stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנהדריה
דמוגרפיה

על פי מחקר מ־2010, האוכלוסייה בשכונה הורכבה מארבעה זרמים חרדים עיקריים: חסידים, ליטאים, עולים (מרביתם ליטאים־אמריקאים) וספרדים, לצד מיעוט של דתיים לאומיים וחילונים.
לקריאה נוספת

משה ארנוולד, סנהדריה: סיפורה של שכונה בצפונה של ירושלים, היסטוריה, אתרים, אישים ומסלולי סיור. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2016
הערות שוליים

↑  ירושלים, דבר, 16 במרץ 1926
↑  מנחם שמואל סלונים, תולדות משפחת הרב מלאדי, תל־אביב: הוצאת זהר, תש"ו, עמ' 98, באתר היברובוקס
↑  בן ציון, שיחות ירושלים, דבר, 22 בדצמבר 1946
↑  בירושלים, הארץ, 7 באפריל 1926
1 2 3 4 5 6 7 8 9  ישראל עמיקם, המתקפה על היישוב היהודי בא"י בתרפ"ט, חיפה: אלול תרפ"ט, ההתקפה על ירושלים
↑  ועד הקהלה העברית בירושלים, דואר היום, 4 באפריל 1935
↑  אור ברחובות שכ' סנהדריה, הצופה, 26 ביוני 1947
↑  אביעזר גולדשטיין, המערכה ההירואית ברמת רחל, המשקיף, 26 במאי 1948
1 2  מ. אבידן, חלומות בין כוכים וקברים, חרות, 4 בנובמבר 1962
↑  מ. אבידן, סיפורו של הרחוב על הגבול, חרות, 30 בנובמבר 1962
↑  חיים גורי, היכן הבית ההוא, דבר, 12 במאי 1977
1 2  שלומית פלינט, נורית אלפסי ויצחק בננסון, דומים ושונים: מיקרו-סגרגציה של חרדים במרכז ירושלים, סוצולוגיה ישראלית יב [ו], תש"ע־2010, עמ' 81–121‏, JSTOR 23442827
↑  שוב רצח מן המארב בירושלים, דבר, 16 בינואר 1938
הלוית הנוטר שאול לוי בירושלים, הַבֹּקֶר, 17 בינואר 1938
↑  רחוב על שם הקדוש שאול לוי בסנהדריה, הצופה, 21 בפברואר 1938
↑  נפתח הכביש החדש לשכונת סנהדריה בירושלים, הצופה, 19 בדצמבר 1946
↑  מחלקת החברות, דבר, 12 בנובמבר 1963
↑  עיריית י־ם נגד הסטת מחסומי שבת, דבר, 23 במאי 1980
↑  ירושלים, דבר, 8 במרץ 1972
| שכונות חרדיות בירושלים |
| --- | --- | --- |
| תחילת היציאה מהחומות, לפני 1890 | בית ישראל • בתי ויטנברג • מאה שערים |  |
| בנייה בתקופה הטורקית, מ-1890 | בתי אונגרין • בתי הורנשטיין • בתי ורשה • בתי נייטין • בתי ברוידא • בתי ראנד • כנסת ישראל • זיכרון משה (התחרדה) • חצר שטרויס • שכונת אחווה (התחרדה) • גבעת שאול (התחרדה) • כרם אברהם (התחרדה) • שערי חסד • רוחמה |  |
| בנייה במנדט הבריטי | בתי מונקאטש • גאולה • מחניים • סנהדריה • שיכון פאג"י • תל ארזה (התחרדה) • בית וגן (התחרדה) • מקור ברוך (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים | קריית אונסדורף • קריית מטרסדורף • קריית צאנז • קריית שומרי אמונים • שיכון חב"ד • שמואל הנביא (התחרדה) • כרם • רוממה (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית אחרי מלחמת ששת הימים | גבעת משה • הר נוף • קריית איתרי • סנהדריה המורחבת • נוה יעקב מזרח • עזרת תורה • קריית בעלז • רמת אשכול (התחרדה) • רמות פולין • רמת שלמה • רמות אלון (התחרדה)  |  |
שכונות ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511489005171 
קברי הסנהדרין, סוף המאה ה-19
סנהדריה במפה מימי המנדט הבריטי, 1938, 9 שנים לאחר מאורעות תרפ"ט. שטח העצים מימין הוא כיום בית הקברות סנהדריה, הרחוב שהולך בכיוון אלכסון צפון מערבה הוא כיום שדרות גולדה מאיר. בחלק הדרומי של המפה רואים את הקצה הצפוני של שכונת הבוכרים. השכונה היוותה מחסום בפני מתקפות על שכונות צפון העיר ומרכזה.
בית הכנסת פאג"י בשכונת סנהדריה
צומת סנהדריה, מימין בית העלמין וברקע, הכניסה לשכונה
בוצין

| בוצין |
| --- | --- |
 אחד ממיני הבוצין
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: לועניתיים
סוג:: בוצין
שם מדעי
 Verbascum ‏לינאוס, 1753
בוצין (שם מדעי: Verbascum) הוא סוג צמח בעל פרחים המשתייך למשפחת הלועניתיים. בסוג בוצין נמנים 464 מינים הנפוצים מאירופה עד מונגוליה וסרי לנקה, מצפון אפריקה ועד לקניה וחצי האי ערב. ריכוז המינים הגדול ביותר נמצא באגן הים התיכון. מרכז המגוון נמצא באנטוליה ומזרח טורקיה. הפלורה הטורקית מונה 237 מיני בוצין. מינים מסוימים חדרו לאמריקה, אוסטרליה ודרום אפריקה. בישראל וסביבתה גדלים כ-22 מינים צהובי כותרת גלגלית, בוצין מפורץ הוא הנפוץ שבהם, כחצי מהם נדירים, והשאר מצויים או פחות מצויים.
על פי הספרות הבוטנית, חלק מהמינים אלרגניים ויכולים אף לגרום לפגיעה בעיניים. השיער שעל העלים עשוי לגרום לגירויים אם הוא מגיע לרקמות ריריות כמו בעיניים.
חלק ממיני הבוצין רב-שנתיים וחלקם דו-שנתיים, ומיעוטם חד-שנתיים. גובה הצמח משתנה בין המינים השונים, ונע בין 0.5 ל-3 מטרים.
שמו המדעי של הצמח, Verbascum, הוא שיבוש של המילה הלטינית barba שפירושה "זקָן", על שם השערות הרבות על גבעול הצמח.
פונולוגיה

הבוצין מתפתח לאורך מספר חודשים, מהלבלוב בתחילת החורף ועד לשיא הפריחה בשלהי האביב, שנמשכת לתוך הקיץ הארוך. בחורף משקיע הבוצין בצימוח עלי שושנת. ובתחילת האביב בסוף מרץ מצמיחים חצי מן המינים בישראל גבעולי תפרחת על פרחיהם, האחרים מאחרים בחודש לסוף אפריל ושלושה מקדימים לסוף פברואר: בוצין המדבר, בוצין מזרחי ובוצין קטן-פרחים.
מעל חצי מהמינים בישראל וסביבתה הם צמחים דו-שנתיים, שעוברים שני מחזורים (שנתיים) בחייהם אבל רק בשנה השנייה הם פורחים ולאחר מכן מתים, בשנה הראשונה הם מצמיחים שושנת צמודה לקרקע. תופעה זו מכונה רבייה מינית פעם בחיים. לעיתים, בוצין סיני מגדל שושנת עלים ענקית ללא תפרחת, רק לאחר שנים ספורות, לאחר שאגר מספיק מזון בשורש השפודי שלו, הוא מגדל תפרחת גבוהה (2 עד 3 מ'), פורח ומת לאחר מכן.
האבקה

הבוצין הוא צמח שפרחיו חסרי צוף ומפתים את המאביקים באמצעות אבקה. הבוצין הוא צמח דו-מיני ופרוטנדרי כלומר, האבקנים באותו פרח מבשילים לפני שהצלקות מוכנות לקליטת אבקה. פרח הבוצין חיי יומיים בלבד מפתיחת הפרח. ביום הראשון מבשלים האבקנים וביום השני מבשילה הצלקת ואז גרגרי האבקה יכולים לנבוט על הצלקת, לגדול ולהפרות את הביציות שבשחלה.
מקצב הפריחה בבוצין הוא כדלהלן: הפרח נפתח עם אור ראשון. המאבקים, שבראש האבקנים נסדקים והאבקה מתפרצת ומכסה את פניהם. מיני דבורים מבקרים (למשל, דבורת הדמדומים, דבורי הדבש, ודבורי בר זעירות) את הפרח. ולאחר כל ביקור, חלק מהפרחים (בערך 30 עד 70 אחוזים) משירים את עלי הכותרת והאבקנים, אך ללא השחלה וללא עמוד השחלה. חלק מהפרחים נשארים על הצמח ללא אבקה ולקראת הצהרים הם מתקפלים ונסגרים ונשארים מצומקים עד הבוקר הבא. רובם נפתחים שוב לרווחה בבוקר היום השני, כאשר הצלקת מוכנות לקליטת אבקה, והם כמעט ואינם מפתים את הדבורים באמצעות אבקה רבה וגם כמעט ואינם מקבלים מאביקים לעומת פרחי היום הראשון. הדבורים – רובם דבורים קטנות – טועים בהבחנה בין פרחי יום א' ליום ב'. מסתבר שאחוז קטן של טעויות אלה מספיק כדי להפרות את רוב פרחי הבוצין בשלב הנקבי. פרחים בשלב הנקבי משקיעים משאבים מרובים בהפריה וממעטים בפיתוי באמצעות האבקה.
מאפייני הסוג

המאפיינים העיקריים של בוצין: הפרחים גלגליים, צהובים (בישראל), דו-מיניים, מאוחי עלי כותרת וכותרתם אינה נכונה(כמעט סימטריים), שחלה עילית אחת, עמוד שחלה אחד, צלקת אחת; 4 או חמישה זירים מכוסים בשערות פסוקות; העלים מסורגים או נגדיים חלקם ערוכים לעיתים קרובות בשושנת; הפרי הלקט רב-זרעים שעמוד שחלה נישא בראשו.
מיני הבוצין הם עשבים חד-שנתיים, דו-שנתיים, רב-שנתיים או בני שיח שאיבריהם מכוסים על פי רוב בשערות מסועפות או לעיתים בשערות פשוטות או בשערות בלוטיות.
גבעולי הפריחה, עגולים זקופים על פי רוב מסתעפים, מיעוטם לא מסתעפים, מכוסים על פי רוב בשערות מסועפות או לעיתים בשערות פשוטות או בשערות בלוטיות.
העלים חסרי לוואים, פשוטים ומסורגים, לעיתים רחוקות נגדיים (למשל, בוצין אופקי) חלקם ערוכים גם בשוֹשֶנֶת (rosette), כלומר העלים צמודים על פי רוב אל פני האדמה ומרוכזים בצורה מעגלית ולוליינית מסביב לבסיס הגבעול. על פי רוב עלי הגבעול שונים מעלי השושנת בגודלם ובצורתם.
התפרחות הן לרוב מסוג שיבולת או ענפה, מכבדית (למשל, בוצין דמשקאי). הפרחים ערוכים בקבוצות של 2 עד 8 פרחים לאורך גבעולי התפרחת (למשל, בוצין מפורץ, בוצין טרפולי) או הפרחים ערוכים אחד אחד בחיקי החפים לאורך גבעולי התפרחית (למשל, בוצין בירותי ובוצין טברייני).
הפרחים דו-מיניים, ובלתי נכונים (כמעט סימטריים), בעלי עטיף כפול. הם בעלי שחלה עילית, מאוחי עלי כותרת. הפרחים ממוקמים בניצב למישור הקרקע, כלומר הם בעלי עמדה אנכית ולא אופקית כשאר הצמחים בעלי פרחי גלגליים.
הפרחים צהובים ובמרכזם לעיתים קרובות כתמים סגולים. נראה שהכתמים עוזרים לדבורה ללמוד על הפרח ואבקניו. האבקנים מבשילים ביום הראשון לפתיחת הפרח, והשחלה מבשילה רק ביום השני. הכותרת נושרת יחד עם האבקנים אחר ההפריה. הפרחים שנשארים על הצמח מתקפלים ומצטמקים, נסגרים חלקית ונשארים כך, עד הבוקר הבא. אז, הם עוברים כאמור לשלב הנקבי.
הגביע קצר בעל 5 אונות או שיניים שוות ודמויות סרגל (למשל, בוצין הבשן ובוצין דמשקאי) או דמויות ביצה או אזמל והם מפורדים עד לבסיס או רק בחלק מאורכו.
הכותרת גלגלית, כמעט סימטרית, בעלת 5 עלים פרושים לרווחה על מישור אחד ומאוחים בבסיסם, לכדי צינור כותרת קצר מאוד. עלי הכותרת (האונות) אליפיזיות, חופות במקצת זו לזו. בלתי שווים במקצת. הפרח אינו בעל סימטריה רב-צדדית (מעגלית), אלא בעל סימטריה דו-צדדית בגלל שעלה הכותרת התחתון קטן יותר משאר עלה הכותרת.
האבקנים 5, לעיתים רחוקות 4, זיריהם אינם שווים באורכם מכוסים בשערות לבנות או צהובות או סגולות או ארגמניות. הזירים קבועים על הכותרת, במרכזה, לסירוגין עם אונות הכותרת. האבקנים על פ רוב בעלי מאבק דמוי כליה (בישראל).
השחלה עילית בעלת שני עלי שחלה, שתי מגורות ושיליה זוויתית. עמוד השחלה אחד, והצלקת בראשו דמוית גולה.
הפרי הוא הלקט רב-זרעים קטן שעטוף בגביע משתייר שבראשו נישא עמוד שחלה. ההלקט נפתח בראשו על ידי 2 קשוות שהן שסועות לשניים.
הזרעים מרובים, קטנים, שחורים ומקומטים (בעלי גומות).
שימוש

בבוצין מפורץ נמצאו ספונינים שונים הידועים כרעילים לבעלי דם קר כמו דגים ונחשים. חומרים אלו פוגעים ברקמה המצפה את אברי הנשימה (אפיתל) וגורמים לחנק. השימוש בבוצין מפורץ (או במינים אחרים מבני סוגם) להרעלת דגים כדי להשיג כמות גדולה של מזון בזמן קצר היה ידוע לאורך ההיסטוריה במרחב שבין הודו לאירופה והשימוש בישראל אינו אלא חוליה אחת ברצף הגאוגרפי-תרבותי הזה. שימוש זה היה נפוץ ביותר במיוחד בימי מלחמת העולם השנייה, לקראת שנות הארבעים שיטה זו נסוגה לאור שלל הדגה הרב בשימוש בחומרי נפץ לדיג. כתוצאה משימוש מופרז בציד דגים בדינמיט ובצמחים הוציאה ממשלת המנדט (העיתון הרשמי 10 ביוני 1937) צו האוסר לדוג בשיטות אלו. למעשה נעלמה התופעה מישראל מספר שנים לאחר קום המדינה.
השערות הרבות שעל גבעול הצמח נדלקות בקלות ובוערות בצורה נקייה ולכן משמשות להכנת פתילים לנרות.
על פי אמונות עממיות הנפוצות ברפואה האלטרנטיבית המודרנית משמש בוצין מפורץ לפיתוח המחשבה, ואילו תמצית הפרחים משווקת כ"תמצית לניקוי הנפש".
הבוצין כבית גידול זעיר

עלי השושנת הפרושים על הקרקע, מהווה בית גידול ייחודי, שכמעט ואינו מופרע, למגוון פרוקי רגליים המוצאים שם מסתור מוגן ונוח מפני קרינה, חום ויובש, ומפני בקר וצאן שנמנעים מאכילת העלים השעירים והרעילים של הבוצין. פרוקי הרגליים בבית גידול זה הם: טחביות, נדלאים, חיפושיות, זנבזיפאים, כנימות, זחלי ארינמלאים, עכבישים ועוד. למשל, הזחלים של הפרפר נימפית הבוצין (Melitaea trivia), הזחלים של העש תנשמית הבוצין (Cucullia verbasci) של החיפושית חדקונית הבוצין (Cionus wittei) ושל הכנימה אפיד הבוצין (Aphis verbasci) - כנימה שעשויה בתנאי סביבה נוחים, להסב נזק משמעותי לעלים ולפגוע בצימוח עתידי.
עיקר המאביקים מגיעים מקרב הדבורים וזבובאים ועיקר הטורפים מקרב צרעות שטפילות על זחלי הפרפראים או מושיות הטורפות את הכנימות. עכבישים שונים; בהם בוני רשתות כמו גלגלית קשוטה וציידים אקטיביים כמו מברישית ירוקה וגם נדלים, זחלי ארינמלים, חיפושיות טורפות ועוד.
בישראל

בישראל וסביבתה גדלים או גדלו 22 מיני בוצין. רובם מכוסים בשערות צפופות (לבידים). לרוב המינים הגדלים בארץ ישראל יש פרחים צהובים גדולים על גבעולים גבוהים בדרך כלל, מה שמדמה אותם לנר או לקבוצת נרות על מנורה, ולכן שם הסוג בעברית המופיע בספר הזהר ובתרגומים ארמיים בצורה: "בּוּצִינָא" שמשו בהוראת "נר", או מנורה. אגדות עם עבריות מדמות את המנורה לצמח, ניתן לראות את מבנה הקנים היוצאים מהגבעול המרכזי, הניצנים (הכפתורים) והפרחים.
גלריה

בוצין מפורץ דמוי מנורה עם קנים, כפתורים ופרחים
בוצין לקוי, מין עם פרחים בעלי ארבעה אבקנים
בוצין טריפולי, אופייני לחורשים בכרמל
בוצין מזרחי, מין חד־שנתי
בוצין קיסריון, ייחודי למצוקים בגליל העליון
בוצין אופקי, ייחודי למצוקים בכרמל
בוצין שונה-עלים, גדל בקרבת מים
הערות שוליים

↑  Davis PH, Flora of Turkey and the East Aegean Islands, כרך 6, Edinburgh: Edinburgh Univ. Press, 1978
↑  .Verbascum L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023
↑  בוצין (21), באתר צמחיית ישראל וסביבתה, ‏7-2023
↑  צמחים אלרגניים, באתר צמח השדה
1 2  אבי שמידע, הבוצין, האבולוציה במיטבה, טבע הדברים, עמ' 80-85
1 2 3 4  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1998, עמ' 403-406
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 400
↑  עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל, רמת גן: משרד הבטחון - ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983, עמ' 94-95
↑  אמוץ דפני וסאלח עקל ח'טיב, ציד דגים באמצעות צמחים בישראל, באתר צמח השדה, ‏12-8-2020
↑  בוצין אופקי, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
↑  בוצין בירותי, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
↑  בוצין הבשן, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
↑  בוצין הגליל, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
↑  בוצין המדבר, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  בוצין קיסריון, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556202605171  GND: 4319471-0  LCCN: sh94007232
הוראת המתמטיקה בישראל

דוגמה להסבר מילולי של מושגים במתמטיקה
הוראת המתמטיקה בישראל נחשבת חשובה ומשמעותית במערכת החינוך הישראלית, ומשולבת כבר בתוכניות הלימודים של גן הילדים. הוראת המתמטיקה היא תחום הכולל דיונים ומחלוקות – הן בשיח הציבורי והן בשיח המקצועי בארץ ובעולם – לגבי שיטות הלימוד, ההוראה והקניית המיומנויות הכרוכים במקצוע זה, וכן גם מקומה הראוי של המתמטיקה במערכת החינוך ובחברה בכלל. כתוצאה מכך, ובהתאם לתמורות תפיסתיות ופדגוגיות בהוראת המתמטיקה בעולם – חומרי ההוראה, שיטות הלימוד, והחומר הנדרש עוברים שינויים מדי תקופה.
הוראת האריתמטיקה היסודית בישראל

בראשית שנות החמישים והשישים הייתה נהוגה בישראל שיטת הוראה "קלאסית" ללימוד המתמטיקה. השיעורים היו שיעורים פרונטליים בהם היווה המורה את עיקר הסמכות בכיתה. ניתן דגש רב על הבנת המושגים המתמטיים האלמנטריים ולא נעשה שימוש באמצעים טכנולוגיים הנפוצים כיום, כגון מחשבים ומחשבונים. ישנה אמונה רווחת כי בשנת 1964 הייתה ישראל במקום הראשון בדירוג המתמטי העולמי, אך הישג זה נבע כנראה ממדגם מוטה, ואינו משקף את המציאות.
הוראת האריתמטיקה היסודית בישראל > הגישה התבניתית

בשנות השמונים והתשעים שלטה בהוראת המתמטיקה היסודית בארץ גישה שנקראה "תבניתית". הרעיון בגישה היה שימוש באמצעי המחשה ללימוד עקרונות מתמטיים מופשטים. למשל, ללימוד החיבור והחיסור השתמשו בבדידים, כפיסי פלסטיק צבעוניים שאפשר להציבם זה ליד זה ולבדוק מהו הכפיס שאורכו כסכום אורכיהם. הגישה אומצה על ידי המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח) בסדרות הספרים "אחת, שתיים, שלוש" ו"ועוד אחת". למחברי הספרים מספר נימוקים בעד השיטה:
למדנו מפיאז'ה שילדים בגיל בית-הספר היסודי נמצאים בשלב האופרציות הקונקרטיות. הם יכולים לעסוק ברעיונות לוגיים מופשטים רק באמצעות פעולה בעצמים מוחשיים. למידתם מבוססת על רפלקסיה שהם מבצעים על הפעילות שלהם עצמם, ופחות מכך על הסברים מילוליים שאינם נובעים מעשייה מוקדמת. פיאז'ה הראה בניסויים רבים, שילדים מסוגלים לחזור מילולית על רעיונות שנאמרו להם, אך במקרים רבים מדובר בהמללה ריקה. כידוע לאנשי חינוך בגיל הרך, השימוש באבזרים מוחשיים הכרחי ללמידה בגיל זה. תחושה זו מחוזקת במחקרים רבים המראים כי הישגי תלמידים שהשתמשו באבזרים מוחשיים במהלך לימודיהם עלו על הישגי תלמידים שלא למדו בדרך זו.
בשנת 1996 נמצאה ישראל במקום ה-28 מתוך 38 בדירוג העולמי. בעקבות ההידרדרות לכאורה במקומה של ישראל בדירוגים הבינלאומיים למתמטיקה, גיבש משרד החינוך לפני מספר שנים צוות אשר בין המלצותיו יישום של מספר עקרונות בעקבות סטנדרטים שפורסמו על ידי ה-NCTM (אנ'), בהם שימת דגש רב על חקר ועל שימוש באמצעים טכנולוגיים, כמו גם צמצום הוראת השברים כך שרובו מתרכז בשברים המוכרים לתלמיד מחיי היום-יום. יש הטוענים כי יישום "הסטנדרטים" בישראל בעייתי מאוד וכי לא הובא לדיון ציבורי נדרש. מנגד, טוענים מצדדי היישום כי הוא יתמוך בלמידה מתוך הבנה, ויאפשר פעילות מתמטית ברמה גבוהה יותר. דוגמה לטענותיהם נתן למצוא בציטוט הבא:
יש לעסוק בלמידת מיומנויות החישוב, לא כדי להתחרות במחשבון, אלא במטרה להעמיק את ההבנה. לצורך זה יש לצמצם את החלק האלגוריתמי ואת התרגול הרב בתהליך ההוראה, ולהרחיב את החלק המושגי שעוסק בהבנת המושגים המתמטיים והקשרים שביניהם.
כאשר לומדים בשילוב מחשבונים ומחשבים, משאירים לטכנולוגיה את ביצוע החישובים המסובכים שאינם מוסיפים להבנת התהליכים המתמטיים. התלמידים לומדים לבחור את הנתונים המתאימים ולהתמצא במידע שמציגה הטכנולוגיה. הם מפתחים אסטרטגיות לפתרון הבעיות, ויכולים להתמקד בתהליך הפתרון בעודם משוחררים מחישובים.
הוראת האריתמטיקה היסודית בישראל > הגישה התבניתית > ביקורת

גישה זו ספגה ביקורות שליליות עקב העקרונות העומדים בבסיסה, בעיקר הגישה בדבר הקניית העקרונות המופשטים בצורה תבניתית תוך שימוש בכלי עזר ייעודיים ותוך פיחות במעמדו של התרגול ה"קלאסי". מבקרי השיטה, ובהם המתמטיקאי רון אהרוני, טענו כי הילדים שיננו בעל פה את צבעי הבדידים, ולמדו לעבוד עם אמצעי ההמחשה במנותק מהקשר מתמטי או מעשי. גם הפדגוגית תלמה גביש העבירה ביקורת דומה, לפיה שימוש מסיבי באמצעי המחשה פוגע ביכולת ההכללה כי הייצוג הפנימי שנוצר אצל הילד יהיה צמוד לגודל ולצבע של הבדידים. לשיטתה אסור לתת לתלמידים בדידים בשלב ההקנייה של מושג המספר או בשלב ההסבר של פעולות החשבון. בעקבות מאמריהם, כמו גם של מירה עופרן ואהוד דה שליט ב"הד החינוך" וב"הארץ" ב-2002 וכן בזכות "העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל" התעורר בישראל גל ציבורי של התנגדות לשימוש בשיטת הבדידים. ב-2003 ישראל הפכה למדינה היחידה בעולם בה מקלות קוזינייר פסולים לשימוש על ידי משרד החינוך.
הוראת האריתמטיקה היסודית בישראל > גישת החקר

חקר משמעו למידה באמצעות התנסות ועשייה, תוך כדי התמודדות עם בעיות ומצבים חדשים. שיטה זו נפוצה מראשית שנות ה-80, אז אומצה בסטנדרטים
שפרסמה מועצת המורים האמריקאית (NCTM). בגישה זו ישנה שימת על עבודה אישית ובקבוצות קטנות, ועל תפקיד המורה כמלווה ומדריך. במסגרת השיטה נפוץ שימוש באמצעים טכנולוגיים על מנת לחסוך ללומדים פעולות חוזרות ומכניות, וכן על-מנת לאפשר להם לחקור אמפירית את העצמים המתמטיים. מבקרי השיטה טוענים כי היא באה על חשבון שינון ותרגול. למרות שיש עדויות רבות להצלחת הגישה הזו והיא אומצה על ידי מדינות מובילות בחינוך המתמטי
קיים עדיין ויכוח ציבורי לגביה.
הערה: יש להבחין בין גישת חקר כאמצעי להוראת נושא אחר ובין לימוד דרכי חקירה מתמטית והתנסות בהן, כנושא בפני עצמו.
הוראת המתמטיקה התיכונית בישראל

בישראל נלמד מקצוע המתמטיקה כאחד ממקצועות החובה לצורך קבלת תעודת בגרות. בשיטה הנוכחית, "שיטת היחידות", ניתן להיבחן במקצוע ברמה של 3 יחידות לימוד - שהיא רמת הסף לצורך קבלת תעודת בגרות, 4 יחידות לימוד או 5 יחידות לימוד. לצורך ההכרה ברמה מתמטית מסוימת מוטל על התלמיד לבצע סדרה של בין שניים לשלושה מבחנים המשוקללים, בסופו של דבר, לכדי ציון אחד ביחד עם ציוני המגן. בשנים 2013-2007 חלה ירידה ניכרת במספר הלומדים מתמטיקה ב-5 יחידות לימוד בעקבות יוזמה של שר החינוך, נפתלי בנט, להגדלת מספר הניגשים לבגרות במתמטיקה ב-5 יחידות לימוד, בשנת 2015 עלה מספר הנבחנים ברמה זו ל-13,000 ושב לרמתו בשנת 2016.
ביקורת רבה מופנית כלפי מערכת החינוך בטענה כי הלימוד לבחינות הבגרות הוא טכני מדי ועוסק בעיקר בטכניקה חישובית ובשינון של תבניות לפתרון תרגילים, ולא ביצירת ידע מעמיק, בהבנה של תופעות ובפתרון בעיות. כמו כן, נטען כי תלמידי החטיבות העליונות לוקים בחוסר הבנה של מושגים מתמטיים בסיסיים. בעקבות הביקורת נכתבה תוכנית לימודים חדשה לחטיבת הביניים, הבנויה בשיטה "ספירלית" ובה יש חזרה על חומר קודם יחד עם הלמידה. התוכנית מאמצת את גישת החקר ומכוונת לשילוב בין התחומים המתמטיים השונים.
רון אהרוני ואחרים טענו כי חוסר ההבנה של תלמידי החטיבות העליונות לגבי המהותיות של תופעות מתמטיות מורכבות נובעת מ"הגישה התבניתית" בבית-הספר היסודי.
בחטיבת הביניים יצאה תוכנית לימודים חדשה להוראת המתמטיקה בכיתות ז', ח', ט' בחודש ספטמבר 2008 - מטרתה הוא שילוב של שלושה ענפים במתמטיקה (אלגברי, גאומטרי ומספרי - מספרי הכוונה לאוריינות מתמטית) והעלאת הרמה והמיון של תלמידים בשכבות גיל אלו לקבוצות על פי רמות בקיאות - מתן מענה למתקשים.
הוראת המתמטיקה התיכונית בישראל > ספרי לימוד

ספרי לימוד להוראת המתמטיקה בעברית בבתי ספר תיכוניים נכתבו בתקופת המנדט הבריטי, ובהם:
"גאומטריה" מאת יצחק לדיז'נסקי, שיצא לאור לראשונה בשנת תר"פ (1920), ומהדורות נוספות שלו יצאו לאור עד אמצע שנות השבעים.
"חשבון דיפרנציאלי וחשבון אינטגרלי" מאת יצחק לדיז'נסקי, שיצא לאור לראשונה בהוצאת "אמנות" בשנת ה'תרצ"ח (1938). מהדורות נוספות של הספר יצאו לאור עד תחילת שנות השבעים.
"טריגונומטריה" מאת אברהם ברוך, שיצא לאור לראשונה בהוצאת "דביר" בשנת ה'תרצ"א (1931). מהדורה מחודשת של הספר, בידי חיים הררי, יצאה לאור בשנת ה'תשכ"ה (1965).
בשנות החמישים של המאה העשרים זכו לפופולריות ספריהם של שרגא פייבל קלעי וזבולון תוחמן. בשנות השישים של המאה העשרים זכו לפופולריות ספריו של דניאל שמיר וספריו של חיים אבירי. בשנות השמונים של המאה העשרים זכו לפופולריות ספריו של אהרון אספיס. משנות השמונים של המאה העשרים יוצאים לאור גם ספרי מתמטיקה של המחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן למדע. משנות התשעים נעשה עיקר הלימוד עם הספרים של בני גורן, יואל גבע וגבי יקואל, אורה שיינרמן אתי עוזרי ויצחק שלו.[דרוש מקור]
בראשית המאה ה-21 התאגדה העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל אשר תרגמה ספרי מתמטיקה מסינגפור. ספרים אלו נבחרו לאור הצלחתה של סינגפור בבחינות הבינלאומיות במתמטיקה.
הוראת המתמטיקה התיכונית בישראל > פרויקט עדש"ה

פרויקט עדש"ה ("עמיתים דנים בשיעורי המתמטיקה") הוקם במכון ויצמן למדע, בתמיכת קרן טראמפ, בשנת 2012. מטרתו היא לאפשר למורי המתמטיקה בישראל להיחשף לפרקטיקות הוראה שונות. במסגרת הפרויקט נאספו עשרות רבות של שיעורי מתמטיקה מוסרטים בנושאים שונים, בעיקר בבתי ספר על-יסודיים. השיעורים המוצגים באתר מציפים היבטים מתמטיים ופדגוגיים מגוונים. האוסף אורגן כמאגר מתוקשב לשימושם של מורים, רכזי מקצוע, מדריכים, מורי מורים, חוקרים וסטודנטים. הצפייה בשיעורי מתמטיקה מוסרטים וניתוחם באמצעות החומרים הנלווים שפותחו סביבם, מספקים העשרה והעמקה של ידע מתמטי להוראה ומזמנים כר לרפלקציה על דרכים שונות להוראת המתמטיקה. המאגר מורכב מהשיעורים המוסרטים ובצדם חומרים נלווים: לכל סרט צמוד תרשים גרפי המתאר את מהלך השיעור, מדריך לצופה הכולל שאלות מנחות לצפייה והצעות לניתוח שנכתבו על ידי צוות המומחים של עדש"ה. החומרים עומדים לרשות הקהל הרחב ללא תשלום.
בראש התוכנית עומד פרופ' אברהם הרכבי ומנהלת את התוכנית ד"ר רוני קרסנטי.
הוראת המתמטיקה התיכונית בישראל > לתת חמש - התוכנית הלאומית לקידום המתמטיקה

עם כניסתו לתפקיד שר החינוך ב-2015 הצהיר נפתלי בנט שהוא רואה במתמטיקה ברמה גבוהה תשתית חיונית להמשך הצלחתה של ישראל כאומת סטארט-אפ ויזמות טכנולוגית. בעקבות ירידה במספר הניגשים למסלול 5 יחידות בבחינת הבגרות במתמטיקה, השיק בנט תוכנית לאומית להכפלת כמות התלמידים הלומדים 5 יחידות לימוד מתמטיקה, בהשקעה של 75 מיליון שקל. התוכנית כוללת הוספת שעות לימוד, הכשרת מורים נוספים למתמטיקה וסיוע של חונכים מהאקדמיה וההיי-טק. התכנית לוותה בקמפיין שיווקי נרחב, אשר כלל בין היתר שמות מוכרים, כגון; נשיא המדינה דאז שמעון פרס, פרופ' דן שכטמן, השחקן יוסי מרשק, הזמרת קרן פלס, בכירים בתעשיית ההיי-טק ובמערכת הביטחון, מורים ותלמידים. התכנית זכתה לביקורות מעורבות.
ביולי 2015 יזם בנט את הגדלת הבונוס ללומדי 5 יחידות לימוד מתמטיקה ל-30 נקודות, לשם אותה מטרה. בדצמבר 2015 הודיעו בנט והאוניברסיטאות על העלאת הבונוס לנבחני מתמטיקה 5 יחידות ל-35 נקודות. בשנה הראשונה ליישום התוכנית עלה מספר הניגשים לבחינת הבגרות במתמטיקה ברמת 5 יחידות לימוד ב-6,000. ביוני 2018 ניגשו כ-18,000 תלמידים לבחינות הבגרות במתמטיקה ברמת 5 יח"ל. בשנת 2023, הוחלט במשרד החינוך על צמצום משמעותי של התכנית, לרבות קיצוץ בתקציבה.
הוראת המתמטיקה באוניברסיטאות

מתמטיקה נלמדת באוניברסיטאות בחוג או בית ספר העוסקים בכך. קיימים מסלולים נפרדים לתואר המפוצלים למתמטיקה שימושית, בה מודגשים ענפי המתמטיקה המשמשים בתחומי המדע השונים (ובפרט פיזיקה), ולמתמטיקה עיונית ("טהורה"), בה מודגשים ענפי המתמטיקה בהם אין שימוש מעשי בולט. בנוסף, קיים גם המסלול להוראת המתמטיקה, בו לומדים מורי בתי ספר תיכוניים וחטיבות ביניים לעתיד, ומסלול משולב ("בין-תחומי") של שתי מחלקות באוניברסיטה. תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב הוא שילוב שכיח ברוב האוניברסיטאות (בעיקר משום שלמדעי המחשב בסיס מתמטי נרחב). בתחום המתמטיקה הטהורה, קיימים מסלולי לימודים לתואר בוגר (B.Sc), תואר מוסמך (M.Sc) ותואר דוקטור לפילוסופיה (Ph.D).
מתמטיקה נלמדת גם בקורסי יסוד במגוון רחב של מדעי הטבע, כגון פיזיקה, כימיה וביולוגיה. זאת, מכיוון שמתמטיקה דרושה בתחומי המדע כדי לבטא רעיונות או חוקי טבע ולבצע חישובים.
תוכנית הלימודים לתואר ראשון במתמטיקה כוללת מספר רב של קורסים בהם נלמדים ענפים שונים בתחום. הקורסים השונים נקבעים בכל אוניברסיטה באופן עצמאי על ידי סגל המחלקה למתמטיקה, לפי שיקולים שונים כגון יכולת יישום הנלמד בקורס במקצועות העתיד בהם נדרשת המתמטיקה.
ברוב האוניברסיטאות, תוכנית הלימודים לשנה הראשונה כוללת מספר קורסי חובה המקנים לסטודנט בסיס ידע המאפשר לו להתגבר על אתגרים מתמטיים בהמשך הלימודים לתואר. באוניברסיטת בן-גוריון ואוניברסיטת תל אביב לדוגמה, על תלמידי השנה הראשונה לעבור את הקורסים חדו"א 1 ו-2, אלגברה ליניארית 1 ו-2, הסתברות, מתמטיקה בדידה, קומבינטוריקה ותורת המספרים, מתמטיקה שימושית וכן קורסי מבוא נוספים. בנוסף, מוצעים לתלמידים שעברו את השנה הראשונה מספר קורסי בחירה בתחומי המתמטיקה השונים, כגון גאומטריה, לוגיקה מתמטית, אנליזה נומרית, מרחבי הילברט, תורת השדות ותורת הגרפים.
ראו גם

הוראת המתמטיקה
הוראת המדעים
חשבון להורים
לקריאה נוספת

קרין תמר שפרמן (עורכת), אתגר המצוינות והרוח הישראלית: פילנתרופיה וקידום החינוך למתמטיקה ולמדעים, רסלינג, 2018.
טרב עבד אל-האדי

| --- | --- |

טרב עבד אל-האדי
 לידה:  1910 ג'נין, סנג'ק נאבלוס, וילאייט ביירות, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1976 (בגיל 66 בערך) קהיר, מצרים 
 שם לידה:  طرب سليم عبد الهادي 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית/המנדט הבריטי, מצרים
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  עווני עבד אל-האדי 
 
טרב עבד אל-האדי (בערבית: طرب عبد الهادي; 1910-1976) הייתה פעילה פוליטית ופמיניסטית בתנועה הלאומית הפלסטינית. הייתה מייסדת שותפה של ועידת הנשים הפלסטיניות בשנות ה-20 של המאה ה-20, ארגון הנשים הערביות הראשון שקם בארץ ישראל תחת המנדט הבריטי, והייתה פעילה גם בארגון-האחות של הוועידה, אגודת הנשים הערביות.