stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנסיית האל הכל-יכול
אמונות > הדרקון האדום האדיר

"כנסיית האל הכל-יכול" מאמינה כי אל הכל-יכול הוא חזרתו של ישוע בימינו ונולד בסין, מדינה, על פי הכנסייה, מייצגת באותו זמן את המקום שבו הדרקון האדום האדיר הרשע של ספר ההתגלות מתגלם במפלגה הקומוניסטית הסינית והיכן מגיע גם ביאתו השנייה של ישוע המשיח. כפי שציינה אמילי דאן, התאולוגיה שמזהה את הדרקון האדום האדיר עם כוח פוליטי הרודף את הנוצרים לא הומצאה על ידי כנסיית האל הכל יכול, אבל יש מסורת ארוכה בקרב הנוצרים הסינים, כולל הצעקנים.
אמונות > חוסר סקרמנטים; פולחן

כנסיית האל הכל-יכול מאמינה כי הסקרמנטים (טקסים נוצריים), כולל הטבילה, היו נוהלי עידן החסד ואין להם מקום בעידן הממלכה. לפיכך, אין טבילה בכנסיית האל הכל-יכול, ובן אדם הופך לחבר של הכנסייה על ידי הודה כי האל הכל-יכול הוא הביאה השנייה של ישו הנביא והופעה היחידה של אל אמיתי בימים האחרונים, מוכנות להתפלל בשם האל הכל-יכול, ויכולת להבין ולקבל את האמונות של כנסיית האל הכל-יכול. חוסר של הסקרמנטים אינו אומר כי התכנסות יחד, תפילה וסגוד לאל אינו חשוב עבור חברי הכנסייה של אל הכל-יכול. הם "מתקיימים" באופן קבוע על ידי מפגש ודיון בכתבי הקודש שלהם, דרשות שמיעה, מזמורי שיר, שיתוף עדויות; החוקר האיטלקי מסימו אינטרוביין (Massimo Introvigne) מציין כי במובן זה "עוצמת החיים הדתיים מנוגדת לסגנון מינימליסטי של פולחן".
מחלוקות

האשמות על פשעים חמורים נגד כנסיית האל הכל יכול, אשר מופיעות לעיתים קרובות בתקשורת, באות משני מקורות: המפלגה הקומוניסטית של סין וכנסיות נוצריות אחרות. הממשלה הסינית ותקשורת מאשימים מדי פעם את כנסיית האל הכל יכול בפשעים. ההאשמות השכיחות ביותר עוסקות בארבע תקריות מרכזיות: רצח פולחן במקדונלד'ס בזאויואן בשנת 2014, משיכת עיניו של ילד צעיר ב-2013 בשאנסי, חטיפת מנהיגים נוצריים ב-2002, והפרעות הקשורות להודעות סוף העולם שאמור להתרחש בשנת 2012.
מקורות רשמיים סיניים מזכירים לעיתים גם האשמות אחרות. בשנת 2017 חוקרים ממערב, כולל מאסימו אינטרוביג (Massimo Introvigne) 'והולי פולק (Holly Folk), שעשו מחקרים על הכנסייה, הוזמנו לחנאן (Henan) על ידי "האגודה הרשמית נגד הפולחן של סין" לכנס על כתות מסוכנות ו-"כנסיית האל הכל-יכול". כנס שני אורגן על ידי אותה "האגודה הרשמית נגד הפולחן של סין" מאוחר יותר, בשנת 2017, בהונג קונג, והחוקרים קיבלו מאנשי אכיפת החוק הסינים מידע ומסמכים על הפשעים האחרונים המתייחסים ל"כנסיית האל הכל-יכול" ואשמתה. לטענתם, ההאשמות הנוספות מופיעות לעיתים רחוקות ופחות נתמכות על ידי מסמכים ביחס להאשמות בנוגע לארבע התקריות המרכזיות.
אף על פי שהכנסייה מואשמת לעיתים קרובות ב"ניגוד למשפחה ", מחקר שפורסם על ידי אותו אינטרוביג בשנת 2018 ב"כתב העת הבינתחומי לחקר הדתות של אוניברסיטת ביילור" טען כי למעשה התאולוגיה של המשפחה היא מסורתית למדי ושמרנית, ומציג סקר עדות לכך שרוב החברים הסינים שנמלטו לדרום קוריאה, ארצות הברית והפיליפינים הוסבו לכנסיית האל הכל-יכול על ידי בני משפחתם.
מחלוקות > רצח פולחן במקדונלד'ס בזאוויאן

ב -28 במאי 2014, שישה "מיסיונרים" שטענו כי הם מייצגים את "האל הכל-יכול" עוררו זעקה לאומית כאשר הם תקפו והרגו אישה במסעדת מקדונלד'ס בזאוויאן (Zhaoyuan), עיר במחוז שנדונג בסין. חמישה מהמיסיונרים (השישי היה קטין) נשפטו והורשעו ב-10 באוקטובר. שניים מהם נידונו למוות והוצאו להורג ב-2015, אחד למאסר עולם, והשנים אחרים ל-7 ול-10 שנות מאסר.
רצח מקדונלד'ס נחקר מאוחר יותר על ידי חוקרים של תנועות דתיות חדשות כגון אמילי דאן (Emily Dunn), דוד ברומלי ומאסימו אינטראווין. הם הגיעו למסקנות שונות ביחס לדו"חות קודמים של רוב התקשורת הסינית והמערבית, וטענו שהמתנקשים הם חלק מפולחן קטן ועצמאי שאינו קשור ל"ברק המזרחי", שהשתמשו במילים "האל הכל-יכול " בשל לציין את "אליל כפול"- שתי מנהיגות התנועה. ג'אנג פאן (בתו של המתנקש הראשי, ג'אנג לידונג, הוצאה להורג עם אביה ב-2015) ולואי יינגצ'ון (Lü Yingchun). במשפט, הנאשמים ציינו במפורש כי אף על פי ששניהם השתמשו בשם "אל הכל-יכול", הקבוצה שלהם ו"כנסיית האל הכל-יכול" בראשות ז'או וויישן הם שני ארגונים שונים. אחת המנהיגות, לואי יינגצ'ון, הצהירה, "המדינה מסווגת את "כנסיית האל הכל-יכול" המזויפת של ג'או וויישאן ככת רעה, ואנו מכנים אותם "רוחות רעות". רק ג'אנג פאן ואני... יכולנו לייצג את הכנסייה האמיתית של האל הכל-יכול. ג'אנג פאן ואני הן הדוברות הייחודיות של אל הכל-יכול. הממשלה מתנפצת על האל הכול-יכול שז'או ויישן מאמין בו, לא על 'אל הכל-יכול' שאנו מזכירים. הם "אל הכל-יכול" מזויף, אך אנחנו "אל הכל-יכול" אמיתי.
התקשורת הסינית פרסמה לאחר מכן את הודאות המאסר של שתיים מחברי הקבוצה שנמצאות בכלא, לואי יינגצ'ון וג'אנג פאן, ואומרות כי הן "מחונכות מחדש". הם טוענים כי מנהיגי הקבוצה קראו ספרות של "כנסיית האל הכל יכול", אבל תומכים בזה שהם תנועה אחרת עם אמונות הליבה השונות.
מחלוקות > מקרה של גואו שיאובין

ב -24 באוגוסט 2013, אישה הוציאה את עיניו של ילד בשם גואו שיאובין (Guo Xiaobin) בשאנסי. מאוחר יותר הילד התפרסם בעולם עבור ניתוח מוצלח של תותבת העין שבוצעה בשנזן. לאחר רצח פולחן במקדונלד'ס בזאוויאן, חלק מהתקשורת הסינית ייחסה את הפשע לחברי "כנסיית האל הכל-יכול". מחקר של חוקרת אמריקאית הולי פולק, שנכתב לאחר השתתפותה בשני כנסים של הארגון האנטי-פולחני בסין ב-2017, הבחין כי המשטרה הסינית סגרה את התיק בחודש ספטמבר 2013 במסקנה כי הפשע בוצע על ידי דודתו של גואו צ'יאובין, ולא היה שום קשר עם "כנסיית האל הכל-יכול". רק לאחר הרצח של מקדונלד'ס בשנת 2014 החלו כמה מתנגדי פולחנות סיניים להזכיר את "כנסיית האל הכל יכול" בקשר לאירוע. פולק גם ציינה כי ההאשמות בהוצאת עיניים של קורבנות סינים היה נושא נפוץ בתעמולה האנטי-נוצרית הסינית מאז המאה ה-19 לפחות.
מחלוקות > האשמות בחטיפת מנהיגים נוצריים

כמה מנהיגים של כנסיות נוצריות אחרות האשימו את "כנסיית האל הכל יכול" ב- "כפירה" של "גנבת" קהל מתפללים באמצעות אסטרטגיות ערמומיות. האשמות כוללות את הטענה כי, בשנת 2002, כנסיית האל הכל-יכול חטפה שלושים וארבעה מנהיגים של "אגודת גוספל סין" (CGF) כדי להמיר אותם. מספר נוצרים במערב מצאו את ההאשמות אמונות. במחקר שפורסם בשנת 2018, אינטראווין מצא חוסר עקביות בסיפור כפי שנמסר על ידי "אחוות הבשורה של סין", היה מוזר כי אף אחד לא נעצר או נעמד למשפט על הפשע, והגיע למסקנה כי זה לא בלתי אפשרי כי, על ידי המצאת הסיפור של החטיפה, "אחוות הבשורה של סין" פשוט ניסו למצוא הצדקה לכך שרבים מחבריה, כולל מנהיגים לאומיים, המירו דת ל"כנסיית האל הכל יכול", אף על פי שגם פרשנויות אחרותעדיין אפשרויות.
מחלוקות > תחזיות יום הדין ב-2012

תחזית יום הדין בשנת 2012 הייתה מפורסמת מאוד בסין, איפה שסרט "2012" היה פופולרי ומספר יזמים עשו הון מבנייה ומכרת "ארונות" כדי לשרוד את האפוקליפסה המשוערת. במסגרת הגלובלית של תופעת 2012, המבוססת על נבואות המיוחסות לציוויליזציה של המאיה, נאשמה "כנסיית האל הכל-יכול" בחיזוי סוף העולם בשנת 2012, מה שגרם לפורעות ואף לפשעים ברחבי סין. מיד לפני תאריך "מאיה" של יום הדין 21 בדצמבר 2012, הממשלה הסינית עצרה 400 חברי "כנסיית האל הכל-יכול" במרכז סין, וכ־1000 אחרים ממחוזות שונים של סין.
החוקרת האוסטרלית אמילי דאן, בספרה הראשון שהוקדש ל-"כנסיית האל הכל יכול" בשנת 2015, ציינה כי כמו סינים רבים, "מספר חברי הברק המזרח אימצו את הנבואה המאיה" אבל הם "נראה כי עשו זאת ללא סנקציה מן הרשויות מוכרזות של הקבוצה ", אשר למעשה הכריזו כתיאורית "מאיה" ותאוריות אחרות על סוף העולם הן "שגויות" תאולוגית ועובדתית.
אינטראווין ציין כי עמדתם של חברי כנסיית האל הכל-יכול שקיבלו והפיצו את הנבואות על סוף העולם בשנת 2012, גורשו מהכנסייה חלקם, "לא היה עקבים עם התאולוגיה של הכנסייה. האל הכל-יכול אינו מכריז על קץ העולם, אלא על טרנספורמציה. וזה לא יקרה לפני שעבודת האל הכל-יכול על כדור הארץ תושלם", כלומר, לפני שהאישה שהוכרה כאל הכל-יכול תמות, אך היא הייתה חיה ובריאה בשנת 2012.
סוגיות של פליטים

במיוחד לאחר סנקציות בעקבות רצח מקדונלד'ס ב-2014, אלפי חברי "כנסיית האל הכל-יכול" נמלטו לדרום קוריאה, ארצות הברית, קנדה, יפן, איטליה, צרפת, אוסטרליה ומדינות אחרות, עם בקשה למעמד של פליטים. רשויות במדינות מסוימות טוענות כי אין מספיק ראיות לכך שמבקשי מקלט נרדפו, מומחים בינלאומיים אחדים טוענים כי עדות לכך ש"כנסיית האל הכל יכול" נרדפת כתנועה מספיקה כדי לתמוך במסקנה שחברי הכנסייה יהיו בסיכון רציני אם הם צריכים לחזור לסין, והחלטות שליליות למבקשים אינן מוצדקות.
טענות על חדשות מזויפות

כנסיית האל הכל-יכול טוענת כי היא קורבן של מסעות פרסום מזויפים שהונחו על ידי המפלגה הקומוניסטית של סין. היא מתעקשת שכמה עלוני פרסומת וכרזות המתוארים באתרי אינטרנט סיניים ומערביים כראיות לנביאות של 2012 היו למעשה מפוברקות עם פוטושופ וטכניקות אחרות או נגזרות מחומרים קיימים של "כנסיית האל הכל-יכול". כמה חוקרים אכן למדו מסעות סינים מסוימים נגד הכנסייה כדוגמה קלאסית של חדשות מזויפות. הכנסייה גם הוקיעה את קיומה בבריטניה של אתר אינטרנט מזויף "כנסיית האל הכל-יכול בבריטניה". ניסיונותיה של כנסיית האל הכל-יכול להסירו עד כה נכשלו, אף על פי שחוקרים קובעים כי עובדה שאתר האינטרנט אינו מייצג את עמדות ותאולוגיוה של כנסיית האל הכול-יכול, צריכה להיות ברורה לכל מי שמכיר אותם. "הצהרה על אתרי אינטרנט מחקים את כנסיית האל הכל-יכול " הוצא על ידי הכנסייה מגנה מפני האירוע.
הערות שוליים

↑  Dunn (2008a).
↑  Li (2014), Ma (2014).
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Introvigne (2017c).
↑  Dunn (2008a); Dunn (2015), 62.
↑  Irons 2018.
↑  Palmer (2012).
↑  Gracie (2014); Shen and Bach (2017).
↑  Tiezzi (2014).
↑  Dunn (2015), 204; Introvigne (2017a); Introvigne and Bromley (2017), Folk (2017).
↑  Dunn (2015), 68-72.
↑  Zoccatelli (2018), 8.
↑  Folk (2018), 72.
↑  Dunn (2015), 48; Introvigne (2017c).
↑  Kindopp (2004), 141: “Similarly, a disgruntled Protestant Christian named Zhao Weishan broke from his church to establish the Eastern Lightning cult, also in Henan"; Aikman (2003), 242: “"Some time in the 1990s, the man regarded as the founder of Eastern Lightning, Zhao Weishan, came to the United States with a false passport and applied for—and in 2000 was granted—political asylum.”
↑  CESNUR (2017).
↑  Dunn (2015), 48.
↑  Introvigne (2017c); Zoccatelli (2018), 9.
↑  Dunn (2008b).
↑  Introvigne (2017c); Irons (2018).
↑  Dunn (2015), 49; Introvigne (2017c).
↑  See e.g. China for Jesus (2002; upd. 2014); Chan and Bright (2005).
↑  Zoccatelli (2018), 10.
↑  Introvigne (2017b).
↑  Noam Urbach (2018-02-15), "ברק ממזרח" כנסיה סינית טוענת שאלהים הופיע בסין - בדרך לישראל!, נבדק ב-2024-09-11
↑  Folk (2018), 64.
↑  Folk (2018), 61.
↑  Quoted in Folk (2018), 61-63.
↑  Folk (2018), 62.
↑  Introvigne (2017c); see Church of Almighty God (2015).
1 2  Folk (2018), 66.
1 2  Dunn (2008).
1 2  Introvigne (2017c)
1 2 3  Lai and others (2014).
↑  Dunn (2015), 94.
↑  KKNews (2017).
↑  Zoccatelli (2018), 6.
↑  Folk (2017); Introvigne (2017c).
↑  Introvigne (2018b).
↑  Gracie (2014).
↑  BBC News (2014).
↑  Dunn (2015), 204.
↑  Introvigne (2017a); Introvigne (2018d); Introvigne and Bromley (2017).
1 2  Introvigne (2017a); Introvigne and Bromley (2017).
↑  The Beijing News (2014).
↑  Irvine (2014).
↑  Folk (2017).
↑  Folk (2017), 101.
↑  See e.g. China for Jesus (2002, upd. 2014).
↑  Shen and Bach (2017).
↑  Introvigne (2018a).
↑  Dunn (2016).
↑  Dunn (2016).
↑  Patranobis (2012).
↑  Jacobs (2012).
↑  China People's Daily (2014).
↑  Dunn (2015), 95.
↑  Šorytė (2018).
↑  Introvigne (2018c).
↑  See the (false) Web site "Church of Almighty God UK 英国全能神教会," (אורכב 21.02.2018 בארכיון Wayback Machine) last accessed February 20, 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372869605171  LCCN: n2015022980  VIAF: 315591592   WorldCat (עם VIAF): 315591592
מונקאליירי

| --- | --- |
סמל מונקאלייריסמל מונקאליירי

מראה העיר ואחד הגשרים על נהר הפו
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  פיימונטה פיימונטה
 נפה:  טורינו
 ראש העיר:  פאולו מונטניה
 בירת העיר:  מונקאליירי 
 שפה רשמית:  איטלקית
 תאריך ייסוד:  1228
 שטח:  47.63 קמ"ר
 גובה:  260 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  56,117 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  1000 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°0′N 7°41′E﻿ / ﻿45.000°N 7.683°E﻿ / 45.000; 7.683
 אזור זמן:  UTC +1
 אתר הבית של עיריית מונקאליירי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןמונקאליירי(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןמונקאליירי(למפת פיימונטה רגילה) טורינו נוברה אלסנדריה אסטי קונאו שווייץ לומברדיה ליגוריה צרפת ואל ד'אוסטה הים הליגורימונקאליירי(למפת פיימונטה מוגדלת) טורינו נוברה אלסנדריה אסטי קונאו שווייץ לומברדיה ליגוריה צרפת ואל ד'אוסטה הים הליגורימונקאליירי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מונקאליירי (באיטלקית: Moncalieri) היא עיר בנפת טורינו שבמחוז פיימונטה שבאיטליה. העיר שוכנת במרחק 8 ק"מ ממרכז העיר טורינו. מונקאליירי ידועה בזכות המצודה שלה שנבנתה במאה ה-12 והורחבה במאה ה-15 ובהמשך הייתה למעון החביב על ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ועל בתו מריה קלוטילדה. המצודה היא אחת מהמעונות המלכותיים של בית סבויה שהוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו בשנת 1997.
היסטוריה

מונקאליירי נוסדה ב-1228 על ידי תושבים מטסטונה (Testona), כיום אחד מפרברי העיר, כמקום מפלט מההתקפות שספגו מהעיר קיירי (Chieri). הגישה הקלה לנהר הפו והגשר שהיא חלשה עליו, גרמו לפריחה מסוימת של העיר שנעשתה "עיר חופשית" והיא הייתה למשכנם של כמה מנזרים.
במאה ה-17 הפכה מונקאליירי לנחלתו של בית סבויה והמצודה של העיר שימשה אותם כמעון הקיץ. במהלך איחוד איטליה נחתמה ב-1849 הצהרת מונקאליירי שבה הוכרז ויטוריו אמנואלה השני כיורשו של אביו והוכרז על הסכם שלום עם האימפריה האוסטרית. כיום מונקאליירי היא מרכז לתעשיות טכנולוגיות מתקדמות.
אתרים חשובים

המצודה היא אחד מהמעונות של בית סבויה שהוכרזו כאתר מורשת עולמית. מאז 1919 היא משמשת כבסיס הדרכה של הקרביניירי, אחת מהזרועות של הכוחות המזוינים של איטליה.
בסמוך למצודה, משתרעת כיכר ויטוריו אמנואלה השני שהייתה בעבר מרכז חיי העיר. הכיכר רוצפה בשנת 1825 והמזרקה עם הפסל בדמותו של נפטון (Il Saturnio) נמצאת בחלקה העליון של הכיכר המשופעת. מסיבות אסתטיות ומעשיות המזרקה הועברה כמה פעמים ממקום למקום. מעבר צר מחבר את הכיכר למוסד החינוכי (Real Collegio Carlo ) שבו למדו בני האצולה. כיום שוכנת במקום מכללת קארלו אלברטו (Collegio Carlo Alberto), הפועלת בחסות אוניברסיטת טורינו ובה קיימת פעילות מחקר והוראה בתחומי המשפטים, הכלכלה ומדעי המדינה.
הכנסייה הגותית של סנטה מריה דלה סקאלה (Santa Maria della Scala), משכנת את שרידיו של הפטרון המקומי של העיר.
ערים תאומות

גרמניה באדן-באדן, גרמניה
יוון אגרירופולי (אנ'), יוון
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531072905171  GND: 4298653-9  LCCN: n93044190  MusicBrainz: 680fceba-4d7f-42e3-b0e5-a71233832012  NKC: ge1019481  VIAF: 146851159   WorldCat (עם VIAF): 146851159
מולדובה באירוויזיון 2021

מולדובה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Sugar", שבוצע על ידי הזמרת המולדובית נטליה גורדיינקו.
לפני האירוויזיון

ב-29 בפברואר 2020, גורדיינקו זכתה בקדם המולדובי לאירוויזיון 2020, ונבחרה לייצג את ארצה בתחרות, עם השיר "Prison". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. זמן קצר לאחר ההודעה, רשות השידור המולדובית הכריזה כי גורדיינקו תייצג את מולדובה גם באירוויזיון 2021. ב-14 בפברואר 2021, נחשפה כותרת השיר, "Sugar".
באירוויזיון

ב-17 בנובמבר 2020, הוכרז כי מולדובה תופיע במחצית הראשונה של חצי הגמר השני של התחרות. היא הוגרלה במקום ה-7 בסדר ההופעות, לפני איסלנד ואחרי פולין. ב-20 במאי 2021, גורדיינקו ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השביעי עם 179 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה גורדיינקו למקום ה-13 עם 115 נקודות.
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020
↑  🇲🇩 Moldova: Natalia Gordienko's Eurovision Entry Titled "Sugar"
↑  Sweet as “Sugar”! Moldova’s Natalia Gordienko shares Eurovision 2021 song title and racy cover art
↑  Groot, Evert (17 בנובמבר 2020). "2020 Semi-Final line-up to stay for 2021". European Broadcasting Union (EBU). אורכב מ-המקור ב-18 בנובמבר 2020. נבדק ב-24 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Semi-final 2: The 10 songs qualified for the Grand Final
↑  Eurovision 2021 Results: Voting & Points
מדונה וילד עם יוחנן המטביל וקדושה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ג'ובאני בליני
 תאריך יצירה:  ראשית המאה ה-16
 טכניקה וחומרים:  צבעי-שמן על לוח עץ
 ממדים בס"מ
 רוחב:  77 ס״מ 
 גובה:  55 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  881
 מיקום:  גלריית האקדמיה, ונציה
 
"מדונה וילד עם יוחנן המטביל וקדושה" או "השיחה הקדושה של ג'יבנאלי" הוא ציור מראשית המאה ה-16 מאת ג'ובאני בליני, הנמצא באוסף גלריית האקדמיה בוונציה.
תיאור

העבודה מתבססת על נושא "השיחה הקדושה" (Sacra conversazione). במרכז הציור מתארים מרים וישו בנה. מרים לובשת בגדים אופייניים בצבע אדום וכחול. ישו התינוק מופיע עירום, ועיניו מופנות אל הצופה. רגליו מתוארות מצולבות, כמעיין רמז מקדים לצליבתו. בצדה השמאלי מתוארת דמותו של יוחנן המטביל, המזוהה בעזרת אטריבוט הצלב אותו הוא נושא. מימין מתוארת דמות נשית של קדושה שאיננה מזוהה, אך ייתכן שמדובר במריה מגדלנה או קתרינה מאלכסנדריה, המרבות להופיע בתיאורים דומים. רקע הציור מכיל דימוי של עיר נמל, בעלת מאפיינים ריאליסטים.
תיארוך העבודה הוא לראשית המאה ה-16, לפני שנת 1504. תיארוך זה מתבסס על העתק של דמות יוחנן המופיעה בציור מאת אנדרה פרביטלי (Andrea Previtali) משנת 1504.
מגדלור דירהוליי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדלור 
 כתובת:  דירהוליי 
 מיקום:  דרום איסלנד 
 מדינה:  איסלנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1910
 תאריך פתיחה רשמי:  1910 
 מידות
 גובה:  13 מ' 
 קואורדינטות:  63°24′08″N 19°07′49″W﻿ / ﻿63.4022°N 19.1304°W﻿ / 63.4022; -19.1304
  (למפת איסלנד מוגדלת) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסמגדלור דירהוליי(למפת איסלנד רגילה) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסמגדלור דירהוליי
 
מגדלור דירהוליי (באיסלנדית: Dyrhólaeyjarviti) הוא מגדלור הממוקם על צוק הדירהוליי, והוא הנקודה הדרומית ביותר באיסלנד.
היסטוריה

המגדלור הראשון היה שלד פלדה שהובא משוודיה והוקם בשנת 1910. המגדלור הנוכחי הוקם בשנת 1927.
תיאור

המגדלור הוא מגדל בטון מרובע, צבוע בלבן עם גימור אדום. מגורי שומרים ממוקמים בצד שמאל וימין של המגדל. על גבי המגדל ממוקם בית פנס אדום מתכת. המרחק של האור הוא 118 מטרים. הגובה הכולל של המגדל הוא 13 מטרים. המגדל לא פתוח למבקרים. האור הלבן במגדל מהבהב כל עשר שניות.
הערות שוליים

↑  "Lighthouses in Iceland : Everything You Need To Know". Guide to Iceland (באנגלית). 2019-03-04. נבדק ב-2019-05-21.
↑  Lighthouses of East and South Iceland, www.ibiblio.org
מיקרומטר (כלי מדידה)

מיקרומטרים
מיקרומטר הוא שמו של מכשיר מדידה למדידת מידות שונות של עצמים בדיוק רב. לרוב המיקרומטרים דיוק טוב ממאית המילימטר, ובכך הם עולים על הקליבר. קיימים סוגים שונים של מיקרומטרים: למדידת עובי, קוטר, עומק, הברגה ועוד.
פעולת המיקרומטר מבוססת על בורג בעל כריכות צפופות ועדינות, כך שסיבוב אחד שלו מקרב את לחיי המדידה בחצי מילימטר. על המכשיר ישנן שנתות המודדות את מיקומו של ראש הבורג, ועל ראש הבורג שנתות נוניוס המודדות את הזווית שלו (הספרות מציינות את האורך המתאים לזווית), ומאפשרות דיוק טוב יותר. כיום, ישנם מיקרומטרים עם תצוגה דיגיטלית בנוסף.
רוב המיקרומטרים מודדים מרחקים של עד 25 מילימטר וטווחי המדידה שלהם מגיעים בהפרשים של 25 מיקרומטר (החל מ-25-0 וכלה ב-400-375 ויותר).
מיקרומטר המודד 5.78 מ"מ: 5.5 על הסקאלה האורכית ועוד 28 מאיות על הסקאלה הסיבובית.
מטר הפקות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 ענפי תעשייה:  הפקה לטלוויזיה 
 
מָטָר הפקות או מָטָר פלוס הייתה חברת להפקות סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה, שהייתה בבעלות משותפת של עמי אמיר וחברת מקאן אריקסון.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1993 על ידי עמי אמיר ואריק ברנשטיין. ההפקה הראשונה של החברה הייתה "החמישייה הקאמרית", תוכנית מערכונים וסאטירה שנוצרה על ידי אסף צפור, שהיה גם התסריטאי הראשי, ואיתן צור, שביים את כל פרקיה. התוכנית שודרה במקור בשנים 1993–1997, תחילה בטלעד בערוץ 2 ובהמשך בערוץ הראשון. לאחר שירדה משידור נרכשה לשידור חוזר בשנת 1999 בערוץ 3 בכבלים. בסוף 1999, הקימה החברה מיזם להפקת תוכן באינטרנט ולטלוויזיה אינטראקטיבית.
בשנת 2000 נכנסה חברת אולפני הבירה ירושלים (JCS) כשותפה בחברה ושמה שונה ל"מטר פלוס". בשנת 2003 ברנשטיין ו-JCS פרשו מהחברה, לאחר שנקלע לקשיים בעקבות עיכובים בתשלומים מערוץ 10, ועמי אמיר קיבל את מלוא הבעלות בחברה. ב-2007, לאחר שהחברה נקלעה לקשיים ולחובות שנאמדו ב-1.5 מיליון ש"ח לספקים ולבנקים, רכשה חברת הפרסום מקאן אריקסון 50% מן הבעלות בחברה מחזור העסקים של החברה הוערך ב-2007 ב-10 מיליון ש"ח בשנה.
בפברואר 2011 הודיעה מקאן אריקסון על הקמת יחידה חדשה להפקת תוכן טלווזיוני וממותג להפצה באינטרנט, בהסתמך על מטר הפקות, כמו כן הודיעה כי תשקיע ב-2011 40 מיליון שקל בהפקות שונות, שתי סדרות דרמה, שלושה סיטקומים, שתי סדרות דוקומנטריות, שתי סדרות דוקו-ריאליטי, שני סרטי קולנוע וסדרות אינטרנט. אולם חודש אחר כך כי השותפות ב"מטר" פורקה והחברה חזרה לבעלותו של עמי אמיר.
תוכניות שהופקו על ידי מטר הפקות

החמישייה הקאמרית (1993–1997)
פאזל (1999–2000)
שי ודרור בערוץ 10 (2003–2007)
הבורגנים (2000–2004)
"בנות בראון" (2002)
"משפחת קמיצ'לי" (2004)
עד החתונה (ערוץ 2) (2008)
"סוף עונת התפוזים" (ערוץ 1)
"מה זה השטויות האלה?!" בערוץ 2 (2008–2016)
"מקום לדאגה" בערוץ 10 (2008–2009)
"המובילים" בערוץ לוגי (2007–2009)
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏החמישיה הקאמרית בערוץ 3, באתר גלובס, 8 במרץ 1999
↑  רונית ורדי, ‏"מטר הפקות" במיזם של אינטרנט וטלוויזיה אינטראקטיבית, באתר גלובס, 23 בדצמבר 1999
↑  אביבה קרול, ‏מתרכזת בתוכן, באתר גלובס, 16 במרץ 2000
אביבה קרול, ‏מנכ"ל JCS: הכנסות המפיקים יגדלו בזכות הקמת ערוצי טלוויזיה נוספים, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2000
↑  אביבה קרול, ‏"נפגעי ערוץ 10" מבקשים מדוד תדמור לייצגם, באתר גלובס, 6 באפריל 2003
אביבה קרול, ‏מפיקים מציעים להמשיך ההפקות בערוץ 10 על חשבונם, באתר גלובס, 8 באפריל 2003
↑  רוני קורן-דינר, משבר הטלוויזיה מחמיר: מטר פלוס בקשיים - הפקות כמו "עד החתונה" לרשת הוקפאו, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2006
יעל גאוני, ‏חברת ההפקות "מטר פלוס" של עמי אמיר עשויה להכניס משקיע נוסף, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2006
↑  יעל גאוני, ‏מקאן-אריקסון תרכוש את מטר הפקות אך לא תכסה את חובותיה, באתר גלובס, 20 במאי 2007
↑  איילה צורף, רכישה ראשונה בתחום הפקת התוכן: מקאן אריקסון תיכנס כשותפה במטר, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2007
↑  איילה צורף, יחידה חדשה במקאן אריקסון: תוכן טלווזיוני וממותג שיופץ באינטרנט, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2011
↑  אופיר בר-זהר, מטר הפקות: ב-2011 נפיק תכנים בהשקעה של 40 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2011
↑  לי-אור אברבך, ‏יוניברסל מקאן יוצאת מהשותפות ב"מטר הפקות", באתר גלובס, 24 במרץ 2011
↑  נועם שרביט, ‏שי ודרור יפצו את העיתונאי מתי גולן: "ניצול ציני של במת התקשורת לעלוב", באתר גלובס, 17 במאי 2007
נורית רוט, שי גולדשטיין ודרור רפאל חויבו לשלם למתי גולן 60 אלף שקל בגין לשון הרע, באתר הארץ, 17 במאי 2007
↑  מיכל שדה, שידורי קשת מתחילה בקידום סדרת הדרמה "הבורגנים", באתר TheMarker‏, 1 באוגוסט 2000
רותי זוארץ, ‏הבורגנים החדשים, באתר גלובס, 14 בדצמבר 2003
כתב גלובס, ‏קשת ו"יס" משקיעות 1.2 מיליון דולר בעונה החדשה של "הבורגנים", באתר גלובס, 2 בספטמבר 2002
↑  אהוד אשרי, המפונקים והמרירים, באתר הארץ, 9 בינואר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363520005171  VIAF: 82151431532056300474   WorldCat (עם VIAF): 82151431532056300474
מיכאיל מסחי

מיכֵאל מֶסחי (גאורגית: მიხეილ მესხი, רוסית: Михаил Месхи‏; 12 בינואר 1937 - 22 באפריל 1991) היה כדורגלן גאורגי בגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה); עמדתו הטבעית במגרש הייתה של חלוץ שמאלי קיצוני, אך הרבה לשחק גם כקשר.
מיכאיל מסחי נולד בשנת 1937 בטביליסי; הוא למד לשחק בבית הספר לכדורגל מס' 35 של העיר.
קריירה

בשנים 1969-1954 מסחי שיחק בקבוצת דינמו טביליסי; ב-6 בספטמבר 1959 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק הניצחון נגד צ'כוסלובקיה (1:3); באותו משחק מסחי הבקיע את שערו הראשון בנבחרת.
מסחי שיחק בנבחרת הסובייטית במשחק שמינית הגמר השני של אליפות אירופה הראשונה בכדורגל בשנת 1959 מול הונגריה, שהסתיים בתוצאה 0:1 לטובת ברית המועצות (לאותה אליפות לא נערכו מוקדמות, אלא קדמו משחקי שמינית ורבע גמר). בטורניר הגמר שנערך בצרפת בשנת 1960, מסחי הופיע במשחקי חצי הגמר והגמר וזכה עם הנבחרת באליפות אירופה.
במוקדמות מונדיאל 1962 מסחי שיחק במדי נבחרת ברית המועצות בארבעה משחקים והבקיע שני שערים לזכותה; במונדיאל 1962 עצמו, הוא הופיע פעמיים בשלב הבתים: במשחק הניצחון (0:2) על יוגוסלביה ובמשחק התיקו (4:4) מול קולומביה; בנוסף הופיע גם במשחק ההפסד (2:1) לצ'ילה בחצי הגמר.
בשנת 1964 מסחי זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות בכדורגל הראשונה של הקבוצה; בסך הכול, הוא שיחק ב-284 משחקים במדי הקבוצה והבקיע 54 שערים לזכותה.
בשנת 1965 מסחי הופיע בארבעה מששת משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 והבקיע שער אחד לזכותה.
ב-20 באפריל של שנת 1966 מסחי ערך את משחקו האחרון במדי נבחרת ברית המועצות במשחק התיקו (2:2) נגד שווייץ; בסך הכול, הוא שיחק ב-35 משחקים במדי הנבחרת והבקיע ארבעה שערים לזכותה.
בסוף קריירת המשחק שלו, מסחי שיחק בשנת 1970 בקבוצת לוקומוטיב טביליסי בארבעה משחקים; בשנים 1991-1969 הוא היה מאמן ומנהל של בית הספר לכדורגל "אוואזַה" בטביליסי.
מסחי הוא בעל עיטור "אות הכבוד" של ברית המועצות.
מיכאיל מסחי מת בשנת 1991 בטביליסי; על שמו נקרא האצטדיון לכדורגל של מועדון לוקומוטיב טביליסי; ב-19 בנובמבר של שנת 2014 בשטח האצטדיון נחנך פסלו של מסחי, שעשוי מברונזה וניצב על כן מגרניט (הוא פוסל על ידי הפסל הגאורגי גוֹגי שחווַצַבאיַה; העבודה מומנה על ידי התאחדות הכדורגל הגאורגית ועיריית טביליסי).