stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליגה נגד השמצה
הערות שוליים

↑  Jonathan Guyer, Tom Perkins, Anti-Defamation League staff decry ‘dishonest’ campaign against Israel critics, The Guardian, ‏5 בינואר 2024
↑  יואב איתיאל‏, הלבנה של פשעי חמאס, עלייה באלימות ו"ידידים" שעומדים מנגד. בארצות הברית מתריעים: האנטישמיות נורמלה, באתר וואלה, 2 ביוני 2024
↑  יצחק בן-חורין ורוני סופר, הליגה נגד השמצה: הצהרת נאמנות גם ליהודים, באתר ynet, 11 באוקטובר 2010
↑  הליגה נגד השמצה- דף הבית, באתר הליגה נגד השמצה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289254805171  PLWABN: 9810610826005606  BIBSYS: 10080962  BnF: cb12148499c (data)  CiNii: DA03382752  GND: 1233048171  ISNI: 0000 0001 2191 5646  LCCN: no2008080186  NKC: ko2017961596  NLA: 36540185  RERO: 02-A000014680  SUDOC: 029972582  VIAF: 262745393   WorldCat (עם VIAF): 262745393 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שפריץ

ערך זה עוסק במשקה אלכוהולי. אם התכוונתם לתוכנית רדיו ששודרה בגלי-צה"ל, ראו .
| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  פרוסקו, כוס אולד פאשן, קוביית קרח, מי סודה, amaro, פלח תפוז 
 אופן ההכנה:  מזיגה ישירה לכוס יין
 כוס:   כוס יין לבן ‏  כוס יין אדום
 
שפריץ (Spritz), מוכר גם כאפרול שפריץ, הוא קוקטייל אלכוהולי ששורשיו במחוז ונטו שבאיטליה. מוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. זהו אפריטיף, אשר עשוי בגרסתו הנפוצה מפרוסקו מעורבב עם אפרול ומי סודה. למשקה גרסאות נוספות. שפריץ עם קמפרי במקום אפרול נקרא "שפריץ מריר". לעיתים מוסיפים לו גם צ'ינאר – ליקר אפריטיף איטלקי מתוצרת קבוצת קמפרי.
נהוג להגישו עם קרח, פלח תפוז (או כל פרי הדר אחר) ולעיתים גם זית. המשקה פופולרי בעיקר במחוזות צפון איטליה.
יין שפריץ

במזרח אירופה (בעיקר ברומניה, מולדובה והונגריה) קיימת גרסה שונה של המשקה, אשר מורכבת מיין מקומי או גרמני. יינות אלו מכילים לעיתים מעט פחמן דו-חמצני, אשר גורם ליין לתסוס. דבר זה נקרא בפי יוצאי מזרח אירופה "שפריץ", על שם יין הנתזים הנוצר כתוצאה מכך. (בגרמנית: שפריץ - נתז).
כשהוא מופיע בצורתו הטבעית, הפחמן מעיד על כך שהבקבוק לא נחשף לחמצן ולא נפגם. ניתן ליצור שפריץ גם על ידי הוספה מלאכותית של פחמן דו-חמצני בזמן הביקבוק.
בישראל של שנות ה-60 נהגו יוצאי מזרח אירופה להכין את המשקה מיין לבן מסוג כרמל הוק (יקבי כרמל מזרחי) המעורבב עם מי סודה מסיפון או מסיפולוקס.
הערות שוליים

↑  Spritz, International Bartenders Association
↑  "שפריץ" בקיוסקים, חרות 15 בספטמבר 1953
↑  מה יש? שפריץ לא נאה לכם?, כלבו, 30 במאי 2014
| קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבין-לאומי (IBA) |
| --- | --- | --- |
| בלתי נשכחים   The Unforgettables | אלכסנדר •  אמריקנו • אנג'ל פייס • אוויאיישן • בין הסדינים • בולברדייה • ברנדי קרסטה • קזינו • קלווור קלאב • דאקירי • דרי מרטיני • ג'ין פיז • האנקי פאנקי • ג'ון קולינס • מילה אחרונה • מנהטן • מרטינז • מארי פיקארד • בלוטת הקופים • נגרוני • אולד פאשנד • פארדייז • פלאנטרס פאנץ'  • פורטו פליפ • ראמוס פיז • ראסטי נייל • סזראק • סיידקאר • סטינגר • טוקסידו • Vieux Carré •  ויסקי סאוור • וייט ליידי |  |
| קלאסיקות עכשוויות   Contemporary Classics | בליני • רוסי שחור (רוסי לבן) • בלאדי מרי • קאיפיריניה • קוקטייל שמפניה • קורפס רוויוור 2 • קוסמופוליטן • קובה ליברה • פרנץ' 75 • פרנץ' קונקשן • גולדן דרים • גראסהופר • המינגוויי ספיישל • צוואר סוס • אייריש קופי • קיר • לונג איילנד אייסד טי • מאי תאי • מרגריטה • מימוזה • מינט ג'ולפ • מוחיטו • מוסקו מיול • פינה קולדה • פיסקו סאוור • סי בריז • סקס על החוף • סינגפור סלינג • טקילה סאן רייז • וספר •  זומבי |  |
| משקאות עידן חדש   New Era Drinks | ברקודה • ברכי דבורה • ברמבל • קנהנצ'ארה • דארק אנ סטורמי • אספרסו מרטיני • פרננדיטו • פרנץ' מרטיני •  לא חוקי • למון דרופ מרטיני •  עירום ומפורסם  • ניו יורק סאוור • אולד קובן  •  פלומה • מטוס נייר • פניצילין • ראשן ספרינג פאנץ' • סולת'סייד • ספייסי פיפטי • שפריץ • ספרינג באסטרד • טיפררי • טומיס מרגריטה • טרינידד סאוור • VE.N.TO • ציפור צהובה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414122505171  LCCN: sh2015002280
יצחק ידידיה פרנקל

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1913 כ"ו בתשרי ה'תרע"ד האימפריה הרוסית לנצ'יצה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  8 בספטמבר 1986 (בגיל 72) ד' באלול ה'תשמ"ו ישראל תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 8 בספטמבר 1986 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 רבותיו:  הרב מנחם זמבה
 צאצאים:  הרב איסר פרנקל
 חתנים:  הרב ישראל מאיר לאו
 
בית הכנסת "אהבת חסד", ברחוב אברבנאל 46 פלורנטין. דרום תל אביב.
הרב יצחק ידידיה פרנקל (כ"ו בתשרי תרע"ד, אוקטובר 1913 - ד' באלול תשמ"ו, 8 בספטמבר 1986) היה הרב הראשי וראש אבות בתי הדין בתל אביב-יפו.
משפחתו

לרב פרנקל ולרעייתו חנה לאה (נפטרה: ד' בשבט ה'תשנ"ז, 12 בינואר 1997), נולדו ארבעה בנים ובת:
הרב איסר פרנקל (ה'תרצ"ג, 1933 – י"ז באב ה'תש"ע, 2010) – רב שיכון בבלי בתל אביב. חתנו של הרב עקיבא גרוס.רבה של שכונת בקעה בירושלים.
הרב יהודה אריה לייב פרנקל (ה'תרצ"ד, 1934 – ד' כסלו ה'תשמ"ה, 1984) – דיין בבית הדין הרבני בפתח תקווה. נפטר יומיים לאחר יום הולדתו החמישים. חתנו של הרב משה לייב ציינוירט מטבריה.
הרב שמעון מנחם פרנקל (נולד ה'תרצ"ו, 1936) – רב קהילת אנטופול בלב תל אביב, ולשעבר נציב תלונות הציבור של בנק לאומי. חתנו של האדמו"ר רבי יעקב יוסף שלמה הלפרין מוואסלוי.
יעקב אליהו פרנקל (ה'תרצ"ח, 1937 – ב' אדר א' ה'תשס"ג, 2003). עסק בניהול בית יתומים בשכונת יד אליהו בתל אביב.
הרבנית חיה איטה (חַיִטָה) לאו (נולדה ה'תרצ"ט, 1939). בעלה הוא הרב ישראל מאיר לאו, לשעבר הרב הראשי לישראל ורב ראשי בערים נתניה ותל אביב-יפו.
הרב אברהם פרנקל. ר"מ בבני ברק.
הרב חיים אלעזר פרנקל. ראש כולל אש קודש פיסצנה בבני ברק.
הרב אהרון פרנקל. מראשי ישיבת "יגדיל-תורה" של חסידי גור בשכונת בורו פארק, ברוקלין, ניו יורק.
הרב פנחס פרנקל. רב ודיין, ממונה על ענייני הדת במשרד הבריאות.
הרב משה חיים לאו. רב שכונה וראש כולל בנתניה.
הרב דוד ברוך לאו. הרב הראשי לישראל.
הרב צבי יהודה לאו ראש ישיבת נתיבות יצחק תל אביב ורב קהילת קהל חסידים פתח תקווה.
הרב יחזקאל פרנקל ר"מ ישיבת הר"ן
הרב אליקים ישראל פרנקל ר"מ בישיבת שעלבים
מתלמידיו

מלבד בני משפחתו, על תלמידיו נמנים:
הרב עובדיה יפעי. רב שכונת הדר יוסף בתל אביב.
ח"כ הרב אברהם רביץ. יו"ר סיעת יהדות התורה.
הרב חיים בן סניור. מרבני שכונת רמת אלחנן בבני ברק.
הרב חיים לנגזם. מרבני צפון תל אביב.
ספריו ומאמריו

דרך ישרה (ב' חלקים) - חידושי סוגיות ושו"ת בענייני הלכה שונים. תל אביב. תשמ"א. תשמ"ג.
דרך ישרה (חלק ג') - בתוך ספר הזיכרון למרן הגרי"י פרנקל. מכון ירושלים תשנ"ב.
ספר לינטשיץ - תולדות קהילת ורבני לינטשיץ שבפולין. תל אביב תשי"ג.
שערי הלכה - מערכות חידושי תורה לפי סדר ערכים אלפביתי. תל אביב תשכ"ה.(לא נדפס כספר).
תעלומות חכמה - אסופת גנזי קדמונים בתוספת הערות. תל אביב. תרצ"ז (לא נדפס כספר).
חזון למועד - דרשות על המועדים בשפת היידיש. קארנאזיא. תרצ"ב.(בכתב יד-לא נדפס).
הנוי והנצח - דרשות על התורה והמועדים. נכתבו ונערכו על ידי בנו הרב איסר פרנקל. תל אביב תש"ט (בכתב יד-לא נדפס).
מעמק הבכא - רשמי ביקור בפולין. תל אביב. תשמ"ג.
הלכתא לשבתא - תשובות הלכה למעשה מאת הרב י. ידידיה. נדפסו כמדור תורני בעיתונות בשנים תש"י-תשכ"ב (לא נדפסו כספר).
קובץ תשובות להלכה בענייני אבלות ושמחות - בתוך נתיבי חסד ואמת של חברא קדישא תל אביב-יפו.
לקריאה נוספת

הרב ישראל מאיר לאו, אל תשלח ידך אל הנער, הוצאת ידיעות אחרונות
יצחק אלפסי, בנתיבי חסד ואמת
הרב איסר פרנקל, בעקבי הדרך - תולדותיו של הרב, בתוך: ספר הזיכרון למרן הגרי"י פרנקל זצ"ל, הוצאת מכון ירושלים, ה'תשנ"ב
הערות שוליים

↑  עדות הרב חיים פרנקל, רישום: דב טננבוים, 17.1.2017, אוסף טננבוים, תל אביב
↑  דוד ברוך לאו, ספר הזיכרון למרן הגר"י פרנקל זצ"ל, מכון ירושלים, תשנ"ב, עמ' קל–קלא
↑  איסר הראל, מבצע יוסל'ה, הוצאת עידנים, 1982, עמ' 56
↑  הרב יצחק ידידיה פרנקל, האם יצאנו ידי חובתנו? הצופה, 4 ביולי 1950
↑  "הפרדס", תמוז תשל"ג, עמ' 26
↑  ראו סמיכתו לדיינות: חוקה דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 82
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309215205171  ISNI: 0000 0000 6695 1256  LCCN: n85031112  NTA: 192640038  VIAF: 65428340   WorldCat (עם VIAF): 65428340
אלי לנדאו

אלי לנדאו (21 במרץ 1939 – 6 בפברואר 2019) היה עיתונאי ואיש ציבור ישראלי. כיהן כראש עיריית הרצליה וכיושב ראש חברת החשמל.
ביוגרפיה

אלי לנדאו נולד בתל אביב. בוגר בית ספר תיכון בקיבוץ חפציבה. שירת בדרגת סרן בחטיבת הצנחנים במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. היה בין ראשוני הצנחנים שנכנסו לעיר העתיקה והגיעו לכותל המערבי. על חוויותיו משתי המלחמות כתב שני ספרים: "ירושלים לנצח" ו"סואץ - אש על המים". היה כתב צבאי בעיתון מעריב.
במלחמת יום הכיפורים סיקר את הקרבות בסיני וברמת הגולן. נמנה עם קבוצת עיתונאים (שכללה מלבדו את אורי דן, איתן הבר, ישעיהו בן-פורת, יהונתן גפן, חזי כרמל ואלי תבור), שפרסמה בשנת 1973 את הספר "המחדל", שהיה הספר הראשון שנתפרסם מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים, ובו ביקורת על מחדליה ותיאור עז משדות הקרב, על החללים, הנפגעים ואובדן הציוד שהיו בהם.
ב-1971 נחשד לנדאו במעורבות בפריצה למחסני חברת "הגרעין" עם כושי רימון, הועמד לדין וכעבור ארבע שנים זוכה. ב-1974 הרשיע בית המשפט המחוזי בתל אביב את לנדאו בהחזקת נשק ללא רישיון וגזר עליו שלושה חודשי מאסר על תנאי.
היה במשך שנים רבות אחד ממקורביו של אריאל שרון, ופעיל בפעילות פוליטית וציבורית. בשנים 1979 עד 1981 שימש כעוזרו של שרון שהיה אז שר החקלאות ועוזר שר הביטחון. לאחר מכן שימש יושב ראש השק"ם. בשנת 1983 נבחר לתפקיד ראש עיריית הרצליה ולאחר מכן נבחר פעמיים נוספות לתפקיד זה, שאותו מילא עד לשנת 1998. יזם את הקמת מרינה הרצליה, והביא לשינוי באזור התעשייה, שהפך למרכז היי טק. בתקופת כהונתו הוקם אזור הספורט, נבנו אצטדיון הכדורגל, מטווח אולימפי, קאנטרי קלאב, ובית חיל האוויר אשר בתוכו היכל האומנויות של הרצליה. תמך ביוזמתו של פרופ' אוריאל רייכמן להקמת המרכז הבינתחומי הרצליה. בתקופת כהונתו הוקמו פרויקטים נוספים כגון קניון שבעת הכוכבים, שוקמו שכונות העיר כמו יד התשעה ונווה ישראל, נבנה גם החלק הנוסף בבית יד לבנים, המשמש כמוזיאון אמנות.
עם סיום כהונתו כראש העירייה נתמנה ליושב ראש חברת החשמל, תפקיד אותו מילא עד לשנת 2004.
בחייו הפוליטיים עבר אלי לנדאו שינוי, החל מהצטרפותו לתנועת החרות בשנת 1969 ומסיוע בהקמת התנחלויות, כעוזר שר החקלאות, ובהמשך בנקיטת עמדה כי יש להדבר עם הפלסטינים ועד לעזיבת הליכוד והתמודדות בבחירות של שנת 1992 כמספר שתים ברשימתו של יצחק מודעי "המפלגה הליברלית החדשה", שלא עברה את אחוז החסימה. למרות זאת, שב והתמודד בפריימריז של הליכוד ב-1996, ולאחר שלא נבחר למקום גבוה בחר שלא להמשיך בחיים הפוליטיים.
בשל טענות בקשר להליכים לא תקינים בהקמת מרינה הרצליה, הוגש נגד לנדאו כתב אישום והוא זוכה על ידי בית המשפט. הוא נחקר על ידי משטרת ישראל, בחשד שלא הוכח, כי הוא מעורב ב"פרשת פריצקי" וכי עמד מאחורי הדחתו של יוסף פריצקי מתפקיד שר התשתיות הלאומיות.
בשנת 2006 נפתחה חקירה פלילית תחת אזהרה נגד לנדאו בחשד למינוי קרובים בחברת החשמל, ולניהול מכרזים בניגוד לכללי מנהל תקין. "חברת הפחם" שהיא חברת בת של חברת החשמל פתחה במכרז להובלת פחם לישראל. עלה החשד כי לנדאו הטה את החלטת המכרז לטובת עופר ספנות מפני שהוא מקורב ליולי עופר. האחים עופר אכן זכו במכרז, אך החקירה נגד לנדאו נסגרה בשל חוסר אשמה.
אלי לנדאו נפטר ב-6 בפברואר 2019  בגיל 79, והובא למנוחות בבית העלמין הישן בני ציון בנתניה .היה נשוי לבתו של עובד בן עמי, ליאורה, אשת עסקים בתחום הקולנוע והטלוויזיה בישראל.
בפברואר 2020 נקרא על שמו הרחוב העובר לאורך חוף הים בהרצליה.
ספריו

ירושלים לנצח: מלחמת הצנחנים לשחרור עיר-דוד, אותפז, 1967
מאת כתבנו הצבאי, כידון, 1967 (יחד עם איתן הבר וזאב שיף)
סואץ - אש על המים, הוצאת אותפז, 1970, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
הערות שוליים

↑  אלי לנדאו, לשעבר ראש עיריית הרצליה, הלך לעולמו, באתר ynet, 6 בפברואר 2019
↑  בן ציון ציטרין, אנשי מפתח, רשימת החברים שיפתחו לך כל דלת, תל אביב 2004, עמ' 144
↑  זוכה העיתונאי אלי לנדאו, דבר, 9 במאי 1975
↑  3 חדשי מאסר על תנאי לאלי לנדאו, דבר, 19 במרץ 1974
↑  ניצן כהן, כצפוי: אלי לנדאו סיים את תפקידו כיו"ר חברת החשמל בתום כהונה בת שלוש שנים, באתר הארץ, 30 במאי 2004
↑  רשימת המועמדים
↑  אפרת וייס, אלי לנדאו נחקר במשך 12 שעות בפרשת פריצקי, באתר ynet, 25 באוגוסט 2004
↑  אשר אטדגי, מהיום תגידו: "שדרות אלי לנדאו" מול חוף הים והמרינה, באתר mynet‏ הרצליה, 7 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296271305171  PLWABN: 9810539301405606  BIBSYS: 90176707  BnF: cb12618073t (data)  CiNii: DA08735984  GND: 1079012206  ISNI: 0000 0001 1036 4498  LCCN: n79100866  LNB: 000057521  NDL: 00446768  NKC: uk2011659472  NLA: 35942221  NTA: 067629539  RERO: 02-A003492743  SUDOC: 079879535  Trove: 1156573  VIAF: 5344142   WorldCat (עם VIAF): 5344142 
שדרות אלי לנדאו, הרצליה
צפון אוסטיה - אלניה

רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה (ברוסית: Республика Северная Осетия — Алания; באוסטית: Цæгат Ирыстоны Аланийы Республикæ) היא רפובליקה של רוסיה השוכנת בדרום הפדרציה הרוסית. נכון לשנת 2024 ברפובליקה מתוגררים 678,879 תושבים. בירתה ולדיקווקז.
היסטוריה

בימי הביניים האזור נשלט על ידי מספר נסיכויות. בשנת 1238 מונגולים השטלתו על השטח ושרפו רוב היישובים. בסוף המאה ה-13 צבאות של טימור לנג גרמו לאזור נזק רב.
האזור היה בין הראשונים שהועבר לשליטה של האימפריה הרוסית באוזר הקווקז כבר שנת 1774. ולדיקווקז היה מבצר רוסי ראשון באזור והוקם בשנת 1784. החלק בדרומי של אוסטיה סופח לרוסיה רק בשנת 1801 ביחד עם חלקים של גאורגיה. השטח היה חלק של גוברנייה טביליסי.
בתקופה הסובייטית החלק הצפוני היה תחילה חלק של רפובליקת ההרים ובשנת 1924 הוקמה רפובליקה אוטונומית של אוסטיה הצפונית. החלק הדרומי של אוסטיה היה חלק של גאורגיה הסובייטית.
בתקופת מלחמת העולם השנייה חלק מהשטח נכבש על ידי ורמאכט אך הם נעצרו בפעתי ולדיקווקז.
לאחר התפרקות ברית המועצות על בסיס הרפובליקה אוטונומית הוקמה רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה כחלק של הפדרציה הרוסית.
בשנת 2004 התרחש משבר בני הערובה בבסלאן.
ממשל

הממשל אורגן בהתאם לחוקה שהתקבלה בשנת 1994. בראש הרשות המחוקקת עומד פרלמנט שכולל 70 חברים. בהתאם לבחירות שנערכו בשנת 2022 סיעת רוסיה המאוחדת כוללת 46 חברים. בראש הרשות במבצעת עומד "ראש הרפובליקה" (עד לשנת 2005 נשיא) שנבחר על ידי הפרלמנט לכהונה של 5 שנים. בשנת 2021 סרגיי מניילו נבחר לכהונה של 5 שנים.
מבחינה מנהלית הרפובליקה מחולקת ל-8 ראיונים ועיר בעל חשיבות.
גאוגרפיה

צפון אוסטיה - אלניה היא רפובליקה אוטונומית השוכנת באזור הקווקז והיא שייכת לחבל אוסטיה שמתחלק בין רוסיה לבין גאורגיה. 22% משטח הרפובליקה מכוסים ביער. הרפובליקה גובלת בתחום רוסיה בקברדינו-בלקריה, מחוז סטוורופול, צ'צ'ניה, ואינגושטיה וכמו כן היא גם גובלת עם גאורגיה.
כלכלה

בשטח הרפובליקה התגלו מרבצי נחושת, אבץ, כסף, נפט וגז טבעי
תיירות מהווה חלק חשוב בכלכלת האזור.
כלכלה > תחבורה

קו מסילת רכבת שקושר את האזור עם מוסקבה הופעל בשנת 1875. מאז רשת מסילות ברזל באזור הורחבה.
דרך שטחי הרפובליקה עוברים כבישים ארציים הדרך הצבאית הגאורגית שמקשרת רוסיה עם גאורגיה החל מהמאה ה-18 וכביש A-164 "הדרך הטראנס-קווקזית".
באזור פועל נמל תעופה בין-לאומי שדרכו עברו בשנת 2023 כמיליון נוסעים.
דמוגרפיה

הדת השולטת בצפון אוסטיה היא נצרות פרבוסלבית. נכון לנתוני מפקד של שנת 2021, כ-65.6% מהאוכלוסייה הם אוסטינים (451 אלף). הרוסים מהווים כ-16.3% (112 אלף) ואינגושים כ-3.5% (24 אלף).
כבר עשרות שנים שחידוש האמונה העתיקה של האוסטים טרם התנצרותם, אסייניזם/וואצדין, מצליח לאיטו. נכון ל-2012, כ-29% מהאוכלוסייה במדינה משתייכים לאמונת אבותיהם האוסטיים.
בעבר ישבו באזור זה אינגושים בהיקף משמעותי (מעל ל-32 אלף בשנת 1989) אך עם נפילת ברית המועצות רובם עזבו בחזרה לאינגושטיה. כיום יש ברפובליקה כ־90 קבוצות אתניות. הקבוצות העיקריות הן: אוסטים כ־65%, רוסים כ־13%, אינגושים כ־3%- הנתונים נכונים לשנת 2021.
ישנה אגדה אוסטית ישנה הגורסת שמוצאם הוא משבטים יהודיים, אך טענה זו מעולם לא אומתה, כל שכן ששפתם היא ממשפחת שפות האיראנים, והגנים שלהם איראניים ומקומיים-קווקזיים.
למך בן מתושלח

ערך זה עוסק בבנו של מתושלח. אם התכוונתם לבנו של מתושאל, ראו .
| --- | --- |

 אב:  מתושלח 
 אם:  עדנה 
 בן או בת זוג:  בת־אנוש 
 צאצאים:  נח 
 
לֶמֶךְ הוא דמות מקראית, בנו של מתושלח, הנזכרת בספר בראשית כאחת מראשוני סדר הדורות (דור תשיעי מאדם הראשון דרך בנו השלישי שת), אביו של נח וסבם של שם, חם ויפת.
במסורת היהודית

לפי חישוב של השנים המופיעות בתורה, למך נולד בשנת תתע"ד לבריאת העולם (2887 לפני הספירה) ומת בשנת א'תרנ"א לבריאת העולם (2110 לפנה"ס), בגיל 777 שנה. לפי המסופר בספר בראשית, נוח, בנו של למך, נולד כשהיה למך בן 182. את השם שבחר לבנו מנמק הכתוב: ”וַיִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ נֹחַ, לֵאמֹר: זֶה יְנַחֲמֵנוּ מִמַּעֲשֵׂנוּ וּמֵעִצְּבוֹן יָדֵינוּ מִן הָאֲדָמָה אֲשֶׁר אֵרְרָהּ ה'”. מלבד למך בן מתושלח, נזכרת בסמוך גם דמות נוספת בשם למך בן מתושאל, מצאצאי קין, אך אין לבלבל בין השניים.
על פי המגילה החיצונית לבראשית וספר היובלים, שם אשתו של למך היה "בת־אנוש": ”וביובל החמשה עשר, בשבוע השלישי, לקח לו למך אשה ושמה בת־אנוש אחות ברכאל, בת אחות אביו, ובשבוע הזה ילדה לו בן, ויקרא את שמו נח” (ספר היובלים, ד).
בספר הישר מסופר שלמך מת בגיל צעיר יחסית לדורו מכיוון שהיה צדיק – וה' רצה שיעלה לתיבה, אך גם לא רצה שיחזה ברעה אשר הוא מביא על בני האדם – ועל כן מת 5 שנים לפני המבול.
ראו גם

הכרונולוגיה המקראית
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ה', פסוקים כ"ח–ל"א.
↑  עמוד ב, שורות 3, 8.
↑  יגאל ידין, המגילות הגנוזות ממדבר יהודה, הוצאת שוקן, תשי"ח, 1958; חלק רביעי, מגילה חיצונית ל'בראשית', עמ' 183-182.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499239805171  GND: 1206131322  VIAF: 9158427753206060280   WorldCat (עם VIAF): 9158427753206060280
אגניה בוגוסלבה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 באוקטובר 1916 קישינב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 בנובמבר 2009 (בגיל 93) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  סנדו אליאד  ז'ול פרחים  Mihai Zirra 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכוכב של רומניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אגניה בוגוסלבה (ברומנית: Agnia Bogoslava; ‏7 באוקטובר 1916 – 16 בנובמבר 2009) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע וזמרת יהודייה-רומנייה. שיחקה בעיקר ברומנית וביידיש. לאחר עלייתה לישראל בשנת 1968, הרחיבה את משחקה גם לשפה העברית. הייתה, בין היתר, אחת הכוכבות של התיאטרון היהודי באראשאום ושל התיאטרון לקומדיה בבוקרשט.
קורות חיים

אגניה בוגוסלבה נולדה בסיביר, לשם הוגלו הוריה. מאוחר יותר משפחתה התיישבה בקישינב, "העיר עם ריח של תפוחים", כפי שנזכרה בה בערוב ימיה.
כעבור זמן מה המשפחה עברה לגור בבוקרשט. אמה, לוניה, שחקנית וזמרת בעצמה, הייתה שרה במסעדה "La trei peşti" ("שלושת הדגים") ברובע דודשט. התגוררו חלק מהזמן בשכונת "קרוצ'ה דה פיאטרה" (Crucea de piatră - "צלב האבן"). בנעוריה עבדה אגניה בבית חרושת אבל בגיל 16 הופיעה לראשונה על במה באופרטה "סוריקה (שרל'ה - ברומנית), הרופאה המיומנת".
שחקה בהתחלה בלהקה של אלנה זמורה (1897–1974) לצידם של ה. ניקולאידה, נ. סטרויה וואסילה ואסילקה, ושרה קופטים על מילים של פויו מקסימיליאן. הצטיינה במשחק ובזמרה על במות התיאטראות ברומניים "מג'סטיק" ו"אלחמברה - אקסלסיור". באחרון - עוררה את הערכתו של המלחין יון וסילסקו שביקש שתשיר את להיטו "קולם של גלגלי הרכבת" (Glasul roţilor de tren). דמות אחרת שהשפיעה מאוד על חייה ועל דרכה בתיאטרון היה הבמאי מיכאי זירא.
אחרי שנת 1940, כשנאסר על אמנים יהודים להופיע על במות ובמוסדות תרבות רומניים הפכה בוגוסלבה לחברה בלהקת התיאטרון היהודי באראשאום שהורשה לפעול בבוקרשט למען קהל יהודי בלבד.
ב-1 במרץ 1941 הופיעה בבכורה בתיאטרון באראשאום במופע "מה את עושה הלילה?", שבה שרה, בין היתר, את השיר "והלכו כמו הרוח...".
בשנת 1942 נעצרה יחד עם סנדו אליאד ועמדה להישלח למחנות הגירוש בטרנסניסטריה. הזמרת מריה טנאסה והשחקן והבמאי יון יאנקובסקו התערבו לטובתה אצל השלטונות.
אגניה בוגוסלבה הייתה נשואה פעמיים - לסנדו אליאד (1899–1979), במאי בתיאטרון היהודי, ולאחר מכן לצייר ז'ול פויו פרחים ששב לרומניה כקצין בצבא הסובייטי. נולדו לה שני בנים ובת, המשורר טודור אליאד (1944–2007), מאטיי פרחים ורוזליה פרחים.
ב-31 בדצמבר 1968 התיישבה בישראל ובהמשך התגוררה ביפו.
שיחקה בין השאר ב"אשה היהודיה" מאת ברטולט ברכט.
פרסים ואותות כבוד

2001 - קיבלה את העיטור הלאומי "כוכב רומניה" בדרגת אביר - על מפעל חייה לרגל יובל 60 שנה להקמת התיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט.
הנצחה

לזכרה הופק הסרט "באראשאום" של ראדו גאבריה
.
כמה מתפקידיה > בתיאטרון הקומדיה בבוקרשט

גברת ג'יג'ה ב"נראה לי רומנטי" (Mi se pare romantic) מאת ראדו קוסאשו - 1961
סופיה ב"חתונה בארמון" (Nuntă la castel) מאת אנדראש שיטה (András Sütő)‏ - 1962
בעלת הבית ב"האי" מאת מיכאיל סבסטיאן - 1966
דודה קלאו ב"הרפתקה מנומנמת" (Somnoroasa aventură) מאת תאודור מאזילו - 1964
כמה מתפקידיה > סרטים שבהם הופיעה

L'as des as (1982 - קומדיה צרפתית בבימויו של ז'ראר אורי
(Es begann im September (Guerre en pays neutre (סדרת טלוויזיה צרפתית-שווייצרית, 6 פרקים, יוני 1984 – אוגוסט 1984)
ספרים

ספר זכרונות - עם קוסטל ספירמן "והלכו כמו הרוח..." - 2006 (Agnia Bogoslava, cu Costel Safirman - Şi s-au dus ca vântul,Bucureşti, Libra 2006 )
הערות שוליים

↑  יוליה בלאגה - בכתבה בעיתון הרומני "רומניה ליברה", 15 בספטמבר 2006
↑  שם
↑  שם
↑  בלוג של העיתונאי בוריס מריאן מהר
↑  Barașeum
לו ויליאמס

| --- | --- |

ויליאמס, 2021
 לידה:  27 באוקטובר 1986 (בן 38) ממפיס שבטנסי, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.85 מטר
 מספר:  23
 דראפט:  בחירה מספר 45, 2005 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 2005–2012   2012–2013   2014–2015   2015–2017   2017   2017–2021   2021–2022:  פילדלפיה 76'   אטלנטה הוקס   טורונטו ראפטורס   לוס אנג'לס לייקרס   יוסטון רוקטס   לוס אנג'לס קליפרס   אטלנטה הוקס
 הישגים כשחקן
 3 זכיות בפרס השחקן השישי של העונה (2015, 2018, 2019)‏
לואיס טיירון "לו" ויליאמס (באנגלית: Louis Tyrone "Lou" Williams; נולד ב-27 באוקטובר 1986) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע בליגת ה-NBA.
נעוריו

ויליאמס נולד בממפיס, טנסי וגדל בסנלוויל שבמדינת ג'ורג'יה. בנעוריו נחשב ויליאמס לאחד משחקני התיכונים המבטיחים בארצות הברית ואף נבחר בשנתו האחרונה בתיכון לשחקן המצטיין של ג'ורג'יה בליגת התיכונים ('Georgia's Mr. Basketball'). בסיום לימודיו הודיע ויליאמס שישחק באוניברסיטת ג'ורג'יה, אך בסופו של דבר התחרט ונרשם ישירות לדראפט ה-NBA של 2005.
קריירה ב-NBA > פילדלפיה 76'

אחרי הופעות חלשות באימונים שלפני הדראפט, נבחר ויליאמס בבחירה ה-45 בדראפט 2005 על ידי פילדלפיה 76'. בשנותיו הראשונות בקבוצה זכה ויליאמס לדקות משחק מועטות, והוא תפקד כשחקן ספסל שולי ברוטציית הקבוצה. עונת 2007/2008 הייתה עונת הפריצה של ויליאמס, כשהוא זוכה לדקות משחק רבות יותר בעקבות עזיבתו של כוכב הקבוצה דאז, אלן אייברסון, לדנוור נאגטס. בעונה זו תרם ויליאמס 11.5 נקודות בממוצע למשחק, אחרי שקלע רק 3.5 נקודות בשתי עונותיו הראשונות בליגה.
ב-4 באוגוסט 2008 חתם ויליאמס על חוזה חדש עם פילדלפיה 76' לחמש עונות עבור 25 מיליון דולר. בעונת 2011/2012, היה ויליאמס הקלע המצטיין של קבוצתו על אף שעלה מהספסל בכל המשחקים, כשהוא קולע 14.9 נקודות בממוצע למשחק. בסיום אותה עונה ויליאמס סיים במקום השני בהצבעה לתואר השחקן השישי של העונה ב-NBA.
קריירה ב-NBA > אטלנטה הוקס

ב-12 ביולי 2012 עבר ויליאמס לאטלנטה הוקס לאחר שחתם בקבוצה על חוזה לשלוש שנים עבור כ-15.5 מיליון דולר. באמצע עונת 2012–2013, ב-18 בינואר 2013, סבל ויליאמס מקרע ברצועה הצולבת הקדמית שהשבית אותו ממשחק פעיל עד לסיום העונה.
קריירה ב-NBA > טורונטו ראפטורס

אחרי שתי עונות באטלנטה הועבר ויליאמס בטרייד לטורונטו ראפטורס, ביחד עם זכויות הדראפט על לוקאס נוגיירה, בתמורה לג'ון סלמונס ובחירת סיבוב שני בדראפט 2015. ב-22 בנובמבר 2014 קלע ויליאמס שיא קריירה של 36 נקודות בניצחונה של טורונטו על קליבלנד קאבלירס. בסיום העונה, ב-20 באפריל 2015, הוכרז ויליאמס כזוכה בתואר השחקן השישי של העונה ב-NBA לעונת 2014/2015, ובכך היה לשחקן הראשון שזוכה בתואר במדי טורונטו ראפטורס.
קריירה ב-NBA > לוס אנג'לס לייקרס

ב-9 ביולי 2015 חתם ויליאמס על חוזה ל-3 עונות בלוס אנג'לס לייקרס, עבור כ-21 מיליון דולר. ב-8 בינואר 2016 קלע שיא קריירה של 44 נקודות בהפסד הלייקרס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
קריירה ב-NBA > יוסטון רוקטס

ב-22 בפברואר 2017 נשלח ויליאמס בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה לקורי ברואר ובחירת דראפט עתידית. לאורך עונת 2016/2017 קלע שיא קריירה של 17.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום העונה דורג במקום השלישי בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה.
קריירה ב-NBA > לוס אנג'לס קליפרס

לקראת עונת 2017/2018 עבר ויליאמס בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם שישה שחקנים נוספים, בתמורה לשחקן האולסטאר כריס פול. ב-11 בינואר 2018 קבע שיא קריירה כאשר קלע 50 נקודות בניצחון קבוצתו במשחק נגד גולדן סטייט ווריורס. ב-20 בינואר קבע שיא מועדון כשחטף 10 פעמים במשחק הקליפרס מול יוטה ג'אז. ב-8 בפברואר 2018 חתם על הארכת חוזה בקליפרס ל-3 עונות נוספות עבור כ-24 מיליון דולר. בעונת 2017/2018 קבע ויליאמס שיאי קריירה של 22.6 נקודות ו-5.3 אסיסטים בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בפעם השנייה בפרס השחקן השישי של העונה.
ב-11 במרץ 2019 הפך לשחקן בעל מספר הנקודות הרב ביותר של שחקן ספסל ב-NBA, כאשר עקף את דל קרי שהחזיק בשיא עד אז. במשחק השני של סדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף 2019 מול גולדן סטייט ווריורס, השיג ויליאמס 36 נקודות ו-11 אסיסטים, והוביל את קבוצתו לניצחון בתוצאה 135–131 לאחר שהייתה בפיגור של 31 נקודות. בכך רשמו הקליפרס את ה'קאמבק' הגדול ביותר בתולדות פלייאוף ה-NBA. גם במשחק החמישי של הסדרה הצטיין ויליאמס עם 33 נקודות ו-10 אסיסטים, אך בסופו של דבר הודחו הקליפרס בתוצאה 2–4. בסיום העונה זכה ויליאמס בפעם השלישית בקריירה בפרס השחקן העונה.
בעונת 2019/2020 במהלך השהות בבועת ה-NBA, לאחר ששהה לצד קרובו שהיה על ערש דווי, בילה ויליאמס במועדון חשפנות יחד עם חברו הראפר ג'ק הארלו, שהעלה תמונה משותפת של שניהם לרשתות החברתיות. בעקבות המקרה נדרש ויליאמס להיכנס לבידוד של 10 ימים ובכך הפסיד שני משחקים.
קריירה ב-NBA > אטלנטה הוקס

ב-25 במרץ 2021 ויליאמס עבר בטרייד לקדנציה שנייה לאטלנטה הוקס תמורת ראג'ון רונדו.