stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעטים מול רבים (חנוכה)
בתרבות הישראלית > בספרות

ספרים וסיפורים רבים, בעיקר לילדים, העוסקים בסיפור חג החנוכה ומרד החשמונאים בפרט, נוגעים בשאלת יחסי הכוחות בקרב. אחד הספרים המפורסמים בנושא, "אחי גיבורי התהילה", אשר נכתב בידי הסופר היהודי-אמריקני הווארד פאסט בשנת 1948, מתאר את קרבות המורדים כקרבות של בודדים מול עשרות ומאות שכירי חרב סלאוקים.
בספרי הילדים חוזר המוטיב, הן בספרים שיצאו לאור בשנות קום המדינה ואחריה והן בספרים שיצאו לאור בשנים האחרונות, כאשר חלקם נאמנים לתיאור בספרי המכבים וחלקם ממציאים פרי דמיונם את תיאורי הקרב וסדרי הכוחות. ספרה של גלילה רון פדר-עמית, "מרד החשמונאים" משנת 2008, נצמד לטקסט של ספר מקבים, בשינוי נוסח:
""יהודה", אחד משרי-המאות נגש אל המכבי, "מחנה האויב חזק ומבוצר, ולנו אפילו מגינים וחרבות אין". [...]
"אחי," הוא פנה לאנשיו, "אל תראו מהמונם ואל תפחדו מנשקם. זכרו איך נושעו אבותינו בים סוף כאשר רדף אחריהם פרעה. ועתה שאו עיניכם אל אלוהינו שבשמיים, אם יחפוץ בנו והשמיד את המחנה הזה מפנינו היום, וידעו כל הגויים כי יש פודה ומציל לישראל"".
תיאור זה נצמד למתואר בספר מקבים א', פרק ד', פסוק ה'-י'.
בספרו של שרגא גפני, "מרד החשמונאים", משנת 1966, ישנה התבססות על טקסט מספר מקבים, אך לה תוספות חינוכיות וציוריות מצד המחבר. בכל קרב וקרב מתואר צבאו של יהודה המכבי כקטן וחסר אמצעים, אך מתוחכם, והצבא הסלאוקי כגדול, כבד, אך טיפש. להלן תיאור קרב אלעשה, בו נהרג יהודה המכבי:
"החושבים אתם, שכל היהודים מהרו שוב אל יהודה המכבי כדי להלחם בצבא העצום הזה?
אכן, כה צריכים היו היהודים לעשות.
אך במקום לעשות זאת, עשו ההפך מזאת.
אפילו אלה שנשארו אצל יהודה המכבי מהרו לברוח ממנו. כי אמרו- "הכל אבוד! נגד כל יהודי באים עשרים יוונים. אחד מאיתנו לא יוכל להתגבר על עשרים!"
רק שמונה מאות גיבורים נשארו עם יהודה המכבי. הם היו גיבורי הגיבורים של ארץ יהודה. הם לא ידוע פחד מהו.
מולם באו שמונים אלף חיילים יוונים. כלומר, מאה חיילים יוונים נגד כל יהודי...".
בתרבות הישראלית > בספרי הלימוד במערכת החינוך

בספרי הלימוד במערכת החינוך הישראלית ניתן למצוא אזכורים רבים לביטוי ולמהותו. בסיפורי חג החנוכה הנלמדים בבית הספר היסודי עולה מוטיב זה. יתרה מזאת, במקראות ישראל החדשות לכיתה ד' ישנו קטע שנכתב, ככל הנראה, על ידי אהרון זאב לאחר קום המדינה ובו נמצא המוטיב במובן ההיסטורי שלו: ”לא רק בימי המכבים, תמיד היינו המעטים מול הרבים.”
בספרי ההיסטוריה מבית הספר היסודי ועד לחומר לבגרות מוזכרים היקפי הכוחות של שני הצבאות בעת תיאורי הקרבות, כאשר צבא המורדים מוזכר כמצומצם, חסר ניסיון, רקע צבאי ואמצעי הלחימה, לעומת הצבא הסלאוקי הגדול ובעל האמצעים. מגמה זו קיימת בספרי לימוד רבים, כאשר לא ניתן למצוא הבדלים רבים בין הספרים במרוצת השנים.
ישנם ספרים הנוגעים בסוגיה מורכבת זו, ומציינים כי ישנן מחלוקות בין היסטוריונים לגבי גודלם של הצבאות.
גם בקרב התנועה הציונית היו מי שדגלו בגישה המאמינה שדברים הנראים כבלתי אפשריים יכולים להצליח כדברי ברל כצנלסון בישיבת הנהגת היישוב בהיערכות להגנת אצבע הגליל:
"...כנראה שאנו עומדים פה בוויכוח ישן, ויכוח שהטענות ההגיוניות אינן מכריעות בו. יש "מעשיות" שעושה את החשבון מראש - לעזוב, ויש מעשיות אחרת, המתעקשת שלא לעזוב עד הרגע האחרון. ואז יש שהדבר הבלתי אפשרי נעשה לאפשרי".
לקריאה נוספת > מקורות עתיקים

יוסף בן מתתיהו, מלחמות היהודים, הוצאת כרמל ירושלים, 2009
יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, תרגם מהמקור היווני אברהם שליט וצירף מבוא, הערות, באורים, מפות ותמונות, א-ב, ג, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ד 1944; 19552; תשכ"ג 1963; מהדורה חדשה: מוסד ביאליק, תשמ"ה 1985
ספר מקבים א'
ספר מקבים ב'
לקריאה נוספת > מקורות מודרניים

בצלאל בר-כוכבא, מלחמות החשמונאים, ימי יהודה המקבי, הוצאת יד יצחק בן צבי, תשמ"א ירושלים
מיכאל אבי יונה, מסות ומחקרים בידיעת הארץ, הוצאת ספרים מ. ניומן בע"מ, תשכ"ד ירושלים
ההיסטוריה של עם ישראל, התקופה ההלניסטית, כרך 11, פרק ו', עורך: אברהם שליט, הוצאת עם עובד
מעטים מול רבים?, בעריכת אלון קדיש וב"ז קדר, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2006
מנחם שטרן, התעודות למרד החשמונאים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"ה
איתן אבישר, מלחמות יהודה המכבי, הוצאת מסדה בע"מ, רמת גן 1986
יהודה ולאך, מלחמת המקבים, מלחמה עממית-חתרנית. סקירה חודשית,27 (11), עמ' 3–14, 1980
ימי בית חשמונאי, מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, בעריכת: דוד עמית וד"ר חנן אשל, הוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים, 1995
בצלאל בר-כוכבא, תיאור קרב זכריה: המצאה ספרותית או מציאות היסטורית?, קתדרה 86, ינואר 1998
B. Bar-Kochva, The Seleucid Army: Organization and Tactics in the Great Campaigns, Cambridge University Press, 1976
B. Bar-Kochva, Judas Maccabaeus: The Jewish Struggle Against the Seleucids, Cambridge University Press, 2002
פלך (קיבוץ)

| --- | --- |
שלט הכניסה לקיבוץ
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎496 מטר
תאריך ייסוד: 1980
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
מוצא המייסדים: בוגרי תנועת השומר הצעיר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 215 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 213 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) פלך(למפת הגליל המערבי רגילה) פלך(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פלך(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פלך32°56′02″N 35°14′01″E﻿ / ﻿32.9338331494336°N 35.2335258931061°E﻿ / 32.9338331494336; 35.2335258931061  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב באדום - פלך בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

פֶּלֶךְ הוא קיבוץ בגליל המערבי בתחומי המועצה האזורית משגב, צפון מערבית לכרמיאל. פלך מוגדר כקיבוץ קבוצות שיזּוּרִי בו מתגוררות (2023) כ-200 נפשות ב-9 קבוצות שונות. חברי הקיבוץ מקיימים מספר פעילויות לקידום ערכים של חברה טובה וצודקת יותר תחת "דעה - עמותה לתיקון חברתי".
היסטוריה

קיבוץ פלך נוסד על ידי גרעין נח"ל מתנועת 'הקיבוץ הארצי השומר הצעיר' ב-1980, ועלה לקרקע בשנת 1983. בשנים הראשונות לא היה כביש סלול אל הקיבוץ. במהלך העשור הראשון לקיומו באו והלכו מספר גרעינים אך אוכלוסיית הקיבוץ לא הצליחה להתייצב.
בתחילת שנות התשעים פלך יושב על ידי עולים מברית המועצות אך מרביתם עזבו ובראשית שנות ה-2000 נותרו בקיבוץ 5 משפחות בלבד 
בשנת 2001 הוחלט על ניסיון נוסף לאכלוס הקיבוץ והוא הוגדר על ידי תנועת השומר הצעיר כיעד הגשמה לבוגריה. בשנים שאחרי ההחלטה הצטרפו לקיבוץ מספר גרעינים אליהם חברו קבוצות נוספות שאינן מבוגרי השומר הצעיר.
בשנת 2007 לאחר תהליך להבטחת מקומם של החברים הוותיקים, התקבלו כ-20 חברי קבוצות חדשות לחברות ונכנסו להובלת הקיבוץ במזכירות ובמוסדותיו השונים. מהלך זה פתח את הפרק הנוכחי בחיי הקיבוץ.
הקיבוץ כיום

כיום מתגוררות בפלך כ-200 נפשות, מרביתם משפחות וצעירים בגילאי 30–50 וכ-100 ילדים ותינוקות. בשנת 2012 הוצא הקיבוץ מרשימת היישובים בתת-אכלוס.
הקיבוץ מקיים חיי תרבות עשירים, מציין את החגים והמועדים יחד ומקיים פעילויות נוספות.
בינואר 2016 הוחל בקיבוץ מנגנון חדש של ערבות הדדית בתחומי הבריאות והחינוך. במסגרתו מממן הקיבוץ את מרבית הוצאות הבריאות של חבריו וכרבע מההוצאות בגין חינוך. למימון הערבות ההדדית, כל חבר משלם 16% מהכנסתו לקופה המשותפת.
הקיבוץ כיום > ענפי ייצור

לקיבוץ מספר ענפים חקלאיים - רפת חלב משותפת עם קיבוץ אילון, לול פטם המהווה חלק מאינטגרציית הפטם של תשלובת מילואות, מטע אבוקדו ושטח גידולי שדה בעמק עכו. בענפים עובדים חברי הקיבוץ ושכירים.
דעה - עמותה לתיקון חברתי

בשנת 2014 הקימו חברי הקיבוץ את "דעה - עמותה לתיקון חברתי" במטרה לאגד מספר פעילויות לשינוי חברתי שהתקיימו בקיבוץ.
דעה - עמותה לתיקון חברתי > פרדס - מרכז לחינוך ערכי

פרדס הוא מרכז להעצמת החינוך הערכי-חברתי במערכת החינוך הפורמלית והבלתי פורמלית.
דעה - עמותה לתיקון חברתי > פרויקטים נוספים

בנוסף לפרדס, קיימה העמותה במהלך השנים פעילויות בתחומי קידום קואופרציה, קיימות, חשיבה כלכלית ביקורתית, פעילות כפרים תאומים בין קיבוץ פלך והכפר הפלסטיני סאוויה ועוד.
ראו גם

פרדס (מרכז לחינוך ערכי)
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ברוך הרעיון של אליהו רגב שבוטא בספרו הקיבוץ מת יחי הקיבוץ
↑  האם בקרוב יקום קיבוץ במודל קהילתי חדש?, אתר הבית - אתר המגורים בכפר
↑  השי שטיח, מעריב, 13 באוקטובר 1985
↑  קיבוץ פלך הוצא מרשימת הקיבוצים בתת-אכלוס, הזמן הירוק, 31/1/2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588150605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לורה אינגלס ויילדר

| --- | --- |

תצלום משנת 1885 לערך
 לידה:  7 בפברואר 1867 מחוז פפין, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בפברואר 1957 (בגיל 90) מנספילד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  היסטוריה בדיונית, סאגה משפחתית, רומן היסטורי, מסה, period novel, יומן, רומן לילדים 
 יצירות בולטות:  בית קטן בערבה 
 תקופת הפעילות:  1932 – העשור של 1940 
 הושפעה מ:  רוז ויילדר ליין 
 בן או בת זוג:  אלמנזו וילדר (1885–1949) 
 צאצאים:  רוז ויילדר ליין 
 פרסים והוקרה:  מדליית לורה אינגלס וילדר (1954)  היכל התהילה ומוזיאון הבוקרת הלאומי 
 חתימה:   
 
לורה אליזבת אינגלס ויילדר (באנגלית: Laura Ingalls Wilder;‏ 7 בפברואר 1867 – 10 בפברואר 1957) הייתה סופרת ילדים אמריקאית. בסדרת ספרים מצליחה שכתבה מתארת אינגלס-ויילדר בחיוניות ובעושר את חייה כילדה ונערה במשפחת חלוצים במערב התיכון בארצות הברית. סדרת הספרים מתארת בנאמנות רבה למדי את קורות חייה של ויילדר, אך היא אינה נאמנה לגמרי לאמת ההיסטורית, וכמה מאורעות הושמטו, אוחדו עם מאורעות אחרים, או שונו במקצת. הספר הידוע ביותר בסדרה הוא "בית קטן בערבה".
נישואין ונדודים

הספר "עיר קטנה בערבה" מתאר את היכרותה של לורה עם אלמנזו ויילדר. אלמנזו סייע לה לעבור את התקופה הקשה כמורה ביישוב מנותק ומבודד (בעלת הבית שבו חייתה לורה עברה כנראה התמוטטות עצבים עקב הניתוק והתנאים הפיזיים הקשים), ולאחר כשלוש שנים נענתה לורה לחיזוריו ונישאה לו. על תקופה זו מספרת לורה בספר "These Happy Golden Years" (יצא לאור ב-1943, לא תורגם לעברית).
אלמנזו (13 בפברואר 1857 – 23 באוקטובר 1949) נולד למשפחת חקלאים משגשגת במדינת ניו יורק. יחד עם אחיו, רויאל, ואחותו, אליזה ג'יין, הצטרפו גם הם להתפשטות מערבה, עד שמצאו את מקומם בעיירה דה סמט. ויילדר תיארה את ילדותו של אלמנזו בספרה "בן איכרים" (Farmer Boy, יצא לאור ב-1933).
ב-25 באוגוסט 1885 נישאו לורה ואלמנזו. אלמנזו היה מבוגר מלורה בעשר שנים, פער גילאים שלא היה נדיר באותה תקופה. כאישה נשואה, לא הייתה לורה יכולה להמשיך בעבודת ההוראה שלה, כמקובל לגבי נשים נשואות באותה תקופה. הזוג הצעיר חי על אדמתו של אלמנזו בדה סמט, וכשנה לאחר נישואיהם נולדה בתם, רוז (5 בדצמבר 1886 – 30 באוקטובר 1968).
השנים הראשונות לא עלו יפה. בצורת וברד הרסו את היבול והותירו את הזוג בחובות; ילד שני שנולד נפטר לאחר לידתו (אוגוסט 1889); עומס כבד של עבודה והתקף קשה של דיפתריה הותירו את אלמנזו נכה; תאונה במטבח גרמה לשריפת הבית והמתבן.
המצב הקשה הביא את הזוג לשוב ולנדוד. ב-1890 הם עברו לביתם של הוריו של אלמנזו, שגרו כעת במינסוטה, אך האקלים שם לא הועיל לאלמנזו. הם נדדו דרומה לפלורידה, אל בן דודה של לורה, פיטר, אך לורה לא הייתה יכולה לעמוד בחום, ובין נשות המקום היא נתפסה כ"ינקית", בת מדינות הצפון, ולא הצליחה להתערות חברתית. ב-1892 שב הזוג לדה סמט; שניהם התפרנסו מעבודות בעיירה.
ב-1894 עברו לורה ואלמנזו לתחנתם האחרונה, חווה במנספילד, מיזורי, שנקראה "חוות הרכס הסלעי" (Rocky Ridge Farm). בתחילה, הייתה החווה שטח סלעי ומיוער, שאפשר קיום בדוחק וכפה על בני הזוג לעסוק בעבודות רבות, מעבר לחווה, כדי לקיים את עצמם; הם נאלצו לחיות בבקתת עץ דלה ונטולת חלונות.
חקלאית, עיתונאית, סופרת

לאחר 16 שנים של עבודה קשה, בשנת 1910, הייתה חוותם של הזוג ויילדר מבוססת דיה, כדי שתוכל לאפשר מחיה ממנה בלבד. בני הזוג הפכו את השטח הקשה לחווה משגשגת; למודי ניסיון מר הם לא התבססו רק על החקלאות, אלא פיתחו משק חלב ועוף מצליחים, ומטעי תפוחים. בקתת העץ הוחלפה בבניין אבן גדול ומרשים, בעל עשרה חדרי שינה.
ויילדר הפכה עם השנים לסמכות בנושאים חקלאיים. כמי שתמיד הפגינה כושר מנהיגות ומעורבות חברתית, הייתה ויילדר מעורבת יותר ויותר בהרצאות לחקלאים באזור. בתה, רוז, שהקריירה שלה כעיתונאית הלכה ופרחה, עודדה את אמה לכתוב, ויילדר החלה בפרסום טור בעיתון מקומי, וזכתה להצלחה רבה; הטור עסק גם בנושאים חקלאיים אך גם בפרשנות לנושאים בחדשות ולהצגת תפיסות העולם של ויילדר מנקודת מבט של אישה.
בשנת 1928 החלו לורה ואלמנזו לחשוב על פרישה; הם לא היו אנשים עשירים, אך הצלחתם הכלכלית אפשרה להם תנאים נוחים. ואולם, נפילת המניות בשפל הגדול בשנת 1929 מחקה חלק גדול מהונם, והם מצאו עצמם נתמכים על ידי בתם, רוז.
ויילדר כתבה בתחילת שנות ה-30 ספר בשם "בת חלוצים" (Pioneer Girl). הספר היה סיכום של כל נדודי המשפחה, ויילדר כתבה אותו כנראה בעקבות מותן של אמה (ב-1924) ואחותה, מרי (ב-1928), וכנראה גם בשל השפל הגדול. הספר נדחה על ידי כל המוציאים לאור. בשלב זה החל ככל הנראה שיתוף פעולה בין רוז לבין אמה, ויילדר; יש להניח שרוז ערכה וסגננה את זיכרונותיה של אמה. רוז הפכה חלק מהספר "בת חלוצים" לספר בשם "כשסבתא הייתה ילדה קטנה" (When Grandma was a Little Girl), שהתמקד בעיקר בסיפורים שסיפר אביה של ויילדר לה ולמרי. ספר זה הפך לספר הראשון, "בית קטן ביער הגדול".
סדרת הספרים זכתה להצלחה הולכת וגדלה, והביאה להכנסה בטוחה וצומחת, בפעם הראשונה בחייהם של הזוג ויילדר; הספרים הביאו פרסום, מכתבים, ומעריצים שגם הגיעו בהמוניהם לחוותה של ויילדר.
משפחתה של ויילדר ומותה

לאחר נישואיה של ויילדר חשו הוריה כי לא יוכלו יותר לעמוד באחזקת החווה שבה גרו, ועברו לעיירה דה סמט, שם שימש צ'ארלס כשופט שלום, סגן שריף, ונגר.
אחותה הגדולה של ויילדר, מרי, למדה בקולג' מיוחד לעיוורים באיווה. לאחר לימודיה שבה לדה סמט וחיה עם הוריה. לאחר מותם עברה לגור עם אחותה הקטנה, גרייס, ולאחר מכן אצל האחות קרי. היא לא נישאה מעולם.
שתי אחיותיה הקטנות של ויילדר, קרי וגרייס, נישאו וחיו בדה סמט ובעיירות אחרות במערב התיכון. קרי עבדה כסדרית דפוס, וגרייס כמורה, עד נישואיה. לשתיהן לא היו ילדים. לורה נפטרה בשנת 1957, שמונה שנים אחרי אלמנזו, והאחרונה מכל אחיותיה.
בתה של ויילדר, רוז, הייתה כאמור עיתונאית, סופרת, מסאית והוגת דעות, שזכתה להצלחה רבה בזמנה. היא טיילה רבות בעולם וסיפורי המסעות שלה היו פופולריים מאוד. היא הייתה אחת מהוגי הדעות החשובים של המפלגה הליברטריאנית בארצות הברית. גם היא נפטרה ללא ילדים.
בסתיו 1956, ויילדר בת ה-89 חלתה. היא אושפזה על ידי ליין, שהגיעה לחג ההודיה. היא הצליחה לחזור הביתה למחרת חג המולד. למרות זאת, בריאותה החלה להידרדר לאחר שחרורה מבית החולים והיא מתה בביתה בשנתה ב-10 בפברואר 1957: שלושה ימים לאחר שמלאו לה 90. היא נקברה לצד אלמנזו בבית הקברות מנספילד במנספילד.  ליין נקברה לידם עם מותה בשנת 1968.
חשיבותם של הספרים באתוס האמריקאי

סדרת הספרים שכתבה ויילדר זכתה להצלחה רבה מאוד בארצות הברית. כל הבתים שבהם גרו ויילדר ומשפחתה, כולל הבית שבו גדל אלמנזו בניו-יורק, שומרו ומשמשים ברובם כמוזיאונים. פריטים רבים מאוד של המשפחה נשמרים, ואתרי אינטרנט רבים מוקדשים לתיאורים נרחבים של ויילדר ומשפחתה.
ספריה של ויילדר מייצגים ערכים מרכזיים באתוס של ארצות הברית: חשיבותה של המשפחה, הכבוד ההדדי, תפקידי ההורים, הערך של היוזמה העצמית, הערך של החקלאות ועבודת הכפיים ועוד. כל סיפוריה של ויילדר הם חלק מאתוס מכונן בתודעה של האומה בארצות הברית: הערך של ההתפשטות מערבה, כמייצגת את הייעוד הגלוי של ארצות הברית.
אוטוביוגרפיה

בשנים 1929–1930 החלה ויילדר לכתוב את האוטוביוגרפיה שלה, ילדת חלוצים (באנגלית: Pioneer Girl), כאשר הייתה בשנות השישים המוקדמות לחייה. אך בתי הוצאה לאור לא התעניינו והספר לא פורסם. את מרבית הסיפורים ויילדר כללה בסיפורי הילדים שכתבה לאחר מכן, אך האוטוביוגרפיה כללה מקרים שהיא הרגישה שאינם מתאימים לילדים, כמו מקרה בו איש נשרף למוות כאשר ניסה להדליק סיגר בעודו ספוג אדי אלכוהול, ומקרה אחר של אלימות קיצונית של חנווני כלפי אשתו, כאשר גרר אותה בשערה לחדר והצית את הבית.
באוקטובר 2014 יצא לאור בפעם הראשונה ספר האוטוביוגרפיה של הסופרת הנערצת. הספר מפורסם על ידי האגודה ההיסטורית של דרום דקוטה, וכולל מחקר היסטורי, צילומים, מפות, מידע ממרשם האוכלוסין, ועוד. המהדורה המבוארת היא תוצאה של פרויקט מתמשך הקרוי The Pioneer Girl Project על שם הספר Pioneer Girl.
ייצוגים במדיה

עיבודים מרובים לסדרת הספרים "בית קטן בערבה" נעשו למסך ולבמה. השחקניות הבאות גילמו את ויילדר:
מליסה גילברט בסדרת הטלוויזיה "בית קטן בערבה" וסרטי ההמשך שלה (1974–1984)
קזוקו סוגיאמה (קול) בסדרת האנימה היפנית Laura, The Prairie Girl (1975–1976)
מרדית' מונרו, טס הרפר (גרסה מבוגרת), אלנדרה בינגהאם (גרסה צעירה, חלק 1), מישל בבן (גרסה צעירה, חלק 2) בחלק 1 וחלק 2 של סרטי הטלוויזיה Beyond the Prairie: The True Story of Laura Ingalls Wilder (2000 ו-2002)
קייל צ'וואריה במיני סדרת הטלוויזיה "בית קטן בערבה" (2005)
קארה לינדזי במחזמר בית הקטן בערבה (2008–2010)
הוקרה

ויילדר זכתה חמש פעמים באות הערכה של מדליית ניוברי השנתית, פרס הספרים המוביל של איגוד הספריות האמריקאי (ALA) לספרות ילדים. בשנת 1954 חנך האיגוד פרס על מפעל חיים לסופרים ומאיירים לילדים, על שם ויילדר, שבו היא זכתה הראשונה. מדליית לורה אינגלס ויילדר מכירה בסופר או מאייר חי שספריו, שיצאו לאור בארצות הברית, תרמו "תרומה משמעותית ומתמשכת לספרות לילדים".
נכון לשנת 2013, הוא הוענק תשע-עשרה פעמים, אחת לשנה החל משנת 2001. בשנת 2018, שונה שם הפרס לפרס מורשת ספרות ילדים, בעקבות לחץ ציבורי אשר גרס כי השפה ביצירותיה של ויילדר מוטה נגד אינדיאנים ואפרו -אמריקאים.
ספרי בית קטן בערבה

בית קטן ביער הגדול (1932) – המתאר את חייה של המשפחה החיה בבקתה עץ קטנה בשיפולי היערות הגדולים בוויסקונסין.
בן איכרים (1933) – המספר על ילדותו של אלמנזו ג'יימס ויילדר, בעלה לעתיד של לורה, בכפר בניו יורק.
בית קטן בערבה (1935) – נדודיה והתיישבותה של המשפחה בערבת קנזס.
בית קטן על גדות נחל השזיף (1937) – בו מתיישבת המשפחה על גדות נחל השזיף במינסוטה.
בית קטן על גדות אגם הכסף (1939) – המשך הנדודים למערב והתיישבות בדקוטה.
החורף הארוך (1940) – מתאר את החורף הקשה של 1880 בדקוטה ואת מאבק אנשי העיר באיתני הטבע, הסופה, השלג והקור.
עיר קטנה בערבה (1941) – חייהם של ויילדר ומשפחתה בעיר הקטנה דה סמט ההולכת וצומחת על אדמת דקוטה.
שנים של זהב (אנ') (1943) – מתאר את עבודתה של ויילדר כמורה ואת נישואיה לאלמנזו. הספר טרם תורגם לעברית.
ספרי בית קטן בערבה > ספרים שפורסמו לאחר מותה

בדרך הביתה (אנ') (1962) - יומן המתאר את נדודיה של לורה עם בעלה אלמנזו ובתם רוז מדה סמט, דקוטה הדרומית, למנספילד, מיזורי. בעריכת רוז ויילדר ליין שגם כתבה מבוא והמשך.
ארבע השנים הראשונות (אנ') (1971) – מתאר את חייהם של אלמנזו ולורה לאחר נישואיהם בחווה לא רחוק מדה סמט. הספר מבוסס על כתב יד שנמצא בעזבונה אותו לא סיימה עקב מותו של בעלה.
מערבה מהבית (אנ') (1974) - מכתבים שכתבה לורה לאלמנזו ב-1915 כאשר ביקרה את בתה בסן פרנסיסקו.
הערות שוליים

↑  Sarah S. Allexan, Carrie L. Byington, Jerome I, Jerome I. Finkelstein,  Beth A. Tarini,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Blindness in Walnut Grove: How Did Mary Ingalls Lose Her Sight?, Pediatrics, 2013
↑  "Laura I. Wilder, Author, Dies at 90. Writer of the 'Little House' Series for Children Was an Ex-Newspaper Editor. Wrote First Book at 65". The New York Times. Associated Press. 12 בפברואר 1957. ארכיון מ-14 באוגוסט 2017. נבדק ב-24 באוקטובר 2012. Mrs. Laura Ingalls Wilder, author of the 'Little House' series of children's books, died yesterday at her farm near here after a long illness. Her age was 90. {{cite news}}:  (עזרה)

Article preview. Article available only by subscription or purchase. (נדרשת הרשמה)
↑  Wilson, Scott (2016). Resting Places: The Burial Sites of More Than 14,000 Famous Persons, 3d ed. McFarland. ISBN 978-0786479924. ארכיון מ-23 בפברואר 2022. נבדק ב-26 באוקטובר 2020 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתה ה-148 של לורה אינגלס, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'
↑  Laura Ingalls Wilder memoir reveals truth behind Little House on the Prairie‏ August 2014 ‏25 ,The Guardian
↑  The Pioneer Girl Project
↑  "Association removes Laura Ingalls Wilder's name from award". AP News. Associated Press. 24 ביוני 2018. ארכיון מ-19 באוגוסט 2020. נבדק ב-25 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| בית קטן בערבה |
| --- | --- | --- |
| ספרים | בית קטן ביער הגדול • בן איכרים • בית קטן בערבה (ספר) • בית קטן על גדות נחל השזיף • בית קטן על גדות אגם הכסף • החורף הארוך • עיר קטנה בערבה • שנים של זהב • בדרך הביתה (ספר) • ארבע השנים הראשונות |  |
| תוכניות טלוויזיה | בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה) • בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה, 2025) |  |
| דמויות | צ'ארלס אינגלס • קרוליין אינגלס • מרי אינגלס • לורה אינגלס ויילדר • אלמנזו ויילדר • קארי אינגלס • גרייס אינגלס • רוז ויילדר ליין |  |
| שחקני טלוויזיה | מייקל לנדון • מליסה גילברט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520936805171  PLWABN: 9810672387405606  BIBSYS: 90152433  BNE: XX951388  BnF: cb11929193j (data)  CiNii: DA01544864  GND: 118834169  ISNI: 0000 0001 2017 6650  LCCN: n79095251  LNB: 000009273  MusicBrainz: 617a78f3-22e5-41b3-89d0-041bbec5041b  NARA: 10581181  NDL: 00460916  NKC: mzk2003181961  NLA: 35607809  NLG: 63892  NLK: KAC199630013  NSK: 000189551  NTA: 067967884  RERO: 02-A005672508  SELIBR: 201085  SNAC: w6vd7pfg  SUDOC: 029049237  Trove: 1013161  VIAF: 34464422   WorldCat (עם VIAF): 34464422 
הוריה של לורה, קרוליין וצ'ארלס אינגלס
לורה עם בעלה, אלמנזו ויילדר
רוז ויילדר ליין, בתם היחידה של אלמנזו ולורה
Weekends with Adele

Weekends with Adele (בעברית: סופי שבוע עם אדל) הוא רצף ההופעות הקבוע בלאס וגאס הראשון של הזמרת הבריטית אדל. ההופעה הראשונה במסגרתו התקיימה ב-18 בנובמבר 2022, והוא הסתיים ב-23 בנובמבר 2024. רצף ההופעות כלל סדרת הופעות שאירעו במשך כשנתיים בערבי שישי ושבת.
רקע והכרזה

רצף זה תוכנן במקור להתקיים בין 21 בינואר ל-16 באפריל 2022, אך נדחה ב-20 בינואר כאשר אדל הודיעה על דחייתו, ואמרה "אני כל כך מצטערת, אך רצף ההופעות שלי לא מוכן כלל. חצי מהצוות שלי חולה בקורונה ואי אפשר היה לסיים את הכנותיו". היא גם ציינה "עיכובים נוספים שונים" כסיבה, והתנצלה בפני המעריצים, שרבים מהם תמכו בעמדתה בעוד השאר מתחו ביקורת על החלטתה "(ב)רגע האחרון" שהייתה כרוכה ב"הזמנות טיסות ומלון".
התאריכים שנקבעו מחדש, יחד עם שמונה תאריכים נוספים, הוכרזו ב-25 ביולי. בעקבות ביקושים הוסיפה אדל שתי מופעי סוף שבוע של ערב השנה החדשה ב-30 בדצמבר וב-31 בדצמבר 2022.
במרץ 2023, הודיעה אדל שתוסיף כ-34 הופעות נוספות מיוני עד נובמבר של אותה שנה. בנוסף, הוכרז על סרט קונצרט מתוכנן, כאשר הצילומים אמורים להתקיים במהלך התאריכים החדשים שהוכרזו. רצף ההופעות גרף 52.8 מיליון דולר מ-24 מופעים מה שהופך אותו לרצף ההופעות בלאס וגאס שגרף הכי הרבה כסף פר הופעה אי פעם בהיסטוריה. באוקטובר 2023, אדל הכריזה על 32 תאריכים נוספים, והאריכה את התושבות עד יוני 2024.
רשימת השירים

זוהי רשימת השירים כפי שפורסמה במגזין בילבורד במקור ומופיעה במופע שהחל ב-19 בנובמבר 2022. רשימה זו אינה מייצגת כל הופעה.
(Piano Intro) "To Be Loved"
"Hello"
"Easy on Me"
"Turning Tables"
"Take It All"
"I Drink Wine"
"Water Under the Bridge"
"Send My Love (To Your New Lover)"
"Oh My God"
"One and Only"
"Don't You Remember"
"Rumour Has It"
"Skyfall"
"Hometown Glory"
"Love in the Dark"
Cry Your Heart Out" (Intro)"
"Set Fire to the Rain"
"When We Were Young"
"Hold On"
הדרן
"Someone like You"
"Rolling in the Deep"
"Love Is a Game"