stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כדורסל במשחקים האולימפיים
היסטוריה

משחק הכדורסל הומצא על ידי הקנדי-אמריקאי ג'יימס נייסמית' בספרינגפילד שבמסצ'וסטס, בשנת 1891. בתוך מספר עשורים, המשחק הפך לפופולרי ברחבי ארצות הברית כספורט אולמות, והתפשט ברחבי העולם. פדרציית הכדורסל הבינלאומית (פיב"א) נוסדה בשנת 1932 בז'נבה שבשווייץ.
טורניר הכדורסל האולימפי הראשון באולימפיאדת ברלין (1936) נערך במגרש פתוח. נייסמית' התכבד בחלוקת המדליות לשלוש הנבחרות שסיימו ראשונות בטורניר. בהתאם לחוקה האולימפית באותה תקופה, השתתפו בטורניר חובבנים בלבד. הטורניר נערך לראשונה באולם באולימפיאדת לונדון (1948). ארצות הברית הייתה הדומיננטית בטורנירים האולימפיים הראשונים כשזכתה בכל הטורנירים עד לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) ללא אף הפסד. מאולימפיאדת הלסינקי (1952), שבה השתתפה לראשונה ברית המועצות, עד אולימפיאדת טוקיו (1964) התמודדו האמריקאים והסובייטים בכל משחקי הגמר. ב-1968 עלתה לראשונה יוגוסלביה למשחק הגמר לאחר שהדיחה את ברית המועצות בשלב חצי הגמר. באולימפיאדת מינכן (1972) נקטע רצף הניצחונות של האמריקאים, כאשר ברית המועצות גברה על ארצות הברית במשחק על מדליית הזהב, מסל ניצחון מעורר מחלוקת של סרגיי בלוב בשניות האחרונות של המשחק. האמריקאים סירבו לקבל את מדליות הכסף, אשר שמורות עד היום בכספת במשרדי הוועד האולימפי הבינלאומי.
ארצות הברית זכתה שוב במדליית הזהב באולימפיאדת מונטריאול (1976), כשגברה על יוגוסלביה במשחק הגמר. האמריקאים נעדרו מאולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות החרם שהכריז הנשיא ג'ימי קרטר כתגובה לפלישת ברית המועצות לאפגניסטן, ויוגוסלביה הפכה לנבחרת השלישית שזוכה בטורניר, לאחר שגברה על איטליה במשחק הגמר. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) חזר התואר לארצות הברית, שניצחה את יוגוסלביה במשחק הגמר, כאשר הפעם ברית המועצות נעדרה בשל חרם. באולימפיאדת סיאול (1988) הסובייטים זכו שנית במדליית הזהב, לאחר ניצחונות על ארצות הברית בחצי הגמר ועל יוגוסלביה במשחק הגמר.
בשנת 1989, פיב"א החליטה להתיר לשחקני ה-NBA להתחרות בטורנירים בינלאומיים, כולל האולימפיאדה. לאולימפיאדת ברצלונה (1992), שלחה ארצות הברית נבחרת שהורכבה ממיטב שחקני ה-NBA וזכתה לכינוי "נבחרת החלומות", והפגינה יכולת מרהיבה כשהיא מביסה את כל יריבותיה וזוכה בטורניר מבלי שלקחה אף פסק זמן. הדומיננטיות של ארצות הברית נמשכה באולימפיאדת אטלנטה (1996) ובאולימפיאדת סידני (2000), אך נפסקה באולימפיאדת אתונה (2004), בה היא הפסידה בשלב חצי הגמר לארגנטינה, שהמשיכה לזכייה בפעם הראשונה במדליית הזהב לאחר ניצחון בגמר על איטליה. זה היה ההפסד השלישי של ארצות הברית בתולדות הטורניר האולימפי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) חזרה ארצות הברית וזכתה בתואר האולימפי, לאחר שניצחה את ספרד במשחק על מדליית הזהב.
היסטוריה > נשים

טורניר כדורסל הנשים באולימפיאדות נערך רק החל מאולימפיאדת מונטריאול (1976). בטורניר הראשון, בו השתתפו 6 נבחרות בשיטת ליגה, זכתה ברית המועצות כאשר ארצות הברית זכתה במדליית כסף. באולימפיאדת מוסקבה (1980) שוב זכו הסובייטיות, שגברו במשחק הגמר על בולגריה. ארצות הברית החרימה את האולימפיאדה הזו. לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) לא הגיעה ברית המועצות כדי להגן על תוארה, וארצות הברית זכתה לראשונה לאחר ניצחון על קוריאה הדרומית במשחק הגמר. ארצות הברית שמרה על תוארה גם באולימפיאדת סיאול (1988), בה יוגוסלביה זכתה במדליית כסף וברית המועצות הסתפקה במדליית ארד. באולימפיאדת ברצלונה (1992), נבחרת המשלחת המאוחדת, שייצגה את מדינות חבר העמים לאחר פירוקה של ברית המועצות, זכתה בתואר לאחר שניצחה את ארצות הברית בחצי הגמר וגברה על סין במשחק הגמר. זה היה הפסדה השני והאחרון של ארצות הברית בטורניר הנשים.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) החל רצף הניצחונות של ארצות הברית. ברזיל הייתה היריבה בגמר באטלנטה, ובשלוש הפעמים הבאות (2000, 2004 ו-2008) אוסטרליה זכתה במדליית הכסף.
העפלה לטורניר

בטורניר האולימפי משתתפות בסך הכל 12 נבחרות, הן בגברים והן בנשים. על פי השיטה הנהוגה כיום, הנבחרות מעפילות לאולימפיאדה דרך אליפות העולם, טורנירים מוקדמים באזור הגאוגרפי שאליו הן משתייכות, או טורניר מוקדמות עולמי.
הטורנירים הקובעים את המעפילות לאליפות מכל אזור הם האליפויות היבשתיות: אליפות אירופה, אליפות אמריקה, אליפות אסיה, אליפות אפריקה ואליפות אוקיאניה. הנבחרות הטובות ביותר שלא העפילו דרך האליפות של כל אזור, מתחרות בטורניר הקדם-אולימפי על מספר מקומות נוספים באולימפיאדה.
חלוקת המקומות היא כזאת:
| אזור | גברים | נשים |
| --- | --- | --- |
מארחת: 1
| אלופת העולם |  | 1 |
| אירופה | 2 | 1 |
| אמריקה | 2 | 1 |
אסיה: 1
אפריקה: 1
אוקיאניה: 1
| טורניר מוקדמות עולמי | 4 | 5 |
סך הכול: 12
טורנירי הגברים

| שנה> שנה.1936 פרטים.1948 פרטים.1952 פרטים.1956 פרטים.1960 פרטים.1964 פרטים.1968 פרטים.1972 פרטים.1976 פרטים.1980 פרטים.1984 פרטים.1988 פרטים.1992 פרטים.1996 פרטים.2000 פרטים.2004 פרטים.2008 פרטים.2012 פרטים.2016 פרטים.2020 פרטים | מארחת> מארחת.ברלין.לונדון.הלסינקי.מלבורן.רומא.טוקיו.מקסיקו סיטי.מינכן.מונטריאול.מוסקבה.לוס אנג'לס.סיאול.ברצלונה.אטלנטה.סידני.אתונה.בייג'ינג.לונדון.ריו דה ז'ניירו.טוקיו |  | גמר> מדליית זהב.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ברית המועצות ברית המועצות.ארצות הברית ארצות הברית.יוגוסלביה יוגוסלביה.ארצות הברית ארצות הברית.ברית המועצות ברית המועצות.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארגנטינה ארגנטינה.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית | גמר> תוצאה.8-19.21-65.25-36.55-89.ללא פלייאוף.59-73.50-65.50-51.74-95.77-86.65-96.63-76.85-117.69-95.75-85.69-84.107-118.100-107.66-96.87–82 | גמר> מדליית כסף.קנדה קנדה.צרפת צרפת.ברית המועצות ברית המועצות.ברית המועצות ברית המועצות.ברית המועצות ברית המועצות.ברית המועצות ברית המועצות.יוגוסלביה יוגוסלביה.ארצות הברית ארצות הברית.יוגוסלביה יוגוסלביה. איטליה.ספרד ספרד.יוגוסלביה יוגוסלביה.קרואטיה קרואטיה.סרביה ומונטנגרו FR יוגוסלביה.צרפת צרפת.איטליה איטליה.ספרד ספרד.ספרד ספרד.סרביה סרביה.צרפת צרפת |  | מקומות 3-4> מדליית ארד.מקסיקו מקסיקו.ברזיל ברזיל.אורוגוואי אורוגוואי.אורוגוואי אורוגוואי.ברזיל ברזיל.ברזיל ברזיל.ברית המועצות ברית המועצות.קובה קובה.ברית המועצות ברית המועצות.ברית המועצות ברית המועצות.יוגוסלביה יוגוסלביה.ארצות הברית ארצות הברית.ליטא ליטא.ליטא ליטא.ליטא ליטא.ארצות הברית ארצות הברית.ארגנטינה ארגנטינה.רוסיה רוסיה.ספרד ספרד.אוסטרליה אוסטרליה | מקומות 3-4> תוצאה.12-26.42-57.59-68.62-71.ללא פלייאוף.60-76.53-70.65-66.72-100.94-117.82-88.49-78.78-82.74-80.71-89.96-104.75-85.77-81.88-89.107–93 | מקומות 3-4> מקום רביעי.פולין פולין.מקסיקו מקסיקו.ארגנטינה ארגנטינה.צרפת צרפת.איטליה איטליה.פוארטו ריקו פוארטו ריקו.ברזיל ברזיל.איטליה איטליה.קנדה קנדה. ספרד.קנדה קנדה.אוסטרליה אוסטרליה. נבחרת מאוחדת.אוסטרליה אוסטרליה.אוסטרליה אוסטרליה.ליטא ליטא.ליטא ליטא.ארגנטינה ארגנטינה.אוסטרליה אוסטרליה.סלובניה סלובניה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 פרטים | פריז |  | ארצות הברית ארצות הברית | 98–87 | צרפת צרפת |  | סרביה סרביה | 93–83 | גרמניה גרמניה |
טורנירי הגברים > טבלת מדליות

| דירוג | נבחרת | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ארצות הברית | 17 | 1 | 2 | 20 |
| 2 |  ברית המועצות | 2 | 4 | 3 | 9 |
| 3 |  יוגוסלביה | 1 | 4 | 1 | 5 |
| 4 |  ארגנטינה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 |  ספרד | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 6 |  צרפת | 0 | 4 | 0 | 4 |
|  |  איטליה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 8 |  קנדה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  קרואטיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  סרביה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 |  ברזיל | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 11 |  ליטא | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 13 |  אורוגוואי | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14 |  קובה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14 |  מקסיקו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14 |  רוסיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14 |  סלובניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
טורנירי הנשים

| שנה> שנה.1976 פרטים.1980 פרטים.1984 פרטים.1988 פרטים.1992 פרטים.1996 פרטים.2000 פרטים.2004 פרטים.2008 פרטים.2012 פרטים.2016 פרטים.2020 פרטים | מארחת> מארחת.מונטריאול.מוסקבה.לוס אנג'לס.סיאול.ברצלונה.אטלנטה.סידני.אתונה.בייג'ינג.לונדון.ריו דה ז'ניירו.טוקיו |  | גמר> מדליית זהב.ברית המועצות ברית המועצות.ברית המועצות ברית המועצות.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית. נבחרת מאוחדת.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית.ארצות הברית ארצות הברית | גמר> תוצאה.ללא פלייאוף.73-104.55-85.70-77.66-76.87-111.54-76.63-74.65-92.86-50.72-101.90–75 | גמר> מדליית כסף.ארצות הברית ארצות הברית.בולגריה בולגריה.קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית.יוגוסלביה יוגוסלביה.הרפובליקה העממית של סין סין.ברזיל ברזיל.אוסטרליה אוסטרליה.אוסטרליה אוסטרליה.אוסטרליה אוסטרליה.צרפת צרפת.ספרד ספרד.יפן יפן |  | מקומות 3-4> מדליית ארד.בולגריה בולגריה.יוגוסלביה יוגוסלביה.הרפובליקה העממית של סין סין.ברית המועצות ברית המועצות.ארצות הברית ארצות הברית.אוסטרליה אוסטרליה.ברזיל ברזיל.רוסיה רוסיה.רוסיה רוסיה.אוסטרליה אוסטרליה.סרביה סרביה.צרפת צרפת | מקומות 3-4> תוצאה.ללא פלייאוף.65-68.57-63.53-68.88-74.56-66.73-84.62-71.81-94.83-74.63-70.91–76 | מקומות 3-4> מקום רביעי.פולין פולין.הונגריה הונגריה.קנדה קנדה.אוסטרליה אוסטרליה.קובה קובה.אוקראינה אוקראינה.קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית.ברזיל ברזיל.הרפובליקה העממית של סין סין.רוסיה רוסיה.צרפת צרפת.סרביה סרביה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 פרטים | פריז |  | ארצות הברית ארצות הברית | 66-67 | צרפת צרפת |  | אוסטרליה אוסטרליה | 85–81 | בלגיה בלגיה |
טורנירי הנשים > טבלת מדליות

| דירוג | נבחרת | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ארצות הברית | 9 | 1 | 1 | 11 |
| 2 |  ברית המועצות | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 |  נבחרת מאוחדת | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 |  אוסטרליה | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 5 |  ברזיל | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  בולגריה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  סין | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  יוגוסלביה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  צרפת | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 |  קוריאה הדרומית | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 |  ספרד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 |  יפן | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 |  רוסיה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14 |  סרביה | 0 | 0 | 1 | 1 |
הערות שוליים

1 2  מספר נבחרות התחרו תחת הדגל האולימפי באולימפיאדת מוסקבה
| ענפי ספורט אולימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | משחקי הקיץ |  |
| אופניים | אופני BMX • אופני BMX בסגנון חופשי • אופני הרים • אופני כביש • אופני מסלול |  |
| משחקי כדור | בדמינטון • גולף • הוקי שדה • טניס • טניס שולחן • כדורגל • כדוריד • כדורמים • כדורסל • כדורסל 3x3 • כדורעף • כדורעף חופים • רוגבי שביעיות |  |
| ספורט גופני | אתלטיקה • ברייקינג • הרמת משקולות • טיפוס • טריאתלון • ירי תחרותי • סקייטבורדינג • סיף • קרב חמש מודרני • קשתות |  |
| התעמלות | התעמלות אמנותית • התעמלות מכשירים • טרמפולינה |  |
| ספורט ימי | גלישת גלים • חתירה • קאנו/קיאק • שיט |  |
| ענפי קרב | אגרוף • ג'ודו • היאבקות (סגנון חופשי, סגנון יווני רומי) • טאקוונדו |  |
| רכיבה | איוונטינג • רכיבה אמנותית • קפיצות ראווה |  |
| שחייה | קפיצה למים • שחייה תחרותית • שחייה צורנית • שחייה במים פתוחים |  |
| משחקי החורף | משחקי החורף |  |
| ענפי קרח | הוקי קרח • קרלינג |  |
| סקי | ביאתלון • גלישת שלג • סקי אלפיני • סקי בסגנון חופשי • סקי למרחקים • סקי נורדי משולב • קפיצות סקי |  |
| מזחלות | בובסלי • סקלטון • לוז' |  |
| החלקה על הקרח | החלקה אמנותית • החלקה מהירה • החלקה מהירה במסלול קצר |  |
| ענפי עבר במשחקי הקיץ | ענפי עבר במשחקי הקיץ |  |
| ענפי עבר | בייסבול • כדור בסקי • כדור כף יד • כדור מחבט • לקרוס • מרוץ סירות מנוע • משיכת חבל  • סופטבול • פולו • קרוקט • קרוקט אמריקאי • קראטה • קריקט |  |
ענת צחור

| --- | --- |
ענת צחור, 6 במאי 2007
ענת צחור, 6 במאי 2007
 לידה:  12 במאי 1962 (בת 62) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 http://www.yoga-studio.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
ענת צחור (נולדה ב-12 במאי 1962) היא מורה ליוגה ולמדיטציה בודהיסטית, ולשעבר שחקנית, מדבבת ואמנית ישראלית.
ביוגרפיה

צחור נולדה וגדלה בבאר שבע. בצבא שירתה בחיל המודיעין. למדה פסיכולוגיה וספרות באוניברסיטת תל אביב, משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ובהמשך אמנות פלסטית במדרשה לאמנות ברמת השרון.
ביוגרפיה > קריירת משחק

במקביל ללימודיה באוניברסיטה עבדה צחור כדוגמנית, המפיקה מרים עציוני הציעה לה להשתתף בהצגה, היא ניגשה למבחן במה והתקבלה, אחר כך החליטה לעסוק במשחק ולמדה בסטודיו ניסן נתיב. במהלך שנות השמונים ותחילת שנות התשעים שיחקה בטלוויזיה, בסרטים ובתיאטרון.
צחור השתתפה במספר תוכניות טלוויזיה, ביניהן בהופעת אורח בסיטקום הישראלי "קרובים קרובים", של הטלוויזיה החינוכית ב-1985, ובשנת 1987 בפרק של "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" בתור שיר, מלצרית רודפת בצע המקבלת הצעה מפתה ומשונה מגבר מסתורי ועשיר (שלמה תרשיש). בנוסף שיחקה בסדרה "כללי המשחק" של הטלוויזיה החינוכית, שעסקה בלימוד אזרחות.
כמו כן שיחקה בהופעת אורח בתוכנית הבידור הישראלית "זהו זה!".
צחור השתתפה בסרטי קולנוע ישראלים שונים ביניהם "המובטל בטיטו" (1987) "מקום ליד הים" (1988), "ילדה גדולה" (1988), "המקלט" (1988) וסיפורי תל אביב (1992). בנוסף שיחקה בסרט האמריקאי "אמריקה 3000" (1986), שהופק על ידי חברת קנון גרופ של מנחם גולן ויורם גלובוס שצולם ברובו בישראל.
צחור השתתפה במספר הצגות תיאטרון, ביניהן "מי רצח את פינוקיו" מאת שמואל וילוז'ני ובבימויו, במסגרת המרכז לתיאטרון ניסויי (1987), "פונדק הרוחות" מאת נתן אלתרמן, עם "פיצ'ו" בן צור ושרון כהן בחסות סדנת הסטודיו שליד הסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב (1988), "סטריפטיז אחרון", מאת הלל מיטלפונקט, בימוי גדליה בסר, בצוותא (1988), "תאומים" מאת סמי מיכאל, בימוי רמי דנון, בתיאטרון חיפה (1988).
צחור עסקה גם בדיבוב, ובין היתר דיבבה בהפקות "הקוסם מארץ עוץ", "פשוש", "טאז-מאניה", "לוני טונס" ו"איפה אפי?".
ביוגרפיה > אמנות פלסטית ושירה

במהלך שנות ה-90 למדה ועסקה באמנות פלסטית, והשתתפה במספר תערוכות.
ב-1989 כתבה את הפואמה "מתקשרת לשמוע את הקול" אשר זכתה במלגת ספרות מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
ביוגרפיה > מורה ליוגה ולמדיטציה

כבר מ-1987 החלה צחור לתרגל יוגה ולהתעמק בטאי צ'י, צ'י קונג, טאואיזם ובודהיזם.
ב-1994 החליטה צחור לסיים את קריירת המשחק ולהתמסר באופן מוחלט ללימודי יוגה ומדיטציה בודהיסטית. לקראת אמצע שנות התשעים עברה קורס מדיטציית ויפאסאנה ומאוחר יותר החלה להתמקד בשיטת היוגה של ב.ק.ס איינגר. צחור הוסמכה כמורה ליוגה בשיטה זו בפונה שבהודו אצל מפתח השיטה, היוגי רב־ההשפעה איינגר.
ב-2000 הקימה סטודיו מיוחד ליוגה, מדיטציה ובודהיזם טהרוואדי בתל אביב בשם "יוגה סטודיו" - בית הספר ליוגה ודהארמה. מאז עוסקת צחור גם בהכשרת מורי יוגה ומעבירה סדנאות וכנסים.
ב-2005 הנחתה סדרת תרגול איינגר יוגה אשר שודרה בערוץ החיים הטובים ובערוץ 2.
ב-2005 הוציאה ביחד עם בן זוגה, ד"ר ראובן ברק את הספר "מדריך מפה לריפוי טבעי - הדרך לחיים בריאים".
ביוני 2011 הוסמכה כנזירה על פי כללי מסורת הטהרוואדה על ידי אג'אן טונג סירמנגלו, ראש לימודי הוויפאסאנה של צפון תאילנד וראש מנזר צ'ום־טונג שבתאילנד, במהלך ביקורו בישראל.
חיים אישיים

ענת היא נכדתם של יוסף "יופ" וייס, זקן היהודים במחנה ברגן-בלזן וארנה פאלק וייס, זמרת סופרן באופרה של קלן לפני מלחמת העולם השנייה.
מאז תחילת שנות השמונים נמצאת בזוגיות, עם ד"ר ראובן ברק, בוגר בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים אשר התמחה בכירורגיה כללית ובכירורגית ילדים בבית החולים בילינסון בפתח תקווה, אך מזה כשלושים שנה עוסק ברפואה משלימה, בעיקר סינית. לזוג שלושה ילדים. מתגוררת בתל אביב.
צחור היא גיסתה של הזמרת רותי הולצמן ודודתו של הקומיקאי יונתן ברק.
אחותה עטרה צחור-דיין נשואה למתופף להקת משינה, איגי דיין.
תערוכות אמנות

1992 תערוכת יחיד, גלריה קלישר חמש, אוצר: איתמר לוי.
1992 תערוכה קבוצתית, במוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, זוכת מלגת קרן שרת אמריקה ישראל, (שבוע האמן הצעיר).
1994 תערוכת יחיד, "הצופה, המתבונן והעד", גלריה ארטיפקט. אוצר: סרג'יו אדלשטיין.
1994 תערוכה קבוצתית, "מטא־סקס - זהות גוף ומיניות", המשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד, אוצרות: תמר כץ־פריימן, תמר אליאור.
2005 כאוצרת, "פרופיל תל אביבי", אוצרת ראשית קטי בר.
ספריה

הפואמה "מתקשרת לשמוע את הקול", זוכה במלגת ספרות מטעם קרן תל אביב לתרבות ואמנות, הוצאת עקד, תל אביב 1989.
תרגמה וערכה לעברית את הספר "הדרך האחת - מבוא למדיטציית ויפאסאנה" מאת אג'אן טונג סירימאנגלו. (יצא ב־2001).
"מדריך מפה לריפוי טבעי" עם בן זוגה לחיים ד"ר ראובן ברק, הוצאת מפה (יצא ב־2005).
הערות שוליים

1 2  שרית ישי לוי, מה שבראש - ענת צחור (25) חיה כיום בשלום עם התקשורת, אולי בשל הצלחת הסרט בהשתתפותה, "ילדה גדולה", חדשות, 11 בינואר 1988
1 2 3  גל קרניאל, כשהגוף דורש אני פותחת קופסת סרדינים, באתר הארץ, 12 ביוני 2006
↑  הרוב לא תמיד קובע, חדשות, 23 בדצמבר 1988
↑  האשכולית מתקלפת, "העולם הזה", גיליון 2648 מ-1 ביוני 1988, עמוד 40
↑  אושרה שוורץ, סרט ישראלי / בתנועה מתמדת, חדשות, 30 באפריל 1992
↑  אמיר פלג, באתר התחנה המרכזית החדשה של תל־אביב החלו בסוף השבוע צילומי "המקלט", חדשות, 9 באוקטובר 1988
↑  אמזונות בפתח תקווה, "העולם הזה", גיליון 2486 מ-24 באפריל 1985, עמוד 21
↑  יוסי עוזרד, "מי רצח את פינוקיו", המרכז לתיאטרון ניסויי, בימוי שמואל וילוז׳ני, עם דני מוג׳ה וענת צחור, חדשות, 28 בספטמבר 1987
↑  שבח פרידלר, תיאטרון - לסתות נטולות שיניים - "סטריפטיז אחרון", מחזה מאת הלל מיטלפונקט, במאי: גדליה בסר, כל העיר, 23 בספטמבר 1988
אמיר פלג, סטריפטיז לגדולי התורה, חדשות, 15 בינואר 1989
↑  שוש אביגל, צוות לעניין, ההצגה לא  - "תאומים" מאת סמי מיכאל בתיאטרון חיפה, חדשות, 28 באפריל 1989
ציפי רום, חמאמה נוסעת לאנגליה - הצגת "התאומים", ואדי סאליב חיפה, חדשות, 16 באפריל 1989
↑  עירית רוזנבלום, כנס היוגה השנתי יתקיים בשפיים, באתר הארץ, 22 במאי 2005
ציפי שוחט, סדנת יוגה בתיאטרון קליפה בת"א, באתר הארץ, 10 בפברואר 2005
גל קרניאל, אחרי השיעור הראשון אין דרך חזרה, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2007
↑  תמי זר, ‏"נרקיסים חיים בביצות", באתר גלובס, 24 במרץ 2005
↑  ראו על ארנה פאלק וייס (בגרמנית)
↑  קודם איש מקצוע ואח"כ איש עסקים, באתר גלובס, 11 ביולי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276542  NLI: 987007311869705171  ISNI: 0000 0000 7151 0690  LCCN: n89134255  VIAF: 65598615   WorldCat (עם VIAF): 65598615
מצב מיוחד בעורף

מצב מיוחד בעורף הוא מצב חוקי בישראל, המוכרז בעת שאוכלוסייה אזרחית בעורף מצויה תחת מתקפה ממושכת, על מנת להקנות לשלטונות סמכויות שונות שיאפשרו לשמור על הסדר הציבורי ועל שלומם של האזרחים. הסדר זה נקבע כתיקון לחוק ההתגוננות האזרחית בשנת 1997, כחלק מהלקחים שהופקו בעקבות מלחמת המפרץ והמבצעים "דין וחשבון" ו"ענבי זעם", לאחר שהתברר כי כוחות הביטחון יכולים להשתמש בסמכויותיהם בעת התקפה, אך לא בזמן הפוגה.
הליך ההכרזה

אם החליטה הממשלה להכריז על מצב מיוחד בעורף, עליה להודיע על כך מיד לוועדת החוץ הביטחון של הכנסת. הוועדה רשאית לקיים דיון בהכרזה בתוך 48 שעות, והיא רשאית להזמין לדיון את ראש הממשלה, שר הביטחון או הרמטכ"ל. הוועדה רשאית לאשר את ההכרזה, לדחות אותה, או להגבילה בזמן. אם אין הוועדה דנה בהכרזה פוקעת זו בתום חמישה ימים מנתינתה. הממשלה רשאית לבקש מהוועדה להאריך את תוקף ההכרזה ככל שהדבר דרוש, וכן רשאית היא לבטל את ההכרזה בכל עת, אף אם אושרה על ידי הוועדה.
גם לשר הביטחון סמכות להכריז על מצב מיוחד בעורף. תוקפה של הכרזה כזו הוא 48 שעות, אלא אם כן החליטו הממשלה או הוא עצמו על ביטולה קודם לכן. אם הממשלה מחליטה לאשר את הכרזת שר הביטחון, עליה לפנות לוועדת החוץ והביטחון, בפרוצדורה הרגילה (אלא שבהיעדר דיון בוועדה תפקע ההכרזה בתום חמישה ימים מן ההכרזה על ידי השר). הממשלה רשאית לבטל את ההכרזה בכל עת, ושר הביטחון רשאי לעשות זאת רק בטרם אושרה הכרזתו על ידי הממשלה.
מקרי הכרזה

מצב מיוחד בעורף הוכרז מספר פעמים לאורך גבול הצפון. במהלך מלחמת לבנון השנייה הוכרז מצב מיוחד בעורף בכל אזור הצפון.
בין 20 במאי ל-30 בנובמבר 2007 שרר מצב מיוחד בעורף בנגב המערבי. בדצמבר אותה שנה שוב הוכרז מצב מיוחד בעורף באזור זה. תוקפה של הכרזה זו הוארך מספר פעמים, עד שפקע ב-31 באוקטובר 2008.
ב-27 בדצמבר 2008, עם תחילת "מבצע עופרת יצוקה" הוכרז מצב מיוחד בעורף באזור הדרום, הפעם בשטח נרחב יותר, עד למרחק של 20 ק"מ מרצועת עזה ובימים הבאים הורחבה ההכרזה עד למרחק של 40 ק"מ.
בתחילת מבצע עמוד ענן ב-2012, הוכרז מצב מיוחד בעורף באזור הדרום עד למרחק של 40 ק"מ מרצועת עזה, וכך גם במבצע צוק איתן בשנת 2014.
מצב מיוחד בעורף הוכרז במהלך ההסלמה בדרום ב-5 במאי 2019, בטווח של עד 40 ק"מ מגבול רצועת עזה.
מצב מיוחד בעורף לטווח של 80 קילומטרים מרצועת עזה הוכרז במהלך ההסלמה ב-12 בנובמבר 2019 על ידי שר הביטחון נפתלי בנט בעקבות ירי של למעלה מ-170 רקטות בעיקר על ידי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שהגיב על חיסול שניים מבכיריו מוקדם יותר באותו יום.
מצב מיוחד בעורף לטווח של 80 קילומטרים מרצועת עזה הוכרז במהלך ההסלמה ב-10 במאי 2021 (מבצע שומר החומות) על ידי שר הביטחון בני גנץ בעקבות ירי של למעלה מ-150 רקטות לכיוון עוטף עזה, הנגב, ואף לירושלים.
מצב מיוחד בעורף לטווח של 80 קילומטרים מרצועת עזה הוכרז במהלך מבצע עלות השחר ב-5 באוגוסט 2022 על ידי שר הביטחון בני גנץ עקב ירי רקטי מרצועת עזה, לאחר שישראל חיסלה בכיר בג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
מצב מיוחד בעורף לטווח של 80 קילומטרים מרצועת עזה הוכרז במהלך טבח שבעה באוקטובר ב-7 באוקטובר 2023, על ידי שר הביטחון יואב גלנט.
ב-23 בספטמבר 2024 הוכרז מצב מיוחד בעורף בכל שטחי מדינת ישראל, בעקבות ההסלמה בחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל.
השלכות הכרזה על מצב מיוחד בעורף > סמכויות השלטון

בתקופה ובאזור שבהם הוכרז מצב מיוחד בעורף, רשאים הרמטכ"ל, סגנו, ראש אג"ם, אלוף פיקוד העורף ואלוף הפיקוד שבמרחבו הוכרז מצב מיוחד בעורף, לתת הוראות לציבור הנדרשות להצלת חיי אדם או רכוש או לשמירתם, ובכלל זה לחייבם לשהות במקומות מסוימים, כגון שהייה בבתים או במקלטים, לאסור או להגביל את הלימודים במוסדות חינוך ולתת הוראות לגבי ציוד אישי, לצורכי התגוננות אזרחית. חיילי פיקוד העורף וחברי ארגוני עזר הפועלים בהנחייתו רשאים לתת הוראות לאזרחים הדרושות לשם שמירתם או הצלתם של חיים ורכוש בשטח מותקף. כוחות פיקוד העורף מוסמכים לפנות בעצמם חומרים מסוכנים ממפעלים ואף להורות על סגירת מפעלים המחזיקים חומרים אלה.
על מנת לאפשר את התנהלותו התקינה של המשק, מסמיך חוק שירות עבודה בשעת חירום את שר הכלכלה, לאחר התייעצות עם שר הביטחון, להוציא צווי ריתוק לעובדים המועסקים בשירותים קיומיים, כגון אספקת מים, מזון וחשמל ושירותי בריאות, תברואה ותקשורת. מתוך הנחה שרוב כוח העבודה מגויס לצבא או למשימות אחרות, מוסמך שר הכלכלה להתיר עבודת נוער גם בשעות הלילה.
סמכות נוספת ניתנת לשר התקשורת, שרשאי להורות לבעלי רישיונות לפי חוק התקשורת (בזק ושידורים) לבצע פעולות מסוימות, להפסיק לתת שירות או להעמיד את המערכות שלהם לרשות כוחות הביטחון.
שר הפנים רשאי להתיר לרשות מקומית לפעול מחוץ לתחומה לשם סיוע לרשות מקומית אחרת, המצויה בשטח בו הוכרז מצב מיוחד בעורף, במילוי חובה, תפקיד או סמכות חיוניים, אם נוכח כי הרשות המקומית המסתייעת אינה מסוגלת לספק לתושביה שירות חיוני או שמתן השירות נפגע באופן מהותי, וכי פעילות הרשות המקומית המסייעת מחוץ לתחומה לא תפגע באופן מהותי במילוי חובותיה לפי כל דין או בשירותים שהיא מספקת לתושביה.
השלכות הכרזה על מצב מיוחד בעורף > זכויות תושבים

בהתאם לחוק הגנה על עובדים בשעת חירום אין לפטר עובדים שנעדרו ממקום עבודתם אם קיבלו הוראה שלא להגיע למקום העבודה מקציני הצבא המוסמכים לכך. בנוסף, אין לפטר את מי שנעדר ממקום עבודתו על מנת להשגיח על ילדו אם ניתנה הוראה לסגור את בתי הספר. הוראות אלה בדבר זכויות עובדים בזמן מצב מיוחד בעורף נקבעו בשנת 2003 כהוראת שעה, ונחקקו מחדש כהוראת קבע בהליך מהיר במהלך מלחמת לבנון השנייה. בנוסף, נחתמו במהלך אותה מלחמה, ובעקבות מבצעי עופרת יצוקה, עמוד ענן וצוק איתן, הסכמים קיבוציים שנועדו להסדיר תשלום שכר לעובדים שנעדרו מעבודתם מהסיבות דלעיל.
תיקון חקיקה נוסף משנת 2008 מסמיך את המפקח על הבנקים לקבוע כי ההוראות המחייבות את הגבלת חשבונו של מי שהמחאותיו סורבו, יוקפאו לתקופה של עד 90 ימים.
חוק מס רכוש וקרן פיצויים קובע הוראות בדבר מתן פיצויים למי שנגרם לו נזק מלחמה, ללא קשר להכרזה על מצב מיוחד בעורף. בעוד שפיצויים בגין נזקים ישירים ניתנים בכל מקום, פיצויים בגין נזקים עקיפים ניתנים רק ביישובים ששר האוצר הכריז עליהם כעל יישובי ספר. מאחר שאין בהכרח חפיפה בין האזור שבו הוכרז מצב מיוחד בעורף לבין אותם יישובים, לאחר מלחמת לבנון השנייה ובמהלך מבצעי עופרת יצוקה, עמוד ענן וצוק איתן, הותקנו תקנות שבמסגרתן הוגדרו היישובים שבאזור שבו הוכרז מצב מיוחד בעורף כיישובי ספר למשך תקופת תוקפה של ההכרזה.
הערות שוליים

↑  הכרזה על מצב מיוחד בעורף, ילקוט הפרסומים
הודעה על ביטול מצב מיוחד בעורף מיום 25 בספטמבר 2006
↑  הכרזה על מצב מיוחד בעורף, ילקוט הפרסומים
↑  הכרזה על מצב מיוחד בעורף, וצו לעניין החלת פרק ד' לחוק שירות עבודה בשעת חירום, י"פ 6498, התשע"ג, 18.11.2012.
↑  הכרזה על מצב מיוחד בעורף, י"פ 6847, 27 ביולי 2014
↑  תמיר סטיינמן יאיר שרקי ניר דבורי, ‏הירי נמשך, "מצב מיוחד" בעורף, באתר ‏מאקו‏, 5 במאי 2019
↑  גלנט: מצב חירום הוכרז בעורף עד אזור גוש דן, היערכות ללחימה ממושכת, באתר ynet, 7 באוקטובר 2023
↑  ארגוני העזר לפי חוק ההתגוננות האזרחית הם מגן דוד אדום והרשות הארצית לכבאות והצלה, וכן גופים שעיקר עיסוקם הצלת חיי אדם ושעזרתם נדרשת באופן מיידי לשם הצלת חיי אדם בעת התקפה, וששר הביטחון הכריז עליהם כארגוני עזר.
↑  ראו למשל תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה), התשע"ד-2014, שהותקנו במהלך מבצע צוק איתן
אברהם בן דור

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1915 וינה
 פטירה:  23 בדצמבר 1987 (בגיל 72)
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 שרות במשטרת היישובים העבריים ובנוטרות מדריך נפתי בהגנה מפקד הגנה מרחבית בצפון הארץ  ראש הג"א במטה הכללי
 פעולות ומבצעים
   אות ההגנה   מלחמת העצמאות   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים
 עיטורים
   עיטור לוחמי המדינה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל מחוז הצפון במשרד השיכון  מנהל פרויקט שיקום השכונות בטירת הכרמל
 
אברהם (דולק) בן דור לבית ברודנר (28 בינואר 1915 - 23 בדצמבר 1987) היה איש צבא, החל את דרכו במשטרת היישובים העבריים באזור הצפון ופעל רבות בתחום ההגנה המרחבית. היה מפקד עמק יזרעאל ואחר כך במסגרת ארגון ההגנה פיקד על נפת "לוי". עם פרוץ מלחמת העצמאות מונה למפקד גדוד בחטיבת גולני. בתפקידו האחרון בצבא שימש כראש הג"א. לאחר פרישתו מצה"ל מונה למנהל מחוז הצפון במשרד השיכון.