זכויות להט"ב בממלכה המאוחדת
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות > נישואים חד-מיניים

הכשרה של נישואים בקרב זוגות מאותו המין בממלכה המאוחדת הפכה לנושא פוליטי נרחב מאז חקיקת אי-ההפללה של הומוסקסואליות. חקיקה קודמת באנגליה ובוויילס מנעה הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים, לרבות חוק הנישואים משנת 1949 (אנ') שהגדיר נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד, חוק בטלות הנישואים 1971 (אנ') שאסר במפורש על הכרה בנישואים חד-מיניים וחוק עילות אישות 1973 (אנ') שחזר על הוראות חוק בטלות הנישואים.
בעוד ששותפויות אזרחיות הוכשרו בפריסה ארצית ברחבי הממלכה בשנת 2005, דיני נישואים הם עניין מנהלי בבריטניה ולכן ההליך החקיקתי של נישואים חד-מיניים הוא שונה לפי תחום השיפוט בחבלי הארץ השונים. חוק הנישואים (זוגות מאותו מין) 2013 (אנ'), שהחל להכיר בנישואים חד-מיניים שנעשו באנגליה ובוויילס, הועבר על ידי הפרלמנט הבריטי ביולי 2013 ונכנס לתוקף ב-13 במרץ 2014. טקסי הנישואים החד-מיניים הראשונים נערכו באזורים ב-29 מרץ 2014. חוק הנישואים והשותפות האזרחית (סקוטלנד) 2014 (אנ'), שהכשיר נישואים חד-מיניים בסקוטלנד, הועבר על ידי הפרלמנט הסקוטי בפברואר 2014 ונכנס לתוקף ב-16 בדצמבר 2014.
נישואים חד-מיניים בבריטניה מעניקים את כל הזכויות והחובות של נישואים אזרחיים, וניתן לקיים אותם באזורים מאושרים כולל גם במקומות דתיים, בתנאי שהגוף הדתי הצטרף לטקס. עם זאת, אף גוף דתי אינו מחויב משפטית לבצע נישואים חד-מיניים (בדומה להענקה של מעמד שותפות אזרחית בין זוגות חד-מיניים). למטרות גירושים של נישואים חד-מיניים, ההגדרה של ניאוף בחוק המקובל מתייחסת לקיום יחסי מין בין גבר לאישה בלבד, למרות שביצוע ניאוף של בן זוג באדם מאותו המין יכול להוות עילה לגירושים על רקע "התנהגות בלתי סבירה".
בין השנים 2012 ל-2015, האספה של צפון אירלנד הצביעה 5 פעמים על הצעות חוק שונות עבור הכשרה של נישואים חד-מיניים, ולמרות שההצבעה האחרונה התקבלה ברוב זעום בניסיון החמישי, היא נאלצה לעבור הטלת וטו על ידי המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית תוך שימוש ב-"עתירת דאגה" (אנ') (מנגנון בצפון אירלנד שלפיו 30 מחברי האספה יכולים להגיש עתירה לאספה בדרישה להעביר חקיקה על בסיס הצבעת רוב גבוה יותר מרוב רגיל בהתאם להוראות הסכם יום שישי הטוב). בעקבות הבחירות לאספת צפון אירלנד 2017 (אנ') ואי הקמת ההנהלה של צפון אירלנד (אנ') (הממשלה המשולבת של צפון אירלנד, שלוחה מנהלית של הרשות המחוקקת) עד המועד האחרון שלה ב-21 באוקטובר 2019, ההוראות בחוק צפון אירלנד (גיבוש מנהלים וכו') 2019 (אנ') אשר התקבל על ידי הפרלמנט הבריטי ב-18 ביולי 2019 וקיבל הסכמה מלכותית ב-24 ביולי, חייב את מזכיר המדינה (שר החוץ) של צפון אירלנד (אנ') להעביר תקנות שמכשירות נישואים חד-מיניים בחבל הארץ עד 13 בינואר 2020. מזכיר המדינה, ג'וליאן סמית' (אנ'), חתם על התקנות ב-19 בדצמבר 2019. בעקבות זאת, נישואים חד-מיניים הפכו לחוקיים בצפון אירלנד (ובפריסה ארצית בממלכה המאוחדת) ב-13 בינואר 2020, וזוגות מאותו המין החלו להיות רשאים להינשא בחבל הארץ בעוד שזוגות מאותו מין שנישאו קודם לכן במקומות אחרים החלו להיות בעלי גישה להכרה של הנישואים שלהם בצפון אירלנד. טקס הנישואים הראשון בחבל הארץ התקיים בעיירה קריקפרגוס (אנ') במחוז אנטרים ב-11 בפברואר 2020.
במרץ 2011 הפכה תנועת היהדות הליברלית לתנועה היהודית הראשונה בבריטניה שהכירה בנישואים חד-מיניים כשווים לאלו של זוגות מהמין השני. ב-30 ביוני 2021, הכנסייה המתודיסטית של בריטניה הגדולה (אנ') הצביעה עם 254 קולות בעד מול 46 נגד עבור שינוי ההגדרה של נישואים כמיסוד זוגי הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד כדי לאפשר הכרה בנישואים חד-מיניים גם כן, ובכך, הפכה לעדה הדתית הגדולה ביותר בבריטניה שמכשירה נישואים חד-מיניים. בספטמבר 2021 הכנסייה של ויילס (אנ') הצביעה על ברכה רשמית של הכנסייה עבור זוגות חד-מיניים, אבל לא הכירה באופן חוקי בנישואים חד-מיניים במסגרת הכנסייה הוולשית.