stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התנהגות אנושית
חקר ההתנהגות האנושית

ישנם תחומים רבים במדע אשר חוקרים את ההתנהגות באופן ישיר או עקיף. לדוגמה, פסיכולוגיה וזרמים שונים בתוכה חוקרים את הפרט, והסוציולוגיה חוקרת מערכות חברתיות שמשפיעות על הפרט. אנתרופולוגיה חוקרת התנהגויות של תרבויות פרימיטיביות, פיזיולוגיה ומדעי המוח חוקרים את התהליכים הביולוגים שמתרחשים בתוך הגוף בזמן ההתנהגות, ביולוגיה אבולוציונית מסבירה קיום של התנהגות כזאת או אחרת.
התנהגות האדם נחקרת גם על ידי דיסציפלינות אקדמיות כמו: פסיכיאטריה, עבודה סוציאלית וכלכלה.
התחומים הראשיים שעוסקים בחקר ההתנהגות הם ניתוח התנהגות יישומי, וביהביוריזם.
ראו גם

כלכלה התנהגותית
הנעה
תורשה, סביבה והתפתחות האדם
פסיכולוגיה חברתית
הערות שוליים

1 2  Ott, T., & Nieder, A. (2019). Dopamine and cognitive control in prefrontal cortex. Trends in cognitive sciences.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531207405171  BnF: cb119361486 (data)  LCCN: sh85062839  LNB: 000053169  NARA: 10639492  NDL: 00566104  NKC: ph117221
ויהי היום

| --- | --- |

כריכת הספר במהדורת תשכ"ה, עם איורים של נחום גוטמן
 מידע כללי
 מאת:  חיים נחמן ביאליק
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מעשיה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת דביר
 תאריך הוצאה:  מהדורה ראשונה - 1933 מהדורה שנייה - 1965
 מספר עמודים:  282
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001295139, 001295144, 001295147, 002134949, 001295141, 001295145, 002678521, 002716814, 001872223, 002707493, 002639662, 001295140, 001295143, 001295146, 002470666, 001876546
ויהי היום הוא ספר מעשיות מאת חיים נחמן ביאליק, שהוא, כדברי ביאליק בפתח הספר "עיבוד ספרותי של אגדות ושברי-אגדות שאובים ממקורות שונים".
על הספר

עבודתו של ביאליק בספר זה היא עבודה ספרותית ולא פולקלוריסטית. הספר איננו ליקוט אגדות אלא עיבוד אמנותי שלהן המוגש בלבוש חדש ומקורי. הספר כולל 35 אגדות, מהן 12 במדור "אגדות המלך דוד", 21 במדור "אגדות המלך שלמה", ושתי יצירות נפרדות, אגדת ספר בראשית ו"אלוף בצלות ואלוף שום".
ביאליק החל את העבודה על הספר במקביל לעבודתו עם יהושע חנא רבניצקי על "ספר האגדה", שבו ליקטו השניים אגדות תלמודיות. מטרתו של ביאליק בקובץ "ויהי היום" הייתה ליצור עבור בני הנעורים חומר קריאה עברי מקורי, אשר יסתמך על אגדות מאוצרה של המסורת. ברוב יצירות הקובץ נטל ביאליק מהאגדות העממיות את הבסיס ואת הרוח, אך הקפיד על גלגול העלילה באופן הגיוני ורצוף והשתמש בלשון ובסגנון מקוריים משלו. כך הצליח להנגיש את האגדות המיושנות בלשונן ובסגנונן לבני הנעורים של תקופתו, ולפיכך השווה מרדכי בן יחזקאל את "גאולת האגדות העבריות" של ביאליק עם עבודתם של האחים גרים.
מקורות האגדות

ביאליק כותב בפתח הדבר שהאגדות בקובץ מהוות עיבוד ספרותי לחומרים ממקורות שונים, בכתב ובעל פה, עבריים, ערביים ולועזיים.
מרדכי בן יחזקאל חילק את החומר הבסיסי עליו נסמכות האגדות לארבעה סוגים:
חומר שאינו כולל כמעט כלל יסוד עלילתי, כגון דרשנות על פסוקים, שהיוו עבור ביאליק יסוד לבניית מבנה עלילתי רחב, יחד עם צירוף "פירורי אגדות" ורמזים שונים (למשל "מגילת ערפה", "שור אבוס וארוחת ירק" ועוד).
אגדות, מהן קצרות ומהן מפותחות יותר, שביאליק עיבה והרחיב את היסוד העלילתי שבהן ואת הקשריו (למשל "דוד הרועה" לפי שמות רבה פ"ב, "שלמה המלך ואשמדאי" לפי תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס"ח, עמוד א', "דוד והצרעה והעכביש" לפי אלפא ביתא דבן סירא, "חלב הלביאה" לפי מדרש תהילים מזמור ל"ט ופסוק מספר שמואל ב, "ספר בראשית" לפי מדרש עשרת הדיברות דבור ה' ועוד).
מעשיות-עם, חלקן ממקור יהודי וחלק ערביות ("מי ענד לדוכיפת ציצת הנוצה?" ו"שלמה ובלקיס") או ממקור אחר, מיידיש או אף אגדות עם מרחבי אירופה ("המלך דוד במערה", "שלמה והתור המתהלל", "שלמה המלך והאדרת המתעופפת", "המלך שלמה ומלכת שבא" ועוד).
יצירות מקוריות של ביאליק, בהן נטל יסוד אגדי של מעשיות-עם או מדרשים, אך יצא מהן אל יצירה מקורית לגמרי ("אגדת שלושה וארבעה" נוסח שני ו"אלוף בצלות ואלוף שום" וייתכן שגם "שלמה המלך והדבורה").
מהדורות

הספר ראה אור לראשונה ב-1933 (תרצ"ד) עם איורים מאת נחום גוטמן. ב-1965 ראה במהדורה חדשה, שתיהן בהוצאת דביר.
חלק מסיפורי "ויהי היום" עובדו באמריקה כסיפורים לילדים על ידי דניאל פרסקי ואברהם יצחק איגוס, במטרה לספק ספרות עברית ליהודי ארצות הברית, וראו אור כסדרת ספרונים בהוצאת שיינברג.
ראו גם

אגדות המלך שלמה, סדרת אנימציה ישראלית המבוססת על האגדות בספר.
לקריאה נוספת

מרדכי בן יחזקאל, ויהי היום בתוך גרשון שקד (עורך), ביאליק: יצירתו לסוגיה בראי הביקורת, הוצאת מוסד ביאליק עמ' 337–372. מעמ' 351 ואילך מראי מקום ליסודות על בסיסם חיבר ביאליק כל אגדה ואגדה.
זיוה שמיר, מים ומקדם: עיון באגדות "ויהי היום" מאת ח"נ ביאליק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012
נירה פרדקין, "שלמה המלך וחיים נחמן", ארץ אחרת 47, ספטמבר-אוקטובר 2008, עמ' 64–66
הערות שוליים

↑  מרדכי בן יחזקאל, ויהי היום בתוך גרשון שקד (עורך), ביאליק: יצירתו לסוגיה בראי הביקורת, הוצאת מוסד ביאליק עמ' 348-349
↑  ספר שמואל ב', פרק כ"ג, פסוק כ': ”וּבְנָיָהוּ בֶן יְהוֹיָדָע בֶּן אִישׁ חַיִל רַב פְּעָלִים מִקַּבְצְאֵל, הוּא הִכָּה אֵת שְׁנֵי אֲרִאֵל מוֹאָב וְהוּא יָרַד וְהִכָּה אֶת הָאֲרִי בְּתוֹךְ הַבֹּאר בְּיוֹם הַשָּׁלֶג.”
↑  בין היתר ראו אור בתשי"ד (1954) הסיפורים: "דבורה מתחת התמר", "אשמדאי מלך השדים", "נקמת אשמדאי", "יהודית" ו"בת מלך ארם" (עיבוד לאגדת שלושה וארבעה
| חיים נחמן ביאליק |
| --- | --- | --- |
| שירים | אל הציפור • תחזקנה • אם יש את נפשך לדעת •  הכניסיני תחת כנפך • על השחיטה • בעיר ההרגה • המתמיד • מתי מדבר • הבריכה • מגילת האש • לא זכיתי באור מן ההפקר • שיר העבודה והמלאכה • למתנדבים בעם • אכן חציר העם • ראיתיכם שוב בקוצר ידכם • שירתי • זוהר • ביום קיץ יום חום • בגינה • עציץ פרחים • שיר לחמוטל • שבת המלכה • פרש • קן ציפור • הפרח לפרפר • הפרפר לפרח • בין העצים הירקרקים‎ • היא יושבה לחלון • נדנדה • מעבר לים • מתי מדבר האחרונים • יהי חלקי עמכם • לכבוד החנוכה • בערוגת הגינה • מקהלת נוגנים • קומי צאי • יש לי גן • הקיץ גווע • אחרי מותי • לבדי •  תרזה יפה • לא ביום ולא בלילה • בין נהר פרת ונהר חדקל • בשל תפוח |  |
| סיפורים | ספר האגדה • אלוף בצלות ואלוף שום • גילוי וכיסוי בלשון • החצוצרה נתביישה • אריה "בעל גוף" • התרנגולים והשועל • שירים ופזמונות לילדים • אגדת שלושה וארבעה • ויהי היום • מסע הדג‎ • ספיח • יום השישי הקצר • מאחורי הגדר |  |
| הנצחה | קריית ביאליק • בית ביאליק • גבעת ח"ן • פרס ביאליק • כפר ביאליק • שדרות ח"ן (תל אביב) • כיכר ביאליק • מוסד ביאליק • רחוב ביאליק (תל אביב) • קמפוס ביאליק-רוגוזין • שדרות ח"ן (רחובות) • רחוב ביאליק (רמת גן) |  |
| ערכים קשורים | מאניה ביאליק‎ • אירה יאן • מרדכי עובדיהו • משה אונגרפלד • ראדי • אהל שם • עונג שבת |  |
ויליאם אגאדה

ויליאם אגאדה (באנגלית: William Agada; נולד ב-17 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן ניגרי, המשחק בעמדת החלוץ בספורטינג קנזס סיטי מליגת ה-MLS.
קריירה

בגיל 18 הצטרף אגאדה לקבוצת הנוער של הפועל קטמון ירושלים, במדיה כבש שמונה שערים בשישה משחקי הליגה. בדצמבר 2017 הצטרף לזו של מכבי תל אביב.
בקיץ 2018 שב אגאדה לקטמון, הפעם לקבוצה הבוגרת. ב-2 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 על הפועל אשקלון במסגרת גביע הטוטו, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בעונת 2019/2020 כבש 15 שערי ליגה והיה מלך שערי הקבוצה.
ביולי 2020 הצטרף אגאדה בהשאלה להפועל חיפה. ב-7 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–2 למכבי נתניה. בקיץ 2021 שב להפועל ירושלים.
ב-23 ביוני 2022 חתם אגאדה בספורטינג קנזס סיטי מליגת ה-MLS.
תארים

גביע הטוטו: 2017/2018
הערות שוליים

↑  מיכאל וייסרמן, ‏‏אגאדה חתם בהפועל חיפה, אז'ובל יחזור?, באתר ספורט1, 27 ביולי 2020
↑  בקיץ בו עבר להפועל חיפה, קטמון שינתה את שמה להפועל ירושלים
↑  גיא בן זיו, ‏חוזר להפועל ירושלים: האופציה על אגאדה מומשה, באתר ONE‏, 7 ביוני 2021
↑  חבר חדש לקינדה: וויליאם אגאדה חתם בקנזס, באתר ynet, 23 ביוני 2022
ויליאם אדוארד מילר

ויליאם אדוארד מילר (באנגלית: William Edward Miller;‏ 22 במרץ 1914 - 24 ביוני 1983) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת ניו יורק. הוא היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לסגן נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964. הוא היה המועמד הקתולי היחיד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית עד להתמודדותו של פול ריאן בבחירות לנשיאות 2012.
ביוגרפיה

מילר נולד בלוקפורט שבמדינת ניו יורק לאליזבת (לבית היינץ'), שהייתה בעלת חנות כובעים קטנה, ואדוארד ג'. מילר, מטאטא רצפות בתי חרושת. הורי אביו היגרו מגרמניה, ואמו הייתה ממוצא אירי. מילר למד באוניברסיטת נוטרדאם שבמדינת אינדיאנה ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אולבני. הוא שירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ומאוחר יותר עזר להעמיד לדין את פושעי המלחמה הנאצים במשפטי נירנברג. מילר מונה לתובע המחוזי של מחוז ניאגרה ב־1948 בידי המושל תומאס דיואי. מילר כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1951 ל-1965 והיה יושב ראש הוועדה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית מ-1961 עד 1964.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית בחר בו מועמד המפלגה הרפובליקנית
הסנאטור בארי גולדווטר. להיות עמיתו למרוץ. לדברי גולדווטר מכיוון ש"הוא משגע את ג'ונסון" בפעלתנות שלו. אך לפי הסברים אחרים, ג'ונסון "בקושי היה מודע לקיומו של מילר". מבחינה אידאולוגית הוא היה שמרן כמו גולדווטר.
לאחר הפסדם בבחירות של גולדווטר מילר, שב מילר אל עיר הולדתו לוקפורט, שם הוא חזר לעסוק במשפטים. הוא הופיע גם בפרסומות עבור אמריקן אקספרס. מארק ז. ברבק טוען כי עד מותו, מילר "היה מוכר יותר במראהו בפרסומת מאשר בשנותיו בקונגרס". הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
לו ולאשתו סטפני (וגנר) היו שלוש בנות ובן אחד. בתו הצעירה ביותר, סטפני מילר, הייתה סטנדאפיסטית בשנות ה-80 של המאה ה-20, הגישה תוכנית לילה מאוחרת בשנות ה-90 של המאה ה-20 ואשת CNBC, ומפיקה תוכניות רדיו בעלות גוון ליברלי. בנו, ויליאם אדוארד מילר הבן, התמודד ללא הצלחה לבית הנבחרים ב-1992 וב-1994 מטעם המפלגה הרפובליקנית כמייצג המחוז ה-29 בניו יורק.
לקריאה נוספת

Fitzgerald, Libby Miller (2004). Bill Miller: Do You Know Me? A Daughter Remembers. Warwick House. ISBN 1-890306-73-8.
הערות שוליים

↑  דאגלס מק'גיל,
 EX-REP. WILLIAM MILLER, 69, DIES; GOLDWATER'S 1964 RUNNING MATE, באתר הניו יורק טיימס, 25 ביוני 1983
↑  ליבי פיצג'רלד, The Man Who Wanted To Be Vice President, באתר Wayback Machine,‏ 7 בינואר 2007
↑  Fighter for His Party; William Edward Miller, באתר הניו יורק טיימס, 22 בינואר 1960
↑  Perlstein, Rick (2002). Before the Storm: Barry Goldwater and the Unmaking of the American Consensus. p. 389
↑  Guess Who?, טיים מגזין, 17 בפברואר 1975
↑  מארק ז. ברברק, Ticket to the White House or political oblivion? The challenge for Donald Trump as he seeks a running mate, באתר לוס אנג'לס טיימס, 20 ביוני 2016
↑  The Political Graveyard: Index to Politicians: Miller, U to Z
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n86111327  SNAC: w63778bm  US Congress: M000762  VIAF: 75338821   WorldCat (עם VIAF): 75338821
ורנה פלטון

| --- | --- |

ורנה פלטון (משמאל)
 לידה:  20 ביולי 1890 קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  14 בדצמבר 1966 (בגיל 76) הוליווד, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1917–1966 (כ־49 שנים)
 עיסוק:  מדבבת
 בן או בת זוג:  Lee Millar 
 צאצאים:  לי מילר 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  מועמדת פעמיים לפרס אמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ורנה פלטון (באנגלית: Verna Felton; ‏20 ביולי 1890 - 14 בדצמבר 1966) הייתה שחקנית ומדבבת אמריקנית המוכרת בעיקר מדיבוב בסרטי חברת וולט דיסני.
ביוגרפיה

פלטון נולדה בקליפורניה. עבדה רבות ברדיו והייתה ידועה בזכות השתתפותה בתוכניות הרדיו של רד סקלטון, אבוט וקוסטלו ובתוכנית של ג'ק בני. מאוחר יותר הופיעה בתפקידי אורח חוזרים בתוכנית של ריי בולג'ר ובתוכנית אני אוהב את לוסי. לאחר שגילמה את דמותה של הילה קרוקר בתסכית רדיו, בשנים 1954–1959 המשיכה לגלם תפקיד זה בסדרת הטלוויזיה "כלת דצמבר", עליו הייתה מועמדת פעמיים לפרס אמי, ולאחר מכן בספין אוף לסדרה "פיט וגלדיס". בשנות הארבעים השתתפה במספר סרטי קולנוע.
פלטון דיבבה דמויות רבות עבור חברת וולט דיסני ונתנה את קולה לסרטים "דמבו הפיל המעופף" (בתפקיד הפילה המנהיגה ומרת ג'מבו), "סינדרלה" (בתפקיד הפיה), "עליסה בארץ הפלאות" (בתפקיד מלכת הלבבות), "היפהפייה והיחפן" (בתפקיד דודה שרה), "היפהפייה הנרדמת" (בתפקיד פלורה) ו"ספר הג'ונגל" (בתפקיד הפילה ויניפרד). בין השנים 1960 ו-1964 תרמה את קולה לסדרת הטלוויזיה המצוירת "משפחת קדמוני" בדמות פרל סלאגהופל, אמה של וילמה קדמוני.
ב-1955 שיחקה בסרט "פיקניק" לצד ויליאם הולדן וקים נובאק.
פלטון הייתה נשואה משנת 1923 לשחקן והמדבב לי מילאר עד מותו בשנת 1941, ונולד להם בן אחד. היא נפטרה בשנת 1966 לאחר שבץ והונצחה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
וסילי נבנזיה

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1962 (בן 62) וולגוגרד, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה 
 מעסיק:  האומות המאוחדות 
 תפקיד:  שגריר רוסיה באומות המאוחדות (27 ביולי 2017) 
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה שנייה  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  עיטור הידידות (רוסיה)  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית 
 
וסילי אלכסייביץ' נבנזיה (ברוסית: Василий Алексеевич Небензя; נולד ב-26 בפברואר 1962) הוא דיפלומט רוסי, הנציג הקבוע הנוכחי של רוסיה באו"ם.
נבנזיה משרת בתפקידו הנוכחי מאז 27 ביולי 2017. קודם לכן שירת כסגן שר החוץ של רוסיה (2013–2017), מנהל המחלקה לשיתוף פעולה הומניטרי במשרד החוץ (2012–2013), ובתפקידים זוטרים יותר. תפקידו הראשון בשירות החוץ הרוסי היה כנספח בשגרירות ברית המועצות בתאילנד, בין השנים 1988–1990.
התפלגות

ערך זה עוסק בפונקציה, המתארת את הסיכויים לתוצאות אפשריות עבור מאורע. אם התכוונתם לקרע, שסע, פיצול, ראו .
אחוזי ההתפלגות הנורמלית מסביב לממוצע (ציר הסימטריה) לפי סטיות תקן.
בסטטיסטיקה ותורת ההסתברות, התפלגות (לפי האקדמיה ללשון הִתְפַּלְּגוּת־הַהִסְתַּבְּרוּת או באנגלית: probability distribution) היא מרכיב בסיסי בתיאור ההתנהגות של תופעה או תהליך שיש בהם היבטים אקראיים. מרחב ההסתברות מהווה את קבוצת כל התוצאות האפשריות של התהליך, וההתפלגות קובעת מהו הסיכוי של כל מאורע, ובכך מאפשרת להבדיל בין תהליכים אקראיים שונים המתרחשים באותו מרחב.
למשל, נוכל לבדוק גובהן של נשים בוגרות באוכלוסייה. כל מדידה של גובהה של אישה מסוימת, נקראת "מאורע". נמצא כי מאורעות שבהם נמדדים גבהים כמו 160 ס"מ או 165 ס"מ שכיחים למדי, ואילו מאורעות שבהם נמדדים גבהים כמו 180 ס"מ או 150 ס"מ שכיחים פחות.
אם למשתנה מקרי  X יש התפלגות  D עם פרמטרים:  a_{1},a_{2},..., נהוג לסמן זאת על ידי:  X\sim D(a_{1},a_{2},...).
מבחינה טכנית, התפלגות היא פונקציית מידת הסתברות המוגדרת על הקבוצות המדידות במרחב מדיד; קיומה של פונקציה כזו הופך את המרחב למרחב מידה שהוא למעשה מרחב הסתברות. במילים אחרות, ההתפלגות היא פונקציה, הקובעת את הסיכוי לכל מאורע אפשרי.
התפלגות בדידה והתפלגות רציפה

מבחינים בין שני סוגים עיקריים של התפלגויות:
התפלגות בדידה – נוסחה או טבלה, המתאימה, לכל מאורע אפשרי, מספר חיובי בין 0 ל-1, שהוא ההסתברות של אותו מאורע. אם ההסתברות של מאורע מסוים קרוב ל-1, המאורע נחשב שכיח. אם הסתברות המאורע קרובה ל-0, המאורע נחשב נדיר.
התפלגות רציפה – פונקציה המתאימה, לכל קטע ממשי, את ההסתברות של אותו קטע, באופן שמקיים את אקסיומות ההסתברות, וכך שההסתברות לכל נקודה היא אפס.
קיימת גם התפלגות שאינה בדידה ואינה רציפה (או התפלגות שהיא בחלקה רציפה ובחלקה בדידה) – פונקציה המתאימה, לכל קטע ממשי, את ההסתברות של אותו קטע, באופן שמקיים את אקסיומות ההסתברות, וכך שקיימות נקודות שהסתברותן חיובית, אולם סכום הסתברויות אלה קטן מ־1.
את הסוג השני (והשלישי) אפשר להכליל להתפלגויות המוגדרות על מרחבים רב־ממדיים.
ההתפלגות מתייחסת למשתנה מקרי, העשוי לקבל ערכים בקבוצה נתונה (סופית, או מוכלת בישר הממשי). במקרה הראשון, ההתפלגות מתארת את הסיכויים לכל תופעה מן הסוג  \ X=a. במקרה השני, ההתפלגות של המשתנה  \ X מתארת בקטע  \ [a,b] את ההסתברות  \Pr[a\leq X\leq b], כלומר, ההסתברות לכך שהמשתנה  \ X יקבל ערך בקטע  \ [a,b].
התפלגות בדידה והתפלגות רציפה > פונקציית הצטברות של משתנה ממשי

כל משתנה מקרי  \ X המקבל ערכים ממשיים, מאפשר להגדיר פונקציית הצטברות (או "פונקציית התפלגות מצטברת"), לפי הנוסחה
 F_{X}(x)=\Pr \left[X\leq x\right]. הפונקציה מתארת את הסיכוי למאורע  \ X<x, כאשר  \ x הוא מספר ממשי, ולכן היא מונוטונית עולה עם  \ x. מאידך, פונקציית ההצטברות מאפשרת לחשב את הסיכוי לכך שהמשתנה ייפול בקטע נתון, וכך קשורות התכונות שלה באופן הדוק לתכונות של המשתנה המקרי.
עבור משתנה מקרי בדיד, המקבל מספר בן מנייה של ערכים, פונקציית ההצטברות היא קבועה למקוטעין. התפלגות נקראת רציפה אם פונקציית הצטברות ההסתברות שלה רציפה.
התפלגויות רציפות בהחלט הן כאלה שניתן לבטא באמצעות פונקציית צפיפות  \ f, על ידי אינטגרל:  \ F_{X}(x)=\int _{-\infty }^{x}f(y)\,dy (ישנן התפלגויות רציפות שאינן רציפות בהחלט, ראו פונקציה סינגולרית). הפונקציה  \ f נדרשת להיות מוגדרת על הממשיים, אי־שלילית, אינטגרבילית לפי לבג, ולקיים את התנאי  \ \int _{-\infty }^{\infty }f(y)\,dy=1. במקרה כזה  \ F_{X}'(x)=f(x), ומכאן שפונקציית ההצטברות נדרשת להיות פונקציה גזירה, ולא סתם רציפה.
התומך של התפלגות היא הקבוצה הסגורה הקטנה ביותר שלמשלים שלה הסתברות אפס (מידה אפס).
רשימת התפלגויות חשובות

לכמה התפלגויות שהן בעלות חשיבות תאורטית או מעשית רבה יש שמות:
התפלגויות בדידות
בעלות תומך סופי
ההתפלגות המנוונת ב־ \ x_{0}, שבה  \ X מקבל בוודאות את הערך  \ x_{0}. התפלגות זו אמנם אינה אקראית, אך היא עונה על ההגדרה של משתנה מקרי. התפלגות זו מאפשרת לראות קבועים כמקרה פרטי של משתנים מקריים.
ההתפלגות האחידה הבדידה, שבה לכל האיברים בקבוצה סופית הסתברות שווה. זו אמורה להיות ההתפלגות של מטבע הוגן, קובייה הוגנת, רולטה או חפיסת קלפים שנטרפה היטב. כמו כן, ניתן להשתמש במדידות של מצבים קוונטיים כדי לייצר משתנים מקריים אחידים. אולם כל אלה הם מכשירים פיזיים או מכניים, הסובלים מפגמים והפרעות, כך שההתפלגות האחידה היא רק קירוב של התנהגותם. במחשבים ספרתיים, סדרות פסאודו-אקראיות משמשות ליצירת התפלגות בדידה אחידה אקראית מבחינה סטטיסטית.
התפלגות ברנולי, שבה הערך 1 מתקבל בהסתברות  \ p והערך 0 בהסתברות  \ q=1-p.
ההתפלגות הבינומית, שמתארת את מספר ההצלחות בסדרה סופית של ניסויי כן/לא בלתי תלויים.
ההתפלגות ההיפרגאומטרית, שמתארת את מספר ההצלחות ב־ \ m הניסויים הראשונים מתוך סדרה של  \ n ניסויי כן/לא, כאשר מספר ההצלחות הכולל בסדרה ידוע.
בעלות תומך אינסופי
ההתפלגות הגאומטרית, שמתארת את מספר הניסיונות הדרושים לקבלת ההצלחה הראשונה בסדרה של ניסויי כן/לא בלתי תלויים.
התפלגות בינומית שלילית, הכללה של ההתפלגות הגאומטרית להצלחה ה־ \ n.
התפלגות פואסון, שמתארת את מספר המאורעות הנדירים שהתרחשו בפרק זמן מסוים.
התפלגויות רציפות
בעלות קטע סופי כתומך
ההתפלגות האחידה הרציפה על  \ [a,b], שבה כל הנקודות בקטע סופי הן שוות־סיכוי.
התפלגות בטא על  \ [0,1], שההתפלגות האחידה הרציפה על  \ [0,1] היא מקרה פרטי שלה, ושיש לה שימושים בהערכת סיכויי הצלחה.
ההתפלגות המשולשת על  \ [a,b].
בעלות קרן כתומך, בדרך כלל \ [0,\infty )
ההתפלגות המעריכית, המתארת את משך הזמן בין מאורעות אקראיים נדירים.
התפלגות גמא, המתארת את הזמן עד התרחשותו של המאורע הנדיר ה־ \ nי. (ראו גם התפלגות ארלנג)
התפלגות כי בריבוע, שהיא סכום הריבועים של  n משתנים נורמליים בלתי תלויים. התפלגות זו היא מקרה פרטי של התפלגות גמא. משמשת כמבחן כמותי לטיב ההתאמה בין אוסף מדידות ובין פונקציה אנליטית שאמורה לתאר את התנהגות הגודל הנמדד.
ההתפלגות הלוג־נורמלית, המתארת משתנים שניתנים להצגה כמכפלה של הרבה משתנים קטנים בלתי תלויים חיוביים.
התפלגות וייבול, שההתפלגות המעריכית היא מקרה פרטי שלה, משמשת כמודל למשך חייהם של מכשירים טכניים.
התפלגות F, שהיא ההתפלגות של היחס בין שני משתנים נורמליים, המשמשת בניתוח שונות.
התפלגות בולצמן, שיש לה חשיבות בפיזיקה סטטיסטית, המתארת את ההסתברויות של רמות אנרגיה שונות במערכת שנמצאת בשיווי משקל תרמי. בין המקרים פרטיים:
התפלגות גיבס
התפלגות מקסוול-בולצמן
התפלגות בוז-איינשטיין
התפלגות פרמי-דיראק
התפלגות זטא, שיש לה שימושים בסטטיסטיקה שימושית ובמכניקה סטטיסטית, ושעשויה לעניין חוקרים בתורת המספרים.
בעלות תומך שהוא כל הישר הממשי
ההתפלגות הנורמלית, הקרויה גם התפלגות גאוסיאנית או עקומת פעמון. היא שכיחה מאוד בטבע ובסטטיסטיקה הודות למשפט הגבול המרכזי; כל משתנה שניתן להצגה כסכום של הרבה משתנים קטנים בלתי תלויים הוא נורמלי בקירוב.
התפלגות t של סטודנט, השימושית באומדן ממוצעים לא ידועים של אוכלוסיות גאוסיאניות.
התפלגות קושי, דוגמה להתפלגות שאין לה תוחלת או שונות. בפיזיקה היא נקראת בדרך כלל התפלגות לורנץ, והיא התפלגות האנרגיה של מצב בלתי יציב במכניקת הקוונטים.
ראו גם

מונחים קשורים בתורת הסתברות:
הסתברות
משתנה מקרי
פונקציית הצטברות, נקראת גם "פונקציית התפלגות מצטברת"
פונקציית צפיפות, או "פונקציית צפיפות הסתברות"
נראות
מונחים קשורים בתורת המידה:
מידה (מתמטיקה)
מידת לבג
מידה אפס
סיגמא-אלגברה
אינטגרל לבג
הערות שוליים

↑  הִתְפַּלְּגוּת־הַהִסְתַּבְּרוּת במילון מתמטיקה (תשמ"ה, 1985), באתר האקדמיה ללשון העברית
| התפלגויות |
| --- | --- | --- |
| התפלגויות בדידות כלליות | אחידה בדידה • בינומית • מולטינומית • בינומית שלילית • ברנולי • גאומטרית • היפרגאומטרית • היפרגאומטרית שלילית • מנוונת • פואסון |  |
| התפלגויות רציפות כלליות | אחידה רציפה • בטא • גמא • לוג-נורמלית • מעריכית (אקספוננציאלית) • נורמלית (גאוסית) • לפלס • משולשת • פארטו • ריילי • קושי • כי בריבוע • חצי המעגל של ויגנר • התפלגות טרייסי-וידום |  |
| התפלגויות בפיזיקה סטטיסטית | בולצמן • בוז-איינשטיין • מקסוול-בולצמן • פרמי-דיראק • זטא |  |
| התפלגויות נוספות | התפלגות t • התפלגות F • ארלנג • וייבול • לוגיסטית |  |
| סוגי התפלגויות | בדידה • רציפה • מותנית • נורמלית מוכללת • זנב עבה • לא פריקה • משותפת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557953805171  BnF: cb119780901 (data)  GND: 4121894-2  LCCN: sh85038545  NDL: 00564751  NKC: ph125263
ויליאם אגלסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1939 (בן 85) ממפיס, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיסיסיפי  אוניברסיטת ואנדרבילט  בית הספר ווב 
 תקופת הפעילות:  1957–2002 (כ־45 שנים) 
 תחום יצירה:  צילום 
 יצירות ידועות:  התקרה האדומה 
 פרסים והוקרה:  פרס הסלבלד (1998)  מלגת גוגנהיים 
 www.egglestontrust.com
 
ויליאם אגלסטון (באנגלית: William Eggleston; נולד ב-27 ביולי 1939) הוא צלם אמריקאי. אחד הצלמים החשובים במחצית השנייה של המאה ה-20, נחשב כמי שהביא את צילום הצבע לעולם האמנות האמריקאי, בעקבות תערוכה שנויה במחלוקת שהעלה במוזיאון לאמנות מודרנית שבניו יורק בשנת 1976. גוף עבודתו העיקרי עוסק בתיעוד הדרום, אזור הולדתו. ייחודו מתבטא בצבעוניות העזה של תמונותיו, אשר נראות כאילו יצאו מעולם הקולנוע והפרסום.
ביוגרפיה

ויליאם אגלסטון נולד בממפיס, טנסי, בשנת 1939. בגיל 15 נשלח לבית ספר פרטי בבל בקלי, טנסי. את לימודיו הגבוהים החל באוניברסיטת וונדרבילט, בנאשוויל, טנסי, שם למד כשנה. הוא למד סמסטר גם בדלתה קולג', קליבלנד, מיסיסיפי ובאוניברסיטת מיסיסיפי למד כחמש שנים. לימודים אלו לא הובילו אותו לתואר. בתקופה זו החל לגלות עניין בצילום, לאחר שנחשף לספר "הרגע המכריע" של הצלם אנרי קרטייה ברסון. צלם נוסף שהשפיע על גיבוש תפיסת הצילום שלו היה ווקר אוונס. בשנת 1957 רכש את מצלמתו הראשונה ושנה לאחר מכן רכש מצלמת לייקה.
לאחר שצילם תמונות בשחור-לבן החל אגלסטון בשנת 1965 לעשות ניסיונות בצבע על נגטיבים וכעבור שנה החל לצלם תצלומי צבע. תצלומי הצבע שלו ייחודיים בשימושו בצבעים עזים ומלאכותיים על גבול הפרסומת והקיטש. הצבעים נוצרים באמצעות הדפסת דיי טרנספר, ויוצרים חיבור רגשי עז לאובייקטים ולסצנות יום-יומיות.
בשנת 1976 המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, המומה, הציג תערוכת יחיד שלו, באצירתו של ג'ון זרקובסקי. התערוכה נקראה "המדריך של ויליאם אגלסטון" (William Eggleston's Guide), ובמקביל לה יצא לאור ספר תצלומים בשם דומה. אגלסטון היה הראשון שהציג תערוכת צבע במומה. התערוכה נחשבה בזמנה למהפכנית, ובדיעבד ניתן לראות באגלסטון את האמן שבישר את הגעת צילום הצבע לעולם האמנות, טכנולוגיה נתפסה שעד אז כשייכת לעולם הפרסום. צילום הצבע עורר התנגדות, אך בעקבות תערוכה זו התעוררה מאוחר יותר גם הערכה גדולה לתצלומיו ולחידוש אותו הוא הביא לעולם הצילום.
עיסוקים נוספים

הוא זכה לפרסים רבים וכן פרסם ספרים עם תצלומיו. בשל אופיים תצלומיו מככבים גם על עטיפות אלבומים כגון "ביג סטאר", "פריימל סקרים", "סילבר ג'וס" ועוד.
בשנים האחרונות אגלסטון פנה לעסוק גם בעבודות וידאו ארט. הווידאו, כמו צילומיו, הופכים את הבנאלי לעשיר, בעזרת ראייה ייחודית ובאמצעות יצירתיות טכנית. בנוסף על כך בשנת 2005 צולם סרט דוקומנטרי על הצלם בשם 'העולם האמיתי- ויליאם אגלסטון'. הסרט עוקב אחר טיולו דרך קנטקי, לוס אנג'לס וניו יורק, אך בעיקר מתרכז ב"זמן המנוחה" שלו בממפיס, ביתו.
ביבליוגרפיה

Aletti Vince, William Eggleston, Art Forum, September, 2001
Leffingwell Edward, William Eggleston at Cheim & Read, Art in America, June-July, 2004
Mora Gilles, The last photographic heroes, Abrams, New York, 2007
Eggleston William, William Eggleston's guide, The Museum of Modern Art, New York, 2002
ואמושגיירק

| --- | --- |
סמל ואמושגיירקסמל ואמושגיירק

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת ג'נג'ש
 שטח:  21.81 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,867 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°41′06″N 19°55′30″E﻿ / ﻿47.685°N 19.925°E﻿ / 47.685; 19.925 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.vamosgyork.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ואמושגיירק(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ואמושגיירק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ואמושגיירק (בהונגרית: Vámosgyörk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בואמושגיירק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,120 ובשנת 2023 רק 1,884 תושבים.
על פי ממצאים ארכאולוגיים האזור היה מיושב עוד בתקופה הפרהיסטורית והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1273.
יהודי ואמושגיירק

יהודים חיו בואמושגיירק במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 35 | 1,460 |
| 1910 | 41 |  |
| 1920 | 43 |  |
| 1930 | 25 |  |
| 1941 | 27 | 1,972 |