stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וורבאונד
חברי הקבוצה

הענק הירוק - מנהיג הקבוצה. גורש לסאקאר על ידי קבוצת האילומינטי. נעשה בעלה של קאירה, ואביהם של סקאאר והירו-קאלה.
מיק - יצור דמוי חרק, אשר נשבה ונעשה לגלדיאטור. נהרג בחוברת Incredible Hulks #625.
קורג - חבר בגזע הקרונאנים, העשוי מאבן בדומה לחבר ארבעת המופלאים הדבר. הוא הופיע לראשונה בחוברת Journey into Mystery #83, שם הוא ובני גזעו ניסו לפלוש לכדור הארץ והובסו על ידי תור.
אלוי קאיפי - תושבת סאקאר, בעלת כישורי לחימה שווי ערך לאלו של הענקית הירוקה וגאמורה.
הרואים - אחד מאנשי הצל, אשר גורש ונעשה לגלדיאטור, שיחק תפקיד חשוב באירוע מלחמת הכאוס.
מונג - חייזר דמוי חרק ענק.
ארכ-א-5912 - טייס רובוטי. נהרס באירועי "מלחמת-עולם הענק הירוק".
ברוד - חייזר מגזע הברוד, הדומים לדמות הנוסע השמיני.
קתרין ויינסבורו - בת אדם אשר לא שהתה בסאקאר. נרפאה ממצבה כגברת מודוק, וצברה כוחות על.
הספרייה הבודליינית

| --- | --- |

 מיקום:  Radclliffe Square 
 תאריך ייסוד:  1602 
 על שם:  תומאס בודלי 
 מנהל:  ריצ'ארד אובנדן 
 קואורדינטות:  51°45′14″N 1°15′19″W﻿ / ﻿51.753972222222°N 1.2551388888889°W﻿ / 51.753972222222; -1.2551388888889
 https://www.bodleian.ox.ac.uk/libraries/old-library
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי הספרייה הבודליינית(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי הספרייה הבודליינית
 
הספרייה הבודליינית - בניין רדקליף
הספרייה הבודליינית, או באופן מדויק יותר: ספריית הבודליאנה (באנגלית: Bodleian Library) היא ספריית המחקר המרכזית של אוניברסיטת אוקספורד, היא אחת מן הספריות העתיקות ביותר באירופה ובבריטניה היא שנייה רק לספרייה הבריטית (הספרייה העיונית הגדולה בעולם). מאז 2003 היא מוגדרת כאחת משש ספריות ההפקדה של בריטניה, והיא רשאית גם לדרוש עותק מכל ספר שיצא לאור באירלנד. בקרב בוגרי אוקספורד מכונה "Bodley" או "the Bod".
היסטוריה

הספרייה הראשונה באוקספורד נבנתה למטרה זו במאה ה-14. לספרייה זו היה אוסף קטן יחסית שגדל בהתמדה. בין השנים 1435 ל-1437 תרם הדוכס האמפרי (אחיו של הנרי החמישי, מלך אנגליה), אוסף גדול של ספרים, עבורו נבנה מבנה מתאים במבנה ה-Divinity School (אנ'), הקיים עד היום כחלק מהספרייה ונקרא "ספריית הדוכס האמפרי".
במאה ה-16 התדרדרה הספרייה עד כדי מכירת כל הריהוט וכמעט כל הספרים שבה. ומאוספו של הדוכס האמפרי נותרו בה רק שלושה ספרים. בשנת 1598 פנה המלומד תומאס בודלי (אנ') לסגן מנהל אוניברסיטת אוקספורד והציע לממן רכישת ספרים לצורך הקמתה מחדש של הספרייה. הוא אף תרם ספרים מאוספו האישי. ב-8 בנובמבר 1602 נפתחה רשמית "ספריית בודלי" או הספרייה הבודליינית.
בודלי רכש ספרים ברחבי העולם, כולל מטורקיה ומסין. ב-1610 הגיע להסכם עם מוציא לאור גדול בלונדון שימסור עותק אחד מכל ספר שיוציא לספרייה הבודליינית. האוסף גדל במהירות רבה והמבנה הסמוך ל-Divinity School הורחב כדי לקלוט את כל הספרים. ב-1654 קיבלה הספרייה בירושה את אוספו הגדול של ג'ון סלדן, ובו כמות גדולה של כתבים עבריים ובנושאים יהודיים. אוסף זה נקרא עד היום Selden End.
החוק הראשון של הספרייה הוא שאין משאילים ממנה ספרים, אלא ניתן לעיין בהם במקום בלבד. אף כאשר צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה ביקש לשאול ספר בשנת 1645, הוא נענה שהוא מוזמן לעיין בו בספרייה אך אינו יכול לקבלו בהשאלה.
מבנה

המבנה המרכזי של הספרייה נבנה בין 1612 ל-1619 בסמוך ל-Divinity School ונקרא "מגדל חמשת הסדרים" כיוון שהוא מכיל מרכיבים ארכיטקטוניים מן הסדר הדורי, הסדר האיוני, הסדר הקורינתי, הסדר הטוסקני והסדר המשולב. החדרים הם במבנה מרובע ושימשו בעבר כחדרי הרצאות, אך עם גידולו של האוסף הם "נכבשו" על ידי ספרים. כיום אחד החדרים משמש כחלל לתערוכות מתחלפות וחדרים אחרים משמשים כחדרי פגישות.
ב-1860 התרחבה הספרייה אל הבניין הקרוי רדקליף קמרה (Radcliffe Camera) ושם שוכנו אוספי המדע והרפואה של הספרייה. בין השנים 1909–1912 נבנו מחסנים תת-קרקעיים מתחת למבנה.
בניין קלרנדון (Clarendon Building), שנבנה בין השנים 1711 ו-1715 והיה שייך להוצאה לאור של האוניברסיטה נמסר לספרייה בשנת 1975.
בשנים 1935–1940 נבנה מול בניין קלרנדון מבנה "הבודליינית החדשה" (New Bodleian). זהו מבנה בצורת זיגוראת, ש-60% משטח האחסון שבו מצוי מתחת לפני האדמה.
הספרייה מאז המאה ה-20

בשנת 1914 עלה לראשונה מספר הספרים בספרייה על מיליון. נכון לספטמבר 2005 מכילה הספרייה למעלה מ-8 מיליון ספרים, למעלה מ-170 קילומטר של מדפים וצוות של כ-400 איש. למעלה מ-1.5 מיליון ספרים מאוחסנים באתר ישן ששימש מכרה מלח מחוץ לאוקספורד. הספרייה מופעלת על ידי גוף הנקרא "שירותי הספרייה של אוקספורד" המפעיל מערכת אלקטרונית לעיון בקטלוג ולהזמנת ספרים (OLIS - Oxford Libraries Information System).
כיום מחולקת הספרייה לאוספים הבאים:
ספריית המשפטים
הספרייה היפנית
ספריית המכון ההודי
ספריית המכון ללימודי המזרח
ספריית הפקולטה לפילוסופיה
ספריית המדע (Radcliffe)
ספריית חבר העמים הבריטי והמכון ללימודי אפריקה
ספריית Sackler - אוסף בנושאי לימודים קלאסיים, תולדות האמנות, וארכאולוגיה
בעבר נדרשו קוראים ומבקרים לדקלם הצהרה בלטינית שבה התחייבו לא להכתים, לסמן או לפגוע בכל דרך אחרת בספרים או במסמכים אחרים, לא להדליק אש בספרייה ולציית לחוקי המקום. כיום קהילת האוניברסיטה חותמת נוסח אנגלי כתוב של ההצהרה, אך מבקרים מחויבים לדקלם את ההצהרה בלשונם. לצורך כך קיים פרסום פנימי של הספרייה ובו ההצהרה במספר לשונות, ביניהן עברית.
ב-2004 הודיעה הספרייה לחברת המידע גוגל שהיא תאפשר לה לסרוק כמיליון ספרים שהודפסו במקור לפני 1901 על מנת לפרסמם חינם באינטרנט.
אוצרות מיוחדים

אחד מ-48 העותקים של תנ"ך גוטנברג ששרדו.
ההוצאה הראשונה של כתבי ויליאם שייקספיר (מהדורת הפוליו הראשונה או ה"פוליו").
מכתבי המשורר פרסי ביש שלי.
העותק הקדום ביותר של כתב היד של שירת רולאן.
ארבעה העתקים של מגנה כרטה.
קודקס מנדוסה - כתב יד אצטקי.
אוצרו האישי של הרב הראשי לפראג מהמאה ה-17, הרב דוד אופנהיים, בן דורם של הגאון מווילנה והבעל שם טוב, המונה 4221 ספרים.
חלק מפירוש המשניות (סדרי זרעים, נזיקין וקדשים) בכתב ידו של הרמב"ם עצמו.
בתרבות ובספרות

במבנה הספרייה צולמו מספר סרטי קולנוע ובהם שגעונו של המלך ג'ורג', המצפן הזהוב ושני סרטי הארי פוטר הראשונים (הארי פוטר ואבן החכמים והארי פוטר וחדר הסודות) בהם צולמו במקום קטעי בית החולים של הוגוורטס והספרייה של המוסד. כן צולמו במקום מספר פרקים מסדרות טלוויזיה בריטיות.
הספרייה שימשה מקום מפגש וכתיבה ללואיס קרול, מחבר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות וכן לג'. ר. ר. טולקין, מחבר שר הטבעות וק.ס. לואיס, מחבר דברי ימי נרניה.
לקריאה נוספת

Philip, Ian: The Bodleian Library in the seventeenth and eighteenth centuries, Clarendon Press: Oxford, 1983, ISBN 0198224842
P. van Boxel, The Hebrew Collections in Oxford: A Treasure Grove for Jewish Studies, European Judaism, 41, 2 (2008), pp. 56-66
הערות שוליים

↑  בניגוד לספרייה הבריטית, הספרייה הבודליאנית וארבע ספריות ההפקדה הנוספות זכאיות לדרוש ולקבל עותק אחד מכל ספר היוצא לאור בבריטניה – אך הוצאות הספרים אינן מחויבות למסור להן עותק באופן יזום.
↑  ההיסטוריה של הספרייה, באתר הרשמי שלה.
↑  Oxford University Library Services: "A university library for the 21st century: an exhibition of proposals by the oxford university library services (OULS)", (University of Oxford, 2005) http://www.ouls.ox.ac.uk/__data/assets/pdf_file/1878/A1_Boards_Sept_2005_COMPLETE_1_to_9.pdf, accessed: 2006-02-09. (הקישור אינו פעיל)
↑  ההצהרה באתר הספרייה
↑  תמרה טראובמן, גוגל מעלה את מיטב הספריות בעולם לקריאה חינם באינטרנט דה מרקר, 15 בדצמבר 2004. (הקישור אינו פעיל, 24 בפברואר 2023)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258973505171  BnF: cb11930727f (data)  CANTIC: a10051685  CiNii: DA00592293  GND: 38352-1  ISNI: 0000 0001 2285 8305  LCCN: n80020306  NKC: kn20010710445  NLG: 111848  SELIBR: 110068  SUDOC: 027217124  VIAF: 129788129   WorldCat (עם VIAF): 129788129 
בניין קלרנדון
השימוש במטאפורות בטיפול

לאור העובדה שטיפול נפשי הוא תהליך ריפוי המבוסס על שפה, על המטפל להכיר את מבני השפה, כגון מטפורה, המסייעים בצורה הטובה יותר לתהליך השינוי. השימוש במטאפורות יכולות לסייע לתהליך הטיפול הנפשי. באופן טבעי אנשים נוטים לספר סיפורים. הם מספרים אותם כמטאפורים כדי להסביר מצבים, עקרונות, רעיונות וכדומה. הסיפורים ומטאפורות הופכים לערך בטיפול כאשר המטפל משתמש בסיפורים של המטופל על מנת לקדם את תהליך הטיפול או מספר בעצמו סיפורים למטופל כדי לסייע לו להתחבר לסוגיות הטיפוליות בתוך עולמו של המטופל באופן פחות מאיים. השימוש במטאפורות בטיפול פסיכו סוציאלי, ככלי, באמצעות סיפור או אילוסטרציה, מציעים אפשריות אחרות ושונות, הן למטופל והן למטפל, ולבחון מצבים וסוגיות בנקודות מבט שונות תוך כדי התייחסות לרמת המודעת והלא מודעת של המטופל. המטפורה חושפת ומפעילה את היכולת האנושית למצוא וליצור, באמצעות השפה, משמעויות שמבחינה סמאנטית אינן בהכרח לוגיות. השימוש במטפורה הוא הפגנה של יצירתיות בשימוש בשפה המתבטאת בחשיפה או יצרית משמעות נוספים שהיו טמונים במילה. כל תרבות ודת משתמשים בסיפורים, אנלוגיות ומשלים, על מנת להעמיק את ההבנה, לעזור למסר להיות בלתי נשכח, ולסייע לנו לבצע שינויים חיוביים.
היסטוריה

פרויד השתמש בסמליות מינית להבנת החלומות וקארל יונג בעבודתו "אדם וסמליו"(1964) כתב, שמאחר ויש דברים רבים מעבר לטווח ההבנה האנושית, אנשים תמיד משתמשים במונחים סמלים כדי לייצג מושגים שאינם יכולים להגדיר או להבין באופן מלא. הם מייצרים סמלים באופן לא מודע וספונטני, למשל, בצורה של חלומות, וקיים גם היבטים לא מודעים של תפיסת המציאות שלהם. גם כאשר חושיו מגיבים לתופעות אמיתיות, מראות וצלילים, הם מתורגמים בדרך כלשהי מעולם המציאות אל תוך הנפש באמצעות סמלים. פרשנויות מטאפוריות מפורשות כמעוותות שברי אינסטינקטים מודחקים, בפסיכולוגיית האני רואים במטפורה כחלק משפה פיגורטיבית המהווה כלי טיפולי שיכול לעזור למטופלים להבין את עצמם ואת בעיותיהם.
טיפול

הגישה הפסיכו דינמית ייחסה למטפורות תפקיד צר של אמצעי לשוני המיועד לשמש כאמצעי הגנה למטופל, לשמור על מרחק בין המודע לבין החלקים הקונפליקטואלים והמאיימים שבעיקר בתת-המודע. הטיפול באמצעות השימוש במטאפורות, מחייב את ממטפל להיות מאזין פעיל. לדוגמה, אם מטופל אומר ש"אני עומד מול הר אוורסט", "שאני רץ באופן עיוור" או "אני נתקל בקיר אטום", המטפל מתמודד עם תמונות חדשות. המטפל נדרש לשקול ולבחור מתוך משמעויות אפשריות רבות הטבועות במטפורה את המשמעות הקרובה ביותר לכוונתו של המטופל. השימוש במטפורות טיפוליות מעסיק את מטופל בתהליך אינטראקטיבי של למידה.
טיפול > טיפול דרך מטאפורות שנוצרו על ידי המטופל

המטאפורות שנוצרו על ידי המטופל הן מעצם הגדרתן של המטופלים. מטפל המקשיב לשימוש של ממטופל במטאפורות צפוי לשמוע תיאורים כמו
"אני תקוע באמצע הדרך", "אני תלוי על צוק", "הגעתי לסוף החבל שלי".
כאשר עובדים עם המטאפורות הנוצרות על ידי המטופלים, המטפלים בדרך כלל מזהים את המטפורה העיקרית המתארת את הבעיה של המטופל, מתחילים לחקור את המשמעות דרך החוויות שהמטופל מקשר למטפורה ומסייע למטופל לעצב את המטפורה הזו לתוצאה טובה יותר עבורו. מטפלים כגון ריצ'רד קופ ורובין באטינו עוקבים אחר פרוטוקול מובנה שנקבע בעבודה עם המטאפורות של המטופלים, בעוד שאחרים לוקחים גישה פחות מתועדת.
היתרונות במטאפורות שנוצרו על ידי המטופל, הם כי מטאפורות אלה הם סיפורים שלהם. בכך, המטפל יכול להצטרף למטופלים באמצעות הדימויים שלהם, כך שהמטופל לא יכול להתנגד. השינוי מתחיל בעולמו הפנימי של המטופל.
טיפול > טיפול דרך מטאפורות שנוצרו על ידי המטופל > טיפול דרך מטאפורות שנוצרו על ידי המטפל

מטאפורות הנוצרות על ידי המטפל, מוצגות בדרך כלל כסיפור או משל ומציגים בעיה שבה המטופל עשוי לזהות, לבנות משאבים, כישורים והאמצעי על מנת לפתור בעיות הבעיה לפני ששהמטופל מגיע לתוצאות הרצויות.
ניתן להשתמש במטפורות כאשר המטופלים תקועים במציאת דרכים לפתור את הבעיותהם ולמטפל, אשר בעל ההכשרה המקצועית, היכולת וידע להציע למטופלים אסטרטגיות, טכניקות, ושיטות מהם המטופלים יכולים לצמוח.
טיפול > טיפול דרך מטאפורות שיתופיות

מטאפורות שיתופיות הן מטאפורות שנבנו וניצלו הן על ידי המטפל והן על ידי המטופל, העובדים יחדיו על הסיפור. יתרון בשיטה זו, הוא כי העבודה המשותפת על סיפור המטופל, מאפשר למטפל להתערב ולשקף. בגישה זו, יש פחות אחריות על המטפל להמציא סיפור, והמטופל הוא משתתף פעיל יותר ביצירת הסיפור, בפתרון הבעיה ובהשגת תוצאה הולמת.
שימוש במטאפורות בטיפול בגברים

בשל שנים של סוֹצְיָאלִיזַצְיָה, היכולת לתאר את המחשבות והרגשות באמצעות שפה ישירה היא לעיתים קרובות התמודדות קשה מאוד לגברים. במהלך השנים מחקרים מצאו כי גברים מתקשים למצוא את המילים כדי להביע את מה שמתרחש בתוכם, במצבים באלו מטאפורות יכולות לעזור. מאחרא וגברים נוטים להיות מספרי סיפורים טבעיים, השימוש בסיפורים ובמטאפורות יכול להיות התערבות טיפולית יעילה בהתערבויות עם גברים.
לקריאה נוספת

לדבר אלימות: מטפורות של גברים מכים אלי בוכבינדר, עבודת גמר. יוני 1993. אוניברסיטה חיפה.
Battino, R.(2012)Metaphor: Metaphor and guided metaphor for psycho therapy and healing. Williston, VT: Crown House.
Burns' G.W.(2001). 101healing stories :Using metaphors in therapy. Hoboken, NJ :John Wiley & Sons Inc.
Combs., G. M.D and Freedman, J.MSW.(1990) Symbol, Story, and Ceremony: Using Metaphor in Individual and Family Therapy. W.W. Norton & Co, Inc. New York, NY.
Kopp, R.R.(1995)Metaphor and Therapy: Using client generated metaphors in psychotherapy, New York: Brunner/Mazel.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Healing with Stories Your Casebook Collection for Using
        edited by George W. Burns Therapeutic Metaphors, John Wiley & Sons. Inc Hoboken NJ, 2007, עמ' 11
↑  אלפנדרי רוני, מטפורה ותהליכים פסיכולוגים(הקישור אינו פעיל)
↑  Metaphors For Therapy (ארכיון)
↑  Jung,C.J. Man and his Symbols, London,Picador, 1964
↑  Pollio,H.R.,Barlow,J.M.,Fine,H.J. & Pollio,M.R.

                 Psychology  and the  Poetics of Growth: Figurative Language in  Psychology, Psychotherapy, and Education, Lawrence Erlbaum Associates, Inc.NJ, 1977
↑  Caruth,F. & ESkstein,R., Interpretation within the metaphor: Further considerations., Journal of Child Psychiatry 5, 1966
↑  Rochlen Aaron B. and Rabinowitz Frederic E., Breaking Barriers in Counseling Men Insights and Innovations, Routledge, New York, NY, 2014
ויליאם קונגריב (מחזאי)

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1670 לידס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  19 בינואר 1729 (בגיל 58) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  קולג' קילקני 
 שפות היצירה:  צרפתית, אנגלית 
 בן או בת זוג:  הנרייטה גודולפין, הדוכסית השנייה ממרלבורו 
 צאצאים:  מרי אוסבורן, דוכסית לידס 
 
ויליאם קונגריב (אנגלית: William Congreve;‏ 24 בינואר 1670 – 19 בינואר 1729) היה מחזאי, כותב ומשורר אנגלי, מגדולי היוצרים בימי התפר בין תקופת הרסטורציה לתקופה הג'ורג'יאנית.
לקריאה נוספת

Paul Baynes, William Congreve, בתוך: David Scott Kastan (עורך), The Oxford Encyclopedia of British Literature, Oxford University Press, 2006. עמ' 56–59.
ויליאם קונגריב, דרכו של עולם (תרגם מאנגלית: דוד זינדר), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 2003.
הצילו את ילדינו

עטיפת עלון הסברה מטעם הארגון שיצא בשנת 1977.
הצילו את ילדינו (באנגלית: Save Our Children) הייתה קואליציה פוליטית שהוקמה בשנת 1977 במיאמי, פלורידה שבארצות הברית, במטרה להביא לביטול חקיקה של פקודה מחוזית במחוז דייד שאסרה על אפליה על רקע נטייה מינית בתחומי דיור, תעסוקה ומגורים ציבוריים. את הארגון הובילה הידוענית אניטה בראיינט, שטענה כי החקיקה פוגעת בזכותה לחנך את ילדיה בהתאם לערכים דתיים.
הארגון הוביל קמפיין מאורגן שהביא למלחמה פוליטית מרה בין פעילים למען זכויות להט"ב שלא היו מאורגנים ומאוגדים באותה התקופה אל מול פעילים נוצרים פונדמנטליסטים חדורי מוטיבציה. כאשר ביטול החקיקה עלה להצבעה הוא הביא לתגובה הציבורית הנרחבת ביותר שקיבלה אי פעם הצבעה מיוחדת בהיסטוריה של מחוז דייד, והוא עבר בתמיכה של 70 אחוזים.
"הצילו את ילדינו" הייתה ההתנגדות המאורגנת הראשונה לתנועות הלהט"ב החברתיות שפעילותן הציבורית החלה עם מהומות סטונוול בשנת 1969. הצלחתו להביא לביטול החקיקה במחוז דייד עוֹדדה קבוצות בערים נוספות להביא לביטולי חקיקה דומים נוספים: הצבעות שנערכו בסיינט פול שבמינסוטה, ביוג'ין שבאורגון ובויצ'יטה שבקנזס הביאו לביטול של חוקים המגנים על הומואים ולסביות מפני אפליה, כאשר אסטרטגיית הקמפיין בה השתמשו התומכים בביטול החוקים הייתה דומה לזו שנעשתה במקור במיאמי. "הצילו את ילדינו" פעל גם בסיאטל שבוושינגטון (אך ללא הצלחה) והייתה לו השפעה רבה על יוזמת בריגס, יוזמת חקיקה שהייתה אמורה למנוע מהומואים, לסביות, וכל מי שתומך בזכויות להט"ב מלעסוק בהוראה בבתי הספר הציבוריים בקליפורניה אך נדחתה בהצבעה שנערכה בשנת 1978.
היסטוריונים קושרים את הצלחתו הניכרת של הארגון בתחילת דרכו עם התארגנויות של קבוצות נוצריות שמרניות אחרות שהחלו באותה התקופה להיות מעורבות בפוליטיקה האמריקנית. על אף שלא הייתה מעורבות פוליטית משמעותית של זרמים נוצריים שמרנים בפוליטיקה מאז שנת 1925, תוך שנתיים התארגנה קואליציה משמעותית של ארגונים כאלה בארצות הברית תחת השם "הרוב המוסרי" (Moral Majority). זו עסקה לראשונה בשדלנות והשפיעה על המפלגה הרפובליקנית בשילוב האג'נדה החברתית שלה בשדה הפוליטי. עד להפסקת פעילותה בשנת 1989, עסקה "הרוב המוסרי" בעיקר בהתנגדות להומוסקסואליות, לתיקון לשוויון זכויות (ERA), להפלות ולפורנוגרפיה.
עבור הומואים ולסביות רבים עוררו תוצאות הקמפיינים של "הצילו את ילדינו" ויוזמות דומות בשנים 1977 ו-1978 נחישות והתאגדויות אקטיביסטיות למען זכויות להט"ב של קהילות בערים רבות שלא היו פעילוֹת פוליטית או מאוגדות עד לתקופה זו.
ראו גם

זכויות להט"ב בארצות הברית
מהומות סטונוול
אגודת מאטאשין
יוזמת בריגס
לקריאה נוספת

Bryant, Anita (1977). The Anita Bryant Story: The Survival of Our Nation's Families and the Threat of Militant Homosexuality Ed. Revell ISBN 0800708970
Bryant, Anita (1992). A New Day, Broadman Press. ISBN 0805453520
Clendinen, Dudley, and Nagourney, Adam (1999). Out for Good: The Struggle to Build a Gay Rights Movement in America, Simon & Schuster. ISBN 0684810913
Fejes, Fred (2008). Gay Rights and Moral Panic: The Origins of America's Debate on Homosexuality, Palgrave MacMillan. ISBN 1403980691
Georgianna, Sharon (1989). The Moral Majority and Fundamentalism: Plausibility and Dissonance, The Edwin Mellen Press. ISBN 0889468516
Florida Department of Citrus (1986). The First 50 years of the Florida Citrus Commission. Florida Department of Citrus (Government publication)
Marcus, Eric (2002). Making Gay History, HarperCollins Publishers. ISBN 0060933917
Peterson, William (1974). Two Stars for God, Spire Books.
Young, Perry (1982). God's Bullies: Native Reflections on Preachers and Politics, Holt, Rhinehart, and Winston. ISBN 0030597064
הערות שוליים

↑  האיסור על אפליה הוחזר לבסוף בשנת 1998, וניסיון נוסף של קבוצות נוצריות לבטלו בשנת 2003 עלה בתוהו
↑  Days Without Sunshine: Anita Bryant's Anti-Gay Crusade, Stonewall Library and Archives, Retrieved on December 13, 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השריר העגול הקטן

| --- | --- |

כתף שמאל במבט אחורי. 3.הגב הרחיב, 5.העגול הגדול, 6.השריר העגול הקטן, 7.הרום קוצי, 8.המך קוצי, 13.הראש הארוך של התלת ראשי של הזרוע.
 שיוך:  rotator cuff muscles 
 אספקה עורקית:  עורק עצם הזרוע הכותר האחורי 
 עצבוב:  עצב השחי, nerve to teres minor
 פעולת שריר:  סיבוב צידי של הזרוע במפרק הכתף, התווכת הזרוע במפרק הכתף 
 תחל שריר:  Infraspinatous fossa 
 אחז שריר:  הגבששת הגדולה 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (441) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. teres minor 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.010 
 TA2 (2019):  2459 
 FMA:  32550 
 
השריר העגול הקטן (TA: Musculus teres minor) הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. השריר ממוקם בחלקה האחורי התחתון של עצם השכם ומחובר בינה לבין עצם הזרוע. בהפעלתו מסובב השריר את הזרוע לכיוון חיצוני וכאחד ממסובבי הכתף, שומר השריר על יציבות מפרק הזרוע.
תיאור

תחילתו של השריר העגול הקטן בחלק העליון של הגבול הצידי (בית השחי) של עצם השכם.
חלקו המרוחק של השריר נאחז בחלקה התחתון של הגבשושית הגדולה של עצם הזרוע.
לעיתים משולבים סיבי השריר העגול הקטן בסיבי השריר המך קוצי.
עצבוב

השריר העגול הקטן מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב השחי (Nervus axillaris).
ויליאם קוקריין

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1909 רותרגלן, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 במרץ 1980 (בגיל 70) Orleans, ארצות הברית 
 שם לידה:  William Gemmell Cochran 
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה 
 מקום קבורה:  Orleans Cemetery 
 מקום לימודים:  Gourock High School (1924)  Glasgow Academy (1927)  אוניברסיטת גלאזגו (1931)  אוניברסיטת קיימברידג' (1933) 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון וישארט 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (1957–1976)  Rothamsted Research (1934–1939)  צי ארצות הברית (1943–1946)  אוניברסיטת המדינה של איווה (1939–1943)  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1949–1957)  אוניברסיטת המדינה של צפון קרוליינה (1946–1949) 
 תלמידי דוקטורט:  Donald B. Rubin, Matthew Tayback, Calvin Zippin, Roebert Stearman, Arthur Littell, Gordon Josie, Allan E. Paull, Robert Alton Porter, Irwin Dudley Jackson Bross, Jonas Harold Ellenberg, Allan Phillip Donner, Aaron Tenenbein, Bertram Haines, Glenn Emil Bartsch, Helen Abbey, Robert James Monroe, Ralph B. D'Agostino Sr., S. R. S. Rao Poduri, Samuel Hyman Brooks, Boyd Harshbarger, Joseph Sedransk, Theodore Alfonso Bancroft, Barry H. Margolin, Samprit Chatterjee, Raymond James Jessen 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1964)  מדליית גיא מארד (1936)  עמית האגודה הסטטיסטית המלכותית (1959)  פרס הזיכרון וילקס (1967)  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1942) 
 
ויליאם גמל קוקריין (באנגלית: William Gemmell Cochran; ‏15 ביולי 1909 – 29 במרץ 1980) היה סטטיסטיקאי סקוטי-אמריקאי, הידוע בזכות מחקריו בתכנון ניסויים, שיטות דגימה, ומחקרים יישומיים רבים.
ביוגרפיה

קוקריין נולד למשפחה מהמעמד הבינוני הנמוך בעיירה ראתרגלן (אנ') בסקוטלנד. בבית הספר הצטיין בלימודים, וכך זכה במלגות ללימודים באוניברסיטת גלאזגו, תחילה ללימודי תואר ראשון, ולאחר מכן למד לתואר שני במתמטיקה בהדרכת ג'ון וישארט (אנ'). אף על פי שלא השיג תואר דוקטור, התקבל לעבודה בתחנת המחקר החקלאי ברותהאמסטד, בהמלצתו של פרנק ייטס. במהלך שהותו בתחנת המחקר בין השנים 1934 ל-1939 למד אצל רונלד פישר שנתן הרצאות בסטטיסטיקה לחוקרים, ועסק במחקר יישומי, עם דגש על תכנון ניסויים. ב-1939 עבר לארצות הברית, שם עסק בהוראה ומחקר במספר אוניברסיטאות: איובה סטייט, פרינסטון, המכון לסטטיסטיקה של צפון קרוליינה ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1957 עבר לאוניברסיטת הרווארד, שם התבקש להקים מחלקה חדשה לסטטיסטיקה. הוא נשאר שם עד פרישתו לגמלאות בשנת 1976. קוקריין נפטר ב-1980, מספר חודשים לפני יום הולדתו ה-70.
עבודתו המדעית

במהלך הקריירה שלו שיתף פעולה עם סטטיסטיקאים רבים, וביניהם פרנק ייטס, פרדריק מוסטלר, סם וילקס, וגרטרוד מרי קוקס. קוקריין וקוקס כתבו יחד ספר רב השפעה על תכנון ניסויים. ספר רב השפעה נוסף שכתב קוקריין עוסק בשיטות דגימה. בין היתר, הוא היה מעורב במחקרים אודות ההתנהגות המינית האנושית בצוותא עם אלפרד קינסי, השפעת הקרינה על ניצולי הירושימה, חיפוש החיסון למחלת הפוליו, ניתוחים לטיפול באולקוס. ביחד עם חוקרים נוספים עסק בהשפעת העישון על בריאות הציבור. מחקרים אלה הובילו להכרה כי עישון הוא גורם סיכון משמעותי למחלת סרטן הריאות. אף על פי שלא היה דוקטור, הוא היה מדריך הדוקטורט של יותר מ-40 סטטיסטיקאים, הידוע שבהם הוא דונלד רובין. קוקריין פיתח מספר שיטות סטטיסטיות הנקראות על שמו. הידועה שבהן היא מבחן קוקראן-מנטל-הנזל.
הכרה ופרסים

קוקריין נבחר לעמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה והחברה המלכותית לסטטיסטיקה. ב-1936 זכה במדליית הארד על שם גאי, וב-1967 זכה במדליה על שם וילקס. הוא היה נשיא המכון לסטטיסטיקה מתמטית, נשיא האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ונשיא האגודה הבינלאומית לביומטריקה. הוא קיבל תוארי דוקטור כבוד מאוניברסיטת גלאזגו ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
השריר המתוויך הקצר

| --- | --- |

 שיוך:  medial compartment of thigh 
 עצבוב:  הסתעפות קדמית של העצב הסותם, הסתעפות אחורית של העצב הסותם
 פעולת שריר:  adducting of the hip joint 
 תחל שריר:  עצם החיק 
 אחז שריר:  רכס הירך 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (473) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. adductor brevis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.027 
 TA2 (2019):  2629 
 FMA:  22442 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224436 
 
מבט קדמי על שרירים מתוויכים בירך ימין
השריר המתוויך הקצר (TA: Musculus adductor brevis) הוא אחד השרירים המתוויכים (מקרבים) של הירך. השריר ממוקם במיקום קדמי יותר מהשריר המתוויך הגדול ובמיקום אחורי יותר משריר המסרק ומהשריר המתוויך הארוך (כלומר עמוק יותר משני שרירים אלה).
כיווץ של השריר המתוויך הקצר מקרב את הירך, ואף מניע אותה לכיוון כיפוף.
תיאור

תחילתו של השריר המתוויך הקצר בגוף עצם החיק ובענף התחתון של העצם.
חלקו המרוחק של השריר נאחז לאורך החלק המקורב של רכס הירך שלאורך גוף עצם הירך ובקו המסרקי של עצם הירך (Linea pectinea femoris).
עצבוב

השריר המתוויך הקצר מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני, השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך העצב הסותם.
השריר המתוויך הגדול

| --- | --- |

 שיוך:  medial compartment of thigh 
 עצבוב:  הסתעפות אחורית של העצב הסותם, עצב השוקה
 פעולת שריר:  adducting of the hip joint 
 תחל שריר:  ischiopubic ramus 
 אחז שריר:  רכס הירך, גבששת המתוויך 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (473) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. adductor magnus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.028 
 TA2 (2019):  2630 
 FMA:  22443 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224438 
 
מבט קדמי על שרירים מתוויכים בירך ימין
השריר המתוויך הגדול (TA: Musculus adductor magnus) הוא הגדול בקבוצת השרירים המקרבים של הירך. כיווץ של השריר המתוויך הגדול מקרב את הירך וגם מניע את הירך לכיוון כיפוף. חלקו האחורי פועל בדומה לשרירי מיתר הברך ומניע את מפרק הירך לכיוון פשיטה.