stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Smile (אלבום של קייטי פרי)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 8 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 2 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 10 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 9 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 5 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 14 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 13 |
|  הונגריה | Mahasz | 23 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 5 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 5 |
|  יפן | אוריקון | 32 |
|  נורווגיה | VG-lista | 25 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 5 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 3 |
|  פולין | ZPAV | 24 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 3 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 18 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 35 |
|  צרפת | SNEP | 17 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 5 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 58 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 8 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | עותקים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 28 באוגוסט 2020 | תקליט • תקליטור • קלטת שמע • הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | מהדורה סטנדרטית | קפיטול |  |
| עולם | 28 באוגוסט 2020 | תקליטור | מהדורת המעריצים | קפיטול |  |
| ארצות הברית | 28 באוגוסט 2020 | תקליט • תקליטור | מהדורת טארגט | קפיטול |  |
| יפן | 28 באוגוסט 2020 | תקליטור | מהדורה יפנית | יוניברסל מיוזיק גרופ יפן |  |
| ארצות הברית | 30 באוקטובר 2020 | תקליט • תקליטור | מהדורה מוגבלת | קפיטול |  |
אגוארדיינטה

אגורדיינטה (בפורטוגזית: Aguardente, בספרדית Aguardiente) הוא סוג של אלכוהול מזוקק המכיל בין 29% ל-60% כוהל בנפח. מונח זה יכול להתייחס למשקאות חריפים העשויים מחומרי גלם שונים. מקורו בדרך כלל בחצי האי האיברי (פורטוגל וספרד) ובאמריקה האיברית (מדינות דוברות ספרדית ופורטוגזית של אמריקה).
אטימולוגיה

המילה היא תרכובת של מילים מהשפות האיבריות עבור "מים" (agua בקסטיליה; aigua בקטלאנית; água בפורטוגזית; auga בגליצית) ו"בוער" או "לוהט" (ardiente בקסטיליה; ardent בקטלאנית; ardente בפורטוגזית ובגליצית). המקבילה באנגלית היא "firewater" או "מי אש" בעברית.
הגדרה

אגוארדינטים הם משקאות אלכוהוליים חזקים, המתקבלים על ידי תסיסה ובהמשך זיקוק של תירוש מסוכר, ירקות או תערובות של השניים. זוהי הרמה הגנרית ביותר;
אגוארדינטים מבוססי פירות כוללים כאלה העשויים מתפוזים, ענבים, בננות או מדרוניו ("תפוח קנה"). אלה המבוססים על דגנים עשויים להיעשות על בסיס דוחן, שעורה או אורז, מסלק, או תפוחי אדמה.
וריאציות אזוריות

חלק מהמשקאות בשם aguardiente או דומים הם ממקור שונה (פירת ענבים, קני סוכר); למשקאות אחרים מאותו מקור עשויים להיות שמות שונים (קליירין, ברנדי).
וריאציות אזוריות > ברזיל

בברזיל, משקה המכונה קשאסה או פינגה, נחשב לאגארדינטה, העשוי מקנה סוכר. לקשאסה, יש שני זנים: לא מיושן (לבן) ומיושן (זהב). הקשאסה הלבנה מבוקבקת בדרך כלל מיד לאחר הזיקוק ונוטה להיות זולה יותר. הוא משמש לעיתים קרובות להכנת קאיפירינה ומשקאות אחרים שבהם קשאסה היא מרכיב מהותי. קשאסה כהה, הנתפסת בדרך כלל כזן ה"פרימיום", מיושנת בחביות עץ. באופן מסורתי.
וריאציות אזוריות > כף ורדה

גרוג, הידוע גם כגרוגו (שמקורו באנגלית grog), הוא משקה אלכוהולי מכף ורדה, אגוארדינטה העשוי מקנה סוכר. הייצור שלו הוא מלאכותי ביסודו.
וריאציות אזוריות > צ'ילה

בצ'ילה, אגורדיינטה הוא משקה אלכוהולי של 45% ומעלה (משקאות עם מעל 55% אלכוהול אינם חוקיים שם). והוא נעשה על ידי זיקוק של שאריות הענבים, בעיקר הקליפות והעיסה (hollejo) בתוספת הגבעולים (escobajos) והזרעים, שנשארו מייצור יין לאחר כבישת הענבים.
הוא משמש להכנת מספר משקאות חריפים אחרים בטעמים, כמו המורטאדו, enguindado וליקר דה אורו.
וריאציות אזוריות > קולומביה

בקולומביה, אגורדיינטה הוא ליקר בטעם אניס המופק מקנה סוכר, פופולרי באזור האנדים. על ידי הוספת כמויות שונות של זרעי אניס מתקבלים טעמים שונים המובילים לשיווק נרחב ותחרות עזה בין המותגים. לאגורדיינטה יש 24%-29% אחוזי אלכוהול. הם נמכרים גם ליקרים אחרים בטעם אניס הדומים לאגורדיינטה, אך בעלי אחוז אלכוהול נמוך יותר.
בחוף הקריבי יש משקה דומה הנקרא "קוקוצ'ו".
וריאציות אזוריות > קוסטה ריקה

בקוסטה ריקה יש לו 30% אלכוהול ובעל טעם נייטרלי.
הערות שוליים

↑  Odell, Kat (ביולי 2019). "Why Colombia's National Drink Could Be Your New Summer Go-To". Vogue. נבדק ב-19 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| משקאות חריפים |
| --- | --- | --- |
| כוהל | אתנול • ההיסטוריה של האלכוהול • השפעות בריאותיות של צריכת אלכוהול • פרסום אלכוהול • תרבות שתייה • נזקי האלכוהול • שכרות • חמרמורת • אלכוהוליזם • אפריטיף • דיז'סטיף |  |
| טעימת יין וטעימת בירה | אוצר יין • אוצר בירה |  |
| הפקה | בישול • זיקוק אלכוהול • הכנת יינות • אבקת אלכוהול |  |
| משקאות מותססים | בירה (סוגי בירה, מותגי ויצרני בירה) • יין (סוגי יין) • סיידר • סאקה • חואנגג'יו • אחרים: באסי • קומיס • תמד • פאלק • סאטי • גוקי ג'יו |  |
| קוקטיילים | אלכופופ •  קוקטיילים של בירה • סוגי קוקטיילים • משקאות בוערים • שוטים • קוקטיילי יין • יין מתובל |  |
| משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) | משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) |  |
| פירות | ענבים/אחר: ברנדי • קוניאק • פיסקו • שנאפס • ראקיו ♦ פומאס: גראפה • אורוג'ו • זיווניה • טסיקודיה • טסיפורו ♦ שזיף: סלו ג'ין • סליבוביץ' • צויקה ♦ דובדבן: שרי הרינג • קירשווסר • וישניווקה • וישניאק ♦ תפוח: אפלג'ק • קלבדוס ♦  קוקוס: ערק • מליבו ♦ לימון: ליקר לימון • לימונצ'לו ♦ משמש: אמרטו |  |
| דגנים | תפוח אדמה: וודקה • אקוואויט • ברנווין ♦ תירס: בורבון • ויסקי תירס • טנסי ויסקי ♦  דורה:  באיג'יו (קאוליאנג) ♦ אורז: באיג'ו אורז • סוג'ו • אוואמורי ♦ שעורה: ויסקי סקוטי • ויסקי אירי • ויסקי יפני  ♦ שיפון: ויסקי שיפון ♦ דגנים שונים: ג'ין • שוכו • וודקה • ויסקי • ויסקי קנדי |  |
| אניס | אבסינת • ערק • אוזו • ראקי • פאסטיס • סמבוקה • מאחיה • ריכרד |  |
| שונות | דבש: קרופניק • בארנייגר • דרמבוי • גלייבה • אייריש מיסט • תמד ♦ שמנת: אייריש קרים • שרידאנס ♦ ביצים: אדבוקט ♦ קנה סוכר/דבשה: רום • קשאסה • אגוארדיינטה • פאלרנאם • גוארמו • סקו הרריירנו ♦ אגבה: טקילה • מסקל  ♦  עשבים שונים: ביטרס • יגרמייסטר • שארטרז |  |

| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX531228 
בקבוק קצ'אסה ברזילאי
aguardiente antioqueño קולומביאני
Vantive

| --- | --- |
סמליל החברה
 נתונים כלליים
 מייסדים:  רוג'ר סיפל (Roger Sippl), סטיבן גולדוורת'י (Steven Goldsworthy), וויליאם דוידוב (William Davidow)
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 מיקום המטה:   סנטה קלרה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  מערכת לניהול קשרי לקוחות
 עובדים:  592
  
 www.oracle.com
 
חברת ונטיב (באנגלית: Vantive) הייתה חברה שעסקה בפיתוח תוכנה לניהול קשרי לקוחות ושימור לקוחות.
ונטיב נוסדה בשנת 1990 על ידי רוג'ר סיפל (Roger Sippl), סטיבן גולדוורת'י (Steven Goldsworthy), וויליאם דוידוב (William Davidow) תחת השם פרואקטיב (ProActive).
המוצר העיקרי של החברה היה מערכת ונטיב (Vantive System) שמטרתה הייתה לספק פתרון לניהול קשרי לקוחות, שימור לקוחות, בניית יומנים משותפים, ניהול ובחינה של הזדמנויות עסקיות, ניהול מכירות, בחינת איכות השירות ועוד.
בתאריך 31 בדצמבר 1999 מוזגה ונטיב עם חברת פיפלסופט (PeopleSoft) בעסקה המוערכת ב-433 מיליון דולר.
בשנת 2005 הודיעה חברת אורקל (Oracle) על רכישת חברת פיפלסופט (PeopleSoft) וכמו כן גם את הזכויות על מערכת ונטיב.
לאחר רכישת הזכויות על ידי אורקל, הוחלט להפסיק את פיתוח ונטיב ולעבור לפתרונות אחרים.
ראו גם

SugarCRM
Vtiger CRM
הערות שוליים

↑  PeopleSoft, Vantive merge in $433 million deal, CNET (באנגלית)
↑  Oracle Buys PeopleSoft, www.oracle.com
↑  Lohr, Steve; Flynn, Laurie J. (2004-12-14). "Oracle to Acquire PeopleSoft for $10.3 Billion, Ending Bitter Fight". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2018-12-31.
אדולף גיומא

| --- | --- |

הגנרל אדולף גיומא
 לידה:  4 בינואר 1863 בורגנף, פואטו-שראנט, הקיסרות הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  18 במאי 1940 (בגיל 77) נאנט, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מקום קבורה:  Vault of Governors 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר 
 צאצאים:  Louis Guillaumat, Pierre Guillaumat 
 השתייכות:  הצבא הצרפתי צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1882–1933 (כ־51 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-33   מפקד הקורפוס ה-1   מפקד הארמייה השנייה   מפקד צבא בעלות הברית של המזרח   המושל הצבאי של פריז   מפקד הארמייה החמישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 אות לגיון הכבוד   מדליה צבאית על שרות מופתי
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה הצרפתי: 23 ביוני – 19 ביולי 1926.
 
הגנרל אדולף גיומא (במרכז, מנשק את דגל צרפת), כפי שצולם ב-30 ביוני 1930 במיינץ בטקס החזרת חבל הריין שהיה בחזקת הצרפתים מתום מלחמת העולם הראשונה, לרפובליקת ויימאר
אדולף גִיוֹמָא (בצרפתית: Adolphe Guillaumat;‏ 4 בינואר 1863 – 18 במאי 1940) היה גנרל צרפתי, מפקד דיוויזיה, קורפוס וארמייה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה וכן כיהן כמפקד כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית.
ילדותו וראשית הקריירה

אדולף גיומא היה בנם של לואי גיומא, קצין חיל רגלים בדרגת קפטן, ומארי פלורי, בת למשפחה בורגנית מיוחסת. ב-1 באוקטובר 1884 סיים גיומא את האקדמיה הצבאית סן-סיר שליד העיר גואר שבחבל ברטאן והוצב בגדוד רגלים. ב-1897 השתתף בדיכוי מרד הבוקסרים בסין, במסגרת לגיון הזרים הצרפתי וב-1903 הוצב לתפקידי הדרכה באקדמיית סן סיר. ב-1913 הועלה לדרגת קולונל, הוצב לתפקיד מטה במשרד המלחמה הצרפתי, ובמסגרת זו הפך שנה מאוחר יותר ליושב ראש קבינט המלחמה שבמשרד.
מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ הקרבות במלחמת העולם הראשונה מונה גיומא למפקד הדיוויזיה ה-33 של הצבא הצרפתי, והשתתף בקרב הראשון על המארן במסגרת החזית המערבית. ב-25 בפברואר 1915, כשהוא בדרגת בריגדיר גנרל, פיקד גיומא על הקורפוס ה-1, והובילו לקרב שמפאן הראשון. גיומא פיקד על כוחותיו במהלך קרב ורדן, אך בטרם הסתיים הקרב, נשלח עם חייליו לגזרת סום כדי לחזק את אגפו הימני של הצבא הצרפתי בקרב על הסום. בדצמבר 1916 מונה גיומא למפקד ארמייה השנייה בגיזרת ורדן ותוך שימוש בירי ארטילרי מסיבי, שבר את הקיפאון בגזרה והצליח להדוף את הכוחות הגרמנים.
בדצמבר 1917 הועבר מתפקידו הגנרל מוריס סראי, מפקד כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית, וגיומא מונה תחתיו. הוא ניצל את ניסיונו הבינלאומי הרב מלגיון הזרים ומתפקידי המטה שמילא, פעל להידוק הקשרים הצוננים מול הכוחות הבריטיים והיווניים ולארגון מטות הכוחות השונים. פעולותיו של גיומא הובילו לשבירת הקפאון בחזית המקדונית, אשר החלה לנטות לטובת מדינות ההסכמה. ביוני 1918 נקרא גיומא בבהילות לפריז ומונה למושל הצבאי של העיר, אשר הייתה בסכנת כיבוש על ידי הגרמנים. לואי פראנשה ד'אספרה מונה במקומו למפקד החזית המקדונית וקצר את מלוא התהילה עם תבוסת ממלכת בולגריה בספטמבר. ד'אספרה קודם מאוחר יותר לדרגת מרשל וגיומא נותר בדרגת גנרל. לאחר הנסיגה הגרמנית והסרת סכנת הכיבוש מהבירה הצרפתית, מונה גיומא למפקד הארמייה החמישית והשתתף עימה בקרב השני על המארן.
שלהי הקריירה ואחריתו

גיומא מונה למושל הצבאי של אזור הכיבוש בחבל הריין הגרמני, ולהוציא תקופה קצרה, בין ה-23 ביוני ועד ה-19 ביולי 1926, שבה כיהן כשר המלחמה הצרפתי, מילא את התפקיד עד 30 ביוני 1930 מועד בו הוחזר השטח לחזקת רפובליקת ויימאר. בהמשך, היה גיומא חבר במועצת המלחמה הצרפתית העליונה עד פרישתו לגמלאות ב-4 ביוני 1933. גיומא הלך לעולמו בנאנט ב-18 במאי 1940.
משפחתו

גיומא נישא ב-17 ביולי 1906 ללואיזה בִּיבֶּן, בת למשפחה מיוחסת מהעיר טולוז. בנו בכורו לואי גיומא היה פרופסור לאופתלמולוגיה, ובנו הצעיר פייר גיומא (1909-1991), כיהן בתפקידי שר החינוך ושר ההגנה בממשלתו של שארל דה גול בין השנים 1958–1961.
ראו גם

צרפת במלחמת העולם הראשונה
הערות שוליים

1 2  אינצקלופדיה לתולדות מלחמת העולם הראשונה, "הגנרל אדולף גיומא", באתר גוגל ספרים (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14501111r (data)  GND: 132420503  ISNI: 0000 0000 4981 3564  LCCN: nr2005013563  Léonore: 176308  SUDOC: 076689891  VIAF: 64237128   WorldCat (עם VIAF): 64237128
אוסף גילברט

אוסף גילברט (באנגלית: Gilbert Collection) נוצר מתרומותיו של איש העסקים סר ארתור גילברט שהרוויח את הונו בקליפורניה שבארצות הברית. גילברט תרם את אוספיו לאומה הבריטית בשנת 1996. האוסף מוצג כיום במוזיאון ויקטוריה ואלברט שבלונדון.
קודם לתרומת האוסף לבריטניה, הוצג במוזיאון מחוז לוס אנג'לס לאומנות, וגילברט אף הבטיח למוזיאון בקליפורניה שיתרום את האוסף למוזיאון, אולם בשל מחלוקת עם המוזיאון הקליפורני באשר למיקום האוסף החליט גילברט לתרום אותו לארץ הולדתו.
האוסף מוצג בשבע עשרה גלריות וכולל:
קופסאות זהב - קופסאות הרחה מוזהבות ומעוטרות ביהלומים ואבני חן מהמאה ה-18.
כלי כסף - מתקופת הרנסאנס ומהתקופה הוויקטוריאנית.
כלי זהב - כילים מכל רחבי העולם, לרבות קערת זהב מאנטוליה מהאלף השלישי לפני הספירה.
פסיפסים איטלקיים מתקופת הרנסאנס מאזור פירנצה והאוסף המקיף ביותר שקיים בעולם של מיניפסיפסים - מאזור רומא.
כלי אמייל - אוסף של מאה כלי אמייל עליהם מצוירים דיוקנאות. כלים אלה מקורם במאות ה-18 וה-19.
Vanquis Bank

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־22 שנים)
 חברת אם:  Provident Financial
 מיקום המטה:  לונדון, בריטניה
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים
 מוצרים עיקריים:  כרטיסי אשראי, הלוואות
  
 www.vanquis.co.uk
ונקוויס בנק (באנגלית: Vanquis Bank) היא חברה בריטית, המספקת שירותי סליקה, איגרות חוב, הנפקת כרטיסי אשראי ופתרונות אשראי.
נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-1,000 וחברת האם שלה היא פרובידנט פיננסים (Provident Financial).
מטה החברה הראשי נמצא בעיר לונדון ומלבדו מפעיל הבנק עוד 2 משרדים בעיר צ'טהם וברדפורד, בריטניה.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2002 על ידי פרובידנט פיננסים (Provident Financial) כתוכנית ניסוי זמנית שהפכה לקבועה בשנת 2004.
בשנת 2008, פתחה החברה משרדים חדשים בעיר צ'טהם, בריטניה.
בשנת 2009, הבנק מיתג עצמו מחדש, החליף את הלוגו והמיתוג שלו וכמו כן, השיק כרטיסי אשראי ממותגים לבתי עסק שונים.
בין השנים 2009 ועד 2012, זכה הבנק בפרס ספק האשראי של השנה של חברת Credit Today.
בשנת 2011, פתחה החברה מוקד טלפוני בעיר ברדפורד, בריטניה.
בשנת 2012, קיבל הבנק את רישיון הפעילות שלו בפולין.
הערות שוליים

↑  VANQUIS BANK LIMITED - Overview (free company information from Companies House), find-and-update.company-information.service.gov.uk (באנגלית)
↑  Credit Today 2009 award winners announced, web.archive.org, ‏2012-05-26
↑  Bradford finance firm plans Poland expansion | Bradford Telegraph and Argus, www.thetelegraphandargus.co.uk
Woff

Woff (בעברית: ווף) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת היורודאנס השוודית בייבי אליס. השיר יצא לאור ב-10 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים אולטרה רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום וכשיר הראשון של הלהקה מזה שנתיים. בסמוך לצאתו, הופץ גם הרמיקס הרשמי שלו שנעשה על ידי ריימן רייב.
"Woff" היה לשיר הקאמבק של הלהקה, כמו גם העובדה שהוא ספג ביקורות חיוביות.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי חברי בייבי אליס והופק על ידם גם כן. השיר כשמו, מדבר על זאב ושמו נקרא על שם הקולות המאפיינות את החיה. את רוב השיר הקליטה מיי הוגלונד, אך לאורכו ניתן לשמוע קולות של שני חברי הלהקה הנוספים, המדמים את הקולות של הזאב. על מנת לעזור בקידום השיר, הופץ רמיקס רשמי שלו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-10 בינואר 2020, ביום צאתו כסינגל. ב-6 במאי 2020 הופץ בערוץ היוטיוב הרשמי של חברת התקליטים אולטרה מיוזיק, הקליפ הוויזואלי הרשמי של הרמיקס שיצא עבור השיר ונעשה על ידי ריימן רייב.
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-3 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 10 בינואר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | רגילה | אולטרה |  |
| עולם | 6 במאי 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | רמיקס מאת ריימן רייב | אולטרה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  Baby Alice – WOFF, נבדק ב-2021-09-04
1 2 3  WOFF, נבדק ב-2021-09-04
1 2 3  WOFF (Rayman Rave Remix), נבדק ב-2021-09-04
↑  Swedish Trio Baby Alice Release New Single "ICE CREAM" on Ultra Records - Noiseporn (באנגלית אמריקאית)
1 2  Baby Alice - WOFF (Lyric Video) [Ultra Music], נבדק ב-2021-09-04
↑  Baby Alice - WOFF (Rayman Rave Remix) [Visualizer] [Ultra Music], נבדק ב-2021-09-04
אוהלו

ערך זה עוסק באתר אוהלו. אם התכוונתם לסמינר אוהלו, ראו .
| --- | --- |
הקמת אוהלו 1945
הקמת אוהלו 1945
 מידע
 קואורדינטות:  32°42′57″N 35°34′23″E﻿ / ﻿32.715833333333°N 35.573055555556°E﻿ / 32.715833333333; 35.573055555556
 he
 
האנדרטה באוהלו, 1951
אולם הכנסים והספרייה בעת הקמתם בשנת 1945
אוהלו הוא מתחם בדרום הכנרת, ליד המושבה כנרת. הוקם במקור כמרכז חינוכי אזורי בשם "אוהלו של ברל".
היסטוריה

המוסד הוקם בשנת 1945 כמרכז חינוכי של ההסתדרות לזכרו של ברל כצנלסון, אשר במקום זה קבע את אוהלו בזמן שעבד בחצר כנרת. המבנים הראשונים במקום הושלמו במהלך השנים 1946 עד 1947, עת נפתח במתחם תיכון בית ירח. בנוסף נבנה במקום אולם כנסים אזורי. בעת הקמת המתחם נערכה חפירה ארכאולוגית בה נתגלה "מבנה המעגלים", מבנה גדול מתקופת הברונזה בארץ ישראל, שלא ידוע למה שימש.
בשנת 1965 נפתחה במתחם מכללה להכשרת עובדי הוראה - מכללת אוהלו. בעקבות החלטת ממשלה לחזק את ההתיישבות ברמת הגולן, הסמינר עבר בסוף שנת 1997 לקצרין. כדי להסיר את התנגדות של המרצים והסטודנטים להעברת המכללה, הסכימה הממשלה לשלם עבור טיסות של מרצים ממרכז הארץ לקצרין ולסבסד כמעט באופן מלא את התשלום למעונות עבור הסטודנטים.
במקום פועל כפר נופש השייך לקיבוץ כנרת, וסניף של מכללת רידמן לרפואה משלימה.
הערות שוליים

↑  רן שפירא, כוחם של 1,500 טונות גרעיני תבואה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2003
↑  ידיעות אחרונות, ‏משרד החינוך יטיס מרצים מהמרכז לגולן, באתר גלובס, 7 באוקטובר 1997
Zabriskie Point (אלבום)

| --- | --- |

 פסקול מאת אמנים שונים
 יצא לאור:  ינואר 1970
 סוגה:  רוק פסיכדלי
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  36 דקות (גרסת 1970) 91:08 דקות (גרסת 1997)
 חברת תקליטים:  MCA
 
Zabriskie Point הוא פסקול לסרט באותו שם שיצא לאור בשנת 1970 והורכב משירים של יוצרים שונים. המפורסמים מביניהם הם: פינק פלויד, ג'רי גרסייה וגרייטפול דד.
רשימת רצועות

פינק  פלויד - "Heart Beat, Pig Meat"
The Kaleidoscope – "Brother Mary"
גרייטפול דד - Dark Star (קטע)
פינק פלויד - "Crumbling Land"
פטי פייג' - "Tennessee Waltz"
The Youngbloods – "Sugar Babe"
ג'רי גרסייה - "Love Scene"
רוסקו הולקומב - "I Wish I Was A Single Girl Again"
The Kaleidoscope – "Mickey's Tune"
ג'ון פהי - "Dance of Death"
פינק פלויד - "Come In Number 51, Your Time Is Up" (הקלטה מחודשת של "Careful with That Axe, Eugene").
רצועות נוספות, בגרסאות שונות של הדיסק, הן: "Country Song", "Unknown Song", "Love Scene Version 6", "Love Scene Version 4" - של פינק פלויד ו-4 רצועות נוספות של ג'רי גרסייה בשם "Love Scene Improvisation" גרסאות 1 עד 4. היצירות של גרסייה הן גיטרה ללא ליווי.
אדית קרסון

אדית קרסון ( בצרפתית: Édith Cresson; נולדה ב-27 בינואר 1934) היא פוליטיקאית צרפתייה. היא כיהנה כראש ממשלת צרפת – האישה הראשונה בתפקיד זה.
ראשית חייה

אדית קמפיון (Campion) נולדה בעיר בולון-ביאנקור (Boulogne-Billancourt) שבפרברי פריז. בבגרותה למדה בבית הספר למנהל עסקים École des Hautes Études Commerciales. היא בעלת תואר דוקטור בדמוגרפיה. בשנות השישים והשבעים עסקה בהוראה ובמחקר.
בשנת 1969 נישאה לז'אק קרסון, ונולדו להם שתי בנות.
קריירה פוליטית

ב-1965 השתתפה קרסון במסע הבחירות הראשון לנשיאות של פרנסואה מיטראן, שהיה לימים לפטרונה הפוליטי. היא הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית ב-1971 ומאז מילאה תפקידים שונים במנגנון המפלגה.
קרסון נבחרה לראש עיריית העיירה תורה (Thuré) שבחבל פואטו-שראנט וכיהנה בתפקיד בשנים 1977 עד 1983. בהמשך נבחרה לראש העיר שאטלרו (Châtellerault) שבאותו חבל (בשנים 1983 עד 1997). בשנים 1982 עד 1998 כיהנה גם כחברת מועצת מחוז ויין.
בשנים 1979–1981 כיהנה קרסון כחברת הפרלמנט האירופי, וב-1981 נבחרה לראשונה לחברת האספה הלאומית. בשנים הבאות, תחת נשיאות מיטראן, מילאה מספר תפקידים בממשלות צרפת:
שרת החקלאות (1981–1983)
השרה לסחר חוץ ותיירות (1983-‏1984)
שרת התעשייה וסחר החוץ (1984-‏1986)
השרה לעניינים אירופיים (1988–1990)
קריירה פוליטית > ראש ממשלת צרפת

ב-15 במאי 1991 מינה הנשיא מיטראן את קרסון לראש הממשלה. כהונתה נמשכה פחות משנה, עד אפריל 1992. היא לא זכתה לפופולריות בציבור ופרשה בעקבות ההישגים הדלים של מפלגתה בבחירות לרשויות המקומיות ב-1992. על קרסון נמתחה ביקורת גם עקב מספר התבטאויות בוטות, שבעטיין היו שייחסו לה השקפות גזעניות (כלפי יפנים) והומופוביות. בכהונתה הקצרה נקטה ממשלת קרסון מהלכים שונים לשם מניעת אפליה בדיור ובתעסוקה לבני מיעוטים ואנשים עם מוגבלויות.
לאחר פרישתה מראשות הממשלה פנתה לתפקידי ניהול בשוק הפרטי.
קרסון היא חברה במועצת הנשים מנהיגות העולם (Council of Women World Leaders), ארגון נשים שכיהנו בעבר ומכהנות כנשיאות וכראשי ממשלה, החותר לפעולה משותפת בנושאים חיוניים לנשים ולמען שיויון הזדמנויות עבורן.
קריירה פוליטית > כהונה בנציבות האירופית

ב-1995 מינה מיטראן את קרסון לנציגת צרפת בנציבות האירופית. היא החזיקה שם בתיק המחקר, המדע והטכנולוגיה, וכיהנה בתפקיד עד 1999. במהלך כהונתה הואשמה באי-סדרים בנוגע להעסקתו בנציבות של ידיד קרוב שלה, ונטען שהיא נכשלה בפיקוח על חברה ששימשה כקבלן של הנציבות האירופית ונהגה בשחיתות. חקירה פלילית של הרשויות בבלגיה הובילה להגשת כתב אישום כנגדה, מה שלא יצא לפועל. פרשות אלו הסתיימה ב-2004 בהחלטה לסגור את התיק. בשנת 2006 פסק בית הדין האירופי לצדק כי קרסון הפרה בפרשה זו את חובת האמונים שלה לקהילה האירופית, אך החליט שניתן להסתפק בקביעתו כעונש ונמנע מלהטיל עליה סנקציה אחרת.
הערות שוליים

↑  כתב אישום בבלגיה נגד ראש ממשלת צרפת לשעבר, באתר ערוץ 7
| ראשי ממשלת צרפת |
| --- | --- | --- |
| צרפת של וישי | אנרי פיליפ פטן • פייר לאוואל • פרנאן דה ברינון | דגל צרפת |
| הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית | שארל דה גול • פליקס גואן • ז'ורז' בידו • לאון בלום | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית הרביעית | פול רמדיה • רובר שומאן • אנדרה מארי • רובר שומאן • אנרי קווה • ז'ורז' בידו • אנרי קווה • רנה פלוון • אנרי קווה • רנה פלוון • אדגר פור • אנטואן פינה • רנה מאייר • ז'וזף לניאל • פייר מנדס פראנס • אדגר פור • גי מולה • מוריס בורז'ס-מונורי • פליקס גאיאר • פייר פלימלי • שארל דה גול | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית החמישית | שארל דה גול • מישל דברה • ז'ורז' פומפידו • מוריס קוב דה מירוויל • ז'אק שבאן-דלמאס • פייר מסמר • ז'אק שיראק • ריימון באר • פייר מורואה • לורן פביוס • ז'אק שיראק • מישל רוקאר • אדית קרסון • פייר ברגואה • אדואר בלדור • אלן ז'ופה • ליונל ז'וספן • ז'אן-פייר רפרן • דומיניק דה וילפן • פרנסואה פיון • ז'אן-מארק ארו • מנואל ואלס  • ברנאר קזנב • אדואר פיליפ • ז'אן קסטקס • אליזבת בורן • גבריאל אטאל • מישל ברנייה | דגל צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437887605171  BnF: cb118981462 (data)  GND: 119231891  ISNI: 0000 0001 1021 4537  LCCN: n85148289  NTA: 115191771  SUDOC: 026805189  Trove: 1108309  VIAF: 14768188   WorldCat (עם VIAF): 14768188
אוסף האמנות המנודה והגולמית

| --- | --- |
הכניסה הראשית למוזיאון
הכניסה הראשית למוזיאון
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון אמנות
 כתובת:  Avenue des Bergières 11 
 מיקום:  לוזאן 
 מדינה:  שווייץ 
 מייסדים:  ז'אן דבופט
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1976
 תאריך פתיחה רשמי:  1976 
 קואורדינטות:  46°31′39″N 6°37′29″E﻿ / ﻿46.5275°N 6.6247222222222°E﻿ / 46.5275; 6.6247222222222
 www.artbrut.ch
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אוסף האמנות המנודה והגולמית(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אוסף האמנות המנודה והגולמית
 
אוסף האמנות המנודה והגולמית (בצרפתית: Collection de l'art brut) הוא מוזיאון, המציג ציורים, צילומים ופסלים, של אמנים חסרי קשרים עם הממסד ושכמעט ואינם מתחשבים במסורת ובתרבות אמנותית כל שהיא. רבים מהיוצרים המציגים שם את יצירותיהם הם אסירים, מאושפזים כרוניים או אנשים עריריים.
המוזיאון ממוקם בטירת שנבנתה במאה השמונה עשרה.  "בוליה" (Beaulieu), בעיר לוזאן שקנטון וו, בשווייץ.
המוזיאון נפתח לקהל בשנת 1976, אולם, יוזם ההקמה, ז'אן דבופט (Jean Dubuffet) החל בקניית מייצגים עבור המוזיאון עוד בשנת 1945. המוזיאון מציג לקהל כ-700 מיצגים ומחסניו מכילים עשרות אלפי מיצגים נוספים.
המוזיאון מחזיק חלק גדול מאוסף פריטיו במחסנים, כדי שהוא יוכל לארגן לעצמו, ממחסניו, תערוכות מתחלפות לפי נושאים. כך הוא יכול, כמו כל מוזיאון, להציג תערוכות מתחלפות לצד תערוכות קבועות וזאת למרות ייחודיות סוג מיצגיו. המוזיאון גם משאיל מתוך מחסניו מייצגים לגורמי חוץ. חלק מהמיצגים שבמחסנים מופיעים באינדקס הממוחשב של המוזיאון.
ראו גם

המוזיאון לעיצוב ואמנות שימושית בני זמננו