stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלחנה
היסטוריה

מוזיקה מולחנת זה אלפי שנים, בשיטות שונות ומגוונות. הקונטרפונקט של ימי הביניים והרנסאנס פינה את מקומו להרמוניה בנוסח באך, והסגנון הקלאסי בעל המסגרות הקבועות והמוכתבות מראש החל להישבר עוד בתקופת בטהובן, פורץ הדרך לתקופה הרומנטית במוזיקה, שבה התערערו בהדרגה כל המסגרות הקודמות. קלוד דביסי ומוריס ראוול פרצו דרכים חדשות משלהם, ואם כי דביסי לא אהב את התואר אימפרסיוניזם ביחס למוזיקה שלו, הרי הצבעוניות, האווריריות וחירות הביטוי שביצירות שני המלחינים הללו מזכירות את יצירותיהם של הציירים האימפרסיוניסטים. בהמשך לתקופה זו באה התקופה האקספרסיוניסטית של ראשית המאה ה-20, שפתחה את הדרך לחידושים מרעישי עולמות כמו מוזיקה דודקפונית (שיטת 12 הטונים), מוזיקה סריאלית (שורת צלילים קבועה מראש) והלאה, אל מוזיקה אלקטרונית, שימוש בכלים שלא נחשבו לקשורים למוזיקה, נעיצת עצמים שונים בין מיתרי הפסנתר ליצירת צלילים חריגים, ועד לשיטותיו של ג'ון קייג', שניתץ לחלוטין את כל המוסכמות שנגעו למוזיקה מאז ראשיתה, ובכלל זה כתיבת יצירה לשתיקה של מספר דקות ושניות קבוע מראש, בשם "33'4. להגברת האבסורד שבגישה זו, חיבר עוד יצירה בשם "0 '0. עם זאת, גם בעידן זה של חיפושי דרך ושבירת מסגרות, עדיין ממשיכים יוצרים להלחין מוזיקה לפי כללים מקובלים, אם גם בגישה חדשה ומקורית משלהם.
להלחנת מוזיקה ווקאלית כללים משלה, המחייבים התאמה למנעד (דיאפזון) של כל קול ותיאום בין הקולות, בין אם מדובר בדואט, שלישייה או רביעייה לקולות סולו, מקהלה בהרכבים שונים (מעורבת, נשים, גברים, ילדים), שירה בליווי פסנתר, הרכב קאמרי או תזמורת וכו'. על המלחין להקפיד, שהליווי לא יבלע את קולות הזמרים אלא ישתלב בהם או יבליט אותם.
הערות שוליים

↑  Composition and Improvisation, music.arts.uci.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545621905171  BNE: XX524739  LCCN: sh85029403  LNB: 000083402
חוק שירות הביטחון הכללי

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  21 בפברואר 2002
 תאריך חקיקה עברי:  ט' באדר תשס"ב
 גוף מחוקק:  הכנסת החמש עשרה
 תומכים:  47
 מתנגדים:  16
 נמנעים:  3
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1832, עמ' 179
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד ראש הממשלה
 מספר תיקונים:  2
 נוסח מלא:  חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב-2002
 
חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב-2002 מסדיר את פעולתו של שירות הביטחון הכללי (שב"כ). החוק אושר בכנסת ב-11 בפברואר 2002 ונכנס לתוקף ב-22 באפריל 2002.
היסטוריה

עם הגידול במרכזיותו של השב"כ בחיי מדינת ישראל גבר הצורך בהסדרת פעילותו. בעקבות פרשת קו 300 ופרשת עיזאת נאפסו, כמו גם טענות על שימוש בלתי מבוקר בעינויים במהלך חקירתם של עצירים פלסטינים, הוקמה "ועדת לנדוי", שפרסמה בשנת 1987 דו"ח שבא לקבוע קריטריונים לשימוש באמצעי חקירה זה. הדו"ח קבע שבשב"כ רווחה בשנות ה-80 של המאה ה-20 תרבות של עדויות שקר. הדו"ח המליץ על התרת שימוש בלחץ פיזי מתון בחקירות, והגמשה של הכללים כאשר מדובר בחקירה העוסקת ב"פצצה מתקתקת", שהיא אירוע חבלני ספציפי העומד להתרחש בזמן הקרוב, ויש לעשות כל מאמץ על מנת לסכלו. בשנת 1999, בעקבות עתירות שהוגשו על ידי האגודה לזכויות האזרח והוועד הציבורי נגד עינויים בישראל, דן בג"ץ בשיטות החקירה של השב"כ, ובפסק-דין תקדימי קבע שאסורות שיטות חקירה הכוללות לחץ פיזי. בעקבות פסיקה זו קראו אנשי ציבור, ובהם חברי הכנסת רובי ריבלין ושאול יהלום, לחוקק חוק שיתיר לשב"כ להמשיך ולהשתמש בלחץ פיזי מתון בחקירותיו.
בפברואר 1998 הגישה הממשלה לכנסת את הצעת חוק שירות הביטחון הכללי. הדיונים בכנסת ובוועדותיה בעניין זה נמשכו עד שנת 2002, שבה אושר חוק שירות הביטחון הכללי, המסדיר את פעולתו של השב"כ. בסופו של דבר לא כלל החוק סעיף המתיר שימוש בלחץ פיזי.
עיקרי החוק

החוק קובע שייעודו, תפקידיו וסמכויותיו של השב"כ (להלן "השירות") ייקבעו בחוק. מבנה השירות, יחידותיו ותפקידיהן ייקבעו בהוראות השירות או בנוהלי השירות. השירות נתון למרות הממשלה וראש הממשלה ממונה עליו מטעם הממשלה. ראש השירות ימונה בידי הממשלה לפי הצעת ראש הממשלה, לתקופה של חמש שנים. הממשלה רשאית להפסיק את כהונתו של ראש השירות לפני תום תקופת כהונתו. ועדת שרים לענייני השירות מונה חמישה חברים; ראש הממשלה הוא יו"ר הוועדה, ובין חבריה נכללים שר הביטחון, שר המשפטים והשר לביטחון הפנים. בכנסת נדונים ענייני השירות בוועדת המשנה למודיעין ולשירותים חשאיים של ועדת החוץ והביטחון.
עברו של השירות, כגוף ששירת גם אינטרסים פוליטיים של מפא"י, הביא לקביעה כי "לא תוטל על השירות משימה לשם קידום אינטרסים מפלגתיים-פוליטיים".
סעיף 7 לחוק קובע את ייעוד השירות ותפקידיו:
(א) השירות מופקד על שמירת ביטחון המדינה, סדרי המשטר הדמוקרטי ומוסדותיו, מפני איומי טרור, חבלה, חתרנות, ריגול וחשיפת סודות מדינה, וכן יפעל השירות לשמירה ולקידום של אינטרסים ממלכתיים חיוניים אחרים לביטחון הלאומי של המדינה, והכל כפי שתקבע הממשלה ובכפוף לכל דין.
(ב) לעניין סעיף קטן (א), ימלא השירות תפקידים אלה:
סעיף 11 לחוק מחייב את חברות התקשורת בישראל למסור מידע מקיף על כל שיחה ומסרון שהתקיימו באמצעותן (לא כולל תוכן השיחה או המסרון). חובה זו היא הבסיס להפעלתו של מאגר נתונים ענק של השב"כ, המכונה "הכלי", שבו נאגרים נתונים אלה ומסייעים בסיכול פיגועי טרור ופעולות ריגול, ובמרץ 2020 שימשו גם למאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל, לשם איתור מסלולם של נשאים של נגיף הקורונה. בעקבות פסיקת בית המשפט העליון באפריל 2020, נחקק חוק ספציפי, חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש וקידום השימוש בטכנולוגיה אזרחית לאיתור מי שהיו במגע קרוב עם חולים, המסמיך את השב"כ לסייע בחקירות אפדימיולוגיות.
מידע אודות השירות הוא מידע סודי. בסעיף 19 נקבע: "כללים, הוראות השירות, נוהלי השירות וזהות עובדי השירות והפועלים מטעמו, בעבר או בהווה, וכן פרטים אחרים בנוגע לשירות שייקבעו בתקנות, הם חסויים וגילוים או פרסומם אסור". ראש הממשלה רשאי להתיר פרסום מידע האסור לפרסום לפי סעיף זה, והוא האציל סמכותו זו לצנזורה הצבאית. בהתאם לכך, כאשר סגן ראש השב"כ רוני אלשיך נבחר כמועמד למפכ"ל המשטרה, פורסם הדבר באמצעי התקשורת ללא ציון שמו, אלא הכינוי "ר'", ורק לאחר אישורו של ראש הממשלה פורסם שמו המלא.
לשם מילוי תפקידם ניתנות לבעלי תפקידים מבין עובדי השירות סמכויות שוטר. לבעלי תפקידים מבין עובדי השירות ניתנת הרשאה להיכנס לכלי רכב או לחצרים (לרשות היחיד) ולערוך בהם חיפוש ולאסוף מידע, שלא בנוכחות בעליהם או המחזיק בהם ובלא ידיעתו. על עובדי השירות נאסרה הקמתו של ארגון עובדים וחברות בו.
תקנות

מכוח החוק הותקנו תקנות אחדות:
תקנות שירות הביטחון הכללי (הודעה למעביד בדבר דרישות סיווג ביטחוני לעובדיו, הודעה לאדם בדבר אי התאמה ביטחונית וועדת השגה על קביעת אי התאמה ביטחונית), התשס"ג-2003
תקנות שירות הביטחון הכללי (פרטים אחרים בנוגע לשירות אשר הם חסויים והיתר לפרסום מידע האסור לפרסום), תשס"ד-2004
תקנות שירות הביטחון הכללי (סמכויות שוטר), תשס"ד-2004
תקנות שירות הביטחון הכללי (חפץ שנתפס), התשס"ד-2004
תקנות שירות הביטחון הכללי (הגבלות על עובדי השירות בתקופת עבודתם בשירות ולאחריה), תשס"ד-2004
תקנות שירות הביטחון הכללי (העסקה לפי כתב העסקה), התשס"ח-2008
תקנות שירות הביטחון הכללי (העסקה לתקופת ניסיון במשרות המיועדות להעסקה לפי כתב מינוי), תשס"ח-2008
תקנות שירות הביטחון הכללי (סייגים בקרבת משפחה), תשע"ג-2013.
הסדרה בחוקים נוספים

בנוסף לחוק שירות הביטחון הכללי מוסדרים נושאים נקודתיים של פעולת השב"כ בחוקים אחרים:
חוק הגנת הפרטיות: עובדי השירות (בדומה לעובדי רשויות ביטחון אחרות) אינם נושאים באחריות לפי חוק הגנת הפרטיות על פגיעה שנעשתה באופן סביר במסגרת תפקידם ולשם מילויו. זכותו של אדם, בהתאם לחוק הגנת הפרטיות, לעיין במידע שעליו המוחזק במאגר מידע, אינה חלה ביחס למאגר מידע של השירות.
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה: החוק אוסר על מעסיק לדרוש מדורש עבודה או מעובד את הפרופיל הצבאי שלו, או לעשות שימוש בנתון זה, אם הגיע לידיו. איסור זה אינו חל על השב"כ.
חוק האזנת סתר: החוק אוסר האזנת סתר, אך קובע תנאים שבהתקיימם רשאי השב"כ לבצע האזנת סתר.
חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים: החוק קובע שהמרשם הפלילי יהיה חסוי ולא יימסר מידע ממנו, אך מתיר למסור מידע ממנו לשב"כ, אם הדבר דרוש למילוי תפקידו.
חוק חופש המידע: הוראות חוק זה אינן חלות על השב"כ.
חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש וקידום השימוש בטכנולוגיה אזרחית לאיתור מי שהיו במגע קרוב עם חולים: החוק, שהיה בתוקף בשיא מגפת הקורונה, קבע מנגנון המסמיך את השב"כ לסייע בחקירות אפידמיולוגיות של נשאי נגיף הקורונה.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 4668/01 ח"כ יוסי שריד וח"כ מוסי רז נ' ראש הממשלה, אריאל שרון ואהוד יתום, ניתן ב־29 בדצמבר 2001, פסקה 19]
↑  בג"ץ 5100/94 הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל נ' ממשלת ישראל ושירות הביטחון הכללי, ניתן ב־6 בספטמבר 1999
↑  הצעת חוק שירות הביטחון הכללי, התשנ"ח-1998, ה"ח 2689 מ-23 בפברואר 1998
↑  סמדר שמואלי, סופית: חוק השב"כ יועלה ללא סעיף הלחץ הפיזי, באתר ynet, 29 בינואר 2002
↑  ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי, באתר משרד ראש הממשלה
↑  בג"ץ 2109/20 בן מאיר נ' ראש הממשלה (26.4.2020)
1 2  חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש וקידום השימוש בטכנולוגיה אזרחית לאיתור מי שהיו במגע קרוב עם חולים (הוראת שעה), התש״ף–2020, בספר החוקים הפתוח
↑  Amir Cahane, Israel's SIGINT Oversight Ecosystem: COVID-19 Secret Service Location Tracking as a Test Case, 2020-11-30
↑  נועם דביר, אלי סניור ואלישע בן קימון, המפכ"ל המיועד ר' ל-ynet: "מתרגש, זה אתגר גדול", באתר ynet, 25 בספטמבר 2015
המחנות העולים

ערך זה עוסק בתנועת נוער. אם התכוונתם למקומות יישוב של העולים החדשים בראשית ימי המדינה, ראו .
סמל התנועה
חברי "החוג הזקן" (מימין לשמאל), עומדים: גרשון מרינבך, שבתי פינשריבר, ד"ר ברוך בן-יהודה, ימימה אבידר-טשרנוביץ, מאיר מוזס, אפרתיה מרגלית, כתריאל כ"ץ; יושבים: יונה בן-יעקב, יהודית פודולית, שמריה צמרת, ברוריה בן-יעקב, יצחק כפכפי, רבקה יפה, תל אביב המחצית השנייה של שנות ה-20 של המאה ה-20
המחנות העולים היא תנועת נוער חלוצית־ציונית־סוציאליסטית המצהירה על חתירה לבניית חברה יהודית צודקת, שוויונית החיה בשלום עם שכניה. התנועה פועלת בכ-45 מחנות (סניפים) ובה כ-7,000 חניכים.
חניכי התנועה הקימו והיו מעורבים בכ-40 קיבוצים, בעיקר בגבולותיה של ישראל. בעבר התגייסו חניכיה לפלמ"ח. כיום חניכיה מתגייסים למסלול גרעיני הנח"ל אחרי שנת שירות.
היסטוריה

תנועת המחנות העולים הוקמה בשנת 1926 בתל אביב. מייסדי התנועה היו נערים ונערות בכיתה י"א מהגימנסיה העברית "הרצליה", במטרה להגשים ערכים של חלוציות וציונות. קבוצה זו של מקימי התנועה נקראה לימים 'החוג הזקן' ותאריך הקמת התנועה נקבע לכ"ה בתשרי תרפ"ט, התאריך שבו יצאו חברי "החוג הזקן" להכשרה ראשונה בחדרה, שם עבדו בחקלאות. התנועה שגדלה בינתיים נקראה "קבוצת החוגים". בשנת 1930 התאחדה התנועה עם "לגיון הצופים" מירושלים ועם קהילות הצופים מפתח תקווה וחיפה. בתקופה זו התקבלה ההחלטה על יצירת הזיקה בין התנועה לבין הקיבוץ המאוחד והתקבל שמה של התנועה "המחנות העולים" - המחנה כמקום זמני ממנו עולים להגשמה.
חברי המחנות העולים היו בעיקרם נוער לומד, מהמעמד הבינוני והגבוה, שבחרו בתנועה שהטיפה לחלוציות והגשמה. ביולי 1933 תוארו חברי התנועה:
חברי התנועה השתייכו לשמאל ההסתדרותי, ובין השאר ציינו את אחד במאי, אולם לא אמצו אידאולוגיה ספציפית אלא העדיפו לחסות תחת כותרת הכלליות כדי לאפשר לכל המעוניין בחלוציות להרגיש בנוח בתנועה.
בשנת 1932 הוקם קיבוצה הראשון של התנועה, קיבוץ בית השיטה. מאז הקימה התנועה והשלימה עוד 41 קיבוצים[דרושה הבהרה] כמו כן, הקימו בשנת 1999 מחדש את קיבוץ נערן בבקעת הירדן.
בשנת 1954 התאחדה תנועת המחנות העולים עם התנועה העולמית "דרור", ושינתה את שמה ל- "דרור-המחנות העולים". בשנת 1980, כשהתאחד "הקיבוץ המאוחד" עם "איחוד הקבוצות והקיבוצים" והוקמה התנועה הקיבוצית המאוחדת – התק"ם – חזרה תנועת הנוער לשמה המקורי (אך מימרת התנועה נשארה ”דרור עלה – עלֹה נעלה”). החל מסוף שנות ה-90 פועלת המחנות העולים גם בקיבוצים.
עם סיום שנת י"ב יוצאים חניכי התנועה לשנת שירות במסגרת הגרעין, ולאחריה ממשיכים לשירות בנח"ל המשלב שירות צבאי ועבודה חינוכית במסגרת פרק המשימה. לאחר השרות הצבאי ממשיכים הגרעינים להגשים במסגרת תנועת הבוגרים של המחנות העולים בקבוצות שיתופיות משימתיות.
בשנת 2001 החלו תהליכי איחוד בין תנועת המחנות העולים לתנועת קבוצות הבחירה, הן של תנועת הנוער והן של תנועת הבוגרים. האיחוד הוכרז ב-26 במרץ 2005. מאז 2008 נקראת תנועת הבוגרים המאוחדת "קבוצות הבחירה של המחנות העולים".
מחנות התנועה

מרחב צפון: קריית ביאליק, קריית מוצקין, חיפה- רוממה, חיפה- נווה שאנן, כפר המכבי, אושה, רמת יוחנן, יגור, נופית, כפר חסידים, כפר ביאליק, מגדל העמק (הקוביה), נוף הגליל (השכונתית), בית השיטה, מעגן מיכאל, רעננה מרכז, רעננה מערב, רעננה-נווה זמר, הרצליה, פתח תקווה, שפיים, גליל-ים.
מרחב דרום:
אשדוד ט"ו,
ראשון לציון - הכפתור (קדמת ראשון ונעורים), ראשון לציון - נאות שקמה, ראשון לציון הנחלה (נחלת יהודה), תל אביב צפון (הוותיק בתנועה),
צובה, ירושלים - ארמון הנציב, נערן, אילת, יטבתה, אילות, גרופית, לוטן, יהל, נווה חריף, שחרות, סמר, אליפז, מועצה אזורית חבל אילות - ערבה דרומית (אזורי).
ערכי התנועה

הפעילות התנועתית מתבססת על שבעה עקרונות יסוד (ערכים עיקריים) המבוטאים גם בסמל התנועה:
שוויון
שותפות גורל (סולידריות)
אהבת הארץ ואנשיה
שלום
שיתוף
חירות
עבודה
וחמישה עוגנים מנחים:
דמוקרטיה
חלוציות
הומניזם
סוציאליזם
ציונות
ערכים ועוגנים אלה מהווים בסיס לחינוך התנועתי, להחלטות המתקבלות בתנועה ולפעילות.
תנועה של חניכים

המחנות העולים מגדירה עצמה כ"תנועה של חניכים", מושג זה מתבטא בלקיחת אחריות פעילה של חניכי התנועה על הקורה במחנות, באשכולות (מחוזות) ובמישור הארצי. במסגרת זו מתקיימים מוסדות חניכים קבועים של השכבה הבוגרת, שבהם מתקבלות ההחלטות ומתעצבת דרכה החינוכית-פוליטית-חברתית של התנועה. במוסדות התנועה יכול החניך לבטא את דעתו, להשפיע ולנתב את דרכיה.
ישנם שלושה מוסדות חניכים עיקריים בתנועת המחנות העולים:
ועידה - גוף המתכנס פעם ב-4 שנים ותפקידו לבחון ולהתאים את ערכי התנועה ודרכה למציאות החברתית- כלכלית הישראלית המשתנה. בוועידה האחרונה שהתקיימה בשנת 2017 והונהגה על ידי א.א. אבני וי' ברנדס, הנושא הנדון היה ייעוד התנועה.
מרכז תנועה - המתכנס פעם בשנה ומטרתו היא לתרגם את החלטות ועידה לפרקטיקה ולביצוע.
מז"מ (מזכירות מרכז) הגוף המיידי ביותר של התנועה. הוא מתכנס פעם בחודש ומכיל נציגים ממחנות התנועה מכל הארץ. מטרותיו הן:
יצירת קשרים בין המחנות בארץ.
הכרעה בנושאים דחופים לתנועה (בהסתמך על החלטות הוועידה).
קישור בין המזכירות הבוגרת לחניכים.
בנוסף לגופים המרכזיים ישנם:
צוות פוליטי - פועל במבנה של אשכולות ומטרותיו להביא ליידי ביצוע את ההחלטות הפוליטיות שהוחלטו במז"מ ובמרכז תנועה, להיות ערים למצב ולהחליט על פעילויות פוליטיות לפי המצב הנוכחי.
עיתון - "במבחן" הוא עיתון התנועה. צוות העיתון מורכב מחניכי התנועה שבראשם עורכ/ת (חניכ/ת התנועה). מטרת העיתון להוות אמצעי קשר בין חניכי המחנות בכל הארץ. כל חניך יכול לשלוח כתבות לעיתון להביע את דעתו ולהעלות לדיון נושאים שונים אשר רלוונטיים למציאות הישראלית ולעולם התנועתי.
צוות מפעלים של חניכים - נמדד - פועל במקביל לצוות מפעלים של קומונרים ובעלי תפקידים מובילים במפעלי התנועה.
מטרת הצוות היא לסייע לצוות הבוגר בהכנת הטיולים.
הוועד הפועל - הוועד הפועל מורכב כל שנה מחניכי בוגרת בכיתות י'-יב' ומטרתו היא להפעיל את מחנה הקיץ. הוועד הפועל לוקח חלק בתפקידים ראשיים כמו לסייע לחניכי הצעירה, להכין אוכל, לגלם דמויות בסיפור המסגרת, בניית והפעלת מתקנים וכדומה.
שנת שירות

בשנות ה-90, עם פרוץ המשבר בתנועה הקיבוצית, הוחלט במחנות העולים על שינוי יעדי ההגשמה. הופסקה הצטרפות גרעיני התנועה לקיבוצים קיימים. הוכרז מסלול נעל"ה בו מתגבשים הגרעינים בסוף כיתה י"א, יוצאים יחד לשנת שירות וממשיכים לצבא ועד כניסתם לתנועת הבוגרים.
בתחילת י"ב מתחלקת השכבה לגרעינים המונים בין 8 ל-12 חברים וחברות, ולצדם מדריך שילווה אותם עד לסוף פרק הצבא במסלול. לאורך השנה נפגשים חברי הגרעין פעם בחודש לסמינרים שעוסקים בין היתר בבחירה לצאת לשנת שירות. בחודש ינואר-פברואר מגיעה כל השכבה לסמינר "החתימה" שבו החניכים חותמים על דחיית שירות וכניסה למסלול הנח"ל. ניתן לבטל את החתימה עד לגיוס. במהלך חופשת הפסח נערך סמינר "מצפן"
בשנת השירות חיים חברי הגרעין בקומונה ועוסקים בתפקידי חינוך והדרכה. עד שנת 2024 היו קיימים כ-3 מסלולי שנת שירות אשר לכל אחד מהם הוקם בין גרעין אחד לשניים. המטרה בקיומם של מסלולים שונים עם שמות שונים היה להצליח לגייס יותר חניכים ומועמדים לשנת השירות. לא לכל המסלולים הוזמנו חניכי תנועת הנוער. המסלולים אשר היו קיימים בתנועת הנוער עד שנת הפעילות תשפ״ד היו:
"גרעיני מחנכים"- המסלול אליו המשיכו חניכי התנועה שסיימו י"ב, בו הם מפעילים את מחנות התנועה כקומונרים.
"גרעין זמר" - מסלול שיועד למסיימי י"ב שלא היו חניכים בתנועת הנוער. המסלול שילב עבודה חינוכית עם נוער במסגרות עירוניות בערים מגדל העמק ונוף הגליל והדרכה במחנות התנועה בערים אלו.
"גרעין אֱדום"- מסלול שיועד למסיימי י"ב שלא היו חניכים בתנועת הנוער בדומה לזמר, הוא שילב עבודה חינוכית בקיבוצי חבל אילות. בשנת תשפ"א התגוררו הקומונרים בקיבוץ אילות ובשנת תשפ"ד התגוררו בקיבוץ גרופית. העבודה החינוכית התמקדה ביישובי חבל אילות ובעיר אילת. הפעילות החינוכית מתרכזת בהדרכה במסגרות הבלתי פורמליות של ישובי החבל, ביניהן מחנות התנועה.
בשנת 2024 השיקה תנועת הנוער את מסלולי שנת השירות שלה מחדש כאשר היא מזמינה את כלל חניכי תנועת הנוער ומסיימי/ות י״ב שלא היו בתנועת הנוער להתמיין לכלל המסלולים ואף להיות מעורבים בהרכבים החברתיים של הקומונות. המסלולים הם:
מסלול ״ערים״ - מסלול המתמקד בהובלת והדרכת מחנות התנועה הקיימים בתנועת הנוער בהם קיימות שכבות בוגרות, חוגים במחנות וכן מתמקד בליווי המדריכים הצעירים והובלה וניהול של המחנה באופן שוטף. המסלול פועל בערים רעננה, תל אביב, אשדוד וקריית מוצקין.
מסלול ״שכונות״ - (בעבר זמר) מסלול המתמקד בהדרכה במחנות ומסגרות של בתי החינוך של תנועת הנוער. כלומר, מוסדות תנועתיים המשלבים פעילות קהילתית, הדרכת רחוב, פעילות מועדון פתוח לנוער והדרכה מסורתית של תנועת הנוער. המסלול פועל כיום בערים מגדל העמק, נוף הגליל וראשון לציון.
מסלול ״לקיבוץ״ - מסלול המתמקד בעבודה חינוכית בלתי פורמלית במרחב הכפרי של ישראל דרך הובלת פעילות תנועת הנוער בקיבוצי התנועה. הוא כולל השתלבות של חברי הקומונה בשלל מסגרות חינוכיות בקיבוצים השונים. המסלול פועל כיום במועצה אזורית חבל אילות, מועצה אזורית מטה יהודה ומועצה אזורית זבולון.
מסלול ״חלוץ״ - מסלול בו קמה קומונה אשר מקבלת משימה להקים מחנה חדש שלא היה קודם בתנועה ואו לחדש מחנות שהפעילות בהם הופסקה. כיום פועל המסלול בעיר חיפה.
השירות הצבאי הוא בגרעין נח"ל. חברי הגרעין מתגייסים לתפקידים שונים בחטיבת הנח"ל, גדוד קרקל וחיל החינוך והנוער. לאחר שנה וחצי חוזרים חברי הגרעין לגור יחד במסגרת פרק המשימה ולעבוד במשימות חינוכיות בתור חיילים. במהלך השירות הצבאי הגרעין מגבש דעה לגבי המשך הגרעין בחיים הבוגרים. התנועה תומכת ומלווה את הגרעינים במהלך המסלול בעזרת מדריכי הגרעינים, סמינרים תנועתיים, מפגשים חברתיים, מפגשי לימוד ועוד.
טיולים

מראשית ימיה, המחנות העולים היא תנועה מטיילת. כבר ב-1934 היו חניכי התנועה הראשונים שהקיפו את ים המלח ברגל. חניכי התנועה טיילו במדבר יהודה ובנגב במסעות רגליים, בתקופת המנדט הבריטי כאשר אזורים אלה לא היו מוכרים עדיין. את המסעות הדריכו מדריכי מחנות העולים, ועל פי רוב טיולים אלה היו בהדרכתו של מנשה הראל מנשק׳ה. הטיולים היו ועודם סמל לאהבת הארץ, לחיבור עמה ולהגשמת ערכי התנועה כגון עזרה הדדית, ושיתוף. בטיולים לומדים החניכים להכיר את עצמם ואת קבוצתם. עד שנות ה-90 היו חניכי התנועה מטיילים עם כל הציוד על הגב, במעין מבחן הישרדות וכוח רצון, שיצר גיבוש וחוויה קבוצתית. כיום טיולי אתגר אלו כמעט ואינם קיימים.
במהלך חופשת הקיץ מתקיימים "מפעלי הקיץ". לחניכי השכבה הצעירה (ד'-ו') בתנועה מתקיימת "כייפת" (קייטנה), בסוף "הכייפת" יוצאים כל חניכי המחנות למקי"ץ (מחנה הקיץ). לשכבה המתבגרת (ז'-ח'): עצמאי בשטח - לעולים לכיתה ח', "המשולב"-לעולים לכיתה ט', קורס מדצ"ים - הכשר מדריכים צעירים - לעולים לי', "לב תנועה"- לעולים ליא', סמינר "תוצרת הארץ" - חלוקה לגרעינים - לעולים ליב'.
סיסמת התנועה

דרור עלה, עלה נעלה, מתוך "וַיַּהַס כָּלֵב אֶת הָעָם אֶל מֹשֶׁה וַיֹּאמֶר עָלֹה נַעֲלֶה וְיָרַשְׁנוּ אֹתָהּ כִּי יָכוֹל נוּכַל לָהּ" (ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק ל').
ראו גם

סוציאליזם
קבוצות הבחירה
מכתב השמיניות
לקריאה נוספת

אבי אהרונסון, תנועה מחפשת דרך, הוצאת כרמל, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
יוסי פלדמן, בבריתך, הוצאת הקיבוץ המאוחד באתר המועצה לשימור אתרים
שאול פז, פנינו אל השמש העולה: חניכי תנועות הנוער החלוציות ובוגריהן בני הדור השני 1967-1947, אוניברסיטת בן-גוריון, מוסד ביאליק, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
רפי טהון, הקפנו את ים המלח ברגל, הוצאת אריאל
רפי טהון, הלכנו לחרמון והגענו לדמשק
הערות שוליים

↑  שוש סיטון, חינוך ברוח המולדת - התכנית החינוכית של מועצת המורים למען הקק"ל (1953-1925), עמ' 190 - 195, בתוך דור לדור - קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, כרך י"ד, ה'תשנ"ט, 1998, אוניברסיטת תל אביב
↑  מפה משנת 1944 בהוצאת מחלקת המדידות המנדטורית (באנגלית) עם סימון קיבוץ 'בית הערבה' שהוקם ע"י התנועה, מצפון לים המלח בשמו 'קבוצת החוגים', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מחנות העולים, דבר, 16 באוקטובר 1936
↑  הגומרים המתחילים, דבר, 21 ביולי 1933
↑  אחד במאי בארץ ישראל, דבר, 3 במאי 1933
↑  המשבר בתנועת מחנות העולים, משמר, 22 בפברואר 1945
| תנועות נוער וארגוני נוער בישראל |
| --- | --- | --- |
| אינם מזוהים פוליטית | אור לחינוך • אות הנוער • אחריי! • איגי • ארגון הצופים הערביים • האיחוד החקלאי • המכבי הצעיר • הנוער הדרוזי • הצופים הדרוזים • הצופים העבריים • הצופים הערבים האורתודוקסים • הצופים הערבים הקתוליים • התאחדות הצופים והצופות בישראל • התנועה החדשה • כנפיים של קרמבו • LEAD • נוער חובב תנ"ך • צופי בתי הספר הערביים והדרוזים • שומרי המפרץ |  |
| מזוהים עם השמאל הפוליטי | אג'יאל • בני המושבים • ברית הנוער הקומוניסטי הישראלי • המחנות העולים • הנוער העובד והלומד • הנוער הערבי החלוצי • השומר הצעיר • נוער הדמוקרטים • סדאקה רעות |  |
| מזוהים עם המרכז הפוליטי | נוער יש עתיד • נוער המחנה הממלכתי |  |
| מזוהים עם הימין הפוליטי | ההנהגה הצעירה באיחוד הלאומי‏ • הנוער הלאומי בית"ר • הנוער הציוני • נוער הליכוד |  |
| תנועות נוער דתיות | אריאל • בני עקיבא • הנוער הדתי העובד והלומד • נוע"ם • נוער תל"ם • עדת הצופים • עוז • עזרא |  |
| תנועות נוער חרדיות | אור ישראלי • בנות בתיה • היכלי ענ"ג • פרחי הדגל • נוער חב"ד • צבאות השם |  |
| ארגוני נוער השייכים לגופים ממסדיים | גדנ"ע • גדנ"ע אוויר • חוגי סיירות • מועצת התלמידים והנוער הארצית • מועצת תנועות הנוער בישראל • נוער מד"א • צופי אש |  |
| תנועות נוער שנסגרו | בית"ר • הצבעים שלנו • התנועה המאוחדת • טלנוער • נוער התחיה • נוער לנוער • עליית הנוער • צמרת• נוער העבודה • נוער מרצ |  |
| מושגי יסוד בהדרכה | חניך • מדריך נוער • בוגר • רכז • קבוצה • פעולה • מערך פעולות • גיבוש • הנהגת נוער • מתודיקה בהדרכה • מקורות ההשפעה של המדריך  • קורס הדרכה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303281905171  LCCN: n85362689  VIAF: 153682321   WorldCat (עם VIAF): 153682321 
הפגנת ה-1 במאי 2015
חניכים במסע חנוכה בוגרת 2015
נאיב בוקלה

נאיבּ ארמנדו בּוּקֵלֶה אורטס (בספרדית: Nayib Armando Bukele Ortez; במקור הערבי-ספרדי: נג'יב ארמנדו אבו קילה אורטס, נולד ב-24 ביולי 1981) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים סלוודורי, שמכהן כנשיא ה-46 של רפובליקת אל סלוודור החל מ-1 ביוני 2019. בוקלה נבחר מטעם המפלגה השמרנית GANA (הברית הגדולה למען אחדות לאומית), והוא הנשיא הראשון מאז חוסה נפוליאון דוארטה (1984–1989), שלא נבחר מטעם אחת משתי המפלגות הגדולות – FMLN (החזית לשחרור לאומי פרבונדו מרטי) ו-ARENA (הברית הרפובליקנית הלאומית). הוא החליף בשלטון את הנשיא סלוודור סאנצ'ס סרן, לאחר הבחירות בשנת 2019, שבהן זכה ב-53% מהקולות. הוא נבחר לכהונה שנייה בשנת 2024, לאחר שזכה ב-85% מהקולות.
בעבר כיהן בוקלה כראש העיר נואבו קוסקטלן (2012–2015), וכראש עיריית סן סלוודור (2015–2018), כשנבחר מטעם מפלגת FMLN.
ביוגרפיה > ראשית חייו, השכלה ועסקים

בוקלה נולד ב-1981 בסן סלוודור. אביו היה ארמנדו בוקלה קטן (1946–2015), שהיה מהנדס, כימאי ואימאם ממוצא פלסטיני. האב נולד למשפחה נוצרית שמקורה בירושלים ובבית לחם, ולאחר שהתאסלם הפך לאחד ממנהיגי הקהילה המוסלמית במרכז אמריקה. אימו, אולגה אורטס, היא ממוצא ספרדי. בוקלה גדל כנוצרי, והוא מזדהה כקתולי. בוקלה למד משפטים באוניברסיטה המרכז-אמריקאית על שם חוסה סימאון קאניאס בסן סלוודור, אך הפסיק את לימודיו כדי להתפנות לעיסוקיו האחרים.
בוקלה גילה מצעירותו כישורים בעסקים. הוא ניהל תחילה עסק לפרסום בבעלות המשפחה. בהמשך ניהל עסק לשיווק אופנועי ימאהה, ובשנת 2011 היה ליו"ר קבוצת הפרסומות "אוברמט" וחברות נוספות.
קריירה פוליטית

במשך 10 שנים היה בוקלה פעיל במפלגת השמאל יורשת הגרילה המהפכנית "החזית לשחרור לאומי פרבונדו מרטי". הוא נבחר מטעמה כראש העיר נואבו קוסקטלן, במרכז המדינה, ומאוחר יותר כראש עיר הבירה סן סלוודור. בהמשך, הוא הסתכסך עם מפלגתו, ובאוקטובר 2017 סולק ממנה.
בפברואר 2018 השתתף כראש עיר בוועידה הבין-לאומית לראשי הערים בירושלים וביקר בכותל המערבי. בהזדמנות זאת סיפר שסבה של אשתו היה ממוצא יהודי ספרדי. בימי מערכת הבחירות השתייכותו הדתית הייתה שנויה במחלוקת והוא נראה בעבר מתפלל במסגד במקסיקו. בשנים האחרונות הדגיש שאינו משתייך לדת מסוימת, אולם סיפר על אמונתו באלוהים ובישו. כראש העיר סן סלוודור מתח ביקורת על הממסד הישן של המדינה ופעל רבות לשיפור התשתיות ושיפוץ חלקים של בעיר.
בדומה למועמדים אחרים לתפקיד הנשיא הבטיח להיאבק בכנופיות העולם התחתון, הקרויות "מאראס", ובפשיעה האלימה ובסחר הסמים שהפכו לאורך השנים למכה קשה במדינה. הוא נבחר בפברואר 2019.