stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן-קלוד יונקר
ביוגרפיה

יונקר נולד ברנדג' שבמערב לוקסמבורג ואת רוב ילדותו בילה בבלוו. אביו לחם במלחמת העולם השנייה בוורמאכט, עסק בפלדה והיה חבר של האגודה הנוצרית לעסקים. יונקר למד בקליירפורטיין שבבלגיה. בסביבות 1974 הצטרף כחבר במפלגה הנוצרית-הסוציאליסטית העממית. יונקר פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת שטרסבורג וסיים את התואר השני ב-1979. על אף שהושבע למועצת עורכי הדין של לוקסמבורג ב-1980, מעולם לא עבד כעורך דין.
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, עם שובו ללוקסמבורג, הקנו לו יכולותיו הרטוריות קידום, עת מונה לשמש מזכיר פרלמנטרי (חבר פרלמנט אשר מסייע לבעל תפקיד בכיר יותר של שר, במילוי חובותיו). כחבר במפלגה הנוצרית-סוציאליסטית העממית נבחר לבית המחוקקים של לוקסמבורג ב-1984 ומונה מיד לתפקיד שר העבודה בקבינט של ראש הממשלה ז'אק סָנטֶר. מהלך זה הוביל לכך שיונקר מוּנה מספר פעמים לתפקיד יושב הראש של ישיבות מועצת האיחוד האירופי, בהן לראשונה התגלתה תמיכתו בעמדות פרו-אירופיות (פרו-אירופיאניזם היא קטגוריה המוחלת על אדם, מפלגה או ארגון, התומכים ברעיון של אינטגרציה אירופית, בעיקר באמצעות האיחוד האירופי).
זמן קצר לפני הבחירות הכלליות שנערכו בלוקסמבורג ב-1989, נפצע יונקר בצורה חמורה בתאונת דרכים, ובמשך שבועיים היה שרוי במצב של תרדמת. עם זאת, יונקר התאושש בזמן כדי לחזור לכהן בבית המחוקקים, כשהוא קוטף את משרת שר האוצר, לצד המשך כהונתו כשר העבודה. משרת שר האוצר נתפשֹת באופן מסורתי כטקס מעבר בדרך לתפקיד ראש הממשלה, וקידומו לתפקיד הבכיר מכולם נראה בשלב זה בלתי נמנע, כאשר פרשנים פוליטיים הסיקו כי סנטר מטפח את יונקר כיורשו.
יונקר נבחר לראשות ממשלת לוקסמבורג ב-20 בינואר 1995. מטרותיו הראשונות כראש הממשלה היו להתמקד בכללי הפלטפורמה הכלכלית העולמית ולשפר את הפרופיל הבינלאומי של לוקסמבורג, יעדים שחייבו ביקורים רבים בחו"ל. מאז 1995 נבחר שלוש פעמים. הפעם האחרונה הייתה ב-7 ביוני 2009. בעת עזיבתו את תפקיד ראש ממשלת לוקסמבורג היה יונקר ראש הממשלה שכיהן בפרק הזמן הארוך ביותר מכל מדינות האיחוד האירופי, ואחד המנהיגים הנבחרים הוותיקים ביותר בתפקידם בכל דמוקרטיה שהיא בעולם.
יונקר כיהן כנשיא היורוגרופ, קבוצת שרי האוצר של גוש האירו, הקבוצה השולטת על האירו, מאז ייסודה כמשרה חצי קבועה[דרושה הבהרה] ב-2005 ועד פרישתו מתפקיד זה ב-2013. יונקר כיהן כשר האוצר של לוקמבורג בשנים 1989–2009 ומונה לראש הממשלה כשסנטר מונה לנשיא הנציבות האירופית ב-1995. בתוקף תפקידו כראש ממשלה הוא כיהן שתי קדנציות של שישה חודשים כל אחת כנשיא המועצה האירופית, בשנים 1997 ו-2005. עד לשנת 2013 הוא היה יושב ראש "יורוגרוף" עד שהוחלף כל ידי ירון דייסלבלום.
ב-7 במרץ 2014 נבחר בקונגרס של מפלגת העם האירופי למועמד המפלגה לנשיאות הנציבות האירופית בבחירות שעתידות היו להיערך בין 22 ל-25 במאי 2014. ב-15 ביולי נבחר לנשיא הנציבות האירופית. סיים את כהונתו ב-30 בנובמבר 2019. לצד שפת אמו, לוקסמבורגית, הוא דובר גם צרפתית, גרמנית ואנגלית.
כראש ממשלה

כהונתו הראשונה של יונקר כראש ממשלה התמקדה בכינון פלטפורמה כלכלית של יחסים בינלאומיים בילטרליים, על מנת לשפר את הפרופיל של לוקסמבורג בחו"ל, וכללה מספר ביקורים רשמיים בחו"ל. במהלך ביקור אחד כזה, בדבלין בדצמבר 1996, תיווך בהצלחה בין קנצלר גרמניה דאז, הלמוט קוהל, לבין נשיא צרפת דאז, ז'אק שיראק, במחלוקת שעסקה במדיניות הכלכלית והמוניטרית שיונקר עצמו הנהיג באיחוד האירופי. העיתונות הצמידה לו את הכינוי "Hero of Dublin" על כך שהשיג הסכם שנראה לא סביר בין השניים.
1997 הביאה את הנשיאות התורנית של המועצה האירופית ללוקסמבורג, לראשונה בתקופת ממשלו של יונקר. יונקר דגל בקידום אינטגרציה חברתית באירופה בד בבד עם "תהליך לוקסמבורג" לצורך קידום מדיניות אירופית משותפת נגד אבטלה. יונקר גם יזם את ה-"Euro 11", קבוצה לא-רשמית של שרי האוצר האירופיים העוסקת בעניינים כלכליים ומוניטריים הנוגעים לאידיאלים של האיחוד האירופי. כהוקרה על כל היוזמות הללו זכה ב-1998 בפרס ה-Vision for Europe Award, פרס המוענק כהוקרה על הישגים יוצאי דופן בקידום אירופה אל העתיד.
בבחירות 1999 זכה בכהונה נוספת כראש הממשלה, אם כי הקואליציה עם מפלגת העובדים הסוציאליסטית נשברה לטובת קואליציה עם המפלגה הדמוקרטית. לאחר בחירות 2004 הפכה שוב מפלגת העובדים הסוציאליסטית למפלגה השנייה בגודלה, ויונקר כונן איתה קואליציה פעם נוספת. זמן קצר לאחר בחירתו מחדש, מצא עצמו יונקר מוסר מידע מוטעה בפסגת האיחוד האירופי אודות מצבו של ראש הרשות הפלסטינית דאז, יאסר ערפאת. יונקר הודיע בטעות על מותו בטרם עת, בטרם חזר בו בטענה שמדובר באי-הבנה.
בראשית 2005 ירש כהונה שנייה כנשיא המועצה האירופית, תפקיד שכיהן בו גם במחצית השנייה של 1997. זמן קצר לאחר תום כהונתו התקיים בלוקסמבורג משאל עם על אישור החוקה האירופית, ויונקר סיכן את הקריירה שלו למען הצלחת המשאל, תוך שהוא מבטיח להתפטר אם המשאל ייכשל. בסופו של דבר היה שיעור התומכים באישור החוקה 56.5%, כשאחוז ההצבעה היה 88%. נאמנותו הנמשכת לאידיאלים האירופיים הביאה לזכייתו ב-2006 בפרס Charlemagne Prize ("פרס קרל הגדול"), אחד הפרסים היוקרתיים ביותר באירופה.
ב-2009 גינה יונקר את הסרת החרם על הבישוף השנוי במחלוקת, ריצ'רד ויליאמסון, חבר אגודת הקדוש פיוס העשירי.
ב-2013 הגיש את התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה, עקב שערוריית ריגול, לפיה איפשר לסוכנות הביון של המדינה (SREL, Service de Renseignement de l'Etat) לרגל נגד אזרחים ומדינאים בכירים בלוקסמבורג. ב-4 בדצמבר אותה השנה נפרד סופית מתפקידו זה.
כנשיא הנציבות האירופאית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
יונקר נכנס לתפקידו ביולי 2014 אחרי תהליך בחירות ארוך ומורכב. מייד עם כניסתו לתפקיד התמודד יונקר עם Luxembourg Leaks מסמכים אשר חשפו את הפיכת לוקסמבורג למקלט מס עבור תאגידים וחבורת זרות.
בתקופת כהונתו הגיעו יחסי בריטניה והאיחוד האירופי לשפל חסר תקדים ששיאו בתוצאות משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי.
הערות שוליים

↑  בגלל סקנדל ריגול: התפטר רה"מ הוותיק באירופה, באתר ynet, 11 ביולי 2013
↑  Luxembourg PM Jean-Claude Juncker calls snap elections amid secret service scandal – risking longest held office for any EU leader
↑  הארץ, השמרנים באירופה בחרו בר"מ לוקסמבורג לשעבר כמועמד לנשיאות הנציבות, באתר הארץ, 8 במרץ 2014
↑  Luxembourg's Juncker resigns as spy scandal fells government, דיווח מסוכנות רויטרס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810682277405606  BnF: cb15542687k (data)  GND: 123288835  ISNI: 0000 0001 0977 318X  LCCN: n2003114833  LNB: 000264907  NKC: js20050711011  NTA: 326203346  SUDOC: 077204859  VIAF: 59397705   WorldCat (עם VIAF): 59397705 
יונקר עם ג'ורג' בוש
אלון

ערך זה עוסק בסוג של עץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| אלון |
| --- | --- |
 אלון אנגלי
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אלונאים
משפחה:: אלוניים
סוג:: אלון
שם מדעי
 Quercus ‏לינאוס, 1753

אַלּוֹן או אֵלוֹן (שם מדעי: Quercus) הוא סוג של עצים או שיחים ממשפחת האלוניים, שפירותיהם בלוטים. הסוג כולל 469 מיני עצים חד-ביתיים, ירוקי-עד או נשירים שעל פי רוב מצטיינים באורך ובעובי של גזעיהם ובאריכות ימיהם. תפוצתם העיקרית של מיני האלון משתרעת בחלקו הצפוני של כדור הארץ. רוב המינים יוצרים יערות עצומים והם מקור אספקה חשוב ביותר לתצרוכת העולמית של עצי בניין, עצי חרושת, עצי הסקה וחומרי עיבוד עורות. קליפת העץ מספקת שעם והעפצים שמשו בעבר להכנת דיו.
השיח העיקרי המאפיין את נופה הטבעי של ישראל בחלקה הצפוני הוא האלון. שלושה מינים נפוצים בארץ ישראל ושניים נדירים, עם הנפוצים נמנים אלון מצוי, אלון התבור ואלון התולע, ועם הנדרים נמנים אלון שסוע ואלון החרמוני הגדלים רק במורדות הגבוהים של חרמון.
חלקי פרי האלון - הבלוט
פרי עץ האלון נקראים "בלוט", זהו אגוז בעל קליפה קשה, שבסיסו נעוץ בתוך ספלול מעוצה. האגוז מכל זרע אחד בעל שני פסיגים גדולים שמכילים ברקמתם חומרי תשמורת ראויים לאכילה. למינים השונים של האלונים יש אגוזים וספלולים בגדלים ובצורות שונים מעט זה מזה, המקילים על זיהוי מינו של העץ במקומות בהם ישנם מספר אלונים שונים בחפיפה בקיץ.
באנגלית נקרא עץ האלון Oak tree ופריו הבלוט נקרא acorn או oak nut.
בלוט של אלון אנגלי שנישא על עוקץ ארוך
עלים בעלי אונות של אלון אנגלי
מאפיינים

עצים או שיחים, חד-ביתיים, נשירים או ירוקי-עד, בעלי מוהל שקוף.
העלים מסורגים, פשוטים ולוואים נשירים. העלים בעלי פטוטרת קצרה, משוננים או בעלי אונות או מנוצים או לעיתים רחוקות תמימים. עורקי העלה מרושתים.
הפרחים חד-מיניים, ירוקים, בעלי עטיף פשוט (גבעוני, חסרי עלי כותרת).
הפרחים הזכריים פשוטים, דהיינו פרח אחד על כל חפה, ערוכים בעגילים דקים ולא זקופים אלא משולשלים. העטיף הגבעוני בעל 4 עד 6 עלים, מספר האבקנים 4 עד 12 על פי רוב 6.
הפרחים הנקביים בודדים או ערוכים בקבוצות קטנות וזקופות, היוצאות מחיק העלים הצעירים. העטיף גבעוני ובעל 5 או 6 אונות המעורות בשחלה.
השחלה תחתית, בת 3 מגורות (לעיתים רחוקות 4 או 5) והיא עטופה מבחוץ מעטפת של חפים (קשקשים) מאוחים המתפתחים לספלול של הפרי. מספר עמודי השחלה שלוש, כמספר מגורות השחלה.
הביציות 2 בכל מגורה, מהן רק אחת מתפתחת לזרע.
הפרי (הבלוט) אגוז העטוף בחלקו במעטפת של חפים דמויי-קשקשים (ספלול) והוא בעל זרע אחד.
הזרעים קירחים.
פנולוגיה - מעגל החיים

פריחת האלונים היא אביבית באזורים עם 4 עונות, ומתחילה עם תחילת עונת הלבלוב. האבקה באמצעות הרוח בין הפרחים החד-מיניים. הפרחים הנקביים בודדים וצומחים על ענף קצר סמוך לקצה שלו, ואילו הפרחים הזכריים ערוכים על ענף דקיק המטלטל ברוח ומפזר את האבקה. רוב המינים פורחים באביב ובלוטיהם מבשלים רק כעבור שנה וחצי (18 חודשים), בחלק קטן יותר הבלוטים מבשלים כעובר 6 חודשים עד 8 חודשים (למשל אלון תולע, אלון אנגלי).
ההפצה למרחקים היא לאו דווקא על ידי בעלי חיים כמו חזרי בר, דורבנים ומכרסמים אחרים אשר אוכלים את הזרעים במקום, אלא בעלי כנף כמו העורבני שנושאים את הבלוט למרחקים ומדי פעם הבלוטים נשמטים ממקורו בעת תעופתו.
הנביטה ועצמת הצמיחה נסמכת על חומרי התשמורת המצויים בבלוט.
מיני האלון התרבותיים בישראל ובעולם

במשפחת האלוניים שמונה סוגים ו-1,142 מינים. רובם מצויים ביערות של האזורים הממוזגים. במשפחה זו מצויים גם האשור והערמון, אך אין ספק כי הסוג אלון הוא החשוב בהם. סוג האלון מכיל כ-470 מינים, הגדלים בעיקר בחצי הכדור הצפוני. הוא מונה מינים חשובים רבים ביניהם:
אלון אנגלי (.Quercus robur L) הוא עץ נשיר המגיע לגובה 24 מ' ויותר, נופו רחב ומעוגל. מוצאו באזורים הממוזגים מאירופה ועד איראן.
אלון השעם (.Quercus suber L) – עץ ירוק-עד, המגיע לגובה של 15 מ', בעל נוף רחב ומעוגל שמוצאו של מין זה הוא באזורים הממוזגים של מערב אגן הים התיכון ומרכזה. מקליפתו של אלון זה מפיקים את החומר שעם, לאחר שמקולפת השכבה החיצונית היא צומחת מחדש במשך כ-10 שנים וכך ניתן להשתמש בו משך 150 עד 200 שנה. בישראל אלון השעם משמש לנוי וייעור. מין זה הוא צמח אור מלא, עמיד בקרה ובשרב, רגיש לשלג ולמליחות, גדל בישראל בקרקעות מנוקזות בעמק ובשפלה. הריבוי באמצעות זרעים בסתיו. העלים דמויי ביצה או מוארכים, אורכם קטן מ-7.5 ס"מ, שפתם משוננת כמשור ושיניהם מרוחקות זו מזו, צידם העליון קירח וצידם התחתון שעיר לבנבן (לעיתים רחוקות קירח גם הוא). הפרי בעל עוקץ קצר (בשונה מאלון אנגלי). הבלוט דמוי ביצה או מוארך, אורכו 12 עד 30 מ"מ, שלישו או מחציתו התחתונה נתונים בספלול בעל קשקשים עבים המסתיימים בחודים קצרים וכפופים על פי רוב לאחור.
כמו כן מצויים מינים רבים נוספים של אלון באירופה ובאסיה, שם הם מהווים חלק חשוב של החורש, חלקם מגיעים לגובה 40 מטר ולגיל של 1,500 שנה.
מיני האלון בישראל וסביבתה

בישראל גדלים 5 מינים של אלון:
אלון מצוי (שם מדעי: .Quercus coccifera L שם קודם: Quercus calliprinos) – עץ או שיח ירוק-עד המהווה מרכיב חשוב מאוד בחורש הארץ-ישראלי. האלון המצוי גדל בעיקר כשיח בגלל האקלים היבש בישראל. גובהו נע בדרך כלל בין 1–6 מטר אך לעיתים הוא מגיע אף ל-10 מטר. במקומות שבהם אין די מים ולחות, הוא עשוי לצמוח כשיח רב גזעים וצפוף עם עלים דוקרניים. העץ אינו נשאר לעולם כמצבת חשופה (בניגוד לאלונים האחרים המצויים בישראל), עלי השנה החדשה צומחים טרם נשירת העלים הישנים. הוא גדל לרוב עד לגובה של 1,000 מטרים מעל פני הים. בלוטי האלונים יכולים לשמש תחליף לקפה, לאחר טחינה וקלייה.
אלון התבור (.Quercus ithaburensis Decne) – אלון התבור הוא עץ חד ביתי, המשיר את עליו בחורף. העלה הוא גדול וגלדני, שפתו משוננת ומכוסה בשערות שאינן ניתנות להורדה בנקל. גובהו נע בדרך כלל בין 4–9 מטר אך לעיתים הוא מגיע אף ל-10 מטר ומעלה. פרחיו אינם ניכרים כל כך משום שהוא מואבק רוח. אלון תבור גדל במקומות יובשניים בחבל הים תיכוני. בעבר, היה העץ נפוץ ביער השרון. אלון התבור הוא עץ מוגן בשל השמדת היערות המאסיבית בתקופה העות'מאנית, מכיוון שהשתמשו בעץ לשם הסקת דודי קטרי קיטור בעת מלחמת העולם הראשונה. למרות הפגיעה המתמשכת בעצים, בראשית המאה ה-20 נותרו עדיין יערות בשליטת אלון התבור במערב הגליל התחתון, ברמת מנשה ובשרון. כיום, הם מרוכזים בעיקר בגולן, בגליל התחתון, ובשולי רמת מנשה. בשרון ניתן למצוא רק שרידים מעטים.
אלון התולע (שם מדעי: Quercus infectoria subsp. veneris שם מדעי קודם: Quercus boissieri) – אלון התולע הוא עץ חד ביתי, המשיר את עליו בחורף. העלה קטן יותר מהעלה של אלון התבור, ושערותיו נושרות בנקל. גדל במקומות קרים וגשומים, בעיקר במדרונות מעל לרום של 700 מטרים. סימן ההיכר שלו הוא שהבלוט גדול בהרבה מהספלול וקשקשי הבלוט קצרים ואינם דוקרים.
כמו כן מצויים בישראל שני מינים נוספים של אלון הגדלים רק בחרמון:
אלון שסוע (.Quercus cerris L) – עץ שכיח בטורקיה, הגדל רק באתר אחד בישראל, נחל ערער. על עליו יש שערות גסות שאינן נושרות כתוצאה מחיכוך. עליו מפורצים מאוד וקשקשי הבלוט שלו ארוכים ומאונקלים.
אלון חרמוני (Quercus look Kotschy) - נחשב בעבר בתור אלון הלבנון.
אלון הלבנון (Quercus libani G.Olivier) – עץ העומד בשלכת בחורף. גדל בלבנון וחודר לישראל באזור החרמון. לפי אתר צמחיית ישראל ואחרים הוא לא גדל בחרמון.
בשנת 2009 קבוצת מתנדבים מעמק חפר והשרון, בראשות ארנון גורן ועפר בינדל החלו בפרויקט השבת אלוני התבור לשרון. ההשראה לפרויקט הגיעה מהספר "האיש שנטע עצים", מאת ז'אן ז'יואנו. הקבוצה אספה בלוטים מעצים מקומיים והטמינה אותם בפארק השרון, בין אזור התעשייה עמק חפר לבין תחנת הרכבת בחדרה. עד סוף 2016 התבססו בשטח כ-300 עצים.
פרויקט מיפוי אלוני ישראל ע"ש מיכאל אבישי ממפה את מיקום האלונים בארץ, לפי מין.
מרבית האלונים בישראל נמוכים ונראים כשיחים. מיעוטם, בעיקר אלה הגדלים בצד מקומות קדושים למוסלמים, ולכן לא נפגעו, הם עצים גדולים, גבוהים ומרשימים; חלקם בני מאות שנים. גילו של "אלון אברהם" שבחברון נאמד בכאלף שנה, אך בשנת 1996 פריט זה מהמין אלון מצוי הוכרז כמת.
שימושים

עץ האלון שימש בתקופות הקדומות להסקה. כמו כן, שימש לבניית כלים חקלאיים, סירות וספינות. העץ שימש גם לפחמים שנחשבו ל"טובים מכל הפחמים". העץ שיוצר ממנו נקרא בפי היוונים: "קסילון", שפירושו לפיד. בנוסף, שימש העץ לפיסול של אלילים מעץ.
האלון שימש גם למאכל אדם, הפרי מכיל הרבה טאנין, שהוא חומר מר המגן עליו מפני אכילה על ידי בעלי חיים. על ידי קלייה של הבלוטים וטחינתם, ניתן היה גם להיזון מהם (כפי שנעשה במלחמת העולם הראשונה) או לערבם בקפה.
במאות השנים האחרונות מקובל להשתמש בחביות העשויות מעץ האלון לצורך יישון מרבית הסוגים המקובלים של המשקאות האלכוהוליים. שאריות העץ מחביות אלו ידוע כחומר גלם מעולה לבעירה לצורך צלייה.
שימושים ברפואה העממית

יהודי תימן נהגו להשתמש בעפצי האלון לשם ריפוי נפיחויות, שטפי דם, דלקות חניכיים, שלשולים, טחורים ודלקות מעיים.
בתרבות

עלה האלון נמצא בסמלי הקצונה של צבא ארצות הברית.
בתרבות > במזרח הקדום ובתנ"ך

חורשות אלונים שימשו כמקום מרכזי במזרח הקדום לקבלת הכוונה מהאלים ולפולחני ניחוש. בתקופה הכנענית קושר השם אלון עם מקומות פולחן, ובמקרא מוזכרים אלון מורה ואלוני ממרא, אלון מעוננים, אלון מוצב, אלון בכות ואלון תבור כאתרים הקשורים באירועים פולחניים. מקור שם העץ אלון, כמו גם שם העץ אלה, הוא במילה "אל", בהקשר של עץ מקודש לאלים (כגון אשרה). השם מופיע גם בשומרית: alla, ובאכדית allānu.[דרושים מקורות: לשומרית ואכדית][מפני ש...]
בתנ"ך, מתואר האלון כסמל החוסן והכוח: "כְּגֹבַהּ אֲרָזִים גָּבְהוֹ וְחָסֹן הוּא כָּאַלּוֹנִים" (עמוס, ב', ט'). על כן, יש המסבירים ששמו ושם עץ האלה קשור בשורש א.י.ל, שפירושו כוח וחוסן. השם אַלּוֹן מופע כשם פרטי של אחד מנשיאי שבט שִׁמְעוֹן בדברי הימים א', ד', ל"ז.
וְעוֹד בָּהּ עֲשִׂרִיָּה וְשָׁבָה וְהָיְתָה לְבָעֵר כָּאֵלָה וְכָאַלּוֹן אֲשֶׁר בְּשַׁלֶּכֶת מַצֶּבֶת בָּם זֶרַע קֹדֶשׁ מַצַּבְתָּהּ: (ישעיהו פרק ו פסוק יג)
שמותיהם של שני העצים המרכיבים את החורש הים-תיכוני: "אלון" ו"אלה", הומצאו כיוון שהם שימשו לפולחן לאלילים (ספר הושע, פרק ד', פסוק י"ג) וגם לה', ומשום שהיו נטועים בבית המקדש (רד"ק, ספר ישעיהו, פרק ו', פסוק י"ג "יש מפרשים בשלכת").
האלונים המוכרים הם האלון המצוי ואלון התבור, שני אלה נבדלים זה מזה, בין השאר, באופי קצות העלים: העלים של האלון המצוי הם דוקרניים, בניגוד לעלי אלון התבור. אלון התבור נקרא בערבית "מל" או "מלול", כשמו של הכפר השוכן למרגלות הרי נצרת, הוא מזוהה עם נהלל המקראית (יהושע, י"ט, ט"ו; שופטים, א', ל'). בשל כך, הועלתה הסברה שה"נעצוצים" וה"נהלולים" המוזכרים בספר ישעיהו (פרק ז', פסוק י"ט), הם האלון המצוי (אשר נקרא נעצוץ על שם דוקרניותו) ואלון התבור.[דרוש מקור]
האלון נקרא בארמית "בלוטא", כשם פרי האלון – הבלוט. לפי דעה אחת בתלמוד, האלון נכלל בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב רבות את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.
בעמק יזרעאל שוכן היישוב אלונים, קיבוץ שהוקם על ידי תנועת הנוער העובד ב–1938. בעמק יזרעאל ישנו יישוב נוסף, אלוני אבא, המזכיר בשמו את עצי האלון. יישוב נוסף על שם האלון, אלוני הבשן, שוכן בגולן. היישוב אלון שבות הוקם כאשר חזרו בני כפר עציון לביתם בעקבות מלחמת ששת הימים. בתקופה בין כיבוש היישוב על ידי הלגיון של עבר הירדן ב–1948 ועד לשחרורו ב–1967 נהגו בני כפר עציון לצפות אל ביתם החרב מרחוק. הם יכלו לזהות את המיקום של עץ האלון ההדור שגדל במרכז הגוש. היישוב אלון שבות נקרא על שם האלון והוא נמצא בכניסה ליישוב. גם היישוב אלון במדבר יהודה מנציח בשמו את עץ האלון ואת יגאל אלון שהיה מפקד הפלמ"ח במלחמת העצמאות. גם היישוב דיר בלוט, המשקיף ושולט על שדה התעופה בן-גוריון, נושא בשמו את פרי האלון.
לקריאה נוספת

ילקוט הצמחים, ניסים קריספיל, כרך א'
"שיח ועץ במורשת ישראל", נגה הראובני, הוצאת נאות קדומים, עמוד 130
צמחי תנ"ך בנופיהם, דוד לביא, הוצאת המחלקה לחינוך ותרבות של עיריית חיפה
הערות שוליים

↑  .Quercus L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  מיכאל אבישי, הכל אודות האלון, בשביל הארץ, 2003, עמ' 57
↑  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 90
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 84 עד 85, 88
↑  .Fagaceae Dumort, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  .Fagaceae Dumort, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2023
↑  .Quercus robur L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  .Quercus suber L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑   אלון יששכר, לאן נעלמו עצי האלון שכיסו את הארץ?, בערוץ כאן 11, 2021
↑  מין זה הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית
↑  יואב ויזל, החי והצומח של ארץ-ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת, כרך כרך 8: הצומח של ארץ-ישראל, רעננה: משרד הבטחון, 1984
1 2 3  על יערות אלון התבור ברמת מנשה ובשרון, באתר כלנית, ‏2018-05-12
1 2 3  מצטרפים לפרויקט השבת אלוני התבור לשרון, באתר www.kkl.org.il
↑  משיב האלונים, באתר greenwin.kkl.org.il, ‏21.12.2016
↑  עזרא ברנע, מיפוי אלוני ישראל ע"ש מיכאל אבישי, באתר ior.maps.arcgis.com
1 2  אבי שמידע, צבי שמיר ומיכאל וינברג, עצים קדושים וקשישים בישראל.pdf עצים קדושים וקשישים בישראל, כמעט 2000 12, סתיו 1996
↑  עקב עקיצה של חרק, כתגובה אלרגית של הצמח, מתנפח האזור הנגוע כדי שלא יתפשט הנגע, אך זה אינו יעיל כיוון שבסופו של דבר, החרק משלים את התפתחותו בתוך העפץ ואוכל את דרכו החוצה בין כה וכה
↑  אמוץ דפני, עצים מקודשים בישראל, תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ' 17
↑  ראו: זהר עמר, על העצים הקדושים בספרות היהודית, באתר אוניברסיטת בר-אילן.
↑  Joan E. Taylor, The Asherah, the Menorah and the Sacred Tree, Journal for the Study of the Old Testament 20, 1995-06, עמ' 40 doi: 10.1177/030908929502006602
↑  alla; מילון שומרי-אנגלי, מאי 2014; עמ'-144
↑  המילה tīru במילון, באתר אוניברסיטת פנסילבניה
↑  ראש השנה כג א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541130105171  BNE: XX535200  BnF: cb12089056w (data)  GND: 4151140-2  LCCN: sh85093565  NARA: 10663895  NKC: ph241922 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלון אנגלי נטוע בקריית שמונה
נסים ברוך

נסים ברוך (1 בפברואר 1932 – 1 במרץ 2021) היה כלכלן ישראלי. נמנה עם "נערי אשכול" ו"נערי פטינקין". שימש כיועץ כלכלי לראש הממשלה יצחק שמיר, מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.
קורות חיים

נסים ברוך נולד בירושלים לרב יעקב ברוך ולחיה-לאה, שניהם ילידי העיר. אמו הייתה בתם של הרב אב"ד בכור אהרון אלנקווה ומרים מזל לבית אריאל. משפחת אריאל הייתה מהמשפחות הבודדות שמעולם לא עזבו את הארץ, ונקראו משפחות מוסתערבים. ברוך התגורר בשכונת עזרת ישראל בירושלים, בבית שנבנה על-ידי הסב הרב בכור אהרן אלנקווה בשנת 1905. לברוך היו חמישה אחים, כולם חברי תנועת הנוער בית"ר ואצ"ל, ביניהם אהרון ויצחק שהיו ממקימי קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים.
בגיל עשר הצטרף כחניך לתנועת הנוער בית"ר, ומאוחר יותר הדריך בה. בגיל 13 וחצי הצטרף כחבר מחתרת לאצ"ל, וקיבל את הכינוי המחתרתי "גיורא". פעילותו המחתרתית עסקה בתחומי התעמולה והגיוס. לקראת סיומו של המנדט הבריטי קריין ברוך בתחנת הרדיו המחתרתית קול ציון הלוחמת והשלים קורס באצ"ל בבסיס הנוער בקטמון. לפני הגיוס לצה"ל התנדב בפעילות חלוצית במושב רמת רזיאל ובהדרכה בקן בית"ר בירושלים.
ברוך היה חבר תנועת החרות, מפלגת גח"ל והליכוד. בתקופת לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים היה ממקימי "הגוש למען הסטודנט" שנועד ללכד את תנועת החרות ואת הליברלים, במטרה לקדם בחירות אישיות ואזוריות בישראל.
ברוך היה נשוי לאסתר לבית הרב יעקב גולדמן ולזוג נולדו שלושה בנים.
השכלה

ברוך למד בבית הספר היסודי תחכמוני בירושלים, ובתיכון ליד האוניברסיטה.
בשנת 1955 סיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1968 השלים תואר שני בכלכלה ובמנהל עסקים. בשנת 1961 סיים התמחות בסקנדינביה ובארצות הברית במסגרת מלגה מטעם האו"ם בנושאי תכנון ותקצוב בתחומי שיכון ותכנון ערים, רשויות מקומיות ושירותי רווחה אחרים.
בהמשך היה גם מרצה באוניברסיטה העברית בבית הספר לעבודה סוציאלית ובמחלקה לחינוך, ומרצה במכללה למינהל בקורס שמאים בכלכלה עירונית. ברוך הרצה גם בבית הספר לפקידים בכירים של משרד האוצר והנחה חברי כנסת ופקידים בהכנת פרויקטים לתואר אקדמאי.
שירות צבאי

במלחמת העצמאות שירת ברוך במסגרת האצ"ל בירושלים. ב-16 באוגוסט 1950 התגייס לצה"ל ועבר טירונות במסגרת "העתודה האקדמאית" הראשונה. ברוך קיבל אישור זכאות לענידת אות האצ"ל ועיטור לוחמי המדינה על"ה מטעם משרד האותות והעיטורים של משרד הביטחון.
עם סיום לימודיו ב-1953 תכנן לשרת במטכ"ל באג"ם תכנון. בשל עברו באצ"ל, התנגד השב"כ לשיבוצו הצבאי באג"ם תכנון. חבר הכנסת חיים לנדאו העלה שאילתה בכנסת בנושא וסוכם על המשך שירותו הצבאי בירושלים במחנה שנלר ומתן אישור להמשך הלימודים באוניברסיטה בתקופת השירות הצבאי. בשירות המילואים עבר קורס משנים טכניים וצורף לגדוד מרגמות כבדות 346. במלחמת ששת הימים שירת בחיל התותחנים בירושלים, בעמק המצלבה. במלחמת יום הכיפורים שירת במילואים בקו הראשון. במלחמת שלום הגליל קיבל אות הוקרה על פעילות חינוכית מקצין החינוך הראשי. ברוך סיים את שירות המילואים לאחר 36 שנים.
בשירות הממשלתי > כהונה ראשונה: 1956-1965

ברוך הצטרף כעובד מדינה במשרד האוצר, והיה מראשוני הכלכלנים באגף התקציבים, שהומלצו על ידי הפרופסור דן פטינקין, ונקראו "נערי פטינקין" ו"נערי אשכול",שהיה השר האחראי להקמת אגף התקציבים  בניהולו של ד"ר יעקב ארנון, מנכ"ל משרד האוצר.
באגף התקציבים שימש כרפרנט לתקציב משרד החקלאות ופיתוח מקורות מים. כמרכז של כל השירותים הסוציאליים (כולל שיכון, עבודות ציבוריות רשויות מקומיות, חינוך, בריאות, עבודה, ביטוח לאומי). ברוך הגיע לדרגת סגן הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר. בעשור זה עברה ישראל ממצב כלכלי קשה לתחילתה של צמיחה כלכלית. הניסיון שרכש במשרד האוצר בשנים אלה עזר לו בבואו לכהונה השנייה שלו בשירות המדינה. בתקופה זו הפסיק כל פעילות פוליטית, והשתתף בתיעוד בעל פה של עמותת יד לוי אשכול לאיסוף עדויות וזיכרונות של מי שעבדו לצדו של לוי אשכול.
בשירות הממשלתי > כהונה שנייה בשירות המדינה

ב-1 בדצמבר 1983 מונה ליועץ כלכלי לראש הממשלה, יצחק שמיר. ב-10 ביוני 1984 מונה למנכ"ל משרד האוצר, אך התפטר מתפקיד זה לאחר כ-4 חודשים, ב-1 באוקטובר של אותה השנה. ב-1 בנובמבר 1984 מונה למנכ"ל המוסד לביטוח לאומי בו כיהן עד ליולי 1986 אז התפטר.
חלקו של נסים ברוך בתפקידו כיועץ כלכלי לראש הממשלה שמיר וכמנכ"ל האוצר בנושא תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 או בשמה השני התוכנית להצלת המשק: עוד בהיותו יועץ כלכלי לראש הממשלה, נוכח המצב הכלכלי החמור, כשהאינפלציה מרקיעה שחקים, האיץ בראש הממשלה להכין "תוכנית ייצוב הכלכלית" ואף החל בהכנתה ביתר פירוט בעת מינויו למנכ"ל משרד האוצר (יוני 1984). תוכנית שתידחה בהמשך בגלל הבחירות להסתדרות העובדים עד לשנת 1985 ותיקרא בשם "התוכנית לייצוב המשק 1985". פרש ממשרד האוצר עם כינונה של הממשלה החדשה בראשותו של שמעון פרס (אוקטובר 1984). שלבי התוכנית וגלגוליה מצויים בארכיב המדינה וכלולים ב-30 תיקים שטרם התפרסמו ככתוב בארכיב המדינה. כאמור התוכנית הנ"ל הגיעה לסיומה רק באפריל 1985.
בתקופתו כמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי נכנס לתוקף חוק ביטוח הסיעוד, נושא שעסק בו רבות עוד בשנות השבעים בשמשו כחוקר ראשי במכון ברוקדייל. עמד בראש הצוות הבינמשרדי להגמשת ביטוח האבטלה מיום 11 ביולי 1986 והוגש לשר העבודה והרווחה, מר משה קצב ולחברי ועדת השרים. אושר והומלץ אך לא בוצע. פרש מתפקיד מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי בשל חילוקי דעות חריפים עם השר הממונה.