stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטיקי אודוס
מסלול הכביש > כביש A65 (ציר אגלאו)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | כביש 65 (אפטוקינטודרומוס 65) ציר אגלאו אורך: 5 ק"מ | כביש 65 (אפטוקינטודרומוס 65) ציר אגלאו אורך: 5 ק"מ | כביש 65 (אפטוקינטודרומוס 65) ציר אגלאו אורך: 5 ק"מ | כביש 65 (אפטוקינטודרומוס 65) ציר אגלאו אורך: 5 ק"מ |

|  |  | מחלפים מצפון לדרום | מחלפים מצפון לדרום | מחלפים מצפון לדרום | מחלפים מצפון לדרום |
| סוג מחלף | מספר המחלף | שם המחלף | גישה לכבישים | לכיוון |  |
|  | 1 | אתונה-אנו ליוסיה ΑΝΟ ΛΙΟΣΑ | אתונה-אנו ליוסיה ΑΝΟ ΛΙΟΣΑ | אתונה-אנו ליוסיה ΑΝΟ ΛΙΟΣΑ |  |
|  | 2 5 | ציר אגלאו ΑΙΓΑΛΕΟ |    | פטרס, קורינתוס, פלופונסוס |  |
|  | 2 5 | ציר אגלאו ΑΙΓΑΛΕΟ |    | אתונה, שדה התעופה, רפינה |  |
|  | 3 5A | מגאס אלכסנדרוס ΜΕΓΑΣ ΑΛΕΞΑΝΔΡΟΣ | מגאס אלכסנדרוס ΜΕΓΑΣ ΑΛΕΞΑΝΔΡΟΣ | מגאס אלכסנדרוס ΜΕΓΑΣ ΑΛΕΞΑΝΔΡΟΣ |  |
|  | 4 | פסילוריטו ΨΥΛΟΡΙΤΟΥ |  |  |  |
|  | 5 | אספרופירגוס ΑΣΠΡΟΠΥΡΓΟΣ |  |  |  |
ראו גם

כביש חוצה ישראל (כביש אגרה בישראל)
אגנטיה אודוס
מפת הפרויקט
רכבת פרוורים בתחנה לאורך אטיקי אודוס
איבתיסאם מחאמיד

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בת 64 בערך) 
 מדינה:  ארץ ישראל 
 מקום מגורים:  פוריידיס 
 
איבתיסאם מחאמיד (בערבית: ابتسام محاميد; נולדה ב-1960) היא פעילת שלום ערבייה-ישראלית מפוריידיס, כלת פרס "Unsung Heroes" לשלום מאת הדלאי לאמה (2009). יושבת ראש עמותת "השלום מתחיל מבפנים".
פעילה למען זכויות האישה

בשנת 1998 התמודדה ברשימה עצמאית בבחירות לתפקיד ראש הכפר פוריידיס שליד זכרון יעקב, בו היא מתגוררת עם בעלה סובחי ושלושת ילדיהם. בפעילותה היא מתמקדת בנושא זכויות האישה. מחאמיד חברה בוועדה המייעצת של תנועה ש.י.ן (לשוויון ייצוג נשים) שהוקמה בשנת 1989 על ידי ד"ר אסתר הרצוג; לצדה פעילות נשים כגון יונת קלר, רע’דה מסאלחה, וד"ר רבקה נרדי. בנוסף הקימה ב-2002 על ידי ש.י.ן ועמותת "השלום מתחיל מבפנים", את "אנואר" - קבוצת מנהיגות של נשים יהודיות וערביות. הקבוצה מונה עשרות פעילות יהודיות וערביות הנפגשות במגמה לקדם נושאים חברתיים ופוליטיים, כגון אי צדק חברתי, שלום עם המדינות השכנות, זכויות האישה הערבייה, והבטחת איכות חיים הוגנת לכל קבוצות האוכלוסייה בישראל.
קירוב לבבות

מחאמיד פעילה גם בעמותת "מורשת אברהם אבינו", הפועלת בשיתוף עם נוצרים, מוסלמים ויהודים. היא מנחה דיונים מסוג "מעגלי הקשבה" בין יהודים לערבים. כפעילת שלום ושוויון לנשים, היא חברת הוועד המנהל של "פרלמנט נשים".
פרס הדלאי לאמה לשלום

ב-25 באפריל 2009 קיבלה את פרס הדלאי לאמה לשלום. מאז היא מרואיינת בערוצי תקשורת שונים ברחבי העולם, ופעילה בפעילויות שלום מגוונות ביותר, בעולם. בנוסף רואיינה לספר "שישים שנה שישים קולות", הכולל ראיונות עם נשים יהודיות וערביות, ולתערוכה "עטויות" של הצלם מיכה שמחון.
איבתיסאם מחאמיד עם לורי ורוברט וקסלר
איבתיסאם
אורי בראונר כנרות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  דצמבר 1979 (בן 44)
 שם במה:  UBK
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 עיסוק:  מוזיקאי, זמר, מלחין ומעבד מוזיקלי
 
אורי בראונר כנרות (מכונה גם UBK) (נולד בדצמבר 1979) הוא מוזיקאי, זמר, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי, סולן להקת "Ouzo Bazooka" וחבר בלהקת בום פם.
חייו

כנרות נולד בהרצליה והחל לנגן גיטרה בגיל צעיר. בתיכון למד בבית הספר תלמה ילין במגמת הג'אז. במהלך לימודיו בתיכון החל לנגן גם על סקסופון. בתיכון פגש כנרות את עוזי פיינרמן ויובל זולוטוב, מי שלימים יהיו חבריו ללהקת בום פם. בשנת 1998 הצטרף מדי פעם להופעות עם להקת הזוהרים והחל לנגן באופן קבוע בהרכבים שונים. בשנת 2000, שלוש שנים לאחר סיום הלימודים, הוקמה להקת פז (Pezz) שהורכבה מחבריו לספסל הלימודים, עוזי פיינרמן בגיטרה, אדם שפלן בבאס, אייל תלמודי בסקסופון, כנרות בסקסופון, וחברו מלהקת הזוהרים רמי גבאי בתופים.
בשנים 2000–2003 ניגן עם מיכל קהן, אלקטרה, שי נובלמן, איטליז, ועוד. בשנת 2003 הקים את להקת בום פם יחד עם פיינרמן וזולוטוב. כשנה לאחר מכן (2004) הצטרף לבלקן ביט בוקס וניגן איתם באופן קבוע עד 2009. בשנת 2008 הצטרף ללהקת הרוק Firewater ב-2013 הקים את להקתו אוזו בזוקה יחד עם אדם שפלן על הבאס, עירא רביב על התופים ודני עבר-הדני על קלידים. ב-2012 הפיק לזמרת קרולינה את האלבום זוהר. ב-2014 החל שיתוף פעולה בין בום פם לזמרת המחאה הטורקיה Selda Bagcan.
ב-2016 הלחין את פסקול סרטו של נוני גפן, "הכל שבור ורוקד".
בשנת 2022 השתתף בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.
ב-6 באוגוסט 2024 הוציא את השיר "כאילו כלום".
מנגן באלבומים

הזוהרים - Exposure / סקסופון
מיכל קהן - סינגל "הולכת לסופר" ו"El camino” /גיטרה
בני בשן – בואו / גיטרה
Electra - Come inside / גיטרה, פדל סטיל
שי נובלמן - Beautiful Life / סקסופון
הדרה לוין-ארדי - The Move / גיטרה פדל סטיל וסקסופון
יזהר אשדות – במרחק נגיעה מכאן / פדל סטיל
הסינגל - "בום פם" / גיטרה
My second surprise - Avoidance as a way of life / פדל סטיל
נעם רותם – חום אנושי / פדל סטיל
תומר יוסף – צוחקים מתחת לאדמה / גיטרה
אפרת בן צור - כל יום/ גיטרה
Balkan Beat Box - Nu Med / גיטרה
Shantel - Disko Partizani / גיטרה
Firewater - The Golden Hour / גיטרה
Boom Pam - Puerto-rican nights / גיטרה
לוס כפרוס - ראסטה וסילי / סקסופון
תמר יפרח - תמיד היה מזה קצת בעולם / גיטרה
לי יומי ולי לילי - עבודה עברית / גיטרה
יובל בנאי - מעבר להרים / סטיל גיטר
Dub Therapy / גיטרה
Kocani Orkestar - The Ravished Bride / גיטרה
אורי מרק - לא לדבר על מין / הפקה וגיטרה
UBK - Massive Soundtrack For the Modern Belly Dancer / הפקה, תכנותים וגיטרות
קרולינה - מה אעשה עכשיו? / גיטרה ושירה
balkan beat box - Blue eyed black boy / גיטרה
נורית גלרון - ועכשיו בא לנו / גיטרה
בני בשן - ריקודים על פי תהום / גיטרה
Boom Pam - Alakazam / הפקה, כתיבה, מיקסים וגיטרה
קרולינה - אלבום זהר / כתיבה, הפקה וגיטרה
Firewater - International Orange / גיטרה
Boom Pam – Manara & Summer Singles / הפקה, כתיבה, מיקסים וגיטרה
Shantel - Anarch + Romance / גיטרה
Electric Desert / Electric Desert
כתיבה, הפקה, נגינה ומיקסים / Ouzo BazooKa - Ouzo Bazooka
כתיבה, הפקה, נגינה ומיקסים / Ouzo Bazooka - Simoom
כתיבה, הפקה, נגינה ומיקסים / Gili Yalo - Gili Yalo
לקריאה נוספת

בום פם
הערות שוליים

↑  יובל אראל‏, אורי בראונר כנרות – כאילו כלום, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 11 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581607205171  VIAF: 1796148390825610830003   WorldCat (עם VIAF): 1796148390825610830003
איש הסתיו

איש הסתיו הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1972 חברת התקליטים התקליט חיפה, כסינגל מתוך אלבום האולפן הראשון שלה למבוגרים, אילנית.
על השיר

מילותיו של השיר חוברו על ידי דודו ברק לצד לחנו של בעז שרעבי. עלילתו מתרחשת בעונת הסתיו, ומבנו הכרונולוגי הוא שני בתים ופזמון. במרכז מילות השיר עומד "איש הסתיו", שזהותו מתגלה לנו בסוף כאהובה של הדוברת. ב-3 ביולי נכנס למצעד הפזמונים השבועי של קול ישראל במקום ה-12 – הכניסה הגבוהה ביותר של שיר בשבוע זה. ב-21 באוגוסט עלה למקום השני – המיקום הגבוה אליו הגיע. ב-9 באוקטובר, לאחר 13 שבועות צעידה רצופה, יצא מהדירוג השבועי. על-אף הצלחתו במצעד השבועי, לא נכנס לדירוג השנתי של התחנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 2 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של קול ישראל מתאריך 3 ביולי 1972. פזמונט
↑  המצעד השבועי של קול ישראל מתאריך 21 באוגוסט 1972. פזמונט
↑  המצעד השבועי של קול ישראל מתאריך 9 באוקטובר 1972. פזמונט
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
אופל אסטרה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אופל 
 מודל קודם:  אופל קדט D 
 אורך:  4,050 מ"מ 
 
דגם ה-אסטרה H, יוצר בין 2004–2014
אסטרה K, שיוצר החל מ-2015
אופל אסטרה (בגרמנית: Opel Astra) היא מכונית קומפקטית/מכונית משפחית קטנה מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), שמיוצרת מאז 1991.
במקביל, משווקת ווקסהול מוטורס, חברת האחות הבריטית את הרכב כ"ווקסהול אסטרה". באוסטרליה משווקת כ"הולדן אסטרה". ייצר האסטרה התבצעה במספר מפעלים במהלך השנים, בבריטניה במפעל ליד העיר ליברפול, המייצר את דגם "האסטרה" עובר שני המותגים "אופל" ו"ווקסהול", ביכולת ייצור של כ-100,000 יחידות לשנה, וגם במפעלים בגרמניה, פולין, ברזיל ובאוסטרליה.
שם הדגם

שם הדגם "אסטרה" שימש את חברת "ווקסהול מוטורס" לדגמי ה"אופל קדט" ששווקו בממלכה המאוחדת מאז 1979, לדגמי ה"קדט D" וה"קדט E". החל מ-1991 הוחלט לאחד את שם הדגם בכל העולם כ"אסטרה", כך שהדוד הראשון ששווק כ"אופל אסטרה" היה דור F.
אופל אסטרה F

אופל אסטרה F הושקה בספטמבר 1991 כמחליפה של ה"אופל קאדט" הוותיקה. היא הוצעה בגרסת שלוש או חמש דלתות, בתצורת סדאן ומכונית סטיישן המכונה הקראוון וזמין עם חמש דלתות בלבד. גרסת הקבריולה נבנתה על ידי חברת "ברטון" באיטליה. ייצור האסטרה F הסתיים בגרמניה בשנת 1998, דגם "אסטרס" שנבנה בפולין שווק במרכז ומזרח אירופה, כמו גם בטורקיה, עם השם אסטרה קלאסיקה משנת 1998 עד 2002.
האסטרה F יובאה לישראל החל מ-1992 בגרסה בסיסית עם מנוע 1.4 ליטרים (60 כ"ס) ובגרסת ה-GSI בעלת מנוע בנפח 2.0 ליטרים (150 כ"ס), ששימש את הקדט GSI לפניה. לאחר מכן נוספה גרסת ה-1.6 עם תיבת הילוכים אוטומטית מתוצרת יפנית. דגם ה-GSi, היה זמין תחילה בגרסת שלוש דלתות בלבד. הוא כלל גם ערכת מרכב ספורט ומושבים קדמיים מורחבים. עם זאת, הדגם הוחלף בשנת 1995 ושמו שונה ל-SPORT, אם כי רק מספר מצומצם שלו יוצר הופק.
אופל אסטרה G

אופל אסטרה G הושקה באירופה בשנת 1998. היא הוצעה בגרסת האצ'בק בעלת שלוש או חמש דלתות, תצורת סלון ארבע דלתות, תצורת סטיישן חמש דלתות ושתי גרסאות מיוחדות משנת 2000: אסטרה קופה ואסטרה קסטריו, שניהם תוכננו ונבנו על ידי חברת "ברטון". האסטרה G הוצעה לראשונה גם עם מנוע המונע על גז טבעי. הדגם עבר מתיחת פנים שכללה הצללות לפנסים הקדמיים והאחוריים, שינוי השבכה הקדמית, הוספת צבעי מרכב מושכים יותר, שדרוג האבזור ושיפור רמת החומרים והריפודים במעט. מבחר המנועים הורחב ונוספו גרסאות בעלות 16 שסתומים למנועים הנפוצים בנפח 1.4 ו-1.6.
ב-2001 זכה אופל אסטרה במכרז של משרד הביטחון להצטיידות לרכבי שירות פרטיים ("כלי רכב לבנים") לקצינים בדרגת סגן אלוף. במכרז זכה דגם של אופל אסטרה, עם מנוע טורבו דיזל בהספק 100 כוחות סוס, תיבת הילוכים ידנית, ומרכב בן 5 דלתות. המכרז הקיף כמות ראשונית של 350 מכוניות לשנה, למשך שלוש שנים, בשווי כולל שמוערך ב-105 מיליון שקל.
דגם זה שווק גם בישראל עם שלושה מנועי בנזין: מנוע 1.6 ליטר בהספק 105 כ"ס, מנוע 1.8 ליטר בהספק 125 כ"ס עם תיבה אוטומטית רגילה; ומנוע 2.2 ליטר עם הספק של 147 כ"ס בגרסת ה Gsi. גרסה זו הגיעה עם תיבה אוטומטית,אך ישנן בארץ מספר Gsi ידניות. לאסטרה הגה חד מדויק ומתקשר והתנהגות כביש מהנה. הגרסאות האוטומטיות של ה Gsi הגיעו עם מתלים לא ספורטיביים שהגיעו גם ב 1.8, אך הגרסה הידנית של ה-Gsi הגיעה עם מתלים מוקשחים ומונמכים,וזה אף צוין במפרט הרכב..
אופל אסטרה H

אופל אסטרה H הושקה באירופה במרץ 2004, תחילה בגרסת הצ'בק (3 קופסאות) חמש דלתות. גרסת הסטיישן (2 קופסאות) הושקה בסוף 2004, יחד עם גרסת הצ'בק ספורטיבי בן שלוש דלתות GTC - Gran Tourismo Compact.
אופל אסטרה J

אופל אסטרה J יוצרה בין השנים 2018 - 2009, בישראל שווקה גרסת סדאן משפחתית בשם "אופל אסטרה ברלינה", תוצרת מפעל אופל בפולין, החל מ-2012 עד 2018.
אופל אסטרה K

אופל אסטרה K הושקה בספטמבר 2015, בגרסות האצ'בק (5 דלתות) וסטיישן עם מנוע טורבו-בנזין בנפח 1.4 ליטר שמפיק 150 כוחות סוס, לעומת 140 כ"ס באסטרה H ו-J. יחידת הכוח מניבה תאוצה של 8.9 שניות מ-0 ל-100 קמ"ש, ומהירות מריבית של 210 קמ"ש, שיפור ביחס ל-10 שניות ו-200 קמ"ש בדור היוצא. צריכת הדלק הרשמית, על פי נתוני מעבדה, עמדה על 18.2 קילומטרים לליטר, לעומת 15.1 ק"מ באסטרה H ו-J. הגיעה לישראל רק בשנת 2019.
ראו גם

אופל
אופל אולימפיה רקורד
הערות שוליים

↑  דניאל סקלי, אופל אסטרה (1998-1992), באתר הארץ, 22 באפריל 2004
↑  שאול גלאי, אדרנלין , GSI, חדשות, 12 ביולי 1992
↑  "אופל אסטרה G" - מפרט automobile-catalog.com/model/opel/astra_g
↑  דובי בן-גדליהו, ‏הרכב הזוכה במכרז צה"ל לסגני אלופים: אופל אסטרה דיזל משפחתית, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2001
↑  דובי בן-גדליהו, ‏אסטרה לה ויסטה, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2004
↑  דובי בן גדליהו, ‏מיני מבחן דרכים: אופל אסטרה סטיישן - תצוגת תכלית, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2013
↑  יואב קווה, מסע פרסום במיליון דולר לאופל אסטרה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2004
↑  "אופל אסטרה J" - מפרט automobile-catalog.com/model/opel/astra_j
↑  דובי בן גדליהו, ‏מיני מבחן דרכים: אופל אסטרה טורבו - שאיפות פרימיום, באתר גלובס, 6 ביולי 2013
↑  דניאל שמיל, שלמה מתחילה בשיווק גרסת סדאן לאופל אסטרה; המחיר 125 אלף ש', באתר TheMarker‏, 29 באוקטובר 2012
↑   אורן דורי, אופל אסטרה החדשה: שינויים ניכרים מתחת לעיצוב, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph117957
איזבלה מאראגון

ערך זה עוסק במלכה-רעיה בצרפת. אם התכוונתם לאשת ג'אן גלאצו ספורצה, המאה ה-15, ראו .
איזבלה מאראגון (בצרפתית: Isabelle d'Aragon‏; 1247 - 28 בינואר 1271) הייתה מלכת צרפת, רעייתו של פיליפ השלישי, מלך צרפת ואמו של פיליפ הרביעי.
ביוגרפיה

איזבלה נולדה בשנת 1247, לחיימה הראשון, מלך אראגון וליולאנטה מהונגריה, בתו של אנדראש השני, מלך הונגריה.
איזבלה נישאה לדופן צרפת בקלרמון-פראן וליוותה אותו במסע הצלב השמיני לתוניס. בשובם ממסע הצלב, והיא בחודש השישי להריונה עם בנם החמישי, נפלה מסוס ליד העיר קוזנצה שבקלבריה. היא ילדה ולד מת בלידה מוקדמת ונפטרה כעבור שבעה-עשר יום. בעלה נסע עם גופתה וקבר אותה בבזיליקת סן-דני. מצבת הקבר שלה חוללה ב-1793, במסגרת המהפכה הצרפתית יחד עם שאר מצבות המלכים.
צאצאיה

לואי (1265–1276), הורעל, ככל הנראה בידי אמו החורגת, מארי מבראבנט
פיליפ הרביעי (1268 - 1314), ירש את כסאו של אביו לאחר מותו
רובר (1269–1271)
שארל, רוזן ולואה (1270–1325), הרוזן הראשון מבית ולואה. אבי פיליפ השישי, מלך צרפת
פרט מתוך אילן היוחסין Arbre généalogique
אורי בראון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1957 (בן 67 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.86 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  מכבי תל אביב
 מאמן:  יצחק זלצברג, דוד קושניר וצ'אק מקניל
 הישגים
 שיאים אישיים:  גובה: 2.00 מטר (1978) שיא ישראלי בעבר
 
אורי בראון (נולד בשנת 1957), הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בקפיצה לגובה. בראון הוא האתלט הישראלי הראשון שקפץ מעל לגובה של 2 מטר.
ביוגרפיה

בראון נולד וגדל ברמת גן. הוא למד בבית הספר תיכון עירוני ט' בתל אביב. הוא החל להתאמן באופן מקצועי בהיותו בן 18 בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכת יצחק זלצברג. בהמשך התאמן בהדרכתם של דוד קושניר ומאמן אמריקאי צ'אק מקניל. בצבא זכה למעמד של ספורטאי מצטיין ושרת בקריה בחיל הקשר.
קריירה

בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו במאי 1975 סיים בראון שני מבין הישראלים ובמקום שישי כללי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר, אחרי שלמה נצר שקבע את אותה תוצאה ובאותו מספר פסילות (1.89 מטר). הדרוג הוכרע בקפיצה נוספת.
בתחרות מבחן למשחקי המכביה ה-10 שנערכה בשנת 1977 קבע בראון בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.96 מטר, 2 ס"מ נמוך משיאו הישראלי בן ה-3 שנים של יצחק גולדנברג (1.98 מטר) והתוצאה השנייה בטיבה של ישראלי באותה העת.
קריירה > שיאן ישראל

בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-18 במרץ 1978 קבע בראון בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 2.00 מטר בניסיון השני ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שקפץ לגובה מעל 2 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנה וחודשיים ונשבר על ידי גדעון הרמט (2.02 מטר). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר, לפני צפריר מינצר (1.88 מטר).
בראון למד הנדסת מכונות.
שיאים אישים

קפיצה לגובה: 2.00 מטר (1978) שיא ישראלי בעבר
הערות שוליים

↑  אתמול בכינוס, דבר, 7 במאי 1975
↑  יעקב פתאל, בתום אליפות ישראל באתלטיקה - רוט וכחולי השלימו זכייה בשלוש מדליות מוזהבות, דבר, 2 ביולי 1975
↑  בראון קבע שיא בגובה: 2 מטרים!, דבר, 19 במרץ 1978
↑  משה רון, גדעון הרמט שבר את מחסום 2 המטרים בגובה -2.01!, דבר, 8 במרץ 1979
↑  ברוך דגון, האתלטים נתנו הצגה ביום האחרון של "מלכת הספורט", דבר, 8 במאי 1979
↑  רמה דלה גם ביומה השני של אליפות הא"ק, דבר, 5 ביוני 1978
אופנה במדינות המערב בעשור השני של המאה ה-20

נשים באוסטרליה בבגדים טיפוסיים לתקופה, העשור השני המאה ה-20
החזייה המודרנית מעוצבת על ידי מארי פלפס ג'ייקוב בשנת 1913. פלפס ג'ייקוב אמנם לא ממציאה את החזייה, אך הראשונה שרושמת על כך פטנט והראשונה שמכניסה אותה לאופנה בתפוצה רחבה יחסית
האופנה במדינות המערב בעשור השני של המאה ה-20 הייתה מגוונת במיוחד ואקזוטית במחצית הראשונה של העשור, בניגוד לפרקטיות הקודרת של בגדים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
אופנת נשים בעשור השני של המאה ה-20 > השפעת מלחמת העולם הראשונה

השינויים בעיצובים של שמלות במהלך מלחמת העולם הראשונה נבעו יותר מצורך ממשי מאשר עיצובים של מעצבי אופנה. ככל שנכנסו יותר ויותר נשים לכוח העבודה, הן דרשו בגדים המתאימים יותר לפעילויות בהם הן עסקו. נשים החלו להתלבש באופן פחות ראוותני כתוצאה ממחסור במשאבים שהלכו בעיקר למאמץ המלחמתי.
אופנת נשים בעשור השני של המאה ה-20 > תסרוקות וכובעים

כובעים גדולים עם שוליים רחבים וכובעים רחבים עם שוליים שפנו פנימה היו אופנתיים מאוד בשנים הראשונות של העשור, אך בהדרגה הכובעים הפכו קטנים יותר עם שוליים שטוחים. שיער קצר החל להיות פופולרי באופנה של פריז לקראת סוף העשור. התספורת הקצרה הפכה פופולרית בסוף העשור בעולם המערבי בעיקר משום שלשחקנית הקולנוע האילם איירין קאסל הייתה את התספורת.
אופנת נשים בעשור השני של המאה ה-20 > המחוך

לאחר שנשים החלו להיות לקחת יותר חלק בריקודים ובספורט, הם החלו להסיר את המחוכים במסיבות כדי לנוע בחופשיות רבה יותר. בתגובה יצרני המחוכים החלו במהלך העשור לשווק את מחוך הריקודים, אשר היה קל יותר וגמיש יותר.
תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור
1910
1911
1914
1914
1915
1916
1916
1917
1917
1917
1919
אופנת גברים בעשור השני של המאה ה-20

באופן כללי, סגנונות האופנה של בגדי גברים לא השתנו רבות מן העשור הקודם. השיער היה בדרך כלל קצר. הקצוות של השפמים הארוכים היו מגולגלים מעט לעיתים קרובות. יותר ויותר גברים הפסיקו לגדל זקנים ושפים ובחרו במראה מגולח ונקי יותר.
אופנת גברים בעשור השני של המאה ה-20 > אביזרים נלווים

כובעי צילינדר ממשי המשיכו להיות פופולריים בקרב אנשים מהמעמד הגבוה בעולם המערבי. כובעי קש שטוחים וכובעים פדורה היו פופולרים יותר מבעבר. אנשים מכל המעמדות, במיוחד מהמעמד הבינוני והעובד, לבשו לעיתים קרובות כובע קסקט.
תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור
1911
1912
1913
1914
1915
1916
1919
בגדי עבודה בעשור השני של המאה ה-20

1911
1912
1919
בגדי ילדים בעשור השני של המאה ה-20

הדוכסית אנסטסיה ניקולייבנה, 1910
1912
ניו יורק, 1915
הערות שוליים

↑  Fields, Jill (2007). An Intimate Affair: Women, Lingerie, and Sexuality. Berkeley and Los Angeles, CA: University of California Press. pp. 51–52.
| ההיסטוריה של האופנה במדינות המערב במאה ה-20 ובמאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1900–1909 • 1910–1919 • 1920–1929 • 1930–1945 • 1945–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 |  |
| המאה ה-21 | 2000–2009 • 2010–2019 |  |
אוניאו דו וג'טאל

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1961 
 ארגונים ופעילות
 מרכז:  ברזיליה 
 www.udv.org.br
 
אוניאו דו וג'טאל או UDV (בפורטוגזית: União do Vegetal או בשמה המלא Centro Espírita Beneficiente União do Vegetal) היא דת סינקרטית, כרונולוגית השלישית, הגדולה והמאורגנת ביותר מבין שלוש דתות האיוואסקה הברזילאיות הכוללות גם את סנטו דיימי וברקיניה (Barquinha). זוהי דת בעלת יסודות נוצריים ואמונה בגלגול נשמות ובהתפתחות רוחנית, שילוב של קתוליות עממית ברזילאית, מסורות אפרו-ברזילאיות, שמאניזם אמזוני ועוד מסורות תרבותיות אחרות. הדת נוסדה ב-22 ביולי 1961 על ידי חוסה גבריאל דה קוסטה, המכונה מסטרה גבריאל (אנ').
מטרת הארגון, כפי שהיא מוצהרת באתר הרשמי שלו, היא לתרום להתפתחות הרוחנית של האדם ולשיפור היכולות האינטלקטואליות והמעלות המוסריות, ללא הבדל גזע, מין, אמונה, מעמד חברתי או לאום.
המאפיין המזוהה עם אוניאו דו וג'טאל הוא השימוש באיוואסקה כסקרמנט האמונה העיקרי בטקסים הדתיים. המשקה מכונה הואסקה או וג'טאל על ידי חברי הכנסייה, והם מאמינים שהמרתח יעניק למשתמש את הריכוז הנפשי הדרוש כדי להתקרב לאלוהים, ונחשב כמעיין הידע האולטימטיבי.
ה-UDV הוא ארגון היררכי הכולל דרגות שונות של מחויבות לארגון וגם לגבי העבודה האישית בתהליך ההתפתחות הרוחנית, תהליך שיוצר מעמדות של חברים. הדרג הנמוך ביותר הוא של חברים פשוטים, אחריהם יש חברים במה שנקרא הגוף המדריך, אחריהם היועצים, ובראש המאסטרים. הארגון מחולק לקהילות המכונות 'גרעינים' (Núcleos). בראש כל גרעין עומד מאסטר מייצג. בראש ההיררכיה, בעיר הבירה ברזיליה, נמצא המאסטר המיצג הכללי. הכינוי 'נציג' מתייחס לראש הארגון העליון, המייסד - מסטרה גבריאל.
דוקטרינת גלגול הנשמות

הדוקטרינה של אוניאו דו וג'טאל מבוססת על האמונה בקיומה של הנשמה. ובהיותה ממוקדת באבולוציה רוחנית, היא מלמדת על גלגול נשמות, ועל כך שלנשמה יש משימה להתפתח דרך גלגולים עוקבים על מנת להגיע אל האלוהים, ואילו הדתות, קיימות כדי להראות את דרך הצדק. להואסקה תפקיד מרכזי בהתפתחות הרוחנית הזו.
איוואסקה

האיוואסקה הוא מרתח אנתאוגני, פסיכואקטיבי, המכיל גפן של איוואסקה (מרירי בפי המאמינים) - בניסטריופסיס קאפי (אנ') בשילוב עם עלי צ'קרונה - פסיכוטריה וירידיס (אנ'). השילוב בין הצמחים הוא סינרגטי ומאפשר מצב הזייתי מתמשך. המשקה נמצא בשימוש מימי קדם בקרב עשרות תרבויות ילידיות והן תרבויות של מסטיסים (בני תערובת) ברחבי האמזונס העליון בטקסים שמאניים, לצורכי פולחן, אבחון וריפוי.