stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מז'ייקיאי
לקריאה נוספת

מז'ייק (מאז'ייקיאי), עיר מחוז , בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 323–324 (ספר יזכור לקהילת ליטא, ב ספריית העיר ניו יורק, תמונה 1553 ואילך).
על השמדת יהודי מז'ייק: שם, כרך ד, עמ' 309 (שם, תמונה 2019 ואילך)
מיקרוצרטוס

| מיקרוצרטוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 90 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
סוג:: מיקרוצרטוס
מין:: Microceratus gobiensis
שם מדעי
 Microceratus

מיקרוצרטוס (שם מדעי: Microceratus; מילולית:"קטן-קרניים") הוא סוג של דינוזאור צמחוני מתת-סדרת הצרטופסים שחי בתקופת הקרטיקון לפני 90 מיליון שנה בערבות אסיה בסין ומונגוליה.
מאפיינים

אורכו של יצור זה היה רק 0.6 מטרים והוא היה מראשוני הצרטופסים, יחד עם הפסיטקוזאורוס ממונגוליה.
למיקרוצרטוס היו זרועות קצרות, ראש מגודל בעל מקור קרני דמוי-תוכי וגולגולת גדולה בעלת עטרה קטנה. בניגוד לצרטופסים הגדולים והמאוחרים יותר, היה מסוגל לנוע בזריזות על שתי רגליו האחוריות.
המיקרוצרטוס היה אוכל צמחים שלעס עם מקורו הגדול בעיקר צמחייה קרקעית כמו שרכים ומחטניים ולא צמחים בעלי פרחים שהיו נדירים בתקופתו. המקור עזר לגרור את העלים ולקרוע אותם בקלות.
בתרבות

המיקרוצרטוס מופיע בסרטי פארק היורה בעולם היורה: עולם חדש, כשמספר פרטים הובאו לשוק המלטזי ועוד פרט נראה בסרטון מחשב עם שרלוט לוקווד ב"איסלא סורנה". הוא מופיע גם במפות בסרטים הקודמים. וכן בספר פארק היורה של מייקל קרייטון בתור דינוזאור המטפס על העצים ונרדף לעיתים בידי הטירנוזאורוס (במציאות הם לא חיו באותן שנים ואותו מקום).
בנוסף מספר פרטים נראים בסרט דינוזאור משנת 2000.
המיקרוצרטוס נראה גם בסדרה הדינוזאורים!.
מבנה אוכלוסייה

מבנה אוכלוסייה (באנגלית: Population Structure) הוא מושג מתחום "אקולוגיה של אוכלוסיות", המתאר מצב שבו אוכלוסייה מחולקת לתת-אוכלוסיות או אוכלוסיות מקומיות (כגון להקות, מושבות או עדרים נפרדים). מצב זה של אוכלוסייה בעלת מבנה מוגדר, נוצר בעקבות הזדווגות לא אקראית של פרטים באוכלוסייה, ולרוב נגרם עקב בידוד גאוגרפי של תת-אוכלוסיות עם שיעורי הגירה נמוכים וזרימת גנים מוגבלת ביניהן. במצב זה הפרטים נוטים להתרבות עם פרטים הקרובים אליהם מבחינה גאוגרפית, מצב המחזק את מבנה האוכלוסייה. מבחינה גנטית, המבנה של אוכלוסייה לעיתים רבות מאופיין בתדירות אללים שונה בכל תת-אוכלוסייה ובמידת הבידוד הגנטי של תת-האוכלוסיות. ניתן לתאר מצב של מבנה אוכלוסייה כיציאה מפנמיקסיה (אנ') (בה יש ערבוב מלא באוכלוסייה), מכיוון שאין רבייה אקראית בין הפרטים והפצת הגנים מוגבלת בין תת-האוכלוסיות. למצבים שבהם מתקיים מבנה באוכלוסייה חשיבות אקולוגית ואבולוציונית עקב הפוטנציאל להביא להתמיינות מינים.
תיאור

קיימות שתי גישות בתחום מבנה אוכלוסייה – גישה אקולוגית וגישה גנטית.
האקולוגים בוחנים בדרך כלל את הרכב האוכלוסייה לפי הרכב הגילאים והזוויגים של הפרטים; גנטיקאים של אוכלוסיות בוחנים את אופי ארגון השונות הגנטית בתוך אוכלוסיות ובין אוכלוסיות. קיים קשר הדוק בין שתי הגישות – הגנטית והאקולוגית. לדוגמה, גודל האוכלוסייה ואופן פיזור הפרטים בה קובעים את יכולת הפרטים לשמור על זרימת הגנים ביניהם או על פוטנציאל של תתי-האוכלוסייה להתמיין עם הזמן למינים נפרדים. 

ישנם גורמים רבים המשפיעים על מבנה האוכלוסייה, כגון האקולוגיה של בית הגידול בו חי המין, הדמוגרפיה של האוכלוסייה וההתנהגות החברתית של הפרטים בה. כל אלה תורמים להיווצרות מבנה האוכלוסייה ותת-האוכלוסיות המרכיבות אותה. בסביבות הטרוגניות, פרטים מסוימים (בעלי גנוטיפ מסוים או מאפיינים פנוטיפיים) יכולים להיות מותאמים יותר לשטח מסוים, ולכן להתקבץ בו או לשרוד בו בצורה מועדפת, ובכך לחזק את מבנה האוכלוסייה. כאשר ישנה סלקציה לא אחידה במרחב, הבוררת פרטים בצורה לא אקראית, צפוי התהליך להביא למבנה אוכלוסייה, אם גם ההפצה ביניהם מוגבלת או אם בחירת בני הזוג איננה אקראית ביחס לתכונות אלו. כמו כן, התהליכים המתרחשים באוכלוסייה מתווכים במידה רבה על ידי התנהגות הפרט באוכלוסייה, למשל פעילותו ודפוסי התנועה שלו, או סיכויי השרידה של כל פרט ביחס לפרטים אחרים באותה אוכלוסייה.
אוכלוסייה מובנית

מינים ביולוגיים מחולקים לרוב לאוכלוסיות נפרדות, שלא מקיימות ביניהן קשרי רבייה תדירים. תהליכים התורמים לפיזור לא אקראי של פרטים ברמת האוכלוסייה הבודדת מביאים להיווצרות אוכלוסייה מובנית (structured population), כאשר פיזור לא אקראי עשוי להשתקף בפיזור לא אחיד של גילאי הפרטים או של גודל הגוף שלהם. במקרים רבים המבנה באוכלוסייה הוא מרחבי, ובו טיפוסים שונים מופרדים זה מזה גאוגרפית. קיטוע של בית גידול כתוצאה ממחסום פיזי כמו כביש או נהר, יכול למנוע זיווג חופשי בין כלל הפרטים באוכלוסייה ולגרום לזרימת גנים מוגבלת בין תת-האוכלוסיות ולהתפתחות מבנה אוכלוסייה. גם מחסומים חברתיים, אקולוגיים או ביולוגיים (פיזיולוגיים או התנהגותיים) יכולים לתרום להתפתחות מבנה, ובמקרים קיצוניים אפילו לגרום להיעדר מוחלט של זרימת גנים בין תתי-אוכלוסיות, וכתוצאה מכך להתפצלות לאוכלוסיות נפרדות.
דוגמאות לאוכלוסיות מובנות:  אוכלוסיות חרקים בעלי גלגול מלא, שאותן ניתן לחלק לשלב הביצה, פגית/זחל (larva), גולם ובוגר, המהווים כל אחד תת-אוכלוסייה נפרדת. בנוסף, מינים של צבי ים, עצים ודגים. אוכלוסיות מסוג זה לרוב מאופיינות בתמותה רבה יחסית של הפרטים הצעירים/הקטנים ובעיכוב הרבייה עד שהפרטים בוגרים או גדולים מספיק.
אוכלוסיות מינים אלה מאופיינות בשוני רב בין הפרטים, מה שיכול לגרום לחלקם להיות מועדים יותר לתמותה או עדיפים יותר לרבייה מאחרים. לכן, לרוב ניתן לחלקם לתת-אוכלוסיות ולהתייחס אליהם כאוכלוסייה מובנית.
אוכלוסייה לא מובנית

אוכלוסייה לא מובנית (unstructured population) היא המצב ההפוך מאוכלוסייה מובנית. באוכלוסייה לא מובנית כל הפרטים נתונים לאותם לחצים אקולוגיים. כלומר, שיעורי הגדילה, הרבייה והתמותה דומים בכל הפרטים באוכלוסייה. במקרים כאלה ניתן להתייחס לאוכלוסייה כאל אחידה, ללא מבנה וחלוקה פנימית. אוכלוסייה לא מובנית מרמזת על פנמיקסיה, מכיוון שהיא חסרת מבנה מרחבי או דמוגרפי מובחנים. בהיעדר מבנה, סיכוייו של כל פרט להזדווג עם כל פרט אחר אינם תלויים במרחב ביניהם או בתכונות מובחנות אחרות. כמו כן, הדורות אינם נפרדים זה מזה ואין מבנה גיל באוכלוסייה .
דוגמה לאוכלוסייה לא מובנית: מושבת חיידקים, שבה הפרטים גדלים בצורה אחידה יחסית.
אופי המדידה והמחקר

קיימות דרכים רבות ומגוונות שבעזרתן לומדים החוקרים את מבנה האוכלוסייה: ניתן לכמת את מבנה תת-האוכלוסיות באוכלוסייה מסוימת; לבדוק האם התת-אוכלוסיות "טהורות" או מעורבבות; ניתן להשתמש במדדים כמו אומדני ילודה, תמותה ופיזור, ולבחון כיצד הם משתנים בין קבוצות גיל או במרחב. כמו כן ניתן למדוד השתנות בקצב הילודה, התמותה והתנועה לאורך זמן ובמרחב. 

מתוך הנתונים המתקבלים ממחקר של אוכלוסייה מסוימת, ניתן להסיק לגבי ההיסטוריה האבולוציונית שלה, לבדוק אם התפצלה או התחברה לתת-אוכלוסיות אחרות, אם גודלה השתנה ולאמוד את שיעור זרימת הגנים בינה לבין אוכלוסיות אחרות.
הגישה האקולוגית ומבנה אוכלוסייה מרחבי

למבנה האוכלוסייה משמעויות רבות ושונות בגישה האקולוגית. ניתן לכלול בתוך המושג את מבנה הגילאים באוכלוסייה (Age Structure); מספר הפרטים הנמצאים בכל שכבת גיל; דרך פיזור הפרטים בזמן ובמרחב; עקומות השרידות של האוכלוסייה (survival curves), כמות השונות הגנטית וזרימת הגנים, דפוסי התנועה של הפרטים ועוד.
אופי הפיזור של הפרטים במרחב יכול להעיד על הרכב האוכלוסייה. אוכלוסייה מובנית מאופיינת בתת-אוכלוסיות, לרוב מופרדות פיזית, עם זרימת גנים נמוכה ביניהן. תנאי הסביבה, כמו תוואי הקרקע וכיסוי הצמחייה יכולים לגרום לטיפוסים שונים להתמקם באזורים שונים במרחב וליצור תת-קבוצות באוכלוסייה הכללית.
הגישה האקולוגית ומבנה אוכלוסייה מרחבי > פירמידת אוכלוסייה

אחד הכלים בהם משתמשים דמוגרפים להבנת אוכלוסיות הוא "פירמידת אוכלוסייה" (Population pyramid), הנקראת גם "פירמידת גילים". פירמידת אוכלוסייה היא ייצוג גרפי של הרכב הגיל והמין של אוכלוסייה ספציפית.
הגישה האקולוגית ומבנה אוכלוסייה מרחבי > מודל האי

מודל האי (Island Model) משמש לחקר מין המחולק למספר אוכלוסיות, שביניהן מתרחשת הגירה ברמה כלשהי.
חוקרים נוטים לבחור במודל האי לתיאור מבנה אוכלוסייה עקב היותו קל להבנה ומאפשר תיאור פשטני של מבנה האוכלוסייה.
המודל מניח שהאוכלוסייה מחולקת ל"איים", כלומר לתת-אוכלוסיות. ההזדווגות מתרחשת באופן מועדף בין זוגות של פרטים מאותו "אי", כך שהאללים שמקורם ב"אי" מסוים נוטים להתפזר ל"איים" האחרים כתלות בשיעור ההגירה ביניהם.
המודל הוצג לראשונה ב-1931 על ידי Sewell Wright ומתאר מצב בו כל התת-אוכלוסיות מקושרות בקצב הגירה קבוע (m). אלל שמופיע בתת-אוכלוסייה מסוימת כתוצאה ממוטציה, יכול להתפזר לכל אוכלוסייה אחרת בדור יחיד, שהסבירות לה נקבעת על ידי שיעור ההגירה (ראו איור). סביר להניח שבמציאות האלל יתפזר בין האיים בתדירות שונה, כתלות באדפטיביות שלו ובזיקה שלו לתכונות הקשורות להפצה. קיימים מודלים רבים נוספים המשמשים לתיאור מבנה אוכלוסייה. למשל, "מודל אבני המדרך" (stepping stone model) מניח שקצב הגירה בין תת-אוכלוסיות הוא פונקציה של המרחק ביניהן, וכתוצאה מכך פרטים (וגנים) מתת-אוכלוסיות קרובות יהיו דומים יותר בזכות הקרבה (ראו איור: השוואה בין מודל האי למודל אבני מדרך). 

למרות ערכו בהבנת תפיסות כלליות, מודל האי לא תמיד מספק התאמה לנתונים אמפיריים. באוכלוסיות אדם, לדוגמה, מחקרים גנטיים ודמוגרפיים מצביעים על כך שמודלים של "אי" בדרך כלל אינם מספקים התאמה טובה לנתונים גנטיים אנושיים. בני האדם אמנם עתידים לרכוש שינויים גנטיים, אך לא בהכרח יתחלקו כתוצאה מכך לתת-אוכלוסיות.
הגישה הגנטית

מבנה האוכלוסייה, אשר נקרא גם ריבוד אוכלוסייה (Population Stratification),
מתייחס בדרך כלל לדפוסים בשונות הגנטית, הנובעים מיציאה בעבר או בהווה ממצב של פנמיקסיה. לאוכלוסייה יש מבנה גנטי כאשר נמצא שוני בתדירות האללים בין שתי קבוצות עקב שינויים סיסטמטיים במוצא או בפיזור. מבנה האוכלוסייה נובע מהשפעות של תהליכים אבולוציוניים, הכוללים שחלוף, מוטציה, סחף גנטי, היסטוריה דמוגרפית וברירה טבעית.
הבנת המבנה הגנטי של אוכלוסיות נמצאת במוקד תשומת הלב של גנטיקאים של אוכלוסיות, ומחקרים עוסקים בנושא כבר מראשיתו של תחום זה.
הגישה הגנטית > מחקרי זיקה גנטית

בתחום הגנטיקה של אוכלוסיות נהוג להשתמש במחקרי זיקה (Association studies). לרוב, מחקרים אלה נערכים על אוכלוסיות בני אדם, ובהם חוקרים לוקוסים (מיקומים) על פני הגנום המעורבים בשליטה בפנוטיפ (ההיבט הנצפה והמדיד) של תכונה מסוימת. שינויים בין רצפים אלה יכולים להצביע על כך שמוצאם של הפרטים משושלות השונות בלוקוס זה, או שקיים שוני בעקבות מחלה . ניתן להשתמש במחקרי זיקה גנטית גם באוכלוסיות בעלי חיים, וזאת כדי ללמוד על מוצאן של תת-אוכלוסיות על פי ההבדלים הגנטיים ביניהן.
מכוניות מתנגשות

מכוניות מתנגשות
מכוניות מתנגשות (באנגלית: Bumper cars או Dodgems) הן מתקן שעשועים נפוץ בו המשתתפים מתנגשים או מתחמקים זה מזה באמצעות מכוניות חשמליות קטנות.
למכוניות חופש תנועה מוחלט בתוך רחבת המתקן. המכוניות מונעות במנוע חשמלי, המוזן בעזרת מברשת המותקנת על מוט שמחובר למכונית, ואוספת מתח חשמלי מתקרה העשויה רשת מתכת, ומברשת שנייה שנוגעת במשטח המוליך עליו נוסעות המכוניות.
גוף המכונית מוקף כולו ברצועת גומי, וכיוון שהמכוניות זהות, רצועת הגומי במכונית אחת נמצאת בדיוק מול הרצועה בכל המכוניות האחרות, ובאופן זה נמנע מגע של גוף המכוניות אלו באלו, והזעזועים של ההתנגשויות נבלמים מעט. הגלגל המניע את המכונית מחובר להגה שיכול להסתובב לכל כיוון. באופן זה יכול נהג המכונית לכוונה לכל כיוון, כולל קדימה ואחורנית. ברוב המתקנים יש במכוניות מקום לשני אנשים.
מויסי גינזברג

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1892 (יוליאני) מינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 בינואר 1946 (בגיל 53) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  המכון הפוליטכני של ריגה 
 תחום יצירה:  אדריכלות, architectural composition, תאוריה אדריכלית, הנדסה אזרחית, קונסטרוקטיביזם 
 זרם באמנות:  קונסטרוקטיביזם 
 יצירות ידועות:  בניין נרקומפין 
 
מויסי יאקובלביץ' גינזברג (ברוסית: Моисей Яковлевич Гинзбург;‏ 4 ביוני 1892 – 7 בינואר 1946) היה אדריכל יהודי-רוסי, שפעל בתקופה הסובייטית.
חינוך

גינזברג נולד במינסק למשפחת אדריכלים יהודים. הוא סיים את לימודיו באקדמיה של מילאנו (1914) ובמכון הפוליטכני של ריגה (1917). במהלך מלחמת האזרחים הרוסית התגורר בחצי האי קרים, ועבר למוסקבה בשנת 1921. שם הצטרף לאוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה.
אידאולוג של קונסטרוקטיביזם

מייסד קבוצת OSA (ארגון האדריכלים המודרניים), שהיו לה קשרים עם ולדימיר מאיאקובסקי וקבוצת LEF של אוסיפ בריק, הוא פרסם את הספר Style and Epoch ב-1924, עבודה משפיעה של תיאוריה אדריכלית עם קווי דמיון לארכיטקטורה של לה קורבוזיה. זה היה למעשה המניפסט של אדריכלות הקונסטרוקטיביסטית, סגנון ששילב עניין בטכנולוגיה מתקדמת והנדסה עם אידיאלים סוציאליסטיים.
ה-OSA התנסה בתכנון של דירות קהילתיות כדי לספק את אורח החיים הקומוניסטי החדש. המגזין שלו Sovremennaya Arkhitektura (״אדריכלות עכשווית״), הציג דיונים בתכנון עירוני וחיים קהילתיים, כמו גם בפרויקטים העתידניים של איבן ליאונידוב. הקבוצה פורקה בתחילת שנות השלושים והתאחדה עם קבוצות נוספות.
הבניה למגורים

הבנייה הראשונה הייתה דירות גוסטראך (רחוב מלאיה ברונאיה, מוסקבה), שתוכננה ב-1926, אחת מהן הושכרה על ידי סרגיי טרטיאקוב. דירות אלו היו הדוגמה הראשונה של "חמש נקודות האדריכלות המודרנית" של לה קורבוזיה בברית המועצות. מבנה דומה נבנה בתכנון של גינזבורג בשנת 1928 בסברדלובסק (הושלם ב-1932).
שלוש שנים מאוחר יותר, נבנה בניין נרקומפין, בניין מגורים שניסה לגלם את הסוציאליזם ועקרונותיו בתכנון שלו. בלוקי הדירות נבנו עבור עובדי משרד האוצר (או 'נרקומפין'), והכילו מתקנים קולקטיביים, גינות גג ופארק. בניין נרקומפין זכה להכרה על ידי לה קורבוזיה כהשפעת Unité d'Habitation שלו, בעוד שמתווה דירות הדופלקס שלו הועתק על ידי משה ספדיה בדירות אקספו 67' שלו, וכן על ידי Denys Lasdun בדירות היוקרה שלו בסנט ג'יימס, לונדון.
ב-1928 תכנן גינזברג גם את בניין הממשלה באלמטי (אוניברסיטת אלמטי), שהושלם ב-1931. בתחילת שנות ה-30 הוא התרכז יותר בפרויקטים של תכנון עירוני.
קריירה בשנות ה-30

כמו אמנים אוונגרדיים אחרים, גינזברג הוסר מכלל החסות הממשלתית ב-1932, כאשר המדינה השתלטה על מקצוע האדריכלות וניווטה אותו לטובת אדריכלות סטליניסטית אקלקטית. בפועל סילוק של גינזברג ושל קונסטרוקטיביסטים אחרים הפכה לתהליך הדרגתי שנמשך עד סוף שנות ה-30.
הוא מעולם לא חזר לתכנן במוסקבה או בלנינגרד, אך השאיר חותמו בחצי האי קרים ובמרכז אסיה ושמר על הסטודיו האדריכלי משלו עד מותו. ספריו החדשים על בית (Жилище) ובניית דיור מתועשת (Индустриализация жилищного строительства) נדפסו ב-1934 וב-1937.
גינזברג היה העורך של אנציקלופדית תולדות האדריכלות.
בתחילת שנות ה-30 היה גינזברג מעורב בתכנון החוף הקרים, תכנן מספר מלונות נופש ובתי הבראה, שרק אחד מהם נבנה בקיסלובודסק (1935–1937). הסטודיו של גינזברג הועסק גם על ידי משרד הרכבות ותכנן מגוון של תחנות עבור מסילות רכבת במרכז אסיה וסיביר. הפרויקטים שלהם, שפורסמו בסוף שנות ה-30, אינם נועזים כמו האוונגרד של שנות ה-20, אך הם בהחלט מודרניסטיים למראה.
בשנות ה-40 הוא תכנן אנדרטות לחחילים שנפלו במלחמת העולם השנייה בעיר קרץ' וסבסטופול.
מורשת

יצירתו המפורסמת ביותר, בניין נרקומפין, נמצא במצב רעוע, לאחר שהיה ללא תחזוקה במשך עשרות שנים, ונמצא ברשימת המבנים שבסכנת הכחדה של אונסק"ו. תוכניות לבנייה מחדש של הבניין כמלון (תוכנן על ידי נכדו של גינזבורג) נחסמו בשל אי ודאות משפטית לגבי מצב האתר.
בשנת 2019, בניין נרקומפין נמצא בשיקום קפדני כדי להפוך שוב למתחם מגורים. המטרה היא לשחזר את הבניין קרוב ככל האפשר למצבו המקורי. הבנייה הסתיימה ב-2020.
הערות שוליים

↑  Daniel Movilla Vega, Housing and Revolution: From the Dom-Kommuna to the Transitional Type of Experimental House (1926–30), Architectural Histories 8, 2020-02-25, עמ' 2 doi: 10.5334/ah.264
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007378196705171  BIBSYS: 90244211  BNE: XX4583854  BnF: cb12243097j (data)  CiNii: DA00939823  GND: 128592486  ISNI: 0000 0000 8115 4917  LCCN: n80105008  NDL: 00551129  NKC: js2012678228  NTA: 357214390  RKD: 440342  SELIBR: 188253  SUDOC: 03116241X  ULAN: 500025636  VIAF: 36973011   WorldCat (עם VIAF): 36973011 
בניין נרקומפין, לאחר שיפוצו, 2020
בניין אוניברסיטת אלמטי
מזנון (חנות)

מזנון נייד למכירת גלידה (אוטו גלידה) בסידני, אוסטרליה
מזנון הוא סוג של בית ממכר מזון, הממוקד במכירת ארוחות מוכנות, לרוב קלות, והוא אינו מעסיק מלצרים. זאת בניגוד לקיוסק שמוקד המלאי שלו הם ממתקים, חטיפים, עיתונים וסיגריות, ובניגוד למסעדה, בה המנות מושקעות ויוקרתיות והיא מעסיקה גם מלצרים. במזנון המכיל שולחנות אוכל, הסועדים מובילים את המנות אל השולחנות במגשים מדלפק המכירה. במזנונים רבים הארוחות הנמכרות הן מזון מהיר.
מזנוני רחוב

מזנונים ברחובות הערים מוכרים כריכים, עם כריכים מוכנים (בישראל נפוצים כריכי טונה, ביצה קשה, חביתה, גבינה או נקניק) או כריכים המוכנים לעיני הסועד, כגון נקניקייה בלחמנייה, פלאפל ושווארמה בפיתה, בלאפה או בבגט. למזנוני רחוב רבים אין מקומות ישיבה כלל, או מספר מקומות ישיבה בודדים, לרוב דלפק ו/או כמה שולחנות קטנים. חלק מהמזנונים בנויים כחנות קטנה, רבים אחרים אינם מאפשרים כניסת לקוחות אלא מוכרים את מוצריהם דרך חלונות הגשה, כמו קיוסק.
ישנם מזנוני רחוב שהם דוכנים קטנים המתמקדים במכירת סוג מאכל יחיד. כאלו הם דוכניהם של מוכרי תירס חם בישראל או ערמונים במדינות אחרות. מזנונים אלו, ביניהם כאלו העוזבים את מקום המכירה עם תום העבודה, מוקמים גם בירידים, תערוכות, פסטיבלים ומסיבות, ומוכרים מוצרי חטיף כגון פופקורן, תפוחים מסוכרים ושערות סבתא או מזון מהיר כגון המבורגר ונקניקייה בלחמנייה.
במקומות עבודה ובמוסדות להשכלה

מזנונים במקומות עבודה מכונים לעיתים קפטריה (לועזית: Cafeteria). שם זה, ולעיתים מֶנזָה (לטינית: Mensa, שולחן) משמש גם מזנוני קמפוסים. מזנונים במחנות צבא בצה"ל כונו בעבר קַנטינה (מאיטלקית: Cantina), ובהמשך הוסב שמם לשִקמית (על שם השק"ם) ולשִקלית (על שם השק"ל שהחליף את השק"ם).
מזנונים במקומות עבודה ובמוסדות להשכלה (אוניברסיטאות ומכללות) מופעלים פעמים רבות על ידי זכיין חיצוני. הם מוכרים ארוחות בוקר וארוחות צהריים במגוון מועט ולרוב בסגנון בסיסי. למזנונים אלו נלווה פעמים רבות חדר אוכל קטן, בו העובדים יכולים לאכול את ארוחתם. שיטת המכירה היא לרוב שירות עצמי - הלקוח אוסף את הפריטים שבחר, או שיטת המזנון - הלקוח הולך לאורך פס הגשה ובוחר מנות שיוגשו לו מהמבחר המוצג, או שילוב של השתיים (למשל, הלקוח בוחר לבדו בקבוק משקה ממקרר המשקאות אך מקבל את המנות מצוות המזנון). אין שירות של מלצרים והלקוח נושא את ארוחתו אל השולחן. לעיתים מזנונים אלו מסובסדים על ידי הנהלת החברה בה הם פועלים.
מזנונים דומים לאלו של מקומות העבודה קיימים בבתי ספר במדינות שבהן מתקיים יום לימודים ארוך.
מזנונים ניידים

מזנונים ניידים הם כלי רכב המותאמים למכירת מזון (מכילים מקרר ומכשירי חימום כגון תנור מיקרוגל, מצנם וכדומה), החונים באתרים שאינם בקרבת אזור מסחרי (למשל, בסיסי צבא, חופי רחצה או אתרי טיולים), ונהגיהם מוכרים כריכים, חטיפים, גלידות וכדומה, דרך חלון בחזיתם. בסלנג ישראלי מכונים "גזלן" (במלעיל) בשל יוקר מחיריהם. אלו מביניהם המתמחים במכירת גלידה מכונים אוטו גלידה. הם נוסעים ברחובות הערים כשהם משמיעים נעימה אופיינית, כדי לזמן את לקוחותיהם (ילדים בדרך כלל).
ישנן מדינות בהן מזנון נייד מופעל על אופני משא - תלת אופן עם תיבה למכירת מזון בחלק הקדמי.
גלריית מזנונים

דוכני מזון ברחוב במלזיה
מנזה באוניברסיטה בגרמניה
מזנון מאפים נייד על אופניים בג'קרטה, אינדונזיה
מזנון למכירת פופקורן, צמר גפן מתוק, תפוחים מסוכרים ביריד מזון
מזנון הכנסת
קפיטריה בבית ספר תיכון.
מי אביבים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תאגיד
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים)
 משרד ראשי:  פארק עתידים, בניין 7, כניסה B, תל אביב-יפו
 ענפי תעשייה:  מים וביוב
 יו"ר:  אברהם מנלה
 מנכ"ל:  רוסקה ניקולאייב
 עובדים:  כ-200
  
 https://www.mei-avivim.co.il
 
מי אביבים 2010 בע"מ הוא תאגיד מים וביוב המספק שירותי מים וביוב בתחום המוניציפלי של עיריית תל אביב-יפו. הוקם בשנת 2010 מכוח חוק תאגידי המים והביוב תשס"א-2001 וכפוף לרשות הממשלתית למים ולביוב. מטה התאגיד שוכן בפארק עתידים בתל אביב. מנכלי"ת התאגיד כיום היא המהנדסת רוסקה ניקולאייב.
מאפיינים

התאגיד פועל בתחום העיר תל אביב-יפו, ובכך משרת למעלה מ-460,000 תושבים. בכך הוא מהווה את אחד מתאגידי המים הגדולים בישראל, שני רק לחברת הגיחון.
רוב המים מסופקים לתאגיד על ידי מקורות, ובנוסף לכך, התאגיד מפיק כ-10.5% ממי הצריכה שלו מבארות מים. נכון לשנת 2020, פחת המים של התאגיד עומד על 6.86%.
הביוב בעיר מתועל לקווי הביוב הראשיים של השפד"ן.
תאגיד מי אביבים משתף פעולה עם חברות הזנק מקומיות בתחום המים, הביוב והתיעול לצורכי ניטור ותחזוקה.
פרשת השוחד במי אביבים

במהלך דצמבר 2013, עצרה משטרת ישראל 20 מעובדי התאגיד לחקירה ביחידת להב 433, ביניהם בכירים, בחשד לניתוב קריאות שירות, דיווחי עבודה כוזבים והטיית מכרזים עבור ארבע חברות קבלניות תמורת שוחד. במהלך החקירה כנגד החשודים תאגיד מי אביבים גיבה את פעולת המשטרה ושיתף פעולה בחקירה.
במהלך שנת 2015 יצא לפנמה יוסף ליבוביץ', בכיר לשעבר בתאגיד ולא שב לישראל. בספטמבר 2016 הוסגר לישראל על ידי האינטרפול.
בפברואר 2018 הוגשו כתבי אישום כנגד 14 עובדי מי אביבים וארבע חברות קבלניות. ביניהם המפקח מיכאל קרמר, עליו נגזרו בהסדר טיעון קנס בגובה 50 אלף ש"ח ומאסר על תנאי של חצי שנה.
בעקבות ההרשעות הגישה החברה תביעות אזרחיות נגד המורשעים ואח'
מבצע לבוב-סנדומייז'

מבצע לבוב-סנדומייז' (ברוסית: Львовско-Сандомирская операция) היה מבצע צבאי גדול של הצבא האדום, שנערך בקיץ 1944 במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. החזית האוקראינית הראשונה, בפיקוד איוואן קונייב, פתחה במבצע באמצע יולי, והגיעה ליעדים שנקבעו לה - ובכלל זה שחרור צפון-מערב אוקראינה ודרום-מזרח פולין - עד לסוף אוגוסט, תוך שהיא גורמת אבדות כבדות לקבוצת ארמיות צפון אוקראינה. המבצע נערך במקביל למבצע בגרטיון שמטרתו הייתה השמדת קבוצת ארמיות מרכז הגרמנית. שני המבצעים הובילו לשחרור שארית שטחי ברית המועצות, שנותרו תחת הכיבוש הגרמני, לחדירה סובייטית לתחומי פולין, ולביסוס מספר ראשי גשר גדולים בגדה המערבית של נהר הוויסלה.
רקע

בעקבות סדרת מתקפות סובייטיות מוצלחות, שנערכו בחודשים הראשונים של שנת 1944, נאלצה קבוצת ארמיות דרום הגרמנית, בפיקוד אריך פון מאנשטיין, לסגת כמעט מכל שטח אוקראינה המערבית, ורק הפינה הצפון-מערבית של אוקראינה נותרה בשליטת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. סטלין הורה להשלים את שחרור שטח אוקראינה, ולהגיע לגבולות ברית המועצות לפני הפלישה הגרמנית ב-1941 (שכללו חלק משטחי פולין, שסופחו על ידי ברית המועצות ב-1939), והסטבקה הכין לשם כך תוכנית ראשונית, שקיבלה את השם מבצע לבוב-פשמישל, אולם בהמשך שונו מטרות המבצע והוא הוגדר כמבצע לבוב-סנדומייז'. עיקר המאמץ הוטל על החזית האוקראינית הראשונה של איוואן קונייב, אשר הייתה אמורה לשחרר את העיר לבוב, לגרש את הגרמנים מצפון-מערב אוקראינה וללכוד סדרת ראשי גשר בדרום-מזרח פולין בגדה המערבית של נהר וויסלה.
התוכנית האסטרטגית של הפיקוד הסובייטי העליון לקיץ 1944, הייתה להשלים את שחרור כל השטחים שאבדו לברית המועצות במהלך מבצע ברברוסה. לפיכך הוכן מבצע צבאי גדול, בהשתתפות 3 חזיתות סובייטיות (מבצע בגרטיון), שנועד להשמיד את קבוצת ארמיות מרכז הגרמנית, לכבוש את כל שטח בלארוס ולחדור לתחומי פולין המזרחית. מבצע בגרטיון החל ב-22 ביוני 1944, והפתיע כליל את ה-OKW. הגרמנים העריכו שהמתקפה הסובייטית תערך בחזית הדרומית, ולכן ריכזו כמעט את כל כוחותיהם הניידים בחזית המזרחית בגזרה זו. מתוך 22 דיוויזיות פאנצר ופאנצרגרנדיר, 18 הוקצו לאוקראינה ורק 3 לבלארוס. מבצע לבוב-סנדומייז' היה אמור להתחיל ב-13 ביולי. הפיקוד הסובייטי קיווה, שבנוסף להשגת היעדים הקרקעיים של המבצע, הוא יצליח גם לרתק את קבוצת ארמיות צפון אוקראינה ולמנוע מהפיקוד הגרמני להעביר חלק מכוחותיה לתגבר את קבוצת ארמיות מרכז.
סדר כוחות

ב-28 ביוני 1944, בעקבות המצב הצבאי הקשה שנוצר בבלארוס עקב הצלחת מבצע בגרטיון, הועבר ולטר מודל, מפקד "קבוצת ארמיות צפון אוקראינה", לפקד על קבוצת ארמיות מרכז, ויוזף הרפה החליף אותו בפיקוד. קבוצת הארמיות צפון אוקראינה כללה בשלב זה שתי ארמיות גרמניות: ארמיית הפאנצר הראשונה בפיקוד גוטהרד היינריצי וארמיית הפאנצר הרביעית בפיקוד ולטר נהרינג, וכן את הארמייה ההונגרית הראשונה בפיקודו של פרנץ פרקש דה קיסברנק. בסך הכל עמדו לרשותה כ-900,000 חיילים, 6,300 תותחים וכ-900 טנקים ותותחי סער (כולל כוחות עתודה). הסיוע האווירי כלל כ-700 מטוסים של צי האוויר הרביעי של הלופטוואפה בפיקודו של אוטו דסלוך. עם זאת, בשל שרשרת פיקוד מורכבת, שליטתו של הרפה ביחידות הלופטוואפה הייתה מוגבלת.
החזית האוקראינית הראשונה בפיקודו של איוואן קונייב נהנתה מעדיפות מספרית משמעותית על כוחות הציר שעמדו מולה, בכוח אדם ובמיוחד בנשק כבד (טנקים, ארטילריה ומטוסים).
החזית כללה את הארמיות הבאות:
ארמיית המשמר השלישית בפיקוד וסילי גורדוב
ארמיית המשמר החמישית בפיקוד אלכסיי ז'אדוב
ארמיית המשמר המשוריינת הראשונה בפיקוד מיכאיל קטוקוב
הארמייה ה-13 בפיקוד ניקולאי פוחוב
הארמייה ה-18 בפיקוד יבגני ז'ורבליוב
הארמייה ה-60 בפיקוד פאבל קורוצ'קין
הארמייה ה-38 בפיקוד קיריל מוסקלנקו
ארמיית המשמר המשוריינת השלישית בפיקוד פאבל ריבאלקו
ארמיית הטנקים הרביעית בפיקוד דמיטרי לליושנקו
ארמיית האוויר השנייה בפיקוד סטפן קרסובסקי
בסה"כ עמדו לרשות החזית מעל מיליון חיילים, 2,050 טנקים, כ-16,000 תותחים ומרגמות, ו-3,250 מטוסים במסגרת ארמיית האוויר השנייה. לפי מקור אחר כללה החזית כ-1.2 מיליון חיילים וכ-2200 כלי רכב משוריינים. המורל בקרב כוחותיו של קונייב היה גבוה מאוד בשל ההצלחות הקודמות של מבצעי החזית בשטח אוקראינה, וההתקדמות המהירה של המתקפה הסובייטית המקבילה בבילרוסיה.