stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערות הפלדה
תקציר העלילה

עלילת הספר מתרחשת בעתיד. לייג'ה ביילי הוא בלש במשטרת ניו יורק, שהפכה בינתיים לכרך ענק ומסוגר של בניינים שעוטפים את בני האדם מכל עבר. בני האדם אינם רגילים למרחבים פתוחים ואת מרבית עבודות החקלאות השונות מחוץ לכרך מבצעים רובוטים. ג'וליוס אנדרבי, מפקדו של לייג'ה, מטיל עליו לפתור חקירת רצח שבוצע מחוץ לכרך, בעירם של החללאים הסמוכה לניו יורק. הנרצח הוא שגריר בשם רוי נמנו סארטון, שהוא גם רובוטיקאי. החללאים חושדים שהרצח בוצע על ידי בן ארץ למרות טענתם של בני הארץ כי שום בן ארץ לא מסוגל היה לחדור אל עיר החלל מאחר שעל מנת להיכנס אליה נדרש מעבר במרחבים הפתוחים שבין הערים, מטלה ששום בן ארץ אינו מסוגל לה עקב אגורפוביה ממנה סובלים כל בני הארץ.
בני החלל מסכימים שהחקירה תתבצע על ידי בלש מבני הארץ, אך מתנים זאת בהשתתפות שותף מבני החלל. שותף זה מתגלה כרובוט דמוי אדם בשם ר' דאניל אוליבאו (ה-ר' מייצגת "רובוט"). למרות מרמורו של ביילי שאינו אוהד רובוטים עקב השפעתם על הכלכלה הארצית (רובוטים החליפו פועלים רבים שנותרו ללא עבודה, ביניהם גם מכרים ובני משפחה של ביילי עצמו), הוא מסכין עם הגזרה ומקבל עליו את השותפות עם דאניל, כטובה אישית למפקדו שהוא גם חברו, ולאור הבטחתו לו שיקודם בתמורה בשתי דרגות.
מתברר כי דאניל תוכנן על מנת להידמות בכל ליצור אנושי במטרה להשתלב בחיי הכרך וללמוד כך את דפוסי החשיבה המאפיינים את בני הארץ על מנת לסייע במאמצי בני החלל להביא את בני האדם לבנות מושבות חדשות ולעזוב את כדור הארץ במטרה ליישב כוכבים נוספים בחלל.
לאורך העלילה חושד ביילי מספר פעמים כי דאניל הוא הרוצח, או לחלופין כי הוא בעצם הקורבן עצמו, סארטון, שמנצל את העובדה שדאניל נבנה על פי דמותו על מנת להתחזות לו ולטפול את אשמת הירצחו על בני הארץ.
במהלך החקירה מתגלה דמותה של החברה האנושית הארצית הסובלת מפיצוץ אוכלוסין אדיר שגורם לחוסר תמידי במזון טרי ומחייב את בני הארץ להסתמך בעיקר על מוצרים העשויים משמרים. בנוסף מתגלה קבוצה חתרנית של פעילים למען חזרה למקורות וביטול המודרניזציה (בה חברה גם ג'סי, אשתו של לייג'ה) ומתגלה מערכת היחסים העדינה של כדור הארץ, ערש התרבות האנושית, עם בני החלל שעזבו את העריסה ושגשגו בחלל, כך שכוחם כיום עולה על זה של הארץ.
בסופו של דבר מתגלה כי הרוצח אינו אחר ממפקדו של לייג'ה, ג'וליוס אנדרבי, חבר בקבוצה חתרנית שמרנית ואנטי מודרניסטית. אנדרבי ירה בסארטון בחושבו כי מדובר ב-ר' דאניל, העתק מדויק של סארטון. מטרתו של אנדרבי הייתה לסכל את תוכניתם של החללאים להביא להגירה מחודשת של בני האנוש מכדור הארץ, והוא קיווה שהרס האב-טיפוס של רובוט שנועד ללמוד את דפוסי החשיבה של בני האדם יביא את החללאים לוותר על מעורבותם בענייניו הפנימיים של כדור הארץ ולעזוב.
דמויות

לייג'ה ביילי - בלש במשטרת ניו יורק, עליו מוטלת חקירת הירצחו של רוי נמנו סארטון.
וינס בארט - צעיר שהועסק כנער שליח במשטרת ניו יורק, ופוטר לטובת רובוט בשם ר' סאמי.
ר' סאמי - רובוט המשמש כנער שליח במשטרת ניו יורק.
ג'וליוס אנדרבי - מפקד משטרת ניו יורק, מפקדו של ביילי.
ג'יזבל (ג'סי) נבודני - אשתו של ביילי, המתגלה כחברה בקבוצה שמרנית חתרנית.
רוי נמנו סארטון - רובוטיקאי מבני החלל, שנרצח בטרם מתחילה עלילת הספר. חקירת הירצחו מוטלת על ביילי.
ר' דאניל אוליבאו - שותפו של ביילי. רובוט חללאי בעל מראה אנושי שדמותו זהה לזו של סארטון.
בנטלי ביילי - בנם של ביילי וג'סי.
האן פאסטולף - רובוטיקאי מהכוכב אורורה, עולם חללאי, המאמין כי החללאים ובני הארץ צריכים לעבוד בצוותא על מנת ליישב את הגלקסיה, במטרה להבטיח את הישרדותו של המין האנושי.
ד"ר אנטוני גריגל - רובוטיקאי מוושינגטון המסייע לביילי לוודא כי ב-ר' דאניל מותקנים שלושת חוקי הרובוטיקה.
פרנסיס קלוסאר - תושב ניו יורק המואשם בהצתת מהומות נגד רובוטים.
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית פעמיים.
התרגום הראשון משנת 1975 יצא לאור בהוצאת מסדה בתרגומו של חיים גליקשטיין. לאורך השנים נשמעה ביקורת על התרגום, בעיקר על האופן המאולץ שבו בחר גליקשטיין לעברת את שמות הגיבורים (לייג'ה תורגם לאליה, ג'סי תורגם לאיזה וכן הלאה), ועל מבנה המשפטים התואם יותר תחביר אנגלי.
בשנת 2005 יצא לאור תרגומו של רמי שלהבת בהוצאת ינשוף.
הערות שוליים

↑  מערות הפלדה|פרקים לדוגמה / איזק אסימוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a55a4abf-14ce-4237-a7fa-6183cdbd3143
מצעד הגאווה בניו יורק

| --- | --- |

 סוג:  אירוע שנתי, מצעד הגאווה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  ניו יורק 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  28 ביוני 1970 – הווה (54 שנים) 
 
מצעד הגאווה בניו יורק (באנגלית: NYC Pride March) הוא מצעד גאווה שנתי המתקיים בגריניץ' וילג', מנהטן תחתית, ניו יורק, מאז 1970, שנה לאחר מהומות סטונוול. מצעד גאווה זה הוא מצעד הגאווה הגדול ביותר באמריקה הצפונית, ואחד ממצעדי הגאווה הגדולים ביותר ברחבי העולם.
מצעד הגאווה מתקיים בדרך כלל ביום הראשון האחרון של חודש יוני.
המצעד הראשון, שהתקיים ב-1970, הופיע בעמוד הראשי של הניו יורק טיימס, שבו דווח כי באירוע השתתפו אלפי משתתפים, עם דיווחים שונים של בין 3 ל-20 אלף משתתפים. נכון ל-2019, מארגני מצעד הגאווה מבקשים מהמשתתפים להירשם מראש למצעד הגאווה.
אף על פי שהערכת גודל קהל הוא מדע לא מדויק, מצעד הגאווה בניו יורק נחשב באופן עקבי למצעד הגאווה הגדול ביותר בארצות הברית, עם 2.1 מיליון אנשים ב-2015 ו-2.5 מיליון אנשים ב-2016. ב-2018, דווח כי כ-2 מיליון אנשים השתתפו במצעד. ב-2019, כחלק מחגיגת היובל למצעד הגאווה, השתתפו לכל היותר 5 מיליון איש באירועי הגאווה, כאשר 4 מיליון מהם השתתפו במצעד הגאווה.
הערות שוליים

↑  "Revelers Take To The Streets For 48th Annual NYC Pride March". CBS New York. 25 ביוני 2017. ארכיון מ-2017-06-28. נבדק ב-26 ביוני 2017. A sea of rainbows took over the Big Apple for the biggest pride parade in the world Sunday. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dawn Ennis (24 במאי 2017). "ABC will broadcast New York's pride parade live for the first time". LGBTQ Nation. ארכיון מ-2017-07-28. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. Never before has any TV station in the entertainment and news media capital of the world carried what organizer boast is the world's largest Pride parade live on TV. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Riley, John (20 במרץ 2019). "NYC Pride announces route for WorldPride NYC 2019/Stonewall 50 Pride March". Metro Weekly. ארכיון מ-2023-12-27. נבדק ב-3 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fosburgh, Lacey (June 29, 1970).
↑  Merelli, Annalisa (27 ביוני 2019). "There is a radical new alternative to the NYC Pride march that rejects corporate influence". Quartz (באנגלית). ארכיון מ-2019-07-11. נבדק ב-11 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The World's Biggest Pride Parades". The Active Times (באנגלית). 4 ביוני 2018. ארכיון מ-2019-07-10. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Passy, Charles (24 ביוני 2018). "NYC Pride March Tries New Route to Prepare for Next Year's Event". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2019-07-09. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Allen, Karma; Katersky, Aaron (2 ביולי 2019). "Millions more attended WorldPride than expected". ABC News (באנגלית). ארכיון מ-2019-07-04. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Caspani, Maria; Lavietes, Matthew. "Millions celebrate LGBTQ pride in New York amid global fight for equality: organizers". Reuters. ארכיון מ-2019-12-15. נבדק ב-8 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  O'Doherty, Cahir (4 ביולי 2019). "Irish march at historic World Pride in New York City". IrishCentral.com. ארכיון מ-2019-07-09. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lynch, Scott. "Photos: Massive Turnout For Euphoric NYC Pride March: Gothamist". Gothamist. אורכב מ-המקור ב-3 ביולי 2019. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
מפלי רייכנבאך

| --- | --- |
מפלי רייכנבאך
מפלי רייכנבאך
 מידע כללי
 מיקום:  רמת ברן שווייץ
 נהר:  פלג רייכנבאך
 גובה כולל:  250 מטר
 קואורדינטות:  46°42′49″N 8°10′59″E﻿ / ﻿46.71361°N 8.18306°E﻿ / 46.71361; 8.18306
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מפלי רייכנבאך(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מפלי רייכנבאך(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץמפלי רייכנבאך(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץמפלי רייכנבאך
מפלי רַייכֶנבאך (בגרמנית: Reichenbachfälle) הם סדרת מפלים בפלג רייכנבאך ברמת ברן שבשווייץ. גובהם הכולל 250 מטר. המפל העליון, שגובהו 90 מטר, הוא המפל הגבוה ביותר בהרי האלפים. המפלים נמצאים כ-30 קילומטר מהגבול השווייצרי-איטלקי.
ישנה חברה המייצרת חשמל אשר מפעילה תחנת כוח הידרואלקטרית בנהר בחלקים מהשנה.
מיקום

המפלים ממוקמים בחלק התחתון של עמק רייכנבכטל, בפלג רייכנבאך, יובל של נהר ארה. הם ממוקמים כ-2 קילומטר דרומה מהעיירה מיירינגן, ו-25 קילומטר ממזרח לאינטרלאקן. מבחינה מנהלתית, המפלים שייכים לעיירה שאטנהאלב שבקנטון ברן.
 
אל המפלים מגיעה פוניקולר, שהתחנה התחתונה שלה נמצאת במרחק של כ-20 דקות הליכה מתחנת הרכבת של מיירינגן, אשר מחוברת למסלול הרכבות ברוניג, שמגיע לאינטרלאקן וללוצרן.
מפלי רייכנבאך בתרבות

בסיפורו של ארתור קונאן דויל "הבעיה הסופית" (1893), מופיעים העיירה והמפלים כמקום שבו נלחם שרלוק הולמס בפרופסור מוריארטי עד למותם (בהמשך החיה דויל את דמותו של שרלוק הולמס).
בסרט הסובייטי "הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון " (1980) מופיעה סצנת המאבק בין שרלוק למוריארטי במפעלי רייכנבאך.
בסרט "שרלוק הולמס: משחק הצללים" (2011) ישנה סצנה המבוססת על הסיפור "הבעיה הסופית". בגרסה זו, נבנתה מעל למפלים טירה.
הפרק השלישי בעונה השנייה של סדרת הדרמה "שרלוק", נקרא "מפלי רייכנבאך", על שם המקום.
סרט מתח בריטי משנת 2007 בשם "מפלי רייכנבך".
מפלי רייכנבאך בציורו של ויליאם טרנר משנת 1804
שרלוק הולמס ופרופסור מוריארטי נאבקים במפלי רייכנבאך, ציור מאת סידני פאגט
שלט הנצחה לזכרו של שרלוק הולמס
הפוניקולר המגיע למפלים
הערות שוליים

↑  מידע על המפלים באתר טראוולגייד. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4579343-8
מכתב קייב

צילום המכתב. מעליו כתב רונות טורקי מוגדל וגרסה לקריאתו שהוצעה על ידי אומליאן פריצק.
מכתב קייב (באנגלית: The Kievian Letter; באוקראינית: Київський лист) הוא מכתב בקשה בעברית מתחילת המאה ה-10 או ה-11, שנשלח בשם אחד מבני קהילת הכוזרים היהודים בקייב. המכתב הוא חלק מאוסף שכטר מגניזת קהיר, שנמצא בספריית קיימברידג'. המכתב נתגלה בשנת 1962 בידי נורמן גולב (Norman Golb) מאוניברסיטת שיקגו, בעת שעבר על מסמכים מן הגניזה. רוב החוקרים מעריכים כי המכתב נכתב בסביבות שנת 930. אחרים, בהתבססם על טבעו ה"מפציר" של המכתב (ראו להלן), מעריכים כי יש לתארך את המכתב לתקופה מאוחרת יותר, שבה לא היו עוד הכוזרים כוח דומיננטי בפוליטיקה של העיר.
חשיבות היסטורית

חוקרים אחדים סבורים כי בעצם העובדה שאזור בפודיל שבקייב – אחת מן השכונות העתיקות ביותר בעיר – קרוי על שם הכוזרים (Kozare) יש כדי להצביע על כך שאכן היו כוזרים אשר חיו בקייב. נראה כי לכוזרים, אשר ייבאו לקייב קוויאר, דגים ומלח, נודע תפקיד חשוב בכלכלת העיר.
אם כך, במבט ראשון נראה כי השליטה הכוזרית בקייב נמשכה בצורה זו או אחרת אל תוך המאה ה-10 – מאוחר משמעותית מן הזמן שבו על פי הסברה נכבשה העיר בידי הנסיך אולג, בשנת 882. מצד שני, מן המכתב עצמו עולה כי היה בידה של ההנהגה הכוזרית לעזור רק במעט לקהילה היהודית בקייב; המכתב הגיע לבסוף למצרים, ויש לשער כי נושאו נאלץ לנדוד אלפי קילומטרים בחיפושיו אחר סעד. זהותו ומעמדו של כותב המכתב משתמעת אם כן לשתי פנים. נראה הגיוני יותר להניח כי המכתב נכתב בכוזר בעת שהכוח היהודי דעך לא רק בקייב, אלא אף במוקדה של ארץ כוזר, במאה ה-11.
חשיבות בלשנית

עניינם של הבלשנים במכתב הוא בשמותיהם של בני הקהילה המופיעים בו – ממקור טורקי, סלאבי ועברי; לדוגמה: 'חנוכה', 'יהודה', 'גּוֹסְטַטַא' (Gostata) ו'כיבַּר' (Kiabar). ישנה מחלוקת מסוימת באשר לשאלה האם יהודים אלה היו בני ישראל אשר נטלו לעצמם שמות מקומיים, או שמא שמותיהם מצביעים על מוצא טורקי או סלאבי. ויכוח זה נעשה מורכב יותר כאשר דנים בשם 'כיבר כהן' (Kiabar Kohen). לדברי חוקר ההיסטוריה האוקראינית אומליאן פריצאק (Omeljan Pritsak), שם זה מצביע על כך שכוזרים שאינם ממוצא ישראל מקורי אימצו את סטטוס הכהן, ככל הנראה מפני שהשתייכו לכת כהנית בטרם התגיירותם. ברם הסבר סביר בהרבה הוא שיהודים מבני ישראל שחיו בכוזר אימצו לעצמם שמות טורקיים-כוזריים, באותו האופן שבו עשו זאת יהודים אחרים, ובהם רבנים בולטים, באמצם שמות ממקור ארמי, פרסי, ערבי, יווני, גרמני וכדומה.
המכתב מכיל כנראה את התיעוד היחידי בכתב של השפה הכוזרית הקיים כיום – ביטוי בן מילה אחת שפירושו, על-פי פריצאק: "קראתי [זאת]". נראה שמדובר באישורו של שליט כוזרי. (חתימות דומות, ביוונית ובלטינית, נמצאו במסמכים ביזנטיים מסביבות תקופה זו.)
תוכן המכתב

ראשון שבראשון המעוטר בכתר אחרון וראשון
שומע קול לחשון ומקשיב ניב ולשון ינצרם
כאישון ויושיבם עם נחשון במרום מראשון
אנשי אמת ושונאי בצע גומלי חסד ורודפי צדקה
נוצרי תושייה אשר פיתן מצויה לכל עובר ושב
קהילות קדושות הפזורים בכל פינות יהי רצון מפני
אדון השלום להושיבם לכתר שלום [הנה] אלופינו ורבותינו
מודיעים אנו לכם קהל קייב [על דבר] מר יעקב בר
חנוכה זה שהוא מבני [אנשים טובים] והוא מן הנותנים ולא מן
הלוקחים אלא שנגזרה גזרה עליו שהלך אחיו (לקחת כסף)
מגויים וזה יעקב היה ערב והלך אחיו ועמד על הדרך ובאו
לסטים והרגו אותו ולקחו את ממונו ובאו ב[...] חובים
ולקחו זה יעקב ונתנו שלשלאות של ברזל בצווארו
וברזיליים ברגליו ועשה שם שנה שלמה... [ואחר]
כך לקחנו אותו בערבות שילמנו שישים [מטבעות] ועוד
נשארו ארבעים זקוקים [ושלחנוהו בין] הקהילות הקדושות
כדי שירחמו עליו ועתה [אדונינו] שאו עיניכם לשמיים
ועשו כמנהגכם הטוב שאתם יודעים כמה גדולה [מעלת]
הצדקה שצדקה תציל ממוות ואין אנו כמזהירים
אלא כמזכירים ולכם תהיה צדקה מלפני אדֹני אלהיכם
ותאכלו פירות בעולם הזה והקרן קיימת לכם לעולם הבא
רק חזקו ואמצו מאד ואל תשימו את דברינו אחורי
גבכם, והמקום ירחמכם ויבנה ירושלים בימיכם
ויגאל אתכם מק[רב] עמכם א' א' א' כ' (י?' ר?') (ראשי תיבות אשר מציינים אחד מן השניים: "אמן, אמן, אמן, (כן יהי רצון)", או "אנשי אחווה אנו, במהרה [...]".)
אברהם הפרנס [...]אל בר מנס° ראובן בר
גוסטטא בר כיבר כהן°           שמשון
יהודה המכונה סורטה°    חנוכה בר משה
קופין בר יוסף°     מנר בר שמואל כהן°
יהודה בר יצחק לוי°  סיני בר שמואל
יצחק הפרנס [וכאן בכתב רונות טורקי: HWQWRWM, שפירושו "קראתי (זאת)"]
הערות שוליים

↑  Golb, Norman., Khazarsko-evreĭskie dokumenty X veka, Moskva: Gesharim, 1997
| ממלכת הכוזרים |
| --- | --- | --- |
| עדויות | סיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים • מכתב שכטר • מכתב קייב |  |
| אישים (אנ') | חסדאי אבן שפרוט • יוסף, מלך הכוזרים • בולאן |  |
| ספרות בנושא | הכוזרי • השבט השלושה עשר • מטה דן • מילון הכוזרים • אבירי הדרך • ממלכה במבחן • (איסתרק • מהללאל • יוזבד • פדהאל) • עם נסוך תרדמה • מקום קטן עם דבי • אל הרקיע השביעי • כזריה – תולדות ממלכה יהודית באירופה |  |
| שונות | תאוריות הקשר על הכוזרים והיהודים • איטיל |  |
החתימה בסופו של מכתב קייב (בכתב רונות) 𐰜𐰇𐰆𐰬 𐰘𐰛
מצעד הגאווה בסאו פאולו

| --- | --- |

 סוג:  אירוע שנתי, מצעד הגאווה 
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 מיקום:  סאו פאולו 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 www.paradasp.org.br
 
מצעד הגאווה בסאו פאולו (בפורטוגזית: Parada do Orgulho LGBTQ de São Paulo) הוא מצעד גאווה שנתי המתקיים בסאו פאולו, ברזיל, מאז 1997 (למעט שנת 2020 בשל מגפת הקורונה בברזיל). זהו מצעד הגאווה הגדול ביותר בדרום אמריקה, והוא נחשב, על ידי גינס שיאי גינס כמצעד הגאווה הגדול ביותר בעולם החל משנת 2006 עם נוכחות של 2.5 מיליון איש. מצעד הגאווה שבר את שיא הגינס בשנית, ב-2009 עם ארבעה מיליון משתתפים. ככל הידוע, מצעד הגאווה החזיק בשיא גינס ב-2006–2016. ב-2017, השתתפו במצעד הגאווה חמישה מיליון איש. נכון ל-2019, במצעד הגאווה משתתפים 3–5 מיליון איש בכל שנה. ב-2019, מצעד הגאווה היווה האירוע השני, אחרי הקרנבל הברזילאי, המרוויח ביותר בסאו פאולו.
מצעד הגאווה והאירועים הנלווים אליו מאורגן, מאז 1999, על ידי הארגון הלהט"בי APOGLBT (פור').
ב-2010, עיריית סאו פאולו השקיעה מיליון ריאל ברזילאי במצעד הגאווה.
מצעד הגאווה, שאורכו כ-4.2 ק"מ, מתחיל במוזיאון האמנות של סאו פאולו, ועובר דרך שדרות פאוליסטה, ומסתיים בכיכר רוזוולט (אנ').
הערות שוליים

↑  Ripardo, SÉRGIO (28 במאי 2008). "Guinness exclui recorde da Parada Gay - 28/05/2008". Folha Online. ארכיון מ-2019-07-09. נבדק ב-2019-07-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lawler, Opheli Garcia (18 ביוני 2017). "Brazil Holds World's Largest Pride Parade". The Fader (באנגלית). ארכיון מ-2019-06-03. נבדק ב-2019-07-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sheets, Cassie (1 ביוני 2017). "10 Things You Didn't Know About Pride". Pride.com (באנגלית). ארכיון מ-2019-07-09. נבדק ב-2019-07-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pride 2019: The world's 15 biggest LGBTQ celebrations, from New York to Tel Aviv". USA Today Travel (באנגלית). 10 ביוני 2019. ארכיון מ-2019-07-03. נבדק ב-2019-07-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nomadic Boys (11 ביוני 2019). "South America's best Pride parades". Lonely Planet (באנגלית). ארכיון מ-2019-07-09. נבדק ב-2019-07-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "R$403 milhões: Parada LGBT ultrapassa F1 como evento mais lucrativo de São Paulo". Almanaque SOS (בBrazilian Portuguese). 2019-07-01. ארכיון מ-2021-06-10. נבדק ב-2021-06-09.
↑  Investments of the City Hall of São Paulo – LGBT Parade (ארכיון)
מכתבה

מכתבה במוזיאון ראשון-לציון
המכתבה של נשיא ארצות הברית
מכתבה (או שולחן כתיבה) היא רהיט עם משטח עבודה המשמש לכתיבה או קריאה על גביו, ישנן מכתבות במגוון צורות לשימושים שונים, כבר מהמאה ה-14 ישנן התייחסויות לשולחן כתיבה בתור רהיט בפני עצמו.
מבנה

מכתבה בנויה כשולחן עם משטח עבודה ולידו מקום ישיבה אחד.
בדרך כלל תהיה למכתבה מגירה אחת או יותר, ולעיתים תאים מסוגים שונים לפי השימוש הייעודי, תוספות אלה נמצאות מתחת למשטח ומעל או מצדי רגליו של היושב כדי לא להפריע לישיבה, מיקום נוסף הוא מעל המשטח שם יהיו בצורות שונות של מכתבות ארונות או מדפים.
מבנה > חומר

רוב המכתבות עשויות מעץ אולם יש גם מכתבות ממתכת או מחומרים אחרים.
היסטוריה

נראה שלא נעשה שימוש ברהיטים בסגנון שולחן כתיבה לקרוא ולכתוב בעת העתיקה, אך אין לכך הוכחה ספציפית.
איורים מימי הביניים מציגים את הרהיטים הראשונים שנראים כאילו תוכננו ונבנו לקריאה וכתיבה, שכן לפני המצאת הדפוס במאה ה-15, כל ספר היה צריך להיות מועתק ביד. המכתבות עוצבו עם שקעים לכלי כתיבה. מאחר שכרכים של כתבי יד היו לפעמים גדולים וכבדים, למכתבות התקופה היו בדרך כלל מבנים מסיביים.
שולחנות כתיבה מתקופת הרנסאנס והתקופות המאוחרות יותר היו בעלות מבנים פשוטים יחסית, ויותר ויותר מגירות נוספו ככל שעיבוד העץ נעשה מדויק יותר ומומחיות הייצור גברה.
אפשר לדעת האם שולחן או רהיט אחר של אותם זמנים תוכנן לשמש כשולחן עבודה, על ידי חיפוש אחר מגירה עם שלוש הפרדות קטנות (לקסת הדיו, כר הספיגה לחותמות ומגש האבקה ליבוש הדיו) ואחסון לעטים.
צורות המכתבה הבסיסיות פותחו בעיקר במאות ה-17 וה-18, המבנה הארגונומי המודרני פותח משולחן השרטוט מסוף המאה ה-18.
מכתבות שונות

שולחן למחשב הוא מכתבה ייעודית למחשב ובו יש תא למחשב בצד, מדף נשלף למקלדת, ופיר לכבלים.
בשולחן לציור או לשרטוט יהיו לפעמים שקעים לכלי הציור והצבעים ותפסנים לדף כדי שלא יזוז.
הערות שוליים

↑  Definition of DESK, www.merriam-webster.com (באנגלית)
↑  help desk/ | Search Online Etymology Dictionary, www.etymonline.com
↑  Desk - Wikimedia Commons, commons.wikimedia.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550391505171  GND: 4288372-6  LCCN: sh85037216  NARA: 10640246  NDL: 00573515
מצר אנדיקיתירה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מקשר:  ים כרתים לים התיכון
 מפריד:  בין כרתים לבין אנדיקיתירה
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  יוון יוון
 קואורדינטות:  35°43′48″N 23°24′57″E﻿ / ﻿35.73000°N 23.41583°E﻿ / 35.73000; 23.41583
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמצר אנדיקיתירה(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמצר אנדיקיתירה
 
מצר אנדיקיתירה (ביוונית: Στενό των Αντικυθήρων) הוא מצר ים ביוון, המפריד בין האיים אנדיקיתירה וכרתים, ומחבר את ים כרתים ממזרח עם הים התיכון ממערב.
רוחבו של המצר בין כף אפוליטארס (באנדיקיתירה) לבין האיון גראמבוסה (מול חופי כרתים) הוא 16 מיילים ימיים (כ-30 קילומטרים).
מצעד הגאווה בלפלנד

פסטיבל "Sápmi Pride" בנורווגיה, 2015
מצעד הגאווה בלפלנד (הידוע גם כ"מצעד הגאווה בסאפמי", "Sápmi Pride") הוא מצעד ופסטיבל גאווה ברחבי חבל הארץ של לפלנד הנערך מדי שנה בין המדינות הסקנדינביות נורווגיה, שוודיה ופינלנד מאז 2014.
הפסטיבל, שאורגן על ידי "Queering Sápmi", התקיים לראשונה בשנת 2014 בקירונה, שוודיה בה נמשך כארבעה ימים, וכלל הופעה של הזמרת סופיה יאנוק ומצעד של כ-300 משתתפים ברחבי העיר המרכזית. בשנה שלאחר מכן התקיים בקרשוק שבצפון נורווגיה וכלל הופעה של הזמרת השוודית מקסידה מראק וסדנאות עם אסטה בלטו וארלנד אליאס. מהדורתו הרביעית התקיימה באינארי בפינלנד בשנת 2017, בפעם הראשונה שהאירוע נערך בשטחי סאפמי הפינית. נושא הפסטיבל היה דורות וסולידריות, וכלל דיונים עם העיתונאית מרטה אלאיירבי, ומפיקת ז'אנר הדרמה, פאולינה פאודורוף. בשנת 2018, התקיים בפעם השנייה ברחבי שוודיה באסטרסונד.
מיקומים

| אירוע | שם סאמי | שפה | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| שוודיה שוודיה, קירונה | "Giron" | סאמית צפונית | 2014 |
| נורווגיה נורווגיה, קאראשוק | "Kárášjohka" | סאמית צפונית | 2015 |
| נורווגיה נורווגיה, קאוטוקיינו | "Guovdageaidnu" | סאמית צפונית | 2016 |
| פינלנד פינלנד, אינארי | "Aanaar/Aanar/Anár" | צפונית/אינארית/סקולטית | 2017 |
| שוודיה שוודיה, אסטרסונד | "Staare" | סאמית מזרחית | 2018 |
| נורווגיה נורווגיה, טרונדהיים | "Tråante" | סאמית מזרחית | 2019 |
| בוטל עקב מגפת הקורונה | בוטל עקב מגפת הקורונה | בוטל עקב מגפת הקורונה | 2020 |
| פינלנד פינלנד, אוציוקי | "Ohcejohka/Uccjuuhâ/Uccjokk" | צפונית/אינארית/סקולטית | 2021 |
| שוודיה שוודיה, יוקמוק | Jåhkåmåhkke/Johkamohkki | לולה/צפונית | 2022 |
| פינלנד פינלנד, הטה | Heahttá | צפונית | 2023 |
| נורווגיה נורווגיה, בודה | Bådåddjo/Buvvda/Budejju | לולה/פיטה/צפונית | 2024 |
הערות שוליים

↑  Foto: Kenneth Paulsson, Världens första Sápmi Pride – bilder!, QX.se (ב־)
↑  Sweden's Indigenous Sami People Held Their First Ever Pride Event, www.vice.com (בדנית)
↑  Dan Robert Larsen, Konsert med Maxida Märak under Sápmi Pride, NRK, ‏2015-05-29 (בנורווגית ספרותית)
↑  "Sápmi may be a quiet place for queer people", The Independent Barents Observer (באנגלית)
מצעד הגאווה בנוק

| --- | --- |
 סוג:  מצעד הגאווה 
 מדינה:  גרינלנד גרינלנד
 מיקום:  נוק 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים) 
 
מצעד הגאווה בנוק (הידוע גם כ-"Nuuk Pride") הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בגרינלנד המתקיים מדי חודש יוני בנוק, בירת גרינלנד מאז 2010. האירוע מתואר כססגוני וחגיגי, ומשלב נושאים פוליטיים עם קונצרטים, סרטים צעדה ועיבודים שונים.  המצעד נפתח במרכז התרבות "Katuaq" (אנ') במרכז העיר.
היסטוריה

ב-15 במאי 2010 ערכה גרינלנד את מצעד הגאווה הראשון בשטחה בעיר הבירה נוק אשר במהלכו השתתפו כ-1,000 איש (מתוך אוכלוסייה של כ-15,000 אזרחים בבירה, ו-56,000 ברחבי כלל המדינה) מה שהפך את ציונו להפגנה השנייה בגודלה בתולדות המדינה. במהלכו נציגים מהמפלגה הדמוקרטית צעדו בקדמת המצעד. בשנת 2012, נאמה במהלכו ראש העיר אסי קמניץ נרופ (אנ').
הערות שוליים

↑  Dan Allen 6/15/2010, WorldWatch: Greenland's First Gay Pride, LOGO News
↑  Welcome sikunews.com - BlueHost.com, web.archive.org, ‏22 ביולי 2012
↑  Gay Greenland--Past and Present - GlobalGayz, www.globalgayz.com
מערות הקבורה בנחל קדרון

| --- | --- |

עיר המתים בנחל קידרון מתחת לבתי הכפר הערבי סילואן
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′24″N 35°14′13″E﻿ / ﻿31.7733417°N 35.2368194°E﻿ / 31.7733417; 35.2368194
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) מערות הקבורה בנחל קדרון(למפת ירושלים העתיקה רגילה) מערות הקבורה בנחל קדרון(למפת ירושלים רגילה) מערות הקבורה בנחל קדרון(למפת ירושלים מוגדלת) מערות הקבורה בנחל קדרון
 
מערות הקבורה בנחל קידרון (מכונה גם: עיר המתים של סילואן) הן שורה של מערות קבורה יהודיות ויווניות עתיקות הממוקמות לאורך "עמק נחל קדרון" בסמוך לגבעת עיר דוד.  מערות קבורה אלה הוקמו בין המאה ה־9 למאה ה־7 לפנה"ס ושימשו לקבורת אישים חשובים בימי תקופת ממלכת יהודה.
תיאור > מיקום המערות

המערות ממוקמות בנחל קדרון למרגלות הר הזיתים, ומתחת לכפר הערבי סילואן השוכן במזרח ירושלים. שורה של מערות קבורה אלה נמתחת על עמק קדרון בסמוך אל עיר דוד. תחילתן של מערות אלה מתחת למבנה של קבר בת פרעה ועד לקצה עיר דוד. מערות קבורה אלה ממשיכות את בית הקברות היהודי בהר הזיתים אל תוך עמק קדרון בצידו הדרום־מערבי של הר הזיתים.
תיאור > צורת המערות

מערות אלה בנויות בצורת "כוכים מרובעים" או פתחים בצורת "קשתות בנויות" כאשר האחרונה שבהם ממוקמת מתחת לקבר בת פרעה.
הרס המערות

מערות קבורה אלה נפגעו ונהרסו במהלך השנים בין היתר על ידי נזירים נוצריים שהשתמשו בהן ככנסיות ולכריית אבנים. לאחר כיבוש מזרח ירושלים על ידי ירדן הוקמו בתי הכפר סילואן על גבי המערות, ונחל קדרון התמלא במי ביוב ובאשפה. רק לאחר מלחמת ששת הימים החלו עבודות לניקוי ערוץ הנחל ולגילוי המערות מחדש.
הרס המערות > קברים מפורסמים הנמצאים במקום

קבר בת פרעה
קבר ...יהו אשר על הבית
ראו גם

מערת קבורה
הערות שוליים

↑  א. ל. סוקניק, מערת קברים יהודית בנחל קדרון, תרביץ ו', 1935, עמ' 190–196
↑  גדעון אבני, צבי גרינהוט, טל אילן, שלוש מערות-קבורה חדשות מימי בית שני בחקל דמא שבנחל קדרון, קדמוניות כה, 1992, עמ' 100–110
מפלגת הרפובליקה האסלאמית

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 מייסד:  מוחמד בהשתי 
 מנהיגים:  מוחמד בהשתי
 תקופת הפעילות:  18 בפברואר 1979 – 15 במאי 1987 (8 שנים)
 אידאולוגיות:  חומייניזם
 מטה:  טהראן, איראן
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין עד ימין קיצוני
 
מפלגת הרפובליקה האסלאמית (בפרסית: حزب جمهوری اسلامی, "חזב ג'מהורי אסלאמי"; באנגלית ידועה גם כ־IRP) הייתה מפלגה אסלאמיסטית באיראן, שהוקמה באמצע שנת 1979 כדי לסייע למהפכה האיראנית ולאייתוללה ח'ומייני לייסד תאוקרטיה באיראן. היא פורקה במאי 1987 לאחר שמטרותיה הושגו.