stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סי שארפ
תכנות גנרי

השפה תומכת בפולימורפיזם פרמטרי: ניתן להגדיר מחלקה המקבלת טיפוסים כפרמטרים:
public class GenericList<T> {
 void Add(T input) { }
}
ניתן להעביר כפרמטר כל טיפוס – פרימיטיבי, טיפוס-ערך או טיפוס-התייחסות:
class TestGenericList {
 private class ExampleClass { }
 static void Main() {
 // Declare a list of type int.
 GenericList<int> list1 = new GenericList<int>();

 // Declare a list of type string.
 GenericList<string> list2 = new GenericList<string>();

 // Declare a list of type ExampleClass.
 GenericList<ExampleClass> list3 = new GenericList<ExampleClass>();
 }
}
ניתן להגדיר אילוצים של טיפוסים באמצעות משפט where, כך למשל ניתן להגדיר שמחלקה מסוימת תהיה רק מטיפוס מחלקה, מבנה או טיפוס קונקרטי. וניתן לתת ערכי ברירת מחדל למשתנים הגנריים באמצעות המילה default:
public class GenericWithWhere <T> where T : IComperable {}
לדוגמה מבטיח כי הטיפוס הפרמטרי יהיה "ניתן להשוואה", בכך שמאלצים אותו לרשת מהממשק המתאים.
מנגנון הגנריות ב-#C איננו מתבצע בעזרת תבניות בזמן הידור (כמו ב-++C) ואיננו נעלם בזמן ריצה (כמו בג'אווה) אלא מתבצע בזמן טעינה, וכל אובייקט שומר בתוכו מידע על הפרמטרים בעזרתם הוא נוצר גם בזמן ריצה, על מנת לאפשר שיקוף ובטיחות טיפוסים.
ניתן להעביר רק טיפוסים (ולא קבועים מספריים, למשל, כמו ב-++C). מטיפוסים אלה ניתן לדרוש דברים מסוימים, כגון ירושה ממחלקה או ממשק מסוים, או קיומו של בנאי נטול פרמטרים.
לא ניתן לבצע התמחות של מחלקה גנרית עבור טיפוס ספציפי. כתוצאה מכך, כוח החישוב של מנגנון הגנריות ב-#C חלש יותר משל התבניות בשפת ++C, והוא איננו מאפשר להגדיר חישובים מורכבים שיתבצעו בזמן הידור או טעינה – הוא איננו שלם-טיורינג; כל תפקידו הוא יצירה של טיפוסים, משתנים, נציגים ופונקציות בעזרת פרמטרים (במילים אחרות: הוא מאפשר תכנות גנרי, אך לא מטא-תכנות). חולשה זו מאפשרת להדר ולטעון קוד גנרי מהר יותר.
תכנות דינמי

על אף שהשפה היא במהותה שפה סטטית, החל מגרסה 4 נוספה לה תמיכה בתכנות דינמי, דהיינו הגדרת האובייקטים כמו משתנים, מאפיינים, שיטות ואירועים בזמן ריצה, ולא בזמן ההידור. לצורך השימוש בתכנות דינמי נוסף טיפוס חדש מסוג dynamic.
בדוגמה הבאה ניתן לראות שטיפוס המשתנה d1 משתנה בעקבות ההשמה של התוכן, ממחרוזת למספר שלם.
dynamic d1 = "STRING";
 Console.WriteLine(d1.GetType());
 // Prints "System.String".
 d1 = 60;
 Console.WriteLine(d1.GetType());
 // Prints "System.Int32".
ונוספו מחלקות חדשות לטיפול דינמי (באמצעות מרחב System.Dynamic). המחלקה DynamicObject שבאמצעותה ניתן להוסיף ולשנות מאפיינים תוך כדי ריצה, ובאמצעות המחלקה ExpandoObject שנותנת טיפול כולל יותר, ניתן להוסיף למחלקה בזמן ריצה כל אובייקט, מאפיין, שיטה ואף אירוע. מחלקה זו תומכת ב-LINQ ובתחשיב למדא. דרך נוספת לתכנות דינמי היא באמצעות יכולת השיקוף של ה-#C (אם כי דרך זו מורכבת יותר למימוש).
בדוגמה הבאה נוצרת באמצעות ExpandoObject מחלקה בזמן ריצה שיש לה שני מאפיינים (בשמות Name מסוג מחרוזת ו-Age מסוג מספרי) ושיטה אחת (בשם Increment) שמוסיפה 5 לערך שקיים במאפיין Age. בסוף הדוגמה יוצג בחלון Output התוכן הבא:
Name: John Smith, Age: 20
using System.Dynamic;
 ...
 dynamic employee = new ExpandoObject() ;
 employee.Name = "John Smith";
 employee.Age = 15;

 employee.Increment = (Action)(() => { employee.Age+=5; });
 employee.Increment();

 Console.WriteLine("Name: " + employee.Name + " " + ", Age: " + employee.Age);
התמיכה מאחורי הקלעים בתכנות הדינמי נעשית באמצעות מהדר אחר ה-DLR ולא ה-CLR. בשל כך באובייקטים דינמיים לא ניתן להשתמש בתכונת השיקוף ולא ב-Intellisense.
תכנות חזותי

השפה תומכת בתכנות חזותי בעיקר בממשקי משתמש, באמצעות ספריות תקניות של הדוט נט וכלי פיתוח של הויז'ואל סטודיו, כאשר אלמנטים בשפה כאירועים ומאפיינים משתלבים בפיתוח החזותי ומקלים עליו. ניתן ליצור טפסים (Form) ליישומים שולחניים באמצעות ה-WinForms, דפים (Page) ליישומי אינטרנט באמצעות ה-WebApplication, חלונות (Window) ליישומי גרפיקה מתקדמים באמצעות מודל התכנות WPF, ומסכים (Screen) ביישומי משחקים.
העיקרון שנלקח מוויז'ואל בייסיק, הורחב והועצם, הוא יצירת אובייקט ראשי המסמל טופס, דף או חלון בהתאם לסוג היישום, שיכול להכיל בתוכו פקדים שהם מודלים תכנותיים קטנים, המיוצגים באמצעות צלמיות, שיכולים לתקשר זה עם זה. על גבי הטופס ניתן ל"צייר" ולמקם פקדים באמצעות גרירתם מחלונית "ארגז כלים" (ToolBox), וניתן לראות את צורת הסידור שלהם באמצעות חלונית "מתאר מסמך" (Document outline/Designer). ישנה חלוקה פנימית בין פקדים (Controls) (שהם רכיבי תוכנה חזותיים כמו פקד תיבת טקסט ופקד תמונה) לבין רכיבים (Components) (שהם רכיבי תוכנה לוגיים, למשל רכיב FileSystemWatcher שעוקב אחר שינויים בקבצים, או רכיב BackgroundWorker שמאפשר ליצור תהליכון נפרד עם אירועים). הקשר בין פעולות הממשק לקוד הוא דו כיווני: לכל פעולה חזותית מחולל קוד מתאים, למשל גרירה של פקד אל הטופס יוצרת הכרזה שלו בטופס ואתחול של מאפיינים מסוימים שנקבעו מראש, כמיקום הפקד בטופס, וגודלו, וכל שינוי בקוד מתורגם לייצוגים החזותיים בחזרה.
ב-WebApplication קיימים כ-90 פקדים ורכיבים שונים, וב-WinForms קיימים כ-70 פקדים ורכיבים שונים. ניתן ליצור פקדי ורכיבי משתמש מותאמים אישית על בסיס פקדים ורכיבים קיימים, או פקדים ורכיבים חדשים. הפקדים מסווגים בדרך כלל לכמה קטגוריות עיקריות. ב-WinForms למשל הם מסווגים לשיתופיים, מכולות (פקדים שמכילים פקדים אחרים), תפריטים, נתונים (לעבודה עם מסדי נתונים), תיבות שיח ועוד. דרך העבודה האופיינית היא גישה אל הקוד מתוך הממשק והליכה מהכלל אל הפרט. תחילה יש ליצור את הטופס, לשרטט עליו את הפקדים, ולאחר מכן להגדיר את מאפייניהם השונים, והאירועים הדרושים ליישום באמצעות חלונית "מאפיינים" (Properties) שמציגה את המאפיינים והאירועים הקיימים בפקד, ואז ליצור אירוע באזור הקוד, ולכתוב בו את הקוד הנדרש כדי לממש את התוכנית.
השפה גם תומכת, באמצעות Xamarin.Forms, בתכנות אפליקציות חוצה פלטפורמות עבור טלפונים ניידים ומכשירי Windows (עם פלטפורמת UWP).
זיכרון מנוהל

במטרה למנוע בעיות הנובעות מניהול עצמאי של זיכרון כמו זליגת זיכרון ודריסת זיכרון, שפת #C, כחלק מטכנולוגיית דוט נט, מוגדרת כ"קוד מנוהל" (Managed Code). המתכנת פטור מן האחריות לשחרור מפורש של זיכרון המוקצה לאובייקט. סביבת ההרצה (CLR – Common Language Runtime) היא המופקדת על שחרור הזיכרון שתופסים עצמים שאינם בשימוש יותר.
לצורך כך, יוזמת סביבת ההרצה אחת לזמן מה תהליך של "איסוף זבל" (Garbage collection), הממפה את כל העצמים במערכת ומסמן למחיקה את אלו שאינם בשימוש. לצורך המיפוי מוגדרים מספר רכיבים ראשיים ("שורשים"). עצם הוא בשימוש אם הוא מוחזק על ידי אחד הרכיבים הראשיים, או שניתן להגיע אליו מאחד הרכיבים הראשיים דרך סדרה של עצמים אחרים. עצמים שאינם בשימוש מסומנים למחיקה. אם הוגדר עליהם קוד הרצה לפני מחיקה (Finalizer) הוא יבוצע. ולאחר מכן העצם ימחק והזיכרון אותו תפס ישוחרר.
זיכרון מנוהל אמור להבטיח ניצול של משאבי הזיכרון, אך הוא אינו מגן על משאבים אחרים כדוגמת גישה לבסיסי מידע, קבצים פתוחים וכדומה. בנוסף, זליגת זיכרון עדיין עלולה לקרות אם כתוצאה משגיאה בתוכנית ניתן לגשת אל עצמים גם כאשר אין בהם עוד צורך. מנגנון איסוף הזבל לא יכול לדעת שמדובר בשגיאה, ולא יפנה את העצמים מן הזיכרון.
טיפול בחריגות

#C תומכת בטיפול בחריגות (מנגנון בקרת זרימה המיועד לציין ולטפל במצבים לא תקינים במהלך הריצה של התוכנית) על ידי "זריקת" אובייקטים במעלה שרשרת הקריאות לפונקציה, כדי להעביר מידע על החריגה. אפשר לזרוק רק אובייקטים ממחלקות היורשות מהמחלקה Exception. אין דרך להצהיר על החריגות הנזרקות ממתודה, חריגה שנזרקת ולא נתפסת תפעפע עד סביבת הריצה עצמה.
באופן דומה לשפות אחרות, הטיפול בחריגות נעשה על ידי השימוש ב-try-catch-finally, כאשר ניתן לספק טיפוס מסוים ל-catch ולקבל מידע אודות השגיאה:
try
{
 ... // code
}
catch (ExceptionType e)
{
 // Here exception can be handeled
}
finally
{
 // this will be called anyway
}
תאימות לאחור

כדי להקל על מפתחים להגר משפות אחרות[דרוש מקור], ובפרט משפת ++C, אל שפת #C, נכללו בשפה "כינויים" למספר מחלקות ומבנים, הזהים לשמות המקבילים בשפת ++C:
| מחלקה | כינוי | תיאור | גודל בבתים | אתחול אוטומטי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| System.Byte | byte | בית | 1 | 0 |
| System.Int16 | short | שלם קצר | 2 | 0 |
| System.Int32 | int | שלם | 4 | 0 |
| System.Int64 | long | שלם ארוך | 8 | 0 |
| System.Decimal | decimal | שלם דצימלי | 12 | 0 |
| System.Single | float | ממשי | 4 | 0.0 |
| System.Double | double | ממשי כפול | 8 | 0.0 |
| System.Boolean | bool | בוליאני | 1 | false |
| System.Char | char | תו יוניקוד בודד | 2 | /0 |
| System.String | string | מחרוזת יוניקוד |  | null |
בנוסף, קיימים כינויים למחלקות שאינן קיימות כסוגי משתנים בשפת ++C: הכינוי object למחלקה Object, וכן הקידומת unsigned משפת ++C תהיה בדרך כלל הקידומת u לכינוי המתאים (למעט byte, שהוא כבר unsigned, ולכן קיים הכינוי sbyte, שהוא byte עם סימן). למשל, unsigned int בשפת ++C מקביל ל-uint בשפת #C, שאינו אלא כינוי למבנה UInt32.
המבנה Char בשפת #C מכיל נתון באורך 16 סיביות או יותר (קידוד UTF-16), כדי שיוכל להכיל תו יוניקוד, בניגוד ל-char של ++C שהוא על פי רוב באורך 8 סיביות (מתאים להכיל תו ASCII, או בית בודד).
ניתן להשתמש בכינוי של מחלקה או בשם המפורש שלה, ללא כל משמעות מבחינת ריצת התוכנית.
גרסאות

ל-#C פורסמו מספר מהדורות, בדרך כלל בצמוד להפצת מהדורה חדשה של ויז'ואל סטודיו:
| גרסה | תאריך | ‎גרסת NET>  | ויז'ואל סטודיו |
| --- | --- | --- | --- |
| C# 1.0 | ינואר 2002 | ‎.NET Framework 1.0 | Visual Studio .NET 2002 |
| C# 1.2 | אפריל 2003 | ‎.NET Framework 1.1 | Visual Studio .NET 2003 |
| C# 2.0 | נובמבר 2005 | ‎.NET Framework 2.0 | Visual Studio 2005 |
| C# 3.0 | נובמבר 2007 | ‎.NET Framework 3.0 ‎.NET Framework 3.5 | Visual Studio 2008 Visual Studio 2010 |
| C# 4.0 | אפריל 2010 | ‎.NET Framework 4 | Visual Studio 2010 |
| C# 5.0 | אוגוסט 2012 | ‎.NET Framework 4.5 | Visual Studio 2012 |
| C# 6.0 | יולי 2015 | ‎.NET Framework 4.6 | Visual Studio 2015 |
| C# 7.0 | מרץ 2016 | ‎.NET Framework 4.6.2 | Visual Studio 2017 |
| C# 7.1 | אוגוסט 2017 | ‎.NET Core 2.0 |  |
| C# 7.2 | נובמבר 2017 |  |  |
| C# 7.3 | מאי 2018 | ‎.NET Core 2.1 ‎.NET Core 2.2 ‎.NET Framework 4.8 |  |
| C# 8.0 | ספטמבר 2019 | ‎.NET Core 3.0 ‎.NET Core 3.1 | Visual Studio 2019 |
| C# 9.0 | ספטמבר 2020 | ‎.NET 5 |  |
|  | C# 2> 0 | C# 3> 0 | C# 4> 0 | C# 5> 0 | C# 6> 0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תכונות   שהוספו |  ג'נריקס  טיפוסים חלקיים (Partial)  מחלקה סטטית  מתודות אנונימיות  איטרטורים  טיפוסים מאפשרים ערכי NULL  הגדרת מאפיין (setters) כפרטי  Method group conversions (delegates)  |  טיפוס מרומז של משתנים מקומיים (var)  מאתחל אובייקטים ואוספים  מימוש אוטומטי של מאפיינים  טיפוסים אנונימיים  מתודות הרחבה  ביטויי שאילתה  ביטויי למדא  עצי ביטויי  מתודות חלקיות  LINQ  |  כריכה דינמית  טיפוס דינמי (Dynamic)  ארגומנטים אופציונליים  Generic co - and contravariance  Embedded interop types ("NoPIA")  חוזה - Code Contracts  |  מתודות אסינכרוניות (Async / await)  Caller info attributes |  הידור כשירות (service)  יבוא של טיפוסים סטטיים למרחב שם  מסנן לחריגות  אתחול אוטומטי של מאפיין לקריאה בלבד  אתחול של מילון  Await בבלוק של catch/finally  אינטרפולציה על מחרוזת  אופרטור nameof |
דוגמאות > תוכנית Hello world

להלן דוגמה לתוכנית Hello world בשפה זו:
using System;

public class ExampleClass
{
 public static void Main(string[] args)
 {
 Console.WriteLine("Hello world!");
 }
}
דוגמאות > פונקציה לחישוב עצרת

public static int CalculateFactorial(int number)
{
 int factorial = 1;
 for (int i = 1; i <= number; i++)
 {
 factorial *= i;
 }
 return factorial;
}
ראו גם

מונחים בתוכנה
NET.
לקריאה נוספת

כריסטוף וייל, היכרות עם C#‎, בהוצאת SAMS והוד עמי, ישראל 2001, 189 עמ'
טום ארצ'ר, C#‎ למתכנתי Java/C++/Visual C++, הוצאת מיקרוסופט והוד עמי, ישראל 2002, 411 עמ'
דאנקן מקניז, וקנט שארקי, C#‎ - סדנת לימוד, SAMS והוצאת הוד עמי, ישראל 2002, 800 עמ'
על כוס קפה, מדריך לשפת C#‎ ולמערכת .NET, עיטם מדעי המחשב, 2011
מטר לשנייה

מטר לשנייה (בקיצור: מ"ש או מל"ש) היא יחידת מהירות. גוף שנע במהירות קבועה של מטר לשנייה עובר במשך שנייה אחת מרחק של מטר אחד. יחידה זו היא יחידה סטנדרטית במערכת היחידות הבין-לאומית (SI) ונמצאת בעיקר בשימוש פיזיקאים.
המרות שימושיות ממטר לשנייה ליחידות אחרות:
1 מטר לשנייה = 3.6 קמ"ש (קילומטר לשעה) – בשעה יש 3,600 שניות.
1 מטר לשנייה = 3.281 רגל לשנייה
המרות שימושיות מיחידות אחרות למטר לשנייה:
1 קמ"ש = 0.28 מטר לשנייה
1 רגל לשנייה = 0.3048 מטר לשנייה
1 מספר מאך שווה בערך ל-340 מטר לשנייה
מהירות האור בריק שווה ל-299,792,458 מטר לשנייה
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה ובנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השפעות של קנאביס

קנאביס הוא צמח ממשפחת הקנאביים המשמש למטרות שונות. אחת מהן היא להפקת סם הקנאביס שהוא סם פסיכואקטיבי, המופיע בצורות שונות כמו מריחואנה וחשיש. לצד ההשפעות המשכרות של סם הקנאביס, יש לו השפעות פיזיולוגיות רבות, מהן הגורמות נזק, ומהן חיוביות. שימוש קבוע בסם כרוך בהגברת הסיכון לבעיות בריאותיות שונות, כמו דלקת סימפונות כרונית (במידה והוא נצרך בעישון, גם אם איננו נצרך יחד עם טבק). הסם מגביר גם את הסיכון לירידה ביכולות קוגניטיביות, ולעלייה בבעיות נפשיות. בנוסף, השימוש בסם קשור לסכנת התמכרות, אם כי מחקרים שונים מראים שהתמכרות זו נמוכה ופחותה משמעותית מזו הנגרמת בעקבות שימוש בסיגריות ובאלכוהול. לקנאביס השפעות פיזיולוגיות חיוביות כסם נוגד הקאות וכסם להרגעת השרירים, ואף נעשה בו שימוש בכמה יישומים רפואיים.
עובדות אלו, יחד עם ההיבטים החוקיים הנוגעים לאיסור על השימוש בסם, וההתנגדות הקיימת לאיסור זה, הביאו לעריכת מחקרים רבים בנושא. הנטייה של מרבית צרכני הקנאביס להשתמש במקביל בסמים אחרים (כגון אלכוהול וטבק) מקשה על הסקת מסקנות ממחקרים שלא מבודדים את השפעת הקנביס מהשפעתם של גורמי נזק אפשריים אחרים. במדינות שבהן השימוש בקנאביס אסור, יש גם קשיים פוליטיים, כלכליים וחוקיים לערוך מחקרים מסודרים.
זני הקנאביס השונים מכונים בשלושה שמות: קנאביס ״אינדיקה״, קנאביס ״סאטיבה״ והשלישי קנאביס ״הייבריד״.
זני ״סאטיבה״ נחקרו על ידי בוטניקאי בשם לינאוס, שחקר את פרחי הקנאביס במקום מחיה מסוים הנמצא באזורים מוצלים בעיקר, עם מעט נקודות אור. לינאוס מצא שמבנם של צמחי הקנאביס שחקר, בעלי גבעול צר וארוך עם פרחים בעלי מבנה אוורירי, כך שהצמח יכול להגיע לנקודות האור ולבצע את תהליך הפוטוסינתזה.
לאחר כשלושים שנה, בוטניקאי אחר בשם למארק, גילה צמחי קנאביס שונים לגמרי מצמחי הקנאביס שנחקרו על ידי לינאוס. זני הקנאביס שגילה למארק התפתחו וגדלו בהרים גבוהים בעלי אקלים קריר עם המון שמש ורוחות חזקות, עם עונה קצרה מאוד שמאפשרת לצמחי הקנאביס פרק זמן קצר להתפתח. תנאים אלו גרמו לצמחי הקנאביס להתפתח במבנה של שיח, בעלי פרחים קטנים עטופים בתריכומות (אבקנים), שמשמשת כשכבת הגנה לפרח. פרחי הקנאביס צומחים כך במטרה שהצמח יוכל לשרוד את תנאי האקלים הקשוחים.
למארק כינה את הצמחים שחקר בשם קנאביס ״אינדיקה״.
זנים מסוג קנאביס ״הייבריד״, מציעים לשלב בין המבנים השונים של הפרחים. פרחים מסוג זה, גדלים באזורים נטרליים בעלי אזורים מוצלים, אזורים שמשיים בעלי רוח ובעלי תנאים קלים יותר.
מחקר האקדמיה הלאומית

ב-12 לינואר 2017 פרסמה האקדמיה הלאומית למדעים, הנדסה ורפואה (אנ') את אחד המחקרים המקיפים ביותר שנעשו אי פעם בתחום השפעות הקנאביס על האדם. המחקר בחן את כל הספרות המחקרית שבוצעה ב-20 השנים שלפני פרסום המחקר, כ-10,000 מחקרים, במטרה לסכם את כל מה שידוע למדע על הסכנות הבריאותיות של הקנאביס. עורכי המחקר פרסמו דו"ח ובו קרוב ל-100 מסקנות ממחקרם, אותן סווגו ל-5 קטגוריות: ראיות חד משמעיות, ראיות משמעותיות, ראיות מתונות, ראיות מוגבלות, וראיות בלתי-מספקות.
עורכי המחקר הצרו על כך שבעקבות הגבלות פדרליות בארצות הברית, לא יכלו לממש את מלוא פוטנציאל המחקר שלהם בתחום, והכריזו על פער המידע הקיים שמעכב את המחקר מלהגיע לכמות גדולה של מסקנות נחרצות בנושא - כסיכון בריאותי לציבור.
השפעות מיידיות

טבען וחוזקן של ההשפעות המיידיות של צריכת קנאביס משתנות בהתאם למנה, הזן, ההרכבה ומקור הצמח, שיטת הצריכה, תכונותיו הנפשיות והפיזיות של המשתמש (כמו סבילות אפשרית), וסביבת המשתמש בזמן הצריכה וההשפעה. שני האחרונים נקראים לעיתים "סט & סטינג", מונח שהוטבע על ידי טימותי לירי ביחס לסמים פסיכדליים. עישון של מנת קנאביס זהה בהלך נפש (סט) שונה, או בסביבה (סטינג) שונה, יכול לשנות את ההשפעה או את תחושת האפקטים על ידי המשתמש. את ההשפעות של צריכת קנאביס ניתן באופן כללי לסווג בתור גופניות וקוגניטיביות. ראיות אנקדוטליות מציעות שתכשירים המגיעים מקנאביס סאטיבה תת-מין סאטיבה נוטות ליצור השפעה יותר קוגניטיבית או תפיסתית, בעוד קאנביס סאטיבה תת-מין אינדיקה נוטה ליצור השפעות יותר גופניות (מה שמכונה "בודי-היי"), ובנוסף השפעה מרגיעה ומרדימה יותר. השוני בין השפעות המינים נובע מהתפלגות שונה של ריכוזי הקנבינואידים - באינדיקה אחוז גבוה יותר של CBD, ובסאטיבה אחוז גבוה יותר של THC.
בהתאם לכך, אדם הצורך כמות סטנדרטית של קנאביס עשוי לחוות חלק מההשפעות הבאות (אפשר שלא):
שינוי במצב התודעה ובמצב הרוח: מצב רוח טוב המתואר כ"תחושת היי", תחושות שמחה או אופוריה, רוגע, חברותיות ושחרור עכבות.
שינוי בתפיסה חושית: הערכה מוגברת של גירויים חושיים (ריח, שמיעה וטעם), עיוות תפיסת הזמן והמרחב.
שינויים פיזיולוגים: דופק מוגבר, אדמומיות בעיניים (כתוצאה מהרחבת כלי הדם), אישונים מורחבים ותיאבון מוגבר.
פגיעה בריכוז: ירידה ביכולת קואורדינציה וריכוז, שהופכות פעולות כמו נהיגה או הפעלת מכונות כבדות למסוכנות באופן יחסי.
חוויה שלילית: תיתכן תחושת חרדה, פאניקה, תחושה מוגזמת של מודעות עצמית, ומחשבות פרנואידיות.
נמנום: תחושת עייפות והירדמות (השפעה בעיקר של CBD ולא של THC), אך מאידך פגיעה במנגנון שנת חלום.
אנשים שצורכים כמות גדולה של קנאביס עלולים לחוות חוסר התמצאות ודליריום, ועלולים לא לדעת מי הם, היכן הם נמצאים, או באיזו שעה. בנוסף, מינונים גבוהים של קאנביס עשויים לגרום גם לתנודות חדות במצב הרוח, מחשבות מקוטעות, פרנויה, התקפי פאניקה, הזיות ורגשות של חוסר מציאות.
השפעות הקנאביס מורגשות בתוך דקות, מגיעות לשיא שלהן בתוך 10–30 דקות, ועשויות להימשך שעתיים או שלוש. לאחר תום השימוש, ה-THC שבקאנביס מאוחסן בתאי השומן בגוף למשך זמן ממושך, שעשוי להגיע למספר חודשים.
מחקרים שפורסמו בשנת 2018 הראו שגם צריכה של כמות קטנה מאוד של קנאביס בידי בני נוער גורמת לשינויים ברורים במוחם. אף על פי שהתגלית העלתה חששות בקרב החוקרים, המחקרים בנושא טרם יכולים לקבוע באופן מובהק את טיב ההשלכות של שינויים אלו.
בשנים האחרונות חלה עליה במעשנים, בפרט בני נוער, שחוו בהשפעת הקנאביס מאפיינים פסיכוטיים לטווח קצר וארוך, כולל הזיות והקאות כרוניות. לרוב השפעה זו תהייה זמנית ולא תישאר לצמיתות. מומחים תולים זאת בכך שיצרני הקנאביס העלו את רמת החוזק שלו. מחקרים רבים מצאו קשר בין שימוש כבד במריחואנה חזקה לבין התפתחות של הפרעות פסיכולוגיות, כולל סזיכופרניה, אם כי לא הוכח קשר סיבתי.
השפעות ארוכות טווח > פגיעה בדרכי הנשימה

מאמר סקירה מ-2004, שבחן מספר גדול של מחקרים בתחום, מעלה כי הסיכוי להתפתחות גידולים קדם-סרטניים בדרכי הנשימה עולה אצל מעשני קנאביס, כאשר הסיכוי לסרטן עולה ככל שגובר מינון צריכת הקנאביס. נראה שמסקנות אלו רלוונטיות בעיקר עבור צרכני קנאביס שמעשנים אותו במקביל לטבק, שכן מחקרים משלימים, שגובו בהמשך על ידי הדו"ח של האקדמיה הלאומית, הראו שעישון של קנאביס שאינו מעורב בטבק אינו מעלה את הסיכון לפריצת נפחת או סרטן.
עם זאת, יש ראיות לכך שמעשני קנאביס כבדים עלולים לסבול מהשפעות שליליות כגון דלקת סימפונות או שיעול, בדומה למעשני טבק. סדרת מחקרים מהשנים 1988–1995 הראו שבהשוואה לסיגריות טבק רגילות, מעשני סיגריות קנאביס חשופים לריכוז קרבוקסי-המוגלובין (אנ') גבוה פי חמישה, וכמות זפת גבוהה פי שלושה - בעקבות השאיפות הארוכות ללא מסנן. המחקרים הראו שעישון 3–4 סיגריות קנאביס ביום עלול להגביר סיכוי להיווצרות של דלקת סימפונות כרונית חריפה באופן השווה להשפעה שהייתה נגרמת מעישון של כ-20 סיגריות טבק רגילות ליום. דו"ח האקדמיה הלאומית משנת 2017 חיזק מסקנות אלו וקבע שיש ראיות חד משמעיות לכך שעישון קנאביס מגביר תדירות ותכיפות של סימפטומים של דלקת סימפונות.
השפעות ארוכות טווח > מחלות לב וכלי דם

קנאביס יוצר תופעה של טכיקרדיה, היא מצב של קצב לב העולה על הקצב הנורמלי בזמן מנוחה. תופעה זו לשעצמה לא מזיקה בהכרח, אולם עלולה להיות מסוכנת ביותר לאנשים עם רקע של מחלת לב. מחקר משנת 1973 הראה שאצל צרכני קנאביס קבועים הגוף מתרגל לתופעה זו ונוצר נרמול. מחקר על השפעות הקנאביס משנת 2009 הגדיר את מחלות הלב וכלי הדם כאחת מתופעות הלוואי השליליות הנפוצות של שימוש בקנאביס.
השפעות ארוכות טווח > השפעות קוגניטיביות

מחקרים רבים מראים שמשתמשים כבדים לאורך שנים השיגו תוצאות פחות טובות מקבוצת הבקרה בסדרת מבחנים נוירופסיכולוגים שבחנו ריכוז, זיכרון, ותפקוד ביצועי, גם לאחר שפג שכרון הסם. פגיעה זו עלולה להימשך שבועות או חודשים, אך העדויות באשר להשפעה ארוכת טווח שאינה חולפת אינן מספקות מסקנה ברורה.
ב-2012 פורסמו תוצאות מחקר שהחל ב-1973 בהשתתפות 1,000 ילדים בני 13, כאשר רק אצל אלה שהחלו לעשן מריחואנה לפני שהגיעו לגיל 18 התגלתה ירידה ברמת האינטליגנציה. מסקנת החוקרים הייתה שהחומר פוגע במוח שנמצא בשלבי התפתחות. מחקר זה גרר ביקורת באשר לתקפותו ומחקר מקיף יותר שהקפיד על בידוד משתנים סוציו-אקונומיים לא מצא מתאם בר מדידה בין שימוש מתון בקנאביס וירידה באינטליגנציה, אך מצא ירידה (3%) באינטליגנציה עבור משתמשים שצרכו קנאביס לפחות 50 פעמים.
מחקרים רבים, ביניהם הדו"ח של האקדמיה הלאומית משנת 2017, מצביעים על ראיות חד משמעיות הקושרות צריכת קנאביס להגברת הסיכוי לביצוע תאונת דרכים, כאשר הקשר גדל באופן המובהק ביותר כאשר משלבים צריכת קנאביס עם צריכת אלכוהול. מחקר משנת 1991 שבדק 9 טייסים מנוסים שהשתתפו בסימולטור טיסה הראה שהטייסים שצרכו קנאביס הפגינו ירידה בכישורי הטיסה שלהם, בהשוואה לאלו שנטלו חומר פלצבו. לאחר המחקר הטייסים שצרכו קנאביס הפגינו חוסר מודעות לגבי הירידה בתפקוד.
מחקרים שונים ניסו לקחת את המסקנות צעד קדימה ולבחון קשרים סטטיסטיים בין שימוש בקנאביס לבין ירידה בהישגים לימודיים, עלייה באבטלה, ותפקוד חברתי לקוי. הראיות שעלו במחקרים אלו הצביעו אמנם על קשר, אולם הקשר היה מוגבל, כך שלא ניתן לבסס עליו מסקנות ממשיות.
השפעות ארוכות טווח > הקשר למחלות נפש

קיים מתאם מובהק בין שימוש בקנאביס לסיכוי של אדם הצורך אותו - בעיקר כאשר נצרך מגיל צעיר - לחלות בסכיזופרניה, אך שאלת הגורם והתוצאה בעייתית להוכחה. נתונים שנאספו בנושא זה הראו, באופן עקבי ולאורך זמן, על שכיחות גבוהה יותר של סכיזופרניה בקרב צרכני קנאביס. המדענים התקשו לברר את מערכת היחסים הסיבתית באופן מלא, בשל הקושי לבודד את האפשרות ששימוש בסמים מעלה את הסיכון לסכיזופרניה, מהאפשרות ההפוכה - שפגיעות לסכיזופרניה מעלה את השכיחות לשימוש בסמים, אך עדיין קיימת בנושא הסכמה רחבה למדי שהקשר הסיבתי הוא שהקנאביס הוא זה שמעודד, בקרב אנשים מסוימים, נטייה לסכיזופרניה, ולא להפך. בין הקולות שיצאו כנגד הסכמה זו, נמצא ד"ר מוטי משיח, סגן מנהל בית החולים הפסיכיאטרי אברבנאל, שאמר בדיון בכנסת כי לפי הנתונים שבידיו קנאביס (כמו שלל סיבות נוספות) אומנם עלול להוות טריגר להתפרצות סכיזופרניה, אך אחוז צרכני הקנאביס הלוקים בסכיזופרניה הוא 1%, בדומה לשיעור אחוז הלוקים בסכיזופרניה באוכלוסייה הכללית. משמעות אפשרית של דבריו היא שצריכת קנאביס אינה יוצרת סכיזופרניה, אך יחד עם טריגרים נוספים עלולה לגרום התפרצות אצל אנשים עם סכיזופרניה סמויה.
מחקרים אחרים מצאו ששימוש ממושך וגבה-מינון בקנאביס בגיל ההתבגרות, קשור סטטיסטית לקשת של מחלות נפש ותוצאות, המשתרעת בין אפיזודות פסיכוטיות לסכיזופרניה קלינית.
מחקרים משנות ה-90 הראו קשר בין צריכת קנאביס קבועה לדיכאון קליני, אך בשלב זה לא הצליחו להעריך כראוי את הקשר הסיבתי בין הדברים. נכון לשנת 2017, בהתאם לדו"ח האקדמיה הלאומית, ישנן ראיות מתונות שעשויות להצביע על כך שקנאביס מעלה במעט את הסיכוי לפתח דיכאון קליני, לצד סיכוי מוגבר למחשבות אובדניות, ניסיונות אובדניים וכן עלייה בסיכויי ההצלחה בעת ניסיון התאבדות. תופעה זו ניכרת יותר בקרב משתמשים כבדים.
שימוש בקנאביס הראה במקרים רבים מתאם גם למחשבות המזוהות עם פרנויה. מחקר משנת 2014 שבחן את הסיבתיות, העלה נתונים לפיהם צריכת קנאביס היא המגבירה את ההסתברות לפרנויה ולא להפך.
דו"ח האקדמיה הלאומית משנת 2017 הראה גם ראיות מתונות שעשויות להצביע על כך שקנאביס מגביר תסמינים של מאניה והיפומאניה בקרב אנשים הלוקים בהפרעה דו־קוטבית, וכן את הסיכוי להיווצרות הפרעת חרדה חברתית.
השפעות ארוכות טווח > נזקי השימוש בזמן הריון

קיים קושי ברור לחקור את הנזקים שגורם שימוש של נשים הרות בקנאביס, על העוברים. למרות זאת, עדויות שונות מראות קשר סטטיסטי חלש אך קבוע שעשוי להראות פגיעה קבועה בזיכרון, בעיבוד מידע וביכולות הביצוע המנטליות אצל ילדים לנשים שהשתמשו בקנאביס בזמן הריון, ורופאים ממליצים להימנע משימוש בקנאביס בזמן ההריון.
דו"ח האקדמיה הלאומית מצא ראיות חד משמעיות לכך שלנשים הרות שצרכו קנאביס נולדו באופן סטטיסטי ילדים עם משקל גוף נמוך יותר. הדו"ח הראה שנכון לשנת 2017 אין שום ראיות מספקות התומכות בהשפעות שליליות לאורך התפתחותם של ילדים לאמהות שצרכו קנאביס בזמן ההריון. עם זאת, מחקר שפורסם בשנת 2022 בכתב העת JAMA Pediatrics, שבחן ילדים לקראת גיל ההתבגרות, כן מצא סיכוי גבוה יותר להפרעות פסיכופתולוגיה, דוגמת חרדה או דיכאון, בקרב ילדים שנחשפו כעוברים לקנאביס.
מחקרים נוספים הציעו שהשפעה של קנאביס על הסיכון לפגמים לידתיים או לעיכוב התפתחותי, קטנה מאשר זו של סמים מסוכנים אחרים (כגון אלכוהול וקוקאין).
השפעות ארוכות טווח > השפעות נוספות

סקירת מחקרים שנעשתה בשנת 2019 קושרת שימוש בקנאביס אצל גברים כגורם אפשרי להפרעה בזקפה. נמצא כי בקרב גברים המשתמשים בקנאביס הסבירות לסבול מאי אונות גבוהה פי שניים מאשר בקרב גברים אשר לא משתמשים בקנאביס.
מחקרים שונים קושרים שימוש בקנאביס למגוון תופעות נוספות, ביניהן השפעה על המערכת האנדוקרינית ועל המערכת החיסונית, אולם המחקר בנושאים אלו יחסית ראשוני, ונכון לשנת 2001 לא יכלו החוקרים להצביע על מסקנות מובהקות בנושאים אלו.
כמות גדולה של נתונים שנאספו במחקרים רבים בסוף המאה ה-20, הביאו חוקרים להערכות שכ-10-7% מהמשתמשים שהוגדרו כ"לא כבדים" יחושו התמכרות פיזית או התנהגותית, כאשר הסיכוי גובר עם עלייה בצריכה. ראיות מתונות מצביעות על כך שקנאביס עשוי לגרום לפגיעות שונות של מנת יתר, ביניהן מצוקה נשימתית, בקרב קטינים, וכן על קשר בין שימוש קבוע בקנאביס לבין התמכרות לחומרים ממכרים אחרים, כמו סמים קשים, טבק או אלכוהול.