stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גל נבו
ביוגרפיה > 2012 > שתי מדליות ארד באליפות אירופה (בריכת 25 מטר)

בהמשך שנת 2012, באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר שבצרפת זכה נבו בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:55.14 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:04.80 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בשמחה ל-100 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 52.95 שניות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 53.91 שניות אותו שיפר בשלב חצי הגמר (53.24 שניות). במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 1:53.96 דקות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-1:54 דקות. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 1:54.72 דקות. במשחה ל-200 מטר חזה הוא קבע שיא ישראלי חדש של 2:08.24 דקות ועלה מהמקום השביעי לשלב הגמר אך נמחק ממנו על מנת להתמקד במשחה ל-100 מטר מעורב אישי.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה היה נבו השחיין הישראלי המצטיין בתחרות לאחר שסיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 4:04.29 דקות. הוא סיים פעמיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 53.25 שניות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:55.72 דקות, במקום 10 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.16 דקות, במקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 59.46 שניות ובמקום 45 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:51.80 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יונתן קופלב, אלון מנדל וגיא ברנע בשיא ישראלי חדש של 3:32.43 דקות. הוא שחה את סגנון החזה בתוצאה של 58.76 שניות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 סיים נבו במקום 15 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:17.95 דקות, במקום 18 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:00.01 דקות, במקום 25 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.37 דקות ובמקום 28 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:14.94 דקות.
ביוגרפיה > 2013 > מדליית כסף באליפות אירופה (בריכת 25 מטר)

באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהרנינג שבדנמרק בדצמבר אותה שנה זכה נבו במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 4:03.50 דקות, אחרי דוד וראסטו מהונגריה (4:03.48 דקות), במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:55.91 דקות ובמקום 33 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.91 שניות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט בפברואר 2014, זכה נבו ב-4 מדליות זהב אישיות וקבע שני שיאים ישראלים, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 58.69 שניות, לפני יהב שחף מהפועל ירושלים (59.94 שניות) ויעקב טומרקין ממכבי אשדוד (1:00.69 שניות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:07.14 דקות, לפני רונן פאור מבני הרצליה (2:12.20 דקות) ואיליה גלדישב ממכבי אשדוד שקבע שיא ישראלי חדש לגיאי 17 של 2:12.99 דקות, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.89 דקות, לפני איתי גורביץ' מהפועל ירושלים (1:58.01 דקות) ונמרוד חייט מהפועל דולפין נתניה (1:58.06 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:08.30 דקות, לפני איתי גורביץ' (4:13.50 דקות) ונמרוד חייט (4:18.03 דקות).
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיים נבו במקום 10 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:20.23 דקות, במקום 12 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:01.03 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:00.83 דקות ועלה מהמקום השמיני, במקום 32 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.89 דקות ובמקום 41 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.82 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 סיים נבו במקום 14 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:17.34 דקות ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.45 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > מדליית כסף באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.69 דקות.
באולימפיאדת ריו (2016) סיים נבו במקום 17 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.80 דקות, 3 מאיות ממקום 16 ועלייה לשלב חצי הגמר, במקום 19 במשחה ל-400 מטר מעורב בתוצאה של 4:18.29 דקות ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:58.64 דקות. נבו יצא נגד סיקורו של עיתונאי חדשות 2 בן מיטלמן בפוסט פייסבוק נוקב בו טען כי על מיטלמן היה להתנסח בצורה טובה יותר כשדיווח על "הפסדי" הנבחרת. נבו טען שהדיווח של מיטלמן "צהוב, זול ופוגע", וציין שהדיווח עשוי להרחיק ספונסרים מהספורטאים. הפוסט זכה לאהדה רבה ושיתופים רבים. מיטלמן השיב לכך בתגובה "כשהספורטאים לא מצליחים התפקיד שלי הוא לדווח".
ב-9 ביולי 2018 הודיע נבו על פרישתו משחייה תחרותית.
הערות שוליים

↑  אורי טלשיר, אליפות העולם בשחייה: ההצלחה על רטוב של המשלחת הישראלית, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2011
↑  מערכת ONE, ‏גל נבו זכה בכסף באליפות אירופה בבריכות קצרות, באתר ONE‏, 13 בדצמבר 2013
↑  אורי טלשיר, גל נבו לא עלה לגמר ה-400 מטר מעורב, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2014
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏"כמה קל לצחוק על ספורטאים שעבדו כל החיים בשביל הרגע הזה", באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2016
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • איתי מגידי • היילה סטאין • ניקי פאלי |  |
|  ג'ודו | אריק זאבי • גל יקותיאל • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אלונה דבורניצ'נקו, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג, מריה סבנקוב, קטיה פיסצקי) • נטע ריבקין • אירה ריסנזון |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | בת אל גטרר |  |
|  טניס | ציפי אובזילר • יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  סיף | תומר אור • דלילה חטואל • נעם מילס |  |
|  קיאק | מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | דורון אגוזי • גיא סטריק • גיל סימקוביץ' |  |
|  שחייה | תום בארי • גיא ברנע • אניה גוסטומלסקי • אלון מנדל • גל נבו • איתי צ'מה • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • אודי גל • מעין דוידוביץ' •  שחר צוברי • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לונדון (2012)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | זוהר זימרו • דונלד סנפורד • ג'יליאן שוורץ |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טומי ארשנסקי • אריק זאבי • גולן פולק • סוסו פללשווילי • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (מורן בוזובסקי, אליאורה זולקובסקי, פולינה זקלוז'ני, נועה פלצ'י, ויקטוריה קושל, מרינה שולץ) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | פליקס אהרונוביץ' • ולריה מקסיוטה • אלכס שטילוב |  |
|  טניס | יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אמרי גניאל • יעקב טומרקין • גל נבו • עמית עברי • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • גיל כהן • ערן סלע • שחר צוברי • לי קורזיץ • גידי קליגר |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שני בלוך • שלומי חיימי |  |
|  אתלטיקה | דניאל גואדי • מאור טיורי • מארו טפרי • טסמה מוגס • דונלד סנפורד • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו • דמיטרי קרויטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | לינדה בולדר •  ירדן ג'רבי • גילי כהן • שגיא מוקי • גולן פולק • שירה ראשוני •  אורי ששון |  |
|  גולף | לטיסיה בק |  |
|  היאבקות | אילנה קרטיש |  |
|  הרמת משקולות | איגור אולשנצקי |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר, אידה מיירין, יובל פילו, אלונה קושבצקי) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | רון אטיאס |  |
|  טניס | דודי סלע |  |
|  טריאתלון | רון דרמון |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | קרן זיבנר • יעקב טומרקין • אנדראה מורז • גל נבו • עמית עברי • זיו קלונטרוב • זוהר שיקלר |  |
|  שחייה צורנית | אנסטסיה גלושקוב • יבגניה טטלבאום |  |
|  שיט | נינה אמיר • מעיין דוידוביץ' • גיל כהן • אייל לוין • דן פרויליך • שחר צוברי |  |
דאגלס מקיי

ג'יימס דאגלס מקיי (באנגלית: James Douglas McKay;‏ 24 ביוני 1893 –  22 ביולי 1959) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת אורגון. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן נכנס לעולם העסקי, שם הוא הצליח בעיקר כבעלים של סוכנויות למכירת רכב בסיילם. כרפובליקני, הוא שימש כחבר מועצת  עיריית סיילם וכראש העירייה לפני שנבחר לסנאט של אורגון. בסנאט המדינתי הוא כיהן ארבע תקופות כהונה. הוא שירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, וב-1948 נבחר כמושל אורגון ה-25. הוא סיים את כהונתו בתפקיד ולאחר מכן מונה כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר.
ראשית חייו

דאגלס מקיי נולד בפורטלנד, אורגון לחוואי אדווין ד. מקיי ולרעייתו מיני א. מסגרוב. אמצעי הקיום המצומצמים של המשפחה הצריכו אותו לעבוד עוד בעת שהיה תלמיד בבית הספר. לאחר מות אביו ב-1911, נאלץ מקיי לעזוב את בית הספר לפני סיום הלימודים.
בגיל עשרים התקבל מקיי כסטודנט לחקלאות במכללת המדינה של אורגון (כיום אוניברסיטת המדינה של אורגון). ב-1916 הוא נבחר כנשיא מועצת הסטודנטים. ב-1917 סיים מקיי את לימודי התואר הראשון, ובאותה שנה נשא לאישה את מייבל כריסטין היל. לזוג נולדו בן ושתי בנות. בנובמבר 1939, נהרג בנו, דאגלס הבן, בתאונת דרכים.
במלחמת העולם הראשונה שירת מקיי בצבא ארצות הברית באירופה, שם הוא התקדם עד לדרגת לוטננט ראשון. הוא נפצע באחד הקרבות ברגלו, בזרועו ובכתפו, ובשל כך עוטר בלב הארגמן. לאחר שחרורו, נמנע ממנו בשל נכותו לבצע פעולות מאומצות הקשורות לעבודת החקלאות, כך שהוא החל בקריירה עסקית בפורטלנד במכירת פוליסות ביטוח, ולאחר מכן במכירת מכוניות, עד שהגיע למעמד של מנהל מכירות. לאחר שהיה למנהל מכירות שלחה אותו החברה בה עבד לסיילם כדי לנהל את עסקיה בעיר.
ב-1927 הוא פתח חברה על שמו שעסקה במכירת מכוניות שברולט, ומאוחר יותר הוא פתח במקביל גם חברה למכירת מכוניות קאדילק. בהמשך שימש מקיי כנשיא ארגון מוכרי המכוניות של אורגון.
ראשית הקריירה הפוליטית

מקיי ניצח בכמה מערכות בחירות למשרות פוליטיות מקומיות כרפובליקני, וב-1932 נבחר למשרת ראש עיריית סיילם. הוא הנהיג את העיר במהלך תקופה של קשיים כספיים בעקבות השפל הגדול. ההובלה שלו את העיר לשיקום, לדברי אחד מעיתונאי התקופה שצוטט על ידי הביוגרף שלו הרברט ס. פרמט, הפכה את מקיי "לתומך נחרץ בממשלה ולפעולות ששמרו ושימרו את הבסיס הפיננסי שלה".
ב-1934 נבחר מקיי לסנאט של אורגון, בו הוא כיהן ברציפות ארבע תקופות כהונה שנקטעו רק בשל שירותו כמייג'ור בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
מושל אורגון

ב-1948 נבחר מקיי למשרת מושל אורגון על בסיס מצע שהתמקד בשמרנות פיסקלית ופיתוח כלכלי. כמושל, הוא נקט בגישה מאוזנת לפעולות הממשל. הוא היה תומך נלהב בשימור משאבים. עם זאת, הוא גם תמך בכריתת עצי היער הראשוני כדי ליצור מקומות עבודה לתושבי אורגון. הוא התנגד בגלוי לתוכנית הממשלה הפדרלית להקמת רשות עמק קולומביה. מקיי תמך בחקיקה להעברת 95 אחוזים מרווחי הנציבות לפיקוח על האלכוהול לאוצר המדינה ואת שאר הרווחים לערים במדינה, בהתבסס על גודל אוכלוסיותיהן. הוא תמך בתקצוב מערכת הכבישים באורגון, וקידם הנפקת איגרות חוב מוצלחת שגייסה 75 מיליון דולר למחלקת הכבישים המדינתית. ב-1950 נבחר מקיי לתקופת כהונה נוספת כמושל.
מזכיר הפנים של ארצות הברית

למקיי ולדווייט אייזנהאואר היו חילוקי דעות על רקע אידאולוגי, כאשר אייזנהאואר זיהה את עצמו עם הרפובליקנים המתונים ומקיי זיהה עצמו יותר עם האגף השמרני של המפלגה. מתוך חשש שלסנאטור השמרני רוברט טאפט לא היה כמעט סיכוי, אם בכלל, לנצח בבחירות לנשיאות של 1952, ובשל הערצה לאייזנהאואר על עברו הצבאי ועל איכויותיו כמנהיג, תמך מקיי במועמדותו של אייזנהאואר כבר בראשית מערכת הבחירות. עם בחירתו לנשיאות, מינה אייזנהאואר את מקיי כמזכיר הפנים של ארצות  הברית. ב-27 בדצמבר 1952 התפטר מקיי מתפקידו כמושל אורגון.
כמזכיר הפנים ניסה מקיי לאזן בין דאגתו למשאבים הטבעיים לבין גישתו העסקית והפיננסית. הוא ביטל חמש חטיבות במחלקת הפנים, קיצץ 4,000 משרות וצמצם את תקציב המחלקה בכמעט 200 מיליון דולר. הוא טיפח שותפות שבה היו מעורבות המדינות, קבוצות ציבוריות מקומיות, קבוצות יוזמה פרטיות, והממשלה הפדרלית, בבניית מתקנים ופיתוח משאבי טבע. עם זאת, מקיי פעל למנוע את הקמתה של רשות עמק קולומביה ואת ההגנה על מיזם קניון הל. הוא הקים תשע שמורות טבע חדשות והתנגד להעברת שמורת הטבע של הרי ויצ'יטה לידי הצבא. עם זאת, הוא קידם את בניית הסכר בפארק אקו, שגרם להצפת המונומנט הלאומי דינוזאור. באורגון, הוא התיר לחברת כרייה לכרות עצים. בשל כך מבקריו כינו אותו "מקיי המעניק בחינם" (Giveaway McKay). הוא גם תמך במדיניות הטמעת האינדיאנים בתרבות האמריקאית ב-1954. ליברלים ומגיני הסביבה גינו אותו והתפטרו כמחאה.
שנותיו האחרונות

בדרבונו של הנשיא אייזנהאואר, הגיש מקיי את התפטרותו ב-9 במרץ 1956, וסיים את כהונתו ב-15 באפריל, כדי להתמודד מול הסנאטור הדמוקרטי המכהן ויין מורס. בבחירות נוצח מקיי בהפרש קטן בשל ההתנגדות כלפיו מצד קבוצות מגיני סביבה באורגון. במקומו של מקיי מינה אייזנהאואר את הסנאטור לשעבר מנברסקה פרד סיטון.
דאגלס מקיי נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-22 ביולי 1959 בסיילם, בגיל 66. הוא נטמן בפארק הזיכרון בלקרסט שבעיר. בית ספר תיכון בסיילם, שנבנה ב-1979, נקרא על שמו.
הערות שוליים

1 2 3  "Douglas J. McKay (1953–1956): Secretary of the Interior". American President: An Online Reference Resource. Miller Center of Public Affairs. Archived from the original on April 7, 2010.
↑  Douglas McKay papers, 1925-1958, Archives West
1 2  Jan Onofrio, Oregon Biographical Dictionary, Somerset Publishers, Inc., 1999, pp. 127-130.
↑  "The Administration: The Old Car Peddler", Time (Vol. LXIV, No. 8), New York, New York, August 23, 1953.
↑  Douglas J. McKay (1953–1956) - Miller Center
↑  "Our Campaigns - OR US Senate Race - Nov 06, 1956". www.ourcampaigns.com.
↑  "McKay High", Eugene Register-Guard, Eugene, Oregon, November 1, 1976.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1194034578  ICCU: UTOV505456  ISNI: 0000 0000 4029 0875  LCCN: n91057240  NARA: 10571977  SNAC: w6zg6tgt  VIAF: 18860123   WorldCat (עם VIAF): 18860123
ד'שכ"ד

ד'שכ"ד (4324)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 בספטמבר 563 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 564. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'שכ"ו

ד'שכ"ו (4326)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 565 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 באוגוסט 566. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
ד'של"ב

ד'של"ב (4332)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 571 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 23 בספטמבר 572. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'שמ"ד

ד'שמ"ד (4344)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 583 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 584. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'של"א

ד'של"א (4331)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 570 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 571. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
ד'נאש

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 www.dnash.es
 חברים
 Javi Soleil 
 
ד'נאש (בספרדית: D'NASH) היא להקת בנים ספרדית, הידועה בעיקר בזכות ייצוגה של ספרד באירוויזיון 2007.
חברי הלהקה

באסטי - אסטבן פינרו קאמאצ'ו נולד ב-28 בפברואר 1981, קדיס.
מיקל - מיכאל הנט סוטומז'ור נולד ב-20 בינואר 1983, פורטו דה לה קרוז.
חאבי - פרנסיסקו חביאר אלברס קולינט נולד ב-30 באפריל 1983, סביליה.
חברי הלהקה > חברים קודמים

אוני - אנטוניו מרטוס אורטיז נולד ב-19 בפברואר 1981, ולנסיה.
ביוגרפיה

בפברואר 2006, הלהקה שחררה את סינגל הבכורה שלהם: "מסוגל להכל" (Capaz de todo). האלבום, הנושא את אותו שם, שוחרר כחודש לאחר מכן ב-28 במרץ. 
ביוני 2006, שחררה הלהקה את הסינגל השני שלה, בלדה הנושאת את השם "היכן את?" (Donde Eatas?). האלבום יצא לאור שוב בתוספת של עוד שני שירים: "מה את יודעת על אהבה?" (Qué Sabes del Amor), 
ו"מאחורי הכוכבים" (Más Allá de las Estrellas), שיר לחג המולד. השיר נהפך מאוחר יותר לשיר הנושא בקידומה של מהדורת האלבום החדשה.
ב-24 בפברואר 2007, הלהקה זכתה בתחרות בטלוויזיה הספרדית אשר חיפשה אחר הכוכב הבא שייצג את ספרד באירוויזיון 2007, שהתקיים ב-12 במאי בהלסינקי.
רגע לפני כניסתם לתחרות, הם הודיעו על שינוי שם הלהקה מ"נאש" ל"ד'נאש" בעקבות השתתפותו של ראפר המכונה נאץ' (אם כי זה לא מדויק; להקתו נקראה הנאץ' וייצגה את מיורקה).
בתחרות, הם שרו את השיר "אוהב אותך, חיים שלי" (I Love You Mi Vida), שהגיע למקום 20 מתוך 24,וקיבל בסה"כ 43 נקודות.
באפריל 2007, הם שחררו מחדש את האלבום שלהם, בצירוף השיר "I Love You Mi Vida" ועוד שירים נוספים אותם שרו בתחרות קדם-האירוויזיון הספרדי בהם זכו, ביניהם קאבר ללהיט "Stand by Me" של בן א. קינג.
האלבום דורג במקום ה-23 בספרד ומכר בסה"כ 20,000 עותקים.
בנובמבר 2007, הלהקה שחררה סינגל חדש הנושא את השם "אמנדה" (Amanda), שנכנס לאלבומם החדש "הכל הולך להשתנות" (Todo Va a Cambiar) שיצא ב-4 בדצמבר 2007.
פרויקטים נוכחיים

ב-22 ביולי 2008 הודיע חבר הלהקה אוני כי יעזוב את הלהקה בספטמבר, עם סיום סיבוב ההופעות, כדי להשתתף במחזה "אה" מאת נצ'ו קאנו, ולפתח קריירה על במות התיאטרון ומחזות הזמר. שלושת החברים הנותרים יצרו קליפ חדש לשיר "Amanda" כדי לקדם את האלבום שעומד לצאת בפורטוגל. כרגע הלהקה עובדת על אלבום חדש שמועד יציאתו נדחה.
דיסקוגרפיה

"Capaz De Todo" - יצא ב-27 במרץ 2006. נמכרו מעל ל-200,000 עותקים.
"Todo Va A Cambiar" - יצא ב-4 בדצמבר 2007.
ד'שמ"ה

ד'שמ"ה (4345)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 584 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 585. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'שנ"ב

ד'שנ"ב (4352)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-24 בספטמבר 591 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 592. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'שנ"ג

ד'שנ"ג (4353)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 592 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 בספטמבר 593. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דורגל

רובה צלפים רמינגטון M24 עם דורגל
מקלע M249 עם דורגל
דורגל (מקור המושג הוא דו־רגל, אך בפועל נהגה "דּוֹרְגָּל") הוא מתקן תומך, מעין חצובה בעלת שתי רגלים המחובר לכלי ירי באופן שאינו מפריע לניידותו והמספק יציבות משמעותית לאורך שני כיווני תנועה (אופקי ואנכי).
הדורגל מורכב על רובים ומקלעים, ומקנה להם יציבות במהלך הירי. הוא יכול להיפרס על הקרקע, על חומה נמוכה וכיוצא בזה.
בצה״ל מורכב במקלעים ניידים (כמו נגב ומאג) ובנשקי קלעים, וחיילים רבים נוטים להוסיף אותו בתצורות שונות (כגון ידיות הסתערות ועוד) לנשקם האישי בשל שיפור היציבות והדיוק בירי.
ג'ק הרקנס

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  The Empty Child 
 יוצרים:  ראסל טי דייוויס 
 גילום הדמות:  ג'ון בארומן 
 מידע
 מקצוע:  נוכל, נוסע בזמן
 כוחות:  אלמוות 
 
קפטן ג'ק הרקנס (באנגלית: Captain Jack Harkness) הוא הדמות הראשית בסדרת המדע הבדיוני הבריטית "טורצ'ווד" ודמות משנה בסדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו". את הדמות מגלם השחקן ג'ון בארומן.
חוסר היכולת למות

ג'ק לא יכול למות גם אם הוא רוצה, לא חשוב מה קורה הגוף שלו בונה את עצמו מחדש, הדרך היחידה לנצח אותו היא לכלוא אותו. עם זאת הוא לא מפסיק לגדול ולהזדקן, מה שככל הנראה יגרום לו להישאר בסוף רק ראש גדול מאוד (בגודל של גוף אדם). בסוף של דבר הוא יוכל למות אבל רק אחרי שילמד איך לשלוט באנרגיית זמן שיש לו בגוף, ואיך להזרים אותה לדברים אחרים.
סוף חייו

בסופו של דבר הוא אכן מת, אחרי שהוא הופך להיות רק ראש עצום בתוך אקווריום וקורא לעצמו "הפנים של בו" הוא חי המון המון שנים שבמהלכם הוא פוגש את הדוקטור פעמים מספר, (באחד הפרקים הוא מספר שהוא נכנס להריון ובפרק אחר מסופר שהוא "התושב הזקן ביותר של גלקסיית 'איסופ'...") הוא מבזבז את שארית האנרגיה שלו כדי לנסות ולהציל את העיר החרבה ניו-ניו-יורק (העיר ניו יורק ה-15 לפי הדוקטור). בסופו של דבר הדוקטור מגיע אליו ומדבר איתו, (מבלי לדעת ש"הפנים של בו" וג'ק הם אותו אדם) הוא מספר לו שהוא לא לבד "You Are Not Alone" (ככל הנראה הוא מדבר על זה שהוא לא אחרון אדוני הזמן ואויבו הוותיק של הדוקטור, "המאסטר" עדיין חי) ומיד לאחר מכן מת מאושר.
אופי

הדבר הבולט ביותר באישותו היא אהבתו ליחסי מין, ג'ק מתאר את זה טוב כאשר בטורצ'ווד כול אחד אומר עם מי הוא התמזמז לאחרונה (בפרק: "אימה בכפר") והוא שואל "זה כולל גם צורות חיים לא אנושיות?" זה מתבטא גם בזה שכאשר הוא נפרד מרוז והדוקטור בפעם הראשונה, הוא חשב שהוא הולך למות אז הוא נתן לכל אחד מהם נשיקה על השפתיים. 
בנוסף לזה חשוב להבהיר שהוא אדם מאוד מקצועי, יודע הרבה ומשתדל תמיד לעשות את הדבר הנכון. אף על פי שהוא מהעתיד הוא עדיין בן אדם, כשהוא מתחבר עם אנשים והם נהיים מאוד חשובים לו הוא יעשה הכול בשביל לזכור אותם ולהגן עליהם.
לפעמים הוא עושה דברים שנפשית נראים לא נכונים אך שכלית הם כן, לכן הוא כן מסוגל להרוג את הנכד שלו כדי להציל את העולם מצד אחד, מצד שני הוא לא יכול לסבול את רגשות האשמה.
הוא גם מאוד מקצועי, הוא לעולם לא יישאר בלי אקדח, הוא יודע כמעט תמיד מה לעשות, והתקשורת בינו לבין הדוקטור מדהימה, הוא תמיד יודע מה הדוקטור הולך לבקש ממנו.
יש לו חכמה מהעתיד, הוא יודע לבנות ולהטיס חלליות לבנות כלי נשק, וגם לנתח אותות וקשרים.
הרקנס מזדהה כאומניסקסואל
ג'ק בסדרה דוקטור הו > הפגישה הראשונה (מאמצע העונה הראשונה עם סופה)

הפעם הראשונה שפגשו את ג'ק הייתה כאשר הדוקטור ה-9 ורוז טיילר פגשו אותו במלחמת העולם השנייה (בפרקים: "הילד הריק" ו"הדוקטור רוקד"). בתחילה לא היה עליו הרבה מידע, רק האופי שלו התגלה מהר. אחר-כך גילו שהוא עבד בסוכנות הזמן, ושהוא ברח משם בעקבות שהם מחקו לו שנתיים מהחיים, והוא חוזר לנקום בהם על ידי שהוא מבקש מהם כסף על דברים גנובים, והורס אותם לפני שהם עוברים לידיים של הסוכנות. (לאחר מכן הוא השתמש ב"מחיקת זיכרון" הרבה בתור ראש המוסד טורצ'ווד השני).
הוא ממשיך כעוזר של הדוקטור לשארית העונה, עד שהדוקטור פוגש את צי הדלקים האחרון שנשאר. הם נלחמים ומצליחים לנצח רק בזכות שרוז לוקחת מהטארדיס אנרגיית זמן והורגת את כולם, ורק היא והדוקטור שורדים. רוז בעזרת אנרגיית הזמן מצליחה גם להחזיר לחיים את ג'ק (מבלי לדעת זאת). האנרגיה הזו מרוכזת בגופו כך שהוא לא יכול ככל-הנראה למות אף פעם (או עד שהאנרגיה תיגמר) אך הדוקטור בורח משם לפני שהוא מספיק לפגוש את ג'ק.
ג'ק בסדרה דוקטור הו > הפגישה השנייה (לקראת סוף העונה השלישית)

וכשהדוקטור נופל בטעות ליד המוסד (יחד עם מרתה ג'ונס בפרק "אוטופיה") ג'ק רץ ותופס את הטרדיס שמנסה להתחמק מימנו (הוא אחר-כך אומר שהוא קיבל "איתות בזה שמגלה אותך"), מה שגורם לה לטוס בזמן לסוף העולם (הטרדיס לא יודעת איך לפרש את האנרגיה שלו אז היה מנסה לברוח, היא "בורחת" עד לסוף העולם).
הדוקטור מגלה (בפרקים: "קולות התופים", ו"אחרון אדוני הזמן") שהמסטר, אויבו הוותיק, חוזר, וג'ק ומרתה עוזרים לדוקטור לנצח את המסטר. במהלך המסע ג'ק מגלה לדוקטור שהוא הצטרף לטורצ'ווד והפך אותה למקום טוב יותר, בשביל הדוקטור.
בסוף המסע הזה הדוקטור מחזיר אותו למוסד שלו (באיחור של ככל הנראה כמה חודשים), והוא אומר לו שהוא לא יודעה איך להחזיר את ג'ק לקדמותו. שם גם גילו שג'ק היה הראשון שהתקבל לסוכנות הזמן, ושם קראו לו: "הפנים של בו" שכנראה הוא יהפוך לאותה הדמות בסדרה יום אחד (גם אותו הדוקטור פוגש לפעמים, ראש גדול בתוך צנצנת).
ג'ק בסדרה דוקטור הו > הפגישה השלישית (סוף העונה הרביעית)

(מתרחש בין העונה השנייה והשלישית של טורצ'ווד) ג'ק יחד עם מוסד בטורצ'ווד, ועוד כמה מחבריו של הדוקטור, עוזרים לו להילחם נגד דאברוס בורא גזע הדאלקים.
ג'ק בסדרה דוקטור הו > פגישה רביעית (בספישל סוף הזמן חלק 2)

הדוקטור הולך למות, תוך כדי שהוא גוסס הוא הולך להיפגש עם כול האנשים שהוא יצר איתם קשר בפרצוף הנוכחי שלו (כאשר הדוקטור מת, הוא לא באמת מת, הוא מחליף פרצוף, הוא קורא לזה "התחדשות"). הוא הולך לבר ברחבי החלל ופוגש את ג'ק (אחרי שהוא עוזב את טורצ'ווד בסוף העונה השלישית שלה) שם הוא שולח לו פתק עם השם "אלונסו" אדם שמתיישב משמאל לג'ק (אותו פגש הדוקטור בפרק: "מסע הארורים") מה שעוזר לג'ק להתחיל איתו. כך מראה הדוקטור שהוא השלים איתו מעגל, ועכשיו הם חוזרים להיות חברים.