stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השפן הנכון
סגנון מוזיקלי

השפן הנכון יוצרת פאנק רוק על כל המשתמע מכך, אך משלבת בשיריה גם אלמנטים נוספים כגון מטאל, מוזיקה קלאסית, רגאיי ורוקבילי. כמו כן, חלק משירי הלהקה הם מלודיים ומלווים בנגינת גיטרה בלבד. מרבית הלחנים והטקסטים נוצרו על ידי יוצר הלהקה אריאל קרס. סמלה המסחרי של הלהקה הוא כובע קוסמים אשר מתוכו צצות אוזני ארנב והסמליל שלה מורכב ממלבנים היוצרים את השם "השפן הנכון".
רוב שיריה של הלהקה לא עוברים את גבול שלוש הדקות. בקלטות "השפן הנכון?" ו"פוחל"ץ - פופ חילוני לבן צפוני", רוב קטעי הקישור והקטעים האינסטרומנטליים הם קצרים (עד שתי דקות) ואילו בהוצאות מאוחרות יותר הם התארכו.
הרפרטואר של השפן הנכון כולל שירים הומוריסטיים, לעיתים בעלי הומור שחור, לצד שירים רציניים ואישיים יותר. בעוד ששיריהן של להקות פאנק ישראליות אחרות עוסקים לרוב בביקורת פוליטית וחברתית חריפה, שירי השפן הנכון נוטים יותר לעבר נושאים יומיומיים כמו היסטוריה ויחסי מין, שמחה, הנאה וכאב. רבים משירי הלהקה הם שירים אישיים העוסקים בהווי הקיבוצי. מעטים משיריה הרציניים של הלהקה עוסקים בנושאים פוליטיים, כגון נאציזם ופשיזם, שהם לרוב בחזקת טאבו בתעשיית המוזיקה הישראלית, עם שימוש בהומור שחור - למשל, "נאצי פיהרר" שעוסק באנטישמיות וניאו נאציזם כבעיות שטרם נפתרו ו"פאשיסט" שנכתב נגד פשיזם הכולל התייחסות לקשר בין אידאולוגיה זו לנאציזם.
במהלך פעילותה, יוצאים לאור גם פאנזינים מקוריים של השפן הנכון, הנקראים "שפנזין". השפנזינים נוצרים בשיטת "עשה זאת בעצמך" וכוללים ציורים וכיתובים, מילות שירים, הזמנות להופעות ואירועים וכן קטעים גזורים מראיונות עם הלהקה וכתבות עליה ועל פוליטיקה ואירועים שהתרחשו בקיבוץ.
דיסקוגרפיה > אלבומים של השפן הנכון

השפן הנכון? - קלטת (1990)
פוחל"ץ - פופ חילוני לבן צפוני - קלטת (1992)
השטרודל האנושי (1995)
קיץ נצחי (1999)
דמו 99 (לא הופץ מסחרית)
רק ממלאים פקודות (לא יצא מעולם)
מצעד ההכחדה (2001, לא יצא מעולם כאלבום פיזי, אך זמין בבנדקאמפ של השפן הנכון)
Hippie EP - גרסה חינמית ואינטרנטית של האלבום "מצעד ההכחדה" שפוצלה ל-3 מיני-אלבומים שונים‏ (2002, 2003, 2006)
Exinction Parade‏ (2005, מופיע בבנדקאמפ של השפן הנכון תחת השם "Rabbit Riot")
למות בקיבוץ (2014)
(2017) Eat. Fuck. Sleep
את שני המיני-אלבומים הראשונים בסדרת "Hippie EP" ניתן היה בעבר להוריד מאתר הלייבל "Hippies Records" ואת האלבום השלישי ניתן היה להוריד מאתר ynet. כיום האלבום "מצעד ההכחדה" זמין כאלבום שלם בלבד. לאלבום Eat. Fuck. Sleep צורף אלבום בונוס שכולל את "Kibbutsim Chaos" של ה-Dead Begins וכן את שני האלבומים הראשונים של הלהקה שלא ראו אור על גבי דיסק, אלא יצאו רק בקלטות.
דיסקוגרפיה > סינגלים

איש במשביר (1990)
ראפ עברי/קרשים (1992)
בפונדק קטן/ שוטפכלים/ הגשם מטפטף (1995)
שבת זה כדורגל (1999)
הקיץ עבר/ זמן גלישה (2002)
חוף חופשי (2014)
דיסקוגרפיה > קליפים

הגשם מטפטף - בימוי של יואב גורפינקל וגיא ג'קסון (1990)
ראפ עברי - בימוי של חגי לפיד (1992)
החזיר - בימוי של חגי לפיד (1992)
לוקסוס - בימוי של חגי לפיד (1992)
בפונדק קטן - בימוי של ירון גת (1995)
הצער - בימוי של אריאל קרס (1995, פורסם רק ב-2013)
נאצי פיהרר - קליפ מבית וואלה! ששודר לעיתים תכופות בטלוויזיה (2002)
I Love You When You 8 Me - בימוי של גלנדון ואיזבלה (2006)
שנה טובה - בימוי של יונתן גוטסמן (2006)
הממרח - בימוי של גלנדון ואיזבלה (2008)
הלילה - בימוי של גלנדון ואיזבלה (2009)
זמן גלישה - בימוי של יונתן גוטסמן (2010)
חוף חופשי - בימוי של עומר ששון (2014)
הרצל - בבימויו של יונתן גרוסברג (2020)
שפן סגול ("בפונדק קטן" בהופעה, עם הראפר סגול 59) - צילום של אפרת קוטנר (2020)
דיסקוגרפיה > אלבומים של הרכבים שבהם השתתף אריאל קרס

Kibbutsim Chaos - Dead Begins (1981)‎
Live Chaos - Dead Begins (1981)‎
אנרגיה חולנית - הבלט הבלתי גמור (1999)‎
האסטרוגליידס - Penetrating With... (2001)‎
האסטרוגליידס - Fonding With... (2001)‎
הערות שוליים

1 2 3  אהד פישוף, בכלל לא שפנים מי אמר שקיבוצי הגליל המערבי יכולים לגדל רק אבוקדו וחובות? להקת השפן־הנכון מוכיחה, שאפשר לעשות שם גם מוסיקה טוב, כל העיר, 3 במרץ 1989
↑  עמית שהם, תקליטים חדשים - הביטלס היו חיוורים לידינו, חדשות, 14 ביוני 1990
↑  יורם בר, דשא ודיסטורשן, כל העיר 5 ביוני 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309841705171  VIAF: 135410464   WorldCat (עם VIAF): 135410464 
עטיפת האלבום השטרודל האנושי
השפן הנכון בהופעה
הרולד יורי

| --- | --- |
הרולד יורי בשנת 1963
הרולד יורי בשנת 1963
 לידה:  29 באפריל 1893 Walkerton, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בינואר 1981 (בגיל 87) לה חויה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Fairfield Cemetery 
 מקום לימודים:  קולג' ארלהאם  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת מונטנה  אוניברסיטת קולומביה 
 מנחה לדוקטורט:  גילברט ניוטון לואיס 
 מוסדות:  Lunar and Planetary Institute (1969)  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת קופנהגן  אוניברסיטת שיקגו 
 תלמידי דוקטורט:  סטנלי מילר, מילדרד כהן, Harmon Craig, ג'רלד ווסרבורג 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (1934)  חבר זר של החברה המלכותית (1 במאי 1947)  הרצאת גאטרי (1957)  פרס ליברסידג' (1946)  מדליית דייווי (1940)  Leonard Medal (1969)  ההרצאות לזכר סילימאן (1950)  פרס לינוס פאולינג (1970)  מדליית הזהב של המכון האמריקאי לכימאים (1972)  פרס חלוצי הכימיה (1969)  פרס רמסן (1963)  המדליה הלאומית למדעים (1964)  מדליית ג'. לורנס סמית (1962)  מדליית פרנקלין (1943)  פרס ויקטור גולדשמידט (1975)  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1966)  מדליית ארתור דיי (1969)  מדלית פריסטלי (1973)  פרס וילארד גיבס (1934)  מדליית ההצטיינות  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 בן או בת זוג:  Frieda Urey (1926–1981) 
 תרומות עיקריות
 גילוי המימן הכבד. ניסוי יורי-מילר
 חתימה:   
 
הרולד קלייטון יורי (באנגלית: Harold Clayton Urey) ‏(29 באפריל 1893 – 5 בינואר 1981) היה כימאי אמריקני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1934, "על גילוי המימן הכבד", כחלק ממחקר פורץ דרך על איזוטופים. מילא תפקיד מרכזי בפיתוח פצצת האטום האמריקאית ונחשב לאחד ממייסדי חקר ראשית החיים, בייחוד בשל הניסוי שערך בשיתוף עם סטנלי מילר הידוע בכינוי ניסוי מילר-יורי.
ביוגרפיה

יורי נולד בוולקרטון, באינדיאנה שבארצות הברית. הוא סיים תואר ראשון בזואולוגיה באוניברסיטת מונטנה בשנת 1917 ולאחר מכן עבד במחקר כימי בתעשייה וכמדריך באוניברסיטה. במהלך השנים 1921–1923 למד לדוקטורט בכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. את עבודת הדוקטורט בחקר תרמודינמיקה, הכין תחת הנחייתו של גילברט לואיס. לאחר מכן יצא להשתלמות פוסט-דוקטורט על מבנה האטום, במכון לפיזיקה תאורטית בקופנהגן, בהנחיית נילס בוהר. יורי חזר לארצות הברית והחל לעבוד כמרצה וחוקר באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ומשנת 1929 באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1934 הוא מונה לפרופסור לכימיה. בתקופה זו כתב יורי, בשיתוף עם ארתור רוארק, את הספר "אטום, קוונטים ומולקולות", אחד מהטקסטים החלוצים על מכניקת הקוונטים.
התעניינותו של יורי במבנה האטום, הובילה אותו לחקר איזוטופים. הוא ביצע זיקוק חוזר ונשנה של מימן נוזלי ובכך היה הראשון לבודד דגימה של דאוטריום (איזוטופ כבד של מימן). בהסתמך על תגליתו זו הוא הוכיח את קיומם של מים כבדים, תגלית אשר בזכותה הוענק לו פרס נובל לכימיה בשנת 1934.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה יורי אחראי על המחקר המלחמתי של פצצת האטום באוניברסיטת קולומביה ונטל חלק בפרויקט מנהטן, בו סייע בפיתוח שיטות להעשרת אורניום, ובייחוד שיטת הדיפוזיה הגזית.
לאחר המלחמה, עבר יורי לכהן כפרופסור במכון למחקר גרעיני באוניברסיטת שיקגו ובשנת 1958 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, עד לפרישתו.
בשנותיו המאוחרות עסק יורי בחקר ראשית החיים וקוסמוכימיה, ענף מדעי חדש, אשר יורי נחשב לאדם שהעניק לו את שמו. בין מחקריו החשובים בתחום נמנים חקר השכיחות של איזוטופי חמצן ביקום וחקר התפתחות והאבולוציה של הכוכבים. עבודתו זו מסוכמת בספר "פלנטות: מוצאן והתפתחותן" מ-1952. בהמשך לעבודתו זו, העלה יורי את התאוריה כי האטמוספירה על כדור הארץ הקדמון הייתה אטמוספירה מחזרת, המורכבת ממתאן, אמוניה ומים, בדומה לאטמוספירה בענקי הגז, דוגמת צדק. השערה זו נתגלה כמוטעית מאוחר יותר וכיום מקובל כי האטמוספירה על כדור הארץ הקדמון הייתה אטמוספירה חצי-מחזרת. אולם, על סמך השערתו זו ביצע יורי יחד עם הסטודנט שלו, סטנלי מילר, ניסויים פורצי דרך, המדמים את הסביבה אשר על פי ההשערות באותה תקופה שררה על כדור הארץ הקדמון, במטרה לבחון האם חיים יכלו להיווצר באופן ספונטני בסביבה זו. בניסויים אלו מילר ויורי הדגימו היווצרות ספונטנית של תרכובות אורגניות מורכבות מחומרי מוצא פשוטים. מילר הראה כי חומצות אמינו, חומר המוצא לחלבונים, יכולות להיווצר מתערובת של מתאן, אמוניה, מים ומימן.
יורי נפטר בקליפורניה ונקבר באינדיאנה.
ראו גם

היינץ אדולף לוונשטאם
שמחה פרידמן

ערך זה עוסק במחנך ואיש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפד"ל. אם התכוונתם לזמר, ראו .
שמחה פרידמן (1911 – 5 בינואר 1990) היה מחנך ואיש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפד"ל.
קורות חיים

פרידמן נולד בשנת 1911 בסטריצוב שבפולין. בצעירותו עבר עם משפחתו לנירנברג בגרמניה ובבגרותו למד בבית המדרש לרבנים על שם הילדסהיימר בברלין ובאוניברסיטת ברלין. בין השנים 1935–1938 היה מורה בבית הספר היהודי בלייפציג. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל.
עם עלייתו ארצה החל פרידמן לעבוד כמורה בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, בו לימד עד הצטרפותו לקיבוץ טירת צבי בשנת 1943. במשך 24 שנים, עד לשנת 1967, היה מורה ומנהל בבתי הספר של תנועת הקיבוץ הדתי. לאחר מכן יצא לשליחות חינוכית בניו יורק ובשובו ארצה, בשנת 1968, מונה למפקח על מוסדות החינוך העל-יסודיים הדתיים במחוז הצפון.
בשנת 1969 נבחר פרידמן לכנסת השביעית מטעם המפד"ל. כהונתו נמשכה עד לפיזור הכנסת והתחדשה בשנת 1975, במהלך הכנסת השמינית, כמחליפו של מיכאל חזני. במקביל לכהונתו זו הרצה גם במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן.
נפטר בשנת 1990, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוצו טירת צבי . על מצבתו נכתב פסוק מספר מלאכי ב, ז  - כי שפתי כהן ישמרו דעת ותורה יבקשו מפיהו. אשתו לאה עליזה נפטרה בשנת 2014, ונקברה לצדו .
פרסומים

פרק ערבי פסחים, חוברת עזר לדידקטיקה ולמתודיקה, ניו יורק: הוצאת ועד החינוך היהודי בניו יורק בהשתתפות המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה, 1968.
אמונת חכמים, תל אביב: הקיבוץ הדתי-נאמני תורה ועבודה, תשמ"ב.
קלאמת (נהר)
מסלול

מקור הנהר קלאמת הוא אגם קלאמת העליון, הממלא עמק נרחב במדרון המזרחי של הרי הקסקייד הגבוהים הדרומיים. האגם ניזון מהנהרות ויליאמסון, שמקורותיו בגבול אורגון-נבדה, וווד, שמקורותיו עשרות קילומטרים צפונה משם, בפארק הלאומי קרייטר לייק וביער הלאומי וינמה. הקטע הראשון בן 2.4 קילומטרים מכונה הנהר לינק (Link River - "הנהר המקשר") והוא נשפך בסמוך לעיר קלאמת פולס לאגם יואנה, מאגר מים באורך 29 קילומטרים הסכור על ידי סכר קנו (Keno Dam). המאגר מקושר באמצעות תעלת הטיה דו כיוונית לנהר לוסט (Lost River - "הנהר האבוד"), נהר הזורם דרומה לקליפורניה. התעלה מאפשרת לווסת את כיוון זרימת המים בין שני הנהרות בכל כיוון בהתאם לצורך, כחלק ממיזם ההשקיה קלאמת.
אחרי מעבר סכר קנו הנהר זורם מערבה, חולף על פני קרקעית אגם קלאמת התחתון היבש ברובו, וסכר ג'ון סי. בויל ההידרואלקטרי בטרם הוא חוצה את הגבול בין אורגון לקליפורניה, ואז עובר שלושה סכרים הידרואלקטריים נוספים. בהמשך, הנהר פונה דרומה, בסמוך לעיירה הורנברוק בכיוון הר שסטה. מרחק קצר אחר כך הנהר פונה מערבה ומקבל את מימיהם של הנהרות שסטה וסקוט, כשהוא מתחתר לעומק בקניון דרך הרי קלאמת.
הנתיב דרך הרי הקסקייד הגבוהים, הרי הקסקייד המערביים והרי קלאמת מהווה את עיקר מסלולו של הנהר, החל מהאקלים הצחיח יחסית של המדבר הגבוה בחלקו העליון של אגן הניקוז ועד יער הגשם הממוזג הזוכה לשפע משקעים מהאוקיינוס השקט. מסלול הנהר משפך הנהר סקוט הוא בדרך כלל מערבה לאורך הצד הדרומי של הרי סיסקיו עד שהוא פונה בחדות דרומה בסמוך לעיירה הפי קמפ. משם הוא זורם דרומה מעל אשדות מים לבנים דרך היער הלאומי קלאמת והיער הלאומי שישה נהרות, ומקבל את מימיו של הנהר סלמון, ועובר את נקודת היישוב הקטנה אורלינס. הנהר מגיע לנקודה הדרומית ביותר במסלולו בנקודת היישוב הקטנה ויצ'פק, ופונה בחדות צפונה בנקודת המפגש עם היובל הגדול ביותר שלו, הנהר טריניטי. נקודת המפגש עם הנהר טריניטי גם מסמנת את הנקודה שבה הזרם של הנהר קלאמת מאט ככל שהוא מתקרב לגובה פני הים. ביתרת מסלולו הקלאמת זורם בדרך כלל לצפון-מערב דרך שמורת האינדיאנים יורוק, שמורת אינדיאנים של שבט היורוק, עובר דרך העיירה קלאמת (שבה חוצה מעליו גשר של כביש 101) וזורם לים כ-26 קילומטרים דרומית לעיירה קרסנט סיטי. שפך הנהר לאוקיינוס השקט הוא בנקודת היישוב הקטנה רקווה, באזור המשותף לשמורת האינדיאנים יורוק ומערכת הפארקים רדווד.
קטע נהר באורך כ-18 קילומטרים באורגון עד לנקודת החציה לקליפורניה הוכרז כנהר פראי ולאומי. שפך הנהר קלאמת הוכרז כראוי להגנה על ידי מדיניות המפרצים ושפכי הנהרות של קליפורניה.
אגן הניקוז

הנהר קלאמת מנקז שטח בן 40,790 קמ"ר המכונה אגן קלאמת המשתרע על מרבית שטחו של מחוז קלאמת, וחלקים מהמחוזות לייק וג'קסון בדרום אורגון והמחוזות סיסקיו, דל נורטה, המבולדט, מודק וטריניטי בצפון קליפורניה. בסך הכול 35% משטח אגן הניקוז מצוי באורגון ו-65% בשטח קליפורניה. שטח נרחב זה כולל מגוון גדול של נופים. החלק הצפוני ביותר של אגן הניקוז הוא אזור המדבר הגבוה, המנוקז על ידי הנהרות ויליאמסון וספראג, שניהם זורמים בכיוון כללי לדרום-מערב לתוך אגם קלאמת העליון. האגן האמצעי מאופיין בשטחי ביצות, ערבות עשב נרחבות ובשטחים חקלאיים, וחלקו שוכן תחת שני גופי מים עיקריים: אגם קלאמת העליון ואגם קלאמת התחתון. האגן התחתון הנרחב, המשתרע על יותר ממחצית שטחו של אגן הניקוז, כולל הרים, יערות וקניונים.
כמה אגני ניקוז אחרים בחוף המערבי ואגני ניקוז פנימיים גובלים באגן הניקוז של הנהר קלאמת. בצפון-מערב שוכנים אגני הניקוז של הנהרות רוג ואומפקווה באורגון וסמית בקליפורניה. ממזרח שוכן אגן הרני, אגן ניקוז סגור וחלק קטן מהאגן הגדול. החלק הדרומי של אגן הניקוז של קלאמת גובל באגן הניקוז של הנהר סקרמנטו ויובליו העיליים, כולל הנהר פיט, ובצד הדרום-מערבי שוכנים אגני הניקוז של הנהרות מד ורדווד קריק. הגבול המערבי של אגן קלאמת העליון נוצר על ידי רכס הקסקייד הגבוה והרי קלאמת, ואחת מהשלוחות הדרומיות ביותר של רכס הקסקייד ורכסי החוף של קליפורניה מכסים את אגן הניקוז הדרום-מערבי. נהר הקלאמת הוא רק אחד משלושה נהרות המתחילים מזרחית לרכס הקסקייד וזורמים לאוקיינוס השקט. שני האחרים הם נהר הקולומביה והנהר פרייזר.
מרבית השימוש האנושי באגן הניקוז מוגבל לאגן העליון, למרות האקלים הצחיח למחצה. סכרים נבנו, מי השקיה מוזרמים מהנהרות קלאמת ולוסט, ושפע מי תהום שנשאבים אפשרו להפוך את מרבית אגן קלאמת העליון לאדמה חקלאית. לפני לפחות 11,000 שנים היו אגם קלאמת התחתון ואגם טולי מתמזגים בעונת הגשמים ויוצרים ביצת מים מתוקים בשטח של 750 קילומטרים רבועים. ביצה זו, יחד אגם קלאמת העליון בשטח של 260 קילומטרים רבועים, יצרו בית גידול זמני למיליוני עופות נודדים. כל האגמים הללו הם שרידים של אגם מודק, אגם גדול מעידן הקרח האחרון שהשתרע על שטח של כ-2,800 קילומטרים רבועים. אף שכל שטחי הביצות, למעט אגם קלאמת העליון, יובשו לצורכי חקלאות, עדיין עוברים כ-3.7 מיליון עופות נודדים דרך אגן הניקוז מדי שנה.
למרות הספיקה השופעת של הנהר בקליפורניה, הוא לא מספק כמויות משמעותיות של מים להשקיה או לשימוש ביתי בחלקים המרכזיים והדרומיים של המדינה. מיזם טיוב הקלאמת באזור קלאמת פולס מספק מים להשקיה ומיזם העמק המרכזי מטה מים מהנהר טריניטי לשם הספקת מים לעמק סקרמנטו. מי יובלים אחרים של הקלאמת, כולל הלוסט והשסטה מוטים להשקיה. השימוש במים של הקלאמת התחתון, אחד מהנהרות האחרונים הזורמים בצורה חופשית במדינת קליפורניה, הוא נושא לוויכוח פתוח ארוך שנים בין התומכים בשמירה על הטבע, שבטי אינדיאנים, חברות מים וסוכנויות ממשלתיות, וגורלו בסופו של דבר עדיין לא ברור.
שיטפונות

החלק האמצעי והחלק התחתון של נהר הקלאמת מועדים לשיטפונות, ושיטפונות גדולים התחוללו בנהר בשנים שבהן התרחשו שיטפונות גדולים בצפון קליפורניה, בייחוד כתוצאה מסופות שנובעות מהתופעה האקלימית המכונה "פיינאפל אקספרס" (Pineapple Express – "אקספרס האננס") המביאות כמויות גדולות של גשמים חמימים לצפון קליפורניה. המבצר הצבאי פורט טר-ואו, ששכן במקום שהוא כיום היישוב קלאמת גלן, נהרס בשיטפון בדצמבר 1961 וננטש ב-10 ביוני 1862.
שיטפונות רציניים נוספים התרחשו בנהר הקלאמת בשנים 1926–1927, 1955, 1964, 1997 ו-2005. בחלק מהמקרים הם גרמו לשינוי מסלולו של הנהר. שיטפון חג המולד של 1964 היה הרסני במיוחד. הספיקה בנהר הקלאמת הגיעה ל-15,800 מטרים מעוקבים בשנייה, כשגובה המים הגיע ל-17 מטרים, והם הציפו את העיירות קלאמת וקלאמת גלן תחת 4.6 מטרים של מים, והרסו את מרבית הגשר של כביש 101 החוצה את הנהר. גשר הכביש נבנה מחדש במיקום אחר, אם כי הכניסות לגשר הישן עדיין קיימות.
השפך של הקלאמת וקטעים סמוכים של הנהר רגישים לגלי צונאמי, והיו הרוגים במהלך גלי הצונאמי שנבעו מרעידת האדמה באלסקה (1964) ומרעידת האדמה והצונאמי בטוהוקו (2011).
גאולוגיה

אגן קלאמת העליון, המוגדר כאזור הניקוז של הנהר קלאמת מעל לסכר איירון גייט, הוא אזור מעבר ייחודי בין רכס קסקייד במערב ופרובינציית אגן ורכס של צפון האגן הגדול מדרום-מזרח. אזור זה משתרע מדרום לאגם קלאמת התחתון לתוך אגן הניקוז של הנהר לוסט ואגן אגם קלאמת העליון. התמתחות של קרום כדור הארץ והעתקים של גושים נטויים יצרו טופוגרפיה שלה מאפיינים הדומים לשני האזורים. כמעט כל האגן הוא אזור גראבן עם מאפיינים של אגן ורכס, שנוצרו על ידי התרוממות ושקיעה לאורך כמה העתקים שכיוונם מצפון לדרום.
תצורת יונה (Yonna Formation) חוצה את מרבית האזור ומתרוממת מעל לפני הקרקע במחשופים גדולים של סלע מוצק ברבים מהרכסים. גיל התצורה קודם לרביעון והיא בנויה מסלעי יסוד וסלעי משקע.
הסלעים שמתחת לאזור הם בדרך כלל מתקופה מאוחרת יותר ככל שמתקדמים ממזרח למערב. הרכסים הרבים החוצים את אגן קלאמת העליון מחלקים אותו לעמקים שבהם צוקים אנכיים בגובה של עד 100 מטרים, ותבניות הניקוז בדרך כלל עוקבות אחר הטופוגרפיה. מערכת גאותרמית נרחבת מתקיימת עמוק מתחת לקרקע בתוך האגן העליון, ויוצרת מעיינות חמים ובארות ארטזיות, אך היא לא נחקרה לעומק. דרומה יותר באזור עמק הנהר שסטה במחוז סיסקיו מרבית המסלע מורכב מקילוחי לבה שמקורם באזור הגעשי של הר שסטה.
אותה תבנית גיל מאפיינת את רכס הקסקייד והרי קלאמת המכסים את המחצית המערבית של אגן קלאמת. כאשר הלוח הצפון-אמריקאי נע באיטיות בכיוון דרום-מערב במהלך עשרת מיליון השנים האחרונות הצטרפו לגוש של יבשת אמריקה הצפונית פיסות קרום המתוארכות מתור הקמבריון ועד שלהי תור היורה. קיימות ארבע פיסות קרום מובחנות ממערב למזרח. בעוד שהרי החוף מתוארכים לפחות מ-3 מיליון שנים, הרי הקסקייד הגבוהים השוכנים עמוק יותר בתוך היבשת מתוארכים ללפני 7.5 מיליון שנים. בתוליתים של גרניט, מעליהם סלעי משקע וסלעים געשיים נמעכו לתוך המסיב של דרום-מערב אורגון וצפון-מערב קליפורניה. אבל במקום לסטות דרומה המשיך נהר הקלאמת לזרום מערבה וחתר ברכס ההולך ומתרומם קניון עמוק שקירותיו אנכיים. אחת מפיסות קרום אלו הביאה עמה רצועה ארוכה שכיוונה צפון-דרום של נציצים הנסחפים בקלות, שכיום שוכנת כ-50 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט של צפון קליפורניה.
כשנהר הקלאמת נתקל בשכבה זו הוא החל לחצוב את הקניון שלו לאורך הרצועה במקום להמשיך דרומה-מערבה לאוקיינוס השקט. עקב כך נוצר העיקול החד צפונה בנהר בנקודה בה נשפך אליו הנהר טריניטי. גם מסלולם של החלק התחתון של הנהר טריניטי ויובלו סאות פורק טריניטי (South Fork Trinity River) הוכתבו על ידי רצועת נציצים זו.
היסטוריה > תושבים ראשונים ומתיישבים

התיישבות אנושית בקלאמת היא בת 7,000 שנים לפחות. קבוצות רבות של הילידים שחיו לאורך הנהר היו תלויות למחייתן בלהקות הגדולות של האלתית הפסיפית שעלו בנהר לצורך רבייה, בכמויות שנפלו רק שני נהרות אחרים בחוף האוקיינוס השקט של ארצות הברית של ימינו. שבטים אלו כללו את השסטה לאורך החלק האמצעי והעליון של הנהר, שבטי היורוק, ההופה והקארוק חיו לאורך הקניונים של החלק התחתון של הנהר ושבטי המודק, הקלאמת והיאהוסקין שכנו בעמקים הצחיחים של האגן העליון. שבט שסטה שלט על 208 קילומטרים של הנהר קלאמת, כמחצית מאורכו של הנהר. היורוק היה כנראה אחד השבטים החזקים ביותר על הנהר קלאמת לאחר שבט שסטה, ושלט על כ-50 קילומטרים של נהר קלאמת התחתון, ועל חלק גדול מהחוף של צפון קליפורניה. יחד עם ההופה והקארוק לכדו השבטים של החלק התחתון ועד לאמצע החלק העליון את האלתית מהנהר באמצעות הקמת סכרי מלכודות קטנים, סלי מלכודות ואפילו צלצלים. אחד מאתרי הדיג הקדומים הידועים היה מפלי אישי פישי (Ishi Pishi Falls), סדרה של אשדות על הנהר סמוך לשפך הנהר סלמון לקלאמת. אורח החיים של מרבית הקבוצות ששכנו במעלה הנהר התאפיין בנוודות ובציד וליקוט, והם לא היו תלויים באלתית באותה מידה שבה היו תלויים בה השבטים שחיו במורד הזרם. שם הנהר קלאמת נקבע על ידי אירופאים במאה ה-19 ונגזר משם השבט קלאמת, אבל קודם למגע עם האדם הלבן היו לנהר שמות רבים, כולל Ishkêesh, ו-Koke. מקור שמו של שבט הקלאמת הוא במילה /ɬámaɬ/ שפירושה בשפת שבט הצ'ינוק, שפירושה: "אלו של הנהר".
בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-19 הגיעה משלחת ציידי פרוות מטעם חברת מפרץ הדסון לאגן קלאמת במסעה דרומה מהמרכז בפורט ונקובר. הקבוצה הראשונה שראתה את נהר הקלאמת הונהגה על ידי אלכסנדר מקלאוד (Alexander Roderick McLeod‏; 1840-1782) בחורף של 26–1827. ב-1828 נעזרה משלחת ציידי הפרוות בהנהגתו של ג'דדיה סמית (Jedediah Strong Smith‏; 1831-1799) בילידים משבט יורוק על מנת לחצות את הנהר טריניטי והם חנו על הגדה המזרחית של הטריניטי. מזכירו, הריסון ג. רוג'רס כתב: "מר סמית רכש מהם את כל פרוות הבונים שאפשר היה", מה שמעיד שאז הבונים היו בשפע על הטריניטי. בספרו "יונקים בעלי פרווה של קליפורניה" (Fur-bearing Mammals of California) ציין הזואולוג האמריקני ג'וזף גרינל (Joseph Grinnell‏; 1939-1877) שהבונים היו מצויים ביובלים נוספים של הקלאמת כדוגמת הנהר סקוט והנהר שסטה, וציטט דו"ח על בונים של מחלקת הדגה והציד של קליפורניה מהשנים 1915–1917 על ערוץ היי פריירי קריק (High Prairie Creek) בקרבת שפך הקלאמת בסמוך לרקווה. בתוך כמה שנים נעלמו כמעט לחלוטין שפע הבונים שהיו באגן קלאמת. הסכרים שבנו הבונים היו קודם לכן גורם חשוב בבית הגידול של אגן הניקוז של הנהר קלאמת, סייעו לרסן את עוצמת השיטפונות ויצרו ביצות נרחבות. אובדן הסכרים של הבונים גרמו לתוצאות שליליות לנתיבי המים באגן, החמירו את עוצמת שיטפונות החורף, וגרמו לסחיפה חמורה. קבוצות של ציידי פרוות עברו בסוף של דבר דרומה לעמק סקרמנטו והיו בכך פורצי דרך והביאו להרחבת שביל סיסקיו, נתיב מוקדם בין טריטוריית אורגון ומפרץ סן פרנסיסקו. שטחי האחו הנרחבים והפוריים שנוצרו עקב ניקוז האגמים שיצרו הבונים משכו מתיישבים רבים אל האזור, על אף ההשלכות על הסביבה.
היסטוריה > תחילת התעשייה והפיתוח

החל בתחילת המאה ה-20 החלו לפעול ספינות קיטור באגם קלאמת התחתון בין מחוז סיסקיו בקליפורניה לעיירה קלאמת פולס באורגון. ספינות הקיטור השלימו את הקשר בין קלאמת פולס ושלוחת מסילת הברזל שנבנתה לאורך הנהר מקלאוד – שחלקה האחרון היה קרוי "מסילת המשא המהיר של ברטל" (Bartle Fast Freight Road), על שם נקודת היישוב ברטל (Bartle) בקליפורניה. קצה קו זה, מזח לאירד (Laird's Landing), היה ההתחלה של קו ספינות הקיטור של אגם קלאמת התחתון, שהחל לפעול ב-1905 עם השקת ספינה באורך 25 מטרים. אבל בהגיע שנת 1909 הושלמה מסילת הברזל ישירות לקלאמת פולס לאחר שעקפה את אגם קלאמת התחתון. קו ספינות הקיטור הושבת ומרבית אגם קלאמת התחתון נוקז אחר כך ומולא באדמה.
בתחילת שנות העשרה וה-20 של המאה ה-20 התפתחה בצד המערבי של עמק הנהר קלאמת העליון תעשיית כריתת עצים, בייחוד סביב אגם קלאמת העליון. שתי חברות רכבות "Great Northern Railway" וסאות'רן פסיפיק בנו במשותף מסילת ברזל לאורך חופו המזרחי של האגם, שעליה העבירה רכבת משא גזעי עצים מהצד הצפוני למנסרה 5 קילומטרים במורד הזרם ממוצא הנהר מהאגם. סכרים רבים נבנו בתקופה זו למנוע את ההצפות העונתיות של ביצות העשב והנהרות ואלו אפשרו את פעולות כריתת העצים. ב-1919 נבנה סכר הנהר לינק (Link River Dam), סכר קורות עץ ואדמה, במוצא אגם קלאמת העליון, שהעלה את מפלס מי האגם ב-5 מטרים. ספינות קיטור המשיכו לפעול באגם קלאמת העליון כשהן מובילות משא, דואר ונוסעים עד בערך 1928, בתקופה שחלק גדול מחברות כריתת העצים נסגרו עקב בצורת.
כשתעשיית העץ באגן קלאמת העליון הלכה והצטמצמה הכלכלה עברה באיטיות לחקלאות. "מיזם טיוב הקלאמת", שקם בתחילת המאה ה-20 ביוזמת לשכת הטיוב של ארצות הברית, כלל בניית שני סכרים על הנהר וסכרים נוספים על רבים מיובליו, כמו גם ניקוז מוחלט של אגם קלאמת התחתון ואגם טולי. לשכת הטיוב לא הייתה המשתמש היחיד בנהר בתקופה זו. בשלהי שנות החמישים של המאה ה-20 בנו שתי חברות חשמל: חברת החשמל הפסיפית (PacifiCorp) וחברת החשמל קליפורניה-אורגון (California-Oregon Power Company,(אנ') בראשי תיבות COPCO, שנרכשה בהמשך על ידי PacifiCorp), שלושה סכרים נוספים על הנהר במורד הזרם. עם זאת, סכרים אלו עוררו מחלוקת עזה על איכות המים בחלק התחתון של הנהר והתלות של נדידת האלתית השנתית לצורכי רבייה בה.
אקולוגיה

הנהר נחשב לבית גידול מהמעלה הראשונה לדגים אנדרומיים: אלתית גמלונית (Oncorhynchus tshawitscha), אלתית כסופה (Oncorhynchus kisutch) וטרוטת עין-הקשת (Oncorhynchus mykiss), המכונה סטילהד (steelhead). ריצוף DNA עתיק של דגימות ארכאולוגיות מאגן נהר קלאמת העליון זיהה שרידי דגים כאלתית גמלונית וסטילהד, ואנליזה גאוכימית של יחסי סטרונציום/סידן אישר שהדגים היו אנדרומיים. ממצאים אלה אישרו שפע של תיעוד היסטורי של חוקרים המצביעים על כך שאלתית גמלונית עלתה בקלאמת מהאוקיינוס השקט כדי להשתמש ביובלים של אגם קלאמת העליון להשרצה, וכי גם רבייה של טרוטת סטילהד התרחשה באגן הנהר קלאמת העליון, המוגדר כאגן מעל סכר איירון גייט (15.3 קילומטרים מזרחית ליישוב הורנברוק בקליפורניה). דיווחים היסטוריים גם הצביעו על כך שאלתית כסופה וצמד פסיפי אנדרומי (Entosphenus tridentatus) עלו באגן הנהר קלאמת העליון כדי להשריץ, לפחות לקרבת ספנסר קריק (Spencer Creek‏, 9.7 קילומטרים מערבית לקנו, באורגון). טרוטת השור (Salvelinus confluentus) הייתה נפוצה בעבר ברחבי אגן הנהר קלאמת, וסביר להניח שנתמכה היסטורית על ידי אוכלוסיות נודדות של סלמוניים אנדרומיים. הדגיגים של האלתית והטרוטה הללו גדלו באגן קלאמת העליון, וכנראה שימשו כבסיס טרף חשוב לטרוטת השור. נכון לעשור השני של המאה ה-21 נשארה טרוטת השור בכמה יובלים של אגם קלאמת העליון: תרימייל קריק (Threemile Creek) וסאן קריק (Sun Creek) מצפון-מערב, ויובלים של הנהר סייקן והנהר ספראג העליון במזרח.