stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנום
סוגי גנומים

הגדרה מדויקת יותר של המונח גנום, מתארת אותו ככלל המידע בסט אחד של כרומוזומים המצוי בכל תא האורגניזם. ביצורים דיפלואידים (כמו האדם) בכל תא קיימים שני סטים שלמים של כרומוזומים ויש להתייחס לכל אחד מהם כגנום נפרד. במונח רצף הגנום מתייחסים לרוב לרצף של כלל הכרומוזום האוטוזומליים של האורגניזם בצירוף שני כרומוזומי המין, אם האורגניזם מתרבה ברבייה מינית. המונח הרכב גנטי משמש לעיתים לתיאור כלל המידע הגנטי המצוי בתא.
פרט למקרים חריגים הנמצאים לרוב בווירוסים, כלל המידע הגנטי של יצור חי מצוי לרוב בסט הכרומוזומים שלו. יוצאים מכלל זה הם לרוב יצורים פרזיטים אשר מכילים לעיתים פלסמידים, שגם הם מכילים חומר גנטי שעשוי להיות נורש. יוצא נוסף מן הכלל הוא הכרומוזום המצוי במיטוכונדריה ביצורים איקריוטיים. על אף חשיבותו הרבה הוא לרוב אינו נכלל תחת המונח גנום, כי אם זוכה לכינוי נפרד כגנום מיטוכונדריאלי.
ריצוף גנומים

תהליך הריצוף של גנום הוא תהליך שבו החומר הגנטי מפרט בודד (או תערובת פרטים במקרה החיידקי) ממין מסוים באוכלוסייה מפוענח (מרוצף) באמצעות שיטות של ביולוגיה מולקולרית. בגלל מגבלות טכנולוגיה והגדלים של הגנום (גנום של חיידק פשוט מכיל כ־5 מיליון בסיסים) התהליך מתבסס על פענוח מספר רב של רצפים קצרים בגודל של כמה מאות בסיסים (Contigs) ולאחר מכן הרכבה (Assembly) של מקטעים אלה לרצפים ארוכים המתארים רצפים של כרומוזומים שלמים.
הגנום הראשון שרוצף היה גנום ויראלי קצרצר של ΦX174 והגנום הראשון של אורגניזם איקריוטי היה גנום שמר האפייה שפורסם ב־1996. ב־26 ביוני 2000 פורסמה טיוטה מלאה ראשונה של גנום האדם. מיזם גנום האדם פותח במקביל על ידי שיתוף פעולה של מספר מרכזי ענק ברחבי העולם – הפרויקט הציבורי וחברת סלרה. עד היום פוענחו כ־300 גנומים שלמים (לא כולל אלפי גנומים ויראליים), מתוכם כעשרים גנומים של יצורים איקריוטיים ופרויקטי גנום של רוב האורגניזמים החשובים לאדם נמצאים בשלב פיתוח כלשהו.
הגנום ושונות באוכלוסייה

הגנום של היצור אינו מייצג לרוב את השונות (פולימורפיזם) המצוי באוכלוסייה. במושג "רצף הגנום" נהוג להתייחס לרצף של אורגניזם בודד (או תערובת של אורגניזמים במקרים של חיידקים ווירוסים), שלרוב נבחר באופן אקראי מן האוכלוסייה ועבר ריצוף. למעשה, אחד האתגרים העומדים בפני הביולוגיה היום הוא פיתוח שיטות ל"ריצוף מחדש" (Resequencing) של גנומים – ריצוף גנום של פרט ספציפי תוך שימוש בגנום מרוצף של אותו המין. התכנון הוא שתוך מספר שנים ניתן יהיה לבצע ריצוף כזה לאדם במחיר של כמה מאות דולרים.
ראו גם

חידת ערך C
מאגר מידע מקוון של הגנום
ריצוף DNA
הערות שוליים

↑  Gregory TR (2005). "Animal Genome Size Database". www.genomesize.com.
↑  McGrath, Casey, L, & Katz, Laura A. (2004). "Genome diversity in microbial eukaryotes". TRENDS in Ecology and Evolution. 19 (1): 32–38. doi:10.1016/j.tree.2003.10.007. PMID 16701223.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑   חוקרים גילו שהגנום הגדול ביותר בעולם שייך לשרך קטן באי באוקיינוס השקט, באתר הארץ, 4 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562691305171  BnF: cb12134656g (data)  GND: 4156640-3  LCCN: sh85053924  NDL: 01009114  NKC: ph136488 
פריס יפני
אזור 9 (מילאנו)

| --- | --- |

כיכר גאה אולנטי
 מידע
 עיר:  מילאנו
 מדינה:  איטליה איטליה
 תאריך ייסוד:  5 במרץ 1999 
 שטח:  21.12 קמ"ר 
 קואורדינטות:  45°31′01″N 9°11′31″E﻿ / ﻿45.5169°N 9.19187°E﻿ / 45.5169; 9.19187
 
 
אזור 9 במילאנו (באיטלקית: Zona 9 di Milano) הוא אזור הממוקם במרכז העיר מילאנו שבאיטליה אשר מהווה את מרכז העסקים העיקרי של העיר מילאנו. אזור 9 הוא אחת מתשע החטיבות המנהליות של העיר מילאנו.
באזור זה ממוקמות שתיים מתחנות הרכבת המרכזיות בעיר - "מילאנו סנטראל" ו"פורטה גריבלדי", כמו גם גורדי שחקים רבים המרכיבים את קו הרקיע המודרני של העיר ואשר בהם נמצאים משרדי המטה של התאגידים העיקריים שפועלים ממילאנו כיום.
אזור 9 משתרע על פני 21.12 קמ"ר והוא מנה כ-181,598 תושבים נכון לשנת 2013.
האזור מהווה גם יעד תיירותי מרכזי בשל המבנים ההיסטוריים, מוסדות התרבות ואפשרויות האוכל והבילוי המגוונות שבו.
אתרים בולטים

המוזיאון למדעי הטבע
אתר הנצחת השואה במילאנו
פארק ספריית העצים בפורטה נובה
אנדרטת השואה
גלריית תמונות

המוזיאון למדעי הטבע
תחנת הרכבת המרכזית של מילאנו
פארק ספריית העצים בפורטה נובה
סינגולריות (מתמטיקה)

במתמטיקה, נקודה סינגולרית היא נקודה שבה פונקציה (בדרך כלל פונקציה מרוכבת) או משוואה דיפרנציאלית איננה מוגדרת היטב.
באנליזה מרוכבת

נקודת סינגולריות של פונקציה מרוכבת היא נקודה שבה הפונקציה אינה הולומורפית, אך כך שהיא הולומורפית בסביבתה. יש שלושה סוגים שונים של נקודות סינגולריות מבודדות, השונים זה מזה באופיים, וניתנים לאפיון באמצעות פיתוח הפונקציה לטור לורן סביב הסינגולריות.
באנליזה מרוכבת > סינגולריות סליקה

נקודת סינגולריות סליקה היא נקודה אשר הפונקציה שואפת בה לגבול סופי. מקור שמה של סינגולריות זו בכך שהשלמת הפונקציה באופן רציף בנקודה זו תיתן פונקציה אנליטית, כלומר, ניתן "לסלק" את הסינגולריות. טור לורן של פונקציה סביב נקודות סינגולריות סליקה מתאפיין בכך שלא מופיעים בו איברים עם חזקות שליליות - כלומר, טור לורן הופך לטור טיילור. כדוגמה לנקודת סינגולריות סליקה, ניתן להתבונן בנקודה  \ z=0 עבור הפונקציה  y\left(z\right)={\frac {\sin z}{z}}
. ניתן "לסלק" את הסינגולריות של הפונקציה הזאת על ידי החלפת פונקציה זאת בפונקציה הרציפה:
y_{1}\left(z\right)=\left\{{\begin{array}{ll}\displaystyle {\frac {\sin z}{z}}&z\neq 0\\[4pt]1&z=0\end{array}}\right.
באנליזה מרוכבת > קוטב

קטבים מסדר  \displaystyle n הם נקודות סינגולריות בהן הפונקציה מתבדרת לאינסוף. טור לורן סביב נקודה כזו מתאפיין בכך שיש לו מספר  \displaystyle n סופי ( \ n\geq 1) של איברים עם חזקות שליליות. החזקה השלילית הגדולה ביותר בטור לורן של הפונקציה מכונה סדר הקוטב. אפשר לגרום לפונקציה להתכנס לערך סופי השונה מאפס על ידי הכפלה של הפונקציה ב- \left(x-x_{0}\right)^{n}. כדוגמה לקוטב בסדר גודל 3 של פונקציה מרוכבת, ניתן להתבונן בנקודה  \displaystyle x=7 עבור הפונקציה  \displaystyle {\frac {\sin x}{\left(x-7\right)^{3}}}.
כאשר מכפילים את הפונקציה ב- \left(x-7\right)^{3} הפונקציה מתכנסת לערך סופי  \left(\sin 7\right).
באנליזה מרוכבת > סינגולריות עיקרית

נקודות סינגולריות עיקריות הן אלה אשר לפונקציה אין גבול (סופי או אינסופי) בסביבתן. משפט קסורטי-ויירשטראס מאפיין נקודות אלה כנקודות אשר הפונקציה מקבלת ערכים הקרובים כרצוננו לכל נקודה מרוכבת בסביבתן. בניסוח אחר: תמונתה של כל סביבה של נקודת סינגולריות עיקרית היא צפופה במישור המרוכב. טורי לורן של פונקציה סביב נקודת סינגולריות עיקרית מכילים מספר אינסופי של איברים עם חזקות שליליות.
כדוגמה לפונקציה בעלת נקודת סינגולריות עיקרית ניתן לראות את הפונקציה  \ \sin \left({\frac {1}{z}}\right), כיוון שלפונקציה הממשית   \ \sin \left({\frac {1}{x}}\right)אין גבול בסביבת 0 גם לפונקציה המרוכבת  \ \sin \left({\frac {1}{z}}\right)אין גבול בסביבת 0.
במשוואות דיפרנציאליות

עבור משוואה דיפרנציאלית ליניארית מסדר כלשהו, אפשר להגדיר נקודות סינגולריות באמצעות הצגתה כמשוואת אוילר. נקודות סינגולריות הן הנקודות בהן המקדם של הנגזרת מהסדר הגבוה ביותר מתאפס. סביב נקודות סינגולריות אפשר לנחש פתרון בצורה של טור אינסופי, שיטה זו נקראת שיטת פרובניוס.
ביריעות אלגבריות

אם V יריעה אלגברית ו- \,P\in V נקודה על היריעה, אז P נקראת סינגולרית אם החוג המקומי המתקבל על ידי לוקליזציה של חוג הקואורדינטות של V באידיאל הראשוני של אוסף הפונקציות המתאפסות בP אינו חוג מקומי רגולרי. יריעה ללא נקודות סינגולריות היא יריעה חלקה.
משטח אלגברי במרחב האפיני התלת-ממדי מוגדר על ידי משוואה פולינומית אחת. ידוע שמספר נקודות הסינגולריות של משטח כזה חסום, כפונקציה של מעלת הפולינום. מקובל לסמן את המספר המקסימלי של נקודות הסינגולריות על עקום מהצורה  P(x,y,z)=0, כאשר P פולינום ממעלה d, ב- \ \mu (d). הערכים הידועים של הפונקציה הם  \ {\begin{matrix}d&|&1&2&3&4&5&6\\\hline \mu (d)&|&0&1&4&16&31&65\end{matrix}}. לדוגמה, למשטח קומר  \ (x^{2}+y^{2}+z^{2}-2)^{2}=5((1-z)^{2}-2x^{2})((1+z)^{2}-2y^{2}) יש 16 נקודות סינגולריות, וזהו המספר המקסימלי האפשרי בדרגה זו. כמו כן ידוע ש- \ 99\leq \mu (7)\leq 104 ו- 168\leq \mu (8)\leq 174. עבור ערכים גדולים של המעלה d, ידוע ש- \ {\frac {4}{9}}\lessapprox {\frac {\mu (d)}{d^{3}}}\lessapprox {\frac {5}{12}}.
בסכמות

באופן יותר כללי, אם  \,(X,{\mathcal {O}}_{X}) היא סכמה ואם  \,P\in X, אז P נקראת סינגולרית אם החוג  {\mathcal {O}}_{P} אינו חוג מקומי רגולרי.
בהעתקות ליניאריות

יהי T אופרטור ליניארי או מטריצה ריבועית. אם T הפיך אז T נקרא גם רגולרי או לא-סינגולרי.
אם T לא הפיך אז T נקרא גם לא-רגולרי או סינגולרי.
הערות שוליים

↑  Singularity | Computational, Algorithmic & Artificial Intelligence | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546242405171  BnF: cb11936933c (data)  GND: 4077459-4  LCCN: sh85122871  LNB: 000160954  NDL: 00576320  NKC: ph195829 
לפונקציה  y=\sin \left({\frac {1}{x}}\right) יש אין סוף תנודות קרוב לנקודה  \displaystyle x=0
יונתן מאיר (קצין)

| --- | --- |

אל"ם יונתן מאיר בשיחה עם לוחמי גדס"ם 179
 לידה:  ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  ג'וֹנה
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 82  מפקד צוות במלט"ק  מפקד עוצבת ראם
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
יונתן מאיר הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש כמפקד עוצבת ראם. קודם לכן שימש כמפקד גדוד 82.
ביוגרפיה

סבו מצד אימו היה ארלוזור לב, ובעלה הראשון של אימו היה רב-סרן יורם איתן, בנו של רפאל איתן. נולד וגדל בבית לחם הגלילית. מאיר התגייס לצה"ל ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. בהמשך מונה למפקד פלוגה א' בגדוד 82 ונפצע בפיגוע דקירה במהלך תפקידו. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 77.
בשנת 2020 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 82, עליו פיקד במבצע שומר החומות. לאחר מכן מונה למפקד צוות במלט"ק.
במהלך מלחמת חרבות ברזל חזר לפקד על גדוד 82 לאחר פציעת מפקד הגדוד אופיר כספי. ב-10 בספטמבר 2024 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד עוצבת ראם.
חיים אישיים

נשוי למאיה ואב לשתי בנות, מתגורר בכפר חיים.
הערות שוליים

↑  יונתן נפצע כמ"פ - וחזר לזירה בחברון כסמג"ד, באתר ישראל היום, 20 באוקטובר 2016
↑   אל"ם יונתן מאיר נכנס לתפקיד מפקד עוצבת "ראם", באתר צה"ל, 11 בספטמבר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סארני

סארני (באוקראינית: Сарни) היא עיר במחוז רובנו, בחבל ווהלין שבצפון-מערב אוקראינה, ציר דרכים ושיט ראשי. תרגום השם סארני מאוקראינית הוא "איילות", על שמן של האיילות הרבות שחיו ביערות שהקיפו את העיר. איילה הוא גם סמלה של העיר.
היסטוריה

סארני הייתה חלק מדוכסות ווהלין ולאחר מכן סופחה לדוכסות הגדולה של ליטא. משנת 1795 הייתה סארני בתחום מחוז ווהלין של האימפריה הרוסית. בשנת 1921 סופחה סארני לרפובליקה הפולנית השנייה והפכה לבירת מחוז סארני. כמעט מחצית מתושביה היו יהודים, הקבוצה השנייה בגודלה בעיר הייתה אוקראינים, והיתר היו פולנים ובני קבוצות לאומיות אחרות.
מסילת הרכבת הגיעה לסארני בשנת 1885, שנה שבה הוכרה לראשונה כעיר. היא הפכה לצומת חשוב בין פסי הרכבת שבין רובנו-לונינץ לבין אלו של קובל-קורוסטן, בייחוד לאחר הקמת תחנת הרכבת בשנת 1901. תודות לכך התפתח בעיר מרכז גדול של שווקים, בתי מלאכה וגידולים חקלאיים לייצוא. היערות שהקיפו את העיר תרמו גם לשגשוגה של תעשיית העצים במקום.
בשנת 1930 בנו הרשויות הצבאיות של פולין ביצורים ובונקרים באזור סארני, ביצורים שהיוו מעוז הגנה בפני הצבא האדום עם פלישת הסובייטים בספטמבר 1939. אחדים מהבונקרים האלה קיימים עד היום.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נרצחו בעיר פולנים רבים – גברים, נשים וילדים - על ידי האוקראינים ששיתפו פעולה עם הגרמנים, אם כי הטבח היה ביוזמה גרמנית, כחלק מהנסיון לבצע באזור טיהור אתני מפולנים. פולנים אחרים גורשו לגרמניה כעובדי כפייה.
בשנת 1944 סיפחה רוסיה את סארני לאוקראינה הסובייטית, שהפכה בשנת 1991 לאוקראינה העצמאית.
יהודי סארני

בעקבות פרעות קישינב ב-1903 הפכה סארני למרכז יהודי גדול. היא נכללה ברשימת היישובים שבה היו יהודים רשאים להתגורר. בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 נמנו בסארני כ-5,000 יהודים, שהיוו כמעט מחצית מאוכלוסיית העיר. הם קיימו פעילות כלכלית ענפה, וכן פעילות סעד ותרבות עשירה. הם הקימו מפלגות ותנועות נוער ציוניות, שבין חבריהן היו מקימי הקיבוץ בקלוסובה.
בספטמבר 1939 כבש הצבא האדום את האזור. ביולי 1941 כבשו את סארני הגרמנים, החלו לשדוד רכוש יהודי בה, ונתנו חסות לאוקראינים ששדדו גם הם רכוש יהודי.
באפריל 1942 רוכזו יהודי סארני וכפרי הסביבה בגטו שהוקם בה, ובאוגוסט 1942 רוכזו יהודי הגטו במחנה פולסקה (Poleska), בו היו כ-13,700 יהודים. כשהחלו הגרמנים להוביל את היהודים אל בורות הרצח פרצה במחנה התקוממות, ואלפי יהודים ברחו. רובם נורו ונהרגו במקום, רק כמה מאות הגיעו ליערות, ורק אחדים שרדו עד השחרור בידי הצבא האדום בינואר 1944.
הערות שוליים

1 2 3  ספר יזכור לקהילת סארני, ערך יוסף קריב, יד ושם; ארגון יוצאי סארני והסביבה בישראל, תשכ"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526903105171  GND: 4818372-6  MusicBrainz: fffee836-f486-436d-90f7-770c8ed457d1  NKC: ge1135383  VIAF: 236141003   WorldCat (עם VIAF): 236141003 
כרטיס חבר ב"החלוץ" בסארני שקיבל ב-1925 יליד סארני אריה ברלינסקי.
אנדרטה לזכר יהודי סארני שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
דלאטין

דלאטין (באוקראינית: Делятин, דליאטין; בפולנית: Delatyn; ביידיש: דעלאטין) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, לצד נהר פרוט ולמרגלות הקרפטים, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
עד המאה ה-18 הייתה דלאטין כפר חקלאי, ומהמאה ה-19 החלה להתפתח, וקיבלה מעמד עירוני. עם גילוי מעיינות מרפא בסביבת העיירה, הפך היישוב למרכז קיט אזורי בראשית המאה ה-20. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטח פולין.
יהודי דלאטין

עד המאה ה-18 השתייכו יהודי העיירה לקהילת נדבורנה הסמוכה, ולאחר מכן קיימו קהילה עצמאית. במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרסה העיירה, ורבים מיהודיה עזבו אותה, ומצבם הכלכלי של הנותרים בה הורע.
בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית ענפה, ובמסגרתה פעלו במקום קיבוצי הכשרה של תנועות נוער. כמו כן, פעלו בעיירה בית ספר עברי ומוסדות דת, תרבות וספורט יהודיים. בתקופה זו נמנו בעיירה קרוב ל-1,600 יהודים, למעלה מרבע מתושביה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הגיעו לעיירה פליטים יהודים ממערב פולין. עד כניסת הצבא האדום ליישוב, סבלו יהודיו מהתנכלויות מצד שכניהם האוקראינים. בתקופה הסובייטית הולאמו המפעלים בעיירה, וקבוצת פליטים יהודים בה גורשה לפנים ברית המועצות.
יהודי דלאטין > בשואה

ב-1 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום החלו אוקראינים להתעלל ביהודי המקום. עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה.
בראש היודנרט שהוקם בעיירה מונה מרדכי טירקל. הלה נזכר כמי שלא ציית לכל דרישות הגרמנים, ובשלב מסוים אף נמלט מהעיירה. עבור החזרתו, אסרו הגרמנים כ-600 יהודים בעיירה כבני ערובה, וכשנתפס, נרצח במקום, ובמקומו מונה יעקב ולדהורן. מסתיו 1941 העבירו הגרמנים יהודים מהעיירה למחנות עבודה בסביבתה.
ב-16 באוקטובר 1941 הוצאו יהודי העיירה מבתיהם, וכ-1,950 מהם נרצחו בבורות בקרבת היישוב. מקרב היהודים שנותרו בעיירה, היו שניסו להימלט ממנה לעבר הונגריה, אך רובם נתפסו, ונרצחו. מספטמבר 1942 ועד ראשית 1943 הועברו אחרוני היהודים בעיירה לאיוונו-פרנקיבסק, שם נרצחו באתר טחנת רודולף.
דור הבייבי בום

גרף המראה את העלייה התלולה בשיעורי הילודה בארצות הברית בשנים של דור הבייבי בום. המספרים בציר האנכי הם מספר הלידות לאלף נפש
דור הבייבי בום (באנגלית: Baby boomer; ובסלנג Boomers) הוא הדור הדמוגרפי שנולד בתקופת ה"בייבי בום" שלאחר מלחמת העולם השנייה במדינות המערב ובעיקר בארצות הברית. לרוב הכוונה לאלה שנולדו בין השנים 1946–1964 - לפי גישה זו נכון ל־2025 בני דור זה הם בסביבות הגילאים 60 עד 77. לחלופין, לפי גישתם של ויליאם שטראוס וניל האו בספרם "דורות" דור הבייבי בום היא קבוצת-הגיל שנולדה בין 1943 ל-1960, ולטענתם היו צעירים מכדי שיהיה להם זיכרון אישי של מלחמת העולם השנייה. למונח שימושים סוציולוגיים, דמוגרפיים וכלכליים.
דור הבייבי בום הפך למונח מקובל, הן בקרב דמוגרפים ומדעני החברה והן בקרב משווקים אך בעיקר בתרבות הפופולרית.
הדור תואר לראשונה בשנת 1951 בעיתון הניו יורק פוסט כ"בום" של ילודה.
סביהם הטיפוסיים של בני דור הבייבי בום הם דור מלחמת העולם השנייה; הוריהם היו הדור השקט. ילדיהם הם דור ה-X ודור ה-Y; נכדיהם הטיפוסיים הם דור ה-Z.
רקע דמוגרפי

הגדרת דור הבייבי בום בארצות הברית נובעת מגודלו העצום - קרוב ל-77 מיליון בני אדם (בעת לידתם) (כ-45 אחוזים מהאוכלוסייה הממוצעת בשנות החמישים) - אל מול הדור שקדם לו - הדור השקט - ילידי 1926–1945, שמנה בתקופת היוולדו כ-49 מיליון. למרות ההגדרה הרווחת לפיה תחילתו של הדור בשנת 1946, העלייה בילודה החלה כבר בתחילת מלחמת העולם השנייה (סביב 1940) בעקבות עלייה במספר הנישואין, שהחלה כבר בסוף שנות השלושים, עם היציאה מהשפל הגדול. שיעור הילודה ב-1936 היה 18.4, וב-1942 עלה ל-22.2, עד לשיא ב-1957 - 25.3.
מספר הלידות בארצות הברית שהיה ב-1940 כ-2.5 מיליון, טיפס ל-3.4 מיליון ב-1946, עבר את רף ה-4 מיליון ב-1954 והגיע לשיא של 4.3 מיליון ב-1957, לאוכלוסייה בת 170 מיליון. גם שיעור הפריון הגיע לשיאו ב-1957 - 3.77 ילדים לאישה. מאז החל מספר הלידות לרדת, ו-1964 הייתה השנה האחרונה בשנות השישים שבה נולדו מעל 4 מיליון. ב-1972 ירד שיעור הפריון ל-2.01, עם 3.26 מיליון לידות בלבד. לשם השוואה, מספר הלידות בארצות הברית ב-2018 היה כ-3.8 מיליון בלבד
גם כיום דור הבייבי בום הוא גדול בהיקפו ומונה נכון ל-2020 כ-74 מיליון בני אדם המהווים כ-22 אחוזים מאוכלוסיית המדינה.
זהות תרבותית

הדור מזוהה עם דחייה או הגדרה מחודשת של ערכים מסורתיים.
הדור מזוהה עם תרבות של שפע בכל תחומי החיים - הם היו הראשונים שגדלו עם טלוויזיות בביתם, והיו עדים לכניסת המצאות רבות בתחומי הטכנולוגיה לבית הממוצע. בכל רחבי העולם, ומשני צדי מסך הברזל, בני הדור חלקו אותם התחביבים והכירו את אותה התרבות: בשנות החמישים של המאה ה-20 יכלו לראשונה אנשים במיקומים גאוגרפיים שונים לראות אותן ההצגות, להקשיב לאותן החדשות ולצחוק מאותן הבדיחות. בארצות הברית סדרות טלוויזיה כמו "השאר זאת לביוור" (אנ') ו"אבא יודע הכי טוב" (אנ') הציגו משפחות אידיאליות. בהמשך, צפו בשידורי חדשות ממלחמת וייטנאם, בהתנקשויות בג'ון פיצג'רלד קנדי, במרטין לותר קינג וברוברט קנדי, במרוץ לחלל ובפרשות אחרות הקשורות במלחמה הקרה, וכשרובם היו הורים לילדים בעצמם, בהתפרקות הגוש המזרחי ונפילת חומת ברלין. מאז שנות ה-80, נהפך הדור ליותר שמרן.
ילידי דור הבייבי בום מצאו שהמוזיקה שלהם, לרוב מוזיקת רוק אנד רול, הייתה ביטוי לזהות של הדור שלהם. הרדיו-טרנזיסטורים היו מכשירים ניידים אישיים שאפשרו למתבגרים להקשיב לביטלס ולמוזיקת המוטאון, אשר היו פופולריים פחות בקרב הוריהם, בני הדור שקדם למלחמת העולם השנייה.
בכלכלה

בני הדור הביאו בעצם היוולדם שינוי דמוגרפי וכלכלי שכולל בעיקרו עלייה תלולה באחוז הצעירים באוכלוסייה, שהתבטאה במעבר לכלכלת שפע וצריכה בשנות החמישים והשישים.
בשנים האחרונות החלו ילידי דור הבייבי בום לצאת לגמלאות, ולתופעה זו השפעה על משקי מדינות המערב, ובעיקרה עלייה ניכרת באחוז הקשישים והגמלאים, שצפויה להתבטא במלואה עד 2030, כאשר יעבור אחוז הפנסיונרים בארצות הברית את רמת 20 האחוזים (לעומת כ-14 אחוזים ב-2018). לעלייה זו, מעבר להזדקנות האוכלוסייה, יש השפעה מכרעת גם על שיעורי התמותה.
אישים בולטים שמזוהים עם דור הבייבי בום

אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
סטיב ג'ובס (1955–2011), איש עסקים ויזם אמריקאי ממייסדי חברת אפל. ג'ובס נחשב לאחד מחלוצי המחשוב האישי.
ביל גייטס (נולד ב-1955), איל עסקים, מתכנת ופילנתרופ אמריקאי. ידוע בעיקר כמייסד הראשי של חברת מיקרוסופט. פיתח את מערכת ההפעלה למחשב אישי הנפוצה בעולם.
בנוסף לכך, ארבעה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור הבייבי בום":
ביל קלינטון (נולד ב-1946), נשיאה ה-42 של ארצות הברית בשנים 1993–2001.
ג'ורג' ווקר בוש (נולד ב-1946), נשיאה ה-43 של ארצות הברית בשנים 2001–2009.
ברק אובמה (נולד ב-1961), נשיאה ה-44 של ארצות הברית בשנים 2009–2017.
דונלד טראמפ (נולד ב-1946), נשיאה ה-45 של ארצות הברית בשנים 2017–2021.
אישים לא-אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
טים ברנרס-לי (נולד ב-1955), מהנדס ומדען מחשבים אנגלי אשר נודע כממציא של ה-World Wide Web.‏
דיאנה, הנסיכה מוויילס (1961–1997), אשתו הראשונה של צ'ארלס, הנסיך מוויילס מ-1981 עד לגירושיהם ב-1996, ואמם של היורש השני והשישי בסדר הירושה לכתר הבריטי. בין נישואיה לנסיך מוויילס ועד מותה בתאונת דרכים הייתה דיאנה אחת הדמויות הציבוריות המוכרות, המצולמות והאהובות ביותר בממלכה המאוחדת ובעולם.
ביל קלינטון
ג'ורג' ווקר בוש
ברק אובמה
דונלד טראמפ
סטיב ג'ובס
ביל גייטס
טים ברנרס-לי
דיאנה, הנסיכה מוויילס
ראו גם

OK Boomer
רנצ'ו מיראז'

| --- | --- |
דגל רנצ'ו מיראז'דגל רנצ'ו מיראז'
כביש 111 של קליפורניה העובר ברנצ'ו מיראז'
כביש 111 של קליפורניה העובר ברנצ'ו מיראז'
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  ריברסייד
 ראש העיר:  צ'ארלס טאונסנד
 תאריך ייסוד:  1973 
 שטח:  64.326 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  1.008 קמ"ר 1.57%
 גובה:  83 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  16,999 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  33°46′09″N 116°25′16″W﻿ / ﻿33.769166666667°N 116.42111111111°W﻿ / 33.769166666667; -116.42111111111 
 http://www.ranchomirageca.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רנצ'ו מיראז'(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רנצ'ו מיראז'(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטרנצ'ו מיראז'(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטרנצ'ו מיראז'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רנצ'ו מיראז' (באנגלית: Rancho Mirage) היא עיר קיט הנמצאת במחוז ריברסייד בקליפורניה שבארצות הברית. העיר נוסדה ב-1973 על בסיס מיזוג מיראז' קוב עם חמישה יישובים הידועים כ"קהילות קוב". בתחילת דרכה חיו בעיר כ-3,000 תושבים קבועים.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית העיר משתרעת על שטח כולל של 64 קילומטר רבוע, מתוכם 63 קילומטר רבוע קרקע ו-1 קילומטר רבוע (1.57%) מים.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, מנתה אוכלוסיית העיר 17,218 איש, לעומת 13,249 איש בשנת 2000. במהלך עונת הקיט עולה שיעור האוכלוסייה מעל 20,000 תושבים.
העיר ממוקמת בין קת'ידרל סיטי לבין פאלם דזרט והיא אחת מתשע הערים של עמק קואצ'לה.
פוליטיקה

בבית המחוקקים של מדינת קליפורניה, רנצ'ו מיראז' מיוצגת במחוז ה-28 של קליפורניה, המיוצג כיום (2017) על ידי ג'ף סטון מהמפלגה הרפובליקנית.
בבית הנבחרים של ארצות הברית, רנצ'ו מיראז' מיוצגת במחוז הקונגרס ה-36 של קליפורניה, המיוצג כיום על ידי ראול רואיז מהמפלגה הדמוקרטית.
הערות שוליים

↑  California’s 36th Congressional District
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564651905171  GND: 4202461-4  LCCN: n84112001  MusicBrainz: 212e8fec-f03e-4bcf-827d-517bab8425c9  NKC: ge399762  SUDOC: 161525830  VIAF: 123798808   WorldCat (עם VIAF): 123798808 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ילד יחיד

ביל והילרי קלינטון עם בתם היחידה צ'לסי קלינטון
ילד יחיד הוא אדם ללא אחאים, המהווה את היילוד היחיד שהביאו הוריו או היחיד שגידלו.
היסטוריה

לאורך ההיסטוריה מצב של ילדים יחידים לא היה נפוץ.[דרוש מקור] החל מאמצע המאה ה-20 ירד שיעור הילודה וממוצע מספר הנפשות במשפחה באופן משמעותי, בשל מספר מספר סיבות, ובהן העלות של גידול ילדים ועליית הגיל הממוצע שבו אישה מביאה לראשונה ילד לעולם.
משפחות עשויות להוליד ילד יחיד מסיבות שונות, הכוללות: העדפה אישית, תכנון משפחתי, בעיות בריאות כלכליות ורגשיות או פיזיות, רצון לטייל, מתח במשפחה, יתרונות חינוכיים, נישואים מאוחרים, יציבות, מיקוד, מגבלות זמן, פחדים מהריון, גיל מבוגר, לידה מחוץ לנישואים, עקרות, גירושים ומוות של אח או הורה.
בעולם

שכיחות המשפחות עם ילד יחיד בארצות הברית עלתה במהלך השפל הגדול, וירדה בתקופת הבייבי בום שלאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר סיום מלחמת קוריאה 1953 ירדה הילודה במדינה באופן חד, הממשלה הדרום קוריאנית הציעה לאזרחים להביא לעולם ילד אחד או שניים כדי להגביר את השגשוג הכלכלי, מה שהוביל לירידה משמעותית בשיעורי הילודה ולמספר גדול יותר של ילדים יחידים במדינה.
בין השנים 1980 ל-2015 מדיניות הילד היחיד ברפובליקה העממית של סין הגבילה את רוב ההורים לילד אחד בלבד, עד שמדיניות זו שונתה בשנת 2015.
כמחצית (49.4%) מהמשפחות האירופיות מגדלות רק ילד יחיד. במקום הראשון נמצאת בולגריה עם 62% ולאחריה פורטוגל עם 60% מהמשפחות בהן יש רק ילד אחד (2021).
בישראל קיימים נהלים מיוחדים בצה"ל לשירות של ילדים יחידים.
הערות שוליים

↑  אתר, ‏היסטוריה בסין: הממשל מאפשר להוליד שני ילדים, באתר גלובס, 29 באוקטובר 2015
↑  How Many Families Have Only Child? | Only Child World, Onlychildworld (באנגלית אמריקאית)
↑  מידע על שירות בנים יחידים באתר מתגייסים של צה"ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01166755