stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באד בריקנאו

| --- | --- |
סמל באד בריקנאוסמל באד בריקנאו
בריקנאו, 2010
בריקנאו, 2010
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  בוואריה בוואריה
 מחוז:  באד קיסינגן
 ראש העיר:  Brigitte Meyerdierks
 שטח:  23.73 קמ"ר
 גובה:  332 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  6,695 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  270 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  50°18′34″N 9°47′26″E﻿ / ﻿50.30944°N 9.79056°E﻿ / 50.30944; 9.79056
 אזור זמן:  UTC +1
 www.bad-brueckenau.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבאד בריקנאו(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבאד בריקנאו(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהבאד בריקנאו(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהבאד בריקנאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
Große Kursaal בשנת 2010
באד בריקנאו (בגרמנית: Bad Brückenau) היא עיר מרחצאות במחוז באד קיסינגן שבצפון בוואריה. היא שוכנת בעמק של הנהר זִין, בחלקם המערבי של הרי הרון, כ-30 ק"מ מדרום לפולדה. לעיר חמישה חלקים: העיר המרכזית באד בריקנאו ופרווריה מרחצאות המדינה בריקנאו (Staatsbad Brückenau), ורנארץ (Wernarz), פולקרס (Volkers) ורמרסהאג (Römershag).
היסטוריה > באד בריקנאו

ההיסטוריה המוקדמת של באד בריקנאו אינה מתועדת היטב. בניינים ראשונים הוקמו כנראה בסמוך לגשר על הנהר זין (Sinn), ששימש בתקופתו של קרל הגדול. במאה ה-12 ההתיישבות הפכה לעיר קטנה שנקראה זין-אַאוּ (Sinn-Au). אזכור מוקדם של העיר מופיע במסמך משנת 1249, כאשר פולדה העניקה לעיר הטבות מסוימות. בשנת 1260 בנה הבישוף ארבע טירות מסביב לעיר, והעניק אותן לווסאלים. באותה תקופה גם הוקפה העיר בחומה קטנה.
בשנת 1310 העניק המלך היינריך השביעי מעמד של עיר לזין-אאו. בשנת 1337 הגדילה מועצת העיר את חומתה וחיזקה את שעריה. בשנת 1597 קיבלה העיר את שמה הנוכחי, בריקנאו, כאשר נבנה גשר על הנהר זין. באוגוסט 1876 נהרסה העיר כמעט כליל בשרפה.
היסטוריה > המרחצאות

במאה ה-15 ניתן אזכור למעיין מים מרים, ארבעה ק"מ במורד העמק לכיוון דרום-מערב. כבר אז נודעו מים אלה בכוח הריפוי שלהם. בתקופתו של היינריך פון ביברה, מושל פולדה בשנים 1759–1788, נבנו בתי מלון ראשונים, והתגלו עוד שני מעיינות.
בשנת 1816 הפכה בריקנאו לחלק מממלכת בוואריה. היא הייתה למרחצאות המועדפים על לודוויג הראשון, מלך בוואריה, שמימן שיפוץ נרחב של המרחצאות. בניין בולט מתקופה זו הוא "גרוסה קורזאל" (Große Kursaal), שנבנה בסגנון נאו-קלאסי. לאחר אביב העמים בגרמניה בשנת 1848 ופרישתו של לודוויג הראשון, הושכרו המרחצאות ליזמים פרטיים.
בעשור הראשון של המאה ה-20, לאחר שהעיר שוקמה מהשרפה, התגלו גם בה שלושה מעיינות והוקמו שני פארקים. ברפורמה המנהלית של 1970 אוחדו המרחצאות והעיר, ולבריקנאו המאוחדת נוספה רשמית הקידומת "באד".
היסטוריה > יהודים

בבאד בריקנאו התקיימה קהילה יהודית קטנה, ופעלו בה מלונות כשרים אחדים. אחת מסמטאות העיר קרויה עד היום "סמטת היהודים" (Judengasse). בשנות שהותו בגרמניה נפש ש"י עגנון בעיר זו פעמים אחדות. הווי הקהילה היהודית בעיר בתקופה זו מתואר בסיפורו "בין שתי ערים", שבו קרויה העיר "קצנאו".
בית הכנסת של העיר נחנך בשנת 1913, ובשנת 1924 הוקם לידו בית ספר יהודי. בית הכנסת נשרף בליל הבדולח, ולאחר מכן נשלחו יהודי המקום למחנות ריכוז ולא שבו. בשנת 2001 נקבע במקום שלט זיכרון שבו נאמר: "במקום הזה עמד פעם בית הכנסת של יהודי באד בריקנאו. אנו זוכרים את השרפה של 9 בנובמבר 1938, וכן את הסבל של בני עירנו היהודים ויתר הקורבנות של הרייך השלישי."
אריק דלויה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 (בן 78 בערך) מרקש, הרפובליקה הצרפתית הרביעית 
 מדינה:  צרפת 
 מקום לימודים:  סורבון 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 
אריק דלויה (בצרפתית: Arrik Delouya; נולד ב-1946), הוא ד"ר לסוציולוגיה, סופר ועיתונאי יהודי צרפתי.
חייו

דלויה נולד במרקש שבמרוקו, בן למשפחת רבנים ידועה ממרקש וצאצא של רבי יצחק דלויה. כבר בילדותו בהיותו חבר בתנועה הנוער השומר הצעיר חווה פן יוצא דופן בזהותו: הוא היה ציוני וסוציאליסט נלהב בארץ ערבית ומונרכית. ב-1962 בגיל 16 הגיע לראשונה לישראל על מנת לממש את מצוות העלייה לארץ ישראל.
הוא חזר למרוקו לבקשת הוריו אך לא לזמן רב: ב-1964 בהגיעו לגיל 18 חזר לארץ על מנת להצטרף לקיבוץ כרמיה, שם השתקע כחבר קיבוץ מן המניין והיה פעיל במיוחד במילוי תפקידים חינוכיים ובקידום יוזמות לרווחה חברתית. במקביל ללימודיו בסמינר גבעת חביבה ובאוניברסיטה העברית בירושלים שימש מדריך לגרעיני השומר הצעיר בנתניה וחיפה כהכנה להשתלבותם של הצעירים בתנועה הקיבוצית בסיום שירותם הצבאי.
חילוקי הדעות עם הקיבוץ החלו על רקע פעילותו במסגרת תנועת הפנתרים השחורים שקמה בירושלים בתחילת שנות ה-70 דלויה הזדהה עם מאבקם ועם מחאתם של אותם צעירי שוליים, רובם ילידי מרוקו, ועזר להם יחד עם אקדמאים ומלומדים אחרים בני עדות המזרח ביציקת תשתית אידאולוגית להתארגנותם ולמחאתם.
דלויה המשיך לתמוך בתנועת הפנתרים ונאלץ לעזוב את הקיבוץ.[דרוש מקור: ראו דף השיחה] ב-1973 עבר לצרפת על מנת להמשיך את לימודיו באוניברסיטת פריז. במאי 1976 קיבל תואר דוקטור בסוציולוגיה בהנחייתו של הסופר והאינטלקטואל הנודע, פרופסור אלבר ממי. עבודת הדוקטורט שלו חקרה תופעה פרדוקסלית לכאורה: קיומן של מעמדות חברתיים בתוך הקיבוץ.
ב-2008 ארגן כינוס בינלאומי שמטרתו הייתה להפגיש בין פרויקטים מדעיים ותעשייתיים של חברות ישראליות וצרפתיות עם משקיעים בינלאומיים, וזאת על מנת לקדם ולשפר את היחסים בין צרפת לישראל.
ספריו

דלויה פרסם עד כה שמונה ספרים, ביניהם "תולדות היהודים במרוקו" (בצרפתית "Les juifs du Maroc") הכולל 3000 מאמרים על דת, אמנות וחברה. המחקר על ספרו נערך בעידודם של יד בן צבי, מכון ון- ליר, האקדמיה ללשון העברית, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב אוניברסיטת בר-אילן.
דלויה החל את דרכו באיסוף המידע ב-1986, בעודו סטודנט בפריז. על מנת להגיע לנושאים החשובים ביותר היה צורך בתרגום טקסטים וספרים בשפות שונות, עברית, ספרדית, אנגלית וערבית. 120 תלמידים מוסלמים מהערים הגדולות במרוקו הלומדים עברית לקחו חלק פעיל באיסוף החומר והגישו עבודות גמר על תולדות היהודים במדינה. הם אספו חומר חשוב שנעלם מעיני חוקרים אחרים מחוץ למרוקו ועמד להיעלם, הספר מבוסס על חלק גדול מהחומר שנאסף.
הערות שוליים

↑  Arrik Delouya (2001), Les Juifs du Maroc: bibliographie générale : résumés, annotations, recensions. Librairie orientaliste Paul Geuthner, Paris.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260319305171  LCCN: n80049380  SUDOC: 070319480  VIAF: 64124666   WorldCat (עם VIAF): 64124666
בוגיד חנינא סעדון

הרב בוגיד חנינא סעדון (י"ג באב ה'תרע"ו, אוגוסט 1916  – כ' בניסן ה'תשס"ו, 18 באפריל 2006) היה הרב הראשי של האי ג'רבה, אב בית הדין וראש ישיבה בג'רבה, רב העדה התוניסאית בפריז וראש ישיבת "תורה ורחמים" בעיר.
תולדות חייו

נולד בג'רבה באוגוסט 1916, י"ג באב ה'תרע"ו לוורדאנה ורבי מרדכי (מכני) סעדון. למד בצעירותו אצל הרב שאול מקיקץ שלי והרב דוד דידו הכהן, החל משנת ה'תרפ"ח למד בישיבתו של הרב רחמים חי חויתה הכהן עד שהיה בן עשרים. שנה אחת למד גם אצל הרב רפאל כדיר צבאן. לימד תלמידים בישיבת "עליית רבי יעקב" בג'רבה, אך כדי לא להתפרנס מלימוד התורה עסק בממכר תפוחי אדמה בשוק של ג'רבה ובהמשך פתח חנות מכולת קטנה. כמו כן, היה בעל בית דפוס, שבו הדפיס מספרי חכמי ג'רבה (ראו להלן). בגיל 22 ערך את הירחון הרבני "כתר כהונה". באמצע שנות ה-50 הוציא את הירחון "השושנה" שנועד להרגיל את תלמידיו לכתיבה תורנית, ובתחילת שנות ה-60 הוציא את הירחון "הלקט".
בשנת 1965 נבחר למלא את תפקיד רבה של ג'רבה.
אחת הפעולות הראשונות שעשה כרב ראשי הייתה איחוד כל הישיבות והכותאבים הקטנים למקום אחד, בבית הכנסת "רבי שלום חדאד". כמו כן, הקים שם מאפיית מצות ויקב לייצור יין כשר.
כיהן כאב בית הדין של ג'רבה עד שנת 1991. גם בשבתו כרב ודיין סירב לקבל שכר על עבודתו, והמשיך להתפרנס מחנותו.
ב-1991 עבר לפריז, שם כיהן כרב עדת יוצאי תוניסיה ברובע ה-19. בפריז הקים את ישיבת "תורה ורחמים" על שם רבו. גם בהיותו בפריז סירב להתפרנס מהרבנות ועסק במכירת תשמישי קדושה.
נפטר ב-18 באפריל 2006 (כ' בניסן ה'תשס"ו), ונקבר (לפי בקשתו) בהר המנוחות בירושלים, ליד קברו של הרב כלפון משה הכהן, שהועבר לקבורה שם מספר חודשים קודם לכן.
בין תלמידיו, הרב חיים ביתאן, רבה הראשי של תוניסיה והרב ישראל כהן, בעל "בך יברך".
משפחתו

אחיו הבכור, רבי מקיקץ-דוד היה מחבר הספרים "חגי דוד", "אור הלבנה" ו"שירי קודש". אחותו הגדולה רחל הייתה אמו של הרב מצליח מאזוז. אחותו טיטה הייתה אמו של הרב חיים מאדאר. גיסו היה הרב ציון סופר בעל "נוה ציון".
היה נשוי לבתו של הרב מעתוק מאזוז, מחבר הספר "מתוק מדבש". בתו חותה נשיאה לאחיינו הרב חיים מאדאר. בנו הרב אלטר סעדון.
ספריו

מגיד תשובה - שו"ת (8 כרכים).
מגיד חדשות - על הש"ס, 11 כרכים.
דרישת הרחמים - דרשות שנשא באזכרה השנתית לרבו הרב רחמים חי חויתה הכהן.
הגיד לעמו - הגדה של פסח עם תרגום לערבית, פירושים, והוספות שונות.
הגיד מרדכי - התכתבויות שלו עם הרב מרדכי אמייס הכהן.
מדות הרחמים - ביוגרפיה של רבו הרב רחמים חי חויתה הכהן.
ספר הסתום - הערות של התורה.
קדושת משה - ביוגרפיה על הרב משה כלפון הכהן.
ספריו > ספרים שהוציא לאור

רבות בנות - ספר משלי עם קיצור מנחת שי והוספות רבות.
פרחי כהונה - שלושה כרכים על הש"ס מאת הרב רחמים חי חויתה הכהן. הרב סעדון הוציא את כרכים א-ב ואת כרך ו.
שיירי מנחה - על התורה מאת הרב רחמים חי חויתה הכהן.
לקריאה נוספת

הרב אפרים חדאד, אחסה בו: תולדות חייו ורוב שבחיו של מורנו הגאון החסיד רבי חנינא בוגיד סעדון זצ"ל רבה הראשי של ג'רבא ורב הקהילה הג'רבאית בפאריס, ירושלים ה'תש"ע.
הרב יצחק דדון, אתחלתא היא: יחסם של גדולי ספרד ואשכנז לציונות ולהקמת המדינה, חלק ב, ירושלים תשס"ח, עמ' קלג-קלח.
הרב דוד ברדא, זיכרון להולכים, אור תורה שנה 38 חוברת י (תסו), סימן קיד עמ' תשצה - תת.
הערות שוליים

↑  "בוגיד" בערבית הוא ברבוניה. בג'רבה היה מקובל להעניק שמות לילדים כשמות של דגים, כנגד עין הרע.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306979405171  ISNI: 0000 0001 1883 0465  LCCN: n84007118  VIAF: 160722936   WorldCat (עם VIAF): 160722936
אניטה לונסברו

אניטה לונסברו-פורטר, חברה (באנגלית: Anita Lonsbrough-Porter, MBE; נולדה ב-10 באוגוסט 1941) היא שחיינית עבר בריטית, אלופה אולימפית (רומא 1960), אלופת אירופה (לייפציג 1962), פעמיים ברציפות אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (קארדיף 1958 ופרת' 1962) ושיאנית העולם במשחה ל-200 מטר חזה. רק כעבור 48 שנים, זכתה שחיינית בריטית נוספת, רבקה אדלינגטון במדליית זהב (בייג'ינג 2008).
ביוגרפיה

לונסברו נולדה ביורק, יורקשייר. היא למדה לשחות בהודו שם אביה שרת כרס"ר גדוד בצבא.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקארדיף, ויילס בסוף יולי 1958 זכתה לונסברו בשתי מדליות זהב, במשחה ל-220 יארד חזה בתוצאה של 2:53.5 דקות ובמשחה שליחות 4x110 יארד מעורב בשיא עולם חדש של 4:54.0 דקות. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת ספטמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.5 דקות, אחרי שיאנית העולם אדה דן האן מהולנד (2:52.0 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:54.3 דקות.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בוואלויק, הולנד ב-25 ביולי 1959 קבעה לונסברו במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:50.3 דקות.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת רומא (1960) זכתה לונסברו במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:49.5 דקות, לפני שיאנית העולם היוצאת ויטרוד אורסלמן ששיפרה אף היא את שיאה (2:50.0 דקות) וברברה גבם (2:53.6 דקות) מגרמניה. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:47.6 דקות, היא שחתה את סגנון החזה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:21.0 דקות.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בלייפציג, מזרח גרמניה באוגוסט 1962 זכתה לונסברו ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:50.2 דקות, מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:32.3 דקות ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:46.2 דקות. שלושה חודשים לאחר מכן, במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בסוף נובמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-110 יארד חזה בתוצאה של 1:21.3 דקות, במשחה ל-220 יארד חזה בתוצאה של 2:51.7 דקות ובמשחה ל-440 יארד מעורב אישי בתוצאה של 5:38.6 דקות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x110 יארד מעורב בתוצאה של 4:47.9 דקות.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה לונסברו לכבוד לשאת את דגל בריטניה בטקס הפתיחה והייתה לספורטאית אישה הראשונה שזכתה בכבוד זה. במשחקים עצמם היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:30.5 דקות.
לאחר המשחקים האולימפיים פרשה לונסברו משחייה תחרותית ונישאה ליו פורטר, רוכב אופניים אולימפי שייצג אף הוא את בריטניה באולימפיאדת טוקיו. הוא זכה 4 פעמים באליפות העולם ברכיבת אופנים בענף הרדיפה.
תארים

בשנת 1983 זכתה לונסברו להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
בסך הכל קבעה לונסברו 6 שיאי עולם חדשים, 4 מהם אישיים במשחים ל-100 מטר חזה ול-200 מטר חזה ו-2 במשחי שליחות 4x100 מטר מעורב.
בשנת 1962 זכתה לונסברו בתואר אישיות הספורט של השנה על ידי ה-BBC והייתה לאישה הראשונה שזכתה בתואר זה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
בהלת קניות

מדפי מזון כמעט ריקים בחנות, עקב בהלת קניות במקסיקו במשך מגפת הקורונה.
בהלת קניות היא תופעת עדר כלכלית, הבאה לידי ביטוי בעלייה פתאומית בכמויות הנרכשות של סחורה חיונית אחת או יותר, וכתוצאה מכך יוצרת פער משמעותי בין ההיצע לביקוש ולמחסור בסחורה. צרכנים הפועלים מתוך בהלת קניות אינם קונים את הסחורה מתוך צורך לשימוש מיידי, אלא על מנת לאגור אותה.
התופעה מתרחשת בדרך כלל בשל ציפייה למשבר, במהלך או לאחר אסון (אמיתי או מדומה), או בציפייה לעליית מחירים או למחסור גדול.
ההבדל העיקרי בין בהלת קניות להתנהגויות צרכניות לא טיפוסיות אחרות הוא המוטיבציה הבסיסית של הקנייה והרגשות השליליים הקשורים לתופעה.
גורמים > משבר

בהלת קניות מתרחשת לרוב סביב משבר כמו מלחמה או אסון טבע. משברים כאלה עלולים לשבש את שרשרת האספקה של מוצרים רבים. הגם שאסון טבע אינו משבר שניתן לחזותו, הרי שמיד עם התרחשותו עשויות להיווצר ציפיות לשיבוש שרשרת האספקה ולמחסור במוצרים.
מלחמות התרחשו משחר ההיסטוריה והניסיון האנושי מעיד על מחסור במוצרים שנבע מהן (למשל עקב מצור). במקרים רבים, תהליך ההידרדרות למלחמה היה גלוי, והוביל אנשים לאגירת מצרכים בסיסיים וכן לבהלת קניות.
לאנשים יש מוטיבציה להתנהגות של הגנה עצמית כדי למזער סיכונים. אגירת אספקה לפני או במהלך משבר, שניתן לראות בה סוג של התנהגות הגנה עצמית, נחשבת כהתנהגות מתוכננת אינטרסנטית בניסיון למזער סיכון. בפרט, ניתן לגדר את הסיכון על ידי אחסון כמויות גדולות של אספקה, ובכך להקנות לאנשים תחושת ביטחון ורווחה. במקרה של מגפה, למשל, אגירה גם מאפשרת לאנשים לצמצם את הביקורים שלהם בחנויות, מה שממזער את המגע שלהם עם אנשים אחרים ואת האפשרות להידבק במחלה. יתרה מכך, המלאי יכול לשמש כמרווח ביטחון בידיעה שתהיה מספיק אספקה כדי להגן על האגרנים לאורך המשבר.
גורמים > גורמים נפשיים

ברם, לא כל משבר יוצר בהלת קניות. הגורמים לבהלת קניות הם נפשיים בעיקר, וניתן להצביע על ארבעה גורמים עיקריים:
תפיסה אישית של משמעות האיום במחסור של מוצר או מוצרים מסוימים.
חשש מהלא נודע הנגרם משילוב של רגשות שליליים כפחד וחרדה ואי ודאות לגבי משך המשבר ולקיום אספקה כדי לשרוד את משך המשבר.
צורת התמודדות נפשית של קנייה כדרך להפגת חששות והתגברות על משברים.
השפעה פסיכולוגית-חברתית של הסביבה.
תהליך

בדרך כלל טריגר כלשהו גורם לתבהלה אצל מספר מצומצם של אנשים, הרגישים יותר לגורמים הנפשיים הנ"ל, ואלו קונים כמות חריגה של מוצרים מתוך כוונה לאגרם. ההתנהגות שלהם יוצרת איתות לשאר השוק בצורת מחסור חלקי או חריגה אחרת מהמצב לו הם רגילים. בתגובה לאיתותים כמעט לא מורגשים אלו, מגדילים שאר הקונים במעט את הקניה, אך את ההגדלה הפתאומית וה"קטנה" שמתבצעת על ידי החלק הארי של הקונים, השוק לא מסוגל לספוג ובאופן מיידי נוצר מחסור. היווצרות המחסור במקום אחד (מרכול או יישוב קטן, למשל) מתפשטת במהירות גם למקומות אחרים בתהליך של משוב חיובי ויוצרת בהלת קניות כללית.
תוצאות

בהלת קניות היא התנהגות בלתי רצויה מבחינה חברתית. כתוצאה ממנה נרכשות כמויות גדולות של מצרכים יומיומיים בסיסיים וציוד רפואי, מה שגורם לעיתים קרובות לחוסרים במלאי. מצבים אלו מגבילים או מונעים גישה למוצרים דווקא מיחידים או קבוצות פגיעות יותר (למשל קשישים או עניים), הזקוקים יותר למוצרים אלו.
מנקודת המבט הקמעונאית, בהלת קניות גורמת לשיבושים נוספים בשרשרת האספקה. העלייה הספורדית בביקוש למוצרי צריכה, יחד עם סגירת נתיבי אספקה או הגבלות על התנועה, מציבה אתגרים בתחומים כמו הזמנה, מילוי והפצה. כתוצאה מכך, מחמיר מצב אספקת המלאי ולעיתים קרובות מוביל לעליית מחירים של מוצרי צריכה.
מניעה

הנזקים החברתיים העלולים להיגרם מבהלת קניות מעלים את הצורך במניעתה. יישום מדיניות ואסטרטגיות מתאימות לבלימת קניות בהלה יכול לכלול הפחתת המחסור הנתפס על ידי הציבור במוצרים על ידי הבטחת זמינות עקבית והודעות מהממשלה, התקשורת והקמעונאים שיש זמינות של מלאי. איתותים אחרים של מחסור כמו מדפים ריקים ותורים ארוכים יכולים להיות מופחתים על ידי תמריצים, משלוחים מקוונים ויישום מילוי מהיר, יישום סנקציות מתאימות ומכסת רכישה למוצרים.
גם טיפול נכון בשמועות ובאינפורמציה שגויה יכול להיות חלק במניעת בהלת קניות. הבהרות על ידי התקשורת או הממשלה עשויות להפחית את אי הוודאות והפחד ולשפר את האמון החברתי. התקשורת או הממשלה יכולות גם להדגיש את ההשלכות השליליות של בהלת קניות, ולהניע את הציבור להיות נדיב יותר על ידי רכישה אחראית.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

1 2  https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fpubh.2021.666715/full
1 2 3 4  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7277661/
↑  Panic Buying, Corporate Finance Institute (באנגלית אמריקאית)
אריק דורם

אריק דורם (בגרמנית: Erik Durm; נולד ב-12 במאי 1992 בפירמאזנס, ריינלנד-פפאלץ, גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
דורם היה בעבר חלק מסגל נבחרת גרמניה, במדיה ערך שבע הופעות, ואף היה חלק מהסגל הגרמני שזכה במונדיאל 2014, בו לא שותף כלל.
קריירת מועדונים

דורם החל לשחק כדורגל במועדון קטן בכפר רישוויילר ב-1997. ב-2008 עבר לאקדמיה לכדורגל של זארבריקן וב-2010 הצטרף לקבוצת הנוער של מיינץ 05 ובמקביל שיחק בקבוצת המילואים של מיינץ.
בקיץ 2012 עבר לבורוסיה דורטמונד. בעונתו הראשונה במועדון שיחק בקבוצת המילואים ששיחקה בליגה השלישית ובעונת 2013/14 החל לשחק בקבוצה הראשונה של דורטמונד. בקיץ 2018 חתם בהאדרספילד טאון מהפרמייר ליג. בעונת 2018/19 ערך דורם 28 הופעות במדי האדרספילד טאון, ונשר עמה לצ'מפיונשיפ לאחר שהקבוצה סיימה במקום האחרון בפרמייר ליג.
בקיץ 2019, לאחר שירד ליגה עם האדרספילד טאון, חתם דורם באיינטרכט פרנקפורט. דורם שיחק שלוש עונות בפרנקפורט. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2019/20, סבל דורם מפציעות וערך תשע הופעות ליגה בלבד. בעונת 2020/21 דורם ערך 21 הופעות ליגה. בעונתו האחרונה בקבוצה, 2021/22, אף זכה עמה במפעל הליגה האירופית. עם זאת, דורם מיעט מאוד לשחק בעונה זו, ולא שותף במשחק הגמר בו ניצחה פרנקפורט את גלאזגו ריינג'רס.
ב-22 ביוני 2022 חתם בפ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה. דורם היה שחקן הרכב בעונת 2022/23 בקייזרסלאוטרן, וסיים עמה במקום התשיעי בליגה. בעונת 2023/24 ערך ארבע הופעות בלבד וסבל מפציעה. בינואר 2024 הגיע עם קייזרסלאוטרן להסכמה משותפת על התרת חוזהו, ופרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

בשנת 2011 שיחק דורם בנבחרות גרמניה עד גיל 19 ו-20, ב-2013 זומן לנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 וביוני 2014 זומן למשחק הכנה של גרמניה לקראת מונדיאל 2014 ונכלל בסגל הנבחרת בטורניר עצמו, בו זכתה הנבחרת בתואר. עם זאת, דורם לא שותף באותו מונדיאל כלל.
תארים

הסופר קאפ הגרמני: 2013, 2014
הגביע הגרמני: 2016/2017
הליגה האירופית: 2021/2022
גביע העולם בכדורגל: 2014
ארץ החוף האוסטרית

ארץ החוף האוסטרית (בגרמנית: Österreichisches Küstenland, באיטלקית: Litorale Austriaco, בקרואטית: Austrijsko primorje, בסלובנית: Avstrijsko primorje, בהונגרית: Osztrák Tengermellék) הייתה נחלת כתר (Kronland) של האימפריה האוסטרית, שהוקמה ב-1849. היא הורכבה משלושה אזורים: חצי האי איסטריה, גוריציה וגרדיסקה, והעיר החופשית הקיסרית טריאסט. לאורך ההיסטוריה, האזור התמודד לעיתים קרובות, כאשר חלקים ממנו נשלטים בזמנים שונים על ידי הרפובליקה של ונציה, אוסטריה-הונגריה, איטליה ויוגוסלביה, בין היתר.
ממלכת איטליה סיפחה אותו לאחר מלחמת העולם הראשונה על פי הסכם לונדון ומאוחר יותר חוזה רפאלו. לאחר מלחמת העולם השנייה, היא חולקה בין איטליה (מערב) ליוגוסלביה (מזרח).
לטריאסטה הייתה חשיבות אסטרטגית כנמל הימי העיקרי של אוסטריה-הונגריה וחופי הפרובינציה היו יעד נופש, הריביירה האוסטרית. האזור היה רב לאומי, כאשר האיטלקים, הסלובנים, הקרואטים, הגרמנים והפריוליאנים היו הקבוצות האתניות העיקריות. ב-1910, שטחו היה 7,969 קילומטרים רבועים (3,077 מילים רבועים) וכלל אוכלוסייה של 894,287.
הערות שוליים

↑  "Küstenland mit Görz, Istrien und Triest als Kronländer" (בגרמנית). ארכיון מ-2018-08-31. נבדק ב-2021-09-27.
ארץ החוף האוסטרית בשנת 1897
אצטדיון האתלטיקה אינדירה גנדי

| --- | --- |

 כינוי:  אצטדיון סרוסג'אי
 מיקום:  הודו לוקהרה, גוואהאטי, אסאם, הודו
 קואורדינטות:  26°06′56″N 91°45′37″E﻿ / ﻿26.11556°N 91.76028°E﻿ / 26.11556; 91.76028
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים)
 בעלים:  ממשלת אסאם
 משטח:  דשא
 מושבים:  21,600
 ממדי משטח:  אורך: 103 מטר, רוחב: 70 מטר
 he
 
האצטדיון האתלטי אינדירה גנדי (באסאמית: ইন্দিৰা গান্ধী এথলেটিক ষ্টেডিয়াম) הידוע גם בשם אצטדיון סרוסג'אי, הוא אצטדיון רב תכליתי ביישוב לוקהרה, גוואהאטי, אסאם, הודו. הוא מכיל 21,600 מושבים, זהו המגרש הביתי של נורת'איסט יונייטד ומשמש בנוסף כמארח לאירועים אתלטיים. האצטדיון אירח את המשחקים הלאומיים של הודו 2007, משחקי דרום אסיה 2016 ומונדיאל 2017 עד גיל 17 .
היסטוריה

האצטדיון נבנה בשנת 2007 כדי לארח את המשחקים הלאומיים ה-33 של הודו עם קיבולת עמידה של כ-35,000 איש. רק ביציע הראשי הותקן מספר מוגבל של מושבים.
האצטדיון נקרא על שם אינדירה גנדי שהייתה ראשת הממשלה השלישי של הודו. משחק ידידות בינלאומי בין הודו למלזיה נערך באצטדיון זה ב-13 בנובמבר 2011. ב-12 במרץ 2015, הודו שיחקה באצטדיון נגד נפאל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
משנת 2014, זהו מגרשה הביתי של נורת'איסט יונייטד, קבוצת העל ההודית, ועבורה עבר האצטדיון שיפוץ גדול. האצטדיון רשם את מספר הנוכחות הגבוהה ביותר, כאשר 32,844 צופים הגיעו לראות את משחק ליגת העל ההודית בין נורת'איסט יונייטד לצ'נאיין ב-20 באוקטובר 2016.
הוא שימש גם את אלופות ה-I-League, אייזאול (2017/2018) ואת מינרווה פנג'אב (2017/2018) כמגרש הביתי שלהם למשחקי גביע אסיה בשלב הבתים.
האצטדיון היה המקום המרכזי של משחקי דרום אסיה 2016, אשר נערכו הן בגווהאטי והן בשילונג בין ה-5 ל-16 בפברואר 2016.
זה היה אחד המקומות לאירוח מונדיאל 2017 עד גיל 17 שנערך בהודו. מושבים בודדים הותקנו בשנת 2017, במהלך ההכנה לאירוע, והקטינו את הקיבולת מתחת ל-25,000.
האצטדיון אירח את פסגת המשקיעים העולמית של אסאם ב-3 וב-4 בפברואר 2018 ואת פרסי ה-Filmfare ה-65 ב-15 בפברואר 2020.
האצטדיון נבחר כאחד המקומות לאירוח מונדיאל לנשים עד גיל 17 שהיה אמור להיערך בהודו בשנת 2020, שהיה צפוי לאחר את אירוע הפתיחה. הטורניר נדחה מאוחר יותר בגלל מגפת הקורונה והאצטדיון ירד מרשימת המקומות.
במרץ 2020, ממשלת אסאם בנתה במקום מחלקות בידוד במהלך מגפת הקורונה בהודו.
אירועים מרכזיים > מופע ריקוד ביהו

ב-14 באפריל 2023, לרגל בוהאג ביהו(אנ'), למעלה מ-11,000 רקדנים ומוזיקאים התאספו באצטדיון כדי לבצע את הריקוד האסאמי המסורתי, וקבעו שני שיאי עולם. הופעה זו השיגה את שיא העולם בהופעת הריקודים הגדולה ביותר של ביהו וההופעה הגדולה ביותר של מוזיקאים עממיים.
באירוע נכחו ראש הממשלה הימנטה ביסוואה סארמה וראש הממשלה נרנדרה מודי.
הערות שוליים

↑  India to host South Asian Games (SAG) in Guwahati and Shillong, ‏12 בדצמבר 2015 (באנגלית)
↑  Advantage Assam: Global Investors’ Summit has attracted Rs. 8,020.21 crore till now says Chandra Mohan Patwary, ‏27 בספטמבר 2017 (באנגלית)
↑  Filmfare Awards 2020 All Set To Be Hosted In Guwahati, ‏25 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  FIFA U-17 Women's World Cup: Guwahati to host opener, final in Mumbai, ‏18 בפברואר 2020 (באנגלית)
↑  Assam government transforms Sarusajai Stadium into coronavirus isolation facility, ‏26 במרץ 2020 (באנגלית)
בוגנדה

מיקומה של בוגנדה (בירוק כהה) בתוך אוגנדה (בצהוב)
בּוגַנדַה (Buganda) היא הגדולה מבין הממלכות המסורתיות באוגנדה. הממלכה מאחדת 52 שבטים של בני בַּגנדה, קבוצה אתנית המונה כ-3 מיליון נפש. בגנדה היא הגדולה שבין הקבוצות האתניות הרבות במדינה, אף שהיא רחוקה מלהיות רוב ומהווה רק 17 אחוזים מאוכלוסיית המדינה. השם אוגנדה היה שמה של הממלכה בפי חלק מדוברי סוואהילית, והוא השם שאומץ על ידי הבריטים לפרוטקטורט שהקימו ב-1894, שמרכזו היה בבוגנדה.
בוגנדה נמצאת בחלק המרכזי של דרום אוגנדה, וגובלת באגם ויקטוריה בדרום, בנילוס הלבן במזרח ובאגם קיוגה בצפון. בירת אוגנדה והעיר הגדולה בה, קַמפַּאלַה, שוכנת בבוגנדה.
אוכלוסייה

בני הבגנדה, תושבי בוגנדה, דוברים בשפת לוגנדה, שפת בנטו, שעוד 100,000 אוגנדים מקבוצות אתניות אחרות דוברים בה כשפה שנייה. כ-85 אחוזים מהתושבים הם נוצרים, הנחלקים שווה בשווה בין קתולים ופרוטסטנטים, ו-15 אחוזים הם מוסלמים. דתם המסורתית של הבגנדה כללה אמונה באלים רבים ובכוחות על-טבעיים, בפרט כוחותיהם של האבות הקדומים ושל מכשפים. הנצרות חדרה לבוגנדה במאה ה-19, אך התושבים משלבים עד היום חלק מאמונותיהם ומנהגיהם הדתיים העתיקים לצד הנצרות והאסלאם, וכוח המשיכה של המסורות העתיקות אף עלה בדור האחרון.
כלכלת בוגנדה מתבססת באופן מסורתי על חקלאות, ובפרט בננות. בניגוד לרוב האזור, גידול בקר אינו מרכיב חשוב בכלכלה. הכפרים ממוקמים לרוב במורד גבעות, כשראשי הגבעות והמישורים מנוצלים לחקלאות.