stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלכי סקוטלנד
בתי מלוכה > בית סטיוארט > 1371–1567

רוברט השרת היה נכדו של רוברט הראשון (בנה של בתו של רוברט, מרג'ורי). רוברט נולד בשנת 1316 והיה מבוגר מדודו, המלך דייוויד השני, ולכן כאשר הומלך היה מבוגר ביותר והתקשה לשלוט כהלכה. גם בנו של רוברט, רוברט השלישי, התקשה לשלוט בשל נכותו שנגרמה כתוצאה מתאונת רכיבה. לאחר שליטתם של אלה מלכו מלכים צעירים אשר נעזרו בעוצרים בשלטונם - מצב שהביא להגברת כוחם של משפחות האצולה ולניסיונות לגזול את הכתר. ניסיונו של ג'יימס הראשון לשלוט באציליו הביא להרצחו, ג'יימס השלישי נהרג במלחמת האזרחים שפרצה בינו לבין משפחות אצולה שדאגו לשמר את כוחן (ובראשן עמד דווקא בנו של המלך); כאשר ג'יימס הרביעי, אשר שלט ביד רמה במשפחות האצולה' נהרג בקרב פלודן, רעייתו מרגרט אשר שימשה כעוצרת עבור בנו, ג'יימס החמישי, הודחה על ידי משפחות האצולה, ורעייתו של ג'יימס החמישי עצמו הפכה לעוצרת. לבסוף מרי הראשונה הגיעה לשלטון, אולם התקשתה למשול בשל כוחן הרב של משפחות האצולה, ופשוטי העם הפרוטסטנטים אשר התנגדו לקתוליות שלה. מרי ויתרה על שלטונה, ברחה לאנגליה, ושם הוצאה להורג על ידי אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה.
| דיוקן | שם | קשר משפחתי | תאריך לידה | תחילת שלטון | הכתרה | סיום שלטון | פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רוברט השני   השרת | נכדו של רוברט הראשון | 2 במרץ 1316 | 22 בפברואר 1371 | מרץ 1371 | 19 באפריל 1390 | 19 באפריל 1390 |
|  | רוברט השלישי     המלך הנכה | בנו של רוברט השני | 1340 לערך | 19 באפריל 1390 | אוגוסט 1390 | 4 באפריל 1406 | 4 באפריל 1406 |
|  | ג'יימס הראשון | בנו של רוברט השלישי | 10 בדצמבר 1394 | 4 באפריל 1406 | 2 או 21 במאי 1424 | 21 בפברואר 1437 | 21 בפברואר 1437 |
|  | ג'יימס השני   פני הלהבה | בנו של ג'יימס הראשון | 16 באוקטובר 1430 | 21 בפברואר 1437 | 1437 | 3 באוגוסט 1460 | 3 באוגוסט 1460 |
|  | ג'יימס השלישי | בנו של ג'יימס השני | 1451 או 1452 | 3 באוגוסט 1460 | 10 באוגוסט 1460 | 11 ביוני 1488 | 11 ביוני 1488 |
|  | ג'יימס הרביעי | בנו של ג'יימס השלישי | 17 במרץ 1473 | 11 ביוני 1488 | 24 ביוני 1488 | 9 בספטמבר 1513 | 9 בספטמבר 1513 |
|  | ג'יימס החמישי | בנו של ג'יימס הרביעי | 15 באפריל 1512 | 9 בספטמבר 1513 | 21 בספטמבר 1513 | 14 בדצמבר 1542 | 14 בדצמבר 1542 |
|  | מרי מלכת סקוטלנד, המלכה הרעייה של צרפת | בתו של ג'יימס החמישי | 8 בדצמבר 1542 | 14 בדצמבר 1542 | 9 בספטמבר 1543 | 24 ביולי 1567 | 8 בפברואר 1587 |
בתי מלוכה > בית סטיוארט > 1567–1651

לאחר מרי מלכו בסקוטלנד בני משפחת סטיוארט, אולם אלה לא היו צאצאים ישירים של רוברט השני, אלא צאצאי הנרי, לורד דרני, רוזן לנוקס, אשר נישא למרי הראשונה. בנם של הנרי ומרי היה המלך הראשון משושלת לנוקס לבית סטיוארט ששלט בסקוטלנד.
בשנת 1603 אוחדה המלוכה של אנגליה וסקוטלנד תחת ג'יימס השישי (שנקרא באנגליה ג'יימס הראשון), שהיה צאצא של הנרי השביעי, מלך אנגליה.
במסגרת מלחמת האזרחים האנגלי נערף ראשו של צ'ארלס הראשון, והחלה תקופה של שלטון פרלמנטרי באנגלי. בשל הפיכה זו, הפרלמנט הסקוטי הכריז על ניתוק הקשרים עם אנגליה, וכן קבע שצ'ארלס, בנו של צ'ארלס הראשון הוא מלך סקוטלנד. צ'ארלס שלט עד שנת 1651 עת כבשו צבאותיו של אוליבר קרומוול את סקוטלנד וצ'ארלס נמלט לגלות.
| דיוקן | שם | ייחוס משפחתי | תאריך לידה | תחילת שלטון | תאריך הכתרה | סיום שלטון | תאריך פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ג'יימס השישי   (כונה באנגליה ובאירלנד בשם ג'יימס הראשון) | בנם של מרי מלכת סקוטלנד ושל הנרי סטיוארט, לורד דרנלי | 19 ביוני 1566 | 24 ביולי 1567 | 29 ביולי 1567 | 27 במרץ 1625 | 27 במרץ 1625 |
|  | צ'ארלס הראשון | בנו של ג'יימס השישי | 19 בנובמבר 1600 | 27 במרץ 1625 | 8 ביוני 1633 | 20 בינואר 1649   מוצא להורג | 20 בינואר 1649   מוצא להורג |
|  | צ'ארלס השני | בנו של צ'ארלס הראשון | 29 במאי 1630 | 30 בינואר 1649  | 1 בינואר 1651 | 1651   הודח על ידי צבאותיו של קרומוול | 6 בפברואר 1685 |
בתי מלוכה > הרפובליקה האנגלית 1649-1660

במשך 11 שנה, בעקבות בריחתו של צ'ארלס השני לגלות, שלט באנגליה ובסקוטלנד הפרלמנט הבריטי ובפועל שלטו בה אצילים בראשות אוליבר קרומוול ולאחריו בנו ריצ'רד קרומוול.
| דיוקן | שם | קשר משפחתי | תאריך לידה | תחילת כהונה | הכתרה | סיום כהונה | תאריך פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אוליבר קרומוול,   הלורד המגן של חבר העמים | -- | 19 באפריל 1599 | 16 בדצמבר 1653 | -- | 3 בספטמבר 1658 | 3 בספטמבר 1658 |
|  | ריצ'רד קרומוול   ("דיק הנופל"),   הלורד המגן של חבר העמים | בנו של אוליבר קרומוול | 4 באוקטובר 1626 | 3 בספטמבר 1658 | -- | 25 במאי 1659  התפטר מתפקידו | 12 ביולי 1712 |
בתי מלוכה > בית סטיוארט (המשך)

לאחר השבת המלוכה, שבו לשלטון מלכים מבית סטיוארט. יחד עם זאת, המלכים שלטו הן באנגליה והן בסקוטלנד ולא דאגו לזכויות הפרלמנט הסקוטי, שפוזר במהלך כהונתו של צ'ארלס השני. אחיו של צ'ארלס, ג'יימס, מונה כמושל סקוטלנד, ולימים הומלך כמלך סקוטלנד ואנגליה עד שגורש מאנגליה בשנת 1685 בשל היותו קתולי - הדחה שכונתה המהפכה המהוללת. במקומו הומלכו ויליאם ומרי, בשל הפרוטסטנטיות שלהם, והפרלמנט הסקוטי שהתכנס אישר, לאחר דיונים ממושכים, את המלכתם על סקוטלנד.
| דיוקן | שם | קשרי משפחה | תאריך לידה | תחילת שלטון | הכתרה | סיום שלטון | תאריך פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | צ'ארלס השני   (השבה לשלטון) | בנו של צ'ארלס הראשון | 29 במאי 1630 | 29 במאי 1660 השבה לשלטון | 1 בינואר 1651 | 6 בפברואר 1685 | 6 בפברואר 1685 |
|  | ג'יימס השביעי   (מלך באנגליה ובאירלנד כ"ג'יימס השני") | בנו של צ'ארלס הראשון | 14 באוקטובר 1633 | 6 בפברואר 1685 |  | 11 באפריל 1689 | 16 בספטמבר 1701 |
בתי מלוכה > בית אוראנז' - סטיוארט

בעקבות בריחתו של ג'יימס השביעי מחשש לחייו, השתלט הפרלמנט פעם נוספת על השלטון ולבסוף הכתיר ביחד את מרי השנייה וויליאם השני בתמורה להכרה בעליונות הפרלמנט על הכתר - אירוע שכונה המהפכה המהוללת.
| דיוקן | שם | קשר משפחתי | תאריך לידה | תחילת שלטון | הכתרה | סיום שלטון | תאריך פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מרי השנייה | בתו של ג'יימס השביעי | 30 באפריל 1662 | 111 באפריל 1689 יחד עם ויליאם השלישי |  | 28 בדצמבר 1694 | 28 בדצמבר 1694 |
|  | ויליאם השני,   (באנגליה כונה בתואר "ויליאם השלישי" ובאירלנד כונה בתואר "ויליאם הראשון")  "ויליאם מאורנג'" | נכדו של צ'ארלס הראשון, בעלה של מרי השנייה | 14 בנובמבר 1650 | 11 באפריל 1689 יחד עם מרי השנייה עד פטירתה בשנת 1694 |  | 8 במרץ 1702 | 8 במרץ 1702 |
בתי מלוכה > בית סטיוארט (המשך)

בתקופתה של אן אוחדה סופית הממלכה הסקוטית וממלכת אנגליה ליצירת "ממלכת בריטניה הגדולה", וממלכת סקוטלנד פסקה להתקיים כמלוכה עצמאית.
| דיוקן | שם | קשרי משפחה | תאריך לידה | תחילת שלטון | הכתרה | סיום שלטון | תאריך פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אן | בתו של ג'יימס השביעי | 6 בפברואר 1665 | 8 במרץ 1702 |  | 1 במאי 1707 חוקי האיחוד | 1 באוגוסט 1714 |
לרשימת מלכי בריטניה הגדולה והממלכה המאוחדת, ראו מלכי בריטניה.
טוענים לכתר

אף שג'יימס השביעי נמלט מחשש לחייו, והפרלמנט האנגלי והסקוטי קבע כי איבד את כיסאו, הוא המשיך לטעון לזכותו לכס המלוכה באנגליה, סקוטלנד ואירלנד. במותו, בשנת 1701 ירש בנו, ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט את טענותיו של אביו וקרא לעצמו ג'יימס השמיני, מלך סקוטלנד, וג'יימס השלישי, מלך אנגליה ואירלנד (הוא ותומכיו היעקוביטים לא הכירו בחוקיות איחוד הממלכות). בשנת 1715, לאחר מותה של אחותו, המלכה אן, הגיע ג'יימס השמיני לסקוטלנד וניסה לתפוס את כס השלטון, אולם גורש על ידי הצבא הבריטי ונמלט לאירופה. ניסיון נוסף של בנו, צ'ארלס אדוארד סטיוארט בשנת 1745 נכשל אף הוא.
טוענים לכתר > טוענים נוספים לכתר

אידי אמין, נשיא אוגנדה בין השנים 1971- 1979, הכריז על עצמו כ"מלך סקוטלנד" בשנת 1975.
מייקל רוג'ר לאפוס, הכריז על עצמו, בשנת 1979 כנסיך אולבני ויורש הכתר הסקוטי.
מסאי ראסל

מסאי ראסל (באנגלית: Masai Russell; נולדה ב-17 ביוני 2000) היא אתלטית אמריקאית, בעלת תוצאת השנה בעולם (2024) והתוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים, בריצת 100 מטר משוכות.
ביוגרפיה

ראסל בוגרת אוניברסיטת קנטקי.
ביוגרפיה > 2023

באליפות המכללות של ארצות הברית באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו במרץ 2023 היא סיימה שנייה בריצת 60 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 7.75 שניות, אחרי אקרה נוג'נט מג'מייקה (7.73 שניות).
ביוגרפיה > 2023 > מדליית ארד באליפות ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.46 שניות, אחרי ניה אלי (12.37 שניות וקנדרה הריסון (12.42 שניות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט אותה שנה היא לא סיימה את הריצה בשלב חצי הגמר. בשלב המוקדמות היא ניצחה את המקצה הראשון בתוצאה של 12.60 שניות ועלתה מהמקום התשיעי לשלב חצי הגמר.
ביוגרפיה > 2024 > תוצאת השנה בעולם

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת פריז (2024) שנערכו ביוג'ין ב-30 ביוני 2024 היא ניצחה בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 12.25 שניות, תוצאה השנה בעולם והתוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים בריצה זו, לפני אלישה ג'ונסון (12.31 שניות) וגרייס סטארק (12.31 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר משוכות: 12.25 שניות (2024)
ריצת 400 מטר משוכות: 54.66 שניות (2023)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר משוכות: 7.75 שניות (2023)
משבר אוקטובר

משבר אוקטובר (בצרפתית: Crise d'Octobre) הוא משבר שהתחולל בפרובינציית קוויבק בקנדה באוקטובר 1970, ואשר במהלכו קבוצת טרור של "החזית לשחרור קוויבק" (FLQ) רצחה שר בממשלת קוויבק וחטפה דיפלומט בריטי שהיה מוצב בקנדה. במהלך אותו חודש הכריזה ממשלת קנדה בראשות פייר טרודו על מצב חירום.
מהלך האירועים

"החזית לשחרור קוויבק" היה ארגון קטן וקיצוני שנוסד בשנת 1963 ושם לו למטרה להשיג עצמאות לקוויבק בדרכים אלימות. ב-5 באוקטובר 1970 התחזו חברים בארגון לדוורים וחדרו לביתו של ג'יימס קרוס, דיפלומט בריטי שהתגורר במונטריאול. הם חטפו אותו ודרשו כי 23 מחבריהם בכלא ישוחררו בתמורה להחזרתו ובנוסף ימסר להם זהב בשווי חצי מיליון דולר. יומיים אחר כך, תא אחר של הארגון חטף את פייר לאפורט (Laporte), שר העבודה בממשלת קוויבק, מביתו שבפרבר של מונטריאול. החוטפים מסרו שאם ייענו חלק מדרישותיהם יוציאו להורג רק את לאפורט. הממשלה הסכימה לנהל משא ומתן עם החוטפים והסכימה לתת חסינות לחוטפים כדי שיוכלו לעזוב את קנדה, אם ישחררו את החטופים. ב-16 באוקטובר 1970, על פי בקשת ממשלת קוויבק הכריז פייר טרודו, ראש ממשלת קנדה, על מצב חירום באמצעות החלת חוקים לזמן מלחמה והזעיק חיילים לפרובינציה למשימות אבטחה ושיטור. במהלך הפעולות נעצרו מאות אנשים שהיו חשודים בקשר עם ארגון "החזית לשחרור קוויבק".
ב-17 באוקטובר נמצאה גופתו של פייר לאפורט בתא מכונית ליד שדה התעופה במונטריאול. ב-19 באוקטובר, לאחר שנודע על הרצח, אישר בית הנבחרים הקנדי את ההכרזה על מצב חירום, ברוב גדול.
הרצח הכה בתדהמה את קנדה ואת תושבי קוויבק, והביא למעשה לסיום השימוש באלימות כאמצעי למימוש מטרות התנועה הלאומית הקוויבקית.
בתחילת דצמבר 1970 שחררו החוטפים את ג'יימס קרוס בתמורה להבטחת מעברם לקובה. הפעלת אמצעי החירום בזמן המשבר על ידי ממשלת קנדה עוררה ביקורת בקרב חברי אופוזיציה שונים, אך זכתה להסכמה בקרב רוב הציבור הקנדי.
הערות שוליים

↑  החזית לשחרור קוויבק המחתרת השמאלנית של דורשי הפרישה מקנדה, דבר, 20 באוקטובר 1970
↑  ממשלת קנדה דחתה תביעות חוטפי קרוס, מעריב, 7 באוקטובר 1970
↑  נחטף שר העבודה בממשלת מחוז קוויבק בקנדה, מעריב, 11 באוקטובר 1970
↑  ממשלת קויבק מינתה פרקליט, מעריב, 13 באוקטובר 1970
↑  נמצאה גופת אחד החטופים בקנדה, מעריב, 18 באוקטובר 1970
↑  נרצח שר העבודה של קויבק, דבר, 19 באוקטובר 1970
↑  מצב חירום הוכרז בקנדה, מעריב, 20 באוקטובר 1970
↑  קרוס יצא ללונדון, דבר, 6 בדצמבר 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556579105171  LCCN: sh96007213 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרטין מואיז

מרטין מארי אטיין מואיז (בצרפתית: Martine Moïse; נולדה ב-5 ביוני 1974) היא הגברת הראשונה לשעבר של האיטי ואלמנתו של נשיא האיטי לשעבר, ז'ובנל מואיז. היא שימשה כגברת הראשונה במדינה מפברואר 2017 ועד לרצח בעלה ב-7 ביולי 2021, גם היא נפצעה באותה התקפה בביתם בפטיון-ויל.
ביוגרפיה

מויס נולדה בשם "מרטין מארי אטיין ז'וזף" בפורט-או-פרנס, בירת האיטי. היא סיימה את לימודיה בבית הספר היסודי ובתיכון בבית הספר רוג'ר אנגלייד ב-1993. לאחר מכן קיבלה תואר בלימודי פרשנות באוניברסיטת קיסקייה בשנת 1997.
את בעלה לעתיד, ז'ובנל מואיז היא הכירה כאשר שניהם היו סטודנטים באוניברסיטת קיסקייה. הם התחתנו ב-1996. בפברואר 2017 ניצח מואיז בבחירות לנשיאות האיטי ונבחר לנשיא האיטי.
בתקופת כהונתה כגברת הראשונה הייתה מואיז נשיאת ארגון פונדיסיון קלייר האיטי, ארגון שמתמקד בחינוך אזרחי ונושאים הקשורים לנשות האיטי. באוקטובר 2017 היא הפך לנשיאה תואמת של הקרן העולמית בהאיטי, שמטרתה לטפל במחלות האיידס, המלריה ועוד.
ב-7 ביולי 2021, נרצח בעלה הנשיא על ידי קבוצה של גברים חמושים לא מזוהים בביתו הפרטי בשעה 1 לפנות בוקר, תוך כדי שהיא עצמה נותרה ונפצעה באופן קשה בבטנה וידה. תחילה היא טופלה בבית החולים הכללי שבפורט-או-פרנס אך מאוחר יותר באותו היום היא הוטסה באמבולנס אווירי לבית חולים במיאמי שבארצות הברית.
ב-21 בפברואר 2024 פורסם שהוגש כתב אישום נגד 50 בני אדם בגין רצח בעלה ז'ובנל מואיז, כשהיא בין הנאשמים, שלפי הערכות, תכננה לרשת אותו לאחר הרצח.
ב-17 ביולי 2021, היא חזרה להאיטי, לאחר 10 ימי טיפולים.
חיים אישיים

לה ולבעלה מואיז יש שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  "Haiti President Jovenel Moïse assassinated at home". CNBC. Associated Press. 2021-07-07. אורכב מ-המקור ב-2021-07-07. נבדק ב-2021-07-07.
↑  "Mrs. Martine Moïse, Haiti". Spouses of CARICOM Leaders Action Network. אורכב מ-המקור ב-2021-02-25. נבדק ב-2021-07-07.
↑  Feitelberg, Rosemary (2019-09-25). "Five Minutes With Haiti's First Lady Martine Moïse: 'Haiti Is Fighting to Get Up From the Floor'". Women's Wear Daily. אורכב מ-המקור ב-2019-09-27. נבדק ב-2021-07-07.
↑  "Haiti President Jovenel Moïse assassinated at home, official says". Euronews. 2021-07-07. אורכב מ-המקור ב-2021-07-07. נבדק ב-2021-07-07.
↑  "Muere primera dama de Haití, Martine Moïse, tras ataque al mandatario". Diario Libre (בספרדית). 2021-07-07. אורכב מ-המקור ב-2021-07-07. נבדק ב-2021-07-07.
↑  "Muere primera dama de Haití tras ser herida en atentado contra Jovenel Moïse". El Nuevo Diario (בספרדית). 2021-07-07. אורכב מ-המקור ב-2021-07-07. נבדק ב-2021-07-07.
↑  Stanwood, Janine (2021-07-07). "First Lady of Haiti Martine Moïse arrives in South Florida for treatment after being shot multiple times". WPLG. אורכב מ-המקור ב-2021-07-07. נבדק ב-2021-07-07.
↑  Retour à Port-au-Prince de la veuve du président Jovenel Moïse, Le Nouvelliste (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסאי יוג'ירי

| --- | --- |

יוג'ירי בשנת 2014
 לידה:  7 ביולי 1970 (בן 54) בורנמות' שבאנגליה
 עמדה:  ג'נרל מנג'ר
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  מכללת המדינה של ביסמרק   אוניברסיטת המדינה של מונטנה בבילינגס
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 2010–2013   2013–:  דנוור נאגטס   טורונטו ראפטורס
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2019)   זכייה בפרס מנהל העונה (2013)
מַסָאי יוּג'ירי (באנגלית: Masai Ujiri; נולד ב-7 ביולי 1970) הוא מנהל קבוצות כדורסל ניגרי, אשר משמש כ"נשיא לענייני כדורסל" של קבוצת טורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA. כמו כן מנהל יוג'ירי את ארגון "כדורסל ללא גבולות" באפריקה.
ראשית חייו וקריירת משחק

יוג'ירי נולד בעיר בורנמות' שבאנגליה, לאב ניגרי ולאם קנייתית אשר למדו באוניברסיטת בורנמות'. בגיל שנתיים חזרה משפחתו לעיר זריה שבניגריה, בה התגורר עד גיל 14. לקראת לימודיו התיכוניים עבר לסיאטל שבארצות הברית, בשאיפה להשתפר ככדורסלן ולהמשיך לקריירה מקצועית. בשנת 1993 החל ללמוד ב"מכללת המדינה של ביסמרק" אשר בדקוטה הצפונית, ושנתיים לאחר מכן עבר ללמוד ב"אוניברסיטת המדינה של מונטנה בבילינגס".
בשנת 1996 עזב את ארצות הברית, בטרם סיים את לימודיו האקדמיים, על מנת להגשים את חלומו ולפתוח בקריירת הכדורסל. בין השנים 1996–2002 שיחק עבור מספר קבוצות באנגליה, בבלגיה, בגרמניה, בפינלנד ובדנמרק.
קריירת ניהול

לאחר פרישתו ממשחק בשנת 2002 חזר יוג'ירי לניגריה, והחל לאמן קבוצות נוער בכדורסל. באותה שנה, בעת שליווה שחקן ניגרי צעיר למבחני קדם-הדראפט, הרשים את מאמן אורלנדו מג'יק דוק ריברס, ונפגש עם ג'נרל מנג'ר אורלנדו ג'ון גבריאל אשר מינה אותו לסקאוט של הקבוצה. בין השנים 2003–2007 החזיק בתפקיד דומה בדנוור נאגטס, ובשנת 2008 מונה לראש מחלקת הסקאוטינג של טורונטו ראפטורס. מאוחר יותר באותה שנה קוּדם לתפקיד עוזר הג'נרל מנג'ר של הקבוצה, בראיין קולנג'לו.
קריירת ניהול > דנוור נאגטס

בשנת 2010 מונה לג'נרל מנג'ר של דנוור נאגטס, במקומו של מארק וורקנטין. בכל 3 עונותיו בקבוצה הודחו הנאגטס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, ורשמו מאזן מצטבר של 145 ניצחונות ו-85 הפסדים (63.0%). בסיום עונת 2012/2013 זכה בפרס מנהל השנה ב-NBA, ובכך היה לזוכה הראשון בפרס שאינו אמריקאי. בין פעולותיו הבולטות בקבוצה:
בפברואר 2011 העביר את כרמלו אנתוני, צ'אנסי בילאפס, שלדן ויליאמס, אנתוני קרטר, רנלדו בולקמן ו-2 בחירות דראפט עתידיות לניו יורק ניקס, בתמורה לדנילו גלינארי, וילסון צ'נדלר, ריימונד פלטון, טימופיי מוזגוב, קוסטה קופוס ו-4 בחירות דראפט עתידיות.
בדראפט 2011 בחר את קנת' פאריד בבחירה ה-22.
במרץ 2012 העביר את ננה לוושינגטון ויזארדס, בתמורה לג'בייל מגי ורוני טוריאף.
בדראפט 2012 בחר את אוון פורנייה בבחירה ה-20.
באוגוסט 2012 העביר את אל הרינגטון, ארון אפללו ו-2 בחירות דראפט עתידיות לאורלנדו מג'יק בתמורה לאנדרה איגודלה.
קריירת ניהול > טורונטו ראפטורס

לקראת עונת 2013/2014 חזר יוג'ירי לטורונטו ראפטורס, כאשר מונה לג'נרל מנג'ר של הקבוצה במקומו של קולנג'לו. בספטמבר 2016 הוצג כ"נשיא לענייני כדורסל" של הקבוצה, וביוני 2017 העביר את תואר הג'נרל מנג'ר לבובי ובסטר, אך המשיך לשמש כאחראי בפועל על פעולות הכדורסל של הראפטורס. בתקופתו בטורונטו הפכה הקבוצה לאחת הבולטות באזור המזרחי, בהובלת צמד שחקני הקו האחורי קייל לאורי ודמאר דרוזן. בשתי העונות 2014 ו-2015 שברה הקבוצה את שיאה כשניצחה 48 ו-49 משחקים, בהתאמה, אך הודחה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון. בעונת 2016 קבעו הראפטורס שיא חדש של 56 ניצחונות בעונה הסדירה, והעפילו לראשונה בתולדות המועדון לשלב גמר המזרח, בו הפסידו מול האלופה שבדרך קליבלנד קאבלירס בתוצאה 2–4. בשתי העונות העוקבות הודחה טורונטו בחצי גמר המזרח, שוב על ידי קליבלנד, על אף שסיימה את עונת 2018 בראש האזור המזרחי עם שיא מועדון של 59 ניצחונות.
לקראת עונת 2018/2019 ביצע יוג'ירי מספר פעולות נועזות, בהן מינויו של ניק נרס במקומו של מאמן הקבוצה ב-7 העונות הקודמות דוויין קייסי (זוכה פרס מאמן העונה 2018), וצירופו של קוואי לנארד תוך ויתור על כוכב הקבוצה ב-9 העונות הקודמות, דמאר דרוזן. כמו כן, במהלך אותה עונה העביר את סנטר הקבוצה ב-6 וחצי העונות הקודמות, יונאס ולנצ'יונאס, בטרייד בו צירפו הראפטורס את מארק גאסול. בפלייאוף 2019 גברה טורונטו על אורלנדו מג'יק, פילדלפיה 76' ומילווקי באקס, בדרך להעפלתה הראשונה אי פעם לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר גברה טורונטו על גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 4–2, וזכתה באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה.
בין פעולותיו הבולטות בקבוצה:
ביולי 2013 העביר את אנדראה ברניאני לניו יורק ניקס, בתמורה למרכוס קמבי, קוונטין ריצ'רדסון, סטיב נובאק ו-3 בחירות דראפט עתידיות.
בדצמבר 2013 העביר את רודי גיי, קווינסי אייסי וארון גריי לסקרמנטו קינגס, בתמורה לג'ון סלמונס, פטריק פטרסון, גרייביס ואסקס וצ'אק הייז.
בדראפט 2014 בחר את ברונו קבוקלו בבחירה ה-20.
בדראפט 2016 בחר את יאקוב פולטל בבחירה התשיעית ואת פסקל סיאקם בבחירה ה-27.
בפברואר 2017 העביר את טרנס רוס ובחירת דראפט עתידית לאורלנדו מג'יק, בתמורה לסרז' איבקה.
בדראפט 2017 בחר את אוג'י אנונובי בבחירה ה-23.
במאי 2018 פיטר את המאמן דוויין קייסי, וביוני 2018 מינה במקומו את ניק נרס.
ביולי 2018 העביר את דמאר דרוזן, יאקוב פולטל ובחירת דראפט עתידית לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לקוואי לנארד ודני גרין.
בפברואר 2019 העביר את יונאס ולנצ'יונאס, דלון רייט, סי. ג'יי. מיילס ובחירת דראפט עתידית לממפיס גריזליס, בתמורה למארק גאסול.
ביאורים

↑  בליגת ה-NBA, לרוב הג'נרל מנג'ר הוא האחראי על פעולות הכדורסל של הקבוצה ("Team Executive") והנשיא הוא תואר של כבוד. עם זאת, לעיתים הנשיא הוא האחראי בפועל על פעולות הכדורסל בעוד הג'נרל מנג'ר משמש כעוזרו, כפי שמתקיים בטורונטו בתקופתו של יוג'ירי.
הערות שוליים

↑  יוג'ירי: "כדורסל ללא גבולות הוא חלק גדול מהחיים שלי", באתר ה-NBA,‏ 21 באוגוסט 2012
1 2  Ujiri got Toronto on the verge of NBA Finals while also focusing on Africa, באתר The Undefeated,‏ 24 במאי 2019
↑  For Raptors' Ujiri, his passion for basketball rooted at home, באתר ה-NBA,‏ 31 ביולי 2015
1 2  קולנג'לו מתפטר מתפקידו בטורונטו, באתר ה-NBA,‏ 26 ביוני 2013
↑  דנוור ממנה את יוג'ירי לג'נרל מנג'ר, באתר ESPN,‏ 31 באוגוסט 2010
↑  יוג'ירי זוכה בפרס מנהל השנה, באתר ה-NBA,‏ 9 במאי 2013
1 2  פעולותיו של יוג'ירי כג'נרל מנג'ר, באתר basketball-reference.com
↑  טורונטו ממנה את בובי ובסטר לג'נרל מנג'ר, באתר הקבוצה, 28 ביוני 2017
↑  טורונטו אלופת ה-NBA אחרי שגברה 110:114 על גולדן סטייט, באתר וואלה, 14 ביוני 2019
מרקו תומאס

| --- | --- |

 לידה:  3 בינואר 1985 (בן 39) קופריבניצה יוגוסלביה יוגוסלביה
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.02 מטר
 קבוצות כשחקן
 2001–2005   2005–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2010–2012   2012–2015   2015–2016   2016–2017   2017–2018   2018   2018–2019   2019–2020   2020–2021:  ק.ק זאגרב   ריאל מדריד   פואנלברדה   ריאל מדריד    ציבונה זאגרב   פנרבחצ'ה אולקר   צדביטה זאגרב   טד קולז'לילר   צדביטה זאגרב   ציבונה זאגרב   זאבוק   גזיאנטפ בסקטבול   איגוקאה   רויאל האלי גזיאנטפ
מרקו תומאס (בסרבו-קרואטית: Marko Tomas; נולד ב-3 בינואר 1985 בקופריבניצה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר קרואטי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. גובהו 2.02 מטרים.
קריירה

את דרכו בכדורסל החל תומאס בקבוצות הילדים והנוער של ק.ק. זאגרב ובתחילת עונת 2001/2002 עלה לקבוצה הבוגרת. בשתי עונותיו הראשונות בבוגרים לא בלט והיה שחקן משני אשר לא קיבל דקות משחק רבות. רק בעונת 2003/2004, השלישית שלו בקבוצה, פרץ לראשונה לתודעה בקרואטיה כאשר הוביל את הקבוצה לחצי גמר של אליפות הליגה הקרואטית ולחצי גמר הגביע הקרואטי. הוא סיים את העונה עם 17.5 נקודות ו-4.2 כדורים חוזרים בממוצע למשחק.
בעונת 2004/2005 השתפר אף יותר ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של הליגה הקרואטית לאחר שקבע 20.3 נקודות, 4.4 כדורים חוזרים ו-2.6 אסיסטים בממוצע במהלך העונה. עם זאת, ציבונה הודחה מהליגה האדריאטית כבר בשלב רבע הגמר ואיבדה גם את האליפות, לאחר הפסד בסדרת הגמר לק.ק. זאדאר.
לקראת עונת 2005/2006 נקנה תומאס על ידי ריאל מדריד. בשתי עונותיו בריאל לא הרשים והציג יכולת קליעה חלשה של 5.6 נקודות בממוצע ב-99 משחקים בכל המסגרות. למרות שבעונת 2006/2007 זכתה הקבוצה בגביע יול"ב ובאליפות הליגה הספרדית, תומאס נשאר שחקן משני ברוטציה של ריאל ולכן החליטו ראשי המועדון להשאילו לעונת התחשלות בפואנלברדה, בה היה תומאס לשחקן מוביל והזכיר את יכולתו בציבונה כאשר קבע ממוצעים של 13.2 נקודות, 3.4 כדורים חוזרים ו-1.9 אסיסטים למשחק. לאחר עונה זו חזר לריאל, אך שוב מיעט ולשחק ובקיץ 2009 החליט לעבור לציבונה זאגרב, בה חתם במהלך פגרת הקיץ.
כבר בתחילת דרכו בציבונה הציג יכולת מצוינת, בעיקר ביורוליג, שם סיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של 14.3 נקודות, 2.6 כדורים חוזרים ו-1.8 אסיסטים למשחק. בשלב הטופ-16 השתפר אף יותר ועלה ל-20 נקודות, 3.8 כדורים חוזרים ו-2.2 אסיסטים בממוצע, אך ציבונה הודחה מהטורניר לאחר שסיימה במקום האחרון בבית עם מאזן 1–5.
בעונת 2010/2011 עבר לשחק בפנרבחצ'ה אולקר הטורקית. באוגוסט 2012 חתם בצדביטה זאגרב. ביולי 2015 חזר לטורקיה לטד קולז'לילר, ולאחר שנה חזר לצדביטה. באוקטובר 2017 חזר לציבונה זאגרב.
תומאס היה שותף לכל הנבחרות הצעירות של קרואטיה ואף זכה עם נבחרת הנוער באליפות אירופה לשנת 2003. החל משנת 2004 הוא משחק בנבחרת קרואטיה הבוגרת, עימה השתתף בשלוש אליפויות אירופה ב-2005, 2007 ו-2009 ובאולימפיאדת בייג'ינג 2008.
משה יוסף הופמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1842 דונאיסקה סטרדה, סלובקיה 
 פטירה:  21 במרץ 1928 (בגיל 86 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 במרץ 1928 
 
קבר הדיין מפאפא בהר הזיתים
הרב משה יוסף הופמן (תר"ב, 1842 - א' בניסן תרפ"ח, 1928) היה רב ארץ-ישראלי ממוצא הונגרי. מפורסם בכינויו "הדיין מפאפא".
ביוגרפיה

נולד בסרדאהלי לרבי מיכאל, תלמיד החתם סופר, שכיהן כראש ישיבה בסרדאהלי. למד אצל אביו, אצל רבי יהודה אסאד, אצל רבי נטע וואלף ליבר ראב"ד פרשבורג ואצל הכתב סופר.
לאחר נישואיו כיהן כראש ישיבה בסרדאהלי. בשנת תרמ"ב התמנה לדיין וראש ישיבה בעיר פאפא. בין תלמידיו היו הרב יהושע בוקסבוים, רבה של גלאנטה והרב שבתי שפטל וייס משימאני.
בשנת תרס"ו עלה לארץ ישראל והתגורר בבתי אונגרין. בירושלים התפרסם שמו כתלמיד וחכם וגאון והרב יוסף חיים זוננפלד ראה את עצמו כתלמידו. הוא ישב בבית הכנסת בבתי אונגרין וכתב את חידושי תורתו. במשך שנים רבות היו כתבי היד ספונים בעליית גג בית הכנסת, עד שנעלמו משם.
שמו התפרסם בפאפא ובירושלים גם כבעל מופת ואף סופר עליו שזכה לגילוי אליהו.
היה נשיא "אגודת הקודש" שניסתה למנוע את הגעתו של הרב קוק לירושלים אחרי מלחמת העולם הראשונה.
נפטר ללא ילדים.
ספריו

מי באר מים חיים על מסכת ברכות.
מי באר מים חיים על התורה.
הערות שוליים

↑  ראה כתב הפלסתר "קול קורא מהיכל" שהתפרסם בשנת תר"פ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296275505171  ISNI: 0000 0000 6865 7114  VIAF: 97307514   WorldCat (עם VIAF): 97307514
משה רוזיליו (הראשון)

| --- | --- |

 לידה:  1794 ה'תקנ"ד מרקש, מרוקו 
 פטירה:  1843  (בגיל 49 בערך) ה'תר"ג מרקש, מרוקו 
 מקום קבורה:  מרקש
 מקום פעילות:  מרקש
 תקופת הפעילות:  ?–1860 
 תחומי עיסוק:  תלמוד פרשנות על התנ"ך פסקי דין דרושים
 תפקידים נוספים:  דיין (הלכה) דרשן ראש ישיבה
 רבותיו:  רבי מוסא בן דוד וחיון
 תלמידיו:  רבי יעקב בטאן רבי מרדכי הצרפתי
 בני דורו:  רבי יעקב אוחיון רבי דוד צבאח רבי אלעזר חזאן רבי שלמה שושנה
 חיבוריו:  קול מבש"ר דרושים חידושים על הרא"ם
 חתימה:   
 
רבי משה רוזיליו הראשון (ה'תקנ"ד 1794 - אייר ה'תר"ג 1843) היה דיין בעיר מרקש שבמרוקו, וכן מגדולי רבני ישיבת רבי אברהם אזולאי. נמנה בין רבני העיר החשובים במאה ה-19, משפחתו נחשבת למיוחסות שבמרוקו ונמנית עם קבוצת מגורשי ספרד. התפרסם בחיבורו "קול מבש"ר" על התלמוד.