stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקיני

ערך זה עוסק בעיר בארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 מחוז:  קולין
 ראש העיר:  George Fuller
 תאריך ייסוד:  1848
 על שם:  Collin McKinney 
 שטח:  162.9 קמ"ר
 גובה:  162 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  195,308 (דירוג: 147 בארצות הברית, 1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  962.9 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  33°12′00″N 96°38′00″W﻿ / ﻿33.2°N 96.633333333333°W﻿ / 33.2; -96.633333333333 
 אזור זמן:  שעון מרכז ארצות הברית
 https://www.mckinneytexas.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקיני(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקיני(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומקיני(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומקיני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מקיני (באנגלית: McKinney) היא עיר בטקסס, ארצות הברית הממוקמת כ-51 ק"מ מצפון לדאלאס. זוהי העיר ה-19 בגודלה בטקסס וה-147 בארצות הברית. אוכלוסיית העיר בשנת 2017 הוערכה בכ-168,358 תושבים.
בשנת 2014 כתב העת Money דירג את מקיני כ"מקום הטוב ביותר למגורים באמריקה".
היסטוריה

העיירה נוסדה בשנת 1848, וכשנה לאחר מכן נתרמו לה אדמות רבות מאחד מבעלי הקרקעות המקומיים. בשנה זו התגוררו בעיירה כ-35 תושבים. במשך 125 השנים הראשונות שלה, מקיני שימשה כמרכז המסחרי העיקרי של המחוז. מקיני שימשה מקור לחומרים חקלאיים רבים כגון קמח, כותנה, תירס וכו'. לאחר שנת 1880 נבנה בה גם בית אופרה. בשנת 1912 התגוררו כ-4,700 תושבים בעיר. בשנת 1953 התגוררו בעיר כ-10,000 תושבים, ופעלו בה כ-355 עסקים. מקיני המשיכה להיות מרכז מסחרי למוצרים חקלאיים עד סוף שנות ה-60.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-131,117 תושבים. הגיל החציוני הוא 33. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 63,366 דולר. כ-4.9% מהמשפחות ו-8.5% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני. בתחילת המאה ה-21 מקיני התאפיינה באחוז צמיחה גבוה במיוחד, אחד מהגבוהים ביותר בארצות הברית.
ההרכב הגזעי של האוכלוסייה הוא 74.8% לבנים, 10.5% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 4.1% אסייתים, ו 3.2% דיווחו על שני גזעים או יותר.
המעסיקה המרכזית בעיר היא ריית'יאון.
פוליטיקה וממשל

מועצת העיר מורכבת משבעה נציגים. שני חברי מועצה וראש העירייה נבחרים על ידי כלל תושבי העיר, בעוד שארבעת הנוספים נבחרים בארבעה מחוזות בחירה.
משרד ההגנה (פינלנד)

| --- | --- |


ה"קארדין קסרמי" - בניין משרד ההגנה הפיני
 מידע כללי
 מדינה:  פינלנד 
 תחום שיפוט:  פינלנד 
 סוכנות בת:  Defence Command 
 תאריך הקמה:  27 במאי 1918
 ממשלה:  ממשלת פינלנד
 שר:  אנטי הקנן
 תאריך כניסה:  20 ביוני 2023
 מטה מרכזי:  Kaartin kasarmi 
 תקציב:  5.1 מיליארד יורו
 www.defmin.fi
 קואורדינטות:  60°10′08″N 24°56′54″E﻿ / ﻿60.168968°N 24.948208°E﻿ / 60.168968; 24.948208
 he
 
משרד ההגנה (בפינית: puolustusministeriö או בראשי תיבות: PLM) הוא משרד בממשלה הפינית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של פינלנד. בראשו עומד השר, חבר הממשלה.
בניגוד למדיניות המקובלת ברוב מדינות אירופה, על פי שר ההגנה משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים ומפקד הצבא כפוף לו, בפינלנד ראש ההגנה משמש כמפקד הבלעדי של הכוחות המזוינים וסמכויותיו כמעט ולא מוגבלות. תפקידו של שר ההגנה מתמצה בניהול התקציבים והמשאבים לטווח ארוך של הכוחות.
המשרד הוקם ב-27 במאי 1918, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של פינלנד. שר ההגנה הנוכחי הוא אנטי הקנן ממפלגת הקואליציה הלאומית שנכנס לתפקידו ב-20 ביוני 2023.
מרכז לידר

| --- | --- |
מרכז לידר, מראה חיצוני
מרכז לידר, מראה חיצוני
 כתובת:  רחוב הגליל 33
 מיקום:  ישראל גני תקווה, ישראל
 קואורדינטות:  32°03′23″N 34°52′33″E﻿ / ﻿32.0563°N 34.8759°E﻿ / 32.0563; 34.8759
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 2008 – הווה (כ־16 שנים)
 הורחב:  דצמבר 2011
 עלות הבנייה:  55 מיליון ש״ח
 בעלים:  מ.מ. גני תקווה
 מפעיל:  החברה לפיתוח גני תקווה
 משטח:  פרקט
 אדריכל:  א. פוגל, א. שהם אדריכלים ומתכנני ערים בע"מ
 קבוצות:  מ.כ. גני תקווה (לאומית נשים; 2009–הווה)  מ.כ. הבקעה (לאומית גברים; 2009–2012)  מ.כ. גני תקווה (ליגה ב' פ"ת גברים; 2012–הווה)   אליצור שומרון (לאומית גברים; 2023–הווה)
 מושבים:  1,200
 www.leadersport.co.il
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) מרכז לידר(למפת גוש דן רגילה) מרכז לידר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז לידר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז לידר  he מרכז לידרhe מרכז לידרמפת __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva)  __ סביון (יישוב) (in English: Savyon) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva) ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) מדרום: __ יהוד-מונוסון (in English: Yehud-Monosson) ממערב: __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרכז הספורט לידר הוא היכל הספורט של המועצה המקומית גני תקווה. המרכז נמצא ברחוב הגליל 33.
אולם הכדורסל משמש כאולמה הביתי של קבוצת מועדון כדורסל גני תקווה מאז שנת 2009. כמו כן, האולם משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל אליצור שומרון המשחקת בליגה הלאומית ומנוהלת על ידי איגוד הכדורסל הישראלי, ומשמש כבית לנבחרות הנשים הצעירות של ישראל בכדורסל.
כשנבנה האולם הוא הכיל 700 מקומות ישיבה ביציעים, מתוכם 250 ביציע נשלף. תוך כדי עונת הכדורסל 2011/12 בוצעו באולם הרחבות ושדרוגים על מנת להתאימו לתקנים של מנהלת ליגת העל. בשלב זה נוספו לאולם עוד 500 מקומות ביציעים חדשים שהוקמו מאחורי הסלים.
המבנה במתחם כולל כ-8,200 מ"ר בנויים ומכיל גם חדרי כושר, בריכת שחייה תחרותית חצי אולימפית, אולם התעמלות מקצועי, חדרי ספינינג, סטודיו אירובי, חדרי הלבשה ומלתחות, אולם קרבות לענפי הג'ודו, הקראטה, הלחימה המשולבת, קרב המגע, האייקידו והטאיצ'י, חדר ההדרכה להכשרת מאמנים ומדריכים בתחום הספורט, חוגים למגזר הדתי. בנוסף באולם נמצא בית הספר למוזיקה ״יוניק״.
החזון של מרכז הספורט הוא מצוינות בתחום הכשרת ספורטאים, החל מגילאים צעירים ביותר, תוך כדי מתן מענה לתושבים. ככזה, תורת התפעול שלו ייחודית: לא קאנטרי או מועדון ספורט למבוגרים, לא "מרכז חוגים" לילדים, אלא לקיחת הטוב מכל מודל, תוך דגש על הכשרה מקצועית ועשיית צעדים ראשונים בהקמת "אקדמיות" בענפים שונים.
בפברואר 2014 אירח מרכז הספורט את אליפות אירופה בסיף עד גיל 17.
הערות שוליים

↑  אתר א. פוגל, א. שהם- אדריכלים ומתכנני ערים בע"מ
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משרד ההגנה (צ'כיה)

| --- | --- |


מטה משרד ההגנה ברחוב טיכונובה 1, פראג
 מידע כללי
 מדינה:  צ'כיה 
 תחום שיפוט:  צ'כיה 
 סוכנות בת:  University of Defence 
 תאריך הקמה:  8 בדצמבר 1992
 ממשלה:  ממשלת צ'כיה
 שר:  יאנה צ'רנוכובה
 תאריך כניסה:  17 בדצמבר 2021
 מטה מרכזי:  פראג 
 שמות קודמים:  משרד ההגנה של צ'כוסלובקיה
 www.mocr.army.cz
 
משרד ההגנה (בצ'כית: Ministerstvo obrany או בראשי תיבות MO) הוא משרד בממשלה הצ'כית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של צ'כיה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של צ'כיה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר. שר ההגנה מפקד באופן ישיר על המודיעין הצבאי, ואחראי גם על ניהול אוניברסיטת ההגנה.
יאנה צ'רנוכובה מהמפלגה הדמוקרטית האזרחית מכהנת כשרת ההגנה מאז 23 ביולי 2020.
משפט שטיינר-הויגנס

מקרה כללי בו אפשר ליישם את משפט שטיינר-הויגנס
דוגמה לנתוני מומנט ההתמד של שטחים מסוימים סביב ציר העובר במרכז הכובד שלהם.
משפט שטיינר-הויגנס (נקרא גם משפט הצירים המקבילים, או רק משפט שטיינר, נקרא על שם יאקוב שטיינר וכריסטיאן הויגנס אשר הוכיחו אותו) הוא משפט במכניקה העוסק במומנטי התמד של המסה ומומנט התמד של שטח חתך. לפי המשפט, המומנט סביב ציר כלשהו שווה למומנט סביב מרכז הכובד, ועוד ריבוע המרחק בין הציר למרכז הכובד, כפול קבוע. בכך המשפט אנלוגי לפירוק התוחלות  E(X^{2})=V(X)+E(X)^{2}, כאשר  V(X) היא השונות של המשתנה המקרי X.
אם ידוע לנו מומנט ההתמד של גוף או של שטח סביב ציר העובר דרך מרכז המסה שלו, אזי נוכל למצוא את מומנט ההתמד שלו בקלות סביב כל ציר מקביל אחר המרוחק מרחק  r מהציר הראשון באמצעות משפט שטיינר-הויגנס. בנוסף, נפוץ השימוש במשפט על מנת לחשב במדויק שינויים במומנט התמד סביב ציר נתון בשל שינוי מרכז המסה (הוספת\החסרת משקל).
משפט שטיינר-הויגנס מנוסח עבור מומנטי התמד של המסה:
 I_{s}=I_{cm}+mr^{2}
משפט שטיינר-הויגנס מנוסח באופן דומה עבור מומנטי ההתמד של השטח:
 I_{s}=I_{c}+Ar^{2}
I_{s} - הוא מומנט ההתמד סביב ציר נתון S.
I_{c} - הוא מומנט ההתמד סביב ציר C.
I_{cm} - הוא מומנט ההתמד של הגוף סביב ציר C העובר במרכז המסה שלו.
m - היא מסת הגוף שאת מומנט ההתמד שלו מחשבים.
A - הוא שטח החתך שאת מומנט ההתמד שלו מחשבים.
r - הוא המרחק בין ציר  I_{s} לבין ציר  I_{cm}
מומנט ההתמד עבור ציר המקביל לציר שמומנט ההתמד עבורו ידוע, שווה לאותו מומנט התמד ועוד מסת הגוף או שטח הגוף כפול המרחק בין הצירים בריבוע.
משפט שטיינר-הויגנס שימושי גם במכניקה של גוף תלת־ממדי וגם בתחום הסטטיקה, בהנדסה אזרחית ובהנדסת מכונות עבור חישוב מומנטי התמד סביב צירים כלשהם כאשר ידוע מומנט ההתמד סביב ציר מסוים, בדרך כלל מרכז המסה או מרכז הכובד. נתוני מומנטי ההתמד סביב מרכז הכובד מופיעים בלוחות טכניים.
הוכחה

עבור גוף קשיח כלשהו, מניחים, ללא הגבלת הכלליות, כי במערכת צירים קרטזית המרחק האנכי מציר s, לציר סיבוב מקביל לו, העובר דרך מרכז המסה, הוא לאורך ציר ה-x ,כך שציר הסיבוב מקביל לציר ה-z. לצורך החישוב, נוח למקם את ראשית הצירים במרכז המסה של הגוף. לפיכך, מומנט ההתמד של הגוף יחסית למרכז המסה הוא:
I_{cm}=\int {(x^{2}+y^{2})}dm
מומנט האינרציה ביחס לציר הנתון s (המצוי במרחק  r לאורך ציר ה-x, ממרכז המסה) הוא:
על ידי פתיחת הסוגריים וליניאריות האינטגרל, מתקבל:
האיבר הראשון הוא  I_{cm}, האיבר השני הוא  mr^{2}, ואילו האיבר השלישי מתאפס משום ש-x נמדד ממרכז המסה (האינטגרל שווה, עד כדי כפל במסה הכוללת, למיקום רכיב ציר ה-x של מרכז המסה, וביחס למרכז המסה ערכו של רכיב זה הוא 0).
כלומר מתקבל הביטוי:
I_{s}=I_{cm}+mr^{2}
כנדרש.
הכללה עבור טנזור האינרציה

ניתן להוכיח באופן דומה כי בהינתן Jij טנזור ההתמד (טנזור האינרציה) ביחס לנקודה P שרירותית ו- Iij, טנזור האינרציה ביחד למרכז המסה G, מתקיים:
J_{ij}=I_{ij}+m(\|{\boldsymbol {PG}}\|^{2}\delta _{ij}-PG_{i}PG_{j})\!
כאשר
הוא הווקטור המחבר בין P ל- G, ו- \delta _{ij}\! הוא הדלתא של קרונקר.
נשים לב שאם טנזור ההתמד הוא אלכסוני, נקבל את המקרה הפשוט המצוין לעיל.
(הערה - הווקטורים העצמיים אשר מלכסנים את טנזור ההתמד התלת־ממדי הם הצירים הראשיים של המערכת.
במקרה ולגוף יש סימטריות לסיבוב, צירי הסיבוב יתלכדו עם הצירים הראשיים).
ראו גם

מומנט התמד
טנזור התמד
מומנט ההתמד של השטח
לקריאה נוספת

Sybil P. Parker, McGraw Hill Encyclopedia of Engineering, 1983. page 691.
McGraw-Hill Dictionary of Scientific and Technical Terms, 6th ed. by The McGraw-Hill Companies, 2003
Irving H. Shames, Engineering Mechanics, Prentic - Hill International Inc. 1970
מרקו רודריגס

מרקו רודריגס, 2012.
מרקו אנטוניו רודריגס מורנו (בספרדית: Marco Antonio Rodríguez Moreno; נולד ב-10 בנובמבר 1973) הוא שופט כדורגל מקסיקני. רודריגס הוא שופט בינלאומי של פיפ"א, אך הוא גם שופט משחקים בליגת העל המקסיקנית.
קריירה

רודריגס החל לשפוט משחקים בליגת העל המקסיקנית בשנת 1997. הוא הציג יכולת שיפוט טובה ובשנת 2000 קיבל את תג פיפ"א הבינלאומי, והחל לשפוט משחקי ידידות בין נבחרות. רודריגס זומן על ידי פיפ"א לשפוט במונדיאל 2006, ושפט 2 משחקים בין אנגליה לפרגוואי ובין חוף השנהב לסרביה ומונטנגרו בשלב הבתים. שנה לאחר מכן, ב-2007, שפט רודריגס את גמר גביע העולם לקבוצות בין מילאן לבוקה ג'וניורס. בין היתר שפט רודריגס גם את הגמר ב-2009 וב-2010 של ליגת האלופות של CONCACAF. רודריגס זומן לשפוט גם במונדיאל 2010, ובו שפט גם שני משחקים בשלב המוקדם - גרמניה נגד אוסטרליה, וספרד נגד צ'ילה. ב-2014 נבחר רודריגס להיות שופט במונדיאל, והפעם קיבל 3 משחקים ושיבוץ יוקרתי - בלגיה נגד אלג'יריה, אורוגוואי נגד איטליה, ומשחק חצי הגמר בין ברזיל לגרמניה, שהסתיים ב-7:1 לטובת גרמניה וזכה בברזיל לכינוי מינייראסו. רודריגס היה אחראי להחלטה השנויה במחלוקת לא להרחיק את לואיס סוארז לאחר שנשך את כתפו של ג'יורג'יו קייליני במשחק שלב הבתים בין אורוגוואי לאיטליה.
מחוץ לכדורגל, רודריגס שימש מורה לספורט, וכיום הוא מכהן ככומר פרוטסטנטי.
משרד ההגנה (סרביה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  סרביה 
 תחום שיפוט:  סרביה 
 תאריך הקמה:  10 באפריל 1862
 ממשלה:  ממשלת סרביה
 שר:  מילוש ווצ'ביץ'
 תאריך כניסה:  26 באוקטובר 2022
 תקציב:  102.5 מיליון דינר סרבי
 שמות קודמים:  משרד הצבא
 www.mod.gov.rs
 קואורדינטות:  44°48′17″N 20°27′36″E﻿ / ﻿44.804694444444°N 20.459916666667°E﻿ / 44.804694444444; 20.459916666667
 he
 
משרד ההגנה (בסרבית: Министарство одбране) הוא משרד בממשלה הסרבית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של סרביה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של סרביה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא סרביה המשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
ב-10 באפריל 1862 נוסד בנסיכות סרביה "משרד הצבא" אשר טיפל בענייני הביטחון השוטף של הנסיכות. המשרד אוחד לתוך משרד ההגנה היוגוסלבי ב-1918. ב-1991, לנוכח פרישתן של קרואטיה, סלובניה, מקדוניה, בוסניה והרצגובינה מהאיחוד היוגוסלבי, ורק סרביה ומונטנגרו נותרו במדינה שעדיין נקראה "יוגוסלביה" וקיבלה כעת חוקה חדשה. ב-2006 נפרדו סרביה ומונטנגרו.
מילוש ווצ'ביץ' מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית מכהן כשר ההגנה מאז 26 באוקטובר 2022.
משרד ההגנה (סלובקיה)

| --- | --- |

מטה משרד ההגנה ברחוב קוטוזובה 1, ברטיסלבה
 מידע כללי
 מדינה:  סלובקיה 
 תחום שיפוט:  סלובקיה 
 תאריך הקמה:  1 בינואר 1993
 ממשלה:  ממשלת סלובקיה
 שר:  ירוסלב נאד
 תאריך כניסה:  21 במרץ 2020
 שמות קודמים:  משרד ההגנה של צ'כוסלובקיה
 www.mod.gov.sk
 קואורדינטות:  48°09′56″N 17°07′49″E﻿ / ﻿48.165477°N 17.130376°E﻿ / 48.165477; 17.130376
 he
 
משרד ההגנה (בסלובקית: Ministerstvo obrany או בראשי תיבות MO) הוא משרד בממשלה הסלובקית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של סלובקיה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של סלובקיה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
ירוסלב נאד ממפלגת אנשים רגילים ואישים עצמאיים מכהן כשר ההגנה מאז 21 במרץ 2020.
משרד ההגנה (תאילנד)

| --- | --- |


מטה משרד ההגנה
 מידע כללי
 מדינה:  תאילנד 
 תחום שיפוט:  תאילנד 
 סוכנות אם:  ממשלת תאילנד 
 תאריך הקמה:  8 באפריל 1887
 ממשלה:  ממשלת תאילנד
 שר:  פריות צ'אן-אוצ'ה
 תאריך כניסה:  10 ביולי 2019
 מטה מרכזי:  Phra Nakhon District 
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  13°45′06″N 100°29′39″E﻿ / ﻿13.751666666667°N 100.49416666667°E﻿ / 13.751666666667; 100.49416666667
 he
 
משרד ההגנה (בתאית: กระทรวงกลาโหม) הוא משרד בממשלה התאילנדית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של תאילנד. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה ולמלך תאילנד המשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) מדווח ישירות לשר.
המשרד בגלגולו הנוכחי הוקם בשנת 1887, בפקודת ראמה החמישי, מלך תאילנד, כדי ליצור פיקוד צבאי קבוע. פקודה זו באה כתוצאה של האיום הגובר שהציבו מעצמות המערב על שלמותה של סיאם. המשרד שוכן לראשונה באורווה ישנה של סוסים ופילים מול הארמון הגדול. מבנה חדש בסגנון אירופאי הוקם בהמשך כדי לשכן אותו. כיום משמש מטה משרד ההגנה כאתר היסטורי חשוב בבנגקוק. בתחילה פיקד המשרד רק על הצבא המלכותי של תאילנד (נוסד ב-1847), אך לאחר מכן הועבר לסמכותו גם הצי המלכותי התאילנדי (נוסד ב-1887), ולבסוף גם חיל האוויר המלכותי התאילנדי (נוסד ב-1913).
ב-2014 ביצע הצבא התאילנדי הפיכה ותפס את השלטון בממלכה. ראש כוחות ההגנה פריות צ'אן-אוצ'ה מינה את עצמו לראש ממשלת מעבר, ואת מפקד הצבא התאילנדי פראוויט וונגסואן מינה לשר ההגנה בממשלתו. ב-10 ביולי 2019 הדיח פריות את פראוויט מהתפקיד ומינה את עצמו לשר ההגנה.
משפט רפי נלסון אילון

משפטו של רפי נלסון אילון היה משפט שנערך בשנים 1957–1960 שבו הועמד לדין רפי נלסון, עיתונאי ואיש בוהמה ישראלי, על מסירת סודות צבאיים לשלטונות מצרים.
המעצר

באביב 1957, עם השלמת נסיגת צה"ל מסיני ומעזה, רצתה ממשלת ישראל לבדוק אם יישמר חופש השיט במצרי טיראן. ישראל החליטה להעביר במְצרים מטענים על גבי ספינות זרות שאינן נושאות דגל ישראל. בריגיטה טופט, אוניית משא דנית, נחכרה על ידי חברת צים, ועברה לראשונה, לאחר הנסיגה, את מצרי טיראן בדרכה לאילת, בחודש מרץ 1957. ביולי אותה שנה נעשה ניסיון להעביר את הבריגיטה טופט בתעלת סואץ בדרכה מבורמה לחיפה.
שלטונות מצרים לא עיכבו את הספינה בעברה בתעלה ב-22 ביולי 1957 ואנשי רשות התעלה אף אמרו לקברניט כי לא ימנעו את מעברן בתעלה של ספינות זרות שנחכרו על ידי ישראל להעברת סחורות פרטיות אליה. אנשי משטרה ומכס מצרים עלו על הספינה בנמל העיר סואץ וערכו בה חיפוש מדוקדק לראות אם אין כלי נשק וציוד צבאי. משהללו לא נמצאו קראו המצרים לנלסון שהפליג בספינה כעיתונאי כדי לסקר את מסעה עבור השבועון "העולם הזה", בכיסוי של איש צוות, אל חדר האוכל של הספינה, שם נחקר על ידי הקצינים המצרים. השיחה הייתה ידידותית, אך כעבור שעתיים קיבלו הקצינים הוראה להורידו מן הספינה. הקברניט מחה על כך אך המצרים הודיעו לו כי אינם מוכנים להרשות לישראלי לעבור בתעלה, וכי הוא יוחזר לספינה ביציאתה מן התעלה בפורט סעיד. למרות זאת עצרו המצרים את נלסון והחזיקו אותו במעצר כעשרים יום, שלאחריהם הוא עתיד להשתחרר ולהגיע לישראל.
עם שובו לישראל גולל נלסון בפני עיתונאים שנקבצו סביבו בקפה "כסית" בבאר שבע את סיפור מעצרו ותלאותיו במצרים. לדבריו הוא הועבר, אחרי הורדתו מן הספינה, לכלא בעיר סואץ ולמחרת הועבר במכונית לאסמאעיליה. כבר בעת הנסיעה החלו שומריו להכות אותו מכות נמרצות וכשהגיעו לעיר הוא הוכנס לכלא. הוא נצטווה לעמוד על רגליו שעות רבות וכאשר ניסה לשבת הוא הוכה על ידי חיילים בקתות רובים ובמקלות גומי עם קצוות פלדה. כשנתברר לחוקריו כי אינו שולט בערבית החלו לחקור אותו באנגלית. חוקריו הטיחו בפניו כי הוא קצין צה"ל והוא השיב כי הוא ימאי ומשירותו בצה"ל שוחרר כנכה. ב-3 באוגוסט הועבר לכלא בקהיר וגם שם הוכה קשות על ידי חוקריו, הוטל על הרצפה, ידיו נקשרו בחוטי ברזל ויומיים לא באו אוכל ומים לפיו. לאחר מכן ניתנו לו אוכל ומים אך לא מיטה לשכב בה. רק ביום הרביעי קיבל שמיכה. בתום ארבעת הימים הוכנס לתא כלא וחדלו מלהכותו. כשנמסר לו כי עומדים להשיבו לישראל, ביקש כי יתנו לו לראיין כעיתונאי את נשיא מצרים. ב-3 באוגוסט הופיע אצלו קצין צבא בדרגת סרן ואמר לו כי עומדים לקחתו לנשיא. הוא גולח והולבש בבגדים ראויים והוכנס למכונית. בהכנסו למכונית נתקבל בברכת שלום בעברית ונתברר לו כי המלווה שלו הוא קריין "קול הרע"ם מקהיר", תחנת הרדיו ששידרה דברי תעמולה מקהיר בשפה העברית לתושבי ישראל. הקריין אחמד טחב שמו, לקח את נלסון לסיור בעיר קהיר, במוזיאונים, בארמון המלך פארוק ולגדת הנילוס. לאחר מכן הביא אותו לתחנת השידור של "קול קהיר", שם הוקלט כשהוא משוחח עם הכתב ודבריו שודרו לאחר מכן כתעמולה מצרית לישראל.
השיבה לישראל

לאחר הביקור בקהיר הוחזר נלסון לכלא, שם הוחזק עד שבהתערבות האו"ם הגיע מועד שחרורו והוא הוסע ברכבת נוסעים לעזה כשקהל הנוסעים מגדף אותו. בהגיע הרכבת לתחנת עזה ניסה הקהל לעשות בו לינץ' ועד שהגיעו אנשי המשטרה הצבאית המצרית לחלצו ספג כבר מכות נמרצות. ב-14 באוגוסט 1957 נמסר נלסון לידי נציגי ישראל במעבר הגבול לרצועת עזה.
על פי נוהל המקובל בכל שירות מודיעין עומד כל מי שחוזר ממדינת אויב או מטריטוריה עוינת ("עובר גבול" במינוח הצה"לי) לחקירה. נלסון נחקר על ידי קצין מודיעין ובחקירתו התעורר חשד כי נלסון מסר ידיעות צבאיות למצרים והוחלט להביאו בפני שופט חוקר, הליך שהיה קיים על פי כללי הפרוצדורה הפלילית שהיו בתוקף באותה עת.
בפני השופט החוקר

בספטמבר 1957 החלה חקירתו של נלסון בפני שופט חוקר בירושלים. בפני השופט הוצגו דו"ח החקירה של חוקר המודיעין הצבאי שחקר את נלסון עם שובו לישראל וכן עדותו של אילון במשטרת ישראל שנמסרה עם שובו. ממסמכים אלו עלה כי נלסון הצביע בפני קצין מצרי בדרגת סגן-אלוף, שחקר אותו בקהיר, על מיקומם בתצלומי אוויר, של מתקנים צבאיים וביטחוניים באילת, לרבות מגדל הפיקוח ומסלול הנחיתה של נמל התעופה אילת, בסיס צה"ל באילת, נמל אילת וכן על מיקומם של אתרים אזרחיים בעיר. מדו"חות החקירה נתברר כי נלסון סיפר לחוקריו כי מסר את המידע לקצין המצרי, לאחר שהלה הבטיח לו כי אם ישתף פעולה יינתן לו לראיין את נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, הבטחה שלא קוימה. סנגורו של נלסון עורך הדין יעקב הגלר, מבכירי עורכי הדין בישראל באותה עת, טען נגד ראיות אלה כי אילון לא מסר את הידיעות למצרים מתוך כוונה פלילית לפגוע בביטחון המדינה ואף לא מרצונו הטוב, אלא מחמת לחץ פיזי שהפעילו עליו המצרים שהיכוהו ומנעו ממנו מזון.
ב-7 באוקטובר 1957 פסק השופט החוקר כי נלסון יועמד לדין בבית המשפט המחוזי.
המשפט

ב-27 ביולי 1958 החל משפטו של נלסון להתנהל בבית המשפט המחוזי בירושלים בהרכב של שלושה שופטים. קצין המשטרה שחקר את נלסון שבועיים לאחר שובו לישראל, מסר לבית המשפט את תוכן הודאתו של הנאשם. הסנגור התנגד להגשת ההודאה בטענה שהיא הוצאה מן הנאשם שלא מרצונו החופשי, אלא בלחץ קציני המשטרה. עקב טענה זו התנהל בבית המשפט הליך של משפט זוטא, שנועד להכריע אם ההודאה נמסרה מרצון חופשי. המשך המשפט התעכב בגלל מחלה של נלסון. ב-10 במאי 1959 נשמעה, במסגרת הליך זה, עדותו של קצין המודיעין.
בהמשך המשפט, שדיוניו גלשו כבר לשנת 1960, חזר בו נלסון מן הכפירה באשמה. לאחר ההודאה נשמעו עדי אופי מטעם ההגנה, האלוף במילואים שלמה שמיר ויושב ראש ארגון נכי צה"ל.
פרקליט המחוז טען בטיעוניו לעונש כי לנאשם "הייתה אמביציה מהולה בחוש הרפתקני" וכי את הידיעות למצרים מסר מתוך תקווה לזכות בריאיון עם נאצר. הוא הוסיף כי אין התביעה רואה את נלסון כבוגד בעמו, אולם כמי שמסר מידע כדי להשיג תועלת לעצמו, אף שידע כי בכך פוגע הוא בביטחון המדינה.
ב-11 בפברואר 1960 חרץ בית המשפט את הדין. השופטים נעתרו לבקשתו של הסנגור שלא להטיל עונש מאסר בפועל על הנאשם. בית המשפט פסק כי "אם נקלע, אפילו באשמתו, למצב ביש שבו מצא את עצמו נאלץ למסור לאויב ידיעות שתועלתן אינה גדולה, קיימת הצדקה להתחשב בהקרבתו ונאמנותו למדינה בעבר, ולפי עדויות מכריו, גם בהווה".
בנימוקיהם ציינו השופטים כי נלסון הושפע משני גורמים, מחד חשש מפני עינויים נוספים ומאידך הושפע על ידי האפשרות להשיג ריאיון עם נשיא מצרים. הנאשם נדחף מתוך "יצר הרפתקנות" להיות העיתונאי הישראלי הראשון שיראיין את עבד אל נאצר. עם זאת, אין הוא טיפוס של מרגל, שהגיע למצרים כשהוא מתכוון מראש למסור ידיעות שיהיו לתועלת האויב או לפגוע בביטחון המדינה. בית המשפט ציין כי מן הידיעות שמסר נלסון למצרים לא יכולה הייתה לצמוח למצרים תועלת רבה. רוב הידיעות הללו נתפרסמו בעיתונות הישראלית, בחלקן הניכר גם על ידי שבועון צה"ל "במחנה". רבות מהן גלויות לכל תייר או מלח זר המגיע לאילת. השופטים ציינו גם את שיתוף הפעולה של נלסון עם חוקרי הצבא והמשטרה עם שובו לישראל.
יחד עם זאת לא התעלם בית המשפט מהאופי החמור של הרפתקה מעין זו, שיש בה כדי לגרום לתוצאות חמורות יותר מאלו שנגרמו הפעם.
בגזר דינו הטיל בית המשפט על נלסון קנס בסך 1,000 לירות ומאסר על תנאי של שנתיים אם יעבור במשך שלוש שנים על עבירה מסוג פשע או עבירה כלשהי נגד ביטחון המדינה.
הערות שוליים

↑  ימאי ישראלי נעצר בנמל סואץ, חרות, 23 ביולי 1957
↑  מתחדש משפטו של רפי נלסון, מעריב, 1 במרץ 1959
↑  רפי נלסון הורשע בדין על מסירת ידיעות למצרים, דבר, 11 בפברואר 1960
משטרת הפרשים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  דרמה קומית
 שחקנים:  ארתור סמוליאנינוב נטליה מדבדבה
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  16
 הפקה
 חברת הפקה:  Comedy Club Production
 הפצה:  ТНТ-PREMIER
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ THT
 פורמט (תמונה):  16:9
 פורמט (קול):  Dolby Digital
 תקופת שידור מקורית:  1 באוקטובר 2018 – הווה
 קישורים חיצוניים
 http://konnaya-policiya.tnt-online.ru
 דף התוכנית ב-IMDb
משטרת הפרשים (ברוסית: Конная полиция) הוא שמה של סדרת דרמה קומית-סאטירית רוסית. הסדרה עוקבת אחר מעלליו של העבריין סרגיי וולקוב שנשלח לרצות את עונשו ולשרת כפרש משטרה בשורות משטרת הפרשים של מוסקבה.
הסדרה שודרה בשירות הסטרימינג "THT Premier", באמצעות אתר האינטרנט מבית ערוץ THT, החל מה-8 באוקטובר 2018.
דמויות

סרגיי וולקוב (ארתור סמוליאנינוב), עבריין שנשלח לרצות את עונשו ביחידת הפרשים של משטרת מוסקבה
ויאצ'סלב קונדראטייב (אלכסיי סימונוב), מפקד משטרת הפרשים
איוואן קוטפוב (בוריס דרגאצ'ב), השוטר הנבון ביחידה
אלווירה (אנסטסיה מילוסלבסקאיה), שוטרת ביחידה
מקס (ארטיום קוסטיונוב), שוטר רגיש
נסטיה (נטליה מדבדבה), שוטרת חובבת סוסים
משרד ההגנה (סלובניה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  סלובניה 
 תחום שיפוט:  סלובניה 
 תאריך הקמה:  16 במאי 1990
 ממשלה:  ממשלת סלובניה
 שר:  מרג'ן סראץ'
 תאריך כניסה:  1 ביוני 2022
 תקציב:  550 מיליון יורו
 www.mo.gov.si/en/
 
משרד ההגנה של רפובליקת סלובניה (בסלובנית: Ministrstvo za Obrambo או בראשי תיבות MORS) הוא משרד בממשלה הסלובנית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של סלובניה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של סלובניה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
מרג'ן סרץ' מתנועת החירות מכהן כשר ההגנה מאז 1 ביוני 2022.