stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יפה אליאך
קורות חיים

יפה אליאך נולדה בשם יפה סוננזון, בת למשה וציפורה סוננזון, למשפחה יהודית בעיירה איישישוק שבליטא, שחצי מתושביה היו יהודים. ביוני 1940 כבשו הנאצים את העיירה וכעבור כשנה רצחו את מרבית תושביה היהודים. משפחת סוננזון הצליחה להימלט, והסתתרה בעיירה הסמוכה ראדין. ב-10 במאי 1942 נאלצו לחנוק למוות את אחיה התינוק, חיים, מחשש שבכיו יסגיר את מקום הימצאם. בהמשך הם הוסתרו על ידי אנטוני גארילקיויץ. ביולי 1944 שוחרר האזור בידי הצבא האדום. אביה חבר לנ.ק.ו.ד., ואמהּ ילדה ילד נוסף, שנקרא חיים על שם אחיו המת, אך האם והתינוק נהרגו במהלך קרב בין אנשי ארמייה קריובה הפולנים לבין הצבא האדום. בהמשך נעצר אביה בידי הרוסים ונשלח לסיביר, ורק ב-1956 הגיע לישראל. יפה סוננזון נותרה עם אחיה יצחק.
בשנת 1946 עלתה לארץ ישראל עם דודה ואחיה, ולמדה בבית הספר בכפר בתיה. בשנת 1953 נישאה לאחד ממוריה, דוד אליאך, נכדו של הרב שלמה יוסף אליאך. בשנת 1954 היגרו השניים לארצות הברית, שם מונה דוד אליאך למנהל ישיבה דפלטבוש בברוקלין.
בשנת 1967 קיבלה יפה אליאך תואר ראשון, ובשנת 1969 תואר שני, שניהם מברוקלין קולג'. בשנת 1973 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת העיר ניו יורק, על עבודה שכותרתה "Jewish Hasidim, Russian sectarian non-conformists in the Ukraine, 1700-1760", שנעשתה בהדרכתם של שאול ליברמן ושלום בארון. מאז 1969 הייתה פרופסור להיסטוריה ולספרות במחלקה ללימודים יהודיים בברוקלין קולג'. הקימה וניהלה את המרכז ללימודי השואה בברוקלין. בשנים 1978–1979 הייתה חברה ב"ועדה הנשיאותית לזכר השואה", שמינה נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר.
ספר שיריה "אשת הדייג" יצא לאור בעברית ב-1965. יחד עם אורי אסף כתבה את המחזה "היהודי האחרון: דרמה ב-5 מערכות". ספרה "Hasidic tales of the Holocaust" זכה להצלחה רבה, ותורגם גם לעברית, בשם "סיפורי חסידים מימי השואה".
במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה הקימה את "מגדל החיים" (Tower of Faces), שבו כ-1,500 תצלומים מהשנים 1890–1941 של יהודים תושבי איישישוק. בהמשך למיזם זה יצא לאור ספרה "There once was a world: A 900-Year Chronicle of the Shtetl of Eishyshok"‏ (1998).
בשנת 2003 יזמה שחזור של שטעטל בראשון לציון.
בשנת 2012 העבירה את ארכיונה הענק ל"יד ושם".
יפה אליאך נפטרה בניו יורק ב-8 בנובמבר 2016 ונקברה בישראל. בפברואר 2017 נמסר האוסף שלה ליד ושם.
בתה סמדר רוזנצוויג היא פרופסור בטורו קולג' בניו יורק, ובנה הרב יוטב אליאך הוא מנהל בית הספר התיכון "מתיבתא רמב"ם" בלורנס שבמדינת ניו יורק.
הערות שוליים

↑  שרית פוקס, מאמינה בחיים, באתר nrg‏, 5 באפריל 2002
↑  Tower of Faces, באתר של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה
↑  מנחם דולינסקי, השטעטעל עשה עלייה, באתר ערוץ 7, 22 במאי 2003
↑  אוסף אליאך ביד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260881205171  PLWABN: 9810588117605606  CiNii: DA04295198  GND: 106933751X  ISNI: 0000 0001 1078 2737  LCCN: n82004290  NKC: xx0273514  NLA: 36569937  NTA: 069432481  RERO: 02-A003213918  SUDOC: 074112058  VIAF: 94924137   WorldCat (עם VIAF): 94924137
קוד ישן

קוד ישן (באנגלית: oldcode) הוא שיטת קידוד העברית במחשבים שלא תוכננו לעברית מלכתחילה, אלא לאנגלית בלבד. בכל סוגי הקוד הישן מקודדות 27 האותיות של האלפבית העברי (כלומר כולל האותיות הסופיות) במקום אותיות האלפבית הלטיני. בדרך-כלל כשמדברים על הקוד הישן מתכוונים לתקן SI 960, שהוא ASCII חוץ מהתווים (בכתיב הקסדצימלי) 0x60 עד 0x7A, שאותם תופסות האותיות העבריות.
הקוד הישן אינו נוח לשימוש, משום שאי-אפשר לערבב בו אותיות לטיניות קטנות ואותיות עבריות גם יחד, אך הוא היה האפשרות היחידה כאשר כל סביבות המחשוב הוגבלו ל-7 סיביות. עם המעבר  ל-8 סיביות הוסרה מגבלה זו, ואפשר היה לקודד את תחום ה-ASCII כמקובל ולהקצות לאותיות העבריות מספרים נפרדים. במחשב האישי הוקצה התחום 0x80 עד 0x9A (עברית של DOS), ובתקן של ISO התחום 0xE0 עד 0xFA. העברית של Windows, מקינטוש ויוניקס מקודדת לפי תקן ISO.
העברית בתקן EBCDIC של חברת IBM, אף שזה היה בן 8 סיביות מלכתחילה, עברה כמה גלגולים. בתקופה שקדמה להופעת המסכים קודדה העברית במקום האותיות הלטיניות הגדולות (תחום המתחיל ב-0xC1 ומסתיים ב-0xE9). קידוד זה, שקיבל את הכינוי "סינית", מנע הדפסה מעורבת של עברית ואנגלית. עם הופעת המסכים הועבר הקידוד של העברית כמו בקוד ישן ASCII אל האותיות הלטיניות הקטנות (תחום המתחיל ב-0x81 ומסתיים ב-0x9A), קוד שקיבל את הכינוי "קוד ישן".
בין הייצוג הגרפי של קוד ישן ASCII לייצוג הגרפי של קוד ישן ב-EBCDIC היה הבדל קטן אחד. האות א ב-EBCDIC קודדה במקום הסימן & (ב-EBCDIC ערכו 0x50), בעוד שבקוד ישן ASCII הייצוג הגרפי של האות א היה ` (גרש שכיוונו הפוך), כך שערכה ההקסדצימלי של האות א היה מיד לפני האות ב (0x60 ו-0x61 בהתאמה).
העברית בקוד הישן היא לעולם עברית חזותית (ויזואלית), כי בעבר הקשיים שעברית חזותית יוצרת לא נמצאו ראויים לפתרון מקיף יותר.
ראו גם

עברית באינטרנט
הערות שוליים

↑  קוד עברית ישן OLDCODE, באתר מס"ב
↑  The IBM 1401 Hebrew Letter Key, באתר QSM
↑  Host Code Page 803 Israel (Hebrew - Old Code), באתר של חברת IBM
המחפשים

ערך זה עוסק בלהקה בריטית. אם התכוונתם למערבון בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 מקום הקמה:  ליברפול 
 תקופת הפעילות:  1959–2019 (כ־60 שנה)
 סוגה:  מוזיקת ביט 
 חברת תקליטים:  פיי רקורדס 
 www.the-searchers.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 טוני ג'קסון סקוט אוטוויי מייק פנדר ספנסר ג'יימס ג'ון מקנלי פרנק אלן כריס קרטיס 
 
המחפשים (הסרצ'רז, באנגלית: The Searchers) היא להקת רוק בריטית מהעיר ליברפול שפעלה בתחילת שנות ה-60.
היסטוריה

הלהקה הוקמה בשנת 1960 על ידי ג'ון מקנלי עם חבריו מייק פנדר וכריס קרטיס, אליהם הצטרף הזמר טוני ג'קסון. שם הלהקה נלקח מהמערבון של ג'ון פורד המחפשים בכיכובו של ג'ון ויין.
הלהיט הראשון של הלהקה בחברת Pye היה Sweets for my sweet שבמקור הושר על ידי הלהקה האמריקאית הדריפטרס. הלהיט הבא Sugar and spice נכתב על ידי המפיק שלהם טוני האץ'. להיט ענק שלישי היה Needles and Pins שנכתב על ידי ג'ק ניצ'ה וסוני בונו עבור ג'קי דה-שנון (אנ') ואחריו הלהיט Don’t throw your love away של השירלס והלהיט Someday we’re gonna love again של ברברה לואיס. להיט כיסוי נוסף של ג'קי דה-שנון היה When you walk in the room. בשנת 1964 עזב טוני ג'קסון את הלהקה, פרנק אלן הצטרף במקומו ומייק פנדר הפך לסולן. פרט ללהיטי רוק, ביצעו המחפשים גם שירי עם כמו What have they done to the rain ו-Where have all the flowers gone. להיט מתוך תקליט EP של הלהקה משנת 1965 Love potion #9, במקור של הקלוברס, הצליח כסינגל במצעד בארצות הברית.
לקראת סוף שנת 1967 דעכה הלהקה. במשך 6 שנים הקליטה בחברות Liberty ו-תקליטי RCA אך ללא הצלחה. בתחילת שנות השמונים החיה ג'ון מקנלי מחדש את הלהקה שקיבלה חוזה הקלטה בחברת Sire, אך לא חזרה למצעדים. הלהקה מקליטה ומופיעה עד היום.
להיטי הלהקה

Sweets for my sweet #1UK 08/63
Sugar and spice #2UK #44US 09/63
Needles and Pins #1UK #13US 01/64
Don’t throw your love away #1UK #16US 05/64
Someday we’re gonna love again #11UK #34US 08/64
When you walk in the room #3UK #35US 10/64
What have they done to the rain #13UK #29US 01/65
Love potion #9 #3US 01/65
Goodbye my love #4UK #52US 04/65
Bumble bee #21US 04/65
He’s got no love #12UK #79US 08/65
When I get home #35UK 10/65
Take me for what I’m worth #20UK #76US 10/66
Take it or leave it #31UK 05/66
Have you ever loved somebody? #48UK #94US 10/66
Popcorn double feature 1967
Western Union 1967
תקליטי EP של הלהקה

Ain’t gonna kiss ya #1UK 1963
Sweets for my sweet #5UK 1963
Hungry for love #4UK 1964
The Searchers play The system #4UK 1964
When you walk in the room #12UK 1965
Bumble bee #1UK 1965
Searchers ’65 #15UK 1965
אלבומי הלהקה

Meet The Searchers #2UK 09/63
Sugar and spice #5UK 11/63
It’s The Searchers #4UK 06/64
Sound like Searchers #8UK 04/65
Take me for what I’m worth 12/65
The Searchers 1980
ראו גם

הפלישה הבריטית
עומרי דור

| --- | --- |

תא"ל עומרי דור, אפריל 2024
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד טייסת מגע הקסם  מפקד בסיס פלמחים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 
עומרי דור (נולד בשנת 1979) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף בתפקידו האחרון שימש כמפקד בסיס פלמחים של חיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה

דור סיים קורס טיס מס' 141 במגמת מסוקים ב-1998. שירת כטייס מסוקי קרב בטייסת 161. ב-2010 מונה לסגן מפקד טייסת מגע הקסם, ב-2013 מונה לראש מדור שעות טיסה ודלק בלהק ראש המטה. ב-2014 מונה למפקד טייסת מגע הקסם. ב-2017 מונה לראש ענף סיוע באש בלהק השתתפות ומסוקים. ב-2018 מונה לראש מחלקת סגל בלהק כוח האדם.
באוגוסט 2021 מונה למפקד בסיס פלמחים. פיקד על הבסיס בעת טבח שבעה באוקטובר במלחמת חרבות ברזל. מפעילי הכטמ"מים וטייסי המסוקים בבסיס פעלו מתחילת המתקפה לבלימת המחבלים התוקפים. ביולי 2024 סיים את כהונתו בתפקיד והוחלף על ידי יגאל דדון.
דור נשוי ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי.
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט‏, "אני שואל 'מה הטלפון עושה פה'. הוא עונה לי 'ככה אני מנהל את הקרב'", באתר וואלה, 10 באוקטובר 2023
↑  עמית מרצ'לי, שירלי אבידור | צילום: רועי קור, ‏"חרבות ברזל״: מפקד חדש לבסיס פלמחים - תא"ל יגאל דדון, באתר חיל האוויר הישראלי, 10 ביולי 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלאוס פישר

קלאוס פישר (בגרמנית: Klaus Fischer, נולד ב-27 בדצמבר 1949 בקרויצשטראסל שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בשאלקה 04 ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת החלוץ.
פישר הבקיע לאורך הקריירה שלו 268 שערים ב-535 הופעות בבונדסליגה בארבע קבוצות שונות. נתון זה ממקם את פישר במקום השלישי בטבלת שיאני ההבקעות של הבונדסליגה לאחר גרד מולר ורוברט לבנדובסקי, ובמקום השישי בטבלת שיאני ההופעות של הבונדסליגה.
קריירת מועדונים > מינכן 1860 וההצלחה בשאלקה 04

פישר החל לשחק במינכן 1860 כאשר היה בן 19, בשנת 1968. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן הבקיע 28 שערים ב-60 הופעות, וכבר בגילו הצעיר נחשב לאחד החלוצים המבטיחים בגרמניה. בשנת 1970 עבר פישר לשאלקה 04, וכבר בעונתו השנייה בקבוצה, 1971/72 זכה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 5-0 בגמר על קייזרסלאוטרן, בו פישר הבקיע את השער החמישי. באותה עונה שאלקה סיימה את הבונדסליגה במקום השני, מרחק שלוש נקודות מהאלופה, באיירן מינכן. בעונה זו הבקיע פישר 22 שערים. פישר החמיץ את כל עונת 1972/73, מאחר שספג השעיה עקב פרשיית הטיית משחקים שהתרחשה לאורך עונת 1970/71, בה היו מעורבים שחקנים משאלקה 04, כמו קלאוס פיכטל, רולף רוסמן, דיטר בורדנסקי ואחרים, וגם שחקנים מקבוצות נוספות. תחילה עונשו היה אמור להיות השעיה לכל החיים, ובסוף העונש הומתק לעונה אחת בלבד.
בעונת 1973/74 חזר פישר לשחק, ובשש העונות הרצופות הבאות, הבקיע לא פחות מ-17 שערים בכל עונה. בעונת 1975/76 הוכתר למלך השערים של הבונדסליגה, עם 29 הבקעות. בעונת 1976/77 סייע לשאלקה לסיים במקום השני של הבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מבורוסיה מנשנגלדבך, כשלזכותו 24 שערים, ולזכות קבוצתו 19 שערים יותר מבורוסיה מנשנגלדבך שזכתה באליפות. בקיץ 1981 עזב פישר את שאלקה 04 וחתם בפ.צ. קלן. פישר הבקיע 182 שערים ב-305 הופעות במדי שאלקה, נתון המעמיד אותו במקום הראשון בדירוג המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים, ובמקום הרביעי בדירוג ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים.
קריירת מועדונים > פ.צ. קלן ובוכום

פישר החל לשחק בפ.צ. קלן בעונת 1980/81, והעביר במועדון שלוש עונות, בהן הבקיע 31 שערים ב-96 הופעות. בעונת 1981/82 סיימה קלן במקום השני, מרחק שלוש נקודות מהאלופה המבורג. פישר הבקיע בעונה זו 12 שערים. בעונת 1982/83 פישר סייע לקבוצה לזכות בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על היריבה העירונית, פורטונה קלן משער של פייר ליטבארסקי. בקיץ 1984 עזב בפישר את קלן וחתם בבוכום. פישר הבקיע בעונתו הראשונה בבוכום, 1984/85, 16 שערים, אך לא הצליח בעונות הבאות להגיע למספרים דו ספרתיים של שערים, וכמות ההופעות שלו ירדה אף היא. בתום עונת 1987/88 פרש פישר ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 27 שערים ב-84 הופעות במדי בוכום.
קריירה בינלאומית

לפישר 45 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע 32 שערים, מתוכם שניים הובקעו במספרת. פישר ייצג את גרמניה המערבית במונדיאל 1978, בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים השני, ופישר לא הבקיע שערים. את יורו 1980 החמיץ פישר בגין פציעה. במונדיאל 1982 פישר והנבחרת נחלו הצלחה גדולה יותר, כאשר נעצרו רק במשחק הגמר מול נבחרת איטליה. במונדיאל זה פישר הבקיע בשלב הבתים השני שער ניצחון מול נבחרת ספרד במשחק שהסתיים בתוצאה 2-1, והעניק לנבחרת גרמניה המערבית את הכרטיס לחצי הגמר. פישר הבקיע בחצי הגמר מול נבחרת צרפת שער מכריע נוסף, כאשר המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 ונכנס להארכה. הצרפתים עלו ליתרון 3-1, ופישר הבקיע את שער השוויון בחצי מספרת בדקה ה-108 לאחר שער מצמק של קרל היינץ רומניגה. המשחק הסתיים בתוצאה 3-3 והגיע לבעיטות הכרעה, בהן גרמניה המערבית ניצחה בתוצאה 5-4 לאחר פנדל מנצח של הורסט רובש. במשחק הגמר מול איטליה פישר פתח, אך המשחק הסתיים בתוצאה 3-1 לאיטלקים שזכו בגביע העולם. לאחר מונדיאל זה, פישר לא שיחק עוד בנבחרת גרמניה המערבית.
תארים

עם שאלקה 04:
הגביע הגרמני: 1971/72
מלך השערים של הבונדסליגה: 1975/76
עם פ.צ. קלן:
הגביע הגרמני: 1982/83
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני המבקיעים של הבונדסליגה באתר worldfootball.net
↑  טבלת שיאני ההופעות של הבונדסליגה באתר worldfootball.net
↑  טבלת שיאני המבקיעים של שאלקה 04 בבונדסליגה באתר worldfootball.net
↑  טבלת שיאני ההופעות של שאלקה 04 בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1978 |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 דיץ •  4 רוסמן •  5 קאלץ •  6 בונהוף •  7 אברמצ'יק •  8 צימרמן •  9 פישר •  10 פלוהה •   11 רומניגה •  12 שוורצנבק • 13 קונופקה •  14 ד.מילר • 15 ביר • 16 קולמן • 17 הולצנביין • 18 צווה • 19 וורם • 20 ה.מילר • 21 קארגוס • 22 בורדנסקי • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 דיץ •  4 רוסמן •  5 קאלץ •  6 בונהוף •  7 אברמצ'יק •  8 צימרמן •  9 פישר •  10 פלוהה •   11 רומניגה •  12 שוורצנבק • 13 קונופקה •  14 ד.מילר • 15 ביר • 16 קולמן • 17 הולצנביין • 18 צווה • 19 וורם • 20 ה.מילר • 21 קארגוס • 22 בורדנסקי • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1982 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברייטנר •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 דרמלר •  7 ליטבארסקי •  8 פישר •  9 רובש •  10 מילר •   11 רומניגה •  12 האנס • 13 ריינדרס •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 אלופס • 17 אנגלס • 18 מתאוס • 19 הירונימוס • 20 קאלץ • 21 פרנקה • 22 אימל • מאמן: דרוואל |  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברייטנר •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 דרמלר •  7 ליטבארסקי •  8 פישר •  9 רובש •  10 מילר •   11 רומניגה •  12 האנס • 13 ריינדרס •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 אלופס • 17 אנגלס • 18 מתאוס • 19 הירונימוס • 20 קאלץ • 21 פרנקה • 22 אימל • מאמן: דרוואל | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118533398  SNAC: w64k4dds  VIAF: 15560845   WorldCat (עם VIAF): 15560845
הורנבוסטל-זאקס

הוֹרְנְבּוֹסְטֶל-זאקס (או זאקס-הורנבוסטל; Hornbostel–Sachs) היא שיטה לסיווג כלי נגינה אשר פותחה בברלין על ידי שני חלוצי האתנומוזיקולוגיה, אריך מוריץ פון הורנבוסטל (Erich Moritz von Hornbostel) וקורט זאקס (Curt Sachs), שניהם יהודים שנאלצו לעזוב את גרמניה עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון.
השיטה פורסמה לראשונה בשנת 1914 בכתב העת לאתנולוגיה Zeitschrift für Ethnologie. תרגום לאנגלית פורסם רק בשנת 1961 בכתב העת Galpin Society Journal. במהלך השנים צצו ביקורות על השיטה ואף פותחו שיטות נוספות, אך היא נשארה כשיטה הנפוצה ביותר לסיווג כלי נגינה על ידי אתנומוזיקולוגים ואורגנולוגים.
השיטה מבוססת על שיטת סיווג מוקדמת יותר אשר פותחה בשלהי המאה ה-19 על ידי ויקטור מהילון, אוצר אוסף כלי הנגינה של קונסרבטוריון בריסל. המערכת של מהילון הייתה אחת הראשונות לסווג את כלי הנגינה לפי אופן הפקת הצליל בהם, אולם הייתה מוגבלת ברובה לכלי נגינה מערביים. יתרונה של מערכת הורנבוסטל-זאקס הוא באפשרות לסווג בה כל כלי ללא תלות בשיכותו לתרבות זו או אחרת.
בסיס המערכת

רשמית, מערכת הורנבוסטל-זאקס מבוססת על השיטה העשרונית של דיואי. יש בה ארבע רמות על אשר מחולקות לדרגות משנה. בסך הכול ישנן יותר מ-300 חלוקות יסוד.
בסיס המערכת > חלוקות העל והחלוקות שמתחתיהן

1. אידיופוניים: הצליל מופק באמצעות הרעדת גוף הכלי עצמו. בסיווג זה נכללים רוב כלי ההקשה למעט התופים.
11. אידיופוניים-הקשה: הכלי רועד כתוצאה מנקישה עליו, לדוגמה פעמון.
12. אידיופוניים-פריטה: הכלי רועד כתוצאה מפריטה עליו, לדוגמה נבל פה.
13. אידיופוניים-חיכוך: הכלי רועד כתוצאה מחיכוך, לדוגמה מסור מוזיקלי.
14. אידיופוניים-נשיפה: הכלי רועד כתוצאה ממשב אוויר, לדוגמה פעמוני רוח.
2. ממברנופוניים: הצליל מופק באמצעות רעידת ממברנה מתוחה. בקבוצה זו נכללים רוב התופים.
21. ממברנופוניים-הקשה: הממברנה רועדת כתוצאה מהקשה עליה. לדוגמה, תוף.
22. ממברנופוניים-פריטה: הממברנה רועדת כתוצאה ממיתר אשר מוטח בה. ישנן דעות על כך שקבוצה זו צריכה להיכלל דווקא בלי הנגינה הכורדופוניים.
23. ממברנופוניים-חיכוך: הממברנה רועדת כתוצאה מחיכוך היד או חפץ אחר.
24. ממברנופוניים-זמזום: קבוצת כלים אשר בהם הכלי רק משנה צליל אחר באמצעות הרעדת ממברנה, לדוגמה: קאזו.
3. קורדופוניים: הצליל מופק באמצעות רעד מיתר או קבוצת מיתרים. בקבוצה זו נכללים רבים מכלי המיתר המערביים וכן כלי מקלדת כדוגמת הפסנתר והצ'מבלו.
31. קורדופוניים פשוטים: כלי נגינה בהם מהותו של הכלי הוא מיתר או קבוצת מיתרים מתוחה. בכלי יכול להיות רכיב תהודה, אולם סילוקו לא יפגע ביכולת הנגינה בו (אך קרוב לוודאי שישנה את הצליל). בקבוצה זו נמצא לדוגמה הפסנתר.
32. קורדופוניים מורכבים: כלי נגינה אקוסטיים או אלקטרו-אקוסטיים, אשר רכיב התהודה בהם מהווה חלק בלתי נפרד מן הכלי ובלעדיו לא יופק הצליל. לדוגמה: כינור.
4. אירופוניים: הצליל מופק באמצעות רעד אוויר. כלי הנגינה עצמו אינו רועד ואין בו מיתרים או ממברנות.
41. אירופוניים חופשיים: האוויר הרועד אינו נמצא בתוך הכלי עצמו, לדוגמה: מפוחית.
42. כלי נשיפה: האוויר הרועד נמצא בתוך הכלי עצמו. בקבוצה זו נמצאים רוב כלי הנשיפה המערביים, לדוגמה: אבוב.
לאחר פרסומה המקורי של השיטה, נוספה קבוצה חמישית נוספת – אלקטרופוניים, כלים אשר הצליל מופק בהם על ידי זרם חשמלי, כגון: סינתסייזר. פרנסיס ויליאם גלפין (Francis William Galpin) הוסיף קבוצה זו בחלוקה שלו, אשר דומה יותר לחלוקה של מהילון. לדוגמה: בספרו על כלים מוזיקליים אירופאים, הוא מחלק את הכלים האלקטרופוניים לשלוש חלוקות משנה כתלות באופן יצירת הצליל ("באמצעות מתנד", "אלקטרו-מגנטיים" ו"אלקטרו-סטטיים") ובנוסף, חילק גם את אלה פעמיים נוספות כתלות באמצעי השליטה. אולם, למרות שזאקס היה מודע לקבוצה זו, היא מעולם לא נוספה רשמית ואין שום אזכור שלה בפרסום המקורי של 1914.
יישום השיטה

מעבר לחלוקה לעיל, ישנן עוד מספר חלוקות משנה. כך לדוגמה הקסילופון נמצא בקבוצה הוא 111.212 (נקודות מתוספות לאחר כל ספרה שלישית על מנת להקל על הקריאה). מספר סידורי גבוה אינו מצביע בהכרח על מורכבותו של הכלי. הביוגל לדוגמה שייך לקבוצה שמספרה הסידורי הוא 423.121.22 למרות שהוא נחשב לכלי פשוט יחסית (הוא צינור מתכת מכופף אשר נושפים בו בדומה לחצוצרה אך אין בו שסתומים או נקבי אצבוע).
המספרים בקבוצה זו מעידים כי:
4 – הוא אירופוני.
42 – האוויר הרועד נמצא בתוך הכלי.
423 – שפתי הנגן מרעידות במישרין את האוויר (בניגוד לקלרינט לדוגמה, שבו פיסת קנה היא המרעידה).
423.1 – שפתי הנגן הן האמצעי היחיד שמשנה את גובה הצליל (כלומר, אין בו שסתומים או נקבי אצבוע).
423.12 – הכלי צינורי לעומת כלים בעלי צורת קונכייה.
423.121 – הנגן נושף בקצה הצינור ולא בצידו.
423.121.2 – הצינור מכופף ולא ישר.
423.121.22 – לכלי ישנה פיה.
מספר זה לא מזהה פרטנית את הביוגל אלא את כל הכלים אשר עונים למאפינים הנ"ל.
סיומות וכלים מורכבים

לאחר המספר שצוין לעיל, יכולים לבוא עוד מספר סיומות, לדוגמה: הספרה 8 מציינת כי לכלי ישנה מקלדת ואילו הספרה 9 מציינת כי הכלי מופעל מכנית. בנוסף לאלה ישנן מספר סיומות ייחודיות לכול אחת מקבוצות העל אשר מציינות פרטים הנחשבים לא מהותיים לטבעו של הכלי. בקבוצת הממברנופוניים לדוגמה, הסיומות יכולות לציין האם עור התוף מודבק, ממוסמר או נקשר לגוף התוף. בקבוצת הכורדופוניים, סיומות יכולות לצין האם פריטה על המיתרים נעשית באמצעות ציפורן או מפרט.
ישנן דרכים לסווג כלים באמצעות שיטה זו אפילו אם יש להם מאפיינים העונים ליותר מקבוצה אחת. לכלים אלו יהיה בדרך כלל מספר סידורי גבוה במיוחד הכולל בתוכו גם פסיקים ומקפים.
נפתלי ידלין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בפברואר 1891 האימפריה הרוסית
 פטירה:  6 באפריל 1964 (בגיל 73) ראשון לציון
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית עלמין גני אסתר 
 
נפתלי ידלין (י"ד באדר א' תרנ"א, 22 בפברואר 1891 – כ"ד בניסן תשכ"ד, 6 באפריל 1964) היה מחנך ארץ-ישראלי ומחבר ספרי לימוד לבתי הספר היסודיים.
ביוגרפיה

נולד באימפריה הרוסית ליהושע וחנה ידלין. בצעירותו למד לימודים כלליים ולימודי הוראה באודסה. יחד עם אחיו פתח בית ספר בבסרביה. נישא לרחל, בת אשר ושרה לרנר, ילידת העיירה רישקין שבבסרביה. בשנת 1920 עלו השניים לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. ידלין למד בבית המדרש למורים שבבית הכרם.
בשנת 1924 התיישב ידלין עם משפחתו בראשון לציון והחל לעבוד כמורה בבית הספר חביב במושבה. הוא שימש כמחנך בולט במשך ארבעים שנה, והוסיף ללמד לאחר פרישתו לגמלאות. תחת ידיו עברו אלפי תלמידים, והוא כונה בפיהם "מורה המורים". עסק בהדרכה פדגוגית של מורים. כמו כן פרסם ספרי לימוד לתלמידי בתי הספר היסודיים, שיצאו בהוצאת הספרים של יהושע צ'צ'יק.
נפתלי ידלין נפטר בשנת 1964, בתום מחלה ממושכת. נקבר בבית הקברות בראשון לציון.
לאחר מותו נקרא על שמו בית ספר בראשון לציון, שבעתיד ישנה את שמו לקמפוס הבין-תחומי ע"ש ידלין.
בנו הוא אשר ידלין, ואחיינו הוא אהרן ידלין.
ספריו

תורה שבעל פה, הוצאת יהושע צ'צ'יק
הוראת סיפורי התורה לילדים, הוצאת יהושע צ'צ'יק
שערי אגדה ופרקי משנה, הוצאת יהושע צ'צ'יק
מולדתי: ספר ללימוד המולדת
סיפורי המקרא - לימי החופש
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  נפתלי ידלין ז"ל – למנוחות, מעריב, 7 באפריל 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306114805171  ISNI: 0000 0000 7720 490X  LCCN: no2008008994  NTA: 305323369  VIAF: 107514681   WorldCat (עם VIAF): 107514681
טמפרטורה

ערך זה עוסק בגודל פיזיקלי. אם התכוונתם לשיר, ראו .
הטמפרטורה של גז חד-אטומי אידיאלי היא מידה של האנרגיה הקינטית הממוצעת של האטומים הנעים בו.
טמפרטורה היא גודל פיזיקלי לכימות מה שאינטואיטיבית מובן כ"חם" ו"קר". מבחינה פיזיקלית ברמה האינטואיטיבית הטמפרטורה היא גודל המבטא את "רמת התנועה" של חלקיקי החומר ומהווה מדד לאנרגיה הקינטית הממוצעת של החלקיקים.
הגדרות שונות לטמפרטורה

הטמפרטורה נמדדת במעלות, ביחידות מידה שונות.
יחידות המידה הנפוצות הן פרנהייט (F°) וצלזיוס (C°).
יחידה נוספת המשמשת בעיקר לצרכים מדעיים היא קלווין (K).
טמפרטורה הוגדרה במהלך ההיסטוריה בדרכים שונות, אך למעשה זהות מבחינה פיזיקלית:
הגדרות שונות לטמפרטורה > טמפרטורה תרמומטרית

ההגדרה הראשונה לטמפרטורה היא הגדרה תרמומטרית, כלומר הגדרה שמנצלת מדידת תכונה מסוימת של החומר, שמשתנה עם הטמפרטורה, וכיולה בעזרת טמפרטורות ידועות. כך למשל הגדירו את הטמפרטורה בעזרת התרמומטר המוכר לנו שמנצל את תכונת ההתפשטות של החומר עם עליית הטמפרטורה, וקביעת סולם בו ידועות טמפרטורות מיוחדות.
אנדרס צלזיוס קבע ב-1742 את סולם הטמפרטורה שלו, באופן הפוך מהמקובל כיום. בזמנו הוא קבע ש-0 מעלות יציינו את רתיחת המים ולעומת זאת 100 מעלות את קפיאתם. 
רק כשנה לאחר מותו, ב-1745, הוחלף כיוון הסולם על ידי קארולוס ליניאוס. דבר זה מדגיש את שרירותיות הטמפרטורה התרמומטרית. אין משמעות פיזיקלית אמיתית לאפס של הסולם. גם החלוקה למעלות היא בעייתית, אם לא מובטח שהשינוי בגודל הנמדד (כמו גובה הנוזל בתרמומטר) אכן פרופורציונלי לטמפרטורה ה"אמיתית".
הגדרות שונות לטמפרטורה > טמפרטורה תרמודינמית

התרמודינמיקה, שהתפתחה במאה ה-19, קושרת את הטמפרטורה למעבר חום אנרגיה תרמית. חום יזרום באופן ספונטני מגוף "חם" לגוף "קר" עד אשר שתי המערכות יגיעו לאיזון ויימצאו בשיווי משקל תרמי.
לפיכך מגדירים את הטמפרטורה כך שגופים שנמצאים בשיווי משקל תרמי נמצאים באותה טמפרטורה. אם חום זורם מגוף א' לגוף ב', גוף א' יהיה בטמפרטורה גבוהה יותר.
באופן מדויק יותר, הטמפרטורה מוגדרת בעזרת השינוי ההפיך בחום או השינוי באנטרופיה – מושג שהומצא בשביל להסביר את התכונה של חום לזרום מגוף בעל טמפרטורה גבוהה לגוף בעל טמפרטורה קרה. ההגדרה היא:
T={\frac {dQ_{\mathrm {rev} }}{dS}}
פיתוח הגדרה זו לטמפרטורה נבע במידה רבה מחקירת מנוע קרנו – מודל תאורטי למנוע המנצל מעבר חום בין מאגר חם למאגר קר בשביל לייצר עבודה, ביעילות הגבוהה ביותר האפשרית באופן תאורטי.
כאשר יש מערכת בה האנטרופיה היא פונקציה של האנרגיה, הטמפרטורה ניתנת על ידי:
{\frac {1}{T}}={\frac {dS}{dE}}
הטמפרטורה היא גודל אינטנסיבי, כלומר אם ניקח שני גופים באותה טמפרטורה ונחבר אותם, הטמפרטורה בגוף המחובר תהיה אותה הטמפרטורה כמו בשני החלקים שהרכיבו אותו. זאת בניגוד לחום שהוא גודל אקסטנסיבי: כמות החום האצורה בגוף שמורכב משני גופים שווה לסכום כמויות החום האצורות בכל אחד מהגופים.
הגדרות שונות לטמפרטורה > הטמפרטורה במכניקה הסטטיסטית

במכניקה סטטיסטית ניתן להשתמש בהגדרות הטמפרטורה של התרמודינמיקה. אולם בנוסף נחשפות עוד תכונות של הטמפרטורה, שנותנות מושג יותר עמוק על טבעה.
הטמפרטורה פרופורציונית לאנרגיה התרמית הממוצעת לדרגת חופש. כך בגז אידיאלי חד-אטומי, הטמפרטורה שווה לשני שלישים האנרגיה הקינטית הממוצעת של כל אטום.
התפלגות בולצמן מראה פן נוסף של הטמפרטורה.
טמפרטורה סטנדרטית

תנאים סטנדרטיים של טמפרטורה ולחץ הם אוסף של טמפרטורות ולחצים שמשמשים בהגדרות מדעיות. כך למשל, בכימיה נהוג להשתמש בטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס. בניגוד לרשימה מוגדרת זו, טמפרטורת החדר היא מושג שאינו חד-משמעי. טמפרטורת החדר מוגדרת בדרך כלל בתחום 20 עד 25 מעלות צלזיוס.
יישומים

הטמפרטורה היא גודל ותכונה נפוצה מאוד במדע. כמעט כל תחומי המדע עושים שימוש בתכונה זו וחוקרים אותה, בהם כימיה, ביולוגיה, פיזיקה וחקלאות.
תכונות פיזיקליות רבות, כגון מצב צבירה, לחץ, נפח, צפיפות, והולכה חשמלית תלויות בטמפרטורה. הטמפרטורה משחקת תפקיד חשוב גם בקביעת הקצב והאופן שבו תגובות כימיות מתרחשות. זוהי הסיבה שבגללה לגוף האדם ישנן מספר מערכות הדואגות לכך שטמפרטורת הגוף תישאר 37 מעלות צלזיוס, שינוי בטמפרטורה זו עלול לגרום לתהליכים מזיקים ותוצאות לא רצויות.