מחוץ לכוכב השקט
עלילה

הפילולוג אלווין רנסום יוצא לטיול רגלי, ונקלע לחווה מבודדת. בדרך מקרה הוא מפתיע צמד אנשים שזוממים מזימה. הם חוטפים ומסממים אותו ורנסום נלקח אל סיפונה של חללית המכוונת לכוכב לכת בשם מלקנדרה. החוטפים שלו הם דיווין, מכר לשעבר בקולג', ומדען בשם ווסטון. הפליאה וההתרגשות מפיגות את ייסוריו של רנסום מהחטיפה, אך הוא עומד על המשמר לאחר שהוא שומע את שוביו דנים בתוכניותיהם להסגירו לתושבי מלקנדרה כקורבן.
זמן קצר לאחר שהשלושה נוחתים, רנסום נמלט. הוא נתקף אימה ובורח לאחר שהוא נתקל לראשונה בתושבי הכוכב המכונים סורנס, (sorns), בעלי מראה חייזריי בעליל. בשיטוטיו הוא מגלה שכל האגמים, הנחלים והנהרות חמים, שכוח המשיכה נמוך משמעותית מאשר בכדור הארץ, ושהצמחים וההרים כולם גבוהים ודקים במיוחד. רנסום פוגש בחייזר תבוני ומתורבת בשם היואי (Hyoi) ממין אחר המכונה הרוסס (hross), רנסום הופך לאורח למשך מספר שבועות בכפר של היואי, שם הוא משתמש בכישורים הפילולוגיים שלו כדי ללמוד את שפתם. הוא מבין את המניע שהוביל את דיווין לבצע את המסע לכוכב, כשהוא מגלה כי זהב (המכונה "דם השמש"), מצוי בשפע על מלאקנדרה.
במהלך מסע ציד, רנסום וחבריו ההרוסה פוגשים באלדיל, יצור מלאכי כמעט בלתי נראה. האלדיל מספר להם שרנסום חייב ללכת לפגוש את אויארסה (Oyarsa), שהוא שליט כדור הארץ, וכי עליו היה לעשות זאת זה מכבר. זמן קצר לאחר מכן, היואי נורה למוות על ידי ווסטון ודיווין שעוקבים אחר רנסום. ההרוסה מורים לרנסום לציית להוראותיו של אלדיל, ולחצות את ההרים למערה של סורן בשם אוגריי.
בדרך רנסום מגלה שהוא כמעט הגיע לגבול האוויר לנשימה. למרבה המזל אוגריי מאושש אותו עם מכל חמצן. למחרת, כשהוא נושא את רנסום על כתפו, אוגריי לוקח אותו על פני "המישור העגום" ויורד אל עמק נהר אחר אל מלדילורן, בית האי של אוירסה. שם פוגש רנסום יצור ממין נוסף, פיפלטריג (pfifltrigg) שמספר לו על הבתים היפים ויצירות האמנות שאנשיו יוצרים ביערות מולדתם.
רנסום מובל לאוירסה, אשר מסביר כי קיים אויארסה לכל אחד מכוכבי הלכת במערכת השמש וברבים - אויריסו. האויריסו הם יצורים מלאכיים רבי עוצמה המנחים את כוכבי הלכת של מערכת השמש.
עם זאת, האוירסה של כדור הארץ - המכונה תולקנדרה, "כוכב הלכת השקט" - הפכה "עקומה", או רעה, והוגבלה לכדור הארץ לאחר "מלחמה גדולה" בסמכותו של מלדיל, שליט העוֹלָם. כדור הארץ נמצא בהסגר: אוירסה המרדנית שלו (שהוא השטן) והשדים שלו לא יכלו לעבור מעבר למסלול הירח, והאוירסו האחר לא יכולים להגיע לכדור הארץ ולכן הו נחשב "הכוכב השקט" שתושביו אינם בקשר עם המלאכים והיצורים האחרים במערכת השמש. רנסום מתבייש כמה מעט דברים טובים הוא יכול לספר לאויארסה של מלקנדרה על כדור הארץ, וכמה טיפשים נראים בוודאי הוא ובני אדם אחרים בעיני אויארסה.
בזמן שהשניים מדברים, מובאים דיווין ו-ווסטון, שנמצאים תחת שמירת הרוסה, כי הם הרגו שלושה בני מין זה. ווסטון אינו מאמין שאוירסה קיים והוא אינו מסוגל להעלות על הדעת שהמלקנדרים הם כל דבר מלבד ילידים בורים, ניתנים לניצול ולשימוש לרעה. דברים אלה עולים במהלך נאום ארוך שבו ווסטון מצדיק את הפלישה המוצעת שלו למלקנדרה בהצדקה של טיעונים "פרוגרסיבים", קפיטליסטים אבולוציוניים. המניעים של ווסטון מתגלים כמורכבים יותר מרווח כספי אישי: החזון שלו הוא להרחיב את האנושות אל שאר היקום, לנטוש כל כוכב לכת ומערכת כוכבים כשהמשאבים שם מתדלדלים והכוכבים הופך בלתי ראוי למגורים. בניסיונות התרגום של רנסום נחשפים האכזריות והגסות שבשאיפותיו של ווסטון.
אוירסה מכיר בכך שווסטון פועל מתוך תחושת חובה למין שלו ואינו שותף לתאוות הבצע של דיווין לזהב, אך הוא אומר לווסטון ודווין שהוא לא יכול לסבול את נוכחותם המפריעה במלאקנדרה. הוא מנחה אותם לעזוב את הפלנטה מיד, למרות תנאי מסלול מאד לא נוחים. אוירסה מציע לראנסום את האפשרות להישאר במלאקנדרה, אבל רנסום מחליט שגם הוא לא שייך לפלנטה וכי עליו לחזור. שלושת הגברים טסים בחללית בחזרה לכדור הארץ, ואספקת האוויר שלהם ושאר האספקה שנועדו ל־90 ימים כמעט נגמרות טרם הגיעם.
בפרק האחרון, ק.ס. לואיס מציג את עצמו כדמות בספר. הוא כתב לרנסום ושאל אם נתקל במילה הלטינית Oyarses, שהתגלתה ביצירה ניאופלטונית מימי הביניים. דבר זה דוחף את רנסום לחלוק את סודו והשניים מחליטים להפריע לווסטון לעשות רוע נוסף לאור "ההתקדמות המהירה של אירועים [עכשוויים]".