stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף סרגוסי
ביוגרפיה

נולד לרבי אברהם, בעיר סרגוסה שבחבל אראגון בספרד, ומכאן כינויו "סרגוסי".
רבי יוסף עזב את ספרד בזמן גירוש ספרד והתיישב בסיציליה. לאחר מכן עלה לארץ ישראל. בדרכו לארץ ישראל עבר בביירות, בצידון ובמצרים. במצרים קיבלו אותו בכבוד גדול, שכן שמו כבר התפרסם בעולם. במצרים גר כשלוש שנים ושם למד אצלו רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז) ולאחר מכן עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר צפת. בצפת התקבל כמנהיג הקהילה ואף רבי יוסף קארו נהג בו כבוד גדול. בספר חרדים מוזכר שהיה מרבה שלום בין אדם לחבירו ובין איש לאשתו אף בין גוים.
סיפורי אגדה שנקשרו בשמו

האגדה מספרת כי פעם אחת גזר הפחה על יהודי צפת שיביאו לו כמה מאות תרנגולים לבנים. באותה עת תרנגול לבן היה נדיר ביותר, ורוב התרנגולים היו צבעוניים. יהודים עלו לציונו של רבי יוסף שהיה ידוע כמחולל נסים, וכמי שזכה ל"גילוי אליהו" ובקשו שם רחמי שמיים. התגלה רבי יוסף לאחד מהם בחלום ואמר שיביאו כמה מאות תרנגולים צבעוניים, ובדרך נס הפכו התרנגולים ללבנים.
עוד מספרת האגדה, כי פעם אחת הלך רבי יוסי מצפת להתפלל על קברו של רבי יהודה בר אילעאי, בדרכו התגלה לו אליהו הנביא ולמד עמו תורה. ביקש רבי יוסי כי לאחר מאה ועשרים שנה יקברו אותו במקום בו התגלה לו הנביא. ואכן נמצא קברו של רבי יוסי, על צלע ההר ליד קברו של רבי יהודה, בעין זיתים, בדרך לצפת.
הערות שוליים

↑  תולדות היהודים בישראל, מאת אז"ר, פרק 15
↑  הרב אברהם בארג, ספר שלום ירושלים.
↑  ספר חרדים, פרק ח'.
↑  יש הסבורים כי לא היה כלל ממגורשי ספרד, אלא ממגורשי סיציליה.
↑  אברהם יערי, מסעות ארץ ישראל, עמ' 411.
↑  פרק ח'.
↑  הרב חיים הלוי הורוביץ', ספר חבת ירושלים.
↑  החוקר והסופר מיכאל איש שלום בספרו מקומות קדושים ומקומות היסטוריים בארץ ישראל מבהיר כי המסורת ייחסה סיפור זה בטעות גם לאבא יוסף הבנאי.
הפועל פתח תקווה (כדורגל)

הפועל פתח תקווה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר פתח תקווה, המשחקת בליגה הלאומית. צבעי הקבוצה הם כחול ולבן, ומגרשה הביתי הוא אצטדיון המושבה. אגודת הספורט של הפועל פתח תקווה נוסדה בשנת 1926 ומועדון הכדורגל הוקם ב-1934.
היסטורית, הפועל פתח תקווה הוא אחד ממועדוני הכדורגל המובילים בארץ. בעונת 1954/1955 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה באליפות המדינה ובין השנים 1959–1963 זכתה הקבוצה בחמש אליפויות ברצף, שיא בכדורגל הישראלי שטרם נשבר. בנוסף הופיעה תשע פעמים בגמר גביע המדינה וזכתה פעמיים בגביע. לקבוצה חמש הופעות בגמר גביע הטוטו מתוכן ארבע זכיות בגביע. אחת עשרה פעמים הייתה הקבוצה סגנית האלופה. מאז 1963 כשלה הקבוצה בניסיונותיה לזכות באליפות נוספת, על אף שהייתה קרובה לכך בסוף שנות השישים ובתחילת שנות התשעים. מתחילת שנות האלפיים המוקדמות, חווה המועדון לא מעט טלטלות כלכליות לאורך השנים שהתבטאו בעיקר בפירוקים וחובות.
המועדון מנוהל בבעלות עמותת האוהדים "הכחולה". חברי העמותה בוחרים אחת לשנה נציגים לוועדות העמותה - ועדת קבלה, ועדת ביקורת והוועד המנהל. הוועד המנהל ממנה את קבוצת הניהול של מועדון הכדורגל.
היסטוריה > העשורים הראשונים

אגודת הספורט של הפועל פתח תקווה נוסדה בשנת 1926 על ידי קבוצה מצומצמת של פועלים ספורטאים אשר מנתה את אליעזר רובינשטיין, בנימין פריידנברג, בנימין ויינשטיין ונ. דיקסון. עם הקמתה הצטרפה לאיגוד הפועל ובראשיתה עסקה אגודת הפועל פתח תקווה בעיקר בענף ההתעמלות, ומאוחר יותר עסקה גם באתלטיקה, כדורסל, כדורעף וכדורגל.
קבוצת הכדורגל של הפועל פתח תקווה הוקמה בשלהי שנת 1934, ובדצמבר של אותה השנה השתתפה בסדרת משחקי מבחן שערכה ההתאחדות לכדורגל עבור כניסה לליגה הבכירה. הפועל פתח תקווה קיימה שני משחקים מול הכח תל אביב, והם הסתיימו בניצחון והפסד, שניהם בתוצאה 1–2. בתום אותם סדרת משחקים, הוחלט שהפועל פתח תקווה יחד עם הכח תל אביב ומכבי רחובות ישחקו בעונת 1934/1935 הקרובה בליגה הארצית (הליגה הבכירה דאז).
את עונת 1934/1935 סיימה הפועל פתח תקווה כסגנית אלופת הארץ (אף על פי שהליגה הופסקה מוקדם מהצפוי בעקבות סכסוך בין מרכזי הפועל ומכבי). בעונות שלאחר מכן הפועל פתח תקווה לא קיימה משחקים רשמיים ולאחר כמעט שלוש שנים, בעונת 1937/1938, חידשה הקבוצה את פעילותה כאשר הצטרפה לליגה ג' דרום (הליגה השלישית) ומצאה לראשונה מגרש קבוע, ברחוב קק"ל בפתח תקווה. בסיום אותה עונה, עלתה הפועל פתח תקווה לליגה ב' (הליגה השנייה). בשנת 1940, נחנך מגרש הפועל החדש ברחוב אברבנל.
בעונת 1941/1942, שבה הקבוצה לליגה הבכירה, וסיימה במקום השישי. הישג השיא של הקבוצה באותן שנים היה העפלה לגמר גביע המלחמה 1944, לאחר שניצחה בחצי הגמר את יריבתה העירונית מכבי פתח תקווה בתוצאה 7–0. במשחק הגמר הפסידה הקבוצה 0–1 להפועל תל אביב. שחקנים בולטים ששיחקו בקבוצה באותן שנים היו מאיר נבנהויז, עמיחי שוהם, אליהו קרוסהר, יעקב ויסוקר ומשה וארון. בשלוש העונות הבאות סיימה הפועל פתח תקווה במקום החמישי בליגה.
את עונת 1949/1950, העונה הראשונה לאחר קום המדינה, הקבוצה החלה עם מספר הפסדים במחזורי הפתיחה, אך לאחר מכן ניצחה את רוב המשחקים וסיימה את העונה עם 15 ניצחונות ובמקום הרביעי בטבלה. ב-14 במרץ 1950, ערכה הפועל פתח תקווה את המשחק הבינלאומי הראשון שלה מול הקבוצה הטורקית פנרבחצ'ה במשחק שהתקיים במגרש הפועל בפתח תקווה והסתיים בתוצאה 5–3 לזכות הטורקים. באוקטובר 1951 שיחקה הפועל פתח תקווה בפעם הראשונה מחוץ לגבולות ישראל כאשר ערכה "מסע אירופי" במהלכו התמודדה מול קבוצות מצרפת, בלגיה והולנד. מתוך שלושה תוצאות תיקו וארבעה הפסדים, בלט המשחק מול אייאקס שנערך באצטדיון האולימפי באמסטרדם והסתיים בתיקו 0–0.
בעונת 1953/1954, סיימה הפועל פתח תקווה במקום השלישי לאחר שפתחה את העונה בסדרת ניצחונות אך דעכה בהמשך. עונה זו מוגדרת כעונת הפריצה של חלוצה נחום סטלמך, שסיים את העונה עם 13 שערי ליגה. בנובמבר 1953 רשמה הפועל פתח תקווה ניצחון בינלאומי ראשון כאשר גברה בתוצאה 1–0 על הקבוצה הקפריסאית אפואל ניקוסיה במשחק שהתקיים בקפריסין.
אצטדיון הקבוצה

בראשית ימיה עברה הפועל פתח תקווה בין מגרשים שונים עד מציאת מגרשה הקבוע הראשון ברחוב קק"ל שבעיר. לאחר מכן עברה הקבוצה למגרש הפועל בפתח תקווה אשר היה מוכר בכינוי "הבריכה" מאחר שהמתחם כלל גם בריכת שחייה. האצטדיון נחנך בשנת 1940, והיה ממוקם ברחוב אברבנאל. בשנת 1967 עברה הקבוצה לאצטדיון האורווה אשר נבנה מכספם האישי של אנשי מפא"י הפתח תקוואים, ותיקי ההסתדרות ואנשי פלוגת הסדרן. האצטדיון הכיל בשיאו כ-8000 מקומות ישיבה, ושימש את הקבוצה עד להריסתו בשנת 2011. בפרק הזמן שבין הריסת אצטדיון האורווה ועד לחניכת אצטדיון המושבה, קיימה הקבוצה את משחקיה הביתיים באצטדיון רמת גן.
בדצמבר 2011 עברה הקבוצה לאצטדיון המושבה אשר נבנה בסמוך לדרך אם המושבות ומכיל 11,500 מקומות ישיבה. בטרם נחנך האצטדיון, פתח היסטוריון הקבוצה ויקיר העיר ניסים קלדרון אליו הצטרפו בהמשך אוהדי הקבוצה במאבק על מנת שהאצטדיון יקרא "אצטדיון ראש הזהב" על שמו של נחום סטלמך כדורגלן הקבוצה בעבר, אולם בסופו של דבר החליטה עיריית פתח תקווה ששמו של האצטדיון יקרא "אצטדיון המושבה", שם המתקשר לכינויה של העיר, "אֵם הַמּוֹשָׁבוֹת". על אף ההחלטה, המשיכו אוהדי הקבוצה במאבק במטרה לשנות את החלטת העירייה.
יצרני תלבושות וספונסרים ראשיים

| תקופה | מייצרת המדים | ספונסר |
| --- | --- | --- |
| 1979-1982 |  | אברהם גינדי |
| 1982-1983 |  | Graetz |
| 1983-1984 |  | AEG |
| 1985 |  | מוניטין |
| 1985-1986 |  | מוסך הסדנא |
| 1986-1987 |  | אשדר |
| 1987-1988 |  | מצברי VOLTA |
| 1988-1989 |  | מצברי לירז |
| 1989-1990 |  | סלון טוקיו |
| 1990-1992 |  | ITT Nokia |
| 1992-1993 |  | מרלז |
| 1993-1994 |  | בנק לאומי למשכנתאות |
| 1995 |  | פריגת |
| 1995 |  | מצברי לירז |
| 1995 |  | קריסטל מוצרי חשמל |
| 1996-1997 |  | שלמה ביטוח |
| 1997-2000 |  | תנובה |
| 2000-2001 |  | סמסונג |
| 2001-2003 |  | זירוקס |
| 2003-2004 |  | שלמה ביטוח |
| 2004-2009 |  | מאן |
| 2010-2011 |  | דיל טוב |
| 2010-2012 |  | מאן |
| 2012-2013 |  | BLU |
| 2013 |  | יומי יומי |
| 2014 |  | עמרני |
| 2014 |  | קל גב |
| 2014-2019 |  | דיל טוב |
| 2019-2021 |  | Mangrove |
| 2021-2022 | לוטו ספורט איטליה | דרכים ישרות |
| 2023 - | לוטו ספורט איטליה | מבנה נדל"ן |
היריבות העירונית עם מכבי פתח תקווה

תשומת לב רבה מושכים משחקי הדרבי בין הפועל ליריבה העירונית מכבי פתח תקווה. מאז שרשרת האליפויות של הפועל שנקטעה באמצע שנות השישים נחשבות שתי הקבוצות לכאלו שלא מצליחות להיפטר מתדמית הבינוניות ולהתמודד על האליפות, כאשר יוצאי דופן הם זכייתה של הפועל בגביע בתחילת שנות התשעים, זכיתה של מכבי בגביע בשנת 2024, מיקומיה הגבוהים של מכבי בטבלה בשנות האלפיים והצלחות נקודתיות של מכבי במאבקיה באירופה. על כן, נחשבים משחקי הדרבי כזירה העיקרית לקרב על הבכורה בעיר. נכון ליולי 2023, נערכו בין השתיים 158 מפגשים בכל המסגרות, ומתוכם ניצחה הפועל ב-59 מפגשים, הפסידה ב-52 וסיימה 47 מפגשים בתוצאת תיקו.
עמותת הכחולה

עמותת "הכחולה" הוקמה בשנת 2016 על ידי אוהדי המועדון. מטרת העמותה היא חיזוק זהותה של קהילת האוהדים וסיוע בייצוג הקהילה בפני הנהלת הקבוצה. העמותה פתחה במגעים לרכישת המועדון בחודש פברואר 2017. בחודש אוקטובר 2017 משא המתן עלה על שירטון על רקע דרישת הבעלים לשעבר, דורון גלנט, לתשלום "הלוואת בעלים" שלטענת העמותה לא הוצגו סימוכין לקיומה.
בינואר 2019 אישרה השופטת בתיק הפירוק, עירית וינברג נוטוביץ את בקשתו של המפרק עו"ד יצחק יונגר, למכירת הקבוצה לידי עמותת הכחולה. בנוסף לקבוצת הבוגרים הרכישה כוללת גם את מחלקת הנוער, בסכום של כמיליון שקלים, שנגבו כדמי חבר על ידי 978 חברי העמותה מיום הקמתה. ב-13 בפברואר 2018 ניתן אישור ה"ועדה להעברת זכויות" של ההתאחדות לכדורגל להעברת הקבוצה מידי המפרק לעמותה.
כדורגלני עבר בולטים

לדעת רבים, הכדורגלן הגדול בכל הזמנים והשחקן החשוב ביותר של הפועל פתח תקווה מאז היווסדה הוא החלוץ נחום סטלמך, המכונה "ראש הזהב" בזכות יכולת הנגיחה החזקה והמדויקת שלו. סטלמך הוא מלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים עם 152 שערי ליגה. אחריו בדירוג נמצא מוטי קקון, המכונה "העיט", עם 134 שערי ליגה. סטלמך נחשב לכוכב של נבחרת ישראל, אך קקון לא הצליח להשתלב בנבחרת וערך במדיה 2 הופעות בלבד במשחקי ידידות. בשנות ה-50 וה-60 בלטו לצידו של סטלמך גם דוד קרמר, יעקב ויסוקר, יצחק ויסוקר, בועז קופמן, זכריה רצאבי, שלמה נהרי, יצחק דרוקר, שאול חייק ושמואל רוזנטל. בסוף שנות השבעים בלט דב רמלר. בתקופה בה חזרה הקבוצה לצמרת בשנות ה-80 וה-90, שחקניה הבולטים היו בני קוזושווילי, ניר לוין, יוסי שושני, יוסי לוי, איתן בודניוק, ניר אלון, מני בסון ודני ניראון.
במהלך שנות התשעים צברה לעצמה מחלקת הנוער של הקבוצה מוניטין של אחת הטובות בארץ ושחקנים מובילים רבים גדלו בה. המועדון לא השכיל לנצל זאת על מנת להגיע להישגים, ותחת זאת מכר את רובם לאורך השנים. בשנות התשעים ותחילת שנות האלפיים מרבית ההעברות היו מפתח תקווה למכבי חיפה, ובין השחקנים שנמכרו היו אלון חזן, רפי כהן, אדורם קייסי, אופיר קופל, ואליד באדיר, מנור חסן ומיכאל זנדברג, שרובם הפכו בהמשך לשחקנים מרכזיים בקבוצתם החדשה ובנבחרת ישראל. בהמשך החלה הקבוצה לשחרר את שחקניה המובילים גם לקבוצות אחרות, כמו אלי אברבנל שעבר להפועל חיפה, יוסי שבחון שעבר למכבי תל אביב, יוסי רוזן שעבר להפועל תל אביב וטוטו תמוז שעבר לבית"ר ירושלים. עם התדרדרותה של הקבוצה הבוגרת בעשור השני של המאה ה-21, גם מחלקת הנוער ירדה מגדולתה.
קהל ואוהדים

להפועל פתח תקווה ישנו קהל אוהדים רחב וגדול הידוע בעיקר בנאמנותו למועדון לאורך השנים. ישנם 40,000 ישראלים המגדירים את עצמם כבעלי זיקה ישירה למועדון. בשנת 2006 נוסד ארגון האוהדים הרשמי של הקבוצה הנקרא בשם "החזית הכחולה". בעבר פעל גם הארגון "הפנתרים הכחולים" אך התפרק לאחר סכסוך בין שני הארגונים. בשל הקשיים הכלכליים שאליהם נקלע המועדון בשנות האלפיים, החליטו אוהדי הקבוצה לקחת את המועדון תחת חסותם וב-2016 הקימו האוהדים את "עמותת הכחולה", רכשו את המועדון והפכו לבעלים הרשמיים. מעורבותם ונאמנותם של אוהדי הפועל פתח תקווה, הוכיחו את נוכחותם הגדולה ואת מעמדם כקהל גדול בכדורגל הישראלי.
למועדון היו וישנם אוהדים רבים גם בקרב ידוענים וביניהם בני גנץ, יורם ארבל, אורי גבריאל, שולי רנד, איתי שגב, בן מיטלמן, אייל לחמן, יואב יצחק, מירי נבו, גברי לוי, גיא לוי, ניר לוין, אלירז שדה, קובי פרג' ועוד.
תארים והישגים

ליגת העל:
אליפויות (6) : 1954/1955, 1958/1959, 1959/1960, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963
סגנויות (11): 1934/1935, 1955/1956, 1956/1957, 1957/1958, 1964/1965, 1965/1966, 1966/1968, 1988/1989, 1989/1990, 1990/1991, 1996/1997
גביע המדינה:
זכייה (2) : 1956/1957, 1991/1992
סגנות (7): 1944/1945, 1954/1955, 1958/1959, 1960/1961, 1967/1968, 1973/1974, 1990/1991
גביע הטוטו
זכייה (4) : 1985/1986, 1989/1990, 1990/1991, 2004/2005
סגנות (1): 1992/1993
גביע אלוף האלופים:
זכייה (1) : 1963
סגנות (1): 1957
גביע הטוטו בליגת המשנה
זכייה (1) : 2007/2008
סגנות (1): 2020/2021
גביע ה-20:
זכייה (1): 1968
גביע ליליאן
זכייה (1): 1989/1990
סטטיסטיקות > סטטיסטיקות עונות האליפות

| עונה | ניצחונות | תיקו | הפסדים | יחס שערים | אחוזי הצלחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954/55 | 18 | 4 | 4 | 23-68 | 76.9 |
| 1958/59 | 15 | 3 | 4 | 18-49 | 75 |
| 1959/60 | 14 | 3 | 5 | 29-65 | 70.5 |
| 1960/61 | 16 | 4 | 2 | 15-48 | 81.8 |
| 1961/62 | 12 | 4 | 6 | 19-35 | 63.6 |
| 1962/63 | 13 | 6 | 3 | 17-38 | 71.7 |
סטטיסטיקות > מלך השערים

להלן רשימה של עשרת השחקנים שהבקיעו את המספר הרב ביותר של שערי ליגה במדי הפועל פתח תקווה
| מקום | שם השחקן | שערים | הופעות | יחס שערים למשחק | שנות פעילות בהפועל פתח תקווה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נחום סטלמך | 152 | 351 | 0.43 | 1952–1969 |
| 2 | מוטי קקון | 134 | 321 | 0.41 | 1991–1999, 1999–2003, 2005–2007 |
| 3 | בועז קופמן | 121 | 309 | 0.39 | 1953–1968 |
| 4 | ניר לוין | 93 | 225 | 0.41 | 1984–1989, 1990–1993 |
| 5 | זכריה רצאבי | 88 | 150 | 0.58 | 1956–1963 |
| 6 | שלמה נהרי | 69 | 160 | 0.43 | 1956–1965 |
| 7 | עמיחי שוהם | 64 | 69 | 0.92 | 1941–1954 |
| 8 | שאול חייק | 59 | 206 | 0.28 | 1965–1973 |
| 9 | מנור חסן | 58 | 228 | 0.25 | 1995–2000, 2003–2006, 2008 |
| 10 | מני בסון | 47 | 207 | 0.22 | 1985–1993, 1995–1996 |
סטטיסטיקות > שיאני ההופעות

להלן רשימה של עשרת השחקנים ששיחקו במספר הרב ביותר של משחקי ליגה במדי הפועל פתח תקווה
| מקום | שם השחקן | הופעות | שנות פעילות בהפועל פתח תקווה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בני קוזושווילי | 381 | 1985–1999 |
| 2 | נחום סטלמך | 351 | 1952–1969 |
| 3 | רפי כהן | 335 | 1988–1993, 1999–2001, 2002–2007 |
| 4 | איתן בודניוק | 330 | 1991-1975 |
| 5 | יצחק ויסוקר | 328 | 1963–1977 |
| 6 | מוטי קקון | 321 | 1991–1999, 1999–2003, 2005–2007 |
| 7 | בועז קופמן | 309 | 1951–1968 |
| 8 | שמוליק רוזנטל | 292 | 1964–1971, 1973–1976 |
| 9 | יחיאל סאלם | 291 | 1982-1969 |
| 10 | אלי מחפוד | 282 | 1993-1979 |
סטטיסטיקות > שיאני ההופעות > זוכים בתואר כדורגלן העונה במדי הקבוצה

| עונה | שחקן | תארים קבוצתיים |
| --- | --- | --- |
| 1965/1966 | שמואל רוזנטל |  |
| 1968/1969 | שמואל רוזנטל |  |
| 1990/1991 | ניר לוין | סגנות |
סטטיסטיקות > שיאני ההופעות > זוכים בתואר מלך השערים במדי הקבוצה

| עונה | שם השחקן | שערים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1960/1961 | זכריה רצאבי | 15 | יחד עם שלמה לוי מהפועל חיפה |
| 1962/1963 | זכריה רצאבי | 12 |  |
| 1990/1991 | ניר לוין | 20 |  |
| 1996/1997 | מוטי קקון | 20 |  |
| 2008/2009 | שמעון אבו חצירא | 14 | יחד עם ברק יצחקי מבית"ר ירושלים ואלירן עטר מבני יהודה |
סטטיסטיקות > נבחרת ישראל

שיאן ההופעות בנבחרת - יצחק ויסוקר, 69 הופעות
שיאן השערים בנבחרת - נחום סטלמך, 22 שערים
מאמני הקבוצה לאורך השנים

לפחות 56 מאמנים שונים (ב-70 קדנציות) אימנו את הפועל פתח תקווה מאז היווסדה.
להלן רשימת המאמנים של הפועל פתח תקווה לאורך שנותיה:
לקריאה נוספת

צבי קופמן ויזהר ברנר, חממת האלופים - 35 שנות הפועל פתח תקווה, יוני 1961, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
הערות שוליים

↑  צבי קופמן ויזהר ברנר, היווסדות המועדון, יוני 1961, מתוך הספר "חממת האלופים - 35 שנות הפועל פתח תקווה", עמ' 9, אתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  הודעת ההתאחדות לכדורגל באשר למשחקי המבחן, 28 בדצמבר 1934, דבר
↑  "אתמול בספורט", 14 בינואר 1945, הבקר
↑  פנרבצ'ה נצחה, הפועל פתח תקווה 3:5, 15 במרץ 1950, הבקר
↑  מ. וארון, "על התיקו עם איאקס", 6 בנובמבר 1951⁩, על המשמר
↑  חיים שרייר, "הפועל פתח תקווה ניצח בקפריסין", 23 בנובמבר 1953⁩, על המשמר
1 2  "אבל האלופים כבר עייפים", חדשות הספורט, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  "הפועל פתח תקווה - אלוף הכדורגל בארץ", 16 באוקטובר 1955, מעריב
↑  "הדינמיט התפוצץ בדקה ה-49", 16 באוקטובר 1955, חדשות הספורט, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  "זכריה רצאבי הכתיר את הפועל פתח תקווה באליפות הכדורגל", 9 באפריל 1961, חדשות הספורט, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  ד. אבי-מנחם,
 "הפועל פתח תקווה (בלי סטלמך) ניצח את מכבי תל אביב וזכה באליפות", 9 באפריל 1961, מעריב
↑  "תיקו לא מנע האליפות מהפועל פתח תקווה", 21 באפריל 1963, מעריב
↑  ח. אשר, הפועל פתח תקווה - מכבי חיפה 1:2 בטקס חנוכת האצטדיון החדש בפ"ת, 24 באוקטובר 1967⁩, דבר
↑  איתן עמית, "הגביע הוכתם בדם", 5 ביוני 1974, ידיעות אחרונות, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  מנחם אשכנזי, "השער חוקי", 2 ביוני 1991, חדשות, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  אבינעם פורת, "חזן נדיר", 10 ביוני 1992, ידיעות אחרונות, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  אביעד פוהורילס, "יציאת אירופה 92'", 1 באוקטובר 1992, ידיעות אחרונות, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  הפועל פתח תקווה זכתה בגביע הטוטו, באתר ynet, 6 באפריל 2005
↑  שרון בורנשטיין, ‏חובות העתק הכריעו: הפועל פ"ת הולכת לפירוק, באתר גלובס, 5 ביולי 2011
↑  זאב גולדשמיט, כפ"ס משכה עתירתה, הפועל פ"ת בליגת העל, באתר ynet, 10 באוגוסט 2011
↑  לירון סובול, סוף עידן גלנט: הפועל פתח תקווה נכנסת להליך פירוק, 24 ביולי 2018, מלאבס
↑  אור בוקר, בית המשפט קבע: הפועל פתח תקוה עוברת לבעלות אוהדים, באתר הארץ, 24 בינואר 2019
↑  אבינעם פורת, מהפ"ת אל הפחת: הקריסה של הפועל פתח תקווה, באתר ynet, 25 במאי 2021
↑  מוטי פשכצקי, ‏סופית: הפועל פתח תקווה תשחק בלאומית, באתר ערוץ הספורט, 9 באוגוסט 2021
↑  יואב ויכסלפיש, "יורם ארבל עדיין שם", 21 בספטמבר 2010, דה באזר
↑  מערכת, קבוצת "מבנה" סיכמה עם הפועל פתח תקווה הסכם חסות ראשי למשך שלוש שנים, באתר פתח תקווה NEWS, ‏2023-08-21
↑  עופר פטרסבורג‏, קבוצת "מבנה" לוקחת חסות על מועדון כדורגל ותיק בליגת העל, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2023
↑  רשימת המשחקים המלאה של הפועל פתח תקווה ומכבי פתח תקווה לאורך השנים בכל המסגרות, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  עמותת הכחולה, באתר פייסבוק, ‏11 באוקטובר 2017
↑  מועדון הכדורגל הפועל פתח-תקוה | אודות המועדון, באתר הפועל פתח-תקוה
↑  הקבוצה סיימה במקום ה-15 המוביל לליגה א', אולם עקב התפרקות קבוצה יריבה בליגה, נשארה הפועל פתח תקווה בליגה הלאומית עקב הורדתה של הפועל איכסל לליגה א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307778705171  LCCN: no2014090294  VIAF: 247889868   WorldCat (עם VIAF): 247889868 
תמונה קבוצתית של הפועל פתח תקווה לפני משחק הליגה מול הפועל תל אביב, 1955
נחום סטלמך במדי הפועל פתח תקווה (משמאל) בועט לשערה של הפועל רמת גן, 1959
תמונה קבוצתית של הפועל פתח תקווה, 1962
מאמן הקבוצה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, אברהם גרנט
הסמל הקודם של הפועל פתח תקווה
אצטדיון המושבה
לוגו עמותת הכחולה
בארט דוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בנובמבר 1987 (בת 37) מיניאפוליס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 
בארט דוס (באנגלית: Barrett Doss; נולדה ב-20 במרץ 1989) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. היא ידועה בתפקידה בתור ויקטוריה יוז בסדרת דרמה אקשן של ABC "תחנה 19".
ביוגרפיה

דוס נולדה במיניאפוליס, מינסוטה, ארצות הברית. אמה לבנה ואביה אפרו-אמריקאי. הוריה התגרשו כשהייתה ילדה, והיא גרה עם אמה, קלי סקאליקי, שלימים נישאה לבת זוגה, ורוניקה, שחלקה אחריות הורית. משפחתה התגוררה באלבקרקי, ניו מקסיקו, במשך שנתיים. לאחר מכן היא בילתה את רוב ילדותה בשיקגו, ולאחר מכן עברה לניו יורק. דוס סיימה את לימודיה בבית הספר המקצועי לילדים במנהטן. היא למדה בבית הספר גאלאטין של אוניברסיטת ניו יורק. בניו יורק, היא החלה להופיע על הבמות באוף ברודוויי. בשנת 2013, היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה, בפרק בסדרת הקומדיה "רוק 30" של NBC. היא הופיעה בסדרות "מבוקש", "בול" ו"בנות".
בשנת 2014, היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי במחזה הקומי "You Can't Take It with You" שם הופיעה לצד ג'יימס ארל ג'ונס ורוז ביירן.בשנת 2017, דוס כיכבה בתור ריטה הנסון, בקומדיה המוזיקלית של ברודוויי "לקום אתמול בבוקר" עם אנדי קארל. היא קיבלה את פרס עולם התיאטרון לשנת 2017 על הופעת בכורה יוצאת דופן בברודוויי. מאוחר יותר באותה שנה, היא לוהקה לתפקיד חוזר בסדרת גיבורי העל של נטפליקס "איירון פיסט".
היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע ב-2017, כאשר הופיעה בתפקיד משנה בדרמה הביוגרפית "מרשל" בכיכובו של צ'דוויק בוסמן. מאוחר יותר ב-2017, היא לוהקה לתפקיד קבוע בסדרת הדרמה אקשן "תחנה 19", ספין-אוף של "האנטומיה של גריי". הסדרה עלתה לראשונה ב-2018. בשנת 2019, דוס החלה להופיע מדי פעם בעונה ה-16 של "האנטומיה של גריי".
ב-2022 כיכבה בסרט חג המולד של נטפליקס "יומנה של נואל", בתור רייצ'ל המגיעה לביתו של הסופר ג'ייק טרנר (ג'סטין הארטלי) בחיפוש אחר אמה הביולוגית.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט/סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | רוק 30 | אלייזה לימון | בפרק: "הוגקוק! /ארוחת צהריים אחרונה" |
| 2014 | מבוקש | חניכה | בפרק: "שיחה אחרונה" |
| 2016 | המשפחה | אסטרה | בפרק: "אני מנצח" |
| 2016 | בול | קרי קצ'ום | בפרק: "קליסטו" |
| 2017 | בנות | זבה קרונדלט | בפרק: "מצב בן ערובה" |
| 2017 | איירון פיסט | מייגן | תפקיד חוזר, 7 בפרקים |
| 2017 | פעם אחר פעם | סרינה | בפרק: "מזוודות של זכרונות" |
| 2017 | מרשל | ברטה לנקסטר | סרט קולנוע |
| 2018–2024 | תחנה 19 | ויקטוריה יוז | תפקיד ראשי עונות 1–7; 105 פרקים |
| 2019–2023 | האנטומיה של גריי | ויקטוריה יוז | תפקיד חוזר עונה 16, תפקיד אורח עונות 17–19 |
| 2022 | יומנה של נואל | רייצ'ל | סרט של נטפליקס |
הערות שוליים

1 2 3 4  Barrett Doss, Star of Broadway’s ‘Groundhog Day,’ Shares Her Journey to Leading Lady and Growing Up with an Identity Crisis, HuffPost, ‏2017-08-15 (באנגלית)
↑  "Barrett Doss | Station 19". ABC. ארכיון מ-2020-01-08. נבדק ב-2020-01-07.
↑  "The Verdict: Critics Review You Can't Take It With You, Starring James Earl Jones and Elizabeth Ashley, on Broadway". Playbill. 28 בספטמבר 2014. ארכיון מ-27 בנובמבר 2019. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Broadway Breakout! Meet Groundhog Day's Leading Lady Barrett Doss". Broadway.com. 14 באפריל 2017. ארכיון מ-11 ביולי 2019. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brunner, Jeryl (13 באוגוסט 2017). "Sandblast Through Your Self-Doubt With 'Groundhog Day' Star Barrett Doss". Forbes. ארכיון מ-11 ביולי 2020. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (6 באוקטובר 2017). "'Grey's Anatomy' Spinoff: Grey Damon, Okieriete Onaodowan, Danielle Savre & Barrett Doss Cast In Shondaland Series". Deadline. ארכיון מ-20 באוקטובר 2017. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nguyen, Stacey (27 בספטמבר 2019). "If You Haven't Watched the Grey's Anatomy Spinoff, Here's What to Know About Vic". POPSUGAR Entertainment. {{cite web}}:  (עזרה)
אייזנשטאדט-אומגבונג

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  בורגנלנד בורגנלנד
 גובה:  137 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  44,792 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°50′17″N 16°32′24″E﻿ / ﻿47.838°N 16.54°E﻿ / 47.838; 16.54 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אייזנשטאדט-אומגבונג (בגרמנית: Eisenstadt-Umgebung; בעברית: אייזנשטאדט והסביבה) הוא מחוז בצפון מדינת בורגנלנד שבאוסטריה.
במחוז 23 ערים ועיירות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוגאו אם נויזידלר זה  אוסליפ  ברייטנברון אם נויזידלר זה  גרוסהפליין  דונרסקירכן  הורנשטיין  וולקפרודרסדורף  וימפסינג אן דר לייטה |  זיגנדורף  טראוסדורף אן דר וולקה  לורטו  ליינטפרודרסדורף  מילנדורף  מרביש אם זה  נויפלד אן דר לייטה  סנקט מרגרטן אים בורגנלנד |  פורבאך אם נויזידלר זה  צגרסדורף  צילינגטל  קלינגנבאך  שוצן אם גבירגה  שטוצינג  שטיינברון |
מרסק הדגלים

| --- | --- |

מרסק הדגלים השני (במרכז בין שני סוכני אולטימטום), כפי שהופיע בחוברת Spider-Island: Avengers #1 מנובמבר 2011. אמנות מאת מיק מקון וג'רמי קוקס
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  מורגנטאו: Captain America #312, דצמבר 1985 ת'יראולט: Civil War: Young Avengers and Runaways #1, ספטמבר 2006 קארל: Deadpool Vol.3 #43, מרץ 2015
 יוצרים:  מורגנטאו: מארק גרונוולד ופול נירי ת'יראולט: זב וולס וסטפאנו קאסילי קארל: גארי דוגאן, בריאן פוסן וסלבדור אספין
 גילום הדמות:  ארין קלימן, "הפלקון וחייל החורף"
 מידע
 שם אמיתי:  קארל מורגנטאו גיא ת'יראולט קארל (שם משפחה לא ידוע)
 סטטוס:  לא פעיל
 מקצוע:  אספרנטיסט, טרוריסט
 כוחות:  ללא כוחות על מיומנות בקרב פנים אל פנים, אסטרטגים אומנים, ארסנל כלי נשק רחב
 חבר לשעבר בקבוצה:  אולטימטום (כולם, כמנהיגים) תאגיד השמן רוקסון (מורגנטאו)
מרסק הדגלים (באנגלית: Flag-Smasher) היה דמות בדיונית של נבל-על שהופיע בחוברות הקומיקס קפטן אמריקה ודדפול ביקום מארוול קומיקס. מרסק הדגלים הראשון הופיע לראשונה בחוברת Captain America #312 מדצמבר 1985, ונוצר בידי הכותב מארק גרונוולד והמאייר פול נירי.
מרסק הדגלים הוא אלטר-אגו אותו חלקו שלוש דמויות - קארל מורגנטאו, גיא ת'יראולט וקארל. כולם היו מנהיגי ארגון U.L.T.I.M.A.T.U.M - המחתרת החופשית והמשולבת לגמרי של הצבא הנייד לאיחוד האנושות (Underground Liberated Totally Integrated Mobile Army To Unite Mankind), ובקיצור "אולטימטום". הארגון הוא ארגון טרור אנרכיסטי, שמטרתו לבטל את מיסוד המושגים "מדינה" ו"לאומיות".
גרסה נשית של הדמות בשם קרלי מורגנטאו מופיעה בסדרת הטלוויזיה "הפלקון וחייל החורף" של שירות הסטרימינג דיסני+ בגילומה של השחקנית ארין קלימן.