stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמות האזרחים בארגנטינה
מלחמות האזרחים במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 > קוריינטס וחוחוי במהלך 1874

עם פרוץ ההפיכה של מיטרה, החל מרד לטובתו בקוריינטס שדוכא מייד, אלא שבעקבותיו התמרד הקולונל פלאסידו מרטינס (Plácido Martínez). כוח של צבא ארגנטינה רדף אחריו, ומשנודע לו על תבוסותיהם של מיטרה ושל ארדונדו – הוא נמלט לאורוגוואי.
ללא קשר למרידות של הליברלים – תומכי מיטרה – פרצה בחוחוי התקוממות של האינדיאנים על רקע שינויים בחלוקת הקרקעות. הם הדפו בהתחלה את התקפותיו של מושל חוחוי חוסה מריה אלווארס פראדו (José María Álvarez Prado), אך הובסו לבסוף בקרב קרה (Quera) ונטבחו בהמוניהם.
מלחמות האזרחים במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 > כישלונות והישרדות של תומכי מיטרה

אנטוניו טבואדה (Antonino Taboada) מסנטיאגו דל אסטרו ומושל הפרובינציה אבסלון איבארה (Absalón Ibarra) תמכו במיטרה ובניסיון ההפיכה, ולאחר דיכוייה אבז'אנדה הפעיל עליהם לחץ כדי לכפות את סמכותו גם בצפון המדינה, ואיבארה נאלץ להתפטר בדצמבר 1874.
בסוף מרץ 1875 הגיעו יחידות של צבא ארגנטינה לסנטיאגו דל אסטרו כדי לסייע לאופוזיציה לתפוס את השלטון; ולאחר שפרצו מעשי איבה הדדיים, בזיזות, וחיסולים – טבואדה גלה לסלטה, ונאמניו הובסו לחלוטין עד סוף יוני 1875.
באמצע 1875 – האוטונומיסטים והליברלים בבואנוס איירס כרתו ברית, אך זו לא באה לידי ביטוי בשאר הפרובינציות.
בסנטה פה פרץ מרד בראשות שני מושלים לשעבר – פטריסיו קוז'ן (Patricio Cullen) וניקאסיו אורוניו (Nicasio Oroño) – ובשיתוף שכירי חרב ממושבות שווייצריות ואחרות, ושכלל גם ניסיון השתלטות כושל על בית הממשל; ולבסוף קוז'ן הובס ונהרג בקרב לוס קאצ'וס (Los Cachos) ב-20 במרץ 1877.
בשנה שלאחר מכן, משנכנס סימון דה איריונדו (Simón de Iriondo) האוטונומיסט לכהונתו השנייה כמושל, היו מרידות ליברליות רבות שלא נשאו פרי.
בקוריינטס סירבו הליברלים להשתתף בבחירות של 1877, הם ארגנו בחירות חלופיות מטעמם, וכך כל מפלגה ניצחה לשיטתה ומינתה רשות מחוקקת ומושל.
חילוקי הדעות התדרדרו למלחמה פנימית שגרמה לחלוקתה של קוריינטס בין שני המחנות, ולבסוף לניצחון הליברלים שכבשו את בירת הפרובינציה ב-30 ביולי 1877.
קוריינטס ובואנוס איירס יהיו הפרובינציות היחידות שיתנגדו לבחירה בחוליו ארינטינו רוקה (Julio Argentino Roca) כנשיא ב-1880.
המהפכה בבואנוס איירס ב-1880

ב-1880 הממשל הפדרלי "התארח" בעיר בואנוס איירס, שלגביה לא הייתה לו סמכות.
לאחר המהפכה הכושלת של מיטרה ב-1874 קמה קואליציית מפלגות בבואנוס איירס שב-1876 התייצבה מאחורי קרלוס טחדור (Carlos Tejedor) – אוטונומיסט שהיה מקובל על תומכי מיטרה – בתור מועמד לתפקיד מושל.
מנגד, הגנרל חוליו ארחנטינו רוקה (Julio Argentino Roca) נחשב למועמד המוביל לתפקיד הנשיא הבא לאחר הצלחותיו בדיכוי המרידה של מיטרה ובכיבוש המדבר (השתלטות על דרום ארגנטינה ושטחים בצפונה שעד אז נשלטו בידי שבטי אינדיאנים).
הנשיא ניקולאס אבז'אנדה, לקראת סיום כהונתו, העביר חוק שהכריז על בואנוס איירס כעל עיר הבירה.
המהפכה בבואנוס איירס ב-1880 > מלחמת האזרחים האחרונה

קרלוס טחדור, מושל בואנוס איירס, החל לחמש את תושבי העיר ולארגן אותם במיליציות, בניגוד לחוק מאוקטובר 1879 שאסר על כך ללא קבלת רשות מהנשיא. משניסה אחד מקציני צבא ארגנטינה למנוע פריקת נשק מאונייה בנמל – כוחותיו של הקולונל חוסה אינסנסיו ארייס (José Inocencio Arias) לא איפשרו לו להפריע לכך.
עוד קודם לכן, ב-4 ביוני 1880, הנשיא ניקולאס אבז'אנדה העביר את בירת בואנוס איירס לבלגרנו (Belgrano) – ישוב סמוך לבואנוס איירס שכיום הוא חלק ממנה – כולל הסנאט, בית המשפט ובית הנבחרים.
במקביל, אבז'אנדה הורה על קידום יחידות צבאיות לכיוון בואנוס איירס, ובתגובה המושל טחדור איחד את כל המיליציות מהפרובינציה לכוח צבאי אחד.
ב-17 ביוני 1880 פרץ קרב אוליוורה (Olivera) בין צבא ארגנטינה לחלק מאותן יחידות שנהנו מיתרון מספרי אך היו לא מאורגנות והובסו, אך התוצאה המעשית הייתה שהן נסוגו לכיוון העיר בואנוס איירס, ואילצו את הצבא לתקוף את העיר עצמה.
המתקפה על בואנוס איירס החלה ב-20 ביוני 1880, ואף על פי שהיא נבלמה בידי מגיני העיר – הם סבלו מאבדות כבדות ומנזקים גדולים לרכוש, ומבחינה אסטרטגית – צבא ארגנטינה ניצח.
טחדור הורה למיטרה לפתוח במשא ומתן עם השלטונות, וב-30 ביוני הוא הציג את התפטרותו. המיליציות פורקו מנשקם, הרשות המחוקקת פוזרה, והוקם ממשל זמני חלופי לפרובינציה.
המהפכה בבואנוס איירס ב-1880 > קוריינטס, שדה הקרב האחרון

הפרובינציה האחרונה בה נותר ממשל הנאמן למיטרה הייתה קוריינטס מאז ההפיכה ב-1878.
משעמדו לפרוץ מעשי האיבה בבואנוס איירס בין טחדור לאבז'אנדה – קוריינטס הציעה לשלוח כוחות צבאיים לעזרת טחדור, הצעה נדיבה שקשה היה לה לממשה; ואילו בואנוס איירס הציעה לה סיוע בנשק, תחמושת וכסף.
כעבור מספר ימים כוחות מקוריינטס פלשו לאנטרה ריוס ותקפו מספר משמרות מקומיים. בתגובה, אבז'אנדה הורה על התערבות פדרלית, ובמהלך המחצית השנייה של יולי 1880 נכבשו הערים המרכזיות בפרובינציה.
המושל פליפה קברל (Felipe Cabral) נטש את בירת הפרובינציה בראש כוח צבאי, וכעבור מספר ימים מצא מקלט בפרגוואי.
סגן המושל – חואן אסטבן מרטינס (Juan Esteban Martínez) – נסוג לכיוון צפון מערב וניגף בשני קרבות בסוף יולי (טקוארה קרנדי Tacuara Carendí) ובתחילת אוגוסט (איטוסאינגו, Ituzaingó).
האחרונה מבין השתיים הייתה הקרב האחרון במלחמות האזרחים הממושכות של ארגנטינה שנמשכו 66 שנים – מאז המרד של ארטיגאס ב-1814.
עדיין, יהיו מרידות בהן קוריינטס תיטול חלק, בשנות ה-90 של המאה ה-19 ושנות ה-30 של המאה ה-20, ואף יהיו בהן תנועות של כוחות צבאיים; אך לא ייערכו קרבות כבעבר.
המהפכה בבואנוס איירס ב-1880 > הפדרליזציה של בואנוס איירס

ב-24 באוגוסט 1880, אבז'אנדה העלה את הצעת החוק שאושרה בקונגרס ב-21 בספטמבר ושלפיה בואנוס איירס הוכרזה כבירת הרפובליקה, הועמדה תחת פיקוח פדרלי, והוכרזה כישות פדרלית נפרדת מהפרובינציה.
חוק זה היה טעון אשרור הרשות המחוקקת של בואנוס איירס, לשם כך נערכו בחירות בפרובינציה בהן ניצחה המפלגה האוטונומיסטית הלאומית, והחוק אושר סופית בנובמבר 1880.
חודש לפני כן, חוליו ארחנטינו רוקה הפך לנשיא והשלים את יישום החוק, ובירת הפרובינציה עברה לעיר לה פלאטה שנוסדה לשם כך.
כך התייצבה גם שיטת הממשל הפדרלית של ארגנטינה.
יעקב זמיר

| --- | --- |

הרב יעקב זמיר בטקס השבעת הדיינים החדשים במשכן הנשיא
 לידה:  5 במאי 1952 (בן 72) י' באייר תשי"ב מרוקו
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  נתניה, ירושלים
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  דיין בבית הדין הרבני הגדול
 
הרב יעקב זמיר (נולד ב-י' אייר ה'תשי"ב, 5 במאי 1952) הוא דיין ישראלי, המכהן מאז יולי 2016 כדיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. קודם לכן היה אב בית דין בביה"ד האזורי בנתניה.
ביוגרפיה

למד בסניף של ישיבת פורת יוסף בשכונת קטמון בירושלים, שם נוצרו קשרי חברות בינו לבין הרב יצחק יוסף (לימים, הראשון לציון והרב הראשי לישראל), ומאז הם לומדים בקביעות בחברותא, ולאחר מכן המשיך במשכן הישיבה בשכונת גאולה ובישיבת תורה והוראה בתל אביב אצל הרב אליהו שרים. לאחר נישואיו למד דיינות בכולל של ישיבת חזון עובדיה יחד עם הרב יצחק יוסף אצל הרב עובדיה יוסף. בשנות ה-80 כיהן כראש הכולל של רב העיר בית שמש, שמעון ביטון. בשנת 1996 התמנה לדיין בבית הדין בנתניה, ובהמשך התמנה לאב בית הדין ולאחר מכן לראש אבות בתי הדין בנתניה. ביוני 2010 מונה במינוי זמני לדיין בבית הדין הגדול בירושלים, וביולי 2016 הפך המינוי לקבוע.
חבר הוועדה למינוי דיינים.
נשוי ומתגורר בירושלים. חתנו הוא הרב אליהו אילוז, רבה של אור עקיבא.
הערות שוליים

↑  משה ויסברג הנבחרים: הכירו את תשעת הדיינים החדשים, באתר בחדרי חרדים, ז' בתמוז תשע"ו.
↑  שמע בני עמ' מד
↑  קובי נחשוני, הסוף לשיתוק: מונו דיינים לביה"ד הגדול, באתר ynet, 1 ביוני 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406452305171  VIAF: 92156674895733580398   WorldCat (עם VIAF): 92156674895733580398
ראיין טדר

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1979 (בן 45) טלסה, אוקלהומה, ארצות הברית
 שם לידה:  ראיין בנג'מין טדר
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אורל רוברטס, Colorado Springs Christian Schools 
 סוגה:  פופ, פופ-רוק, רוק, אר אן בי
 סוג קול:  טנור די גרציה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  שירה, פסנתר, קלידים, גיטרה, גיטרה בס, תופים, סינתסייזר, גלוקנשפיל, כלי הקשה
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס אינטרסקופ רקורדס
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לאלבום השנה (2011) 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ראיין טדר (באנגלית: Ryan Tedder; נולד ב-26 ביוני 1979) הוא זמר, פזמונאי, מפיק ומעבד אמריקאי. טדר משמש כזמר, קלידן וכותב השירים המרכזי של להקת וואן ריפאבליק. כמו כן כתב והפיק שירים לאמנים רבים, בהם טיילור סוויפט, ביונסה, ליאונה לואיס, אדל, קלי קלרקסון, פאר איסט מובמנט, דמי לובאטו, ואן דיירקשן, ג'ורדן ספארקס, מארון 5, ג'יימס בלאנט, ג'ניפר לופז, אלי גולדינג, פול אוקנפולד, אריאנה גרנדה, ווסטלייף, U2, ופול מקרטני.
לטדר שלושה פרס גראמי בתור מפיק וכותב באלבומים "21" ו-"25" של אדל והאלבום "1989" של טיילור סוויפט.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן של ואן ריפאבליק

2007: Dreaming Out Loud
2009: Waking Up
2013: Native
2016: Oh My My
2021: Human
2024: Artificial Paradise
כמפיק וכותב

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .
| שנה | שיר | ביצוע | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Divine | ט.א.ט.ו. | כותב, מפיק, נגן |
| 2007 | Do It Well | ג'ניפר לופז | כותב, מפיק |
| 2007 | Bleeding Love | ליאונה לואיס | מפיק, כותב, נגן |
| 2007 | Break Anotha | בלייק לואיס | כותב, מפיק |
| 2007 | Arms Around Your Love | כריס קורנל | כותב |
| 2007 | He Said She Said | אשלי טיסדייל | כותב |
| 2007 | Love Like This | נטשה בדינגפילד (יחד עם שון קינגסטון) | כותב, מפיק, קולות רקע |
| 2008 | On My Way Here | קליי אייקן | כותב, מפיק |
| 2008 | Reach Out | הילרי דאף | כותב, מפיק |
| 2008 | Strike the Match | Monrose | כותב, מפיק |
| 2009 | Please Don't Stop the Rain | ג'יימס מוריסון | כותב, מפיק |
| 2009 | Already Gone | קלי קלרקסון | מפיק, כותב, נגן, קולות רקע |
| 2009 | Battlefield | ג'ורדן ספארקס | כותב, מפיק |
| 2009 | Halo | ביונסה | כותב, מפיק |
| 2009 | Happy | ליאונה לואיס | כותב, מפיק |
| 2009 | Long Gone | כריס קורנל | כותב, מפיק |
| 2010 | Obsession | סקיי פררה | כותב, מפיק |
| 2010 | Strip Me | נטשה בדינגפילד | כותב, מפיק |
| 2010 | Stay the Night | ג'יימס בלאנט | כותב |
| 2010 | City Lights | ניקי פלורס | כותב, מפיק, קולות רקע |
| 2011 | I Remember Me | ג'ניפר הדסון | כותב, מפיק |
| 2011 | The Last Goodbye | דייוויד קוק | כותב |
| 2012 | Calling (Lose My Mind)‎ | ראיין טדר | כותב ומבצע |
| 2013 | Bonfire Heart | ג'יימס בלאנט | כותב |
| 2013 | We Remain | כריסטינה אגילרה | כותב, מפיק |
| 2014 | Neon Lights | דמי לובאטו | כותב, מפיק |
ירון בנימיני

אין תמונה חופשית
ירון בנימיני (נולד ב-1961) הוא אמן לחימה ישראלי ומייסד מכללת ילון (לשעבר אינטרנשיונל גוג'ו ריו).
ביוגרפיה

בנימיני נולד בפתח תקווה, אח תאום לאמיר בנימיני, שנפל במבצע שלום הגליל. החל ללמוד ג'ודו אצל יונה מלניק בגיל 6 עד גיל 12, אז עבר ללמוד קראטה אצל יהודה פנטנוביץ'. עד גיוסו לצה"ל הגיע לחגורה שחורה, דאן 1, בקראטה גוג'ו ריו ובמהלך שירותו הפך למדריך קרב מגע וקצין כושר קרבי, תפקידים אותם עדיין ממלא במילואים.
למד בתיכון ברנר פתח תקווה.
לאחר שרותו הצבאי המשיך ללמוד ולפתח את כישוריו כאמן לחימה ומדריך בקראטה גוג'ו ריו עם רוני קלוגר וכן בסגנונות קונג פו שונים אותם למד ממורים ביפן וסין. בשנים 1985–1987 השתתף וזכה מדי שנה באליפות ישראל בקראטה במקצה קומיטה עד 65 ק"ג וכן במקצה הקאטה.
ב-1987 היה חתן פרס הוועד האולימפי בישראל על הישגיו הספורטיביים בתחומו וכן מונה לשופט באליפות ישראל לקראטה בשנים 1986 ו-1987 כמו גם במכביה ה-13 ב-1989. בשנת 1997 זכה בגביע עולם באליפות הבינלאומית השישית לאמנויות לחימה, בקטגוריית אמני לחימה בכירים. בשנים 1994–1998 שירת בתפקיד המזכיר הכללי בארגון EWF - European WuShu Federation ואף מונה לשופט בינלאומי מטעם ארגון זה.
בשנת 1989, במקביל להמשך לימודיו במזרח, פתח בית ספר פרטי תחת השם אינטרנשיונל גוג'ו ריו, כיום בשם מכללת ילון.
בשנת 2008 פרש מתחום הקראטה וכיום מלמד אמנויות סיניות בלבד: קונג פו, טאי צ'י וצ'י קונג, וממשיך ללמד באופן אישי את תלמידיו במכללתו.
מופיע לעיתים בתוכנית "בתנועה" של ערוץ הבריאות, שם מציג את סגנון הטאי צ'י יאנג - 40 משפטי התנועה.
פוטותרפיה (טיפול רגשי)

ערך זה עוסק בטיפול רגשי באמצעות צילום. אם התכוונתם לטיפול רפואי באמצעות חשיפה לאור, ראו .
פוטותרפיה (Phototherapy) היא שיטה בפסיכותרפיה שבה נעשה שימוש טיפולי בטכניקות של צילום ככלי טיפולי.
הפוטותרפיה היא אחת משיטות הטיפול הקיימות בתוך תחום הטיפול באמנות.
הפוטותרפיה משלבת תאוריות מעולם הפסיכולוגיה, טכניקות מתחום פסיכותרפיה ותאוריות הנוגעות לתהליכי יצירה.
"פוטותרפיה הוא טיפול פסיכותרפויטי המשתמש בצילום כמרחב להתרחשות הטיפולית. הטיפול הצילומי עושה שימוש בדימויים כאמצעי מעורר, מארגן ומבנה תהליכים תודעתיים (לדוגמה: התחברות לעבר, הבניית סיפר, הצפת מצבים רגשיים, חידוד תפיסות, המסת הגנות, סובלימציה וכדומה). ביסודו, זה תהליך פענוח פרשני ברמות תודעה שונות: פיזית, נפשית חברתית, רוחנית של 4 הסודות הצפונים בדימוי (צלם, אובייקט, צופה, תרבות)"
יתרונות הצילום ככלי טיפולי

בדומה לשיטות אחרות מתחום הטיפול באמנויות מאפשרת הפוטותרפיה שיח לא מילולי בין המטפל והמטופל. כמו כן, הנצחת התכנים על גבי תמונה מאפשרת מתן משמעות יתרה וכן התבוננות בדיעבד על תוצרים ישנים. מעבר לכך, יש לפוטותרפיה מספר יתרונות ייחודיים נוספים:
נגישות – הצילום נגיש ומוכר ועל כן לא מאיים; רבים נושאים טלפון סלולרי המצויד במצלמה, ניתן לצלם כמויות רבות של תמונות, התוצאה מידית, וניתן לראות את התוצאה הסופית. כל סמארטפון מצויד באפשרות של עריכת תמונות ואפקטים שונים. ניתן גם להעלות ולשתף באופן מיידי את התוצר עם חברים וברשתות החברתיות (פייסבוק ואינסטגרם למשל).
עוקף הגנות – ניתן באמצעות הצילום לעקוף הגנות של הנפש. מטופלים משתמשים במגוון הגנות במהלך הטיפול (שמתבטאות בהתנהגויות כגון לא לדבר באופן ישיר עם המטפל על הקושי); הגנה היא חיובית ומאפשרת תפקוד יומיומי, אך לעיתים הפחתת הצורך בשימוש בה תורמת להתקדמות בטיפול. שימוש בצילום במהלך הטיפול מאפשר יצירת תקשורת לא-מילולית, בבחינת "תמונה אחת שווה אלף מילים". לעיתים בחירה של המטופל בתמונה מסוימת מעבירה בצורה חזקה את הלך הרוח בו הוא נמצא, ללא מילים.
ריפריימינג (מיסגור מחדש) – הצילום מאפשר למסגר מחדש תמונה קונקרטית, ובהשאלה גם מצב ומציאות מסוימת. ניתן להציע נקודת ראות חדשה לפרשנות של תמונה, או להסתכל על דבר מוכר מזווית צילומית אחרת, שונה מההרגל של הפרט.
נותן מענה לכמיהה לניראות של המטופל – כיצד הוא משתקף בעיני האחר (למשל הצלם שלכד אותו במצלמתו). הפסיכואנליטיקאי דונלד ויניקוט טען שמבטה של האם הוא בראש ובראשונה השתקפות פניו של התינוק; הניראות, אם כן, היא צורך ראשוני של כל אדם.
המציאות הנתפשת בעין המצלמה

במבט בתצלום האדם מאמין שהוא רואה את המציאות העובדתית והאמיתית כפי שהייתה ונתפשה במצלמה. יש בצילום תחושה של הוכחת קיום, הוכחת מציאות ואמת. הדבר מוסיף לתצלום עוצמה. על כך כתבה לינדה ברמן בספרה "מאחורי החיוך": "אנו מסוגלים לבטוח בדבר שביכולתנו לראותו תמיד, בעוד שאנו עשויים להטיל ספק בזיכרון או בתיאורים מילוליים" הפילוסוף רולאן בארת כתב: "מה שהצילום מעתיק לעדי עד אירע רק פעם אחת"
לעיתים, תצלום אחד יכול להכיל את הנרטיב המרכזי של האדם, התמה של חייו. ייתכן כי התצלום מציג דווקא נרטיב שנוגד או מרחיב את הסיפור הדומיננטי של חייו (בדרך כלל אדם יוצר לעצמו סיפור דומיננטי אחד).
תמונת סטילס מבטאת את תפיסת המציאות בנקודה רגעית אחת, שהיא ייחודית ואין דומה לה; הקפאת רגע מיוחד שנתפש באופן מכני, ולא יוכל לחזור על עצמו. דבר זה הוא המטעין את האפשרויות האינסופיות של התבוננות ופענוח תצלום.
הצופה, הבוחן את תוכנה של התמונה, מביא עמו את תכניו האישיים הפנימיים, המודעים ואלה שאינם במודע. הוא המזין את התמונה בתוכן הידוע רק לו ואשר מספר את עברו המצוי בהווה.
לא פחות חשוב מהאובייקט המצולם, הוא מה שאינו בתצלום: מה שנמצא מחוץ לגבולות הפריים הפיזי, הסיפור הסמוי שאינו מופיע בתוך המסגרת אשר תוחמת את תחילת הצילום וסיומו. חשוב לזכור שהתת מודע שלנו מצלם כל הזמן בעיניים רגעים וסיטואציות טובות יותר וטובות פחות ולכן כאשר המטופל מצלם במקום מסוים, ברגע מסוים, סיטואציה מסוימת, חשוב להבין שהתת מודע צילם באותו רגע משהו. חלק מהמשהו הזה יופיע בתמונה המצולמת אך חלק מהפרשנות והבחירה דווקא באותו אובייקט ובאותו מקום נשאר בתת-מודע ולא עובר לתצלום. על ידי התבוננות בתמונה המצולמת ניתן יהיה לשאול את המטופל שאלות פתוחות על התוכן הקיים בתמונה ולהגיע בשלב מסוים לשאלות על התוכן הלא קיים בתמונה. תוכן שהיה רוצה שיהיה בתמונה, תוכן שחסר לו בתמונה וכדומה. ייתכן שבאופן טבעי תוך התבוננות בתמונה, המטופל יציף תוכן אשר לא נמצא בתמונה אך בעל משמעות עבורו, המטפלים צריכים להיות קשובים במיוחד ברגעים שתכנים עולים מהתת מודע למודע.
אם כן, אמצעי עבודה נוסף הם תצלומים שהמטופל יכול לזכור בראשו אך לא נמצאים בחדר או בכלל. ייתכנו גם שהם רק זיכרונות החקוקים בראשו כתמונות שלא צולמו. במקרה כזה אפשר להציע שחזור של התמונות הללו; שחזור בכלל של תמונות יכול לאפשר ריפיימינג של מה שהיה, אך בראייה חדשה ואולי מתקנת את הסיפור של המטופל לאורך ציר חייו.
הערות שוליים

↑  בוצר, ענת. צמצם התשוקה - על פסיכותרפיה וצילום. רסלינג, 2015
↑  ויניקוט ד.ו., משחק ומציאות, עם עובד, 1971
↑  ברמן, לינדה, מאחורי החיוך - שימוש תרפויטי בתצלומים, אח, 1997
↑  בארת׳ רולאן, מחשבות על הצילום, כתר, 1980
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלור אוף דה סיז

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית תענוגות 
 צי:  רויאל קאריביאן אינטרנשיונל 
 סדרה:  אוניות התענוגות מסדרת אואזיס 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  STX Finland 
 תקופת הפעילות:  28 באוקטובר 2010 – הווה (14 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  19,750 טונה 
 תפוסה:  225,282 
 אורך:  362 מ' 
 רוחב:  60.5 מ' 
 שוקע:  9.322 מ' 
 נתונים טכניים
 מהירות:  22 קשר 
 מספר נוסעים:  2,200 אדם 
 
Allure Of The Seas עוגנת בלאבדי, האיטי
אָלוּר אוֹף דֵה סיז (באנגלית: Allure Of The Seas) היא אוניית תענוגות מסדרת אואזיס המופעלת על ידי רויאל קאריביאן אינטרנשיונל. משנת 2018, אוניות מסדרת אואזיס הם ספינות הנוסעים הפעילות הגדולות ביותר בעולם, Allure ארוכה ב-50 מ"מ יותר מהספינה התאומה Oasis Of The Seas, אם כי שתיהן נבנו לאותם מפרטים. האונייה הוזמנה מ- Akker Finnyards תחת השם "פרויקט בראשית" (Project Genesis). בנייתה החלה בפברואר 2008 על ידי מספנות פרנו בטורקו, פינלנד. שדרית האונייה הונחה ב־2 בדצמבר 2008, זמן קצר לאחר שהמספנה נרכשה על ידי מספנות STX Europe.
עם השקתה בנובמבר 2009, האונייה הפכה לאוניית הנוסעים הגדולה בעולם, במקומה של הספינה התאומה Oasis Of The Seas.
היסטוריה

השדרית של Allure Of The Seas הונחה ב-2 בדצמבר 2018 במספנות STX Europe בטורקו שבפינלנד, בטקס שבו נכחו נציגי רויאל קאריביאן ונציגי STX. היא הושקה ב־20 בנובמבר 2009, והמשיכה בהפלגתה מן המספנות. היא עזבה את המספנה בטורקו ב-29 באוקטובר 2010 בשעה 5:45 UTC, והפליגה ישירות אל נמל הבית שלה שבפורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית.
ב-11 בנובמבר 2010, בסביבות השעה UTC 14:30, האונייה הגיעה לנמל הבית שלה בפורט לודרדייל, פלורידה. היא קודמה בברכה על ידי אלפי צופים שחיכו לה בחוף.
בפברואר 2014 Allure Of The Seas נכנסה למבדוק באי גראנד באהמה למשך שבעה ימים כדי להחליף תיבת הילוכים פגומה באחד האזיפודים שלה. מכיוון שהמתקן לא היה גדול מספיק כדי להכיל אונייה בסדר גודל של אואזיס, היה צריך להמציא פתרון ייחודי כדי לאפשר את התיקון, והוא כונה "פרויקט אטלנטיס".
Allure Of The Seas תחליף את נמל הבית שלה לפורט מיאמי, שם רויאל קאריביאן תבנה טרמינל חדש. היא תצטרף לספינה הרביעית של אואזיס, Symphony of the Seas, ושניהן יפליגו כל השנה מהנמל והאונייה תציע הפלגות מערביות ומזרחיות של שבעה ימים.
גלריה

Allure of the Seas עוזבת את מספנות STX
Allure of the seas בערב
Allure of the Seas עוברת תחת גשר גרייט בלט.
מרפסות החדרים
אחת מאטרקציות האונייה
פיצרייה במלון האונייה
מעליות במלון האונייה
חנות במלון האונייה
אחד מחדרי האוכל במלון האונייה
עשהאל

ערך זה עוסק ביישוב בהר חברון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מרכז עשהאל מצפון-מזרח, תשע"ו
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  יהודה ושומרון
 חבל ארץ:  חבל יתיר
 תאריך ייסוד:  תשס"א (2001)
 גובה:  680 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב קהילתי:  84 משפחות (2020)
 קואורדינטות:  31°22′25″N 35°02′38″E﻿ / ﻿31.373722222222°N 35.043805555556°E﻿ / 31.373722222222; 35.043805555556 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://asael.org.il/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) עשהאל(למפת הר חברון רגילה) עשהאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עשהאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עשהאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עשהאל הוא התנחלות ויישוב קהילתי תורני בהר חברון. היישוב נמנה עם יישובי חבל יתיר ושייך למועצה האזורית הר חברון. היישוב צופה על גבולו הצפוני של יער יתיר, בגובה 680 מטרים מעל פני הים וממוקם בסמוך לאזור התעשייה מיתרים ולמפגש הכבישים 60 ו־317. היישוב הוקם כמאחז ב־2001 והוכר ב־2023.
היישוב קרוי על שם עשהאל בן צרויה, מגיבורי המלך דוד שהתהלך בגבעות האזור לפני כ-3,000 שנה, בתקופת נדודיו טרם ימי המלוכה בחברון.
הקמה והתפתחות

בינואר 1983 החליטה הממשלה להקים יישוב בעשהאל, החלטה שלא יצאה לפועל.
עשהאל הוקמה כנקודת יישוב בשנת תשס"א (2001) על ידי גרעין צעירים ששאפו להקים במקום נקודת התיישבות חקלאית המשותפת לדתיים ולחילוניים. לאחר התפזרות הגרעין בשנת תשס"ד (2005), עלתה לנקודה קבוצת משפחות בעלי תשובה. לאחר מספר שנים גם קבוצה זו התפזרה ונותרה בעשהאל משפחה אחת שהחזיקה את הנקודה. בשנת תשע"ב (2012) עלה גרעין בן 2 משפחות לנקודה, ביוזמת צביקי בר-חי ראש מועצת הר חברון, והרב איציק אמיתי מטנא עומרים, ראש ישיבת ההסדר במצפה אשתמוע. ביישוב תושבים רבים שפונו מביתם בגוש קטיף, ביניהם הרב מאיר בראלי, נכדו של הרב משה צבי נריה, שהוכתר בשנת תשע"ה (2014) כרב היישוב.
נכון לשנת תשפ"ד (2024) מתגוררות ביישוב כ־100 משפחות, להם כ-350 ילדים. ביישוב מקווה טהרה לנשים, בית כנסת, מעון יום לפעוטות ושלושה גני ילדים. בעשהאל פועלת תנועת הנוער "אריאל" אשר מופעלת על ידי נוער היישוב.
בתשרי תשע"ט נחנך ביישוב 'מעיין עשהאל', לזכרו של סמ"ר אלמוג עשהאל שילוני. נכון לינואר 2024 המתחם סגור למבקרים.
תושבי היישוב מתפרנסים ממקצועות מגוונים ועובדים בהר חברון, בבאר שבע, בערד, בירושלים ובמרכז הארץ. בעשהאל קבוצה גדולה של אנשי רפואה העובדים במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע ובמערך רפואת החירום בהר חברון.
ב-1 בינואר 2019 קרא השר לביטחון הפנים גלעד ארדן לראש הממשלה בנימין נתניהו להסדיר את היישוב, "לאור העובדה שאין למעשה מחלוקת שההתיישבות בהר חברון אינה התיישבות זמנית", ומדובר ביישוב שנמצא על אדמות מדינה ותושביו סובלים מבעיות תשתית, חינוך וביטחון.
בפברואר 2023 החליט הקבינט המדיני ביטחוני להכשיר את היישוב, כהתנחלות עצמאית במועצה אזורית הר חברון.
ב-6 בספטמבר 2023 חתם אלוף פיקוד מרכז יהודה פוקס על צו הקובע את עשהאל כיישוב שיפוט מועצה אזורית הר חברון. שטח היישוב שנקבע בצו הוא 880 דונם, המהווה הרחבה משמעותית למאחז שהשתרע על 55 דונם.
הערות שוליים

1 2  החלטה מספר ב/6 של ועדת שרים לענייני ביטחון לאומי (הקבינט המדיני-בטחוני) מיום 12.03.2023, באתר משרד ראש הממשלה
↑  "התכנית הסודית" להכשרת 70 מאחזים, באתר ערוץ 7, כ"ט בטבת תשע"ח, 16 בינואר 2018
↑  אורלי הררי, רב חדש לישוב עשהאל: "נקודת ציון משמעותית", באתר ערוץ 7, י"ג בחשון תשע"ה,  6 בנובמבר 2014
↑  המשפחה ה-70 נקלטה בישוב עשהאל הממתין להסדרה, באתר www.inn.co.il
↑  עשהאל - ישוב - ראיון שהופסק עקב תאונת דרכים, זוג רופאים בשתי מחלקות סמוכות בסורוקה, וחצי ישוב שקפץ בשש בבוקר לחיילת שהתעלפה. וגם, על הזוג שמצא את זיווגו בתנועת השידוכים שלא עוצרת באדום - מגן דוד אדום - Magen David Adom. ארבעים וחמש משפחות בישוב, יותר מ-20 אנשי רפואה או כמו שקוראים לזה בשביעי: "האנטומיה של הר חברון" שביעי - עיתון לציבור הדתי | פייסבוק, באתר www.facebook.com
↑  אלישע בן קימון, ארדן קורץ למתנחלים: "קורא להסדרת המאחז עשהאל", באתר ynet, 1 בינואר 2019
↑  הקבינט החליט: תשעה יישובים ביו"ש יוכשרו, יקודמו אישורי בנייה
↑  "מסדירים את ההתיישבות: הוגדר תחום השיפוט של 3 יישובים ביו"ש" עכשיו 14
↑  צו בדבר ניהול מועצות אזוריות (יהודה ושומרון) (מס' 892), התשמ"א-1981 תקנון בדבר ניהול מועצות אזוריות (תיקון התוספת - הוספת היישוב "עשהאל") (מועצה אזורית הר חברון), התשפ"ג-2023, באתר הפרקליטות הצבאית
↑   הגר שיזף, לאחר ההחלטה על הכשרתם, שטחם של שני מאחזים יוגדל משמעותית, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012655571805171
ורנר פורסמן

| --- | --- |

ורנר פורסמן, 1959
 לידה:  29 באוגוסט 1904 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  1 ביוני 1979 (בגיל 74) שופפהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  קרדיולוגיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מוסדות:  אוניברסיטת מיינץ 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1956)  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מספר צאצאים:  6 
 תרומות עיקריות
 הוכחה כי ניתן לבצע צינתור לב באדם
 
שיקוף החזה של ורנר פורסמן בשעה שבליבו נמצא צנתר, 1929
ורנר פורסמן (בגרמנית: Werner Theodor Otto Forßmann;‏ 29 באוגוסט 1904 – 1 ביוני 1979) היה רופא גרמני אשר זכה בפרס נובל לרפואה בשנת 1956 (יחד עם אנדרה פרדריק קורנאן ודיקינסון וו. ריצ'רדס) על שפיתח הליך המאפשר ביצוע צנתור לב. בשנת 1929, תחת אילחוש מקומי, הוא החדיר צנתר לזרועו ותוך סיכון חייו העבירו דרך וריד עד לתוך ליבו.
לקריאה נוספת

יצחק קרונזון: כי מנגד תראה, הוצאת עם עובד, עמ' 289 - 295, 2010