stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינס קרטר
קריירה ב-NBA > טורונטו ראפטורס

קרטר נבחר בדראפט של שנת 1998 בבחירה החמישית על ידי גולדן סטייט ווריורס, ומיד הועבר לטורונטו ראפטורס תמורת הזכויות על ידידו הקרוב, שחקן המכללות אנטואן ג'יימיסון. הווריורס, שרצו מאוד את ג'יימיסון, חששו שהראפטורס יבחרו בו ויעבירו אותו למילווקי באקס, ולכן סיכמו עם הראפטורס שיבחרו בג'יימיסון ויעבירו אותו אליהם מיד תמורת קרטר והטבות כספיות. בטורונטו הוא חבר לקרוב משפחתו, טרייסי מקגריידי, הפך מיד לשחקן חמישייה של הראפטורס בהדרכתו של המאמן בוטש קרטר, וזכה בתואר רוקי השנה ב-NBA.
בעונת 1999/2000 נבחר לחמישייה השלישית של העונה והשיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו (31 נקודות, 11 ריבאונדים ו-10 אסיסטים). קרטר נבחר בפעם הראשונה לקבוצת האולסטאר והראה את האתלטיות ויכולות ההטבעה המרשימות שלו בתחרות ההטבעות של אולסטאר 2000. הוא זכה בתחרות, כשאחת ההטבעות, בה נתלה עם המרפק על הטבעת לאחר ההטבעה, הפכה לאחת ההטבעות הזכורות ביותר בתולדות התחרות.
בעונת 2000/2001 חתם על חוזה ל-6 שנים בטורונטו. קרטר זכה ביחד עם נבחרת ארצות הברית במדליית זהב באולימפיאדת סידני 2000, כשהוא מנפק בממוצע 14.8 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים במהלך שמונת המשחקים. במהלך משחק באולימפיאדה נגד נבחרת צרפת, קרטר הטביע כשהוא קופץ מעל פרדריק וייס, הסנטר הצרפתי המתנשא לגובה 2.18 מטר. הטבעה זו, שזכתה לכינוי 'הטבעת המוות', נחשבת לאחת ההטבעות הגדולות בהיסטוריה.
בעונת 2003/2004 זכה בקולות הרבים ביותר (2,127,183) בהצבעה לאולסטאר 2004.
קריירה ב-NBA > ניו ג'רזי נטס

לפני עונת 2004/2005 קרטר ביקש העברה מטורונטו ראפטורס. רוב באבקוק, המנג'ר של הראפטורס, העביר אותו לניו ג'רזי נטס תמורת אלונזו מורנינג, אריק ויליאמס, ארון ויליאמס ושתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב הראשון. מיד לאחר המעבר התחיל להוביל את קבוצתו החדשה יחד עם ג'ייסון קיד. קרטר חזר לטורונטו כשחקן הנטס ב-15 באפריל 2005 ואמר "טוב להיות שוב בבית". הוא קלע 39 נקודות מול הקהל העוין במיוחד של הראפטורס. במשחק זה ניצחו הנטס 90–101. בעונה זו קרטר הוביל את הנטס בקליעת 27.2 נקודות למשחק, והנטס סיימו במקום השמיני במזרח. בסיבוב הראשון בפלייאוף, הם הובסו על ידי מיאמי היט שסיימו במקום הראשון במזרח, ועפו בסוויפ. קרטר סיים את הסדרה עם ממוצעים של 26.8 נקודות למשחק, 8.5 ריבאונדים למשחק ו-5.8 אסיסטים למשחק, כולל קליעה עם הבאזר בהארכה של המשחק השלישי, שכפתה הארכה שנייה.
עונת 2005/2006 הייתה הצלחה גדולה נוספת לקרטר, שהוביל את הנטס ל-49 ניצחונות, הובלת הבית האטלנטי, והמקום השלישי במזרח. הוא העמיד ממוצע של 24.2 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-4.3 אסיסטים למשחק. הנטס הגיעו לסיבוב השני של הפלייאוף, שם שוב הובסו על ידי מיאמי היט, הפעם בחמישה משחקים. לבסוף מיאמי זכתה באליפות באותה העונה. וינס ניפק בממוצע 29.6 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-5.3 אסיסטים ב-11 משחקי הפלייאוף.
קרטר נבחר שוב למשחק האולסטאר, ואף פתח בחמישיית המזרח, ערב פציעתו של ג'רמיין אוניל מאינדיאנה פייסרס, שנבחר לחמישייה לפניו.
בעונת 2006/2007, נבחר קרטר יחד עם חברו לקבוצה ג'ייסון קיד לקבוצת המזרח, אך פספס את המקום בחמישיית המזרח לגילברט ארינאס מוושינגטון ויזארדס בפער קטן של 3,010 קולות. זו הייתה הופעותו השמינית והאחרונה של קרטר במשחק האולסטאר.
קריירה ב-NBA > אורלנדו מג'יק

ב-25 ביוני 2009, עבר לקבוצת אורלנדו מג'יק, פיינליסטית העונה הקודמת, תמורת השחקנים: רייפר אולסטון, קורטני לי וטוני באטי. באותה עונה עלה עם אורלנדו לגמר המזרח, בו הפסידה קבוצתו לקבוצת הבוסטון סלטיקס.
ב-18 בדצמבר 2010 עזב את אורלנדו לפיניקס סאנס, בטרייד שכלל את מרצ'ין גורטאט ומיקאל פיאטרוס, תמורת ג'ייסון ריצ'רדסון והידו טורקוגלו.
קריירה ב-NBA > פיניקס סאנס

ב-18 בדצמבר 2010, עבר קרטר בטרייד לפיניקס סאנס יחד עם מרצ'ין גורטאט, מיקאל פיאטרוס, בחירת דראפט בסיבוב הראשון של 2011, ו-3 מיליון דולרים, עבור הידו טורקוגלו, ג'ייסון ריצ'רדסון וארל קלארק. כשנשאל איך הוא מרגיש לגבי המעבר מאורלנדו, השיב קרטר, "הם נתנו לי הזדמנות לשחק בבית והם הרגישו שהגיע הזמן ללכת בכיוון אחר. אתה לא יכול לכעוס על זה. נתנו הם לי הזדמנות לשחק במקום אחר ועדיין לרדוף את החלום. לאחר המעבר הוא שינה את מספר החולצה שלו מ-15 ל-25, כי רובין לופז לבש את חולצה מספר 15.
ב-16 בינואר 2011, קלע קרטר את הנקודה ה-20,000 בקריירה שלו, והפך לשחקן ה-NBA ה-37 שהגיע להישג זה.
קריירה ב-NBA > דאלאס מאבריקס

ב-12 בדצמבר 2011 חתם קרטר על חוזה ל-3 שנים עם עונה אחת מובטחת אצל האלופה המכהנת דאלאס. במהלך זה התאחד קרטר עם חברו לשעבר לקבוצת הניו ג'רזי נטס ג'ייסון קיד. הוא המשיך ללבוש את חולצה מספר 25 בדאלאס, כי המספר 15 הופרש במאבריקס לכבוד שחקן העבר בראד דייוויס. במשחק נגד גולדן סטייט ווריורס, קרטר הפך לשחקן השמיני בתולדות ה-NBA עם 1,500 קליעות ל-3 נקודות. ב-16 במרץ 2014, הפך קרטר לשחקן ה-27 בהיסטורית ה-NBA לקלוע 23,000 נקודות. ב-26 באפריל 2014, במשחק השלישי של הסיבוב הראשון בפלייאוף, מול סן אנטוניו ספרס, קלע קרטר שלשה מכריעה בשניות הסיום ונתן לדאלאס את הניצחון 108–109. המאבריקס עלו ליתרון בסדרה 1–2 אך לאחר מכן איבדו את הסדרה ב-7 משחקים לספרס, שהמשיכו משם עד לניצחון בגמר ואליפות ה-NBA.
קריירה ב-NBA > ממפיס גריזליס

ב-12 ביולי 2014, חתם קרטר על עסקה רב-שנתית עם ממפיס גריזליס. ב-13 בדצמבר, במשחק נגד פילדלפיה 76', קלע קרטר שתי שלשות ועבר את צ'ונסי בילאפס במקום השישי ברשימת קלעי השלשות של כל הזמנים של ה-NBA עם 1,831 קליעות מדויקות. ארבעה ימים לאחר מכן, הוא השיג שיא עונתי של 18 נקודות בניצחון בהארכה משולשת 116–117 על סן אנטוניו ספרס, ובכך עקף את רוברט פאריש במקום ה-25 של רשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA. ב-24 בפברואר 2016, עם תשע נקודות שקלע נגד לוס אנג'לס לייקרס, עבר קרטר את צ'ארלס בארקלי במקום ה-24 ברשימת קולעי הנקודות עם 23,757 נקודות בקריירה. ב-6 בפברואר 2017 במשחק נגד קבוצת סן אנטוניו, קרטר הצטרף לקארל מאלון, דיקמבה מוטומבו, כרים עבדול ג'באר ורוברט פאריש כשחקן בן 40 ומעלה המשיג ארבע חסימות במשחק. ב-15 בפברואר, במשחק נגד ניו אורלינס, עבר קרטר את אלן אייברסון במקום ה-23 ברשימת קלעי הנקודות של ה-NBA בכל הזמנים.
קריירה ב-NBA > סקרמנטו קינגס

ב-10 ביולי 2017 חתם על חוזה לעונה אחת בסקרמנטו קינגס.
קריירה ב-NBA > אטלנטה הוקס

ב-24 באוגוסט 2018 חתם על חוזה לעונה אחת באטלנטה הוקס. ב-6 באוגוסט 2019 חתם על חוזה לשנה נוספת ובכך קבע שיא עונות לשחקן בליגת ה-NBA עם 22. ב-25 ביוני 2020 הודיע על פרישתו ממשחק, בגיל 43.
חייו הפרטיים

קרטר נישא לד"ר אלן רוקר ב-3 ביולי 2004, בפלורידה. אב לקיי מישל קרטר, שנולדה ביוני 2005, וקרויה על שם אימו של קרטר, מישל קרטר רובינסון. הזוג התגרש בשנת 2006. קרטר הוא בן דודו מדרגה שלישית של שחקן העבר טרייסי מקגריידי.
מעבר לקריירת הכדורסל הרשמית שלו הוא הקים אקדמיית כדורסל המיועדת לילדים מרחבי ארצות הברית, וכן ארגון צדקה בשם Embassy Of Hope (שגרירות של תקווה).
שיאי הקריירה

| --- | --- |
נקודות: 51 - פעמיים
קליעות מהשדה: 20 - נגד מילווקי
זריקות מהשדה: 36 - נגד פילדלפיה
קליעות לשלוש מהשדה: 9 - נגד ממפיס
זריקות לשלוש מהשדה: 20 - נגד ממפיס
קליעות עונשין: 23 - נגד מיאמי
זריקות עונשין: 27 - נגד פיניקס
ריבאונדים בהתקפה: 8 - נגד שיקגו
ריבאונדים בהגנה: 13 - פעמיים
ריבאונדים: 16 - נגד פיניקס
אסיסטים: 13 - נגד גולדן סטייט
חטיפות: 6 - פעמיים
חסימות: 6 - נגד שיקגו
דקות משחק: 63 - נגד סקרמנטו
באוקטובר 2005 הוא היה לשחקן הראשון של הנטס שקלע 40 נקודות רצופות מאז ג'ון ויליאמסון ב-1978.
השחקן ה-41 ב-NBA שהגיע ל-10,000 נקודות. הוא עשה זאת ב-426 משחקים בלבד (מדורג 26 בכמות המשחקים שלקחו לו להגיע ל-10,000)
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998/1999 | טורונטו | 50 | 49 | 35.2 | 0.450 | 0.288 | 0.761 | 5.7 | 3.0 | 1.1 | 1.5 | 18.3 |
| 1999/2000 | טורונטו | 82 | 82 | 38.1 | 0.465 | 0.403 | 0.791 | 5.8 | 3.9 | 1.3 | 1.1 | 25.7 |
| 2000/2001 | טורונטו | 75 | 75 | 39.7 | 0.460 | 0.408 | 0.765 | 5.5 | 3.9 | 1.5 | 1.1 | 27.6 |
| 2001/2002 | טורונטו | 60 | 60 | 39.8 | 0.428 | 0.387 | 0.798 | 5.2 | 4.0 | 1.6 | 0.7 | 24.7 |
| 2002/2003 | טורונטו | 43 | 42 | 34.2 | 0.467 | 0.344 | 0.806 | 4.4 | 3.3 | 1.1 | 1.0 | 20.6 |
| 2003/2004 | טורונטו | 73 | 73 | 38.2 | 0.417 | 0.383 | 0.806 | 4.8 | 4.8 | 1.2 | 0.9 | 22.5 |
| 2004/2005 | טורונטו | 20 | 20 | 30.4 | 0.411 | 0.322 | 0.694 | 3.3 | 3.1 | 1.3 | 0.8 | 15.9 |
| 2004/2005 | ניו ג'רזי | 57 | 56 | 38.9 | 0.462 | 0.425 | 0.817 | 5.9 | 4.7 | 1.5 | 0.6 | 27.5 |
| 2005/2006 | ניו ג'רזי | 79 | 79 | 36.8 | 0.430 | 0.341 | 0.799 | 5.8 | 4.3 | 1.2 | 0.7 | 24.2 |
| 2006/2007 | ניו ג'רזי | 82 | 82 | 38.1 | 0.454 | 0.357 | 0.802 | 6.0 | 4.8 | 1.0 | 0.4 | 25.2 |
| 2007/2008 | ניו ג'רזי | 76 | 72 | 38.9 | 0.456 | 0.359 | 0.816 | 6.0 | 5.1 | 1.2 | 0.4 | 21.3 |
| 2008/2009 | ניו ג'רזי | 80 | 80 | 36.8 | 0.437 | 0.385 | 0.817 | 5.1 | 4.7 | 1.0 | 0.5 | 20.8 |
| 2009/2010 | אורלנדו | 75 | 74 | 30.8 | 0.428 | 0.367 | 0.840 | 3.9 | 3.1 | 0.7 | 0.2 | 16.6 |
| 2010/2011 | אורלנדו | 22 | 22 | 30.2 | 0.470 | 0.346 | 0.747 | 4.1 | 2.9 | 0.9 | 0.1 | 15.1 |
| 2010/2011 | פיניקס | 51 | 41 | 27.2 | 0.422 | 0.366 | 0.735 | 3.6 | 1.6 | 0.9 | 0.3 | 13.5 |
| 2011/2012 | דאלאס | 61 | 40 | 25.3 | 0.411 | 0.361 | 0.826 | 3.4 | 2.3 | 0.9 | 0.4 | 10.1 |
| 2012/2013 | דאלאס | 81 | 3 | 25.8 | 0.435 | 0.406 | 0.816 | 4.1 | 2.4 | 0.9 | 0.5 | 13.4 |
| 2013/2014 | דאלאס | 81 | 0 | 24.4 | 0.407 | 0.394 | 0.821 | 3.5 | 2.6 | 0.8 | 0.4 | 11.9 |
| 2014/2015 | ממפיס | 66 | 1 | 16.5 | 0.333 | 0.297 | 0.789 | 2.0 | 1.2 | 0.7 | 0.2 | 5.8 |
| 2015/2016 | ממפיס | 60 | 3 | 16.8 | 0.388 | 0.349 | 0.833 | 2.4 | 0.9 | 0.6 | 0.3 | 6.6 |
| 2016/2017 | ממפיס | 73 | 15 | 24.6 | 0.394 | 0.378 | 0.765 | 3.1 | 1.8 | 0.8 | 0.5 | 8.0 |
| 2017/2018 | סקרמנטו | 58 | 5 | 17.7 | 0.403 | 0.345 | 0.757 | 2.6 | 1.2 | 0.7 | 0.4 | 5.4 |
| 2018/2019 | אטלנטה | 76 | 9 | 17.5 | 0.419 | 0.389 | 0.712 | 2.6 | 1.1 | 0.6 | 0.4 | 7.4 |
| 2019/2020 | אטלנטה | 60 | 0 | 14.6 | 0.352 | 0.302 | 0.793 | 2.1 | 0.8 | 0.4 | 0.4 | 5.0 |

| קריירה |  | 1,541 | 983 | 30.1 | 0.435 | 0.371 | 0.798 | 4.3 | 3.1 | 1.0 | 0.6 | 16.7 |
| אולסטאר |  | 7 | 5 | 18.0 | 0.477 | 0.375 | 0.600 | 2.6 | 1.9 | 0.9 | 0.1 | 10.1 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 1998/1999 50 משחקים בלבד
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | טורונטו | 3 | 3 | 39.7 | 0.300 | 0.100 | 0.871 | 6.0 | 6.3 | 1.0 | 1.3 | 19.3 |
| 2001 | טורונטו | 12 | 12 | 44.9 | 0.436 | 0.410 | 0.784 | 6.5 | 4.7 | 1.7 | 1.7 | 27.3 |
| 2005 | ניו ג'רזי | 4 | 4 | 44.8 | 0.365 | 0.316 | 0.861 | 8.5 | 5.8 | 2.3 | 0.0 | 26.8 |
| 2006 | ניו ג'רזי | 11 | 11 | 40.9 | 0.463 | 0.241 | 0.796 | 7.0 | 5.3 | 1.8 | 0.5 | 29.6 |
| 2007 | ניו ג'רזי | 12 | 12 | 40.6 | 0.396 | 0.389 | 0.693 | 6.8 | 5.3 | 0.9 | 0.6 | 22.3 |
| 2010 | אורלנדו | 14 | 14 | 34.4 | 0.402 | 0.235 | 0.826 | 4.2 | 2.3 | 0.9 | 0.2 | 15.5 |
| 2012 | דאלאס | 4 | 0 | 26.8 | 0.293 | 0.300 | 0.750 | 5.5 | 0.3 | 1.2 | 0.5 | 8.3 |
| 2014 | דאלאס | 7 | 0 | 27.1 | 0.456 | 0.484 | 0.786 | 3.6 | 2.4 | 0.4 | 0.3 | 12.6 |
| 2015 | ממפיס | 11 | 0 | 17.8 | 0.403 | 0.250 | 0.889 | 4.3 | 1.0 | 0.6 | 0.2 | 6.3 |
| 2016 | ממפיס | 4 | 4 | 22.8 | 0.455 | 0.700 | 1.000 | 3.8 | 1.3 | 0.5 | 0.3 | 11.3 |
| 2017 | ממפיס | 6 | 6 | 32.5 | 0.476 | 0.400 | 1.000 | 3.3 | 1.5 | 0.3 | 0.0 | 9.2 |

| קריירה |  | 88 | 66 | 34.5 | 0.416 | 0.338 | 0.796 | 5.4 | 3.4 | 1.1 | 0.5 | 18.1 |
הערות שוליים

1 2  שרון דוידוביץ', 10 המטביעים הגדולים בהיסטוריה, באתר ynet, 9 באוגוסט 2014
↑  Mike Walsh, Re-Ranking the NBA's Best Dunkers of All Time, Bleacher Report (באנגלית)
↑  Mike Bitanga, Vince Carter: The Greatest Dunker of All Time, Hardwood and Hollywood, ‏2014-02-11 (באנגלית)
↑  Suns, Magic Complete Six-Player Trade באתר ה-NBA.
↑  קרטר חותם על חוזה בסקרמנטו, באתר הקבוצה, 10 ביולי 2017
↑  קרטר חותם על חוזה באטלנטה, באתר הקבוצה, 24 באוגוסט 2018
↑  השחקן הכי ותיק בהיסטוריה: וינס קרטר סיכם לעונה נוספת באטלנטה, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2019
↑  אחרי 22 עונות ובגיל 43: וינס קרטר הודיע על פרישה מכדורסל, באתר וואלה, 25 ביוני 2020
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - סידני (2000) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 סטיב סמית' •  5 ג'ייסון קיד •  6 אלן יוסטון •  7 אלונזו מורנינג •  8 טים הארדוויי •  9 וינס קרטר •  10 קווין גארנט •   11 וין בייקר •  12 ריי אלן • 13 אנטוניו מקדייס •  14 גארי פייטון • 15 שריף עבדור-רחים • מאמן: רודי טומג'נוביץ' |  1  •  2  •  3  •  4 סטיב סמית' •  5 ג'ייסון קיד •  6 אלן יוסטון •  7 אלונזו מורנינג •  8 טים הארדוויי •  9 וינס קרטר •  10 קווין גארנט •   11 וין בייקר •  12 ריי אלן • 13 אנטוניו מקדייס •  14 גארי פייטון • 15 שריף עבדור-רחים • מאמן: רודי טומג'נוביץ' | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810948104805606  ISNI: 0000 0000 9810 887X  LCCN: n00102619  VIAF: 145369612   WorldCat (עם VIAF): 145369612
חיים יהודה אברהם

| --- | --- |
 כינוי:  בכור אליעזר
 פטירה:  13 בדצמבר 1848 י"ח בכסלו ה'תר"ט
 מקום קבורה:  אזמיר
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1848 
 תפקידים נוספים:  דיין
 חיבוריו:  אחי וראש
 אב:  רבי יהושע אברהם יהודה
 
הרב חיים יהודה אברהם או רחמים חיים יהודה אברהם או בכור אליעזר (נפטר ב-13 בדצמבר 1848, י"ח בכסלו ה'תר"ט) היה אב בית דין, דרשן דיין ופוסק שחי ופעל באזמיר. ספרו, שו"ת אחי וראש, מצוטט רבות בדברי האחרונים.
ביוגרפיה

נולד באזמיר לרבי יהושע אברהם יהודה, מחבר "ספר עבודת משא". למד בישיבת בית יעקב רבי, יחד עם רבי חיים פאלאג'י, שהעיד על כך שהיו חברים קרובים: ”ומאז ועד עתה זה דרכו דרך הקדש להיות אהבתו עמי, וגדולה אהבה אשר יאהבני אישי ותמיד כל היום היה מבקש הנאתי ותועלתי...” (חלקם בחיים, דרוש ו') במשך כ-17 שנה. בישיבה למד שבעה ימים בשבוע, אליבא דהלכתא "ולרבות הלילות". למשך כשנתיים כיהן כראש הישיבה. היה סגפן, והתענה תעניות רבות, וביניהם לימודי ל"ו שעות. כיהן כדיין בעיר, וכתב כמה ספרים, שהיו כולם למאכולת אש, ואחיו, רבי ישראל בנימין, הוציא לאור את כתביו מהמעט שנותר מהם ברשותו. היה דרשן ותיק, ורבים מדרושים שנשא נדפסו בסוף ספרו "אחי וראש".
ספרו נחשב בתשובות האחרונים, והם מביאים אותו רבות בספריהם, וביניהם:ר' אליהו ילוז ממרוקו בספר יש מאין, רבי דוד פיפאנו, רבי דוד ועקנין מטבריה בספר חיים ביד להרב חיים פאלאג'י, רבי עובדיה הדאיה והרב עובדיה יוסף, שמביאו עשרות פעמים בחיבוריו
נפטר באזמיר בי"ח בכסלו ה'תר"ט ונקבר בה. על מצבתו נרשם:
ברוך הגוזר
במר אבכה ובציר צירים :ולב יכאב
במסתרים :אף יצריח:
ואחגור שק בראש קרחה וקול שירים
וקול שמחה :אב יבריח:
ואתחלחל עלי אבי :אשר גבהו כמו
לביא :גם משגיח:
בתוך עדן תחדתו :עלי אור צח ת"שיתהו
שם יפריח:
הוא אדוני עט'ר מעלת הרב השלם הדיין
המצוין כמוה'רר רחמים חיים יהודה
אברהם דמתקרי בכור אליעזר זלה"ה
ב"ש ביום י"ח לחדש כסלו שנת
5609 תנצ"בה
בעל ספר אחי וראש.
ביוגרפיה > צאצאיו

בנו היה הגביר רבי נסים יהושע אליעזר, שנדב את הכסף להוצאת ספרו של אביו, ובתו הייתה רבקה, שהתאלמנה מרבי יוסף אמאדו, בנו של רבי יעקב אמאדו שנפטרה בז' באייר התרס"ד.
ספרו

ספר אחי וראש (שאלוניקי תרי"א) - בנושאים יורה דעה, אבן העזר וחשן משפט על סדר הטור, ובסופו דרושים, ביניהם גם לשבת תשובה, לשבת זכור, לנישואין, להספד ולשבת הלבשה. את הספר הביא לדפוס אחיו, רבי רפאל ישראל בנימין אברהם, ומשום כך הוא נקרא בשם זה. טעם נוסף לקריאת הספר "חיים וראש", הוא שבראשי תיבות (הפוכים), המילה הראשונה היא - יהודה חיים אברהם. לספר הסכמות מרבי יהושע אברהם קריספין ומהרב הכולל, רבי חיים פאלאג'י.
לקריאה נוספת

אחי וראש, הקדמה.
ש׳ וואנונו, אנציקלופדיית ארזי הלבנון, ערך רבי חיים יהודה אברהם.
א’ יערי, הדפוס העברי באזמיר - ארשת, א, תשי"ט, עמ’ 146.
הערות שוליים

↑  במשפחות ספרדיות רבות וכן מעט מיחידי קהלות אשכנז, איטליה ופולין אין שם משפחה קבוע כי אם הם נקראים "מאב לבן או "די פאדרי אה איז'ו" כלומר שכינוי הבן הוא השם הפרטי של האב וכן הלאה למשל: בנו הבכור של ר' חיים בן שבתאי (המהרח"ש) נקרא שבתי חיים. ודון מינה ואוקי באתרין
↑  (שאלוניקי 1846)
↑  אחי וראש, הקדמת המאורות הגדולים
↑  רבי חיים פאלאג'י, חלקם בחיים דרוש ו' להספד
↑  סימן י"ט
↑  שו"ת נושא האפוד סימן כח
↑  שו"ת וידבר דוד חושן משפט סימן ח
↑  למשל: סימן א, סימן ל"ו, סימן צ"ב
↑  למשל: שו"ת ישכיל עבדי חלק ב - אבן העזר סימן ג, שו"ת ישכיל עבדי חלק ב - חושן משפט סימן ד
↑  למשל: שו"ת יביע אומר חלק ו - יורה דעה סימן כח, שו"ת יביע אומר חלק ז - אבן העזר סימן ו, שו"ת יביע אומר חלק ח - אבן העזר סימן ט, שו"ת יביע אומר חלק ח - אבן העזר סימן יב ועוד.
↑  מאגר מידע של קברי יהודים באזמיר, טורקיה, באתר jewishturkstones.tau.ac.il, מצבה מספר 46, תמונת מצבתו
↑  יש לציין שא' פריימאן, מצבות רבני וחכמי אזמיר, בתוך ענייני ש"צ, עמוד 149 כתב נוסח שגוי של המצבה.
↑  https://jewishturkstones.tau.ac.il/data?, רבקה אלמנת יוסף אמאדו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519125605171  ISNI: 0000 0000 5236 8246  LCCN: nr93007904  VIAF: 14639894   WorldCat (עם VIAF): 14639894 
שער ספר אחי וראש (שאלוניקי תרי״א)
טולמור דיו

| --- | --- |

 סוג:  ויסקי
 אחוז אלכוהול:  40
 יצרן:  William Grant & Sons
 מוצא:  אירלנד אירלנד
 מועד הכנה ראשוני:  1829
 צבע:  זהוב
טולמור דיו (באנגלית: Tullamore Dew) הוא ויסקי בלנדד אירי. טולמור דיו זוקק לראשונה בשנת 1829 בעיירה טולמור שבמחוז אופאלי (באנגלית: Offaly) במרכזה של אירלנד. השם מורכב משם העיר בה זוקק הוויסיקי לראשונה וראשי התיבות - Dew של שמו של המנהל והבעלים הראשונים, Daniel E Williams של המזקקה.
מותגים שונים של המזקקה זכו בפרסים שונים, בין השאר:
טולמור דיו הבסיסי: מדליית זהב בשנים 2003 ו-2006, וגביע בשנת 2005 (International Spirits Challnge)
טולמור דיו בן 12 שנה: מדליות זהב בשנים 1999, 2000, 2001, 2003, 2004 ו-2006, ובפרסים נוספים (תערוכות שונות).
חוק גלאס-סטיגל

| --- | --- |
סמל ארצות הברית

 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 
חוק גלאס-סטיגל נחקק בשנת 1933 וייסד את התאגיד הפדרלי לביטוח פקדונות (FDIC) בארצות הברית. החוק ייסד רפורמות בבנקאות. מטרת חלקן הייתה לווסת ספקולציות במניות. חלק מהרפורמות היו בחקיקה, וכללו לדוגמה תקנה פדרלית שהסמיכה את הבנק הפדרלי להגביל את גובה הריבית שבנקים יכולים לגבות על חוב (Regulation Q).
תקנה זו בוטלה בשנת 1980 על ידי החוק להסרת הפיקוח של הבנק הפדרלי על מוסדות פיננסיים (Depository Institutions Deregulation and Monetary Control Act). חוק זה קבע כי בנקים יכולים לקבוע באופן עצמאי את הריבית על הפקדות והלוואות. משמעות קביעה זו הייתה שחוק זה הפך את מחירו של הדולר האמריקאי לנגזרת של פעילות השוק החופשי, ללא פיקוח.
חוק גלאס–סטיגל כלל תקנות שאסרו על חברה שהחזיקה בבנק להחזיק בחברות פיננסיות אחרות מתוך ניגוד עניינים. תקנות אלו בוטלו ב-1999 על ידי חוק גראם-ליצ'-בליילי (אנ'). חוק זה נחקק בקונגרס האמריקאי ברוב של 346 מול 86 בבית הנבחרים, זאת לפני שנשלח לוועדת החקיקה של בית הנבחרים. הצעת החוק הסופית הוגשה על ידי שתי מפלגות הבית. תוצאות ההצבעה על חוק גראם-ליצ'-בליילי היו: סנאט: 90 בעד, 8 נגד, 1 נמנע; בית הנבחרים: 362 בעד, 57 נגד, 15 נמנעו. החוק נחתם על ידי הנשיא המכהן ביל קלינטון.
רקע

הסנטור הדמוקרטי מווירג'יניה, קרטר גלאס, והסנטור הדמוקרטי מארקנסו, ג'וזף ט. רובינסון אשר לקחו תחת חסותם את הצעת החוק שהפכה לחוק גלאס-סטיגל, מספרים:
מר גלאס: כאן [פסקה 21] אנחנו מונעים מהבנקים הפרטיים הגדולים, אשר עוסקים בהשקעות, מלקבל הפקדות. אנחנו מפרידים אותם מהבנקים שעוסקים בהפקדות.
מר רובינסון: מזה משתמע שאם הם מעוניינים לקבל הפקדות הם חייבים להפריד את המוסדות למטרה זו? [להקים בנק נפרד להשקעות ובנק נפרד להפקדות].
מר גלאס: כן.
בית המשפט אף דחה את הטיעון שניתן להתייחס אל בנק ואל חברת ההחזקות שלו כישות אחת למטרות שמצוינות בפסקאות 16 ו-21. בית המשפט מציין בקביעתו כי חוק גלאס-סטיגל מציין את ההפך:
למרות שבית המשפט העליון קבע בפסק הדין של "מועצת נגידי הבנק הפדרלי נגד המוסד לחברות השקעות" כי פסקה 21 אינה מתייחסת לבנק ולחברות הבת שלו, אנחנו בדעה שמסקנת בית המשפט אודות פסקה 21 וסניפי חברות האחזקה ניתנת ליישום במקרה זה. כלומר, התוכנית הפדרלית לביטוח פקדונות לא מאמינה כי היא תהיה אחראית להרחבת האיסורים של פסקה 21 בחוק גלאס-סטיגל, כך שיחולו על חברות בת של בנקים שאינם חברים בבנק הפדרלי של ארצות הברית אך מבוטחים. למרות זאת, התוכנית הפדרלית לביטוח פקדונות מתכוונת להמשיך ולפקח מקרוב על התפתחויות הקשורות לפעולות ניירות הערך של חברות הבת של הבנק.
שני חוקים נפרדים בארצות הברית נודעים כחוק גלאס-סטיגל. שני החוקים היו ניסיון של ממשלת ארצות הברית להתמודד עם קריסתם של בנקים מסחריים אמריקאיים בתחילת 1933. רבים מהמחקרים ההיסטוריים והכלכליים משייכים את קריסת הבנקים לבעיות כלכליות שהגיעו בעקבות המשבר הכלכלי בוול סטריט של 1929. עם זאת, קריסת מערכת הבנקאות האמריקאית בשנת 1933, שהגיעה 3 וחצי שנים מאוחר יותר, היו רק בחלקן תוצאה של משבר שוק המניות של 1929.
הנשיא הרפובליקני הרברט הובר הפסיד בבחירות בנובמבר 1932 לפרנקלין דלאנו רוזוולט, אבל המנהלה שלו לא עזבה את המשרדים עד מרץ 1933. מנהלתו של הובר והמנהלה החדשה של רוזוולט לא תקשרו ביניהן ולא תיאמו פעילות כדי לעצור את משיכת היתר של הציבור מבנקים בדטרויט, מישיגן בינואר 1933, בנקים שהיו בבעלות משפחת פורד. יו"ר הבנק הפדרלי של ארצות הברית יוג'ין מאייר היה גם הוא חסר אונים.
שני החוקים נלקחו תחת חסותם של חבר הסנאט קרטר גלאס, שהיה בעבר שר האוצר בממשלת ארצות הברית תחת וודרו וילסון, וחבר הקונגרס הנרי ב. סטיגל, יו"ר ועדת הקונגרס לענייני בנקאות ומטבע.
רקע > תקציר שירותי המחקר של הקונגרס

במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 קשה היה להבדיל בין בנקאים וסוכני ניירות ערך. כתוצאה מכך, בזמן השפל הגדול אחרי 1929, הקונגרס האמריקאי בחן את השילוב בין בנקים מסחריים ובנקים להשקעות בשנות ה-20. שימועי הקונגרס חשפו ניגודי עניינים והונאות בחלק מפעולות ניירות הערך של מוסדות הבנקאות. חוק גלאס-סטיגל שם מחסום ברור בפני שילוב בין פעולות פיננסיות אלו.
חוק גלאס-סטיגל השני

החוק הועבר ב-16 ביוני 1933, ונקרא באופן רשמי "חוק הבנקאות של 1933". החוק הביא להפרדת הבנקים לפי סוג הבנקאות שהם מקיימים - בנקאות מסחרית או בנקאות השקעות - ולהקמת התאגיד הפדרלי לביטוח פקדונות.
מהשפעות החוק:
חוקי הבנק הפדרלי בנוגע לפיקוח על ריבית על אג"ח מסחריות עברו ליברליזציה.
יותר מ-750 מיליון דולר משווי הזהב שבידי הבנק הפדרלי הפכו זמינים לשימוש להלוואות לעסקים ותעשייה שנזקקו לאשראי.
השפעה על מדינות נוספות

לחוק גלאס-סטיגל הייתה השפעה על מערכות פיננסיות של מדינות אחרות: סין הפרידה בין בנקים מסחריים ובנקים להשקעות.
בישראל, בשנת 2005, אושרה רפורמת בכר. עיקרי הרפורמה היו סיום הבעלות של הבנקים על קופות הגמל וקרנות הנאמנות, עידוד התחרות בתחומי השקעות אלה, הגברת התחרות בתחום החסכון הפנסיוני והגברת הגיוון של אמצעי המימון במשק. זאת במטרה ליצירת תחרות לתחומים המוצעים על ידי הבנקים.
ביטול החוק

ביטול החוק היה במספר שלבים:
החוק להסרת הפיקוח של הבנק הפדרלי על מוסדות פיננסיים שנחקק ב-1980.
כלל הבנקים היו מחויבים לחוקי הבנק הפדרלי.
לבנקים ניתנה הרשאה להתמזג.
הוסרה השפעתו של הבנק הפדרלי בקביעת שער הריבית על חשבונות חיסכון.
הביטוח על הפקדות בחברות אשראי ובנקים גדל פי 2.5.
חברות אשראי ובנקים להשקעות הורשו להציע חשבונות עובר ושב.
מוסדות יכלו קבוע את גובה הריבית על-פי רצונם וללא פיקוח ממשלתי.
חוק גארן וסט. ג'רמיין לגבי מוסדות פיננסיים שנחקק ב-1982 (אנ') הסיר את הפיקוח על מוסדות ההלוואה והחיסכון, ביניהם מוסדות העוסקים במשכנתאות. החוק הוא מהגורמים שתרמו למשבר ההלוואות והחסכונות האמריקאי בסוף שנות ה-80.
ביטול החוק > חוק גראם-ליצ'-בליילי

הצעת החוק אשר ביטלה סופית את חוק גלאס-סטיגל הוצגה לסנאט על ידי פיל גראם, רפובליקני מטקסס, ועל ידי ג'יימס ליצ' הרפובליקני ב-1999. הצעות החוק נתקבלו ברוב רפובליקני בסנאט54-44, וברוב של 343-86 בבית הנבחרים. אחרי ההצבעה בנובמבר 1999 הועבר החוק לוועידת החקיקה כדי לעמוד על ההבדלים בין הצעות החוק השונות שהועלו בסנאט ובבית הנבחרים. ביל קלינטון חתם על החוק הסופי, שעבר בתמיכת שתי המפלגות ולכן היה מוגן יחסית מווטו: 362-57-15 בבית הנבחרים ו-90-8-1 בסנאט.
תעשיית הבנקאות ביקשה את ביטולו של חוק גלאס-סטיגל מאז שנות ה-80. ב-1987 הכינה רשות המחקרים של הקונגרס דו"ח שחקר אם לשמר או לבטל את חוק גלאס-סטיגל.
ביטול החוק נתן לבנקים מסחריים כמו סיטיגרופ, הבנק המסחרי הגדול ביותר בארצות הברית לפי נכסים, לסחור בנכסים כמו הלוואות, לערוב לחובות ולהקים קרנות אשראי להשקעות, שיקנו את ניירות הערך הללו. לסיטיגרופ (שאז נקראה סיטיקורפ) היה תפקיד עיקרי בביטול החוק. החברה התאחדה עם התאגיד הפיננסי קבוצת טרבלרס שנה קודם לכן, והשתמשה בנקודות תורפה בחוק גלאס-סטיגל שנתנו לה פטור זמני ואיפשרו את האיחוד.
עם שדולה שהוביל רוג'ר לוי, "התעשיות הפיננסיות, תעשיות הביטוח והנדל"ן יחדיו הן התורמות הגדולות ביותר לקמפיין והמממנות הגדולות ביותר של השדולה מכל הסקטורים העסקיים [ב-1999]. הן הוציאו יותר מ-200 מיליון דולר לשדולה בנושא ב-1998, לפי המרכז לפוליטיקה אחראית..." תעשיות אלו הצליחו במאמציהן שנפרשו על שני העשורים האחרונים לבטל את חוק גלאס-סטיגל.
ביטול החוק > הטענות בעד שימור חוק גלאס-סטיגל (כפי שנכתבו ב-1987)

ניגודי עניינים בנוגע לריבית יקבעו את מדינות הענקת האשראי כהלוואה ואת השימוש באשראי כהשקעה, מה שיגרום לזילות של החוק.
בנקים לחסכונות יהיו בעלי כוח פיננסי רב, על ידי שליטתם בהון פרטי ועסקי; על היקף ההון שבידיהם להיות מוגבל, על מנת ליישם תחרותיות וחוסן לשם יצירת שוק הלוואות והשקעות.
פעולות בניירות ערך יכולות להיות בעלות סיכון ולהוביל להפסדים בקנה מידה גדול. הפסדים כאלה יכולים לאיים על שמן הטוב של הפקדות בבנק. בתורה, הממשלה מבטחת הפקדות ויהיה עליה להוציא הון רב אם בנקים לחסכונות יקרסו כתוצאה מנפילת ערכם של ניירות ערך.
על מוסדות העוסקים בניירות ערך להתנהל בסיכון נמוך להון שברשותם. מכאן, שעל המנהלים של הקרנות אין לעסוק בהימורים כלכליים הנוגעים לעסקי ניירות ערך. דוגמה לכך היא קריסת קרנות הנדל"ן שמומנו על ידי חברות אחזקה בבנקים בשנות ה-70 וה-80.