stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחותי
חכמים שכונו בתואר זה

בין האמוראים המפורסמים שכונו בתואר זה ודבריהם צוינו בגמרא נמנים החכמים הבאים:
רבה בר בר חנה
רבי ירמיה
רב כהנא (השני)
רב זירא
רב דימי
רב שמואל בר רב יצחק
רב חלבו
עולא
רבין
רבי ברכיה
חכמים שלמעברם מבבל לארץ ישראל או להפך הייתה השפעה רבה

רבי אבא בר איבו
רבי יצחק נפחא
חכמים נוספים המוזכרים שהיו במסעות תדירים מארץ ישראל לבבל

רבי תחליפא בר מערבא
ראו גם

יהדות בבל
רב (אמורא)
שד"ר
לקריאה נוספת

הרב אברהם אורנשטיין, "אנציקלופדיה לתוארי כבוד בישראל", כרך שלישי, עמ' 1280 ואילך, באתר HebrewBooks.
הרב יצחק אייזיק הלוי, דורות הראשונים חלק ב, דף רלד ואילך, באתר HebrewBooks.
הערות שוליים

↑  "לפי מפת ים ההלכה בעריכת אבא קובנר, הוצאת בית התפוצות
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין ס"ט ע"א
↑  בראשית מו, ד
↑  "כך במפת ים ההלכה בעריכת אבא קובנר, הוצאת בית התפוצות.
↑  ר' יצחק אייזיק הלוי, דורות הראשונים, חלק שני, ברלין-וינה תרפ"ג, עמ' רמ"ד בהערה קכז
↑  פורטל הדף - יורדי ארץ ישראל / יעקב צ. מאיר
↑  ”ורבותינו היורדין מארץ ישראל; ומנו? עולא [...] וחברינו היורדים מארץ ישראל; ומנו? עולא.” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ח, עמוד ב')
↑  "כי אתא רבין וכל נחותי [...]", תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"א, עמוד ב', מסכת חולין, דף קכ"ד, עמוד א', מסכת סוכה, דף מ"ג, עמוד א'
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נאווסקולריזציה של הקרנית

| --- | --- |

כלי הדם הקרנית
 תחום:  רפואת עיניים 
 טיפול:  אפליברספט  אווסטין  רניביזומאב 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D016510
 סיווגים
 ICD-11:  9A78.0 
 
הקרנית ממוקמת בין לובן העין ללימבוס
נאווסקולריזציה של הקרנית (באנגלית: Corneal neovascularization) היא תופעה בה מתפתחים כלי דם חדשים מן הפלקסוס (צבר כלי דם שעוטף את הקרנית) לתוך רקמת נמק העצם כתוצאה ממחסור בחמצן. רקמת הקרנית היא חסרת כלי דם והיא אחראית על השבירה האופטית העיקרית של קרני האור החודרות לתוך העין. גדילה של כלי דם באזור זה תגרום לפגיעה בשקיפות הקרנית ותוביל לפגיעה בחדות הראייה.
רקע

קרנית העין היא השכבה הקדמית ביותר של העין. היא אחראית על השבירה האופטית העיקרית של קרני האור החודרות לתוך העין. הקרנית היא רקמה שקופה לחלוטין, שלא מכילה כלי דם. היא בנויה מרקמת קולגן שקופה, והמבנה שלה מעוגל וסימטרי. במידה ונפגמת שקיפות הקרנית, עלולה להיפגע חדות הראייה. בנאווסקולריזציה של הקרנית גדלים כלי דם לתוך רקמת נמק העצם. הופעתם של כלי הדם יכולה להיות עמוקה או שטחית, ובעלת השלכות פתולוגיות.
נאווסקולריזציה של הקרנית בעלת השלכות פתולוגיות ועלולה לפגועה בראייה. מצב זה יכול להיגרם על ידי דלקת הקשורה לזיהום כימי, פציעה כלשהי באזור העין, מחלה אוטואימונית, תגובות רגישות יתר של מערכת החיסון, מחלה אטופית, תנאים לקויים לאחר הליך השתלת קרנית, דלקת הקרנית (קרטיטיס), דלקת הקרנית והלחמית (קרטוקוניונקטיביטיס), חבישת עדשות מגע מעל פרק הזמן הדרוש, מחלות קרנית, כוויות כימיות באזור העין, צלקת בקרנית ועוד גורמים נוספים.
גורמי סיכון

נאווסקולריזציה של הקרנית יכולה להיגרם בעקבות גורמים מולדים או נרכשים. להלן פירוט הגורמים השונים.
גורמים מולדים-
אנירידיה (באנגלית: Aniridia) מצב מולד של חוסר התפתחות הקרנית.
מחלות ניווניות עשיות גם כן להוביל להתפתחות של נאווסקולריזציה של הקרנית כגון פטריגיום או התנוונות שוליי הקרנית ההיקפית (באנגלית :terrien's marginal degeneration).
גורמים נרכשים-
דלקות, זיהומים, טראומה שעברה הקרנית; כל אלו יכולים גם כן יכולים להוביל להתפתחות נאווסקולריזציה של הקרנית.
נאווסקולריזציה של הקרנית שנגרמת בעקבות זיהומים לרוב קשורה למגע עם חיידקים שונים (כלמידיה, עגבת) או עם נגיפים (הרפס סימפלקס והרפס זוסטר) כמו כן ישנן פטריות העלולות להוביל לתופעה (קנדידה, asperigillus, fusarium),מגע עם תולעת בשם onchocerca volvulus יכול לגרום לתופעה גם כן.
אחד הגורמים העיקריים הקשורים לתופעה דחייה של שתל לאחר שמטופל עבר השתלת קרנית.
הרכבת עדשות מגע עלולה לגרום לתופעה גם כן. זה אף רלוונטי יותר עבור עדשות שמכילות ריכוז גבוהה של חומרים עם הידרוג'ל. חומרים אלו בעלי קיבולת גדולה של חמצן באופן יחסי, כתוצאה מכך נגרע חמצן שהיה אמור להיות מועבר לקרנית. מצב שכזה נקרא היפקוסיה (חוסר דם באיבר מסוים). עקב כך מתפתחים כלי דם ישירות לקרנית כדי לספק את החמצן החסר. מאמרים מעריכים שכ-27% מהאנשים המרכבים עדשות מגע באופן יומיומי עשויים לפתח נאווסקולריזציה של הקרנית, אבל ההנחה הרווחת היא שמספר זה ילך וירד בשל הפופולריות העולה של העדשות החד פעמיות בהן ריכוז ההידרוג'ל נמוך יותר.
התפתחות המחלה - פתוגנזה

צמיחת כלי הדם החדשים גורמת לעלייה בכמות הציטוקינים, הציטוקינים נקשרים לקולטנים ייחודיים על גבי התאים ומובילים לשינויים ביוכימיים באזור.
האנזים מטאלופרוטאז (באנגלית: metalloproteinase) "משבית" את פעילות הממברנה הבזילית והנוזל הבין תאי שתפקידן בין היתר להוות חוצץ בין רקמות הגוף השונות כמו כן, אנזימים פרוטאוליטים מאפשרים לכלי דם שצמחו לחדור את תאי האפיתל ולהיכנס למשתית השכבה של הקרנית.
כאשר נוצרת דלקת באזור העין, שכבת הקרנית, תאי אנדותל, ותאי מקרופאגים מסוימים מייצרים הורמוני גדילה היוצרים תעלות ייעודיות לכלי הדם הנוצרים.
טיפול

טיפולים תרופתיים עבור נאווסקולריזציה של הקרנית עדיין לא הוכחו כיעילים. ייתכן ויידרש הליך פולשני כדי למנוע החרפה של המצב.
מטופלים אשר מרכיבים עדשות מגע שעלולות לגרום להיפוקסיה נדרשים להפסיק את השימוש כצעד ראשון, ניתן להשתמש כתחליף בעדשות מגע שונות שלא מיוחסות להיפוקסיה.
בדרך כלל המטופל מקבל סטרואידים ותרופות אנטי דלקתיות כדי לטפל במחלה. עם זאת, מתן של סטרואידים עלול להגביר את הסיכון לזיהום, גלאוקומה, קטרקט, הרפס סימפלקס. התרופות אנטי דלקתיות עלולות להגביר את הסיכון של כיבי קרנית והמסת.
מאחר שהורמוני גדילה לוקחים חלק מרכזי בגדילתם של כלי הדם, טיפול פוטנציאלי עבור נאווסקולריזציה של הקרנית כולל עיכוב תפקודם של הורמוני הגדילה על ידי נוגדנים ספציפיים. מעכבי הורמוני הגדילה כוללים תרכובות נתרן ומרכיבים שעדיין לא הוכחו כיעילים (off-label) כמו רניביזומאב, והם משמשים כיום לטיפול במגוון מחלות רשתית.
שימוש ברניבזומאב הוכח ככזה שמוביל לצמצום משמעותי בטווח גדילת כלי הדם, וקיצור בקוטרם אך עם זאת, אין שינוי משמעותי באורכם של כלי הדם. מגבלות שונות מיוחסות לטיפול זה, ההליך דורש פעולות חוזרות ונשנות כדי לשמור על ההשפעות החיוביות לאורך זמן. הטיפול הראה כי הוא בטוח ויעיל לטווח קצר אך השפעות ארוכות טווח לא תועדו. טיפול על ידי נוגדנים נחשב כיום כטיפול ניסיוני.
כאשר המצב הוא על רקע אטופי או אוטואימוני (למשל, אטופיק קרטוקוניונקטיביטיס), לעיתים ניתן טיפול במשחת פרוטופיק (טקרולימוס).
אפשרויות כירורגיות
התערבות פולשנית בטיפול עבור נאווסקולריזציה של הקרנית מיושם רק כאשר הטיפול התרופתי לא שיפר את המצב. בהליך זה בדרך כלל מנסים לחסום את כלי הדם או לכרותם.
כריתת כלי הדם ברקמת הקרנית עלול לגרום לסיבוכים שונים. בדרך כלל ההליך מבוצע באמצעות קרן לייזר. נזקים שעלולים לגרום כתוצאה ממההליך כוללים דימום ודילול רקמת הקרנית .
חסימה של כלי הדם תלויה בפרמטרים רבים כמו עומק הכלי, גודלו, קצב זרימת הדם, לכן ההליך לא תמיד מצליח. החום שכרוך בהליך זה יכול אף לעורר תגובות דלקתיות שעלולות להגביר את נאווסקולריזציה של הקרנית.
טיפול יעיל הוא טיפול פוטודינמי (טיפול שמבוסס על שימוש באור וחום תת-בקרה) עם זאת, טיפול זה מוגבל מבחינה קלינית בשל עלויות גבוהות והרבה סיבוכים פוטנציאליים. במהלך הטיפול מחט אלקטרוליזה מוחדרת אל הלימבוס (רקמת הקרנית) וכך באופן מכוון מקרישים את הדם.
בשלבים מתקדמים של נאווסקולריזציה של הקרנית קיימת סכנה ממשית לראייה ולכן בדיקה שגרתית על בסיס שנתי מומלצת עבור חובשי עשות מגע.
מחקרים

דילול בכלי הדם בנאווסקולריזציה של הקרנית הושג בטיפול ניסיוני על חולדות על ידי הזנה מקומית של דוקסיציקלין ושל טריאמצינולון (חומרים אנטיביוטיים המשמשים לטיפול בזיהומים).
על פי מחקר שנעשה בשנת 1998 על ידי בית חולים מטעם אוניברסיטת הווארד במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית העוסק באופטלמולוגיה, נאווסקולריזציה של הקרנית הופכת נפוצה יותר ברחבי העולם עם שכיחות משוערכת של 1.4 מיליון מקרים בשנה, המחקר דגם רקמות קרנית מאנשים שעברו השתלת קרנית בעבר, נמצא כי יותר מב-20% מהרקמות שנבדקו הכילו כלי דם ברמה כזו או אחרת של נאווסקולריזציה של הקרנית.
ראו גם

קרנית
הטרוכרומיה
השתלת קרנית
לקריאה נוספת

2018, Loss of β Epithelial Sodium", American Journal of Pathology"- מאמר שסוקר את התנאים ביוכמיים בנאווסקולריזציה של הקרנית
"Plos ONE, 2012 ,"Human Tears Reveal Insights  into Corneal Nevascularization - מאמר שסוקר את הגורמים הקשורים לתופעה
Corneal nevascularization: An Anti-VEGF Therapy Revie", Survey of Ophthalmology, September-October 2012 "- מאמר שסוקר אודות התופעה
Immunologic Disease of the eye-General Pathology, Chapter 16 - ספר מאת Paul Riordan-Eva, James J. Augsburger (בשפה האנגלית)
הערות שוליים

1 2 3 4  Abdelfattah N. S., Amgad M., Zayed A. A., Salem H., Elkhanany A. E., Hussein H., El-Baky N. A, "Clinical correlates of common corneal neovascular diseases: a literature review"., nternational journal of ophthalmology
↑  Usui, T.; Sugisaki, K.; Iriyama, A.; Yokoo, S.; Yamagami, S.; Nagai, N.; Ishida, S.; Amano, S, Inhibition of Corneal Neovascularization by Blocking the Angiotensin II Type 1 Receptor, Investigative Ophthalmology & Visual Science
1 2  Nema, HV; Nema, Nitin, Textbook of Ophthalmology,, 5th Edition. New Delhi: Jaypee Brothers Medical Publishers
1 2  Fitzpatrick's Color Atlas and Synopsis of Clinical Dermatology, 8e, Klaus Wolff, Richard Allen Johnson, Arturo P. Saavedra, Ellen K. Roh, 2018
↑  Current Medical Diagnosis & Treatment 2018, Maxine A. Papadakis, Stephen J. McPhee, Michael W. Rabow, 2018
↑  Riazi-Esfahani, M; Peyman, GA; Aydin, E; Kazi, AA; Kivilcim, M; Sanders, Prevention of corneal neovascularization: evaluation of various commercially available compounds in an experimental rat mode
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
נתיב המים התוך-חופי

נתיב המים התוך-חופי (באנגלית: Intracoastal Waterway) הוא נתיב מים שאורכו כ-4,800 ק"מ ומשמש לצורכי פנאי ומסחר לאורך קו החוף האטלנטי וחוף המפרץ של ארצות הברית שעל מפרץ מקסיקו בארצות הברית. חלקים מנתיב המים מורכבים ממפרצים טבעיים, ערוצי נהרות המוצפים מי ים, לגונות וחלקים אחרים הם תעלות שנבנו בידי אדם.
נתיב המים התוך-חופי משתרע במקביל לחוף המזרחי של ארצות הברית, החל ממדינת מיין בצפון ועד למדינת פלורידה בדרום, ולאורך חופי מפרץ מקסיקו מפלורידה ועד לעיר בראונסוויל בטקסס. שיט בנתיב המים התוך-חופי פטור מאגרה אולם ספינות מסחריות חייבות ב"מס דלק" אשר מממן את אחזקת הנתיב ושיפורו. נתיב המים התוך-חופי מהווה חלק גדול ממסלול "הלולאה הגדולה" (The Great Loop): מסלול שיט מעגלי המאפשר לבעלי סירות להקיף את כל החלק המזרחי של ארצות הברית לאורך החוף המזרחי, הימות הגדולות, נהר המיסיסיפי ויובליו ולאורך חופי מפרץ מקסיקו, בין 8,000-12,000 ק"מ, בהתאם לנתיב שנבחר.
קטע מנתיב המים התוך-חופי האטלנטי, בצפון קרולינה
נתיב המים התוך-חופי במפרץ מקסיקו, סמוך לניו אורלינס
הקמת נתיב המים התוך-חופי התאפשרה בזכות החלטת הקונגרס של ארצות הברית בשנת 1919. תחזוקת הנתיב נעשית על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית (United States Army Corps of Engineers). על פי החוק הפדרלי על נתיב המים להיות בעומק מינימלי של 4 מטר ברוב אורכו, אולם עקב קשיים תקציביים אין ההוראה יוצאת לפועל. כתוצאה מאחזקה לקויה קיימים קטעים של הנתיב בהם הצטברות חול ומשקעים המגבילים את עומק המים ל-2.1 עד 2.7 מטר.
נתיב המים התוך-חופי מורכב משני קטעים נפרדים:
נתיב המים התוך-חופי במפרץ מקסיקו המשתרע בין העיר בראונסוויל בטקסס לעיר קאראבל בפלורידה.
נתיב המים התוך-חופי בחוף האטלנטי המשתרע בין קי וסט בפלורידה לבוסטון במסצ'וסטס.
על פי התוכנית המקורית להקמת נתיב המים, שני הקטעים היו צריכים להיות מחוברים בתעלת מים שתחצה את צפון חצי האי פלורידה, אולם שיקולים סביבתיים מנעו את השלמת התוכנית.
חלק ניכר מן השיט על נתיב המים התוך-חופי הוא מסחרי באופיו: דוברות שעליהן מכלי דלק ומוצרי דלק, מזון, חומרי בנייה ומוצרי תעשייה. בנתיב אף פעילות פנאי ערה. בתקופות הסתיו והאביב חלק מן התנועה היא של שייטים המדרימים לפלורידה לעת חורף ומצפינים עם בוא הקיץ. חלק מן השייטים המעדיפים לשוט באוקיינוס, נאלצים להשתמש בנתיב בעת סערות.
נסים קמחי

נסים קמחי (13 במרץ 1934 - 18 במאי 2007) היה איש רדיו ישראלי.
אודות

קמחי עלה לארץ מבולגריה והחל את דרכו בקול ישראל בשנת 1960 כאיש פעלולים (אפקטים קוליים) וכאחראי על עיטור מוזיקלי לתסכיתים ולמעשה היה חלוץ בתחום זה, שעד אז היה בחיתוליו. בימים בהם הליכה לתיאטרון נחשבה למותרות, נדרשו דמיון ויצירתיות, על מנת להחיות סיטואציות תיאטרליות, מעל גלי האתר. בהמשך הפך לבמאי רדיו וביים בין השאר, את התוכניות "רדיו דרמה" ו"המסך עולה".
בין שלל הפרויקטים הרדיופוניים בהם השתתף, כאיש פעלולים וכבמאי:
"רוח קדים" מאת שלמה הלל
"עלילות עקביה" מאת יהודה בורלא
"הבלש מן הסירה" על פי ג'ון מקדונלד
בטרם יצא לגמלאות, שימש כמנהל מדור הדרמה של קול ישראל.
נחושתית הקוצים

| נחושתית הקוצים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חיפושיות
תת־סדרה:: Polyphaga
משפחה:: זבליתיים
תת־משפחה:: נחושתיות (Cetoniinae)
סוג:: Protaetia
מין:: נחושתית הקוצים
שם מדעי
 Protaetia cuprea ‏Fabricius 1775
שמות נוספים
 נחושתנית הקוצים, Potosia cuprea

נחושתית הקוצים - דרך מקטב מעגלי ימני הצבעים הססגוניים נעלמים
נחושתית הקוצים (שם מדעי: Protaetia cuprea, שם נרדף: Potosia cuprea, שם עממי באנגלית: Copper Flower Chafer או פשוט Copper Chafer) היא מין של חרק הנמנה בסדרת החיפושיות ושייך למשפחת הזבליתיים. זוהי חיפושית גדולה (כ-2 ס"מ אורך) הבולטת בצבעה הירוק בעל ברק הנחושת. הנחושתית נחשבה ליפה והמרשימה שבזבליות ישראל.
מאפיינים > תפוצה ומינים קרובים

למין Protaetia cuprea תפוצה רבה הן באירופה והן באסיה כאשר כל אוכלוסייה מפגינה צבעים וכתמים שונים. בארץ ישראל (ובאזור הלבנט) מצוי תת-המין Protaetia cuprea ignicollis. בצפון הארץ מצוי המין נחושתית מגוונת (Protaetia judith) שלו מספר מופעי צבע, כולל כחול וירוק, כך שאפשר לבלבל אותו עם נחושתית הקוצים. המין הקרוב נחושתית סגולה (Protaetia mirifica) ככל הנראה לא מצוי בארץ, אך פרט ממנו קיים באוסף האב שמיץ. בארץ מין דומה השייך לאותה תת-משפחה (נחושתיות, Cetoniinae) ושמו Cetonia delagrangei אך זה נדיר ביותר וידועים ממנו פרטים בודדים בלבד.
מאפיינים > צבע

צבעה של נחושתית הקוצים הוא ירוק מתכתי עם ברק זהבי נחושתי חזק, בייחוד על צדו העליון של החזה הקדמי, וסגול נוצץ בצידה התחתון. בחלק מהפרטים צבע החזה אדום-נחושתי (נפוץ יותר בצפון הארץ). באזורנו ידועה אברציה שזכתה לשם camilla בה צבע החיפושית ירוק-כחול עד כחול אך זו נדירה מאוד ותועדה מישראל פעם אחת בלבד.
צבעה של הנחושתית הוא צבע פיזיקלי-מבני. בכסותית של הנחושתית יש מבנה באוליגנד - מבנה של שכבות דקות מסובבות בצורה ספירלית. מבנה זה מחזיר אך ורק אור מקוטב מעגלית נגד כיוון השעון ובאורכי גל מסוימים המקנים לה את צבעה הירוק והנחושתי. אם מתבוננים על הנחושתית דרך מקטב מעגלי בכיוון השעון, היא הופכת לחומה-שחורה מכיוון שהמקטב מסנן את האור המוחזר מהחיפושית.
התפקיד של מבנה הבאוליגנד הוא לספק לנחושתית עמידות בפני נפילות ומכות. מבנה מסובב עמיד יותר מכיוון שהוא בעל דרגות חופש תנועה רבות יותר וגם מכיוון שסדקים אינם מתפתחים בו בקלות.
מאפיינים > אורח חיים

אורכה של נחושתית הקוצים הוא 18–23 מ"מ, והיא נפוצה באביב על צמחים שונים, בעיקר על תפרחות של קוצים, (כגון גדילן מצוי) אך גם על חוטמית זיפנית וחרצית. הבוגרים ניזונים בעיקר מאבקה ומצוף. נחושתית הקוצים פעילה בשעות היום.
רוב הזמן כנפי התעופה מקופלות תחת כנפי החפייה הירוקות המספקות להן הגנה. בזמן התעופה עצמה רק כנפי התעופה פרושות וכנפי החפייה מונחות על הגב. מפרץ שולי כנפי החפייה המאפשר החזקת כנפי התעופה פרושות, למרות שכנפי החפייה סגורות. כנפי החפייה נפתחות בעיקר בזמני ההמראה והנחיתה, כאשר הנחושתית פורשת את כנפיה או מקפלת אותן.
מחזור חייהם בעלי גלגול מלא. הזחלים מתפתחים ברקב צמחי המצוי באדמה או בתוך עצים נשירים. המין מקים בארץ דור אחד בשנה כאשר שיא הפעילות הוא באביב בחודשים אפריל-מאי.
גלריה

נחושתית הקוצים בראשון לציון, ישראל 2019
נחושתית בישרש, ישראל 2018
נחושתית במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט
נחושתית הקוצים בשדה, ישראל 2009
נחושתית הקוצים, ישראל 2023
לקריאה נוספת

עזריה אלון (עורך), יהושע קוגלר (כותב), החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - חרקים: עמ' 176–177 ותמונה בעמ' 22.
הערות שוליים

1 2  חיפושית זו ידועה גם בשם נחושתנית הקוצים ושם זה מצוי בחלק מאנציקלופדיות הטבע, מגדירי השדה ואתרי האינטרנט. למרות זאת, השם התקני הוא נחושתית ושם התת-משפחה הוא "נחושתיות".
↑  פנחס אמיתי, מדריך החרקים בישראל, הוצאת כתר. עמ' 164–165.
נחושתית קוצנית על הצמח חוטמית זיפנית, ראשון לציון
נתיב הכף

רישום משנת 1565 של ארמדה פורטוגזית שהפליגה להודו בנתיב הכף ב-1507.
נתיב הכף (בפורטוגזית: Rota do Cabo) הוא הנתיב הימי בין ההמיספירה המערבית להמיספירה המזרחית, אשר בו מקיפים כלי שיט את כף התקווה הטובה, בקצה הדרומי של יבשת אפריקה.
חנוכתו של נתיב הכף נזקפת לזכותם של יורדי ים פורטוגזים, הודות לניסיון שצברו בהפלגה בלב האוקיינוס האטלנטי, תוך היעזרות בתורות הניווט והשיט שפותחו בפורטוגל. הראשון שהפליג בנתיב זה היה וסקו דה גמה, וכך גילה את הנתיב הימי להודו, כאשר עגן מול חופי קוז'יקוד ב-1498. היה זה חלום פורטוגזי נושן שהתגשם. המגעים בין מערב למזרח חדלו להיות תלויים במעבר שיירות בדרך המשי. כעת, ניצלה פורטוגל את ההזדמנות להפוך למעצמה ימית-מסחרית אטלנטית. היא אכן הפכה לכזו במאה ה-16, והסחר בים התיכון ספג מכה אנושה.
הדרך הימית להודו, מקור התבלינים, ולשאר חלקי העולם הלא-נודעים שבאוקיינוס ההודי, נשלטה בתחילה על ידי הפורטוגזים. בשנים 1498–1635, הפליגו מליסבון למזרח 917 ארמדות. ניסיונות מצד צרפתים, ביניהם גם זה של ז'אן פרמנטיאר, שהפליג לסומטרה ב-1529, לא היוו איום על המונופול הפורטוגזי. במאה ה-17 החלו ההולנדים והאנגלים גם הם להפליג למזרח בנתיב הכף, ולהקים שם תחנות סחר, ובכך תמה תקופת ההגמוניה של פורטוגל בשיט באוקיינוס ההודי.
במשך יותר מ-80 שנה יכלו הארמדות הפורטוגזיות, העמוסות בתבלינים ובמגוון סחורות, להקיף את הכף בלי שנשקפה להן כל סכנה מצד שודדי ים או ספינות סוחר של אומות אחרות; עם זאת, בעת שחזרו לאירופה, כאשר הפליגו לתוך המרחב הימי שסביב האיים האזורים (תחנת ביניים בסוף המסע), ספגו הספינות הפורטוגזיות (Naus) לעיתים תדירות התקפות של שודדי ים, שפעלו לא פעם מטעם הכתר הצרפתי או האנגלי.
בעבר נודעה לנתיב הכף חשיבות מסחרית ופוליטית רבה. בזכותו התפתחה מאוד הכלכלה של פורטוגל. זאת, כל עוד לא נאלצו קברניטי האימפריה הפורטוגזית למקד את תשומת לבם בזירות אחרות, בעיקר ברזיל. גם בכלכלה העולמית יוחסה לנתיב הכף חשיבות עליונה בעבר, עד פתיחת תעלת סואץ לשיט ב-1869. כאשר סגרה מצרים את תעלת סואץ לשיט בין השנים 1967–1975, שב נתיב הכף למוקד תשומת הלב העולמית, כמסלול חלופי חיוני לאספקת נפט למערב.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נוצרים בלבנון

פסל גבירתנו מלבנון בחריסא (אנ'), על יד העיר ג'וניה
הנוצרים בלבנון (בערבית: المسيحيون في لبنان) מהווים עדה דתית בעלת היסטוריה ארוכה, המתחילה כמעט עם הופעת הנצרות.
הקתולים המרונים והדרוזים ייסדו את לבנון המודרנית בתחילת המאה ה-18, באמצעות מערכת שלטונית וחברתית המכונה "הדואליזם המרוני – דרוזי" בהר לבנון מוטסריפאט. נכון לשנת 2018, הנוצרים מהווים כ- 33.7% מאוכלוסיית לבנון, מה שהופך את ריכוז הנוצרים בה לגבוה ביותר במזרח התיכון.
היסטוריה

הנצרות הממוסדת הגיעה לשטח של לבנון של ימינו כבר במאה הראשונה לספירה. לבנון הייתה כר פורה לפעילות נוצרית, כבר מימי המיסות של פאולוס באמצע המאה הראשונה. במאה הרביעית קונסטנטינוס הראשון הצהיר על דתו הנוצרית, כשהוא מעודד את הנצרות להפוך לדת המדינה.
בתחילת המאה החמישית כשמת הנזיר מארון בנו חסידיו מנזר לזכרו והם היוו את הגרעין שממנו צמחה הכנסייה המרונית, כנסייה אליה משתייכים רוב הנוצרים בלבנון. המרונים נאבקו במהלך ההיסטוריה הן בזרמים אחרים בנצרות והן באסלאם שהגיע במאה השמינית ללבנון. בתקופת מסעי הצלב קיבלה הנצרות בלבנון סיוע מהצלבנים, בעיקר מאלו שהגיעו מצרפת.
במאה ה-16 וה-17 התקיימו מאבקי כוח בין המתואלים (שיעים לבנונים) לבין הנוצרים המרונים, בצפון לבנון. בעקבות ניצחון המרונים בראשית המאה ה-18, נדדו מתואלים רבים דרומה.
לבנון המודרנית נוצרה כמדינה נפרדת מסוריה, עבור הנוצרים. בשנים שבין קבלת העצמאות ועד מלחמת האזרחים עזבו נוצרים רבים את לבנון. מדינות בהן קיימת קהילה גדולות של נוצרים יוצאי לבנון הן צרפת, קנדה, ברזיל וארצות הברית.
דמוגרפיה

לבנון היא המדינה בעלת שיעור הנוצרים הגבוה ביותר במזרח התיכון. מספר הנוצרים בלבנון שנוי במחלוקת. בלבנון לא נערך מרשם אוכלוסין רשמי מאז 1932, ולפי המפקד הנ"ל היוו הנוצרים 54% מהאוכלוסייה.
הנוצרים בלבנון מתחלקים לתת קבוצות רבות הכוללות את:
המרונים המהווים את הקבוצה הגדולה ביותר והפעילה הפוליטית ביותר מכל זרמי הנצרות במדינה. בסוף שנות ה-70 היו בלבנון כ-600,000 מרונים.
הכנסייה היוונית-אורתודוקסית מהווה את הכנסייה השנייה בגודלה. בסוף שנות ה-70 היו בלבנון מעל 200,000 יוונים אורתודוקסים.
היוונים הקתולים כללו בסוף שנות ה-70 כ-130,000 נפש.
הארמנים המשתייכים לכנסייה האפוסטולית הארמנית או לכנסייה הארמנית הקתולית. בסוף שנות ה-70 היו בלבנון כ-130,000 ארמנים
מיעוטים קטנים המשתייכים לזרמים אחרים בנצרות, כגון הכנסייה המלכיתית (כנסייה מזרחית קתולית הכפופה לאפיפיור), הכנסייה הלטינית, נצרות קופטית והאורתודוקסית-סורית.
בפרלמנט הלבנוני, הנוצרים מחזיקים 64 מושבים, אל מול 64 מושבים השמורים למוסלמים יחד עם הדרוזים. מתוכם הכנסייה המרונית מחזיקה ב-34 מושבים, היוונית-אורתודוקסית 14, והארמנים, היוונית הקתולית והפרוטסטנטית מחזיקות את 16 המושבים הנותרים.
כנסיות ומנזרים בלבנון

ראש הכנסייה המרונית הוא הפטריארך המאורני של אנטיוכיה, שנבחר על ידי הבישופים של הכנסייה המרונית, וכיום יושב בבכרכי, השוכנת צפונית לביירות, ברוב חודשי השנה, ובעיירה הצפונית דימאן בחודשי הקיץ. הפטריארך הנוכחי (מאז 1986) הוא הקרדינל מאר נסראללה בוטרוס ספיר. כאשר נבחר פטריארך חדש, עליו לבקש את ברכת האפיפיור, ובכך לבטא את כפיפותו לכנסייה הקתולית. פטריארכים יכולים לקבל מעמד של קרדינל, בדרגת קרדינל-בישוף. הם חולקים דוקטרינה זהה עם הקתולים, אך המרונים משמרים את הליטורגיה הייחודית שלהם וההיררכיה המיוחדת. באופן כללי, הכנסייה המרונית שייכת למסורת האנטיוכית והיא זרם סירו-אנטיוכי. ארמית-סורית מהווה את שפת התפילה, ולא לטינית. למרות זאת, הכנסייה המרונית נחשבת, יחד עם הכנסייה הסורית-מאלברית, לכנסיות המושפעות יותר מלטינית מבין הכנסיות המזרחיות.
הכנסייה הראשית של הזרם האורתודוקסי (הכנסייה האנטיוכית) היא הקתדרלה האורתודוקסית של גאורגיוס הקדוש. ישנם מנזרים בלבנון המופעלים על ידי הכנסיות המרוניות והאורתודכסית כאחת. מנזר גאורגיוס הקדוש בדיר אל-חרף, המנזר הבפטיסטי של יוחנן הקדוש בדאומה, הוקמו כבר במאה החמישית. מנזר בלמאנד בטריפולי הוא מנזר ותיק מאוד שמחזיק סמינר ואוניברסיטה הכפופה לו.
הנוצרים בפוליטיקה הלבנונית

הסכם טאיף הביא ליצירת מערכת חלוקת כוח מחודשת בין המוסלמים והנוצרים בפוליטיקה הלבנונית. כתוצאה מכך המצב הכלכלי בלבנון השתפר מאוד. לבנון שיקמה את תשתיותיה. המאבקים בין חזבאללה לישראל, שאיימו לדרדר את לבנון מבחינה פוליטית וכלכלית, ומתח גובר בין קואליציית 14 במרץ אל מול קואליציית 8 במרץ איימו על יציבותה. העדה הנוצרית נכון ל-2009 מחולקת בין מפלגתו של מישל עאון לבין מפלגתו של סמיר ג'עג'ע, ומנהיגים נוצריים אחרים ממחנה 14 במרץ. אף על פי שרבים חששו שהסכם טאיף ידרדר את ההשפעה של הנוצרים ויעביר סמכויות מהנשיא (שנקבע להיות מרוני ע"פ ההסכם) לטובת ראש הממשלה (סוני), הנשיא הלבנוני עווד מחזיק בהשפעה רבה, בהיותו מפקד הכוחות המזוינים ובעל סמכות לאשר הקמת ממשלה בחתימתו בלבד.
מנהיגים לבנונים רבים, וכן מנהיגים בעולם, בוחנים כיום את החזרת חלק מהסמכויות של נשיא הרפובליקה הלבנונית, שנלקחו ממנו בהסכם טאיף. הנוצרים מחזיקים בתפקיד מפקד הצבא, שמהווה את מפקדם של כל הכוחות המזוינים הכפופים לנשיא. תפקיד זה ניתן למרונים מאז הקמת צבא לבנון.
תפקיד נשיא הבנק המרכזי הלבנוני מוחזק בידי הנוצרים, בשל בעלותם על רוב מערכות הבנקים והבנקים הפרטיים הפועלים בלבנון, אשר מהווים את הבנקים הגדולים והחזקים ביותר במזרח התיכון.
השפעת הארגונים האסלאמיסטים הקיצוניים

עם התחזקות כוחם של הארגונים הג'יהאדיסטים במזרח התיכון, וכיבוש חלקים נרחבים מעיראק ומסוריה על ידי ארגון דאעש וכפיית האסלאם הרדיקלי באזורי שליטתו, חלה התעוררות וחשש בקרב המיעוט הנוצרי והדרוזי בלבנון בקשר לעתידם, עד כדי תחושת איום קיומי. חשש זה התגבר בעקבות אירועים שקרו בתוך לבנון כמו פלישת ג'הבת א-נוסרה ודאעש לעיירת הגבול הלבנונית ערסאל באוגוסט 2014, והמשך עימותים מזוינים שהתרחשו בתחילת אוקטובר 2014 בטריפולי עם קבוצות לבנוניות חמושות המזוהות עם הארגונים האסלאמיסטים. במהלך שנה זו היו אירועים כמו ריסוס כתובות גרפיטי על גדרות כנסיות ובתי ספר נוצרים, שכללו איומים באשר להתקרבות המדינה האסלאמית, ואיומים לשחיטת נוצרים. חשש הנוצרים התגבר בעקבות החלשות השלטון המרכזי וחוסר היכולת להגן עליהם, חלקים נרחבים מהציבור הנוצרי החלו להתחמש בעצמם ולחפש מקורות הגנה באופן עצמאי. לאורך שנת 2014 עלתה המתיחות בין הסונים לנוצרים והגברת האיומים כנגד הנוצרים וחשש למלחמת אזרחים. הציבור הנוצרי בלבנון בחר להתמודד עם האיומים והחשש ברמה התקשורתית-תעמולתית וגם ברמה הביטחונית-צבאית והתגייסות ל"פלוגת התנגדות" של נוצרים בפיקוד חזבאללה.
הערות שוליים

↑  Deeb, Marius (2013). Syria, Iran, and Hezbollah: The Unholy Alliance and Its War on Lebanon. Hoover Press. ISBN 9780817916664. the Maronites and the Druze, who founded Lebanon in the early eighteenth century.
↑  https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/le.html
↑  דני רובינשטיין, לבנון: הכללות מטעות, דבר, 8 בספטמבר 1978
נסים פילוסוף

נסים פילוסוף הוא ספורטאי ספורט נכים וקלע פאראלימפי לשעבר.
פילוסוף שירת כנהג טנק. ב-5 ביוני 1967 עלה על מוקש באזור אל-קובה שברצועת עזה וכף רגלו נקטעה. במשך 14 שעות זחל בשעות הלילה למרחק שלושה קילומטר והגיע לקיבוץ נחל עוז, שם התריע על האירוע וביקש שליחת חילוץ לחבר צוות שנשאר במקום. על גילוי אומץ הלב הוא עוטר בעיטור המופת.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) זכה במדליית כסף בתחרות קליעה במצב ירי מעורב ודורג במקום העשירי בתחרות הטלת כידון.
במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכה במדליית ארד בתחרות קליעה עם 525 נקודות במצב ירי מעורב.
במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) דורג במקום הרביעי בתחרות קליעה בירי רובה בעמידה.