stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האיחוד הדמוקרטי והסוציאליסטי של הרזיסטאנס
הערות שוליים

↑  ד"ר ש.י. בלוך, ארצות אירופה המערבית אחרי מלחמת העולם השנייה, תולדות המאה ה-20, הוצאת יזרעאל, 1963, כרך ב', עמ' 103
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 104137884X  ISNI: 0000 0001 2292 8780  LCCN: no2007067036  SUDOC: 02778679X  VIAF: 140667525   WorldCat (עם VIAF): 140667525
דאנקן אדוארדס

דאנקן אדוארדס (באנגלית: Duncan Edwards;‏ 1 באוקטובר 1936 - 21 בפברואר 1958) היה כדורגלן אנגלי ששיחק במדי מנצ'סטר יונייטד ונבחרת אנגליה. הוא היה אחד מ"תינוקות באזבי", כינויה של קבוצת שחקנים צעירים ששיחקו בשנות ה-50 במנצ'סטר יונייטד תחת שרביטו של מאט באזבי.
אדוארדס נולד בעיר דאדלי שבאנגליה והחל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מנצ'סטר יונייטד. הוא היה בזמנו השחקן הצעיר ביותר ששיחק בליגה הראשונה של הפוטבול ליג ולאחר מכן היה שחקן הנבחרת הצעיר ביותר מאז מלחמת העולם השנייה. הקריירה שלו נמשכה פחות מחמש שנים ובמהלכן הוא סייע ליונייטד לזכות בשתי אליפויות ולהעפיל לחצי-גמר גביע אירופה. אדוארדס נפצע בצורה אנושה באסון האווירי במינכן, ומת בבית החולים 15 ימים לאחר מכן.
השנים הראשונות

אדוארדס נולד ב-1 באוקטובר 1936 בבית מספר 23 ברחוב מאלברן קרסנט (Malvern Crescent) שבפרבר וודסייד (Woodside) בדאדלי במחוז וסט מידלנדס באנגליה שבממלכה המאוחדת. 
אדוארדס היה הבן הבכור של גלדסטון אדוארדס (Gladstone Edwards) ושל שרה אן אדוארדס (Sarah Anne Edwards), ובנם היחיד שהגיע לבגרות כיוון שאחותו הצעירה קרול אן (Carol Anne) מתה ב-1947 בגיל 14 שבועות. בתקופה מאוחרת יותר עברה המשפחה לבית המגורים הידוע בכינוי "פריורי אסטייט", גם כן בדאדלי. אדוארדס למד בבית הספר היסודי פריורי בין 1941 ל-1948, ובבית הספר התיכון וולברהמפטון סטריט בין 1948 ל-1952. הוא שיחק בקבוצת הכדורגל של בית ספרו ובקבוצות מקומיות נוספות, ואף ייצג את בית ספרו בריקוד מוריס. הוא נבחר להשתתף בפסטיבל לאומי בתחום זה, אך במקביל הוצע לו להיבחן באותו יום בנבחרת עד גיל 14 של התאחדות בתי הספר האנגליים, והוא בחר באפשרות זו.
אדוארדס הרשים את הבוחנים והתקבל לנבחרת בתי הספר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול הנבחרת המקבילה של ויילס באצטדיון ומבלי ב-1 באפריל 1950. תוך זמן קצר הוא זכה לקבל את סרט הקפטן של הקבוצה, והחזיק בו במשך שתי עונות. בשלב זה הוא זכה לתשומת לבם של מועדוני הכדורגל המובילים במדינה, כאשר ב-1948 דיווח מאתר הכישרונות ג'ק אובראיין ממנצ'סטר יונייטד למאמן דאז מאט באזבי כי "היום ראיתי תלמיד בית-ספר בן 12 שראוי לתשומת לב מיוחדת. שמו הוא דאנקן אדוארדס, והוא מדאדלי".
ג'ו מרסר, שאימן את נבחרת בתי הספר של אנגליה, דחק בבאזבי להחתים את אדוארדס שזכה גם לתשומת לבם של המועדונים וולבס ואסטון וילה. הוא חתם ביונייטד כשחקן חובב ב-2 ביוני 1952, אך לא ברור מתי חתם על חוזה המקצוען. לפי דיווחים אחדים אירוע זה התרחש ביום הולדתו ה-17, באוקטובר 1953, אך מנגד יש מקורות שלפיהם הדבר התרחש שנה אחת קודם לכן. לפי הדיווחים התומכים בתאריך המוקדם יותר אחד מעובדי מנצ'סטר יונייטד (באזבי עצמו או ברט וולי) הגיע לביתו של אדוארדס לאחר חצות על מנת להבטיח את חתימתו של השחקן הצעיר בהקדם האפשרי, אך מקורות אחרים טוענים כי אירוע זה התרחש בחתימת החוזה כשחקן חובב. סטן קאליס שאימן את וולבס התאכזב מכך שהחמיץ את האפשרות להחתים שחקן מקומי מוכשר, והאשים את מנצ'סטר יונייטד בהצעה כספית לא הוגנת שהוענקה לאדוארדס או למשפחתו, אם כי אדוארדס הכחיש זאת וטען שמאז ומתמיד הוא רצה לשחק ביונייטד. אדוארדס החל להתמחות בנגרות, כדי להבטיח את היכולת להתפרנס במקרה שלא יזכה להצלחה בתחום הכדורגל.
מותו והנצחתו

בזמן החזרה לאנגליה לאחר המשחק בבלגרד עצר המטוס שנשא את אדוארדס וחבריו לקבוצה על מנת לתדלק במינכן שבגרמניה. המטוס התרסק בניסיון ההמראה השלישי. שבעה שחקנים ו-14 נוסעים אחרים נהרגו במקום, ואילו אדוארדס פונה לבית חולים מקומי עם שברים רבים ברגליים, שברים בצלעות ונזק נרחב לכליות. הרופאים שטיפלו בו היו בטוחים ביכולתו להחלים, אך לא היו אופטימיים באשר לאפשרות שיחזור לשחק כדורגל.
יום אחד לאחר התאונה הביאו הרופאים כליה מלאכותית, אך האיבר המלאכותי גרם לפגיעה בתהליך קרישת הדם, ואדוארדס לקה בדימום פנימי חמור. למרות זאת נטען כי הוא שאל את עוזר המאמן ג'ים מרפי "ג'ימי, מתי בעיטת הפתיחה במשחק מול וולבס? אסור לי להחמיץ את המשחק הזה". הרופאים התרשמו מרצונו להישאר בחיים, אך אדוארדס מת ב-21 בפברואר כתוצאה מאי-ספיקת כליות.
חמישה ימים לאחר מכן נקבר אדוארדס בבית הקברות של דאדלי, לצד אחותו קרול אן. למעלה מ-5,000 אנשים נכחו ברחובות דאדלי בזמן הלוויה. על המצבה שלו נכתב "A day of memory, Sad to recall, Without farewell, He left us all", ואוהדים רבים פוקדים אותה.
אדוארדס הונצח במספר דרכים בעיר הולדתו דאדלי. ב-1961 חנך מאט באזבי חלון צבוע המתאר את דמותו של אדוארדס בכנסיית סנט פרנסיס המקומית, ששימשה את פריורי אסטייט. ב-1999 נערך טקס במרכז העיר שבו חנכו בובי צ'רלטון ואמו של אדוארדס פסל בדמותו. ב-1993 נקראו על שמו מספר בתי מגורים הסמוכים לבית הקברות. בשנת 2001 שונה שמו של הפאב רנס נסט, הסמוך למקום שבו גדל אדוארדס, ל"דה דאנקן אדוארדס", אך חמש שנים לאחר מכן נסגר וזמן קצר לאחר מכן נהרס בעקבות הצתה. בשנת 2006 נפתח בפריורי פארק מתחם משחקים בעלות של 100,000 לירות שטרלינג, ונקרא על שמו כיוון שאדוארדס נהג לשחק באזור זה בילדותו.
אנשים שהכירו את אדוארדס ציינו לשבח את יכולותיו הרבות במגרש. בובי צ'רלטון אמר על אדוארדס שהוא היה "השחקן היחיד שגרם לי להרגיש נחות", ואמר על מותו כי "הייתה זו הטרגדיה הבודדת הגדולה ביותר שקרתה למנצ'סטר יונייטד ולכדורגל האנגלי". טרי ונבלס טען שאם אדוארדס היה חי הוא היה מניף את גביע העולם ב-1966 ולא בובי מור. טומי דוקרטי הצהיר כי "אין כל ספק בדעתי שדאנקן היה הופך לשחקן הטוב ביותר בכל הזמנים. לא רק בכדורגל הבריטי, עם יונייטד ואנגליה, כי אם בעולם כולו. ג'ורג' בסט היה משהו מיוחד, כמו גם פלה ומראדונה, אך בזכרוני דאנקן היה טוב יותר במונחים של יכולת כללית וכישרון". בשנת 2002 הוכנס שמו להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי, מתוך הכרה בכישוריו הייחודיים.
סגנון משחק

אף על פי שאדוארדס ידוע בעיקר כקשר הגנתי הוא היה יכול לשחק גם בעמדות נוספות. אחת הדוגמאות הבולטות לרבגוניות שלו הייתה במשחק שבו פתח כחלוץ חוד במקום שחקן פצוע, כאשר בהמשך המשחק הוא עבר למרכז חוליית ההגנה של מערך המשחק במקום שחקן פצוע נוסף. יתרונותיו הגדולים ביותר היו חוזקו הגופני והסמכותיות שלו על המגרש, שהיו חריגים עבור כדורגלן כה צעיר. בנוסף, אדוארדס היה ידוע בזכות הסיבולת הגבוהה שלו. סטנלי מתיוס אמר עליו כי הוא "דומה לסלע בים סוער", ובובי מור השווה אותו לצוק גיברלטר כאשר הוא משחק בהגנה ומנגד תיאר אותו כדינמי בהתקפה. אדוארדס זכה לכינויים "ביג דאנק" ו"הטנק" בזכות חזותו הגדולה, והוא נחשב לאחד השחקנים הקשוחים ביותר בכל הזמנים.
אדוארדס היה ידוע בעוצמה ובתזמון של תיקוליו, כמו גם ביכולתו למסור ולבעוט בשתי הרגליים. הוא נודע בזכות ריצותיו המתפרצות לעבר רחבת היריבה, והוא היה מוכשר במידה שווה בנגיחת הכדור ובבעיטות מטווח רחוק. לאחר שהבקיע שער נגד נבחרת גרמניה המערבית ב-1956, זכה לכינוי "בום בום" על ידי כלי התקשורת המקומיים, שהשוו את בעיטתו לירייה מתותח הוביצר.
מחוץ לכדורגל

אדוארדס התנזר כליל משתיית משקאות חריפים מחוץ למגרש, והיה ידוע כאדם הקנאי לפרטיותו. תחביביו היו דיג, משחקי קלפים וצפייה בקולנוע. אף על פי שביקר במסיבות עם חבריו לקבוצה, הוא מעולם לא נחשב כבעל ביטחון עצמי בחברת אנשים. ג'ים מרפי תיאר אותו כ"ילד לא מפונק" שדיבר במבטא ייחודי שזכה לחיקויים על ידי חבריו. ב-12 בפברואר, לאחר הפסד בדרבי למנצ'סטר סיטי, הוא נעצר על ידי המשטרה בחשד לכך שנהג על אופניו ללא אורות דולקים. הוא נקנס בחמישה שילינגים על ידי הרשויות ובמשכורת של שבועיים על ידי המועדון.
לפני מותו הוא התגורר בדירה בגורס אווניו שבסטרטפורד. הוא היה מאורס והתכוון להתחתן עם מולי ליץ', שהייתה בת 22 ועבדה במשרדים של יצרן מכונות טקסטיל. הזוג נפגש כשנה לפני האירוסים, והיו סנדקים לבתו של אחד מחבריה של ליץ'.
אדוארדס השתתף בפרסומות לטבליות גלוקוז, וכתב ספר בשם "Tackle Soccer This Way", שנועד להשלים את שכרו שעמד על 15 לירות שטרלינג לשבוע בזמן העונה ו-12 לירות שטרלינג לשבוע בקיץ. הספר יצא לאור זמן קצר לאחר מותו באישור משפחתו.
סטטיסטיקות קריירה

| מועדון | עונה | הליגה הראשונה של הפוטבול ליג> הופעות | הליגה הראשונה של הפוטבול ליג> שערים | גביע ה-FA> הופעות | גביע ה-FA> שערים | גביע אירופה> הופעות | גביע אירופה> שערים | מגן הצדקה> הופעות | מגן הצדקה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מנצ'סטר יונייטד | 1952/1953 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| מנצ'סטר יונייטד | 1953/1954 | 24 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 25 | 0 |
| מנצ'סטר יונייטד | 1954/1955 | 33 | 6 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 36 | 6 |
| מנצ'סטר יונייטד | 1955/1956 | 33 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 33 | 3 |
| מנצ'סטר יונייטד | 1956/1957 | 34 | 5 | 6 | 1 | 7 | 0 | 1 | 0 | 48 | 6 |
| מנצ'סטר יונייטד | 1957/1958 | 26 | 6 | 2 | 0 | 5 | 0 | 1 | 0 | 34 | 6 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 151 | 20 | 12 | 1 | 12 | 0 | 2 | 0 | 177 | 21 |

| נבחרת לאומית | עונה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| נבחרת אנגליה | 1954/1955 | 4 | 0 |
| נבחרת אנגליה | 1955/1956 | 5 | 1 |
| נבחרת אנגליה | 1956/1957 | 6 | 3 |
| נבחרת אנגליה | 1957/1958 | 3 | 1 |
| סך הכול | סך הכול | 18  | 5 |
לקריאה נוספת

Holt, Nick; Guy Lloyd, Total British Football, Flame Tree, 2006. ISBN 1-8445-1403-X.
Horne, John; Alan Tomlinson, Garry Whannel, Understanding Sport: An Introduction to the Sociological and Cultural Analysis of Sport, Taylor & Francis, 1999. ISBN 0-4191-3640-1.
McCartney, Iain, Duncan Edwards: The Full Report, Britespot, 2001. ISBN 0-9539-2885-3.
Meek, David, Legends of United: The Heroes of the Busby Years, Orion Books, 2006. ISBN 0-7528-7558-2.
Wagg, Stephen; David L. Andrews (ed), Manchester United: A Thematic Study, Routledge, 2004. ISBN 0-4153-3333-4.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Tragedy of the golden boy whose talent knew no bounds",‏ The Times (London)‎,‏ 1.2.2008 (הקישור אינו פעיל, 3.8.2016)
1 2 3 4 5 6    Robert Philip, ‏Duncan Edwards could have been the greatest, The Telegraph, 6 February 2008
1 2 3  דאנקן אדוארדס במדור השחקנים האגדיים של מנצ'סטר יונייטד
↑  Duncan Edwards- 50 years on,‏ Dudley News,‏ 30.1.2008
1 2 3 4 5 6  דאנקן אדוארדס באתר Stretfordend.co.uk
↑  השיאים של מנצ'סטר יונייטד באתר Soccerbase
↑  Busby Babes were destined for great things,‏ David Meek,‏ The Guardian,‏ 6.2.2008
1 2 3  A rock in a raging sea,‏ Manchester Evening News, ‏ פורסם: 20.4.2010, עודכן: 12.1.2013
↑  Munich remembered,‏ Nabil Hassan,‏ BBC,‏ 6.2.2008
1 2  Remembering a legend,‏ Simon Greenhalgh,‏ Messenger Newspapers,‏ 22.1.2008
↑  "Duncan Edwards". The FA. נבדק ב-2008-02-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2002089307  VIAF: 4440384   WorldCat (עם VIAF): 4440384 
קברו של אדוארדס בדאדלי
האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה

| --- | --- |

 מדינה:  רומניה רומניה
 מנהיגים:  Hunor Kelemen 
 תקופת הפעילות:  1989–הווה (כ־35 שנים)
 אידאולוגיות:  רגיונליזם כלכלי, ליברליזם, שמרנות
 מטה:  בוקרשט
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 ארגונים בינלאומיים:  מפלגת העם האירופית
 נציגויות בפרלמנטים
 הסנאט של רומניה:  8 / 136
 בית הנבחרים של רומניה:  17 / 412
 הפרלמנט האירופי:  2 / 75132 מושבים מוקצים לרומניה
 www.dahr.ro
 
האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה (ברומנית: Uniunea Democrată Maghiară din România, בהונגרית: Romániai Magyar Demokrata Szövetség) היא מפלגה פוליטית ברומניה המייצגת את המיעוט ההונגרי במדינה. למפלגה יש ייצוג בפרלמנט מאז שנת 1990, והיא אף הייתה שותפה זוטרה בכמה ממשלות מאז שנת 1996.
המפלגה נוסדה ב-25 בדצמבר 1989, מיד לאחר קריסתה של הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה במהפכה הרומנית, על מנת לייצג את האינטרסים של הציבור ההונגרי במדינה. בשנותיה הראשונות, ה-UDMR השיג תוצאות עקביות בבחירות ובתחילה פעלה באופוזיציה. בשנת 1996 פעלה בממשלתו של ויקטור צ'ורביה. בשנים 2014 -2020 פעלה המפלגה באופוזיציה וחזרה לממשלה החל משנת 2020.
המפלגה מחולקת ל-22 מרחבים, המכסים את כל טרנסילבניה (באזור זה ההונגרים הם כ-18% מהאוכלוסייה) וסיבתה וכן את הבירה בוקרשט. המפלגה מאגדת בתוכה פורומים אידאולוגיים שונים- סוציאליסטים וליברליים כאחד. בנוסף על כך, המפלגה משלבת בתוכה גם ארגונים מן המגזר השלישי ואיגודים מקצועיים.
המפלגה תומכת במתן אוטונומיה תרבותית וטריטוריאלית למיעוט ההונגרי. המפלגה תומכת בשימור ופיתוח התרבות ההונגרית ושפתה, וייצוג האינטרסים של הציבור ההונגרי אל מול השלטון הרומני. הזכויות הקולקטיביות של ההונגרים כקבוצת מיעוט נחשבות למטרה עליונה, ולכן המפלגה מוכנה לשבת בממשלות המונהגות על ידי כל צד מהמתרס הפוליטי. המפלגה תומכת במתן אוטונומיה לשלטון המקומי, על מנת לחזק את האוטונומיה ההונגרית במדינה. על המפלגה נמתחה ביקורת על חוסר דוקטרינה ספציפית לכאורה. הטענה התומכת בקיום המפלגה במתכונתה הנוכחית היא כי אם היא תתפצל לפלגים אידאולוגיים, שום פלג לא יצליח לעבור לבדו את אחוז החסימה העומד על 5%. ישנם קולות מהמיעוט ההונגרי הטוענים כי המפלגה פשרנית ומתונה מדי. קולות אלו הובילו להקמת מפלגות מיעוט הונגריות נוספות. אך למרות זאת, ה-UDMR היא עדיין המפלגה המרכזית בציבור זה.
בשנת 2007 הצטרפה מפלגת UDMR למפלגת העם האירופית, בעלת הגוון הפוליטי מרכז - ימין.
Î
כוח פוליטי

| שנה | קולות | % | בית הנבחרים של רומניה | הסנאט של רומניה | השתתפות בממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 991,601 | 7.23 | 29 מתוך 395 | 12 מתוך 119 | אופוזיציה |
| 1992 | 811,290 | 7.46 | 27 מתוך 341 | 12 מתוך 143 | אופוזיציה |
| 1996 | 812,628 | 6.64 | 25 מתוך 343 | 11 מתוך 143 | קואליציה |
| 2000 | 736,863 | 6.8 | 27 מתוך 345 | 12 מתוך 140 | אופוזיציה |
| 2004 | 628,125 | 6.17 | 22 מתוך 332 | 10 מתוך 137 | קואליציה |
| 2008 | 425,008 | 6.17 | 22 מתוך 334 | 9 מתוך 137 | אופוזיציה |
| 2012 | 380,656 | 5.14 | 18 מתוך 412 | 9 מתוך 176 | אופוזיציה |
| 2016 | 435,969 | 6.19 | 21 מתוך 329 | 9 מתוך 136 | אופוזיציה |
| 2020 | 339,030 | 5.749 | 21 מתוך 330 | 9 מתוך 176 | קואליציה |
ג'ורג' היל

| --- | --- |

היל בשנת 2018
 לידה:  4 במאי 1986 (בן 38) אינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  3
 מכללה:  IUPUI
 דראפט:  בחירה מספר 26, 2008 סן אנטוניו ספרס
 קבוצות כשחקן
 2008–2011   2011–2016   2016–2017   2017–2018   2018   2018–2020   2020–2021   2021   2021–2023   2023:  סן אנטוניו ספרס   אינדיאנה פייסרס   יוטה ג'אז   סקרמנטו קינגס   קליבלנד קאבלירס   מילווקי באקס   אוקלהומה סיטי ת'אנדר   פילדלפיה 76'   מילווקי באקס   אינדיאנה פייסרס
ג'ורג' ג'סי היל הבן (באנגלית: .George Jesse Hill, Jr; נולד ב-4 במאי 1986 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הרכז והקלע. נבחר במקום ה-26 בדראפט ה-NBA‏ 2008 על ידי סן אנטוניו ספרס.
ראשית חייו

היל נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה. היל העריץ שחקנים כמו מייקל ג'ורדן, וחלם לשחק בליגת ה-NBA. כשנשאל על מטרתו להיבחר בסיבוב הדראפט הראשון בדראפט 2008 ענה היל שזה חלום הילדות שלו. היל הוא ילד יחיד, והוא למד בבית הספר התיכון ברואד ריפל.
היל הצטיין בכדורסל, ונחשב לאחד מהשחקנים הטובים ביותר בתיכון במדינת אינדיאנה. הוא נמנה עם ה"שביעיה המדהימה", שבעת שחקני הכדורסל הטובים ביותר בתיכונים של אינדיאנה; גרג אודן, קורטני לי, מייק קונלי, אריק גורדון, ג'וש מקרוברטס, רודני קארני והיל עצמו. כל השחקנים האלו הגיעו ל-NBA.
בנוסף, שיחק היל בתיכון גם כדורגל. הוא שיחק בעמדת השוער. בשנתו האחרונה בתיכון השיג היל ממוצע נקודות של 36.2 למשחק, הממוצע החמישי בגובהו מבין כל התיכונים שבאיחוד התיכונים שבאינדיאנה.
במכללת IUPUI

אף על פי שקיבל מלגות מאוניברסיטאות גדולות כמו אוניברסיטת טמפל ואוניברסיטת אינדיאנה החליט היל ללכת לשחק במכללת IUPUI (אוניברסיטת אינדיאנה - אוניברסיטת פרדו אינדיאנפוליס) הקטנה. מכללה זו קרובה יותר לביתו, והוא רצה להישאר קרוב לסבא-רבא החולה שלו, גילברט אדיסון. מספר חודשים לאחר שהודיע שישחק במכללה הזו מת אדיסון, שלא זכה לראות את נינו משחק כדורסל בליגת המכללות.
אף על פי שהיל רצה להיות במכללת IUPUI רק משום שרצה להיות קרוב לסבו החולה, הוא החליט לקיים את הבטחתו ולהישאר לשחק במכללה זו. הוא עשה זאת בעקבות עצתו של אותו הסב שאמר לו לקיים תמיד את מילתו.
בשנתו השנייה הצליח היל להוביל את קבוצתו למאזן הטוב ביותר באזור בשוויון עם עוד קבוצה. בעונה זו הוא קלע 18.9 נקודות בממוצע למשחק, שיפור מהעונה הראשונה בה קלע 10.7 נקודות. הוא הוסיף 6.0 ריבאונדים בממוצע למשחק בעונתו השנייה. את רוב עונתו השלישית במכללה החמיץ היל בעקבות פציעה. בעונה הזו הוא שיחק 5 משחקים בלבד.
בעונת 2007/2008, עונתו הרביעית והאחרונה במכללה, הציג היל את היכולת הטובה ביותר בקריירת המכללות שלו וכל ממוצעיו היו ממוצעי שיא. הוא קלע 21.8 נקודות, הוריד 6.8 ריבאונדים, מסר 4.3 אסיסטים וחטף 1.8 חטיפות ב-36.8 דקות בממוצע למשחק. בעונה זו הוא הוביל את מכללתו ל-26 ניצחונות מתוך 32 משחקים (מהם הוא פתח בחמישייה בכולם). למרות העונה הטובה שחווה לא הצליח היל לעזור לקבוצתו להעפיל לטורניר ה-NCAA.
קריירה מקצועית > סן אנטוניו ספרס

אחרי ארבע עונות במכללת IUPUI העמיד את עצמו היל לבחירה בדראפט ה-NBA‏ 2008. בעזיבתו את המכללה הוא היה הקלעי החמישי בהיסטוריה שלה עם 1,619 נקודות. בחודשים שלפני עונת 2008/2009 שיחק היל במחנות קיץ של כמה קבוצות NBA. אחרי שהרשים במחנה קיץ באורלנדו, תפס היל את תשומת הלב של כמה קבוצות וצפי הבחירה שלו קפץ לסיבוב השני. בערב הדראפט הפתיעו הסן אנטוניו ספרס כשבחרו את היל בבחירה ה-26. היל הפך לשחקן הראשון ממכללת IUPUI שנבחר בדראפט אי פעם.
היל החמיץ את שני המשחקים הראשונים של העונה בגלל פציעה באגודלו. הוא ערך את בכורת ה-NBA שלו ב-4 בנובמבר בעונת 2008/2009 במשחק נגד דאלאס מאבריקס, משחקם השלישי של הספרס בעונה זו. במשחק זה השתתף היל ב-15 דקות והספיק לקלוע 11 נקודות. בספרס שימש היל כמחליף הראשון של הרכז הפותח של הקבוצה, טוני פארקר. היל שיחק בעונת הרוקי שלו 77 משחקים, מהם פתח בחמישייה ב-7. בעונה זו הוא קלע 5.7 נקודות עם 2.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. את בכורת הפלייאוף שלו עשה היל שוב נגד המאבריקס, אך הוא שיחק 5 דקות בלבד. בפלייאוף הוא שיחק 4 משחקים וקלע 5.8 נקודות בממוצע למשחק.
ממוצע הדקות של היל עלה מ-16.5 בעונת 2008/2009 ל-29.2 ב-2009/2010. בנוסף הוא פתח ב-43 משחקים בחמישייה, זאת בעיקר שטוני פארקר עדיין נלחם בפציעות. הוא שיפר את ממוצע הנקודות שלו ביותר מכפול בהשוואה לעונה שעברה. ב-1 באפריל קבע היל שיאי קריירה של 30 נקודות, 5 חטיפות ו-7 אסיסטים בניצחון הביתי של הספרס על יוסטון רוקטס. היל סיים את העונה במקום השני על פרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA בשוויון עם קווין דוראנט ומארק גאסול. שלושתם אספו 101 נקודות בהצבעה, ולבסוף נבחר במקום הראשון ארון ברוקס. את העונה סיים היל עם ממוצעים משופרים של 12.4 נקודות, 2.9 אסיסטים ו-2.6 ריבאונדים למשחק. הוא שיחק בעונה זו 78 משחקים.
בסיבוב הראשון של פלייאוף 2010 הספרס התמודדו מול דאלאס מאבריקס, והסדרה הזו הייתה הפריצה של היל. המשחק הראשון שלו היה לא טוב, כשהוא לא קלע אף נקודה ב-17 דקות. למשחק זה הוא הגיע אחרי פציעה בקרסול. במשחקים השני והשלישי הוא השתפר כשקלע 7 ו-17 בהתאמה. במשחק הרביעי הוביל היל את הספרס לניצחון כשהשלישייה המובילה שלהם (טוני פארקר, מאנו ג'ינובילי וטים דאנקן) קולעת רק 9 מ-34 מהשדה. היל קלע 29 נקודות במשחק זה, שיא קריירה בפלייאוף. היל השיג 22.3 נקודות בממוצע למשחק בסדרה מול המאבריקס, ועזר לספרס לנצח בשישה משחקים. את הפלייאוף עצמו הוא סיים עם ממוצעים של 13.4 נקודות ב-34.4 דקות למשחק.
את עונת 2010/2011 סיים היל עם ממוצעים של 11.6 נקודות עם 2.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בפלייאוף הוא קלע 11.7 נקודות עם 5.0 ריבאונדים בממוצע למשחק ב-6 משחקים (פתח בחמישייה באחד).
קריירה מקצועית > אינדיאנה פייסרס

לקראת עונת 2011/2012 נשלח בטרייד לאינדיאנה פייסרס, בתמורה לבחירות ה-15 וה-42 בדראפט 2011, בהן נבחרו קוואי לאונרד ודוויס ברטאנס, בהתאמה. ביולי 2012 חתם על הארכת חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות עבור כ-40 מיליון דולר. בעונות 2013 ו-2014 העפיל עם הפייסרס לשלב גמר המזרח, אך בשתי הפעמים הפסידה אינדיאנה למיאמי היט.
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז

ביולי 2016, לאחר 5 עונות באינדיאנה, הועבר היל ליוטה ג'אז כחלק מטרייד בו טוריאן פרינס נשלח לאטלנטה הוקס, וג'ף טיג הועבר לאינדיאנה. בעונתו היחידה בקבוצה קלע שיא קריירה של 16.9 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לג'אז להעפיל לחצי גמר המערב לראשונה מזה 7 עונות.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס

לקראת עונת 2017/2018 חתם על חוזה ל-3 עונות בסקרמנטו קינגס, עבור כ-57 מיליון דולר.
קריירה מקצועית > קליבלנד קאבלירס

בפברואר 2018, לאחר 43 משחקים בסקרמנטו, נשלח היל לקליבלנד קאבלירס כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם יוטה ג'אז. בפלייאוף 2018 העפיל עם הקאבלירס לגמר ה-NBA, בו הפסידה קליבלנד לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 0–4.
קריירה מקצועית > מילווקי באקס

לאחר 13 משחקים בעונת 2018/2019 הועבר למילווקי באקס כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם וושינגטון ויזארדס. ביולי 2019 חתם היל על הארכת חוזה במילווקי ל-3 עונות נוספות עבור כ-29 מיליון דולר.
קריירה מקצועית > אוקלהומה סיטי ת'אנדר

ב-24 בנובמבר 2020 הועבר לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות שכלל עשרה שחקנים.
קריירה מקצועית > פילדלפיה 76'

במרץ 2021 הועבר לפילדלפיה 76', במסגרת טרייד משולש עם ניו יורק ניקס.
קריירה מקצועית > החזרה למילווקי

באוגוסט 2021 חזר למילווקי באקס, כשחתם על חוזה בקבוצה.
קריירה מקצועית > חזרה לאינדיאנה

בפברואר 2023 חזר לאחר 7 וחצי שנים לאינדיאנה במסגרת טרייד עם ארבע קבוצות.
פרופיל כשחקן

ביום הדראפט של היל דיווח ערוץ ESPN שהוא בעל מוטת כנפיים באורך 206 סנטימטרים. מאמן סן אנטוניו ספרס, גרג פופוביץ', אמר על היל בריאיון לתקשורת:"הוא (היל) עושה קצת מהכול, הדבר הנפלא לגביו שהוא שחקן אול-אראונד טוב, הוא מגן עקשן וחזק, הוא יכול לקלוע, הוא יכול לרוץ, הוא מוסר טוב, הוא יודע לשחק והוא גם שחקן קבוצתי".
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | מכללה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | ‏ IUPUI | 29 | 21 | 28.4 | 52.3 | 41.2 | 70.9 | 4.5 | 2.2 | 1.4 | 0.2 | 10.7 |
| 2005/2006 | ‏ IUPUI | 29 | 29 | 35.1 | 51.8 | 32.0 | 79.8 | 6.0 | 3.6 | 1.7 | 0.3 | 18.9 |
| 2006/2007 | ‏ IUPUI | 5 | 5 | 28.4 | 50.9 | 30.8 | 65.2 | 5.4 | 2.0 | 1.6 | 0.0 | 14.6 |
| 2007/2008 | ‏ IUPUI | 32 | 32 | 36.8 | 54.5 | 45.0 | 81.2 | 6.8 | 4.3 | 1.8  | 0.4  | 21.5 |


| קריירה |  | 95 | 87 | 33.3 | 52.9 | 40.4 | 78.5 | 5.8 | 3.3 | 1.6 | 0.3 | 17.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | סן אנטוניו | 77 | 7 | 16.5 | 0.403 | 0.329 | 0.781 | 2.1 | 1.8 | 0.6 | 0.3 | 5.7 |
| 2009/2010 | סן אנטוניו | 78 | 43 | 29.2 | 0.478 | 0.399 | 0.772 | 2.6 | 2.9 | 0.9 | 0.3 | 12.4 |
| 2010/2011 | סן אנטוניו | 76 | 5 | 28.3 | 0.453 | 0.377 | 0.863 | 2.6 | 2.5 | 0.9 | 0.3 | 11.6 |
| 2011/2012 | אינדיאנה | 50 | 9 | 25.5 | 0.442 | 0.367 | 0.778 | 3.0 | 2.9 | 0.8 | 0.3 | 9.6 |
| 2012/2013 | אינדיאנה | 76 | 76 | 34.5 | 0.443 | 0.368 | 0.817 | 3.7 | 4.7 | 1.1 | 0.3 | 14.2 |
| 2013/2014 | אינדיאנה | 76 | 76 | 32.0 | 0.442 | 0.365 | 0.807 | 3.7 | 3.5 | 1.0 | 0.3 | 10.3 |
| 2014/2015 | אינדיאנה | 43 | 36 | 29.5 | 0.477 | 0.358 | 0.790 | 4.2 | 5.1 | 1.0 | 0.3 | 16.1 |
| 2015/2016 | אינדיאנה | 74 | 73 | 34.1 | 0.441 | 0.406 | 0.760 | 4.0 | 3.5 | 1.1 | 0.2 | 12.1 |
| 2016/2017 | יוטה | 49 | 49 | 31.5 | 0.477 | 0.403 | 0.801 | 3.4 | 4.2 | 1.0 | 0.2 | 16.9 |
| 2017/2018 | סקרמנטו | 43 | 36 | 26.6 | 0.469 | 0.453 | 0.778 | 2.7 | 2.8 | 0.9 | 0.3 | 10.3 |
| 2017/2018 | קליבלנד | 24 | 24 | 27.9 | 0.444 | 0.351 | 0.805 | 2.7 | 2.8 | 0.9 | 0.6 | 9.4 |
| 2018/2019 | קליבלנד | 13 | 13 | 26.5 | 0.514 | 0.464 | 0.850 | 2.1 | 2.8 | 0.9 | 0.1 | 10.8 |
| 2018/2019 | מילווקי | 47 | 0 | 20.4 | 0.428 | 0.280 | 0.815 | 2.6 | 2.1 | 0.9 | 0.1 | 6.8 |
| 2019/2020 | מילווקי | 59 | 2 | 21.5 | 0.516 | .460 | 0.842 | 3.0 | 3.1 | 0.8 | 0.1 | 9.4 |
| 2020/2021 | אוקלהומה | 14 | 14 | 26.4 | 0.508 | 0.386 | 0.840 | 2.1 | 3.1 | 0.9 | 0.1 | 11.8 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 16 | 3 | 18.9 | 0.442 | 0.391 | 0.760 | 2.0 | 1.9 | 0.7 | 0.2 | 6.0 |
| 2021/2022 | מילווקי | 54 | 17 | 23.2 | 0.429 | 0.306 | 0.919 | 2.9 | 2.2 | 0.8 | 0.1 | 6.2 |
| 2022/2023 | מילווקי | 35 | 0 | 19.1 | 0.447 | 0.311 | 0.739 | 1.9 | 2.5 | 0.5 | 0.1 | 5.0 |
| 2022/2023 | אינדיאנה | 11 | 1 | 15.1 | 0.559 | 0.524 | 0.889 | 1.6 | 1.9 | 0.6 | 0.3 | 5.2 |
| קריירה |  | 915 | 484 | 26.8 | 0.457 | 0.380 | 0.806 | 3.0 | 3.1 | 0.9 | 0.3 | 10.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | סן אנטוניו | 4 | 0 | 19.0 | 0.333 | 0.375 | 0.857 | 2.0 | 0.5 | 0.5 | 0.3 | 5.8 |
| 2009/2010 | סן אנטוניו | 10 | 8 | 34.4 | 0.451 | 0.379 | 0.838 | 3.1 | 0.7 | 1.0 | 0.2 | 13.4 |
| 2010/2011 | סן אנטוניו | 6 | 1 | 31.5 | 0.400 | 0.267 | 0.867 | 5.0 | 2.3 | 1.5 | 0.3 | 11.7 |
| 2011/2012 | אינדיאנה | 11 | 11 | 31.5 | 0.448 | 0.375 | 0.848 | 2.3 | 2.9 | 1.2 | 0.3 | 13.5 |
| 2012/2013 | אינדיאנה | 18 | 18 | 38.1 | 0.401 | 0.358 | 0.829 | 3.7 | 4.3 | 1.2 | 0.2 | 14.6 |
| 2013/2014 | אינדיאנה | 19 | 19 | 36.2 | 0.444 | 0.364 | 0.721 | 3.7 | 3.0 | 1.2 | 0.2 | 12.1 |
| 2015/2016 | אינדיאנה | 7 | 7 | 33.6 | 0.561 | 0.481 | 0.818 | 2.7 | 2.1 | 0.9 | 0.1 | 13.6 |
| 2016/2017 | יוטה | 8 | 8 | 35.1 | 0.469 | 0.387 | 0.724 | 4.1 | 3.6 | 0.3 | 0.1 | 15.6 |
| 2017/2018 | קליבלנד | 19 | 18 | 29.3 | 0.450 | 0.314 | 0.774 | 2.2 | 2.2 | 0.5 | 0.4 | 9.2 |
| 2018/2019 | מילווקי | 15 | 0 | 26.3 | 0.534 | 0.417 | 0.818 | 3.5 | 2.8 | 0.9 | 0.3 | 11.5 |
| 2019/2020 | מילווקי | 10 | 1 | 26.8 | 0.478 | 0.357 | 0.808 | 2.4 | 3.1 | 0.6 | 0.0 | 9.5 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 12 | 0 | 17.1 | 0.442 | 0.421 | 0.769 | 1.3 | 1.5 | 0.7 | 0.3 | 4.7 |
| 2021/2022 | מילווקי | 5 | 0 | 15.3 | 0.200 | 0.500 | 1.000 | 1.2 | 0.6 | 0.0 | 0.0 | 1.0 |
| קריירה |  | 144 | 91 | 30.2 | 0.452 | 0.372 | 0.802 | 3.0 | 2.6 | 0.9 | 0.2 | 11.1 |