stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאיב בוקלה
קריירה פוליטית > נשיא אל סלוודור

בתחילת הכהונה המשיכה הירידה בכמות מקרי הרצח במדינה, אך לפי נתוני האו"ם, שיעור מקרי הרצח במדינה נותר בין הגבוהים בעולם. באפריל 2020 חל זינוק במספר הרציחות, והנשיא אישר למשטרה ולצבא להרוג חברי כנופיות.[דרוש מקור] לשכת הנשיא פרסמה במקביל שורה של הנחיות לענישת חברי כנופיות במאסר והפיצה תמונות המעידות על יחס אכזרי שהם זכו לו מצד כוחות הביטחון.[דרוש מקור]
בפברואר 2020, לאחר שהתמהמה בית המחוקקים בקבלת החלטה על הגדלת התקציב לצבא, שלח בוקלה חיילים ושוטרים לבית הקונגרס כדי ללחוץ על חבריו לפעול. ההחלטה חוללה משבר חוקתי.[דרוש מקור]
לקראת הבחירות לפרלמנט בפברואר 2021 הקים בוקלה מפלגה חדשה בשם "רעיונות חדשים", (NI) בראשות בן דודו, חאבייר זבלה בוקלה. בבחירות, שבהן השתתפו 50.3% מבעלי זכות ההצבעה, זכתה המפלגה ב-66.5% מהקולות והשיגה 56 מתוך 84 מושבי הפרלמנט. בעקבות ניצחון מרשים זה, השלטון נקט במספר החלטות שפורשו כנוטות לסמכותנות: פוטרו 5 שופטים מבית המשפט העליון והתובע הכללי, והמפוטרים הוחלפו על ידי אישים הנאמנים לנשיא; שופטים מעל גיל 60 אולצו לפרוש לגמלאות; פוזרה הוועדה נגד שחיתות, שהוקמה במדינה על ידי ארגון מדינות אמריקה; מספר שרים שכיהנו בממשלה הקודמת נעצרו.[דרוש מקור]
מספר המושבים בפרלמנט הוקטן ל-60. ריצתו של בוקלה לכהונה נוספת התאפשרה בזכות שופטים שמינה הנשיא לבית המשפט העליון, בעוד קודם לכן נשיא לא יכול היה להיבחר לשתי כהונות רצופות. ובין לבין, צמצמה הממשלה את הגישה לנתוני הפשיעה והגבירה את הלחץ על העיתונאים ועל ארגוני זכויות אדם.
בפברואר 2024 נבחר לכהונה שנייה כנשיא אל סלוודור ברוב עצום של 85% מהקולות. מפלגתו מחזיקה ב-56 מושבים בקונגרס מתוך 60.
קריירה פוליטית > נשיא אל סלוודור > הביטקוין כהילך חוקי

בתחילת 2021 קידם את הגדרת ביטקוין כמטבע רשמי במדינה, ובחודש יוני של אותה השנה הפך המטבע להילך חוקי באל סלוודור.
קריירה פוליטית > נשיא אל סלוודור > מאבק בארגוני הפשע. מצב חירום מתמשך

ב-2015, עם 107 רציחות ל-100,000 תושבים, נודעה אל סלוודור כאחת הארצות המסוכנות בעולם מבחינת הפשיעה המאורגנת, והעיר סן סלוודור כונתה "בירת הרציחות של העולם" עם רצח אחד לשעה. רוב הרציחות בוצעו על ידי ארגוני הפשע MS-13 ו-Barrio 18 – הראשון הוקם בשנות ה-1980 על ידי פליטים סלוודורים בלוס אנג'לס והשני בשנות ה-1960 על ידי מהגרים ממקסיקו.
אחרי שבשנים הראשונות הסתמנה ירידה מסוימת במספר הרציחות (38 רציחות ל-100,000 תושבים ב-2019), המדינה הגיעה שוב לשיאי פשיעה רצחנית. בחודש מרץ 2022 הופרה "שביתת הנשק" בין כנופיות פשע לממשלה. בסוף חודש מרץ 2022 נרצחו באל סלוודור 87 בני אדם תוך שלושה ימים.
ב-27 במרץ 2022 הכריז הנשיא על "מלחמה בכנופיות" ולבקשתו, אישרה האספה המחוקקת של אל סלוודור, בתמיכה של 67 קולות, הכרזה על מצב חירום במדינה, שאִפשר מעצרים מנהליים ללא צווי בתי משפט. מצב החירום הוארך בחודשים אפריל ומאי.
בתחילת שנת 2019, לפי ההשערות, פעלו במדינה 67,000 חברי כנופיות פשע. הנשיא הכריז על "מלחמה בכנופיות". נכון ליוני 2023, מעל 70,000 אנשים נעצרו במסגרת מעצרים אלה. אל סלוודור נחשבה למדינה עם שיעור המאסרים הגבוה בעולם (מספר משוער של 1,086 אנשים ל-100,000 תושבים לפי World Prison Brief, ו-1,220 אנשים ל-100,000 תושבים לפי העיתון החשוב במדינה – La Prensa Grafica. ארגוני זכויות אדם גינו מעצרים שרירותיים ואף עשרות מקרי מוות בעת החקירות. לפי הארגון Socorro Jurídico Humanitario, מתוך 83,000 עצורים לפחות כ-30,000 היו חפים מפשע. הנשיא הכחיש את המספרים האלה. מאוחר יותר, ב-12 בנובמבר 2024 הודה שעלולים לקרות מקרי אי צדק והודיע ששוחררו כ-8,000 חפים מפשע ושכל מי שאינם אשמים ישוחררו.
בינואר 2023 נחנך המרכז להסגר הטרוריסטים CECOT, בית סוהר שנועד ל-40,000 אסירים. על אף הביקורת על הפרות זכויות האדם, "המלחמה נגד הפשע" העניקה לנשיא בוקלה פופולריות עצומה. לפי המספרים הרשמיים, שיעור הרציחות במדינה ירד ב-2022 לשפל היסטורי של 7.8 ל-100,000 תושבים. אומנם צוין שגופות שנמצאו בקברים מחתרתיים משותפים לא נספרו, וייתכן כי מספר הרציחות הוא יותר גבוה מזה שהוצהר.
קריירה פוליטית > נשיא אל סלוודור > סגנונו, התקשורת והפופולריות בקרב העם

בשנת 2019 ניהל בוקלה מערכת בחירות "פוסט-אידאולוגית", תוך כדי הוקעת שחיתותן של שתי המפלגות המסורתיות והפגנת דימוי צעיר ונון-קונפורמיסטי. בוקלה הסתמך בעיקר על הרשתות החברתיות לתקשורת בלתי-אמצעית עם הבוחרים.
בעקבות השינוי הדרסטי בפשיעה והשינוי באיכות החיים במדינה, הפופולריות של בוקלה – שמתואר כ"דיקטטור cool" וכמעין "מלך פילוסוף" צעיר – הגיעה בהתחלת שנת 2024 הגיעה קרובה ל-90%. ב"טיים מגזין" דיברו בספטמבר 2024 על "הנשיא הכי סמכותני והכי פופולרי בעולם". הוא נבחר בפברואר 2024 מחדש עם 85% מהקולות.
קריירה פוליטית > נשיא אל סלוודור > מדיניות החוץ

בתחילת כהונתו ניתק בוקלה את היחסים הדיפלומטיים עם ונצואלה, גירש את הדיפלומטים הוונצואלים והכיר בראש האופוזיציה במדינה זו, חואן גואידו כנשיא. החלטתו זכתה לברכת שגרירות ארצות הברית.
בשנת 2021 התערערו היחסים עם ארצות הברית, בין השאר, בעקבות התקרבות מסחרית בין אל סלוודור לסין, שסיפקה למדינה חיסונים נגד קורונה וסיוע כלכלי. כמו כן נמתחה ביקורת אמריקאית חריפה על פקידים מושחתים מקרב מקרובי הנשיא בוקלה, לרבות ראש הקבינט שלו, שר ביטחון הפנים לשעבר ויושב ראש מפלגת GANA.[דרוש מקור: כולל לכך שהפרסום הוא תגובה להתקרבות לסין]
ב-2022 נמנעה אל סלוודור בהצבעות הגינוי באו"ם של פלישת רוסיה לאוקראינה.
הנשיא גינה את מתקפת החמאס נגד ישראל ב-7 באוקטובר 2023, תיאר את החמאס כ"חיות פראיות" שאינן מייצגות את הפלסטינים, והשווה את הארגון ל-MS-13. לדבריו, הדבר הטוב ביותר שיכול לקרות לעם הפלסטיני הוא שחמאס ייעלם לחלוטין.
במרץ 2024 הציע בוקלה לשלוח משלחת להאיטי כדי לעזור בתמיכת האו"ם בפתרון בעיות כנופיות הפשע במדינה זאת. אל סלוודור הצהירה על נכונות לשלוח חיילים לצורך פטרולי רחובות ופיקוח אווירי במסגרת כוח המשימה הרב-לאומי לתמיכה בביטחון האיטי.
ב-2025 הציע לממשל טראמפ בארצות הברית לחתום על הסכם שבמסגרתו תקבל אל סלוודור מהגרים שגורשו מארצות הברית, מכל לאום שהוא, בכללם אסירים שנשפטו ונכלאו. ההסכם תואר כמיקור חוץ של מערכת הכליאה של ארצות הברית.
קריירה פוליטית > נשיא אל סלוודור > מדיניות התרבות

בוקלה קידם את גלישת הגלים בחלק מההיצע התיירותי של ארצו. פותחו כמה מיזמים בתחום בחופים של אל סלוודור: «Surf City 1» במחוז לה ליברטאד, במימון סין, ו-Surf City 2 במחוזות אוסולוטאן וסן מיגל.
ב-2023 אירחה אל סלוודור את תחרות Miss Universe בפעם השנייה אחרי שנת 1975.
ב-14 בנובמבר 2023 חנך הנשיא את הספרייה הלאומית של אל סלוודור BINAES, שבניינה המודרני עלה 54 מיליון דולר ומומן בסיוע סיני. היא נבנתה במרום האכסניה הישנה – ספריית "פריסיסקו גווידיה" שנהרסה. היא תהיה הספרייה הציבורית היחידה בעולם שתהיה פתוחה לקהל 24 שעות ביממה כל ימי השבוע.
חיים אישיים

בשנת 2014 בוקלה התחתן עם גבריאלה רודריגס. בוקלה ציין שמשפחתה של זוגתו אומנם נוצרייה, אך בעלת שורשים יהודיים ספרדיים רחוקים. לזוג שתי ילדות: לילה ואמינה.
אחד מאחיו, אמרסון בוקלה, הוא אימאם של קהילה מוסלמית.
לקריאה נוספת

Angeline Montoya - Salvador dans Le Bilan du Monde, Le monde Hors-série, édition 2023 p.134
הערות שוליים

↑  El Salvador's President Bukele claims reelection victory with more than 85% of votes, France 24, ‏2024-02-05 (באנגלית)
↑  ביוגרפיה רשמית ברשת
↑  Raphael Ahren report in Times of Israel 2019
↑  "Polémica por Imágenes de Bukele en Oración Dentro de una Mezquita" [Controversy over Images of Bukele in Prayer Inside a Mosque]. El Mundo (בספרדית). 8 בינואר 2019. אורכב מ-המקור ב-12 באפריל 2019. נבדק ב-5 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בכתבה ב-Diario El Mundo 8/1/2019
↑  בנו של אימאם פלסטיני נבחר לנשיא אל סלבדור: "עשינו היסטוריה", באתר וואלה, 4 בפברואר 2019
↑  יום ללא רציחות באחת המדינות האלימות בעולם, באתר ynet, 2 באוגוסט 2019
↑   טיהור פוליטי באל סלוודור: מפלגתו של הנשיא הדיחה שופטי עליון ואת התובע הכללי, באתר הארץ, 2 במאי 2021
↑   אזרחי המדינה המדממת הימרו על צעיר שיציל אותם. לא לזה ציפו, באתר הארץ, 7 במאי 2020
↑  למרות מעצרי שווא המוניים וכרסום בדמוקרטיה: "הדיקטטור המגניב בעולם" עומד להיבחר שוב | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-02-04
↑    הוושינגטון פוסט, ‏"הדיקטטור המגניב בעולם": מיהו "טראמפ הפלסטיני" שייבחר לנשיא אל-סלבדור?, בעיתון מקור ראשון, 4 בפברואר 2024
↑  "אירלנד של מטבעות וירטואליים": למה דווקא אל סלבדור אימצה את הביטקוין?, באתר ynet, 11 ביוני 2021
↑  בעיתון The Guardian ב-22 באוגוסט 2015
↑  באתר sgp.pas ב-10 במאי 2005
↑  Arron Daugherty, El Salvador is Most Violent Nation in Western Hemisphere, insightcrime, 4 January 2016
↑  בעיתון The Guardian ב-2 ביולי 2023
↑  Susana Pañate, Socorro Juridico califica de "irresponsables" y "calumniosas" declaraciones Bukele, El Diario de Hoy, 13 November 2024
↑  ב-El Diario de Hoy 12 בנובמבר 2024
↑  Le président salvadorien Bukele vante sa gigantesque prison pour 40 000 criminels présumés, journaldemontreal.com, 1 février 2023
↑  ב-Magazine Raids ב-15 במרץ 2023
↑  שאינה מזוהה עם השקפות שתי המפלגות החשובות בעבר
↑  Mathilde Fulleringer-Roy, Présidentielle au Salvador : Qui est Nayib Bukele, « dictateur cool » au taux de popularité frôlant les 90 % ?, 20minutes.fr, 1 February 2024
↑  Une du jour. Salvador : Nayib Bukele, le président autoritaire “le plus populaire au monde”, courrier international, 3 september 2024 (ציטוט מ-Time Magazine)
↑  סוכנויות הידיעות, "הסכם חסר תקדים": המדינה שהסכימה לקבל פושעים אלימים שיגורשו מארה"ב, באתר ynet, 3 בפברואר 2025
↑  בעיתון Diario La Huella ב-22 בספטמבר 2022
↑  בעיתון המקומי El Mundo ב-24 בפברואר 2023
↑  באתר HOLA ב-26 בינואר 2023
↑  בעיתון El Mundo ב-15 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811518618905606  GND: 1177174057  ISNI: 0000 0004 9992 7008  LCCN: no2019011480  VIAF: 5113154867607760100009   WorldCat (עם VIAF): 5113154867607760100009
בילי בדאי

| --- | --- |
כרזת הסרט בילי בדאי
כרזת הסרט בילי בדאי
 מבוסס על:  רומן ומחזה של קית' ווטרהאוס וויליס האל
 בימוי:  ג'ון שלזינגר
 הופק בידי:  ג'וזף יאני
 תסריט:  קית' ווטרהאוס וויליס האל
 עריכה:  אנתוני גיבס
 שחקנים ראשיים:  טום קורטני ג'ולי כריסטי הלן פרייזר  גוונדולין וואטס
 מוזיקה:  ריצ'רד רודני בנט
 צילום:  דניס קופ
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברה מפיצה:  Anglo-Amalgamated Productions
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 באוגוסט 1963
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה טראגית, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  יורקשייר 
 הכנסות:  22,173
 דף הסרט ב־IMDb
 
בילי בדאי (באנגלית: Billy Liar) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1963 בבימויו של ג'ון שלזינגר עם טום קורטני בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על הרומן בילי בדאי מאת קית' ווטרהאוס משנת 1959.
הסרט צולם בשחור לבן בעיר בראדפורד והוא שייך לדרמות כיור המטבח (אנ') שהיו חלק מסרטי הגל הבריטי החדש (אנ') שעסק בחיי מעמד הפועלים קשיי היום בבריטניה.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי באפט"א – השחקן הטוב ביותר (טום קורטני), השחקנית הטובה ביותר (ג'ולי כריסטי) הסרט הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר והסרט הבריטי הטוב ביותר. הסרט הזניק את הקריירה של ג'ולי כריסטי.
ב-1999 בחר מכון הסרטים הבריטי ב"בילי בדאי" במקום ה-76 ברשימת הסרטים הבריטיים הטובים ביותר במאה ה-20.
תקציר העלילה

בילי פישר (טום קורטני) הוא צעיר בריטי המתגורר עם הוריו וסבתו ועובד כפקיד בחברת קבורה. הוא אינו מרוצה ממצבו ומעבודתו ולהקל על מצבו הוא שוקע מדי פעם בדמיון שבו הוא שליט אהוד במדינה בשם אמברוזיה וכל התושבים סוגדים לו. כאשר הוא מתרגז על מישהו (אביו או הבוס שלו), הוא מדמה לעצמו שהוא מצויד בתת-מקלע והורג.
עולם הדמיון שלו גולש גם למציאות היומית והוא ממשיך לשקר לאנשים ומכונה בשם "בילי בדאי".
הוא מחזר אחרי שתי בחורות ומציע להן אירוסים. ברברה (הלן פרייזר) היא בחורה מופנמת ובתולה וריטה (גוונדולין וואטס) היא בחורה דעתנית וצעקנית הדורשת ממנו לתת לה את טבעת האירוסין שהבטיח לה.
התרמית מתגלית כאשר שתיהן נפגשות בנשף ריקודים ביחד עם בילי ומתחילות להתקוטט.
בילי מיואש מעבודתו ושואף לפתוח דף חדש כתסריטאי. הוא מודיע לבוס שלו (לאונרד רוסיטר) על החלטתו להתפטר והבוס מאיים עליו שיתבע אותו לאחר שלא שלח לוחות שנה ללקוחות ולא החזיר את דמי הדואר שקיבל.
בילי שולח מספר תסריטים לבדרן דני בום (לסלי רנדל) המבקר בעיר לרגל פתיחת סופרמרקט אך הוא נדחה. להוריו הוא משקר כי התקבל יפה ומוזמן לבוא ללונדון.
בינתיים פוגש בילי את ליז (ג'ולי כריסטי) ידידתו לשעבר. ליז היא אשת העולם הגדול שהגיעה מלונדון. היא היחידה שמבינה את בילי למרות מגרעותיו ומשכנעת אותו לבוא איתה ללונדון ולהיפתח לעולם הגדול.
בילי מודיע להוריו על החלטתו. אביו מתייחס אליו בבוז. בילי מגיע לבית חולים בו מאושפזת סבתו במצב קשה ולאחר שהיא מתה הוא נפרד מאימו וממהר לתחנת הרכבת שם מחכה לו ליז.
הם עולים על הרכבת אך בילי מפחד להינתק מביתו וסביבתו. הוא הולך לקנות חלב בתחנת הרכבת ובהיעדרו נוסעת הרכבת עם ליז.
בילי חוזר הביתה כשבדמיונו מלווים אותו מאות תושבי אמברוזיה.
עיבוד למחזה

ב-1960, מחבר הרומן, קית' ווטרהאוס, כתב יחד עם וויליס הול גרסה בימתית בת שלוש מערכות. כל המחזה מתרחש ביום שבת אחד על סט יחיד המשלב את הסלון, המסדרון והמרפסת של בית פישר. ההפקה הראשונה הועלתה בשנת 1960 בווסט אנד של לונדון עם אלברט פיני בתפקיד הראשי. מאז הוא הופק בכל רחבי העולם, והפך לאהוב בקרב קבוצות חובבים.
בישראל הועלה בילי בדאי בתיאטרון הבימה ב-1963 עם אריק איינשטיין בתפקיד הראשי.
הערות שוליים

↑  בילי בדאי בתיאטרון הבימה
דני גרנות

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1948 (בן 76) חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
דני גרנות (נולד ב-21 באוקטובר 1948) הוא מוזיקאי ישראלי שהתפרסם כזמר מצליח בסוף שנות השישים ושנות השבעים של המאה העשרים. בין שיריו הידועים: "לאהוב את החיים", "מר נרקיס", "רק על עצמי", "מי האיש", "ברברה" ו"זה חוזר".
תקליטים ותקליטורים

1970 - דני גרנות (12" LP) (CBS S 63488)
1971 - קרן אור (12" LP) (Phonodor 13015)
1971 - שקיעות נשים וכל השאר (12" LP) (Israel SI 31094)
1981 - רדיו אקטיבי (12" LP) (Amdan)
1982 - בראש צלול (12" LP) (Hataklit DD 35335)
2001 - אישה לשעה (CD)
2009 - זה חוזר, אוסף (CD)
2011 - שלך כל שעה (CD)
2014 - קחי את החלום (CD)
2014 - Moment Forever (CD)
2017 - דני שר תרצה גרנות (CD)
2019 - גבוה יותר (CD)
אלבומים דיגיטליים

אלבומים אלו מעולם לא יצאו בפורמט פיזי.
1977 - עולם של פלאים
1989 - אופנובנק
1989 - מתגלגלים
1990 - זמן רודף אדם
2002 - בהילות לחיות
2004 - מוכרחים להמשיך לנסות
2006 - אורה המנקה - מחזה מוזיקלי
2007 - ילדי היער - סיפור מוזיקלי לילדים
2008 - רומנטיקה
2012 - שקיעה דרומית - שירי משוררים
2013 - נעים על מסלולים
2015 - תוכיכי, עם סיגל מגן
2015 - ארץ קטנה - דני גרנות שר עפרה פרידמן
2015 - עידן התמימות, עם אלי נחום
2016 - זמן דוקומנטרי, עם יפעת בר סלע ונעמה גרבאוי
2018 - חלום נרקם
2020 - שניים הם כל העולם - דני שר תרצה - אלבום כפול
2021 - מעבר לחושך
2022 - האושר המושלם
2023 - מילה - מחזה מוזיקלי
2024 - סיפורים מהאזור
תקליטונים

1970 - אריאל, אניות הישנים (7" DJ)
1971 - בשירי ערב טוב - האהבות האסורות, כמה שמח העולם (7" EP) (Israphon S 125)
1972 - תפילה, בין שתי ערים (7" DJ)
1973 - דני גרנות - לו יהי / בועז שרעבי - מי ידע שכך יהיה (אלבום משותף) (7" EP) (Hataklit RR 10041)
תקליטי שדרים

1980 - בין המיתרים - אהבה ראשונה, זמרה, אל תבוא אלי, עלייך ללכת (12" DJ)
1981 - מחשבות טובות (12" DJ)
1996 - ציפור החופש (CD DJ)
2009 - ליל הכוכבים (CD DJ)
שיתופי פעולה

1968 - עם להקת פיקוד דרום, זמר בדרום (Hed Arzi BAN 14057)
1969 - עם חוה אלברשטיין, בשירי רחל (CBS S 63499)
1969 - ירושלים שלי, מחזמר (CBS S 63790)
1972 - עם חבורת בימות, שירי נעמי שמר (Hed Arzi BAN 14323)
1976 - עם רפי גרנות, ילדה מה שמך (Hataklit MM 35067)
1986 - עם ארקדי דוכין, לא כולל מ.ע.מ. - תקריות לילה באמדן (12" DJ)
1995 - עם פליקס בפליצקי, שלוש יריות
1995 - עם נעם ליבלר - מוזיקה לחליל
2000 - עם שירלי אשרת - הנסיך הקטן
2004 - תיבת נח - אוסף שירים על ולמען בעלי חיים (CD)
2005 - עם הילדים מגן העיר, הגן הקסום
2017 - עם יפעת בר סלע, סיפור חיים
2018 - עם ארקדי דוכין, מר מתוק (CD)
2023 - עם ערן גפני, כמו המחר
אלבומים עם לחנים ועיבודים לאמנים אחרים

1977 - טובה פורת, צ'ארלסטון של אישה (12" DJ)
1986 - קרן ברק, בבירות (7" EP)
1986 - סמדר פרגר, אשה בתוך אשה (12" LP)
2003 - אביבה פז, נושמת (CD)
2004 - אליקו בן עמי, מזדמן (CD)
2004 - אורון גיספן, רגע מאושר (CD)
2015 - רומי גולדהמר, רומי גולדהמר (דיגיטלי)
2018 - רבקה פוקס, שלוש נוצות (דיגיטלי)
שירים שביצע בפסטיבלים ובתחרויות

1971 - "עקידת יצחק", פסטיבל שירי התנ"ך
1971 - "זכרנו לחיים", פסטיבל הזמר החסידי
1971 - "מדביק המודעות", תחרות הזמר 12 הנבחרים
1972 - "ככה פתאום", פסטיבל שירי ילדים
1973 - "מי האיש", פסטיבל הזמר והפזמון
1974 - "בובה שלי", פסטיבל שירי ילדים
1975 - "אבא למה", פסטיבל שירי ילדים
1980 - "יום של גשם", פסטיבל הזמר והפזמון
חיים אישיים

גרנות היה נשוי שלוש פעמים: אשתו הראשונה הייתה טובה לוי, בתו של חיים לוי, מייסד מועדון הבידור היפואי "כליף".
אשתו השנייה הייתה תרצה גרנות, שותפתו ליצירה במשך עשרות שנים, שממנה התגרש בתחילת שנות התשעים. לשניים בן משותף, מתן.
מאשתו השלישית, סיגל עובד, יש לו בן - עדן.
גרנות מתגורר ברמת גן.
חיים אישיים > פעילות חברתית

לאורך השנים, לקח גרנות חלק במספר פעילויות חברתיות והתנדבותיות, בין היתר שיקום חסרי בית והעברת חוגי מוזיקה לילדים.
הערות שוליים

↑  על פי התוכנית "שלא ייגמר לעולם" (עם דני גרנות), רשת ג', שודרה ב-5 ביולי 2014
↑  גאולה נוני ושוש רוזן. בכורת "ירושלים שלי" בחאן, דבר, 18 באוגוסט 1969
↑  גידי אביבי, סיגריה עם ז'ולייט גרקו, לגימה עם נינה סימון, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2003
↑  רוני לוי, חיים בצל מלחמה, מעריב, 1 באוגוסט 1984
יוסי חרסונסקי, שממון רוחני, יאוש מתמשך, מעריב, 20 באוגוסט 1984
↑  השיר יצא לראשונה ע"ג תקליט שדרים בשנת 1984, קרן ברק In Beirut באתר סטריאו ומונו
↑   Karen Barak - "In Beirut" from the movie "Burning Memory", Resissisim, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מאת מיכל פלטי, יושב לו בפינה שלו לשיפוטכם, באתר הארץ, 6 במרץ 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301884005171  LCCN: n2018029526  MusicBrainz: 452de474-f8d0-47c8-bbd4-d928aa8eec93  VIAF: 97562415   WorldCat (עם VIAF): 97562415
אלי בן-חנן

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1943 תל אביב, ישראל 
 פטירה:  16 בפברואר 2003 (בגיל 59) 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופר ועיתונאי
 שפות היצירה:  עברית 
 מספר צאצאים:  2 
 
אלי בן־חנן (פרנק); 1 במאי 1943 – 16 בפברואר 2003, היה סופר, עיתונאי, עורך וצייר ישראלי.
ביוגרפיה

אלי בן־חנן הוא שמו הספרותי של אלי פרנק, בנם הבכור של יוחנן ורחל פרנק, תושבי העיר תל אביב. עוד בצעירותו פורסמו סיפורים פרי עטו בעיתונים 'דבר לילדים' ו'מעריב לנוער'. מספר שנים לאחר מכן כתב את סדרת 'התאומים', סיפורים בליווי איורים שיצאו בהוצאת ההרפתקן הצעיר. שנים לאחר מכן הוציא ספרים נוספים בהוצאת א.ד.מ. – ראשי התיבות של שם ההוצאה הם שלו ושל שותפיו להקמת הוצאת הספרים, אחיו דוד פז (פרנק) ודודו מרדכי שיינגרטן, שלימים ייסד את הוצאת הספרים 'בוסתן'.
בהמשך דרכו עבד כעורך וכתב בעיתונים שונים, בהם בשבועון העולם הזה כתב וערך את המדור 'חדשות הקולנוע'. בעיתון 'היום הזה' בעריכת משה דיין, שימש כעורך דסק. בשבועון להיטון, עיתון הפופ והבידור, היה אחראי על מחלקת העיצוב והגרפיקה. בעיתון מעריב שימש כעורך מגזין 'בית וגן' ובירחון 'עולם האשה' היה עורך ואחראי על עיצוב המגזין.
בן־חנן זכה לפרסום בארץ ובעולם בשל ספרו רב המכר 'אלי כהן - האיש שלנו בדמשק' המגולל את התגייסותו של אלי כהן למודיעין הישראלי על מנת לבלוש ולרגל בסוריה, בה הצליח לחבור לאנשי ממשל בשלטון הסורי ובזכות היכרות זאת נחשף למידע חשוב שהועבר למפעיליו בישראל. הספר תורגם ל-6 שפות והופץ ברחבי העולם.
אלי בן־חנן הוכר גם כאמן שעסק בציור ורישומי רפידוגרף. בשנות השבעים הציג את ציוריו במספר תערוכות בהן תערוכת רחוב של אמנים בשדרות ח"ן בתל אביב ותערוכה מרישומיו שהוצגה במהלך חודש יוני בשנת 1980 בגלריה תוראל בתל אביב.
ב-11 בפברואר 1969 נישא אלי בן־חנן לחיה ארד (ארדמן) ונולדו להם שתי בנות ושני בנים.
ספריו

התאומים, הוצאת ההרפתקן הצעיר 1963
[א]: "התאומים" בעקבות קליף ריצ'רד. 141 ע': איורים.
[ב]: "התאומים" בעיר הנוער. 135 ע': איורים.
המהלומה – רומן היסטורי מלחמתי על רקע מלחמת ששת הימים. הוצאת עוזי 1967
הסיירת בפעולה – ממעלליה של סיירת שריון, הוצאת עוזי 1967
אלי כהן האיש שלנו בדמשק – הוצאת א.ד.מ. והוצאת 'בוסתן' 1967
זירת היופי, הוצאת א.ד.מ. 1969
תרגום

ד"ר מוות ... / דוק-דייוויס; עברית - א' בן חנן. מוציא לאור – דפוס הספר החדש 1963
הערות שוליים

↑  "ציורים מתערוכה בגלריה 'תוראל' בתל אביב יוני 1980",, באתר יוטיוב, ‏1 במאי 2023
↑  שובו של קליף ריצ'רד – המולטי יקום של אלי אשד, באתר המולטי יקום של אלי אשד, ‏12 ביולי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258572805171  PLWABN: 9813297524305606  BIBSYS: 14058434  GND: 1025437357  ISNI: 0000 0000 6694 7257  LCCN: no00011869  SUDOC: 24177568X  VIAF: 48765346   WorldCat (עם VIAF): 48765346
לבטיראצטם

| --- | --- |

מבנה לבטיראצטם
 
 שם IUPAC
 (S)-2-(2-oxopyrrolidin-1-yl)butanamide
 שמות מסחריים בישראל
 קפרה, לוותרים
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C8H14N2O2 
 מסה מולרית:  170.209 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  100%
 זמן מחצית חיים:  8-6 שעות
 הפרשה:  בשתן
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, בישראל נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 דרכי מתן:  דרך הפה
 מזהים
 קוד ATC:  N03AX14 
 מספר CAS:  298-46-4
 PubChem:  5284583
 ChemSpider:  4447633
 
.
לבטיראצטם היא נוגדת פרכוסים מן הדור החדש. התחילו להשתמש בה בשנת 2000 ומשתמשים בה בטיפול באפילפסיה. זוהי אננטיומר של etiracetam. התרופה משווקת בישראל בשם "קפרה".
שימושים

יחד עם עוד תרופות אנטי-אפילפטיות כמו גאבאפנטין יש לה שימוש גם בכאב נוירופתי (עצבי).
לבטיראצטם אושרה לשימוש באיחוד האירופי כטיפול בתרופה מונותרפית (כשנוטלים רק תרופה אחת) בהתקפים מוקדיים או כתרופה נוספת בטיפול בהתקפים מיוקלוניים או התקפי טוני-קלוני. משתמשים בה גם ברפואה וטרינרית לאותן מטרות.
ללבטיראצטם יש תועלת אפשרית למחלות פסיכיאטריות ונוירולוגיות אחרות כמו תסמונת טורט, אוטיזם, הפרעה דו-קוטבית. אבל תופעות הלוואי החמורות ביותר שלה הן התנהגותיות ויחס הרווח-תועלת שלה במקרים כאלה אינו מובן דיו.
מכניזם הפעולה

המכניזם המדויק שבו פועלת לבטיראצטם אינו ידוע. בכל אופן, התרופה קושרת עצמה לחלבון השלפוחית הסינפטית SV2A. זהו מנגנון שאינו מוכר מתרופות קודמות. סבורים שהוא מעכב הובלה עצבית על פני הסינפסות.
תופעות לוואי

לבטיראצטם מתאפיינת במיעוט תופעות לוואי. אבל היא עלולה לגרום לנמנום, חולשה, הליכה לא יציבה, בעיות בקואורדינציה, כאב ראש, כאבים, שכחה, חרדה, רגזנות או עוינות, סחרחורת, מצבי רוח משתנים, עצבנות, איבוד תיאבון, הקאה, שלשול, עצירות ושינויים בצבע העור.
תופעות לוואי חמורות עלולות להיות דיכאון, הזיות (שמיעת קולות או ראיית דברים שאינם קיימים), מחשבות אובדניות, חום (תסמין), דלקת גרון וסימנים אחרים של דלקת, ראייה כפולה, גירוד, פריחה, פנים נפוחות. בספרות המחקרית שנכתבה לאחרונה נכתב שתוספת של פירידוקסין (ויטמין B6) יכולה להפחית את הסימפטומים הפסיכיאטריים.
ראו גם

קלובאזאם (פריזיום)
הערות שוליים

↑  Abou-Khalil B (ביוני  2008). "Levetiracetam in the treatment of epilepsy". Neuropsychiatr Dis Treat. 4 (3): 507–23. PMC 2526377. PMID 18830435. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  BNF 59. BMA & RPSGB. 2010.
↑  Farooq MU, Bhatt A, Majid A, Gupta R, Khasnis A, Kassab MY (2009). "Levetiracetam for managing neurologic and psychiatric disorders". Am J Health Syst Pharm. 66 (6): 541–61. doi:10.2146/ajhp070607. PMID 19265183.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  אילן בלט, קפרה
↑  Rogawski, MA (ביוני 2006). "Diverse mechanisms of antiepileptic drugs in the development pipeline". Epilepsy Research. 69 (3): 273–94. doi:10.1016/j.eplepsyres.2006.02.004. PMC 1562526. PMID 16621450. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  יצחק שילר, אפילפסיה, עמ' 64
↑  "Clinical Epilepsy: Pediatrics". Epilepsia. 46 (s8): 142–67. 2005. doi:10.1111/j.1528-1167.2005.460801_16.x.(הקישור אינו פעיל)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
עין תחת עין (סרט)

| --- | --- |
כרזת עין תחת עין
 בימוי:  ג'ון שלזינגר
 הופק בידי:  מייקל לוי
 תסריט:  ריק ג'פה, אמנדה סילבר
 עריכה:  פיטר הונס
 שחקנים ראשיים:  סאלי פילד  אד הריס קיפר סאת'רלנד
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד
 צילום:  אמיר מוקרי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בינואר 1996
 משך הקרנה:  101 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אונס ונקמה, סרט דרמה, סרט פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  סנטה מוניקה 
 תקציב:  20,000,000 דולר
 הכנסות:  26,900,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   eyeforaneye
 דף הסרט ב־IMDb
 
עין תחת עין (באנגלית: Eye for an Eye) הוא מותחן פסיכולוגי משנת 1996 בבימויו של ג'ון שלזינגר, עם סאלי פילד, אד הריס וקיפר סת'רלנד בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "עין תחת עין" של אדית הולצר (אנ') משנת 1993.
זה סרט פשע שעוסק בבעיית לקיחת החוק לידיים (ויג'ילאנטיזם) של פעילות מחוץ לחוק לענישת הפושעים על ידי אזרחים מן השורה שהמדינה לא הסמיכה אותם לכך. זאת, עקב תחושת אותם האזרחים שהשלטון לא מספק להם את ההגנה שהם זכאים לה על-פי חוק.