stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קטיפארי
היסטוריה > לאחר פינוי גוש קטיף

ב-2006 פורסם כי בחוות ארץ האיילים נמצאים חלק מהחיות וחלק מהציוד אשר שימש את הקטיפארי לפני ביצועה של תוכנית ההתנתקות.
גן החיות הפלסטיני הוקם על ידי ממשלת חמאס ב-2008 כחלק מרצונה לאפשר לתושבי הרצועה מקום אשר יהיה מקום מפלט בימי מלחמה בשטחי הרצועה, למעשה כל בעלי החיים ששכנו בו הוברחו במנהרות ההברחה שנחפרו בין הרצועה למצרים, אך נתיב פעולה זה הוקפא אף הוא עם ההפיכה במצרים (2013) והיחס העוין של הממשלה המצרית למנהרות ההברחה שנחפרו מכיוון רצועת עזה[דרוש מקור].
במהלך מבצע צוק איתן נהרסו חלקים מגן "אל-ביסאן" אשר הוקם על שטח הקטיפארי, מלבד זאת במהלך המבצע הוזנח המקום ונמצאו בו מספר גופות של בעלי חיים אשר נפצעו ככל הנראה במהלך אחת התקיפות שביצעה ישראל
באוקטובר 2016 התקיים פסטיבל החול של המרכז להנצחת מורשת גוש קטיף וצפון השומרון בו שוחזר הקטיפארי.
לימים במקום הוקם גן חיות ששימש את ילדי רצועת עזה[דרושה הבהרה].
ראו גם

אגם קטיף
מלון חוף הדקלים
הערות שוליים

↑  קטיפארי (ע"ר), באתר גיידסטאר
↑  אשר קרביץ, עיתון חי, "הלוואי שהייתי צב", באתר nrg‏, 5 באוגוסט 2005
↑  נורית פלתר, חיות את ההתנתקות, באתר ynet, 17 ביולי 2005
↑  החיות כבר התנתקו מגוש קטיף, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2005
↑  מזכרות מחבל קטיף פזורות ברחבי הארץ, באתר ערוץ 7, 11 באוקטובר 2006
↑  AFP, עצמות קופים, גופת חסידה: זה גן החיות בעזה, באתר ynet, 19 באוגוסט 2014
↑  עמי אטינגר, לאחר 11 שנה משחזרים את הקטיפארי שבנווה דקלים, ‏13 באוקטובר 2016
| גני חיות ואתרים זואולוגיים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| ארגון גני החיות הישראלי | הספארי ברמת גן • גן החיות התנ"כי • חי פארק • חי-כיף • גן החיות הלימודי חיפה • גן גורו |   |
| גני חיות נוספים | הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב • גן החי בפתח תקווה • פארק החי • פארק ארץ הצבי |   |
| גנים קטנים | ג'ונגל כיף • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • יער הקופים • מקלט הקופים הישראלי • פארק לכיש •  מרכז הזוחלים בקצרין • מרכז הזוחלים המדברי • פארק אוטופיה |   |
| חוות זואולוגיות | חוות התנינים בחמת גדר • חוות אל היען • חוות האלפקות • חוות האנטילופות בערבה • חוות קרוקולוקו • חוות בולוטין • חוות החרקים והפרפרים הישראלית |   |
| מרכזי צפרות | פארק הצפרות אילת • התחנה לחקר ציפורי ירושלים • המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון • פארק ראש ציפור • מרכז צפרות רמת הנגב • מרכז צפרות החולה • מקור החסידה • מרכז הצפרות וחקר הזנבנים בחצבה |   |
| אקווריומים בישראל | פארק המצפה התת-ימי באילת • אקווריום ישראל • ריף הדולפינים |   |
| החי-בר | חי-בר יטבתה • חי-בר כרמל |   |
| מקומות שנסגרו | גן החיות של תל אביב  • גני הטבע  • הדולפינריום בתל אביב • צפארי • קטיפארי • נגב Zoo • חי רמון • חוות פצאל |   |
| גני חיות חדשים | צפארי • מדבריום • גן החיות העירוני אשקלון |   |
מאור כהן (איש הלגו)

| --- | --- |

מאור איש הלגו בפעולה
 לידה:  8 בספטמבר 1980 (בן 44) יבנה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב
 כינויים נוספים:  איש הלגו
 פעילות בולטת:  התנדבות
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן
 תפקיד:  רס"ן בצה"ל, ראש מדור שרות ייחודי ביחידת מיטב
 פרסים והוקרה:  פרס המתנדב המצטיין, מצטיין שר הביטחון, השאת משואה ביום העצמאות ה-73 למדינת ישראל
 
מאור כהן (נולד ב-8 בספטמבר 1980), המכונה "איש הלגו", נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-73 למדינת ישראל על מפעל חיים התנדבותי כ"איש הלגו" במחלקות אונקולוגיות לילדים ונוער.
ביוגרפיה

מאור נולד ביבנה ליעקב ופאני, יוצאי מרוקו. הוא הבן הצעיר מבין ארבעת האחים במשפחה.
למד בבית ספר ממלכתי דתי "עציון" ובהמשך, בתיכון אמי"ת. בנעוריו היה מדריך בתנועת "בני עקיבא" ובין מקימי סניף בני עקיבא לעולים חדשים. כנער התנדב אף במשמר אזרחי.
מאור כהן החל את שירותו בצבא הגנה לישראל בחיל השריון, לאחר מכן עבר לכוח תומך לחימה. בגיל 25 יצא לקורס קצינים, ומאז שירת בחיל משאבי האנוש.
בשנת 2016 זכה כהן בתעודת מצטיין שר הביטחון. שנתיים אחר כך, יצא לאור ספרו, "מלים מחברות - חלק א'" בהוצאה פרטית. "חלק ב'" פורסם ב-2019.
בשנת 2021 נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.
בתפקידו האחרון בצה"ל, אותו סיים בשנת 2022, שימש ראש מדור שרות ייחודי ביחידת מיטב, בדרגת רס"ן. במסגרת תפקידו, היה אחראי על גיוס אוכלוסיות ייחודיות לצה"ל, ביניהן מתנדבים. הוא מלווה באופן אישי מלש"בים (מיועד לשירות ביטחון) מתנדב.
לאחר פרישתו מצה"ל, החל כהן ללמוד סיעוד והוא עובד כאח בבית החולים איכילוב בו הוא גם מתנדב.
כהן הוא בוגר אוניברסיטת אריאל במדעי המדינה ומזרח תיכון ומוסמך ביחסים בינלאומיים מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה > ערכות לגו

כהן החל לתרום ערכות לגו ולעזור לילדים בהרכבתן ב"בית אורנית" (מוסד לטיפול בילדים ובנערים חולי סרטן של עמותת עזר מציון) בפתח תקווה. הוא אף פתח בהתנדבות חוג לגו, בתחילה פעם בשבוע וכיום ארבע או חמש פעמים בשבוע.
משנת 2012, מתנדב מאור כהן גם במחלקות אונקולוגיות לילדים בבתי חולים.
בשנת 2016 העניק לו המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי את פרס המתנדב המצטיין.
לא רק בבית חולים איכילוב מחלק מאור ערכות לגו, אלא גם במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל ואף במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. בנוסף לכך הוא שולח שליחים מצוידים בערכות לגו לבתי החולים מרכז רפואי הדסה בירושלים, מרכז רפואי העמק בעפולה ורמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם בחיפה.
את ערכות הלגו רכש כהן בעיקר מתרומות של אנשים באמצעות המשפחה, מכרים, חברים ורשתות חברתיות. חלק מהמחלימים הופכים בעצמם למגייסי כספים.
כהן נשוי לענת, סגן אלוף במילואים במחלקת נפגעים, נכדתו של חיים בסוק. הם מתגוררים בתל אביב והורים לשלוש בנות ובן.
הערות שוליים

↑  מלים מחברות, הטור השבועי של מאור כהן, הספרייה הלאומית של ישראל
↑  הפרויקט של ענת כהן, מלים מחברות חלק ב'. אתר giveback
↑  איתמר אייכנר, "איש הלגו", שמגשים חלומות לילדים חולי סרטן, ישיא את משואת צה"ל, באתר ynet, 30 במרץ 2021
↑   איש הלגו: האדם שמשמח ילדים חולים משתחרר מצה"ל והולך ללימודי סיעוד, סרטון בערוץ "חדשות 13", באתר יוטיוב (אורך: 5:08), 4 בספטמבר 2022
↑  דני זקן, ‏רס"ן מאור כהן, "איש הלגו", ישיא את משואת צה"ל בטקס יום העצמאות, באתר גלובס, 30 במרץ 2021
↑  מאור כהן, איש הלגו באתר עזר מציון בית אורנית
↑  הכירו את מאור כהן-אתר איכילוב. פייסבוק
↑   "איש הלגו": מאור כהן משמח את הילדים שנלחמים כדי לחיות, סרטון בערוץ "כאן", באתר יוטיוב (אורך: 7:42), 8 ביוני 2020
רס"ן מאור כהן (מימין)
לירן לוי

| --- | --- |
לירן לוי
לירן לוי
 לידה:  15 בינואר 1982 (בן 43)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת אריאל בשומרון 
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  ידיעות אחרונות, ynet
 תחקירים בולטים:  פרשת הסרסור בסוהרות
 תחום סיקור:  משטרה, פלילים
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  liran__levi
 טלגרם:  Liranlevi_plilim
 
לירן לוי (נולד ב-15 בינואר 1982) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב המשטרה והפלילים של ידיעות אחרונות ואתר ynet. נודע בין היתר בזכות חשיפת "פרשת הסרסור בסוהרות" בכלא גלבוע ביוני 2018, עליה זכה בפרס העיתונות לתחקירים (2022).
קריירה בתקשורת

לוי הוא בוגר תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת אריאל. את דרכו העיתונאית החל באוגוסט 2014 כתחקירן בערוץ הכנסת. בשנת 2016 הצטרף לצוות התוכנית הכלכלית של שרון גל בערוץ 20, שם שימש כתב לענייני כלכלה וצרכנות. בתחילת 2018, ולקראת עליית מהדורת החדשות של הערוץ, מונה לכתב לענייני משטרה ומשפט.
ביוני 2018 חשף את פרשת הסרסור בסוהרות בכלא גלבוע, במהדורת הערב של ערוץ 20, אז ככתב המשטרה והפלילים של הערוץ.
באוגוסט 2018 הודיע על התפטרותו מערוץ 20. גורמים בסביבתו טענו אז כי לוי, הומו גלוי, החליט להתפטר לאחר שנאמרו מספר אמרות הומופוביות בשידור שעוררו סערה ציבורית ובערוץ התעלמו ממחאת הלהט"ב בנושא הפונדקאות.
בתחילת 2019 הצטרף לוי לחדשות 13 ושימש כתב צרכנות בתוכנית "ברקוד" עם נגה ניר נאמן. לאחר 8 חודשים ירדה התוכנית מהאוויר.
בספטמבר 2019 מונה לוי לכתב המשטרה של אתר וואלה, שם פרסם מספר תחקירים על קצינים בכירים בשב"ס ובמשטרה, שהביאו לפרישתם מהארגון. הראשון עסק בגונדר אשר שריקי משב"ס שנאלץ לפרוש לאחר תחקיר בנושא התעמרות והטרדות מיניות. בהמשך פרסם תחקיר נוסף על תת-ניצב עימאד חסן, שהיה אמור להתמנות לתפקיד מפקד מרחב שפלה במשטרה, אך בשל תחקיר שפרסם לוי אודות מערכת יחסים אסורה שניהל חסן, מינויו בוטל ונפתחה נגדו חקירת מח"ש. לוי גם חשף את פרשת המין בכלא צלמון שבה ננעלה לכאורה סוהרת בתא עם שני אסירים פליליים. בהמשך, חקירת המשטרה העלתה חשד כי הסוהרת קיימה יחסי מין עם אסיר בתמורה לכסף ומתנות.
לוי חשף לראשונה את פרשת הסרסור בסוהרות בכלא גלבוע, והעיד בנושא זה בוועדת הבדיקה הממשלתית לאירועי הבריחה מבית הסוהר.
בינואר 2022 החל לוי את עבודתו ככתב המשטרה והפלילים של ידיעות אחרונות ו-ynet.
פרסים

2022 פרס העיתונות לתחקירים, על שם העיתונאי יחזקאל אדירם
הערות שוליים

↑  כותב/ת אורח/ת, ופתאום כולם נזכרו בסקופ של לירן לוי | איש השבוע - כסית
1 2  אחרי חשיפת הסרסור בסוהרות: פרס התחקירים יוענק לכתב ynet ו"ידיעות אחרונות", לירן לוי, באתר ynet, 26 באוקטובר 2022
↑  סוהרות בשב"ס: מחבלים הטרידו אותנו מינית, באתר ישראל היום
↑  דוד ורטהיים‏, חודש אחרי הפרסום בוואלה ברנז'ה - כתב ערוץ 20 הגאה התפטר, באתר וואלה, 13 באוגוסט 2018
↑  דוד ורטהיים‏, "אני חולם להביא את הילד לערוץ. לא מגיע לי?" - הטקסט המרגש שעיתונאי ערוץ 20 שלח לחבריו, באתר וואלה, 23 ביולי 2018
↑  לירן לוי, כתב ערוץ 20, התפטר, באתר ‏מאקו‏, 13 באוגוסט 2018
↑  לירן לוי - כתב לענייני משטרה, באתר וואלה!
↑  אלכסנדר כץ, לירן לוי יהיה כתב המשטרה של וואלה; יחליף את אבי אשכנזי, באתר אייס, 1 בספטמבר 2019
↑  לירן לוי‏, בעקבות הפרסום בוואלה!: מפקד הכלא הביטחוני שהעסיק את עובדיו בחתונת בנו פורש מתפקידו, באתר וואלה, 28 באוקטובר 2021
↑  לירן לוי‏, נשים בשב"ס טוענות כי בכיר בארגון הטריד מינית וניהל יחסים עם פקודותיו, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2020
↑  לירן לוי‏, לאחר שהוצא לחופשה בעקבות חקירתו: בכיר שב"ס אשר שריקי פורש מהארגון, באתר וואלה, 14 בינואר 2021
↑  לירן לוי‏, בעקבות חשיפת וואלה!: תנ"צ עימאד חסן לא ימונה למפקד מרחב שפלה, באתר וואלה, 3 במרץ 2021
↑  לירן לוי‏, ועדת החקירה דנה בסרסור בסוהרות: "חיילים העירו לקצין המודיעין - אך הוא לא עשה כלום", באתר וואלה, 8 בדצמבר 2021
↑  העיתונאי שחשף את פרשת סרסור הסוהרות עוזב את וואלה!, באתר אייס, 16 בדצמבר 2021
↑  בתיה גלעדי, חושף ועוזב: לירן לוי עובר מוואלה! לידיעות אחרונות - כסית
ה'תשע"ה

ה'תשע"ה (5,775) ובקיצור תשע"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-25 בספטמבר 2014, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 13 בספטמבר 2015.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 14 שעות ו-339 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 18 במחזור העיבור ה-304. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 7 (סימנה זידא) במחזור השמש ה-207.
שנה זו היא שנת 1,946 לחורבן הבית, ושנת 2,326 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשע"ה 67 שנות עצמאות.
אירועים

י"ז בחשוון – רצח אלמוג שילוני בפיגוע ירי בתחנת הרכבת תל אביב – ההגנה
כ"ה בחשוון – הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה
ט"ז בטבת – הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו"
י"ח בטבת – הפיגוע במרכול היהודי בפריז
כ"ד בטבת – תחילת כהונתה של השופטת מרים נאור כנשיאת בית המשפט העליון
י"ב באדר – נאום בנימין נתניהו בקונגרס
כ"ו באדר – הבחירות לכנסת העשרים
י"א בניסן – השבעת הכנסת העשרים
ג' באייר – חנוכת היכל הזיכרון הלאומי בהר הרצל
כ"ה באייר – השבעת ממשלת ישראל השלושים וארבע
כ"ז בתמוז – נחתם הסכם בין איראן למעצמות כדי למנוע מאיראן להשיג נשק גרעיני
מסילות ותחנות רכבת:
פתיחתה של תחנת הרכבת נתיבות
תחילת העבודות לבניית הרכבת הקלה בתל אביב
כבישים ומחלפים:
סלילת כביש 531 בקטע שבין מחלף שמריהו מזרח במערב ועד מחלף רעננה דרום וסלילת שתי מסילות לאורך הנתיב. הקמת תחנת רכבת ברעננה מערב. הקמת מחלף בהרצליה מזרח (שדרות ירושלים) ומחלף גבעת חן (שדרות בן–גוריון). חלקו המערבי של הכביש ייסלל כדו–מסלולי תלת–נתיבי וחלקו המזרחי כדו–מסלולי דו–נתיבי
אליפות העולם במפרשיות 470 התקיימה בחוף השקט בחיפה לקראת אולימפיאדת ריו 2016
אליפות אירופה בכדורגל לנשים (U19) התקיימה בישראל
נפטרו

ג' בתשרי – רבי אברהם מיכלוביץ', האדמו"ר מראדוויל
ז' בתשרי – שלמה "צ'יץ'" להט, ראש העיר השמיני של תל אביב–יפו
כ"ג בחשון – הרב יעקב כ"ץ, ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בכפר חב"ד, ורב בית כנסת חב"ד בבני ברק. (נולד ב–ה'תרצ"א)
כ"ב בטבת – הרב הלל זקס, ראש ישיבת "כנסת הגדולה" במודיעין עילית ומראשי ישיבת חברון
כ"ג בטבת – הרב מרדכי שמואל אשכנזי, רב היישוב כפר חב"ד. (נולד ב–ה'תש"ג)
ז' בשבט – דוד לנדאו, עיתונאי ישראלי
י"ז בשבט – הרב אליעזר שלמה שיק, רב מחסידות ברסלב
כ"ז בשבט – אורי אורבך עיתונאי, סופר, השר לאזרחים ותיקים וחבר כנסת מטעם סיעת הבית היהודי
כ"ט בשבט – הרב אלחנן הלפרין, רב בגולדרס גרין לונדון ונשיא התאחדות קהילות החרדים
ח' בניסן – שמואל רוזן, חידונאי, פזמונאי ואיש רדיו ישראלי במשך 70 שנים
ט"ו בניסן – הרב שמואל הלוי ואזנר, ראש ישיבה, דיין ופוסק הלכה חרדי, מהבולטים בתקופתו
כ"א בניסן – הרב חיים שאול גריינימן, תלמיד חכם חרדי ומנהיג קהילה בחוג חזון איש, אחיינו ותלמידו של החזון איש
א' באייר – הרב אהרון ליכטנשטיין, ראש ישיבת הר עציון וחתן פרס ישראל לספרות תורנית
י"ח באייר – אריה אליאס, שחקן קולנוע ישראלי
י"ט באייר – מנשה קדישמן, צייר ופסל ישראלי
כ"ב באייר – גדעון זינגר, שחקן ישראלי
כ"ז באייר – הרב משה לוינגר, ממקימי גוש אמונים, ממייסדי מועצת יש"ע וממנהיגיה בעבר
כ' בתמוז – רבי אליעזר הגר, האדמו"ר מסערט ויז'ניץ
כ"ז באב – רבי משולם פייש לאווי (השני), האדמו"ר מחסידות טאהש במדינת קנדה
ג' באלול – רמה מסינגר, שחקנית קולנוע טלוויזיה ותיאטרון ומדבבת
פרסי ישראל

צבי שיפרין – מדעי המזרח הרחוק
שמואל אחיטוב – חקר המקרא
שמעון אולמן – חקר המתמטיקה ומדעי המחשב
זליג אשחר – מדעי החיים
דייוויד וייסבורד – חקר הקרימינולוגיה
דוד גורפינקל – קולנוע
ארז ביטון – שירה עברית
אסתר הרליץ – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
חיים טופול – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
כ"ט בחשוון חל ביום השבת, ולכן חג הסיגד מוקדם ליום חמישי כ"ז בחשוון
ה' באייר חל ביום שישי, ולכן יום העצמאות מוקדם ליום חמישי ד' באייר ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מוקדם ליום רביעי ג' באייר.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
הערות שוליים

↑  אליפות אירופה לנשים (U19) תתקיים בישראל בשנת 2015, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
ברכת כהנים ברחבת הכותל המערבי, סוכות ה'תשע"ה
אבי מרציאנו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1986 (בן 39 בערך) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלנ"ט גולני  ראש ענף חי"ר במא"ש במל"י  מפקד גדוד 13  קצין המבצעים של פיקוד הצפון  מפקד עוצבת חירם
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
אברהם (אבי) מרציאנו (נולד בשנת 1986) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד עוצבת חירם. קודם לכן שימש קצין המבצעים של פיקוד הצפון ומפקד גדוד 13.
ביוגרפיה

מרציאנו השלים את לימודי התיכון בישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה, התגייס לצה"ל בשנת 2004, ושובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 13 ומונה למפקד מחלקת המרגמות בפלוגה המסייעת, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה מסייעת בגדוד 13. בהמשך שירת כמפקד פלנ"ט גולני בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה למפקד בית הספר להכשרות בגדס"ר גולני. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם.
בשנת 2018 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי"ר במרכז לאימונים באש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2019. בהמשך שירת כמפקד גדוד 13 בין השנים 2019–2021. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הצפון, ושירת בתפקיד בין השנים 2021–2023. ב-13 באוגוסט 2023 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם.
חיים אישיים

מרציאנו מתגורר במושב הזורעים, נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וערבית מאוניברסיטת אריאל.
הערות שוליים

↑   אל"ם אבי מרציאנו נכנס לתפקידו כמפקד עוצבת "חירם" 769, באתר צה"ל, 13 באוגוסט 2023
מונדיאל 1986

| --- | --- |

 מארחת:  מקסיקו מקסיקו
 תקופת התחרות:  31 במאי 1986 – 29 ביוני 1986 (30 ימים)
 מספר משתתפות:  24  (מתוך 112 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   ארגנטינה
 מספר משחקים:  52
 מספר שערים:  132 (2.54 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,407,431 (46,297 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אנגליה גארי ליניקר   (6 שערים)
 שחקן מצטיין:  ארגנטינה דייגו מראדונה
 → ספרד 1982איטליה 1990 ←
דייגו מראדונה עם הגביע לאחר הזכייה
מונדיאל 1986 נערך במקסיקו מ-31 במאי עד 29 ביוני 1986. הנבחרת הזוכה הייתה נבחרת ארגנטינה, שניצחה את גרמניה המערבית בתוצאה 3:2 במשחק הגמר באצטדיון האצטקה שבמקסיקו סיטי.
בתכנון המקורי נועדה קולומביה לארח את המונדיאל, אך לאחר שהשלטונות בקולומביה הצהירו בסוף שנת 1982 כי אין ביכולתם לארח את המונדיאל, נבחרה מקסיקו להחליף את קולומביה באירוח המונדיאל. כך הפכה מקסיקו למדינה הראשונה בהיסטוריה שאירחה שני מונדיאלים, לאחר שאירחה גם את מונדיאל 1970.
מבנה הטורניר השתנה מזה שהיה במונדיאל 1982. 24 הנבחרות שהעפילו לטורניר לאחר טורניר המוקדמות חולקו לשישה בתים של 4 נבחרות בכל בית. 16 נבחרות עלו לשלב הנוק-אאוט: שש נבחרות שהגיעו למקום הראשון בבית, שש שהגיעו למקום השני וארבע עם המאזן הטוב ביותר שהגיעו למקום השלישי.
השחקן המצטיין בטורניר היה דייגו ארמאנדו מראדונה, שהיה בשיאו כשהוביל את ארגנטינה לזכייה בתואר. משחקו הטוב ביותר בטורניר היה קרוב לוודאי משחק רבע הגמר נגד נבחרת אנגליה, בו הבקיע את שני השערים בניצחון ארגנטינה 2:1 על האנגלים. שני השערים נחשבים בין השערים המפורסמים ביותר בהיסטוריה. שער אחד הובקע, כפי שאמר מראדונה בעצמו, באמצעות "יד האלוהים" (שופט המשחק לא הבחין שמראדונה נעזר בידו בכיבוש השער). השער השני שכבש היה כשכידרר לאורך כל חצי המגרש של האנגלים, תוך שהוא עובר בדרך את רוב שחקני ההגנה של האנגלים בדרך לכיבוש השער. שער זה נבחר בשנת 2002 לשער המאה.
גרמניה ניצחה בפעם השנייה ברציפות את נבחרת צרפת במשחק חצי הגמר של הטורניר, לאחר שניצחה אותה בדו-קרב בעיטות עונשין בטורניר הקודם, תוך שהיא מפסידה גם בפעם השנייה ברציפות את משחק הגמר של הטורניר, והפעם לארגנטינה, לאחר שהפסידה בטורניר הקודם במשחק הגמר לנבחרת איטליה.
גארי ליניקר מאנגליה זכה בתואר מלך השערים של הטורניר (נעל הזהב), לאחר שהבקיע שישה שערים לזכות נבחרתו.
נבחרת פורטוגל פתחה בעיצומים במהלך הטורניר. שחקניה סירבו להתאמן בין משחקם הראשון בטורניר לשני (נגד נבחרות אנגליה ופולין). פורטוגל נשרה מהטורניר כבר בשלב הבתים, לאחר הפסדה לנבחרת מרוקו.
נבחרות עיראק וקנדה, שהופיעו לראשונה במונדיאל, החליפו אחרי הטורניר כמעט את כל סגל הנבחרות שלהן, לאחר שלא צברו אף נקודה אחת במהלך הטורניר.
במשחק בבית ה' בין נבחרות סקוטלנד ואורוגוואי קיבל שחקן אורוגוואי, חוסה באטיסטה (Batista), כרטיס אדום תוך פחות מדקה במשחק - שיא במשחקי הגביע העולמי, שלא נשבר עד היום.
הנבחרת הבולטת בשלב הבתים הייתה זו של דנמרק, עם ניצחונות 6 - 1 על אורוגוואי ו - 2 - 0 על גרמניה, כמו גם 1 - 0 על סקוטלנד. אלא שבשמינית הגמר נתקלה בספרד שהביסה אותה 5 - 1. כן בלטו לטובה מקסיקו, שהגיעה לרבע הגמר, ובלגיה, שהגיעה למקום הרביעי, לאחר שהדיחה בשמינית הגמר את ברית המועצות עם ניצחון 4 - 3, ואת ספרד ברבע הגמר. גם ברית המועצות, כהקדמה להגעתה לגמר אליפות אירופה ב-1988, הפגינה כדורגל מצוין, אף על פי שהודחה מוקדם יחסית. איטליה, זוכת הטורניר הקודם, לא בלטה, והודחה כבר בשמינית הגמר.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 2 | 4 |
|  איטליה | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 5 | 4 | 1 |
|  בולגריה | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 4 | -2 |
|  קוריאה הדרומית | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 7 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  בולגריה | 1 – 1 | איטליה   |
|  ארגנטינה | 3 – 1 | קוריאה הדרומית   |
|  איטליה | 1 – 1 | ארגנטינה   |
|  קוריאה הדרומית | 1 – 1 | בולגריה   |
|  קוריאה הדרומית | 2 – 3 | איטליה   |
|  ארגנטינה | 2 – 0 | בולגריה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מקסיקו | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 2 | 2 |
|  פרגוואי | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 3 | 1 |
|  בלגיה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 5 | 0 |
|  עיראק | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 4 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  בלגיה | 1 – 2 | מקסיקו   |
|  פרגוואי | 1 – 0 | עיראק   |
|  מקסיקו | 1 – 1 | פרגוואי   |
|  עיראק | 1 – 2 | בלגיה   |
|  עיראק | 0 – 1 | מקסיקו   |
|  פרגוואי | 2 – 2 | בלגיה   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברית המועצות | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 9 | 1 | 8 |
|  צרפת | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 1 | 4 |
|  הונגריה | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 9 | -7 |
|  קנדה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 5 | -5 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קנדה | 0 – 1 | צרפת   |
|  ברית המועצות | 6 – 0 | הונגריה   |
|  צרפת | 1 – 1 | ברית המועצות   |
|  הונגריה | 2 – 0 | קנדה   |
|  הונגריה | 0 – 3 | צרפת   |
|  ברית המועצות | 2 – 0 | קנדה   |
שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | 6 | 3 | 3 | 0 | 0 | 5 | 0 | 5 |
|  ספרד | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 5 | 2 | 3 |
|  צפון אירלנד | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 | -4 |
|  אלג'יריה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 5 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ספרד | 0 – 1 | ברזיל   |
|  אלג'יריה | 1 – 1 | צפון אירלנד   |
|  ברזיל | 1 – 0 | אלג'יריה   |
|  צפון אירלנד | 1 – 2 | ספרד   |
|  צפון אירלנד | 0 – 3 | ברזיל   |
|  אלג'יריה | 0 – 3 | ספרד   |
שלב הבתים > בית ה'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק | 6 | 3 | 3 | 0 | 0 | 9 | 1 | 8 |
|  גרמניה המערבית | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 4 | -1 |
|  אורוגוואי | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 7 | -5 |
|  סקוטלנד | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 3 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אורוגוואי | 1 – 1 | גרמניה המערבית   |
|  סקוטלנד | 0 – 1 | דנמרק   |
|  גרמניה המערבית | 2 – 1 | סקוטלנד   |
|  דנמרק | 6 – 1 | אורוגוואי   |
|  דנמרק | 2 – 0 | גרמניה המערבית   |
|  סקוטלנד | 0 – 0 | אורוגוואי   |
שלב הבתים > בית ו'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מרוקו | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  אנגליה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 1 | 2 |
|  פולין | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | -2 |
|  פורטוגל | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מרוקו | 0 – 0 | פולין   |
|  פורטוגל | 1 – 0 | אנגליה   |
|  פולין | 1 – 0 | פורטוגל   |
|  אנגליה | 0 – 0 | מרוקו   |
|  אנגליה | 3 – 0 | פולין   |
|  פורטוגל | 1 – 3 | מרוקו   |
שלב הנוק-אאוט > שמינית הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 ביוני 1986   12:00 UTC-6 |  מקסיקו | 2–0 |  בולגריה | אצטדיון האצטקה, מקסיקו סיטי צופים: 114,580 שיפוט: רומאלדו ארפי פילו (ברזיל) |
| 15 ביוני 1986   12:00 UTC-6 | נגרטה  34'   סרווין  61' | (סיקור) |   | אצטדיון האצטקה, מקסיקו סיטי צופים: 114,580 שיפוט: רומאלדו ארפי פילו (ברזיל) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 ביוני 1986   16:00 UTC-6 |  ברית המועצות | 3–4‏ה |  בלגיה | אצטדיון לאון, לאון צופים: 32,277 שיפוט: אריק פרדריקסון (שוודיה) |
| 15 ביוני 1986   16:00 UTC-6 | בלאנוב  27', 70', 111' (פ) | (סיקור) | שיפו  56'   קולמנס  77'   דמול  102'   קלאסן  110' | אצטדיון לאון, לאון צופים: 32,277 שיפוט: אריק פרדריקסון (שוודיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 1986   12:00 UTC-6 |  ברזיל | 4–0 |  פולין | אצטדיון חליסקו, גוודלחרה צופים: 45,000 שיפוט: וולקר רוט (גרמניה המערבית) |
| 16 ביוני 1986   12:00 UTC-6 | סוקרטס  30' (פ)   חוסימאר  55'   אדיניו  79'   קארקה  83' (פ) | (סיקור) |   | אצטדיון חליסקו, גוודלחרה צופים: 45,000 שיפוט: וולקר רוט (גרמניה המערבית) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 1986   16:00 UTC-6 |  ארגנטינה | 1–0 |  אורוגוואי | אצטדיון קואוטמוק, פואבלה צופים: 26,000 שיפוט: לואיג'י אניולין (איטליה) |
| 16 ביוני 1986   16:00 UTC-6 | פאסקולי  42' | (סיקור) |   | אצטדיון קואוטמוק, פואבלה צופים: 26,000 שיפוט: לואיג'י אניולין (איטליה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 1986   12:00 UTC-6 |  איטליה | 0–2 |  צרפת | האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי, מקסיקו סיטי צופים: 70,000 שיפוט: קרלוס אספוסיטו (ארגנטינה) |
| 17 ביוני 1986   12:00 UTC-6 |   | (סיקור) | פלאטיני  15'   סטופירה  57' | האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי, מקסיקו סיטי צופים: 70,000 שיפוט: קרלוס אספוסיטו (ארגנטינה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 1986   16:00 UTC-6 |  מרוקו | 0–1 |  גרמניה המערבית | אצטדיון אוניברסיטריו, סן ניקולאס דה לוס גרסה צופים: 19,800 שיפוט: זוראן פטרוביץ' (יוגוסלביה) |
| 17 ביוני 1986   16:00 UTC-6 |   | (סיקור) | מתאוס  88' | אצטדיון אוניברסיטריו, סן ניקולאס דה לוס גרסה צופים: 19,800 שיפוט: זוראן פטרוביץ' (יוגוסלביה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 ביוני 1986   12:00 UTC-6 |  אנגליה | 3–0 |  פרגוואי | אצטדיון האצטקה, מקסיקו סיטי צופים: 98,728 שיפוט: ג'מאל אל שריף (סוריה) |
| 18 ביוני 1986   12:00 UTC-6 | ליניקר  31', 73'   בירדסלי  56' | (סיקור) |   | אצטדיון האצטקה, מקסיקו סיטי צופים: 98,728 שיפוט: ג'מאל אל שריף (סוריה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 ביוני 1986   16:00 UTC-6 |  דנמרק | 1–5 |  ספרד | אצטדיון קורחידורה, קרטרו צופים: 38,500 שיפוט: יאן קייזר (הולנד) |
| 18 ביוני 1986   16:00 UTC-6 | אולסן  33' (פ) | (סיקור) | בוטרגניו  43', 56', 80', 88' (פ)   גויקוצ'יאה  68' (פ) | אצטדיון קורחידורה, קרטרו צופים: 38,500 שיפוט: יאן קייזר (הולנד) |