stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליבושה (אופרה)
עלילה > מערכה שלישית

חתונה זוגית מתקיימת, חגיגה נהדרת של האיחוד ליבושה ופז'מיסל וכן קראסאווה וחרודוש. פז'מיסל מתכנן את הדרך לפייס את ליבושה וחרודוש. לנסיכה/מלכה פתאום יש חזון ומספרת מה העתיד צופן לעם הצ'כי.
התיזמור

הכלים:פיקולו, שני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, שני בסונים, ארבע קרנות, ארבע חצוצרות, שלושה טרומבונים, טובה, תוף, משולש, מצלתיים, תוף גדול, נבל, כלי מיתר. חצוצרות במה.
לקריאה נוספת

↑ Henahan: Henahan, Donal (1986). "The opera: Beňačková in Smetana's "Libuše"". The New York Times.
↑ Picard: Picard, Anna (2019). "Review: Libuse at the Bloomsbury Theatre, WC1". The Times.
Warrack, John and West, Ewan, The Oxford Dictionary of Opera New York: OUP: 1992 ISBN 0-19-869164-5
דליה לביא

| --- | --- |

דליה לביא במהלך קונצרט בלייפציג, גרמניה, 2009
 לידה:  12 באוקטובר 1942 שבי ציון, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  3 במאי 2017 (בגיל 74) אשוויל, צפון קרולינה ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1953–2017 (כ־64 שנים)
 שפה מועדפת:  עברית, איטלקית, ספרדית, צרפתית, גרמנית, אנגלית 
 www.daliah-lavi.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דליה לביא עם אורי זוהר בסצנה מן הסרט "חולות לוהטים"
דליה לביא באמסטרדם, 1966
דליה לביא (12 באוקטובר 1942 – 3 במאי 2017) הייתה שחקנית קולנוע וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה > שנותיה המוקדמות

לביא נולדה לרות, שעלתה מגרמניה בשנות ה-30 ולראובן לוינבוק, שעלה מרוסיה, במושב שבי ציון הסמוך לנהריה למשפחה בת שלושה ילדים. כשהייתה בת 10 התגלתה על ידי השחקן האמריקני קירק דאגלס, אשר התרשם מכישוריה בעת שביקר בישראל לצורך הופעה בסרט "עושה הלהטים". דאגלס מימן ללביא לימודי מחול באופרה המלכותית בסטוקהולם אך היא נאלצה להפסיקם ולשוב לישראל, לאחר כארבע שנים, בשל בעיות בריאותיות של אביה ופטירתו.
ביוגרפיה > קריירה אמנותית והמשך חייה

בשנת 1955 הופיעה בסרטה הראשון, סרט שוודי בשם "Hemsöborna" ("אנשי המזו"), מבוסס על הרומן של הסופר השוודי אוגוסט סטרינדברג.
לאחר מכן שבה לישראל, והחלה בקריירת דוגמנות.
בשנת 1960 הופיעה לצדם של אורי זוהר, עודד קוטלר וגילה אלמגור בסרט "חולות לוהטים" שהיה הפקה ישראלית-גרמנית.
נישאה לראשונה בישראל, לז'אק ז'ראר (Jacques Gerard), בעל חנות כלבו בצרפת.
בעקבות הנישואים עברה לפריז, שם שיחקה במספר סרטים צרפתיים. השניים התגרשו לאחר כשנתיים.
לאחר מכן התגוררה ברומא והשתתפה, בזכות כשרונה לשפות, במספר סרטים גרמניים ואיטלקיים.
בשנת 1962 הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על משחקה בסרט "שבועיים בעיר זרה" לצדו של קירק דאגלס.
באוקטובר 1964 הייתה לדוגמנית הישראלית הראשונה שהופיעה הצטלמה על שער המגזין "ווג" הבריטי (תצלום דיוקן של דייוויד ביילי).
בשנת 1969 הופיעה שוב ב"ווג", הפעם בכתבת אופנה על פני 12 עמודים בגיליון שהוקדש למדינת ישראל.
היא הופיעה לצדם של שחקנים כפיטר או'טול בסרט "לורד ג'ים" (1965), דין מרטין בסרט "המשתיקים" (1966) ופיטר סלרס (בפרודיית ג'יימס בונד "קזינו רויאל" משנת 1967). סרטה האחרון היה מערבון בשם "קאטלו" משנת 1971 בו שיחקה לצד יול ברינר.
במהלך צילומי הסרט "לורד ג'ים" היא הכירה את בעלה השני, שחקן (כפיל) ועוזר הבמאי האירי ג'ון סאליבן. השניים נישאו בשנת 1967 וב-1969 נולד הבן הבכור ראובן. בראשית שנות השבעים התגרשו בני הזוג.
בשנת 1969 השתתפה באקראי בתוכנית אירוח ב-BBC בהשתתפות חיים טופול, ושרה מספר שירים ישראלים. מפיק מטעם חברה בשם "פסטיבל רקורדס" התרשם מקולה והחתים אותה על חוזה הקלטות.
לאחר מכן לקח אותה תחת חסותו מפיק גרמני בשם ג'ימי בוויאן, שעבד עבור חברת "פולידור" בגרמניה. לביא הקליטה להיט בשם "שיר אהבה בליל קיץ" (Liebeslied jener Sommernacht) שזכה במקום השני בפסטיבל שירים בטוקיו. השיר הוקלט גם באנגלית ובצרפתית והיה ללהיט באירופה.
בתחילת שנות ה-70 התמקדה בתחום השירה והקליטה מספר אלבומים, חלקם הצליחו בעיקר בגרמניה. באותה עת הכירה בלונדון את פיטר ריטמאסטר, בונה סירות. היא נישאה לו ועברה עמו למיאמי ביץ'. לשניים נולד ב-1974 הבן אלכסנדר, אולם, הזוג נפרד ב-1975.
במהלך השנים הקליטה לביא שירים בגרמנית, בצרפתית, באנגלית, בעברית, באיטלקית ובספרדית.
הופיעה בטלוויזיה הגרמנית, ויצאה למסעות הופעות בגרמניה, באוסטריה, באנגליה ובשווייץ.
ב-1977 נישאה בפעם הרביעית לתעשיין צ'ארלס גנס. גנס הוא אלמן ולו שני ילדים מרעייתו הקודמת.
בשנת 1992 עברה עם משפחתה לאשוויל, צפון קרולינה.
בנה, ראובן, ניסה לפתח קריירה כזמר בשנים 1986-1988 והוציא שני סינגלים.
אחיינה הוא השחקן והדוגמן שרון פרנס.
ביוגרפיה > שנותיה האחרונות

דליה לביא נפטרה בביתה ב-3 במאי 2017. הובאה למנוחות בישראל, במושב שבי ציון.
הותירה אחריה בת, שלושה בנים ונכדים.
ב-2018 זכתה בפרס מפעל חיים מטעם הערוץ הראשון של הטלוויזיה הגרמנית על יצירתה בתחום מוזיקת השלאגר.
ביוגרפיה > דיסקוגרפיה - אלבומים

1970 ,Liebeslied jener Sommernacht
Daliah Lavi, 1970
Willst du mit mir geh’n, 1971
1971 ,Would You Follow Me
1971 ,In Liebe
1971 ,Sympathy
1972 ,Ich glaub’ an die Liebe
1972 ,Jerusalem
1972 ,Ich geh’ den Weg
1972 ,Ich bin dein Freund
Meine Art, Liebe zu zeigen, 1972/1973
1973 ,Let the Love Grow
1974 ,I’m Israeli – I’m a Sabra (שירים בעברית)
1975 ,Café Decadence
1975 ,Für große und kleine Kinder
1976 ,Neuer Wind
1977 ,Weißt du, was du für mich bist
1978 ,Bei dir bin ich immer noch zuhaus
Willst du mit mir geh’n – Ihre 20 größten Erfolge, 1980
1983 ,wenn schon, dann intensiv
1985 ,Herzblut
1990 ,Lieder des Lebens
C’est la vie – So ist das Leben, 2008
2009 ,Live mit Band – C’est la vie
הערות שוליים

1 2  איתי יעקב, דליה לביא הלכה לעולמה: נפרדים מהוונדר וומן הראשונה של ישראל, באתר Xnet‏, 4 במאי 2017
↑  דליה לוינבוק, התגלית החדשה של הקולנוע הישראלי בריקוד חושני, "העולם הזה", גיליון 1155 מ-11 בנובמבר 1959, עמוד 11
↑  מהחולות הלוהטים עד הגט בפאריס, מעריב, 10 בנובמבר 1961
↑   נירית אנדרמן, מתה השחקנית דליה לביא, באתר הארץ, 4 במאי 2017
↑  איתי יעקב, 50 לששת הימים: המלחמה ששינתה את פני תעשיית האופנה לנצח, באתר Xnet‏, 30 באפריל 2017
↑  יוסף לפיד, ה-13 של דליה, מעריב, 19 בפברואר 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575621105171  PLWABN: 9810582988805606  BNE: XX1797147  BnF: cb13896406f (data)  GND: 134440765  ISNI: 0000 0001 1679 0957  LCCN: no98050872  MusicBrainz: 19faa9e3-6976-4baa-8e1a-db5212b18c2c  NTA: 099059312  SUDOC: 166992739  VIAF: 79624122   WorldCat (עם VIAF): 79624122
אסיטה קנקו

| --- | --- |
אסיטה קנקו
אסיטה קנקו
 לידה:  1980  (בת 44 בערך) בורקינה פאסו
 ענף מדעי:  פוליטיקה 
 מקום מגורים:  בלגיה
 מקום לימודים:  Solvay Brussels School of Economics and Management (2017)  אוניברסיטת ואגאדוגו 
 הערות:  חברת הפרלמנט האירופי
 www.assita-kanko.be
 תרומות עיקריות
 פעילותה לשוויון זכויות הנשים ומניעת ניצולן והשחתת איבר מינן בלידה
 
אסיטה קנקו (נולדה ב-14 ביולי 1980) היא עיתונאית, פעילת זכויות אדם ופוליטיקאית שנבחרה כחברת הפרלמנט האירופי בשנת 2019 ומייצגת את הברית הפלמית החדשה.
ביוגרפיה > בורקינה פאסו

קנקו נולדה בגודיר שבבורקינה פאסו בשנת 1980. היא עברה השחתת איבר המין הנשי (FGM - Female Genital Mutilation) בילדותה ומאז פעלה למען איסור המנהג. קנקו עבדה גם עם קרן AHA (אנ') שנוסדה על ידי אייאן חירסי עלי כדי להילחם בהשחתת איבר המין הנשי, נישואים בכפייה והפרות של זכויות אדם, בעיקר של ילדות ונשים על רקע דתי, מוסלמי במיוחד.
לאחר רצח העיתונאי רב ההשפעה בבורקינה פאסו נורברט זונגו (אנ') בשנת 1998, היא למדה עיתונאות והפכה לפעילת זכויות אדם.
ביוגרפיה > המעבר לאירופה

בשנת 2001 קנקו עברה להולנד כדי ללמוד גם שם עיתונאות. בשנת 2004 עברה לגור בבריסל, ובשנת 2008 קיבלה אזרחות בלגית.
ביוגרפיה > תחילת קריירה פוליטית (מקומית)

בשנת 2012 קנקו נבחרה כחברת מועצה בעיר איקסל (אנ') מטעם התנועה הרפורמיסטית. בשנת 2018 היא הצטרפה למפלגת הברית הפלמית החדשה דוברת ההולנדית (N-VA), והצהירה כי היא תומכת במדיניות של דובר ההגירה של מפלגת N-VA תיאו פרנקן (אנ'), וכי לדבריה נדרשת מדיניות חזקה יותר כדי להתמודד עם סחר בבני אדם והגירה בלתי חוקית.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית בפרלמנט האירופי

קנקו נבחרה בשנת 2019 לפרלמנט האירופי ברשימת ה-N-VA, וכיום היא סגנית יושבת ראש בסיעת השמרנים והרפורמיסטים האירופים. לדידה, לאור הנסיגה לכאורה של ארצות הברית מערכים מסוימים בתחום ההגירה הבלתי חוקית, ובנושאים פוליטיים גלובליים, היא תומכת בתפקיד פעיל יותר של האיחוד האירופי, ומניחה שאם לא כן, סין תנסה למלא את החלל. בתפקידה כחברת פרלמנט, היא גם דגלה בטיפול באתגרים העומדים בפני יבשת אפריקה, וקראה להגברת שיתוף הפעולה בתיאום ההקצאות הרפואיות למדינות אפריקאיות במהלך מגפת הקורונה.
קנקו תיארה את עצמה כפעילה לזכויות נשים והקימה ארגון בשם Polin כדי לעודד שוויון הזדמנויות ומעורבות נשית יותר בפוליטיקה. היא דיברה על החשיבות של הגנה על ערכי הנאורות האירופית, קיום מדיניות הגירה אחראית, וטענה לשילוב חזק יותר של מהגרים בחברה האירופית והמערבית כאחד, במקום לשאוף לרב-תרבותיות.
ב-2023, קאנקו תמכה באוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022 והייתה ביקורתית כלפי תגובת האיחוד האירופי, בטענה שהאיחוד "התעורר מאוחר מדי" לבעיה, ו"לקח את השלום כמובן מאליו". היא טענה נגד נייטרליות מול נשיא רוסיה פוטין, ותומכת בשליחת עודפי ציוד צבאי לכוחות אוקראינים, וקבעה: "אם הייתי במבי, לא חמושה, למה שאנהל משא ומתן על שלום עם אריה? אני הייתי רואה שלום, אבל האריה היה רואה רק ארוחה".
ביוגרפיה > קריירה נוספת כסופרת ויועצת לארגונים

בנוסף לעבודתה הפוליטית, קנקו היא סופרת פעילה. בנוסף, מייעצת לחברות בשיטות ליישם יעדים לפיתוח בר קיימא, וכבעלת טור ביומון הפלמי "דה סטנדרד" (אנ').
בשנת 2023 נפתחה חקירה נגד קנקו, בעקבות תלונות על כך שהפחידה את הצוות הפרלמנטרי שלה. החקירה נסגרה עקב העדר ראיות.
בסוף באוקטובר ונובמבר אותה שנה, התפרסמה בנאומים תקיפים בפרלמנט האירופי בזכותה של ישראל להגן על עצמה. זאת תוך נזיפות חריפות כנגד יושב ראש הפרלמנט, ונגד תנועות וארגוני הנשים במערב, על שתיקתם נוכח הזוועות והאלימות מינית של ארגוני הטרור הפלסטינים בטבח שבעה באוקטובר. היא המשיכה בקו זה גם בחודש דצמבר בראיון טלוויזיוני שקיימה איתה רשת "Fox" האמריקאית.
חיים אישיים

קנקו נשואה, יש לה בת אחת (ילידת 2008) ומתגוררת בבריסל בירת בלגיה.
כתביה

Omdat je een meisje bent. Verhaal van een besneden leven (Because you are a girl. Story of a circumcised life) s.l. : Doorbraak, 2019
Leading ladies: maak je ambities waar (Leading ladies: realize your ambitions) Tielt : Lannoo, 2018
De tweede helft. Tijd voor een nieuw feminisme (The second half. Time for a new feminism) [Tielt] : Lannoo, 2015
הערות שוליים

↑  Far-Right and Far-Left Gains in Belgian European Parliament Elections, VRT News, 27 May 2019
1 2  Survivor of FGM, Assita Kanko, Fights for Human Rights for Everyone, AHA Foundation
↑  Alleen Elvis blijft bestaan, Politica, auteur en activiste Assita Kanko is te gast, VRT Max (הולנדית)
1 2  Saskia Vanderstichele, Assita Kanko: 'Bijna tien jaar Belg en ik wacht nog steeds op het feest', Bruzz, 15/2/2018 (הולנדית)
1 2  Assita Kanko opts for the N-VA, NVA, 14 December 2018
↑  Lorna Hutchinson, Assita Kanko: Delivering value through action, The Parliament Magazin, 20 Apr 2020
↑  Assita Kanko - Europees Parlementslid, NVA
↑  Europe's military support for Ukraine: Has the EU risen to the occasion?, France 24, 26/05/2023
↑  Barbara Moens, Harassment claims hit Belgian MEP Kanko, Politico, MAY 25, 2023
↑  Laurens Dekock, Intimidatieklacht Tegen Europees Parlementslid Assita Kanko (N-VA) Geseponeerd, Jul 28, 2023 (הולנדית)
↑  ציקי ברנדוין, חברת הפרלמנט נגד תומך הטרור: "למה אתה לא מגנה? תתבייש לך!", באתר ערוץ 7, 17.10.23
↑  Carmit Soliman, אסיטה קנקו היא צדיקה אחת בסדום, באתר X (טוויטר), 22 נובמבר, 2023
↑  EU Parliament Member Slams Silence of Women's Organizations on Hamas Atrocities, Fox, December 06, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 3419 7753  LCCN: n2014057844  NTA: 39791122X  RERO: 02-A025750327  SUDOC: 177540117  VIAF: 308306093   WorldCat (עם VIAF): 308306093
אברהם מלמד (חבר הכנסת)

אברהם מלמד (7 באוקטובר 1921 – 12 בדצמבר 2005) היה פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם מפד"ל.
קורות חיים

מלמד נולד בעיר קובנה שבליטא ולמד בישיבת טלז. בשנות מלחמת העולם השנייה היה פעיל  במחתרת הציונית בגטו קובנה, ובתום המלחמה עסק בהעלאת פליטי השואה ארצה. עלה לישראל ב-1948 ושירת בחטיבת הנגב של הפלמ"ח במלחמת העצמאות.
היה ממייסדי המושב השיתופי ניר עציון, שם גם נקבר.
למד משפטים וכלכלה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. הוא היה ממקימי התנועה הדתית הפועל המזרחי. נחשב ליוֹנִי בהשקפותיו המדיניות. יחד עם רפאל בן-נתן, מזכ"ל המפד"ל, בנה ושמר את הקשר בין המפד"ל לתנועת העבודה. היה מראשי סיעת "למפנה" במפד"ל.
בשנים 1969–1984 כיהן כחבר הכנסת מטעם מפד"ל מהכנסת השביעית ועד הכנסת העשירית. בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון, ועדת החוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה.
בין תפקידיו: המבקר הכללי של ועידת התביעות העולמית, יו"ר מועצת המנהלים של חברת דובק, חבר מועצת יד ושם. בתפקידו הציבורי האחרון היה ממלא-מקום יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן.
אלמנתו יעל טאוב היא אמנית ילידת צרפת.
אברהם מלמד הוא היוזם הראשון של 10 הצעות חוק פרטיות שנכנסו לספר החוקים.
הערות שוליים

↑  הצעות חוק פרטיות של ח"כ אברהם מלמד, באתר מאגר החקיקה הלאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007344003105171  VIAF: 9269149368818685980009   WorldCat (עם VIAF): 9269149368818685980009
עמוס מוסנזון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בינואר 1927 (בן 97) עין גנים, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  פרדס חנה-כרכור, תל אביב-יפו 
 
עמוס מוסנזון (נולד ב-14 בינואר 1927) הוא לוחם פלמ"ח, מחנך, סופר ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה

מוסנזון נולד במושב הפועלים עין גנים לרבקה וישראל מוסנזון. הוא אחיינם של יגאל מוסינזון ומשה מוסנזון. התגייס לפלמ"ח בשנת 1944 ושירת בפלוגה א' של הגדוד הראשון. השתתף בשחרור המעפילים ממחנה המעצר בעתלית באוקטובר 1945 ובהורדת המעפילים מהאונייה "חנה סנש" בחוף נהריה.
בשנת 1952 פרסם את "ספר החיוכים" בהוצאת מ' ניומן. בהמשך פרסם גם את "גבעה אחת" בהוצאת הקיבוץ המאוחד, וכן מספר סיפורים קצרים נוספים (בהם אחד שתורגם לאנגלית ופורסם בקובץ סיפורים קצרים בשם "Short Asian Stories"). עוד עסק בכתיבת טור הומוריסטי בעיתון "על המשמר".
בשנת 1953 מחזהו "שרשים" זכה בפרס ראשון בתחרות המחזה המקורי התיאטרון הקאמרי.
היה נשוי לציירת ציפורה מוסנזון עד למותה ב-2020. מתגורר בתל אביב.
ספריו

ספר החיוכים: הומורסקות; הקדמה: מ' מוסנזון, תל אביב : מ' ניומן, תשי"ב.
גבעה אחת: סיפור, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ב.
שרשים: מחזה, זוכה פרס תיאטרון הקאמרי, תשי"ג.
הערות שוליים

↑  מחזה של מוסנזון זכה בפרס, דבר, 22 במאי 1953.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307069005171  GND: 114683389X  ISNI: 0000 0000 7057 895X  VIAF: 97373391   WorldCat (עם VIAF): 97373391
מיסיסיפי (אונטריו)

| --- | --- |
המיסיסיפי ליד אנטרים, מחוז אונטריו
המיסיסיפי ליד אנטרים, מחוז אונטריו
 מידע כללי
 אורך:  169 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  40 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  3,750 קמ"ר
 מוצא:  אגם מזינו העליון
 גובה מוצא הנהר:  74 מטרים
 יובלים:  Fall River, Indian River, Clyde River 
 שפך:  נהר אוטווה
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה
 
 תוואי הנהר במפת אונטריו
 
נהר המיסיסיפי (באנגלית: Mississippi River) הוא יובל של נהר אוטווה במזרח אונטריו בקנדה. אורכו של הנהר הוא 169 ק"מ, ומוצאו באגם מזינו העליון. אגן הניקוז שלו 3,750 קמ"ר, וספיקתו היא 40 מ"ק לשנייה.
פלגים אחדים מתמזגים עם המיסיסיפי:
נהר קלייד
נהר אינדיאן (אנ')
נהר פול (אנ')
אזור השימור פורדון (Purdon), בית הגידול הלח הנמצא בקו פרשת המים של הנהרות האלו, כולל את המושבה הקנדית הגדולה של המין Cypripedium reginae – סחלב ורוד-לבן, המונה כ-16,000 פריטים.
בעבר השתמשו בנהר להנעת מכונות בתעשיית הטקסטיל, וכיום בנויה עליו תחנת כוח הידרואלקטרית.
מקור שמו של הנהר לא לגמרי ברור: שמו מאוית כמו נהר המיסיסיפי בארצות הברית, ולפי זה הוא שיבוש של שם אינדיאני מקורי – "המים הגדולים", שלא התייחס לפלג קטן זה, אלא לנהר אוטווה הגדול הזורם בסמוך.
אפשרות נוספת היא, אם כי אין לכך הוכחות, ששם זה הוא שיבוש של הניב האלגונקי (שפה אינדיאנית) שבו "Mazinaa[bikinigan]-ziibi" הוא "נהר הדמות [הצבועה]", המרמז על ציורי הסלעים האינדיאניים הקדומים, שנמצאו על "סלע מזינו", ליד אגם מזינו.
האיים המלדיביים

מאלה, בירת האיים
כיכר העצמאות במאלה
האיים המלדיביים (בדיבהי: ދިވެހިރާއްޖެ), או בשמם הרשמי רפובליקת המלדיביים (ދިވެހިރާއްޖޭގެ ޖުމުހޫރިއްޔާ), הם מדינת איים מוסלמית-סונית המורכבת מקבוצות של אטולים בים הערבי שבאוקיינוס ההודי.
האיים ממוקמים דרומית לטריטוריית האיים ההודית לקשאדוויפ, וכ-700 קילומטרים דרומית-מערבית לסרי לנקה.
המדינה כוללת 26 אטולים שבהם 1,192 איים, שרק 192 מהם מיושבים. האיים המלדיביים הם המדינה בעלת השטח היבשתי הקטן ביותר באסיה, וכן המדינה המוסלמית עם השטח היבשתי הקטן ביותר בעולם.
היא גם חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה

ישנם רישומים משנת 300 לפני הספירה על הגירת תושבי סרי לנקה למלדיביים. הבודהיזם התפשט במלדיביים במאה ה-3 לפני הספירה בתקופת השליט אשוקה.
במהלך המאה ה-12, סוחרים מוסלמים הביאו את האסלאם לאיים, וב-1153 (או 1193) התאסלם המלך הבודהיסטי האחרון של האיים ואימץ את התואר סולטן, כשהוא הופך את ממלכתו לסולטנות.
ב-1558 הפכו האיים למושבה של האימפריה הפורטוגזית שהקימו בהם פייטוריה שהוכפפה לתחנת הסחר העיקרית שלהם בגואה. הפורטוגזים ניסו לנצר את תושבי האיים, כשהם גוררים התקוממות שהביאה לגירושם לאחר 15 שנה.
במהלך המאה ה-17, האימפריה ההולנדית, שנוצרה במהלך מלחמת הולנד–פורטוגל הטילה את חסותה על האיים ב-1654, אך עסקה בעיקר בסחר החוץ שלהם ולא התערבה במנהל המקומי.
לאחר כיבוש הרפובליקה ההולנדית על ידי הרפובליקה הצרפתית הראשונה, השתלט הצי הבריטי על ציילון ב-1796 והכריז על האיים כמדינת חסות של האימפריה הבריטית, מעמד שהוכר בהסכם רשמי בין הבריטים לסולטן המקומי שנערך ב-1887.
הבריטים עודדו את המקומיים בקידום מונרכיה חוקתית, והחוקה הראשונה קודמה ב-1932.
בשנת 1965 הכריזו האיים על עצמאותם מבריטניה תחת השם איי מלדיב, כאשר בסנסקריט מל פירושו קישוט (כדוגמת זר פרחים) ודיב פירושו אי.
בשנת 1968 הוכרזו האיים כרפובליקה.
בשנת 1985 הפכה לחברה בחבר העמים הבריטי ובשנת 1988 דוכא ניסיון הפיכה ברפובליקה, לאחר שבשנים קודמות נערכו כמה ניסיונות הפיכה שנכשלו אף הם.
היסטוריה > תיאורו של אבן בטוטה

הנוסע המוסלמי אבן בטוטה (1304–1377) ביקר באזור האיים המלדיביים. הוא סיפר כי כ-2,000 איים מפוזרים כשרשרת פנינים. הוא הגיע למאלה (Malé), בירת האיים המלדיביים. המדינה, שכבר קיבלה על עצמה אז את האסלאם, כיבדה אותו במשרת שופט עליון. השליטה, המלכה רהנדי קילג'ה או ח'אדיג'ה (Rehendi Kilege, Khadija) חיפשה מומחה לנוהגי האסלאם. הם נתלו בהזדמנות שקאדי רשמי נחת באי, העניקו לו זהב, פנינים ושפחות צעירות וביקשו כי יסכים להישאר זמן רב. אבן בטוטה, ראה שאינו יכול לסרב ונענה. הוא רכש את אמון התושבים כשהצליח להביא להפסקת המנהג להקריב מדי חודש בתולה לשד.
בתפקידו כשופט עליון החליט אבן בטוטה להנהיג מנהגים חדשים כמקובל באסלאם: את ידי הגנבים יש לכרות, את הפוגעים בקשישים יש להעניש ואת אלה שאינם מבקרים במסגד בימי שישי יש לבזות בפומבי. גולת הכותרת של מפעלו הדתי היא בניסיון להפסיק את הנוהג שלפיו הנשים לובשות בגד רק בחציו התחתון של הגוף. אפילו אשת הסולטאן נהגה כך, אך לא עלה בידו של אבן בטוטה להפסיק נוהג זה. עוד נוהג היה שלא לרצונו: ימאים שהיו מגיעים לאיים היו נושאים נשים וכאשר עזבו את האי היו מגרשים אותן.
פוליטיקה

האיים המלדיביים הם רפובליקה נשיאותית. באוקטובר 2008 נבחר לנשיאות האיים המלדיביים מוחמד נשיד, בבחירות הדמוקרטיות הראשונות שהתקיימו באיים וסיימו את שלטונו הדיקטטורי של מאומון עבדול גאיום, שנמשך יותר משלושה עשורים. הנשיא נבחר על ידי הפרלמנט (המג'ליס), הכולל חמישים נציגים, לתקופה של חמש שנים. עם זאת, החוקה מונעת מלא-מוסלמים להצביע.
בפברואר 2012 הודח מוחמד נשיד, נשפט על עיסוק בטרור ונשלח למאסר של 13 שנים. בבחירות שנויות במחלוקת שנערכו ב-2013, נבחר עבדולה יאמין, אחיו למחצה של מאומון עבדול גאיום, אשר שרד ניסיון התנקשות ב-2015. במאי 2016, לקראת הפגנה מתוכננת כנגד הממשלה, הוכרז במדינה מצב חירום.
בבחירות שנערכו באפריל 2019 ניצחה המפלגה הדמוקרטית בהובלתו של איברהים מוחמד סוליך ואיישה 65 מתוך 87 מושבים בפרלמנט.
הייתה זו הפעם הראשונה שמפלגה זכתה במושבים כה רבים.
כלכלה ותיירות

בעבר היה ענף הדיג הענף החשוב באיים המלדיביים, אך החל מ-1989, בעקבות רפורמות כלכליות של הממשלה, הפכה התיירות לענף החשוב ביותר לכלכלת המלדיביים ונכון ל-2009 היא אחראית לכשליש מהתוצר המקומי הגולמי של המלדיביים ולכ־60% מההכנסות במטבע זר (מט"ח).
למעלה מ-90 אחוזים מהכנסות המדינה ממסים מגיעות ממסים על יבוא ועל עסקי תיירות. בשנת 2006 ביקרו באיים למעלה מ-600 אלף תיירים, רובם נכנסו למדינה דרך נמל התעופה הבינלאומי ולנה.
בראשית 2021, הוחלט בצעד תקדימי באיים המלדיביים, לאסור על שימוש בפלסטיק חד-פעמי, עד 2023 בשלב זה. ההחלטה התקבלה עקב כמויות אשפה גדולות מאוד, שמיוצרות מדי שנה על ידי התושבים והתיירים, אשר המדינה מתקשה להתמודד איתן.
גאוגרפיה

האיים המלדיביים הם המדינה השטוחה ביותר בעולם, והגובה המרבי מעל פני הים הוא 2.3 מטרים בקירוב. היא מדינה הנמוכה ביותר בעולם עם גובה ממוצע של 1.5 מ' על פני הים.
הצונאמי שנגרם על ידי רעידת האדמה באוקיינוס ההודי ב-2004, הציף חלקים מהאיים והותיר תושבים רבים ללא בית. הצונאמי גרם לשינויים כה רבים באיים, עד שהיה צורך לשרטט את מפותיהם מחדש.
לצורך ההתמודדות עם עליית מפלס מי הים הצטרפה המדינה לברית מדינות האיים הקטנות.
את המדינה חוצה קו המשווה אך הוא אינו חוצה ישירות שום אי במדינה אלא עובר סמוך אליו.
דמוגרפיה

בתחילת המאה ה-20 חיו במלדיביים כ-70,000 בני אדם. האוכלוסייה גדלה לכ-100,000 בשנות ה-60 של המאה ה-20 ונכון ל-2023, היא עומדת על כ-565,000 תושבים. נכון ל-2021, חיו באי גם למעלה מ-281,000 עובדים זרים ומהגרים בלתי חוקיים ממדינות בנגלדש, הודו, סרי לנקה, נפאל וסין.
תוחלת החיים עומדת על 79.61 שנים. שיעור הפריון הוא 1.7 ילדים לאישה.
דמוגרפיה > מוצא אתני

מבחינה אתנית, התושבים המלדיביים הם עם המעורב ממוצאים שונים של מתיישבים, שהגיעו במהלך השנים לאיים. מבחינה לשונית שפתם, דיבהי, משתייכת לשפות ההודו אריות של תת-היבשת ההודית, עם השפעות דראווידיות מסוימות.
דמוגרפיה > דת

לאחר תקופה ארוכה של בודהיזם במלדיבים, סוחרים מוסלמים חשפו את המקומיים לדת האסלאם. תושבי האי המירו את דתם במאה ה-12.
כל אוכלוסיית האיים המלדיביים הם מוסלמים ודרוש להיות בן דת זו על מנת לקבל אזרחות.
יחסים עם ישראל

האיים המלדיביים לא מקיימים יחסים דיפלומטיים עם מדינת ישראל, בנוסף נאסר על ישראלים לקבל אשרת כניסה בנמל התעופה.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל הודיעה המדינה ב-2 ביוני 2024 שאין כניסה אליה לתיירים עם דרכון ישראלי.
ראו גם

מחוזות האיים המלדיביים
הבולים של האיים המלדיביים
אוטווה (נהר)

| --- | --- |
שקיעה בנהר אוטווה
שקיעה בנהר אוטווה
 מידע כללי
 אורך:  1,271 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  1,950 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  146,000 קמ"ר
 מוצא:  אגם קאפימיצ'גאמה הרי הלורנטיניים - קוויבק
 גובה מוצא הנהר:  430 מטרים
 יובלים:  Rivière Kinojévis, Ruisseau Mohr, Petite rivière à l'Ours, Petite rivière Saumon, Rivière Antoine, Rivière Saumon, Rivière Quinchien, Rivière à l'Ours, Rivière à la Loutre, Rivière Beauchêne, Rivière Lavallée, Rivière du Calumet, Rivière Kingham, Rivière Darlens, Rivière Blanche, Petite rivière Blanche, Rivière Kânitawigamitek, Rivière Fraser, Rivière Marrias, Rivière Saint-Cyr, Rivière Roger, Rivière Blanche, Rivière Festubert, Rivière Chochocouane, Rivière Camachigama, Rivière Doré, Rivière Camatose, Rivière Capitachouane, Chenal du Sud, La Petite Blanche, Muskrat River, נהר מונטריאול, Blanche River, Mattawa River, מיסיסיפי, Petawawa River, נהר רידו, Rivière du Nord, Coulonge River, Kipawa River, Rivière Rouge, Rivière Dumoine, Rivière Noire, Rivière Viviry, Rivière de la Petite Nation, Gatineau River, Rivière Schyan, Rigaud River, Rivière à la Raquette, Carp River, Rivière du Lièvre, Rivière Quyon, Carillon Canal, תעלת רידו, Rivière Maganasipi, Madawaska River, South Nation River, Ruisseau Cushing 
 שפך:  נהר סנט לורנס
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה
 אגן הניקוז של נהר אוטווה
 
נהר אוטווה הוא נהר בקנדה, התוחם ברוב אורכו את הגבול בין פרובינציית אונטריו ופרובינציית קוויבק. אורכו הכולל הוא 1,271 ק"מ. שטח אגן הניקוז שלו 146,000 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת סמוך לשפכו היא 1,950 מ"ק לשנייה, והיא עשויה להגיע עד ל-8,000 מ"ק לשנייה.
מקורו של הנהר באגם קפימיצ'גאמה בהרי הלורנטיניים במרכז קוויבק. משם הוא זורם מערבית לאגם טימיסקאמינג, לעבר גבול אונטריו. הוא ממשיך דרומה לאוטווה וגאטינו, שם הוא צונח מגובה של 60 מטר, במפלי שודייר (Chaudière), ומתאחד עם נהרות רידו וגאטינו.
הנהר המאוחד ממשיך וזורם עד סמוך למונטריאול, שם הוא יוצר את אגם שני ההרים ומתאחד עם נהר סנט לורנס הנשפך לאוקיינוס האטלנטי.
יובליו העיקריים של נהר אוטווה הם:
נהר בונשר
נהר קולונג'
נהר דומוין
נהר גאטינו
נהר קיפאווה
נהר דו ליבר
נהר מאדאוואסקה
נהר מאטאווה
נהר מיסיסיפי
נהר מונטריאול
נהר דו-נור
נהר נואר
נהר פאטאוואווה
נהר רידו
נהר רוג'
נהר סאות' ניישן
הכנסת השמונה עשרה

| --- | --- |

 ממשלות:  הממשלה השלושים ושתיים
 תקופת כהונה:  24 בפברואר 2009 – 5 בפברואר 2013  (4 שנים)
 מערכת בחירות:  10 בפברואר 2009
 הנהגה
 יו"ר הכנסת:  ראובן ריבלין 
 ראש הממשלה:  בנימין נתניהו
 ראש הקואליציה:  זאב אלקין
 ראש האופוזיציה:  ציפי לבני, שאול מופז ושלי יחימוביץ'
 הרכב הכנסת
 
 סיעות הקואליציה:  מספר חברי הקואליציה 66       הליכוד (27)       ישראל ביתנו (15)       ש"ס (11)       העצמאות (5)       יהדות התורה (5)       הבית היהודי-מפד"ל החדשה (3)
 מספר חברי הקואליציה:  66 / 120
 סיעות האופוזיציה:  מספר חברי האופוזיציה 54      קדימה (28)       העבודה (8)       האיחוד הלאומי (4)       חד"ש (4)       רע"מ-תע"ל (4)       מרצ (3)       בל"ד (3)
 מספר חברי האופוזיציה:  54 / 120
 מפלגת השלטון:  הליכוד
 
 → הכנסת השבע עשרה הכנסת התשע עשרה ← 
 
הכנסת השמונה עשרה, שהרכבה נקבע בבחירות לכנסת השמונה עשרה, הושבעה ב-24 בפברואר 2009. ב-16 באוקטובר 2012 התפזרה הכנסת. הבחירות לכנסת התשע עשרה נערכו ב-22 בינואר 2013.
חלוקת המושבים בכנסת השמונה עשרה > תוצאות הבחירות לכנסת השמונה עשרה

קדימה – 28 מושבים
הליכוד – 27 מושבים
ישראל ביתנו – 15 מושבים
העבודה – 13 מושבים
ש"ס – 11 מושבים
יהדות התורה – 5 מושבים
האיחוד הלאומי – 4 מושבים
חד"ש – 4 מושבים
רע"ם-תע"ל – 4 מושבים
הבית היהודי – 3 מושבים
מרצ – 3 מושבים
בל"ד – 3 מושבים