stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נזיבאייבסק
אוכלוסייה

אוכלוסיית נזיבאייבסק לפי שנים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | שנה | מספר תושבים |
| 1 | 1939 | 10,200 |
| 2 | 1970 | 15,792 |
| 3 | 1989 | 14,416 |
| 6 | 2002 | 13,012 |
| 7 | 2009 | 12,229 |
| 8 | 2010 | 11,615 |
| 9 | 2015 | 11,382 |
| 10 | 2021 | 10,709 |
נעמי טנהאוזר

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1956 (בת 67) שיקגו, ארצות הברית
 לאום:  ישראלית
 תחום יצירה:  ציירת, אוצרת
נעמי טנהאוזר (נולדה ב-27 באוקטובר 1956) היא ציירת ישראלית. יצירותיה עוסקות בגוף הנשי, בהקשריו התרבותיים וההיסטוריים, בגוף המתבגר ובר החלוף. ציוריה מאופיינים בדיוק רב בפרטים, בהומור וצבעוניות עזה. בנוסף, טנהאוזר אוצרת תערוכות ומקימת גלריה "אנטיאה" לאמנות נשים בירושלים.
ביוגרפיה

נעמי טנהאוזר נולדה בשיקגו שבארצות הברית. לאב פיזיקאי ממוצא יהודי גרמני ואם כימאית שווייצרית. עד גיל 5 נדדה משפחתה לבוסטון וללוס אנג'לס כאשר בשנת 1961 עלתה עם משפחתה לישראל והתגוררה בחיפה. בשירותה הצבאי הייתה מורה חיילת בבית ספר שדה באילת ומאז מתגוררת בירושלים. בין השנים 1976-1981 למדה תקשורת חזותית בבצלאל ובשנת 1984 בזמן שהות בניו יורק החלה קריירה כציירת. בין השנים 1986-2006 לימדה טנהאוזר במכללת 'אמונה' ובמוסדות אמנות שונים בירושלים.
בשנת 1994 הקימה עם ריטה מנדס-פלור את גלריה "אנטיאה" לאמנות נשים בירושלים אשר פעלה עד שנת 2009. טנהאוזר אצרה תערוכות בנושאים הקשורים לגוף ולמגדר, בין היתר: "שיער" בבית האמנים בירושלים, 1995, "תודה לך פמלה" (לזכרה של פמלה לוי) בגלריה אנטיאה, 2005, "קליפות אדומות" בסדנת ההדפס בירושלים, 2012 ועוד. בשנת 2019 הציגו טנהאוזר ומנדס-פלור בגלריה אגריפס 12 וגלריה מרי בירושלים את התערוכה ״שמלה, סמלה: שיבה לאנטיאה״, אשר ציינה 25 שנה להקמת גלריה 'אנטיאה' והשתתפו בה מאה אמניות ואמנים.
חיים אישיים

נשואה לצחי קידר (מבעלי חברת התיירות "מטיילים-SK Tours"), ולהם שלושה ילדים. מתגוררת בשכונת בקעה בירושלים.
יצירתה

המוטיבים המרכזיים בציוריה של טנהאוזר הם נשים, גוף והקשר בין הגוף לבין המרחב הסובב אותו.
"נעמי מתארת את האמנות כחלק בלתי נפרד מהמאבק המתמיד של חיי היום יום עם תפיסת העצמי, עם מה ששייך אליו ומה שמחוצה לו... ביצירתה ישנם כל העת מעברים בין ריאליזם, היפר ריאליזם, הפשטה וסימבוליזם שבאמצעותם ובאמצעות מעברים בין טכניקות שונות היא יוצרת דיוקן עצמי וקבוצתי שהוא הזמנה להישיר מבט אל פעולת האמנות ובמיוחד אל הציור הפיגורטיבי כפעולה נפשית וחברתית." - אירנה גורדון.
יצירתה > תכנים בעבודותיה

בין השנים 1989–1995 ציירה טנהאוזר נשים וילדות חרדיות. עיסוק זה מהווה חלק מהעלאת שאלות לגבי זהותה כאישה, כיהודייה, כישראלית וכאם. העבודות הוצגו בתערוכה GIRLS GIRLS GIRLS בבית האמנים בירושלים בשנת 1994.
לאחר העיסוק בנשים חרדיות אשר גופן מכוסה החלה טנהאוזר לצייר נשים פלסטיניות, בעיקר מוכרות ירקות שהסתובבו בשכונות הדרומיות בירושלים. בהמשך מצאה טנהאוזר את המכנה המשותף בין שני מגזרים בהן עסקה – נשים חרדיות ונשים פלסטיניות - בדמותן של ילדות בתלבושות אחידות הלבושות בצבעי כחול ותכלת. בעבודות אלה התמודדה טנהאוזר עם זהותה המפוצלת מבחינת לאום והן עם חוויית ההגירה לישראל. בשנת 2006 הוצגו העבודות בתערוכה "שיבולת" במשכן לאמנות בעין חרוד.
עם סיכום שלב זה, שבו ציירה טנהאוזר בעיקר מתוך צילום, עברה טנהאוזר לצייר את דמותה שלה בהתבוננות ישירה מול המראה. זו הייתה הזדמנות לחקור את זהותה כאשה מתבגרת, כמו גם לעבד מחדש את היחס בין הבגד לגוף. בשנת 2013 התערוכה "אין לי שליטה על הידיים" סיכמה מהלך זה בגלריה חנינא.
בשנים האחרונות מציירת טנהאוזר בעקבות אמנים אחרים (לוסיאן פרויד, סינדי שרמן ופבלו פיקאסו), חוקרת מדיומים נוספים כגון: ציור בפלסטלינה, פיסול ווידאו. התערוכה ״תולדות האמנית״ אשר הוצגה ב-2017 בגלריה חנינא בתל אביב, היוותה פריצת דרך עבור טנהאוזר אשר חידשה את השימוש האמנותי בפלסטלינה והפכה אותו לייצוג רגיש של גוף ואירעיות.
השכלה

1982 - B.Des. בעיצוב גרפי, האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים
2001 - M.A. חינוך לאמנויות, ברטון קולג' הול, שלוחת אוניברסיטת לידס בישראל.
תערוכות יחיד

1988 - עבודות מניו יורק, גלריה מימד, תל אביב (אוצר פנחס כהן גן)
GIRLS, GIRLS, GIRLS - 1995 בית האמנים, ירושלים (אוצר פסח סלבוסקי)
2006 - שיבולת, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד (אוצר יניב שפירא)
2006 - שיבולת, גלריה ארטספייס, ירושלים
2013 - אין לי שליטה על הידיים, גלריה חנינא, תל אביב (אוצרת אירנה גורדון)
2014 - העלמות בכחול, גלריה עירונית בית קנר, ראשון לציון (אוצרת אפי גן)
2017 - תולדות האמנית, גלריה חנינא, תל אביב (אוצר יקיר שגב)
2018 - וחוזר חלילה, גלריה לאמנות, גבעת חיים (אוצרות חנוש מורג ורותי חינסקי אמיתי)
2019 - העלמות בכחול, גלריה NOX, יפו העתיקה (אוצרת לימור מרגוליס)
2021 - לעצור את הזמן, המרכז לאמנות חזותית ע"ש ג׳ינוגלי, ירושלים (אוצרת רונית בקר)
תערוכות זוגיות

2008 - אמנית חונכת אמנית, עם שרי הנדלמן, גלריה אנטיאה, ירושלים (אוצרות ריטה מנדס-פלור ונעמי טנהאוזר)
2015 - סינדרלה, עם אדוה דרורי, גלריה ברבור, ירושלים (אוצר פסח סלבוסקי)
2018 - להסתיר. לגלות. עם נסרין אבו בכר, סדנאות האמנים, ירושלים (אוצרת קורנליה רנץ)
2018 - עזרת נשים, עם שרה קוטלר, גלריה המקלט, ירושלים (אוצרת נועה לאה כהן)
אוספים

אוסף מוזיאון ישראל
אוסף המשכן לאמנות בעין חרוד
אוסף סדנת ההדפס, ירושלים
אוסף מוזיאון על התפר, ירושלים
אוסף ננסי ברמן ארצות הברית
אוצרות

1995 - שיער, בית האמנים, ירושלים (עם קטלוג)
1995 - יופי 95', גלריה אנטיאה, ירושלים (עם קטלוג)
2005 - תודה לך פמלה, מחווה לזכרה של פמלה לוי, גלריה אנטיאה, ירושלים
2008 - אנטיאה דרום, אמניות "אנטיאה" מציגות, מכללת קיי, באר שבע
2008-9 - אמנית חונכת אמנית, סדרה של 7 תערוכות בנושא חניכה נשית, גלריה אנטיאה, ירושלים
2011 - קליפות אדומות, סדנת ההדפס, ירושלים (עם קטלוג)
2012 - בת ציון, נשים והדרתן בירושלים, בית האמנות, מבשרת ציון
2014 - גרסת כיסוי, גלריה כורש 14, ירושלים
2019 - שמלה, סימלה: שיבה לאנטיאה, אוצרות משותפת עם ריטה מנדס-פלור, גלריה אגריפס 12 וגלריה מרי, ירושלים
2020 - הגדה של פסח, מחווה לפסח סלבוסקי, אוצרות משותפת עם אורי הולבן, גלריה ברבור וכורש 14, ירושלים
מלגות ופרסים

1983 - 'נשים למען נשים אמריקה-ישראל', מלגת תמיכה בהפקת כרזות המתנגדות לאלימות נגד נשים
2006 - מלגת מפעל הפיס להפקת קטלוג 'שיבולת' לתערוכה במשכן לאמנות עין חרוד
2011 - פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום, בית האמנים, ירושלים
2017 - תמיכה בהוצאת הספר 'תולדות האמנית', גלריה חנינא, תל אביב
פרסומים

1995 - השיער כמשקף מעמד חברתי - קטלוג 'שיער', בית האמנים, ירושלים
1998 - עליונים ותחתונים - משקפיים, גיליון מס. 34 בנושא לבוש
2006 - רישומים ביוגרפיים - קטלוג התערוכה 'שיבולת', משכן לאמנות עין חרוד
2009 - עירום חלקי - מאמר ביקורת על תערוכה, אתר האמנות 'מארב'
2010 - שיחות עם טליה טוקטלי, חנה בן חיים יולזרי ונטע אלקיים - אתר 'ערב רב'
2011 - מאמר ושיחות עם אמניות – קטלוג 'קליפות אדומות', סדנת ההדפס ירושלים
2017 - ספר אמנית בתערוכה 'תולדות האמנית' (תערוכת יחיד בגלריה חנינא, תל אביב)
מבט, שמן על בד, 80x80ס"מ, 1993
תקריב מס. 9, שמן על בד, 25/30ס"מ, 2011
קימונו, שמן על בד, 55.70ס"מ, 2012
בייקון, בעקבות לוסיאן פרויד, שמן על בד, 110/82ס"מ, 2015
סילביט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  KCl
 מערך קריסטלוגרפי:  איזומטרי
 צורת הגביש:  קובי
 צבע:  לבן-שקוף, צהוב, כתום ואדום
 ברק:  זגוגי-שמנוני
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  מושלמת (קובי)
 שבירה:  לא אחידה
 קשיות:  2 - 2.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  1.99
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  אנהידריט, גבס, הליט, קיסריט וקרנליט
סילביט (או סילבין), הוא אשלג, או אשלגן כלורי, בצורתו הגבישית. המינרל, שנוסחתו KCl (אשלגן 52.4%, כלור 47.6%) שייך למשפחת ההלידים.
סילביט קרוב למינרל הנפוץ יותר הליט (NaCl) ולשניהם מבנה גבישי דומה (אשלגן מחליף נתרן בסריג הקובי), אולם בגלל הגודל השונה של האטומים ההתמוססות ההדדית בין שני המוצקים מוגבלת. התכונות הדומות מקשות על הזיהוי ביניהם. מבחן טעם יעיד שטעמו של הסילביט מר יותר מההליט. מבחן יעיל נוסף הוא חריטה של הדוגמה בעזרת סכין - ההליט יפיק אבקה והסילביט לא.
סילביט תואר לראשונה ב-1832 כמינרל אוופוריטי שנמצא בהר וזוב שליד נאפולי בקמפניה, איטליה. הוא נקרא על שם הכימאי ההולנדי סילביה דה לה בו (1614–1672). הוא מצוי במרבצים אוופוריטים רבים ברחבי העולם יחד עם הליט, קלציט, גבס ועוד. בגלל מסיסותו הגבוהה הוא שוקע רק לאחר דרגות גבוהות מאוד של אידוי, לאחר שקיעת ההליט. עקב מסיסותו הוא אינו נשמר בסלעים חשופים.
סילביט משמש כמקור של אשלגן בדשנים לחקלאות וכמקור מרכזי להפקת אשלגן לתעשיות השונות. על כן הוא נחשב למינרל בעל ערך כלכלי רב. בססקצ'ואן, קנדה, מצויים מרבצי סילביט המספקים חלק ניכר מתוצרת האשלגן העולמית. בישראל המינרל מצוי בכמות מעטה (לא מסחרית) בהר סדום, וממימי ים המלח מופק המינרל קרנליט שהוא המרכיב העיקרי של האשלג המיוצר במפעלי ים המלח.
מעשר עני

מעשר עני היא מצווה מהתורה, להפריש עשירית מיבול התבואה השנתי. החקלאי מצוּוה להפריש ה"מעשר עני" בנוסף על המעשר הראשון, ולתתו כמתנה לעניים נוסף על שאר מתנות העניים המוזכרות בתורה.
על פי מקורות חז"ל מעשר עני נוהג בשנה השלישית והשישית למניין שנות מחזור השמיטה, במקום מעשר שני שנוהג בשאר השנים.
מקור הדין

מקור הדין מן התורה הוא בספר דברים פרק י"ד, פסוקים כ"ח-כ"ט:
מִקְצֵה שָׁלֹשׁ שָׁנִים תּוֹצִיא אֶת כָּל מַעְשַׂר תְּבוּאָתְךָ בַּשָּׁנָה הַהִוא וְהִנַּחְתָּ בִּשְׁעָרֶיךָ. וּבָא הַלֵּוִי כִּי אֵין לוֹ חֵלֶק וְנַחֲלָה עִמָּךְ, וְהַגֵּר וְהַיָּתוֹם וְהָאַלְמָנָה אֲשֶׁר בִּשְׁעָרֶיךָ, וְאָכְלוּ וְשָׂבֵעוּ, לְמַעַן יְבָרֶכְךָ ה' אֱלוֹהֶיךָ בְּכָל מַעֲשֵׂה יָדְךָ אֲשֶׁר תַּעֲשֶׂה
וכן בספר דברים פרק כ"ו, פסוק י"ב:
כִּי תְכַלֶּה לַעְשֵׂר אֶת-כָּל-מַעְשַׂר תְּבוּאָתְךָ בַּשָּׁנָה הַשְּׁלִישִׁת שְׁנַת הַמַּעֲשֵׂר, וְנָתַתָּה לַלֵּוִי לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה וְאָכְלוּ בִשְׁעָרֶיךָ וְשָׂבֵעוּ.
מכאן למדו חז"ל שמחזור מעשר שני ומעשר עני מורכב משלוש שנים, שנתיים מעשר שני, ושנה שלישית מעשר עני, עוד שנתיים מעשר שני ושנה שישית מעשר עני. לאחר מכן שנת שמיטה שבה אין תרומות ומעשרות וחוזר חלילה.
השנה הנוכחית (ה'תשפ"ה) היא שנת 3 במחזור ולכן היא שנת מעשר עני. ריענון
פרטי המצווה > חישוב המעשר

מתוך כלל הפירות בשדה, לאחר שהפריש בעל השדה מעשר ראשון ללוי יש להפריש מהפירות שנותרו מעשר (10%) נוסף שהוא כ-9% מכל הפירות שהיו בתחילה.
פרטי המצווה > חלוקת התבואה

חלוקת המעשר נעשה בשדה אחרי שסיים החקלאי לאסוף את הפירות או התבואה. 
ויש מצווה לתת לכל אחד מהעניים מנה שתספיק לו לשבוע וחכמים קבעו שיעור שווי של שתי סעודות, שכך נהגו לאכול בזמנם. 
ומחשבים את כמות הסעודות בהתאם לכמות בני הבית אצל העני שניזונים מהמעשר.
כשאין מספיק תבואה לכל העניים, צריך בעל השדה להניח את הפירות לפני העניים והם יחלקו אותם ביניהם.
אם חילק לכל אחד מהעניים שהגיעו לשדה "כדי שובעו" ונשאר לו פירות מעשר מותר לתת להם יותר ממזון שתי סעודות וכן מותר לו לשמור את הנותר לקרוביו העניים, אך בתנאי שלא ישמור להם יותר ממחצית המעשר. 
ואם העניים לא באו לשדה יכול בעל השדה לחלק לעניים שהוא בוחר ואין הגבלה של כמות לכל עני.
פרטי המצווה > העני והתבואה

אדם נחשב עני כאשר יש ברשותו פחות ממאתים זוזים, סכום מינימלי לצורכי מחייה.
במעשר עני אין קדושה ולכן רשאי העני לאכלו בכל מקום שירצה, וכן רשאי למוכרו.
כדי למנוע סרבול מיותר, רשאי החקלאי להלוות לעני כסף, ולנכות את דמי החוב ממעשר העני, ובעצם להשאירו אצלו.
ראו גם

מעשר שני
ביעור מעשרות
תרומות ומעשרות
לקריאה נוספת

משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ו'
סילאזאוריים

| סילאזאוריים |
| --- | --- |
קולאז' של שלושה מינים ממשפחת הסילאזאוריים קולאז' של שלושה מינים ממשפחת הסילאזאוריים
תקופה
טריאס תיכון-עליון, 245–203 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: סילאזאוריים
שם מדעי
 Silesauridae
תחום תפוצה


פיסנוזאורוס
סילאזאוריים (שם מדעי: Silesauridae) היא משפחה של זוחלים קדומים ארכוזאורים שהשתייכו לקבוצה דמויי דינוזאורים והיו מאבותיהם של הדינוזאורים האמיתיים. הם חיו רק בתור הטריאס מלפני 245 מיליון שנה עד ללפני 203 מיליון שנה. עם זאת המדענים חלוקים על סיווגם של סוגים שונים למשפחה. כמה חוקרים רואים בה קבוצה פרפילטיות שאולי הדינוזאורים השתלשלו ממנה.
מאפיינים

ילסילאזאוריים היו בעלי גפיים ארוכות, לסתות רחבות ועמוד שדרה יציב והם יכלו להזדקף ולנוע היטב על היבשה, אותה הם חלקו עם ראשוני הדינוזאורים כמו ההררזאוריים ועם תנינאים קדמונים טורפים. הם מילאו גומחות שונות בעוד חלקם כמו Lewisuchus היו טורפים, אחרים כמו הפיסנוזאורוס וה-Kwanasaurus ניזונו בעיקר מצמחייה. אחרים היו אוכלי חרקים.
משפחה זו נכחדה עם סוף הטריאס, אולי כתוצאה מתחרות יתר עם זוחלים אחרים או עקב שינויי אקלים קשים.
מיון

סוג Agnosphitys?
סוג Asilisaurus
סוג Ignotosaurus
סוג Lewisuchus
סוג פיסנוזאורוס (Pisanosaurus)?
סוג Soumyasaurus
קבוצה Sulcimentisauria
סוג Diodorus
סוג Eucoelophysis
סוג Kwanasaurus
סוג Lutungutali
סוג Sacisaurus
סוג Silesaurus
סוג Technosaurus
נייתן דיל

נייתן דיל (באנגלית: Nathan Deal; נולד ב-25 באוגוסט 1942) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כמושל ג'ורג'יה בשנים 2011–2019. בשנת 1992 הוא נבחר לכהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך עבר למפלגה הרפובליקאית ב-1995.
ביוגרפיה

דיל נולד במזרח ג'ורג'יה בשנת 1942. שני הוריו היו מורים. הוא למד באוניברסיטת מרסר שבמייקון, ושם סיים את התואר הראשון בהצטיינות. בשנת 1966 סיים לימודי משפטים עם תואר J.D. והצטרף לצבא ארצות הברית. בצבא הגיע דיל לדרגת קפטיין. לאחר שחרורו, עבד דין כ-23 שנה כעורך דין וכשופט.
בשנת 1980 נבחר לסנאט של ג'ורג'יה. בשנת 1992 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שקיבל כ-59% מהקולות. הוא נבחר שוב לתפקיד בבחירות שהתקיימו בשנים 1994, 1996, 1998, 2000, 2002, 2004, 2006, 2008 ו-2010. בבחירות שהתקיימו בשנת 1998, 2002 ו-2004 דיל ניצח עם כ-100% מהקולות לאחר שלא התמודד מולו מועמד דמוקרטי. דיל היה חבר בוועדה לאנרגיה ולמסחר, ובוועדות המשנה לתקשורת, טכנולוגיה ואינטרנט, לבריאות (בה היה חבר מוביל) ולפיקוח וחקירות.
ב-1 במרץ 2010 הודיע דיל על התפטרותו מהקונגרס על מנת להתמודד על תפקיד המושל. המושל הרפובליקני הנוכחי סאני פרדו היה מנוע מלהתמודד על כהונה נוספת. בפריימריז המפלגתיים התמודדו כשבעה פוליטיקאים. אף אחד מהמתמודדים לא זכה ב-50% מקולות בסיבוב הראשון. דיל הגיע למקום השני עם כ-23% מהקולות והוא התמודד בסיבוב השני מול קארן הנדל שזכתה ב-34% מהקולות. במהלך הקמפיין דיל נתמך על ידי מייק האקבי וניוט גינגריץ', בעוד שיריבתו נתמכה על ידי ג'ן ברואר ושרה פיילין. דיל ניצח בסיבוב השני וזכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית עם כ-50.2% מהקולות. בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-2 בנובמבר 2010 ניצח דיל לאחר שקיבל כ-53% מקולות המצביעים. כשנה לאחר מכן, בשנת 2011, ועדת הכספים של ג'ורג'יה חשדה בחוסר תקינות בניהול כספי הקמפיין של דיל. בסופו של דבר, הוועדה ניקתה את דיל מהאשמות מהותיות, וטענה כי היו טעויות טכניות בלבד בניהול התקין של הקמפיין.
דיל נבחר שוב לתפקיד בבחירות 2014 עם כ-52.8% תמיכה. במהלך כהונתו, ביצע ממשל דיל רפורמות במערכות המשפט, האכיפה והכליאה במדינה, בדגש על הטיפול בעבריינות נוער. בנוסף, דיל חתם על חוק שמאפשר לאזרחים לשאת נשק במרבית מן המקומות הציבוריים. חוק זה נתמך על ידי הכנסייה הבפטיסטית בג'ורג'יה. לאחר פיגועי נובמבר 2015 בפריז ופיגוע הירי בסן ברנרדינו, דיל נאבק למניעת קליטת פליטים סורים בג'ורג'יה.
הערות שוליים

↑  קווין הטצ'וף, Karen Handel Concedes Georgia GOP Governor Runoff to Nathan Deal, באתר CBS News‏, 11 באוגוסט 2010 (באנגלית)
↑  לארי קופלנד, New ethics memo surfaces, roiling Ga. governor's race, באתר USA Today‏, 16 ביולי 2014 (באנגלית)
↑  תוצאות בחירות 2014 לתפקיד מושל ג'ורג'יה, באתר מזכיר המדינה של ג'ורג'יה (באנגלית)
↑  ג'פרי רדמון, Georgia won’t process benefits applications for new Syrian refugees, באתר The Atlanta Journal-Constitution‏, 10 בדצמבר 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193734037  LCCN: no2001086473  US Congress: D000168  VIAF: 31652786   WorldCat (עם VIAF): 31652786
סילביין סילביין

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1951 קהיר, מצרים 
 פטירה:  13 בינואר 2021 (בגיל 69) נאשוויל, ארצות הברית 
 שם לידה:  سيلفيان مزراحي 
 מקום קבורה:  בית עלמין מאונט הופ 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  תיכון ניוטון 
 סוגה:  גלאם רוק, פאנק רוק, פרוטו-פאנק, גלאם פאנק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סילביין סילביין (באנגלית: Sylvain Sylvain;‏ 1949 – 13 בינואר 2021) היה גיטריסט וחבר בלהקת הפאנק "ניו יורק דולס".
סילביין, במקור סילביין מזרחי, נולד בקהיר למשפחה יהודית. בילדותו היגרה משפחתו לניו יורק שם גדל. סילביין זכה לפרסום עולמי כחבר להקת ניו יורק דולס, בה ניגן עד לפירוק הלהקה בשנת 1977.
נפטר מסרטן ב-13 בינואר 2021.
נייתן אוונס

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1824 קרוליינה הדרומית, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  23 בנובמבר 1868 (בגיל 44) אלבמה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 צאצאים:  John Gary Evans 
 השתייכות:   צבא ארצות הברית  צבא הקונפדרציה
 תקופת הפעילות:  1848–1861 1861 – 1865
 דרגה:   קפטן (צבא ארצות הברית)  בריגדיר גנרל (צבא הקונפדרציה)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים האמריקנית
 
נייתן גאורג "שאנקס" אוונס (באנגלית: Nathan George "Shanks" Evans; ‏3 בפברואר 1824 - 23 בנובמבר 1868) היה איש צבא אמריקאי בשירות צבא הקונפדרציה, שהתבלט במהלך קרב בול ראן הראשון.
ביוגרפיה

אוונס נולד בעיר מריון שבמדינת קרוליינה הדרומית, שבארצות הברית, כבנם של תומאס וג'יין אוונס. הוא למד במכללת רנדולף-מייקון שבווירג'יניה, (Randolph–Macon College) עד שעבר לאקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית (וסט פוינט), אותה סיים בשנת 1848. אוונס הועלה לדרגת קפטן, ושרת כמפקד פרשים בגבול המערבי, עד שבשנת 1861, הכריזו מדינות דרום ארצות הברית על פרישה, והקימו את הקונפדרציה. אוונס, כבן לאחת המדינות הדרומיות, עזב את צבא ארצות הברית והצטרף לצבא הקונפדרציה. בצבא הקונפדרציה הוא הועלה לדרגת קולונל, הוא נודע במנהיגות מוצלחת וגבורה בשדה הקרב, אולם אישיותו המחוספסת, כמו גם תאוותו לטיפה המרה, גרמו לסכסוכים מתמשכים בינו לבין מפקדיו. הוא נהג לשאת על גבו לכל מקום חבית קטנה של ויסקי.
במהלך ההכנות לקרב בול ראן ביולי של אותה שנה, אוונס קיבל פיקוד על חיילים מקרוליינה הדרומית ומלואיזיאנה, והוצב בכנפו השמאלית של הגנרל פ.ג.ט. בורגארד. ב-21 ביולי, פתחו כוחות הצפון בהתקפה על כנפה זו בדיוק. אוונס לחם מלחמת הגנה מעולה, המפקד הצפוני דייוויד הנטר נפצע והוחלף, אולם בהמשך נאלץ אוונס לסגת.
הוא קיבל את פיקוד על בריגדה שהורכבה מחיילים ממיסיסיפי ווירג'יניה, והוקצה לשמור על המעברות העליונות של נהר הפוטומק, מעל וושינגטון. באוקטובר של שנת 1861, כוח של צבא האיחוד חצה את הנהר ליד העיר לסבורג (Leesburg), מטרת הסיור הייתה השמועה לפיה אוונס נטש את הגנת העיר לסבורג, והכוח היה למעשה סיור שבדק אפשרות של התקפה עליה. אוונס אכן עזב את העיר, ולם בורגארד הביע אי שביעות רצון מכך ובאותו יום חזר אוונס אל העיר. הכוח הצפוני לא ידע על כך, אוונס הניס אותו בהצלחה אל מעבר לנהר הפוטמוק. בעקבות כך הועלה אוונס לדרגת בריגדיר גנרל.
לאחר מכן הוא נשלח לסייע בהגנה על אזורי חוף מדרום לצ'ארלסטון. יומיים לאחר מכן ב-16 ביוני 1862, תקפו את צ'ארלסטון כוחות צפוניים בפיקודו של הנרי וושינגטון באנהם, הקרב התפתח לקרב שכונה "הקרב הראשון של ג'יימס איילנד" (First Battle of James Island) שהסתיים בתבוסה צפונית. הוא קיבל את הפיקוד על בריגדה שהורכבה מחיילים מדרום קרוליינה, הוביל אותה לריצ'מונד והצטרף הצבא של רוברט אי לי מצפון לווירג'יניה. הבריגדה שלו לקחה חלק בין היתר בקרב בול ראן השני באוגוסט 1862.
בקיץ של שנת 1863, הבריגדה של אוונס הועברה לצבאו של הגנרל ג'וזף א. ג'ונסטון במהלך מבצע ויקסבורג. לאחר המערכה, הבריגדה חזרה לצ'ארלסטון בה אוונס הסתכסך באופן חמור עם המפקד הממונה עליו, הגנרל רוזוול ס. ריפלי, מה שגרם לכך שהוא הודח מהפיקוד. הוא הוחזר לפקד באביב של 1864, אך נפצע באורח קשה בתאונת כרכרה בצ'ארלסטון באמצע הדרך למטה הבריגדה שלו בפטרסבורג (Petersburg) שבווירג'יניה.
למרות שאוונס התאושש מעט מפציעתו, הוא מעולם לא חזר לפקד. הוא החזיק בעמדה פחותה במשרד המלחמה במשך זמן, וברח לריצ'מונד עם הנשיא ג'פרסון דייוויס. הוא ליווה את הנשיא עד מעצרו בידי כוחות הצפון ב-1 במאי 1865. לאחר המלחמה, אוונס פרש מהצבא והפך למנהל תיכון. הוא נפטר באלבמה בשנת 1868, כנראה מההשפעות של התאונה הקודמת שלו.
הערות שוליים

↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים, הוצאת דביר עמ' 294.
1 2 3 4  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים, הוצאת דביר עמ' 303.
↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים, הוצאת דביר עמ' 295.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2724 7717  LCCN: n88156324  NARA: 10572584  NTA: 255789602  SNAC: w6v70t4q  SUDOC: 079994687  VIAF: 55705215   WorldCat (עם VIAF): 55705215
ניק אברסמן

| --- | --- |

אברסמן, 2012
 לידה:  15 בפברואר 1986 (בן 38) מדיסון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולס אברסמן ויסונסין (באנגלית: Nicholas Eversman Wisonsin; נולד ב-15 בפברואר 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור מייקל וינסטון בסדרת המסתורין "היעלמות" (2012) של רשת ABC, בתור טובי טאקר בסרט "מתוייגת" (2015) ובשל תפקידו בתור ג'ון בראון ג'וניור (אנ') במיני-סדרה "ציפור אלוהים שבשמים" (2020).
ביוגרפיה

אברסמן נולד ב-15 בפברואר 1986 במדיסון, ויסקונסין. אביו ממוצא גרמני ואמו ממוצא אמריקאי, גרמני, אנגלי וסקוטי-אירי.
בגיל 21 עבר אברסמן ללוס אנג'לס, ובין עבודותיו הראשונות הייתה להתחפש לשרימפס ענק במרכז קניות.
קריירה

בשנת 2016 ביצע הופעת אורח כליאם ג'ונס השני בדרמת הפנטזיה "עד עצם היום הזה".
בשנת 2020 גילם את ג'ון בראון ג'וניור (אנ') במיני-סדרה "ציפור אלוהים שבשמים" ברשת שואוטיים, המבוססת על הרומן משנת 2013 באותו שם שכתב ג'יימס מקברייד. הסדרה נוצרה והופקה על ידי אית'ן הוק שגם מגלם את ג'ון בראון.
חיים אישיים

בשנת 2008 נישא לאמילי נוגיד. במאי 2015 נולדה בתם הבכורה, לורליי; ובשנת 2017, נולד בנם השני, לוקאס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Innocent | שיין |  |
| 2010 | הנמלטות | ריקי |  |
| 2010 | הערפד הראשון שלי | ג'רמיה |  |
| 2011 | מעורר השאול: התגלות | סטיבן קרייבן |  |
| 2011 | Urban Explorer | דניס |  |
| 2012 | הצ'יוואווה מבוורלי הילס 3 | פיל | דיבוב |
| 2012 | Deep Dark Canyon | קיילר טאון |  |
| 2014 | קומו על הרגליים | מיק ג'אגר |  |
| 2014 | על דלתו של השטן | קלווין |  |
| 2014 | הולכת רחוק | ריצ'י |  |
| 2014 | Pretty Boy | שון קולינס |  |
| 2014 | A reason | ניית'ן הילגרין |  |
| 2015 | מתוייגת | טובי טאקר |  |
| 2015 | Victor | רייזור |  |
| 2017 | Billy Boy | גרג בסואלדו |  |
| 2018 | Juveniles | אליוט |  |
| TBA | Dear Luke, Love Me | לוק | גם מפיק בפועל |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | הלוחשת לרוחות | מייק ווקר | פרק: "Blessings in Disguise" |
| 2010 | CSI: מיאמי | טוד ברדסטון | פרק: "In the Wind" |
| 2010 | האוס | ניק | פרק: "Black Hole |
| 2011 | NCIS | ג'אד שטרן | פרק: "Defiance" |
| 2011 | משפחה אמריקאית | גרנט לאוד | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2012 | היעלמות | מייקל וינסטון | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2013 | אנשי המחר | קורט רנדל | 2 פרקים |
| 2015 | סוכני SHIELD | שיין לארסון | פרק: "Devils You Know" |
| 2016 | Mother, May I Sleep with Danger? | בוב | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2016–2017 | עד עצם היום הזה | ליאם | 2 פרקים |
| 2017 | When We Rise | סקוט רמפל | 2 פרקים |
| 2018 | חלומות חשמליים | אבישי האן | פרק: "Autofac" |
| 2020 | ציפור אלוהים שבשמים | ג'ון בראון ג'וניור (אנ') | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  "'Missing': Keith Carradine on being suspect zero - From Inside the Box - Zap2it". Blog.zap2it.com. 2012-05-10. אורכב מ-המקור ב-2012-05-12. נבדק ב-2012-05-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061784762  ISNI: 0000 0001 0832 2985  LCCN: no2010195241  VIAF: 160799762   WorldCat (עם VIAF): 160799762
נייתן דאו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1994 (בן 30) בורטון על הטרנט, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 מקום לימודים:  הקולג' הספורטיבי הקתולי רוברט סאטון 
 סוגה:  מוזיקת האוס, מוזיקת דאנס אלקטרונית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס 
 www.nathandawemusic.com
 
נייתן דאו (באנגלית: Nathan Dawe; נולד ב-25 במאי 1994) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי אנגלי.
ראשית חייו וקריירה

נתן דאו נולד בבורטון על הטרנט (אנ') ב-25 במאי 1994. בהמשך חייו, הוא למד בקולג' הספורטיבי הקתולי רוברט סאטון (אנ')‏. הוא מעריץ כל חייו את מועדון הכדורגל אסטון וילה.
הוא התחיל לעסוק בתקליטנות כשהיה בן תשע. סינגל הבכורה שלו, "Cheatin'", בשיתוף פעולה עם מלאקה (אנ'), יצא באוגוסט 2018. השיר כולל דגימה ללא קרדיט מהשיר "It's Over Now" של דברה קוקס. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-94 במצעד הסינגלים הבריטי. במאי 2019, הוא הוציא את הסינגל "Repeat After Me", בשיתוף פעולה עם מליסה סטיל (אנ'). ב-25 באוקטובר 2019, הוא הוציא גרסת כיסוי, בשיתוף פעולה עם מלאקה וג'ייקה (אנ'), לשיר "Flowers" של Sweet Female Attitude (אנ'). השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. ב-24 ביולי 2020, הוציא את השיר "Lighter", בשיתוף פעולה עם KSI.‏ לאחר הצלחת השיר בבריטניה (מקום שלישי במצעד הסינגלים הבריטי ומקום שני במצעד הדאנס הבריטי), הוא הוחתם בוורנר צ'אפל מיוזיק (אנ').‏
ב-25 בנובמבר 2020, הוא הוציא את השיר "No Time for Tears", בשיתוף פעולה עם להקת הבנות הבריטית, ליטל מיקס. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-24 בספטמבר 2021, הוא הוציא את השיר "Goodbye", בשיתוף פעולה עם טי. מתיאס. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-85 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-23 במצעד הדאנס הבריטי.
ב-29 באפריל 2022, הוא הוציא את השיר "21 Reasons", בשיתוף פעולה עם אלה הנדרסון. בשיר יש דגימה מהשיר "Calabria" של רון ריילי קולץ' (אנ')‏. השיר הגיע, בשיאו, למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי.