stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארי בראון
ביוגרפיה

בראון נולדה ברוטרדם. אמה, מה בראון (1881 – 1956) הייתה המאמנת הלאומית של נבחרת הולנד בשחייה ב-5 אולימפיאדות שונות (1928, 1932, 1936, 1948 ו-1952).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבולוניה, איטליה בשנת 1927 זכתה בראון במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי (6:11.8 דקות) ובשתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב (1:26.2 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (5:11.6 דקות).
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכתה בראון בשתי מדליות, אחת זהב ואחת כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:22.0 דקות, לפני אלן קינג (1:22.2 דקות) וג'ויס קופר (1:22.8 דקות) שתיהן מבריטניה, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 1:21.6 דקות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:57.8 דקות, אחרי מרתה נורליוס שקבעה שיא עולם חדש של 5:42.8 דקות ולפני ג'וזפין מקים (6:00.2 דקות) שתיהן מארצות הברית. בשלב המוקדמות היא קבע תוצאה של 5:53.8 דקות. בנוסף, היא השתתפה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, אך הרביעייה ההולנדית פסלה בשלב הגמר, בשלב המוקדמות הן קבעו תוצאה של 5:08.8 דקות, תוצאה שהייתה מספיקה למדליית ארד.
באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכתה בראון ב-3 מדליית זהב והייתה לשחיינית המצטיינת של האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי (5:42.0 דקות), במשחה ל-100 מטר גב (1:22.8 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (4:55.0 דקות).
לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הגיעה בראון כמועמדת עיקרית לניצחון. היא עלתה לשלב הגמר בשני המשחים בהם השתתפה, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.8 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:50.5 דקות, אך היא לא הצליחה להגן על תוארה משום שלקתה בחום כבד כתוצאה מעקיצת חרק ונלקחה לבית החולים. לאחר מכן, פרשה משחייה תחרותית.
השגים ותארים

בראון קבעה 6 שיאי עולם, 10 שיאי אירופה ו-25 שיאי הולנד חדשים.
בשנת 1980 זכתה בראון להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב
הערות שוליים

1 2  MA BRAUN (NED) - 1967 Honor Coach, באתר International Swimming Hall of Fame
1 2  MARIE BRAUN  (NED) - 1980 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17746683s (data)  BPN: 55263362  VIAF: 6255153411801141700000   WorldCat (עם VIAF): 6255153411801141700000
לסביאן בר

מועדון לקסינגטון או ה-"לקס" היה הלסביאן בר האחרון בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית.
לסביאן בר (באנגלית: Lesbian bar) הוא בית עסק לממכר משקאות חריפים שמשרת אך ורק נשים לסביות. אף על פי שפעמים תכופות ישנו דמיון בין בית עסק זה לגיי בר, ההיסטוריה שלהם שונה אחד מהשני.
היסטוריה

בעוד שמבחינה היסטורית, מנעו מנשים להופיע בשטחים ציבוריים המקדמים צריכת אלכוהול, נוכחות השתייה של נשים עלתה בשנות ה-20 של המאה ה-20. Mona's 440 Club (אנ') נפתח ב-1936 בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית, והיה הלסביאן בר הראשון בארצות הברית. בשנות ה-50 של המאה ה-20, הייתה עלייה במספר הלסביאן בר.
הזדהות לסבית והומואים ותרבות הברים התרחבה באופן משמועתי לאחר העיור במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם עליית התנועה לשחרור הגייז וההזדהות ההולכת וגוברת עם הזהות "לסבית", הלסביאן בר גדלו באופן משמועתי. בשנות ה-70 של המאה ה-20, לאחר עליית הפמיניזם הלסבי, והברים נהיו למרחבים חשובים של פעילות הקהילה.
תגובות הנגד והמשטרה

היו עבודות משטרה כנגד מקומות הלסביאן בר. חלק מבעלי הברים התאגדו יחד בשביל להשיב מלחמה כנגד זה, ולאסוף כספים בשביל להגן על אנשים שנעצרו בפשיטות של המשטרה. שוטרים סמויים ושוטרים מחוץ לתפקיד הטילו אימה על מקומות אלו מאז הקמתם. המשטרה יכלה להטריד ולסגור עסקים אלו בגין התכנסות פומבית במקום בו הוגש אלכוהול, ריקודים עם מישהו שאינו מהמגדר האחר, או אי-הצגת תעודת זהות.
לעיתים קרובות, בעלי הבית של הלסביאן בר היו גברים, וזאת בשביל המטרה להשיג רישיונות למכור משקאות אלכהוליים ולהיות ביחסים טובים עם המשטרה והמאפיות. לעיתים קרובות, בעלי הברים שיחדו את המשטרה בשביל לקבל אזהרות רגע לפני תחילת הפשיטות.
כסוג של הגנה, ברים מסוימים כיסו את חלוניהם, הורידו את שלטי הזהות, או שאפשרו להיכנס רק דרך הדלת האחורית. מספר בעלי הברים ניסו מודלים מבוססי חברות, מה שהגביר את הביטחון, אך היה גם לא כולל.
החלשות

בנוסף לשתיית אלכוהול, בלסביאן בר היו כלולים גם ריקודים ומשחקי ביליארד. ברים אלו נסגרו מפני שזה לא תמיד היה עסק רווחי או משתלם.
חלקים מההיסטוריה הולכים לאיבוד מאחר ש-"הלסביאן בר השכונתי" לא היה מסוגל יותר לשלם דמי שכירות, והתמיכה בהם ירדה בגלל הג'נטריפיקציה. לעומת זאת, הגיי ברים נמשכו מאחר שלגברים הומוסקסואליים יש יותר הון כלכלי מאשר לנשים לסביות. סיבה נוספת להופעה פחותה של לסביאן בר היא עליית תרבות ההיכרויות באינטרנט. מאחר שנשים לסביות נוטות יותר להיות מטפלות ראשוניות בילדים מאשר גברים הומוסקסואליים, חיי הלילה הלסבית פוחתים.
לצד העלייה בתרבות הלהט"ב, השימוש במונח "קוויר" להזדהות עצמית במקום "לסבית", גדל בקרב צעירים רבים בקהילה הלסבית.
ראו גם

מצעד הדייקיות
הצילו את ילדינו
גיי בר
הערות שוליים

↑  Burns, Ken; Novick, Lynn (2011). "Women at a speakeasy bar (Culver Pictures)". PBS. נבדק ב-23 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mona's 440 Club". Lost Womyn's Space. 21 במרץ 2011. נבדק ב-27 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  Ingram, Gordon Brent; Bouthillette, Anne-Marie; Retter, Yolanda, eds. (1997). "Invisible Women in Invisible Spaces: The Production of Social Space in Lesbian Bars by Maxine Wolfe". Queers in Space: Communities, Public Places, Sites of Resistance. Seattle, WA: Bay Press. pp. 301–323. ISBN 978-0941920445.
1 2 3  Miller, Neil (2006). Out of the Past: Gay and Lesbian History from 1869 to the Present. New York, New York: Alyson Books. pp. 1–100. ISBN 1-55583-870-7.
↑  Boyd, Nan Alamilla (2003). Wide-Open Town: A History of Queer San Francisco to 1965. California: University of California Press. pp. 68–158. ISBN 0-520-20415-8.
↑  Newton, Esther (2008). "Lesbians in the Twentieth Century, 1900-1999". OutHistory. ארכיון מ-2021-03-21. נבדק ב-26 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shaw, Randy (2015). The Tenderloin: Sex, Crime, and Resistance in the Heart of San Francisco. San Francisco, CA: Urban Reality Press. pp. 1–100. ISBN 9780692327234.
↑  Wolf, Deborah Goleman (1979). The Lesbian Community. California: University of California Press. pp. 7–44. ISBN 0-520-03657-3.
↑  Stein, Arlene, ed. (1993). Sisters, Sexperts, Queers: Beyond the Lesbian Nation. New York, NY: Plume. pp. 39–40. ISBN 978-0452268876.
↑  Boyd, Dick (Winter 2010). "Before the Castro: North Beach, a Gay Mecca". FoundSF. ארכיון מ-2021-03-21. נבדק ב-27 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morris, Bonnie J. (2016). The Disappearing L: Erasure of Lesbian Spaces and Culture. Albany, NY: SUNY Press. pp. 189–190. ISBN 978-1438461779.
↑  Samson, JD (27 באוגוסט 2015). "The Last Lesbian Bars". Vice. נבדק ב-21 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, October 2020)
↑  Adler, Sy; Brenner, Johanna (במרץ 1992). "Gender and Space: Lesbians and Gay Men in the City". International Journal of Urban and Regional Research. 16 (1): 24–34. doi:10.1111/j.1468-2427.1992.tb00463.x. ISSN 0309-1317. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Miriam (16 ביוני 2010). "What's the Difference Between Lesbian and Queer". Feministing. ארכיון מ-2021-03-21. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Obinwanneon, Ashley (26 באפריל 2018). "Why I'm a Lesbian (Not Queer)". AfterEllen. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544516205171  LCCN: sh2001007148
מודל הוטלינג

מודל הוטלינג (Hotelling Model) הוא מודל כלכלי שפותח על ידי הרולד הוטלינג. 
המודל מסביר התנהגות בסביבה מרובת סוחרים/מוצרים. מודל זה שימש גם לניתוח מצבים פוליטיים.
המודל מניח את ההנחות הבאות (מנוסחות לסביבה מרובת סוחרים):
לכל הסוחרים יש את אותה הסחורה.
אין הבדלי מחירים בין הסוחרים (עבור סחורה מסוימת).
קונה יעדיף לקנות בחנות הקרובה ביותר אליו (יש מחיר להליכה). אם יש יותר מחנות אחת באותו מרחק מהלקוח, הוא יבחר ביניהן בהסתברות אחידה.
דוגמה: חנויות בחוף הים

בחוף ים יש מספר חנויות, הממוקמות לאורך החוף, שמוכרות את אותם המוצרים באותו המחיר. הלקוחות מתפלגים בצורה אחידה לאורך החוף. כל מוכר ירצה למקם את חנותו במיקום שממקסם את הרווח שלו.

בנוסף לרווח האישי של כל מוכר, נסתכל גם על פונקציית רווחה חברתית (social welfare) אותה נרצה למקסם (עבור תועלת חברתית) או למזער (עבור עלות חברתית). במקרה זה נבחר את פונקציית הרווחה להיות המרחק המקסימלי שקונה כלשהו צריך לעבור בדרכו אל החנות. (אפשרות נוספת היא לבחון ממוצע המרחקים שכל הלקוחות עוברים בדרכם לחנות הקרובה ביותר).

נסמן את החוף [0,1] (הקטע הסגור בין 0 ל - 1) ונתייחס למיקומים האפשריים כמספרים בקטע זה. המרחק שכל לקוח עובר יהיה ההפרש בין מיקום הלקוח ומיקום החנות הקרובה ביותר.

בראייה של תורת המשחקים, עבור כל מוכר, בחירת מיקום היא  תכסיס/אסטרטגיה של אותו מוכר. 

ננתח כמה מקרים שונים:
דוגמה: חנויות בחוף הים > חנות אחת

במקרה זה, למוכר כלל לא משנה מה יהיה מיקום החנות שלו, כיוון שבכל אופן כל הלקוחות יקנו אצלו.

על מנת למזער את פונקציית העלות החברתית, נרצה שהמוכר ימקם את חנותו בדיוק באמצע החוף, בנקודה 0.5 (כיוון שהלקוחות ממוקמים לאורך החוף בהתפלגות אחידה).
דוגמה: חנויות בחוף הים > שתי חנויות

במקרה זה, שני המוכרים יבחרו למקם את חנותם בדיוק במרכז החוף, בנקודה 0.5. עבור מיקומים אלה, כל אחד מהמוכרים יקבל בדיוק מחצית מהלקוחות: עבור כל לקוח, שתי החנויות ממוקמות באותו מרחק, ולכן הלקוחות יתחלקו בצורה אחידה בין החנויות.

נשים לב שמקרה זה הוא יציב מהבחינה הבאה: לאף מוכר לא כדאי לשנות את האסטרטגיה שלו. נקודה כזו נקראת שיווי משקל נאש.

אם המוכרים ימקמו את החנויות שלהם בנקודות 0.25 ו - 0.75, עדיין כל אחד מהמוכרים יקבל בדיוק מחצית מהקונים: המוכר שממוקם בנקודה 0.25 יקבל את הקונים בקטע [0.5, 0], והמוכר שממוקם בנקודה 0.75 יקבל את הקונים בקטע [1, 0.5]. (הקונים בנקודה 0.5 יתפלגו בצורה אחידה בין 2 החנויות). 

המקרה השני עדיף מבחינה חברתית, כיוון שהמרחק שהלקוחות צריכים לעבור קטן יותר (במקרה הקודם, המרחק המקסימלי היה 0.5 ובמקרה זה הוא 0.25). בחירה זו של מיקומים אינה יציבה. כלומר, אחד המוכרים לא יהיה מרוצה ויעדיף לשנות את מיקומו:

אם אחד המוכרים ימקם את חנותו לא בנקודת האמצע, כלומר במיקום x-0.5 (או במקרה השקול, במיקום x+0.5), הרווח שלו יהיה x/2 - 0.5, לעומת 0.5.
כלומר, כל אסטרטגיה שאינה (0.5,0.5) אינה נקודת שיווי משקל. 

בנוסף, במקרה זה, כדאי יהיה למוכר השני למקם את חנותו במרחק קטן  \epsilon  מעל החנות השנייה, וכך להרוויח  x+0.5-\epsilon . (האסטרטגיה הנוכחית שלו אינה התגובה הטובה ביותר).
דוגמה: חנויות בחוף הים > שלוש חנויות

במקרה של שלוש חנויות לא קיים שיווי משקל נאש.
דוגמאות נוספות

בחירות פוליטיות: במערכת הדו-מפלגתית האמריקאית שימש המודל כניסון להסביר מדוע כל מפלגה צריכה לנסות ולפנות ל"אמצע המפה הפוליטית" - לנסות ולשכנע כמה שיותר מצביעים מהצד השני בעמדתם, תוך שמירה על המצביעים שכבר לצידם.
ראו גם

תורת המשחקים
שיווי משקל נאש
התגובה הטובה ביותר
מוזיאון קנטרברי (כרייסטצ'רץ')

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תרבות וטבע
 כתובת:  Rolleston Avenue, Christchurch, New Zealand 
 מיקום:  Christchurch City 
 מדינה:  ניו זילנד 
 מייסדים:  יוליוס פון האסט 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1870
 תאריך פתיחה רשמי:  1870 
 אדריכל:  בנג'מין מונטפורט 
 קואורדינטות:  43°31′51″S 172°37′38″E﻿ / ﻿43.5309°S 172.6271°E﻿ / -43.5309; 172.6271
 www.canterburymuseum.com
  (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןמוזיאון קנטרברי(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןמוזיאון קנטרברי
 
מוזיאון כרייסטצ'רץ', או, בשמו הרשמי מוזיאון קנטרברי (באנגלית: Canterbury Museum) הוא מוזיאון הממוקם בעיר כרייסטצ'רץ' שבאי הדרומי של ניו זילנד.
היסטוריה

המוזיאון הוקם בשנת 1867 במטרה לשמש מוזיאון עירוני. חלקו הראשון נחנך ב-1870 ובנייתו הסתיימה ב-1882. עם השנים גדל המוזיאון והוא מציג את התרבות של ניו זילנד, ואת הטבע, הגאולוגיה והזואולוגיה שלה.
מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל הניו זילנדי בנג'מין מונטפורט בסגנון נאו-גותי והושלם בשנת 1888.
כיום במוזיאון למעלה משני מיליון מוצגים והוא מתמחה בהצגת התרבות המאורית, ההיסטוריה של ההתיישבות האירופאית בניו זילנד, ומוצגים העוסקים בחקר אנטארקטיקה.
גלריה

מבנה המוזיאון בראשית המאה ה-20
מבנה המוזיאון בראשית המאה ה-20
מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון אומנות
 כתובת:  5905 Wilshire Boulevard 
 מיקום:  לוס אנג'לס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  לאונרד ה. שטראוס 
 מבקרים בשנה:  620,621 (נכון ל־2021)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1910
 תאריך פתיחה רשמי:  1910 
 אדריכל:  ויליאם פריירה 
 מידות
 שטח:  80,000 מ"ר 
 קואורדינטות:  34°03′48″N 118°21′33″W﻿ / ﻿34.063333333333°N 118.35916666667°W﻿ / 34.063333333333; -118.35916666667
 http://www.lacma.org
 he
 
שדרת וילשיר בחזית מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס, 1965
מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס (באנגלית: Los Angeles County Museum of Art, בראשי תיבות: LACMA) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בשדרת וילשיר (אנ'), בשכונת מירקל מייל (אנ'), לוס אנג'לס. המוזיאון לאמנות של לוס אנג'לס הוא מוזיאון האמנות הגדול ביותר במערב ארצות הברית. מבקרים בו כמיליון איש מדי שנה. מאז הקמתו בשנת 1965, מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס (LACMA) הוקדש לאיסוף יצירות אמנות שמשתרעות הן על היסטוריה והן על גאוגרפיה, בנוסף לייצוג האוכלוסייה המגוונת הייחודית של לוס אנג'לס. באוספיו מוחזקות למעלה מ-120,000 יצירות אמנות שמקורן בתקופה שתחילתה בעת העתיקה וסיומה בהווה. במוזיאון מתקיימים הקרנות סרטים והופעות קונצרטים.  בין נקודות החוזק של המוזיאון ניתן למצוא את החזקותיו באמנות אסיאתית, אמנות אמריקאית לטינית, החל מיצירות מופת קדם-קולומביאניות ועד יצירות של אמנים מודרניים ועכשוויים מובילים, ואמנות מוסלמית.
הערות שוליים

↑  MUSEUMS OF THE WORLD, Los Angeles County Museum of Art
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498293505171  CiNii: DA01698019  ISNI: 0000 0004 0428 6157  LCCN: n78097041  MusicBrainz: 49baa040-7b44-4b5b-b367-0dca39a4a62c  NKC: ko2003186518  SUDOC: 029887194  TePapa: 47938  VIAF: 977145857891723021009   WorldCat (עם VIAF): 977145857891723021009
מארי בילדרס-ואן בוסה

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1837 אמסטרדם, הולנד
 פטירה:  11 ביולי 1900 (בגיל 63) וייסבאדן, גרמניה
 שם לידה:  מריה פיליפינה (מארי) בילדרס-ואן בוסה
 מקום קבורה:  אוסטרבייק 
 לאום:  הולנדי
 תקופת הפעילות:  1852–1900 (כ־48 שנים) 
 תחום יצירה:  ציירת
 יצירות ידועות:  Avenue of Oaks in Late Summer, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן זוג:  יוהנס וורנרד בילדרס (אחרי 1880)
 
מריה פיליפינה (מארי) בילדרס-ואן בוסה (אמסטרדם, 21 בפברואר 1837 – ויסבאדן, 11 ביולי 1900) הייתה ציירת, שהתפרסמה בזכות ציורי הנוף שלה בסגנון הולנדי-אימפרסיוניסטי מוקדם.
ביוגרפיה

מארי ואן בוסה הייתה בתם של פיטר פיליפ ואן בוסה (1809-1879) ומריה ג'והנה ריינוואן (1809-1864). אביה היה עורך דין ושר האוצר של הולנד במשך יותר מעשרים שנה. עקב היותו שר האוצר, נאלצה המשפחה לעבור לגור בעיר להאג. מארי ואן בוסה הייתה אחייניתה של האמנית שרה סטרקה-ואן בוסה.
בגיל שמונה-עשרה, מארי החליטה כי היא רוצה להיות ציירת - החלטה חריגה עבור אישה דאז.
היא למדה לצייר מהאמן ההולנדי הנדריק ואן דה סנדה באקויזן באקוויזן ולעיתים קרובות קיבלה עצות מהצייר יוהנס בוסבום. זה היה בוסבום שעודד אותה להציג את עבודותיה. משנת 1875 קיבלה שיעורים מיוהנס וורנרדוס בילדרס (1811-1890). הם נישאו בשנת 1880, ובחנותם בוסבום והנדריק וילם מסדג היו עדים. היא הייתה בגילו של בנו של ג'יי.וי בילדרס, צייר הנוף ג'רארד בילדרס, אשר נפטר בשנת 1865. בני הזוג התיישבו בכפר הכפרי אוסטרבייק, שם ציירה נופים רבים. לאחר מות בעלה היא חזרה להאג.
עבודה

מארי ואן בוסה התמקדה בעיקר בציורי נוף. היא נהגנה לחתום על הציוריה בשמה: 'מ'. בילדרס ואן בוסה'. מלבד ציורי שמן, היא כמו כן ציירה הרבה ציורים בצבעי מים ועל נייר. לעיתים קרובות תיארה את היערות ברובע גלדרלנד ושטחי השיטפון, אך ציירה גם בדרנתה, בווסטרוולדה הסמוכה ובסביבתה של האג. בהתפתחותה האמנותית היא ניגשה עם ציוריה וצבעי המים שלה לאימפרסיוניזם ההולנדי של אסכולת האג, אך עם התמקדות אופיינית ויחודית משלה בעצים וביערות.
מארי ואן בוסה הפכה לחברה ב-Hollandsche Teekenmaatschappij בשנת 1878, והצטרפה לסטודיו פולצ'רי בהאג כעבור שנה. היא לקחה חלק בכמה תערוכות של 'תערוכות של אדונים חיים' (משנת 1873), סלון פריז בשנת 1880, וב-'תערוכה הלאומית לעבודות נשים' בשנת 1898. היא זכתה במדליית ארד בתערוכה העולמית של פריז (1889) ואזכור מכובד ביריד העולמי בשנת 1900, שתיהן בפריס. היא הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
ואן בוסה שמרה על מחירי הציורים שלה נמוכים, בשביל להקל על מכירתם; אולם הקולגות שלה בהאג לא הסכימו עם גישה זו ומחו על החלטתה. היא שמרה על קשרים ידידותיים באליטה התרבותית (בוסבום-טוסיינט, ג'יזברט ואן טיינהובן, אוגוסטה דה וויט, אנה וולטרבק) של הולנד באותם ימים.
עבודתיה של ואן בוסה נכללו בין היתר באוספי מוזיאון רייקסמוזיאון אמסטרדם, מוזיאון בוימנס ואן ביינינגן, מוזיאון טיילרס, מוזיאון פרנס האלס, מוזיאון גרונינגר ומוזיאון סטדליק אמסטרדם. עקב בעיה בגב, ואן בוסה נאלצה להתיישב בגרמניה. היא נפטרה בשנת 1900 בזמן שהותה בספא בוויסבאדן בגיל 63. היא נקברה עם בעלה באוסטרבייק, הולנד.
גלריה

מריה ואן בוסה: "ללכת בשלג", ג. 1880; צִבעֵי מַיִם
מריה ואן בוסה: 'אלומות דגנים', ג. 1880; לעבוד על נייר
'נוף ליד הטירה Doorwerth', 1880; ציור שמן על בד
'עץ האשור', ג. 1875-1890; שמן על לוח
'נוף עם שקיעה', ג. 1880-1900; צבעי מים על נייר
מריה ואן בוסה בסטודיו שלה ג. 1900, עם ציור 'יער' מוגמר על כן הציור
'סמטה עם עצים ודמות קטנה', צבעי מים על נייר; c, 1880-95
'סמטת אלון' בסתיו, ג. 1880-1895; שמן על בד
'Het Balkengat', ג. 1890; ציור שמן על בד
הערות שוליים

1 2  "Ontdek schilder, tekenaar, aquarellist Marie Bilders-van Bosse". RKD (בהולנדית). נבדק ב-30 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Marie Bilders-van Bosse". Museum Veluwezoom (בהולנדית). נבדק ב-30 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nichols, K. L. "Women's Art at the World's Columbian Fair & Exposition, Chicago 1893". נבדק ב-31 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BPN: 12531965  GND: 137500971  ISNI: 0000 0000 6685 5408  LCCN: nr97024254  NTA: 073179035  RKD: 11177  SUDOC: 135664683  ULAN: 500044347  VIAF: 7297203   WorldCat (עם VIAF): 7297203
לעיניך בלבד (אבטחת מידע)

לעיניך בלבד (באנגלית: Eyes only) הוא מושג מתחום אבטחת מידע, המייעד מסמך שבו מידע מסווג למקבל המסמך בלבד. מפיץ המסמך יכול להפיצו בדרך זו לנמענים אחדים, שעל כל אחד מהם חלה ההגבלה "לעיניך בלבד".
מסמך מסווג ניתן לשתף עם שותפי סוד, לפי שיקול דעתו של מקבל המסמך. ייעוד "לעיניך בלבד" מציין כי המסמך נועד רק לידיעת נמעניו. ככזה, אין להעביר את המסמך או תוכנו לאנשים אחרים. משמעות נוספת היא כי המסמך נאסר להעתקה או צילום, "עיניים בלבד" כלומר, מיועד לקריאה פיזית על ידי צוות נבחר של אנשים בלבד, במטרה להבטיח שלא יבוצעו עותקים לא מורשים של הטקסט שעשויים לדלוף. הגבלה זו היא בנוסף לסיווג הבסיסי של המסמך כסודי.
מוזיאון ריאזאן לתעופה ארוכת טווח

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 כתובת:  בסיס דיאגילבו 
 מיקום:  ריאזאן 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 29 באפריל 1975
 תאריך פתיחה רשמי:  29 באפריל 1975 
 קואורדינטות:  54°39′05″N 39°35′08″E﻿ / ﻿54.65132°N 39.58568°E﻿ / 54.65132; 39.58568
 www.avia-ryazan.ru
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימוזיאון ריאזאן לתעופה ארוכת טווח(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימוזיאון ריאזאן לתעופה ארוכת טווח
 
מוזיאון ריאזאן לתעופה ארוכת טווח (ברוסית: Рязанский музей дальней авиации) הוא מוזיאון נושאי ומתחם תערוכות רוסי הממוקם בשטח המרכז לאימונים והדרכה מחדש של חיל האוויר ה-43 בבסיס האוויר דיאגילבו, ריאזאן. תערוכת המתחם משלבת מספר רב של חפצים הקשורים להיסטוריה של הפיתוח והשימוש בתעופה צבאית בברית המועצות ובפדרציה הרוסית. הוא כולל מטוסי קרב מקומיים, דוגמאות של כלי הנשק והציוד, מדי צבא, ציוד, חפצים אישיים ופרסים לטייסים מצטיינים. כולל גם מסמכים, מפות, תצלומים וכו'. במהלך השנים ערך המוזיאון יותר מ-6,000 סיורים, ומספר המבקרים עלה על 120,000 איש.
היסטוריה

המוזיאון נוצר ביוזמתו של סגן אלוף יולי ניקולאייביץ' ירמקוב, מדריך של מרכז ההדרכה הצבאי ה-43. יוזמה זו אושרה על ידי אלוף-משנה וסילי רשניקוב, מפקד התעופה ארוכת הטווח של ברית המועצות, ועל ידי לוטננט-גנרל נ. מלינובסקי, ראש המחלקה הפוליטית של תעופה ארוכת טווח. בהוראת מפקד תעופה ארוכת טווח 058 מיום 16 ביוני 1974, נוצרה קבוצת יוזמה המורכבת מקולונל נחייב, רס"ן י.נ. ירמקוב ומייג'ור ד. קאורין. הוקצה להם כוח אדם מיומן ביותר על מנת ליישם את הפרויקט.
פתיחת מתחם המוזיאון התקיימה ב-29 באפריל 1975 והייתה מתוכננת לציון יום השנה ה-30 לניצחון העם הסובייטי במלחמה הפטריוטית הגדולה. האוצר הראשון ומדריך הטיולים היה סגן אלוף ירמקוב.
בהתאם להנחיית שר ההגנה של הפדרציה הרוסית מיום 4 ביוני 2009, D-024, במהלך ייעול המבנה הארגוני של יחידות צבאיות, מוזיאון התעופה ארוכת הטווח כבר לא היה חלק ממרכז ההדרכה ה-43 ועובדיו פוטרו. אף על פי כן, מוזיאון התעופה ארוכת הטווח ממשיך לפעול כמוסד בהתנדבות.
גלריה

חלונות מצוירים בכניסה למוזיאון
מטוס מM-4-2
מפציץ טו-95 K-20
טיל שיוט תעופה Kh-20 M
מפציץ Tu-22M 2
קסדה הרמטית של גנרל הצבא פיוטר דיינקין
מקלע 7.62 מ"מ במוזיאון
דגם מטוס "איליה מורומץ" שפותח על ידי איגור סיקורסקי
הערות שוליים

↑  "Attention!". www.avia-ryazan.ru. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Museum of Long-Range Aviation". English Russia: englishrussia.com. 3 בנובמבר 2009. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Long-Range Aviation Museum". Russia Travel: eng.russia.travel. נבדק ב-24 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Long Range Aviation Museum in Ryazan". Vitaly Kuzmin: www.vitalykuzmin.net. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Museum of Long-Range Aviation". Ryazan Region: en.ryazantourism.ru. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "В Рязани на аэродроме в Дягилево прошел "день открытых кабин"" [In Ryazan, at the airfield in Dyagilevo, a "day of open cabins"]. Аргументы и Факты: www.rzn.aif.ru (ברוסית). 13 באוגוסט 2012. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  БАРАНЦЕВ, Евгений (30 באפריל 2015). "Рязанский музей Дальней авиации отметил свое 40-летие" [Ryazan Museum of Long-Range Aviation celebrated its 40th anniversary]. www.ryazan.kp.ru (ברוסית). נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Рязанский музей дальней авиации. Операция "Выйти из тени"" [Ryazan long-range aviation museum. Operation "Get out of the shadows"]. МЕДИАРЯЗАНЬ: mediaryazan.ru (ברוסית). 12 בדצמבר 2012. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Музей дальней авиации на авиабазе в Дягилево: экспозиции, адрес, телефоны, время работы, сайт музея" [Museum of long-range aviation at Dyagilevo air base (Ryazan Region, Russia) — expositions, opening hours, address, telephones, official website]. Тонкости туризма: tonkosti.ru (ברוסית). נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "О музее" [About the museum]. Центральный Музей ВВС РФ: www.monino.ru (ברוסית). נבדק ב-30 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
מוזיאון קירי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה של המדע
 על שם:  פייר קירי 
 כתובת:  Campus Pierre-et-Marie-Curie 
 מיקום:  הרובע החמישי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1995
 תאריך פתיחה רשמי:  1995 
 קואורדינטות:  48°50′39″N 2°20′37″E﻿ / ﻿48.84416667°N 2.34361111°E﻿ / 48.84416667; 2.34361111
 musee.curie.fr
  (למפת פריז מוגדלת) מוזיאון קירי(למפת פריז רגילה) מוזיאון קירי
 
מוצג במוזיאון
מוזיאון קירי (בצרפתית: Musée Curie) הוא מוזיאון המציג את ההיסטוריה של המחקר בתחום הרדיולוגיה. המוזיאון ממוקם ברובע החמישי של העיר פריז, בירת צרפת, ברחוב פייר ומארי קירי, וקרוי על שמם של בני הזוג.
היסטוריה

המוזיאון הוקם בשנת 1934, זמן קצר לאחר מותה של מארי קירי, בקומת הקרקע של ביתן קירי במכון הרדיום (Institut du Radiu). המקום נבנה בין השנים 1911–1914 ובין השנים 1914–1934 שימש כמעבדתה של מארי קירי. במעבדה זו בתה של קירי אירן ז'וליו-קירי ובעלה של אירן - פרדריק ז'וליו-קירי גילו רדיואקטיביות מלאכותית - גילוי שבעטיו זכו בפרס נובל לכימיה בשנת 1935.
המוזיאון מציג את הרדיואקטיביות, תכונותיה ושימושיה, בייחוד תוך מתן דגש על שימושים רפואיים, וכן מציג את הכלים בהם נעשה שימוש בראשית המאה בחקר הרדיואקטיביות. כמו כן במוזיאון אוסף של תמונות ומסמכים של בני משפחת קירי.
מדראש

מדראש (בהונגרית: Madaras) הוא כפר במחוז באץ'-קישקון בהונגריה בנפת באצ'אלמאש ליד הגבול הסרבי-הונגרי.
מיקום

הכפר שוכן דרומית לבאצ'אלמאש, על הגבול הסרבי בבאצ'קה הצפונית בתחומי הונגריה. הוא גובל ב"תעלה הראשית הנחש", שבאחד מענפיה הצדדיים הוקם אגם פריספה (Priszpa), מקום דיג פופולרי.
מיקום > נגישות

ניתן להגיע ליישוב רק בכביש דרך באצ'אלמאש או קטימר, בכביש 5508. ניתן להגיע אליו בסטיה מכביש ראשי 55 דרך כמה הכפרים על הכביש 5505, ואחר כך על הכביש 5508, או בכביש 5503, 5501, ולבסוף שוב בכביש 5508.
קו הרכבת קישקונהלש - באצ'אלמאש - רגצה לשעבר שעבר דרך הכפר בוטל בשנת 1960 והמסילה פורקה כל הדרך מבאצ'אלמאש. בניין תחנת הרכבת הישן ממוקם ברחוב "תחנת הרכבת" (Pályaudvar) ליד בניין טחנת הקמח לשעבר בפינת רחוב סנט אישטוואן (Szent István).