stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחוב הנוצרים
תוואי הרחוב

הרחוב מוביל מרחוב דוד לאל-ח'נקה א-צלאחיה בואך השער החדש, בכיוון כללי מדרום לצפון, במקביל לקארדו. במרכזו מתפצלת ממנו מזרחה הירידה לכנסיית הקבר ולמסגד עומר (רחוב הלנה הקדושה) ומספר כניסות למוריסטן. בצדו המערבי גובל הרחוב בבריכת חזקיהו ובחאן הקופטים. 
לקראת קצהו הצפוני של הרחוב, בצדו המזרחי מצויה כניסה עתיקה לכנסיית הקבר, שנחסמה בימי צלאח א-דין.
כנסיית יוחנן המטביל

בצדו הדרום-מזרחי של הרחוב נמצאת כנסיית יוחנן המטביל. בקצהו הדרום-מערבי של הרחוב נמצא בית מרחץ בשם: "מרחץ הפטריארך (חמאם אל בטרק)", שמימיו נשאבו מבריכת חזקיהו הסמוכה.
ריצוף עתיק

באמצע שנות השמונים של המאה ה-20, בעקבות סקר ארכאולוגי ועבודות אינסטלציה ושיפוץ כללי, שביצעה עיריית ירושלים, הועלו אבני ריצוף מהרחוב הרומי (שנבנה בתקופת איליה קפיטולינה, בסביבות שנת 135 לספירה) הנמוך בכ-4 מטר מפני הקרקע, ונעשה בהם שימוש משני בריצוף קטע בחלקו האמצעי של הרחוב.
קשת מרים

בחלקו הצפוני של הרחוב, בין ההצטלבות עם רחוב הפטריארכיה היוונית למפגש הרחוב עם רחוב הח'נקה, בצדו המזרחי של הרחוב, ניתן להבחין בקשת צלבנית המכונה "קשת מרים". קשת זו, בעיצוב "קשת כריות", היא שער אטום המוביל לכנסיית הקבר והיא מהווה עדות לשער מזרחי קדום של הכנסייה. צדו הפנימי של השער נמצא בחלק שבשליטת הפרנציסקנים בתוך כנסיית הקבר. בסיס השער נמצא נמוך יותר ממפלס הרחוב המודרני. השער נפרץ במהלך השיפוץ שערכו הצלבנים בכנסייה לפני 1149 ונאטם על ידי סלאח א-דין, שהותיר רק כניסה דרומית אחת לכנסייה. בשלב מאוחר יותר, בעת השלטון העות'מאני, הוקם מעל לרחוב מעבר עילי ממשכן הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים אל הקומה השנייה של כנסיית הקבר. מעבר זה חוצה את השער. עמודו הצפוני של השער, מעבר למעבר העילי, מוסתר לרוב על ידי בגדים ובדים הנמכרים בחנות הסמוכה ותלויים לראווה על הקיר.
היסטוריית המסחר ברחוב

במאה ה-19 כמעט כל הסוחרים ברחוב היו נוצרים אולם היו גם חנויות של יהודים  ספרדים ומוסלמים.
בשנות החמישים של המאה ה-19, תיאר הנוסע והחוקר ב"ג וורטבט את הרחוב כמלא חיים ומסחר.
באמצע הרחוב (במספר 74), בצדו המערבי, נמצאת חנות עתיקות. החנות הייתה שייכת למוזס וילהלם שפירא, זייפן עתיקות ויהודי מומר. שפירא הוא גיבור ספרה האוטוביוגרפי של בתו, מרים הרי, "בת ירושלים הקטנה", וגיבור ספרה של שולמית לפיד "כחרס הנשבר".
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, ירושלים בירת ישראל, העיר העתיקה, ב', עמ' 136.
↑  יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, עמ' 89‏, באתר "כותר"
↑  קשת מרים, אתר I Travel Jerusalem]
↑  יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה - ירושלים במאה התשע-עשרה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, עמ' 67‏, באתר "כותר"
↑  דוד ילין, כתבים, ב, כרך שני: מדן ועד באר שבע, ירושלים תשל"ג, עמ' 250-249. עיר בראי תקופה – ירושלים במאה ה-19, עמ' 367, 432
↑  B. G. Wortabet, Bayroot, Syria and the Syrians, B, London, pp. 176-178.
↑  שלמה גיל, 'בעקבות החנות הנעלמה', עת-מול, עמ' 223.
| רחובות מרכזיים בעיר העתיקה  |
| --- | --- | --- |
| הרובע הארמני | רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס •  רחוב אררט • רחוב הארמנים |  |
| הרובע היהודי | רחוב היהודים • רחוב הקארדו • רחוב משגב לדך • רחוב תפארת ישראל • רחוב בתי מחסה • רחוב חב"ד |  |
| הרובע המוסלמי | רחוב הגיא • רחוב שער האריות •  רחוב שער הפרחים • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה  • מעלות המדרשה • רחוב בית הבד |  |
| הרובע הנוצרי | רחוב דוד • רחוב השער החדש • רחוב הבורסקאים • רחוב הפטריארכיה הלטינית • רחוב הנוצרים |  |
קשת מרים. ניתן לראות כיצד השער נחצה על ידי המעבר העילי ממשכן הפטריארך היווני אל הקומה השנייה של כנסיית הקבר
שם קלינברג

רבי שם קלינברג (בערך תר"ל, 1870 - כ"ח ניסן תש"ג, 1943) היה מקובל ושימש כאדמו"ר מזאלושיץ משושלת חסידות קומרנא.
תולדותיו

נולד בסקוליה לרבי אברהם מרדכי. אביו היה נכדו של רבי יצחק אייזיק מקומרנא "שר בית הזוהר". אמו הייתה בתו של רבי משה רוטנברג, מסקוליה, אף הוא אדמו"ר מגזע קומרנא. שמו הנדיר: שם, ניתן על פי הוראת סבו רבי אייזיק, שאמר שבראש השנה של שנת לידתו היה שם בן נח מליץ יושר על עם ישראל, ובשל כך הבטיח לו שיקרא על שמו את התינוק הראשון שיוולד במשפחתו. רבי אייזיק נפטר כשהיה בן 4, אך הוא זכר את דמותו. למד בעיקר אצל אביו. הוסמך להוראה על ידי רבה של קרקוב רבי חיים לייבוש הורביץ. נישא לשלומצע, בתו של רבי ישראל הורביץ רבה של וישליצה, משושלת לינסק.
לאחר נישואיו היה מתמיד גדול, וסדר יומו היה תפילת ותיקין, לימוד עד חצות היום, פת שחרית, תפילת מנחה ולימוד עם תלמידים עד תשע וחצי בערב, אז הלך לסעוד אצל חותנו, ולאחר מכן המשיך ללמוד בביתו עד מאוחר. כדרך אדמו"רי קומרנא, עסק בתורת הסוד, ובגיל 30 ההדיר את ספרו של האר"י, ליקוטי הש"ס. אביו נפטר בשנת תרע"ח, ולפני פטירתו הועידו לממלא מקומו.
ביסס את דרכו בקבלה על דרכו של רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב וכן למד רבות את ביאור הגר"א על תיקוני הזוהר. בביתו היו 800 ספרי קבלה וחסידות וכ-1500 ספרים על התלמוד, הלכה ושו"ת, כולם מלאים הערות והגהות. חיבר פירוש על הזוהר על כל חלקיו (זוהר חדש, תיקונים, ספרא דצניעותא וכו') אך מחותנו, האדמו"ר בעל "אמרי אמת" מגור אמר לו לא להדפיסו כי הדור לא מתאים לקבל ספר כזה ("לא אכשר דרא"). כמו כן חיבר חיבור על כ"ב אותיות, כשעל האות א' לבד היו אלף ערכים. מעט מדברי תורתו ששרדו בשואה, הודפסו על ידי בנו בשנת תשכ"א בספר "אהלי שם".
עסק גם בקירוב יהודים נשברים, ומדי יום בבואו לביתו חיכו לו יהודים מסכנים, לקבל ממנו עידוד. לעיתים היה נחלש לבו עד שהיה נצרך לקחת תרופות. כמו כן חילק סכומים רבים לצדקה, וסירב לקחת פדיון גדול יותר מיכולת הנותן. לא התערב בפעילות ציבורית אך נטה לאגודת ישראל.
לאחר כיבוש קרקוב על ידי הנאצים, נמלט לעיירה סמוכה, נפלומיץ, שם המשיך בעבודתו. לאחר שנתיים, הוברח על ידי חסידיו לגטו קרקוב, שם התחבא בבונקר, והמשיך עם סדר שיעוריו כרגיל. באותה תקופה הפסיק לשיר זמירות שבת באומרו:"מעשי ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה". בשנת תש"ג הועבר עם רוב יהודי הגטו למחנה הריכוז פלאשוב. בנו רבי משה, שהיה במחנה הריכוז קאבל, התגנב שבת אחת למחנה פלאשוב, שם שמע מאביו שאמר:"עד אבוא אל מקדשי אל אבינה לאחריתם", בבוא הגאולה יבינו את סוד הרציחות הנוראות. בפורים קרא את מגילת אסתר בהחבא, ונתן מתנות לאביונים מעט מזון. לקראת פסח הבריחו לו מצות מגטו בוכניה ובליל הסדר אמר את ההגדה של פסח בעל פה עם מעט יהודים. לאחר החג, ביצעו הנאצים סלקציה, ובחרו את רבי שם להורגו בפומבי. היהודים ניסו להתחנן על חייו אך לא הצליחו. רבי שם לא הראה סימני פחד ומלמל תפילות ופסוקים, ואמר ליהודים שיש לקבל דין שמיים באהבה. הנאצים הורו להפשיטו והוא התחנן להישאר עם ציצית לאמירת וידוי. נורה תוך כדי שאמר "שמע ישראל".
בנו רבי מנחם מנדל היה נשיא הסניף של אגודת ישראל בקרקוב. נרצח בשואה. בן נוסף רבי משה, ניצל מהשואה, היה חתן של רבי פנחס שלום מקוסון, כיהן כאדמו"ר מזאלושיץ באנטוורפן, הוציא את ספרו של אביו, אהלי שם. בן נוסף, ר' יצחק אייזיק ניצל אף הוא. היה גיסו של הרב ברוך שמעון שניאורסון. בתו ראדיל הייתה אשת הרב אהרן נח יוסקוביץ', נכדו של ה"אמרי אמת" מגור, ונרצחה בשואה.
לקריאה נוספת

הקדמת הספר "אהלי שם", מאת בנו, ירושלים תשכ"א.
הערות שוליים

↑  אביו הוסמך לאדמו"רות על ידי סבו רבי אייזיק, לאחר פטירת סבו נסע לרבי חיים מצאנז שהסמיכו לכהן באדמו"רות. לאחר מכן נסע לרבי אברהם טברסקי האדמו"ר מטריסק שאף הוא כיבדו כבוד גדול. בדרכו חזרה מטריסק הרוסית לקומרנא הפולנית, עבר דרך זלושיץ שבפולין הרוסית, שם הפצירו בו חסידי טריסק שיבוא לגור בעירם. לאחר 14 שנים שישב בזאלושיץ, פרצו פרעות ברוסיה, וככל הנראה הלשינו עליו שהוא נתין אוסטרי, ובשל כך ברח מהעיר והגיע לקרקוב שם כיהן כאדמו"ר מזאלושיץ עד לפטירתו.
↑  על פי המדרש שהמלאכים רצו לומר שירה בקריעת ים סוף והקדוש ברוך הוא לא הניח להם בטענה זו.
↑  יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, כרך ג, עמ' תשמט-תשנ, מוסד הרב קוק, ירושלים, תשס"ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009910378005171  VIAF: 14162478829637461669   WorldCat (עם VIAF): 14162478829637461669
ריקארדו קרבאליו

ריקארדו אלברטו סילביירה קרבאליו (בפורטוגזית: Ricardo Alberto Silveira Carvalho, נולד ב-18 במאי 1978) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם. ייצג את נבחרת פורטוגל במונדיאל 2006 ו-2010 וביורו 2004, 2008 ו-2016.
את הקריירה המקצועית שלו ככדורגלן החל בשנת 1998 בקבוצת פורטו, עמה זכה בגביע אופ"א בשנת 2003 ובליגת האלופות בשנת 2004.
ב-2004 נבחר על ידי אופ"א לבלם הטוב ביותר בליגת האלופות לשנת 2003. בשנת 2005, לאחר מאבק ממושך על שירותיו בין צ'לסי לבין ריאל מדריד, הצטרף לבסוף קרבאליו לשורותיה של צ'לסי תמורת 19,850,000 לירות שטרלינג יחד עם מאמנו בפורטו, ז'וזה מוריניו. ב-10 באוגוסט 2010 חתם קרבאליו במועדון הכדורגל ריאל מדריד תמורת שמונה מיליון לירות שטרלינג. בשנת 2011 פרש קראבליו מנבחרת פורטוגל לאחר שרשם בה 75 הופעות וכבש 4 שערים, ובשנת 2014 חזר לנבחרת. בעונת 2013/2014 עבר בהעברה חופשית למונקו. ב-7 בינואר 2017 חתם בשנגחאי SIPG הסינית.
תארים

אליפות פורטוגל (3) – 1998/1999, 2002/2003, 2003/2004
הגביע הפורטוגלי (1) – 2002/2003
הסופר קאפ הפורטוגלי (3) – 1998, 2003, 2004
ליגת האלופות (1) – 2003/2004
הליגה האירופית (1) – 2002/2003
אליפות הליגה האנגלית (3) – 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010
הגביע האנגלי (3) – 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010
גביע הפוטבול ליג (2) – 2004/2005, 2006/2007
מגן הקהילה (2) – 2005, 2009
אליפות הליגה הספרדית (1) – 2011/2012
גביע המלך הספרדי (1) – 2010/2011
הסופר קאפ הספרדי (1) – 2012
אליפות אירופה (1) – 2016
שחקן ההגנה הטוב ביותר של אופ"א (1) – 2003/2004
נבחרת השנה של אופ"א (1) – 2003/2004
נבחרת הטורניר של היורו (1) – פורטוגל 2004
נבחרת הטורניר של המונדיאל (1) – גרמניה 2006
שחקן השנה של צ'לסי (1) – 2007/2008
רייקוון

| --- | --- |

רייקוון, 2010
 לידה:  12 בינואר 1970 (בן 54) ברוקלין, ארצות הברית 
 שם לידה:  קוריי וודס
 שם במה:  Raekwon 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  תיכון ניו דורפ 
 סוגה:  היפ הופ של החוף המזרחי, בום באפ, אולד סקול היפ-הופ, גנגסטא ראפ, הארדקור ראפ, mafioso rap, תקופת הזהב של ההיפ הופ 
 חברת תקליטים:  לאוד (1995-1999) יוניברסל (2000-2006) אפטרמת' (2006-2008)
 www.raekwonchronicles.com
 nm6665844/ פרופיל ב-IMDb
 
קוריי וודס (באנגלית: Corey Woods; נולד ב-12 בינואר 1970) הידוע בשם הבמה רייקוון (Raekwon) הוא ראפר ושחקן אמריקאי, חבר ההרכב ההיפ-הופ וו טאנג קלאן. ב-1995 הוא הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "Only Built 4 Cuban Linx...", מאז הוא מקליט אלבומי סולו במקביל לעבודתו עם וו-טאנג קלאן.
רקע

וודס נולד בברוקלין ניו יורק. הוא הצטרף לוו טאנג בזמן ההכנות של האלבום "Enter the Wu-Tang: 36 Chambers", להרכב הייתה הצלחה ראשונית מסיבית. מאוחר יותר הוא חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "לאוד" (שגם הייתה חברת התקליטים של הקלאן) ובה הוציא את האלבום "Only Built 4 Cuban Linx...".
בשנת 2009 המיר את דתו לאסלאם.
Only Built 4 Cuban Linx...

אחרי ההצלחה של אול דירטי באסטרד הבא שהוציא אלבום סולו מהקלאן הוא Raekwon. זה הפתיעה הרבה מעריצים של הקלאן כשהאלבום יצא. רבים חשבו שהבא בתור היה ג'יזה או גוסטפייס קילה כיוון שהם היו ראפרים עם יותר כישרון אבל מסתבר שאחרי האלבום הזה RAE הוכתר ל-Storyteller של ההרכב.
האלבום הזה שם בצד את הסאונד המקורי של הקלאן מבחינת הפקות ומבחינה מילולית כאחד. ריזה שינה את סגנון ההפקות שלו מהביטים האפלים והקודרים למשהו יותר סינמטי עם סמפלים של ג'אז וסול. RAE בחר להתרכז בנושא העולם התחתון של ניו יורק, עסקאות סמים וכל דבר שקשור למאפיה. בנוסף הוא גייס את הבן דוד שלו גוסטפייס קילה שהופיע בחלק גדול מהאלבום ואפילו חלק את העטיפה.
האלבום קיבל 5 כוכבים כמעט בכל מקום ומכר מעל מיליון עותקים בארצות הברית ופתח דלתות לסגנון שרק התחיל להתפתח בניו יורק שנקרא Mafioso Rap.
קריירת משחק

רייקוון התחיל את קריירת המשחק שלו כאשר שיחק את הדמות 'סיגר' בסרט שחור ולבן, ובמשך השנים שיחק בכמה תפקידים קטנים.
דיסקוגרפיה

Only Built 4 Cuban Linx… - 1995
Immobilarity - 1999
The Lex Diamond Story - 2003
Only Built 4 Cuban Linx II - 2009
הערות שוליים

↑    Peter Yeung, ‏Know your Wu-Tang Clan, The Telegraph, 3 June 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb139828892 (data)  GND: 134944933  ISNI: 0000 0000 7839 7264  LCCN: nr97011662  MusicBrainz: 4e954b02-fae2-4bd7-9547-e055a6ac0527  NKC: xx0001854  VIAF: 85317724   WorldCat (עם VIAF): 85317724
שיפצור

חייל צה"ל. לצווארו דיסקית מושחרת ולראשו קסדה מוסווית
בעגה הצה"לית, שִׁפְצוּר פירושו עריכת שיפורים ושיפוצים בציוד צבאי כדי להתאימו לחייל. המילה היא ככל הנראה הלחם של המילים שיפוץ ושיפור או ראשי תיבות של המילים שיפור צורה.
השימוש בשיפצורים קיים אצל כלל החיילים, ובפרט בקרב חיילים קרביים, לשם התאמת ציוד צבאי תקני לשימושם.
השיפצורים נעשים, על פי רוב, באמצעות כלי עבודה פשוטים כגון מיתרי ניילון, סרט הדבקה מסוג איזולירבנד או סרט חבלה (אנ'), אזיקונים, מצית וסכין יפנית, המסופקים על ידי הצבא או נרכשים על ידי החיילים, ונדרשים ללימוד ולביצוע כחלק מתהליך ההכשרה הצבאי.
שיפצור כולל, על פי רוב:
אבטחה: קשירה של הציוד בפתיל רגיל או פתיל אלסטי כך שלא ייפול ויאבד או שבמידת הצורך הוא לא יוחזר למקומו ועדיין ישמר, וכן שניתן יהיה לשלוף אותו בקלות.
השחרה: צביעה של הציוד בשחור או כיסויו בחומר שחור כך שלא יוחזר ממנו אור.
הסוואה: חיבור בד הסוואה לציוד, למשל הוספת רשת הסוואה לקסדה.
החרשה: טיפול בציוד או בתכולתו כך שלא ירעישו בעת ההליכה.
נִייְלוּן: עטיפת הציוד (מפות, מסמכים וכן כל ציוד שהוא פגיע במיוחד או משמש רק במקרי חירום) בפלסטיק כדי לשפר את עמידותו, ובמיוחד את עמידותו למים.
טלוויזיות: כאשר יש רצועות ארוכות יש צורך לקפל אותן בתוך עצמן ולדאוג שהן לא ישתחררו.
בנוסף, שיפצור שמטרתו העיקרית היא אסתטית מכונה דיגום. כך, שיפצורים לכומתה, לתג היחידה ולדיסקית, הנעשים לשם נוחות ואופנה, מקובלים בקרב כלל חיילי צה"ל. בין השיפצורים המקובלים למטרה זו נמנים רקמה על תג היחידה ועל כובע ב' וגילוח או הוספת חרוזים לכומתה. השיפצורים לרכיבים שונים במדי צה"ל מהווים גם כסמל לפז"ם החייל, לכישוריו או לטיב שירותו.
המונח, שמקורו בצבא, עשה את דרכו גם אל הסלנג הלא-צבאי, לציון אלתורים המשפרים ציוד ומוצרים. בהשאלה משמשת המילה לתיאור פעולת שיפור של טקסט או קוד מחשב, ואף של דברים מופשטים יותר כגון רעיונות.
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, מילון הסלנג המקיף, הוצאת כתר, ירושלים 2005, ערך "שִׁפְצֵר" (עמ' 378)
↑  רוני הפנר, מאפייני השפה הצבאית, באתר "השפה העברית"
↑  שפצור / שיפצור, באתר "מילואים בסבבה"
שבע דנחמתא

במסורת היהודית, שבע דנחמתא (או שב דנחמתא, בארמית: שבע של נחמה) הוא כינוי לשבע ההפטרות שמפטירים בנביא, לאחר קריאת התורה, בשבע השבתות אחר תלת דפורענותא שבין תשעה באב לראש השנה, העוסקות בנבואות נחמה, תשובה, ובחזון הגאולה, כפי שיהיה באחרית הימים. ההפטרות לקוחות כולן מקובץ נבואות הנחמה שבספר ישעיהו, החל מפרק מ'.
על פי מנהג יהודי איטליה קוראים רק את שלוש הפטרות הנחמה הראשונות (לפרשות ואתחנן, עקב וראה) ואילו שאר ההפטרות הן מעניין פרשת השבוע (ראו פירוט של ההפטרות בערך הפטרה).
ההפטרות

"נחמו" (ישעיהו, מ', א'–כ"ו) - לפרשת ואתחנן.
"ותאמר ציון" (ישעיהו, מ"ט, י"ד עד נ"א, ג') - לפרשת עקב.
"עניה סוערה" (ישעיהו, נ"ד, י"א עד נ"ה, ה') - לפרשת ראה.
"אנכי" (ישעיהו, נ"א, י"ב עד נ"ב, י"ב) - לפרשת שופטים.
"רני עקרה" (ישעיהו, נ"ד, א'–י') - לפרשת כי תצא.
"קומי אורי" (ישעיהו, ס', א'–כ"ב) - לפרשת כי תבוא.
"שוש אשיש" (ישעיהו, ס"א, י' עד ס"ג, ט') - לפרשת ניצבים או לפרשות ניצבים-וילך.
האבודרהם חרז את תוכן ראשי ההפטרות למעין דו-שיח בין עם ישראל לקב"ה: בתחילה מצווה ה' על הנביאים לומר לעם ישראל "נחמו נחמו עמי", ועל כך עונה כנסת ישראל בתרעומת "ותאמר ציון עזבני ה'". או אז חוזרים הנביאים ואומרים לקב"ה "עניה סוערה לא נוחמה", כלומר שכנסת ישראל ממאנת להתנחם. אז אומר ה' בעצמו "אנכי אנכי הוא מנחמכם" בנחמות האלה "רוני עקרה לא ילדה" וכן "קומי אורי כי בא אורך". בשלב זה משיבה כנסת ישראל המנוחמת ואומרת "שוש אשיש בה'".
שבת נחמו

השבת הראשונה שלאחר תשעה באב נקראת "שַׁבַּת נַחֲמוּ", כשם ההפטרה שמפטירים בה.
בראשונים נזכרו הנהגות שמחה שונות שהיו נוהגים בהן בשבת זו, כך למשל נזכר בריטב"א שיש לאכול בשבת זו סעודה מיוחדת כיון שהיא סמוכה לט"ו באב. כעין זה מובא במהרי"ל שיש להתענג בשבת זו יותר מבשאר שבתות השנה.
גם בתפילות השבת ישנם שינויים שנזכרו בפוסקים: יש שכתבו שאין הזכרת נשמות בשבת זו. מנהג וורמייזא היה לנגן בניגון מיוחד את ברכת יוצר אור. מנהג המהרי"ל היה להמתין עם קידוש הלבנה למוצאי שבת נחמו.
פיוטים

נוהגים לומר פיוטים בשבת נחמו. במנהג אשכנז המזרחי אומרים יוצר "אל א-ל ש-די אתחנן" ואופן "שאו מנחה", שניהם למנחם בן מכיר, וזולת "אמת משל היה" למאיר ש"ץ. במנהג אשכנז המערבי אומרים יוצר "ארוממך א-ל חי" למאיר ש"ץ ואת האופן והזולת כמו במנהג המזרחי, ואומרים פיוט "א-להיכם יוסיף ידו" החתום יהודה בר שמואל בקדושת מוסף. בנוסח איטליה אומרים יוצר "את יום פדותכם" לר' יהודה בר מנחם.
בכתבי יד אשכנזיים יש פיוטים גם לכמה שבתות אחרות של הנחמה, אבל הם לא הגיעו למנהגים הנדפסים.
במחזור חזונים כמנהג המערביים שהתגוררו בסיציליה, שקרוב כנראה לנוסח צפון אפריקה הקדום, נמצאים פיוטים אחרים לנשמת ויוצר לשבת נחמו, ובהם בין השאר הפיוט "כל הנקרא בשמי" של רבי משה אבן עזרא והפיוט "יונה מה תהגי" של רבי יהודה הלוי. מנהג זה לא נהוג היום באף קהילה.
ראו גם

שבת שובה
לקריאה נוספת

בנימין אליצור, "מפורענות לנחמה: מנהגי הקריאה וההפטרה הקדומים בשבתות הפורענות והנחמה ובתשעה באב", דרך אגדה יב (תשע"ג), עמ' 267–282.
קובץ מאמרים נחמו נחמו עמי, על הפטרות שבע דנחמתא. הוצאת אגודת קדושת ציון
משבצות זהב על שבעא דנחמתא, שבתי וייס, אב תשע"ח
הערות שוליים

↑  כשחל ראש חודש אלול בשבת זו, נוהגים ברוב קהילות אשכנז לקרוא "השמים כסאי" כבכל שבת ראש חודש, ואז נוהגים לקרוא גם "רני עקרה" וגם "עניה סוערה" (הסמוכים זה לזה בתנ"ך) בשבת כי תצא. לפי מנהג פרנקפורט, עושים כן גם בהפטרת מחר חודש אם חל ראש חודש אלול ביום ראשון. בשאר קהילות (חוץ מהאשכנזים), לא דוחים הפטרה זו מפני הפטרה של שבת ראש חודש, ויש נוהגים להוסיף בסופה את הפסוק הראשון והאחרון של הפטרת שבת ראש חודש.
↑  חידושי הריטב"א על תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ו, עמוד ב'.
↑  בספר 'מנהגים' אות כז.
↑  ספר מנהגי מהרי"ל, אות כז בהגהה
↑  ספר מנהגי וורמייזא, לשבת נחמו[דרושה הבהרה]
↑  מנהגים אות ט.
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, מנהג פולין, עמ' 772 ואילך. אומרים גם אהבה "שתי פעמים" לרבי שלמה אבן גבירול ובקצת קהילות גם מאורה "אמרות הא-ל טהורות" לרבי יהודה הלוי, אבל אלה אינם קשורים לנחמו, אלא לפרשת שמע ולעשרת הדיברות שבפרשת ואתחנן.
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, מנהג אשכנז, עמ' 726 ואילך.
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 244.
↑  הלל משה סרמוניטה ואנג'לו מרדכי פיאטילי, סדר תפלות כמנהג בני רומה, ירושלים תשע"ד, עמ' שנו.
↑  יש זולת להרוקח שנדפס בחוברת של מנהג וורמייזא לשבת שקוראים "אנכי אנכי".
↑  מיפוי נוסחי התפילה / הרב אהרן גבאי - מכון שלמה אומן, באתר www.machonso.org
↑  חזונים כמנהג המערביים שנתגוררו בסיזיליא, באתר היברובוקס
| ימי האבלות לציון חורבן בית המקדש |
| --- | --- | --- |
| ארבע תעניות | עשרה בטבת • שבעה עשר בתמוז • תשעה באב • צום גדליה |  |
| ימי בין המצרים | תלת דפורענותא • תשעת הימים • שבת חזון • שבוע שחל בו תשעה באב • שבע דנחמתא |  |
| סיפורים וקינות | אגדות החורבן • קינות לתשעה באב • מגילת איכה |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532620905171
ריק בירמן

| --- | --- |

ריק בירמן. צילום: קטיה שוורצמן
 לידה:  1925 
 פטירה:  2003 (בגיל 78 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 
הנרי ריק בירמן (1930 - 25 בדצמבר 2003) היה פסנתרן ג'אז ישראלי.
ביוגרפיה

בירמן נולד כהנרי בירמן להורים יהודים מרומניה - אלכסנדרו ופרידה בירמן. בשנת 1930. בימי מלחמת העולם השנייה או אולי אחריה הגיע לצרפת ומשם עלה בשנות ה-1950 לישראל. הוא היה מראשוני נגני הג'אז בישראל באותה תקופה. משרתו העיקרית הייתה כעובד משרד ממשלתי, ולא הייתה לו השכלה מוזיקלית רשמית. הוא הופיע רבות כמלווהו של ג'ימי לויד, ונהג להצטרף להופעות של רבים אחרים באופן ספונטני. הוא הציג בפני המוזיקאים בארץ את מוזיקת הג'אז בתקופה שעדיין לא הייתה ידועה כל כך, ונהג לעזור ולהדריך נגנים וזמרים צעירים בתחילת דרכם, בהם מארינה מקסימיליאן בלומין.
היא מספרת:
כל לילה הוא לקח אותי למועדון ג'אז והכיר לי את הסצנה... בגיל 16 כבר העליתי מופע סולו... באחת ההופעות הוא סיים לנגן, ואז נפטר ליד הפסנתר. הוא היה מלאך.
עם הנגנים שניגן איתם נמנים מל רוזנברג, אהרל'ה קמינסקי, אלי מגן, ג'ס קורן, עדנה גורן ואחרים.
בירמן לא הקליט אלבום משלו, אך קיימות הקלטות שלו כמלווה של ג'ימי לויד.
הוא נפטר מדום לב תוך כדי נגינה בפסנתר.
ראו גם

ג'אז ישראלי
הערות שוליים

↑  אתר "נשמה"
שווים ושווים יותר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סמי מיכאל
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת בוסתן
 תאריך הוצאה:  1974
 מספר עמודים:  254
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001998439, 001312052
שווים ושווים יותר הוא הרומן הראשון שפרסם סמי מיכאל. הספר יצא לאור בהוצאת "בוסתן" ב-1974. הרקע של הרומן הוא חיי המעברות בישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20 והאפליה העדתית ממנה סבלו  העולים מארצות האסלאם. הספר עובד פעמיים לתיאטרון, ב-1980 (על ידי פנינה גרי בסדנת תיאטרון הגליל) וב-1998[דרוש מקור].
שם הרומן הוא אזכור למשפט הידוע "כל בעלי-החיים שווים, אך ישנם בעלי-חיים השווים יותר" מחוות החיות של ג'ורג' אורוול.
הספר עורר הדים רבים ומיכאל הוזמן להשתתף בתוכנית התרבות "טנדו", ששודרה בטלוויזיה הישראלית בהנחיית ירון לונדון, שם זכה לראשונה לחשיפה תקשורתית.
הספר צוין רבות בסקירות ספרותיות, היסטוריות, חברתיות ופוליטיות. בביקורת שכתבה איזה פרליס בעיתון דבר באוגוסט 1974, היא כתבה כי: "זהו רומן הבא להזעיק ולזעזע את דעת הקהל על האפליה העדתית".
פרופ' ננסי ברג מאוניברסיטת וושינגטון פרסמה ספר על יצירתו של סמי מיכאל בשם "שווה יותר ויותר".
הערות שוליים

↑  יוסי ביילין, טנדו מרובע, דבר, 11 ביולי 1974
↑  איזה פרליס, אפליה עדתית - ברומאן - שווים ושווים יותר. רומאן מאת סמי מיכאל, דבר, 23 באוגוסט 1974
↑  More and More Equal - The Literary Works of Sami Michael, ISBN 0-7391-0828-x
רוגבי שביעיות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכלים:  צרפת סטאד דה פראנס, פריז, צרפת
 תאריך התחלה:  24 ביולי 2024
 תאריך סיום:  30 ביולי 2024
 מתחרים:  12 (גברים) + 12 (נשים) מ-16 מדינות
 → 2020 2028 ← 
אולימפיאדת פריז (2024) נערכת בפריז, צרפת. משחקי הרוגבי הנערכים בענף רוגבי שביעיות (גרסה של רוגבי יוניון בה משותפים מכל קבוצה שבעה שחקנים) החלו ב-24 ביולי 2024, יומיים לפני טקס הפתיחה הרשמי, ונגמרו ב-30 ביולי 2024. טורנירי הרוגבי נערכו בסטאד דה פראנס שבפריז. בטורנירי הגברים והנשים ישתתפו נבחרות אולימפיות מ-12 מדינות שונות.
מבנה הטורניר של הגברים ושל הנשים יהיה זהה: לאולימפיאדה יעפילו 12 נבחרות שיחולקו לשלושה בתים, כאשר בשלב הבתים לכל נבחרת יהיו שלושה משחקים - אחד מול כל אחת מהנבחרות האחרות בבית. בסיום שלב הבתים יעלו שתי הנבחרות המובילות בכל בית וכן שתי הנבחרות הטובות מבין הנבחרות שסיימו במקום השלישי לשלב הפלייאוף, שייערך בשיטת גביע. שתי הנבחרות המפסידות בשלב חצי הגמר יתמודדו ביניהן במשחק על מדליית הארד.
ענף הרוגבי במשחקים האולימפיים שוחק בגרסת רוגבי יוניון סטנדרטית (15 על 15) בארבע אולימפיאדות בין אולימפיאדת פריז (1900) לאולימפיאדת פריז (1924). רוגבי שביעיות במשחקים האולימפיים החלו להיות משוחקים רק באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
טורניר הגברים > נבחרות משתתפות

| טורניר המוקדמות | תאריך | מיקום | מקומות | עולות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה מארחת | — | — | 1 |  צרפת |
| הסבב העולמי של רוגבי שביעות 2022–2023 | 4 בנובמבר 2022 – 21 במאי 2023 | מספר מארחות | 4 |  ניו זילנד |
| הסבב העולמי של רוגבי שביעות 2022–2023 | 4 בנובמבר 2022 – 21 במאי 2023 | מספר מארחות | 4 |  ארגנטינה |
| הסבב העולמי של רוגבי שביעות 2022–2023 | 4 בנובמבר 2022 – 21 במאי 2023 | מספר מארחות | 4 |  פיג'י |
| הסבב העולמי של רוגבי שביעות 2022–2023 | 4 בנובמבר 2022 – 21 במאי 2023 | מספר מארחות | 4 |  אוסטרליה |
| טורניר ההעפלה הדרום אמריקאי 2023 | 17–18 ביוני 2023 | אורוגוואי מונטווידאו | 1 |  אורוגוואי |
| המשחקים האירופיים 2023 | 25–27 ביוני 2023 | פולין קרקוב | 1 |  אירלנד |
| RAN שביעיות 2023 | 19–20 באוגוסט 2023 | קנדה לנגפורד | 1 |  ארצות הברית |
| אליפות אפריקה לגברים ברוגבי שביעיות 2023 | 16–17 בספטמבר 2023 | זימבבואה הארארה | 1 |  קניה |
| אליפות אוקיאניה ברוגבי שביעיות 2023 | 10–12 בנובמבר 2023 | אוסטרליה בריזבן | 1 |  סמואה |
| טורניר ההעפלה האסיאתי 2023 | 18–19 בנובמבר 2023 | יפן אוסקה | 1 |  יפן |
| טורניר ההעפלה הסופי 2024 | 21–23 ביוני 2024 | מונקו מונקו | 1 |  דרום אפריקה |
טורניר הגברים > שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 71 | 29 | 42 |
|  אירלנד | 7 | 3 | 2 | 0 | 1 | 62 | 24 | 38 |
|  דרום אפריקה | 5 | 3 | 1 | 0 | 2 | 59 | 32 | 27 |
|  יפן | 3 | 3 | 0 | 0 | 3 | 22 | 129 | -107 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  דרום אפריקה | 5 – 10 | אירלנד   |
|  יפן | 12 – 40 | ניו זילנד   |
|  יפן | 5 – 40 | אירלנד   |
|  דרום אפריקה | 5 – 17 | ניו זילנד   |
|  יפן | 5 – 49 | דרום אפריקה   |
|  אירלנד | 12 – 14 | ניו זילנד   |
טורניר הגברים > שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 64 | 35 | 29 |
|  ארגנטינה | 7 | 3 | 2 | 0 | 1 | 73 | 46 | 27 |
|  סמואה | 5 | 3 | 1 | 0 | 2 | 52 | 49 | 3 |
|  קניה | 3 | 3 | 0 | 0 | 3 | 19 | 78 | -59 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סמואה | 14 – 21 | אוסטרליה   |
|  קניה | 12 – 31 | ארגנטינה   |
|  קניה | 7 – 21 | אוסטרליה   |
|  סמואה | 12 – 28 | ארגנטינה   |
|  קניה | 0 – 26 | סמואה   |
|  אוסטרליה | 22 – 14 | ארגנטינה   |
טורניר הגברים > שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  פיג'י | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 97 | 36 | 61 |
|  צרפת | 6 | 3 | 1 | 1 | 1 | 43 | 43 | 0 |
|  ארצות הברית | 6 | 3 | 1 | 1 | 1 | 57 | 67 | -10 |
|  אורוגוואי | 3 | 3 | 0 | 0 | 3 | 41 | 92 | -51 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 12 – 12 | צרפת   |
|  אורוגוואי | 12 – 40 | פיג'י   |
|  אורוגוואי | 12 – 19 | צרפת   |
|  ארצות הברית | 12 – 38 | פיג'י   |
|  אורוגוואי | 17 – 33 | ארצות הברית   |
|  צרפת | 12 – 19 | פיג'י   |