stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלקטרונים בלתי קושרים
שינוי זוויתי

אלקטרונים בלתי-קושרים מבטאים לרוב קטביות שלילית בשל צפיפות מטען גבוהה, ונמצאים קרוב יותר לגרעין האטום בממוצע מאשר אלקטרונים קושרים. נוכחות של אלקטרונים בלתי-קושרים מקטינה את זווית הקשר בין אלקטרונים קושרים. כמו כן, הם משמשים עבור יצירת קשר קואורדנטיבי.
דוגמאות

זוג יחיד של אלקטרונים בלתי-קושרים נמצא בתרכובות של יסודות מהטור החמישי, כמו אמוניה. שני זוגות של אלקטרונים בלתי-קושרים נמצא בתרכובות של יסודות מהטור השישי, כמו חמצן במים. ההלוגנים יכולים להיות עם שלשה אלקטרונים בלתי-קושרים, לדוגמה במימן כלורי (HCl).
אריאל אורטגה

אריאל ארנלדו אורטגה (בספרדית: Ariel Arnaldo Ortega; נולד ב-4 במרץ 1974 בעיר סן מרטין, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי שנודע בשל תקופותיו בקבוצת ריבר פלייט. אורטגה מכונה אל בוריטו El Burrito (החמור הקטן בספרדית) ונחשב לאחד הכישרונות הגדולים של הכדורגל הארגנטינאי בשנות ה-90 למרות חוסר הצלחתו היחסי באירופה. הוא נחשב במשך שנים ליורשו של דייגו מרדונה אך לא הצליח לעמוד בציפיות שתלו בו בעיקר בשל טמפרמנט בעייתי ונטייה להסתבך בבעיות אישיות.
קריירת מועדונים

אורטגה הוא בוגר מחלקת הנוער של ריבר פלייט. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט כשהוא בן 17 בלבד. הוא הצטיין ביכולת כדרור גבוהה וזכה מיד להשוואות עם דייגו מראדונה, גדול כדורגלני ארגנטינה. יכולתו הביאה גם להתעניינות מצידן של קבוצות אירופאיות רבות אך תג מחיר גבוה ורצונו של השחקן להישאר בארגנטינה גרמו לדחיית הצעות לרכישתו. בתקופתו הראשונה בקבוצה זכה איתה ב-4 אליפויות ארגנטינה ובגביע ליברטדורס.
בחורף 1997, אחרי ששיחק עבור ריבר פלייט במשך 6 שנים במהלכן הופיע ב-132 משחקי ליגה וכבש 30 שערים, נרכש כרטיסו של אורטגה על ידי ולנסיה הספרדית. הוא שיחק שנה וחצי בקבוצה ולא הצליח להציג את יכולתו הגבוהה, אחרי 32 משחקים בהם כבש 9 שערים, עזב אורטגה את ולנסיה והצטרף לסמפדוריה האיטלקית (1998). באיטליה חזר אורטגה להרשים ובעונתו היחידה בקבוצה כבש 8 שערים ב-29 משחקים. הוא עבר בתום העונה (1999) לפארמה בה שיחק עונה כושלת, הוא סבל מפציעות ומנסיגה ביכולתו וכבש רק 3 שערים ב-17 משחקים. למרות שלא הרשים, הוא זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א ובסופר קאפ האיטלקי.
אחרי 3 וחצי שנים באירופה בהן לא הצליח להטביע את חותמו, החליט אורטגה לחזור לריבר פלייט, הוא חזר להציג את יכולתו הגבוהה, זכה עם הקבוצה באליפות ארגנטינה (קלאוסורה 2002) וכבש 24 שערים ב-54 משחקים. הוא הסתכסך עם מאמן הקבוצה והקבוצה החליטה להעביר אותו לפנרבחצ'ה, מענקיות הכדורגל הטורקי. אופיו הבעייתי של השחקן הביא למחלוקת בינו לבין הקבוצה, כתוצאה מכך עזב השחקן ללא רשות את הקבוצה ונקנס על ידי פיפ"א בסכום עתק והושעה ממשחק למשך שנה שלמה.
אחרי שריצה את עונש ההרחקה, התבקש אורטגה להצטרף לניואל'ס אולד בויס על ידי מאמן הקבוצה אמריקו גאז'גו שאימן אותו בריבר פלייט, אורטגה הצטרף לקבוצה וסחף אותה לזכייה באליפות ארגנטינה (אפרטורה 2004), חזרתו לכושר גרמה לריבר פלייט לרצות בשורותיו בחזרה אך אורטגה המשיך לשחק בניואל'ס ב-3 טורנירים נוספים. ביוני 2006 סיכמו שני המועדונים על חזרתו של אורטגה לריבר פלייט, הוא התקבל באהדה אך בעיית השתייה ממנה סבל פגעה ביכולתו, הוא כבש רק 3 שערים ב-12 המשחקים במהלך הטורניר בו סיימה ריבר שלישית, אורטגה עבר תהליך שיקום והצליח לחזור להרכבה של הקבוצה ולשמש כקפטן הקבוצה. הוא הצטיין במהלך זכייתה של הקבוצה באליפות ארגנטינה ב-2008, אך הסתכסך עם מאמנו דייגו סימאונה בשל החלפתו באחד המשחקים, זאת למרות שסימאונה נחשב לאחד הגורמים העיקריים לשיקומו המוצלח. בסוף העונה החליט אורטגה לעזוב את ריבר פלייט והצטרף לאינדפנדיינטה ריבדביה מהליגה הארגנטינאית השנייה. ב-2009 שב לריבר פלייט ושיחק בה עד שלהי 2010, כשהוא מסיים את הקריירה באול בויס ובדפנסורס דה בלגראנו. ביולי 2013 נערך לו משחק פרידה בהשתתפות חבריו כוכבי ריבר מתקופות שונות במונומנטל, כשהאצטדיון מלא עד אפס מקום.
נבחרת ארגנטינה

אורטגה הופיע במדי הנבחרת 89 פעמים מאז שערך את הופעת הבכורה שלו ב-1993 במשחק הידידות מול גרמניה, נתון המציב אותו שישי מבחינת מספר ההופעות במדי הנבחרת. הוא נחשב במשך שנים לעושה המשחק של הנבחרת וכבש עבורה 17 שערים. הוא היה בסגל ארגנטינה במונדיאל 1994, מונדיאל 1998 ובמונדיאל 2002. הוא הורחק במשחק רבע הגמר של מונדיאל 1998 אחרי שפגע ללא כדור בשוער הולנד אדווין ואן דר סאר, צעד שגרם לביקורת קשה נגדו בארגנטינה שכן עד לאותו רגע ארגנטינה שלטה במשחק והייתה ביתרון מספרי.
אורטגה היה בסגל ארגנטינה שזכתה במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).
תארים

ריבר פלייט
6 אליפויות (אפרטורה 1991, אפרטורה 1993, אפרטורה 1994, אפרטורה 1996, קלאוסורה 2002, קלאוסורה 2008)
גביע ליברטדורס (1996)
פארמה
גביע אופ"א (1999)
סופר קאפ איטלקי (1999)
ניואל'ס אולד בויס - אליפות (אפרטורה 2004)
נבחרת ארגנטינה - מדליית כסף אולימפית (אטלנטה 1996)
אריאל דומבסל

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1953 (בת 71) הרטפורד, ארצות הברית 
 שם במה:  Arielle Dombasle 
 שם לידה:  Arielle Laure Maxime Sonnery de Fromental 
 מדינה:  צרפת, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מקום לימודים:  Cours Simon  Lycée Franco-Mexicain 
 בן או בת זוג:  ברנאר-אנרי לוי (19 ביוני 1993–?) 
 פרסים והוקרה:  אבירה בלגיון הצרפתי 
 http://www.arielle-dombasle.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אריאל דומבסל (בצרפתית: Arielle Dombasle; נולדה ב-27 באפריל 1953) היא שחקנית וזמרת צרפתייה ממוצא אמריקאי.
ביוגרפיה

דומבסל נולדה בהרטפורד, קונטיקט. לאחר מות אמה ב-1964 היא עברה למקסיקו עם סביה מצד אמה, היא למדה בקונסרבטוריון בפריז ולאחר מכן החלה בפיתוח קריירת משחק במדינה, ב-1978 שיחקה בדרמה התקופתית "Perceval le Gallois" בבימויו של אריק רוהמר, שנה לאחר מכן הופיעה בסרט "טס" של רומן פולנסקי.
בשנים 1983–1984 שיחקה את "מקסין" במיני-סדרה הטלוויזיונית "תחרה", על פי ספרה של שירלי קונרן.
בשנת 1993 שיחק דומבסל בסרט הדרמה המקסיקני "Miroslava" לצדו של דמיאן ביצ'יר.
בשנת 1994 שיחקה בסרט "אינדיאני בעיר".
ב-2000 גילמה את אשתו של לואי השני, נסיך דה קונדה בסרט "Vatel".
ב-2001 שיחקה בסרט "Les âmes fortes" היצא על פי ספרו של ז'אן ז'יונו.
ב-2004 גילמה את אליזבת, נסיכת בוואריה בסרט טלוויזיה.
ב-2008 שיחקה בסרט ביוגרפי על חייה של פרנסואז סאגאן.
ב-2010 שיחקה בסרט "ורדים בתשלומים" של עמוס גיתאי, המבוסס על ספר מאת אלזה טריולה.
כזמרת הוציאה את הסינגל הראשון שלה "Paris m'a séduit" ב-1980 ואת אלבומה הראשון "Liberta" ב-2000.
היא הייתה מספר פעמים שופטת בתחרות מיס צרפת.
ב-1993 נישאה בשנית לברנאר-אנרי לוי.
היא צמחונית ופעלה עבור הארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים.
אסצ'לאו טמנה

אסצ'לאו טמנה סיום (נולד ב-22 בנובמבר 1991 בדילה שבאתיופיה) הוא כדורגלן אתיופי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פאסיל קנמה מליגת העל האתיופית ובנבחרת אתיופיה.
קריירת מועדונים

טמנה שיחק במועדונים דבביט סיינט ג'ורג' מליגת העל האתיופית. ב-14 ביולי 2021 חתם בפאסיל קנמה מליגת העל האתיופית.
קריירה בינלאומית

ב-7 ביוני 2015 ערך טמנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אתיופיה, בהפסד 1-0 לנבחרת זמביה במשחק ידידות. ב-26 ביולי 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת ג'יבוטי במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2020.
הוא נכלל בסגל נבחרת אתיופיה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
אנמיה ממארת

| --- | --- |
 תחום:  המטולוגיה 
 גורם:  מחסור בוויטמין B12 
 טיפול:  הידרוקסיקובלמין  ציאנוקובלמין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/204930 
 DiseasesDB:  9870
 MeSH:  D000752
 MedlinePlus:  000569
 סיווגים
 ICD-10:  D51.0
 ICD-11:  3A01.30 
 
אנמיה ממארת 
(באנגלית: Pernicious Anemia)  היא חוסר בפקטור פנימי ובעקבותיו חסר של ויטמין B12. זוהי בדרך כלל מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאי הדופן בקיבה Parietal cells, או בפקטור הפנימי Intrinsic Factor, או בשניהם גם יחד. עם זאת, המושג אנמיה ממארת (אנמיה פרניציוזה) משמש פעמים רבות לתיאור אנמיה הנובעת ממחסור בוויטמין B12 מכל סיבה.
חוסר B12 שנוצר, גורם לאנמיה מגלובלסטית ולתופעות נוירולוגיות ועלול אף להביא לסימנים דומים לסרטן דם (AML) עד כדי אבחון שגוי.
היסטוריה

בשנת 1849, תוארה לראשונה מחלה מסוכנת, שכונתה "אנמיה ממארת", משום שהלוקים בה נפטרו מסיבה שלא הייתה ידועה אז.
בשנת 1920 התגלה, שאנשים שאכלו הרבה מרק כבד הבריאו באטיות מן האנמיה. על סמך ממצא זה בוצע ב-1926 מחקר מבוקר של אכילת כבד כטיפול למחלה. החוקרים לא ידעו אומנם מהו החומר המצוי בכבד אשר גורם לריפוי, אבל החולים נרפאו כליל מהמחלה.
בשנת 1948 הצליחו החוקרים לזהות ולבודד את החומר שמונע אנמיה ממארת. חומר זה נקרא ויטמין B12.
רקע פיזיולוגי

פקטור פנימי Intrinsic Factor הוא חומר מסוג גליקופרוטאין, שנוצר בתאי הדופן בקיבה Parietal cells. זהו חומר הכרחי לספיגה תקינה של ויטמין B12. בתריסריון נקשר לוויטמין B12 ובאילאום הסופי - החלק האחרון שלהמעי הדק, הפקטור הפנימי מסייע לוויטמין B12 להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס.
תופעות קליניות

תופעות קליניות במצב של חוסר ויטמין B12: אנמיה מגלובלסטית, תופעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות, שכיחות גבוהה של מחלות לב וכלי דם, ולנשים בהריון - שכיחות גבוהה להיווצרות פגמים מולדים אצל הילוד, ובעיקר פגמים בתעלה העיצבית, ושיעור גבוה של הפלות טבעיות. חסר חמור יכול לגרום לדלקת של הלשון.
אנמיה ממארת היא מחלה אוטואימונית, ועל כן מופיעה בשכיחות גבוהה יחד עם מחלות חיסון עצמי אחרות.
תופעות פתולוגיות

ניוון של רירית הקיבה.
שינויים אופייניים במערכת העיכול עקב אנמיה מגלובלסטית.
אבחון

בדיקות המטולוגיות אופייניות לאנמיה מגלובלסטית.
בדיקות ביוכימיות: רמה נמוכה של ויטמין B12 בפלזמה, רמות גבוהות של הומוציסטאין ושל חומצה מתילמלונית בפלזמה.
מבחן שילינג - בדיקה שמטרתה לבדוק האם חוסר של ויטמין B12 נגרם עקב בעיות בספיגה במערכת העיכול, ואם כן - האם הסיבה היא חוסר של פקטור פנימי (כפי שקורה באנמיה ממארת), או לא.
טיפול

זריקות חוזרות לשריר של ציאנוקובלמין או הידרוקסיקובלמין, עד להעלמות התופעות הקליניות.
לאחר מכן - מתן ציאנוקובלמין תת-לשוני. לחלופין - מינון גבוה מאוד של ויטמין B12 בבליעה - יכול לגרום לספיגה  של ויטמין B12 במעי הדק, אף ללא פקטור פנימי. טיפול זה נדרש בדרך כלל לכל החיים.
הוספת חומצה פולית במקרים של מחסור חמור - יכולה להקל על האנמיה, ואף למנוע פגמים מולדים, אבל נדרשת זהירות רבה, כי חומצה פולית לא מקילה כלל על התופעות הנוירולוגיות והפסיכיאטריות, הנגרמות עקב חוסר ויטמין B12.
הערות שוליים

↑  למרות השם - אנמיה ממארת איננה מחלה ממארת.
↑  Cristi Aitelli, Lori Wasson, Ray Page, Pernicious anemia: presentations mimicking acute leukemia, Southern Medical Journal 97, 2004-03-01, עמ' 295–297 doi: 10.1097/01.SMJ.0000082003.98003.88
↑  I. S. Dokal, T. M. Cox, D. A. Galton, Vitamin B-12 and folate deficiency presenting as leukaemia, BMJ (Clinical research ed.) 300, 1990-05-12, עמ' 1263–1264
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלברט פיש

| --- | --- |

פיש, 1903
 לידה:  19 במאי 1870 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 הוצאה להורג:  16 בינואר 1936 (בגיל 65) סינג סינג, ארצות הברית 
 שם לידה:  Hamilton Howard Fish 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פלאשינג 
 תקופת הפעילות:  1910–1932 (כ־22 שנים) 
 מקצוע:  רוצח סדרתי, כנראה עבד כשיפוצניק בתקופות מסוימות
 
המליטון הווארד "אלברט" פיש (19 במאי 1870 – 16 בינואר 1936) היה רוצח סדרתי וקניבל אמריקאי. הוא היה ידוע גם כ"מטורף הסהר", "האיש האפור", וכ-"הערפד מברוקלין".
בתקופת פעילותו הפושעת (כנראה לא ברצף סביב השנים 1910–1934) הוא רצח לפחות 15 ילדים, והטריד מינית ועינה ילדים רבים נוספים.
לעיתים סירס בלי הרדמה את קורבנותיו הזכרים לפני שרצח אותם.
ב-2007 יצא סרט עלילתי באנגלית בשם "האיש האפור", שמבוסס על מעלליו של פיש, כשאת דמותו גילם השחקן הבלגי פטריק באוחאו.
ביוגרפיה

הוא נולד בשם המילטון פיש בעיר וושינגטון, למשפחה בעלת היסטוריה של מחלות נפש. פיש גדל בבית יתומים, שם עבר התעללות קשה. בשנת 1898 הוא נישא לאישה צעירה ממנו בתשע שנים איתה הוליד שישה ילדים, אך היא עזבה אותו לטובת גבר אחר, לאחר שמכרה את כל החפצים שווי הערך שלהם, מותירה אותו ואת ששת ילדיה חסרי כל.
פיש נדד ברחבי ארצות הברית ותקף מינית ועינה קטינים כמעט בכל סטייט ומחוז בארצות הברית שעבר בו. רוב קורבנותיו היו זכרים ממשפחות עניות ושחורות, שהיעלמותם, כך סבר, לא תטריד את גורמי החוק בשל הגזענות שהייתה שכיחה באותם ימים ברחבי הרבה חלקים בארצות הברית.
כפי שדווח, פיש נהג להטיל מומים בעצמו, לנעוץ סיכות ומסמרים בגופו, בעיקר באזור איבר מינו, ולמלא את פי הטבעת שלו בכדורי כותנה ספוגים בנוזל דליק ואז גם להצית אותם. כמו כן, אכל לא רק את בשר קרבנותיו, אלא גם את השתן, את הדם
ואת הצואה שלהם. הוא ייחס את מוזרותו, את אכזריותו, ואת ההיסטוריה הרצחנית שלו, לילדותו הקשה.
בסופו של דבר, נתפס פיש בחשד למעשים חמורים, בסוף שנת 1934.
זאת משום שלאחר שהרציחות וההתעללות הפכו אצלו להרגל, הוא החל להשתעמם והחל לפזר רמזים על אודות זהותו בשביל ליצור ריגוש מהמרדף המשטרתי אחריו, ומן הסיכון הכרוך באפשרות שהוא עלול להיתפס ולהיות מוצא להורג. פיש גם החל לשלוח מכתבים למשפחות של מי שהותקפו על ידו, בעיקר משפחות הנרצחים על ידו, על אף שגם שלח מכתבים כנראה גם אל מי שניצלו מלהירצח על ידו מסיבות מגוונות.
לאחר שנתפס, פיש נשפט במהלך 1935.
בסוף 1935 נגזר דינו להיות מוצא להורג. פיש הוצא להורג בכיסא החשמלי בכלא סינג סינג במדינת ניו יורק בינואר 1936. הוצאתו להורג הייתה מסובכת מבחינה טכנית, משום שפיש גרם לעצמו לנכות שלא אפשרה לו לשבת. כפי שהובהר בצילום רנטגן, נהג להחדיר מחטים לשרירי עכוזו.
אמיר פנואלי

| --- | --- |
אמיר פנואלי, 18 בינואר 2005
אמיר פנואלי, 18 בינואר 2005
 לידה:  22 באפריל 1941 נהלל, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  2 בנובמבר 2009 (בגיל 68) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  מכון ויצמן למדע 
 מנחה לדוקטורט:  חיים לייב פקריס 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת תל אביב  בית ספר טנדון להנדסה באוניברסיטת ניו יורק 
 תלמידי דוקטורט:  דן זכאי, Raya (Rosenfeld) Leviathan, Yi Fang, גרא וייס, Ofer Strichman, הלל קוגלר, Elad Shahar, Sitvanit Ruah, Yaniv Sa'ar, Ariel Cohen, Uri Klein, Ittai Balaban, Dana Fisman, דורון  אנשל פלד, דוב דורי, Asher Wilk, Lenore Zuck, נסים פרנסיז, מרדכי בן ארי, Giora Slutzki, Yonit Kesten, עודד מלר, רבקה זרחי-שרמן, Yair Eran, Roni Rosner, אורנה ליכטנשטיין, שמואל ספרא 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2000)  עמית ACM (2007)  פרס ACM למערכת תוכנה (2007)  פרס טיורינג (1996) 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 הכנסת לוגיקת זמן (לוגיקה טמפורלית) לתחום מדעי המחשב
 
אמיר פְּנוּאֵלי (22 באפריל 1941 – 2 בנובמבר 2009) היה מדען ישראלי, פרופסור מן המניין בתחומי המתמטיקה ומדעי המחשב, חתן פרס ישראל ופרס טיורינג.
ביוגרפיה

פנואלי נולד במושב נהלל, בנו של ש"י פנואלי, שהיה מנהל בבית הספר בנהלל, ולימים מייסד החוג לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב. ב-1945 עבר עם משפחתו לחולון. למד בתיכון "קוגל" בחולון וב"תיכון חדש" בתל אביב.
סיים תואר ראשון במתמטיקה בטכניון בהצטיינות יתרה, לאחר מכן עשה דוקטורט במכון ויצמן למדע בהנחייתו של פרופ' חיים לייב פקריס. נושא התזה שלו, שאותה הגיש בשנת 1967, הוא "גאות ושפל באגנים פשוטים". במהלך פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד ובמרכז המחקר של IBM ביורקטאון הייטס החליט להשקיע את מאמציו במדעי המחשב. בשנת 1969 חזר למכון ויצמן ונמנה עם סגל החוקרים בו. בשנת 1973 עבר לאוניברסיטת תל אביב, והקים בה את מסלול מדעי המחשב במסגרת המחלקה למתמטיקה. בשנת 1980 חזר למכון ויצמן, שם עסק במחקר פעיל, הוראה והנחיית סטודנטים עד גיל פרישה.
בשנת 1996 קיבל את פרס טיורינג, על מאמרו משנת 1977, "The Temporal Logic of Programs", שבו הציג את לוגיקת הזמן (לוגיקה טמפורלית) לתחום מדעי המחשב. השיטות התאורטיות שפיתח מאפשרות הוכחת טענות המתייחסות לממד הזמן, ובכך מאפשרות לאמת תוכנה המפקחת על אירועים בדידים ורציפים כאחד.
החל משנת 1999 החזיק משרה באוניברסיטת ניו יורק בארצות הברית, בפקולטה למדעי המחשב, בנוסף לפעילותו במכון ויצמן למדע.
בשנת 2000 הוענק לו פרס ישראל, בשנת 2001 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
בנוסף לפעילותו האקדמית, פעל פנואלי כיזם בתחום ההיי-טק. בשנת 1971 נמנה עם מייסדי חברת "מיני מערכות", שסיפקה שירותי פיתוח תוכנה לחברת "סאיטקס" ולגופים נוספים, בהם המרכז לטכנולוגיה חינוכית והתעשייה האווירית. במסגרת זו היה מעורב בפיתוח מערכות זמן אמת, מערכות הפעלה ומהדרים.
בשנת 1984 נמנה, ביחד עם עמיתו במכון ויצמן דוד הראל, עם מייסדי חברת "אד-קאד". החברה החלה את דרכה במסגרת פרויקט ייעוץ לאפיון מערכות האוויוניקה והקשר של מטוס הלביא. לצורך הפרויקט פיתחה החברה שפת תכנות בשם statechart ושפת מפרט גרפית בשם Statemate. "אד-קאד" שולבה ב-1987 בחברת אם אמריקאית בשם I-Logix, והתוכנה של החברה שווקה בהצלחה ברחבי העולם. ב-2006 I-Logix נרכשה על ידי יצרנית התוכנה השוודית טללוג'יק (Telelogic), ששנה אחר כך נרכשה על ידי חברת IBM‏. במסגרת חטיבת התוכנה Rational של IBM‏ Statemate שולבה כחלק משפת המפרט לעיצוב מונחה-עצמים - UML כ-UML state machine (אנ').
פיתוח Statemate בחברה זו זיכה את פנואלי, יחד עם שבעה מעמיתיו, בפרס ACM למערכת תוכנה לשנת 2007. בשנה זו נבחר לעמית ACM.
נפטר בניו יורק ב-2 בנובמבר 2009. בעקבות פטירתו הוקדש לו עמוד השער של גיליון ינואר 2010 של הירחון CACM,‏ כתב העת המרכזי של ה-ACM.
פנואלי היה נשוי לאריאלה ולזוג שלושה ילדים.
ספרים שכתב או ערך

B. Banieqbal, H. Barringer, and A. Pnueli, editors. Temporal Logic in Specification, volume 398 of Lecture Notes in Computer Science. Springer-Verlag, 1987.
Z. Manna and A. Pnueli. The Temporal Logic of Reactive and Concurrent Systems: Specification. Springer-Verlag, New York, 1991.
Z. Manna and A. Pnueli. Temporal Verification of Reactive Systems: Safety. Springer-Verlag, New York, 1995.
A. Pnueli and H. Lin, editors. Logic and Software Engineering. World Scientific, Singapore, 1996.
לקריאה נוספת

Leah Hoffmann, "Amir Pnueli: Ahead of His Time", CACM, January 2010.
הערות שוליים

↑  תארי דוקטור ו"מוסמך" ' במכון וייצמן למדע, דבר, 19 בפברואר 1968
↑  העלאות בדרגה בסגל המדעי של מכון וייצמן, דבר, 17 ביולי 1970
↑  מינויים והעלאות בדרגה באוניברסיטת תל־אביב, על המשמר, 7 בינואר 1974
↑  ראלי סער, ארבעה חברים חדשים לאקדמיה הלאומית למדעים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2001
1 2  אהרן פריאל, לדעת מראש איך המוצר יעבוד, מעריב, 6 באוקטובר 1987
↑  רוני ליפשיץ, ‏I-Logix גייסה 3 מיליון דולר לשיווק תוכנה שפותחה בישראל, באתר גלובס, 8 באוקטובר 1998
רוני ליפשיץ, ‏חברת התוכנה איי-לוג'יקס גייסה 10.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 7 בדצמבר 1999
↑  אלה יעקבי, ‏תוכנה שפותחה בישראל מסייעת לתכנון מכוניות העתיד של קרייזלר, באתר גלובס, 17 בנובמבר 1998
↑  Telelogic snaps up I-Logix - Embedded.com, Embedded.com, ‏7 במרץ 2006
↑  סוכניות הידיעות, ‏IBM הציעה לרכוש את טללוג'יק ב-745 מיליון ד', באתר גלובס, 12 ביוני 2007
↑  Chris Kasch, Communications of the ACM Magazine
| זוכי פרס טיורינג |
| --- | --- | --- |
| 1966–1980 | אלן פרליס (1966) • מוריס וינסנט וילקס (1967) • ריצ'רד המינג (1968) • מרווין מינסקי (1969) • ג'יימס וילקנסון (1970) • ג'ון מקארתי (1971) • אדסחר דייקסטרה (1972) • צ'ארלס באקמן (1973) • דונלד קנות' (1974) • אלן ניוול והרברט סיימון (1975) • מיכאל רבין ודנה סקוט (1976) • ג'ון באקוס (1977) • רוברט פלויד (1978) • קנת אייברסון (1979) • טוני הור (1980) |  |
| 1981–2000 | אדגר קוד (1981) • סטיבן קוק (1982) • קן תומפסון ודניס ריצ'י (1983) • ניקלאוס וירת (1984) • ריצ'רד קארפ (1985) • ג'ון הופקרופט ורוברט טרג'אן (1986) • ג'ון קוק (1987) • איוואן סדארלנד (1989) • וילאם קאהן (1990) • פרננדו קורבטו (1991) • רובין מילנר (1992) • באטלר לאמפסון (1993) • יוריס הארטמאניס וריצ'רד סטרנס (1994) • אדוארד פייגנבאום וראג' רדי (1995) • מנואל בלום (1996) • אמיר פנואלי • דאגלס אנגלברט (1997) • ג'ים גריי (1998) • פרד ברוקס (1999) • אנדרו יאו (2000) |  |
| 2001–2020 | אולה יוהאן דאל וקריסטין נייגארד (2001) • רונלד ריבסט, לאונרד אדלמן ועדי שמיר (2002) • אלן קיי (2003) • וינט סרף ובוב קאהן (2004) • פיטר נאור (2005) • פרנסס אלן (2006) • אדמונד קלארק, אלן אמרסון וג'וסף סיפאקיס (2007) • ברברה ליסקוב (2008) • צ'ארלס פ. ת'אקר (2009) • לסלי וליאנט (2010) • יהודה פרל (2011) • שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי (2012) • לזלי למפורט (2013) • מייקל סטונברייקר (2014) • ויטפילד דיפי ומרטין הלמן (2015) • טים ברנרס-לי (2016) • ג'ון הנסי ודייוויד פטרסון (2017) יהושע בנג'יו, ג'פרי הינטון ויאן לקון (2018) • אדווין קטמול ופט הנרהן (2019) • אל אהו וג'פרי אולמן (2020) |  |
| 2021 ואילך | ג'ק דונגארה (2021) • רוברט מטקאלף (2022) • אבי ויגדרזון (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007392321405171  ACM DL: 81100648459  BnF: cb146146775 (data)  dblp: p/AmirPnueli  GND: 1076344267  ISNI: 0000 0000 8386 4015  LCCN: n85817647  MGP: 18997  NKC: xx0013901  NTA: 068748698  SUDOC: 066852196  VIAF: 59337776   WorldCat (עם VIAF): 59337776
אנדראה יואיט

אנדראה יואיט (באנגלית: Andrea Hewitt; נולדה ב-4 באפריל 1982) היא טריאתלטית ניו זילנדית, שהשתתפה ב-3 משחקים אולימפיים וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם בטריאתלון.
ביוגרפיה

אנדראה יואיט נולדה בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד. בתחילת הקריירה היא התאמנה בשחייה. בשנת 2005 היא החליטה לעבור לטריאתלון וכבר באותה שנה ניצחה באליפות העולם עד גיל 23. בשנת 2008 היא השתתפה בתחרויות של אולימפיאדת בייג'ינג וסיימה במקום השמיני. בשנת 2009 היא זכתה במקום השלישי באליפות העולם בטריאטלון ובשנת 2011 במדליית כסף (ניצחה הלן ג'נקינס).
בשנת 2012 אנדראה יואיט השתתפה בתחרויות טריאתלון באולימפיאדת לונדון וסיימה במקום השישי.
בשנים 2014 ו-2015 היא עלתה על הפודיום של אליפות העולם (לצד גוון ג'ורגנסן שניצחה פעמיים ברציפות). בשנת 2016 היא השתתפה בתחרויות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיימה במקום השביעי.
בסך הכול בתחרויות של טריאתלון בסבב עולמי אנדרה יואיט זכתה ב-21 מדליות. בשנת 2018 היא התקבלה למסדר ההצטיינות של ניו זילנד.
אלברט פוקס

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1881 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באפריל 1964 (בגיל 83) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 
אלברט פוקס (באנגלית: Albert Whiting Fox‏; 29 באפריל 1881, בוסטון – 29 באפריל 1964, וושינגטון) היה שחמטאי אמריקאי.
ביוגרפיה

פוקס שהה מספר שנים בגרמניה ולמד שם מתמטיקה. לקראת סוף שהותו באירופה ניצח מספר משחקים מבריקים בקפה דה לה רז'אנס בפריז, וכן באנטוורפן והיידלברג.
פוקס חזר לארצות הברית בשנת 1901. חלק מקום 10–11 בתחרות קיימברידג' ספרינגס בשנת 1904 (ניצח: פרנק מרשל) בין ניצחונותיו בתחרות זו ניצח את דוד ינובסקי, קרל שלכטר, ריצ'רד טייכמן ומיכאל צ'יגורין, פוקס ניצח באליפות מועדון מנהטן בשנת 1905, חלק מקום 2–3 עם פרנק מרשל בתחרות ניו יורק 1906 (ניצח: אז'ן דלמאר), הגיע למקום השלישי בתחרות טרנטון פולס בשנת 1906 (ניצח: עמנואל לסקר) וחלק מקום 7–8 בתחרות ניו יורק 1916 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה).
פוקס שיחק במועדון מנהטן בתחרויות באמצעות כבלים נגד מועדון פרנקלין מפילדלפיה, ומול מועדון שיקגו בשנים 1906-1904, וכן פעמיים בתחרויות ארצות הברית מול אנגליה, בשנים 1907 ו-1911.
אנדראה להוטסקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1981 (בת 42) Detva, סלובקיה 
 מדינה:  סלובקיה, צ'כוסלובקיה, איטליה 
 השכלה:  אוניברסיטת בולוניה  אליאנס צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 בן או בת זוג:  Stefano Bonaga (4 ביוני 2008–?) 
 www.andrealehotska.com
 
אנדראה להוטסקה (בסלובקית: Andrea Lehotská; נולדה ב-2 בדצמבר 1981) היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה סלובקית.
ביוגרפיה

להוטסקה נולדה בעיירה במרכז סלובקיה, היא למדה גרמנית בבית ספר בסלובניה, ב-1998 היא עברה לשווייץ ושם למדה צרפתית וקיבלה דיפלומה בינלאומית, ב-2008 היא סיימה ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת בולוניה.
היא השתתפה בתחרות מיס סלובקיה לשנת 2001 ועלתה לשלב שתים עשרה המועמדות הסופיות שעלו לגמר, שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות יופי באיטליה. היא דגמנה בין היתר לחברות נייק ואדידס, היא כיכבה על שערים של מספר מגזיני אופנה דוגמת ווג ומקסים. ב-2003 היא הופיעה בפרסומת של קוקה-קולה בקרואטיה.
ב-2004 שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית האיטלקי "מה ייקרה לנו". ב-2007 עלתה לגמר בתוכנית המציאות האיטלקית "Uno due tre stalla", ב-2008 שיחקה בסרט "אלבקיארה" לצד רז דגן, ב-2010 החלה להנחות את "פסטיבל הקרקס הבינלאומי של מונטה קרלו".
אריאל הילמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1986 (בן 38) העוגן, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורעף, כדורעף חופים 
 
אריאל הילמן (נולד ב-27 בינואר 1986) הוא שחקן כדורעף ישראלי.
ביוגרפיה

הילמן נולד בקיבוץ העוגן, והחל לשחק כדורעף בקבוצת הנוער של הפועל המעפיל, אך כבר כנער שולב בקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת העל בכדורעף. בעונת 2004/2005, כשהיה בן 18, הצטרף למכבי תל אביב. בעונה הראשונה שלו בקבוצה היה שחקן ספסל, אך בעונת 2005/2006 כבר היה שחקן שישייה, ולאחד השחקנים הבולטים בה. במהלך עונה זו זומן לראשונה לנבחרת ישראל. בעונת 2007/2008 זכה עם הקבוצה בדאבל, הישג אותו רשמה גם בשתי העונות הבאות בהן שיחק בה. בעונת 2010/2011, לאחר ששיחק במדי הנבחרת במוקדמות אליפות אירופה, הצטרף למועדון גוטה מליגת העל הגרמנית. הוא שיחק במדי המועדון שתי עונות. בשנת 2012 התפרק המועדון לאחר שנקלע לחדלות פרעון, והילמן שב לישראל.
לאחר שובו לישראל החליט הילמן לפרוש מכדורעף האולמות לעבור לשחק כדורעף חופים, יחד עם שון פייגה, במטרה להשתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). בשנת 2013 החלו להשתתף בתחרויות בינלאומיות, והשתתפו במשחקים האירופיים שנערכו ב-2015 בבאקו. שון פייגה ואריאל הילמן הגיעו למקום החמישי. הילמן ופייגה זכו באליפות בכדורעף חופים בישראל בשנים 2016 ו-2017.
הערות שוליים

↑  פייגה והילמן זכו באליפות ישראל בחופים, באתר ערוץ הספורט, 27 באוגוסט 2017
אנדראה לדסם

אנדראה ג'קלין לֶדְסַם (באנגלית: Andrea Jacqueline Leadsom; נולדה ב-13 במאי 1963) היא פוליטיקאית בריטית מהמפלגה השמרנית.