stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיל פאקנהיים

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1916 האלה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  18 בספטמבר 2003 (בגיל 87) ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו  Stadtgymnasium Halle (Saale)  בית המדרש הגבוה למדעי היהדות 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו 
 פרסים והוקרה:  פרס אברהם גייגר (2002)  מלגת גוגנהיים (1956) 
 
הרב אמיל לודוויג פאקנהיים (בגרמנית: Emil Ludwig Fackenheim;‏ 22 ביוני 1916 – 18 בספטמבר 2003) היה פילוסוף יהודי ורב רפורמי קנדי ממוצא גרמני. עסק רבות במשמעות הפילוסופית של השואה.
קורות חיים

אמיל פאקנהיים נולד בהאלה שבאימפריה הגרמנית בשנת 1916. הוסמך כרב רפורמי בברלין בשנת 1936, ולאחר מכן החל בלימודי פילוסופיה באוניברסיטת האלה. לאחר ליל הבדולח נכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן. לאחר שחרורו נמלט לסקוטלנד והמשיך בלימודיו באוניברסיטת אברדין. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גורש לקנדה, בהיותו אזרח מדינת אויב. את לימודיו סיים ב-1945 במחלקה לפילוסופיה של אוניברסיטת טורונטו. נושא עבודת הדוקטור שלו היה "פילוסופיה ערבית של ימי הביניים".
בין השנים 1943–1948 שימש כרב בבית הכנסת הרפורמי "אנשי שלום" בהמילטון שבאונטריו.
בשנת 1948 החל ללמד פילוסופיה באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1960 קיבל דרגת פרופסור מן המניין, ולימד שם עד צאתו לגמלאות ב-1983. באותה שנה עלה לישראל, ולימד פילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים, אולם לא זכה להכרה כמו בצפון אמריקה, בין השאר בגלל בעיות שפה (פקנהיים לא כתב בעברית, ומאמריו כמעט ולא תורגמו לשפה זו). ב-1997 נענה להזמנה לכהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קאסל בגרמניה.
נפטר בירושלים ב-2003.
הגותו > יחסו לארץ ישראל

כשנה לפני הסכמי אוסלו, בסתיו 1992, הצטרף פקנהיים לתנועת נאמני הר הבית בעתירה לבג"ץ שנועדה למנוע את הממשלה מדיון על פשרה טריטוריאלית בגולן. בניגוד לתאולוגיה הרווחת בתנועה הרפורמית, הרואה בעליות המודרניות לישראל את 'שיבת ציון השנייה', הצהיר פקנהיים ששחרור השטחים במלחמת ששת הימים הוא שהיווה את 'שיבת ציון השנייה'.
חודשים מספר אחר כך, ועוד קודם להסכמי אוסלו, טען פקנהיים כי "יש ארבע אָשיות לציונות: הארץ, המדינה, חוק השבות  וירושלים. אם תימוט אחת האֳשָיות הללו, יימוט גם הבניין עמה".
ייחודיותו של פקנהיים התעצמה בכך שבצד ריחוק יחסי מעמיתיו הרפורמים בכל הקשור ליחס לאדמת ארץ ישראל, הוא נותר ליברל לא פחות גדול מהם בכל הקשור לערכים ליברליים ובכלל זה זכויות המיעוטים. בתור שכזה הוא הציב אתגר לא רק לשמאל, אלא גם לימין, שם נראו רבנים רבים מאז 1967, אך לא רב רפורמי אחד, ועוד אחד הידוע בדעותיו הליברליות.
הגותו > השואה בהגותו של פקנהיים

מלבד ניתוח ועיסוק בהגותם של שפינוזה, הגל, רוזנצוויג והיידגר, עיקר עיסוקו של פקנהיים היה בשואה. בספרו המרכזי, לתקן את העולם (To mend the World: Foundation of Post-Holocaust Jewish Tought), מגדיר פקנהיים את השואה כאירוע ייחודי בתולדות האנושות אשר שבר את כל המסגרות הפילוסופיות. לדעת פקנהיים, השואה הייתה משתקת את המחשבה הפילוסופית בכלל, ואת מחשבתם של שפינוזה ורוזנצוויג בפרט. הפילוסופיה, החיים והיהדות עומדים משותקים אל מול השואה, אותה לא ניתן להגדיר אפילו במושגי 'טוב ורע', וכפי שכותב ארי בורשטיין:
לדעת פקנהיים, לא ניתן להשוות את סוג הרוע שהופיע בשואה עם כל רוע אחר בתולדות האנושות. עולם השואה הוא חידוש מוחלט, ולכן אם קיימת אפשרות של תגובה כלפיו, גם היא חייבת להיות חידוש מוחלט. פקנהיים שב ומדגיש שאין סיכוי להבנה פילוסופית של השואה.
לדעת פקנהיים, המסר העיקרי היוצא מהשואה היא 'המצווה ה-614'; 'קולה המצווה של אושוויץ'. בנאום שנשא פקנהיים ב-26 במרץ 1967 בסימפוזיון בהשתתפות ריצ'רד פופקין, ג'ורג' סטיינר, אלי ויזל ואחרים, השתמש פקנהיים לראשונה במונחים אלו, והסביר כי ישנה מחויבות מוסרית הדומה לצו הקטגורי של קאנט, להבטחת המשך קיומו של העם היהודי.
כתביו שתורגמו לעברית

רישומה והשפעתה של השואה בחיי יהדות זמננו (הביא לדפוס: מאיר חובב), ירושלים: המכון ליהדות זמננו – מדור שפרינצק – האוניברסיטה העברית בירושלים, תשל"ב.
על אמונה והיסטוריה: מסות ביהדות זמננו (מבוא: זאב הרווי), ירושלים: הספרייה הציונית, תשמ"ט-1989.
לקריאה נוספת

ארי בורשטיין, תיקון עולם לאחר השואה: הפילוסופיה של אמיל פקנהיים, מכון ליאו בק ומוסד ביאליק, 2008.
הערות שוליים

1 2 3  אבי כצמן, מת תיאולוג השואה, הרב פרופ' אמיל פקנהיים, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2003
↑  ארי בורשטיין,תיקון עולם לאחר השואה: הפילוסופיה של אמיל פקנהיים, מכון ליאו בק ומוסד ביאליק, 2008, עמ' 18.
↑  בג"ץ 4354/92 - תנועת נאמני הר הבית וארץ נ' מר יצחק רבין
↑  הקדמה לסידור 'העבודה שבלב', התנועה ליהדות מתקדמת
↑  אמנון לורד, נצורים - קבוצת אינטלקטואלים מהימין, חדשות, 2 ביוני 1989
↑  ארי בורשטיין,תיקון עולם לאחר השואה: הפילוסופיה של אמיל פקנהיים, מכון ליאו בק ומוסד ביאליק, 2008, עמ' 15, 159, 177, 199 ועוד לאורך כל הספר.
↑  גיל  הראבן, יש לחנך לערכי השואה, חדשות, 10 בספטמבר 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261067805171  PLWABN: 9810688688205606  BIBSYS: 90105101  BNE: XX1155957  BnF: cb11902136m (data)  CANTIC: a11887436  CiNii: DA01702295  GND: 115750231  ICCU: TO0V151305  ISNI: 0000 0001 0895 4827  LCCN: n50012085  NKC: kup19960000025991  NLA: 35073547  NTA: 07309854X  RERO: 02-A003228628  SUDOC: 026856581  Trove: 818638  VIAF: 46760734   WorldCat (עם VIAF): 46760734
יקרונית התאנה

| יקרונית התאנה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חיפושיות
תת־סדרה:: Polyphaga
משפחה:: יקרוניתיים
סוג:: Batocera
מין:: יקרונית התאנה
שם מדעי
 Batocera rufomaculata ‏חר, 1775

יקרונית התאנה (שם מדעי: Batocera rufomaculata) היא מין של חיפושית ממשפחת היקרוניתיים. מקורה באזורים הטרופים של אסיה (מלאיה, סרי לנקה, דרום מזרח הודו) ממזרח אפריקה (מדגסקר, ראוניון מאוריציוס) משם פלשה לחצי האי ערב, האזור הקריבי, למערב הודו ולישראל, לקראת סוף שנות ה-50. משם, המשיכה למדינות השכנות – לבנון, ירדן, סוריה, ומאוחר יותר, לאיראן, עיראק ובשנת 2000, פלשה גם לטורקיה.
תוארה לראשונה על ידי האנטומולוג השוודי צ'ארלס דה גייר (אנ') בשנת 1775.
מאפיינים

אורך הגוף של יקרונית התאנה הוא כ-80 מ"מ וצבעה אפור בהיר. זוהי אחת החיפושיות הגדולות בישראל. על גבה כתמים צהובים ואדומים. ליקרונית התאנה כנפיים מפותחות ויש לה כושר תעופה. היא נפוצה על עצי תאנה, וניזונה מענפיהם. הזחלים הגדולים נוברים בעץ. אצל הזכר, כבכל היקרוניות, אורך המחושים עולה על אורך הגוף. נשיכת יקרונית התאנה מכאיבה מאוד, אך אינה ארסית. בעת סכנה משמיעה החיפושית קולות חיכוך מאיימים המשמשים לה להגנה.
מאפיינים > פעילות עונתית

החיפושיות הבוגרות מגיחות בחודשי יוני–אוגוסט וחיות חודשים אחדים. היקרונית מעופפת בעיקר בלילות חמים (רמז לכך, מחושיה הארוכים). בשעות היום בדרך כלל מסתתרים הבוגרים בסדקים ובקליפות העץ. הזנת הבוגרות היא מקליפתם של ענפים צעירים, באמירי צמיחה ואף מפירות קטנים. נקבה מטילה כ-125 ביצים במשך כ-7 שבועות. אלה מוטלות בחריצים שהיא יוצרת בקליפת העץ בענפים שקוטרם גדול מ-80 מ"מ. הזחלים בוקעים כעבור 9–10 ימים וחודרים במהירות אל תוך הענף וניזונים מאזור השיפה (הסות) כשלושה חודשים. כשאורך הזחל מגיע ל-60–70 מ"מ הוא חודר ומתחיל ליזון מהעצה עד ההתגלמות. בשלב זה ניתן לראות נסורת אופיינית בתחתית העץ. הנקבות נוטות להטיל ביצים בעצים שכבר מאוכלסים ביקרוניות תאנה או בעצים מוחלשים, דבר המזרז את תמותת העץ. בחורף הזחלים אינם פעילים אך פעילותם מתחדשת בימים החמים גם בעונה זו. מחזור חיי היקרונית אורך כשנה, ובקיץ העוקב מגיחים הבוגרים מחור הגחה בגודל 18–23 ס"מ. התאנה היא עץ טרופי בעל עצה עשירה בנוטריינטים יחסית. לכן מחזור חיי היקרונית מהיר יחסית לחיפושיות ניזונות עצה אחרות.
ההיסטוריה של היקרונית בישראל

יקרונית התאנה הגיעה לישראל בסוף שנות הארבעים באמצעות יבוא בולי עץ לתעשיית הלבידים, ככל הנראה מסרי-לנקה (סימן אופייני של נקודה לבנה באמצע בית החזה). לאחר עשור של נזק קשה לעצי התאנה "נעלמה" ללא סיבה ברורה. ככל הנראה אוכלוסיית המזיק נשארה במצב רדום, ובשנות ה-90 נצפתה הופעתה המחודשת במוקדים רבים מצפון עד למרכז הארץ. זאת לאחר הגדלה משמעותית של ענף התאנים ושתילה נרחבת של עצי תאנה באותן שנים שבהן נצפתה ההתפרצות. בשנות ה-90 הידע על הדברת יקרונית התאנה היה נרחב משמעותית מבשנות ה-50 והשתמשו באמצעי הדברה להתמודדות עם היקרונית. לא ידוע מה הגורם להתפרצויות יקרונית התאנה או מהו הגורם ל"היעלמותה".
ממשק ההדברה

בהודו: בעיקר הדברה כימית, בעצי תות אשר נפגעו מהנובר נהוג לכרות את הענפים הנגועים, ולהכניס צמר גפן טבול בקוטל חרקים לחורי הנבירה.
בישראל: נגד זחלים, גיזום הענפים המאוכלסים וגדמים שנותרו על העץ מהקיץ שעבר, וזאת משום שהעץ רגיש מאוד לתקיפת הזחלים בחלקים אלו, מריחת החתכים במשחת גיזום ולאחר מכן חיטוי בתמיסת כותניון. שיטה נוספת פחות אגרסיבית לעץ – היא שליפת הזחלים מהענפים ומהגדמים, גיזום וחיתוך על פי הצורך, ולאחר מכן הזרקת דורסן לתוך המחילות וסתימתן באדמה לחה, לבסוף מריחת הגדמים בתמיסת כותניון ומשחת גיזום. למניעה – נהוג להשתמש בחומרי הדברה אשר מרוססים על הנוף (סופרתיון, דיזיקטול), בשל רגישותה של התאנה לתכשירי הדברה, המתבטאת בצריבה, יש חשיבות רבה בביצוע ניסויים מוקדמים על מנת לבחון את מידת הפיטוטוקסיות של חומרים אלו, מכיוון שגם צריבה קלה יכולה להתבטא בהוצאת הפרי מהשיווק. ממשק ההדברה הנהוג היום כולל איתור חורי ההגחה בגזע העץ הנגוע וריסוס חומרי הדברה סיסטמיים וחומרי הדברה פירטרואידים בחלל העץ – דרך חורי ההגחה. לאחר ביצוע הדברת יקרונית התאנה מומלץ לטבול צמר גפן בספירט או אלכוהול ובאמצעות חוט ברזל ארוך להחדיר אותו לחור הנבירה שבגזע, וכך לסתום אותו, ובנוסף לבצע סניטציה לענפים וגדמים נגועים במקביל להדברה הכימית.
הטיפול המומלץ היום הוא שילוב של מספר חומרי הדברה במספר יישומים שונים בהתאם למפרט הנ"ל:
הזרקת חומר הדברה לחורים והתעלות שהזחלים יצרו
קידוח חורים בעץ מעל החלק הפגוע והזרקת חומרים סיסטמטיים
ריסוס שלד העץ
הגמעת הקרקע בחומר הדברה מתאים
יש החולקים על שיטת "חוט הברזל" וזאת מכיוון שחומרי ההדברה יעילים יותר ומגיעים גם לזחלים שלא נמצאים בסריקה ויזואלית של העץ.
כמו כן קיימות שיטות הדברה אורגניות המיושמות בישראל: טיפול מניעתי הכולל, זריעת שום סביב לעץ, שתילת עשבי תבלין אשר דוחים את היקרונית (כגון: בזיל, זעתר, אורגנו, טימין, נענע) ועוזרים בהרחקת הפרטים הבוגרים.
בעצים שנפגעו, מומלץ לא לגזום את הענפים מכיוון שהיקרוניות מעדיפות לחדור אל העץ דרך פצעים אלו המהווים אזור הטלה נוח – מה שעלול להגביר את ההתרבות, לכן יש להיעזר בתחיבת שיני שום אל תוך המחילות או בכל חומר ארומטי מריר אחר.
פרוטוקול להקטנת נזקי היקרונית ללא חומרי הדברה

על פי הקביעה הנכללת תחת הכותרת "פעילות עונתית" בערך זה, "היקרונית מטילה ביצים בחריצים שהיא יוצרת בקליפת העץ בענפים שקוטרם גדול מ-80 מ"מ". ובשים לב לכך שעצי התאנה, מטבעם, מעדיפים לגדל לא גזע אחד בלבד, אלא מעגל חוטרים שהופכים לגזעים רבים שצומחים מסביב לגזע המרכזי. כל הגזעים האלה בהכרח הנם דקים יותר, אם לא כורתים אותם, ורובם, אם לא כולם, יהיו דקים מ-80 מילימטר, ולכן היקרונית לא תטיל את ביציה בהם. גם אם היקרונית תמצא גזע אחד שקוטרו מעל 80 מילימטר, ותטיל בו את ביציה, הגזע הזה ייפול או ייכרת, ושאר הגזעים הדקים יותר יתפסו את מקומו ללא טראומה לעץ. עצי התאנה הגדולים המוכרים לנו הפכו לכאלה בשל כריתה של החוטרים מסביב לגזע המרכזי, על ידי המטפחים שלהם. שינוי ההנחיות של מחלקות הגינון, כך שתופסק כריתת החוטרים של עצי התאנה, בכל מקום שבו הדבר מתאפשר, יקטין את נזקי יקרונית התאנה באופן משמעותי, בשל ריבוי הגזעים הדקים, שלהם היקרונית לא תזיק. (פרוטוקול זה הוצע על ידי בנימין זית ב-2023).
ראו גם

חדקונית הדקל האדומה – מין חרק הפוגע בתמרים בדומה ליקרונית
יקרונית התאנה, צולם בשמורת הבניאס ישראל 2022
יקרונית התאנה
יקרונית התאנה בישראל
צ'נגדו J-10

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  מטוס קרב רב-משימתי 
 יצרן:  קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו 
 טיסת בכורה:  22 במרץ 1998
 תקופת שירות:  2006–הווה (כ־19 שנים)
 יחידות שיוצרו:  435
 משתמש ראשי:  חיל האוויר של צבא השחרור העממי 
 תרשים
 
 
Chengdu J-10 הוא מטוס קרב רב משימתי מדור 4.5 מתוצרת סין המיוצר על ידי חברת קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו.
המטוס ידוע בכינויו במערב "Vigorous Dragon" (דרקון נמרץ) (ובסין בשם 歼十, Jiān 10).
פיתוח

פיתוח המטוס נשמר בסוד, למרות פרסומים שונים בכלי תקשורת מערביים על מטוס קרב מתקדם המפותח בסין, עד לפרסום הרשמי בטלוויזיה הסינית ב-29 בדצמבר 2006.
פיתוח המטוס עלה לדיון בשנות ה-80 של המאה ה-20 כמענה לאיום הרוסי בדמות מטוסי המיג-29 והסוחוי 27. ב-1986 החליטה ממשלת סין לפתח מטוס קרב אך המטוס ערך את טיסת הבכורה שלו רק ב-24 במרץ 1998. המטוס דומה במידה רבה למטוס הלביא הישראלי, והיו שטענו שפיתוח המטוס התבסס בחלקו על טכנולוגיות ורכיבים שפותחו בישראל ונמכרו לסין.
המטוס מיוצר בשני דגמים - דגם J-10A החד מושבי שמתפקד כמטוס רב משימתי ודגם J-10B הדו מושבי המשמש בין היתר כמטוס אימונים, תקיפה קרקעית ולוחמה אלקטרונית.
בנוסף, סין מפתחת דגם של המטוס שישמש את הצי הסיני ולהיות מתופעל מנושאות מטוסים, ודגם עם יכולות התחמקות ממכ"ם המכונה Super-10.
שירות מבצעי

המטוס נמצא בשירות מבצעי בחיל האוויר הסיני וקרוב ל-100 מטוסים נקלטו.
בנוסף, ממשלת פקיסטן הזמינה 36 מטוסים עבור חיל האוויר הפקיסטני שאמורים להיות מסופקים בשנים הקרובות, פקיסטן אמורה להיות המדינה הראשונה והיחידה עד כה מלבד סין לקלוט את המטוס. המטוסים יסופקו תחת השם FC-20.
בסוף 2007 דווחו כלי תקשורת שונים על עסקה בין איראן וסין לרכישת מטוסים מדגם זה אך ממשלת סין הכחישה את הדיווח.
באוגוסט 2015, לאחר חתימה על הסכם הגרעין חתמה סין עם איראן על חוזה בגובה מיליארד דולר על העברת 24 מטוסי J-10 תמורת אספקת נפט גולמי במשך 20 שנה.
גרסאות

J-10A - הדגם החד מושבי. שם החוץ של הדגם הוא F-10A או FC-10A.
J-10B - דגם מתקדם יותר, בעיקר בתחום המכ"ם.
Super-10 - דגם מתקדם, גם בתחום המכ"ם בעיקר. בעל מנוע רוסי מתקדם.
J-10S - מטוס אימונים דו מושבי.
מפרט טכני > מאפיינים כלליים

צוות: 1 (דגם בסיסי), 2 (דגם אימונים/תקיפה)
אורך: 14.57 מטר (47.8 רגל 10 אינץ')
מוטת כנפיים: 8.78 מטר (28 רגל 10 אינץ')
גובה: 4.78 מטר (15 רגל 8 אינץ')
שטח כנף: 45.5 מטר² (490 sup2;)
משקל ריק: 8,000-9.730 ק"ג (17,637–21,451 ליברות)
משקל טעון: 5,500 ק"ג (9,920 ליברות)
משקל המראה מרבי: 18,000 ק"ג (39,683 ליברות)
הנעה: 1 מנועי טורבו-מניפה מסוג סטורן ליולקה AL-31 בעלי מבער אחורי
מפרט טכני > ביצועים

מהירות מרבית: 2.2 מאך
טווח: 950 ק"מ (מבצעי), 3,000 ק"מ (מקסימלי)
סייג רום: 18,000 מטר (59,055 רגל)
עומס כנף: 335 ק"ג/מ"ר
סין אמורה להשלים את פיתוח מנוע ה-WS-10A, שאמור להחליף את מנועי ה-AL-31 הרוסיים.
המטוס מסוגל לשאת טילי אוויר-אוויר כגון PL-8, PL-9, PL-11, PL-12 מתוצרת סין, R-77 מתוצרת רוסיה ופיתון 3 מתוצרת ישראל

, טילי אוויר-קרקע מסוג PJ-9, YJ-9K מתוצרת סין וכן R-73.
מפעילות

הרפובליקה העממית של סין סין מעל 100 מטוסים בשירות. 300 יחידות אמורות להיות בסך הכל.
חיל האוויר הסיני
פקיסטן פקיסטן 36 מטוסים מדגם J-10A (שם ייצוא: F-10A) הוזמנו לשנים 2009–2010. דגמי ה-J-10B (שם ייצוא: FC-20) המתקדמים יותר הוזמנו לשנים 2014-2015.
חיל האוויר הפקיסטני
הערות שוליים

1 2  יוסי מלמן, סין מכחישה הדיווח על מכירת מטוסי קרב לאיראן, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2007
ניצן סדן, כחול לבן אדום: האם הלביא שבוטל בעצם חי וקיים בסין?, באתר כלכליסט, 30 בספטמבר 2019
↑  China working on 'Super-10' advanced fighter - Jane's Air Forces News
↑  איראן רוכשת מסין מטוסי קרב בפיתוח ישראלי, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2010
↑  אתר, ‏הנה זה בא: עסקת נשק ראשונה בין איראן למעצמות, באתר גלובס, 6 באוגוסט 2015
↑  דרור מרום, ‏"הלביא הסיני" ממריא, באתר גלובס, 21 במרץ 2002
תרשים של דגמי ה-J-10
הידרוצלה

| --- | --- |

 תחום:  אורולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006848
 סיווגים
 ICD-10:  N43, P83.5 
 ICD-11:  GB00 
 
הדמיית אולטרא-סאונד של הידרוצלה
הִידְרוֹצֶלֶה (Hydrocele; בעברית: הִידְרוֹקַן הָאֶשֶׁך או מַיֶּמֶת אֲשָׁכִים) היא הצטברות נוזלים סביב מעטפות האשך אשר גורמת להופעת נפיחות בשק האשכים. הידרוצלה יכולה להיות מולדת או נרכשת.
הידרוצלה גורמת לנפיחות בשק האשכים, המתפתחת בדרך כלל בהדרגה ואינה גורמת לכאב. כאשר הנפיחות נעשית משמעותית היא מפריעה בפעילות היומיומית, בפעילות גופנית או בזמן קיום יחסי מין. לעיתים רחוקות ההידרוצלה נוצרת בעקבות חבלה בשק האשכים או לאחר זיהום של האשך (אורכיטיס) או של חבל הזרע (אפידידימיטיס). במקרים אלו גורמת הנפיחות גם לכאב. תיתכן נפיחות בשק האשכים גם עקב מצבים אחרים כגון זיהום באשך או תסביב אשך.
פתופיזיולוגיה > הידרוצלה מולדת

סוג זה נגרם כמעט תמיד עקב בקע מפשעתי מולד אצל התינוק. האשכים נוצרים בחלל הבטן ותוך כדי ההיריון וגדילת העובר הם נודדים למטה, אל שק האשכים. במהלך נדידה זו עטופים האשכים במספר שכבות שהן למעשה המשך של המעטפות הפנימיות של חלל הבטן. במצב תקין נסגרות השכבות הללו סביב האשך כאשר הוא מגיע לשק האשכים, וחלל הבטן אינו נותר מחובר למעטפות האשך. אצל חלק מהתינוקות סגירה זו אינה מוחלטת ונוצר בקע, היינו, חלל הבטן מחובר עם שק האשכים עקב חולשה של התעלה המפשעתית. חיבור זה גורם למעבר נוזלים בין הבטן לשק האשכים ולהתפתחות הידרוצלה. הסימן המאפיין הוא שינויים בגודל ההידרוצלה. לעיתים הנפיחות אינה בולטת אולם כאשר התינוק בוכה או מעביר צואה במעיו ומפעיל לחץ בטני, הנפיחות בשק האשכים גדלה. לתינוקות שנולדו פגים או שנולדו במשקל לידה נמוך סיכוי גדול יותר ללקות בבקע שיגרום להופעת הידרוצלה. הידרוצלה הקשורה לבקע מצריכה תיקון ניתוחי.
פתופיזיולוגיה > הידרוצלה נרכשת

זהו מצב בו התינוק נולד ללא הידרוצלה וללא בקע, אך במהלך השנים מופיעה נפיחות בשק האשכים עקב הצטברות נוזלים. הצטברות זו מתרחשת בגלל עליה בייצור הנוזלים על ידי מעטפות האשך או עקב ירידה בספיגתם. הסיבות להתפתחות הידרוצלה כוללות: דלקת באשך או בצינורות הזרע, חבלה באשך וניתוח באזור המפשעה לתיקון בקע או וריקוצלה. במקרים שבהם לא ניתן לקבוע את הסיבה מדובר בהידרוצלה ראשונית.
תסמינים וסימנים

במרבית המקרים הסימן היחיד להידרוצלה הוא נפיחות שאינה גורמת לכאב בשק האשכים. הנפיחות יכולה להיות חד-צדדית (סביב אשך אחד) או דו-צדדית (סביב שני האשכים). הידרוצלה מולדת מאובחנת כבר בחדר התינוקות בבית החולים, עת היילוד עובר בדיקה גופנית ראשונית על ידי רופא הילדים. לאחר השחרור מעקב אצל רופא הילדים מביא לאבחנה סופית ולטיפול במידת הצורך.
כאשר ההידרוצלה נרכשת, הילד או הגבר ירגישו תחושת כבדות בשק האשכים ותחושת חוסר נוחות בזמן ביצוע פעילות גופנית. תיתכן הצטברות מהירה תוך מספר שבועות או הצטברות איטית במשך מספר שנים, עד לדרגה בה קיימת הפרעה.
במקרים בהם ההידרוצלה היא תוצאה של בקע מפשעתי – חולשה של התעלה המפשעתית בשיפולי הבטן הגורמת ליציאה של לולאת מעי אל שק האשכים – עלולה הנפיחות להיות קטנה בבוקר ולגדול במשך היום, ככל שמבוצעת יותר פעילות גופנית. הדבר נובע עקב מעבר נוזלים מחלל הבטן לשק האשכים במשך היום וספיגה או זרימה חזרה לחלל הבטן בזמן הלילה בשכיבה.
לעיתים רחוקות תלווה ההידרוצלה בכאב. מצב זה מצריך בדיקה על מנת לשלול מצב של זיהום באשך או בצינורות הזרע או מצב של תסביב האשך.
אבחנה

האבחנה נקבעת על ידי אורולוג לפי אנמנזה, בדיקה גופנית וסריקת אולטרה סאונד של שק האשכים. האנמנזה חשובה על מנת להבין אם ההידרוצלה מולדת או נרכשת ואם היא ראשונית או שנגרמה עקב סיבה הדורשת טיפול, כמו זיהום או תסביב של האשך. בבדיקה הגופנית מתרשם הרופא מגודל ההידרוצלה, אם היא חד-צדדית או דו-צדדית, אם היא מלווה בתהליך זיהומי ואם האשך עצמו תקין. כמו כן, הרופא יכול להתרשם אם ההידרוצלה מלווה בבקע מפשעתי ואם יש צלקות לאחר ניתוחים במפשעה שעשויות להסביר את היווצרות ההידרוצלה. האבחנה הסופית והמדויקת תעשה באמצעות אולטרה סאונד של שק האשכים.
טיפול

ההחלטה לגבי הטיפול תלויה במידת ההפרעה שההידרוצלה גורמת למטופל. אם המטופל מתלונן שההידרוצלה מפריעה לחיי היומיום, מפריעה בזמן פעילות גופנית או פוגעת במראהו החיצוני, אזי קיימת המלצה לנתח. אם אין הפרעה כזו, אפשר להמשיך במעקב שמרני אצל האורולוג. אצל תינוקות עשויה ההידרוצלה להיעלם, עת הנוזל נספג מעצמו, אך אם היא אינה נעלמת עד גיל שנה או שהיא מלווה בבקע מפשעתי, מתבצע ניתוח לתיקונה.
תיקון ניתוחי של הידרוצלה אצל מבוגרים יבוצע על ידי אורולוג. הניתוח כולל חתך קטן בשק האשכים, שאיבה של הנוזל המקיף את האשך והיפוך של מעטפות האשך כדי למנוע חזרה של ההידרוצלה. אצל ילדים יבוצע הניתוח דרך המפשעה, בשיפולי הבטן, כדי לתקן את הבקע הנלווה להידרוצלה. הניתוח יבוצע תמיד תחת הרדמה כללית.
במקרים מיוחדים יבוצע ניקור של הנוזלים משק האשכים במקום ניתוח. זהו אינו טיפול יעיל כיוון שהנוזלים חוזרים ומצטברים והוא אף מלווה בזיהומים ובפציעה של האשך או של איברים סמוכים.
הנצחת חיילים יהודים שנפלו במלחמת העולם הראשונה (באדן-וירטמברג)

אנדרטאות להנצחת חיילים יהודיים שנפלו במלחמת העולם הראשונה בשורות הצבא הגרמני הוקמו בבתי הקברות היהודיים בבאדן-וירטמברג החל משנת 1916.
מספרם הכללי של היהודים ששירתו בצבאות גרמניה בין השנים 1914 – 1918 היה כ-100,000, מתוכם 10% היו מתנדבים. מתוך 100,000 החיילים היהודים, כ-80% שירתו בחזיתות. בשורות החיילים היהודים היו 30 רבנים צבאיים, ששירתו בכל החזיתות ובמיוחד בחזית המזרחית, 200 טייסים ו-2,500 רופאים צבאיים. 30,000 יהודים זכו באותות ובעיטורי מלחמה. 12,000 חיילים יהודים נפלו במערכה או הוכרזו נעדרים, מתוכם 50 טייסים.
מספר החיילים היהודים תושבי באדן שלחמו בשורות הצבא הגרמני היה 4,758 ומתוכם נפלו 589 חיילים.
קבר של חייל יהודי בבית קברות צבאי צפונית לוורדן, בצפון צפרת
רק חיילים פצועים בודדים, שנשלחו לבתי החולים בגרמניה ונפטרו שם נקברו בבתי הקברות היהודיים בעיר מולדתם. מרבית החללים נקברו בבתי קברות במקום נפילתם, ללא הפרדה בין יהודים לנוצרים. ההפרדה לא הייתה אפשרית מבחינה מעשית וגם לא רצויה, שכן היהודים שאפו להיחשב חלק בלתי נפרד מהצבא הגרמני.
כרזה הקוראת לאימהות הגרמניות להפגין סולידריות עם האימהות היהודיות
ברית חיילי החזית היהודים פרסמה בשנת 1920 כרזה הקוראת לאימהות הגרמניות להביע סולידריות עם האימהות היהודיות השכולות:
אל האם הגרמניה, 12,000 חיילים יהודים נפלו בחזית להגנת המולדת. גיבורים נוצרים ויהודים לחמו יחד ונחים יחד באדמת ניכר. 12,000 נפלו בקרב! השנאה העיוורת והזועמת של המפלגה אינה נעצרת לפני קברי המתים. נשים גרמניות, אל תרשו זלזול ולעג בכאבן של האימהות היהודיות!
הקמת אנדרטאות ולוחות זיכרון להנצחת החיילים היהודים שנפלו בשורות הצבא הגרמני התחילה כבר בשנת 1916. ברית חיילי החזית היהודים אשר הוקמה בשנת 1919, פעלה רבות, באמצעות האגודות המקומיות שלה, לקידום פרויקט ההנצחה.
שטוטגרט

בבית הקברות פראג (בגרמנית Pragfriedhof. לשם אין קשר לפראג בירת צ'כיה) בית הקברות הגדול ביותר בשטוטגרט, קיימת מאז שנת 1874 חלקה יהודית. ב-3 ביולי 1925 נחנכה בה, ביוזמת ברית חיילי החזית היהודים, אנדרטה לזכר החיילים היהודים שנפלו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה, שתוכננה על ידי האדריכל היהודי-גרמני ארנסט גוגנהיימר, הוקמה בחלקה הצבאית, שם הובאו למנוחות שמונה עשר חיילים יהודים שנפלו במלחמה בשורות הצבא הגרמני. על האנדרטה נחקקו שמותיהם של כל החיילים היהודים בני שטוטגרט שנפלו במלחמה, כולל אלה שלא הובאו לקבורה במקום. סביב הקברים והאנדרטה ניטעה חורשה המשמשת מקום שקט להתייחדות עם זכר הנופלים. עלות האנדרטה, בסך 12,000 מארק מומנה מתרומות הקהילה היהודית.
קרלסרוהה

בבית הקברות היהודי בקרלסרוהה קבורים חיילים יהודים שנפלו במלחמת העולם הראשונה. לוח זיכרון מנציח את שמם של 56 חיילים שנפלו במלחמה.
לודוויגסבורג

האנדרטה לזכר החיילים היהודים שנפלו במלחמת העולם הראשונה בשורות הצבא הגרמני הוקמה בשנת 1926 בבית הקברות היהודי החדש בלודוויגסבורג. על האנדרטה רשומים שמותיהם של שישה חיילים והכתובת:
לבניה האמיצים. הקהילה היהודית בלודוויגסבורג
קיפנהיים

בבית הקברות שמיהיים (Schmieheim) בקיפנהיים הוקמה אנדרטה לזכר החיילים היהודים שנפלו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה שופצה בשנת 1998.
על האנדרטה נכתב בגרמנית:
לבנים שנפלו למען מולדתם בהכרת תודה מקהילות אגודת חברת קדישא שמיהיים
ולאחר מכן בעברית ובגרמנית קטע מישעיהו נ"ז פסוק י"ט:
שלום, שלום לקרוב ולרחוק
לאופהיים

בשנת 1922, למרות המצב הכלכלי הקשה, הקהילה היהודית בלאופהיים הקימה אנדרטה לבני הקהילה שנפלו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה תוכננה על ידי האמן פרידריך אדלר. על האנדרטה לוח ברונזה עליו חקוקים שמות הנופלים וכתובת מובלטת:
הבנים שלנו 1914 - 1918
בחנוכת האנדרטה השתתפו אנשים רבים ביניהם הרב הצבאי ד"ר אהרון טנצר.
לוח הברונזה הנושא את שמות הנופלים נשאר שלם בתקופת מלחמת העולם השנייה, למרות שרוב חפצי המתכת ואף אותיות ברונזה נבזזו מבית הקברות בשנת 1942 ונשלחו למפעלי הנשק.
בשנת 1998 נוסף לרשימת שמונת הנופלים שמו של החייל בן השמונה עשרה יוליוס רגנשטיינר שנפל בצרפת.
טקסי ימי זיכרון התקיימו ליד אנדרטה זאת עד עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933.
בודינגהיים

במרכז בית הקברות היהודי הוקמה אנדרטה לזכרם של 23 חיילים יהודים בני עשר הקהילות המשתמשות בבית קברות אזורי זה שנפלו במלחמת העולם הראשונה. על האנדרטה ציטוט מספר משמואל ב' פרק א' פסוק כ"ה:
אֵיךְ נָפְלוּ גִבֹּרִים
סביב האנדרטה ניטעו עצים המצלים על הקברים ויוצרים מקום שקט להתייחדות עם זכר הנופלים.
אפינגן

אנדרטה לזכר החיילים היהודים בני האזור שנפלו במלחמת העולם הראשונה בשורות הצבא הגרמני הוקמה מול הכניסה לבית הקברות היהודי באפינגן. על האנדרטה חקוקים פרטיהם של שמונה חיילים שהובאו למנוחות בניכר: שם, תאריך לידה, תאריך ומקום הפטירה ושם היישוב בו התגוררו.
בתחתית האנדרטה ציטוט בגרמנית מספר דברים כ"ה, פסוקים י"ב – י"ג:
לָכֵן, אֱמֹר:הִנְנִי נֹתֵן לוֹ אֶת-בְּרִיתִי, שָׁלוֹם ---תַּחַת, אֲשֶׁר קִנֵּא לֵאלֹהָיו
האנדרטה ובית הקברות הוכרזו אתרים בעלי חשיבות היסטורית.
ראו גם

קהילת יהודי באדן-וירטמברג
מלחמת העולם הראשונה