stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוקטה TB 30 אפסילון
עיצוב ופיתוח

בשנת 1978 דרש חיל האוויר הצרפתי מטוס מאמן בסיסי חדש עם מושבי טנדם ומנוע בוכנה. SOCATA הציעה את ה-TB 30B, שהתבסס על TB 10 Tobago, ונבחר בפברואר 1979.
הראשון מבין שני אבות-טיפוס טס ב-22 בדצמבר 1979, אך בדיקות הראו כי לאפסילון היו בעיות בטיפול, ולכן הוא עוצב מחדש. השינויים כללו סנפיר סוחף לאחור, רצועת גחון, מטוס זנב גדול יותר, וכנפיים עם קצות אליפטיים שהגדילו את מוטת הכנפיים מ-7.40 מ' ל-7.59 מ'. אב הטיפוס הראשון טס מחדש עם השינויים הללו ב-31 באוקטובר 1980, ובעיות הטיפול נפתרו בהצלחה.
האפסילון הוא מטוס חד-כנף מונופלאי נמוך עשוי מתכת, מונע על ידי מנוע Lycoming O-540 שטוח עם שש בוכנות, שמניע מדחף דו-להבי. המטוס מצויד בגלגל אף נשלף. הטייס והמדריך יושבים יחד מתחת לחופה פרספקס הזזה, עם פריסת תא טייס שמסייעת במעבר למטוס Dassault/Dornier Alpha Jet, שאליו עוברים סטודנטים צרפתיים לאחר סיום הכשרתם באפסילון.
אב הטיפוס הראשון הוסב למטוס ניסוי עבור מנוע הטורבו-פרופ Turbomeca TP 319 Arrius, וטס בתצורה זו לראשונה ב-9 בנובמבר 1985. לאחר מכן הוסב מטוס הניסוי למאמן טורבו-פרופ ייעודי בשם TB 31 Oméga, שהונע על ידי מנוע Turbomeca Arrius 1A2 בהספק של 360 קילוואט (483 כ"ס) וצויד במושבי פליטה. הוא חזר לטיסה ב-30 באפריל 1989. המטוס הוצע במסגרת התחרות המשותפת של חיל האוויר וצי ארצות הברית למערכת אימון מטוסים ראשונית, שנועדה להחליף את מטוסי Beechcraft T-34 Mentor ו-Cessna T-37. עם זאת, ההצעה נדחתה ולא הניבה מכירות.
היסטוריה תפעולית

חיל האוויר הצרפתי (ארמי דה ל'אייר) ביצע הזמנה ראשונית ל-30 מטוסי אפסילון בשנת 1981, ולאחר מכן הוזמנו עוד מטוסים עם סך כולל של 150 הזמנות. המשלוחים הראשונים החלו ב-1983, כאשר קורסי ההכשרה המבוססים על האפסילון החלו בספטמבר 1984.
הזמנות יצוא עבור האפסילון התקבלו מטוגו לשלושה מטוסים חמושים ב-1984, שנמסרו ב-1986, עם רביעי שסופק מאוחר יותר להחליף מטוס שהתנגש. בנוסף, פורטוגל הזמינה 18 מטוסים ב-1987, אשר הורכבו בפורטוגל על ידי OGMA.
גרסאות

TB 30 Epsilon : מטוס אימונים צבאי
TB 31 Oméga : גרסה מוצעת מונעת טורבו-פרופ של ה-TB 30 Epsilon. רק מטוס אחד נבנה
מפעילים

| --- | --- |
חיל האוויר לשעבר: חיל האוויר כיום
צרפת צרפת: פורטוגל פורטוגל
: סנגל סנגל
: טוגו טוגו
ביבליוגרפיה

"מדריך: כוחות האוויר של העולם". Flight International, 11–17 נובמבר 2008, עמ' 52–76.
דונלד, דוד. האנציקלופדיה של מטוסי העולם. אטוביקוק, אונטריו: Prospero Books, 1997, עמ' 19–20. ISBN 1-85605-375-X.
הייל, קרייג. "מדריך: כוחות האוויר של העולם". Flight International, כרך 178, מספר 5257, 14–20 ספטמבר 2010, עמ' 26–53.
הייל, קרייג. "מדריך כוחות האוויר של העולם". Flight International, כרך 182, מספר 5370, 11–17 דצמבר 2012. עמ' 40–64.
ג'קסון, פול. "אפיסילון ... מאמן נגיש מטארב". Air International, כרך 32, מספר 1, ינואר 1987, עמ' 7–15. ISSN 0306-5634.
למברט, מארק. Jane's All The World's Aircraft 1990–91. קואולסדון, בריטניה: Jane's Defence Data, 1990. ISBN 0-7106-0908-6.
למברט, מארק. Jane's All The World's Aircraft 1993–94. קואולסדון, בריטניה: Jane's Data Division, 1993. ISBN 0-7106-1066-1.
Langeard, Olivier (מאי 2019). ""Zébulon" autour des pylônes: un Français à Reno sur "Epsilon"" [זבולון בין העמודים: צרפתי ברינו על האפסילון]. Le Fana de l'Aviation (בצרפתית) (594): 42–47. ISSN 0757-4169.
Méal, Xavier (מאי 2019). "Socata TB 30: une nouvelle vie pour l'"Epsilon"" [Socata TB 30: חיים חדשים לאפסילון]. Le Fana de l'Aviation (בצרפתית) (594): 39–41. ISSN 0757-4169.
Méal, Xavier (מאי 2019). "TB 30 "Epsilon": voltige en patrouille sur la Bourgogne" [TB 30 אפסילון: אקרובטיקה עם פטרול על הבורגונדי]. Le Fana de l'Aviation (בצרפתית) (594): 49–51. ISSN 0757-4169.
טיילור, ג'ון W.R. Jane's All The World's Aircraft 1988-89. קואולסדון, בריטניה: Jane's Defence Data, 1988. ISBN 0-71060-867-5.
הערות שוליים

↑  Jackson 1987, p. 8.
1 2 3 4  Taylor 1988, p. 56.
↑  Jackson 1987, pp. 9–10.
↑  Lambert 1990, p. 88.
↑  Lambert 1993, pp. 92–93.
↑  Jackson 1987, p. 9.
↑  Jackson 1987, pp. 11–15.
↑  Hoyle Flight International 2012, p. 50.
1 2 3  "World Air Forces 2023". Flight Global. Flightglobal Insight. 2022. נבדק ב-8 במרץ 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
TB 31 אומגה
TB 30 של חיל האוויר הפורטוגזי
שיבולת-שועל

ערך זה עוסק בדגן המאכל. אם התכוונתם לסוג הטקסונומי, ראו .
| שיבולת-שועל תרבותית |
| --- | --- |
 שיבולת-שועל תרבותית
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: דגניים
סוג:: שיבולת-שועל
מין:: שיבולת-שועל תרבותית
שם מדעי
 Avena sativa ‏לינאוס, 1753
תחום תפוצה

שיבולת שועל לא בשלה
שיבולת-שועל תרבותית או בקיצור שיבולת-שועל (שם מדעי: Avena sativa) היא מין בסוג שיבולת-שועל הגדל באקלים ממוזג ופורח באביב. דגן זה מגודל בשביל זרעיו, הנאכלים בין היתר כדייסה ומשמשים גם כמספוא לחיות משק כסוסים ופרות. במין זה נעשה גם שימוש כרכיב במזון כלבים ובמזון לתרנגולות. מין זה הוא אחד מתשעת מיני שיבולת השועל הגדלים בישראל והוא שכיח בכל אזורי הארץ למעט דרום הנגב ומרומי החרמון.
מקור השם

לשם "שיבולת שועל" מספר מקורות אפשריים. מקור אחד מצביע על חיבתם של שועלים להתחכך בצמח זה, בנוסף, קיימת ההשערה כי ניתן השם בעקבות מראה של השיבולת המזכיר את זנב השועל, כך על-פי פירוש רש"י על תלמוד בבלי מסכת פסחים דף ל"ה.
בישראל מכונה שיבולת השועל בפי רבים קְוואקֵר. זהו שם של אחד ממותגי שיבולת השועל מתוצרת חברת קווייקר (אנ') האמריקאית, שהפך לשם גנרי של המאכל.
שימושים

שיבולת שועל נמכרת באחת מ-4 צורות:
גרעיני שיבולת שועל מלאים ושלמים. נמכרים בחנויות טבע.
גרעיני שיבולת שועל חתוכים כך שכל גרעין חתוך לאורכו בדרך כלל ל-3 חלקים שווים בערך בגודלם.
שיבולת שועל "משוטחת" - גרעיני שיבולת השועל משוטחים לאחר אידוי בעודם שלמים בעזרת רולרים. צורה זו גם משמשת לרוב כחומר הגלם העיקרי בגרנולה.
שבבי שיבולת שועל הנקראים גם "שיבולת שועל להכנה מהירה" ("אינסטנט"). זוהי שיבולת שועל שעובדה לצורת שבבים לאחר ששוטחה ועברה תהליך בישול/אידוי נוסף לפני שיובשה ונארזה. זוהי הצורה הנפוצה ביותר של שיבולת שועל בישראל.
שימושים נפוצים בשיבולת שועל הם:
דייסה, בדרך כלל על ידי בישול שיבולת השועל במים או בחלב.
בארגזי חול ניתן להשתמש בקמח שיבולת שועל במקום בחול.
כמספוא לעופות ולבהמות.
כמרכיב העיקרי בגרנולה ובמוזלי. במאכלים הללו שיבולת השועל מתווספת כמות שהיא או לאחר קלייה.
יתרונות בריאותיים

צריכה של שיבולת שועל מומלצת על ידי ארגון הלב האמריקאי (American Heart Association), בשל יכולתה לסייע בהורדת רמות הכולסטרול בדם, בנוסף שיבולת שועל מסייעת למניעת סוכרת וכן מפחיתה בסיכוי ללקות במספר סוגי סרטן ובעיקר, סרטן המעי הגס. עוד ידוע כי שיבולת השועל טובה להזנת העור[דרוש מקור].
בשיבולת שועל לא קיים החלבון גלוטן ולכן היא בטוחה למאכל לחולי דגנת (צליאק). עם זאת, חלק ניכר מהשיבולת הנמכרת לצרכנים מכילה חשש להימצאות גלוטן בה משתי סיבות - גידול בסמוך לשדה חיטה או דגן אחר המכיל גלוטן כך שייתכן מעבר זרעים לשדה שיבולת השועל או עיבוד באותו מפעל עם דגן המכיל גלוטן. בנוסף, לכ-15% מבין חולי הדגנת ישנה גם רגישות לחלבון אבנין המהווה את המרכיב העיקרי בחלבון שיבולת השועל.
דיאטת שיבולת שועל

במספר מדינות מערביות ובעיקר בארצות הברית נפוצה דיאטת הרזיה המבוססת על שיבולת שועל שאינה מעובדת כמרכיב עיקרי. בקצרה, הדיאטה מורכבת משלושה שלבים. השלב הראשון נמשך כשבוע ומתבסס על אכילת דייסת שיבולת שועל מלאה בלבד. השלב השני נמשך חמישה שבועות ומשלב שיבולת שועל כמרכיב מזון עיקרי עם מרכיבי מזון נוספים והשלב השלישי, מהשבוע השישי והלאה, כולל בתוכו מוצרי שיבולת שועל בתפריט היומי.
ביהדות

שיבולת השועל מופיעה במשנה כאחד מחמשת מיני דגן. מאות בשנים, בקרב יהודי צרפת ואשכנז מקובל היה לזהות את שיבולת השועל התלמודי עם המין המכונה בשם זה כיום. בעת החדשה התעוררה מחדש במחקר שאלת זיהוי שיבולת השועל, ולדעת פרופסור יהודה פליקס שיבולת-שועל של חז"ל איננה המין המזוהה כיום כשיבולת שועל אלא מין שעורה המכיל גלוטן ומחמיץ בנוכחות מים. לעומתו הרב יוסף אפרתי טוען שבניסוי שערך עבורו ד"ר משה זקס שיבולת שועל החמיצה, ולפיכך יש לדבוק בזיהוי המקובל המבוסס על פירוש רש"י. למחלוקת זו השלכות רבות: לגבי דיני חמץ בפסח, ברכות הנהנין, הפרשת חלה, כלאיים, איסור חדש ועוד. שאלת הזיהוי משמעותית במיוחד עבור הסובלים מדגנת (צליאק), הנאלצים להימנע מגלוטן, אך חפצים לקיים מצוות אכילת מצה בפסח, שכן לפי הזיהוי המקובל שיבולת שועל היא היחידה מבין חמשת מיני דגן שניתן לאפות ממנה מצות ללא גלוטן.
מובא במשנה ששיבולת שועל ושעורה נידונות כמין אחד לעניין כלאיים, ולכן מותר לזרוע שיבולת שועל ושעורה יחד.
ראו גם

חמשת מיני דגן
הערות שוליים

↑  Cholesterol, Fiber and Oat Bran - The American Heart Association
↑  "רגישות לגלוטן, צליאק ושיבולת שועל - מותר או אסור? - EatWell". EatWell. 2015-12-06. נבדק ב-2017-09-09.
↑  יהודה פליקס, כלאי זרעים והרכבה: מסכת כלאים: משנה, תוספתא וירושלמי לפרקים א–ב: בירור הסוגיות ורקען הבוטני־חקלאי, הוצאת דביר 1967, עמ' 24-29
↑  "לשאלת זיהוי שיבולת שועל" - הרב יוסף אפרתי, בתוך: הליכות שדה גיליון 57 עמ' 11–17.
↑  כלאיים א', א'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4158723-6  HDS: 027663  NKC: ph1187479 
גרעיני שיבולת שועל מלאים ושלמים
גרעיני שיבולת שועל שנחתכו בעזרת פלדה
Rolled oats - גרעיני שיבולת שועל ששוטחו בעזרת רולרים לאחר אידוי
Instant oats - גרעיני שיבולת שועל שאודו, שוטחו, בושלו/אודו עוד, עובדו לצורת שבבים ויובשו
שבבי שיבולת שועל
דייסה משבבי שיבולת שועל וצימוקים
משרד הבית הלבן

| --- | --- |


האגף המערבי מושב משרד המדיניות של הבית הלבן
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 סוכנות אם:  משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
 סוכנות בת:  Office of Scheduling and Advance 
 תאריך הקמה:  1857 
 מנהל:  סוזי ויילס, ראש סגל הבית הלבן
 מטה מרכזי:  האגף המערבי של הבית הלבן
 עובדים:  150
 אתר רשמי
 
משרד הבית הלבן למדיניות (באנגלית: White House Office) הוא ישות בתוך משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. בראשות המשרד עומד ראש סגל הבית הלבן המשמש בנוסף כראש משרד הרשות המבצעת של הנשיא.
כמעט כל עובדי משרד הבית הלבן הם מינויים פוליטיים של הנשיא. עוזרים אלו מפקחים על האינטרסים הפוליטיים והמדיניים של הנשיא ואינם דורשים אישור פוליטי למינוי, ומשום כך בידי הנשיא להסירם לפי שיקול דעתו.
אנשי צוות המשרד השונים ממוקמים באגף המערבי והמזרחי של הבית הלבן, בניין משרד ההנהלה ע"ש אייזנהאואר ובבניין משרד ההנהלה החדש.
היסטוריה

ב-1939, במהלך כהונתו השנייה של פרנקלין דלאנו רוזוולט, הונחו היסודות לסגל הבית הלבן המודרני. בהתבסס על ההמלצות של ועדה נשיאותית שהורכבה ממומחים בתחום מדע המדינה ומינהל ציבורי, רוזוולט הצליח לקבל את אישור הקונגרס למהלך. השינוי כלל את יצירת משרד הרשות המבצעת, אשר דיווח ישירות לנשיא. המשרד כינס תחתיו שתי תת-יחידות: משרד הבית הלבן ולשכת התקציב, שהחלה לפעול עוד ב-1921 והייתה במקור חלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית לפני שעברה לחסות משרד הרשות המבצעת. משרד הבית הלבן מאורגן בהתאם לרצונו של כל נשיא מכהן ומנוהל על ידי צוות שנבחר על ידי הנשיא. כמה מועצות נשיאותיות, ועדות ונציבויות מתפקדות באופן ארגוני כמחלקות של משרד הבית הלבן.
על אף שהמשרד משמש כיחידת משנה של משרד הרשות המבצעת, משרד הבית הלבן הוא הגוף המוביל במערך הצוות הנשיאותי. במובנים רבים הוא הקרוב ביותר לנשיא הן בקרבה הפיזית, עוזריו הבכירים תופסים את רוב המשרדים באגף המערבי, ובהשפעתה על הפעילות השוטפת, דיונים, סדרי מדיניות, ותקשורת ציבורית לנשיאות.
תפקיד המשרד

הסוגיות העומדות בפני ארצות הברית בכל עת אינן ניתנות לטיפול על ידי הנשיא לבדו, ועל כן עליו להתבסס על המומחיות של ראש הסגל אותו הם מינו. בעוד שראשי הסגל עשויים להיות שונים במידת התווית המדיניות שאותו הם מספקים לנשיא, הם נמצאים, מנגד, בבסיסם, כמנהלי מערכת הבית הלבן. לפחות בתאוריה, הם הגורמים שאחראים על מדיניות הבית הלבן כרשות מבצעת, סדר ארגוני יעיל וכל מסמך ותקשורת שקשורה לנשיא.
מבנה המשרד

מבנה משרד המדיניות של הבית הלבן נכון ל-21 בינואר 2025:
מבנה המשרד > לשכת ראש סגל הבית הלבן

עוזר לנשיא וראשת סגל הבית הלבן: סוזי ויילס
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל הראשי: דן סקאבינו
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל למדיניות: סטיבן מילר
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל לחקיקה, פוליטיקה וציבור: ג'יימס בלייר
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל של הבית הלבן לתקשורת, כוח אדם וענייני ציבור ומזכיר הקבינט: טיילור בודוביץ'
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל ליישום אסטרטגי: ניקולס לונה
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל לתפעול: וויליאם האריסון
מבנה המשרד > יועצים בכירים לנשיא

עוזר לנשיא ויועצת בכירה: אלינה הבה
עוזר לנשיא ויועץ בכיר: פיטר נבארו
עוזר לנשיא ויועץ בכיר למדיניות: רוברט גבריאל ג'וניור
עוזר לנשיא ויועץ בכיר לנשיא לענייני ערבים והמזרח התיכון: מסעד בולוס
מבנה המשרד > משרד התקשורת

עוזר לנשיא ולמנהל התקשורת בבית הלבן: סטיבן צ'ונג
סגן עוזר לנשיא וסגן ראשי למנהל התקשורת: אלכס פייפר
סגן עוזר לנשיא וסגן מנהל התקשורת: קאלאן דור
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל חדר המלחמה: איאן קלי
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל התקשורת לפרויקטים מיוחדים: דילן ג'ונסון
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל ענייני מדיה: סוני ג'וי נלסון
מנהל המחקר של הבית הלבן: דן בויל
מנהל התקשורת של הקבינט: ג'והאנה פרסינג
מנהל התקשורת של הקונגרס: צ'ריסה פארנט
מנהל התקשורת למדיניות: ג'קי קוטקייביץ'
מנהל התגובה המהירה: ג'ק שניידר
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל המדיה של קואליציות: (לא מאויש)
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל המדיה האזורית: (לא מאויש)
מבנה המשרד > משרד הגברת הראשונה

עוזר לנשיא ולראש הסגל לענייני הגברת הראשונה: היילי האריסון
עוזר מיוחד לנשיא ולמזכיר החברתי בבית הלבן:
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל תקשורת לגברת הראשונה:
מבנה המשרד > משרד מזכיר הסגל

עוזר לנשיא ולמזכיר הסגל: ויל שארף
סגן עוזר לנשיא וסגן מזכיר סגל:
משרד ההתכתבות הנשיאותית
משרד פקיד ההנהלה של הבית הלבן
משרד ניהול רשומות
מבנה המשרד > משרד הבית הלבן לענייני חקיקה

עוזר לנשיא לענייני חקיקה: ג'יימס ברייד
סגן עוזר לנשיא לענייני חקיקה וקשרי בית:
סגן עוזר לנשיא לענייני חקיקה וקשרי הסנאט:
מבנה המשרד > משרד דוברות הבית הלבן

דוברת הבית הלבן: קרוליין לוויט
עוזר מיוחד לנשיא וסגן דוברת הבית הלבן הראשי: הריסון פילדס
סגנית דוברת הבית הלבן: אנה קלי
סגן דוברת הבית הלבן: קוש דסאי
מבנה המשרד > לשכת היועץ לביטחון לאומי

עוזר לנשיא ויועץ לביטחון לאומי: מייקל וולץ
עוזר מיוחד לנשיא ויועץ בכיר: מיכה קטצ'ל
המזכירה הביצועית של המועצה לביטחון לאומי: קתרין קלר
עוזר לנשיא וסגן היועץ לביטחון לאומי: אלכס וונג
סגן עוזר לנשיא וסגן היועץ לביטחון לאומי לענייני סייבר וטכנולוגיות מתקדמות: לא מאויש
סגן עוזר לנשיא וסגן היועץ לביטחון לאומי לכלכלה בינלאומית: לא מאויש
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל של הבית הלבן למדיניות ויועץ לביטחון המולדת: סטיבן מילר
סגן היועץ לביטחון המולדת: אנתוני וו. סולסברי
סגן עוזר לנשיא ומנהל בכיר ללוחמה בטרור: סבסטיאן גורקה
סגן היועץ לביטחון לאומי לתקשורת אסטרטגית: בריאן יוז
סגן עוזר לנשיא וסגן היועץ המשפטי של הבית הלבן ויועץ משפטי למועצה לא מאויש
מבנה המשרד > המועצה למדיניות פנים של ארצות הברית

ראש המועצה למדיניות פנים ומנהל המועצה: וינס היילי
ראש צוות המועצה למדיניות פנים: (לא מאויש)
סגנית עוזרת לנשיא למדיניות פנים: היידי אוברטון
סגן עוזר לנשיא למדיניות פנים: סם אדולפסן
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים - מדיניות הבריאות: תיאו מרקל
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים - חוק וסדר, ענייני חיילים משוחררים וחוסר בית ודיור: סקוט סנטורינו
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים: וולס קינג
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים: ג'יימס שרק
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים - חינוך: אריק בלדסו
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים: אנתוני ר. דולן
מבנה המשרד > המועצה הלאומית לכלכלה

עוזר לנשיא ומנהל המועצה הלאומית לכלכלה: קווין האסט
סגן עוזר לנשיא למדיניות כלכלית וסגנית מנהל המועצה הלאומית לכלכלה: רובין קולוול
סגן עוזר לנשיא למדיניות כלכלית וסגן מנהל המועצה הלאומית לכלכלה בינלאומית: נלס נורדקוויסט
עוזר מיוחד לנשיא ליחסים כלכליים בינלאומיים: אמרי קוקס
סגנית עוזר לנשיא למדיניות כלכלית וסגנית מנהל המועצה הכלכלית הלאומית: פייג' ווילי
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות כלכלית לטכנולוגיה, טלקום ואבטחת סייבר: ראיין באש
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות כלכלית בתחום הסחר, ההגירה והעבודה: קייל קלינגנפיל
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות כלכלית בתחום המיסוי: אנדרו ליון
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות כלכלית לרגולציה פיננסית ובנקאות: ג'ף ראס
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות כלכלית בתחום הבריאות והסרת רגולציה: ג'ואל זינברג
מבנה המשרד > משרד הקבינט

עוזרת מיוחדת לנשיא ומנהלת ענייני הקבינט: ליה ברדון
סגן מנהל למדיניות: תומאס ברדבורי
סגנית מנהלת לפעילות סוכנויות: קמי קונור
מבנה המשרד > משרד אסטרטגיה דיגיטלית

מנהל ביניים ראשי דיגיטלי:
מבנה המשרד > משרד טכנולוגיית המידע

עוזר מיוחד לנשיא ומנהל טכנולוגיית המידע בבית הלבן
מבנה המשרד > משרד הבית הלבן לעניינים בין-ממשלתיים

סגן עוזר לנשיא ומנהל עניינים בין ממשלתיים:
מבנה המשרד > משרד הניהול והמנהל

סגן עוזר לנשיא למינהל ומנהל משרד המינהל:
עוזר מיוחד לנשיא וסגן מנהל ההנהלה והמנהלה:
פעולות הבית הלבן
צוות הבית הלבן
משרד הצילום של הבית הלבן
מרכזיית הבית הלבן
משרד המבקרים של הבית הלבן
משרד המינהל
מבנה המשרד > משרד לעניינים פוליטיים

סגן עוזר לנשיא ומנהל לעניינים פוליטיים:
עוזר מיוחד לנשיא וסגן המנהל לעניינים פוליטיים:
מבנה המשרד > משרד הנשיאות

עוזר לנשיא ומנהל צוות הנשיא:
סמנכ"ל משאבי אנוש:
מבנה המשרד > משרד קשרי הציבור

סגן עוזר הנשיא ומנהל משרד קשרי הציבור: ג'ים גויר
סגנית עוזר הנשיא ומנהלת קשרי מיעוטים (קהילות האפרו-אמריקאיות, הלטינים והנשים): לין פאטון
עוזרת מיוחדת לנשיא וסגנית מנהל משרד קשרי הציבור: ברט פאוול
עוזרת מיוחדת לנשיא ומנהלת קשרי העסקים: היילי בורדן
עוזר מיוחד לנשיא ומנהל היוזמות האסטרטגיות: אלכס פלמיסטר
מבנה המשרד > משרד היועץ המשפטי של הבית הלבן

עוזר לנשיא והיועץ לנשיא: דייוויד וורינגטון
סגן עוזר ליועצת הנשיא וסגן לנשיא:
סגן עוזר ליועצת הנשיא וסגן לנשיא:
סגן עוזר לנשיא וסגן היועץ לנשיא:
סגן עוזר לנשיא, יועץ מיוחד לנשיא וראש המטה של בית הלבן:
מבנה המשרד > משרד הפעולות של החדר הסגלגל

סגן עוזר לנשיא ומנהל פעילות המשרד הסגלגל:
עוזר מיוחד לנשיא ועוזר בכיר לנשיא:
עוזר מיוחד לנשיא והעוזר אישי לנשיא:
מבנה המשרד > משרד עמיתי הבית הלבן

מנהל, ועדת הנשיא על מלגות הבית הלבן
מבנה המשרד > המשרד הצבאי לבית הלבן

עוזר לנשיא ומנהל המשרד הצבאי של הבית הלבן:
סגן מנהל הלשכה הצבאית של הבית הלבן עבור תפעול:
סוכנות התקשורת של הבית הלבן (יחידת שירותים משותפים)
היחידה הרפואית של הבית הלבן (צי ארצות הברית)
סגן עוזר ורופא לנשיא
קמפ דייוויד (צי ארצות הברית)
טייסת מסוקים ימית אחת (חיל הנחתים של ארצות הברית)
שירות המזון הנשיאותי (הצי האמריקאי)
סוכנות הובלות של הבית הלבן (צבא ארצות הברית)
היועץ המשפטי
מבנה המשרד > משרד פקיד ההנהלה של הבית הלבן

אחראי על איסוף כל המסמכים שנחתמו על ידי הנשיא.
המשרד מופקד על תיעוד הצעות החוק שהתקבלו מהקונגרס, ושמירה על הגבלת הזמן על וטו שהטיל הממשל ולהעביר את הווטו בחזרה לקונגרס.
אחראי המשרד על התקשורת הרציפה בין הנשיא לקונגרס.
הערות שוליים

↑  President Trump Announces Appointments to the White House Offices of Communications, Public Liaison, and Cabinet Affairs, The White House, ‏2025-01-25 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Jennifer Jacobs, Trump tapping several who served in first administration for National Security Council roles - CBS News, www.cbsnews.com, ‏2024-12-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Trump Nation News, President Trump Announces Senior Staff Appointments to the White House Domestic Policy Council, Trump Nation News, ‏2025-01-18 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269243705171  CiNii: DA16133411  LCCN: n83191212  NKC: ko20191034450  ULAN: 500245396  VIAF: 134908692   WorldCat (עם VIAF): 134908692
קוג'אלי (נפה)

ערך זה עוסק בנפה בטורקיה. אם התכוונתם למקומות אחרים שנקראים "קוג'אלי", ראו .
| --- | --- |

אחוזה באיזמיט
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 ראש העיר:  טאהיר בויוקאקין
 ואלי (תואר שלטוני):  סדאר יאבוז
 ערים בנפה:  איזמיט, גבזה, דרינס
 בירת הנפה:  איזמיט
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  2,079,072
  ‑ צפיפות:  610 נפש לקמ"ר
 אזור זמן:  UTC +3:00
 www.kocaeli.bel.tr   www.kocaeli.gov.tr
 
נפת קוג'אלי (בטורקית: Kocaeli ili) היא נפה מטרופולינית בטורקיה ואחת משלושת הנפות היחידות שאינן בעלות שם זהה לבירתן. לכן, בירת הנפה, איזמיט, נקראת לעיתים גם קוג'אלי. שטחה הוא 3,397 ק"מר, ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מונה 2,079,072 בני אדם. בתקופה העות'מאנית היה שמה סנג'אק קוג'אלי. הערים הגדולות בנפה הן איזמיט וגבזה. הנפה ממוקמת בחלק המזרחי ביותר של ים מרמרה, סביב מפרץ איזמיט. קוג'אלי גובלת במחוז איסטנבול ובים מרמרה במערב, בים השחור בצפון, במחוז סקריה במזרח, במחוז בורסה בדרום ובמחוז יאלובה בדרום מערב. המטרופולין של איסטנבול משתרע עד לגבול בין שתי הנפות. הגודל והתנאים הטבעיים של מפרץ איזמיט מאפשרים את קיומם של מתקנים ימיים רבים, כולל הבסיס הימי גאלג'וק. הנפה נקראת בירת התעשייה של טורקיה. לנפה יש שדה תעופה בשם נמל התעופה קנגיז טופל המשמש לתחבורה צבאית ואזרחית. לקוג'אלי יש שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת קוג'אלי והאוניברסיטה הטכנית גבזה.
איזמיט היא בירת מחוז קוג'אלי
דמוגרפיה

נתונים שנלקחו מעיריית המטרופולין קוג'אלי וממערכת ההפצה המרכזית. המידע מכל אחת מהשנים הוא מהתאריך ה-31 בדצמבר.
| 2015 | 2014 | 2013 | 2012 | 2011 | 2010 | 2009 | אזור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1,780,055 | 1,722,795 | 1,676,202 | 1,634,691 | 1,601,720 | 1,560,138 | 1,522,408 | קוג'אלי |
| 347,074 | 338,710 | 332,754 | 327,435 | 322,588 | 315,734 | 313,964 | איזמיט |
| 350,115 | 338,412 | 329,195 | 319,307 | 314,122 | 305,557 | 297,029 | גבזה |
| 136,742 | 133,739 | 130,657 | 128,810 | 126,675 | 124,452 | 123,136 | דרינס |
| 182,710 | 173,139 | 164,385 | 157,304 | 152,542 | 146,896 | 140,302 | דריקה |
| 151,149 | 146,210 | 142,884 | 139,220 | 135,692 | 132,779 | 130,730 | קארפז |
| 152,607 | 149,238 | 145,805 | 143,867 | 141,926 | 137,637 | 136,035 | גאלג'וק |
| 117,230 | 109,698 | 103,536 | 98,367 | 93,640 | 88,523 | 82,494 | צ'איירובה |
| 55,169 | 54,225 | 53,033 | 52,621 | 52,501 | 51,987 | 50,886 | קארמרסל |
| 46,099 | 45,714 | 45,610 | 44,981 | 45,060 | 44,958 | 44,258 | דילווסי |
| 48,937 | 49,203 | 50,046 | 50,042 | 49,554 | 49,769 | 46,984 | קנדירה |
| 84,235 | 79,625 | 76,605 | 73,327 | 70,835 | 68,037 | 66,183 | באשיקלה |
| 107,988 | 104,882 | 101,692 | 99,410 | 96,585 | 93,809 | 90,407 | קארטפה |
חלוקת הנפה

נפת קוג'אלי מחולקת ל-12 אזורים:
באשיקלה
צ'איירובה
דריקה
דרינס
דילווסי
גבזה
גאלג'וק
איזמיט
קנדירה
קארמרסל
קארטפה
קארפז
ראשי עיריית מטרופולין קוג'אלי

1989 - 1984 נקאטי קנקוגלו, מפלגת המולדת
1995 - 1989 ספא סירמן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הפופוליסטית
1995 - 2002 ספא סירמן, מפלגת העם הרפובליקאית
2004 - 2002 היקמט ארנקיה, מפלגת העם הרפובליקאית
2019 - 2004 איברהים קארוסמאנוגלו, מפלגת הצדק והפיתוח
2019 - הווה טאהיר בויוקאקין, מפלגת הצדק והפיתוח
ראו גם

הבסיס הימי גאלג'וק
מחוזות טורקיה
הערות שוליים

↑  "İl ve İlçe Yüz ölçümleri". General Directorate of Mapping. נבדק ב-19 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Address-based population registration system (ADNKS) results dated 31 December 2022, Favorite Reports" (XLS) (באנגלית). TÜİK. נבדק ב-19 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Population of Districts by Year and Dependency Ratio". Kocaeli Metropolitan Municipality. נבדק ב-2015-07-29.
↑  "Central Dissemination System". Turkish Statistical Institute. נבדק ב-2016-02-13.
↑  Büyükşehir İlçe Belediyesi, Turkey Civil Administration Departments Inventory. Retrieved 19 September 2023.
חלוקת קוג'אלי
קוסטה נדליקוביץ'

קוסטה נדליקוביץ' (בסרבית: Kоста Недељковић; נולד ב-16 בדצמבר 2005 בסמדרבו שבסרביה ומונטנגרו) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ר.ב. לייפציג  מליגת הבונדסליגה הגרמנית בהשאלה מאסטון וילה.
קריירת מועדונים

נדליקוביץ' גדל במחלקת הנוער של הכוכב האדום בלגרד. בשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסרבית, וכן בגרפיצ'אר בלגרד, קבוצת הבת של המועדון. ב-25 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-1 לר.ב. לייפציג במסגרת שלב הבתים לעונת 2023/2024.
בנימין זרעוני

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1913 סוסנוביץ, פולין
 פטירה:  14 בנובמבר 2008 (בגיל 94)
 תאריך עלייה:  1925
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  אבנר
 השתייכות:  ברית הבריונים  אצ"ל לח"י לח"י  צה"ל
 תקופת הפעילות:  1930–1949 (כ־19 שנים)
 תפקידים בשירות
 מפקד האצ"ל, קצין מבצעים לח"י
 פעולות ומבצעים
 המרד הערבי הגדול, מלחמת העצמאות
 
בנימין זרעוני (כ"ה בכסלו תרע"ד, 24 בדצמבר 1913 – 14 בנובמבר 2008) היה מפקד באצ"ל ובלח"י, תעשיין ומשורר.
קורות חייו > שנותיו הראשונות

זרעוני נולד בסוסנוביץ שבדרום-מערב פולין כצעיר במשפחה מרובת ילדים. ב-1925 עלו הוא ובני משפחתו ארצה בעקבות שלושת אחיו הגדולים. הוא למד בתיכון בתל אביב אצל מרדכי רזיאל, אביו של דוד רזיאל, לימים מפקד האצ"ל. ב-1930 התייתם משני הוריו. בתחילת שנות השלושים הצטרף כנער לברית הבריונים, שקמה בעקבות פרעות תרפ"ט, ונעצר על ידי הבריטים יחד עם אב"א אחימאיר בהפגנה נגד סגן שר המושבות הבריטי, שילס.