stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ח'ירבת א-ראעי

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברזל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°35′28″N 34°49′09″E﻿ / ﻿31.590988°N 34.819278°E﻿ / 31.590988; 34.819278
  (למפת השפלה מוגדלת) ח'ירבת א-ראעי(למפת השפלה רגילה) ח'ירבת א-ראעי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'ירבת א-ראעי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'ירבת א-ראעי
 
ח'ירבת א-ראעי היא אתר ארכאולוגי הנמצא בשפלת יהודה, כ-3 קילומטרים מצפון מערב לתל לכיש, על גבעה המשקיפה על נחל לכיש. האתר נחפר מאז 2015 מטעם המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית ורשות העתיקות, בניהולם של יוסי גרפינקל וסער גנור. באתר נמצאו שתי שכבות יישוב משמעותיות, הקדומה מהמאה ה-12 לפנה"ס, ולה מאפיינים פלשתים, והשכבה המאוחרת יותר מתוארכת למאה ה-10 לפנה"ס, התקופה המקבילה למלכות דוד במקרא, וממצאיה מקבילים לממצאים מחורבת קייאפה, אתר אחר בשפלה המתוארך למאה ה-10 לפנה"ס ומזוהה כמצודה ישראלית מימי דוד. גרפינקל וגנור זיהו את האתר עם צקלג המקראית הנזכרת בעלילות דוד המלך. חוקרים אחרים דוחים את הזיהוי הזה.
תולדות המחקר

האתר בח'ירבת א-ראעי הוא קטן יחסית. שטחו כ-17 דונם והוא נמצא בקצה המערבי של השפלה. הגבעה מאפשרת תצפית טובה למישור החוף במערב, להר חברון ולירושלים במזרח, וליישובים העתיקים מרשה ותל גודד בצפון. מצפון לאתר זורם נחל לכיש, דרכו עברה דרך עתיקה המובילה מאשקלון שבמישור החוף ומתל לכיש שבשפלה ומגיעה עד חברון שבהרי יהודה. הדרך קיימת עוד מתקופת הברונזה הקדומה (האלף השלישי לפנה"ס). תוואי הדרך נמצא בשימוש עד ימינו, ועובר בו כביש 35. כל אלה עושים את ח'ירבת א-ראעי כמקום מצוין להקמת מוצב קדמי ליישובים שחולשים על אזור תל לכיש.
על כל שטח האתר ניטע יער בשנות ה-50 ונסללה דרך עפר, מה שפגע בעתיקות. בשנות ה-80 עלה היער באש, וכאשר ניטע מחדש הותירו את שטח החפירה ריק מעצים.
האתר נסקר לראשונה על ידי חוליית הסקר של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (Palestine Exploration Fund - PEF) במסגרת סקר ארץ ישראל המערבית (Survey of Western Palestine) בשנת 1875. יהודה דגן סקר גם הוא את האתר בשנות ה-90 במסגרת עבודת התזה שלו לתואר שני באוניברסיטת תל אביב, וזיהה אתר מתקופת הברזל ומתקופות מאוחרות יותר. האתר נחפר לראשונה באוקטובר 2015 במסגרת מחקר אזורי באזור השפלה. החפירה המשיכה עד 2019 ונמצאו בה בעיקר ממצאים מתקופת הברזל א' וב' ומתקופות נוספות: תקופת הברונזה התיכונה, התקופה הפרסית, ההלניסטית, הביזנטית והמוסלמית המוקדמת.
בשנת 2019 נמצאה באתר כתובת נדירה באלפבית פרוטו-כנעני על פך (כלי חרס קטן), הנושאת את השם "ירבעל" או "עזרבעל", ומתוארכת לסוף המאה ה-12 לפנה"ס. זו הפעם הראשונה שחפץ עם כתובת המוערכת לשם המקראי "ירבעל" נחשף בממצא ארכאולוגי.
לקריאה נוספת

Yosef Garfinkel et. al (2019), Khirbet al-Ra‘i in the Judean Shephelah: The 2015–2019 Excavation Seasons, Strata: Bulletin of the Anglo-Israel Archaeological Society 2019 Volume 37, pp. 13–50
הערות שוליים

↑  Y. Garfinkel and S. Ganor 2019. Was Khirbet al-Ra‘i Ancient Ziklag? Strata: Bulletin of the Anglo-Israeli Archaeological Society 37: 51–59
↑   ניר חסון, חוקרים: מצאנו את אתר צקלג, המוזכר כנתיב הבריחה של דוד במקרא, באתר הארץ, 8 ביולי 2019
↑  יוסי גרפינקל וסער גנור, ח' א-ראעי: דו"ח ראשוני, חדשות ארכאולוגיות, גיליון 129, רשות העתיקות
1 2 3  Garfinkel et. al (2019), pp. 13–15
↑  יוסי גרפינקל וסער גנור, ח' א-ראעי: דו"ח ראשוני, חדשות ארכאולוגיות, גיליון 129, רשות העתיקות
↑  Rollston, C., Garfinkel, Y., Keimer, K. H., Davis, G., & Ganor, S. (2020). The Jerubba'al Inscription from Khirbet al-Ra'i: A Proto-Canaanite (Early Alphabetic) Inscription. Israel Exploration Journal.
↑   רות שוסטר, ארכיאולוגים הודיעו שמצאו עדות ראשונה לשם ירובעל, המזוהה עם השופט גדעון, באתר הארץ, 12 ביולי 2021
↑  התגלתה כתובת נדירה מימי השופטים, הנושאת את השם ירובעל, באתר ynet, 12 ביולי 2021
זאיה לי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביולי 1988 (בת 36) צ'ונגצ'ינג, סין 
 שם במה:  זאיה לי
 משקל:  62 ק"ג
 גובה:  1.63 מטר
 לאום:  סיני
 קריירה מקצוענית:  13 ביולי 2017 – הווה (7 שנים)
 מאמנים:  WWE Performance Center
 ליגות:  WWE
 
ז'או זאיה (בסינית מפושטת: 赵夏;; נולדה ב-28 ביולי 1988) הידועה יותר בשם הבמה שלה, זאיה לי היא מתאבקת סינית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון. היא המתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בארגון ה-WWE.
ביוגרפיה

לפני שהצטרפה ל-WWE, לי נלחמה באמנות הלחימה הסינית וו-שו.
קריירת היאבקות מקצועית > טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2017–2018)

בינואר 2017, היא הצטרפה ל-WWE Performance Center לאחר שהרשימה במבחני הקבלה אשר התקיימו בשאנגחאי, סין. ב-13 ביולי, לי ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון, כשהשתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג, מה שהפך אותה למתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בזירת ה-WWE. לעומת זאת, היא הודחה כבר בסיבוב הראשון, כשהוכנעה על ידי מרסדס מרטינז. ב-19 בספטמבר 2018, היא השתתפה בטורניר הנשים השני לזכר מאי יאנג, ואף הצליחה להדיח את קרן קיו בסיבוב הראשון, אך הודחה סיבוב לאחר מכן על ידי דיאונה פוראזו. במשך שנת 2017 ו-2018, לי התאבקה במספר מופעי NXT שאינם שודרו בטלוויזיה.
קריירת היאבקות מקצועית > טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2017–2018) > ההתחלה ב-NXT‏ (2019–2020)

באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, לי התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-11, אך הודחה לאחר ארבע דקות ו-48 שניות על ידי שארלוט פלייר. היא השתתפה בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2020, כשנכנסה כמספר ה-24 ושהתה בו במשך עשר דקות ו-49 שניות, אך הודחה לבסוף על ידי שיינה בייזלר. לי רשמה את קרב הבכורה שלה ב-20 בפברואר 2019 בפרק של התוכנית NXT, כשהפסידה למיה יים. ב-1 במאי בפרק של התוכנית NXT, היא השיגה את הניצחון הראשון שלה, כשגברה על רייצ'ל אוורס. באמצע חודש נובמבר, היא הייתה מעורבת בפיוד עם אלייה וונסה בורן, כשהיא גברה על השתיים ב-13 וב-27 בנובמבר. לאחר הקרב שלה ב-27 בנובמבר, היא הותקפה על ידי אליפות הנשים של NXT, שיינה בייזלר, מרינה שפיר וג'זמין דיוק. תקיפה זו הובילה לקיום קרב שאינו היה על התואר בשבוע לאחר מכן, ובו לי הפסידה לבייזלר כתוצאה מהכנעה.
ב-25 במרץ 2020 בפרק של התוכנית NXT, לי הייתה אמורה להתמודד מול אלייה בקרב סולם אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, אך היא נפצעה על ידה מאחורי הקלעים לפני שהקרב החל. לבסוף, לי השיגה נקמה, כשניצחה את אלייה ב-15 באפריל בפרק של התוכנית NXT. שלושה שבועות לאחר מכן, לי הפסידה לצ'לסי גרין, לאחר שאלייה הסיחה את דעתה. זה הוביל לקרב נוסף בין השתיים ב-17 ביוני בפרק של התוכנית NXT, כשהפעם אלייה היא זו שהשיגה את הניצחון, זאת לאחר שרוברט סטון הסיח את דעתה של לי על ידי כך שהוא הקיא בזירה.
קריירת היאבקות מקצועית > טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2017–2018) > טיאן שה (2020–2021)

ב-16 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, היא הצטוותה לשורות ג'סי קמאה בהפסדן לקיידן קרטר וקייסי קטנזארו, ולאחר הקרב לי סירבה ללחוץ ידיים למנצחות. שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא השתתפה בקרב באטל רויאל אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, שבסופו קנדיס לאריי ניצחה. ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, היא הפסידה לקיידן קרטר בקרב יחידים, כשהפעם לאחר הקרב היא דחפה את האחרונה לאחר שסירבה ללחוץ את ידה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא הפסידה לשוטצי בלאקהארט; לאחר הקרב, המתאבק בואה ניגש אליה ומסר לה מכתב, ולאחר מכן היא צעדה בעקבותיו. ב-21 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, לי הפסידה בקרב יחידים נוסף, הפעם לקייסי קטנזארו. לאחר הקרב, היא תקפה אותה ואת קרטר, מה שביסס את דמותה כדמות בעל אופי רע, לראשונה בקריירה שלה ב-WWE.
ב-25 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, החלו לשדר סרטונים של לי והמתאבק בואה, כששניהם נראו מפוחדים, הובלו לתוך מכונית אשר נסעה למקום בלתי ידוע. אותו האדם המבוגר שמסר לבואה את המכתב שבועיים קודם לכן ב-11 בנובמבר, חיכה מחוץ למבנה להגעתם. סרטונים על בסיס שבועי שודרו בפרקי התוכנית NXT, ובהם היה ניתן לראות שהשניים הוענשו על הכישלונות שלהם, כשברקע האדם המבוגר ואישה מסתורית בצבעי פנים שחור לבן השגיחו עליהם.
המהפך בדמותה של זאיה לי הגיע בשנת 2021, כשהיא חזרה להיאבק בזירה במסגרת הספיישל של השנה החדש, NXT New Year's Evil, שנערך ב-6 בינואר. בספיישל זה, היא גברה על יריבה בשם קטרינה קורטז בהופעה מהירה, חד צדדית ודומיננטית. ב-13 בינואר, היא ניצחה מתאבקת אחרת בעזרת שני מהלכי בעיטה, אך לאחר מכן המאסטר שלה, שישב על במת הכניסה, ציווה עליה לחזור לזירה ולתקוף את היריבה שלה שוב, מה שרמה על מעמד דמותה של זאיה לי כדמות רעה. ב-10 בפברואר, לי גברה על קורה ג'ייד בתצוגה מהירה. במהלך ולאחר קרב זה, קטנזארו וקרטר הגיעו לזירה כדי להכניס טיפה היגיון בחזרה אליה, לעומת זאת, היא תקפה את שתיהן לאחר שלא כיבדו את המאסטר שלה, מיי יינג. ב-24 בפברואר, לי ניצחה את קייסי קטנזארו כתוצאה מפסיקת השופטת. ב-31 במרץ, לי רשמה ניצחון נוסף על קטנזארו וקיידן קרטר בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. באירוע NXT TakeOver: In Your House, שנערך ב-13 ביוני, לי ניצחה את מרסדס מרטינז. ב-20 ביולי, זאיה לי כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה לאלופת הנשים, ראקל גונזלס. במהלך הקרב, היא ספגה פציעה, אך התברר שהיא חשה בטוב לאחר מכן.
קריירת היאבקות מקצועית > טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2017–2018) > סמאקדאון (2021–היום)

ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, לי הועברה למותג סמאקדאון. ב-10 בדצמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, היא הופיעה לראשונה במותג בתור הדמות הטובה, כשהגנה על נעמי מפני תקיפתן של סוניה דוויל, נטליה ושיינה בייזלר. ב-25 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית סמאקדאון, לי ניצחה את נטליה. ב-10 ביוני, לי הפסידה ללייסי אוואנס בקרב העפלה לקרב הכסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק.
הערות שוליים

↑  המגויסים מסין מתחילים באימונים ב-WWE
↑  זאיה לי ובואה מתחננים לקבל הזדמנות שנייה: WWE NXT,‏ 25 בנובמבר 2020 ביוטיוב
↑  זאיה לי ובואה משלמים את המחיר על הכישלון שלהם: WWE NXT,‏ 2 בדצמבר 2020 ביוטיוב
↑  זאיה לי חוזרת בספיישל New Year's Evil
↑  נראה שמצבה של זאיה לי בסדר לאחר הקרב על אליפות הנשים של NXT
↑  זאיה לי עורכת בכורה, מגנה על נעמי
זולותורן

ערך זה עוסק בעיר בשווייץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תצפית ממגדל הקתדרלה
קתדרלת סנט אורסן בזולותורן
מגדל השעון
זולותורן (בגרמנית: ‏Solothurnקובץ:De-Solothurn.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר הבירה של קנטון זולותורן. היא שוכנת בצפון-מערב שווייץ, 35 ק"מ צפונית לברן ו- 60 ק"מ דרומית לבזל. בעיר מתגוררים 15,086 תושבים (נכון לשנת 2006), רובם דוברי גרמנית.
בעיר העתיקה של זולותורן נשמרו בתים אחדים מימי הביניים ובתים רבים מתקופת הבארוק. היא נחשבת לעיר השמורה ביותר מתקופת הבארוק בשווייץ. בשנת 1980 זכתה העיר בפרס Wakker Prize בזכות השימור הקפדני על הארכיטקטורה שלה. הקתדרלה המרכזית בעיר, קתדרלת סנט. אורסן (St.Ursen), נבנתה במאה ה-18 והיא בנויה אבן לבנה מרשימה ביותר.
את העיר חוצה נהר ארה (Aare) שעליו נבנו שבעה גשרים המחברים את שני חלקי העיר. מצפון-מערב לעיר נראה רכס וייסנשטיין (Weissenstein) שהוא חלק מהרי היורה.
ולנטין ביביק

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1940 חרקוב, ברה"מ 
 פטירה:  7 ביולי 2003 (בגיל 62) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  אוקראינה, ברית המועצות, ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב 
 מעסיק:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  Honored Art Worker of the USSR 
 
פרופסור ולנטין סאביץ' ביביק (באוקראינית: Валентин Савич Бібік; ברוסית: Валентин Саввич Бибик;‏ 19 ביולי 1940 – 7 ביולי 2003) היה מלחין ומורה ישראלי ממוצא אוקראיני.
ביוגרפיה

ב-1966 סיים ביביק את לימודיו באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב.
בין 1966 ל-1994 לימד ביבק באוניברסיטה הלאומית לאמנויות בחרקוב. החל מ-1971 עבד בה כמרצה בכיר, ומ-1990 ועד 1994 היה פרופסור וראש המחלקה להלחנה ולנגינה.
החל מ-1968 היה ביביק חבר באיגוד המלחינים הסובייטים, ובין 1989 ל-1994 היה יושב ראש איגוד חרקוב בהסתדרות המלחינים של אוקראינה.
החל מ-1994 ועד 1998, כיהן ביביק כראש המחלקה למוזיקה באוניברסיטת סנט פטרבורג למדעי הרוח וחברה לאיגודים מקצועיים (רו'), וכפרופסור באקדמיה לאמנויות שבסנט פטרסבורג.
ולנטין ביביק עלה מרוסיה לישראל ב-1998, והחל משנה זו שימש כפרופסור לקומפוזיציה באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש סמואל רובין בתל אביב.
נפטר ב-2003 בתל אביב, עקב גידול סרטני במוח.
הערות שוליים

↑  Hakobian, Levon (25 נובמבר 2016). Music of the Soviet Era: 1917-1991 (באנגלית). Taylor & Francis. p. 312. ISBN 978-1-317-09187-5.
↑  Onyškevyč, Larysa M. L. Zalesʹka; Onyshkevych, Larysa M. L. Zalesʹka; Rewakowicz, Maria G.; Revakovych, Marii︠a︡ (2009). Contemporary Ukraine on the Cultural Map of Europe (באנגלית). M.E. Sharpe. ISBN 978-0-7656-2400-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297128505171  GND: 132681331  ISNI: 0000 0000 2412 5968  LCCN: n80021225  MusicBrainz: 0263048b-da51-4a64-91ec-636d7774c73d  VIAF: 13481752   WorldCat (עם VIAF): 13481752 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ולנטין ביביק".
ח'רבת אל-דיר

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  חברון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  267 (2007)
 קואורדינטות:  31°39′20″N 35°01′30″E﻿ / ﻿31.655555555556°N 35.025°E﻿ / 31.655555555556; 35.025 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת השפלה מוגדלת) ח'רבת אל-דיר(למפת השפלה רגילה) ח'רבת אל-דיר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'רבת אל-דיר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'רבת אל-דיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ח'רבת אל-דיר (ערבית: خربة الدير) הוא כפר פלסטיני הממוקם בנפת חברון, כ-16 ק"מ דרומית-מערבית לבית לחם וסמוך לקו הירוק ולתוואי גדר ההפרדה.
משמעות השם היא חורבות המנזר. כפר נוסף בשם זה מצוי בנפת בית לחם, מצפון לעיירה הפלסטינית תוקוע וממערב ליישוב הקהילתי תקוע.
מאז מלחמת ששת הימים -1967, הכפר נמצא תחת שליטה ישראלית. במפקד 1967 שנערך על ידי הרשויות הישראליות נמצא כי האוכלוסייה במקום הייתה 301 נפש. במפקד האוכלוסין שערכה הרשות הפלסטינית ב-2007 נמנו בכפר 267 תושבים.
התושבים עוסקים בעיקר בחקלאות ובעבודות שונות בתחומי ישראל.
הערות שוליים

↑  Tuqu’ Town Profile, The Applied Research Institute – Jerusalem, 2010, p. 5
↑  Khirbet-Ad-Deir fact sheet
| Flag of Senegalיישובי נפת  בית לחם |
| --- | --- | --- |
| ערים |  בית לחם • בית ג'אלא • בית סאחור |  |
| מועצות מקומיות | בתיר • בית פג'אר • חוסאן • אל-ח'דר • נחאלין • תוקוע • עובידייה • זעתרה |  |
| כפרים | א-שוואוורה • אום סלמונה • אל-ולג'ה • אל-פורדיס • ארטאס • בית תעמר • ג'נאתא • ג'ובת א-דיב • ג'ודום • ג'ורת א-שמעה • דאר סלאח • הנדאזה • ואדי אל-עראיס • ואדי א-ניס • ואדי פוכין • חרבת בית זכריה • ח'רבת אל-דיר • מעסרה • מראח רבאח • ערב א-ראשידיה • אל-עסאכרה • אל-מניה • ג'בעה |  |
| מחנות פליטים | עאידה • דהיישה • אל-עזה (בית ג'יברין) |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285546605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוות סג'רה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חווה חקלאית 
 כתובת:  חוות השומר 
 מיקום:  מחוז הצפון 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  יק"א 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1900
 תאריך פתיחה רשמי:  1900 
 תאריך פירוק:  שנות ה־10 של המאה ה־20 
 מידות
 שטח:  17,000 דונם 
 קואורדינטות:  32°45′33″N 35°24′06″E﻿ / ﻿32.75913°N 35.40155°E﻿ / 32.75913; 35.40155
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) חוות סג'רה(למפת הגליל העליון רגילה) חוות סג'רה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות סג'רה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות סג'רה
 
בית הפקידות בחוות סג'רה
שלט הסבר בכניסה לחוות סג'רה
חוות סג'רה הייתה חווה חקלאית שהיוותה פרק בתולדות ההתיישבות הציונית בארץ ישראל. היא נמצאת כיום בתחומה של "חוות השומר" בגליל התחתון, סמוך למחלף גולני, ואדמותיה משמשות יישובים שונים, בעיקר את המושבה אילניה.
הקמה

ב-1890 רכשה קבוצת יהודים ארץ-ישראלים מראשון לציון ומירושלים מקצת מאדמות הכפר הערבי א-שג'רה, אולם התיישבותם לא צלחה והם עזבו את המקום. 17 אלף דונם מאדמות סג'רה נרכשו מהם בידי יק"א בשנת 1899. מטרתה של חברת יק"א הייתה להקים במקום את המרכז האזורי להכשרה חקלאית לעולים בני העלייה השנייה ומרכז שירותים למתיישבי הגליל. מנהל החווה הראשון, חיים מרגליות קלווריסקי, השתמש במבנה ח'אן קיים כבסיס להקמת החווה.
ב-1900 התחילה העבודה בחווה. בשנת 1902 הוקמה על חלק מאדמות החווה החקלאית המושבה אילניה. משנת 1905 הגיעו למקום פועלים חקלאיים מיהודה, בהם גם דוד בן-גוריון.
בתחילת קיומו של היישוב השמירה הייתה מופקדת בידי הצ'רקסים. תקופה מסוימת גורקוז דאות היה אחראי על גיוסם. הארגון "בר גיורא", שהוקם כדי להעביר את השמירה על ההתיישבות העברית לידי יהודים, נטל לעצמו כמשימה ראשונה, בשנת 1907, את כיבוש השמירה על הקולקטיב בחוות סג'רה מידי השומרים הצ'רקסים, אחרי ששומר צ'רקסי נתפס ישן בשמירה. משימה זאת הצליחה, וחוות סג'רה הפכה גם למרכז הארגון.
באותה שנה נוסדה בחוות סג'רה הסתדרות החורש במטרה לאגד את כל פועלי הגליל במושבות ובחוות הלאומיות, וכן נוסדה הצרכנייה הקואופרטיבית הראשונה - "אחיסמך".
הקולקטיב החקלאי

ב-1908 נוסד בחווה הקולקטיב החקלאי. הקולקטיב הוקם ביוזמתה של מניה וילבושביץ, בהשפעת רעיונות קולקטיביים שספגה מתורתו של טולסטוי והפנימה כאשר הכשירה עצמה לעלייה בקומונה במינסק וכאשר ביקרה אצל ה"דוחובורים" יוצאי רוסיה בקנדה. הגרעין המייסד מנה 10 פועלים חקלאיים שעברו מיהודה לגליל. הקולקטיב קיבל 1,000 דונם מאדמות החווה לגידולי פלחה בתנאי אריסות. בנוסף, קיבל הקולקטיב לעיבוד ממנהל החווה, אליהו קראוזה, חלק מהענפים החקלאיים של החווה עצמה.  הפועלים ניהלו את עצמם והיו אחראים בעצמם על קיום המשק, ובכך היו הגרעין הידוע הראשון להתיישבות השיתופית היהודית בארץ ישראל. היה זה הקולקטיב החקלאי הראשון בארץ ישראל.
את מנהלי הקולקטיב בחרו חבריו באופן שוויוני. המנהלים קיבלו שכר זהה לשאר החברים ועבדו ככולם. הצלחת הקולקטיב השפיעה על ארתור רופין לתמוך בהקמת הקומונה באום ג'וני.
לגיון העבודה

ב-1909 התארגנה קבוצת פועלים נוספת בחוות סג'רה, מאנשי ארגון בר-גיורא, והקימה את לגיון העבודה. קבוצת הלגיון החזיקה מעמד כשנה אחת, ובמהלך השביתה בחוות סג'רה התפרקה עקב חיכוכים עם הפועלים האחרים.
באותה שנה הקימה חנה מייזל שוחט יחד עם קבוצת בחורות קבוצת עבודה של בחורות במטרה לטפח חלקת אדמה בשטח החווה. הירקות והפרחים שהניבה החלקה תוך זמן קצר הוכיחו כי ביכולתן לגדל גידולים חקלאיים ולהיות פרודוקטיביות וחיוניות למשק. הניסיון המוצלח של מייזל עם הבחורות בסג'רה עודד אותה להקים את חוות העלמות.
החווה הביאה על חברת יק"א הפסדים כספיים אשר גרמו לה למכור את החווה ל"אגודת נטעים". בקיץ 1913 נחתם בראשי פרקים חוזה בין יק"א ואגודת נטעים למכירת 7910 דונם, אשר כמחציתם היו נטועים שקד מצוי, זיתים ואקליפטוסים, ביחד עם מבני החווה. נטעים ביקשה להקצות חלק מהשטח להרחבת המושבה ובשאר להקים מטעים שימכרו לרוכשים פרטיים. כבר בסוף שנת 1913 החל לפעול מרכז הנטיעות של נטעים בסג'רה. בתחילת העבודה הועסקו על ידי נטעים 40 פועלים יהודים ועשרה ערבים ובהמשך עלה מספר הפועלים היהודים ל-67 ומספר הפועלים הערבים ל-15. בתחילת 1914 דרשו פועלי העלייה השנייה, בגלל המצב הביטחוני באזור הגליל התחתון שהאגודה תעסיק יהודים בלבד ובעקבות סירוב האגודה הכריזו על שביתת פועלים. מצד ההנהלה עלו טענות שהפועלים השובתים השחיתו ציוד של החברה, איימו על מנהל החווה ואף הכו את אחד המשגיחים, טענות שהוכחשו על ידי הפועלים. השביתה לא הצליחה לשנות את מדיניות החברה, ולכן רובם עזבו.
באוקטובר 1914 נחתם החוזה הסופי. מטעם נטעים ניהל את המשק המעורב בחווה האגרונום אוריה פלדמן. במהלך מלחמת העולם הראשונה החווה ננטשה.
ב-1944 רכשה הקרן הקיימת לישראל את החווה. בשנת 1956 הוקם במקום מוסד חינוכי בשם "חוות השומר" שהפך בשנות ה-80 לבסיס צבאי.
לקריאה נוספת

אליהו בילצקי, משק הפועלים; (מגמות-חברה ודפוסי-ארגון), הוצאת תרבות וחינוך, 1967, עמ' 52 והלאה
מוקי צור, חוות סג'רה - ערש לרעיונות בעליות הראשונות, מתוך: זאב ענר (עורך), סיפורי בתים: סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 87
הערות שוליים

↑  דוחובורים - Духоборы, מילולית "לוחמי הרוח"
↑  לפי מקור אחר - 2,000 דונם
↑  מוקי צור, תאיר זבולון וחנינא פורת, כאן על פני האדמה, ת"א: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"א.
↑  יוסף כץ, אברהם רובינשטיין, בשבילי התחייה, אוניברסיטת בר־אילן, 1989, עמוד 65
↑  חיים שורר, סג'רה, דבר, 28 בספטמבר 1962
↑  יוסף כץ, אברהם רובינשטיין, בשבילי התחייה, אוניברסיטת בר־אילן, 1989, עמוד 54
↑  דוד תדהר (עורך), "אוריה פלדמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1268
ודים רבינוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1953 (בן 71) חרקוב, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות  אוקראינה אוקראינה  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  ביתן אהרן 
 השכלה:  אוניברסיטת חרקוב הלאומית לכלי רכב וכבישים מהירים 
 תפקיד:  חבר המוצעה העליונה (27 בנובמבר 2014–29 באוגוסט 2019)  חבר המוצעה העליונה (29 באוגוסט 2019–3 בנובמבר 2022) 
 מפלגה:  פלטפורמת האופוזיציה - לכל החיים
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 2 
 
ודים רבינוביץ'
ודים זינובייביץ' רבינוביץ' (באוקראינית: Вадим Зіновійович Рабінович; נולד ב-4 באוגוסט 1953) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים יהודי-אוקראיני, נשיא הקונגרס היהודי-אוקראיני ותורם גדול למוסדות יהודיים באוקראינה.
רבינוביץ' עלה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 והיה לאזרח ישראל. הוא אב לבן בוגר ובת צעירה. נשוי בשנית ומתגורר לסירוגין באוקראינה ובמושב ביתן אהרן שעל יד נתניה.
ביוגרפיה

רבינוביץ' נולד בחרקוב שבאוקראינה. הוא למד במכון לתנועת כלי רכב בחרקוב מ-1970, אך סולק משם ממניעים פוליטיים. בשנות ה-80 הקים חברה בלתי חוקית לייצור כלי פלסטיק, הואשם במעילה של מיליוני דולרים והושם במאסר ליד חרקוב. לאחר קבלת עצמאות אוקראינה הקים עם סוהרו חברה לייבוא רהיטים מאוסטריה. בשנות התשעים הוא שימש כסגן נשיא הקונצרן הבינלאומי NORDEX שבראשו עמד ד"ר גרגורי לוצ'נסקי. במחצית שנות ה-90 הגיעו השניים לישראל וקיימו שותפויות עסקיות עם המיליארדר אייזנברג ועם הח"כ והשר, לשעבר, יצחק מודעי. גם לוצ'נסקי וגם רבינוביץ', למרות הפעילות העסקית הבינלאומית הענפה שניהלו, היו מוגבלים בתנועותיהם בעולם בשל איסור כניסה למדינות רבות באירופה וכן לארצות הברית. בשל עברו הפלילי לכאורה באוקראינה נחשב בעבר רבינוביץ' ליעד מודיעיני משטרתי גם בישראל.[דרוש מקור]
לאחר מספר שנים הוא קשר קשרים עם נשיא אוקראינה ליאוניד קרבצ'וק, ועסק בייבוא גז מרוסיה. בשנים האלה התעשר, וזכה לפרסום רב. בשנת 1998 נבחר רבינוביץ' לנשיא הקונגרס היהודי האוקראיני, אך בשנת 1999 הואשם על ידי בית המשפט האוקראיני בפרשיות שונות, ואזרחותו האוקראינית נשללה ממנו, אך חודשה כעבור זמן. הוא קיים קשרים עסקיים עם גאידמק; השניים מחליפים ביניהם[דרוש מקור] בעלות על עיתון עסקי היוצא בשפה הרוסית.
לאור זיקתו הגוברת והולכת למסורת היהודית תורם רבינוביץ' רבות לקהילות חב"ד באוקראינה ולישיבות חב"ד בארץ. הידועה שבתרומותיו היא תרומת מנורת הזהב למכון המקדש, שהוצגה בקרדו בעיר העתיקה בירושלים והמוקדשת לו, וכיום מוצגת כמה מאות מטרים משם, בסמוך לכותל המערבי.
בערך בשנת 2008 תרם יחד עם איגור קולומויסקי וגנאדי בוגלובוב לשחזור והקמת בית הכנסת החורבה ברובע היהודי בירושלים.
ב-21 בספטמבר 2011 יסד יחד עם איגור קולומויסקי את ערוץ החדשות היהודי.
ב-25 במרץ 2014 הגיש רבינוביץ' את מועמדותו לתפקיד נשיא אוקראינה.
ב-21 ביולי 2022, חבר הראדה העליונה סרגיי ולסנקו (אנ'), ממפלגת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת", פרסם בפייסבוק תמונה של מסמך שהוגדר כצו של נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי מס' 502. הצו הורה לשלול אזרחות אוקראינית מכמה אנשים כולל ודים רבינוביץ'.
ב-3 בנובמבר 2022 הראדה העליונה שללה את מנדט חבר הפרלמנט מרבינוביץ'.
פלילים

ב-1 באוגוסט 2023 בית המשפט פצ'רסק של קייב נעתר לעתירת חוקר משרד חקירות המדינה ועצר שלא בפניו את חבר הראדה העליונה לשעבר ודים רבינוביץ'. לדברי קציני אכיפת החוק, רבינוביץ' הפיץ תעמולה אנטי-אוקראינית בקרב האוכלוסייה וההנהגה הפוליטית של מדינות האיחוד האירופי.
ב-5 בספטמבר 2023 פורסם שלשכת החקירות הממלכתית של אוקראינה הכניסה את ודים רבינוביץ' לרשימת מבוקשים.
הערות שוליים

↑  אוליגרך ישראלי רץ לנשיאות אוקראינה, באתר ynet, 26 במרץ 2014
↑  https://nv.ua/ukraine/politics/zelenskiy-lishil-grazhdanstva-kolomoyskogo-50258053.html
↑  https://nv.ua/ukraine/politics/rada-dosrochno-lishila-mandatov-rabinovicha-i-vasilkovskogo-nardep-50281325.html
↑  https://nv.ua/ukraine/politics/sud-zaochno-areshtuvav-eksnardepa-vid-opzzh-rabinovicha-50343293.html
↑  https://nv.ua/ukraine/politics/vadim-rabinovich-obyavlen-v-rozysk-novosti-ukrainy-50351349.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422212305171  GND: 123169305  ISNI: 0000 0000 4771 4896  LCCN: nr2003014850  VIAF: 913984   WorldCat (עם VIAF): 913984