stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזרח העולם
הרשות לשירות עולמי

הרשות לשירות עולמי (World Service Authority, או WSA) היא עמותה ללא כוונת רווח שהוקמה בשנת 1953 על ידי גארי דייוויס מתוך מטרה לקדם ולהפיץ את נושאי אזרח העולם, בעולם וכדי להיות רשות מינהלית של "ממשלת אזרחי העולם". העמותה ידועה בעיקר בעקבות הדרכונים שהיא מנפיקה. כמו כן עוסקת העמותה ברישום האנשים המבקשים להיות אזרחי העולם, מטפלת בבעיותיהם, ומנפיקה מסמכי זהות נוספים כגון תעודות לידה, תעודות זהות ותעודות נישואין.
הרשות לשירות עולמי > דרכון אזרח העולם

דרכון אזרח העולם המונפק על ידי הרשות לשירות עולמי הוכר דה פקטו על ידי 180 מדינות, על פי אתר הארגון. משמעותה של הכרה זאת היא שדרכונים כאלו נושאים חותמות יציאה או כניסה של אותן מדינות וכן ויזות לביקור בהן. לעומת זאת, לפי אתר הארגון, רק שש מדינות הכירו בדרכון באופן רשמי. רשויות ההגירה בקנדה, ניו זילנד, וארצות הברית הודיעו כי הן אינן מכירות בדרכון, כי הוא לא מונפק על ידי רשות ממשלתית מוסמכת, ולכן אינו עונה על ההגדרה של דרכון.
הדת הבהאית

הדת הבהאית דוגלת ברעיון אזרח העולם. בספרו שפורסם בשנת 1873 הצהיר בהאא אללה מייסד הדת, כי העולם כולו הוא ישות מדינית אחת, וכלל האנושות הם אזרחיה.
בנייר עמדה שגובש על ידי נציגי הקהילה הבהאית הבינלאומית, והופץ בשנת 1993 בוועידת האו"ם לפיתוח בר קיימא, נכתב: "אזרחות העולם מתחילה עם קבלת אחדותה של המשפחה האנושית, והבנת התלות ההדדית הקיימת בין האומות החיות בעולמנו, מבלי להתעלם מהצורך בפטריוטיות שפויה ולגטימית.
אזרחות העולם דורשת נאמנות רחבה ביותר ואהבת האנושות כולה, כל זאת מבלי לוותר[דרוש מקור] על נאמנויות, גוונים תרבותיים, אוטונומיה לאומית, ומבלי לדרוש יצירת אחידות מדומה. המוטו של אזרחות העולם הוא אחדות מתוך שונות. אזרחות העולם דוגלת בעקרונות הצדק החברתי בין מדינות שונות, ובינן לבין עצמן. ההחלטה להימנע מעימותים פוליטיים תורמת בכל הרמות של החברה האנושית לשוויון בין מינים וגזעים, להרמוניה אתנית לאומית ודתית, ולנכונות להקרבה למען מטרת השיתוף. היבטים נוספים של אזרחות העולם הם קידום כבוד האדם וחירותו, הבנה, ידידות, שיתוף פעולה, אמינות, חמלה ורצון לשרת את הכלל".
ראו גם

קוסמופוליטיות
אזרחות גלובלית
ממשלה עולמית
אינטרנציונליזציה בחינוך
הערות שוליים

↑  מרקוס טוליוס קיקרו, Tusculanae Quaestiones, ספר חמישי פיסקה 37; פלוטרכוס, On Exile, 5; אפיקטטוס, Discourses, i.9.1.
↑  דיוגנס לארטיוס, The Lives of Eminent Philosophers, ספר חמישי, פסקה 63; דיו כריסוסטומוס, Or. 4.13; אפיקטטוס, Discourses, iii.24.66.
↑  Walter Cronkite -- world federalist, WorldNetDaily.com, Commentary by Joseph Farah
↑  List of countries that have accepted the WSA passport
דגל אזרח העולם
איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 משרד ראשי:  מילאנו
 מטה הארגון:  איטליה
 יושב ראש:  אנזה מאזזה
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 www.fimi.it
 
איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (באיטלקית: Federazione Industria Musicale Italiana; ובקיצור: FIMI) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות באיטליה. האיגוד הוקם בשנת 1992, במקום ה-Associazione dei Fonografici Italiani (AFI). במהלך השנים שלאחר מכן, מרבית חברות התקליטים האיטלקיות שנותרו, עזבו את ה-AFI כדי להצטרף לארגון החדש. החל משנת 2011, הארגון מייצג 2,500 חברות תקליטים הפועלות בעסקי המוזיקה.
ביולי 2011, הפך אנזה מאזזה ליו"ר של איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי.
תעודה על מכירות

איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
תעודה על מכירות > אלבומים

| פרק זמן | זהב | פלטינה | יהלום |
| --- | --- | --- | --- |
| עד 31 בדצמבר 2004 | 50,000 | 100,000 | 500,000 |
| מ-1 בינואר 2005 עד 31 בדצמבר 2007 | 40,000 | 80,000 | 400,000 |
| מ-1 בינואר 2008 עד סוף שנת 2009 | 35,000 | 70,000 | 350,000 |
| מסוף שנת 2009 עד 31 בדצמבר 2011 | 30,000 | 60,000 | 300,000 |
| מ-1 בינואר 2012 | 30,000 | 60,000 | 600,000 |
| מ-1 בינואר 2014 | 25,000 | 50,000 | 500,000 |
תעודה על מכירות > סינגלים

| פרק זמן | זהב | פלטינה | יהלום |
| --- | --- | --- | --- |
| ממרץ 1999 עד 31 בדצמבר 2004 | 25,000 | 50,000 | N/A |
| מ-1 בינואר 2005 עד 31 בדצמבר 2009 | 10,000 | 20,000 | N/A |
| מ-1 בינואר 2010 | 15,000 | 30,000 | N/A |
| מ-1 בינואר 2014 | 15,000 | 30,000 | 300,000 |
| מ-1 בפברואר 2015 | 25,000 | 50,000 | 500,000 |
| מ-1 בינואר 2020 | 35,000 | 70,000 | 700,000 |
תעודה על מכירות > אלבומי וידאו

| פרק זמן | זהב | פלטינה |
| --- | --- | --- |
| מ-1 בינואר 2005 עד 31 בדצמבר 2008 | 15,000 | 30,000 |
ראו גם

איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי
אלברטו בלאנקו

לואיס אלברטו בלאנקו סאוורדה (בספרדית: Luis Alberto Blanco Saavedra; נולד ב-8 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר פנמי, אשר שיחק בעמדת הקשר ההגנתי.
קריירה

בלאנקו עבר בקריירה שלו בין קבוצות רבות. עם קבוצת שריף טיראספול, בה שיחק ארבע שנים, זכה ארבע פעמים ברציפות באליפות מולדובה בין השנים 2002 ו-2005, וכמו כן בגביע המולדובי ב-2002. לאחר מכן שיחק גם באלניה ולדיקווקז הרוסית, וכן בקבוצות בערב הסעודית, איחוד האמירויות וקולומביה.
בינואר 2009 הגיע לישראל והצטרף לקבוצת מכבי נתניה. במדי נתניה רשם 11 הופעות, בהן כבש שער אחד. בתום העונה שוחרר מהקבוצה וחזר לשחק במולדתו, עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 2013
בין השנים 2000–2009 שיחק בלאנקו בנבחרת פנמה, והשתתף עם נבחרתו בגביע הזהב ב-2005 ו-2007. בסך הכל רשם 57 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שלושה שערים.
אזרחות איחוד האמירויות

חוק הלאום האמירתי קובע מה הם התנאים לקבלת מעמד האזרחות באיחוד האמירויות הערביות. החוק מעניק זכות לאזרחות בעיקר לפי שיטת דין הדם, כלומר האזרחות עוברת לפי קשר דם בירושה מההורים לילדיהם, בלי קשר למקום הלידה. אזרחים זרים יכולים לקבל אזרחות אמירתית על ידי התאזרחות, אך התהליך מוגבל בעיקר בשל החשש מירידה בשיעור האוכלוסייה האמירית (אזרחי המדינה הם אמירתיים-ערבים בני המקום המהווים כ-12% מכלל אוכלוסיית המדינה) והחששות מאובדן זהות לאומית. אזרחים של המדינות החברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ רשאים לחיות באיחוד האמירויות ללא הגבלה ויש להם זכות לחופש תנועה.
חוק הלאום האמירתי נגזר מחוק פדרלי מס' 17 משנת 1972 בנושא לאומיות ודרכונים, והוא מנוהל תחת רשות פדרלית הנקראת "הדירקטוריון הכללי לענייני תושבות וענייני חוץ" אשר נמצא בכל אחת מהנסיכויות החברות באיחוד האמירויות.
באיחוד האמירויות מותרת אזרחות כפולה משנת 2021.
זכות לאזרחות איחוד האמירויות הערביות

לידה באיחוד האמירויות הערביות אינה כשלעצמה מעניקה אזרחות אמירתית, מכיוון שחוק הלאום האמירתי מקנה זכות לאזרחות על פי דין הדם, כלומר לפי קשר דם מהורים לילדיהם. יוצאים מן הכלל הם ילדים שננטשו ולא ידוע מי הם הוריהם.
האנשים הבאים זכאים אוטומטית לאזרחות אמירתית בהתאם למוצאם ולקריטריונים הבאים שבחוק:
כל משפחה ערבית שהתיישבה בכל אחת מהנסיכויות החברות באיחוד האמירויות במהלך שנת 1925 או לפניה, ואשר התגוררה בתחומי איחוד האמירויות עד כניסתו לתוקף של החוק הפדרלי מס' 17 משנת 1972.
אדם שאביו אמירתי וללא קשר למקום לידתו, בין אם נולד באיחוד האמירויות או בחו"ל.
אדם שאימו אמירתית ואביו אזרח זר ללא קשר למקום לידתו.
אדם שאימו אמירתית ואביו חסר אזרחות או שלא יודע מי אביו, ללא קשר למקום לידתו.
אדם שנולד באיחוד האמירויות וננטש, ולא ידוע מי הוריו. ייחשב כיליד איחוד האמירויות, אלא אם יקבע אחרת.
עד שנת 2017, ילדים שנולדו לאם אמירתית ולאב עם אזרחות זרה יכלו להגיש בקשה לקבלת אזרחות אמירתית רק כשהגיעו לגיל 18, אך מאוקטובר 2017, ילד לאם האמירתית יכול לקבל אזרחות מגיעים לגיל שש.
הגשת בקשה לאזרחות לפי נישואים – אישה בעלת אזרחות זרה הנשואה לגבר אזרח האמירתי רשאית לבקש אזרחות בתנאי שהם נשואים לפחות שבע שנים ויש להם ילד אחד לפחות, או בתנאי שהם נשואים לפחות עשר שנים בהיעדר ילדים. אשתו של אדם שהוא אזרח שהתאזרח רשאית לבקש גם אזרחות אמירתית.
אובדן אזרחות

אדם שאזרחותו ניתנה לו על פי מוצא עלול לאבד את האזרחות האמירית אם:
אזרח שעוסק בשירות צבאי במדינה זרה ללא אישור מממשלת איחוד האמירויות וממשיך לעסוק בשירות צבאי למרות שקיבל הוראה לעזוב שירות שכזה.
אזרח הפועל למען אינטרסים של מדינת אויב.
אדם שאזרחותו ניתנה לו בהתאזרחות עלול לאבד בנוסף את אזרחותו האמרתית אם:
אזרח המבצע או מנסה לבצע כל סוג מעשה הנחשב כמסוכן נגד ביטחון המדינה ובטיחותה.
הוא או היא מורשעים שוב ושוב על פשעים מחפירים.
באם נעשה שימוש בכל סוג של זיוף או הונאה לצורך רכישת האזרחות.
אזרח המתגורר מחוץ לאיחוד האמירויות ללא סיבה סבירה במשך למעלה מארבע שנים רצופות.
אזרחים רשאים לוותר מרצון על אזרחות האמירתית.
ויתור על אזרחות אמירתית נתפס כמעשה מביש בקהילה האמירתית, שכן האזרחות מיוחסת בדרך כלל לתחושת הזהות הלאומית של הקהילה האמירתית, אשר קשה במיוחד להשיגה, והיא מזכה את המחזיק בה בהטבות שונות.
תושבות קבע

במאי 2019, ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות, השייח מוחמד בן ראשד אאל מכתום, השיק תוכנית תושבות קבע, בניסיון לבסס את איחוד האמירויות כיעד הגירה לאנשים מרקעים מסוימים. בכפוף לקריטריונים נוספים, משקיעים ואנשי מקצוע בתחום הבריאות, ההנדסה, המדע והאומנות זכאים לתושבות קבע. תוכנית התושבות הקבועה צפויה לייצר השקעות זרות במדינה, לעודד יזמות ולמשוך מהנדסים, ומדענים וסטודנטים מוצלחים.
הערות שוליים

↑  "UAE set to amend law granting citizenship to expats with certain criteria: Report". Al Arabiya English (באנגלית). 2020-09-30. נבדק ב-2021-07-08.
↑  "UAE's Double-Standard on Citizenship Rights". Human Rights Watch (באנגלית). 2021-02-05. נבדק ב-2021-07-08.
↑  "UAE amends citizenship law for expatriates. All you need to know". Hindustan Times (באנגלית). 2021-01-30. נבדק ב-2021-07-08.
↑  Sultan Sooud Al-Qassemi (22 בספטמבר 2013). "Give expats an opportunity to earn UAE citizenship". gulfnews.com. נבדק ב-21 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reynolds, Rory; Nowais, Shireena Al (2022-11-24). "Emiratisation explained: UAE citizens in private sector to get extra Dh7,000 a month". The National (באנגלית). נבדק ב-2023-02-22.
↑  "UAE visa information". emirates.com.
↑  Know the law: How to become a UAE citizen
↑    Ashleigh Stewart, ‏UAE to allow dual citizenship for first time to boost coronavirus hit economy, The Telegraph, 30 January 2021
1 2 3 4  "Federal Law No. 17 of 1972". UAE Ministry of Justice. נבדק ב-23 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Issa, Wafa (30 בנובמבר 2011). "Children of Emirati mothers, expatriate fathers offered citizenship" (באנגלית). The National. נבדק ב-28 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CHALLENGES TO CITIZENSHIP IN THE MIDDLE EAST AND NORTH AFRICA REGION" (PDF). London School of Economics (באנגלית). נבדק ב-6 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Abdulmalik, Asma (29 בנובמבר 2017). "Emiratis are united by values". Gulf News. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "More than 250 Emiratis have switched to become British citizens in 22 years, UK figures show". 22 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dubai, WAM (21 במאי 2019). "Sheikh Mohammed announces UAE permanent residency scheme". Khaleej Times. נבדק ב-28 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Reynolds, Rory; Talwar Badam, Ramola (21 במאי 2019). "Sheikh Mohammed bin Rashid unveils gold card for permanent-visa residents". The National. נבדק ב-28 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
אינגה להמן

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1888 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  21 בפברואר 1993  (בגיל 104) קופנהגן, דנמרק 
 ענף מדעי:  סייסמולוגיה
 מקום מגורים:  דנמרק
 מקום קבורה:  Hørsholm Kirkegård 
 מקום לימודים:  קולג' ניונהאם, אוניברסיטת קיימברידג' (1911)  אוניברסיטת קופנהגן (1968) 
 מוסדות:  Geodætisk Institut (1928–1953) 
 פרסים והוקרה:  מדליית ויליאם בואי (1971)  חבר זר של החברה המלכותית (24 באפריל 1969)  The Royal Danish Academy Gold Medal (1965)  מלגת הנסיעות של תגאה ברנדט (1938)  Emil Wiechert Medal (1964) 
 תרומות עיקריות
 חקר גלעין כדור הארץ
 
אינגה להמן (בדנית: Inge Lehmann‏; 13 במאי 1888 – 21 בפברואר 1993) הייתה סייסמולוגית וגאופיזיקאית דנית, שחקרה את גלעין כדור הארץ. ב-1936, היא הסיקה מנתונים סייסמיים קיימים שגלעין כדור הארץ אינו כדור של חומר מותך אחיד, אלא שקיים בו גלעין פנימי שמאפייניו הפיזיקליים נבדלים מאלה של הגלעין החיצוני. עד לאותה עת התקשו סייסמולוגים במתן מענה תאורטי לתצפיות ולמדידות שהראו כי גלי P הנוצרים ברעידות אדמה מואטים כאשר הם מגיעים לאזורים מסוימים בתוך כדור הארץ. מסקנתה של להמן בדבר גלעין פנימי מוצק נתנה מענה תאורטי מוצלח לעניין, ועל כן נתקבלה חיש מהר בקרב עמיתיה הסייסמולוגים.
שנותיה הראשונות והשכלתה

אינגה להמן הייתה בתו של אלפרד גאורג לודביג להמן (Alfred Georg Ludvik Lehmann‏; 1858–1921), מחלוצי הפסיכולוגיה הניסויית בדנמרק. היא נולדה וגדלה בקופנהגן ולמדה בבית הספר התיכון הפרוגרסיבי שיסדה חנה אדלר, דודתו של נילס בוהר, ושהיה התיכון הראשון בדנמרק שבו למדו נערים ונערות יחדיו. לדבריה של להמן, אביה וחנה אדלר היו שני האנשים שהשפיעו על התפתחותה האינטלקטואלית יותר מכל.
להמן למדה מתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן ואחר כך באוניברסיטת קיימברידג', אך נאלצה להפסיק את לימודיה שם בשל תשישות. היא חזרה לדנמרק ועבדה במשרד אקטואריה כמה שנים לפני שהשלימה את התואר במתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1920. ב-1923 החלה לעבוד באוניברסיטה כעוזרת מחקר של פרופסור לאקטואריה.
קריירה

לאחר כמה שנים בתחום הביטוח, החלה להמן לעבוד כעוזרת של הגאודט נילס אריק נורלונד (Nørlund), שהטיל עליה את המשימה להקים תחנות למחקר סייסמולוגי בדנמרק ובגרינלנד. היא עבדה עם כמה מהסייסמולוגים המובילים באירופה באותה תקופה. ב-1928 השלימה תואר בגאודזיה באוניברסיטת קופנהגן ומונתה לראש המחלקה הסייסמולוגית במכון הגאודזי המלכותי של דנמרק, משרה אותה מלאה עד 1953.
בשנת 1929 התרחשה רעידת אדמה גדולה ליד ניו זילנד. להמן הבחינה ברישום חריג של כמה גלי P – שהיו אמורים להיות מוחזרים מגלעין כדור הארץ. היא פיתחה השערה, לפיה גלים אלה עברו מרחק מסוים לעבר הגלעין – והוחזרו מגבול לא ידוע. על בסיס השערה זו כתבה ב-1936 מאמר קצר שכותרתו "P", ובו טענה כי אותם גלי P מצביעים על כך שגלעין כדור הארץ אינו כדור של חומר מותך אחיד, אלא הוא מורכב משני חלקים: גלעין פנימי מוצק המוקף בגלעין חיצוני נוזלי. סייסמולוגים וגאופיזיקאים מובילים באותה תקופה, כגון בנו גוטנברג, צ'ארלס ריכטר והרולד ג'פריס, אימצו פרשנות זאת במהרה. הימצאות אותו גבול בין שני חלקי הגלעין – הנקרא תחום אי הרציפות ג'פריס – אושרה ב-1970 באמצעות סייסמוגרפים רגישים יותר.
מלחמת העולם השנייה פגעה במידת מה בעבודתה של להמן ובקשריה עם חוקרים במדינות אחרות, אולם תחנות סייסמוגרפיות רבות בדנמרק, בין השאר בקופנהגן, המשיכו לתפקד ולבצע מדידות.
ב-1952 נשקלה מועמדותה של להמן למשרת פרופסור באוניברסיטת קופנהגן, אך לבסוף נדחתה. ב-1953 פרשה להמן ממשרתה במכון הגאודזי. היא עברה לארצות הברית, שם חקרה עם הגאופיזיקאים מוריס יואינג (Ewing) ופרנק פרס (Press) את קרום כדור הארץ ואת מעטפת כדור הארץ. במהלך מחקרים אלה גילתה להמן תחום אי רציפות נוסף, בעומק של 190 עד 250 ק"מ, המכונה כיום על שמה.
פרסים והנצחה

להמן זכתה בפרסים רבים על הישגיה המדעיים יוצאי הדופן, ביניהם פרס גורדון ווד (1960), מדליית אמיל וייכרט (1964), מדליית הזהב של האגודה הדנית המלכותית למדעים ולאמנויות (1965), מדליית ויליאם בואי (1971, הייתה האישה הראשונה שזכתה בה) והמדליה של האגודה הסייסמולוגית של אמריקה (1977). כמו כן קיבלה תוארי דוקטור של כבוד מאוניברסיטת קולומביה ב-1964 ומאוניברסיטת קופנהגן ב-1968.
אסטרואיד  5632 Ingelehmann שהתגלה על ידי בני הזוג יוג'ין וקרוליין שומייקר נקרא על שמה.
הערות שוליים

↑  Inge Lehmann: Discoverer of the Earth's Inner Core
↑  (5632) Ingelehmann In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_5339. ISBN 978-3-540-29925-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813992502205606  GND: 1081931582  ISNI: 0000 0003 5889 2526  LCCN: n2015030696  SUDOC: 060739908  VIAF: 214108168   WorldCat (עם VIAF): 214108168 
תחום אי הרציפות להמן
אלברטו גרנאדו

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1922 הרננדו, ארגנטינה 
 פטירה:  5 במרץ 2011 (בגיל 88) הוואנה, קובה 
 ענף מדעי:  ביוכימיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הוואנה 
 מוסדות:  אוניברסיטת הוואנה  אוניברסיטת סנטיאגו דה קובה 
 
גרנאדו (משמאל) וגווארה במהלך מסעם
אלברטו גרנאדו (ספרדית: Alberto Granado; ‏8 באוגוסט 1922 - 5 במרץ 2011) היה ביוכימאי ארגנטינאי-קובני, שותפו של ארנסטו צ'ה גווארה למסעו המפורסם בדרום אמריקה.
ביוגרפיה

גרנאדו נולד בעיירה הרננדו שבפרובינציית קורדובה באזור הפמפס שבמרכז ארגנטינה. מאז היה בן 9 גדל עם סבַיו בעיר קורדובה, ולמד כימיה וביוכימיה באוניברסיטה המקומית. במקביל ללימודיו החל להיות מעורב בפעילות פוליטית. ב-1943 נטל חלק בהפגנות נגד חואן פרון ונאסר לשנה. בין 1947 ל-1951 התלמד במעבדה הקלינית של מושבת המצורעים בסן פרנסיסקו דל צ'ניאר, והשלים לימודי תואר שני בביוכימיה.
בשלהי 1951 יצא גרנאדו עם חברו ארנסטו גווארה למסע בן מספר חודשים במדינות דרום אמריקה, שיעדו היה מושבת המצורעים סן פבלו שבפרו. השניים שהו במושבה זמן מה וסייעו לטיפול בחולים. דרכיהם של השניים נפרדו בקרקאס; גרנאדו נשאר בוונצואלה והחל לעבוד במושבת מצורעים מקומית. ב-1955 קיבל מלגה ונסע ללמוד במכון הלאומי לבריאות ברומא.
ב-1960 הגיע גרנאדו לביקור בקובה, בהזמנתו של גווארה, שהיה לאחד ממנהיגיה לאחר המהפכה. שנה לאחר מכן עקר אליה עם משפחתו, ושימש כמרצה לביוכימיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת הוואנה. ב-1962 ייסד את הפקולטה לרפואה באוניברסיטת סנטיאגו דה קובה, שהייתה הפקולטה השנייה במדינה. בין 1970 ל-1974 שימש כמרצה בפקולטה זו, ובהמשך הוסמך כדוקטור לביולוגיה. בין 1986 ל-1990 שימש כנשיא האגודה הקובנית לגנטיקה, שנטל חלק בהקמתה. ב-1994 יצא לגמלאות.
לאורך השנים פעל גרנאדו לטיפוח מורשתו של צ'ה גווארה. ב-1978 פרסם את הספר "Con el Che por Sudamerica" ("עם צ'ה בדרום אמריקה") שתיאר את מסעם של השניים. כשהופק סרט הקולנוע "דרום אמריקה באופנוע", העוסק במסע, שימש כיועץ לבמאי ולטר סאלס, ואף הופיע בסיומו בהופעת קמאו. את דמותו בסרט גילם רודריגו דה לה סרנה.
הערות שוליים

↑  חברו של צ'ה גווארה במסעותיו בדרום אמריקה מת בגיל 88, באתר הארץ, 6 במרץ 2011
↑  אורי קליין, גם סיום מוצלח, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011050552905171  PLWABN: 9810601730705606  BIBSYS: 5027092  BNE: XX1119971  BnF: cb124406865 (data)  CiNii: DA10866249  GND: 120150867  ICCU: LO1V135187  ISNI: 0000 0001 1047 3803  LCCN: n86007595  NDL: 00972115  NKC: jo2012731402  NLA: 42102769  NLG: 199500  NTA: 273333720  SUDOC: 033549729  Trove: 1456791  VIAF: 27159247   WorldCat (עם VIAF): 27159247
אושקוש

ערך זה עוסק בעיר במדינת ויסקונסין בארצות הברית. אם התכוונתם לחברת כלי רכב כבדים שבסיסה בעיר זו, ראו .
| --- | --- |

מרכז אושקוש
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ויסקונסין ויסקונסין
 מחוז:  וינבגו
 ראש העיר:  Matt Mugerauer
 תאריך ייסוד:  1818 
 שטח:  68.92 קמ"ר
 גובה:  241 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  66,816 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  166,994 (2010)
 קואורדינטות:  44°01′27″N 88°34′40″W﻿ / ﻿44.02417°N 88.57778°W﻿ / 44.02417; -88.57778
 אזור זמן:  UTC -6
 www2.ci.oshkosh.wi.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אושקוש(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אושקוש(למפת ויסקונסין רגילה) מדיסון מילווקי גרין ביי קנושה אפלטון או קלייר לה קרוס ווסו סופיריור מינסוטה איווה אילינוי ימת מישיגן  מישיגן ימת סופיריוראושקוש(למפת ויסקונסין מוגדלת) מדיסון מילווקי גרין ביי קנושה אפלטון או קלייר לה קרוס ווסו סופיריור מינסוטה איווה אילינוי ימת מישיגן  מישיגן ימת סופיריוראושקוש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אושקוש (באנגלית: Oshkosh) היא בירת מחוז וינבגו במדינת ויסקונסין בארצות הברית. העיר שוכנת על הגדה המערבית של אגם וינבגו במרכז ויסקונסין, במקום בו נשפך אליו נהר הפוקס. בעיר מתגוררים 66,083 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 166,994 תושבים.
היסטוריה

במחצית הראשונה של המאה ה-19 התפתח ענף חיטוב עצים באזור, ואושקוש נוסדה בשלב מסוים בתקופה זו בתור נקודת התיישבות של חוטבי-עצים. היא נקראה על שם הצ'יף אושקוש, מנהיג שבט המנומיני (Menominee) המקומי. משמעות שמו של הצ'יף – "הטופר".
ב-1853 קיבלה אושקוש מעמד של עיר בעת שישבו בה כ-2,800 תושבים. ב-1859 נפתחה תחנת רכבת שעזרה להתפתחותה. באותה תקופה נודעה העיר בכינוי "בירת הנסורת של העולם" ובשנת 1860 פעלו בה 11 מנסרות עץ. בשנת 1870 הפכה אושקוש לעיר השלישית בגודלה בוויסקונסין עם אוכלוסייה של יותר מ-12,000 תושבים. תעשיית העץ המשיכה לשגשג ולהוות את הענף הכלכלי העיקרי בעיר ובשנת 1874 פעלו בעיר 47 מנסרות עץ. ב-28 באפריל 1875 פרצה באושקוש שרפה גדולה שגרמה לנזקים כבדים בחלקה הצפוני של העיר, 70 חנויות, 40 מפעלים ו-500 בתים עלו באש. ב-1895 נוסד בעיר מפעל לבגדי עבודה. ב-1937 החברה אימצה את השם אושקוש ב'גוש. בהדרגה החלה החברה להתמקד בבגדי ילדים, עד שב-1993 הם היוו 95% מהמכירות. המפעל נסגר ב-1997, אך המותג נרכש על ידי חברת הביגוד Carter's וקיים עד היום (2023).
כלכלה

כלכלת אושקוש מסתמכת בעיקר על תעשייה ובמידה פחותה יותר על תיירות. עם החברות הגדולות בעיר נמנית חברת אושקוש, המתמחה בייצור כלי רכב כבדים.
חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת ויסקונסין-אושקוש, אחת האוניברסיטאות הגדולות בוויסקונסין.
תחבורה

את אושקוש משרת נמל התעופה האזורי ויטמן, הנמצא במרחק 4 קילומטרים דרומית למרכז העיר. מדי קיץ, במשך שבוע ימים, נערכת בשדה התעופה תערוכת מטוסים ומופע אווירי (EAA AirVenture Oshkosh). לשדה מגיעים כ-10,000 כלי טיס ולמעלה מחצי מיליון מבקרים, דבר המניב הכנסות של למעלה מ-100 מיליון דולר לעיר ולסביבתה. במשך שבוע האירוע, מגדל הפיקוח של שדה התעופה נושא בתואר "מגדל הפיקוח העסוק ביותר בעולם".
אושקוש נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 41, המקשר בין העיר גרין ביי לבין מדינת אילינוי.
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
↑  Meg Jones, EAA is huge boon to state. Journal Sentinel, December 24, 2008
| דגל ויסקונסין מדינת ויסקונסין |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | מדיסון |  |
| אזורים גאוגרפיים | חצי האי דור • המטרופולין של מילווקי • המטרופולין של מדיסון • המטרופולין של שיקגו |  |
| היישובים הגדולים ביותר | מילווקי • מדיסון • גרין ביי • קנושה • רסין • אפלטון • ואוקשה • אושקוש • או קלייר • ג'יינסוויל • וסט אליס • לה קרוס • שבוייגן • ואוואטוסה • פונד דו לאק • ניו ברלין • ואוסאו • ברוקפילד • בלויט • גרינפילד |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • חלוקה מנהלתית • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות ויסקונסין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562013605171  GND: 4718783-9  ISNI: 0000 0004 0451 9029  LCCN: n81132000  MusicBrainz: ed427bf8-2a64-4286-9276-32da0dbc4083  VIAF: 147760919   WorldCat (עם VIAF): 147760919
אלבארו פריירה

אלבארו דניאל פריירה בארגאן (מספרדית: Álvaro Daniel Pereira Barragán; נולד ב-28 בנובמבר 1985 במונטווידאו) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ריבר פלייט בליגת העל הפרגוואית. ייצג את נבחרת אורוגוואי במונדיאל 2010 ובמונדיאל 2014 וכן בשלוש מהדורות של קופה אמריקה. פריירה יכול לשחק בתפקידי הגנה נוספים, ואף במספר עמדות קישור.
קריירה > קריירת מועדונים

פריירה החל את הקריירה שלו במועדון המקומי מיראמר מיסיונס בשנת 2003. שנתיים מאוחר יותר, עבר לשחק בארגנטינה בשורות קבוצת קילמס. אחרי שהמועדון ירד ליגה, בסוף עונת 2006-2007, הוא עבר לקבוצת ארחנטינוס ג'וניורס. בארחנטינוס, בעונה זו פריירה כבש 11 שערים ב-35 משחקים. בעקבות כך, בקיץ 2008, פריירה חתם במועדון הרומני קלוז', כאשר שולם תמורתו סכום של 2.5 מיליון אירו. הוא היה חלק חשוב מאוד מסגל הקבוצה, ושיחק בכל משחקיה במהלך מסע הבכורה של קבוצתו במסגרת ליגת האלופות. בקיץ 2009, קבוצת פורטו שילמה עבורו 4.5 מיליון אירו, ובעונתו הראשונה בפורטוגל זכה עם פורטו בגביע הפורטוגלי וסיים עימה במקום השלישי בליגה. עונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה בספורט, שכלל אליפות, גביע וזכייה בליגה האירופית. פריירה פתח בהרכב במשחק הגמר בו גברה פורטו 1-0 על ספורטינג בראגה.
באוגוסט 2012 חתם פריירה באינטר מילאנו. ב-17 בינואר 2014 הושאל לקבוצת סאו פאולו. ב-24 בינואר 2014 לאחר עונה בברזיל, חתם לאסטודיאנטס לה פלאטה הארגנטינאית. בפברואר 2016 הושאל לחטאפה הספרדית.
קריירה > נבחרת

הופעת הבכורה של פריירה בנבחרת אורוגוואי הייתה נגד נבחרת צרפת, ב-19 בנובמבר 2008. במשחק שלאחר מכן, כבר כבש את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים, במשחק ידידות נגד נבחרת לוב, בטריפולי, את המשחק אורוגוואי ניצחה בתוצאה 3-2.
במהלך מחציתו השנייה של קמפיין מוקדמות מונדיאל 2010 באמריקה הדרומית, פריירה היה חלק מסגל הנבחרת. הוא גם פתח בהרכב בשני משחקי הפלייאוף על העלייה למונדיאל 2010 מול נבחרת קוסטה ריקה. פריירה זומן לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר, ובמשחקה השני של נבחרתו נגד דרום אפריקה המארחת, כבש פריירה את שערה השלישי והאחרון של אורוגוואי בנגיחה, בניצחון 3-0.
תארים

הגביע הרומני: 2008/2009
הליגה האירופית: 2010/2011
אליפות פורטוגל (2): 2010/2011, 2011/2012
הגביע הפורטוגלי (2): 2009/2010, 2010/2011
הסופר קאפ הפורטוגלי (2): 2009, 2010
אליפות פרגוואי: 2017 (קלאוסורה)
הסופר קאפ האורוגוואי: 2019
קופה אמריקה: 2011
Watch the Throne

Watch the Throne (בעברית: צפו בכס המלכות)הוא אלבום משותף של הראפרים האמריקאים קניה וסט וג'יי זי, אשר יצא לאור ב-8 באוגוסט 2011 תחת חברות התקליטים רוק ניישן ודאף ג'אם. ג'יי זי וקניה וסט קדמו את האלבום באמצעות סיבוב הופעות נרחב בארצות הברית החל מאוקטובר עד דצמבר 2011. Watch the Throne הוא האלבום ה-9 הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 2011. עד כה, האלבום מכר מעל 1,500,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.
רקע וקידום

האלבום נועד במקור להיות מיני אלבום בעל 5 רצועות, אך באוקטובר 2010 חשף וסט בריאיון ל-MTV כי יהיה אלבום מלא. הפקת האלבום החלה בנובמבר 2010 בבאת' שבאנגליה, והמשיכה במספר אולפני הקלטה באוסטרליה, פריז, ניו יורק סיטי ולוס אנג'לס. המהדורה הדיגיטלית יצאה ב-8 באוגוסט ותאריך צאת האלבום הפיזי היה ב-12 באוגוסט. ב-4 ביולי האלבום היה זמין להזמנה מראש ב-Life + Times במהדורה המפוארת שלו עם 4 רצועות בונוס.