stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזור המוות

פסגת הר האוורסט נמצאת באזור המוות
אזור המוות הוא מושג מתחום טיפוס ההרים, שמתאר את הנקודה בגובה בה לחץ האוויר דליל מידי עבור נשימה תקינה של בני אדם מעבר לפרק זמן מוגבל וקצר. נקודה זו נמצאת בסביבות גובה 8,000 מטרים. המושג נטבע על ידי הרופא השווייצרי אדווארד וויס-דוננט בשנת 1953, שקרא לו בתחילה "האזור הקטלני".
באזור המוות חלה ירידה משמעותית בתפקוד של גוף האדם בשל המחסור החמור בחמצן, והדבר עלול להוביל לתאונות קטלניות בשל חולשה פיזית של איברי הגוף, או בשל בלבול ואובדן היכולת לקבל החלטות נכונות עקב העדר חמצן במוח. שהות ארוכה באזור המוות ללא ציוד עזר לנשימה מחמירה את הסיכון ומובילה בסופו של דבר לפגיעה בלתי הפיכה בגוף ולמוות.
כל 14 פסגות ההרים הגבוהות בעולם, שגובהן עולה על 8,000 מטרים ואשר נמצאות כולן ברכס הרי ההימלאיה והקארקוראם, נכללות באזור המוות.
מכל חמצן המשמש מטפסי הרים בגובה רב
השלכות פיזיולוגית בשהייה באזור המוות

הלחץ האטומספרי בגובה פני הים הוא 101,325 פסקל. אחוז החמצן באוויר בגובה זה הוא 20.9% והדבר מאפשר לאדם בריא לייצר כמות מספקת של המוגלובין בתאי הדם האדומים, הנושא חמצן אל תאי הגוף במערכת הדם.
בגבהים שמעל גובה פני הים האוויר נעשה דליל יותר וכך גם כמות החמצן פוחתת. בגובה 5,500 מטרים בקירוב (כגובה מחנה הבסיס באוורסט), כמות החמצן היא כמחצית מהכמות המצויה בגובה פני הים, ובגובה 8,849 מטרים (כגובה פסגת האוורסט) כמות החמצן היא כשליש בלבד מהכמות בגובה פני הים.
ככל שהלחץ החלקי של החמצן קטן, גוף האדם מנסה להתאקלם באמצעות ייצור מוגבר של כדוריות דם אדומות. הלב פועם חזק יותר כדי להזרים יותר חמצן לאיברים, תפקודי גוף בלתי חיוניים מושעים, מערכת העיכול עובדת ביעילות פחותה, והנשימה נעשית עמוקה ומהירה יותר. בגובה רב שמעל 7,500 מטרים, השינה נעשית קשה מאוד, עיכול מזון כמעט בלתי אפשרי, וקיים סיכון ממשי לבצקות כגון בצקת ריאות תלוית גובה ובצקת מוחית תלויית גובה.
תהליך ההתאקלמות במלואו עשוי לקחת ימים ואף שבועות, ועד להתאקלמות מלאה עלולות להופיע תופעות לוואי של מחסור בחמצן, כגון מחלת גבהים ובצקות. הגובה הרב ביותר בו בני אדם התגוררו לאורך זמן (כשנתיים) היה 5,950 מטרים, בגבול הגובה המרבי שמאפשר מחייה לאורך זמן.
מטפסי הרים המגיעים לגבהים קיצוניים ושוהים באזור המוות נעזרים לעיתים בבלוני חמצן, שהם מכלים המכילים חמצן שאותו נושמים המטפסים וכך מקבלים תוספת חמצן לגוף, ושומרים על תפקוד הגוף ועל יכולת המוח לעבד מידע במהירות ולקבל החלטות. מטפסים שאינם נעזרים בבלוני חמצן נאלצים לשהות פרק זמן מוגבל באזור המוות ולרדת ממנו במהירות, לפני שהמחסור בחמצן יפגע בתפקודם באופן בלתי הפיך.
ראו גם

מחלת גבהים
טיפוס הרים
היפוקסיה
הערות שוליים

↑  Marcel Kurz, The Mountain World 1953, George Allen And Unwin Limited., 1953
↑  John B. West, Highest Permanent Human Habitation, High Altitude Medicine & Biology 3, 2002-12-01, עמ' 401–407 doi: 10.1089/15270290260512882
גאספה (עיר)

| --- | --- |
מרכז העיר, מבט מדרום
מרכז העיר, מבט מדרום
 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה אוטונומית ואומה:  קוויבק קוויבק
 תאריך ייסוד:  1 בינואר 1971 
 שטח:  1,121 קמ"ר
 גובה:  34.10 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,260 (1 ביולי 2022)
  ‑ צפיפות:  14 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  48°49′48″N 64°29′20″W﻿ / ﻿48.83°N 64.48888888888888888°W﻿ / 48.83; -64.48888888888888888
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.ville.gaspe.qc.ca
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי גאספה(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי גאספה(למפת קוויבק רגילה) קוויבק סיטי מונטריאול סאגנה ואל-ד'ור אונטריו ארה"ב נ.ס. אד. בר. ניופאונדלנד ולברדור  ים לברדור נונאווט מפרץ סנט לורנס  מפרץ הדסון גאספה(למפת קוויבק מוגדלת) קוויבק סיטי מונטריאול סאגנה ואל-ד'ור אונטריו ארה"ב נ.ס. אד. בר. ניופאונדלנד ולברדור  ים לברדור נונאווט מפרץ סנט לורנס  מפרץ הדסון גאספה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גאספה (בצרפתית: Gaspé) היא עיר בקצה חצי האי גאספזי שבמזרח קוויבק, קנדה.
גאספה היא העיר המאוכלסת ביותר בחצי האי גאספזי. נכון לשנת 2011 היו בעיר 15,163 תושבים
מקור השם

לפי הוועדה למקור השמות של קוויבק, קיימות מספר תאוריות למקור השם גאספה. ז'אק קרטייה שמה על מקום מדרום לאי אונטיקוסטי בשם Honguedo (אונז'דו) שמשמעותו "מקום התכנסות" בשפת מיקמק (אנ'). שם זה נשמר בשמו של המצר בין האי ד'אונטיקוסטי לחצי האי גאספזי שנקרא מצר אונז'דו. בנוגע לשם גאספה יש מספר השערות:
ההשערה הראשונה טוענת שמקור השם הוא משפת המיקמק, אחת מהשפות האמרינדיאניות. במיקמק המילה "Gespeg" משמעותה סוף האדמה. המילה הזו היא גם המקור לשם "Gespegeoag" שהועבר לצרפתית לשם גאספזי, שמו של כל חצי האי.
השערה אחרת היא שמקור המילה היא מבסקית geizpe שמשמעותו צל או מקום הגולים. הסיבה שמעריכים שמקור השם מהשפה הבסקית היא מפני שכאשר ז'אק קרטייה מגיע למפרץ גאספה במהלך קיץ 1534, היה מלווה במספר ספנים בסקים שכבר הגיעו למפרץ סנט לורנס לציד לווייתנים.
ההשערה שמקובלת היום היא ההשערה הראשונה כאשר המשמעות של סוף נובעת ממיקום העיר בקצה חצי-האי.
גאוגרפיה

העיר מורכבת ממרכז העיר שמסביבו מספר כפרים (או רבעים). זאת העיר העיקרית באזור והיא העיר עם האוכלוסייה המיקמקית השלישית בגודלה. העיר נמצאת בקצה חצי האי גאספזי שמפריד בין נהר סנט לורנס לבין מפרץ סנט לורנץ.
הגן הלאומי פוריון נמצא מחוץ לגבולות העיר. הגן הלאומי נוסד ב-1970 והוא ממוקם בקצה גאספזי. שטחו 244 קמ"ר.
היסטוריה

ב-24 ביולי 1534, במהלך המסע הראשון שלו לאמריקה, ז'אק קרטייה הוא נמלט למצר גאספה וסימן שם צלב כדי לציין שהוא לקח את הטריטוריה בשמו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. זה גם המקום בו הוא פוגש את דונקונה עם 150 אירוקויים שהיו במסע דיג. מיקום זה היה מרוחק ממקום מושבם במעלה נהר סנט לורנס.
במסגרת חוזה פריז צרפת ויתרה על העיר, כמו על כל החזקותיה באמריקה הצפונית, והאנגלים נכנסו לעיר. באותן שנים התפתחה מאוד תעשיית הדיג באזור בעיקר של דג הבקלה.
ב-1934, הממשל הפדרלי החליט להקים צלב מגרניט במסגרת חגיגות 400 שנה להגעת קרטייה. הצלב סותת מסלע גרניט אפור והגיע לגובה של 9.75 מטר.
ערים תאומות

צ'ילה פוארטו מונט, צ'ילה
צרפת סן-מלו, צרפת
הערות שוליים

↑  מידע מאתר המפקד הלאומי הקנדי
↑  גאספה: מידע על מקור השם מאתר השמות של קוויבק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557559405171  LCCN: n82114659  MusicBrainz: 5bfe9d8f-306e-4aea-b0cd-efb4768ea021  NARA: 10037584  NKC: ge1147731  VIAF: 157130462   WorldCat (עם VIAF): 157130462 
צלב גאספה מגרניט שנוצר ב-1934
חמצן דו-חנקני

| --- | --- |

המבנה של חמצן דו-חנקני
 
 שם סיסטמטי:  Dinitrogen monoxide
 כתיב כימי:  N₂O 
 מסה מולרית:  44.013 גרם/מול
 מראה:  גז שקוף
 מספר CAS:  10024-97-2
 צפיפות:  1.98 גרם לליטר, 1.967 גרם לליטר
 מסיסות:  1.5 גרם בליטר
 ממסים:  אתנול, אתר, חומצה גופרתית
 טמפרטורת היתוך:  −90.86 °C   182.29 K
 טמפרטורת רתיחה:  −88.48 °C   184.67 K
 מקדם שבירה:  1.33
 אנטרופיה מולרית תקנית:  219.9±0.05 ג'ול למול־קלווין
 NFPA 704:       0 ox 2 0 
 
מולקולת N2O
מכל חמצן דו-חנקני שנמצא בגן ציבורי לאחר שימוש
מכל "גז קצפת" נקור זרוק בשול הדרך. הגז משמש כסם פיצוציות בידי צעירים. פברואר 2021, חולון
מכלי גז צחוק לשימוש רפואי. הצבע הכחול הוא הסימון הרשמי של בלוני גז הצחוק
חמצן דו־חנקני (Nitrous oxide נייטרוס אוקסיד, קרוי גם גז צחוק או גז קצפות) הוא גז לא דליק שנוסחתו הכימית N2O, בעל קשר קוולנטי כפול בין האטום המרכזי (חנקן) לבין חמצן, וקשר קוולנטי כפול בין החנקן לבין החנקן השני.
שימושים > חומר הרדמה בשימוש רפואי

משמש בחדרי ניתוח להרדמה כללית וכן ברפואת שיניים ורפואת ילדים הוא משמש כסם הרגעה (הגורם להרגשת אופוריה).
חמצן דו חנקני מוכר כחומר הרדמה בעולם הרפואה מאז 1868 ונעשה בו שימוש ברפואת שיניים, חדרי ניתוח, חדרי לידה ועוד. "גז הצחוק" הוא תערובת של חמצן נקי וחמצן דו חנקני נשאף מתוך מסכה המונחת על אפו של המטופל ובמינונים נמוכים הוא בטוח לשימוש. השפעתו של N2O מרגיעה את הכאב באופן מיידי והגז מתנדף במהירות מהגוף וממחזור הדם, ועל כן הוא נחשב לפתרון מיטבי, לעומת האופציות החלופיות, כאמצעי הרגעה בעת הטיפול, במיוחד עבור ילדים.
גז צחוק הוא חומר מסוכן, שאמור להיצרך בפיקוח רופא בלבד. בכמויות גדולות, הסם גורם לנזק מוחי ואף למוות.
שימוש לרעה בגז תפס תאוצה באירופה מ-2010. בחול המועד סוכות 2010, מתו בישראל שני בני נוער משאיפת גז צחוק בכמויות גדולות.
מינואר 2006 קובעות תקנות הרוקחים בישראל כי אין לייצר, לייבא או לשווק את החומר ללא היתר מראש ממשרד הבריאות; עונשו המקסימלי של העובר על תקנות אלה הוא קנס ומאסר של עד 6 חודשים. למרות זאת, הסם מופץ לעיתים לצריכה, במסיבות, בתוך בלונים.
שימושים > שימושים אחרים

חמצן דו־חנקני משמש גם כחומר משפר בעירה במנועי מכוניות מרוץ ואופנועים, שם היא מכונה NOS - Nitro Oxygen System (מערכת חנקן וחמצן) או "נייטרוס". הוספתה לחלל השריפה משחררת כמות חמצן גדולה המשפרת את הבעירה במנועי בעירה פנימית ומעלה את תפוקתם באופן רגעי. שימוש זה בחמצן דו־חנקני מופיע באופן תדיר בסדרת סרטי מהיר ועצבני. כמו כן הוא משמש כחומר עזר להקצפה במאפיות ובתרסיסי קצפת מוכנה. מספר E של החומר כתוסף מזון הוא E942.
השפעה סביבתית

חמצן דו-חנקני נמצא באופן טבעי באטמוספירה, אך האדם גורם לתפוצה רחבה יותר של הגז, בעיקר בעקבות שימוש בדשנים מבוססי חנקן לצורכי חקלאות וכן בעקבות שריפה של סוגי דלק מסוימים ותהליך הייצור של חומצה חנקתית. לפי הערכות משנת 2010, כ-40% מכלל הפליטות של חמצן דו-חנקתי מגיעות מפעילות אנושית.
חמצן דו־חנקני הוא גז חממה, ועל פי הערכות של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים משנת 2021, לכל מולקולה שלו יש פוטנציאל תרומה לאפקט החממה השווה לפוטנציאל של 273 מולקולות של פחמן דו-חמצני בחישוב למאה שנה. עם זאת, הריכוז של החמצן הדו-חנקני באטמוספירה נמוך מזה של פחמן דו-חמצני ומתאן, ולכן תרומתו הכוללת להתחממות העולמית נמוכה משלהם, ונחשבת לשלישית בחשיבותה (לא כולל התרומה של אדי מים).
החמצן הדו-חנקני משתתף גם במחזור צ'פמן (מעגל אוזון-חמצן). בטרופוספרה (השכבה הנמוכה ביותר של האטמוספירה), חמצן דו-חנקני הוא בעיקרו אינרטי. עם זאת, כשהוא מגיע לסטרטוספרה, מתרחשת פוטוליזה – תגובה שבה אנרגיית האור גורמת לפירוק של חמצן דו חנקני וליצירה של אטומי חמצן בודדים. בנוסף, בסטרטוספרה, כשמולקולות של חמצן דו-חנקני באות במגע עם אטומים בודדים של חמצן (O), נוצר חנקן חמצני (NO), שבתורו יוצר תגובה עם אוזון (O3) ומביא לפירוקו. מחקרים הראו שהעלייה של כמות החמצן הדו-חנקני באטמוספירה, בעקבות פעילות האדם, עשויה להיות גורם מרכזי להידלדלות שכבת האוזון.
הערות שוליים

↑  נעם גרינברג, ‏רקע לדיון בנושא שימוש לרעה בגז קצפות, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת
↑  Recreational use of nitrous oxide: A growing concern for Europe, EMCDDA
↑  טובה דדון ואלי סניור, עומר ואבישי חגגו עם גז צחוק בריכוז גבוה - ומתו, באתר ynet, 25 בספטמבר 2010
↑  United States Environmental Protection Agency, "Overview of Greenhouse Gases: Nitrous Oxide Emissions"
↑  IPCC 2021 Rreport, Chapter 7 (Supplemental Material), Table 7.SM.7
↑  Rolf Müller, "The impact of the rise in atmospheric nitrous oxide on stratospheric ozone", Ambio 50, 35–39 (2021). https://doi.org/10.1007/s13280-020-01428-3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531400405171  BnF: cb12324380n (data)  GND: 4150244-9  LCCN: sh85092097  NKC: ph230274
חילברטו רודריגס אורחואלה

| --- | --- |

תמונתו של אורחואלה משנת 1990 באתר ה-DEA
 לידה:  30 בינואר 1939 Mariquita, קולומביה 
 פטירה:  31 במאי 2022 (בגיל 83) Federal Correctional Complex, Butner Medium II, ארצות הברית 
 מדינה:  קולומביה 
 מקום מגורים:  קאלי
 
חילברטו רודריגס אורחואלה (בספרדית: Gilberto Rodríguez Orejuela, ‏30 בינואר 1939 – 31 במאי 2022) היה איל סמים קולומביאני, אחד ממנהיגי קרטל קאלי, קרטל הסמים מהגדולים בעולם שפעל בעיר קאלי.
הקרטל בקאלי

חילברטו רודריגס אורחואלה נולד במריקיטה, טולימה, קולומביה. הוא, אחיו מיגל רודריגס אורחואלה וחוסה סנטקרוס לונדוניו, הקימו את הקרטל בשנת 1970. בתחילה, הם עסקו בעיקר בסחר במריחואנה. בשנת 1980, נכנסו השותפים לתחום הסחר בקוקאין. במשך תקופה מסוימת סיפק הקרטל בקאלי 80% מתצרוכת הקוקאין של ארצות הברית באמצעות בנו של רודריגס, חורחה אלברטו רודריגס, וכן 90% משוק הקוקאין של אירופה.
קרטל קלי נחשב פחות אלים מאשר יריבו, קרטל מדיין. בזמן שקרטל מדיין היה מעורב בקמפיין אכזרי של אלימות כנגד ממשלת קולומביה, קרטל קלי ביסס את שליטתו בשטחי ההפצה והמסחר. הקרטל נטה יותר לניווט מדיניות באמצעות שוחד ולא אלימות.
לאחר חיסולו של פבלו אסקובר וקרטל מדיין הפנו הרשויות בקולומביה את תשומת ליבם לקרטל קאלי. הקמפיין המשטרתי כנגד הקרטל החל בקיץ 1995. נשיא קולומביה ארנסטו סמפר שלח כוח משימה מיוחד (Search Bloc) שהכיל אנשי משטרה בכירים ולוחמי קומנדו מובחרים שהובלו על ידי גנרל המשטרה רוסו חוזה סראנו והם הכריזו "מלחמה כוללת" כנגד קרטלי הסמים וברוניהם.
לכידתו של אורחואלה

ב־9 ביוני 1995 נעצר רודריגס אורחואלה על ידי המשטרה הלאומית הקולומביאנית (PNC) במהלך פשיטה על ביתו בקאלי. כאשר השוטרים ערכו חיפוש באותו הבית מספר ימים קודם לכן, הוא נמלט מכוחות הביטחון כשהוא מסתתר בארון אמבטיה חלול עם מכל חמצן.
לאחר לכידתו, נידון רודריגס אורחואלה ל-15 שנות מאסר. הוא שוחרר זמנית בתחילת נובמבר 2002, עקב צו שיפוטי שנוי במחלוקת שהוציא סגן השופט פדרו חוסה סוארס. אך הוא נעצר מחדש על ידי הרשויות בקולומביה בקאלי, במרץ 2003.
הסגרה לארצות הברית

חילברטו רודריגס אורחואלה הוסגר לארצות הברית ב־3 בדצמבר 2004, ואחיו מיגל נעצר אף הוא.
ב־26 בספטמבר 2006 נידונו גם חילברטו וגם מיגל ל-30 שנות מאסר לאחר שהודו באשמה בקשירת קשר לייבוא קוקאין לארצות הברית. הסגרתו עד היום נחשבת כבלתי חוקית שכן היא אושרה בשנת 1997 ואילו ההסגרה לא מיועדת לפשעים שהתרחשו לפני חקיקת החוק. האחים רודריגס אורחואלה הסכימו לעסקה זו בתמורה לכך שממשלת ארצות הברית הסכימה שלא להגיש אישומים נגד בני משפחתם. עורכי דינם, דייוויד אוסקר מרקוס ורוי קאהן, הצליחו להשיג חסינות ל-29 בני משפחה.
ב־16 בנובמבר 2006, האחים הודו בנוסף באשמה על אשמה אחת של קשירת קשר לעסק בהלבנת הון. שניהם נידונו ל-87 חודשי מאסר נוספים. אך נקבע כי ירצו את שתי תקופות הכלא במקביל.
רודריגס אורחואלה ריצה את עונשו של בבית הכלא הפדרלי בוטנר, מתקן ביטחון בינוני בקרוליינה הצפונית.
ב־5 במרץ 2018 גזר בית משפט בקולומביה על שמונה קרובי משפחה של האחים רודריגס, תשע שנות מאסר בגין הלבנות כספים שבוצעו בתקופת האחים רודריגס כראשי הקרטל של קאלי.
בית המשפט אף מצא כי המשפחה השתמשה בעסקים הלגיטימיים שלהם (כדוגמת רשת בתי המרקחת Drogas La Rebaja) כדי להלבין מיליארדי פזו. הנאשמים העבירו את הכסף גם דרך חשבונות בנק שונים על מנת שייראו לגיטימיים.
רודריגס אורחואלה נפטר ב-31 במאי 2022.
במדיה

בשנת 2010 בסדרת הטלוויזיה 'הקרטל' הוצגה דמותו של רודריגס אורחואלה על ידי השחקן הרמס קמלו על ידי דמותו של לאונרדו וילגאס.
בסדרת הטלוויזיה משנת 2012, אסקובר - פטרונו של הרשע, מוצגת דמותו של רודריגס אורחואלה על ידי השחקן הרולד דווסטן כדמותו של גילדרדו גונזלס.
בסדרת הטלוויזיה Tres Caínes משנת 2013, רודריגס אורחואלה משוחק על ידי לואיס אנריקה רולדאן.
בסדרת הטלוויזיה משנת 2014 En la boca del lobo (בפי הזאב) משחק סייאן קסטרו את דמותו של אדילברטו רמירז אורחואלה.
בסדרה המקורית של נטפליקס נרקוס שהוצגה לראשונה בשנת 2015, רודריגס אורחואלה משוחק על ידי דמיאן אלקזר.
הערות שוליים

↑  El más grande capo Extraditado (Spanish). El Tiempo, December 4, 2004
↑  El último barón de la droga (Spanish). Revista Semana
↑  Gilberto Rodríguez será extraditado en pocos días (Spanish) El Colombiano
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810663019205606  GND: 131589059  ISNI: 0000 0000 5080 8164  LCCN: no00047938  NKC: ola2006319232  NTA: 303462191  VIAF: 19224967   WorldCat (עם VIAF): 19224967 
חילברטו רודריגס אורחואלה לאחר לכידתו
שופרסל

| --- | --- |


סניף "שופרסל דיל EXTRA" בתל חנן, נשר
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  שפרסל
 מייסדים:  בן-ציון בן-חיים, חיים פיינברג, יחיאל הורדס
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־67 שנים)
 חברות בנות:  בי דראגסטורס  שופרסל נדל"ן  גידרון תעשיות 
 מיקום המטה:  ראשון לציון 
 משרד ראשי:  בנימין שמוטקין 30, ראשון לציון
 ענפי תעשייה:  שיווק קמעונאי, נדל"ן
 שווי שוק:  9.88 מיליארד ש"ח (19 בפברואר 2025)
 הכנסות:  15.2 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  707 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  323 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  3.57 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  14.9 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  ארז כלפון
 מנכ"ל:  יוסי אמיר ושלמה אמיר
 עובדים:  כ-17,000
  
 https://www.shufersal.co.il
 
סמליל החברה עד שנת 2005
סמליל תת-הרשת בעבר "מחסני מזון"
שופרסל היא חברה ציבורית ישראלית, המפעילה רשתות מרכולים ובתי מרקחת ברחבי ישראל ועוסקת בנדל"ן מניב, באמצעות חברת הבת "שופרסל נדל"ן". החברה התאגדה בשנת 1957, והייתה הראשונה ליישם בישראל את מודל רשתות הקמעונאות האמריקאי.
נכון לשנת 2024, היא רשת המרכולים הגדולה בישראל במונחי נתח שוק ומכירות. במרץ 2024, מספר החנויות שהפעילה החברה עמד על 425, מתוכם 316 סניפי שופרסל, 96 סניפי Be, ו-13 סניפי סטוק במותג "דן דיל".החברה מעסיקה יותר מ־15.5 אלף עובדים. מטה החברה שוכן בראשון לציון.
ניירות הערך של קבוצת שופרסל נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב משנת 1980.
היסטוריה

את הקמת הרשת יזמו שני עולים חדשים מארצות הברית, אברהם (אייב) פיינברג ויחיאל הורדס. פיינברג הגיע לישראל ללמוד ארכאולוגיה, החליט להישאר, והחל לעבוד במשרד המסחר והתעשייה. חבר ילדותו יחיאל הורדס, היה מהנדס תעשייה וניהול שעבד במשרד הבריאות. השניים חשבו שיש פוטנציאל בישראל לקונספט של "סופרמרקט" בסגנון רשתות המזון הגדולות בצפון אמריקה. באותה עת מכירות מזון בישראל בוצעו בעיקר בשווקים, בחנויות מכולת קטנות או צרכניות של אגודות שיתופיות. בשנת 1956 החלו השניים לגייס מספר משקיעים בארצות הברית, כולל בני משפחתו של אברהם פיינברג, לטובת הקמת החברה. באמצעות יו"ר הבונדס בקנדה, ברטרם לאוב, הם צרפו גם משקיעים יהודים קנדים לחברה. ברטרם לאוב שימש כיושב ראש החברה ואייב פיינברג כמנכ"ל.
בנוסף הם יצרו קשר עם מרדכי ראובן, חבר קיבוץ נאות מרדכי, שהיה אחראי של שיווק התוצרת החקלאית של הקיבוץ, הוא שכנע את הקיבוץ להשתתף בהקמת חברה, ותמורת השקעתו קיבל 25% מהמניות. הקיבוץ חשב שכך יכול גם לשווק את תוצרתו בהצלחה ללא פער התיווך של תנובה. אך אף על פי שהיה מהקיבוצים הבודדים אשר לא היה קשור לשום זרם קיבוצי באותה עת, הופעל עליו לחץ עצום של חברת העובדים וקיבוצים אחרים, אשר טענו כי העסק מנוגד לעקרונות הקיבוץ. בסופו של דבר משך הקיבוץ את השקעתו במיזם. גם התאחדות הסוחרים הביעה התנגדות למיזם. אך שר המסחר והתעשייה, פנחס ספיר תמך בו. חברת העובדים, שהתנגדה לשותפות קיבוץ נאות מרדכי במיזם, החליטה במאי 1958 להקים "סופרמרקט" משלה בשיתוף של "המרכז החקלאי "תנובה", המשביר המרכזי וברית הקואופרציה הצרכנית.
החברה קיבלה תחילה את השם "שופרזול". אחר כך, הוחלט לשנות את השם ל"שופר-סל", הלחם של צמד המילים "שׁוּפְרָא" (מתוך ביטוי הארמי "שופרא דשופרא", משמע איכותי ומובחר), ו"סל"[דרוש מקור]. סמליל החברה, איור של סלסלת מזון, עוצב על ידי ז'אן דוד.
הסניף הראשון נחנך ב-28 באוגוסט 1958 ברחוב בן-יהודה 77–79 בתל אביב. ביום הראשון לפעילות הסניף, פקדו אותו כ-2,500 לקוחות שהותירו פדיון של כ-20 אלף לירות. רעייתו של אד סאליבן, שביקר באותה עת בישראל, הוזמנה לחנוך את החנות והייתה הקונה הראשונה. במחאה על חנוכת החנות, שבתו רוב בעלי המכולות בעיר.
ב-13 בספטמבר 1960 נחנך הסניף השני של הרשת, ב⁩מרכז אמיר בירושלים. ב-1963 היו לרשת כבר שבעה סניפים: שניים בתל אביב, שניים בירושלים, אחד בחיפה, אחד בחולון ואחד בגבעתיים, אך לראשונה עלו חשדות לאי-סדרים כספיים בחברה.
היסטוריה > קשיים והתפתחות

בתחילת 1964 אחד מבעלי המניות בחברה, שמואל ברונפמן, ביקש לבדוק את ספרי החברה, לאחר שהמלאי שהיה רשום בספרי החברה נראה גבוה ביותר. הוא שלח נציג מטעמו שבדק ומצאה הבדל של כשלושה מיליון ל"י בין הרישום בספרים למלאי בפועל. המנכ"ל אייב פיינברג זומן לבירור בקנדה והוחלט לפטרו במרץ 1964. ב-19 ביולי 1964 הוצתו משרדי החברה. ובעקבות חקירת המשטרה נחפשה פרשת הונאה של מייסדי הרשת והמנכ"ל אייב פיינברג. פיינברג הודה בביצוע ההצתה ובזיוף מסמכי המלאי, בסיוע מנהל החשבונות, ונגזרו עליו 4 שנות מאסר. בעקבות הפרשה רכשה משפחת ברונפמן את השליטה בחברה ומינתה את יעקב (ז'ק) ברין כיושב ראש ונשיא החברה. הוא שימש בתפקיד במשך כ-30 שנה, זאת במקום ברטרם לאוב שפוטר.
בשנת 1965 היו חנויות החברה פתוחות באופן רצוף משבע בבוקר עד שבע בערב, דבר ייחודי באותם ימים. בשנת 1966 החלה הרשת לפרסם יצרנים על גבי שקיות היד מפלסטיק, והייתה הראשונה בישראל לעשות כן[דרוש מקור]. ב-1967 החלו שידורי פרסומת על מסכים בתוך הסניפים.
בשנת 1977 החלה הרשת בפרסום וחלוקת קופונים בעיתונים. בשנת 1979 הוכנסה לרשת הקופה הרושמת האלקטרונית לראשונה בישראל.
היסטוריה > כחברה מונפקת בבורסה

בשנת 1980 הונפקה הרשת לראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-1983 התחילו לשווק ברשתות אוכל מוכן[דרוש מקור], וב-1984 התחילה הרשת לייצר לחמים ודברי מאפה טריים בתוך הסניפים[דרוש מקור]. בשנת 1985 הושק הסניף הראשון שנשאר פתוח 24 שעות ביממה בקניון איילון. בשנת 1986 החלה הרשת לקבל תשלומים באמצעות אשראי, וב-1989 החלה הרשת לספק שירות משלוחים של קניות בהזמנה טלפונית.
באפריל 1989, רכשה משפחת רקנאטי, באמצעות אי די בי חברה לאחזקות, את מניות השליטה בחברה ממשפחת ברונפמן תמורת 41 מיליון דולר.
בשנת 1992 הוכנסו לראשונה בתי מרקחת בתוך מספר סניפים, וב-1994 שופרסל הייתה מעורבת לראשונה בבעלות על רשת סופרמרקט מחוץ לגבולות ישראל בהונגריה. באוגוסט 1994 הושקה רשת החנויות "מחסני מזון". באוקטובר 1997 1997 ביצעה שופרסל הנפקת מניות בבורסה לניירות ערך בניו יורק וגייסה 96 מיליון דולר (אך נמחקה מהמסחר בניו-יורק 5 שנים לאחר מכן בדצמבר 2002), כמו כן באותה השנה השיקה שופרסל את רשת חנויות "קוסמוס" ו"יוניברס קלאב" והמותג הפרטי "סופרקלאס".
בשנת 1998 הוקם מרכז לוגיסטי בראשון לציון להפצת מוצרי החברה.
היסטוריה > התרחבותה לרשת הגדולה בישראל

בשנת 2001 הפכה שופרסל לרשת הקמעונית הגדולה בישראל של מוצרי מזון ומוצרי צריכה, עם 168 חנויות בשש תת-רשתות
בינואר 2005 החלה שופרסל בהליך של מיתוג מחדש בהשקעה של כ-200 מיליון ש"ח במסגרתו מיתגה מחדש את תת-הרשתות שבבעלותה. "יוניברס קלאב" הושקה מחדש תחת השם "שופרסל דיל" והופעלה באסטרטגיה של EDLP(אנ'). (everyday low price) רשת "קוסמוס" מותגה מחדש כ"שופרסל ביג", ורשתות "היפר-נטו" ו"שופר-סל" (המותג המקורי של החברה) מותגו מחדש בשם "שופרסל שלי". נוסף על כך השיקה שופרסל כרטיס אשראי חוץ-בנקאי במיתוג החברה, בשיתוף לאומי קארד. ב-2007 הושק מחדש מועדון הלקוחות של החברה תחת מותג אחיד שופרסל.
עם קריסתה של רשת "קלאבמרקט" בקיץ 2005, רכשה שופרסל את פעילות הרשת תמורת מיליארד שקל. העסקה אושרה למרות התנגדות הממונה על ההגבלים העסקיים, מחשש לפגיעה בתחרות והגברת הריכוזיות במשק הישראלי. בעקבות הרכישה נוספו לרשת 72 סניפים ושטח מכירות של 140 אלף מ"ר.
בשנת 2011 החלה הקבוצה להכניס לרשתות קופות בשירות עצמי. כמו כן רכשה שופרסל את רשת "אורגניק מרקט" למזון אורגני ולמזון טבעוני, ובהמשך שינתה את שמה ל"שופרסל green", מותג של מוצרים אורגניים הנמכר בחנויות עצמאיות ובסניפי שופרסל.
בשנת 2012 החליף יצחק אברכהן את אפי רוזנהויז בתפקיד מנכ"ל שופרסל.
בראשית שנת 2013 הוערך שווי השוק של החברה ביותר משניים וחצי מיליארד שקל. לאחר שהשליטה בקבוצת IDB, בעליה של שופרסל, עברה לידיים חדשות ולאור תוצאות כספיות נמוכות מהצפוי לחברה בסדר הגודל שלה, הרשת חנכה אתר אינטרנט חדש שלה להזמנות מקוונות. האתר מאפשר, נוסף לרכישה של המוצרים הנמכרים בסניפים, קניית מוצרים משלימים מספקים חיצוניים.
באמצע 2014 הודיעה שופרסל על תוכנית התייעלות. במסגרת המהלך סגרה החברה 15 סניפים.
ב-2017 הקימה שופרסל מרכז לוגיסטי באזור התעשייה חבל מודיעין בשוהם, המרכז את כלל הסחורות הנמכרות ברשתות החברה ודרכו משנעת החברה את אספקתה לסניפיה השונים. שנה אחר כך החלה בהקמת מרכז לוגיסטי נוסף במקום עבור מכירות מקוונות.
באמצע שנת 2018 חדלה "דיסקונט השקעות" להיות בעלת שליטה בשופרסל, והחברה אינה מוגדרת יותר חברת שכבה שנייה.
בינואר 2022 הודיע מנכ"ל הרשת, יצחק אברכהן, על התפטרותו מהתפקיד, את מקומו תפס עופר בלוך, והוא הודח ביולי והוחלף באורי וטרמן.
נכון לפברואר 2022, החברה שלטה ב־70% מתוך מכירות המזון באון-ליין בישראל.
בדצמבר 2022 חתמה שופרסל על מזכר הבנות לשיתוף פעולה עם עמית זאב, זכיין רשת "SPAR" בישראל. במרץ 2023 הפך מזכר ההבנות להסכם, ולפיו לשופרסל יהיו 19.9% מהבעלות בחברה המשותפת שתוקם, ולזאב 80.1%. בספטמבר 2023 נסוגה שופרסל מהסכם זה, עקב הגבלות שהטילה רשות התחרות.
בפברואר 2024 רכשו האחים שלומי ויוסי אמיר, מייסדי רשת המרכולים "פרשמרקט", 24.99% ממניות שופרסל תמורת 1.5 מיליארד ש"ח, והפכו לבעלי השליטה בחברה. קופות גמל אחדות הן בעלי עניין נוספים בחברה. בעקבות רכישה זו החליט דירקטוריון החברה, באפריל 2024, על מינוים של שלומי ויוסי אמיר למנכ"לים משותפים. ביוני 2024 מונה הדירקטור ארז כלפון ליו"ר החברה.
פעילות > רשתות פעילות

שופרסל מפעילה רשתות שונות בפריסה ארצית:
שופרסל דיל – רשת חנויות בפריסה ארצית, הממוקמות בדרך כלל באזורי מסחר תעשייה, מחוץ למרכזי הערים, ובקניונים. חנויות הרשת מאופיינות במחירים מעט זולים יותר, ובמגוון מוצרים רחב בהרבה. מתחרה במרכולים הגדולים של רמי לוי ויוחננוף.
שופרסל דיל EXTRA – חנויות המתפרסות על שטח גדול יותר מאשר אלה של "שופרסל דיל".
שופרסל שלי – סופרמרקטים הממוקמים במרכזי הערים ובמרכזים שכונתיים. הפורמט מציע קרבה וזמינות לצרכנים אך במחירים יותר גבוהים יותר מהסניפים המרוחקים. מקבילים לסניפי מגה בעיר, רמי לוי בשכונה וכו' אשר עובדים בקונספט דומה.
שופרסל אקספרס – מרכולים קטנים יותר מאלה של "שופרסל שלי" המופעלים על ידי זכיינים במתכונת הדומה לזאת של מכולות שכונתיות, ומחירים יקרים אף יותר מאלה של שופרסל שלי.
יש חסד – תת־רשת שהוקמה בחציה השני של שנת 2012 ומיועדת למגזר החרדי. הרשת מתאפיינת במחירים זולים במטרה להתחרות ברשתות "רמי לוי שיווק השקמה" ו"אושר עד". במרץ 2020 מנתה תת־הרשת שנים עשר סניפים.
יש בשכונה – רשת סניפים עירונים שהוקמה בסוף שנת 2013. סניפיה הם בעיקר כאלה שעברו הסבה מסניפי "יש", מותג שהתאפיין במוצרים בעלי תו כשרות למהדרין אשר הוחלט לזנוח.
Be - באפריל 2018 רכשה שופרסל את רשת בתי המרקחת ההפסדית ניו פארם. בנובמבר 2018 עברה הרשת מיתוג מחדש לשם "Be". ב-1 ביולי 2020 מוזגה החברה שנרכשה לתוך חברת שופרסל.