stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטארשיפ HLS

סטארשיפ HLS ‏(באנגלית: Starship HLS – ראשי תיבות של Human Landing System, "מערכת נחיתה מאוישת") היא נחתת ירחית מאוישת אשר נמצאת בפיתוח ומבוססת על מערכת השיגור סטארשיפ של החברה האמריקאית SpaceX.
הנחתת מיועדת להעביר אסטרונאוטים ממסלול סביב הירח אל פני השטח של הירח ובחזרה והיא מפותחת עבור נאס"א שתעשה בו שימוש בתוכנית ארטמיס.
פרופיל המשימות בתוכנית ארטמיס כולל שיגור של סטארשיפ HLS למסלול סביב כדור הארץ, שם היא תתודלק בידי מספר מכליות סטארשיפ נוספות אשר ישוגרו במיוחד עבור מטרה זו. בסיום התדלוק תבצע סטארשיפ תמרון מעבר ירחי אל כיוון הירח ותיכנס למסלול סביבו. בהגעתה למסלול סביב הירח תעגון סטארשיפ עם החללית אוריון אשר תשוגר על ידי משגר ה-Space Launch System. צוות של שני אסטרונאוטים יעבור מאוריון אל סטארשיפ בזמן ששני אסטרונאוטים נוספים יישארו באוריון. סטארשיפ תבצע נחיתה על פני השטח של הירח ותשהה על פניו למשך כשבוע ימים במהלכם יבצעו האסטרונאוטים פעילות חוץ-רכבית ומשימות מגוונות. בסיום משימתם תשוגר סטארשיפ בחזרה אל מסלול סביב הירח שם תעגון שוב עם אוריון.
חברת SpaceX החלה לפתח את סטארשיפ החל מאמצע העשור השני של המאה ה-21, אך על גרסת סטארשיפ HLS שמיועדת לירח החלה לעבוד בשנת 2019 לאחר שנאס"א פתחה במכרז עבור פיתוח נחתת מאוישת לתוכנית ארטמיס. באפריל 2021 בחרה נאס"א בסטארשיפ HLS כנחתת עבור תוכנית ארטמיס. טיסת ניסוי שתדגים נחיתה על הירח מתוכננת לשנת 2025 ובשנת 2027 מתוכננת הנחיתה המאוישת הראשונה כחלק ממשימת ארטמיס 3.
ראו גם

Blue Moon
תוכנית ארטמיס
רכב הנחיתה הירחי
הערות שוליים

↑  עודד כרמלי, "דרמה בחלל: נאס"א בחרה בסטארשיפ של ספייס אקס להנחית אסטרונאוטים על הירח עם חוזה בסך 2.9 מיליארד דולר", 18 באפריל 2021, אתר סוכנות החלל הישראלית
↑  ג'ף פוסט, "NASA selects SpaceX to develop crewed lunar lander",‏ 16 באפריל 2021, SpaceNews
| חלליות מאוישות |
| --- | --- | --- |
| פעילות | ארצות הברית (אוריון • דרגון 2 • סטארליינר • ניו שפרד) • סין (שנג'ואו) • רוסיה (סויוז) |  |
| הוצאו משירות | ארצות הברית {X-15 • מרקורי • ג'מיני • אפולו ((תאי הפיקוד/שירות • רכב הנחיתה הירחי)) • מעבורות החלל • ספייס שיפ 1 • ספייס שיפ 2} • ברית המועצות {ווסטוק • ווסחוד • מעבורת החלל בוראן} |  |
| בפיתוח | ארצות הברית (סטארשיפ • סטארשיפ HLS • ‏Blue Moon) • הודו (גאגאניאן) • סין (לאנייה • מנגז'ו) • רוסיה (אוריול) |  |
עונת 1994/1995 בליגת האלופות

| --- | --- |

אצטדיון ארנסט האפל בווינה, אוסטריה, בו נערך הגמר
 מארחת:  אוסטריה אוסטריה
 תקופת התחרות:  14 בספטמבר 1994 – 24 במאי 1995 (253 ימים)
 מספר משתתפות:  16  (מתוך 24 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  הולנד אייאקס
 מספר משחקים:  61
 מספר שערים:  140 (2.3 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,328,515 (38,172 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ליבריה ג'ורג' ואה (7 שערים)
 → 1993/19941995/1996 ←
עונת 1994/1995 בליגת האלופות הייתה העונה ה-40 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והשלישית במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. בטורניר זכתה אייאקס ההולנדית שניצחה בגמר את מילאן האיטלקית, מחזיקת הגביע, בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1973. אייאקס לא הפסידה אף משחק בתחרות, הן בשלב הבתים והן בשלב הנוקאאוט.
בעונה זו חלו שינויים קיצוניים במבנה התחרות, בהשוואה לעונות הקודמות. בתום העונה הקודמת פג החוזה שקשר בין אופ"א לאיגוד השידור האירופי, וחברות טלוויזיה פרטיות ועשירות הביעו את התעניינותן, מה שהעניק הזדמנות לאופ"א לבחון את מבנה הטורניר. מהדורה זו כללה לראשונה שלב בתים בן ארבעה בתים (בהשוואה לשני בתים בשלוש העונות האחרונות), ושלב נוקאאוט בן שמונה קבוצות ושלושה שלבים. הייתה זו גם הפעם הראשונה מאז 1991 שאלופות חלשות יותר הועברו לגביע אופ"א ולא התחרו כלל בליגת האלופות, וכתוצאה מכך ירד מספר הקבוצות המשתתפות ל־24 בלבד. כמו כן, לראשונה נודעה התחרות כליגת האלופות מתחילתה ועד סיומה, לאחר שבשתי העונות הקודמות ליגת האלופות כללה רק את שלב הבתים והלאה, כשלב ספציפי בגביע אירופה.
קבוצות מסרביה ומונטנגרו לא יכלו להשתתף זה עונה שלישית ברציפות, עקב הסנקציות הכלכליות של האומות המאוחדות (החלטה מס' 757 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות (אנ')) שהוטלו בעקבות מלחמת יוגוסלביה.
קבוצות

24 קבוצות העפילו לתחרות: מחזיקת הגביע (מילאן), ו־23 אלופות הליגות המקומיות הטובות ביותר לפי דירוג אופ"א למועדונים. מחזיקת התואר ו-7 האלופות הטובות ביותר העפילו לשלב הבתים, בעוד האלופות המדורגות במקומות 9–24 נכנסו לשלב המוקדמות. שאר האלופות מהליגות החברות באופ"א השתתפו בגביע אופ"א.
| שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה מילאן (1)TH | גרמניה באיירן מינכן (1) | בלגיה אנדרלכט (1) | ספרד ברצלונה (1) |
| פורטוגל בנפיקה ליסבון (1) | רוסיה ספרטק מוסקבה (1) | אנגליה מנצ'סטר יונייטד (1) | הולנד אייאקס (1) |
שלב המוקדמות
| צרפת פריס סן-ז'רמן (1) | אוסטריה קזינו זלצבורג (1) | יוון א.א.ק. אתונה (1) | טורקיה גלאטסראיי (1) |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס (1) | שווייץ סרבט ז'נבה (1) | דנמרק סילקבור (1) | רומניה סטיאווה בוקרשט (1) |
| שוודיה גטבורג (1) | פולין לגיה ורשה (1) | ישראל מכבי חיפה (1) | הונגריה ואץ דונהקאנייאר (1) |
| אוקראינה דינמו קייב (1) | קרואטיה היידוק ספליט (1) | לוקסמבורג אבניר בגן (1) | צ'כיה ספרטה פראג (1) |
לוח זמנים

להלן לוח הזמנים של התחרות. ההגרלה נערכה ב־20 ביולי 1994 בז'נבה, שווייץ, שם הוגרלו משחקי המוקדמות והרכבי הבתים. משחקי שלב הנוקאאוט לא הוגרלו, והם נקבעו בתבנית ידועה מראש.
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שלב המוקדמות | שלב המוקדמות | 20 ביולי 1994 | 10 באוגוסט 1994 | 24 באוגוסט 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 20 ביולי 1994 | 14 בספטמבר 1994 | 14 בספטמבר 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 20 ביולי 1994 | 28 בספטמבר 1994 | 28 בספטמבר 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 20 ביולי 1994 | 19 באוקטובר 1994 | 19 באוקטובר 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 20 ביולי 1994 | 2 בנובמבר 1994 | 2 בנובמבר 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 20 ביולי 1994 | 23 בנובמבר 1994 | 23 בנובמבר 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 20 ביולי 1994 | 7 בדצמבר 1994 | 7 בדצמבר 1994 |
| שלב הנוקאאוט | רבע הגמר | 20 ביולי 1994 | 1 במרץ 1995 | 15 במרץ 1995 |
| שלב הנוקאאוט | חצי הגמר | 20 ביולי 1994 | 5 באפריל 1995 | 19 באפריל 1995 |
| שלב הנוקאאוט | הגמר | 20 ביולי 1994 | 24 במאי 1995 באצטדיון ארנסט האפל, וינה | 24 במאי 1995 באצטדיון ארנסט האפל, וינה |
שלב המוקדמות

| קבוצה א' | תוצאה> קבוצה א' | קבוצה ב'> קבוצה א' | סיבוב ראשון> קבוצה א' | סיבוב שני> קבוצה א' |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לוקסמבורג אבניר בגן | 1–9 | טורקיה גלאטסראיי | 1–5 | 0–4 |
| צ'כיה ספרטה פראג | 1–2 | שוודיה גטבורג | 1–0 | 0–2 |
קבוצה ב'
| דנמרק סילקבור | 1–3 | אוקראינה דינמו קייב | 0–0 | 1–3 |
| צרפת פריס סן-ז'רמן | 5–1 | הונגריה ואץ דונהקאנייאר | 3–0 | 2–1 |
קבוצה ג'
| פולין לגיה ורשה | 0–5 | קרואטיה היידוק ספליט | 0–1 | 0–4 |
| רומניה סטיאווה בוקרשט | 5–2 | שווייץ סרבט ז'נבה | 4–1 | 1–1 |
קבוצה ד'
| יוון א.א.ק. אתונה | 3–0 | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 2–0 | 1–0 |
| ישראל מכבי חיפה | 2–5 | אוסטריה קזינו זלצבורג | 1–2 | 1–3 |
שלב הבתים

שלב הבתים החל ב־14 בספטמבר 1994 והסתיים ב־7 בדצמבר 1994. בשלב זה שיחקו 16 קבוצות שחולקו לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. שמונה קבוצות (האלופה המכהנת + 7 האלופות הטובות ביותר לפי דירוג אופ"א למועדונים) העפילו ישירות לשלב זה, ושמונה הנותרות העפילו לאחר ניצחון בשלב המוקדמות. כל אחת מהקבוצות שיחקה כנגד כל חברותיה בבית פעמיים (בית-חוץ) כאשר על כל ניצחון מוענקים 2 נקודות, ועל תיקו נקודה אחת. הייתה זו העונה האחרונה בליגת האלופות בשיטת 2 נקודות לניצחון. בסיום שלב הבתים, שמונת הקבוצות שסיימו באחד משני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר. הייתה זו המהדורה הראשונה בת ארבע בתים בשלב הבתים, והפעם הראשונה עם שלב בתים + שלושה סיבובי נוקאאוט.
עשר מתוך 16 הקבוצות שהשתתפו בשלב זה, ערכו את הופעת הבכורה שלהן בשלב הבתים של ליגת האלופות: א.א.ק. אתונה, אייאקס, באיירן מינכן, בנפיקה ליסבון, דינמו קייב, היידוק ספליט, מנצ'סטר יונייטד, סטיאווה בוקרשט, פריס סן-ז'רמן וקזינו זלצבורג. בנפיקה ודינמו קייב התמודדו בעבר בשלב הבתים של גביע אירופה, בעונת 1991/1992, העונה היחידה של גביע אירופה עם שלב בתים. זלצבורג, היידוק וסטיאווה, היו הקבוצות הראשונות שהעפילו לשלב הבתים מאוסטריה, קרואטיה ורומניה בהתאמה.
הגרלת הבתים נערכה ב־20 ביולי 1994 בז'נבה, שווייץ יחד עם משחקי המוקדמות. מחזורי המשחקים נערכו ב־14 בספטמבר, 28 בספטמבר, 19 באוקטובר, 2 בנובמבר, 23 בנובמבר ו־7 בדצמבר 1994.
שלב הבתים > בית א'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שוודיה גטבורג | 6 | 4 | 1 | 1 | 10 | 7 | 3+ | 9 |
| ספרד ברצלונה | 6 | 2 | 2 | 2 | 11 | 8 | 3+ | 6 |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 6 | 2 | 2 | 2 | 11 | 11 | 0 | 6 |
| טורקיה גלאטסראיי | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 9 | 6– | 3 |
שלב הבתים > בית ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת פריז סן-ז'רמן | 6 | 6 | 0 | 0 | 12 | 3 | 9+ | 18 |
| גרמניה באיירן מינכן | 6 | 2 | 2 | 2 | 8 | 7 | 1+ | 6 |
| רוסיה ספרטק מוסקבה | 6 | 1 | 2 | 3 | 8 | 12 | 4– | 4 |
| אוקראינה דינמו קייב | 6 | 1 | 0 | 5 | 5 | 11 | 6– | 2 |
שלב הבתים > בית ג'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל בנפיקה ליסבון | 6 | 3 | 3 | 0 | 9 | 5 | 4+ | 9 |
| קרואטיה היידוק ספליט | 6 | 2 | 2 | 2 | 5 | 7 | 2– | 6 |
| רומניה סטיאווה בוקרשט | 6 | 1 | 3 | 2 | 7 | 6 | 1+ | 5 |
| בלגיה אנדרלכט | 6 | 0 | 4 | 2 | 4 | 7 | 3– | 4 |
שלב הבתים > בית ד'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הולנד אייאקס | 6 | 4 | 2 | 0 | 9 | 2 | 7+ | 10 |
| איטליה מילאן | 6 | 3 | 1 | 2 | 6 | 5 | 1+ | 5 |
| אוסטריה קזינו זלצבורג | 6 | 1 | 3 | 2 | 4 | 6 | 2– | 5 |
| יוון א.א.ק. אתונה | 6 | 0 | 2 | 4 | 3 | 9 | 6– | 2 |
↑  למילאן הורדו 2 נקודות עקב התפרעות קהל במשחק הבית מול קזינו זלצבורג, שגרמה לפציעתו של השוער אוטו קונרד.
שלב הנוקאאוט

אל שלב הנוקאאוט העפילו שתי הקבוצות המובילות מכל בית. הקבוצות צוותו זה לזה באופן הבא: אלופת בית א' עם סגנית בית ב', אלופת בית ג' עם סגנית בית ד', ולהפך. בחצי הגמר נפגשו המנצחת בין A1 ו-B2 והמנצחת בין D1 ו־C2 ולהפך, כך ששתי קבוצות מאותו בית אינן יכולות להיפגש עד הגמר. רבעי הגמר וחצאי הגמר נערכו בשני מפגשים (לראשונה בליגת האלופות) והמנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לשלב הבא. שוויון בתום הזמן החוקי הוכרע באמצעות חוק שערי חוץ, ושוויון גם בשערי חוץ הוביל להארכה. שוויון לאחר ההארכה הוכרע באמצעות שערי חוץ (אם הובקעו שערים) או דו־קרב בעיטות עונשין (אם לא הובקעו שערים).
שלב הנוקאאוט > רבע הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה באיירן מינכן | 2–2 (ש) | שוודיה גטבורג | 0–0 | 2–2 |
| קרואטיה היידוק ספליט | 0–3 | הולנד אייאקס | 0–0 | 0–3 |
| ספרד ברצלונה | 2–3 | צרפת פריס סן-ז'רמן | 1–1 | 1–2 |
| איטליה מילאן | 2–0 | פורטוגל בנפיקה ליסבון | 2–0 | 0–0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 במרץ 1995 | גרמניה באיירן מינכן | 0–0 | שוודיה גטבורג | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 46,000 שיפוט: סרגיי חוסיינוב (רוסיה) |
| 1 במרץ 1995 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 46,000 שיפוט: סרגיי חוסיינוב (רוסיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 במרץ 1995 | שוודיה גטבורג | 2–2 | גרמניה באיירן מינכן | אולבי, גטבורג צופים: 36,525 שיפוט: לסלי מוטראם (סקוטלנד) |
| 15 במרץ 1995 | מאטס ליליינברג  79'   מיקאל מרטינסון  90' | (סיקור) | אלכסנדר ציקלר  64'   כריסטיאן נרלינגר  72' | אולבי, גטבורג צופים: 36,525 שיפוט: לסלי מוטראם (סקוטלנד) |
2–2 בסיכום שני המשחקים. באיירן מינכן ניצחה 2–0 בשערי חוץ.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 במרץ 1995 | קרואטיה היידוק ספליט | 0–0 | הולנד אייאקס | אצטדיון פולג'וד, ספליט צופים: 35,000 שיפוט: רישארד וייצ'יק (פולין) |
| 1 במרץ 1995 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פולג'וד, ספליט צופים: 35,000 שיפוט: רישארד וייצ'יק (פולין) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 במרץ 1995 | הולנד אייאקס | 3–0 | קרואטיה היידוק ספליט | האצטדיון האולימפי, אמסטרדם צופים: 42,000 שיפוט: יון קראצונסקו (רומניה) |
| 15 במרץ 1995 | נוואנקוו קאנו  39'   פרנק דה בור  43', 67' | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, אמסטרדם צופים: 42,000 שיפוט: יון קראצונסקו (רומניה) |
אייאקס ניצחה 3–0 בסיכום שני המשחקים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 במרץ 1995 | ספרד ברצלונה | 1–1 | צרפת פריס סן-ז'רמן | קאמפ נואו, ברצלונה צופים: 115,500 שיפוט: ואצלב קרונדל (צ'כיה) |
| 1 במרץ 1995 | איגור קורנייב  48' | (סיקור) | ג'ורג' ואה  54' | קאמפ נואו, ברצלונה צופים: 115,500 שיפוט: ואצלב קרונדל (צ'כיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 במרץ 1995 | צרפת פריס סן-ז'רמן | 2–1 | ספרד ברצלונה | פארק דה פראנס, פריז צופים: 45,604 שיפוט: גרד גרבהר (אוסטריה) |
| 15 במרץ 1995 | ראיי  72'   וינסנט גרן  83' | (סיקור) | חוסה מריה באקרו  49' | פארק דה פראנס, פריז צופים: 45,604 שיפוט: גרד גרבהר (אוסטריה) |
פריס סן-ז'רמן ניצחה 3–2 בסיכום שני המשחקים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 במרץ 1995 | איטליה מילאן | 2–0 | פורטוגל בנפיקה ליסבון | סן סירו, מילאנו צופים: 48,858 שיפוט: אחמט צ'אקאר (טורקיה) |
| 1 במרץ 1995 | מרקו סימונה  63', 75' | (סיקור) |  | סן סירו, מילאנו צופים: 48,858 שיפוט: אחמט צ'אקאר (טורקיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 במרץ 1995 | פורטוגל בנפיקה ליסבון | 0–0 | איטליה מילאן | אצטדיון האור, ליסבון צופים: 52,500 שיפוט: גאי גות׳לס (בלגיה) |
| 15 במרץ 1995 |  | (סיקור) |  | אצטדיון האור, ליסבון צופים: 52,500 שיפוט: גאי גות׳לס (בלגיה) |
מילאן ניצחה 2–0 בסיכום שני המשחקים.
שלב הנוקאאוט > חצי הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה באיירן מינכן | 2–5 | הולנד אייאקס | 0–0 | 2–5 |
| צרפת פריס סן-ז'רמן | 0–3 | איטליה מילאן | 0–1 | 0–2 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 באפריל 1995 | גרמניה באיירן מינכן | 0–0 | הולנד אייאקס | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 60,000 שיפוט: אחמט צ'אקאר (טורקיה) |
| 5 באפריל 1995 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 60,000 שיפוט: אחמט צ'אקאר (טורקיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באפריל 1995 | הולנד אייאקס | 5–2 | גרמניה באיירן מינכן | האצטדיון האולימפי, אמסטרדם צופים: 40,000 שיפוט: שאנדור פול (הונגריה) |
| 19 באפריל 1995 | יארי ליטמאנן  12', 46'   פינידי ג'ורג'  41'   רונאלד דה בור  44'   מארק אוברמארס  88' | (סיקור) | מרסל ויטצ'ק  36'   מהמט שול  75' (פ) | האצטדיון האולימפי, אמסטרדם צופים: 40,000 שיפוט: שאנדור פול (הונגריה) |
אייאקס ניצחה 5–2 בסיכום שני המשחקים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 באפריל 1995 | צרפת פריס סן-ז'רמן | 0–1 | איטליה מילאן | פארק דה פראנס, פריז צופים: 44,965 שיפוט: סרג' מוהמנטלר (שווייץ) |
| 5 באפריל 1995 |  | (סיקור) | זבונימיר בובאן  90+1' | פארק דה פראנס, פריז צופים: 44,965 שיפוט: סרג' מוהמנטלר (שווייץ) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באפריל 1995 | איטליה מילאן | 2–0 | צרפת פריס סן-ז'רמן | סן סירו, מילאנו צופים: 79,855 שיפוט: לסלי מוטראם (סקוטלנד) |
| 19 באפריל 1995 | דיאן סביצ'ביץ'  21', 68' | (סיקור) |  | סן סירו, מילאנו צופים: 79,855 שיפוט: לסלי מוטראם (סקוטלנד) |
מילאן ניצחה 3–0 בסיכום שני המשחקים.
שלב הנוקאאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 במאי 1995 | הולנד אייאקס | 1–0 | איטליה מילאן | אצטדיון ארנסט האפל, וינה, אוסטריה צופים: 49,700 שיפוט: יון קראצונסקו (רומניה) |
| 24 במאי 1995 | פטריק קלויברט  85' | (סיקור) |  | אצטדיון ארנסט האפל, וינה, אוסטריה צופים: 49,700 שיפוט: יון קראצונסקו (רומניה) |
מלכי השערים

להלן מלכי השערים של עונת 1994/1995:
קבוצות ישראליות בתחרות

אלופת ישראל מכבי חיפה הייתה הנציגה של ישראל במפעל. היא התחילה את עונה בשלב המוקדמות בו היא נפגשה עם אלופת אוסטריה קזינו זלצבורג, הפסידה פעמיים והודחה מהמפעל.
קבוצות ישראליות בתחרות > שלב המוקדמות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 באוגוסט 1994 | ישראל מכבי חיפה | 1–2 | אוסטריה קזינו זלצבורג | אצטדיון קריית אליעזר, חיפה ישראל צופים: 6,500 שיפוט: טורקיה אחמד קקר |
| 10 באוגוסט 1994 | חיים רביבו  68' (פ) | (סיקור) | אדי הוטר  82'   מלאדן מלאדנוביץ׳  89' (פ) | אצטדיון קריית אליעזר, חיפה ישראל צופים: 6,500 שיפוט: טורקיה אחמד קקר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 באוגוסט 1994 | אוסטריה קזינו זלצבורג | 3–1 | ישראל מכבי חיפה | אצטדיון ארנסט האפל, וינה, אוסטריה צופים: 13,500 שיפוט: צ'כיה וצלב קרונדל |
| 24 באוגוסט 1994 | מלאדן מלאדנוביץ׳  47', 53'   ניקולה יורצ'ביץ'  78' | (סיקור) | אלון חזן  90' | אצטדיון ארנסט האפל, וינה, אוסטריה צופים: 13,500 שיפוט: צ'כיה וצלב קרונדל |
מכבי חיפה הפסידה 2–5 בסיכום שני המשחקים.
הערות שוליים

↑  1994–95 European Cups FAQ
↑  Player stats, באתר הרשמי של אופ"א
| עונות בגביע אירופה לאלופות ובליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| ליגת האלופות | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 • 2025/2026 |  |
אל-ח'יאם

| --- | --- |

 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  מרג' עיון
 גובה:  695 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  23,500 (2006)
 קואורדינטות:  33°19′38″N 35°36′40″E﻿ / ﻿33.327166666667°N 35.6111°E﻿ / 33.327166666667; 35.6111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןאל-ח'יאם(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןאל-ח'יאם    מפה של האזור סביב אל-ח'יאם tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-חִ'יַ֫אם (בערבית: الخيام, הגייה נפוצה: לֶחְ'יַ֫אם) היא עיירה בנפת מרג' עיון, מחוז א-נבטיה בדרום לבנון דרומית מזרחית למרג' עיון וכ-4 ק"מ מהגבול עם ישראל. העיירה שוכנת בגובה 695 מטרים מעל פני הים.
האוכלוסייה בעיירה מוערכת ב-30 עד 35 אלף נפש, כ-90% מאוכלוסייתה היא מוסלמית שיעית, ושאר התושבים הם נוצרים כולל יוונים אורתודוקסים, מארונים, פרוטסטנטים וקתולים.
עיקר פרנסתם של תושבי העיירה חקלאות לצד פעילות בתי מלאכה קטנים בתחומים שונים.
חזבאללה הקים תשתית אזרחית נרחבת בעיירה הכוללת מוסדות חברתיים ורפואיים, כמו המרכז הרפואי אל-ח'יאם של ארגון הבריאות האסלאמי ובית החולים עאמל, שמציעים שירותים רפואיים מעבר לאלו המוענקים על ידי המדינה. בנוסף, העיירה מארחת אתרי "תיירות ג'יהאדית" כמו מתקן המעצר לשעבר של צבא דרום לבנון, המהווה כיום מוקד תיירותי המציג את מורשת הקרב של חזבאללה. פעילות זו משרתת את המטרה להפצת האידאולוגיה של חזבאללה ולשימור הרוח הלוחמנית נגד ישראל.
היסטוריה

בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בעיירה, וכתב: ”בשעה ארבע ועשרים וחמש דקות הנחתי לשמאלי, על גבעה, את הכפר קליעה, שפקדתי בשנת 1870 ושיושבים בו 400 מרונים; ולימיני, בעברו האחר של המישור שעברתי בו, את הכפר אל-ח'יאם, שגם אותו סקרתי אז והמכתיר אף הוא את הגב המוארך של גבעה גבוהה. הוא מורכב משני רבעים: בדרומי יושבים 700 מתואלים, ובצפוני 600 נוצרים הנחלקים ליוונים אורתודוקסים, ליוונים אוניאטים ולמרונים, שעליהם יש להוסיף פרוטסטנטים אחדים, אשר יסדו שם זה לא כבר בית תפילה ובית ספר”.
ב-31 בינואר 1971 נערך בעיירה מבצע צבאי, הפשיטה על אל-ח'יאם, במסגרתו פשט כוח מסיירת אגוז בפיקוד סא"ל אורי שמחוני, על מפקדת הפת"ח.
במרץ 1978, במהלך מבצע ליטני, רצחו מיליציות נוצריות 70 גברים נשים וילדים שהסתתרו במסגד בעיירה. בעקבות המבצע הושג רצף טריטוריאלי בין המובלעות הנוצריות, שעד אז היו מבודדות זו מזו.
בשנת 1986 צולם בעיירה הסרט הישראלי שתי אצבעות מצידון.
העיירה הייתה חלק מרצועת הביטחון עד לנסיגתו של צה"ל מלבנון. בעיירה היה המתקן המרכזי לחקירות ולמעצרים של צד"ל. עם סיום שלטון צד"ל ונסיגת צה"ל, נטל חזבאללה את השליטה בעיירה וכעת הוא הכוח הדומיננטי בה. זה מתבטא בכך ש-26 מתושבי העיירה נפלו כחללים בשורות חזבאללה, תשעה מתוכם במהלך הלחימה במלחמת האזרחים בסוריה. כמו כן, בסמוך לעיירה שכנה עמדה של יוניפי"ל שנפגעה מאש צה"ל במלחמת לבנון השנייה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, צה"ל וחזבאללה התעמתו באזור פעם נוספת ביוני 2024, כשמטוסי קרב תקפו תשתיות טרור. באוקטובר 2024 התחילו בעיירה קרבות קשים בין צה"ל לחזבאללה, במסגרת התמרון הקרקעי. ב-29 באוקטובר נכנסו טנקים ישראליים של חטיבה 8 לפאתי העיירה וסימנו את הנקודה העמוקה ביותר שצה״ל הגיע אליה במלחמה בדרום לבנון עד אז. ב-16 בנובמבר דווח כי צה״ל מתקדם באזור על מנת לכבוש את כל העיירה, ההתקדמות באה לאחר חודש של הפצצות ברחבי העיירה. במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-13% מהמבנים בעיירה (225 מבנים מתוך 1,763), וכ-8% נהרסו חלקית (137 מבנים), לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024.
הערות שוליים

↑  Kitty Logan,‏ Water and hygiene aid helps Lebanese families cope in war’s aftermath, UNICEF
1 2 3 4  התנהלות התשתית האזרחית שהקים חזבאללה בקרב השיעים: העיירה אלח’יאם, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית
↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך שביעי : הגליל (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1987, עמוד: 155
↑  כתבה באתר ניו יורק טיימס, 30 במרץ 1978
↑   ציוץ של אור פיאלקוב ברשת החברתית אקס (טוויטר), "כתב אל-מנאר מדווח כי צה״ל מתקדם באזור אל חיאם", 16 בנובמבר 2024
↑   ציוץ של Ben Tzion Macales ברשת החברתית אקס (טוויטר), "אלח'יאם... אחוז ההרס בכפר: כ-20%", 11 בדצמבר 2024
קלוצ'ה

מבנה בית הכנסת 2019
קלוצ'ה (בהונגרית: Kalocsa) היא עיר במחוז באץ'-קישקון, ומקום מושבו של נפת קלוצ'ה על שפת הדנובה. היא ממוקמת בחלק המערבי של המחוז, ומהווה מרכז של אזור גדול לענייני בריאות, חינוך, תרבות וכלכלה.
לקלוצ'ה היסטוריה משמעותית, שכן הייתה עיר מאז התיישבות המדיארים במרכז אירופה, כלומר מאז כיבוש שטח הונגריה על ידי שבטי המדיארים, והייתה מרכז חשוב עוד מימי אישטוואן הראשון, מלך הונגריה, אחד ממרכזי התרבות המצטיינים של ההונגרים. העיר היא אחת מארבעה המקומות של הארכיבישופים של הכנסייה הקתולית בהונגריה, למעשה המרכז השני של הקתוליות ההונגרית מאז הקמת המדינה ההונגרית בשנת 896 לערך. המבנים הבולטים בה כוללים את קתדרלת קלוצ'ה, ארמון הארכיבישוף ומצפה הכוכבים.
מקור השם

במקור נקראה קלוצ'ה בשם קולוקסה. פירושו של קולוסה היה אזור ביצות והאזור אכן השתרע במישור השיטפונות של הדנובה. בתקופת הכיבוש הטורקי, האזור נקרא קלוקיה בשל תרגומים שגויים. כך התעצב שמה הנוכחי של העיר עוד בשנת 1750.
מיקום

קלוצ'ה נמצאת כ-110 ק"מ דרומית לבודפשט, במישור ההונגרי הגדול. היא ממוקמת בחלק המערבי של מחוז באץ'-קישקון, ליד הגדה השמאלית של הדנובה. היא המרכז של "המרחב הקטן" קלוצ'ה. העיר מחולקת לשני חלקים על ידי יובל של הדנובה, הוואיאש (Vajas). כיוון שהדנובה זורמת במרחק 5 ק"מ ממרכז העיר, האזור אליו מאופיין במרחב גדול. קלוצ'ה היא היישוב בעל צפיפות האוכלוסין הגדולה ביותר במחוז, הנקודה הנמוכה ביותר שלה היא 94 מ' מעל פני הים. מרכז העיר מוארך בכיוון צפון-דרום, ממוקם על גבעה לאורך הוואיאש, ודק בכיוון מערב-מזרח. על פי הנורמה של האיחוד האירופי, היא ממוקמת באזור המישור הגדול הדרומי. מנקודת מבט תיירותית.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים של יישובים בתקופות היסטוריות ניתן למצוא הן בעיר והן ביישובים שמסביב. הממצאים העתיקים ביותר בעיר הם של שנת 300 לספירה, של יישוב קלטי.
קלוצ'ה זהה בגיל עם המדינה ההונגרית. לאחר הכיבוש על ידי המדיארים, זה היה מקום מגוריו של הנסיך ארפאד, כמה מחקרים מוכיחים שעד לגזה, שליט הונגריה, היישוב הזה היה מקום מושבם של הנסיכים השליטים של השבטים ההונגריים. מאוחר יותר עבר המרכז המלכותי לסקשפהרוואר ולאסטרגום, אך עבור המלך הראשון, אישטוואן, קלוצ'ה נותרה חשובה. ההוכחה לכך היא שהוא היה מהראשונים שהקים כאן בישופות הונגרית והייתה גם אחוזה מלכותית על "גבעת הלום" הסמוכה. ראש הכנסייה הראשון היה אסטריק, שהביא את הכתר למלך אישטוואן מהאפיפיור. לאחר שסיים את המשימה האצילית, עלה הבישוף לדרגת ארכיבישוף, והפך לארכיבישוף בכיר ובעל חשיבות כמו זה של אסטרגום, תוך כיבוד העובדה שמרכז הכנסייה ההונגרית נמצא בעיר אסטרגום.
בין הארכיבישופים המאוחרים יותר, אוגרין צ'אק (ארכיבישוף בין השנים 1219 ל-1241) לחם נגד הפלישה המונגולית לאירופה, ובשנת 1526 הוביל הארכיבישופף פאל טומורי את צבאות הונגריה בקרב מוהאץ'. שניהם נפלו בשדה הקרב.
הטורקים כבשו את קלוצ'ה בשנת 1529. ב-15 באוגוסט קלוצ'ה נכבשה והעיר נהרסה כליל. התושבים ברחו, קלוצ'ה איבדה את חשיבותה. הטורקים עזבו את העיר רק בשנת 1686 ושרפו את הטירה שלה.
העיר נהרסה בשריפה גדולה בשנת 1875, וקו רכבת הגיע אליה בסוף שנת 1882.
משנת 1921 הפכה לעיר עם מועצה מאורגנת. עם זאת, הודות לארכיבישופים, שמרה על חשיבותה התרבותית לאורך כל הדרך.
הפיתוח התעשייתי החל בשנות ה-60 של המאה ה-20.