stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
These Days (שיר של רודימנטאל)
הערות שוליים

↑  These Days (feat. Jess Glynne, Macklemore & Dan Caplen), 2018-01-19, ארכיון מ-2021-10-05, נבדק ב-2021-12-11
↑  Rudimental - These Days (feat. Jess Glynne, Macklemore & Dan Caplen) [Official Video], ארכיון מ-2021-12-01, נבדק ב-2021-12-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 74b289d2-121b-48d6-8378-fb7d7b2609c8
בסיס תל נוף

בסיס חיל האוויר תֵּל נוֹף (בשמו הרשמי: בסיס חיל האוויר 8. בקיצור: בח"א 8, "שדה עקיר" לשעבר) הוא בסיס טיסה של חיל האוויר הישראלי. מפקד הבסיס הוא קצין בדרגת תת-אלוף הכפוף ישירות למפקד חיל האוויר. באופן מסורתי מתמנה לתפקיד טייס קרב ולסגנו מתמנה איש צוות אוויר בדרגת סגן-אלוף. מפקד הבסיס המכהן הוא תת-אלוף אריאל דיין, מפקד הבסיס הראשון ממערך המסוקים.
| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  בסיס טיסה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 באוגוסט 1948 – הווה (76 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:   חיל האוויר הישראלי
 יחידות בת:  טייסת 210 טייסת 106 טייסת 133 טייסת 118
 דרגת המפקד:   תת-אלוף
 מפקד נוכחי:  אריאל דיין
טייסות ויחידות הבסיס

טייסות קרב F-15A/B/C/D ("בז")
טייסת 106 ("חוד החנית")
טייסת 133 ("אבירי הזנב הכפול")
טייסות מסוקים
טייסת 118 ("דורסי הלילה") – טייסת מסוקים CH-53 סי סטאליון ("יסעור")
טייסות כטמ"מים
טייסת 210 ("הנשר הלבן") – טייסת "איתן"
טייסת הברון האדום
ניסויי טיסה, חימוש ומערכות מוטסות
טייסת מרכז ניסויי טיסה 5601
יחידות מיוחדות
יחידה 669 – היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (כפופה לכנף 7)
יחידה 555 ("עורבי השחקים") – יחידת לוחמה אלקטרונית מוטסת
יחידות שירות ואחזקה
יא"א 22 – יחידת האחזקה האווירית (כפופה ללהק ציוד)
יחידת בינוי 301
הדרכה
"אורט תל נוף" – בית ספר תיכון מקצועי מרשת אורט ללימוד מקצועות חיל האוויר
| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: ברנר
סוג יישוב: שיכון משפחות בבסיס של חיל האוויר
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) מחנה תל נוף(למפת השפלה רגילה) מחנה תל נוף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה תל נוף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה תל נוף  heמפת היישובים של מועצה אזורית ברנר (in English: Brenner Regional Council) באדום - מחנה תל נוף בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
היסטוריה > תקופת המנדט הבריטי

במהלך שנות ה-30, מרבית האדמות שעליהן הוקם הבסיס היו בבעלות ראובן שיינצויט (Schenzvit), סוחר קרקעות, איש עסקים וקבלן בניין. שיינצויט שיווק את הקרקעות באזור כאדמות עיר האמורה להיבנות במקום. לפרויקט קרא "תל נוף" על מנת שיזכיר את שמה של העיר תל אביב, שהחלה לשגשג באותה תקופה. שיינצויט, שהסתבך בפרשת רצח שהסעירה את היישוב באותם ימים, כלל לא תכנן להקים עיר על אדמות אלו אלא רק להרוויח הון ממכירתן.
בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, הוקם שדה התעופה בעבור חיל האוויר הבריטי תחת השם "RAF Aqir", כשם הכפר הערבי עאקיר ששכן בסמוך לו עד למלחמת העצמאות. "שדה עקיר" הפך לבסיס התעופה הראשי של חיל האוויר המלכותי בארץ, במלחמת העולם השנייה וגם לאחריה. בשדה הייתה גם יחידה של דאוני תובלה מסוג הורסה (Airspeed Horsa). לאורך מספר חודשים בשנת 1946, הוצבה ב"שדה עקיר" טייסת 621 (אנ') של החיל האוויר הבריטי, שהפעילה מטוסי אוורו לנקסטר ועסקה בפטרולים אוויריים ובמשימות חיפוש אחר ספינות מעפילים (anti-immigrant patrols); שם הקוד לפטרולים אלו היה "Sunburn". כל טיסת פטרול נמשכה יותר מ-12 שעות. טיסות הפטרול כיסו את שטחי מזרח הים התיכון, בין ארץ ישראל לבין מצרים וקפריסין. בזמן מלחמת העולם השנייה שימש שדה התעופה עקיר לנחיתת כוחות של צבא ארצות הברית.
ב-28 בינואר 1946 ניסה ארגון האצ"ל לבצע פעולת תפיסה של נשק במחנה תל נוף. הלוחמים הגיעו למקום במשאית ובג'יפ המעוטרים בצבע ובסמלים של יחידת חימוש המחזיקה במחסן במחנה. הם לבשו מדי צבא בריטי ונכנסו למחנה בעזרת תעודות מזויפות. הם ניגשו מיד למחסן ובאיומי אקדח כפתו את הבריטים שהיו בו, והחלו להעמיס מאות כלי נשק על המשאית. זמן קצר לאחר הנסיגה, שקעה המשאית בבוץ ולא הייתה אפשרות לחלצה. כדי להימלט במהירות מהבריטים, נדחסו 17 הלוחמים לתוך הג'יפ ונמלטו בשלום.
במרץ 1948 הוציאו הבריטים את הבסיס למכירה במכרז, והוא נרכש על ידי דוד נוטמן בשם הקרן הקיימת. באמצע מרץ 1948 פונה הבסיס, והתנהל קרב בין כוחות יהודיים לכוחות ערביים על השליטה בו והבסיס עבר לשליטת "ההגנה".
היסטוריה > מלחמת העצמאות

במלחמת העצמאות במבצע בלק החל מיום 12 במאי 1948 ("בלק 2") נחתו במקום מטוסי תובלה עם משלוחי נשק שהגיעו מצ'כוסלובקיה, ואשר בעזרתו נלחם צה"ל במלחמת העצמאות. בימי הרכבת האווירית הזו מצ'כוסלובקיה כונה שדה התעופה בשם "שדה עקרון" או "בסיס עקרון".
ב-20 במאי 1948 נחת במקום מטוס תובלה מסוג "סקיימסטר", "בלק-5" שבבטנו מטוס הקרב הראשון, אוויה S-199 מפורק, תחמושת, חלקי חילוף וחמישה טייסי קרב שסיימו את הכשרתם בצ'כוסלובקיה בהם עזר ויצמן ומודי אלון. מטוסי קרב נוספים הגיעו כשהם מפורקים, ואז החלה בבסיס מלאכת ההרכבה של ארבעת מטוסי הקרב הראשונים של חיל האוויר.
ב-29 במאי 1948 יצאה מתל נוף הטיסה המבצעית הראשונה של טייסת 101, טייסת מטוסי הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי, כאשר ארבעה מטוסי אוויה S-199 תקפו את הטור המצרי באזור ג'סר איסדוד (גשר אשדוד), הגשר ששמו כיום הוא גשר עד הלום.
היסטוריה > פתיחת בסיס תל נוף

ב-17 באוגוסט 1948 נפתח תל נוף כבסיס חיל האוויר הישראלי בטקס חגיגי במעמד ראשי המדינה, הצבא וחיל האוויר. היה זה טקס חנוכה ראשון מסוגו של בסיס מבצעי בחיל האוויר. במסגרת ההכנות לטקס, עיצב מפקד הבסיס אלכס זילוני סמלים ודרגות לבסיס ולמשרתים בו. ברם, הסמלים והדרגות לא אומצו בסופו של דבר בחיל. יוצא דופן הוא הדגל שעוצב על ידי אדריכל הבסיס, שמואל רוזוב, ונרקם על ידי אשתו רבקה, אשר התנוסס בטקס ואומץ כדגלו הרשמי של חיל האוויר.
היסטוריה > מלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים פיקד על הבסיס אל"ם רן רונן (פקר). במהלך המלחמה פעלו בבסיס שבע טייסות טיסה: טייסת 119 ("העטלף") שהפעילה מטוסי F-4 פנטום; טייסת 115 ("הדרקון המעופף") וטייסת 116 ("הכנף המעופפת", לימים שונה שמה ל"מגיני הדרום") שהפעילו מטוסי A-4 סקייהוק; טייסת 118 ("דורסי הלילה") שהפעילה מסוקי CH-53 סי סטאליון; טייסת 114 ("טייסת הסופר פרלון", לימים שונה שמה ל"מובילי הלילה") שהפעילה מסוקי סופר פרלון; טייסת 124 ("החרב המתהפכת") שהפעילה מסוקי בל 205; וטייסת 103 ("הפילים") שהפעילה מטוסי נורד נוראטלס.
היסטוריה > הגעת מטוסי ה-F-15

ביום שישי ה-10 בדצמבר 1976 נחתו בבסיס שלושת מטוסי ה-F-15 הראשונים של חיל האוויר הישראלי, ובכך הפכה ישראל למדינה הראשונה בעולם, מחוץ לארצות הברית, שברשותה מטוסי F-15. המטוסים נקלטו בטייסת 133 ("טייסת אבירי הזנב הכפול") שהוקמה כבר ב-1 ביוני 1976 לקראת קבלת המטוסים. בגלל איחור בנחיתת המטוסים התאחר טקס קבלתם, והסתיים בסמוך לכניסת השבת. עקב כך, חלק משרי הממשלה לא הספיקו לחזור לביתם לפני כניסת השבת. חילול השבת גרם למשבר ממשלתי, ובסופו של דבר להתמוטטות הקואליציה של ממשלת יצחק רבין הראשונה.
היסטוריה > שנות ה-80 של המאה ה-20

בשנת 1982, עם פתיחת בסיס נבטים, הועברו אליו שתי טייסות ה-A-4 סקייהוק, טייסת 115 וטייסת 116.
ב-13 ביוני 1982 נפתחה בבסיס טייסת 106 ("טייסת הבז השנייה", כיום: "טייסת חוד החנית") עם הגעת מטוסי F-15 נוספים.
בעקבות תוכנית הקיצוצים בחיל האוויר, ומתוך מטרה לאחד תשתיות הועברה לבסיס ב-19 ביוני 1988 טייסת 201 ("האחת") מבסיס חצור.
היסטוריה > העשורים הראשונים של המאה העשרים ואחת

בעקבות ההחלטה בשנת 2003 להוציא את מטוסי ה-F-4 פנטום משירות בחיל האוויר הישראלי עזבו את הבסיס שתי טייסות הפנטום – טייסת 119 ו-טייסת 201 (שתי הטייסות נפתחו לאחר מכן כטייסות F-16I בבסיס רמון).
ביולי 2023 נסגרה טייסת 114 ואוחדה עם טייסת 118, עד לפתיחתה מחדש כטייסת מסוקי "פרא".
סמלי הבסיס

גרסה זו, שימשה במשך שנים רבות באתר חיל האוויר, במדיות ופרסומים שונים, על אף שהיא שגויה ואינה תקנית
הסמל הישן (הראשון) של בסיס חיל האוויר תל נוף בשנות החמישים
מפקדי הבסיס

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אלכס זילוני | מאי 1948 – אוקטובר 1948 |  |
| בנימין בונה (בוניסלבסקי) | אוקטובר 1948 – אוקטובר 1949 |  |
| ויליאם כץ | אוקטובר 1949 – יוני 1950 |  |
| אל"ם גדעון אלרום (גורדון) | יוני 1950 – פברואר 1951 |  |
| אל"ם שלמה להט (לנדאו) | פברואר 1951 – אוקטובר 1951 | תקופת פיקוד I |
| יוסף גירון | אוקטובר 1951 – מאי 1952 |  |
| גדעון שוחט | מאי 1952 – יוני 1953 | תקופת פיקוד I |
| אליהו גלעד | יוני 1953 – פברואר 1954 |  |
| גדעון שוחט | פברואר 1954 – אוגוסט 1955 | תקופת פיקוד II |
| סא"ל יוסף (ג'ו) רענן | דצמבר 1955 – פברואר 1957 |  |
| אל"ם שלמה להט (לנדאו) | פברואר 1957 – אוגוסט 1958 | תקופת פיקוד II |
| אל"ם עמוס טורין | ספטמבר 1958 – אוגוסט 1959 |  |
| אל"ם אברהם יפה | אוגוסט 1959 – ספטמבר 1963 |  |
| אל"ם מנחם בר | ספטמבר 1963 – מאי 1965 |  |
| אל"ם ישעיהו גזית (שוורצמן) | מאי 1965 – מרץ 1967 |  |
| אל"ם שמואל שפר (שטופר) | מרץ 1967 – יולי 1970 | מפקד הבסיס בזמן מלחמת ששת הימים |
| אל"ם דוד עברי | יולי 1970 – אפריל 1973 | לימים מפקד חיל האוויר וסגן הרמטכ"ל |
| אל"ם רן רונן (פקר) | אפריל 1973 – פברואר 1977 | פיקד על הבסיס בזמן מלחמת יום הכיפורים; במהלך פיקודו על הבסיס קודם לדרגת תא"ל |
| תא"ל עמוס עמיר | פברואר 1977 – ספטמבר 1979 |  |
| תא"ל אביהו בן-נון | ספטמבר 1979 – פברואר 1982 | לימים מפקד חיל האוויר |
| תא"ל יפתח ספקטור | פברואר 1982 – אוקטובר 1984 |  |
| תא"ל גיורא רום | אוקטובר 1984 – פברואר 1987 |  |
| אל"ם אביאם סלע | פברואר 1987 – אפריל 1987 | נאלץ לפרוש מתפקידו עקב לחץ אמריקני בעקבות מעורבותו בפרשת פולארד |
| תא"ל צבי קנור | אפריל 1987 – יולי 1990 |  |
| תא"ל בנימין צינקר | יולי 1990 – אוקטובר 1992 |  |
| תא"ל עוזי רוזן | נובמבר 1992 – ספטמבר 1995 |  |
| תא"ל חיים גופן | ספטמבר 1995 – יולי 1998 |  |
| תא"ל ישראל (רליק) שפיר | יולי 1998–2001 |  |
| תא"ל אמיר אשל | 2001–2003 | לימים מפקד חיל האוויר |
| תא"ל בנימין צוקר | 2003–2006 | מפקד הבסיס במלחמת לבנון השנייה |
| תא"ל רונן דן | 2006– 2009 | מפקד הבסיס במבצע עופרת יצוקה |
| תא"ל עמיקם נורקין | 2009–2012 | לימים ראש אג"ת, מונה למפקד חיל האוויר באוגוסט 2017 |
| תא"ל תומר בר | פברואר 2012 – יוני 2014 | לימים ראש להק ראש להק מבצעי אוויר ומפקד חיל האוויר |
| תא"ל אורי זייפרט | יוני 2014 – 17 בספטמבר 2017 |  |
| תא"ל פלג ניאגו | 17 בספטמבר 2017 – 24 בספטמבר 2019 |  |
| תא"ל עודד כהן | 24 בספטמבר 2019 – 14 בספטמבר 2022 |  |
| תא"ל דרור לוי | 14 בספטמבר 2022 – 6 באוגוסט 2023 |  |
| תא"ל אריאל דיין | 6 באוגוסט 2023 – הווה | הראשון בתפקיד המגיע ממערך המסוקים |
שיכון משפחות

שיכון המשפחות של הבסיס נחשב באופן רשמי ליישוב ששמו מחנה תל נוף, הנמנה עם יישובי המועצה האזורית ברנר. בשיכון פועלת תנועת הנוער בני המושבים.
פארק הפסלים

בשטח המחנה ממוקם גן פסלים, ובו 13 פסלי ברזל ופסל סביבתי המורכב מארבעה סלעי בזלת. מרבית הפסלים נצרו בסוף שנות ה-80. בין היוצרים נמנים אמנים ישראלים בולטים:
יגאל תומרקין
יחיאל שמי
מיכאל גרוס
עזרא אוריון
בוקי שוורץ
דרורה דומיני
נחמיה עזז
פארק הפסלים > גלריה

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
"עדות" של מרטין אגמון
פסלו של יגאל תומרקין, "רקוויאם לעידן המכונה הראשון" מהשנים 1986–1987
"עימות", מאת הפסל נחמיה עזז
הפסל "נר זיכרון" של מיכאל גרוס משנת 1998
פסלו של יחיאל שמי, ללא שם
"ניסיונות הטיס הראשונים" מאת יעקב חפץ
"פסל ירוק על דשא ירוק" של בוקי שוורץ
"שרשראות" של עזרא אוריון
"הברות: תאומים" של יחיאל שמי
אחד מארבעת סלעי הבזלת, פסל סביבתי של מיכאל גרוס מהשנים 1987–1997
הערות שוליים

↑  נתן דונביץ', "אריות ברחוב הירקון", עמ' 121-115
↑  The RAF in Palestine
↑  מנחם מלצקי: אמת אחת ולא שתיים, הוצאת ידיעות אחרונות, עמ' 92–95, 1995
↑  מכירת רכוש הצבא וחיל התעופה המלכותי בא"י, על המשמר, 5 במרץ 1948
↑  יוסף ויץ, שינוי ערכין בדרכי התנחלותינו בתש"ח, דבר, 3 באוקטובר 1948
↑  העיתונים הערביים מודיעים על קרב לכבוש עקיר, מעריב, 17 במרץ 1948
↑  אליעזר (צ'יטה) כהן, צבי לביא, השמים אינם הגבול סיפורו של חיל-האוויר הישראלי, ספרית־מעריב, 1990, עמ' 50–52
↑  דייויד סלע, ראש מלא תחבולות ואוצר של גרוטאות: כך נולד חיל האוויר הישראלי, באתר ישראל היום, 26 בינואר 2023
↑  מיכל פומרנץ, ‏סופה של תקופה: טייסת 114 אוחדה עם טייסת 118, באתר חיל האוויר הישראלי, 5 ביולי 2023
↑  לדוגמה: גלגל השיניים צריך להיות סימטרי ושיניו צריכות להיות רבועות.
↑  בסיס תל-נוף, באתר חיל האוויר הישראלי, מאורכב בארכיון האינטרנט
↑  מיכאל גרוס, באתר פרס ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588749305171 
מגדל פיקוח בבסיס תל נוף
בג"ץ פונק שלזינגר נגד שר הפנים

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט הגבוה לצדק
 תאריך החלטה:  22 בפברואר 1963
 החלטה
 פקיד הרישום של משרד הפנים מחויב לרשום בני זוג שנישאו נישואים אזרחיים במדינה זרה כנשואים גם במדינת ישראל
 חברי המותב
 חברי המותב:  יואל זוסמן, צבי ברנזון, אלפרד ויתקון, אליהו מני, משה זילברג
 
בבג"ץ הנריט אנה קטרינה פונק שלזינגר נגד שר-הפנים שנידון בבית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק ב-22 בפברואר 1963, קבע השופט יואל זוסמן בהסכמת השופטים צבי ברנזון, אלפרד ויתקון ואליהו מני, ובניגוד לדעת המיעוט של השופט משה זילברג, כי פקיד הרישום של משרד הפנים מחויב לרשום בני זוג שנישאו נישואים אזרחיים במדינה זרה כנשואים גם במדינת ישראל.
תיאור המקרה

אישה נוצרייה, נתינת בלגיה, שנישאה בקפריסין ליהודי ישראלי, ביקשה להירשם כנשואה במרשם האוכלוסין של מדינת ישראל. פקיד הרישום סירב לרשום אותה, והיא פנתה לבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ בבקשה שיורה לפקיד הרישום לרשום אותה ואת בעלה כנשואים. שר הפנים טען כי על פי דיני מדינת ישראל, בני הזוג אינם נשואים ועל כן הוא פטור מלרשמם.
תיאור המקרה > האם בני הזוג נשואים

ראשית דן בית המשפט בשאלה האם בכלל בני הזוג נשואים זה לזה (שאם לא כן, אין צורך לרשמם כנשואים).

שאלה זו מתחלקת לשניים:
האם יש תוקף – לפי חוקי המדינה (היינו לפי הדין העברי) – לנישואין שנערכו בין יהודי ולא-יהודיה?
האם יש תוקף לפי חוקים אחרים לנישואים אלה?
ואם אין תוקף חוקי – האם יכול פקיד הרישום, או האם הוא חייב לרשום את המבקשת כנשואה על סמך טקס הנישואין האזרחי שנערך בין בני-הזוג בקפריסין.
תיאור המקרה > האם בני הזוג נשואים > תוקף הנישואים לפי חוקי מדינת ישראל

בית המשפט קבע כי לפי חוקי המדינה (בהם חל הדין העברי) אין שמץ של ספק בדבר כי לנישואין הללו אין כל תוקף חוקי. בית המשפט מסתמך על מסכת קידושין:
וכל שאין לה, לא עליו ולא על אחרים, קידושין-הולד כמותה, ואיזה זה, זה ולד שפחה ונכרית
נכרית מנלן? אמר קרא: 'לא תתחתן בם'. אשכחך דלא תפסי בה קידושי, ולדה כמותה מנלן? אמר ר' יוחנן משום ר' שמעון בן יוחי: דאמר קרא וכו'
לא תתחתן בם: לא תהא לך בם תורת חיתון
היינו – "לא תהא לך בם תורת חיתון" – לא יוכלו להתקיים כל קשרי נישואין בין יהודי ונכרית.
תיאור המקרה > האם בני הזוג נשואים > האם יש תוקף לפי דין אחר לנישואין אלה

לפי סימן II)64) לדבר המלך במועצה על ארץ ישראל, כשרות נישואין של נתין זר נדונה על פי החוק הלאומי של אותו נתין זר. במקרה זה, מאחר שהאישה בלגית, יש לפנות לדין הבלגי, ולפי חוקי בלגיה אין כל פגם ודופי בנישואי נוצרייה ויהודי. הווה אומר: מר שלזינגר שאת דינו יש לבדוק לפי חוקי מדינת ישראל אינו נשוי לאישה, והוא רווק, ואילו האישה על פי חוקי בלגיה היא אשת איש, הנשואה למר שלזינגר.
השופט זילברג קובע כי:
טענה זו רצינית היא, אך בסופו של דבר נראה שיש לדחותה. אין אני מתפעל כלל וכלל מן האבסורד הרעיוני שבדבר – אשת איש הנשואה לרווק! – כי ברחבי השטח המבותר ומפולג, מלא הסתירות והניגודים, אשר בתורת המשפט הבינלאומי הפרטי, מתהלכים גם יצורי-פלא כאלה. למשל, מדינה המרשה לאזרחיה לשאת להם בת-זוג, שאינה כשירה לנישואין על-פי החוק הלאומי שלה, והיא (המדינה), בנוסף על כך, משאירה את האשה הנשואה בנתינותה שלפני הנישואין, הרי בבוא בני-הזוג למדינת ישראל עלולים הם להימצא במצב פרדוקסלי שכזה. ולא מפני שהחוק הישראלי נוטה חסד לנישואי זוג חציו נשוי וחציו פנוי כזה – אדרבא: נראה להלן כי החוק הישראלי מתנגד לחצאיות שכזאת – אלא מפני שעל-פי ההוראה המפורשת שבסימן 64 של דבר-המלך-במועצה, מצווה בית-המשפט להשקיף על שני בני-הזוג דרך אספקלריות שונות: על הבעל (בדוגמה דלעיל) – באספקלריית החוק הלאומי שלו, הרואה את שניהם כנשואים, ועל האשה – באספקלריית החוק הלאומי שלה, הרואה את שניהם כפנויים.
תיאור המקרה > האם בני הזוג נשואים > חובת רישום הנישואין על פי חוקי מדינת ישראל

בקובעו כי לנישואים אין תוקף על פי חוקי המדינה, בודק בית המשפט האם יש חובה על פי חוקי המדינה לרשום נישואים אלה.
תיאור המקרה > האם בני הזוג נשואים > חובת רישום הנישואין על פי חוקי מדינת ישראל > אפשרות ביטול הנישואין

על מנת לענות על שאלת חובת הרישום בודק בית המשפט את אפשרות ביטול הנישואין במדינת ישראל ומגיע למסקנה לפיה אין כל דרך לבטל את הנישואין במדינת ישראל:
בית דין רבני אינו מוסמך לבטל את הנישואין מפני שאין לו סמכות לדון בנישואי בני-זוג שאחד מהם הוא לא-יהודי;
בית-המשפט המחוזי אינו מוסמך לדון בביטול הנישואין מפני שהאישה היא נתינה זרה, ולפי סימן 64 לדבר המלך במועצה על ארץ ישראל, אין בית המשפט המחוזי מוסמך להוציא פסק ביטול נישואין הנוגע לנתין זר.
תיאור המקרה > האם בני הזוג נשואים > חובת רישום הנישואין על פי חוקי מדינת ישראל > סמכות בית המשפט הגבוה לצדק לדון בשאלה

בקובעו כי אין לאף בית משפט סמכות לדון בתוקף הנישואין, נדרש בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ לבדוק אם לו עצמו יש סמכות לדון בנישואין, ומאחר שמבית המשפט העליון מתבקש סעד ביניים, הרי שאין רלוונטיות לתוקף הנישואין ויש לבית המשפט סמכות לתת צו.
תיאור המקרה > דעת המיעוט של השופט זילברג

בבואו לבדוק האם יש לרשום את הנישואים שמשמעותם החלת כלל זר במסגרת הדין הישראלי, בודק בית המשפט האם הדין הזר פוגע בתקנת הציבור, שכן במקרה מסוג זה אין להכיל את הדין הזר.
יכול בית-משפט במדינה א' לומר, כי חוקי מדינה ב' פוגעים בהרגשת הצדק שלו, והוא מתעלם מהם כליל. אבל השופט היושב לדין באותה מדינה ב' גופה, אינו יכול לומר, כי חוקי המדינה פוגעים בהרגשת הצדק שלו, ולכן אינו מוכן לקיימם. החוק בכל מדינה ומדינה, ומכל-שכן במדינה דמוקרטית שיש לה גוף מחוקק פרלמנטרי, תואם - או נחשב כתואם - את עיקרי הצדק הטבעי המקובלים באותה מדינה, שאם לא כן, לא היו החוקים נחקקים, ומשנחקקו - היו מתבטלים תחת לחץ דעת הציבור. ... אבל אין לומר בשום אופן, כי כל אדם בישראל, מן השוק או מן העלייה, היה עונה בחיוב על השאלה, אם יש להכשיר נישואי יהודי ולא-יהודיה, או לא. סבורני, כי רובא דרובא של הציבור שלנו היה עונה על כך בשלילה. הווה אומר: לא זו בלבד שאין אנו, השופטים היושבים לדין, רשאים להתעלם מן החוקים הקיימים כל עוד הם קיימים, אלא גם במציאות, ולאמיתו של דבר, אין חוקי האישות הדתיים שלנו נוגדים את השקפותיו של כלל הציבור הישראלי.
בעקבות הפגיעה בתקנת הציבור מגיע בית המשפט למסקנה כי הנישואים בטלים ומבוטלים לשני בני הזוג, ומשכך אין פקיד הרישום צריך לרשום את הנישואים.
תיאור המקרה > דעת הרוב של השופט זוסמן

בניגוד לשופט זילברג, מגיע השופט זוסמן למסקנה אחרת. זוסמן מסתמך על הנחיות שניתנות לפקידי הרישום לפיהם אזרח הבא לפני רשות מינהלית עומד בחזקת דובר אמת, ואין לפקיד הרישום סמכות וכלים לבדוק את אמיתות דברי האזרח. משמעות הדבר – הפקיד חייב לרשום מה שאזרח אומר לו.
זוסמן קובע כי מרשם התושבים אינו ראיה או הוכחה לשום דבר. לפי בג"ץ 145/51, מטרת המרשם היא לאסוף חומר סטטיסטי.
חומר זה יכול שיהא נכון ויכול שיהא לא-נכון, ואיש אינו ערב לנכונותו. ... תעודת-זהות ניתנת לתושב, על-פי סעיף 7 לפקודה, בתור "אמצעי זיהוי", אך איש אינו חייב לפעול על-פיה ואין אדם חייב לזהות בעל-תעודת-זהות על-פי התעודה. ... כדרך שרישום הגיל בתעודת הזהות אינו משמש להוכחת הגיל אלא במידה שהדבר נקבע בחיקוק, כך גם דינו של רישום המצב המשפחתי.
.
ולכן קובע השופט כי משהומצאה לפקיד ראיה לכאורה, חייב הוא להסתפק בכך, שכן בהיותו רשות מינהלית יחדור לתחום לא לו ולא "ינסה להכריע בפלוגתה משפטית".
כאמור בהנחיות הנ"ל, אזרח הבא לפני רשות מינהלית עומד בחזקת דובר אמת, ואל לו לפקיד הרישום לשכוח, שאם יאבה ליטול לידו סמכות שיפוטית ולפסוק בעניין הצריך לדעתו להכרעה, בידו לא ניתנו הכלים לעשות כן. והואיל והפקודה הנ"ל מחייבת את האזרח בהודעת פרטים לשם רישום ואת הפקיד ברישומם ובמתן תעודת-זהות, אין הדברים יכולים להסתיים בתיקו; על-כרחך אתה אומר: הפקיד חייב לרשום מה שאזרח אומר לו.
משמעות פסק הדין והשפעתו

משמעות פסק הדין היא, שבני-זוג שנישאו בנישואים אזרחיים מחוץ לישראל בהתאם לחוקי המדינה הזרה שבה נישאו, יירשמו במרשם האוכלוסין ובתעודות הזהות הישראליות שלהם כ"נשואים", וזאת אף אם הם אינם נשואים לפי הדין הישראלי. על פקיד הרישום מוטלת חובה לרשום אותם כ"נשואים" במרשם האוכלוסין.
עוד נקבע בפסק הדין, כי הרישום במרשם האוכלוסין ובתעודת הזהות משמש למטרות סטטיסטיות בלבד, ואינו מהווה ראיה לכאורה לאמיתות האמור בו. קביעה זו שונתה ב-1965 על ידי הכנסת, עם חקיקת חוק מרשם האוכלוסין, תשכ"ה-1965, הקובע בסעיף 3 כי פרטי המרשם מהווים ראיה לכאורה לנכונות המידע האמור בהם. עם זאת, החוק קובע כי פרטי הרישום "הלאום", "המצב האישי" ו"שם בן הזוג" אינם מהווים ראיה לכאורה לנכונות המידע הרשום בהם, וזאת כדי שהפרטים שבית המשפט חייב את רישומם במרשם האוכלוסין ובתעודת הזהות לא ישפיעו על זכויותיהם וחובותיהם של בעלי פרטים אלה.
התוצאה היא, שגם היום הרישום במרשם האוכלוסין ובתעודת הזהות אינו קשור לסטטוס המשפטי של בני הזוג כנשואים או כרווקים, ואינו משפיע עליו. לאור זאת, הלכת פונק שלזינגר חלה עד היום על בני זוג מדתות שונות, לאחר שלא שונתה בחוק מרשם האוכלוסין.
ראו גם

בג"ץ יוסי בן ארי נגד מנהל מינהל האוכלוסין במשרד הפנים
לקריאה נוספת

דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "הנריט פונק מתחתנת בקפריסין", עמ' 41–44.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 143/62 הנריט אננה קטרינה פונק שלזינגר נ' שר־הפנים, ניתן ב-22 בפברואר 1963. פ"ד כרך י"ז, חלק ראשון, עמ' 225–258
↑  ב"ש 39/57 הגב' ס. נ' מר ס., ניתן ב-8 ביולי 1957. פ"ד כרך י"א, חלק ראשון, עמ' 921–924, בעמ' 922 מול אותיות שוליים ו-ז
↑  פסק־גט ופסק גירושין, לפי סימן 2(ו) לדבר המלך במועצה על פלשתינה (א"י) (תיקון), 1935. תוספת מס' 2 לגיליון 496 של העִתון הרִשמי של ממשלת פלשתינה (א"י), מיום 28 בפברואר 1935, באתר "נבו"
↑  סימן 64 לדבר המלך במועצה על ארץ־ישראל
↑  בג"ץ 145/51 סברי חסן מוסטפא אבו ראס ואחרים נ' המושל הצבאי של הגליל ואחרים, ניתן ב-30 בנובמבר 1951. פ"ד כרך ה', חלק ראשון, עמ' 1476–1480, בעמ' 1478 מול אותיות שוליים ו-ז
פטרישיה היטון

| --- | --- |

היטון, 2021
 לידה:  4 במרץ 1958 (בת 66) ביי וילג', אוהיו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ווסליאן באוהיו  תיכון ביי  סטודיו ויליאם אספר  St. Augustine Academy 
 בן או בת זוג:  דייוויד האנט (1990–?) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2000)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2001)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://www.patriciaheatononline.com
 פרופיל ב-IMDb
 
היטון, 2008
פטרישיה הלן היטון (באנגלית: Patricia Helen Heaton; נולדה ב-4 במרץ 1958) היא שחקנית ומפיקה אמריקאית. ידועה מתפקידה כדברה בארון בסיטקום של CBS "כולם אוהבים את ריימונד" (1996–2005) שזיכה אותה בשני פרסי אמי, כפרנסס "פרנקי" הק בסדרה הקומית של ABC "מקום טוב באמצע" (2009–2018), ובתור ד"ר קרול קני בסיטקום של CBS "הקריירה השנייה של קרול" (2019–2020).
ביוגרפיה

היטון נולדה באוהיו שבארצות הברית, לפטרישיה (לבית הארד) ולצ'אק היטון, שהיה כתב ספורט ב'Plain Dealer'. גדלה בחינוך קתולי אדוק.
יש לה שלוש אחיות, שרון אליס ופרנסס, ואח, מייקל, גם כן עיתונאי ב'Plain Dealer', בעל הטור "Minister of Culture".
במהלך לימודיה באוניברסיטת המדינה של אוהיו, הייתה היטון חברה באחוות דלתא גמא. היא בוגרת תואר ראשון בדרמה. בשנת 1980 עברה לניו יורק כדי ללמוד אצל מורה הדרמה ויליאם אספר.