stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחריק צווייבה
ביוגרפיה

צווייבה התחנך בבית הספר לכדורגל בעיר הולדתו גודאותה. בגיל 17 זומן לסגל של קבוצת דינמו סוחומי, אך לא שותתף במשחקי הליגה. כעבור שנה הוא עבר לקבוצת סק"א חברובסק, בה שיחק במשך 3 חודשים, עד שהתגלה על ידי ציידי הכישרונות של קבוצת הצמרת הסובייטית דינמו טביליסי. צווייבה שיחק בשורות המועדון עד שנת 1990. באותה שנה הודיעה הנהלת דינמו טביליסי שבכוונתה לעזוב את ליגת העל של ברית המועצות ויחד עם קבוצות אחרות לייסד ליגה גאורגית נפרדת. החלטת ההנהלה הביאה לכך שחלק מהשחקנים הבכירים של הקבוצה עזבו אותה. צווייבה היה אחד מן העוזבים - הוא שוכנע על ידי ולרי לובנובסקי לעבור לדינמו קייב.
צווייבה שיחק בשורות דינמו קייב במשך 3 שנים. זכה עם הקבוצה בדאבל (אליפות ברית המועצות וגביע ברית המועצות) ב-1990.
בשנת 1993 עבר צווייבה לרוסיה, שם שיחק תקופה קצרה בקבוצת קאמאז נאברז'ניה צ'לני. לאחר מכן עבר ליפן, לקבוצת גמבה אוסקה, בה שיחק במשך 3 שנים. הוא שב לרוסיה לתקופה קצרה ואז עבר לסין, לקבוצת צ'ונצ'ינג ליפאן. בשנת 1999 שב לרוסיה סופית. את קריירת הכדורגלן שלו סיים בשנת 2001 בשורות דינמו מוסקבה
ביוגרפיה > נבחרות

צווייבה זומן לנבחרת הראשית של ברית המועצות לקראת מונדיאל 1990. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בתחרות בשל פציעה במשחק אימון. צווייבה השתתף בכל משחקי הנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 1992. לאחר התפרקות ברית המועצות הצטרף לסגל נבחרת חבר המדינות, איתה נטל חלק ביורו 1992 - הוא השתתף בשני משחקים ראשונים של הנבחרת, בהם ספג שני כרטיסים צהובים ולכן לא יכל להשתתף במשחק השלישי.
באוגוסט 1992 שיחק משחק אחד בשורות נבחרת אוקראינה - משחק ידיות נגד הונגריה.
בשנת 1993, לאחר שעבר לרוסיה, זומן לנבחרת הרוסית. הוא יועד לסגל הנבחרת למונדיאל 1994, אך לא השתתף בו בשל פציעה. למעשה הוא שותף בנבחרת רק בשנת 1997, במהלכה נטל חלק ב8 משחקים.
תארים

אליפת ברית המועצות - 1990
גביע ברית המועצות - 1990
אורל אופה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1992
 היכל:  אצטדיון דינמו, אופה (1,500)
 ליגה:  ליגת העל הרוסית בכדורעף
 volleyufa.com
אצטדיון דינמו באופה
אורל אופה (ברוסית: Ура́л Уфа) הוא שמה של קבוצת כדורעף מקצוענית מהעיר אופה שבבשקורטוסטן. נוסד בשנת 1992 ומתמודד באליפות רוסיה בכדורעף.
הישג השיא הוא סגנות אליפות רוסיה בעונת 2012/2013, העפלה לגמר גביע האתגר האירופי בעונת 2012/13 וגמר הגביע הרוסי בכדורעף בעונת 1999. הישג השיא במפעלים האירופיים הוא העפלה לרבע גמר גביע קונפדרציית הכדורעף האירופית בעונת 2006/2007.
אדובי XD

| --- | --- |

צילום מסך של Adobe XD בחלונות 10
צילום מסך של Adobe XD בחלונות 10
 מפתח:  אדובי מערכות
 מחזור חיים:  5 באוקטובר 2015 – הווה (9 שנים) 
 גרסה אחרונה:  57 (6 ביוני 2023)
 מערכת הפעלה:  מקינטוש (גרסה 10.13 ומעלה), חלונות 10 (גרסה 1709 ומעלה)
 סוג רישיון:  תוכנה כשירות
 קטגוריה:  עיצוב חוויית משתמש
 אתר רשמי
אדובי XD (או בשמה המלא: Adobe Experience Design) היא תוכנת גרפיקה וקטורית מבית אדובי המיועדת לעיצוב ממשק משתמש וחוויית משתמש עבור יישומי רשת ואפליקציות מובייל. התוכנה מופצת על ידי אדובי כחלק משירות הענן Creative Cloud וזמינה עבור חלונות ומקינטוש, כאשר זמינים גם כלי תצוגה מקדימה עבור iOS ואנדרואיד על מנת לסייע למעצבים לבדוק את תוצריהם במכשירים ניידים.
היסטוריה

אדובי הכריזה לראשונה על פיתוח מוצר לעיצוב חוויית משתמש בכנס Adobe MAX שהתקיים באוקטובר 2015 כתשובה לעלייה בפופולריות תוכנת העיצוב Sketch, אף היא תוכנת גרפיקה וקטורית ייעודית ל-UI/UX, שיצאה לאור ב-2010 עבור פלטפורמת המקינטוש.
גרסת הבטא של התוכנה למשתמשי מקינטוש יצאה לאור ב-14 במרץ 2016 תחת השם "Adobe Experience Design CC" והייתה זמינה להורדה עבור כל מי שהחזיק באותה עת בחשבון Creative Cloud. מאוחר יותר השנה, ב-13 בדצמבר, יצאה גם גרסת בטא עבור משתמשי חלונות 10.
ב-18 באוקטובר 2017 הכריזה אדובי על יציאה משלב הבטא.
לקראת סוף 2022 ניסתה אדובי לקנות את התוכנה המתחרה, Figma. לאחר כישלון העסקה במהלך 2023, הודיעה אדובי כי תפסיק למכור את XD החל מ-22 ביוני. אדובי הודיעה כי תפסיק להשקיע בתוכנה בעקבות הכישלון.
תכונות

אדובי XD מאפשרת למעצב ליצור סקיצות של ממשקי משתמש עבור יישומי שולחן עבודה, יישומי רשת ואפליקציות מובייל בעזרת כלים לשרטוט מסכים ויצירת אבות-טיפוס. תכונות רבות שקיימות ב-XD לא היו קיימות לפני כן בתוכנות גרפיות "ותיקות" של אדובי כפוטושופ ואילוסטרייטור, או שהיו קיימות אך היה קשה להשתמש בהן.
בין תכונות התוכנה נמנות, בין היתר:
סיוע ביצירת רשת עבודה עבור אלמנטים שחוזרים על עצמם, דוגמת רשימות, גלריית תמונות וכיוצא בזה.
יצירת אב-טיפוס אינטראקטיבי של יישום על ידי קישור מסכים. ניתן לצפות ולהתנסות באב-הטיפוס שנוצר בתוכנה עצמה, או בכלי התצוגה המקדימה שזמין עבור מכשירים ניידים.
אינטגרציה עם כלים נוספים של אדובי דוגמת פוטושופ, אילוסטרייטור ואפטר אפקטס, וכן עם כלי שיתוף פעולה כמו Microsoft Teams נוסף על העבודה מול הענן של אדובי.
יצירה של רכיבים גרפיים (קומפוננטות) ושמירתם בספרייה לצורך שימוש חוזר.
שינוי גודל רספונסיבי של אלמנטים גרפיים, כך ששינוי גודל של עצם מסוים יתחשב במצבי תצוגה שונים (מחשב או נייד)
תמיכה בתוספי צד שלישי, למשל בתוספים שמאפשרים ייצוא של סקיצות שנוצרו ב-XD לקוד HTML+CSS, ל-React Native ועוד.
ראו גם

Sketch (אנ')
Figma
Balsamiq Wireframes (אנ')
הערות שוליים

↑  Jess Weatherbed, Adobe XD’s days are numbered ahead of Figma acquisition, The Verge, ‏2023-06-22 (באנגלית)
↑  Brody Ford, Adobe Gives Up on Web-Design Product to Rival Figma After Deal Collapse, Bloomberg.com, ‏30 בינואר 2024
| אדובי קריאייטיב סויט וקריאייטיב קלאוד |
| --- | --- | --- |
| מוצרים | אקרובט • איירו • ברידג' • דימנשן • פוטושופ • אילוסטרייטור • אינדיזיין • אינקופי • פרמייר פרו • אודישן • אפטר אפקטס • דרימוויבר • מדיה אנקודר • אנימייט (פלאש לשעבר) • פרילוד • XD • פוטושופ לייטרום • קרקטר אנימייטור • ספארק |  |
| שירותי ענן | Behance • פונטס • סטוק |  |
| תוכנות בעבר | ביזנס קטליסט • גו לייב • דיבייס סנטרל • אדג' • אנקור • פיירוורקס • אימייג' רדי • סטוק פוטוס • מיוז • און לוקיישן • אדובי סאונדבות' • סטורי • אולטרה |  |
אוזי בו!

| --- | --- |
 סוגה:  ילדים
 מדבבים בעברית:  עמי מנדלמן
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  130
 הפקה
 חברת הפקה:  Atiempo 
 אורך פרק:  3 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פלייהאוס דיסני (בפיד הצרפתי)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לולי
 תקופת שידור מקורית:  2 בספטמבר 2006 – 28 באוגוסט 2014
 תקופת שידור בישראל:  2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אוזי בו! (בצרפתית: !Ozie Boo) היא סדרת טלוויזיה צרפתית לילדים בהנפשה ממוחשבת. שידור הבכורה של הסדרה היה בצרפת ברצועת השידור פלייהאוס דיסני בשנת 2006. בישראל הסדרה החלה את שידוריה בדיבוב עברי בערוץ לולי בשנת 2009. הסדרה בת 3 עונות ו-130 פרקים באורך 3 דקות.
שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוצע על ידי נורית בנאי קורן ונוהל על ידי עוזי פוקס.
עלילה

העלילה עוסקת בהרתפקאותיהם של חמישה פינגווינים הגרים בקוטב הצפוני, בכל פרק הם ילמדו איך לחיות ביחד.
דמויות > האוזי בו!

אד (Ed): פינגווין ירוק.
פרד (Fred): פינגווין כתום.
נד (Ned): פינגווין כחול.
נלי (Nelly): פינגווינית ורודה.
טד (Ted): פינגווין אדום.
דמויות > דמויות נוספות

ראג'ה (Rajah): גורת נמרים לבנה.
מיקי וניקי (Mikky and Nikky): גורי דובי קוטב לבנים.
מל (Mel): כוכבת ים.
וולי ופולי (Wally and Polly): גורי לבינתיים.
סקיי (Sky): אלבטרוס.
פרופ' שקנאי (Mr. Pelicar): שקנאי.
מדבבים

הדיבוב העברי הופק על ידי עוזי פוקס, סאלי אמיגה ומשה קרבלניק ובוים על ידי שרון בורגאוקר.
| שם הדמות | מדבב\ת בעברית |
| --- | --- |
מספר: עמי מנדלמן
סדרות ספין אוף

לסדרה סדרת ספין אוף אחת:
אוזי בו! - שומרים על הסביבה (Ozie Boo Save the Planet): בסדרת הספין אוף הזאת האוזי בו! וחבריהם בכיתה ילמדו כיצד לשמור על הסביבה ועל הטבע. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הופ! בדיבוב עברי. סדרה זו כוללת עונה אחת ו-78 פרקים באורך 5 דקות.
אזליו ויצ'יני

אזליו ויצ'יני (באיטלקית: Azeglio Vicini;‏ 20 במרץ 1933 – 30 בינואר 2018) היה כדורגלן ומאמן איטלקי.
כשחקן, תפקד ויצ'יני כקשר, ושיחק במירב הקריירה בקבוצת סמפדוריה. כמאמן, הוביל ויצ'יני את נבחרת איטליה לחצי הגמר ביורו 1988 ולמקום השלישי במונדיאל 1990.
קריירת משחק

ויצ'יני החל את קריירת המשחק בקבוצת ויצ'נצה ששיחקה אז בסרייה ב', ובעונתו השנייה בקבוצה סייע לה להעפיל מהמקום הראשון בטבלה לסרייה א'. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ב-25 בספטמבר 1955, בהפסד 2-0 לאינטר מילאנו, ובסיום העונה עזב את הקבוצה ועבר לשחק בסמפדוריה. ויצ'יני שיחק בסמפדוריה במשך שבע עונות, כולן בליגה הבכירה, וצבר קרוב ל-200 הופעות ליגה. ב-1963 עבר לברשה מהסרייה ב'. בעונתו הראשונה בקבוצה כמעט והצליחה ברשה להעפיל לליגה הבכירה, אך כשלה במחזורי הסיום. עונה אחר כך כבר השלימו ויצ'יני וברשה את המלאכה וחזרו לליגה הבכירה אחרי 17 שנים. בסיום העונה פרש ויצ'יני ממשחק פעיל בגיל 32.
קריירת אימון

ויצ'יני החל את קריירת האימון ב-1967, בקבוצת ברשה במדיה סיים את קריירת המשחק שלו, אך סיים את דרכו בקבוצה בתום העונה לאחר שירד עימה לסרייה ב'. לאחר שעזב את ברשה קיבל ויצ'יני תפקיד בצוות המקצועי של נבחרת איטליה, וב-1975 קיבל את תפקיד מאמן הנבחרת עד גיל 23, אותה הוביל במשך שנתיים.
ב-1976 קיבל ויצ'יני את תפקיד מאמן נבחרת איטליה עד גיל 21, אותה הוביל במשך עשר שנים. במהלך כהונתו בתפקיד, הוביל ויצ'יני את הנבחרת לחמש אליפויות אירופה עד גיל 21, מתוכן שלוש הסתיימו בהדחה ברבע הגמר (1978, 1980, 1982), אחת הסתיימה בהדחה בחצי הגמר (1984), ובטורניר של 1986 הוביל ויצ'יני את נבחרתו עד למשחק הגמר, בו הפסידה בדו-קרב פנדלים לספרד.
לאחר טורניר מונדיאל 1986, החליף ויצ'יני את אנצו ביארזוט בתפקיד מאמן נבחרת איטליה. בין השמות שויצ'יני זימן כבר בשנתו הראשונה להופעות בכורה בנבחרת ניתן למצוא את וולטר זנגה ורוברטו דונאדוני, ובמשימה הראשונה שלו הוביל ויצ'יני את הנבחרת לטורניר יורו 1988 בגרמניה המערבית. לאחר שצלחה את שלב הבתים מהמקום השני בבית וללא הפסד, עם אותו מספר נקודות ורק שער זכות אחד פחות מהמארחת גרמניה המערבית, הודחה איטליה בחצי הגמר עם הפסד 2-0 לברית המועצות.
למרות ההדחה, נבחר ויצ'יני להמשיך ולהצעיד את הנבחרת לטורניר מונדיאל 1990, אותו אירחה איטליה. הנבחרת של ויצ'יני הפגינה יעילות רבה מול הקהל הביתי, כשצלחה את שלב הבתים עם שלושה ניצחונות וללא שערי חובה, מאזן עליו שמרה הקבוצה עם ניצחונות בשמינית הגמר 2-0 על אורוגוואי ו-1-0 ברבע הגמר על אירלנד. איטליה נעצרה רק מול האלופה המכהנת ארגנטינה לאחר הפסד בדו-קרב פנדלים, אך הבטיחה את המקום השלישי לאחר ניצחון 2-1 על אנגליה.
בעקבות היכולת המרשימה של איטליה, המשיך ויצ'יני בתפקיד, אך סיים את דרכו והוחלף באריגו סאקי כשנה אחר כך, באוקטובר 1991, בעקבות הכישלון להעפיל ליורו 1992.
לאחר קדנציות קצרות בצ'זנה מעיר הולדתו ובאודינזה, פרש ויצ'יני מאימון ב-1994. לאחר פרישתו מאימון שימש במשך שנים ארוכות בתפקיד יושב ראש הוועדה המקצועית של התאחדות הכדורגל האיטלקית. באוגוסט 2010, לאחר כישלון הנבחרת לעבור את שלב הבתים במונדיאל 2010, סיים ויצ'יני את תפקידו והוחלף על ידי רוברטו באג'ו, שחקנו לשעבר בנבחרת.
תארים

גביע העולם: 1990 (מקום שלישי)
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953/1954 | ויצ'נצה | איטליהסרייה ב' | 11 | 2 |
| 1954/1955 | ויצ'נצה | איטליהסרייה ב' | 17 | 6 |
| 1955/1956 | ויצ'נצה | איטליהסרייה א' | 25 | 0 |
| 1956/1957 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 29 | 3 |
| 1957/1958 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 25 | 1 |
| 1958/1959 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 34 | 1 |
| 1959/1960 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 32 | 1 |
| 1960/1961 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 27 | 0 |
| 1961/1962 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 33 | 0 |
| 1962/1963 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 11 | 0 |
| 1963/1964 | ברשה | איטליהסרייה ב' | 33 | 2 |
| 1964/1965 | ברשה | איטליהסרייה ב' | 22 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 299 | 16 |
הערות שוליים

↑  רוברטו באג'יו נקרא לדגל, באתר וואלה, 10 ביולי 2010
| נבחרת איטליה – יורו 1988 |
| --- | --- | --- |
|  1 זנגה •  2 בארזי •  3 ברגומי •  4 קראברו •  5 פרארה •  6 פרי •  7 פראנציני •  8 מלדיני •  9 אנצ'לוטי •  10 דה אגוסטיני •   11 דה נאפולי •  12 טאקוני • 13 פוסי •  14 ג'אניני • 15 רומאנו • 16 אלטובלי • 17 דונאדוני • 18 מאנצ'יני • 19 ריציטלי • 20 ויאלי • מאמן: ויצ'יני |  1 זנגה •  2 בארזי •  3 ברגומי •  4 קראברו •  5 פרארה •  6 פרי •  7 פראנציני •  8 מלדיני •  9 אנצ'לוטי •  10 דה אגוסטיני •   11 דה נאפולי •  12 טאקוני • 13 פוסי •  14 ג'אניני • 15 רומאנו • 16 אלטובלי • 17 דונאדוני • 18 מאנצ'יני • 19 ריציטלי • 20 ויאלי • מאמן: ויצ'יני | איטליה |
| נבחרת איטליה – מונדיאל 1990 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 זנגה •  2 בארזי •  3 ברגומי •  4 דה אגוסטיני •  5 פרארה •  6 פרי •  7 מלדיני •  8 ורכובוד •  9 אנצ'לוטי •  10 ברטי •   11 דה נאפולי •  12 טאקוני • 13 ג'אניני •  14 מארוקי • 15 ר' באג'ו • 16 קרנבאלה • 17 דונאדוני • 18 מאנצ'יני • 19 סקילאצ'י • 20 סרנה • 21 ויאלי • 22 פליוקה • מאמן: ויצ'יני |  1 זנגה •  2 בארזי •  3 ברגומי •  4 דה אגוסטיני •  5 פרארה •  6 פרי •  7 מלדיני •  8 ורכובוד •  9 אנצ'לוטי •  10 ברטי •   11 דה נאפולי •  12 טאקוני • 13 ג'אניני •  14 מארוקי • 15 ר' באג'ו • 16 קרנבאלה • 17 דונאדוני • 18 מאנצ'יני • 19 סקילאצ'י • 20 סרנה • 21 ויאלי • 22 פליוקה • מאמן: ויצ'יני | איטליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016172068  VIAF: 141148449614115690349   WorldCat (עם VIAF): 141148449614115690349
אורל (יצרנית רכב)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1941–הווה (כ־83 שנים) 
 חברת אם:  UMG 
 מיקום המטה:  מיאס 
 קואורדינטות:  55°05′33″N 60°07′29″E﻿ / ﻿55.0925°N 60.124805555556°E﻿ / 55.0925; 60.124805555556 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  משאית 
 הכנסות:  185,800,000 דולר אמריקאי (נכון ל־1994) 
  
 www.uralaz.ru
 he
 
משאית מדגם אורל זאקרפטיה רוסית
מפעל כלי הרכב אורל (ברוסית: Уральский автомобильный завод) הוא יצרן המשאיות הגדול ביותר ברוסיה. המשאיות מיוצרות תחת המותג "אורל". מטה החברה בעיר מיאס במחוז צ'ליאבינסק, במרכז רוסיה. החברה נחשבת לחברת בת של גא"ז. המפעל הוקם ב-30 בנובמבר 1941 כשלוחה של מפעל הרכבים המוסקבאי על שם סטלין. ב-1962 קיבלה החברה את שמה הנוכחי "אורל". ב-21 בינואר 1986 מפס הייצור יצא הרכב המיליון. ב-2005 החברה נרכשה על ידי יצרנית הרכב גא"ז. החברה מייצרת משאיות צבאיות ומשאיות תובלה שונות.
בשנת 2008 משערי המפעל יצאו 15 אלף משאיות. משנת 2011 המפעל הוא חלק של "קבוצת גאז" בבעלות של אולג דריפסקה.
אוטו-ארנסט אוטנבאכר

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1888 אסלינגן אם נקר, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  7 בינואר 1975 (בגיל 86) שטוטגרט, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1907–1945 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-177   מפקד הדיוויזיה הממונעת ה-36   מפקד הקורפוס הממונע ה-41   מפקד הקורפוס ה-13
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל אוטו-ארנסט אוטנבאכר (בגרמנית: Otto Ernst Ottenbacher; 18 בנובמבר 1888 – 7 בינואר 1975) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

אוטנבאכר נולד ב-18 בנובמבר 1888 באסלינגן אם נקר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס אוטנבאכר לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל אוטנבאכר את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף אוטנבאכר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1933 הועלה אוטנבאכר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-54. ב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-21 בדצמבר אותה שנה התחתן עם רות אנליזה דה קייזר. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-105, ב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובקיץ אותה שנה מונה למפקד חטיבת "לצן".
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה לחם אוטנבאכר עם חטיבתו במהלך המערכה בפולין, ובסתיו 1939 מונה למפקד גדוד התחלופה ה-346. ב-1 ביוני 1940 מונה אוטנבאכר למפקד הדיוויזיה ה-177, ב-25 באוקטובר אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-36, וב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחמה כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית. ב-6 באוקטובר 1941 מונה אוטנבאכר למפקד זמני של הקורפוס הממונע ה-41, וב-14 בינואר 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-13, שהיה חלק מהארמייה הרביעית. ב-1 באוגוסט 1942 מונה לנציב כללי בממשל הצבאי בצרפת, ובקיץ 1944 פרש לביתו בעקבות תשישות.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בשנת 1950 נשפט אוטנבאכר בבורדו על ביצוע פשעי מלחמה, אולם שוחרר מחוסר ראיות. לאחר שחרורו התגורר בעיר שטוטגרט, עד למותו ב-7 בינואר 1975.
אדובי בראקטס

| --- | --- |


בראקטס רצה תחת מערכת ההפעלה דביאן גנו/לינוקס
 מפתח:  Adobe
 מחזור חיים:  4 בנובמבר 2014 – הווה (10 שנים)
 גרסה אחרונה:  2.1.0-prerelease (9 במאי 2022) 
 מערכת הפעלה:  חלונות, מקינטוש, לינוקס
 נכתבה בשפות:  JavaScript, HTML, CSS
 סוג רישיון:  רישיון MIT
 קוד מקור:  https://github.com/brackets-cont/brackets 
 קטגוריה:  עורך קוד, עורך HTML
 brackets.io
 
אדובי בראקטס (Adobe Brackets) הוא עורך קוד מקור, המשמש בעיקר לפיתוח בסביבת אינטרנט. התוכנה, שהתחילה כתוסף עבור Adobe Edge, מפותחת על ידי אדובי מערכות בע"מ, יצאה כתוכנה חופשית תחת רישיון MIT למערכות ההפעלה Windows, מקינטוש ולינוקס, וכיום מתוחזקת על ידי אדובי ועל ידי מפתחי קוד פתוח באמצעות GitHub‏.
התוכנה מתמקדת בעיקר בפיתוח לווב, בשפות HTML, CSS ו-Javascript.
היסטוריה

אדובי החלה לעבוד על תוסף עריכת קוד למטרות פיתוח לווב כחלק מתוכנת Adobe Edge. עורך הקוד, שנקרא Edge Code, הושמט עם הזמן מחבילת האם שלו והפך לתוכנה עצמאית ב-2014. עם יציאתה של גרסה 1.0 הכריזה אדובי כי הפרויקט יהפוך לפרויקט חופשי בקוד פתוח והוא כבר "איננו מהווה מוצר ניסיוני". כיום, למאגר קוד המקור של התוכנה בגיטהאב יש מעל ל-280 תורמים, ועם מעל ל-100,000 הורדות, דורג הפרויקט בשנת 2015 במקום 16 מבין הפרויקטים הפופולריים ביותר בגיטהאב.
אדובי בראקטס תמכה בעבר בתכונה בשם "Extract" שמטרתה הייתה הוצאת מידע עיצובי מקבצי PSD, קבצים הנוצרים על ידי פוטושופ, ושילובם במסמך CSS. עקב אחוזי שימוש נמוכים בתכונה, אדובי השמיטו את התמיכה בתכונה זו. עם זאת, התכונה "יובאה" משם אל דרימוויבר - תוכנת הפיתוח לווב הקניינית של אדובי.
תכונות

עריכה מהירה - באמצעות תכונה זו, המפתח יכול לשנות בקלות ובמהירות תכונות של תגיות HTML, ולהוסיף אליהם מאפייני CSS הן כתוספת לתגית הנבחרת והן כהוספה לקובץ CSS קיים או לקובץ חדש. תכונה זו מאפשרת גם השלמה אוטומטית של קודי JavaScript כמקובל אצל עורכי קוד אחרים.
תצוגה חיה - באמצעות תכונה זו המפתח יכול לסמן קטע קוד כלשהו ולקבל מעין תצוגה מקדימה של איך הקטע ייראה בדפדפן.
מסך מפוצל - מאפשר לעבוד על מספר קבצים במקביל.
תמיכה בשפות תכנות נוספות - התוכנה יכולה לעבוד, בנוסף לקובצי HTML, JavaScript וCSS, גם עם קבצים שנוצרו ב38 שפות תכנות אחרות, ביניהן C++, C, פייתון, VBScript, רובי, Perl ועוד.
"תזיאוס" - Debugger בקוד פתוח שמאפשר ביצוע ניטור ותיקון שגיאות בקובצי JavaScript או בסקריפטים של JavaScript שצורפו לקוד HTML.
ניתן גם להתקין הרחבות מסוגים שונים לתוכנה, או לפתח הרחבות כאלו בעצמך. את ההרחבות ניתן להתקין באמצעות מנהל הרחבות המובנה בתוך התוכנה.
ראו גם

Visual Studio Code
הערות שוליים

↑  מאגר קוד המקור בגיטהאב
הדגמה של שינוי קוד בתוכנה ועדכון ה"תצוגה החיה"
אי הפסחא (פרובינציה)

פרובינציית אי הפסחא (בספרדית: Provincia de Isla de Pascua) היא אחת משמונה הפרובינציות של מחוז ולפראיסו בצ'ילה. הפרובינציה משתרעת על שטח של 164 קמ"ר ומתגוררים בה 5,806 תושבים נכון לשנות 2012, רובם בעיירה האנגה רואה. זוהי הפרובינציה היחידה של צ'ילה בתחומי פולינזיה ויחד עם אנטארקטיקה צ'ילנה הן היחידות מחוץ ליבשת אמריקה הדרומית.
בניגוד לפרובינציות אחרות בצ'ילה היא אינה מחולקת לקומונות, אלא כל השטח שייך לקומונה אחת.
רוב שטחה של הפרובינציה משתרע על אי הפסחא וכולל בנוסף כמה איונים קטנים בלתי מיושבים מסביב לאי: מוטו נואי (Motu Nui‏, כ-40 דונם), מוטו איטי (Motu Iti‏, כ-16 דונם) והקרוב ביותר מוטו קאו קאו (Kau Kau‏, דונם), ובמערב: מוטו קו אפוקו (Motu Ko Hepoko‏, דונם) ומוטו טאוטרה (Motu Tautara‏ במערב, דונם) ומוטו מארוטירי (Motu Marotiri) מדרום לכף המזרחי שמהווה הר הגעש הכבוי פויקה בצפון-מזרח. בנוסף שייך לפרובינציה גם האי הכפול הקטן והבלתי מיושב סאלס אי גומס, כ-391 קילומטרים מזרחית לאי הפסחא.
בראש הפרובינציה עומד מושל (gobernador provincial). מאז 1984 המושל הוא תמיד מקומי. כל ארבע שנים מאז 1966 נערכו בחירות למועצה מוניציפלית בת שישה חברים (concejo municipal), שאחד מהם נבחר לראש עירייה (alcalde). על שמירת החוק בפרובינציה ממונים כ-20 שוטרים, האחראים גם לביטחון בשדה התעופה. יש באי נוכחות של צבא צ'ילה בייחוד של חיל הים הצ'יליאני. הבסיס הימי מפעיל ספינת סיור, האחראית גם על פעולות הצלה. המטבע הוא הפסו צ'יליאני, אם כי גם הדולר האמריקני הפך למטבע משני וניתן לשלם בו בכל מקום. אי הפסחא הוא אזור פטור ממס, כך שהרווחים ממסים והיטלים נמוכים. התקציב של ניהול הפרובינציה ממומן בעיקר מסובסידיות מממשלת צ'ילה.
הערות שוליים

↑  מפקד 2012 של המכון הלאומי לסטטיסטיקה של צ'ילה עמוד 28
| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • חנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315526737   WorldCat (עם VIAF): 315526737
אוטו-וילהלם פרסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1885 אילמנאו, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  24 ביוני 1966 (בגיל 81) ולסרודה, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הפרוסית 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1903–1944 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל ההנדסה (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס ה-6
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
אוטו-וילהלם פרסטר (בגרמנית: Otto-Wilhelm Förster;‏ 16 במרץ 1885 – 24 ביוני 1966) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פרסטר נולד ב-16 במרץ 1885 באילמנאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס פרסטר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה של המשמר. בתחילת מלחמת העולם הראשונה שירת פרסטר כקצין מטה בארמייה השלישית, ובהמשך שירת כקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-14 ובקורפוס המילואים ה-8. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פרסטר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1929 הועלה פרסטר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1929 מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-4 (הפרוסי). ב-1 בפברואר 1932 הועלה פרסטר לדרגת אוברסט, וב-1 בפברואר 1933 מונה למפקח ההנדסה והביצורים במשרד המלחמה. ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בינואר 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-20 באפריל 1938 הועלה לדרגת גנרל חיל ההנדסה, וב-24 בנובמבר 1938 מונה למפקד הקורפוס ה-6.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פרסטר מפקד הקורפוס ה-6, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית, והשתתף בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה, וב-23 באוגוסט 1941 קיבל פרסטר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-31 בדצמבר 1941 פרש פרסטר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ב-31 בינואר 1944 פרש מהצבא, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הועבר פרסטר על ידי האמריקנים לרוסים, והוא שהה בשבי הרוסי עד לשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר פרסטר בולסרודה, עד למותו ב-24 ביוני 1966.
אונס ליווה הר אופ סולדר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 על שם:  ניקולאוס הקדוש 
 כתובת:  אמסטרדם/המרכז הישן 
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 מבקרים בשנה:  85,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 28 באפריל 1888
 תאריך פתיחה רשמי:  28 באפריל 1888 
 קואורדינטות:  52°22′30″N 4°53′58″E﻿ / ﻿52.375076°N 4.899363°E﻿ / 52.375076; 4.899363
 opsolder.nl/museum/
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) אונס ליווה הר אופ סולדר(למפת אמסטרדם רגילה) אונס ליווה הר אופ סולדר
 
מוזיאון אמסטלקרינג הוא בית ברובע התעלות באמסטרדם, הולנד, בלב רובע החלונות האדומים, המחביא בתוכו כנסייה משנת 1661, שבה נאלצו הקתולים לערוך את טקסיהם בחשאי. הכנסייה נקראת "אדוננו אשר בעליית הגג" (בהולנדית: Onze-Lieve-Heer-op-Zolder). בית התעלות היה שייך לקתולי יאן הרטמן (Hartman).
המקום נפתח כמוזיאון ב-1888, ומאז הוא לא מקיים פעילות כנסייתית. הוא המוזיאון השני הוותיק באמסטרדם (אחרי רייקסמוזיאום), ומבקרים בו כיום כ-85,000 איש בשנה.
במוזיאון ניתן לצפות גם בבית עצמו כשהוא מרוהט כשם שהיה במאה ה-18.
פנים הכנסייה