stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פמינה
הערות שוליים

↑  גדולות מהחיים, באתר nrg‏, 4 ביוני 2007
↑  גידול של 60% בהיקף מכירת החזיות לקראת ט"ו באב, באתר All marketing
↑  פמינה קניון גבעתיים, באתר גבעתיים פלוס
↑  רשת ההלבשה התחתונה Femina הגיעה לאשדוד - מגוון מבצעים לרגל הפתיחה, באתר אשדוד נט, 15 ביולי 2021
↑  פמינה – סניפים, באתר פמינה
↑  רשת Be של שופרסל נכנסת לתחום ההלבשה התחתונה, באתר ynet, 14 במאי 2019
↑  מורן אטיאס תוביל קמפיין לחברת פמינה תמורת כ-100 אלף דולר, באתר גלובס, 21 בדצמבר 2010
↑  וואלה! סלבס‏, בקרוב על איילון: סיון קליין בתחתונים וחזייה, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2015
↑  ליאת רון, ‏עדי הימלבלוי: "חשוב לי שהביטחון הכלכלי יבוא ממני", באתר גלובס, 23 בדצמבר 2017
↑  זיוה מוגרבי-קובני, במקום הימלבלוי: הג'וב החדש של רוסלנה, באתר ישראל היום, 22 בדצמבר 2019
↑  וואלה סלבס‏, בר זומר וירדן הראל סוגרות את השנה בתחתונים, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2020
↑  מאיה אושרי כהן, בר רפאלי עושה את פמינה, באתר Fashion Israel‏, 21 ביוני 2022
↑  בר רפאלי בקמפיין לוהט: זה המותג שבחר בה עד 2025, באתר אייס, 28 באוגוסט 2023
פול דנו

| --- | --- |

דנו, 2012
 לידה:  19 ביוני 1984 (בן 40) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Paul Franklin Dano 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  Wilton High School (22 ביוני 2002)  האקדמיה לקולנוע של ניו יורק  בית הספר בראונינג  אוניברסיטת פייס  הקולג' לאמנויות ליברליות ע"ש יוג'ין לאנג 
 בן או בת זוג:  זואי קאזאן (2007–?) 
 צאצאים:  Alma Dano, second Kazan-Dano child 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע (2007)  פרס קלוטרודיס לשחקן המשנה הטוב ביותר (2008) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פול פרנקלין דנו (באנגלית: Paul Franklin Dano, נהגה: פול דיינואו; נולד ב-19 ביוני 1984) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. ידוע בזכות הופעתו בתור האווי בסרט "הדרך המהירה ללונג איילנד" (2001), בתור דוויין בסרט "מיס סנשיין הקטנה" (2006), בתור תפקיד כפול של פול ואלי סאנדיי בסרט "זה ייגמר בדם" (2007), בתור ג'ון טיביס בסרט "12 שנים של עבדות" (2013), בתור אלכס ג'ונס בסרט "אסירים" (2013), בדמותו של הזמר בריאן וילסון בסרט "אהבה וחסד" (2014); עבורו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף, היא גילם את איש החידות בסרט "באטמן" (2022).
דנו ערך את הופעת הבכורה שלו בבימוי עם סרט הדרמה "תמונה משפחתית" (2018) המבוסס על הרומן באותו שם מאת ריצ'רד פורד. הוא כתב את התסריט יחד עם בת זוגו זואי קאזאן. בשנת 2018, הוא כיכב במיני סדרה "הבריחה מדנמורה" מבית שואוטיים בתור דייוויד סווט; עבור תפקידו היה דנו מועמד לפרס אמי לשחקן משנה מצטיין במיני-סדרה.
ביוגרפיה

דנו נולד בניו יורק שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. הוריו הם גלאדיס (לבית פיפ) ופול א. דנו. הוא גדל בניו יורק ולמד בבית ספר לבנים-בלבד "בראונינג". בהמשך עבר עם משפחתו להתגורר בעיירה וילטון שבקונטיקט. ב-2002 סיים את לימודיו התיכוניים בבית ספר בעיירה.
לאחר מכן חזר לניו יורק כדי ללמוד במכללת יוג'ין לאנג לאמנויות.
קריירה

דנו החל להופיע בגיל צעיר בהצגות מקומיות אשר הובילו להופעת הבכורה שלו בברודוויי בגיל 12 לצד ג'ורג' סי. סקוט במחזה "אופק אבוד".
בשנת 1998, הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרק בסדרה "בחור חכם", ובשנת 2000, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "התחלה חדשה".
בשנת 2001, בגיל 17, התפרסם בדרמה העצמאית "הדרך המהירה ללונג איילנד" בו גילם את האווי בליצר נער חכם ורגיש בן 15 הגר בסביבה מוזנחת בלונג איילנד. בשבוע אחד מאבד הוואי את אמו בתאונת דרכים ומפסיד כמעט כל דבר וכל אחד בחייו. להאווי לא נשארו הרבה ברירות אלא לנווט את התבגרותו כראות עיניו ללא שום השגחה. על תפקידו בסרט זכה דנו בפרס אינדפנדנט ספיריט על הופעת הבכורה הטובה ביותר. ב-2002 הופיע בשני פרקים בסדרה "הסופרנוס".
ב-2004 שיחק בקומדיה "איזו מין שכנה" בה גילם את קליץ, חברו של הדמות הראשית מת'יו קידמן (אמיל הירש), בנוסף שיחק בסרט "לקחת חיים" בכיכובה של אנג'לינה ג'ולי.
ב-2006 הופיע בסרט עצמאי מצליח נוסף, "מיס סאנשיין הקטנה" בדמותו של דווין, אחיה הגדול של אוליב, המגולמת על ידי אביגיל ברסלין. הוא מגלם את דווין שחי את חייו לפי תורתו של פרידריך ניטשה ומסרב לדבר עד שיהיה בוגר דיו כדי להתגייס לחיל האוויר האמריקאי ולהיות טייס קרב. בנוסף ב-2006 שיחק גם בסרט "פאסט פוד".
בשנת 2007 סיפק דנו את הופעתו הזכורה ביותר, כנראה, בדרמה התקופתית של פול תומאס אנדרסון "זה יגמר בדם". בסרט גילם דנו את דמותו של הכומר הפנטי איליי סאנדיי וגם את אחיו פול, שמקבל את הדת כחלק מרכזי של החלטות החיים. במהלך הסרט מנסה איליי להוציא רווחים אישיים מאיל הנפט דניאל פליינוויו, המגולם על ידי דניאל דיי-לואיס. על הופעתו בסרט זכה במועמדות לפרס באפט"א.
בשנת 2008, כיכב בקומדיה "ענקי", וב-2009, דיבב את דמותו של העז אלכסנדר ב"ארץ יצורי הפרא". בשנת 2010 השתתף בקומדיית הפעולה "כמו יום ולילה" בתפקידו של ממציא גאון בשם סיימון פק, וב-2011, שיחק בסרט "הפלישה למערב" לצידו של דניאל קרייג.
ב-2012 כיכב בסרטים "בשביל אלן", "להיות פלין" ו"רובי ספרקס" לצידה של הכוכבת/כותבת זואי קאזאן, והשתתף גם בסרט המדע הבדיוני של ריאן ג'ונסון, "לופר".
בשנת 2013 שיחק בסרט "אסירים" בו שיחק בחור פסיכוטי מופנם בשם אלכס ג'ונס הנחשד בחטיפת בתו של גיבור הסרט קלר דובר, המגולם על ידי יו ג'קמן. בנוסף ב-2013, שיחק בסרט "12 שנים של עבדות" בתור שכנו הנגר של בעל העבדים האדיב פורד, עבורו הוא מבצע מגוון עבודות נגרות ומסתכסך עם העבד (גיבור הסרט) סולומון סביב עצותיו של סולומון להתייעלות העבודה. בעקבות סכסוך זה נמכר סולומון לבעל העבדים האכזר אדווין אפס, לאחר שהנגר מנסה לרצוח אותו בתליה. על השתתפותו בסרט זה היה מועמד לפרסים רבים.
ב-2015 שיחק בסרט "אהבה וחסד", בו גילם את בריאן וילסון, מנהיג להקת "הביץ' בויז", בצעירותו, לצידו של ג'ון קיוזק שגילם את וילסון כאדם מבוגר. בנוסף בשנה זו, שיחק בסרט האיטלקי "נעורים" של הבמאי פאולו סורנטינו.
ב-2016 שיחק בתפקיד ראשי בתור פייר באזוחוב, בסדרה "מלחמה ושלום". בנוסף, בשנה זו כיכב בסרט "איש האולר" לצד דניאל רדקליף.
בשנת 2018 יצא לאקרנים סרטו הראשון כבמאי, "תמונה משפחתית", בכיכובם של קארי מאליגן וג'ייק ג'ילנהול. הסרט, אותו כתב דנו בשיתוף עם זואי קאזאן, מבוסס על ספרו של ריצ'רד פורד משנת 1990. בשנה זו גם שיחק בתפקיד הראשי של דייוויד סווט במיני-סדרת הפשע "הבריחה מדנמורה" ברשת Showtime שביים בן סטילר, כאסיר הנמלט מבית הכלא.
מ-27 בדצמבר 2018 עד 17 במרץ 2019 שיחק לצד אית'ן הוק בחידוש של תיאטרון ברודוויי למחזה "המערב האמיתי" שכתב השחקן והמחזאי סם שפרד.
ב-29 בספטמבר 2023 יצא לאור הסרט "כסף טיפש" בכיכובו.
חיים אישיים

משנת 2007 נמצא בזוגיות עם השחקנית זואי קאזאן. לשניים בת משותפת שנולדה באוגוסט 2018. הם מתגוררים בשכונה בוריאום היל, ברוקלין שבניו יורק.
דנו חבר בלהקת Mook, בה הוא משמש כסולן וגיטריסט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | התחלה חדשה | ג'ואל |  |
| 2001 | הדרך המהירה ללונג איילנד | האווי בליצר | פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת הפריצה הטובה ביותר (אנ') (2002) |
| 2002 | מועדון הקיסר | מרטין בלית' |  |
| 2004 | לקחת חיים | אשר הצעיר |  |
| 2004 | איזו מין שכנה | קליץ |  |
| 2005 | הבלדה על ג'ק ורוז | תאדיוס |  |
| 2005 | המלך | פול זאנדו |  |
| 2006 | מיס סנשיין הקטנה | דווין הובר | מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (2007) |
| 2006 | פאסט פוד | בריאן |  |
| 2007 | Weapons | כריס |  |
| 2007 | זה ייגמר בדם | פול ואלי סאנדיי | מועמד פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה (2008) |
| 2008 | Explicit Ills | רוקו |  |
| 2008 | Light and the Sufferer | דון |  |
| 2008 | Gigantic | בריאן |  |
| 2009 | לקחת את וודסטוק | בחור |  |
| 2009 | The Good Heart | לוקאס |  |
| 2009 | ארץ יצורי הפרא | אלכסנדר | דיבוב |
| 2010 | הגבר הנוסף | לואיס איבס |  |
| 2010 | המשלחת של מיק | תומאס גטלי |  |
| 2010 | כמו יום ולילה | סימון פק |  |
| 2011 | הפלישה למערב | פרסי דולארהיד |  |
| 2012 | להיות פלין | ניק פלין (אנ') |  |
| 2012 | רובי ספרקס | קאלווין וויר פילדס |  |
| 2012 | לופר | סת' |  |
| 2012 | For Ellen | ג'ובי |  |
| 2013 | 12 שנים של עבדות | ג'ון טיביס |  |
| 2013 | אסירים | אלכס ג'ונס |  |
| 2014 | אהבה וחסד | בריאן וילסון | מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר (2016) מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (2016) |
| 2015 | נעורים | ג'ימי טרי |  |
| 2016 | איש האולר | האנק |  |
| 2017 | אוקג'ה | ג'יי |  |
| 2018 | תמונה משפחתית |   | במאי ותסריטאי |
| 2021 | האשמה | מת'יו פונטנוט | קול |
| 2022 | באטמן | איש החידות |  |
| 2022 | הפייבלמנים | ברט פייבלמן | מועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') (2022) |
| 2023 | כסף טיפש | קית' גיל (אנ') |  |
| 2024 | בחלל שנותר | האנוס | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Sensei Rainbow and the Dojo Kids | פול | סרט טלוויזיה |
| 1998 | Smart Guy | ניקולס | פרק: "She Got Game" |
| 2002 | Too Young to Be a Dad | מאט פרימן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2002, 2004 | הסופרנוס | פטריק ווילן | 2 פרקים |
| 2016 | מלחמה ושלום | פייר בֶּזוּחוֹב (אנ') | מיני-סדרה |
| 2018 | הבריחה מדנמורה | דייוויד סווט | מיני-סדרה מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2019) |
| 2022–הווה | Pantheon | כספיאן | דיבוב; 16 פרקים |
| 2024 | מר וגברת סמית' | האריס | 3 פרקים |
| 2024 | פנטזמאס (אנ') | ג'ף | פרק: "Cookies and Spaghetti" |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | השחקן האורח הטוב ביותר בסדרת דרמה | מר וגברת סמית' | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Pat Saperstein,Caroline Brew, Pat Saperstein, Caroline Brew, New Movies Out Now in Theaters: What to See This Week, Variety, ‏2023-09-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Stephanie Bunbury, Love and Mercy's Paul Dano relates to Brian Wilson's tortured genius, The Sydney Morning Herald, ‏2015-06-01 (באנגלית)
↑  Petrusich, Amanda (2012-07-20). "'Ruby Sparks,' With Zoe Kazan and Paul Dano". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-01-15.
↑  A New Little Sunshine! Paul Dano Confirms He and Zoe Kazan Welcomed a Daughter Eight Weeks Ago, PEOPLE.com (באנגלית)
↑  MEET MOOK - NYLON MAGAZINE, web.archive.org, ‏2011-09-16
↑  אמיר בוגן, קאן, "לא יכולתי לכתוב איתה באותו החדר, זה שיגע אותנו", באתר ynet, 8 בינואר 2019
↑  Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424041805171  PLWABN: 9811357226805606  BIBSYS: 13015909  BNE: XX1528355  BnF: cb15051100d (data)  CANTIC: a11844486  GND: 1011851970  ISNI: 0000 0001 1950 7336  LCCN: no2003036147  MusicBrainz: 9596b346-89f8-4c13-9952-acd792b671fd  NKC: xx0150243  NTA: 35301611X  SUDOC: 123993334  VIAF: 66752082   WorldCat (עם VIAF): 66752082
קלאודיה לוש

קלאודיה לוש (בגרמנית: Claudia Losch; נולדה ב-10 בינואר 1960) היא אתלטית מערב גרמניה בעבר, אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), אלופת עולם באולם (בודפשט 1989), 3 פעמים אלופת אירופה באולם (1986, 1988 ו-1990) ו-9 שנים ברציפות אלופת גרמניה המערבית (1982–1990) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה

לוש נולדה וגדלה בהרנה.
ביוגרפיה > 1983

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 היא סיימה במקום שביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.72 מטר.
ביוגרפיה > 1984

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בתחילת מרץ 1984 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 20.23 מטר, אחרי הלנה פיבינגרובה מצ'כוסלובקיה (20.34 מטר) ולפני היידי קריגר ממזרח גרמניה (20.18 מטר).
ביוגרפיה > 1984 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס היא זכתה במדליית זהב בתוצאה 20.48 מטר, לפני מיכאלה לוגין מרומניה (20.47 מטר) וגייל מרטין מאוסטרליה (19.19 מטר).
ביוגרפיה > 1985

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפיראוס, יוון 1985 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 20.59 מטר, אחרי הלנה פיבינגרובה (20.84 מטר) ולפני הייקה הרטווויג ממזרח גרמניה (19.93 מטר).
ביוגרפיה > 1986 > אלופת אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה במדריד, ספרד במרץ 1986 היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 20.48 מטר, לפני היידי קריגר (20.21 מטר) ומיכאלה לוגין (19.07 מטר)
באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה באותה שנה היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 20.54 מטר.
ביוגרפיה > 1987

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 סיימה במקום רביעי בתוצאה של 20.73 מטר, 3 ס"מ ממדליית ארד.
ביוגרפיה > 1988

באליפות אירופה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרת 1988 זכתה בפעם השנייה בקריירה שלה במדליית זהב בתוצאה של 20.39 מטר, לפני לריסה פלשנקו מברית המועצות (20.23 מטר), וקתרין ניימקה מגרמניה המזרחית (20.23 מטר).
באולימפיאדת סיאול סיימה במקום חמישי בתוצאה של 20.27 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה.
ביוגרפיה > 1989 > אלופת העולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט בשנת 1989 היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 20.45 מטר, לפני הונג ז'יאונג מהרפובליקה העממית של סין (20.25 מטר) וכריסטה וייס מגרמניה המזרחית (19.75 מטר).
ביוגרפיה > 1990

באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד 1990 היא זכתה בפעם השלישית בקריירה במדליית זהב בתוצאה של 20.64 מטר, לפני נטליה ליסובסקאיה מברית המועצות (20.35 מטר) וגריט האמר מגרמניה המזרחית (19.34 מטר).
באליפות אירופה שנערכה בספליט, יוגוסלביה באותה שנה היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 19.92 מטר.
ביוגרפיה > 1991

באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 היא סיימה במקום רביעי בתוצאה 19.74 מטר.
חיים אישיים

לאחר סיום הקריירה הספורטיבית לוש החלה לעבוד כרופאת עיניים.
שיאים אישיים > אצטדיון

הדיפת כדור ברזל: 22.19 מטר (1987)
שיאים אישיים > אולם

הדיפת כדור ברזל: 21.46 מטר (1986)
דינמו וולוגדה

דינמו וולוגדה (ברוסית: Динамо Вологда) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר וולוגדה. קיים מאז 1926 אם כי רק מ-1966 החל להתחרות באליפות הסובייטית.
הישג השיא של הקבוצה הוא ההעפלה לליגה הרוסית הראשונה – ליגת המשנה הרוסית – בה התמודדה משך שתי עונות בלבד (ב-1992 וב-1993) עד שהודחה בחזרה לליגה השנייה.
ב-2002 וב-2005 סיימה כסגנית אלופת הליגה, אך לא העפילה לליגת המשנה כיוון שרק המקום הראשון מעפיל לליגה הראשונה. בהתאם לתוצאות עונת 2011/12 המועדון ירד ליגה והוא משחק מאז בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה.
היסטוריה

מועדון הכדורגל דינמו וולוגדה הוקם ב-8 במרץ 1926 ביוזמת גיידוצ'וניוק, איש שירותי הביטחון של העיר וולוגדה שהיה חבר באגודת דינמו.
כבר ב-1927 זכתה הקבוצה בתואר הראשון שלה והייתה לאלופת העיר וולוגדה ועד שנת 1931 ביססה את עצמה כקבוצת הכדורגל הטובה בעיר כשזכתה באליפות שנייה.
בתקופת ברית המועצות הקבוצה המשיכה לשחק באליפות העיר ובליגות הנמוכות של ברית המועצות, אך באותן שנים נודעה גם היריבות המרה שבין קבוצת דינמו וולוגדה לקבוצת ספרטק וולוגדה, שבדומה למקבילותיהן ממוסקבה היו יריבות מושבעות בשל היריבות הכללית שבין אגודות הספורט שניהלו את הקבוצות; דינמו ייצגה את אנשי זרועות הביטחון וספרטק ייצגה את פועלי מפעלי הבשר.
ב-1963 התרחש המשבר החמור ביותר בתולדות הקבוצה, כאשר בשל קשיים פיננסיים רבים התקשתה הקבוצה להמשיך להתקיים ונערכו אף דיונים שבמהלכן הוצע לפרק את הקבוצה, בשל חוסר היכולת הכלכלית לתחזק אותה. רק ברגע האחרון ההחלטה נדחתה ולבסוף נשכחה וראשי הקבוצה המשיכו להילחם בעור שיניהם למען הישרדות הקבוצה.
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה שיחקה מספר עונות בודדות בליגת המשנה, וב-1994 הודחה בחזרה לליגה השנייה, כאשר ההדחה יצרה סכסוך עמוק בין שחקני הקבוצה למאמנם. בסיום עונת 2011 ירדה ליגה ומאז משתתפת בתחרויות של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה. בעונת 2021 זכתה באליפות טבעת הזהב של הליגה השלישית.
תארים

אליפות העיר וולוגדה (2): 1927, 1931
אליפות טבעת הזהב של הליגה השלישית (1): 2021
מיכל מירון-שקד

| --- | --- |

מיכל מירון שקד
 לידה:  13 ביולי 1957 ירושלים 
 פטירה:  19 במאי 2007 (בגיל 49) 
 מקום קבורה:  מעלה החמישה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 בן או בת זוג:  אריק שקד 
 מספר צאצאים:  2 
 
מיכל מירון שקד (13 ביולי 1957 - 19 במאי 2007) הייתה עיתונאית שפעלה בתחומי העיתונות, הטלוויזיה והאינטרנט.
ביוגרפיה

מיכל מירון שקד נולדה ב-13 ביולי 1957 בירושלים. את דרכה בכתיבה החלה כילדה בעיתון דבר לילדים. בשנת 1978 החלה לכתוב בעיתון מעריב במקביל ללימודיה באוניברסיטת תל אביב. בתחילת שנות ה-80 החלה לעבוד במקומון "ירושלים", וכתבה בו את מדור "העיניים של מיכל". לאחר מכן עברה לכתוב במקומון הירושלמי "כל העיר", ובעיתון "ידיעות אחרונות".
ב-1985 עברה להתגורר בניו יורק ככתבת השבועון "כותרת ראשית", בו כתבה טור בשם "מכתב מניו יורק". לאחר שראיינה את מייסד המגזין "פנטהאוז" בוב גוצ'יונה עבור "כותרת ראשית", הוא הציע לה תפקיד ככתבת במגזין ובעיתון "ספין". היא השתמשה בשם מישל מיירון שכתבה שם. במסגרת עבודה זו חשפה את שמו של יוסי גינוסר כבכיר השב"כ המעורב בפרשת קו 300. לאחר סגירת "כותרת ראשית" ב-1988, עברה לעבוד ככתבת העיתון "חדשות" בניו יורק. ב-1992 שבה לישראל והחלה לכתוב טור יומי בעיתון מעריב.
ב-1993 הגישה בערוץ 2 את תוכנית השיחות הלילית "בין הסדינים", שעסקה בבעיות זוגיות ומיניות, ונחשבה לתוכנית הסקס הראשונה בטלוויזיה. התוכנית ספגה ביקורות קשות והורדה מהמסך, ומירון שקד אמרה על כך כי ""פתאום גיליתי שאני מלכת הפרובוקציות זה עצבן, כי התוכנית בעצם הקדימה את זמנה".
ב-1994 כתבה את הספר "אם תיגע בי אני אצרח" שעסק בגילוי עריות ונפרשה בו מערכת יחסים קשה בין אב לבתו, הכוללת התעללות. עם פרסומו עורר הספר סערה באמצעי התקשורת, והועלו השערות האם הספר מבוסס על חומרים אישיים. לאחר שאישרה בריאיון עיתונאי כי הספר הוא אוטוביוגרפי, נפגע מכך אביה, אשר הכחיש את האשמותיה הכלולות בספר, וניתק את הקשר עמה.
ב-1998 שימשה למשך תקופה של שנה כדוברת רשות השידור.
בסוף שנות ה-90, כתבה במגזין האתר וואלה, וב-2000 הקימה וניהלה את האתר המגזיני "Iwomen", שקהל היעד שלו הוא נשים. בשנותיה האחרונות הייתה פעילה במיוחד בשיח הנשי והפמיניסטי בישראל.
מירון שקד התגוררה בשנות חייה האחרונות ביישוב עין חמד שליד ירושלים. היא הייתה נשואה לאריק שקד ולהם שני בנים תאומים. נפטרה ממחלת הסרטן ב-19 במאי 2007 ונטמנה בקיבוץ מעלה החמישה.
ספרים שכתבה

אם תיגע בי אני אצרח (ירושלים: כתר, 1994)
ענדתי עגילים כחולים (ירושלים: 2011)
הערות שוליים

↑  כתבות של מיכל מירון: תראו מי באה - למבוא, מעריב, 14 בנובמבר 1978
מיכל מירון, מי רוצה בית בנחלאות?, מעריב, 16 ביולי 1979
↑  אחת מהכתבות שלה: מיכל מירון, אצל פליני במלון, כותרת ראשית, 16 באפריל 1986
↑  "פנטהאוז” החתים את מיכל מירון, חדשות, 28 ביולי 1986
↑  אבי גנאור, " ג׳ מהשב״ב הוא יוסף גינוסר", חדשות, 7 בדצמבר 1986
שלום רוזנפלד, MICHELE MAYRON " תסמונת, מעריב, 17 בדצמבר 1986
↑  מיכל מירון - טיסת לילה, היידיגר מת וחי בניו יורק, חדשות, 6 בנובמבר 1989
↑  אביבה קרול, ‏מיכל מירון-שקד מונתה לדוברת רשות השידור, באתר גלובס, 3 במאי 1998
↑  אוריה שביט, הכתבה שתסדר לכם את החיים, באתר הארץ, 28 בפברואר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311649705171  LCCN: nr94030098  VIAF: 298856933   WorldCat (עם VIAF): 298856933
עמיקם אהרוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באוגוסט 1929 צפת, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  21 בינואר 2002 (בגיל 72) רחובות, ישראל
 ענף מדעי:  פיזיקה
 עיסוק:  מגנטיקה
 מקום לימודים:  מכון ויצמן למדע 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע
 
עמיקם אהרוני (5 באוגוסט 1929 – 21 בינואר 2002) היה פיזיקאי ישראלי, עמית מחקר בכיר באוניברסיטת אוקספורד ופרופסור במכון ויצמן למדע.
קורות חיים

אהרוני נולד בצפת. בשנת 1953 סיים את התואר השני בפיזיקה באוניברסיטה העברית. בשנת 1957 סיים את דוקטורט בפיזיקה במכון ויצמן. התזה שלו עסקה באלמנטים של זיכרון מגנטיסטי. עבודת הפוסט-דוקטורט שלו עם ג'ון ברדין הביאה אותו לאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנים 1958–1959. בשנים 1971–1972, 1977–1978, וב-1992 היה עמית מחקר בכיר במחלקה למטלורגיה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1972 הועלה לדרגת פרופסור במחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן, ובשנת 1978 מונה לפרופסור לריצ'רד קרונשטיין למגנטיות תאורטית.
הערות שוליים

↑  חולקו תעודות באוניברסיטה ל־485 בוגרים, מוסמכים ודוקטורים, הארץ, 8 במאי 1958
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286615105171  BIBSYS: 90948522  BnF: cb13525013d (data)  CiNii: DA10229642  ISNI: 0000 0001 1735 7557  LCCN: no96057250  NKC: vut2012715833  SUDOC: 050335294  VIAF: 169645   WorldCat (עם VIAF): 169645
Simon & Speck

| --- | --- |

 מפתח:  הסוכנות לביטחון לאומי 
 קטגוריה:  צופן בלוקים 
 
בקריפטוגרפיה, Simon ו-Speck הן משפחות של צופן בלוקים קלי-משקל במבנה פייסטל בסגנון ARX, שפותחו ופורסמו ביוני 2013 על ידי הסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית במטרה להכשירם כתקן הצפנה על ידי ארגוני התקינה הבינלאומיים. היעד של הצפנים הללו הוא למלא את הצורך בצופן קל משקל, גמיש ונוח לניתוח, המציע תפוקה וביצועים מצוינים, בעיקר לאינטרנט של הדברים - חומרה מוגבלת משאבים וצריכת אנרגיה נמוכה מאוד. Simon מכוון בעיקר לביצועים אופטימליים בחומרה ואילו Speck מכוון לביצועים אופטימליים בתוכנה.
רקע ומוטיבציה

צפנים סימטריים כמו AES שפותחו בעשור הקודם נועדו בעיקר למחשבים שולחניים ושרתים והם אינם מתאימים במיוחד לחומרה דלת משאבים כמו RFID או סנסורים אלחוטיים, כי הם פותחו בטרם המחשוב המפושט (Pervasive Computing) פרץ לתודעה. כיום בעידן האינטרנט של הדברים התקנים רבים בעלי חומרה זעירה צריכים להתקשר ביניהם באופן אלחוטי. וביטחון הוא מצרך חשוב במרביתם, רצוי שהאקר לא יצליח להשתלט מרחוק על משאבת אינסולין או על בלמים של רכב בזמן נסיעה.
תחום חדש יחסית הנקרא צופן בלוקים קל משקל אמור לתת מענה לבעיה זו. קיים כיום היצע רחב וארגוני התקינה שוקדים על הכנסת צפנים כאלה לתקנים הבינלאומיים, עמם נמנים PRESENT,‏ KATAN,‏ KLEIN ו-Picolo. הצפנים Simon ו-Speck אמורים להשתלב בין הצפנים קלי המשקל תוך שהם מפגינים ביטחון הכרחי כנדרש, גמישות וביצועים טובים ביותר ונפח הקטן ביותר האפשרי לעומת הצפנים המתחרים. צופן בלוקים הוא פרימיטיב קריפטוגרפי ורסטילי ולו שימושים רבים כחלק מפרוטוקולים ומערכות הצפנה ולכן חשיבותו רבה. היות שהתחום צעיר, לא קיימת הגדרה ברורה למושג "קל משקל". באופן כללי מתייחסים לשני נושאים, מימוש מינימלי בחומרה במונחים של תואמי שערים לוגיים (GE) או מימוש בתוכנה בכמות זיכרון SRAM או הבזק מינימליים. ניצול שטח קטן בחומרה פירושו פונקציית סבב פנימית פשוטה יותר גם אם המחיר הוא עלייה במספר הסבבים. בחומרה זעירה מסוג זה שלעיתים פועלת ללא מקור אנרגיה עצמאי, אין חשיבות רבה לתפוקה אלא מושם דגש יותר על צריכת אנרגיה נמוכה. למרות שלא הוגדר בתקן, המוסכמה היא תפוקה של 12 קילוביט לשנייה בתדר של 100KHz. כדי שיהיה שמיש, צופן בלוקים קל משקל צריך להיות גמיש מספיק להתאמה למגוון פלטפורמות ולצורכי ביטחון שונים. לדוגמה אם החומרה פחות מוגבלת רצוי שהצופן יוכל לנצל זאת לשיפור התפוקה על חשבון תוספת שערים.
לאור האמור, קיימים מספר היבטים שיש להתחשב בהם כמו: סריאליות, מקביליות ותאימות. סריאליות משפיעה על היכולת למזער את שטח החומרה שהצופן מאכלס למשל אם הצופן עושה שימוש בתיבות החלפה קבועות קשה להתעלם מהשטח שהן תופסות לכן רצוי להימנע מכך. מסיבה זו למבנה ARX יתרון כי הוא אינו עושה שימוש בתיבות החלפה כלל, האי-ליניאריות שלו מושגת משילוב פעולות אריתמטיות בשדות אלגבריים שונים (חיבור מודולרי ו-XOR). מקביליות משפיעה על התפוקה של הצופן ותאימות מתייחסת ליכולת להתאים את האלגוריתם לשימוש ספציפי. לדוגמה בלוק בגודל 64 סיביות ומפתח באורך 128 סיביות בדרך כלל טיפוסיים לתוכנה בעוד שבחומרה לפעמים מעדיפים משיקולי יעילות בלוק באורך 48 סיביות ומפתח באורך 96 סיביות (כאשר מודל הביטחון מאפשר זאת). מסיבה זו Simon ו-Speck עוצבו באופן שיוכלו להשתלב במגוון תצורות (ראו טבלה).
| אורך הבלוק | אורך המפתח |
| --- | --- |
32: 64
48: 72, 96
64: 96, 128
96: 96, 144
128: 128, 192, 256
Simon

צופן Simon הוא רשת פייסטל מאוזנת הפועלת על מילים באורך  n סיביות ולכן הבלוק באורך  2n סיביות. הצופן מקבל בלוק קריא באורך  2n סיביות ומחזיר בלוק מוצפן באורך  2n סיביות. למען הנוחות הוא מסומן בקיצור SIMON2n כאשר  n\in \{16,24,32,48,64\}. אם  m\in \{2,3,4\} אז צופן SIMON2n עם מפתח באורך  mn מסומן בקיצור SIMON2n/mn. לדוגמה SIMON64/128 מתייחס לגרסה הפועלת על מילים באורך 32 סיביות, בלוק באורך 64 סיביות ומפתח באורך 128 סיביות. הצפנה ופענוח ב-SIMON2n עושה שימוש בשלוש פעולות בסיסיות בלבד בסגנון ARX הידוע בחוסנו וקיים בשימוש צפנים רבים ביניהם Salsa20 והם: XOR,‏ AND והזזה מעגלית  S^{j} כאשר  j מציין את מספר הפוזיציות שיש להזיז (אם  j שלילי ההזזה היא לימין).
Simon > פונקציית הסבב

עבור מפתח  k\in {\text{GF}}(2)^{n} (מחרוזת אקראית באורך  n סיביות) פונקציית הסבב תלויית המפתח מתבצעת בשני שלבים. מיפוי פייסטל  R_{k}:{\text{GF}}(2)^{n}\times {\text{GF}}(2)^{n}\rightarrow {\text{GF}}(2)^{n}\times {\text{GF}}(2)^{n} המוגדר על ידי
והפונקציה  f(x)=(S^{1}x\ \ \&\ \ S^{8}x)\oplus S^{2}x כאשר  k הוא מפתח הסבב.
הביטוי  S^{i}x פירושו הזזה מעגלית של  x לשמאל  i סיביות והסימן & מייצג את האופרטור AND. הפונקציה ההופכית של פונקציית הסבב הנחוצה לצורך הפענוח היא  R_{k}^{-1}(x,y)=(y,x\oplus f(y)\oplus k). לעיתים קרובות משקולי יעילות מיישמים את הצפנים הללו בתצורה שבה יש צורך רק בפונקציית ההצפנה שהיא טובה גם להצפנה וגם לפענוח (ראו מצב מונה לדוגמה).
תהליך הכנת המפתח מקבל את המפתח שסופק על ידי המשתמש ומייצר ממנו סדרה של  T מילים:  k_{0},k_{1},...,k_{T-1}. כאשר  T הוא מספר הסבבים. ההצפנה היא בעצם הרכבה של הפונקציות  R_{k_{T-1}}\circ \cdots \circ R_{k_{1}}\circ R_{k_{0}} (מימין לשמאל).
כדי לחסוך במעגלים צופן Simon אינו כולל שלב הלבנה כלל וכן בניגוד ל-AES כל הסבבים זהים לחלוטין למעט המפתח. צופן Simon סימטרי לחלוטין ביחס לפעולת ההזזה המעגלית. בגלל מבנה פייסטל הסבב הראשון והסבב האחרון אינם מבצעים פעולה קריפטוגרפית כלשהי מלבד טעינת המפתח המתאים, כי הם למעשה מבטלים זה את זה (במבנה פייסטל מחצית מבלוק הקלט מוצפנת עם המחצית השנייה כאשר השנייה נותרת ללא שינוי, ראו תרשים).