שבת
שבתות מיוחדות

לשבתות אחדות ישנם שמות מיוחדים המציינים מאורע מיוחד המתרחש בהן. בחלק משבתות אלו אומרים פיוטים לפי מנהגי קהילות אשכנז ואיטליה. שבתות אלה (לפי סדר הופעתן בלוח השנה) הן:
שבת שובה: השבת שבין ראש השנה ליום הכיפורים, שבה נאמר בהפטרה: "שובה ישראל עד ה' אלוהיך" (הושע י"ד, ב'). יש הקוראים לה שבת תשובה, על שם היותה השבת שבתוך עשרת ימי תשובה. נהוג שהרב נושא דרשת התעוררות בשבת זו.
שבת חנוכה: השבת החלה בתוך ימי חנוכה. בחלק מהשנים ישנן שתי שבתות בחנוכה.
שבת שירה: השבת שבה קוראים את פרשת בשלח, בה נאמרת שירת הים. השבת חלה בדרך כלל סמוך לט"ו בשבט.
ארבע פרשיות :
שבת שקלים: השבת שלפני ראש חודש אדר או של ראש חודש אדר עצמו, אם חל בשבת, שבה קוראים בספר תורה שני, בפרשת שקלים. בשנה מעוברת נקראת הפרשה בשבת שלפני ראש חודש אדר ב', או בראש החודש עצמו, אם חל בשבת.
שבת זכור: השבת שלפני פורים, שבה קוראים בתורה: "זכור את אשר עשה לך עמלק".
שבת פרה: השבת הקודמת לשבת שלפני ראש חודש ניסן, שבה קוראים בספר תורה שני את פרשת פרה אדומה.
שבת החודש: השבת שלפני ראש חודש ניסן או בראש חודש ניסן עצמו, שבה קוראים בספר תורה שני: "החודש הזה לכם ראש חודשים". במקרים רבים פרשת החודש נקראת בשבת ויקהל-פקודי, וזו הקריאה הארוכה ביותר לאורך השנה.
השבתות בין ארבע הפרשיות (אחת או שתיים) מכונות "שבת הפסקה".
שבת הגדול : השבת שלפני פסח. למקור השם יש כמה גרסאות:
באותה שבת נעשו ניסים גדולים לבני ישראל במצרים.
ההפטרה בשבת זו (לפי רוב המנהגים) מסתיימת במילים: "לפני בוא יום ה' הגדול והנורא".
בשבת זו נושא הרב, גדול הציבור, דרשה בהלכות הפסח.
שבת חול המועד: שבת שחלה בחול המועד פסח וסוכות. בשבת זו מתפללים תפילת מוסף של חג (ולא של שבת) וקוראים בתורה מענייני החג (ולא בסדר פרשיות התורה).
שבת תקומה: בתנועות היהדות הליברלית (התנועה הרפורמית, התנועה הקונסרבטיבית) נהוג לציין את השבת שבין יום הזיכרון לשואה ולגבורה לבין יום העצמאות כשבת תקומה.
שבת כלה: השבת שלפני שבועות, המכונה כך על שם התורה שנמשלה לכלה. בקהילות הספרדיות, ציינו שבת זו בדרשה מיוחדת, שעסקה לרוב במעלת התורה. בחסידות חב"ד נערכות בשבת זו התוועדויות מיוחדות כהכנה לחג השבועות. ללא קשר, בקהילות גרמניה צוינה שבת זו כשבת אבלות על מסעי הצלב וכונתה "שווארצע שבת" – השבת השחורה.
שבת חזון: השבת שלפני תשעה באב, שבה מתחילה ההפטרה במילים: "חזון ישעיהו בן אמוץ" (ספר ישעיהו, פרק א', פסוק א'). זוהי השבת האחרונה בשבתות האבל, תלת דפורענותא, בקהילות יוצאי גרמניה מכונה גם "שווארצע שבת" – השבת השחורה.
שבת נחמו: השבת שאחרי תשעה באב, שבה מתחילה ההפטרה במילים: "נחמו נחמו עמי" (ספר ישעיהו, פרק מ', פסוק א'). זוהי השבת הראשונה בשבע דנחמתא – שבע השבתות שבין תשעה באב לראש השנה, העוסקות בנבואות נחמה ובחזון הגאולה לאחרית הימים.
שבת מברכים: השבת החלה לפני ראש חודש, שבה מברכים את ברכת החודש. במקרה בה היא חלה בערב חודש, קוראים הפטרה מיוחדת ("מחר חודש") ולא את ההפטרה הרגילה.
שבת ראש חודש: שבת שחל בה ראש חודש. בשבת זו קורים מפטיר של קרבנות ראש חודש, מפטירים הפטרה מיוחדת במקום ההפטרה הרגילה, ומתפללים תפילת מוסף מיוחדת לשבת ראש חודש.
שבת מחר חודש: בשבת שחל בערב ראש חודש קוראים הפטרה מיוחדת.
בתנועת החסידות ישנן עוד שבתות מיוחדות, כל חצר לפי מנהגה, ביניהן:
שבת פרשת בראשית: הנחשבת בחלק מהחצרות למקבילה לראש השנה.
שבת פרשת יתרו: הנחשבת למקבילה לשבועות עקב קריאת התורה של מתן תורה.
בחצרות אחדות שבתות של פרשיות שובבי"ם הן שבתות מיוחדות שבכוחן לתקן את החטאים.
בנוסף, ישנן שבתות מיוחדות עקב אירועים שונים:
חתונה ביהדות אשכנז: השבת שלפני החתונה נקראת "שבת אופרוף" (בעבר גם "שבת שפינהולץ", וכיום, בהשפעת עדות המזרח, גם "שבת חתן"), בה החתן עולה לתורה ונערכת חגיגה לכבודו. השבת שלאחר החתונה נקראת "שבת שבע ברכות" (וכיום, בהשפעת עדות המזרח, גם "שבת כלה"), בה משפחת הכלה עורכת סעודת שבע ברכות.
חתונה ביהדות המזרח: אין חוגגים את השבת שלפני החתונה. השבת שלאחר החתונה נקראת "שבת חתן", בה משפחת החתן עורכת סעודת שבע ברכות.
בחצרות חסידיות רבות ישנה חשיבות לשבת שחלה לפני ימי ההילולה ("שבת יארצייט") של אדמו"ריה.
בחצרות חסידיות ובישיבות נהוג לערוך מדי תקופה "שבת התאחדות" בה בני הקהילה או הישיבה מתאספים יחד לשבת, בדרך כלל מחוץ לעירם.