stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאלפסטרים 5

גאלפסטרים 5 ("נחשון שביט") בצבעי חיל האוויר הישראלי
גאלפסטרים G550 ("נחשון עיטם") בעמדת תדלוק אווירי, במהלך מטס יום העצמאות מעל חופי אשדוד
גאלפסטרים 5 ("נחשון עיטם") בצבעי חיל האוויר הישראלי
גאלפסטרים 5 ("נחשון אורון") בצבעי חיל האוויר הישראלי
גאלפסטרים 5 (Gulfstream V) הוא מטוס מנהלים סילוני מהמתקדמים בעולם, מתוצרת חברת גאלפסטרים איירוספייס-ג'נרל דיינמיקס האמריקנית. מספר מטוסים מדגם זה נרכשו על ידי חיל האוויר הישראלי, ונכנסו לשירות ב-2005. בחיל האוויר הישראלי קיבל המטוס את הכינוי "נחשון".
גאלפסטרים 5

הגאלפסטרים 5 (מכונה גם G5) טס לראשונה ב-1995. הוא מסוגל לשאת 16 איש בתצורת מושבים סטנדרטית, ומסוגל לטוס למרחק של עד 6,500 מיל (12,038 ק"מ), מה שהפך אותו, בעת כניסתו לשירות, למטוס המנהלים הסילוני בעל הטווח הארוך ביותר שיוצר.
G500

ה-G500 היא גרסה של ה-G550 בעלת טווח קצר יותר, שנכנסה גם היא לשירות בשנת 2003. היא בעלת מראה חיצוני זהה, כמו גם תא טייס זהה, אולם גרסה זו לא כוללת את מערכת ה-EVS כציוד סטנדרטי, אם כי היא זמינה כאופציה. היא גם בעלת נפח דלק קטן יותר, מה שמגביל את טווחה ל-5,800 מייל. מחירו של מטוס חדש מדגם זה, עומד על 45 מיליון דולר.
G550

שדרוג שנעשה למטוס, ששוחרר לשוק ב-2003, בעל ביצועים טובים יותר ומכונה גאלפסטרים G550 (גאלפסטרים V SP). הטווח הוגדל ל-6,750 מיל (12,501 ק"מ), בעיקר הודות להפחתת הגרר. דבר זה הפך את הגאלפסטרים 550 למטוס המנהלים הסילוני בעל הטווח הארוך ביותר בעולם. תא הטייס של המטוס כולל ארבע תצוגות מתוצרת האניוול ו"מערכת ראייה משופרת" (EVS - Enhanced Vision System), מצלמת אינפרה-אדום המציגה תמונה המתקבלת על תצוגה עלית. ה-EVS מאפשרת למטוס לנחות בתנאי ראות נמוכה. מחירו של מטוס חדש מדגם זה, עומד על 62 מיליון דולר, וזמן ההמתנה למסירה הוא יותר משנה.
מבחינה חיצונית, מטוס זה נבדל מהגאלפסטרים 5 בכך שיש לו חלון נוסעים שביעי בצידו השמאלי (בניגוד לשישה בצד השמאלי ושישה או שבעה בצד הימני).
שימוש צבאי > ארצות הברית

למטוסי גאלפסטרים 5 ו-550 גרסה צבאית תחת הכינוי "C-37". משרתים בחיל האוויר האמריקני לצורך הטסת בכירים בממשל האמריקאי ומשימות מחלקת ההגנה האמריקאית כמו כן המטוס משמש את משמר החופים האמריקני.
במאי 2002 הפך משמר החופים האמריקני את אחד ממטוסי ה"C-37A" למטוס הפיקוד המבצעי וכינה אותו "CG-01".
שימוש צבאי > ישראל

בנובמבר 2001 נחתמה עסקה בין חברת "אלתא" לחברת "גאלפסטרים" לצורך רכישת מספר מטוסי גאלפסטרים G500 ו-G550 ושדרוגם על-פי דרישות חיל האוויר הישראלי. המטוס הראשון נחת בבסיס לוד ב-26 ביוני 2005. בחיל האוויר הישראלי קיבל המטוס את הכינוי "נחשון". למטוסים שלוש תצורות מתוכן שתי תצורות ישנות יותר: מטוס לאיסוף מודיעין אותות המכונה "נחשון שביט" (G-500), ומטוס שליטה ובקרה אווירית המכונה "נחשון עיטם" (G-550) עליו מותקנת מערכת ה"פלקון". המטוסים נקלטו בטייסת 122 שכונתה בעבר "טייסת הדקוטה" ושינתה את שמה ל"טייסת הנחשון". בסך הכול רכשה ישראל חמישה מטוסי נחשון.
באפריל 2021 נקלט בטייסת 122 דגם 550 "נחשון אורון", שהוא מטוס לאיסוף מודיעין.
ב-20 ביולי 2024 השתתף המטוס כמטוס פיקוד ושליטה במבצע יד ארוכה.
שימוש צבאי > איטליה

חיל האוויר האיטלקי מפעיל שני מטוסי גאלפסטרים 5 בתצורה התראה אווירית, תוצרת אלתא.
שימוש צבאי > סינגפור

חיל האוויר של סינגפור מפעיל ארבע מטוסי גאלפסטרים 5 בתצורה התראה אווירית, תוצרת אלתא.
מאפיינים (G500) > מאפיינים כלליים

צוות: 1-2 טייסים
קיבולת: 14-19 נוסעים
אורך: 96 רגל 5 אינץ' (29.4 מטר)
מוטת כנפיים: 93 רגל 6 אינץ' (28.5 מטר)
גובה: 25 רגל 10 אינץ' (7.9 מטר)
משקל ריק: 48,000 ליברות (21,773 ק"ג)
משקל טעון: 54,500 ליברות (24,721 ק"ג)
משקל המראה מרבי: 85,100 ליברות (38,601 ק"ג)
הנעה: שני מנועי טורבו-מניפה מדגם BR710, מתוצרת חברת רולס-רויס, בעלי דחף של 15,385 ליברות-כוח (68.4 קילו-ניוטון) כל אחד
מאפיינים (G500) > ביצועים

מהירות מרבית: מאך 0.885
מהירות שיוט: 488 קשר (מאך 0.85, 904 קמ"ש)
טווח: 5,800 מיל ימי (10,742 ק"מ)
סייג רום: 51,000 רגל (15,545 מטר)
מרחק המראה: 5,150 רגל (1,570 מטר)
מרחק נחיתה: 2,770 רגל (884 מטר)
מאפיינים (G550)

צוות: 1-2 טייסים
קיבולת: 14-19 נוסעים
אורך: 96 רגל 5 אינץ' (29.4 מטר)
מוטת כנפיים: 93 רגל 6 אינץ' (28.5 מטר)
גובה: 25 רגל 10 אינץ' (7.9 מטר)
משקל ריק: 48,300 ליברות (21,909 ק"ג)
משקל טעון: 54,500 ליברות (24,721 ק"ג)
משקל המראה מרבי: 91,000 ליברות (41,277 ק"ג)
הנעה: שני מנועי טורבו-מניפה מדגם BR710, מתוצרת חברת רולס-רויס, בעלי דחף של 15,385 ליברות-כוח (68.4 קילו-ניוטון) כל אחד
מאפיינים (G550) > ביצועים

מהירות מרבית: מאך 0.885
מהירות שיוט: 488 קשר (מאך 0.85, 904 קמ"ש)
טווח: 6,750 מיל ימי (12,501 ק"מ)
סייג רום: 51,000 רגל (15,545 מטר)
מרחק המראה: 5,910 רגל (1,801 מטר)
מרחק נחיתה: 2,770 רגל (884 מטר)
מאפיינים (C-37A) > מאפיינים כלליים

צוות: 5
קיבולת: 12
אורך: 96 רגל 5 אינץ' (29.4 מטר)
גובה: 25 רגל 11 אינץ' (7.9 מטר)
משקל המראה מרבי: 90,500 ליברות (41,050 ק"ג)
הנעה: שני מנועי טורבו-מניפה מדגם BR710A1-10, מתוצרת חברת רולס-רויס, בעלי דחף של 14,750 ליברות-כוח (65 קילו-ניוטון) כל אחד
מאפיינים (C-37A) > ביצועים

מהירות מרבית: 600 מיל/שעה
טווח: 6,300 מיל
סייג רום: 51,000 רגל (15,240 מטר)
הערות שוליים

↑  נכון לנובמבר 2024 – Gulfstream G500, באתר PrivateJetCardComparisons.com
↑  נכון לנובמבר 2024 – Gulfstream G550, באתר PrivateJetCardComparisons.com
↑  דרור מרום, ‏גולפסטרים תספק לצה"ל 4 מטוסי מנהלים למטרות מודיעין, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2001
↑  דרור מרום, ‏אלתא תספק לצה"ל מטוסי מודיעין ב-250 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 באפריל 2002
↑  גילי כהן, לראשונה: קצינה מונתה לסגנית מפקד טייסת א' בחיל האוויר, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2014
↑  ניר דבורי, ‏בכל מזג אוויר ובזמן אמת: חיל האוויר קולט מטוס מודיעין מתקדם. צפו, באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2021
גריגורי בוגוראד

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1914 ויטבסק, גוברניית ויטבסק, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  9 בנובמבר 1996 (בגיל 82) מגדל העמק ישראל ישראל
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1937–1945 (כ־8 שנים)
 דרגה:   סטרשינה (רס"ל)
 תפקידים בשירות
 חבלן בחיל ההנדסה של הארמייה ה-7 של הצבא האדום במהלך מבצע יאשי-קישינב  
 פעולות ומבצעים
 החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 עיטור התהילה מדרגה שלישית (27.02.44; מס' סידורי 2628)   עיטור התהילה מדרגה שנייה (18.09.44; מס' סידורי 9016)   עיטור התהילה מדרגה ראשונה (24.03.45; מס' סידורי 17)   2 מדליות העוז   מדליה על הגנת סטלינגרד ומדליות אחרות  
 תפקידים אזרחיים
 עובד במפעל רהיטים, סגן מנהל אספקת חנות דברי אוכל
 הנצחה
 אזרח כבוד של העיר בירוביג'ן, בעקבות ההחלטה של מועצת העירייה מ-2011   רחוב על שמו נקרא בעיר ב-2013   מצבה לכבודו הוקמה בשדרת הגיבורים שנפתחה ב-2015 ביד הניצחון של העיר
 
תמונתו של גריגורי בוגורד על קברו
גְרִיגוֹרִי אַבְּרָמוֹבִיץ' בוֹגוֹרַד או בוֹגוֹרַאד (ברוסית: Григорий Абрамович Богорад; ‏20 ביולי 1914 – 9 בנובמבר 1996) היה ישראלי יליד האימפריה הרוסית שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פעולותיו במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

הוא נולד בויטבסק ועבר לבירוביג'ן בשנת 1932 שם התחיל לעבוד במפעל לחיתוך עצים.
בשנת 1937 גויס לצבא האדום שם קיבל הסמכת חבלן. בתחילת המלחמה גויס להשתתף בקרבות של החזית הדרום-מערבית ובהמשך השתתף בקרב סטלינגרד. בינואר 1944 עם החזית האוקראינית השנייה במהלך מבצע קירובוגרד לקח בשבי קצין וחייל גרמניים ועל כך עוטר בעיטור התהילה מדרגה שלישית. באוגוסט אותה השנה במהלך מבצע יאשי-קישינב על פירוק פצצות בכניסה לעיר טרגו פרומוס הוא קיבל את העיטור בדרגה השנייה ועל הובלת צליחת נהר טיסה במהלך קרב דברצן הוא נהיה למעוטר בכל שלוש הדרגות של עיטור התהילה. התקדם עם החזית בהונגריה ואוסטריה וסיים את המלחמה בצ'כוסלובקיה.
בשנת 1945 שוחרר מן הצבא וחזר לבירוביג'ן שם עבד במפעל רהיטים וכסגן מנהל אספקה בחנות לדברי מזון בהמשך. לאחר שיצא לגמלאות מ-1976 התגורר בחמלניצקי. עלה לישראל והתגורר במגדל העמק שם גם נפטר ב-1996.
משפחתו

אשתו שרה נפטרה ב-1993, לזוג היו שתי בנות.
הערות שוליים

↑  צילום האינסטגרם של העיתון ביראבידזשאנער שטערן במהלך אירוע פתיחת השדרה ב-7 במאי 2015
.
הוגו גלרט (מתרגם)

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1890 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 במרץ 1937 (בגיל 47) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  Madách Imre High School 
 בן או בת זוג:  Yekaterina Gutkina 
 
הוגו גלרט (במקור גולדמן, בהונגרית: Gellért Hugó; בודפשט, 11 במרץ 1890 – בודפשט, 30 במרץ 1937) היה מתרגם יהודי-הונגרי, שבוי מלחמה, אחיו של אוסקר גלרט, אביו של ג'רג' גלרט (1922–1994).
ביוגרפיה

הוגו גולדמן נולד בבודפשט כבנם של יוז'ף גלרט (גולדמן), פקיד ביטוח, ושל ז'ופיה שטיינר (1865–1936). הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון על שם אימרה מדאץ' Madách Imre / Barcsay Street) State High School) ולאחר מכן סיים את לימודיו כמורה לפיזיקה כמותית. לאחר מכן לימד בבית ספרו הקודם עד 1914 כאשר גויס לצבא במלחמת העולם הראשונה לחזית המזרחית ונפל בשבי. לבית הספר התיכון הזה חזר ב-1922 מהשבי. בשבי רכש את השפה הרוסית ברמת שפת אם. הוא נפטר בגיל צעיר יחסית עקב מחלתו מהשבי. בשנת 1922 נשא את קטלין (1897–1973), בתם של לאזאר גוטין ושל שרה מרקובנה בבודפשט.
עבודותיו

הוא עבד במערכת כתב העת ניוגט, כאחראי על הכספים. הוא בא בקשר עם המגזין דרך אחיו, אוסקר גלרט. תרגומיו הראשונים הופיעו שם. בנוסף לעבודתו בכספים, הוא הצליח להקדיש זמן מועט יחסית לתרגום, אך יצירתו עדיין רבת היקף, חשובה ומכרעת.
תרגומיו

מקסים גורקי: הארטמונובים ברוסית:Дело Артамоновых, (בהוצאת גניאוס 1926)
אילף ופטרוב :12 כורסאות (מהדורה ניוגט, 1934)
לידיה סיפולינה: חיי מכשף
לב טולסטוי: חיים בהודאות עצמיות
צנסקי: שינוי צבע
דקאמרון רוסי 1936 / עריכה: ג'ולה אייש
שלום אש: מוטקה גנב (מחזה)
פאני הרסט: רחוב צדדי
הוקרה

הלוט של יוקאי: גם שמו של הוגו גלרט רקום על הלוט ביחד עם גיולה קרודי, דז'ה קוסטולאני המשורר ארפאד טוט ואחרים.
שבחי הנצחה > ג'ולה אייש

"בטובו, נתן לי שיעורי בשפה הרוסית ובאותם זמנים הוא דיבר לעיתים קרובות על השבי שלו. הוא סבל רבות בשבי, אבל זה לא שיבש את שיקול דעתו. הוא גם דיבר בחיבה על אלה שגרמו לסבלו. הניסיונות הקשים ביותר בחייו התרחשו בשבי בקרב הרוסים; בתמורה הצליח לחדור לרוח העם הרוסי ולשפתו, כמו מעטים גם מקרב הרוסים. . . הוא מהמתים ההרואים של ההונגרים: נלקח לקבר על ידי מחלה שנרכשה בשבי, אולם ארונו לא היה מוקף בחיילים, אלא בסופרים ובהומניסטים".
שבחי הנצחה > לאיוש קשאק - גורקי: "הארטמונובים"

"תרגום הרומן הזה לא היה משימה קלה. כאשר הוגו גלרט לקח על עצמו את המשימה הרצינית הזו, הוא לקח על עצמו משימה אמנותית טהורה והיה צריך להרגיש ייעוד בשביל העבודה הזו. ו. אנחנו מודים שמילא נאמנה, את ייעודו בכך".
שבחי הנצחה > שאנדור בונקאלו

"תרגומו של הוגו גלרט משקף נאמנה את מלוא ההבנה של הטקסט ושל שפתו של גורקי. הוא משחזר נאמנה לא רק את האינטלקט אלא גם את מצב הרוח והצבעים, כפי שמעיד התרגום הנאמן של הפזמונים (פסוקים מאולתרים) ושל שירי החתונה".
שבחי הנצחה > לאסלו ברטקה

"...הוגו גלרט, שחזר הביתה מהשבי הרוסי, הסובייטי של מלחמת העולם הראשונה, יצר "יצירות נצחיות" בתור אולי המתרגם ההונגרי היחיד דובר הרוסית על בוריה של תקופתו...".
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 546/1890. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 614/1937. folyószáma alatt".
↑  "Gellért Józsefné Steiner Zsófia halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 1892/1936. folyószáma alatt".
↑  A feleség halotti bejegyzésében a családnév Gutkina.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 645/1922. folyószáma alatt".
↑  "Gellért Hugóné halotti bejegyzése a Budapest XI. kerületi polgári halotti akv. 1045/1973. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010312138705171  PLWABN: 9810661540105606  GND: 1205044825  ISNI: 0000 0000 7937 6318  VIAF: 121450808   WorldCat (עם VIAF): 121450808
האחים שמיר

| --- | --- |

גבריאל (מימין) ומקסים שמיר ב"סטודיו האחים שמיר", שנות ה-70
 לידה:  האימפריה הרוסית לייפאיה, קורלנד, האימפריה הרוסית
 תחום יצירה:  עיצוב גרפי 
 יצירות ידועות:  סמל מדינת ישראל 
 אתר רשמי
 
האחים גבריאל ומקסים שמיר היו מעצבים גרפיים בארץ ישראל מאמצע שנות ה-30 עד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. עבודתם הידועה ביותר היא סמל מדינת ישראל.
ביוגרפיה

גבריאל (גוטל) (1909–1992) ומקסים (1910–1990) שפטלוביץ', נולדו להרמן ושרה לבית פרידברג בלייפאיה שבקורלנד (אז באימפריה הרוסית, כיום בלטביה), בוגרי בית הספר לאמנויות שרלוטנבורג בברלין. בסיום לימודיהם פתחו את סטודיו "האחים שפטלוביץ'" בריגה בירת לטביה.
בסתיו 1934 עלו לארץ ישראל והקימו את "סטודיו האחים שמיר" בתל אביב.
בשנת 1935 עברתו את שם משפחתם ל"שמיר".
האחים שמיר היו בין מייסדי "אגודת הציירים העברים לגרפיקה שימושית בארץ-ישראל". בשנים הבאות עסקו בעיקר בעיצוב כרזות, מודעות פרסום ותוויות למוצרי צריכה בשפה מודרניסטית. בין אם מתוך הזדהות אידאולוגית ובין אם מתוך זיהוי האיקונוגרפיה הציונית ככלי שיווקי לקידום מכירות, מרבים להופיע בעבודותיהם דימויים של נופי ארץ-ישראל, סטריאוטיפים חלוציים ודמויות של חיילים.
ב-1949 זכו האחים שמיר בפרס הראשון בתחרות לעיצוב סמל מדינת ישראל. ב-1958 זכו בתחרות לעיצוב ארבעה שטרי כסף שהנפיק בנק ישראל (פרט לצד הגב של השטרות בני חצי הלירה ועשר הלירות, שעוצבו על ידי יעקב צים).
בשנות ה-50 וה-60 הורחבה פעילותו של הסטודיו, וכללה גם עיצוב סמלים, בולים ומדליות, כתבי-עת, ספרים וחוברות. בין הסמלים שעיצבו נמנים: מעריב, נמל אשדוד, דואר ישראל, בית החולים תל השומר והמועצה לישראל יפה.
האחים שמיר עיצבו חומרים רשמיים שונים וגויסו להפצתם של מסרים ממסדיים המבטאים את צורכי השעה, דוגמת גיוס כספים ל"מלווה הלאומי", מלחמה בשוק השחור, חוק חינוך חובה, "הנוער לטיס" וכדומה. עבודתם התאפיינה בקשב לתמורות בתרבות הישראלית, בעדכון תדיר של השפה הגרפית, תחבירה ומסריה ובהתאמתה המדויקת הן לדרישות המזמינים והן לקהלי היעד.
ב-1974 סגרו האחים שמיר את הסטודיו המשותף והחלו לעבוד בנפרד. מקסים שמיר התמקד בעיצוב בולים לארצות אפריקה, מרכז אמריקה ואסיה; ואילו גבריאל שמיר פרש לגמלאות ועסק בעיצוב גרפי בהתנדבות עבור מוסדות כאוניברסיטת תל אביב, בתי-חולים ומוסדות אחרים ללא כוונת רווח.
תערוכות בהן הוצגו עבודות שמיר

גרפיקה שימושית בארץ ישראל, 1936 – יריד המזרח
האחים שמיר,  1940 – סטודיה שמיר, אוצרים: גבריאל ומקסים שמיר
לחיות עם החלום – מוזיאון תל אביב לאומנות, 1989. אוצרת: בתיה דונר
תוצרת הארץ 1923–1948, 1997 – מוזיאון ישראל, אוצרת: מתי מאיר
תצוגת קבע – הארכיון הציוני המרכזי, אוצרת: ליפשה בן-שח
תעמולה וחזון – מוזיאון ישראל, ירושלים, 1998. אוצרת: בתיה דונר
גרפיקה עברית – סטודיו האחים שמיר, מוזיאון תל אביב לאומנות, 1999. אוצרת: בתיה דונר
ציוני דרך – כרזות מאוסף ציונות 2000, 2008 – מתחם ציונות 2000, אוצרת: ענבל עמית
זכות הצעקה – כרזות 1 במאי 2003 – גלריה פרקש, האוצר: אהרון פרקש
אומרים שהיה פה – דיאלוג בין סטודיו האחים שמיר ליוצרים עכשוויים, האקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו-חיפה ע"ש נרי בלומפילד, 2004. אוצרים: ענת גטניו וסטודנטים
100 שנה של אמנות ישראלית – בית מרטין רופיוס, ברלין, 2005. האוצרים: דורית לוויט, יגאל צלמונה
ההסתדרות עם המדינה לאורך כל הדרך, 2006 – אתר מכון לבון, אוצרים: ד"ר מרים קצ'נסקי, אלכסנדרה תומרינסון, מתי קנטרוביץ
לידת העכשיו –העשור השני, 2008 – מוזיאון אשדוד לאמנות –מרכז מונארט, אוצר: יונה פישר
כרזות יום העצמאות, 2008 – נמל התעופה בן-גוריון
אשת חיל מי ימצא –דימויי נשים לוחמות בשנות הקמת המדינה, 2008 – מוזיאון הנגב לאמנות, אוצרת: נוגה ראב"ד
תצוגת קבע של שטרות ומטבעות, 2009 – מוזיאון בנק ישראל, אוצרת: ד"ר רחל ברקאי
אמנות ישראל – תצוגת קבע, 2010 – מוזיאון ישראל, אוצרים: אמיתי מנדלסון ויגאל צלמונה
אשה עבריה –אל הדגל!, 2010 – מוזיאון ארץ ישראל, אוצרת: בתיה דונר
90 שנות חזון – כרזות קרן היסוד, 2010  – נמל התעופה בן-גוריון, אוצר: דוד טרטקובר
לא רק סמל – סמל המדינה בקריקטורה, 2011 – המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, אוצרים: דניאלה גרדוש-סנטו, יורם א. שמיר
שישים שנה לבנייני האומה, 2011 – מרכז הקונגרסים הבינלאומי בנייני האומה ירושלים, אוצרת: מוניקה לביא
כרזות קק"ל מאז ועד היום, 2011  – אתר eyarok, אוצר: מאיר סדן
המדינה, זה אני – ביקור בארכיון מפא"י, 2011 – גלריית החלל, אוצרים: כרם הלברכט, יהושע סימון, ד"ר בועז לב-טוב
אתא- סיפור על מפעל, אופנה וחלום, 2011 – מוזיאון ארץ ישראל: אוצרים: מוניקה לביא, ערן ליטוין
כל הארץ חזית כל העם צבא (כרזות מאוסף ציונות 2000), 2012 – מכללת שנקר, אוצרת: ד"ר בת שבע גולדמן אידה
כשהלוף פגש את הקוטג'- תוויות ומודעות מזון של האחים שמיר, מרכז הקונגרסים הבינלאומי בנייני האומה ירושלים 2013 – אוצרת: מוניקה לביא
הקליטה בישראל – סיפור קליטתם של יהודי עיראק בישראל מוזיאון יהדות בבל. בתערוכה מוצגות מספר אריזות בעיצוב האחים שמיר. האוצרת : אורלי בחר לוי.
עצמאות באמנות האחים שמיר ילידי לטביה, 2018, הספרייה הלאומית של לטביה, ריגה, אולם הענבר הגדול, לייפאייה, מרכז לאמנויות ע"ש רותקו, דאוגספילס, אוצר: יורם א. שמיר
ארץ נהדרת! כרזות בעיצוב האחים שמיר, 1970-1939 – הגלריה העירונית, כפר סבא. האוצרת: מאירה פרי־להמן.
אוספים ציבוריים

הארכיון הציוני המרכזי
מוזיאון ארץ ישראל – מוזיאון הדואר וביתן המטבעות
מכון לבון / ארכיון הסתדרות העובדים הכללית
מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל (ארכיון מקוון)
ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
יד טבנקין
ארכיון מפלגת העבודה ע"ש משה שרת
יד יערי
אוסף פבזנר, ספרית מהלמן, אוניברסיטת תל אביב
מכון ז'בוטינסקי
אוספים פרטיים

אוסף מיכה ריס
אוסף טרטקובר
אוסף יורם שמיר
גלריה פרקש
אוסף גדעון שמיר
אוסף ציונות 2000 / רוני דואק
ראו גם

הבולים של האיים המלדיביים
לקריאה נוספת

יורם שמיר (עורך), האחים שמיר – מעצבים שהיו לסמל, אלול, 2016.
סמל מדינת ישראל – עוצב על ידי האחים שמיר
בול דואר הנושא את סמל העיר אשדוד בעיצוב האחים שמיר, 1965
כרזת התערוכה ״ארץ נהדרת! כרזות בעיצוב האחים שמיר, 1970-1939״, בגלריה העירונית, כפר סבא, יוני-יולי 2017
בול דואר שעוצב על ידי האחים שמיר בשנת 1967 עבור האיים המלדיביים
עולם הווינX

| --- | --- |

לוגו הסדרה באנגלית
 מבוסס על:  מועדון ווינX
 שיר הנושא:  "קרן של אור"
 סוגה:  פנטזיה הנפשה
 יוצרים:  איג'יניו סטראפי
 בימוי:  איג'יניו סטראפי
 מדבבים:  הבן פסקל, אליישה דלוריו, ג'סיקה פאקה, איילין סטיבנס, קייט בריסטול, סאסקיה מאארלבלד
 מדבבים בעברית:  מונה מור, סער בדישי, רויטל זלצמן, רונה בקרמן, עינת אזולאי, הדר שחף מעיין, מיה קדוש, אלדד ירון
 ארץ מקור:  איטליה איטליה ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  איטלקית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, קוריאנית, יפנית, ערבית, פינית, נורווגית (דובב לשפות נוספות, בהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 תוכנית מקור:  מועדון ווינX
 הפקה
 מפיק:  איג'יניו סטראפי
 מפיקים בפועל:  ג'ואן לי
 חברת הפקה:  Rainbow S.p.A   נטפליקס
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  מישל בטלי סטפנו קררה פבריזיו קסטניה
 אורך פרק:  24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  איטליהRai Gulp נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  ZOOM
 פורמט (תמונה):  (1080i (HDTV
 פורמט (קול):  5.1
 תקופת שידור מקורית:  4 בנובמבר 2016 – 16 ביוני 2017
 תקופת שידור בישראל:  2 באפריל 2017 – 20 במרץ 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה אתר הסדרה בנטפליקס אתר הסדרה בעברית
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עולם הווינX (במקור: World of Winx) היא סדרת הנפשה איטלקית-אמריקאית שמהווה ספין אוף לסדרה "מועדון ווינX". את הסדרה יצר איג'יניו סטראפי, והיא הופקה על ידי חברות נטפליקס ו-Rainbow S.p.A. הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית ב-4 בנובמבר 2016 באתר נטפליקס, ובישראל ב-2 באפריל 2017 בערוץ זום. לסדרה יש 2 עונות ו-26 פרקים באורך 24 דקות.
עלילה

בסדרה זו, בנות ווינקס חזרו לגרדניה, עיר הולדתה של בלום הנמצאת בכדור הארץ, בשביל משימה חדשה. בעונה הראשונה, בנות ווינקס עבדו בתוכנית ריאלטי בשביל למצוא ילדים ונערים בעלי כישרון, עליהם הן הגינו מפני גנב כישרונות, תוך כדי שהן הסתירו את הזהות שלהן בתור פיות. בעונה השנייה, בנות ווינקס קיבלו משימות מן הרוח של עולם החלומות, ובנוסף הן למדו על העבר של טינקרבל, פייה טובה אשר הפכה לרעה בגלל איבוד אהובה, פיטר פן. בעונה הזו, בנות ווינקס נלחמו מול יצורי צל המכונים "נמסיס", אשר פוגעים בפחדים הכי חזקים שלהן.
הדמויות > בנות ווינקס

בלום (מייה קדוש)- מנהיגת החבורה. כריזמטית. שברה במספר פרקים את הקיר הרביעי, כשרקע סביבה קפוא וזרקור מופנה אליה. הפייה של אש הדרקון.
סטלה (עינת אזולאי)- עליזה, צוהלת, יצירתית. פיית השמש, הירח והכוכבים.
פלורה (מונה מור)- עדינה ושקטה. הפייה של הטבע.
טקנה (רונה בקרמן)- אינטליגנטית, רציונלית, פרפקציוניסטית. הפייה של הטכנולוגיה.
מוזה (הדר שחף)- נמרצת, אכפתית, הומוריסטית. הפייה של המוזיקה.
איישה (הדר שחף)- זריזה, ספורטיבית, מלאת אנרגיה. הפייה של הגלים.
הדמויות > הנבלים

טינקרבל (רויטל זלצמן \ רוית יעקב)- פייה טובה אשר הפכה לרעה בגלל איבוד אהובה, פיטר פן. המלכה של עולם החלומות. בסוף הסדרה הופכת לטובה וצבע שיערה משתנה משחור לבלונד.
סמי (סער בדישי)- עוזרה של טינקרבל, בסיום העונה הראשונה התגלה שהוא סמי, העוזר של קפטן הוק, מהסיפור "פיטר פן".
ג'ים (סער בדישי)-בעל יכולות להפוך לבלתי נראה. בסיום העונה הראשונה, התגלה שהוא קפטן הוק מהסיפור "פיטר פן", ושהוא הפך לצעיר בעזרת כישוף של טינקרבל. כמו כן, היא רפאה אותו ממומו ובסדרה במקום הקרס יש לו יד מכוסה בכפפה.
איש התנין- עוזרה של טינקרבל, אשר נלחם מול בנות ווינקס, וריגל אחרי ג'ים. דמותו מבוססת על התנין המתקתק מהסיפור "פיטר פן".
השאמן (סער בדישי)- עוזרה של טינקרבל. חטף את יו, וניסה לחטוף את מדלן.
ונומיה (רונה בקרמן)- מופיעה בעונה 2. מבקרת קשוחה, אשר עוקבת אחר ההופעות של בנות ווינקס, ומחכה להזדמנות לכתוב עליהן ביקרות רעה. הזהות האמיתית שלה היא באבה יאגה, אשר שונאת את בנות ווינקס בטענה שאין מקום לפיות ומכשפות בכדור הארץ.
ורטיגו- מופיעה בעונה 2. הנמסיס של בלום, אותה שולחת טינקרבל. ורטיגו גורמת לה להזות ומערערת את ביטחונה של בלום.
בנג'י- מופיעה בעונה 2. הנמסיס של מוזה, אותה שולחת טינקרבל. בנג'י משתלטת למוזה על הראש והשמיעה. בעלת כוחות הדף.
הדמויות > דמויות משניות

רוקסי (מייה קדוש)- הפייה של החיות, אשר יוצאת למספר מסעות עם בנות ווינקס. עובדת עם אביה בבר המוזיקה פרוטי. יש לה כלב בשם ארתו.
אייס (סער בדישי)- מנחה של מופע הכישרונות "WOW", בו בנות ווינקס לקחו חלק בעונה הראשונה.
מארגוט- אחת משופטי מופע הכישרונות "WOW". דואגת לכלב שלה כל הזמן.
קליף (סער בדישי)- אחד משופטי מופע הכישרונות "WOW". אוהב כל דבר.
לורליי (מונה מור)- ציידת הכישרונות שמחליפה את בלום בהיעדרותה. מתלהבת מכל דבר ולא מסתדרת עם הווינקס, במיוחד עם סטלה. גילתה שבנות ווינקס הן פיות.
אוונס (מייה קדוש)- קצינת משטרה, חוקרת את היעלמות של אנאבל.
גומז (סער בדישי)- קצין משטרה, מצחיק וקצת טיפש. חוקר את היעלמות של אנאבל.
אנאבל- עלתה לגמר של  מופע הכישרונות "WOW". נחטפה על ידי עוזריה של טינקרבל.
לואיז- הייתה הבוסית של המאפייה בה אנאבל עבדה. מקנאת באנאבל בגלל כישרון השירה שלה.
נאוקי- מתחרה במופע הכישרונות "WOW". גאון בטכנולוגיה.
סופי- מעצבת אופנה מוכשרת. עלתה לגמר של מופע הכישרונות "WOW". הווינקס נסעו לפריז כדי לפגוש אותה.
נאדין- מתחרה במופע הכישרונות "WOW". הייתה העוזרת של סופי, אבל גילתה שיש לה כישרון גדול בתור דוגמנית.
וינצ'נזו- עלה לגמר של מופע הכישרונות "WOW", בעל תשוקה לבישול.
יו- מתחרה במופע הכישרונות "WOW". ילדה סינית בעל כישרון בקראטה.
מדלן- ילדה בעלת כישרון במוזיקה. יש לה תשוקה לנגן בגיטרה חשמלית, אך כדי לרצות את הוריה היא מנגנת בפסנתר.
סילקה- ילדה שחשבה שכישרונה הוא לגלוש בסנובורד, אך הסתבר שכישרונה האמיתי הוא תיקון שעונים. נכדתו של השען.
השען- הווינקס נסעו לשווייץ בשביל לפגוש אותו, כדי שיתקן את השעון שבעזרתו אפשר לעבור לעולם החלומות. סבא של סילקה. שמו לא הוזכר בסדרה.
מאט (דור סרוגו)- בנו של פיטר פן. היה שלומיאל בהתחלה, עד שהווינX אימנו אותו. התאהב בטינקרבל מכיוון שהוא ראה אותה בחלומו. בסוף הופך להיות בן זוגה.
רוח עולם החלומות (בטי פבלו)- הרוח של עולם החלומות, אשר נותנת לבנות ווינקס משימות.
הכוחות > דרימיקס

דרימיקס הוא כוח אותו בנות ווינקס השיגו בעונה הראשונה של הסדרה. בנות ווינקס השיגו את כוח דרימיקס במהלך ההופעה של אנאבל, שבה החלום שלה התגשם בעזרתן.
הכוחות > אוניריקס

אוניריקס הוא כוח אותו בנות ווינקס השיגו בעונה השנייה של הסדרה. בנות ווינקס קיבלו את כוח אוניריקס מהרוח של עולם החלומות.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקוריתארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקוריתארצות הברית> שידור אחרון | תקופת שידור מקוריתאיטליה> שידור ראשון | תקופת שידור מקוריתאיטליה> שידור אחרון | תקופת שידור בישראלישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראלישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 4 בנובמבר 2016 | 4 בנובמבר 2016 | 28 בינואר 2017 | 7 באפריל 2017 | 2 באפריל 2017 | 18 באפריל 2017 |
|  | 2 | 13 | 16 ביוני 2017 | 16 ביוני 2017 | 18 ביוני 2017 | 30 ביוני 2017 | 4 במרץ 2018 | 20 במרץ 2018 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק | שם הפרק | שידור מקורי בארצות הבריתארצות הברית | שידור מקורי באיטליהאיטליה | שידור מקורי בישראלישראל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גנב הכישרונות | 4 בנובמבר 2016 | 28 בינואר 2017 | 2 באפריל 2017 |
| 2 | כוחות חדשים | 4 בנובמבר 2016 | 29 בינואר 2017 | 3 באפריל 2017 |
| 3 | אגדת איש התנין | 4 בנובמבר 2016 | 30 בינואר 2017 | 4 באפריל 2017 |
| 4 | המפלצת שמתחת לעיר | 4 בנובמבר 2016 | 31 בינואר 2017 | 5 באפריל 2017 |
| 5 | דרושה מעצבת | 4 בנובמבר 2016 | 1 בפברואר 2017 | 6 באפריל 2017 |
| 6 | שבוע האופנה | 4 בנובמבר 2016 | 2 בפברואר 2017 | 9 באפריל 2017 |
| 7 | תחרות השף | 4 בנובמבר 2016 | 3 בפברואר 2017 | 10 באפריל 2017 |
| 8 | השאמן | 4 בנובמבר 2016 | 4 בפברואר 2017 | 11 באפריל 2017 |
| 9 | חלומות מנופצים | 4 בנובמבר 2016 | 5 בפברואר 2017 | 12 באפריל 2017 |
| 10 | סכנה במים | 4 בנובמבר 2016 | 5 בפברואר 2017 | 13 באפריל 2017 |
| 11 | צללים על השלג | 4 בנובמבר 2016 | 6 בפברואר 2017 | 16 באפריל 2017 |
| 12 | השען | 4 בנובמבר 2016 | 6 בפברואר 2017 | 17 באפריל 2017 |
| 13 | נפילת המלכה | 4 בנובמבר 2016 | 7 בפברואר 2017 | 18 באפריל 2017 |