stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליידי דת'סטרייק

| --- | --- |

ליידי דת'סטרייק, כפי שהופיעה על עטיפת New X-Men Vol.2 #45 מפברואר 2008, אמנות מאת סימון ביאנצ'י.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Daredevil #197 (אוגוסט 1983)
 יוצרים:  דניס אוניל לארי האמה
 גילום הדמות:  קלי הו 
 מידע
 שם אמיתי:  יוריקו אויאמה
 כינויים:  אנה קורטז
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  אוסקה 
 מקצוע:  רוצח שכיר, אמן לחימה
 כוחות:  כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים. שלד עשוי מתכת אדמנטיום בלתי שבירה, ציפורניים נשלפות, ריפוי עצמי
 חברה לשעבר בקבוצה:  הבוזזים, אחוות המוטאנטיות, ת'נדרבולטס, בעלת ברית של המטהרים, תעשיות אויאמה, הצאצאים, הוולברינים
 אזרחות:  יפן 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קנג'י אויאמה (אבא, מת)
 אויבים:  וולברין 
 
ליידי דת'סטרייק (באנגלית: Lady Deathstrike, ‏Deathstrike=מכת מוות) היא דמות בדיונית של נבלת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. היא יריבה מושבעת של חבורת האקס-מן, בייחוד של וולברין. דמותה הופיעה לראשונה בשם יוריקו ב-Daredevil #197 באוגוסט 1983 ולאחר מכן כליידי דת'סטרייק ב-Alpha Flight #33 ב-1985.
ליידי דת'סטרייק היא האלטר אגו של יוריקו אויאמה, לוחמת שנולדה באוסקה, יפן ועבדה כמתנקשת ושכירת חרב. אביה, פרופסור קנג'י אויאמה, היה פושע העולם התחתון ומדען מושחת, אשר יצר את תהליך שילוב מתכת האדמנטיום שאולץ על וולברין. נוסף על כך, אביה היה טייס קמיקזה לשעבר בתקופת מלחמת העולם השנייה, שפניו הושחתו לאחר ניסיון כושל בהתקפה על ספינת טילים אמריקנית. אביה חש בושה על מעשיו, ובמהלך טקסי בחר לצלק את פניהם של בתו יוריקו ושני בניו. בהמשך, שני בניו נהרגו כדי להראות את נאמנותם לאביהם. יוריקו צוותה לדרדוויל כדי לשחרר את אהובה קירו משירותו של אביה, וכן להשיג נקמה בצילוק פניה ובהירצחם של אחיה. תוך שכך, היא נאלצה לשסף את אביה, אולם קירו הנאמן בחר בהתאבדות לאות נאמנות לאביה. דמותה של דת'סטרייק הייתה חברה באחוות המוטאנטיות של המלכה האדומה. באירועי "תסביך משיח" היא הובילה את קבוצת "הבוזזים" החדשה ונלחמה נגד חברת האקס פורס X-23.
את דמותה של יוריקו גילמה בסרט הלייב אקשן "X-מן 2" השחקנית קלי הו. דמותה מדורגת במקום ה-78 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains: #78 - Lady Deathstrike
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארין אוטול

ארין אוטול ב-2021
ארין מייקל אוטול (באנגלית: Erin Michael O'Toole; נולד ב-22 בינואר 1973) הוא פוליטיקאי קנדי, שעמד בראש המפלגה השמרנית של קנדה בשנים 2020–2022 וכיהן כראש האופוזיציה. אוטול היה מועמדה של המפלגה השמרנית לראשות ממשלת קנדה בבחירות שהתקיימו ב-20 בספטמבר 2021.
ביוגרפיה

אוטול נולד במונטריאול וגדל בפורט פרי ובאומנוויל. אוטול הצטרף לכוחות הקנדיים בשנת 1991 ולמד במכללה הצבאית המלכותית (RMC) עד 1995. הוא שירת בחיל האוויר הקנדי כנווט אוויר, ובסופו של דבר הגיע לדרגת קפטן. לאחר שירותו הפעיל, קיבל תואר במשפטים, היה עורך דין במשך כמעט עשור עד שנבחר לראשונה כחבר בית הנבחרים של קנדה מטעם דורהאם בבחירות שהתקיימו ב-26 בנובמבר 2012. בשנת 2015 כיהן אוטול לזמן קצר כשר לענייני בוגרי צבא בממשלתו השמרנית של סטיב הארפר.
בשנת 2017, התמודד לראשות המפלגה השמרנית וסיים במקום השלישי לאחר מקסים ברנייה ואנדרו שיר. ב-2020 התמודד שוב על התפקיד וניצח. הוא הציג את עצמו כשמרן אמיתי ורמז שמתחריו אינם שמרנים. אוטול זכה בהנהגת המפלגה השמרנית בעזרת חיזור אחרי האגף הסוציאלי-שמרני של המפלגה, המתנגד להפלות, להגברת הפיקוח על הנשק ולהתערבות ממשלתית בכלכלה.
באוגוסט 2021, הקדים ג'סטין טרודו, ראש ממשלת קנדה, את הבחירות וספג ביקורת מאוטול. בתחילת מערכת הבחירות רץ אוטול עם הסיסמאות "Secure the future" (להבטיח את העתיד) באנגלית ו-"Agir pour l'avenir" (לפעול למען העתיד בצרפתית. פסקאות הפתיחה של המסמך בן 160 עמודים כוללות הצהרה כי "הגיע הזמן שהשמרנים יתייחסו ברצינות לאי השוויון". השמרנים תיארו את מפלגתם כמתמקדת בכלכלה, תעסוקה, ובהתאוששות ממגפת הקורונה בקנדה. מפלגתו שמרה על כוחה ואוטול הודה בהפסד, אך הודיע בליל הבחירות כי לא יתפטר מתפקידו. בחודש פברואר 2022 הודח אוטול מתפקידו בהצבעת אי אמון של מפלגתו. בספטמבר 2022 נבחר במקומו פייר פולייב לראשות המפלגה. אוטול הודיע כי לא ירוץ בבחירות הבאות לפרלמנט והתפטר מחברותו בבית הנבחרים באוגוסט 2023.
עמדותיו

בנושאי מדיניות חוץ, תמך בהסכם קנזו"ק, האיחוד הפוליטי והכלכלי בין קנדה, בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד, בטענה כי ההסכם ייצור יותר מקומות עבודה לקנדים ויסייע להרחיק את קנדה מסין. הוא תמך בעידוד ייצור מקומי במידה מתונה. אוטול נחשב לידיד של ישראל, והוא הבטיח לתמוך בהעברת השגרירות הקנדית בישראל מתל אביב לירושלים.
אוטול ניסה להרחיב את קהל הבוחרים ולזכות בתמיכת המרכז הפוליטי. בשבועות שקדמו לבחירות, הדגיש אוטול כי הוא תומך בזכויות הקשורות להפלות, חזר בו מהבטחת הבחירות שלו להסיר את האיסור על כלי נשק מסוימים, והצהיר כי יגן על זכויותיהם של נשים ולהט"בים. הוא גם הבטיח ייצוג לעובדים בדירקטוריונים של תאגידים והגנה רבה יותר לעובדי קבלן – עמדות ששום מנהיג שמרני בקנדה לא נקט לפניו.
לאחר כישלונו בבחירות מול טרודו, הודח אוטול מראשות מפלגתו ב-2 בפברואר 2022, ברוב של 73 - 45.
הערות שוליים

1 2  סוף עידן טרודו? ידיד ישראל מכוון לניצחון בקנדה, באתר ynet, 12 בספטמבר 2021
↑  Erin O’Toole attempted to convince Conservatives he’s ‘true blue.’ Did it work?, thestar.com, ‏16 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  Canada's Recovery Plan, Secure the Future (באנגלית)
↑  Plan de rétablissement du Canada, Opposition officielle du Canada (בצרפתית)
↑  Tale of the Tape: An Early Look at the Party Leaders, the Platforms and the Promises, www.everythingzoomer.com (באנגלית)
↑  Conservatives unveil platform stressing jobs, pledge to scrap Liberal child-care deals, nationalpost (באנגלית)
↑  הבחירות בקנדה: טרודו יישאר בשלטון, אך לא הצליח להגדיל את הרוב, באתר וואלה, 21 בספטמבר 2021
↑  Free-trade area with U.K., Australia and N.Z. would create jobs for Canadians: Tories, CTVNews, ‏2 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  Rachel Aiello, What has Erin O'Toole promised to do as Tory leader?, CTVNews, ‏24 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  O'Toole says his 'Canada First' strategy means economic self-sufficiency, getting tough on China, cbc
↑  Peter McKenna, "What would an Erin O’Toole foreign policy look like?", Saltwire, October 14 2020
יאיר קראוס

| --- | --- |

יאיר קראוס, 2020
 לידה:  18 ביולי 1984 (בן 40) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון במדעי המדינה ומשאבי אנוש מהמכללה האקדמית צפת
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מעסיק:  ynet ידיעות אחרונות בעבר מקור ראשון
 תחום סיקור:  איכות הסביבה
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  yairkraus
 טוויטר:  yair_kraus
 
יאיר קראוס (נולד ב-19 ביולי 1984, י"ט בתמוז ה'תשמ"ד) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב הצפון, הגליל והגולן במערכת החדשות המאוחדת של "ynet" ו"ידיעות אחרונות". קודם לכן שימש ככתב הצפון ותחומי בריאות ואיכות הסביבה בעיתון "מקור ראשון".
ביוגרפיה

יאיר קראוס נולד בפתח תקווה בשנת 1984. בוגר סניף מלאבס בתנועת בני עקיבא. היה פעיל וחבר במועצות התלמידים והנוער הארצית וכיהן כסגן יו"ר מועצת התלמידים במחוז מרכז בין השנים 2001–2002. למד בישיבת ההסדר בקרית שמונה. בעל תואר ראשון במדעי המדינה ומשאבי אנוש מהמכללה האקדמית צפת. קצין במילואים ביחידת קציני מודיעי נפגעים והיה חבר ועד מנהל בגרעין התורני־לאומי "אומץ" בעיר עכו.
קראוס שימש ככתב מטעם הערוץ הראשון בצפון הארץ כשלוש שנים, וסיים את תפקידו בערוץ בשנת 2011. כן שימש ככתב וכעורך מהדורת החדשות המקומיות בכבלים בצפון, כתב בצפון רדיו קול חי, עורך בטאון 'זרעים' של תנועת בני עקיבא, מגיש אקטואליה ברדיו צפון ללא הפסקה ועוד.
ביוגרפיה > מקור ראשון

בין השנים 2011–2022 שימש קראוס כעיתונאי בעיתון מקור ראשון וסיקר את תחומי איכות הסביבה וענייני חברה בחיפה ובצפון ישראל. בשנת 2019 החל לכסות עבור העיתון גם את תחום הבריאות והיה מהמובילים בסיקור מגפת הקורונה בישראל.
ככתב העיתון מקור ראשון, הוביל בשיתוף פעולה עם כלי תקשורת נוספים, את סיקור המהומות בישראל והיה העיתונאי היחיד שהעביר דיווחים מהעיר עכו במהלך האירועים הלאומניים ואחריהם. בדצמבר 2021 תקף שמעון לנקרי, ראש העיר עכו, את עבודתו של קראוס בטענה כי הוא "לוקח רכילות של אנשים והופך אותה ללאומנות והוא עסוק רק בזה". בתגובה פרסמו ארגון העיתונאים בישראל, חברי כנסת ועיתונאים רבים, גילויי תמיכה בקראוס ובדיווחיו. ב-2023 קיבל קראוס את פרס ז'בוטינסקי על סיקור המאורעות בעכו.
זוכה פרס פראט לשנת 2013 על כתבתו "מלחמת המים", אשר עסקה בהשתלטות הרשויות על מקורות מים בגליל העליון ובעמק המעיינות. בשנת 2017, לאחר שחשף שדובק חילקה סיגריות לקטינים ולמבוגרים בניגוד לחוק, בהילולת מירון, העיד במשטרה על אודות הפרשה. באותה שנה, לאחר שפרסם תחקיר על הפערים במתן שירותי הבריאות בין מבוטחי הקופות בצפון לעומת מבוטחי הקופות במרכז התקיים דיון בכנסת בעקבות ממצאי התחקיר. במסגרת סיקור מגפת הקורונה ערך בינואר 2021 תחקיר על כישלון מפקדת "אלון" במערכה בקורונה בגל השני, שהוביל לשינוי המדיניות באופי החקירות האפידמיולוגיות. כמו כן, חשף כי בגל החמישי של מגפת הקורונה בישראל קרסו שירותי מערכות הבריאות בפריפריה, בשל היקפי האשפוזים ובידוד צוותים רפואיים.
באוגוסט 2021 חשף כי בעלי הון ערבים-ישראלים רוכשים שטחים נרחבים בגליל במטרה אסטרטגית לצמצם את ההתיישבות היהודית. בעקבות פרסום התחקיר הקים שר החקלאות ופיתוח הפריפריה, הנגב והגליל עודד פורר צוות משימתי לטיפול בתופעה.
משדר אחת לשבוע את תוכנית האקטואליה "מדברים ברדיו" בתחנת רדיו קול רגע. בחודש יוני 2021 נבחר לוועד המנהל של ארגון העיתונאים בישראל.
ביוגרפיה > ידיעות אחרונות ו-ynet

החל מדצמבר 2022 משמש קראוס ככתב הצפון, הגליל והגולן במערכת החדשות המאוחדת של ynet וידיעות אחרונות.
חיים אישיים

נשוי לאפרת, יועצת חינוכית, ואב לארבעה. תושב עכו.
הערות שוליים

↑  יאיר קראוס, שנה למלחמה: ה"מלאכים" של קריית שמונה, באתר ynet, 6 ביולי 2007
↑   רשות השידור תפטר את כתבי החדשות המקומיות, באתר וואלה, 16 במרץ 2011;  פוטרו כתבי ערוץ 1 יאיר קראוס וריבי טל, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2011
↑  אלכסנדר כץ, עורך חדש למהדורת החדשות המקומיות בצפון: יאיר קראוס, לשעבר כתב ערוץ 1, באתר אייס, 10 במאי 2012
↑  ריאיון בדף הפייסבוק של עכונט, 21 בדצמבר 2021
↑  מכתב מטעם ארגון העיתונאים בישראל אל שמעון לנקרי, 21 בדצמבר 2021
↑  כתב "מקור ראשון" הרתיח את ראש העיר עכו, באתר ערוץ 7, 21 בדצמבר 2021;   כתב מקור ראשון, ‏ראש עיריית עכו מסתער על העיתונאי שדיווחיו הצילו תושבים בעת הפרעות, בעיתון מקור ראשון, 21 בדצמבר 2021; ראו שיתופים ל ציוצו של חגי סגל ול ציוצו של יאיר קראוס, 21 בדצמבר 2021
↑    כתב מקור ראשון, ‏"קול בודד, אמיץ וללא מורא": יאיר קראוס זכה בפרס ז'בוטינסקי לעיתונות, בעיתון מקור ראשון, 3 בינואר 2023
↑  nrg חדשות, כתב nrg יאיר קראוס זוכה פרס פראט 2013, באתר nrg‏, 1 במאי 2014
↑  משה בנימין, לאחר שחשף שדובק חילקה סיגריות במירון: יאיר קראוס העיד במשטרה, באתר אייס, 22 ביוני 2017
↑    יאיר קראוס, ‏תחקיר: כך החמיצה ישראל הזדמנות לנצח את הקורונה, בעיתון מקור ראשון, 31 בדצמבר 2020
↑    יאיר קראוס, ‏מחלקות הקורונה: "בתקשורת אומרים 'תם הטקס', אבל אנחנו קורסים", בעיתון מקור ראשון, 27 בינואר 2022
↑    יאיר קראוס, ‏מתחמי הנופש הפרטיים שהוקמו על קרקעות חקלאיות בצפון ייהרסו, בעיתון מקור ראשון, 3 באפריל 2022
↑  ציוץ של יאיר קראוס ברשת החברתית טוויטר, 15 בנובמבר 2022; ציוץ של יאיר קראוס ברשת החברתית טוויטר, 30 בנובמבר 2022
ניסן הרפז

| --- | --- |

 לידה:  19 באפריל 1931 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  6 באפריל 2003 (בגיל 71) 
 שם לידה:  ניסן גולדברג 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין 
 בן או בת זוג:  רחל הרפז 
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים 
 
נִיסָן הרפז (19 באפריל 1931 – 6 באפריל 2003) היה יושב ראש הנוער העובד והלומד בירושלים (1956–1971), מזכיר מועצת פועלי ירושלים (1977–1990), יושב ראש ברית עברית עולמית (1988–2003) ויושב ראש המועצה הציונית בישראל (1986–2003). יקיר ירושלים (2002).
ביוגרפיה

הרפז נולד בשכונת כרם אברהם בירושלים. בגיל 14 בהיותו תלמיד הגימנסיה העברית רחביה. הרפז היה חבר בההגנה והתגייס בגיל 16 ב-1947 לפלוגת יהונתן, שהייתה מורכבת מנערים צעירים בגילו. עבר קורס קשר ומורס ושימוש במכשירי איתות בלילה והליוגרף ביום והוצב במקומות שונים בירושלים וסביבתה. תפקידו היה ליצור קשר עם יישובים מבודדים, כגוש עציון והר הצופים, שהיו מנותקים והקשר האלחוטי אליהם לא היה סדיר.
במסגרת זו השתתף בקרב על הקסטל (3–9 באפריל 1948) במבצע נחשון ושימש כאתת ואיש הקשר לאחר כיבוש הכפר עם מטה ההגנה בבית ההבראה ארזה. הרפז סיכן את חייו לאור הצליפות של התושבים הערביים מהכפר הסמוך צובא.
הרפז למד לאחר שחרורו מצה"ל בסמינר למורים על שם דוד ילין בירושלים ושימש בתפקידי הוראה וחינוך שונים בעיר.
בשנת 1954 עבד בבאר שבע כעוזרו הראשי של אריה סימון, מפקח מחוז הדרום במשרד החינוך.
בשנים 1956–1971 הרפז עמד בראש הנוער העובד והלומד בבירה ירושלים וכיושב ראש הנהלת בית חינוך תיכון ערב. הוא פיתח בתי ספר לנערים עובדים, שהשלימו בערב את לימודי הבגרות שלהם וביום פרנסו את משפחותיהם במקומות העבודה שלהם. אלפי חניכים עברו תחת ידיו של הרפז בשנים האלה.
בשנים 1964–1965 יצא הרפז לשליחות בקהילה היהודית של מילאנו, איטליה כנציג ברית עברית עולמית. במהלך שליחותו הקים בין השאר אולפן ללימוד השפה העברית בעיר. בשובו לישראל שולב הרפז בהנהלת ברית עברית עולמית.
הרפז נקרא למילואים בפרוץ מלחמת ששת הימים ושרת כקצין חינוך בחטיבה 16. ב־7 ביוני 1967 הוא זכה להיות עם ראשוני החיילים שהגיעו את הכותל המערבי והביא עימו את ספר התורה הראשון לכותל באותו יום היסטורי.
בשנים 1977–1990 כיהן הרפז כמזכיר מועצת פועלי ירושלים לאחר שזכה בשלוש מערכות בחירות ובנוסף כהן כחבר בוועדה המרכזת של ההסתדרות הכללית. בשנים אלה פעל הרפז לתיעושה וחיזוקה הכלכלי של ירושלים, הקים חוג יהודי-ערבי להבנה, קירוב ושיתוף פעולה בין תושבי ירושלים היהודים והערבים. כמו כן יזם הקמת ברית ידידות עם האגודים המקצועיים הגדולים בברלין, וינה, רומא, ארצות הברית ובסטוקהולם. הרפז קבל מנשיא גרמניה את העיטור האזרחי הגבוה ביותר על פעולותיו לקידום הקשרים בין הנוער ישראלי לנוער הגרמני.
בתפקידו כמזכיר מועצת הפועלים פעל הרפז לקידום חקיקה למעבר לשבוע עבודה בן חמישה ימים בשבוע במשק והפיכת יום ששי ליום שבתון המהווה חלק מסוף שבוע ארוך כפי שהיה מקובל במרבית מדינות העולם המערבי.
הרפז פעל רבות לקידום התעשייה הישראלית בירושלים ועידוד רכישת מוצרים תוצרת ישראל כחול-לבן על פני יבוא מחוץ לארץ.
בשנים 1989–1993 נבחר הרפז כחבר במועצת העיר ירושלים ברשימתו של ראש העיר טדי קולק. הרפז עמד בראש ועדת השמות העירונית ובתקופתו הוחלט בוועדה כי הכניסה הראשית לירושלים תקרא על שמו של דוד בן-גוריון, באירוע חנוכת שדרות בן-גוריון השתתף ראש הממשלה דאז יצחק שמיר.
בשנים 1988–2003 כהן הרפז כיושב ראש ברית עברית עולמית, הארגון שמטרתו קידם השפה העברית והפצתה בעולם.
במקביל בשנים 1986–2003 שימש הרפז כיושב ראש המועצה הציונית בישראל, המועצה היא זרוע הפעילות והחינוך של ההסתדרות הציונית העולמית בישראל, שמטרתה לחזק ולהדביר את התודעה הציונית במדינת ישראל ולטפח את החינוך היהודי-ציוני ואת המעורבות החברתית בקרב הנוער והמבוגרים.
הרפז שם דגש רב בתפקידו על הידוק הקשרים עם העדה הדרוזית ואף זכה לקבל את עיטור "יקיר דלית אל-כרמל".
הרפז זכה בשנת 2002 בעיטור "יקיר ירושלים" בגין פעילותו בתחום החינוך בירושלים, ההבנה בין העדות והדתות.
ביוגרפיה > משפחתו

הרפז התגורר כל חייו בירושלים. רעייתו רחל הרפז (לבית אבישר) הייתה מורה לפסנתר, ציירת, סופרת ומשוררת. בתו חגית אופיר (1954–2018) הייתה מורה ויועצת חינוכית בבית הספר בית הכרם בירושלים. בנו רפאל הרפז הוא דיפלומט ישראלי וכיהן, כשגריר ישראל באזרביג׳אן ובפיליפינים.
פרסים ועיטורים

הרפז קבל מנשיא גרמניה את העיטור האזרחי הגבוה ביותר
הרפז זכה בעיטור יקיר דלית אל-כרמל
ב-2002 זכה הרפז בעיטור יקיר ירושלים
הנצחה

ב-2009 נקרא על שמו רחוב "ניסן הרפז" בשכונת מגוריו בית הכרם בירושלים.
אלמנתו רחל הרפז, הקימה קרן לפרס ספרותי לשירה עברית על שמו של ניסן הרפז בשיתוף אגודת הסופרים העברים.
הערות שוליים

↑  הייתי האישה הראשונה שהגיעה אל הכותל, באתר הקשר הרב דורי
↑  ניסן הרפז נבחר למזכיר מועצת פועלי ירושלים, באתר www.jpress.nli.org.il
↑  רומא וירושלים, באתר jpress.org.il
↑  ניסן הרפז: אפעל לחקיקה שירושלים תשמש פרוייקט נסיוני לשבוע עבודה בן חמישה 'ימים, באתר jpress.org.il
↑  קריאה לוועדים בירושלים לרכוש רק כחול לבן, באתר www.jpress.nli.org.il
↑  אורי דרומי, גם לפועלים מגיע שיקראו על שמם רחובות, באתר הארץ, 15 באפריל 2003
↑  ליאתנא - ספרות, אמנות, ארכאולוגיה ועוד כמה דברים, רשימת פרסי שירה עברית, 26 במאי 2014
ניסן הרפז, אפריל 2000
חיים יוסף צדוק

חיים יוסף צדוק (וילקנפלד) (2 באוקטובר 1913 - 15 באוגוסט 2002) היה משפטן, חבר הכנסת, שר המשפטים בממשלת רבין הראשונה (1974–1977), וכן שר המסחר והתעשייה ושר הפיתוח.
לקריאה נוספת

רון חריס וניצן טבת (עורכים), ליד ערש המשפט: ספר חיים צדוק (פעילותו בתחום המשפט, שיחות עמו ואסופה של כתביו ונאומיו), הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2002.
חיים צדוק, סוגיות בממשל בישראל, 1978
חיים צדוק ואברהם בן-נפתלי (עורכים), סדרי שלטון ומשפט, 1971
הערות שוליים

↑  עדות חיים צדוק בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
↑  משה שחל 2.2.2017, בקול ישראל
↑  שאול בן חיים, מפגש ישראלי-פלשתיני בבריסל: הרבה דיבורים על "צאנס לשלום", מעריב, 20 במרץ 1988
' תכנית השלום, מעריב, 20 במרץ 1988
↑  שאול בן חיים, תכנית השלום של אש"ף: נסיגה לגבולות 67 ומדינה פלשתינית, מעריב, 20 במרץ 1988
↑  מת שר המשפטים לשעבר, חיים צדוק, באתר ynet, 15 באוגוסט 2002
↑  נעים להכיר: שכונות ורחובות חדשים בנתניה, אתר עיריית נתניה, 13 בינואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308637705171  BnF: cb14598117c (data)  ISNI: 0000 0001 1453 8408  LCCN: no2002088377  RERO: 02-A024106247  SUDOC: 243841302  VIAF: 102404738   WorldCat (עם VIAF): 102404738
קנאביס רודראליס

| קנאביס רודראליס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: קנאביים
סוג:: קנאביס
מין:: קנאביס רודראליס
שם מדעי
 Cannabis Ruderalis ‏ינישבסקי, 1930
קנאביס רודראליס (שם מדעי: Cannabis Ruderalis) הוא צמח חד-מחזורי דו-ביתי וחד-מיני וזן של קנאביס שמקורו במרכז רוסיה. זן זה פחות נפוץ ומוכר בהשוואה לשני אחיו המוכרים: קנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה.
אטימולוגיה

השם רודראליס נגזר מהמילה הלטינית rūdera, צורת הרבים של rūdus, מילה בלטינית שמשמעותה בעברית: אבנים, גוש או פיסה קטנה וקשיחה של ברונזה.
צמחים רודראליים הם צמחים אשר גדלים באזורים שבהם התחרות אחר מזון קטנה. כלומר, אזורים בהם כמעט ואין צמחים נוספים כגון אזורים שנפגעו בידי שריפות או מפולות.
מורפולוגיה

קנאביס רודראליס גדל לגובה נמוך, עד כ-65 ס"מ, עם עלווה דלה, גבעולים קטנים יותר ועלים המאופיינים ב-5 'אצבעות' לעומת 7 אצבעות (לכל הפחות) שיש לשני אחיו, האינדיקה והסאטיבה.
קנאביס רודראליס יתחיל את פריחתו לאחר כחודש מיום נביטתו ויסיים את פריחתו לאחר כ-8 שבועות.
בניגוד לקנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה, אשר הם צמחים פוטופריודים, כלומר, צמחים שפורחים בהתאם למשך החושך אליו הם נחשפים ביממה, קנאביס רודראליס פורח בהתאם לגילו ללא כל התחשבות במחזור האור. בשל תכונה זו, מטפחים הכליאו אותו עם קנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה כדי ליצור זנים חדשים אשר אינם פוטופריודים, כלומר, צמחים נוחים יותר לגידול ביתי אשר אינם נזקקים לתנאי גידול מיוחדים. צמחים אלו מוכרים כיום בשם Autoflowering Cannabis. הפרחים שקנאביס רודראליס מניב מאופיינים באחוז נמוך מאוד של החומר הפעיל והפסיכואקטיבי THC (טטרא-הידרו-קנאבינול) אך לעיתים מאופיינים ברמות גבוהות יחסית של הקנבינואיד CBD (קנאבידיול). בשל עובדה זו הצמח, בגרסתו המקורית, כמעט ולא מגודל כיום לשימוש אישי או לצורכי מסחר.
מקור ומגוון

קנאביס רודראליס התגלה לראשונה בשנת 1942 בדרום סיביר. הבוטניקאי הרוסי ז'נישצ'בסקי (Janischewski), שבאותה העת חקר צמחי קנאביס שגדלו בטבע כצמחי-בר בנהר הוולגה, נתקל בצמח החדש והבין כי הוא גילה זן שלישי וחדש של משפחת הקנאביס. קנאביס רודראליס הוא צמח שגדל בצפון רכס הרי ההימלאיה ובמדינות הדרומיות של ברית המועצות לשעבר. הצמח מתאפיין בצימוח שיחי דליל. בנוסף, את הרודראליס ניתן למצוא בכל אזור בו נפוץ קרוב משפחתו, ההמפ.
ניתן למצוא זן זה ברחבי ארצות הברית וקנדה אף על פי שהדבר אינו נפוץ. כמו כן, הצמח גדל במדינות שונות ברחבי מזרח ומרכז אירופה ובפרט בליטא, בלארוס, לטביה, אסטוניה ובמדינות הסמוכות להן.
השבחה

בשנת 1980 יובאו לראשונה זרעים של קנאביס לאמסטרדם, על מנת לקדם תוכניות טיפוח, עליהם עבדו בבנקי הזרעים. מפני שקנאביס רודראליס מכיל רמות נמוכות של הקנבינואיד THC בהשוואה לקנאביס סאטיבה וקנאביס אינדיקה, הוא לא מגודל לצורכי צריכה עצמית ומפני שהצמח קטן משמעותית מצמח ההמפ, ולכן מוגבל בשימושיו בהשוואה אליו, הוא לא יכול להוות לו תחליף ועל כן גידולו באופן מסחרי כלל לא נפוץ. למרות זאת, מפני שהרודראליס מכיל רמות גבוהות יחסית של הקנבינואיד CBD, אשר ידוע בשל סגולותיו הרפואיות ונחקר רבות בשנים האחרונות, הוא לעיתים מגודל באופן ביתי על ידי צרכני קנאביס רפואיים.
למרות כל הנאמר, לרודראליס תפקיד חשוב בתעשיית הקנאביס בת ימינו. לאור כך שפריחת הצמח אינה תלויה במחזור האור ולאור כך שזנים אלו עמידים יותר בפני קור, מזיקים ומחלות (בהשוואה לסאטיבה ולאינדיקה), מה שמקל על אופן גידול הצמח, מטפחים ברחבי העולם עמלו רבות כדי ליצור זנים שנקראים כיום צמחי קנאביס אוטומטים (Autoflowering Cannabis). צמחים אלו הם הכלאות שונות של קנאביס רודראליס ולפחות אחד מזני האינדיקה או הסאטיבה. מטרת הטיפוח הייתה ליצור אוסף חדש של זנים, בעלי אחוז גבוה יותר של החומרים הפעילים (בפרט THC), בעלי תפרחת רבה יותר בהשוואה לזן הרודראליס ובעלי עמידות גבוהה יותר בפני מחלות, טמפרטורות נמוכות ומזיקים.
כל ניסיון ליצור זן יציב העונה על הדרישות כשלו עד שבשנת 1960, לראשונה, הצליחו מטפחים ליצור זן כזה באמצעות הכלאה של קנאביס רודראליס וקנאביס סאטיבה שמקורו במקסיקו. (Cannabis x intersita Sojak). צמח שאופיין ברמות גבוהות יחסית של הקנבינואיד THC, צמיחה נמוכה ועמידות גבוהה. זהו צמח הקנאביס האוטומטי הראשון שידוע עליו כיום וכמעט כל הצמחים האוטומטים המשווקים כיום נוצרו באמצעות הכלאות שונות שמקורם בצמח הספציפי הזה.
כיום, באמצעות טיפוח רחב ברחבי העולם ובעיקר בספרד ובאמסטרדם, משווקים אלפי זנים אוטומטים בעלי אחוז THC שכמעט משתווה לזני הסאטיבה והאינדיקה. בנוסף, צמחים אלו מאופיינים בצמיחה שיחית נמוכה, פריחה בהתאם לגיל הצמח, עמידות גבוהה בפני מזיקים ומחלות ותפרחת רבה יחסית בהשוואה לצמח המקור, קנאביס רודראליס. זנים אלו פורחים לאחר כ-3–4 שבועות ומוכנים לקצירה לאחר 8–12 שבועות.
שימושים

צמח הקנאביס רודראליס שימש לראשונה לצרכים רפואיים ברחבי רוסיה וברפואה המונגולית העממית. שימושו העיקרי היה טיפול בדיכאון. כיום, חברת Bedrocan (אנ') משתמשת בקנאביס רודראליס לצורכי השבחה ובפרט לשם יצירת הזן Bediol, אשר בעל אחוז גבוה של הקנבינואיד CBD ואחוז נמוך יחסית של הקנבינואיד הפסיכואקטיבי THC, מה שהופך אותו ליעיל למטופלים רפואיים תוך כדי הקטנת ההשפעות הפסיכואקטיביות המאופיינות בצריכת הקנאביס הרגיל.
חוקיות בישראל

נכון ל-2016, כל זני הקנאביס, בפרט הרודראליס ואף צמח הקנבוס, שכלל אינו מכיל חומרים פעילים האסורים בחוק, נמצאים בפקודת הסמים המסוכנים ואסורים לגידול, אישי או מסחרי, בלא אישור מתאים מגורמים ממשלתיים.
ראו גם

קנאביס אינדיקה
קנאביס סאטיבה
קנאביס רפואי
קנבוס