stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריל

ערך זה עוסק בקבוצת מינרלים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Be3Al2(SiO3)6
 מערך קריסטלוגרפי:  הקסגונלי
 צורת הגביש:  גבישים פריזמטיים משושים המסתיימים בפירמידה.
 צבע:  מגוון וכולל, חסר־צבע, אדום, ורוד, צהוב, ירוק אזמרגד, ירוק זהבהב, וכחול עד כחול-ירוק שחור
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  פגומה בכיוון אחד
 שבירה:  דמוית קונכייה.
 קשיות:  7.5 – 8 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.6 – 2.9
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  כוללים נציץ, פצלת השדה, קוורץ, קלציט וטורמלין
 סוגים
 אזמרגד   אקוומרין   מורגניט   הליודור   בקסביט  גושניט:  ירוק   כחול   ורוד     ירוק צהבהב   אדום   לבן
אקוומרין מברזיל
בריל היא קבוצת מינרלים סיליקטיים של אלומיניום ובריליום. נוסחת המבנה הכימי של בריל היא Be3Al2(SiO3)6.
בסיליקטים מצוי אטום הצורן במרכזה של פירמידה בעלת ארבעה קדקודים אותם מייצגים אטומי החמצן. מבנה הקרוי טטרהדרון (ביוונית ארבעה מישורים). הקשר הכימי בין הטטרהדרונים חייב להיות בין אטום חמצן בטטרהדרון אחד לאטום חמצן בטטרהדרון אחר. קיימות כמה אפשרויות מבנה בין הטטרהדרונים כתוצאה מכלל כזה. הבריל שייך לקבוצת המינרלים הציקלוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת טבעת), והוא בנוי מטבעות משושות של סיליקטים המסודרות זו על גבי זו בעמודים כשהטבעות קשורות זו לזו מהצד על ידי אטומי האלומיניום והבריליום.
גודל הגבישים המשושים של הבריל יכול לנוע מקטן מאוד ועד כמה מטרים. גבישים בעלי קצוות מושלמים שצורתם פירמידה נדירים באופן יחסי. למינרל קשיות של 8-7.5 על פי סולם מוס ומשקל סגולי של 2.6 – 2.9 גרם לסמ"ק, ונקודת היתוכו: 1420º. בריל טהור הוא חסר צבע, אך לרוב גורמים זיהומים למגוון צבעים: ירוק, כחול, צהוב, אדום ולבן. מקור השם מיוונית, "בֶרִילוֹס", שפרושו "הצבע רב הערך הכחול-ירוק של מי הים".
סוגים

סוגים שונים של בריל נחשבו כאבני חן מהתקופה הפרהיסטורית. בריל ירוק קרוי אזמרגד או גם ברקת, בריל אדום הוא ביקסביט או אזמרגד אדום או אזמרגד השני, בריל כחול הוא אקוומרין, בריל ורוד בשל כמויות זעירות של צזיום הוא מורגניט (על שם המיליארדר ג'יי. פי. מורגן שהיה אספן אבני-חן), בריל לבן הוא גושניט, ובריל שקוף בצבע צהוב מבריק קרוי בריל מוזהב. גוונים נוספים כגון צהוב-ירוק בשל ברזל עבור ה-הליודור וצהוב דבש גם הם נפוצים.
תפוצה

ניתן למצוא בריל בעיקר בפגמטיטים גרניטיים, אך גם בשיסט נציצי בהרי אורל ולרוב יחד עם בצרים של המתכות בדיל וטונגסטן. בריל מצוי במדגסקר (בעיקר בצורת מורגניט) ובכמה מדינות באירופה כדוגמת אוסטריה, גרמניה ואירלנד.
המקור המפורסם ביותר בעולם לאזמרגדים הוא במוסו (Muso) וצ'יבור (Chivor) שבקולומביה שם הם מצויים באופן ייחודי באבן גיר. אזמרגדים מצויים גם בטרנסוואל שבדרום אפריקה, מינאס ז'ראיס בברזיל ובקרבת מוּרסינקה שבהרי אורל. בארצות הברית נמצאו אזמרגדים בצפון קרוליינה. בפגמטיטים של ניו אינגלנד התגלו גבישי בריל גדולים במיוחד, כולל גביש מסיבי אחד שמידותיו 5.5 על 1.2 מטר ומשקלו 18 טון. מקומות נוספים בהם מוצאים בריל בארצות הברית כוללים את דרום דקוטה, קולורדו, יוטה וקליפורניה.
שימושים

הבריל המסיבי מכיל 5% בריליום והוא הבצר העיקרי להפקת מתכת זו.
בימי הביניים שימש הבריל המלוטש כתחליף לזכוכית אופטית וממנו נגזרה המילה הגרמנית למשקפיים "Brille".
הדרואידים הקדמונים השתמשו בבריל כאמצעי להיכנס למצב של טרנס, בעוד שהסקוטים כינו אותם "אבני עוצמה". כדורי הבדולח הראשונים היו עשויים בריל, ואחר־כך הוחלפו בבדולח.
הערות שוליים

↑  כתבה בניו יורק טיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284771405171  BnF: cb12367213s (data)  GND: 4144822-4  LCCN: sh85013402
ג'ון מילינגטון סינג

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1871 רת'פרנהם, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  24 במרץ 1909 (בגיל 37) דבלין, אירלנד, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 לאום:  אירים 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט ג'רום 
 מקום לימודים:  סורבון, האקדמיה האירית המלכותית למוזיקה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Riders to the Sea, The Playboy of the Western World 
 
ג'ון מילינגטון סינג
אדמונד ג'ון מילינגטון סינג (באנגלית: Edmund John Millington Synge;‏ 16 באפריל 1871 - 24 במרץ 1909) היה מחזאי, משורר, סופר ואספן פולקלור אירי, דמות מובילה בתחייה של הספרות האירית ואחד ממייסדי תיאטרון אבי בדבלין. נודע, בין היתר במחזהו "ילד הפלא של עולם המערב", שהצגת הבכורה שלו בתיאטרון אבי גרמה למהומות.
אף על פי שסינג היה בן למשפחה בעלת מעמד מועדף ממוצא אנגלו-אירי, כתביו עסקו לרוב בעולם הכפריים האירים הקתוליים וביסודות ה"פגניים" שבהשקפת עולמם. סינג מת שבועות אחדים לפני יום הולדתו ה-38 בעת שניסה להשלים את מחזהו האחרון "דירדרה של העצבות".
ביוגרפיה > ילדותו וצעירותו

סינג נולד בניוטון וילאס, בראטפארנם, במחוז דבלין, בשנת 1871. הוא היה הבן הבצעיר במשפחה בת שמונת ילדית. הוריו היו בני המעמד הבינוני-גבוה ממוצא אירי-פרוטסטנטי. אביו, ג'ון הץ' סינג היה עורך דין, שנולד במשפחת אצילים כפרית בקאסל גלנמור, במחוז ויקלו. הסב, שנקרא גם כן ג'ון הץ' סינג, נמנה עם מעריצי המחנך השווייצרי יוהאן היינריך פסטלוצי והקים באחוזתו בית ספר ניסויי. לאמו של סינג היו הכנסות מאדמות במחוז מחוז גולוויי. אביה, רוברט טרייל' היה כומר של כנסייה של אירלנד ביישוב סקאל במחוז קורק וחבר בוועד ההצלה של סקאל בימי הרעב הגדול בשנים 1849-1845.
אביו של סינג חלה באבעבועות שחורות ומת בשנת 1872 בגיל 49. אלמנתו עבר עם הילדים לבית סמוך לבית אמה בראתגר, במחוז דבלין. סינג, על אף היותו חולני לעיתים קרובות, בילה שם ילדות מאושרת. הוא אהב לצפות בצפורים שהתאספו על גדות נהר דודר ובחגים בילה עם המשפחה בעיירת הנופש בגרייסטונס שבמחוז וילקו ובאחוזת המשפחה בגלנמור.
סינג התחנך בבתי ספר פרטיים בדבלין ובבראיי ומאוחר יותר למד לנגן בפסנתר, בחליל ובכינור, וכן תאוריית המוזיקה וקונטרפונקט באקדמיה המלכותית האירית למוזיקה. הוא היה סטודנט מוכשר ובשנת 1891 זכה במלגה בקונטרפונקט.
בשנת 1888 עבר עם המשפחה לגור בפרבר של קינגסטאון (בימינו דן לירי) ובשנה הבאה נרשם ללימודים בטריניטי קולג' בדבלין. בשנת 1892 הוא סיים בו תואר ראשון בשפה האירית ובעברית מקראית. במקביל המשיך גם בלימודי מוזיקה וניגן בתזמורת האקדמיה ב"איינשנט קונסרט רומס" (Antient Concert Rooms) מנובמבר 1884 ועד 1899 לקח שיעורים פרטיים למוזיקה אצל רוברט פרסקוט סטיוארט.
סינג הצטרף למועדון "Dublin Naturalists' Field Club" שבו התוודע בגיל 14 לתורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין. בהשפעתה התערערה אמונתו הדתית ובהמשך התחיל להתעניין בעיניין הלאומי האירי, אולם בדרך כלל נרתע מתנועות מהפכניות וחצי-צבאיות.
מאוחר יותר הסתקרן בעתיקות ארצו ובאיי אראן ולמשך שנה פעל כחבר ב"לידה האירית".
ביוגרפיה > התחלת פעילותו כסופר

בשנת 1893 סינג פרסם את יצירתו הידועה הראשונה, שיר כתוב בהשפעת ויליאם וורדסוורת': "Kottabos: A College Miscellany".
בתום לימודיו החליט להיות מוזיקאי ונסע לגרמניה כדי להשתלם במוזיקה וללמוד גרמנית. במהלך שנת 1893 שהה בקובלנץ ובינואר 1894 עבר לווירצבורג. אולם, בגלל חרדותיו מפני נגינה מול קהל וספקותיו לגבי יכולותיו, החליט בסופו של דבר, לוותר על הקריירה המוזיקלית ולהתמקד בכתיבה. ביוני 1894 הוא חזר לאירלנד ובינואר 1895 נסע לפריז כדי ללמוד ספרות ושפות בסורבון.
השתתף שם בקורסים לספרות צרפתית מודרנית ומימי הביניים, ובין היתר, פקד את שיעוריו של אנרי ד'ארבואה דה זובנוויל, מומחה בציוויליזציה הקלטית וקורס לפונטיקה השוואתית ב"אקול פרטיק דה אוטז אטיד".
בחופשת הקיץ בילה עם משפחתו בדבלין והתאהב בצ'רי מתסון, ידידה של אחד מבני דודיו, חברה בקהילה האוונגליסטית הידועה כ"אחוות פליימות". בשנת 1895 ובעוד שנה הוא ביקש את ידה, אך היא דחתה את חיזוריו בגלל פער הדעות שלהם בנוגע לאמונה. סינג קיבל קשה את הדחייה והתחזק ברצונו לשהות הרבה ככל האפשר מחוץ לאירלנד.
בשנת 1896 הוא ביקר באיטליה, כדי ללמוד איטלקית, אחר כך שב לפריז. מאוחר יותר באותה שנה פגש ב"אוטל קורניי" את ויליאם בטלר ייטס שעודד אותו להתגורר באיי אראן ואחר כך לחזור לדבלין והקדיש את עצמו לכתיבה יוצרת. באותה שנה הצטרף סינג לייטס, לליידי אוגוסטה גרגורי ולג'ורג' ויליאם ראסל בהקמת חברת התיאטרון הלאומי האירי, שהתמקמה בהמשך בתיאטרון אביי. סינג כתב אז מאמרי בקורת ספרות בעיתון בצרפתית של מוד גון, "אירלאנד ליבר" (Irlande Libre) ובעיתונים אחרים וכתב למגירה שירים וספורת בסגנון "דקדנס" של סוף המאה. כתבים אלה נקבצו בשנות ה-60 בקובץ יצירותיו.
ביוגרפיה > ילד הפלא של עולם המערב, המהומות וההמשך

הידוע ביותר הוא יצירת המופת של סינג "ילד הפלא של עולם המערב" שהוצגה בבכורה בתיאטרון אבי ב-26 בינואר 1907. בתור קומדיה על "רצח אב" לכאורה, הוא משך אש ממגזרים שונים של הציבוריות האירית. Freeman's Journal תיאר אותו כ"הוצאת דיבה בלתי מרוסנת ומתמשכת נגד האיכרים האירים וגרוע מכך, נגד הבנות האיריות". גריפית' שסבר כי תיאטרון אבי אינו מגויס מספיק מבחינה פוליטית, תיאר את המחזה כסיפור שפל ובלתי אנושי שספור בשפה המתועבת ביותר ששמענו אי פעם על במה ציבורית" ועלבון לצניעותה של הנשיות האירית"
בהצגת הבכורה חלק מן הקהל פרץ בהתפרעויות וגרם לכך שהמערכה השלישית שוחקה ללא מילים. ייטס חזר מסקוטלנד, ניסה לפנות להמון בהצגה השנייה והחליט לקרוא למשטרה. לבסוף הפכה דעת הקהל עוינת למתפרעים והמחאות דעכו. ייטס התייחס לאירוע זה בנאום אל קהל התיאטרון בשנת 1926 בהצגה הרביעית של המחזה של שון או'קייסי, "המחרשה והכוכבים" ואמר: "שוב עשיתם צחוק מעצמכם. כך עושים כבוד לגניוס האירי? קודם סינג ואחר כך קייסי?".
אף על פי שאת "The Tinker's Wedding" החל סינג לכתוב בו זמנית עם "Riders to the Sea" ועם "In the Shadow of the Glen", לקחו לו עוד חמש שנים להשלימו והוא היה מוכן ב-1907. "Riders" הוצג ב-"Racquet Court theatre" בגולוויי בין ה-4 ל-8 בינואר 1907, ולאחר מכן ב-1909 בלונדון. התגובה הראשונה באה מדניאל קורקי שאמר: "איננו יכולים להיות אלא עצובים על שסינג כתב משהו כל כך גרוע וקשה להבין למה בכלל צריך להציג כזה דבר איפשהו".
ביוגרפיה > מותו

סינג נפטר בבית החולים הסיעודי הפרטי אלפיס (Elphs Nursing Home) בדבלין ב-24 במרץ 1909, בגיל 37. הוא מת מסיבוכים של לימפומת הודג'קין זמן קצר לאחר מות אמו, אליה היה קשור מאוד.
סינג הובא לקבורה בבית הקברות מאונט ג'רומי בהרולד'ס קרוס בדבלין.
ב-8 באפריל 1909 הוצא לאור קובץ "שירים ותרגומים", פרי עטו, עם מבוא מאת ייטס.
ייטס וארוסתו באותה תקופה, השחקנית מולי אולגוד, השלימו את מחזהו האחרון, "דירדרה של העצבות", והוא הוצג על ידי שחקני אבי בינואר 1910 עם אולגוד בתפקידה של דירדרה.
מורשתו

מחזותיו של סינג הטביעו את חותמם על הרפרטואר של תיאטרון אבי עד לשנות ה-50. עמוד התווך של הרפרטואר היו ההצגות על חיי הכפר. הריאליזם המוסגנן של כתיבתו השפיע גם על גישת בית הספר למשחק שליד התיאטרון.
המחזאי החשוב הבא שכתב לתיאטרון אבי היה שון או'קייסי שהכיר היטב את יצירותיו של סינג וניסה לעשות עבור מעמד הפועלים של דבלין מה שסינג עשה בשביל האיכרים העניים. מחזאים אחרים שהלכו בדרכו של סינג היו ברנדן בהן, ברינסלי מקנמרה ולנוקס רובינסון.
המבקר ויויאן מרסייה היה בין הראשונים שהבחינו בחוב שחב סמואל בקט למחזותיו של סינג.
בנעוריו בקט ביקר באופן קבוע בתיאטרון אבי והעריץ את מחזותיהם של ייטס, סינג ואו'קייסי.
מרסייה מצא הקבלות בין גבוריו של סינג - נוודים, קבצנים ואיכרים - והרבה מהדמויות המאכלסות את המחזות והרומנים של בקט.
הנצחה

שופצה הבקתה שבה התגורר סינג באי אישימן באיי אראן והפכה למוזיאון.
החל משנת 1991 - בכפר ראתדרום, במחוז ויקלו, מתקיים בית ספר קיץ שנתי ע"ש סינג .
1991 - מק דארה או'קוריד ביים סרט תיעודי על סינג - Synge agus an Domhan Thiar ("סינג ועולם המערב")
2010 - ג'וזף או'קונור כתב את הרומן "Ghost Light" (אור רפאים) המבוסס על הקשר בין סינג למולי אולגוד
יצירותיו

In the Shadow of the Glen‏, 1903 (בצל הגיא)
Riders to the Sea‏, 1904 (היורדים לים)
The Well of the Saints‏, 1905 (מעיין הקדושים)
The Aran Islands‏, 1907 (איי אראן), פרוזה
נער השעשועים של העולם המערבי, 1907
The Tinker's Wedding‏, 1908 (חתונת הנפח)
Poems and Translations‏, 1909 (שירים ותרגומים)
Deirdre of the Sorro‏, 1910 (דירדרה של העצבות)
In Wicklow and West Kerry‏, 1912 (בוויקלו ובמערב קרי)
Collected Works of John Millington Synge - (אוסף יצירותיו של ג'ון מילינגסטון סינג) ב-4 כרכים 1962–1968
Poems, ‏, 1962 - שירים, כרך א'
Prose‏, 1966 - ספורת, כרך ב'
Plays‏, 1968 - מחזות, כרכים ג ו-ד 1968
תרגומים לעברית

ילד הפלא של עולם המערב - בהוצאת "בית צבי"
1962 - "נער הקסמים" - הוצג בתיאטרון העירוני חיפה בבימוי ארנון תמיר
1999 - "הפלייבוי של הולם המערב" - נוסח עברי מאת עידו ריקלין - הוצאת מודן ובית צבי
ילד השעשועים של העולם המערבי - בתרגום מיכאל אלמז
2011 - ילד הפלא של עולם המערב - בתרגומו של אסף אור2014 - בתרגומו ובבימויו של שלמה מושקוביץ - הוצג בתיאטרון אוניברסיטת תל אביב *הרוכבים אל הים בתרגום מאגנלית שמעון לוי הוצאת גמיר 1987
לקריאה נוספת

Denis Johnston. John Millington Synge, 1965
David M. Kiely. J. M. Synge—A Biography, 1995
W.J. McCormack. Fool of the Family: A Life of John Millington Synge, 2000
Ed. Ann Saddlemeyer. The Collected Letters of J. M. Synge, 1983
Robin Skelton. J.M. Synge and his World, 1971
Edward Stephens. My Uncle John, A Life of J. M. Synge, 1974
הערות שוליים

↑  מארכיון התיאטרון חיפה
↑  באתר הבמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298111405171  PLWABN: 9810566614305606  BIBSYS: 90112863  BNE: XX1135910  BnF: cb119258491 (data)  CANTIC: a10462284  CiNii: DA0101914X  GND: 118620312  ICCU: CFIV093470  ISNI: 0000 0001 2130 2786  LCCN: n79022811  LNB: 000102422  MusicBrainz: 5ad0d866-887b-4729-9ebf-91d137ee6cac  NDL: 00475871  NKC: jn20000701753  NLA: 35536846  NLG: 69811  NLK: KAC199626965  NTA: 069588600  PIC: 301550  RERO: 02-A003881693  SELIBR: 211430  SNAC: w6p5656s  SUDOC: 027152936  Trove: 988415  VcBA: 495/188109  VIAF: 44305889   WorldCat (עם VIAF): 44305889 
בקתתו של סינג באי אישימן באיי אראן, בימינו מוזיאון Teach Synge
מודעה בתיאטרון אבי בדבלין
ככר סורבון בפריז
בריל מרקהם

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1902 לסטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  3 באוגוסט 1986 (בגיל 83) ניירובי, קניה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בן זוג:  ג'וק פורבס חתונה 1919 מנספילד מרקהאם חתונה 1927 גירושים 1942 ראול שומאכר חתונה 1942 גירושים 1960
 פרסים והוקרה:  נשים בתעופה בין-לאומית 
 
(באנגלית: Beryl Markham;‏ 26 באוקטובר 1902 – 3 באוגוסט 1986) הייתה טייסת בריטית, הרפתקנית, מאמנת סוסי מרוץ, וסופרת. היא הייתה האדם הראשון שחצה את האוקיינוס האטלנטי בטיסת סולו ישירה מבריטניה לאמריקה הצפונית. את הרפתקאותיה תיעדה בממואר West with the Night (אנ').
ראשית חייה

מרקהם נולדה באנגליה, בכפר אשוול במחוז רטלנד (Rutland), בתם של צ'ארלס בולדווין וקלרה אגנס קלאטרבאק (Clutterbuck). כשהייתה בת 3 עברה המשפחה לקניה, אז קולוניה בריטית, שנקראה מזרח אפריקה הבריטית. לאחר שנה עזבה האם, עם בנה הבכור, ומרקהם נותרה עם אביה, מאמן סוסים, שבנה חוות סוסים בנז'ורו (Njoro), באזור הבקע הסורי-אפריקני. מרקהם גודלה על ידי השכנים המסאים, חברה לילדיהם, דיברה סוואהילית כשפה עיקרית, ולמדה לצוד ולהילחם בנשק המסורתי של בני השבט. נסיונותיו של אביה לשלב אותה בבית ספר בריטי בבירה ניירובי, כדי שתרכוש השכלה פורמלית, כשלו. בנעוריה, אימצה מרקהם את עיסוקו העיקרי של האב והייתה אף היא למאמנת סוסים מיומנת. כשהייתה בת 17 נישאה נישואי בוסר לג'וק פורבס, שממנו התגרשה שנתיים אחר כך, בעוד אביה, שעסקיו כשלו, נאלץ לעזוב את קניה והשתקע בפרו. שנה אחר כך, הייתה לאישה הראשונה בקניה שקיבלה רישיון של מאמנת סוסים מומחית.
ב-1927 נישאה מרקהם בשנית, למנספילד מרקהם, שאת שם משפחתו אימצה מאז, וב-1929 נולד בנם המשותף, ג'רווייז, שנשלח כבר בינקותו להורי אביו באנגליה, ושם גדל והתחנך. באותה שנה פגשה מרקהם את הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר, בנו השלישי של המלך ג'ורג' החמישי, וניהלה איתו רומן סוער ומתוקשר.
חלוצה בעולם התעופה

סביב 1930, בשלהי שנות ה-20 לחייה, למדה מרקהם לטוס. הטיסה המשמעותית הראשונה שלה נערכה ב-24 באפריל 1931, כאשר טסה, ללא אמצעי ניווט, פרט למראית עיניה, מקניה לאנגליה. היא עצרה פעמים אחדות בדרך, לתדלוק ולתיקון המטוס, והגיעה לשדה תעופה קטן בלונדון ב-17 במאי. רק בשובה לקניה עמדה לבחינות הרשמיות להשגת רישיון, והייתה לאדם הראשון שקיבל רישיון טיס מסחרי בקניה. כטייסת עצמאית עסקה במגוון תחומים. היא זיהתה מן האוויר עדרי חיות וכיוונה אליהם תיירות ספארי, היא העבירה דואר וציוד למכרות הזהב, והטיסה פצועים וחולים לבית החולים בבירה ניירובי.
אבל להיסטוריה של התעופה נכנסה מרקהם בזכות טיסת הסולו שלה, טיסה ישירה מעל האוקיינוס האטלנטי, מאנגליה לאמריקה. היא יצאה לדרך ב-4 בספטמבר 1936, במטוס חד-מנועי, שהיה מותאם לטיסה של 600 מייל. כדי להתאים אותו לטיסה השאפתנית שתכננה, 3,600 מייל, נאלצה מרקהם למלא את המטוס בכמעט אלף קילו דלק, מה שהקשה מאוד על ההמראה. היא המריאה למרות תחזית שהבטיחה רוחות סערה וגשמים, וטסה רוב הזמן בחשיכה מוחלטת, בלי יכולת לבחון את אמצעי הניווט. פעמיים בדרך כבה המנוע, בפעם השנייה הוא גרם לה לבצע נחיתת אונס בלתי מוצלחת בנובה סקוטיה, מרחק של כאלף קילומטרים מניו יורק, שהייתה היעד. הטיסה ארכה קצת יותר מ-21 שעות. בכך שברה מרקהם שני שיאים עולמיים - היא הייתה האדם הראשון שטס מאירופה לאמריקה הצפונית בטיסת סולו ישירה, והאישה הראשונה שחצתה בטיסת סולו ישירה את האוקיינוס האטלנטי.
שנותיה בארצות הברית ותרומתה לספרות

את 15 השנה הבאות חייתה מרקהם בקליפורניה, ארצות הברית. היא הגיעה לשם בעקבות כוונה של מפיק הוליוודי להפוך את הטיסה מעבר לאטלנטי לסרט, מיזם שלא יצא לפועל. בשנים ההן החלה לפרסם סיפורים קצרים מחייה בכתבי עת אמריקניים. ב-1942 התגרשה ממנספילד מרקהם ונישאה לראול שומאכר, סופר ותסריטאי. באותה שנה יצא לאור גם הממואר West with the Night (מערבה עם ליל), שבו תיארה את הטיסה ההיסטורית. הספר זכה לשבחים רבים בעיתונות. "היא כתבה כל כך טוב, טוב באופן נפלא כל כך" כתב הסופר ארנסט המינגוויי, "שאני מתבייש לגמרי בעצמי כסופר", אבל הספר לא הפך לרב-מכר וכאשר המהדורה אזלה, הוא לא נדפס שוב במשך 40 השנה הבאות. מרקהם שבה לקניה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, ועסקה שוב, בהצלחה רבה, באימון סוסי מרוץ. ואז, ב-1983, החליט מסעדן אמריקני בשם ג'ורג' גוטקונסט (George Gutekunst) שנחשף לביקורתו של המינגוויי על ספרה של מרקהם, להוציא אותו לאור מחדש. הספר, שיצא בהוצאת North Point Press, נמכר תוך חודשים ספורים ביותר ממיליון עותקים. בעקבות ההצלחה, הפיק גוטקונסט סרט תיעודי על חייה של מרקהם, "עולם ללא חומות". ב-1984 יצא, ביוזמת הביוגרפית של מרקהם, מרי לאוול (Mary Lovell), ספר נוסף פרי עטה של מרקהם, The Splendid Outcast, לקט מן הסיפורים הקצרים שפרסמה מרקהם לפני פרסום זכרונותיה.
מרקהם נפטרה ב-3 באוגוסט 1986 בניירובי, קניה, גופתה נשרפה והאפר פוזר על פני מסלול מרוצי הסוסים של העיר.
הערות שוליים

↑  Mary S Lovell, Straight on Till Morning, New York: St. Martin's Press, עמ' 3
1 2  Beryl Markham, Encyclopedia.com
1 2  Amanda Prahl, The Life of Beryl Markham, Adventurous Aviation Pioneer, ThoughtCo
↑  This woman made history with a hair-raising flight across the Atlantic. Why haven't more people heard of her?, National Geographic, ‏2022-10-06 (באנגלית בריטית)
↑  Peter Fimrite, Gorge Gutekunst Sonoma Restaurateur, SFGate, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442797005171  PLWABN: 9810576562005606  BIBSYS: 90100708  BNE: XX908241  BnF: cb120954238 (data)  CANTIC: a11385789  CiNii: DA08664729  GND: 119071673  ISNI: 0000 0000 8396 7241  LCCN: n86115728  NDL: 00621072  NKC: ola2010586712  NLA: 35199665  NLK: KAC201845111  NTA: 073309036  SELIBR: 278660  SNAC: w64g2htm  SUDOC: 112229069  Trove: 861785  VIAF: 79059451   WorldCat (עם VIAF): 79059451 
בריל מרקהם 1930
ברית האוניברסיטאות האסיאתיות

ברית האוניברסיטאות האסיאתיות (באנגלית: The Asian Universities Alliance; בראשי תיבות: AUA) היא ברית אוניברסיטאית המונה 15 מוסדות חברים ברחבי אסיה שנוסד בבייג'ינג ב-29 באפריל 2017. המשימה של הברית היא לטפל במשותף באתגרים אזוריים וגלובליים, הקשורים במיוחד להשכלה גבוהה ופיתוח כלכלי, מדעי וטכנולוגי, על ידי חיזוק שיתוף הפעולה בין המוסדות החברים. הסטודנטים מהמוסדות של שותפי הברית משתתפים בפעילויות חוצי גבולות הכוללות, ספורט ואמנויות, תוכניות לימוד ותוכניות מיוחדות. הברית הוקמה עם ליבה של 15 חברים מייסדים, מתוך כוונה להרחבה הדרגתית בהתאם לנוהל קבלת החברות. מוסדות מועמדים לחברות בברית חייבים לעמוד בקריטריונים מסוימים. ליישום מטרות הברית, היא מקדמת זהות וערכים משותפים:
הגדלת הנגישות של משאבי החינוך בקרב מוסדות החברים במאמץ לטפח כישרונות מובילים עתידיים
הברית תשמש פלטפורמה למערכת אקולוגית חדשנית לשיתוף פעולה בין האקדמיה, הממשל והתעשייה
הברית תגביר את הקשרים הקיימים ותאפשר קשרים חדשים בין מוסדות החברים ותטפח סביבת למידה רב-תרבותית, במיוחד באמצעות הגברת חינוך ומחקר.
הוועד הוא הגוף המנהל של הברית והוא מורכב כיום מ-15 מנהלים ראשיים מהמוסדות החברים. מוסד הנשיאות נבחר על ידי הוועד המכהן לתקופה של שלוש שנים, המתחדש לתקופת כהונה אחת נוספת. המזכירות אחראית לארח את ועידת הברית, ליישם החלטות דירקטוריון, להקל על פעילויות הברית, לתכנן את התקציב ולגייס כספים.
חברות

רשימת האוניברסיטאות החברות נכון לשנת 2022:
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
אוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות
אינדונזיה אינדונזיה
אוניברסיטת אינדונזיה
דרום קוריאה דרום קוריאה
האוניברסיטה הלאומית של סיאול
הודו הודו
המכון הטכנולוגי ההודי בומביי (אנ')
הונג קונג הונג קונג, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
אוניברסיטת הונג קונג למדע וטכנולוגיה
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
אוניברסיטת פקין
אוניברסיטת צינגהואה
יפן יפן
אוניברסיטת טוקיו
מיאנמר מיאנמר
אוניברסיטת יאנגון (אנ')
מלזיה מלזיה
אוניברסיטת מלאיה
סינגפור סינגפור
האוניברסיטה הלאומית של סינגפור
סרי לנקה סרי לנקה
אוניברסיטת קולומבו (אנ')
ערב הסעודית ערב הסעודית
אוניברסיטת המלך סעוד
קזחסטן קזחסטן
אוניברסיטת נזרבייב (אנ')
תאילנד תאילנד
אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן
ראו גם

אוניברסיטאס 21
איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי
ברית פלוס
הברית הבינלאומית לאוניברסיטאות מחקר
הברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות
התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
רשת אוניברסיטאות עולמית
רשת אוניברסיטאות מטאריקי
רשת האוניברסיטאות של איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה
הערות שוליים

↑  ICEF Monitor, Top Asian institutions form new universities alliance, 9 May 2017.
↑  Natalie Marsh, World University Rankings 2018: Asia and the network effect, News, The PIE, May 15, 2017.
↑  Zhou Zhong, World University Rankings 2018: Asia and the network effect, THE, September 5, 2017.
↑  AUA, collaboration
↑  AUA, student activities
↑  AUA, About, Mission
↑  AUA Members
R&B עכשווי

| --- | --- |

אלישה קיז, זמרת R&B עכשווי
 מקורות סגנוניים:  רית'ם אנד בלוז, פופ, נשמה, פאנק, אלקטרונית, היפ הופ
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 בצפון אמריקה
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  קולות, סינתיסייזר, קלידים, מכונת תופים, תופים, קרן יער, פסנתר
 נגזרות:  R&B אלטרנטיבי, ניאו סול, אפרוסווינג
 תת-סוגות
 היפ הופ סול, אראנבאס
 סוגות היתוך
 רית'ם אנד בלוז לטיני, ניו ג'ק סווינג, קראנק, סנאפ, רית'ם אנד גריים
 
R&B עכשווי או בפשטות R&B הוא סוגה מוזיקלית המשלבת אלמנטים של רית'ם אנד בלוז, פופ, מוזיקת נשמה, פאנק, היפ הופ ומוזיקה אלקטרונית.
הז'אנר כולל סגנון ייצור ייחודי של הפקה מוזיקלית, מקצבים מגובים במכונת תופים וסגנון חלק של סידור קולי. זמרי רית'ם אנד בלוז עכשווי ידועים לעיתים קרובות בזכות השימוש במליזמה (אנ'), אשר משמשת רבות זמרים כמו מייקל ג'קסון, אר. קלי, קרייג דייוויד, סטיבי וונדר, ויטני יוסטון ומריה קארי. מקורו של הז'אנר הוא בסוף שנות השבעים, כאשר מייקל ג'קסון וקווינסי ג'ונס הוסיפו אלמנטים אלקטרוניים לשירי אלבומו של ג'קסון, Off the Wall, על מנת ליצור צליל חלק יותר וידידותי לרחבת הריקודים.
ראו גם

מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ
הערות שוליים

1 2  R&B; Beats | Buy Beats | Rap Beats | Rap Instrumentals | RnB Beats, web.archive.org, ‏2012-03-15
1 2  The New Yorker: The Critics: Musical Events, web.archive.org, ‏2006-04-20
↑  "Vision of Love" sets off melisma trend | The Mariah Carey Archives, www.mcarchives.com
↑  The 100 Greatest Singers of All Time : Rolling Stone, web.archive.org, ‏2010-03-24
↑  Off the Wall - Michael Jackson | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-09-20
↑  Ward, David, R&B and Influence: The Producer as Ephebe, Circulation Mag, ‏November 2011
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ורדן היל

| --- | --- |

היל במדי לוס אנג'לס לייקרס, 2013
 לידה:  27 ביולי 1987 (בן 37) ניוברי, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת אריזונה
 דראפט:  בחירה שמינית, 2009 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 2009–2010 2010–2012 2012–2015 2015–2016 2016–2017:  ניו יורק ניקס יוסטון רוקטס לוס אנג'לס לייקרס אינדיאנה פייסרס מינסוטה טימברוולבס
ג'ורדן קרייג היל (באנגלית: Jordan Craig Hill; נולד ב-27 ביולי 1987) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2009–2017. בן דודו של הכדורסלן טרבור בוקר.
נעורים וקריירת מכללות

היל נולד בעיר ניוברי שעל יד קולומביה בקרוליינה הדרומית, ובגיל 3 נפטרה אמו מסרטן השד. בנעוריו, הוריו של אחד מחבריו לכיתה מונו כאפוטרופוסים הרשמיים שלו.
בשנת 2006 הצטרף לאוניברסיטת אריזונה, יחד עם צ'ייס באדינגר, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה לוט אולסון בעונת הפרישה שלו. בעונתו השלישית והאחרונה באוניברסיטה, 2008/2009, רשם היל ממוצעים של 18.3 נקודות ו-11.0 ריבאונדים למשחק, ונבחר הן לחמישיית העונה והן לחמישיית ההגנה של העונה במחוז ה-Pac-10. באותה עונה הודחה אריזונה מטורניר אליפות המכללות בשלב שמינית הגמר, לאחר שהובסה מול אוניברסיטת לואיוויל בתוצאה 64–103.