הבדלים בין-תרבותיים
הבדלים בין-תרבותיים והשפעתם על התנהלות הארגון המודרני > סיווג תרבויות על פי "ממדי התרבות" של הופסטדה

את השפעת התרבות המקומית על התנהלות הארגון ניתן לנתח גם על פי ממצאיו של החוקר חרט הופסטדה, אשר בחן את השפעת הגורם התרבותי על דפוסי ניהול. הופסטדה ביקש להראות כי קיימת שונות תרבותית שיש להביאה בחשבון לצורך התארגנות וניהול יעילים. בספרו "Cultures and Organizations, Software of the Mind, Intercultural Cooperation and its Importansce for Survival" הוא מציג את מסקנותיו בעקבות מחקר שערך בשנות ה-70, שעל פיו ארגונים בינלאומיים כגון IBM מנוהלים בהתאמה לתרבות ולסביבה החברתית של המדינה שבה הם ממוקמים, על אף שהם מהווים חלק מארגון בינלאומי אחד. הופסטדה ניסה לבדוק איך היחידות השונות ב-IBM מתנהלות ביחס למקומות אחרים בעולם. הוא העביר ל-72 אלף עובדים שאלונים, שבהם נשאלו שאלות על צורות עבודה, היחס בין העובדים והמנהלים וכדומה.
לאחר עיבוד הנתונים הגיע הופסטדה למסקנה כי מאפיינים תרבותיים המצויים בארגונים גלובליים ניתנים לסווג ל"ממדי תרבות":
מרחק עוצמה (Power distance) – המידה שבה חברה מעודדת ומנציחה פערים בהשפעה וחלוקת עושר בין חבריה. ככל שהמרחק גבוה יותר, כך הפערים עמוקים יותר. מדד זה בא לבחון מה היחס בין הממונים לכפיפים. כמה גדול המרחק ביניהם, כמה גדול מרחק זה. על פי המחקר, מדינות המתאפיינות במרחק עוצמה גבוה הן מלזיה, פנמה, גואטמלה, מקסיקו והפיליפינים, ואילו מדינות שבהן נמדד מרחק עצמה נמוך הן אוסטרליה, אוסטריה, דנמרק, אירלנד, ניו זילנד וישראל.
אינדיבידואליזם לעומת קולקטיביזם (Individualism versus Collectivism) – מידת חשיבות האינטרס האישי לעומת זה הקבוצתי. ממד זה מתאר את היחסים שבין הפרט לקבוצה בחברה נתונה. האינדיבידואליזם מוגדר כמידה שבהּ הקשרים בין פרטים בחברה רופפים, כך שמצופה מכל אחד לדאוג לעצמו או למשפחתו הקרובה. תרבות קולקטיביסטית, לעומת זאת, מאופיינת בקבוצות חזקות ומלוכדות עם עזרה ודאגה הדדית. את הממד הזה בחן הופסטדה לפי ארבע שאלות עיקריות: זמן לחיים אישיים ומשפחתיים, תנאי עבודה טובים, ביטחון תעסוקתי ועניין בעבודה. מדינות המתאפיינות במדד אינדיבידואליזם גבוה לפי המחקר הן ארצות הברית, אוסטרליה, בריטניה וקנדה, ואילו מדינות שלהן מדד אינדיבידואליזם נמוך הן פנמה וונצואלה.
גבריות לעומת נשיות (Masculinity versus Femininity) – ממד זה משקף את המידה שבה הערכים המרכזיים מדגישים את התפיסות הסטריאוטיפיות של גבריות כגון תחרותיות, אסרטיביות ורכושנות, לעומת הדגש שניתן לתפיסות הסטריאוטיפיות של נשיות, כמו רגישות, אכפתיות ודאגה לזולת. התרבות הגברית מוגדרת לפי המידה שבה יש דיפרנציאציה בין התפקידים החברתיים של שני המינים. חברה "גברית" שמה דגש על הישגיות מוחשית ורושם חיצוני, ואילו חברה "נשית" (Feminine-like) שמה דגש על שיקול דעת, יחסי אנוש ואיכות חיים. גברים אמורים להיות אסרטיביים, קשוחים וממוקדים בהצלחה חומרית, בעוד נשים אמורות להיות צנועות, רכות וממוקדות באיכות החיים. ככל שהתרבות "נשית" יותר, כך התפקידים החברתיים יותר חופפים; כלומר, גם הגברים וגם הנשים אמורים להיות צנועים, רכים, וממוקדים באיכות החיים. לטענתו של הופסטדה, ככל שהחברה "נשית" יותר, כן תהיה יותר סימפתיה ציבורית לחקיקה כלכלית וחברתית לטובת החלשים. מדינות המתאפיינות במדד גבריות גבוה הן בריטניה, אירלנד, דרום אפריקה, יפן, גרמניה, אוסטריה, ונצואלה, איטליה, שווייץ, מקסיקו, קולומביה, אקוודור ומדינות במדד גבריות נמוך הן מדינות סקנדינביה, הולנד, צ'ילה, אורוגוואי והמדינות הבלטיות.
הימנעות מאי-ודאות (Uncertainty avoidance) – המידה שבה חברה משפיעה על חבריה להתמודד עם מצבי סיכון וחוסר ודאות; עד כמה הארגון ומי שעובד בו יכול לחיות בתנאים של חוסר ודאות, עמימות, מצבים לא מוחלטים, מפתיעים ובלתי צפויים. בחברה שבה ההימנעות נמוכה, האנשים סבלניים יותר לסיכונים ומכבדים דעות והתנהגויות שונות. בחברות הנמנעות מחוסר ודאות חשובים יותר החוקים והכללים. מדינות המתאפיינות במדד הימנעות מאי-ודאות גבוה היו: ישראל, גרמניה, יוון, פורטוגל וגואטמלה. במדד הימנעות מאי-ודאות נמוך נמצאו המדינות: סינגפור, בריטניה, דנמרק, שוודיה והונג קונג.
אוריינטציה לטווח ארוך (Long-term orientation) – ממד זה נוסף בשנות ה-90, והוא מכונה גם "דינמיזם קונפוציאני". ממד זה נוגע למידה שבה משך הזמן (קצר או ארוך) הוא האוריינטציה הדומיננטית בחיים, והוא קשור להמשגה הקונפוציאנית של האמת. לארגונים בעלי אוריינטציה קצרת טווח יש כבוד רב למסורת, הם מדגישים את החשיבות של ההתחייבויות והמעמדיות, מעודדים צריכה ראוותנית ומדגישים את הצורך בתוצאות מהירות. ארגונים בעלי אוריינטציה לטווח ארוך, מאידך גיסא, מתאפיינים בחסכנות, בשמרנות ובאיפוק. ארגונים אלו מדגישים את הצורך בהתאמת המסורת למצבים העכשוויים, בחסכנות, בהתמדה ועקשנות במילוי תפקידים ובשמירה על מוסר. מדינות המתאפיינות במדד אוריינטציה לטווח ארוך גבוה הן סין, הונג קונג, טאיוואן, יפן וקוריאה, ואלה שנמצא בהן מדד אוריינטציה לטווח ארוך נמוך היו פקיסטן, קנדה, הפיליפינים וספרד.
הנאה לעומת איפוק (Indulgence versus Restraint) - ממד חדש אשר נבנה על בסיס תאוריות ה"אושר" המודרניות. תרבויות עם ציון גבוה בהנאה מאפשרת סיפוק חופשי יחסית של רצונות אנושיים בסיסיים וטבעיים הקשורים לחיים מהנים ("כיף") לעומת תרבויות עם ציון נמוך בהנאה (תרבויות איפוק) ששולטות בסיפוק הצרכים באמצעות נורמות חברתיות נוקשות. המימד גבוה בצפון ודרום אמריקה, מערב אירופה ואפריקה ונמוך במזרח אירופה, אסיה וארצות מוסלמיות. בדרום אירופה (יוון, איטליה, ספרד) הממד בינוני. בתרבויות אשר גבוהות במימד ההנאה: אחוז גבוה יותר של אנשים מכריזים על עצמם שהם מאוד שמחים, יש תחושת שליטה אישית על החיים, חופש הביטוי נתפס כחשוב, יש חשיבות גבוהה יותר של פנאי, סביר יותר לזכור רגשות חיוביים, במדינות עם אוכלוסיות משכילות - שיעורי ילודה גבוהים יותר, אנשים עוסקים באופן פעיל יותר בספורט, במדינות עם מספיק אוכל - שיעור גבוה יותר של אנשים שמנים, במדינות עשירות - נורמות מיניות מקלות, לשמירה על הסדר במדינה לא ניתנת עדיפות גבוהה.