stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואלס בלה מינור (שופן, התגלה ב-2024)
דיסקוגרפיה

ב-8 בנובמבר 2024 פרסמה דויטשה גרמופון הקלטה מסחרית של הוואלס כסינגל בביצוע לאנג לאנג. ב-5 בנובמבר 2024 פרסמה וורנר קלאסיקס (אנ') אלבום דיגיטלי שמקבץ מספר מזורקות של שופן ואת הוואלס, בביצוע פיוטר אנדרשבסקי (אנ').
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Javier C. Hernández, Hear a Chopin Waltz Unearthed After Nearly 200 Years, The New York Times, ‏27 באוקטובר 2024
1 2 3  Chopin Manuscript, The Morgan Library & Museum, ‏2024-10-24 (באנגלית)
1 2 3 4  Pablo L. Rodríguez, The questions surrounding the Chopin waltz unearthed in a New York library, EL PAÍS English, ‏2024-10-30 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4 5  Narodowy Instytut Fryderyka Chopina, nifc.pl
↑  Brandi Smith, Faculty of Rice’s Shepherd School react to discovery of new Chopin waltz, Rice University, ‏October 29th 2024
↑  "Hear a Chopin Waltz Unearthed After Nearly 200 Years" (באנגלית). 2024-10-27. נבדק ב-2024-12-27.
↑  Deutsche Grammophon Releases Lang Lang’s World Premiere Recording of Long-Lost Chopin Waltz - Lang Lang, Deutsche Grammophon (באנגלית)
↑  Chopin: The New Waltz & Mazurkas | Warner Classics, www.warnerclassics.com, ‏2024-11-05 (באנגלית)
שלושה מארשים צבאיים (שוברט)

פרנץ שוברט
שלושה מארשים צבאיים, אופוס 51, מספר 733 ברשימת דויטש ליצירות שוברט, הן שלוש יצירות מסוגת מארש שנכתבו על ידי המלחין האוסטרי פרנץ שוברט לפסנתר ארבע ידיים.
המארש הראשון הוא המפורסם מבין השלושה. זו אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר של שוברט ושמה הנפוץ הוא "Schubert's Marche Militaire".
היסטוריה

שוברט כתב את שלושת המארשים בזמן שהותו בבית הקיץ של הרוזן יוהאן קארל אסטרהאזי בעיירה ז'ליז שבהונגריה (כיום ז'ליזוצה (אנ') בסלובקיה). שוברט עבד כמורה למוזיקה של בת הרוזן וכתב את המארשים האלה ויצירות נוספות למטרות הוראה. לא ידוע מתי בדיוק נכתבו המארשים. ההערכה המקובלת היא שהיצירה נכתבה ב 1818, אך יש גם הערכות שהיה זה ב 1822 או 1824. המארשים פורסמו בווינה ב 7 באוגוסט 1826 על ידי אנטון דיאבלי כאופוס 51.
המארשים

שלושת המארשים בנויים בצורה טרנארית (אנ') (צורת שיר).
המארשים > מארש מספר 1 ברה מז'ור

| --- | --- |
: מארש מספר 1 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
מפעם המארש: Allegro vivace
המארש זכה לעיבודים להרכבים שונים כמו: תזמורת סימפונית, תזמורת צבאית וצירופים של כלים שונים, ביניהם עיבוד לאקורדיון, הרכב סקסופונים ועוד.
המארש צוטט במספר יצירות, בין השאר ביצירה Circus Polka של איגור סטרווינסקי ובסרט הקצר של אולפני וולט דיסני - "בית המלאכה של סנטה".
פרנץ ליסט עיבד את המארש לפסנתר סולו ביצירתו Grand paraphrase de concert, S.426a
קארל טאוסיג כתב אף הוא עיבוד של המארש לפסנתר סולו, ברה במול מז'ור. יצירה זו הוקלטה על ידי פסנתרנים רבים, ביניהם ולדימיר הורוביץ.
המארשים > מארש מספר 2 בסול מז'ור

מפעם המארש: Allegro molto moderato
המארשים > מארש מספר 3 במי במול מז'ור

מפעם המארש: Allegro moderato
הערות שוליים

↑  Newbould, Brian (1999)
Schubert: The Music and the Man. University of California Press. ISBN 0-520-21957-0.
↑  Black, Leo (2005). Franz Schubert: Music and Belief. Woodbridge, Suffolk: The Boydell Press. ISBN 1-84383-023-X.
↑  Fuld, James J. (2000). The Book of World-Famous Music: Classical, Popular and Folk. New York, NY: Dover Publications. ISBN 0-486-41475-2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404488705171  BnF: cb147908318 (data)  GND: 300206399  LCCN: n81073615  MusicBrainz work: b4d1328b-bde9-466e-924b-b67ebe443272  VIAF: 181038614   WorldCat (עם VIAF): 181038614
עששת

| --- | --- |

 תחום:  רפואת שיניים 
 גורם:  סוכר, לקטובצילוס, Streptococcus mutans 
 טיפול:  aluminum chloride hexahydrate  caries vaccine  קסיליטול  Amine Fluoride  נתרן פלואורי  tin(II) fluoride  Tooth regeneration 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D003731
 סיווגים
 ICD-10:  K0202. 
 ICD-11:  DA08.0 
 
תהליך טיפול בשן. רואים בהתחלה חור קטן, המסתיר תחתיו חור גדול בשכבה מתחתיו. לאחר טיפול וניקוי השן נחשף החור במלואו. זהו שלב לפני הנחת השחזור
עששת היא מחלה זיהומית רב-גורמית, שבה מתרחש תהליך הרס הרקמות הקשות של השיניים - זגוגית השן (האמייל). ההרס עצמו נגרם כתוצאה מפעולתם של חיידקים מסוימים הנמצאים על השיניים. עששת עלולה לגרום לאי נוחות, לכאב, הפרעה בתפקוד (לעיסה, דיבור) ובאסתטיקה של החיוך והפנים.
בנוסף לחיידקים, הגורמים לעששת קשורים גם בפונדקאי – כמו בהרגלי צריכת סוכרים, איכות וקצב הפרשת הרוק, מבנה והרכב השיניים עצמן והרגלי ההגיינה של הפה.
אפידמיולוגיה

עששת היא אחת מבעיות הבריאות הנפוצות ביותר של האנושות במאה השנים האחרונות: היא הסיבה העיקרית לאובדן שיניים, פוגעת בכל קבוצות הגיל ומחייבת טיפולים שעלותם גבוהה. העששת משפיעה על יכולת הלעיסה והאכילה, גורמת לכאב, פוגמת במראה הפנים (אסתטיקה), ופוגעת ברווחתו הנפשית והחברתית של האדם. בעבר נחשבה העששת למחלה כרונית שרק מתקדמת ושאין ממנה חזרה, אך כיום נחשבת המחלה להפיכה שניתן למנוע ואף לרפא.
עששת היא המחלה הכרונית השכיחה ביותר בילדים. על פי דו"ח של המועצה הלאומית לבריאות הילד ופדיאטריה, 40% מהילדים נגועים בעששת. דו"ח זה מציג ירידה בתחלואה בקרב ילדי ישראל, ככל הנראה בעקבות תוכניות לקידום בריאות השן, מימון טיפולי שיניים לילדים והוספת פלואוריד למי השתייה, אך עדיין מדובר בעשרות אחוזים.
בנוגע לגיל קהל היעד של התוכנית, גיל 5, על פי תוצאות של מדגם מייצג משנת 1989, 41% מהילדים בגיל 5 לא נחשפו לעששת. מאז לא בוצע סקר ארצי נוסף בקרב בני גיל זה.
מספר רב של ילדים במשפחה ורמה סוציו-אקונומית נמוכה, נקשרים לתחלואה נרחבת יותר בעששת. בסקר מ-2005 שבוצע על מדגם ארצי של בני 12, נמצא קשר בין הרמה החברתית-כלכלית של היישוב לבין מספר השיניים הפגועות מעששת. בעוד שביישובים שסווגו במקום נמוך יחסית בסקר המספר הממוצע של שיניים פגועות היה בין 2.3-3.8 לילד, אצל ילדים מיישובים שסווגו כבעלי רמה חברתית-כלכלית גבוהה יחסית היה המספר הממוצע 1-1.6. נתונים דומים נראו גם במחקרים אחרים.
מדד DMF ‏ (ראשי תיבות של decay/missing/filled, עששת/עקירה/שחזור) הוא המדד האפידמיולוגי הנפוץ ביותר בתיאור שכיחות עששת השיניים. מדד זה סוכם את מספר השיניים או מספר משטחי השיניים הנגועות בעששת, שנעקרו ושוחזרו בגלל עששת.
גורמים

חיידקים יוצרי עששת הנמצאים ברובד החיידקים שעל השיניים (כמו Streptococcus mutans)
צריכת סוכרים תדירה ומוגברת
איכות וקצב הפרשת הרוק
מבנה והרכב השיניים.
מהלך המחלה

ההרס של העששת נגרם על ידי יצירת חומצות (בייחוד חומצה לקטית – חומצת החלב) כתוצאה מחילוף החמרים (המטבוליזם) של חיידקים מסוימים הנמצאים על משטחי השיניים ומתסיסים סוכרים. בעקבות יצירת החומצות מתרחש תהליך של דה-מינרליזציה מקומית של האמייל (המסת המינרלים כמו הסידן והזרחן מתוך חומר השן), וכך מתחיל התהליך העששתי של הרס השן. בתחילה התהליך הפיך אם מתרחשת גם רה-מינרליזציה (החזרת הסידן לאמייל), בייחוד בנוכחות פלואור.
אם הדה-מינרליזציה מתגברת על הרה-מינרליזציה – אז העששת מתקדמת באופן בלתי הפיך ויכולה להמשיך מהאמייל לדנטין (השנהב) ועד השורש ומוך השן, תוך הרס החומר האורגני של השן. העששת יכולה להיות על המשטחים החלקים של השיניים, בחרירים והחריצים שבמשטחי הלעיסה של השיניים וגם על שורשים חשופים של שיניים. כמו כן היא יכולה להיות בשיני החלב, וגם בשיניים הקבועות.
התהליך מתחיל ברובד החיידקים (הביופילם) המכסה את השיניים, וחילוף החומרים שלהם הוא שגורם להגברת החומציות ותחילת הדה-מינרליזציה של האמייל. ירידת ה-pH (דרגת החומציות) מתחת לערך קריטי מסוים (5.5), גורמת להמסת תרכובות הסידן והזרחן מתוך האמייל ונגרם הרס של חומר השן.
העששת עצמה מתרחשת כתוצאה משינוי בהרכב רובד החיידקים שעל השיניים כתוצאה מצריכת סוכר תדירה, והתגברות של חיידקים מפרקי סוכרים ויוצרי חומצות, שהם האחראים להתפתחות העששת.
מקובל וידוע שהחיידקים העיקריים הגורמים לעששת הם Streptococcus mutans, קוקים גראם-חיוביים אל-אווירניים פקולטטיביים. אך כיום ידוע שיש גם חיידקים רבים אחרים, שלכולם התכונות הדרושות ליצירת עששת – אצידוגניות (יכולת יצירת חומצות) ואצידוריות (יכולת הישרדות בנוכחות חומצות). חיידקי הסוג Lactobacillus למשל, ידועים במעורבותם בעששת מתקדמת ועמוקה. חיידקים נוספים שניתן למצוא בנגעים עששתיים שייכים לסוגים: Scardovia,‏ Actinomyces,‏ Bifidobacterium‏, Propionibacterium,‏ Parvimonas,‏ Rothia ועוד. לפיכך, עששת שיניים היא מחלה שגורמים לה חיידקים רבים (פולימיקרוביאלית) – ולא תוצאה של פעולת הפתוגן העיקרי Streptococcus mutans בלבד, אלא פעולה משולבת של אוכלוסיית החיידקים יוצרי העששת (הקריוגניים) של הרובד הדנטלי. החמרה של העששת עלולה לערב גם את תעלת מוך השן ולגרום לדלקת מוך השן, המלווה לעיתים בכאב עז. אם מצב זה אינו מטופל, עלול להיגרם נמק של רקמת מוך השן ומעורבות של זיהום ודלקת בעצם הלסת או באיברים מרוחקים.
בנוסף לחיידקים, הגורמים לעששת קשורים גם במאכסן – כמו בהרגלי צריכת סוכרים, איכות וקצב הפרשת הרוק, מבנה והרכב השיניים עצמן, הרגלי ההגיינה של הפה, צריכת מינרלים ותזונה כללית. הרכב הרוק הוא גורם משמעותי במניעת התפתחות העששת, מפני שבסיסיות גבוהה בו מנטרלת את חומציות החיידקים, כמו כן ככל שקצב הרוק גבוה יותר והרוק פחות צמיג שטיפת הסוכרים מחלל הפה יעילה יותר. לגבי מבנה והרכב השיניים, שיניים צפופות יותר ובעלות חרירים וחריצים עמוקים מועדות יותר לעששת. שיניים שהרכבן הכימי עמיד יותר לדה-מינרליזציה עמידות יותר לעששת.
סוגי העששת > עששת כותרתית (קורונלית)

עששת המופיעה על כותרות השיניים, באזורים העל-חניכיים. היא כוללת עששת של משטחים חלקים (בעיקר באזורים בין השיניים - האינטרפרוקסימליים), וגם עששת חריצים וחרירים (Pits and fissures caries), שם החיידקים מתיישבים בתוך החריצים והחרירים של כותרות השיניים.
סוגי העששת > עששת כותרתית (קורונלית) > עששת משטחים חלקים

עששת במשטחים חלקים אופיינית במיוחד לאזורים שבין השיניים (אזורים אינטר-פרוקסימליים), בהם גם מצטברות שאריות מזון והם גם קשים יותר לניקוי וצחצוח.
סוגי העששת > עששת כותרתית (קורונלית) > עששת חריצים וחרירים

עששת של חריצים וחרירים מופיעה בעיקר במשטחים הסגריים (occlusal - משטחי הלעיסה) של השיניים. זאת מכיוון שהחיידקים יכולים להסתתר בנוחיות בחריצי השיניים ומכיוון שהם קשים לגישה לצחצוח ושטיפה, ועל כן חיידקים יכולים להמשיך לשגשג שם באין מפריע, תוך ניצול הסוכרים מהמזון ויצירת החומצות. ללא טיפול, העששת תתקדם לדנטין ולמוך השן.
עששת חבויה (Hidden caries) היא תת-סוג של עששת חריצים וחרירים, הנמצא בדנטין בסמוך למשטח הסיגרי של השן ונראה בצילומי רנטגן, בזמן שבבדיקה קלינית האמייל הנמצא מעל הנגע העששתי נראה עם חור (cavitation) מינימלי או ללא חור כלל. נגעי עששת אלו נעשים חבויים כתוצאה מחיזוק וחזרת הסידן והמינרלים (רה-מינרליזציה) של פני שטח האמייל על ידי הפלואוריד המקומי בחלל הפה (משתיית מים מופלרים, משחות שיניים, שטיפות פה וכו'). החיידקים יוצרי-העששת (cariogenic) חודרים את פני שטח האמייל תוך יצירת נגע מינימלי, ובהגיעם אל שכבת הדנטין (הרכה יותר) הם מרחיבים את נגע העששת, בעוד האמייל עובר רה-מינרליזציה על ידי פלואוריד המצוי בחלל הפה. כתוצאה מכך עקבות נגע העששת נעלמים על פני שטח האמייל, אך הנגע ממשיך מתחת פני השטח.
סוגי העששת > עששת שורשים

עששת זו מתפתחת במידה וקיימת נסיגת חניכיים כך שהשורש נחשף לחלל הפה. תופעה זו מתרחשת לרוב בגילאים מבוגרים, ולכן עששת זו תעלה בחשיבותה עם הזמן בגלל עליית תוחלת החיים. הצמנטום (החומר המרכיב את השורש) רגיש ורך יותר לדה-מינרליזציה מזגוגית השן (האמייל), ולכן כשהוא נחשף הוא קל יותר למתקפה של החיידקים. אם לא יטופל, ההרס של הצמנטום ימשיך לדנטין ולמוך השן.
סוגי העששת > עששת דוהרת

עששת דוהרת (rampant caries): נגעים חמורים המתפשטים במהירות (לעיתים תוך חודשים) בכל השיניים, לרוב כתוצאה מגורמי סיכון שונים, כמו יובש פה, או נתינת בקבוק עם חלב או משקאות ממותקים לילדים קטנים (לרוב מתחת גיל שש) בזמן השינה (עששת הילדות המוקדמת – ECC=Early Childhood Caries). לעיתים עששת מסוג זה חמורה במיוחד (בילדים מתחת גיל שלוש) ואז יש סיכון גבוה לעששת שתמשיך גם בשיניים הקבועות.
סוגי העששת > עששת נעצרת

עששת שהתחילה ונעצרה ללא התערבות רפואית, מכיוון שתנאי הסביבה השתנו במוקד העששתי.
לדוגמה: הקפדה על צחצוח השיניים, סילוק הרובד על ידי שימוש בחוט דנטלי, נעשתה עקירה של שן סמוכה ובכך ניתן להגיע אל האזור הנגוע ולצחצח, שטיפות עם פלואוריד שגרמו לרה-מינרליזציה.
ברגע שקיימת "עששת נעצרת" יש כתם כהה יותר. עששת נעצרת לא בהכרח תמשיך לעששת פעילה.
סוגי העששת > עששת חוזרת/משנית

עששת המתפתחת מתחת ובשולי השחזורים (במיוחד שחזורים לקויים) עקב פעילות מתמשכת של החיידקים באזורים אלו.
מניעה

מרגע שהתגלתה הדה-מינרליזציה והעששת התחלתית בלבד, יש מס' אפשרויות טיפול: אם לא נוצר עדיין הנגע העששתי בשן, ניתן לעיתים להשתמש באסטרטגיות של הגברת הרה-מינרליזציה – כמו על ידי צריכת סידן במזון ושימוש בתכשירים המכילים פלואור, כמו ג'ל למריחה מקומית על השיניים, משחות שיניים, שטיפות פה וכו', שגם מעכבים את הדה-מינרליזציה. הפלואור משפיע על מניעת עששת בכך שהוא מחליף את יוני ההידרוכסיל בהידרוכסיאפטיט שמרכיב את אמייל השן, והופך איתו לפלואורואפטיט שעמיד יותר בפני המסה על ידי החומצות. בנוסף, העלאת ריכוז הפלואור הזמין ברוק גם מעודד רה-מינרליזציה של האמייל על ידי שקיעת יוני סידן וזרחן באמייל שהתחיל לעבור דה-מינרליזציה.
אחד מטיפולי המניעה האפקטיביים נגד עששת חרירים וחריצים הוא איטום חרירים וחריצים (pits and fissures sealant). האיטום נעשה על ידי ציפוי משטחי הלעיסה של השיניים בחומר דמוי פלסטיק, כדי למנוע מהצטברות שאריות מזון ופעילות חיידקים בחרירים והחריצים. בדרך כלל עושים זאת מיד לאחר בקיעת השיניים בילדים, ולעיתים יש לחדשו אם הוא ניזוק, לכן יש לבדוק את תקינות האיטום אצל הרופא מדי פעם.
מניעה > תוכניות למניעת עששת בילדים בישראל

בישראל, על פי חוק, על משרד הבריאות לספק במסגרת השירותים לבריאות השן בדיקות שגרה, מעקב והדרכה לתלמידים מידי רופא שיניים ושיננית. בשנת 2008 החלו משרדי הבריאות והחינוך לפתח תוכנית חינוך לקידום בריאות הפה והשיניים, "שן-לי". במאי 2009 קבעה הממשלה כי המדינה תממן באופן מלא את שירותי בריאות השן לתלמידים לצורכי מניעה. החל משנת 2011 מפעיל משרד הבריאות את התוכנית באמצעות הרשויות המקומיות. התוכנית מיועדת לתלמידי גן חובה ולתלמידי כיתות א' עד א', והיא כוללת חלוקה של משחת שיניים ומברשת שיניים הסבר של רופא שיניים או שיננית על חשיבות בריאות השן בהיקף של שלוש שעות בשנה וכן בדיקה שיניים שנתית לילדים מגן חובה ועד כיתה ט'. התוכנית תואמת תרבותית למגזר הערבי ולמגזר החרדי. 84% מהרשויות המקומיות נתנו את השירות האמור, נכון לאוגוסט 2014.
טיפול

כשיש כבר נגעי עששת, הטיפול הוא שחזור השן (סתימה) בעזרת אמלגם או קומפוזיט (חומר מרוכב) ועוד חומרים – שהם חומרי השחזור המקובלים. עם זאת, נשארת בעינה הבעיה התמידית של עששת חוזרת או משנית.
בניגוד לרוב הרקמות האחרות בגוף האדם, זגוגית השן והדנטין שנהרסו אינם מתחדשים מעצמם, ולכן יש צורך בסתימה. לשם כך יש לסלק את רקמת השן הפגועה, ולשחזרה בחומר סינתטי על ידי רופא שיניים אשר משתמש בדרך כלל באמלגם (החומר ממנו עשוי הסתימה), חומר מרוכב (קומפוזיט - סתימה בצבע השן) או חרסינה. במידה ונוצר חור עמוק וחל זיהום של שורש השן, נדרש טיפול שורש, במהלכו מוּצאת הרקמה הרכה מתוך מוך השן ותעלות השורשים והאזור מנוקה מנמק של חיידקים וממולא בחומר סתימה ייעודי. לאחר טיפול שורש מבוצע לרוב מבנה וכתר.
ראו גם

כאב שיניים
דלקת חניכיים
שחזור דנטלי
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  lamont Oral microbiology and immunology. 2/e by Richard J. Lamont, George N. Hajishengallis, Howard F. Jenkinson. Publisher: ASM Press Washington DC (2014). P. 229-240. ISBN 978-1-55581-673-5
1 2  Karpinski TM, Szkaradkiewicz AK (2013) Microbiology of dental caries J Biol Earth Sci 3(1): M21 -M24.
↑  Gross EL, Beall CJ, Kutsch SR, Firestone ND, Leys EJ, Griffen AL (2012) Beyond Streptococcus mutans: Dental Caries Onset Linked to Multiple Species by 16S rRNA Community Analysis. PLoS ONE 7(10): e47722. doi:10.1371
↑  Donovan TE, Anderson M, Becker W, Cagna DR, Carr GB, Albouy JP, Metz J, Eichmiller F, and McKee JR Annual Review of selected dental literature: Report of the Committee on Scientific Investigation of the American Academy of Restorative Dentistry J Prosthet Dent 2013;110:161-210
↑  Leone CW, Oppenheim FG Physical and chemical aspects of saliva as indicators of risk for dental caries in humans Journal of Dental Education 2001; 65(10):1054-1062
↑  Cunha-Cruz J, Scott J, Rothen M, Mancl L, Lawhorn T, Brossel K and Berg J Salivary characteristics and dental caries: Evidence from general dental practices JADA 2013;144(5):e31-e40
↑  Zadik Yehuda, Bechor Ron (ביוני–ביולי 2008). "Hidden Occlusal Caries - Challenge for the Dentist" (PDF). New York State Dental Journal. 74 (4): 46–50. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-07-22. נבדק ב-2008-08-08. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Mejare I, Lingstrom P, Petersson LG, Holm AK, Twetman S, Kallestal C, Nordenram G, Lagerlof F, Soder B, Norlund A, Axelsson S, Dahlgren H. Caries-preventive effect of fissure sealants: a systematic review. Acta Odontol Scand. 2003;61(6):321-30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548137905171  BnF: cb11964910v (data)  GND: 4029669-6  LCCN: sh85036872  NKC: ph127692 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שיניים נגועות בעששת
מושבות של Streptococcus mutans על מצע אגר
התקדמות עששת חרירים וחריצים בשן
אמלגם בשן
החיידק הטורף

ערך זה עוסק בזיהום פולשני של החיידק "סטרפטוקוקוס פיוגנס" לזרם הדם. אם התכוונתם לזיהום חיידקי אחר המכונה באותו השם, ראו .
| --- | --- |
שרשרת של חיידקי Streptococcus pyogenes צמודה לנויטרופיל
שרשרת של חיידקי Streptococcus pyogenes צמודה לנויטרופיל
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  Streptococcus pyogenes, Streptococcus, group A 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  derm/743 emerg/332
 DiseasesDB:  12507
 MeSH:  C01.252.410.890.350
 MedlinePlus:  001443
 סיווגים
 ICD-10:  B95.0
 
החיידק הטורף הוא כינוי מקובל לזיהום פולשני של החיידק Streptococcus pyogenes (באנגלית: Group A severe streptococcal infection, נֶקֶד הַשַּׁרְשֶׁרֶת הַמְּמַגֵּל), זיהום הנגרם בעיקר על ידי החיידק Streptococcus pyogenes (‏Group A Streptococcus לפי סיווג לנספילד). חיידקים נוספים בסוג Streptococcus‏ (B, C, D, G) עשויים לעיתים לגרום לזיהומים דומים.
זנים מסוימים של Group A Streptococcus (‏GAS) עשויים לגרום לזיהומים קשים. האוכלוסיות המצויות בסיכון הגבוה ביותר ללקות בזיהום מסוג זה הן ילדים הלוקים באבעבועות רוח; אנשים בעלי מערכת חיסונית מדוכאת; קורבנות כוויות קשות; קשישים הסובלים מצלוליטיס, סוכרת, מחלות של כלי הדם, או סרטן; ואנשים הנוטלים דרך קבע טיפול בסטרואידים או כימותרפיה. מזריקי סמים נתונים אף הם בדרגת סיכון גבוהה. GAS הוא גורם מרכזי לקדחת לידה ברחבי העולם, בגורמו לזיהום חמור, ובהיעדר אבחון וטיפול מיידיים הוא מוביל למותן של אמהות שזה עתה ילדו. זיהומים חמורים של GAS עשויים אף להתרחש בקרב אנשים בריאים ללא כל גורמי סיכון ידועים.
כל הזיהומים החמורים ב-GAS עשויים להוביל להלם טוקסי, כשל רב-מערכתי, ואף למוות. זיהוי וטיפול מוקדמים ומיידיים הם בעלי חשיבות עליונה ומכרעת. בדיקות מאבחנות כוללות ספירת דם, בדיקת שתן (יורינאליסיס) ובראש ובראשונה נטילת מספר תרביות מהדם ומנוזלי האזור הפגוע. טיפול הבחירה האנטיביוטי הוא שילוב של פניצילין, אליו GAS רגיש במיוחד וככל הידוע עוד לא פיתח כלפיו עמידות, עם קלינדאמיצין, תרופה אליה החלו להתגלות סימני עמידות.
סוגי הזיהום

הסוגים הפולשניים של הזיהום מתאפיינים ככלל על ידי מיקום החדירה הראשונית לגוף, ובהם:
בקטרמיה ראשונית
זיהומים מוקדיים (פוקאליים):
סוגי הזיהום > דלקת קרום המוח

שכיחות דלקות קרום המוח על רקע של זיהום ב-Streptococcus pyogenes היא יחסית גבוהה ותופסת מקום נכבד בקרב הגורמים החיידקיים למנינגיטיס (מחלה דלקתית של הקרומים הרכים של המוח).
הסימפטומים והסימנים השכיחים של המחלה הם:
כאב ראש
נוקשות בשרירי הצוואר
פוטופוביה
חום
הקאה
ערפול חושים
בהמשך, חלה הידרדרות נוספת במצב ההכרה, עד כדי כך העדר תגובה לגירויים.
שיעור ההדבקה הגבוה ביותר היה בגיל 6–7 חודשים. 60% מהחולים הם בני פחות משנה ו-90% הם בני פחות מ-5 שנים.
באופן ראשוני יש לבצע ניקור מותני לשם אבחון. לאחר מכן, כשמדובר בדלקת חיידקית, הטיפול חייב להינתן בהקדם ומבוסס על מתן תוך-ורידי של אנטיביוטיקה לפי גיל החולה והחיידק האפשרי. כאשר מדובר בדלקת נגיפית, לרוב אין צורך בטיפול ספציפי והמחלה תחלוף מעצמה. כאשר מדובר בנגיף ההרפס, יש צורך במתן טיפול תרופתי ספציפי.
במקרה של דלקת קרום המוח שנגרמה על ידי GAS, אין המלצה לטיפול מונע לאנשים שהיו במגע עם החולה.
הסיבוך השכיח ביותר אחרי דלקת קרום המוח חיידקית הוא פגיעה בשמיעה, ולכן יש לערוך לילד בדיקת שמיעה לאחר חלוף המחלה. אחוז הפגיעה במערכת העצבים המרכזית (פגיעה בתהליכי החשיבה) לאחר דלקת קרום המוח אינו מבוטל, ולכן במקרה של חשד בדלקת קרום המוח, יש הכרח להגיע לאבחנה במהירות האפשרית, ולהתחיל מיד בטיפול אנטיביוטי ובטיפול תומך אחר.
סוגי הזיהום > דלקת ריאות

דלקת ריאות היא מחלה זיהומית של הריאות, אשר חלק ממקרי ההידבקות בה נגרמים על ידי Sreptococcus pyogenes.
דלקת ריאות פורצת לעיתים קרובות כסיבוך של זיהום של דרכי הנשימה העליונות, כגון נזלת, שיעול, דלקת גרון קלה, ובהמשך יומיים שלושה לאחר מכן החמרה בסימפטומים.
בין הסימפטומים והסימנים של דלקת ריאות ניתן למנות:
חום
צמרמורת
שיעול
נשימה מהירה
צפצופים בנשימה
קושי בנשימה
הקאה
כאב בחזה (לא שכיח, היות שבאזור הריאות אין עצבים)
כאבי בטן (לעיתים)
בדלקות ריאה שמקיפות שטחי ריאות נרחבים יתפתח כחלון של השפתיים ושל קצות האצבעות שנגרם בגלל מחסור בחמצן
לפני גילוי האנטיביוטיקה, הייתה דלקת ריאות לעיתים קרובות קטלנית, אולם מאז מטופלים רוב המקרים של דלקת ריאות בהצלחה. הדבקה בדלקת ריאות חיידקית היא הדבקה במגע עם רוק ונוזלים מדרכי הנשימה, כך שעיטוש או נשיקה יכולים להעביר את המחלה.
סוגי הזיהום > זיהומים נוספים שמיוחסים לחיידק הטורף

דלקת הצפק (פריטוניטיס)
אלח דם לידתי
דלקת עצמות מוגלתית
דלקת חיתולית נמקית (Necrotizing fasciitis, מקור הכינוי "החיידק הטורף")
זיהום בתר-ניתוחי
שושנה
צלוליטיס
צילום רנטגן של ריאות. החלק העליון נורמלי. בחלק התחתון ניתן להבחין בדלקת ריאות
גביע דייוויס 2003

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  7 בפברואר 2003 – 30 בנובמבר 2003 (297 ימים)
 מספר תחרות:  92 
 מספר מתמודדים:  135
 מדינה מארחת:  מלבורן, אוסטרליה (משחק הגמר)
 אצטדיון:  רוד לייבר ארנה
 זוכה:   אוסטרליה (28)
 
 → 2002 2004 ← 
 
גביע דייוויס 2003 הייתה התחרות ה-92 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 135 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת רוסיה שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בסיבוב השני. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת ספרד במלבורן. הוא הסתיים עם התוצאה 1:3 לטובת אוסטרליה. בכך הם זכו בגביע בפעם ה-28.
משחקי הבית העליון > משחק הגמר

| אוסטרליה   אוסטרליה   3 | אוסטרליה   אוסטרליה   3 | מלבורן, אוסטרליה   28–30 בנובמבר 2003  דשא | מלבורן, אוסטרליה   28–30 בנובמבר 2003  דשא | ספרד   ספרד   1 | ספרד   ספרד   1 | ספרד   ספרד   1 | ספרד   ספרד   1 | ספרד   ספרד   1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | אוסטרליה | לייטון יואיט |  | 3 | 6 | 3 | 77 | 6 |
| 1 | ספרד | חואן קרלוס פררו |  | 6 | 3 | 6 | 60 | 2 |
| 2 | אוסטרליה | מארק פיליפוסיס |  | 4 | 4 | 6 | 64 |  |
| 2 | ספרד | קרלוס מויה |  | 6 | 6 | 4 | 77 |  |
| 3 | אוסטרליה | ויין ארת'ורס/טוד וודברידג' |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | ספרד | אלכס קורג'ה/פליסיאנו לופס |  | 3 | 1 | 3 |  |  |
| 4 | אוסטרליה | מארק פיליפוסיס |  | 7 | 6 | 1 | 2 | 6 |
| 4 | ספרד | חואן קרלוס פררו |  | 5 | 3 | 6 | 6 | 0 |
| 5 | אוסטרליה | לייטון יואיט |  |  |  |  |  |  |
| 5 | ספרד | קרלוס מויה |  |  |  |  |  |  |
משחקי הבית העליון > העברות לקראת שנת 2004

בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
צ'כיה, הולנד, רומניה וארצות הברית נותרו בבית העליון
אוסטריה, בלארוס, קנדה ומרוקו עלו לבית העליון
בלגיה, ברזיל, גרמניה ובריטניה ירדו לבתים האזוריים
ישראל בגביע דייוויס

בתחרות שנת 2003, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת בלארוס.
| בלארוס   בלארוס   3 | בלארוס   בלארוס   3 | מינסק, בלארוס   7–9 בפברואר 2003  שטיח באולם | מינסק, בלארוס   7–9 בפברואר 2003  שטיח באולם | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | בלארוס | מקס מירני |  | 6 | 6 | 6 | 7 |  |
| 1 | ישראל | הראל לוי |  | 1 | 7 | 3 | 6 |  |
| 2 | בלארוס | ולדימיר וולצ'קוב |  | 6 | 7 | 6 |  |  |
| 2 | ישראל | נעם אוקון |  | 2 | 6 | 3 |  |  |
| 3 | בלארוס | מקס מירני/ולדימיר וולצ'קוב |  | 7 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | ישראל | אנדי רם ויוני ארליך |  | 6 | 4 | 4 | 4 |  |
| 4 | בלארוס | אלכסנדר שבץ |  | 1 | 2 |  |  |  |
| 4 | ישראל | אנדי רם |  | 6 | 3 |  |  |  |
| 5 | בלארוס | אלכסנדר סקריפקו |  | 4 | 4 |  |  |  |
| 5 | ישראל | הראל לוי |  | 6 | 6 |  |  |  |
לאחר הפסד זה, נבחרת ישראל שיחקה נגד נבחרת זימבבואה.
| ישראל   ישראל   5 | ישראל   ישראל   5 | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   11–13 ביולי 2003  משטח קשה | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   11–13 ביולי 2003  משטח קשה | זימבבואה   זימבבואה   0 | זימבבואה   זימבבואה   0 | זימבבואה   זימבבואה   0 | זימבבואה   זימבבואה   0 | זימבבואה   זימבבואה   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ישראל | נעם אוקון |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | זימבבואה | גוויניאי טונגונה |  | 4 | 3 | 4 |  |  |
| 2 | ישראל | הראל לוי |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | זימבבואה | גניוס צ'ידזיקווה |  | 2 | 4 | 4 |  |  |
| 3 | ישראל | אנדי רם ויוני ארליך |  | 7 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | זימבבואה | גניוס צ'ידזיקווה/גוויניאי צ'ינגוקה |  | 5 | 4 | 4 |  |  |
| 4 | ישראל | נעם אוקון |  | 6 | 7 |  |  |  |
| 4 | זימבבואה | זיבוסיסו נקובה |  | 4 | 6 |  |  |  |
| 5 | ישראל | יוני ארליך |  | 6 | 6 |  |  |  |
| 5 | זימבבואה | גוויניאי צ'ינגוקה |  | 4 | 0 |  |  |  |
בעקבות הניצחון נבחרת ישראל נותרה בבית אירופה-1 גם למשחקי 2004.