stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירוויזיון 1984
השירים המשתתפים

| סדר | מדינה | שפה | שם המבצע | שם השיר | תרגום | מיקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | שוודיה שוודיה | שוודית | הרייס | Diggi-Loo Diggi-Ley | דיגי-לו דיגי-ליי | 1 | 145 |
| 2 | לוקסמבורג לוקסמבורג | צרפתית | סופי קארלה | 100% d'amour | 100% של אהבה | 10 | 39 |
| 3 | צרפת צרפת | צרפתית | אניק תומאזו | Autant d'amoureux que d'étoiles | מאהבים רבים כמו הכוכבים | 8 | 61 |

| 4 | ספרד ספרד | ספרדית | בראבו | Lady, lady | ליידי, ליידי | 3 | 106 |
| 5 | נורווגיה נורווגיה | נורווגית | דולי דה לוקס | Lenge leve livet | יחי החיים | 17 | 29 |
| 6 | בריטניה בריטניה | אנגלית | בל והמסירויות | Love games | משחקי אהבה | 7 | 63 |
| 7 | קפריסין קפריסין | יוונית | אנדי פול | Άννα Μαρία Λένα ‏(Anna Maria Lena) | אנה מאריה לנה | 15 | 31 |
| 8 | בלגיה בלגיה | צרפתית | ג'ייקוס זגרס | Avanti la vie | קדימה בחיים | 5 | 70 |

| 9 | אירלנד אירלנד | אנגלית | לינדה מרטין | Terminal 3 | טרמינל 3 | 2 | 137 |
| 10 | דנמרק דנמרק | דנית | להקת עיניים לוהטות | Det' lige det | זה פשוט זה | 4 | 101 |
| 11 | הולנד הולנד | הולנדית | מאריבל | Ik hou van jou | אני אוהבת אותך | 13 | 34 |
| 12 | יוגוסלביה יוגוסלביה | סרבו-קרואטית | איזולדה וולאדו | Ciao amore | להתראות אהבה | 18 | 26 |

| 13 | אוסטריה אוסטריה | גרמנית | אניטה | Einfach weg | פשוט ללכת מפה | 19 | 5 |
| 14 | גרמניה גרמניה המערבית | גרמנית | מרי רוס | Aufrecht geh'n | ללכת זקופה | 13 | 34 |
| 15 | טורקיה טורקיה | טורקית | להקת "לפני חמש שנים, עשור אחרי" | Halay | האלאי (ריקוד טורקי) | 12 | 37 |
| 16 | פינלנד פינלנד | פינית | קירקה | Hengaillaan | בואי נֱבַלֵּה | 9 | 46 |
| 17 | שווייץ שווייץ | גרמנית | להקת יום גשום | Welche Farbe hat der Sonnenschein? | מה צבע אור השמש? | 16 | 30 |
| 18 | איטליה איטליה | איטלקית | אליס ופרנקו בטיאטו | I treni di Tozeur | הרכבות של טוזאור | 5 | 70 |
| 19 | פורטוגל פורטוגל | פורטוגזית | מאריה גינו | Silêncio e tanta gente | שקט וכל כך הרבה אנשים | 11 | 38 |
אליעזר בן זכריה

רבי אליעזר בן זכריה פעל בפרובאנס בסביבות המאה ה-12.
רבי אליעזר בן זכריה היה אחד מחמשת חברי בית הדין של נרבונה לצד רבי אברהם בן יצחק אב בית דין ואחרים. בשנת ד'תתצ"ד הוא חתום על גט יחד עם רבי משה בן יוסף.
ממשפחתו ידוע בתקופה מאוחרת יותר רבי יצחק בן מרדכי קמחי.
הערות שוליים

↑  מנחם המאירי, בית הבחירה, מסכת פסחים, דף מ"ב, עמוד א'
↑  מנחם המאירי, בית הבחירה, מסכת גיטין, דף פ"ה, עמוד ב', תשובות חכמי פרובינציה (ירושלים תשכ"ז) עמוד 233-234
↑  ראו תשובות חכמי פרובינציה שם עמוד 233, "קרובנו הרב ר' אליעזר ב"ר זכריה"
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלברכט שוברט

| --- | --- |

גנרל אלברכט שוברט
 לידה:  23 ביוני 1886 גלאץ, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  26 בנובמבר 1966 (בגיל 80) בילפלד, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1904–1945 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (וורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-12   מפקד הדיוויזיה ה-44   מפקד הקורפוס ה-23   מפקד הארמייה התשיעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל אלברכט שוברט (בגרמנית: Albrecht Schubert;‏ 23 ביוני 1886 – 26 בנובמבר 1966) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שוברט נולד ב-23 ביוני 1886 בגלאץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-27 (מגדבורג ה-2 - לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה), ובשנת 1907 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-10 (שלזיה ה-1 פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה). בשנת 1911 מונה שוברט לקצין שלישות, ובשנת 1912 הועלה לדרגת אובר לוטננט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-21, וב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1915 מונה לקצין חימוש בדיוויזיית הלאנדווהר, ובשנת 1917 מונה כקצין מטה בקורפוס ה-5. ב-20 בנובמבר 1917 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-111, וב-19 בפברואר 1918 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-202. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף שוברט לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1924 מונה שוברט למפקד פלוגה 10 ברגימנט הרגלים ה-8 (פרוסי), וב-1 בפברואר 1926 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1926 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה השנייה, וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בתחילת 1931 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-12, וב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בפברואר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-12, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-12, וב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באפריל 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-44.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה שוברט מפקד הדיוויזיה ה-44, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14, וב-23 באוקטובר 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-23. במהלך המערכה על צרפת לחם שוברט עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-1 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
במהלך מבצע ברברוסה פיקד שוברט על הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובאוגוסט 1941 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-17 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-23 במאי 1942 מונה שוברט למפקד זמני של הארמייה התשיעית במקום ולטר מודל שנפצע בקרבות, ופיקד עליה עד ה-10 ביוני. ב-25 ביולי 1942 פרש שוברט מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים.
ב-20 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-28 בפברואר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-11. ב-21 באוגוסט 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-17, ובאפריל 1945 פרש שוברט מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר שוברט בעיר בילפלד, עד למותו ב-26 בנובמבר 1966, והוא בן 80 שנים.
אותי - עמותה ישראלית לאוטיזם

| --- | --- |

 פעילות:  טיפול באוטיזם בגיל הרך, טיפול בילדים ונוער על הרצף האוטיסטי
 מדינה:  ישראל
 מקום פעילות:  ישראל
 יושב ראש:  אלונה בר און
 מנכ"ל:  ציפי נגל-אדלשטיין
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 https://oti.org.il/
 קואורדינטות:  31°55′36″N 34°47′46″E﻿ / ﻿31.92666°N 34.796018°E﻿ / 31.92666; 34.796018
 he
 
אותי - עמותה ישראלית לאוטיזם הוקמה בשנת 1990 בשם העמותה לילדים בסיכון. שמטרתה לטפל ולסייע לילדים בסיכון ומשפחותיהם בקהילתם. העמותה שינתה את שמה כחלק ממיתוג מחדש ב-2022 ועוסקת בטיפול באוטיזם בגיל הרך ובטיפול בילדים ובני נוער על הרצף האוטיסטי עד לגיל 18.
העמותה היא כתובת מקצועית מקדמת[דרושה הבהרה] לצעירים ובוגרים עם אוטיזם ולמשפחותיהם, דואגת לזכויותיהם, פועלת למיצוין,[דרושה הבהרה] מעניקה להם שירותי טיפול מקצועיים[דרושה הבהרה] באופן מותאם ונגיש[דרושה הבהרה], מכשירה מטפלים[דרושה הבהרה], לומדת ומטמיעה[דרושה הבהרה] שיטות טיפוליות ומנגישה את הידע התאורטי והקליני העדכני לטובת הילדים והמשפחות. ב־2018 מנכ"ל העמותה היא עו"ד ציפי נגל-אדלשטיין והיו"ר היא אלונה בר און.
בעמותה 10 חברים ו-2225 עובדים מהמקצועות הטיפולים קלינאות תקשורת, ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, הבעה ויצירה[דרושה הבהרה], פסיכולוגיה, עבודה סוציאלית, ניתוח התנהגות, רופאים, מטפלים בשיטות ייעודיות (כגון: DIR ,ESDM ומיומנות חברתיות).
פעילות

העמותה הוקמה בעקבות חוסר המענה לילדים עם אוטיזם בישראל.[דרוש מקור][מפני ש...]
העמותה גיבשה "סל טיפולים בריאותי מקדם" (טב"מ) שהמדינה מעניקה לילדים על הרצף האוטיסטי מהגיל הרך ועד גיל 7.
העמותה מפעילה טיפולי בריאות בהיקף של עד 3 שעות שבועיות לילדים בני 7–18 בשעות הצהריים בתוך כיתת הלימוד בבית-הספר. נכון לשנת 2023, במסגרת העמותה משולבים טיפולים בריאותיים לכ-1000 ילדים ברחבי הארץ.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  אותי (ע"ר) | גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
↑  העמותה לילדים בסיכון משנה את שמה ל'אותי' - עמותה ישראלית לאוטיזם, באתר אייס, 4 בדצמבר 2022
אלבה פלורס

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1986 (בת 37) מדריד, ספרד 
 שם לידה:  Alba González Villa 
 מדינה:  ספרד ספרד
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 פרופיל ב-IMDb
 
אלבה פלורס (בספרדית: Alba Flores; נולדה ב-27 באוקטובר 1986) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ספרדייה, ידועה במיוחד בתפקידה כאגטה חימנז ("ניירובי") בסדרה "בית הנייר" ובתור שריי ורגס בסדרה "בפנים".
קורות חיים

פלורס נולדה במדריד בשם אלבה גונזלס וילה למשפחה ממוצא אנדלוסי וצועני. היא בתם היחידה של המוזיקאי והמלחין אנטוניו פלורס ומפיקת התיאטרון אנה וילה. במשפחתה נמנים אנשי במה רבים: סבתה לולה פלורס הייתה אחת הכוכבות הספרדיות המוערכות בשנות ה-30 של המאה ה-20, דודתה היא הזמרת לוליטה פלורס ובת דודתה השחקנית אלנה פורייזה. פלורס החלה ללמוד משחק בגיל 13, ומאז השתתפה בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן "בפנים" (בספרדית: Vis a Vis), סדרת כלא של הבמאי אלכס פינה. הופעתה בסדרה "בית הנייר", גם היא בבימויו של פינה, הקנתה לה פרסום עולמי.
פלורס מנהלת אורח חיים טבעוני והיא השתתפה קמפיין של PETA לקידום טבעונות.
קריירה מקצועית

הופעתה הקולנועית הראשונה של פלורס נערכה בשנת 2005 בסרט הספרדי "החם" (El calentito). באותה שנה הופיעה גם בהצגת התיאטרון "ירח דבש בהירושימה". ב-2007 השתתפה בגרסה צוענית של המחזה "חלום ליל קיץ". ב-2008 לוהקה לסרט "המנהלים" (Los mánagers), ולפרק בסדרת הטלוויזיה "המפקח" (El comisario). ב-2008 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "תסמונת יוליסס" (El síndrome de Ulises) והופיעה במחזמר "אוהבים אנונימיים" (Enamorados anónimos). בשנת 2009 הקליטה את השיר שכתב אביה "איני יכול להתאהב בך" עבור פסקול הסרט "סוף הדרך" (Al final del camino).
בשנת 2013 קיבלה תפקיד בסרט הטלוויזיה "ויסנטה פרר" (Vicente Ferrer) ושיחקה בחמישה פרקים בסדרה "זמן בין התפרים" של ערוץ Antena 3 המבוסס על ספרה של מריה דואניס. בשנת 2014 השתתפה בסדרה "ספר לי איך זה קרה" (Cuéntame cómo pasó). ב-2016 הופיעה במחזה "השושנה המקועקעת" מאת טנסי ויליאמס בתיאטרון מריה גררו במדריד.
בשנת 2015 לוהקה לסדרת הכלא "בפנים" (Vis a vis), בתפקיד שריי ורגאס דה חסוס, אותה גילמה במשך 4 עונות עד 2019.
בשנת 2017 לוהקה לאחד התפקידים הראשיים (ניירובי) בסדרת הפשע "בית הנייר" שיצר אלכס פינה לערוץ Antena 3 ואחריה לנטפליקס. הצלחתה של סדרה זו במדינות רבות, ביניהן בישראל, הפכה את פלורס לכוכבת בינלאומית. פלורס כיכבה בתפקיד זה במשך 4 חלקים עד ל-2020.
בשנת 2021 שיחקה בסדרת הדרמה הקומית "Maricón perdido", בתפקיד חוזר של לולה, חברתו של רוברטו מהלימודים.
בשנת 2022 החלה לככב בסדרת הדרמה "קדושת המשפחה" בנטפליקס; אודות משפחה שמסתירה סוד מזעזע מתחילה מחדש את חייהם במדריד.
בשנת 2023 שיחקה בסרט הדרמה הלהט"בי "אהבה ומהפכה" (אנ') בבימויו של אלחנדרו מרין.
פרסים

2015: פרס אונדס לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה עלילתית, על תפקידה בסדרה "בפנים".
2016: פרס איגוד השחקנים לשחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה, על תפקידה בסדרה "בפנים".
2017: פרס איגוד השחקנים לשחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה, על תפקידה בסדרה "בפנים".
2018: פרס איגוד השחקנים לשחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה, על תפקידה בסדרה "בית הנייר".
2018: פרס איריס לביצוע הנשי הטוב ביותר, על תפקידה בסדרה "בפנים".
2019: פרס איריס לשחקנית ראשית, על תפקידה בסדרה "בית הנייר".
הערות שוליים

↑  נעמה ברקן, ‏הבית השני שלנו, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2018
↑  "ירושלים בהחלט יכולה להיות דמות ב'בית הנייר'", באתר ynet, 19 ביולי 2019
↑  Alba Flores of ‘Money Heist’ Is Veg for Animals and the Planet, peta.org
↑    אנה בורד, מדריד, מדפסת הכסף, באתר "ידיעות אחרונות", 16 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5407025  GND: 107734757X  VIAF: 310538072   WorldCat (עם VIAF): 310538072
אלבום אוסף

אלבום אוסף, שנקרא גם "Various Artists" (אמנים שונים), הוא אלבום הכולל רצועות שירים, אשר ייתכן ששוחררו בעבר או שלא תוכננו להשתחרר, בדרך כלל מכמה הקלטות נפרדות של מבצע אחד או כמה. במקרה שזהו אלבום שבוצע על ידי אמן יחיד, אז לרוב הרצועות במקור לא נועדו להשתחרר יחד כיצירה בודדת, אך ניתן לאספן יחד כאלבום להיטים או מארז תקליטורים. אם האלבום מורכב מכמה מבצעים, ייתכן שתהיה תמה, נושא, פרק זמן או ז'אנר המקשר בין הרצועות, או שהן נועדו לשחרור כיצירה בודדת – כגון אלבום מחווה. כאשר הרצועות הן של אותו מקליט, ניתן להתייחס לאלבום כאל אלבום רטרוספקטיבי או אנתולוגיה.
סוגים נפוצים

"הלהיטים הגדולים", "המיטב של" או "אוסף סינגלים", אוספים יחד את השירים הידועים ביותר של אמן או קבוצה. אם האמן או הקבוצה ממשיכים להקליט, האוספים בדרך כלל כוללים רצועה אחת או יותר שלא יצאו בעבר כתמריץ למעריצים לקנות את האלבום, גם אם כבר יש להם את החומר האחר באוסף.
אוספים אחרים של אמן יחיד, כמו אוספים נדירים או צד ב', אלבומים שנאספו מרדיו, שירים שבוצעו על ידי אמן באופן בלעדי עבור פסקול סרט או אוספים המשלבים ריבוי מהדורות, כגון LP ו-EP ביחד על גבי דיסק קומפקטי אחד או יותר. אוספים כאלה מכוונים בדרך כלל למעריצים קיימים של האמן ויש להם מעט כוח משיכה למיינסטרים, אם כי אוספי רצועות שלא שוחררו לאחר מוות של אמנים שנפטרו לאחרונה זוכים לפופולריות משמעותית.
מארז תקליטורים, אוספים משוכללים מרובי-דיסקים המכסים לרוב את כל רוחב הקריירה של אמן או את מלוא הנוף של חברת תקליטים או ז'אנר שלם. אנתולוגיות רבות יוצאות לאור בפורמט זה.
אומנים שונים, תמה דומה, למשל שירי אהבה, שירי חג המולד, שירים הכוללים כלי נגינה מסוים (כגון סקסופון או פסנתר), זמר של להיט אחד, ועוד וריאציות אחרות. עבודה מקורית של אמנים שונים לאלבום בודד או סינגל.
אוספי ז'אנר של אמנים שונים, למשל, ג'אז, סינת'פופ, רוק וכו'. אלה עשויים להיות מאותו פרק זמן (שנה, עשור או עידן), או עשויים לשלב נושא משותף, כפי שפסקול מדגים היטב.
אלבומי מלחינים/מפיקים/חברת תקליטים. מפיקי היפ הופ רבים יוציאו אלבום אוסף שכולל אמנים שונים, אך כאשר כל רצועה הולחנה על ידי אותו מפיק או שהיא תחת אותה חברת תקליטים.
תמלוגים

עבור אוספים מרובי אמנים, התמלוגים הם בדרך כלל בשיעור יחסי. ברוב המקרים, שיעור התמלוגים של כל אמן לתקליט (בדרך כלל 12%–14%, נכון לשנת 1999) מחולק במספר האמנים באלבום. עם זאת, חברות תקליטים מסוימות בוחרות לפשט את המשוואה ולשלם בתעריף מעוגל, או כאחוז או כסכום מוגדר, ללא קשר למספר הכולל של אמנים בתקליט. נכון לשנת 1999, שיעורים אלה היו סביב 0.5% עד 1% או 15–16 סנט להקלטה. כאשר אלבום אוסף כולל רצועה מחברת תקליטים אחרת, התמלוגים מתחלקים בין האמן לבין חברת התקליטים המקורית. אלא אם כן זה מוגבל במפורש על ידי חוזה, חברות התקליטים רשאיות להוציא כמה אלבומי להיטים של אמן ההקלטות שלהן כרצונן מבלי להידרש להסכמה או רשות של האמן.
מצעדים

בבריטניה, חברת המצעדים הרשמית מרכיבה מצעד שבועי של אלבומי אוסף, המוגבלת לאוספי אמנים שונים ואוספי פסקול.
הערות שוליים

↑  McDonald, Heather (30 April 2018). "A Definition of, and Look at, Compilation Albums". The Balance Careers.
↑  Marc Burrows (20 November 2013). "Why a greatest hits album can be the band's greatest". The Guardian.
↑  "Definition of 'compilation album'".
↑  Emily Jupp (25 September 2015). "32 years of NOW music compilations" independent.co.uk.
↑  Michael Hann (9 April 2018). "Covered in glory: the tribute albums that saved careers and changed lives". The Guardian.
↑  ".Definition of retrospective in English oxforddictionaries.com.
↑  "TLC to Release Greatest Hits Compilation to Accompany Biopic, New Album Coming in 2014" Pitchfork.
↑  Gentile, John (8 November 2013). "Deadmau5 Compilation 'We Are Friends Vol. 2' – Album Premiere". Rolling Stone.
1 2 3  Brian McPherson (1999). Get It in Writing: The Musician's Guide to the Music Business. Hal Leonard Corp. p. 68. ISBN 9780793566990
↑  Brian McPherson (1999). Get It in Writing: The Musician's Guide to the Music Business Hal Leonard Corp. p. 89. ISBN 9780793566990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7665667-6
אירוויזיון 1986

| --- | --- |

 מספר התחרות:  31
 גמר:  3 במאי 1986
 מנחים:  אוסה קלבלנד 
 רשת השידור המפיקה:  נורווגיה NRK, נורווגיה
 מיקום האירוע:  נורווגיה אולם גריג, ברגן, נורווגיה
 השיר הזוכה:  בלגיה בלגיה – "אוהבת את החיים" "J'aime la vie" (סנדרה קים)
 שיטת הניקוד:  לכל מדינה חבר שופטים, המעניק 1–8, 10 או 12 נקודות לעשרה שירים
 מספר משתתפות:  20
 מדינות שמשתתפות לראשונה:  איסלנד איסלנד
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  יוגוסלביה יוגוסלביה  הולנד הולנד
 מדינות שפרשו מהתחרות:  איטליה איטליה  יוון יוון
 מופעי פתיחה/ביניים:  פתיחה: אוסה קלבלנד בשיר "Welcome to Music"  ביניים: סיסל שירשבה וסטיינר אופסדל
 סיימו עם 0 נקודות:  אין
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון 1985 אירוויזיון 1987 ← 
 
אירוויזיון 1986, התחרות השלושים ואחת במספר, נערך ב-3 במאי 1986 בברגן, נורווגיה, לאחר ניצחון נורווגיה באירוויזיון 1985. המנחה של התחרות הייתה הזמרת אוסה קלבלנד (שייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1966) והמנצחת הייתה הזמרת הבלגית סנדרה קים עם השיר "J'aime la vie" (אני אוהבת את החיים). זו הייתה הזכייה הראשונה של בלגיה בתחרות.
במקום השני זכתה שווייץ עם Pas pour moi ("לא בשבילי") של דניאלה סימונס (Daniela Simons) עם 140 נקודות ואילו במקום השלישי זכתה לוקסמבורג עם L'amour de ma vie (אהבת חיי) של שריס לורנס (Cherisse Laurence) עם 117 נקודות.
אירוויזיון 1986 היה האירוויזיון הראשון שבעת שידורו נכחה באולם משפחת מלוכה. האראלד החמישי, מלך נורווגיה, המלכה סוניה, מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה, והוקון, נסיך נורווגיה ארבעתם הוזמנו לצפות בנורווגיה מארחת בפעם הראשונה את תחרות הזמר האירופאית.
סנדרה קים, שהייתה בת 13 בעת זכייתה בתחרות, היא הזוכה הצעירה ביותר אי פעם. אחרי אירוויזיון 1989 שנודע כ"אירוויזיון הילדים", נקבע כי הזמרים המשתתפים חייבים להיות בני 16 ומעלה, כך שנראה כי שיאה של קים לא יישבר. במילות השיר טוענת קים שהיא בעצם בת 15, אבל רק אחרי התחרות התגלה גילה האמיתי. שווייץ ערערה על הזכייה של קים ודרשה לבטל אותו, אך ערעורה נדחה.
את ישראל ייצגו שרי צוריאל ומוטי גלעדי עם השיר "יבוא יום". השיר הגיע למקום ה-19 (הלפני אחרון) בתחרות, עם 7 נקודות בלבד.
נוכחות ישראלית נוספת נרשמה כשהזמרת תמנה בראואר ייצגה את אוסטריה בשיר "Die Zeit ist einsam" ("הזמן בודד הוא") וזכתה במקום ה-18 מתוך 20 משתתפות ועם 12 נקודות בלבד.
בשנה זו הופיעה איסלנד בפעם הראשונה עם השיר "Gleðibankinn" של להקת ICY.
רקע

עד לשנת אירוויזיון 1985, נורווגיה זכתה בתואר המשפיל בהיותה "מדינת הנול פואה", כשסיימה לא פחות מ-3 פעמים עם 0 נקודות והגיעה למקום האחרון במשך 6 פעמים. כשסוף סוף ניצחה ב-1985, היה זה מקור גאווה למעריצים הנורווגיים, והשדרנית הנורווגית, NRK, ניצלה את מיטב משאביה להראות לעולם את הישגיה של נורווגיה אל מול 500 מיליון צופי טלוויזיה. עד סתיו 1985, NRK החליטה לארח את התחרות הקרבה בהיכל גריג בברגן, כשהיא דוחה את אוסלו, סטוונגר, סנדנס וטרונדהיים.
כיוון שהייתה זו הפעם הראשונה שנורווגיה אירחה את האירוויזיון, NRK סיפקה תקציב עצום לאירוע הזה, והפכה את היכל גריג למן ספינת ויקינגים למופע החי, שהושלם בניאונים דמויי פסטל לבן. בנוסף, NRK הלבישה את המנחה, אוסה קלבלנד, בשמלת יהלומים מיוחדת לתחילת המופע. השמלה, ששקלה 15 פאונד (בערך 6.8 ק"ג), עדיין קיימת ונמצאת במרתף ההלבשה של NRK באוסלו.
קלבלנד ונאמבר בפתיחה התלת-לשונית "Welcome to Music", שילבו בעיקר אנגלית וצרפתית, בנוסף לשאר השפות האירופאיות. במשך נאום הפתיחה שלה, ציינה קלבלנד: "לאלו מכם שעקבו אחר נורווגיה במשך ההיסטוריה של התחרות, תיווכחו לדעת שהיא מדינה די "קוצנית". אז, דמיינו את ההנאה שלנו כשזכינו לבסוף בשנה שעברה, והתענוג שאנו חשים היום, ביכולתנו לברך 700 מיליון צופים לצמרת האירופאית, לנורווגיה ולברגן".
השירים המשתתפים

| סדר | מדינה | שפה | ביצוע | שם השיר בשפת מקור | שם השיר בעברית | מיקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | לוקסמבורג לוקסמבורג | צרפתית | שריס לורנס | L'amour de ma vie | אהבת חיי | 3 | 117 |
| 2 | יוגוסלביה יוגוסלביה | קרואטית | דוריס דרגוביץ' | Željo moja | תשוקתי | 11 | 49 |
| 3 | צרפת צרפת | צרפתית | Cocktail Chic | Européennes | אירופאיות | 17 | 13 |
| 4 | נורווגיה נורווגיה | נורווגית | קטיל סטוקן | Romeo | רומיאו | 12 | 44 |
| 5 | בריטניה בריטניה | אנגלית | Ryder | Runner in the night | רץ בלילה | 7 | 72 |
| 6 | איסלנד איסלנד | איסלנדית | Icy | Gleðibankinn | בנק ההנאה | 16 | 19 |
| 7 | הולנד הולנד | הולנדית | פריזל סיזל | Alles heeft ritme | לכל דבר יש קצב | 13 | 40 |
| 8 | טורקיה טורקיה | טורקית | קליפס ואונלר | Halley | כוכב שביט | 9 | 53 |
| 9 | ספרד ספרד | ספרדית | Cadillac | Valentino | ולנטינו | 10 | 51 |

| 10 | שווייץ שווייץ | צרפתית | דניאלה סימונס | Pas pour moi | לא בשבילי | 2 | 140 |
| 11 | ישראל ישראל | עברית | מוטי גלעדי ושרי צוריאל | יבוא יום | — | 19 | 7 |
| 12 | אירלנד אירלנד | אנגלית | Luv Bug | You can count on me | את יכולה לסמוך עליי | 4 | 96 |
| 13 | בלגיה בלגיה | צרפתית | סנדרה קים | J'aime la vie | אוהבת את החיים | 1 | 176 |
| 14 | גרמניה גרמניה | גרמנית | אינגריד פטרס | Über die Brücke geh'n | חוצים את הגשר | 8 | 62 |

| 15 | קפריסין קפריסין | יוונית | אלפידה | Τώρα ζω (Tora zo) | עכשיו אני חיה | 20 | 4 |
| 16 | אוסטריה אוסטריה | גרמנית | תמנה בראואר | Die Zeit ist einsam | הזמן, בודד הוא | 18 | 12 |
| 17 | שוודיה שוודיה | שוודית | מוניקה טרנל ולאסה הולם | E' de' det här du kallar kärlek? | לזה את/ה קורא/ת אהבה? | 5 | 78 |
| 18 | דנמרק דנמרק | דנית | ליז האביק | Du er fuld af løgn | אתה מלא בשקרים | 6 | 77 |
| 19 | פינלנד פינלנד | פינית | קארי קויואליינן | Never the end | לעולם לא הסוף | 15 | 22 |
| 20 | פורטוגל פורטוגל | פורטוגזית | דורה | Não sejas mau para mim | אל תכעס עליי כל כך | 14 | 28 |
אירווין שו

| --- | --- |

אירווין שו בביקור בתל אביב, 1948
 לידה:  27 בפברואר 1913 ברונקס הדרומית, ארצות הברית 
 פטירה:  16 במאי 1984 (בגיל 71) דאבוס, גראובינדן, שווייץ 
 שם לידה:  Irwin Gilbert Shamforoff 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת העיר ניו יורק, בית ספר תיכון ג'יימס מדיסון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Bury the Dead, Rich Man, Poor Man 
 תקופת הפעילות:  1948–1982 (כ־34 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס או. הנרי (1944) 
 
אירווין שו (באנגלית: Irwin Shaw; ‏27 בפברואר 1913 – 16 במאי 1984) היה סופר ומחזאי יהודי-אמריקאי, הנחשב לאחד מטובי כותבי הסיפור הקצר בשפה האנגלית.
ביוגרפיה

שו נולד ברובע הברונקס, להורים יהודים ממוצא אוקראיני, בשם ארווין גילברט שאמפורוף. המשפחה, שראתה בתחילה הצלחה ושגשוג באמריקה, התדרדרה לחיי עוני ודחק - דבר שהשפיעה רבות על שו האדם והסופר.
שו הצטיין יותר כאתלט מאשר כתלמיד ונמשך לעולם התיאטרון האמריקאי - שהיה רדיקלי ותוסס מאוד בשנות ה-30 של המאה העשרים, עם הופעת כוחות מהפכניים ויצירתם כ"קבוצת התיאטרון" של הרולד קלורמאן ואילייה קאזאן.
מחזהו הראשון -"קבור את המתים" - שהועלה ב-1936 היה לסנסציה ומיצב את שו הצעיר כאחת ההבטחות הגדולות של התיאטרון האמריקאי. הייתה זו הבטחה חד-פעמית, ללא מימוש. כל מחזותיו האחרים - "אנשים עדינים", "המתנקש", "השורדים" ועוד, נחלו כישלון חרוץ.
שו עבר לכתיבת סיפורים קצרים (מרביתם הופיעו בכתב-העת היוקרתי "הניו-יורקר") ובהם נתגלה כאחד מרבי-האמן הגדולים של הסוגה. במהרה החל גם לפרסם רומנים - עם הפתיחה המזהירה של "כפירי אריות" שיצא ב-1948, הנחשב עד היום לאחד מספרי המלחמה הטובים ביותר.
גם הרומנים שהתפרסמו לאחר מכן - "משהו רע באוויר", "קולות של יום קיץ", "לוסי קראון" ו-"שבועיים בעיר זרה", ביססו את מעמדו כסופר מוכשר ומבריק, שספריו נוחלים גם הצלחה מסחרית רבה.
במקביל נשמעו קולות על כי שו "מכר עצמו" וכי כתיבתו החלה מאבדת מיופייה וחיוניותה.
שו היה אף פעיל מאוד בכתיבת תסריטים בהוליווד ובכתיבת מאמרים בוטים וחריפים.
עידן המקארתיזם באמריקה, ורדיפת השמאלנים למיניהם, בצד אנטישמיות הביא לבחירתו בחיי גלות בצרפת ובשווייץ. הוא שב לארצות הברית רק בשנים האחרונות לחייו.
באירופה המשיך שו לכתוב, בצד חיי הוללות, ואף שנחל הצלחות מסחריות כבירות - דוגמת "עני ועשיר", שהיה אבן-פינה בשידוך בין ספרות לסדרות טלוויזיה, סר חינו בעיני הביקורת שקרעה לגזרים את יצירותיו. גם ספרים בשלים ומרתקים כ-"אבדות סבירות" או "לחם על פני המים", לא חמקו מיחס זה. בשנת 1967, לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים, הגיע שו לישראל, בחברת הבמאי הנודע ז'יל דאסן (יהודי אף הוא), וסייע בצילום הסרט "המלחמה על השלום", שהוקרן בעולם כולו. שו היה נשוי לשחקנית מאריין אדוורדס ואב לבן - אדם. הנישואים היו סוערים, עם בגידות משל שני הצדדים. שו ומאריאן התגרשו (ובמשך קרוב לעשור חי עם בודיל נילסן) ולאחר מכן נישאו מחדש. אחיו הבכור, דייוויד, היה אף הוא סופר ותסריטאי.
הביוגרפיה של מייקל שניירסון חושפת איש תוסס ורב-פעלים ואהבות שהתקשה להתמודד בין שני הקטבים של אמנות רצינית והצלחה מסחרית.
רוב ספריו תורגמו לעברית.
מספריו שתורגמו לעברית

כפירי אריות, בתרגומו של מאיר אגסי
ראש הגבעה, בתירגומם של יואב לביא ושלמה גונן
לוסי קראון, בתרגומו של זרובבל ברל
מלאכת לילה, בתרגומו של אריה קרישק
לחם על פני המים, בתרגומו של חיים גליקשטיין
אבדות סבירות, בתרגומו של ארז לבנון
שבועיים בעיר זרה, בהוצאת מ. מזרחי
רוח זלעפות בתרגומו של בי טל בהוצאת טברסקי