stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גן הנוף הקיבוצי
חלקי הגן ותפקודו

הגן הקיבוצי מכונה בפי האדריכל שמואל ביקלס כ"גן ליום שלם" בו האדם חי, עובד ונח. תפקידו לתמוך בתפקוד חיי היום יום של החברים. מלבד חשיבותו התפקודית, תמיכה זו קושרת עמה גם חשיבות חווייתית במילוי המסגרת הוויזואלית וכרקע נופי חיוני לתחושות האדם החי בו. נוי הקיבוץ המתוכנן יוצר יחידת נוף הומוגנית, המדגישה את הערך האדריכלי הייחודי שביישוב בכלל ובכל מבנה בו בפרט.
כבר מראשית התכנון הקיבוצי בלטה בתוכניות האדריכלים ההפרדה בין אזור המגורים לאזור המשק, אשר מהווה את עקרון הבסיס הראשוני לתכנונו של קיבוץ וממנו התפתחו הווריאציות השונות במרוצת השנים. גם בתוך חלוקה זו הוגדרו תתי-אזורים על פי תפקודם, כגון אזור בתי הילדים והחינוך, אזור ספורט ונופש ואזור ציבור מנהל ושירותים. בשנות ה-20 התפתח עקרון מפתח שני, הקובע את מקומו של אזור "ציבור מנהל ושירותים" ובראשו- חדר האוכל, במרכזו של הקיבוץ. במשך שנים רבות, היה חדר האוכל ליבו החברתי הפועם של הקיבוץ. סביב חדר האוכל, הוגדרה טבעת ציבורית בה מוקמו שאר מבני הציבור כמו המזכירות ובתי הילדים, בשנים מאוחרות יותר התווספו למיקום אסטרטגי זה גם המכבסה, חדר ההנצחה והמועדון לחבר. יחד, היה מתחם זה לבו של המעגל החברתי וסביבו הוקמו שאר המתחמים של הקיבוץ. עקרונות אלו פיתחו מודל טבעתי-מעגלי למבנה הקיבוץ ותפקודו, מודל זה הביא לשינוי בגישה האדריכלית בשנות ה-40 כאשר דגם החצרות הגאומטרי ששלט עד אז, התחלף בהדרגה לצורניות מעגלית.
חלקי הגן ותפקודו > תתי אזורים בגן הקיבוצי > האזור המרכזי

אזור "ציבור מנהל ושירותים" הוא המרכז והצומת החברתית של הקיבוץ - ביטויו המקסימלי של עקרון החיים השיתופיים. מתחם לב הקיבוץ מורכב מאחוז בינוי נמוך של מבני ציבור העטופים במרחבים גדולים של שטחים פתוחים, שהם למעשה, הגן המרכזי של הקיבוץ. שילובה של מדשאה רחבת היקף (המכונה "הדשא הגדול") לצדו של חדר האוכל, היו בעבר למקום ההתרחשות המרכזי בחיי החברה. מלבד הארוחות, חדר האוכל שימש לכל התאספות ופעילות חברתית, כך שהדשא הגדול שמחוצה לו- המשיך תפקוד זה תחת כיפת השמיים. מכלול זה היה המצע לכלל האירועים, החגים האספות והמפגשים הבלתי פורמליים. נתמך במערך שבילים משוכלל, מהווה הגן המרכזי עורק תנועה ראשי בחיי היום יום של החברים ועל כן, הוא מקיים מפגשים אקראיים תכופים בין העוברים ושבים. בשל חשיבותו הגבוהה לתמיכה במערך הקהילתי במקום, היה הגן המרכזי הראשון שפותח מבחינה גננית וגם האזור המושקע והמטופח ביותר.
חלקי הגן ותפקודו > תתי אזורים בגן הקיבוצי > אזור המגורים

במקור, חדר המגורים שימש את החברים ללינה בלבד. שאר שירותי היום-יום היו משותפים ולכן לחברים היו חדרים קטנים וצנועים שהכילו את מיטתם לעת לילה- בתום יום העבודה. עם השנים, החלה להתגבר חשיבותם של החדרים הפרטיים ובהדרגה הם התרחבו. סביב כל חדר, הוקצתה חלקת גן אישית צרה- גינה פרטית, שהפרידה בין מרחבי הדשא הציבוריים, לחדר הפרטי. שילוב ניגודי זה יצר נוף נינוח, סביבה של מרגוע לנפש החברים. בנייני המגורים היו בני קומה 1 עד 3, אולם חברי הקיבוץ שאפו, לרוב, לחיות במבנים "כפריים" ומרווחים בני קומה אחת. בתכנון הקיבוצים המוקדמים, הוקמו מבני המגורים בשורות בהתאם לגישה הגאומטרית. עם כניסתה של שפת התכנון המעוגלת, פותחו מקבצי מגורים בצורות שונות, כאשר בין מקבצי המגורים, נוצרו מדשאות חצי-פרטיות ששימשו את תושבי המקבץ. את הקשר בין אזור המגורים למרכז הקיבוץ מבטאות שלוחות של דשא הנמתחות מהגן המרכזי עד לשפת החצר הפרטית ו"תופרות" אותם יחד למכלול אחד. רשת מסועפת של שבילים מלווה את השלוחות הללו ומנתבת את תנועת החברים בין אזורי הקיבוץ למקום מגוריהם. בתוך אזור המגורים ישנה בדרך כלל חלוקה לשכונות שמשפיעה גם על המערכת החברתית. כאשר השכונות בנויות ברצף זו לצד זו, מודגשת ההפרדה בין אזור המגורים לשאר חלקי הקיבוץ, כאשר השכונות פזורות באזורים שונים, יתקיימו ביניהן פונקציות שונות שיעודדו עירוב שימושים וייצרו צביון ייחודי לכל שכונה.
חלקי הגן ותפקודו > תתי אזורים בגן הקיבוצי > אזור החינוך

בתקופת הלינה המשותפת: החינוך המשותף היה בעבר חלק ממסגרת החיים הקיבוצית כך שהאחריות על חינוך הילדים הייתה של הקיבוץ כולו. מתקני בתי הילדים מוקמו בסמוך למרכז הקיבוץ, בדרך כלל מוקפים במגורי הבוגרים מטעמי ביטחון. אזור זה כולל את מגרשי המשחקים, בריכות הרחצה, מגורי הילדים וכן את כל צורכיהם: שירותים, מקלחות, חדר אוכל וחדרי משחק. אזור זה חולק על פי גילאי הילדים וסודר כך שבתי הגיל הרך היו הקרובים ביותר למרכז הקיבוץ. בדומה למגורי המבוגרים, היה אזור הילדים מורכב מפזורה של מקבצי מבנים העטופים בגן ירוק ובכך הוא מתוחזק כחלק בלתי נפרד של הגן הכולל. לחצר בתי הילדים היה תפקיד חינוכי, היא עודדה אותם לחוות ולהרגיש מיד ראשונה את החומרים והצמחייה, תוך משחק בבוץ ובמים, התרוצצות בין העצים ועבודה בגן. פעילויות אלו תומכות בגישה החינוכית שרווחה בקיבוצים וברבים מהם אף הוקמה "חצר הגרוטאות" שמטרתה לתרום ולקדם את התפתחות הילד. בקיבוצים בהם כיתות הלימוד לא היו חלק מבית הילדים עצמו, הוקמו כיתות נפרדות בצמוד לאזור בתי הילדים, לרוב עבור התלמידים הבוגרים. בחלק מהקיבוצים, הוקם המוסד החינוכי בתוך תחומי הקיבוץ ולעיתים שימש מוסד חינוכי אחד מספר קיבוצים סמוכים והוא הוקם בפאתי אחד מהם. בתי הספר פעלו לחינוך והכשרה של הילדים לחיים בחברה שיתופית. חצר המוסד החינוכי מאופיינת בדרך כלל בפשטות ואיפוק ומכילה מדשאות גדולות, עצי צל ושיחים לתיחום. ברוב המוסדות החינוכיים הוקמו גם מגרשי ספורט, גן בוטני, חצר משק לימודית ופינת חי.
חלקי הגן ותפקודו > תתי אזורים בגן הקיבוצי > אזור ספורט ונופש

מכיל את בריכת הקיבוץ ומגרשי הספורט. בריכות שכשוך הוקמו בקיבוצים כבר משנות ה-20, טרם הקמתן של בריכות עירוניות ברחבי הארץ. עם חיבורם של הקיבוצים ל"מקורות" הוקמה במרבית הקיבוצים בריכה גדולה מוסדרת וסביבה מדשאות ועצי צל. לעיתים הבריכה ממוקמת סמוך לאזור הספורט שנמצא בשולי היישוב על מנת למנוע הפרעות רעש, במקרים אחרים הוקמו הבריכות במקומות מרכזיים יותר בתוך הקיבוץ.
חלקי הגן ותפקודו > תתי אזורים בגן הקיבוצי > אזור המשק

אזור זה נותר עירום מנוי ביחס לשאר אזורי הקיבוץ המוקפדים. התכנון הנופי של אדריכלי הגנים התמקד כמעט כולו באזורי הקיבוץ האחרים כך שבאזור המשק נותרו שטחים חשופים רבים וכתוצאה מכך, לעיתים גם מוזנחים. פרט לעצים בודדים שניטעו לצורכי צל, נשאר אזור המשק יתום מטיפולם של אנשי הנוי המסורים של הקיבוצים.
חלקי הגן ותפקודו > גנים נוספים בקיבוץ > בתי העלמין ואתרי ההנצחה

על אף שלא תמיד תוכננו על ידי מתכנני גנים, לגני הקיבוץ התפתח דפוס מסוים שמייחד אותם מבתי עלמין אחרים בארץ. בתי העלמין הוקמו בדרך כלל מחוץ לתחום הקיבוץ, אך במרחק הליכה רגלית קצרה ממנו, במקומות שקטים, מהם נשקף נוף פסטורלי. בהתאם לאידאולוגיה, עיצוב המצבות הוא לרוב אחיד וסביבן ניטע גן שמאופיין בחורשות וצמחיית כיסוי, שילובם עם הנוף הסובב יצר אווירה ייחודית ונינוחה, המשלימה עם המוות כחלק ממעגל החיים ומחזקת את הקשר בין חברי הקיבוץ למקום. בתי העלמין מייצגים את סיפורו של כל קיבוץ וקיבוץ וחשיבות יתרה ישנה לבית העלמין של הקבוצות הראשונות, דגניה א וכנרת, שם סיפורו של הקיבוץ מהווה למעשה ספר היסטוריה של החברה החלוצית בארץ.
למפעלי הנצחה יש חשיבות יתרה בקיבוצים, ברבים מהם הוקמו אנדרטאות להנצחת חללי צה"ל ו/או הנצחת השואה, בתוך בית העלמין או בתוך היישוב עצמו. לאחר מלחמת יום הכיפורים, בה התנועה הקיבוצית ספגה אבדות קשות, נכנס מפעל ההנצחה אל ליבו של הקיבוץ והוקמו חדרי ההנצחה. בקיבוצים רבים, לקחו הורים שכולים יוזמות פרטיות להנצחת יקיריהם שהלכו לעולמם באמצעות גני זיכרון קטנים ומטופחים שניטעו בידיהם.
חלקי הגן ותפקודו > גנים נוספים בקיבוץ > בתי ההבראה

במספר קיבוצים הוקמו בתי הבראה כענף משקי, כגון מעלה החמישה, חניתה וגבעת ברנר. סביב גני ההבראה ניטעו גנים שמטרתם ליצור תמונה נינוחה ונעימה לרווחתם של המבקרים. הגנים בבית ההבראה תוכננו על ידי אדריכלי נוף וטופחו על ידי חברי קיבוץ שזו הייתה משימתם, לרוב אלו לקחו גם חלק פעיל בגני הנוי שבתוך הקיבוץ עצמו. בין הגן בבית ההבראה לגן בקיבוץ נוצר קשר הדוק, שיתוף פעולה בתכנון ואחזקת הגנים והשראה ששאבו זה מזה.
הגן הקיבוצי אל מול האידאולוגיה

האידאולוגיה הקיבוצית נסמכת על שילובם של שני יסודות מפתח: ציונות וסוציאליזם, כלומר הקיבוץ שאף לבסס חברה על קשר אל האדמה באמצעות החקלאות, תוך חיים בחברה שיתופית באופן מלא. התפיסה הזו הולידה צורת חיים המהווה יישוב כלאיים, השואפת לאווירה כפרית-פיזורית מחד ולריכוזיות פונקציונלית עירונית מאידך.
אופייה המהפכני של צורת חיים זו, התבטא גם בגינון והוליד גן ייחודי, המנוגד להיסטוריה: גן הנוי, שמזוהה בדרך כלל עם שליטה ועושר, מוקם בקיבוץ טרם כל רווחה כלכלית. קיומם של גנים מטופחים שהם נחלת הכלל, מהווה רעיון סוציאליסטי מובהק, העומד בניגוד לגניהם של בעלי הממון המזוהים עם עולם הקפיטליזם והרכושנות. בטרם הפכו הגינות הפרטיות בקיבוצים למגודרות ונפרדות, היה הגן הקיבוצי יחידה אורגנית אחת, כולו נכס ציבורי, שהוא הבסיס להתפתחותו של הפרט והחברה כולה. הרצון להתרחק מחיי מותרות רכושניים בחברה הקיבוצית מתבטא בשאיפה לאורח חיים פשוט וצנוע שעליו להתבטא גם בעקרונות הגן. הגן הקיבוצי צריך לממש את ייעודו תוך הימנעות מקישוטיות יתר וראוותנות. קווי התכנון והרכבי הנטיעות צריכים להתאים ולייצג את אורח החיים במקום ועל כן לשאוף לפשטות עיצובית, צניעות ויזואלית ופונקציונליות.
הגן הקיבוצי מהווה ביטוי מובהק לחיי הקיבוץ כחברה שיתופית. היות שהגן הוא בבעלות הכלל, חברי הקיבוץ לוקחים חלק פעיל בהחלטות התכנון, האחזקה והתקציב- נושאים שעלו לדיון באספות החברים. מבנה הגן מהווה מצע עיקרי לחיי החברה השיתופיים בקיבוץ ושיאו בגן המרכזי שסמוך לחדר האוכל, מוקד הפעילות החברתית. כביטוי לחברה שיתופית מאוחדת, תופר הגן את כלל המעגל החברתי ליחידה כוללת אחת (פרט לאזור המשק שהוזכר קודם). אף על פי שלגן בקיבוץ יש חלקים שונים ומאפיינים שונים, הרציפות הנופית והאחידות היו עקרונות מנחים בתכנונם והם יוצרים גן אחד שלם ומגוון בו משחקת תפקיד גם הגינה הפרטית של החברים.
גם ערכי הציונית מתבטאים באופן מובהק בגן הקיבוצי. הציונות זוהתה אז עם פעולות המבטאות את אהבת הארץ, עבודת כפיים יצרנית לפיתוח הארץ וטיפוחה. קשר הדוק, פיזי ועמוק בין האדם לאדמת המולדת מתקשרים לרצון העז של המתיישבים להפוך את הבית הרוחני לביתם הטבעי, מקום אליו ישתייכו באופן רגשי ויוכלו להכות בו שורש. עצם נטיעתם של עצים וטיפוחו של גן, כמוהו כהצהרה על מקום של קבע, בבעלות רשמית ותחושתית. פעולות אלו נעשו כאקט הפגנתי כלפי הסביבה, אך גם כמענה לתחושת הזמניות ממנה חששו המתיישבים בליבם.
הקיבוצים הנטועים והמטופחים היו כ"נקודות" ירוקות שהוקמו בדרך כלל בסביבה השוממה. מתכנני הגנים רצו לייצר נוף אחיד המשתלב עם סביבתו, על מנת לחזק את תחושת ההתחברות למולדת. לכן, החלו הקיבוצים לשלוח זרועות ירוקות מתוך הנוף הקיבוצי העשיר והמגוון אל השממה שמסביב. פעולות אלה התבטאו בעיקר בייעור שטחים נרחבים ונטיעת שדרות לאורך הצירים בסביבת היישוב. כך נוצר יש מאין נוף חדש, התיישבותי, שמטרתו ליצור תמונה שלמה ואחידה בנוף.
אלמנטים גנניים

ממכלול האלמנטים הגנניים המרכיבים את גני הקיבוץ בולטים במיוחד שני מרכיבים להם מסה קריטית בנוף הקיבוץ, העצים הנטועים במופעים שונים והמדשאות רחבות ההיקף.
אלמנטים גנניים > העצים

עצי הגן הקיבוצי ניטעו בראש ובראשונה על מנת לספק את הכמיהה של חברי הקבוצה לצל ולירוק, אך עד מהרה הפכו העצים להכרח חיוני ובסיסי בחיי החברים בקיבוץ ומלאכת הנטיעות הפכה לעיסוק חשוב. בשלבים מאוחרים יותר, הוקדמה מלאכת הנטיעות למעבר הקבוצה ליישוב של קבע. מסות של עצים, במאות או באלפים, נטעו בהקדם האפשרי על מנת שיחלו לגדול ולהתפתח ויוכלו לספק את ייעודם במהרה. לכן, נבחרו עצי צל בעלי צמיחה מהירה כגון: פיקוס, קזוארינה, אקליפטוס ואזדרכת. בחירתם הרווחת של הקיבוצים בעצים מאוקלמים אלה ולא מקומיים, נבעה מכך שצמחיית א"י בסביבת הקיבוץ השוממה הייתה מועטה ופגועה ולכן נתפסה כמאכזבת בעיני חברי הקבוצה אשר כמהו לצמחייה רעננה וירוקה כמו בארצות מוצאם. לעיתים נעשה גם שימוש בעצי פרי בגן, אבל הוא עורר ויכוח בין המתכננים שראו בכך פגיעה אסתטית בעיצוב הגן, לבין חברי המשק שראו חשיבות להגברת תועלתו של העץ הנטוע.
שתילתם של העצים התבצעה בשדרות, חורשות ובודדים:
-חורשות העצים: לעיתים קרובות עצי אורן, סיפקו שטחים ומרחבים מוצלים לפעילות הקיבוץ. לשטחים אלה הייתה חשיבות רבה בימות הקיץ, טרם התקנת מזגנים במבני הקיבוץ.
-השדרה הפורמלית: הייתה לסימן היכר בנוף הקיבוצי, מקורה בסגנון הארכיטקטוני ששלט בתכנוני הקיבוצים המוקדמים והיא מסייעת לתחושת השייכות ולהתמצאות המרחבית. השדרה מוכרת למתיישבים מארצות מוצאם, יש בה ערך נופי אסתטי והיא מצלה על ההולכים בדרך.
-עצים בודדים: עצים בודדים או בקבוצה קטנה תפקדו בעיקר לצורכי הצללה במדשאות רחבות ידיים. בקיבוצים רבים, עצים ותיקים הגיעו למופע מעניין וחלקם אפילו מהווים מוקד למבקרים מבחוץ.
אלמנטים גנניים > הדשא

המרכיב הדומיננטי של הדשא בנוף הקיבוץ התווסף רק לקראת סוף שנות ה-30, עד אז התמקדו הקיבוצים בשתילת עצים ושיחים. מרחבי המדשאות אט אט התפשטו בנוף הקיבוץ והקלו על חיי היום יום. הדשא תורם לשיפור המיקרו אקלים, שומר על רטיבות ועוזר למניעת סחף, אבק, בוץ ולכלוך. אולם תרומתם העיקרית של המדשאות היא ביצירת תחושת המרחב ששימש למרגוע ובילוי בשעות הפנאי של החברים. עם השנים נעשה שינוי בעיצוב הגן על מנת לייעל את אחזקתו, נוצרו מרחבים אחידים של דשא, אשר אמנם הקלו על עבודת הכיסוח, אך ביטלו חללים אינטימיים והפחיתו את הגיוון והעושר בגן.
מערכת התנועה

הדרך המיועדת לכלי הרכב מקשרת את המשק עם הכביש הבין-עירוני, לרוב מלווה בשדרת עצים, היא מובילה אל רחבת חנייה בקרבת חדר האוכל. התנועה בתוך הקיבוץ התנהלה בראשית ברגל בלבד ובשבילים צרים, אך עם גדילת הקיבוצים החלו לעשות שימוש גם באופניים וקלנועיות ועבורם עברו השבילים הרחבה. בניגוד לתכנון אוניברסלי בו הדרכים יוצרות את שלד התוכנית, בתוכנית הקיבוץ השביל הוא אוטונומי אף על פי שהוא מלווה במערך הנוי הירוק שמשלים אותו ובעיקר מצל עליו. את מתכנני השבילים ליווה החשש שהשבילים יהוו פגיעה באחידות הנוף, על כן נזהרו מפיצול הנוף על ידי השביל ודאגו להטמעתו. תפקיד מערכת השבילים לקשר באופן יעיל ביותר מהמגורים לפונקציות השונות אך מבלי לפגוע במראה הטבעי של הגן, על כן, נעים השבילים בין מאפיינים גאומטריים ישרים המקצרים דרכים, לבין צורות מעגולות הטבעיות יותר בנוף.
סגנון הגן הקיבוצי וייחודו

מאפייני הגנים נחלקים באופן היסטורי לשני סוגים: הראשון הוא גן התועלת, תפקידו לספק מזון ותרופות לבעליו שפוקד אותו לפרקי זמן מסוימים על מנת לטפחו. סוג הגן השני הוא גן התענוגות, גן הנוי שמיועד לשקט ומרגוע נפשי עבור המבקרים בו, גם הם יפקדו אותו לפרקי זמן מסוימים. גני הקיבוצים אינם נמנים עם אף אחד מסוגים אלו ועל כן הם מהווים סוג חדש וייחודי של גן. בגני הקיבוץ גרים וחיים, לא מבקרים לפרק זמן מסוים. הגן מהווה תשתית הכרחית לתושבי הקיבוץ, הוא עונה על הצרכים התפקודיים ותומך בחיי היום יום שלהם. הגן הקיבוצי סותר את התפיסה הרווחת כי פיתוח של גני נוי משויך לחברה בעלת משאבים כלכליים מבוססים. אלו היו דווקא ימים של מצוקה כלכלית ותנאים קשים, שהביאו את המתיישבים להקיף עצמם בעצים ובירק מטופח מתוך הרצון להשתרש בארץ ולהשתייך אליה. מאפיינים אלו הולידו סט של כללים ועקרונות שהתפתחו יחד עם התפתחותה של התנועה הקיבוצית. על כן, ניתן לטעון היום כי הגן הקיבוצי מהווה אולי זרם נפרד בעולם אדריכלות הנוף- גן נוף תפקודי. יתרה מכך, היות שהקיבוץ הוא תופעה ישראלית ייחודית, יש הטוענים בזהירות כי גניהם של הקיבוצים יכולים להיתפס כסגנון המהווה "גן ישראלי" בעולם אדריכלות הנוף המקצועי.
גני הקיבוץ בהווה

מאז הקמתה, הייתה התנועה הקיבוצית בתנועה מתמדת ועברה שינויים רבים. הקיבוצים הוקמו כחברה הומוגנית בעיקרה, שביססו את כל תחומי החיים על אידאולוגיה שיתופית. בשנות ה-70 החברה עברה שינויים חברתיים וכלכלים שהעלו את איכות החיים, כתוצאה מכך נחלשה השפעתה של האידאולוגיה ואורח החיים הקיבוצי המיוחד עבר שינוי. במרבית הקיבוצים כיום, חדר האוכל שהיה הצומת החברתית של הקיבוץ איבד מערכו, ביישובים רבים נסגר, הושכר או משמש לארוחה אחת ביום. גם חינוך הילדים עבר מבתי הילדים למגורי ההורים, כך התחזק מאוד התא המשפחתי ונחלש הגרעין הקבוצתי. אף על פי שמראה הנוף הקיבוצי המיוחד נשמר היום ומאפיין גם קיבוצים צעירים, עקרון המרכזיות הולך ואובד ואתו חשיבותו של הגן המרכזי- לשעבר ליבו הפועם של המעגל החברתי.
ראו גם

קיבוץ
לקריאה נוספת

רות אניס ובן ערב יוסף, גנים ונוף בקיבוץ הוצאת משרד הביטחון, 1994
התערוכה הבינ"ל ה-12 לאדריכלות, עריכה ראשית: גליה בר אור הקיבוץ: אדריכלות בלא תקדים תל אביב: טופ פריט, 2010.
גדעון סגל ודני קידר, קיבוץ ושותפות בתכנון פיזי, הטכניון מכון טכנולוגי לישראל, 1983.
חדר האוכל והדשא סביבו- קיבוץ אילות
בית מגורים עם גינה פרטית בקיבוץ סעד
יד הזיכרון לחללי השואה בבית העלמין של קיבוץ דגניה א
חג שבועות על הדשא הגדול בגן שמואל 1959
השביל עם שדרת וושינגטוניות בדרך לחדר האוכל, קיבוץ תל יוסף
שדרת פיקוסים ברמת הכובש
שבילים ומדשאות בגן המרכזי של כפר מסריק
סרט פורנוגרפי

.
סט סרט פורנוגרפיים דצמבר 2007. בתמונה נמצאים מייקי באדרס וקאלי צ'ייס.
סרט פורנוגרפי הוא סרט קולנוע פרובוקטיבי המציג תיאורים של פעילויות מיניות, ומתמקד בעלילתו ברומנטיקה עם דגש על המיניות. צפייה בסרט, לעיתים רבות, משפיעה על הצופים בו, וגורמת לתגובות פיזיות בגופם, כגון זקפה ושפיכה מהפין או רטיבות ושפיכה נשית מהפות ובסופו של דבר אף אורגזמה.
כינויי סלנג מוכרים לסרטים פורנוגרפיים הם "סרטים למבוגרים בלבד", "סרטים אירוטיים" ו"סרטים כחולים".
היסטוריה של סרטי הפורנוגרפיה

סרטי פורנו הופיעו לראשונה זמן קצר לאחר המצאתו של הקולנוע, בסוף המאה ה-19. בין הסרטים הראשונים היה הסרט שנקרא "Am Sklavenmarkt" משנת 1907 שהופק באוסטרו הונגריה.
לאורך ההיסטוריה הקולנועית, מצלמת הקולנוע שימשה מאז ומתמיד לצילום סרטים פורנוגרפיים, אולם לאורך שנים רבות סרטים אלו לא היו זמינים לקהל הרחב, והיו מופצים בצורה מחתרתית ופרטית, או מוקרנים רק במועדונים פרטיים. רק במהלך שנות ה-70, החלו הסרטים הפורנוגרפיים לזכות בלגיטימיות (אם כי מסויגת ומוגבלת).
בתחילת שנות ה-70 הופצו בארצות הברית כמה סרטים פורנוגרפיים שהתהדרו בעלילה ולכאורה גם ברבדים נוספים, כמו "גרון עמוק" (1972), "מאחורי הדלת הירוקה" (1972) ו"השטן בגברת ג'ונס" (1973). סרטים אלה הוקרנו בבתי-קולנוע רגילים, אך בעיקר בבתי קולנוע מיוחדים לסרטי פורנו שנקראו "XXX Theater". בהמשך, התפרסמו פרשיות וסיפורים רבים מאחורי תעשייה זו. לינדה לאבלייס, השחקנית הראשית ב"גרון עמוק", טענה כי במשך כל שנותיה בתעשייה נוצלה ושועבדה בידי בעלה לעשות דברים נגד רצונה. בשנת 1986 העידה בפני ועדת הפורנוגרפיה של התובע הכללי וטענה כי כאשר צופים בסרט "גרון עמוק", בעצם צופים בה נאנסת, וציינה שזהו פשע שהסרט עדיין מוצג.
בשנות ה-80, עם עליית הווידאו הביתי, החלו לשווק את סרטי הפורנוגרפיה בקלטות, שהפכו לצורה הנפוצה ביותר להפצת סרטים כאלה. במהלך שנות התשעים, ה-DVD, הטלוויזיה הדיגיטלית הרב-ערוצית ורשת האינטרנט החליפו את קלטות הווידאו. תעשיית הפורנוגרפיה הייתה מהראשונות שהחלו לצלם בהפרדה גבוהה ולהפיץ את הסרטים בפורמט HD-DVD, אף על פי שאיכות השידור הגבוהה בשיטה זו חושפת פגמי עור בתצלומי התקריב הרבים שבסרטים הפורנוגרפיים. חברת סוני סירבה בתחילה לאפשר הפצה של סרטי פורנוגרפיה באמצעות פורמט בלו-ריי שפיתחה, אך חזרה בה מסירובה כעבור זמן קצר.
תעשיית הסרטים הפורנוגרפיים הפכה לעסק משגשג, רווחי ומשתלם מאוד מבחינה כלכלית: על פי מאמר רויטרס משנת 2004, זהו "ענף המגלגל מיליארדי דולרים המפיץ כ-11,000 כותרים חדשים ב-DVD בכל שנה".
עלייתה של האינטרנט בסוף שנות ה-90 הביאה לשימוש באינטרנט ככלי עיקרי להפצתם של סרטים פורנוגרפיים. בשנת 2018 בדירוג שמות התחום היקרים בעולם, דורג שם התחום sex.com במקום ה-8, ושם התחום porn.com במקום ה-11.
בארצות הברית מופקים אלפי כותרים מדי שנה, כשרוב (כ-90%) סרטי הפורנוגרפיה המקצועיים באים מסביבת עמק סן פרננדו שבקליפורניה, שזכה לכינוי "עמק הפורנו". רוב סרטי הפורנוגרפיה האחרים מופקים באירופה, ובמיוחד בהונגריה.[דרוש מקור] תעשייה פורנוגרפית ענפה יש גם בצ'כיה, בגרמניה וברומניה. ביפן סרטי פורנוגרפיה אינם מקובלים, אך יש מספר רב של סרטים פורנוגרפיים מונפשים.
בדומה לתעשיות הקולנוע, הטלוויזיה והמוזיקה, גם לתעשיית סרטי הפורנוגרפיה יש טקסים שנתיים לבחירת הסרטים, השחקנים, הבמאים והמפיקים המצטיינים. הטקסים נערכים בארצות הברית ובאירופה, והפסלונים המחולקים לזוכים בהם מתאפיינים לעיתים בעיצובים בעלי רמיזות מיניות.
סוגי סרטים כחולים > סרטים פורנוגרפיים קשים

באופן כללי, סרט פורנו קשה (באנגלית: hardcore porn) מתייחס לסרט פורנוגרפי אשר מציג בצורה מפורשת חדירה ומעשי פטיש קיצוניים, וכמו כן הצגה מלאה של איברי המין. בסרטים אלו, השחקנים מקיימים יחסי מין מלאים מרצון ובהסכמה (אם מוצגים בסרטים קטעי אונס, הם מבוימים), הכוללים חדירה של הפין לפות, ולא רק מעמידים פנים כעושים זאת. כמו כן, במקרים רבים סרטים אלו יראו את אקט השפיכה הגברית ויציגו שימוש באביזרי מין. כיוון שיחסי המין המוצגים בסרט מתרחשים בפועל במציאות, לעיתים ההשלכות הבריאותיות והפיזיולוגיות קשות - הידבקות במחלות מין וכניסה להריון לא מתוכנן.
סוגי סרטים כחולים > סרטים פורנוגרפיים רכים

לעומת פורנו קשה, בסרט פורנו רך (באנגלית: softcore porn) לא מוצגים בצורה מפורשת חדירת איברי המין או מעשי פטיש קיצוניים. סרטים אלו מכונים לעיתים גם "סרטים ארוטיים" (על אף שכל סוג של סרט פורנו משלב בתוכו ארוטיקה כלשהי). בסרטים אלו, במקרים רבים, יחסי המין בסרט מבוימים ואינם מלאים. השחקנים מעמידים פנים כעושים זאת. בשל התוכן העדין של סרטי הפורנו הרך, תפוצתם פחות מוגבלת מזו של פורנו קשה.
בדין הישראלי

למועצה לביקורת סרטים ומחזות נתונה הסמכות לפסול הצגתו של סרט קולנוע בשלמותו או להגביל את הצפייה בו לבני גיל מסוים ומעלה, לפי ארבעה דירוגים: מגיל 12 ומעלה, מגיל 14 ומעלה, מגיל 16 ומעלה ומגיל 18 ומעלה, אם הסרט הוא סרט תועבה (המכיל קטעי אלימות קיצונית או פורנוגרפיה) או שהוא פוגע ברגשות הציבור. בהתאם לסמכותה זו המועצה פסלה להקרנה את הסרט היפני "אימפריית החושים", שכולל צילומים ברורים של אקטים מיניים. נגד החלטה זו הוגשה עתירה לבג"ץ, ובפסק הדין בג"ץ חברת סטיישן פילם בע"מ נגד המועצה לביקורת סרטים ומחזות נפסק כי חופש הביטוי משתרע גם על הביטוי הקולנועי, בין אם הוא מסחרי ובין אם לאו, וכי גם הביטוי הפורנוגרפי חוסה בצלו של חופש הביטוי. במקרה של "אימפריית החושים" אומנם הסרט הוא בעל אופי פורנוגרפי, אולם הוא בעיקרו בעל ערך אמנותי, שהרי אין לבחון את הקטעים הפורנוגרפיים במנותק מהסרט כולו, אלא כמכלול שלם של יצירה. לפיכך קבע בג"ץ שעל המועצה לביקורת סרטים להתיר את הקרנת הסרט בבתי הקולנוע בישראל, ללא השמטת קטעים, למעט שני הקטעים עליהם הוסכם, ותוך הגבלת הצפייה בו לגילאי 18 ומעלה.
חברה ישראלית העוסקת בהפקת סרטים פורנוגרפיים תבעה, בבית משפט השלום בהרצליה, אדם שהעלה באתר האינטרנט שלו קישורים ל-15 סרטים שהפיקה. בפסק הדין נקבע שהיצירה הפורנוגרפית היא יצירה שיש לגביה זכויות יוצרים, אך אין לחייב את המפר במתן פיצוי, משום שהיצירה הפורנוגרפית אינה חוקית, ולכן יש לקיים בה "מעילה בת עוולה לא תצמח זכות תביעה".
פורנוגרפיית ילדים אסורה בישראל ובמדינות נוספות. חוק סמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באמצעות אתר אינטרנט מאפשר, בין השאר, הוצאת צו לחסימת הגישה לאתרי פדופיליה. ביוני 2019 הורה בית המשפט על חסימת הגישה מישראל ל-1,700 אתרי פדופיליה, לפי רשימה שהתקבלה מהאינטרפול.
ראו גם

פורנוגרפיה
הערות שוליים

↑  Sony says no to porn on Blu-ray Disc
↑  Sony opens up to Blu-ray porn
↑  "Porn Business Driving DVD Technology - BizReport". אורכב מ-המקור ב-2006-09-01. נבדק ב-2006-08-26.
↑  Top 10 Most Expensive Domain Names In The World: Insurance, Rentals & Private Jets, financesonline
↑  לילך דניאל, פסיקה עקרונית: הפרת זכויות יוצרים בסרטים פורנוגרפיים אינה מזכה בפיצוי, באתר "תקדין", 8 באוגוסט 2018
↑  ישראל: צו חסימה ל-1,700 אתרי פדופיליה הפועלים בגלוי, באתר law.co.il,‏ 17 ביוני 2019
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547413905171  GND: 4054675-5  LCCN: sh2009000144  LNB: 000354030  NKC: ph135207
גבעת זאב

גִּבְעַת זְאֵב היא התנחלות הנמצאת צפונית־מערבית לירושלים, הוקמה ב־1977 והוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1983. היישוב נמצא דרומית לכביש 443. היישוב נקרא על שם זאב ז'בוטינסקי לכבוד מאה שנה להולדתו.
בשנת 2021 אוכלוסיית היישוב עברה בגודלה את אוכלוסיית אריאל, והיישוב הפך להתנחלות הרביעית בגודלה ביהודה ושומרון עם 24,700 תושבים נכון לאוקטובר 2024.