stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תרגומי המקרא ליוונית
תיעוד

העדים לתה"ש הם רבים, מהם ישירים ומהם לא ישירים כמו תרגומים ומובאות. כתבי היד העתיקים ביותר של תרגום השבעים, הקיימים היום הם מהמאה השנייה וכוללים קטעים מ-ויקרא ומדברים (Rahlfs 801, 819, 957). בנוסף לכך, קיימים כתבי יד מהמאה הראשונה לכל ספרי התורה לכן לתרי עשר (Rahlfs 802, 803, 805, 848, 942, 943). כמו כו, בקומראן נמצאו כתבי יד לספרי התורה (4Q119-122, 7Q1) ולספרים חיצוניים (7Q2, 4Q551). מתוך ממצאי קומראן חשוב במיוחד הוא 4QLXXLev, אשר כנראה משקף את תרגום השבעים המקורי – ולא תוקן על פי המסורה או בידי אנשי כנסייה. מבין קטעי הפפירוס נודעת חשיבות מיוחדת לקבוצת Chester Beatty Scheide.
בעוד שהטקסטים הכתובים על פפירוסים ועל עור הם עתיקים במיוחד, ומשקפים את העידן הטרום נוצרי, כתבי יד 'אונקיאליים' הם מהמאה הרביעית עד המאה העשירית; ואילו כתבי היד המיניסקולים הם מהמאה התשיעית עד למאה הט"ז. אלו כוללים מלבד את תרגום השבעים, גם את הברית החדשה. כתבי יד 'אונקיאליים' המוכרים הם:
קודקס וטיקנוס (B) הוא מהמאה הרביעית. זהו כתב היד השלם הטוב ביותר. להוציא את ישעיהו ושופטים, הוא נקי יחסית משיבושים. בגלל טיבו המשובח הכנסיות נוהגות להתבסס עליו. כמו כן, קודקס זה עומד על בסיס המהדורה הדיפלומטית של קיימברידג' לתרגום השבעים (1906–1940), שנעזרת בקודקסים האחרים, רק במידת הצורך.
קודקס סינייטיקוס (S) אף הוא מהמאה הרביעית, אך הוא לא שלם כמו קודמו, וכן הוא משקף עיבודים מאוחרים.
קודקס אלכסנדרינוס (A) הוא מהמאה החמישית, וניכרות בו השפעות הקספלריות והרמוניסטיות.
תרגומי המקרא היהודיים ליוונית בימי הביניים ובעת החדשה

קו אחד מחבר בין כל התרגומים היווניים לתרגום השבעים ולברית החדשה, שהם עצמם חוברו ביוונית -בקוינה. כעיקרון, תרגומי המקרא היהודיים ליוונית מתאפיינים בכך שהם כתובים באותיות עבריות; או שלחלופין, ובדומה לתרגומי עקילס, אלו הם נאמנים ביותר למקור העברי. אפיון זה בא לידי ביטוי במילוליות יתר, ובשמירה לעיתים אפילו על התחביר העברי המקורי (calque translation). אב-טיפוס לתרגומים היהודיים למקרא ליוונית הוא 'תרגום לתורה מקונסטנטינופול'.
עדות ראשונה לתרגום מקראי יהודי בתר-הקספלי הוא כ"י SP 51 מהמאה החמישית, שבשוליו נמצא תרגום בעיקר לתורה וליהושוע. אמנם הוא כתוב באותיות יווניות, אבל מבחינת אוצר המילים, קיים דמיון בין כתב יד זה לתרגום עקילס מצד אחד ולתורה של קונסטנטינופול מצד שני.
בגניזת קהיר, נמצא תרגום ליוונית של קהלת בכתב עברי, אשר נערך לפני 1100 . קיים תרגום של ספר יונה (הנקרא ביום כיפור), הערוך בין שורות הטקסט העברי. זהו תרגום שמילוליות-היתר שלו באה לידי ביטוי בכך, שאף נשמר המין של המילים העבריות. תרגום זה הוא רחוק ממסורת תרגום השבעים ואולי אף מעיבודיו.
תרגומי המקרא היהודיים ליוונית בימי הביניים ובעת החדשה > Graecus Venetus

Graecus Venetus מהמאה ה-14 הוא תרגום לתורה, דניאל, תהילים וחמש המגילות (רות, משלי, שיר השירים, קהלת ואיכה). זהו תרגום על פי המסורה, שבו המתרגם נעזר בתרגומים הקספלאריים. מעניין כי בעוד שמרבית הספרים כתובים בניב 'אתית' (attic), ספר דניאל (הכתוב במקור בארמית), כתוב בניב 'דורית' (doric), המשמש לשירה.
תרגומי המקרא היהודיים ליוונית בימי הביניים ובעת החדשה > 'תרגום לתורה מקונסטנטינופול'

תרגום קונסטנטינופול יצא לאור בדפוס ב-1547 - והוא תרגום על פי המסורה. תרגום זה הוא החיבור הראשון שיצא בדפוס ביוונית. ליווה את הקהילה הרומניוטית והספרדית, וכן את הרבנית והקראית כאחד עד למלחמת העולם השנייה, שאז הושמדה מרבית יהדות יוון. הוא מכיל מלבד הטקסט העברי והתרגום ליוונית דמוטית באותיות עבריות -גם תרגום ללדינו וכן את תרגום אונקלוס. בתרגום זה השמות הפרטיים כתובים בגרסתם העברית (הלא-הלנית); וכן מילים שהמתרגם לא ידע לתרגמן מובאות בעברית. נכון שקיימות עקבות של שפה סלבית ושל רומנית, אבל תרגום זה נקי מהשפעות טורקיות – ולכן הוא חשוב ללימוד תולדות השפה הדמוטית. ב-1756 תורגם ספר איוב לדמוטית באותיות עבריות.
תרגומי המקרא הנוצריים ליוונית בימי הביניים ובעת החדשה

היות שתרגום השבעים והברית החדשה חוברו ביוונית, התאחרו תרגומי הביבליה הנוצריים ליוונית. יתר על כן, תרגום השבעים הוא עד היום חלק מהתרגום הרשמי של הכנסייה האורתודוקסית המזרחית, יחד עם ספר דניאל על פי תרגום תיאודוטיון, והברית החדשה, בנוסח 'הטקסט הפטריארכלי'. עם זאת, היות שהקוינה אינה מובנת בקרב דוברי היוונית כבר במאה הי"ז החלו לצאת תרגומים ליוונית שהייתה 'מודרנית' לזמנה – וזאת מטעם כנסיות לא-אורתודוקסיות בעיקר.
Agapius of Crete תרגם את תהלים ב-1547.
הברית החדשה תורגמה ליוונית דמוטית, כנראה בהשראת הרפורמציה – וזאת בידי Maximos of Gallipoli (1638), וביבליה זו יצאה לאור בז'נבה.
Seraphim of Mytilene (1703) הוציא לאור בלונדון ברית חדשה, אשר הוחרמה.
Frangiskos Soavios (1833) תרגם את ספרי התורה וכן את יהושוע, ישירות מהעברית.
ב-1850, Neofytos Vamvas לראשונה הוציא מתחת ידיו את התרגום הראשון ל-יוונית מודרנית-ארכאית (Katharevousa= Καθαρεύουσα) של כל הביבליה.
ב-1901 Alexandros Pallis הוציא תרגום ביוונית עשווית; ותרגום זה נדחה בידי סינוד הכנסייה האורתודוקסית היוונית, שלמעשה דבקה כל העת בתרגום השבעים ובברית החדשה המקוריים הכתובים בקוינה.
ב-1967 Vasilios) Vellas הוציא תרגום של הברית החדשה, שזהו תרגום שנערך באקדמיה ובסיוע של חברת המקרא היוונית.
בעשור האחרון של מאה ה-20, יצאו לאור בזו אחר זו שלוש ביבליות מלאות ביוונית מודרנית: זאת של עדי יהוה (ב-1993), רוויזיה של תרגום Vamvas שנערכה בידי הכנסייה האוונגלית (ב-1994).
ב-1997, שוב יצאה לאור תרגום שנערך באקדמיה ובסיוע של חברת המקרא היוונית. הפעם התרגום מתבססת על שפות המקור, תרגום זה זכה להכרה בידי כל הכנסיות דוברות היוונית. הוא נקרא באנגלית Today's Greek Version
ב-2002 Nikolaos Sotiropoulos הוציא לאור תרגום חדש של הברית החדשה, ששם דגש על פסוקים קשים במיוחד, שקיבל את אישורו של פטריארך קונסטנטינופול.
ראו גם

תרגום השבעים
הקספלה
תרגום התורה ליוונית
לקריאה נוספת

ביקורת נוסח המקרא (2014) - מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת / עמנואל טוב
ע. טוב, תנך תרגומים, אנציקלופדיה מקראית (ח), ירושלים תשמ"ב, עמ' 819–825
Emanuel Tov, The Septuagint, in Mikra, ed. Martin J. Mulder,Assen–Maastricht: Van Gorcum; Philadelphia: Fortress, 1988, 161–88
Francine Kaufmann, Un exemple d’approche théologique de la traduction : les jugements sur la Septante,TTR, 3: 2, 1990
Tov, Emanuel. “The Rabbinic Tradition Concerning The ‘Alterations’ Inserted Into The Greek Pentateuch And Their Relation To The Original Text Of The Lxx.” Journal for the Study of Judaism in the Persian, Hellenistic, and Roman Period, vol. 15, 1984, pp. 65–89
Dominique Barthélemy, Les Devanciers d'Aquila, 1963
PERROT, Charles (1984). «La Lecture de la Bible dans la Diaspora hellénistique», Études sur le judaïsme hellénistique. ACFEB Paris 1984, pp. 109-132
LE DÉAUT, Roger (1984). «La Septante, un Targum?» Études sur le judaïsme hellénistique. Congrès de Strasbourg 1983. Lectio Divina 119. Paris, Cerf, pp. 147-195
John William Wevers, The Interpretative Character and Significance of the Septuagint Version. IN Magne Saebo, Hebrew Bible, Old Testament: The History of Its Interpretation 1996, pp. 84-107
ELLIS E. E., The Old Testament in Early Christianity. Canon and Interpretation in the Light of Modern Research:Tubingen, Mohr
John William Wevers, “The Interpretative Character and Significance of the Septuagint Version,” in M. Sæbø, ed., Hebrew Bible / Old Testament: The History of Its Interpretation, vol. 1/1: Antiquity (Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 1996), 84-107,
Gilles Dorival, Marguerite Harl, and Olivier Munnich, La Bible grecque des Septante: Du judaïsme hellénistique au christianisme ancien (Paris: Cerfs, 1988), p.111
H. B. Swete, An Introduction to the Old Testament in Greek, revised by R.R. Ottley, 1914; reprint, Peabody, Mass.: Hendrickson, 1989.
Ellis, E. E. (1992). The Old Testament in Early Christianity: canon and interpretation in the light of modern research Baker.
Beckwith, Roger (1986). The Old Testament Canon of the New Testament Church. Grand Rapids, MI: Eerdmans.
Timothy Michael Law, When God Spoke Greek, Oxford University Press, 2013.
Rajak, Tessa, Translation and survival: the Greek Bible of the ancient Jewish Diaspora (Oxford; New York: Oxford University Press, 2009).
Natalio Fernández Marcos, The Septuagint in context : introduction to the Greek version of the Bible, Leiden : Brill, 2000.
הערות שוליים

↑  Emanuel Tov, The Septuagint,” in Mikra, ed. Martin J. Mulder,(Assen–Maastricht: Van Gorcum; Philadelphia: Fortress, 1988), 161–88
↑  Timothy Michael Law, When God Spoke Greek, Oxford University Press, 2013.
↑  השם 'תרגום השבעים' מציין את התרגום לתורה שנערך באלכסנדרה, את התרגום לקנון היהודי של המקרא, וכן את זה בתוספת ספרים חיצוניים, שלא נכללו בקנון, ואולי לא חוברו בעברית
↑  פ"א מ"ז-ח
↑  “Emanuel Tov, The Septuagint,” in Mikra, ed. Martin J. Mulder,(Assen–Maastricht: Van Gorcum; Philadelphia: Fortress, 1988), 161–88
↑  Francine Kaufmann, Un exemple d’approche théologique de la traduction : les jugements sur la Septante,TTR, Volume 3, numéro 2, 1990; Tov, Emanuel. “The Rabbinic Tradition Concerning The ‘Alterations’ Inserted Into The Greek Pentateuch And Their Relation To The Original Text Of The Lxx.” Journal for the Study of Judaism in the Persian, Hellenistic, and Roman Period, vol. 15, 1984, pp. 65–89
↑  Dominique Barthélemy, Les Devanciers d'Aquila, 1963
↑  PERROT, Charles (1984). «La Lecture de la Bible dans la Diaspora hellénistique», Études sur le judaïsme hellénistique. ACFEB Paris 1984, pp. 109-132; LE DÉAUT, Roger (1984). «La Septante, un Targum?» Études sur le judaïsme hellénistique. Congrès de Strasbourg 1983. Lectio Divina 119. Paris, Cerf, pp. 147-195
↑  John William Wevers, The Interpretative Character and Significance of the Septuagint Version. IN Magne Saebo, Hebrew Bible, Old Testament: The History of Its Interpretation 1996, pp. 84-107
↑  ELLIS E. E., The Old Testament in Early Christianity . Canon and Interpretation in the Light of Modern Research : Tubingen, J. C. B. Mohr
↑  ביקורת נוסח המקרא (2014) - מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת / עמנואל טוב
↑  ע. טוב, תנך תרגומים, אנציקלופדיה מקראית (ח), ירושלים תשמ"ב, עמ' 819–825
↑  John William Wevers, “The Interpretative Character and Significance of the Septuagint Version,” in M. Sæbø, ed., Hebrew Bible / Old Testament: The History of Its Interpretation, vol. 1/1: Antiquity (Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 1996), 84-107,
↑  H. B. Swete, An Introduction to the Old Testament in Greek, revised by R.R. Ottley, 1914; reprint, Peabody, Mass.: Hendrickson, 1989
↑  מלבד מהדורת קיימברידג' ראוי להצביע על מהדורת Holmes & Parsons, ועל זאת של Swete. כמובן ראויה לציון מהדורת Gottingen (1931-2006), הכוללת 24 כרכים, ובה מובאים כל הבדלי הנוסח.
↑  Nicholas de Lange, A Greek translation of Kohelet, Greek Jewish Texts from the Cairo Genizah, Mohr Tubingen, 1996,
↑  שיפרה שנול, תרגומי המקרא ליוונית יהודית,  2012, פעמים;  Natalio Fernández Marcos, The Septuagint in context : introduction to the Greek version of the Bible, Leiden : Brill, 2000.
Hexapla fragment (Taylor-Schechter 12.182). The text of the Hexapla is the faint text visible in the upper part of the page; the page has been overwritten by a younger Hebrew text (shown upside down in this image).
החלוקה

ערך זה עוסק בכספים שתרמו יהודי אשכנז ליישוב הישן. אם התכוונתם לחלוקה בתורת הקבוצות, ראו .
החלוקה הוא מונח שנטבע בתקופת היישוב הישן, המתייחס לחלוקת כספי המגביות שנוהלו בארצות הגולה במטרת איסוף כסף לשם תמיכה בתלמידי-חכמים ובעניים בארץ ישראל. נוהל זה של חלוקה ננהג למען עניי הארץ בעיקר אך בתפיסה האשכנזית של החלוקה ניתן לכולם.
ראו גם

שד"ר
קופת מעות ארץ הקודש
ועד פקידי קושטא
רוזני וילנה
ועד שליחי הקהילות
ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם
כולל שומרי החומות
כולל חב"ד
כולל חיבת ירושלים
כולל הולנד ודויטשלנד
לקריאה נוספת

מאיר מנחם רוטשילד, "החלוקה", ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשמ"ו 1986.
אריה מורגנשטרן, השיבה לירושלים - חידוש היישוב היהודי בארץ ישראל בראשית המאה ה-19, ירושלים: הוצאת שלם, ה'תשס"ז
יעקב ברנאי, יהודי ארץ-ישראל במאה הי"ח בחסות פקידי קושטא, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי
הערות שוליים

↑  כרוז 'קול מהיכל', ירושלים 1873, אתר בית המכירות 'קדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548384305171  LCCN: sh85058520
ערברבה שעירה

| ערברבה שעירה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צמחים
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: הדסאים
משפחה:: נר הלילה
סוג:: ערברבה
מין:: ערברבה שעירה
שם מדעי
 Epilobium hirsutum ‏לינאוס, 1753
עֲרַבְרַבָּה שְׂעִירָה (שם מדעי: Epilobium hirsutum) היא צמח גדות רב-שנתי נפוץ, מהיר צמיחה, זקוף וגבוה למדי (60 עד 200 ס"מ), המשויך למשפחת נר-הלילה. זהו צמח גדות אופייני, הפורח בקיץ ומצוי בבתי גידול לחים, לעיתים היא שולטת בשולי נחלים זורמים ומקווי מים בחבלים הים תיכוניים: עמק החולה, עמק יזרעאל, עמק עכו ונחלי מישור החוף. בחבלים ההרריים הוא נדיר מאוד ונמצא בעיקר ליד מעיינות גדולים.
ערברבה שעירה בגן הבוטני בהר הצופים ירושלים
צינור הפרח של ערברבה שעירה
מצבים של ערברבה שעירה
פרח של ערברבה שעירה
העלים של ערברבה שעירה
ערברבה שעירה בולטת מאוד בצמחיית הנחלים והיא נפוצה מאד הגדל בכל מקווי המים בארץ כמו גם כעשב רע בגינות ושטחים חקלאיים. פריחתו הוורודה והממושכת במהלך הקיץ עומדת בניגוד לסביבה הצהובה והקמלה.
הצמחים בסוג ערברבה מתאפיינים בפרחים בעלי שחלה תחתית ובעלי עטיף כפול, לרוב האיברים מונים 4 חלקים, כשמספר עלי הגביע ועלי הכותרת הוא 4. האבקנים 8, פי 2 מעלי הכותרת וערוכים בשני דּוּרִים ובמרכזם צלקת שסועה ל-4 אונות מוארכות ולבנות.
מיני בר ותרבות של ערברבה בישראל

בישראל מצויים שני מינים רב-שנתיים נוספים של ערברבה: ערברבה מרובעת וערברבה קטנת-פרחים, שגדלים בבתי גידול לחים בישראל, וכן מין תרבותי אחד, ערברבה קליפורנית.
מיני בר ותרבות של ערברבה בישראל > ערברבה מרובעת

עֲרַבְרַבָּה מְרֻבַּעַת (Epilobium tetragonum) היא מין רב-שנתי נדיר הגדל בבקעת החולה, החרמון והגולן. פירותיה (הלקטים) קירחים, וגבעוליה קירחים ובעלי 2 עד 4 צלעות בולטות לאורכם. הפריחה מתקיימת מיולי עד ספטמבר.
מיני בר ותרבות של ערברבה בישראל > ערברבה קטנת-פרחים

עֲרַבְרַבָּה קְטַנַּת-פְּרָחִים (Epilobium parviflorum) היא מין רב-שנתי נדיר מאוד ובסכנת הכחדה בישראל, אך לא בעולם. גובה הצמחים 30 עד 70 ס"מ. הגבעול מכוסה שערות מפושקות וחסר צלעות אורך בולטות כפי שיש לערברבה מרובעת. ההלקט שעיר. העלים מוצרים כלפי בסיסם, לעיתים בעלי פטוטרת ואינם חובקים את הגבעול. קוטר הפרחים כ-1 ס"מ. הצמח נמצא בסביבות הבניאס בצפון הגולן, בתל דן, בחצבאני, בשמורת החולה שבעמק החולה, בנחל עיון בגליל העליון, ונאסף בעמק יעפורי ובעין קיניה בחרמון הנמוך.
מיני בר ותרבות של ערברבה בישראל > ערברבה קליפורנית

בישראל מצוי מין תרבותי המכונה "זושנריה קליפורנית 'ווסטרן הילס'" (Zauschneria californica 'Western Hills') או "ערברבה קליפורנית" (Epilobium watsonii). לא רק שיש כפילות בשמות המדעיים, אלא שגם לא ברור אם השם המדעי הראשון מתייחס לתת-מין של Epilobium canum, שהוא שיח או בן שיח שמוצאו ממערב ומרכז מערב ארצות הברית ועד צפון מקסיקו, או אם השם המדעי השני מתייחס לתת-מין הרב-שנתי Epilobium ciliatum, בעל התפוצה הרחבה בחצי כדור הארץ הצפוני.
סימני ההיכר של ערברבה שעירה לעומת שנית גדולה

ארבעה סימני היכר בולטים של ערברבה שעירה ושנית גדולה החולקים אותם בתי גדול לחים:
לערברבה צלקת שסועה לארבע אונות מוארכות ולבנות, זהו סימן טוב לזהות את ערברבה שעירה במקום גידולה וגם את כל בני משפחת נר-הלילה;
לערברבה יש 4 עלי כותרת, ואילו לשנית גדולה 5 עלי כותרת.
פרחי ערברבה שעירה מפוזרים בקבוצות של 3 עד 10 פרחים, ואילו פרחי השנית מרוכזים בתפרחות אשכול מרוכזות, זהו סימן טוב כאשר לא ניתן להתקרב לצמח.
העלה של ערברבה מעורק מ-6 עד 9 עורקים המגיעים לשולי העלה, ואילו בשנית גדולה העורק ההיקפי רצוף ומקביל לשפת העלה. זהו סימן טוב באין פרחים;
השחלה של ערברבה שעירה היא תחתית, כלומר הפרי מתפתח מתחת לעלי הכותרת, ואילו השחלה של שנית גדולה היא עילית, והפרי מתפתח מעל בסיס הפרח בתוך הכותרת.
שמותיה של ערברבה שעירה

השם הלטיני של הסוג Epilobium נגזר מיוונית ומורכב משתי מילים: "epi" (ἐπί) שמשמעותה "על" או "מעל," ו-"lobos" (λοβός) שמשמעותה "תרמיל" או "שפיץ." יחד, השם כנאה מתאר את מיקום הפרח מעל ההלקט. שם תואר המין הלטיני hirsutum מתאר משהו שעיר או מכוסה בשיער גס.
השם האנגלי הפופולרי של ערברבה הוא Willow-herb, כלומר "ערבה עשבונית" או "עשב הערבה", שם שניתן לה כנראה בשל הימצאותה יחד עם עץ הערבה (Willow) בנחלים. דוגמה נוספת לשימוש בשם של ערבה היא שם תואר המין של שנית גדולה (Lythrum salicaria), שנגזר מהשם הלטיני של הסוג ערבה (Salix). ייתכן שהשם המדעי ניתן גם בשל הדמיון של העלים של שנית גדולה לאלה של עץ הערבה, השותף והשכן של שנית גדולה בבית הגידול.
השם העברי, ערברבה, נגזר משמה הפופולרי באנגלית Willow-herb. השם 'ערברבה' והשם 'שנית' הוצעו בכוונה תחילה וללא הכרעה עבור המין Lythrum salicaria, המכונה כיום 'שנית גדולה', במילון 'ילקוט הצמחים' משנת 1930 (סעיפים 524 ו-697). ההכרעה הסופית ניתנה במילון 'צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים' משנת 1946, שבו הוקצה השם 'שנית' לסוג Lythrum בסעיף 555, והשם 'ערברבה' לסוג Epilobium בסעיף 336, בהתאם לנוהג הקיים כיום.
תפוצה ובית גדול

תפוצתה הטבעית של ערברבה שעירה נרחבת באזורים רבים שאקלימם ממוזג ומשתרעת מאירופה ועד אסיה ועד דרום אפריקה. ערברבה שעירה פלשה לאמריקה הצפונית, ושם היא מופיעה בבית גידול דומה מאוד לזה של פולשת אחרת, שזכתה לפרסום רחב יותר, שנית גדולה, ולעיתים היא מתועדת כמין נלווה שלה. אקלים ממוזג הוא אקלים שהטמפרטורות מתונות ואינן קיצוניות מדי, עם עונות שנה מוגדרות – בדרך כלל קיץ חמים וחורף קריר עד קר. בישראל היא גדלה בבתי גדול לחים בכל המחוזות הים-תיכוניים, שכמות המשקעים בהם 350 עד 1000 מ"מ, הקיץ יבש וממושך והחורף קצר ואינו קר במיוחד. לעיתים היא שולטת בשולי נחלים זורמים ומקווי מים בחבל הים-תיכוני. היא גדלה במהירות רבה לגובה בעונת האביב, כיאה לצמח גדות, "המצפה" לירידת מפלס המים של הנחלים ומקווי המים. הפריחה מתחילה בחודש מאי ומגיעה לשיא בחודשים יוני ויולי ונמשכת עד תחילת ינואר, אז גם מסתיים פיזור הזרעים ברוח.
הערות שוליים

↑  ערברבה שעירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Epilobium hirsutum, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Epilobium hirsutum, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏24-11-2023
1 2  ערברבה שעירה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  פרופ' אבי שמידע, ד"ר גדי פולק וד"ר אורי פרגמן-ספיר, ערברבה, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏1-11-2011
↑  ערברבה מרובעת, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
1 2 3  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 455
1 2  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד 1989, 1989, עמ' 316
↑  ערברבה קטנת-פרחים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  ערברבה קטנת-פרחים, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
1 2 3  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 312-4
↑  Zauschneria californica, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏15-8-2024
↑  Epilobium watsonii, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏15-8-2024
1 2 3 4  רויטל היימן, עזריה אלון, מיכה לבנה, דוד הלר (ע), החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 10, רמת גן: משרד הבטחון - ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983, עמ' 241-2
↑  Zohary, M., Flora Palaestina – Part One,, Jerusalem: The Israel Academy of Sciences and Humanities, 1972, עמ' 374
↑  Krajšek; et al., Morphology and glandular activity of unicellular trichomes of Epilobium hirsutum, Biologia Plantarum 55 (1), 2011, עמ' 149–152
↑  Cao, L., L. Berent, and A. Fusaro, Epilobium hirsutum, U.S. Geological Survey, Nonindigenous Aquatic Species Database, Gainesville, FL, and NOAA Great Lakes Aquatic Nonindigenous Species Information System, ‏8/17/2024
↑  מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1982, עמ' 459
↑  א. פאהן, אנטומיה של הצמח, מהדורה שניה, מורחבת ומעודכנת, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987, עמ' 561
מופע נוף
פרח של ערברבה שעירה
פרח של ערברבה שעירה
אחשלירוח (סדרה)

| --- | --- |

 סוגה:  קומית מותחת
 יוצרים:  קווין רובין לי בירן יובל סגל
 כותבים:  קווין רובין לי בירן יובל סגל
 בימוי:  יובל סגל
 שחקנים:  קווין רובין לי בירן אסף פריינטא ירדן לויתן מאי רול טל טירנגל מאי מלר עמנואל לוי
 פסקול:  לי בירן
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  24
 הפקה
 מפיקים בפועל:  מיכל וולף
 חברת הפקה:  Row Bots
 הפצה:  יוטיוב
 עורכים:  דניאל שני ונימרוד גולדשטיין
 צלמים:  עמיקם שילה   גיל אזרחי   דנור גלזר
 אורך פרק:  כ-11 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  23 בספטמבר 2019 – 26 בדצמבר 2019
 קישורים חיצוניים
 ערוץ הסדרה ביוטיוב
אָחשֶׁלירוּח (שיבוש של "אח שלי רוח") היא סדרת יוטיוב ישראלית קומית מותחת, בכיכובם של קווין רובין ולי בירן. הסדרה הועלתה לאתר יוטיוב במשך 2 עונות ו-24 בפרקי הסדרה החלה מהפרק הראשון ששודר ב-23 בספטמבר 2019 ועד לסיומה ב-26 בדצמבר 2019 ונוצרה בתמיכת מחלבות טרה.
תקציר העלילה > עונה 1

העלילה עוקבת אחרי גיא (קווין רובין), בחור עצלן וחסר מוטיבציה שחי אצל חברה שלו, עלמה (מאי רול) וכל היום שותה שוקו ומשחק בפלייסטיישן. יום אחד, לעלמה, נמאס מחוסר המעש של גיא והיא זורקת אותו מהבית. גיא נאלץ למצוא דירה חדשה, ומגלה דירה זולה באופן מחשיד שמשכיר לו אדם משונה בשם מחלוף השודד. גיא לא שם לב שבחוזה הדירה, כתוב "בחתימתך על מסמך זה אתה מאשר שרוח תרדוף אותך עד סוף ימי חייך". אחרי כמה שעות, ארז (לי בירן), רוח הרפאים צץ בפתאומיות בדירתו של גיא ומפחיד אותו. השניים מחליטים לעשות "הסכם שלום", ובך יהיו חברים אחד של השני.
כמה ימים אחר כך, ארז מוציא את גיא מהבית כדי לנסות לחפש לו עבודה. הם מבחינים בסימון (אסף פריאנטה), בעל מספרה שמקבל את גיא לעבודה, וגם מספר לו שהוא הנבחר שיכול להציל את העולם בכך שיאזן את הטוב ואת הרע. סימון הוא חבר במסדר האבסוזיליום, המסדר שמנסה לשמור על האיזון בין הטוב והרע ביקומים כולם.
מאוחר יותר בסדרה, אנו מגלים שארז הוא אחיהם הקטן של רועי (לי בירן) שאחראי על הרוע בעולם, ומישהי (ירדן לויתן) שאחראית על הטוב בעולם, וארז הוא סתם רוח רפאים
ב"מצב טיסה" שנמצא בכדור הארץ.
הרוע חוטפים את עלמה, חברתו לשעבר של גיא ובכך מנסים לשכנע את גיא להצטרף לרוע ובכך הרוע ישלוט בעולם. בסוף, הם נעלמים ומשחררים את עלמה. במקביל, מישהי מנסה לשכנע את ארז להצטרף אליה ולהביס את רועי שאחראי על הרוע ובכך יהיה רק טוב בעולם.
כל צד מגייס "צבא" של כמה אנשים, והרוע נלחם בטוב. באמצע הקרב, סימון וגיא מגיעים. גיא מנסה לעצור את הכל בכך שהוא לא עושה שום דבר, אך רועי ומישהי לא מקשיבים לו, הם רוצים לירות עליו, אך ארז מגיע וחוסם את גיא ויוצא שהם יורים בו והוא מת.
תקציר העלילה > עונה 2

נשמתו של ארז שמורה אצל "שומרת הנשמות", אז גיא יוצא כדי למסע להחזיר את ארז ומצליח להחזיר אותו. כשהם הולכים הביתה, ארז מגלה שיש לו פצע בכף היד, והוא לא יודע ששד נכנס לו דרך הפצע וכעת הוא בהריון ויש לו שד בבטן. ארז מתחיל להתנהג מאוד מוזר בגלל השד, אז סימון מנסה להוציא אותו מהבטן, אך ארז רק אז מבין שהוא בהריון והוא שמח מאוד שתהיה לו משפחה אז הוא בורח הרחק מסימון ומהעיר ומגיע ליער.
יום אחד, גיא עושה "שום דבר", וקולט שהשד מהבטן של ארז נכנס לאזור ה"שום דבר" (אזור אליו רק אנשים עצלנים כמו גיא יכולים להגיע ולעשות שום דבר). הוא מבין מה קורה, והולך לחפש עוד "נבחרים" (עצלנים שלא עושים שום דבר) כדי לעזור לו לתקן את מה שקורה בשום דבר. הוא וסימון מגיעים לסנאית (מאי מלר) שגם שכרה דירה אצל מחלוף השודד מרוב שהיא עצלנית, והפוגשים גם את הרוח שרודפת אותה, ערבה.
לסנאית יש קעקוע של "מסדר האבסוזיליום" על הצוואר, והיא לא יודעת למה. היא מספרת שמאז שהייתה קטנה, הסמל הזה מופיע לה הרבה בחלומות.
סנאית וגיא נכנסים ביחד לאזור השום מקום. הם נמצאים שם וחוקרים את האזור, עד שלפתע, ידו של השד צצה והיא לוקחת את גיא איתו אל הבטן של ארז. גיא לא יודע איפה הוא כל הזמן הזה ומבקש עזרה. כל הזמן הזה, ארז מסתובב לו ביער בוילה ונראה מאושר מזה שהולך להיוולד לו תינוק והוא יהיה אבא.
ערבה, סימון וסנאית מחליטים לא מבינים מה קרה ומחליטים לצאת לחפש ארז ביער. הם מגיעים למספרה, ובשלב מסוים, סימון מבחין בקעקוע של סנאית על הצוואר (של מסדר האבסוזיליום). הם מדברים, ולפתע סימון שומע משפט שנשמע לו מוכר. הוא נזכר שכשהוא היה צעיר, הוא התחתן עם מישהי שהייתה במסדר כמוהו והייתה בהריון. האישה הזו החליטה לעזור את סימון, ולסימון שום מידע על האישה כעת וסימון מבין שסנאית היא הבת שלו.
במקביל, רועי ומישהי השלימו ועכשיו הם לא שונאים אחד את השנייה, אז הם יוצאים לחפש את ארז ביחד כדי להזמין אותו לארוחת שישי, אך לא מוצאים אותו.
החמישה מגיעים לדירתו של ארז שנמצאת ביער. הם מנסים לשכנע את ארז שסימון יוצא לו את השד (יניב פולישוק), אך ארז מסרב ורוצה שתהיה לו משפחה. כמה דקות לאחר מכן, השד נולד מתוך הבטן של ארז ומתחיל להשתלט ולהרוס את כל היקומים. דקה אחר כך, גיא גם נולד מהבטן של ארז. ערבה, ארז, גיא, מישהי סימון, סנאית ורועי עושים מעגל ולא עושים שום דבר ובכך עוצרים את השד מלהשמיד את כל היקומים.
דמויות ושחקנים > דמויות ראשיות

גיא (קווין רובין) – בחור עצלן שחוץ מלאכול, לשתות ולשחק, לא עושה כלום. חברתו זורקת אותו מהבית והוא מבין בעזרת שומר הראש שלו סימון שהוא צריך להציל את העולם ולשמור על האיזון בין הטוב לרע.
ארז (לי בירן) – רוח שרודפת את גיא כל עוד הוא גר בדירה ששכר ממחלוף השודד. האח התאום של רועי ומישהי והחבר הכי טוב של גיא. רוצה שתהיה לו משפחה ולהיות גנן.
סימון (אסף פריינטא) – בעל המספרה בה גיא עובד. אדם ספרדי בן כ-40. כשהיה צעיר, היה חבר במסדר האבסוזיליום ולחם נגד הרשע. לקראת סוף הסדרה מסתבר שהוא האבא של סנאית.
סנאית (מאי מלר; עונה 2) – הנבחרת העצלנית שמוצאת דירה כמו גיא, אצל מחלוף השודד ורוח בשם ערבה מתחילה לרדוף אותה. לקראת סוף הסדרה מסתבר שהיא הבת האובדת של סימון. עוזרת לגיא להציל את העולם ולאזן בין הטוב והרע בכך שלא עושה שום דבר.