וילם דפו
הערות שוליים

↑  רחלה זנדבנק, הדרך לנצחיות - קבוצת ווסטר, כותרת ראשית, 1 ביוני 1988
↑  מאיר שניצר, נפש אמריקאי הומיה, חדשות, 9 במרץ 1987
1 2 3   אורון שמיר, השחקן יוצא הדופן שנהפך לג'וקר של הוליווד, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2024
↑  ירון פריד, ביקור הסמל הטוב - ראיון עם דאפו, כותרת ראשית, 1 ביוני 1988
↑  אמיר פלג, ויליאם דאפו מצטלם בישראל לסרט "הניצחון" על מתאגרף יהודי בשואה, חדשות, 1 במאי 1989
עירית שמגר, בחירתו של וילם, מעריב, 7 במאי 1989
↑  חגי לוי, סרט / יש סקס אחר, חדשות, 3 במאי 1993
↑  נילי ברקן, ‏למה הוא כל-כך כועס?, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2000
↑  מאיר שניצר, ארבעה ל"פלאטון", שלושה לוודי אלן, חדשות, 1 באפריל 1987
↑  נסים דיין, ‏נראה שאי אפשר להרוג ערפד, באתר גלובס, 7 בנובמבר 2001
↑  גואל פינטו, וילם דפו ואנגלופולוס יבואו לפסטיבל הקולנוע בחיפה, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2005
פבלו אוטין, ‏הצפון החדש, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2005
↑  גואל פינטו, עבד לעצמו, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2005
פבלו אוטין, ‏עבדים היינו. ונשארנו, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2005
↑  כתב גלובס, ‏"אנטי-כריסט", הסרט שהפך את כולם לאנטי, באתר גלובס, 27 ביולי 2009
דן פיינרו, קאן, ‏סרטו החדש של לארס פון טרייר חצה את כל גבולות הפרברסיה, באתר גלובס, 18 במאי 2009
↑  נועה לוין, עכבר העיר, הקאסט של "נימפומנית" חושף סיפורים מהס(ר)דינים, באתר הארץ, 5 במאי 2014
אורון שמיר, עכבר העיר, "נימפומנית": לא דיברנו עוד על אהבה, באתר הארץ, 9 במאי 2014
↑  אורי קליין, מתקפה כושלת בכל החזיתות, באתר הארץ, 13 ביוני 2006
↑  שני ליטמן, יומו האחרון של הבמאי פאזוליני - בסרט חדש, באתר הארץ, 25 בפברואר 2014
 אריאלה בנקיר, להיות פאזוליני: וילם דפו מספר איך נכנס לדמותו של הבמאי הגדול, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2014
↑   אורי קליין, "רצח באוריינט אקספרס": למה לעשות גרסה מחודשת לסרט הזה, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2017
↑  אבנר שביט, ונציה‏, פסטיבל ונציה 2018: "רומא" הזוכה הגדול, קייס נאשף זכה בפרס השחקן במסגרת צד, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2018
↑  Facebook, www.facebook.com, פייסבוק
↑  Ellise Shafer, Willem Dafoe Named Artistic Director of Venice Biennale Theater Department, Variety, ‏2024-07-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  אורי קליין, אני והבמאית שלי, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2005
↑  אורי קליין, גלריה, הארץ, אני מצלם את עצמי במיטה - משמע אני קיים, באתר הארץ, 25 במאי 2006
↑  פבלו אוטין, ‏אקשן כמופע מחול, באתר גלובס, 29 במרץ 2004
↑   אורון שמיר, אן האתוויי מגלמת חצי עיתונאית, חצי סוחרת נשק. זה מגוחך כמו שזה נשמע, באתר הארץ, 23 בפברואר 2020
| פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| דרמה (1996–2010, 2018–הווה) | ג'פרי ראש (1996) ‏•‏‏ רוברט דובאל (1997) ‏•‏‏ אדוארד נורטון (1998) ‏•‏‏ טרנס סטמפ (1999) ‏•‏‏ ג'פרי ראש (2000) ‏•‏‏ בריאן קוקס (2001) ‏•‏‏ מייקל קיין / דניאל דיי-לואיס (2002) ‏•‏‏ שון פן (2003) ‏•‏‏ דון צ'ידל (2004) ‏•‏‏ פיליפ סימור הופמן (2005) ‏•‏‏ פורסט ויטאקר (2006) ‏•‏‏ ויגו מורטנסן (2007) ‏•‏‏ ריצ'רד ג'נקינס (2008) ‏•‏‏ ג'רמי רנר (2009) ‏•‏‏ קולין פירת' (2010) ‏•‏‏ וילם דפו (2018) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2019) ‏•‏‏ ריז אחמד (2020) ‏•‏‏ בנדיקט קמברבאץ' (2021) ‏•‏‏ ברנדן פרייזר (2022) ‏•‏‏ קיליאן מרפי (2023) ‏•‏‏ קולמן דומינגו (2024) |  |
| מוזיקלי או קומדיה (1996–2010, 2018–הווה) | טום קרוז (1996) ‏•‏‏ ג'ק ניקולסון (1997) ‏•‏‏ איאן באנן / דייוויד קלי (1998) ‏•‏‏ פיליפ סימור הופמן (1999) ‏•‏‏ מייקל דאגלס (2000) ‏•‏‏ יואן מקגרגור (2001) ‏•‏‏ קירן קאלקין (2002) ‏•‏‏ ביל מארי (2003) ‏•‏‏ ג'יימי פוקס (2004) ‏•‏‏ טרנס הווארד (2005) ‏•‏‏ ג'וזף קרוס (2006) ‏•‏‏ ראיין גוסלינג (2007) ‏•‏‏ ריקי ג'רווייס (2008) ‏•‏‏ מייקל סטולברג (2009) ‏•‏‏ מייקל סרה (2010) ‏•‏‏ ראמי מאלק (2018) ‏•‏‏ טארון אגרטון (2019) ‏•‏‏ סשה ברון כהן (2020) ‏•‏‏ אנדרו גארפילד (2021) ‏•‏‏ אוסטין באטלר (2022) ‏•‏‏ פול ג'יאמטי (2023) ‏•‏‏ קית' קופפרר (2024) |  |
| סרט (2011–2017) | ראיין גוסלינג (2011) ‏•‏‏ בראדלי קופר (2012) ‏•‏‏ מתיו מקונוהיי (2013) ‏•‏‏ מייקל קיטון (2014) ‏•‏‏ לאונרדו דיקפריו (2015) ‏•‏‏ אנדרו גארפילד / ויגו מורטנסן (2016) ‏•‏‏ גארי אולדמן / הארי דין סטנטון (2017) |  |
| פרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| דרמה (1996–2005) | ארמין מילר-שטאל (1996) ‏•‏‏ ברט ריינולדס (1997) ‏•‏‏ דונלד סאת'רלנד (1998) ‏•‏‏ הארי לניקס (1999) ‏•‏‏ ברוס גרינווד (2000) ‏•‏‏ בן קינגסלי (2001) ‏•‏‏ דניס הייסברט (2002) ‏•‏‏ דג'ימון הונסו (2003) ‏•‏‏ כריסטופר ווקן (2004) ‏•‏‏ דני יוסטון (2005) |  |
| מוזיקלי או קומדיה (1996–2005) | קובה גודינג ג'וניור (1996) ‏•‏‏ רופרט אוורט (1997) ‏•‏‏ ביל מארי (1998) ‏•‏‏ ויליאם ה. מייסי (1999) ‏•‏‏ וילם דפו (2000) ‏•‏‏ ג'ים ברודבנט (2001) ‏•‏‏ מייקל קונסטנטין (2002) ‏•‏‏ יוג'ין לוי (2003) ‏•‏‏ תומאס היידן צ'רץ' (2004) ‏•‏‏ ואל קילמר (2005) |  |
| סרט קולנוע (2006–הווה) | לאונרדו דיקפריו (2006) ‏•‏‏ קייסי אפלק / טום וילקינסון (2007) ‏•‏‏ מייקל שאנון (2008) ‏•‏‏ כריסטוף ואלץ (2009) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2010) ‏•‏‏ אלברט ברוקס (2011) ‏•‏‏ חאווייר ברדם (2012) ‏•‏‏ ג'ארד לטו (2013) ‏•‏‏ ג'יי קיי סימונס (2014) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2015) ‏•‏‏ ג'ף ברידג'ס (2016) ‏•‏‏ סם רוקוול (2017) ‏•‏‏ ריצ'רד אי. גרנט (2018) ‏•‏‏ וילם דפו (2019) ‏•‏‏ צ'דוויק בוזמן (2020) ‏•‏‏ קודי סמית-מקפי (2021) ‏•‏‏ קי הוי קואן (2022) ‏•‏‏ מארק ראפלו (2023) ‏•‏‏ גאי פירס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349789405171  PLWABN: 9810677216705606  BIBSYS: 97042498  BNE: XX1118791  BnF: cb13930540c (data)  CANTIC: a19756598  CiNii: DA13492713  GND: 121991784  ICCU: RAVV089255  ISNI: 0000 0001 2120 4334  LCCN: no90009824  LNB: 000189254  MusicBrainz: 3bf67e55-fa97-452c-8b48-532bd5258920  NKC: xx0034122  NLA: 35426404  NLK: KAC2020K1482  NTA: 074331795  RERO: 02-A005816559  SNAC: w6p857k6  SUDOC: 058595317  Trove: 948435  ULAN: 500353213  VIAF: 10036508   WorldCat (עם VIAF): 10036508