stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוכן אקס
ביוגרפיה בדיונית

מעט מאוד ידוע על חייו של ניג'ו, אך ידוע שהועסק כרוצח שכיר אצל נבל העל הטלפתי ברבור שחור. הוא האשים ומאשים את דדפול על מותו של אחיו, לאחר שקבוצת מתחזים לדדפול שמה את אחיו כמטרה שלהם, לאחר שברבור שחור הוריד וירוס נפשי לתוך מוחו של דדפול. האחרון מגיע לטירתו של ברבור שחור בגרמניה, וחושף כי ברבור שחור הרג הן את המתחזים והן את אחיו של ניג'ו, וכשדדפול מפוצץ את המקום השלושה לכאורה מתים. בהמשך נחשף כי השלושה התמזגו באופן חלקי כשברבור שחור מעביר את כוחותיו שלו ושל דדפול לגופתו של ניג'ו.
ניג'ו, בעל שאיפה להפוך לשכיר החרב הטוב בעולם, מאמץ את הכינוי אלכס היידן - ערבוב שמותיהם של המלחינים אלכסנדר גריג ויוזף היידן - ומקים עם המוטאנטית אאוטלוו וסנדי בראנדרברג את סוכנות אקס, והופך פארק שעשועים אותו קנה בכסף שקיבל במשימתו הראשונה לבסיס הסוכנות. אאוטלוו מתלווה לניג'ו במטרה לנטרל את המעניש, אך האחרון כולא אותם בתא טלפון. אחרי המשימה, מתפתח קשר רומנטי בין ניג'ו לבראנדרברג, המעורר את קנאתו של טאסקמאסטר, הנזרק מהסוכנות. מעוניין אך ורק בנקמה, טאסקמאסטר מודיע לארגון המתחזים החדש של דדפול כי ניג'ו הוא דדפול במסווה, ולאחר קרב בין שתי הקבוצות טאסקמאסטר חוזר לסוכנות, ואילו אאוטלוו עוזבת כדי לטפל באביה בדרום.
ניג'ו ניסה לסגור את הסוכנות, אך נתקל בהתנגדות מצד טאסקמאסטר וסנדי. בסופה של אחת מהרפתקאותיהם, השלושה חזרו לדירתם של סנדי, ונתקלו במארב של ברבור שחור ודדפול, המבשרים לניג'ו שקיבל חלק מכוחותיהם והתאחד עימם חלקית, וברבור שחור מנסה להפריד את השלושה מהאיחוד. טקס זה מופרע בידי אאוטלוו, והחמישה הורגים את ברבור שחור, ומשתמשים בגופתו כמעיל בחופשתם.
לאחר מכן, סוכן אקס נראה בהלוויה של קייבל, שמת לכאורה באירועי אקס-מן: הביאה השנייה. שם, הוא מתעמת עם דדפול, הנעזר בידע של סמור כדי להביסו. המאבק הופסק כשדדפול הסכים למסור בחזרה את הלבלב שניג'ו תרם לו מזמן. לאחר ניסיון כושל לגנוב מכשיר מארגון H.Y.D.R.A המרושע, הסוכן מושפע מהמכשיר ולוקה בדלקת פרקים ובהמשך גם בהשמנת יתר חולנית, אך נכלא באחד הבסיסים. אחרי זמן מה, דדפול מחלץ את ניג'ו בעזרת בוב, סוכן הידרה.
כוחות ויכולות

ניג'ו מחזיק בגורם ריפוי על-אנושי המאפשר לו לחדש רקמות שניזוקו או נהרסו בצורה מהירה ויעילה בהרבה מאשר אדם רגיל. סוכן אקס מסוגל לרפא פציעות כגון חתכים, פצעי ירי, וכוויות קשות בתוך רגעים. גורם הריפוי שלו מפותח עד כדי כך שהוא יכול להצמיח מחדש ולחבר גפיים קטועים. גורם הריפוי שלו מאפשר לו לשרוד אפילו דקירות במוח בהזדמנויות רבות. עם גורם הריפוי העוצמתי הזה הוא הוכיח סיבולת כאב ייחודית. הגוף של ניג'ו עמיד מאוד לרוב התרופות והרעלים, מה שמקשה עליו מאוד (אם כי לא בלתי אפשרי) להשתכר. הוא יכול, עם זאת, להיות מושפע על ידי תרופות מסוימות, כגון תרופות הרגעה, אם הוא נחשף למינון גבוה מספיק. גורם הריפוי של סוכן אקס משפיע גם על המערכת החיסונית שלו וגורם לו להיות חסין מפני ההשפעות של כל המחלות והזיהומים הידועים. גורם הריפוי של סוכן אקס מאריך את תוחלת החיים של ניג'ו על ידי האטת קצב ההשפעות של תהליך ההזדקנות שלו. גורם הריפוי של ניג'ו גורם לתאי המוח שלו להיות במצב מתמיד של זרימה והתחדשות, מה שהופך אותו לחסין טלפתיה כגון זו של פרופסור X ואמה פרוסט. בזכות גורם הריפוי שלו, סוכן אקס יכול לדחוף את השרירים שלו לרמות שמעבר לגבולות הטבעיים של בן אדם רגיל ללא פגע, מה שמעניק לו כוח על-אנושי. הוא מסוגל להרים יותר מ -800 ק"ג והוא הוצג מרים משקל שגובל ב-3 טון. המגבלה המדויקת של כוחו אינה ידועה.
השרירים של סוכן אקס מייצרים רעלי עייפות הרבה פחות מהשרירים של אדם רגיל, מה שמעניק לו רמות על-אנושיות של סיבולת בכל תחומי הפעילות הגופנית. הוא יכול להפעיל את גופו בתפוקת השיא שלו במשך 18 שעות לפחות לפני שהוא מתחיל להתעייף. הזריזות, הקואורדינציה והאיזון של סוכן אקס משופרים לרמות שהן מעבר לגבולות הפיזיים הטבעיים אפילו של הספורטאי האנושי הטוב ביותר, שווי ערך לאלו של דדפול. הרפלקסים שלו משופרים באופן דומה, עדיפים על אלו של הספורטאי האנושי הטוב ביותר.
טלפתיה מוגבלת: הוא הוכיח מידה של טלפתיה בד בבד עם היכולת להגן על תודעתו מקריאת מחשבות כמו גם יכולת להיות בלתי צפוי לחלוטין בלחימה כמו דדפול כפי שהוכח על ידי טאסקמאסטר כשהוא לא הצליח להעתיק את המהלכים של ניג'ו וגם אינו יכול לחזות אותם.
הערות שוליים

↑  Deadpool #65
↑  Agent X #1
↑  Cable & Deadpool #38
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
רחל אדלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביולי 1943  (בת 81) תש"ו שיקגו, אילינוי
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  Hebrew Union College – Jewish Institute of Religion – Los Angeles  אוניברסיטת מינסוטה 
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 השתייכות:  התנועה הרפורמית
 מעסיק:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 
הרבה רחל אדלר (באנגלית: Rachel Adler; נולדה ב-20 ביולי 1943, שיקגו, אילינוי) היא פרופסור למחשבה יהודית מודרנית ויהדות ומגדר בהיברו יוניון קולג' ורַבָּה רפורמית אמריקאית. היא הייתה מחלוצות השילוב של גישות פמיניסטיות בחשיבה הדתית היהודית.
קורות חייה

אדלר נולדה כרותליין (בהמשך שינתה את שמה לרחל) רובין ב-20 ביולי 1943. אביה הרמן היה מנהל בחברת ביטוח, אימה לוריין לבית הלמן הייתה יועצת חינוכית.
אדלר נישאה למשה אדלר, רב אורתודוקסי, ב-20 בדצמבר 1964. הם התגרשו ב-1984. לזוג בן יחיד עמיתי בצלאל. בספטמבר 1987 נישאה בשנית לדייוויד שולמן, הם התגרשו ב-2008.
השכלה ומסלול מקצועי

תואר ראשון (1965) ותואר שני (1966) בספרות אנגלית מאוניברסיטת נורת'ווסטרן
תואר שני בעבודה סוציאלית M.S.W (אנ') מאוניברסיטת מינסוטה - 1980
דוקטורט מאוניברסיטת דרום קליפורניה -1997.נושא התיזה "תאולוגיה יהודית פמיניסטית"
אדלר הוסמכה לרבנות ב-13 במאי 2012.
אדלר היא מופקדת הקתדרה על שם דייוויד אלנסון למחשבה יהודית מודרנית בהיברו יוניון קולג', בלוס אנג'לס.
פרסומים > ספרים

1998 ,Engendering Judaism: An Inclusive Theology and Ethics", The Jewish publication Society".
הספר יצא בעברית:
"פמיניזם יהודי: תאולוגיה ומוסר", רחל אדלר. תרגמה מאנגלית: רות בלום. הוצאת ידיעות ספרים, 355 עמ', 2008
פרסומים > מאמרים

אדלר פרסמה מעל 50 מאמרים, שהתפרסמו בכתבי עת שונים.
ב-1971 התפרסם המאמר הראשון שלה, מאמר פורץ דרך בניתוח פמיניסטי של מעמד האישה ביהדות). המאמר בשם "היהודי שלא היה שם: ההלכה והאישה היהודיה" (The Jew Who Wasn't There: Halacha and the Jewish Woman),התפרסם בתקופון דווקא (Davka magazine).
תפקידים ואותות הוקרה

הפרס הלאומי לספרים יהודיים -1999
הערות שוליים

↑  לדעת החוקרת פרופסור פאולה היימן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007503139105171  BnF: cb13565077g (data)  GND: 140228039  ISNI: 0000 0000 6655 4138  LCCN: n97043294  NTA: 263668665  VIAF: 82535101   WorldCat (עם VIAF): 82535101
רון חריס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1960 (בן 64 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת קולומביה 
 תחומי מחקר:  היסטוריה של המשפט 
 פרסים והוקרה:  פרס צלטנר (2010) 
 
רון חריס (נולד ב-1960) הוא פרופסור מן המניין ומחזיק הקתדרה למשפט והיסטוריה ע"ש קלמן לובובסקי בפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן באוניברסיטת תל אביב. לשעבר דיקאן הפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן באוניברסיטת תל אביב (2017-2012).
ביוגרפיה

רון חריס נולד בירושלים, וגדל בשכונת קריית שמואל. למד בבית הספר היסודי סאלד, ובתיכון בית חינוך תיכון עירוני ג'. לאחר שירות צבאי בשנים 1978–1982 (סגן בסדיר, רס"ן במילואים) הוא השלים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במקביל השלים תואר ראשון בהיסטוריה כללית. התמחה בבית המשפט המחוזי בתל אביב (אצל השופט ישי לויט בתחום פירוק החברות והנשיאה חנה אבנור), ובמשרד יגאל ארנון (בתחום המיסוי). במקביל להתמחות השלים תואר שני בהיסטוריה כללית, שהתמקד במהפכה התעשייתית ובאימפריאליזם הבריטי. ב-1989 נסע רון חריס להמשך לימודיו לניו-יורק שם כתב באוניברסיטת קולומביה דוקטורט במחלקה להיסטוריה על התפתחות התאגידים העסקיים במהלך המהפכה התעשייתית בבריטניה. ב-1993 הצטרף לסגל הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, ומאז 2008 הוא פרופסור מן המניין בפקולטה זו.
חריס לימד כפרופסור אורח בשורת מוסדות בעולם, בהם: אוניברסיטת דרום קליפורניה, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת קורנל, בית הספר לכלכלה של לונדון, בית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז, אקול נורמל סופרייר, אוניברסיטת NALSAR למשפטים (אנ'), והיה עמית יד הנדיב, עמית מחקר במכון הישראלי ללימודים מתקדמים ועמית מחקר במרכז ללימודים מתקדמים באוניברסיטת סטנפורד.
הקים יחד עם דיקאן הפקולטה, פרופסור אריאל פורת, וניהל את התוכנית המשותפת לתל אביב ונורת'ווסטרן לתואר שני במשפט ציבורי, הקים וניהל את המכון למשפט והיסטוריה ע"ש קרן דייוויד ברג. בשנים 2006–2008 כיהן כסגן הדיקאן בפקולטה. בשנים 2012–2017 כיהן כדיקאן הפקולטה למשפטים. כדיקאן פיתח את התוכניות הבינלאומיות של הפקולטה, ואת הקשרים עם אוניברסיטאות בהודו ובסין. הוא הנהיג תוכנית הוראה חדשה לתואר ראשון שגובשה יחד עם סגן הדיקאן, פרופסור רועי קרייטנר. פעל לגיוון הרכב הסטודנטים באמצעות תוכניות לליווי ושילוב סטודנטים מהחברה הערבית, ובאמצעות פתיחת מסלול קבלה מיוחד לסטודנטים שלמדו במוסדות לימוד חרדיים. בכהונתו קידם את בנייתו של בניין נוסף לפקולטה.
יחד עם פרופסור אסף לחובסקי פיתח את תחום ההיסטוריה המשפטית בפקולטה ובישראל באמצעות הקמת סדנה ראשונה להצגת מחקרים בתחום, הקמת המכון מחקר למשפט והיסטוריה, הקמת הארגון הישראלי להיסטוריה ומשפט, ופעל לשימור מסמכים היסטוריים של משפטנים בארכיונים.
בשנת 2019 החליף את נתן זוסמן כנשיא "האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית".
הוא מתגורר בתל אביב עם בת זוגו, הדס, יועצת חינוכית, ואב לארבעה בנים.
מחקרים עיקריים

תחום המחקר המרכזי של חריס הוא היסטוריה משפטית וכלכלית של ארגונים עסקיים, ובפרט של התאגיד העסקי. מחקריו עוסקים בשלבים המרכזיים בהיסטוריה של התאגידים העסקיים מראשיתם, בשנת 1600, ועד אמצע המאה ה-20. בין היתר חקר את הקמת חברות הודו המזרחית, האנגלית, וההולנדית, את בועת הים הדרומי, את תופעת החברות הלא מאוגדות, את הנהגת חופש ההתאגדות, את התפתחות האחריות המוגבלת של בעלי מניות, ואת החברה הפרטית. הוא מנתח את ההשפעות ההדדיות בין ההתפתחות הכלכלית לבין התפתחות המשפט. בנוסף, בחן וחקר היבטים רחבים יותר של השפעות אלו, לרבות בתחומי דיני הקניין, דיני הפטנטים, והמשפט החוקתי, וכן כתב על שאלות תאורטיות ומתודולוגיות בנושא. חריס משלב במחקריו גישות היסטוריות, משפטיות וכלכליות, וזאת מנקודת מבט שונות החל ממיקרו היסטוריה ועל למחקרים של הטווח ההיסטורי הארוך.
תחום מחקרי נוסף של חריס הוא ההיסטוריה של המשפט הישראלי. ביחס לתקופת המנדט חוקר בעיקר את ההיסטוריה חקיקת דיני ההוצאה לפועל ודיני החברות. את ההיסטוריה של המשפט הישראלי בשלושת העשורים הראשונים לקום המדינה חקר באופן רחב יותר שכולל גם את ההיסטוריה של המשפט החוקתי, שילוב המשפט העברי, מערכת בתי המשפט, ומינוי השופטים.
מהמחקר ההיסטורי עבר חריס גם למשפט העכשווי בתחום האשראי הצרכני, פשיטת הרגל, וההוצאה לפועל. הוא כתב מאמר המציע רפורמה מקיפה בתחום ההוצאה לפועל ופשיטת הרגל, הצעה ששימשה השראה לחקיקת חוק חדלות הפירעון והשיקום הכלכלי. מחקר נוסף בחן כיצד מנתחים את יכולת פירעון החוב של חייבים צרכניים. חריס חקר את הכשלים הפסיכולוגיים בקבלת החלטות של צרכנים ללוות כספים, את המבנה השונה של עסקאות משכנתה במדינות שונות, ואת הסיבות להתרחשות משבר המשכנתאות בארצות הברית בשנת 2007.
פעילות ציבורית

בצד פעילותו האקדמית, חריס פעיל ציבורית בתחום ההוצאה לפועל ופשיטת הרגל. היה שותף למהלכי עיצוב ותיקון חקיקה עם משרד המשפטים, הכונס הרשמי, רשות האכיפה והגביה, חברי כנסת, וארגונים חברתיים. ארגן כנס שנתי ראשון מסוגו בתחום. שימש כיו"ר ועדת חריס, שהמליצה על קביעת פרמטרים לגיבוש תוכנית פירעון בהליך פשיטת רגל, שמטרתם הגדלת פירעון החובות באמצעות תמריצים לחייב ומיצוי כושר ההשתכרות של החייב תוך התחשבות בצרכי הקיום של חייב ובמשפחתו. לצורך קביעת התשלום החודשי שיוטל על חייבים בהוצאה לפועל, קבעה הוועדה באופן חדשני את אופן חישוב סכום ההוצאות הבסיסיות הדרוש לחייב ולמשפחתו למחיה הולמת בכבוד. הוועדה מונתה על ידי הכונס הרשמי, פרופסור דוד האן, והגישה את המלצותיה לשרת המשפטים, איילת שקד.
ספרים

המשפט הישראלי, השנים המעצבות: 1948 – 1977 (הקיבוץ המאוחד, ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות, 2014).
ליד ערש המשפט ספר חיים צדוק (המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2002).
Industrializing English Law: Entrepreneurship and Business Organization, 1720 – 1844 (Cambridge University Press, 2000, Paperback 2010), Series: Political Economy of Institutions and Decisions. Japanese Translation 2013.
The History of Law in a Multi-Cultural Society: Israel, 1917-1967 (Ashgate Publishing, 2002) Ed. With Sandy Kedar, Pnina Lahav, Assaf Likhovski.
מאמרים > אנגלית

Spread of legal innovations defining private and public domains” in Larry Neal and in Jeffrey G. Williamson Eds. The Cambridge Economic History of Capitalism Vol. II (Cambridge, 2014)
“Non-Recourse Mortgages – A Fresh Start” American Bankruptcy Institute Law Review Vol. 21 (1) 119-154 (2013)
“The Private Origins of the Private Company: Britain 1862-1907”, Oxford Journal of Legal Studies, Vol. 33 (2): 339-378. (2013)
"The Institutional Dynamics of early Modern Eurasian Trade: The Corporation and the Commenda" Journal of Economic Behavior and Organization Vol. 71 (3) 606-622 (2009)
"Law, Finance and the First Corporations", in James J. Heckman, Robert L. Nelson and Lee Cabatingan, Global Perspectives on the Rule of Law,Routledge (2009)
"Pouvoir et propriété dans l’entreprise ; pour une histoire internationale des sociétés a responsabilité limitée [Ownership and Control in the firm; an International History of Private Limited Companies.] Annales. Histoire, Sciences Sociales (2008) with Timothy Guinnane, Naomi R. Lamoreaux, Jean-Laurent Rosenthal
"Putting the Corporation in its Place" Enterprise and Society (September 2007) with Timothy Guinnane, Naomi R. Lamoreaux, Jean-Laurent Rosenthal
"The Transplantation of a Legal Discourse: Corporate Personality Theories from German Codification to British Political Pluralism and American Big Business", in "UNDERSTANDING CORPORATE LAW THROUGH HISTORY", Theme Issue of Washington and Lee Law Review Volume 63, Fall 2006, Issue 4. p. 1421-1478 (published with two comments)
“The Encounters of Economic History and Legal History” Law and History Review Vol. 21 No. 2, 297 - 346 (2003)
מאמרים > עברית

"ממאסר להפטר: הצעת סדר יום חדש לחקיקת דינים לאכיפת חיובים" (641) עיוני משפט | כרך כג (תש"ס)
"נפילתו ועלייתו של מאסר החייבים" (439) עיוני משפט | כרך כ (תשנ"ו-תשנ"ז)
"מעסקה סולידית למשבר עולמי: על כשלי שוק המשכנתאות האמריקני" משפטים | מ (ינואר 2011)
"חקירת יכולת בהוצאה לפועל: מי חוקר, איך ולצורך מה?" פרוצדורות (קובץ בעריכת טליה פישר ואיסי רוזן-צבי) 2014
יורם שחר, רון חריס, מירון גרוס, "נוהגי ההסתמכות של בית המשפט העליון - ניתוחים כמותיים" (משפטים | כרך כז (תשנ"ו-תשנ"ז)
יורם שחר, מירון גרוס, רון חריס, "אנטומיה של שיח ומחלוקת בבית המשפט העליון - ניתוחים כמותיים" (749) עיוני משפט | כרך כ (תשנ"ו-תשנ"ז)
"מדוע וכיצד ללמד משפט השוואתי בישראל?" עיוני משפט, 25 (2): 443-465, 2001.
"הזדמנויות היסטוריות והחמצות בהיסח הדעת: על שילובו של המשפט העברי במשפט הישראלי בעת הקמת המדינה", שני עברי הגשר, דת ומדינה בראשית דרכה של ישראל עמ' 21–55.
"העבר המדומיין של בית המשפט העליון: השימוש בנרטיבים היסטוריים על ידי מבקרי בית המשפט" (49) עיוני משפט | כרך מד (2021)
דייג

ערך זה עוסק בעוסק בדיג. אם התכוונתם לפעולה, ראו .
דייג חכה בברזיל
דייגים בחוף, איור מאת ולדיסלב ואנקי
משחק ילדים המדמה דיג.
דייג הוא אדם העוסק בפעילות דיג. חלק מהדייגים עושים זאת לפרנסתם, לעיתים כחלק מקואופרטיב, חברה או איגוד. אנשים אחרים עוסקים בדיג כתחביב או ספורט, רובם בעזרת חכה ופיתיון.
דייגים כיום

ארגון המזון והחקלאות הידוע כ-FAO, (ראשי התיבות של Food And Agriculture Organization), ארגון המסונף לאו"ם מפרסם מדי שנתיים דו"ח על מצב הדיג העולמי. על פי הדו"ח האחרון שיצא בשנת 2002 ומסכם את נתוני שנת 2000 מתפרנסים מדיג בעולם כיום כ-35 מיליון איש. 65% מדיג ימי, 15% מדיג בנהרות ובאגמים ו-20% מחקלאות ימית.
בארצות המפותחות יש מגמה בולטת של ירידה בכמות המועסקים בדיג, כמו בכל ענפי החקלאות. ביפן למשל ירד מספר הדייגים מכ-440,000 בשנות ה-70 ל-216,000, ובמקביל קיימת מגמה קבועה של הזדקנות האוכלוסייה העוסקת בדיג משום שמקצוע קשה זה אינו מושך צעירים. לדוגמה ביפן 32% מהדייגים הם בני למעלה מ-60. תופעה אופיינית נוספת לענף הדיג היא שרוב הדייגים הם עצמאים.
החל משנות ה-90, בעקבות העלייה במודעות לחשיבות השמירה על הסביבה, דו"חות שונים מסמנים את הדייגים כגורם מכריע בקריסתן של אוכלוסיות דגים, מה שעלול להשפיע לרעה על המאזן האקולוגי בסביבות מחיה רחבות.
דייגים כיום > דייגי ישראל

דייגי ישראל עוסקים בדיג דגי ים בים התיכון ובמפרץ אילת, ושל דגי מים מתוקים בים כנרת. האגף לדיג שבמשרד החקלאות מטפל הן בדייגים והן במדגה, כלומר גידול דגים בברכות (בעיקר דגי מים מתוקים) ובכלובים הצפים בים (דגי ים).
השיטות המופעלות בידי דייגי ישראל הן: דיג מכמורת, דיג הקפה, דיג ברשתות זימים, דיג במערכות חכות ובחכות בודדות. דייגי המכמורת פועלים בספינות (מכמורתנים) שאורכן בין 14 ל-28 מ'. שאר השיטות מופעלות מכלי שיט קטנים יותר. בסיסי הדיג הימי בישראל הם: נמל אילת בים סוף ונמל הקישון, נמל עכו, נמל יפו, נמל תל אביב ונמל אשדוד בים התיכון. בכנרת, עיקר הדיג מתנהל בטבריה, עין גב וגינוסר.
דיג ספורטיבי

תחום הדיג הספורטיבי נפוץ במדינות רבות, ולעיתים ישנן תקנות שונות המבחינות בין דייגים מקצועיים לבין דייגים חובבנים.
דייגים חובבנים רבים משתמשים בדגים שלכדו למאכל, אולם במקרים שונים אסור להם או שאינם מעוניינים לקחת את הדג והם מחזירים אותו למים. שיטה זו נקראת לכידה ושחרור (אנ').
תפיסה רווחת היא ששיטת הלכידה והשחרור נטולת נזק משמעותי לדגים, אולם מחקרים שונים מרחבי העולם מצביעים על פגיעות קשות ואף מוות. על פי מחקרים שונים, שיעור התמותה הממוצע של דגים ששוחררו חזרה למים לאחר שנלכדו עומד על 18-16%, ובמינים רגישים התמותה אף גבוהה מ-90%. גם הדגים שנותרים בחיים בחלק מהמקרים סובלים מפציעות שימנעו מהם להעמיד צאצאים או ישבשו את הנדידה הטבעית שלהם.
גורמים שונים, ביניהם החברה להגנת הטבע, מפרסמים המלצות להגביר את המודעות לפגיעה בדגים שיש לשיטה זו, ובנוסף, את המודעות לדרכים להפחית את הנזק לדגה. ניתן להפחית חלק מהנזק, למשל, שימוש בציוד מפחית נזק, או על ידי בחירת מקום דיג בו עיקר הדגים אינם מוגנים, מכיוון שאת מינים אלו החוק מחייב להחזיר למים. שיטות נוספות להפחתת הנזקים כוללות הימנעות מקרס משונן או שמירת הדגים בסביבה רטובה ולחה.
דיג ספורטיבי > דיג ספורטיבי ישראל

דיג ספורטיבי הוא אחד מענפי הפנאי המובילים בישראל ועוסקים בו כ-70 אלף איש, שלוכדים שלל כולל של בין 15 ל-35 אחוז מסך שלל הדייג השנתי (כולל דיג מסחרי).
שיטות הדיג הספורטיבי הנפוצות:
ז'ירז'ור
דיג פיתיונות
טרולינג
ג'יגינג - השיטה פותחה ביפן ואומצה בישראל בגלל האתגר וההצלחה המרובה.
דיג בצלילה חופשית
דיג מקיאק ודיג בצלילה חופשית מקיאק - בדיג מקיאק נעשה שימוש במספר שיטות דיג, בהן טרוליג ודיג בג'יגים. שיטות דיג אלו והשימוש בקיאקים לדיג מצריכים אימון על מנת לבצע אותם בבטחה במים עמוקים.
כל שיטות הדיג הספורטיבי מלבד דיג עם חכה מהחוף מצריכות רישיון דיג המונפק על ידי האגף לדיג וחקלאות מים שבמשרד החקלאות ופיתוח הכפר.
אמונה תרבות ופולקלור > דייגים בכתבי הקודש

הדיג נחשב אחד מהמקצועות העתיקים בעולם. דייגים מוזכרים בתנ"ך "וְאָנוּ, הַדַיּגִים, וְאָבְלוּ, כָּל-מַשְׁלִיכֵי בַיְאוֹר חַכּה; וּפרְשֵי מִכְמֹרֶת עַל-פְּנֵי-מַיִם, אֻמְלָלוּ" (ישעיהו י"ט ח). בתלמוד ""אין אדם פורש חרמו ומעמיד ספינתו בתוך של חבריו אבל צדין בחכים ובמכמורים בכל מקום" (תלמוד בבלי תוספתא מסכת בבא קמא ח', ו). ובברית החדשה "וַיְהִי בְּהִתְהַלְכוֹ עַל־יַד יָם־הַגָלִיל וַיּרְאו ְהִנֵ שְנֵי אֲנָשִים אַחִים שִמְעוֹן הַנִקְרָא פֶטְרוֹס וְאַנְדְרַי אָחִיו מַשלִיכִים מְצוֹדָה בַּיּם כּי דַיָגִים הֵם." ((הבשורה על-פי מתי ד' 18).
כמוזכר בפסוק דלעיל היו כמה משנים־עשר השליחים של ישו דייגים, האחים יעקב ויוחנן בני זבדי והאחים שמעון ואנדרי. לימים קיבל שמעון את השם פטרוס והוא נחשב לאפיפיור הראשון.
אמונה תרבות ופולקלור > דייגים בספרות

הרשימה החלקית הבאה מכילה יצירות (שחלקן הוסרטו), המתארות הן את חייהם הקשים והמסוכנים של הדייגים והן את עולמם של הדייגים החובבים.
מובי דיק מאת הרמן מלוויל. תיאור חייהם של ציידי הלווייתנים במאה ה-19.
הזקן והים מאת ארנסט המינגוויי. יצירת מופת ובה תיאור מאבק של דייג ודג. הספר הוסרט ב-1958 כשבתפקיד סנטיאגו הדייג ספנסר טרייסי.
ים המוות מאת ז'ורז' אמאדו. תיאור חייהם של דייגים בבאהיה שבברזיל.
סערה מושלמת מאת סבסטיאן יונגר, תיאור טביעתה של ספינת דייגים. הספר הוסרט בהשתתפות ג'ורג' קלוני ומרק וולברג.
איים בזרם מאת ארנסט המינגוויי. כולל תיאור של דיג חובבים הקרוי באנגלית Big game fishing.
נהר זורם ביניהם מאת נורמן מקלין. חיי משפחה אחת במערב התיכון של ארצות הברית בתחילת המאה ה-20 שברקע דיג החובבים בשיטה המכונה "דיג זבובים". הוסרט בבימויו של רוברט רדפורד ובהשתתפות בראד פיט.
אמונה תרבות ופולקלור > אמונה, מנהגים ואמונות תפלות

דייגים הם בדרך כלל אדוקים באמונתם. העובדה שביטחונו האישי של הדייג והצלחתו בדיג תלויים בים, שלעיתים הוא מסוכן מביאה את העוסקים בדיג לדבקות בדת כדרך להבטחת שלומם ולהצלחת עיסוקם. אצל הנוצרים הקתולים מתבטאת אדיקות זו בעלייה לרגל לכנסיות ומנזרים. אצל הנוצרים הפרוטסטנטים בעצרות תפילה ושירה בציבור. תיאור מפורט של כינוס מסוג זה ודרשה לפני ציבור של ציידי לווייתנים מופיע בתחילת הספר מובי דיק.
הנוצרים מרבים להתפלל לפטרוניהם השונים בייחוד לפטרוס הקדוש שהיה דייג בעצמו. דייגים נוצרים נוהגים להצטלב לפני שהם פורשים את הרשתות, ודייגים סקוטיים אף נוהגים לומר פרקי תהילים מיוחדים. רבים מהדייגים הברזילאיים באזור באהיה שאף שהם קתולים להלכה מאמינים בדת ששורשיה אפריקנים הקנדומבלה וביאמנז'ה "אלת הים" ונוהגים להתפלל אליה להצלחתם. דייגים מוסלמים נוהגים להזכיר את מוחמד בזמן שהם פורשים רשתות. דייגי הכנרת הערבים היו נוהגים לקרוא בשמו של השיח' הקדוש עלי שלפי המסורת היה דייג.
האמונות של העמים הקדומים שהים הוא משכן של אלוהות או של רוחות טובות ורעות ושלדגים יש נשמה ורגשות בהם צריך להתחשב יצרו מנהגים המתקיימים עד ימינו:
תחילת עונת הדיג:
בסנגל מקריבים בתחילת עונת הדיג מנחות לאל הים.
בקליפורניה נהגו האינדיאנים לרקוד לסלמון.
בארצות הקתוליות נפתחת עונת הדיג בפולחן דתי ובברכה של כומר.
ציד הדג הראשון:
במקומות שונים באירופה נהוג להשליך חלק מהדגים שנלכדו בחזרה לים כקרבן לאל הים.
המאורים נוהגים להשליך את הדג הראשון שלכדו בחזרה לים על מנת שיספר לחבריו על היחס הטוב שקיבל.
חנוכת רשת חדשה:
בקלדוניה החדשה שופכים על הרשת שיקוי שהוכן בידי כהן.
בצפון צרפת שופכים על הרשת יין.
חנוכת סירה חדשה:
בארצות קתוליות מקדש הכומר את הסירה החדשה אחרת לא יהיה לה צוות.
אצל הפרוטסטנטים חונכים סירה בבקבוק יין.
הערבים נוהגים לשחוט כבש ולהגיר את דמו לים.
האמונה כי על מנת להצליח בדיג יש לפייס את הרוחות הרעות ולזכות בתמיכתן של הרוחות הטובות יצרה מערכת שלמה של אמונות טפלות ואמונה כי כישלון בדיג נובע מעין הרע:
בסקוטלנד נוהגת אשת הדייג לזרוק מטאטא אחרי בעלה היוצא לראשונה לים.
באסטוניה סבורים כי ריב במשפחה מביא מזל טוב וכל מכה שקולה ללכידת שלושה דגים.
דייגים רבים נוהג להשתמש ביריקות כאמצעי להביא מזל טוב. באירופה נוהגים לירוק על החכה. בגרמניה יורקים על הכיריים.
סימן רע הוא לפגוש אישה בדרך להפלגה ובכמה ארצות מפנה אישה את גבה לדייגים בדרכם לים.
במקומות שונים יש איסורים על צורות התנהגות מסוימת בים: אסור לשרוק בסירה, הדייג הערבי לא יכנס לסירה בנעליו, הדייג ביוגוסלביה לא ינסה להעריך את כמות הדגים לפני תום יום העבודה.
אם איתרע מזלם של הדייגים והדיג לא צלח, סימן שלקו בעין הרע. על מנת להסירו נהוגים:
במרוקו לשחוט תיש ולהטילו לים.
בלוב מביאים אישה שתטיל את מימיה על חרטום הסירה.
בסקוטלנד שורפים רשת כקורבן לפייס את הרוח הרעה.