stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כללי קניין, כללי אחריות וכללי אי-עבירות: היבט אחד על הקתדרלה
יצירתו של כלל 4

בתשובתם לשאלות אלו, הרחיבו המחברים את הספרות הקיימת של הניתוח הכלכלי של המשפט, ובכך הביאו לדיון את פריצת הדרך שזכתה לכינוי "כלל 4". ההיפותטיקה הקלאסית של הניתוח הכלכלי של המשפט עוסקת ב"מזהם" וה"תושב", כאשר הפעולות הרווחיות של המזהם, המסומן כ-P, הסיגו את גבולו של התושב, המסומן כ-R, ומנעו ממנו הנאה פסיבית מהקניין שלו. המחברים דוגלים בגישה חדשה לבעיה, לפיה בית משפט עשוי להתיר למזהם להמשיך את פעולותיו, אלא אם כן בחר התושב לשלם למזהם פיצויים. יחד עם הגישות המסורתיות לבעיית המזהם/תושב, דגם תוכנית הסעדים הזמינים נראה כך:
| זכאות ראשונית | צו מניעה / כלל קנייני | פיצויים / כלל אחריות |
| --- | --- | --- |
| תוֹשָׁב | כלל 1: בית המשפט נותן צו מניעה נגד מזהם | כלל 2: בית המשפט מוצא מטרד אך מתיר לזיהום להימשך אם המזהם בוחר לשלם פיצויים |
| מזהם | כלל 3: בית המשפט מוצא שהזיהום אינו מהווה מטרד ומתיר למזהם להמשיך ללא תשלום פיצויים | כלל 4: בית המשפט מתיר למזהם להמשיך אלא אם התושב יבחר לשלם פיצויים למזהם על מנת להפסיק את הזיהום |
יצירתו של כלל 4 > פסק הדין שיישם את כלל 4

בצירוף מקרים, בערך באותו זמן שבו קלברזי ומלמד הניחו את כלל 4 שלהם כגישה נוספת לבעיית המזהם/תושב, בית המשפט העליון במדינת אריזונה יישם למעשה את הגישה של "כלל 4". בפסק דין שניתן ב-1972 (Spur Industries, Inc. v. Del E. Webb Development Co., Del Webb). חברה אריזונית המפתחת מקרקעין בשם "דל ווב" (Del Webb) שפיתחה קרקע עבור קהילת גמלאים, תבעה צו מניעה נגד "ספאר תעשיות" (Spur Industries), בעלים של מגרש הזנה שהיה קיים קודם לכן, אשר פעילותו גרמה למטרד לכאורה לקהילת הפורשים הפולשת (גרמה לחברה קשיים במכירת נכסים הקרובים למגרש ההזנה). בפסק הדין, בית המשפט קבע כי פעילותה של "ספאר תעשיות" אכן יצרה מטרד, אך "דל ווב" היא זו שהגיעה למטרד והביאה איתה את הגמלאים הבלתי מודעים. באיזון בין הגורמים השונים בתיק, לרבות העובדה שבשונה מ"ספאר תעשיות" - "דל ווב" יכלו לחזות את בעיית המטרד, והעובדה שתושבי קהילת הגמלאים נגררו למטרד ללא ידיעתם, קבע בית המשפט כי "ספאר תעשיות" ייאלץ לעבור, אך "דל ווב" ישפו את העסק על הבעיות שלהם.
אף על פי שפסק הדין "Spur Industries" לא היה תלוי במאמרם של קלברזי ומלמד, הרי שהוא הוכיח שניתן ליישם למעשה את הגישה החדשנית של "כלל 4". יתרה מזאת, פסק הדין הראה שניתן להגיע לאיזון מוצלח בין יעילות, חלוקה ושיקולי צדק נוספים.
כלל 5: הרחבה של הקתדרלה

עם ההזדמנות להשתמש בכללים של אחריות או רכוש כדי להגן על זכאויות, הקהילה האקדמית הגיעה עד מהרה למסקנה שהמפתח להבין באיזה מהכללים צריך להשתמש נמצא בעלויות העסקה: אם עלויות העסקה נמוכות - יש להשתמש בכלל קנייני, ואם עלויות העסקה היו גבוהות - יש להשתמש בכלל אחריות.
הערות שוליים

↑  Krier & Schwab (1995), p. 451.
לורם איפסום

דוגמה ללורם איפסום המשמש למיקוד תשומת הלב באלמנטים גרפיים בעיצוב של אתר אינטרנט.
לורם איפסום אשר פורסם בטעות באמצע כתבה בעיתון הסינגפורי "The Straits Times" ב-26 באפריל 2014
לורם איפסום או בקיצור ליפסום (בלטינית: lorem ipsum) הוא מלל מקובל וחסר משמעות המשמש "ממלא מקום" בעת עריכה, בתחום הדפוס, ההדפסה והפרסום.
הטקסט משמש כלי לייצוג דפוס שאמור להתווסף למוצר הפרסום בעתיד. מדובר במלל ארוך במיוחד שניתן לבדוק עמו גופנים, וכן התאמת המלל לעמודים המעוצבים ובדיקת סוגי וגודלי גופן והתאמתם למוצר הסופי.
בשל הדמיון של המילים בלורם איפסום ללטינית קלאסית, רבים חושבים שיש משמעות לטקסט, אולם לא נועדה להיות לו כל משמעות. המטרה היא רק "תפיסת מקום" על ידי מלל חסר משמעות (ראו דוגמה בהמשך).
הפסקה הראשונה של הלורם איפסום הסטנדרטי היא:
והגרסה העברית מתחילה כך:
לורם איפסום דולור סיט אמט, קונסקטורר אדיפיסינג אלית הועניב היושבב שערש שמחויט - שלושע ותלברו חשלו שעותלשך וחאית נובש ערששף. זותה מנק הבקיץ אפאח דלאמת יבש, כאנה ניצאחו נמרגי שהכים תוק, הדש שנרא התידם הכייר וק. הועניב היושבב שערש שמחויט - שלושע ותלברו חשלו שעותלשך וחאית נובש ערששף. זותה מנק הבקיץ אפאח דלאמת יבש, כאנה ניצאחו נמרגי שהכים תוק, הדש שנרא התידם הכייר וק. קוואזי במר מודוף. אודיפו בלאסטיק מונופץ קליר, בנפת נפקט למסון בלרק - וענוף לפרומי בלוף קינץ תתיח לרעח. לת צשחמי צש בליא, מנסוטו צמלח לביקו ננבי, צמוקו בלוקריה שיצמה ברורק. גולר מונפרר סוברט לורם שבצק יהול, לכנוץ בעריר גק ליץ, ושבעגט ליבם סולגק. בראיט ולחת צורק מונחף, בגורמי מגמש. תרבנך וסתעד לכנו סתשם השמה - לתכי מורגם בורק? לתיג ישבעס.
מקור הטקסט

מקורו של המלל בחיבורו של מרקוס טוליוס קיקרו De finibus bonorum et malorum ("על תכליות הטוב והרע"), בלטינית. הפסקה המקורית בחיבור היא:
Neque porro quisquam est qui dolorem ipsum quia
dolor sit amet, consectetur, adipisci velit
(תרגום: אין אדם רוצה בכאב ככאב בלבד, או רוצה בו ומחפש אותו על מנת להרגישו רק כי הוא כאב).
לא ידוע מתי נוצר הנוסח הנוכחי של הטקסט. מקורו של הלורם איפסום כבר במאה ה-15 בעת המצאת הדפוס, אולם ככל הנראה מקורו של הנוסח הנוכחי מאמצע המאה ה-20.
ליילנד קוב CU

| --- | --- |

Leyland Cub CU
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Leyland Cub
 יצרן:  British Leyland Motor Corporation
 שנות ייצור:  1979–1987
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Leyland Terrier
 מודל אחריו:  ליילנד סוויפט
 אורך:  6,700 מ"מ 7,200 מ"מ  7,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  דיזל, 6 צילינדרים, 6,980 סמ"ק (מנוע מסוג "6.98NV") דיזל, 6 צילינדרים, 6,980 סמ"ק (מנוע מסוג "6.98DV")
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית מסוג "Allison Transmission"
ליילנד קוב CU (באנגלית: Leyland Cub CU) הוא אוטובוס, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הבריטית "ליילנד" (שם מלא: "BritishLeylandMotor Corporation") אשר יוצר בין השנים 1979–1987.
דגמי "ליילנד קוב" משנות ה-30 עד שנות ה-70 (אין קשר לדגם "ליילנד קוב CU")

בשנת 1936 יוצר דגם "CUB 404".
בין השנים 1952–1970 יוצר דגם ה"Leyland Tiger Cub".
בין השנים 1964–1968 יוצר דגם ה-ליילנד פנתר קוב (באנגלית:"Leyland Panther Cub").
דגמי "ליילנד קוב CU"

"CU 335"
"CU 385"
"CU 435"
תמונות

ליילנד קוב CU
ליילנד קוב CU
ראו גם

ליילנד MCW אולימפיק
ליילנד פנתר
ליילנד טיטאן (מנוע קדמי - דו קומתי)
ליילנד טיטאן (B15)
ליילנד B21
ליילנד 15/20
ליילנד סוויפט
ליילנד טייגר קוב
ליילנד טייגר
ליילנד טייגר (מנוע קדמי)
הערות שוליים

↑  אתר leylandsociety
↑  ליילנד קוב CU Hochspringen ↑ Leyland Cub CU Karosseriehersteller
לוט וגארון

| --- | --- |
סמל לוט וגארוןסמל לוט וגארון

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אקיטן החדשה אקיטן החדשה
 נפות במחוז:  47[דרוש מקור]
 בירת המחוז:  אז'ן
 תאריך ייסוד:  4 במרץ 1790 
 על שם:  לוט, גארון 
 שטח:  5,361 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Coteau de Bel Air 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  331,229 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  44°20′00″N 0°30′00″E﻿ / ﻿44.333333333333°N 0.5°E﻿ / 44.333333333333; 0.5 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.cg47.fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לוט וגארון (בצרפתית: Lot-et-Garonne, באוקסיטנית: Òlt e Garona) הוא מחוז בדרום צרפת, בחבל אקיטן החדשה. המחוז קרוי על שם הנהרות לוט וגארון.
המחוז נוצר יחד עם עוד 82 מחוזות נוספים ב-4 במרץ 1790, התרחשות המהפכה הצרפתית, מתוך גסקוניה וגוויין. כמה קנטונים של אז'ן הופרדו מהמחוז וצורפו למחוז טארן וגארון ב-1808.
המחוזות הסמוכים ללוט וגארון הם: ז'ירונד, דורדון, לוט וטארן וגארון.
עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל אקיטן.
תיירות ונופש

מוקד תיירות במחוז, הוא "השביל הירוק" (Voie verte) לאורך תעלת גארון.
לפי מפקד 2011, 6% מכלל הבתים במחוז הם דירות נופש, ובאזורים מסוימים אחוזי דירות הנופש מגיעים עד ל-10 אחוזים ויותר מכלל הדירות. בקומונה Réaup-Lisse‏ 21.8% מכלל הדירות הם דירות נופש.
חקלאות במחוז

החקלאות הייתה מרכיב מרכזי בכלכלת המחוז. ב-1856, 68% מתושבי המחוז התפרנסו מחקלאות, ב-1946 יותר ממחצית מתושבי המחוז היו תלויים בחקלאות למחייתם ומספר גבוה אף יותר עבדו בתחום. אולם כיום, רק 2.6% מכלל תושבי המחוז הם חקלאים (נכון ל-2011, לא כולל העסקה עונתית), לעומת 3.3% ב-2006, ירידה של כרבע ממספר החקלאים. במקביל גודל המשקים גדל, מ-20 הקטארים ב-1979 ל-33 הקטרים ב-2005, אך מספר המועסקים בחקלאות פחת מ-5.9% ב-2006 ל-4.8% ב-2011.
נקודה מעניינת היא, שלמרות שבאופן כללי שטח המשקים גדל, הרי שאחוז המשקים הקטנים (מתחת ל-5 הקטארים) נשאר יציב לאורך השנים. משקים אלו, המגדלים בשיטת הפוליקולטורה, נשארו נאמנים לצורת הגידול הוותיקה, ולא גדלו לאורך השנים.
הערות שוליים

1 2 3  פירוט תוצאות מפקד האוכלוסין במחוז לוט וגארון (בצרפתית)
↑  http://www.insee.fr/fr/themes/comparateur.asp?codgeo=com-47221
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557208805171  BnF: cb11961957s (data)  GND: 4274551-2  LCCN: n81042226  MusicBrainz: 592aa856-6611-4669-81e9-ed6cbefc5ee7  SUDOC: 026617919  VIAF: 125497052   WorldCat (עם VIAF): 125497052
כלניות (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שושנה דמארי
 מתוך האלבום כלניות
 יצא לאור:  1945 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  4.45 דק' 
 כתיבה:  נתן אלתרמן 
 לחן:  משה וילנסקי 
 
שושנה דמארי
פריחת כלניות
"כלניות" הוא שיר ישראלי ידוע, פרי עטם של נתן אלתרמן ומשה וילנסקי. השיר התפרסם במיוחד בביצועה של הזמרת שושנה דמארי, ששרה אותו כמעט בכל הופעותיה, והפך מזוהה עמה. השיר חובר כפזמון סנטימנטלי עבור התוכנית השנייה של תיאטרון הקברט התל אביבי "לי-לה-לו" בינואר 1945, והפך ללהיט ביישוב. בספטמבר אותה שנה הוצבה בארץ ישראל המנדטורית הדיוויזיה המוטסת הבריטית השישית שחייליה חבשו כומתות אדומות. כינוי הלעג "כלניות" דבק בצנחנים הבריטים וילדים שרו להם את השיר בקרנות רחוב, לפיכך הוצא צו זמני נגד השמעתו.
חיבור השיר

משה ואלין, בעליו של תיאטרון "לי-לה-לו" שכר את נתן אלתרמן על מנת שיחבר פזמונים קלילים עבור התוכנית השנייה של התיאטרון, "ראיון בלי-לה-לו". ואלין, שרצה לשלב בתוכנית זמרת בת 22 בתחילת דרכה, שושנה דמארי, ביקש מאלתרמן שיר רומנטי-סנטימנטלי. ואלין האמין ששיר כזה יוכל להיות "מסמר הערב". אלתרמן התמהמה ולא השיב לוואלין. רק לאחר הפצרות חוזרות ונשנות העביר לידיו שיר שכתב מספר שנים קודם לכן ולא פרסם, בשם "כלניות".
ואלין מיהר עם השיר למשה וילנסקי על מנת שהמלחין ילחין אותו במהירות האפשרית. וילנסקי הלחין את השיר תוך יום וואלין העבירו לדמארי. דמארי, על-אף שהייתה זמרת צעירה בתחילת דרכה, סירבה לשיר את השיר. היא טענה שהשיר מוזר ומילותיו אינן אומרות לה מאומה. גם בחזרות זכתה דמארי לתגובות צוננות.
בערב הבכורה, לאחר מחצית ראשונה קברטית והומוריסטית ולאחר ההפסקה ניצבה דמארי, בשמלה שחורה, לבדה על הבמה. היא שרה את השיר כמעט ללא תנועה, פרט לאצבעות ידיה, מלווה בשני פסנתרנים. לאחר סיום השיר פצח הקהל במחיאות כפיים סוערות ודמארי שבה לבמה ארבע פעמים, בסיומן שרה את השיר שנית.
השיר הפך ללהיט, העניק דחיפה לתיאטרון לי-לה-לו, קיבע את השותפות אלתרמן-וילנסקי-דמארי והפך את דמארי בן-לילה לזמרת לאומית.
תוכן השיר

השיר על פניו הוא שיר טבע ובמרכזו ניצבים פרחי הכלנית הפורחים באדום מדי שנה בארץ ישראל. מוטיב מרכזי בשיר הוא המחזוריות, כפי שהכלניות שבות ופורחות שנה אחר שנה, כך חוזרים הדורות על עצמם.
שְׁקִיעוֹת בָּהָר תִּבְעַרְנָה וְתִדְעַכְנָה,

אֲבָל כַּלָּנִיּוֹת תָּמִיד תִּפְרַחְנָה.... 



כֵּן, הַדּוֹרוֹת בָּאִים חוֹלְפִים בְּלִי גֶמֶר,

אַךְ לְכָל דּוֹר יֵשׁ כַּלָּנִית וָזֶמֶר.
בחלק הראשון מסופר על נערה צעירה המלקטת כלניות ועושה מהן זר על מנת לתת אותו לאמה. בחלק השני הנערה היא כבר עלמה, היורדת אל הגיא ה"לוהט באש כלניות" עם בחיר-לבה ללקט כלניות. בחלקו השלישי של השיר, לאחר שנים רבות, הנערה היא כבר סבתא המקבלת זר כלניות מידי נכדתה.
השיר מבטא את אמונתו העזה של אלתרמן, הקיימת ברבים משיריו שנכתבו בתקופת מלחמת העולם השנייה, שעל-אף תהפוכות הזמן וקשיי היום, המלחמות והצער, החיים היפים עולים ופורחים שוב ושוב. כמוהם כפרחים הצומחים על אף הכל וחזקים יותר מההיסטוריה.
שימוש נגד הבריטים

"כלניות" הוא הכינוי שניתן על ידי אנשי היישוב לחיילי הדיוויזיה המוטסת הבריטית השישית, שהוצבה בארץ ישראל בספטמבר 1945. כצנחנים חבשו חיילי הדיוויזיה השישית כומתות אדומות, ובשל כך הדביקו להם אנשי היישוב את הכינוי "כלניות". ילדים עמדו בקרנות רחוב ושרו את השיר כשראו את החיילים, שקיבלו זאת כעלבון צורב. ר"ד וילסון, שחיבר לימים ספר על תולדות החטיבה כתב שהחיילים הבינו שכוונת השיר היא שכמו הכלנית, ראשם אדום וליבם שחור והדבר פגע בהם במיוחד. משה ואלין איש תיאטרון לי-לה-לו סיפר שבאחד הימים כיתרו חיילים את התיאטרון ועצרו את ההצגה בטענה ש"כלניות" הוא שיר חתרני נגד ממשלת המנדט. נגד השמעת השיר הוצא צו, שבוטל לאחר זמן קצר.
תום שגב קרא לספרו על ימי המנדט "ימי הכלניות".
ביצועים ושילוב באלבומים

השיר בביצועה של דמארי הוקלט לאלבום הבכורה שלה, שראה אור ב-1948. השיר נתן את שמו לאלבום שנקרא "כלניות". ב-1959 יצא התקליט שוב.
ב-1982 שרה דמארי בערב הוקרה למלחין משה וילנסקי שנקרא "זר כלניות למשה וילנסקי".
שני אוספים שונים משיריה של דמארי קרויים על שם השיר: "מכלניות עד אור (1986)" ו"מכלניות עד אור (1994)", שלהבדיל מהאוסף הקודם בעל אותו השם, אוסף זה הוא משולש.
את השיר ביצעו גם הזמרות חוה אלברשטיין (תקליטון שדרים), זהבה בן (באלבום עטור מצחך-הפסקול של המדינה) וירדנה ארזי (באלבומים "געגועים לנחל" ועבודה עברית 2).
השיר שולב ב-52 אלבומים שונים.
בשנת 2018 יצא השיר בביצוע בסגנון הבוסה נובה על ידי שלישיית  בוסה (מיכאל פרוסט, יעל קראוס ונועה גולנדסקי).
בשנת 2020 יצא השיר בביצועה של הזמרת יובל דיין. דיין שיחקה באותה שנה את דמותה של דמארי בסדרת הילדים והנוער פלמ"ח.
לקריאה נוספת

דן לאור, אלתרמן, עם עובד 2013 עמ' 339–342
הערות שוליים

↑  מבוסס על דן לאור, אלתרמן עמ' 340
↑  תום שגב, ימי הכלניות עמ' 390
↑  דן לאור, אלתרמן עמ' 341-2
↑  נתוני אקו"ם
| כתבי נתן אלתרמן |
| --- | --- | --- |
| ספרי שירה  (ושירים בולטים מתוכם) | כוכבים בחוץ (1938) (עוד חוזר הניגון • פגישה לאין קץ • האם השלישית) • שמחת עניים (1941) • שירי מכות מצרים (1944) • עיר היונה (1957) (ליל חניה) • חגיגת קיץ (1965) (שיר משמר) |  |
| משירי הטור השביעי | הלשון השוודית • מגש הכסף • מכל העמים • מכתבו של מנחם מנדל • מסביב למדורה • נאום תשובה לרב-חובלים איטלקי • ניו פומבדיתא • עוד יסופר • על זאת • צריף בנגב |  |
| מחזות | פונדק הרוחות • כנרת כנרת • משפט פיתגורס • אסתר המלכה • ימי אור האחרונים |  |
| הבמה הקלה | לי-לה-לו • שוק המציאות • צץ וצצה |  |
| פזמונים ושירים נוספים | אל תיתנו להם רובים • אליפלט • זה היה בחנוכה • זמר שלוש התשובות • חנה'לה התבלבלה • כלניות • ליל חניה • ערב עירוני • קונצרטינה וגיטרה • שיר הסנדלר • שיר ערש |  |
| תרגומים | שלמה המלך ושלמי הסנדלר (תרגום ופזמונים) • בלדות ישנות ושירי עם סקוטיים • שייקספיר: יוליוס קיסר • אותלו • נשי וינדזור העליזות • מולייר: תעלולי סקפן • הקמצן • דון ז'ואן • החולה המדומה • ז'אן רסין: פדרה • ז'אן אנוי: אנטיגונה |  |
כלאי בהמה

ערך זה עוסק במושג הלכתי. אם התכוונתם למושג הביולוגי, ראו .
| --- | --- |

פרד, מיצורי הכלאיים השכיחים ביותר
 מקרא:  ויקרא, י"ט, י"ט
 משנה:  מסכת כלאים, פרק ח'
 משנה תורה:  הלכות כלאיים, פרק ט', הלכות א'-ו'
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן רצ"ז
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו רי"ז ספר החינוך, מצווה רמ"ד
פרד (מסוג mule). הוולד הנוצר מהרבעת חמור עם סוסה. זהו יציר-הכלאים השכיח ביותר.
כלאי בהמה הם אחד מאיסורי הכלאיים בהם אסרה התורה לערב מינים. איסור זה נוגע להרבעת שני מינים שונים של בעלי חיים זה עם זה, אך הוולד הנוצר מזיווג זה מותר בהנאה ושימוש. האיסור הוא מצוות לא תעשה המנויה בתרי"ג מצוות.
הגדרת האיסור

המקור בתורה לאיסור זה הוא הפסוק בספר ויקרא: ”אֶת חֻקֹּתַי תִּשְׁמֹרוּ, בְּהֶמְתְּךָ לֹא תַרְבִּיעַ כִּלְאַיִם, שָׂדְךָ לֹא תִזְרַע כִּלְאָיִם, וּבֶגֶד כִּלְאַיִם שַׁעַטְנֵז לֹא יַעֲלֶה עָלֶיךָ”.
איסור כלאי בהמה מן התורה הוא הרבעת שני מיני בעלי חיים שונים זה עם זו באמצעות הכנסת האבר הזכרי באבר הנקבי (בלשון חז"ל, "כמכחול בשפופרת"). אולם מעשה הגורם לרביעתם זה את זו - מותר. למשל העלאת הזכר על הנקבה באופן שיגרום לזכר לרבוע מעצמו את הנקבה. אולם חכמים אסרו אף גרימת רביעת מין במין אחר. אמנם הכנסת שני מיני בעלי חיים למכלאה אחת שלא לשם זיווגם זה עם זו מותרת.
עבר והרביע שני מינים זה בזה ונולד מהם וולד, מותר ליהנות ממנו. למשל, עבר והרביע חמור וסוסה ונולד מהם פרד, מותר להשתמש בו לצורכי עבודה ומשא. וכן מותר לקנות פרד ממי שהרביע באיסור. וכן מותר לאכול וולד שנולד מזיווג שני מיני בהמות או חיות טהורות.
הגדרת המינים האסורים בהזדווגות

כל מיני בעלי החיים כלולים באיסור כלאי בהמה, בהמות, חיות, עופות ודגים. והאיסור נקרא 'כלאי בהמה' היות שאלו המינים המצויים אצל האדם ואותם הוא עלול להרביע לצורכי שירותו או מאכלו. אמנם האיסור כולל רק הרבעת שני מיני בעלי חיים שונים, אך מותר להרביע שני מינים שונים של אותו המין, למשל מותר להרביע שני גזעים שונים של כבשים זה עם זה או שני גזעים שונים של חתולים או כלבים זה עם זה.
סימן להבדל בין שני מינים שונים של בעלי חיים לשני גזעים של אותו המין הוא יכולת הפריון של הוולד הנוצר מההכלאה. כאשר הוולד מסוגל להוליד, הדבר מעיד על כך שהוריו אינם שני מינים שונים לחלוטין אלא תת-מינים שונים של אותו המין. אך אם הוא לא מסוגל להוליד, הרי שהוא נוצר משני מינים שונים לחלוטין, שהשוני במבנה הכרומוזומים שלהם גורם לכך שהוולד הנולד משילוב הכרומוזומים שלהם יחד יהיה עקר.
פרד

לאורך אלפי שנים הייתה הרבעת חמור עם סוסה נחשבת להרבעה הנפוצה ביותר, היות שהוולד הנוצר מזיווג זה, הפרד, הוא בעל חיים המשלב בתוכו תכונות חיוניות לרכיבה, לעבודה ולמשא מאביו החמור ומאמו הסוסה: הוא חזק מאוד, בעל כח סיבולת רב ולא בררן במאכליו.
כבר במקרא מתועד שימוש בפרד – בעיקר לרכיבה אך גם למשא. בהמשך, ביוון וברומא העתיקות הוא שימש בעיקר למשא, ונעשה בו שימוש למטרה זו עוד במלחמת העצמאות כאמצעי לוגיסטי לשינוע ציוד צבאי ועוד.
בני נח בכלאי בהמה

בתלמוד הבבלי, מובאת מחלוקת בין רבי אליעזר בן הורקנוס לחכמים בשאלה אם איסור כלאי בהמה וכלאי אילן נכללים בשבע מצוות בני נח (לפי רבי אליעזר) או לא (לפי חכמים). יש אומרים שדעת חכמים היא שאמנם אין איסורים אלו כלולים בשבע מצוות בני נח, אך הם מודים לר' אליעזר שהדבר אסור גם לגויים באיסור שחומרתו פחותה מזו של שבע מצוות בני נח. ויש אומרים שלדעת חכמים איסור כלאי בהמה ואילן כלל אינו נוהג בגויים.
להלכה, רוב הפוסקים סוברים שאיסור כלאי בהמה וכלאי אילן חל גם על גויים, אך יש החולקים.
ראו גם

כלאי אילן
כלאי זרעים
כלאי הכרם
הערות שוליים

↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רצ"ז, סעיף ג'
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רצ"ז, סעיף ה'
↑  פניני הלכה "החי והצומח", פק' ג הלכה ב - הלכות כלאי בהמה
↑  לרכיבה: ספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוק כ"ט; ספר מלכים א', פרק א', פסוק ל"ג, ועוד. למשא: ספר מלכים ב', פרק ה', פסוק י"ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף נ"ו, עמוד ב'
↑  ערוך השולחן יורה דעה סימן רצה, סעיף ז
↑  ביאור הגר"א יורה דעה סימן רצו, סעיף ד
↑  שאילתות, בה"ג, מאירי, הגהות מרדכי ועוד
↑  ריטב"א וש"ך
לואי-פרנסואה קסאס

| --- | --- |

קסאס, בתלבושת 'אוריינטליסטית', מצייר את הר תבור, 1822
 לידה:  3 ביוני 1756 Azay-le-Ferron, צרפת 
 פטירה:  1 בנובמבר 1827 (בגיל 71) ורסאי, צרפת 
 תחום יצירה:  ציור, רישום
 
קסאס; בדרך להר תבור; דיו הודי, צבע מים וצבע גואש על נייר, 1822
קסאס; קברי המלכים בירושלים, תחריט נחושת, 1799
קסאס; שחזור יד אבשלום, תחריט נחושת, 1799
קסאס; מול כתובות רעמסס השני ואסרחדון באתר כתובות נהר אל-כלב, לבנון; תחריט נחושת, 1799
לואי-פרנסואה קסאס (Louis-François Cassas;‏ 3 ביוני 1756, אַזֵה לֶה-פֶֿרוֹ (Azay-le-Ferron), מחוז אנדר, צרפת – 1 בנובמבר 1827, ורסאי, צרפת) היה צייר צרפתי, אדריכל ואנטיקוואר. במסעותיו במזרח בשנים 1784–1787 צִייר ממראות ארץ-ישראל, סוריה, לבנון ומצרים. לציוריו של קסאס נודע ערך בשל תיעוד של מונומנטים היסטוריים במצבם בסוף המאה ה-18, בהם כאלה שנפגעו ואף נעלמו.
לקריאה נוספת

יהושע בן-אריה, צייריה וציוריה של ארץ-ישראל במאה התשע-עשרה, יד יצחק בן-צבי, 1992, עמ' 15, 16
Doris Behrens-Abouseif, "Between Istanbul and Cairo: Louis Francois Cassas and the Panoramic Perspective", in: Archaeology and Travelers in Ottoman Lands, University of Pennsylvania (Museum of Archaeology and Anthropology), 2010
Elisabeth A. Fraser, "In the Shadow of les Grands: Cassas's Orientalist Self-Fashioning," in:  Mediterranean Encounters: Artists Between Europe and the Ottoman Empire, 1774-1839, Penn State University Press, 2017 ISBN 978-0-271-07320-0
הערות שוליים

בתחריט המקורי מ-1799 קסאס אינו מופיע, אלא רק בציור בצבע גואש שיצר ב-1822
↑  בתחריט המקורי מ-1799 קסאס אינו מופיע, אלא רק בציור בצבע גואש שיצר ב-1822
↑  הציור נעשה לראשונה ב-1785 והופק ב-1799 כתחריט נחושת
↑  מחוז טורן ההיסטורי
↑  שואזו-גופייה נמלט לרוסיה מאימת המהפכה הצרפתית והספר ראה אור רק ב-1809, בתקופת נפוליאון
↑  ב-Bibliotheca geographica Palaestinae של רריכט (פריט מס' 1498) צוינה 1772 כשנת ביקורו בארץ ישראל, ולא היא
↑  "זכרונות מצרים" קדמו לפרסום רב-ההיקף של כרכי "תיאור מצרים" (אנ') שראו אור בין השנים 1809 ל-1829
↑  תערוכת ציורי פלמירה (תדמור), 2016
↑  תעודות ממסע קסאס במזרח במכון גטי
↑  לדוגמה: רוחב ציור איסטנבול העתיקה (אצוּר במוזיאון פֶּרָה (אנ')) מגיע ל-2.4 מטרים
↑  פירוט הדגמים בתצוגה (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278476105171  PLWABN: 9810703423605606  BIBSYS: 7053853  BNE: XX5645007  BnF: cb13612986b (data)  DSI: 5336  GND: 11915711X  ISNI: 0000 0000 6629 8111  KulturNav: 0b819721-3b89-4af5-862c-dcc120a6f58f  LCCN: n80139638  NLG: 223939  NSK: 000164453  NTA: 125703171  RKD: 15774  SNAC: w62z396n  SUDOC: 067041388  ULAN: 500007367  VcBA: 495/156646  VIAF: 39551122   WorldCat (עם VIAF): 39551122 
קסאס; קהיר, בּאבּ אל-פֻתוּח
קסאס; אנטיוכיה, חלק מחומות העיר ושרידי ארמון הסלווקים, 1799
כתם יין פורט

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1084479 
 MeSH:  D019339
 סיווגים
 ICD-10:  Q82.5 
 ICD-11:  LC50.1 
 
כתם יין פורט הופיע במצחו של מיכאיל גורבצ'וב
כתם יין-פורט (באנגלית Port-wine stain), מכונה גם בשם "סימן אש", הוא ברוב המקרים כתם לידה. רק במקרים חריגים ביותר הכתם יכול להתפתח על העור בילדות. הכתם נוצר כתוצאה מהתפתחות לא תקינה של כלי הדם מתחת לעור. הכתם זכה לשמו הודות לצבעו המזכיר יין פורט, יין אדום מחוזק שמוצאו מפורטוגל.
כתמי יין פורט יופיעו במרבית המקרים לאורך כל החיים. הכתם מתרחב וגדל בהתאם לגדילת שאר העור. כתמים אלה נוטים להופיע בעיקר על גבי הפנים, אך הם עשויים להופיע בכל איבר בגוף, בעיקר על הצוואר ופלג הגוף העליון. בהתחלה הכתמים ורדרדים ושטוחים ועם ההתבגרות הכתמים נהפכים לסגולים והם מקבלים גם עובי. בגיל מבוגר ייתכן שיופיעו פצעים או גושים קטנים על גבי הכתם.
גנטיקה

כתמי יין-פורט מופיעים אצל תינוקות בעלי מום בגן GANQ. מחקרים העלו גם קשר לפרוטאין RASA1.
אבחון

רופא יכול לאבחן בקלות רבה כתם יין פורט בהסתמך על ההיסטוריה הרפואית של האדם וכן ממראהו הפשוט של הכתם. רק במקרים נדירים ביותר יהיה צורך בביופסיה של העור. בהתאם למיקומו של הכתם וכן עקב סימפטומים נוספים, הרופא עשוי לדרוש בדיקת לחץ תוך-עיני או צילום רנטגן של הגולגולת.
סריקת MRI תבוצע על תינוקות (תחת הרדמה) בעלי כתם יין פורט הנמצא באזור הראש והצוואר כדי לאבחן את סינדרום סטורג-וובר.
אם הכתם מופיע בחלל הפה אז רצוי שתבוצע בדיקת גרון שתאשר שאין מדובר בגידול.
כתם יין פורט יכול להופיע מסביב לעין ואפילו בתוך העין. במצב כזה התינוק יישלח לבדיקה אצל אופטימטריסט או אפילו אופתלמולוג כדי לבחון את הלחץ התוך עיני. אם כתם כזה יתנפח הוא עשוי לגרום לבעיות ראייה, גלאוקומה או אפילו עיוורון.
טיפול

טיפולים שונים הוצעו כדי לטפל בכתם, ביניהם הקפאתו, ניתוח, טיפול בקרינה וכן קעקוע מעליו. ניתן אף להסתיר את הכתם באמצעים קוסמטיים.
טיפול בלייזר יכול לסייע בהקטנת והעלמת נימי הדם מבלי לפגוע בעור הבריא מסביב. טיפולים בלייזר ובאור יכולים לסייע להפחית את גוונו האדום של הכתם, אולם לא קיימות מספיק עדויות כדי להעדיף טיפול זה על אחר.
אצל 25% מבין האנשים שעברו טיפול נסיוני בלייזר צבעוני הייתה ירידה באדמומיות של הכתם לאחר טיפול בודד עד שלושה טיפולים. לטיפול היו גם אפקטים שליליים בהם צבע העור הבריא השתנה, בעיקר אצל מטופלים ממוצא סיני בעלי עור כהה יותר. שבועיים לאחר הטיפול הניסיוני המטופל עלול לסבול מכאבים, יבלות והתגלדות הכתם. הניסויים עקבו אחר מטופלים במשך חצי שנה בלבד כך שלא ידועות תופעות לוואי ארוכות טווח. עד עשרה טיפולים יכולים להקטין את הכתם משמעותית אך לא להעלים אותו כליל. הוספת רפמיצין ללייזר הצבעוני עשויה לשפר את תוצאות הטיפול.[דרוש מקור]
לרוב, הטיפול יינתן בטרם המטופל הגיע לגיל שנה. עם זאת, מומלץ לבצע את הטיפול תחת הרדמה מקומית (של עד 15 דקות) אצל ילדים קטנים, לא תמיד ניתן לקבל טיפולים בתדירות גבוהה. בפינלנד למשל, פעוט יכול לקבל טיפולים לכתם פעמיים עד שלוש בשנה כך שבהגיעו לגיל שבע (תחילת בית הספר היסודי בפינלנד) הכתם יהיה קטן וחיוור. בסיום טיפול הלייזר יופיעו סימנים שחורים על גבי הכתם, אך הם מתפוגגים לאחר 2-3 שבועות. הכתם יכול להתנפח ולצרוב לאחר הטיפול למשך מספר ימים.
חשוב לטפל בכתם בשלב מוקדם ובגיל צעיר, שכן חוסר-טיפול עלול להוביל למצבים רפואיים לא רצויים. ביניהם ניתן לכלול חוסר תפקוד מלא (של הפה או העיניים), דימומים והתפתחות של מחלות עור שונות. כתם יין פורט שמופיע על גבי העין או הפנים עלול לגרום לקושי חברתי ורגשי ללוקה בו.
ייתכן ובעתיד יהיה ניתן למנוע לידות עם כתמי יין פורט הודות לטיפול גנטי.
שכיחות

ממחקרים שנערכו בנושא עלה כי ב-3 עד 5 מתוך 1,000 לידות העובר מפתח כתם זה.
כלב-זאב סאארלוס

| --- | --- |

כלב-זאב סאארלוס זכר
 ארץ מוצא:  הולנד, גרמניה
 קבוצה:  כלבי בקר וצאן
 תכונות
 משקל:  40 ק"ג
 גובה כתפיים:  76 ס"מ
 גובה:  65 ס״מ 
 תוחלת חיים:  10-12 שנים
 תיאור:  צבעה של פרוותו של כלב-הזאב סאארלוס יכול לנוע בין שחור, חום, אדום, לבן, כסף וכחול.
 
כלב-זאב סאארלוס (הולנדית Saarlooswolfhond) או כלב זאב הולנדי, או סארלוסוולפהונד הוא הכלאה בין זאב סיבירי לבין רועה גרמני.
הגזע הוכר לראשונה בשנת 1975 על-ידי מועדון הכלבים ההולנדי וכדי לכבד את יוצרו הוא נקרא "Saarlooswolfdog". בשנת 1981 הוכר הגזע גם על ידי ההתאחדות הבינלאומית לכלבנות (FCI) תחת הסיווג של 'קבוצה 1': כלבי רועים ובקר.