stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צנצנת
הצנצנת בספרות ובתרבות

הצנצנת מופיעה במקרא ככלי בו הניחו מן למשמרת לדורות הבאים. מסיבה זו מספר ספרים תורניים נקראו "צנצנת המן", או בשילוב שם המחבר, כגון צנצנת מנחם וצנצנת אהרן.
מספר ספרי ילדים עוסקים בצנצנות, למשל: צנצנת הדבש, לה תפקיד מרכזי בספרי וסרטי פו הדב, הספר "צנצנת הדמעות של דביר" והספר "בזכות צנצנת דבש". הספר "שבלול בצנצנת" נכנס לרשימת "מצעד הספרים בשביל העברית" של משרד החינוך.
שיר הבכורה של כריסטינה פרי שהביא לפריצתה כזמרת נקרא "Jar of Hearts" (צנצנת לבבות).
במספר תוכניות טלוויזיה וסרטים מתמודדים הגיבורים עם צנצנת קשה לפתיחה.
בסלנג הישראלי, הביטוי "אם... אז אני צנצנת" משמש לשם טענה כי הדבר בלתי אפשרי או מופרך מיסודו.
גלריה

מזון משומר בצנצנות
צנצנת ריבה לשימוש חוזר אטומה על ידי טבעת גומי ומהודקת בבריח
צנצנות חמוצים
צנצנות ריקות
ראו גם

זכוכית
שימורים
בקבוק
הערות שוליים

↑  "וַיֹּאמֶר מֹשֶׁה אֶל אַהֲרֹן: קַח צִנְצֶנֶת אַחַת, וְתֶן שָׁמָּה מְלֹא הָעֹמֶר מָן, וְהַנַּח אֹתוֹ לִפְנֵי ה' לְמִשְׁמֶרֶת לְדֹרֹתֵיכֶם" (ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק ל"ג)
↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
↑  עטופה בתחרה: משדרגים צנצנת ישנה, באתר xnet
↑  עדות לכך ניתן לראות בדף מיחזור זכוכית באתר "פורטל השירותים והמידע הממשלתי" בו ניתנת המלצה למחזר בקבוקי זכוכית ואילו בנוגע לצנצנות ההמלצה היא לעשות שימוש חוזר
↑  דוח יישום חוק האריזות לשנת 2012, פורסם ב-23 בדצמבר 2013
↑  הרצליה ממשיכה בהפרדת האשפה: פחים סגולים למוצרי זכוכית יוצבו במרכזי מיחזור ברחבי העיר, באתר עיריית הרצליה, 8 במאי 2013
↑  צנצנת המן, 1723, צנצנת המן, 1963, צנצנת המן, 1957, צנצנת המן, 1982, קונטרס צנצנת המן, 2000, באתר גוגל ספרים
↑  צנצנת מנחם, באתר היברובוקס
↑  צנצנת אהרן, באתר גוגל ספרים
↑  מצעד הספרים בשביל העברית, באתר משרד החינוך
↑  Impossible Pickle Jar, באתר tvtropes
↑  המונח הופיע ב"מילון הסלנג המקיף" מאת רוביק רוזנטל
משטרת הג'יפתליק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצודות טגארט 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  32°08′27″N 35°29′07″E﻿ / ﻿32.14096°N 35.48521°E﻿ / 32.14096; 35.48521
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) משטרת הג'יפתליק(למפת צפון השומרון רגילה) משטרת הג'יפתליק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משטרת הג'יפתליק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משטרת הג'יפתליק he
 
משטרת הג'יפתליק.
 צולם על ידי שמואל יוסף שוויג (1940–1941)
משטרת הג'יפתליק
 (2019)
משטרת הג'יפתליק - שלט ליד הכניסה לתחנה
(2019)
משטרת הג'יפתליק - מבט מכוון מערב
(2019)
אחת מהתוכניות שהוכנו לבניית משטרת הג'יפתליק.
 מתוארך ל-9 באפריל 1940
(מתוך ארכיון המדינה)
משטרת הג'יפתלק (ג'יפטליק, ג'יפתליך, ג'פתלך) הוא מבנה אבן הנמצא בשפך של נחל תרצה (נחל פארעה) שבבקעת הירדן (כ-2 ק"מ מצומת אדם שעל כביש 90 ובקרבת מושב משואה). חלק מהמבנה הוקם עוד בתקופת השלטון העות'מאני בארץ ושימש כבית ממשל (סראיה). בתקופת שלטון המנדט הבריטי הוא הורחב כדי לשמש תחנת משטרה (כחלק ממערך מצודות טגארט שהוקם בגבולות הארץ). בתקופת השלטון הישראלי בבקעה היה המבנה חלק ממחנה צבאי עד שננטש. הוגדר כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
רקע

במהלך המאה ה-19 רכש הסולטן הטורקי עבדול חמיד השני אדמות בארץ ישראל ובעבר הירדן בהיקף של כ-900,000 דונם כשרובם בבקעת הירדן (כ-380,000 דונם). אדמות אלו נקראו צ'יפתליכ (Chiflik) לציין את שיוכן לסולטן). ריכוז משמעותי של אדמות (כ-70,000 דונם) נרכש באזור ואדי פרעה (הקרוי גם ע'ור אל פרעה (ג'יפתליק)). אדמות אלו הולאמו לאחר מהפכת הטורקים הצעירים ב-1902.
ההיסטוריה של האתר > השלטון העות'מאני

במהלך התקופה העות'מאנית הקימו הטורקים, בסביבות 1913, מבנה מנהלה (סראיה) במוצא נחל תרצה, שכונה "אחוזת הסולטן הטורקי", ושימש לניהול תושבי המקום וקרקעות הסולטן וכנראה גם כמרכז גביית מיסים. אתר זה נבחר להקמת הבניין עקב היותו ממוקם בנקודה אסטרטגית השולטת, מצד אחד, בדרך העוברת לאורך בקעת הירדן (כיום כביש 90), ומצד שני, בדרך שיורדת משכם, לאורך נחל תרצה ומשם, דרך גשר אדם לעבר הירדן.
ההיסטוריה של האתר > תקופת המנדט הבריטי

לאחר ניצחון הבריטים במלחמת העולם הראשונה שימש המקום את משטרת המנדט. בעקבות מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936-1939) החליטו הרשויות הבריטיות, בעקבות המלצות של סר צ'ארלס טאגארט, להקים שרשרת של משטרות ומצודות ברחבי הארץ לשיפור ביטחון האזרחים.
בגזרת בקעת הירדן ראו הבריטים חשיבות רבה לחסימת מעבר לוחמים ערבים ונשק מכוון עבר הירדן לכוון גב ההר, דבר שהביאו לתיגבור הכוחות המורדים ששהו שם. לאור צורך זה, החלו הבריטים, ב-1940, לתכנן הקמת מבנה משטרה במוצא נחל תרצה (ע'ור אל פרעה - ג'יפתליק) תוך התבססות על מבנה הממשל הטורקי שהיה קיים במקום. רשויות התכנון הכינו כ-3 חלופות לפי דגם של תחנה כפרית (2nd Class Police Station). המשטרה הוקמה ב-1941 ושימשה את המשטרה הבריטית עד לסיום המנדט.
משטרת הג'יפתליק הייתה חלק משורה של משטרות שהקימו הבריטים לאורך גבולם המזרחי שכללו גם את משטרת צמח, משטרת טובאס ומשטרת יריחו.
ההיסטוריה של האתר > תקופת השלטון הירדני

ב-1948, לאחר סיום המנדט, שימש המבנה את שלטונות ירדן (אין עדויות לאופן השימוש במבנה).
ההיסטוריה של האתר > תקופת השלטון הישראלי

לאחר כיבוש בקעת הירדן במלחמת ששת הימים הוקם במקום מחנה צבאי ששימש כמפקדת חטיבת הבקעה. ב-1968 שונה שמו של המחנה ל"מחנה אריה" על שם אל"ם אריק רגב שנהרג ביולי אותה שנה במרדף אחר מחבלים. לאחר מספר שנים ננטש המחנה.
מבנה המשטרה

מבנה המשטרה משלב את המבנה העות'מאני המקורי עם התוספות המנדטוריות:
המבנה העות'מאני הדו קומתי נמצא בצידו הדרום מערבי של המשטרה. המבנה בולט בגלל אופי חומרי הבניין (אבנים) והשימוש בדלתות ובחלונות מקושתים גדולים (וזאת בניגוד למודל הבריטי של המשטרות לפיו החלונות בקומת הקרקע היו קטנים לשם הגנה על השוהים במשטרה).
שאר הצדדים של מבנה המשטרה הוקפו על ידי מבנה חד קומתי מבטון מצופה טיח.
בפינות המערבית והמזרחית נבנו 2 מגדלי שמירה שאחד מהם (המערבי) מכיל מכל אגירת מים. כמו במבני משטרה אחרים, צוידו הקומות הראשונות של המגדלים בפתחי ירי מוגנים בתריסי ברזל.
הגישה למשטרה הייתה על גבי דרך סולינג שחלקה כוסה באספלט.
נכון ל-2019 ניכרת הזנחה רבה במבנה ובסביבותיו. קירות המבנה מחוררים מירי כדורים, רוב חלקי הברזל (מרזבים, סורגים, חלונות מוגני ירי ועוד) נחתכו לסחר בברזל, רצפת המבנה מכוסה בגללים עקב שימוש במבנה לשמירת עדרי כבשים.
סביבת האתר

המשטרה נבנתה על שלוחה של תל אל מזאר כשעל פסגתו עומד מבנה (כנראה מהתקופה הבריטית) עם כתובות גרפיטי (מהתקופה בה שהה צה"ל במקום) כשמסביבו תעלות קשר.
בסביבת המשטרה ניכרים מבנים הרוסים רבים (מהתקופה העות'מאנית ומהתקופה המנדטורית). על מורדות הגבעה, ומעל קו הגובה של המשטרה, בנויות 2 בריכות שכנראה הזינו במימיהן את המשטרה בגרביטציה.
ממזרח ומצפון מזרח למשטרה עבר ערוצו של נחל תרצה כשהשלוחה, עליה עומדת המשטרה, חודרת לערוץ הנחל ויוצרת מעין צוואר בקבוק ששיפר את יכולת השליטה של יושבי המקום בעוברים בנחל.
על הגדה השנייה של הנחל, ממול המשטרה, נמצא היישוב פארעה אל-ג'יפתליק.
ממערב למשטרה (מצידו השנייה של תל אל מזאר) ממוקמת מפקדת חטיבה 417.
מדרום למשטרה נמצא תל א צמאדי עליו נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה עד ימי הבינים.
מדרום לאתר נמצאת מכינה קדם-צבאית בשם מכינת ליאל (על שם סמ"ר ליאל גדעוני שנפל במבצע צוק איתן). מכינה זו נמצאת באתר "מחנה גדי" (שנקרא על שמו של סרן גד מנלה שנהרג בבקעה ב-1968 בתקופת המרדפים)
המבנה שהיה מוזנח עם כתובת גרפיטי משמש כיום בית חם לצעירים בסיכון שנקרא "בית אליהו"
לקריאה נוספת

מאיר כהן, אריה יצחקי, מדריך ישראל - מדבר יהודה ובקעת הירדן, הוצאת כתר והוצאת משרד הביטחון, 1979 (מהדורה ראשונה)
הערות שוליים

↑  עזריה אלון, מרחבי ארצנו - מבית שאן ליריחו, למרחב, 26 במאי 1961
↑  היו עוד משטרות, כמו בצמח וטולכרם, שנעשה בהם שימוש במבנים קיימים
↑  המשטרה הייתה חלק ממערך הגנה שכלל גם גדרות וסיורים אוויריים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008595362405171
וסוולוז'סק

וסוולוז'סק (ברוסית: Всеволожск) היא עיר ברוסיה, המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז המשנה וסוולוז'סק במחוז לנינגרד. אוכלוסייתה מונה 67,911 (נכון ל-2016).
העיר הוקמה בשנת 1892 על ידי פאבל וסוולוז'סקי ונמצאת במרחק של 7 קילומטרים מהעיר סנקט פטרבורג. בשנים 1941–1944 עברה בעיר הדרך לחיים, שחיברה את לנינגרד הנצורה עם שאר ברית המועצות ומאז 1991 נערך בעיר המרתון הבינלאומי לזכר אותה הדרך. העיר מהווה חלק ממטרופולין סנקט פטרבורג לאחר שחלק גדול מתושביה עובדים בסנקט פטרבורג בתשתיות ובנייה.
אטימולוגיה

מקור שם העיר הוא בשם משפחתו של מייסדה — פאבל אלכסנדרוביץ' וסוולוז'סקי (1839–1898).
שכונות ורובעי העיר

העיר מאגדת רבעים וחלקות אדמה שונות שהפכו לרבעים ובהם בתי נופש ובתי קיץ, כדוגמת:
וסוולוז'סק
ברנגרדובקה (Бернгардовка)
שדה קוטובו
פלג הטחנה (Мельничный Ручей)
הרובע הדרומי
פריוטינו (Приютино)
רובע אילינסקי
אזור אחסון וקהילה
פודגורנויה
קרסנאיה פוליאנה
רובע סלחוזטכניקום
ריאבובו
קיאסלבו
רומבולובו
אוטרדה
חוטור רקסי
פיטומניק
קובאליובו (Ковалёво)
אזור התעשייה (Производственная зона города Всеволожска)
שצ'גלובו
רובע הקילומטר הששי
אגמי ז'דאנוב
פוגארבו
פארק קנשה
בריוזקי
כפר חקאפלייטה (Деревня Хаккапелиитта)
היסטוריה

העיר אוזכרה לראשונה בשנת 1500 תחת השם "לובליאנה על נהר לובנה" וסמוך לה אגד היישובים ריאבובו והיישוב נודע בשם "לוביה".
במאות ה-17 וה-18 שימש כאזור נופש וציד עבור האצולה הרוסית ובגבולותיו שכנה אחוזת פריוטינו, שהייתה שייכת למנהל הספרייה הציבורית הרוסית ונשיא האקדמיה הקיסרית לאומנויות אלכסיי אולנין. באזור ריאבובו התגוררו בבתי קיץ אלכסנדר מנשיקוב ופאבל וסוולוז'סקי.
בשנים 1774–1779 ריאבובו הייתה שייכת לברון איוואן פרידריקס שבנה בה כנסייה והייתה מרכז הכנסייה הלותרנית באזור. כל השטחים והאחוזות הפכו לחלק מהעיר וסוולוז'סק בשנת 1963.
בשנת 1892 הונחו מסילות ברזל צרות בתחומי אדמתו של פאבל וסוולוז'סקי ונחנכה תחנת רכבת. סביב לתחנה התפתח היישוב וסוולוז'סקי שהיווה את הגרעין לעיר וסוולוז'סק.
מסילת הברזל עברה גם בשטח האדמה של יוהאן ברנגרד ונבנתה תחנת הרכבת "כריסטינובקה" שבינואר 1910 הפכה ל"ברנגרדובקה" על שמו של ברנגרד (למעשה שמו היה ברנהרד אך בהגייה הרוסית ה' הופכת לג'). ברנגרדובקה הפכה לאחת משכונות ורובעי העיר וסוולוז'סק.
בשנת 1914 פעלו מספר בתי ספר לחקלאות ובשנת 1924 הורחבו מסילות הברזל הצרות והפכו לרחבות יותר ונחנך רציף חדש. ב-1925 גדל מעמדו של היישוב, שנותר יישוב נופש אך היה למרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז המוניציפלי המקיף אותו, כך היה לאחר הקמת מחוז לנינגרד ב-1927.
בתקופת מלחמת העולם השנייה והמצור על לנינגרד עברה בתחומי העיר דרך החיים שקישרה את לנינגרד הנצורה עם שאר המדינה.
היישוב הלך וגדל ואיחד תחתיו את כל יישובי הנופש שסביבו עד כדי כך שב-1 בפברואר 1963 נשיאות הסובייט העליון העניקה ליישוב מעמד של עיר והוכפף ישירות לוועדה המחוזית התעשייתית. ב-1965 הפכה וסוולוז'סק לעיר בעלת חשיבות מחוזית.
עד שנת 1991 ראש העיר היה מזכיר המפלגה הקומוניסטית בעיר, החל מאותה שנה ראש העיר נבחר בבחירות ישירות הנערכות אחת ל-6 שנים. המועצה המחוקקת היא מועצת הנבחרים. בית העירייה שוכן ברחוב הגיבורים 12 בעיר.
אוכלוסייה

| לאום | 1926> מספר | 1926> % | 1939> מספר | 1939> % | 1942> מספר | 1942> % | 1959> מספר | 1959> % | 1989> מספר | 1989> % | 2002> מספר | 2002> % | 2010> מספר | 2010> % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בסך הכל | 1,324 | 100 | 11,848 | 100 | 6,330 | 100 | 27,768 | 100 | 31,269 | 100 | 45,310 | 100 | 60,018 | 100 |
| רוסים | 1,090 | 82,3 | 10,681 | 90,2 | 5,710 | 90,2 | 25,010 | 90,1 | 27,551 | 88,1 | 38,527 | 85,0 | 54,432 | 90,7 |
| אוקראינים | 4 | 0,3 | 176 | 1,5 | 134 | 2,1 | 618 | 2,2 | 989 | 3,2 | 1,462 | 3,2 | 1,519 | 2,5 |
| בלארוסים | 29 | 2,2 | 155 | 1,3 | 151 | 2,4 | 520 | 1,9 | 646 | 2,1 | 784 | 1,7 | 406 | 0,6 |
| טטרים | — | — | 47 | 0,4 | … | … | 194 | 0,7 | 197 | 0,6 | 367 | 0,8 | 323 | 0,5 |
| ארמנים | … | … | … | … | … | … | … | … | … | … | 310 | 0,7 | 607 | 1,0 |
| ילידי אינגריה | 61 | 4,6 | 220 | 1,9 | — | — | 172 | 0,6 | 352 | 1,1 | 247 | 0,6 | 92 | 0,2 |
| צוענים | … | … | … | … | … | … | … | … | 264 | 0,8 | 201 | 0,4 | 71 | 0,1 |
| יהודים | 3 | 0,2 | 223 | 1,9 | 99 | 1,6 | 802 | 2,9 | 374 | 1,2 | 125 | 0,3 | 72 | 0,1 |
| אחרים | 137 | 10,3 | 346 | 2,9 | 236 | 3,7 | 452 | 1,6 | 896 | 2,9 | 3,287 | 7,3 | 1,385 | 2,3 |
בשנים 1920–1926 הנתונים מתייחסים ליישוב בלבד.
בשנים 1939–1959 הנתונים מתייחסים ליישוב בלבד.
שנת 2010 הנתונים מתייחסים גם למחוז מוניציפלי הסובב את העיר.
כלכלה

העיר מהווה חלק מפרבר סנקט פטרבורג וחלק מתופעת היוממות, לפיה מרבית תושבי העיר עובדים בעיר סנקט פטרבורג ונוסעים אליה מדי יום. רמת האבטלה בעיר היא מהנמוכות במחוז לנינגרד ונכון לנתונים משנת 2011 נרשמו 230 מובטלים ואחוז האבטלה עמד על 0.15% והיה הנתון הנמוך ביותר במחוז לנינגרד, שאחוז האבטלה בו עמד על 0.74%.
מרבית התושבים מתפרנסים מעבודה בתחום הבינוי ובעיר מפעלי רכב המופעלים על ידי Ford Motor Company, חברת בת של יצרנית הרכב פורד.
העיר הייתה כפר נופש במשך שנים רבות ובמאה ה-21 נפתח בה מתחם Millcreek, הכולל מסעדה, מגרשי טניס ואזורי פנאי (https://millcreek.ru/).
כלכלה > תעשייה

וסוולוז'סק היא אחת מהמרכזים התעשייתיים המודרניים במחוז לנינגרד. בתחומי העיר פועלים המפעלים והחברות הבאות:
מפעל הרכבים של Ford
מפעל Gestamp Automocion
מפעל Nokian Tyres
מפעל Indesit הפועל בשם "Merloni TermoSanitari S.p.A"
חברת Smurfit Kappa Group הפועלת תחת השם Smurfit Kappa St. Petersburg
חברת הבנייה "אקוליט"
מפעל "MDM Pechat"
מפעל "ניאופרינט"
מפעל הבשר וסוולוז'סקי
כלכלה > מסחר ותקשורת

בעיר סניפים רבים של רשתות שיווק ומזון, בעיקר של רשתות "פיאטירוצ'קה" ואחרים ורשת חנויות של רשתות המזון הגדולות ברוסיה. העיר ענפה מאוד מבחינה מסחרית ובה מבני מרכז מסחרי רבים, לרבות קניונים וקומפלקסים של מסחר.
מרבית שרותי התקשורת הקווית מסופקים על ידי חברת "לנסביאז" (Ленсвязь) המהווה חלק מחברת התקשורת "רוסטלקום" (Ростелеком). בעיר סניפים של מפעילות הסלולר MTS, מגהפון, ביליין וחברת Tele2. שרותי הגלישה והאינטרנט מסופקים על ידי חברות Vsevnet המקומית, R2, חברת MTS וביליין (Билайн). שרותי טלוויזיה בכבלים מסופקים על ידי החברות Format TV, Teletsvet, Spektr, Teleinkom, R2 וחברת Vsevnet.
חינוך, תרבות וספורט > חינוך ותרבות

אין בעיר אוניברסיטה או מכללה אך פועל בה סניף של האוניברסיטה ההומניטארית הממלכתית של רוסיה המהווה למוסד להשכלה הגבוהה היחיד בעיר. בנוסף ישנם בעיר 7 בתי ספר תיכון: ליציאום מספר 1, הגימנסיה הפרטית "גרייס", בשדרות כריסטינובסקי בעיר, הטכניקום לתעשייה האגררית של וסוולוז'סק וסניף הטכניקום הרפואי של מחוז לנינגרד.
בתחום התרבות פועלים בעיר בית התרבות ובו חוגים שונים, אולפני ריקוד ואומנויות לכל הגילאים, בית ספר למוזיקה על שם גלינקה, בית ספר לאמנויות ובית ספר לאמנויות לילדים. ברובע שדה קוטובו בעיר פועל בית ספר לספורט ופועל בעיר גם מרכז לטכנולוגיות מידע. בברנגרדובקה פועל היכל האומנויות לילדים.
בכניסה לעיר ניצבת אחוזת פריוטינו, בה שהה אלכסנדר פושקין. כיום האחוזה מאכלסת תערוכה מתחלפת והיא משמשת לאתר צילומים להשכרה. בדרום העיר פועלים מספר מוזיאונים, כדוגמת מוזיאון "וסוולוז'סק בתקופת המצור על לנינגרד", מוזיאון לתולדות תחבורת הרכבים ומוזיאון החתולים.
בעיר מספר פסלים ואנדרטאות לזכר דמויות היסטוריות, כדוגמת הפסל לזכר וסבולוד אנדרייביץ' וסוולוז'סקי שנחנך בספטמבר 2009, הפסל לזכר לנין מאחורי בית הספר למוזיקה ע"ש גלינקה, אנדרטה לזכר חיילי הצבא האדום, אנדרטה לזכר הרוגי מלחמת צ'צ'ניה השנייה, האנדרטה לזכר נפגעי אסון צ'רנוביל והאנדרטה לזכר גיבורי מלחמת העולם השנייה.
בעיר פועל מוזיאון החתולים ובו גם תערוכה המוקדשת לחתולי מוזיאון ארמיטאז'.
חינוך, תרבות וספורט > ספורט

בתחומי העיר נערך מדי שנה מרתון דרך החיים, הנערך לציון דרך החיים ברחבי מחוז לנינגרד ומשתתפים בו רצים מכל העולם.
בעיר ישנו מגרש כדורגל ומשחקים בו מועדוני כדורגל לנוער כדוגמת מועדון הכדורגל VMR שנוסד בשנת 2008 וזכה באליפות מחוז לנינגרד (2018, 2019), בגביע המחוז (2020) ובסופרקאפ המחוזי (2020). ישנו גם בית ספר לספורט המתמחה בתחומי ספורט שונים.
נבחרת וסוולוז'סק מתמודדת באליפות רוסיה בפלורבול.
תושבים בולטים

בלוסוב, ולדימיר פוולוביץ ' (נולד ב-1927) הוא סופר-מומחה. 1946) ספורטאי, אלוף אולימפי.
בורטקו, ולדימיר ולדימירוביץ ' (נולד ב-1995). 1946) במאי קולנוע סובייטי ורוסי, תסריטאי, מפיק.
ואשוקוב, מיכאל יורייביץ ' (נולד ב-1927) הוא סופר-מומחה. 1958) אמן, קופלטיסט, הומוריסט.
ווקה, גרגארד יעקובלביץ ' (1887-1988) חוקר מקומות, אביר מסדר לנין (1953), אזרח כבוד ראשון של כלבולוגסק (1988), אחד הרחובות בעיר נקרא על שמו.
דניסוב, אנטולי אלכסייביץ ' (1934-2010) מדען סובייטי ורוסי, פעיל פוליטי.
דוברוולסקי, יורי אנטונוביץ ' (1911-1979) טייס-מבחן, גיבור ברית המועצות.
דרצ 'וב, ולדימיר פטרוביץ' (נולד ב-1927) הוא סופר-מומחה. 1966) בעל גביע העולם ואלוף העולם 4 פעמים ביאטלון.
ז ' ורובה, סוולטנה סרגייאווינה (נולדה ב-1927) היא סופרת ספרים. 1972) אלוף אולימפי, חבר דומא.
סלפוחין, יורי גריגורייביץ ' (1926-1998) סופר.
ליסטוב, בוריס פוולוביץ ' (נולד ב-1927) הוא סופר-מומחה. 1969) כלכלן רוסי, יו "ר הנהלה של חברת רוסלחוזבנק.
דת

בעיר ישנם 8 כנסיות פרבוסלביות של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, הכנסייה הארמנית, הכנסייה הלותרנית וצמוד לה בית הקברות הלותרני ומרכז בודהיסטי.
לא ידוע על קיומם של מסגדים או בתי כנסת בעיר.
גלריה

העיר בשנת 1911
רחוב בעיר, שנת 1900
רחוב בעיר, שנת 2010
תוואי דרך החיים בתחומי העיר
בית נופש בעיר
הכנסייה הארמנית בעיר
אחוזה ברובע פריוטינו בעיר
מבנה המכללה למדעי החקלאות בעיר
פסל לזכר וסוולוז'סקי
כנסיית השילוש הקדוש
הערות שוליים

↑  Переписная окладная книга Водской пятины 1500 года. — С. 253.
↑  Гергард Вокка. На берегах озера Нево
↑  Переписная окладная книга Водской пятины 1500 года. — С. 245, 250, 253.
↑  Первое картографическое изображение ближнего Приневья
↑  «Карта Карелии, составленная после взятия Кексгольма, Понтусом де ла Гарди», 1580 г.
↑  М. И. Пыляев. Забытое прошлое окрестностей Петербурга. (1889)
↑  Всеволожский район в 1914 году
↑  Положение о гербе МО.
↑  М. С. Ратникова. Вдоль по улице Софийской
↑  ЦГА СПб., ф. 95, оп. 11, дд. 142—143.
↑  Итоги Всероссийской переписи населения 2002 года. Вып. 7. Национальный состав и владение языками, гражданство населения Ленинградской области: Статистический сборник. — СПб., 2007. — С. 49—50.
↑  Всероссийская перепись населения 2010. Национальный состав и владение языками, гражданство населения Ленинградской области (часть 1), стр. 32, 33
↑  Angela Scott-Briggs, Angela Scott-Briggs TechBullion, Boris Listov: Biography of a Banker, TechBullion, ‏2023-06-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Steve, Listov Boris Pavlovich, Head of Rosselkhozbank (RSFB), on the Prospects of Halal Exports From Russia - My Business Blog, ‏2023-05-12 (באנגלית בריטית)
↑  Boris Listov: Rosselkhozbank Forecasts Growth in Trade with China - Space Coast Daily, spacecoastdaily.com
| מחוז לנינגרד |
| --- | --- | --- |
| מרכז אדמיניסטרטיבי | גטצ'ינה |   |
| ערים | אוטראדנויה • איוואנגורוד • בוקסיטוגורסק • גטצ'ינה • וולוסובו • וולחוב • ויבורג • ויסוצק • וסוולוז'סק • טוסנו • טיחווין • לוגה • לודיינויה פולה • לומונוסוב • ליובאן • מורינו •נוביה לדוגה • ניקולסקויה • סבטוגורסק • סוסנובי בור • סיאסטרוי • סלאנצי • סרטולובו • פודפורוז'יה • פיקאליובו • פריאוזרסק • פרימורסק • קאמנוגורסק • קומונר • קינגיספ • קירובסק • קירישי • שליסלבורג |   |
| מחוזות משנה | בוקסיטוגורסק • גטצ'ינה • ויבורג • וולוסובו • וולחוב • וסוולוז'סק • טוסנו • טיחווין • לוגה •  לודיינויה פולה • לומונוסוב • סוסנובי בור • סלאנצי • פריאוזרסק • פרימורסק • קאמנוגורסק • קומונר • קינגיספ • קירובסק • קירישי |   |
| מושלים | אלכסנדר בליאקוב • ואדים גוסטוב • ולרי סרדיוקוב • אלכסנדר דרוזדנקו |   |
| שונות | סמל • דגל • חלוקה מנהלית • האספה המחוקקת • הממשלה |   |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540478605171  LCCN: nr93042377  NKC: ge797875  VIAF: 136482935   WorldCat (עם VIAF): 136482935 
תחנת הרכבת של וסוולוז'סק, שנות 1910
הרציף המודרני של תחנת הרכבת של וסוולוז'סק, 2010
מפעל "ניאופרינט"
מפעל הבשר "וסוולוז'סקי"
מינימקרט "פיאטירוצ'קה" בשדה קוטובו בעיר
מרכז מסחרי בשדה קוטובו בעיר
קניון היובל בעיר
בית התרבות של וסוולוז'סק
ג'יאראם ג'יילאליתה

ג'יאראם ג'יילאליתה (באנגלית: Jayaram Jayalalithaa ;‏24 בפברואר 1948–5 בדצמבר 2016) הייתה פוליטיקאית ושחקנית הודית שכיהנה כראשת השרים של טמיל נאדו בדרום הודו במשך שש קדנציות בין 1991 ל-2016. ב-2014 נשלחה לארבע שנות מאסר בגין שחיתות אך בהמשך זוכתה ונבחרה שוב לתפקיד.
ג'יילאליתה הייתה מנהיגת מפלגת אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית.
היא הייתה ידועה כפוליטיקאית פופולרית מאד, שטיפלה בעוני אך גם חי חיי ראוותנות. תומכיה טוענים כי בזכותה מדינת טמיל נאדו היא אחת המדינות המשגשגות בהודו.
ביוגרפיה > ילדותה

ג'ייאלאליתה נולדה ב-24 בפברואר 1948 לג'יארם ולודוואלי (סנדיה) במשפחה ברהמין טמילית במדינת מייסור (כיום קרנאטקה). היה לה אח אחד בשם ג'יאקומאר.
אביה ג'יאראם, היה עורך דין אך מעולם לא עבד ובזבז את רוב העושר של משפחתו. הוא מת ב-1950 כשג'יאלאליתה הייתה בת שנתיים. אמה האלמנה ודוואלי חזרה לבית אביה בבנגלור בשנת 1950. ודוואלי, אמה של ג'יאלאליתה למדה קצרנות כדי להיכנס לקבל פקידותי כדי לעזור בפרנסת המשפחה ועברה לגור במדרס (כיום צ'נאי). ג'יאלאליתה נשארה תחת השגחת אחותה של אמה פדמאוואלי ושל סבא וסבתא מצד האם מ-1950 עד 1958 במייסור. מאוחר יותר עברה לבנגלור ולמדה בבית הספר לבנות בבנגלור. בראיונות מאוחרים יותר, היא דיברה על איך התגעגעה לאמה שגדלה בעיר אחרת. היא נהגה להתראות עם אמה רק במהלך חופשת הקיץ.
ביוגרפיה > קריירת משחק

ג'ייאלאליתה התפרסמה כשחקנית קולנוע באמצע שנות ה-60. אף על פי שהחלה את קריירת המשחק שלה באי רצון בפקודת אמה מתוך מטרה לפרנס את המשפחה, ג'יאלאליתה הייתה שחקנית פורה. היא הופיעה ב־140 סרטים בין 1961 ל-1980, בעיקר בשפות הטמילית, הטלוגו וקאנדה. ג'יאלאליתה זכתה לשבחים על הרבגוניות שלה כשחקנית וכישורי הריקוד שלה, וזכתה בכינוי "מלכת הקולנוע הטמילי".
היא שלטה בכמה שפות: טמילית, טלוגו, קאנדה, הינדי, מלאיאלאם ואנגלית.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בין הכוכבים איתם שיחקה היה גם רמצ'אנדרן (אנ'), הידוע בכינויו 'MGR', אייקון תרבותי טמילי, שמינף את הפופולריות העצומה שלו בקולנוע ההודי לקריירה פוליטית מצליחה. בשנת 1982, כאשר היה ראש ממשלה, ג'יאלאליתה הצטרפה לאנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית, המפלגה שהקים. עלייתה הפוליטית הייתה מהירה; תוך כמה שנים היא הפכה למזכירת המפלגה ונבחרה לרג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי. לאחר מותו של MGR ב-1987, ג'יאלאליתה הכריזה על עצמה כיורשת הפוליטית שלו ונבחרה כמנהיגה היחידה של המפלגה. לאחר הבחירות ב-1989, היא הפכה למנהיגת האופוזיציה באספה המחוקקת של טמיל נאדו. בשנת 1991, ג'יאלאליתה הייתה לראש השרים של טמיל נאדו.
בשנת 1995 ג'ייאלאליתה שלא היו לה ילדים משל עצמה לקחה חסות על בנה של חברתה הטובה והחליטה לערוך לו חתונה כאילו הייתה אמו. על החתונה הזאת היא נכנסה לספר השיאים של גינס עבור החתונה היקרה ביותר אך גם נפתחו לה תיקי שחיתות ומפלגתה הפסידה את כל המקומות בלוק סבהה בבחירות של 1996. אל החתונה הגיעו שביל מואר באורך 2 ק"מ. היא כללה עשרה אולמות אוכל שמכילים כל אחד 25,000 איש. עבור החתונה נבנו במיוחד קשתות, פסלים ושעריים מפוארים באולם הענקי. הזמנות ה-VIP כללו צלחת כסף סגורה במכל, סארי משי ודוטי משי, כל אחד בשווי 20,000 רופי. בין האורחים היו יותר מ-1,000 אורחי VIP. יותר מ-40,000 אורחים זכו ללינה בבית מלון. גדוד של פילים ושפים שהובאו ממדינת קרלה. החתונה, הוכתרה כ"אם כל הנישואים". כעסם של אנשים גבר עליה כשתמונות מהחתונה התפרסמו, וג'יאלליתאה וססיקאלה חברתה הפכו לסמלים של שחיתות. היא הואשמה בשימוש בכסף ממשלתי כדי לחגוג את הנישואים הגדולים. ייתכן שהנישואים גרמו למפלגתה לאבד את כל 39 המושבים של לוק סבהה בבחירות הכלליות של 1996.
בבחירות של 1996 מפלגתה כמעט נמחקה מרשימת המפלגות. ג'יאלאליתה עצמה איבדה את מושבה באספה המחוקקת של טמיל נאדו. הממשלה החדשה שהרכיבה מפלגת דראווידה מונטרה קזגאם הגישה נגדה אישומים במספר תיקי שחיתות, והיא נאלצה לבלות זמן בכלא. היא חזרה לשלטון בבחירות ללוק סבהה ב־1998, כאשר המפלגה הייתה שותפה חשובה בברית הדמוקרטית הלאומית ובממשלתו של ראש הממשלה אטאל ביהארי ואג'פאיי בשנים 1998–1999; אי התמיכה שלה הפילה אותו והובילה לבחירות כלליות נוספות רק שנה לאחר מכן.
המפלגה חזרה לשלטון שוב ב־2001, אף על פי שג'יאלאליתה נמנעה באופן אישי מלהתמודד עקב ההאשמות בשחיתות. בתוך חודשים ספורים לאחר שבועתה כראשת ממשלה, בספטמבר 2001, היא נפסלה מלכהן בתפקיד ונאלצה לוותר על הכיסא. לאחר זיכויה שישה חודשים מאוחר יותר, ג'יאלאליתה חזרה כראשת השרים כדי להשלים את כהונתה. ממשלתה נודעה באכזריותה כלפי יריבים פוליטיים, שרבים מהם נעצרו בפשיטות של חצות, והפכה לא פופולרית. בין השנים 2006 עד 2011 היא ישבה באופוזיציה אך לאחר מכן הושבעה לתפקיד ראשת השרים בפעם הרביעית לאחר שמפלגתה סחפה את הבחירות לאספה ב-2011.
בספטמבר 2014, נידונה ג'יילאליתה לארבע שנות מאסר, לאחר שהורשעה בשחיתות במשפט שנמשך 18 שנים. במהלך המשפט היא לא הצליחה להסביר את הימצאותם של יותר מעשרה מיליון דולר בחשבונותיה הפרטיים. חוץ מעונש המאסר היא גם קיבלה קנס בסכום של מיליארד רופיות (16 מיליון דולר) ונאלצה להתפטר מכהונתה כראשת השרים.
היא חזרה לתפקיד ראשת הממשלה לאחר שזוכתה במאי 2015. בבחירות לאספה של 2016, היא הפכה לראשת השרים בפעם השישית.
ביוגרפיה > מותה

בספטמבר אותה שנה היא חלתה במחלה קשה ולאחר 75 ימי אשפוז, היא נפטרה ב-5 בדצמבר 2016 עקב דום לב והפכה לראשת הממשלה הראשונה בהודו שמתה בתפקיד.
ג'יאלאליתה מעולם לא נישאה ולא היו לה ילדים. ב-29 במאי 2020, אחיינה ג'יי דיפק ואחייניתה דיפה ג'יאקומאר הוכרזו כיורשיה החוקיים על ידי בית המשפט הגבוה במדרס. מבקריה בתקשורת ובאופוזיציה האשימו אותה בטיפוח פולחן אישיות ובדרישה לנאמנות מוחלטת מהמחוקקים והשרים של מפלגתה, שלעיתים קרובות השתטחו בפניה בפומבי.