stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרצ'לה (סדרה)
השחקנים > תפקידים ראשיים

אנה פריל בתפקיד הבלשית מרצ'לה באקלנד
ניקולס פינוק בתפקיד ג'ייסון באקלנד
ריי פנתאקי בתפקיד מפקח הבילוש ראב סנגה
ג'יימי באמבר בתפקיד רב פקח הבילוש טים ויליאמסון
ג'ק דולן בתפקיד הבלש הזוטר מרק טראביס
נינה סוסניה בתפקיד מפקחת הבילוש לורה פורטר (עונה 1)
צ'ארלי קובל בתפקיד הבלשית הזוטרה אלכס דייר (עונה 1)
סופיה בראון בתפקיד הבלשית הזוטרה ליאן האנטר (עונה 2)
השחקנים > תפקידי משנה

שינייד קיוזאק – סילבי גיבסון
הארי לויד – הנרי גיבסון
לורה קרמייקל – מדי סטיבנסון
מייב דרמודי – גרייס גיבסון
פטריק בלדי – סטיבן הולמס
סטיבן לורד – סטיוארט קלאהאן
איאן פולסטון-דייוויס – פיטר קאלן
טוביאס סנטלמן – יאן הול
פלורנס פיו – קארה תומאס
בן קורה – מתיו ניל
אנדרו לנסל – קלייב בון
קית' אלן – אלן סאמרס
נייג'ל פלאנר – רג' ריינולדס
ג'ייסון יוז – וינס ויטמן
ויקטוריה סמורפיט – מאיה ויטמן
פיטר סאליבן – פיל דוקינס
איימי דוסון – נינה דוקינס
ג'וש הרדמן – אריק דייווידסון
הארייט קיינס – גייל דייווידסון
ויקטוריה ברום – סאשה
טמזין מאלסון – ג'וג'ו
אנדרו טיירנן – נייג'ל סטפורד
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | British Screenwriters' Awards | כתיבת פשע מצטיינת | הנס רוזנפלד | זכייה |
| 2017 | פרס אמי בינלאומי | השחקנית הטובה ביותר | אנה פריל | זכייה |
| 2016 | Royal Television Society, UK | הסאונד הטוב ביותר בדרמה | סטיב ברואר, פיטר גייטס, ג'יימס ביין, הווארד ברגרוף | מועמדות |
הערות שוליים

↑    Gabriel Tate, ‏Anna Friel was terrific in Marcella but was ITV's drama too violent?, The Telegraph, 5 April 2016
↑  Saner, Emine (5 באפריל 2016). "Marcella review: skilful Scandi noir comes to London – knitwear and all". The Guardian (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Allen, Ben (26 באוגוסט 2016). "Anna Friel Scandi-style detective thriller Marcella confirmed for a second series". Radio Times (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Anna Friel: I've always found beauty in flaws". BBC News.
↑  "ITV commissions drama series Marcella". Press Centre (באנגלית). No. 18 June 2015.
↑  Kent Film Office. "Marcella". Kent Film Office.
↑  Nolan, Emma (2018-03-05). "Marcella season 2 Netflix release date: How to watch Marcella season 2 online". Express (באנגלית).
↑  "Marcella [DVD] [2015]". Amazon.co.uk (באנגלית). 20 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Littleton, Cynthia (21 בנובמבר 2017). "Kenneth Branagh, Anna Friel, 'Alan Partridge,' and 'Mammon II' Win International Emmy Awards". Variety. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Anna Friel celebrates International Emmy Award win for Marcella". BBC News.
↑  "Marcella - Series 2". Amazon (באנגלית). UK.
↑  Marcella Is Coming Back for Series 3, Metro, October 3, 2018
מרור

| --- | --- |

"מרור זה שאנו אוכלין - על שום מה?"
 מקרא:  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ח'
 משנה:  מסכת פסחים, פרק ב', משניות ה'-ו'; פרק י', משניות ג'-ה'
 משנה תורה:  ספר קרבנות, הלכות קרבן פסח, פרק ח'
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימן תע"ג, סימן תע"ה
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה נ"ו, עשה נ"ח ספר החינוך, מצווה ו', מצווה שפ"א
מרור הוא ירק מר הנאכל בליל הסדר, הלילה הראשון של חג הפסח. ישנה מצוות עשה מהתורה לאכול את בשר הפסח על מצות ומרורים, אך בהיעדר קורבן פסח אכילת מרור היא מצווה דרבנן. המרור נאכל לזכר שעבוד בני ישראל במצרים ומרירות חייהם. הוא אחד ממרכיביה של קערת ליל הסדר.
מקור המצווה

מקור מצוות אכילת המרור הוא בפסוק: ”וְאָכְלוּ אֶת הַבָּשָׂר בַּלַּיְלָה הַזֶּה צְלִי אֵשׁ וּמַצּוֹת עַל מְרֹרִים יֹאכְלֻהוּ” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ח').
פסוק זה מדבר על אכילת המרור יחד עם קרבן פסח. לאחר שנחרב בית המקדש ונפסקה הקרבת קרבן פסח, תקנו חכמים להמשיך לאכול מרור כזכר למקדש.
סוג המרור

מרורים הוא המונח המקראי למיני הירקות בציווי לאכול בליל הסדר בחג הפסח. במשנה (מסכת פסחים, פרק ב', משנה ו') ציינו חמישה מיני ירקות הכלולים בקטגוריה של "מרור": חזרת, עולשים, תמכא, חרחבינא ומרור. ה'חזרת' של המשנה היא החסה, אך יש אומרים שהכוונה לחסת הבר דוגמת חסת המצפן (Lactuca serriola), שהיא מרה יותר מהחסה המתורבתת. את ה"תמכא" יש שזיהו עם מה שכיום קוראים בעברית "חזרת", שורש חריף של הצמח חזרת הגינה.
השומרונים נוהגים להשתמש במרור הגינות.
חשיבות זיהוי מיני המרור בימינו אינה מצטמצמת לגבולות המחקר הלמדני והאקדמי, אלא עשויה להיות לו גם השלכה מעשית. מי שייבחר את סוג המרור לפי שיטת הפסיקה המקובלת עליו, מטעמי זמינות ואפילו מטעמי בריאות או כשרות יכול להעדיף מין מרור אחד על משנהו.
אופן האכילה

כאשר בית המקדש היה קיים, הייתה המצווה לאכול את המרור יחד עם המצה וקורבן הפסח, כמו שכתוב בתורה: "ואכלו את הבשר בלילה הזה, צלי אש ומצות על מרורים יאכלהו" (שמות יב, ח). אלא שנחלקו התנאים כיצד מתקיימות המצוות. דעת הלל הזקן שהפסוק כפשוטו וקיום המצוות הוא לאכול את שלושתם יחד, ועל כן היה הלל כורך מצה ומרור ביחד עם קורבן פסח - ואוכלם יחד. לעומת זאת דעת חכמים היא שיש לאכול כל אחד בנפרד, ואדרבה במידה ויאכל הכל יחד יהיו טעמים של אלו מבטלים את אלו ולא יצא ידי חובה כלל, ולדעתם ביאור הפסוק הוא שקיום מצוות מצה ומרור הוא בזמן קיום מצוות קרבן פסח.
לאחר חורבן בית המקדש, היות שאין קורבן פסח ממילא אכילת המרור אינה מצווה מן התורה, אלא מדברי חכמים, כזכר למרור שהיה נאכל עם הפסח.
המרור נאכל גם עם פסח שני, שהתקיים בי"ד באייר למי שלא יכול היה לעשות את הפסח במועדו.
אופן האכילה > כורך

כיום נוהגים לאכול פעמיים מרור. פעם אחת מרור לבדו, טבול בחרוסת, ופעם שנייה כורכים מצה ומרור טבול בחרוסת ביחד ("כורך"). הסיבה לדבר היא לצאת ידי חובה גם לפי דעת הלל הזקן. שלדעתו, כאמור, על מנת לצאת ידי חובה יש לכרוך הכל יחד. אלא שגם הלל מודה שבזמן שאין קרבן פסח אי אפשר לצאת ידי חובת אכילת מצה ביחד עם המרור היות שכיום המרור אינו מצווה מהתורה ועל כן טעמו מבטל את טעם המצה. על כן יש לאכול תחילה מצה לבדה - לקיים אכילת מצה (מהתורה), ולאחר מכן מרור עם מצה - לקיים אכילת מרור (מדרבנן).
חלקים בעדות המזרח נוהגים להשתמש במצות רכות, כך שהכריכה נוחה ופשוטה יותר מאשר במצות קשות ופריכות.
כמות המרור שיש לאכול

יש לאכול מן המרור כזית (שיעור של זית בינוני - כיום ישנה מחלוקת בדבר הגודל הנצרך בימינו, מגודל של זית בימינו (כ-3 עד 7 סמ"ק), דרך 27 סמ"ק ועד 50 סמ"ק), גם במצוות המרור וגם ב"כורך".
טיבול בחרוסת

על פי התלמוד (פסחים קטו, ב), הטיבול בחרוסת הכרחי כאשר אוכלים חסה, כדי להסיר ממנה את ה"קפא" (שיש שפירשו שהיא סוג של תולעת, או רעל כלשהו, או אפילו רוח רעה). להלכה, נוהגים כיום לטבול בכל מקרה את המרור בחרוסת, זכר לשיעבוד במצרים. עם זאת, יש לנער את החרוסת לאחר הטיבול ולא לאוכלו עם מנה גדושה של חרוסת, כדי שיישאר טעמו המר של המרור.
הברכה על אכילת המרור

לפני אכילת המרור יש לברך "ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם אשר קדשנו במצוותיו וציוונו על אכילת מרור". בזמן שבית המקדש היה קיים, היה כורך את המצה והמרור ומברך עליהם ביחד "על אכילת מצה ומרור" (לפי גרסת הרמב"ם: ומרורים).
מנהג אי-אכילת מרור בערב פסח

בספרי הראשונים מוזכר מנהג שלא לאכול מרור בערב פסח, בדומה למנהג שלא לאכול מצה ביום זה. ואולם, רבי יוסף קארו בספרו בית יוסף כתב שאין טעם למנהג זה.
לקריאה נוספת

הרב ישראל דנדרוביץ, מרור זה שאנו אוכלים - במחשבת החידושי הרי"ם והשפת אמת, בתוך: קובץ היכל הבעש"ט, גיליון כו - ניסן תשס"ט, עמודים מו - סו.
הערות שוליים

↑  על הסתירה לכאורה בין השם 'מרור' לכך שהחסה טעמה מתוק, ראו: הרב ישראל דנדרוביץ, מצות המרור בחסה המתוקה, בתוך: ישורון, גיליון נא, ניסן תשס"ח, עמ' תרס-תרסט.
↑  זאב ח' ארליך, קרבן העדה, פורסם במגזין סגולה
↑  להרחבה על מנהג זה, ראו: הרב ישראל דנדרוביץ, מנהג הקדמונים שאין אוכלים מרור בערב פסח, בתוך: אור ישראל (מונסי), גיליון מז, ניו יורק, ניסן תשס"ז, עמ' קפט-רי.
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564133605171  LCCN: sh2008006452 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
3 סוגי מרור : חסה, חזרת וחזרת אדומה (חריין)
מרור בהגדת הפסח
מרור זה שאנו אוכלים
חסת המצפן – Lactuca serriola – מין הבר
מתוך הגדת רוטשילד, הגדה של פסח, כמנהג אשכנז, סביב 1450
מרי איינסוורת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בדצמבר 1913 גלנדייל, ארצות הברית 
 פטירה:  21 במרץ 1999 (בגיל 85) שארלוטסוויל, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכואנליזה, פסיכולוגיה, פסיכולוגיה התפתחותית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו 
 מנחה לדוקטורט:  ויליאם אמט בלאץ 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו  אוניברסיטת וירג'יניה 
 פרסים והוקרה:  פרס עמיתי ויליאם ג'יימס (1989)  APA Award for Distinguished Professional Contributions to Applied Research (1987)  Award for Distinguished Contributions to Developmental Psychology (1984)  פרס האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה לתרומות מדעיות נכבדות לפסיכולוגיה (1989)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
מרי איינסוורת' (באנגלית: Mary Ainsworth;‏ 1 בדצמבר 1913 – 21 במרץ 1999) הייתה פסיכולוגית התפתחותית אמריקאית, אשר תרמה לתאוריית ההיקשרות. מפתחת פרדיגמת "סיטואציית הזר", שמטרתה בחינה וסיווג סגנון התקשרות של פעוטות וילדים צעירים.
קורות חייה

מרי איינסוורת' (במקור סטלר) נולדה באוהיו לצ'ארלס ומרי סטלר, כבכורה מבין שלוש בנות. הוריה של מרי היו בוגרי "דיקנסון קולג'" ואיינסוורת' תיארה כי הוריה ראו את השכלתן של שלוש הבנות כחשובה במיוחד, וכי ההורים הניחו שבבגרותן הן יגיעו למסלול של לימודים אקדמאים. איינסוורת' סיפרה על עצמה כי הייתה קרובה לאביה אך פחות קשורה לאמה.
כשהייתה בת חמש משפחתה עברה לקנדה בעקבות עבודתו של אביה, ושם היא בילתה את רוב שנותיה הצעירות.
בגיל חמש-עשרה איינסוורת' קראה את ספרו של ויליאם מקדוגל - "Character and the Conduct of Life", והוא לטענתה גרם לה לראות כי ניתן להבין את מעשיו של אדם על ידי בחינת עולמו הפנימי ולא בהכרח דרך הקונטקסט הסביבתי שלו. לאחר הבנה זו החליטה איינסוורת' ללמוד פסיכולוגיה.
בשנת 1929 נרשמה איינסוורת' ללימודים אקדמאים במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת טורונטו, ושם, לאורך עשור, היא סיימה לימודי תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה וכן דוקטורט בנושא פסיכולוגיה התפתחותית. במשך 3 שנים המשיכה איינסוורת' ללמד באוניברסיטה כחברת סגל.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, איינסוורת' הצטרפה לדיוויזיית הנשים בצבא הקנדי, ושרתה שם כמאבחנת ומראיינת. היא התקדמה במהירות בדרגות ובתפקידים, וב-1945 הגיעה לדרגת מייג'ור, המקבילה לרב-סרן בישראל.
לאחר סיום המלחמה איינסוורת' חזרה לאוניברסיטת טורונטו והמשיכה ללמד שם.
בשנת 1950 היא נישאה ללאונרד איינסוורת', והזוג עבר להתגורר בלונדון על מנת להשלים את הדוקטורט של לאונרד. לאחר מעברם של הזוג ללונדון איינסוורת' החלה לעבוד כחוקרת במעבדת טביסטוק בלונדון, תחת החוקר ג'ון בולבי.
עבודתה המוקדמת

איינסוורת' החלה את דרכה המחקרית במהלך התואר השני שלה, במכון לחקר הילד באוניברסיטת טורונטו, שם היא הצטרפה למחקרו של Blatz. המחקר עסק בתיאורית הביטחון של Blatz. בהקשר זה כתבה איינסוורת' (אז בשם סטלר) ב-1940 כי "כאשר ביטחון במשפחה חסר, האינדיבידואל מוגבל בשל החוסר בבסיס בטוח, ממנו הוא יכול לצאת אל העולם ולפעול". באופן המעיד על המשך דרכה המקצועית, כבר בעבודת הדוקטורט שלה בנושא תיאורית הביטחון, ניסתה איינסוורת' לתקף את רעיונותיה באופן מדעי. היא עשתה זאת על ידי שאלוני דיווח עצמי, שהיו בתקופה זאת נדירים למדי בתחום המחקר הפסיכולוגי.
לאחר סיום שירותה הצבאי, באוניברסיטת טורונטו, איינסוורת' החלה לעבוד יחד עם קלופר על טכניקת ניתוח של מבחן רורשאך.
עבודתה במעבדת טביסטוק

בסוף 1950 איינסוורת' הצטרפה למעבדת טביסטוק בלונדון, תחת הנחייתו של ג'ון בולבי, שם הם חקרו את השפעתו של ניתוק ממושך מהאם בילדות המוקדמת על בריאותם הנפשית של ילדים. במעבדה, איינסוורת' נפגשה עם ג'יימס רוברטסון, חוקר פסיכולוגית ילדים שהתעמק בשיטות של תצפית נטורליסטית לשם מחקר, והושפעה מאד ממנו. איינסוורת' החליטה שבמחקר הבא שתבצע היא תשתמש בשיטות של תצפית נטורליסטית.
ב-1956 חוקרים מרכזיים במעבדה הוציאו יחד את המאמר " The effects of mother-child separation: A follow-up study". מאמר זה היווה יריית פתיחה לתחילת פרסומם של תכנים בנוגע לתאוריית ההתקשרות. תרומתה של איינסוורת' למאמר הייתה מערכת סיווג של שלושה דפוסי התקשרות שהראו הילדים שהשתתפו במחקר. שלושת הדפוסים היו: ילדים שהגיבו באופן חיובי חזק לאימותיהם, ילדים שהגיבו באופן אמביוולנטי לאימהות, וילדים שלא הגיבו באופן חיצוני להימצאות האם, נראו אדישים לנוכחותה, או הגיבו אליה בעוינות.
תרומתה המרכזית לפסיכולוגיה

עבודתם המשותפת של איינסוורת' וג'ון בולבי בנתה את תאוריית ההתקשרות.
עבודתה של איינסוורת' ביצירת פרדיגמת המצב הזר סיפקה יכולת למדוד באופן אמפירי את התאוריה של בולבי, וכן הרחיבה אותה בכך שיצרה סיווג צורות התקשרות שונות.
זאת ועוד, איינסוורת' הייתה מהראשונות בתחום הפסיכולוגיה שיצרה פרדיגמה שבחנה תאוריה פסיכולוגית באופן ניסויי, ובכך תרמה לצורת החשיבה והמחקר בתחום כולו. השפעה זאת ניכרת במיוחד בתחום הפסיכולוגיה התפתחותית.
הערות שוליים

↑  O'Connell, A.N., & Rusoo, N.F. (1983). Models of achievement: Reflections of eminent women in psychology. New York: Columbia University Press.
↑  Main, M. (1999). Mary D. Salter ainsworth: Tribute and portrait. Psychoanalytic Inquiry, 19(5), 682-736.
↑  Blatz, W. (1940), Hostages to peace: Parents and the children of democracy. New York: Morrow.
↑  Salter, M. D. (1940). An evaluation of adjustment based upon the concept of security. University of Toronto Press
↑  Bretherton, I. (1992). The origins of attachment theory: John Bowlby and Mary Ainsworth. Developmental psychology, 28(5), 759.
↑  Klopfer, B., Ainsworth, M. D., Klopfer, W. F., & Holt, R. B., (1954). Developments in the
Rorschach technique (Vol. 1). Yonkers-on-Hudson, NY: World Book
↑  Ainsworth, M. D. S. (1983). A sketch of a career. In A. N. O’Connoll & N. F. Russo (Eds.), Models of achievement: Reflections of eminent women in psychology (pp. 200-219). New York: Columbia University Press,
↑  Bowlby, J,, Ainsworth, M., Boston, M., & Rosenbluth, D. (1956), The effects of mother-child separation: A follow-up study. British Journal of Medical Psychology, 29, 2 11-247.
↑  Bretherton, I. (1992). The origins of attachment theory: John Bowlby and Mary Ainsworth. Developmental psychology, 28(5), 759.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459601405171  BnF: cb135572508 (data)  GND: 128451424  ISNI: 0000 0001 1070 1001  LCCN: no2001015534  NKC: jn20010601074  NTA: 067463304  SELIBR: 272200  SNAC: w6sr05q1  SUDOC: 050844431  VIAF: 71557071   WorldCat (עם VIAF): 71557071
משה סלקטר

משה סלקטר (נולד ב-3 בדצמבר 1961) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. סלקטר שיחק בעיקר במכבי חיפה, ונודע בשל יכולתו הטובה בנגיחות ומשחקו ההוגן.
קורות חייו

סלקטר נולד בישראל ליעקב סליקטר, יליד בולגריה, ולכוכבא, ילידת טורקיה. הצטרף למועדון מכבי חיפה כבר בגיל 8, ושיחק בקבוצות הצעירות השונות של המועדון. הוא החל את דרכו כבלם, ומאוחר יותר הועבר לעמדת הקשר. הוא החל לשחק בקבוצת הנוער של מכבי חיפה בשנת 1977, והועבר על ידי מאמנה ג'וני הרדי לעמדת החלוץ. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא כבש 34 שערים, וסייע לה לזכות באליפות ליגת הנוער בפעם השנייה בתולדותיה וכן בגביע המדינה לנוער. משחקו המפורסם ביותר מאותה תקופה הוא הדרבי של חיפה בין קבוצות הנוער, שבו כבש ארבעה שערים.
ב-6 בינואר 1979 ערך סלקטר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, במשחק מול הכח רמת גן, כאשר הקבוצה שיחקה בליגה הארצית. גיוסו לצבא ההגנה לישראל מאוחר יותר פגעה מעט ביכולתו ככדורגלן. הוא התגלה כשחקן כשרוני באותה תקופה, ובין היתר כבש שער ממרחק של 40 מ' בחצי גמר גביע המדינה ב-1981 מול בני יהודה, שלא עזר לחיפה להעפיל לגמר.
סלקטר כיהן כקפטן נבחרת הנוער, ומאוחר יותר זומן לנבחרת הצעירה של ישראל, אך שיחק במדיה פעמיים בלבד. בשנת 1982 הגיע למכבי חיפה המאמן ג'ק מנסל, שלא האמין ביכולתו של סלקטר כחלוץ, ובעקבות כך ניפה אותו מסגל הקבוצה. לאחר פיטוריו של מנסל והגעתו של ג'וני הרדי במקומו, הוחזר סלקטר לסגל והחל להנהיג את הקבוצה.
בשני מחזורי הסיום של עונת 1983/1984 כבש סלקטר שערים חשובים, מול הפועל יהוד ומכבי רמת עמידר, שהובילו לזכייתה של מכבי חיפה לראשונה בתולדותיה באליפות הליגה העליונה (אז "הליגה הלאומית"); זאת למרות יתרון של 13 נקודות לזכותה של בית"ר ירושלים קודם לכן. בעקבות יכולתו הטובה הוא אף זומן לנבחרת ישראל, ושיחק במדיה לראשונה מול נבחרת אורוגוואי. בעונת 1984/1985 הוא פיתח שותפות יעילה בחוד ההתקפה של מכבי חיפה יחד עם זאהי ארמלי ורוני רוזנטל, שהובילה את מכבי חיפה לזכייה נוספת באליפות. בנוסף הוא סיים כמלך השערים של הקבוצה בעונה זו, עם 16 שערים, ואף זכה בתואר כדורגלן העונה של מעריב.
לאחר סכסוך עם המאמן שלמה שרף, סלקטר עבר לבית"ר ירושלים בשנת 1987 תמורת 115 אלף דולר. הוא כבש ארבעה שערים בלבד במדי בית"ר, ועל כן הושאל עוד באמצע העונה להפועל כפר סבא, בה כבש שער אחד בלבד. הוא חזר למכבי חיפה בשנת 1989, אך לא הרבה לשחק ובעקבות כך עבר למכבי עכו מליגה א', וסייע לה לעלות לליגה הארצית. לאחר מכן פרש ממשחק פעיל ומונה לזמן קצר למאמן קבוצת הנוער של מכבי חיפה.
לאחר פרישתו החל סלקטר לעבוד במשטרת ישראל. ב-2009 השתתף סלקטר בטורניר הוקרה שנערך לכבוד קבוצת האליפות הראשונה של מכבי חיפה. הוא נחשב לאחד מהשחקנים המצטיינים בהיסטוריה של המועדון.
תארים

אליפות ישראל (2): 1983/1984, 1984/1985
אלוף האלופים: 1984
גביע ליליאן: 1984
כדורגלן העונה בישראל: 1984/1985
נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל

| --- | --- |
צ'כוסלובקיה
 מידע כללי
 הצטרפות:  1932 עד 1993
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  4 (הראשונה ב-1970)
 ההישג הטוב:  מקום שישי (1970)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1936)
 ההישג הטוב:  מקום חמישי (1960)
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  24 (הראשונה ב-1935)
 ההישג הטוב:  זהב: 1946  כסף: 1947, 1951, 1955, 1959, 1967, 1985  ארד: 1935, 1957, 1969, 1977, 1981
 
נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל הייתה נבחרת הכדורסל שייצגה את צ'כוסלובקיה. נבחרת צ'כוסלובקיה הייתה מהנבחרות החזקות באירופה והישג השיא שלה היה זכייה באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1946. כמו כן, הנבחרת סיימה 6 פעמים במקום השני באליפות אירופה ו-5 פעמים במקום השלישי.
במשחקים האולימפיים השתתפה נבחרת צ'כוסלובקיה 7 פעמים והישג השיא שלה היה מקום חמישי בשנת 1960. כמו כן השתתפה הנבחרת 4 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה היה המקום השישי בשנת 1970.
בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993 לצ'כיה וסלובקיה התפרקה גם נבחרת הכדורסל של צ'כוסלובקיה. הנבחרת היורשת של צ'כוסלובקיה היא נבחרת צ'כיה.
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| גרמניה הנאצית 1936 | מקום תשיעי | 3 | 1 | 2 |
| בריטניה 1948 | מקום שביעי | 8 | 5 | 3 |
| פינלנד 1952 | מקום תשיעי | 3 | 1 | 2 |
אוסטרליה 1956: לא העפילה
| איטליה 1960 | מקום חמישי | 8 | 5 | 3 |
יפן 1964: לא העפילה
מקסיקו 1968: לא העפילה
| גרמניה המערבית 1972 | מקום שמיני | 9 | 4 | 5 |
| קנדה 1976 | מקום שישי | 7 | 3 | 4 |
| ברית המועצות 1980 | מקום תשיעי | 7 | 3 | 4 |
ארצות הברית 1984: לא העפילה
קוריאה הדרומית 1988: לא העפילה
ספרד 1992: לא העפילה
| סך הכל | 7 הופעות | 45 | 22 | 23 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: לא העפילה
ברזיל 1954: לא העפילה
צ'ילה 1959: לא העפילה
ברזיל 1963: לא העפילה
אורוגוואי 1967: לא העפילה
| יוגוסלביה 1970 | מקום שישי | 9 | 4 | 5 |
| פרגוואי 1974 | מקום עשירי | 7 | 4 | 3 |
| הפיליפינים 1978 | מקום תשיעי | 7 | 5 | 2 |
| קולומביה 1982 | מקום עשירי | 7 | 4 | 3 |
ספרד 1986: לא העפילה
ארגנטינה 1990: לא העפילה
| סך הכל | 4 הופעות | 30 | 17 | 13 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| שווייץ 1935 | מקום שלישי | 3 | 2 | 1 |
| לטביה 1937 | מקום שביעי | 5 | 1 | 4 |
ליטא 1939: לא נרשמה
| שווייץ 1946 | מקום ראשון | 4 | 4 | 0 |
| צ'כוסלובקיה 1947 | מקום שני | 7 | 6 | 1 |
מצרים 1949: לא נרשמה
| צרפת 1951 | מקום שני | 8 | 5 | 3 |
| ברית המועצות 1953 | מקום רביעי | 10 | 7 | 3 |
| הונגריה 1955 | מקום שני | 10 | 8 | 2 |
| בולגריה 1957 | מקום שלישי | 10 | 8 | 2 |
| טורקיה 1959 | מקום שני | 8 | 6 | 2 |
| יוגוסלביה 1961 | מקום חמישי | 8 | 4 | 4 |
| פולין 1963 | מקום עשירי | 9 | 4 | 5 |
| ברית המועצות 1965 | מקום שביעי | 9 | 6 | 3 |
| פינלנד 1967 | מקום שני | 9 | 7 | 2 |
| איטליה 1969 | מקום שלישי | 7 | 6 | 1 |
| גרמניה המערבית 1971 | מקום חמישי | 7 | 4 | 3 |
| ספרד 1973 | מקום רביעי | 7 | 4 | 3 |
| יוגוסלביה 1975 | מקום שישי | 7 | 3 | 4 |
| בלגיה 1977 | מקום שלישי | 7 | 6 | 1 |
| איטליה 1979 | מקום רביעי | 9 | 5 | 4 |
| צ'כוסלובקיה 1981 | מקום שלישי | 9 | 6 | 3 |
| צרפת 1983 | מקום עשירי | 7 | 2 | 5 |
| גרמניה המערבית 1985 | מקום שני | 8 | 4 | 4 |
| יוון 1987 | מקום שמיני | 8 | 2 | 6 |
יוגוסלביה 1989: לא העפילה
| איטליה 1991 | מקום שישי | 5 | 2 | 3 |
| סך הכל | 24 הופעות | 181 | 112 | 69 |
ראו גם

נבחרת צ'כיה בכדורסל
נבחרת סלובקיה בכדורסל
משפט ניוטון על עקומים סגורים

במתמטיקה, משפט ניוטון על עקומים סגורים (באנגלית: Newton's theorem on ovals) קובע שהשטח הנחתך על ידי קו ישר מתחום מישורי קמור אינו יכול להיות פונקציה אלגברית של המקדמים המגדירים את הישר.
אייזק ניוטון קבע את הטענה הזו כלמה 28 של החלק השישי של הכרך הראשון של ספרו פרינקיפיה, והשתמש בה כדי להראות שהמיקום של כוכב לכת במסלולו אינו יכול להיות פונקציה אלגברית של הזמן (לפי החוק השני של קפלר, השטח שמקצה הרדיוס ווקטור של הכוכב פרופורציונלי לזמן). בשל ההוכחה המחוכמת והפשוטה, המסתמכת במידת מה על הטופולוגיה של משטחי רימן (שיומצאו באמצע המאה ה-19), טענה זו לא התקבלה על דעתם של המתמטיקאים בני דורו של ניוטון, וגם אחר-כך עוררה מחלוקת. ניוטון ניסח את המשפט עבור "ovals", כלומר תחומים מישוריים קמורים, אבל לא הציג את ההנחות שלו לגבי העקום התוחם, ואף נדרש להבהיר אותן במהדורה השנייה של הספר. לייבניץ סבר שהלמניסקטה של ברנולי מהווה דוגמה נגדית למשפט, אבל זה מפני שהיא חותכת את עצמה. ארנולד ו-Vasilyev (ב-1989) הצביעו על כך שאם "oval" פירושו "עקום קמור וגזיר אינסופית", אז הטענה של ניוטון נכונה והטיעון שלו מכיל את הצעדים ההכרחיים של הוכחה ריגורוזית.
הטענה

הלמה של ניוטון (בתרגום מן המקור בלטינית) קובעת כדלקמן:
"לא קיים תחום (oval) אשר השטח הנחתך ממנו על ידי קו ישר ניתן לחישוב באופן אוניברסלי באמצעות משוואות כלשהן בעלות מספר סופי של איברים וממדים סופיים".
בשפה מתמטית מודרנית, ניוטון למעשה הוכיח את המשפט הבא:
"לכל תחום מישורי המוגבל על ידי עקום קמור וחלק (חלק פירושו גזיר אינסוף פעמים), שטח הגזרה הנחתכת מן התחום על ידי ישר שמשוואתו ax + by = c אינו יכול להיות פונקציה אלגברית של a,b,ו-c (הווה אומר, לא קיים פולינום F כך ש- F\left(a,b,c,V\right)=0, כאשר V הוא שטח הגזרה)."
כלומר לפי המשפט של ניוטון, אם קיימת פונקציה אלגברית של המקדמים המבטאת את השטח התחום במקטע של העקום, אז בהכרח יש לו נקודות סינגולריות (singular points) – נקודות שבהן הוא אינו חלק, אלא גזיר רק מספר סופי של פעמים.
כפי שניוטון הראה, הטענה נכונה אפילו אם מדובר רק בישרים העוברים דרך הראשית. במקרה כזה הישר מוגדר על ידי הזווית שלו ביחס לציר ה-x, והלמה קובעת ששטח הגזרה אינו פונקציה אלגברית של קוסינוס הזווית. אם מניחים שהעקום עצמו מוגדר על ידי משוואה אלגברית, אז נקודת החיתוך של הישר עם העקום היא פונקציה אלגברית של המקדמים, ואז אפשר לנסח את הטענה גם כך: "שטח הגזרה, עם בסיס קבוע, אינו פונקציה אלגברית של הנקודה הקובעת את הגזרה". זהו הניסוח שהיה נחוץ לניוטון על-מנת להראות שאין קשר אלגברי בין הזמן לבין מקומו של כוכב לכת במסלולו.
לדוגמה, הלמה של ניוטון קובעת ששטח הגזרה של עיגול אינו תלוי אלגברית בקוסינוס הזווית של הגזרה. אכן, שטח הגזרה פרופורציונלי לזווית עצמה, והקוסינוס באמת אינו פונקציה אלגברית של הזווית.