stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקרו-תבור
היסטוריה > בצה"ל

בסוף שנת 2009, החליטה זרוע היבשה של צה"ל על ציוד כלל לוחמי חיל הרגלים במיקרו־תבור במקום ברובי תבור קומנדו CTAR-21 ו־M4 קרבין הנמצאים כרגע בשירות חטיבות החי"ר. ב־2010, הוחלט לצייד את כל לוחמי גדוד הסיור של חטיבת גבעתי במיקרו־תבור, שנחשב (לפי הידיעה) לנשק הנחשק ביותר בצה"ל ושלמרות ממדיו הקומפקטיים הוא מדויק לטווחים של עד 500 מטר.
ביולי 2011, זרוע היבשה החלה לצייד את גדודי חטיבת גולני וגדודי חטיבת גבעתי. בספטמבר 2011, גם גדודי חטיבת הנח"ל צוידו במיקרו־תבור בנוסף לגדס"ר גבעתי וגדס"ר גולני אשר כבר משתמשים בו. בחודש אוקטובר 2011 גם סיירת יעל, פלגה השייכת ליחידת יהל"ם של חיל ההנדסה הקרבית, הצטיידה במיקרו־תבור. הסיבה לכך היא היתרונות שיש לנשק קצר בעת פינוי שדות מוקשים, אחד מיעודייה של היחידה. גם גדוד חרב הדרוזי, גדוד הסיור המדברי (הגדס"ר הבדואי) וגדוד קרקל חמושים בתבור ובמיקרו־תבור כנשק אישי של הלוחמים. מיקרו־תבור X95 וכן X95-SMG נמצאים גם בשירות שייטת 13.
ב־2012 הוצג מטול רימונים GL40, שמתאים למיקרו־התבור. ב־2014 הוחלט לקלוט בצה"ל מיקרו־תבור משופר, שאחד השינויים המרכזיים בו הוא הארכת הקנה לאורך 38 ס"מ כדי לשפר את הטווח והדיוק. הראשונים לקלוט את המיקרו־תבור המשופר היו קלעי הסער של חיל הרגלים והרובה המשופר נקרא בצה"ל "מיקרו־תבור קלעים". בנוסף, בשנים האחרונות נכנס לצה"ל מיקרו־תבור דור ג' המבוסס על תבור X95 פלאט־טופ עם קנה ארוך יותר.
בספטמבר 2021 פורסם בתקשרות כי צה"ל החליט לא להמשיך בשימוש במיקרו תבור בחטיבות החי"ר הסדירות זאת לאחר עשור בהם שימש התבור את חלק מחטיבות החי"ר הסדירות של צה"ל, והחל בהוצאה משימוש לטובת ה־M4 האמריקני בטענה שהנשק האמריקני התגלה כיעיל יותר, פרסום זה הוכחש על ידי צה"ל ורכישת הנשק לצבא המשיכה. ב-25 ביוני 2023 פורסם כי חברת IWI תספק לצה"ל במסגרת הזמנת-המשך 2,800 רוס"רי תבור X-95 פלאט-טופ, בשווי 10.5 מיליון ש"ח, שיסופקו לחטיבות החי"ר נח"ל, גולני וגבעתי ויחידות נוספות עד לשנת 2024.
היסטוריה > בצבאות אחרים

המיקרו־תבור נרכש גם על ידי מספר צבאות זרים, כגון צבא הודו, שם מיוצר ברישיון הזיטארה, מיקרו־תבור בקליבר 5.56x30 מ"מ הייחודי להודו.
תכונות

ה"מיקרו־תבור" נועד עבור יחידות מיוחדות הזקוקות לנשק קומפקטי במיוחד. הוא יכול גם לשמש כנשק אישי להגנה עצמית מאחר שהוא קומפקטי, קל ונוח לשימוש. בשל הקנה הקצר המיקרו־תבור טוב בעיקר ללחימה בטווח קרוב כגון לוחמה בשטח בנוי. בדגם X-95-L הארכת הקנה ל־38 ס"מ מאפשרת טווח ירי משופר ושימוש ברובה גם כנשק אישי של לוחם החי"ר היעיל עד לטווח של כ־500 מטר.
ייחודו של ה"מיקרו־תבור" הוא תמיכתו בשלושה קליברים. על ידי החלפה פשוטה של הקנה והמכלול יכול הרובה לתפקד הן כרובה סער ולירות תחמושת 5.56 מ"מ נאט"ו מסוג SS-109 (כדור עוצמתי יותר) או תחמושת 5.45x39 מ"מ (התחמושת המקבילה במדינות הגוש המזרחי ומדינות ברית המועצות לשעבר) והן כתת־מקלע ואז לירות תחמושת 9 מ"מ פרבלום של תת־מקלעים.
לכל גרסאות המיקרו־תבור יש אפשרות לשינוי צד ידית הדריכה וצד פליטת התרמיל ויש נצרה לשינוי מצב ירי ומשחרר מחסניות בשני צידי הרובה.
כמו התבור, ה"מיקרו־תבור" בנוי בתצורת הבולפאפ (Bullpup) – ידית האחיזה וההדק ממוקמים לפני מנגנון הירי (הבריח והמחסנית), שממוקמים בתוך הקת. תצורה זו מאפשרת את קיצור האורך הכללי של הרובה, מבלי להתפשר על אורך הקנה (ככל שהקנה ארוך יותר הביצועים הבליסטיים של הרובה – טווח ודיוק – טובים יותר). הפחתה במשקל הושגה באמצעות חומרים מרוכבים, קלים אך חזקים מאוד, שהחליפו חלקי מתכת ופלסטיק רבים. חומרים אלה קלים לתחזוקה ועמידים לחומרי ניקוי סטנדרטיים (כמו תערובת ניקוי שעשויה 90% ספירט לבן ו־10% שמן למשל), שבהם משתמש החייל בשדה.
לגרסה הצה"לית של "מיקרו־תבור" יש נצרה בוררת בת 2 מצבים: נצור (safe) וירי חצי־אוטומטי (semi-auto – "בודדת").
מאפיינים נוספים:
גוף ומשען לחי ארגונומיים, שמביאים את כוונת הרובה באופן אוטומטי לשדה ראייתו של היורה, ומגדילים בכך את סיכויי הפגיעה כבר בירי הכדור הראשון.
התאמה קלה של הרובה ליורה ביד ימין ולזה היורה ביד שמאל. באמצעות פירוק הנשק והתאמת חלקים מסוימים יכול יורה שמאלי להתאים את הנשק לצרכיו ללא עזרת נשק מוסמך או סדנת נשק.
הכוונת מורכבת על הקנה במקום על גוף הרובה. בכך משיגים דיוק גבוה שכן הכוונת לא יוצאת מאיפוס עם הקנה.
על המיקרו־תבור ניתן להרכיב מגוון כוונות, כאשר הנפוצות שבהן הן כוונת M5, כוונת MARS, כוונת מאפרו מור וכוונת מפאור־21 (נקראת בסלנג הצה"לי "מפרו" קיצור של מפרולייט יצרנית הכוונת הנ"ל). הדגם הצה"לי מצויד בכוונת M5, אך בדכ מפקדים מקבלים כוונת מארס וקצינים מצטיידים בכוונת מאפרו מור .
כוונת ברזל לגיבוי.
יכולת מעבר לחימה מיום ללילה מושגת באמצעות האפשרות להכללת אופטיקה מאחורי הכוונות הקיימות תוך שמירת תיאום הכוונות הקיים.
דגמים

ה"מיקרו־תבור" יוצר במספר דגמים:
X-95 הדגם הרגיל, בעל קנה באורך 330 מילימטרים (13 אינץ')
X-95-L בעל קנה באורך 380 מילימטרים (15 אינץ'), גרסה משופרת של ה־X-95. נקרא בצה"ל בשם "מיקרו תבור קלעים".
X-95-R בעל קנה באורך 330 מ"מ אך בקליבר 5.45 מ"מ.
X-95-SMG גרסת תת־מקלע בקליבר 9 מ"מ.
X-95-S גרסת תת־מקלע עם משתיק קול אינטגרלי וקנה קצר במיוחד.
ב־2016 עשתה חברת IWI רפורמה בדגמים וכיום היא מציעה את הדגמים הבאים, שתומכים ב־3 קליברים (5.56x45 מ"מ נאט"ו, 5.45x39 מ"מ ו־9x19 מ"מ פרבלום):
X-95 FLATTOP 330 – עם קנה באורך 330 מילימטרים (13 אינץ')
X-95 FLATTOP 419 – עם קנה באורך 419 מילימטרים (16.5 אינץ')
X-95 FLATTOP SMG – גרסת תת־מקלע עם קנים באורך 279 מילימטרים (11.0 אינץ') ו־343 מילימטרים (13.5 אינץ')
X-95-S FLATTOP SMG – גרסת תת־מקלע בקליבר 9x19 מ"מ פרבלום עם קנה מושתק אינטגרלית
בחו"ל מציעה IWI את הדגמים הבאים:
X-95 US version / X-95 SAR – הגרסה האזרחית של המיקרו־תבור לשוק האזרחי האמריקני, מיוצר במפעל IWI שבארצות הברית, למעט הקנה שמיוצר בישראל (לכן חרוט על הקנה "Made in Israel"). אורך קנה 41.25 סנטימטרים (16.24 אינץ') והדק קל יותר ויש רק שני מצבים: חצי־אוטומטי ונצור. מאפיין נוסף של דגם זה הוא שעל המתפסים יש מסילות (למעלה למטה ומשני הצדדים) ועליהן ניתן להרכיב אביזרים נוספים.
פורט-224 (Fort-224) – גרסה מקומית שמיוצרת באוקראינה עם 3 מצבי ירי־נצור, חצי אוטומטי ואוטומטי. מיוצר ברישיון במפעל RPC-Fort. נמצא בשימוש הכוחות המזוינים של אוקראינה כשמותקנת עליו כוונת מפואר 21. גם על הדגם הנ"ל יש מסילות פיקטיני מכול צידי המתפסים (כמו בדגם האמריקאי) שניתן להרכיב עליהן אביזרים.
זיטארה – דגם של ה־X-95 בקליבר 5.56x30 מ"מ, מיוצר ברישיון בהודו עבור הצבא המקומי.
כמו כן ישנו גם דגם מיקרו־תבור־מטול שהוא מיקרו־תבור שהקנה שלו הוארך ל־46 סנטימטר (460 מ"מ) והותקן מתחתיו מטול רימונים M203 שמשמש בין היתר גם רובים כגון רובה M16 ורובה M4 (עדיין לא ידוע מתי ייקלט בצה"ל מטול הרימונים GL40 שהוזכר לעיל).
נתונים טכניים > מיקרו־תבור X-95

הגרסה הראשונה של הנשק שיצאה ב־2010 ויועדה תחילה ליחידות מיוחדות אך אומצה החל משנת 2012 על ידי לוחמי צה"ל שהשתמשו עד כה בתבור הרגיל (מדגם CTAR-21).
משקל (ערוך לקרב): 3 ק"ג.
אורך: 59 סנטימטרים (23 אינץ').
אורך קנה: 330 מילימטרים (13 אינץ').
תחמושת: 5.56 מ"מ נאט"ו או 9 מ"מ.
קצב אש: 700–1,000 כדורים לדקה.
מהירות לוע: 840 מטר לשנייה.
תוספות: מתאם למחסניות, ידית הסתערות, מתפס למשתיק קול (ישנו עמעם ייחודי לגרסת המיקרו), כוונת מפאור־21 (מתוצרת מפרולייט) (נקראת "מפרו").
נתונים טכניים > מיקרו־תבור קלעים X-95-L

ידוע גם בשם "מיקרו תבור קלעים" או "מיקרו תבור משופר", גרסה המיועדת לקלעי סער של צה"ל שהחלה להיות מחולקת ללוחמים החל מ־2014:
משקל (ערוך לקרב): 3 ק"ג.
אורך: 64 סנטימטרים (25 אינץ').
אורך קנה: 380 מילימטרים (15 אינץ').
תחמושת: 5.56 מ"מ נאט"ו או 9 מ"מ פרבלום.
קצב אש: 700–1,000 כדורים לדקה.
מהירות לוע: 880 מטר לשנייה.
תוספות (בגרסה הצה"לית): מתאם למחסניות, תפס מחסנית דו־צדדי, מסילת פיקטיני, ידית הסתערות, דורגלים, מתפס למשתיק קול (ישנו עמעם ייחודי לגרסת המיקרו), כוונת טריג'יקון ACOG
מיקרו־תבור קלעים מזוויות שונות
מיקרו־תבור קלעים
מיקרו־תבור קלעים
מיקרו־תבור קלעים
מיקרו־תבור קלעים
נתונים טכניים > מיקרו־תבור X95 פלאט־טופ 330

גרסה בעלת קנה קצר (330 מ"מ):
קליבר: 5.56x45 מ"מ נאט"ו / 5.45x39 מ"מ / 9x19 מ"מ פרבלום.
משקל (ריק): 3.3 ק"ג.
אורך: 58 סנטימטרים (23 אינץ').
אורך קנה: 330 מילימטרים (13 אינץ').
קצב אש: 750–950 כדורים לדקה.
צבע מתפסים: שחור, ירוק זית או מדברי.
נתונים טכניים > מיקרו־תבור X95 פלאט־טופ 419

גרסה בעלת קנה ארוך (419 מ"מ):
קליבר: 5.56x45 מ"מ נאט"ו / 5.45x39 מ"מ / 9x19 מ"מ פרבלום.
משקל (ערוך לקרב): 3.4 ק"ג.
אורך: 67 סנטימטרים (26 אינץ').
אורך קנה: 419 מילימטרים (16.5 אינץ').
קצב אש: 750–950 כדורים לדקה.
צבע מתפסים: שחור, ירוק זית או מדברי.
נתונים טכניים > מיקרו־תבור תמ"ק X-95-SMG

גרסת תת-מקלע המיועדת ליחידות מיוחדות
משקל (ערוך לקרב): 3 ק"ג.
אורך: 580 מילימטרים (23 אינץ').
אורך קנה: 330 מילימטרים (13 אינץ').
תחמושת: 9 מ"מ פרבלום.
קצב אש: 700–1,000 כדורים לדקה.
מהירות לוע: 860 מטר לשנייה.
תוספות: מתאם למחסניות, ידית הסתערות, מתפס למשתיק קול (ישנו עמעם ייחודי לגרסת המיקרו), כוונת "מפרו־מור" (מתוצרת מפרולייט).
נתונים טכניים > מיקרו־תבור Tavor X-95 SAR

גרסת חצי־אוטומטית המיועדת לשוק הנשק האזרחי בארצות הברית:
משקל: 7.9 ליברות (3.6 קילוגרם).
אורך: 26.125 אינץ' (663.6 מילימטרים).
אורך קנה: 16.5 אינץ' (420 מילימטרים).
תחמושת: 5.56 מ"מ נאט"ו.
קצב אש: חצי־אוטומטי.
תוספות: ערכת המרה לקליברים נוספים (כגון 9 מ"מ), מתאם למחסניות, ידית הסתערות, מתפס למשתיק קול (ישנו עמעם ייחודי לגרסת המיקרו), כוונת "מפרו־מור" (מתוצרת מפרולייט).
מחיר: כ־2,000 דולר אמריקני.
משתמשים

ישראל ישראל :
צה"ל :
היחידות המובחרות  שייטת 13,  יהל"ם,  לוט"ר,  יחידת עוקץ, יחידת הניוד 444
משרד הביטחון:
הרשות למעברים יבשתיים
בעבר:
חיל הרגלים: חטיבות  גולני,  גבעתי  הנח"ל
חיל השריון: פלס"ר שריון
שירות בתי הסוהר:  יחידת מצדה
משמר הכנסת.
אוקראינה אוקראינה: נמצא בשימוש בחלק מהכוחות המזוינים של אוקראינה, מיוצר בשם פורט־224.
ארצות הברית ארצות הברית: בשימוש משטרת הקפיטול של מדינת פנסילבניה. בנוסף, נמצא בשימוש בגרסה אזרחית X-95 US version משמש לציד והגנה עצמית.
גואטמלה גואטמלה: בשימוש המשטרה PNC למשימות בט"ש ופעולות מיוחדות.
הודו הודו: הודו רכשה רובי מיקרו־תבור שהותאמו לקליבר 5.56x30 מ"מ בשם זיטארה.
הונדורס הונדורס: נמצא בשימוש הכוחות המיוחדים.
מרוקו מרוקו: בשימוש הכוחות המיוחדים של מרוקו.
קולומביה קולומביה: בשימוש המשטרה הלאומית של קולומביה.
אנגולה אנגולה: בשימוש צבא אנגולה.
מונגוליה מונוגליה: בשימוש הכוחות המיוחדים של צבא מונגוליה.
סנגל סנגל
אזרבייג'ן אזרבייג'ן: בשימוש צבא אזרבייג'ן.
פנמה פנמה: בשימוש יחידות מסוימות בצבא פנמה.
ראו גם

תבור
תבור X-95 פלאט־טופ
עוזי (תת־מקלע ישראלי בקליבר 9 מ"מ)
רובה סער בולפאפ
M4 קרבין (רובה סער מקוצר בשירות צה"ל, הכוחות המזוינים של ארצות הברית ורבות ממדינות ברית נאט"ו)
גליל ACE (רובה נוסף תוצרת IWI)
נשק קל של צה"ל
הערות שוליים

↑  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
↑  פרסי Golden Bullseye 2017 של Shooting Illustrated, המגזין הרשמי של איגוד הרובאים הלאומי,
IWI US’ X95 Wins 2017 Golden Bullseye Award for Rifle of the Year from Shooting Illustrated Harrisburg, Pa., הודעה באתר IWI US,‏ דצמבר 2016
↑  ניר קוסטי, מיקרו–תבור לכל לוחם חי"ר, במחנה (אתר דובר צה"ל), 18.11.2009.
↑  אמיר בוחבוט, בקו האש: המיקרו תבור מגיע לשורות צה"ל, nrg מעריב, 29.6.2010.
↑  מטול חדש ל־IWI כפי שהוצג בתערוכה בהודו, פורום צבא וביטחון, פרש, 2012.
1 2  ישראל דיפנס, הכתבה הופיעה במלואה במקור במגזין "במחנה" גיליון 47, 12 דצמבר 2013.
↑  אחרי עשור: צה"ל נפרד מרובה הסער "תבור", באתר ערוץ 7
↑  צה״ל ממשיך לרכוש רוס״ר מסוג מיקרו תבור, באתר Israel Defense, ‏2021-09-06
↑  IWI תספק לצה״ל הזמנת-המשך של רוס"רי מיקרו-תבור, באתר Israel Defense, ‏2023-06-25
↑  ראו http://iwi.net/x95/, נכון לאוקטובר 2017.
↑  http://iwi.net/product/x95-flattop-330-2/ ו־http://iwi.net/product/x95/
↑  http://iwi.net/product/x95-flattop-419-2/
↑  https://iwi.us/product/tavor-x95-5-56-nato-w16-barrel/
↑  ראו תמונה זו בפליקר של דובר צה"ל.
↑  "מעריב", קונטרס החדשות, עמ' 14, 28 במרץ 2012.
↑  "Des fusils d'assaut israéliens pour la police marocaine - Le Desk". Le Desk (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-06-07.
|  נשק קל עכשווי של צה"ל |
| --- | --- | --- |
| נשק אישי/רובה סער | רובה M16 • רובה M16A1 מקוצר • CAR-15‏ • רובה M4A1 • מיקרו-תבור X-95 ו-X-95L • תבור X-95 פלאט-טופ • IWI ערד |      |
| מקלעים | נגב 5.56 מ"מ • נגב קומנדו • נגב NG7‏ • מאג 7.62 מ"מ • בראונינג 0.3 • M2 בראונינג (מק"כ 0.5) |      |
| רובי צלפים | חיל הרגלים: רמינגטון M24‏ • SR-25 Mk 11 • ברק (H-S Precision HTR 2000)‏ • בארט M82A1   יחידות מיוחדות: רמינגטון M24 • מאוזר 86SR‏ • בארט MRAD‏ • בארט REC10‏ • SR-25 Mk 11‏ • רובה צלפים דרגונוב • מקמילן TAC-338 • מקמילן TAC-50 |      |
| רימונים | רימון יד מדגם רימון רסס 26 • מטול רימונים M203 • מטול רימונים M320 |      |
| רקטות כתף | M72 לאו "זרזיר מתכלה" • RPG-7‏ • מטאדור "מפצח האגוזים" ו"מפצח קל משקל" |      |
| כלי נשק נוספים | תת-מקלע מיקרו-עוזי • קלשניקוב AK-47 • רוגר SR-22 • אקדחי גלוק 17 וגלוק 19 • אקדח זיג זאואר SIG P228 |      |
| ראו גם | נשק קל של צה"ל • אמצעי הלחימה של צה"ל • נשק קל • חיל הרגלים • צבא הגנה לישראל |      |
קצין באגוז עם מיקרו־תבור
לוחמי יחידות מובחרות בצה"ל חמושים במיקרו־תבור (מבצע שובו אחים)
רובה סער מיקרו־תבור מצויד בכוונת ריפלקס מסוג MARS ובידית הסתערות משולבת בדורגלים נשלפים
לוחם צה"ל חמוש במיקרו־תבור עם מטול רימונים M203
מיקרו־תבור קלעים
מיקרו־תבור קלעים
מיקרו־תבור עם כוונת מפרו-לייט
מיקרו־תבור תמ"ק X-95-SMG עם משתיק קול
מיקרו־תבור תמ"ק X-95-SMG עם משתיק קול
מפעילות של התבור.
הלחימה ברצועת עזה בין מבצע עמוד ענן למבצע צוק איתן

בניין בקריית מלאכי שנפגע מפגיעה ישירה של רקטה במהלך מבצע עמוד ענן. מהפגיעה נהרגו שלושה אזרחים ישראליים
מבצע עמוד ענן הביא לתקופת רגיעה של כשנה, אשר לאחריה חמאס וארגוני הטרור ברצועת עזה חזרו לירות על ישראל. צה"ל הגיב באופן נקודתי.
רקע: עמוד ענן

בעקבות הסלמה בירי מרצועת עזה שהחלה באוקטובר 2012, פתח צה"ל ב-14 בנובמבר במבצע עמוד ענן שכלל גל תקיפות אוויריות של תשתיות טרור, מחסני רקטות ארוכות טווח ומתקני שיגור תת-קרקעיים ברצועת עזה. בתחילת המבצע הרג צה"ל את ראש הזרוע הצבאית של חמאס, אחמד ג'עברי, ופגע במשגרי רקטות רבים. בתגובה, חמאס ומספר ארגונים נוספים ברצועה שיגרו אלפי רקטות אל יישובים בדרום ישראל. כיפת ברזל יירטה מאות מהן. בקריית מלאכי נהרגו שלושה אזרחים ישראלים מפגיעה ישירה של גראד בבניין. לראשונה שוגרו רקטות פג'ר 5 לגוש דן, ולראשונה מאז מלחמת המפרץ נשמעה אזעקת אמת בתל אביב. ביום השלישי למבצע נשמעה לראשונה אזעקת אמת באזור ירושלים. במבצע נהרגו 4 אזרחים ישראליים ו-2 חיילים, ואילו לפלסטינים נהרגו 120 פעילי טרור ו-57 אזרחים. המבצע הסתיים כעבור 8 ימים בהסכם על הפסקת אש בין ישראל לחמאס שהושג בתיווך ארצות הברית ומצרים.
בין עמוד ענן לצוק איתן

במהלך תקופת זו שבין עמוד ענן לצוק איתן, המשיכו פלגי הטרור פלסטינים בעזה להצטייד ברקטות, ובהן רקטות המסוגלות לפגוע גם בגוש דן ואף עד פאתי חיפה, אך הסובלים העיקריים מירי רקטות ופצמ"רים היו יישובי עוטף עזה. ירי רקטות לטווח ארוך יותר מעוטף עזה סוכל על ידי "כיפת ברזל". בישראל נמשך פיתוח מערכות נוספות להתגוננות מפני האיומים מרצועת עזה; מערכת "שרביט קסמים" ליירוט רקטות לטווח בינוני ומערכת "מגן אור" ליירוט פצמ"רים ורקטות "קסאם" קצרות טווח, אך מערכות אלה עדיין לא הפכו למבצעיות באותה העת.
בין עמוד ענן לצוק איתן > אוקטובר 2013

באוקטובר 2013 חלה הסלמה בפעולות הטרור מצד הפלסטינים ברצועת עזה, הסלמה שהתבטאה בירי רקטות ופצצות מרגמה, אך גם בהנחת מטעני חבלה וניסיונות לחבל בגדר המערכת.
ב-7 באוקטובר חשפו כוחות חיל ההנדסה הקרבית מנהרת טרור גדולה ומתוחכמת, שיצאה מחאן יוניס והגיעה אל מעבר לגדר המערכת אל תוך שטח ישראל, ליד עין השלושה. ממדי המנהרה, כפי שפורסמו ב-ynet הם "1.7 ק"מ אורך, 1.8 מטר גובה, 20 מטר בממוצע עומק, 500 טון בטון ומלט, אלפי מטרים של כבלי חשמל ותקשורת ואפילו שמות של החופרים על הקיר." כשבוע לאחר מכן נחשפה מנהרה נוספת, ממולכדת בחומרי נפץ. בעקבות חשיפת המנהרות, הפסיקה ישראל העברת חומרי בנייה, מלט ובטון לרצועת עזה, מאחר שהם נוצלו לצורכי טרור ולא לצרכים הומניטריים. חמאס לקח אחריות על חפירת המנהרה.
ב-31 באוקטובר החל צה"ל במבצע להשמדת מנהרת הבטון הגדולה. כוחות של יהל"ם, בגיבוי חטיבת גולני וטנקים של חטיבה 401, החלו בקדיחת חורים לתוך המנהרה והטמנת חומרי נפץ על מנת לפוצצה. במהלך הפעילות הופעל מטען חבלה אל עבר הכוחות וחמישה חיילי צה"ל, בהם קצינים בכירים בחיל ההנדסה הקרבית נפצעו. כוחות צה"ל השיבו אש, ומטוס קרב הפציץ את פתח המנהרה שהוסתר מתחת לחממה בחאן יוניס. בתקיפה נהרגו 3 בכירים במערך המנהרות של החמאס. בסך הכל נהרגו 4 מחבלים באירוע והמנהרה הושמדה.
בין עמוד ענן לצוק איתן > דצמבר 2013

בתחילת חודש דצמבר 2013 עצר השב"כ מחבל מגדודי חללי אל-אקצא שתכנן פיגוע ירי במתווה צליפה נגד ישראל ברצועת עזה. המחבל אסף מודיעין צבאי וערך הכנות לפיגוע, וכן ניצל סיוע הומניטרי של ישראל שאיפשרה לו לצאת מרצועת עזה לקבלת טיפול בעינו ברמאללה, על מנת שיוכל לבצע את הפיגוע.
ב-24 בדצמבר נרצח אזרח עובד צה"ל בפיגוע ירי כאשר נורה בציר הוברס סמוך לרצועת עזה על ידי צלף טרור פלסטיני. בתגובה תקף צה"ל, בשילוב כלי טיס, טנקים וכוחות חיל הרגלים מטרות טרור ברצועת עזה. בימים שלאחר התקיפה ירו הפלסטינים מספר רקטות קסאם אל עבר ישראל. בתגובה תקף שוב חיל האוויר הישראלי מטרות טרור ברצועת עזה.
בין עמוד ענן לצוק איתן > מרץ 2014

ב-5 במרץ 2014 במבצע חשיפה מלאה תפס חיל הים הישראלי ספינת נשק מאיראן שהבריחה תחמושת רבה, ובה 40 רקטות M302, לארגוני הטרור ברצועת עזה.
ב-11 במרץ 2014 תקפה חוליית טרור של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בירי תלול מסלול כוח של צה"ל שעבד ליד ציר הוברס. צה"ל השיב אש באמצעות כלי טיס, וממנה נהרגו 3 מחבלים. למחרת, ב-12 במרץ אחר הצהריים, פתח הג'יהאד האסלאמי בירי מסיבי של רקטות קסאם וגראד על יישובי עוטף עזה, שדרות, אשקלון, אופקים ונתיבות. תוך מספר שעות ירו המחבלים למעלה מ-60 רקטות על יישובים ישראלים. כיפת ברזל יירטה מספר רקטות. באותו לילה תקף חיל האוויר הישראלי 29 יעדי טרור ברצועת עזה. לא דווח על נפגעים פלסטיניים. למחרת, בבוקר 13 במרץ, שיגר הג'יהאד האסלאמי רקטות גראד אל עבר אשדוד ואשקלון. בשעות הצהריים פרסם בכיר בג'יהאד האיסלאמי שהושגה הפסקת אש עם ישראל בתיווך עם מצרים, לאחר כשלוש שעות הפסקת האש הופרה והמחבלים ירו 2 מטחים של כ-3 רקטות כל אחד אל עבר עוטף עזה. כיפת ברזל ירטה רקטה אחת מעל נתיבות ואחת מעל שדרות. בערב ירו המחבלים עוד רקטות לעבר ישראל. כעבור יומיים דעך ירי הרקטות.
ב-21 במרץ חשפו לוחמי סמו"ר של יהל"ם ולוחמי הצמ"ה של אבירי הפלדה מנהרת טרור גדולה שחפר חמאס ויועדה לחטיפת חייל. גם מנהרה זו הייתה מדופנת בבטון ומלט.
ב-26 במרץ הטביע חיל הים הישראלי שתי סירות פלסטיניות שעסקו בהברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה. הירי גרם לפיצוצי משנה של האמל"ח, התחמושת וחומר הנפץ שהוברחו בסירות, ומהם ככל הנראה נהרגו המבריחים שעל הסירות. המחבלים פתחו באש לעבר כלי השיט של צה"ל אך לא פגעו בהם.
מבצע צוק איתן

מבצע צוק איתן היה מבצע צבאי של צה"ל ברצועת עזה שהחל ב-8 ביולי 2014, והסתיים ב-26 באוגוסט עם הפסקת אש.
המבצע החל ב-8 ביולי בעקבות ירי רקטי הולך וגובר מרצועת עזה לעבר אוכלוסייה אזרחית בדרום ישראל, כתגובה ל"מבצע שובו אחים" של צה"ל לאחר חטיפת שלושת הנערים ורציחתם ב-12 ביוני. בשלב הראשון כלל המבצע בעיקר הפצצות כבדות של חיל האוויר הישראלי, חיל השריון וחיל התותחנים ברצועת עזה, כשבמקביל ישראל ספגה ירי רקטי מרצועת עזה והתמודדה עם חדירה של מחבלים חמושים לשטחה שהגיעו מרצועת עזה דרך הים או דרך מנהרות. בשלב השני, שהחל ב-17 ביולי, נכנסו כוחות קרקעיים של צה"ל לרצועה תחילה לעיירה בית חאנון במטרה להרוס את מנהרות הטרור. בשלב שלישי, שהחל ב-5 באוגוסט הושלמה יציאת הכוחות הקרקעיים של צה"ל מרצועת עזה, אך הלחימה נמשכה במתכונת השלב הראשון. במהלך המבצע נמנו 12 ניסיונות לתיווך ולהשגת הפסקת אש, כאשר רוב הניסיונות התקבלו על ידי ישראל, אך נדחו על ידי חמאס. המבצע הסתיים לאחר 50 ימי לחימה, עם קביעת הפסקת האש.
עם תחילת המבצע נפרסו סוללות כיפת ברזל ברחבי ישראל כדי להגן גם על יישובים במרכז הארץ. במהלך המבצע נורו 4,594 רקטות ופצצות מרגמה לעבר ישראל, מתוכן 735 יורטו על ידי כיפת ברזל, 64 מהן נפלו בשטחי מגורים, 188 מהן כשלו ונפלו בתוך שטחי הרצועה ו-3,607 מהן נפלו בשטחים פתוחים. מנגד צה"ל תקף 6,231 מטרות טרור בשטחי רצועת עזה; 10,590 מבנים נפגעו בתקיפות, 4,024 מבנים נהרסו כליל עד היסוד ו-32 מנהרות טרור הושמדו.
בצד הישראלי נהרגו 68 חיילים, 5 אזרחים ופועל זר מתאילנד, ונפצעו 1,433 חיילים ו-837 אזרחים. מבחינת הפלסטינים, מבצע צוק איתן היה קטלני ביותר: 2,203 פלסטינים נהרגו במהלך המבצע, מתוכם, בין 1,068 ל-1,408 פעילי טרור ובין 805–1473 אזרחים הרוגים, מעל ל-11,000 פלסטינים פצועים, ומעל ל-200 פעילי טרור נשבו בידי ישראל. בנוסף, עשרות פלסטינים ברצועת עזה הוצאו להורג בידי חמאס בטענה ששיתפו פעולה עם ישראל. במהלך הלחימה בין 300 אלף לחצי מיליון מתושבי הרצועה נאלצו לנטוש את בתיהם.
סיכום ירי לעבר ישראל בין עמוד ענן לצוק איתן

להלן גרף רב-חודשי של שיגורי רקטות ופצצות מרגמה מרצועת עזה לעבר ישראל, מאז תום מבצע עמוד ענן ועד יוני 2014:
להצגת מספר השיגורים החודשי עימדו עם סמן העכבר על העמודה המבוקשת
10
20
30
40
50
60
70
דצמבר 2012
ינואר 2013
פבר' 2013
מרץ 2013
אפריל 2013
מאי 2013
יוני 2013
יולי 2013
אוג' 2013
ספט' 2013
אוק' 2013
נוב' 2013
דצמבר 2013
ינואר 2014
פבר' 2014
מרץ 2014
אפריל 2014
מאי 2014
יוני 2014
רקטות
פצצות מרגמה
ראו גם

תוכנית ההתנתקות
הסגר על רצועת עזה
הלחימה ברצועת עזה מההתנתקות עד מבצע עופרת יצוקה
הלחימה ברצועת עזה בין מבצע עופרת יצוקה למבצע עמוד ענן
הלחימה ברצועת עזה לאחר מבצע צוק איתן
מבצע גשם ראשון
מבצע עמוד ענן
מבצע צוק איתן
האיש ההולך

"האיש ההולך" הוא פרויקט מחאתי, שהחל בסוף שנות ה־1980, ויושם על ידי איתן ברטל ואילן גולדשטיין. מחאת השניים קראה תיגר על שליטתו של הממסד במרחב העירוני וסללה את הדרך לאקטיביזם האורבני. פעילותם ברחבי העיר תל אביב הגבירה משמעותית את המודעות הציבורית לבעיות אקולוגיות עירוניות והעלתה לסדר היום נושאים שנחשבו זניחים ואף אזוטריים.[דרוש מקור]
הקמת הפרויקט

את המיזם ייסדו שני יוצרים ילידי תל אביב לקראת סוף שנות ה־1980, במחאה על התנהלות הממסד בעיר. הם ביקשו להביע בדרך יצירתית את התעלמות הממסד מהבעיות האורבניות הקשות שמהן סובלים תושבי העיר ומבקריה, ובין היתר, הזבל שמצטבר ברחובות, המחסור במדרכות המיועדות להליכת התושבים, והמחסור בשבילי אופניים ובברזיות. שמה של התנועה הגיע מהרצון להקנות לפרויקט סמל לתנועה נחושה לצעוד קדימה ועשייה שאינה תלויה בהישג או במטרה.
הקמפיין היה חתרני ואגרסיבי באופיו, והתאפשר בזכות היכרות של יוזמיו עם עולם הפרסום, העיצוב, העיתונות והמוזיקה. הרעיון של "האיש ההולך" נתמך בכלים מעולם תרבות ההמונים, האומנות והעיצוב, והצליח להגיע למודעות הציבור בתוך זמן קצר[דרוש מקור].
פעילות הפרויקט ברחבי העיר תל אביב

המחאה העירונית החלה בסוף שנות ה־1980 והגיעה לשיאה ב־1993. הפעילות הראשונה במסגרת הפרויקט הייתה ריסוס גרפיטי על קירות העיר: "בקרוב אגיע רחוק", אליו צורפה דמותו של האיש מהרמזור (הולך ולעולם אינו מגיע). מקירות העיר עבר הגרפיטי למדור קבוע במקומון "העיר" ובמקביל הוצבו מיצבים ברחבי העיר בשיטת "חומה ומגדל". מקימי המחאה יצרו שפה גרפית חתרנית ברוח העיצוב המודרניסטי של תחילת המאה ה־20. הם השתמשו בסלוגנים בוטים ונחרצים, פיזרו פסלים ברחבי העיר והפיקו מסע פרסום אגרסיבי שיצר דיאלוג ציבורי סביב נושאים אזרחיים ויום־יומיים.
שיאו של הפרויקט צוין במסע בחירות – "האיש ההולך" לראשות העיר. פעילות הרחוב האגרסיבית והמתוקשרת של "האיש ההולך" (צללית של אדם הולך שאותו "הריצו" וירטואלית לראשות העיר תל אביב), הפכה לנושא מרכזי של מערכת הבחירות בשנת 1993. את מסע הבחירות של "האיש ההולך" לראשות העיר אפיינו פעולות תעמולתיות בעלות אופי חתרני ודאדאיסטי, והורצו קמפיינים אגרסיביים בשפה בוטה ונחרצת. חלק מהקמפיין התקיים במרחב הציבורי בעצרות בעלות אופי דאדאיסטי ובמודעות שפורסמו בעיתון "העיר". סקרים שנערכו הראו שאילו היה "האיש ההולך" דמות ממשית, הוא היה זוכה לשלושה מושבים במועצת העיר תל אביב ב־1993. אנשים האמינו כי "האיש ההולך" קיים והזדהו עם האג'נדות שהציג.
תערוכה על האיש ההולך – "בקרוב אגיע רחוק"

"האיש ההולך", שהחל כפעולה אנטי־ממסדית, הפך לפרויקט אומנותי ולאייקון תרבותי. בשנת 1994 הוצגה תערוכה מקיפה, שהציגה את הפרויקט בגלריה "אסכולה". אוצרת התערוכה הייתה גלית גאון. התערוכה זכתה לחשיפה נרחבת בעיתוני התקופה – "הארץ", "חדשות", מקומונים – וב"ערוץ 1".
בשנת 2013 הוצגה תערוכת "האיש ההולך" במכון הטכנולוגי בחולון. התערוכה הייתה חלק מסדרת תערוכות אשר סורקות תהליכים, פעילויות ותוצרים של מעצבי דור הביניים בישראל. את התערוכה הציגו בהתאם לסדר הכרונולוגי של מחאת "האיש ההולך" ובין המיצגים הוצגו כרזות מהתעמולה, קטלוגים, איורים שהודפסו בעיתונות, אובייקטים ומיצגים של "האיש ההולך" לראשות העיר. בד בבד עסקה התערוכה בעיצוב הגרפי והטופוגרפי שליווה את המחאה ובבניית התדמית והמותג שיצרו ברטל וגולדשטיין.
בשנת 2016 הוצגה תערוכה רטרוספקטיבית ב"בית העיר" בתל אביב ושמה "בקרוב אגיע רחוק – אות האיש ההולך לאקטיביזם אורבני". בתערוכה נתן "האיש ההולך" 11 פרסים לאקטיביסטים הפועלים בעיר.
ספר

הספר "בקרוב אגיע רחוק" יצא לאור בשנת 2016 בהוצאת Public School. הספר מקבץ את עשיית הפרויקט "האיש ההולך: בקרוב אגיע רחוק" שהתקיימה בשנים 1989–1995 ומשקף את רוח התקופה.
הערות שוליים

↑  האיש ההולך the walking man, באתר youtube
↑  סמדר הירש, ‏השיפוצניק, באתר גלובס, 28 בפברואר 2002
↑  אילן גולדשטיין, באתר פורטפוליו
↑  הבקרוב אגיע רחוק בבית העיר, באתר הבמה
↑  המרצים שלנו, באתר pieceofhit
↑  מגזין גלובס, באתר al-arch
↑  מתוך עמוד הפייסבוק של מכון טכנולוגי חולון HIT, באתר פייסבוק
↑  איכשהו זה נשמע לאנשים מבטיח, אז נצמדנו להבטחה הריקה הזאת, באתר פורטפוליו
↑  סבב תערוכות: קודש וחול, באתר nrg
↑  תקשורת חזותית נמצאת היום בכל מקום שמועברת בו אינפורמציה, באתר HIT
↑  גיליון עיתון טיים אאוט, באתר טיים אאוט
↑  אות האיש ההולך לאקטיביזם אורבני: האנשים שמשנים את המציאות שלנו, באתר טיים אאוט
↑  בקרוב אגיע רחוק, באתר עכבר העיר