stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גטו טירספול
רקע

העיר טירספול סמוכה לנהר דניסטר. טירספול היא 92 ק"מ מצפון מערב לאודסה. על פי מפקד הסובייטי מ-1939, בטירספול היו 11,764 יהודים, הם היוו 30% מכלל האוכלוסייה בעיר. עם פרוץ המלחמה נגד ברית המועצות, חלק מהיהודים נסוגו עם הצבא האדום (לאודסה, למשל) וכמה גברים צעירים שהיו בגילאים המתאימים גויסו לארגון צבא, אבל רובם נשארו במקומם. לאחר הקמת הצבא וכיבוש שטח טרנסניסטריה, מספר מנהיגים יהודים וקומוניסטים מקומיים רוכזו ונרצחו על ידי איינזצגרופן, בעזרת הצבא הרומני. מספר ההרוגים עומד על כ-10,000.
על פי דו"ח פיקוח הז'נדרמים של טרנסניסטריה מ-9 בספטמבר 1942, כ-1,100 יהודים הועברו מרומניה לטרנסניסטריה בטרנספרים של 1941 ו-1942. לאחר עצירה קצרה בטירספול בתנאים קשים במיוחד, היהודים הוצעדו למחנות ליד מחוז גולטה, שם נספו רבים עקב קור, מחלה, ורעב, ורבים אחרים נורו.
היסטוריה

גטו קטן הוקם בטירספול בתחילת 1942 על מנת לאכלס יהודים שרצו לשרת את הצרכים ההולכים והגדלים של הקצינים והמוסדות הרומנים והגרמנים בעיר. האוכלוסייה הראשונה שנכנסה לגטו לא הכילה יותר מ-30 אנשים שהובאו מגטאות אחרים, בעיקר ממוגילב-פודולסק. אך בהדרגה גדל סכום האנשים בגטו ל-100 איש (גברים, נשים וכמה ילדים), ובסוף 1943 היו בגטו 256 אנשים, 156 מהם הגיעו מרומניה, ושאר האנשים הגיעו מקהילות אוקראיניות יהודיות בטרנסניסטריה.
שטח הגטו התרחב ככל שמספר המיובאים גדל. תחילה הגטו כלל בתים בודדים בלבד, בכמות ל-18 חדרים, אך לאחר מכן התרחב בהדרגה לכמה רחובות.
בסופו של דבר הוקם גדר סביב הגטו, והגטו היה מתחת למשמר קבוע של שלושה עד ארבעה ז'נדרמים רומנים. החיים בתוך הגטו בהתחלה היו מלאים בהגבלות תנועה והגבלות נוספות, אך במשך הזמן האיסורים פחתו על ידי השלטונות הרומניים. הכניסה והיציאה מהגטו לא הותרה ללא היתר, והיתרים ניתנו לרוב רק לצורכי עבודה. מזון הובא לגטו על ידי שני נציגים אשר הורשו לצאת בליווי כדי לקנות מזון. ואפלפלאצים התרחשו באופן קבוע.
במהלך 1943, הצליחו להגיע לעיר יהודים נוספים, ומספר תושבי הגטו גדל בהדרגה לכ-800. הבניין והגן שמסביבו גודרו בתיל דוקרני. השלטונות הרומניים הקימו בגטו שתי מתפרות, סנדלרייה, בית חרושת זעיר לייצור סבון ומספרה.  יהודים אשר הועסקו בבתי מלאכה ובשירותים שונים בתוך הגטו, הפרישו מחצית משכרם וכספם לקופה משותפת, ובכספים שהם גייסו, הוקם בגטו בית תמחוי ששירת את כל תושביו וגם מאות יהודים ששהו בטירספול בדרכם למקומות אחרים בטרנסניסטריה.
בזכות רמת ההיגיינה הטובה אשר נשמרה בגטו, לא התפשטה בו מגפת הטיפוס, אף-על-פי שכמה מיושבי הגטו חלו בה בתחילת שהותם במקום. עקב התנאים הטובים אשר שררו בגטו, תושבי הגטו הקימו חדר תפילה, ובדרך הם אף השיגו ספר תורה ושופר מאחד מכפרים הסמוכים לגטו, ובשבתות הותר להם לשבות מעבודתם.
סיום המלחמה

הסובייטים שחררו את טירספול ב-12 אפריל 1944.
בכל זאת שהגטו שוחרר, היו אלפי אסירים יהודים שלא שוחררו ובסוף 1000 מתוכם נרצחו בידי הגרמנים.
לקריאה נוספת

אובידיו קראנגה, טירספול, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 795–797), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

1 2 3  טירספול (Tiraspol), באתר יד ושם
↑  Transnistria Gendarmes Inspectorate’s note No. 9.318/ September 9, 1942, to the Government of Transnistria, General Secretariat, USHMMA
↑  Geoffrey P. Megargee, Joseph R. White, Mel Hecker, The United States Holocaust Memorial Museum Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945: Volume III: Camps and Ghettos under European Regimes Aligned with Nazi Germany, Indiana University Press, 2018-04-21, עמ' 795, ISBN 978-0-253-02386-5. (באנגלית)
↑  Geoffrey P. Megargee, Joseph R. White, Mel Hecker, The United States Holocaust Memorial Museum Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945: Volume III: Camps and Ghettos under European Regimes Aligned with Nazi Germany, Indiana University Press, 2018-04-21, עמ' 122, ISBN 978-0-253-02386-5. (באנגלית)
↑  “Situaţie numerică de numărul evreilor aflaţi astăzi în Transnistria pe judeţe şi localităţi, dintre cei ce au fost evacuaţi din Basarabia şi Bucovina. Situaţia la 1 Septembrie 1943,” reproduced in Carp, Cartea Neagră, 3b: 441.
↑  Geoffrey P. Megargee, Joseph R. White, Mel Hecker, The United States Holocaust Memorial Museum Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945: Volume III: Camps and Ghettos under European Regimes Aligned with Nazi Germany, Indiana University Press, 2018-04-21, עמ' 123, ISBN 978-0-253-02386-5. (באנגלית)
↑  Geoffrey P. Megargee, Joseph R. White, Mel Hecker, The United States Holocaust Memorial Museum Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945: Volume III: Camps and Ghettos under European Regimes Aligned with Nazi Germany, Indiana University Press, 2018-04-21, עמ' 124, ISBN 978-0-253-02386-5. (באנגלית)
↑  Geoffrey P. Megargee, Joseph R. White, Mel Hecker, The United States Holocaust Memorial Museum Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945: Volume III: Camps and Ghettos under European Regimes Aligned with Nazi Germany, Indiana University Press, 2018-04-21, עמ' 796, ISBN 978-0-253-02386-5. (באנגלית)
דולאג 183

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  סרביה 
 נתונים
 קואורדינטות:  44°45′01″N 19°41′27″E﻿ / ﻿44.750292°N 19.69073°E﻿ / 44.750292; 19.69073
 he
 
דולאג 183 (בגרמנית: Dulag 183, השם המלא – Durchgangslager 183, "מחנה מעבר 183"), היה מחנה מעבר לשבויי מלחמה, שהקימה גרמניה בשאבאץ שבמזרח סרביה.
המחנה נפתח בספטמבר 1941. מטרתו העיקרית של מחנה זה הייתה לאסוף ולהעביר אסירי מלחמה, אך גם פרטיזנים ובני משפחותיהם הוחזקו בו בשבי. בנוסף, המחנה שימש להחזקתם של יהודים וצוענים לפני השמדתם, וביניהם רבים מקהילת שאבאץ (פרשת קלאדובו-שאבאץ) ויהודים שברחו מאוסטריה.
כשלוש שנים לאחר פתיחתו, בספטמבר 1944, נסגר המחנה. בנוסף ליהודים ולצוענים שנמנו על קורבנותיו של מחנה זה, ככל הידוע, הושמדו בדולאג 183 או הועברו בו לפני השמדה 5,475 בני אדם.
הערות שוליים

↑  German Dulag Camps
↑  Death camps in Yugoslavia
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שטוטהוף |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגל אנגליה

| --- | --- |

 כינוי:  צלב ג'ורג' הקדוש
 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  3:5
 הונף לראשונה:  המאה ה-16
 מוטיבים עיצוביים:  צלב אדום על רקע לבן
דגל אנגליה מתבסס על צלב ג'ורג' הקדוש. הצלב האדום הופיע כסמל אנגליה במהלך ימי הביניים ומסעות הצלב. והוא אחד הסמלים העתיקים ביותר המייצגים את אנגליה אשר הגיע למעמדו כדגל הלאומי במהלך המאה ה-16.
ג'ורג' הקדוש הפך לפטרונה של אנגליה במאה ה-13 והאגדה על הקדוש אשר הביס את הדרקון מקורה במאה ה-12.
הדגל מורכב מצלב אדום על רקע לבן כאשר רוחבו של הצלב הוא חמישית מגובה הדגל. יחס הממדים שלו הוא 3:5. כאשר צלב ג'ורג' הקדוש הוא מרכיב בדגל בריטניה, יחס הממדים שלו הוא 2:1.
בלאזון: "ארז'ן, קרוקס גולס" (כסף, צלב אדום).
היסטוריה

מקורו המדויק של דגל אנגליה אינו ברור וישנם מספר תאוריות מתחרות. למרות שידוע כי הדגל הופיע במהלך ימי הביניים. התיעוד הראשון לשימוש בצלב ג'ורג' הקדוש כסמל (אך לא כדגל) היה במהלך מלחמת ויילס בשנת 1275.
צלב אדום על רקע לבן שימש כסמלו של ג'ורג' הקדוש במהלך ימי הביניים, כך גם דגל גאורגיה אשר עליו מתנוסס צלבו של הקדוש אשר מוכר כפטרון שלה גם כן.
התאוריה הראשונה אומרת כי מקורו של הדגל הוא במדי האבירים הצלבנים במסעות הצלב. חלוקת הצבעים של מדי הצלבנים, כפי שאושרה על ידי האפיפיור, הייתה כדלקמן: לצלבנים האנגלים הוענק צלב לבן על רקע אדום, לצרפתים, צלב אדום על רקע לבן ואילו לאיטלקים הוקצה צלב צהוב על רקע לבן. במהרה האבירים האנגליים קראו להחזיר להם את הצלב האדום על הרקע הלבן "שלהם" כמו זה של הצרפתים, ובינואר 1188, נערכה פגישה בין הנרי השני, מלך אנגליה לבין פיליפ השני, מלך צרפת שם הוסכם בין שני הצדדים על החלפת הצבעים ביניהם (לאחר מכן, צרפת החליפה את דגלה מדגל צלב לבן על רקע אדום לדגל כחול כהה). רבים מאבירי צרפת המשיכו ללבוש את דגל הצלב האדום ומכיוון ואבירי אנגליה לבשו אותו גם כן, הפך הצלב האדום על רקע לבן לסמל האופייני של הצלבנים, ללא קשר ללאומיותם.
לפי תאוריה נוספת היה צלב ג'ורג' הקדוש דגלה של ג'נובה במקור, ואומץ על ידי בריטניה והעיר לונדון ב-1190 כדגל אשר הונף על ספינות אנגליות אשר שטו במימי הים התיכון וזאת על מנת ליהנות ממטרית ההגנה של הצי הג'נובי האדיר. הרפובליקה הימית של ג'נובה הייתה כוח עולה ויחד עם יריבתה ונציה הפכה להיות אחד ממוקדי הכוח בעולם. המלך האנגלי העלה מס שנתי לדוג'ה הג'נובי בעבור הזכות להשתמש בדגל הרפובליקה.
צלב ג'ורג' הקדוש אומנם לא הגיע למעמדו כדגלה הלאומי של אנגליה עד המאה ה-16. אך כאשר כל דגלי הקדושים נזנחו במהלך הרפורמציה, זוהה הדגל כדגלם הלאומי של אנגליה וויילס. התיעוד הראשוני של הדגל בים, כדגל אנגלי, הייתה בשילוב עם הנס המלכותי ללא כל דגל של קדוש אחר, היה בשנת 1545.
השילוב בדגל הממלכה המאוחדת

הדגל האנגלי הוא אחד המרכיבים העיקריים של דגל הממלכה המאוחדת. מספר גרסאות של דגל הממלכה המאוחדת היו בשימוש מאז 1606, כאשר דגלי ממלכות אנגליה וסקוטלנד אוחדו לדגל אחד, על מנת לסמל את איחוד הכתרים (משנת 1603). ממצאים היסטוריים מצביעים על שימוש בעיצוב שונה בסקוטלנד, ובמיוחד בספינות סקוטיות בים, מזה אשר היה בשימוש באנגליה.
אך לאחר חוקי האיחוד של 1707, אשר איחדו למעשה את ממלכות אנגליה וסקוטלנד, "הגרסה האנגלית" של הדגל אומצה כדגל ממלכת בריטניה הגדולה.
על מנת לציין את האיחוד של בריטניה הגדולה עם ממלכת אירלנד בשנת 1801, צלבו של פטריק הקדוש - פטרונה של אירלנד שולב בדגל על מנת ליצור את דגל הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד.
עיצוב זה אשר שרד את הפילוג באירלנד בשנת 1921 למדינת אירלנד החופשית ולצפון אירלנד המשיך להיות דגלה של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
השימוש העממי

מאז משחקי יורו 1996, השימוש גבר יותר ויותר בדגל צלב ג'ורג' הקדוש בקרב האנגלים, בעיקר באירועי ספורט. לפני כן לדגל היו קונוטציות שליליות עקב השימוש בדגל בידי המפלגה הלאומית הבריטית (BNP) הימנית קיצונית; טרם הטורניר תומכי הקבוצה האנגלית הניפו את דגל האיחוד. את הדגל ניתן לראות בתחרויות קריקט, ובעיקר במשחקי הגביע העולמי כאשר קבוצתה של אנגליה משחקת, אך הוא חשוב ביותר במשחקי האשס (The Ashes) בין אנגליה לאוסטרליה שם הזכייה היא שיא ההצלחה האנגלית והדגלים מונפים על ידי האוהדים האנגליים בבית או על ידי "צבא בארמי" - קבוצת האוהדים של נבחרת אנגליה.
מאז 1996, דגל אנגליה נעשה מזוהה עם אוהדי נבחרת אנגליה בכדורגל, ו27% מהאנגלים קנו את דגל אנגליה במהלך מונדיאל 2006. דגל אנגליה נמצא בשימוש גם באיחוד הרוגבי. והוא נמצא בשימוש לעיתים באינטרנט כציון עיצוב אנגלי לאתר, כתחליף לשימוש בדגלי בריטניה וארצות הברית.
למרות השינוי בקונוטציות של השימוש בדגל, רבים מן האוכלוסייה השחורה באנגליה רואים את הדגל בעין חשודה, בסקר אשר נערך על ידי המגזין אומה חדשה (New Nation): "רוב המרואיינים השחורים אמרו כי הם חשים ניכור מדגל ג'ורג' הקדוש ועדין חשים כי הוא שייך ל-'BNP'". אך למרות זאת, מספר צעירים לא לבנים, נצפו מניפים את הדגל כתמיכה בנבחרת אנגליה.
השימוש בניסים הימיים

נס אנגליה האדום 1620-1707.
נס אנגליה הכחול 1620-1707.
נס אנגליה הלבן 1620-1707.
השימוש מחוץ לאנגליה

עקב התפשטותה של האימפריה הבריטית, דגל אנגליה היה ועודנו בשימוש במספר דגלים ושלטים הרלדים של מדינות, פרובינציות וארצות ברחבי העולם, אשר היו תחת שליטת הכתר הבריטי.
דוגמאות לשימוש:
דגל ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
דגל אלברטה, קנדה
דגל אונטריו, קנדה
דגל מונטריאול, קוובק, קנדה
דגל מניטובה, קנדה
דגל פיג'י
דגל גרנזי
דגל סרק
דגל חברת הודו המזרחית הבריטית (1600–1707)
שימושים נוספים

דגלים נוספים הדומים מאוד לדגל האנגלי משמשים גם לסימולים שונים בכל מיני תחומים. להלן דוגמאות לשימוש:
דגל המרוצים של אינדיקאר המתריע שיש רכב בטיחות על המסלול.
דגל הקוד הרוסי (אנ') "Л" (או בשמו Люди) המסמל: "אני משנה מסלול לשמאל".
ראו גם

סמל אנגליה
שושנת טיודור
דגל הממלכה המאוחדת
צלב ג'ורג' הקדוש
נס ימי
לקריאה נוספת

Collins Gem Flags (1994). Haper Collins Publishers pp 217. ISBN 0-00-470723-0
ציורו של פאולו אוסלו הנסיכה והדרקון 1470, ג'ורג' הקדוש קוטל הדרקון. בתמונה מצויר הקדוש לבוש גלימה המציגה את צלב ג'ורג' הקדוש.
דגל לבן עם צלב אדום מתריע על רכב בטיחות על המסלול במרוצי אינדיקאר.
גלדן מחוספס

| גלדן מחוספס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: דגניים
סוג:: גלדן
מין:: גלדן מחוספס
שם מדעי
 Elytrigia intermedia ‏Barkworth & Dewey, 1985
תחום תפוצה

גִּלְדָּן מְחֻסְפָּס (נקרא בעבר אַגְרוֹפִירוֹן  מְחֻסְפָּס (שם מדעי: Elytrigia intermedia) הוא מין דגן רב שנתי, מסוג גלדן ממשפחת הדגניים.
דגן זה מאופיין בכך ששיבוליו הדוקות מאוד, עד שאינן עבות מגבעולו.
מין זה גדל בר באזורי ביצות באקלים ים תיכוני ואירו- סיבירי.
בארץ ישראל המין גדל בר בעיקר באזורי חורש ים תיכוניים - בעיקר על מורדות החרמון אך גם בגליל העליון (נדיר).
עליו מסורגים (עלה אחד בכל מפרק).
דוד שלזינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוגוסט 1947 (בן 77) יוגוסלביה אוסייק
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 עיסוק:  במאי תיאטרון
 http://www.schlez.co.il
 
דוד (שלז) שלזינגר (נולד ב-12 באוגוסט 1947) הוא במאי תיאטרון ואירועים ומורה לתיאטרון ומשחק - בעבר חבר האקדמיה הישראלית לתיאטרון.
במהלך הקריירה שלו ביים מאות מופעים, עיבודים למחזות, טקסים, אירועים, הצגות, מיצגים ואירועי מולטימדיה גדולים ברשויות מקומיות, חברות,
קיבוצים, מושבים, וכן במשרד הביטחון ובמסגרת צה"ל.
שלז הוא בעל החברה "שהם" הפקות.
בשנים האחרונות עוסק בהפקת סרטים דוקומנטריים.
ביוגרפיה

שלז נולד בשם "דרקו" בעיר אוסייק ביוגוסלביה - כיום קרואטיה. כתינוק עלה לישראל יחד עם הוריו רבקה ואימרה שלזינגר ואחיו הגדול יוסף. עם עלייתם לישראל, התגוררה המשפחה לתקופה קצרה בקיבוץ שער העמקים ולאחר מכן עברה לגור בקריית עמל, שם שלז התגורר ולמד עד גיוסו לצבא.
שלז נשוי, אב לשניים וסב לחמישה נכדים. מתגורר במושב גן חיים.
דובר ארבע שפות: עברית, אנגלית, סרבו - קרואטית וגרמנית.
שלז הוא בוגר בית הספר הטכני של חיל האוויר. בחלקו הראשון של השירות הצבאי, שירת בבסיס רמת דוד במגוון תפקידים, ביניהם קצין חימוש לטייסות קרב ומפקד גף. תוך כדי השירות, השלים שלז תואר ראשון בהיסטוריה כללית וצבאית באוניברסיטת תל אביב במסגרת המכללה לפיקוד ומטה של צה"ל. בשנת 1988, עם חגיגות 40 שנה למדינת ישראל, סופח שלז למרכז ההסברה ושם עבד כבמאי בפרויקטים הקשורים בחיל האוויר. לאחר מכן עבר שלז לבסיס חיל האוויר לוד, שם שירת בתור מפקד יחידה.
פרש מהקריירה הצבאית בשנת 1995 בדרגת סגן-אלוף (מיל').
תיאטרון

בילדותו בקריית עמל השתתף בחוגי תיאטרון ובגיל 12 למד ושיחק בתיאטרון הילדים והנוער של בית רוטשילד בחיפה. במהלך שירותו הצבאי היה חלק מצוות הווי של בסיס רמת דוד ובמקביל שיחק בתיאטרון צוותא בחיפה, שם נפגש בשנית עם מורו הראשון - ארד פדר, שלימים הפך ל"מנטור" שלו אשר ליווה אותו בהתפתחותו בתחום. עם סיום השירות הצבאי, נרשם שלז לבית הספר לאמנויות הבמה בסמינר הקיבוצים במגמת בימוי והוראת תיאטרון. סיים בהצלחה לימודי תעודה ולאחר הלימודים עבד בבתי ספר תיכונים במגמת תיאטרון.
בתקופה זו, עמל על הקמת חברת ההפקות "שהם".
ב 1995 שלז הגה את הרעיון לעבוד עם גמלאים ולקדם תיאטרון קהילתי וחוגי דרמה עם בני הגיל השלישי. הוא פיתח מספר טכניקות לימוד ייחודיות לעבודה עם גמלאים.
עבד ברחבי הארץ עם מבוגרים וגמלאים והעלה איתם הפקות רבות ומגוונות, כולל מחזות של חנוך לוין.
פרויקט תיאטרון ייחודי העוסק בהנצחת השואה מיסודה של א.ש.ל. ג'וינט ובניהולה של מגי גד. שלז עם עוד מספר מצומצם של במאים הוסמך על ידי א.ש.ל לניהול ובימוי פרויקטים חשובים אלה, וחבר אל הבמאית אביבית שקד לביצועם. מטרת הפרויקט היא לקדם מפגשים חינוכיים אשר עושים שימוש בתיאטרון ככלי תקשורת, הסברה וקירוב בין משתתפי התוכנית: ניצולי שואה אשר משתפים את סיפוריהם האישיים, ובני נוער אשר זוכים ללמוד ולשמוע ממקור ראשון את סיפורי השואה. בסיום התהליך המובנה והמודרך, מעלים משתתפי הפרויקט הצגת תיאטרון מסכמת.
בין עבודותיו במסגרת תיאטרון תיעודי להנצחת השואה בקהילה ביים את:
"ואתם תהיו לנו לפה" (לב השרון)
"רק רציתי שתדע" (קריית אונו)
"ילדים של החיים" (ראשון לציון)
"לשאול כדי לדעת" (כפר יונה)
"שהם הפקות"

חברה להפקת אירועים המתמחה באירועים וטקסים רבי משתתפים משולבי תוכן ויזואלי, קיימת מאז 1995.
בתחילת דרכה של "שהם הפקות", הקים שלז את תשתית התרבות בשוהם, אז יישוב צעיר. משם פנה להפקת חגי יובל ואירועים במסגרת צה"ל ומשרד הביטחון.
במקביל החל להפיק אירועים, טקסים ומופעים ברשויות מקומיות, עיריות ומושבים, כגון נאות גולן, גבעת יואב, רמת צבי, כפר אז"ר, רעננה, כפר סבא.
שלז למעשה עבד בכל רחבי הארץ, יחד עם יוחנן קלדי והגר אנוש, אשר היו מחלוצי הז'אנר של "החוויה האורקולית".
כיום עובד בשיתוף פעולה עם הסופרת אורנה הדס, המבצעת תחקיר ותוכן, ועם אביעד פייקראש, שעושה את רוב התוכן ויזואלי המלווה את המופעים של שהם הפקות.
גליאצה

גליאצה ספרדית מהמאה ה-16
גליאצה (באיטלקית: galeazza, בצרפתית: galléasse, באנגלית: galleass) היא גליאה כבדת-חימוש, מונעת במשוטים ובמפרשים גם יחד, שפותחה על ידי הוונציאנים באמצע המאה ה-16. חימושה כלל תותחים שהוצבו לא רק בחרטום ובירכתיים, אלא גם בין ספסלי החותרים. על שלושת תורני הספינה הונפו מפרשים לטיניים, אשר שימשו לשיוט בלבד, והורדו לקראת הקרב. ההתנגשות הימית האחרונה בה השתתפו גליאסות הייתה ב-1715.
ד'תשנ"ו

ד'תשנ"ו (4756)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 באוגוסט 995 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 996. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
בשנים ד'תשמ"ה-ד'תשס"ב חלו כל 14 הקביעויות בתוך 18 שנים.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תשנ"ג

ד'תשנ"ג (4753)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 בספטמבר 992 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 993. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
בשנים ד'תשמ"ה-ד'תשס"ב חלו כל 14 הקביעויות בתוך 18 שנים.
היסטוריה של עם ישראל
דוגני

| --- | --- |
סמל דוגניסמל דוגני

בית העירייה של דוגני
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  איל-דה-פראנס איל-דה-פראנס
 מחוז:  סן-סן-דני
 ראש העיר:  אנדריי וסייה
 שטח:  3.89 קמ"ר
 גובה:  44 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  11,328 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  2,706 נפש לקמ"ר (2009)
 קואורדינטות:  48°57′00″N 2°25′00″E﻿ / ﻿48.95000°N 2.41667°E﻿ / 48.95000; 2.41667
 אזור זמן:  UTC +1
 אתר העיר דוגני
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי דוגני(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי דוגני(למפת איל-דה-פראנס רגילה) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מודוגני(למפת איל-דה-פראנס מוגדלת) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מודוגני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דוגני (בצרפתית: Dugny) היא קומונה (מועצה מקומית) בפרברים הצפוניים של פריז, צרפת. היא ממוקמת 12.4 ק"מ ממרכז פריז.
כשליש משדה התעופה לה בורז'ה נמצא בשטחה של הקומונה, כולל המסוף העיקרי שלה ומוזיאון האוויר והחלל הצרפתי. עם זאת, שדה התעופה נקרא על שם קומונה השכנה לה בורז'ה.
תחבורה

בדוגני אין אף כלי תחבורה עירוני העובר בה. תחנת הרכבת הקרובה ביותר נמצא בלה בורז'ה בה עוצרת רכבת ה-RER (קו B).
דוגמה נגדית

בלוגיקה ובמתמטיקה, דוגמה נגדית היא שיטה להפרכה של טענות על ידי שימוש במבנה לוגי זהה של טענות ומסקנות עם תוכן אחר שמציג בכך את אי-התקפות של אותו מבנה משותף.
שיטה זו מטפלת בטענות כלליות; כלומר, טענות העוסקות באיבריה של קבוצה כלשהי, ומראה כי קיים לפחות מקרה פרטי אחד שבו הטענה אינה נכונה. די במקרה פרטי אחד זה, הקרוי "דוגמה נגדית", כדי להפריך את הטענה.
להמחשה, בעבר חשבו שכל מספר שבנוי רק מהספרה 3, אך ספרת האחדות שלו היא 1, הוא מספר ראשוני. טענה זו אכן הייתה נכונה עבור מקרים פרטיים רבים: 31, 331, 3,331 וכו', אולם עם כניסת המחשב לבדיקת ראשוניות של המספרים, התברר כי המספר 333,333,331 הוא מכפלה של 17 ו-19,607,843, ולכן אינו ראשוני. המספר 333,333,331 מהווה דוגמה נגדית לַכלל שצוין, ובכך מפריך אותו.
דוגמה ידועה לשימוש בדוגמה נגדית זו ההפרכה של השערת אוילר.
פשטות או מינימליות של דוגמה נגדית

מבחינה לוגית, אין העדפה לדוגמה נגדית אחת על פני אחרת, אולם מבחינה אסתטית (ובפרט, אסתטיקה מתמטית) ופדגוגית, יש העדפה לדוגמה נגדית פשוטה ככל הניתן. לדוגמה, יש אינסוף דוגמאות נגדיות לטענה "אם שלושה מספרים הם זרים (אין מספר גדול מ-1 שמחלק את שלושתם), אז הם זרים בזוגות (כלומר, לכל שניים אין מספר גדול מ-1 שמחלק את שניהם)". אולם מבין כל הדוגמאות הנגדיות עדיפה זו ה"מינימלית" (זו שמערבת את המספרים הכי קטנים). לבניית הדוגמה המינימלית, נחוצים שני המספרים הקטנים ביותר שאינם זרים, כלומר 2 ו-4, ומספר שלישי מינימלי שזר לשניהם, במקרה זה, 1, ליצירת השלשה (1,2,4).
דוגמה 95

לארס פון טרייר
דוגמה 95 (מדנית: Dogme95) היא תנועה קולנועית אשר הוקמה על ידי הבמאים הדנים לארס פון טרייר ותומאס וינטרברג. התנועה, הדוגלת בצילום סרטים ללא שימוש באמצעים מלאכותיים, כגון תפאורה או תאורה מלאכותית, הפכה ממניפסט אומנותי גרידא לאחווה של מספר במאים שביקשו לנהוג בעקביות על פי החוקים הנוקשים שאימצו. בין הסרטים הבולטים אשר נוצרו בהשראת דוגמה 95 ניתן למצוא את "החגיגה", "האידיוטים" ו"השיר האחרון של מיפונה". באתר התנועה מופיעים 55 סרטים אשר הופקו על פי עקרונותיה וקיבלו את ברכתה.