stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף פוליאקוב
ביוגרפיה

נולד במשפחת סוחר יהודי אליעזר פוליאקוב. בשנת 1900, כסטודנט במכללה הטכנית של מוסקבה, הציע לראשונה שיטה לשימוש בתאים רגישים לאור כדי לשחזר הקלטות קול צילומי והיה הראשון שהקליט קול על סרט. המצאה זו (פוטופונוגרפיה ופוטופון) נרשמה על ידו בפטנט בשנת 1901 בארצות הברית (פטנט מס' 680614) ובשנת 1903 ברוסיה (פריבילגיה מס' 8010); בפטנט על המצאה זו, הקלטה צילומית של קול נקראה לראשונה פונוגרמה צילומית. ב-1901 קיבל פטנט על מנגנון שחרור תריס צילום. בשנת 1905, הרכיב מד אור סלניום אוטומטי (פריבילגיה מס' 10116), שהשתמש בסכמת חיבור דיפרנציאלית של שני תאי פוטו, שהפכה לנפוצה בטכנולוגיה המודרנית. בין שאר ההמצאות שלו ניתן למנות חומרי בניין חדשים וטיח (1900), מכשיר הקלטה מדידות אור (1901), בשנים 1899 - 1900 השתתף בפיתוח מערכות תקשורת טלפוניות על מסילות ברזל רוסיות (בתחילת שנת 1900 הרכיב פונופור - מכשיר טלפון מיוחד לעבודה על חוטי טלגרף).
הקים חברה לייצור טלפונים במוסקבה. התגורר עם משפחתו בקומה השנייה של בית בכיכר מנז', שבו היה חדר הקבלה של מיכאיל קלינין. לאחר המהפכה הרוסית השתתף בפיתוח תקשורת טלפונית אוטומטית של מוסקבה, ובשנת 1920 מונה למפקח הטלפונים של המחוז הצפוני.
ב--1924 עבר עם משפחתו ללונדון, שם עד 1929 עבד כעוזר ליו"ר המחלקה הטכנית ב־ARCOS במשלחת הסחר של ברית המועצות, וב -9 במאי 1931 הקים את חברת Multitone Electronics לייצור מכשירי שמיעה באיזלינגטון. תחילה, החברה ייצרה את הדגם השולחני של המכשיר, ובשנת 1937 רשמה פטנט על הדגם הנייד הראשון שלה (VPM - Vest Pocket Model). כבר בשנת 1938 החל ייצור מכשירי שמיעה תואם אוזן (Telecoil). בשנת 1932 רשם פטנט על הדגם שלו של שנאי בתדר נמוך.
Multitone Electronics העסיקה בהמשך יותר מ-700 עובדים ובנו, אלכסנדר, בוגר הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת לונדון, נהיה לנשיאה בשנת 1938. במהלך מלחמת העולם השנייה השיקה החברה את גלאי מערכות שעון בפצצות הנפץ - Bomb Clock Detector, ולאחר המלחמה עברה לייצר ביפרים של בתי חולים (במקור "בליפרים"), ופיתחה את אחד הדגמים הראשונים שלהם.
משפחתו

אשתו - פלורה סולומונובנה שבת (1879 - 1976), ממשפחת יצרני טקסטיל.
בן - ממציא ונשיא Multitone Electronics (אנ') אלכסנדר פוליאקוב (אנ') (1910 - 1996), מחבר ספר הזיכרונות "Silver Samovar: Reminiscences of the Russian Revolution" (1996).
נכדים - מרטין פוליאקוב, כימאי ומדובב מדע להמונים, סגן נשיא החברה המלכותית ;
סטיבן פוליאקוב, מחזאי, תסריטאי ובמאי.
הערות שוליים

↑  "Daniel B. Putterman, Michael Valente «Difference between the default telecoil (T-Coil) and programmed microphone frequency response in behind-the-ear (BTE) hearing aids»". אורכב מ-המקור ב-2015-02-25. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Robin Nelson «Stephen Poliakoff on Stage and Screen» (стр. 8)". אורכב מ-המקור ב-2016-06-24. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "100 знаменитых изобретений". אורכב מ-המקור ב-2016-06-01. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Звуковое кино". אורכב מ-המקור ב-2015-02-26. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Фотофонограф и фотофон". אורכב מ-המקור ב-2015-02-25. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Патент на Photographic Shutter Controlling Device" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-02-24. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Интервью с Мартином Поляковым". אורכב מ-המקור ב-2015-02-24. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Патент на новый вариант штукатурки". אורכב מ-המקור ב-2016-06-18. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Патент на фотометрическое записывающее устройство и индикатор (1900)". אורכב מ-המקור ב-2016-07-29. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Патент новый строительный материал (1900)". אורכב מ-המקור ב-2015-02-25. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Дорожная сеть связи". אורכב מ-המקור ב-2015-02-26. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Технологическая телефонная связь на участке железной дороги". אורכב מ-המקור ב-2015-02-26. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "The worldwide chemist". אורכב מ-המקור ב-2015-02-02. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Ringside at the revolution". אורכב מ-המקור ב-2018-07-27. נבדק ב-2017-09-30.
↑  "Obituary: Alexander Poliakoff". אורכב מ-המקור ב-2009-11-18. נבדק ב-2017-09-30.
↑  "Меня тут ценят только потому, что я добился успеха в Англии". אורכב מ-המקור ב-2016-03-08. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "History of T-Coils". אורכב מ-המקור ב-2015-02-24. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Method of and apparatus for the transmission of speech and other sounds". אורכב מ-המקור ב-2015-02-25. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "The History of Hearing Loops". אורכב מ-המקור ב-2015-09-30. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Historically, the paths of hearing aids and telephones have often intertwined". אורכב מ-המקור ב-2015-02-26. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Newcomers who built Britain's future". אורכב מ-המקור ב-2015-02-26. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Низкочастотный трансформатор". אורכב מ-המקור ב-2015-02-25. נבדק ב-2015-02-24.
↑  "Multitone at 80!". אורכב מ-המקור ב-2015-02-24. נבדק ב-2015-02-24.
↑  Её отец, Соломон Шабат (Шабад; 1843, Вильна — 1925, Мамонтовка, Выборгской губернии Финляндии); мать — Эмма Николаевна Шабат (в девичестве Розенталь, родом из Риги), умерла в Париже в 1939 году.
↑  Александр Иосифович Поляков (20 августа 1910, посёлок Лосиноостровский, Москва — 26 июля 1996, Лондон), выпускник физического факультета Лондонского университета (1931).
↑  "Александр Поляков «Патент на звуковоспроизводящий аппарат» (1938)" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-25. נבדק ב-2015-02-25.
↑  "Александр Иосифович Поляков в The Palgrave Dictionary of Anglo-Jewish History". אורכב מ-המקור ב-2016-07-22. נבדק ב-2015-02-25.
סרחיו אגוארו

סרחיו לאונל "קון" אגוארו דל קסטיז'ו (בספרדית: Sergio Leonel "Kun" Agüero del Castillo; נולד ב-2 ביוני 1988, בואנוס איירס, ארגנטינה), מוכר גם כקון אגוארו, הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. את כינוי החיבה שלו, "קון", קיבל אגוארו משום ששערו דומה לשערה של דמות מצוירת בשם זה. נכון לפברואר 2020, אגוארו הוא מלך שערי מנצ'סטר סיטי בכל הזמנים, בנוסף אגוארו מחזיק בשיא השלושערים בכל הזמנים בפרמייר ליג עם 12. לאגוארו יש את ממוצע השער למשחק (0.7) וממוצע השער לדקה (104) הטובים בהיסטוריה של הפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > תחילת הדרך באינדפנדיינטה

ב-7 ביולי 2003, בגיל 15 שנים ו-35 ימים, ערך אגוארו את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של אינדפנדיינטה במשחק מול סן לורנסו. בכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות הליגה הארגנטינאית תוך כדי שהוא שובר את השיא שהיה שייך לדייגו מראדונה.
הוא שיחק במדי הקבוצה 54 משחקי ליגה וכבש 23 שערים. שערו המפורסם ביותר היה בדרבי מול ראסינג קלוב, לאחר שלקח את הכדור ממחצית המגרש וכבש תוך כדי שהוא מתעתע בשחקני ההגנה.
קריירת מועדונים > אתלטיקו מדריד

אגוארו הוחתם ב-2006 על ידי אתלטיקו מדריד תמורת 23 מיליון אירו, הסכום הגבוה ביותר שהוציא המועדון על שחקן. הוא הפך במהרה לאחד השחקנים החשובים ולשחקן בהרכב הפותח של הקבוצה. בעונתו הראשונה כבש 6 שערים ב-38 משחקי הליגה בהם שותף. יכולתו בשנת 2007 הביאה את פיפ"א ועיתון הספורט האיטלקי "טוטוספורט" להעניק לו את תואר השחקן הצעיר המצטיין של השנה. לאחר העברתו של פרננדו טורס לליברפול, הפך אגוארו לכוכב הקבוצה. יחד עם דייגו פורלאן הרכיבו השניים צמד פורה אשר הוביל את אתלטיקו למקום הרביעי ולהעפלה למוקדמות ליגת האלופות. אגוארו כבש בעונתו השנייה 20 שערים ב-37 משחקים, ובכך היה המבקיע השלישי הטוב ביותר בליגה.
אחרי חזרתו מהמשחקים האולימפיים, מילא אגוארו תפקיד עיקרי בהעפלתה של הקבוצה לליגת האלופות. אגוארו החל את הליגה גם בצורה טובה ויכולתו הביאה רבים להחשיבו כאחד החלוצים הטובים בעולם.
בעונת 2009/2010 סיימו אגוארו ואתלטיקו במקום התשיעי בליגה, אך מנגד הצליח השחקן לבשל את שני השערים בניצחון 2–1 על פולהאם בגמר הליגה האירופית ולהבקיע את שער הניצחון על אינטר מילאנו במשחק הסופר קאפ האירופי.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי

ביולי 2011 חתם במנצ'סטר סיטי תמורת 44 מיליון אירו, ובכך הפך לרכש השני היקר ביותר בהיסטוריה של הכדורגל הבריטי. ב-15 באוגוסט 2011 ערך אגוארו את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בה כבש צמד ובישל שער אחד לדוד סילבה נגד סוונסי סיטי. באותה עונה זכה עם קבוצתו באליפות הפרמייר ליג. אחד מרגעי השיא של אגוארו באותה עונה היה במחזור האחרון נגד ק.פ.ר בו אגוארו הבקיע את שער הניצחון של מנצ'סטר סיטי בניצחון 2–3 ובכך מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות הפרמייר ליג. מלבד שער האליפות, אגוארו סיים את העונה עם 30 שערים בכל המסגרות ב-44 המשחקים בהם שיחק. מתוך 30 השערים, 23 היו שערי ליגה, ואגוארו סיים במקום השלישי בטבלת מלכי השערים של הפרמייר ליג כשהקדימו אותו רק ווין רוני ורובין ואן פרסי.
בעונת 2012/2013 אגוארו כבש 17 שערים ב-40 משחקים בכל המסגרות, והציג יכולת טובה על אף שסבל מפציעה טורדנית בברכו לאורך מרבית העונה. בעונה זו הוליך אגוארו את מנצ'סטר סיטי למקום השני, שסיימה כסגנית למנצ'סטר יונייטד, יריבתה העירונית.
בעונת 2013/2014 כבש אגוארו 6 שערים והוסיף שני בישולים בשלב הבתים של ליגת האלופות, ובכך הוביל את מנצ'סטר סיטי להעפלה ראשונה בתולדותיה לשמינית גמר המפעל. בשמינית הגמר הבקיע שער אחד, אך קבוצתו הודחה בתוצאה המצטברת 1–4.
במהלך עונה זו אגוארו סבל שוב מפציעות חוזרות ונשנות בשריר הירך האחורי. למרות פציעות אלו, הצליח אגוארו להרשים כששיחק ולכבוש 28 שערים ב-34 הופעות בכל המסגרות. הוא הוליך את מנצ'סטר סיטי לזכייה שנייה בשלוש שנים באליפות הפרמייר ליג וביסס מעמדו כאחד החלוצים הטובים ביותר. בעונת 2015/16 רשם אגוארו 24 שערי ליגה במדי הקבוצה וסייע לה לסיים במקום הרביעי בטבלה. בנוסף הגיע עם הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות שבו הפסידה קבוצתו 0–1 לריאל מדריד בסיכום שני המשחקים.
בתחילת עונת 2016/2017 כבש אגוארו 3 שערים בצמד משחקי ליגה מול סנדרלנד וסטוק סיטי. במשחק הראשון של מנצ'סטר סיטי באירופה כבש אגוארו שלושער מול סטיאווה בוקרשט ובמשחק הראשון של סיטי בשלב הבתים של ליגת האלופות הוסיף שלושער נגד בורוסיה מנשנגלדבך. ב־1 בנובמבר 2017 במסגרת המחזור הרביעי בליגת האלופות, אגוארו כבש את שערו ה-178 במדי סיטי בניצחון 2–4 על נאפולי, בזכות שער זה אגוארו הפך למלך שערי מנצ'סטר סיטי בכל הזמנים.
באותה עונה אגוארו כבש 21 שערי פרמייר ליג ועזר למנצ'סטר סיטי לזכות באליפות שוברת שיאים, מה שזיכה אותו במקום בנבחרת העונה בפרמייר ליג.
ב-21 בספטמבר 2018 האריך את חוזהו במנצ'סטר סיטי עד 2021.
ב-4 בנובמבר 2018, בניצחון מנצ'סטר סיטי 1–6 על סאות'המפטון, הבקיע אגוארו את שערו ה-150 בפרמייר ליג.
ב-10 בפברואר 2019 בניצחונה של מנצ'סטר סיטי על צ'לסי 6–0, הבקיע אגוארו את השלושער ה-11 שלו בפרמייר ליג, והפך למלך מבקיעי השלושער בפרמייר ליג יחד עם אלן שירר.
ב-12 בינואר 2020 בניצחונה של סיטי 6–1 על אסטון וילה, שבר אגוארו את שיאו של אלן שירר והפך לכובש השלושער הגדול ביותר בהיסטוריה של הפרמייר ליג עם 12 כאלו.
ב-29 במרץ 2021 מנצ'סטר סיטי הודיעה שאגוארו יעזוב את הקבוצה עם סיום חוזהו בקיץ 2021, ובכך יעזוב לאחר 10 עונות במועדון.
ב-23 במאי 2021 כבש אגוארו צמד בניצחונה של מנצ'סטר סיטי על אברטון 5–0 והגיע ל-184 שערים במדיה מנצ'סטר סיטי, ובכך הפך למי שהבקיע הכי הרבה שערים עבור מועדון אחד בפרמייר ליג, כשהוא שובר את שיאו של ויין רוני שכבש 183 שערים עבור מנצ'סטר יונייטד.
בסיום עונת 2020/2021, עזב אגוארו את המועדון לאחר עשור שבהלכו כבש 184 שערי ליגה, השחקן עם הכי הרבה שערים בתולדות המועדון.
קריירת מועדונים > ברצלונה

ב-31 במאי 2021 חתם לשנתיים בברצלונה מהלה ליגה.
ב-17 באוקטובר 2021 ערך הופעת בכורה כשנכנס כמחליף בניצחון 1–3 על ולנסיה, וב-24 באוקטובר כבש שער בכורה במשחק הקלאסיקו, אותו הפסידה ברצלונה 1–2. ב-30 באוקטובר 2021, בעיצומו של משחק הליגה נגד אלאבס, פונה אגוארו לבית חולים בשל הפרעה בקצב הלב.
ב-15 בדצמבר 2021 הכריז על פרישה ממשחק פעיל בשל הבעיות הלבביות מהן סבל.
נבחרת ארגנטינה

אגוארו היה שותף לזכייה של ארגנטינה הצעירה בגביע העולם לנוער בשנת 2005 בטורניר בו הוא שיתף פעולה עם ליונל מסי.
ביולי 2007 הוא הוביל את הנבחרת הצעירה של ארגנטינה לזכייה נוספת בגביע העולם כשהוא כובש 6 שערים, זוכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר ובתואר מלך השערים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב־3 בספטמבר 2006 במשחק הידידות של ארגנטינה מול ברזיל, משחק אשר חנך את אצטדיון האמירויות בלונדון. ב-17 בנובמבר 2007 הוא כבש את שערו הראשון במדים הלאומיים במשחק מוקדמות הגביע העולמי מול בוליביה.
אגוארו זומן לסגל הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג, אך ברוב משחקיו לא הרשים ושעריו היחידים היו צמד במשחק מול נבחרת ברזיל בחצי הגמר. בסוף הטורניר זכתה נבחרתו במדליית הזהב.
סטטיסטיקות קריירה

נכון ל-31 באוקטובר 2021.
| מועדון | עונה | ליגה> מסגרת | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע ליגה> הופעות | גביע ליגה> שערים | בין-יבשתי> הופעות | בין-יבשתי> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אינדפנדיינטה | 2002/2003 | ליגה ארגנטינאית | 1 | 0 | — | — | — | — | 0 | 0 | — | — | 1 | 0 |
| אינדפנדיינטה | 2003/2004 | ליגה ארגנטינאית | 5 | 0 | — | — | — | — | 2 | 0 | — | — | 7 | 0 |
| אינדפנדיינטה | 2004/2005 | ליגה ארגנטינאית | 12 | 5 | — | — | — | — | 0 | 0 | — | — | 12 | 5 |
| אינדפנדיינטה | 2005/2006 | ליגה ארגנטינאית | 36 | 18 | — | — | — | — | 0 | 0 | — | — | 36 | 18 |
| אינדפנדיינטה | סך הכול | סך הכול | 54 | 23 | — | — | — | — | 2 | 0 | — | — | 56 | 23 |
| אתלטיקו מדריד | 2006/2007 | לה ליגה | 38 | 6 | 4 | 1 | — | — | 0 | 0 | — | — | 42 | 7 |
| אתלטיקו מדריד | 2007/2008 | לה ליגה | 37 | 19 | 4 | 2 | — | — | 9 | 6 | — | — | 50 | 27 |
| אתלטיקו מדריד | 2008/2009 | לה ליגה | 37 | 17 | 1 | 0 | — | — | 9 | 4 | — | — | 47 | 21 |
| אתלטיקו מדריד | 2009/2010 | לה ליגה | 31 | 12 | 7 | 1 | — | — | 16 | 6 | — | — | 54 | 19 |
| אתלטיקו מדריד | 2010/2011 | לה ליגה | 32 | 20 | 4 | 3 | — | — | 4 | 3 | 1 | 1 | 41 | 27 |
| אתלטיקו מדריד | סך הכול | סך הכול | 175 | 74 | 20 | 7 | — | — | 38 | 19 | 1 | 1 | 234 | 101 |
| מנצ'סטר סיטי | 2011/2012 | פרמייר ליג | 34 | 23 | 1 | 1 | 3 | 1 | 10 | 5 | 0 | 0 | 48 | 30 |
| מנצ'סטר סיטי | 2012/2013 | פרמייר ליג | 30 | 12 | 4 | 3 | 0 | 0 | 5 | 2 | 1 | 0 | 40 | 17 |
| מנצ'סטר סיטי | 2013/2014 | פרמייר ליג | 23 | 17 | 3 | 4 | 2 | 1 | 6 | 6 | — | — | 34 | 28 |
| מנצ'סטר סיטי | 2014/2015 | פרמייר ליג | 33 | 26 | 1 | 0 | 1 | 0 | 7 | 6 | 0 | 0 | 42 | 32 |
| מנצ'סטר סיטי | 2015/2016 | פרמייר ליג | 30 | 24 | 1 | 1 | 4 | 2 | 9 | 2 | — | — | 44 | 29 |
| מנצ'סטר סיטי | 2016/2017 | פרמייר ליג | 31 | 20 | 5 | 5 | 1 | 0 | 8 | 8 | — | — | 45 | 33 |
| מנצ'סטר סיטי | 2017/2018 | פרמייר ליג | 25 | 21 | 3 | 2 | 4 | 3 | 7 | 4 | — | — | 39 | 30 |
| מנצ'סטר סיטי | 2018/2019 | פרמייר ליג | 33 | 21 | 2 | 2 | 3 | 1 | 7 | 6 | 1 | 2 | 46 | 32 |
| מנצ'סטר סיטי | 2019/2020 | פרמייר ליג | 24 | 16 | 2 | 2 | 3 | 3 | 3 | 2 | 0 | 0 | 32 | 23 |
| מנצ'סטר סיטי | 2020/2021 | פרמייר ליג | 12 | 4 | 0 | 0 | 1 | 0 | 7 | 2 | 0 | 0 | 20 | 6 |
| מנצ'סטר סיטי | סך הכול | סך הכול | 275 | 184 | 22 | 20 | 21 | 11 | 69 | 43 | 2 | 2 | 390 | 260 |
| ברצלונה | 2021/2022 | לה ליגה | 4 | 1 |  |  |  |  | 1 | 0 |  |  | 5 | 1 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 508 | 282 | 42 | 28 | 22 | 11 | 110 | 62 | 3 | 3 | 685 | 386 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת לאומית

נכון ל-25 באוקטובר 2021
| נבחרת ארגנטינה> שנה | נבחרת ארגנטינה> הופעות | נבחרת ארגנטינה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2006 | 2 | 0 |
| 2007 | 4 | 1 |
| 2008 | 9 | 4 |
| 2009 | 6 | 2 |
| 2010 | 5 | 2 |
| 2011 | 8 | 5 |
| 2012 | 7 | 2 |
| 2013 | 8 | 5 |
| 2014 | 10 | 1 |
2015: 10
| 2016 | 11 | 1 |

| 2017 | 4 | 2 |

| 2018 | 5 | 3 |

| 2019 | 8 | 3 |
| 2021 | 4 | 0 |
| סך הכול | 101 | 41 |
תארים > קבוצתיים

גביע האינטרטוטו (1): 2007
הליגה האירופית (1): 2009/10
הסופר קאפ האירופי (1): 2010
אליפות אנגליה (5): 2011/12, 2013/14, 2017/18, 2018/19, 2020/2021
הגביע האנגלי (1): 2018/19
גביע הליגה/גביע הפוטבול ליג (6): 2013/14, 2015/16, 2017/18, 2018/19, 2019/20, 2020/2021
מגן הקהילה (3): 2012, 2018, 2019
תארים > נבחרת ארגנטינה

קופה אמריקה: 2021
מדליית זהב אולימפית (1): בייג'ינג 2008
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 (2): 2005, 2007
תארים > אישיים

פרס נער הזהב של טוטוספורט: 2007
פרס דון בלון לזר המצטיין בליגה הספרדית: 2008
מלך השערים של הפרמייר ליג: 2014/15
חיים אישיים

אגוארו היה נשוי לבתו של דייגו מראדונה, ג'אנינה מראדונה, שילדה את בנם הבכור ב-12 במרץ 2009. בינואר 2013 הם התגרשו.
הערות שוליים

1 2  Aguero: More than just a record goalscorer, באתר BBC,‏ 2 בנובמבר 2017
↑  סרחיו אגוארו עבר לסיטי תמורת 44 מיליון יורו, באתר ערוץ הספורט, 27 ביולי 2011
↑  אגוארו נפרד עם צמד. פפ בכה: אין לו תחליף, באתר ערוץ הספורט, 23 במאי 2021
↑  סרחיו אגוארו חתם לשנתיים בברצלונה: "הקבוצה הטובה בעולם", באתר וואלה, 31 במאי 2021
| מלך השערים של הליגה האנגלית |
| --- | --- | --- |
| הליגה הראשונה של הפוטבול ליג (1889–1992) | 1889: גודל • 1890: רוס • 1891: סאות'וורת' • 1892: ג'. קמפבל • 1893: ג'. קמפבל • 1894: סאות'וורת' • 1895: ג'. קמפבל • 1896: ג'. ג'. קמפבל ובלומר • 1897: בלומר • 1898: ולדון • 1899: בלומר • 1900: גראטי • 1901: בלומר • 1902: סטל • 1903: רייבולד • 1904: בלומר • 1905: א. בראון • 1906: שפרד • 1907: יונג • 1908: וסט • 1909: פרימן • 1910: פרקינסון • 1911: שפרד • 1912: המפטון, הולי ומקלין • 1913: מקלין • 1914: אליוט • 1915: פארקר • 1920: מוריס • 1921: ג'. סמית' • 1922: וילסון • 1923: באקן • 1924: צ'דוויק • 1925: רוברטס • 1926: הארפר • 1927: טרוטר • 1928: דין • 1929: האלידיי • 1930: ווטסון • 1931: ורינג • 1932: דין • 1933: באוורס • 1934: באוורס • 1935: דרייק • 1936: ריצ'רדסון • 1937: סטיל • 1938: לוטון • 1939: לוטון • 1947: וסטקוט • 1948: רוק • 1949: מויר • 1950: ד. דייוויס • 1951: מורטנסן • 1952: רובלדו • 1953: ויימן • 1954: גלזארד • 1955: ר. אלן • 1956: לופטהאוס • 1957: צ'ארלס • 1958: ב. סמית' • 1959: גריבס • 1960: ויולט • 1961: גריבס • 1962: קרופורד וקיוון • 1963: גריבס • 1964: גריבס • 1965: מקאבוי וגריבס • 1966: אירווין והאנט • 1967: ר. דייוויס • 1968: בסט ור. דייוויס • 1969: גריבס • 1970: אסטל • 1971: ט. בראון • 1972: לי • 1973: רובסון • 1974: צ'אנון • 1975: מקדונלד • 1976: מקדוגל • 1977: גריי ומקדונלד • 1978: לטצ'פורד • 1979: וורטינגטון • 1980: בוייר • 1981: ארצ'יבלד וווית' • 1982: קיגן • 1983: בליסט • 1984: ראש • 1985: דיקסון וליניקר • 1986: ליניקר • 1987: ק. אלן • 1988: אולדרידג' • 1989: א. סמית' • 1990: ליניקר • 1991: א. סמית' • 1992: רייט |  |
| פרמייר ליג (1993–) | 1993: שרינגהאם • 1994: קול • 1995: שירר • 1996: שירר • 1997: שירר • 1998: סאטון, דבלין ואואן • 1999: האסלביינק, אואן ויורק • 2000: פיליפס • 2001: האסלביינק • 2002: הנרי • 2003: ואן ניסטלרוי • 2004: הנרי • 2005: הנרי • 2006: הנרי • 2007: דרוגבה • 2008: כ. רונאלדו • 2009: אנלקה • 2010: דרוגבה • 2011: ברבאטוב וטבס • 2012: ואן פרסי • 2013: ואן פרסי • 2014: סוארס • 2015: אגוארו • 2016: קיין • 2017: קיין • 2018: סלאח • 2019: אובאמיינג, מאנה וסלאח • 2020: ורדי • 2021: קיין • 2022: סלאח וסון • 2023: האלנד • 2024: האלנד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412562205171  BIBSYS: 13030038  BNC: 000860408  BNE: XX4810905  ISNI: 0000 0004 0812 2598  LCCN: no2015053819  RSL: 000191253  VIAF: 51164114885410051932   WorldCat (עם VIAF): 51164114885410051932
פביאנה אודניו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בדצמבר 1964 (בת 60) בואנוס איירס, ארגנטינה ארגנטינה 
 מדינה:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 
פביאנה אודניו (באנגלית: Fabiana Udenio; נולדה ב-21 בדצמבר 1964) היא שחקנית איטלקית. היא ידועה בעיקר על תפקידה כ"אלוטה פאג'ינה", נערת בונד בסרט "אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון" מ-1997. וכן כטלי, אשתו של דמותו של ארנולד שוורצנגר בסדרה של נטפליקס "פובאר".
ביוגרפיה

פביאנה אודניו נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה, להורים איטלקים, וגדלה ברומא, איטליה שם הוכתרה כ"מיס טין איטליה" בגיל 13. באותה שנה עשתה את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון בתור מירנדה בהפקה של המחזה השייקספירי "הסערה" בבימויו של ג'ורג'יו שטרהלר. היא החלה לשחק בקולנוע ובטלוויזיה עוד כנערה.
קריירה

התפקידים הקולנועיים של אודניו כוללים את התפקיד של בתו של לוחם רזיסטנס במלחמת העולם השנייה ב"האדום והשחור",(1983) אנה-מריה מזרלי, סטודנטית איטלקייה בחילופי סטודנטים ב"סאמר סקול" (1987), בחורה המשתזפת בפרסומת "Sunblock 5000" בסרט רובוקופ 2 (1990),אלוטה פאגינה ב-"אוסטין פאורס: מרגל עם סגנון" (1997) ומארגנת החתונות (2001).
בטלוויזיה גילמה בין השנים 1985 ל-1986 את ג'ולייטה באופרת הסבון של ABC "One Life to Live".
בין 1999 ו-2000 שיחקה בסדרת הדרמה של פיטר בנצ'לי "אמזון".
היא הופיעה בעשרות סדרות טלוויזיה בתפקידי אורח, בהן "בבילון 5", "משמר המפרץ", "צער גידול בנות", "NYPD Blue", "זינוק לאתמול", "מורטל קומבק: כיבוש", "חופשי על הבר", "משתגעים מאהבה", "כנפיים", "שבעת המופלאים", "CSI: מיאמי", ועוד.
בין 2008 ל-2011 הופיעה כאטוזה שירזי, אמו של נביד שירזי (מייקל סטייגר) בסדרה "90210".
בין 2015 ל-2016 היא הופיעה כאלנה די נולה/מוטר בסדרה "ג'יין הבתולה".
בשנת 2023 היא הופיעה בתפקיד הראשי כטלי, אשתו לשעבר של דמותו של ארנולד שוורצנגר, בסדרה של נטפליקס "פובאר" .
חיים אישיים

פביאנה אודניו הייתה נשואה לשחקן ג'דסון סקוט, אותו הכירה בניו יורק על הסט של אופרת הסבון "One Life to Live" .
מאוחר יותר נישאה למפתח הנדל"ן רוברט פ. מקלאוד, לו הייתה נשואה במשך ארבע שנים. היא הגישה תביעת גירושין ב-5 בפברואר 2009, תוך שהיא מציינת חילוקי דעות בלתי ניתנים לגישור. יש להם בן בשם אדריאן רייס מקלאוד.
פילמוגרפיה נבחרת

Passion Flower Hotel (1978) – ג'ינה
The Warning (1980)
The Scarlet and the Black (1983) – ג'ולה לומברדו
Hardbodies 2 (1986) – קלאו / נסיכה
Summer School (1987) – אנה מריה מרזלי
צער גידול בנות (1987) – אדריאנה בפרק "Daddy's Home"(עונה 1)
Cheers (1989) – משרתת, בפרק "The Visiting Lecher"
Bride of Re-Animator (1989) –פרנססקה דנלי
The Hogan Family(1989) - קיארה, בפרק "Coming To America"
Quantum Leap (1990) – אווה פנזיני, בפרק "Leaping in Without a Net"
רובוקופ 2 (1990) – אשה המפרסמת קרם הגנה
Diplomatic Immunity (1991) – תרזה אסקובל
Anni 90 (1992) – דניאלה, segment "Un amore impossibile"
Journey to the Center of the Earth (1993) – סנדרה מילר
משמר המפרץ (1993) – לנה פיורי, בפרק "Stakeout at Surfrider Beach"
בבילון 5 (1994, 1998) – אדירה טיירי, בפרקים "Born to the Purple", "Day of the Dead"
In the Army Now (1994) – גבריאלה
Wings (1995) – תרזה, בפרק "Et Tu, Antonio?"
אוסטין פאורס: מרגל עם סגנון (1997) – אלוטה פג'ינה
The Godson (1998) – דון נה
Amazon (1999–2000) – פיה קלייר, תפקיד ראשי
מארגנת החתונות (2001) – אנה בוסקו
Slammed (2004) – נטשה
90210 (2008–2011) – אטוזה שירזי, 7 פרקים
ג'יין הבתולה (2015–2016) – אלנה די נולה, 7 פרקים
פובאר (2023) – טלי, תפקיד ראשי
הערות שוליים

↑  "Fabiana Udenio". Hollywood.com. אורכב מ-המקור ב-6 באוגוסט 2017. נבדק ב-6 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אלחנן שפייזר, לארנולד שוורצנגר יש כריזמה גם בגילו המתקדם, אבל זה לא מספיק, באתר www.makorrishon.co.il, ‏21 ביוני 2023
↑  "'Austin Powers' Actress Fears for Her Life". TMZ.com. 31 בדצמבר 2009. נבדק ב-6 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
מרכז שיקום ואחזקה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 בסיס האם:  מחנה דורי (מש"א תה"ש), כפר סמיר (מש"א ניוד וצמ"ה), מחנה ידין (מש"א תקשוב)
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2004 (איחוד המרכזים) 1948 (המש"א הראשון) – הווה
 פיקוד
 יחידת אם:   חטיבה טכנולוגית ליבשה (פיקודית)  חטיבה טכנולוגית ליבשה (מקצועית)
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  אלוף-משנה אסף אורן
 
מרכז השיקום והאחזקה (מָשָׁ"א 7000) הוא מרכז לוגיסטי הכפוף לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בצה"ל. הגוף האחראי בצה"ל על אחזקתם, תיקונם, הסבתם והשבחתם של כלי רכב קרביים, מכשירי קשר, מערכות טכנולוגיות מסווגות מבצעיות, אמצעי תצפית ועוד.
בין מגוון תפקידיו, המש"א מייצר את טנק מרכבה סימן 4.
קיימים שלושה מרכזי מש"א:
מש"א תה"ש (7100 לשעבר) – ממוקם במחנה דורי (תל השומר).
מש"א ניוד וצמ"ה (7200 לשעבר) – ממוקם בכפר סמיר (חיפה).
מש"א תקשוב וסייבר (7300 לשעבר) – ממוקם במחנה ידין (צריפין).
תפקיד לפי מרכזים

מש"א תה"ש
בחלק זה של המש"א נמצאים הגופים הבאים:
מפקדה – מקום מושבו של מפקד המש"א ושאר גופי המטה.
תשתיות ואחזקה (תש"א)- ייעודו לדאוג לרציפות התפקוד וזמינות היחידה על ידי אחזקה, פיתוח וקליטת טכנולוגיות חדשות בתחומי המיכון, התשתיות והאמצעים להבטחת זמינות לייני הייצור התומכים את הקצה המבצעי.
ניהול הייצור (נה"י) – ייעודו לדאוג לכל הקשור לקשרי לקוחות וכן דואג לכל המשאבים הנדרשים לשם אחזקת כל מוצר ומוצר (אחראי על התקציבים, כ"א נדרש, ועוד)
ענף ההנדסה – ייעודו לדאוג לפן ההנדסי של האחזקה. בנוסף קיימים מספר מדורים המפתחים פתרונות הנדסיים לבעיות שהתגלו באחזקה. ענף הנדסה מחולק בין תה"ש האחראים למפעלי המרכבה ומכללים לבין צריפין האחראים למפעל התקשוב כמו כן קיים מדור הנדסה במש"א ניוד וצמ"ה.
מפעל הגנת גבולות – יחידה של מש"א העוסקת בפעילויות בט"ש ומודיעין שדה, בכל גזרות המדינה ומעבר לקו הירוק. היחידה מתמחה בהתקנה ותחזוקה של מערכות תצפית ארוכות טווח ואמצעי גילוי אופטרוניים מיוחדים.
מפעל המכללים – מפעל העוסק בתיקון/שיקום של מכללי טנקים/רק"מ
מפעל המרכבה ורק"מ – מפעל המייצר ומתחזק את טנק המרכבה.
מש"א ניוד וצמ"ה
מפעל הרכב – אחראי לאחזקת כלל הרכבים הזחליליים.
מפעל הרק"ם – אחראי לאחזקת כלל הרכבים הממוגנים וכן לשדרוגם.
מש"א תקשוב וסייבר
מפעל הדיגיטל ליבשה – חלקו העיקרי של מש״א תקשוב. ייעודו תכלול כלל הקצה התקשובי מבחינת שיקום אחזקה וייצור וכולל: תיקון כלל אמצעי האלקטרואופטיקה (מצלמות יום/לילה, מצלמות טרמיות ועוד) וכן מערכות המותקנות על טנקים כגון מכלולי בקרת אש.
את המפעל מרכיבים:
ב"מ (בית מלאכה) מערכות ודיגיטל – אחראי על תיקון כלל מערכות התקשוב הצה"ליות כדוגמת מכשירי קשר, מכ"מים, פתילים, מצפינים ציוד בדיקה ועוד
מרכז עוז - אחראי על הפעלה פיתוח ותמיכה במערכות מבצעיות מתקדמות שנותנות מענה לכל הזרועות בצה״ל : חיל האוויר, חיל הים, זרוע היבשה,
בימ״ל רפואה – אחראי על תיקון כלל אמצעי רפואה וכפוף מקצועית לחר״פ.
ב"מ רישות המרחב – אחראי על יצור כרטיסים אלקטרוניים, יצור רק"שים (רכבי קשר)/ תק"שים (תאי קשר) וכן יצור חמ"לים.
יחידה 5100 – יחידת אחזקה למערכים מיוחדים, יחידת משנה אשר מכילה את הזרוע הקדמית של המש"א במתן מענה ראשוני לתיקון בשטח של מערכות אלקטרוניות מתקדמות.