stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצ'רד מ. קלארק

ערך זה עוסק בקצין בחיל האוויר של ארצות הברית. אם התכוונתם לקצין בצבא ארצות הברית, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך) פרנקפורט, גרמניה המערבית 
 השתייכות:  חיל האוויר של ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד כנף האימונים 12  מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר  נספח צבאי במצרים  סגן מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר  מפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית  מפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית  סגן ראש מטה חיל האוויר האחראי על ההרתעה האסטרטגית והנשק הגרעיני  מפקד אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של חיל האוויר {2)   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (2)   צלב התעופה המצוינת   כוכב הארד (2)  מדליית האוויר (3)
 
ריצ'רד קלארק (באנגלית: Richard M. Clark; נולד ב-1964) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית.
ביוגרפיה

קלארק נולד בפרנקפורט שבגרמניה המערבית וגדל באוקלנד שבקליפורניה ובריצ'מונד שבוירג'יניה.
ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון בניהול מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. במהלך לימודיו היה חבר בנבחרת הפוטבול של המוסד וסייע לה לסיים בעונת 1985 במאזן הטוב ביותר בתולדותיה של 12–1, זכייה ראשונה באליפות הליגה וניצחון על אוניברסיטת טקסס באוסטין במשחק הבלו-בונט. בתום הלימודים נותר שנה באקדמיה כעוזר מאמן.
עבר קורס טיס בבסיס לפלין שבטקסס, שירת כטייס מטוסי בואינג EC-135 בטייסת השליטה והבקרה 2 וכמדריך טיסה וטייס B-1 לנסר בטייסת המפציצים 28.
בשנים 2002–2004 פיקד על טייסת המפציצים 34. ביוני 2005 מונה לסגן מפקד כנף האימונים 12 וביוני 2006 מונה למפקד הכנף. באפריל 2008 הוצב בעיראק כראש כוח המשימה המשותף לסוכנויות השונות של ארצות הברית במפקדת כוחות הקואליציה בבגדאד. במאי 2009 מונה לסגן מפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית, ובשנים 2010–2012 שימש מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר.
באוגוסט 2012 מונה לנספח צבאי במצרים. באוגוסט 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר. באפריל 2015 מונה למפקד חיל האוויר השמיני.
באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית, בבסיס רמשטיין בגרמניה. באוקטובר 2018 מונה לסגן ראש מטה חיל האוויר האחראי על ההרתעה האסטרטגית והנשק הגרעיני של ארצות הברית.
בספטמבר 2020 מונה קלארק למפקד אקדמיית חיל האוויר. כיהן בתפקיד עד יוני 2024.
במהלך שירותו צבר 4,200 שעות טיסה בעיקר על מטוסי B-1 לנסר וכן על מטוסי T-38 טאלון, T-6 טקסאן II, ‏T-1 ג'ייהוק, ובואינג KC-135.
קלארק בעל תואר שני בניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיית לוחמה אווירית מבית הספר ללימודים מתקדמים של תעופה וחלל בבסיס מקסוול שבאלבמה, ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה.
הערות שוליים

↑  Baylor's Air Force ROTC Detachment to Commission Largest Class in 48 Years, אתר אוניברסיטת ביילור, 11 במאי 2007
↑  FORMER FALCON STANDOUT RICHARD CLARK PROMOTED TO LIEUTENANT GENERAL, אתר אקדמיית חיל האוויר, 11 ביולי 2016
אוצר האכרים למשכנתאות

אוצר האכרים למשכנתאות היה גוף פיננסי שהיה קשור להתאחדות האיכרים.
כבר בראשית שנות ה-20 עלתה בהתאחדות האיכרים ההצעה להקים בנק, שיספק הלוואות בריבית נמוכה לאיכרים. באמצע 1934 מונה עמנואל מול לתפקיד מנהל מייסד של בנק האיכרים ובאוקטובר 1934 התקיים כנס יסוד של בנק האכרים, בו השתתפו, בין השאר, חיים אריאב, צבי נחמיה בוטקובסקי, אברהם שפירא, שלמה יצחק שטמפפר. הקמת הבנק מומנה ממכירת מניותיו לאיכרים, שנדרשו לקנות מניות בחצי לא"י לכל דונם. בשנת 1940 שונה שם הבנק ל"אוצר האכרים למשכנתאות".
לאחר הקמת המדינה פעלו ראשי הבנק להרחיב את פעילותו בגיוס כספים בארצות הברית, בהרחבת האשראי ובהרחבת פעילויותיו לכלל הפעילויות הבנקאיות. אולם אוצר האכרים היה רשום כחברה ולא כבנק, דבר שהביא לחיכוך עם הפיקוח על הבנקים. בשנת 1962 הומר "אוצר האכרים למשכנתאות" ל"בנק אוצר האכרים למשכנתאות" והוקמה שותפות בינו ובין בנק זרובבל, שרכש 50% ממניות הבנק, אליו הועברו פעולות שלא נגעו למשכנתאות. בשנת 1969 בעקבות מכירת בנק זרובבל לבנק הלוואה וחסכון, פורקה השותפות והבנק נסגר.
הערות שוליים

↑  התאחדות האכרים ביהודה, המזרחי, 4 בנובמבר 1920
↑  אסיפה חגיגית לפתיחת בנק האכרים, דואר היום, 11 באוקטובר 1934
↑  למען בנק האכרים, דואר היום, 25 בדצמבר 1934
↑  בבית המשפט המחוזי בתל אביב, הצופה, 3 באפריל 1947
↑  משלחת הת' האכרים גייסה הון בארה"ב, דבר, 11 באפריל 1949
↑  הרחבת הפעולות ומתן העזרה לחקלאים, חרות, 4 בפברואר 1959
↑  מרכז התאחדות האיכרים דן על תוכניותיו לעתיד, הצופה, 20 בינואר 1953
↑  יוקם בנק לחקלאות פרטית, דבר, 10 ביוני 1958
↑  בנק זרובבל רכש 50% ממניות אוצר האיכרים, מעריב, 29 באפריל 1962
↑  שותפות בין אוצר האכרים ובנק זרובבל, חרות, 10 במאי 1962
↑  השותפות בין בנק זרובבל ואוצר האכרים פורקה, מעריב, 16 בנובמבר 1969
↑  התאח' האיכרים מתכננת, דבר, 28 בדצמבר 1980
טסלה מודל 3

| --- | --- |

טסלה מודל 3, ינואר 2018
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טסלה
 שנות ייצור:  יולי 2017–הווה
 הרכבה:  פרימונט, קליפורניה
 סיווג:  משפחתית
 מרכב:  4 דלתות
 אורך:  4,690 מ"מ
 רוחב:  1,930 מ"מ
 גובה:  1,440 מ"מ
 משקל:  1,610 ק"ג (דגם סטנדרטי) 1,730 ק"ג (דגם טווח מוגדל)
 בסיס גלגלים:  2,880 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  חשמלי אחורי 258 כ"ס
 הילוכים:  אוטומטית, הילוך בודד
 טווח נסיעה:  215 מיל, 346 ק"מ 
 קשר:  ב.מ.וו i4, אקספנג P7, אאודי אי-טרון GT, ניאו ET5
 רמה אוטונומית:  רמה 3
 
טסלה מודל 3 היא מכונית משפחתית חשמלית במרכב סדאן המיוצרת על ידי חברת טסלה. בהתאם לפרסומי החברה, בהתבסס על בדיקות הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית למכונית בדגם הבסיסי טווח של 354 ק"מ ואילו בדגם לטווח ארוך ניתן לנסוע למרחק של 500 ק"מ בטעינה בודדת של המצבר. טסלה הודיעה כי המכונית מצוידת במערכת מלאה לנהיגה אוטונומית אותה היא מתכננת להפעיל במועד עתידי.
בתוך שבוע מחשיפת מודל 3, בשנת 2016, חברת טסלה קיבלה 325,000 הזמנות למכונית זו, יותר מפי שלושה ממכוניות מודל S שנמכרו עד סוף שנת 2015. סכום הרכישה של סך הזמנות זה הוא יותר מ-14 מיליארד דולר. באוגוסט 2017 דיווחה החברה על 455,000 הזמנות ל-מודל 3 ובממוצע נוספות כ-1,800 הזמנות מדי יום.
ייצור המוני בקנה מידה קטן של מודל 3 החל באמצע שנת 2017 והמכונית הראשונה יצאה מפס הייצור ב-7 ביולי 2017. מסירת ראשונה, של 30 מכוניות, ללקוחות התבצעה ב-28 ביולי 2017. מאז ועד לחודש מרץ 2018 נמסרו 9,946 כלי רכב ללקוחות החברה. בכנס בעלי מניות בחודש יוני 2018 הודיע מנכ"ל החברה אילון מאסק, כי החברה תגביר את קצב הייצור למעל 5,000 מכוניות בשבוע עד לסוף חודש יוני 2018. בין השנים 2018–2020‏ מודל 3 הייתה המכונית החשמלית הנמכרת ביותר בעולם, והמכונית החשמלית הנמכרת ביותר באירופה ב-2021.
הכרזות מוקדמות ותכנון

בחודש ספטמבר 2015 הכריזה טסלה כי מודל 3 יחשף לציבור בחודש מרץ 2016. בחודש מרץ 2016 הכריזה החברה כי מסירת המכוניות ללקוחות תחל בשלהי 2017, תחילה בחוף המערבי של ארצות הברית ובהדרגה באזוריה המזרחיים יותר של המדינה. החברה החלה לקבל הזמנות בהפקדת מקדמה של 1,000 דולר, ברשת האינטרנט או בחנויות החברה, ב-31 במרץ 2016. עובדיה של החברה ועובדי חברת SpaceX קיבלו אפשרות להזמין את המכונית לפני הציבור הרחב וכ-10,000 עובדים הזמינו את המכונית מבלי שקיבלו הנחה כלשהי במחיר. החברה הציעה אף קדימות בהזמנות ללקוחות ותיקים של החברה. ב-31 במרץ 2016 התייצבו עשרות אלפי קונים בחנויות החברה בארצות הברית, הפקידו מקדמה והזמינו את הרכב, אף שמועד המסירה הראשון נקבע ליותר משנה אחר כך. ביממה הראשונה לאחר פתיחת האפשרות להזמנת הרכב, הפקידו למעלה מ-115,000 איש את המקדמה הדרושה להזמנה, מספר הגדול מסך המכוניות שמכרה החברה מאז יסודה ועד לאותו מועד. מקץ שבוע היו לחברה למעלה מ-325,000 הזמנות והחברה הגבילה את כמות כלי הרכב שניתן להזמין מראש לשני כלי רכב ללקוח. הייתה זו כמות ההזמנות הגדולה ביותר בהיסטוריה לכלי רכב כלשהו. שיא ההזמנות המוקדמות הקודם עמד על כ-80,000 כלי רכב ב-10 הימים הראשונים לאחר חשיפת סיטרואן DS בתערוכת הרכב של פריז בשנת 1955, פחות ממספר ההזמנות ל-מודל 3 ביממה הראשונה.
נכון לסוף חודש אפריל 2018 טסלה השיבה לכ-23% מן המזמינים את המקדמה שהפקידו, לאחר עיכובים בזמני האספקה.
טסלה מכרה בסין בדצמבר 2020 סך של 23,804 יחידות מהמודל 3 (מקום שני במכירות לחודש דצמבר 2020 לאחר שמדגם מכונית המיקרו החשמלית וולינג הונגגוואנג מיני EV נמכרו 33,489 יחידות). בינואר 2021 נמכרו בסין 21,500 יחידות ממודל 3.
עיצוב

בשנת 2013 אמר פרנץ פון הולצהאוזן, מעצב הרכב הראשי של טסלה, כי מודל 3 יהיה "רכב מסוג אאודי A4, מרצדס C-קלאס אשר יהיה בו הכל: טווח נסיעה, מחיר נוח וביצועים" המיועד לשוק ההמוני. בעוד שהחברה תכננה לעשות שימוש בטכנולוגיות שיושמו ב-מודל S גם ב-מודל 3, הרכב תוכנן להיות 20% קטן יותר מ-מודל S ולהיות בעל עיצוב ייחודי. ג'.ב. סטראובל, מנהל טכנולוגיות ראשי בטסלה, הכריז באוקטובר 2015 כי רוב מהנדסי טסלה עסוקים בפיתוח מודל 3 ועל העבודה על דגמי S ו-X של החברה. כיוון שברכב חשמלי דרישות נמוכות יותר לצינון המנוע, הרכב תוכנן עם חזית אטומה, בניגוד לחזית בעלת פתחי אוורור המאפיינת כלי רכב עם מנוע בעירה פנימית.
הערות שוליים

↑  Global Top 20 - December 2020. EV Sales, February 2, 2021
↑  Model 3 tops Renault Zoe as Europe's best-selling EV;
↑  Yoni Heisler, Tesla confirms: Model 3 will be unveiled in March. BER, January 7, 2016
↑  Reserving your Model 3. Tesla.com, March 21, 2016
↑  Rani Molla, Nearly a quarter of Tesla’s Model 3 reservation deposits in the U.S. have supposedly been refunded. recode, June 4, 2018
↑  וולינג הונגגוואנג מיני EV insideevs.com/news/486791/china-wuling-hongguang-mini-ev-2021
↑  מכירות רכב בסין בדצמבר 2020 / ראו "טסלה Model 3" ev-sales.blogspot.com/2021/01/china-december
↑  הכירו את המכונית החשמלית שמנצחת את טסלה, באתר כלכליסט, 29 במרץ 2021
↑  Joe DeMatio, Detroit 2013: Tesla’s Family Will Grow. Automobile, January 15, 2013
↑  Fred Lambert, Tesla Model 3: Exclusive first look at Tesla’s new battery pack architecture. electrek, August 24, 2017
1 2 3 4 5  Matt D'Angelo, Tesla Model 3 specs: 220-mile standard with 310-mile option for $9k. TeslaRati, July 29, 2017
↑  Elon Musk, Cost of all options, wheels, paint, etc is included (apart from Autopilot). Cost is $78k.. Twitter, May 19, 2018
1 2 3 4 5  Tesla Model 3: everything we know after the unveil, safety, range, charging. Electrek
↑  Bryant, Tom (2016-04-01). "Elon Musk Reveals Tesla's Affordable Model 3". PC Mag. נבדק ב-2018-06-15.
↑  Smith, Dave (2016-04-01). "Every Tesla Model 3 comes with Autopilot". Tech Insider. US. נבדק ב-2018-06-15.
↑  Tesla Model 3 Tweet Storm By Musk Reveals Tons Of New Details. InsideEVs.com
↑  Lambert, Fred (2017-05-24). "Model 3 spotted testing with roof rack". Electrek. נבדק ב-2018-06-15.
↑  Lambert, Fred (2017-07-29). "Tesla Model 3 first drive experience: a smaller Model S with a minimalist look". electrek.co. נבדק ב-2017-07-29.
↑  Smith, Dave (2016-04-01). "Every Tesla Model 3 comes with Autopilot, but you'll have to pay extra for those 'convenience features'". Tech Insider. US. נבדק ב-2018-06-15.
| חברת טסלה |
| --- | --- | --- |
| דגמים | מודל 3 • מודל Y • מודל X • מודל S • רודסטר • סייברטראק • סמי • סייברקוואד • סייברקאב |  |
| מפעלים | פרימונט • גיגה נבדה • גיגה שאנגחאי • גיגה ברלין • גיגה ניו יורק • גיגה טקסס |  |
| אנרגיה | טסלה אנרג'י (SolarCity) • טסלה מגה-פק • פאוורוול |  |
| טכנולוגיה | Giga Press |  |
| אנשי מפתח | אילון מאסק |  |
נבחרת קמרון בכדורגל

נבחרת קמרון בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת קמרון. הדירוג הנוכחי של נבחרת קמרון ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-53 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,458.51 – ירידה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 11 נמדד לראשונה בנובמבר 2006, והדירוג הנמוך ביותר 79 נמדד לראשונה בפברואר 2013.
קמרון היא הנבחרת האפריקאית בעלת מספר ההופעות הגבוה ביותר בטורניר גביע העולם בכדורגל, עם 8 הופעות עד כה. הישג השיא של הנבחרת בטורניר היה ב-1990, כשהגיעה עד לשלב רבע הגמר, שבו הודחה על ידי אנגליה לאחר הארכה. הישג זה הפך את נבחרת קמרון לנבחרת האפריקאית הראשונה בהיסטוריה שהעפילה לשלב רבע הגמר של הטורניר. באותו טורניר ניצחה נבחרת קמרון במשחק הפתיחה את אלופת העולם דאז, ארגנטינה, בתוצאה 1:0.
לזכותה של נבחרת קמרון 5 זכיות בטורניר גביע אפריקה לאומות, בשנים 1984, 1988, 2000, 2002 ו-2017, וזכייה במדליית זהב באולימפיאדת סידני ב-2000. הנבחרת הגיעה לגמר גביע הקונפדרציות 2003.
היסטוריה > השנים הראשונות

נבחרת קמרון שיחקה את משחקה הבינלאומי הראשון בשנת 1960, ובו הביסה את סומליה 2-9. היא השתתפה לראשונה במוקדמות אליפות אפריקה בכדורגל 1968, אולם לא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר.
קמרון השתתפה לראשונה במוקדמות המונדיאל של 1970, אולם הודחה כבר בסיבוב המוקדמות הראשון על ידי נבחרת ניגריה ולא העפילה לטורניר הגמר.
קמרון העפילה לראשונה לאליפות אפריקה בשנת 1970, והודחה בשלב הבתים. כעבור שנתיים, בשנת 1972, אירחה קמרון את אליפות אפריקה וסיימה במקום השלישי. עד תום העשור כשלה נבחרת קמרון בניסיונותיה להעפיל לטורנירי הגמר של המונדיאל ושל אליפות אפריקה.
היסטוריה > מונדיאל 1982

לקראת מונדיאל 1982 הוחלט להגדיל את מספר הנבחרות המשתתפות מ-16 ל-24, ובעקבות זאת הוגדל מספר הנציגות האפריקאיות בטורניר מנציגה אחת לשתיים. נבחרת קמרון הצליחה להעפיל לראשונה בתולדותיה למונדיאל 1982, בצוותא עם נבחרת אלג'יריה, לאחר שהדיחה במוקדמות את נבחרות מלאווי, זימבבואה, זאיר ומרוקו. קמרון העפילה גם לאליפות אפריקה שנערכה כשלושה חודשים לפני המונדיאל, אך סיימה את כל משחקיה בתיקו והודחה בשלב הבתים.
במונדיאל 1982 סיימה קמרון בתיקו 0-0 עם נבחרות פולין ופרו וכן סיימה בתיקו 1-1 עם נבחרת איטליה, שלבסוף זכתה בגביע. בעקבות שלוש תוצאות התיקו הודחה קמרון בשלב הבתים בגלל שער זכות אחד פחות מנבחרת איטליה שסיימה במקום השני עם אותו מספר נקודות. עם זאת, קמרון הייתה הנבחרת האפריקאית הראשונה שסיימה מונדיאל ללא הפסד, והופעתה בטורניר נחשבה למכובדת. גרגויר מבידה הבקיע את השער היחיד של קמרון בטורניר.
כעבור שנתיים זכתה קמרון לראשונה באליפות אפריקה, לאחר ניצחון 1-3 על ניגריה במשחק הגמר.
קמרון לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1986, אולם סיימה שנייה באליפות אפריקה שנערכה באותה שנה, וכן זכתה בפעם השנייה באליפות אפריקה בשנת 1988, לאחר ניצחון 0-1 על ניגריה במשחק הגמר.
היסטוריה > מונדיאל 1990

פריצתה הגדולה של קמרון לתודעת עולם הכדורגל התרחשה במונדיאל 1990. במשחק הפתיחה של הטורניר הדהימה הנבחרת את אלופת העולם ארגנטינה בניצחון 0-1 משער של פרנסואה אומאם-ביאיק. בהמשך ניצחה קמרון את רומניה 1-2 מצמד שערים של כוכבה הגדול של הנבחרת, רוז'ה מילה. במשחקה האחרון בשלב הבתים הובסה קמרון 4-0 על ידי נבחרת ברית המועצות, במשחקה האחרון במסגרת המונדיאל לפני התפרקותה, אולם סיימה במקום הראשון בבית. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות המונדיאל שנבחרת מסיימת ראשונה בשלב הבתים עם מאזן שערים שלילי. בשלב שמינית הגמר ניצחה קמרון את קולומביה 1-2 בהארכה, שוב מצמד שערים של רוז'ה מילה, שסיים את הטורניר כמבקיע הבולט של קמרון עם ארבעה שערים. קמרון הפכה בזאת לנבחרת האפריקאית הראשונה בהיסטוריה שהעפילה לשלב רבע הגמר במונדיאל.
בשלב רבע הגמר התמודדה קמרון מול אנגליה במשחק שנחשב לאחד האיכותיים ביותר בטורניר, אם לא האיכותי שבהם. האנגלים הובילו 1-0 במשחק, אולם קמרון הפתיעה כשהפכה את התוצאה ל-1-2 משערים של עמנואל קונדה ויוג'ין אקקה. גארי ליניקר האנגלי מנע סנסציה נוספת כאשר השווה את התוצאה 7 דקות לסיום, והבקיע שער נוסף בהארכה כדי לקבוע ניצחון 2-3 לאנגלים. שני שעריו של ליניקר נכבשו בבעיטות עונשין.
הופעתה של קמרון בטורניר נחשבה למוצלחת ביותר של נבחרת אפריקאית במונדיאל, בשנת 2002 הצליחה סנגל לשחזר את הישגה של קמרון ולהעפיל לרבע הגמר. בשנת 2010 הצליחה גם נבחרת גאנה לשחזר אותו הישג. הישגה של קמרון, אשר שם את הכדורגל האפריקאי על מפת הכדורגל העולמי, תרם להגדלת מספר הנציגות האפריקאיות במונדיאל משתיים לשלוש.
היסטוריה > מונדיאל 1994

ארבע שנים לאחר ההישג הגדול באיטליה העפילה קמרון בפעם השנייה ברציפות למונדיאל, שנערך בארצות הברית. הפעם אכזבה קמרון בתיקו 2-2 מול שוודיה ותבוסות 3-0 לברזיל ו-6-1 מול רוסיה. רוז'ה מילה הבקיע את השער לקמרון ובכך הפך, בגיל 42, למבקיע המבוגר ביותר בהיסטוריה של המונדיאל.
היסטוריה > מונדיאל 1998

במונדיאל 1998 התמודדה קמרון לראשונה ללא רוז'ה מילה שפרש. קמרון סיימה בתיקו 1-1 עם אוסטריה, הובסה 3-0 מול איטליה וסיימה בתיקו 1-1 נוסף מול צ'ילה. בכך סיימה הנבחרת במקום האחרון בבית, והודחה בשלב הבתים. משורותיה הורחקו שלושה שחקנים, יותר מכל נבחרת אחרת בטורניר, אף על פי ששיחקה רק בשלושה משחקים בטורניר.
היסטוריה > מונדיאל 2002

שנתיים לאחר מונדיאל 1998 שבה קמרון וזכתה באליפות אפריקה בפעם השלישית, שוב לאחר ניצחון על ניגריה בגמר, הפעם בבעיטות הכרעה מ-11 מטר לאחר 2-2 בתום הארכה.
בשנת 2001 השתתפה קמרון לראשונה בגביע הקונפדרציות, והודחה בשלב הבתים.
בשנת 2002 השלימה קמרון זכייה שנייה ברציפות ורביעית בסך הכל באליפות אפריקה, לאחר ניצחון על סנגל בבעיטות הכרעה מ-11 מטר לאחר 0-0 בתום הארכה.
אולם בהמשך השנה, במונדיאל 2002, הייתה זו סנגל שהפתיעה והצליחה לשחזר את הישגה של קמרון משנת 1990, בעוד שקמרון החמיצה את העלייה משלב הבתים. קמרון פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 1-1 מול אירלנד ובהמשך ניצחה את ערב הסעודית 0-1. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה קמרון 2-0 לגרמניה, וסיימה במקום השלישי בבית.
היסטוריה > מונדיאל 2010

בשנת 2003 העפילה קמרון לגמר טורניר גביע הקונפדרציות, ובו הפסידה לצרפת 1-0 בהארכה. אולם טורניר זה זכור לרעה עקב מותו של מארק ויוויאן פואה שהתמוטט במהלך משחק חצי הגמר נגד קולומביה ונפטר מספר שעות לאחר מכן.
קמרון כשלה בניסיונה להעפיל למונדיאל 2006, לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי חוף השנהב, ובכך נעדרה ממשחקי המונדיאל לראשונה לאחר ארבע הופעות רצופות. באליפות אפריקה בשנת 2008 התאוששה קמרון והגיעה עד לגמר הטורניר, שבו הפסידה למצרים 1-0.
קמרון שבה והעפילה למונדיאל 2010, ושובצה בבית המוקדם עם נבחרות הולנד, דנמרק ויפן. הטורניר עצמו היה כישלון עבור קמרון, שכן היא הפסידה בכל שלושת משחקיה וסיימה אחרונה בשלב הבתים. הכישלון הועצם בכך שדווקא בגביע העולם הראשון שנערך על יבשת אפריקה רשמה קמרון את ההופעה הגרועה בתולדותיה ולראשונה הפסידה בכל משחקיה בטורניר.
היסטוריה > מונדיאל 2014

קמרון העפילה למונדיאל 2014, אך שוב הפסידה בכל משחקיה בשלב הבתים בפעם השנייה ברציפות וסיימה אחרונה בבית. קמרון הפסידה למקסיקו 1-0, הובסה על ידי קרואטיה 4-0 ולסיום הובסה 4-1 על ידי ברזיל המארחת. בכך רשמה קמרון טורניר גרוע אף יותר מהטורניר הקודם.
בשנת 2017 זכתה קמרון באופן מפתיע באליפות אפריקה בפעם החמישית בתולדותיה, על אף ששיחקה בטורניר עם סגל משני. במשחק הגמר גברה קמרון על מצרים 1-2.
בעקבות זכייתה, העפילה קמרון לטורניר גביע הקונפדרציות בפעם השלישית בתולדותיה ובו הודחה בשלב הבתים.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1930 עד 1958: הייתה חלק מצרפת
צ'ילה 1962: לא נרשמה
אנגליה 1966: פרשה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
| ספרד 1982 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 3 | 0 | 1 | 1 |
מקסיקו 1986: לא העפילה
| איטליה 1990 | רבע גמר | 5 | 3 | 0 | 2 | 7 | 9 |
| ארצות הברית 1994 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 11 |
| צרפת 1998 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 5 |
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 |
גרמניה 2006: לא העפילה
| דרום אפריקה 2010 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 5 |
| ברזיל 2014 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 9 |
רוסיה 2018: לא העפילה
| קטר (מדינה) 2022 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 8/16 | 25 | 4 | 8 | 13 | 21 | 47 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי אפריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
סודאן 1956 1957: הייתה חלק מצרפת
מצרים (1958-1972) 1959: הייתה חלק מצרפת
אתיופיה (1897–1975) 1962: לא הייתה חברה בCAF
גאנה 1963: לא הייתה חברה בCAF
תוניסיה 1965: לא נרשמה
אתיופיה (1897–1975) 1968: לא העפילה
| סודאן 1956 1970 | סיבוב ראשון | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 5 |
| קמרון 1972 | מקום שלישי | 5 | 3 | 1 | 1 | 10 | 5 |
מצרים 1974: לא העפילה
אתיופיה (1975–1987, 1991–1996) 1976: לא העפילה
גאנה 1978: לא העפילה
ניגריה 1980: לא העפילה
| לוב (1977-2011) 1982 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 3 | 0 | 1 | 1 |
| חוף השנהב 1984 | מקום ראשון | 5 | 3 | 1 | 1 | 9 | 3 |
| מצרים 1986 | מקום שני | 5 | 3 | 2 | 0 | 8 | 5 |
| מרוקו 1988 | מקום ראשון | 5 | 3 | 2 | 0 | 4 | 1 |
| אלג'יריה 1990 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 3 |
| סנגל 1992 | מקום רביעי | 5 | 2 | 2 | 1 | 4 | 3 |
תוניסיה 1994: לא העפילה
| דרום אפריקה 1996 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 7 |
| בורקינה פאסו 1998 | רבע גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 5 | 4 |
| גאנה ניגריה 2000 | מקום ראשון | 6 | 3 | 2 | 1 | 11 | 5 |
| מאלי 2002 | מקום ראשון | 6 | 5 | 1 | 0 | 9 | 0 |
| תוניסיה 2004 | רבע גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 7 | 6 |
| מצרים 2006 | רבע גמר | 4 | 3 | 1 | 0 | 8 | 2 |
| גאנה 2008 | מקום שני | 6 | 4 | 0 | 2 | 14 | 8 |
| אנגולה 2010 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 6 | 8 |
גבון גינאה המשוונית 2012: לא העפילה
דרום אפריקה 2013: לא העפילה
| גינאה המשוונית 2015 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 3 |
| גבון 2017 | מקום ראשון | 6 | 3 | 3 | 0 | 7 | 3 |
| מצרים 2019 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 4 | 3 |
| קמרון 2021 | מקום שלישי | 7 | 4 | 3 | 0 | 14 | 7 |
| חוף השנהב 2023 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 8 |
| מרוקו 2025 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 21/34 | 95 | 46 | 31 | 18 | 142 | 90 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
גביע הקונפדרציות

| שנה | השתתפה בתור | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ערב הסעודית 1992: לא העפילה
ערב הסעודית 1995: לא העפילה
ערב הסעודית 1997: לא העפילה
מקסיקו 1999: לא העפילה
| קוריאה הדרומית יפן 2001 | מחזיקת גביע אפריקה לאומות 2000 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 |
| צרפת 2003 | זוכת גביע אפריקה 2002 | מקום שני | 5 | 3 | 1 | 1 | 3 | 1 |
גרמניה 2005: לא העפילה
דרום אפריקה 2009: לא העפילה
ברזיל 2013: לא העפילה
| רוסיה 2017 | זוכת גביע אפריקה לאומות 2017 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |
| סה"כ |  | 3/10 | 11 | 4 | 2 | 5 | 7 | 11 |
סגל שחקנים

סגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2022 (ההופעות והשערים מעודכנים ל-18 בנובמבר 2022):
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | סימון אנגפנדואטנבו | 12 באפריל 2003 | 0 | 0 | צרפת מרסיי |
| 16 | שוער | דוויס אפאסי | 2 בפברואר 1993 | 5 | 0 | ערב הסעודית אבהא |
| 23 | שוער | אנדרה אוננה | 2 באפריל 1996 | 33 | 0 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד |

| 3 | הגנה | ניקולאס נקולו | 27 במרץ 1990 | 78 | 2 | יוון אריס סלוניקי |
| 4 | הגנה | כריסטופר וו | 18 בספטמבר 2001 | 3 | 0 | צרפת רן |
| 17 | הגנה | אוליבייה אמביאזו | 15 באוגוסט 1997 | 11 | 0 | ארצות הברית פילדלפיה יוניון |
| 19 | הגנה | קולינס פאי | 13 באוגוסט 1992 | 52 | 0 | ערב הסעודית אל-טאי |
| 21 | הגנה | ז'אן-שארל קסטייטו | 26 בינואר 1995 | 14 | 0 | צרפת נאנט |
| 24 | הגנה | אנזו אבוסה | 11 במרץ 1999 | 2 | 0 | איטליה אודינזה |
| 25 | הגנה | נוהו טולו | 23 ביוני 1997 | 18 | 0 | ארצות הברית סיאטל סאונדרס |

| 2 | קשר | ז'רום אנגום אמבקלי | 30 בספטמבר 1998 | 2 | 0 | קמרון קולומבה ספורטיב |
| 5 | קשר | גאל אונדואה | 4 בנובמבר 1995 | 4 | 0 | גרמניה הנובר |
| 8 | קשר | אנדרה-פרנק זמבו אנגיסה | 16 בנובמבר 1995 | 43 | 5 | איטליה נאפולי |
| 14 | קשר | סמואל ז'ואה | 14 בדצמבר 1997 | 22 | 0 | בלגיה מכלן |
| 15 | קשר | פייר קונדה | 26 ביולי 1995 | 32 | 1 | יוון אולימפיאקוס |
| 18 | קשר | מרטין אונגלה | 16 במרץ 1998 | 19 | 0 | איטליה הלאס ורונה |
| 22 | קשר | אוליבייה אנצ'אם | 9 בפברואר 1996 | 3 | 0 | אנגליה סוונסי סיטי |

| 6 | חלוץ | מומי אנגמלאו | 9 ביולי 1994 | 42 | 4 | רוסיה דינמו מוסקבה |
| 7 | חלוץ | ז'ורז'-קווין נקודו | 13 בפברואר 1995 | 2 | 0 | טורקיה בשיקטש |
| 9 | חלוץ | ז'אן פייר נסמה | 1 במאי 1993 | 4 | 0 | שווייץ יאנג בויז ברן |
| 10 | חלוץ | ונסן אבובקאר (קפטן) | 22 בינואר 1992 | 91 | 33 | טורקיה בשיקטש |
| 11 | חלוץ | כריסטיאן באסוגוג | 18 באוקטובר 1995 | 43 | 7 | הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי שנחווה |
| 12 | חלוץ | קרל טוקו אקמבי | 14 בספטמבר 1992 | 51 | 12 | צרפת ליון |
| 13 | חלוץ | אריק מקסים צ'ופו-מוטינג | 23 במרץ 1989 | 69 | 19 | גרמניה באיירן מינכן |
| 20 | חלוץ | בריאן אמבאומו | 7 באוגוסט 1999 | 3 | 0 | אנגליה ברנטפורד |
| 26 | חלוץ | סואיבו מארו | 3 בדצמבר 2000 | 3 | 1 | קמרון קוטון ספורט |
שחקנים מפורסמים

לורן ביסאן-אטאמה מאייר
מארק ויוויאן פו
סלומון אלומבה
סמואל אטו
ג'ואל מאטיפ
פטריק מבומה
רוז'ה מילה
ריגוברט סונג
אלכס סונג
פרנסואה אומאם-ביאיק
סיריל מקנאקי
שיאי שחקנים

נכון ל-27 בינואר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ריגובר סונג | 1993 – 2010 | 137 | 5 |
| 2 | סמואל אטו | 1997 - 2014 | 118 | 56 |
| 2 | ז'רמי | 1996 – 2010 | 118 | 13 |
| 4 | עמנואל קונדה | 1979 – 1992 | 102 | 17 |
| 5 | ונסן אבובקאר | 2010 - הווה | 100 | 37 |
| 6 | ניקולאס נקולו | 2008 - הווה | 83 | 2 |
| 7 | ז'אק סונגו'ו | 1984 - 2002 | 80 | 0 |
| 8 | רוז'ה מילה | 1973 - 1994 | 77 | 43 |
| 9 | פרנסואה עומאם-ביאיק | 1985 - 1998 | 73 | 26 |
| 9 | קרלוס קאמני | 2001 - 2019 | 73 | 0 |
| 9 | אריק מקסים צ'ופו-מוטינג | 2010 - הווה | 73 | 20 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סמואל אטו | 1997 - 2014 | 56 | 118 | 0.47 |
| 2 | רוז'ה מילה | 1973 - 1994 | 43 | 77 | 0.56 |
| 3 | ונסן אבובקאר | 2010 - הווה | 37 | 100 | 0.37 |
| 4 | פטריק מבומה | 1995 – 2004 | 33 | 57 | 0.58 |
| 5 | פרנסואה עומאם-ביאיק | 1985 - 1998 | 26 | 73 | 0.36 |
| 6 | אלפונס טשאמי | 1988 – 2004 | 21 | 57 | 0.37 |
| 7 | אריק מקסים צ'ופו-מוטינג | 2010 - הווה | 20 | 73 | 0.27 |
| 8 | פייר וובו | 2003 - 2014 | 19 | 58 | 0.33 |
| 9 | עמנואל קונדה | 1979 – 1992 | 17 | 102 | 0.17 |
| 10 | אנדרה קאנה-ביאיק | 1985 - 1994 | 15 | 59 | 0.25 |