stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיקון חוקה שאינו חוקתי
הגישה במדינות שונות > ישראל

סוגיית תיקון חוקתי שאינו חוקתי עלתה בפסקי דין אחדים של בית המשפט העליון.
בבג"ץ חוק הלאום הציגה נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, שני מודלים של גישת התיקון החוקתי שאינו חוקתי:
מודל אחד מבוסס על קיומן של "פסקאות נצחיוּת" מפורשות בחוקה, אשר קובעות כי היבטים מסוימים של החוקה אינם ניתנים לתיקון או לשינוי. פסקאות נצחיוּת מסוג זה מבוססות על הכרעתו של הגוף המכונן לפיה הוראות מסוימות בחוקה מהוות תנאי בסיסי לקיומה של המדינה ולזהותה, ומשכך יש להבטיח כי הן תשרודנה לדורות בלא תלות ברצונו של רוב כזה או אחר.
במודל השני נעשה שימוש בשיטות משפט שאין בחוקותיהן פסקאות נצחיוּת מפורשות, והוא מבוסס על הקביעה לפיה אין בכוחו של תיקון חוקתי לפגוע ב"מבנה הבסיסי" (basic structure) של החוקה, אשר נלמד מפרשנות הטקסט החוקתי בכללותו.
בהמשך לכך ציינה הנשיאה חיות שמודלים אלה רלוונטיים למדינות שבהן יש חוקה שלמה, ודוקטרינת התיקון החוקתי שאינו חוקתי מופעלת ביחס לסמכות תיקונה של חוקה כזו, ולכן אינם רלוונטיים למדינת ישראל, שבה טרם הושלם תהליך כינון החוקה, אך עם זאת, "קיימת מגבלה אחת, צרה ביותר, החלה על הכנסת בכובעה כרשות מכוננת והיא כי אין ביכולתה לשלול בחוק יסוד את עצם היותה של ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית."
אהרן ברק הרחיב בסוגיה זו:
האם משמעות הדבר הינה כי בשלב הנוכחי של ההתפתחות החוקתית בישראל אין מקום לשקול את מקומה של שאלת התיקון של חוקה שאינו חוקתי? אכן, במובן המקיף והשלם שדוקטרינה זו מקובלת במשפט המשווה אין לדוקטרינה זו מקום בישראל . הטעם לכך הוא שהמושג "תיקון" בחוקה הוא עצמו בעייתי בישראל. מפעל החוקה בישראל הוא בהתהוות. המשימה טרם הושלמה. "השלם" טרם הושלם, וממילא התיקון בו טרם הבשיל. עם זאת, יש לנו תהליך בישראל של כינון חוקי יסוד. לעיתים בא חוק יסוד חדש בתחום שטרם היה בו חוק יסוד. לעיתים בא תיקון לחוק יסוד קיים בדרך של כינון חוק יסוד מתקן. על רקע מצב זה יש מקום לעורר בישראל את השאלה הבאה: האם יש מגבלות על כוחה של הכנסת, כרשות מכוננת, בגיבוש תוכנם המהותי של חוקי היסוד, באופן שנוכל לדבר על חוק יסוד לא חוקתי? האם לעניין זה יש שוני בין תחום שכבר כוסה על ידי חוקי יסוד ומתבקש בו שינוי, לבין תחום שטרם כונן בו חוק יסוד?
ב-1 בינואר 2024 נפסק בבג"ץ עילת הסבירות, ברוב של 12 שופטים נגד שלושה, שלבג"ץ נתונה הסמכות לקיים ביקורת שיפוטית גם על חוקי יסוד.
האם ראוי שבית משפט יעסוק בשאלת חוקתיותו של תיקון לחוקה

אהרן ברק הציג את המחלוקת בעניין סמכותם של בתי המשפט לדון בחוקתיותו של תיקון לחוקה:
האם ראוי הוא ששופטים שאינם נבחרים במישרין על ידי העם, יפסלו את הכרעת נציגיו בכל הנוגע לתיקון בחוקה. שאלה זו מתעוררת כמובן לעניין הביקורת השיפוטית על חוקתיותו של חוק "רגיל". היא מתעוררת במלוא העוצמה לעניין הביקורת השיפוטית על חוקתיותו של תיקון בחוקה. מחד גיסא, נטען כי גבול השיפוטית הלגיטימיות הוא בביקורת השיפוטית על חוקתיותו של חוק רגיל. מעבר לכך אין זה לגיטימי – בהיעדר הוראה מפורשת בחוקה – לבית משפט לפסול כלא־חוקתי תיקון בחוקה. בית המשפט עצמו פועל על פי החוקה ומכוחה. אל־לו למנוע תיקונים בה. אין לבית משפט סמכות ליצור פסקאות נצחיות שיפוטיות. עליו להסתפק, וגם זה שנוי במחלוקת, בבחינת קיומם של היסודות הצורניים לתיקון בחוקה. מעבר לכך העניין הוא במהותו פוליטי. הוא נוגע בעצבים הרגישים ביותר של הדמוקרטיה. על בית המשפט להתרחק מכך כמפני אש. אם מבקשים להכיר בביקורת שיפוטית על תוכנו של התיקון בחוקה, יש לקבוע בעניין זה הוראות מפורשות בחוקה. אין להסיק זאת במשתמע.
מאידך גיסא, נטען כי אין שוני מהותי בין ביקורת שיפוטית על חוקתיותו של חוק רגיל לבין ביקורת שיפוטית על חוקתיותו של תיקון בחוקה. בשני המקרים הביקורת השיפוטית נועדה לשמור על החוקה ועל הקבוע בה (במפורש או במשתמע). בכך ממלא בית המשפט את תפקידו הקלאסי. הסמכות לתקן חוקה אינה משתרעת על הסמכות לכונן חוקה חדשה. כאשר בית המשפט שומר על גבולות החוקה, ומונע שימוש בתיקון בה לכינונה של חוקה חדשה, הוא שומר על ריבונות העם. כך בדרך כלל; כך במיוחד במקום שהתיקון בחוקה הוא קל להגשמה. תפקידו הטבעי של בית המשפט בדמוקרטיה המודרנית הוא לשמור על החוקה, ולמנוע מגופים המוקמים על ידה מלחרוג מסמכותם. התוצאה הפוליטית של הפעילות השיפוטית בביטול תיקון בחוקה אסור לו שיכבול את ידי בית המשפט. לא על עצמם הם מגנים אלא על הדמוקרטיה עצמה הם מגנים.
ברק ציין שמבין שתי גישות מנוגדות אלה הוא מעדיף את הגישה השנייה.
לפי פרופסור ברק מדינה התפיסה בבסיס הדוקטרינה היא שהחוקה אינה רק "הסכמית" ואינה קונה את הלגיטימיות שלה אך ורק מהחלטת הרוב, אלא עומדים בבסיסה שיקולים של גבולותיה הלגיטימיים של הפעלת כוח פוליטי.
ראו גם

בג"ץ בן מאיר נגד הכנסת
לקריאה נוספת

Yaniv Roznai, Unconstitutional Constitutional Amendments: The Limits of Amendment Powers, Oxford University Press, 2017.
הערות שוליים

↑  Arthur W. Machen (1910). "Is the Fifteenth Amendment Void?". Harvard Law Review. 23 (3): 169–193. doi:10.2307/1324228. JSTOR 1324228.
↑  יניב רוזנאי, ציוץ בטוויטר, 5 באוגוסט 2023
↑  יובל אראל, ‏בג"ץ יפסול חוקי יסוד? זה מה שקורה במדינות אחרות, באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2023
↑  יניב רוזנאי, מבט השוואתי על שלילת סמכות הביקורת השיפוטית על תיקונים לחוקה, באתר בלוג המרצים של בית ספר הארי רדזינר למשפטים באוניברסיטת רייכמן, ‏26 בנובמבר 2020
1 2 3 4 5 6 7 8   אהרן ברק, תיקון של חוקה שאינו חוקתי, בספרו מבחר כתבים ג - עיונים חוקתיים, הוצאת נבו, 2017
↑    אהרן ברק, ‏מגילת העצמאות והכנסת כרשות מכוננת, חוקים י"א, ‏דצמבר 2018, הפרק "הצעד הפרשני ותורת התיקון החוקתי שאינו חוקתי", עמ' 31–34
1 2  בג"ץ 5555/18 ח"כ אכרם חסון ואחרים נ' כנסת ישראל ואחרים, ניתן ב־8 ביולי 2021
↑  בג"ץ 5658/23 התנועה למען איכות השלטון בישראל נ' הכנסת ואחרים, ניתן ב־1 בינואר 2024
↑  פרק 4 ראיון עם פרופ’ ברק מדינה על הרפורמה המשפטית של הממשלה, 2023-02-24, נבדק ב-2023-03-16
ECI Telecom

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1961–2019 (כ־58 שנים) 
 מיקום המטה:  פתח תקווה
 שליטה בחברה:  שאול שני
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה
 הכנסות:  390 מיליון דולר (2017)
 עובדים:  1,800 (2017)
  
  אתר האינטרנט הרשמי של ECI Telecom
 
ECI Telecom הייתה חברת היי טק ישראלית בתחום התקשורת, שמרכזה בישראל היה בפתח תקווה. בשיאה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, העסיקה החברה כ-6,000 עובדים והיו לה הכנסות שנתיות של מעל למיליארד דולר. בשנת 2019 נמכרה החברה לחברת Ribbon Communications האמריקאית.
חברות שבהן החזיקה

בקיץ 2000 הודיעה החברה על תוכנית ארגון מחדש לפיצול לחמש חברות בת שכולן יונפקו בבורסה, זאת בעקבות לחץ של בעלי המניות ושל עובדים למימוש ערך והנפקת אופציות בשיא תקופת בועת הדוט-קום. עוד קודם להשקת תוכנית זו החזיקה במספר חברות בת.
חברות שבהן החזיקה > אי.סי.טל

אי.סי.טל (ECTel) - חברה שהוקמה במקור כחטיבה פנימית בשנת 1990, ועסקה בפיתוח מוצרים לניהול, ניטור איכות ומניעת הונאות ברשתות תקשורת. מוצריה יועדו בראשית הדרך בעיקר לשוק הצבאי, אך בהמשך התמקדה בשוק האזרחי. בשנת 1999 הונפקה בהצלחה בנאסד"ק וגייסה 42 מיליון דולר לפי שווי שוק של 182 מיליון דולר, אך ECI Telecom המשיכה להחזיק 75% ממניות החברה. ב-2001 רכשה את חברת Neteye, חברת בת של טלרד שפיתחה פתרונות למניעת הונאות ברשתות IP. לקוחות החברה כללו 150 חברות טלקומוניקציה ברחבי העולם.
ב-2003 מכרה את החטיבה הביטחונית שלה לחברת ורינט מערכות. ב-2006 החליטה ECI Telecom לחלק את כל יתרת המניות שעוד החזיקה באי.סי.טל כדיבידנד בעין לבעלי המניות שלה. ב-2009 נרכשה על ידי המתחרה הישראלית שלה, חברת "סיבידיה" (cVidya), שבעצמה נרכשה על ידי חברת אמדוקס ב-2016.
חברות שבהן החזיקה > וראז נטוורקס

וראז נטוורקס (Veraz Networks) - חברה שהוקמה בשנת 2003 ממיזוג של חטיבת NGTS של ECI, החטיבה הוותיקה של החברה שעסקה בפיתוח מערכות לדחיסת קול, יחד עם חברת נקסוורס (NexVerse) האמריקאית. החברה הממוזגת, בה החזיקה ECI‏ 40%, התמקדה בפיתוח מערכות להעברת קול ברשתות פרוטוקול אינטרנט (VoIP), אך במקביל המשיכה לשווק גם את פתרונות ה-DCME לדחיסת קול של ECI. באפריל 2007 הונפקה בנאסד"ק לפי שווי שוק של 316 מיליון דולר, אם כי באותה עת נסגרה רוב הפעילות במרכז הפיתוח והייצור שלה בישראל, שעבר להודו. ב-2010 נרכשה על ידי חברת דיאלוג'יק הקנדית, בעסקת חילופי מניות.
חברות שבהן החזיקה > אלקטו-גליל

אלקטו-גליל היה מפעל שהוקם בשנת 1983 בקריית שמונה, על-ידי החברה לפיתוח הגליל ובתמיכה של רפא"ל. המפעל נרכש בשנת 1989 על ידי ECI Telecom וסיפק שרותי יצור בקבלנות משנה ללקוחות שונים בשוק הצבאי והאזרחי וגם סיפק שרותי יצור לקו מוצרי ה-TDAX של ECI. כספין-אוף של המפעל קמה חברת און טרק אינובישנס, שהייתה חלוצה בפיתוח טכנולוגיית  כרטיסים חכמים. המפעל נמכר על ידי ECI, תמורת 8 מיליון שקל, ב-2008.
חברות שבהן החזיקה > אינוויב

אינוויב (InnoWave) - חברה שהוקמה בשנת 2000 על בסיס מוצרי התקשורת האלחוטית של החברה. החברה פיתה פתרונות בתחום מערכות גישה נייחות אלחוטיות (Fixed Wireless Access). מערכות המתבססות על קשר רדיו, כתחליף לקווי נחושת, על מנת לחבר מנויי טלפון לחברות המספקות שירותי טלפוניה ותקשורת. בשנת 2003 נרכשה על ידי חברת אלווריון.
חברות שבהן החזיקה > סלטרו

סלטרו (Celtro) - חברה שהחלה את דרכה ב-2001 כסטארט אפ פנימי במסגרת חטיבת ה-NGTS של ECI בתחום תשתיות הסלולר. החברה פיתחה פתרון לאופטימיזציה של הרשת הסלולרית, שאפשר לשלש את כמות התעבורה שעוברת בקישור הנייח של הרשת בין אתרי האנטנות למרכזייה של ספק הסלולר. בספטמבר 2003 בוצע ספין-אוף של החברה כחברה פרטית נפרדת שגייסה כספים מקרנות הון הסיכון מומנטום וג'נסיס ומחברת דיסקונט שוקי הון. בספטמבר 2006 גייסה סלטרו 7 מיליון דולר, ובמאי 2008 השלימה גיוס נוסף של 20 מיליון דולר. אולם בתחילת 2012 נכנסה להליכי פירוק, נמכרה תמורת 5 מיליון דולר, ונסגרה זמן קצר אחר כך.
חברות שבהן החזיקה > תדיראן טלקום

תדיראן טלקום - חברה לשיווק וייצור מערכות תקשורת לעסקים, נמכרה בשנת 2001.
הנהלה

מנכ"לים
אורי גורן 1970–1977
מאיר לייזר 1977–1991
דוד רובנר 1991–2000
דורון ענבר 2000–2005
רפי מאור 2005–2011
שמעון ברט 2011–2012
רפי מאור 2012
דריל אדוארדס (Darryl Edwards) מ-2012
לקריאה נוספת

אמיר בראון, בניין של לבבות, הוצאת דרור לנפש 2021
זיקית (סוג)

| זיקית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: זיקיתיים
סוג:: זיקית
שם מדעי
 Chamaeleo ‏לאורנטי, 1768

זיקית (שם מדעי: Chamaeleo) הוא סוג של זוחלים ממשפחת הזיקיתיים החיים באפריקה ובדרום אסיה, עד הודו וסרי לנקה והמין זיקית מצויה חיה גם בדרום אירופה.
בני הסוג קטנים יחסית ובעלי גפיים ארוכים וגמישים. הם בעלי צבעים בגוונים בהירים ויכולים להחליף צבעים במהירות לצורך הסוואה כהגנה מפני טורפים או כמארב לטרף. הם ניזונים מחרקים וחסרי חוליות דומים באמצעות לשונם הארוכה והדביקה הלופתת את הטרף. אורך המינים בסוג 15–40 ס"מ.
הזיקיות חיות ביערות, יערות גשם, עשבים גבוהים ומטעים. הם חיות בבדידות ותוקפות יריבות שנכנסות לשטחם.
מינים

זיקית סאהלית (Chamaeleo africanus)
Chamaeleo anchietae
(Chamaeleo arabicus)
Chamaeleo calcaricarens
זיקית תימנית (Chamaeleo calyptratus)
זיקית ים-תיכונית (Chamaeleo chamaeleon)
(Chamaeleo dilepis)
(Chamaeleo gracilis)
Chamaeleo laevigatus
Chamaeleo monachus
זיקית נאמאקה (Chamaeleo namaquensis)
Chamaeleo necasi
(Chamaeleo senegalensis)
זיקית הודית (Chamaeleo zeylanicus)
בסט וסטרן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־79 שנים) 
 מיקום המטה:  פיניקס 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המלונאות 
 מוצרים עיקריים:  בית מלון, זכיינות 
  
 www.bestwestern.com
 
בסט וסטרן (באנגלית: Best Western) היא רשת מלונות אמריקנית בפריסה עולמית. הרשת היא מותג המלונאות הגדול בעולם מבחינת כמות בתי המלון המופעלים באמצעותו (אף על פי שקבוצת אינטרקונטיננטל הכוללת בתוכה מספר מותגים, היא רשת המלונות הגדולה בעולם). סך הכל (נכון ל-2013) מפעילה בסט וסטרן כ-4,000 בתי מלון מדרגות שונות ובהם למעלה מ-311,000 חדרים ביותר מ-100 מדינות.
היסטוריה

בסט וסטרן הוקמה בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. בתקופה זו, היו רוב בתי המלון מבנים גדולים הממוקמים במרכזי הערים או בתי הארחה קטנים ומשפחתיים הממוקמים בעיירות ובצידי הדרכים.
בתקופה זו החלה לפעול בקליפורניה רשת בלתי פורמלית של בתי מלון עצמאיים אשר הציגו סטנדרטים משותפים של שירותי האירוח. בשנת 1946 איחד מ.ק. גרטין (M.K. Guertin) את הרשת הבלתי פורמלית כבסיס לרשת המודרנית.
מקור השם בסט וסטרן לרשת נובע ממיקומם הראשוני של בתי המלון שפעלו ברשת, ממערב לנהר המיסיסיפי בארצות הברית. עד לשנת 1964 ניהלה בסט וסטרן מערך שיווק משותף עם רשת מלונאות נוספת בשם "פונדקי איכות" (Quality Inns) שהייתה פרוסה בעיקר ממזרח למיסיסיפי ולכן לא התחרו ביניהן. השותפות לא צלחה מבחינה עסקית והחל משנה זו החלה בסט וסטרן בניסיון התרחבות עצמית לאזורים הללו תחת המותג "בסט איסטרן". החל משנת 1967 הופסק השימוש במיתוג המופרד וכל מלונות הרשת בארצות הברית אוחדו תחת המותג המשותף "בסט וסטרן". תהליך השיווק המוצלח של המותג הפך את החברה בשנות ה-70 לרשת המלונות הגדולה בעולם.
בעולם

בשנת 1978 החלה הרשת לפעול בבריטניה, וסיכמה עם בתי מלון בבעלות פרטית הממוקמים בנקודות מפתח על פעילות בסטנדרטים מלונאיים משותפים תחת המותג שלה. כיום פועלים בבריטניה 280 מלונות של הרשת. בשנת 1981 החלה בשיתוף פעולה ומיתוג מחדש של רשת מלונות באוסטרליה. בשנת 2007 נכנסה הרשת לפעילות בניו זילנד באמצעות הסכם למיתוג מחדש ושיתוף פעולה עם רשת מקומית. כיום פועלים באוסטרליה 194 מלונות ובניו זילנד 11 מלונות במותג הרשת. במדינות אחרות בעולם פועלת הרשת במספרים קטנים יותר של עד עשרות בודדות בכל מדינה.
בישראל מפעילה הרשת החל משנת 2007 מלון סוויטות הממוקם ברחוב הירקון בתל אביב.
כיום > המעמד המשפטי

עד לשנת 1985 הצהירה בסט וסטרן על עצמה כקואופרטיב. החל משנה זו נקבע כי מבחינה משפטית מדובר ברשת זכיינות על כל המשתמע מכך מבחינה משפטית ומיסויית למרות שהיא פועלת כגוף ללא כוונת רווח.
כיום > המודל העסקי

המודל העסקי של בסט וסטרן מבוסס על גביית העלות בתוספת מרווח (קוסט פלוס) עבור כל חדר מושכר. המלונות אינם בבעלות הרשת ופועלים עצמאית. הרעיון מאחורי מודל הפעלה זה הוא יצירת מחויבות של הבעלים לשמירת איכות האירוח ושביעות רצון הלקוחות לאורך זמן. הרשת קובעת סטנדרטים משותפים ומחייבים של שירותי האירוח לכל בתי המלון הממותגים שלה. המלונות עצמם רשאים לשמר מאפיינים ייחודיים לעצמם אך מחויבים לזהות את עצמם כחלק מן הרשת באמצעות שילוט ושילוב שם המותג בשם המלון המקורי.
המלונות המסונפים לרשת כוללים את כל הסוגים ורמות האירוח המקובלים בתחום, החל במוטלים ובתי הארחה קטנים בצידי דרכים ועד למלונות בשירות מלא בעלי 4 כוכבים. משנת 2011 ממתגת הרשת את בתי המלון בשלוש רמות של איכות ושירות בבתי המלון והחדרים, החל מחדרים המצוידים בריהוט פשוט ובסיסי ושירותי מלון מינימליים ועד חדרי יוקרה בבתי מלון מפוארים הכוללים מסעדות חדרי עסקים בריכה שירותי כביסה וכדומה.
נכון לשנת 2012 הועסקו בחברה 1254 עובדים והכנסותיה עמדו על 6 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  World Ranking 2013 Of Hotel Groups And Brands, Hospitality Net (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12207290t (data)  ISNI: 0000 0001 2181 1919  LCCN: n79101747  VIAF: 148675800   WorldCat (עם VIAF): 148675800
קלי סלייטר

| --- | --- |

סלייטר, 2017
 לידה:  11 בפברואר 1972 (בן 52) קוקו ביץ', ארצות הברית 
 שם לידה:  Robert Kelly Slater
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Cocoa Beach High School 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 www.kellyslater.com
 
רוברט קלי סלייטר (באנגלית: Robert Kelly Slater; נולד ב-11 בפברואר 1972) הוא גולש גלים אמריקאי.
ביוגרפיה

סלייטר נולד בקוקו ביץ', פלורידה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא בריטי וגרמני, אם כי סבו של אמו היה ערבי ממוצא סורי-לבנוני.
ביוגרפיה > קריירה

זכה ב-11 אליפויות עולם בתחרות ה-WSL בשנים 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2005, 2006, 2008, 2010, ו-2011, חמישה ניצחונות שלו במקום הראשון היו ברצף (1994–1998).[דרוש מקור]
סלייטר הוא הגולש הצעיר ביותר וגם המבוגר ביותר שזכה בתואר אלוף העולם בסבב העולמי בגלישת גלים בתחרות ה-WSL, בשל זכיותיו בתחרויות ב-1992 וב-2011 (לראשונה בגיל 20, והאחרונה בגיל 39).[דרוש מקור]
סלייטר מחזיק במספר שיאים בספורט גלישת הגלים: הוא הגולש גלים הראשון שזכה בגמר בתוצאה מושלמת של 20 נקודות מתוך 20.[דרוש מקור] נוסף לכך, הוא הגולש המחזיק במספר הזכיות במקום הראשון בתחרויות הכי הרבה פעמים.[דרוש מקור]
הוא עדיין מתחרה בסבב ה-WSL, ליגת גלישת הגלים העולמית ,ומדורג ב-20 גולשי הגלים הטובים בעולם.[דרושה הבהרה]
ביוגרפיה > קריירה > עיסוקים אחרים

שיחק בסדרת הדרמה "משמר המפרץ" בתור ג'ימי סלייד.
סלייטר דיבב את דמותו כפינגווין בסרט האנימציה הקומי "תפוס ת'גלים".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנות ה-90 היה במערכות יחסים מתוקשרות עם השחקנית הקנדית פמלה אנדרסון, בתחילת שנות ה-2000 עם הדוגמנית הברזילאית ג'יזל בונדשן, ומאוחר יותר עם השחקנית ההוליוודית קמרון דיאז.
בשנת 2007, סלייטר תקף באלימות צלם פפראצי ישראלי – לאחר שסלייטר שהה לילה במלון בתל אביב עם הדוגמנית הישראלית בר רפאלי, בת-זוגו באותה עת.
הערות שוליים

↑   ציוץ של {{ס:שם הדף}} ברשת החברתית אקס (טוויטר)
↑  Kelly Slater, IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5330705  BnF: cb14269634f (data)  GND: 173680909  ISNI: 0000 0000 7779 9712  LCCN: n2003101295  MusicBrainz: a4d52fb4-10b7-47df-8638-059e8cb4d841  NDL: 01155173  NKC: xx0192296  SUDOC: 165929677  VIAF: 73235795   WorldCat (עם VIAF): 73235795 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רכבי למבורגיני

להלן רשימה של מכוניות המיוצרות על ידי חברת המכוניות האיטלקית למבורגיני. רק הדגמים העיקריים מפורטים.
רכבי עבר

| דגם | שנות ייצור | יחדות שיוצרו | מנוע | מהירות מרבית | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| למבורגיני GT 350 | 1964-1966 | 122 | V12 בנפח 3,464 סמ"ק | 254 קמ"ש |  |
| למבורגיני GT 400 | 1966-1968 | 275 | V12 בנפח 3,929 סמ"ק | 255 קמ"ש |  |
| למבורגיני מיורה | 1966-1972 | 765 | V12 בנפח 3,929 סמ"ק | 290 קמ"ש |  |
| למבורגיני אספאדה | 1968-1978 | 1,217 | V12 בנפח 3,929 סמ"ק | 250 קמ"ש |  |
| למבורגיני איסלרו | 1969-1968 | 225 | V12 בנפח 3,929 סמ"ק | 248 קמ"ש |  |
| למבורגיני ג'רמה | 1976-1970 | 328 | V12 בנפח 3,929 סמ"ק | 258 קמ"ש |  |
| למבורגיני אורראקו | 1979-1973 | 779 | V8 בנפח 2.0 ליטר  V8 בנפח 2.5 ליטר V8 בנפח 3.0 ליטר | 239 קמ"ש |  |
| למבורגיני קונטאש | 1979-1973 | 1,656 | V12 בנפח 4.0 ליטר V12 בנפח 5.0 ליטר V12 בנפח 5.2 ליטר | 299 קמ"ש |  |
| למבורגיני צללית | 1979-1976 | 55 | V8 בנפח 3.0 ליטר | 260 קמ"ש |  |
| למבורגיני ג'לאפה | 1988-1981 | 412 | V8 בנפח 3.5 ליטר | 255 קמ"ש |  |
| למבורגיני LM 002 | 1993-1986 | 328 | V12 בנפח 5.7 ליטר | 210 קמ"ש |  |
| למבורגיני דיאבלו | 2001-1990 | 1,527 | V12 בנפח 5.7 ליטר V12 בנפח 6.0 ליטר | 330 קמ"ש |  |
| למורגיני מורצ'יילאגו | 2010-2001 | 4,230 | V12 בנפח 6.2 ליטר V12 בנפח 6.5 ליטר | 341 קמ"ש |  |
| למבורגיני גאיארדו | 2013-2003 | 11,209 | V10 בנפח 5.0 ליטר V10 בנפח 5.2 ליטר | 325 |  |
רכבי חד פעמיים

| דגם | משך הייצור | יחידות שיוצרו | מנוע | מהירות מרבית | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| למבורגיני ריבנטון | 2008-2010 | קופה : 20 + 1 למוזיאון רודסטר : 15 | V12 בנפח 6.5 ליטר | 330 קמ"ש (210 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני ססטו אלמנטו | 2012 | 20 | V10 בנפח 5.2 ליטר | 355 קמ"ש (221 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני וננו | 2013-2014 | אב טיפוס: 2 (1 להצגה, ו-1 לבדיקה) קופה: 3 רודסטר: 9 | V12 בנפח 6.5 ליטר   | 356 קמ"ש (221 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני סנטנריו | 2016-2017 | קופה: 20 רודסטר: 20 | V12 6.5 ליטר | 349 קמ"ש (217 מייל לשעה) |  |
| סיאן | 2020 | 63 | V12 בנפח 6.5 ליטר או מערכת היברידית | 349 קמ"ש (217 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני טרזו מילניום | 2017 | 1 | 4 מנעים חשמליים |  |  |
רכבים נוכחיים

| דגם | משך הייצור | יחידות שיוצרו | מנוע | מהירות מרבית | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| למבורגיני אוונטאדור | 2011 –הווה | 6,165 |   V12 6.5 בנפח ליטר    | 349 קמ"ש (217 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני הורקאן | 2014 – הווה | 10,000 | V10 בנפח 5.2 ליטר  | 325 קמ"ש (202 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני אורוס | 2018 – הווה | 2,500 | V8 טווין טורבו בנפח 4.0 ליטר | 305 קמ"ש (190 מייל לשעה) |  |
| למבורגיני רוולטו | 2023 - הווה |  | הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי עם שלושה מנועים חשמליים | 350 קמ"ש | אין תמונה חופשית |
פצ'ינקו

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 ארץ מקור:  יפן 
 דרישות תוכנה
 דירוג:  לכל הגילאים
 פלטפורמות:  ארקייד
 
פצ'ינקו (ביפנית: パチンコ) הוא משחק מכני שמקורו ביפן המשמש כמשחק ארקייד, ובתדירות גבוהה הרבה יותר להימורים. פצ'ינקו מהווה נישה בענף ההימורים יפניים הדומה לזו של מכונת מזל בחלקים אחרים בעולם, כצורה של הימורים עם סכומים נמוכים אשר לא דורשים מאמץ מחשבתי.
אולמנות פצ'ינקו נפוצים ביפן, ובדרך כלל כוללים גם מספר מכונות מזל (הנקראות פצ'יסלוט) כך שהמקומות הללו נראים ופועלים בדומה לבתי קזינו. למכונות פצ'ינקו מודרניות יש רכיבים מכניים וחשמליים כאחד. הימורים במזומן אינם חוקיים ביפן, אך הפופולריות הנרחבת של פצ'ינקו עם הימורים נמוכים בחברה היפנית אפשרה פרצה משפטית ספציפית המאפשרת לו להתקיים. כדורי פצ'ינקו שזכו ממשחקים לא ניתנים להחלפה ישירות בכסף באולם הפצ'ינקו, וגם לא ניתן להסירם מהמקום או להחליף אותם עם אולמות משחק אחרים. עם זאת, ניתן לסחור אותם באופן חוקי לסלון[דרושה הבהרה] עבור אסימוני "פרס מיוחד" (特殊景品 tokushu keihin), אשר בתורו ניתן "למכור" במזומן לספק נפרד מחוץ למתחם. הספקים הללו (לכאורה עצמאיים מבעל האולם, אך לרוב בבעלותו) מוכרים את האסימונים בחזרה לאולם באותו המחיר ששולם עבורם – בתוספת עמלה קטנה, ויוצרים רווח מזומן – מבלי להפר את החוק מבחינה טכנית.
דגמי מכונות פצ'ינקו נבדלות אחת מהשנייה בכמה היבטים, בין היתר רמת וסגנון הדקורציה, סאונד, גימיקים, ועיצובים. מסך המשחקים הוא בדרך כלל לוח עץ עם כיסוי אקרילי שקוף המכיל יצירות אמנות. לרוב המכונות המודרניות יש מסך LCD מעל כיס ההתחלה הראשי. המשחק משוחק על ידי שמירת זרם הכדורים משמאל למסך, אך לדגמים רבים יש את זרם הכדורים האופטימלי שלהם. מכונות וינטג' משתנות במיקום הכיס ובאסטרטגיה, כאשר לרובן יש אזור מרכזי ספציפי המכיל כיסי ניצחון.
היסטוריה

מכונות פצ'ינקו נבנו לראשונה במהלך שנות ה-20 כצעצוע לילדים שנקרא "משחק קורינתוס" (ביפנית: コリントゲーム (korinto gēmu)), המבוסס על ה"בגטלה הקורינתית" האמריקאית ונקראת על שם השראה נוספת הייתה ה-Billard japonais, 'ביליארד יפני', שהומצא במערב אירופה במהלך המאה ה-18. זה הופיע כבילוי למבוגרים בנגויה בסביבות 1930, והתפשט משם.
כל אולמות הפצ'ינקו של יפן נסגרו במהלך מלחמת העולם השנייה אך צצו מחדש בסוף שנות ה-40 ומאז הפצ'ינקו נותר פופולרי. אולם הפצ'ינקו המסחרי הראשון נפתח בנגויה ב-1948. כמדינה שהושפעה מיפן במהלך כיבושה, בטייוואן יש אולמות פצ'ינקו רבים.
עד שנות ה-80, מכונות פצ'ינקו היו מכניות, תוך שימוש בפעמונים כדי לציין מצבים שונים של המכונה. חשמל שימש רק להבהוב אורות ולהצביע על בעיות, כגון מכונה שהתרוקנה מהכדורים שלה. כדורים שוגרו באמצעות התקן בדמות סנפיר; המהירות שלהם נשלטה על ידי משיכת הסנפיר למטה ברמות עוצמה שונות. היצרנים בתקופה זו כללו את Nishijin ו-Sankyo; רוב המכונות הללו הזמינות היום באתרי מכירות פומביות מקוונות מתוארכות לשנות ה-70. לאחר זמן זה, מכונות פצ'ינקו שילבו יותר תכונות אלקטרוניות, ובכך דרשו חשמל לפעולה.
ב-1994, שוק הפצ'ינקו ביפן הוערך ב-30 טריליון יואן (כמעט 300 מיליארד דולר). ב-1999, המכירות וההכנסות ממכוני פצ'ינקו תרמו 5.6% מהתמ"ג של יפן בסך 500 טריליון ¥, והם העסיקו למעלה מ-330,000 עובדים, 0.52% מכלל המועסקים ביפן. עם זאת, סכום המכירות של מכוני פצ'ינקו אלו מחושב על סמך הסכום הכולל שלקוחות שכרו כדורי פצ'ינקו ממכוני פצ'ינקו. אומרים שבממוצע, כ-85% מהכסף שמוציאים לקוחות במכוני פצ'ינקו מוחזר ללקוחות, כך שהמכירות של מכוני פצ'ינקו עומדות על כ-15% מהסכום הסטטיסטי. נכון לשנת 2015, שוק הפצ'ינקו של יפן מייצר יותר הכנסות מהימורים מזה של מקאו, לאס וגאס וסינגפור גם יחד. אופי השוק האפור של ההימורים של פצ'ינקו והרווח האדיר הביאו היסטורית לחדירה ניכרת של ארגון הפשיעה יאקוזה, שהשתמש בו ככלי להלבנת הון וסחיטה. עם זאת, מאז שנות ה-90, זה פחות בעייתי בזכות פעילות המשטרה בנושא. היו למעלה מ-7 מיליון מכונות פצ'ינקו ברחבי העולם בשנת 2018, כאשר יותר ממחציתן ביפן.
המשחק

כדי לשחק בפצ'ינקו, שחקנים מקבלים מספר כדורי מתכת על ידי הכנסת מזומנים או כרטיס אשראי ישירות למכונה שבה הם רוצים להשתמש. לאחר מכן הם יורים את הכדורים לתוך המכונה. מכונות פצ'ינקו ישנות יותר משתמשות במנוף קפיץ לירי כדורים בנפרד; בעוד שדגמים חדשים יותר משתמשים בכפתור עגול, השולט בחוזקה של בוכנה שנורה מכני שיורה בכדורים. הכדורים נופלים אנכית דרך מערך של סיכות, מנופים, כוסות, מלכודות ומכשולים עד שהם נכנסים ליעד תמורה או מגיעים לתחתית מגרש המשחקים.
לשחקן יש סיכוי להשיג יותר כדורים אם כדור משוגר נוחת באחד ממקומות מסוימים כשהוא נופל. להחזיק יותר כדורים נחשב יתרון מכיוון שהוא מאפשר לשחקן להישאר במשחק זמן רב יותר, ובסופו של דבר מגדיל את הסיכוי לניצחון.
למכונות "פצ'יסלוט" חדשות יותר יש תצוגה של מכונות מזל דיגיטליות על מסך גדול, כאשר המטרה היא להשיג שלושה מספרים או סמלים ברציפות עבור ג'קפוט. בעת ירי, הכדורים נופלים דרך מערך סיכות, בדומה למכונת פצ'ינקו. חלקם נופלים לתוך שער מרכזי ומפעילים את תצוגת מכונות המזל. כל כדור שנכנס לשער המרכזי מביא לסיבוב אחד, אך יש הגבלה על מספר הסיבובים בו-זמנית בגלל האפשרות שכדורים יעברו דרך השער המרכזי בזמן שסבב עדיין בעיצומו. כל ספין משלם מספר קטן של כדורים, אבל המטרה היא להגיע לקופה. תכנות המכונה קובע את התוצאה של כל סיבוב.
תמונות

מכונת פצ'ינקו מודרנית. המסך טושטש.
מכונת פצ'ינקו מלפני מלחמת העולם השנייה.
מגשים עם כדורי פצ'ינקו.
מכונות פצ'ינקו שהוצאו ממקומן. ניתן לראות את המבנה הפנימי שלהן.
מכונת פצ'ינקו מכנית משנות ה-70 של המאה ה-20.