stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוניס (רומן)
פרשנות > תל אביב של שנות ה-30

מקום מרכזי בספר תופסת תל אביב של שנות ה-30 של המאה ה-20, על אתריה ואישיה, אהבותיה ויריבויותיה. עם האישים המוזכרים במפורש נמנים:
פולה ודוד בן-גוריון. פולה בן-גוריון מופיעה כבר בסיפור המסגרת, כזיכרון ילדות של המחבר, כאשר קראה לו מחלון ביתה ושלחה אותו לקנות לה מחברת. הד לזיכרון זה מופיע בסיפור הפנימי, שבו מספר בן-חורין שדוד בן-גוריון ביקש מפולה שתצא לקנות לו מחברת, "אולם מרת בן-גוריון ניגשה אל החלון, קראה לאחד הילדים המשחקים על המדרכה וציוותה עליו ללכת לחנות ולהביא את המחברת".
ח"נ ביאליק, המוצג כידידו של בן-חורין, מופיע בהרחבה בספר.
אברהם שלונסקי מוזכר פעמים אחדות, בפרט במלחמתו בביאליק ("לא יכולתי להיכנס אל בית הקפה בשעה ששלונסקי מפריח חידודים על חשבונו של ביאליק, וחסידיו גועים בצחוק", מספר בן-חורין). ברמז הוא מוזכר בסוף המשפט: "הסופר הזה פורש אל בית הקפה לכתוב שם את פרק היום בכל פעם שאשתו מבקשת להתייחד עם מאהבה, משורר עברי ידוע".
ברמז מוזכר "המשורר א. פ., לבוש כדרכו חולצה רוסית שחורה, יפה וזקוף כאליל יווני", תיאור שאינו מותיר מקום לספק שא. פ. הוא אלכסנדר פן.
במהלך חקירותיו עובר הבלש בן-חורין ברחבי תל אביב, מהשכונות מנשייה ונוה צדק שבדרום ועד לבית מבודד בחולות שמדרום לנחל הירקון. עם אתריה של העיר, שבן-חורין מגיע אליהם נמנים "הבית האדום", קזינו גלי אביב, קונסרבטוריון שולמית, ראינוע עדן וקפה רצקי.
פרשנות > מאפייני הספר

בריאיון לאילת נגב סיפר אריה סיון:
עם זאת, "אדוניס" חורג מהז'אנר הבלשי, שבו התעלומה הפותחת את הספר באה על פתרונה המלא בסופו. סיון עצמו עומד על כך בסיפור המסגרת:
מעלתו הגדולה ביותר של הספר היא שפתו העשירה, אשר ניכר כי נכתבה על ידי משורר. בספרות הבלשית (בעברית ולרוב אף בשפות אחרות) קשה למצוא יצירה מקבילה בעומקה הלשוני והתרבותי, ובהיקף ההפניות ליצירות ספרותיות אחרות וההתייחסות לתנועות אידאולוגיות ואומנותיות (אף שמו של הספר, אדוניס, הוא אלוזיה לתנועה בתרבות הישראלית - תנועת הכנענים.) תיאורי הנוף, האנשים ואף הארוטיקה, המופיעים בספר, הם מן היפים בספרות העברית. תיאורים אלה בוראים מחדש, בין דפי הספר, את תל אביב של שנות ה-30 של המאה העשרים.
לקריאה נוספת

עידן צבעוני, "הבלש הפרטי בשליחות סיזיפית : עיון ברומן הבלשי, החתרני-פונקציונלי, של אריה סיון - 'אדוניס'", עיתון 77 240, 2000.
אילת נגב, "החוקר הפרטי בן-חורין", ידיעות אחרונות, 7 ימים, 3 באפריל 1992, עמ' 54-53. נדפס גם בספרה:  שיחות אינטימיות, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995, עמ' 204-197.
אבנר הולצמן, "מיתוס התמוז בגרסה בלשית", בספרו: מפת דרכים : סיפורת עברית כיום, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2005, עמ' 97-95.
הערות שוליים

↑  אדוניס, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑  אריה סיון, אדוניס, עמ' 179-176
↑  אדוניס, עמ' 139
↑  אדוניס, עמ' 7
↑  אדוניס, עמ' 14
↑  אדוניס, עמ' 95
↑  אדוניס, עמ' 86-85; על זהותם של הנרמזים במשפט זה ראו אברהם שלונסקי#משפחתו.
↑  אילת נגב, שיחות אינטימיות, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995, הפרק "החוקר הפרטי בן-חורין", עמ' 204-197.
↑  אדוניס, עמ' 196
אוניברסיטת אדיס אבבה

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 על שם:  היילה סלאסי, קיסר אתיופיה 
 מוטו:  Seek Wisdom, Elevate Your Intellect and Serve Humanity 
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־74 שנים)
 מייסדים:  Lucien Matte 
 קמפוס:  קמפוס אדיס אבבה (6 קמפוסים כולל הקמפוס הראשי).   קמפוס דברה זית
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' אנדרס אשטה
 תלמידים
 :  מעל 42,000
 מיקום
 מיקום:  אדיס אבבה, אתיופיה
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 קואורדינטות:  9°02′48″N 38°45′31″E﻿ / ﻿9.046613°N 38.7587357°E﻿ / 9.046613; 38.7587357
 http://www.aau.edu.et
  (למפת אדיס אבבה מוגדלת) אוניברסיטת אדיס אבבה(למפת אדיס אבבה רגילה) אוניברסיטת אדיס אבבה
 
שער הכניסה של אוניברסיטת אדיס אבבה
אוניברסיטת אדיס אבבה (בגעז: አዲስ አበባ ዩኒቨርስቲ) היא אוניברסיטה ממשלתית שנוסדה באדיס אבבה שבאתיופיה בשנת 1952. בשנת ייסודה נקראה "הקולג' האוניברסיטאי אדיס אבבה", ובשנת 1962 שונה שמה ל"אוניברסיטת היילה סלאסי" ובשנת 1975 היא קיבלה את שמה הנוכחי.
הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה שוכן במתחם הארמון של הקיסר היילה סלאסי בצפון העיר, והארמון עצמו משמש כמשכנם של המוזיאון האתנולוגי באדיס אבבה ושל ספריית המכון ללימודי אתיופיה של האוניברסיטה. בנוסף לכך מפעילה האוניברסיטה חמישה קמפוסים נוספים ברחבי העיר וסניפים רבים ברחבי אתיופיה. עובדה זו הובילה לטענה כי המוסד הוא "האוניברסיטה הגדולה באפריקה". משמעות היות המוסד "אוניברסיטה ממשלתית" באה לידי ביטוי בהתערבות הממשל בבחירת תלמידים מוכשרים עם סיום בית ספר תיכון ובהקצאת מקומות עבורם באוניברסיטאות.
היסטוריה

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1950 כמכללה על ידי היילה סלאסי לבקשתו של קנדי ישועי בשם ד"ר לוסיאן מאטה, והופעלה משך שנתיים שלאחריהן הפכה למוסד אוניברסיטאי, תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטת לונדון.
במסגרת שינויים מרחיקי לכת שנעשו באתיופיה, החונטה הצבאית האתיופית הורתה לסגור זמנית את האוניברסיטה ב-4 במרץ 1975 ולשלוח את 50,000 הסטודנטים מכל המדינה לאזורי הכפר כדי לסייע לגייס תמיכה במשטר החדש. למרבה האירוניה, קבוצת תלמידים של הקולג' לשעבר ממחוז תיגראי, היא שייסדה את החזית העממית לשחרור תיגראי והחלה בהתנגדות לממשל הדרג. בשלב מאוחר הצטרפו התלמידים למספר קבוצות והפכו ל"חזית המהפכה הדמוקרטית של העם האתיופי".
בשנת 1979 החלה האוניברסיטה להציע את התואר מוסמך אוניברסיטה, ובשנת 1987 את התואר דוקטור.
בדצמבר 2002 שלושה ממנהליה הבכירים של האוניברסיטה התפטרו במחאה על התערבות הממשל בענייניה הפנימיים של האוניברסיטה. פקידי ממשל בקשו לשנות את שיטת הערכת הסטודנטים כדי להתאים לשיטת הביקורת העצמית, שיטה המועדפת על ידי המפלגה השלטת.
תוכניות הלימודים

נכון ל-2011, המוסד מציע 215 תוכניות לרכישת תארים אקדמיים, מהם 67 תוארי דוקטור ו-20 תארים בתוכניות לימודים ייחודיות. בנוסף מציעה האוניברסיטה יותר מ-70 מסלולי תעודה. באוניברסיטה שמונה פקולטות למנהל עסקים וכלכלה, מידענות, משפטים, תקשורת ועיתונות, רפואה, מדעים, טכנולוגיה ווטרינריה; ארבעה קולג'ים (מסחר, מדעי החברה, חינוך וכן אמנות הבמה ואמנות פלסטית); וארבעה בתי ספר (רוקחות, מוזיקה, עבודה סוציאלית וכן עיצוב ואמנות יפה). עוד פועלים באוניברסיטה חמישה מכונים: מחקר חינוכי, פתולוגיה, לימודי אתיופיה, בלשנות, זכויות אדם ולימודי מגדר.
לקריאה נוספת

Teshome G. Wagaw. The Development of Higher Education and Social Change, an Ethiopian Experience. East Lansing, Michigan. Michigan State University Press. 1990.
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 2010 לפי נתוני אתר האוניברסיטה
↑  "Ethiopia: Country Reports on Human Rights Practices: 2002 report", Bureau of Democracy, Human Rights, and Labor, US State Department (accessed 9 July 2009)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436097605171  BIBSYS: 90013534  BnF: cb12180809k (data)  CiNii: DA04639107  GND: 120141-4  ISNI: 0000 0001 2169 3326  LCCN: n80125878  NLA: 36183094  RERO: 02-A009481814  SUDOC: 030382459  VIAF: 138983253   WorldCat (עם VIAF): 138983253
אוניברסיטת אלכסנדריה

| --- | --- |


בניין המינהלה של אוניברסיטת אלכסנדריה
 אוניברסיטה ציבורית
 על שם:  פארוק הראשון 
 מוטו:  Knowledge, Innovation. Collaboration 
 תקופת הפעילות:  1938–הווה (כ־86 שנים)
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' הינד ממדוח חנאפי
 סגל:  6,755
 תלמידים
 כלל הסטודנטים:  197,278 (נכון ל־2019) 
 סטודנטים לתואר ראשון:  173,292 (2009-2010)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  18,039 (2009-2010)
 מיקום
 מיקום:  אלכסנדריה, מצרים
 מדינה:  מצרים מצרים
 קואורדינטות:  31°12′07″N 29°54′19″E﻿ / ﻿31.20194°N 29.90528°E﻿ / 31.20194; 29.90528
 http://www.alexu.edu.eg
 he
 
אוניברסיטת אלכסנדריה (בערבית:  جامعة الإسكندرية, גאמעת אלאסכנדריה) היא אוניברסיטה באלכסנדריה (מצרים) והאוניברסיטה השנייה בגודלה במצרים כיום, עם 14 פקולטות. האוניברסיטה הוקמה ב-1938 כשלוחה של אוניברסיטת קהיר (שנקראה אז "אוניברסיטת פואד הראשון"). ב-1942 הפכה לישות עצמאית. עד 1952 היא נקראה "אוניברסיטת פארוק".
צוות האוניברסיטה היה מעורב במספר פרויקטים בעלי פרופיל בינלאומי, ביניהם ביבליותיקה אלכסנדרינה. בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education לשנת 2010 דורגה האוניברסיטה במקום ה-147 בין 200 האוניברסיטאות הטובות בעולם.
בוגרים ידועים

פרופסור מרים אלמעאדיד (2001) מקטר.
מוחמד שביר
שמואל עזר (אחד מנידוני קהיר)
אחמד זוויל (2016-1946), חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1999.
הערות שוליים

↑  הוסמכה לפרופסור באוניברסיטת אלכסנדריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444123205171  GND: 37258-4  ISNI: 0000 0001 2260 6941  LCCN: n81028967  VIAF: 172432621   WorldCat (עם VIAF): 172432621
Visjon Norge

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 תאריך השקה:  24 במרץ 2003
 משרד ראשי:  דראמן, נורווגיה
 אזור קליטה:  סקנדינביה
 http://www.visjonnorge.com/
Visjon Norge (נקרא גם: TV Visjon Norge) הוא ערוץ טלוויזיה נורווגי-נוצרי, שהושק ב-24 במרץ 2003, כערוץ הנוצרי-סקנדינבי הראשון המשדר 24 שעות ביממה. את הערוץ ניתן לקלוט בכל רחבי סקנדינביה באמצעות שידורים דרך הלוויין. ערוץ תאום המשדר משוודיה, ונקרא TV Vision Norden הושק בשנת 2015.
היסטוריה

הערוץ החל לשדר ב-24 במרץ 2003, ומשדר ברחבי סקנדינביה במשך 24 שעות ביממה מגוון רחב של תוכניות בנושאים נוצריים, במטרה להטיף למען הבשורות של ישו, ובמטרה לתמוך במדינת ישראל. בשנת 2007, על פי נתוני הערוץ, היו לו 100,000 צופים קבועים בנוסף לנורווגיה, בעיקר בשוודיה ובאיי פארו. הוא זמין כיום בקרב 98% ממשקי הבית בנורווגיה, ועם ממוצע של 20,000 צופים ביום בנורווגיה בשנת 2015 על פי נתוני חברת TNS Gallup. בעבר הערוץ הואשם כי הוא מקדם את המפלגה הנוצרית בנורווגיה.
ארגון

לחברה יש 65 עובדים, נוסף למספר מתנדבים. 46% מההפקות של הערוץ מופקות על ידי חברות הפקה בתשלום, וכל היתר באמצעות הערוץ עצמו. Visjon Norge גם פעיל במזרח אירופה ואפריקה, וגם משדר תוכניות בעניין עבודתו במולדובה. בנוסף, החברה בבעלותה נמצא הערוץ מפעילה גם שתי תחנות רדיו וירחון שלו 17,000 מנויים, נכון לשנת 2011. מאז 2011 יש לערוץ הכנסות תפעוליות שותפות בסביבות 90 מיליון כתר נורווגי.
תוכניות

הערוץ משדר תוכניות שונות בנושאי נצרות, מקטגוריות שיחות, הוראה, חדשות, שירה ומוזיקה ותפילות.
הערוץ משדר בין היתר גם את התוכניות הבאות:
תוכניות > אולפן ישיר

התוכנית החשובה ביותר בערוץ היא "אולפן ישיר" המשדרת בשידור חי מדי לילה. התוכנית כוללת אורחים, מוזיקאים ומגישי תוכניות אחרות, ובמהלך התוכנית הצופים יכולים לשאול שאלות ולבקש תפילות באמצעות הטלפון או מסרון. חלק גדול מהתוכנית אף מוקדש לגיוס שותפים חדשים וגיוס כספים שיסייעו להפקות חדשות ולפעילות הערוץ.
תוכניות > כוחה של הרוח

תוכנית המתמקדת במספר נושאים שונים בעניין אמונה דתית, כלכלה ועסקים וכמו כן גם ריפוי. את התוכנית מגיש ינס גרנפלד.
תוכניות > לפתוח דלתות

תוכנית חודשית על נוצרים הנרדפים ברחבי העולם בשל אמונתם הדתית. מטרת התוכנית היא לספק מידע על מצב הנוצרים במדינות עם חופש דת מוגבל. בכל תוכנית יש התמקדות במדינה מסוימת ברחבי העולם.
תוכניות > משימה חדשה

תוכנית בנושא עבודה מיסיונרית ברחבי העולם, על אהבה ומעשיו של אלוהים בחייהם הפרטיים של אנשים.
הפולמוס סביב פעילות הערוץ

בשנת 2006 ננזף הערוץ על ידי רשות התקשורת הנורווגית בשל שידור חוזר של תוכנית במוצאי שבת על חשבון שידורי NRK2 (שהחזיק בעבר במשבצת שידור לתוכניות עצמאיות), ובה שודר סרטון מפורש בנושא הפלה. מנהל הערוץ יאן התנצל ותיאר את האירוע כטעות טכנית.
בשנת 2015 קרא הערוץ לצופיו לתרום סכומי כסף גדולים וביקש 2,500 עד 200,000 כתרים נורווגיים, ובתמורה יזכו בברכות וניסים. בתגובה לביקורת שהוטחה בערוץ, אמר מנהל הערוץ יאן כי הקטע הוצא מהקשרו והוסיף כי הערוץ לא תומך בתשלום בתמורה לניסים.
ראו גם

Viasat 4
TV3
NRK1
הערות שוליים

↑  AS, RiksTV (2010-11-26). "Visjon Norge". RiksTV (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-03-17.
↑  "Visjon Norge-koden". Dagen.no (בנורווגית). נבדק ב-2018-03-17.
↑  "Ønsketenkning og realiteter". Dagen.no (בנורווגית). נבדק ב-2018-03-17.
↑  TV Visjon Norge AS - Drammen - Se Regnskap, Roller og mer, www.proff.no (בנורווגית ספרותית) (ארכיון)
1 2  Visjon Norge fikk 75 millioner i gaver, www.vl.no (בנורווגית)
↑  "Refser kristen kanal for abortfilm". Dagbladet.no (בנורווגית). 2006-05-03. נבדק ב-2018-03-17.
↑  "Omstridt TV-forkynner forklarer pengebønn". Dagen.no (בנורווגית). נבדק ב-2018-03-17.
↑  Programleder ber Visjon Norge ta oppgjør, www.vl.no (בנורווגית)
↑  NRK. "TV-kanal tilbyr velsignelser mot betaling". NRK (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-03-17.
↑  NRK. "TV-pastor: – Det kan fremstå som salg av velsignelser". NRK (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-03-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 164149106272068492211   WorldCat (עם VIAF): 164149106272068492211
אוניברסיטת אל-מוסתנסריה

| --- | --- |

 מדרסה
 תקופת הפעילות:  המאה ה־13 – הווה (כ־724 שנים) 
 מייסדים:  אל-מסתנצר הראשון 
 מיקום
 מדינה:  עיראק עיראק
 קואורדינטות:  33°20′19″N 44°23′23″E﻿ / ﻿33.3385°N 44.3896°E﻿ / 33.3385; 44.3896
  (למפת בגדאד מוגדלת) אוניברסיטת אל-מוסתנסריה(למפת בגדאד רגילה) אוניברסיטת אל-מוסתנסריה
 
חצר המדרסה המקורית ובה איוואנים
אוניברסיטת אל-מוסתנסריה (בערבית المدرسة المستنصرية; בתעתיק מדויק: אלמדרסה אלמסתנצריה) בבגדאד היא אחת האוניברסיטאות האסלאמיות הקדומות בעולם.
היסטוריה

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1233 כמדרסה ללימודי דת, בידי הח'ליף העבאסי אל-מסתנצר באללה. הקמת האוניברסיטה שיקפה את הפריחה התרבותית בבגדאד של המחצית הראשונה של המאה ה-12, עם היחלשות כוחם של הסולטאנים הסלג'וקים שכבשו את העיר. לאוניברסיטה הגיעו תלמידים מצטיינים מרחבי העולם האסלאמי: מאל-אנדלוס וממצרים, מפרס ומסוריה. תוכנית הלימודים כללה שיעורים בספרות, בלשנות, קוראן וסונה, לצד ביולוגיה, מתמטיקה ופילוסופיה, ורוקחות ורפואה, והלימודים נמשכו כעשר שנים. לרשות התלמידים עמדה ספרייה מהגדולות בעולם באותה העת ובה כ-80 אלף כרכים.
בשנת 1258 נכבשה בגדאד בידי המונגולים, אך האוניברסיטה שרדה את ההרס, והיא הבניין הקדום ביותר שעומד בבגדאד כיום. לאחר הפסקה זמנית, חודשה פעילותה של האוניברסיטה עד לחורבנה של בגדאד פעמיים בידי טימור לנג בשנת 1392 ובשנית בשנת 1400. רבים ממלומדי העיר הוגלו לסמרקאנד ואחרים נמלטו למצרים ולסוריה. האוניברסיטה נסגרה, ונפתחה רק לזמן קצר בין השנים 1589-1638. במבנה האוניברסיטה נפתחה באותה עת מדרסה חדשה בשם "אל-אצאפיה", אשר במקור היוותה את אחת הפקולטות שלה.
בשנת 1826 נפתחה אל-מוסתנסריה מחדש בידי דאוד פאשה, המושל העות'מאני של העיר. לאחר מתן העצמאות לעיראק בשנות ה-30 של המאה העשרים יוסדה מחדש כאוניברסיטה החשובה בעיראק. בשנים 1940, 1960 ו-1973 עבר המבנה שיקום משמעותי שהחזיר לו מעט מהדרו בימי קדם.
כיום

באוניברסיטה פקולטות לרפואה, משפטים, ניהול וכלכלה, חינוך, מדעים, חינוך גופני, הנדסה, רוקחות, מדעי המדינה, הוראה ורפואת שיניים.
האוניברסיטה ממוקמת במרכז בגדאד העתיקה, בקרבת שוק הסראי, רחוב אל-מתנבי, הארמון העבאסי ורחוב הח'ליף. הבניין מעוצב בסגנון הפרסי, וכולל ארבעה איוואנים ציריים הבנויים מסביב לחצר מרכזית.
אויגן פון פאלקנהיין

| --- | --- |
 לידה:  4 בספטמבר 1853 בורג בלכאו, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892) 
 פטירה:  3 בינואר 1934 (בגיל 80) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (1933–1935) 
 מדינה:  גרמניה 
 בן או בת זוג:  לואיז פון דורנברג 
 צאצאים:  תדה פון פאלקנהיין 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1870–1919 (כ־49 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הפרשים, מייג'ור, לוטננט קולונל, קולונל, ריטמייסטר, Fänrik, לוטננט, לוטננט גנרל 
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-11   מפקד קורפוס המילואים ה-22
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 פור לה מריט
 
אויגן פון פאלקנהיין (בגרמנית: Eugen von Falkenhayn;‏ 4 בספטמבר 1853 – 3 בינואר 1934) היה גנרל פרשים גרמני, מפקד קורפוס המילואים ה-22 במלחמת העולם הראשונה והלורד צ'מברלין של הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה.
ביוגרפיה

פון פאלקנהיין נולד ב-4 בספטמבר 1853 בבורג בלכאו, פרוסיה המערבית לפדור פון פלקנהיין ולפרנציסקה פון פלקנהיין, לבית פון רוזנברג. אחיו ארתור הפך לחונך של יורש העצר וילהלם, ואילו אחיו אריך, היה שר המלחמה הפרוסי וראש המטה הכללי של גרמניה. אחותו היחידה אולגה פון פלקנהיין הייתה אמו של פילדמרשל פדור פון בוק.
פאלקנהיין התגייס לצבא פרוסיה ב-2 באוגוסט 1870, והצטרף לרגימנט הקירסירים ה-2 (פומרניה - "המלכה"). הוא הפך לחבר המטה הכללי של פרוסיה בשנת 1883, ולנספח צבאי בפריז בשנת 1887. בשנת 1889 הוא הצטרף למטה הצבאי של וילהלם השני והפך למחנכם של הנסיכים וילהלם ואייטל פרידריך. בשנת 1894 הוא חזר למטה הכללי. בשנת 1895 הפך פאלקנהיין למפקד רגימנט הדרגונים ה-1 של המשמר ("ויקטוריה, מלכת בריטניה הגדולה ואירלנד"), ובשנת 1898 הוא מונה לראש מטה הקורפוס התשיעי. בדצמבר 1901 מונה פאלקנהיין למפקד חטיבת הפרשים ה-19 בהנובר, וב-15 באפריל 1908 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-11 בברסלאו. פאלקנהיין פרש מהצבא ב-2 במאי 1910, הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ומונה ל"אוברהופמייסטר" (לורד צ'מברלין) של הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה.
ב-1 בספטמבר 1914 מונה פאלקנהיין למפקד קורפוס המילואים ה-22, אשר הוקם כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, וכלל את דיוויזיות המילואים ה-43 וה-44. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, וביוני 1915 הועבר לחזית המזרחית, שם השתתף במתקפת גורליצה-טרנוב. לאחר מכן הועמד הקורפוס תחת פיקודה של הארמייה האוסטרית השלישית בפיקודו של הרמן קבש, והשתתף עמה בכיבוש סרביה. בפברואר 1916 הוא חזר למערב, והשתתף בקרבות העזים באזור ורדן. ביולי 1916 נשלח הקורפוס לחזית המזרחית, על מנת לבלום את מתקפת ברוסילוב, ובפברואר 1918 השתתף הקורפוס בהתקדמות לאוקראינה, ובכלל זה כיבוש קייב, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס. פאלקנהיין שב לגרמניה בנובמבר 1918, ופרש מהצבא ב-30 ביוני 1919.
פאלקנהיין נפטר בברלין-ליכטרפלדה ב-3 בינואר 1934.
משפחתו

פאלקנהיין התחתן עם לואיז פון דורנברג בשנת 1893, נכדתו מריה פון קוויסטורפ הייתה אשתו של ורנר פון בראון.
הערות שוליים

1 2  Afflerbach, Holger (1996). Falkenhayn: Politisches Denken und Handeln im Kaiserreich (בגרמנית). p. 9. ISBN 3-486-56184-7.
1 2  Vierhaus, Rudolf (2006). Deutsche Biographische Enzyklopädie (בגרמנית). p. 226. ISBN 978-3-598-25033-0.
1 2 3 4  DiNardo, Richard L. (2010). Breakthrough: The Gorlice-Tarnow Campaign, 1915. p. 176. ISBN 978-0-275-99110-4.
1 2  DiNardo, Richard L. (2015). Invasion: The Conquest of Serbia, 1915. ISBN 978-1-4408-0092-4.
↑  Harry Graf Kessler: Das Tagebuch 1906-1914. Jörg Schuster. p. 1029.
 Maria Louise von Braun ancestry
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140156003  VIAF: 103704515   WorldCat (עם VIAF): 103704515 
קברו של פון פאלקנהיין
אולדנבורג

אולדנבורג (בגרמנית: Oldenburg ‏האזנהקובץ:Oldenburg.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר עצמאית ללא מחוז במדינת סקסוניה התחתונה אשר בגרמניה. העיר שוכנת על גדת נהר ההוּנְטֶה בחלקה המערבי של המדינה בין הערים ברמן וחרונינגן ההולנדית.
נכון לדצמבר 2021 אוכלוסיית העיר מונה 170,389 תושבים, העיר היא הרביעית בגודלה במדינת סקסוניה התחתונה לאחר הנובר, בראונשווייג ואוסנבריק.
בעיר אולדנבורג שוכנת אוניברסיטה המונה 12,000 סטודנטים.
היסטוריה

שמה של העיר מוזכר עוד בשנת 1108, אז נקראה בשם אלדנבורג. חשיבותה של העיר הייתה משמעותית מאוד עקב מיקומה על מעברה של נהר ההונטה החשוב, והפכה לבירת מחוז אולדנבורג, דוכסות שהתקיימה מ-1180 ועד ל-1918.
אולדנבורג הייתה לעיר עשירה מאוד במהלך מלחמת שלושים השנים במאה ה-17, כאשר כוח השפעתה ואוכלוסייתה גדלו במידה ניכרת.
בשנת 1667 נפגעה אולדנבורג ממגפה הרסנית, וזמן קצר לאחר מכן, שרפה הרסה את העיר. המלכים הדנים ששלטו באזור היו אדישים למצבה של העיר והזניחו את שיקומה, על כן איבדה את חשיבותה. רק כאשר הסתיים השלטון הדני בשנת 1773, החל שיקומה של העיר, ובניינים החלו להיבנות בסגנון נאו-קלאסיציזם.
לאחר מלחמת העולם השנייה ב-1945, כאשר פליטים רבים היגרו אל העיר, החלה אוכלוסייתה של אולדנבורג לצמוח כאשר היא חוצה את קו 100,000 התושבים. העיר כמעט ולא נפגעה במלחמה. בשנת 1946 הפכה אולדנבורג לחלק ממדינת סקסוניה התחתונה.
הקהילה היהודית

הרב שמשון רפאל הירש כיהן כרב הכולל לאולדנבורג ובה כתב את חיבורו חורב.
ב־1933 היו רשומים 279 יהודים כתושבי אולדנבורג. לפני מלחמת העולם השנייה, היו באולדנבורג בית כנסת, בית ספר יהודי ובית עלמין יהודי. לאחר המלחמה חזרו אליה מספר יהודים ונעשה ניסיון לשמר את הקהילה. ואולם, ב־1960 הידלדלה הקהילה ובית הכנסת נסגר. ב־1992 נוסדה מחדש קהילה יהודית באולדנבורג (אנ') בת 34 חברים, שגדלה והתרחבה בהתבסס בעיקר על מהגרים יהודיים מברית המועצות-לשעבר. בשנות ה־2000 הסתיים שיפוץ מבנה עתיק כבית כנסת לקהילה וכן מקווה. כיום מונה הקהילה 314 חברים.
לאולדנבורג קשרי "עיר תאומה" עם המועצה האזורית מטה אשר מאז 1996. בנובמבר 2013 חוללו באולדנבורג עשרות מצבות בבית העלמין היהודי, וכתובות נאצה נגד יהודים רוססו הן במבנה בית הלוויות והן במקומות נוספים בעיר. על פי הדיווח, המשטרה עצרה חשוד במעשים.
גלריית תמונות

טירת אולדנבורג
בית החולים פטר פרידריך לודוויג
הכנסייה האוונגליסטית
בניין הפרלמנט
נהר הונטה
אוניברסיטת אולדנבורג
אוניברסיטת אל-מנצורה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה פרטית
 תקופת הפעילות:  14 באוקטובר 1988 – הווה (36 שנים)
 מיקום
 מדינה:  עיראק עיראק
 קואורדינטות:  33°18′54″N 44°25′42″E﻿ / ﻿33.315°N 44.42833333°E﻿ / 33.315; 44.42833333
 https://muc.edu.iq
  (למפת בגדאד מוגדלת) אוניברסיטת אל-מנצורה(למפת בגדאד רגילה) אוניברסיטת אל-מנצורה
 
אוניברסיטת אל-מנצורה (בערבית: كلية المنصور الجامعة) היא אוניברסיטה פרטית השוכנת בבגדאד, בירת עיראק. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1988.
פקולטות

הנדסה אזרחית
הנדסת מערכות תקשורת
הנדסת מחשבים
הנדסת תוכנה
מדעי המחשב
תעשייה וניהול
ראיית חשבון
משפטים
אנגלית
הנדסה ביו-רפואית
ראו גם

אוניברסיטת בגדאד
אולדמט

אוֹלְדַמְט (בהולנדית: Oldambt) היא רשות מקומית שנמצאת במחוז חרונינגן, הולנד.
גאוגרפיה

הרשות המקומית ממוקמת כ-168 ק"מ מבירת הולנד, אמסטרדם, וכ-32 ק"מ מעיר הבירה של מחוז חרונינגן, חרונינגן.
המרכז המנהלי של הרשות שוכן בעיר וינסחוטן (אנ') בת 17,750 תושבים (נכון ל-2021), ובנוסף לה היא כוללת ארבעה עשר יישובים קטנים.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 9 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (18 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא פברואר (0 מעלות צלזיוס).
גלריה

רחוב קניות ראשי בעיר וינסחוטן
הערות שוליים

↑  Oldambt, Oldambt (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 72cd93ab-16ee-4a0a-b6d4-c7bad7d41f8f  VIAF: 243028031   WorldCat (עם VIAF): 243028031 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הולנד ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניברסיטת צ'נג קונג הלאומית

| --- | --- |

 אוניברסיטה לאומית
 תקופת הפעילות:  1931–הווה (כ־93 שנים)
 בעלי תפקידים
 סגל:  1,584
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  21,252
 סטודנטים לתואר ראשון:  11,481
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  9,771
 מיקום
 מיקום:  טאינאן, טאיוואן
 מדינה:  טאיוואן טאיוואן
 קואורדינטות:  23°00′00″N 120°13′00″E﻿ / ﻿23°N 120.21666666667°E﻿ / 23; 120.21666666667
 www.ncku.edu.tw
 he
 
אוניברסיטת צ'נג קונג הלאומית (במנדרינית: 國立成功大學/成大) היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת בטאינאן שבטאיוואן, אשר הוקמה ב-1931. באוניברסיטה לומדים כ-21,000 סטודנטים והיא נחשבת לאחת מן הטובות במדינה (במיוחד בתחומי ההנדסה, מדעי המחשב, הרפואה, התכנון והעיצוב). בוגרי האוניברסיטה משתלבים בתעשיות רבות ובהן TSMC ואפלייד מטיריאלס.
אוניברסיטת צ'נג קונג היא האוניברסיטה הטייוואנית היחידה שחברה ברשת אוניברסיטאות עולמית (WUN).
לאוניברסיטת צ'נג קונג הסכמי שיתוף פעולה עם 251 מוסדות ואוניברסיטאות ברחבי העולם. נחתמו הסכמי חילופי סטודנטים עם 98 אוניברסיטאות זרות ובהן האוניברסיטה הלאומית של סיאול, האוניברסיטה הטכנית של מינכן, אוניברסיטת דרום קליפורניה, אוניברסיטת ליידן, אוניברסיטת קיוטו, האוניברסיטה הלאומית של סינגפור ואוניברסיטת ניו סאות' ויילס.
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 201–300 (2023)
דירוג Times Higher Education: מקום 501–600 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 228 (2024)
אווה-ליסה מנר

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1921 הלסינקי, פינלנד 
 פטירה:  7 ביולי 1995 (בגיל 73) Hatanpää Hospital, טמפרה, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 שם עט:  Anna September 
 שפות היצירה:  פינית 
 פרסים והוקרה:  פרס תודה לספר (1973)  מדליית פרו פינלנדיה (1967)  פרס אלכסיס קיווי (1961) 
 
אֵוָה-לִיסָה מַנֶּר (בפינית: Eeva-Liisa Manner;‏ 5 בדצמבר 1921 הלסינקי, פינלנד – 7 ביולי 1995 טמפרה, פינלנד) הייתה משוררת, סופרת, מתרגמת ומבקרת ספרות וקולנוע פינית.
במשך כחמישים מתוך שנות חייה פרסמה בסך הכול שנים-עשר ספרי שירה, ארבע יצירות סיפורת וכן כמה וכמה מחזות, תסכיתים, מסות, מאמרים, ביקורות ויצירות שתרגמה מהשפות שידעה, ובכללן סיפורת, שירה ומחזות.
ספרי השירה של מנר

שחור ואדום (1944)
כמו רוח או ענן (1949)
המסע הזה (1956)
שירים בנוסח אורפאוס (1960)
כך התחלפו עונות השנה (1964)
האבן הכתובה (1966)
פרנהייט 121 (1968)
אם ייתמר עשן מן הצער (1968)
נוסו, דוגיות, במפרשים קלים (1971)
החתול הנורא (1976)
המים המתים (1977)
הסוס אחי (1988)
ספרי הסיפורת של מנר

נערה על מזח השמיים (1951)
מוזיקת הליכה לסוסי יאור קטנים ותרגילים אחרים (1957)
האם הרוצח היה המלאך? (1963)
היזהרו, המנצחים (1972)
ספר שיריה בעברית

צלול, אפלולי, צלול, תרגום: רמי סערי, הוצאת כרמל, 2020
אוטו מודרזון

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1865 זוסט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 במרץ 1943 (בגיל 78) רוטנבורג על הווימה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Friedrich Wilhelm Otto Modersohn 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף (1888)  האקדמיה לאמנויות של קרלוסהה (1890) 
 תקופת הפעילות:  1884–1943 (כ־59 שנים) 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  הרמן באייש, אז'ן דיקר 
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה לאמנות ומדעים (1940) 
 בן או בת זוג:  פאולה מודרזון-בקר (1901–1907)  לואיזה מודרזון-ברלינג (1909–?)  הלן שרדר (1897–1900) 
 צאצאים:  כריסטיאן מודרזון, טילה מודרזון, אולריך מודרזון, אליזבת מודרזון 
 
פרידריך וילהלם אוטו מודרזון (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Otto Modersohn‏; 22 בפברואר 1865 – 10 במרץ 1943) היה צייר נוף גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. מייסד שותף של המושבה לאמנות בוורפסידה.