stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלוית מרב
גלוית מרב הקדומה ביותר > גלוית מרב מפורטוגל משנת 1894

עד לא מכבר, גלוית המרב הידועה כקדומה ביותר הייתה מפורטוגל. גלוית הדואר המאוירת עם בול בערך 10 רייס (סקוט מספר 98) הנציחו את הנווט הנסיך הנרי שחי מ-1394 עד 1460. חותמת הדואר היא של פורטו, מקום הולדתו של הנסיך הנרי מ-4 במרץ 1894, החותמת היא מיום ההופעה הראשון של הבול ושל הגלויה. התמונה של גלוית מרב זו איננה בנמצא בימינו. פריט דומה ידוע הוא לכבוד 500 שנה להולדת הנסיך הנרי עם חותמת של ליסבון מ-8 במרץ 1894, רק ארבעה ימים מאוחר יותר מגלוית המרב הקדומה. על פי דניאל אולסן הגלויה שימשה למשלוח בתוך פורטוגל והבול הנוסף בערך 10 רייס שימש כתוספת למשלוח לחו"ל. גלוית המרב המדוברת נשלחה מפורטוגל לאנגליה. נושא הבול מתאים לאיור של גלוית הדואר.
גלוית מרב הקדומה ביותר > העתיד

הגילוי של גלוית המרב המצרית מצביע על האפשרות של מציאת גלויות מרב מוקדמות יותר. גלוית הדואר הראשונה נכנסה לשימוש באוסטריה בשנת 1869. בסוף המאה ה-19 בקרו במצרים תיירים רבים ששלחו גלויות דואר לארצות מהן באו ומנהג נפוץ היה להדביק את בול הדואר על הצד המאויר של גלוית הדואר. גלויות רבות תארו את הספינקס והפירמידות והצע הבולים היה מוגבל לבול הספינקס והפירמידה.
מקסימפיליה

התחביב של הכנה ואיסוף של גלויות מרב קרוי מקסימפיליה. בעל אוסף גלויות מרב צריך לחקור ולהציג את ההתאמה המרבית בין האלמנטים המרכיבים את גלויות המרב. התאמת נושא, התאמת מקום והתאמת זמן. כמו בכל אוסף בולאי גם אוסף של גלויות מרב נקבע לפי מצב הפריטים, הנדירות של החומר הבולאי והצורה שהפריטים מוצגים ומוסברים בתצוגה.
תצוגה של גלויות מרב בתערוכת בולים נעשית לפי מדינה מסוימת או לפי קבוצות של מדינות, ואפשר לבחור נושא תצוגה מיוחד שאינו בהכרח מתאים למדינה מסוימת. להכנת התצוגה נדרש ידע בתחום הבולים, חותמות הדואר והנושא המוצג על ידי הגלויה המאוירת.
ראו גם

בולאות
לקריאה נוספת

Fascination of Maximaphily by Eurico Carlos Esteves Lage Cardoso Lisbon 1997. ISBN 972-96564-1-X
הערות שוליים

↑  כתב העת של אגודת המקסימפיליה של צפון אמריקה. מאמר שכתבו דניאל אולסן ואי צ`ו סאן:
Egypt Pyramids Ultimate Maximum Card, north America Maximaphily, 2004 By Daniel Olsen and Ye Choh San
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4385372-9
גלעד רותם

גלעד רותם (נולד בשנת 1980) הוא רופא וטריאתלט ישראלי המתמקד בתחרויות איש הברזל והוא הישראלי הראשון שירד מגבול 9 השעות באיש הברזל. הוא אלוף ישראמן (2010) ואלוף ישראל בחצי איש ברזל (2009 ו-2010). רותם מחזיק בזמן המהיר ביותר לישראלי במרחק איש הברזל.
ביוגרפיה

רותם החל את דרכו בענף השחיה והשתתף לראשונה בתחרות טריאתלון בגיל 17. בגיל 18 בחר להתגייס לשירות קרבי וויתר על אפשרות להיות ספורטאי מצטיין בענף. לאחר שירותו הצבאי כקצין ביחידה מובחרת, למד תואר ראשון בהנדסת תעשייה וביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2008, במקביל לתחילת השתתפותו בתחרויות איש ברזל, החל בלימודי רפואה בטכניון, אותם סיים בשנת 2014.
הישגים בולטים > 2009

איירון-מן אוסטריה: מקום 13 כללי ו-1 בקבוצת הגיל בזמן 8:43:09 שעות. בכך היה לטריאתלט הישראלי הראשון שירד מגבול 9 השעות בתחרות למרחק איש ברזל.
אליפות העולם באיש הברזל בהוואי: מקום 41 כללי ו- 2 בקבוצת הגיל שלו (29-25) בתוצאה 9:09:14 שעות.
אליפות ישראל בחצי איש ברזל (כנרת): מקום ראשון
הישגים בולטים > 2010

אליפות אירופה באיש ברזל בפרנקפורט: מקום 13 כללי ו-1 בקטגוריית הגיל.
ישראמן באילת: מקום ראשון בתוצאה 9:24:40 שעות.
אליפות ישראל בחצי איש ברזל (כנרת): מקום ראשון.
אלוף ישראל בדואתלון.
הישגים בולטים > 2011

Challenge Roth בגרמניה: מקום 7 כללי בזמן 8:20:11 שעות. זהו הזמן המהיר ביותר לישראלי במרחק איש הברזל.
ישראמן: מקום ראשון בתחרות חצי איש ברזל בשיא מסלול חדש 4:28:14 שעות.
הערות שוליים

↑  full&half iron distance triathlon
↑  תוצאות רשמיות, ישראמן 2010
↑  תוצאות רשמיות, ישראמן נגב 2011
גלקסיית החמניה

| --- | --- |
גלקסיית החמניה באור נראה
גלקסיית החמניה באור נראה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  כלבי ציד
 שמות נוספים:  M63, NGC 5055
 מגלה:  פייר מאשן
 תאריך גילוי:  14 ביוני 1779
 סוג:  גלקסיה ספירלית
 בהירות נראית:  8.35
 סיווג מורפולוגי:  SA(rs)bc
 עלייה ישרה:  13ʰ 15ᵐ 49.33ˢ
 נטייה:  ‏45.4″ ‏01′ ‏42°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  21.0-
 מרחק:  25,200,000  שנות אור 7,726,269.32  פארסק
 קוטר:  92,220 שנות אור
 מסה:  ‎7.6×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  484 ק"מ/שנייה 0.00131  z
גלקסיית החמניה (נקראת גם M63 מ-Messier 63 וכן NGC 5055) היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים כלבי ציד ומרחקה משביל החלב הוא כ-37 מיליון שנות אור. M63 היא העצם הראשון בקטלוג מסיה שהתגלה על ידי פייר מאשן - חברו ועוזרו של שארל מסיה.
היסטוריה

גלקסיית החמניה התגלתה ב-14 ביוני 1779 על ידי פייר מאשן שעזר לשארל מסיה במציאת עצמים דמויי שביט ותיעודם בקטלוג מסיה. שארל מסיה תיאר את הגלקסיה כערפילית עמומה, דומה ל-M59. בשנת 1787 צפה ויליאם הרשל בגלקסיה וציין שצורתה אליפטית, שצירה הארוך בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח גדול פי אחד וחצי מרוחבה ושמרכזה בהיר בהרבה משוליה. בשנת 1850 זיהה ויליאם פרסונס שלגלקסיה מבנה של זרועות ספירליות וזו אחת הגלקסיות הספירליות הראשונות שזוהתה ככזו.
ב-25 במאי 1971 זוהתה בגלקסיה סופרנובה מסוג I שבהירות נראיתה הגיעה לדרגה 11.8.
תצפית

גלקסיית החמניה נמצאת כ-5 מעלות מצפון-מזרח לכוכב קור קרולי (α בכלבי ציד) ומעט פחות מ-6 מעלות דרום-דרום-מערבית לגלקסיית המערבולת. ניתן לצפות בה בקלות בטלסקופ חובבים ואפילו במשקפת איכותית כאשר תנאי התצפית טובים, אך נחוץ טלסקופ מקצועי על מנת להבחין במבנה הספירלי. בשוליים המערביים של הגלקסיה ניתן לראות כוכב בהיר יחסית עם בהירות מדרגה 9.3, כוכב זה שייך לשביל החלב ואינו קשור לגלקסיית החמניה.
מאפיינים

גלקסיית החמנייה היא גלקסיה בינונית, אורכו הזוויתי של צירה הארוך (כפי שנראה משביל החלב) הוא למעלה מ-10 דקות קשת שממרחק של כ-37 מיליון שנות אור שקול לקוטר של כ-105,000 שנות אור. מסתה של הגלקסיה מוערכת בכ-76 מיליארד מסות שמש או שמינית ממסת שביל החלב. זרועותיה של גלקסיית החמניה רבות, קצרות יחסית וצפופות והן מכילות אזורים של יצירת כוכבים חדשים.
הגלקסיה שייכת לקבוצת גלקסיות קטנה הקרויה קבוצת M51 על שם גלקסיית המערבולת, והיא השנייה הכי בהירה בו אחרי גלקסיית המערבולת. למעשה לכל שאר הגלקסיות החברות בצביר בהירות מדרגה 13 ומעלה כך שקשה לראותן בציוד חובבים.
הערות שוליים

↑  SIMBAD: M63
1 2 3 4  NED: M63
1 2  E. M. Burbidge, G. R. Burbidge & K. H. Prendergast: The Rotation, Mass Distribution, and Mass of NGC 5055, Astrophysical Journal, vol. 131, p.282 (1959)
| קטלוג מסיה |
| --- | --- | --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |  |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |  |
| אחרים | M40 • M73 |  |
שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש
גלקסיית החמניה בצילום של טלסקופ החלל שפיצר באור תת-אדום
גפניים

| גפניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: גפנאים
משפחה:: גפניים
שם מדעי
 Vitaceae ‏ז'יסייה, 1789
גַּפְנִיִּים (שם מדעי: Vitaceae) היא משפחה של צמחים דו-פסיגיים קדומים הכוללת 700 מינים המחולקים ל-17 סוגים שברובם הגדול מטפסים,שיחים ואפילו עצים הנפוצים בעיקר באזוריים תת-טרופיים וטרופיים. זו המשפחה היחידה בסדרת הגפנאים והיא התפתחה לפני 90 מיליון שנים בתקופת הקרטיקון עליון.
המין המוכר ביותר במשפחה זו הוא גפן היין אשר מוציא ענבים מהם מייצרים את היין.
סוגים

Acareosperma
Ampelocissus
Ampelopsis
Benisteiopsis - גפן הרוחות
Cayratia
קיסוסן (Cissus) - בו המין קיסוסן אנטארקטי
Clematicissus
Cyphostemma
Leea
Muscadinia
Nothocissus
גפנית - בו המין גפנית מחומשת, והמין גפנית משולשת
Pterisanthes
Pterocissus
Rhoicissus
Tetrastigma
גפן (Vitis) - בו המין גפן היין
Yua
גנוס (גאומטריה אלגברית)

בגאומטריה אלגברית ובגאומטריה אריתמטית, הגנוס של עקום (מרוכב) הוא הגנוס של היריעה שהעקום מגדיר כמשטח רימן. הגנוס הוא מדד מספרי למורכבות העקום, בעיקר דרך הטריכוטומיה: הספירה של רימן היא בעלת גנוס g=0, עקומים בעלי גנוס g=1 הם עקומים אליפטיים, ולעקומים אחרים g>1.
גנוס של שדה פונקציות

משטח רימן אפשר לתאר על ידי שדה הפונקציות שלו, שהוא שדה מדרגת טרנסצנדנטיות 1 מעל המרוכבים. גם להפך, שדה מהצורה  \ \mathbb {C} (z,w), כאשר w תלוי ב-z, מגדיר משטח רימן, והגנוס של השדה מוגדר כגנוס של המשטח. משטח המוגדר על ידי משוואה מהצורה  \ w^{2}=f(z), כאשר f הוא פולינום, נקרא עקום היפר-אליפטי, והגנוס שלו שווה לחלק השלם של  \ {\frac {\deg(f)-1}{2}}. מאי-שוויון רימן נובע שכל עקום מגנוס 1 (ולכן כל שדה פונקציות מגנוס 1) מוגדר על ידי משוואה מהצורה  \ w^{2}=(z-a)(z-b)(z-c), ולכן הוא עקום אליפטי. בדומה לזה, כל עקום מגנוס 2 הוא היפר-אליפטי; אבל טענה זו אינה נכונה לגנוס גבוה יותר.
הגנוס בגאומטריה אריתמטית

הטריכוטומיה שהוזכרה לעיל מתבטאת באופי השונה של בעיות אריתמטיות על-פי הגנוס של המשוואות המעורבות. לעקומים מגנוס 0 יש פרמטריזציה מלאה, ועקומים מגנוס 1 הם אליפטיים. השערת מורדל קובעת שלכל עקום אלגברי מגנוס גדול מ-1 מעל שדה מספרים, יש מספר סופי של נקודות רציונליות.
ראו גם

גנוס (טופולוגיה)
גפנית מחומשת

| גפנית מחומשת |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: גפנאים
משפחה:: גפניים
סוג:: גפנית
מין:: גפנית מחומשת
שם מדעי
 Parthenocissus quinquefolia ‏Planchon
גפנית מחומשת (שם מדעי: Parthenocissus quinquefolia) היא צמח מטפס נשיר מהסוג גפנית שבמשפחת הגפניים שמוצאו מיבשת אמריקה.
צמיחה

הגפנית המחומשת יכולה להגיע עד לגבהים של 20–30 מטר בטבע, באמצעות רפידות דבק חזק בגודל 5 מ"מ הנמצאות על קצות קנוקנותיה.
פרחיה קטנים וירוקים וגדלים באשכולות באביב, והופכים עד סוף הקיץ או תחילת הסתיו לפירות בצבע סגול-שחרחר, בקוטר 5–7 מ"מ. הפירות מכילים חומצה אוקסלית בכמות שרעילה ליונקים, אך הם אינם רעילים לציפורים, ומשמשים כמקור מזון חשוב בחורף למינים רבים של ציפורים.
הגפנית משמשת כצמח נוי והיא מפורסמת בעיקר בזכות הגוונים העזים אשר מקבלים עליה בשלכת. הגפנית משמשת גם כהצללה למבנים וקירות מתוך מטרה לסייע לוויסות הטמפרטורה במבנה.
בשלכת
גרסיליצרטופס

| גרסיליצרטופס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון 96–89 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
משפחה:: פרוטוצרטופסיים
סוג:: גרסיליצרטופס
מינים
 Graciliceratops mongoliensis
שם מדעי
 Graciliceratops ‏סרנו, 2000

גרסיליצרטופס (שם מדעי: Graciliceratops) הוא סוג דינוזאור בן לקבוצת הצרטופסים שהתקיים באסיה במשך הקרטיקון העליון שלפני 96 עד 89 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים של דינוזאור זה התגלו משרידים מקוטעים בתצורות ביאן שירן (אנ') שבמונגוליה ב-1975 בידי החוקרות הפולניות טרזה מריאנסקה (Teresa Maryańska) והלצ'קה אוסמולסקה (Halszka Osmólska) ששייכו את הממצאים למיקרוצרטוס הקרוב ובהמשך גם בוטל מספק. החוקר פול סרנו שבדק את הממצאים סיווג את הסוג ב-2000 כשמשמעות שמו: "gracilis" - דק בלטינית ו-"keras" - קרן ביוונית, כלומר: "קרן דקה". סוג זה כולל מין יחיד - Graciliceratops mongoliensis, הקרוי עקב הימצאו במונגוליה.
מאפיינים

צרטופסיד זה היה קטן יחסית, בעל גולגולת באורך 20 ס"מ שהגיע לאורך של 60 ס"מ ומשקל מוערך של 2.27 עד 9.1 ק"ג. עם זאת נראה שמדובר היה בפרט צעיר ופרטים בוגרים יכלו להגיע לאורך שני מטרים.
הוא דומה מעט לפרוטוצרטופס קל-משקל והיה בעל עטרה קטנה לאורך העורף ומבנה גפיו התאים לתנועה דו-רגלית כשהיו לו גפיים ארוכות ודקות ועצמות מסרק רחבות וקצרות דומות מעט לפרסות. ככל הנראה היה צמחוני שהתבסס על צמחייה קרקעית כמו שרכים ומחטניים.
גיליס בילט

הברון דידריק אנדרס גיליס בילט (בשוודית: Didrik Anders Gillis Bildt מבטאים "ייליס בילט" ;‏ 16 באוקטובר 1820 – 22 באוקטובר 1894) היה ברון, חבר פרלמנט וקצין צבא שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה בין השנים 1888 – 1889.
ראשית חייו

גיליס בילט נולד בגטבורג כבנם של לוטננט קולונל דניאל פרדריק בילט ושל כריסטינה אליזבת פרודינג. אביו מת כשגיליס בילט היה בן שבע, בשנת 1827 ואמו מתה בשנת 1858.
ב-1848 נשא בילט לאישה את לוסלי רוזלי דופווה ולזוג נולדו בת ושני בנים. בן-נינו, קרל בילדט, היה גם הוא ראש ממשלת שוודיה במחצית הראשונה של שנות התשעים של המאה ה-20.
קריירה צבאית

גיליס בילט עשה קריירה צבאית כקצין תותחנים והגיע לדרגת לוטננט גנרל. ב-1837 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסטוקהולם והצטרף לרגימנט התותחנים של יטאלנד. הוא השלים את לימודיו הגבוהים ב-1842 במריברג, שם הוא משך את תשומת לבו של נסיך הכתר אוסקר (לימים אוסקר הראשון, מלך שוודיה) בשל חריצותו וכישרונו. לאחר סיום לימודיו הוא עבד כמורה למתמטיקה במשך כמה שנים במקביל להמשך הקריירה הצבאית שלו וב-1847 הוא נבחר לריקסדאג (הפרלמנט השוודי).
ב-1851, בהיותו בדרגת לוטננט הוא מונה להיות שלישו האישי של המלך אוסקר הראשון. ב-1854 הוא הועלה לדרגת מייג'ור, ב-1856 לדרגת לוטננט קולונל וב-1858 לדרגת קולונל. ב-1859 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ונבחר על ידי המלך קרל החמישה עשר להיות שלישו האישי הראשון. לבסוף, ב-1875 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל.
מושל

בשנים 1858 – 1862 שימש בילט בתפקיד מושל יטאלנד ולאחר מכן ועד שנת 1874 כמושל העליון (Överståthållaren) של סטוקהולם.
נושא חשוב שהוא הוביל היא סוגיית הגנת מסילות הברזל, בייחוד אלה שהייתה להם חשיבות צבאית ומסחרית לסטוקהולם. הוא זכה לתמיכה בכל רחבי העיר, בריקסדאג, במועצת העיר, בבורסה לניירות ערך ובקרב התושבים. הוא גם היה בעל מניות וחבר מועצת המנהלים של החברה שהפעילה את קו הרכבת בין סטוקהולם לבין מכרות וסטמלנד.
נושא נוסף שהיה קרוב לליבו היה החקלאות. ב-1850 הוא כינה את החקלאות "האינטרס הכביר ביותר של ארצנו". הצהרתו משנת 1869 הייתה יותר דיפלומטית: אני מאמין שניתן לעשות הרבה כדי להפיק תועלת מהחקלאות שלנו, אך לא באמצעות הגדלת הוא הקטנת תקציבים ציבוריים. כי אלה שלא מסוגלים לוותר על הקצאותיהם, למרבה הצער לא יכולים להסתדר בלעדיהן. ב-1864 הוענק לבילט התואר ברון (Friherre).
קריירה פרלמנטרית

בילט נבחר להיות חבר בריקסדאג (הפרלמנט השוודי) וכיהן בו בין השנים 1847 – 1874 ובין השנים 1887 – 1894. החל משנת 1867, כאשר הפך הריקסדאג להיות בית מחוקקים דו-בתי, ישב בילט בבית העליון (Första kammaren).
כנציג ב"בית האצולה" (Riddarhuset), שהיה רם המעלה ביותר בריקסדאג עד 1886, היה בילט חלק מ"מפלגת היונקרים" (Junkerpartiet), קבוצת אצילים שמרנים תומכי מדיניות הסחר החופשי.
בילט נהג לדבר על סוגיות מדיניות חברתית. אחת מהן הייתה פיתוחן של שירותי הבריאות. סוגיה אחרת נגעה להשכלה הלקויה שנתנה לנשים. "זוהי עובדה מבוססת", הוא הכריז בנאום שנשא ב-1859, "שפיתוחה של אומתנו תלוי בחינוכן של הנשים".
הוא היה תומך נלהב בחוק שינוי שיטת בבחירות של לואיס ירד דה יר שחוקק ב-1863 ובהנהגת זכות בחירה כללית. בילט היה נואם מוכשר שהכיר בטיעונים הלגיטימיים כנגד הרפורמה. הוא שאף ליצור קונצנזוס והתנגד לפוליטיקה מפלגת. בסופו של דבר, בתמיכתן של שתים מתוך ארבע אספות הריקסדאג ובתמיכה ציבורית רחבה, הוא התגבר על התנגדותם של חברי בית האצולה להחלטה על פיזורו. על בסיס התמיכה הציבורית לרפורמה, הוא החזיק, בתוקף תפקידו כמושל סטוקהולם, כוחות צבאיים כדי לשמור על הסדר בבירה, במקרה שהצעת החוק תידחה. אך המתח הפך לצהלה כאשר החוק התקבל ובסופו של דבר קיבל את ההסכמה המלכותית מידי המלך קרל החמישה עשר ב-22 בינואר 1866. בית המחוקקים החד-בתי, שייצג את ארבע האספות, הוחלף בפרלמנט דו-בתי, שכלל את הבית העליון (Första kammaren) שחבריו היו ממונים ואת הבית התחתון (Andra kammaren) הגדול יותר במספר חבריו, שנבחרו בבחירות. להגדרת נוהלי העבודה של הריקסדאג החדש הוקמה ועדה ובילט נבחר לכהן בוועדה זו עם מספר קולות רב יותר ממועמדים אחרים.
בילט היה גם פעיל בריקסדאג החדש החל משנת 1867. בוועדת הביטחון ובמליאה הוא פעל לשמור על האיזון ההכרחי ועל מוכנותם של יחידות הצבא. בילט גם המשיך בעבודתו למען צדק חברתי, ותמך במתן אזרחות למי שלא נמנה עם קהל המאמינים של הכנסייה השוודית ולמתן זכויות משפטיות לנשים נשואות בענייניהן האישיים.
בשנים 1874 – 1886 כיהן בילט כשגריר שוודיה בברלין. לאחר סיום תפקידו זה הוא מונה להיות "מרשל הממלכה" (Riksmarskalken).
בחירתו מחדש ב-1887 לבית העליון על ידי הנציגים הפרוטקציוניסטים של מועצת העיר סטוקהולם הייתה בניגוד לרצונו של המלך אוסקר השני. המלך לא רצה שידיד קרוב של משפחת המלוכה יהיה מעורב בפוליטיקה מפלגתית ויהווה אופוזיציה לממשלה שכיהנה אז ותמכה במדיניות הסחר החופשי. בילט הבטיח למלך לא לייצג אף מפלגה פוליטית ונותר שמרן עצמאי. עם זאת, הוא כן השתתף בפגישות של קבוצת הפרוטקציוניסטים של הבית. בילט עצמו היה פרוטקציוניסט מתון.
שגריר

כמי שכיהן כשגריר בגרמניה בין השנים 1874 – 1886, חיזק בילט את הקשרים בין שוודיה לבין הקיסרות הגרמנית שהוקמה אז וניהל משא ומתן על הסכמים דו-צדדיים בסוגיות כמו דואר, טלגרף, הסכמי הסגרה וספנים.
בעת שהותו בגרמניה היה בילט עד להנהגתה של המערכת הפרוטקציוניסטית החקלאית על ידי אוטו פון ביסמרק. באותה תקופה הוקמה בשוודיה המפלגה הפרוטקציוניסטית שצברה את כוחה בשנים 1885 – 1886 עקב הלחץ להורדת מחירי היבולים בשוודיה, במיוחד שעורה. לדרישות להטלת מכסים על ייבוא יבולים כדי להטיב עם החקלאים השוודים הייתה התנגדות מצדו של ראש הממשלה חסיד מדיניות הסחר החופשי, רוברט תמפטנדר. האירועים קיבלו תפנית מכוון בלתי צפוי. פסילתם של 22 הנציגים חסידי מדיניות הסחר החופשי של מחוז הבחירה של סטוקהולם שנבחרו באופן דמוקרטי לבית התחתון על רקע שיקולים טכניים (אחד מחברי הסיעה (אחד מהנציגים לא שילם מיסים בסכום של 11.58 קרונות כמה שנים קודם לכן) והמינוי במקומם של 22 תומכי הפרוטקציוניזם, היטו את מאזן הכוחות והובילו להתפטרותו של תמפטנדר. כך נסללה דרכו של בילט לראשות הממשלה.
ראש ממשלה

ב-6 בפברואר 1888 מונה גיליס בילט לתפקיד ראש ממשלת שוודיה על ידי המלך אוסקר השני. עקב היכרותו עם המערכת האגררית הפרוטקציוניסטית החדשה של גרמניה ועקב אהדתו לגישה הפרוטקציוניסטית הוא נחשב כיורש מועדף לתפקיד. הארכיבישוף אנטון ניקלס סנדברג, לשעבר יושב הראש של שני בתי הריקסדאג, קיבל ככל הנראה הצעה לכהן בתפקיד, אך הוא דחה אותה.
כעת, כאשר היה לפרוטקציוניסטים שליטה בבית התחתון ורוב בכלל המושבים בשני הבתים, היה הכיוון הפוליטי של שוודיה ברור. לטובת שלום בית הטיל המלך על בילט את המשימה להובלת שינוי הדרגתי ממדיניות הליברליזם הכלכלי של לואיס ירד דה יר אל השיטה הפרוטקציוניסטית שנעשתה בהדרגה אהודה יותר בכל רחבי אירופה.
הקבינט של בילט היה מזיגה של שרים מהמחנה שדגל בסחר החופשי עם כאלו שהיו חסידי הפרוטקציוניזם. שינויים באיוש הקבינט שבוצעו לאחר מכן העבירו את נקודת האיזון לטובתם של הפרוטקציוניסטים. בעוד שמשמעות המיסים החדשים הייתה שהאזרחים ישלמו יותר עבור מזונותיהם, השתפר מצבה הכלכלי של שוודיה, כמו במקומות אחרים באירופה. בשוודיה שימשו כספים אלו להפחתת הגרעון התקציבי, לבנות מסילות ברזל ולשפר את הגנתה הצבאית של המדינה.
הישגיו של בילט בראשית כהונתו כראש הממשלה בלטו יותר מאלו שבתקופות מאוחרות יותר. לאחר שנים רבות מחוץ לגבולות שוודיה, נחשב בילט המבוגר כמי שמנותק מהמומנטום הפוליטי של אותה תקופה. ב-12 באוקטובר 1889, אחרי 20 חודשים כראש הממשלה, התפטר בילט מתפקידו. הסיבות להתפטרותו היו ככל הנראה שתיים. הסיבה הראשונה הייתה שהמערכת הפרוטקציונטסטית כבר קרמה עור וגידים והסיבה השנייה הייתה שהוא התקשה יותר ויותר להגשים את מטרתו, שהוצגה בנאומו בפתיחת הפרלמנט על "חברה החיה בנוח עם עצמה".
גיליס בילט מת ב-22 באוקטובר 1894 בארמון המלכותי שבסטוקהולם בגיל 74. את תואר האצולה שלו ירש בנו הבכור קרל.
גלקסיית גלגל הרוח הדרומית

.
| --- | --- |
צילום תת-אדום של M83 בצבעים לא טבעיים
צילום תת-אדום של M83 בצבעים לא טבעיים
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  נחש מים
 שמות נוספים:  NGC 5236, M83
 מגלה:  ניקולא לואי דה לאקאי
 תאריך גילוי:  23 בפברואר 1752
 סוג:  גלקסיית מוט ספירלית
 בהירות נראית:  7.6+
 סיווג מורפולוגי:  SAB(s)c
 עלייה ישרה:  13ʰ 37ᵐ 0.9ˢ
 נטייה:  ‏57″ ‏51′ ‏29°‏-
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.7-
 מרחק:  15,000,000  שנות אור 4,598,969.83  פארסק
 קוטר:  55,000 שנות אור
 מסה:  ‎1.1×1011‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  2 ± 513 ק"מ/שנייה 0.001  z
גלקסיית גלגל הרוח הדרומית (ידועה גם בשם M83 מ-Messier 83 או NGC 5236) היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת במרחק כ-15 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים נחש מים. זו הגלקסיה השלישית שהתגלתה (אחרי גלקסיית אנדרומדה וגלקסיית המשולש) והגלקסיה הראשונה שהתגלתה מחוץ לקבוצה המקומית.
היסטוריה

גלקסיית גלגל הרוח הדרומית התגלתה על ידי האסטרונום הצרפתי ניקולא לואי דה לאקאי ב-23 בפברואר 1752 כשצפה בה מכף התקווה הטובה ותיאר אותה כערפילית חסרת צורה מוגדרת. ב-17 בפברואר 1781 צפה בה שארל מסיה וצירף אותה לקטלוג מסיה ותיאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים, ליד ראש הקנטאור. מסיה ציין שהיא עמומה ושקשה מאוד להבחין בה, מן הסתם בשל מיקומה הקרוב לאופק כאשר צופים בה מצרפת (זוהי הגלקסיה הדרומית ביותר בקטלוג מסיה). ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1787 וציין שיש לה מרכז בהיר שממנו יוצאים שני ענפים חיוורים יותר צפונה ודרומה, ושהמרכז מוקף בערפיליות. בשנת 1862 צפה בה האסטרונום ויליאם לאסל ושרטט אותה כבעלת 3 זרועות ספירליות וככל הנראה היה הראשון שהבחין במבנה הספירלי של הזרועות.
עד היום נצפו בגלקסיית גלגל הרוח הדרומית 6 סופרנובות: סופרנובה 1923A, סופרנובה 1945B, סופרנובה 1950B, סופרנובה 1957D, סופרנובה 1968L וסופרנובה 1983N. רובן הגיעו לדרגת בהירות 14-15, אבל אלו של 1968 ו-1983 הגיעו לדרגת בהירות 12.
תצפית

גלקסיית גלגל הרוח הדרומית היא אחת מגלקסיות המוט הספירליות הקרובות והבהירות ביותר, עם בהירות נראית מדרגה 7.6 היא ניתנת לצפייה בקלות באמצעות משקפת. טלסקופ חובבים מאפשר להבחין בליבה הבהירה ובהיקף החיוור יותר וכן שצורתה אליפטית מעט, אבל רק באמצעות טלסקופ בינוני ניתן להבחין בספירליות של הזרועות. גלקסיית גלגל הרוח הדרומית נמצאת כ-7.23 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב π (פיי) בנחש מים וכ-7.8 מעלות מדרום-מזרח לכוכב γ בנחש מים, סמוך לקו המחבר אותו עם הכוכב θ בקנטאור.
תכונות

גודלה הזוויתי של גלקסיית גלגל הרוח הדרומית הוא כ-12 דקות קשת השקולות לקוטר של כ-55,000 שנות אור, ומסתה של הגלקסיה מוערכת בכ-‎1.1×1011‎ מסות שמש (כחמישית ממסת שביל החלב). מישור הגלקסיה נטוי בזווית של 24 מעלות ביחס לקו הראייה אליו כך שצורתה מעט אליפטית, אבל ניתן לראות בקלות את מבנה הזרועות. הזרועות מכילות צבירים של כוכבים צעירים וכחולים בעוד שהליבה והמוט המרכזי מכילים בעיקר כוכבים זקנים וצהובים יותר. בשנת 2005 פורסם מחקר שהראה כי בגלעינה של הגלקסיה נמצאים שני חורים שחורים, ככל הנראה כתוצאה של מיזוג בינה לבין גלקסיה אחרת שטרם הושלם. ב-16 ביוני 2008 גילו מדענים שחקרו באמצעות הלוויין Galaxy Evolution Explorer מספר רב של כוכבים חדשים באזורים החיצוניים של הגלקסיה. עד אז סברו כי אזורים אלה חסרים את החומרים הדרושים ליצירת כוכבים.
הגלקסיה מתרחקת משביל החלב במהירות של 513 ק"מ לשנייה.
גלקסיית גלגל הרוח הדרומית ביחד עם קנטאור A הן חלק מקבוצת הגלקסיות קבוצת קנטאור A (נקראת גם קבוצת M83) שמכילה כ-80 גלקסיות. גלקסיית גלגל הרוח הדרומית וקנטאור A הן שתיים מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן מאפיי 1, מאפיי 2‏, IC 342, גלקסיית הפסל, M64‏, M81‏, M82‏, M94‏, NGC 4945 וגלקסיית המחוגה.
הערות שוליים

↑  E. L. Agüero: Mass-luminosity ratio in NGC 5236, Astrophysics and Space Science, Volume 73, Issue 1, p. 195
↑  אבי בליזובסקי, ‏חור שחור כפול בליבה של גלקסיית M83, באתר "הידען", 19 במאי 2005
↑  NASA: Stellar Birth in the Galactic Wilderness
↑  M. L. McCall: A Council of Giants, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 440, Iss. 1, p. 8 (2014)
| קטלוג מסיה |
| --- | --- | --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |  |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |  |
| אחרים | M40 • M73 |  |
שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש
גלון (טיראן סירקוסאי)

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־6 לפנה״ס ג'לה, איטליה 
 פטירה:  478 לפנה״ס סירקוזה העתיקה 
 מדינה:  סירקוזה העתיקה 
 בן או בת זוג:  Damarete 
 
 פרסים והוקרה
 אלוף אולימפי (488 לפני הספירה) 
 
מטבע הנושא את דמותו של גלון
מטבע עם דמותה של דמרטה אשתו של גלון
קרב הימרה
גלון חוזר כמנצח מקרב הימרה
גלון חותם על הסכם שלום עם קרתגו
גלון (ביוונית:  Γέλωνος; המאה ה-5 לפנה"ס) היה הטיראן העיר סירקוסאי שבסיציליה ואחד מהאנשים המשפיעים ביותר בסיציליה בדורו. נודע בין היתר כמי שהביס את הקרתגים בקרב הימרה.
משפחתו

הרודוטוס כותב שמשפחתו של גלון מוצאה היה באי טלוס. משפחתו היו כוהנים לפרספונה ודמטר בעיר גלה, ותפקיד זה עבר בירושה. אביו היה דאינומנס. היו לו שלושה אחים היירון, פולזילוס, ותרסיבולוס, כולם היו טיראנים אחריו.
הוא נולד בעיר גלה שבסיציליה. באותם ימים החלק המזרחי של העיר היה בשליטת היוונים שהקימו שם ערים שנשלטו בידי טיראנים. החלק המערבי היה נתון לשליטת קרתגו, וחלק משבטי הילידים עוד שמרו על מידה כלשהי של אוטונומיה. טיראן גלה באותם ימים היה היפוקרטס שעלה לשלטון אחרי מותו של אחיו קלאנדרוס.