stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדרו פאפאנה
בארצות הברית

פאפאנה ומטוסו טסו מפרנקפורט אשר בגרמניה לניו יורק בארצות הברית על סיפון הצפלין הינדנברג באוגוסט 1936. מניו יורק ללוס אנג'לס טס במטוסו תוך זכייה במרוץ הטייס בין שתי הערים. בלוס אנג'לס זכה בתחרות האווירית הלאומית. בדצמבר אותה שנה סיים במקום שני בתחרות טייס ממיאמי, פלורידה להוואנה, קובה.
בשנת 1937 השתתף פאפאנה בתחרות אווירית בקליבלנד, אוהיו בה התחרה בעמיתו הרוזן הגנברג שטס במטוס מאותו הדגם ומטוסו התרסק בתחרות. הגנברג השתמש במטוסו של פאפאנה בטיסה של יום המחרת. מטוסו של פאפאנה נפגע ונהרס בריצת ההמראה בשנת 1940 בשדה התעופה של שיקגו, אילינוי. המטוס ניזוק אך פאפאנה נטש ללא פגע.
לאחר שמטוסו נהרס

אלכס פאפאנה היה טייס ניסוי בחברת נורת'רופ שהייתה יצרנית מטוסים מובילה בזמנה. חלק מטיסות הניסוי שערך תועדו בכתב העת פלאינג (Flying). בין יתר טיסות המבחן שערך, טס במטוס ה P-61 Black Widow ששימש כמטוס קרב של חיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה.
אלכס פאפאנה נישא לראשונה בשנת 1928 בבוקארסט לדינה אשתו שנפטרה ב-5 בספטמבר אותה שנה במהלך לידה. הוא התחתן בשנית עם ג'ין האקר ב-30 באפריל 1945 בבוורלי הילס, קליפורניה אך נישואים אלה לא עלו יפה. פאפאנה שם קץ לחייו ברעל לאחר שנטש את מכוניתו 27 קילומטר דרומית ללאס וגאס, נבדה. גופתו של פאפאנה נמצאה על ידי הרשויות שישה ימים לאחר מותו עם מכתב התאבדות.
המטוס לאחר מותו

המטוס נמכר לקולונל מייק מרפי שזכה בטיסה במטוס זה בתחרות בשנת 1938 ושוב בשנת 1940 לאחר שהמטוס עבר שיפוץ ושדרוג. בשנת 1946 נמכר המטוס לטייס אמריקאי אחר ושמו בוורלי הווארד. המטוס נצבע מחדש בלבן ובאדום וטס בהצלחה רבה בתחרויות ובהדגמות עד שנת 1971 תחת מספר רישוי חדש N15696. ב-17 באוקטובר 1971 בגריוויל, צפון קרוליינה, עשה הווארד תאונה קטלנית והמטוס נהרס כמעט כליל.
המטוס נבנה מחדש על ידי משפחת הווארד ונתרם למוסד הסמית'סוניאן (המוזיאון הלאומי לתעופה וחלל בארצות הברית) בשנת 1973. המטוס מוצג בצבעי לבן ואדום במרכז סטיבן פ. אודבר הייזי בשדה התעופה הבינלאומי דלס בוושינגטון, שהוא חלק ממוזיאון האוויר והחלל הלאומי בארצות הברית.
אליזבת סקוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בנובמבר 1917 פורט סיל, ארצות הברית 
 פטירה:  20 בדצמבר 1988 (בגיל 71) ברקלי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Elizabeth Leonard Scott 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, סטטיסטיקה, אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  University High School (1935)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1949) 
 מנחה לדוקטורט:  רוברט ג'וליוס טראמפלר 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1951) 
 תלמידי דוקטורט:  Amanda L. Golbeck, Frances Irene Rizzardi, Susan Elizabeth Leroy, Mary I. Regier, Marisa Liuba Yadlin De Weintraub, Dennis Keith Pearl, Robert K. Sembiring, Virginia Foard Flack, Hans Konrad Ury, Kamal H. Abeywickrama 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה הסטטיסטית המלכותית (1981)  פרס ניוקומב קליבלנד (1958)  עמיתת המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1951) 
 
אליזבט ליאונרד סקוט (באנגלית: Elizabeth Leonard Scott;‏ 23 בנובמבר 1917 - 20 בדצמבר 1988) הייתה סטטיסטיקאית, מתמטיקאית ואסטרונומית אמריקנית.
ביוגרפיה

סקוט גדלה בברקלי, קליפורניה, ולמדה באוניברסיטה שם מתמטיקה ואסטרונומיה. היא קיבלה את תואר הדוקטור ב-1949. במהלך לימודיה למדה מספר קורסים בסטטיסטיקה, אם כי העניין הראשוני שלה בסטטיסטיקה היה לצורך ניתוח נתונים אסטרונומיים. מאחר שבאותה תקופה הייתה קיימת אפליה חזקה נגד נשים בתחום (על נשים נאסר להשתמש בטלסקופ שבהר וילסון, ונשים לא מונו למשרות אקדמיות בתחום), החליטה להתרכז בסטטיסטיקה, וב-1948 (עוד לפני שסיימה את לימודי הדוקטורט) מונתה למרצה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ברקלי, ושם הגיעה עד לדרגת פרופסור בין 1968 ל-1973 הייתה יו"ר המחלקה לסטטיסטיקה.
בשנות מלחמת העולם השנייה הייתה עוזרת המחקר של ג'רזי ניימן, שעסק בתכנון אופטימלי של תוכניות הפצצה. במהלך עבודתה המשותפת עם ניימן התפתחו ביניהם גם קשרי ידידות אמיצים.
תרומתה למדע

הקריירה המדעית של סקוט עסקה בסטטיסטיקה, אסטרונומיה, ובתחומים המשותפים לשני התחומים. ב-1948 פרסמה מאמר משותף עם ניימן שהראה כי בתנאים מסוימים אמד נראות מקסימלית עשוי להיות לא עקיב. בין 1952 ל-1964 סקוט וניימן פרסמו 26 מאמרים משותפים שעסקו בניתוח נתונים אסטרונומים של גלקסיות, חלקם בשיתוף פעולה עם ק. ד. שיין, מנהל מצפה הכוכבים בהר ליק. בנוסף לכך, עסקה גם בחקר מזג האוויר, ובייחוד בטכנולוגיה של זריעת עננים, ופרסמה 30 מאמרים שעסקו בתחום זה (חלקם בשיתוף פעולה עם ניימן). כן הייתה מעורבת במחקר לזיהוי גורמי סיכון של סרטן העור, וערכה מחקר שעסק באי השוויון בשכר בין גברים ונשים באקדמיה.
הכרה מקצועית

סקוט הייתה עמיתה במכון לסטטיסטיקה מתמטית וכיהנה כנשיאת המכון בשנים 1977-1978.היא הייתה נשיאת המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה בשנים 1981–1983, ונשיאת אגודת ברנולי בשנים 1983–1985. כן הייתה סגנית נשיא האיגוד האמריקני לקידום המדע בשנים 1970–1971. היא נבחרה לעמיתת החברה המלכותית לסטטיסטיקה בשנת 1981.
ב-1992, ועדת הנשיאים של ארגוני הסטטיסטיקה (COPSS) הכריזה פרס על שמה המוענק עבור קידום נשים בתחום הסטטיסטיקה. הזוכה הראשונה בפרס הייתה פ. נ. דייוויד.
לקריאה נוספת

Elizabeth Leonard Scott, Statistics: Berkeley
Biographies of Women Mathematicians - Elizabeth Scott
Committee of Presidents of Statistical Societies (COPSS) - Elizabeth L. Scott Award
Lehmann, E. L. (2008), "27. Elizabeth Scott (1917-1988)", Reminiscences of a statistician, New York: Springer, pp. 105–108
אקווהשילד מדיקל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אריק שם טוב, מרינו קריחלי
 תקופת הפעילות:  אפריל 2009 – הווה (כ־15 שנים) 
 משרד ראשי:  פורט וושינגטון, מדינת ניו יורק
 מוצרים עיקריים:  מכשור רפואי
 יו"ר:  מירון מן
 מנכ"ל:  אריק שם טוב
 עובדים:  450 (נכון לאוקטובר 2022)
  
 www.equashield.com
 
אקווהשילד מדיקל בע"מ, המוכרת במותג Equashield, היא חברת מכשור רפואי ישראלית שהוקמה בשנת 2009.
החברה מעסיקה נכון לאוקטובר 2022, כ-460 עובדים, מתוכם כ-380 בישראל, בפארק התעשייה תפן שבגליל המערבי  והיתר בארצות הברית ובאירופה.
לחברה שני מסלולי פעילות:
ייצור מזרקים חד-פעמיים אטומים (CSTD (אנ')) להולכת תרופות מסוכנות, כך שנוזל התרופה לא יסכן את המטפלים בתרופה (רוקחים ואחיות).
ייצור מערכות רובוטיות המשמשות להכנה של תרופות להזרקה בבתי מרקחת ובבתי חולים.
לחברה פטנטים רשומים אחדים.
היסטוריה

חברת אקווהשילד מדיקל הוקמה באפריל 2009 על-ידי אריק שם טוב, המשמש מנכ"ל החברה, ומרינו קריחלי. יו"ר החברה הוא מירון מן. המשרד הראשי של החברה שוכן בפורט וושינגטון (אנ') שבמדינת ניו יורק והמפעל שלה שוכן במגדל תפן.
באוקטובר 2022 רכשה קרן ההשקעות הפינית נורדיק קפיטל (אנ') מבעלי החברה 25% ממניותיהם תמורת 300 מיליון דולר. בכך הפכה החברה לחד-קרן.
הערות שוליים

↑  A Leader in CSTDs, באתר אקווהשילד מדיקל
↑  Equashield Pro Automated Compounding Robot , באתר אקווהשילד מדיקל
↑  Patents Assigned to Equashield Medical Ltd., Justia
↑   אורה קורן, חברת הציוד הרפואי אקוושילד מדיקל משקיעה 100 מיליון שקל במפעל בתפן, באתר TheMarker‏, 17 במאי 2017
↑  Nordic Capital partners with Equashield, a leading global provider of hazardous drug compounding technologies, Nordic Capital, October 6, 2022
אקריקסינטוזאורוס

| אקריקסינטוזאורוס |
| --- | --- |
שחזור ממצאי האקריקסינטוזאורוס  השוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון 100–97 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אבליזאוריים
סוג:: אקריקסינטוזאורוס
שם מדעי
 Ekrixinatosaurus

איור של אקריקסינטוזאורוס
אקריקסינטוזאורוס (שם מדעי: Ekrixinatosaurus; מילולית: "לטאה ילידת פיצוץ") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת האבליזאוריים אשר חי בתור הקרטיקון לפני 100 עד 97 מיליון שנה מזמננו. מאובניו התגלו בתצורת קנדלרוס (Candeleros Formation) שבפטגוניה, ארגנטינה ותוארו ב-2004 בידי הפלאונטולוג הארגנטיני חורחה קאלבו והחוקרים הצ'ילאנים דייוויד רובילר-רוגרס וקרן מורנו (David Rubilar-Rogers & Karen Moreno). הדינוזאור קיבל את שמו כיוון שהתגלה מחפירות בידי החברה "Gasoducto del Pacífico Company", ששימשה לבניית צינורי גז וחשפה את ממצאי הדינוזאור בטעות. באזור בו התגלה נמצאו מאובנים רבים, ביניהם של הזאורופוד אנדזאורוס, הגיגאנוטוזאורוס הטורף הענקי והיונק קרונפיו. מרבית השלד שנחשף ממנו לא היה שלם, כלל בעיקר שרידי שיניים ולסת, ממצאי אגן, כמה חוליות וצלעות וחלק שבור של הגפיים וקצה הזנב.
מאפיינים

האקריקסינטוזאורוס נחשב לקרובם של האוקזאורוס והקרנוטאורוס, וייתכן שעלה על כל אלה בגודלו, באורך של 7 עד 8 מטרים, כשכמה חוקרים העריכו שהגיע לאורך 10 עד 11 מטר, מה שהופך אותו לגדול האבליזאורים. עם זאת ממצאים אלה מבוססים על הערכה של הגולגולת בלבד, כאשר שאר הגוף לא מסתדר עם האורך. מדידה מ-2016 העריכה אותו באורך של 7 מטרים בלבד, מה שהופך אותו לקטן מהקרנוטאורוס (באורך 7.4 מטר). השוואה אחרת העריכה אותו ב-8.2 מטרים ומשקל של 1.4 טון.
לדינוזאור זה הייתה גולגולת באורך 83 סנטימטרים עם לסתות גדולות, רחבות ושריריות עם חיבור לשרירי הצוואר. הם פנו מעלה, והיו קצרים יחסית לדינוזאורים טורפים אחרים. לאורך תעלות האף היו חורים גדולים וחריצים שכוסו בחייו בעור מקומט ואולי גם בקרטין. הלסתות היו קצרות ועבות והותאמו לנשיכה חזקה.
הדינוזאור כנראה היה טורף עיקרי או משני (לאחר הגיגאנוטוזאורוס) בשטחי ארגנטינה של הקנומן, בתחילת הקרטיקון העליון. הוא נכחד לפני 97 מיליון שנה בקירוב.
אלמנה טרייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  מרסל דושאן 
 תאריך יצירה:  1920 
 טכניקה וחומרים:  עור, עץ, זכוכית 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  53.2 ס״מ 
 גובה:  78.9 ס״מ 
 עומק:  9.9 ס"מ
 
"אלמנה טרייה" או "אלמנה רעננה" הוא פסל מאת האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן. העבודה, שנוצרה בשנת 1920 הייתה הראשונה עליה הופיע חתימתה של "רוז סלאווי" - דמות פְּסֵידונית שיצר דושאן.
שמה של העבודה "Fresh Widow" נשמע דומה לביטוי "French window" שמשמעותו היא "חלון צרפתי". העבודה מורכבת ממסגרת של חלון כחולה (או ירוקה בעותקים מסוימים), הניצבת על גבי לוח עץ הצבוע בצבע זהה. שמונה הזגוגיות שבחלון כוסו בעזרת עור שחור. על גבי לוח העץ מופיע הכיתוב: "FRESH WIDOW COPYRIGHT ROSE Selavy 1920" ("אלמנה טרייה כל הזכויות שמורות רוז סלאווי 1920").
החלונות השחורים רומזים על אבל, אולם העובדה כי כיסוי זה עשוי מעור מעלה על הדעת משמעויות אירוטיות. בעוד החלון נתפש בתולדות האמנות כצורת התבוננות נכונה במציאות, דרך אמצעים כגון פרספקטיבה, מציע העבודה של דושאן להתבונן במציאות בעיניים "רעננות".
בשנת 1961 נוצר העתק של העבודה אשר נמצא כיום במוזיאון לאמנות מודרנית בסטוקהולם. בשנת 1964 נוצרה מהדורה בת שמונה העתקים של היצירה. שני העתקים נוספים, שנוצרו ביחד עם מהדורה זו, נותרו ברשות האמן וסוחר האמנות ארטורו שוורץ ושניים נוספים נועדו לתצוגה מוזיאלית.
אלכסנדרו ראוצה

אלכסנדרו איליה ראוצה (ברומנית: Alexandru Ilie Răuță נולד ב-17 ביוני 1992 בפיטשט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת איחוד בני שפרעם מהליגה הלאומית.
קריירת מועדונים

ראוצה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ארג'ש פיטשט ומיובן מליגת המשנה הרומנית. בהמשך שיחק בקבוצות פאנדורי טרגו ז'יו, פוליטכניקה יאשי ווולונטר מליגת העל הרומנית. עם וולונטר זכה בסופר קאפ הרומני בעונת 2017/2018.
ב-1 ביולי 2019 חתם ראוצה בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 78 הופעות ליגה. הוא עזב את המועדון לאחר ירידת המועדון לליגת המשנה הרומנית.
ב-27 ביוני 2022 חתם ראוצה על חוזה לשתי עונות בהרמנשטאדט מליגת העל הרומנית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-23 בינואר 2023 חתם באוחוד מליגת המשנה הסעודית.
ב-29 ביולי 2023 חתם ראוצה בארג'ש פיטשט מליגת המשנה הרומנית. הוא ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון. ב-30 בנובמבר שוחרר מהמועדון.
ב-16 בינואר 2024 חתם במיובן מליגת המשנה הרומנית, אך ב-31 בינואר חתם באיחוד בני שפרעם מהליגה הלאומית.
תארים

הסופר קאפ הרומני (1): 2017/2018
הערות שוליים

↑  Alexandru Răuţă a semnat cu FC Hermannstadt באתר news.ro, ‏ 27 ביוני 2022 (ברומנית)
↑  #ألكسندرو_راوتا أحدددددي בחשבון הטוויטר הרשמי של אוחוד, 25 בינואר 2023 (בערבית)
↑  De la FC Hermannstadt direct în Arabia Saudită – Alexandru Răuță a jucat aproape 7 luni la Sibiu באתר Ora de Sibiu, ‏ 23 בינואר 2023 (ברומנית)
↑  Alexandru Răuță, prezentat la noua sa echipă באתר Digi Sport, ‏ 29 ביולי 2023 (ברומנית)
↑  Welcome Alexandru Rauta בחשבון הפייסבוק הרשמי של איחוד בני שפרעם, 31 בינואר 2024 (בעברית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלכסנדרו ראוצה".
אקווטוריה התיכונה

| --- | --- |
דגל אקווטוריה התיכונהדגל אקווטוריה התיכונה
בקר ברחובות ג'ובה
בקר ברחובות ג'ובה
 מדינה:  דרום סודאן דרום סודאן
 חבל ארץ:  אקווטוריה
 בירת המדינה:  ג'ובה 
 שטח:  43,033.00 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במדינה:  1,103,592 (2008)
  ‑ צפיפות:  26 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  4°47′0″N 31°24′0″E﻿ / ﻿4.78333°N 31.40000°E﻿ / 4.78333; 31.40000
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אקווטוריה התיכונה (באנגלית: Central Equatoria) היה אחד מעשרת מחוזות דרום סודאן בשנים 2011 ל-2015. שטחו הכולל היה כ-22,956 קמ"ר, מה שהפך אותו לקטן מבין עשרת המחוזות במדינה. גודל האוכלוסייה בו היה כ-1,103,592 נפש (נכון ל-2008). במקור היה המחוז חלק מחבל אקווטוריה, שפוצל למספר מחוזות. שמו המקורי היה בחר אל ג'באל והוא שונה באופן זמני לפי חקיקה ב-1 באפריל 2005 לאקווטוריה התיכונה. ג'ובה, בירתה של המחוז לשעבר היא גם עיר הבירה של מדינת דרום סודאן.
חלוקה לנפות

מחוז אקווטוריה התיכונה, בדומה לשאר המחוזות, חולק לנפות. בראש כל נפה עמד נציב שמינה נשיא המדינה, סאלווה קיר מאיארדיט.
להלן נפות מחוז אקווטוריה התיכונה:
נפת ג'ובה
נפת לייניה
נפת מורובו
נפת טרקקה
נפת יאי
נפת קאג'ו קג'י
ערים חשובות במחוז לשעבר: ג'ובה, קאג'ו קג'י, ליריה, מנגאלה, רוקון, טאלי, טרקקה, יאי, גמייזה, טומבק, טינדילו, מוני ורג'ונג.
ראו גם

אקווטוריה
אקווטוריה המערבית
אקווטוריה המזרחית
אקווילופס

| אקווילופס |
| --- | --- |
  למעלה: איור של אקווילופס, למטה: בהשוואה לאדם
תקופה
קרטיקון תחתון, 109–104 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
סוג:: אקווילופס
מין:: Aquilops americanus
שם מדעי
 Aquilops ‏פארקה, 2014

אקווילופס (שם מדעי: Aquilops americanus) הוא סוג של דינוזאור בתת-סדרה צרטופסים שחי באמריקה הצפונית בקרטיקון כ-108 מיליון שנה לפני זמננו. זהו הצרטופסי הקדום ביותר הידוע מאמריקה הצפונית ומעיד ככל הנראה על הגירות צרטופסים שהתרחשו בין אמריקה לאסיה במשך מיליוני שנים. במובנים רבים, זוהי גרסה מוקדמת ומוקטנת ביותר של הטריצרטופס. פירוש שמו "פני עיט".
מאפיינים

האקווילופס היה דינוזאור קטן מאוד, אורכו היה כ-60 ס"מ, ומשקלו 1.6-3 ק"ג. לגולגולת שלו מאפיינים של צרטופסים: ראשו כלל מקור קרני חזק וחד האופייני לצרטופסים, עצמות לחיים מחודדות וכן בליטת עצם דמוית עטרה אך קצרה בהרבה ומלאה בבליטות קוצניות סביב העורף. הוא היה אוכל צמחים. מבחינת מאפייניו הוא היה קרוב יותר לצרטופסים הפרימיטיביים של מזרח אסיה מאשר לצרטופסיים המתקדמים של אמריקה הצפונית.
מאובני האקווילופס נתגלו לראשונה ב-1997 במונטנה, ארצות הברית, על ידי צוות פלאונטולוגים בראשות אנדרו פארקה. מאובניו - שכללו בעיקר גולגולת כמעט שלמה - נתגלו בשכבת סלע שגילה מתוארך ל-109-104 מיליון שנה לפני זמננו. ב-2014 פרסמו פארקה ועמיתיו מאמר ב-PLoS ONE המתאר מדעית את אקווילופס והגדירו אותו כסוג חדש.
הערות שוליים

↑  Farke, Andrew A.; Maxwell, W. Desmond; Cifelli, Richard L.; Wedel, Mathew J. (2014-12-10). "A Ceratopsian Dinosaur from the Lower Cretaceous of Western North America, and the Biogeography of Neoceratopsia". PLoS ONE. 9 (12). doi:10.1371/journal.pone.0112055.
אקווילופסים מגוננים על צאצאים מגוביקונודון (Gobiconodon)
אן-סופי פיק

אנה-סופי פיק, 2014
אן-סופי פיק (בצרפתית: Anne-Sophie Pic; נולדה ב-12 ביולי 1969) היא שפית ובעלת מסעדה משפחתית בואלאנס בדרום.
מאז שנת 1934 המסעדה החזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום, הראשון שזכה בהם היה סבה, אנדרה פיק, אחריו אביה, ז'אק (3 כוכבים מאז 1973) ואן-סופי עצמה זכתה בשלושה בשנת 2007, בהם היא מחזיקה עד היום (2011).
בספטמבר 2007  בחרו בה 8,000 עמיתיה המופיעים במדריך המישלן ל"שף השנה". היא האישה הראשונה שזכתה בפרס זה מאז נוסד ב-1987.
ביוגרפיה > סופי פיק

ב-1891 פתחה סופי פיק פונדק בארדש ליד ואלאנס בשם ל'אוברז' דו פן (L'Auberge du Pin).
ביוגרפיה > אנדרה פיק

בנה של סופי, אנדרה פיק, למד אצלה והשתלם במסעדות שונות ונטל את הפיקוד על העסק המשפחתי ב-1924, הוא זכה בשלושה כוכבים במדריך מישלן ב-1934.
ב-1936 הוא ייסד את "מזון פיק" בואלאנס בסמוך לכביש הארצי 7 שלאורכו נמצאו גם מסעדת לה פיראמיד של פרנאן פואן ומסעדת לה קוט ד'אור של אלכסנדר דימן בסולייה בבורגון. בין שתי מלחמות העולם הם היו שלושת השפים המובילים במטבח הצרפתי. רומן גארי מזכירם בשמותיהם בספרו "עפיפונים", העוסק בשמירת הגחלת של המטבח העילי הצרפתי ובתנועת ההתנגדות הצרפתית בזמן הכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > ז'אק פיק

ז'אק פיק (נולד ב-1932) התלמד במסעדה המשפחתית, תפס את המושכות של "מזון פיק" בואלאנס ושמר על שני הכוכבים של אביו אותם קיבל ב-1973. לו שני ילדים, אלן,  ואן-סופי והם הדור הרביעי במשפחת המסעדנים.
ביוגרפיה > אלן פיק

אלן פיק נולד בפברואר 1959, ב-1976 התלמד אלן אצל אביו ז'אק פיק ולסירוגין השתלם גם אצל פול ומארק אברלין  ב"לאוברז' דה ל'לאיל" באילהאוזן, אלזס. במסעדת לה ויווארואה (Le Vivarois) של קלוד פרו (Claude Peyrot) בפריז. בבית הספר לשוקולד לנוטר בפריז ואצל דברו ופייר, אמני השוקולד מואלאנס.
ב-1995 "מזון פיק" אותו ניהל אלן פיק איבד כוכב וירד לשני כוכבים במישלן. הוא ניסה לשמור על תהילתו באמצעות מתכונים שקיבל מקודמיו (פילה של דג זאב וקוויאר, קסרול זנבות של סרטני נהרות).
ב-1998 עזב אלן פיק את המסעדה המשפחתית וביחד עם אשתו מארי-אלן תפס את המושכות על מסעדת פיק "לה מזאנז'" במונבונו-סן-מרטן, 7 ק"מ צפון-מזרח לגרנובל הניבטת על רכס הרי שן דה בלדון באלפים. בנם, גיום פיק, הוא הדור החמישי בשושלת הבשלנים המשפחתית. הוא שב לצרפת אחרי שהות בברזיל.
ביוגרפיה > אנה-סופי פיק

אן-סופי פיק נולדה ב-1969, אביה רצה שבתו תלמד בבית הספר למלונאות בלוזאן. אולם אן-סופי בחרה ללמוד לימודים גבוהים בניהול בפריז ואחר-כך בפריז ופתחה בקריירה של יועצת לחברות כמו מואה א שאנדון וקרטייה.
ב-1991 אן-סופי פיק נסעה לחופשה עם משפחתית עם הוריה בוילרוויל, קלבדוס, נורמנדי, שם הראה לה אביה את המסעדה מאאו (Mahu), כיום בית מגורים, שם שירת כשוליה. אן-סופי החליטה להיות טבחית ולהמשיך את המסורת המשפחתית והיא החלה להתלמד אצל אביה ואחיה.
ערב אחד בספטמבר 1992, אחרי יום עבודה במסעדה, אביה שמסעדתו החזיקה בשלושה כוכבים לקה לפתע, בגיל 59, במפרצת. אן-סופי, שאז מלאו לה 23 שנה, המשיכה להתלמד עם אחיה אלן (אז בן 33) וצוות המטבח של המסעדה. היא הושפעה מאוד מהיעלמותו של אביה והייתה חדורת דאגה  מלעגו של הצוות בשל מעמדה כך שהיא הייתה בוסית אך גם מתלמדת מתחילה והיא החליטה להגיב במרץ כדי שבית פיק לא יתמוטט.
ב-1993 נישאה אן-סופי לדייוויד סינאפיאן שנעשה מנהל כללי של מזון פיק ודאג לכל יוזמות הפיתוח ולניהול כל הקבוצה. אן-סופי יכלה להקדיש עצמה באופן בלעדי לשאיפתה ולהשיב לעצמה את שלושת הכוכבים המיוחלים שקודמיה החזיקו בהם.
החל מ-1999 ניהל אן-סופי את המטבח. היא הייתה לדור הרביעי במטבח המסעדה, שכעת תחת פיקודה החזיקה בשני כוכבים במישלן. היא החליפה את כל העיצוב הפרובאנסלי מסורתי והעדיפה על פניו דקורציה מודרנית יותר.
ב-2001 ייסדה אן-סופי ביחד עם הלן דארוז (שהיו לה שני כוכבי מישלן) את מועדון "הטבחיות האמהות החדשות" על מנת לאתר, להכשיר ולקדם נשים שיהיו כדוגמת אז'ני בראזייה, מר בלאן ואמא פולאר.
ב-2005 היא הולידה את נתן סינאפיאן-פיק.
ב-2006 היא פתחה ביחד עם בעלה את בית הקפה "7 אנה-סופי פיק" כאות הוקרה לקודמיה, בית הקפה ממוקם בדרך הארצית 7.
ביוגרפיה > שלושה כוכבי מישלן

ב-2007, בהיותה בת 37, אן-סופי פיק הצליחה להשיב למסעדה את הכוכב השלישי במישלן, אותה איבדה ב-1995 בעקבות מותו של אביה. היא האישה העשירית שהשיגה זאת. הנשים הראשונות היו אז'ני בראזייה ומארי בורז'ואה ב-1933 ואחריהן מרגריט ביז ב-1951.
מסעדתה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
מוסדות בבעלותה

"פיק" - שדרות ויקטור הוגו 285 בואלאנס.
"ביסטרו 7 של אנה פיק" בואלאנס.
מלון ארבעה כוכבים המשתייך לרשת הרלה א שאטו בואלאנס.
"סקוק של אנה-סופי פיק" בואלאנס.
"מסעדת אנה-סופי פיק במלון בו-ריבג, לוזאן (שווייץ) - נפתחה ב-15 באפריל 2009
אותות כבוד

אבירת מסדר ההצטיינות של צרפת (Ordre national du Mérite).
אבירת מסדר האמנויות והספרות (Ordre des Arts et des Lettres).
אבירת Ordre du Mérite agricole.
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מונטריאול.
2011 - נבחרה לשפית אשה הטובה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם
ביבליוגרפיה

2002 « L'artichaut - Dix façons de le préparer » par Anne-Sophie Pic - Édition L'épure Eds
2004 « Au Nom du Père » Biographie familiale - par Jean-François Mesplède - Édition Glénat. Vainqueur aux Gourmand World Cookbook Awards
2008 « SCOOK - Recettes pour recevoir » - Édition Hachette Pratique. Vainqueur aux Gourmand World Cookbook Awards
2009 « SCOOK 2 - Recettes pour tous les jours» - Édition Hachette Pratique
2010 « SCOOK 3 - Recettes pour les enfants» - Édition Hachette Pratique
על משפחת פיק
ענבר, אביטל. התענוגות של צרפת. תל אביב: אריה ניר מודן, 1997, עמ' 236-234.
על אנדרה פיק
Larousse Gastronomique, Clarkson Potters Publishers, New York, 2001, p. 808.
הערות שוליים

↑  מסעדת פיק במדריך השולחנות הגדולים בעולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14595222h (data)  ISNI: 0000 0003 6347 373X  SUDOC: 083484213  VIAF: 227728632   WorldCat (עם VIAF): 227728632 
אנה-סופי פיק, 2007
אנה-סופי פיק, 2008
אקריסיוס

| --- | --- |

אקריסיוס מגרש את בתו דנאה ונכדו פרסאוס
 אב:  אבאס 
 אם:  אגליה 
 אחים:  פרואטוס 
 בן או בת זוג:  אגניפה, אורידיקה 
 צאצאים:  דנאה, Evarete, Apesas 
 
אקריסיוס (ביוונית עתיקה: Ἀκρίσιος) היה מלך ארגוס על פי המיתולוגיה היוונית. לפי האגדה, הוא היה בנם של אבאס ואגליה (אוקליאה), נכדו של לינסאוס, נינו של דנאוס, ואחיו התאום של פרואטוס, שנאמר עליהם כי רבו ברחם אימם.
לאחר מות אביו, אקריסיוס גירש את פרואטוס מנחלתו, אך פרוטאוס חזר לאחר שזכה לתמיכה מאביה של אשתו, לובטוס מליקיה. אקריסיוס נאלץ לחלוק איתו את הממלכה, לכן העניק לו את טירינס ושמר לעצמו את ארגוס.
במחזה אורסטס מאת אוריפידס, נכתב כי אקריסיוס היה מייסד האמפיקטיונה של דלפי. עם זאת, סטראבון טען שהאמפיקטיונה קדמה לתקופתו של אקריסיוס, אך הוא היה מי שתיקן את הערים שלקחו חלק במועצה.
אקריסיוס ופרסאוס

אקריסיוס היה מאוכזב מכך שלא היה לו יורש עצר, הוא פנה לאורקל ושאל האם זה ישתנה. האורקל סיפר לו שיום אחד הוא ייהרג על ידי בנה של בתו דנאה. באותו זמן היא הייתה עדיין חסרת ילדים, ולכן החליט אקריסיוס לנעול אותה בחדר אטום מברזל, הנמצא במגדל, במטרה לשמור עליה כך. אולם זאוס בא אליה בצורה של גשם של זהב, ועיבר אותה. לאחר זמן קצר, ילדם פרסאוס נולד.
אקריסיוס לא שמח על כך, אולם כיוון שלא רצה להעלות עליו את זעם האלים, החליט לא להרוג את בתו ונכדו אלא לשלח אותם על פני הים בתוך קופסת עץ. הם נשטפו לחוף של האי סריפוס, שם הם נלקחו על ידי דיקטיס, אחיו של המלך פולידקטס, אשר גידל את הילד עד בגרותו. לאחר זמן מה פולידקטס התאהב בדנאה ורצה להעלים את פרסאוס. לכן הוא תכנן תוכנית - לשלוח את פרסאוס למשימת התאבדות.
כאשר חזר פרסאוס לסריפוס, וגילה שאמו הייתה נתונה להתעללות מצדו של פולידקטס, הרגו, והמליך את דיקטיס למלך. לאחר מכן, החזיר פרסאוס את האביזרים שקיבל מהאלים, ונתן את ראשה של מדוזה כמתנה לאתנה. בדרכו חזרה למולדתו ארגוס פגש את אקריסיוס, והרגו בטעות בכידונו, ובכך מילא את נבואת האורקל לאקריסיוס. מבויש מדי מכדי לחזור לארגוס, נתן פרסאוס את הממלכה למגפנטס בנו של פרואטוס (אחיו של אקריסיוס) ונטל את השלטון בממלכת הטירינס.
הערות שוליים

↑  אורסטס, עמוד 1087
↑  סופוקלס, אנטיגונה, 943-950

מנאנדרוס, בת סאמוס 590-600
אופטימיזציה (מתמטיקה)

גרף של פרבולואיד הנתון על ידי הפונקציה  z=f(x,y)=-(x^{2}+y^{2})+4. המקסימום הגלובלי נמצא בנקודה  (x,y,z)=(0,0,4) המסומנת בכחול
אוֹפּטִימִיזַצְיָה מתמטית, או מִטּוּב, הוא תת-תחום במתמטיקה שימושית שעוסק במציאת הערך האופטימלי של פונקציה תחת מגבלות אילוצים נתונות. בעיות אופטימיזציה מופיעות בתחומים רבים כגון: מדעי המחשב, הנדסה, חקר ביצועים וכלכלה.
בעיות אופטימיזציה יכולות לעסוק בפונקציות ממשיות, בפונקציות במספר משתנים, בפונקציות מרוכבות, בפונקציונלים וגם בפונקציות שמקבלות ערכים בדידים בלבד.
הקביעה איזה ערך נחשב לאופטימלי תלויה בנתוני הבעיה. בבעיות מסוימות הערך האופטימלי הוא הערך המינימלי שמקבלת הפונקציה הנתונה תחת הגבלות האילוצים, ובבעיות מסוימות זהו הערך המקסימלי. הקושי במציאת הערך האופטימלי תלוי בפונקציית העלות המבוקשת ובתחום בו יש לבצע את האופטימיזציה.
הצורה הסטנדרטית

הצורה הסטנדרטית של בעיית אופטימיזציה היא:
ומקיים את האילוצים:
|  i\in {\mathcal {I}} |  c_{i}(\mathbf {x} )\geq 0 |
| --- | --- |
 i\in {\mathcal {E}}:  c_{i}(\mathbf {x} )=0
כאשר:
\,f\,:\,\mathbb {R} ^{n}\rightarrow \mathbb {R}  היא פונקציית העלות שצריך למזער.
{\mathcal {I}} היא קבוצת אי השוויונים, שמגדירה אילוצים על תחום הפונקציה.
{\mathcal {E}} היא קבוצת שוויונים, שמגדירה אילוצים על תחום הפונקציה.
{\mathcal {I}} ו- {\mathcal {E}} ביחד נקראות האילוצים (לפעמים גם ההגבלות) של הבעיה.
כאשר  {\mathcal {I}}={\mathcal {E}}=\emptyset , הבעיה נקראת בעיית אופטימיזציה לא מאולצת, כלומר זוהי בעיה של מציאת מינימום גלובלי של הפונקציה  \,f\, במרחב  \mathbb {R} ^{n}.
כאשר הבעיה היא בעיה של מציאת מקסימום (לדוגמה בעיית תרמיל הגב, שבה נדרש למקסם את שווי המחיר של העצמים בתיק), נוכל להפוך אותה לבעיית מציאת מינימום על ידי החלפת פונקציית העלות  f(\mathbf {x} ) בפונקציה  {\tilde {f}}\left(\mathbf {x} \right) כך:
אזי השוויון הבא יתקיים לכל  {x} עצמים בתיק ו-  {x_{0}} עצמים בתיק ששווי מחירם מקסימלי:
ולכן כל נקודת מקסימום של הפונקציה  f היא נקודת מינימום של הפונקציה  {\bar {f}}, ולכן מציאת מינימום של הפונקציה  {\bar {f}} שקולה למציאת מקסימום של הפונקציה  f.