stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלים ומפלצות (סרט)
הרקע האמיתי

מספר גברים, וגם נשים, אכן דגמנו בעירום עבור ג'יימס וייל. חלקם מוצגים בתוספות המיוחדות של גרסת הדי.וי.די. של הסרט. כמה מן הציורים האלו נרכשו על ידי אספן, והושאלו לצורך צילומי סרט זה.
ווייל אכן סבל לקראת סוף חייו משבץ, אשר השפיע על יכולותיו המנטליות. הוא אכן נמצא מת בבריכה שלו. היו שמועות כי מדובר ברצח, אולם הראיות הצביעו על כך שמדובר בהתאבדות. אף על פי כן, לא ידוע דבר אם היה או לא מי שסייע לווייל בהתאבדות שלו.
לא ידוע איזה סוג של מערכת יחסים, ואם בכלל, הייתה לווייל עם הגנן שלו, שייתכן ונשכר על ידי עוזרת הבית שלו. בראיונות המופיעים בסרט התיעודי המצורף לגרסת הדי.וי.די. של הסרט מסביר הסופר כריסטופר בראם כי דמותו של קלייטון בון היא פיקטיבית לחלוטין.
Savoy Truffle

| --- | --- |
 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום The Beatles
 יצא לאור:  22 בנובמבר 1968
 תאריך הקלטה:  3 באוקטובר 1968
 סוגה:  סול, הארד רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  2:54
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  ג'ורג' האריסון
 לחן:  ג'ורג' האריסון 
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
 
Savoy Truffle (קרי "סָבוֹי טְרַ֫אפֶל", כלומר טראפל סבוי) הוא שיר שכתב ג'ורג' האריסון ל"אלבום הלבן" של הביטלס. השיר נכתב כמחווה לגיטריסט אריק קלפטון, חברו של האריסון. ג'ון לנון לא משתתף בשיר זה (כמו בשירו האחר של האריסון באלבום, Long, Long, Long). בשיר יש התייחסות לשיר אחר באלבום Ob-La-Di, Ob-La-Da, ומשתתפים בו שישה סקסופונים (שלושה מסוג בריטון ושלושה מסוג טנור).
את השיר כתב האריסון בהתייחס לחיבתו של קלפטון לממתקים, ויש בו מספר אזהרות מפני הנזק שהללו גורמים לשיניים (בפרט "אך תיאלץ לעקור את כולן אחרי טראפל סבוי"). שם השיר ומרבית הממתקים הנזכרים בו נלקחו מתוך רשימת התכולה של קופסת הממתקים "Good News", שאף היא נזכרת בשיר במרומז, מתוצרת חברת הממתקים האנגלית מאקינטוש'ז (אנ'). מקצת משמות הממתקים הומצאו על ידי האריסון.
השיר בוצע בגרסאות כיסוי רבות, ביניהן על ידי אלה פיצג'רלד, פיש, They Might Be Giants (אנ')‏, טרי מאנינג (אנ') ודהני האריסון (אנ') (בנו של ג'ורג').
הערות שוליים

↑  באחד מהם ניגן רוני רוס (אנ').
↑  "But you'll have to have them all pulled out
after the Savoy truffle"
↑  המשפט "yes, you know it's good news", שיכול להיות מובן כ״כן, אתה יודע שאלה חדשות טובות״, מתייחס בפועל למותג, כלומר פירושו הוא ״כן, אתה יודע שזה "Good News"״.
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: b8f0399a-5811-3c9b-b2dd-674de95831db 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האחות קרי (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  האחות קרי של תאודור דרייזר
 בימוי:  ויליאם ויילר
 הופק בידי:  לסטר קניג, ויליאם ויילר
 תסריט:  רות גץ
 עריכה:  רוברט סוויניק
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר ג'ונס לורנס אוליבייה אדי אלברט מרים הופקינס
 מוזיקה:  דייוויד רקסין
 צילום:  ויקטור מילנר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 ביולי 1952
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 הכנסות:  1,800,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
האחות קרי (באנגלית: Carrie) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1952, בבימויו של ויליאם ויילר, עם ג'ניפר ג'ונס ולורנס אוליבייה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "האחות קרי" של תאודור דרייזר משנת 1900.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר ולפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
וילאם ויילר היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר.
לורנס אוליבייה היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הבריטי הטוב ביותר.
תקציר העלילה

קרי מיבר (ג'ניפר ג'ונס) היא צעירה מעיירה במיסורי שנוסעת ברכבת לעיר הגדולה שיקגו כדי למצוא מזלה שם. ברכבת מתוודעת אליה סוכן נודד חלקלק בשם צ'ארלס דרואה (אדי אלברט), מנסה להתחיל איתה ומשאיר לה כרטיס ביקור אם תצטרך אותו.
קרי מתגוררת אצל אחותה ובעלה ועובדת במפעל לתפירת נעליים. היא מתקשה לעמוד בלחץ העבודה ופעם אחת נדקרת באצבעה ומפוטרת. בצר לה היא פונה לדרואה שמנצל את ההזדמנות, נותן לה 10 דולר ומזמין אותה לארוחת ערב במסעדה המפוארת "פיצג'לרד".
קרי מהססת אבל מחוסר ברירה מגיעה למסעדה שם היא פוגשת את דרואה ואת מנהל המסעדה ג'ון הרסטווד (לורנס אוליבייה) שמתאהב בה מיד. ג'ון נשוי לג'ולי (מרים הופקינס) ויש להם בן ובת אך הוא אינו אוהב אותה. קרי עוברת לגור בדירת דרואה אך הוא אינו ממהר להתחתן אתה. ג'ון ממשיך לחזר אחרי קרי ודבר זה מתגלה לבעל המסעדה מר פיצג'רלד שמודיע לו שמעתה ישלם את המשכורת ישירות לאשתו. ג'ון לוקח 10.000 דולר מכספת המסעדה ומשכנע את קרי לנסוע אתו לניו יורק ולהתחיל חיים חדשים.
הצרות מתחילות מיד. קרי נכנסת להיריון, שליח ממר פיצ'גרלד מכריח אותו להחזיר את הכסף אחרת יפנה למשטרה, הוא אינו מסוגל להשיג עבודה וקרי מגלה שהוא גם נשוי.
ג'ולי ועורך דינה משכנעים אותו לוותר על חלקו בביתם כדי לקבל גט מיד והוא חותם מחוסר ברירה. כעת אין לו דבר. קרי מפילה את הוולד ולבסוף עוזבת אותו והוא מידרדר לעוני וגר בבית מחסה.
בינתיים מצליחה קרי כשחקנית ושמה מתפרסם. ג'ון מחליט לבקר אצלה והיא נדהמת ממראהו ורוצה לעזור לו אך הוא מנצל הזדמנות שהיא איננה, לוקח מארנקה מטבע של רבע דולר ומסתלק.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ניפר ג'ונס | קרי מיבר |  |
| לורנס אוליבייה | ג'ון הרסטווד |  |
| אדי אלברט | צ'ארלס דרואה | איש עסקים |
| מרים הופקינס | ג'ולי הרסטווד | אשתו של ג'ון |
| בזיל רויסדייל | מר פיצג'ראלד |  |
| ויליאם ריינולדס | ג'ורג' הרסטווד הצעיר |  |
הגלימה

| --- | --- |

כרזת  הסרט
 מבוסס על:  הרומן "הגלימה" של לויד דאגלס
 בימוי:  הנרי קוסטר 
 הופק בידי:  פרנק רוס 
 תסריט:  אלברט מלץ, ג'ינה קאוס, פיליפ דאן, לויד סי. דאגלס 
 עריכה:  ברברה מקליין 
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד ברטון ג'ין סימונס ויקטור מצ'ור ג'יי רובינסון מייקל רני
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  לאון שמרוי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בספטמבר 1953
 משך הקרנה:  135 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אפי, סרט דרמה, דרמה תקופתית, סרט חרבות וסנדלים, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  רומא 
 תקופת התרחשות:  פסחא 
 תקציב:  4,600,000‏$
 הכנסות:  36,000,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   robe
 פרסים:  פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בסרט צבעוני (Charles LeMaire, Emile Santiago)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקנית הטובה ביותר (ג'ין סימונס)  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה (הנרי קוסטר)  פרס אוסקר לארט דיירקטור הטוב ביותר, צבע (לייל וילר, ג'ורג' דייוויס, וולטר סקוט, פול פוקס)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 סרט הבא:  Demetrius and the Gladiators 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הגלימה (באנגלית: The Robe) הוא סרט אפי רחב ממדים על ראשוני הנוצרים בבימויו של הנרי קוסטר עם ריצ'רד ברטון וג'ין סימונס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רב המכר "הגלימה" של לויד דאגלס (אנ') משנת 1942.
זה היה הסרט הראשון שהוסרט בשיטת סינמסקופ. הסרט היה שובר קופות והצלחתו הביאה לסרט המשך בשם "Demetrius and the Gladiators", עם ויקטור מצ'ור וסוזן הייוורד, שגם הוא היה שובר קופות. [דרוש מקור]
בעלילה מופיעים אנשים ומאורעות הקשורים לראשית הנצרות כמו: קליגולה, ישו המגיע לירושלים ומתקבל בכפות תמרים, יהודה איש קריות, פטרוס, פונטיוס פילטוס, צליבת ישו ועוד.
הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר ופרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ריצ'רד ברטון). [דרוש מקור]
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה. [דרוש מקור]
תקציר העלילה

מרסלוס גיוס (ריצ'רד ברטון) הוא טריבון צבאי המגיע לשוק העבדים בכיכר הראשית ברומא. הוא פוגש שם את הנסיכה דיאנה (ג'ין סימונס) אותה הכיר כילדה לפני 12 שנה. היא משרתת כעת בארמונו של טיבריוס בקפרי שמייעד אותה מייעד אותה להיות אשתו של קליגולה (ג'יי רובינסון).
קליגולה מגיע לכיכר לבחור גלדיאטורים. לכיכר מובל עבד יווני בשם דמטריוס (ויקטור מצ'ור) שקליגולה מתעב ומרסלוס קונה אותו לשמש לו משרת אישי.
הדבר מכעיס את קליגולה והוא שולח את מרסלוס לשליחות ביהודה. דמטריוס מבחין בישו המגיע לעיר ומתקבל כמושיע על ידי המוני בני אדם המנופפים בכפות תמרים. דמטריוס שומע על המזימה לאסור את ישו ומחפש את ביתו אך מאחר שמוצא בחוץ את יהודה איש קריות המתוודה על בגידתו והולך לקראת עץ עליו יתלה את עצמו.
פונטיוס פילטוס מזמין את מרסלוס לחזות בצליבת ישו. ישו כורע תחת עומס הצלב ונצלב לבסוף עם שני גנבים. הגלימה שלו נופלת ומרסלוס זוכה בה בהימור עם החיילים.
כאשר דמטריוס נותן למרסלוס ללבוש את הגלימה מתחילה סערה במקום ומרסלוס חווה רעד בכל גופו ורגש אשמה על הצליבה. דמטריוס בורח ומרסלוס חוזר לרומא ומדווח לטיבריוס. הקיסר מצווה עליו לשוב לפלשתינה, להביא את הגלימה ולמצוא את המאמינים החותרים לדעתו נגד האימפריה הרומית, הוא גם מאפשר לדיאנה לשאת את מרסלוס.
מרסלוס מגיע לכנה ופוגש שם את דמטריוס את פטרוס (מייקל רני) ואת יוסטוס (דין ג'אגר) ומאמיניו ואמונתו בדת החדשה מתחזקת. הוא חוזר לרומא בה שולט כעת הקיסר קליגולה הרודף את המאמינים החדשים ורואה בהם בוגדים. הוא כולא ומענה את דמטריוס אבל מרסלוס מצליח בעזרת אנשיו לחדור לכלא ולשחרר את דמטריוס הפצוע קשה ולהביא אותו לביתו שם מרפא אותו פטרוס בכוחותיו הנסתרים.
מרסלוס בורח עם דמטריוס והחיילים דולקים אחריהם, הוא יורד מהמרכבה מתעמת עם החיילים ונתפס. קליגולה מביא אותו למשפט פומבי על בגידה בנוכחות דיאנה שגם היא מסרבת להתכחש לאמונתם החדשה. הם נדונים להוצאה להורג ודיאנה מוסרת את הגלימה למשמרת למרסיפור, המשרת בבית אביו של מרסלוס.
הוואי (סרט, 1966)

| --- | --- |
כרזת  הסרט
כרזת  הסרט
 מבוסס על:  הרומן "הוואי" של ג'יימס מיצ'נר
 בימוי:  ג'ורג' רוי היל 
 הופק בידי:  וולטר מיריש 
 תסריט:  דלטון טרמבו, דניאל טראדאש
 עריכה:  סטיוארט גילמור 
 שחקנים ראשיים:  מקס פון סידוב ג'ולי אנדרוז ריצ'רד האריס ג'ין הקמן ז'וסלין לגארד 
 מוזיקה:  אלמר ברנסטין 
 צילום:  ראסל הארלן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מיריש הפקות 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 1966
 משך הקרנה:  161 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  הוואי 
 תקציב:  15,000,000‏$
 הכנסות:  34,562,222‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
הוואי (באנגלית: Hawaii) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1959 המבוסס על הרומן "הוואי" מאת ג'יימס מיצ'נר משנת 1941.
הסרט בוים על ידי ג'ורג' רוי היל ובתפקידים הראשיים מופיעים מקס פון סידוב ו-ג'ולי אנדרוז. העלילה מספרת על כומר קלוויניסטי הנשלח לאחר לימודי תאולוגיה ביחד עם אשתו, לאיי הוואי כדי לעסוק שם במסיונריות ולהעביר את הילידים מאמונתם הפגנית, לנצרות.
השחקנית הטהיטית ז'וסלין לגארד נבחרה לתפקיד המלכה ההאוואית מאלמה קאנאקואה למרות שלא היה לה כל ניסיון קולנועי. היא נבחרה לאור מבנה גופה (השמן), פניה ואישיותה. זה היה תפקידה היחיד בקולנוע ועליו קבלה את פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא לא ידעה אנגלית ותפקידה הוכתב לה באופן פונטי. לגארד היא השחקנית היחידה על היום שהייתה מועמדת לפרס אוסקר על תפקיד בודד בקולנוע.
הסרט זכה גם בפרס גלובוס הזהב לפסקול המוזיקה המקורי. והיה מועמד לשבעה פרסי אוסקר בקטגוריות שונות.
מקס פון סידוב היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
תקציר העלילה

השנה 1819, קבוצת כמרים שגמרו לימודי תאולוגיה באוניברסיטת יל נוסעת להאוואי כדי להפיץ את בשורת הנצרות בקרב ילידי המקום. אחד מהם הוא ילידי הוואי, הנסיך קאוקי (מנו טופו) שמשכנע את ראשי הכנסייה בנחיצות השליחות.
אבנר הייל (מקס פון סידוב) נבחר למשלחת אבל קודם עליו לשאת אשה כדי שיתפנה לעסוק בהוואי רק במסיונריות ולא יתפתה לנשים. הוא נוסע להיפגש עם ג'רושה ברומלי (ג'ולי אנדרוז), בתו של חוואי אמיד (קרול או'קונור). ג'רושה נמצאת שנתיים בקשר מכתבים עם רב החובל רייפר הוקסוורת' (ריצ'רד האריס) אך זמן רב הוא לא ענה לו. למרות אופיו הקר והמגושם של הייל היא מסכימה להתחתן איתו ולהפליג להוואי. בעוברם במצר מגלן הם נתקלים בסופה קשה וכל הנוסעים סובלים מאד.
כאשר הם מגיעים לחוף האי מאווי נדהם הייל לראות ילידים שוחים לעומתם ובראשם בחורות חשופות חזה. אתם מגיעה לספינה המלכה ("אלי נואי" - ז'וסלין לגארד) אמו של קאוקי. הייל אומר לה שבכוונתו לנצרם והיא נבקשת מג'רושה ללמד אותה לכתוב אנגלית.
הייל נדהם ממנהגי הילידים ובראשם גילוי עריות ויחסי מין חופשיים בעיקר עם המלחים המגיעים לאי. המלכה נשואה לאחיה קקואה ומסרבת להיפרד ממנו לבקשת הייל. לבקשת הייל היא מוציאה צו האוסר על יחסי מין עם המלחים. המלחים ובראשם רייפר הוקסוורת' מתעמתים על רקע זה עם הילידים ומציתים את הכפר אבל הילידים מחזירים מלחמה ומכבים את האש. הוקסוורת' רוצה לקחת את ג'רושה איתו אבל הייל מגרש אותו.
ג'רושה והייל מצילים ממות תינוק שנולד עם כתם לידה. הייל אוסר על קקואה להעביר לילדים את מורשת אבותיהם הפגנים שהגרו להוואי מבורה בורה. הוא אוסר על קקואה להתחתן עם אחותו נאולה, מתפרץ בצעקות באמצע החתונה ומגורש משם. התינוק של קקואה ואחותו נולד פגום וקקואה מטביע אותו. הייל רואה בזה את נקמת האלוהים ולא מתערב. כאשר המלכה גוססת הוא נקרא למיטתה ומטביל אותה לנצרות על ידי מים שהוא מזליף על מצחה.
מגפת חצבת שהובאה על ידי אחד המלחים מתפרצת במקום. הרופא ג'ון וויפל (ג'ין הקמן) עושה כל שביכולתו אבל אלפים מתים במגפה שגם בה רואה הייל נקמת אלוהים.
ג'רושה מתה ונקברת במקום. הייל נשאר לבד עם שלושת ילדיו. שליח הכנסייה מודיע לו כי עבודתו מסתיימת והוא יוחזר לניו אינגלנד להיות כומר בכנסייה. הייל מסרב אבל מסכים כי ילדיו יעזבו לעתיד יותר טוב. הוא נפרד מהם על החוף. מצטרף אליו צעיר יליד המקום הרוצה לשרת אותו ומציג עצמו כנער שנולד עם כתם לידה וניצל ממות בזכותו.
Windows 98

| --- | --- |


צילום מסך של Windows 98 בעברית, המראה את שולחן העבודה ותפריט ההתחלה.
 מפתח:  מיקרוסופט
 משפחה:  Microsoft Windows 9x
 מודל קוד:  קוד סגור
 מחזור חיים:  25 ביוני 1998 – 11 ביולי 2006 (8 שנים) 
 גרסה אחרונה:  הוצאה שנייה (4.10.2222 A) ב־5 במאי 1999
 סוג גרעין:  ליבה מונוליטי (DOS)
 סוג רישיון:  רישיון קנייני
 מצב עבודה:  לא נתמך מ-11 ביולי 2006
 פלטפורמות:  IA-32 
 → Windows 95Windows ME ←
 
Windows 98 (בעברית: חלונות 98) היא מערכת הפעלה למחשבים אישיים של חברת מיקרוסופט, חלק ממשפחת Microsoft Windows 9x של מערכות ההפעלה Microsoft Windows, אשר יצאה לאור ב-25 ביוני 1998. גם Windows 98 כמו קודמתה, Windows 95, הציגה תמיכה הן ביישומי 16-סיביות והן ביישומי 32-סיביות, ואתחול מבוסס MS-DOS.
השינוי המשמעותי ביותר הוא הטמעת יישומי אינטרנט אל תוך מערכת ההפעלה, והכללת יישומים כגון הדפדפן אינטרנט אקספלורר באופן בלעדי עם התקנת מערכת ההפעלה.
פיתוח

בעקבות הצלחתה של Windows 95, חברת מיקרוסופט התחילה בפיתוח של מערכת הפעלה חדשה תחת שם הקוד "Memphis" (ממפיס).
בדיקותיה של מערכת ההפעלה התחילו בינואר 1997, כאשר יצאה גרסת אלפא למפתחים בשם "Windows Memphis Developer Release". ב-30 ביוני 1997 יצאה גרסת הבטא הראשונה, "Windows Memphis Beta 1", וזמן קצר מאוחר יותר, ב-23 ביולי 1997, נבחר השם Windows 98 ויצאה גרסת הבטא השנייה, "Windows 98 Beta 2". ב-15 בדצמבר 1997 יצאה גרסת הבטא השלישית והאחרונה, "Windows 98 Beta 3".
בתחילת הדרך, מיקרוסופט תכננה להוציא את מערכת ההפעלה במהלך הרבעון הראשון של שנת 1998, יחד עם אפשרות שדרוג מ-Windows 95. עם זאת, מאחר שמיקרוסופט רצתה לאפשר גם למשתמשי Microsoft Windows 3.x לשדרג למערכת החדשה, החליטו בחברה לדחות את הוצאה לרבעון השני של אותה שנה.
ב-11 במאי 1998 הסתיים תהליך הפיתוח, וב-15 במאי מערכת ההפעלה הועברה לייצור. באותה תקופה, מיקרוסופט עמדה בפני תביעה משפטית בעקבות התעקשותה לכלול את הדפדפן שלה אינטרנט אקספלורר עם מערכת ההפעלה (דבר שמיקרוסופט עשתה עוד בימי Windows 95, כאשר הכלילה את גרסה 4 של אינטרנט אקספלורר עם העדכון Windows Desktop Update למערכת ההפעלה), מהלך שבדיעבד היווה את אחת הסיבות לנפילתו של הדפדפן נטסקייפ. מאחר שההליכים המשפטיים החלו מספר ימים לאחר העברת מערכת ההפעלה לייצור, היו שהאמינו שזה יוביל לדחיית היציאה, אך מערכת ההפעלה יצאה לאור כמתוכנן ב-25 ביוני 1998.
בנובמבר 1998 הושקה בישראל גרסה בעברית של מערכת ההפעלה וגרסה בערבית הושקה חודש לאחר מכן.
ההוצאה השנייה של מערכת ההפעלה, "Windows 98 Second Edition", יצאה לאור ב-5 במאי 1999.
כעבור שנה, ב-14 בספטמבר 2000, מיקרוסופט הוציאה את מערכת ההפעלה Windows ME, האחרונה במשפחת Microsoft Windows 9x.
תכונות חדשות

לאורך תקופת הפיתוח של Windows 98 מיקרוסופט הדגישה כי מערכת ההפעלה החדשה היא בעיקר שיפור של הקודמת, Windows 95.
תכונות חדשות > אינטגרציה עם יישומי אינטרנט

אחד השינויים המרכזיים שהציגה חלונות 98 הוא ההכללה של הדפדפן אינטרנט אקספלורר (בגרסה 4.01 בהוצאה הראשונה, ובגרסה 5.0 בהוצאה השנייה) באופן אינטגרלי עם ההתקנה של מערכת ההפעלה, וכחלק בלתי נפרד מממשק המשתמש. כמו כן, מיקרוסופט גם כללה יישומי אינטרנט נוספים, כמו: Outlook Express,‏ Microsoft FrontPage Express‏, Microsoft NetMeeting,‏ Microsoft Comic Chat, ואף יישומים מתקדמים יותר, דוגמת PWS ‏(Personal Web Server, תוכנה שאפשרה הרצת שרת אינטרנט מקומי על המחשב. למעשה גלגול "מוקדם" של Microsoft IIS)
מיקרוסופט פעלה להטמעת יישומי האינטרנט אל תוך מערכת ההפעלה, דבר שבא לידי ביטוי בתכונות כמו: Active Desktop, תכונה שאפשרה להציג את שולחן העבודה כדף HTML, ולהכליל אלמנטי HTML שונים בשולחן העבודה, וחלון הערוצים, שאפשר לסנכרן דפי אינטרנט לא מקוונים. אף ממשק המשתמש של תוכנת ניהול הקבצים Windows Explorer קיבל מראה חדש המזכיר דפדפן אינטרנט, עם כפתורי אחורה וקדימה, מועדפים, ושורת כתובות. גם שורת המשימות השתפרה, ועתה תומכת בהצגת סרגלי כלים מותאמים אישית, וסרגל Quick Launch שבו המשתמש היה יכול למקם קיצורי דרך ליישומים שימושיים. גם מראה הממשק השתנה, ופסי הכותרת של חלונות שונים מוצגים כמעבר צבעים בין שני צבעים, במקום בצבע אחד.
כלים ותכונות רבות שנכללו עם חבילת ההרחבה Plus! for Windows 95, כגון מנהל הדחיסה DriveSpace 3, מתזמן משימות, ערכות נושא וכולי נכללו כחלק מובנה ממערכת ההפעלה. מאוחר יותר, יצאה גם לחלונות 98 חבילת הרחבה נוספת, גם היא תחת המותג Microsoft Plus!.
תכונות חדשות > תמיכה משופרת בחומרה וברשת

מיקרוסופט הציגה בחלונות 98 תצורה חדשה של מנהלי התקן, שנקראה בשם Windows Driver Model (WDM), ונועדה להחליף את מנהלי ההתקן המיושנים בתצורת VxD שנתמכו על ידי DOS ומערכות מוקדמות יותר שהתבססו עליה. המטרה הייתה להקל על מפתחי חומרה, כך שיוכלו לפתח מנהלי התקן שיכולים לפעול על כל גרסאות Windows למיניהן. בכך  מיקרוסופט ביצעה צעד נוסף של התנתקות מגרעין מערכת ההפעלה DOS. עם זאת, מסיבות של תאימות לאחור, יצרניות חומרה עדיין המשיכו לייצר מנהלי התקן מבוססי VxD, ואף התמיכה במנהלי התקן מסוג WDM הייתה בעצמה ממומשת כמנהל התקן מסוג VxD, כך שהתצורה החדשה הפכה לתקנית, למעשה, רק כאשר חלונות 2000 ו-XP (שהיו מערכות מבוססות NT לעומת 98 מבוססת ה-DOS) זכו לתפוצה נרחבת.
גם התמיכה ב-USB השתפרה משמעותית לעומת חלונות 95, והתווספה לה תמיכה במגוון רחב יותר של התקני USB, דוגמת סורקים, מצלמות, ודיסק און קי. גם התמיכה במקלדות ועכברים מבוססי USB השתפרה משמעותית לעומת קודמתה (אם כי בשלבים מוקדמים של תוכנית ההתקנה התקנים כאלו עדיין לא מזוהים, ועל כן לא שמישים).
מיקרוסופט הכלילה גם תמיכה באפשרויות ניהול צריכת חשמל מתקדמות, כגון ACPI, מה שאיפשר לה להכליל אפשרויות כמו כניסה למצב המתנה ומצב שינה. עם זאת, מצבים אלו היו מוגבלים, וחייבו התקנת המערכת על חומרה התומכת בתכונות אלו. כמו כן, התווספה תמיכה בממשק AGP, ששימש באותה עת את כרטיסי המסך, תמיכה במספר מסכים, והכללת DirectX כחלק מובנה ממערכת ההפעלה.
גם התמיכה ביישומי רשת השתפרה, כאשר גרסה 2 של Winsock שנכללה עם המערכת אפשרה תמיכה טובה יותר ב-TCP/IP, תמיכה בכתובות IP מקומיות, IP multicast, תמיכה בחייגני פס רחב כגון אלו שהשתמשו בפרוטוקול PPTP ומאוחר יותר (לשם כך היה על המשתמש להתקין כלי חיצוני) גם ב-L2TP.
תכונות חדשות > כלי מערכת ושיפורים נוספים

ניהול מתקדם ונוח יותר של הרישום (רג'יסטרי).
שיפורים בכלי איחוי הדיסק.
MSCONFIG - כלי שירות לקביעת תצורת המערכת, שאיפשר עריכה בטוחה של קובצי מערכת שונים וכן גם ניהול הפעלה של יישומים יחד עם עליית המחשב.
System File Check) SFC)- כלי לבדיקה ותיקון של קובצי מערכת שנפגמו או שהוחלפו מסיבה זדונית כלשהי.
אשף התחזוקה - באמצעות אשף התחזוקה ניתן לתזמן מראש משימות תחזוקה כמו סורק הדיסק, ניקוי הדיסק ואיחוי הדיסק.
Windows Update, בנוסף לכלי התרעה על עדכונים קריטיים הזמינים עבור המערכת.
זכוכית מגדלת.
אפשרויות נגישות.
דרישות מערכת

בטבלה להלן מפורטות דרישות המערכת לשתי ההוצאות של מערכת ההפעלה Windows 98:
| שדה | דרישת מערכת | הערות |
| --- | --- | --- |
| מעבד | אינטל 80486 | מומלץ מעבד פנטיום. |
| RAM | 16 מגהבייט בהוצאה הראשונה, 24 מגהבייט בהוצאה השנייה. | באופן עקרוני, ניתן להריץ את מערכת ההפעלה אף עם 8 מגהבייט, אך מומלץ לפחות 24 מגהבייט. |
| דיסק קשיח | בעדכון ממערכת הפעלה ישנה: בין 120 ל-295 מגהבייט, בדרך כלל 195. בהתקנה חדשה (FAT16): בין 165 ל-355 מגהבייט, בדרך כלל 225. בהתקנה חדשה (FAT32): בין 240 ל-255 מגהבייט, בדרך כלל 175. | כמות הזיכרון הנדרשת תלויה באופן ההתקנה, ובתוספים שיותקנו עם מערכת ההפעלה. |
| צג | בעל רזולוציה של 640x480 או גבוהה יותר. |  |
| כונן תקליטורים | כונן CD-ROM או DVD-ROM. |  |
| רכיבי חומרה נוספים | עכבר מחשב |  |
דרישות מערכת > מגבלות

Windows 98 עשויה להערים קשיים על משתמשים המנסים להתקינה על מחשבים המכילים יותר מ-512 מגהבייט של זיכרון RAM, ונוסף לכך, המערכת אינה מתוכננת לפעול תחת כמות זיכרון גבוהה יותר מ-1 גיגהבייט.‏ כמו כן, בעיות שונות עשויות להתפתח כאשר מנסים להתקין את מערכת ההפעלה על מחיצה שגודלה עולה על 32 גיגהבייט‏, והיא אינה תומכת בכוננים שגודלם עולה על 137 גיגהבייט. בעיה זו הייתה קיימת, למעשה, אפילו במערכת ההפעלה Windows XP, עד ליציאת חבילת השירות הראשונה (Service Pack 1)‏. ניתן לעקוף את המגבלות, חלקן דרך עדכונים רשמיים וחלקן דרך עריכת קובצי מערכת. את מגבלת הזיכרון ניתן לעקוף, לדוגמה, על ידי עריכת קובץ התצורה SYSTEM.INI והשמת חסם עליון לכמות הזיכרון המזוהה על ידי מערכת ההפעלה.
תקופת תמיכה

מיקרוסופט תכננה לסיים עם התמיכה במערכת ההפעלה ב-16 בינואר 2004. אולם, בעקבות פופולריות מתמשכת (בין אוקטובר-נובמבר 2003, 27% מכלל משתמשי מנוע החיפוש גוגל היו עם מערכת ההפעלה Windows 98), מיקרוסופט האריכו את תקופת התמיכה עד 11 ביולי 2006. גם התמיכה במערכות ההפעלה Windows ME ו-Windows NT 4.0 הסתיימה באותו תאריך.
לאחר סיום תקופת התמיכה, מיקרוסופט המליצו למשתמשי מערכת ההפעלה לעבור ל-Windows XP, שיצאה לאור ב-25 באוקטובר 2001.
ביקורות ומכירות

Windows 98 קיבלה ביקורות טובות, כאשר מבקרים רבים שיבחו את קלות ומהירות השימוש, ממשק המשתמש המשופר, והאופן בו מיקרוסופט התייחסה לביקורות שקיבלה על Windows 95 ולמדה מהן.
מייקל סוויט בביקורתו למגזין SmartComputing ציין לטובה את ממשק המשתמש החדש, ורשם כי הוא נוח ומהיר יותר. אד בוט בביקורתו למגזין PC/Computing שיבח את תיקוני הבאגים שנעשו והתמיכה בחומרה חדשה, אך ציין גם שמערכת ההפעלה קרסה מספר פעמים, ואת המחיר הגבוה שיש לשלם כדי לשדרג ולעמוד בדרישות המערכת.
ביקורות ומכירות > נתוני מכירות

במהלך ארבעת ימי המכירות הראשונים נמכרו למעלה מ-530,000 רישיונות של Windows 98, ‏20,000 יותר מהשיא הקודם של מיקרוסופט עם Windows 95. בסך הכל, נמכרו 580,000 רישיונות במהלך החודש הראשון, ו-350,000 רישיונות במהלך החודש השני. במהלך השנה הראשונה Windows 98 מכר למעלה מ-15 מיליון רישיונות, שני מיליון יותר מהשיא הקודם.
בעקבות סכסוך משפטי שהתנהל עם חברת סאן מיקרוסיסטמס, מיקרוסופט נאלצה להפסיק את הפצת מערכת ההפעלה ב-15 בדצמבר 2003. באותו זמן הוערך כי נמכרו בסך הכל 58 מיליון עותקים של מערכת ההפעלה בכל העולם.