stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ארלי כריסט

צ'ארלס ג'וזף כריסט הבן (באנגלית: .Charles Joseph Crist Jr; נולד ב-24 ביולי 1956) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת פלורידה, בשנים 2017–2022. בבסיס המחוז שוכנת העיר סיינט פיטרסברג. בשנים 2007–2011 כיהן כמושל פלורידה.
כריסט החל את הקריירה הפוליטית שלו כאיש המפלגה הרפובליקנית. בשנים 1993–1999 היה חבר הסנאט של פלורידה, ב-1998 התמודד מול הסנאטור בוב גרהאם לסנאט של ארצות הברית אך הפסיד, ואז בשנים 2001–2003 היה נציב החינוך של ממשלת פלורידה. בטרם נבחר למושל בבחירות אמצע הכהונה ב-2006, היה כריסט התובע הכללי של פלורידה בין שנים 2003–2007.
בבחירות 2010 בחר כריסט שלא להתמודד לתקופת כהונה נוספת כמושל, וב-12 במאי 2009 הכריז על התמודדותו לסנאט של ארצות הברית. אחרי תקופה ארוכה בה הוביל בבחירות המדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית, הוא איבד את ההובלה בסקרי דעת הקהל למרקו רוביו, ובאפריל 2010 עזב כריסט את המפלגה הרפובליקנית והתמודד כעצמאי. בבחירות הכלליות הוא הפסיד לרוביו במערכת בחירות בעלת שלושה מועמדים מרכזיים, וכהונתו כמושל תמה בינואר 2011.
ב-7 בדצמבר 2012 הצטרף כריסט אל המפלגה הדמוקרטית, לאחר שתמך בנשיא ברק אובמה בהתמודדותו לתקופת כהונה שנייה כנשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות שנערכו באותה השנה. בראשית נובמבר 2013 הודיע כי יתמודד פעם נוספת לתפקיד המושל בבחירות 2014. הוא הפסיד ליורשו במשרד המושל, ריק סקוט הרפובליקני בהפרש של אחוז אחד. בבחירות 2016 נבחר כריסט לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13. בשנות כהונתו היה כריסט המושל לשעבר היחיד שכיהן בבית הנבחרים.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

כריסט נולד באלטונה (Altoonaׁׁׂׂ) שבפנסילבניה, לצ'ארלס ג'וזף כריסט, רופא אמריקאי ממוצא יווני-קפריסאי ולבנוני, וננסי (לבית לי), לה שורשים סקוטיים-איריים, ולשיים ושווייצריים. שם משפחתו הוא למעשה אמריקניזציה לשם משפחתו היווני המקורי "כריסטודולו". הוא השני מבין ארבעת ילדיהם של צ'ארלס וננסי ולו שלוש אחיות: מרגרט כריסט ווד, אליזבת כריסט היידן, וקת'רין כריסט קנדי.
בילדותו עבר כריסט לסיינט פיטרסברג שבפלורידה, שם למד בחטיבת הביניים ריביירה ובתיכון סיינט פיטרסברג, שם סיים את לימודיו ב-1974. הוא למד באוניברסיטת וייק פורסט במשך כשנתיים. כסטודנט באוניברסיטה זו, היה כריסט קוורטרבק של נבחרת הפוטבול של האוניברסיטה במהלך שנתו הראשונה והשנייה, לפני שהועבר לאוניברסיטת המדינה של פלורידה בטלהסי. שם קיבל לראשונה תואר ראשון, נבחר לסגן נשיא התאחדות הסטודנטים והיה חבר באחוות פי קאפה אלפא. לכריסט תואר שני במשפטים מבית הספר קמברלנד למשפט שבאוניברסיטת סמפורד, השוכנת באלבמה.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת סמפורד ב-1981, וצלח אחרי פעמיים כושלות את בחינות לשכת עורכי הדין של מדינת פלורידה, נשכר כריסט כיועץ כללי לליגת הבייסבול המשנית (Minor League Baseball), שבסיסה בסיינט פיטרסברג. כריסט הועמד לראשונה לתפקיד ציבורי בשנת 1986, כאשר התמודד בבחירות מקדימות לייצוג מחוז פינלאס בסנאט של פלורידה מטעם המפלגה הרפובליקנית. לאחר שהפסיד בבחירות אלה, הצטרף כריסט למשרד ערוכי הדין של גיסו בסיינט פיטרסברג אך עד מהרה שב לפוליטיקה של ארצות הברית כעוזר במטה הבחירות של קוני מאק לסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה > בסנאט המדינתי

ב-1992 נבחר כריסט לתקופת כהונה בת שנתיים בסנאט של פלורידה, הבית העליון של בית המחוקקים במדינה, כנציג מחוז הבחירה ה-20 שבתחומו חלקים רבים מסיינט פיטרסברג ומדרום טמפה. בבחירות הוא גבר על הסנאטורית המכהנת מטעם המפלגה הדמוקרטית הלן גורדון-דייוויס הוותיקה, ברוב של 58.3% מקולות הבוחרים לעומת 41.7 אחוזים שגרפה גורדון-דייוויס. כריסט הצליח להדיח אותה מתפקידהּ בעקבות איחוד מחוזות בחירה שהתקיים באותה השנה, אשר סידר מחדש את מאזן הכוחות באזור מפרץ טמפה באופן משמעותי. ניצחונו זכה לתהודה לאור העובדה שהוביל לקץ השליטה הדמוקרטית בת 128 השנים בסנאט של פלורידה, שכן הרפובליקנים זכה בשלושה מושבים נוספים בבחירות 1992, והתוצאה הסופית הייתה 20-20 ושוויון בין המפלגות.
כריסט היה ידוע כסנאטור התומך במערכת משפט פלילית קפדנית, והוא נתן את חסותו לחקיקה המחייבת את האסירים לרצות לפחות 85% מעונשם בטרם יהיו זכאים לשחרור מוקדם. הוא תמך בהעלאת שכר המורים, בבתי ספר עצמאיים המקבלים מימון ציבורי ובלוחיות רישוי מיוחדות לשימור ביצות. בראשותו של כריסט, ועדת האתיקה והבחירות של הסנאט חקרה את פעולותיו של המושל לוטון צ'ילס, בצל האשמות כי מטה הבחירות של צ'ילס ביצע "שיחות הפחדה" לאזרחים ותיקים ימים לפני הבחירות לתפקיד המושל ב-1994. צ'ילס העיד בפני הוועדה והודה כי מטה הבחירות אכן ביצוע שיחות שנועדו להפחיד מצביעים. ב-1994 נבחר כריסט מחדש לקדנציה בת ארבע שנים בסנאט כשלו 63.3% מקולות הבוחרים.
ביוגרפיה > בממשלת פלורידה

בבחירות 1998 יצא לכריסט מוניטין לאומי כאשר היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית נגד הסנאטור המכהן בוב גרהאם. בבחירות הכלליות הוא הפסיד לגרהאם בפער של 26%. בשנת 2000 הוא נבחר לנציב החינוך של פלורידה, תפקיד אותו מילא עד שהפך התפקיד מכזה שנבחרים אליו אל כזה שממונים אליו, כתוצאה מתיקון חוקתי משנת 1998. כריסט עזב את תפקידו לאחר שנבחר לתובע הכללי של מדינת פלורידה.
בשנת 2002 כריסט נבחר כאמור לתובע הכללי של פלורידה. מועמדותו נתמכה על ידי ג'ון וולש, מנחה התוכנית "המבוקשים ביותר באמריקה" של רשת הטלוויזיה פוקס. וולש ותומכים אחרים נימקו את תמיכתם בכריסט על עבודתו ב"מרכז לילדים נעדרים ומנוצלים". קבוצות זכויות אזרח וצרכנים שיבחו את כריסט על הרחבת סמכויותיו של התובע הכללי בתקופת כהונתו. סמכויות אלה אפשרו לו ולתובעים הכלליים לעתיד להעמיד לדין באופן מקבל יותר בתיקי זכויות אזרח והונאות. כריסט גם פעל למאבק בדואר זבל אלקטרוני, הקפאת דירוגי שירותי ציבור ולמען הגנת סביבה.
ביוגרפיה > מושל מדינת פלורידה

לאחר שבבחירות אמצע הכהונה ב-2006 נבחר אל תפקיד מושל פלורידה, כריסט הושבע לתפקיד בינואר 2007, המושל ה-44 למניין. כמושל, כריסט היה מעורב ברכישת מטעי הסוכר של המדינה. הוא גם עסק רבות בחינוך, עיסוק שהתבטא בהעפלתה של פלורידה לעשר המדינות המובילות לחינוך K-12.
כריסט תמך ב"חוק השיקום וההשקעה" (American Recovery and Reinvestment Act of 2009) שיזם הנשיא ברק אובמה ב-2009, אשר היה חבילת תמריצים כלכליים כתגובה ל"מיתון הגדול" שפקד את העולם כתוצאה מהמשבר הכלכלי העולמי. עמיתיו הרפובליקנים של המושל כעסו על תמיכתו של כריסט בחוק. טען מנגד כי הוא הציל את עבודתם של כמעט 20,000 מורים בבתי ספר בפלורידה ועובדי בתי ספר אחרים בשנים 2009–2010. כמושל, כריסט תמך בעונש מוות. ב-2008 חתם כריסט על צו ביצועי המונע ממעסיקים לאסור על עובדיהם להביא כלי נשק למקום העבודה, כל עוד הנשק מאובטח והעובדים בעלי רישיון נשיאה מוסתרת.
לאחר שהושמעו טענות לפיהן מכונות הצבעה ממוחשבות לא ספרו קולות ביישובים בעלי רוב אוכלוסייה אפרו-אמריקאית, אישר כריסט חקיקה המחייבת רישומים על הנייר של כל ההצבעות בבחירות. כמו כן, הוא תמך בהפחתת מס בסך 25 מיליארד דולר אמריקני לתקופה בת 5 שנים שמטרתה הקלה במתן תשלומי ארנונה. באפריל 2010 הטיל כריסט וטו על הצעת חוק בתחום החינוך שקישרה בין שכר המורים לציוני מבחן, חקיקה שנתמכה בתוקף בידי שמרנים רבים. כריסט תמך בהגברת הרגולציה על ענף הביטוחים, כולל על שיעורי ביטוח על מקרקעין (בעקבות הוריקן קתרינה) ועל ביטוחי בריאות.
ביוגרפיה > מושל מדינת פלורידה > יחסו להפלות

| --- | --- |
 :  ראו גם – תנועות נגד הפלות
עמדתו של כריסט בנושא הפלות לעיתים קרובות נתפשה כלא-החלטית. ב-1995, כחבר הסנאט של פלורידה, כריסט הצטרף לשני דמוקרטים בוועדת הבריאות של הסנאט בהצבעה נגד הצעת חוק שקראה לתקופת צינון בת 24 שעות בטרם אישה תוכל לבצע הפלה, מה שהביא לשוויון בהצבעה ולביטול ההצעה. ב-1998, בעת שהתמודד לסנאט האמריקאי, הצהיר כריסט בריאיון עיתונאי לעיתון "טמפה ביי טיימס" כי ”אני מאמין שיש לאישה זכות בחירה, אך עדיף שהיא תפעיל שיקול דעת והתייעצות קפדנית עם משפחתה, הרופא שלה ואנשי הכמורה שלה; לא עם ממשלתה.” בעימות בחירות שנערך באותה השנה הוא אמר שהוא לא תומך בתיקון חוקתי האוסר על הפלות. ב-2006, בעת שהתמודד על תפקיד המושל, אמר כריסט כי הוא לא תומך בביטול פסק דין רו נגד וייד והתנגד לתקופת צינון חובה בת 24 שעות לפני שאישה תוכל לבצע הפלה.
בשנת 2010, בעת שהתמודד שוב לסנאט של ארצות הברית, כריסט אמר שהוא "ילחם למען מאמצי חקיקה בעד-החיים", ותיאר את עצמו כ"תומך בחיים". אולם, בחודש מרץ אותה שנה, תחת חרושת שמועות על עזיבה עתידית מהמפלגה הרפובליקנית ואפשרות שיהפוך לעצמאי, כריסט שב ואמר כי אינו תומך בהפיגת פסק דין רו נגד וייד על פיו ואמר ל"קבוצת הקואליציה המשפחתית הנוצרית", כי יש לשנות לבבות במקום שינוי חוקים.
ביוני 2010, לאחר שהשלים את המהפך האידאולוגי שלו והכריז על עצמו עצמאי, כריסט הסיר מאתר האינטרנט שלו מלל נגד הפלות. זמן קצר לאחר מכן הוא הטיל וטו על הצעת חוק המחייבת נשים המבקשות להפיל את עובריהן לשלם עבור ולעבור בדיקת אולטרה סאונד רפואית, וכינה הצעה זו "עונש" ו"כמעט אכזרית". הצעת החוק נוסחה בשפה המונעת כיסוי של הפלות תחת חוזה שלפיו יבוטלו לצמיתות זיכויי מס או השתתפות בעלויות ההפלה. מחוקקים רפובליקנים ותנועות נגד הפלות הגנו על נוסח החוק באמתלה שהשפה נועדה למנוע את מה שהם מחשיבים כאפשרות של מימון פדרלי המשמש להפלות בפלורידה". מנגד, תנועות בעד הפלות גרסו כי המלל בהצעת החוק עשוי היה לגרום למאות אלפי נשים לאבד את הכיסוי הבריאותי שיש להן בהווה. הצעת החוק עליה כריסט הטיל וטו כללה גם הוראות שנועדו לבטל סעיפים מחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ומחקיקת רפורמת בריאות ממלכתית פדרלית בה דגל הנשיא ברק אובמה.
ביוגרפיה > מושל מדינת פלורידה > יחסו לנישואים חד-מיניים

בשנת 2006, כשהצעה לתיקון חוקתי האוסר על נישואים של בני-זוג מאותו המין עמדה לבחירה בידי תושבי פלורידה, הצהיר כריסט כי תיקון כזה אינו נחוץ מכיוון שחוק בפלורידה אוסר זה מכבר על נישואים שכאלה. אולם, בספטמבר 2005 חתם כריסט על עצומה לתיקון חוקתי שכזה במהלך הבחירות המקדימות לתפקיד מושל פלורידה לבקשת ארגון שמרני בשם "הקואליציה הנוצרית". כריסט אמר אז מהלך מסע הבחירות כי הוא תומך ב"נישואים מסורתיים", וב-2008 כריסט אמר שהוא הצביע בעד ההצעה לתיקון אשר התקבלה. עם זאת, במהלך עימות בחירות ובריאיון לתוכנית אירוח ברדיו ב-2006 כריסט הביע תמיכה באיחודים אזרחיים.
כאשר נושא האיחודים האזרחיים והנישואים החד-מיניים הועלו בריאיון לתוכנית ברשת הטלוויזיה CNN, כריסט אמר על הסוגיה כי ”זה לא נושא שמרגש אותי. אני אדם של 'חיה ותן לחיות'”, ובפני העיתון "אורלנדו סנטינל" אמר כי הנושא אינו בראש מעייניו. תחילה, כריסט תמך באיסור של ממשלת פלורידה על אימוץ בידי זוג מאותו המין, שהיה תקף מאז 1977. הוא הביע בפומבי את התמיכה באיסור זה מאז כיהן כתובע הכללי של פלורידה בשנת 2006 ועד לתקופה שהתמודד לסנאט של ארצות הברית, גם לאחר שכמה מחברי בית המחוקקים הציעו לבטל את האיסור ב-2007 ושופט במחוז מיאמי-דיידהגדיר את האיסור כבלתי-חוקתי ב-2008. כריסט הביע תמיכה באיסור כבר בפברואר 2010, אך עד יוני 2010 הוא הראה נכונות לשינוי החוק בפלורידה כדי לאפשר אימוץ בידי בני זוג מאותו המין.
ביוגרפיה > תפקידו בבחירות לנשיאות 2008

| --- | --- |
 :  ראו גם – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
הסנאטור ג'ון מקיין ממדינת אריזונה הביע תמיכה במסע הבחירות של התובע הכללי כריסט לתפקיד מושל פלורידה בבחירות 2006, בשעה שערך לצדו תעמולה למען היבחרו. ערב הבחירות הכלליות קיים כריסט אירוע בחירות עם מקיין בג'קסונוויל. מאוחר יותר, כאשר נערכו העימותים הראשוניים בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית בסיינט פיטרסברג, כריסט צידד במקיין וברעיונותיו. רודי ג'וליאני, לשעבר ראש עיריית ניו יורק, שגם הוא ערך תעמולה למענו של כריסט כשהאחרון התמודד למושל, ביקש את תמיכתו הרשמית במועמדותו למועמדות הרפובליקנית. במאי 2007 חתם כריסט על הצעת חוק המקדימה את הפריימריז בפלורידה ל-29 בינואר 2008 במקום 5 בפברואר, בניגוד לכללי המפלגה הרפובליקנית הלאומית. כריסט הצטרף למושלת מישיגן ג'ניפר גרנהולם וביקש להימנות במשלחת הצירים של מדינותיהם.
ב-26 בינואר 2008 הביע כריסט תמיכה רשמית במסע הבחירות של מקיין לנשיאות. מקיין הוסיף לנצח בפריימריז בפלורידה בפער של 5% על מתחריו. ב-28 באוקטובר 2008 האריך כריסט את שעות ההצבעה המוקדמות בבחירות לנשיאות בפלורידה והצהיר כי "קיים מצב חירום" בגלל אחוז ההצבעה והמתנה במשך שעות בקלפיות ברחבי המדינה.
בתאריכים 12–14 בנובמבר 2008 אירח כריסט את הוועידה השנתית של איגוד המושלים הרפובליקנים (RGA) במיאמי. הישיבה התקיימה כשבוע לאחר ניצחונות המפלגה הדמוקרטית בבחירות 2008, והשערות שונות הועלו בנוגע לטון הישיבה. נאומו של כריסט בוועידת ה-RGA, "האזינו לבוחרים ושרתו", כלל את תחושותיו לגבי עתיד המפלגה הרפובליקנית:
מפלגה זו כבר לא יכולה לדבר לקולות ההיספנים, האפרו-אמריקאים וקבוצות מיעוט אחרות — אנחנו צריכים פשוט לעשות את זה. חיבוק תרבויות ואורח חיים יהפוך אותנו למפלגה טובה יותר ולמנהיגים טובים יותר. הרצון הזה להכללת הכל הוא קרוב ויקר ללבי [...] בשבוע שעבר העם האמריקאי יצא לבחור והשבוע, אם אנו בוחרים לקרוא לעצמנו מנהיגים, אם אנו באמת מתאמצים לשרת בלב שלם את האנשים שסומכים עלינו — אז עלינו לעבוד יחד, להאזין זה לזה וללמוד מהמנהיגים שעשו את סוג ההיסטוריה שמגיעה לעם האמריקאי.
ביוגרפיה > מסע הבחירות לסנאט ב-2010

ב-12 במאי 2009 כריסט הודיע כי לא יתמודד לתקופת כהונה שנייה כמושל בבחירות 2010, מה שהפך אותו למושל פלורידה הראשון שלא התמודד מחדש לתפקידו מאז 1964. במקום זאת הוא בחר להתמודד בפעם השנייה אל הסנאט של ארצות הברית. שני מתחריו העיקריים היו יושב ראש בית הנבחרים של פלורידה לשעבר מרקו רוביו, ומועמד המפלגה הדמוקרטית קנדריק מיק. תחילה הוביל כריסט בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית, אך בהמשך פיגר בסקרי דעת הקהל מאחורי רוביו באופן רציף.
מפני ששקעה שמשו בבחירות המקדימות הודיע כריסט על התמודדותו לסנאט כעצמאי, ובמקביל – על פי הודעה לעיתונות ממטה הבחירות שלו – נותר רשום למפלגה הרפובליקנית. ב-13 במאי 2010 הוא שינה באופן רשמי את רישומו מרפובליקני ל"ללא שיוך מפלגתי", ובחר שלא להחזיר את התרומות שקיבל במהלך היותו רפובליקני. כריסט הפסיד בבחירות הכלליות, וקיבל כ-30 אחוזים מקולות הבוחרים לעומת 48.9% שגרף רוביו ו-20.2% שהצביעו לקנדריק מיק. בשבוע האחרון של הבחירות נודע כי לו כריסט ייבחר לסנאט הוא יחבור לדמוקרטים ויצביע עם הסיעה הדמוקרטית.
ביוגרפיה > מחוץ לחיים הפוליטיים (2014-2011)

בינואר 2011 הצטרף כריסט לסניף בטמפה של משרד עורכי הדין הלאומי "מורגן ומורגן", העוסק בפגיעות אישיות, לאחר שהביע עניין לחזור לתחום עריכת הדין במהלך השבוע האחרון שלו כמושל פלורידה. כריסט עבד בעיקר בתחום התובענות הייצוגיות של המשרד כתובע מתדיין, ושימש "מוריד גשם" עבור המשרד. ב-2013 כריסט החל במתן עבודות ייעוץ בתשלום עבור חברת "Coastal Construction", חברת בנייה במיאמי. במהלך שנותיו מחוץ לפוליטיקה האמריקאית הוסיף להיות מרצה מן החוץ באוניברסיטת סטיסון. באוגוסט 2012 הביע כריסט תמיכה במסע הבחירות של הנשיא ברק אובמה בהתמודדותו לכהונה שנייה מול המועמד הרפובליקני מיט רומני, באומרו כי המפלגה הרפובליקנית ”הקצינה עד לימין הקיצוני בסוגיות שחשובות לנשים, מהגרים, קשישים וסטודנטים והוכיחה שאינה מסוגלת למשול.” ב-7 בדצמבר אותה שנה הצטרף באורח רשמי אל המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה > הבחירות למושל פלורידה ב-2014

ביולי 2013 הוכרז כי כריסט מוציא לאור ספר חדש אשר נמצא בתהליכי כתיבה. הוצאת הספר לאור רמזה על אפשרות שיתמודד לתפקיד מושל פלורידה בבחירות 2014 בארצות הברית. הספר יצא לאור בפברואר 2014 בשם: "המסיבה נגמרה: איך הימין הקיצוני השתלט על המפלגה הרפובליקנית ונהפכתי לדמוקרטי". הספר מגולל את האירועים שהובילו את כריסט לעזוב את מפלגתו ולחבור אל המפלגה הדמוקרטית. ב-1 בנובמבר 2013 הגיש כריסט טפסים להתמודדות לתפקיד מושל פלורידה. הוא זכה במועמדות הדמוקרטית, אך הובס בבחירות הכלליות על ידי המושל המכהן ריק סקוט. כריסט מחזיק בשיא הייחודי של הפסד בבחירות כלליות למשרה לאומית בפלורידה הן כרפובליקני, כעצמאי, וכדמוקרטי.
ביוגרפיה > בבית הנבחרים של ארצות הברית

ב-20 באוקטובר 2015 הכריז כריסט כי יתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-13 של פלורידה, מחוז ביתו, בבחירות 2016 לבית הנבחרים של ארצות הברית. זאת חרף הצהרתו ברשת החברתית "טוויטר" כי לא יתמודד לתפקיד ציבורי ב-2016. נציג המחוז המכהן דייוויד ג'ולי, שנבחר לבית הנבחרים בבחירות מיוחדות ב-2014, פינה את המושב כדי להתמודד על אותו מושב בסנאט מטעם פלורידה עליו התמודד כריסט ב-1998 וב-2010.
אך כאשר הסנאטור מרקו רוביו החליט להתמודד לתקופת כהונה שנייה, עזב ג'ולי את המירוץ לסנאט והכריז על התמודדותו מחדש לבית הנבחרים, על אף שמחוז הקונגרס ה-13 נעשה מעוז דמוקרטי באופן משמעותי כאשר בית משפט שינה את מפת מחוזות הקונגרס בפלורידה. היפוך היוצרות של בית משפט זה תחם כמעט את כל סיינט פיטרסברג, יחד עם מרבית החלק הדרומי (והדמוקרטי) של מחוז פינלאס, במחוז הקונגרס ה-13. המחוז יוצג בידי הרפובליקנים ללא הפרעה עד 1955, והיה אחד האזורים הראשונים בפלורידה שהיו למעוז רפובליקני. עם זאת, מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 המחוז מתנדנד בבחירות לנשיאות.
בבחירות הכלליות גבר כריסט על ג'ולי ברוב של 52% מקולות הבוחרים, והפך לדמוקרטי הראשון לייצג את מחוז הקונגרס השלוש-עשרה אחרי 62 שנים. בבחירות 2018 נבחר מחדש לתקופת כהונה שנייה. כריסט הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2017. הוא חבר בוועדת ההקצבות ובוועדת המדע, החלל והטכנולוגיה. ב-18 בדצמבר 2019, הצביע כריסט בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ.
ביוגרפיה > בחירות 2022 למושל פלורידה

בראשית מאי 2021 הכריז כריסט כי יתמודד בפעם השלישית לתפקידו הישן כמושל פלורידה במקום להתמודד על תפקידו בבית הנבחרים. באוגוסט 2022 זכה במועמדות לתפקיד המושל מטעם המפלגה הדמוקרטית וב-31 באוגוסט, עקב זכייתו בפריימריז, התפטר ממושבו בבית הנבחרים. בבחירות בנובמבר 2022 התמודד מול המושל הרפובלקני המכהן רון דה-סנטיס, והפסיד בפער של כמעט 20%.
ביוגרפיה > בשירות ממשל ביידן

ב-7 ביוני 2023 הכריז הבית הלבן כי נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ימנה את כריסט לנציגה הקבועה של ארצות הברית בארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית. מינויו כפוף לאישור הסנאט של ארצות הברית.
והיב חביש

והיב חביש (בערבית: وهيب حبيش; נולד ב-12 בנובמבר 1962) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית ירכא.
ביוגרפיה

נולד לסאלח ועפיפה וגדל בירכא. הרביעי מתוך תשעה אחים ואחיות  למד בבית ספר יסודי ממלכתי אלחדיקה ירכא ב' ובתיכון "אחווה" ירכא.
בשנת 1981 התגייס לצה"ל  ושירת כמתורגמן בפרקליטות הצבאית והשתחרר מצה"ל בשנת 1984.
לאחר התיכון למד חשמל תעשייה. והוא בוגר קורס חשמלאי מוסמך מהמכון להכשרה מקצועית.
לאחר מכן עבד במפעלי מתכת קדמני ובמפעלי נעליים כנען בירכא.
בשנת 1993 הקים יחד עם אחיו מפעל לייצור אבן ושיש אבן אחים חביש בע"מ ועבד בו עד לשנת 1998.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-1993 נבחר למועצת ירכא וכיהן כחבר מועצה ויו"ר האופוזיציה.
בשנים 1990–1993 עבד כקבלן חשמל עצמאי.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-1998 התמודד לראשות המועצה מול עמאד סאלח, דיאן מעדי, ומופלח מולא. וניצח עם 54.35% מהקולות לעומת 42.93% למולא.
בשנת 2002 הקים את עמותת המדעים לעדה הדרוזית ועמד בראשה. בתקופת כהונתו הוקם בית הספר התיכון הדרוזי למדעים ולמנהיגות בירכא.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2003
לא התמודד לקדנציה נוספת בשל הסכם רוטציה עליו היה חתום עם המועמד סאלח אבו ריש.
בשנים 2003–2013 שב לעבוד בניהול המפעל לייצור אבן ושיש אבן אחים חביש בע"מ.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013
מול מעדי סעיד, וארז חביש. וניצח עם 43.81 מהקולות לעומת 42.65 לארז חביש.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018
התמודד לראשות המועצה מול חאתם עאטללה. וניצח עם 51.27% מהקולות לעומת 48.73% לעאטללה. בשנת 2019 נבחר ליו"ר פורום ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות.
ב-2 בדצמבר 2019 החליט שר הפנים אריה דרעי להפסיק את כהונתו כיו"ר המועצה ויו"ר פורום ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות לאחר שלא הצליח לאשר את תקציב המועצה במליאת המועצה, במועד הקבוע בחוק וכן בתקופת הארכה שנתנה. במקומו מונתה ועדה קרואה בראשות אלי רגב.
ב-26 ביולי 2021 בג"ץ ביטל את החלטת השר דרעי וקבע כי יש להחזירו לתפקידו בנימוק שחברי האופוזיציה במועצה הם שהיו האחראים לאי העברת התקציב ולא חביש עצמו. חביש שב לתפקיד עד לבחירות ב-2024 אז לא התמודד.
הוא נשוי לגאדה ואב לארבעה. מתגורר בירכא.
הערות שוליים

↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 4705, עמ' 915
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 6696, עמ' 1390
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 8004, עמ' 3214
↑  חסין חלבי, אלי רגב ששמר על ירכא רגועה מדבר לראשונה, באתר פורטל הכרמל, ‏1 באוגוסט 2021
↑   ג'קי חורי, בג"ץ ביטל את החלטת שר הפנים לשעבר והחזיר את ראש מועצת ירכא לתפקידו, באתר הארץ, 26 ביולי 2021
↑  והיב חביש חוזר לראשות מועצת ירכא, באתר פורטל הכרמל, ‏26 ביולי 2021
מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס (האב)

| --- | --- |
 לידה:  130 לפנה״ס? רומא העתיקה 
 פטירה:  98 לפנה״ס? (בגיל 32 בערך) 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  טריבון הפלבאים (99 לפני הספירה–99 לפני הספירה) 
 בן או בת זוג:  ליוויה דרוסה 
 
מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס האב (בלטינית: Marcus Porcius Cato Uticensis) היה מדינאי רומאי שפעל בתקופת הרפובליקה הרומית. נכדו של קאטו הזקן ואביו של קאטו הצעיר.
משפחה

קאטו הוא בנו של מרקוס פורקיוס קאטו סלונינוס - בנו של קאטו הזקן מאשתו השנייה סלוניה, שהייתה בתו של אחד ממזכיריו לשעבר, ככל הנראה עבדו המשוחרר. סלונינוס נולד בשנת 154 לפני הספירה והספיק להתמנות למשרת הפראיטור, אך מת בעודו מכהן בתפקיד, תוך שהוא מותיר אחריו שני בנים, מרקוס ואחיו לוקיוס. כשמרקוס גדל הוא נישא לליוויה, בתו של מרקוס ליוויוס דרוסוס, שכיהן כקונסול בשנת 112 לפני הספירה. ליוויה הייתה נשואה לפני כן לקווינטוס סרוויליוס קאפיו, והיא ילדה לו שלושה ילדים: גנאיוס, סרוויליה קפיאוניס (שנישאה למרקוס יוניוס ברוטוס האב והייתה אמו של מרקוס יוניוס ברוטוס הבן, מרוצחי קיסר) וסרוויליה הצעירה, אשתו של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס. קאפיו מת במהלך מלחמת בעלות הברית, ולכן הוא בהכרח התגרש מליוויה עוד קודם לכן. העילה לגירושין אינה ברורה לגמרי, אך ייתכן שהיא נבעה מהאיבה שהתפתחה בין קאפיו לגיסו, מרקוס ליוויוס דרוסוס הבן, על אף ידידותם הקרובה בעבר. לקאטו ולליוויה נולדו בשנת 95 לפני הספירה בן, מרקוס, ובת, פורקיה.
קריירה פוליטית

לא ברור לחלוטין באיזו שנה התמנה קאטו לטריבון הפלבאים, אך הדבר ככל הנראה קרה בראשית העשור הראשון של המאה הראשונה לפני הספירה. ההיסטוריון הקנדי תומאס ברוטון תחם את כהונתו לשנת 99 לפני הספירה, השנה בה ניסו טריבון בשם קאטו ועמיתו קווינטוס פומפיוס רופוס להחזיר לרומא את קווינטוס קאיקיליוס מטלוס נומידיקוס מגלותו. גאיוס מריוס, מצביא בולט ויריבו של נומידיקוס, השתמש בהשפעתו הרבה על מנת לגרום לטריבון פובליוס פוריוס לחבל במהלך ולהוביל לכשלונו. ההיסטוריון הגרמני וילהלם דרומן מזהה את אותו טריבון הקרוי קאטו כלוקיוס, אחיו של מרקוס, אולם גם שנת כהונתו של לוקיוס לא ברורה באותה המידה.
קיקרו מזכיר אנקדוטה הקשורה לקאטו כאשר הלה קבע פסק דין תקדימי כשופט במשפט אזרחי, המתייחס לחובתו של מוכר להתריע בפני רוכש על פגמים נסתרים במוצר טרם הרכישה. הנתבע במשפט הוא פלוני בשם קלאודיוס שלאחר שנצטווה על ידי האוגורים להרוס את ביתו שעל הגבעה הקאיליוסינית משום שהוא הפריע להם בביצוע טקסי הדת, מכר את הבית לתובע במשפט, פלוני בשם קלפורניוס, מבלי שיידע מראש את הלה בדבר הריסת הבית. כאשר נודע לבסוף לקלפורניוס כי ביתו עתיד לההרס הוא הגיש תביעה נגד קלאודיוס על הונאה, וקאטו, אשר שימש כשופט במשפט, פסק לטובתו, תוך שהוא גוזר על קלאודיוס לשלם לקלפורניוס פיצויים.
מותו

בזמן מותו, בסמוך לפרוץ מלחמת בעלות הברית בשנת 91 לפני הספירה, קאטו היה מועמד למשרת הפראיטור. ליוויה מתה אף היא בינקותם של ילדיה, אשר נאלצו לגדול בביתו של דודם, מרקוס ליוויוס דרוסוס. גם דרוסוס וגם קאפיו נהרגו במלחמת בעלות הברית, וכך גם אחיו של קאטו, לוקיוס, במהלך הקונסולט שלו בשנת 89 לפני הספירה. קאטו היה ידידו של המצביא הנודע סולה, שאף דאג והתעניין בשלומו של קאטו הצעיר לאחר מות אביו. בתו של קאטו, פורקיה, נישאה ללוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס, שהפך לקונסול בשנת 54 לפני הספירה.
ביאורים

↑  מספר חוקרים סבורים שקאטו היה בעלה הראשון של ליוויה, ואילו קאפיו השני; אולם מבחינה כרונולוגית הגיוני יותר שליוויה נישאה לקאפיו תחילה, שכן נכדה, ברוטוס, נולד בשנת 85 לפני הספירה, ולכן אימו, סרוויליה, בוודאי הייתה מבוגרת מאחיה למחצה, מרקוס (שנולד בשנת 95 לפני הספירה) ופורקיה.
הערות שוליים

↑  Ancient Society Katholieke Universiteit te Leuven., 1984. (באנגלית)
↑  פלוטרכוס, "חיי קאטו הצעיר", 1.
1 2 3  אולוס גליוס, "לילות אטיקה", 20. 8.
↑  Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, כרך ב'-1, עמ' 645, 1076 ("פורקיוס קאטו", הערה 6, "Stemma Drusorum"), כרך ב', עמ' 788 ("ליוויה", הערה 1).
↑  ברוטון, כרך ב' עמ' 2–3 (הערה 6).
↑  דרומן, Geschicte Roms, כרך ה', עמ' 214.
↑  Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, כרך א', עמ' 645 ("פורקיוס קאטו", הערה 6).
↑  קיקרו, על החובות, 3. 16.
↑  פלוטרכוס, "חיי קאטו הצעיר", 1-3.
↑  פלוטרכוס, "חיי קאטו הצעיר", 1, 41.
↑  קיקרו, "מכתבים לאטיקוס", 13. 37, 48.
נבחרת צ'אד בכדורגל

נבחרת צ'אד בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של צ'אד.
נבחרת זו נחשבת לאחת מהחלשות ביותר בכל יבשת אפריקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת צ'אד ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-177 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 933.39 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 97 נמדד לראשונה באפריל 2016, והדירוג הנמוך ביותר 190 נמדד לראשונה ביוני 1997.
כל גביעי העולם

1930 עד 1998 - לא נכנסה
2002 עד 2022 - לא העפילה
כל גביעי אפריקה

1957 עד 1990 - לא נכנסה
1992 - לא העפילה
1994 - פרשה בזמן העפלה
1996 עד 1998 - לא נכנסה
2000 - לא העפילה
2002 - לא נכנסה
2004 עד 2008 - לא העפילה
2010 - נפסלה במהלך המוקדמות
2012 עד 2015 - לא העפילה
2017 - פרשה במהלך המוקדמות
2019 - הושעתה
2021 עד 2025 - לא העפילה
שחקנים מפורסמים

ג'אפה נדוראם
נאבאטינג טוקו
אזקיאל נדואסל
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל