stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע העולם בשחמט 2019
שלבי רבע הגמר עד הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | הגמר  | הגמר  | הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   | 1 |  הרפובליקה העממית של סין דינג לירן | 1½ |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 9 |  רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק | ½ |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  הרפובליקה העממית של סין דינג לירן | ½2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 12 |  הרפובליקה העממית של סין יו יאנגי | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 12 |  הרפובליקה העממית של סין יו יאנגי | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 20 |  רוסיה ניקיטה ויטיוגוב | 4 |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 1 |  הרפובליקה העממית של סין דינג לירן | 4 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   | 10 |  אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב | 6 |  |  |
|   | 3 |  צרפת מקסים ושייה-לגראב | 2½ |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 6 |  ארמניה לבון ארוניאן | 1½ |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 3 |  צרפת מקסים ושייה-לגראב | ½ |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 10 |  אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 10 |  אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב | 1½ |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 31 |  ארצות הברית ג'פרי שיונג | ½ |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
שלבי רבע הגמר עד הגמר > מקום שלישי

| מיקום | שם | קצב רגיל 1 | קצב רגיל 2 | קצב רגיל 3 | קצב רגיל 4 | מהיר 1 | מהיר 2 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 | הרפובליקה העממית של סין יו יאנגי | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | 2 |
| 3 | צרפת מקסים ושייה-לגראב | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 4 |
שלבי רבע הגמר עד הגמר > גמר

| מיקום | שם | קצב רגיל 1 | קצב רגיל 2 | קצב רגיל 3 | קצב רגיל 4 | מהיר 1 | מהיר 2 | מהיר יותר 1 | מהיר יותר 2 | בליץ 1 | בליץ 2 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הרפובליקה העממית של סין דינג לירן | ½ | 1 | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | 4 |
| 10 | אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב | ½ | 0 | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 6 |
הערות שוליים

↑  חוקי גביע העולם השחמט מאתר פיד"ה
↑  וישוואנתן אנאנד ויתר על גביע העולם, timesofindia
↑  20% מהזכייה עובר לפיד"ה
טבלת קיילי

בתורת החבורות, טבלת קיילי, הנקראת על שם המתמטיקאי הבריטי בן המאה ה-19 ארתור קיילי, מתארת את המבנה של חבורה סופית באמצעות הצגת כל המכפלות האפשריות של שניים מאיברי החבורה בטבלה ריבועית המזכירה את לוח הכפל. מסיבה זו היא לעיתים מכונה גם "לוח הכפל של החבורה". מאקסיומת האסוציאטיביות של חבורה נובע שטבלת קיילי מגדירה כל תוצאה אפשרית של כפל סדרת איברים מתוך החבורה. תכונות רבות של החבורה - כמו למשל האם היא אבלית או לא, אילו איברים הם ההופכיים של אילו איברים, והגודל של מרכז החבורה - ניתנות להסקה מטבלת קיילי שלה.
דוגמה פשוטה לטבלת קיילי היא זו של החבורה {1,1-} תחת כפל רגיל:
| × | 1 | −1 |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | −1 |
| −1 | −1 | 1 |
תכונות

לטבלת קיילי של חבורה יש מבנה של ריבוע לטיני - בכל שורה או טור מופיע כל איבר בחבורה בדיוק פעם אחת. כהוכחה לכך נניח בשלילה ששורה או עמודה בטבלה מכילות את אותו האיבר פעמיים, כלומר:  y=x\cdot g=x\cdot h (כאן y הוא האיבר שמופיע פעמיים בשורה או בעמודה של x). אם נכפול משמאל בהופכי של x נקבל  x^{-1}\cdot y=g=h, בסתירה לכך ש-g ו-h שני איברים שונים.
יותר מכך, אם סדר החבורה  G אי זוגי, ניתן להוכיח - בעזרת משפט לגראנז' - שגם על האלכסון הראשי של הטבלה מופיע כל איבר בחבורה בדיוק פעם אחת. הווה אומר, לכל x בחבורה קיים y כך ש- x=y^{2}. הסבר: אם  x איבר בחבורה שאינו איבר היחידה e, אז לפי משפט לגראנז' הסדר שלו בחבורה מחלק את  |G| (איבר זה יוצר תת-חבורה ציקלית H שמספר איבריה הוא סדרו של x) ולכן הוא בעצמו גם אי זוגי. כעת, כדי למצוא את "השורש הריבועי" y של x, מספיק להסתכל בתת-חבורה הציקלית הנוצרת על ידי x: אם נסמן ב-m את הסדר האי זוגי של x, אז  y=x^{(m+1)/2}\implies y^{2}=x^{m}\cdot x=e\cdot x=x.
עבור חבורות אבליות, טבלת קיילי היא סימטרית ביחס לאלכסון הראשי, שכן  a\cdot b=b\cdot a.
המופעים של איבר היחידה e סימטריים ביחס לאלכסון הראשי, שכן כל איבר מתחלף עם ההופכי שלו.
אם השורה המתאימה לאיבר a זהה לעמודה המתאימה לו, אז האיבר שייך למרכז החבורה.
הוגו דרי

| --- | --- |
 קברו בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
 לידה:  6 במאי 1887 סקסארד, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  6 במרץ 1949 (בגיל 61) ארז'בטווארוש, הונגריה 
 שם לידה:  Klein Hugó 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
הכרזה בגרמנית של האופרטה "אהבה צוענית" של פרנץ להאר
הוגו דֶרִי (במקור עד 1904 קליין, בהונגרית: Déry Hugó;‏ סקסארד, 6 במאי 1887 – בודפשט, 26 במרץ 1949) היה שחקן, שחקן קולנוע, זמר אופרטה, סטנדאפיסט יהודי-הונגרי. אישיות בולטת בחיי הקברט, האופרטה והתיאטרון ההונגרי בין שתי מלחמות העולם.
ביוגרפיה

הוגו קליין נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף קליין, חייט אמן יליד פקש, ושל יוזפה שטראוס. הוא עבד כפקיד בנק עד מלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן גויס ולחם במלחמה. לאחר שחרורו סיים את לימודיו בבית ספר למשחק והחל את הקריירה ב-1922 עם השחקן וזמר האופרה קלמן הורבאט שעם להקתו שיחק על במות תיאטראות בצ'כוסלובקיה.
בשנים 1927–1928 היה חבר ב"תיאטרון החדש" (Új Szinhaz),
בשנים 1928–1929 בתיאטרון האופרטה של בודפשט,
בשנים 1929–1930 ב"אמן" (Művész)
ב-1931–1932 ב"תיאטרון העירוני" (Városi Színház).
בשנים 1935–1936 קיבל חוזה ב"תיאטרון רויאל" (Royal Színház).
בשנת 1938 השיג את הצלחתו הגדולה ביותר בתיאטרון העירוני בתפקיד מוז'י, בעל הפונדק ב"אהבה צוענית" (Gypsy Love) שהיא אחת האופרטות הפופולריות ביותר של פרנץ להאר, יצירה מוזיקלית בשלוש מערכות.
ב-1930 הופיע גם בקברטים כמו ה"אומניה" וב"קברט ניו יורק".
בין השנים 1939–1944 לא הורשה לעלות על הבמה בגלל החוקים היהודיים והסתתר או שהה בגטו בודפשט.
הוא היה חבר בתיאטרון האופרטה של בודפשט מ-1945 ועד מותו. הופיע בתפקידים שונים בסרטים. מותו נגרם מניוון של הכליות. דרי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו הפרטיים

רעייתו הייתה קטלין פודור (בשם נעוריה קרולינה פישר, מרושוואשארהיי, 3 באוקטובר 1900 – בודפשט, 6 ביולי 1970) היה הלחשנית בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, לה נישא ב-10 בספטמבר 1924 בבודפשט.
תפקידיו (מבחר) > תפקידי תיאטרון (חלקי)

פרנץ להאר: הדרוטושטוט - גינטלר
אנ-סקי: הדיבוק - בטלן שני
פרנץ להאר: אהבה צוענית - בעל הטברנה מוז'י
לאיוש בירו : הוטל אימפריאל – שוער
תפקידיו (מבחר) > תפקידי קולנוע (חלקי)

הנבל הזקן (1932, הונגרית-גרמנית) - מר סקסארדי, סוכן יין
שעון זהב (1945)
מוזה קלה (1947)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה)
Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. I. kötet (Aágh Endre – Faust). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1929]. (לקסיקון התיאטרון ההונגרי: האנציקלופדיה של התיאטרון והספרות הדרמטית ההונגרית. עורך אלדאר שופפלין. כרך א'. בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה. [1929].
Életrajza a Hangosfilm oldalán (ביוגרפיה שלו על דף האתר "סרט מדבר" (Hangosfilm)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 44639/1904. Forrás: MNL-OL 30791. mikrofilm 789. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1904. év 34. oldal 35. sor
↑  "Születési bejegyzése a szekszárdi izraelita akv. 14/1887. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-08-24.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 453/1949. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-08-24.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1221/1924. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-08-24.
אליהו לופיאן

| --- | --- |
הרב אליהו לופיאן מהלך בשבילי "ישיבת כנסת חזקיהו"
 לידה:  1876 ~תרל"ב גרייבו, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  21 בספטמבר 1970 (בגיל 94 בערך) כ' באלול תש"ל ירושלים, ישראל ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום פעילות:  האימפריה הרוסית, הממלכה המאוחדת, ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בספטמבר 1970 
 השתייכות:  חרדים ליטאים, תנועת המוסר 
 תלמידיו:  עמנואל יעקובוביץ 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב אליהו לופיאן (כינוי נפוץ: ר' אֱליְ' לופיאן או ר' אֱליְ' קעלמער; תרל"ו, 1876 – כ' באלול תש"ל, 21 בספטמבר 1970) היה מהבולטים ברבני תנועת המוסר במאה העשרים. שימש כמנהל רוחני בישיבת כנסת חזקיהו.
קורותיו

נולד לאביו יעקב בעיירה גרייבו שבפלך לומז'ה שבאימפריה הרוסית (בתחומי פולין של ימינו) ולמד שם אצל רבי חיים לייב מישקובסקי. בהיותו בן 9 סירב לעבור עם משפחתו להשתקע בארצות הברית כיוון שכמעט ולא היו קיימים בה בזמנו מוסדות חינוך תורניים, והוא נותר לבדו בעיר לומז'א, שם למד אצל הרב אליעזר שולביץ. משם עבר ללמוד בבית המדרש בקלם אצל הסבא מקלם (שנפטר שנה לאחר מכן) והרב יצחק בלאזר. נישא לשרה לאה, בת הרב יצחק דוד רוטמן, מתלמידי הסבא מקלם. השידוך נעשה בעצת הרב מישקובסקי.
נתפרסם כאחד האישים הבולטים בבית המדרש בקלם. במלחמת העולם הראשונה נשאר עם תלמידיו בישיבה, שלא כרוב בני העיר, והמשיך במסירת שיעורים. לאחר המלחמה התפזרה הישיבה והוא החל במסע בעיירות ליטא שבהן מסר שיחות. בהמשך השפיע על תלמידי קלם לחזור לישיבה והיא הוקמה מחדש.
הרב לופיאן נדד לגייס כספים לישיבה ובשנות ה-30 הגיע ללונדון, שם הוצע לו לשמש כראש ישיבת "עץ חיים". הוא קיבל את המשרה.
בשנת תש"י (1950) עלה לישראל והתגורר בירושלים. הוא החל למסור שיחות מוסר בבית הכנסת זיכרון משה, בבית הכנסת "כלילת שאול" בשכונת גבעת שאול וכיהן כמשגיח בישיבת קמניץ. כן נתן שיעורים בישיבת היכל התלמוד תל אביב. בין תלמידיו מתקופה זו היו הרב שלום שבדרון והרב צבי הירש פלאי.
בשנת תשי"א מונה למנהל רוחני של ישיבת כנסת חזקיהו בזכרון יעקב. החזון איש בירכו במילים "עוד ינובון בשיבה", והוא ראה בזאת רמז שעל אף גילו המבוגר (75) יאריך במשרתו.
כחניך שיטת "קלם" היה ידוע כבעל סדר קפדני ושליטה עצמית. מסופר שלא היה מסובב את ראשו ללא סיבה והחלטה מוקדמת. כאשר ראה תלמיד מחכה בתחנת האוטובוס ומפנה ראשו כדי להסתכל אם האוטובוס מגיע, היה אומר: "בקלם היו מייסרים על הפקרות כזאת!". הנהיג בישיבה שכל בחור ממלא את הנטלה לבא אחריו.
בשנותיו האחרונות התגורר בבית חתנו הרב קלמן עזריאל ובתו הרבנית חיה איטה פינסקי בשכונת בית וגן בירושלים.
הרב לופיאן נפטר בספטמבר 1970 בגיל 94 בכ' באלול תש"ל ונטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים בירושלים. על שמו שכונת לב אליהו ברכסים ורחוב בשכונת רמת שלמה בירושלים.
מילדיו

לרב לופיאן נולדו תשעה בנים וארבע בנות:
הרב שמחה זיסל, מייסד חברת "תורה ועבודה" בלונדון, רב קהילת מחזיקי הדת וראש ישיבה במקום.
חנה ליבא, אשת הרב אריה זאב גורביץ, ראש ישיבת גייטסהד
הרב חיים שמואל, ר"מ בישיבת מונטרה בשווייץ ובהמשך מראשי ישיבת "נצח ישראל" בסנדרלנד. ומחבר הספר "רווחא דשמעתא" על השב שמעתתא.
הרב אריה ליב, ראש ישיבת גייטסהד
הרב אליעזר, מראשי ישיבת תורת אמת בלונדון, חתנו של הרב משה שניידר
פערל רייזל, אשת הרב דב דוד קליין, רב בלונדון ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית[דרוש מקור]
הרב בן ציון, רב באדג'וור (לונדון) ובהונג קונג, בסוף ימיו בישיבת דבר ירושלים בהר נוף.
צבי הירש, תלמיד ישיבת קלם וישיבת טלז. סירב לחזור לבריטניה במלחמה, עקב היותה מדינה מערבית. נרצח בשואה.
רחל, אשת הרב יוסף וילנסקי, חבר בית הדין במנצ'סטר, מראשי ועד ההצלה. לאחר המלחמה היה ראש ישיבה בברגן-בלזן לפליטי השואה והקים שם מוסדות חינוך.
חיה איטה, אשת הרב קלמן עזריאל פינסקי, משגיח לצד חותנו בישיבת כנסת חזקיהו ובהמשך בישיבת קמניץ, מחבר ספר "נושא כלי יהונתן" על תרגום יונתן.
יואל יעקב, נשיא מוסדות תורה במנצ'סטר ומדפיס ספרי אביו
אברהם יהושע, התגורר בשיקגו.
חיבוריו

לב אליהו - ביאורים על התורה ודרשות מוסר, בעריכת תלמידו, רבי שלום שבדרון (כרך א', ירושלים תשל"ב; כרך ב', ירושלים תשל"ה).
לקריאה נוספת

דוד זריצקי, גילוי אליהו, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 296–302
הרב דוד יוסף שלוסברג והרב משה לוי, ר' אל'ה: הליכות והנהגות, עובדות ומעשים מחיי זקן חכמי המוסר רבינו אליהו לופיאן, בית שמש תש"ע
הערות שוליים

↑  יש אומרים שנולד בשנת תרל"ב, בשל עדותו שהיה בן 11 בלוויית הרב ישראל מסלנט, בשנת תרמ"ג: מתתיהו ירושלמי, למשפחותם לבית אבותם, חלק א'.
↑  לעצרת תפילה וזעקה נגד חילול הקודש, חרות, 6 בינואר 1952
בבית המוסר, הצופה, 22 במאי 1952
בבית המוסר, הצופה, 9 בפברואר 1953
↑  בית המוסר, הצופה, 7 בינואר 1952
בהיכל התלמוד, הצופה, 6 בפברואר 1952
↑  הרב א.י. ברומברג, זכרון יעקב - המושבה הדלה ברוח, הצופה, 21 במרץ 1954
↑  נפטר הרב אליהו לאפיאן, מעריב, 21 בספטמבר 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264745305171  GND: 130121711  ISNI: 0000 0000 6685 291X  LCCN: n82231767  VIAF: 3571563   WorldCat (עם VIAF): 3571563
מתי חי

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 
מתי חי (חימוביץ'; נולד ב-17 בדצמבר 1954) הוא יזם חינוכי וחברתי, היה איש חינוך ומדריך לידיעת הארץ במערכת החינוך ובצה"ל, וכיום הוא מדריך טיולים בארץ ובארצות שונות. חי יזם את המכינות הקדם צבאיות הכלליות, הקים את מכינת עמי-חי ועמד בראשה 6 שנים. חי מכהן כדירקטור בשמורת "נאות קדומים", בעמותת ההנצחה של חללי הנח"ל, וברשת "מיתרים" לחינוך מעורב דתי-חילוני.
ביוגרפיה

חי נולד בחיבת ציון, מושב עובדים בין חדרה לנתניה, קהילה משותפת של חילונים ודתיים, להוריו הלן (לבית מרמלשטיין) ויוסף חימוביץ', ניצולי שואה אשר אבדו בשואת יהודי אירופה את בני זוגם הראשונים ואת ילדיהם, 4 של יוסף ו-2 של הלן. הוריו התחתנו בתום מלחמת העולם השנייה ועלו ארצה במהלך מלחמת העצמאות. מתי חי הוא בנם היחיד מנישואיהם השניים. למרות זאת, התנדב חי לשירות קרבי בצה"ל במסלול פיקוד בני משקים, ובמלחמת יום הכיפורים היה חלק מפלוגת חניכי קורס מ"כים שנלחמה במעוז בודפסט שבקו בר-לב. לאחר מכן, היה חי קצין חי"ר בנח"ל בשנים 1976-1972. חי נשוי בשנית לניצה והוא אב לשישה ילדים (מעיין, אילן, אורי, טל, שקד ותמר). לאחר נדודים לבדו ועם משפחתו ברחבי הארץ, הקים חי ב-2012 את ביתו בנחלת הוריו המנוחים במושב.
חי נפגש מספר פעמים בחייו עם ראש הממשלה המנוח יצחק רבין, ונכנס בעקבות רצח רבין לפעילות חברתית ופוליטית ברצון לגשר על התהום שנפערה בין ציבורים שונים. בין השאר, היה חבר הנהלת מפלגת מימד בשנים 2008-2000. ב-2007 יזם חי והקים כפר סטודנטים בהדר הכרמל, חיפה, תחת הכותרת "להחזיר את ההדר להדר" וניהל אותו עד 2010
חי כתב ספר אישי-פילוסופי "הקלות הנסבלת של הקיום-ספר פשוט למבוגרים" ופרסם אותו ב-2008.
חי לוכד נחשים ומשחרר אותם לחיק הטבע.
השכלה

בשנים 1980-1977 למד חי לימודי ארץ ישראל במכללת בית ברל, כפר סבא, וזכה בתעודת מורה דרך מוסמך ותעודת הוראה לשל"ח ולימודי ארץ ישראל. בשנים 1997-1996 למד בקורס לבכירים במרכז מרטין בובר של האוניברסיטה העברית, אותו סיים בהצטיינות. בשנים 2011-2010 היה חי תלמיד תואר שני במחלקה ללימודי ארץ ישראל של אוניברסיטת חיפה, אותו סיים בהצטיינות. במסגרת זו כתב עבודה מקיפה על אסון הר מירון ב-1911 במירון, אסון שהקדים ב-110 שנים את אסון הר מירון של שנת 2021.
חינוך והדרכה

עם סיום לימודיו היה חי מדריך בחברה להגנת הטבע בשנים 1980-1979 ונמנה עם מקימי חוגי סיירות, ואחר כך כיהן בשנים 1988-1982 כמנהל בי"ס שדה חרמון בשאר-ישוב.
בשנת 1988 פנה קצין חינוך ראשי בצה"ל תא"ל נחמיה דגן לחי, והוא התגייס לצה"ל כראש מדור ידיעת הארץ בחיל החינוך והנוער של צה"ל בדרגת רס"ן, ואחר כך כיהן בתפקיד קצין החינוך של פיקוד הנח"ל עד 1992. במסגרת תפקידיו בצה"ל הנחה חי מקצועית את מדריכי ידיעת הארץ בכל בסיסי ההדרכה, פיתח תוכנית של ידיעת הארץ בקורס הכשרת מש"קיות חינוך וידיעת הארץ, פיתח יחידת תוכן "נופולוגיה צבאית", עבור קורס פיקוד ומטה אשר נתן כלים למפקדים בכירים להבין את מרכיבי הנוף ואת מערכת יחסי הגומלין בין מרכיביו, כאמצעי שמשכלל את יכולתו של מפקד בכיר לנתח שטח גם בהיבטיו הצבאיים. בנוסף, ניהל מערך הדרכה של כ-200 אנשי מילואים, מומחים בתחומים שונים, לצורך הרצאות, הדרכת טיולים וכתיבת פרסומים בידיעת הארץ עבור חיילי ומפקדי צה"ל.
חיל הנח"ל היה באותן שנים בפרשת דרכים לאחר שתפקידו ההתיישבותי עמד לפני סיום. בעקבות כך, יזם חי מסלול חדש ששמו נח"ל-יזמות עסקית. להקמת המסלול תיאם חי בין הרשות לעסקים קטנים, מרכז לטיפוח עסקים גוש משגב, ומרכז מרטין בובר של האוניברסיטה העברית, אשר היה אחראי להכשרה.
בשנים 1996-1992 היה חי שותף להקמת המנהל לחינוך ערכי במשרד החינוך. במסגרת זו יזם חי תוכנית של לימוד ידיעת הארץ דרך נוף, עם ומורשת (דרכי נע"מ), אשר במסגרתה השתלמו מורי תנ"ך, היסטוריה, ספרות וביולוגיה בהוראת נושאי הלימוד שלהם מחוץ לכיתה. בנוסף, יחד עם ד"ר טימי בן-יוסף, יזם חי תוכנית לשלוב ידיעת הארץ בלימודי של"ח (שדה, לאום חברה).
במהלך השנים לימד חי בקורס מורי דרך של החוג ללימודי ארץ ישראל במכללת בית ברל ובמכון אבשלום, והעביר השתלמויות למורי דרך בקורסים של משרד התיירות.
במסגרת מיזם "צבא ההגנה לטבע" שנועד לקדם מודעות לשמירת טבע בקרב חיילי צה"ל, פיתח חי ב-2015 שביל מטיילים בתוך קריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון ("עיר הבה"דים"). בנוסף, הכין חי מערכי הדרכה למפקדים ושלטי הסבר על המסלול לצורך קירוב חניכי וחיילי קריית ההדרכה לטבע, לאתריו ולמורשת הארץ.
המכינות הקדם צבאיות

בשנים 2000-1996, בעקבות רצח רוה"מ יצחק רבין, יזמו חי וחבריו את הקמת המכינות הקדם צבאיות הכלליות, היה לשם כך בקשר עם הרב אלי סדן ממכינת עלי, עם אנשי אכ"א, עם גורמים נוספים במשרד החינוך ובמשרד הביטחון, ועסק בגיוס מועמדים למכינות שהוקמו. כך, הקימו חי וחבריו את מכינת נחשון, אם המכינות הכלליות המונות עתה למעלה מ-30 מכינות וזוכות לביקוש גבוה מצד המועמדים.
בשנת 2001 הקים חי עם שותפיו את המכינה המעורבת דתית-חילונית לבנים ולבנות עמי-חי, אז במושב ארגמן אשר בבקעת הירדן ועכשיו בקיבוץ כרמים אשר בנגב. המכינה נתמכת בידי המועצה הציונית בישראל וחי עמד בראשה עד שנת 2007. במהלך שש שנות פעילותו במכינה היו בה כ-200 חניכים וחניכות אשר השתלבו בשירותם בצבא בכל הזרועות והחילות.
לאחר אסון נחל צפית יזמו מתי חי ושרון ורדי את תוכנית "לשתף עצמנו" עבור הורים לחניכי מכינות ברוח המכינות בהם משתתפים ילדיהם.
הדרכת טיולים בארץ ובאפריקה

חי הדריך טיולים בארץ כחלק מעיסוקיו הרבים. בנוסף, התנדב חי להדריך טיולים במגוון מסגרות וולונטריות, החל בהתכנסות שנתית של חברי שבט הראל מכפר-הרא"ה וחיבת ציון, וכלה בסיור בשבת הגדול מדי שנה לזכר אייל וייס, תלמידו בבית ספר, וחברו שי גליק שנהרגו בטיול הכנה של מדריכי תנועת הצופים.בנוסף, מדריך חי טיולים בחו"ל, לאחרונה בעיקר בקניה ובטנזניה, מזרח אפריקה, במסגרת חברת 'עולם אחר', אשר בהם הדריך עד כה כ-90 טיולים.
הערות שוליים

↑  דן וולמן, מגיא צלמוות לחיבת ציון-חלק א', באתר יוטיוב, ‏1992
↑  דן וולמן, מגיא צלמוות לחיבת ציון-חלק ב', באתר יוטיוב, ‏1992
1 2 3 4 5 6 7 8  עדינה בר-אל, חיבת ציון של מתי, באתר כנס מדיה פורטל הקיבוצים המושבים, אדמה חברה וקהילה, ‏24.5.2022
↑  מתי חי, בית משפחת חי(חימוביץ') משק הלן ויוסף חיימוביץ' מוותיקי חיבת ציון, ‏3.11.2022
↑  פרויקט יומני מלחמה לציון 50 שנה למלחמת יום הכיפורים, פרק 27-מתי חי - נואבה היתה הקב"ן שלי, באתר ספוטיפיי
↑  וידיאו צוות, נחל בודפסט הסיפור שלא סופר, באתר יוטיוב, ‏3.12.2023
1 2 3 4 5  מתי חי, קורות חיים, ‏4.1.2022
1 2  החברים של מתי, מתי חי נושם ובועט כבר 60 שנה, באתר יוטיוב, ‏דצמבר 2014
↑  איילת קדם, מתי חי מהיישוב חיבת ציון, מספר על יצחק רבין ומעיד על עצמו שהוא ציוני ואופטימי, באתר חדשות נתניה, ‏27.10.2020
↑  אופיר חושן ושירה הרץ, סטודנטים מחזירים  את ההדר להדר, פרספקטיבי  דברים שקוראים משם לא רואים מכאן 34, דצמבר 2007
↑  כתב: מתי חי אייר: יובל רוביצ'יק, הקלות הנסבלת של הקיום ספר פשוט למבוגרים, חיפה: פרדס, 2008
↑  רשות הטבע והגנים, לוכדי נחשים בהיתר
↑  מתי חי, מאה שנים לאסון מירון בהילולת ל"ג בעומר תרע"א-מאפיינים ומשמעויות, באתר אוניברסיטת חיפה, ‏29.6.2011
↑  אריה קיזל, הצעה צה"לית לשנות האלפיים: נח"ל יזמים ולא נח"ל עגבניות, ידיעות אחרונות, מוסף ממון, 5.3.1994
↑  מתי חי, פרידה מהחברים בשל"ח ומשרד החינוך, ‏9.2.2022
↑  מתי חי, קריית ההדרכה-שביל המטיילים, קריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון: צה"ל, 2015
↑  עידן מילר, התשובה החילונית, הארץ 7.2.1997
↑  מתי חי, המכינות הקדם צבאיות הכלליות\מעורבות, באתר אנשים ישראל - המדריך לחברה הישראלית, ‏14.6.2011
↑  מתי חי, דברי פרידה ממכינת עמי-חי, ‏יולי 2007
↑    אתי אברמוב, כשאבא ואמא נרשמים למכינה קדם־צבאית, באתר "ידיעות אחרונות", 10 בפברואר 2020
↑  אשר גל, ענת גל, בשבת שלפני ליל הסדר 40 שנה-הטיול לזכרו של אייל וייס 2019, באתר יוטיוב, ‏2019
↑  מזל טלבי לוי, לא שוכחים: החבורה שמטיילת כבר 40 שנה לזכר שני החברים שנהרגו במסע צופים, ‏14.4.2019
↑  עולם אחר, מדריכנו מתי חי
מוקדמות מונדיאל 2018 - אפריקה

53 הנבחרות החברות בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF) התמודדו על חמישה מקומות במונדיאל 2018 שיתקיים ברוסיה. המוקדמות באפריקה נערכו ב-3 סיבובים:
סיבוב ראשון: 26 הנבחרות שדורגו במקומות 28–53 התמודדו בצמד משחקים, בית וחוץ. 13 הנבחרות המנצחות עלו לשלב הבא.
סיבוב שני: 40 נבחרות (13 העולות מהסיבוב הראשון ו-27 הנבחרות שדורגו ראשונות ב-2015) התמודדו בצמד משחקים, בית וחוץ. 20 הנבחרות המנצחות עלו לשלב הבא.
סיבוב שלישי: 20 העולות מהסיבוב הקודם חולקו לחמישה בתים של ארבע קבוצות וישחקו ביניהן משחק בית וחוץ. הנבחרת הזוכה בכל אחד מהבתים תעלה למונדיאל.
מהלך המוקדמות > סיבוב ראשון

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | משחק ראשון | משחק שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  סומליה | 0–6 |  ניז'ר | 0–2 | 0–4 |
|  דרום סודאן | 1–5 | מאוריטניה (1959–2017) מאוריטניה | 1–1 | 0–4 |
|  גמביה | 2–3 |  נמיביה | 1–1 | 1–2 |
|  סאו טומה ופרינסיפה | 1–3 |  אתיופיה | 1–0 | 0–3 |
|  צ'אד | 2–2 |  סיירה לאון | 1–0 | 1–2 |
|  קומורו | 1–1 |  לסוטו | 0–0 | 1–1 |
|  ג'יבוטי | 1–8 |  סווזילנד | 0–6 | 1–2 |
|  אריתריאה | 1–5 |  בוטסואנה | 0–2 | 1–3 |
|  סיישל | 0–3 |  בורונדי | 0–1 | 0–2 |
|  ליבריה | 4–2 |  גינאה ביסאו | 1–1 | 3–1 |
|  הרפובליקה המרכז-אפריקאית | 2–5 |  מדגסקר | 0–3 | 2–2 |
|  מאוריציוס | 2–5 |  קניה | 2–5 | 0–0 |
|  טנזניה | 2–1 |  מלאווי | 2–0 | 0–1 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שני

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | משחק ראשון | משחק שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניז'ר | 0–3 |  קמרון | 0–3 | 0–0 |
| מאוריטניה (1959–2017) מאוריטניה | 2–4 |  תוניסיה | 1–2 | 1–2 |
|  נמיביה | 0–3 |  גינאה | 0–1 | 0–2 |
|  אתיופיה | 4–6 |  הרפובליקה של קונגו | 3–4 | 1–2 |
|  צ'אד | 1–4 |  מצרים | 1–0 | 0–4 |
|  קומורו | 0–2 |  גאנה | 0–0 | 0–2 |
|  סווזילנד | 0–2 |  ניגריה | 0–0 | 0–2 |
|  בוטסואנה | 2–3 |  מאלי | 2–1 | 0–2 |
|  בורונדי | 4–5 |  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 2–3 | 2–2 |
|  ליבריה | 0–4 |  חוף השנהב | 0–1 | 0–3 |
|  מדגסקר | 2–5 |  סנגל | 2–2 | 0–3 |
|  קניה | 1–2 |  כף ורדה | 1–0 | 0–2 |
|  טנזניה | 2–9 |  אלג'יריה | 2–2 | 0–7 |
|  סודאן | 0–3 |  זמביה | 0–1 | 0–2 |
|  לוב | 4–1 |  רואנדה | 1–0 | 3–1 |
|  מרוקו | 2–1 |  גינאה המשוונית | 2–0 | 0–1 |
|  מוזמביק | 1–1 (3–4 פ) |  גבון | 1–0 | 0–1 |
|  בנין | 2–3 |  בורקינה פאסו | 2–1 | 0–2 |
|  טוגו | 0–4 |  אוגנדה | 0–1 | 0–3 |
|  אנגולה | 1–4 |  דרום אפריקה | 1–3 | 0–1 |
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי

20 הקבוצות שעלו לסיבוב זה חולקו לחמישה בתים של 4 קבוצות. הקבוצה הראשונה בכל בית תעלה למונדיאל.
הגרלת הבתים התקיימה ב-24 ביוני 2016, הסיבוב החל באוקטובר 2016 והסתיים בנובמבר 2017.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 1

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  תוניסיה | 14 | 6 | 4 | 2 | 0 | 11 | 4 | 7 |
|  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 13 | 6 | 4 | 1 | 1 | 14 | 7 | 7 |
|  לוב | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 4 | 10 | -6 |
|  גינאה | 3 | 6 | 1 | 0 | 5 | 6 | 14 | -8 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 4 – 0 | לוב   |
|  תוניסיה | 2 – 0 | גינאה   |
|  לוב | 0 – 1 | תוניסיה   |
|  גינאה | 1 – 2 | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו   |
|  גינאה | 3 – 2 | לוב   |
|  תוניסיה | 2 – 1 | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו   |
|  לוב | 1 – 0 | גינאה   |
|  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 2 – 2 | תוניסיה   |
|  גינאה | 1 – 4 | תוניסיה   |
|  לוב | 1 – 2 | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו   |
|  תוניסיה | 0 – 0 | לוב   |
|  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 3 – 1 | גינאה   |
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 2

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניגריה | 14 | 6 | 4 | 2 | 0 | 12 | 4 | 8 |
|  זמביה | 8 | 6 | 2 | 2 | 2 | 8 | 7 | 1 |
|  קמרון | 7 | 6 | 1 | 4 | 1 | 7 | 9 | -2 |
|  אלג'יריה | 2 | 6 | 0 | 2 | 4 | 4 | 11 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  זמביה | 1 – 2 | ניגריה   |
|  אלג'יריה | 1 – 1 | קמרון   |
|  קמרון | 1 – 1 | זמביה   |
|  ניגריה | 3 – 1 | אלג'יריה   |
|  ניגריה | 4 – 0 | קמרון   |
|  זמביה | 3 – 1 | אלג'יריה   |
|  אלג'יריה | 0 – 1 | זמביה   |
|  קמרון | 1 – 1 | ניגריה   |
|  ניגריה | 1 – 0 | זמביה   |
|  קמרון | 2 – 0 | אלג'יריה   |
|  זמביה | 2 – 2 | קמרון   |
|  אלג'יריה | 1 – 1 | ניגריה   |
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 3

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מרוקו | 12 | 6 | 3 | 3 | 0 | 11 | 0 | 11 |
|  חוף השנהב | 8 | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 5 | 2 |
|  גבון | 6 | 6 | 1 | 3 | 2 | 2 | 7 | -5 |
|  מאלי | 4 | 6 | 0 | 4 | 2 | 1 | 9 | -8 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גבון | 0 – 0 | מרוקו   |
|  חוף השנהב | 3 – 1 | מאלי   |
|  מאלי | 0 – 0 | גבון   |
|  מרוקו | 0 – 0 | חוף השנהב   |
|  גבון | 0 – 3 | חוף השנהב   |
|  מרוקו | 6 – 0 | מאלי   |
|  מאלי | 0 – 0 | מרוקו   |
|  חוף השנהב | 1 – 2 | גבון   |
|  מרוקו | 3 – 0 | גבון   |
|  מאלי | 0 – 0 | חוף השנהב   |
|  חוף השנהב | 0 – 2 | מרוקו   |
|  גבון | 0 – 0 | מאלי   |