stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פמיניזם סקס-פוזיטיב
סוגיות פוליטיות עיקריות בתנועה > זהות מגדרית

ישנן פמיניסטיות, כמו ג'רמיין גריר, שביקרו נשים טרנסג'נדריות כגברים המנסים לנכס לעצמם זהות נשית בעודם שומרים על הפריווילגיה הגברית שלהם, וגברים טרנסג'נדרים כנשים המתנגדות לסולידריות עם המגדר שלהן. אחת מהפרשניות המרכזיות של השקפה זו היא ג'ניס ריימונד (Janice Raymond), שכתבה על כך ספר, שהוא מניפסט של טרנסמיזוגיניה, The Transexual Empire. ב-The Whole Woman, גריר הלכה רחוק עד כדי שבאופן מפורש השוותה נשים טרנסג'נדריות לאנסים בכך שכפו את עצמם לתוך מרחבים של נשים.
נשים וגברים טרנסג'נדרים רבים רואים זהות מגדרית כחלק מולד באדם. יש פמיניסטיות המבקרות אמונה זו, כשהן טוענות שתפקידי מגדר הם מבנים חברתיים, ולכן אינם קשורים לשום מרכיב טבעי. פמיניסטיות סקס-פוזיטיביות תומכות בזכות של כל אינדיבידואל לקבוע את המגדר של עצמו, ומקדמות נזילות מגדרית כאמצעי להשגת שוויון מגדרי. פטריק כליפיה כתב באופן נרחב על סוגיות אלו סביב פמיניזם ועניינים טרנסג'נדרים, בעיקר ב-Sex Changes: Transgender Politics. גם סנדי סטון (Sandy Stone), ממייסדות דיציפלינת לימודי טרנסג'נדר, יצאה נגד ריימונד במניפסט משלה, The Empire Strikes Back: A Posttranssexual Manifesto, בו היא מפריכה את הרעיון שמין ומגדר הם אותו הדבר, שהם מולדים, ושהם מתקיימים כבינאריה.
פעילות מרכזיות בזרם פמיניזם סקס-פוזיטיב

הוגות ופעילות מרכזיות אשר כתבו עבודות שנחשבות כחשובות או כטקסטי יסוד בפמיניזם הסקס-פוזיטיב, חלקן מתוך הזדהות כעובדות מין, כוללות את:
איימי גרין (Amy Greene)
קתי אקר
קמיל פאליה
מייגן אנדלו (Megan Andelloux)
סוזי ברייט (Susie Bright)
רייצ'ל קרמר בוסל (Rachel Kramer Bussel)
דיאנה קייג' (Diana Cage)
אוודון קרול (Avedon Carol)
פטריק קליפיה (Patrick Califia)
בטי דודסון (Betty Dodson)
ננסי פריידי (Nancy Friday)
נינה הארטלי
ג'וזפין הו (Josephine Ho)
אמבר הוליבאו (Amber Hollibaugh)
ברנדה הווארד
ונדי מקלרוי (Wendy McElroy)
אינגה מוצ'יו (Inga Mucio)
ג'ואן נסל
קארול קווין (Carol Queen)
קנדידה רויאל
גייל רובין
אנני ספרינקל
טריסן תאורמינו (Tristan Taormino
אלן ויליס (Ellen Willis)
דיון פמיניסטי סביב הנושא

כמו הקושי הקיים בהגדרת הפמיניזם, ישנו קושי להגדיר מהו פמיניזם סקס-פוזיטיבי, ומעטות בתנועה, ובמיוחד בענף האקדמי שלה, מסכימות על אידאולוגיה אחת או אג'נדה למדיניות.
דוגמה לאופן בו פמיניסטיות יכולות לחלוק אחת על השנייה היא בעיסוק התרבותי בסקס-פוזיטיביות. למשל, בטי דודסון העבירה ביקורת קשה על מונולוגים מהווגינה מאת איב אנסלר, בטענה שהמחזה מקדם תפיסה שלילית של מיניות, ומדגיש את האלימות המינית נגד נשים במקום את הערך הטמון במיניות נשית. לעומת זאת, פמיניסטיות סקס-פוזיטיביות רבות אימצו לחיקן את העבודה של אנסלר מכיוון שהיא מעודדת בכתיבתה פתיחות בכל הנוגע לגופן ומיניותן של נשים.
דיון פמיניסטי סביב הנושא > חוקי אונס סטטוטורי

קיים ויכוח בין פמיניסטיות סקס-פוזיטיביות סביב השאלה האם חוקי אונס סטטוטורי הם צורה מסוימת של סקסיזם. ישנן פמיניסטיות סקס-פוזיטיביות שאינן תופסות כל פעילות בהסכמה בין נוער מתבגר ובוגרים כמזיקה באופן אינהרנטי. חל ויכוח בין פמיניסטיות האם חוקי אונס סטטוטורי פועלים לטובת נערות או שמע פוגעים בהן, והאם המגדר של המשתתפים צריך להשפיע על הדרך שבה מתייחסים אל המפגש המיני הנידון. הטענה שנשמעת מקרב מספר פמיניסטיות סקס-פוזיטיביות נגד חוקי האונס הסטטוטורי היא כי הם נקבעו ללא כוונות מגדריות נייטרליות וכיום הם מועצמים בשל זאת, כשישנה ההנחה המוקדמת שנערות מתבגרות הן נאיביות ובלתי מיניות ולכן עליהן להיות מוגנות. פמיניסטיות סקס-פוזיטיביות המחזיקות בהשקפה זו מאמינות שנערים ונערות מתבגרים מסוגלים באותה המידה לקבל החלטות שקולות בנוגע למין, וכי חוקי האונס הסטטוטורי מטרתם בעצם להגן על "ילדות טובות" מפני סקס. במאמרה של ננסי אריקסון, "Sex-Bias Topics in the Criminal Law Course: A Survey of Criminal Law Professors", היא כתבה "פמיניסטיות אחרות מתנגדות או אמביוולנטיות לגבי חיזוק חוקי אונס סטטוטורי, מכיוון שהגנה מעין זו מונעת מאישה צעירה להיכנס למערכת יחסים מינית בהסכמה שאליה היא כשירה לתת את הסכמתה. פמיניסטיות אלו רואות בחוקי אונס סטטוטוריים כשולטים יותר מאשר מגנים – וחלק מהתפקיד ההיסטורי של חוק זה היה להגן על הבתולין האישה כרכוש 'בעל ערך'". הספר ציין שבאותו הזמן, היו מדינות מסוימות בהן ניסיון מיני קודם של הנערה המתבגרת יכול היה לשמש כקו הגנה למואשם באונס סטטוטורי. דבר זה הראה שכוונת החוקים הייתה להגן על אידיאלים של צניעות יותר מאשר להגן על זכות ההסכמה.
פמיניזם סקס-פוזיטיב במרחב הישראלי

כאשר בוחנים את הגישה הפמיניסטית לסקס פוזיטיביות במרחב הישראלי, ניתן לראות שהדיון בנושאים הסקס פוזיטיביים הוא יחסית מצומצם, והתחיל מאוחר יחסית בהשוואה לעולם המערבי. דיון ציבורי בנושאים הללו ניתן למצוא בעיקר ברשת החברתית, בטורי דעה, בבלוגים, ובעיתוני רשת אלטרנטיביים. באתר הישראלי "העוקץ", אשר מפרסם טורי דעה אקטואליים של אנשי אקדמיה ופעילים חברתיים במגוון נושאים, כתבה רוני גרוס כי הפמיניזם בישראל לא אימץ לחיקו לאורך השנים תפיסות סקס-פוזיטיביות, ונדמה שהגיע הזמן לערוך היכרות עם מושגים מהעולם ההגותי הזה, שהתפתח עוד בשנות ה-80 בקרב הוגות פמיניסטיות מרכזיות בעולם. היא מציינת שהמושג סקס-פוזיטיב יכול להרתיע אם מבינים אותו לא נכון, אבל בארצות הברית, למשל, מדובר בחלק חשוב – אם כי עדיין שולי – בשיח הפמיניסטי, וישנן נשים מוכרות שפועלות כבר שנים להכניס את הדיבור על מיניות בריאה ומגוונת לשיח הפמיניסטי. בנוסף, שלא מספיק להסתמך על חוויות אישיות בלבד ולהסיק שמה שלא טוב לאחת בהכרח לא טוב לאחרת, ולא מספיק להשתמש בכלים המשפטיים שכבר עומדים לרשותנו ושבאמצעותם ניתן למצות את הדין רק במקרים מסוימים מאוד.
סוגיות פוליטיות עיקריות סביב הנושא במרחב הישראלי > עבודת מין

גילה גולדשטיין (1947–2017) הייתה שחקנית, אמנית וזמרת ישראלית, מהפעילות הראשונות של הקהילה הטרנסג'נדרית ושל אגודת הלהט"ב בישראל. גולדשטיין נחשבה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה בישראל, ובמהלך חייה הפכה לאחד האייקונים הגדולים של קהילת הלהט"ב בישראל. היא נולדה בטורינו שבאיטליה בשם אברהם גולדשטיין ובגיל 13 החלה לגלות את הזהות המגדרית שלה. הוריה ומשפחתה לא קיבלו את שונותה ולכן היא לא יכלה להמשיך ולהתגורר עימם, והיא נאלצה להתחיל לעבוד בזנות כבר בנעוריה על מנת להתקיים. בין השאר, גולדשטיין הייתה ידועה גם כעובדת מין גאה שדיברה בפתיחות על המקצוע בראיונות רבים ובסרט התיעודי שנעשה עליה, "זה גילה, זה אני", ושהוקרן במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בשנת 2010. היא החלה לעבוד בזנות בגן הזיכרון ובגן בנימין בחיפה, ומאוחר יותר ברחוב הירקון ובתל ברוך בתל אביב. בתוכנית טלוויזיה של חנוך דאום היא התגאתה כי הייתה "מלכת הזונות" של תל אביב, וסיפרה על כך שהעיסוק היה מתוך בחירה. גילה גולדשטיין עסקה בזנות עד ימיה האחרונים ונהגה לדבר על כך בפתיחות בכל עת.
ליעד קנטרוביץ היא דמות בולטת בשיח הסקס פוזיטיב בהקשר של זכויות לעובדות מין, והייתה הראשונה בישראל שדיברה על כך וגם הזדהתה בתור מי שעוסקת בעבודת מין. כמו כן, קנטרוביץ מתנגדת נחרצות לחוקים כמו חוק הפללת הלקוח וחוקים נוספים שעולים נגד זנות, מתוך טענה כי הם דוחקים נשים לעוני ולשולי החברה. כמו כן, היא מעלה טענה כי חוק הפללת הלקוח ישיג תוצאה הפוכה בה המשטרה תתעסק יותר ברדיפת הנשים שעוסקות בזנות ומנסות להסתיר את הלקוחות, מאשר רדיפה והפללה של הלקוחות עצמם, ותגביר את האלימות המשטרתית נגד זונות, ובה בעת תרחיק אותן ממשאבי סיוע. כמו כן, שההשלכות הבריאותיות בשל הירידה למחתרת וכן הגברת הסטיגמה יזיקו לנשים שהן עובדות מין. זאת ועוד, היא מדברת על זכות הבחירה של אישה לעסוק בעבודת מין, מתוך עצמאות ובחירה חופשית לחלוטין. קנטרוביץ יצרה מופע בשם "תראה אותי עובדת" על מנת לתרום לשיח סביב עבודת מין שהוא, כהגדרתה, ״מוסרי ומורליסטי ומלא במסרים שהם שחור או לבן״. במופע זה היא מבקשת להראות שעבודת מין היא לאו דווקא שחור או לבן, ומנסה להראות לצופים את נקודת המבט והחוויה של עובדת המין עצמה, ואת יחסי הכוחות שלה עם הלקוח, מעבר לטיעונים המוסריים. לפיה, אין לציבור יכולת להסתכל על עבודת מין כמו שהיא, וכי השיח סביב זה הוא עקר משום שזה דיבור על, בלי הדבר עצמו. היא אומרת כי "מטרתי במופע הייתה להציג ריאליזם של עבודת מין, גישה שהיא אמיתית מאוד, לא מנסה לייפייף ולא מנסה לקרבן. לאנשים לא יוצא לראות דברים כאלה ביומיום, אז התגובות חזקות מאוד ועם תובנות, וזה מאפשר לפתוח שיח על מהות העבודה באופן שהוא לא מציצני, באופן מטריאליסטי מאוד. אנשים שואלים מה זה דורש ממני, כמה כסף אני מרוויחה. זה מאפשר לדבר על כך בלי פטישיזציה". כמו כן, לפיה, זה פמיניסטי להעביר את המבט לזווית של הבן אדם שעושה את זה. היא אומרת כי "יש היום פמיניזם של עבודת מין, או של עובדות מין, וגם פמיניזם פוסט-קולוניאלי שבו החוויה של האחר נהפכת למרכזית בתוך השיח הזה; בדרך כלל הקול שלו נשאר מושתק או דומם. ופה אני רוצה לתת לעובדת המין סוג של במה מרכזית לא מנקודת מוצא של לחפצן אותה אלא דווקא להראות אותה כשגרתית, כבנאלית, כנייטרלית".
סוגיות פוליטיות עיקריות סביב הנושא במרחב הישראלי > פורנוגרפיה

עמליה זיו, ראש התוכנית ללימודי מגדר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וחוקרת פורנוגרפיה ופורנוגרפיה אלטרנטיבית, דיברה על הפורנוגרפיה הפמיניסטית כשהתראיינה לכתבה ב"המקום הכי חם בגיהנום", שהוא אתר חדשות ודעות ישראלי המתמקד בנושאים חברתיים. זיו אמרה כי "הפורנוגרפיה הפמיניסטית החלה בשנות ה-80 של המאה הקודמת וזוהי פורנוגרפיה שנשים שמגדירות עצמן פמיניסטיות עושות ממניעים פמיניסטיים. ההצהרה המרכזית של יוצרות הפורנו הפמיניסטי היא שהן לא אוהבות את התוצרים של תעשיית הפורנו המרכזי. חלקן מצהירות שהן לא אוהבות את הסקסיזם ושנאת הנשים בסרטים האלה וחלקן מדברות על כך שהפורנו המיינסטרימי פשוט גרוע ושהן רוצות פורנו איכותי יותר שמדבר לנשים. באופן כללי, כל יוצרות הפורנו הפמיניסטי מעמידות את עצמן כאנטיתזה לפורנו המיינסטרימי ולייצוגים שלו. יוצרות הווידאו הפמיניסטיות ניסו ליצור ייצוגים אחרים של פורנו, קונטרה לפורנו הרגיל. הקונטרה הזו באה לידי ביטוי בכך שהדמות הראשית היא אישה, והעונג שלה עומד במרכז. הנשים בסרטים הללו יהיו חזקות, מיניות, ויוזמות". המטרה של הפרקטיקות המיניות היא לענג אותן ולא שהן יענגו את הגברים. השפלה לא תהיה חלק מסרט פורנו פמיניסטי. המין לא יתמקד בחדירה בלבד ולא בהנאה גברית בלבד. יש הרבה פחות קלוז-אפים על גניטליה והרבה יותר משחק מקדים. זיו מסבירה שבפורנוגרפיה פמיניסטית נראים אינטימיות, פרטנרים שמתנשקים ומתחבקים, סקס שיש בו גם רומנטיקה, וייצוג הולם לאורגזמה נשית שבדרך כלל גם תהיה אמיתית או לפחות תוצג באופן אמין, בניגוד לפורנוגרפיה הרגילה".
הידד ליטמן, מנחה למיניות ועורכת פורנוגרפיה אמרה גם היא באותה כתבה כי "סקס פוזיטיב מגדיר סקס ועירום ולעיתים גם חדירה ואפילו כאב כדברים חיוביים – גם עבור נשים – אם הם מבוצעים מתוך רצון הדדי ובין מבוגרים. בסרטי סקס פוזיטיב שלא תמיד מגדירים עצמם כפמיניסטיים ובפורנוגרפיה פמיניסטית שכן מגדירה את עצמה כזאת, רואים דברים שיכולים ללמד נערות ונשים מהי מיניות טובה וחיובית. אפשר לראות בסרטים כאלה נשים בגדלים, צבעים וגילאים שונים, שנהנות מהגוף שלהן. אפשר לראות מין אוראלי ועד כמה הוא מהנה. אפשר לראות שמין זה דבר לא רק טכני ולא רק חדירה. זה חינוכי".
ראו גם

תרבות אונס
לקריאה נוספת

Basiliere, Jenna (Fall 2009). "Political is personal: scholarly manifestations of the feminist sex wars". Michigan Feminist Studies, special issue: Politics and Performativity. Palgrave Macmillan. 22 (1): 1–25.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link) Pdf.
Benjamin, Jessica (1983), "Master and slave: the fantasy of erotic domination",  in Barr Snitow, Ann; Stansell, Christine; Thompson, Sharon (eds.), Powers of desire: the politics of sexuality, New York: Monthly Review Press, pp. 460–467, ISBN 9780853456100.
Easton, Dossie; Liszt, Catherine A. (1997). The ethical slut: a guide to infinite sexual possibilities. San Francisco, California: Greenery Press. ISBN 9781890159016.
Friend, Tad (בפברואר 1994). "Yes (Feminist women who like sex)". Esquire. Hearst Magazines. {{cite news}}:  (עזרה)
Gerhard, Jane F. (2001). Desiring revolution: second-wave feminism and the rewriting of American sexual thought, 1920 to 1982. New York: Columbia University Press. ISBN 9780231528795.
Glick, Elisa (באפריל 2000). "Sex positive: feminism, queer theory, and the politics of transgression". Feminist Review, special issue: Feminism 2000: One Step beyond?. Palgrave Macmillan. 64: 19–45. doi:10.1080/014177800338936. JSTOR 1395699. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
Hopkins, Susan (2002). Girl heroes: the new force in popular culture. Annandale, New South Wales: Pluto Press. ISBN 9781864031577.
"Institute for Advanced Study of Human Sexuality (IASHS)". אורכב מ-המקור ב-2013-03-17. נבדק ב-2018-08-13.
Johnson, Merri (2002). Jane sexes it up: true confessions of feminist desire. New York: Four Walls Eight Windows. ISBN 9781568581804.
"The National Association for the Advancement of Science & Art in Sexuality".
Sprinkle, Annie (2006). Hardcore from the heart: the pleasures, profits and politics of sex in performance. London: Continuum. ISBN 9780826490698.
לילי קינג

לילי קינג (באנגלית: Lilly King; נולדה ב-10 בפברואר 1997) היא שחיינית אמריקאית, היא אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) במשחה ל-100 מטר חזה ופעמיים ברציפות (ריו דה ז'ניירו 2016 ופריז 2024) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. היא פעמיים ברציפות אלופת העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) במשחים ל-50 מטר חזה, ל-100 מטר חזה ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ואלופת עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר חזה ושיאנית העולם הנוכחית במשחים ל-100 מטר חזה ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה

קינג נולדה וגדלה באוונסוויל, אינדיאנה. היא לומדת ומתאמנת באוניברסיטת אינדיאנה.
ביוגרפיה > 2015

באליפות ארצות הברית שנערכה בסן אנטוניו, טקסס באוגוסט 2015 זכתה קינג במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.69 דקות, אחרי קייטי מיילי (1:06.55 דקות).
ביוגרפיה > 2016 > שיאנית ארצות הברית

באליפות המכללות שנערכה באטלנטה, ג'ורג'יה במרץ 2016 זכתה קינג בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 יארד חזה בשיא ארצות הברית חדש של 56.85 שניות ובמשחה ל-200 יארד חזה בשיא ארצות הברית חדש של 2:03.59 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > אלופה אולימפית

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני ובתחילת יולי 2016 סיימה קינג פעמיים במקום ראשון, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.20 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.08 דקות ונכללה בנבחרת האמריקאית למשחקים האולימפיים. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אולימפי ובשיא אישי חדש של 1:04.93 דקות, לפני יוליה יפימובה מרוסיה (1:05.50 דקות) וקייטי מיילי (1:05.69 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קתלין בייקר, דנה ולמר וסימון מנואל בתוצאה של 3:53.13 דקות, לפני אוסטרליה (3:55.00 דקות) ודנמרק שקבעה שיא אירופה חדש של 3:55.01 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > שיאנית עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 28.92 שניות, לפני שיאנית העולם אליה אטקינסון מג'מייקה (29.11 שניות) ובת ארצה מולי האניס (29.58 שניות), במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב, ביחד עם אלכסנדרה דה לוף, קלסי וורל וקטרינה קונופקה בשיא עולם חדש של 1:43.27 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 28.78 שניות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אליפות חדש של 3:47.89 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:03.71 דקות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) בשיא אליפות חדש של 1:37.22 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 28.74 שניות. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:03.35 דקות, אחרי שיאנית העולם אליה אטקינסון (1:03.03 דקות) ולפני מולי האניס (1:03.89 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:19.34 דקות. בשלב המוקדמות היא סיימה במקום שמיני בתוצאה של 2:21.17 דקות, מאית השנייה יותר מהר מהשחיינית שאחריה.
ביוגרפיה > 2017 > אלופת עולם

באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ביוני 2017 ושהיוותה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם, זכתה קינג ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אמריקה חדש של 29.66 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.95 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:21.83 דקות. באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי היא זכתה ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא עולם חדש של 29.40 שניות, לפני יוליה יפימובה (29.57 שניות) וקייטי מיילי (29.99 שניות), במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:04.13 דקות, לפני קייטי מיילי (1:05.03 דקות) ויוליה יפימובה (1:05.05 דקות), כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 1:04.53 שניות ועלתה שנייה למשחה הגמר, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קתלין בייקר, קלסי וורל וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:51.55 דקות, לפני רוסיה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:53.38 דקות ואוסטרליה (3:54.29 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה ל-100 מטר חזה תוצאה של 1:04.48 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם מאט גריוורס, קיילב דרסל וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:38.56 דקות, לפני אוסטרליה (3:41.21 דקות), סין וקנדה (3:41.25 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה ל-100 מטר חזה תוצאה של 1:04.15 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:22.11 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכתה קינג ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.44 דקות. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:22.12 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה קינג ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.84 שניות, לפני בנדטה פילאטו מאיטליה (30.00 שניות) ויוליה יפימובה (30.15 שניות), במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.93 דקות, לפני יוליה יפימובה (1:05.49 דקות) ומרטינה קררו מאיטליה (1:06.36 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית' שקבעה שיא עולם במשחה הגב (57.57 שניות), קלסי דליה וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:50.40 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ארצות הברית (3:51.55 דקות), לפני אוסטרליה (3:53.42 דקות) וקנדה (3:53.58 דקות). מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם ראיין מרפי, קיילב דרסל וסימון מנואל בתוצאה של 3:39.10 דקות, אחרי אוסטרליה (3:39.08 דקות) ולפני בריטניה (3:40.68 דקות). נוסף לכך, היא פסלה בשלב המוקדמות במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020)  שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה קינג בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.79 דקות, לפני לידיה ג'קובי (1:05.28 דקות) ואנני לזור (1:05.60 דקות) מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.75 דקות, אחרי אנני לזור (2:21.07 דקות) ולפני אמילי אסקובדו (2:22.64 דקות). במשחקים עצמם היא זכתה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:19.92 דקות, אחרי טטיאנה סקונמאקר מדרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש של 2:18.95 דקות ולפני אנני לזור (2:20.84 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.54 דקות, אחרי לידיה ג'קובי (1:04.95 דקות) וטטיאנה סקונמאקר (1:05.22 דקות) ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:05.40 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני 2022 היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:22.41 דקות, לפני ג'נה שטראוך מאוסטרליה (2:23.04 דקות) וקייט דאגלס מארצות הברית (2:23.20 דקות) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית', טורי הסק וקלייר קורזן בתוצאה של 3:53.78 דקות, לפני אוסטרליה (3:54.25 דקות) וקנדה (3:55.01 דקות) במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.07 דקות, 5 מאיות איטי ממדליית ארד ובמקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.40 שניות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית', גרטשן וולש וקייט דאגלס בתוצאה של 3:52.08 דקות, לפני אוסטרליה (3:53.37 דקות) וקנדה (3:54.12 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:04.93 דקות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.94 שניות, אחרי רותה מיילוטיטה מליטא שקבעה שיא עולם חדש של 29.16 שניות ולפני בנדטה פילטו מאיטליה (30.04 שניות), בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 29.72 שניות. נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.02 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:05.45 דקות, התוצאה השנייה בטיבה באליפות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:22.25 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באולימפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט 2024 זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית', גרטשן וולש וטורי הסק בשיא עולם חדש של 3:49.63 דקות, לפני אוסטרליה (3:53.11 דקות) והרפובליקה העממית של סין (3:53.23 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:04.90 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה ביחד עם בנדטה פילטו מאיטליה בתוצאה של 1:05.60 דקות מאית השנייה איטי ממדליית ארד ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.91 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 2:23.25 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בבודפשט זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית', גרטשן וולש וקייט דאגלס בשיא עולם חדש של 3:40:41 דקות, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.80 דקות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.91 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 29.40 שניות (2017), שיא עולם בעבר
100 מטר חזה: 1:04.13 דקות (2017), שיא עולם
200 מטר חזה: 2:19.92 דקות (2021)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 28.77 שניות (2020), שיא ארצות הברית
100 מטר חזה: 1:02.50 דקות (2020), שיא ארצות הברית
200 מטר חזה: 2:15.56 דקות (2020)
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

100 יארד חזה: 55.73 שניות (2019), שיא עולם
200 יארד חזה: 2:02.60 דקות (2018), שיא ארצות הברית
200 יארד מעורב אישי: 1:55.49 דקות (2017)
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חזה
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה
הערות שוליים

↑  (Race Video) Lilly King Crashes Through 57-Second Barrier in 100 Breast With NCAA, American Record 56.85,‏ Swimming World Magazine,‏ 18 מרץ 2016
↑  Lilly King Obliterates 2:04 Barrier in 200 Breast With 2:03.59 For American, NCAA Record,‏ Swimming World Magazine,‏ 19 מרץ 2016
קייט דאגלס

קתרין "קייט" קדוולאדר דאגלס (באנגלית: Katherine "Kate" Cadwallader Douglass; נולדה ב-17 בנובמבר 2001) היא שחיינית אמריקאית, זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), פעמיים ברציפות אלופת עולם (פוקואוקה 2023 ודוחה 2024), אלופת עולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) ושיאנית ארצות הברית במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. סגנית אלופת עולם (פוקואוקה 2023) ואלופת עולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-200 מטר חזה. נוסף לכך, היא שיאנית אמריקה במשחה ל-200 מטר חזה ושיאנית ארצות הברית במשחים ל-100 יארד פרפר, 200 יארד חזה ו-200 יארד מעורב אישי.
ביוגרפיה

דאגלס נולדה וגדלה בניו יורק. היא לומדת באוניברסיטת וירג'יניה בהדרכת טוד דסורבו.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה דאגלס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.32 דקות, אחרי אלכס וולש (2:09.30 דקות) ולפני מדיסין קוקס (2:09.34 דקות) ונכללה במשלחת האמריקאית. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 56.56 שניות, אחרי טורי הסק שקבעה שיא ארצות הברית חדש של 55.66 שניות) וקלייר קורזן (56.43 שניות).
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד אולימפית

במשחקים עצמם היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:09.04 דקות, אחרי יוי אוהאשי מיפן (2:08.52 דקות) ואלכס וולש (2:08.65 דקות).
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחי שליחות 4x50 מטר חופשי ו-4x100 מטר חופשי. מדליות כסף במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב, בהם היא שחתה בשלב המוקדמות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:04.68 דקות, אחרי סידני פיקרם מקנדה (2:04.29 דקות) ויו ייטינג מהרפובליקה העממית של סין שקבעה שיא עולם חדש לנערות של 2:04.48 דקות.