stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס קמפיון
דברי שירה ושירים

מכלול יצירתו מקיף יצירות רבות, בהן ידועה כמוקדמת ביותר קבוצה של חמש פואמות אנונימיות, שנכללו ב"שירים מאת בני-אצולה ואדונים שונים", שסופחו ל"אסטרופל וסטלה" מאת סר פיליפ סידני, שהופיע בהוצאת ניומן בשנת 1591. ב-1596 יצא לאור "פומאטה, אוסף של שירי הלל, אלגיות ואפיגרמות בלטינית", וזיכה אותו במוניטין בלתי מבוטלים. בהמשך לכך יצא ספר שירים למילים שלו ולמוזיקה משלו ומשל פיליפ רוסטר. כעבור שנה הוציא לאור את "Observations in the Art of English Poesie", שיצא "נגד נוהג החריזה ההמוני והלא-אמנותי", לעומת בתי השיר נטולי החרוזים לפי הדוגמה של השירה הקלאסית השקולה. סמואל דניאל מתח ביקורת על התיאוריות של קמפיון בנושא השירה ב"Defence of Rhyme" שלו משנת 1603.
ב-1615 פרסם קמפיון ספר על קונטרפונקט, "דרך חדשה ליצירת ארבעה קולות בקונטרפונקט באמצעות חוק מוכר מאוד ובלתי ניתן להזמה", מסה טכנית ששימשה שנים רבות כספר הלימוד הסטנדרטי בנושא זה. הוא נכלל, בצירוף הערות ופירושים מאת כריסטופר סימפסון, ב"מבוא קצר למיומנות המוזיקה" מאת ג'ון פלייפורד
ונראה ששתי מהדורות הופיעו עד שנת 1660.
מורשת

הפופולריות של קמפיון דעכה עד להיעלמות גמורה בשנים שלאחר מותו. מילונאים מוקדמים, כגון פטי, ראו בקמפיון תאורטיקאי. רק כעבור שנים רבות החלו לראות בו מלחין.
מורשת > בתרבות הפופולרית

קמפיון נזכר שוב ושוב בפרק של סדרת הטלוויזיה של ה-BBC משנת 2010 James May's Man Lab" (|BBC2)", שם נותנות יצירותיו השראה לצעיר, המנסה לשיר סרנדה לעמיתה שלו. קטע זה הוזכר גם בסדרה השנייה והשלישית של התוכנית.
הערות שוליים

↑  grovemusic.com מילון גרוב המקוון למוזיקה ומוזיקאים, עורך ל. מייסי דרוש מינוי
↑  Life of Thomas Campion (Luminarium: Anthology of English literature) ארגון לומינריום: אנתולוגיה של ספרות אנגלית
↑  A new way of making fowre parts in counterpoint תומאס קמפיון, כריסטופר ר. וילסון, ג'ון קופראריו. "דרך חדשה ליצירת ארבעה קולות בקונטרפונקט" הוצאת אשגייט בע"מ) 2003
↑  Biographie universelle des musiciens et bibliographie générale de la musique, vol. 3 (הוצאה שנייה, פריז, 1867) עמ' 169
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279069305171  PLWABN: 9810628478105606  BIBSYS: 90373390  BNE: XX874294  BnF: cb12196480h (data)  CiNii: DA02152600  GND: 118668161  ISNI: 0000 0001 1025 5478  LCCN: n50081095  LNB: 000041565  MusicBrainz: b3b8940c-8490-4554-b248-28e9641ec8db  NDL: 01071237  NKC: ola2002158364  NLA: 35025266  NTA: 070376859  RERO: 02-A009371332  SELIBR: 207755  SNAC: w6br8skp  SUDOC: 029231574  Trove: 799000  VcBA: 495/101400  VIAF: 41886212   WorldCat (עם VIAF): 41886212 
"ספר שירים", 1601, מילים מאת קמפיון ומוזיקה מאת פיליפ רוסטר
שחר מפציע (רומן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סטפני מאייר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  וושינגטון 
 הוצאה
 הוצאה:  Little Brown
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  756 (אנגלית) 624 (עברית)
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ספרית פועלים, רחל אהרוני, 2010
 סדרה
 ספר קודם:  ליקוי חמה 
 הספר הבא:  Midnight Sun 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002727136
 
שחר מפציע (באנגלית: Breaking Dawn) הוא ספרה הרביעי של סטפני מאייר בסדרת הספרים "דמדומים". הספר יצא לאור באנגלית ב-2 באוגוסט 2008. סרט המבוסס על ספר זה חולק לשני חלקים: החלק הראשון יצא ב-17 בנובמבר 2011, החלק השני יצא ב-16 בנובמבר 2012.
עלילה

הספר מחולק לשלושה חלקים:
עלילה > חלק ראשון

החלק מתואר מנקודת מבטה של בלה; היא מספרת כי היא ואדוארד הודיעו לאביה צ'ארלי על חתונתם הקרבה, בעוד שאמה, רנה, מתוארת כמי שידעה כבר זמן רב שבלה ואדוארד עתידים להינשא, ובלה מופתעת מכך מאוד. באמצע ירח הדבש בלה מגלה שהיא בהריון, וזה מאוד מסוכן לבלה כי התינוק הוא גם חצי ערפד ואף אחד לא יודע מה יעשה התינוק לבלה. אדוארד מודאג מאוד לגביו ורוצה שבלה תעשה הפלה, אך בלה, בניגוד גמור לדעתו של אדוארד, מרגישה חיבה עמוקה לתינוקה ומסרבת להפיל. היא בקושי מדברת עם אדוארד רוב הטיסה חזרה הביתה וכשהם מגיעים היא פונה לרוזלי, אחותו של אדוארד, בבקשה שתגן עליה מפני ההפלה בכפייה שמתכנן אדוארד ותסייע לה להמשיך בהריון ורוזלי עוזרת לה כי היא רוצה את התינוק.
עלילה > חלק שני

החלק השני מתואר מנקודת מבטו של ג'ייקוב.
צ'ארלי מקבל מידע שבתו בלה חולה במחלה ושלא ניתן לבוא לבקר אותה. ג'ייקוב חושב שבלה מתה והפכה לערפדה והולך לבית קאלן במטרה להרוג את אדוארד על כך. הוא מגלה שבלה בהריון מאדוארד ושהתינוק החצי ערפד הולך ונהיה חזק ממנה. כולם חוששים שלא תשרוד את ההריון. אדוארד מציע לו לשכנע את בלה להפיל את התינוק ומבטיח שיאפשר לבלה תינוק אחר מג'ייקוב. ג'ייקוב מהסס להציע לבלה את הרעיון וכשהוא רומז על כך היא מסרבת. כאשר ג'ייקוב מודיע לזאבים שבלה בהריון וכי היא אינה חפצה להרוג את התינוק המפלצתי שגדל בתוכה, הם מתכננים להרוג את אדוארד ואת בלה.
חושש לחייה של בלה, ג'ייקוב מסרב ומקים להקה משלו - הוא יוצא להזהיר את בני משפחת קאלן על ההתקפה הממשמשת ובאה. אל להקתו של ג'ייקוב מצטרפים סת וליאה קלירווטר ובכך מתחלקים הזאבים לשתי להקות - זו של סאם, האלפא, שמגנה על לה-פוש, ולהקתו של ג'ייקוב, שלקחה על עצמה להגן על הקאלנים. כאשר ג'ייקוב חוזר לבית משפחת קאלן, הוא מסכים שאדוארד ישנה את בלה לערפדה, דבר שהיה מביא למלחמה בין הערפדים לזאבים ללא אישור, כיוון שהיו רואים בו הפרה של ההסכם. ההסכם בין אנשי הזאב לבני קאלן אוסר על בני קאלן לשתות את דמם של בני האדם, אחרת יגורשו וירדפו על ידי הזאבים. זמן מועט אחר כך, הלידה מתחילה. קארלייל לא נמצא בבית ואדוארד נאלץ ליילד את התינוק בעזרתם של ג'ייקוב ורוזלי. כאשר בלה יולדת את תינוקה היא נמצאת במצב של אובדן דם ורוזלי שרואה ומריחה את דמה של בלה מאבדת שליטה. אליס מוציאה אותה החוצה. כאשר הלידה מסתיימת, מתברר שבלה ילדה בת. לפני הלידה הסכימו בלה ואדוארד לקרוא לתינוק, אם יהיה ממין נקבה, רנסמיי, חיבור של רנה ואסמה. רוזלי חוזרת לחדר ולוקחת את התינוקת רנסמיי החוצה בזמן שאדוארד מנסה להציל את חייה של בלה באמצעות החדרת הארס שלו לדמה והפיכתה לערפדית. ג'ייקוב חש שאינו מרגיש עוד משיכה מכיוון בלה וחושב שהיא מתה בעקבות הלידה. הוא יוצא מהחדר, נתקל ברוזלי עם רנסמיי ורוצה להרוג את רנסמיי. אבל ברגע שהוא רואה את פניה של רנסמיי הוא מוטבע עליה.
עלילה > חלק שלישי

בחלקו השלישי והאחרון הספר חוזר להיות מסופר מנקודת מבטה של בלה. הוא מתחיל בתיאור כאביה של בלה כתוצאה מהלידה ומהשינוי הגופני לערפדית. להפתעתם הרבה של הקאלנים, כאשר בלה מתעוררת כעבור יומיים כערפדה היא לא מתחילה כ"טירונית" צמאת דם, אלא כערפדה שמסוגלת לשלוט על יצרה ולעמוד בפני ריח דם אנושי. בלה מגלה שלרנסמיי יש כוח מיוחד שעוזר לרנסמיי להראות דברים לאחרים באמצעות נגיעה בכף ידה.
לכבוד יום הולדתה של בלה נותנים לה אסמה, אליס, ג'ספר, אמט, רוזלי וקארלייל בקתה קטנה ואדוארד מעניק לה מכונית. הקאלנים דואגים לשמור על רנסמיי מפני בלה בימים הראשונים להפיכתה לערפדה, בשל הריסון הרופף שלה בהיותה ערפדה חדשה. רנסמיי גדלה במהירות עצומה וקארליל חושש שתזכה לחיות רק 15 שנה. כשבלה, גייקוב ורנסמיי יוצאים לציד משותף, רואה בלה את אירינה וזאת מפרשת את רנסמיי כילדה-ערפדה, כאשר קיומה של ילדה-ערפדה נוגד את תקנות הוולטורי. כשאליס חוזה שהוולטרי יגיעו לבחון את התופעה, יוצאים הקאלנים לחפש עדים ובשל כך עוזבים אליס וג'ספר את בני משפחת קאלן מבלי לומר לאן מיועדות פניהם. לבסוף משפחת קאלן מצליחה לאסוף 20 עדים: בני משפחת דנאלי (קייט, טניה, כרמן ואלייזר), האמזונות (זאפרינה וסנה), המצרים (אמון, קבי, בנג'מין וטיאה) האירים (מגי, שיוון וליאם) הרומנים (ולדמיר וסטפן) והנוודים האמריקאים (גארט, מרי, פיטר, שרלוט ורנדאל) והזאבים.
לחלק מן הערפדים יש כוחות מיוחדים שאינם קיימים אצל אחרים וגם בלה מגלה שהיא יכולה לשחרר מגן בלתי חדיר כשבמקביל היא מגלה שאליס שולחת לה רמזים, אם הוולטורי יחליטו להאשים אותם על אף ניסיון ההסברה שלהם, ולהרוג אותם. לאחר שבלה מגלה לאן הרמזים מובילים היא פונה לאיש בשם ג'יי ג'נקס שעוזר לה לזייף תעודות בריחה לריו דה ז'ניירו בשביל גייקוב ורנסמיי. כאשר מגיע היום שבו הוולטרי מגיעים לפורקס ונראה כאילו אין בררה אלא למות, מגיעים אליס וג'ספר עם קאריצ'י (אחת מהאמזונות) ביחד עם ווילן ונאוויל, אשר לנאוויל, יש סיפור דומה לזה של רנסמיי והוא בין-כלאיים כמוה - חצי ערפד וחצי אנושי, וכך נודע לכל מה יהיה עתידה של רנסמיי. לאחר שנאוול מגיע ומספר על חייו, הוולטורי משחררים אותם כשגאוותם פגועה, וכל האורחים חוזרים לביתם.
בסוף הספר, בלה מפתיעה את אדוארד ומרימה את המסך שהגן על מחשבותיה ובעצם מאפשרת לו לקרוא את מחשבותיה.
דמויות ראשיות > בלה סוון

הספר הרביעי, "שחר מפציע", נכתב מנקודת מבטם של בלה האנושית בחלקו הראשון, ג'ייקוב בחלקו השני ובלה הערפדית בחלקו השלישי. אדוארד ובלה מתחתנים, וכשהם מגלים שבלה בהריון, הם חוזרים לפורקס ומגלים שהעובר מתפתח במהירות בלתי רגילה, כנראה בשל היותו חצי ערפד, ובכך פוגע ובעצם הורג את בלה מבפנים. אדוארד מיוסר בשל כך ובטוח שהעובר הוא מפלצת. הוא רוצה לכפות על בלה הפלה אבל רוזלי מתייצבת לצידה של בלה. גם כשהעובר שובר לבלה מספר צלעות היא מסרבת להפיל אותו. קארלייל מסביר לבלה שאם תתמיד בהריון, ייתכן שתיפגע באופן שלא ניתן יהיה להפוך אותה לערפדית.
בינתיים, להקת הזאבים מגלה על העובר החצי ערפד של בלה. הם בטוחים שהוא מפלצת ומתכוונים לצאת להילחם בקאלנים כדי להרוג אותו. ג'ייקוב מתפצל מהלהקה ושני זאבים נוספים מצטרפים אליו ללהקה חדשה. ג'ייקוב וחבריו מפטרלים סביב ביתם של הקאלנים. ג'ייקוב מגיע לביקור אצל הקאלנים במהלכו בלה מנסה לנוע לבד, נופלת ושוברת את עמוד השדרה שלה. ג'ייקוב נאלץ לעזור לאדוארד ליילד את בלה, כיוון שקארלייל לא באזור. מיד לאחר הלידה הופך אדוארד את בלה לערפדה בעזרת ארס שמוזרק ישר לליבה, בעוד ג'ייקוב "מוטבע" על בתם החדשה. בחלק השלישי של הספר, אירנה אחותה של טאניה מדווחת לוולטרי על הבת החדשה של אדוארד ובלה, אך טוענת שהיא ילדה-ערפדית. הוולטורי מגיעים לפורקס במחשבה שרנסמיי, בתם של בלה ואדוארד היא יצור לא-חוקי שמסכן את עולם הערפדים. בלה ומשפחת קאלן אוספים חברים ויחד הם מצליחים לשכנע את הוולטורי בחפותם.
דמויות ראשיות > אדוארד קאלן

אדוארד הוא ערפד בן 109 שנה, אבל נראה בן 17. בהוא נולד בשנת 1901 בשיקגו. הוריו מתו ממגפה שפרצה באותה תקופה וקראליל שינה אותו כאשר ראה שהוא לבדו בעולם וגוסס מאותה המחלה. משפחתו המאמצת של אדוארד, משפחת קאלן, עברה לפורקס מאלסקה לפני כמה שנים, והוא לומד בבית הספר עם אחיו. משפחת קאלן לא שותה דם אדם, אלא דם של חיות, ולכן הם מכנים את עצמם "צמחוניים". לאדוארד כישרון על-ערפדי: הוא מסוגל לקרוא מחשבות. אדוארד מתואר בסדרת הספרים על ידי בלה כיפה תואר, כמו שאר בני משפחתו והערפדים בכלל, וכמקסים, מנומס, נחוש, ועקשן מאוד. הוא מאוד מגונן על בלה, יש לו נטייה להגזים במצבים שבהם הבטיחות של בלה נמצאת בסיכון. הוא שומר על סגנון דיבור ומנהגים מיושנים מחייו האנושיים בתחילת המאה ה-20.
ב"שחר מפציע" אדוארד ובלה נישאים ואחרי שבועיים בלה נכנסת להריון. בלה כמעט מתה בלידת ניתוח קיסרי, אבל אדוארד מיילד את התינוקת ברגע האחרון והופך את בלה לערפדה בהזרקת הארס שלו אל תוך ליבה ונשך אותה בצוואר בידיים וברגלים, תוך שקיים סיכון עצום לחייה. הוולטורי מתכוונים להשמיד את משפחת קאלן, כי הם חושבים שעברו על חוקי הערפדים. אדוארד ובלה עומדים בפני הוולטורי יחד עם ידידים וחברים ומנסים לשכנע אותם שהתינוקת שלהם היא לא בת אל-מוות והיא אינה מהווה איום על קיומם. לאחר שמשפחת קאלן ניצלה אדוארד, בלה ובתם רנסמיי חוזרים לביתם בשלום.
דמויות ראשיות > ג'ייקוב בלאק

ג'ייקוב נולד בלה-פוש - שטח ששייך לשבט אינדיאני עתיק יומין, וצבע עורו מתואר כאדמדם-חום. אמו של ג'ייקוב נפטרה בצעירותו, ויש לו שתי אחיות שאחת מהן, רייצ'ל, מוטבעת על פול, חבר בלהקה. ג'ייקוב מתואר בספרים כגבוה מאוד, מתנשא לגובה של מעל ל-2 מטר עם שרירי גוף עבים, כמו של שרירן. ג'ייקוב חובב מכונאות ומכוניות. בילדותו בילה ג'ייקוב עם בלה במהלך חופשות הקיץ השנתיות שלה בפורקס בדיג וטיולים.
העיבוד הקולנועי

שחר מפציע (באנגלית: Breaking Dawn) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשני חלקים בבימויו של ביל קונדון. הסרט, שחולק לשני חלקים, מבוסס על הספר הרביעי והאחרון בסדרה "דמדומים", מאת סטפני מאייר. שני הסרטים מהווים את החלק האחרון בסדרת סרטי דמדומים הפופולרית. התסריט נכתב על ידי מליסה רוזנברג, שכתבה את כל תסריטי הסרטים בסדרה. בסרטים מככבים קריסטן סטיוארט, רוברט פטינסון, וטיילור לאוטנר.
הטריילר הרשמי הראשון של שני החלקים יצא לאקרנים ב-15 ביוני 2011. הקרנת הבכורה העולמית של החלק הראשון התקיימה ב-18 בנובמבר 2011 (ובישראל ב-17 בנובמבר). החלק השני מתוכנן לצאת לאקרנים כשנה לאחר מכן ב-16 בנובמבר 2012.
גיא גולדפרב

| --- | --- |

תת-אלוף גיא גולדפרב כראש מספן מטה
 לידה:  7 במאי 1975 (בן 49) כ"ו באייר תשל"ה קריית חיים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  גולדי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד דבורה  מפקד סטי"ל  מד"ר קורס חובלים  מפקד פלגה 916  מפקד פלגה 31  סגן מפקד שייטת הסטי"לים  מפקד בסיס אשדוד  מפקד שייטת ספינות הטילים  מפקד בסיס חיפה  ראש מטה חיל הים  נציג צה"ל בהמטה לביטחון לאומי
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עמוד ענן  מבצע חשיפה מלאה     מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 
הרמטכ"ל רב-אלוף אביב כוכבי מעניק את אות הערכה מטעם הרמטכ"ל, למפקד שייטת ספינות הטילים אל"ם גיא גולדפרב, יולי 2019.
גיא (גולדי) גולדפרב (נולד ב-7 במאי 1975) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, נציג צה"ל במטה לביטחון לאומי. בתפקידו האחרון שימש כסגן מפקד זרוע הים וראש מטה חיל הים. קודם לכן שימש מפקד בסיס חיפה, מפקד שייטת ספינות הטילים ומפקד בסיס אשדוד.
ביוגרפיה

גולדפרב גדל והתחנך בקריית חיים, סיים בית ספר נתיבים ותיכון קריית חיים. התגייס לצה"ל בשנת 1993, הוא בוגר קורס חובלים ושימש במגוון תפקידי פיקוד ומטה בשייטת ספינות הטילים. בין היתר שימש כקצין משמרת באח"י גאולה, קצין תקיפה באח"י עצמאות, מפקד דבורה בפלגה 914 בגזרת דרום לבנון, מפקד ספינת הטילים אח"י כידון בשנים 2002–2003, מדריך ראשי בקורס חובלים, ראש מדור בענף מבצעי ים, ביולי 2010 הוענקה לו דרגת סגן אלוף והוא מונה למפקד פלגה 916, עד יולי 2012, ראש ענף אופרטיבי במחלקת המבצעים של חיל הים, ומפל"ג 31 בשייטת 3 בשנים 2013–2015. ב-2015 מונה לסגן מפקד שייטת 3 ושנה לאחר מכן, באפריל 2016, הוענקה לו דרגת אל"ם והוא מונה כמפקד בסיס אשדוד.
ב-13 באוגוסט 2017 נכנס לתפקידו כמפקד שייטת ספינות הטילים ושירת בתפקיד זה עד 7 באוגוסט 2019, בתקופת פיקודו זכתה שייטת 3 בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות ובנוסף זכתה באות הערכה מטעם הרמטכ"ל בעבור "סדרת פעילויות מבצעיות פורצות דרך, בה הפגינו עוז, נחישות, יצירתיות וקור רוח עילאי". בסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. ביולי 2020 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס חיפה, תפקיד בו כיהן עד אוגוסט 2021.
ב-15 באוגוסט 2021 מונה לראש מטה חיל הים, תפקיד בו שימש גם בזמן מלחמת "חרבות ברזל". ב-24 בנובמבר 2024 סיים את תפקידו. ב-2 בדצמבר החל לשמש כנציג צה"ל במטה לביטחון לאומי.
גולדפרב הוא בוגר קורס פיקוד ומטה של צי ארצות הברית Naval War College, Newport,RI. הוא בוגר קורס מפקדי חטיבות, קורס מפקדי אוגדות והמכללה לביטחון לאומי. הוא בעל תואר ראשון (בהצטיינות יתרה) במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ותואר שני נוסף במדעי המדינה וביטחון לאומי מטעם המכללה לביטחון לאומי ואוניברסיטת חיפה.
חיים אישיים

נשוי לעידית ואב לשתי בנות ובן.
הערות שוליים

↑   "אני שב הביתה עם לב בוער מהתלהבות ופועם מהתרגשות", באתר צה"ל, 13 באוגוסט 2017
↑   מערכת את"צ, תא"ל טל פוליטיס נכנס לתפקיד ראש מטה זרוע הים, באתר צה"ל, 26 בנובמבר 2024
↑  אוראל אלחדד, אחרי שנתיים: אל"ם זיו רום מסיים את תפקידו כמפקד שייטת ספינות הטילים, באתר חיל הים, 13 באוגוסט 2017
ציפה (פיזיקה)

הכוחות שפועלים בציפה. יש לשים לב שמפני שכוח הציפה שווה לכוח הכבידה הגוף צף
ציפה היא כוח שמפעיל נוזל או גז כלפי מעלה כנגד משקלו של גוף המצוי בתוכו, וזהו גם שמו של המצב בו הגוף אכן נע כלפי מעלה (או נמנע מלשקוע) בהשפעת כוח זה. כוח הציפה פועל על כל גוף המצוי ― כולו או חלקו ― בתוך זורם (גז או נוזל), אולם מצב הציפה מתקיים רק כאשר הכוח גדול מספיק בכדי להתגבר על הכבידה הפועלת על הגוף.
על פי חוק פסקל, הלחץ ההידרוסטטי גדל עם העומק, עקב משקלו המצטבר של הנוזל. על כן קיים לחץ הידרוסטטי גדול יותר בתחתית מאשר קרוב לפני השטח, ובדומה הלחץ בתחתית הגוף גדול מהלחץ שמורגש בחלקיו העליונים של הגוף. ההפרש הזה גורם לכוח שמאיץ אותו כלפי מעלה. גודל הכוח יהיה פרופורציונלי להפרש הלחצים בין הנקודה הנמוכה והגבוהה ביותר בגוף.
על-פי חוק ארכימדס, כוח הציפה שווה למשקל הנוזל שהגוף דוחק. לכן, מצב ציפה יתקיים רק אם משקל הגוף קטן מהמשקל של נוזל באותו נפח. מסיבה זו גופים שעשויים מחומרים צפופים ממים שוקעים במים, ואם החפץ עשוי מחומר צפוף פחות ממים, או מעוצב בצורה מתאימה (כמו סירה), כוח הציפה שומר עליו במצב ציפה.
תופעת הציפה מתרחשת רק תחת כוח חיצוני (כגון שדה כבידה או כוח מדומה) הפועל הן על הנוזל והן על הגוף. בהיעדר כוח חיצוני, הלחץ בנוזל אחיד כך שלא מתקיימים התנאים להיווצרותו של כוח ציפה; ניתן גם לומר שבהיעדר כוח חיצוני שיגדיר את הכיוון "למטה", אין משמעות לכוח ציפה שפועל "למעלה".
מרכז הציפה של חפץ נמצא במרכז המסה של הנוזל שהגוף דוחק.
חוק ארכימדס

חוק ארכימדס נקרא על שמו של ארכימדס מסירקוזה, שגילה את החוק בשנת 212 לפנה"ס. בשביל גופים, הן צפים והן שוקעים, שמוקפים הן בגזים והן בנוזלים (כלומר זורמים), חוק ארכימדס מתאים והוא מבוטא בצורה של כוחות כך:
על כל גוף, מוקף באופן מלא או חלקי בזורם, פועל כוח ציפה ששווה למשקל הזורם שמוחלף על-ידי הגוף
כלומר, על כל גוף אשר נמצא כולו או חלקו (גוף צף) בתוך זורם (נוזל או גז) פועל כוח על ידי הזורם. בהנחה שהזורם אינו צמיגי, ושהזורם במנוחה, הכוח שווה לנפח של הגוף בתוך הנוזל כפול תאוצת הנפילה החופשית כפול צפיפות הנוזל.
כלומר 



F
=
ρ
g
V


{\textstyle F=\rho gV}

  כאשר  F הוא גודל הכוח,  g היא תאוצת הנפילה החופשית,  V הוא נפח הגוף שבתוך הזורם, ו- \rho  היא צפיפות הזורם.
לפי חוק ארכימדס ניתן להסיק כי התנאי לכך שחפץ יצוף בזורם הוא שצפיפות החפץ תהיה קטנה מצפיפות הזורם: אם הגוף ישקע, כל נפח הגוף יהיה בתוך המים ותהיה לו תאוצה כלפי מעלה; לכן, לפי החוק השני של ניוטון : \sum F=mg-\sigma gV=\rho Vg-\sigma Vg=Vg(\rho -\sigma )<0
כאשר  g היא תאוצת הנפילה החופשית,  V הוא נפח הגוף,  m היא מסת הגוף,  \rho  צפיפות החפץ,  \sigma  צפיפות הזורם ו- \Sigma F מסמל את סכום הכוחות.
היות ש- g ו- V הם גדלים חיוביים, חייב להתקיים כי צפיפות החפץ קטנה מצפיפות הזורם כדי שהגוף יצוף וההפך כדי שגוף ישקע (ללא תלות בנפח או מסת החומרים או קבוע הכבידה).
דוגמאות:
כשבלון הליום "עולה" באוויר פועל עליו למעשה כוח ארכימדס כלפי מעלה וכוח הכבידה כלפי מטה. לכן, אם לא מופעל כוח נוסף על הבלון, הוא יצוף כיוון שצפיפותו קטנה מצפיפות האוויר.
כשסירת ברזל צפה מעל המים, צפיפות הברזל גדולה מצפיפות המים, אך הסירה כוללת גם אוויר והצפיפות של כל החלק של הסירה שבתוך המים קטנה מצפיפות המים, לכן הסירה צפה (אם בסירה היה חור והמים היו נכנסים לסירה צפיפות הסירה תגדל ותהיה גדולה מצפיפות המים ולכן הסירה תשקע).
כוחות ושיווי משקל > מודל מופשט

הסבר מופשט לאינטגרציה של הלחץ סביב משטח המגע הוא:

נניח קובייה שקועה בזורם, כך שהפאה העליונה אופקית. כל שטחי הפאות הצדדיות שווים, ופילוג העומק שלהם שווה, לכן גם פילוג הלחצים שפועל עליהם שווה, וכתוצאה מכך גם כוחות הידרו-סטטיים שווים, שפועלים בניצב לכל פאה.

קיימים שני זוגות של פאות מקבילות והפוכות בכיוונן, לכן הכוחות האופקיים מבטלים אחד את השני.

הכוח שפונה כלפי מעלה נובע מאינטגרציה על השטח של התפלגות הלחץ על הפאה התחתונה. כל הפאה התחתונה באותו העומק, לכן הלחץ שפועל עליה קבוע. לכן האינטגרל של הלחץ על פני השטח שווה ללחץ בעומק של הפאה כפול שטח הפאה.

בצורה דומה, הכוח שפועל כלפי מטה הוא החלץ בעומק הפאה העליונה כפול שטחה.

מפני שמדובר בקובייה, לפאה העליונה והתחתונה צורה ושטח זהים, והפרש הלחצים ביניהן פרופורציונלי להפרש העומק בו הן נמצאות. הפרש הכוחות הזה שווה בדיוק למשקל הנוזל שמוחלף על ידי הקובייה.

כלומר, הכוח שפועל כלפי מעלה (כוח הציפה) שווה למשקל הזורם המוחלף, והכוח שפועל כלפי מטה (כוח הכבידה) הוא משקל הקובייה, כל זאת בהיעדר כוחות חיצוניים נוספים.

במקרה של שתי קוביות שמגיעות למגע אחת עם השנייה הלחץ וכתוצאה מכך הכוח על הפאות שנמצאות במגע מאוזן על ידי הקובייה השנייה. ולכן כוח הציפה שיפעל על שתי הקוביות שווה לסכום כוחות הציפה על כל אחת מהן. אנלוגיה זו מתאימה לכל מספר שרירותי של קוביות.

כל גוף יכול להיות מקורב למספר גדול של קוביות, ככל שהקוביות קטנות יותר, כך הקירוב טוב יותר, ואפשר להשתמש באנלוגיה.

משטח משופע לא סותר את האנלוגיה, מפני שאפשר להתייחס לרכיבי הכוחות הניצבים ולהתמודד איתם בהתאם.
כוחות ושיווי משקל > יציבות

גוף צף נחשב יציב אם הוא נוטה לחזור למצב יציב אחרי שינוי קטן במיקום. לדוגמה, לגוף צף תהיה באופן כללי יציבות אנכית. כלומר, אם הגוף יידחף אנכית מטה ייווצר כוח ציפה גדול יותר שמפני שאינו מאוזן על ידי המשקל ידחוף את הגוף חזרה כלפי מעלה.

ליציבות סיבובית יש חשיבות גדולה עבור כלי שיט. בהינתן תזוזה זוויתית קטנה כלי-השיט עשוי לחזור למיקומו המקורי (יציב), להתרחק ממיקומו המקורי (לא יציב), או להישאר במיקומו הנוכחי (נייטרלי).

יציבות סיבובית בקווים היחסיים של כוחות הפועלים על החפץ. כוח הציפה שפועל כלפי מעלה עובר דרך מרכז הציפה, שהוא המרכז הגאומטרי של הנפח השקוע. כוח הכובד עובד דרך מרכז המסה של הגוף. גוף צף יהיה יציב אם מרכז המסה נמצא מתחת למרכז הציפה, וכך כל תזוזה סיבובית תיצור "מומנט מחזיר".

היציבות של גוף צף ביחס למשטח הנוזל היא יותר מורכבת. גוף יכול להיות יציב גם אם מרכז הציפה נמצא מתחת למרכז המסה. כל עוד הם מיקומם מבטיח שעבור תזוזה קטנה ייווצר מומנט מחזיר. יכול להיווצר מצב בו המומנט המחזיר הוא שלילי, ולכן הגוף יהיה לא יציב. במהלך תמרון גוף יכול לעבור ממצב יציב ללא יציב מספר פעמים, לצורה מסוימת של גוף יכולים להיות מספר מיקומים יציבים.
זורם דחיס וגופים דחיסים

צפיפות האטמוספירה תלויה בגובה. כאשר ספינת אוויר עולה לאוויר, כוח הציפה שפועל עליה קטן ביחד עם הצפיפות האטמוספירה שסביבה שקטנה. לעומת זאת, אם צוללת פולטת מים ממכלי הציפה שלה, היא תעלה מפני שהנפח שלה נשאר קבוע בעוד שהמסה שלה קטנה.
זורם דחיס וגופים דחיסים > גופים דחיסים

כאשר גוף צף, כלפי מעלה או כלפי מטה, הכוח החיצוני שפועל עליו משתנה. מפני שכל הגופים דחיסים במידה כזו או אחרת, כך גם נפח הגוף. מפני שציפה תלויה בנפח הגוף, כוח הציפה שפועל על גוף יקטן אם הוא נדחס ויגדל אם הוא מתפשט.

אם גוף מסוים, שנמצא בשיווי משקל, דחיס פחות מהסביבה, הוא יהיה בשיווי משקל יציב. לעומת זאת, אם הגוף דחיס יותר מהסביבה שלו הוא נמצא בשיווי משקל לא יציב. במצב כזה הוא יעלה כלפי מעלה או ירד כלפי מטה.
זורם דחיס וגופים דחיסים > צוללות

צוללות עולות ושוקעות על ידי מילוי מכלים גדולים במי ים. בשביל לצלול, המכלים נפתחים בשביל לתת לאוויר להידחס ולמים נוספים להיכנס ולמלא את המכלים. כאשר המשקל מאוזן, כך שצפיפות הצוללת שווה לצפיפות הסביבה הצוללת נמצאת בשיווי משקל ושומרת על עומק קבוע.
זורם דחיס וגופים דחיסים > בלונים

הגובה אליו בלונים יכולים לעלות נוטה להיות קבוע. ככל שבלון עולה, נפחו נוטה לגדול עם ירידת הלחץ האטמוספירי מסביבו, אבל הבלון עצמו אינו מתפשט כמו האוויר שסובב אותו. הצפיפות הכוללת של הבלון צונחת פחות מהר מזו של הסביבה. משקל האוויר המוחלף על ידי הבלון קטן ולכן כוח הציפה קטן עם הגובה. בלון שעולה נעצר כאשר כוח הציפה שפועל עליו שווה למשקלו, באותה צורה בלון שוקע נוטה לעצור.
זורם דחיס וגופים דחיסים > צוללים

צוללים הם דוגמה אופיינית לבעייתיות של כוח ציפה לא יציב כתוצאה מדחיסות. לעיתים צולל לובש חליפת צלילה שפועלת על גז שממלא אותה לצורכי בידוד. בדרך כלל צולל לובש גם מאזן-ציפה, שמגדיל את נפחו כאשר רצוי להגדיל את הציפה ומקטין אותו כאשר רצוי להפחית בה. התנאי הרצוי בדרך כלל הוא שיווי משקל נייטרלי כאשר הצולל שקוע במים. תנאי זה אינו יציב, לכן נעשות התאמות על ידי הצולל במהלך הצלילה.
ציפה באוויר

בדומה לחפצים שנמצאים בתחתית האוקיינוס שמסתכלים ורואים חפצים שצפים במים. אנו נמצאים בתחתית אוקיינוס אוויר ורואים חפצים שצפים באוויר, כמו בלונים. בלון צף, כמו גם מדוזה מאותה סיבה: כל אחד מהם צף כתוצאה מכוח ציפה ששווה למשקל הזורם אותו הם מחליפים. כאשר כוח הציפה שווה למשקל הגוף, הגוף צף. פעם אחת הזורם הוא אוויר ובפעם השנייה הזורם הוא מים. גופים צפים במים מפני שהלחץ שפועל על תחתית הגוף גדול מהלחץ שפועל על אזורו העליון, כך גם גוף באוויר, הלחץ באוויר מתחת לגוף גדול מלחץ האוויר מעל הגוף. בשני המקרים הציפה בהתאם לחוק ארכימדס.

למטר קובי של אוויר בלחץ אטמוספירי סטנדרטי וטמפרטורת חדר יש מסה של בערך 1.2 קילוגרם, לכן הוא שוקל בערך 12 ניוטונים. לכן על כל מטר קובי של אוויר פועל כוח ציפה בגודל של 12 ניוטונים. אם מסה של מטר קובי של חפץ גדולה מ-1.2 קילוגרם (לכן משקלו גדול מ12 ניוטונים), החפץ ייפול לאדמה מעליה שוחרר. אם למטר קובי של חפץ מסה קטנה מ 1.2 קילוגרם, הוא עולה כלפי מעלה. כל גוף בעל מסה קטנה ממסת האוויר באותו נפח יעלה מעלה. במילים אחרות, כל חפץ צפוף פחות מאוויר יעלה מעלה. הגזים בהם ממלאים בלונים ש"מרחפים" באוויר צפופים פחות מאוויר.

ציפה גדולה יותר יכולה להיות מושגת אם הבלון היה מרוקן מחומר. משקל המבנה שתחזיק בלון מרוקן מלקרוס תעלה על כוח הציפה שנוסף. לכן ממלאים כדורים פורחים בגזים צפופים פחות מאוויר רגיל, מה שמונע מהכדור לקרוס ושומר עליהם קלים. בבלונים שאמורים להגיע לגבהים גבוהים או אמורים להישאר גבוהים לזמן ארוך, משתמשים בדרך כלל בהליום. הצפיפות של הליום קטנה מספיק כך שמשקל הכולל של ההליום, הבלון ומה שיחובר אליו יהיו קטנים ממשקל האוויר אותו הם מחליפים. מימן הוא הגז הכי פחות צפוף, אך מכיוון שהוא בוער, וישנה סכנה, הוא אינו בשימוש. גז בעל צפיפות נמוכה משמשים למילוי בלונים מאותה סיבה מחומרים בעלי צפיפות נמוכה משמשים לחגורות הצלה., הם פשוט קלים מספיק וגורמים לכוח הציפה לגדול על כוח הכבידה.

להבדיל ממים, לאטמוספירה אין פני שטח (אין "תקרה"). בנוסף לזאת, להבדיל ממים האטמוספירה נהיית פחות צפופה באופן משמעותי עם הגובה. בעוד מצוף יצוף לפני המים, בלון הליום לא עולה לאיזשהו פני שטח של האטמוספירה. אוויר נהיה פחות צפוף עם הגובה, כך שכאשר משקל האוויר המוחלף יהיה שווה למשקל הבלון, התאוצה כלפי מעלה תיפסק. אפשר לומר גם שכאשר כוח ציפה על בלון שווה למשקל הבלון, הבלון יפסיק לעלות. בצורה זהה כאשר הצפיפות הממוצעת של הבלון שווה לצפיפות האוויר שמקיף אותו הבלון יפסיק לעלות. בלוני צעצוע שמלאים בהליום בדרך כלל מתפוצץ כשהם משוחררים לאוויר, מפני שכאשר הבלון עולה ומגיע לאזור בעל לחץ נמוך יותר, ההליום שבבלון מתפשט, מה שמגדיל את נפח הבלון עד שהוא נקרע ומתפוצץ.