stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני ויוויאן
קריירת מועדונים

ויוויאן גדל במחלקות הנוער של סן ויאטור, דפורטיבו אלאבס, לקואה, אריסנבארה וסנטוצ'ו. בחודש יוני 2016 חתם באתלטיק בילבאו, והחל לשחק בקבוצות המילואים של המועדון. ב-11 באוגוסט 2020 חידש את חוזהו במועדון עד לשנת 2023, וקודם לקבוצה הראשונה של המועדון בלה ליגה. יום לאחר מכן הושאל למירנדס מהליגה הספרדית השנייה למשך עונת 2020/2021. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד אלקורקון במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-13 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד ז'ירונה במסגרת המחזור ה-25 בליגה. הוא ערך 32 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
לקראת עונת 2021/2022 חזר ויוויאן לאתלטיק בילבאו. ב-16 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0-0 נגד אלצ'ה במסגרת המחזור הראשון בלה ליגה. ב-11 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על מיורקה במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-22 במרץ 2024 ערך ויוויאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, בהפסד 0–1 לנבחרת קולומביה במשחק ידידות.
ויוויאן זומן לסגל נבחרת ספרד לקראת טורניר יורו 2024 שנערך בגרמניה. במסגרת משחקי ההכנה לקראת הטורניר שיחק ויוויאן מול אנדורה והשלים תשעים דקות, ובטורניר עצמו לקח חלק בשני משחקים, הראשון מול נבחרת אלבניה בשלב הבתים שהסתיים בניצחון 1-0 ספרדי והשני בחצי הגמר מול נבחרת צרפת, כאשר עלה כמחליף בדקה ה-58 ובסיומו נבחרת ספרד עלתה ליורו לראשונה מאז הזכייה שלה ביורו 2012, ובסיום הטורניר זכו הספרדים בטורניר בפעם הרביעית בהיסטוריה, הנבחרת הראשונה שמגיעה לארבע זכיות ביורו בהיסטוריה.
תארים

גביע המלך הספרדי: 2023/24
אליפות אירופה בכדורגל: 2024
הערות שוליים

↑  El Athletic ficha a los juveniles Aritz Pascual y Dani Vivian באתר La Cantera de Lezama, ‏ 15 ביוני 2016 (בספרדית)
↑  Daniel Vivian signs with the first team until 2023 באתר הרשמי של אתלטיק בילבאו, 11 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  Vivian loaned to CD Mirandés באתר הרשמי של אתלטיק בילבאו, 12 באוגוסט 2020 (באנגלית)
| נבחרת ספרד – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראיה •  2 קרבחאל •  3 לה נורמן •  4 נאצ'ו •  5 ויוויאן •  6 מרינו •  7 מוראטה •  8 רואיס •  9 חוסלו •  10 אולמו •   11 פראן טורס •  12 גרימלדו • 13 רמירו •  14 לאפורט • 15 באנה • 16 רודרי • 17 ויליאמס • 18 סובימנדי • 19 ימאל • 20 פדרי • 21 אויארסבאל • 22 נבאס • 23 סימון • 24 קוקורייה • 25 לופס • 26 פרס • מאמן: לואיס דה לה פואנטה |  1 ראיה •  2 קרבחאל •  3 לה נורמן •  4 נאצ'ו •  5 ויוויאן •  6 מרינו •  7 מוראטה •  8 רואיס •  9 חוסלו •  10 אולמו •   11 פראן טורס •  12 גרימלדו • 13 רמירו •  14 לאפורט • 15 באנה • 16 רודרי • 17 ויליאמס • 18 סובימנדי • 19 ימאל • 20 פדרי • 21 אויארסבאל • 22 נבאס • 23 סימון • 24 קוקורייה • 25 לופס • 26 פרס • מאמן: לואיס דה לה פואנטה | ספרד |
האסטאטים

האסטאטים (מלטינית: Hastati ביחיד Hastatus מלשון האסטה - סוג של חנית דקירה כבדה) הם סוג של חיל רגלים כבד ששירת את הלגיון ברפובליקה הרומית. בקרב התייצבו בשורה הראשונה של הלגיון והורכבו מחיילים בעלי רכוש שרכשו את כלי זינם בכספם. חימושם המקורי כלל האסטה (חנית כבדה), חרב קצרה לדקירה וכלי נשק נוספים. להגנתם חבשו קסדה, לבשו שריון גוף, מוקיים ובנוסף לזה הגנו על עצמם במגן. עם הזמן ויתרו ההאסטאטים על חנית הדקירה והחליפו אותה בפילום (כידון הטלה).
דתות אפריקה המסורתיות

| --- | --- |

 שורשים, סיווג והנהגה
 זרם:  דת אקן, דת בלובה, דת בנטו, דת קונגו, דת זולו, דת דינקה, דת דוגון, המיתולוגיה האפיקית, דת דהומיי, דת האוסה, דיני יא מסאמבוואה, דת סרר, המיתולוגיה הטומבוקית, דת מסאי, דת קושית, המיתולוגיה המבוטית, וודו, דת אודינלה, המיתולוגיה הלוזית, המיתולוגיה הלוגברית, דת סאן, וואקפאנה, דת יורובה
 מקום ייסוד:  אפריקה 
 ארגונים ופעילות
 מיקום:  אפריקה 
 
דתות אפריקה המסורתיות (או פשוט דתות אפריקאיות) הן קבוצה של דתות שמקורן ביבשת אפריקה. חלק מדתות אפריקה עברו דרך מסורת שבעל פה, והן מכילות שירים, נרטיבים ופסטיבלים. כ-100 מיליון אפריקאים ב-43 מדינות שונות באפריקה, עדיין מאמינים בדתות אפריקה המסורתיות.
זנגבטו (אנ'), דמות וודו מסורתית שנועדה להגן על אנשי אוגו
דתות אפריקה המסורתיות סובבות לרוב סביב רוחניות, פולחן מתים, קסמים ותרופות אפריקה מסורתיות. רוב דתות אלו מוגדרות על ידי חוקרים כדתות אנימיסטיות, זאת אומרת שהן אמונות המייחסות נשמה לאובייקטיביים דוממים וליצורים חיים. לרוב, לדתות אלו מאפיינים פוליתיאיסטים או פנתאיסטים.
אמונות

לדתות אפריקה המסורתיות, אמונות אנימיסטיות מורכבות, הבונות את הדרך שבה מאמיניה רואים את העולם. חלק מהמסורות כוללות בין היתר: סגידה לאלוהויות, פולחן טבע, פולחן אבות ואמונה בחיים שלאחר המוות. בעוד שדתות אפריקאיות מסוימות מחזיקות בתפיסת עולם פנתאיסטית, דתות אחרות ביבשת אימצו מערכת אמונה פוליתאיסטית גרידא, המכילה אלים שונים (בדומה להינדואיזם). דתות אלו סובבות סביב הרעיון של "אלים גבוהים" וכמות גדולה יותר של "אלים נמוכים".
עם זאת, ישנן דתות אפריקאיות רבות המחזיקות בתפיסת עולם שעל פיה יש רק אל אחד, בדומה לדתות האברהמיות. לדוגמה, אנשי סרר המתגוררים בסנגל וגמביה, מאמינים באל העליון רוג. גם אנשי קיקויו מאמינים באל העליון נגאי (שנקרא גם מורונגו או אנקיי).
רוב גדול של דתות אפריקה המסורתיות סובבות סביב פולחן מתים. האמונה הגורפת היא שהמתים עדיין קיימים בעולם הרוח והם יכולים להשפיע או אפילו לבצע אינטראקציה עם העולם הפיזי.
גם תרופות אפריקה מסורתיות קשורות באופן ישיר לדתות האפריקאיות. תרופות אלו נועדו לרפא מחלות כגון אפילפסיה, אסתמה, גרב, כולרה ועוד.
אינטראקציות

מיסיונרים אירופאים הביאו את הנצרות לאפריקה במטרה להמיר את דתם של הילידים, והמוסלמים השתלטו על יבשת אפריקה מצפון לה מאז המאה ה-8 לספירה. כתוצאה מכך, אנשי דתות אפריקה המסורתיות חוו רדיפה דתית מצד נוצרים ומוסלמים. מיסיונרים הרגו רבים מהם, ניהלו מלחמות כנגדם, והשמידו מקומות שהיו קדושים להם.
הנצרות והאסלאם פגעו במידה רבה בדתות אפריקה המסורתיות ובמערכת האמונות של האוכלוסייה הילידה ביבשת. רוב מאמיני דתות אפריקה המסורתיות נאלצו להמיר את דתם לנצרות או לאסלאם, או שהם נאלצו לשלב את האמונות והמסורות שלהם במסגרת הדתות האברהמיות.
הערות שוליים

↑  Imikhuba lamasiko AmaNdebele | WorldCat.org, search.worldcat.org (באנגלית)
↑  Mark Juergensmeyer, The Oxford Handbook of Global Religions, OUP USA, 2006-10-26, ISBN 978-0-19-513798-9. (באנגלית)
↑  John S. Mbiti, Introduction to African Religion, Heinemann, 1991, ISBN 978-0-435-94002-7. (באנגלית)
↑  Kizito Chinedu Nweke, Responding to new Imageries in African indigenous Spiritualties, Religious: Jurnal Studi Agama-Agama dan Lintas Budaya 6, 2022-12-25, עמ' 271–282 doi: 10.15575/rjsalb.v6i3.20246
↑  Traditional African religions, UNESCO
1 2  Heinz Kimmerle, The world of spirits and the respect for nature: towards a new appreciation of animism, The Journal for Transdisciplinary Research in Southern Africa 2, 2006-04-11, עמ' 15 doi: 10.4102/td.v2i2.277
↑  Animism: Foundation of Traditional Healing in Sub-Saharan Africa, SagePub
↑  The Story of Africa| BBC World Service, www.bbc.co.uk
↑  Traditional African Medicine | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
↑  A folk remedy for killer Ebola | General | Times Higher Education, web.archive.org, ‏2013-12-02
↑  John S. Mbiti, An Introduction to African Religion (2nd Edition), East African Publishers, 1991, ISBN 978-9966-46-928-1. (באנגלית)
↑  Thomas Riggs, Worldmark Encyclopedia of Religious Practices, Thomson Gale, 2006, ISBN 978-0-7876-6612-5. (באנגלית)
↑  Roger S. Gottlieb, The Oxford Handbook of Religion and Ecology, Oxford University Press, USA, 2006-11-09, ISBN 978-0-19-517872-2. (באנגלית)
↑  AFP: US study sheds light on Africa's unique religious mix, web.archive.org, ‏2010-04-25
↑  Samuel Ebow Quainoo, Transitions and Consolidation of Democracy in Africa, Global Academic Publishing, 2008, ISBN 978-1-58684-040-2. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph214696
דניס בלנדל

סר אדוארד דניס בלנדל (באנגלית: Edward Denis Blundell;‏ 29 במאי 1907 – 24 בספטמבר 1984) היה המושל הכללי של ניו זילנד בין השנים 1972 – 1977.
ראשית חייו

דניס בלנדל נולד בולינגטון, בירת ניו זילנד כבנו של הנרי פרסי פביאן בלנדל, נכדו של הנרי בלנדל, מייסד העיתון המקומי The Evening Post וצאצא למשפחה עתיקה מלנקשייר.
בלנדל התחנך בבית הספר התיכון לבנים בואיטקי ולמד בטריניטי קולג', קיימברידג' שבאנגליה, שם הוא למד משפטים והוסמך ב-1929. הוא לא עסק בעריכת דין בבריטניה וב-1930 הוא שב לניו זילנד ועבד כעורך דין בוולינגטון. הוא היה שותף במשרד עורכי הדין "בל גלי" מ-1936 ועד 1968. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת כקצין בדרגת לוטננט קולונל בחיל המשלוח של ניו זילנד.
בלנדל היה נשיא המחוז של האגודה המשפטית של ולינגטון ב-1951, נשיא האגודה המשפטית של ניו זילנד בין השנים 1962 – 1968 וסגן נשיא האגודה המשפטית של אסיה והפסיפיק ב-1966.
הוא היה שחקן קריקט מוכשר ושיחק עבור מועדון הקריקט של אוניברסיטת קיימברידג' וכן עבור מועדון הקריקט של מרילבון שבלונדון ועבור קבוצת הקריקט של ולינגטון. הוא היה הקפטן של ולינגטון בעונת 1934 – 1935. בשנים 1959 – 1962 הוא היה נשיא מועצת הקריקט של ניו זילנד.
ב-1945 הוא נשא לאישה את ג'יין הליגן, שאתה הוא הביא לעולם בן ובת.
קריירה פוליטית

ב-1968 מונה בלנדל על ידי ראש הממשלה, קית' הוליאוק להיות הנציב העליון של ניו זילנד בבריטניה ושגריר ניו זילנד באירלנד. ב-1972 הוא סיים את תפקידו ושב לניו זילנד.
ב-1972 מונה בלנדל על ידי המלכה אליזבת השנייה בעצת ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ק מרשל לתפקיד המושל הכללי של ניו זילנד. מנהיג האופוזיציה, נורמן קירק התנגד למינוי בשל ידידותו של בלנדל עם ראש הממשלה. בטקס ההשבעה של בלנדל התייחס אליו מרשל בנאומו כאל "ידיד אישי קרוב בתחום המשפטים, בתחום היחסים עם השוק האירופי המשותף ובמגרש הגולף". בלנדל היה המושל הכללי הראשון שנולד וחי בניו זילנד.
בלנדל היה גם המושל הכללי הראשון שהגיע להצביע בבחירות. הוא עשה זאת בבחירות הכלליות של 1972, אם כי לא ידוע אם הוא אכן הצביע (על פי חוק הבחירות של ניו זילנד האזרחים מחויבים רק להגיע לרישום להצבעה). במהלך תקופת כהונתו ויתר בלנדל על המדים הטקסיים של המושל הכללי בעת ביקוריו בבסיסים צבאיים והסתפק בלבישת מדים פשוטים. תקופת כהונתו כמושל הכללי הסתיימה ב-1977.
דניס בלנדל מת בעת חופשה בטאונסוויל שבקווינסלנד, אוסטרליה ב-1984.
הערות שוליים

↑  CricInfo profile
| המושלים והמושלים הכלליים של ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| מושלים | הובסון • פיצרוי • גריי • גור בראון • בואן • ג'יימס פרגוסון • נורמנבי • רובינסון • המילטון גורדון • ג'רבויס • אונסלו • גלאזגו • רנרפלי • פלנקט • איזלינגטון • ליברפול |  |
| מושלים כלליים | ליברפול • ג'ליקו • צ'ארלס פרגוסון • בלדיסלאו • גולוויי • ניואול • פרייברג • נורי • קובהם • ברנרד פרגוסון • פוריט • בלנדל • הוליאוק • ביטי • ריבס • טיזרד • הרדי בויס • קרטרייט • סטיאננד • מטפארה • רדי • קירו |  |
דינוטוקסימב בטא

|  שמות מסחריים בישראל |
| --- | --- |
 קרזיבה - qarziba, ‏יוניטוקסין - unituxin
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C6422H9982N1722O2008S48 
 מסה מולרית:  kg mol−1 g·mol−1‏145
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם
 דרכי מתן:  עירוי
 מזהים
 קוד ATC:  L01XC16 
 מספר CAS:  1363687-32-4
 PubChem:  
 ChemSpider:  
 
דינוטוקסימב בטא (dinutuximab beta) הוא החומר הפעיל בתרופה קרזיבה (qarziba) המיועדת לטיפול בנוירובלסטומה בסיכון גבוה. התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות. התרופה כלולה בסל הבריאות.
דינוטוקסימב בטא ודינוטוקסימב (dinutuximab) הם נוגדנים חד שבטיים המשמשים כטיפול קו-שני בילדים עם נוירובלסטומה בסיכון גבוה. כל נוגדן מורכב מרכיבים של עכבר ואדם, ומכוון כנגד הגליקוליפיד GD2(אנ'), המתבטא על תאי נוירובלסטומה ועל תאים נורמליים ממקור נוירואקטודרמלי(אנ'), כולל, מערכת העצבים המרכזית ועצבים היקפיים.
הנוגדנים שונים בכך שדינוטוקסימב בטא מיוצר תוך שימוש בתאי אוגר (Ch14.18/CHO) ואילו דינוטוקסימב מיוצר תוך שימוש בתאי עכבר (0/Ch14.18/SP2).
משטר המינון של הנוגדנים שונה: דינוטוקסימב בטא יכול להינתן כמונותרפיה ואילו דינוטוקסימב ניתן בשילוב עם גורם מגרה יצירת מושבות גרנולוציטים-מקרופגים(אנ') (GM-CSF) עם אינטרלויקין-2(אנ') (IL-2) ועם איזוטרטינואין.
שני הנוגדנים גורמים לתופעות לוואי חמורות, כולל כאבים חמורים, שיש לשלוט בהם עם מורפיום, וכן סיכון גבוה לתגובה לעירוי, שיש לטפל בה באמצעות תרופות אנטי-היסטמיניות ותרופות אנטי דלקתיות. שני הנוגדנים פועלים על ידי קשירה לנוירונים וגורמים למערכת החיסון של הגוף להרוס אותם.
דינוטוקסימב קיבל אישור שיווק בארצות הברית ובאירופה בחודש מרץ 2015; אישור השיווק של דינוטוקסימב באירופה בוטל ב -2017. דינוטוקסימב בטא קיבל אישור שיווק באירופה בשנת 2017.
שימוש רפואי

דינוטוקסימב משמש כטיפול קו-שני בילדים עם נוירובלסטומה בסיכון גבוה, בשילוב עם GM-CSF(אנ'), IL-2(אנ') ו-13-cis-RA. דינוטוקסימב ניתן על ידי עירוי תוך ורידי, על פני 10 עד 20 שעות, ארבעה ימים ברציפות.
דינוטוקסימב בטא משמש אף הוא כטיפול קו-שני לילדים עם נוירובלסטומה בסיכון גבוה; הוא בעל משטר מינון ארוך ואיטי יותר, וניתן לבדו, אם כי ניתן לשלב אותו עם IL-2, אם יש צורך בתגובה חיסונית חזקה יותר.
מורפיום ניתן לפני, במהלך, ובמשך שעתיים, לאחר עירוי של דינוטוקסימב או דינוטוקסימב בטא, כדי לטפל בכאב החמור שהתרופות גורמות. תרופות אנטי-היסטמיניות ואנטי דלקתיות ניתנות אף הן, לפני, במהלך ולאחר מכן, כדי לטפל בתגובה לעירוי(אנ')‏.
התרופות דינוטוקסימב בטא או דינוטוקסימב אינן מיועדות לנשים בהיריון או לנשים העשויות להיכנס להיריון, כי סביר מאוד שייגרמו נזק לעובר. בכל מקרה יש להתייעץ עם הרופא המטפל.
המחלה

נוירובלסטומה היא סוג של סרטן המתפתח מתאי עצב לא-בשלים, הנמצאים במספר אזורים בגוף. נוירובלסטומה מופיעה בדרך כלל, בתוך ומסביב לבלוטות האדרנל, הנמצאות מעל לכליות. אך, נוירובלסטומה יכולה אף להתפתח באזורים אחרים של הבטן ובחזה, בצוואר וליד עמוד השידרה, היכן שמצויות קבוצות של תאי עצב. המחלה פוגעת בדרך כלל, בילדים בגיל 5 ומטה, אך לעיתים נדירות, פוגעת גם בילדים מבוגרים יותר. חלק מסוגי הנוירובלסטומה עוברות מאליהן, בעוד שבעבור סוגים אחרים של המחלה נדרשים טיפולים מרובים. ילדים עם נוירובלסטומה בסיכון גבוה, מקבלים בדרך כלל מינונים גבוהים של תרופות כימותרפיות, הניתנות בדרך כלל לפני ניתוח ולפני השתלת מח עצם וכן טיפולים בהקרנות, לאחר הטיפול הכימותרפי והניתוח. טיפולים בילדים עם נוירובלסטומה בסיכון גבוה, כוללים תרופות אימונותרפיות וביולוגיות.
תופעות לוואי

כאב נוירופתי קורה בדרך כלל בתחילת הטיפול עם דינוטוקסימב בטא ויש לטפל בתרופות משככות כאבים, כולל אופיואידים בהזרקה תוך ורידית, לפני כל עירוי של התרופה. תגובות רגישות יתר כולל תסמונת שחרור ציטוקינים (CRS), תגובות אנאפילקטיות ורגישות יתר עלולות לקרות. תופעות לוואי אחרות כוללות: תסמונת הדליפה הנימית (CLS), הפרעות נוירולוגיות של העיניים, נוירופתיה פריפרית, זיהומים סיסטמיים ורעילויות המטולוגיות.
פרמקולוגיה

דינוטוקסימב ודינוטוקסימב בטא, כל אחד מהם פועל על ידי קישור ל-GD2, גליקוליפיד הנמצא על תאים שמקורם בנוירואקטודרם(אנ'), במהלך התפתחות טרום לידתית, בכללם נוירונים במערכת העצבים המרכזית ובמערכת העצבים הפריפרית. וכן תאי נוירובלסטומה. כאשר דינוטוקסימב או דינוטוקסימב בטא נקשרים לתא בעל GD2, התא נהרס באמצעות ציטוטוקסיות מתווכת-תאית(אנ') וציטוטוקסיות תלוית-משלים(אנ')‏.
כימיה

דינוטוקסימב ודינוטוקסימב בטא הם נוגדנים מונוקלונליים כימריים, שבהם האזורים המשתנים של השרשרת הכבדה והקלה של הנוגדן מקורם בעכברים, עם האזור הקבוע בשרשרת הכבדה שמקורו באדם, הכבד והאור בהיר באים מעכבר, עם אזור קבוע שמקורו באדם, עבור השרשרת הכבדה IgG1 ועבור השרשרת הקלה kappa‏.
הגרסה של דינוטוקסימב בטא, משווקת על ידי חברת אאוסה (EUSA) ובעלת השם המסחרי קרזיבה (qarziba) ומיוצרת בתאי שחלה של אוגר סיני(אנ')‏ (CHO)‏.
היסטוריה

דינוטוקסימב (שנקרא במקור Ch14.18) התגלה על ידי קבוצת חוקרים באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו בראשות אליס יו (Alice Yu); נוגדן זה ומספר נוגדנים אחרים נכללו בניסויים קליניים שמומנו על ידי המכון הלאומי לסרטן בארצות הברית (NCI)‏. ה-NCI ייצר את הנוגדנים החד-שיבטיים עבור הניסוי הקליני שלב III של Ch14.18‏ בשילוב עם GM-CSF ו- IL-2, אשר הופסק בשל הדגמת יעילות ברורה; תוצאות הניסוי הקליני פורסמו בשנת 2009‏. אף חברה לא הציעה באותה עת לקבל את אישור מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) ולמסחר את התרופה, וה-NCI המשיך לייצר את ה- Ch14.18 ולהפוך אותו זמין, במסגרת "טיפול חמלה". בשנת 2010 חתם ה-NCI על הסכם עם חברת יונייטד תרפיוטיקס (United Therapeutics) לפיו החברה תשתלט על הייצור ותביא את התרופה לשוק.
בינתיים באירופה, אונקולוגים וארגוני תמיכה בחולים רצו להפוך את התרופה לזמינה באירופה, ועשו מאמצים כדי להשיג את קו התאים ששימש לייצורה, מחברת יונייטד תרפיוטיקס ומהמעבדה המקורית ב-NCI עצמו; כאשר מאמצים אלה כשלו, הם הגיעו אל קבוצה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג, אשר יצרה נוגדן חד-שיבטי כנגד GD2 עבור החולים שם, אך אף מסלול זה לא הצליח.
מעבדה במכון לחקר הסרטן לילדים בווינה, בשיתוף עם רשת של אונקולוגים אירופאיים, פיתחה נוגדן חד-שיבטי כנגד GD2 שיוצר בתאי שחלה של אוגר סיני. בשנת 2011 הנוגדן נבחן במסגרת ניסויים קליניים שלב III וזכויות התרופה הועברו לחברה ביוטכנולוגית אוסטרית בשם אפירון (Apeiron)‏.
ה-FDA האמריקאי אישר את בקשת האישור של חברת יונייטד תרפיוטיקס במרץ 2015‏, כמו גם סוכנות התרופות האירופית (EMA)‏.
בתחילת שנת 2017 ביטלה חברת יונייטד תרפיוטיקס את אישור השיווק האירופי, ומסרה כי היא מתקשה לייצר כמות מספקת של התרופה, למכירה באירופה.
בחודש אוקטובר 2016 העבירה חברת אפירון את זכויות המוצר של Ch14.18/ CHO לחברת הביוטכנולוגיה הבריטית, אאוסה (EUSA)‏, ובחודש מאי 2017 קיבלו החברות אפירון ואאוסה את אישור ה- EMA לשווק את Ch14.18/ CHO, שנקרא אז דינוטוקסימב ביתא.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  US label: Unituxin (dinutuximab) injection
1 2 3 4 5  Summary of product characteristics:: Dinutuximab beta EUSA (formerly Dinutuximab beta Aperion)
↑  Neuroblastoma Mayo Clinic
1 2  Katherine K. Matthay, Rani E. George, and Alice L. Yu Promising therapeutic targets in neuroblastoma Clinical Cancer Research. 18 (10): 2740–53. doi:10.1158/1078-0432.CCR-11-1939. PMC 3382042. PMID 22589483.
↑  Assessment report: Dinutuximab beta Apeiron
↑  Dinutuximab beta - EUSA
1 2 3 4  Dinutuximab (Unituxin) NCI Technology Transfer Center
↑  Christian M. Capitini, Crystal L. Mackall, and Alan S. Wayne, Immune-based Therapeutics for Pediatric Cancer  Biological Therapy. 10 (2): 163–78. doi:10.1517/14712590903431022. PMC 2809805. PMID 19947897.
↑  Anti-GD2 for the treatment of neuroblastoma.
↑  Apeiron Gains Rights to Phase III-Stage Neuroblastoma Treatment
↑  Oncology Alliance: Apeiron, CCRI and SIOPEN join forces against neuroblastoma
↑  Unituxin (dinutuximab)
1 2  Unituxin: Withdrawal of the marketing authorisation in the European Union
↑  Apeiron licences neuroblastoma antibody
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דייוויד ויליאם דייוויס

דייוויד ויליאם דייוויס באנגלית: David William Davis;‏ 23 באפריל 1873 –  5 באוגוסט 1959) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-12 בשנים 1919–1923. לאחר מכן ועד 1925 הוא כיהן כמנהל לשכת הטיוב של ארצות הברית, ולאחר מכן ועד 1932, כעוזר מיוחד למזכיר הפנים של ארצות הברית.
ראשית חייו

דייוויד ויליאם דייוויס נולד בקארדיף, ויילס, הממלכה המאוחדת. ב-1875 היגרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה בריפי שבאיווה. העיר ריפי, השוכנת 56 ק"מ מצפון-מערב לדה מוין, הייתה אז מרכז לכריית פחם. היה זה לפני חקיקת החוקים הקפדניים לפיקוח על העסקת ילדים, ודייוויס החל לעבוד במכרות פחם ב-1885, כאשר היה בן 12.
לאחר כמה שנים במכרות, השיג דייוויס משרה במחסן של חברת כריה בדאוסון, 8 ק"מ מדרום לריפי. בהיותו בחור נאה וחרוץ, הוא הפגין את כישוריו במכירה קמעונאית. מכאן זה הוביל אותו למשרה כמנהל של האגודה הקואופרטיבית של החוואים המקומיים. זמן קצר לאחר מכן הוא היה לקופאי בבנק בריפי. באותה עת, קופאי בבנק קטן היה בעל מעמד גבוה יותר בהשוואה לקופאים של היום. קופאי ראשי היה תפקיד בעל חשיבות, בעל סמכות להוציא המחאות בנקאיות. לאור הקריירה המאוחרת שלו בבנקאות, נראה שדייוויס היה בעל מעמד זה. בשל חוסר השכלתו הפורמלית, הוא גם שקד על לימוד עצמי.
דייוויס גם שירת שירות קצר בצי ארצות הברית, והגיע לדרגת נגד (Petty Officer) מדרגה ראשונה לאחר שירות בהצטיינות בפיליפינים. לפי דיווחים מאוחרים יותר, המשיך דייוויס לסבול מההשפעות הבריאותיות של התקופה בה עבד במכרות. יחד עם המאמצים שהשקיע בעבודתו ומחוצה לה, ההתדרדרות במצבו הבריאותי אילצה אותו לפרוש מהעבודה למשך שנה לצורך ריפוי.
ב-1907 סייע דייוויס להקים את הבנק הלאומי הראשון של העיירה אמריקן פולס. במשך השנים הבאות הוא קידם בחריצות את העיירה ואת האינטרסים החקלאיים שלה. בנקודת זמן מסוימת הגיעו הוריו של דייוויס אליו לאמריקן פולס, שם אביו חי עד למותו ב-1913.
דייוויס גם היה פעיל במפלגה הרפובליקנית באיידהו. ב-1912 הוא היה נציג מטעמה לוועידה הארצית של המפלגה. בשנים 1913–1915 הוא כיהן מטעמה כחבר הסנאט של איידהו.
מושל איידהו

ב-1916 ניצח דייוויס בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל איידהו, אך נוצח בהפרש קטן על ידי המושל הדמוקרטי המכהן מוזס אלכסנדר. ב-1918 זכה דייוויס שוב במועמדות הרפובליקנים, והפעם הביס את מועמד הדמוקרטים הנרי פלויד סמואלס. המושל לשעבר ג'יימס האולי אמר, שבשל סיבות שונות, "רבים מוותיקי הדמוקרטים במדינה סייעו לתמוך במר סמואלס". דייוויס ניצח לאחר שזכה ב-57,626 קולות מול 38,499 הקולות שקיבל סמואלס. ב-1920 הוא נבחר לכהונה שנייה. אף על פי שבחירות אלו היו בין שלושה מועמדים, זכה דייוויס ב-53 אחוזים של הקולות כאשר מספר המצביעים בעדו הגיע ל-75,748 מול 38,509 מול המתמודד הבא אחריו.
במהלך תקופת כהונתו של דייוויס כמושל, אושר מימון להקמת הלשכה לתקציב ולמיסוי, והופעלו תוכניות לרווחת ותיקי המלחמה ולמערכת גמלאות למורים. הופעלה יוזמה לסלילת כבישים, מערכת החוקים של המדינה אורגנה מחדש, אוחדו סוכנויות מנהליות של המדינה, והתקבלו שלושה תיקונים לחוקת איידהו.
ב-1 בינואר 1923 הסתיימה כהונתו של דייוויס כמושל.
שנותיו האחרונות

לצד הקריירה הפוליטית שלו, נשאר דייוויס מעורב בעסקי הבנקאות, גם לאחר שעבר לבויסי עם היבחרו כמושל. תחום עיסוק זה הוביל לבחירתו כנשיא אגודת הבנקאים של איידהו ב-1918.
דייוויס גם היה שותף פעיל במיזמי השקיה, בעיקר אלו שקודמו על ידי חוק קארי לאורך נהר סנייק. במהלך כהונתו כמושל, ארגן דייוויס פגישה בסולט לייק סיטי בה השתתפו נציגים מ-15 מתוך המדינות הצחיחות המערביות כדי לדון בסוגיות מים. מתוך פגישה זו נוסדה אגודת הטיוב של המדינות המערביות, כדי ליצור קול אחיד שייעץ לממשלת ארצות הברית במיזמי מימון פדרליים להשקיה.
חודשיים לאחר סיום כהונתו כמושל, מונה דייוויס כעוזר מיוחד למזכיר הפנים של ארצות הברית, תפקיד בו הוא פיקח על לשכת הטיוב של ארצות הברית ושימש בו עד 1924. לאחר מכן ועד 1932 הוא שימש כמנהל הפיננסי של מחלקת הפנים, ולזמן קצר ב-1931 הוא שימש כיועץ מיוחד לנשיא הרברט הובר.
לאחר תום שירותו בממשל הפדרלי, שב דייוויס לעסקי הבנקאות באיידהו ואף הרחיב את השקעותיו במיזמי הכריה בצפון-מערב המדינה.
חיים אישיים

ב-1903 הלכה לעולמה רעייתו הראשונה של דייוויס, פלורנס גילילנד. שנתיים לאחר מכן הוא נישא בשנית לנלי ג'ונסון, שאביה היה בעל בנק שהתמזג עם אחד הבנקים בהם עבד דייוויס. בשנה שלאחר מכן עבר הזוג לאמריקן פולס.
דייוויד ויליאם דייוויס נפטר בבויסי ב-5 באוגוסט 1959. הוא נטמן בבית הקברות קלוורדייל שבעיר.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  James H. Hawley, History of Idaho: The Gem of the Mountains, The S. J. Clarke Publishing Company, Chicago (1920), v.2, pp. 238-242.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1186318899  VIAF: 828155832958833490008   WorldCat (עם VIAF): 828155832958833490008
דני והים הכחול

דני והים הכחול (באנגלית: Danny and the Deep Blue Sea) הוא מחזה פרי עטו של ג'ון פטריק שנלי, אותו כתב בשנת 1984.
תקציר העלילה

רוברטה בת ה-31 ודני בן ה-29 הם שני צעירים אמריקאים מוכי גורל, שהחיים לא היטיבו עמם והם נושאים עמם מטענים שליליים רבים. הם נפגשים בפאב אמריקאי שומם ומתפתחת ביניהם שיחה.
דני המתגורר עם אמו, חדור שנאה עצמית ונוהג לצאת לברים בלילות וללכת מכות כדי להוציא את זעמו. רוברטה, גרושה עם ילד, מתגוררת עם הוריה, חדורת רגשות אשמה בגלל שהיא ביצעה מין אוראלי באביה. פגישתם נפתחת בחשד הדדי, ממשיכה בחיבה, הם עולים אליה הבייתה, מקיימים יחסים, מנהלים ביניהם שיחת נפש והדבר מוביל לתחילתו של קשר עמוק יותר.
אודות המחזה

שם המחזה באנגלית הוא משחק לשון "Between the Devil and the Deep Blue Sea" פירושו: בין הפטיש לסדן.
שנלי, המחזאי, כתב בפתיחת המחזה על הסגנון: "המחזה אמיתי מבחינה רגשית, אך אינו מתרחש בעולם ריאליסטי. האלמנטים התפאורתיים ההכרחיים לפעולה, רק הם בלבד יהיו על הבמה, רק השטחים שהפעולה מתרחשת בהן - מוארים".
הדמויות משוחחות ביניהן בסלנג.
המחזה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי

תיאטרון באר שבע, הצגת בכורה: אוקטובר 1988
יוצרים: תרגום - אלה אלמגור, במאי – רוני ניניו, מעצב תפאורה – יוסי בן-ארי, מלחין מוזיקה – שמוליק נויפלד, מעצב תאורה – אריאל אריאב.
שחקנים: רוברטה – אהובה בץ, דני – אלבי גבריאל.
בארץ המחזה מוצג הרבה בבתי ספר למשחק ובפרינג'.
תרגומים לעברית

ג'והן פאטריק שאנלי, דני והים הכחול, עברית – אלה אלמגור, רמת גן: בית צבי, 1995.
הערות שוליים

↑  ג'והן פאטריק שאנלי, דני והים הכחול, עברית – אלה אלמגור, רמת גן: בן צבי, 1995. הערת המתרגמת, אלה אלמגור, עמ' 3.
↑  שם, דני והים הכחול, בן צבי, עמ' 3