stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוקיוס ליקיניוס לוקולוס
הקונסולאט ומלחמתו במזרח

ב-74 לפנה"ס נבחר לוקולוס לקונסול יחד עם מרקוס אורליוס קוטה, דודו של יוליוס קיסר, והגן על הסדרים החוקתיים שקבע סולה מפני נסיונותיו של הטריבון לוקיוס קווינקטיוס לבטלם.
בתחילת הקונסולאט נפלה בגורלו הפרובינקיה גאליה קיסאלפינה בה עתיד היה לשרת כפרוקונסול בתום שנת כהונתו, אלא ששם לא הייתה צפויה פעילות משמעותית. לכן, משמת נציב קיליקיה, נקט לוקולוס בדרכים לא דרכים כדי להתמנות למחליפו, משום שכך יכול היה ליטול חלק במלחמה במיתרידטס ולזכות בתהילה ובעושר בהם חפץ.
עם הגיעו לפרובינקיה יצא לוקולוס אל ביתיניה, כדי לחלץ את צבא קוטה שהוכה ביבשה ובים והיה נצור בכלקדון. הוא התנפל על צבא מיתרידטס והרג רבים מחייליו. אחר כך גייס צי מקרב הערים היווניות באסיה הקטנה, ובשני קרבות ימיים – האחד ליד טרויה והשנייה ליד למנוס – ניצח את צי האויב. עתה שוב ריכז את מאמציו ביבשה, ודחק את צבא מיתרידטס אל פונטוס. הוא חשש להתמודד ישירות עם צבא מיתרידטס, בשל יתרונו בפרשים, אך לאחר כמה התנגשויות קטנות התייצב בכל זאת מולו וניצח אותו בקרב קאבירה. במקום לרדוף אחר האויב, השלים לוקולוס את כיבוש ממלכת פונטוס והשיב את הסדר באסיה הקטנה. בשל נסיונותיו לבצע תיקונים בממשל הרומאי באסיה, שנודע בחמדנותו, קנה לו לוקולוס אויבים רבים מקרב הפובליקני (אנ'), אזרחים רומים ממעמד הפרשים שהיו קבלני המיסים בפרובינציות והיו בעלי השפעה רבה ברומא.
אחר כך יצא להתקפה על טיגראנס מלך ארמניה, חתנו של מיתרידטס ובעל בריתו ואשר אליו נמלט לאחר המפלה בקאבירה. תחילה התקדם אל טיגראנוקרטה והטיל עליה מצור, ומשיצא נגדו צבא טיגראנס, הביס אותו למרות נחיתותו המספרית הגדולה. צבאות טיגראנס ומיתרידטס ניגפו שוב בפני חייליו של לוקולוס בקרב ארטקסטה (6 באוקטובר 68 לפנה"ס), אך הוא לא עלה על ארטקסטה עצמה בשל התנגדות חייליו. סמכותו בעיני חייליו התערערה בגלל דברי ההסתה שהשמיע באוזניהם פובליוס קלודיוס פולכר, אחי אשתו ששירת תחתיו וביקש להכשילו. מיתרידטס וטיגראנס ניצלו זאת והשיבו לעצמם חלק נכבד משטחי ממלכותיהם שאיבדו קודם.
בהשפעת הפרשים ותומכי פומפיוס ברומא הוחלף לוקולוס ב-66 לפנה"ס על ידי גנאיוס פומפיוס מגנוס ושב לרומא בלי לסיים את המלחמה.
חיי המותרות שלו

גם בשובו לרומא לא שקטו יריביו, והטריומף שהיה ראוי לו נדחה ונערך רק בשנת 63 לפנה"ס. במקום לשוב לפעילות פוליטית מלאה, פרש לוקולוס לחיי מותרות והוללות, או במילותיו של פלוטרכוס: "הוא פרש והתרחק מענייני המדינה, אם משום שראה שאין תקנה למחלתה וקשה לעצור בה, או, כמו שאחרים סבורים, משום ששבע תהילה ונטה לחיים קלים ומעודנים לאחר הריב והעמל הרב שלא באו לידי גמר יפה... ובאמת, בדומה לקומדיה של ראשונים, תחילתם של חיי לוקולוס היו עסקי-מדינה ופיקוד צבא, וסופם משתאות, סעודות, חבורות צוהלות בחוצות, מרוץ לפידים, וכל מיני שעשועים."
הוא ניצל את האוצרות שצבר במלחמותיו במזרח כדי לחיות חיי מותרות. היו לו גנים מחוץ לעיר רומא, שנקראו גני לוקולוס, וכן אחוזות בטוסקולום ובניאפוליס. בחווילה שליד ניאפוליס, קאסטלום לוקולאנום, היו בריכות דגים ואף בתים בתוך הים.
לוקולוס נודע גם באהבתו לספרים. הוא היה תלמידו של הפילוסוף אנטיוכוס מאשקלון ואחד מהסנאטורים הבודדים בשלהי הרפובליקה (ובהם יוליוס קיסר) שהתעניין ברעיון הקמתה של ספרייה ציבורית. פלוטרכוס מוסיף ומספר, כי "הוא כינס מספר רב של ספרים בכתבי-יד יפים, ודרך שימושם הביא לו הרבה כבוד מעצם קנייתם: חדרי בית-ספריו היו פתוחים לכל."
נשותיו

קלודיה או קלאודיה פולכרה טרטיה; הוא התגרש ממנה ב-66 לפנה"ס, עם שובו לרומא, בעקבות המריבה שהייתה לו עם אחיה פובליוס קלודיוס פולכר. קלאודיה נודעה בפרשיות האהבים שניהלה. מסיבות בלתי ידועות עברה למעמד הפלבאים, וכך קיבלה את השם קלודיה.
סרוויליה קייפיוניס מינור, בתה הצעירה של סרוויליה קייפיוניס, שנודעה גם היא בפריצותה והייתה אם בנו היחיד של לוקולוס. בסופו של דבר גירש גם אותה.
מותו

פלוטרכוס מספר, כי "לפני מותו חלה ברוחו, וכוחות בינתו הלכו ונתמעטו... עד שאחיו היה צריך לפקח על רכושו בחייו." לאחר שמת נישאה גופתו על ידי צעירי הסנאטורים אל הפורום, ושם ניסה ההמון לחטוף אותה ולקברה בשדה מארס, במקום בו נקבר גם סולה. בהשתדלות אחיו הושבה הגופה, ולוקולוס נקבר כמתוכנן באחוזתו בטוסקולום.
לקריאה נוספת > מקורות עתיקים

פלוטארכוס, חיי אישים - אנשי רומי. תרגם מהמקור היווני והוסיף מבוא והערות יוסף ליבס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ד-1954.
לקריאה נוספת > מקורות מודרניים

טום הולנד, "רוביקון - הרפובליקה הרומית, ניצחונותיה והטרגדיות שלה" (פרק 6), 2003.
Keaveney, Arthur. Lucullus. A Life. London/New York: Routledge, 1992.
Ooteghem, J. van. Lucius Licinius Lucullus, 1959
Badian, Ernst. s.v.Lucullus(2), p.624 in The Oxford Classical Dictionary, 2nd edition, 1970.
Dix, T.Keith. "The Library of Lucullus", Athenaeum 88 (2000), 441-464
הערות שוליים

↑  פלוטרכוס, חיי לוקולוס, א'.
↑  פלוטרכוס, ב'-ד'.
↑  פלוטרכוס, א'.
↑  פלוטרכוס, ד'.
↑  פלוטרכוס, ד', ה'.
↑  פלוטרכוס, ה'-ו'.
↑  פלוטרכוס, ז'-ל"ו.
↑  פלוטרכוס, ל"ח-ל"ט.
↑  פלוטרכוס, ל"ח-מ"א.
↑  פלוטרכוס, מ"ב.
↑  פלוטרכוס, מ"ח.
↑  פלוטרכוס, מ"ג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299632605171  PLWABN: 9810624622605606  BIBSYS: 90770075  BNE: XX1008451  BnF: cb12486076g (data)  GND: 118780697  ISNI: 0000 0001 1762 669X  LCCN: n90628575  NKC: jn20000701082  NSK: 000359013  NTA: 097962252  SNAC: w66m63w2  SUDOC: 034066772  VcBA: 495/44523  VIAF: 50021288   WorldCat (עם VIAF): 50021288
ליונז ראמפ

| --- | --- |

ליונז ראמפ נמצא בקדמת התמונה; ברקע, מימין, ניתן לראות את ראש לואו. מצוק שופן הוא האוכף המקשר בין ליונז ראמפ לבין ראש לואו.
 מידע כללי
 סוג:  חצי אי 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°08′02″S 58°07′26″W﻿ / ﻿62.13385°S 58.1238°W﻿ / -62.13385; -58.1238
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהליונז ראמפ(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהליונז ראמפ
 
ליונז ראמפ או מעלה ליונז (באנגלית: Lions Rump) הוא לשון יבשה באי המלך ג'ורג' באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרץ המלך ג'ורג'.
לשון היבשה ממוקמת 2 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית מראש לואו.
מצוק שופן הוא האוכף המקשר בין ליונז ראמפ לבין ראש לואו.
מגדל מרטלו ממוקם 4 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מליונז ראמפ.
היסטוריה > גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה לראשונה בשנת 1937 על ידי צוות ספינת המחקר דיסקברי II (Discovery II).
היסטוריה > מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה בשנת 1937, על ידי צוות הדיסקברי II.
זהו שם תיאורי: משמעות Lions באנגלית היא אריה וצורת האוכף מזכירה אריה שוכב.
אזור ציפורים בעל חשיבות

לשון היבשה הוגדרה כאזור ציפורים בעל חשיבות (IBA) על ידי ארגון BirdLife International מכיוון שבלשון היבשה מצויה מושבת רבייה גדולה של פינגוויני אדלי, ובה, נכון לשנת 1980, כ-12,000 זוגות פינגוויני אדלי.
בנוסף, מקננות באזור ציפורים אחרות ובהן פינגוויני ג'נטו ופינגוויני רצועת-הסנטר, יסעורים ענקיים דרומיים, יסעורי הכף, יסעורוני וילסון, יסעורים שחורי - בטן, כיאוניסים לבנים, חמסנים דרומיים, חמסנים חומים, שחפי הקלפ, ושחפיות אנטארקטיות.
וכן האתר הוא אתר רבייה עבור פילי ים דרומיים, דובי ים אנטארקטיים וכלבי ים ודל, ובאתר חזזיות ייחודיות.
בשל כך הוגדר האתר כאזור אנטארקטי מוגן במיוחד 151 (ASPA 151).
לקריאה נוספת

• Almeida, I. C. C., Schaefer, C. E. G. R., Fernandes, R. B. A., Oliveira, F. S., and Pereira, T. T. C., , Journal of South American Earth Sciences vol. 105, 2021. doi:10.1016/j.jsames.2020.102967
• Smellie, J., Hunt, R., Mcintosh, W., & Esser, R. (2021), , Antarctic Science, 33(4), 373-401. doi:10.1017/S0954102021000213
• A. Gaździcki, , U.S. Geological Survey and The National Academies; USGS OF-2007-1047
• PIOTR JAN ANGIEL and MACIEJ DĄBSKI, , Geografiska Annaler. Series A, Physical Geography Vol. 94, No. 3 (SEPTEMBER 2012), pp. 395-412 (18 pages) Published By: Taylor & Francis, Ltd.
• Małgorzata KORCZAK−ABSHIRE, Michał WĘGRZYN, Piotr J. ANGIEL and Maja LISOWSKA, , vol. 34, no. 1, pp. 87–99, 2013 doi: 10.2478/popore−2013−0002
ליאור רוקח

| --- | --- |
ליאור רוקח
ליאור רוקח
 לידה:  31 באוקטובר 1972 (בן 51)
 ענף מדעי:  מדע הנתונים
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1 באוקטובר 2005)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 תרומות עיקריות
 למידת מכונה, כריית מידע, מערכות המלצה
 
ליאור רוקח (נולד ב-31 באוקטובר 1972) הוא פרופסור מן המניין להנדסה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הידוע במחקריו בתחומים של כריית מידע, למידה חישובית והגנה על פרטיות. כיהן כראש המחלקה להנדסת מערכות תוכנה ומידע, ועמד בראש המרכז המשותף של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב עם משטרת ישראל לקרימינולוגיה חישובית. החל משנת 2023, מכהן כסגן דיקן לענייני מחקר בפקולטה למדעי ההנדסה.
ביוגרפיה

רוקח נולד, גדל והתחנך בחולון. את שירותו הצבאי עשה ביחידה 8200 של חיל המודיעין. למד במסגרת התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב ולאחר השלמת תואר ראשון ושני בהנדסת תעשייה המשיך לדוקטורט. בשנת 2004 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. נושא הדוקטורט שלו עסק בפירוק בעיות גדולות בכריית מידע, בהנחייתו של עודד מימון. לאחר השלמת הדוקטורט, עבר לפקולטה למדעי ההנדסה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומאז מלמד בה. רוקח הקים את המעבדה למערכות לומדות והמעבדה ל-Big Data באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועומד היום בראשן. כמו כן כיהן רוקח כיו"ר ועדת הוראה של הפקולטה להנדסה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.באותה שנה, הקים רוקח יחד עם פרופ' יובל אלוביץ ופרופ' ברכה שפירא את מרכז החדשנות של דויטשה טלקום באוניברסיטת בן-גוריון.
מחקריו של רוקח עוסקים בלמידה חישובית ושימושיה בתחומים מגוונים, כגון: אבטחת מידע, מערכות המלצה וניתוח רשתות חברתיות. רוקח היה שותף למחקר MindDesktop שעסק בשליטה במחשב בכוח המחשבה בלבד על ידי למידה של דפוסי פעילות החשמלית במוח כאשר הנבדק חושב על נושאים שונים. מחקר זה נבחר כאחד הפיתוחים הטכנולוגיים פורצי דרך בישראל והוצג בפני הנשיא ברק אובמה בביקורו בישראל בשנת 2013. רוקח הוא עורך בכיר בכתב העת Information Fusion ובכתב העת ACM Transactions on Intelligent Systems and Technology וכן חבר בכיר בוועדות של כנסים בינלאומיים מובילים.
לפני הצטרפותו לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, רוקח יזם והקים את חברת קמון שעסקה בניהול ידע אוטומטי.
רוקח זכה במספר פרסי הצטיינות כולל פרס טורונטו לחוקרים צעירים.
פרסומים (באנגלית)

רוקח פרסם מאות מאמרים בכתבי עת ובכנסים כתב שישה ספרים וערך ארבעה ספרים אשר זכו לביקורות מצוינות.
פרסומים (באנגלית) > ספרים שכתב

Lior Rokach, Oded Maimon, "Data Mining with Decision Trees: Theory and Applications", Second Edition, World Scientific Publishing, 2014, ISBN 978-9814590075
Lior Rokach, "Pattern Classification Using Ensemble Methods”, Series in Machine Perception and Artificial Intelligence, World Scientific Publishing, 2010, ISBN 978-9814271066.
Asaf Shabtai, Yuval Elovici, Lior Rokach, Data Leakage Detection and Prevention, Springer 2012, ISBN 978-1-4614-2052-1.
Oded Maimon and Lior Rokach, “Decomposition Methodology for Knowledge Discovery and Data Mining: Theory and Applications”, World Scientific Publishing, 2005, ISBN 981-256-079-3.
Haim Dahan, Shahar Cohen, Lior Rokach and Oded Maimon, Proactive Data Mining with Decision Trees, Springer, 2014, ISBN 978-1-4939-0538-6.
פרסומים (באנגלית) > ספרים שערך

Oded Maimon and Lior Rokach, “The Data Mining and Knowledge Discovery Handbook: A Complete Guide for Practitioners and Researchers”, Springer, 2005, ISBN 0-387-24435-2.
Oded Maimon, Lior Rokach, Soft Computing for Knowledge Discovery and Data Mining, Springer; 2007, ISBN 0387699341.
Francesco Ricci, Lior Rokach, Bracha Shapira, Pual Kantor, Recommender Systems Handbook, Springer, 2010, ISBN 0387858199.
Oded Maimon, Lior Rokach, The Data Mining and Knowledge Discovery Handbook: A Complete Guide for Practitioners and Researchers, Springer, Second Edition, 2010, ISBN 0387098224
הערות שוליים

↑  שגיא כהן, הרצח הבא יקרה מחר בצהריים: הבעיה עם תוכנות לחיזוי פשעים, באתר ynet, 25 במרץ 2018
↑  ראו בעלי תפקידים בפקולטה להנדסה
↑  ראו אתר המעבדה ל-Big Data
↑  דני ספקטור, כוח המוח בידיעות אחרונות, 20 אפריל 2011
↑  גלי וינרב, ‏מיוחד: פריצות הדרך המדעיות החדשניות בארץ ובעולם, באתר גלובס, 31 בינואר 2012
↑  אסף גולן, המתנה והפיתוחים הישראליים שיוצגו לאובמה, באתר nrg‏, 18 במרץ 2013
↑  ראו מערכת כתב העת Information Fusion
↑  ראו מערכת כתב העת ACM Transactions on Intelligent
↑  איי אונליין, הסטארט-אפ הישראלי קמון גייס 23 מ' ד' בסיבוב שני, באתר TheMarker‏, 12 באוקטובר 2000
↑  גילעד נס, ‏פוקוס סטארט-אפ: אני פה רק בשביל שאלה, באתר גלובס, 8 במאי 2001
↑  דן יכין, ‏מיזוג סטארט-אפים: קמון רוכשת את אקשן בייס, באתר גלובס, 23 בפברואר 2003
↑  ראו רשימה נבחרת של פרסומים
↑  Levene, Mark (2010). "Book Review: Data Mining with Decision Trees: Theory and Applications". The Computer Journal. 53 (4): 489–489. doi:10.1093/comjnl/bxn066.
↑  Cheung, J. Y. (2011). "Book Review: Data mining and knowledge discovery handbook". Choice. 48 (10): 1953–1953. doi:10.5860/CHOICE.48-5729.
↑  Balogh, K. (2011). "Review on Data mining and knowledge discovery handbook (2nd ed.)". ACM Computing Reviews.
↑  Scheff, C. (2006). "Review on Data mining and knowledge discovery handbook (1st ed.)". ACM Computing Reviews.
↑  Meng, Xiannong (2014). "Review on Proactive Data Mining with Decision Trees". ACM Computing Reviews.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312994205171  ACM DL: 81331503121  BnF: cb15124950f (data)  dblp: r/LiorRokach  GND: 1060772868  ISNI: 0000 0001 0907 9542  LCCN: n2005026760  NKC: utb2010603502  NTA: 320433412  ORCID: 0000-0002-6956-3341  SUDOC: 110324099  S2AuthorId: 1732091  VIAF: 61849195   WorldCat (עם VIAF): 61849195
לייטנינג הופקינס

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1912 סנטרוויל (טקסס), ארצות הברית 
 פטירה:  30 בינואר 1982 (בגיל 69) יוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Samuel John Hopkins 
 שם במה:  Lightnin' Hopkins 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1946 
 סוגה:  בלוז חשמלי, טקסס בלוז, קאנטרי בלוז, בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  אלאדין רקורדס, וי-ג'יי רקורדס, קאנדיד רקורדס, Fire Records, מרקורי רקורדס, RPM Records, Gold Star Records, דקה רקורדס, ורב רקורדס, Jewel Records 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סם ג'ון הופקינס (באנגלית: Sam John Hopkins;‏ 15 במרץ 1912 - 30 בינואר 1982) שנודע יותר בשם הבמה לייטנינג הופקינס (Lightnin' Hopkins), היה זמר וגיטריסט בלוז אמריקאי, מיוסטון, טקסס. עם קריירה המשתרעת משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-80 של המאה ה-20, לייטנינג הופקינס ראה את סגנון הבלוז משתנה למספר כיוונים והופך לנחלת העולם. עם הזמן, הוא עבר מנגינה בגיטרה אקוסטית אל הגיטרה החשמלית, אך (בדומה למיסיסיפי פרד מקדואל) לא שינה את סגנונו הייחודי שהתפתח עוד מהימים בהם ניגן לבדו בקרנות הרחוב, מנסה ללכוד את תשומת לב ומטבעות העוברים. הופקינס נחשב לאחד ממעצבי סגנון הטקסס בלוז והשפעתו הגדולה ניכרת באומנים רבים המעידים על עצמם שהושפעו משיריו ונגינתו, בהם, ג'ימי הנדריקס וסטיבי ריי ווהן.
ביוגרפיה

כאשר נולד סם הופקינס ב-1912, בסנטרוויל, טקסס, הוא היה מוקף בצלילי וניחוחות הבלוז. בגיל 8, הוא פיתח הבנה עמוקה יותר של המוזיקה לאחר מפגש מכונן עם זמר ונגן הבלוז הידוע בליינד למון ג'פרסון. לדבריו, בעקבות מפגש זה הרגיש שהבלוז זורם בדמו והחל ללמוד אצל בן דודו המבוגר ממנו, זמר הבלוז אלגר "טקסס" אלכסנדר. הופקינס החל ללוות מדי פעם את בליינד למון ג'פרסון במפגשים בכנסייה. במהלך שנות ה-30, התקדמותו המוזיקלית נקטעה, לאחר שנכלא בכלא המחוזי של יוסטון, בשל עבירה לא ידועה. בסוף שנות ה-30, עבר ליוסטון עם בן דודו אלכסנדר בניסיון להיכנס אל סצנת המוזיקה המקומית, אך ללא הצלחה. בתחילת שנות ה-40, חזר לסנטרוויל ועבד בחווה חקלאית.
ב-1946, הופקינס קיבל הזדמנות כאשר התגלה על ידי מגלת הכישרונות לולה אן קולום. היא שכנעה אותו לעבור ללוס אנג'לס ושידכה בינו לבין הפסנתרן וילסון סמית'. השניים הקליטו 12 קטעים, כולל אחד משיריו המפורסמים, "Katie Mae", תחת הלייבל אלאדין. אנשי חברת התקליטים העניקו לסם את הכינוי "לייטנינג" (ברק) ולווילסון "ט'אנדר" (רעם).
ב-1947, חזר לייטנינג ליוסטון והחל לנגן בלייבל גולד סטאר רקורדס. במהלך שנים אלה ועד לשנות ה-50 מיעט להופיע מחוץ לטקסס אך מעריכים כי הקליט בין 800 ל-1000 שירים במהלך הקריירה שלו.
עד לאמצע שנות ה-50, רכש לעצמו עדת מעריצים, בעיקר אפרו-אמריקאים וחובבי בלוז שגילו את איכויותיו המוזיקליות.
ב-1959 לייטנינג הופקינס הוצג לקהל מעורב על ידי הפולקלוריסט, מק מקורמיק, בתחילה ביוסטון ולאחר מכן בקליפורניה. הופקינס הופיע לראשונה בקרנגי הול, באוקטובר 1960 כשהוא מופיע לצד ג'ואן באאז ופיט סיגר. בשנים הבאות זכה להכרה ולהצלחה.
במהלך שנות ה-60 ואל תוך ה-70 הוציא לייטנינג הופקינס אלבום או שניים כל שנה ויצא להופיע בעיקר במועדוני ופסטיבלי פולק שונים.
הופקינס נפטר ב-1982, בגיל 69, כתוצאה מסרטן הושט.
מאטו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינת שמנת 
 מטבח:  המטבח הקטלוני 
 מוצא:  קטלוניה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב עיזים, חלב פרה, חלב כבש 
 
מאטו (בקטלאית: Mató) היא גבינה טרייה של המטבח הקטלוני העשויה מחלב כבשים או עיזים, ללא תוספת מלח. היא מוגשת בדרך כלל עם דבש, כקינוח קטלוני מסורתי וסמל המכונה mel i mató.
תיאור ומקור

מאטו היא גבינת מי גבינה הדומה לגרסאות הלא תעשייתיות של הגבינות הטריות הידועות כברול (Brull) במאסטרט, פורטס דה בסייט ובדרום טרס דה ל'אברה וכברוסט (Brossat) באנדורה, פאלארס, מנורקה, מיורקה ובחלקים מאוקסיטניה, וכן הברוציו (Brocciu) בקורסיקה וסוגים אחרים של גבינת קווארק כמו ריקוטה האיטלקית.
המאטו מהכפרים הסמוכים להר מונטסראט, כגון Ullastrell ו- Marganell, מפורסמת למדי.
Mató מוזכרת ספר ה-Llibre de Sent Soví (ספר בישול מימי הביניים), למעשה ספר בישול קטלאני מהמאה ה-14, כמו גם במזמור חג המולד המקומי של "הבן של האמא" (El Noi de la Mare). הגבינה הייתה מאוד פופולרית במהלך ימי הביניים, כאשר נצרכה ללא תוספת או מבושת עם פרחים תפוזים.
היא יוצרה בעבודת יד על ידי הרתחת החלב וקרישתו עם אלמנט צמחי כמו פרח של רחד מסוגי הגדילן (Cynara cardunculus), מיץ לימון או אלמנט מן החי (אנזים הגבנה). המוצר שמתקבל כך מסונן דרך בד במיכלי נצרים או קנים. כך מתקבלת עיסה לבנה, מעט מתוקה, עקב השפעת ריכוז הלקטוז שבחלב. ייצור תעשייתי משתמש באותו עיקרון פיזיקלי-כימי, אך נעשה שימוש בחלב מפוסטר ומיכלי נירוסטה בעלי קיבולת גדולה.
מאטו נצרך כקינוח. אפשר לפזר עליו סוכר, אם כי הדרך המסורתית ביותר היא זו שמשתמשת בדבש כדי להמתיק אותו. היא משמשת גם כמרכיב במוצרים מסוימים כמו עוגת קוטג' (Greixonera de Brossat), וכן בהכנת עוגה כמו קוק דה ברוסאט (coc de brossat).
ראו גם

סמלים קטלאניים
הערות שוליים

↑  La fabricació industrial del formatge - XTEC
↑  Dolors Ponsati, Ramon Clotet i Ballús, Josep Mestres, La problemàtica dels formatges de xerigot a Catalunya: brossat, mató, recuit. In Quaderns agraris, 25 December 1999
↑  El Parlar Catinenc
↑  Brossat - Andorra
1 2  Marganell Town Hall page (אורכב 13.02.2015 בארכיון Wayback Machine)
↑  Mató de Montserrat
↑  Vicent Canet. Mató, un producte típic català. In La Vanguardia, 16 April 2006
לייטון קלארקסון

לייטון אואן קלארקסון (באנגלית: Leighton Owen Clarkson; נולד ב-19 באוקטובר 2001 בבלקברן שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אברדין מליגת העל הסקוטית.
קריירת מועדונים

קלארקסון גדל במחלקת הנוער של ליברפול. ב-17 בדצמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–5 לאסטון וילה במסגרת גביע הפוטבול ליג.
ב-16 באוגוסט 2021 הושאל קלארקסון למשך עונה אחת לבלקברן רוברס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון, והשאלתו הסתיימה ב-2 בינואר 2022.
בתחילת חודש אוגוסט 2022 הושאל קלארקסון למשך עונה אחת לאברדין מליגת העל הסקוטית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על סנט מירן במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים. ב-15 ביוני 2023 חתם על חוזה קבוע לארבע שנים במועדון.
הערות שוליים

↑  Leighton joins on loan! באתר הרשמי של בלקברן רוברס, 16 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  'It's hurting him' - Blackburn Rovers send midfielder back to Liverpool as loan cut short באתר Liverpool Echo, ‏ 2 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  CLARKSON COMMITS FUTURE TO AFC באתר הרשמי של אברדין, 15 ביוני 2023 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לייטון קלארקסון".
לילות לבנים

ערך זה עוסק בלילות שבהם לא שוררת חשיכה של ממש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לילה לבן במרכז הלסינקי
לילה לבן בסנקט פטרבורג
לילות לבנים הוא הכינוי המקובל לתופעה המתרחשת בשיא הקיץ באזורים הקרובים לחוגי הקוטב, ואשר במהלכה השמש שוקעת מתחת לקו האופק למשך פרק זמן קצר, ועל כן חשיכה של ממש איננה משתררת כלל ועיקר. התופעה מתרחשת לפרקי זמן שונים בכל קווי הרוחב שמצפון ל-60° צפון ועד לקוטב הצפוני, ומדרום לקו הרוחב 60° דרום ועד לקוטב הדרומי.
ברחבי העולם מתקיימים פסטיבלים עירוניים שונים המכונים בשם זה או בשם דומה, ואשר עיקרם בפעילויות שונות המתקיימות משך כל הלילה. הפסטיבל הידוע בהם הוא פסטיבל הלילות הלבנים (Белые ночи) והוא מתרחש בתקופה זו של השנה בסנקט פטרבורג שברוסיה. האירוע זכה לשמו בעקבות סיפור קצר בשם זה שנכתב ב-1848 על ידי פיודור דוסטויבסקי. באיטליה ובצרפת משמש הביטוי כמטפורה לבילוי לילי ממושך. אף בישראל המושג נפוץ ומתאר לילה שיש בו פעילות רצופה ללא שינה. כך למשל 'לילה לבן' בעגה הצה"לית הוא לילה שבו החיילים אינם הולכים לישון. הסרט לילות לבנים של פטר מוסטובוי מתעד תופעה זו.
ראו גם

ליל קוטב
שמש חצות
לילה לבן (תל אביב)
רציף האדמירליות על גדת נהר הנייבה בסנקט פטרבורג, בשעה 23:15, באור יום מלא. המונים ממתינים למשט מפרשי הארגמן כחלק מפסטיבל הלילות הלבנים.
לייטמוטיב

לייטמוטיב (או: מוטיב חוזר; מגרמנית: Leitmotiv) הוא מוטיב מנחה במוזיקה, אם כי נעשה בו שימוש לעיתים גם בספרות ובתיאטרון. זהו קטע מוזיקלי קצר אשר מייצג רעיון, דמות, רגש או חפץ בעלילה, אשר חוזר בנקודות שונות לאורכה, בעיקר ביצירות אופראיות. כאשר אותה דמות\רגש באים לידי ביטוי בעלילה, הלייטמוטיב מופיע אף הוא. לעיתים, נועד הלייטמוטיב לרמוז על הופעת האלמנט שהוא מייצג גם בלי שהעלילה תיתן לכך ביטוי ברור וישיר, ובכך הלייטמוטיב תורם לטקסט הסמוי ומעיד על יחסו של המלחין כלפי המתרחש. התפתחויותיו ושינוייו של הלייטמוטיב משקפים את התפתחות הרעיון/ הסיפור של היצירה. השימוש בלייטמוטיב התפתח בתקופה הרומנטית על ידי ברליוז ב"סימפוניה הפנטסטית" וליסט בפואמות הסימפוניות שלו, והגיע לשיא מימושו באופרות של ריכרד וגנר ושל ריכרד שטראוס. יש המייחסים את הופעתו הראשונה של הלייטמוטיב לאופרה Der Freischütz (הקלע החופשי) מאת ובר. הראשון שהשתמש במונח זה הוא האנס פאול וולצוג, פרשן יצירותיו של וגנר. וגנר עצמו השתמש במונח גרונדתמה (נושא יסוד) כדי להביע את אותו רעיון בכתביו השונים.
דוגמה בולטת לשימוש בלייטמוטיב ניתן למצוא ביצירה פטר והזאב. ביצירה זו כל אחת מהדמויות מיוצגת באמצעות כלי מוזיקלי שונה. לייטמוטיב הכינור מתאר את פטר, קרן היער מייצגת את הזאב, הבסון מלווה את דמותו של הסב, והאבוב מחקה את הברווז. באופן דומה מתאר החליל את הציפור, הקלרינט משויך לחתול ותופי הדוד מבשרים את בוא הציידים. הדמויות מזוהות עם הכלים המוזיקליים, מה שיוצר בקרב הצופים ציפייה להופעת הדמות עם השמעת הנעימה המתאימה לה.
לקריאה נוספת

Matthew Bribitzer-Stull, Understanding the Leitmotif: From Wagner to Hollywood Film Music, Cambridge University Press, 2015.
הערות שוליים

1 2  פליס פזנר-מלכין ויעקב מלכין, לקסיקון האמנויות, הוצאת מסדה, 1975
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563033205171  GND: 4195278-9  LCCN: sh85075932 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לילות כביריה

| --- | --- |

 בימוי:  פדריקו פליני 
 הופק בידי:  דינו דה-לורנטיס 
 תסריט:  אניו פליאנו טוליו פינלי פדריקו פליני פייר פאולו פאזוליני מריה מולינארי
 עריכה:  ליאו קאטוזו 
 שחקנים ראשיים:  ג'ולייטה מזינה פרנסואה פרייה אמדאו נזארי
 מוזיקה:  בונאגורה נינו רוטה
 צילום:  אלדו טונטי, אוטלו מארטלי 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 במאי 1957 (פסטיבל קאן)
 משך הקרנה:  117 דקות
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   nightsofcabiria
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילות כביריה (באיטלקית: Le notti di Cabiria) הוא סרט קולנוע איטלקי מ-1957 בבימויו של פדריקו פליני. נחשב לאחד מסרטי הנאו-ריאליזם האיטלקי האחרונים ולמבשרי המעבר לדור החדש של הקולנוע האיטלקי.