stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כיתת ההתנקשות
עלילה > תחילת העלילה

בתחילת העלילה, 70% מהירח מתפוצץ ונהרס, מה שנשאר מהירח העגול זו רק צורת סהר. יצור צהוב דמוי-תמנון מופיע וטוען שהוא זה שפוצץ את הירח, ושבעוד שנה אחת הוא יפוצץ גם את כדור הארץ.
ליצור יש יכולות מיוחדות, והוא מסוגל להאיץ למהירות של 20 מאך תוך שבריר שנייה, מה שלא מאפשר לצבאות העולם, ולצבא יפן בפרט, לתפוס אותו ולהשמידו.
אך היצור מציע לאנושות הצעה: הוא ילמד במשך השנה את כיתה E-3 של בית הספר קוּנוּגִיגָאוֹקָה, ותלמידי הכיתה יהיו רשאים לנסות ולהתנקש בו מבלי שהוא יפגע בהם. התנאי להצעה שלו הוא שכל מי שאינו תלמיד בכיתה, לא ינסה להתנקש בו. עם זאת, מותר לצבא יפן ולגורמים נוספים לספק לתלמידים כלי נשק העשויים מחומר מיוחד הרעיל עבור היצור (אך בלתי-מזיק עבור בני אדם).
הממשלה היפנית מציעה לכל מי שיצליח להרוג את היצור 10 מיליארד ין (בערך 100 מיליון דולר), ובפרט לתלמידי הכיתה אם הם יצליחו.
זמן קצר לאחר כניסתו לכיתה, אחת מתלמידות הכיתה, קָאֶדֶה קָאיָאנוֹ, נותנת לו את השם קוֹרוֹ-סֶנְסֶיי, שילוב של המילה קוֹרוֹסֶנָאי (בלתי-ניתן להריגה) וסֶנְסֶיי (מורה), וזהו השם אותו הוא מאמץ מאותו רגע ואילך.
עלילה > התפתחות העלילה

במהלך העלילה, מנסים התלמידים להתנקש בקורו-סנסיי במגוון דרכים מתוחכמות. קורו-סנסיי לא כועס עליהם, אלא אפילו מעודד אותם ומלמד אותם מהן הטעויות אותן עשו בניסיונות ההתנקשות. יחד עם זאת התלמידים גם מגלים שקורו-סנסיי הוא מורה מעולה, שיודע ללמד ולהסביר בצורה ברורה ונותן יחס אישי ועצות אישיות לכל אחד מהם.
כמה פעמים במהלך העלילה מנסה הצבא היפני "להתחכם" לתנאי ההסכם עם קורו-סנסיי, על ידי הכנסת תלמיד המתמחה בהתנקשות לכיתה. כך למשל הם הכניסו לכיתה מכונת לחימה עם בינה מלאכותית, וקורו-סנסיי לא היה מסוגל להילחם נגדה אלא רק לנסות להתחמק ממתקפותיה, כיוון שהתחייב שלא לפגוע בתלמידי הכיתה. כמו כן מתנקשים שאינם תלמידי הכיתה מנסים את מזלם בהתנקשות בקורו-סנסיי, לאור הפרס הגבוה המובטח למי שיצליח בכך.
בשלבים מתקדמים יותר של העלילה, התלמידים מגלים בהדרגה מיהו בכלל קורו-סנסיי, מהם קשריו למורה הקודמת שהייתה להם, מה באמת גרם לפיצוץ הירח, ומדוע הם חייבים להתנקש בו עד סוף השנה.
פרסים והישגים

הכרך הראשון של המאנגה נמכר בלמעלה ממיליון עותקים,, וכרכים אחרים הופיעו לפרקים בראשי רשימות רבי-מכר של מאנגות. כרכים 2, 3, 4, 1, 5 ו-6 הגיעו למקומות 26, 32, 36, 37, 41 ו-50 בהתאמה ברשימת המאנגות הנמכרות ביותר בשנת 2013, מה שהפך אותה לסדרת המאנגה השביעית הכי נמכרת בשנת 2013, עם סך הכל 4.5 מיליון עותקים.
המאנגה הייתה מועמדת לפרס בתחרות המאנגה טאישו (אנ') השישית בשנת 2013.
הערות שוליים

↑  offical website of assasination classroom
↑  מאנגה של כיתת ההתנקשות, פרק 1, עמוד 48
↑  Egan Loo, ‏Kuroko's Basketball, Assassination Classroom's 1st Books Each Top 1 Million Copies in Print, באתר Anime News Network‏, 14 במאי 2013
↑  מקום 2:‏ Japanese Comic Ranking, April 29-May 5
מקום 1:‏ Japanese Comic Ranking, May 6-12
מקום 2:‏ Japanese Comic Ranking, July 1-7
↑  Egan Loo,‏ Top-Selling Manga in Japan by Volume: 2013, באתר Anime News Network‏, 1 בדצמבר 2013
↑  Akimi Yoshida's Umimachi Diary Wins 6th Manga Taisho Award, באתר Anime News Network‏21 במרץ 2013
ארגון לתת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 מייסדים:  ז'יל דרמון 
 חברים:  כ-30,000 מתנדבים
 נשיא:  ז'יל דרמון
 יושב ראש:  ליעד כהן
 מנכ"ל:  ערן וינטרוב
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים)
 www.latet.org.il
 
נשיא המדינה ראובן ריבלין מקבל לידיו את דו"ח העוני של "לתת" מידי ז'יל דרמון ובו נתונים אודות זינוק בשיעורי העוני בישראל בשנת 2020 בהשפעת משבר הקורונה, בדצמבר 2020
ארגון לתת – סיוע הומניטרי ישראלי, עמותה הפועלת לצמצום העוני בישראל. לתת משמש כארגון גג ובנק מזון ארצי המקיים שותפות עם כ-210 עמותות וארגונים מקומיים ומפעיל כ- 30,000 מתנדבים בשנה. הארגון מסייע בצורה שוויונית בכל רחבי ישראל בכל המגזרים בחברה הישראלית ותומך באופן קבוע בעשרות אלפי משפחות לאורך השנה. רוב תקציבו של הארגון ממומן מתרומות, תמיכת החברה האזרחית בישראל: תוכניות טלוויזיה, אנשים פרטיים, חברות עסקיות וקרנות נדבנות. הארגון הוקם בשנת 1996 על ידי ז'יל דרמון.
ההיסטוריה של לתת

עם הקמתו ב-1996, בנוסף למאבק בעוני בישראל, התמחה הארגון במשלחות סיוע חירום וסיוע הומניטרי בחו"ל בעקבות מלחמות ואסונות טבע: קוסובו ורואנדה לאחר מלחמת האזרחים ב-1997 וב-1999, הודו לאחר רעידת האדמה ב-1999, סרי לנקה לאחר הצונאמי בשנת 2005 והאיטי בעקבות רעידת האדמה בשנת 2010. בשנת 2023, עם רעידת האדמה בטורקיה, הארגון הוציא שתי משלחות עם ציוד רפואי, מזון ובגדים חמים על מנת לסייע לניצולי רעידת האדמה.
לארגון יש שיתופי פעולה עם חברות רבות, בהן שטראוס גרופ, אסם, יונילוור, בנק לאומי, בנק הפועלים, בנק מזרחי טפחות, וסטרן דיגיטל, שופרסל, תנובה ועוד.
עמותת "יוזמות עתיד" הוקמה כחלק של הארגון.
מטרת הארגון

על פי דו"ח של המוסד לביטוח לאומי לשנת 2020, 21.7% מהמשפחות בישראל חיות בעוני ו-30.9% מהילדים. במאמציה להקל על העוני ולהקל על אי-הביטחון התזונתי, פיתחה "לתת" מודל תפעולי המאפשר חלוקת מזון בשווי 100 מיליון ש"ח ל-95,000 משפחות נזקקות ברחבי הארץ. מתוך אמונה שהחברה האזרחית הישראלית היא חלק בלתי נפרד מהפתרון לצמצום העוני, ארגון לתת מקיים מספר רב של יוזמות שנתיות להגברת המודעות בקרב הציבור הרחב: מייצגים ציבוריים, מבצעי איסוף מזון ומשדר התרמה ארצי. הארגון מסתמך על יותר מ-27,000 מתנדבים אשר מצטרפים מדי שנה לפעילות של לתת, ומעניקים למעלה מ-470,000 שעות התנדבות. ארגון לתת מקבל תמיכה ציבורית רחבה מהחברה הישראלית, מאז הקמתו בשנת 1996, כמעט 2,000,000 ישראלים תרמו זמן, כסף ומוצרי מזון כדי לתמוך במאמציו של הארגון ויותר מ-100,000 מתנדבים לקחו חלק ותרמו לפעילות ולתוכניות שהארגון מפעיל.
תחומי פעילות הארגון > תוכניות

לתת ביטחון תזונתי - לתת הוא ארגון גג ובנק מזון ארצי ל-210 עמותות הפועלות ב-125 יישובים בכל הארץ ובכל המגזרים בחברה הישראלית. התוכנית מסייעת ל-95,000 משפחות שחיות באי ביטחון תזונתי. חלוקת מוצרי מזון בסיסיים (רכש מזון) מתקיימת באופן סדיר וקבוע מדי חודש ובנוסף לה מתקיימות במהלך החודש חלוקת מוצרי מזון נוספים שמקורם בתרומות קצרות מועד (יבשות ומצוננות) מיצרני המזון הגדולים במשק. חלוקת המזון מתבצעת בכל הארץ בצורה שוויונית, תוך תהליכי בקרה ופיקוח קפדניים על מנת שהמזון יגיע לנתמכי הסיוע באיכות הנדרשת. המיזם מציב תנאי סף, קריטריונים ברורים ומנגנוני בקרה ופיקוח רציפים על פעילותן השוטפת של העמותות.
הצלת מזון -הצלת מוצרי מזון קצרי מועד וראויים למאכל, והעברתם כתרומה למשפחות נזקקות החיות באי ביטחון תזונתי. היחס בין ההשקעה בתפעול התוכנית לשווי המזון המוצל עומד על 1:10, בזכות שותפות אסטרטגית עם תעשיית המזון. כ-80% מהמזון המחולק על ידי הארגון הוא מזון מוצל.
נוער לתת - ארגון הנוער של לתת שמטרתו חינוך להתנדבות כדרך חיים, פיתוח מנהיגות ויזמות חברתית. פונה לכלל בני הנוער בישראל מכל המגזרים ולכל שכבות האוכלוסייה ומונה כ-2,500 חניכים ומדריכים. מדי שנה מבצעים חניכי נוער לתת כ-150 יוזמות מיקרו-חברתיות. חלק מיוזמות אלה זכו לסיקור תקשורתי ארצי, כמו "לתת תודה" ו"חדר המתנות במרכז הרפואי סורוקה".
סיוע לחיים - תוכנית אשר פועלת לשיפור איכות חייהם והקלה על מצוקתם של כ-1,450 ניצולי שואה נזקקים. התוכנית מעניקה מעטפת תמיכה הוליסטית, על ידי סיוע במזון, שיפוץ דירות ומענה לצרכים חיוניים, ביקורים אישיים על ידי מתנדבים ואירועים חברתיים.
תחומי פעילות הארגון > דו"ח העוני האלטרנטיבי - שינוי מדיניות

ארגון לתת מפרסם משנות ה-2000 את "דו"ח עוני אלטרנטיבי", המשקף את המגמות העדכניות בנושא ומשמש כלי משלים להיכרות והבנה מעמיקה של התופעה. באמצעות אינטגרציה בין נתונים וממצאים הנאספים מנתמכי הסיוע, עמותות החברה האזרחית והציבור הרחב. החל משנת 2014 נכלל בדו"ח, לראשונה בישראל, מדד עוני אלטרנטיבי רב ממדי, אשר פותח על ידי ארגון לתת ומכון המחקר ERI ומתבסס על מודל חדשני, הקובע האם ועד כמה אדם הוא עני בהתאם למידת המחסור שלו בחמישה ממדים חיוניים: אי-ביטחון תזונתי, השכלה, בריאות, דיור ויוקר המחיה.
בנוסף ארגון לתת מפיץ ניירות עמדה בנושא הטיפול הממשלתי בעוני, בפערים החברתיים ובאי-הביטחון התזונתי מקדם הצעות חוק ורגולציה– כמו הקמת גוף כללי למלחמה בעוני, הכנסת תקציבים לסיוע למשפחות הנמצאות באי ביטחון תזונתי חמור בבסיס תקציב המדינה, עידוד הצלת מזון וכו'.
ראו גם

לקט ישראל
בנק מזון
יהוד

ערך זה עוסק בעיר יהוד עד 2003. אם התכוונתם לעיר יהוד-מונוסון משנת 2003, ראו .
שלט בכניסה ליהוד-מונוסון
קריית ביאליסטוק ביהוד
קבר יהודה בן יעקב
קניון סביונים
אנדרטה לבני יהוד שנפלו במערכות ישראל
גן הבנים ביהוד
רובע בלה לוגאנו ביהוד
היכל התרבות יהוד
יְהוד היא עיר במזרח בקעת אונו במחוז המרכז. בשנת 2003 אוחדה יהוד עם היישוב הקהילתי השכן נוה מונוסון, ועל כן שמן כעיר מאוחדת מאותה עת הוא יהוד-מונוסון.
מקור השם

העיר נוסדה ב-1948 במקום בו שכן היישוב הערבי יהודייה, ששימר את שמה של העיר המקראית "יהוד" שבנחלת שבט דן: ”וִיהֻד וּבְנֵי בְרַק וְגַת רִמּוֹן”. מסורות מאוחרות יותר תלו את שמה של העיר בקברו של יהודה בן יעקב שזוהה במקום.
היסטוריה

היישוב היהודי במקום התחדש ב-1884. "יישוב עיתון חדש בשם יהוד" הייתה הכותרת בעיתון הצפירה בי"ג אדר תרמ"ד:
"זה כחמש שנים וחברת פתח-תקוה קנתה לה נחלת אומלבס ותאמר לכונן בה מושבה, ותבאונה סבות ממסבות שונות ותפרענה את המחשבה ההיא. ויהי בשנת ה'תרמ"ג ותחדש החברה כנשר נעוריה ותחליף כח, כי הלכו ממנה החברים הישנים אשר לא היה בהם ברכה ויבואו אחרים חדשים תחתיהם מלאים חיים וכח עלומים. ויפרדו כארבעים חברים ויקנו להם מושב חדש בכפר יהוד שעל גבול הדני ויקראו שמו "יהוד" ויחפרו באר ויגיעו עד שבעה וארבעים מטר בעומק וימצאו מקור מים חיים. ויבנו בית-המדרש ובית-התנור ויהי בראשית שנת ה'תרמ"ד ויצאו החברים לדור במושב ההוא".
היו אלו מתיישביה הראשונים של פתח תקווה, שננטשה ב-1881 בשילוב חדשים, 'חברת ביאליסטוק', ששינסו מותניהם במאמץ מחודש לתקוע יתד באדמת פתח תקווה והפעם, כלקח מפרק ההתיישבות הראשון, העדיפו לקבוע את יישובם במקום בעל אקלים נוח יותר שאין לקדחת שליטה עליו ומדי יום נדדו לעיבוד הנחלאות בפתח תקווה ובערב שבו ליהודית בקרבת הכפר הערבי יהודייה.
לאחר בריחת תושביה הערבים של יהודייה (עבאסייה) בשלהי מלחמת העצמאות, אוקטובר 1948, התיישבה במקום אוכלוסייה ברובה ממוצא טורקי (דוברי לאדינו). בשנות החמישים, הגיעו עולים מתימן ופליטי שואה מפולין (ובעיקר ממחוז ביאליסטוק) שהקימו יישוב נפרד בשם קריית ביאליסטוק שלאחר מכן חובר ליהוד.
התפתחות העיר

בשנת 1950 הוכרזה כמועצה מקומית ראשונה לאחר קום המדינה ונבחר ראש מועצה נבחר ראשון (אברהם אלטלף). ובשנת 1995 הוכרזה יהוד לעיר. מתחילת שנות התשעים הגיעו ליהוד למעלה מ-800 משפחות עולים, רובן מחבר העמים לשעבר, וכ-30 משפחות מאתיופיה. יהוד-מונוסון מונה כיום כ-27,000 תושבים בכ-7,800 משקי בית.
העיר עברה התרחבות ניכרת עם הקמתה של שכונת קריית הסביונים המבוססת יותר כלכלית בשנים 1992–1997, אשר קדמו לבנייתה השכונות קריית ביאליסטוק, גבעת אוויה ונוה עובד, בעלות אוכלוסייה סוציו-אקונומית בינונית-גבוהה אשר שינו את אופייה של העיר.
בשנת 2003, במסגרת מדיניות משרד הפנים להשיג חיסכון בעלויות השירותים המוניציפליים במרחב בקעת אונו, הוקמה לעיריית יהוד ולמועצה מקומית נוה מונוסון עיריית-גג משותפת, עיריית יהוד-מונוסון. הלכה למעשה, עיריית-הגג מתפקדת כעירייתה של העיר יהוד ואילו נוה מונוסון, אשר נהנית מעצמאות חברתית-קהילתית במסגרת מינהלת מקומית, רוכשת ממנה שירותים מוניציפליים סטטוטוריים (האדמיניסטרציה של חינוך החובה, רווחה, מהנדס עיר, גזברות) ובסיסיים (אחזקת, ניקיון ותאורת רחובות, פינוי אשפה וגינון).
בשנת 2014 במהלך מבצע צוק איתן פגעה רקטה שנורתה מרצועת עזה בבית בעיר וגרמה לו לנזק כבד.
סמל העיר

סמלה של העיר מכיל מספר מוטיבים משמעותיים – האריה מייצג את סמלו של שבט יהודה, אשר על פי המסורת מקום קבורתו הוא בגן העצמאות בעיר, השלשלות המנותצות לרגליו של האריה מסמלות את שחרורה של העיר מכובשים זרים, המחרשה לצד מבנים עם ארובות מייצגים את היישוב כישוב המקיים עבודת אדמה לצד תעשייה, ולבסוף עץ הדקל לקוח כאחד מארבעת המינים ובשל היותו עץ פרי מתוק המוזכר עוד בתנ"ך. סמל העיר אושר על ידי מועצת העיר בשנת 1951.
דמוגרפיה

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
חינוך

בעיר שוכן בית הספר תיכון מקיף יהוד, המשרת את האזור ומנקז אליו את תלמידי יהוד, נוה מונוסון, סביון, גני יהודה, מגשימים, בני עטרות, בית אריה, עלי זהב, רינתיה, מזור, כפר טרומן ועוד.
טבע עירוני

נחל יהוד - הנחל הזורם דרומית לעיר, משמש כיום כתעלת ביוב פתוחה, אך בשל העובדה כי הוא אחד מיובליו של נחל איילון, עתיד הנחל להשתקם ולהשתלב כחלק מפארק אריאל שרון.
נחל אונו - הנחל העובר מערבית לעיר, היווה את אחד מהנחלים המרכזיים בבקעת אונו, כיום הנחל מוזנח ויבש במרבית עונות השנה, ועתיד להיעלם עם הקמתן של שכונות מגורים חדשות במקום.
תעשייה

לעיר אזור תעשייה מפותח, בו הרחוב הראשי ע״ש ראש המועצה הנבחר הראשון אברהם אלטלף. מצויים, בין השאר, מפעלי מבת של התעשייה האווירית, חברת ההיי-טק הבינלאומית מיקרו פוקוס, חברת החיישנים Vayyar וחברת מגל מערכות בטחון. משנת 1999 פועל יקב בוטיק יקב צ'ילאג.
ראשי המועצה והעיר

אברהם גרון 1951 - 1948
אברהם אלטלף 1961 - 1951
סעדיה חתוכה 1985 - 1961
מרדכי ליניק 1993 - 1985
שלמה בקשי 1998 - 1993
עוזי מאיר 2003 - 1998
יוסי בן דוד 2013 - 2003
יעלה מקליס 2024 - 2013
אמנון סעד 2024 (נבחר)
ערים תאומות

ארצות הברית אוקלהומה סיטי, אוקלהומה, ארצות הברית
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו בעיר פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף אוקטובר 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק מ"ה.
↑  יהודה זיו, קברות אנשי שם מהמקרא, בתוך: "טבע וארץ" תמוז-אב תשמ"ו, יולי-אוגוסט 1986, חוברת 285, הוצאת החברה להגנת הטבע 
קבר יהודה
↑  הצפירה, י"ג אדר תרמ"ד (1884), "ישוב חדש בשם יהוד", מתוך : שלמה שבא, דן בן אמוץ, "ארץ ציון ירושלים", הוצאת זמורה, ביתן, מודן, תל אביב, 1973, שער שני: "שחקי, שחקי על החלומות" (1883-1904), פרק : מושבות, עמוד 71
↑  מרדכי נאור, המנהיג המזרחי הראשון - אברהם מויאל, סטימצקי, 2019, עמ' 81
↑  אכרזת העיריות (יהוד), התשנ"ו - 1995, 16 בנובמבר 1995, קובץ התקנות 5717, עמ' 182–183, 1 בדצמבר 1995
↑  גלעד מורג ומתן צורי, הרס גדול ביהוד: רק הכלב היה בבית - וניצל, באתר ynet, 22 ביולי 2014
↑  בין היתר, על פי הרשום בתוך מבנה הקבר, בשנים הראשונות של פתח תקווה (כנראה במאורעות תרפ"א) הותקפה המושבה בידי קומץ מערביי יהודיה - שמו הערבי של הכפר במקום, ונרצחו אישה וילדיה. בחצר המתחם נערכה סעודת סולחה רבת משתתפים ובראשם רבנים ואנשי דת מוסלמים, אשר נאמו על המורשת המשותפת של אברהם אבינו, במקום של נינו "הקדוש" יהודה.
צריח ומסגד שריד לכפר הערבי יהודיה שנבנה על חורבות יישוב יהודי קדום.
אתר הנצחה לניר פורז ונחשון וקסמן.
אנדרטת "יזכור" ליהדות ביאליסטוק, בקריית ביאליסטוק.
בית עיריית יהוד-מונוסון על רקע המסגד ביהוד.
"שוק אשכנזי" בלב יהוד שהוקם במקום באמצע שנות ה-50.
אנדרטת מייסדי יהוד.
מבט על העיר מכיוון כביש 1
| בקעת אונו |
| --- | --- | --- |
| עיריות | קריית אונו • יהוד-מונוסון • גני תקווה • אור יהודה (רמת פנקס) • רמת גן (תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר) |  |
| מועצות מקומיות | סביון (גני יהודה) |  |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון |  |
| מועצה אזורית דרום השרון | מגשימים • כפר מעש • גת רימון |  |
|  מחוז המרכז |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רמלה • נפת רחובות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ערים | אלעד • באר יעקב • גבעת שמואל • גני תקווה • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • זמר • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • פרדסיה • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם • תל מונד |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון • מכבים-רעות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n82058869  VIAF: 141914421   WorldCat (עם VIAF): 141914421
תומאס גאלבס

תומאס כריסטיאן גאלבס (בפינית, ספרדית ואנגלית: Tomas Kristian Galvez; נולד ב-28 בינואר 2005 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן פיני-ספרדי-אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בהשאלה בל.א.ס.ק. לינץ בהשאלה מנצ'סטר סיטי ובנבחרת פינלנד.
קריירת מועדונים

גאלבס גדל במחלקות הנוער של טוטנהאם הוטספר וווטפורד, ובשנת 2021 עבר למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי.
קריירה בינלאומית

גאלבס נולד באנגליה לאב ספרדי ולאם פינית. ב-9 בינואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד, בהפסד 2-0 לנבחרת שוודיה במשחק ידידות.
כרישועל זנבתן

| כרישועל זנבתן |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: דמויי עמלץ
משפחה:: כרישועליים
סוג:: כרישועל
מין:: כרישועל זנבתן
שם מדעי
 Alopias vulpinus ‏בונאטר, 1788
תחום תפוצה

כְּרִישׁוּעָל זְנַבְתָּן (שם מדעי: Alopias vulpinus) הוא מין כריש שאורכו הממוצע (כולל זנב) בין 3 ל-6 מטרים, ומשקלו עד 510 ק"ג. זנבו ארוך במיוחד ויכול להגיע לאורכו של גוף הכריש. מכאן גם נגזר שמו. הכריש חי במים עליונים בעיקר בים הפתוח, ונזון מלהקות דגים קטנים ודיונונים אותם הוא ממית בעזרת זנבו.
הכריש אינו מזיק לצוללים ונחשב לאחד הכרישים היפים ביותר לצפייה תוך כדי צלילה. הכריש פגיע והוא מוגן בכל העולם.
הכריש שועל הוא אחד ממיני הכרישים המוצגים בבריכת הכרישים בפארק המצפה התת-ימי באילת.
הערות שוליים

↑  כרישועל זנבתן באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מון ג'יאה-אין

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
מוּן ג'יאה-אִין (או מוּן גֶ'ה-אִין, בקוריאנית: 문재인; נולד ב-24 בינואר 1953) הוא פוליטיקאי קוריאני, אשר כיהן כנשיא קוריאה הדרומית, כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית של קוריאה הדרומית וכחבר האספה הלאומית.
ביוגרפיה

מון נולד באי גאוג'י (אנ') במחוז דרום גיאונגסאנג שבקוריאה הדרומית. הוא בנם של פליטים שנמלטו מקוריאה הצפונית בדצמבר 1950 על גבי ספינה של האו"ם.
ב-1972 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קיונג-הי. בתקופת לימודיו היה פעיל במחאות נגד הדיקטטורה הצבאית בראשות הנשיא פאק צ'ונג-הי, הוא נכלא בשל כך וסולק מהאוניברסיטה ב-1975. הוא גויס לצבא קוריאה הדרומית ושירת בכוחות המיוחדים. ב-1976 נטל חלק במבצע פול באניין באזור המפורז הקוריאני. לאחר שחרורו שב ללמוד באוניברסיטה, אך ב-1980 נעצר שוב בשל פעילותו. הוא עבר את מבחני לשכת עורכי הדין וסיים שני בכיתתו במכון להכשרת שופטים, אך לא התקבל למשרת שופט בשל ההיסטוריה של פעילותו הפוליטית.
ב-1982 הצטרף למשרד עורכי הדין של רו מו-היון, שסיפק שירותי סיוע משפטי לפעילי מחאה בתחום זכויות האדם. ב-1988 סייע להקים את עיתון השמאל "האומה הקוריאנית" (한겨레 (אנ'))
לאחר שרו מו-היון נבחר לנשיא קוריאה הדרומית, מונה מון לראש מטהו ושירת בבית הכחול בשנים 2003–2008.
במאי 2011 פרסם ספר זיכרונות על פעילותו למען זכויות אדם ובשירות רו מו-היון. הספר היה לרב-מכר בקוריאה הדרומית, ועורר ציפייה לכניסתו של מון לפוליטיקה.
באפריל 2012 נבחר לאספה הלאומית כנציג מחוז סאסנג שבפוסן. בספטמבר אותה שנה התמודד לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית המאוחדת, אך הפסיד לפאק גון-הייה. ב-2015 נבחר ליושב ראש המפלגה הדמוקרטית ויושב ראש האופוזיציה.
נשיא קוריאה הדרומית

לאחר הדחתה של הנשיאה פאק גון-הייה, התמודד ונבחר בבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית, שנערכו ב-9 במאי 2017.
נשיא קוריאה הדרומית > קוריאה הצפונית

בהתייחסו לקוריאה הצפונית בנאום שנשא בברלין, ב-6 ביולי 2017, תיאר מון את התהליך המוביל לאיחוד כפרויקט ארוך טווח. הוא הדגיש את הברית עם ארצות הברית וציין את הצורך להבטיח את פירוק תוכנית הנשק הגרעיני של קוריאה הצפונית. בה בעת הציג את שאלת האיחוד בהקשר אזורי וסימן את תקוותיו לעבוד בשיתוף פעולה עם הקהילה הבינלאומית. הוא תמך בסנקציות על צפון קוריאה, וציין כי חיוני לקבוע הסכם שלום עם קוריאה הצפונית שיביא לסיום מלחמת קוריאה באופן רשמי בתמורה לפירוק הנשק גרעיני.
נשיא קוריאה הדרומית > קוריאה הצפונית > שיחות פיוס ופירוק הנשק הגרעיני עם קוריאה הצפונית 2018

ב-27 באפריל 2018, במסגרת הפסגה הבין-קוריאנית, הוא ערך פגישה היסטורית עם המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און. הפגישה נערכה בשטח הגבול שבין שתי המדינות, והשניים אף חצו את הגבול לשני הצדדים. השניים חתמו על הצהרת פנמונג'ום, ובה התחייבות לפירוזו של חצי האי מנשק גרעיני, הפיכת הגבול ל"אזור שלום", וקידום שיחות עם ארצות הברית וסין, ובכך הביאו למפנה ביחסי קוריאה הדרומית-קוריאה הצפונית.
נשיא קוריאה הדרומית > אנרגיה

ממשלתו של מון מתמקדת בהגברת הצריכה הדרום קוריאנית בגז טבעי. תוכנית זו כוללת עיכוב בנייה של כורים גרעיניים וכן חידוש השיחות לגבי צינור גז טבעי שיעבור מרוסיה ויעבור דרך קוריאה הצפונית. ב-19 ביוני 2017, באירוע לציון סוף הפעילות של הכור הגרעיני הישן בקוריאה הדרומית "Kori Unit 1ֿ", מון תיאר את תוכניתו לעתיד האנרגיה בקוריאה הדרומית, ואמר כי "ננטוש את מדיניות הפיתוח אשר מתמקדת בתחנות כוח גרעיניות". זאת, על ידי ביטול תוכניות חדשות לבניית תחנות כוח גרעיניות ואי חידוש רישיונות לתחנות קיימות. בנוסף, הוא סגר 8 תחנות כוח של פחם.
חיים אישיים

מון הוא נוצרי קתולי, נשוי ואב לבן ובת.
הערות שוליים

↑  The Negotiator?, באתר טיים מגזין, 19 באפריל 2017
↑  Ex-special forces soldier, top presidential aide Moon in lead to replace ousted South Korean leader, באתר יפן טיימס, 12 במרץ 2017
↑  Moon Jae In: From special forces soldier to South Korea Presidential shoo-in, באתר straitstimes.com, ‏8 במאי 2017
↑  Who is Moon Jae-in, South Korea's new president?, הגארדיאן, 9 במאי 2017
↑  Activist, lawyer, president: South Korea's Moon, באתר דיילי מייל, 9 במאי 2017
↑  [?http://english.hani.co.kr/arti/english_edition/e_national/789246.html Who is Moon Jae-in], באתר hani.co.kr, ‏4 באפריל 2017
↑  South Korea's shy new President Moon hits the spotlight, באתר רויטרס, 9 במאי 2017
↑  South Korea’s likely next president asks the U.S. to respect its democracy, באתר וושינגטון פוסט, 2 במאי 2017
↑  After Park, Who? A Guide to Those Who Would Lead South Korea, באתר הניו יורק טיימס, 9 בדצמבר 2016
↑  Moon Jae-in Steps Back Into the Spotlight, באתר וול סטריט ג'ורנל, 21 ביולי 2011
↑  Frank, Ruediger (13 ביולי 2017). "President Moon's North Korea Strategy". The Diplomat. diplomat.com. Originally published by 38 North, blog of the U.S.-Korea Institute at Johns Hopkins University (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-08-18. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Adams, Rod. "Moon Jae-in Making Friends By Importing More Gas". Forbes. נבדק ב-2017-07-30.
↑  Liberal human rights lawyer Moon Jae-in is elected South Korea's president in a landslide victory that could ease tensions with the North, באתר דיילי מייל, 9 במאי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415917605171  PLWABN: 9810536967005606  BnF: cb17926430k (data)  CiNii: DA18855439  GND: 1023544296  ISNI: 0000 0001 2338 3209  LCCN: no2011111088  LNB: 000280568  NDL: 001267470  NKC: jo20191026428  NLK: KAC201113552  SUDOC: 240861671  VIAF: 173142372   WorldCat (עם VIAF): 173142372 
נשיא קוריאה הדרומית מון עם המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג און באפריל 2018
המקרה בו חזרתי לחיים בתור רפש

| --- | --- |
 
 סוגה:  איסקאי

 רומן
 יוצר:  Fuze
 מאייר:  Mitz Vah
 הוצאה:  Micro Magazine
 תקופת הפרסום המקורית:  30 במאי 2014 – הווה
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  21

 מאנגה
 יוצר:  Fuze
 מאייר:  טאיקי קוואקאמי
 הוצאה:  יפן Kodansha
 התפרסם לראשונה במגזין:  Monthly Shōnen Sirius
 קהל יעד:  שונן
 תקופת הפרסום המקורית:  26 במרץ 2015 – הווה
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  27 כרכים

 מאנגה
 יוצר:  Fuze
 מאייר:  שו אוקאגירי
 הוצאה:  יפן Micro Magazine
 התפרסם לראשונה במגזין:  Comic Ride
 קהל יעד:  סיינן
 תקופת הפרסום המקורית:  28 ביולי 2016 – 30 בינואר 2021
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  8 כרכים

 אנימה
 אולפני אנימציה:  Eight Bit
 רשת שידור:  Tokyo MX, BS11, tvk, MBS (יפן)
 מדבבים בשפה העברית:  לא הופצה בעברית
 תקופת שידור מקורית:  2 באוקטובר 2018 – הווה
 מספר הפרקים:  72
המקרה בו חזרתי לחיים בתור רפש (ביפנית: 転生したらスライムだった件, באנגלית: That Time I Got Reincarnated as a Slime) היא סדרת רומנים יפנית שנכתבה על ידי הסופר היפני Fuze, עם איורים של האמן היפני Mitz Vah. הספר הראשון בסדרה פורסם לראשונה באינטרנט בשנת 2013. הגרסה המודפסת הראשונה של הספרים בסדרה פורסמה לראשונה במאי 2014. לאורך השנים פורסם 20 ספרים בסדרה. בעקבות הצלחת הסדרה נוצרו על בסיס סדרת הספרים גם מספר סדרות מנגה, סדרת אנימה, וסרט אנימה.
תקציר העלילה

עלילת הסדרת מתמקדת בעובד המשרד היפני סאטורו מיקאמי בן ה-37 אשר נדקר למוות על ידי שודד. לאחר מותו, סאטורו מגיע לעולם פנטזיה בו הוא הפך למפלצת בעלת יכולות מיוחדות. בעולם החדש הזה, הוא מאמץ את השם רימורו טמפסט (Rimuru Tempest) והוא מחליט להקים אומה חדשה של מפלצות.
מדיות בזיכיון > רומנים

סדרת הרומנים מפורסמת ביפן משנת 2014 ואילך. לאורך השנים פורסם 20 ספרים בסדרה. חברת ההוצאה Yen Press מפרסמת את המהדורה האנגלית של סדרת הספרים.
מדיות בזיכיון > מאנגה

עיבוד המאנגה לסדרת הרומנים נוצרה על ידי טאיקי קאוואקאמי והיא מפורסמת מ-2015 ואילך.
מדיות בזיכיון > אנימה

עיבוד האנימה של הסדרה, אשר הופק על ידי אולפני 8-Bit Studio, שודר במקור בין 2 באוקטובר 2018 ל-19 במרץ 2019. העונה השנייה של סדרת האנימה שודרה בשנים 2021 ו-2022. הפופולריות של סדרת האנימה הובילה להפקתו של סרט אנימה בזיכיון שהקרנת הבכורה שלו התקיימה ב-2022.
בנוסף, פותחה גם סדרת אנימה מסוג ספין-אוף בשם "The Slime Diaries" אשר שודרה במקור בשנת 2021.