stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדי קוקרן
מותו

ב-16 באפריל 1960, כשהיה במסע הופעות באנגליה, נפצע קוקרן אנושות בתאונת דרכים. הוא נסע במונית יחד עם המוזיקאי ג'ין וינסנט וכותבת השירים שרון שילי שהייתה גם ארוסתו של קוקרן. סמוך לחצות סטתה המונית מהדרך כשנסעה בצ'יפנהאם שבוילטשייר על כביש A4, ופגעה בעמוד תאורה (כנראה בשל תקר בגלגל המונית). קוקרן הועף דרך שמשת הרכב ונפצע אנושות בראשו. הוא הובהל לבית החולים סנט מרטין שבבאת', אך מת מפצעיו למחרת. גם שילי ווינסנט נפצעו ופציעתו של האחרון השפיעה עליו גם בשארית חייו וקיצרה את הקריירה שלו. נהג המונית נדון מאוחר יותר לשישה חודשי מאסר ולשלילת רישיון למשך 15 שנה.
השפעה

למרות שעד מותו רק להיט אחד שלו, "Summertime Blues", הגיע לעשרת הגדולים במצעד הלהיטים, זכה קוקרן לפופולריות בקרב חובבי הרוקבילי והרוקנ'רול בארצות הברית ובמיוחד באנגליה.
קוקרן היה יוצר פורה וחברת התקליטים שלו המשיכה להוציא חומר שלו גם לאחר מותו ולמעשה, לאחר מותו יצא חומר רב יותר שלו מבחייו. אחד מהשירים שיצאו לאור לאחר מותו היה "Three Stars" שהוקדש לג.פ. "ביג בופר" ריצ'רדסון ולשני חבריו של קוקרן, באדי הולי וריצ'י ואלנס, שנהרגו בתאונת מטוס שנה קודם לכן.
קוקרן צורף ב-1987 להיכל התהילה של הרוק אנד רול, ומאוחר יותר גם להיכל התהילה של הרוקבילי ושיריו זכו לגרסאות כיסוי רבות.
קוקרן היה אחד מאמני הרוקנ'רול הראשונים שהשתמשו בטכניקת ההקלטה המכונה אובר-דאבינג, שהפכה מאז לחלק בלתי נפרד מתעשיית ההקלטות.
בסרט התיעודי משנת 2000, "Gimme Some Truth: The Making of John Lennon's Imagine Album", המתעד את הקלטת אלבומו של ג'ון לנון, "Imagine, בעת הקלטת השיר "Gimmie Some Truth", אומר לנון בתחילת ההקלטה כי הוא מעוניין לבצע את השיר בסגנונו הקולי הגרוני והמאומץ של אדי קוקרן.
הערות שוליים

↑  Eddie Cochran, allmusic.com
↑  Eddie Cochran, באתר הרולינג סטון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812270701705606  BIBSYS: 3048748  BNC: 000529855  BNE: XX890492  BnF: cb13892605p (data)  GND: 122867475  ICCU: UBOV514963  ISNI: 0000 0001 1564 1466  LCCN: n80101363  MusicBrainz: 17995d1c-5b3c-4ee9-98f5-105ee3b4ada1  NKC: mzk2004261378  NTA: 071571914  RERO: 02-A006213820  SNAC: w6rn409r  SUDOC: 028214528  VIAF: 29717601   WorldCat (עם VIAF): 29717601
אוטו אולסן

אוטו מרטין אולסן (בנורווגית: Otto Martin Olsen;‏ 13 בדצמבר 1884 – 12 ביולי[דרושה הבהרה] 1953) היה קלע נורווגי שהתחרה בראשית המאה ה-20 בקליעה. הוא זכה ב-8 מדליות אולימפיות, בהן ארבע מדליות זהב. הוא היה לקלע השלישי שזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות אישיות, והוא אחד מחמישה אתלטים שהגיעו להישג זה באולימפיאדה אחת.
ביוגרפיה

אולסן נולד באוסטרה אקר, נורווגיה, ב-1884, ומת שם ב-1953 (ב-1948 אוחדה אוסטרה אקר לתוך אוסלו).
בגיל 35, הוא השתתף באולימפיאדת אנטוורפן (1920) ב-9 תחרויות, וזכה שם בחמש מדליות: מדליית זהב בתחרויות הקבוצתיות ברובה חופשי וב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה, ובתחרויות האישיות ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה ו-300 מ' רובה צבאי, שכיבה. כמו כן, הוא זכה במדליית כסף בתחרויות הקבוצתיות ברובה חופשי וברובה צבאי 300+600 מ'. באולימפיאדת פריז (1924) הוא השתתף ב-5 תחרויות, וזכה ב-3 מדליות: מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה, מדליית כסף בתחרות הקבוצתית ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה כפולה, ומדליית ארד בתחרות האישית ב-100 מ' מטרות נעות, ירייה יחידה.
אוגוסט אברדינג

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1928 בוטרופ, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  26 בינואר 1999 (בגיל 70) מינכן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת מינכן 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות הבווארי (1984)  מסדר קרל ולנטין (1979)  מסדר כנגד החמרה עם בעלי החיים (1987)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1998)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  המדליה החוקתית הבווארית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוגוסט אֶבֶרדינג (בגרמנית: August Everding‏; 31 באוקטובר 1928, בוטרופ, גרמניה – 26 בינואר 1999, מינכן) היה במאי אופרה ומנהל אופרה גרמני.
אברדינג למד באוניברסיטאות בון ומינכן, שם החלה הקריירה שלו בשנות ה-50. משנת 1968 ואילך עבד כבמאי בהמבורג, וב-1977 חזר למינכן, שם התמנה למפקח הכללי של האופרה הממלכתית של בוואריה. בשנים הבאות עבד כבמאי גם בביירוית, בדויטשה אופר ברלין ובאופרה של ציריך.
בשנת 1988 שופץ תיאטרון פרינצרגנטן בחסותו ובהנחייתו ונפתח מחדש כתיאטרון ובית אופרה. במבנה שוכנת גם האקדמיה הבווארית לתיאטרון.
הפקותיו עלו על בימות על בתי האופרה החשובים בעולם: האופרה של וינה, פסטיבל זלצבורג, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, לה סקאלה במילאנו, האופרה הלירית של שיקגו, מטרופוליטן אופרה בניו יורק, האופרה של סן פרנסיסקו ואופרה אוסטרליה בסידני.
בשנות ה-80 וה-90 ראיין מספר רב של זמרי אופרה מפורסמים בטלוויזיה הגרמנית, בהם האנס הוטר, קרלו ברגונצי, אוטו אדלמן, אסטריד ורניי, גונדולה ינוביץ, קרל רידרבוש, בירגיט נילסן, ארמגרד זיפריד, מרתה מדל, גוסטב נידלינגר, האנס הופף, האנס זוטין, פרנץ קראס ויוזף גריינד. ברבים מן הראיונות האלה אפשר לצפות עכשיו ביוטיוב בגרמנית.
הקלטות

רבות מן ההפקות הקלאסיות הוקלטו על גבי DVD, בהן "הנזל וגרטל" (1981) (דויטשה גרמופון B000AXSKB8) וחליל הקסם (דויטשה גרמופון B000ASAEQW
אברדינג נטה לחשיבה מהפכנית ואינדיבידואלית בתחום התיאטרון, והיה לכך ביטוי בעבודתו.
הערות שוליים

↑  פרינצגרגנטן מינכן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007331423005171  PLWABN: 9810569263805606  BIBSYS: 90379465  BNE: XX4434546  BnF: cb13593964r (data)  CiNii: DA06744248  GND: 118682830  ISNI: 0000 0001 1699 4351  LCCN: n85288569  MusicBrainz: a89be8a3-c02f-4d8c-ad25-6b5a29a96436  NKC: xx0158933  NTA: 075172399  RERO: 02-A003226412  SNAC: w6s60755  SUDOC: 050743678  VIAF: 64175844   WorldCat (עם VIAF): 64175844
אוטו אוגוסט רילה פון ליליינשטרן

| --- | --- |

אוטו אוגוסט רילה פון ליליינשטרן
 לידה:  16 באפריל 1780 ברלין, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1750-1801)
 פטירה:  1 ביולי 1847 (בגיל 67) זלצבורג, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 השתייכות:   הצבא הפרוסי
 תקופת הפעילות:  1795–1847 (כ־52 שנים)
 דרגה:  גנרל-לויטננט
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 עיטורים
 מסדר העיט האדום, דרגה 1 
 
יוהאן יאקוב אוטו אוגוסט רילה פון ליליינשטרן (בגרמנית: Johann Jakob Otto August Rühle von Lilienstern;‏ 16 באפריל 1780 – 1 ביולי 1847)
ביוגרפיה

ליליינשטרן נולד בברלין ב-16 באפריל 1780. ב-1795 הפך לצוער בצבא הפרוסי. ב-1806 הוא לחם בקרב יינה-אאורשטדט, ולאחריו עזב את הצבא. הוא עקר לממלכת סקסוניה והתגייס לצבא הסקסוני. הוא לחם נגד האוסטרים במלחמת הקואליציה החמישית ב-1809. ב-1811 הוא עזב את הצבא הסקסוני לאחר שבקשתו לעבוד כמורה בבית הספר למלחמה נדחתה.
בפברואר 1813 הוא חזר לצבא הפרוסי. הוא לחם במהלך מלחמת הקואליציה השישית, ולאחר קרב לייפציג הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה למפקח על החימוש. הוא השתתף בקונגרס וינה כחבר במשלחת הפרוסית. ב-1815 הוא מונה למנהל מחלקת ההיסטוריה הצבאית במטה הכללי הפרוסי. ב-1816 הוא מונה לעורך העיתון הצבאי הרשמי. בנובמבר 1819 הוא מונה לראש המטה הכללי. הוא כיהן בתפקיד שנתיים בלבד והוחלף על ידי קרל פון מיפלינג. ב-1835 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט וכעבור שנתיים מונה למפקד בית הספר למלחמה בברלין. ב-1844 הוא מונה למפקח החינוך וההכשרה הצבאית. הוא נפטר ב-1 ביולי 1847 במהלך נסיעה לזלצבורג.
ליליינשטרן היה ידיד קרוב של הסופר הנודע היינריך פון קלייסט. הוא תמך כספית ביצירתו הספרותית של קלייסט, שאף הקדיש לו אחד מחיבוריו.
אאודי Q8

| --- | --- |

אאודי Q8 גרסת ה-RS
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אאודי
 שנות ייצור:  2018 - הווה
 הרכבה:  סלובקיה סלובקיה רוסיה רוסיה
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר עם חמש דלתות
 פלטפורמה:  קבוצת פולקסווגן MLB
 אורך:  4,986 מ"מ
 רוחב:  1,995 מ"מ
 גובה:  1,705 מ"מ
 משקל:  2,145 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,995 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  TFSI 55 קוואטרו: מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 340 כ"ס בין 5,200 ל-6,400 סל"ד ומומנט מרבי של 51 קג"מ בין 1,370 ל-4,500 סל"ד.  TDI 50 קוואטרו: מנוע דיזל V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 286 כ"ס בין 3,500 ל-4,000 סל"ד ומומנט מרבי של 61.2 קג"מ בין 2,250 ל-3,250 סל"ד.  TDI 40 קוואטרו: מנוע דיזל V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 231 כ"ס ב-3,250 סל"ד ומומנט מרבי של 51 קג"מ בין 1,750 ל-3,250 סל"ד.
 הנעה היברידית:  55 TFSI e: מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו לבין  מנוע חשמלי, יחד הם מייצרים 381 כ"ס ומומנט מרבי של 61.2 קג"מ.  60 TFSI e: מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו לבין  מנוע חשמלי, יחד הם מייצרים 462 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ.
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים
 מהירות מרבית:  240 קמ"ש (בנזין והיברידי פלאג-אין) 245 קמ"ש (TDI 50 קוואטרו) 233 קמ"ש (TDI 40 קוואטרו)
 תאוצה:  5.6 שניות (TFSI 55 קוואטרו) 6.3 שניות (TDI 50 קוואטרו) 7.1 שניות (TDI 40 קוואטרו) 5.8 שניות (55 TFSI e) 5.4 שניות (60 TFSI e)
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 17.8 קוט"ש (בדגמים היברידים)
 טווח נסיעה:  47 ק"מ (55 TFSI e) 45 ק"מ (60 TFSI e)
 קשר:  אאודי Q7, פורשה קאיין, למבורגיני אורוס, בנטלי בנטייגה
אאודי Q8 (באנגלית: Audi Q8) היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אאודי משנת 2018. היא נחשפה ב-5 ביוני 2018, והגיעה לישראל ב-29 באוגוסט 2018. ה-Q8 יוצרה בשביל להתחרות בב.מ.וו X6 והמרצדס GLE קלאס. ה-Q8 היא החמישית במשפחת Q של אאודי.
קונספט וייצור

ב-9 בינואר 2017 הוצגה האאודי Q8 קונספט בתערוכת הרכב של דטרויט, דגם הקונספט היה היברידי נטען וכלל מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 333 כ"ס למנוע חשמלי המספק 136 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 17.9 קוט"ש.
נכון לעכשיו היא מיוצרת בסלובקיה וברוסיה.
מפרט טכני

ה-Q8 משווק עם חמישה יחידות הנעה (1 בנזין, 2 דיזל ו-2 היברידי פלאג-אין).
TFSI 55 קוואטרו: מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 340 כ"ס בין 5,200 ל-6,400 סל"ד ומומנט מרבי של 51 קג"מ בין 1,370 ל-4,500 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 5.6 שניות ומהירות מרבית של 240 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית קלה במתח 48 וואט המסייעת בצריכת הדלק.
TDI 50 קוואטרו: מנוע דיזל V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 286 כ"ס בין 3,500 ל-4,000 סל"ד ומומנט מרבי של 61.2 קג"מ בין 2,250 ל-3,250 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.1 שניות ומהירות מרבית של 243 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית קלה במתח 48 וואט המסייעת בצריכת הדלק.
TDI 45 קוואטרו: מנוע דיזל V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 231 כ"ס ב-3,250 סל"ד ומומנט מרבי של 51 קג"מ בין 1,750 ל-3,250 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 7.1 שניות ומהירות מרבית של 226 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית קלה במתח 48 וואט המסייעת בצריכת הדלק.
55 TFSI e: מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו לבין מנוע חשמלי, יחד הם מייצרים 381 כ"ס ומומנט מרבי של 61.2 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 5.8 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 240 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 17.8 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 47 ק"מ בתקן WLTP. הדגם מצויד במטען פנימי בקיבולת 7.4 קילוואט המאפשר טעינה מלאה בזמן של 2.5 שעות.
60 TFSI e: מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו לבין מנוע חשמלי, יחד הם מייצרים 462 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 5.4 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 240 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 17.8 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 45 ק"מ בתקן WLTP. הדגם מצויד במטען פנימי בקיבולת 7.4 קילוואט המאפשר טעינה מלאה בזמן של 2.5 שעות.
מתיחת פנים שנת 2024

בספטמבר 2023 חשפה אאודי את דגמי ה-Q8 המעודכנים לשנת 2024, העדכון המשמעותי ביותר בדגם נמצא ביחידות התאורה הדיגיטליות החדשות של הדגם ובפנסי HD Matrix LED האופציונליים הנעזרים בתאורת לייזר. חתימת התאורה מאחור מבוססת OLED כך שלנהג אפשרות בחירה מבין 4 חתימות תאורה שונות ובנוסף, הפנסים מאחור מצוידים בחיישן המזהה קרבה מסוכנת של רכב אחר כדי להפעיל אור אזהרה לרכב מאחור .
חזית הדגם מציגה מראה מודרני יותר בזכות הפנסים הראשיים החדשים ונמצא גם עיצוב חדש לפגוש הקדמי עם עיצוב מעודכן לגריל הקדמי וכונסי אוויר בולטים יותר בצידי הפגוש.
בפנים הרכב חודש מערכת המולטימדיה אך שאר הדברים כמעט ולא שונו.
גרסאות > אאודי SQ8

היא גרסת הביצועים ל-Q8 המיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי המייצרת את גרסאות ה-S וה-RS לדגמי אאודי. היא נחשפה ב-22 ביוני 2019. עד יולי 2020 שווקה ה-SQ8 עם יחידת הנעה אחת, ומיולי 2020 משווקת עם יחידת הנעה נוספת.
SQ8 TDI: מנוע דיזל V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין-טורבו המספק 435 כ"ס ומומנט מרבי של 91.7 קג"מ המתקבל בין 1,000 ל-3,250 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים והנעה כפולה קאווטרו. נתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש של 4.8 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 250 קמ"ש. המנוע נעזר בנוסף במערכת מיקרו-היברידית 48 וואט המאפשרת לדגם לשייט למשך זמן של עד 40 שניות על בסיס המנוע החשמלי הקטן במהירויות של בין 55 ל-160 קמ"ש.
SQ8 TFSI: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין-טורבו המספק 507 כ"ס ומומנט מרבי של 78.5 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים והנעה כפולה קאווטרו. נתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש של 4.1 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 250 קמ"ש.
גרסאות > אאודי Q8 RS

היא גרסת "הביצועים הגבוהים" ל-Q8 המיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי המייצרת את גרסאות ה-S וה-RS לדגמי אאודי. היא נחשפה בשנת 2019, והגיעה לישראל בשנת 2020. היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין-טורבו המספק 600 כ"ס ב-6,000 סל"ד ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ המתקבל בין 2,500 ל-4,500 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.8 שניות ומהירות מרבית של 305 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 12.1 ליטר לכל 100 ק"מ.
גלריה

אאודי Q8 הגרסה הבסיסית
אאודי SQ8 DTI
הערות שוליים

↑  אודי Q8 החדש נחשף - קרוסאובר קופה יוקרתי, באתר קארטיוב, ‏5 ביוני 2018
↑  אאודי Q8 בישראל - מחיר החל מ-626,500 ₪, באתר קארטיוב
↑  ה-Q8 היא מתחרה לב.מ.וו X6 ולמרצדס GLE קלאס, באתר motor1
↑  אאודי תציג בדטרויט בשנת 2017 קונספט לאאודי Q8, באתר קארטיוב, ‏22 בדצמבר 2016
↑  אאודי בסלובקיה, באתר אאודי
↑  אאודי ברוסיה, באתר אאודי
1 2  cartube, אודי מוסיפה מנועים חדשים ל-Q8, באתר cartube
1 2  cartube, פלאג-אין: אודי חושפת Q8 TFSI e היברידי, באתר cartube
↑  cartube, מתיחת פנים: 2024 אודי Q8 החדש, באתר cartube, ‏2023-09-05
↑  אודי SQ8 TDI נחשף, באתר קארטיוב, ‏22 ביוני 2019
1 2  אאודי מציגה: SQ8 ו-SQ7 עם מנוע בנזין., באתר קארטיוב, ‏15 ביולי 2020
↑  אודי Q8 בגרסה ספורטיבית: SQ8 - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  אודי RS Q8 נחשף - 600 סוסים עצבניים, באתר קארטיוב, ‏20 בנובמבר 2019
↑  אודי RS Q8 בישראל - מחיר החל מ-1,182,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏23 באוגוסט 2020
↑  cartube, הדגמים החדשים של אודי לתערוכת לוס אנג'לס 2019, באתר cartube
אבי ריבקינד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 במאי 1949 (בן 75) 
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקידים:  רופא, כירורג 
 פרסים והוקרה:  מדליק משואה (2023)  יקיר ירושלים (2018) 
 
אברהם (אבי) ריבקינד (נולד ב־6 במאי 1949, ז' באייר תש"ט) הוא כירורג ישראלי, פרופסור לכירורגיה ומומחה לטראומה בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים. ריבקינד יזם והקים את יחידת הטראומה הראשונה בישראל, בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים בשנת 1992. כיהן כמנהל המחלקה הכירורגית וניהל את אגף רפואה דחופה וחירום בבית החולים הדסה ירושלים. זוכה אות יקיר ירושלים לשנת 2018.
ביוגרפיה

אבי ריבקינד נולד בראשון לציון, בשנת תש"ט (1949), כבן יחיד למנחם (מוניה) ולוסיה (לאה), ניצולי שואה, אביו, מנחם מנדל (מוניה), יליד ביאליסטוק מצאצאיו של האדמו"ר מנחם מנדל מקוצק איבד בשואה את אשתו הראשונה לוניה, שהייתה הבת של הרב הראשי של ביאליסטוק, הרב גדליה רוזנמן ונישא לאחר המלחמה ללוסיה (לאה) לבית אפשטיין, ילידת גרודנו, פולין.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עזב מנחם מנדל את ביאלסטוק יחד עם הוריו ואחותו לעיר ברודי באוקראינה. אשתו לוניה התקשתה לעזוב את משפחתה ונותרה עימם בביאלסטוק. מאוחר יותר נשלחה לוניה, יחד עם אחותה פאולינה ואביהן, הרב רוזנמן, למחנה ההשמדה טרבלינקה שם נספו.
ב-2 בנובמבר 1942, במהלך אקציה, פרצו הגרמנים לבית בו שהתה משפחת ריבקינד, ברחוב גולדהבר 91 בברודי, ורצחו את אביו, אימו ואחותו של מנחם לנגד עיניו. חייו ניצלו משום שהעמיד פני מת. הוא שהה בבית עם גופות בני משפחתו במשך שלושה ימים. לאחר שהסתיימה האקציה הביא את גופות בני משפחתו לקבורה.
מנחם מנדל שנותר לבדו מצא מסתור עם שני בני דודיו, האחים ציגלמן, בכפר סידונובקה הסמוך לברודי אצל משפחת הוזרסקי. שם שהו השלושה במסתור עד יולי 1944. בהמשך שרפו הגרמנים גם את ביתה של משפחת הוזרסקי וכולם נמלטו ליערות. על חלקה בהצלת מנחם מנדל ובני דודיו, זכתה משפחת הוזרסקי בשנת 1986 באות חסידי אומות העולם. לאחר ששוחררה ביאליסטוק על ידי הצבא האדום, חזר מנחם לעיר וגילה כי אשתו ומשפחתה נספו. הוא בחר להישאר בביאליסטוק ובחסות הרוסים ניהל את מפעלי הטקסטיל של משפחתו בעיר והזמין את בני משפחת הוזרסקי, אשר הצילו אותו, לעיר ושיכן אותם בבית הוריו. בהמשך פגש את לוסיה (לאה) אפשטיין ילידת גרודנו והשניים נישאו בלודג' בשנת 1946. לוסיה אפשטיין, ברחה מגטו גרודנו וניצלה על ידי סופיה מודז'ילווסקה, מורתה מהגימנסיה, לאחר שכל משפחתה של לוסיה נספתה בשואה. המורה, אשר כונתה "אם היהודים" בזכות פועלה בימי השואה, זכתה בעקבות עדותה של לוסיה ריבקינד ביד ושם, לאות חסידי אומות העולם. את האות קיבלה סלומאה, ביתה של סופיה, בוורשה.
לוסיה ומנחם ריבקינד, עלו ארצה בשנת 1949, מנחם עבד כמהנדס טקסטיל וניהל מפעל טקסטיל ביפו, עד שנפטר.
ביוגרפיה > ילדות וכניסה לעולם הרפואה

אבי ריבקינד למד והתחנך בבית הספר הממלכתי דתי "סיני" בראשון לציון ובבית הספר התיכון הדתי ברחובות. הוריו הדתיים היו ליברליים בחינוכם, וכך לאחר תפילה בבית הכנסת הגדול וקידוש יום שבת, עבר למגרש הכדור יד של מכבי ראשון לציון (כדוריד).
כשהיה בן 15, נפטר אביו ובהיותו בן יחיד, נמנעה ממנו האפשרות להתנדב לשירות צבאי קרבי. לכן התגייס לחיל המשטרה הצבאית ושרת כחוקר במשטרה צבאית חוקרת.
ב-6 באוקטובר 1969, נשלח סמל ריבקינד לבה"ד 1, כדי לחקור את מותו של צוער מפליטת כדור. ריבקינד קיבל את תיאור המקרה והפעולות הרפואיות שבוצעו על ידי רופא היחידה וכאשר שב לביתו, ניגש ריבקינד לרופא המשפחה שלו כדי שיסייע לו עם המינוחים הרפואיים. רופא המשפחה, ד"ר וייצברד, הגיע עם הספר "האנטומיה של גריי", והסביר ארוכות לריבקינד הצעיר את עדותו של הרופא הצבאי. בתום ההסבר החליט ריבקינד שהוא רוצה להיות רופא.
בשנת 1973 החל את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, שליד בית החולים הדסה בירושלים.
ביוגרפיה > התמחות בכירורגיה ובטראומה

בשנת 1980 החל התמחות בכירורגיה כללית, תחת שרביטם של פרופ' נתן זלץ, חתן פרס ישראל לרפואה, ופרופ' אריה דורסט. בין השנים 1986–1988 התמחה ביחידת שוק טראומה של אוניברסיטת מרילנד בארצות הברית בניהולם של ד"ר א. ר. קאוולי וד"ר ג'ון סיגל.
כששב לישראל, החל ריבקינד בייזום ובהקמה של יחידת הטראומה בבית החולים הדסה עין כרם. להקמת יחידת הטראומה היו מתנגדים רבים ורעיון ההקמה נבלם ונדחה מספר פעמים, עד לחנוכתה בשנת 1992. זו הייתה יחידת הטראומה הראשונה והיחידה בישראל. בעקבותיה, הוקמו במהלך השנים יחידות טראומה נוספות. אל יחידת הטראומה בהדסה עין כרם הגיעו פצועים מאירועי טרור בירושלים, מהאינתיפאדה הראשונה והאינתיפאדה השנייה. ריבקינד וצוות היחידה טיפלו באלפי פצועי הדף שהגיעו במצב קשה ואנוש לבית החולים.
בשנים 1997–1998 השתלם ריבקינד כפרופסור אורח בניתוחי ושט-קיבה וטראומה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס אצל ד"ר טום דהמיסטר וד"ר דימטרי דמטריאדיס.
בין השנים 1999–2013, ניהל את המחלקה לכירורגיה כללית וטראומה בהדסה עין כרם.
התמחויותיו הייחודיות בפגיעות הדף, אירועים רבי נפגעים, רפואת חירום והמוניטין שלו בקהילת הרופאים ברחבי העולם, הובילו לפניות לטיפול רפואי לנפגעי טרור בחו"ל. פרופ' ריבקינד נקרא לטפל בפצועי הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה (AMIA) בבואנוס איירס ב-1994, בנפגעי הפיגועים בקניה (2002), בנפגעי הצונאמי בסרי לנקה (2004), ובנפגעי אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014).
נוסף לעיסוקו בטראומטולוגיה, תחומי התמחותו העיקריים של ריבקינד הם: ניתוחי וושט-קיבה, גידולי במעי הגס, כירורגיה של השד וניתוחים להסרת גידולים ממאירים ושפירים בחלל הבטן, בגישה פתוחה ולפרוסקופית.
ריבקינד היה רופאו האישי של נשיא המדינה עזר ויצמן. מלבד זאת, הוא טיפל וניתח את אריאל שרון בתקופת כהונתו כראש ממשלה. ריבקינד טיפל וניתח את אהוד אולמרט וכן טיפל באדמורי"ם רבי מנחם מנדל טאוב מקאליב, רבי משה יהושע הגר מויז'ניץ ורבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים מקרעטשניף.
פרופ' ריבקינד היה אחראי על הערכות החרום של שרותי הרפואה בבית החולים הדסה עין כרם, בעת ביקוריהם של נשיאי ארצות הברית: ג'ורג' ווקר בוש, ביל קלינטון וברק אובאמה.
ביוגרפיה > אקדמיה, ניהול והדרכה

פרופ' ריבקינד משמש פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ומרצה בכירורגיה כללית ובטראומטולוגיה. פרופ' ריבקינד מנהל בארץ את קורס ההחייאה המתקדם בטראומה (ATLS) מטעם איגוד הכירורגים האמריקאי. הקורס אומץ על ידי איגוד הכירורגים הישראלי וחיל הרפואה וגרם למהפך בטיפול בפצועים בישראל.
קורסי A.T.L.S מיועדים לרופאים במקצועות הכירורגיה, למרדימים ולאנשי טיפול נמרץ. החניכים מתקבלים לקורס דרך המועצה המדעית ההסתדרות הרפואית בישראל וחיל הרפואה בצה"ל. כל רופא צבאי בשרות חובה או מילואים חייב לעבור בהצלחה את הקורס כדי לשמש רופא בצה"ל, וכל רופא מתמחה באחד מהמקצועות הכירורגים, חייב לעבור את הקורס בהצלחה כדי שמומחיותו תוכר על ידי ההסתדרות הרפואית בישראל. במלאת 100 שנים לאוניברסיטה העברית בחרה האוניברסיטה בגישתו של ריבקינד לטיפול בטראומה כאחת ממאה התרומות של האוניברסיטה העברית וציינה כי גישתו של ריבקינד צמצמה בצורה משמעותית את שיעורי התמותה בכל דרגות הפציעה.
בשנת 1989 הקים ריבקינד את "העמותה הישראלית לקידום הטיפול בטראומה" - כדי להילחם ולמנוע תמותה ותחלואה מפציעות ותאונות דרכים, זאת בין היתר באמצעות העלאת המודעות והחשיבות לקורסי A.T.L.S והכשרת צוותים ייעודיים בקורסים אלה.
משמש כיועץ לקצין רפואה ראשי בצה"ל בתחום כירורגיה כללית וטראומה.
פרופ' ריבקינד משתתף בוועדות ובארגונים שונים, ביניהם: איגוד הכירורגים בישראל, החברה הישראלית לכירורגיה אנדוסקופית, הוועדה הלאומית לטראומה, וועדת ההיגוי למלחמה בתאונות בדרכים וחבר ב-Fellow of the American College of Surgeons – FACS.
פרופסור ריבקינד חבר באגודה האמריקאית לטראומה, האקדמיה למדעים בניו יורק והאגודה לרפואה ולמשפט בישראל.
בנובמבר 1995, לאחר רצח יצחק רבין, הוקמה ועדת שמגר (רצח רבין) לצורך חקירת השתלשלות העניינים ותפקוד הגופים הרלוונטיים. ריבקינד שלח מכתב לוועדה בו הביע את דעתו על חלק מהשתלשלות הטיפול הרפואי ברבין והיערכותו של בית החולים איכילוב. בשנת 2004 בעקבות תאונת דרכים קשה בה נהרגו שלושה תלמידי בית הספר תיכון הראל ממבשרת ציון, החל ריבקינד להוביל יחד עם מטה הבטיחות העירוני של עיריית ירושלים ואור ירוק, מיזם מיוחד לתלמידי תיכון בנושא נהיגה זהירה. המיזם "צעירים נוהגים אחרת", נלמד גם בערים אחרות בארץ, וכולל יום ביקור בבית החולים, הכרות עם מחלקת הטראומה ושיחה עם פצוע שנפגע בתאונת דרכים.
החל מאוגוסט 2008 מכהן ריבקינד כיו"ר הוועדה המייעצת הרפואית ל"איחוד הצלה", תפקיד אותו הוא ממלא בהתנדבות. מטרת הוועדה הרפואית לפקח ולקדם מקצועית את המתנדבים בארגון הפרוסים ברחבי הארץ ופועלים להצלת חיים.
ריבקינד משמש נשיא עמותת תכלית המסייעת בין השאר להסעת חולים לבתי חולים.
ריבקינד הביע לא אחת את התנגדותו החריפה לרפואה הפרטית בישראל. בנובמבר 2013 הופיע בפני ועדת גרמן ובפברואר 2014 בפני ועדת גבאי. בוועדות אלה הציע דרכים לשלב בין רפואה פרטית לרפואה ציבורית ועדיין לשמר את עיקרון הרפואה הציבורית השוויוניות.
בשנת 2017 סיים ריבקינד קורס דירקטורים בתוכנית להב באוניברסיטת תל אביב.
ריבקינד יזם את "ועידת ישראל לרפואה" ומשמש גם כמנהל התוכן בוועידה השנתית שנערכת מאז 2007.
פרסים

בשנת 2000, זכה ריבקינד להוקרה מיוחדת מטעם American College Of Surgeon Committee on Trauma, על מחויבותו ומקצועיותו בתחום הטראומה.
בשנת 2005 בעת חנוכת היחידה לטראומה על ידי נשות הדסה, הוענק לריבקינד פרס "מרדכי הצדיק" על רווח והצלה לאזרחי ישראל ולעם היהודי.
בשנת 2017 הוענק לריבקינד "אות אזרח יקיר הבטיחות בדרכים" על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
בשנת 2018 הוענק לו אות "יקיר ירושלים" על ידי עיריית ירושלים.
בשנת 2023 נבחר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל לרגל שנת ה-75 למדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  גולן חזני, סבב מינויים בהדסה: פרופ' אבי ריבקינד מונה לראש אגף רפואה דחופה, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2013
↑  נבחרו 12 יקירי ירושלים לשנת תשע"ח, באתר כל העיר, 23 בינואר 2018
↑  אבי אברהם ריבקינד אלבום משפחות - מוזיאון ראשון-לציון - ריבקינד אברהם אבי
↑  כאן 11 בתוכנית "70 פנים" תוכנית ראיונות אחת על אחד, עם ליאת רגב שמראיינת את פרופ' אבי ריבקינד, שודר ב-8 בפברואר 2018
↑  אבי אברהם ריבקינד אלבום משפחות - מוזיאון ראשון-לציון - ריבקינד אברהם אבי.
↑  משפחת הוזרסקי - סיפור הצלת משפחת ריבקינד – אתר פולני
↑  קורות משפחת ריבקינד בשואה - לפי עדות של ההיסטוריונית פרופ' שרה בנדר
↑  אבי הטראומה אקסטרה, אורנה יצחקי בירבך, יוני 2019.
↑  שאול אמסטרדמסקי, פרופ׳ אבי ריבקינד: "בית החולים מנוהל בידי חונטות של רופאים", באתר כלכליסט, 19 ביוני 2014
↑  איתמר אייכנר וגלעד מורג, 40 עדיין מנותקי קשר, הפינוי לישראל מתחיל, באתר ynet, 18 באוקטובר 2014
↑  מיטל יסעור-בית אור ואפרת וייס, הניתוח עבר בהצלחה, שרון הועבר לטיפול נמרץ, באתר ynet, 11 בפברואר 2006
↑  Celebrating 100 Years of Knowledge & Contributions האוניברסיטה העברית.
↑  ויכוח שאחרי המוות, רונן ברגמן, הארץ 4 פברואר 2000.
↑  "נוהגים אחרת", מבשר-נט, טל דה-לנגה גולן, 16.11.2017
↑  פרופסור אבי ריבקינד מונה לכהן כיו"ר הוועדה הרפואית של ארגון "איחוד הצלה", המגזר - אתר חדשות למגזר הדתי, עירית לוין, 19 ביוני 2008
↑  פרופ' אבי ריבקינד מציג לפני ועדת גרמן, לשכת שרת הבריאות, משרד הבריאות
↑  ynet, אות יקיר הבטיחות בדרכים לפרופ' אבי ריבקינד, באתר ynet, 15 בנובמבר 2017
↑  רינה זיסמנוביץ, פרופ' אבי ריבקינד מהדסה יקבל את פרס "יקיר ירושלים", באתר ynet, 28 בינואר 2018
↑  כתבי ynet, אסייג, קהלני, בלאט, מפקד דובדבן ונערה שנאבקת בשיימינג: אלו משיאי המשואות, באתר ynet, 16 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134059530  VIAF: 67673958   WorldCat (עם VIAF): 67673958