשר לוי-צ'יוויטה
הטנזור המטרי
טנזור העקמומיות של רימן
תורת היחסות הכללית
סם סטרלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביולי 1995 (בן 29) סינסינטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 מקום לימודים:  בית הספר לתיאטרון באוניברסיטת דהפול 
 פרופיל ב-IMDb
 
סם סטרלי (באנגלית: Sam Straley נולד ב-13 ביולי 1995) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

סטרלי נולד וגדל בסינסינטי, אוהיו. הוא למד בתיכון אנדרסון וסיים את לימודיו ב-2013.  הוא סיים את לימודיו בבית הספר לתיאטרון באוניברסיטת דפול בשנת 2017.
קריירה

סטרלי החל את קריירת המשחק שלו ב-2016, זמן קצר לפני שסיים את לימודיו בקולג'. תפקידו הראשון היה בסדרת הטלוויזיה "שיקגו PD" אשר הופקה על ידי דיק וולף עבור Wolf Entertainment.
בשנת 2018 התארח בסדרת המדע הבדיוני חלומות חשמליים באותה שנה שיחק בסרט ברנדט, והחל לשחק בקומדיית המצבים הטלוויזיונית, The Kids Are Alright בתפקיד ראשי.
ב-2022, סאם כיכב במיני-סדרה עלייתה ונפילתה של אליזבת' הולמס, שהוצגה בבכורה בהולו ב-3 במרץ 2022. כמו כן, הוא חלק מהקאסט של הדוקו-קומדיה Welcome to Flatch, שהוצגה בבכורה ב- Fox ב-17 במרץ 2022.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | ברנדט | ארצ'י קינסלר |  |
| 2019 | Hala | אוון |  |
| 2019 | Teacher | סקוט |  |
| 2020 | Once Upon a River | בילי מורי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016, 2018 | שיקגו PD | טיילר ויטלוק / ניית'ן וורד | 2 פרקים |
| 2018 | חלומות חשמליים | בריון 1 | פרק: "Safe and Sound" |
| 2018–2019 | The Kids Are Alright | לורנס קלירי | תפקיד ראשי |
| 2020 | שיקגו מד | הרלן | פרק: "It May Not Be Forever" |
| 2022 | עלייתה ונפילתה של אליזבת' הולמס | כריסטיאן הולמס | תפקיד חוזר, מיני סדרה |
| 2022–2023 | Welcome to Flatch | לויד "שראב" מאלט | תפקיד ראשי (2 עונות); 27 פרקים |
הערות שוליים

↑  Miller, Bruce. "Sam Straley discovers Hollywood is all right, too". Sioux City Journal (באנגלית). נבדק ב-2022-03-31.
↑  Bishop, Eleanor (2022-03-10). "Actor Sam Straley Pulls from His Hometown Roots for "Welcome to Flatch"". Cincinnati Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-03-31.
↑  Krey, Zoe (2015-07-17). "DePaul film 'Bernadette' gains a quick following". The DePaulia. נבדק ב-2022-03-31.
↑  "Catholic Upbringing Helps Sam Straley Make Sure 'The Kids Are Alright'". WVXU (באנגלית). 2018-11-29. נבדק ב-2022-03-31.
↑  "Streamed & Screened: An interview with Sam Straley and Holmes of 'Welcome to Flatch' plus a new horror film hits theaters and a set of thrillers to watch at home!". Culpeper Star-Exponent (באנגלית). נבדק ב-2022-03-31.
↑  Farwell, Eric (2022-03-16). "With 'Welcome to Flatch,' Paul Feig Comes Home". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-03-31.
עוברת אורח

| --- | --- |

 בימוי:  אנייס ורדה 
 הופק בידי:  Oury Milshtein 
 תסריט:  אנייס ורדה 
 עריכה:  אנייס ורדה, Patricia Mazuy 
 שחקנים ראשיים:  סנדרין בונר יולנד מורו Dominique Durand Stéphane Freiss Macha Méril Jacques Berthier 
 מוזיקה:  Joanna Bruzdowicz 
 צילום:  פטריק בלוסייה 
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 במאי 1986 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, ערבית, אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מסע 
 פרסים:  פרס אריה הזהב 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עוברת אורח (בצרפתית: Sans toit ni loi, בתרגום חופשי: "ללא גג ללא חוק") הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1985 בבימויה של אנייס ורדה. הסרט מתאר את סיפורה של אישה צעירה, נוודת בשם מונה ברגסון (סנדרין בונרי), המשוטטת במשך חורף אחד בצרפת. הסרט הוא אחד מסרטיה המצליחים של ורדה. בין היתר זיכה את ורדה בפרס אריה הזהב.
עלילה

גופתה הקפואה של מונה, אישה צעירה, מתגלה בעיצומו של החורף בתעלה בדרום צרפת. מכאן והלאה מוצג פורטרט של החודשים, הימים, השעות והדקות האחרונים של חייה. את העדויות לחייה העצובים של מונה, מביאות דמויות שוליים של האנשים הרבים והשונים אותם פגשה בנדודיה. נבחנים בסרט ערכם והתוקפם של התבוננותם של מספר רב של אנשים כדי להראות כמה אפשר לדעת על אדם אחד. מרסיסי המידע שיש לכל אחד מהם אודות מונה אנו למדים על מוצאה ועל חייה ועל נסיבות צאתה לנדודים, כשהיא נושאת על גבה את רכושה, מבקשת מקלט ואוכל מזרים ולעיתים עושה עבודות מזדמנות ועוקבים אחריה בתהליך ההידרדרות שהביא לבסוף למותה.
שחקנים

סנדרין בונרי – מונה ברגסון
מאקה מריך – מאדאם לנדיר
יולנד מורו – יולנדה
סטפן פרסיס – ז'אן-פייר
הערות שוליים

↑  JP. "Sans toît ni loi (1985)- JPBox-Office". www.jpbox-office.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4781849-9 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים צרפתיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספוטניק 5

ערך זה עוסק ברכב חלל. אם התכוונתם לחיסון לקורונה בשם ספוטניק V, ראו .
| --- | --- |

בול סובייטי שיצא לרגל השיגור עם תמונת שתי הכלבות
 מידע כללי
 מפעיל:  תוכנית החלל הסובייטית, האקדמיה הסובייטית למדעים 
 יצרן:  OKB-1
 תאריך שיגור:  19 באוגוסט 1960, 08:44:06 UTC
 תאריך הוצאה משירות:  20 באוגוסט 1960, 06:00:00 UTC
 משגר:  ווסטוק K
 אתר שיגור:  LC-1/5 בקוסמודרום בייקונור
 משימה
 מסלול:  מסלול לווייני נמוך 
 נטייה:  64.95°
 אפואפסיד:  324 ק"מ
 פריאפסיד:  287 ק"מ
 זמן הקפה:  90.72 דקות
 משך המשימה הכולל:  19 באוגוסט 1960 – הווה (64 שנים) 
 משך המשימה:  כיום אחד
 מידע טכני
 משקל:  4,600 ק"ג
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  00055
 מאגר המידע הלאומי:  1960-011A
 
ספוטניק 5 הייתה חללית מתוצרת ברית המועצות אשר שוגרה ב-19 באוגוסט 1960. היא הייתה כלי הטיס הראשון שהחזיר בעלי חיים ממסלול בחלל.
החללית הייתה החמישית והאחרונה בתוכנית ספוטניק לשיגור לוויינים לחלל, והשלישית בתוכנית ווסטוק לקידום שיגור בני אדם למסלול סביב כדור הארץ. לכן נקראה החללית גם בשם קוראבל ספוטניק 2 (קוראבל ברוסית מובנו "ספינה" וספוטניק – "לווין"). השיגור סלל את הדרך לטיסה המאוישת הראשונה לחלל – ווסטוק 1, פחות משמונה חודשים לאחר מכן.
קוראבל ספוטניק 2 היה הניסיון השני לשגר חללית מסוג ווסטוק עם כלבים על סיפונה. הניסיון הראשון אירע ב-28 ביולי ונכשל כאשר החללית התרסקה סמוך לשיגור. קוראבל ספוטניק 2 שוגרה לחלל על גבי טיל נושא מסוג ווסטוק L.
החללית נשאה שתי כלבות, בלקה וסטרלקה, ארבעים עכברים, שני עכברושים וכמה סוגי צמחים. הייתה בחללית גם מצלמת וידאו שצילמה את הכלבות. לחללית צורף פתק המיועד למוצא התא, במקרה שהתא לא ינחת במקום המתוכנן ובו נכתב שאין לגעת בתא עם הכלבים אלא לצורך העמדתו על תחתיתו. החללית חזרה לכדור הארץ למחרת היום, כאשר כל בעלי החיים בריאים ושלמים. פענוח נתוני הטלמטריה של החללית הראה שאחת הכלבות סבלה מהתקפים במהלך ההקפה הרביעית של החללית את כדור הארץ, ולכן הוחלט להגביל את הטיסה המאוישת הראשונה לחלל ל-3 הקפות בלבד.
תחנת רדיו בבון, גרמניה, הייתה הראשונה לקלוט אות מהחללית בהקפתה השלישית מסביב כדור הארץ. בנוסף לכך אישרה זאת גם תחנת רדיו שוודית.
כעבור שנה, הכלבה סטרלקה המליטה ואחד מגוריה – "פושינקה" נשלחה לרעיית נשיא ארצות הברית, ג'קלין קנדי-אונאסיס, כמחווה של רצון טוב מברית המועצות. עקב המלחמה הקרה, הכלבה עברה תחילה סדרת בדיקות במרכז הרפואי וולטר ריד לפני שהועברה לביתה החדש אצל משפחת קנדי. אנשי הממשל רצו לוודא תחילה שהרוסים לא השתילו אמצעי האזנה, פצצה או חיידקים בתוך הכלבה.
הערות שוליים

↑  The Pets of President John F. Kennedy's Family, America Comes Alive, ‏2013-07-07 (באנגלית)
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
סזאר סיילו

סזאר אאוגוסטו סיילו פיליו (בפורטוגזית: César Augusto Cielo Filho; נולד ב-10 בינואר 1987) הוא שחיין ברזילאי, אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) ואלוף העולם בעל 6 מדליות זהב, מהן 3 פעמים ברציפות במשחה ל-50 מטר חופשי (רומא 2009, שנגחאי 2011 וברצלונה 2013). הוא שיאן העולם הנוכחי (2022) במשחה ל-50 מטר חופשי ושיאן עולם בעבר (2009–2022) במשחה ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

סיילו נולד וגדל בעיר סנטה ברברה ד'אואסטה שבמדינת סאו פאולו, ובנעוריו התאמן בשחייה לצדו של גוסטבו בורז'ס, מטובי השחיינים הברזילאים בכל הזמנים. ב-2006 החל ללמוד במכללת אובורן באלבמה, והמשיך באימוניו במסגרת נבחרת השחייה שלה. באותה שנה קבע שיא דרום אמריקאי חדש במשחה ל-100 מטר חופשי (48.61 שניות).
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2007 סיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי של 48.51 שניות, 4 מאיות השנייה אחרי איימון סאליבן מאוסטרליה שסיים במקום השלישי, ו-8 מאיות השנייה אחרי פיליפו מאניני מאיטליה וברנט היידן מקנדה שחלקו יחד את המקום הראשון. במשחה ל-50 מטר חופשי סיים במקום השישי, עם שיא דרום אמריקאי חדש, 22.12 שניות. בנוסף, סיים במקום השמיני במשחה השליחים ל-100X4 מטר חופשי בתוצאה של 3:17.03 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו באותה שנה, זכה ב-3 מדליות זהב - במשחים ל-50 ול-100 מטר חופשי ובמשחה השליחים ל-100X4 מטר חופשי, וכן במדליית כסף במשחה השליחים ל-100X4 מטר מעורב. במשחה ל-50 מטר חופשי היה לשחיין הברזילאי הראשון בהיסטוריה ששוחה משחה זה בפחות מ-22 שניות.
ביוגרפיה > 2008 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שבר סיילו את השיא האולימפי ב-50 מטר חופשי בשלב המוקדמות (21.47 שניות), ובהמשך שבר אותו פעמיים נוספות בחצי הגמר (21.34 שניות) ובגמר (21.30 שניות). הוא זכה במדליית הזהב והיה לאלוף האולימפי הברזילאי הראשון בענף השחייה. במשחה ל-100 מטר חופשי חלק את מדליית הארד עם ג'ייסון ליזאק מארצות הברית, לאחר ששניהם שחו בזמן של 47.67 שניות.
ביוגרפיה > אלוף עולם ושיאן עולם

באליפות העולם שנערכה ברומא ב-2009 זכה סיילו במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר חופשי, כשקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 46.91 שניות, לפני הצרפתים אלן ברנאר (47.12 שניות) ופרד בוסקה (47.25 שניות). בהמשך קבע שיא אליפות ב-50 מטר חופשי, כשניצח במשחה הגמר בתוצאה 21.08 שניות. בנוסף, היה חבר בנבחרת השליחים הברזילאית שסיימה במקום הרביעי במשחה ל-100X4 מטר חופשי. באליפות ברזיל בשחייה שנערכה בדצמבר אותה שנה קבע סיילו שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר חופשי - 20.91 שניות.
ביוגרפיה > 2010

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי ב-2010 קבע שני שיאי אליפות, כשניצח במשחים ל-50 מטר חופשי (20.51 שניות) ול-100 מטר חופשי (45.74 שניות). כן היה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים במדליית הארד.
ביוגרפיה > 2011 > ניכשל בבדיקת סמים

בבדיקה שנערכה לסיילו בשנת 2011, בעקבות תחרות בריו דה ז'ניירו, נמצאו בגופו חומרים אסורים בשימוש. נוכח עברו הנקי והעובדה שאין מדובר בסם ממריץ, החליט איגוד השחייה הברזילאי שלא להשעותו ולהסתפק באזהרה, אך המדליות בהן זכה באותה תחרות נשללו ממנו. סיילו טען כי החומר הגיע לגופו דרך מזון מזוהם שאכל. בהמשך השנה קבע בית הדין לבוררות בספורט כי נטל את החומרים שלא ביודעין, וכי יוכל להשתתף באליפות העולם בשאנגחאי. באליפות העולם עצמה שמר סיילו על תוארו ב-50 מטר חופשי (בתוצאה 21.52 שניות), וזכה גם במדליית הזהב במשחה ל-50 מטר פרפר, בתוצאה 23.10 שניות. במשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום הרביעי, כשהוא רחוק מאית השנייה מהצרפתי ויליאם מיינאר שזכה במדליית הארד.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) איבד סיילו את התואר האולימפי ב-50 מטר חופשי, וזכה במדליית הארד בתוצאה של 21.59 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת (21.34 שניות) וקאלן ג'ונס מארצות הברית (21.54 שניות). כן סיים במקום השישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.92 שניות, אחרי נתן אדריאן מארצות הברית שזכה במדליית הזהב (47.52 שניות).
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכה סיילו בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.32 שניות, לפני ולדימיר מורוזוב מרוסיה (21.47 שניות) וג'ורג' בוול מטרינידד וטובגו (21.51 שניות), ובכך זכה בפעם השלישית ברציפות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.01 שניות, לפני יוג'ין גודסו מארצות הברית (23.05 שניות) ופרד בוסקה (23.11 שניות) ובכך הגן על תוארו.
ביוגרפיה > 2014

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה בדצמבר 2014 זכה סיילו ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 45.75 שניות, לפני פלורן מנודו (45.81 שניות) ודנילה איזוטוב מרוסיה (46.09 שניות) במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 1:30.51 דקות, לפני צרפת (1:31.25 דקות) וארצות הברית (1:31.83 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא דרום אמריקה חדש של 3:21.14 דקות, לפני ארצות הברית (3:21.49 דקות) וצרפת (3:22.26 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.88 שניות, אחרי פלורן מנודו שקבע שיא עולם חדש של 20.26 שניות ומרקו אורסי מאיטליה (20.69 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב בשתי שחייניות ושני שחיינים, בשיא דרום אמריקה חדש של 1:29.17 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 1:28.57 דקות ורוסיה שקבעה שיא אירופה חדש של 1:29.13 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 סיים שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.21 שניות. הוא לא השתתף ביתר המשחים שלו לאחר שסבל מכאב בכתף כתוצאה מדלקת.
ביוגרפיה > 2016

במבחנים הברזיאלים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים סיילו שלישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.91 שניות וקבע תוצאה בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חופשי של 48.97 שניות ובחר שלא להשתתף במשחה בגמר ולכן לא נכלל במשלחת של ארצו למשחקים בארצו.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה ביולי 2017 זכה סיילו במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:10.34 דקות, אחרי ארצות הברית (3:10.06 דקות) ולפני הונגריה (3:11.99 דקות). כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.01 שניות, התוצאה האיטית מבין חבריו למשחה השליחים. נוסף לכך, הוא סיים שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.83 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.77 שניות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:05.15 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:03.03 דקות ורוסיה (3:03.11 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

| משחה | תוצאה | אירוע ומיקום | תאריך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 מטר חופשי | 20.91 שניות | סאו פאולו | 18 בדצמבר 2009 | שיא עולם |
| 100 מטר חופשי | 46.91 שניות | רומא | 30 ביולי 2009 | שיא עולם בעבר |
| 50 מטר פרפר | 22.76 שניות | ריו דה ז'ניירו | 26 באפריל 2012 | שיא אמריקה בעבר |
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

| משחה | תוצאה | אירוע ומיקום | תאריך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 מטר חופשי | 20.51 שניות | דובאי | 17 בדצמבר 2010 | שיא דרום אמריקה |
| 100 מטר חופשי | 45.74 שניות | דובאי | 19 בדצמבר 2010 | שיא דרום אמריקה |
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  אליסף דעואל, ‏שיאן העולם נכשל בבדיקת סמים אך לא יושעה, באתר ONE‏, 1 ביולי 2011
↑  "Olympic swim champion Cielo escapes drugs ban",‏ CNN,‏ 21 ביולי
עומר כראמי

עומר עבד אל-חמיד כראמי (בערבית: عمر عبد الحميد كرامي, בתעתיק מדויק: עמר עבד אלחמיד כראמי; 7 בספטמבר 1934 – 1 בינואר 2015) הוא פוליטיקאי לבנוני ששימש כראש ממשלת לבנון בשתי קדנציות נפרדות.
ביוגרפיה

עומר כראמי נולד ב־1934 בעיירה א-נורי שבצפון לבנון, בסמוך לטריפולי לעבד אל-חמיד כראמי, לימים ראש ממשלת לבנון.
כראמי קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת קהיר ב־1956.
עומר כראמי נכנס לפוליטיקה ב-1987 בעקבות ההתנקשות באחיו רשיד כראמי שכיהן כראש ממשלת לבנון.
כראמי מונה ב־1989 לשר החינוך של לבנון, וב-24 בדצמבר 1990, לאחר שסלים אל-חוס התפטר, מונה לראש ממשלת לבנון. ממשלתו הייתה הממשלה הראשונה בלבנון שהוקמה לאחר הסכם טאיף שנועד להביא לסיום מלחמת האזרחים בלבנון. ממשלת כראמי הצליחה להביא לפירוק מרבית המליציות הלבנוניות ולייצב את שלטון הממשלה על המדינה. במאי 1991 חתמה ממשלתו על חוזה ידידות מול סוריה. תמיכה זו עוררה ומעוררת ביקורת נגדו מצד לאומנים לבנונים, ובייחוד בקרב הנוצרים המרונים האנטי-סורים, הטוענים כלפיו כי שעבד את ריבונותה של לבנון להגמוניה הסורית. ב־13 במאי 1992 התפטר כראמי בעקבות נפילת הלירה הלבנונית והמחאה הציבורית החריפה שבאה לאחריה.
כראמי נבחר לפרלמנט הלבנוני ב־1992, 1996 ו־2000 מטעם מחוז הבחירה טריפולי.
כראמי הושבע שוב לתפקיד ראש ממשלת לבנון ב-21 באוקטובר 2004. לאחר רצח ראש הממשלה הקודם רפיק אל-חרירי ב-2005, האשימו חברי אופוזיציה את סוריה במעשה, ודרשו כי תסיג את כוחותיה ואת אנשי המודיעין שלה מתחומי לבנון – דרישה שנתקלה בהתנגדותו של כראמי הפרו-סורי. כמה ממנהיגי האופוזיצה אף האשימו את ממשלת כראמי במעורבות ברצח. למרות האיסור על הפגנות ציבוריות גברה המחאה הציבורית ברחובות לבנון, והאופוזיציה הודיעה על כוונתה להגיש הצעת אי-אמון בממשלתו של כראמי, דבר שאילץ אותו להגיש את התפטרותו ב-28 בפברואר 2005, ולהמשיך לכהן כראש ממשלת מעבר.
עשרה ימים לאחר התפטרותו, ובעקבות הפגנות תמיכה בסוריה שנערכו בביירות, החזיר אותו הנשיא אמיל לחוד לתפקידו והטיל עליו להקים ממשלה חדשה. כראמי ניצל את ההזדמנות כדי לקרוא לכל המפלגות להצטרף לממשלת אחדות לאומית, אך מאמציו עלו בתוהו וב-13 באפריל נאלץ להגיש את התפטרותו פעם נוספת.
כראמי לא נבחר לפרלמנט הלבנוני ב־2005 או 2009.
כראמי נפטר ב־1 בינואר 2015.
הערות שוליים

1 2 3 4  Rola el Husseini (15 באוקטובר 2012). Pax Syriana: Elite Politics in Postwar Lebanon. Syracuse University Press. p. 98. ISBN 978-0-8156-3304-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Salem, Paul E. (22 בספטמבר 1994). "The wounded republic: Lebanon's struggle for recovery". Arab Studies Quarterly. נבדק ב-27 במרץ 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סלים אל-חוס | ראש ממשלת לבנון 24 בדצמבר 1990 – 13 במאי 1992 | הבא: רשיד א-סולח |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רפיק אל-חרירי | ראש ממשלת לבנון 21 באוקטובר 2004 – 15 באפריל 2005 | הבא: נג'יב מיקאתי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1189731142  VIAF: 6131156253574408110008   WorldCat (עם VIAF): 6131156253574408110008
סם מריל

| --- | --- |

מריל, 2023
 לידה:  15 במאי 1996 (בן 28) אלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של יוטה
 דראפט:  בחירה מספר 60, 2020 ניו אורלינס פליקנס
 קבוצות כשחקן
 2020–2021 2021–2022 2022–2023 2023–:  מילווקי באקס ממפיס גריזליס קליבלנד צ'ארג' קליבלנד קאבלירס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2021)
סמואל הוסקינס "סם" מריל (באנגלית: Samuel Hoskins "Sam" Merrill; נולד ב-15 במאי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
ביוגרפיה > נעורים וקריירת מכללות

מריל נולד באלבקרקי שבניו מקסיקו, וגדל בבאונטיפול שביוטה. לאחר לימודיו התיכוניים נשלח מטעם הכנסייה המורמונית לשליחות מיסיונרית בת שנתיים בניקרגואה.
בין השנים 2012–2016 למד באוניברסיטת המדינה של יוטה, ולאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 16.8 נקודות, 3.6 אסיסטים ו-3.6 ריבאונדים למשחק.