stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירופה
חלוקה תרבותית > אירופה הגרמאנית

המושג "אירופה הגרמאנית" מתייחס לקבוצת המדינות והאזורים הגאוגרפיים בהם האוכלוסייה המקומית היא אוכלוסייה הדוברת שפות גרמאניות. השטחים האלה נמצאים בעיקר בצפון-מערב אירופה ובחלקים מסוימים של מרכז אירופה. הדת המרכזית של האזורים האלה היא נצרות פרוטסטנטית (מלבד לוקסמבורג ואירלנד), ואולם ככל שמרחיקים דרומה נפגשים עם יותר מדינות בעלות רוב נוצרי קתולי (בעיקר אוסטריה, בוואריה, מקומות רבים אחרים בדרום גרמניה וכמה קנטונים בשווייץ, ובנוסף, בלגיה שבצפון).
האזורים האלה מורכבים מהאיים הבריטיים (הממלכה המאוחדת, אירלנד), בנלוקס (פלנדריה שבבלגיה, הולנד, לוקסמבורג), המדינות הנורדיות (איסלנד, דנמרק, שוודיה, נורווגיה ופינלנד), מדינות האלפים (גרמניה, אוסטריה, ליכטנשטיין ואזורים דוברי גרמנית בשווייץ), איי פארו, והמחוז הצפוני טרנטינו-אלטו אדיג'ה של איטליה, שבו דוברי גרמנית רבים.
גרמנים ישבו גם בחבלי ארץ השייכים כיום לרוסיה, לפולין, לסלובקיה, לצ'כיה ולרומניה, אך במהלך השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, גורשו מרביתם מביתם ונאלצו לעקור אל גרמניה, האוכלוסייה באירופה הגרמאנית מאופיינת בצבע שיער, עיניים ועור בהיר, ומבנה גוף גבוה ורחב.
חלוקה תרבותית > אירופה הלטינית

המושג "אירופה הלטינית" מתייחס לקבוצת המדינות והאזורים הגאוגרפיים בהם האוכלוסייה המקומית היא אוכלוסייה הדוברת שפות רומאניות. השטחים האלה נמצאים בעיקר בדרום-מערב אירופה, ושני חריגים רומניה ומולדובה השוכנות במזרח אירופה. הדת המרכזית באזורים אלה היא נצרות קתולית, מלבד רומניה ומולדובה בהן מרבית האוכלוסייה מאמינה בכנסייה הנוצרית האורתודוקסית, צבע שיער ועורם של הלטינים כהה יותר משל הגרמאנים.
אזורים אלה מורכבים מחצי האי האיטלקי (איטליה, סן מרינו, קריית הוותיקן), חצי האי האיברי (ספרד, פורטוגל, אנדורה), מדינות מרכז ומערב אירופה (צרפת, אזורים דוברי צרפתית בבלגיה, ומאזורים בשווייץ בהם האוכלוסייה דוברת צרפתית, איטלקית ורומאנש). כמו כן, יש שלוש יוצאות מהכלל במזרח אירופה (רומניה, מולדובה וחבלים בסרביה ומונטנגרו).
חלוקה תרבותית > אירופה הסלאבית

המושג "אירופה הסלאבית" מתייחס לקבוצת המדינות והאזורים הגאוגרפיים בהם האוכלוסייה המקומית היא אוכלוסייה הדוברת שפות סלאביות. השטחים האלה נמצאים פחות או יותר במרכז ומזרח אירופה. הדת המרכזית של האזורים האלה היא הנצרות האורתודוקסית והנצרות הקתולית עם קבוצות קטנות יותר של אוכלוסייה מוסלמית באזורים שנשלטו בעבר על ידי האימפריה העות'מאנית (בעיקר בחבל הבלקן), צבע עורם של הסלבים הוא בהיר כמו של הגרמאנים אך קומתם נמוכה יותר.
אזורים אלה מורכבים מהמדינות: בלארוס, רוסיה, אוקראינה, בוסניה והרצגובינה, בולגריה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית, סרביה, מונטנגרו, פולין, צ'כיה, סלובקיה, קוסובו, סלובניה כמו גם אחוזים נכבדים מתושבי המדינות הבאלטיות ומולדובה.
חלוקה תרבותית > אחרים

מלבד שלושת האזורים התרבותיים הראשיים האלה ניתן לזהות קבוצות תרבותיות נוספות:
הקלטים
אירופה ההלנית
אירופה היברו-קווקזית
אסיה הקטנה (אירופה האלתית)
פינלנד ואסטוניה בעלות מאפייני שפה ייחודיים ששונים משאר אירופה, כמוהן גם הונגריה.
ארמניה, על אף שהיא לא נחשבת כחלק מאירופה, השפה הארמנית היא ממשפחת השפות הודו-אירופיות ולכן מבחינה תרבותית משייכים אותה לאירופה.
אלבניה בעלת תרבות ואף שפה הייחודית לה ולחלקים מקוסובו ומונטנגרו.
דתות

הדת הנפוצה באירופה היא הנצרות על זרמיה השונים, עם 76.2% מהאירופים שמגדירים את עצמם נוצרים. בארצות צפון אירופה נפוצה הנצרות הפרוטסטנטית, בארצות מערב אירופה נפוצה יותר הנצרות הקתולית, ובארצות מזרח אירופה נפוצה הנצרות האורתודוקסית. כמו כן, במזרח אירופה נפוץ גם האסלאם במדינות כגון בוסניה-הרצגובינה, אלבניה, טורקיה, רוסיה (מוסלמים מהווים ברוסיה למעלה מ-10%), אזרבייג'ן וקזחסטן ששטחה האירופי קטן. בנוסף, בגלל גלי ההגירה לאירופה מפקיסטן, הודו ועוד האסלאם נפוץ בכל מדינות אירופה. היהדות נפוצה מאוד בכל ארצות אירופה, שמהווה דת מיעוטים. בעקבות גירוש ספרד, לא הורשו יהודים להתיישב בספרד במשך תקופה ארוכה. הבודהיזם נפוץ גם ברוסיה ברפובליקת קלמיקיה שתושביה (אנ') ממוצא מונגולי.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: מדינות וטריטוריות באירופה
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
אירו
אמנת ליסבון
אמנת מאסטריכט
גוש האירו
האיחוד האירופי
המועצה האירופית
הנציבות האירופית
הסכם רומא
הפרלמנט האירופי
מועצת אירופה
מועצת האיחוד האירופי
ארגונים בין-לאומיים באירופה
המלכה אירופה
הערות שוליים

↑  Population of Europe (2024) - Worldometer, www.worldometers.info (באנגלית)
↑  Bernard Lewis, What Went Wrong?: The Clash Between Islam and Modernity in the Middle East, Oxford University Press, 2002, p. 7
1 2  גיא דרשן, אחר המבול, מוסד ביאליק, עמ' 219
1 2 3 4  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 311
↑  Michael Barry, L'Europe et son mythe : a la poursuite du couchant, Revue des Deux Mondes, 1999, עמ' 110–117, וכן ארנסט דוד קליין, ערכים אַסְיָה ואֵירוֹפָּה, A Comprehensive Etymological Dictionary of the Hebrew Language for Readers of English, 1987
↑  כך מעיד הרודוטוס (היסטוריות, 4.45 – ראו במקור היווני ובתרגום לעברית), וכך גם מוסכוס תיאר בפואטיות חלום ששלחה אפרודיטה לנסיכה אירופה, ובו שתי יבשות, אסיה והחוף הרחוק יותר, רבות עליה, שתיהן בצורת נשים, אחת נראתה כזרה והשנייה כמקומית לארצה של אירופה (אידיליה 2 – Ευρώπη – ראו במקור היווני ובתרגום לעברית)); הסיכיוס מאלכסנדריה (אנ') הכיר את המשמעות העתיקה והגדיר במילונו "Χώρα τῆς δύσεως", "ארץ מערבית".
↑  Dorothy Watts, Celtic Religion in Western and Central Europe, in Michele Renee Salzman (ed) The Cambridge History of Religion in the Ancient World (Cambridge, 2013), pp. 364–386
↑  אביעד קליינברג, הנצרות – מראשיתה ועד הרפורמציה, ע' אביטל רגב, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995.
↑  רוברט לופז, לידתה של אירופה, ע' אמיתי שפיצר (תל אביב: זמורה-ביתן, 1996).
↑  הקהילה הבין-לאומית מכירה באוקראינה כשולטת בשטח
↑  Christianity in Europe
הערות שוליים > ביאורים

↑  למשל "ארץ" בעברית ו"ארצת" בפיניקית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558086305171  GND: 4015701-5  HDS: 007147  KulturNav: f1b0d7a0-fea6-4ee3-a72c-cdb7dbcb1901  LCCN: sh85045631  MusicBrainz: 89a675c2-3e37-3518-b83c-418bad59a85a  NARA: 10035692  NDL: 00574313  NKC: ge137210  TDVİA: avrupa  VIAF: 170298814   WorldCat (עם VIAF): 170298814 
מטבע מגורטין שבכרתים, 350 לפנה"ס לערך, אירופה יושבת על עץ ערבה; בצד השני שור המסמל את זאוס
מפה טופוגרפית של יבשת אירופה
חצי האי האיברי
הערבה האירואסייתית
האיים הבריטיים
אייל אדום מריע בגרמניה
זיהום אוויר באגם ז'נבה, 1912
ציור חיות ציד במערת לסקו בצרפת
המונומנט סטונהנג' המתוארך לשנת 2200 לפנה"ס
מסע הצלב הראשון
ירוק: מדינות וטריטוריות שנמצאות ביבשת אירופה. תכלת: שטח מחוץ לאירופה של מדינה המתפרשת מעבר לגבולות הגאוגרפיים של אירופה. כחול: מדינה מחוץ לאירופה בעלת זיקה פוליטית או תרבותית לאירופה.
אזורים שונים באירופה
אירופה, על פי הגדרת האומות המאוחדות (האו"ם). באדום – מזרח אירופה, בכחול – צפון אירופה, בירוק – דרום אירופה, בתכלת – מרכז אירופה
קין הורג את הבל (ברתולומאו מנפרדי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  Bartolomeo Manfredi 
 תאריך יצירה:  1615? 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  115 ס"מ 
 גובה:  152 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  GG_363 (המוזיאון לתולדות האמנות) 
 מיקום:  המוזיאון לתולדות האמנות
 
קין הורג את הבל הוא ציור מוקדם של הצייר האיטלקי ברתולומיאו מנפרדי (אנ'), שהיה ממשיך דרכו של קאראווג'ו. הציור מתאר את רגע הרצח של הבל בידי אחיו הבכור, קין, סיפור מקראי המופיע בספר בראשית. היצירה מוצגת בהמוזיאון לתולדות האמנות בווינה.
רקע מקראי

על פי הסיפור המקראי, קין והבל היו בניו של אדם וחוה. קין היה עובד אדמה והבל היה רועה צאן. השניים הביאו מנחות לה', אך רק מנחתו של הבל התקבלה לרצון. קין, מתוך קנאה וזעם, הוציא את הבל לשדה ורצח אותו שם.
תיאור הציור והשפעות אמנותיות

היצירה שייכת לתקופה המוקדמת של מנפרדי ומציגה השפעה ברורה של קאראווג'ו, במיוחד בדגש על צמצום פרטים משניים ליצירת אפקט של על-זמניות. הדמויות בציור משולבות באופן המזכיר את עקרונות הקומפוזיציה של הציור המאנייריסטי מהמאה ה-16.
היסטוריית הציור

הציור נחשב בעבר לעבודה של הצייר גווידו רני, אך מאוחר יותר זוהה כיצירה של מנפרדי. הוא זכה לתשומת לב רבה כבר בשלב מוקדם והפך למבוקש על ידי אספנים מחוץ לאיטליה. עד שנת 1651, הציור נכנס לאוסף המפורסם של לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה, בבריסל שם הוצג במקום בולט לצד יצירות של טיציאן ואמנים אחרים מתקופת הרנסאנס. הציור אף תועד ביצירה של דוד טנירס הבן, אשר צייר את גלריית האמנות של הארכידוכס ובה נראה ציורו של מנפרדי בין היצירות המוצגות.
חשיבות ואימפקט

למרות הפשטות היחסית של הקומפוזיציה, "קין הורג את הבל" של מנפרדי משקף עומק רגשי ודינמיות תנועתית, אשר תרמו לפופולריות של הציור ולהערכתו בעולם האמנות. הציור ממשיך לעורר עניין בשל פרשנותו לסיפור המקראי והשימוש המיוחד בתאורה ובקומפוזיציה בהשפעת קראוואג'ו.
הערות שוליים

1 2 3  Cain’s Fratricide, www.khm.at (באנגלית)
1 2  Cain Slaying Abel by MANFREDI, Bartolomeo, www.wga.hu
פטריות פתוגניות לחרקים

פטריות פתוגניות לחרקים או פטריות אנטומו-פתוגניות הן קבוצה של פטריות טפיליות שהפונדקאים שלהן הם חרקים. פטריות אלו ממלאות תפקיד חשוב בשליטה על אוכלוסיות חרקים במערכות אקולוגיות שונות, בדומה לתפקידם של טורפים המווסתים את גודלן של אוכלוסיות בעלי החיים שאותן הם טורפים. בעשורים האחרונים נעשים מאמצים להשתמש בהן כחומרי הדברה טבעיים ולהפחית את הצורך בחומרים כימיים.
אבולוציה

פטריות פתוגניות לחרקים מהוות קבוצה פוליפילטית לא טקסונומית, משום שהן נמצאות ברבות מהמערכות בממלכת הפטריות. התפוצה הטקסונומית הנרחבת שלהן מצביעה על מקורות אבולוציוניים מרובים של פתוגניות לחרקים. לדוגמה, נראה ששלוש משפחות בסדרה Hypocreales (Clavicipitaceae, Cordycipitaceae ו-, Ophiocordycipitaceae) פיתחו התמחות בחרקים באופן עצמאי. ישנן פטריות אשר משתמשות במגוון רב של חרקים כפונדקאים (למשל Beauveria bassiana) בעוד שאחרות מתמחות בחרקים ספציפיים.
הדבקה

בניגוד לפתוגנים אחרים של חרקים, כמו וירוסים או תולעים נימיות, רוב הפטריות הפתוגניות לחרקים לא חודרות לגוף החרק בבליעה, אלא באמצעות מגע בשלד החיצוני. כך החרק לא יכול לפתח עמידות נגדן באמצעות אכילה סלקטיבית, וההדבקה היא פאסיבית, מעצם המגע עימן. פטריות מסוימות אף גורמות לחרק לשינוי התנהגותי המסוכן לחרק עצמו, אך מועיל לפטריה. כך למשל, למשל פטריית זומבי הנמלים גורמת לנמלה הנגועה לעזוב את הקן ולטפס לאזור גבוה, שבו תנאי הסביבה מתאימים יותר להפצת הנבגים.
מחקר וישומים

פטריות אנטומו-פתוגניות מהוות חלופה ידידותית לקוטלי חרקים כימיים, ומדענים חוקרים אותן לצורך שימוש בהן בהדברה ביולוגית של מזיקים בחקלאות. פטריות אלו יכולות לשמש כחומרי הדברה טבעיים ולהפחית את הצורך בטיפולים כימיים. בניגוד לחומרי הדברה כימיים, פטריות אנטומו-פתוגניות מציעות אלטרנטיבה ידידותית לסביבה על ידי מיקוד למזיקים ספציפיים מבלי לפגוע באורגניזמים מועילים או במערכת האקולוגית שמסביב.
ידועים למעלה מ-700 מיני פטריות פתוגניות לחרקים, ובחקלאות נעשה שימוש רק בכמה סוגים עיקריים:
פטריית Beauveria bassiana (אנ') הגדלה באופן טבעי בקרקעות ברחבי העולם ופועלת כטפיל על מיני פרוקי רגליים שונים.
פטריית Metarhizium anisopliae (אנ') התוקפת טרמיטים ותריפסאים, ונבדק השימוש בה כנגד יתושי האנופלס, הנושאים מלריה.
פטריית Lecanicillium lecanii (אנ'), התוקפת את על המשפחה של כנימות מגן.
פטריית Isaria fumosorosea (אנ'), שבה נעשה שימוש להדברה ביולוגית של מגון רחב של חרקים.
חסרונות השימוש בפטריות להדברה הם שיש צורך בתנאים סביבתיים ספציפיים (לחות, טמפרטורה) ליעילות מיטבית, וכן שפעולתן איטית יותר בהשוואה לקוטלי חרקים כימיים.
גלריה

כנימת אפרסק ירוקה, Myzus persicae, מכוסה בפטרייה Pandora neoaphidis שגרמה למותה. פס קנה המידה (בשחור) = 0.3 מ"מ
פטריית קורדיספס אניוטה (Cordyceps ignota) שהרגה עכביש
פטריית קורדיספס סיננסיס (Cordyceps sinensis) שהרגה זחל, צולם בנפאל
פטריית קורדיספס החגבים (Cordyceps locustiphila) מדרום אמריקה, אשר משנה את התנהגות החגב וגורמת לו ללכת למיקום שמשרת את התרבותה
פטריית Cordyceps acridophila על חגב, ברזיל
פטריית Cordyceps tuberculata על עש, נפוצה בסקוטלנד
ראו גם

משוואות לוטקה-וולטרה
הערות שוליים

1 2 3  Araújo, J. P. M.; Hughes, D. P. (2016-01-01),  Lovett, Brian; St. Leger, Raymond J. (eds.), "Chapter One - Diversity of Entomopathogenic Fungi: Which Groups Conquered the Insect Body?", Advances in Genetics, Genetics and Molecular Biology of Entomopathogenic Fungi, Academic Press, 94: 1–39, doi:10.1016/bs.adgen.2016.01.001, PMID 27131321, נבדק ב-2024-09-11
1 2  Xiao, Guohua; Ying, Sheng-Hua; Zheng, Peng; Wang, Zheng-Liang; Zhang, Siwei; Xie, Xue-Qin; Shang, Yanfang; St. Leger, Raymond J.; Zhao, Guo-Ping; Wang, Chengshu; Feng, Ming-Guang (2012-07-02). "Genomic perspectives on the evolution of fungal entomopathogenicity in Beauveria bassiana". Scientific Reports (באנגלית). 2 (1): 483. Bibcode:2012NatSR...2..483X. doi:10.1038/srep00483. ISSN 2045-2322. PMID 22761991.
↑  Humber, Richard A. (2008-07-01). "Evolution of entomopathogenicity in fungi". Journal of Invertebrate Pathology. Special Issue for SIP 2008. 98 (3): 262–266. Bibcode:2008JInvP..98..262H. doi:10.1016/j.jip.2008.02.017. ISSN 0022-2011. PMID 18423482.
↑  (PDF) Entomopathogenic fungi as biocontrol agents, ResearchGate (באנגלית)
↑  Pontoppidan, Maj-Britt; Himaman, Winanda; Hywel-Jones, Nigel L.; Boomsma, Jacobus J.; Hughes, David P. (2009-03-12). "Graveyards on the Move: The Spatio-Temporal Distribution of Dead Ophiocordyceps-Infected Ants". PLOS ONE. 4 (3): e4835. Bibcode:2009PLoSO...4.4835P. doi:10.1371/journal.pone.0004835. ISSN 1932-6203. PMID 19279680.
↑  Jr, Donald G. McNeil (2005-06-10). "Fungus Fatal to Mosquito May Aid Global War on Malaria". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-01-18.
↑  Gisbert Zimmermann, The entomopathogenic fungi Isaria farinosa (formerly Paecilomyces farinosus) and the Isaria fumosorosea species complex (formerly Paecilomyces fumosoroseus): biology, ecology and use in biological control, 2008-12-01 doi: 10.1080/09583150802471812
נמלה שנדבקה בפטריית "זומבי הנמלים", מעוגנת לצמח ברגליה ולסתותיה ומראשה בוקעת הפטריה
אוון גרשקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1991 (בן 33) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  מכללת באודוין (2014)  בית הספר התיכון פרינסטון (2010) 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 מעסיק:  וול סטריט ג'ורנל 
 פרסים והוקרה:  פרס אלייג'ה פאריש לאבג'וי (2023) 
 www.evangershkovich.com
 
אוון גרשקוביץ' (באנגלית: Evan Gershkovich נולד ב-26 באוקטובר 1991) הוא עיתונאי וכתב יהודי-אמריקאי ב"וול סטריט ג'ורנל" המתמקד בסיקור רוסיה. הוא נעצר על ידי שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה בגין חשד לריגול עד ששוחרר בעסקת שבויים. מעצרו מהווה את המקרה הראשון שבו עיתונאי מארצות הברית נעצר ברוסיה על רקע חשד לריגול מאז ימי המלחמה הקרה. המעצר גונה בחריפות על ידי הבית הלבן וארגוני תקשורת.
לאחר מעצרו, ובהישארותו ברוסיה תוך כדי הפלישה הרוסית לאוקראינה, גרשקוביץ' זכה להכרה גלובלית כאחד מ-100 האנשים המשפיעים בעולם לשנת 2023 על פי מגזין "טיים".
ביוגרפיה

אוון נולד למשפחה יהודית, הוריו, אלה ומיכאיל גרשקוביץ', נולדו בברית המועצות ומשם היגרו לארצות הברית. במהלך תקופה של הגירה המונית של יהודי רוסיה. בני הזוג עברו לפרינסטון, ניו ג'רזי, שם גרשקוביץ' ואחותו גדלו כאשר בבית דיברו רוסית.
בשנת 2010 סיים גרשקוביץ' את לימודיו בתיכון פרינסטון, שם היה קפטן קבוצת הכדורגל. בקולג', הוא התמחה בפילוסופיה ואנגלית.
ביוגרפיה > קריירה

גרשקוביץ' עבד עבור הניו יורק טיימס מ-2016 עד 2017, מוסקבה טיימס מ-2017 עד 2020, וסוכנות הידיעות הצרפתית מ-2020 עד 2022 לפני שעבר לוול סטריט ג'ורנל בינואר 2022. הוא התגורר ברוסיה במשך שש שנים לפני מעצרו, בזמן שבו ביסס את מעמדו ככתב בוול סטריט ג'ורנל בעת שהתגורר במוסקבה וסיקר את המלחמה באוקראינה. הוא עבד ביקטרינבורג כשנעצר, בעת שעבד על סיקור של ארגון שכירי החרב קבוצת ואגנר.
ביוגרפיה > מעצר

ב-29 במרץ 2023, מחלקת המודיעין הנגדי של שירות הביטחון הפדרלי (FSB) עיכבה את גרשקוביץ' ביקטרינבורג בזמן שהיה בטיול דיווחים בשל מידע על "מפעל הגנה רוסי". לפי גורמים אמריקאים, נהגו של גרשקוביץ' הוריד אותו במסעדת סטייקים בשעה 16:00 ושעתיים לאחר מכן, הטלפון שלו כבוי. הוול סטריט ג'ורנל שכר עורך דין כדי למצוא אותו במטה ה-FSB אך לא הצליח לאתר אותו. הקרמלין אישר את מעצרו מספר שעות לאחר מכן. דמיטרי פסקוב, מזכיר העיתונות של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, אמר כי הוא "נתפס על חם", אך אינו יכול לספק פרטים נוספים. הוא הועבר למוסקבה שם נעצר רשמית על ידי בית משפט מחוזי עד 29 במאי. לאחר מכן הוא נלקח לכלא לפורטובו, מתקן מעצר המשמש את ברית המועצות למעצר מתנגדי ברית המועצות. הוא הואשם רשמית ב-7 באפריל שגרירת ארצות הברית ברוסיה, לין מ. טרייסי, נפגשה עם גרשקוביץ' ב-17 באפריל וכתבה כי הוא "במצב בריאותי טוב ונשאר חזק".
גרשקוביץ' נעצר על ידי שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה באשמת ריגול, זוהי הפעם הראשונה שעיתונאי שעובד עבור כלי חדשות אמריקאי נעצר ברוסיה באשמת ריגול מאז המלחמה הקרה. לפי NPR, בית המשפט הורה לעצור את גרשקוביץ' עד סוף מאי בזמן שהחקירות נמשכות. לפי קומרסנט, הוא היה אמור להיות מועבר לכלא לפורטובו בזמן שהמתין למשפט.
ב-19 ביולי 2024 נשפט גרשקוביץ' ל-16 שנות מאסר בכלא 'הדולפין השחור', אחד מבתי הכלא השמורים ביותר בעולם, ב"תנאים מחמירים".
ביוגרפיה > תגובות למעצר

ההאשמות "הוכחשו בתוקף" על ידי כתב העת, והמעצר ספג ביקורת על ידי הבית הלבן, הוועדה להגנה על עיתונאים, ואיגוד העיתונאים המקצועיים וקבוצות תמיכה תקשורתיות אחרות. בתוך כמה ימים פרסמו נאט"ו והאיחוד האירופי הצהרות המבקרות את המעצר.
ב-27 באפריל 2023, ממשל ביידן הטיל סנקציות על שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה וארגון הביון של משמרות המהפכה האסלאמית של איראן, והאשים אותם במעצר שגוי של אמריקאים.
מזכיר המדינה אנטוני בלינקן שוחח עם מקבילו, סרגיי לברוב, ב-2 באפריל. הוא הביע "דאגה חמורה" לגבי מעצרו של גרשקוביץ' וקרא לשחרר את פול וילן, חייל מארינס לשעבר שהואשם בריגול ב-2018. משרד החוץ חזר על טענת הקרמלין כי גרשקוביץ' ביצע "פעילות בלתי חוקית". שגריר רוסיה בארצות הברית אנטולי אנטונוב טען כי תחת שרת החוץ לעניינים פוליטיים, ויקטוריה נולנד איימה על רוסיה ב"צעדי תגמול", אלא אם כן ישוחרר גרשקוביץ'. ב-10 באפריל 2023, מחלקת המדינה האמריקנית קבעה רשמית את גרשקוביץ' כ"מעצר שלא כדין", כלומר, התיק שלו יועבר למשרדו של השליח המיוחד לענייני בני ערובה. מזכירת העיתונות של הבית הלבן קארין ז'אן פייר כינתה את מעצרו של גרשקוביץ' "בלתי מתקבל על הדעת". בהצהרה אמרה ז'אן-פייר: "אנו מגנים את מעצרו של מר גרשקוביץ' בביטויים החריפים ביותר". בנוסף, היא אמרה ששחרור גרשקוביץ' הוא בראש סדר העדיפויות של ביידן. האיחוד האירופי ונאט"ו דרשו את שחרורו של גרשקוביץ'.
הוול סטריט ג'ורנל כתב שהוא מזדהה עם גרשקוביץ' ומשפחתו. מערכת הניו יורק טיימס - שהעסיקה את גרשקוביץ' מ-2016 עד 2017 - הביעה תוכחה. קואליציה של מנהיגים של עשרות ארגוני תקשורת גינתה את המעצר במכתב שנשלח לאנטונוב, וכך גם הצהרה נפרדת מהניו יורק טיימס, בלומברג ניוז, פוליטיקו והוושינגטון פוסט. מנהיגי הסנאט מיץ' מקונל וצ'אק שומר פרסמו הצהרה דו-מפלגתית המגנה את מעצרו. בית הנבחרים קיבל פה אחד החלטה הקוראת לשחרר אסירים אמריקאים ברוסיה ב-13 ביוני כתב רוסיה לשעבר, אלן פילפס, השווה את מעצרו של גרשקוביץ' לרדיפת התקשורת בברית המועצות על ידי יוסיף סטלין.
ביוגרפיה > שחרור

ב-1 באוגוסט 2024 שוחרר מהכלא ברוסיה כחלק עסקת חילופי אסירים בין רוסיה לארצות הברית. העסקה כללה מספר אסירים בולטים נוספים משתי המדינות. השחרור התרחש לאחר יותר משנה של מעצר על רקע האשמות בריגול, שלטענת גורמים אמריקאיים היו חסרות בסיס.
ראו גם

דניאל פרל
וילג' פיפל

| --- | --- |

אנשי הכפר, 2006
 מקום הקמה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  ניו יורק שבארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 סוגה:  דיסקו • נשמה • פאנק • רוק • R&B • גל חדש
 חברת תקליטים:  Casablanca Records Black Scorpio RCA Polygram
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.villagepeople.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 פליפה רוז אלכס בריילי דייוויד "צלקת" הודו ג'ף אולסון אריק אנזלון ריי סימפסון
 
וילג' פיפל (או כפי שנקראו בטעות בתרגום לעברית: אנשי הכפר (באנגלית: The Village People) הוא הרכב דיסקו קונספטואלי, הורכב בשנות השבעים המאוחרות בשכונת גריניץ' וילג' בניו יורק, מדינת ניו יורק. הלהקה ידועה במסרים החד-מיניים שלה ובכך שחבריה מופיעים בתחפושות קבועות: הסולן הוא שוטר או אדמירל, והשאר הם: פועל בניין, חייל/מלח, קאובוי, אינדיאני, אופנוען ושוטר. ללהקה מעמד של קאלט בקהילת הלהט"ב בפרט ובתרבות האמריקאית בכלל. 
הלהקה זכתה להכרה והצלחה בזמנה גם בזכות המנגינות הקליטות והטקסטים החד-מיניים הרומזניים שלהם, כשלעיתים קרובות הם מלגלגים על המאצ'ואיזם הזכרי בחברה האמריקאית והערצת הגבר הגיבור והלוחם, השוטר או החייל. בין הלהיטים הכי מוכרים שלהם נמצאים In the Navy, Go West, Macho Man ו-Y.M.C.A.‎ שעדיין פופולריים בפסטיבלים ובאצטדיונים, אף על פי שעברו מספר עשורים מתחילת הפצתם. השיר Y.M.C.A נחשב כאחת מהקלסיקות בז'אנר הדיסקו, וכגיי אייקון.
הלהקה מכרה למעלה מ-100 מיליון אלבומים וסינגלים ונחשבת לאחת הלהקות המשפיעות והחלוצות בתחום ז'אנר הדיסקו ולאחד הסמלים הגדולים של היצירה הלהט"בית לדורותיה.
הפופולריות של הלהקה גם בישראל הודגמה באזכורה ההומוריסטי בשירה של להקת תיסלם, "תנו לי רוקנרול":
הושבת אותי בחדר אתמול עד מאוחר, 
לשמוע "אינדונזי" של "אנשי הכפר".
השם "אינדונזי" הוא עיוות של שם השיר "In the Navy".
היסטוריה

בינואר 2025, הוכרז כי הלהקה תשתתף בפעילויות ההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות בשנת 2025. הלהקה הודיעה בפייסבוק ב-13 בינואר 2025 כי קיבלה הזמנה מקמפיין הנשיא הנבחר להשתתף באירועים השונים, כולל לפחות אירוע אחד עם טראמפ ונכתב כי "המוזיקה נועדה להתבצע ללא קשר לפוליטיקה" ושמטרתם היא לעזור לאחד את המדינה לאחר קמפיין קשה ומפלג. הלהקה תופיע בעצרת הניצחון של טראמפ בקפיטל ואן ארנה בוושינגטון ובאירוע "Liberty Inaugural Ball".
חברי הלהקה

חברי ההרכב הנוכחי:
ג'ף אולסון
אריק אנזלון
ריי סימפסון
פליפה רוז
אלכס בריילי
דייוויד "צלקת" הודו
חברים לשעבר:
רנדי ג'ונס
גלן יוז
ויקטור ויליס
ריי סטיבנס
מארק לי
מיילס ג'יי
פיי דאגלס
ביל וייטפילד
אלכס טימרמן
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1977 - Village People
1978 - Macho Man
1978 - Cruisin
1979 - Go West
1979 - Live and Sleazy
1980 - an't Stop the Music
1981 - Renaissance
1982 - Fox On The Box
1983 - In the Street
1985 - Sex Over the Phone
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף והופעות חיות

1984 - Live: Seoul Song Festival
1988 - Greatest Hits
1989 - Greatest Hits '89 Remixes
1994 - The Best of Village People
1998 - The Very Best Of
2001 - 20th Century Masters, The Millennium Collection...The Best of Village People
הערות שוליים

↑  Bickel, Christopher (2 במרץ 2015). "'Food Fight': The Village People's Stupefying Punk Rock Masterpiece!". Dangerous Minds. נבדק ב-27 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hughes, John (12 בפברואר 2008). "Lost in the '80s: The Village People, "Renaissance"". PopDose. נבדק ב-27 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rania Aniftos, Village People to Perform at Donald Trump’s Inaugural Events, Billboard, ‏2025-01-14 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007382089805171  BnF: cb13907326b (data)  GND: 5538329-4  ISNI: 0000 0001 0791 3900  LCCN: n81100387  MusicBrainz: f19d3d49-be22-4ca6-9903-64d86984fbf2  NKC: osa2010615790  NLA: 36503513  SUDOC: 099116332  VIAF: 153469102   WorldCat (עם VIAF): 153469102
תנו לי רוקנרול

| --- | --- |

 סינגל בביצוע דני בסן
 יצא לאור:  1980
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  ק-טל
 כתיבה:  יאיר ניצני
 לחן:  יזהר אשדות
 הפקה:  תיסלאם הפקות
"תנו לי רוקנרול" הוא שיר שנכתב על ידי יאיר ניצני ויזהר אשדות עבור הזמר דני בסן בשנת 1979. השיר יצא לאור באותה שנה באוסף של חברת "פונוקול", עוד בטרם הקימו את להקת תיסלם באופן רשמי. השיר יצא גם באנגלית, בשם "Gimme Rock'n Roll", לאחר שהוקם ההרכב המוזיקלי תיסלם (T-slam). בשנת 1981, השיר הוקלט עבור אלבום הבכורה בעברית "רדיו חזק" של תיסלם.
אודות השיר

להקת תיסלם נוסדה באולפני הרדיו של גלי צה"ל, שם שירתו יזהר אשדות כעורך מוזיקלי בתחנה, ויאיר ניצני כטכנאי שידור. השניים כתבו ב-1979 לאמן חדש בשם דני בסן שהיה חבר בצוות הווי חיל האוויר, שיר "מחאה" פארודי בשם "תנו לי רוקנרול".

השיר, שהוקלט באולפן של גלי צה"ל ללא ידיעת מפקדי התחנה, הוביל את השלושה להקמת להקה, והם צירפו אליהם את יושי שדה, טכנאי הקלטות באולפן טריטון, כסולן ונגן גיטרה חשמלית. עם הזמן ללהקה ניתן השם "תיסלם", כשמה של חברת ההפקות של אשדות וניצני.
הערות שוליים

↑  תנו לי רוקנרול (דני בסן), באתר סטריאו ומונו, ‏1980
↑  תנו לי רוקנרול, באתר הספרייה הלאומית
↑  רדיו חזק, באתר סטריאו ומונו
↑  ההסכת "שיר אחד", תנו לי רוקנרול (תיסלם), באתר כאן 11
קספר קורבו

קספר קורבו (בהולנדית: Caspar Corbeau; נולד ב-3 באפריל 2001) הוא שחיין אמריקאי, (מייצג את הולנד בתחרויות הבינלאומיות), זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024), סגן אלוף עולם (דוחה 2024) ואלוף אירופה בבריכת 25 מטר (אוטופן 2023) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה

קורבו נולד וגדל בסנטה קרוז שבקליפורניה, ארצות הברית. בין השנים 2019–2023 למד קינסיולוגיה באוניברסיטת טקסס באוסטין והתאמן בהדרכתו של אדי ריס. מאחר שהוא מחזיק בשתי אזרחיות, בחר להתחרות עבור הולנד.
ביוגרפיה > 2017

בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיור, הונגריה בילוי זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.13 דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות אירופה לנוער שנערכה בקאזאן, רוסיה ביולי זכה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.41 דקות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.77 דקות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.16 שניות.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי סיים שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.73 דקות, במקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.76 שניות ובמקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.52 דקות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי סיים במקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.21 דקות ובמקום 25 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.13 דקות.