יחסי איראן–סוריה
היסטוריה > במהלך מלחמת האזרחים בסוריה

מאז ראשית מלחמת האזרחים בסוריה ב-2011 ובמהלכה, איראן סייעה רבות לממשלת סוריה ותמכה בה, צבאית וכלכלית. שירותי הביטחון והמודיעין האיראניים העניקו למשטר הסורי ייעוץ וסיוע צבאי בניסיון לשמר את אחיזתו של בשאר אל-אסד בשלטון.
על פי הדיווחים איראן סייעה לממשלת סוריה באמצעים שונים, כמו שליחת ציוד לפיזור הפגנות, סיוע בטכניקות מעקב ומודיעין ונפט. את הסיוע החומרי, איראן סיפקה לבשאר אל-אסד בעיקר דרך טיסות ישירות בין דמשק לטהראן, ובשל הקושי שבדבר איראן גם הסכימה לממן בסיס צבאי גדול בשדה התעופה T-4, כדי להקל על העברת ספינות נשק ואספקה צבאית לאסד.
הכוח המוביל את המאמץ האיראני בתמיכה בסוריה הם לוחמי יחידת כוח קודס, הכוחות המיוחדים של משמרות המהפכה, ואשר על פי ממשלת ארצות הברית, הכוח, בראשות גנרל קאסם סולימאני, ומפקד המבצעים של היחידה, מוחסן שיזארי, הכשיר יחידות אבטחה סוריות להילחם במפגינים. בהתאם לכך, הטילה מחלקת האוצר האמריקנית (במרץ 2011) סנקציות על שני הבכירים, אותם תיארה כ"אחראים על הדיכוי האלים אשר מופעל כנגד המפגינים הסורים". על פי דיווח של סוכנות הידיעות הצרפתית ביוני 2011, קצין בכיר שערק לטורקיה טען כי צלפים איראנים ואנשי חזבאללה יורים על הקהל בההפגנות ההמוניות.
ביוני 2011, הסביר המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי את תמיכת ארצו במשטר: "בכל מקום בו קיימת תנועה אסלאמית, פופולרית ואנטי-אמריקאית, אנו תומכים בה". לדבריו, ארצות הברית וישראל מעורבים במרד הסורי וידם ניכרת בו. בכירים איראנים אחרים סיפקו אף הם הצהרות דומות וזיהו את הממשלה האמריקאית כמקור המרד בסוריה. עם זאת, בסוף אוגוסט, ממשלת איראן נתנה את "הסימן הפומבי הראשון" שלה והביע את דאגתה מאופן הטיפול במשבר המתמשך בסוריה, כאשר שר החוץ עלי אכבר סאלחי פרסם הצהרה בה כלל אף את ממשל סוריה ברשימת המדינות, ודחק בה "לענות לדרישות אנשיה". אף על פי שאיראן המשיכה להשתדל להביעה כלפי חוץ תמיכה באסד, במקביל החלה בקשר עם קבוצות בדלניות כדי להבטיח את מקומה בסוריה ובלבנון אם ייפול המשטר.
ביולי 2011, חתמה איראן עם סוריה ועיראק על הסכם להקמת צינור ליצוא גז טבעי, צינור באורך של כ-5,000 ק"מ מאזור שדה דרום פארס באיראן. הצינור תוכנן גם להמשיך ליעדים באירופה אך מעולם לא הוקם.
בינואר 2013, פורסם דו"ח של הפנטגון, לפיו משמרות המהפכה הציבו תחנות להאזנה לאותות אלקטרוניים בגולן הסורי ולחופי הים התיכון.
ב-3 באוגוסט 2013, יום השבעתו של נשיא איראן חסן רוחאני, הוא צוטט כאומר במהלך פגישה עם ראש ממשלת סוריה, ואיל אל-חלקי, כי הברית של איראן עם סוריה תימשך, וכי שום כוח בעולם לא יצליח להפר את הברית המוצקה, האסטרטגית וההיסטורית בין איראן וסוריה.
מאז 2014, על רקע התערבותה הצבאית בסוריה, נקטה איראן שורה של צעדים, במטרה לחזק את מעמדה והשפעתה, ואת ההיערכות הצבאית שלה ושל שלוחיה – ובראשם חזבאללה – בסוריה. קודמו הסכמים כלכליים הנוגעים לשיקום סוריה, העברת אוכלוסייה שיעית לסוריה והחדרת ערכים איראניים דתיים ותרבותיים אליה, ובניית מיליציה שיעית סורית כדוגמת חזבאללה הלבנונית. כמו כן החלו ניסיונות לבצע בנייה מערכות של צירים אסטרטגיים, ובראשם: שיפור המסדרון היבשתי המחבר את איראן עם סוריה ולבנון דרך עיראק; שילוב מסילות הרכבת של איראן, עיראק וסוריה, שיחבר את המפרץ הפרסי לים התיכון; ושימוש בנמל לטקיה, שיקנה לאיראן אחיזה בים התיכון. בקבוצת צעדים אלה נכללים גם העברה וייצור של מערכות נשק איכותיות עבור חזבאללה. בתגובה בוצעו לפי מקורות שונים תקיפות אוויריות ישראליות נגד יעדים איראניים ושיעים בסוריה ובעיראק, שמטרת הייתה לבלום את בניית המסדרון היבשתי ולצמצם את הנוכחות צבאית של איראן בסוריה.
עד סוף 2015 נהרגו מאות לוחמים איראניים בסוריה, כולל הגנרל חוסיין חמדאני סגן מפקד כוח קודס.
במסגרת זו, באוגוסט 2018 ובמרץ 2019 נחתמו בין איראן לסוריה הסכמים, העוסקים בהרחבת שיתוף הפעולה הצבאי בין שתי המדינות, ובשיקום הכוחות הצבאיים והתעשיות הצבאיות בסוריה. הסכמים אלה גם קבעו את המשך הנוכחות של היועצים הצבאיים האיראנים בסוריה, ביניהם גם אנשי "משמרות המהפכה" ו"כוח קודס" האיראנים והמיליציות הצבאיות השיעיות.
מעבר למישור הצבאי, באיראן התאמצו להחדיר כמה שיותר מוצרים וסחורות לשוק הסורי. ההשתלטות החלה בחברות הטבק האיראניות, שהגבירו את שיווק הסיגריות שלהן בסוריה. אליהן הצטרפו חברות המזון האיראניות, ששגרו מוצרים לעם הסורי הרעב. היקף הסחר בין המדינות גדל במאות מיליוני דולרים. איראן הייתה מעורבת ביישום כמה פרויקטים תעשייתיים בסוריה, כולל מפעלי מלט, פסי ייצור של מכוניות, תחנות כוח, ובבניית ממגורה. איראן אף תכננה להקים בנק איראני-סורי משותף בעתיד. ב-2018–2019 נחתמו בין הצדדים שורה של הסכמים הנוגעים להשקעות איראניות בסוריה, לבינוי ושיקום אזורים שנהרסו במלחמה, לאספקת נפט איראני לסוריה, לתחומי התחבורה והרכבות ולניצול מחצבים.
בשנים 2017–2020 מדינת ישראל תקפה כאלף מטרות של איראן בתוך שטח סוריה. במספר מקרים נשלח בתגובה טיל קרקע-קרקע לעבר ישראל.
בפברואר 2019, לראשונה מתחילת מלחמת האזרחים נסע נשיא סוריה אסד לאיראן, ונפגש עם הנשיא רוחאני ומפקד גיס קודס קאסם סולימאני.
ב-2019, אסד שלט על מרבית שטח המדינה, אך שלטונו הסתמך במידה רבה על סיוע של רוסיה, איראן וחזבאללה.