הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1932
בחירות כלליות > תוצאות

למרות שמועמדים ממפלגות אחרות השיגו פי שלושה ממה שהשיגו ב-1928, הם עדיין השיגו פחות מ-1920. רק ב-1912 וב-1924, שהיו מקרים מיוחדים עם מועמד פרוגרסיבי, מפלגה שלישית השיגה יותר קולות.
רוזוולט זכה בתמיכתם של 22,817,883 מצביעים, התמיכה הרחבה ביותר לנשיא עד אז, כ-1,425,000 גבוהה יותר ממה שהובר השיג ארבע שנים קודם לכן. הובר השיג אחוז יותר גבוה מרוזוולט ב-1928, וכך גם הרדינג ב-1920. למרות זאת, הפרש הניצחון, 35.17%, הרשים רבים, והראה שיותר משליש מהאמריקנים עברו לתמוך בדמוקרטים. רק ב-1920 היה מעבר גבוה כל כך בין המצביעים. המעבר מסמית' לרוזוולט הוא השוני הכי גדול בין שני מועמדים נשיאותיים בהיסטוריה של ארצות הברית.
בחירות אלו סימנו שינוי בפוליטיקה, כשרוזוולט נבחר לנשיאות, והדמוקרטים הגבירו את כוחם בבית הנבחרים וקיבלו שליטה בסנאט. שתים עשרה שנות שלטון רפובליקני הסתיימו, והחלו עשרים שנות שלטון דמוקרטי. עד 1932, מאז ניצחונו של אברהם לינקולן, הרפובליקנים שלטו בבית הלבן במשך 56 שנים מתוך 72. אחרי 1932, הדמוקרטים שלטו בבית הלבן במשך 28 שנים מתוך 36.
רוזוולט הוביל ב-2,722 מחוזות, המספר הגבוה ביותר עד אז. 282 מחוזות תמכו בדמוקרטים בפעם הראשונה. רק 374 נותרו רפובליקניים, ובמחוז אחד בוויומינג התושבים לא הצביעו בכלל, בפעם האחרונה. חצי מהקולות בבחירות הגיעו משמונה מדינות (ניו יורק, ניו ג'רזי, פנסילבניה, אוהיו, אילינוי, אינדיאנה, וויסקונסין ומישיגן). במדינות הללו, השיג הובר 8,592,163 קולות. בדרום-מערב המדינה, הרפובליקנים השיגו 16.21% בלבד מהקולות, אולם בכל אזור אחר השיגו לפחות 30%. אולם בעוד שמספר הקולות הרפובליקני עלה ב-87 מחוזות בלבד, מספר הקולות הדמוקרטי עלה ב-3,003 מחוזות.
התמיכה הגדולה יחסית בהובר, והעובדה שרק באזור אחד הוא השיג פחות מחצי מיליון קולות, ורק בשלוש מדינות מחוץ לדרום פחות מ-50,000 קולות, הראתה שהמדינה נותרה מאחורי שתי המפלגות הגדולות, ושהמפלגה הסוציאליסטית, שהשיגה כ-75% משאר הקולות, לא הצליחה להשיג תמיכה רחבה.
הייתה זו הפעם האחרונה בה מועמד רפובליקני זכה ברוב הקולות של האזרחים השחורים. הניו דיל זכה לתמיכה חזקה בקרב השחורים והם עברו לתמוך בדמוקרטים בהמוניהם.
רוזוולט זכה בבחירות הללו לתמיכת 82% מהמצביעים היהודים. שיעור ההצבעה עבורו בקרב היהודים אף עלה במערכות הבחירות הבאות.
רוזוולט ניצח בכל אזור במדינה פרט לניו אינגלנד, והוא אף ניצח במדינות רפובליקניות שלא תמכו בדמוקרטים מאז 1912, כשהקול הרפובליקני היה מפולג. מישיגן תמכה בדמוקרטים בפעם הראשונה מאז ייסוד המפלגה הרפובליקנית. מינסוטה תמכה בדמוקרטים בפעם הראשונה אי פעם, ורק ורמונט נותרה כמדינה שלא תמכה בדמוקרטים מעולם (ותישאר כזאת עד 1964). בניגוד לתמיכה החזקה שלה ברפובליקנים לפני כן, מינסוטה המשיכה לתמוך בדמוקרטים בכל מערכות הבחירות מאז 1932, פרט לשלוש: 1952, 1956, ו-1972.
472 האלקטורים שרוזוולט השיג היו המספר הגבוה ביותר של אלקטורים למועמד שמתמודד בפעם הראשונה, עד שלינדון ג'ונסון השיג 486 קולות ב-1964. רוזוולט גם שבר את השיא של הובר, שהשיג 444 אלקטורים בבחירות הקודמות. רוזוולט שבר את השיא של עצמו כשהשיג 523 אלקטורים ב-1936.
הייתה זאת הפעם האחרונה עד 1948 בה קונטיקט, דלאוור, ניו המפשייר ופנסילבניה תמכו ברפובליקנים.
| המועמד לנשיאות | מפלגה | מדינה | כמות האלקטורים | השותף | מדינת השותף | כמות האלקטורים של השותף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרנקלין דלאנו רוזוולט | דמוקרטית | ניו יורק | 472 | ג'ון גרנר | טקסס | 472 |
| הרברט הובר | רפובליקנית | קליפורניה | 59 | צ'ארלס קרטיס | קנזס | 59 |
| נורמן תומאס | הסוציאליסטית | ניו יורק | 0 | ג'יימס מורר | פנסילבניה | 0 |
| ויליאם פוסטר | הקומוניסטית | אילינוי | 0 | ג'יימס פורד | אלבמה | 0 |
| ויליאם אפשו | האיסור | ג'ורג'יה | 0 | פרנק רייגן | אילינוי | 0 |
| ויליאם הרבי | החופש | ארקנסו | 0 | פרנק המאנווי | וושינגטון | 0 |
| וורן ריינולדס | העבודה הסוציאליסטית | ניו יורק | 0 | JW איקן | מסצ'וסטס | 0 |