stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון פטרסון (מושל אלבמה)
הערות שוליים

1 2  Gordon, Tom (January 20, 2009). "Former segregationist Gov. John Patterson now supports first black President". The Birmingham News. Archived from the original on July 19, 2012
1 2  Brian Lyman, John Patterson, Alabama governor during Freedom Rides, dies at 99, Montgomery Advertiser, June 5, 2021.
1 2  Moseley, Brandon (June 7, 2021). "Former Alabama Gov. John Patterson dies at 99". Alabama Political Reporter.
↑  Eder, Bruce. "The Phenix City Story". AllMovie.
↑  "Patterson, John Malcolm". The Martin Luther King, Jr., Research and Education Institute. Stanford University. July 5, 2017.
1 2 3 4 5  "Alabama Governors: John Malcolm Patterson". Alabama Department of Archives and History. February 7, 2014. Archived from the original on January 3, 2011.
↑  Dan T. Carter, The Politics of Rage: George Wallace, the Origins of the New Conservatism, and the Transformation of American Politics, LSU Press, 2000, p. 92.
↑  "John Patterson Obituary (1921 - 2021) - Alexander City, AL - The Birmingham News". obits.al.com.
↑  Jenkins, Ray (June 5, 2021). "John Patterson, Alabama governor who embodied Southern defiance to civil rights, dies at 99". Washington Post.
1 2  "Segregationist former Alabama Gov. John Patterson dies at 99". AP NEWS. June 5, 2021.
↑  Howard, Gene L. (May 21, 2008). Patterson for Alabama: The Life and Career of John Patterson. University of Alabama Press, pp. 179-181.
↑  "THE BAY OF PIGS". JFK Presidential Library and Museum.
↑  "Former Alabama Gov. John Patterson dies at 99". www.msn.com. June 5, 2021.
↑   In The Wake of Assassins - The 1954 Assassination of Albert Patterson, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Wade, Gary (October 29, 2021). "The Presiding Judge". Cityview.
↑  "The challenge of reconciliation: When John Lewis, Freedom Riders met Gov. John Patterson". Montgomeryadvertiser.com.
↑  Warren Trest, Nobody But the People: The Life and Times of Alabama’s Youngest Governor, NewSouth Books, 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117547004X  LCCN: n2007074980  SNAC: w6n60bx1  VIAF: 293474980   WorldCat (עם VIAF): 293474980
תחרות העל טאטא סטיל 2020

תחרות העל טאטא סטיל 2020
תחרות העל טאטא סטיל 2020 בשחמט, שהתקיימה בפעם ה-82, נערכה בווייק אן זיי (אנ'), שבהולנד, בין התאריכים 10 בינואר לבין ה-26 בינואר 2020. בתחרות השתתפו 14 רבי-אמנים, רובם מהצמרת העולמית, והיא התקיימה בשיטת ליגה, שבמהלכה נערכו 13 סיבובים. התחרות הייתה בקטגוריה 21 (מד כושר ממוצע 2753). התחרות הסתיימה בניצחונו של סגן אלוף העולם, פביאנו קרואנה, שצבר 10 נקודות מ-13 אפשריות, בהקדימו בשתי נקודות את אלוף העולם, מגנוס קרלסן, שסיים במקום השני.
בסיבוב הרביעי שבר קרלסן שיא - 111 משחקים רצופים מול הצמרת העולמית בשחמט ללא הפסד. השיא הקודם, מול יריבים חלשים בהרבה, היה של הרוסי סרגיי טיביאקוב (אנ'), 110 משחקים. בסיום התחרות נשבר שיא של משחקים ברצף ללא הפסד והגיע ל-120.
 בנוסף, במהלך חודש ינואר 2020 הגיע קרלסן לעשר שנים רצופות בהן הוא ממוקם במקום הראשון במד הכושר של פיד"ה.
בסיבוב התשיעי נערך משחק שעורר ציפיות גדולות, בין הכוכב העולה אלירזה פירוג'ה בן ה–16, שניצח את כל משחקיו בלבן בשמונת הסיבובים הראשונים (בלבן) מול אלוף העולם קרלסן (בשחור). קרלסן ניצח במשחק מופת את יריבו הצעיר.
טבלת הנקודות בסיום התחרות

|  | שחקן | דירוג פיד"ה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | סה"כ | ברגר | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | פביאנו קרואנה | 2822 |  | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | 10 | 61 | 2945 |
| 2 | מגנוס קרלסן | 2872 | ½ |  |  | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | 8 | 49.25 | 2818 |
| 3 | וסלי סו | 2765 | ½ | ½ |  | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½7 | 48.25 | 2796 |
| 4 | יורדן ואן פורייסט | 2644 | ½ | ½ | ½ |  | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | 1 | 1 | ½ | 7 | 44.25 | 2777 |
| 5 | דניאיל דובוב | 2683 | 0 | ½ | ½ | 0 |  | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | 7 | 40.75 | 2774 |
| 6 | אניש גירי | 2768 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ |  | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½6 | 41 | 2739 |
| 7 | וישוואנתן אנאנד | 2758 | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ |  | ½ | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½6  | 39.75 | 2739 |
| 8 | יאן-קשישטוף דודה | 2758 | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ |  | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½6  | 39.5 | 2739 |
| 9 | עלי רזא פירוזג'א | 2723 | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | 1 | 0 | ½ |  | 1 | 1 | ½ | ½ | 1 | ½6  | 37.5 | 2742 |
| 10 | ג'פרי שיונג | 2712 | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 |  | 1 | ½ | ½ | 0 | 6 | 40.5 | 2714 |
| 11 | ולדיסלב ארטמייב (אנ') | 2731 | 0 | ½ | ½ | 1 | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 |  | 1 | ½ | 1 | 6 | 35.75 | 2712 |
| 12 | ניקיטה ויטיוגוב(אנ') | 2747 | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 |  | ½ | ½ | 5 | 32.5 | 2653 |
| 13 | יו ינגי(אנ') | 2726 | 0 | ½ | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ |  | ½ | ½4  | 28 | 2632 |
| 14 | ולדיסלב קובלב (אנ') | 2660 | 0 | 0 | ½ | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ |  | 4 | 24.5 | 2606 |
הערות שוליים

↑  Tata Steel Maters 2020: So stops Firouzja, פיד"ה (באנגלית)
↑   תחרות העל טאטא סטיל 2020, בביצוע ניתוח המשחק על ידי פטר סוידלר, סרטון  באתר יוטיוב
↑   תחרות העל טאטא סטיל 2020, בביצוע ניתוח המשחק על ידי יאן פלטייר, סרטון  באתר יוטיוב
↑  What happened in Carlsen vs. Firouzja?, chess24.com (באנגלית)
לורלין וולאס

לורלין ברנס וולאס (באנגלית: Lurleen Burns Wallace;‏ 19 בספטמבר 1926 –  7 במאי 1968) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מאלבמה, אשת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כמושלת אלבמה ה-46 מ-16 בינואר 1967 ועד מותה. היא הייתה אשתו הראשונה של מושל אלבמה ג'ורג' וולאס, שאותו היא החליפה בתפקיד המושלת בשל האיסור שהיה אז בחוקת אלבמה על המושל מלכהן ביותר מתקופת כהונה רצופה אחת.
וולאס הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמושלת אלבמה והאישה היחידה בתפקיד עד לכהונתה של קיי אייבי, שהושבעה לתפקידה ב-2017. נכון להיום, היא גם המושלת היחידה בכל מדינות ארצות הברית שנפטרה בעת כהונתה, וכן המושלת היחידה באלבמה שנבחרה מטעם המפלגה הדמוקרטית. ב-1973, הוכנסה וולאס, לאחר מותה, להיכל התהילה של נשות אלבמה.
ראשית חייה

לורלין בירגהאם ברנס נולדה בטסקלוסה שבאלבמה כבתם של הנרי ברנס ואסטל בורוז. ב-1942, כשהייתה בת 15, הוא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון של המחוז. לאחר מכן היא עבדה בסניף טסקלוסה של רשת החנויות "חמישה ועשרה סנט" (Five and dime) שבבעלותו של סבסטיאן ספרינג קרזג׳, שם היא הכירה את ג'ורג' וולאס, שבאותה עת שירת בגיס האווירי של צבא ארצות הברית. ב-22 במאי 1943, כשלורלין הייתה בת 16, נישאו השניים.
במשך עשרים השנים הבאות, התמקדה וולאס בלהיות אם ורעיה. לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים: בובי ג'ו וולאס פרסונס (2015-1944), פגי סו וולאס קנדי (נולדה ב-1950) ג'ורג' וולאס השלישי (נולד ב-1951), וג'ייני לי וולאס דיי (נולדה ב-1961). ג'ורג' וולאס הזניח את משפחתו ולעיתים ניהל פרשות אהבים מחוץ לנישואים, שגרמו לאשתו להגיש נגדו תביעת גירושים בסוף שנות ה-50. מאוחר יותר היא ביטלה את התביעה לאחר שקיבלה ממנו הבטחה להיות בעל טוב יותר.
ב-1963, לאחר שבעלה נבחר לתקופת הכהונה הראשונה שלו כמושל אלבמה, קיבלה וולאס על עצמה את תפקידיה כגברת הראשונה של אלבמה. היא פתחה את הקומה הראשונה של מעון המושל לביקורי הציבור שבעה ימים בשבוע. באירועים הרשמיים בבית המושל היא סירבה להגיש משקאות אלכוהוליים.
מושלת אלבמה

תוצאות הבחירות של 1966 הראו שג'ורג' וולאס, שהיה מחוזק באותה עת בזכות התנגדותו לביטול ההפרדה הגזעית, יכול היה לנצח בקלות בחירות לתקופת כהונה שנייה למשרת המושל, אך מבחינה חוקתית הוא היה מנוע מלעשות כן. באלבמה, כמו רוב מדינות הדרום באותה תקופה, לא הותר למושלים לכהן יותר מתקופת כהונה רצופה אחת (נכון להיום סעיף כזה קיים רק בחוקת וירג'יניה). סעיף זה בחוקת אלבמה התקבל ב-1901.
בסופו של דבר הצליח וולאס לבטל את הגבלת הכהונה הזו, וכיהן עוד שלוש תקופות כהונה כמושל, שתיים מתוכן ברציפות. באותה תקופה, זכייה במועמדות הדמוקרטים באלבמה, הייתה הבטחה לניצחון בבחירות הכלליות, ועל אף האתגר שהציב ג'ים מרטין, הושבעה לורלין וולאס כמושלת אלבמה בינואר 1967. כדי להרגיע מצביעים שחששו בנוגע להעברת הסמכויות, היא הצהירה שבעלה יהיה "העוזר מספר אחד" שלה.
מושלת אלבמה > מחלתה

את מסע הבחירות שלה ניהלה וולאס לאחר שכבר באפריל 1961 אובחן אצלה סרטן, כאשר הוציא המנתח שלה רקמה חשודה בביופסיה שבה הוא הבחין במהלך הניתוח הקיסרי שבו היא ילדה את ילדתה הצעירה. כפי שהיה מקובל באותה תקופה, הרופא בישר את הידיעה לבעלה ולא לה. ג'ורג' וולאס עמד על כך שהיא לא תדע על דבר הגילוי. ב-1965 כאשר ביקרה וולאס אצל רופא נשים עקב דימום לא סדיר, אובחן אצלה סרטן הרחם, גילוי שגרם לה להלם מוחלט. כאשר אחד מאנשי הסגל של בעלה חשף בפניה שהוא דיבר איתם ולא איתה על מחלתה במהלך מערכת הבחירות של 1962, שלוש שנים קודם לכן, היא רתחה מזעם.
כדי לאפשר את תוכניתו לעשות בה שימוש כמועמדת מטעם ב-1966, שיתפה וולאס פעולה עם מהלך של הטעיה, שכן היא החלה טיפולי רדיותרפיה בדצמבר 1965. חודש לאחר מכן היא עברה ניתוח כריתת רחם. על אף מחלתה, עברה וולאס מערכת בחירות אינטנסיבית במהלך 1966, ובטקס ההשבעה שלה בינואר 1967 היא נשאה נאום השבעה של 24 דקות, הארוך ביותר שלה אי פעם.
בשלבים הראשונים של כהונתה, מצבה של וולאס החל להתדרדר. ביוני 1967 התגלה אצלה גידול בבטן. במהלך ניתוח שהתקיים ב-10 ביולי התברר שמדובר על גידול בגודל ביצה במעי הגס. היא עברה סבב שני של רדיותרפיה. בינואר 1968, לאחר בדיקות מקיפות, היא הודיעה לצוות שלה, אך לא לציבור, שאובחן אצלה גידול סרטני באגן שלחץ על העצבים בגבה עד לירכה הימנית. על אף הניתוחים שעברה ברחם ובמעי הגס, ועל אף טיפולי הרדיותרפיה, הסרטן התפשט בגופה.
הופעתה הציבורית האחרונה של וולאס הייתה במשחק גמר הפוטבול של הכחולים והאפורים (Blue–Gray Football Classic) ב-30 בדצמבר 1967, ולאחר מכן היא נכחה באספת בחירות של בעלה במרוץ שלו לנשיאות מטעם המפלגה העצמאית האמריקאית ב-11 בינואר 1968. מחלתה הייתה ברורה וגלויה. הגידול הסרטני הוסר ממנה בסוף פברואר. לאחר מכן היא עברה ניתוח לטיפול במורסה בבטן, ובסוף מרץ היא עברה ניתוח נוסף לטיפול בקריש דם בריאה השמאלית שלה. באפריל הגיע הסרטן כבר לכבד ולריאות, ומשקלה הגיע לפחות מ-80 פאונד (36 ק"ג).
ג'ורג' וולאס, שבאופן עקבי שיקר לעיתונות בנוגע למצבה של אשתו, טען באפריל 1968 ש"היא נצחה במאבק" נגד הסרטן. במהלך השבועות האחרונים לחייה של אשתו הוא המשיך לנהל את מסע הבחירות שלו ברחבי ארצות הברית, אך ב-5 במאי, יום לפני שהוא היה אמור לצאת למסע במישיגן, הרופאים הזהירו אותו שמצבה בלתי יציב. לבקשתה, הוא ביטל הופעה טלוויזיונית שתוכננה ל-6 במאי, יום בו מצבה היה קשה מדי כדי שהיא אפילו תפונה לבית חולים.
מושלת אלבמה > מותה

לורלין וולאס נפטרה בביתה שבמונטגומרי בשעה 12:34 בלילה של 7 במאי 1968 כשבעלה לצידה ובני משפחתה, כולל הוריה, היו בחדר הסמוך, ובחדר אחר היו שלושת ילדיה הצעירים. היא הייתה בת 41 במותה.
ארונה של לורלין וולאס הוצב בקפיטול של אלבמה ב-8 במאי. 21,000 איש המתינו בתור עד חמש שעות כדי לעבור לפני ארונה. על אף בקשתה המפורשת שארונה יהיה סגור, עמד בעלה על כך שניתן יהיה לראות את גופתה דרך כיסוי זכוכית שהוצב על החלק הפתוח של הארון. ביום הלווייתה, 9 במאי, נסגרו כל בתי הספר הציבוריים והפרטיים במדינה, כל משרדי הממשלה, ורוב העסקים, או שהם קיצרו את שעות פעילותם. היא נטמנה בבית הקברות גרינווד שבמונטגומרי.
לאחר מותה של וולאס עבר ג'ורג' וולאס ממעון המושל לבית שהם רכשו במונטגומרי שנה קודם לכן. הוא לא לקח עמו את ילדיו הקטנים, שהיו אז בני 18, 16 ו-6. הם נשלחו לחיות אצל בני משפחה וידידים. בתם הגדולה כבר נישאה ועזבה את הבית. לאחר מותה של לורלין, נישא וולאס עוד פעמיים, פעם אחת לקורנליה אליס סניבלי, ופעם שנייה לליסה טיילור. שני הנישואים הסתיימו בגירושים.
הצעד העצמאי ביותר של וולאס כמושלת הייתה ניסיונה לגרום לבעלה להגדיל את המימון לבית החולים ברייס ולבית הספר המדינתי פארטלאו, מוסד פנימייתי לבעלי צרכים מיוחדים. בפברואר 1967 היא ביקרה ביוזמתה בשני המוסדות לאחר שקראה בחדשות על הצפיפות ועל המחסור בכוח אדם בהם, והזדעזעה מהתנאים במקום.
לאחר מותה של וולאס הושבע במקומה כמושל סגן המושל אלברט ברואר, שבעבר היה בעל ברית של ג'ורג' וולאס והביע עניין בבחירה בזכות עצמו בבחירות של 1970. ברואר קיבל את תמיכתו של הנשיא ריצ'רד ניקסון, ששאף לנטרל את וולאס כיריב אפשרי במערכת הבחירות לנשיאות בפעם השנייה. בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-1970 ניצח וולאס את ברואר ושב למעון המושל בינואר 1971, שם הוא נשאר לכהן במשך שתי תקופות כהונה רצופות עד 1979. כהונתו הרביעית והאחרונה כמושל הייתה בשנים 1983–1987.
הנצחתה

בנוסף לתמיכתה בחידושו של בית החולים המדינתי לילדים פארטלאו, השיגה וולאס את הגדלת המימון לפארקים המדינתיים של אלבמה. אגם לורלין (אנ') ושדרות לורלין ב. וולאס, שניהם במחוז הולדתה, קרויים על שמה.
בשל העובדה שבאלבמה חסרו אז מקומות לטיפול הולם במחלת הסרטן, נאלצה וולאס לנסוע למרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס לצורך האבחנות והטיפולים. מצב זה המחיש את הצורך לשיפור הטיפול בחולי הסרטן באלבמה. לאחר מותה, מסע האומץ על שם לורלין וולאס, שהונהג על ידי יורשה, המושל אלברט ברואר, הוביל לגיוס כספים לבניית מרכז חדש לטיפול בסרטן. בית החולים של אוניברסיטת אלבמה בברמינגהאם נבחר לשמש כמשכן למרכז לסרטן, וב-1970 נפתחה התוכנית הרשמית למלחמה בסרטן. כספים התקבלו מהמכון הלאומי לסרטן, והמרכז בברמינגהאם היה לאחד משמונת המרכזים ההיקפיים לטיפול בסרטן שבחסות המכון. כמנהלו הראשון שימש ד"ר ג'ון דורנט. בנייתו של המרכז לטיפול בסרטן על שם לורלין ב. וולאס החלו ב-1974 ומלאכת הבנייה הסתיימה ב-1975, שבע שנים לאחר מותה. ב-2013 הושלם תהליך של חידוש המרכז. על שמה של וולאס נבנה מגדל המטופלים, תוספת לבית החולים האוניברסיטאי, בנוסף לקולג' הקהילתי על שם לורלין ב. וואלס באנדלוסיה, אלבמה, ולאולם לורלין ב. וולאס בקמפוס של אוניברסיטת מערב אלבמה.
לקריאה נוספת

Smith, Anita (1969). The intimate story of Lurleen Wallace:Her crusade of courage. Montgomery, Alabama: Communications Unlimited Incorporated.
הערות שוליים

↑  Jeff Frederick. Stand Up for Alabama: Governor George Wallace. Tuscaloosa: University of Alabama Press, 2007, p. 12.
↑  Ed Watkins. "City Has Been Home of Four Governors", The Tuscaloosa News, April 24, 1969, p. 14E.
↑  "The American Experience - George Wallace: Settin' the Woods on Fire - People & Events - Lurleen Wallace". PBS. Archived from the original on 2017-02-05.
↑  "Lurleen B. Wallace (1967-68) - Encyclopedia of Alabama". Encyclopedia of Alabama.
↑  Carter, Dan T. (1995). The politics of rage : George Wallace, the origins of the new conservatism, and the transformation of American politics. New York: Simon & Schuster. pp. 272–273.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175486485  ISNI: 0000 0000 3198 3688  LCCN: n92066972  SNAC: w67765mt  VIAF: 70588344   WorldCat (עם VIAF): 70588344
המפלצת מלוך נס

| --- | --- |

צילום מפורסם, אך מפוברק, של "המפלצת מלוך נס". פורסם בדיילי מייל ב-1933.
 סוג:  מפלצת
 מידע
 כינויים:  "נסי"
 מקום מגורים:  לוך נס 
 
המפלצת מלוך נס (שם מדעי: Rhombopteryx nessiteras), הידועה גם בשם "נסי" (Nessie) היא מפלצת אגדתית שחיה, כביכול, בלוך נס שבסקוטלנד.
ציור של המפלצת
פסל המפלצת מלוך נס
המפלצת מלוך נס, פסל רחוב ברמת השרון.
לוך נס
היסטוריה של תצפיות

אזכורים למפלצת השוכנת בלוך נס מופיעים בסיפורים מלפני כ-1,500 שנה. ההתייחסות הראשונה הידועה לדמות המפלצת שבלוך נס היא בספר המתאר את סיפור חייו של הקדוש הנוצרי קולומבה, בו מסופר איך בשנת 565 לכאורה הציל את חייו של פיקט (סקוטי קדום) מידי מפלצת על האגם נס. הסיפור נחשב לאגדה עממית, לצד סיפור אחר בו קולומבה מחסל דוב בר באמצעות קולו בלבד.
הדיווח המודרני הראשון על "מפלצת" התרחש ב-2 במאי 1933. העיתון אינוורנס קוורייר פרסם סיפור על זוג מקומי שראה, לדבריו, "חיה ענקית מתגלגלת וטובלת באגם". הדיווח הפך לסנסציה עיתונאית והעיתונים הלונדוניים שלחו כתבים רבים לאגם בניסיון להשיג תמונה של ה"מפלצת" (כינוי שהעניק לחיה עורכו של הקורייר). קרקס אחד הגדיל לעשות והציע פרס בסך עשרים אלף פאונד למי שילכוד את המפלצת. ב-21 באפריל 1934 פורסם הצילום הראשון של המפלצת בעיתון דיילי מייל. הצילום הפך למפורסם מאוד ובמשך 60 שנה הוצג כהוכחה לקיומה של המפלצת באגם. בשנת 1994, הציגה תוכנית של ערוץ דיסקברי הוכחה שהצילום מזויף. לאחר מכן, התוודה כריס ספרלינג לפני מותו שאכן בנה את הדגם מצוללת צעצוע ומכר אותה לעיתון בעזרת החתן שלו שעבד בדיילי מיל.
לוך נס הוא אטרקציה תיירותית ורבים מגיעים לאזור בניסיון לצפות במפלצת. חוקרים רבים בדקו ברצינות את רעיון הימצאותה של מפלצת באגם באמצעות מחקרים גאולוגיים, סונאר וצלילה, ולא הצליחו להוכיח או להפריך שהיא קיימת או לספק ראיות משכנעות לכך. מחקר אחד העריך שעל פי גודל גופה המשוער של המפלצת וכמות הדגה המצויה באגם, המפלצת לא יכולה להתקיים בשל מחסור במזון. יש שאומרים שככל הנראה המפלצת היא פלסיוזאורוס ששרד עד היום. אישוש לטענה זו הגיע ב-2022, במחקר שנערך על מאובנים שנמצאו בערוצי מים בני 100 מיליון שנה, וממסקנותיו עולה כי ישנה אפשרות מבחינה מדעית שבמים מתוקים כמו של אגם לוך נס יכלו לחיות פלסיוזאורוסים, יצורים שנכחדו (לפי החוקרים המאובנים גם מצביעים על כך שהם אכן נכחדו) והולמים את מראה המפלצת. מחקר זה מערער את הטענה לפיה לא היו יכולים יצורים אלו לשרוד מחוץ למים מלוחים, אילו שרדו את ההכחדה העולמית.
בשנת 1968 פרסם זואולוג בריטי בשם פרדי הולידיי השערה לפיה המפלצת מלוך נס קשורה באופן ביולוגי לטולימונסטרום.
ב-2007 הציעה סוכנות הימורים בריטית פרס בסך מיליון ליש"ט (כ-1.3 מיליון דולר) למי שיצלם את המפלצת מלוך נס.
ב-2019 נלקחו דגימות DNA מתוך האגם ועל פיהם שיערו חוקרים שהמפלצת היא בעצם צלופח ענק.
בתרבות

בשנת 2004 יצא סרט ההנפשה "סקובי-דו והמפלצת מלוך נס", המבוסס על סדרת הטלוויזיה "סקובי דו", בו החבורה מאוימת על ידי המפלצת.
ראו גם

יטי
אוגופוגו
ביג פוט
סוס המים
הערות שוליים

↑  If the Loch Ness Monster Exists, What Is It? Reptile, Invertebrate, Amphibian, Mammal, Delta Quadrant Shape Shifter, Fish or Nothing?
↑  חוקרי המאובנים נדהמו: "יש היתכנות מדעית לקיומה של מפלצת הלוך נס" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  Holiday, F.T. The Great Orm of Loch Ness
↑  מיליון ליש"ט למי שיצלם את המפלצת מלוך נס, באתר ynet, 4 ביוני 2007
↑  אסור לפספס‏, חוקרים: יש לנו תיעוד שמוכיח סופית מהי "המפלצת מלוך נס", באתר וואלה, 24 בספטמבר 2019
הרפורמה בשוק החשמל בישראל

הרפורמה בשוק החשמל בישראל היא רפורמה שנועדה לפתוח את שוק החשמל הישראלי לתחרות, לשפר את יעילות אספקת החשמל, ולהפחית את העלויות לצרכנים. אחת המטרות המרכזיות של הרפורמה היא לאפשר לצרכנים בישראל לבחור בין ספקי חשמל פרטיים לחברת החשמל לישראל.
צעדים עיקריים

במסגרת הרפורמה, תשתית החשמל הפיזית נותרת תחת ניהול חברת החשמל, ומה שייפתח לתחרות הוא "מקטע האספקה".
על פי הרפורמה, צרכנים ישראלים יוכלו לרכוש חשמל מספקים פרטיים גם ללא צורך במונה חשמל חכם. צעד שעל פי הערכות צפוי לחסוך לצרכנים הביתיים חיסכון חודשי של עשרות שקלים בממוצע וסך הכל לציבור כ-750 מיליון שקל בשנה.
בנוסף, אישרה הממשלה הקמה של תחנות כוח נוספות על מנת להגדיל את התחרות בייצור החשמל.
אחת ממטרות הרפורמה היא ביטול המונופול של חברת החשמל במשק החשמל הישראלי. כיום היקף השוק הוא מעל ל-30 מיליארד שקלים בשנה. הערכות משרד האנגריה והתשתיות הן שבעקבות הרפורמה, יותר ממיליון לקוחות ולפחות 12 מיליארד שקלים, יעברו לחברות פרטיות.
צעדים עיקריים > אתגרי הרפורמה

המעבר לספקים פרטיים דורש פניה פרטית של כל לקוח ותהליך בירוקרטי שאורך לעיתים כחודש עד לסיום הטיפול.
השלמת פריסת מונים חכמים לכלל הצרכנים הפרטיים בישראל, תהליך שיימשך לפי הערכות עד שנת 2028.
הקמת תחנות כוח חדשות מלוות בתהליך המעורר התנגדויות של תושבים באזור המתוכנן ומעכבת את התהליך.
הערות שוליים

1 2  גלובס והמרכז להעצמת האזרח, ‏הרפורמה במשק החשמל: אחרי ציפייה ארוכה, התחרות החלה, באתר גלובס, 18 ביוני 2023
1 2  ליעם אדיב, ‏הרפורמה בחשמל יוצאת לדרך: כמה זה יחסוך בכיס שלנו?, באתר מעריב אונליין, 17 ביולי 2024
↑  עדיאל איתן מוסטקי, הרפורמה בחשמל: משרד האנרגיה מקדם מעבר לספקים פרטיים - גם ללא מונה חכם, באתר כלכליסט, 13 בפברואר 2024
מרי לנדרו

מרי לורטה לנדרו (באנגלית: Mary Loretta Landrieu; נולדה ב-23 בנובמבר 1955) היא פוליטיקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת לואיזיאנה.
לנדרו נולדה במחוז ארלינגטון, וירג'יניה וגדלה בניו אורלינס שבלואיזיאנה. היא בתו של מון לנדרו, שכיהן כראש עיריית ניו אורלינס ומזכיר מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית, ואחותו של מיץ' לנדריו, לשעבר סגן מושל לואיזיאנה וראש עיריית ניו אורלינס בשנים 2010–2018. היא בוגרת בסוציולוגיה מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, השוכנת בבירת המדינה, באטון רוז'. לאחר שנים אחדות בהן עבדה כסוכנות נדל"ן, היא נבחרה לבית הנבחרים של המדינה (1980–1988) ולאחר מכן לגזברית המדינה (1988–1996). היא זכתה במירוץ צמוד לסנאט האמריקאי ב-1996; היא נבחרה מחדש בהתמודדויות צמודות בשנים 2002 ו-2008, אך הפסידה ב-2014.
היא זכתה לתשומת לב לאומית בעקבות הוריקן קתרינה ב-2005, כשנתנה פומבי לביקורתה על התגובה הפדרלית לאסון הטבע. התנגדותה לביטוח בריאות ציבורי מילאה תפקיד מרכזי בעיצובו של חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ב-2010, שכן היא לא הסכימה לתמוך בו עד למתן ויתורים נוספים עבור תמיכה במערכת הבריאות של לואיזיאנה. ב-2011, היא הפכה ליושבת ראש ועדת המשנה של הסנאט לביטחון המולדת. היא כיהנה כיו"ר ועדת העסקים הקטנים בשנים 2009–2014, ויו"ר ועדת הסנאט לאנרגיה ומשאבים טבעיים בשנים 2014–2015.
ראשית חייה

לנדרו נולדה במחוז ארלינגטון שבוירג'יניה. היא בתם של ורנה (לבית סטרלי) ומון לנדרו, שכיהן כראש עיריית ניו אורלינס וכמזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית בשלהי ימי ממשלו של ג'ימי קרטר. היא אחותו של מיץ' לנדריו, ראש עיריית ניו אורלינס בשנים 2010–2018 וסגן מושל לואיזיאנה לשעבר. היא גדלה בניו אורלינס כנוצרייה קתולית ולמדה באקדמיית אורסליין. היא סיימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה השוכנת בבאטון רוז' ב-1977, כשהייתה לבוגרת אוניברסיטה בסוציולוגיה. לפני כניסתה לפוליטיקה עבדה לנדרו כסוכנת נדל"ן.
קריירה פוליטית מוקדמת > בבית המחוקקים של לואיזיאנה

לנדרו נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של לואיזיאנה, הבית התחתון של בית המחוקקים של המדינה, ב-1979. היא כיהנה שם בשנים 1980–1988 כנציגת מחוז ניו אורלינס (המחוז ה-90). היא נבחרה מחדש מטעם המחוז ה-90 באוקטובר 1983 עם 78% מהקולות. באוקטובר 1987, היא הוחלפה כנציגת המחוז ה-90 על די אחיה מיץ'.
קריירה פוליטית מוקדמת > גזברית מדינת לואיזיאנה

ב-1 בינואר 1987, גזברית המדינה מרי אוולין פרקר, שכיהנה בתפקיד זה שנים רבות מטעם המפלגה הדמוקרטית, התפטרה לאחר שמיצתה שנה וחצי בתקופת כהונתה החמישית. לנדרו התמודדה על תפקידה הן בבחירות המיוחדות (שנערכו על מנת לבחור לפרקר מחליף זמני) והן בבחירות הרגילות לתפקיד (שנערכו על מנת לבחור לפרקר מחליף להלכה), אשר נערכו באוקטובר 1987. המפלגה הרפובליקנית לא הציבה לתפקיד מי מטעמה, כך שלנדרו התמודדה רק מול חבריה למפלגה בבחירות המקדימות. היא סיימה במקום הראשון בשתי ההצבעות עם 44% מהקולות. היא ניצחה שניים מעמיתיה בבית המחוקקים:, חבר בית הנבחרים קווין פטריק ריילי האב, שהגיע למקום השני בבחירות המיוחדות ובבחירות הרגילות עם 33% ו-32% מהקולות בהתאמה, ואת קלוד "באדי" ליץ', לשעבר חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, שהגיע למקום השלישי בשתי בחירות עם 15% מהקולות. ריילי החליט שלא להתחרות בסיבוב השני של הבחירות, ולנדרו נבחרה, ללא מתנגדים, לגזברית המדינה. ב-1991, לנדרו התמודדה שוב לתפקיד, הפעם ללא מתנגדים בכלל, לבחירה מחדש.
קריירה פוליטית מוקדמת > בחירות 1995 לתפקיד מושל לואיזיאנה

לנדרו סירבה להתמודד לתקופת כהונה שלישית לגזברית המדינה, וויתרה על המשרד על מנת להתמודד למושלות לואיזיאנה בבחירות 1995. המועמדים העיקריים האחרים במירוץ היו חבר בית הנבחרים של ארצות הברית הדמוקרטי קליאו פיילדס (אנ'); הסנאטור הארצי מרפי י. פוסטר הבן, שעבר מהמפלגה הדמוקרטית למפלגה הרפובליקנית כשנכשל בבחירות המקדימות ושזכה בבחירות הכלליות; התובע הדמוקרטי פיל פריס; המושל הרפובליקני לשעבר באדי רומר וסגנית המושל הדמוקרטית המכהנת מלינדה שווגמן. לנדרו יצאה קירחת מכאן ומכאן - היא הפסידה בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית לפיילדס ויצאה ממשרד גזבר המדינה.
בסנאט של ארצות הברית > בחירות

לנדרו נבחרה ב-1996 לסנאט של ארצות הברית, למושב שהוחזק קודם לכן על ידי ג'ון בנט ג'ונסטון משריבפורט. היא נבחרה לסנאט בבחירות צמודות ומעוררות מחלוקת. היא ניצחה את חבר בית הנבחרים של לואיזיאנה, וודי ג'נקינס. ב-2002 נבחרה לנדרו מחדש, גם הפעם בבחירות צמודות. מומחים ופרשנים פוליטיים אחדים ראו בלנדרו כמועמדת אפשרית כמי שתהא עמיתתו למרוץ של הסנאטור ג'ון קרי ממסצ'וסטס, שהתמודד בבחירות לנשיאות 2004, אך בסוף בחר את הסנאטור ג'ון אדוארדס מקרוליינה הצפונית. ב-2004 נהפכה לנדרו לסנאטורית הבכירה מטעם לואיזיאנה עם פרישתו של ג'ון ברוו (אנ'), שהוחלף על ידי דייוויד ויטר הרפובליקני.
ב-2008, נבחרה מחדש, הפעם ברוב נוח יחסית - 52% לעומת 46% שהשיג יריבה הרפובליקני, גזבר מדינת לואיזיאנה ג'ון נילי קנדי. הוא היה דמוקרטי אשר עבר לשורות המפלגה הרפובליקנית ב-2007.
לנדרו התמודדה מחדש ב-2014. הנשיא לשעבר ביל קלינטון צידד בה במהלך מסע הבחירות שלה בשנה זו. ב-6 בדצמבר 2014 היא הובסה בידי ביל קסידי הרפובליקני, שמיקד את מסע הבחירות שלו בקשרים הקרובים שבין הנשיא ברק אובמה ללנדרו.