stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצפה כרם
הערות שוליים

↑  החוברת "חרבת חממה, מצפה כרם, גבעת עודד חי", מאת אפרים שלאין, בהוצאת הקרן הקיימת לישראל. החוברת מנציחה את תולדות הגבעה ואת סיפור כיבושה על ידי פלוגת יהונתן.
↑  "גדנ"ע ירושלים בתש"ח", מאת אהוד אמיר, עורך - יהושע אריאלי, בהוצאת משרד הביטחון
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה פרוסטיג

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1887 ז'ובקבה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  14 בפברואר 1928 (בגיל 40) סן רמו, איטליה
 תפקיד:  member of the Sejm of the Second Polish Republic 
 
משה פרוסטיג (בכתיב יידי: פֿראָסטיג; 1885, ז'ולקייב – 1928, סן רימו (איטליה)) היה עיתונאי ופובליציסט, מאמריו וחיבוריו השפיעו על הכיוון הרעיוני והמדיני של התנועה הציונית בגליציה. מראשי ופעילי התנועה הציונית בגליציה, ממייסדי תנועת הנוער הגימנזיסטי "צעירי ציון", ערך יחד עם נתן צ'צקס את הירחון הציוני בשפה הפולנית "מוריה" (1907–1909). ערך את העיתון היידי של ההסתדרות הציונית "טאָגעבלאַט" (1909–1928) ולאחר מכן את היומון "דער מאָרגען" בלמברג. כיהן כחבר הסיים הפולני בין השנים 1928–1922. היה חבר הוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בגליציה.
תולדות חייו

משה פרוסטיג נולד בשנת 1885 בז'ולקייב שבגליציה (אז בשטח האימפריה האוסטרו-הונגרית). בהיותו תלמיד הגימנסיה הצטרף לתנועה הציונית, והיה ממייסדי תנועת הנוער הגימנזיסטי "צעירי ציון". ארגן קורסים להשתלמות התלמידים בתולדות ישראל, בשפה העברית ובתולדות ארץ ישראל והציונות, היה ממניחי היסוד לארגון הארצי של "צעירי ציון" ולוועידות הארציות שהתכנסו מדי שנה. ניסח את תקנון הארגון שהיה בתוקף עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בגימנסיה הוציא עלונים משוכפלים, הרצאות וכתבי הסברה ברוח הלאומית-הציונית. בשנים 1906–1908 עמד בראש הסתדרות "צעירי ציון" והרחיב את מסגרת פעילותה. סייר בכל ערי גליציה שבהן היו בתי ספר תיכונים וגימנסיות, הקים ארגונים חשאיים והטיף לרעיון הציוני בקרב הנוער הלומד.
בשנת 1905 ארגן את ועידת האקדמאים הציוניים ונבחר לחבר הוועד המרכזי.
בין השנים 1907–1909 ערך יחד עם נתן צ'צקס את הירחון הציוני בשפה הפולנית "מוריה", שבו פרסם מחקרים לביסוס הציונות מבחינה כלכלית, אשר הרשימו את האינטליגנציה היהודית. מחקרים אלו יצאו לאור בחוברת מיוחדת, הראשונה בספרות הציונית בשפה העברית (האקונומיה היהודית והציונית).
עם ייסוד תנועת "פועלי ציון" הצטרף אליהם וכתב בפולנית את החוברת הראשונה של התנועה.
משנת 1907 היה פעיל בהסתדרות הציונית הארצית. השתתף בכל הוועידות הארציות בהן נשא דברים על בעיות כלכליות. דרש להקדיש תשומת לב לעבודה המעשית בארץ ישראל בדגש על הפיתוח החקלאי. לחם למען הסתדרות ציונית אחידה בגליציה והתנגד להקמת הסתדרות לאומית לניהול "עבודת ההווה".
משנת 1909 עד 1928 ערך את הביטאון היידי של ההסתדרות הציונית, טאָגעבלאַט, ולאחר שנפסקה פעילותו ערך את היומון הלמברגי "דער מאָרגען" ("הבוקר").
בשנים 1910–1912 התמסר לארגון הסוחרים היהודים, והקים מוסדות כלכליים. בין היתר ארגן את המבצע המדיני נגד חיסול המוזגים היהודים.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה היה בדרכו  לארצות הברית, אולם נעצר בדרכו על ידי הבריטים, ובהיותו נתין אוסטרי נכלא באזרח מדינת אויב. בתקופה זו עבר בין מספר מחנות באנגליה ובאי מאן.
ב-1919 שב לגליציה והתמסר לעבודתו העיתונאית והציבורית. בשנת 1922 נבחר מטעם המפלגה הלאומית היהודית בפשמישל לסיים הרפובליקה הפולנית השנייה, ושימש בו עד שנת 1928, אז נפטר.
בתו עמליה (מלה) נישאה לעורך הדין יהושע רוטנשטרייך, בנו של ד"ר פישל רוטנשטרייך, אף הוא חבר הסיים הפולני.
מנחם דגוט

מנחם דגוט
מנחם דב דגוט (Merton B. Dagut, Menachem Dagut;‏ 16 בינואר 1921, מנצ'סטר, אנגליה – 1 בנובמבר 1987, חיפה) היה מראשוני הסגל האקדמי של אוניברסיטת חיפה, לימים פרופסור חבר בחוג לאנגלית. ביסס את לימודי הדיסציפלינה הבלשנית במיוחד בהיבטים השונים של הניתוח המעמת (contrastive analysis) של אנגלית ועברית, תורת התרגום, לכסיקוגרפיה ושימושי בלשנות בהוראת אנגלית לדוברי עברית.
קורות חייו

בילדותו עברו הוריו לקיימברידג' כדי לנהל שם פנימייה לנערים יהודים בשם "הילל האוס" (Hillel House). הנערים למדו בבית הספר התיכון העצמאי Perse School. בגיל שמונה עשרה, קיבל מלגה ללימודים בוודהאם קולג' (אנ'), אוקספורד ולמד שפות קלאסיות. ב-1941 בימי מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא הבריטי ושירת כקצין תותחנים. יחידתו נשלחה לחזית היפנית אחרי שעברה אימונים ביבשת אפריקה. בציילון (היום סרי-לנקה) חלה בפוליו והוחזר לאנגליה באונייה דרך מומבסה. הוא החלים חלקית מן המחלה אך נשאר נכה לשארית חייו. ב-1946 חזר לספסל הלימודים ב-Wadham Colleg לפקולטה לשפות שמיות. למד עברית וערבית וסיים את התואר השני בהצטיינות. בשנים 1949–1951 לימד עברית באוניברסיטת לידז, שם גם גמלה בלבו ההחלטה לעלות לארץ ישראל.
דודו מצד אמו, סר לאון סימון (Sir Leon Simon), היה ממנהיגי הציונים בבריטניה. דגוט השתתף בשיח הציוני שהתקיים במשפחתו וב-1951 עלה לארץ עם אשתו ובתו הבכורה. במשך שנתיים ניהל את הפנימייה בבית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה. מ-1953 עד 1967 היה מחנך ומורה לאנגלית בבית הספר הריאלי בחיפה. רבים מתלמידיו הוקירוהו והיו גם כאלה ששמרו עמו על קשר שנים רבות אחר-כך.
עם הקמת אוניברסיטת חיפה ב-1963 חזר לתחום הבלשנות והחל ללמד בחוג לאנגלית. ב-1972 סיים את עבודת הדוקטורט באוניברסיטה העברית. היה מרצה בכיר בחוג ומילא תפקידים רבים באוניברסיטה, ביניהם ראש החוג לאנגלית, חבר בוועדות שונות ויועץ אקדמי ביחידה לגישור הפערים. בנוסף, היה חבר הוועדה המרכזית של האגודה הישראלית לבלשנות שימושית (איל"ש).
באותן שנים היה גם מרצה בכיר בסמינר "אורנים" לסטודנטים שהתעתדו להיות מורים לאנגלית בבתי הספר. הקורסים שלו הקנו לתלמידים ידע תאורטי בבלשנות עם יישומים מעשיים מיידיים.
בגיל 65 (1986) פרש לגמלאות. באותה שנה יצא לאור המילון המלא שלו: מילון אנגלי-עברי / עברי-אנגלי של העברית הישראלית בת זמננו. מילון זה הביא לראשונה את ההתפתחות הלשונית הטבעית שחלה בשפה העברית עד לאותו זמן. עריכת המילון ליוותה את דגוט לצד עבודתו האקדמית; בתחום חקר התרגום נחשב דגוט למי שטבע את המונח "מחסר סמנטי" (Semantic Void), ומאמריו בנושא, בעברית ובאנגלית, נלמדים בקורסים לבלשנות ולתרגום.
דגוט שלט בשפות רבות: אנגלית, עברית, ערבית (ספרותית ומדוברת), סוואהילי, יוונית עתיקה, לטינית, צרפתית, גרמנית ולמד גם רוסית ויפנית.
תלמידיו וחבריו לאקדמיה ראו בו מורה דגול ואדם מיוחד באנושיותו.
ספריו > מילונים

מילון בסיסי עברי-אנגלי (עם ד"ר ר' בלגור). תל אביב: ספרית מעריב, 1975.
English-Hebrew Dictionary, Jerusalm: Kiryat Sefer, 1986. (Vol. A-L, 1977. Vol. M-Z, 1979).
מילון אנגלי-עברי / עברי-אנגלי של העברית הישראלית בת זמננו. ירושלים: קרית-ספר, 1986.
ספריו > ספרים

Hebrew-English Translation. A Linguistic Analysis of Some Semantic Problems (תרגום עברי-אנגלי: ניתוח בלשני של כמה בעיות סמנטיות). Haifa: The University of Haifa, 1978.
A Short Guide to the English Verb System - for Teachers of English to Hebrew-Speakers, (with Gloria Sheintuch). Haifa: The University of Haifa, 1981.
A Teacher's Grammar of The English Verb, edited by Batia Laufer, with contribution by Nelson A. Berkoff, Batia Laufer and Eddie A. Levenston, Haifa University Press, 1992
מאמריו

"המטאפורה כבעיה מיוחדת בתרגום: ניתוח סמאנטי המבוסס על דוגמאות של תרגומים מעברית לאנגלית." הספרות, 19-18 (דצמבר 1974): 136-120.
"המחסר הסמנטי (Semantic Void) כבעיית תרגום מעברית לאנגלית." בתוך: רפאל ניר ובן-ציון פישלר (עורכים), כלשון עמו: אסופת מאמרים בבלשנות שימושית, מוקדשת לחיים רבין במלאת לו שישים שנה. ירושלים: המועצה להנחלת הלשון. (1976): 43-36.
"מחסרים סמנטיים וגבולות התרגומיות." בתוך: ל. דייוויס ואחרים (עורכים), עיונים בבלשנות ובסמיוטיקה קובץ מאמרים לזכרו של מרדכי בן-אשר ז"ל. משרד החינוך והתרבות ואוניברסיטת חיפה. (1981):82-71.
"Idioms". Babel Vol. 19/Issue 4, (1973): 168-169.
"Can Metaphor be Translated?" Babel Vol. 22/Issue 1, (1976): 21-33
"Incongruencies in lexical gridding – an application of contrastive analysis to language teaching," International Review of Applied Linguistics 15: 3, (1977): 221-229.
"A semantic analysis of the 'simple / progressive' dichotomy of the English verb." Linguistics 202, (1977): 47-61.
"Semantic ‘voids’ as a problem in the translation process." Poetics Today 2:4, (1981): 61-71.
"The Limits of Translatability Exemplified by Metaphor Translation." Poetics Today 2:4, (1981): 73-87.
"How intralingual are intralingual errors? (with Batia Laufer), in: G. Nickel and D. Nehls (eds.), International Review of Applied Linguistics: Error Analysis, Contrastive Linguistics and Second Language Learning, Heidelberg: Julius Groos Verlag, (1982): 19-41.
"Avoidance of phrasal verbs by Hebrew-speaking learners of English - a case for contrastive analysis." (with Batia Laufer), in: Studies in Second Language Acquisition 7, (1985): 73-79.
"A 'Teaching Grammar' of the Passive Voice in English," in: P. Jordens and L. Roberts (eds.), International Review of Applied Linguistics in Language Teaching, Vol. 23/Issue 1-4, (1985): 1-12.
"The Revival of Hebrew and Language Planning." Language Standards and Their Codification: Process and Application, Exeter: University of Exeter, (1985): 65-75.
"The Fact of Translation in Learning English as a Foreign Language." In: Fisiak, Jacek, Ed., Papers and Studies in Contrastive Linguistics Vol. 21, Adam Mickiewicz University in Poznan; Center for Applied Linguistics, Washington, D.C., (1986): 197.
"More About the Translatability of Metaphor." Babel Vol. 33/Issue 2, (1987): 77-83.
תרגומיו

Kaufman, Yechezkel. "The Biblical Account of the Conquest of Palestine". Jerusalem: Magnes Press, 1953.
Sambursky, Samuel. "The physical world of the Greeks". London: Routledge and Kegan Paul, 1956.
"View of the Biblical World" (4 volumes), Jerusalem: The International Publishing Co. J.M. Ltd, 1958. פני עולם המקרא" (4 כרכים), ירושלים: הוצאת החברה הבינלאומית להוצאה לאור י.מ. בע"מ.
Dinur, Ben Zion. "Israel and the Diaspora". Philadelphia : Jewish Publication Society of America, 1969.
Rabinowitsch, Zeev Wolf. "Lithuanian Hasidim: from its Beginnings to the Present Day". London: Vallentine, Mitchell, 1970.
Hacohen, David. "Time to tell: an Israeli life, 1898-1984". New York: Cornwall Books for the Herzl Press Foundation, 1985. הכהן, דויד. "עת לספר". תל אביב: עם-עובד, 1974
הערות שוליים

↑  משה רונן, בית הספר הריאלי חוגג 90 שנה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2003
↑  A Linguistic Analysis of Some Semantic Problems in Hebrew-English Translation, בהנחיית פרופ' ח. רבין וד"ר א. לבנסטון מן האוניברסיטה העברית, 1972, 241 עמ'.
↑  מילון זה התבסס על עבודת החלוץ של פרופ' מ. סגל, בשיטתו להבאת המבטא של המילים האנגליות בכתב עברי ולסימון הטעמתן, אך נכתב מחדש על ידי דגוט בהסכמתו של סגל, עקב השינויים הרבים שחלו באוצר המילים של האנגלית והעברית.
↑  בנוסף לספרים תרגם מאמרים רבים ל-Israel Exploration Journal ולכתבי עת מדעיים אחרים. כמו כן, ערך את התרגום לאנגלית של תקצירי מאמרי ההיסטוריה שיצאו לאור מטעם אוניברסיטת חיפה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276810105171  PLWABN: 9811722523905606  ISNI: 0000 0001 1640 3881  LCCN: n88035340  NTA: 132168189  SUDOC: 137523831  VIAF: 216352761   WorldCat (עם VIAF): 216352761
מצפה כוכבים מסלולי

לוויין OAO-3 בהנכה
מצפה כוכבים מסלולי (באנגלית: Orbiting Astronomical Observatory (OAO)) הייתה סדרת לוויינים ששוגרה על ידי נאס"א. לווייני הסדרה היו טלסקופ חלל לביצוע תצפיות על גרמי שמיים בעיקר בתחום אולטרה סגול. הפרויקט נוהל על ידי ננסי גרייס רומן.
השיגור הראשון בוצע בשנת 1966 ואחרון בשנת 1972. ממצאים שהתגלו בעקבות ניתוח מידע שהתקבל היו תמריץ לפיתוח טלסקופ החלל האבל בהמשך.
OAO-1

המשימה הראשונה OAO-1 שוגרה ב-8 באפריל 1966. היא כללה המכשירים לביצוע תצפיות בתחום אולטרה סגול, קרני רנטגן וקרני גמא. עוד לפני הפעלת המכשירים התרחשה תלקה במערכת אספקת החשמל. לא היה ניתן להפעיל פאנל סולארי לאספקת הכוח למכשירים ולהטעין מחדש סוללת מצברים.
OAO-2

המשימה שנייה OAO-2 שוגרה ב-7 בדצמבר 1968. היא כללה 11 המכשירים לביצוע תצפיות בתחום אולטרה סגול. העברת נתונים נמשכה עד לינואר 1973. במהלך פעילות בוצעו 22,560 תצפיות. ניתוח ממצאיה הביא למספר תגליות לרבות גילוי פליטות בתחום אולטרה סגול מכוכב לכת אורנוס.
OAO-B

המשימה OAO-B שוגרה ב-30 בנובמבר 1970. היא כללה טלסקופ חלל בתחום אולטרה סגול. במהלך השיגור התרחשה תקלה והוא לא הגיע למסלול המתוכנן.
OAO-3

המשימה OAO-3 שוגרה ב-21 באוגוסט 1972. היא כללה רגש בתחום קרני רנטגן בתחום 0.5–10 keV שנבנה ביוניברסיטי קולג' לונדון וטלסקופ בתחום אולטרה סגול שנבנה באוניברסיטת פרינסטון בהובלת ליימן שפיצר. בהמשך הלוויין קיבל שם "קופרניקוס" לזכר 500 שנים מהולדת המדען.
המכשירים שהותקנו על הלוויין פעלו עד לפברואר 1981 והחזירו מאות תצלומים באיכות גבוהה. בין היתר התגלה פולסר X Persei.
מייקל קיצ'ן

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1948 (בן 75) לסטר, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה  קולג' לסטר 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל קיצ'ן (באנגלית: Michael Kitchen; נולד ב-31 באוקטובר 1948) הוא שחקן ומפיק טלוויזיה אנגלי. ידוע במיוחד בתפקיד סגן-ניצב פויל בסדרת הדרמה "המלחמה של פויל" של ITV. קיצ'ן מוכר גם בתפקיד ביל טאנר אותו גילם בשני סרטי ג'יימס בונד.
ביוגרפיה

קיצ'ן נולד בלסטר שבמחוז לסטרשייר. כילד, בסביבות שנת 1960, היה נער מקהלה בכנסייה ולרוב שר כסולן. הוא למד בבית ספר לבנים בעיר לסטר, שם הופיע על הבמה בהפקה של "סימבלין". הוא עבד ב-"National Youth Theatre" ובתיאטרון בלגרייד בקובנטרי ואחר כך התחיל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. ב-1969 בהיותו עדיין תלמיד ב-RADA זכה ב"פרס אמיל ליטלר" על כישרון יוצא דופן.
ביוגרפיה > קולנוע וטלוויזיה

מגלה הכישרונות פיטר פרוגט מסוכנות "פלאנט & פרוגט" גילה את קיצ'ן בהיות באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. בשנות השבעים השתתף קיצ'ן בתפקידי משנה בסרטים כמו "Unman, Wittering and Zigo"‏ (1971) וב-"Dracula A.D. 1972" בהפקת חברת "Hammer". הופעותיו הראשונות בטלוויזיה היו במחזה "Hell's Angels" מאת דייוויד אגניו במסגרת סדרת התוכניות "Play for Today", בסדרת הטלוויזיה "Thriller" ובסדרה "Beasts". קיצ'ן שיחק בתפקיד מרטין בהפקה המקורית של דניס פוטר משנת 1976 ל-"Brimstone and Treacle", הופיע בתפקיד פיטר ב-"Caught on a Train" של סטיבן פוליאקוף, גילם את אדמונד ב"המלך ליר", הפקה של ה-BBC למחזות של שייקספיר. באותה מסגרת שיחק בתפקיד אנטיפולי ב"קומדיה של טעויות" ובתפקיד במפורת' במחזה הטלוויזיוני "The Long and the Short and the Tall" משנת 1979.
בקולנוע שיחק קיצ'ן בתפקיד לארנר בסרט "זכוכית שבורה" (1980), בדמות רוכוס מיש בסרט "הבונקר" (1981) ובתפקיד ברקלי קול בסרט "זיכרונות מאפריקה" (1985). ב-"To Play the King" סדרת ההמשך של הסדרה הבריטית "בית הקלפים", גילם את מלך בריטניה, שניתן לזהות בה את דמותו של הנסיך צ'ארלס. במיני-סדרה "The Hanging Gale" גילם דמות של סוכן קרקעות אנגלי בתקופת הרעב באירלנד. קיצ'ן הופיע בתפקיד ביל טאנר בסרטי ג'יימס בונד בכיכובו של פירס ברוסנן, "גולדן איי" (1995) וב"העולם אינו מספיק" (1999).
עוד השתתף קיצ'ן בסרטים "בית רוסיה" (1990), ב-"Fools of Fortune"‏ (1990) ב"אפריל הקסום" (1992), "המשפט" (1993), "Fatherland"‏ (1994) בסרט הטלוויזיה "אקדח יום הדין", בסרט "חטוף" (1995), "גברת דאלוויי" (1997) בכיכובה של ונסה רדגרייב, "ילדי המסילה" (2000), ב"סימן חיים" בתפקיד איאן הארווי, וב"השבוע שלי עם מרילין" (2011).
בין השנים 2002 ו-2005 כיכב קיצ'ן בתפקיד הראשי כסגן-ניצב בילוש כריסטופר פויל בסדרת הדרמה של ITV "המלחמה של פויל".
הופעות בולטות נוספות של קיצ'ן היו במיני-סדרה "מעמד וממון" בתפקיד סר הלמסלי תווייט (1995), במיני-סדרה "Dandelion Dead"‏ (1994), ב-"A Royal Scandal"‏ (1996), בסרט השוודי "The Last Contract" מ-1998 על ההתנקשות בראש הממשלה אולוף פלמה, בסרט "אליבי" של פול אבוט ב-2003, בעיבוד של אנדרו דייוויס של "Falling" מ-2005, בסדרת הדרמה "Mobile" של ITV ובקומדיה "Hacks" של ערוץ 4 (2012).
בתפקיד אורח הופיע קיצ'ן בתוכניות טלוויזיה רבות כמו "המקצוענים", "Minder", "המפקח מורס", "A Touch of Frost", "בין השורות" וב"דיאל ופסקו".
ביוגרפיה > תיאטרון

קיצ'ן הוא גם שחקן תיאטרון ידוע. בין תפקידיו בתיאטרון תלמי במחזה "קיסר וקלאופטרה" שהועלה בתיאטרון בלגרייד ב-1996, הופעה במחזה "Magnificence" מאת הווארד ברנטון מ-1973 בתיאטרון רויאל קורט, ובדמות ויליאם הוגארת' במחזה "The Art of Success" של ניק דיר בשנים 1986–1987.
עם הרויאל שייקספיר קומפני שיחק קיצ'ן בסטרטפורד בתפקיד מרקוצ'יו ב"רומיאו ויוליה". הוא היה חבר בלהקת התיאטרון הלאומי ובלהקת התיאטרון "Young Vic" והופיע בתפקיד יאגו במחזה "אותלו". ב-1974 הופיע בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "האביב מתעורר" לצידם של פיטר פירת', ג'ני אגוטר, בריל ריד וסיריל קיוזק. קיצ'ן שיחק לצידם של רלף ריצ'רדסון וג'ון גילגוד במחזה "No Man's Land" מאת הרולד פינטר בבימויו של פיטר הול. ב-1984 שיחק בתפקיד מלכיאור במחזה "On the Razzle" מאת טום סטופארד, וב-1984 השתתף במחזה נוסף של סטופארד "Rough Crossing".
ביוגרפיה > חיים אישיים

קיצ'ן נשוי לרוואנה מילר, אותה הכיר בסוף שנות השמונים כשהייתה מלבישה ב-RSC. לזוג יש שני בנים. קיצ'ן שומר על פרטיותו ומתראיין לעיתים רחוקות בלבד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 |  | Unman, Wittering and Zigo | בונגבין |  |
| 1972 |  | Dracula A.D. 1972 | גרג |  |
| 1980 | זכוכית שבורה | Breaking Glass | לרנר |  |
| 1985 | זכרונות מאפריקה | Out of Africa | ברקלי |  |
| 1989 |  | Dykket | בריקס |  |
| 1990 |  | Fools of Fortune | מר קווינטון |  |
| 1990 | בית רוסיה | The Russia House | קלייב |  |
| 1992 | אפריל הקסום | Enchanted April | ג'ורג' בריגס |  |
| 1992 |  | Hostage | פרדריקס |  |
| 1993 | המשפט | The Trial | בלוק |  |
| 1995 | גולדן איי | GoldenEye | ביל טאנר |  |
| 1997 | גברת דאלוויי | Mrs Dalloway | פיטר וולש |  |
| 1999 | העולם אינו מספיק | The World Is Not Enough | ביל טאנר |  |
| 2000 |  | New Year's Day | רובין |  |
| 2000 | סימן חיים | Proof of Life | איאן הארווי |  |
| 2011 | השבוע שלי עם מרילין | My Week with Marilyn | יו פרסיבל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 |  | Thirty-Minute Theatre | וולטר | פרק אחד |
| 1971 |  | Man at the Top | טרוור | פרק אחד |
| 1971 |  | Z Cars |  | 2 פרקים |
| 1972 |  | ITV Sunday Night Theatre |  | פרק אחד |
| 1972 |  | New Scotland Yard | פיטר קופרד | פרק אחד |
| 1973 |  | Country Matters | הנרי באטלי | פרק אחד |
| 1973 |  | Crime of Passion | פיליפ וילון | פרק אחד |
| 1973 |  | Great Mysteries | הרברט וייט | פרק אחד |
| 1973 |  | Late Night Theatre | פול |  |
| 1973 |  | Love Story | רוי | פרק אחד |
| 1973 |  | Marked Personal | סיימון | 2 פרקים |
| 1973 |  | The Brontes of Haworth | ברנוול ברונטה | 4 פרקים |
| 1974 |  | Fall of Eagles | טרוצקי |  |
| 1974 |  | Seven Faces of Woman | ארצ'י | פרק אחד |
| 1974–1976 |  | Thriller | איאן / ג'ורג' ניוטון | 2 פרקים |
| 1975 |  | Centre Play | הסטודנט | פרק אחד |
| 1975 |  | Churchill's People | ג'ון וילמוט, רוזן רוצ'סטר השני | פרק אחד |
| 1989 |  | The Justice Game | טים פורסיית' | 4 פרקים |
| 1992 | המפקח מורס | Inspector Morse | ראסל קלארק | פרק אחד |
| 1993 | אינדיאנה ג'ונס הצעיר | The Young Indiana Jones Chronicles | לויד ג'ורג' | פרק אחד |
| 1993 |  | To Play the King | המלך | 4 פרקים |
| 1994 | אקדח יום הדין | Doomsday Gun | כריס קאולי | סרט טלוויזיה |
| 1995 | חטוף | Kidnapped | ויליאם ריד | סרט טלוויזיה |
| 1995 |  | The Hanging Gale | קפטן ויליאם טאונסנד | 4 פרקים |
| 1997 | אהבה חסרת פשרות | Reckless | ריצ'רד קריין | 6 פרקים |
| 1999 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | מר בראונלו | 4 פרקים |
| 2000 | לורנה דון | Lorna Doone | השופט ג'פריס | סרט טלוויזיה |
| 2002–2015 | המלחמה של פויל | Foyle's War | כריסטופר פויל | 28 פרקים |
| 2014 |  | The Life of Rock with Brian Pern | ג'ון פארו | 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  Michael Kitchen interview in The Leicester Mercury 13 August 1992. Retrieved 2015-03-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457706305171  PLWABN: 9810605610905606  BnF: cb140405645 (data)  ISNI: 0000 0001 1458 0067  LCCN: n83042351  MusicBrainz: f782829e-3fd4-4b31-b2cd-b8bc3cca35e9  NKC: xx0165385  NTA: 203136535  SUDOC: 067158579  VIAF: 162432620   WorldCat (עם VIAF): 162432620
מקום אחר

ערך זה עוסק במיצב של אנטוני גורמלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 אמן:  אנטוני גורמלי 
 תאריך יצירה:  1997 
 טכניקה וחומרים:  ברזל יצוק 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  Crosby Beach, intertidal zone
 קואורדינטות:  53°28′19″N 3°02′36″W﻿ / ﻿53.47185°N 3.04338°W﻿ / 53.47185; -3.04338
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מקום אחר(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מקום אחר
 
מקום אחר (באנגלית: Another Place) הוא קובץ פסלים מעשה ידי הפסל האנגלי אנטוני גורמלי.
תיאור היצירה

היצירה מוצבת בחוף קרוסבי שבאנגליה, אולם ייתכן שתועבר בעתיד למקום אחר.
היצירה כוללת 100 פסלים עשויים ברזל, המפוזרים על חוף הים, לאורך כ-3.2 ק"מ. גובהו של כל אחד מהפסלים 189 ס"מ, ומשקלו של כל אחד מהם 650 ק"ג. הפסלים עשויים בדמותו של האמן. הדמויות נוצקו במפעל סידונס (Joseph and Jesse Siddons Foundry) שבמערב ברומוויץ'.
בטרם הוצבו הפסלים במיקומם הנוכחי הם הוצגו על חוף ים בקוקסהבן שבגרמניה בשנת 1997 ולאחר מכן בחוף ים בסטוונגר שבנורווגיה ובדה פאנה שבבלגיה.
חלק מהדמויות מוצבות בתוך הים, ומתגלות רק בשלבי השפל.
הערות שוליים

↑  כתבה על השארת היצירה בקרוסבי במקום שתועבר לניו יורק, באתר ה־Crosby Herald
מניפאים

| מניפאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: מניפאים
שם מדעי
 Strepsiptera ‏קירבי, 1813

מבט גבי של זכר, החיצים האדומים מצביעים על הבוכניות
מְנִיפָאִים (שם מדעי: Strepsiptera) היא סדרה במחלקת החרקים בעלי גלגול מלא המונה כ-600 מינים בתשע משפחות.
מאפיינים

חרקים אלו הם טפילים פנימיים בחרקים אחרים, כגון דבורים, צרעות, פשפשאים, נמלים, דגי כסף, תיקנאים ועוד. הנקבות של מרבית המינים לעולם אינן עוזבות מהמארח לאחר שנכנסו לגופו, ולבסוף מתות בתוכו. הזחלים עוזבים את המארח לאחר שבקעו כדי למצוא מארח חדש שאינו מוטפל, והזכרים קצרי החיים חייבים לצאת ולחפש נקבות כדי להזדווג.
אחד מהמאפיינים הבולטים של הסדרה הן הכנפיים. הכנפיים הקדמיות התנוונו לכדי בוכניות והאחוריות מקופלות בזמן מנוחה במספר קיפולים רב בדומה לקיפול מניפה, ומכאן שמה העברי של הסדרה. באופן דומה נקבע גם שמה המדעי petra כנפיים strepsi מפותל.
משפחות

Bahiaxenidae - ידוע מין אחד שנחשב כמאובן חי
Bohartillidae -
Callipharixenidae - טפילים על Scutelleridae.
Corioxenidae - טפילים על סרחניים, תריסיתיים ועל-משפחה Lygaeoidea.
Cretostylopidae (נכחד)
Elenchidae - טפילים על עפרוניתים
Halictophagidae - טפילים על חלק מהציקדות וערצביים
Mengeidae (נכחד)
Mengenillidae - המשפחה היחידה בה הנקבות מתגלמות מחוץ למארח.
Myrmecolacidae - זכרים טפילים על נמלים, הנקבות על חגבים, צרצריים וגמלי שלמה
Protoxenidae (נכחד)
Stylopidae - טפילים על דבוראים
הערות שוליים

↑  מְנִיפָאִים במילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538834605171  LNB: 000317752  NDL: 00568150  NKC: ph536678
מרי פיטרס (פוליטיקאית)

מרי א. פיטרס (באנגלית: Mary E. Peters; נולדה ב-4 בדצמבר 1948) היא אשת ציבור אמריקאית, שכיהנה כמזכירת התחבורה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש בשנים 2006–2009. היא האישה השנייה בתפקיד זה אחרי אליזבת דול.
ביוגרפיה

פיטרס נולדה בפאוריה שבמדינת אריזונה. היא קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת פיניקס ואף למדה בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי באוניברסיטת הרווארד. כאשר הייתה בת שש התגרשו הוריה. אביה גידל את מרי ושלושת אחיה בפיניקס. ב-1985 הצטרפה פיטרס אל מחלקת התחבורה של מדינת אריזונה, וב-1998 מונתה למנהלת המחלקה בידי מושלת המדינה ג'יין הול.
לאחר כניסתו לתפקיד של מושל טקסס ג'ורג' ווקר בוש לנשיא ארצות הברית ב-2001, עזבה פיטרס את אריזונה לוושינגטון הבירה לשם מינויה לנציבת מִנהל הכבישים הפדרלי (Federal Highway Administration). היא כיהנה בתפקיד זה 2005.
ב-2005 החלו השערות כי פיטרס עשויה להתמודד לתפקיד מושלת אריזונה בבחירות 2006. עם זאת, באותה העת אמרה פיטרס כי על אף אמונתה כי לדעתה היא תהא מועמדת מובילה ושהיא זכאית להתמודד למשרה חרף העובדה שהיא חיה ורשומה בפנקס הבוחרים של מדינת וירג'יניה, שאלות על אודות זכאותה להתמודד בבחירות באריזונה יעיבו על המירוץ. גם בבחירות 2010 עלה שמה כמועמדת פוטנציאלית, אך במקום זאת שימשה כיושבת ראש משותפת של מטה הבחירות של המושלת המכהנת ג'ן ברואר (ביחד עם התובע הכללי של אריזונה לשעבר גרנט וודס).
ב-5 בספטמבר 2006 הכריז הנשיא בוש כי פיטרס עתידה להחליף את נורמן מינטה כמזכירת התחבורה של ארצות הברית. מינויה אושר ב-6 בספטמבר בידי הסנאט של ארצות הברית. באותה השנה מינה בוש את פיטרס לסגנית יו"ר המועצה הלאומית למדיניות ותעבורת הובלה בשטח. היא התפטרה מתפקידה כמזכירת התחבורה עם הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 והיבחרו של הסנאטור ברק אובמה לנשיאות. היא הוחלפה בידי ריי להוד ב-22 בינואר 2009.
פיטרס סברה כי קופת מערכת הכבישים המהירים הלאומית תתרוקן בתוך עשור אם לא יתבצעו בה שינויים מהותיים, ובמקום להעלות מיסים, על מדינות מסוימות להחכיר כבישי אגרה לתאגידים פרטיים. כמזכירת התחבורה, קבעה פיטרס כי כלבים, חתולים, חזירים ואפילו קופים נחשבים כחיות לתמיכה רגשית, ועל כן ניתן לאפשר להן לעלות לטיסות מסחריות בתא הנוסעים.
ב-1965, בגיל 17, נישאה לטרי פיטרס, נחת אמריקאי. לה ולטרי שלושה ילדים יחד. ב-2013 הורשע טרי בהתעללות מינית בילדה בת שבע, והוא נידון לארבע עשרה שנות מאסר. פיטרס כיום היא יועצת תחבורה לארגוני הנדסה ותכנון לאומיים.