stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זמנים מודרניים

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
  כרזת הסרט 
 בימוי:  צ'ארלי צ'פלין
 הופק בידי:  צ'ארלי צ'פלין
 תסריט:  צ'ארלי צ'פלין פולט גודארד
 עריכה:  צ'ארלי צ'פלין 
 שחקנים ראשיים:  צ'ארלי צ'פלין פולט גודארד הנרי ברגמן סטנלי סנדפורד צ'סטר קונקלין
 מוזיקה:  צ'ארלי צ'פלין
 צילום:  אירה מורגן רולנד טותרו
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Jim Henson Company Lot 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 בפברואר 1936
 משך הקרנה:  87 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט אילם, דרמה קומית, קומדיה טראגית 
 תקציב:  1,500,000‏$
 הכנסות:  1,400,000‏$ בארצות הברית
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"זמנים מודרניים" (באנגלית: Modern Times) הוא סרט קולנוע משנת 1936 שביים צ'ארלי צ'פלין, שהוא גם כוכב הסרט. הסרט, בו מככבים גם פולט גודארד (רעייתו של צ'פלין באותה עת) והנרי ברגמן, יצא בשיאו של השפל הכלכלי בארצות הברית, שנבע לטעמו של צ'פלין מעודף מיכון תעשייתי ופולחן כוזב של יעילות בנוסח פורדיאני. בסרט ישנה גם נטייה ברורה, כבסרטים אחרים של צ'פלין, לסלידה הגובלת בלודיזם מן החדש והמודרני, וכמיהה לסוג של "עולם של אתמול" שבו היחסים בין בני אדם מיוסדים על אהבת אדם וחמלה.
רקע

"זמנים מודרניים" היה אחד הסרטים האילמים האחרונים שנוצרו בהוליווד וסרטו האילם האחרון של צ'פלין. הסרט אמנם מלווה במוזיקה (אותה הלחין צ'פלין) ובקטעי דיבור קצרים, אך הנווד עצמו שותק לאורך הסרט ורק בסופו הוא פוצח בשירה, אך היא איננה בעלת משמעות מילולית שכן היא בג'יבריש. זאת לאור חששו של צ'פלין שדיבור יפגע בקסמה של דמות הנווד ובהזדהות עימה בקרב צופי הקולנוע שאינם דוברי אנגלית.
עלילה

בחלקו הראשון של הסרט צ'פלין עובד בעבודתו, במפעל. הסצנות העיקריות בחלק זה של הסרט עוסקות בעבודה בבית חרושת מודרני, בו העובדים על פס הייצור הופכים למכונות אוטומטיות, מפוקחים בכל מקום, כולל בשירותים, על–ידי המנהלים, ונעשים ניסיונות לחסוך בזמן ארוחת הצהריים באמצעות "מיכון" תהליך ההאכלה. השראה למראה המפעל שאב צ'פלין כאן, ככל הנראה, מהעיצוב החזותי בסרט "מטרופוליס" של פריץ לאנג. השראה רבה יותר נשאבה מהסרט "לנו החירות" (À nous la liberté) של רנה קליר שיצא בשנת 1931. חברת הסרטים שהפיצה את "לנו החירות" אף תבעה וזכתה בתשלום מצ'פלין (אם כי יוצרי הסרט התייחסו להשפעה כאות כבוד ולא כעלבון, וקליר נותר ידידו של צ'פלין).
חלקו השני של הסרט סלפסטיקי פחות וסנטימנטלי יותר. בולטת בו במיוחד הסצנה בסופו של הסרט, כאשר צ'ארלי, המקבל עבודה כבדרן בבית קפה, עומד לצאת לזמר באוזני האורחים. כדי שלא להתבלבל, כותב צ'ארלי את מילות השיר על פתק הנמצא על ידו תחת שרוול החליפה, אך הפתק התעופף ונעלם, כצפוי, ברגע האמת וצ'ארלי הנבוך מהסס אם לצאת ולשיר. אהבתו (פולט גודארד) מעודדת אותו להמשיך. "פשוט תשיר," היא אומרת לו, "המלים לא חשובות". צ'ארלי, השותק לאורך כל הסרט, יוצא ומזמר את השיר "טיטינה", בג'יבריש מוחלט, ובאמצעות כישרונו הקומי הופך את המילים לבלתי חשובות. הסרט מסתיים בקטע האינסטרומנטלי הידוע שכתב צ'פלין, Smile.
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "זמנים מודרניים", עמ' 32–34
הערות שוליים

↑  הגרסה המקורית של השיר פורסמה בצרפתית בשנת 1917 בשם "טיטינה, אני מחפש אחר טיטינה" (מלים: לואיס מובן ומרסל ברטל, לחן: ליאו דנידרף). גרסת הג'יבריש של צ'ארלי צ'פלין מהסרט התפרסמה, כאמור, בשנת 1936. שנה לאחר הסרט, כתב נתן אלתרמן גרסה עברית לשיר לכבוד נשף פורים בתיאטרון המטאטא, בה הוא ניסה לחקות את הג'יבריש של צ'פלין (זה פורים פורימטו, תיאטרו מטאטאטו, בחור אֶ-בחורתו, אלגרו נשיקתו). גרסה עברית נוספת, ידועה יותר, נכתבה על ידי חיים חפר בשנת 1958 למופע הנוסטלגיה "תל אביב הקטנה" ובוצעה על ידי יונה עטרי ויוסי בנאי תחת השם "טיטינה" (טיטינה, הו טיטינה, מה רע בפלסטינה...).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012281354705171  BnF: cb145902151 (data)  GND: 4801696-2  SUDOC: 084688890  VIAF: 314781155   WorldCat (עם VIAF): 314781155
משגב דב

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: גדרות
גובה ממוצע: ‎58 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: חרות בית"ר
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 746 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 710 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) משגב דב(למפת השפלה רגילה) משגב דב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משגב דב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משגב דב31°49′13″N 34°44′21″E﻿ / ﻿31.820215912666°N 34.7391844010338°E﻿ / 31.820215912666; 34.7391844010338  heמפת היישובים של מועצה אזורית גדרות באדום - משגב דב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

מִשְׂגַּב דֹּב הוא מושב באזור השפלה, בסמוך למועצה מקומית גדרה, השייך למועצה אזורית גדרות. המושב נקרא על שם דב גרונר.
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי חברי תנועת החרות מסניף חיפה, שבקשו בתחילה להקים משקי עזר באזור חיפה, אך בהמשך החליטו לצאת להתיישבות. מכיוון שרובם היו מבוגרים יחסית, החליטו להקים יישוב של בני המעמד הבינוני המחייב השתתפות כספית של המתיישבים, ובתמורה מאפשר להם לבחור את מקום ההתיישבות. לצורך הקמת היישוב חתמו על חוזים עם רסקו. המקימים היו בעלי משפחות, ארצישראליים ויוצאי רומניה ואוסטרליה, חברי גרעין 14 במאי, שנקרא כך על שם היום האחרון של המנדט הבריטי על ארץ ישראל. במאי 1949 התיישבו חברים מהגרעין באופן זמני בפנסיון מאיר בגדרה וקיימו בו משק שיתופי. באביב 1950 עברו לנקודת הקבע בכפר בשית,  באוגוסט 1950 התקיים ביישוב הכנסת ספר תורה, בספטמבר 1950 עלו לנקודת הקבע כ-20 משפחות ובאוקטובר של אותה שנה התקיים טקס הנחת אבן פינה. בין המתיישבים היו גם חברי הכנסת של חירות, יעקב מרידור ואריה בן-אליעזר. התנועה המיישבת הייתה משקי חרות בית"ר. 
עם השנים הצטרפו ליישוב עולים מפולין, מרוסיה, מתימן ומעיראק. בתחילה נודע היישוב בשם זכר דב. עם השנים נתקבע השם משגב דב.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  מה קרה במשך 70 השנים שחלפו מאז הקמת המושב?.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  משגב דב, חרות, 18 במרץ 1953
↑  משחררי המולדת עולים על אדמתה לשחררה משממותה, חרות, 14 בנובמבר 1949; צבי בן אפרים, המשך
↑  טכס הכנסת ספר תורה למושב "משגב דב", חרות, 10 באוגוסט 1950
↑  משגב דב, חרות, 29 בספטמבר 1950
↑  מ. בגין: גופותיהם של עולי הגרדום הונחו כאבן פינה, חרות, 23 באוקטובר 1950
↑  משגב דב, חרות, 25 במרץ 1955
↑  מפה שהוכנה ב- 1959 ע"י מחלקת המדידות (גליון אשקלון 1:100,000 הדפסת 1961) עם שם היישוב המופיע בחלק העליון של הגליון 'זכר דב', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463743605171
נאסד"ק

| --- | --- |


מידע עדכני מהנאסד"ק בכיכר טיימס בניו יורק
 סימול:  NASDAQ
 תאריך ייסוד:  1971
 עיר:  ניו יורק, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית, שוודיה 
 בעלים:  NASDAQ OMX Group
 אנשי מפתח:  מנכ"לית: אדנה פרידמן
 מטבע:  דולר אמריקאי (USD)
 חברות רשומות:  3,745
 nasdaq.com
 
נאסד"ק (באנגלית: ‏NASDAQקובץ:En-us-NASDAQ.ogg‏Ⓘ‏, ראשי תיבות: National Association of Securities Dealers Automated Quotations בתרגום לעברית: "הצגת שערים אוטומטית של האגודה הלאומית לסוחרי ניירות ערך"), היא בורסה לניירות ערך, בעיקר בתחום הטכנולוגיה, שבסיסה בניו יורק. נאסד"ק היא זירת מסחר מקוונת, ואין בה זירת מסחר פיזית.
הבורסה היא בבעלות חברת .Nasdaq Inc שבבעלותה עוד מספר בורסות ברחבי העולם.
היסטוריה

בשנת 1970 ביקשה הוועדה לניירות ערך ובורסות של ארצות הברית להעביר את המסחר במניות למחשבים. כעבור שנה, בשנת 1971, הוקמה נאסד"ק על ידי האגודה הלאומית לסוחרי ניירות ערך (NASD), כלוח מודעות אלקטרוני לפרסום שערי היצע וביקוש, ללא אפשרות לבצע עסקאות. באותם ימים המסחר התקיים באופן ידני והלוח האלקטרוני היה חידוש, כי הוא אפשר לסוחרים בכל הבורסות להיות מעודכנים במחירי ההיצע והביקוש, וכן בשער יציג של כל מניה, ובזכות כך נקבעו מחירי העסקאות שבהן הם התעניינו. זמן קצר לאחר מכן, נאסד"ק הפכה לבורסה של רוב העסקאות מסוג מעבר לדלפק (OTC) ובשנת 1998 הפכה לבורסה הראשונה שהציעה מסחר מקוון תוך שימוש בסלוגן "שוק המניות למאה השנים הבאות".
פריצת הדרך של נאסד"ק פגעה בבתי ההשקעות הגדולים, שעיקר הכנסתם הייתה מהפער בין מחירי הקניה למחירי המכירה. ככל שנאסד"ק נגסה נתח שוק משמעותי יותר, כך פחתו רווחיהם. בשנת 2006 נאסד"ק החלה לפעול כבורסת ניירות ערך לאומית בארצות הברית. כעבור כשנתיים, בשנת 2008, היא התחברה עם קבוצת הבורסות הסקנדינבית OMX (פינלנד, שוודיה, דנמרק) והפכה לקבוצת Nasdaq OMX. בשנת 2015, החברה שינתה את שמה ל-"Nasdaq Inc". נכון לשנת 2023 נאסד"ק מפעילה 29 שווקים המאפשרים מסחר במניות, נגזרים וסחורות בארצות הברית, קנדה, סקנדינביה והמדינות הבלטיות ובנוסף היא מפעילה מסלקה וחמישה מאגרים מרכזיים לניירות ערך בארצות הברית ובאירופה.
טכנולוגיית המסחר של נאסד"ק משמשת 100 בורסות ב-50 מדינות.
היסטוריה > ההנפקות הראשונות

כבר בשנה הראשונה של נאסד"ק (1971) היא שמשה כמנפיקה של חברת אינטל. ב-1979 הונפקה IBM, ב-1983 - חברת Paychex Inc (תשלומי שכר) ב-1983 ו־Amgen Inc (ביוטכנולוגיה), ב-1995 הונפקה Henry Schein (פרמצבטיקה) ושנה לאחר מכן FactSet (מידע פיננסי), בשנת 1997 הונפקה Mettler-Toledo (מכשירי מדידה ואנליטיקה), ב-2002 הונפקה חברת Skyworks Solutions (סמיקונדקטורים) וחברה נוספת באותו תחום - Analog Devices הונפקה ב-2012. נכון לשנת 2024, כל החברות עדיין פעילות.
היסטוריה > בועת הדוט-קום

בועת הדוט-קום היא התקופה שבין השנים 2001-1995 ובה הונפקו בנאסד"ק מאות חברות אינטרנט והיי טק שתומחרו בסכומי עתק, על אף שטרם היו להן הכנסות, או שהכנסותיהן היו קטנות. ב-10 במרץ 2000, מדד הנאסד"ק (להלן) הגיע לשיא של 5132.52 נקודות, שיא שלאחריו הייתה התמוטטות והמדד חזר לרמה כזו, רק לאחר כ-15 שנים לאחר מכן.
היסטוריה > המאה ה-21

בועת הדוט-קום שהחלה ב-1995 גרמה ל"ניפוח" מחירי מניות ושווי החברות, והיא "התפוצצה" כאשר חברות טכנולוגיה שהונפקו הפכו לחדלות פירעון, או איבדו עשרות אחוזים משוויים, שלכתחילה היה מנותק מערכן האמיתי. במרץ 2001 נכנסה ארצות הברית למיתון כלכלי, ובין השנים 2000–2002 שוק המניות הפסיד מערכו כ-2 טריליון דולר. ההערכה היא שפיגועי 11 בספטמבר בספטמבר 2001 האיצו והחריפו את המשבר. ב-9 באוקטובר 2002 הגיע מדד נאסד"ק לכדי 1,114 נקודות, ירידה של כ-78% משיא הבועה ב-10 במרץ 2000. שורת החלטות כלכליות מרחיקות לכת של ממשל בוש הביאו את המשק האמריקאי ואת בורסת נאסד"ק, חזרה למסלול צמיחה ברבעון האחרון של 2001. המשבר הכלכלי העולמי של 2008 השפיע על נאסד"ק כמו גם על שוקי מניות אחרים. עם זאת, ערכן של מניות טכנולוגיה עלה חזרה בשנים שלאחר מכן. נאסד"ק המשיכה להיות ביתם של רוב חברות הטכנולוגיה הגדולות והמשפיעות בעולם, כמו חברות הביג טק: אמזון, אפל, מטא, מיקרוסופט ואלפאבית, והן אלו שהניעו חלק גדול מהצמיחה של נאסד"ק. חידושים טכנולוגיים בבורסת נאסד"ק: מסחר אלקטרוני, נתוני שוק ואנליטיקה המסייעים לסוחרים ולמשקיעים לקבל החלטות מושכלות (כפי שפורט לעיל). נאסד"ק ביססה את מעמדה העולמי והיא יעד מוביל לרישום חברות, במיוחד טכנולוגיות, מכל רחבי העולם, כמו סין, ישראל ואירופה. בין החברות אפשר למנות את: Baidu (סין, 2005) MercadoLibre (ארגנטינה, 2007) יאנדקס (רוסיה, 2011) וויקס.קום (ישראל, 2013) סייברארק (ישראל, 2014) JD.com (סין, 2014) קבוצת עליבאבא (סין, 2014) ננו דיימנשן (ישראל, 2015) ניאו (סין, 2018) Fiverr (ישראל, 2019) תנודתיות היא חלק אינטגרלי מהמסחר בבורסה, המושפעת ממשברים כלכליים, מדיניים, פוליטיים וכן בריאותיים. לדוגמה, בזמן מגפת הקורונה בתחילת 2020 היה מיתון משמעותי בשוק המניות, אך נאסד"ק התאוששה במהירות, בין היתר כתוצאה מהסתגלות חברות טכנולוגיה לעבודה בסביבות דיגיטליות ומרוחקות.
המדד המשוקלל של נאסד"ק – Nasdaq Composite

המדד המשולב של נאסד"ק הוא מדד המשקלל את שווי השוק של יותר מ-2,500 מניות וניירות ערך (כמו קרנות ריט ו-ADRs - American Depositary Receipt, קרי: תעודות פיקדון שמונפקות על ידי חברות מחוץ לארצות הברית כדי שמניותיהן ייסחרו גם בבורסות האמריקאיות. בשל אופי המניות שנסחרות בבורסה זו, המדד כולל כ-50% מניות של חברות טכנולוגיה והיתר הן מניות מתחומים כמו: שירותים צרכניים, בריאות ופיננסים.
שנת הייסוד של נאסד"ק נקבעה כ"בסיס" של 100 נקודות. להלן שיעורי המדד (בחלק מ) השנים שעברו:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | נקודות | הערות |
| 1971 | 100 |  |
| 1980 | 151.84 |  |
| 1990 | 454.8 |  |
| 2000 | 4,069.31 |  |
| 2010 | 2,269.15 | לאחר המשבר הכלכלי העולמי של 2008 |
| 2020 | 9,092.19 |  |
| 2023 | 10,386.98 |  |
מדד נאסד"ק 100

מדד נאסד"ק 100 הוא מדד בורסה המורכב מ-100 מהחברות הגדולות ביותר הרשומות למסחר בנאסד"ק. מדי שנה, הבורסה אומדת את שוויין של החברות הגדולות על מנת לקבוע במדויק את רשימת ה-100.
כבכל מדד מגזרי יש יתרון לפיזור השקעות (פיזור סיכונים) ומנגד החיסרון הוא במיתון הרווחים הנובע מ:שקלול תמורות" (באנגלית: trade off).
מבנה החברה > ההנהלה

מאז שנת 2017 מנהלת את נאסד"ק אדנה פרידמן, שהיא גם נשיאת החברה. לצדה פועלים מנהל כספים ראשי ועוד כמה מנהלים במעמד "סגן בכיר לנשיא": מנהל אסטרטגיה תאגידית ויועץ משפטי, מדען ראשי (מערכות טכנולוגיות ומערכות מידע), מודיעין השקעות, פלטפורמות תאגידיות (פתרונות עסקיים וארגוניים), מנהל סיכונים ראשי, מנהל משאבי אנוש, מנהלות ותנאי עבודה.
מבנה החברה > חטיבות עסקיות

ב- 28 בספטמבר 2022 הודיעה החברה על ארגון היחידות העסקיות שלה בשלוש חטיבות:
פלטפורמות שוק (Market Platforms) הכוללות: שירותי השוק בצפון אמריקה ואירופה. השינוי נדרש לאור העובדה שנאסד"ק מפעילה יותר מ-130 "ארגוני תשתית שוק", בלמעלה מ-50 מדינות רחבי העולם. החטיבה עוסקת גם בקידום המודרניזציה של השווקים, כמו: ענן ובלוקצ'יין.
פלטפורמות גישה להון (Capital Access Platforms) ובעיקר: שילוב הפלטפורמות התאגידיות של נאסד"ק עם "מודיעין השקעות" עבור כלל לקוחות החברה.
מאבק בפשיעה פיננסית (Anti-Financial Crime) הכולל: מוצר הדגל של נאסד"ק לאיתור הונאות ולמניעת הלבנת הון הוא Verafin, המשרת מעל 2,200 בנקים ואיגודי אשראי. המאבק נגד פשיעה פיננסית מייצג מגמה הולכת וגוברת הן במערכת האמריקאית והן בכל רחבי העולם.
מבנה החברה > עובדים

נכון לסוף 2023, נאסד"ק מעסיקה 8,525 איש (בשנת 2001, הועסקו בחברה 1,276 עובדים).
נאסד"ק מול NYSE

פעילות של סחר במניות וניירות ערך החלה בניו-יורק כבר במאה ה-17, אולם הבורסה במתכונת מאורגנת ומעוגנת בנהלים - NYSE, החלה ב-8 במרץ 1817, כ-154 שנה לפני הנאסד"ק.
סימול המניות של רוב החברות שמניותיהן נסחרות בנאסד"ק הוא בן 4 או 5 אותיות, כמו: פריון נטוורק (PERI) ואילו ב-NYSE הסימול הוא לרוב עם 1–3 אותיות, כמו: ויזה (V), פורד (F), בואינג (BA), איי.בי.אם (IBM).
בשנת 2005 היה מחזור המסחר היומי הממוצע בנאסד"ק 1.8 מיליארד מניות, לעומת 1.45 מיליארד מניות במחזור המסחר היומי הממוצע, ב-NYSE. עם זאת שווי ממוצע של עסקאות יומיות ב־NYSE היה כ-52 מיליארד דולר, לעומת 36 מיליארד בנאסד"ק.
בחמש השנים שבין 2019–2023 נאסד"ק עקפה את הבורסה הוותיקה NYSE, שנוסדה ב-1792, בשווי גיוסי ההון, בהנפקות. כך למשל, בשנת 2021 הנפקות בנאסד"ק גייסו כ-198 מיליארד דולר, לעומת כ-116 מיליארד דולר שגייסו הנפקות ב-NYSE.
חברות ישראליות בנאסד"ק

נכון לשנת 2024 להלן כמה חברות ישראליות הנסחרות בנאסד"ק:
צ'ק פוינט (CHKP) – אבטחת סייבר,
סייברארק (CYBR) – אבטחת סייבר,
ויקס (WIX) – פלטפורמת פיתוח אתרים,
נייס בע"מ (NICE) – תוכנות ושירותים לחוויית לקוח ומניעת פשיעה פיננסית,
סולאראדג' (SEDG) – אנרגיה מתחדשת,
טאואר סמיקונדקטור (TSEM) – מוליכים למחצה,
monday.com – מערכת הפעלה עבודה (MNDY),
אורמת טכנולוגיות (ORA) – אנרגיה גאותרמית.
חברת אלסינט הייתה החברה הישראלית הראשונה שמניותיה הונפקו בנאסד"ק בשנת 1972.
החברה הישראלית הבולטת בנאסד"ק בשנות השמונים הייתה סאיטקס, בתחילת שנות התשעים ECI Telecom בסוף שנות התשעים צ'ק פוינט וטבע (שעברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק (NYSE) בשנת 2012). בשנת 2004, ארבע חברות ישראליות היו כלולות במדד נאסד"ק 100, המדד המוביל של הבורסה, מרקורי, טבע, צ'ק פוינט וקומברס.
ישנן חברות נוספות הנסחרות בנאסד"ק אשר נוסדו על ידי ישראלים והן מנוהלות על ידי ישראלים, אך נרשמו בארצות הברית ולפיכך אינן נחשבות ישראליות, כמו: EFI שנוסדה על ידי אפי ארזי, סנדיסק (SanDisk) שנוסדה על ידי אלי הררי וקנתה את מתחרתה הישראלית M-Systems. וכן ננוקס, חברה שעוסקת בפיתוח ציוד רפואי.
זמני מסחר

המסחר בבורסת נאסד"ק מתקיים בימים שני עד שישי, למעט 10 ימי חג שבהם אין מסחר, ו-3 ימים שבהם מתקיימת סגירה מוקדמת. שעות המסחר מצוינות לפי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית. שעות המסחר לפני פתיחת השוק הן בין 04:00 ל-09:30 בבוקר, שעות הפעילות העיקריות הן בין 09:30 ל-16:00, ולאחר סגירת השוק מתקיים מסחר בין השעות 16:00 ל-20:00.
מקורות ההכנסה של נאסד"ק

ההכנסות של נאסד"ק מגיעות מ-4 מקורות עיקריים:
שירותים ארגוניים: עמלות מחברות שמבקשות להפוך לחברה ציבורית ולהנפיק מניות באמצעות נאסד"ק.
שירותי מידע: עמלות תמורת נתונים ומחקרים שונים על השוק, כדי לסייע למשקיעים וחברות שמניותיהן נסחרות בנאסד"ק.
שירותי שוק: שירותי תיווך וסליקה הנגבים מכל עסקה בבורסה.
שירותים טכנולוגיים: שירותים הקשורים לקשרי משקיעים, יחסי ציבור וממשל.
הכנסות נאסד"ק בשנת 2022 הסתכמו ב-3.582 מיליארד דולר, עלייה בשיעור 5% משנת 2021.
כלל גילוי הגיוון במועצות המנהלים

כלל גילוי הגיוון במועצות המנהלים (Board Diversity Disclosure Rule) הוא כלל שאימצה נאסד"ק ב-1 בדצמבר 2020 ולפיו חייבת כל חברה הנסחרת בבורסה, לדווח על "גיוון הדירקטוריון" שלה, כלומר, לכלול לפחות דירקטורית אחת וכן אדם להט"ב. לחלופין, על החברה להסביר בפומבי מדוע לא עשו זאת. (ה-SEC אישר את כלל גילוי הגיוון של נאסד"ק, באוגוסט 2021).
ראו גם

מדד דאו ג'ונס
טלעד

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  מפיקת ערוצי טלוויזיה
 מייסדים:  עוזי פלד
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־52 שנים)
 חברת אם:  NMC United
 מיקום המטה:  רמת השרון 
 משרד ראשי:  "סינמה סיטי", צומת גלילות, רמת השרון
 מוצרים עיקריים:  תכנים טלוויזיוניים הפעלת ערוצי טלוויזיה
 מנכ"ל:  פנינה אדרי
 
סמליל החברה, נובמבר 1993 - אוקטובר 2004 (לפני המיתוג מחדש)
"טלעד" אולפני ירושלים בע"מ היא חברת הפקות ישראלית שפועלת תחת חברת האם NMC יונייטד אנטרטיינמנט. החברה נוסדה ב-1972 כחברת הפקה קטנה בירושלים והייתה אחת משלוש הזכייניות של ערוץ 2 שהפעילו את ערוץ 2 משנת 1993 עד שהפסידה במכרז ב-2005. כיום טלעד מפעילה מספר ערוצים ביניהם ערוץ 24, ערוץ E! וערוץ הקולנוע הישראלי.
מאז אוקטובר 2011 "טלעד" נמצאת בבעלות חברת NMC United, הנמצאת בבעלות האחים משה ולאון אדרי, שהם גם בעלי רשת בתי הקולנוע סינמה סיטי וסרטי יונייטד קינג.
עיקר הפעילות כיום

לאחר שלא זכתה בתקופת זיכיון נוספת ב-2005 בערוץ 2, החברה התמקדה בהפעלת הערוצים:
"yes ישראלי" (בשיתוף עם חברת yes)
ערוץ E!
"ילדות ישראלית" (בשיתוף עם ערוץ "הופ!")
ערוצי "ילדותי" (ביחד עם "טלית תקשורת")
ערוץ ההיסטוריה (כולל "היסטוריה HD" ב-yes)
ערוץ 24
"מוזיקה il" (בשיתוף עם אקו"ם)
אתר ואפליקציית "יוקיד" (באנגלית Youkid)
הפקת הפסטיגל.
היסטוריה

החברה נוסדה ב-1972 כחברת הפקה קטנה בירושלים בשם "עידן" על ידי עוזי פלד ואבשלום כץ. השניים היו קודם בין מקימי הטלוויזיה הישראלית אך עזבו אותה לאחר מספר שנים. החברה זכתה להצלחה לאחר שהחלה להפיק סרטים ותשדירים לגופים שונים, ובשנת 1973 הפכה "עידן" לשותפות עם חברת השקעות דיסקונט, והחברה החדשה נקראה טלעד (טלוויזיה - עידן - דיסקונט). דן טולקובסקי, מנכ"ל השקעות דיסקונט ביקש להיכנס להשקעה בשוק התקשורת וחברת "עידן" נזקקה למימון לרכישת ציוד. השקעות דיסקונט החזיקה תחילה 50% מהחברה, אך לאחר שסיפקה מימון נוסף לרכישת ציוד והקמת אולפנים גדל חלקה ל-80%.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 גדלה הפעילות של טלעד באופן משמעותי, ב־1985 היא הקימה אולפני טלוויזיה במתחם תיאטרון ירושלים, כחלק מפרויקט ההרחבה שלו. היא הפיקה תוכניות טלוויזיה עבור הטלוויזיה הישראלית, הטלוויזיה החינוכית הישראלית, סרטים ותשדירים.
היסטוריה > זכיינית בערוץ 2

כבר בסוף שנות ה-70 התעניינה טלעד בהקמת ערוץ טלוויזיה מסחרי בישראל. ובשנת 1991, לקראת יציאת המכרז להפעלת ערוץ 2, הקימה "טלעד" קבוצה שהגישה הצעה לקבלת זיכיון שידור. הקבוצה כללה את החברות "השקעות דיסקונט", חברת "שמרוק" (חברת ההשקעות הפרטית של משפחת דיסני), חברת הביטוח הראל, מעריב החזקות, התעשיין מנדל קפלן ועוזי פלד.
"טלעד" הייתה אחת משלוש קבוצות שזכו בזיכיון, ואף הייתה הזכיינית הראשונה לשדר ביום פתיחת שידורי הערוץ ב-4 בנובמבר 1993. כזכיינית ערוץ 2, הפיקה טלעד מספר סדרות טלוויזיה ישראליות בולטות, בהן: "החמישייה הקאמרית", "הקומדי סטור", "החרצופים", "פלורנטין", "החיים זה לא הכל" ו"עובדה" עם אילנה דיין.
בשנת 1999 רכשה טלעד את זכויות השידור הבלעדיות של ערוצי טלוויזיה המשודרים בלוויין ובכבלים, בהם: ערוץ ההיסטוריה, ערוץ E!‎, ערוץ ביוגרפיה וערוץ MGM. אך שנתיים אחר כך נאלצה למכור אותם בהוראת המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, כדי למנוע בעלות צולבת. בהמשך הותר לה להפעיל כמה ערוצים. בנוסף רכשה זכויות לשידור ערוצים אלו ברוסיה, מלטה, יוון וטורקיה.
במאי 2000, רכשה כ-40% ממניות חברת האינטרנט "סיטינט" בעלת אתר הספורט ONE. חברת "סיטינט" גם הקימה עבור טלעד אתרי אינטרנט נוספים שאינם קשורים לספורט. המניות נמכרו באוגוסט 2005.
במרץ 2001 מכרה חברת שמרוק את חלקה בחברה לבעלי המניות האחרים. באפריל 2001 רכשה קבוצת גאון תקשורת (חברת בת של גאון אחזקות בראשות בני גאון ושותפים נוספים) את חלקה של השקעות דיסקונט בטלעד, לפי שווי חברה של 31 מיליון דולר. בספטמבר 2004 מכרה חברת מעריב החזקות את חלקה לבעלי המניות האחרים.
לקראת המכרז החלה "טלעד" במיתוג מחדש.
בשנת 2005 הפסידה טלעד במכרז השידור של ערוץ 2, שצומצם לשתי זכייניות, ובליל 29 באוקטובר 2005 הפסיקה לשדר בערוץ 2.
היסטוריה > לאחר תקופת הזכיינות

מיד לאחר ההפסד במכרז החלה טלעד במגעים למכירת אולפני השידור שלה בירושלים, לבסוף רשת מדיה רכשה את הציוד בלבד והעבירה אותו לתל אביב. בשנת 2014 הוסבו אולפני ומשרדי טלעד בתיאטרון ירושלים לשימוש תיאטרון מיקרו. קבוצת הביטוח הראל, שהייתה בעלת המניות הגדולה ביותר, מכרה את חלקה לבני גאון ואיש העסקים רוברט פקטור. בעקבות ההפסד במכרז מצבת כוח האדם בחברה הצטמצמה ב-75% כ-150 מתוך 200 עובדים פוטרו.
בנובמבר 2005 "טלעד" השיקה ב-yes את "ערוץ ביוגרפיה", ערוץ המאפשר לצופיו להכיר מקרוב את הדמויות המובילות בחיינו בצורה אמיתית ואינטימית.
סדרת "ביוגרפיה" זוכת הפרסים מביאה את סיפוריהם המרתקים של כוכבי קולנוע, מוזיקאים, אמנים, מנהיגים פוליטיים ודמויות כלכליות רבות עוצמה.
בנוסף, הערוץ מציג סדרות ריאליטי החושפות את הדרמות של אנשים ידועים, וגם של אנשים רגילים, וההתמודדויות המורכבות העומדות בפניהם.
בשנת 2008 "טלעד" השיקה את ערוץ SHE הפונה לנשים (רק ב-yes).
"טלעד" הייתה גם בעליו של אתר הספורט ONE.
היסטוריה > תחת NMC United

ב-30 באוקטובר 2011 רכשה חברת NMC United את טלעד תמורת 15 מיליון דולר.
בשנת 2012 "טלעד" רכשה את הזכויות לערוץ "ילדות ישראלית".
בינואר 2019 החברה רכשה את ערוץ 24 מידי קשת ורישיון הערוץ שונה להגדרה של ערוץ מסחרי זעיר, שהוריד את החובה להתמקד בשידורי מוזיקה, ובין היתר משדר הערוץ סדרות וסרטים.
ב-3 באוגוסט 2020 "טלעד" (בשיתוף עם אקו"ם) השיקה ערוץ מוזיקה חדש בכל הפלטפורמות בשם "מוזיקה il", המשדר תוכני מוזיקה ישראליים. הערוץ הוקם כחלק ממאמץ ששותפים לו גורמים רבים במציאת פתרונות לסייע לאומנים בתקופת משבר הקורונה, שכוללים שידור תכנים ישראליים במטרה להגביר את התמלוגים עבור היוצרים.
ביולי 2024 הוקם אולפן טלעד החדש השוכן במתחם סינמה סיטי גלילות ומשמש את הפקות ערוץ 24 וחברת NMC.
תוכניות שהופקו עבור שידורי הזכיינית

טלעד הייתה בעלת מערכת הפקות רחבה והפיקה מספר רב של תוכניות, חלקן איכותיות וזוכות פרסים: מעל 10,000 שעות שידור (בכל הז'אנרים) והתמחות בהפקת אלפי פרסומות ומאות תוכניות ספיישל בקנה מידה גדול (קונצרטים, טקסי הענקת פרסים, אירועים, מבצעי התרמה). טלעד גם סיפקה שירותים לאירועים גדולים לרשתות טלוויזיה מובילות בעולם.
תוכניות שהופקו עבור שידורי הזכיינית > סדרות דרמה וקומדיה

"רמת אביב גימל" (1995–2000): אופרת סבון עם יעל בר זוהר, גילת אנקורי, שלמה סדן וניר שלמון
"פלורנטין" (1997–2001): סדרת דרמה עוקבת אחר חייהם של חבורת צעירים, בגילאי העשרים לחייהם, הגרים בשכונת פלורנטין אשר נמצאת בעיר תל אביב עם איילת זורר, סמי הורי ודנה מודן.
"זינזאנה" (1999–2005): סדרת דרמה -פשע ישראלית עם שמיל בן ארי וליאור אשכנזי.
"החיים זה לא הכל" (2001–2005): קומדיה משפחתית בכיכובו של אבי קושניר. נקנתה אחרי ארבע עונות על ידי "רשת".
"אהבה מעבר לפינה" (2003–2005): תוכנית דרמה, טלנובלה עם יהודה לוי, איה קורן, אגם רודברג וסמי הורי.
תוכניות שהופקו עבור שידורי הזכיינית > תוכניות בידור

"הקומדי סטור" (1994–1997): תוכנית הומוריסטית מצליחה בכיכובם של צביקה הדר, רובי דואניאס, אסף אשתר, גיל ססובר, ליאור כלפון, יניב קציר ואיתי שגב. (משודרת בשידורים חוזרים בערוץ 24)
"החמישייה הקאמרית" (1993–1997): תוכנית סאטירית רצופת מערכונים בהשתתפות קרן מור, מנשה נוי, דב נבון, שי אביבי ורמי הויברגר. (עברה לערוץ 1 לאחר שתי עונות, שודרה ב"קשת" בשידור חוזר)
"לילה גוב" (1993–1998): תוכנית אירוח ובידור בהנחיית גידי גוב.
"החרצופים" (1996–2000): תוכנית הומור וסאטירה פוליטית עם בובות קריקטוריות בהשתתפותם של טוביה צפיר, שרית סרי ותומר שרון.
"הערב עם אלי יצפאן" (1996–1999): תוכנית בידור ואירוח בהנחיית הקומיקאי אלי יצפאן.
"קצרים" (2004): תוכנית מערכונים קומית בהשתתפות קרן מור ומוני מושונוב. נקנתה על ידי "רשת" ב-2005.
"אצל פרנס בטברנה" (2000–2003): תוכנית אירוח בהנחיית שמעון פרנס המארח מוזיקאים, בעיקר בז'אנר היווני והים תיכוני, ובדרנים.
"אהבת קיץ" (1997): תוכנית שבה שחקנים וקומיקאים שרים שירי אהבה מסביב לנושאים שונים. בהשתתפותם של אורנה בנאי, ענת וקסמן, ליאור כלפון, מתי סרי, שרון אלימלך ומאיר סוויסה.