stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוסטב שנלבר

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1851 ביטגהיים - ביסינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1 בפברואר 1917 (בגיל 65) קרלסרוהה, הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הראשי בקרלסרוהה 
 תחום יצירה:  ציור, גרפיקה 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1911)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 צאצאים:  האנס אוטו שנלבר 
 
גוסטב שנלבר (בגרמנית: Gustav Schönleber‏;  3 בדצמבר 1851 – 1 בפברואר 1917) היה צייר גרמני.
ביוגרפיה

גוסטב שנלבר למד תחילה בבית הספר הלטיני המקומי ולאחר מכן בבית ספר התיכון בשטוטגרט. בילדותו הוא התעוור בעין אחת. הוא למד הנדסת מכונות בפוליטכניקה של שטוטגרט, אך בן דודו זיהה את כישרונו והמליץ עליו ללמוד באקדמיה הפרטית לאמנות של אדולף לייר במינכן, שם החל ללמוד ציורי נוף בין השנים 1870 עד 1873. גוסטב שנלבר גילה מקומות רבים שהיו ידועים אחר כך מאוד, כמו בסיגהיים, רוטנבורג, בשנת 1870 ו-Hiddensee, שהיה קשה לגישה עד שנת 1875. בנוסף, ביקר במקומות ציור קלסיים בצרפת (כולל פריז ודיפה), איטליה והולנד.
גוסטב שנלבר לימד באקדמיה הממלכתית לאמנויות יפות בקרלסרוהה בין השנים 1880–1917. תלמידיו כוללים: פרידריך קלמורגן, אלפרד צוף, ראול פרנק, וילהלם הסמן, גוסטב קמפמן, פול מולר-קאמפף, גרהרד בקנהוס, אוגוסט גרוה, אדולף לונץ, אדוארד שלואמן, וילהלם ריטר, מקס וילהלם רומן, אלפרד הלברגר, מקס פריי, גאורג בורמסטר, אדולף דה קודר וארנסט איטנר.
בשנת 1888 הקים את וילה שנלבר, הקיימת עד היום, בקרלסרוהה סמוך לאקדמיה. בוילה ישנם בהווה, סדנאות, חדרי לימוד, סדנת הצילום ומחלקת התקשורת של האקדמיה לאמנויות.
לאחר שממשלת באדן החליטה לפוצץ את המפלים בלופנבורג, היא הזמינה את גוסטב שנלבר לצייר את פלא הטבע ושילמה 10,000 זהובים עבור העבודה.
קשר לאימפרסיוניזם

בהווה רואים את שנלבר כחלוץ האימפרסיוניזם הגרמני. גרהרד קביירסטה רואה בו "האב האינטלקטואלי של הזצסיון בקרלסרוהה" ומתייחס לתלמידיו כציירים בסגנון האימפרסיוניזם והאקספרסיוניזם. סגנון הציור שלו נחשב למודרני על ידי מבקרי האמנות.
גוסטב שנלבר היה רק צייר נוף. המוטיבים וסגנון הציור שלו נותרו קבועים מאוד בשלב היצירה שלו יותר מ-40 שנה.
הוא העדיף לצייר סצנות על ידי המים, הן בתוך הארץ והן חופים, בהולנד, גרמניה ואיטליה, כמו גם בפאתי הולנד וגרמניה. הוא התעניין במיוחד באירועים עונתיים כמו שיטפונות.
הערות שוליים

↑  Leo Mülfarth: Kleines Lexikon Karlsruher Maler. Karlsruhe 1987, ISBN 3-7617-0250-7, S. 99–101.
↑  Gustav Schönleber – Stadtwiki Karlsruhe, ka.stadtwiki.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810645044305606  GND: 118964399  ISNI: 0000 0001 0960 5290  LCCN: n90710942  NKC: xx0244247  RKD: 70854  SUDOC: 227480414  ULAN: 500019587  VIAF: 25402263   WorldCat (עם VIAF): 25402263
בל קנטו (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "בל קנטו" מאת אן פאצ'ט
 בימוי:  פול וייץ
 הופק בידי:  קרוליין ברון אנתוני ויינטרוב פול וייץ אנדרו מיאנו
 תסריט:  פול וייץ אנתוני ויינטרוב
 עריכה:  סוזי אלמיגר
 שחקנים ראשיים:  ג'וליאן מור קן ואטאנבה סבסטיאן קוך כריסטופר למברט
 מוזיקה:  דייוויד מג'זלין
 צילום:  טוביאס דאטום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  A-ליין פיקצר'ס דפת' אוף פילד בלום פריוריטי פיקצ'רס
 חברה מפיצה:  סרטי סקרין מדיה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בספטמבר 2018 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה על-טבעי
 מקום התרחשות:  אמריקה הדרומית 
 הכנסות:  350,264$
 הכנסות באתר מוג'ו:   belcanto
 דף הסרט ב־IMDb
 
"בל קנטו" (באנגלית: Bel Canto) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2018 בבימויו של פול וייץ, על פי תסריט שנכתב בידי וייץ ואנתוני ויינטרוב. הוא מבוסס על הרומן מ-2001 בעל אותו השם מאת אן פאצ'ט (אנ'). מככבים בו ג'וליאן מור, קן ואטאנבה, סבסטיאן קוך (אנ') וכריסטופר למברט.
הוא עלה לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-14 בספטמבר 2018 בהפצת סרטי סקרין מדיה (אנ').
עלילה

רוקסן קוס, זמרת סופרן אמריקאית ידועה, נוסעת לאמריקה הדרומית כדי לערוך קונצרט פרטי במסיבת יום ההולדת של התעשיין היפני העשיר קאטסומי הוסוקאווה. בדיוק כאשר מתכנסת אספה נאה של מכובדים מקומיים באחוזתו של סגן הנשיא רובן אוצ'ואה, כולל שגריר צרפת טיבו ורעייתו, המתרגם של הוסוקאווה, ונציג הסחר הרוסי פיודורוב, הבית נכבש בידי לוחמי גרילה בראשות המפקד בנג'מין בדרישה לשחרר את חבריהם הכלואים. הקשר היחיד שלהם עם העולם החיצון הוא דרך משא ומתן עם הצלב האדום; קבוצה של ארגונים העוסקים בסיוע הומניטארי. במשך חודש שלם בני הערובה והכובשים מתגברים על המחלוקות ביניהם ומוצאים את האנושיות והתקווה המשותפת שלהם לנוכח המצב.
צוות השחקנים

ג'וליאן מור – רוקסן קוס (רנה פלמינג ביצעה את שירתה)
קן ואטאנבה – קאטסומי הוסוקאווה
סבסטיאן קוך – יואכים מסנר
כריסטופר למברט – סיימון טיבו
ריו קאסה – גנרל ווטנאבה
טנוך הוארטה – המפקד בנג'מין
מריה מרסדס קורוי – כרמן
אולק קרופה – פיודורוב
אלזה זילברשטיין – אדית טיבו
ג'יי. אדי מרטינז – רובן
בובי דניאל רודריגז – האב ארגודס
ניקו בוסטמנטה – מרקו, בנו של רובן
ג'יי סנטיאגו – מונסיניור רולנד
הפקה

באוגוסט 2016, הוכרז שג'וליאן מור, קן ואטאנבה ודמיאן ביצ'יר הצטרפו לצוות הסרט, כשפול וייץ יביימו, על פי תסריט שכתב לצד אנתוני ויינטרוב, המבוסס על הרומן בעל אותו השם. קרוליין ברון, ויינטרוב, וייץ ואנדרו מיאנו הפיקו את הסרט, במסגרת חברות ההפקות שלהם, A-ליין פיקצר'ס, דפת' אוף פילד, בלום ופריוריטי פיקצר'ס, בהתאמה. בפברואר 2017 הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט סבסטיאן קוך, כריסטופר למברט ואלזה זילברשטיין. רנה פלמינג ביצעה את קטעי השירה בסרט. מאוחר יותר, מריה מרסדס קורוי הצטרפה לצוות גם כן.
שלב הצילומים של "בל קנטו" החל בניו יורק ב-13 בפברואר 2017.
הוצאה

במאי 2018, חברת סרטי סקרין מדיה רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית. הוא עלה לאקרנים ב-14 בספטמבר 2018. נכון לאוקטובר 2021, הוא קיבל דירוג של 46% ברוטן טומייטוז על סמך 74 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.4/10. עם זאת, הוא ספג ביקורות שליליות ברחבי העולם. באתר הארץ סקרו בשלילה את הסרט וקבעו שמדובר ב"יצירה ביזארית עד כדי גיחוך".
הערות שוליים

↑  Bel Canto, Screen Media Films (באנגלית)
↑  Bel Canto, Box Office Mojo
1 2 3 4  Bel Canto, 2018-09-14, נבדק ב-2022-02-12
↑  "POST PRODUCTION", www.bloom-media.com
↑  Patrick Hipes, Patrick Hipes, Julianne Moore, Ken Watanabe & Demian Bichir To Star In ‘Bel Canto’ – Toronto, Deadline, ‏2016-09-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tatiana Siegel, Tatiana Siegel, Toronto: Julianne Moore, Ken Watanabe to Star in Hostage Drama ‘Bel Canto’, The Hollywood Reporter, ‏2016-09-07 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Variety Staff, Variety Staff, Berlin: Bloom’s ‘Bel Canto’ Adds Trio to Drama’s Cast, Variety, ‏2017-02-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Condé Nast, Opera Legend Renée Fleming Isn’t Ready for Retirement, Vanity Fair, ‏2017-04-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brent Lang, ‘Bel Canto’ With Julianne Moore, Ken Watanabe Sells to Screen Media (EXCLUSIVE), Variety, ‏2018-05-08
↑  Yohana Desta, Julianne Moore Is Under Fire in Searing Bel Canto Trailer, Vanity Fair (באנגלית אמריקאית)
↑  Bel Canto (באנגלית), נבדק ב-2022-02-12
↑   אורי קליין, "בל קנטו": יצירה ביזארית עד כדי גיחוך, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2018
האסון האווירי מעל נהר הפוטומק

| --- | --- |

תיעוד של ההתנגשות על ידי מצלמת אבטחה במעגל סגור
 תאריך:  29 בינואר 2025
 מיקום:  ארצות הברית נהר הפוטומק ליד נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל, וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 גורם:  בחקירה
 קואורדינטות:  38°50′37″N 77°01′35″W﻿ / ﻿38.843611111111°N 77.026388888889°W﻿ / 38.843611111111; -77.026388888889
 הרוגים:  67
 המעורבים באסון

כלי טיס 1
 כלי טיס:  בומברדייה CRJ700
 מספר זנב:  AA5342
 מוצא:  נמל התעופה הלאומי ויצ'יטה דווייט אייזנהאואר, ויצ'יטה, קנזס, ארצות הברית
 יעד:  נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל, מחוז ארלינגטון, וירג'יניה, ארצות הברית
 מפעיל:  PSA איירליינס באמצעות אמריקן איגל
 נוסעים:  60
 אנשי צוות:  4
 נעדרים:  64

כלי טיס 2
 כלי טיס:  סיקורסקי UH-60 בלאק הוק
 מוצא:  פורט בלוואר, פיירפקס, וירג'יניה, ארצות הברית
 מפעיל:  צבא ארצות הברית
 נוסעים:  0
 אנשי צוות:  3
 נעדרים:  3
 he
 
האסון האווירי מעל נהר הפוטומק התרחש ב-29 בינואר 2025, כאשר טיסה 5342 של אמריקן איגל אשר המריאה מהעיר ויצ'יטה בקנזס שבארצות הברית, שהופעלה על-ידי חברת PSA איירליינס עבור אמריקן איגל, התנגשה במסוק סיקורסקי UH-60 בלאק הוק של צבא ארצות הברית. ההתנגשות התרחשה מעל נהר הפוטומק כאשר מטוס בומברדייה CRJ-701ER היה בהכנות האחרונות לקראת נחיתה בנמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל בוושינגטון די. סי..
על סיפון המטוס היו 64 נוסעים ואנשי צוות. במסוק טסו שלושה אנשי צבא. כל 67 יושבי כלי הטיס נספו. בין הנוסעים במטוס היו 15 מחברי נבחרת ארצות הברית בהחלקה אמנותית על הקרח; הם השתתפו באליפות ארצות הברית בהחלקה אמנותית על הקרח (אנ') 2025 והיו בדרכם חזרה ממחנה שנערך בוויצ'יטה עם סיום האליפות. בין ההרוגים היו המאמנים יבגנייה שישקובה (אנ') ובעלה ואדים נאומוב (אנ'), אלופי העולם (1994) בהחלקה אמנותית על הקרח בזוגות.
ראו גם

טיסה 90 של אייר פלורידה
טיסה 548 של סבנה
הערות שוליים

↑  ynet והסוכנויות, אין ניצולים באסון המטוס בוושינגטון: בין 67 ההרוגים – אלופי ההחלקה על הקרח, באתר ynet, 30 בינואר 2025
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקריות ואסונות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצדיעים לך, בילי לין! (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  מצדיעים לך, בילי לין! מאת בן פאונטן
 בימוי:  אנג לי 
 הופק בידי:  אנג לי, סיימון קורנוול, מארק פלאט, טום רות'מן, רודרי תומאס
 תסריט:  ז'אן-כריסטוף קסטלי 
 עריכה:  טים סקוירס 
 שחקנים ראשיים:  ג'ו אלווין קריסטן סטיוארט כריס טאקר גארט הדלונד וין דיזל סטיב מרטין טים בלייק נלסון
 מוזיקה:  ג'ף דאנה, מייקל דאנה
 צילום:  ג'ון טול 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  סרטי טריסטאר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 באוקטובר 2016 (פסטיבל הקולנוע של ניו יורק) 11 בנובמבר 2016 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  דאלאס 
 תקציב:  48 מיליון דולר
 הכנסות:  31 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   billylynn
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מצדיעים לך, בילי לין! (באנגלית: Billy Lynn's Long Halftime Walk) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2016 בבימויו של אנג לי. הסרט מבוסס על רב-המכר מאת בן פאונטן באותו השם. בסרט מככבים ג'ו אלווין, קריסטן סטיוארט, כריס טאקר, גארט הדלונד ווין דיזל. הסרט הוא סרט הקולנוע העלילתי הראשון שצולם במהירות של 120 פריים לשנייה.
עלילה

הסרט מסופר מנקודת המבט של רב-טוראי בילי לין מטקסס, גיבור מלחמה מצבא ארצות הברית. הוא ושבעה מחבריו לפלוגת בראבו שרדו-קרב עז במהלך מלחמת עיראק, חזרו לארצות הברית ומוצגים ברחבי המדינה במסגרת קמפיין לתמיכה ציבורית במלחמה. זמן קצר לפני שובם המתוכנן לעיראק מתוכננת לכבודם קבלת פנים חגיגית במהלך מופע המחצית של משחק הסופרבול. במהלך המסע והמופע נזכר לין באירועי המלחמה הטרגיים.
דמויות ושחקנים

ג'ו אלווין - ויליאם "בילי" לין
כריס טאקר - אלברט
קריסטן סטיוארט - קתרין לין, אחותו של בילי
גארט הדלונד - סרג'נט דייוויד דיים
וין דיזל - סרג'נט שרום ברים
יסמאל קרוס קורדובה - סמל אנטוניו הולידיי
ארתורו קסטרו - מרסליניו "מנגו" מונטויה
מייסון לי - תאודור יאנג
באו קנאפ - רוברט ארל "קראק" קוק
אסטרו - לודיס בקווית
ברני האריס - קנת סייקס
סטיב מרטין - נורם אוגלסבי, בעליה של קבוצת פוטבול בדאלאס המארח את החבורה
בן פלאט - ג'וש
טים בלייק נלסון - ויין פוסטר
ג'יי. ג'יי. וואט, ריצ'רד שרמן - שחקני פוטבול, הופעות קמאו בתפקיד עצמם
הפקה

לתפקיד הראשי בסרט לוהק השחקן ג'ון אלווין, בן ה-25, ללא ניסיון קודם בקולנוע או בטלוויזיה. צילומי הסרט החלו באפריל 2015 בג'ורג'יה, סצנות הקרבות צולמו במרוקו.
הסרט צולם תוך שימוש בטכנולוגיה חדשנית ברזולוציה של 4K ובמהירות של 120 פריים לשנייה והוא הסרט העלילתי הארוך הראשון שצולם בטכנולוגיה זו. הבחירה בטכנולוגיה חדשנית זו מאפשרת רק לחמישה אולמות קולנוע ברחבי העולם להקרין את הסרט ברזולוציה הנ"ל, ובשאר בתי הקולנוע יוקרן ברזולוציה 2K בגרסה רגילה או בטכנולוגיית תלת-ממד. מנכ"ל סרטי סוני טום רוטמן התעמת עם אנג לי בדרישה שישלב סצנות במהירות שונה בסרט, כך שהקרבות יהיו במהירות מואצת והסצנות בטקסס במהירות רגילה, אך השניים לא הגיעו להסכמה.
הסרט זכה לביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע, שהתאכזבו מתוצאת השימוש בטכניקה החדשנית. הסרט נחל כישלון בקופות ולא כיסה את ההוצאות בגינו.
הערות שוליים

↑  Ang Lee’s ‘Billy Lynn’s Long Halftime Walk’ Premiering at New York Film Festival, וראייטי, 22 באוגוסט 2016
↑  Lee On His Game-Changing ‘Billy Lynn’s Long Halftime Walk’, אתר deadline.com‏, 14 באוקטובר 2016
↑  Inside ‘Billy Lynn’s’ Troubled Walk to the Big Screen: Ang Lee and Tom Rothman Duke It Out (EXCLUSIVE), וראייטי, 4 בנובמבר 2016
תעתועי שחור הזקן

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של בן סטאהל
 בימוי:  רוברט סטיבנסון 
 הופק בידי:  ביל וולש 
 תסריט:  דון דגרדי, ביל וולש
 עריכה:  רוברט סטפורד 
 שחקנים ראשיים:  דין ג'ונס פיטר יוסטינוב סוזן פלשט
 מוזיקה:  רוברט ברונר
 צילום:  אדוארד קולמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בפברואר 1968
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט שודדי ים, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט ילדים, סרט פנטזיה, סרט רוחות רפאים 
 הכנסות:  5,000,000 דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תעתועי שחור הזקן (באנגלית:  Blackbeard's Ghost) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1968 בבימויו של רוברט סטיבנסון, עם דין ג'ונס, פיטר יוסטינוב וסוזן פלשט בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "רוחו של שחור הזקן", מאת בן סטאהל (1965) שמתבסס על דמותו של הפיראט הידוע קפטן אדוארד טיץ' שהיה מוכר יותר בכינויו שחור הזקן.
זה סרט פנטזיה, סוגה הנפוצה בסרטי וולט דיסני. הפיראט המפורסם שהוצא להורג, מופיע כאן בתור רוח רפאים שרק גיבור העלילה יכול לראותו ומכאן כל האירועים המשעשעים בעלילה.
תקציר העלילה

סטיב ווקר (דין ג'ונס) מגיע לעיירה גודולפין כדי לשמש כמאמן אתלטיקה בקולג' המקומי. הוא משתכן במלון המקומי הנקרא על שם שחור הזקן ומנוהל בידי נשים מבוגרות שטוענות שהן צאצאיות של פיראטים מאוניית שחור הזקן. בראשן עומדת מיס סטוקרופט (אלזה לנצ'סטר).
לנשים אין כסף לשלם את המשכנתה על המלון ופרופסור ג'ו אן בייקר (סוזן פלשט) מארגנת מכירה פומבית של חפצים עתיקים כדי לאסוף כסף לתשלום המשכנתה אך הן מצליחות לאסוף רק 900 דולר. סילקי סימור (ג'ובי בייקר) עומד בראש קבוצת עבריינים הרוצה להשתלט על הבית ולהפוך אותו לקזינו. סטיב פוגש בג'ו אן והיא מוצאת חן בעיניו. הוא רוכש מחמם מיטה עתיק ב-200 דולר.
המחמם נשבר ובתוכו מוצא סטיב את פתק מילות הקסם של אלדיטה אשתו העשירית של הפיראט שהייתה מכשפה ושלחה אותו ללימבו ובעזרת מילות הקסם הוא יחזור להיות נראה רק למי שלחש אותן. סטיב אומר את מילות הקסם ושחור הזקן (פיטר יוסטינוב) מתייצב מולו.
כאן מתחילים האירועים המשעשעים. סטיב נוהג ושחור הזקן תופס בהגה ונוהג בשיגעון, סטיב נעצר על ידי שוטר ומושלך לכלא וגם שם אינו יכול להיפטר מרוח הרפאים של הפיראט שרק הוא רואה. הוא מדבר לפיראט וג'ו אן ודיקן הקולג' חושבים שיצא מדעתו.
שחור הזקן אומר שרק אם יעשה מעשה טוב, תוסר מעליו קללת אשתו.
נערכת תחרות אתלטיקה בין ארבע מכללות. שחור הזקן לוקח מארנקה של ג'ו אן את 900 הדולר ומהמר 1:50 על גודולפין שינצחו. במהלך התחרות מסייע במרמה שחור הזקן לאתלטי גודולפין. גודולפין מנצחים אבל סימור מוכן להחזיר להם רק את 900 הדולרים ולא רוצה לתת להם את 45,000 הדולרים שמגיעים להם.
שחור הזקן מבקש מסטיב שיקבל את 900 הדולר ויהמר בהם על הרולטה. סימור מסכים והם זוכים בשל התערבותו של שחור הזקן. הם לוקחים את הכסף אבל העבריינים שולפים אקדחים. כאן מתערב שוב שחור הזקן, לוקח מהם את האקדחים ומכה בהם נמרצות.
סטיב וג'ו אן ממהרים למלון וברגע האחרון מוסרים את הכסף לנציג הבנק. כעת קורא סטיב את מילות הקסם וכולם חוזרים אחריו. הקללה הוסרה, שחור הזקן נראה לכל הנוכחים, מברך את כולם וחוזר בסירה לים ולספינת הפיראטים שלו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דין ג'ונס | סטיב ווקר | מאמן אתלטיקה |
| סוזן פלשט | ג'ו אן בייקר |  |
| פיטר יוסטינוב | שחור הזקן |  |
| אלזה לנצ'סטר | אמילי סטוקרופט | מנהלת פונדק שחור הזקן |
| ג'ובי בייקר | סילקי סימור | עבריין |
| ריצ'רד דיקון | רולנד ויטון | דיקן |
| מייקל קונרד | פרביס | מאמן פוטבול |
הפצה

ב-2 בספטמבר 1968 אישרה המועצה לביקורת סרטים ומחזות לחברת פורום פילם להפיץ את הסרט בישראל.
הערות שוליים

↑  תעתועי שחור הזקן, באתר ארכיון המדינה
ג'קסונוויל

ג'קסונוויל (באנגלית: Jacksonville) היא עיר במדינת פלורידה שבארצות הברית.
העיר היא הגדולה ביותר במדינת פלורידה מבחינת אוכלוסייתה וה-10 בארצות הברית כולה, והגדולה ביותר בארצות הברית היבשתית מבחינת שטחה הכולל. העיר ג'קסונוויל היא מושב מחוז דובאל, ואוכלוסיית העיר מונה כ-949,611 איש (2020), והיא מרכז אזור מטרופוליטני המונה 1,733,937 איש (2020).
העיר ג'קסונוויל שוכנת לחופי החוף הראשון שבצפון-מזרח מדינת פלורידה. בנוסף, העיר שוכנת לגדותיו של נהר סנט ג'ונס, כ-40 ק"מ מגבול המדינה עם ג'ורג'יה וכ-547 ק"מ צפונית לעיר מיאמי. השטח יושב בעבר בידי שבט הטימוקואה, ובשנת 1564 נבנה באתר מבצר קרולין בידי הצרפתים, שהיה לאחת מנקודות היישוב הראשונות של האירופים בארצות הברית של ימינו.
העיר היא נמל ים חשוב, ומרכז תיירותי משמעותי במדינת פלורידה.
היסטוריה

במשך אלפי שנים אינדיאנים התיישבו באזור, וישנן עדויות ארכאולוגיות המתוארכות לשנת 2500 לפנה"ס.
האירופאי הראשון שעבר באזור היה חוקר צרפתי שמיפה את הסביבה בשנת 1562. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1564 נוסדה ההתיישבות הראשונה, שנקראה פורט קרוליין. ב-20 בספטמבר 1565 פליפה השני, מלך ספרד הורה על תקיפה ספרדית על פורט קרוליין, על מנת להגן על האינטרסים הספרדיים של המושבה הספרדית הסמוכה, סיינט אוגוסטין. המקום נכבש וכמעט כל החיילים הצרפתים נהרגו בקרב.
בשנת 1763, לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, ספרד ויתרה על פלורידה ונתנה אותה לממלכה המאוחדת. בתקופת השלטון הבריטי, האזור שגשג מבחינה כלכלית וחקלאית. בשנת 1783, לאחר מלחמת העצמאות של ארצות הברית, האזור חזר לשליטת ספרד ובשנת 1821 פלורידה עברה לשליטת ארצות הברית. באותה השנה, הוחלט לתכנן עיר באזור. לבסוף הוחלט כי שמה של העיר יהיה ג'קסונוויל, על שמו של אנדרו ג'קסון.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, פלורידה הייתה ממייסדות קונפדרציית המדינות של אמריקה, וג'קסנוויל הייתה נקודת מפתח לסחורות חקלאיות עבור מדינות הדרום. עד מהרה, צבא האיחוד יצר מצור על העיר, והיא החליפה שלטון מספר פעמים במהלך המלחמה.
במהלך תקופת השיקום שאחרי המלחמה העיר פרחה מבחינה תיירותית (הרבה בזכות ביקורו של הנשיא גרובר קליבלנד), אף על פי שמספר פעמים פרצה בעיר קדחת צהובה.
בשנת 1901 פרצה שרפה אשר פגעה בצורה קשה בעיר, גרמה לכ־10,000 איש לאבד את בתיהם כאשר אלפי בתים נשרפו, ושבעה אנשים נהרגו. זה היה אחד מאסונות הטבע הגדולים ביותר בהיסטוריה של פלורידה והשרפה העירונית הגדולה ביותר באזור זה של ארצות הברית.
בעשור השני של המאה יוצרי סרטים רבים נמשכו לעיר בשל מזג האוויר שלה, והוקמו בה למעלה מ-30 אולפנים לראינוע. בנוסף על כך, ג'קסונוויל הפכה גם למרכז של בנקאות וביטוח. במהלך שנות ה-40 צי ארצות הברית פתח 3 בסיסים באזור, דבר שהוסיף מקומות תעסוקה רבים לעיר. לאחר מלחמת העולם השנייה התרחש גל פירוור גדול אשר פגע בערים רבות בארצות הברית, בהן ג'קסונוויל.
במהלך שנות ה-60 קרו מספר משברים גדולים בעיר, ביניהם שרפה בבית מלון אשר גרמה למותם של כ-22 איש, פגיעת הוריקן שגרמה להרס רב, וחשיפתה של פרשות שחיתות בעיריית ג'קסונוויל.
בשנת 2005 אירחה ג'קסונוויל את אירוע הסופרבול XXXIX, מופע שנצפה על ידי 86 מיליון צופים ברחבי העולם.
באוקטובר 2016 פקד הוריקן מת'יו את העיר וגרם לנזק רב. בספטמבר 2017 פגע הוריקן אירמה בעיר וגרם לשיטפונות שוברי שיאים בחומרתם בג'קסונוויל, שלא נראו מאז 1846.
אקלים

בג'קסונוויל שורר אקלים סובטרופי לח, עם קיצים לחים וחמים, וחורף חם ויבש יותר. הגשמים יורדים בעיקר בחודשים החמים ביו מאי לספטמבר. גשמים עונתיים מרוכזים בחודשים החמים ביותר מאי עד ספטמבר, עם ממוצע גשמים של 1,300 מ"מ בשנה. החודשים היבשים ביותר הם מנובמבר עד אפריל.
הטמפרטורות הממוצעות החודשיות הרגילות נעות בין C°‏ 11.7 בינואר ל-C°‏ 27.9 ביולי. הטמפרטורות הממוצעות במשך השנה נעות בין C°‏ 16 ל-C°‏ 35. בחודשי הקיץ החמים הטמפרטורות יכולות להגיע גם ל-C°‏ 43.3. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה הייתה C°‏ 40 ב-28 ביולי 1872 ו-11 ביולי 1879. בג'קסונוויל ממוצע של 10 עד 15 לילות בשנה בהם הטמפרטורות יורדות אל נקודת האפס או יותר, טמפרטורות כאלה חולפות בדרך כלל תוך שעות ספורות.
פוליטיקה

הבחירות לראשות העיר מתקיימות אחת לארבע שנים. מועצת העיר מונה כ-19 חברים. 14 מתוכם נבחרים ב-14 מחוזות בחירה, ועוד כחמישה נציגים נבחרים על ידי כל העיר. אמנם ראש העיר מפקח על מחלקות העירייה, אך רובן עצמאיות בצורה מסוימת. לראש העיר יש כוח להטיל וטו על החלטות מועצת העיר, ולה יש את הכוח לפטר ולמנות ראשי מחלקות.
ראש העיר הנוכחית היא דונה דיגן, שנכנסה לתפקידה ב-1 ביולי 2023.
דמוגרפיה

ג'קסונוויל היא העיר המאוכלסת ביותר בפלורידה והעיר ה-12 בגודלה בארצות הברית. נכון לשנת 2015, גרים בה כ-911,507 תושבים. נכון לשנת 2019, העיר נמצאת במקום העשירי מבחינת כמות התושבים ממוצא ערבי שבה. נכון לשנת 2010 יש בעיר את הקהילה הפיליפינית הגדולה ביותר בארצות הברית, כאשר לרובה יש קשר כלשהו עם צי ארצות הברית.
9.2% מאוכלוסיית העיר לא נולדו בארצות הברית.
דמוגרפיה > גזע

נכון לשנת 2010:
לבנים - 55.1%, מתוכם 10.4% גרמנים, 10.2% איריים, 8.8% אנגלים, 3.9% איטלקים, 2.2% צרפתים, 2.0% סקוטים, 2.0% אירים-סקוטים, 1.7% פולנים, 1.1% הולנדים, 0.6% רוסים, 0.5% נורווגים, 0.5% שוודים, 0.5% וולשים, 0.5% צרפתים-קנדיים.
אפרו-אמריקאים - 30.7%
היספנים - 7.7%. מתוכם 2.6% מפוארטו ריקו, 1.7% מקסיקנים, ו-0.9% קובנים.
אסייתים - 4.3%-מתוכם 1.8% פיליפינים, 0.9% הודים, 0.5% וייטנאמים, 0.3% סינים, 0.2% קוריאנים, 0.1% יפנים ו-0.6% אחרים.
דמוגרפיה > דת

ג'קסונוויל מגוונת מאוד מבחינה דתית. הקבוצה הגדולה ביותר היא פרוטסטנטית, כאשר מרביתה אוונגליסטית, אך ישנן קהילות פרוטסטנטיות רבות אחרות. ישנה גם קהילה קתולית חזקה.
בעיר ישנם גם כמה אלפי מוסלמים, הינדואים, בודהיסטים וכמה מאות בהאים.
נכון לשנת 2010 היו בעיר 366,273 משקי בית, מתוכם 11.8% היו פנויים. 23.9% ממשקי הבית היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 43.8% היו זוגות נשואים, 15.2% היו בעלי בת נשים ללא בעל נוכח, ו-36.4% היו לא משפחות. 29.7% מכלל משקי הבית היו מורכבים מאנשים פרטיים, ול-7.9% אנשים גרו לבד מגיל 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.55 וגודל המשפחה הממוצעת 3.21. חלוקת הגילאים בעיר היא: 23.9% מתחת לגיל 18, 10.5% בין 18 ל-24, 28.5% מ-25 ל-44, 26.2% בין 45 ל-64, ו-10.9% שהיו בני 65 או מבוגרים יותר. הגיל הממוצע היה 35.5 שנים. לכל 100 נשים היו 94.1 גברים. לכל 100 נשים מגיל 18 ומעלה היו 91.3 גברים.
בשנת 2010 ההכנסה החציונית למשק בית במחוז הייתה $48,829 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $59,272. לזכרים הכנסה חציונית של $42,485 לעומת $34,209 לנשים. ההכנסה לנפש של המחוז הייתה $25,227. כ-10.5% מהמשפחות ו-14.3% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 20.4% מהנשים מתחת לגיל 18 ו-9.9% מבני 65 ומעלה.
ערים תאומות

ארגנטינה באיה בלנקה, ארגנטינה
רוסיה מורמנסק, רוסיה
קוריאה הדרומית צ'נגוון, קוריאה הדרומית
צרפת נאנט, צרפת
דרום אפריקה פורט אליזבת, דרום אפריקה
ברזיל קוריטיבה, ברזיל
פוארטו ריקו סן חואן, פוארטו ריקו
הערות שוליים

↑  קתרין ת'ורבק, Flooding Hits Jacksonville as Hurricane Matthew Nears, באתר abc news‏, 7 באוקטובר 2016
↑  Historic flooding expected in Jacksonville, Florida, Fox News (באנגלית)
↑  History in the making: Donna Deegan sworn in as first woman to lead the River City, באתר news4jax‏, 1 ביולי 2023.
| דגל פלורידה פלורידה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | טאלאהאסי |  |
| אזורים גאוגרפיים | אזור מפרץ טמפה • ביג בנד • דרום פלורידה • דרום מערב פלורידה • החוף הנשכח • החוף הראשון • הידית של פלורידה • הקיז • חוף האוצר • חוף האיזמרגד • חוף הזהב • חוף החלל • חוף הטבע • חוף השמש • מרכז פלורידה  • צפון מרכז פלורידה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ג'קסונוויל • מיאמי • טמפה • סנט פיטרסבורג • אורלנדו • הייליה • טאלאהאסי • פורט לודרדייל • פורט סנט לוסי • פמברוק פיינס • קייפ קורל • הוליווד • גיינסוויל • מיראמר • קורל ספרינגס • קלירווטר • מיאמי גארדנס • פאלם ביי • וסט פאלם ביץ' • פומפנו ביץ' |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות פלורידה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561797105171  BNE: XX456112  GND: 4219635-8  LCCN: n79058293  MusicBrainz: 92d87c63-fc98-46cb-b3a6-a75a4b67d1cf  NARA: 10046011  NKC: ge418975  SUDOC: 161347908  VIAF: 2146635501041982022   WorldCat (עם VIAF): 2146635501041982022 
צילום פנורמי של העיר ג'קסונוויל מהים - מבט מגשר פולר וורן על גשר אקוסטה וגשר רכבת החוף המזרחי של פלורידה הסמוך אליו
גוסטאבו דודאמל

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1981 (בן 44) ברקיסימטו, ונצואלה 
 שם לידה:  Gustavo Adolfo Dudamel Ramírez 
 מוקד פעילות:  ונצואלה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (2020)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2023)  מסדר פרנסיסקו דה מירנדה (נובמבר 2007)  פרס יוג'ין מקדרמוט לאמנויות של MIT (2010)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת גטבורג  פרס גלן גולד  Classic Brit Awards 
 www.gustavodudamel.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גוסטאבו אדולפו דודאמל ראמירס (בספרדית: Gustavo Adolfo Dudamel Ramirez; נולד ב-26 בינואר 1981) הוא מנצח ונצואלני. כיום הוא משמש כמנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ומנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של פריז.