stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף ברנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1945 (בן 79) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  מוסקבה (כחלק של ברית המועצות), ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה  הפקולטה למכניקה ולמתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מנחה לדוקטורט:  ישראל גלפנד 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  Dennis Gaitsgory, David Erschler, Dmitry Gourevitch, Kobi Kremnizer, אברהם איזנבוד, Adam Gal, Jiuzu Hong, Elena Gal, אלכסנדר יום דין, רוני הדני, Edward Aaron Shpiz, Edward Frenkel, אלכסנדר ברוורמן, שמגר גורביץ', Roman Bezrukavnikov, Frédéric Vincent Bien, Peter Matthew Magyar, איתן סייג, Yotam I. Hendel 
 פרסים והוקרה:  חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למתמטיקה
 תרומות עיקריות
 מחקריו בתחום התורת ההצגות וגאומטריה אלגברית.
 
יוסף ברנשטיין (נולד במוסקבה ב-18 באפריל 1945) הוא מתמטיקאי ישראלי, שעוסק בגאומטריה אלגברית, בתורת המספרים ובתורת ההצגות, חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חתן פרס ישראל למתמטיקה וחתן פרס א.מ.ת בתחום המתמטיקה.
קורות חיים

יוסף ברנשטיין נולד בברית המועצות בשנת 1945 לזוג מהנדסים, נחום ושרה. אביו היה מהנדס מומחה לציוד ומכשור קולנועי. כשהיה בן 18 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1968 קיבל באוניברסיטה זו תואר שני מהמחלקה למתמטיקה, ובשנת 1972 קיבל בה תואר דוקטור בהנחייתו של פרופ' ישראל גלפנד. בשנים 1971–1978 חקר במעבדה לשיטות מתמטיות בביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1976 קיבל את הפרס השנתי של האגודה למתמטיקה במוסקבה. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 לימד באוניברסיטה העממית העברית. בשנת 1981 עזב את מוסקבה והיגר לארצות הברית, שם היה פרופסור אורח באוניברסיטת מרילנד. כשנה לאחר מכן עבר למחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת הרווארד במשרת פרופסור מן המניין, שם עבד כעשר שנים. במקביל החל בתהליך חזרה בתשובה.
בשנת 1993 עלה לישראל והצטרף כפרופסור מן המניין לבית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. משנת 2002 הוא חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ומשנת 2004 חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. בשנת 2004 ניתן לו פרס ישראל במתמטיקה. משנת 2014 הוא משמש כפרופסור אמריטוס וממשיך במחקריו. בשנת 2016 זכה בפרס א.מ.ת בקטגוריה מדעים מדויקים, בתחום המתמטיקה.
בשנות פעילותו כחוקר וכמרצה פרסם ברנשטיין יותר משבעים מאמרים וחמישה ספרים בתחומי תורת ההצגות, גאומטריה אלגברית ותורת המספרים.
ליוסף ברנשטיין שני בנים ובת. הוא נשוי לתמרה.
מחקר

פרופסור ברנשטיין החל את הקריירה המדעית שלו בתחילת שנות ה-70, באוניברסיטת מוסקבה. המאמרים הראשונים שפרסם, משנת 1970, היוו בסיס לתורת ה-"D-מודולים", תורה אלגברית של אופרטורים דיפרנציאליים. המאמרים הללו התרכזו בבעיה העוסקת בהמשכיות האנליטית של פונקציות עם ערכים שהם עצמם פונקציות או אופרטורים. כפתרון לבעיה זו, ברנשטיין פיתח גישה אלגבראית אשר השתמשה בחוגים של אופרטורים דיפרנציאליים עם מקדמים פולינומאליים. תורת ה-"D-מודולים", שהתפתחה מהמאמרים הללו, ממלאת תפקיד חשוב ומשמעותי בגאומטריה אלגברית ובתורת ההצגות.
בשנת 1973 פרסם ברנשטיין יחד עם ישראל גלפנד ופונומריוב מאמר ובו העלו לראשונה מושג הנקרא "פונקטור COXETER". המאמר כלל תובנות ומושגים חדשניים, המשחקים תפקיד חשוב בתורת ההצגות של אלגברות מממד סופי ובאובייקטים קומבינטוריים. באותה שנה פרסמו ברנשטיין וגלפנד מאמרים נוספים שהציגו רעיונות וטכניקות חדשות לתורת ההצגות בכלל ותורת ההצגות של חבורות ואלגבראות לי בפרט. במאמרים הללו יש כמה מושגי יסוד שמשתמשים בהם עד היום, כגון BGG-resolution, Cetegory O.
מאמרים נוספים של ברנשטיין היו עם תלמידו, פרופ' אנדרי זליבנסקי, ועסקו בהצגות של חבורות p-אדיות. ברנשטיין וזליבנסקי הצליחו להציג פתרון מוצלח לבעיה זו ונחשבים כפורצי דרך על גילויים. תורת ההצגות של חבורות p-אדיות עוררו השראה ובסיס לעוד מאמרים הקשורים לנושא, כגון תורת הפונקציות האוטומורפיות ופונקציית L, וכן מודל לבניית הצגות של אלגברות Hecke.
בסוף שנות ה-70, לפני שעזב את ברית המועצות, כתב ברנשטיין יחד עם פרופ' אלכסנדר בילינסון מאמר על לוקליזציה לא קומוטטיבית של מודולים מעל אלגברות לי. במאמר זה הם פתרו השערה ידועה שהעלו קשדן ולוסטיג בתחום של תורת ההצגות. המאמר נחשב לאחד המצוטטים ביותר במתמטיקה.
לאחר הצטרפותו לאוניברסיטת הארוורד, פרופסור ברנשטיין המשיך לחקור ולכתוב מאמרים על הנושאים הנ"ל. כאשר עבר לאוניברסיטת תל אביב, בשנת 1993, הוא המשיך לחקור, ובמקביל לימד תלמידים בקורסים שונים עד שנת 2015. בסך הכל, פרסם ברנשטיין יותר מ-70 מאמרים וחמישה ספרים בתחומים שאותם חקר.
הערות שוליים

↑  Joseph Bernstein, Professor of Mathematics, ‏12.5.2017
1 2 3 4 5 6 7 8  קורות חיים באתר פרס ישראל
1 2  יוסף ברנשטיין, Curriculum Vitae
1 2  יוסף ברנשטיין- קורות חיים, באתר פרס א.מ.ת
1 2 3  נימוקי השופטים באתר פרס ישראל
↑  Courses and seminars, Joseph Bernstein, Professor of Mathematics
↑  LIST OF PUBLICATIONS, Joseph Bernstein, Professor of Mathematics, ‏12.5.2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426875505171  BnF: cb120808249 (data)  CiNii: DA01311006  GND: 131505432  ICCU: AQ1V004063  ISNI: 0000 0000 6643 4494  LCCN: n94035062  MGP: 18743  NTA: 269907114  RERO: 02-A027511851  SUDOC: 113470649  VIAF: 51714803   WorldCat (עם VIAF): 51714803
אליעזר ריבלין

ערך זה עוסק בשופט. אם התכוונתם לחוקר ארץ ישראל, ראו .
אליעזר ריבלין (נולד ב-28 במאי 1942) הוא שופט בית המשפט העליון בדימוס (1999–2012), והמשנה לנשיאת בית המשפט העליון משנת 2006 ועד לפרישתו ב-2012. היה חבר הוועדה לבחירת שופטים ויו"ר ועדת הבחירות המרכזית. בשנים 2013–2018 כיהן כנציב תלונות הציבור על שופטים. כיום מכהן כיו"ר הוועדה לתכנון שטרי כסף, מעות ומטבעות זיכרון בבנק ישראל.
ביוגרפיה

ריבלין נולד בירושלים, סיים לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית ברחביה, נצר למשפחת ריבלין, שעלתה לירושלים בעליית תלמידי הגר"א. בן דודו הוא השופט יוסף ריבלין מבית המשפט השלום בירושלים. ריבלין מתגורר בירושלים, והוא אב לארבעה ילדים.
דרכו המקצועית

ריבלין סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך כעורך דין בשנת 1969. לאחר לימודיו, עסק בעריכת דין בבאר שבע, ואף העניק שירותי ייעוץ משפטי לרשויות ציבור. ב-13 בדצמבר 1976 מונה לכהונת שופט בביהמ"ש לתעבורה. כעבור שנתיים, בחודש מאי 1978, מונה לכהונת שופט שלום בבית המשפט בקריית גת. בשנה זו גם השלים תואר מוסמך במשפטים (LL.M) בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב, בתחום דיני הנזיקין. כשופט שלום כיהן ריבלין גם בבתי משפט השלום בערים אשקלון, אשדוד, דימונה, ובאר שבע.
ב-3 בספטמבר 1982 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בבאר שבע, תפקיד שבו כיהן 17 שנה.
ריבלין קיבל תואר שני מאוניברסיטת טמפל שבפילדלפיה בשנת 1986; עבודת הגמר שלו עסקה בנושא זכויות אדם.
בשנת 1993 פרסם את ספרו "תאונת הדרכים – סדרי דין וחישוב הפיצויים", שהפך לאבן דרך בתחום תאונות הדרכים והנזיקין בישראל, ונחשב לאחד משני הספרים החשובים ביותר בתחום (יחד עם ספרו של יצחק אנגלרד). מאז פורסמו שלוש מהדורות חדשות של ספר זה, האחרונה שבהן בשנת 2011.
13 שנה בדיוק לאחר תחילת כהונתו כשופט מחוזי, ב-3 בספטמבר 1995, מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע. בשנת 1997 שימש כחוקר אורח בפקולטה היוקרתית למשפטים של אוניברסיטת הרווארד.
בשנת 1999 זומן ריבלין לכהן במינוי זמני בבית המשפט העליון. בגיל 58, לאחר שנה בתפקיד זה, ולאחר 24 שנים מאז מונה לראשונה לשופט, ריבלין התמנה במינוי קבע לשופט בבית המשפט העליון.
ב-17 בספטמבר 2006 מונה כמשנה לנשיאת בית המשפט העליון. הוא פרש מהשיפוט בהגיעו לגיל 70, במאי 2012.
ריבלין שימש גם כיושב ראש ועדת הבחירות המרכזית בבחירות לכנסת ה-18.
ריבלין אמור היה להחליף את דורית ביניש כנשיא בית המשפט העליון בשנת 2012 לתקופת כהונה בת שלושה חודשים (עד הגיעו לגיל 70), אך ויתר עליה לטובת אשר גרוניס.
ריבלין שימש כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב בתחום דיני הנזיקין ומשפט חוקתי ואוניברסיטת חיפה, וכמרצה אורח באוניברסיטאות בארצות הברית. ריבלין חבר הנהלת המכון להשתלמות שופטים על שם ד"ר יואל זוסמן ומאז נובמבר 2011 מכהן כנשיא הארגון הבינלאומי של בתי הספר לשופטים (IOJT).
בשנת 2013 מונה לפרופסור חבר במסלול הנלווה בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-4 באפריל 2013 מינתה שרת המשפטים ציפי לבני את ריבלין לעמוד בראש ועדת ריבלין שתפקידה לבחון את האפשרות להחלת הסדר פיצוי מיוחד על עובדי הקריה למחקר גרעיני בדימונה שחלו בסרטן בעת חשיפתם לקרינה מייננת במהלך עבודתם. בוועדה חברים פרופ' אריאל פורת, פרופ' רבקה כרמי, ד"ר ניר פלד, מיכל עבאדי-בויאנג'ו ואבי ליכט. הוועדה פרסמה את מסקנותיה באמצע שנת 2017.
בספטמבר 2013 מונה לנציב תלונות הציבור על שופטים, וכיהן בתפקיד זה עד נובמבר 2018. סמוך לסיום תפקידו זה קבע בהחלטה תקדימית כי לבתי הדין לעבודה אין הסמכות לקיים הליכי גישור והידברות הכוללים את כינוס הצדדים בלשכות השופטים ומחוץ לפרוטוקול. בעקבות החלטתו זו מינתה נשיאת בית הדין הארצי לעבודה ורדה וירט לבנה ועדה שתייעץ כיצד להסדיר את הנושא.
כיום מכהן ריבלין כיו"ר הוועדה לתכנון שטרי כסף, מעות ומטבעות זיכרון בבנק ישראל.
פסקי דין עיקריים

ע"א 140/00 עזבון המנוח מיכאל אטינגר ז"ל נ' החברה לשיקום ופיתוח הרובע היהודי בעירה העתיקה בירושלים בע"מ. הכרה בזכות הניזוק לפיצוי בשל אובדן כושר השתכרות גם בגין "השנים האבודות" (השנים שבהן היה חי אלמלא העוולה).
ע"א 8151/98 שטרנברג נ' צ'צ'יק. הכרה בדוקטרינת "הנזק הראייתי". על פי הדוקטרינה, אשר חלה לרוב בתביעות רשלנות רפואית, אם הרישום הרפואי במהלך הטיפול היה חסר, בית המשפט רשאי להעביר את נטל ההוכחה לידי הנתבע (לרוב הרופא או בית החולים) להוכיח כי הוא לא התרשל בטיפול. את הדוקטרינה הציעו לראשונה הפרופסורים אריאל פורת ואלכס שטיין.
ע"א 8483/02 אלוניאל בע"מ נ' מקדונלד. הכרעה בסכסוך בין רשת מקדונלד'ס לבין שחקן מכבי תל אביב (כדורסל), אריאל מקדונלד. קביעת "הזכות לפרסום" במשפט הישראלי.
בש"פ 10064/02 "מגדל" חברה לביטוח בע"מ נ' אבו חנא. נקבע כי יש לפצות תינוקת ממוצא ערבי שנפגעה בתאונת דרכים לפי השכר הממוצע במשק, חרף העובדה שבכפר שממנה הגיעה, נשים בגירות נוטות להרוויח הרבה פחות מהשכר הממוצע.
דנ"א 4693/05 בי"ח כרמל-חיפה נ' מלול. אימוץ חריג "ההטייה הנשנית" לכלל שלפיו הזכות לפיצוי בנזיקין נקבעת לפי שיטת "הכל או כלום".
ע"א 1326/07 המר נ' עמית. ביטול עילת ה"החיים בעוולה" שלפיה תינוק שנולד עם מום רשאי היה לתבוע את הגורם הרשלן על עצם היוולדו בבחינת "טוב מותי מחיי". לצד זאת נקבע כי יש להרחיב במקרים מסוג זה את עילת התביעה של ההורים, על מנת שיזכו לפיצוי בגין ההוצאות שעתידים הם להוציא על הטיפול בילדם במהלך חייו.
ע"א 4243/08 פקיד שומה גוש דן נ' פרי. נקבע כי יש לפרש את סעיף פקודת מס הכנסה באופן המתיר לנישום לנכות מהכנסתו החייבת הוצאות שהוציא עבור השגחה על ילדיו בעת שיצא לעבודה.
ע"א 751/10 פלוני נ' דיין-אורבך. נקבע כי לעיתונאית אילנה דיין עומדת הגנה מסוג "אמת לשעתה" בתביעת לשון הרע שהוגשה נגדה בעקבות פרשת סרן ר'.
רע"א 1271/12 הכשרת הישוב חברה לביטוח בע"מ נ' פלונים. נקבע כי לניזוק עומדת הזכות לקבל מידי המזיק מימון לטיפול הטוב ביותר ולא רק לטיפול הוגן וסביר, בתנאי שיש בטיפול היקר תועלת ממשית לבריאותו או לסיכויי החלמתו.
משנה משפטית

בערעור על דחיית תביעת פיצויים של אשה שנפגעה במהלך קרב בין חיילי צה"ל למחבלים פלסטינים קבע השופט ריבלין ש"פסק זמן בפעולה המלחמתית, (הוא) פרק זמן שבו מתחדדת האחריות כלפי חפים מפשע וירי רשלני במהלכו אינו נהנה מחיסיון". בשולי הדברים, לאחר שדחה את הערעור, פנה אל המדינה בבקשה: "אף שהמחבלים אינם מכבדים כללי התנהגות אנושיים בסיסיים, ואף שלא הוכח כאמור שהמנוחה נפגעה מכוחות צה"ל, טוב היה לו נחלצה מדינת ישראל, ולו ולפנים משורת הדין, וכמחווה אנושית, להקל על מכאובם של חפים מפשע שנפגעו. בכך הייתה מגלה אך גדלות".
על פנייה לבג"ץ של מי שבמשך שנים נמנע מביצוע צו הריסה כתב:
העתירה אכן מעוררת שאלה – אך לא זו המתוארת בה ... אין ולא יכולה להיות שאלה כי בית-משפט זה אינו צריך ואינו מוסמך ליתן "צווים" המבטלים פסקי-דין של ערכאה מוסמכת במשפט פלילי ... השאלה האחת היא כיצד קורה כי במדינת חוק לא מבוצעים צווים של בתי משפט במשך למעלה משלושים ושלוש שנים – ואין פוצה פה אך יש מצפצף
בהצטרפו לשופטת טובה שטרסברג-כהן בקביעה שיש לבטל את התקנות המאפשרות פיטום אווזים וברווזים כתב:
"כשלעצמי, אין ספק בלבי כי ליצורי הבר כמו לחיות המחמד – רגשות. הם ניחנים בנפש החווה את רגשות השמחה והצער, האושר והאבל, החיבה והפחד. יש בהם המטפחים רגשות מיוחדים כלפי ידידם – אויבם האדם. ... יאמר המצדיק, כי ראוי כי רווחת האדם תגביה עוף אף במחיר עמלם של עופות בני רשף. אלא שלכך יש מחיר – והמחיר הוא גריעה מכבודו של האדם עצמו."
על המשפט הפלילי כתב: "כידוע, עניינו של המשפט הפלילי במקרים של פגיעה ממשית באינטרסים מוכרים, וככלל לא נועד הוא למקרים הנמצאים בשולי הנורמות האוסרות."
פרסומים

תאונת הדרכים: סדרי דין וחישוב הפיצויים, מהדורה רביעית 2012.
"תפיסה עשירה של עקרון השבת המצב לקדמותו בתורת הפיצויים הנזיקיים" משפט ועסקים י 499 (תשס"ט) (עם ד"ר גיא שני).
"ועוד על תאונת הדרכים ועל הקשר הסיבתי", הפרקליט לד 130 (תשמ"א).
תרופת הציווי ותחומי המטרד, 1982 (מבוסס על עבודת הגמר לתואר שני).
לקריאה נוספת

ללא גלימה - שיחות עם שופטי בית המשפט העליון - הפרק: אליעזר ריבלין, הוצאת למשכל - ידיעות ספרים, 2017, עמ' 329 - 360
הערות שוליים

↑  חולקו תארי בוגר במשפטים, דבר, 5 בפברואר 1969
↑  הוסמכו 105 עורכי דין, דבר, 5 במרץ 1969
↑  ניצן צבי כהן, ‏נציב תלונות הציבור על שופטים: לביה"ד הארצי לעבודה אין סמכות להליכי גישור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 בנובמבר 2018
↑  ניצן צבי כהן, ‏בית הדין לעבודה יסדיר הליכי גישור שנועדו למנוע שביתות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 בדצמבר 2018
↑  ע"א 140/00 עזבון המנוח מיכאל אטינגר ז"ל ואחרים נ' החברה לשיקום ופיתוח הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים בע"מ ואחרים, ניתן ב־15 במרץ 2004.
↑  ענבל בר-און, הלכת השנים האבודות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 ביוני 2010
↑  ע"א 8151/98 ביאטריס שטרנברג נ' ד"ר אהרון צ'צ'יק ואחרים, ניתן ב־4 בנובמבר 2001.
↑  ע"א 8483/02 אלוניאל בע"מ ואחרים נ' אריאל מקדונלד, ניתן ב־30 במרץ 2004.
↑  בש"פ 10064/02 "מגדל" חברה לביטוח בע"מ ואחר נ' רים אבו חנא ואחר, ניתן ב־27 בספטמבר 2005.
↑  דנ"א 4693/05 בי"ח כרמל-חיפה ואחר נ' עדן מלול ואחרים, ניתן ב־29 באוגוסט 2010.
↑  ע"א 1326/07 ליאור המר נ' פרופ' עמי עמית ואחרים, ניתן ב־28 במאי 2012.
↑  ע"א 4243/08 פקיד שומה גוש דן נ' ורד פרי, ניתן ב־30 באפריל 2009.
↑  ע"א 751/10 פלוני נ' ד"ר אילנה דיין-אורבך ואחר, ניתן ב־8 בפברואר 2012.
↑  רע"א 1271/12 הכשרת הישוב חברה לביטוח בע"מ נ' פלונים, ניתן ב־8 באפריל 2012.
↑  רע"א 10482/07 לואא ח'אלד עלאונה ואחרים נ' מדינת ישראל-משרד הבטחון, ניתן ב־17 במרץ 2010, פסקה 9.
↑  רע"א 10482/07 לואא ח'אלד עלאונה ואחרים נ' מדינת ישראל-משרד הבטחון, ניתן ב־17 במרץ 2010, פסקה 11.
↑  ע"פ 8488/07 מדינת ישראל נ' סלבה שיפרין, ניתן ב־17 בנובמבר 2008, פסקה 4.
↑  המחברים/המראיינים הם קבוצה של שמונה סטודנטים למשפטים באוניברסיטת בר-אילן: אליחי שילה, יאיר טייטלבאום, שירי ליברמן - שלו, נפתלי פורת, שירה זילכה, אביחי יהוסף, שלומי שוורץ, יובל תמיר
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496225305171  ISNI: 0000 0000 5021 7268  LCCN: nr93049760  VIAF: 78656545   WorldCat (עם VIAF): 78656545
2025 (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

סמליל התוכנית
 סוגה:  תוכנית מציאות
 יוצרים:  יורם זק ארז טל
 בימוי:  יורם זק
 מנחים:  ארז טל קורין גדעון
 זוכים:  דומיניק שרמן
 פרסים:  דירה בשווי 1.4 מיליון ש"ח
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  23
 הפקה
 מפיק:  תחיה אביכזר
 הפצה:  נטפליקס 
 עורכים:  לירון שעובי ברוריה נעים עידו ברון
 אתר צילומים:  אולפן הפקת 2025 ביבנה
 שידור
 רשת שידור:  קשת 12 2025 LIVE (אפיק 22)
 תקופת שידור מקורית:  10 בפברואר 2019 – 17 באפריל 2019
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית (קשת)
 דף התוכנית ב-IMDb
 
2025 (נהגית "עשרים, עשרים וחמש") הייתה תוכנית מציאות ישראלית שעלתה לשידור ב-10 בפברואר 2019 והסתיימה ב-17 באפריל 2019 בקשת 12. התוכנית בוימה על ידי יורם זק, שביים את עונות "האח הגדול" בשידורי "קשת" לפני שזו עברה להפקת חברת "רשת" בערוץ 13. בתוכנית נכנסים מספר מתמודדים שלוהקו על ידי ההפקה למתחם מרושת במצלמות, שמדמה עיר קטנה, שבהתאם לשם התוכנית, מציגה לצופים מציאות של עיר חכמה ועתידנית.
בדצמבר 2019, פורסם כי התוכנית לא תחזור לעונה נוספת לאור נתוני המדרוג הנמוכים שהניבה התוכנית בעונה הראשונה.
רקע

בקיץ 2017 החלו דיווחים על כך שיורם זק עובד על פרויקט טלוויזיוני חדש יחד עם ארז טל. בינואר 2019 עמוד האינסטגרם של קשת רוקן מתמונות, והועלו אליו שתי תמונות – של חנות בגדים ובית מלון. מאוחר יותר התברר שהמהלך מהווה רמז להתקרבות עלייתה לאוויר של התוכנית. מספר ימים לאחר מכן עלו קדימונים ראשונים לתוכנית בערוץ 12, אשר הציגו משתתפים שעומדים להשתתף לכאורה בתוכנית, ומספרים על השמועות שהם מכירים בנוגע לפורמט שלה. מאוחר יותר, כשבוע לפני העלייה לאוויר, פורסם קדימון נוסף, בו נראים המנחים ארז וקורין מסיירים באולפן. הקדימון חשף את אולפן התוכנית, שעוצב בסגנון רכבת תחתית בצבע לבן, ודרכו ייכנסו המתמודדים לעיר.
"2025" היא תוכנית הריאליטי המושקעת ביותר בטלוויזיה הישראלית, ומוערך כי הושקעו בה כ-60–80 מיליון שקל. לצורך התוכנית, הקימה "קשת" מתחם מיוחד ביבנה, שכולל אולפן טלוויזיה, משרדי הפקה ועוד. העיר עוצבה ותוכננה על ידי מיכאל ששון. התוכנית לוּותה באי ודאות בנוגע למידת הצלחת הפורמט בקרב צופי הטלוויזיה בישראל ובחשש לכישלון אפשרי, שיבוא לידי ביטוי גם בפן הכספי וגם בפן התדמיתי של "קשת". ככל הנראה, צפי ההכנסות של "קשת" לתוכנית נסמך על מכירת הפורמט שלה לחברות הפקה מחוץ לישראל, כפי שכבר עשתה בעבר עם "הכוכב הבא לאירוויזיון" ועוד.
עונות

| עונות | תאריכי שידור | מספר תושבים | מספר ימים | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי | מקום רביעי | מקום חמישי | מקום שישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10 בפברואר - 17 באפריל 2019 | 22 | 67 | דומיניק שרמן | הודיה כהן | דודו קובי | נטע צ'רנר | סיגל תמם | דניאל קמינסקי |
פורמט

12 מתמודדים שלוהקו מראש (שמכונים במשך שהותם בתוכנית "תושבים") נכנסים למשך חודשיים אל מתחם סגור המדמה סוג של עיר קטנה, בו ישנם מתקנים שמדמים את כל מרכיבי החיים שבחוץ, כגון אזורי מסחר, בנק, קולנוע, פאב שכונתי ועוד. כל אחד מהם מגיע ממעמד שונה בחברה, אך כולם מתחילים את התוכנית בצורה שווה, בעזרת תקציב אישי איתו כל אחד ינסה להצליח; המשחק מבוסס על רעיון הקפיטליזם, ובו כל פעולה שיעשו תעלה לתושבים כסף כשהם בוחרים על מה לשלם וכמה, בעוד לוח שמוצב בעיר מציג כמה כסף צבר כל מתמודד. תושב שיגיע לתחתית הטבלה במהלך אירוע הדחה שיתקיים מדי שבוע יודח, והתושב שיישאר במקום הראשון שלה בסוף העונה – ינצח במשחק. במקום כל תושב שיודח, ייכנס אחד חדש. התושבים מרוויחים כסף באמצעות הצבעות הצופים ומתגמולים שמגיעים אליהם בתום כל "פרויקט", בעוד "מנהל הפרויקט" נדרש לחלק כל שבוע את הכסף בין כל המתמודדים, באופן לא שוויוני. אתר "סינמה בלנד" השווה את התוכנית לסרט "המופע של טרומן". בשונה מפורמטים דומים אחרים, ב-"2025" התושבים משחקים במשחק אסטרטגיה אקטיבי ולא מסתמכים רק על הצופים בבית שיעזרו להם להינצל מהדחות. בנוסף, המתמודדים יכולים לתקשר עם העולם שמחוץ לעיר ולקבל מידע, בתשלום נוסף (באמצעות קווי טלפון של אחת מנותנות החסות מתחום הטלפוניה). לזוכה בתוכנית מוענק פרס בצורת דירה בשווי 1.4 מיליון שקלים.
המתמודדים מצולמים ומוקלטים בכל רגע בזמן שהותם במתחם, ואפיק 22, שבו "קשת" כבר שידרה כחלק מערוץ 2, שידר את המתרחש במתחם 24 שעות ביממה.
פורמט > טענות להפרת זכויות יוצרים

מאנדמול שיין העולמית, בעלת הזכויות על פורמט "האח הגדול", נמסר ל"קשת" כתב תביעה בטענה להפרת הזכויות על הפורמט על ידי שימוש באלמנטים המזוהים עם התוכנית.
מבנה העיר

בכל מתקן ברחבי העיר יושב נותן שירות – רובוט מיוחד שאחראי על המקום, ונקרא על שם צבעו ולבוש ב"בגדים" שבצבע זה.
בניין העירייה – מהווה את מקום הכינוס של התושבים, וממנו הם מתקשרים עם המנחים שבאולפן. במשרד יושב ראש העיר, מר בלאק.
חנות בגדים – בחנות הבגדים התושבים יכולים לקנות בגדים ופריטי לבוש אחרים. הם נאלצים לקנות שם כיוון שכל הבגדים שהביאו מהבית מועמדים למכירה, וכל אחד יכול לקנות אותם במקומם. המוכרת בחנות היא פינק.
בית קפה/בר – בשעות היום מתפקד כבית קפה המגיש ארוחות ובערב כבר המגיש משקאות. נותני השירות של המקום הם רד, הברמן בבר וגולדי, מלצרית בית הקפה.
בנק – הבנקאית הראשית היא גברת סילבר, אשר מנהלת לתושבים את טבלת הכספים המוצגת לראווה בכיכר העיר.
מסעדת השף – במסעדה, התושבים יכולים להתפנק מארוחה יוקרתית מידי שף מוכר המתחלף מדי שבוע. האלטרנטיבה הזולה היא לקנות מנות מוכנות בחמגשיות באמצעות מכונות המזון האוטומטיות הפרוסות בעיר.
אזורי שינה – ברחבי העיר ישנן 12 מיטות בהתאם למספר התושבים, הפזורות בשלושה מתחמים שונים ומחולקות לפי רמות מחיר שונות:
אכסניה – באכסניה שישה תאי שינה קטנים המסודרים זה ליד זה ושירותים ומקלחות משותפות לכל ששת התושבים. המחיר ההתחלתי למיטה הוא 250 ש"ח לשבוע (150 ש"ח לארבעה ימים בשבוע הראשון).
בית פרטי – בבית הפרטי אשר מאובזר עם סלון, מטבח, חדרי שינה ומרפסת יכולים להתארח שלושה תושבים בלבד. המחיר ההתחלתי עבור הבית הוא 1,500 ש"ח (500 ש"ח לתושב) בשבוע השני (1,200 ש"ח לארבעה ימים בשבוע הראשון (400 ש"ח לתושב)), ומהשבוע השלישי והלאה המחיר הוא 3,000 ש"ח (1,000 ש"ח לתושב). כל ההוצאות בבית מתחלקות באופן אוטומטי בצורה שווה בין שלושת השותפים.
בית מלון – אורחי המלון ייהנו מארוחות בוקר, מים חמים, מוצרי טיפוח וכניסה ללא הגבלה לבריכת המלון. מנהל המלון הוא הקונסיירז', מר בראון.
חדר ליחיד – מחיר החדר לשבוע הוא 1,500 ש"ח בשבוע השני (1,000 ש"ח לארבעה ימים בשבוע הראשון), ומהשבוע השלישי והלאה המחיר הוא 2,000 ש"ח.
סוויטה יוקרתית – בסוויטה היוקרתית יכולים להתארח זוג או יחיד. מחיר הסוויטה לשבוע הוא 3,000 ש"ח בשבוע השני (2,000 ש"ח לארבעה ימים בשבוע הראשון), ומהשבוע השלישי והלאה המחיר הוא 4,000 ש"ח. התושב שבחר לישון בסוויטה במהלך השבוע יוכל לארח תושב נוסף אשר ישהה שם בחינם.
בתחילת כל שבוע יש לתושבים שעה, שעת "בידינג", לבחור באיזה מתחם שינה לישון במשך השבוע הקרב. אם כל מתחמי השינה מלאים ותושב נוסף יירצה לישון באחד מהם (לחוד או ביחד עם תושבים נוספים, בהתאם למתחם), הוא יצטרך לשלם מחיר גבוה יותר מהמחיר ההתחלתי כדי לתפוס את אחד המקומות התפוסים באותו המתחם. הדייר שנלקחה ממנו מיטתו יצטרך למצוא מיטה אחרת. תושב שבסוף שעת ה"בידינג" יישאר ללא מיטה, יאלץ לישון ברחוב על אחד משלושת הספסלים בעיר. התושב יכול לקנות ערכה לחסר בית בשווי 100 שקלים חדשים.
פרטי העונה > תושבי העונה

רשימת 12 התושבים שנכנסו לעיר לפי סדר כניסתם:
פרטי העונה > תושבי העונה > תושבי ערב הכניסה

סיגל תמם – בת 31, רווקה, מכפר יונה.
דומיניק שרמן – בן 25, רווק, מהרצליה.
דודו קובי – בן 41, גרוש +2, מתל אביב-יפו.
נטע צ'רנר – בת 27, רווקה, מרעננה.
הודיה כהן – בת 20, רווקה, מראשון לציון.
מיכאל שיימן שגב – בן 27, רווק, מחדרה.
לימור חייל – בת 45, גרושה +2, מתל אביב-יפו.
ג'קי סבג – בן 50, גרוש +3, מנתניה.
מנואל קלס – בת 31, גרושה +2, מהרצליה.
סמי דדון – בן 51, רווק, מתל אביב-יפו.
שרי לביא – בת 30, נשואה בשנית +1, מתל אביב-יפו.
ג'ו פעמוני – בן 67, גרוש +4, מתל אביב-יפו.
פרטי העונה > תושבי העונה > תושבי כניסות ההדחה

רומי גיאור – בת 20, רווקה, מרמת השרון.
סייף לוי – בן 25, רווק, מתל אביב-יפו.
דניאל קמינסקי – בן 38, רווק, מתל אביב-יפו.
אודטה שוורץ - בת 66, גרושה +2, מהרצליה.
אליסה גיל - בת 23, רווקה, מקדימה-צורן
דודו ונונו – בן 35, רווק, מתל אביב-יפו.
פרטי העונה > תושבי העונה > תושבים שלא נכנסו לעיר

נועה שטיינר – בת 34, רווקה, מתל אביב-יפו.
גל זרף – בן 27, רווק, מתל אביב-יפו
נועם ברנה – בן 31, נשוי, מתל אביב-יפו
כלנית מרון – בת 40, גרושה +3, מרחובות.
פרטי העונה > אירוע הפתיחה

לאירוע פתיחת העונה הגיעו 16 מתמודדים, אך רק חלק מהם נכנסו בסופו של דבר לתוך העיר. בכל פעם הוזמנו לבמה שני מתמודדים והוצגו "תעודות הזהות" שלהם. קהל הצופים בבית נדרש לבחור מי יכנס לעיר. המתמודד שניצח היה יכול לבחור אם להעביר חלק מהכסף שקיבל בכניסתו לעיר - 12,000 ש"ח - למתמודד שהפסיד לו בדו-קרב. בסוף אירוע הפתיחה, ארבעת המפסידים שקיבלו את הסכום הגבוה ביותר נכנסו לעיר. בסך הכל נכנסו בערב הפתיחה שנים-עשר מתמודדים.
| # | המתחרים | דו־קרב | סכום התחלתי | סכום העברה | יתרה לאחר העברה | הכרעה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | סיגל תמם, בת 31, מכפר יונה | ניצחה | 12,000₪ | 1,200₪ | 10,800₪ | נכנסה לעיר |
| I | נועה שטיינר, בת 34, מתל אביב-יפו | הפסידה | 0₪ | 1,200₪ | 1,200₪ | הודחה |
| II | דומיניק שרמן, בן 25, מהרצליה | ניצח | 12,000₪ | 4,010₪ | 7,990₪ | נכנס לעיר |
| II | מנואל קלס, בת 31, מהרצליה | הפסידה | 0₪ | 4,010₪ | 4,010₪ | נכנסה לעיר |
| III | סמי דדון, בן 51, מתל אביב-יפו | הפסיד | 0₪ | 8,010₪ | 8,010₪ | נכנס לעיר |
| III | דודו קובי, בן 41, מתל אביב-יפו | ניצח | 12,000₪ | 8,010₪ | 3,990₪ | נכנס לעיר |
| IV | שרי לביא, בת 30, מתל אביב-יפו | הפסידה | 0₪ | 6,000₪ | 6,000₪ | נכנסה לעיר |
| IV | נטע צ'רנר, בת 27, מרעננה | ניצחה | 12,000₪ | 6,000₪ | 6,000₪ | נכנסה לעיר |
| V | גל זרף, בן 27, מתל אביב-יפו | הפסיד | 0₪ | 1,995₪ | 1,995₪ | הודח |
| V | הודיה כהן, בת 20, מראשון לציון | ניצחה | 12,000₪ | 1,995₪ | 10,005₪ | נכנסה לעיר |
| VI | נועם ברנה, בן 31, מתל אביב-יפו | הפסיד | 0₪ | 2,025₪ | 2,025₪ | הודח |
| VI | מיכאל שיימן שגב, בן 27, מחדרה | ניצח | 12,000₪ | 2,025₪ | 9,975₪ | נכנס לעיר |
| VII | כלנית מרון, בת 40, מרחובות | הפסידה | 0₪ | 1,820₪ | 1,820₪ | הודחה |
| VII | לימור חייל, בת 45, מתל אביב-יפו | ניצחה | 12,000₪ | 1,820₪ | 10,180₪ | נכנסה לעיר |
| VIII | ג'ו פעמוני, בן 67, מתל אביב-יפו | הפסיד | 0₪ | 2,200₪ | 2,200₪ | נכנס לעיר |
| VIII | ג'קי סבג, בן 50, מנתניה | ניצח | 12,000₪ | 2,200₪ | 9,800₪ | נכנס לעיר |