stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קמבריון
מקור שמו

שמו של התור ניתן לו על ידי אדם סדג'וויק שכינה אותו כך בשל שמה הלטיני של ויילס (מחוז בבריטניה), "קמבריה", שם סלעי הקמבריון חשופים בצורה הטובה ביותר בבריטניה.
המפץ הקמבריוני

בראשית תור זה, בתוך תקופה של 10–20 מיליון שנה, הופיעו רוב המערכות הגדולות של בעלי החיים חסרי החוליות, תהליך הקרוי על שם התקופה "המפץ הקמבריוני". כל האורגניזמים בעידן זה חיו בים. בין המאובנים שנמצאו בתקופה זו ישנם היצורים הקדומים ביותר שהתגלו שהיו בעלי יכולת חישה.
עדויות בישראל

בישראל מצויים סלעים מתור זה באזור אילת. באזור תמנע נמצאה כמות גדולה של נחושת בסלעים מתור זה.
בעלי חיים מתקופת הקמבריון

אנומלוקאריס - פרוק רגליים טורף
הייקויכטיס - מראשוני בעלי חוליות.
הלוציגניה - בעל חיים מהקבוצה לובופודיה
טרילוביטים - כ-20 אלף מינים של פרוקי רגליים בעלי שריון קשיח, ראש ורגליים, בהם רדליצ'יה טרילוביט קדום ועוד
פיקאיה - מראשוני המיתרניים
אותויה - מראשוני התולעים
משפחת קווצי העור - הליקוציסטיס, כוכב ים, מלפפוני ים, קיפודי ים ועוד
ראו גם

לוח הזמנים הגאולוגי
הערות שוליים

↑  אורי ברמן, הפיצוץ של החיים לפי כחצי מיליארד שנה, באתר ynet, 1 ביולי 2022
↑  ד"ר יונת אשחר, שנהיה לראש!, במדור "מדע במבט-על" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 5 בספטמבר 2021
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
פלאוזואיקון
| קמבריון | אורדוביק | סילור | דבון | קרבון | קרבון | פרם |
| קמבריון | אורדוביק | סילור | דבון | קרבון מיסיסיפי | קרבון פנסילבני | פרם |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290943505171  GND: 4163142-0  LCCN: sh85097124  NDL: 00564856  NKC: ph117283 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלאטון

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אוליבר סטון
 הופק בידי:  ג'ון דלי
 תסריט:  אוליבר סטון
 עריכה:  קלייר סימפסון
 שחקנים ראשיים:  טום ברנג'ר וילם דפו צ'ארלי שין
 מוזיקה:  ז'ורז' דלרו
 צילום:  רוברט ריצ'רדסון
 מדינה:  ארצות הברית, הפיליפינים 
 חברת הפקה:  Hemdale films 
 חברה מפיצה:  אוריון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1986, ארצות הברית
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  וייטנאם 
 תקציב:  6,000,000‏$
 הכנסות:  138,530,565‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   platoon
 פרסים:  ארבעה פרסי אוסקר  פרס דוב הזהב
 דף הסרט ב־IMDb
 
פלאטון (באנגלית: Platoon, מחלקה בצבא) הוא סרט קולנוע אמריקאי על מלחמת וייטנאם משנת 1986, שנכתב ובוים על ידי אוליבר סטון בכיכובם של טום ברנג'ר, וילם דפו וצ'ארלי שין. זהו הסרט הראשון בטרילוגיית הסרטים על מלחמת וייטנאם אותם ביים אוליבר סטון. השני בטרילוגיה הוא נולד בארבעה ביולי משנת 1989 בכיכובו של טום קרוז, המבוסס על סיפורו האמיתי של רון קוביק, חייל אמריקאי משותק, בוגר מלחמת וייטנאם, פעיל פוליטי שמתנגד למלחמה ותומך בזכויות האדם לאחר שהוא מרגיש שהמדינה עבורה הוא נלחם בגדה בו. והשלישי, אשר גם הוא מבוסס על סיפור אמיתי, הוא שמים וארץ משנת 1993, בכיכובם של טומי לי ג'ונס והשחקנית ג'ואן צ'ן אשר מתרכז במלחמה מנקודת המבט הנשית ומספר את סיפורה המרגש של בת כפר קטן העוברת על בשרה את מוראות המלחמה.
אוליבר סטון עצמו התגייס בשנת 1967 לצבא ארצות הברית, עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים, שובץ בדיוויזיית החי"ר ה-25 ובהמשך בדיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת), ולחם במלחמת וייטנאם. סטון נפצע פעמיים במהלך שירותו וזכה באותות כוכב הארד בעבור גבורה בשדה הקרב ובלב הארגמן הניתן על פציעה בעת לחימה. לשירותו הצבאי השפעה גדולה על יצירתו. עם סיום שירותו וחזרתו לארצות הברית החל בכתיבת התסריט, שמהווה אנטי-תזה לתפישת המלחמה כפי שהוצגה בסרט "הכומתות הירוקות" (1968) בכיכובו של ג'ון ויין. הסרט נוקט בגישה ביקורתית נוקבת כלפי המלחמה ומבוסס בחלקו על התנסויותיו של הבמאי. את דמותו של גיבור הסרט, כריס טיילור, עיצב סטון במידה רבה על בסיס סיפורו האישי.
עלילה > ההגעה לווייטנאם

טוראי כריס טיילור (צ'ארלי שין) הוא חייל צעיר בצבא האמריקאי שהגיע זה עתה לווייטנאם יחד עם טירונים נוספים במטרה להחליף חיילים שנהרגו במהלך הקרבות. לפני הגיעו נשר מהקולג' בו למד, בהרגשה שלימודיו אינם מובילים אותו לשום מקום. טיילור סבור כי אין זה הוגן שבני השכבות הנמוכות נאלצים לשאת בנטל המלחמה בעוד שילדי העשירים יכולים להשתמט מגיוס החובה שהונהג אז, ולכן מחליט להתגייס בעצמו. הוא מתנדב לחיל הרגלים ונשלח לאחר הכשרתו לדיוויזיית החי"ר ה-25 (המכונה "ברק טרופי"). בהגיעו לווייטנאם, הוא רואה את ותיקי הקרבות שזה עתה סיימו את שירותם הצבאי מתגרים במגויסים החדשים בזמן שהם עולים למטוס התובלה חזרה הביתה.
בתוך שבוע נעלמת התלהבותו הראשונית של טיילור והופכת לתסכול וחרטה כשהוא נאלץ לצאת לפטרולים אינסופיים, לעסוק בחפירת שוחות ולבצע מטלות סיזיפיות אחרות המוטלות על החיילים הצעירים. במארב הלילי הראשון שלהם, נרדמים החיילים בזמן השמירה ומותקפים על ידי צבא צפון-וייטנאם. אחד החיילים החדשים שהגיע יחד עם טיילור, נהרג כתוצאה מהתפוצצות של רימון יד שהושלך על ידי אחד מחבריו למחלקה והחטיא את מטרתו. טיילור עצמו נפגע בצוואר מהרסס.
עלילה > דילמות מוסריות

לאחר חזרתו לבסיס של טיילור הוא זוכה להערכה רבה יותר (משום שנפצע בקרב), ומתיידד עם כמה מהחיילים הוותיקים שחושפים בפניו את "העולם התחתון": בונקר צבאי נטוש שהוסב למועדון לילה, שם הם שותים בירה, מעשנים מריחואנה ואופיום ורוקדים לצלילי מוזיקת נשמה. ביום המחרת, במהלך סיור שגרתי מגיעה המחלקה למוצב אמריקאי שהותקף על ידי האויב. שני חיילים מתפוצצים כשהם מפעילים מלכודת שהוסתרה מתחת לחבילת מסמכים. גופתו של חייל נוסף מתגלית לאחר שהם עוזבים את שטח המחנה ועליה סימני התעללות קשים.
בהמשך הסיור מגיעים החיילים לכפר קטן, מספר קילומטרים צפונה, בו הם מאמינים שמסתתרים כוחות אויב. בהגיעם לכפר הם מגלים מצבורי נשק ומזון שלדברי המקומיים - חיילי צבא צפון-וייטנאם כפו עליהם לאחסן שם. החיילים, מותשים וכועסים על מות חבריהם, מוציאים את תסכולם על תושבי הכפר. הם רוצחים ומענים מספר תושבים ולבסוף מעלים את הכפר באש. בסצנה האחרונה מתרחש אונס קבוצתי של נערה צעירה (שטיילור מפסיקו באמצע). סמל המחלקה אליאס (וילם דפו) שהיה עד למעשים הנפשעים שבוצעו תחת פיקודם של הסמל בארנס (טום ברנג'ר) וסגן וולף (מארק מוזס), תוקף את בארנס ומחליט לדווח עליהם למפקד הפלוגה. כריס, שהעריץ תחילה את בארנס, נוטה כעת יותר לכיוונו של אליאס, בעוד תומכיו של בארנס משתעשעים באפשרות לחסל את אליאס כדי למנוע ממנו להעיד על מקרי הרצח של המקומיים.
עם זאת, בארנס אינו מוצג בסרט כסדיסט אכזרי רק לשם סיפוק היצר שלו. לכאורה, הוא עושה זאת למען חייליו ולמען המשימה. אי-לכך, מעשיו שאינם מוצדקים בכל קנה מידה שהוא, מובנים היטב בהתחשב בנסיבות בהן נאלצו החיילים האמריקאים להילחם. בארנס מעריך את חייליו ומוכן לבצע את המשימה בכל מחיר, גם כאשר זה כרוך בעבירה על החוקים והתקנות. למעשה, לאורך כל הסרט אנו עדים למאבק הפנימי המתחולל בקרב טיילור ובתוך יחידתו. על אף שרשמית האויב הוא צבא צפון-וייטנאם, מוצא עצמו טיילור בליבו של מאבק בין שני הסמלים: בארנס האכזרי והפרקטי, ואליאס האידאולוגי והמוסרי. בסופו של דבר, טיילור נמצא לצד אליאס.
עלילה > התנקשות ונקמה

במהלך פטרול נוסף צועדת המחלקה הישר לתוך מארב של צבא צפון-וייטנאם. סגן וולף אינו מצליח להסתער על התוקפים והיחידה סופגת אבדות. סמל אליאס צופה כי כוחות האויב יאגפו אותם ומציע להכין להם מארב נגדי. אף על פי שוולף סקפטי לגבי התוכנית - בארנס מסכים לה ואליאס יוצא עם שלושה חיילים נוספים (טיילור ביניהם) כדי לאתר את החיילים הצפון-וייטנאמים. בינתיים, סגן וולף שמתגלה כמפקד לא מקצועי וחסר ניסיון מבקש סיוע ארטילרי (ולמעשה מסכן את חיי חייליו - הקרובים מאוד להפגזות). למחלקה יש פצועים רבים ובארנס קורא להם לסגת - ומשאיר את אליאס ואנשיו ללא חיפוי.
בזמן שהחיילים נסוגים לכיוון המנחת וממתינים לחילוץ אווירי, בארנס חוזר לבדו לשטח הלחימה - לכאורה על מנת לחלץ את אליאס וחייליו. הוא פוגש בשלושת החיילים ומורה להם לנוע לכיוון המנחת. כאשר הוא מאתר את אליאס, הוא יורה בו.
בארנס חוזר למחלקה וטיילור שואל אותו היכן אליאס. בארנס מבשר לו כי הוא נהרג. ואולם, בזמן החילוץ המוסק - רואה כל המחלקה את אליאס הפצוע קשה נורה על ידי החיילים הצפון-וייטנאמים ומת. כעת חושד טיילור שבארנס גרם למותו של אליאס ומשוחח עם חבריו ליחידה על חיסול בארנס כנקמה. בארנס וטיילור מתעמתים בבונקר.
לאחר שמתקבלות ידיעות מודיעיניות על התקדמות יחידות צפון-וייטנאמיות דרומה בנתיב הו-צ'י-מין, נשלחת הפלוגה כולה בחזרה לשטח הלחימה במטרה לשמש פיתיון לאויב. הקרב מסתיים בהשמדה כמעט מוחלטת של הפלוגה לאחר התקפות אינטנסיביות של צבא הצפון והפצצת השטח בנפלם (על ידי מטוסים אמריקאים).
באחת מסצנות השיא של הסרט, הפלוגה נלחמת בקרב לילי ורבים מהחיילים נהרגים או נפצעים בכאוס השורר בשדה הקרב. בארנס נאבק בחיילי האויב בעזרת את חפירה. הוא נפצע מירי, ניצל הודות להתערבותו של טיילור - אך תוקף גם אותו. ברגע האחרון מופלת לידם פצצה הגורמת לשניהם לאבד את ההכרה. כאשר טיילור מתעורר הוא מוצא עצמו מוקף בגופות. הוא לוקח רובה AK-47 (קלשניקוב) מחייל וייטנאמי הרוג ומשוטט בזירת הקרב (בחירת הקלשניקוב, נשקו של האויב, מסמלת את הדילמה באשר לאויב האמיתי). הוא מתעלם מחייל וייטנאמי פצוע (שעלול להרוג אותו) וכעת ברור שמטרתו היא נקמה בבארנס.
כאשר טיילור מוצא את בארנס הפצוע הוא מכוון אליו את הרובה, אף על פי שבארנס מבקש ממנו לקרוא לחובש. בארנס מביט בו בזלזול ואומר לטיילור לירות בו. טיילור יורה שלושה כדורים בחזהו של בארנס והורג אותו. אחד החיילים הבודדים ששרדו את הקרב הקשה, טוראי פרנסיס, מגיח מהבונקר נבעת מהעובדה שהוא עדיין חי (ולכן ייאלץ להמשיך את שירותו בווייטנאם). הוא שולף סכין ודוקר את עצמו בירך.
לאחר שטיילור ניצל מהקרב הקשה וכוח מגיע לחלצו - הוא שומט מידו רימון (צ'ארלי שין סבר כי בשלב זה הדמות שגילם תפתח נטיות אובדניות, דבר שלא נכלל בתסריט, אך אוליבר סטון החליט לאמצו).
מסוק מחלץ את כריס ופרנסיס הפצועים מזירת הקרב. כריס עומד לשוב לביתו בארצות הברית כאדם שונה לאחר שהושפע עמוקות מהמראות ומהחוויות שעבר בווייטנאם. הוא מציין כי לאלו ששרדו יש מחויבות לאלו שנהרגו ומהרהר על חייו שהושפעו משני אבות רוחניים, בארנס ואליאס.
משמעות הסרט

הסרט קיבל שבחים רבים וביקורות אוהדות על כך שהציג את האלימות האכזרית והערפול המוסרי שמהווים את מציאות מלחמת הגרילה, כאשר מפקדים צריכים לבחור בין חיי חייליהם לבין הרג ועינוי אזרחים התומכים לכאורה בלוחמי הגרילה. חלקם של החיילים האמריקאים בסרט מוצגים כרוצחים שאינם מבחינים בין חיילים ולוחמי גרילה לבין אזרחים תמימים. הם מלאי זעם על חבריהם שנהרגו ומגיבים בהרג ועינוי הכפריים הווייטנאמים. הסרט נאסר להקרנה בווייטנאם בשל הסצנות האלו.
כמו כן, עוסק הסרט בנושאים רבים שנותרו שנויים במחלוקת: השימוש הנפוץ בסמים, יחסי ניצול בין חיילים ותיקים לצעירים ורצח של מפקדים וקצינים.
אף על פי שפלאטון אינו הסרט הראשון העוסק במלחמת וייטנאם, הוא ככל הנראה הראשון שעוסק בהשפעת המלחמה על החייל הפשוט לאורך העלילה כולה. כריס טיילור הגיע לווייטנאם חדור תחושה פטריוטית של שירות המולדת, אך מתפכח במהרה לאחר שהוא רואה את חבריו נהרגים באכזריות, משתתף בפטרולים חסרי תועלת וצופה מהצד בהתנהגותו של בארנס במלחמה.
שגרירות ישראל בליסבון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  Rua António Enes, 16 
 עיר:  ליסבון 
 קואורדינטות:  38°44′05″N 9°08′54″W﻿ / ﻿38.7346°N 9.1484°W﻿ / 38.7346; -9.1484
 תאריך פתיחה:  (1958), 1977
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל–פורטוגל
 שטח האמנה:  פורטוגל פורטוגל
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 https://embassies.gov.il/lisbon
  (למפת ליסבון מוגדלת) שגרירות ישראל בליסבון(למפת ליסבון רגילה) שגרירות ישראל בליסבון
 
שגרירות ישראל בליסבון היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל בממלכת פורטוגל.
היסטוריה

ב-1958 פתחה ישראל קונסוליה כללית בליסבון.
בספטמבר 1976 מת באופן פתאומי הקונסול יעקב יסעור.
לאחר מהפכת הציפורניים הפורטוגזית ב-1974 נפתחה פורטוגל יותר לעולם, וב-17 באפריל 1977, המהלך ועידה באמסטרדם הודיעו ראש ממשלת פורטוגל מריו סוארש ושר החוץ יגאל אלון על קשירת יחסים דיפלומטיים מלאים, והקונסוליה הפכה לשגרירות.
ב-13 בינואר 1979 ניסיון התנקשות בשגריר אפרים אלדר מול בית השגרירות. שני מחבלים תוקפים את רכב השגריר. השגריר נפצע בעוד איש אבטחה נהרג. מבצעי הפיגוע לא נתפסו.
ב-2019, יזם שגריר ישראל בליסבון רפי גמזו טקס זיכרון לאיש האבטחה שהתקיים במטה הארצי של משטרת פורטוגל בהשתפות צמרת המשטרה, שרים, אנשי שגרירות ישראל ומשפחת המאבטח.
שגרירים

| שם | תקפת כהונה | מעמד |
| --- | --- | --- |
| אריה מירון | 1958-1960 | קונסול |
| שמעון אמיר | 1960 - 1962 | קונסול |
| לוי אריה אלון | 1962 - 1964 | קונסול |
| אברהם גלבוע | 1964 - 1967 | קונסול |
| ראובן נר | 1967 - 1972 | קונסול |
| ? |  | קונסול |
| ראובן מגדל |  | קונסול |
| יעקב יסעור | פברואר-ספטמבר 1976 | קונסול |
| אפרים אלדר | 1976 - 1981 | קונסול, הפך לשגריר הראשון |
| דב מילמן | 1981 - 1983 | שגריר |
| יואל ברומי | 1984 - 1985 | שגריר |
| ? |  | שגריר |
| קולט אביטל | 1988 - 1992 | שגריר |
| בנימין אורון | 1992 - 1997 | שגריר |
| יחיאל יטיב | 1997 - 2001 | שגריר |
| שמואל טבת | 2001 - 2004 | שגריר |
| אהרון רם | 2004 - 2009 | שגריר |
| אהוד גול | 2009 - 2013 | שגריר |
| ציפורה רימון | 2013 - 2017 | שגריר |
| רפאל גמזו | 2017 - 2021 | שגריר |
| דור שפירא | 2021 -2024 | שגריר |
| אורן רוזנבלט | 2024 - | שגריר |
הערות שוליים

↑  שגריר ישראל בליסבון הגיש כתב האמנתו, דבר, 19 ביוני 1977
↑  ישראל תפתח קונסוליה בפורטוגל, מעריב, 3 בספטמבר 1958
↑  מת קונסול ישראל בליסבון יעקב יסעור, מעריב, 1 בספטמבר 1976
↑  יחיאל קימור, שגרירות ישראל בליסבון תיפתח לפני שגרירות פורטוגל בישראל, מעריב, 17 באפריל 1977
1 2  ניסיון ההתנקשות בשגריר ישראל בליסבון 1979 – אבטחה צריך לקיים
↑  ynet - תגיות - טופיקס, באתר ynet
↑  מתיאטרון חיפה - לליסבון, מעריב, 9 בפברואר 1976
↑  קונסול כן - שגריר לא, מעריב, 5 בספטמבר 1976
↑  תמר גולן, שגרירת ישראל הגישה כתב האמנתה לנשיא פורטוגל, מעריב, 24 בנובמבר 1988
↑  מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, ‏6 ביוני 2020
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
עלייה למטוס

עלייה למטוס בנמל התעופה גדנסק
עלייה למטוס (באנגלית: Boarding) הוא התהליך שבו עוזבים נוסעים בטיסה מסחרית את הטרמינל בנמל התעופה, מגיעים אל המטוס ותופסים את מקומותיהם בו לקראת יציאת הטיסה לדרכה.
התהליך מהווה עבור הנוסעים את השלב האחרון בתהליך ההתייצבות לטיסתם - לאחר ההגעה לנמל התעופה, בידוק ומסירת הכבודה והבידוק הביטחוני.
מועד העלייה למטוס

מועד העלייה למטוס נקבע מראש שעות אחדות לפני המועד ליציאת הטיסה לדרכה. מועד העלייה למטוס נמסר לנוסעים בסיום תהליך הבידוק, עם מסירת כרטיס העלייה למטוס לידיהם. לעיתים נדחה המועד שנמסר לנוסעים וזאת כאשר חלים עיכובים המצריכים את דחיית יציאת הטיסה לדרכה (לדוגמה - מזג אוויר גרוע). מועד היציאה הוא לרוב כ-45/50 דקות לפני ההמראה במטוסים מעל 100 מושבים. וכ-20/30 דקות לפני ההמראה במטוסים אזוריים.
על העלייה למטוס להתחיל זמן מספיק לפני מועד היציאה, על מנת שלא לגרום איחור ביציאת הטיסה לדרכה. עם זאת אין להתחיל בעלייה למטוס כאשר נותרו עוד הכנות רבות ליציאת המטוס וזאת על מנת שלא לאלץ את הנוסעים לבלות בתוכו זמן ממושך לפני ההמראה. על כן מתחילה העלייה למטוס כאשר הוא מוכן לקבל נוסעים - כשכבר נוקה וסודר לאחר צאת נוסעי הטיסה הקודמת - ויתר ההכנות ליציאת הטיסה לדרכה הגיעו לשלב מתקדם. בעוד העלייה למטוס מתנהלת ניתן לסיים הכנות אחרות לטיסה, כמו מילוי מיכליו בדלק והעמסת כבודת הנוסעים לתוך תאי המטען העיקריים שלו.
תהליך העלייה למטוס

תהליך העלייה למטוס מתחיל כאשר עוברים הנוסעים בשער העלייה למטוס. הם עושים את דרכם אל המטוס באמצעות גשר עלייה למטוס, אוטובוס או טרקלין נייד, או אף ברגל (בשדות תעופה קטנים). אם הגיעו אל המטוס באוטובוס או ברגל עולים אליו הנוסעים במדרגות (מדרגות המותקנות בו או מדרגות ניידות). הם נכנסים אל המטוס, מאחסנים את כבודת היד שלהם בתאי המטען המיועדים לכך בתא הנוסעים ומתיישבים במקומות שהוקצו להם במהלך תהליך הבידוק לטיסה.
תהליך העלייה למטוס מנוהל בשער העלייה למטוס על ידי אנשי צוות קרקע של חברת התעופה המפעילה את הטיסה. בהגיע מועד העלייה למטוס נקראים תחילה הנוסעים על ידי מערכת הכריזה בטרמינל להגיע אל שער היציאה. אנשי הצוות בשער מזמינים את הנוסעים שכבר התייצבו בו לעבור בו על פי סדר מסוים (ראו להלן). הם מזהים את הנוסעים על פי כרטיסי העלייה למטוס שניתנו להם בעת הבידוק. בדרך כלל נעשה הזיהוי על ידי מכשירים אוטומטיים, המזהים את פרטי הנוסע שעל הכרטיס (בדרך כלל על פי ברקוד המודפס עליו), משווים אותו לרשימת הנוסעים המאושרת המצויה במחשבי חברת הטיסה ומאשרים את מעברו בשער. תהליך זה גם מאפשר לצוות הקרקע וצוות המטוס לבדוק לקראת סיום זמן העלייה למטוס האם עברו בשער כל הנוסעים שהתייצבו בטרמינל לטיסה. אם לא התייצבו כולם, ניתן לקרוא למאחרים במערכת הכריזה של הטרמינל להגיע במהירות לשער העלייה למטוס.
בכניסתם למטוס מתקבלים הנוסעים על ידי אנשי צוות הדיילים, המוודאים שוב כי הנוסעים הגיעו לטיסה הנכונה ומורים להם את הדרך אל המקומות המיועדים להם.
אנשים הרתוקים לכיסאות גלגלים מועלים למטוסים באמצעות כיסא מעבר.
תהליך העלייה למטוס מסתיים כאשר נסגרות דלתותיו. בדרך כלל הן נסגרות כאשר המטוס מוכן לצאת מעמדת החניה שלו, להסיע אל מסלול הטיסה ולהמריא.
סדר העלייה למטוס

קביעת סדר העלייה של הנוסעים למטוס מתחשבת בשיקולים שונים:
יעילות - הצורך בעלייה מהירה ככל האפשר של הנוסעים למטוס, על מנת שלא לגרום להם אי נוחות ולעכב את יציאת הטיסה לדרכה. יעילות העלייה למטוס מוגבלת עקב גורמים שונים:
פתחי הכניסה למטוס הם מעטים - בדרך כלל אחד או שניים בלבד
המעברים במטוס הם צרים והשטח הפנוי שבו יכולים הנוסעים לעמוד בדרכם למושביהם הוא מוגבל
המעבר במעברים מוגבל על ידי נוסעים העומדים בהם במהלך עלייה למטוס לצורך העמסת מטען היד שלהם לתאי המטען שמעל למושבים
התופעה של עלייה בנפח מטען היד של הנוסעים, הנובעת מהטלת אגרות על ידי חברות התעופה על עודף במשקל הכבודה הרגילה
שיקולים אחרים של חברת התעופה - למשל הרצון לעודד נוסעים לרכוש מושבים יקרים יותר (שאליהם יוכלו להגיע מהר יותר) או האפשרות לתת לבני משפחה או לחברים לעלות למטוס ביחד. לעיתים מציעה חברת טיסה לנוסעים זכות קדימה לעלייה למטוס תמורת תשלום נוסף.
קיימות אפשרויות שונות לסדר העלייה של הנוסעים למטוס. לדוגמה:
על פי סדר הישיבה של הנוסעים:
יושבי השורה האחרונה ועד יושבי השורה הראשונה
יושבי מושבי חלון, אחריהם יושבי מושבים אמצעיים ולבסוף יושבי מושבים ליד המעבר
לפי קבוצות של יושבי שורות או לפי מדורים בתא הנוסעים
שילוב של האפשרויות הנ"ל
סדר אקראי (הנוסעים עוברים בשער ועולים למטוס בסדר על פי רצונם).
שיטה נוספת שהוצעה (מכונה 'שטיח מעופף') היא שהנוסעים יתארגנו לפי טורי מושבים עוד באזור ההמתנה, לפני המעבר בשער העלייה למטוס.
לרוב נקראים נוסעי המחלקה הראשונה ומחלקת העסקים לעלות למטוס ראשונים. לעיתים נקראים לעלות אחריהם נוסעים עם מוגבלויות ונוסעים עם ילדים קטנים.
עלייה לכלי תחבורה אחרים

הכניסה לקראת נסיעה לכלי תחבורה אחרים היא לרוב פשוטה יותר. כך, לאוטובוס ולרכבת עולים ישירות מרציף (או מתחנה ברחוב), ללא צורך בהובלה אליהם. לרכבת פתחים רבים יותר והנוסעים מכניסים את כבודתם אליה בעצמם. העלייה לאוניית נוסעים היא מורכבת יותר ודומה יותר לעלייה למטוס.
הערות שוליים

↑  בחברות טיסה מסוימות - לרוב חברות תעופה זולה - אין מקצים לנוסעים מקומות קבועים מראש.
| תעופה אזרחית  • תעופה • תעופה צבאית |
| --- | --- | --- |
| ארגוניםבין-לאומיים | הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית • יאט"א |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| נמל תעופה | טרמינל • עלייה למטוס • שער עלייה למטוס • גשר עלייה למטוס • מדרגות ניידות • טרקלין נייד • קרוסלת מטען • הנחיית כלי טיס על הקרקע • שירותי קרקע למטוס נוסעים • מִנחת |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| חברת תעופה | חברת דגל • חברה לטיסות חסך • חברה לטיסות שכר • מועדון הנוסע המתמיד • בסיס פעולה מרכזי • רשימת חברות תעופה |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| ברית חברותתעופה | סטאר אלייאנס • Oneworld • סקייטים • התאחדות חברות התעופה הערביות • קבוצת TUI • ונילה אליינס • LATAM |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כרטוס | כרטיס טיסה • כרטיס טיסה אלקטרוני • בידוק ביטחוני • כרטיס עלייה למטוס • עמדה אחודה לבידוק עצמי • כרטיס מסביב לעולם • רישום לטיסה • מחלקת טיסה • שותפות קוד • היטל דלק |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| מטוס נוסעים | עלייה למטוס • הסעה • צוות אוויר • טייס • טייס אוטומטי • מהנדס טיסה • דייל אוויר • ארוחת טיסה • קופסה שחורה • בידור בטיסה • מושב מטוס • בטיחות בטיסה • רשימת מטוסי נוסעים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| בקרה | פיקוח טיסה • אזור בקרה מרחבית • מרחב פיקוח תעופתי • נתיב אווירי • מגדל פיקוח |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כללי | תעופה כללית • הסכם שמיים פתוחים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
כניסה למחלקת תיירים במטוס בואינג 737
היסטופלסמוזיס

| --- | --- |

היסטופלסמה קפסולטום: צביעה עם כסף מתנאמין המדגימה שינויים היסטופתולוגיים מחלת ההיסוטופלסמוזיס
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  זיהום 
 טיפול:  itraconazole  amphotericin B  קטוקונאזול  natamycin  פלוקונאזול 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1002185 
 MeSH:  D006660
 סיווגים
 ICD-10:  B3939. 
 ICD-11:  1F2A 
 
מחלת ההיסטופלסמוזיס (Histoplasmosis) הנה זיהום הנגרם על ידי פטרייה בשם היסטופלסמה קפסולטום (Histoplasma capsulatum). המחלה ידועה גם בשם "מחלת המערות", "מחלת דרלינג", "מחלת עמק אוהיו", רטיקולואנדותליוזיס ("reticuloendotheliosis"), ו-"מחלת חוקרי המערות").
המחלה כוללת מגוון תסמינים. השפעתה העיקרית היא על הריאות. לעיתים, מושפעים גם איברים אחרים. במקרה של מעורבות של מספר איברים, המחלה תקרא היסטופלסמוזיס מפושטת. המחלה יכולה להיות קטלנית בהיעדר טיפול.
היסטופלסמוזיס נפוצה בחולים מדוכאי חיסון, כגון חולי איידס. בני אדם בעלי מערכת חיסונית תקינה, אשר נחשפו למחלה לרוב לא ידבקו, ויהיו מוגנים באופן חלקי כנגד המחלה אם ידבקו מחדש.
הפטרייה היסטופלסמוזה קפסולטום (Histoplasma capsulatum) מצויה בקרקע, בעיקר בסמיכות לנוכחות של גללי עטלפים בשלבי ריקבון או לשלשת עופות. בעת ביצוע חפירות בקרקע, למשל בעת חפירה ארכאולוגיות או בזמן ביצוע עבודת עפר לצורכי בנייה, עלולים להשתחרר עם האבק מרכיבים זיהומיים הנשאפים ומתיישבים בריאה.
סימנים וסממנים

סממני זיהום של היסטופלסמוזיס יחלו להופיע כ- 3 עד 17 ימים לאחר החשיפה; הממוצע הוא 12 עד 14 ימים. ברוב האנשים שנדבקו לא מוצאים ביטויים קליניים בולטים. שלב ההדבקה החריף של היסטופלסמוזיס מאופיין בסימפטומים נשימתיים שאינם ספציפיים, המתבטאים לעיתים קרובות בשיעול או בסממנים דמויי שפעת. בצילום חזה הממצאים יהיו תקינים ב 70%-40% מהמקרים. מקרים של מחלת היסטופלסמוזיס כרונית עשויים להידמות לשחפת. היסטופלסמוזיס מפושטת עלולה להשפיע באופן רב מערכתי באיברים שונים, ובהיעדר טיפול היא עלולה להיות קטלנית.
בעוד שהיסטופלסמוזיס הוא הגורם הנפוץ ביותר לדלקת המדיאסטינום (בֵּינָה או מֵצַר) (mediastinitis), היא עדיין נחשבת כמחלה נדירה. זיהומים חמורים עלולים לגרום לכבד מוגדל (hepatomegaly), וטחול מוגדל (splenomegaly), או לשניהם בו זמנית (hepatosplenomegaly), לימפדנופתיה, הגדלת בלוטת יותרת הכליה. לנגעים יש נטייה לעבור הסתיידות ככל שתהליך הריפוי מתקדם.
תסמונת היסטופלסמוזיס משוערת של העין (Presumed ocular histoplasmosis syndrome (POHS) גורמת לכוריורטיניטיס (chorioretinitis - דלקת דמית העין) שבו דמית העין ורשתית מצולקות, וכתוצאה מכך אובדן ראייה בדומה לניוון מקולרי. למרות שמה, מקורה בהיסטופלסמה שנוי במחלוקת. בשונה מ-POHS, היסטופלסמוזיס חריף של העין עלול להתרחש לעיתים רחוקות בכשל חיסוני.
סימנים וסממנים > סיבוכים

בהיעדר טיפול מתאים ובמיוחד במטופלים מדוכאי חיסון, מידת הסיבוכים עלולה להתגבר. זה כולל דלקת ריאות חוזרת ונשנית, כשל נשימתי, דלקת מדיאסטינום (mediastinitis) פיברוטית, תסמונת הוריד הנבוב העליון, פיברוזיס מתקדם של בלוטות לימפה, חסימת כלי דם ריאתיים. דלקת מדיאסטינום פיברוטית הנה סיבוך חמור העלול להיות קטלני. למעשנים עם מחלת ריאות סטרוקטורלית קיים סיכוי גבוה יותר לפתח היסטופלסמוזיס כרוני[דרוש מקור].
לאחר החלמתם של הנגעים, בלוטות לימפה שהסתיידו עלולות לגרום לשחיקה של קירות דרכי הנשימה ולגרום לגניחת דם (hemoptysis)[דרוש מקור].
מנגנונים

הפטריה היסטופלסמה קפסולטום צומחת בקרקע, נמצאה בבתי גידול או מקומות קינון של עופות, במערות, באזורים המאכלסים עטלפים, ומקומות קינון לציפורים (במיוחד אלה של זרזירים). הפטריה היא דימורפית תרמלית: בסביבה היא מתפתחת כתפטיר, חום, ובטמפרטורת הגוף (37 מעלות צלזיוס בבני אדם) היא משתנה לצורת שמרים. לא ידוע על מקרי הדבקה של היסטופלסמוזיס מאדם לאדם, אך ידוע שנדבקים בה על ידי שאיפת נבגים מאדמה שנחשפה או נחפרה או מהפרשות כנאמר לעיל. מנת ההדבקה מיוצגת בעיקר על ידי נבגים. אלה מגיעים בשאיפה לנאדיות הריאה (alveoli).
בנאדית הריאה המקרופאגים בולעים את הנבגים. אלה שורדים בתוך הפָֿגוֹזוֹם (phagosome - שהוא מבנה תת-תאי הנוצר כתוצאה מתהליך פאגוציטוזה בפגוציט). הפטרייה היא תרמית דימורפית (מסוגלת ליצר תפטיר או להתקיים במצב הדומה לשמרים), הנבגים משנים צורה לשמרים. הם גדלים ומתרבים בפאגוזום. המקרופאגים נודדים בכיוון זרימת הלימפה וגורמים להתפשטות המחלה לאיברים שונים.
בתוך הפאגוזום יש לפטרייה תלות מוחלטת בוויטמין התיאמין (ויטמין B1). חסינות תאית להיסטופלסמוזיס מתפתחת תוך שבועיים. כאשר לחולה יש חסינות תאית חזקה, מקרופאגים, תאי אפיתל, ולימפוציטים מקיפים את האורגניזמים ובולעים אותם, ובסופו של דבר מסתיידים. בבני אדם מדוכאי חיסון, האורגניזמים מתפשטים ומגיעים לאיברים שונים כגון לעצם, לטחול, לכבד, לבלוטת יותרת הכליה ולממברנות ריריות, וכתוצאה מכך מתקבל היסטופלסמוזיס מפושט מתקדם. כביטוי לכך עלולה להתקבל מחלת ריאות כרונית.