stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' מורלנד

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1763 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  29 באוקטובר 1804 (בגיל 41) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תחום יצירה:  ציור, הדפס 
 בן או בת זוג:  Anne Morland 
 
ג'ורג' מורלנד, בגיל 17, צייר אביו הנרי רוברט מורלנד
ג'ורג' מורלנד (באנגלית: George Morland;‏ 26 ביוני 1763 – 29 באוקטובר 1804) היה צייר אנגלי. מיטב היצירות שלו מתמקדות בסצנות כפריות: חוות, צייד, מבריחים, צוענים, ונופים עשירים ומרקמים שנוצרו בציור תור הזהב ההולנדי.
ביוגרפיה

ג'ורג' מורלנד נולד בלונדון ב-26 ביוני 1763. הוא היה בנו של הצייר הנרי רוברט מורלנד, ונכדו של הצייר ג'ורג' הנרי מורלנד. מורלנד החל לצייר בגיל שלוש שנים, ובגיל עשר (1773) שמו מופיע כמציג בתערוכה באקדמיה המלכותית.
כישרונותיו טופחו על ידי אביו, שנטען שהוא מכריח אותו לצייר למטרות רווחים שלו, ואף סגר את הילד כדי ליצור רישומים שעבורם השיג מכירה מוקדמת.
אביו הטיל עליו להעתיק תמונות מכל הסוגים, אך בעיקר של המאסטרים ההולנדים והפלמיים. הוא התוודע גם לסר ג'ושוע ריינולדס, וקיבל אישור להעתיק את תמונותיו. לפני שהיה בן שבע עשרה השיג כבר מוניטין רב אצל הסוחרים, ובקרב אמני מפורסמים. הוכחה משכנעת למיומנות ביצירת קומפוזיציה מקורית אותה השיג היא החריטה המשובחת של ויליאם וורד, לתמונתו "The Angler's Repast" שפורסמה בנובמבר 1780 על ידי ג'ון רפאל סמית.
בשנת 1784, הציע רומני להכניס אותו לביתו, בשכר של 300 ליש"ט, למשך שלוש שנים, לאחר קרע עם אביו הוא עבר לביתו של סוחר תמונות. עד מהרה מורלנד הפך ל"עבד" של הסוחר עמו התגורר. חבריו היו רוכבי סוסים, מלווים בריבית, מתווכים, פאנקיסטים. בחברה זו האמן הצעיר ויפה התואר הסתובב לבוש במעיל ירוק, עם כפתורים צהובים גדולים, מכנסי עור ומגפיים גבוהים. ראשו, היה מעוטר לפי טעמו האישי, דמה לכדור שלג. אופיו החזק אפשר לו להתאושש במהירות והשיג רווחים יפים מציוריו, וגם לימד את עצמו לנגן בכינור. הוא הצליח, להשתחרר מסוחר התמונות ונמלט לאזור קנט, שם צייר מיניאטורות זמן מה. בשנת 1785 ביקר בצרפת בביקור קצר ולא חסרה לו עבודה.
כשחזר ללונדון, הוא שהה בבית בקנסל גרין, בסמוך לוויליאם וורד, והתחבר עם משפחתו באופן קבוע. המפגש הזה הביא לנישואיו עם אן וורד (ננסי), אחותו של חברו הצייר ויליאם וורד, ביולי 1786, והקשר בין המשפחות התחזק חודש לאחר מכן בגלל נישואיו של ויליאם וורד ומריה אחותו של מורלנד.
שני הזוגות לאחר נשואיהם הקימו בית ביחד ברחוב מרילבו והתפרסם עוד על ידי חריטות תמונותיו.
בערך בתקופה זו הוא אהב לבקר באי וייט, שם צייר את סצנות החוף שלו. בשנת 1786 הוא צייר את "הרס האסוול", ציור שמן על בד. ציור המראה נשים וילדים אוחזים בשרידי ספינה שנשארו על פני המים בעוד עיניו של איש צוות טובע מספרים את גורלו. הציור מעביר בבירור את האימה וחוסר התקווה שאוחזים באנשים כשהם יודעים שהם נושמים את נשימתם האחרונה.
חיים מאוחרים

כעבור שלושה חודשים נשבר משק הבית הכפול על ידי חילוקי דעות בין הנשים, ומורלנד עבר לרחוב גרייט פורטלנד, ולאחר מכן לקמדן טאון. שם התגורר בבית קטן בחלק האחורי של בית מרזח. האטרקציות של הפונדקים והמועדונים הסמוכים בקנטיש טאון, השפיעו עליו חזק, והוא שב לכל הרגליו הרעים. מחלה ממושכת של אשתו, החלישה עוד יותר את הקשר שלו לבית, והוא הזניח אותה. בסופו של דבר עזב את אשתו, ונראה שנתן לה קצבה.
לאחר שנפרד מאשתו קשה לקבוע את מסלול חייו, ונראה שבמשך זמן מה התיישב בפדינגטון. וצייר כאן את התמונה המפורסמת של 'פנים האורווה', שהוצגה באקדמיה המלכותית בשנת 1791. אומרים כי האורווה היא זו של פונדק "האריה הלבן" בפדינגטון, למרות מצבו בשלב זה של חייו, נראה שלא נפגעו כישוריו ותחושת הצבע העדינה שלו. הוא הציג שוב בשנת 1793 ו -1794.
צירות האמנות שלו היו פופולרית, והוא קיבל מחירים טובים. הוא יכול היה לחיות בקלות שבוע ברווחים של יום. הסוחרים הגיעו אליו, עם ארנק ביד אחת ובקבוק ביד השנייה. כמות העבודות שייצר הייתה מדהימה. הוא היה מצייר תמונה אחת או שתיים ביום, ופעם אחת צייר נוף גדול עם שש דמויות במהלך שש שעות.
קריירה

משנת 1788 ועד 1792 פורסמו למעלה ממאה תחריטים של מורלנד. הם כללו את 'ביקור בפנימייה', ומספר סצנות מקסימות של ענפי ספורט לילדים, 'ילדים וקיני ציפורים ',' ניווט נעורים '. 'העפיפון הסתבך','ילדים משחקים בחיילים'.
הוא צייר בעיקר נושאים אלגנטיים ומעודנים מסצנות חיים בעיר, וכן בחוף הים עם דייגים, מבריחים, סצנות ספורטיביות. לעיתים רחוקות צייר מראות כפריים, חיים בקוטג', האורווה, החצר הפנימית, עם דמויות של גברים ונשים, סוסים, חמורים, כלבים, חזירים, עופות ובעלי חיים אחרים. במהלך חייו הופיעו כ -250 תחריטים נפרדים מיצירותיו.
ההכנסה של מורלנד, איפשרה לו לחיות בצורה ראוותנית, אבל הוא הלך רחוק מדי בהנאות החיים. ככל שחלף הזמן חובותיו הלכו וטפחו והנושים נעשו רבים יותר. הוא נירדף והצליח להימלט מהפקידים על ידי הכרתו את לונדון וסיוע שקיבל מידידים וסוחרים. הוא דילג מבית לבית - בין המקומות שהתגורר היו למברת', רחוב המלכה אן, קנזינגטון והאקני.
בנובמבר 1799 נעצר מורלנד בגין חובות, אך הותר לו להיות בהסגר. מקום בידודו הפך למפגש של חבריו המוכרים ביותר. במהלך הכליאה הקלה הזו הוא התדרדר עוד יותר. לעיתים קרובות היה שיכור במשך כמה ימים, ובאופן כללי ישן על הרצפה במצב חסר אונים. סביר להניח שהסיפורים הללו מוגזמים, שכן הוא עדיין הניב כמות אדירה של עבודה טובה. "הוא צייר 192 תמונות בין 1800 ל -1804, ונראה שצייר כמה שיותר עבור סוחרים אחדים באותה תקופה, כשהשכר שלו היו ארבעה גינאה ביום ובקבוק המשקה שלו."
סך התפוקה שלו מוערך בלא פחות מ-4000 תמונות.
בשנת 1802 הוא שוחרר מכוח חוק חדלי הפירעון, אך בריאותו נהרסה והרגליו לא היו ניתנים לשינוי.
ויליאם ארמפילד הובדיי היה חבר קרוב של מורלנד וצייר את הדיוקן שלו.
מותו

הוא חלה בשיתוק ואיבד את כושר השימוש ביד שמאל, כך שלא יכול היה להחזיק את לוח הצבעים שלו. עם זאת, נראה שהוא המשיך לצייר עד הרגע האחרון, ונפטר ב-27 באוקטובר 1804.
אשתו נפטרה שלושה ימים לאחר מכן, שניהם נקברו יחד בקבר בכנסיית סנט ג'יימס בהמפסטד.
גלריה

נער בכפר
כלבים
ילדים וקיני צפורים
יום סוער
מגדת עתידות
ילד חולה
לפני סערה
צייד ארנבות
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, Morland, George, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 18
↑  William Cosmo Monkhouse, Morland George (1763-1804), Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 39
↑  John Hassell. Memoirs of the life of the late George Morland (London: J. Cunee, 1806).
↑  George Morland; his life and works : Williamson, George Charles, 1858-1942 : Free Download, Borrow, and Streaming, Internet Archive (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274570105171  PLWABN: 9810630901805606  AAG: 2641  AGSA: 2495  BNE: XX1468826  BnF: cb149556872 (data)  GND: 118584197  ISNI: 0000 0000 6629 7696  KulturNav: 6978573e-758e-4c10-85a3-4381be9ef997  LCCN: n83013597  LNB: 000318506  NGV: 1125  NKC: mub2017939337  NLA: 35362849  NTA: 108599590  RKD: 57783  SNAC: w6q53n3d  SUDOC: 078793742  TePapa: 1604  Trove: 926054  ULAN: 500031295  VcBA: 495/117363  VIAF: 37185990   WorldCat (עם VIAF): 37185990 
ג'ורג' מורלנד, על הנהר, 1789
ג'ורג' מורלנד, פיקניק ליד הנהר, 1789
ג'ורג' מורלנד, טחנת הקמח הישנה, 1790
פרדריק ויליאם ביצ'י

| --- | --- |
פרדריק ויליאם ביצ'י, 1822
פרדריק ויליאם ביצ'י, 1822
 לידה:  17 בפברואר 1796 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  29 בנובמבר 1856 (בגיל 60) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תפקיד:  President of the Royal Geographical Society (1855–1856) 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 
פרדריק ויליאם ביצ'י (באנגלית: Frederick William Beechey‏; 17 בפברואר 1796 – 29 בנובמבר 1856) היה קצין ימי וגאוגרף של חיל הים האנגלי.
חיים וקריירה

הוא היה בנם של שני ציירים, סר ויליאם ביצ'י, ואשתו השנייה, אן ג'זופ (אנ'). יליד לונדון ב־17 בפברואר 1796.
הוא נכנס לצי המלכותי בגיל 10, היה בשירות פעיל במהלך המלחמות עם צרפת ואמריקה. בתחילת 1818, ובדרגת סגן, שירת באוניה "טרנט" תחת פיקודו של ג'ון פרנקלין במשלחת הארקטית של דייוויד ביוקאן (David Buchan). בתקופה מאוחרת יותר פרסם פרדריק ביצ'י ספר על מסע זה. בשנה שלאחר מכן ליווה את סגן וו. פארי והפליג צפונה לאי מלוויל, בצפון קנדה. בשנת 1821, כקצין באוניה "אדוונצ'ר", השתתף בסקר החוף הים תיכוני של אפריקה בניהולו של סרן ויליאם הנרי סמית'.
הוא ואחיו, הנרי ויליאם ביצ'י, ערכו סקר יבשתי בחוף הים תיכוני של אפריקה, ופרסמו תיאור מלא על עבודתם בשנת 1828 בכותרת "משלחת חקר החוף הצפוני של אפריקה מטריפולי מזרחה בשנת 1821–1822".
בשנת 1825 מונה ביצ'י לפיקוד על הספינה "בלוסום". משימתו הייתה לחקור את מצר ברינג בתיאום עם פרנקלין ופארי שפעלו ממזרח. בקיץ 1826 הוא עבר את המצר וסירה מהספינה שלו הגיעה מעבר לקו רוחב 71 ° צפון, וקו אורך - 156 ° מערב, ליד פוינט בארו, צפון אלסקה - מקום שהוא נתן לו את שמו. הנקודה הייתה רק 200 ק"מ מערבית לנקודה שאליה הגיעה משלחתו של פרנקלין מנהר המקנזי. ההפלגה כולה נמשכה יותר משלוש שנים, ובמהלכה, גילה ביצ'י כמה איים באוקיינוס השקט, ומעגן ליד כף הנסיך מוויילס - הנקודה המערבית ביותר באמריקה.
ביולי 1826 הוא נתן שמות לשלושה איים במיצרי ברינג. שניים היו באיי דיומיד שנקראו כך על ידי ויטוס ברינג בשנת 1728: "האי רטמנוף" (דיומיד הגדול) ו"אי קרוזנשטרן" (דיומיד הקטן). ביצ'י כינה את האי השלישי הלא מיושב "Fairway Rock", שהוא שמו העכשווי - סלע פיירווי. אחד מצוותו, קצין הזוטר ג'ון בכרוויז, תיאר את המסע בספר שפורסם באופן פרטי בשנת 1839. בשנת 1831 הופיע הספר של ביצ'י על המסע לפסיפיק ולמצר ברינג בשנים 1825–1828.
בשנת 1835 הועסק פרדריק ביצ'י בסקר החופים של דרום אמריקה, ומשנת 1837 עד 1847 ביצע עבודות דומות לאורך חופי אירלנד, ובים הצפוני והתעלה האנגלית. הוא ביצע סקרי גאות ושפל מפורטים בתקופה זו, שפורסמו, עם טבלאות, בשני מאמרים של החברה המלכותית בשנת 1848 ו-1851. זו הייתה היצירה הראשונה מסוגה שפורסמה מאז שהופיע תרשים הגאות והשפל של אדמונד האלי בשנת 1702.
הוא מונה בשנת 1850 לנשיא המחלקה הימית במועצת המסחר.
בשנת 1854 הועלה לדרגת אדמירל ובשנה שלאחר מכן נבחר לנשיא החברה הגאוגרפית המלכותית.
את האי ביצ'י, שם עבר את החורף סר ג'ון פרנקלין, הוא קרא על שמו של אביו ויליאם ביצ'י.
משפחת ציירים

בתו הייתה הציירת פרנסס אן הופקינס, שהתגוררה בקנדה במשך 12 שנים וציירה סצנות רבות של מסעות קאנו.
הוריו ושלושה מאחיו היו ציירים: האדמירל והצייר ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י, וציירי הפורטרטים הנרי ויליאם ביצ'י וג'ורג' דאנקן ביצ'י.
פרסומים

(1828). Proceedings of the Expedition To Explore The Northern Coast of Africa, From Tripoly Eastward; In MDCCCXXI and MDCCCXXII Comprehending An Account of The Greater Syrtis And Cyranaeica. London: John Murray.
(1832). Narrative Of A Voyage To The Pacific And Beering's Strait, To Co-Operate With The Polar Expeditions Performed In His Majesty's Ship Blossom, Under The Command Of Captain F. W. Beechey, R. N. In The Years 1825, 26, 27, 28. Philadelphia: Carey & Lea.[7]
(1843). A Voyage Of Discovery Towards The North Pole, Performed In His Majesty's Ships Dorothea And Trent, Under The Command Of Captain David Buchan, R. N., 1818. London: Richard Bentley.
(1848). "Report of Observations Made Upon the Tides in the Irish Sea, and Upon the Great Similarity of Tidal Phenomena of the Irish and English Channels, and the Importance of Extending the Experiments Round the Land's End and up the English Channel. Embodied in a Letter to the Hydrographer"(PDF). Philosophical Transactions of the Royal Society of London. 138: 105–116. doi:10.1098/rstl.1848.0006. JSTOR 108287.
(1850). "Report of Further Observations Made upon the Tidal Streams of the English Channel and German Ocean, under the Authority of the Admiralty, in 1849 and 1850". Abstracts of the Papers Communicated to the Royal Society of London. 6: 68–70. doi:10.1098/rspl.1850.0024.
(1851). "Report of Further Observations upon the Tidal Streams of the North Sea and English Channel, with Remarks upon the Laws by Which Those Streams Appear to be Governed". Philosophical Transactions of the Royal Society of London. 141: 703–718. doi:10.1098/rstl.1851.0034. JSTOR 108420.
הערות שוליים

↑  John Wilson, 'Beechey, Sir William (1753–1839)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, Oct 2006
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Beechey, Frederick William". Encyclopædia Britannica. 3 (11th ed.). Cambridge University Press.
↑  Sir William Edward Parry, Journal of a Voyage for the Discovery of a North-west Passage from the Atlantic to the Pacific: Performed in the Years 1819-20, in His Majesty's Ships Hecla and Griper, Under the Orders of William Edward Parry ; with an Appendix, Containing the Scientific and Other Observations, John Murray, 1821. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463488405171  BIBSYS: 90516872  BNC: 000884061  BNE: XX5541325  BnF: cb15369631q (data)  Botanist: Beechey  CiNii: DA02067614  DSI: 4396  GND: 116107170  ISNI: 0000 0000 8157 2422  LCCN: n50008137  NLA: 36381011  NTA: 070259909  RERO: 02-A002983912  RKD: 5577  SELIBR: 170889  SNAC: w6n58zp1  SUDOC: 196311837  S2AuthorId: 90353757  Trove: 1252529  ULAN: 500116920  VcBA: 495/305225  VIAF: 295145858083223021742   WorldCat (עם VIAF): 295145858083223021742 
פרדריק וילאם ביצ'י, מפת הגאות והשפל בתעלה האירית, 1846
ביו-האקרים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  מותחן טכנולוגי, מדע בדיוני, סרט דרמה 
 יוצרים:  כריסטיאן דיטר 
 כותבים:  Tanja Bubbel, Nikolaus Schulz-Dornburg, Johanna Thalmann 
 בימוי:  כריסטיאן דיטר, Tim Trachte 
 שחקנים:  Luna Wedler  Thomas Prenn  Adrian Julius Tillmann  Jing Xiang  ג'סיקה שוורץ  Caro Cult  Sebastian Jakob Doppelbauer 
 ארץ מקור:  גרמניה גרמניה
 שפות:  גרמנית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  12 
 הפקה
 מפיק:  Ulrike Putz, יאקוב קלאוסן 
 חברת הפקה:  Claussen+Putz Filmproduktion
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  פיל אייזלר 
 אורך פרק:  41 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  20 באוגוסט 2020 – 9 ביולי 2021 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ביו-האקרים (בגרמנית: Biohackers) היא סדרת טלוויזיה גרמנית שהופקה על ידי נטפליקס ומשווקת כסדרה מקורית של נטפליקס. הסדרה עלתה לשידור בכורה ב-20 באוגוסט 2020.
תקציר העלילה

מיה אקרלונד היא סטודנטית לרפואה באוניברסיטת פרייבורג, שם היא פוגשת את יאספר, סטודנט מוכשר לביולוגיה, ואת ניקלאס, חברו לחדר המוזר. היא מעוניינת מאוד בטכנולוגיית ביו-האקינג ומעורבת בעולם הניסויים הגנטיים הבלתי חוקיים. מיה מנסה גם לחקור את סיבת מות אחיה. כאשר היא לומדת על תוצאות מחקר פורצות דרך ביו-האקינג שבשימוש בידיים הלא נכונות, מיה צריכה להחליט אם להגן על חבריה או לנקום על מותו של אחיה.
שחקנים ודמויות

לונה וודלר בתפקיד מיה אקרלונד
תומאס פרן בתפקיד ניקלאס
אדריאן יוליוס טילמן בתפקיד יאספר
ג'סיקה שוורץ כפרופסור טניה לורנץ
זיינפ בוזביי בתפקיד פטרה אלר
קארו קולט בתפקיד לוטה
אלאונור דניאל בתפקיד הייקה
סבסטיאן יאקוב דופלבאואר בתפקיד אולה
ינג קסיאנג בתפקיד צ'ן-לו
בנו פורמן בתפקיד אנדראס וינטר
הפקה

בנוסף לאתר הצילומים העיקרי באוניברסיטת פרייבורג, רוב העונה הראשונה צולמה באולפנים במינכן. הצילומים החלו במאי 2019 והושלמו בספטמבר 2019.
ההפקה מומנה חלקית בסכום של 400,000 יורו מקרן Motion Picture הגרמנית וחברת קידום התקשורת הבווארית FilmFernsehFonds Bayern, שמימנה חלקית גם את סדרת הטלוויזיה של נטפליקס אפל.
הפצה

ששת פרקי העונה הראשונה היו אמורים לצאת במקור ב -30 באפריל 2020. עם זאת, נטפליקס החליטה לדחות את ההשקה עקב ההתמקדות הציבורית במגפת COVID-19, מכיוון שחלק מהסצנות מהתוכנית עלולות להתפרש באופן שגוי כהקשר למגפה. לבסוף, ב-20 באוגוסט 2020 הסדרה שוחררה לצפייה ישירה. ב-9 ביולי 2021 החלה הקרנת העונה השנייה.
הערות שוליים

↑  "Biohackers: Alle Infos zur neuen Netflix-Serie" [Biohackers: All information about the new Netflix series]. chip.de (בגרמנית). 11 במאי 2020. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Biohackers": Deutsche Netflix-Thrillerserie abgedreht" ["Biohackers": German Netflix thriller series wraps up]. wunschliste.de (בגרמנית). 12 בספטמבר 2019. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FFF Bayern fördert mit 2 Mio. Euro drei internationale Serienprojekte bayerischer Produzenten für Netflix und Amazon" [FFF Bayern is funding three international series by Bavarian producers for Netflix and Amazon with EUR 2 million]. fff-bayern.de (בגרמנית). 3 ביולי 2019. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Netflix verschiebt Serie "Biohackers" auf unbestimmte Zeit" [Netflix postpones "Biohackers" series indefinitely]. dwdl.de (בגרמנית). 20 במרץ 2020. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
גל פרידמן

ערך זה עוסק בספורטאי גל פרידמן. אם התכוונתם לאדם אחר, ראו .
גל פרידמן (נולד ב-16 בספטמבר 1975) הוא גולש רוח עבר ישראלי אשר התחרה על גלשן מסוג "מיסטרל". הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004), אלוף עולם (2002) ופעמיים סגן אלוף אירופה. פרידמן הוא הספורטאי הישראלי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית ובשתי מדליות אולימפיות אישיות בסך הכל. בנוסף הוביל כמאמן את תום ראובני לזכייה במדליית זהב אולימפית במסגרת משחקי פריז 2024.
ביוגרפיה וקריירה > תחילת הדרך

גל פרידמן נולד בחדרה לאורי ודגנית פרידמן, וגדל בפרדס חנה-כרכור. פרידמן החל להתאמן בגלישת רוח במועדון השיט בשדות ים כאשר היה בן 9, בעקבות אביו שהיה מראשוני הגולשים בארץ. בגיל 13 התחיל להשתתף בתחרויות בינלאומיות ובגיל 16 הצטרף לנבחרת ישראל, שם התאמן בהדרכתו של גור שטיינברג. את שירותו הצבאי העביר פרידמן כספורטאי מצטיין. בשנת 1989, כאשר היה בן 13, פרידמן התחרה באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) שנערכה במונטריאול וזכה במדליית כסף בשנת 1994 הוא השתתף לראשונה באליפות אירופה לבוגרים וסיים במקום ה-19 הכללי.[דרוש מקור] כמו כן הוא השתתף לראשונה באליפות העולם לבוגרים בתחרות שנערכה בעיירה גימלי שבקנדה וסיים במקום ה-35.
פרידמן הפך לגולש המוביל של ישראל כאשר דגם הגלשן הוחלף בשנת 1993 מדגם "לכנר", בו הצטיין עמית ענבר, לדגם "מיסטרל". מבנה גופו הצנום יחסית העניק לו יתרון בדגם החדש. במרץ 1995, פרידמן זכה במדליה הראשונה שלו בטורנירים בינלאומיים כאשר זכה במדליית זהב באליפות אס"א הבינלאומית בגלישת רוח שנערכה באילת. באותה השנה הוא זכה במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בחופי האי וייט. שנה לאחר מכן הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בבת גלים, חיפה.
הודות להישגיו אלה הוא נבחר לייצג את ישראל באולימפיאדת אטלנטה 1996, בה זכה במדליית הארד והפך לגולש הישראלי הראשון שזוכה במדליה אולימפית והספורטאי היחיד במשלחת הישראלית שזכה במדליה באולימפיאדה זו. בשיוט הראשון פרידמן חצה את קו הסיום במקום הראשון ואת השיוטים הבאים הוא המשיך לסיים במקומות הראשונים. בשיוט השישי הוא שוב ניצח, אבל סיים תשיעי בלבד בשיוט השביעי, מה שערער את מעמדו ואת הסיכוי שלו לסיים בשלישייה הראשונה. בימי התחרויות האחרונים הרוח חדלה מלנשוב באתר השיט בסוואנה ובסופו של דבר נערכו בתחרות תשעה שיוטים בלבד, במקום 11 כמתוכנן. בשיוט הלפני אחרון פרידמן סיים במקום הרביעי בזמן שקקלמנאקיס היווני סיים במקום הראשון ולמעשה הבטיח את הזהב. בשיוט התשיעי והאחרון פרידמן סיים במקום הראשון, אך לרוע מזלו קרלוס אספינולה הארגנטיני סיים אחריו במקום השני והבטיח את מדליית הכסף, מה שהותיר את פרידמן בשקלול כל השיוטים עם מדליית הארד.
בטקס הנעילה של המשחקים, פרידמן נבחר להיות נושא הדגל של המשלחת.
ביוגרפיה וקריירה > פרישה זמנית וחזרה לצמרת

בשנת 1997, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במורסיה שבספרד. בשנת 1998 הוא זכה במדליית כסף באליפות אס"א הבינלאומית בגלישת רוח שנערכה באילת ושנה לאחר מכן זכה באותה התחרות במדליית הזהב. למרות הישגיו אלה פרידמן הפסיד את המקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת סידני 2000 לעמית ענבר. בעקבות כישלונו להיכנס לסגל האולימפי, פרש לתקופה של כשנתיים, שבמהלכן התרכז ברכיבה על אופני הרים.
פרידמן חזר להתחרות בגלישה במרץ 2001, וכבר באותה השנה זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במרסיי וסיים במקום הרביעי באליפות העולם.
ביוגרפיה וקריירה > אלוף עולם ואלוף אולימפי

באליפות העולם בשנת 2002 שנערכה בפאטאיה שבתאילנד, פרידמן זכה במדליית הזהב לאחר שהוביל לאורך רוב התחרות והפך לישראלי הראשון שזוכה בתואר אלוף העולם בתחום גלישת הרוח בענף השיט. כבר בשיוט הלפני אחרון פרידמן הבטיח את מדליית הזהב כאשר סיים במקום הראשון ופתח פער מיריביו, בשיוט ה-11 והאחרון הוא סיים במקום ה-16 אולם לדירוג זה לא היה כל משמעות. באותה השנה זכה פרידמן גם במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בנויזידלרזה. בשנת 2003 הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בקדיס לאחר שסיים את התחרות עם 57 נקודות שליליות, ארבע יותר מהמקום השני.
באולימפיאדת אתונה 2004, גל פרידמן זכה במדליית הזהב הראשונה של ישראל במשחקים האולימפיים בתחרות בדגם מסטרל לגברים (אנ') ובכך הפך לספורטאי הישראלי הראשון שהוכתר כאלוף אולימפי ולספורטאי הישראלי הראשון שזוכה בשתי מדליות אולימפיות. גל היה הגולש היחיד בתחרות שסיים בעשירייה הראשונה בכל אחד מהשיוטים. בשיוטים הראשונים פרידמן סיים בצמרת ואף ניצח את השיוט החמישי והשמיני, יציבות זו הבטיחה לו מעשית מדליה כבר בשיוט הלפני אחרון. לקראת השיוט האחרון פרידמן דורג במקום השני במרחק 3 נקודות מהמקום הראשון של יריבו הברזילאי ריקארדו סנטוס. כדי לזכות במדליית הזהב פרידמן היה צריך לסיים את השיוט האחרון בפער של שלושה מקומות מהברזילאי ולסיים לפני היווני ניקוס קקלמנאקיס. בשיוט ה-11 והאחרון פרידמן סיים במקום השני, הרחק לפני הברזילאי שסיים במקום השבעה עשר והיווני שסיים במקום העשירי, וכך זכה במדליית הזהב.
בטקס הענקת המדליות נכחו שרת החינוך והספורט, לימור לבנת, השופט הישראלי בתחרות אהרון בוצר וחבר הוועד האולימפי הבינלאומי אלכס גלעדי שהעניק לגל את המדליה.
ביוגרפיה וקריירה > שנים אחרונות ופרישה

בתחילת יוני 2005 נגנבה כספת מבית הוריו של פרידמן, ובה המדליות בהן זכה. מספר ימים לאחר מכן נמצאה מדליית הזהב על ידי ילדה בת 7 מפוריידיס בעת שטיילה עם משפחתה ביער עופר. מדליית הארד מאטלנטה 1996 לא נמצאה.
לאחר הישגו באולימפיאדת אתונה, נכנס פרידמן ל"סגל היהלום" של ישראל כחלק מההכנות לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 אולם הוא לא הצליח להסתגל לדגם החדש של "ניל פרייד" שנכנס לשימוש בשנת 2005. בשנת 2006 הוא סיים במקום ה-32 באליפות אירופה ובמקום ה-19 באליפות העולם. בינואר 2007 הוא זכה בתחרות 'New Year International Regatta' שנערכה בלימסול שבקפריסין, אך בהמשך השנה סיים רק במקום ה-34 באליפות העולם שנערכה בקשקאיש. באליפות העולם בשנת 2008 שנערכה באוקלנד, הוא סיים במקום ה-29 והפסיד את המקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 לשחר צוברי.
בשנת 2008 פרש מגלישה מקצועית והפך למאמן באיגוד השייט ובין היתר אימן את נמרוד משיח, שתחת הדרכתו זכה בשלוש מדליות רצופות באליפות העולם. במאי 2013, הוחלט באיגוד השייט ליצור נבחרת עם מאמן אחד במקום מאמן אישי לכל גולש כפי שהיה עד אז. פרידמן כבר מונה למאמן הלאומי של נבחרת גלישת הרוח, אך הגולשים סירבו להחליף את מאמניהם האישיים במאמן יחיד ולבסוף מינויו של פרידמן בוטל.
בשנת 2019 מכר פרידמן את הגלשן עמו זכה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה 2004 לתנועת מכבי, אשר מציגה את הגלשן במוזיאון הספורט היהודי העולמי שבכפר המכביה.
באוקטובר 2021, מונה פרידמן על ידי איגוד השייט למאמן הראשי של נבחרת הגברים בגלישת רוח לקראת הקמפיין האולימפי לפריז 2024. באולימפיאדה הוא הוביל את תום ראובני לזכייה במדליית זהב והפך לישראלי הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית גם בתור ספורטאי וגם מוביל חניך לזהב אולימפי כמאמן.
חיים אישיים

בשנת 2005 התחתן פרידמן עם מיכל פלג, בת שדות ים, שהייתה חברתו במשך עשר שנים. הם מתגוררים בקיבוץ שדות ים ולהם שתי בנות ושני בנים.
פרידמן הוא חובב צילום ובשנת 2017 החל לעבוד כצלם חתונות. בין היתר באותה השנה הוא התמנה לצלם הבית של קבוצת הכדורסל מכבי חיפה.
פרידמן הוא טבעוני. כשנשאל מדוע בחר בטבעונות, השיב "רק אחרי שהבנתי איזה סבל אנחנו גורמים לחיות בשביל שיהיה לנו טעים, אז נמנעתי לגמרי. לפני זה, פשוט רק הרגשתי שזה לא עושה לי טוב באימונים לאכול והרגשתי כבד עם בשר".
הוקרה

בשנת 2005, לאור הישגיו, הוא נכנס להיכל התהילה של הספורטאים היהודים (יד לאיש הספורט היהודי).
אזכורים בתרבות

בסדרת האנימציה איש משפחה בעונה 12 פרק 10 הוזכר פרידמן כאחד משלושה ספורטאים יהודים גדולים.
בתוכנית המערכונים הסאטירית אנחנו במפה, נשאלו אנשי ספורט על גל פרידמן במערכון שנקרא "אגדות מהעבר".
ריצ'רד דאד

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1817 צ'טהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 בינואר 1886 (בגיל 68) Broadmoor Hospital, הממלכה המאוחדת 
 לאום:  בריטים 
 מקום לימודים:  King's School, Rochester  האקדמיה המלכותית לאמנויות 
 תקופת הפעילות:  1832–1886 (כ־54 שנים) 
 זרם באמנות:  ציור פיות 
 יצירות ידועות:  The Fairy Feller's Master-Stroke 
 
ריצ'רד דאד (באנגלית: Richard Dadd;‏ 1 באוגוסט 1817 – 7 בינואר 1886) היה צייר אנגלי מהתקופה הוויקטוריאנית, שצוין בזכות תיאורי פיות ונושאים על-טבעיים אחרים, סצנות מזרחיות וסצנות ז'אנר, שצוירו בפרטים אובססיביים מוזרים.
ביוגרפיה

דאד נולד בצ'אטם, קנט, אנגליה, בנו של כימאי. הוא התחנך בבית הספר ברוצ'סטר, ובגיל צעיר כבר ניכר היה כישרונו לצייר. הוא התקבלתו לאקדמיה המלכותית לאמנויות בגיל 20. הוענקה לו המדליה לציור דמות מהחיים בשנת 1840. יחד עם ויליאם פאוול פרית', ג'ון פיליפ, אוגוסטוס ביצה, הנרי אוניל, אלפרד אלמור  ואחרים, הוא הקים את "הקליקה", שם נחשב לכישרון המוביל. הוא הוכשר גם באקדמיה לאמנות של ויליאם דדסון.
קריירה

ביולי 1842, סר תומאס פיליפס, ראש עיריית ניופורט לשעבר, בחר בדאד שילווה אותו בדרכו במסע דרך אירופה ליוון, טורקיה, דרום סוריה ולבסוף במצרים. בנובמבר אותה השנה הם בילו שבועיים מפרכים בדרום סוריה, עברו מירושלים לירדן וחזרו דרך עין גדי. לקראת סוף דצמבר, בעת שנסעו במעלה הנילוס בסירה, עבר דאד שינוי אישיות דרמטי, הוא נעשה הזוי, אלים יותר והאמין שהוא תחת השפעת האל המצרי אוסיריס. תחילה נחשב שמצבו נגרם ממכת שמש.