stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייזק סויר
ביוגרפיה > מוות ומורשת

סויר מת מהתקף לב בבית החולים לנוקס היל ב-8 ביולי 1981, בגיל 79; הוא התגורר במנהטן באותה עת.
כמה מיצירותיו נמצאות באוספים של מוזיאונים ציבוריים, כגון מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון ברוקלין, גלריית אולברייט-נוקס לאמנות, באפלו, ניו יורק ומוזיאון דאלאס לאמנות.
הערות שוליים

↑  "Collections, Isaac Soyer"
↑  Isaac Soyer | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית)
↑  Benjamin Harshav, The Polyphony of Jewish Culture, Stanford University Press, 2007, ISBN 978-0-8047-5512-2. (באנגלית)
↑  "A Local Life: Joshua Z. Holland, 89, a man of science with an artist's soul"
↑  Artist Info, www.nga.gov
↑  Art Students League (New York N.Y.), The Art Students League, Art Students League of New York, 1978. (באנגלית)
↑  Susan Krane, The Wayward Muse: A Historical Survey of Painting in Buffalo, Albright-Knox Art Gallery, 1987, ISBN 978-0-914782-63-6. (באנגלית)
↑  Courier-Post 03 Sep 1998, page Page 62, Newspapers.com (באנגלית)
↑  The Des Moines Register 04 Oct 1981, page Page 22, Newspapers.com (באנגלית)
↑  Patricia Hills, Roberta K. Tarbell, Whitney Museum of American Art, The Figurative Tradition and the Whitney Museum of American Art: Paintings and Sculpture from the Permanent Collection, University of Delaware Press, 1980, ISBN 978-0-87413-184-0. (באנגלית)
↑  "Painters in War Plants". Magazine of Art. American Federation of Arts. 1944. p. 74.
↑  Norman L. Kleeblatt, Susan Chevlowe, Painting a Place in America: Jewish Artists in New York, 1900-1945 : a Tribute to the Educational Alliance Art School, Jewish Museum, 1991, ISBN 978-0-253-28536-2. (באנגלית)
↑  Peter Eisenstadt, The Encyclopedia of New York State, Syracuse University Press, 2005-05-19, ISBN 978-0-8156-0808-0. (באנגלית)
↑  "Isaac Soyer, a Painter Of the American Scene". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1981-07-16. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513295705171  ISNI: 0000 0000 7075 1951  RKD: 74065  SNAC: w6350mpw  ULAN: 500041088  VIAF: 95947420   WorldCat (עם VIAF): 95947420
אלה יאנג

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1867 Fenagh, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 ביולי 1956 (בגיל 88) Oceano, מחוז סן לואיס אוביספו, ארצות הברית 
 מדינה:  אירלנד, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המלכותית של אירלנד, טריניטי קולג' 
 
אלה יאנג (באנגלית: Ella Young;‏ 26 בדצמבר 1867 - 23 ביולי 1956) הייתה משוררת אמריקאית ממוצא אירי ומומחית מיתולוגיה קלטית שהייתה פעילה בתנועה להחייאת הספרות הגאלית והקלטית של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. יאנג הייתה סופרת ספרי ושירי ילדים. נולדה באירלנד, ב-1925 היגרה משם לארצות הברית וחייתה בקליפורניה. במשך חמש שנים ערכה יאנג הרצאות על מיתולוגיה קלטית באוניברסיטאות אמריקאיות, ובשנת 1931 היא הייתה מעורבת במחלוקת ציבורית כאשר ניסתה להפוך לאזרחית.
יאנג החזיקה הרצתה על מיתוס ומורשת אירית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי במשך שבע שנים. יאנג נודעה שם באישיותה הססגונית והתוססת, ואת ההרצאות ערכה כשהיא לבושה בגלימה סגולה של דרואידית, כשהיא מספרת על יצורים אגדיים כמו פיות ואלפים, ושיבחה את היתרונות של דיבור עם עצים. הידע וההתלהבות שלה לנושא המיתולוגיה הקלטית משכו והשפיעו על רבים מחבריה וזיכו אותה בקהל רחב בקרב סופרים ואמנים בקליפורניה, בהם המשורר רובינסון ג'פרס, הפילוסוף אלן ווטס, הצלם אנסל אדמס והמלחין הארי פארטש, אשר הלחין מוזיקה לכמה משיריה.
מאוחר יותר בחייה היא שימשה כ"סנדקית" והשראה עבור דוניטס, קבוצת אמנים שהתגוררה בחולות של מחוז סן לואיס אוביספו. היא פרשה לעיר אוקיאנו, שם מתה בגיל 88.
תחילת דרכה

יאנג נולדה בפנה, שבמחוז אנטרים, וגדלה בדבלין במשפחה פרוטסטנטית. היא למדה באוניברסיטה המלכותית. היא הייתה אחותו של החוקרת רוז מוד יאנג. מאוחר יותר היא סיימה תואר שני בטריניטי קולג', בדבלין. התעניינותה בתיאוסופיה הובילה אותה להצטרף כחברה מוקדמת של החברה ההרמטית, סניף דבלין של האגודה התאוסופית, שם פגשה את הסופר קנת מוריס. היכרותה עם "Æ" (ג'ורג' ויליאם ראסל) הובילה לכך שהייתה חלק מקבוצת חסידיו, שנודעו בשם "הציפורים השרות". ראסל היה שכן קרוב שלה, שגדל בכיכר גרובנור. רגשותיה הלאומניים של יאנג וידידותה עם פטריק פירס הקנו לה תפקיד תומך במרידת חג הפסחא; כחברה בקומן נה מאן, היא הבריחה רובים ואספקה נוספת לתמיכה בכוחות הרפובליקנים. ספר השירים הראשון של יאנג, Poems, יצא לאור ב-1906, ועבודתה הראשונה בפולקלור האירי, The Coming of Lugh, פורסם ב-1909. היא התיידדה עם המשורר ויליאם בטלר ייטס, שאייר את Lugh וכן את אוסף סיפוריה הראשון של יאנג, Celtic Wonder-Tales‏ (1910). על אף שהיא המשיכה לכתוב שירה, היא הפכה ידועה יותר בשל גרסותיה לאגדות איריות מסורתיות.
הגירה לארצות הברית

יאנג הגיע לראשונה לארצות הברית בשנות ה-1920 כדי לבקר חברים, ונסעה לקונטיקט כדי לפגוש את מרי קולום (מולי) ואת בעלה, המשורר האירי פדריג קולום. כשחוקר התרבות הקלטית ויליאם ויטינגהאם לימן ג'וניור עזב את אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1922, יאנג התבקשה למלא את מקומו, והחלה בתפקידה ב-1924. היא היגרה לארצות הברית בשנת 1925, והוחזקה לזמן קצר בעת כניסתה באליס איילנד כשחשדו שהיא חולת נפש, כשהבינו הרשויות שם שהיא מאמינה בקיומם של פיות, גמדים ופיקסים. באותה התקופה, אנשים שנחשדו במחלת נפש נמנעו מכניסה לארצות הברית.
בקליפורניה, החלה יאנג להרצות באוניברסיטאות שונות, ביניהן אוניברסיטת קולומביה ולאחר מכן במכללת סמית', מכללת ואסר ובמילס קולג'. לדברי נורם המונד,
בכל מקום שהגיעה אליו, התקבלה יאנג בהתלהבות, במיוחד על ידי הצעירים האמריקאים. הם אהבו את הגברת לבנת השיער עם עיני חוזה, שנראתה כאילו מוארת מבפנים. היא דיברה בקול מתנגן, וכשדיברה, כולם הקשיבו. הייתה לה איכות דקה, אוורירית, שגרמה לה להיראות כהתגלות של הרוחות עצמן אותן תיארה. למעשה, אפילו לעור שלה הייתה ניראות כמעט שקופה.
 לאן שהיא הלכה, היא התקבלה בהתלהבות, במיוחד על ידי הצעירים של אמריקה. הם אהבו את הגברת לבנת השיער הזאת בעיניים של רואה שנראתה כאילו היא מוארת מבפנים. היא דיברה בקול מתנגן. כשדיברה כולם הקשיבו. הייתה לה איכות דקה, דקה, שגרמה לה להיראות כהתגלות של הרוחות שתיארה. אכן, לעורה הייתה איכות כמעט שקופה.
יאנג התגוררה בסוסליטו באמצע שנות העשרים. היא הייתה מרצה ג'יימס ד. פלאן למיתוס ומורשת אירית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי במשך כעשור.
נכון לשנת 1931, עדיין לא קיבלה יאנג מעמד הגירה חוקי; צ'ארלס ארסקין סקוט ווד יעץ לה ללכת לוויקטוריה, בקולומביה הבריטית, על מנת להתחיל שם מחדש את התהליך לקבלת אזרחות אמריקאית. בקשתה לחזור לארצות הברית נדחתה במשך חודשים בטענה שהיא עלולה להפוך ל"נטל ציבורי".
המשך חייה

ב-1926 הרצתה אלה יאנג בכרמל ליד הים, קליפורניה. היא התארחה במשך שבועיים אצל האמן המפורסם ג'ון אושיי וחברה עם המשורר רובינסון ג'פרס ועם הסוציאליסטים הרדיקלים סינקלר לואיס, אלה וינטר ולינקולן סטפנס. שנתיים לאחר מכן, בכתה העת The Carmelite, היא פרסמה את שירה הקודר המנציח את התאבדותו של האמן המקומי איירה רמסן. ב-1934 ערכה יאנג ביקורת אניגמנטית על תערוכת ציורי הפחם של אושיי באולם היוקרתי של לגיון הכבוד (המוזיאון) בסן פרנסיסקו. דיוקנו המפורסם של יאנג הוצג ב-1940 ו-1945 באגודת האמנות של כרמל. יאנג האמין כי פוינט לובוס ליד כרמל הוא המרכז הרוחני של חוף האוקיינוס השקט וש"כאשר הכוח של לובוס ישוחרר, דבר גדול יקרה באמריקה - אבל לובוס אינו מוכן להתיידד עדיין."
ספרה של יאנג משנת 1928, The Wonder-Smith and His Son, אשר אויר על ידי בוריס ארטזיבאשף, לספר כבוד של מדליית ניוברי (מקום שני). במהלך שנות ה-1920 היא ביקרה מדי פעם בהלסיון, קליפורניה, מושבה תיאוסופית ליד סן לואיס אוביספו. בעודה מתגוררת בבקתה שמאחורי ביתו של ג'ון וריאן, יאנג סיימה לכתוב את The Tangle-Coated Horse and Other Tales, ספר כבוד של ניוברי לשנת 1930. בהלסיון, חוג הידידות האקלקטי שלה כלל את אנסל אדמס, שאותו פגשה לראשונה ב-1928 או ב-1929 בסן פרנסיסקו דרך חברם המשותף אלברט מ. בנדר. היא נסעה עם אדמס ואשתו וירג'יניה לסנטה פה, ניו מקסיקו, ובילתה עם חברים בכפר האמנים בטאוס, שם התארחה אצל מייבל דודג' לוהאן. בטאוס ביקרה יאנג גם את ג'ורג'יה או'קיף. תצלום של יאנג ווירג'יניה אדמס מופיע באוטוביוגרפיה של אנסל אדמס. אדמס זכר כי יאנג והסופרת מרי האנטר אוסטין לא הסתדרו טוב, אבל שפעילת שימור הסביבה דורותי ארסקין היה אחת מחברותיה הטובות של יאנג.
בשנת 1932 יצא ספרה The Unicorn with Silver Shoes, מאויר על ידי רוברט לוסון. יאנג פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, Flowering Dusk: Things Remembered Accurately and Inaccurately בשנת 1945. מאוחר יותר, היא פיתחה זיקה מיוחדת עבור עצי הסקוויה הקליפורניים. לאחר מאבק בסרטן, יאנג נמצאה ללא רוח חיים בביתה באוקיאנו ב-23 ביולי 1956. גופתה נשרפה, ובאוקטובר פוזר אפרה בחורשת עצי הסקויה. הוקמה לה מצבה בבית הקברות סנטה מריה, בקליפורניה. יאנג הורישה את עיקר עיזבונה לליגה להצלת הסקויה.
מורשת

הסופרים ג'ון מתיוס ודניס סאלי הוציאו אנתולוגיה מוארת של עבודותיה של יאנג ב-2012, At the Gates of Dawn: A Collection of Writings by Ella Young. הסופרת רוז מרפי פרסמה ביוגרפיה של יאנג בשנת 2008. החברה ההיסטורית של דרום מחוז סן לואיס אוביספו, קליפורניה, פעילה בחקר ושימור ההיסטוריה של הדוניטס ואלה יאנג. ארכיון המסמכיה מוחזק כיום על ידי המחלקה לאוספים מיוחדים בספריית המחקר על שם צ'ארלס א. יאנג אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
פרסומים נבחרים > שירה

Poems (1906)
The Rose of Heaven: Poems (1920)
The Weird of Fionavar (1922)
To the Little Princess: An Epistle (1930)
Marzilian, and Other Poems (1938)
Seed of the Pomegranate, and Other Poems (1949)
Smoke of Myrrh, and Other Poems (1950)
פרסומים נבחרים > סיפורת

The Coming of Lugh: A Celtic Wonder-Tale, illustrated by Maud Gonne (1909)
Celtic Wonder-Tales, illus. Gonne (1910)
The Wonder-Smith and His Son: A Tale from the Golden Childhood of the World, illus. Boris Artzybasheff (1927)
The Tangle-Coated Horse and Other Tales: Episodes from the Fionn Saga, illus. Vera Bock (1929)
The Unicorn with Silver Shoes, illus. Robert Lawson (1932)
Celtic Wonder Tales and Other Stories, illus. Artzybasheff and Gonne (Edinburgh: Floris Books, 1988) – selected from the four collections
פרסומים נבחרים > אוטוביוגרפיה

Flowering Dusk: Things Remembered Accurately and Inaccurately (1945), אלה יאנג, באתר OCLC (באנגלית)
מוזס סויר

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1899 בוריסוגלבסק, רוסיה 
 פטירה:  3 בספטמבר 1974 (בגיל 74) לונג איילנד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Моисей Абрамович Шоар 
 מקום קבורה:  מחוז קווינס 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  ריאליזם חברתי 
 
מוזס סויר (באנגלית: Moses Soyer; ‏ 25 בדצמבר 1899 - 2 בספטמבר 1974) היה צייר של ריאליזם חברתי אמריקאי.
ביוגרפיה

נולד בשם משה שוער עם אחיו התאום הזהה, רפאל סויר בבוריסוגלבסק, טמבוב, פרובינציה בדרום רוסיה.  אביהם, אברהם שוער, היה חוקר עברית, סופר ומורה,  גידל את ששת ילדיו בסביבה אינטלקטואלית שבה הושם דגש רב על עיסוקים אקדמיים ואמנותיים. אמם, בלה, הייתה רוקמת.  בן דודם היה הצייר והמטאורולוג יהושע זלמן הולנד. בשל הקשיים הרבים של האוכלוסייה היהודית באימפריה הרוסית, נאלצה משפחת סויר להגר ב-1912 לארצות הברית, שם התיישבה בסופו של דבר בברונקס. שם המשפחה השתנה משוער לסויר במהלך ההגירה.
סויר נישא ב-1922 לאידה צ'סנר, רקדנית. יחד נולד להם בן אחד, דייוויד סויר. רקדנים היו נושא חוזר בציוריו.
סויר למד אמנות בניו יורק עם אחיו התאום רפאל, תחילה בקופר יוניון, והמשיך את לימודיו באקדמיה הלאומית לעיצוב. הוא סטה ממסלול אחיו התאום. ולמד בבית הספר לאמנות פרר, אצל הציירים מאסכולת אשקאן רוברט אנרי וג'ורג' בלוז.
הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו ב-1926 והחל ללמד אמנות בשנה שלאחר מכן בבית הספר לאמנות עכשווית ובבית הספר החדש.
הוא היה אמן של תקופת השפל הגדול, ובמהלך שנות ה-30 עסקו שני האחים בריאליזם חברתי, והפגינו הזדהות עם מאבקי מעמד הפועלים. בשנת 1939, התאומים עבדו יחד בפרויקט העבודות הפדרלי לאמנות, של ציורי הקיר (WPA-FAP) במשרד הדואר Kingsessing Station בפילדלפיה.
סויר כתב טור שבועי לעיתון ביידיש בשם "בעולם האמנות".
ביוגרפיה > מוות ומורשת

סויר הלך לעולמו במלון צ'לסי בניו יורק ב-2 בספטמבר 1974, בזמן שצייר את הרקדנית והכוריאוגרפית פיבי נוויל . הוא נקבר בבית הקברות Acacia במחוז קווינס, ניו יורק.
מוזיאון ברוקלין, מכון דטרויט לאמנויות, מוזיאון הירשהורן וגן הפסלים (וושינגטון, די.סי.), מוזיאון הונולולו לאמנות, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, המוזיאון לאמנות מודרנית (ניו יורק), מוזיאון פילדלפיה לאמנות, אוסף פיליפס (וושינטון, מרכז ווקר לאמנות (מיניאפוליס, מינסוטה), מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית (ניו יורק), מוזיאון אמון קרטר לאמנות אמריקאית (פורט וורת'), המוזיאון לאמנות אמריקאית סמיתסוניאן, וגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, הם בין המוסדות המחזיקים יצירות של מוזס סויר.
הערות שוליים

1 2  Shenker, Israel (1974-09-03). "Moses Soyer, 74, Dead; Traditional U.S. Painter". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-19.
↑  A Finding Aid to the Raphael Soyer papers, 1933-1989 | Digitized Collection | Archives of American Art, Smithsonian Institution, www.aaa.si.edu (באנגלית)
↑  Artist Info, www.nga.gov
↑  Benjamin Harshav, The Polyphony of Jewish Culture, Stanford University Press, 2007, ISBN 978-0-8047-5512-2. (באנגלית)
↑  Berman, Avis (December 1979). "Raphael Soyer at 80: 'Not painting would be like not breathing': Smithsonian American Art/Portrait Gallery Library". ARTnews.
↑  Jewish Renaissance, October 2009, p. 43.
↑  Southgate, M. Therese (2011-03-17). "Moses Soyer, Girl At the Sewing Machine". The Art of JAMA: Covers and Essays from The Journal of the American Medical Association, Volume III. OUP USA. p. 158.
↑  "Moses Soyer: Biography"
↑  Moses Soyer, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  Goodman, Susan T. The Grove Encyclopedia of American Art. Oxford University Press. p. 521.
↑  By Amy Worden, Inquirer Harrisburg Bureau, Push for public access to New Deal murals, https://www.inquirer.com, ‏2009-04-27 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506284305171  CiNii: DA12084460  GND: 121527517X  ISNI: 0000 0000 8228 7770  LCCN: n50021658  RKD: 74067  SNAC: w6pr7xmh  SUDOC: 196470056  ULAN: 500030568  VIAF: 50467442   WorldCat (עם VIAF): 50467442 
רחוב קנאל, ניו-יורק, 1940
Georgia on My Mind

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הוגי קרמייקל
 יצא לאור:  6 בינואר 1931 
 סוגה:  מוזיקת פופ מסורתית 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  Stuart Gorrell 
 לחן:  הוגי קרמייקל 
 
"Georgia on My Mind" (תרגום חופשי: "ג'ורג'יה בלבי" או "ג'ורג'יה במחשבותי") הוא שיר משנת 1930 שכתבו הוגי קרמייקל וסטיוארט גורל והוקלט לראשונה באותה שנה על ידי הוגי קרמייקל. שיר זה נקשר לעיתים קרובות עם ריי צ'ארלס, יליד ג'ורג'יה, שהקליט אותו לאלבומו "The Genius Hits the Road" משנת 1960. בשנת 1979 הגדירה ג'ורג'יה את גרסתו של ריי צ'ארלס בתור שיר המדינה הרשמי. (אנ') כותרת שיר זו הוזכרה לעיתים קרובות במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 בשל היותה של ג'ורג'יה מדינת מפתח הן במרוץ לנשיאות והן במירוץ לסנאט.
רקע ולחן

נטען כי הוגי קרמייקל כתב את השיר על אחותו ג'ורג'יה אבל קרמייקל כתב באוטוביוגרפיה השנייה שלו לפעמים אני תוהה שהסקסופוניסט פרנקי טרמבאור אמר לו שעליו לכתוב שיר על מדינת ג'ורג'יה. הוא תרם באופן משועשע את שתי המילים הראשונות, "ג'ורג'יה, ג'ורג'יה ...", ובסופו של דבר השתמש בהן קרמייקל בכתיבת השיר עם שותפו לחדר, סטיוארט גורל, שכתב את המילים. שמו של גורל נעדר ממסמכי זכויות היוצרים, אך קרמייקל בכל זאת שלח לו צ'קים של תמלוגים.
קרמייקל הקליט את "Georgia on My Mind" עם ביקס ביידרבק על הקורנית, בניו יורק ב-15 בספטמבר 1930.
גרסת ריי צ'ארלס

ריי צ'ארלס, יליד ג'ורג'יה, הקליט גרסה שהגיעה למקום הראשון בבילבורד הוט 100.
בשנת 1977 יצרו רוברט גרוסמן, ג'יימס פיקר וקרייג וויטאקר סרט אנימציה בפלסטלינה, "ג'ימי סי", בו שר נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר את גרסתו של ריי צ'ארלס לשיר.
סדרת הטלוויזיה Designing Women, שהשתמשה בגרסה אינסטרומנטלית של "Georgia on My Mind" כנעימת הפתיחה שלה, הציגה את צ'ארלס מבצע גרסתו את לשיר על פסנתר בעוד צוות השחקנים של התוכנית נראה בקרדיטים הפותחים במהלך העונה השישית, אשר שודרה בין השנים 92–1991.
בשנת 2003 דירג המגזין "רולינג סטון" את גרסת ריי צ'ארלס ל"Georgia on My Mind" השיר ה-44 בדירוג השירים הגדולים בכל הזמנים.
גרסת ההוקס / הלהקה

השיר היה סטנדרט בהופעות של רוני הוקינס וההוקס שם הושר על ידי הפסנתרן ריצ'רד מנואל לאחר 1964. כשההוקס נפרדו והקימו את הבנד, הם שמרו על השיר ברפרטואר שלהם. הם הקליטו גרסת אולפן לשיר לכבוד הצגת מועמדותו של ג'ימי קרטר לנשיאות בשנת 1976. הוא יצא כסינגל באותה שנה, וכן באלבומם "Islands" (אנ') מ-1977.
גרסת וילי נלסון

וילי נלסון הקליט את השיר "בסטארדאסט" (אנ'), אלבום הסטנדרטים שלו משנת 1978. הוא יצא כסינגל, הגיע למקום ראשון למשך שבוע, ודורג במשך שישה עשר שבועות במצעד.
מילות השיר המקוריות, כולל חרוזי המבוא המוכרים, נמצאות בספר החוקים של ג'ורג'יה (אנ') תחת זכויות יוצרים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Gioia, Ted (2012). The Jazz Standards: A Guide to the Repertoire. New York City: Oxford University Press. pp. 122–124. ISBN 978-0-19-993739-4.
↑  "Georgia Secretary of State | State Song". 5 בספטמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2008. נבדק ב-18 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "History – Joint Resolution of the Georgia General Assembly designating "Georgia on My Mind" – GeorgiaInfo". georgiainfo.galileo.usg.edu. 24 באפריל 1979. נבדק ב-3 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1960: פרנק סינטרה – Come Dance with Me! | פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של גבר   1961: ריי צ'ארלס – "Georgia on My Mind"  | הבא: 1962: ג'ק ג'ונס – "Lollipops and Roses" |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1959: נט קינג קול – "Midnight Flyer" | פרס גראמי לשיר העכשווי הטוב ביותר   1961: ריי צ'ארלס – "Georgia on My Mind"  | הבא: 1962: צ'אבי צ'קר – "Let's Twist Again" |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1978: קני רוג'רס – "Lucille" | פרס גראמי לביצוע הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר – גבר   1979: וילי נלסון – "Georgia on My Mind"  | הבא: 1980: קני רוג'רס – "The Gambler" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1140ca2b-ba16-375c-a09d-172724b21666 
מכתבו של סטיוארט גורל לעיתון Bremen Enquirer (עיתון בעיירה ברימן שבאינדיאנה),‏ 3 באוגוסט 1961
תוכנית קמ"ע

תוכנית קמ"ע (ראשי תיבות: קליטת מדענים עולים) היא תוכנית ישראלית לקליטת מדענים עולים. התוכנית פעילה משנת 1998. במסגרתה מועסקים באוניברסיטאות ובמוסדות מחקר אחרים בארץ כ-500 מדענים, כמעט כולם עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר.
מדענים עולים מקבלים סיוע ראשוני בהשמה מקצועית ("תוכנית שפירא") מן המרכז לקליטה במדע במשרד העלייה והקליטה. לאחר שלוש שנים נקלטים המדענים המצטיינים ב"תוכנית גלעדי", שמשך ההעסקה במסגרתה מוגבל לשנתיים. תוכנית קמ"ע מיועדת לעולים שמיצו את אפשרות התעסוקה במסגרת תוכנית גלעדי (ע"ש פרופ' אליעזר גלעדי), והיא נועדה לאפשר העסקת המדען לטווח ארוך, בדרך של העברת תשלומים למוסד המעסיק, על-פי תנאי שכר מקבילים בעיקרם לאלו של חברי הסגל האקדמי הבכיר במוסד. תקציבה השנתי של התוכנית בשנים 2002–2005 עמד על 75–100 מיליון ש"ח לשנה.
באמצע שנת 2009, סמוך להצבעה על התקציב של אותה שנה, הוחלט לצמצם את תקציב התוכנית בשיעור שיחייב פיטורי 200 מדענים. מאז נמצאה דרך להשלים את התקציב לשנים 2009
 ו-2010
, אולם עתידה התקציבי של התוכנית נותר לא ברור.
בשנת 2014 עמד התקציב השנתי על 106.4 מיליון ש"ח ומאז ירד בהדרגה עד שבשנת 2024 עמד על 42 מיליון ש"ח
הערות שוליים

↑  עפרי אילני, מדענים עולים: לא ייתכן שהעסקתנו באקדמיה נתונה לגחמות פוליטיות, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009
↑  מכתב של מנכ"ל משרד ראש הממשלה אל יו"ר ארגון מדענים עולים בישראל, 26 בנובמבר 2009
↑  ערכי התקציב לאורך שנים, באתר מפתח התקציב
איגוד האגרוף הבין-לאומי

| --- | --- |

 פעילות:  התאמת קרבות אגרוף חובבים
 מטה הארגון:  לוזאן, שווייץ
 נשיא:  אומר קרמליוב (אנ')
 יושב ראש:  Umar Nazarovich Kremlev 
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־78 שנים)
 iba.sport
 
איגוד האגרוף הבין-לאומי (באנגלית: International Boxing Association;‏ בראשי תיבות: IBA) הוא איגוד ספורט שמנהל תחרויות אגרוף מקצועי וחובבני ברמה בין-לאומית, ביניהן אליפות העולם באגרוף. עד השעייתו בשנת 2023 על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי, הארגון היה אחראי גם על ניהול תחרויות האגרוף במשחקים האולימפייים.
היסטוריה

האגודה נוסדה במהלך אולימפיאדת הקיץ 1920 באנטוורפן על ידי נציגי האגודות הלאומיות של אנגליה, צרפת, בלגיה, ברזיל והולנד. ב-24 באוגוסט 1920 הוקמה הפדרציה הבינלאומית לאגרוף חובבים (בצרפתית: Federation Internationale de Boxe Amateur,‏ FIBA).
FIBA פורקה בנובמבר 1946 עקב אובדן אמון בחלק ממנהיגי הארגון, עקב התנהגותם במלחמת העולם השנייה. האיגוד הבינלאומי לאגרוף חובבים נקרא להחליף אותו.
60 שנה לאחר מכן, AIBA החלה לשלוט באגרוף באולימפיאדה מבלי להשתמש במילה "חובב".
בשנת 2019 השעה הוועד האולימפי את ההתאחדות מניהול התחרויות, וב-2023 ביטל לחלוטין את ההכרה בה בגלל הצטברות ראיות לבעייתיות במינוי שופטים, להטיית קרבות, לניהול כושל, לאי סדרים בכספים וחשד לשחיתות. ההתאחדות הייתה הגוף המנהל הבינלאומי הראשון שהורחק מהמשחקים האולימפיים.
נשיא ה-IBA מאז סוף 2020 היה הרוסי אוּמר קרמליוב. הוא היה מקורב לנשיא ולדימיר פוטין, וכמה חודשים לאחר שנבחר להנהיג את ההתאחדות הוא העביר את רוב פעילויותיה לרוסיה, הפך את החברה הממשלתית הרוסית גזפרום לספונסרית יחידה שלה.
עד ההשעיה, ההתאחדות כלל 195 התאחדויות אגרוף לאומיות משש יבשות.
הערות שוליים

↑  https://www.iba.sport/about-iba/vision-and-mission/
↑  Our History (באנגלית אמריקאית)
1 2  נעם לויתן, איגרוף נשים במשחקים האולימפיים. על מה המהומה?, באתר ynet, 12 באוגוסט 2024
↑  Ingle, Sean (2023-06-21). "IOC set to strip IBA of its recognition as the official boxing body for Olympics". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-08-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576885005171  GND: 2159549-5  ISNI: 0000 0001 2152 1727  LCCN: n50062028  SUDOC: 14714471X  VIAF: 132484288   WorldCat (עם VIAF): 132484288
FIFA 16

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  NA‏ 23 בספטמבר 2015   EU‏ 24 בספטמבר 2015   UK‏ 25 בספטמבר 2015   
 סוגה:  משחקי ספורט ממוחשבים (כדורגל)
 פיתוח:  EA Canada 
 הוצאה לאור:  EA Sports
 ארץ מקור:  קנדה 
 סדרה:  FIFA (סדרת משחקים)
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Ignite 
 מצבי משחק:  שחקן יחיד מרובה משתתפים
 דירוג:  3‏ (PEGI)
 פלטפורמות:  iOS Android Microsoft Windows PlayStation 3 PlayStation 4 Xbox 360 Xbox One
 המשחק הקודם:  FIFA 15
 המשחק הבא:  FIFA 17
 אתר רשמי
 
פיפ"א 16 הוא משחק וידאו מסדרת המשחקים FIFA שפותח על ידי חברת EA Canada, אשר יצא לראשונה ב-22 בספטמבר (בארצות הברית) וב-24 בספטמבר (באירופה) 2015. המשחק יכול להיות משוחק בשבע פלטפורמות והן: Xbox 360 ,Playstation 4 ,Playstation 3 ,Android ,IOS ,Xbox One ,Microsoft Windows.
נכון לאוגוסט 2015 רשימת האצטדיונים המלאה פורסמה.
משחקיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אצטדיונים

רשימת האצטדיונים (נכון ל-15 ביוני 2015):
ספרד קאמפ נואו, ברצלונה, ברצלונה
ספרד סנטיאגו ברנבאו, מדריד, ריאל מדריד
ספרד אצטדיון מסטאייה, ולנסיה, ולנסיה
ספרד אצטדיון ויסנטה קלדרון, מדריד, אתלטיקו מדריד
גרמניה בורוסיה פארק, מנשנגלדבך, בורוסיה מנשנגלדבך
גרמניה אליאנץ ארנה, מינכן, באיירן מינכן, מינכן 1860
גרמניה זיגנאל אידונה פארק, דורטמונד, בורוסיה דורטמונד
גרמניה פולקספארקשטדיון, המבורג, המבורג
גרמניה האצטדיון האולימפי של ברלין, ברלין, הרטה ברלין
גרמניה פלטינס ארנה, גלזנקירכן, שאלקה 04
אנגליה אצטדיון האמירויות, לונדון, ארסנל
אנגליה אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר (אצטדיון האיתיחד), מנצ'סטר, מנצ'סטר סיטי
אנגליה אולד טראפורד, מנצ'סטר, מנצ'סטר יונייטד
אנגליה אצטדיון ומבלי, לונדון, נבחרת אנגליה בכדורגל
אנגליה וייט הארט ליין, לונדון, טוטנהאם הוטספר
אנגליה סטמפורד ברידג', לונדון, צ'לסי
ספרד לה ליגה, הליגה הספרדית השנייה בכדורגל
אנגליה פרמייר ליג, פוטבול ליג צ'מפיונשיפ, הפוטבול ליג הראשונה, הפוטבול ליג השנייה
צרפת ליגה 1, ליגה 2
גרמניה הבונדסליגה, הבונדסליגה השנייה
איטליה סרייה א', סרייה ב'
נבחרות הנשים

לראשונה מכל משחקי הפיפ"א היו במשחק 12 נבחרות נשים.
אוסטרליה נבחרת אוסטרליה בכדורגל נשים
אנגליה נבחרת אנגליה בכדורגל נשים
ברזיל נבחרת ברזיל בכדורגל נשים
גרמניה נבחרת גרמניה בכדורגל נשים
ספרד נבחרת ספרד בכדורגל נשים
איטליה נבחרת איטליה בכדורגל נשים
קנדה נבחרת קנדה בכדורגל נשים
הרפובליקה העממית של סין נבחרת סין בכדורגל נשים
מקסיקו נבחרת מקסיקו בכדורגל נשים
ארצות הברית נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים
צרפת נבחרת צרפת בכדורגל נשים
שוודיה נבחרת שוודיה בכדורגל נשים
אנופלס

| אנופלס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: זבובאים
תת־סדרה:: יתושים
משפחה:: כולכיתיים
סוג:: אנופלס
שם מדעי
 Anopheles ‏מיגן, 1818
תחום תפוצה
 מפת תפוצה של מיני האונפלס השונים

אָנוֹפֵלֶס (שם מדעי: Anopheles) הוא סוג יתוש במשפחת הכולכיתיים. המין הידוע ביותר מסוג זה הוא(Anopheles gambiae) עקב וקטור בהעברת טפילי מלריה באזורים אנדמיים. מתוך כ-430 מינים השייכים לסוג זה, רק 30–40 מעבירים מלריה בטבע.
שלבי החיים

יתושי אנופלס הם חרקים בעלי גלגול מלא הכולל ארבע דרגות: ביצה, זחל, גולם ובוגר. שלושת השלבים הראשונים הם מימיים ונמשכים 5–14 ימים, תלוי במין ובטמפרטורת הסביבה. הנקבות חיות עד חודש (או יותר מכך בשבי), אך ברוב המקרים לא חיות למעלה משבוע-שבועיים בטבע.
שלבי החיים > ביצה

נקבות בוגרות מטילות 50-200 ביצים בכל הטלה. בניגוד לביצי יתושים מסוגים אחרים כדוגמת היתוש המצוי (Culex) הביצים מוטלות בנפרד ולא בצברים הישר אל המים. ברוב מיני האנופלס הביצים מצוידות במנגנון ציפה (מצופי אוויר); הביצים אינן חסינות להתייבשות והבקיעה מהביצה מתרחשת לאחר 2-3 ימים, על אף שהבקיעה עשויה לקחת עד 2–3 שבועות באקלים קרים.