stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נזק
פיצוי בדיני נזיקין

| --- | --- |
 :  ראו גם – דיני הנזיקין
לפי דיני הנזיקין, אדם שנפגע וסבל נזק (הניזוק), יכול לתבוע את הפרט שגרם את הנזק (המזיק) לשם קבלת פיצוי.
התפיסה העקרונית של הדין היא שפיצויים הם סעד תרופתי. מטרתם לפצות אדם על נזק שנגרם לו. בדיני הנזיקין שולטת תפיסה זהה, לפיה על הפיצוי הנפסק להסיר את הנזק שנגרם לניזוק במידת האפשר, באמצעות תשלום כספי. ביסוד הדין שולטת מטרה תרופתית המטפלת באדם כלפיו בוצע מעשה העוולה. באמצעות הפיצויים מנסה הדין להגשים את תכליתו הראשונה במעלה, שהיא השבת הניזוק למקום בו היה אלמלא מעשה הנזיקין.
מול הניזוק ניצב המזיק עליו מושתים הפיצויים בגין העוולה שביצע. הפיצוי מחושב על בסיס הנזק שנגרם על ידי בחינת תוצאת מעשה המזיק. לרוב המוקד הוא בתוצאה עצמה, קרי הנזק שנגרם. משמעות הדבר היא שעל בית המשפט להעריך את שווי הנזק והוא בלבד יקבע את גובה הפיצוי לניזוק כך שזה האחרון יפוצה על עצם קיום הנזק ולא על כך שנגרם לו נזק. ההערכה מתבצעת באמצעות נתונים שמציג הניזוק בבית המשפט במטרה להוכיח את הנזק שנגרם. נתונים אלו, מלבד הוכחת הנזק, אף מכמתים את הנזק ומשקפים עבור בית המשפט מה שוויו. בית המשפט אף מכיר בנזקים שאינם בממון, ברכוש או בגוף ופיתח שיטות להערכתם הכספית. בתכלית דיני הנזיקין עומדת התפיסה שאין אדם חב בפיצויים אלא בגין הנזק שגרם. עיקרון זה מקבל ביטוח בהתניית האחריות בנזיקין בקיומם של נזק שהוסב לניזוק ושל קשר סיבתי בין מעשה העוולה לבין אותו הנזק.
דיני הנזיקין מבוססים על "harm base". זאת אומרת שמלבד רשלנות הנתבע יש להוכיח שנגרם נזק ושקיים קשר סיבתי עובדתי בין מעשי הנתבע להתרחשות הנזק.
פיצוי בדיני נזיקין > סוגים של נזיקים בהבט הכלכלי

חוקי הנזיקין מסווגים לפי ניתוח כלכלי לכמה סוגים.
נזק אישי לעומת יצירת נזק לחברה: אחד ההבדלים החשובים הוא בין ההשפעות של התנהגות מזיקה שמובילה להרס של משאבי הניזוק לבין התנהגות מזיקה שפוגמת ויוצרת ליקויים בשוק. למשל אם בית נשרף לא זאת בלבד שערך הבית השרוף יירד אלא גם הערך של מלאי ההון של כלל החברה גם הוא יירד. מכאן ניתן להקיש שנזק של קרבן משתווה לנזק של החברה האנושית, ולכן יש להטיל פיצויים מלאים והמזיק ישלם את העלות שמשתווה להפסדים של החברה. בסוג כזה של נזיקין הפיצויים על האובדן שהחברה במדינה חווה ועל כמות הפיצויים על הנזק ישתוו זה לזה.
נזק לחברה ממידע כוזב: בסוג אחר של נזיקין הפעולה המזיקה תביא לחלוקה מחדש של הון. כך למשל אם מידע כוזב משוחרר לציבור ומוביל להפסדים כספיים למחזיקי המניות בחברה ולבעלי עניין שמרוויחים על חשבונם.
נזק בין זרים: סוג אחר של נזיקין הוא פיצויים בין זרים שאין בהם יחסי שוק, למשל בין הולכי רגל לנהגים.
נזק מאוחד לצדדים המאוגדים בחוזה: בסיווג אחר הנזיקין הם בין צדדים שמאוחדים בחוזה או בשרשרת חוזה, למשל יצרנית או מוכרת של מוצר פגום שנתבעת על ידי קונים שניזוקו.
פיצוי ביטוחי

תוכניות ביטוח מיועדות להבטיח פיצוי על נזק, גם כאשר אין אדם שרשלנותו גרמה לנזק (ולכן לניזוק אין כתובת ממנה יוכל לתבוע פיצוי). דוגמאות לנסיבות שבהן נחוץ כיסוי ביטוחי:
כאשר הניזוק הוא גם גורם הנזק.
כאשר הנזק נגרם על ידי מי שאינו אחראי למעשיו.
כאשר הנזק נגרם כתוצאה מאסון טבע.
במסגרת זו, תוכניות ביטוח אלמנטרי מבטיחות פיצוי בגין נזק לרכוש, ותוכניות ביטוח חיים מבטיחות פיצוי בגין נזקי גוף. כיסוי ביטוחי בסיסי בענפים מסוימים ניתן על ידי הביטוח הלאומי.
ראו גם

נזקי ריקושט
רשלנות רפואית
אחריות משתף ומשדל
עוולת התרמית
הטבת נזקי גוף
הערות שוליים

↑  תחילה במסגרת עבודת דוקטור שזו כותרתה ולאחר מכן בספר רונן פרי, ריקושטים כלכליים – נזקים כלכליים טהורים, הנובעים מפגיעה רשלנית בגופו או ברכושו של צד שלישי או ברכוש שאין לו בעלים (2002).
↑  א' ריבלין, "פיצויים בגין נזק לא מוחשי ובגין נזק לא ממוני – מגמות הרחבה" ספר שמגר – מאמרים ג', 34.
↑  תחילת פרק שלישי בבבא קמא
↑  גד טדסקי, דיני הנזיקין – תורת הנזיקין הכללית (ירושלים, תשל"ז), 252
↑  גד טדסקי, דיני הנזיקין – תורת הנזיקין הכללית (ירושלים, תשל"ז), 253
↑  עא 66 / 592 "הקודחים" נתניה בע"מ נ' נסים ביטון, ו-2 אח' כא (1) 281, עמוד 284–285
↑  Bishop, William, (1980), 96 ‘Negligent Misrepresentation through the Economists’ Eyes’, Quarterly
7, , Law
Quarterly Review 96, 1980, עמ' 360–396
| דיני נזיקין |
| --- | --- | --- |
| העוולות הספציפיות | תקיפה • כליאת שווא • גרם הפרת חוזה • הסגת גבול • הפרת חוזה נישואין והפרת חוזה עקב שביתה והשבתה כחריג לגרם הפרת חוזה • מטרד לציבור • מטרד ליחיד • הפרעה לאור שמש ומניעת תמיכה • תרמית • שליחת יד • נגישה |  |
| עוולת הפרת חובה חקוקה | הפרת חובה חקוקה |  |
| עוולת הרשלנות | התרשלות • חובת הזהירות • הדבר מעיד על עצמו • חובת הראיה ברשלנות |  |
| קשר סיבתי | קשר סיבתי משפטי • קשר סיבתי עובדתי |  |
| נזק | נזק כלכלי טהור • נזקי ריקושט • נזק בלתי ממוני טהור • גולגולת דקה • פגיעה באוטונומיה • ריחוק הנזק • עקרון הקטנת הנזק |  |
| נזיקין מתחום הרפואה | רשלנות רפואית • הסכמה מדעת • הולדה בעוולה • הפלה בעוולה • חוק זכויות החולה |  |
| לשון הרע | ההגנה על הפרטיות בנזיקין • לשון הרע על המת ולשון הרע על ציבור • הגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע • הגנת תום הלב בלשון הרע |  |
| עוולות מסחריות | גנבת עין • פגמי ייצור והעדר אזהרות • גזל סוד מסחרי • פגמי תכנון |  |
| עוולות חוקתיות | עוולות חוקתיות |  |
| הגנות | מעשה של מה בכך • קטין • הגנה עצמית • כורח |  |
| דוקטרינות המשפיעות על החיוב בנזיקין | אשם תורם כהגנה מוחלטת • אשם תורם כהגנה יחסית • הסתכנות מרצון • אשם תורם וקטינים • מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה • התיישנות בנזיקין |  |
| ריבוי מעוולים | ריבוי מעוולים • מעוולים במשותף • נזק שאינו ניתן לחלוקה |  |
| אחריות שילוחית | אחריות שילוחית ואחריות מעביד • אחריות מעסיק קבלן • אחריות משתף ומשדל • אחריות רשויות ציבור ועובדי מדינה |  |
| פיצויים | פיצויים עונשיים • הטבת נזקי גוף • תשלום עתי ותשלום חד-פעמי • פיצוי ללא הוכחת נזק |  |
| מטרות דיני הנזיקין | צדק מתקן • צדק חלוקתי • הרתעה |  |
| ערכים נוספים בדיני נזיקין | כללי ברירת הדין • המחאת תביעה • מלחמה בדיני הנזיקין • מחדלים בנזיקין |  |
גריי (צמד)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת פופ, פיוצ'ר בס 
 חברת תקליטים:  איילנד רקורדס 
 www.greymusicofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קייל טרוארטה מייקל טרוארטה
 
גריי (באנגלית: Grey) הוא צמד מוזיקלי אלקטרוני אמריקאי, המורכב מהאחים קייל ומייקל טרוארטה. הם ידועים בשל הסינגל "Starving", שבו שיתפו פעולה עם היילי סטיינפלד וזד, ובשל הסינגל "The Middle", שבו שיתפו פעולה עם זד ומארן מוריס.
רקע וקריירה

האחים קייל ומייקל טרוארטה גדלו בפאונטיין ואלי (אנ'), קליפורניה, ארצות הברית. לפי שקייל החל להוציא שירים מקוריים ורמיקסים תחת שם הבמה סינגולריטי (Singularity) ותחת שם הבמה קייל טרי (Kyle Tree), הוא ניגן בגיטרה בלהקת מטאל. ב-2013, מייקל החל ללמוד הפקת מוזיקה.
ב-2015, האחים הקימו את הצמד. בהמשך השנה, הם הוציאו גרסת רמיקס לסינגל "Where Are Ü Now" של Jack Ü בהשתתפות ג'סטין ביבר, גרסת רמיקס לסינגל "Beautiful Now" של זד בהשתתפות ג'ון בליון, גרסת רמיקס לסינגל "Papercut" של זד בהשתתפות טרוי סיון, וגרת רמיקס לסינגל "Same Old Love" של סלינה גומז.
ב-2016, הצמד הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Wild" של טרוי סיון וגרסת רמיקס לסינגל "True Colors" של זד בהשתתפות טים ג'יימס (אנ').‏
ב-22 ביולי 2016, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם היילי סטיינפלד וזד, את הסינגל "Starving".
ב-15 בפברואר 2017, הצמד הוציא גרסת רמיקס לסינגל "You're Not There" של לוקאס גרהאם.
ב-3 במרץ 2017, הצמד הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Do You Remember" של ג'רריד ג'יימס (אנ').‏
ב-17 במרץ 2017, הצמד הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Fresh Eyes" של אנדי גרמר.‏ בהמשך השנה, הצמד הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Into You" של אריאנה גרנדה.
ב-29 בספטמבר 2017, הצמד הוציא את המיני-אלבום הראשון שלהם, Chameleon.‏
ב-23 בינואר 2018, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם זד ומארן מוריס, את הסינגל "The Middle". לאחר מכן, הם הוחתמו אצל איילנד רקורדס.
ב-10 בינואר 2019, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם ליאון, את הסינגל "Want You Back".‏
ב-23 באוקטובר 2020, הצמד הוציא את המיני-אלבום השני שלהם, Light.‏
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Chameleon
2020: Light
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרסי המוזיקה האמריקאית | שיתוף פעולה של השנה | "The Middle" (עם זד ומארן מוריס) | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי גראמי | הקלטת השנה | "The Middle" (עם זד ומארן מוריס) | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי גראמי | שיר השנה | "The Middle" (עם זד ומארן מוריס) | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי גראמי | ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה | עצמם | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של iHeartRadio | שיר השנה | "The Middle" (עם זד ומארן מוריס) | זכייה |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של iHeartRadio | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | "The Middle" (עם זד ומארן מוריס) | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של iHeartRadio | שיר הדאנס של השנה | "The Middle" (עם זד ומארן מוריס) | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Bein, Kat (15 ביולי 2016). "Hailee Steinfeld Tastes Love With Zedd & Grey on 'Starving'". Billboard. Prometheus Global Media. ארכיון מ-2016-07-16. נבדק ב-3 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Reveal Sound :: Future Bass 2018". reveal-sound.com. ארכיון מ-2019-09-21. נבדק ב-2019-09-21.
↑  "Gray Vol 1". www.loopmasters.com. ארכיון מ-2019-09-21. נבדק ב-2019-09-21.
↑  "Singularity". www.facebook.com (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2019. נבדק ב-2019-09-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "On the Rise: Grey". dailybruin.com (באנגלית). ארכיון מ-2019-09-21. נבדק ב-2019-09-21.
↑  "Kyle Tree". Spotify (באנגלית). ארכיון מ-2019-09-21. נבדק ב-2019-09-21.
1 2  LeDonne, Rob. "Inside Grey's 'Starving': How a Cold Email to Skrillex Spurred a Dance Hit With Hailee Steinfeld". Billboard. ארכיון מ-2020-08-11. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rubinstein, Peter (10 במרץ 2016). "Producers Grey Take On Zedd with Incredible, New Remix [Stream Here]". Your EDM. ארכיון מ-2021-01-19. נבדק ב-3 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "You're Not There (Grey Remix) - Single by Lukas Graham on Apple Music". iTunes. ארכיון מ-2017-02-17. נבדק ב-2 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Do You Remember (Grey Remix) – Single by Jarryd James". iTunes Store. Apple. ארכיון מ-2021-07-18. נבדק ב-18 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fresh Eyes (Grey Remix) - Single by Andy Grammer on Apple Music". iTunes (באנגלית). ארכיון מ-2017-03-18. נבדק ב-2017-03-17.
↑  "@greymusic on Twitter: appetizer". Twitter (באנגלית). ארכיון מ-2021-07-18. נבדק ב-2017-09-07.
↑  Setaro, Shawn. "Grey Shares Debut EP 'Chameleon'". Complex (באנגלית). ארכיון מ-2019-06-05. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bein, Kat. "Grey Sign to Island Records, Drop Punchy 'Want You Back' With Léon: Listen". Billboard. ארכיון מ-2019-06-20. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Light - EP by Grey on Apple Music". Apple Music. ארכיון מ-2021-04-11. נבדק ב-8 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Hilary. "Artist of the Year - American Music Awards: Drake, Cardi B Lead 2018 Nominations". The Hollywood Reporter (באנגלית). ארכיון מ-2019-01-23. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "61st GRAMMY Awards: Full Nominees List". GRAMMY.com (באנגלית). 7 בדצמבר 2018. ארכיון מ-2019-02-10. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fields, Taylor. "2019 iHeartRadio Music Awards: See The Full List of Nominees". www.iheart.com. ארכיון מ-2019-04-14. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 15d891da-f6ba-412a-ac6a-607d02383e52  NKC: pag20201084654
Sleep (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סן חוזה 
 מוקד פעילות:  סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1990–1998 2009
 סוגה:  דום מטאל, סטונר מטאל
 חברת תקליטים:  London, Very Small, Earache, Southern Lord, Tee Pee, The Music Cartel, Third Man
 שיתופי פעולה בולטים:  Om, High On Fire, Neurosis
 weedian.com
 חברים
 אל סיסנרוס, מאט פייק, ג'ייסון רואדר
 חברים לשעבר
 כריס האקיוס, ג'אסטין מארלר, טום קוי
 
Sleep (בתעתיק עברי: סליפ; בתרגום חופשי: שינה) היא להקת דום מטאל וסטונר מטאל שהוקמה בשנת 1990 בסן חוזה, בקליפורניה שבארצות הברית.
היסטוריה

בשנת 1991 שחררה הלהקה את אלבומה הראשון, Volume One. לאחר שחרור האלבום, החלה הלהקה לצבור קהל מעריצים בקרב סצנת הדום מטאל המקומית בקליפורניה. בשנה שלאחר מכן, שחררה הלהקה את אלבומה השני, Sleep's Holy Mountain. אלבום זה נחשב לאחד האלבומים שתרמו רבות להתפתחותו של הז'אנר סטונר רוק, אשר חולק אלמנטים מוזיקליים רבים עם דום מטאל. בעקבות הצלחתו של האלבום, הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים האנגלית London Records.
בשנת 1995, החלה הלהקה לעבוד על אלבומה השלישי, Dopesmoker. לאכזבתה של חברת התקליטים, האלבום הכיל שיר אחד שאורכו היה למעלה משעה, דבר הגרם לסכסוך בינם לבין חברי הלהקה. חברת התקליטים סירבה לשחרר את האלבום בטענה שלא ניתן לשווק אותו והעדיפה לפצל אותו לשירים בודדים. הלהקה התפרקה בשנת 1998 לאחר שסירבה לשחרר את האלבום.
בשנים שלאחר פירוק הלהקה, האלבום Dopesmoker התפרסם במספר גרסאות שונות, תחילה תחת השם Jerusalem בשנת 1999 ולאחר מכן בשמו המקורי בשנת 2003.
חברי הלהקה פנו לפיתוח פרויקטים מוזיקליים חדשים והקימו את הלהקות Om ו-High on Fire.
בשנת 2009 התאחדה הלהקה ופעלה לסירוגין במקביל לפעילותן של הלהקות שהקימו.
בשנת 2017 הכריזה הלהקה על אלבום חדש בשם The Sciences, השחרור הראשון שלהם מזה כמעט 20 שנים. האלבום שוחרר בשנת 2018 והתקבל באהדה רבה בקרב מעריצים ומבקרי מוזיקה, ואף דורג במקום ה-49 ברשימת בילבורד 200.
ראו גם

דום מטאל
סטונר רוק
הערות שוליים

↑  "SLEEP Reveals It's Working With NEUROSIS's Keyboardist Via Morse Code". Metal Injection (באנגלית אמריקאית). 2017-04-12. נבדק ב-2018-08-18.
↑  "Sleep Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-08-18.
אנז'-ז'אק גבריאל

| --- | --- |

אנז'-ז'אק גבריאל, ציור מאת ז'אן-בטיסט גרז
 לידה:  23 באוקטובר 1698 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  4 בינואר 1782 (בגיל 83) פריז, ממלכת צרפת 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 זרם באמנות:  בארוק, נאו-קלאסיציזם
 יצירות ידועות:  Castle of Menars, Château de Colliers, כיכר הקונקורד, טירת קומפיין 
 
אנז'-ז'אק גבריאל (בצרפתית: Ange-Jacques Gabriel) היה אדריכל צרפתי שכיהן כאדריכל הראשי של לואי ה-15. יצירותיו העיקריות הן כיכר הקונקורד, האקול מיליטר, הטריאנון הקטן ותיאטרון האופרה בארמון ורסאי. סגנונו נע בין אדריכלות הבארוק הצרפתית לבין הנאו-קלאסיציזם הצרפתי.
ביוגרפיה

אנז'-ז'אק גבריאל נולד ב-23 באוקטובר 1698, למשפחת אדריכלים פריזאית מפורסמת, אביו, ז'אק גבריאל (1667–1742) היה הממונה על בנייני המלך בגיל עשרים ואחת. אנז'-ז'אק הצעיר הפך לחבר באקדמיה המלכותית לאדריכלות ב-1728, וסייע לאביו בתכנון כיכר הבורסה. הוא הפך לעוזרו של אביו כאדריכל ראשי בארמון ורסאי בשנת 1735, ולאחר מות אביו, החליף אותו כאדריכל הראשי של המלך.
בתפקידו החדש שירת תחת פיקוחם של מנהל בנייני המלך, שארל פרנסואה פול לה נורמן דה טורנם (אנ') ומחליפו המרקיז דה מריני (אנ') אחיה של פילגש ויועצת התרבות של המלך, מאדאם דה פומפדור.
עבודות נבחרות > כיכר לואי ה-15 (כיום כיכר הקונקורד)

כיכר לואי ה-15 בערך בשנת 1775
כיכר הקונקורד
כיכר לואי ה-15, כיכר הקונקורד כיום, אשר בנייתה החלה בשנת 1748 והושלמה ב-1772, הייתה הפרויקט הגדול הראשון של גבריאל. הוא התבקש למצוא פשרה בין כמה תוכניות מתחרות לפיתוח קרקע הביצות בין שערי גני טווילרי והשאנז אליזה החדשה, על קרקע שנתרמה על ידי המלך. העיצוב של גבריאל, המשלב אלמנטים מהתוכניות הקודמות, הותיר את הנוף לעבר הסיין פתוח, ושימר ללא הפרעה את הציר הארוך בין הטווילרי לשאנז אליזה. בצד הצפוני של הכיכר, הוא בנה שני ארמונות סימטריים, הותיר מרווח ביניהם, ויצר ציר חדש מצפון לדרום, Rue Royale, המחבר את המקום לכנסיית מדלן, שהייתה אז עדיין בבנייה. חזיתות הארמונות, עם שורות של עמודים קורינתיים, עוצבו בהשראת הקולנדה של הלובר. במרכז הכיכר הוצב פסל הפרש של לואי ה-15. הפסל הוסר במהלך המהפכה הצרפתית, והאובליסק, הפסלים והמזרקות האחרים נוספו במאה ה-19.
עבודות נבחרות > אקול מיליטר

התוכנית של גבריאל לאקול מילטיר
חזית האקול מיליטר
הקפלה של סנט לואיס
בשנת 1751 החליט לואי ה-15 להקים את אקול מיליטר, האקדמיה הצבאית הצרפתית הראשונה, כדי להכשיר ללחימה חמש מאות צעירים ממשפחות אצילים עניות. התוכנית של גבריאל הציגה טירה עם שני אגפים מצידי ביתן מרכזי עם כיפה, בדומה ללובר. הבניין כלל חזית עם אכסדרה דורית, ובחלק האחורי הייתה חצר גדולה הנפתחת אל כיכר פונטנוי. קפלה שולבה בתכנון של הבניין הראשי. החלק הפנימי כלל סלון מעוטר בפאר, כיום Salle des Marechals, המחובר לקומה הגדולה באמצעות רמפה מלכותית, ואת הקפלה של לואי הקדוש, הפטרון של הצבא. שני אגפים נוספו במאה ה-19.
עבודות נבחרות > הטריאנון הקטן

החזית המערבית של הטריאנון
מבט מהאוויר של הטריאנון והפארק הקטן שלו
לבקשתה של מאדאם דה פומפדור, תכנן גבריאל ביתן קטן יותר בורסאי הרחק מהארמון הראשי ומהטריאנון הגדול. עם תום מלחמת שבע השנים אשר צרכה רבים ממשאבי בית המלוכה, אישר לואי ה-15 את התוכניות, ובין השנים 1763 עד 1768 נבנה הטריאנון. הבניין קובייתי, וכל חזית עוצבה באופן שונה, כל אחד מהם היה מקושט בפילסטרים, עמודים וגמלונים בפרופורציה ובהרמוניה מושלמת. חזיתות הטריאנון הקטן ייצגו בצורה המובהקת ביותר את הסגנון המתהווה של האדריכלות הנאו-קלאסית בצרפת.
עבודות נבחרות > האופרה המלכותית של ורסאי

מבואה לאופרה המלכותית
האופרה המלכותית בעת חגיגת נישואיהם של לואי ה-16 ומארי אנטואנט (1770)
התא המלכותי
במת האופרה המלכותית
הרבה מתשומת ליבו הוקדשה לשיפוצים והשינויים בארמון ורסאי אותם ביקש לואי ה-15. מראשיתו בנייתו היה הארמון חסר תיאטרון אופרה ראוי. בשנת 1682 פקד לואי ה-14 על בניית אופרה באגף הצפוני, אך הפרויקט הוקפא. גבריאל הציע הצעה חדשה לבניית אופרה באותו אתר ב-1748, אך גם היא הוקפאה בשל העלות. גבריאל העסיק את עצמו לאחר מכן בשינויים רבים בחלקו החיצוני של הארמון, בעיקר השלמתו והרחבה של האגף הצפוני, בעקבות העיצובים המקוריים של ז'ול הארדואין-מנסאר, שהושלמו ב-1764.
פרויקט האופרה קם לתחייה בשנת 1765 והואץ בשנת 1770 לרגל חגיגות הנישואים של הדופן, לואי ה-16 לעתיד, למארי אנטואנט ההבסבורגית. כדי לסיים את הפרויקט במהירות ובעלות נמוכה יותר, התיאטרון עשוי כולו מעץ צבוע כדי להידמות לשיש, אלמנט שתרם לאקוסטיקה טובה במיוחד. התיאטרון עוצב בצבעי כחול וזהב, בצורת אליפסה, מוקף קומות של תאים, מעוטר בעץ מגולף ומוזהב, ומואר בשלושת אלפים נרות שאורם משתקף במראות. בשלב זה ללואי ה-15 הייתה פילגש חדשה, מאדאם דו בארי, ולתא המלכותי שהיה בגודל של שלושה תאים רגילים, נוסף סבכת עץ כדי להגן על פרטיותם. פסלים של אוגוסטן פאז'ו ׁ(Augustin Pajou) ותקרה מצוירת של לואי ז'אן-ז'אק דוראמו (Louis Jean-Jacques Durameau) השלימו את עיצוב הפנים. גבריאל והמהנדס בלז ארנול (Blaise-Henri Arnoult), תכננו התקנת מנגנון להרמת רצפת התיאטרון עד למפלס הבמה, כדי ליצור אולם נשפים ענק, אבל זה מעולם לא הושלם.
הפרויקטים האחרונים של גבריאל היו השלמת חזיתות הבניינים שתכנן עבור כיכר הקונקורד: אוטל דה קויזלין (Hôtel de Coislin) ומלון קריון אשר הסתיימו ב-1770, וכן אוטל דה לה מרין, (אנ') (Hôtel de la Marine) מפקדת הצי הצרפתי עד 2016, שבנייתו הסתיימה ב-1774.
סגנון

הרציונליות המפוכחת של גבריאל בתכנון קידמה את המעבר מרוקוקו לסגנון הנאו-קלאסי ואת השינוי שחל בסגנון לואי החמישה עשר. גבריאל לא נודע במיוחד בנועזות או במקוריות, בעבודתו הוא שואל הרבה מהקלאסיציזם הצרפתי ומהדגמים הקלאסיים המוקדמים, במיוחד מהלובר. הוא כן נודע באומנותו, ביכולתו לאזן בין התנועה והרגש של הבארוק לבין הנאו-קלאסיות המאופקת יותר.
ביבליוגרפיה

Braham, Allan (1980). The Architecture of the French Enlightenment. Berkeley: University of California Press. pp. 38–44. ISBN 9780520067394.
Gallet, Michel (1999). "Anges Jacques Gabriel". Dictionnaire des Architectes. Paris: Encyclopaedia Universalis. pp. 256–264. ISBN 2-226-10952-8.
Gallet, Michel; Bottineau, Yves (1982). Les Gabriel. Paris: Picard. ISBN 9782708400863..
Gallet, Michel (1995). Les architectes parisiens du XVIIIe siècle: dictionnaire biographique et critique. Paris: Editions Mengès. pp. 212–224. ISBN 9782856203705.
Kalnein, Wend von (1995). Architecture in France in the Eighteenth Century'. New Haven: Yale University Press. pp. 145–160. ISBN 9780300060133.
Saule, Beatrix (2013). Versailles - The Chateau, the gardens, the Trianons. Paris: Art Lys. ISBN 9782711873395.
Tadgell, Christopher (1978). Ange-Jacques Gabriel. London: A. Zwemmer. ISBN 9780302027813.
Tadgell, Christopher (1982). "Gabriel, Ange Jacques".  In Placzek, Adolf K. (ed.). Macmillan Encyclopedia of Architects. Vol. 2. London: The Free Press. pp. 133–144. ISBN 9780029250006.
Tadgell, Christopher (1996). "Gabriel: (3) Ange-Jacques Gabriel".  In Turner, Jane (ed.). The Dictionary of Art. Vol. 11. New York: Grove. pp. 882–884. ISBN 9781884446009.. Also at Oxford Art Online (subscription required).
בית בוטארד
כיכר הבורסה, בורדו
מטרו סטיישן

.
| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 סוגה:  פופ-רוק סינת'פופ, אימו-פופ
 חברת תקליטים:  Columbia/Red Ink
 אתר רשמי
 חברים
 מסון מוסו, טרייס סיירוס, בלייק הילי, אנתוני הימפרוגו
 
מטרו סטיישן (באנגלית: Metro Station) היא להקת פופ אמריקאית, שהוקמה בשנת 2006 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ב-2006 המאוחרים, הלהקה הצטרפה לחברת התקליטים Columbia/Red Ink. הם ידועים בעיקר בזכות הלהיט שלהם במצעד הבילבורד "Shake It" מאלבום הבכורה שלהם הנושא את שמם, Metro Station. רוב הפרסום הושג דרך חבר הלהקה טרייס סיירוס, האח הגדול של כוכבת האנה מונטנה, מיילי סיירוס, ומסון מוסו, האח הגדול של מיטשל מוסו מהסדרה האנה מונטנה, הלהקה לאחרונה חוותה עלייה משמעותית במכירות התקליטים.
היסטוריה

ב-2006 האמהות של טרייס סיירוס ומסון מוסו הכירו אחד לשני על הסט של האנה מונטנה  שם מככב אח של מסון, מיטשל, ואחותו של טרייס, מיילי. השניים בעלי תחביב מוזיקה משותפים, ולכן החליטו להקים להקה. זמן קצר לאחר הפגישה הראשונה, סיירוס גייס את בלייק הילי מלהקת "סינט'טיק ג'וי" כנגן קלידים, סינתיסייזר ונגן באס. סיירוס נשאר בתפקיד זמר והגיטריסט המוביל. מוסו נהפך לזמר הראשי ולגיטריסט רית'מ.
מטרו סטיישן משכה את תשומת לבו של אנתוני הימפרוגו, מי שאחרי זמן מה הצטרף כמתופף הלהקה, אחרי שהלהקה הוציאה לאור את השיר "Seventeen Forever", באתר MySpace. מוסו היה הזמר הראשי בשיר. הפופולריות של הלהקה גדלה בקרב מאזיני האתר ואף הגיעו לראש מצעד הלהקות הלא חתומות של האתר.
מטרו סטיישן גולתה על ידי נציג Columbia Records מתוכנית העין ההולכת, אחרי שהנציג גילה אותם דרך האתר MySpace לא עבר זמן מה עד החתימה על החוזה.
ב-2009 הלהקה נבחרה על ידי מגזין "קראנג" ללהקה הגרועה של 2009.
לקראת 2010 בלייק הילי ואנטוני אימפרוגו עזבו את הלהקה.
הערות שוליים

1 2  Another Cyrus, another career
↑  "Metro Station Singles Chart History". Billboard.com. ארכיון מ-2009-01-14. נבדק ב-2008-07-15.
↑  "Biography - Metro Station". billboard.com. ארכיון מ-2012-07-19. נבדק ב-2007-10-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0664 5369  LCCN: no2007125206  MusicBrainz: ab7ebf8c-059f-4071-93b1-dd3ae80d60b2  VIAF: 137711062   WorldCat (עם VIAF): 137711062 
טרייס סיירוס במלבורן, אוסטרליה - פברואר 2009
הול (להקה)

| --- | --- |

הול בהופעה, 2010
 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1989–2002, 2009 – 2012
 סוגה:  גראנג'   רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Sympathy for the Record    Industry   Caroline   DGC  Geffen
 www.holerock.net
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קורטני לאב 
 חברים לשעבר
 קורטני לאב   אריק ארלנדסון ג'יל אמרי קרוליין רו  קריסטן מ. פאף  פטי שמל  סמנתה מלוני
 
הול (באנגלית: Hole) הייתה להקת גראנג' אמריקאית אשר הושפעה לאורך כל שנות קיומה מהתדמית הציבורית הפרובוקטיבית של קורטני לאב, סולנית, גיטריסטית ושחקנית מפורסמת, ואלמנתו של קורט קוביין מלהקת נירוונה.
היסטוריה

הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס על ידי לאב (שלפני כן הייתה סולנית בפיית' נו מור וכן חברה בלהקה Pagan Babies יחד עם קאט ביילנד, סולנית להקת בייבס אין טוילנד) ואריק ארלנדסון. הלהקה אשר כללה גם את ג'יל אמרי וקרוליין רו הקליטה את אלבום הבכורה, Pretty on the Inside אשר נחשב לאחד האלבומים הרועשים והאלימים ביותר של תחילת הניינטיז אבל למרות זאת קיבל ביקורות מצוינות.
ב-1992 התחתנה לאב עם קורט קוביין מלהקת נירוונה. הזוג נקלע זמן קצר לאחר מכן למשברים קשים, כתוצאה מהתמכרותו של קוביין להרואין וכתבה בעיתון אשר האשימה את לאב בהזרקת הרואין בזמן שהייתה בהריון. יציאתם המתוכננת של האלבומים החדשים של נירוונה ושל הול ב-1993 השקיטו קצת את הסערה. קריסטן מ. פאפ ופטי שמל הצטרפו ללהקה והאלבום הראשון של הול בחברה גדולה, Live Through This, שהיה יותר פופולרי מקודמו, יצא, הוכתר בידי אנשים רבים כאחד מאלבומי השנה וזכה להצלחה פנומנלית. שני שירים מהאלבום זכו להצלחה: Doll Parts, שזכה להצלחה במצעד האלטרנטיבי ובמצעד הבריטי ו-Violet שזכה גם הוא להצלחה בבריטניה. ארבעה ימים לפני יציאת האלבום התגלתה גופתו של קוביין בדירתם של בני הזוג בסיאטל. חודשיים אחר כך נמצאה גם גופתה של פאפ. קוביין התאבד ואילו פאפ נפטרה ממנת יתר. לאב התחילה להתרכז בקריירת המשחק שלה והעתיד של הול לא היה ברור.
רק לאחר עיכובים רבים ושני מיני-אלבומים של קטעים נדירים, הול הוציאה ב-1998 את האלבום השלישי (שנקרא "Celebrity Skin") עם בילי קורגן מסמאשינג פאמפקינס כיועץ מוזיקלי. סמנתה מלוני החליפה את פטי שמל והול יצאה לסיבוב הופעות ראשון לאחר שנתיים. האלבום קיבל ביקורות מצוינות, אבל לאב לא הייתה מרוצה מהתנהלות חברת התקליטים ותבעה אותה על מנת להשתחרר מהחוזה שחייב אותה לעוד חמישה תקליטים ולהתחיל לפרסם מוזיקה דרך האינטרנט. בסופו של דבר, ב-2002 לאב פירקה את הלהקה, ושלא כהרגלה פרסמה שכל חברי הלהקה הקודמים ימשיכו להיות חברים שלה.
טענות על כך שלכאורה, קורט קוביין כתב את שירי האלבום Live Through This הופרכו על ידי חברי הלהקה, ומעריצי הול טענו בצדק שהאלבום הראשון של הול הצליח יותר בזמנו מהאלבום הראשון של נירוונה, Bleach, כשבני הזוג עדיין לא הכירו. טענות מסוג דומה הועלו גם לגבי בילי קורגן, כשזה עבד עם הול על האלבום השלישי.
ארבעת הלהיטים הגדולים ביותר של הלהקה הם "Violet","Malibu","Celebrity skin" ו"Doll Parts".
ב-2009 חזרה הלהקה לפעילות למשך כ-3 שנים, לאחר מכן התפרקה סופית.