stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארי קגלמאכר
קריירה

גארי קגלמאכר נולד וגדל בעיר מונטווידאו שבאורוגוואי למשפחה ממוצא גרמני. כבר בגיל צעיר הצטרף למועדון המקומי דאנוביו. בשנת 2007, כשהוא בן 19, עבר קגלמאכר לשחק בקבוצת המילואים של ריאל מדריד, ריאל מדריד קסטיליה מהליגה השלישית בספרד. לאחר עונת השאלה מוצלחת במהלכה שיחק ברוב המשחקים של הקסטיליה, המשיך קגלמאכר בקבוצה לעונה נוספת. קגלמאכר המשיך לשחק בקביעות בהרכב של הקסטיליה ובסוף עונת 2008/09, ערך את הופעתו היחידה בלה ליגה כשפתח בהרכב הקבוצה הראשונה של ריאל בהפסד 1–2 לאוסאסונה. בקיץ 2010 הושאל קגלמאכר לבירסחוט מליגת העל הבלגית במדיה רשם 27 הופעות ליגה במהלכן כבש שלושה שערים. לאחר עונת ההשאלה, חתם קגלמאכר לארבע שנים בבירסחוט.
אף על פי שחתם לארבע שנים, לאחר עונה אחת עזב קגלמאכר את בירסחוט וחתם במונקו מהליגה הצרפתית השנייה. במהלך שתי עונות במונקו, הפך קגלמאכר לשחקן בהרכב הראשון של הקבוצה ורשם במדיה 51 הופעות בהן כבש שלושה שערים. בעונת 2013 הושאל קגלמאכר לואלנסיין ולאחר מכן, ב-30 ביוני 2014, חתם לשלוש שנים במינכן 1860 מהבונדסליגה השנייה. ב-8 במרץ, כבש קגלמאכר את שער הבכורה שלו במדי מינכן 1860 בהפסד 2–3 לסנדהאוזן.
ב-22 ביוני 2016 חתם קגלמאכר במכבי חיפה. ב-24 באוקטובר כבש את השער היחיד שלו במדי הקבוצה, בניצחון 2–0 על מכבי תל אביב. אחת הסיבות לעזיבתו של המאמן רוני לוי במהלך ההכנות לעונת 2016/2017 הייתה מחלוקת שהתגלעה בינו לבין המנהל הספורטיבי טור-כריסטיאן קרלסן לגבי העמדה שבה יש להציב את קגלמאכר. קרלסן ייעד לקגלמאכר את תפקיד הקשר האחורי ואילו לוי סבר כי יש להציבו בעמדה הגנתית. לאחר מינויו של רנה מלנסטיין כמחליפו של לוי הוצב קגלמאכר בקישור האחורי, אולם לאחר מספר מחזורים הוסט לעמדת המגן הימני ובהמשך מילא אף את תפקיד הבלם.
באוגוסט 2017 חתם במועדון הבלגי קורטרייק תמורת 250 אלף אירו. בינואר 2020 חזר לאחר 13 וחצי שנה לאורוגוואי וחתם בפניארול. בינואר 2022 חתם בלאון המקסיקנית.
קריירה > קריירת נבחרות

בצעירותו נמנה קגלמאכר עם סגל נבחרת אורוגוואי עד גיל 20 במדיה ערך ארבע הופעות.
הערות שוליים

↑  איציק יצחקי‏, חילוקי הדעות, השיחה הקשה והקש ששבר את גב הגמל: הסיבות לעזיבת רוני לוי את מכבי חיפה, באתר וואלה, 27 ביולי 2016
ברצלונה (ונצואלה)

ברצלונה (בספרדית: Barcelona, נהגה ברסלונה) היא בירת מדינת אנסואטגי, הממוקמת בצפון ונצואלה.. העיר שוכנת על חוף הים הקריבי והיא נמצאת במרחק של כ-316 ק"מ מהעיר קראקס, בירת ונצואלה.
כלכלה

ברצלונה נחשבת ליעד פופולרי לתיירים שמעדיפים סביבה כפרית, נופים וים.
במרחק נסיעה קצר מהעיר ברצלונה נמצאת העיירה האורבנית לצ'ריה בה בנוי מרכז הקניות Centro Comercial Plaza Mayor.
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילויות דייג, יחד עם מגזר תעשייתי הכולל מרכזי מסחר ותיירות בערים סמוכות.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל חוסה אנטוניו אנסואטגי.
ערים תאומות

לברצלונה 4 ערים תאומות:
פורטוגל קוימברה, פורטוגל
ספרד ברצלונה, ספרד
ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
ארצות הברית מיאמי, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Barcelona | Venezuela, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553060805171  BnF: cb12003506m (data)  LCCN: n83232804  NARA: 10037873  SUDOC: 028141687  VIAF: 150140248   WorldCat (עם VIAF): 150140248 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ונצואלה ובנושא יישובים באמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ילי אמגרנד GL

| --- | --- |

Geely Emgrand GL
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'ילי
 שנות ייצור:  2016 - היום
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,725 מ"מ
 רוחב:  1,802 מ"מ
 גובה:  1,478 מ"מ
 משקל:  1,320-1,400 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 12 שסתומים, 1,399 סמ"ק המפיק 130 כ"ס ב-5,200 סל"ד (מגדש טורבו, מנוע מיצובישי מוטורס (אנ') מסוג "4G13")  4 צילינדרים, 1,799 סמ"ק המפיק 133 כ"ס ב-6,000 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות  תמסורת 6 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (DCT)
 מהירות מרבית:  185 קמ"ש (מנוע 1.4 ליטר, מגדש טורבו)  180 קמ"ש מנוע 1.8 ליטר
 צריכת דלק:  5.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1.4 ליטר, מגדש טורבו)  6.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1.8 ליטר)
ג'ילי אמגרנד GL (באנגלית: Geely Emgrand GL) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי אשר מיוצרת משנת 2016 ועד היום.
דגמים

"GL".
"GS".
"ג'ילי אמגרנד GL"

5 נוסעים.
4 דלתות.
מנועי בנזין 1.4 ליטר, 1.8 ליטר.
מנוע קדמי.
קיבולת מכל דלק - 60 ליטר.
רדיוס סיבוב - 5.5 מטר.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12 שניות (מנוע 1.8 ליטר).
מחיר היחידה (בשנת 2016, בסין): 78,800-113,800 רנמינבי.
גלריה

דגם "ג'ילי אמגרנד GL"
דגם "ג'ילי אמגרנד GL"
דגם "ג'ילי אמגרנד GL"
ראו גם

ג'ילי
אמגרנד GE
ג'ילי אמגרנד GS
הערות שוליים

↑  דגם "ג'ילי אמגרנד GL" carnewschina.com/2016/09/21/geely-emgrand-gl-launched-on-the-chinese-car-market
↑  דגמי "ג'ילי אמגרנד GL" - מפרט chinaautoweb.com/car-models/geely-emgrand-gl
↑  דגם "ג'ילי אמגרנד GL" c-ncap.org/en/crash
↑  דגם "ג'ילי אמגרנד GL" מגדש טורבו, שנת 2018 wautom.com/2018/01/geely-emgrand-gl-1-4t-2018
↑  דגם "ג'ילי אמגרנד GL" carnewschina.com/2016/07/27/from-all-sides-the-geely-emgrand-gl-sedan-for-china
ג'אז & פופ

| --- | --- |
מהדורת אוקטובר 1967 של המגזין
מהדורת אוקטובר 1967 של המגזין
 תאריכי הופעה:  1962–1971 (כ־9 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0021-5627
 
ג'אז & פופ (באנגלית: Jazz & Pop) היא מגזין מוזיקה אמריקאי חודשי שפעל ב-1962–1971. בתחילה, מגזין המוזיקה הושק תחת השם ג'אז (Jazz), תחת ניהולו של פאולין ריבולי ומימונו של מפיק המוזיקה האמריקאי בוב ת'יל (אנ').
באוגוסט 1967, שונה שמו של המגזין לשמו הנוכחי. בדומה לדאון ביט ומגזיני מוזיקה בתקופה, המגזין החל לסקר מוזיקה פופולרית בעקבות אלבום האולפן השמיני של הביטלס, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.‏
בתחילת פעילותו של המגזין, המגזין פרסם מצעד מוזיקה בין-לאומי המבוסס על ביקורות מוזיקה. מצעד המוזיקה פאז & ג'ופ, שנוסד על ידי המגזין וילג' ווייס, קרוי על שמו של המגזין.
הערות שוליים

↑  "Jazz & Pop". Rock's Backpages. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Raup, Avo. "Jazz & Pop". afka.net. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Oliver, Myrna (2 בפברואר 1996). "Bob Thiele; Record Label Owner, Producer of Top Jazz Musicians". Los Angeles Times. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gould, Jonathan (2007). Can't Buy Me Love: The Beatles, Britain and America. New York, NY: Three Rivers Press. pp. 420–21. ISBN 978-0-307-35338-2.
↑  Philo, Simon (2015). British Invasion: The Crosscurrents of Musical Influence. Lanham, MD: Rowman & Littlefield. p. 122. ISBN 978-0-8108-8626-1.
↑  Jet staff (19 בפברואר 1970). "Entertainment". Jet: 57. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rock Critics admin (14 במרץ 2014). "1967 Jazz & Pop Results". rockcritics.com. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Village Voice's 44th Pazz & Jop Music Critics' Poll". villagevoice.com. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ברצל

ערך זה עוסק בכפר בהונגריה. אם התכוונתם למאפה גרמני, ראו .
| --- | --- |

תצלום אוויר של ברצל
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  נוגראד נוגראד
 נפה:  נפת בלשגיארמט
 שטח:  52.56 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,746 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°52′14″N 19°24′12″E﻿ / ﻿47.870669444444°N 19.403211111111°E﻿ / 47.870669444444; 19.403211111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.bercel.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ברצל(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ברצל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בֶּרְצֶל (בהונגרית: Bercel) הוא כפר במחוז נוגראד שבצפון הונגריה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יהודי ברצל

המשפחות היהודיות הראשונות הגיעו לברצל בראשית המאה ה-19. רובם היו בעלי משקים או סוחרים.
עד שנת 1871 הייתה הקהילה כפופה לקהילת בצ'קה (Becske) אז הצטרפה לזרם האורתודוקסי ובשנת 1875 הוקמו בה בית כנסת, חברה קדישא. בשנת 1880 הוקם בית מדרש וב-1885 הוקם בית כנסת נוסף. בשנת 1930 חיו בברצל 179 יהודים ובשנת 1944 177 יהודים.
בשנת 1941 נשלחו צעירים יהודים רבים מהכפר לעבודות כפייה ובשנת 1944, לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו כל היהודים לגטו בבלשגיארמט. ב-2 ביוני הועברו למחנה ריכוז בגרש (Géres) וב-10 ביוני נלקחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו מעט ניצולים לכפר וניסו לשקמו, אנטישמיות המקומיים יחד עם הקמת מדינת ישראל גרמה לנטישת הקהילה.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 185–186
בארצאל, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 71–72. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  דף הקהילה ברצל מתוך מפקד קהילות הונגריה
ג'וני (שיר)

ג'וני הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי בר צברי, אשר יצא לאור ב-3 ביולי 2020, כסינגל הראשון מתוך אלבומו השני, "רוקנ'רול בצהריים".
רקע וכתיבה

השיר הוא שיר בסגנון רוק מזרחי, אשר נכתב על ידי צברי עצמו, הולחן על ידי עדי לוי, והופק על ידי לוי וצברי יחד עם רון בקאל. על השיר אמר צברי בראיון לתוכנית הרדיו של מאיה וג'ובאני רוסו ברדיו חיפה כי נכתב במהלך טיול בברזיל.
ביקורת

העיתונאי ומבקר המוזיקה שחר אמאנו סקר את השיר באופן חיובי: "העיבוד וההפקה המוזיקלית של עדי לוי (שגם הלחין), רון בקאל ובר צברי משובחים, הביצוע של צברי פשוט כובש ומהווה שילוב של כמה מעולמות המוזיקה הישראלית. ויש לי תחושה שבקרוב כולם יכירו את ג'וני כמוני".
מבקר המוזיקה בן שלו מעיתון הארץ פרסם סיקור על הצלחתו של השיר והאלמנטים השונים בו, ואמר כי "'ג'וני' מחדיר רוח רעננה לפסקול של הרגע, ולצברי ולעדי לוי (שהלחין והפיק) יש סיבות טובות להתגאות במעשה ידיהם, אבל צריך גם להצביע על המגבלות של השיר. סיפור ההתפכחות והלידה מחדש של ג'וני כתוב בצורה די פלקטית, וצברי אמנם המציא את עצמו מחדש מבחינה מוזיקלית, אבל הוא לא יצר יש מאין אלא התמקם בתוך תבנית מוכרת, שמזכירה מדי את דודו טסה ואת לירון עמרם. כשצברי שר את המילים 'חלום ישן' באמצע השיר, זאת נשמעת כמו קריצה מודעת לעמרם, שלהיטו 'חלום ישן' היה המקרה הקודם שבו שיר רוק ים־תיכוני חרך את המצעדים".
הצלחה

השיר זכה בצאתו להצלחה רבה, כשהצליח להגיע לראשונה למקום ה-129 במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, ובשיאו הגיע למקום ה-2. במצעד הרשמי של גלגלצ הגיע השיר למקום ה-2, ובמצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט הגיע השיר למקום הראשון.
נכון ליולי 2022, מונה הצפיות של הקליפ השיר באתר יוטיוב עומד על כ-19 מיליון וכ-1.3 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
גרסאות כיסוי

השיר זכה לגרסאות כיסוי ופארודיות שונות, בהן של הקומיקאי אמירם טובים ושל הזמרת הגר יפת, שזכו להצלחה באתר יוטיוב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
הערות שוליים

↑  מאיה וג'ובאני רוסו, "השיר הזה עושה לאנשים משהו בלב", באתר רדיו חיפה, 10 בספטמבר 2020
↑  שחר אמאנו, בר צברי - ג'וני, באתר "הכותל הישראלי", 6 ביולי 2020
↑   בן שלו, הזמר האלמוני בר צברי נהפך להפתעה הגדולה של קיץ 2020, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, באתר ספוטיפיי, 27 באוגוסט 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, באתר ספוטיפיי, 10 בספטמבר 2020
↑  המצעד השבועי 1.10.2020, באתר גלגלצ
↑  המצעד השבועי, שבוע 42, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
↑   בר צברי - ג'וני, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:09)
↑  ג'וני, נבדק ב-2020-09-13
↑  נועם ארבל, סיכומוזיקלי: איתי לוי מכפר על מעשיו והגרסה הנשית של "ג'וני", באתר פרוגי, 25 בספטמבר 2020
↑   רוני | ג'וני - גרסת רוני גמזו, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:11)
ג'אז בפילהרמונית

כרזה מ-1955 המפרסמת הופעה בהשתתפות אלה פיצג'רלד, רביעיית ג'ין קרופה, רביעיית הג'אז המודרני, אוסקר פיטרסון, ג'ו ג'ונס, סטן גץ, דיזי גילספי, רוי אלדרידג', סאני סטיט, מילט ג'קסון ואחרים
ג'אז בפילהרמונית (Jazz at the Philharmonic - JATP) היה שמה של סדרת קונצרטים והקלטות שערך האמרגן נורמן גרנץ בין השנים 1944–1967, בהם אירח את מיטב נגני התקופה. היה זה המיזם הראשון שהוציא את הג'אז מן המועדונים ואולמות הריקודים והעביר אותו לתבנית של קונצרט באולם בו ישב קהל והאזין למוזיקה זו כאמנות ולא כבידור קל.
הקונצרט הראשון התקיים ב-Philharmonic Auditorium בלוס אנג'לס ב-2 ביולי 1944 והציג את אמני הג'אז ג'יי ג'יי ג'ונסון, נט קינג קול, לס פול, באדי ריץ' ואחרים באולם שיועד לקונצרטים של מוזיקה קלאסית ובעבור קהל שלא הגיע בדרך כלל למועדוני הג'אז. מטרתו של גרנץ הייתה לחשוף את ההתרחשות בעולם הג'אז, בעיקר את זו של החוף המערבי, לקהל גדול. הקונצרטים בלוס אנג'לס נמשכו על בסיס חודשי משך כשנתיים. במופע האחרון בסדרה זו, שנערך באפריל 1946 נטלו חלק דיזי גילספי, לסטר יאנג וצ'ארלי פארקר.
החל מקיץ 1946 יצא גרנץ לסיבובי הופעות. סיבוב ההופעות הראשון התקיים בסן פרנסיסקו, שיקגו וניו יורק עם לסטר יאנג, קולמן הוקינס ובאדי ריץ'. בהופעות עמד גרנץ על עקרון הישיבה המשותפת באולם של אפרו-אמריקאים ולבנים זה בצד זה, תוך שהוא מוותר על הופעות באולמות שקיימו את מדיניות ההפרדה ונמנע משהות במדינות דרום ארצות הברית הגזעניות. סיבובי ההופעות עם גרנץ הציבו סטנדרטים חדשים, גבוהים יותר, של נסיעות אמנים. האמנים, בניגוד למצב עד אז (במיוחד לגבי אמני ג'אז שחורים), זכו לאירוח במיטב בתי המלון והוטסו במטוסים, במקום באוטובוסים או רכבות.
הנגנים שהתקבצו למשך מספר שבועות של הופעות לא תמיד הכירו זה את זה או ניגנו יחד לפני כן וכך נוצרה מסורת של ג'אם סשן שפתח את ההופעה המתוכננת, שבו ניגנו הנגנים יחד באופן חופשי ולעיתים חד פעמי, תוך יצירת הרכבים ייחודיים, בהם דואט של צ'ארלי פארקר ובילי הולידיי מהופעה ב-22 באפריל 1946, ההופעות שנערכו בקרנגי הול בקיץ אותה שנה והסולו של קולמן הוקינס בסטנדרט "How High the Moon" מההופעה בפיטסבורג ב-1947.
סיבובי הופעות בארצות הברית נמשכו עד 1957 ולאחר מכן נערכו סיבובי ההופעות בעיקר באירופה וביפן בהשתתפות מיטב האמנים כריי בראון, בני קרטר, רוי אלדרידג', אלה פיצג'רלד, סטן גץ, ליונל המפטון, בילי הולידיי (היחידה שפוטרה על ידי גרנץ לאחר שהעליבה על הבמה את אוסקר פיטרסון), ג'ין קרופה, בן ובסטר ואחרים. ב-1967 נערך סיבוב ההופעות האחרון שהסתיים בארצות הברית. תוכנית ג'אז בפילהרמונית הצילה את הקריירות של רבים מנגני תקופת הסווינג, שנדחקו בארצות הברית מפני עליית הבי בופ ושילבה נגנים משני הזרמים על במה אחת לשילובים שהתקבלו בעין יפה יותר באירופה מאשר בארצות הברית, שמבקרי המוזיקה שלה שאפו לחלוקה חדה וברורה בין הסוגות. גרנץ עצמו עזב את ארצות הברית ב-1959 והשתקע בשווייץ.
רבים מהמופעים הוקלטו על ידי חברות התקליטים "Verve" ו-"Pablo" וכמו כן יצאו במהלך השנים, וממשיכים לצאת, אוספים מתוך ההופעות, רובם על ידי חברות תקליטים שמושבן ביפן.
ב-1983 נערכה ביפן הופעה לחגיגת 40 שנה ל"ג'אז בפילהרמונית" ו-30 שנים להופעתה הראשונה ביפן עם אלה פיצג'רלד ואוסקר פטרסון, ג'יי ג'יי ג'ונסון, זוט סימס, ג'ו פאס ואחרים. הקלטת ההופעה יצאה בתקליט " Jazz at the Philharmonic - Yoyogi National Stadium, Tokyo 1983: Return to Happiness".
הערות שוליים

↑  לאונרד פד'ר, From Satchmo to Miles עמוד 173
1 2  לאונרד פד'ר, From Satchmo to Miles עמוד 174
↑  לאונרד פד'ר, From Satchmo to Miles עמוד 179
↑  סקוט יאנאו, סקירה באתר Allmusic
גארי סנט ג'ין

| --- | --- |

סנט ג'ין בשנת 2012
 לידה:  10 בפברואר 1950 (בן 74) צ'יקופי, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן, ג'נרל מנג'ר
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  מכללת ספרינגפילד
 קבוצות כמאמן
 1981–1986 1986–1988 1988–1992 1992–1997 1999–2000:  מילווקי באקס (עוזר) ניו ג'רזי נטס (עוזר) גולדן סטייט ווריורס (עוזר) סקרמנטו קינגס גולדן סטייט ווריורס
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1997–2004:  גולדן סטייט ווריורס
גארי סנט ג'ין (באנגלית: Garry St. Jean; נולד ב-10 בפברואר 1950) הוא מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי. היה בעברו המאמן הראשי של קבוצות ליגת ה-NBA סקרמנטו קינגס (1992–1997) וגולדן סטייט ווריורס (1999–2000), וכן שימש כג'נרל מנג'ר של הווריורס בין השנים 1997–2004.
קריירת אימון וניהול > השנים הראשונות

סנט ג'ין נולד וגדל בעיר צ'יקופי שבמסצ'וסטס, ובנערותו למד במכללת ספרינגפילד. בשנת 1980, לאחר 7 שנים כמאמן כדורסל בקבוצות ליגות תיכונים, מונה לעוזר מאמן בקבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA, תחת המאמן הראשי דון נלסון. ב-3 מתוך 5 עונותיו בתפקיד העפילה מילווקי לגמר האזור המזרחי בפלייאוף ה-NBA.
בין השנים 1986–1988 שימש כעוזר מאמן בניו ג'רזי נטס, וב-4 העונות הבאות חזר לשמש כעוזרו של נלסון, הפעם בגולדן סטייט ווריורס.
קריירת אימון וניהול > סקרמנטו קינגס

לקראת עונת 1992/1993 מונה למאמן הראשי של סקרמנטו קינגס, במקומו של המאמן הזמני רקס יוז. בכל 4 עונותיו הראשונות בתפקיד רשמו הקינגס מאזן ניצחונות שלילי, חרף הצטיינותו של כוכב הקבוצה מיץ' ריצ'מונד. במרץ 1997 פוטר סנט ג'ין מאימון הקבוצה, לאחר כ-4 עונות וחצי, והוחלף על ידי עוזרו אדי ג'ורדן. לאורך התקופה העמידה סקרמנטו מאזן כולל של 159 ניצחונות ו-236 הפסדים (40.3%).
קריירת אימון וניהול > גולדן סטייט ווריורס

ביולי 1997 מונה לג'נרל מנג'ר של גולדן סטייט ווריורס, במקומו של אל אטלס. פעולתו הראשונה כג'נרל מנג'ר הייתה שליחתו של כוכב הקבוצה ב-12 העונות הקודמות – כריס מאלין – בטרייד אינדיאנה פייסרס, תמורת אריק דמפיר. בשנים הבאות ביצע פעולות משמעותיות נוספות, בהן:
בפברואר 1998 העביר את ג'ו סמית' ובראיין שו לפילדלפיה 76', תמורת ג'ים ג'קסון וקלרנס ות'רספון.
בדראפט 1998 בחר את וינס קרטר בבחירה החמישית, ומיד העביר אותו לטורונטו ראפטורס תמורת אנטואן ג'יימיסון (שנבחר רביעי).
בינואר 1999 העביר את לטרל ספריוול לניו יורק ניקס, תמורת ג'ון סטארקס, כריס מילס וטרי קאמינגס.
בפברואר 2000 העביר את סטארקס יחד עם בחירת דראפט עתידית לשיקגו בולס, תמורת לארי יוז ובילי אוונס.
בדראפט 2001 בחר את ג'ייסון ריצ'רדסון (בחירה חמישית), טרוי מרפי (בחירה 14) וגילברט ארינאס (בחירה 31).
בדראפט 2003 בחר את מייק דאנליבי הבן בבחירה השלישית.
באוגוסט 2003 העביר את ג'יימיסון, מילס, יירי ולש ודני פורטסון לדאלאס מאבריקס, תמורת ניק ואן אקסל, אייברי ג'ונסון, אנטואן ריגודו ופופאי ג'ונס.
באף אחת מ-7 עונותיו בתפקיד לא העפילה הקבוצה לשלב הפלייאוף, ובשתיים מתוכן (2001 ו-2002) רשמה את מאזן הניצחונות הנמוך ביותר באזור המערבי. בדצמבר 1999 מינה את עצמו למאמן הראשי של הווריורס, במקומו של פי. ג'יי. קרליסימו, ועד לסיום עונת 1999/2000 רשמו תחתיו הווריורס מאזן של 13 ניצחונות ו-42 הפסדים. באפריל 2004 פוטר מתפקידו כג'נרל מנג'ר, והוחלף על ידי כריס מאלין.
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות האימון של סנט ג'ין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הפעולות של סנט ג'ין כג'נרל מנג'ר, באתר basketball-reference.com
↑  מאלין מונה לג'נרל מנג'ר של הווריורס, באתר הניו יורק טיימס, 23 באפריל 2004
ג'וני אובראיינט

| --- | --- |

אובראיינט במדי מילווקי באקס בשנת 2015
 לידה:  1 ביוני 1993 (בן 31) קליבלנד שבמיסיסיפי, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
 דראפט:  בחירה מספר 36, 2014 מילווקי באקס
 קבוצות כשחקן
 2014–2016 2016–2017 2017 2017–2018 2018–2019 2019–2020   2020–2021   2021  :  מילווקי באקס נורת'רן אריזונה סאנס דנוור נאגטס שרלוט הורנטס מכבי תל אביב  לוקומוטיב קובאן   הכוכב האדום בלגרד   טורק טלקום  
ג'וני לי אובראיינט השלישי (באנגלית: Johnny Lee O'Bryant III; נולד ב-1 ביוני 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירת מכללות

אובראיינט למד ושיחק בין השנים 2011–2014 באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, בה עבר את רף 1,000 הנקודות ו-700 הריבאונדים. בעונות 2013 ו-2014 נבחר לחמישיית העונה של המחוז הדרום-מזרחי (SEC) בליגת המכללות.
קריירה > מילווקי באקס

ב-26 ביוני 2014 נבחר אובראיינט במקום ה-36 בדראפט 2014 על ידי מילווקי באקס. ב-30 ביולי 2014 חתם על חוזה עם הבאקס לאחר לרשם ממוצע של 8.2 נקודות למשחק בחמישה משחקים בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-9 באוקטובר סבל ממתיחה ברצועת ברכו הימנית, אשר השביתה אותו מ-25 המשחקים הראשונים של העונה. את הופעת הבכורה שלו עבור הבאקס ערך ב-17 בדצמבר. ב-26 בדצמבר קלע שיא הנקודות שלו באותה עונה, 12 נקודות בניצחון 107–77 על אטלנטה הוקס.
ב-29 ביוני 2016 שחררו הבאקס את אובראיינט מהקבוצה.
ב-23 בספטמבר 2016 חתם אובראיינט על חוזה בוושינגטון וויזארדס. ב-21 באוקטובר, לאחר שהופיע בארבעה משחקי קדם-עונה עבור הקבוצה, החליטו הוויזארדס לוותר על שירותיו.
קריירה > נורת'רן אריזונה סאנס/דנוור נאגטס

ב-11 בנובמבר 2016 חתם אובראיינט בקבוצת הבת של פיניקס סאנס, נורת'רן אריזונה סאנס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בהופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הוא תרם 18 נקודות ו-12 ריבאונדים בניצחון 122–106 על איווה אנרג'י. ב-16 בינואר 2017, הוא נבחר לשחקן השבוע בליגת הפיתוח, על משחקו בין 9 בינואר ל-15 בינואר.
ב-26 בינואר 2017 חתם על חוזה ל-10 ימים עם דנוור נאגטס, ובסיומו חתם על חוזה נוסף בקבוצה ל-10 ימים נוספים. הוא חזר לנורת'רן אריזונה סאנס ב-16 בפברואר לאחר תום החוזה השני שלו. יומיים לאחר מכן, הוא השתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח.
קריירה > שרלוט הורנטס

ב-24 בפברואר 2017 חתם אובראיינט על חוזה ל-10 ימים עם שרלוט הורנטס. ב-4 במרץ 2017 קלע שיא קריירה של 15 נקודות בניצחון 112–102 על דנוור נאגטס. יומיים לאחר מכן חתם על חוזה נוסף של 10 ימים עם ההורנטס, ובסיומו הוא חתם על חוזה רב שנתי בקבוצה.
ב-7 בפברואר 2018 הועבר אובראיינט בטרייד לניו יורק ניקס, יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות, תמורת וילי הרננגומז. אובראיינט שוחרר מהניקס ביום שלאחר העסקה.
קריירה > מכבי תל אביב

ב-31 ביולי 2018 חתם לעונה במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית ומהיורוליג. ב-27 בדצמבר 2018 קלע אובראיינט שיא קריירה של 32 נקודות ביחד עם 5 ריבאונדים, 3 אסיסטים, 3 חטיפות, חסימה אחת ומדד של 44 נקודות בניצחון 94–92 על אולימפיה מילאנו, כשבסיום המחזור הוא נבחר לשחקן המצטיין של המחזור ביורוליג.
קריירה > לוקומוטיב קובאן

ב-14 באוגוסט 2019 חתם אובראיינט בלוקומוטיב קובאן, המשחקת בליגת העל הרוסית וביורוקאפ.
הערות שוליים

↑  ynet ספורט, ג'וני אובראיינט חתם במכבי תל אביב, באתר ynet, 31 ביולי 2018
↑  אובראיינט נבחר ל-MVP של המחזור ביורוליג, באתר ערוץ הספורט, 29 בדצמבר 2018
↑  ג'וני אובריאנט חתם בשורות לוקומוטיב קובאן, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2019
גזע הבטן

| --- | --- |

גזע הבטן וענפיו
 שיוך:  עורק הטחול 
 ניקוז ורידי:  וריד הטחול 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (603) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  truncus coeliacus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.12.012 
 TA2 (2019):  4211 
 FMA:  50737 
 קוד MeSH:  A07.015.114.207 
 מזהה MeSH:  D002445 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0007569 
 
אספקת הדם בעובר בן שישה שבועות.
גֶּזַע הַבֶּטֶן (TA: truncus coeliacus), או עוֹרֵק הַבֶּטֶן (arteria coeliaca), הוא עורק קצר בבטן, הענף הראשון של אבי העורקים הבטני, המספק דם לאיברי רום הבטן: הוושט הבטני, הקיבה, התריסריון, הכבד, כיס המרה, הלבלב והטחול.
גזע הבטן יוצא אופקית לפנים מאבי העורקים בגובה החוליה השתים-עשרה של החזה. אורכו 1.25 ס"מ, ועד מהרה הוא מתפצל לשלושת ענפיו: עורק הקיבה השמאלי, עורק הכבד המשותף ועורק הטחול. לעיתים יוצאים מהגזע גם שני עורקי הסרעפת התחתונים.
גזע הבטן מספק את המבנים אשר התפתחו במהלך ההתפתחות העוברית מהמעי הקדמי.
גוטפריד בן

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1886 Putlitz, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  7 ביולי 1956 (בגיל 70) ברלין המערבית, אזורי הכיבוש בגרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  בית קברות היער דאהלם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך שילר, אוניברסיטת בון, אוניברסיטת מרבורג, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 זרם ספרותי:  אקספרסיוניזם 
 יצירות בולטות:  Morgue and other poems, Static poems 
 תקופת הפעילות:  מ-1886 
 בן או בת זוג:  Ilse Benn (?–1956)   אלזה לסקר-שילר 
 צאצאים:  Nele Poul Sørensen 
 פרסים והוקרה:  פרס ביכנר (1951)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 gottfriedbenn.de
 חתימה:   
 
גוטפריד בן
גוטפריד בן (גרמנית: Gottfried Benn; ‏2 במאי 1886 – 7 ביולי 1956) היה משורר אקספרסיוניסטי, סופר, מסאי ורופא גרמני.
חייו

גוטפריד בן נולד במאנספלד, פריגניץ, בן לכומר לותרני. את חינוכו קיבל בשטֶלין (נוימארק) ובפרנקפורט על נהר אודר, בטרם למד תאולוגיה באוניברסיטת מרבורג ורפואה צבאית באקדמיית הקייזר וילהלם בברלין.
בן החל את דרכו כיוצר אקספרסיוניסט לפני מלחמת העולם הראשונה בפרסמו קובץ קטן של שירים פרי עטו בשם "חדר מתים" (1912), העוסק בניוון ובריקבון הפיזי של הגוף.
בן התגייס לצבא בשנת 1914. תחילה נשלח לתקופה קצרה לחזית הבלגית, ולאחר מכן שירת כרופא צבאי בבריסל. בן נכח במשפטה והוצאתה להורג של אדית קאוול. בן עבד אז כרופא בבית בושת של הצבא. לאחר מכן, עבר בן לברלין ושם התמחה ברפואת עור ובמחלות מין.
בן, אשר סלד מרפובליקת ויימר ודחה את המרקסיזם ואף את ה"אמריקניזם", החל לרחוש אהדה כלפי הנאציזם ככוח מהפכני ואף להזדהות עם הנאצים. הוא קיווה שהנציונל-סוציאליזם יהלל את האסתטיקה שלו, שהאקספרסיוניזם יהפוך לזרם האמנות הרשמי של גרמניה, כפי שקרה עם הפוטוריזם באיטליה. בשנת 1932 נבחר בן לשמש כחבר במחלקת השירה באקדמיה הפרוסית לאמנויות, והפך ראש המחלקה בפברואר 1933. במאי של אותה השנה הגן על המשטר החדש בשידור רדיו באמרו כי "מצב העובדים הגרמנים טוב מתמיד".
המדיניות התרבותית לא הלכה בנתיב שבו קיווה בן שתלך, ובחודש יוני, הנס פרידריך בלונק החליף את בן כראש מחלקת השירה של האקדמיה. לאחר שנזדעזע ממנו, עקב ליל הסכינים הארוכות, חדל בן לתמוך בתנועה הנאצית. בן החליט לבצע "הגירה באופן אריסטוקרטי" והצטרף בשנת 1935 לשורות הוורמאכט, שם מצא קצינים רבים אשר היו שותפים לסלידתו מהמשטר.