stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תקרית ניקולאייבסק

ניקולאייבסק על נהר האמור סביב 1900
תקרית ניקולאייבסק (יפנית 尼港事件) הייתה סדרה של אירועים שהתרחשו בחודשים פברואר ומרץ 1920 במהלך התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, ששיאם בטבח של כמה מאות יפנים תושבי רוסיה ומרבית התושבים הרוסים של העיירה ניקולאייבסק על נהר האמור במזרח הרחוק הרוסי.
ניקולאייבסק על נהר האמור נכבשה על ידי הצבא היפני הקיסרי כחלק מהתערבות יפן בסיביר. בתחילת פברואר 1920 התגוררו בעיר כ-450 אזרחים ממוצא יפני, וכן היה בעיירה חיל מצב בן 350 איש מהדיוויזיה ה-14 של הצבא הקיסרי היפני. בנוסף לנוכחות היפנית בעיירה היה בעיירה גם חיל מצב בן 300 איש של הצבא הלבן הרוסי. סך כל האוכלוסייה האזרחית באותו זמן הייתה כ-15,000. בינואר 1920 כותרה העיירה על ידי כוח של קרוב ל-4,000 פרטיזנים בפיקודו של האנרכיסט יאקוב טריאפיצין (Яков Тряпицын), שהיה קשור באופן רופף לצבא האדום הבולשביקי.
מפקד חיל המצב היפני הבין כי הכוחות שניצבים נגדו עולים עליו במספרם, וכי אין ספק כי לא יקבל תגבורת, ולכן ב-24 בפברואר 1920 הוא הרשה לכוחותיו של טריאפיצין להיכנס לעיירה תחת דגל לבן. מיד עם היכנסו לעיירה החל טריאפיצין לעצור תומכים של הצבא הלבן ולהוציאם להורג. ב-10 במרץ שלח טריאפיצין אולטימטום לחיילי חיל המצב היפני להתפרק מנשקם מרצונם. כיוון שהיה בטוח כי לא יענו לדרישה זו תקפו כוחותיו של טריאפיצין את המחנה היפני במפתיע ב-12 במרץ 1920. ההתקפה נהדפה, אך כתוצאה ממנה נהרגו מרבית החיילים היפנים, והשאר נכנעו על פי פקודה מהפיקוד היפני העליון. למרות זאת החליט טריאפיצין לנקום בנשארים והוציא להורג את כל החיילים שנכנעו, וערך טבח באוכלוסייה היפנית האזרחית, כשהוא מותיר בחיים רק 122 אזרחים יפנים, סך הכול כ-700 יפנים.
מכאן ואילך השליט טריאפיצין משטר טרור בעיירה, כשהוא מוציא להורג אזרחים בהם חשד כי הם מהווים סכנה לכוחותיו. מכיוון שמלאי התחמושת בידם הלך ואזל החלו חייליו לדקור את הקורבנות בכידוני רוביהם ולהשליכם לחור מתחת לקרח של הנהר אמור. מספר הקורבנות בשיטה זו ובשיטות אחרות של הוצאה להורג נאמד באלפים.
בשלהי מאי החל חיל משלוח יפני להתקרב לעיירה. טריאפיצין הוציא להורג את כל התושבים שעדיין נותרו בחיים, יפנים ורוסים, ושרף את העיר עד היסוד.
הממשלה היפנית הגישה מחאה לממשלה הבולשביקית במוסקבה ודרשה פיצוי. הממשלה הרוסית הגיבה בלכידתו ובהוצאתו להורג של טריאפיצין. עם זאת, פעולה זו לא סיפקה את הממשל היפני, והוא השתמש בתקרית כתירוץ להשתלט על חלקו הצפוני של האי סחלין, ולדחות את ההכרה הדיפלומטית בברית המועצות עד 1925.
לקריאה נוספת

Gutman, Anatoly. Ella Lury Wiswell (trans.); Richard A. Pierce (ed.) The Destruction of Nikolaevsk-on-Amur, An Episode in the Russian Civil War in the Far East, 1920. Limestone Press (1993). ISBN 0-919642-35-7
תפרית ניו זילנדית

| תפרית ניו זילנדית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: 'Notiomystidae
סוג:: Notiomystis 
מין:: תפרית ניו זילנדית
שם מדעי
 Notiomystis cincta ‏Gisignies, 1839
תחום תפוצה


תפרית ניו זילנדית (שם מדעי: Notiomystis cincta), המכונה גם היהי בעקבות קריאתם הצווחנית, היא ציפור שיר יחידה בסוגה ובמשפחתה תפריות ניו זילנד (Notiomystidae). היא קרובתם הרחוקה של הדבלולניים, דמויי העורבים שכמותה חיים רק בניו זילנד. התפרית אנדמית לניו זילנד וחיה על שמורות באי הצפוני ובחופים נטולי טורפים.. נחשבה בעבר למין של דבשנית, אך בדיקות גנטיות מצאו שאינה שייכת למשפחה.
מאפיינים

התפרית הניו זילנדית קטנה ושחורה. לזכרים ראש שחור עם צווארון צהוב, אוזניים לבנות ומקור קצר. לנקבות מקור מעוקל למטה עם לשון ארוכה, זיפי "שפם" צהובים וגוף אפור. הכנפיים של שני הזוויגים צהובים, שחורים ולבנים.
היא ניזונה מצוף של צמחים ניו זילנדים שונים כמו: Rhabdothamnus solandri, Vitex lucens, Metrosideros robusta וAlseuosmia macrophylla כמו כן היא ניזונה מכמה סוגי פירות ומגוונת בחרקים שהיא מוצאת.
תפרית זו נפגעה מהגעת האדם לניו זילנד, בעיקר עקב תחרות מצד חולדות ומצד עופות מתחרים אירופאים. היא מוגדרת ע"פ אתר IUCN כפגיעה ובטבע נותרו בין 600 ל-6,000 עופות, רבים מתוכם שרדו בשמורה הנקייה מחיות לא-ילידות, זילנדיה (Zealandia) שבוולינגטון.
הערות שוליים

↑  תפרית ניו זילנדית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Stitchbird, ebird (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551393305171
תחנת הרכבת אחיטוב

מבנה תא האיתות בתחנה
תחנת הרכבת אחיטוב או תחנת הרכבת קאקון (שם קודם בערבית: قاقون, קאקון באנגלית: Qaqun) היא תחנת רכבת היסטורית על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין טולכרם לחדרה, כשלושה קילומטרים מצפון לכפר הערבי קאקון, כיום כקילומטר ממזרח למושב אחיטוב.
היסטוריה

התחנה הוקמה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה במסגרת הנחת שלוחת מסילה מטולכרם אל יערות האלונים שמצפון לחדרה לצורך העברת חומרי גלם לבניית המסילה לחצי האי סיני ולהסקת קטרי הקיטור. התחנה הוקמה מצפון לכפר הערבי קאקון לצרכים תפעוליים. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים הוארכה המסילה לחיפה ושימשה את רכבות הנוסעים בקו חיפה - לוד - קנטרה שפעלו תחת הרכבת המנדטורית. בשנת 1937 החלו לעצור בתחנה שנקראה "קאקון" רכבות נוסעים ושירתו את תושבי הכפר הסמוך. במהלך המרד הערבי הגדול, במרץ 1938, הותקפה התחנה על ידי אנשי הכנופיות. בלילה שבין 31 במאי ל-1 ביוני 1938 תקפה כנופיה ערבית את התחנה, הוציאה ממנה את העובדים והעלתה את התחנה באש. בעקבות זאת הודיעה הנהלת הרכבת על ביטול התחנה.
ב-28 בינואר 1948 נשדדה רכבת משא שעצרה בתחנה.
ב-5 ביוני 1948 כבשו כוחות צה"ל את הכפר קאקון וסביבתו. ב-20 בספטמבר 1949 נפתח קו הרכבת מחיפה ל-תל אביב ולירושלים דרך המסילה המזרחית, והתחנה שימשה כתחנת רכבת תפעולית ומדי פעם כתחנת נוסעים. בנוסף שימשה התחנה כנקודת שמירה על המסילה בקטע זה, בגלל קרבתה לגבול עם ירדן.
עם פתיחת מסילת החוף בשנת 1953 צומצם מאוד שירות הנוסעים בתחנה והיא שימשה בעיקר רכבות משא. בתחילת שנות ה-60 שימשה התחנה לפריקת הצינורות ששמשו לבניית המוביל הארצי. הצינורות הובלו על גבי קרונות משא שטוחים ממפעל "יובל-גד" שבאשקלון אל התחנה, שם נפרקו וגולגלו באמצעות טרקטורים אל התעלה שנחפרה בתוואי המוביל הארצי.
בשנת 1968 נסגרה התחנה סופית.
מצפון לתחנה קיים מבנה איתות שנבנה על ידי הבריטים. שימש לניתוב הרכבות.
תוכניות שנגנזו

במסגרת פיתוח, תכנון והקמה של המסילה המזרחית החדשה, תוכננה הקמתה של תחנת נוסעים חדשה, סמוך למיקומה של התחנה ההיסטורית, בשם "אחיטוב-עמק חפר". התחנה החדשה הייתה אמורה לשרת את תושבי היישוב אחיטוב ויישובי עמק חפר ומועצה אזורית מנשה הסמוכים. אישור ראשוני לתוכנית התקבל על ידי הוועדה לתשתיות לאומיות ביולי 2010, ואישור סופי התקבל בינואר 2012.
באוקטובר 2018 הסתיים שלב התכנון המפורט של תוואי מסילה. עם זאת באוקטובר 2019 פורסם כי עקב שיקולים תקציביים, לאחר שעלות ההקמה של הפרויקט, שתחילה הוערכה בכ–8.1 מיליארד שקל, גדלה בכ-3 מיליארד שקל, הוחלט על ביטול מספר התחנות שלאורך הקו - בהם תחנת כפר סבא צפון ותחנת לוד צפון, אך לא את תחנת אחיטוב.
בפברואר 2021, הודיע משרד התחבורה כי הוחלט לדחות את הקמת התחנה עד תחילת הפעלתה של מסילת מנשה, לקדם הקמת תחנות נוסעים אחרות המתכוננות לקום במסגרת תוואי מסילת מנשה ("תחנת באקה אל גרבייה-ג'ת", "תחנת חריש") וייתכן שתבוטל לחלוטין התוכנית להקמת התחנה באחיטוב.
ראו גם

תחנת הרכבת חדרה מזרח
הערות שוליים

↑  הותקפה תחנת הרכבת בקאקון, דבר, 14 במרץ 1938
↑  הועלתה באש תחנת קאקון, הצופה, 2 ביוני 1938
הוצתה ונשרפה תחנת קאקון - הרכבות הולכות בסדרן, הארץ, 2 ביוני 1938
↑  חמורים להעברת הביזה, הארץ, 29 בינואר 1948
↑  כוחותינו כבשו את קקון, יבנה פשיטה, הַבֹּקֶר, 6 ביוני 1948
↑  הוקל מעט לתנועה, על המשמר, 21 בספטמבר 1949
↑  רבקה גורפיין, פגישות - קקון, על המשמר, 21 במרץ 1952
↑  האינצידנמ אתמול גרם להפרעה בתנועת הרכבות בין חיפה - תל-אביב וירושלים, הארץ, 5 ביוני 1952
↑  עמירם ברקת, ‏אושרה הקמת מסילת הרכבת מפרדס חנה בצפון ועד לוד בדרום, באתר גלובס, 20 ביולי 2010
↑  דניאל שמיל, אושר מתווה מסילת הרכבת המזרחית עוקפת גוש דן, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2012
↑  עמירם ברקת, ‏אישור ראשוני לתוכנית המסילה המזרחית של רכבת ישראל, באתר גלובס, 20 ביולי 2010
↑  דניאל שמיל, רכבת ישראל מתחילה בתכנון מסילה עוקפת גוש דן, באתר TheMarker‏, 31 בינואר 2012
↑  סוניה  גורודיסקי, ‏אחרי שש שנים, הסתיים שלב התכנון של מסילת הרכבת שתעבור לאורך כביש 6, באתר גלובס, 23 באוקטובר 2018
↑  אבי בר-אלי, מדוע העביר השר כ"ץ את הפרויקט הגדול הבא לחברה בשליטתו?, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2016
↑  אסנת ניר, מסילת הרכבת שתעקוף את גוש דן קרובה לאישור - אבל תופעל באיחור של עשור, באתר TheMarker‏, 3 בספטמבר 2019
↑  אסנת ניר, הרכבת לא תעצור בעמק חפר? התושבים נאבקים בביטול התחנה באחיטוב, באתר TheMarker‏, 18 בפברואר 2021
תחלואה נלווית

תחלואה נלווית (בלועזית: קוֹמוֹרְבִּידיוּת, מאנגלית: comorbidity, מלטינית: co = ביחד ; morbus = מחלה) היא מושג ברפואה המציין קיומן של ישויות קליניות (מחלה, הפרעה או מצב קליני חריג אחר) המתווספות למחלה או הפרעה ראשית. המושג הוא חלק מהגישה ההוליסטית והאינטגרטיבית הקיימת ברפואה מימי קדם, ברפואה הקדומה של סין, מצרים, בבל ויוון העתיקה.
ברפואה המודרנית האנמנזה הרפואית אוספת את כל הפרטים הידועים על מחלות נלוות של הנבדק והטיפולים שהוא קיבל או מקבל. בתהליך האבחנה של אדם חולה מתייחסים לאפשרות של תחלואה נלווית על ידי בדיקת החשד לגורמים נוספים אשר יכולים להסביר את ממצאי האבחון והתסמינים והסימנים הקליניים הנצפים.
תחלואה נלווית ברפואה בכלל

ברפואה, תחלואה נלווית מתארת את קיומן בו זמנית של מחלות והפרעות שונות. מחקרים אפידמיולוגיים בודקים את משקלן של כל המחלות שיש לחולים בקבוצה מסוימת בפרוגנוזה, תמותה ומדדים אפידיומולוגיים אחרים. נכון להיום, אין עדיין דרך מוסכמת להעריך את משקלה של התחלואה הנלווית. אחת הבעיות המתודולוגיות בניסויים האקראיים המבוקרים הנחשבים מדד הזהב ברפואה המבוססת ראיות היא הוצאתם ממדגמי הנבדקים של בעלי התחלואה הנלווית.
המושג "קומורבידיות" או "תחלואה נלווית" (או תחלואה הקיימת בו-זמנית - concomitant אצל אותו פרט) הונהג בשנת 1970 על ידי אלוואן ה. פיינשטיין, חוקר אמריקאי בתחום האפידמיולוגיה הקלינית שחקר את המחלות הנלוות אצל חולי קדחת שיגרונית חריפה והשפעתן.
פיינשטיין הצביע על כך שהתחלואה הנלווית משנה את המהלך הקליני אצל חולים בעלי אותה אבחנה ראשית על ידי השפעה על עיתוי האיבחון, הצפי הפרוגנוסטי, בחירת הטיפול ועל תוצאות הטיפול. בהמשך חקר פיינשטיין את השפעת התחלואה הנלווית בפרוגנוזה של חולי סוכרת.
המונח multimorbidity או תחלואה בו-זמנית מרובה - שהונהג על ידי חוקרים גרמנים, נמצא לפעמים בשימוש במובן של מחלות או הפרעות הקימות בו זמנית אצל אדם אחד, בלי שתוציין מחלה ראשית או index.
מבחינים לעיתים בכמה סוגים של תחלואה נלווית אצל מטופל מסוים:
א. קיומן האקראי של שתיים או יותר מחלות או הפרעות, ללא תלות ביניהן.
ב. קיומן של שתיים או יותר מחלות או הפרעות, כשהן תלויות אחת בשנייה -כולל קשר של גרימה (תחלואה נלווית אטיולוגית etiological comorbidity או החמרה, הפרעה אחת היא משנית ביחס לאחרת (למשל, ההפרעות המרובות הנגרמות על ידי הסוכרת או על ידי האלכוהוליזם הכרוני)
ג. קיומן בו זמנית אצל אותו אדם של הפרעות או מחלות שיש להן תשתית גנטית משותפת מסוימת (למשל נטייה לאפיונים אישיים של דחיית תסכול והפרעה בוויסות הרגשות במקרים עם קיום בו-זמנית של הפרעת קשב וריכוז ודיכאון).
כשהתחלואה הנלווית כוללת מספר רב של מחלות או הפרעות היא מכונה לפעמים hypercomorbidity, כשהיא בהיקף קטן יותר - hypocomorbidity.
מבחנים רבים מנסים לתקנן את המשקל או הערך של המחלות הנלוות, בין אם הן משניות או שלישוניות. כל מבחן מנסה להפוך את כל אחד מהמצבים הנלווים למשתנה יחיד שמודד את שיעור התמותה או השלכות אחרות. חוקרים מתקפים מבחנים כאלה מפני שיש להם ערך מנבא, אבל אף מבחן לא הוכר עדיין כסטנדרט.
בהרבה חולים, במיוחד מעל גיל 65 התחלואה הנלווית היא הכלל ולא היוצא מן הכלל. ככל שמתקדמים בגיל עולה שיעור התחלואה הנלווית היכולה לכלול מחלות לב, סוכרת ומחלות מטבוליות אחרות, מחלות פרקים ועצמות, מחלות כרוניות של הראות, דמנציה, הפרעות דיכאוניות וחרדתיות ועוד הפרעות כרוניות כמו עצירות, בורסיטיס כרוני, נפילות, הפרעות שינה, ירידות בחושים, למשל אצל חולה מסוים במחלת אלצהיימר יכולות להתקיים בו זמנית מחלות כמו ארתריטיס עקב היפראוריצמיה (צינית), קרצינומה של הערמונית, סוכרת ועוד.
שיעור בתחלואה הנלווית המרובה מגיעה בגיל הזקנה ל 99-49% עם 2.5-6.5 מחלות כרוניות בממוצע אצל פרט אחד.
תחלואה נלווית בפסיכיאטריה בפרט

בפסיכיאטריה תחלואה נלווית "פסיכיאטרית" מתייחסת לקיומן של יותר מהפרעה נפשית אחת אצל אדם בזמן נתון. במדריך האבחנות הרשמי DSM, החל מהמהדורה השלישית (1980) צוינו 3 צירים של קטגוריות אבחנתיות עבור מטופל מסוים. בציר I של ההפרעות הנפשיות הקליניות - הפרעה דיכאונית נפוצה מאוד כתחלואה נלווית להפרעות אחרות באותו הציר - הפרעת פאניקה, הפרעות אכילה, הפרעה טורדנית-כפייתית, מצבים פסיכוטיים וכו'. במקרה מסוג זה הייתה מצוינת מהי ההפרעה הראשית או שהיוותה הסיבה לפנייה וייעוץ או טיפול. הציר III כלל את התחלואה הרפואית הכללית הנלווית, שיש לה רלוונטיות להפרעות הנפשיות. הציר II ציין קיומן של הפרעות אישיות ושל פיגור שכלי. האבחנות הראשיות המבוססות על ציר זה זכו לעיתים קרובות לביקורת בגלל התחלואה הנלווית הגבוהה, שמגיעה ל-60% במקרים מסוימים, מה שרמז על אפשרות לאבחנה לא מדויקת מספיק (ומכאן לא תקפה). 
זאת אחת הסיבות שבמהדורה DSM -5 החלוקה לשלושת הצירים האבחוניים I,II וIII בוטלה.
בתחום הפסיכיאטריה הגבולות בין הקטגוריות האבחנתיות הם לעיתים קרובות מעורפלים, קיימת מידה רבה של חפיפה של תסמינים. התחלואה הנלווית מתייחסת תכופות לקיומן בו זמנית של תסמונות מאשר של מחלות ומשקפת הקושי לאבחן אבחנה אחת בלבד. 2. מצד שני גם בתחום הפסיכיאטריה ישנה חשיבות רבה לאבחון התחלואה הנלווית נפשית, כולל הפרעות הקשורות לשימוש לרעה ולהתמכרות לסמים פסיכואקטיביים, ליקויים קוגניטיביים וכו', ולאבחון התחלואה הנלווית ה"גופנית" -קיומן של מחלות גופניות, והתחלואה היאטרוגנית הנפשית והגופנית - תופעות לוואי של טיפולים שונים.
הפרעות נפשיות יותר שכיחות אצל החולים במחלות גופניות מאשר באוכלוסייה הכללית. מצד שני, אצל הסובלים מהפרעות נפשיות ההפרעות הגופניות הן יותר שכיחות גם כן מאשר באוכלוסייה הכללית.
המושג co-morbidity אומץ על ידי המכון הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית. בפורומים אחרים משתמשים גם בשם "co-occurring disorders".
התחלואה הגופנית הנלווית בהפרעות נפשיות קשות יותר כמו סכיזופרניה לא תמיד מקבלת את תשומת הלב המספקת, חלקה אינה מאובחנת ואינה מטופלת באותה מידה כמו אצל מטופלים בריאים נפשית
לחולים בהפרעות פסיכיאטריות קשות יותר יש גם שיעורי תמותה גבוהים יותר לעומת האוכלוסייה הכללית. המחלות הגופניות הכרוניות אחראיות על יותר ממחצית משיעור התמותה היתרה אצל חולי סכיזופרניה ומחלה דו־קוטבית.
סוגים של תחלואה נלווית

תחלואה נלווית אטיולוגית או לא אטיולוגית
תחלואה נלווית ראשית או משנית (לפי A,H.Feinstein) - כשצריכים לקבוע מהי המחלה הראשית (מחלת האינדקס)
לפי הרצף הכרונולוגי, היחס של גורם ונגרם (אטיולוגי) ומשקל הסימפטומים
תחלואה נלווית הקיימת בו זמנית (concurrent comorbidity) או ברצף בהיסטוריה של הנבדק) (sequential comorbidity)
תחלואה נלווית מקובצת (cluster or casual comorbidity ) עם צירופים בלתי מוסברים של הפרעות, החוזרות על עצמן, ותחלואה נלווית אקראית
(random comorbidity)
תחלואה נלווית מסבכת - סיבוכים של המחלה הראשית ושל הטיפול בה (תחלואה נלווית יטרוגנית)
תחלואה נלווית טרנס-סינדרומלית - קיומן בו זמנית של שתי תסמונות ויותר, הקשורות זו עם זו מבחינה פתוגנטית
ותחלואה נלווית טרנס-נוזולוגית -קיומן בו זמנית של ישויות נוזולוגיות הקשורות ביניהן מבחינה פתוגנטית
תחלואה נלווית פרוגנוסטית - מחלות המעידות על מחלות או הפרעות נוספות
תחלואה נלווית הומוטיפית (לעומת הטרופטיפית) - הפרעות בנות אותה קבוצה אבחנתית (למשל דיכאונות כמו דיכאון רבא ודיסתימיה)
ראו גם

לקות
לקריאה נוספת

Alvan R. Feinstein The pre-therapeutic classification of co-morbidity in chronic disease Journal of Chronic Diseases Vol.23, Nr.7, december 1970, Pages 455–468
1996 Diagnostic Criteria from DSM IV, American Psychiatric Association, Washington DC
2013 DSM-5 Diagnostical and Statistical Manual of Mental Disorders fifth edition, American Psychiatric Association
Jeste DV, Gladsjo JA, Lindamer LA, Lacro JP. Medical Comorbidity in Schizophrenia Schizophrenia Bulletin, vol. 22, Nr.3, 1996
.Ch.W.Mueller, H.L.Stalk ,T.E.Orimoto ch Comorbidity of Psychiatric Disorders in Encyclopedia of Adolescence (Roger J.R. Levesque (ed) Springer 2012
הערות שוליים

↑  תַּחְלוּאָה נִלְוֵית במילון בריאות הציבור (תשפ"ב), 2022, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  M.Jakovljević,L.Ostojić עמוד 18 לפי Feinstein
↑  M.Jakovljević,L.Ostojić עמוד 18
↑  M.Jakovljević,L.Ostojić,עמוד 19, לפי Starfield 2006
1 2 3  M.Jakovljević,L.Ostojić עמוד 19
↑  סוזן הורן ב"אנציקלופדיה בריטניקה ברשת 2014 - הערך comorbidity
↑  Ch.Mueller et al עמוד 498 לפי Krueger and Markon 2006
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 19 לפי Fortin et al 2005
↑  Ch.Mueller et al עמוד 497 לפי Lilienfeld 1994
1 2  Jeste DV et al 1996 עמוד 413
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 19 לפי Oreški et al. 2012
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד לפי Laursen 2011
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 20 לפי Klerman 1990
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 20 לפי Agnold et al 1999
1 2  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 20 לפי Schaefer et al 2010
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 20 לפי 
Maser & Cloninger 1990
↑  M.Jakovljević, L.Ostojić עמוד 20 לפי Agnold et al 1999, Valderas et al 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549475005171  GND: 4131705-1  LCCN: sh98006573
תפרית מצויה

| תפרית מצויה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: תפריים
סוג:: תפרית
מין:: תפרית מצויה
שם מדעי
 Orthotomus sutorius ‏פננט, 1769

תפרית מצויה או תַּפָּרִית הָדִּית (שם מדעי: Orthotomus sutorius) היא ציפור שיר ממשפחת התפריים החיה בדרום אסיה ומשתמשת בעלים להכנת קינה.
מאפיינים

התפרית היא קרובת משפחה של התפר המצוי בישראל ששייך גם לתפריים. אורכה 10–14 ס"מ ומשקלה 6–10 גרם בממוצע. היא בעלת גוף בצבע ירוק בהיר ומעט גוון חום-ירוק עם "כיפה" כתומה מצוייצת ומקור אפור קטן חצי מעוקל. הרגליים ורודות והזנב ארוך וזקור מעלה.
ציפור זו חיה בין העלים באזור חיותה שבדרום אסיה מהודו, לאורך דרום-מזרח אסיה עד לאי ג'אווה שבאינדונזיה ועד לסין בצפון. היא חיה ביערות פתוחים, יערות גשם, ערבות וגנים והיא מסתתרת בין הענפים והעלים השונים. היא ציידת חרקים המחפשת חיפושיות, זחלים ופשפשאים. היא ניזונה גם מפרחים ממשפחת החלמיתיים.
התפרית ידועה בעיקר בצורת קינה המורכב מכמה עלים התפורים יחדיו בקורי עכביש, משי וחומרים רכים אחרים התפורים יחד לקן.
נקבת התפרית מטילה 3 ביצים שבוקעות אחר 12 יום.
הערות שוליים

↑  תפרית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תקופת הייסי

הֵייסֵי (ביפנית: 平成) היא התקופה בהיסטוריה של יפן בה שלט הקיסר אקיהיטו, שהחלה ב-8 בינואר 1989, יום אחד לאחר פטירתו של הקיסר הירוהיטו, והסתיימה ב-30 באפריל 2019, עם ירידתו של אקיהיטו מכס החרצית לטובת בנו, הקיסר נארוהיטו. 
שנת 2019 הייתה שנת 31 לתקופת הייסי, והסתיימה ב-30 באפריל. יום לאחר מכן, ב-1 במאי 2019, עם עלייתו של נארוהיטו לכס הקיסרות, החלה שנה 1 לתקופת ראיווה.
הקיסר אקיהיטו. על שמו תקופת הייסי
היסטוריה ומשמעות

בשעה 7:55, בבוקר ה-7 בינואר 1989, הכריזה משפחת הקיסרות על מותו של הקיסר שוווה, ולראשונה חשפו את מחלת הסרטן בה חלה. זמן קצר לאחר מותו, הכריז קייזו אובוצ'י, מזכיר הממשלה ולימים ראש ממשלת יפן, על סיום תקופת שווה, וברך על תחילת תקופת הייסי.
לפי אובוצ'י, השם "הייסי" לקוח מהקלאסיקות הסיניות. באחד הספרים מופיע המשפט "内平外成" ("שלום מבפנים, שגשוג מבחוץ"), כהוקרה על שלטונו של הקיסר שוֵּן. בספר אחר מופיע המשפט "地平天成" ("האדמה שלווה והשמיים בהירים"). כאשר מחברים בין שתי המשמעויות נוצרת המשמעות "שלום בכל מקום". התקופה החלה מיד עם הכתרת הקיסר החדש, ב-8 בינואר 1989.
הערות שוליים

↑  Volume 5, Number 4—August 1999 - Emerging Infectious Disease journal - CDC
↑  Prime Minister Junichiro Koizumi in Action (What's up around the Prime Minister)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548985005171  GND: 7857168-6  LCCN: sh91000757  NDL: 00577023
שמואל אביצור

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 בינואר 1908 י"ט בשבט תרס"ח באקו, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 בינואר 1999 (בגיל 90) 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1977)  פרס יצחק בן-צבי (1967) 
 תרומות עיקריות
 חקר התעשיות הקדומות בא"י
 
שמואל אביצור (הנדלר) (21 בינואר 1908 – 14 בינואר 1999) היה חוקר של חיי היום-יום בארץ ישראל ומיוזמי הלימודים העממיים של ארץ ישראל. היה פרופסור באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס ישראל ה'תשל"ז (1977) לחקר תרבויות.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נולד ב-1908 בבאקו שבקווקז, רוסיה (לימים בירת אזרבייג'ן), בן ליצחק-ראובן הנדלר ולשיינה-לאה לבית זילברמן. למד שנתיים בגימנסיה עברית בעירו, ולאחר מכן סיים בגרות בתיכון סובייטי. לאחר מכן למד היסטוריה, גאוגרפיה וחינוך בפקולטה לפדגוגיה של אוניברסיטת אזרבייג'ן שבבאקו.
היה פעיל במחתרת בתנועת הנוער "השומר הצעיר", ובגין זאת נעצר ונשלח לגלות בסיביר. עונשו הומר בגירוש מברית המועצות, וכך בשנת תרצ"א (בראשית 1931) עלה לארץ ישראל. בארץ עבד תחילה בחקלאות ובשמירה בראשון לציון, ובהמשך היה מורה פרטי שם ובעיר תל אביב, שאליה עבר.
ב-1934 נישא לפנינה לרנר. בני הזוג היו הורים לצור (פעיל מפלגת העבודה והפועל תל אביב, נפטר ב-2006) ולניצה.
בשנות הארבעים החל להנהיג לימודים עממיים של ידיעת הארץ, תחילה בצניעות באמצעות חוג לידיעת הארץ של עיריית תל אביב – חוג "סביבתנו". לפני מלחמת העצמאות הקים את המדור לידיעת הארץ בהסתדרות הכללית, ולאחר קום המדינה את מכון אבשלום, שעיקר עיסוקו היה בתחילתו בהכשרת פעילי ידיעת הארץ מכל רחבי הארץ, ואת מוזיאון "אדם ועמלו" שלידו. אביצור היה מנהל המכון במשך כ-20 שנה.
אביצור היה תלמידו של יוסף ברסלבי (ברסלבסקי), חוקר ארץ ישראל.
בשנת תשי"ח (1958) קיבל תואר דוקטור בגאוגרפיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על דיסרטציה שכותרתה "לתולדות ניצול כוח המים בארץ ישראל".
חיבר עשרות ספרים בנושא כלי עבודה ואתרים בארץ.
בשנת תשכ"ו (1967) זכה בפרס בן צבי ובשנת תשל"ז (1977) זכה בפרס ישראל על תרומתו לחקר הגאוגרפיה והתרבות בארץ ישראל, וכן פרסים נוספים בהם פרס יקיר תל אביב.
נפטר בראשית שנת 1999, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
על שמו רחוב בתל אביב.
מספריו

הירקון - הנהר וגלילותיו, 1958.
סקר מתקני כח המים בארץ ישראל, 1963.
המחרשה הארץ ישראלית תולדותיה והתפתחותה, 1965.
חיי יום יום בארץ ישראל במאה ה - י"ט, הוצאת עם הספר, 1972.
חרושת המעשה קובץ לתולדות התעשייה בארץ, הוצאת מלוא, 1974.
אדם ועמלו אטלס לתולדות כלי עבודה ומיתקני ייצור בארץ ישראל, הוצאת כרטא, 1976.
תמורות בחקלאות ארץ-ישראל, 1975-1875, הוצאת מלוא, מכון אבשלום, 1977.
עם חופי הירקון לפני קום המדינה, הוצאת רשפים, 1980.
מצבה פילטר לממציא - מפעלו הנחשוני של ליאון שטיין ואחריתו, 1982.
ממציאים ומאמצים, הוצאת יד יצחק בן צבי, מוזיאון הארץ, 1986.
נחל אילון ואדי מוצררה/שמואל אביצור, הוצאת מרכז לתרבות והסברה.
עם חופי הירקון, הוצאת רשפים.
עמלו של אדם פרקי חיים, הוצאת מוזיאון ישראל.
נמל יפו בגאותו ובשקיעתו 1865 – 1965, הוצאת מלוא.
המהפכה התעשייתית, הוצאת הקיבוץ המאוחד.
לקריאה נוספת

שמואל אביצור, מבחר מאמרים בידיעת ארץ-ישראל: תהליכי ייצור ואורחות חיים (ערכו והביאו לדפוס: יואב רגב ואלי שילר), ירושלים: אריאל, 1988.
שמואל אביצור, עמלו של אדם: פרקי חיים, תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב, מכון אבשלום לידיעת הארץ, תשנ"ט 1998.
זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, כרך חוקרים ותיירים, תל אביב: עם עובד, 1984, עמ' 12–13.
הערות שוליים

1 2  ראו דף הנפטר באתר חברה קדישא ת"א.
↑  הוענקו תוארים אקדמאים על-ידי אוניברסיטת ירושלים, תואר דוקטור לפילוסופיה, חרות, 3 ביולי 1960
↑  חולקו הפרסים ע"ש הנשיא המנוח י. בן־צבי, מעריב, 10 במאי 1967.
↑  איתן איילון, שמואל אביצור (1999-1908), קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא לג (2), 2000, עמ' 144
| ידיעת ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| כללי | ארץ ישראל • ידיעת ארץ ישראל • מחקר אזור בארץ ישראל |  |
| תחומי מדע | היסטוריה • גאוגרפיה • גאולוגיה • אקלים • החי • הצומח • הצפרות בישראל |  |
| תחומי הפעילות | לימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה • של"ח וידיעת הארץ • סדרות חינוך • לימודי ארץ ישראל • חוגי סיירות • החקלאות בישראל |  |
| מוסדות | בתי ספר שדה • האגודה הגאוגרפית הישראלית • החברה ההיסטורית הישראלית • החברה המזרחנית הארץ-ישראלית • החברה להגנת הטבע • החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה • המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל • המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן • המכון לארכאולוגיה (אוניברסיטת תל אביב) • המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן • המכון לארכיאולוגיה גלילית • המכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי • המרכז הבינלאומי לשימור ע"ש העיר רומא • המרכז למיפוי ארץ ישראל • המרכז למיפוי ישראל • העמותה הישראלית לפרהיסטוריה • הקרן לחקר ארץ ישראל • יד יצחק בן-צבי • מכון אבשלום • מכון ישראלי לארכאולוגיה • רשות העתיקות • רשות הטבע והגנים |  |
| מסלולים מסומנים | שביל ישראל • שביל ישראל לאופניים • שביל ירושלים • שביל הגולן • שביל הסנהדרין • שביל גולני • שביל הים • סובב כנרת |  |
| חוקרי ארץ ישראל | בנימין מטודלה • אשתורי הפרחי • יהוסף שוורץ • אברהם משה לונץ • אברהם יעקב ברור • זאב וילנאי • יוסף ברסלבי • שמריה גוטמן • צבי אילן • יוסי בן-ארצי • אורי דביר • ספי בן-יוסף • שמואל אביצור • ברוך ספיר • מורה דרך |  |
| ספרי יסוד | ארץ-ישראל: ספר-המסעות • מדריך ארץ ישראל • אנציקלופדיה אריאל • מדריך ישראל • כל ארץ ישראל • אנציקלופדיה לתולדות ארץ-ישראל • אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258065805171  BIBSYS: 4064394  BnF: cb11481675f (data)  CiNii: DA17807350  GND: 131714414  ISNI: 0000 0000 6685 1642  LCCN: n82147258  NTA: 070838364  RERO: 02-A009469227  SUDOC: 251594882  VIAF: 423783   WorldCat (עם VIAF): 423783
שלום שכנא מפראהביטש

| --- | --- |
 לידה:  שנות ה־60 של המאה ה־18 ה'תקכ"ט מזריטש, אוקראינה 
 פטירה:  אוקטובר 1802 י"ד בתשרי ה'תקס"ג 
 תקופת הפעילות:  ? – אוקטובר 1802 
 אב:  אברהם המלאך 
 צאצאים:  ישראל פרידמן מרוז'ין 
 
הרב שלום שכנא מפראהביטש נודע גם בכינויו "רבי שלום הגדול" (ביידיש: דער גרויסער רבי שלום).
(ה'תקכ"ט - י"ד בתשרי ה'תקס"ג ; 1769–1802) היה רב אוקראיני ואביו של רבי ישראל מרוז'ין.