גבי אופיר
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

בשנת 1968, עם התגייסותו לצה"ל, התנדב אופיר לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 202. את מסלול ההכשרה, תחת פיקודו של עוזי בן יצחק, סיים כמצטיין מחלקתי ונשלח בזימון ישיר לקורס קצינים. בגמר הקורס שובץ כמפקד מחלקה בחטיבת גולני, בה עשה את מרבית שירותו הצבאי ובה מילא במהלך שלושים שנות שירות, את כל תפקידי הפיקוד: מפקד מחלקה, סגן מפקד פלוגה, מפקד פלוגת טירונים, מפקד פלוגה מבצעית (בגדוד 13), מפקד פלוגה בקורס מ"כים (בגדוד 17), סגן מפקד גדוד (בגדוד 13), מפקד גדוד (בגדוד 51), סגן מפקד חטיבת גולני ומפקד חטיבת גולני.
במלחמת יום הכיפורים, בתפקידו כמפקד פלוגה, נפצע אופיר בעיצומם של קרבות הבלימה בחזית הסורית שבצפון רמת הגולן. בעודו פצוע, חזר לפלוגה ולחם במלחמת ההתשה בתוך שטח סוריה. לאחר החלמתו היה מפקד פלוגה בקורס מ"כים (גדוד 17) ובהמשך הדריך בבית הספר לקצינים. בשנת 1975 שב לחטיבת גולני כסגן מפקד גדוד 13 (תחת פיקודו של יצחק זמיר ואילן בירן), שם נפצע בשנית, לאחר שנה, במהלך פשיטה גדודית בלבנון. עם החלמתו, חזר לגדוד ונבחר על ידי מפקד החטיבה, אורי שגיא, להשתתף במבצע אנטבה.
בשנת 1978 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 51 (גדוד הבוקעים הראשון) בחטיבת גולני. תחת פיקודו יצאו לפועל מבצעים בגזרת לבנון ובגזרת עזה. בתום תפקידו כמפקד גדוד, שימש כסגן מפקד חטיבת גולני, תחת פיקודו של דוד כץ. בשנים 1980–1981 שימש כראש ענף תורת לחימה במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי. באמצע שנת 1981 יצא למשך שנה לדרום אפריקה כדי לשמש יועץ צבאי. במקביל למד שם במכללה לביטחון לאומי. בשנת 1982, לאחר מלחמת לבנון הראשונה, שב לישראל ומונה (על ידי אמיר דרורי) למפקד חטיבת כרמלי. באותה תקופה גם שירת כמפקד בא"פ אליקים, בדרגת אלוף-משנה.
בשנת 1984, לאחר אסון צור הראשון והשני, מונה למפקד עוצבת ברעם (חטיבה 300) שישבה באותה עת בעיר צור, הפועלת בגזרה המערבית בגבול ישראל-לבנון. בתפקיד זה שימש עד לפינוי צה"ל מלבנון והיערכות בקו סגול. תקופה זו התאפיינה בלחימה בלתי פוסקת נגד ארגון אמל ובהמשך כנגד חזבאללה. בשנת 1986 מונה למפקד חטיבת גולני, ותחת פיקודו הוכשרה החטיבה להתמודד מול איומי המלחמה הצפויים, בעיקר בגזרת סוריה. כמו כן בוצעו פעילויות מבצעיות מיוחדות בגזרת לבנון. בתום שירותו כמפקד חטיבת גולני, יצא ללימודי תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה.
בשנת 1988, בעקבות פרוץ האינתיפאדה הראשונה בעזה ובהמשך ביהודה ושומרון, הקים אופיר - שמונה לדרגת תת-אלוף - את המפקדה הצבאית של אזור יהודה ושומרון (אוגדת איו"ש), תחת פיקודו של עמרם מצנע. עקב המציאות הביטחונית החדשה שנוצרה, יזם והוביל אופיר, תחת פיקוד המרכז, את הקמת החטיבות המרחביות של אזור יו"ש והגדלת יחידת דובדבן. המטרה המרכזית הייתה ביטחון באזור יו"ש, תוך הקמת מערך הגנה ליישובים, לתושבים ולאתרי הקודש שבאזור (קבר יוסף, קבר רחל, ומערת המכפלה), תוך תפיסה שיש לשלב את המתיישבים במערך ההגנה. במסגרת תפקידו, נטל חלק בגיבוש טכניקת ההתמודדות מול ההתפרעויות ההמוניות ופיתוח שיטת לחימה בגרעין הקשה של הטרור הפלסטיני.
בשנים 1990–1992 פיקד על אוגדת המילואים אוגדת יהודה. בשנת 1992 מונה, תחת פיקודו של האלוף יצחק מרדכי, למפקד אוגדת עוצבת הגליל (אוגדה 91), האחראית על גזרת לבנון. אותה תקופה התאפיינה בלחימה בלתי פוסקת בארגון חזבאללה, במהלכה אף פיקד אופיר על מבצע דין וחשבון.
בשנת 1994 הועלה לדרגת אלוף ומונה בשנית למפקד אוגדת יהודה ושומרון, תחת פיקודו של אילן בירן ובהמשך תחת פיקודו של עוזי דיין. בתחום אחריותו היה יישום ההיבטים הביטחוניים של הסכם אוסלו ב'. בתקופה זו הוכשרו חטיבות צה"ל, יחידותיה והיחידות המובחרות שלה, להתמודד עם המציאות החדשה שנוצרה עקב הסכם אוסלו ב'. השינויים כללו עדכון של דוקטרינת ההפעלה הביטחונית, ניהול משא ומתן עם בכירי הרשות הפלסטינית, תיאום הפעילות המשותפת והגדרת הסמכויות של כל אחד מהגופים. בתקופה זו גם חל משבר עם הרש"פ, מה שהוביל לקרבות מזוינים ביהודה ושומרון נגד כוחות צה"ל. נדרש לבנות מחדש את רשת הביטחון לתושבי יו"ש.
בשנת 1997 מונה על ידי הרמטכ"ל דאז, אמנון ליפקין שחק, לעמוד בראש ועדת חקירה לבדיקת אסון השייטת. לאחר חודשיים של חקירה אינטנסיביים, הציגה הוועדה את מסקנותיה, בין היתר, שהתרחיש הסביר יותר הוא שהמבצע לא דלף לחזבאללה והמארב שנתקל בו הכוח הצה"לי היה אקראי. בשנת 2010, בעקבות מידע חדש שנחשף, הוקמה ועדה מחודשת שקבעה "כי ישנה סבירות בלתי מבוטלת לפעילות מבצעית יזומה מבעוד מועד". על טענות בדבר סתירות בין ממצאי הוועדות קבע בג"ץ כי ההבדלים בין הוועדות "אינם עולים לכדי סתירות" וש"ועדת החקירה וצוותי הבדיקה ביצעו את מלאכתם בצורה מקצועית ומעמיקה".
באותה שנה, 1997, מונה למפקד פיקוד העורף בדרגת אלוף, תפקיד בו שירת עד שנת 2001, עת פרש מצה"ל. בתקופה זו ערך רפורמה בהתאמת פיקוד העורף והכשרתו מפני איומים קונבנציונליים ובלתי קונבנציונליים. כמו כן, פיקד על מבצעים של אסונות בארץ, כמו אסון קריסת ארמון ורסאי בירושלים ואסונות טבע בעולם, כמו טורקיה, יוון, קניה.