stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גומחה אקולוגית
הגדרת הגומחה

בראשית המחקר האקולוגי הוגדר בית גידול כסביבה האופיינית למין מסוים. במהרה הבחינו אקולוגים כי הגדרה זו אינה מספקת, וכי כדי לחקור לעומק את המערכת האקולוגית יש להגדיר את מיקומו של המין, לא רק במובן הפיזי (בית גידול), אלא גם ביחס למינים אחרים – ביחסי הגומלין עימם, וביחס לסביבה – התנאים והמשאבים הנדרשים למחייתו והתרבותו. לכן, בתחילה הגדירו גומחה אקולוגית ככלל המאפיינים האקולוגיים וצרכי ההישרדות והרבייה של מין מסוים. הגדרה זו כוללת את כל הגורמים האביוטיים – התנאים והמשאבים, והביוטיים – יחסי הגומלין עם מינים אחרים, שמין זה דורש או מקיים, וכן זמנים בהם הוא מתקיים (זמני נביטה, תרדמה, עונות רבייה וכדומה) ונתונים דמוגרפיים של אוכלוסיית המין (כגון שיעורי לידה ותמותה). כפי שקל לראות הגדרה זו כה כוללנית, עד שאינה שימושית. הגדרות נוספות התפתחו, אך גם הן היו מעורפלות למדי, והיה קשה להשתמש בהן לצורכי המחקר האקולוגי. למרות העירפול, הגדרות אלה עדיין משמשות במקרים מסוימים להסבר מושג הגומחה.
דוגמה לאבולוציה מתכנסת של גומחות אקולוגיות דומות: עזניית הנגב ממשפחת הנציים וקונדור האנדים ממשפחת הקונדוריים פיתחו הרגלים דומים מאוד עקב גומחה דומה ביבשות נפרדות.
הגומחה על-פי הצ'ינסון

מרחב רב-ממדי שבו מתקיים המין. המרחב מוגדר על פי התנאים, המשאבים, זמני הפעילות ויחסי הגומלין שהפרטים של המין מקיימים עם סביבתם. ההגדרה המקובלת ביותר בקרב אקולוגים כיום למושג גומחה, היא זו שהציע האקולוג ג'ורג' הצ'ינסון. על פי תפישה זו, יש להתייחס לכל גורם כציר או ממד במרחב, אשר חלק ממנו מאפשר את הישרדותו והתרבותו של המין. נוצרת, אם כן, מערכת צירים של גורמים. התחומים המאפשרים את קיומו של המין יוצרים נפח רב ממדי המגדיר את תחומי הגומחה. למרות שבאופן גרפי ניתן להציג רק שלושה ממדים של הגומחה, באופן תאורטי הגומחה היא אוסף של ממדים רבים שכל אחד מהם מייצג גורם סביבתי. במודל מורכב יותר של גישה זו מתייחסים גם למידת הצלחתו של מין בכל תחום מתחומי הגומחה.
מתוך גישה זו, ניתן לחלץ גרסה מופשטת יותר להגדרת הגומחה: גומחה היא תחומי התנאים, המשאבים והזמנים בהם מין מסוים יכול להתקיים. ניתן לראות שהגדרה זו לא כוללת התייחסות ישירה לגורמים ביוטיים, דהיינו ליחסי הגומלין של המין עם אורגניזמים אחרים.
הגומחה על-פי הצ'ינסון > גומחה בסיסית וגומחה ממומשת

על-אף שההגדרה לא מתייחסת ליחסי גומלין ישירות, הצ'ינסון כלל בהגדרתו את הגורם החשוב הזה. הוא עשה זאת על ידי הבחנה בין גומחה בסיסית לגומחה ממומשת.
גומחה בסיסית (theoretical niche) זהה בהגדרתה להגדרת הגומחה והיא למעשה הגומחה הפוטנציאלית של המין. זוהי הגומחה שהייתה מוגדרת למין אם היה נתון במערכת אקולוגית היפותטית נטולת השפעות מצד מינים אחרים. במילים אחרות, זוהי הגומחה ללא גורמים ביוטיים – ללא יחסי גומלין. גומחה ממומשת (realized niche) לעומתה, היא הגומחה בפועל. במקרה זה הגומחה הבסיסית מצטמצמת בעקבות השפעתם של אורגניזמים אחרים. יחסי הגומלין, אם כן, הם הקובעים את הגומחה הממומשת של המין. לדוגמה, נניח שמין א', יכול לחיות בטווח טמפרטורות שבין 20 מעלות צלזיוס ל-40 מעלות. אלו תחומי הטמפרטורה של הגומחה הבסיסית שלו. אך ייתכן וישנו טורף שהטמפרטורה האופטימלית למחייתו היא בטווח של 30–40 מעלות צלזיוס, אשר ניזון ממין א'. במקרה כזה, רמת הישרדותו של מין א' בטווח הטמפרטורות שבין 30 ל-40 מעלות תפחת, וגומחתו תצטמצם. הגומחה המצומצמת הנוצרת היא הגומחה הממומשת של מין א'. יש לשים לב שהגומחה הממומשת כוללת גם את הטמפרטורות 30–40 מעלות (בהן הטורף מתקיים), ומין א' מתקיים בטווח זה, אך ברמה נמוכה הרבה יותר מבגומחה הבסיסית. במילים אחרות, אם רמת הישרדותו בגומחה הבסיסית הייתה דומה בכל הטמפרטורות, הרי שבגומחה הממומשת יתקיימו פרטים רבים יותר בטווח שבין 20 ל-30 מעלות מאלה שיתקיימו בטווח של 30–40 מעלות.
הגומחה על-פי הצ'ינסון > גומחה בסיסית וגומחה ממומשת > אנומליה של גומחות

הוזכר כי בדרך כלל הגומחה הממומשת קטנה יותר מהגומחה הבסיסית. ישנו יוצא מן הכלל, והוא מקרה של יחסי מקור-מבלע. ביחסי מקור-מבלע ישנן שתי אוכלוסיות: באחת, אוכלוסיית המקור, ישנו מספר רב יותר של פרטים הנולדים בפרק זמן מסוים, מאשר פרטים המתים בפרק זמן זהה. בשנייה, אוכלוסיית המבלע, ישנו מספר רב של מתים מנולדים בפרק זמן מסוים. נראה כי התנאים בסביבתה של אוכלוסיית המבלע אינם מתאימים לה. אז כיצד אוכלוסייה זו ממשיכה לשרוד ולא נכחדת? פרטים רבים מאוכלוסיית המקור מהגרים אל אוכלוסיית המבלע דרך קבע, וכך "מחזיקים" את האוכלוסייה בחיים. מכאן שלמרות שגומחתה הבסיסית של אוכלוסיית המבלע לא כוללת את תחום התנאים והמשאבים שבסביבה בה היא חיה, הגירה מאוכלוסייה שכנה מאפשרת את הישרדותה. הגירה זו קובעת למעשה את תחומי הגומחה הממומשת של האוכלוסייה, אשר רחבים מתחומי הגומחה הבסיסית.
הגומחה ובית הגידול

קשה להגדיר את היחס שבין בית הגידול לגומחה. מחד גיסא, בבית גידול אחד אנו מוצאים מינים רבים. לכל אחד מהמינים גומחה האופיינית לו ושבה הוא מתקיים. לא נמצא באותו בית גידול שני מינים בעלי גומחה זהה לחלוטין. זאת על פי עקרון הדחיקה התחרותית, הקובע ששני מינים שהתנאים והמשאבים הדרושים לקיומם (תחומי הגומחה) דומים יתר על המידה ונמצאים זה במחיצת זה, יקלעו לתחרות כה עזה שתוביל להכחדתו של אחד מהם.
מאידך גיסא, גומחתו של מין מסוים כוללת תמיד את מימד בית הגידול – מיקומו של המין במרחב אשר מאפשר לו לשרוד. כך שלמרות שבית הגידול כולל גומחות, גם הגומחה כוללת את בית הגידול ולא ניתן להצביע על היררכיה ביניהם.
ראו גם

אקסטרמופילים - חיידקים שלמדו לנצל גומחות אקולוגיות בהן כמעט ואין כל יצור אחר.
אבולוציה מתכנסת
חברה אקולוגית
הערות שוליים

1 2  Pocheville, Arnaud (2015). "The Ecological Niche: History and Recent Controversies".  In Heams, Thomas; Huneman, Philippe; Lecointre, Guillaume;  et al. (eds.). Handbook of Evolutionary Thinking in the Sciences. Dordrecht: Springer. pp. 547–586. ISBN 978-94-017-9014-7.
| אקולוגיה |
| --- | --- | --- |
| תת-תחומים | אקולוגיה התנהגותית |  |
| רמות ארגון | אורגניזם • אוכלוסייה • חברה • מערכת אקולוגית • ביומה • ביוספירה • פרט |  |
| יחסי גומלין | טריפה • תחרות • קניבליזם • הדדיות • טפילות • פרזיטואידיות |  |
| תהליכים | אבולוציה • סוקצסיה • הכחדה • גמישות פנוטיפית • פירוק |  |
| מושגי יסוד | כושר נשיאה • גומחה אקולוגית • בית גידול • גורם מגביל • מגוון ביולוגי • מארג מזון • מין פולש • גילדה • מין מהנדס סביבה • אקולוגיה - מונחים |  |
פורטל ביולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531423105171  BnF: cb119773286 (data)  GND: 4172405-7  LCCN: sh85091759  NKC: ph269123 
קוליברי יונק צוף מפרח ובתמורה מאביק אותו. מספר עופות קטנים דומות בעלי אבולוציה מתכנסת חיים באופן דומה כמו הצופיתיים, הטנגריים והדבשניים, אף שאינם קרוביו.
נקאי אילתי מנקה קיסר. תפקידו האקולוגי של הנקאי נחוץ ליעילותם של שוכני שונית אחרים, מאחר שהוא מנקה אותם ממחלות וטפילים. בהיעדרו חלק מהדגים יחלו במהירות.
הצגה של הגומחה על פי גישתו של הצ'ינסון במימד אחד, שניים ושלושה ממדים. תחומי הגומחה מיוצגים בכתום, והגורמים הסביבתיים בצירים.
גלוסאטור

דקרטלים עם Glossa ordinaria
גלוֹסָאטוֹריִם (מן היוונית: γλῶσσα ‏ (glossa) - ניב, שפה; במקור - הסבר למילה שאינה מובנת) היו משפטנים (דוקטורים למשפטים או הלומדים באוניברסיטה) שעסקו במשפט הרומי לפי המסורת שפותחה באוניברסיטת בולוניה. האסכולה הזאת הייתה נפוצה באיטליה, צרפת וגרמניה בין המאות ה-11 ו ה-13.
סך כל העבודות של האסכולה אוחדו על ידי אקורסיוס ל"Glossa ordinaria": פרשנות כוללת לאינסטיטוציות יוסטיניאנוס.
היסטוריית האסכולה

ראשון הגלוסאטורים היה אירנריוס שחקר את קורפוס יוריס קיוויליס כשהוא היה החוקר הראשון של חלקו העיקרי: הדיגסטה - אוסף דעות והפסיקות של משפטנים רומיים ב-50 כרכים.
גלוסאטורים הביאו את כלל מקורותיו של יוסטיניאנוס לצורה הנוחה לקריאה באותה העת למחקר. הם אלו שקבעו קריאה אחידה של מקורות (lectio vulgata) ועסקו בהסדרת תוכנם. העבודה הזאת שימשה משפטנים עד למאה ה-19.
הגלוסאטורים היו סכולסטים והתייחסו לקורפוס יוריס קיוויליס וראו בו ratio scripta. הדבר היה זהה למבט תאולוגים על תנ"ך והתבוססות פילוסופים באותה העת על כתביו של אריסטו. הם ניסו לפתח את תוכן הקורפוס בעזרת דיאלקטיקה מימי הביניים ללא התייחסות להקשר ההיסטורי שבו וניסו לקרב מושגים ותופעות רומא העתיקה לאלו של ימיהם.
הגלוסאטורים היו תאורטיקנים טהורים ולא עסקו בשיפוט מעשי. למרות זאת ואולי בעקבות הגישה, דעת הפרשנים גברה על חוקי הקורפוס עצמם והגיעו עד למצב כי בתי משפט בגרמניה לא קראו את הקורפוס עצמו והחלטות התקבלו על סמך המשפט: "quod non agnoscit glossa, non agnoscit curia" ("מה שאינו מוכר לגנוסה אינו מוכר לבית המשפט").
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531316305171  BnF: cb12357354f (data)  LCCN: sh85055329
דו (מחוז)

דו (בצרפתית: Doubs, בארפיטנית Dubs) הוא מחוז בצרפת בחבל פראנש-קונטה הקרוי על שם הנהר דו. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. ב-1816 מונבליאר סופחה למחוז. בירת דו היא בזאנסון.
דוד רוזין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 במאי 1823 אולסנו, רפובליקת פולין 
 פטירה:  31 בדצמבר 1894 (בגיל 71) ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מעסיק:  בית המדרש לרבנים בברסלאו 
 
דָּוִד רוֹזִין (בגרמנית: David Rosin; 27 במאי 1823 –  31 בדצמבר 1894) היה תאולוג יהודי גרמני מרוזנברג (אנ'), שלזיה (כיום אולסנו בפולין).
לאחר שקיבל את חינוך מוקדם מאביו, שהיה מורה בעיירת הולדתו, הוא למד בישיבה בקמפנו, מיסלוביצה (תחת דוד דויטש) ופראג (תחת שלמה יהודה רפפורט); אך, ברצונו לקבל חינוך רגיל בבית ספר, נסע לברסלאו, שם החל ללמוד בגימנסיה, וסיים את לימודיו ב-1846. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטאות ברלין והאלה (Ph.D.‏ ב-1851) ועבר את הבחינה שלו כמורה עבור הגימנסיה. בשובו לברלין, לימד בבתי ספר פרטיים שונים, עד שמיכאל זקש, שעמו היה תמיד בקשר של חברות אינטימית, מינה אותו למנהל בית הספר הדתי שנפתח בעיר זו בשנת 1854. במקביל רוזין לימד דת לתלמידי בית הספר היהודי הרגיל. בשנת 1866 מונה ליורשו של מנואל יואל כפרופסור לדרשנות, וספרות הפרשנות ומדרש בבית המדרש לרבנים בברסלאו, תפקיד שמילא עד מותו.
כתביו

רוזין היה המחבר של:
"Abschiedswort: Berichte über die Jüdische Religionsschule" (מילת פרידה: דיווחים על בית הספר היהודי הדתי), Berlin, 1866;
"Ein Compendium der Jüdischen Gesetzeskunde aus dem 14. Jahrhundert" ("סיכום של לימודי משפט יהודיים מהמאה ה-14), Breslau, 1871 (על ספר החינוך);
"Ethik des Maimonides" (האתיקה של הרמב"ם) Breslau 1876;
"Meïr ben Samuel als Schrifterklärer," (הרשב"ם כמפרש כתבי הקודש), Breslau 1880;
"Reime und Gedichte des Abraham ibn Esra" (חרוזים ופיוטים מאת אברהם אבן עזרא), ב-5 חלקים, Breslau 1885-94
רוזין מפורסם בעיקר בזכות הפרסום המקיף שלו על פירושו של הרשב"ם (רבי שמואל בן מאיר, נכדו של רש"י) לחומש. הוא היה אחראי להנגיש את הפרשנות הייחודית הזו לציבור. הוא ניתח ביסודיות פרשנות זו, תוך ציטוט של כתבי יד זמינים. פירושו של רשב"ם מפורסם בהסברים הפשוטים שלו לחומש. ההסבר הפשוט הזה של החומש מכונה בעברית פשט. ללא עבודתו של רוזין, סביר להניח שפירושו של רשב"ם מעולם לא היה ידוע או מתפרסם, שכן כל כתבי היד של יצירתו הושמדו מאוחר יותר בזמן מלחמה.
הוא ערך את דרשותיו של מיכאל זקש (כרכים ב', ברלין, תרפ"ז), ופרסם את פירושו של הרשב"ם לחומש, עם הקדמה בעברית וניתוח השפה העברית, ברסלאו, תרנ"א. הוא פרסם גם את ניתוח הרשב"ם שלו בשפה הגרמנית. חיבור של רוזין על הפילוסופיה של אברהם אבן עזרא נערך לאחר מותו על ידי תלמידו המסור דוד קאופמן ופורסם ב"Monatsschrift" (כרכים xlii.-xliii.), כתב עת שלו תרם רוזין מדי פעם.
רוזין עשה את עבודתו הספרותית בדיוק מופתי בפרטים ובאהדה מושלמת עם נושאו. לתלמידיו הרבים הוא היה חבר ויועץ טוב לב. בגישתו הדתית הוא היה שמרן למהדרין, תלמידו האמיתי של מיכאל זקש (שהעריץ אותו); ובו בזמן הוא היה רחב אופקים וסובלני לדעותיהם של אחרים. בנו היחיד, היינריך רוזין, היה פרופסור לרפואה באוניברסיטת ברלין. קרוב משפחה אחר, אחיין, היינריך רוזין, היה פרופסור במחלקה למשפטים של אוניברסיטת פרייבורג.
הערות שוליים

ערך זה משלב טקסט מפרסום שנמצא כעת בנחלת הכלל: הערך ROSIN, DAVID: באנציקלופדיה היהודית (1901–1906) בעריכת איזידור זינגר וגוטהרד דויטש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267100505171  GND: 116627565  ICCU: RMSV078303  ISNI: 0000 0000 6633 1698  LCCN: n2004025022  NKC: zmp20201068888  NTA: 14314880X  VcBA: 495/250630  VIAF: 64762655   WorldCat (עם VIAF): 64762655
דונגל מק סלבאך

דונגל או דונגל מק סלבאך (באנגלית: Dúngal mac Selbaig - "דונגל בנו של סלבאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 723 עד שהודח מכסאו בשנת 726.
דונגל עלה לשלטון לאחר פרישת אביו סלבאך מכס המלוכה וכניסתו למנזר. דונגל הודח על ידי אאוכייד מק אכדאך מקנל נגאבריין (שבט נגבריין). אירוע זה מוזכר ב"דואן אלבאנאך" אולם שם צוין כי דונגל היה "חסר הרסן" וכי מלך שבע שנים.
לאחר הדחתו של דונגל בשנת 726, המשיך דונגל, כנראה, לשלוט בקנל לואיירן (שבט לואיירן). בשנת 731 שרף את טיירפרט בוייטרי (ככל הנראה טרברט שבקינטייר, על גדת לוך פיין).
על פי "דברי ימי אלסטר" בשנת 733 כבש את האי טורי וגירש ממנו את ברויד, בנו של אואנגוס מק פרגוסה, מלך הפיקטים. לאחר אירוע זה מצוין כי בשנת 734 נמלט דונגל לאירלנד, להימלט מאואנגוס, ואחיינו, מוירדאך מק איינבכלייג עלה לשלוט במקומו על שבט לוריין.
דונגל חזר לסקוטלנד בשנת 736 ונתפס על ידי אואנגוסה, יחד עם אחיו פרדאך, וככל הנראה שניהם הוצאו להורג על ידיו.
דגנית אליקים

| --- | --- |

דגנית אליקים, 2015
 לידה:  1977 (בת 47 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה, אוניברסיטת חיפה 
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.misscomposed.com
 
דגנית אליקים (נולדה ב-1977) היא פסנתרנית, מלחינה ואמנית סאונד ישראלית. יצירותיה מתעסקות באספקטים שונים של האינטראקציה בין האנושי והדיגיטלי. באמצעות כלים כגון קומפוזיציה אלגוריתמית ומחשבים כמבצעים מוזיקליים.
פרסים ומענקים

מענק מטעם הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, עבור אנסמבל בנות טיורינג 2014
פרס הפס-קול 2014, פסטיבל עכו
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים, 2011
מענק מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב עבור סוויטה אמהארית, 2006
מלגה דו שנתית מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, 2001-2003
מענק מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב עבור קוד/ה, 2015
מענק מטעם עיריית תל אביב עבור קוד/ה, 2015
תמיכה מטעם אקו"ם עבור Failing better (אלבום הבכורה), 2015
הערות שוליים

↑  המידע נמצא בארכיוני בית הספר ״רימון״
↑  ההצגה הזוכה בפסטיבל עכו: "גן העדן האבוד", באתר ynet, 14 באוקטובר 2014
↑  The Wire 389, Julian Cowley, July 2016
ד' בתמוז

ד' בתמוז הוא היום הרביעי בחודש העשירי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הרביעי בחודש הרביעי 
למניין החודשים מניסן. ד' בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
חגים ומועדים

יום טוב במגילת תענית על ביטול ספר הגזרות, ספר חוקים צדוקי.
אירועים היסטוריים

ה' אלפים – משפט פריז, בדבר אשמתם של היהודים על הכתוב בתלמוד
ה'מ"ו – כליאתו של גדול חכמי אשכנז בדורו, רבי מאיר בן ברוך (המהר"ם מרוטנברג) שהיה בדרכו לארץ ישראל על ידי הקיסר רודולף הראשון
ה'תש"א – תחילת פרעות יאשי שנמשכו כשלושה ימים
ה'תשכ"ג – לוי אשכול מתמנה לראש הממשלה השלישי של מדינת ישראל, ומציג את ממשלת ישראל האחת עשרה בפני הכנסת.
ה'תשל"ז – מנחם בגין מציג את ממשלת ישראל השמונה עשרה בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל.
ה'תשפ"א – נפתלי בנט ויאיר לפיד מציגים את ממשלת ישראל השלושים ושש בפני הכנסת, ומתחילים לכהן כראש ממשלת ישראל וכראש ממשלת ישראל החלופי, בהתאמה.
נולדו

ה'תרנ"ג – הרב יצחק אביגדור אורנשטיין, רב הכותל הראשון (נפטר ב-ה'תש"ח)
ה'תרנ"ט – פריץ אלברט ליפמן, ביוכימאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-ה'תשמ"ו)
ה'תר"ץ – ר' מרדכי אליפנט, ראש ישיבת איתרי
ה'תרצ"ה – שבח וייס, יושב ראש הכנסת בכנסת ה-13
ה'תרצ"ו – משה טימור, עתונאי, שדר רדיו ושחקן ישראלי
ה'תש"ך – חנה אזולאי-הספרי, שחקנית ישראלית
ה'תשכ"ט – יובל סמו, שחקן וקומיקאי ישראלי
ה'תשל"ז – הרב חיים אידלס דיין ומקובל.
ה'תשל"ט – יהודה לוי, שחקן ודוגמן ישראלי
נפטרו

ד'תתקל"א – רבנו תם, ראש בעלי התוספות, גדול הדור ביהדות צרפת ואשכנז, פרשן תלמוד, פוסק, וכן פייטן ומדקדק.
ה'תקס"ה – רבי פנחס הלוי איש הורוביץ (בעל ההפלאה), רבה של פרנקפורט דמיין, ומתלמידיו של המגיד ממזריטש (נולד ב-ה'תצ"א)
ה'תרנ"ט – הרב עזריאל הילדסהיימר, מרבני גרמניה ומייסד בית המדרש לרבנים בברלין (נולד ב-ה'תק"ף)
ה'תש"ן – הרב יהושע סג"ל דייטש, רב שכונת קטמון בירושלים (נולד ב-ה'תר"ע)
ה'תשנ"ה – הרב מנחם מנדל פוטרפס, משפיע בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד (נולד ב-ה'תרס"ח)
ג' בתמוז – ה' בתמוז
תמוז
דב אלפרט

דב אלפרט (משה'לה) (1930 - ג' בתשרי ה'תשכ"ד, 21 בספטמבר 1963) היה חבר תנועת האצ"ל, מזכיר תנועת החרות בכנסת, ומזכירו האישי של מנחם בגין.
קורות חיים

נולד בירושלים, השני מבין שמונה ילדים. אביו, הרב משה יקותיאל אלפרט, היה מנכבדי היישוב_הישן, והמוכתר של שכונת בית ישראל מטעם שלטונות המנדט הבריטי.
בנעוריו הצטרף לתנועת האצ"ל, כאשר כינויו במחתרת היה משה'לה או משה אתלט. בשל חברותו בארגון נעצר על ידי שלטונות המנדט הבריטי ונלקח למחנה המעצר בלטרון.
בשנים שאחר מכן שימש כמזכיר תנועת החרות בכנסת, ומזכירו האישי של מנחם בגין עד למותו ב־1963, אז הוחלף על ידי יחיאל קדישאי.
לקריאה נוספת

שלמה נקדימון (עורך), דב אלפרט ז"ל (משה'לה), הוצאת סיעת תנועת החרות בכנסת, תשכ"ה.
הערות שוליים

↑  פנחס אלפרט ודותן גורן (עורכים), יומנו של מוכתר בירושלים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2013, עמ' 7, 50.
ג'ון דרו

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 בספטמבר 1954 ורידנברג, אלבמה, ארצות הברית
 פטירה:  10 באפריל 2022 (בגיל 67) יוסטון, טקסס, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.98 מטר
 מספר:  22, 20 
 מכללה:  אוניברסיטת גרדנר-וב
 דראפט:  בחירה מספר 25, 1974 אטלנטה הוקס
 קבוצות כשחקן
 1974–1982  1982–1984   1985–1986:  אטלנטה הוקס   יוטה ג'אז   ויומינג ויילדקטרס
 הישגים כשחקן
 2 בחירות למשחק האולסטאר (1976, 1980)   חמישיית הרוקיז של העונה (1975)
 
ג'ון אדוארד דרו (באנגלית: John Edward Drew;‏ 30 בספטמבר 1954 – 10 באפריל 2022) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1984. בשנת 1984 הושעה מה-NBA בגין התמכרות מתמשכת לשימוש בקוקאין, ולא חזר לשחק בליגה. השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים היו 20.7 נקודות, 6.9 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
נעורים ומכללות

דרו נולד בעיירה ורידנברג שבאלבמה, ולמד בביאטריס הסמוכה. בשנת 1972 החל ללמוד באוניברסיטת גרדנר-וב הפרטית שבקרוליינה הצפונית, בה למד בעבר השחקן ארטיס גילמור.
קריירה מקצועית > אטלנטה הוקס

דרו נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA לשנת 1974 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס, בה שיחק בשמונה עונותיו הראשונות בליגה. כבר בעונת הרוקי שלו הציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.5 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 4.6 ריבאונדים התקפיים למשחק. בעונתו השנייה ב-NBA כבר הפך לקלע המוביל של ההוקס, בפעם הראשונה מתוך 6 עונות רצופות, כשקלע 21.6 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונות 1979 ו-1980, במהלכה השתתף בשנית במשחק האולסטאר, הוביל את ההוקס לשלב חצי גמר המזרח, לצד דן ראונדפילד ואדי ג'ונסון.
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז

לקראת עונת 1982/1983 נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לזכויות הדראפט על דומיניק וילקינס. ביוטה חבר לכוכבי הקבוצה אדריאן דאנטלי ודארל גריפית', ועזר לקבוצה בעונת 1983/1984 לעלות לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף להעפיל לסיבוב השני. באותה עונה קלע 17.7 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסיים במקום השני בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה (אחרי קווין מקהייל).
התמכרות לסמים

באמצע עונת 1982/1983 נעדר מ-38 משחקים בזמן שעבר תהליך גמילה משימוש בסם הקוקאין, ובמהלך עונת 1984/1985, לאחר שנמצא משתמש שוב בסם, נופה מסגל הג'אז. לאחר השחרור הודיע קומישינר ה-NBA דאז, דייוויד סטרן, על השעייתו של דרו מהליגה לפחות עד עונת 1987/1988. בשנים 1985–1986 שיחק בקבוצת "ויומינג ויילדקטרס" מליגת ה-CBA, אך בדצמבר 1986 נעצר באטלנטה בגין רכישה, מכירה והחזקה של קוקאין, ובכך הסתיימה קריירת המשחק שלו.
מותו

נפטר ביוסטון, טקסס ב-10 באפריל 2022 כתוצאה מגידול בעצמות.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של דרו ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1974, באתר basketball-reference.com
↑  מובילי עונת 1974/1975 בממוצע ריבאונדים בהתקפה, באתר basketball-reference.com
↑  An Athlete, A Cocaine Addict: John Drew Fights For His Life, באתר הניו יורק טיימס, 27 בפברואר 1983
↑  תוצאות ההצבעות לפרסי עונת 1983/1984, באתר basketball-reference.com
↑  Drew, a Three-Time Offender, Hopes to Return, באתר לוס אנג'לס טיימס, 4 בפברואר 1986
↑  John Drew Free on Bond After Another Drug-Related Arrest, באתר לוס אנג'לס טיימס, 17 בדצמבר 1986
↑  Former Hawks forward John Drew dies at age 67, The Atlanta Journal-Constitution, ‏11 באפריל 2022 (באנגלית)
דוד זיו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במרץ 1939 מרילבון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 במאי 2019 (בגיל 80) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר רפטון 
 בן או בת זוג:  ג'ניפר ולטון (19 בספטמבר 1962–?) 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
הלורד דוד דניאל זיו (אנגלית: The Honourable Sir David Daniel Sieff FRSA ;‏22 במרץ 1939 - 27 במאי 2019), הברון זיו מברמפטון, היה איש עסקים בריטי שהיה דירקטור במרקס אנד ספנסר מ-1972 עד 1997.
ביוגרפיה

דוד זיו נולד במרילבון, לונדון, בנם היחיד של מרקוס זיו, הברון זיו מברמפטון ורוזלי פרומסון. סבו וסבתו היו רבקה מרקס וישראל זיו, הברון זיו. הוא נין של מייקל מרקס, מייסד מרקס אנד ספנסר.
הוא התחנך בבית הספר רפטון והצטרף למרקס אנד ספנסר ב-1957, הצאצא האחרון של מייקל מרקס שכיהן בדירקטוריון החברה
.
הוא זכה לתואר אבירות בשנת 1999.
זיו התחתן עם ג'ניפר וולטון ב-1962 ויש להם שני בנים, סיימון מרקוס (יליד 1965) וג'ונתן דייוויד (יליד 1966).
הוא נפטר ב-27 במאי 2019 בגיל 80.
הערות שוליים

↑    Graham Ruddick, ‏Marks & Spencer lost its way, says founding family member Sir David Sieff, The Telegraph, 9 July 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 143342282  VIAF: 164552652   WorldCat (עם VIAF): 164552652 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריטים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דונגפנג 21

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  דגם טיל 
 ארץ ייצור:  הרפובליקה העממית של סין 
 תקופת השירות:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 משתמשים:  חיל הטילים של צבא השחרור העממי 
 ממדים
 אורך:  10.7 מ' 
 קוטר:  1.4 מ' 
 
דונגפנג 21 או DF-21 (במנדרינית: 东风; פירוש "רוח מזרחית", באנגלית: Dong-Feng 21) הוא טיל בליסטי סיני דו-שלבי עם מנוע רקטי בעל הודף מוצק וראש קרב יחיד. הוא פותח על ידי "Changfeng Mechanics and Electronics Technology Academ". טיל זה מבוסס על הטיל הבליסטי JL-1 שיועד לשיגור מצוללת.
ב-2008 העריכה ארצות הברית כי לסין מעל 60 משגרים.
הטיל מיועד לנשק קונבנציונלי כמו גם לגרעיני.
לטיל גרסה חדשה, "DF-21D" אשר מיועדת לתקיפת ספינות (ASBM) וישנן הערכות כי לטיל החדש יכולות תקיפת לוויינים.
בשנת 2014 טילים מסוג זה נמכרו לערב הסעודית והוצבו בבסיס הטילים אל-ואטח.
על בסיס טילים אלו פותח משגר "קואיג'ואו".
גריגורי מינסקין

גריגורי מינסקין (באסטונית: Grigori Minaškin; נולד ב-1 בפברואר 1991) הוא ג'ודוקא אסטוני. מינסקין מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג ומחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (קאזאן 2016).
באוקטובר 2009, מינסקין זכה במדליית ארד באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בפריז. בינואר 2011, מינסקין זכה לראשונה באליפות אסטוניה בה זכה ארבע פעמים נוספות במהלך הקריירה. בפברואר 2012 הוא זכה במדליית כסף בטורניר 'World Cup Oberwart'. בשנת 2015 הוא זכה במדליות ארד בטורנירים 'European Open Minsk' ו-'Oceania Open Wollongong'. בינואר 2016 מינסקין זכה בטורניר 'African Open Tunis' לאחר שניצח בגמר את גוראם טושישוילי הגיאורגי.
באפריל 2016 הוא התחרה באליפות אירופה שנערכה בקאזאן וזכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את סטפן ג'וריסיץ' הסרבי, בשמינית הגמר הוא ניצח את לוקאש קרפאלק הצ'כי וברבע הגמר הוא ניצח את בנג'מין פלצ'ר האירי. בחצי הגמר הוא הפסיד לתומא ניקיפורוב הבלגי ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר על אלמר גסימוב האזרי. מינסקין השתתף באולימפיאדת ריו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד בעונשים למקסים ראקוב הקזחי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, מינסקין הודח בסיבוב הראשון לאחר הפסד בווזארי לאוטגונבטאר לחאגבאסורן המונגולי.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
דוד סיטון

דוד סיטון
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
דוד סיטון (8 בינואר 1909–1989) היה עיתונאי וסופר עברי, פעיל ציוני ואיש ציבור ספרדי בימי היישוב ולאחר קום המדינה. זוכה עיטור יקיר ירושלים.