stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחשים ארסיים
נחשים ארסיים בישראל > נחשים תת-ארסיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארבע-קו מובהק |  | נחש כיפה |  | עין-חתול אדמדם |  |
| ארבע קו מצרי |  | תלום-קשקשים מצוי |  | עין-חתול אפור | אין תמונה חופשית |
| מחרוזן דו-גוני |  | תלום-קשקשים מדברי |  | עין-חתול חברבר |  |
הערכה המבוססת על דיווחים חלקיים מצביעה כי מדי שנה מתרחשים בין 200–300 מקרי הכשה כאשר כ–95% ממקרים אלו הן הכשות של צפע מצוי. רוב המקרים מתרחשים בין אפריל לספטמבר.
ראו גם

נחשים ארסיים בישראל
הכשת נחש
אבולוציה של ארס נחשים
הערות שוליים

↑  THE REPTILE DATABASE, reptile-database.org
↑  דף מידע - הכשת נחש, באתר הפורטל הישראלי לחקלאות טבע וסביבה
↑  Some pharmacological studies of venom from the inland taipan (Oxyuranus microlepidotus) מאתר sciencedirect.com
↑  נחשים ארסיים בישראל, באתר SNAKER
↑  נחשים תת ארסיים בישראל, באתר SNAKER
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558218505171  BnF: cb11965009d (data)  GND: 4021017-0  LCCN: sh85103949  NKC: ph121338
אניטה

| --- | --- |

אניטה, 2024
 לידה:  30 במרץ 1993 (בת 31) ריו דה ז'ניירו, ברזיל
 שם לידה:  לריסה ממקדו מאצ'אדו
 שם במה:  Anitta 
 מוקד פעילות:  ברזיל
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית, רקדנית, מפיקה
 סוגה:  פופ • R&B • דאנס-פופ
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית, איטלקית, צרפתית, ספרדית, אנגלית, פורטוגזית ברזילאית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  • ריפבליק רקורדס • וורנר רקורדס • וורנר מיוזיק גרופ
 בן או בת זוג:  Thiago Magalhães (2017–2018)  Mr. Thug (2010–2012) Pedro Scooby (יוני 2019–אוגוסט 2019) Simone Susinna (2023–2023) מורדה ביטס (2022–2022) 
  אתר האינטרנט הרשמי של אניטה
 פרופיל ב-IMDb
 
לריסה ממקדו מאצ'אדו (באנגלית: Larissa de Macedo Machado; נולדה ב-30 במרץ 1993) הידועה בשם הבמה אניטה (Anitta), היא זמרת, פזמונאית, שחקנית, רקדנית, ומפיקה מוזיקלית ברזילאית. היא זכתה במספר פרסים, כשהבולטים ביותר מביניהם הם 6 פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: Anitta
2014: Ritmo Perfeito
2015: Bang
2019: Kisses
2022: Versions of Me
2024: Funk Generation
2024: Ensaios da Anitta
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2014: Meu Lugar
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2013: Tá na Mira
2018: Solo
2022: À Procura da Anitta Perfeita
2023: Funk Generation: A Favela Love Story
הופעות > סיבובי הופעות

2013–2014: Show das Poderosas Tour
2014–2016: Meu Lugar Tour
2016–2017: Bang Tour
2020–2019: Kisses Tour
2024: Baile Funk Experience
פילמוגרפיה

להלן רשימה מסודרת בסדר כרונולוגי של סרטים ותוכניות טלוויזיה בהן הופיעה אניטה.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Copa de Elite | כתבת חדשות |  |
| 2014 | Didi e O Segredo dos Anjos | אלת השמש |  |
| 2015 | ברייקדאנס: שוברים ת'רשת | עצמה |  |
| 2017 | Meus 15 Anos - O Filme | עצמה |  |
| 2024 | Hitpig! | לטריסיה | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה\דוקומנטרי

| שנה | תוכנית | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Amor à Vida | עצמה |  |
| 2014 | Sai do Chão | עצמה | עונה 1 |
| 2014 | Dança dos Famosos | עצמה | תוכנית כישרונות |
| 2015 | Música.doc | עצמה | אם-טי-וי ברזיל - דוקומנטרי |
| 2015 | Vai Que Cola | עצמה | עונה 2 |
| 2015 | Alto Astral | עצמה |  |
| 2016 | Tomara Que Caia | שוטרת | עונה 1 פרק 1 |
| 2015 | Osmar the First Slice of the Loaf | קול (מדבבת) | פסקול |
| 2016–2017 | Musica Boa Ao Vivo | אורחת | עונה 2 פרק 3 |
| 2017 | Chacrinha, o Eterno Guerreiro | עצמה | תפקיד מיוחד |
| 2018–2021 | Clube da Anittinha | אניטינה | דיבוב; 27 פרקים |
| 2020 | אהבה של אמא | סברינה ויטוריו | 5 פרקים |
| 2022 | פרס גראמי הלטיני ה-23 | מנחה | הנחתה לצד לאורה פאוזיני, לואיס פונסי וטליה |
| 2023 | אליטה | ג'סיקה | 4 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | "Bellakeo" (עם פסו פלומה) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | הלטיני הטוב ביותר | אניטה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | המעריצים הגדולים ביותר | אניטה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי הלטיני | הקלטת השנה | "Mil Veces" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי הלטיני | הביצוע האורבני הטוב ביותר בשפה הפורטוגזית | "Joga Pra Lua" (בהשתתפות דניס ופדרו סמפיו) | מועמדות |  |
| 2025 | פרס גראמי | אלבום הפופ הלטיני הטוב ביותר | Funk Generation | מועמדות |  |
נתן אנדרה שוראקי

| --- | --- |

צילום ב-1979 בירושלים, מאת קלוד טרואונג-נוק
 לידה:  11 באוגוסט 1917 עין טמאושנט, צרפת 
 פטירה:  9 ביולי 2007 (בגיל 89) ירושלים 
 מדינה:  צרפת, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 שפות היצירה:  צרפתית, עברית, ערבית 
 פרסים והוקרה:  פרס ראול ולנברג (2003)  מפקד בלגיון הכבוד (1994)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (30 במאי 1996)  פרס ד"ר לאופולד לוקאס (1993)  קצין בהמסדר הלאומי של חוף השנהב (1970) 
 
נתן אנדרה שוראקי (בצרפתית: Nathan André Chouraqui; 11 באוגוסט 1917 – 9 ביולי 2007) היה סופר ומשורר, מתרגם, משפטן, היסטוריון ופעיל שלום יהודי-אלג'יראי-צרפתי-ישראלי. שוראקי כתב בצרפתית ותרגם לצרפתית את הקוראן, הברית החדשה והתנ"ך. היה פעיל בקירוב לבבות בין-דתי ובפעילות דיפלומטית ופוליטית בישראל ובעולם (בין היתר, כיועץ למיזוג גלויות עבור ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון וכסגן ראש עיריית ירושלים).
ספריו תורגמו ל-21 שפות.
ביוגרפיה

נתן אנדרה שוראקי נולד ב-11 באוגוסט 1917, בעיירה עין טמושנט באלג'יריה, הצעיר מתשעת ילדיהם של מליחה לבית מאיר ויצחק לבית שוראקי. אביו היה מראשי הקהילה היהודית, כורם וסוחר דגנים, בעל עיטור לגיון הכבוד הצרפתי בדרגת אביר. אמו, בתו של אברהם למשפחת מאיר. משני הצדדים צאצא לשושלת ארוכה של משפחות יהודיות מוכרות ורבנים וחכמים באלג'יריה, מאז המאה ה-16, שתרמו תרומה חשובה לתרבות יהדות צפון אפריקה. מצד אביו היה צאצא למלומד היהודי בן המאה ה-17, ר' סעדיה שוראקי, שחיבר, בין השאר, ספר לימוד למתמטיקה - 'מונה מספר', מן הראשונים בעברית (1697), שאחד מעותקיו נשמר בכתב יד בבית המשפחה.
בילדותו ספג את התרבות היהודית (מבית הוריו), הצרפתית-הנוצרית (מחינוך בקרב נזירות סלזיאניות) והערבית (מהסביבה האלג'יראית) וכבר בגיל צעיר מאוד שלט בשלוש שפות, ערבית, עברית וצרפתית. את ספר התנ"ך ידע לדקלם בעל פה בעברית. החל מגיל 6 סבל קשות משיתוק ילדים והיה תחילה משותק בכל גופו, ובהמשך נשאר עם פגיעה קבועה ברגלו השמאלית. מאוחר יותר, בשנת 1934, עבר שוראקי ניתוח להשתלת שרירים בקליניקה לה מונטאן בפריז, ששיפר אצלו את השימוש בגפה התחתונה השמאלית.
את לימודיו התיכוניים השלים בפנימייה לבנים באוראן. בין השנים 1934–1939 למד משפטים בסורבון שבפריז, ובמקביל בשנים 1937–1939 השתלם בעברית ובארמית בבית המדרש הרבני של צרפת. ב-1939 התחתן שוראקי עם צעירה צרפתייה, קולט בואייה, שהתגיירה ואימצה את השם שרה בת יעקב. בשנת 1939 התקבל ללשכת עורכי הדין של צרפת, אך סולק ממנה שנה לאחר מכן בעקבות חוקי הגזע האנטישמיים של משטר וישי. בתקופת הכיבוש הנאצי בצרפת בשנים (1942 – 1945) הסתתר שוראקי במחוז אוט לואר והיה פעיל במחתרת הצרפתית.
לאחר המלחמה חזר לאלג'יריה, בה עבד כעורך דין ומשפטן, ואף מונה לשופט בבית המשפט הלאומי לערעורים. ב-1948 קיבל אנדרה שוראקי תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת סורבון בפריז. בשנים 1947–1953 שימש כמזכיר "אליאנס" (כי"ח) העולמית ונסע ברחבי העולם להרצאות בתחומי היהדות. במהלך חייו לימד בסורבון, במרכז היישומי ללימודים גבוהים ובבית המדרש לרבנים בפריז.
ביוגרפיה > בישראל

שוראקי התחתן בשנית עם אנט, אותה הכיר בבית הכנסת הרפורמי של פריז בשנות ה-50. לאחר הנישואין עלו לארץ והתיישבו בירושלים ב-1958. אחרי אירועי ואדי סאליב מונה על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון ליועץ בנושא מיזוג גלויות, תפקיד אותו מילא בין השנים 1959–1963, עד להתפטרותו של דוד בן-גוריון מהממשלה בשנת 1963.
שוראקי התיישב בירושלים אך עדיין לא היה אזרח ישראלי. בהיותו אישיות מוכרת ובעלת תארים רבים, וגם קשרים עם שלטונות מרוקו עוד מתקופת כהונתו כנשיא אליאנס, העריכה הממשלה שיהיה האדם המתאים ביותר ליצירת קשרים עם הממשל במרוקו. באישורה ובעידודה של שרת החוץ דאז גולדה מאיר ומרדכי גזית מזכיר הממשלה, מצויד בדרכון דיפלומטי, יצא שוראקי למרוקו לביקור בן שבוע ימים בראשית 1959. הוא הודרך לא לדבר בשום אופן על עליית היהודים ממרוקו, אלא לנסות ולקשור קשרים טובים עם הממשל ולנסות להזמין אישיות חשובה מהממשל המרוקאי לישראל, משימה כמעט בלתי אפשרית בתקופה. אחרי פגישות רבות עם אנשי הממשל הצליח לעניין אותם בפעולות הרבות של ישראל באפריקה ואסיה, והשיג הבנות בנוגע לרופאים ישראלים שיטפלו במרוקו במחלות מידבקות ועזרה בחקלאות תמורת העלמת עין מיציאת היהודים ממרוקו. במרץ 1977 היה האישיות הישראלית הראשונה שהוזמנה באופן גלוי לביקור רשמי במרוקו.
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 1965 הוצב במקום השני ברשימת פועלי ישראל למועצת עיריית ירושלים. במסגרת הקואלציה שהקים טדי קולק, מונה לסגן ראש העירייה, והיה ממונה על הקשרים הבינלאומיים של העיר. הוא שימש בתפקיד עד 1973.
ב-1986 היה בין יוזמי הקמת הוקם סניף של ארגון "אליאנס פראנסז" ברחוב אגרון בירושלים, ושימש כנשיא הארגון בישראל. במקום ניתנו שיעורים בצרפתית, נערכו בו קורסים לצילום, מדעים מדויקים, תולדות הקולנוע ועוד. ופעלה בו גם ספרייה ובה 20,000 ספרים. בעקבות ההידרדרות ביחסי ישראל–צרפת נסגר הסניף לאחר כ-20 שנות פעילות.
ב-1987 פרסם את תרגומו לברית הישנה והחדשה לצרפתית. תוך שהוא מאיר את שורשיהן המשותפים. עבודה זו זכתה להד עצום ברחבי אירופה ובעולם כולו. האפיפיור פאולוס השישי[דרושה הבהרה] התייחס אליה באחד מנאומיו: "היה צורך בהרבה מאוד אהבה כדי לכתוב יצירה כזאת". שוראקי היה מעורב בכינון היחסים הרשמיים בין ישראל לוותיקן לראשונה בשנת 1993. ב-1990 הוציא לאור תרגום של הקוראן לצרפתית.
ספריו הרבים של שוראקי תורגמו ל-21 שפות וזיכו אותו בפרסים ועיטורים רבים. היה גם משורר, שכתב לפחות 3 ספרי שירה, שהמפורסם שבהם הוא "מזמור לנתנאל".
הוא נתבקש לכתוב הקדמות ומבואות וברכות לספרים שעסקו בנושא החברתי בישראל. אחד מאלה הוא הספר " צומת מזרח מערב" בהוצאת זמורה-ביתן ( 1989 ) בעריכתו של ד"ר דוד סילורה. בין היתר הוא כתב בכריכת הספר האחורית : " ספרך מיוחד בכך שהוא מביא בפני הקורא מסבלם ומשמחתם של יהודי המזרח". במונחים של המאה ה-21 הספר העוסק בגישור בין עדות ישראל, כעם של קיבוץ גלויות ולא מיזוג.
ביוגרפיה > פעיל שלום

במקביל לפעילותו הפוליטית והדיפלומטית פעל שוראקי רבות בשדה השיח הבין דתי. בין השאר ייסד ועידות שיתוף פעולה בן שלוש הדתות העיקריות בארץ, שעיקר מטרתן הייתה להפגיש נציגים של שלוש הדתות - יהודים, נוצרים ומוסלמים.
ב-1968 פרסם את המסה "מכתב לידי ערבי" בה פרש שוראקי את השקפת עולמו בקשר לפתרון הסכסוך הישראלי-ערבי, כמכתב לידיד ערבי עלום־שם, בין השאר כתב: ”אחווה איפענה את ההיסטוריה המשותפת של שני העמים. היהודים הגיעו מבבל, המלכים ההרודיאנים יצאו מאדום. שתי השפות השמיות הן אחיות, מוחמד בנה את האיסלאם מתוך היהדות. היהודים והערבים הם שני העמים היחידים שלשמותיהם יש משמעות דתית. היהדות והאיסלאם הפיצו את הרעיון המונותיאיסטי בעולם: היהודים העבירו את המסר של אלוהים במערב דרך הכנסייה הנוצרית, הערבים מצדם הביאו אותו אלוהים לחלק השני של העולם דרך האיסלאם. הטרגדיה החלה בסדרה של אי־הבנות. הקולוניאליזם המערבי הותיר את הערבים מנושלים מהשכלה ואת היהודים מנושלים מאדמתם. קיימת שותפות גורל בין שני העמים, והמסקנה מתבקשת מאליה. היות ובלתי אפשרי לחסל זה את זה, יש לעשות לדו־קיום הרמוני במסגרת שתי ישויות, האחת ערבית והשנייה יהודית”. בחזונו ראה שוראקי בפדרציה בעלת שני פרלמנטים כפתרון לסכסוך. ערביי ישראל יבחרו בפרלמנט הערבי, יהודי השטחים יבחרו לפרלמנט הישראלי. שירושלים תהיה המרכז הרוחני והפוליטי. ליד האוניברסיטה העברית תוקם גם האוניברסיטה הערבית שתקדם את הערכים האוניברסליים של התרבות הערבית. ובית־לחם תשמש מרכז לכנסיות העולם. שנה אחר כך פרסם את חזונו בספר באותו השם שהתפרסם בצרפתית.
ב-1988 הקים יחד עם בנו עמנואל שוראקי את "העמותה לחקר השלום", שמטרתה הייתה לתמוך בפרויקטים מחקריים ואקדמיים ופעילות לעידוד השלום ולקידומו.
חיים אישיים

היה אב לחמישה ילדים, 14 נכדים ותשעה נינים.
פרסים והוקרה

שוראקי זכה באות לגיון הכבוד הצרפתי שלוש פעמים על פעילותו הספרותית: בשנת 1964 עוטר בדרגת אביר על ידי נשיא צרפת, שארל דה גול ושר התרבות הצרפתי, אנדרה מאלרו. בשנת 1984 עוטר בדרגת קצין על ידי נשיא הסנאט (צרפת), אלן פוהר(אנ'), ובשנת 1994 עוטר בדרגת מפקד על ידי נשיא צרפת פרנסואה מיטראן.
ב-1966 זכה בפרס האקדמיה הצרפתית למדעים.
ב-1977 זכה במדליית זהב מטעם האקדמיה הצרפתית על פעילותו הספרותית.
פרסומים נבחרים

קורות היהודים בצפון אפריקה, תל אביב: עם עובד, 1975.
הרצל - חיים וחזון, הקדמה מאת ד. בן-גוריון, תל אביב: עם הספר, 1960.
André Chouraqui (traduction), La Bible, Paris, Desclée de Brouwer, 2010.
André Chouraqui (traduction), Le Coran : l'appel, éditions Robert Laffont, 1990
André Chouraqui, Histoire du judaisme, Paris, Presses universitaires de France, 2002).
André Chouraqui, Moïse : voyage aux confins d'un mystère révélé et d'une utopie réalisable, Paris, Flammarion, 1997.
André Chouraqui, Les dix commandements aujourd'hui : dix paroles pour réconcilier l'Homme avec l'humain, Paris, Pocket, 2005.
André Chouraqui, Cantique pour Nathanël, Paris, J. Corti, 1960.
Avec Gaston-Paul Effa : Le Livre de l'Alliance, éditions Bibliophane, 2003.
Bahya ibn Paquda : les Devoirs des cœurs, éditions Bibliophane, 2002
2003, Le sage et l'artiste André Chouraqui, Elie Chouraqui
לקריאה נוספת

André Chouraqui, L'Amour fort comme la mort: une autobiographie, Paris: R. Laffont, 1990.
R. de Tryon-Montalembert, André Chouraqui, homme de Jérusalem, Ed. le Cerf, 1979.
David Corcos, Chouraqui (André) in Encyclopaedia Judaica, T. 5, 1971, p. 503–504.
Cyril Aslanov, Pour comprendre la Bible : la Leçon d'André Chouraqui, Ed. Le Rocher 1999.
"Les juifs" Dialogue entre Jean Daniélou et André Chouraqui, Dialogues dirigés par Jean-Marie Aubert et Christian Chabanis, Collection Verse et controverse, Éditions Beauchesne, 1966.
הערות שוליים

↑  פרופ' שוראקי השלים תרגום התנ"ך לצרפתית, על המשמר, 3 במרץ 1978
1 2  עמירם ברקת, מת הסופר אנדרי שוראקי, יועצו של דוד בן-גוריון, באתר הארץ, 10 ביולי 2007
↑  יוסף חריף, מרוקנים מתוכן את מצוות פרו ורבו, מעריב, 2 בינואר 1963
1 2 3 4  דוד אוחנה, הפנתר הראשון בצרפת מכיר את שמו כל ילד שלמד תנ"ך בבית־הספר. אצלנו זוכרים בקושי את השם. אנדרי שוראקי, פרופסור, מתרגם, סופר, היסטוריון, משקיף על העיר ממרום ביתו באבו־תור, כל העיר, 8 באפריל 1983
↑  מר אנדרה שוראקי מבקר בישראל, הד-המזרח, 28 ביולי 1950
↑  ק. שבתאי, פרופ' אנדרי שוראקי, דבר, 23 באוקטובר 1959
↑  הפרופ' שוראקי: סיבות כלכליות וחברתיות לפיגור עדות־המזרח, קול העם, 20 בספטמבר 1962
↑  ד"ר שוראקי מתפטר; מחכה לתשובת אשכול - נטייה לבסל לשכת היועץ למיזוג גלויות, הארץ, 7 באוגוסט 1963
↑  ברוך מאירי, "המלך חסן שואף לנורמליזציה עם ישראל - עוד לפני שייכון השלום בינה לבין הערבים", מעריב, 6 ביוני 1977
ביקור גלוי ראשון של אזרח ישראלי במדינה ערבית - אנדרי שורקי ביקר במרוקו ונפגש עם המלך חסן, דבר, 6 ביוני 1977
גבריאל שטרן, מלך מרוקו, בן חסיד־אומות־העולם, יוזמן לבוא לנטוע עץ ב"מימונה", על המשמר, 22 בדצמבר 1977
↑  ט. קולק הקים קואליציה בעיריית ירושלים, קול העם, 14 בנובמבר 1965
קואליציה בראשות קולק הוקמה רשמית בירושלים, דבר, 14 בנובמבר 1965
↑  סגן ראש עיריית ירושלים ־ יסע לגרמניה המערבית, על המשמר, 7 באוגוסט 1967
אליהו מאייסי סופר "הארץ" בצרפת, מורים שומאן קיים שיחה עם סגן ראש עיריית ירושלים, הארץ, 26 במאי 1970
ראש עיריית אתונה יבקר בירושלים, דבר, 31 בינואר 1967
↑  מחוז העבודה בירושלים יקבע במוצ"ש המועמדים למועצת העיריה ולכנסת, דבר, 21 בספטמבר 1973
1 2  ז'ואל טל, פארלה־וו פראנסה? פותחים את אליאנס־פראנסז, מוסד לתרבות צרפת, ברחוב אגרון, כל העיר, 3 בינואר 1986
↑  סוכנויות הידיעות, ישראלים וצרפתים - יחסים במשבר, באתר הארץ, 21 במאי 2004
צרפת-ישראל: יחסים מתוחים, באתר הארץ, 20 ביולי 2004
↑  דב בר-ניר, מכתב לידיד ערבי, על המשמר, 19 בספטמבר 1969
"מכתב לידיד ערבי", הארץ, 16 בינואר 1970
אליהו אלישר, "מכתב לידיד ערבי", במערכה, 1 באפריל 1970
↑  חגית בת-עדה, תנו צ'ק לשלום - העמותה לחקר השלום מבטיחה לממן בעלי רעיונות שיקדמו את השלום, כל העיר, 11 בנובמבר 1988
↑  עיטור צרפתי לפרופ' שוראקי, הארץ, 23 בספטמבר 1964
↑  ד־ר שוראקי – חתן פרס האקדמיה הצרפתית למדעים, קול העם, 24 בנובמבר 1966
↑  ברוך מאירי, מדלית זהב של האקדמיה הצרפתית לא. שוראקי, מעריב, 21 ביוני 1977
↑  עודד נעמן, מיהו הזר?, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259734005171  PLWABN: 9810644188905606  BIBSYS: 90220158  BNE: XX1183988  BnF: cb11896790q (data)  CANTIC: a10815818  CiNii: DA01981585  GND: 119506300  ICCU: CFIV062778  ISNI: 0000 0001 2147 3518  LCCN: n79084976  NDL: 00435959  NKC: xx0017302  NLA: 35028145  NLG: 67110  NLK: KAC201842877  NSK: 000115514  NTA: 068354460  RERO: 02-A027527916  SELIBR: 137861  SNAC: w6z89c6x  SUDOC: 02678839X  Trove: 801531  VcBA: 495/108762  VIAF: 109388738   WorldCat (עם VIAF): 109388738
רב כהנא (השני)

| --- | --- |
צילום קברו של רב כהנא בדרום טבריה
 תקופת הפעילות:  שני אמוראים
 השתייכות:  ישיבת סורא
 רבותיו:  רב, רבי יוחנן, ריש לקיש, רב הונא, רב יהודה
 תלמידיו:  רבה, רב יוסף
רב כהנא (השני) היה אמורא, בן הדור השני לאמוראים, תלמידו של רב. פעל בבבל ובארץ ישראל.
לפי מסורת הגאונים, רב כהנא היה בנו החורג של רב מאשתו השנייה. חרף שמו, הוא לא היה כהן. אך נישא לכוהנת. ויש סוברים כי היה כהן.
במסכת ברכות מסופר שרב כהנא הסתתר מתחת מיטתו של רב בעת שזה עסק בתשמיש המיטה. כאשר רב שם לב לכך, נזף בו שאין זו דרך ארץ. ענה רב כהנא: "תורה היא, וללמוד אני צריך". עוד בהקשר זה מסופר במסכת שבת, דף קנ"ב, עמוד א' שרב כהנא הקריא לרב את פסוקי פרק י"ב בספר קהלת, העוסקים בזקנה, וכאשר הקריא את המילים "ותפר אביונה", שפירושן תתבטל חדוות המין, נאנח רב. אמר רב כהנא: "שמע מיניה בטל ליה חמדיה דרב", כלומר נובע מכך (מהאנחה) שבטלה אצלך חדוות המין.
במסכת בבא קמא מסופר שבעת שלמד רב כהנא אצל רב הגיע לשם מלשין, והצהיר בפני רב על כוונתו למסור ממון ישראל לגויים. לאחר שלא נענה לדבריו של רב שלא לעשות כן ואף הכריז ברמה על כוונתו הברורה למסור, קם עליו רב כהנא והרגו וזאת על פי ההלכה שמותר ואף מצווה להרוג אדם שהוא מוסר. רב הורה לרב כהנא לברוח לארץ ישראל, ושם לא להקשות בשיעוריו של רבי יוחנן במשך שבע שנים. שמע רב כהנא בעצתו, והגיע לישיבתו של ריש לקיש, ושם הראה כמה גדול כוחו בתורה. הלך ריש לקיש לרבי יוחנן ואמר לו: "ארי עלה מבבל". למחרת הושיבו את רב כהנא בשורה הראשונה בבית מדרשו של רבי יוחנן. רב כהנא קיים את עצת רב, ושתק במשך כל לימודו של רבי יוחנן, וכיוון שכך, הזיזוהו לאחור, שורה אחר שורה, עד לשורה השביעית האחרונה. אמר רבי יוחנן לריש לקיש: "ארי שאמרת נעשה שועל". אמר רב כהנא בלבו: יהי רצון ששבע השורות שהזיזוני יחשבו לי לשבע השנים שאמר רב. קם והקשה קושיות על רבי יוחנן, וזה לא מצא להן מענה. הסתכל רבי יוחנן ברב כהנא וסבר שהוא מחייך חיוך ניצחון, חלשה דעתו ומיד מת רב כהנא. למחרת אמרו חכמים לרבי יוחנן שרב כהנא לא חייך, אלא זהו מראה פניו. התחרט רבי יוחנן והלך למערת הקבורה של רב כהנא. ראה נחש שומר על פתח המערה. אמר לו: "נחש, נחש, פתח פיך וייכנס הרב אצל תלמיד", ולא פתח; "ייכנס חבר אצל חבר", ולא פתח; "ייכנס תלמיד אצל הרב", פתח לו. ביקש עליו רחמים והחזירו לחיים. שאל רבי יוחנן את רב כהנא את כל הספקות שהיו לו, ורב כהנא פתר אותן. זהו שאמר רבי יוחנן בכמה מקומות: "דילכון אמרי, דילהון היא", כלומר: "מה שאני אומר לכם, שלהם (של בני בבל) הוא".
רב כהנא חזר לבבל, ושם למד אצל  רב הונא רב יהודה. עם תלמידיו, שמסרו דברים בשמו, נמנו רבה ורב יוסף. על בניו נמנה רב מרי בריה דרב כהנא.
מתואר כיפה באופן מיוחד, יופיו היה כעין יופיו של רבי אבהו שיופיו היה כעין יופיו של יעקב אבינו.
עלה שוב לארץ ישראל ובה נפטר.
קבר כהנא

מערה בקרבת טבריה, ליד קבר רבי מאיר בעל הנס ובה 6 כוכים ריקים. ליד המערה נמצא מעיין בשם עין כהנא.
צבי יחזקאלי

| --- | --- |

יחזקאלי ב-2023
 לידה:  17 באוגוסט 1970 (בן 54) ט"ו באב ה'תש"ל ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית הספר כותרת לעיתונאות ולתקשורת  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מעסיק:  חדשות I24
 בת זוג:  מיטל יחזקאלי
 מספר צאצאים:  8
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  zviyechezkeli
 zviyehezkeli.com
 
צבי (צביקה) יחזקאלי (נולד בט"ו באב ה'תש"ל, 17 באוגוסט 1970) הוא עיתונאי ישראלי, פרשן לענייני ערבים ומגיש תוכנית בחדשות I24, עד ליוני 2024 שימש כראש הדסק לענייני ערבים של "חדשות 13".
ביוגרפיה > סדרות דוקומנטריות בערוץ עשר

בשנת 2012 שודרה בערוץ 10 הסדרה הדוקומנטרית "אללה אסלאם", שיצר וביים דוד דרעי. בארבעת פרקי הסדרה, התחזה יחזקאלי למוסלמי המשוטט במדינות אירופה וסיקר את תופעת האסלאמיזציה של אירופה דרך ראיונות של מוסלמים תושבי אותן מדינות. הסדרה הוצגה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, שם הוקרנה לראשונה, תחת השם: "החצר האחורית של אירופה". הסדרה זכתה לכ-20% רייטינג.
בשנת 2014, לאור עלייתה של המדינה האסלאמית במזרח התיכון, יצא יחזקאלי למסע עיתונאי נוסף באירופה ובישראל, שהוליד סדרת כתבות בשם "איום דאעש", כדי להתחקות אחר גורם המשיכה של הארגון הרצחני המתבטא בהתגייסות של צעירים מוסלמים מאירופה למלחמה לצד המדינה האסלאמית בסוריה ובעיראק.
יחזקאלי המשיך לסקור את ארגון המדינה האסלאמית: ב-2015 יצא סרטו "היג'רה" (ייד'), ב-2016 יצאה סדרת הכתבות "דאעש: הדור הבא" וב-2017 שודרה סדרת הכתבות "וידויים מדאע"ש".
מ-30 בינואר עד 6 במרץ 2018 שודרה הסדרה "בזהות בדויה", בת שישה פרקים, שבה יחזקאלי "מסתערב" בדמות של שייח' מוסלמי, ח'אלד אבו סאלם, עם הכינוי אבו חמזה. הוא חודר לתוך ארגוני האחים המוסלמים בצרפת, גרמניה, טורקיה וארצות הברית, על מנת לגלות את מטרתו של האסלאם הקיצוני, שאינו פועל באופן אלים, אלא באמצעות ה"דעוה" – קירוב אנשים לא-מוסלמים לאסלאם באמצעים לא אלימים (בעיקרם תעמולה שקרית), כדי להשליט את האסלאם על כל העולם.
ביוגרפיה > סדרות דוקו בערוץ 13

באוקטובר 2022 פרסם ברשת 13 סדרת דוקו-דרמה בשם "שתולה" בת חמישה פרקים, החושפת תיעוד אותנטי על המתרחש מאחורי הקלעים של ארגוני זכויות האדם הפועלים ברשות הפלסטינית, ומציגה כיצד נערכת המלחמה התודעתית שלהם נגד ישראל, על ידי שתולה שוודית המתערה בארגונים הפלסטיניים ובהם ארגון הטרור חמאס.
ביוגרפיה > i24NEWS

באפריל 2024 הודיע יחזקאלי על פרישתו מערוץ 13 והצטרפותו לערוץ i24NEWS, בתפקיד פרשן לענייני ערבים ומגיש התוכנית "הערביסטים" לסיקור העולם הערבי בדגש על המזרח התיכון, יחד עם מזרחנים נוספים ד"ר אדי כהן, עידית בר, יוני בן-מנחם, רות וסרמן-לנדה ועוד. במסגרת הסדרה הוא מראיין גם את אליהו יוסיאן במדור "המדריך לאיראן".
חיים אישיים

ב-28 במרץ 2008 נישא למיטל כהן, שעבדה כפרסומאית עד שחזרה בתשובה. יחד עם מיטל, התקרב יחזקאלי למסורת היהודית ולהגותו של רבי נחמן מברסלב, וחזר בתשובה. הוא מגדיר עצמו כאדם חרדי.
יחזקאלי חזר בתשובה בעקבות מפגשיו הטעונים עם הפלסטינים ובעיקר עם המחבל זכריא זביידי. אחד מביקוריו אצל זביידי בג'נין התרחש לאחר חיסול של סגנו של זביידי. המחבלים החליטו להרוג את העיתונאי הישראלי הראשון שיפגשו בו. יחזקאלי ניצל מרצח לאחר שזביידי ירה לעברו.
בני הזוג מתגוררים בבת עין שבגוש עציון, ולהם שמונה ילדים.
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, In 10 years, the Muslim Brotherhood will dictate the tone, www.israelhayom.com, ‏26 ינואר 2018
↑  צבי יחזקאלי: ככה הרבי נחמן היה רוצה אותי, באתר ynet, 16 בספטמבר 2013
↑  רז שכניק, פינג-פונג, ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות, 9 במרץ 2018
↑  יעל גאוני, ‏חוצה את הקווים? בערוץ 10 לא מחפשים בינתיים מחליף לצבי יחזקאלי, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2007
↑  עוצרים את הג'יהאד העולמי (ע"ר), באתר גיידסטאר, אתר העמותות של ישראל
↑   רפאלה גויכמן, "פאודה גרסת המציאות" והגילוי הנאות שנעדר מהתחקיר של צבי יחזקאלי, באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2021
↑   נתי טוקר, המשוואה של צבי יחזקאלי: להרוג 100 אלף, להרוויח 20 אלף, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2023
↑  צבי יחזקאלי מצטרף ל-i24NEWS, באתר ערוץ 7, ‏20 באפריל 2024
↑  לאחר 22 שנה צבי יחזקאלי עזב את חדשות 13 "הייתי לבד", באתר גלי ישראל, ‏16/5/24
↑  צבי יחזקאלי משיק ספר ביכורים וספר ילדים, באתר ערוץ 7, 10 ביולי 2024
↑   עדי דברת, יסמין גואטה, עד 20 אלף שקל להרצאה: עיתונאי המלחמה עושים קופה. השיאן – קושמרו, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2023
↑  שוקי טאוסיג, העיתונאים צבי יחזקאלי ועמית סגל מקבלים תשלום מהמשרד לביטחון לאומי, באתר העין השביעית, 21 ביוני 2024
↑  רועי ברק, ‏רייטינג: 19.2% ל"אללה איסלאם" של צבי יחזקאלי בערוץ 10, באתר גלובס, 13 בספטמבר 2012
↑  צבי יחזקאלי, דאע"ש הדור הבא: הילדים של המדינה האסלאמית, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 28 ביולי 2016
↑  צבי יחזקאלי: "הרגשתי חובה להציג לאן האסלאם צועד בעתיד", באתר מעריב אונליין, 30 בינואר 2018
↑  דוד ורטהיים, ‏"חומר נפץ": צביקה יחזקאלי על הסדרה החדשה "שתולה", באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2022
↑  גלית חתן, ‏"שליחות חדשה": צבי יחזקאלי עוזב את רשת 13 ומצטרף ל-i24NEWS, באתר גלובס, 30 באפריל 2024
1 2  רחלי מלק-בודה, חזון יחזקאלי, המגזין "מוצש" של מקור ראשון, 3 באפריל 2015
↑  אלי רוטמן, ‏ההצגה של "המחזיר בתשובה" זכריה זביידי, באתר כיכר השבת, 20 במאי 2019
↑  ערן סויסה, ילד שישי לצבי יחזקאלי, באתר ישראל היום, 8 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012736940805171
עזריאל זליג הויזדורף

תמונת עזריאל זליג הויזדורף עם מדליית אביר הממלכה הפרוסית (1898)
הרב עזריאל זֶלִיג הוֹיזְדוֹרְף (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: זעליג הויזדארף;
תקפ"ו, 1826 – כ"ה בסיון ה'תרס"ה, 1905).
היה שד"ר, מראשי כולל הו"ד, איש ציבור מבוני בתי מחסה בירושלים.