stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיבה 7
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

בזמן טבח שבעה באוקטובר הגן גדוד 77 של החטיבה על גבול רצועת עזה. הגדוד נלחם בקרבות קשים כנגד המחבלים שנהנו מיתרון כמותי ומודיעיני והיו מצוידים בנשק נ"ט רב, אך לא פעל כמסגרת גדודית כי אם במסגרות קטנות מאוד ואף כטנקים בודדים. במהלך הלחימה ספג הגדוד אבידות בנפש, בטנקים, ובלוחמים שנחטפו לרצועת עזה.
בהמשך הלחימה ערך הגדוד פשיטות עומק לתוך שטח רצועת עזה, לטיהור האזור ממחבלים ולאיתור נעדרים.
עם כניסת צה"ל לרצועה, הופקדה החטיבה בעיקר על כיבוש החלקים הדרומיים של צפון הרצועה, יחד עם חטיבת גולני, שגם היא משויכת לעוצבת געש ולצק"ח גדעון. חטיבת 7 יחד עם כוחות חיל הנדסה וחיל רגלים תחת אוגדה 36, לאחר שכיתרה את צפון הרצועה מדרומה, המשיכה החטיבה צפונה לאורך קו החוף, ובכביש המרכזי המוביל לעיר עזה, שעובר לאורך כל מרכז הרצועה (בחלקו הצפוני). בין היתר נכבשו נקודות מרכזיות בצפון הרצועה, כגון בית המחוקקים, קריית הממשלה, מפקדת המשטרה המרכזית, הפקולטה להנדסה (ששימשה מתקן לייצור אמל"ח של ארגוני הטרור), מתקני שיגור ומנהרות.
עם תחילת התמרון הקרקעי בלבנון ב-30 בספטמבר 2024 חטיבה 7 הייתה הראשונה להיכנס ולהובילו תחת אוגדה 98 (אליה סופחה קודם כדאי לשמש עבורה כוח שריון, שאינו היה בנמצא באוגדה) בכיוון היישובים כילא ואל-עדייסה.
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7

עד מלחמת ששת הימים חטיבה 7 הייתה חטיבת השריון הסדירה היחידה בצה"ל. ככזו, וגם עקב השינויים שעבר חיל השריון במהלך השנים, היו תחתיה גדודים, שבהמשך הועברו לחטיבות שריון אחרות. בין הגדודים הללו נמנים:
גדוד 52 – גדוד החרמ"ש של חטיבה 7 במלחמת סיני. תחת החטיבה, ב-1958, הוסב לגדוד טנקים שרמן ו-AMX-13. בהמשך הועבר לחטיבה 14 ומשם לחטיבה 401.
גדוד 46 – הועבר לחטיבה 7 בשנת 1961, כגדוד חי"ר מילואים. תחת החטיבה הוסב לגדוד טנקים AMX-13. בהמשך הוסב לטנקי מגח, והועבר לחטיבה 401, כגדוד ההקמה שלה.
גדוד 9 – הגדוד התשיעי של הפלמ"ח לחם במסגרת חטיבת הנגב במלחמת השחרור, ועם פירוק החטיבה ב-1949, הועבר לחטיבה 7. תחת חטיבה 7 תפקד כגדוד חי"ר, ובהמשך הוסב לחרמ"ש. ב-1955 הוסב לטנקי AMX-13, וככזה לחם במבצע קדש. במחצית הראשונה של שנות ה-60 (של המאה ה-20) הוסב שוב לגדוד חרמ"ש, וככזה לחם במסגרת חטיבה 7 במלחמת ששת הימים. לאחריה הוסב לגדוד טנקי מגח תחת חטיבה 14. בהמשך הועבר לחטיבה 211, ועם פירוקה הועבר לחטיבה 401.
גדוד 53 – לאחר מלחמת ששת הימים הועבר כגדוד שוט 63 מחטיבה 14 לחטיבה 7, לאחר ש 7 העבירה את גדוד 79 לחטיבה 401. בתחילת 1968 שונה מספרו ל-53, עת שעלה עם חטיבה 7 לתפוס את גזרת רמת הגולן. בסוף שנת 1969 הועבר לחטיבה 188.
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7 > גדוד 79 – תפקד תחת חטיבה 7, בשתי תקופות > תקופה ראשונה – עד סוף 1953

בתחילת מאי 1948 הוקם גדוד שריוניות ראשון בשם חמ"ש א' במסגרת שמ"ש (שירות המשוריינים – לימים חיל השריון). לרשות הגדוד עמדו תשעה זחל"מים ומספר יחידות של שריונית וייט, תוצרת בית.
עם הקמת חטיבה 7 (אמצע מאי 48) הגדוד הועבר אליה וכונה גדוד 73. הגדוד לחם בקרבות לטרון. בהמשך שונה שמו לגדוד 79, אשר לחם במבצע חירם, וכבש, בין היתר, את ג'יש (גוש חלב). באוקטובר 1949 במסגרת הארגון מחדש של צה"ל לאחר מלחמת העצמאות, הגדוד אורגן כגדוד חרמ"ש סדיר בחטיבה 7.
בסוף 1953 פורק גדוד 79 הסדיר וכדי לשמור על שמו ניתן הכינוי 79 לאחד מגדודי החרמ"ש מילואים של חטיבה 27. ככזה הוא לחם במלחמת סיני. על מנת לשמור על המורשת של הגדוד הסדיר לשעבר, הועבר הכינוי 79 ב-1964, לגדוד המגח הסדיר שהוקם באותה עת במסגרת חטיבה 7.
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7 > גדוד 79 – תפקד תחת חטיבה 7, בשתי תקופות > תקופה שנייה – מ-1965 עד 1968 – גדוד המגח הראשון – גדוד "סופה"

בשנת 1964 משלחת של כ-40 קציני צה"ל יצאה לגרמניה לצורך לימוד וקליטת טנקי הפטון האמריקאיים. בין הקצינים נמנו: ג'קי אבן (המג"ד הראשון), נתק'ה ניר (הסמג"ד הראשון),אהוד אלעד, חיים ארז, אריה קרן, אדם ויילר, שלום אנגל (עין גל), עמוס כץ, עמרם מצנע, אמנון גלעדי, רוני מקלאוד, חגי רגב, יום-טוב תמיר, אביגדור קהלני, יואל גונן, אבירם גלעד, יוסי בן-חנן, אילן מעוז.
עם חזרת המשתלמים מגרמניה, בתחילת 1965, הוקם הגדוד במחנה נתן כגדוד אם-48 איי 1. הטנקים כונו בצה"ל בשם מגח.
הגדוד פעל במסגרת חטיבה 7, והיווה גרעין לקליטת טנק המגח בצה"ל. ממנו יצאו קצינים ולוחמים שהקימו ואיישו, החל מ-1967, גדודים (כגון 46, 195, 52) בחטיבות המגח שהוקמו (חטיבה 401, חטיבה 600, חטיבה 14).
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7 > גדוד 79 – תפקד תחת חטיבה 7, בשתי תקופות > מלחמת ששת הימים

גדוד סדיר של טנקי פטון M48-A2, במסגרת חטיבה 7, בפיקוד אהוד אלעד. במקור כלל הגדוד ארבע פלוגות מגח אורגניות בפיקוד אבירם גילעד, בן-ציון כרמלי, יום-טוב תמיר ואביגדור קהלני. מראשית המלחמה הועברה פלוגת יום-טוב תמיר תחת פיקוד גדוד 9, גדוד החרמ"ש של חטיבה 7. מתום היום הראשון הצטרפה לגדוד פלוגת מגח מילואים מגדוד 46 (גדוד ההקמה של חטיבה 401), בפיקוד שלום אנגל, שבדיעבד היוותה את פלוגת החוד של חטיבה 7 במלחמה.
ביום הראשון הגדוד לחם ברצועת עזה, בציר ח'אן יונס–רפיח, פרץ את מערך שיח' זוויד ומעבר הג'יראדי. בקרב הג'יראדי נהרג המג"ד, ואת הפיקוד קיבל סגנו – חיים ארז. בהמשך התקדם הגדוד לאל עריש שבסיני, לתעלה.
תיאור מפורט של קרבות הגדוד מופיע בספרו של שבתי טבת – "חשופים בצריח". כינוי הגדוד בספר הוא "ש 14".
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7 > גדוד 79 – תפקד תחת חטיבה 7, בשתי תקופות > מפקדי גדוד 79 – ת"פ חטיבה 7

| תקופה | שם | הערות |
| --- | --- | --- |
| 1948 | חיים לסקוב | מפקד הגדוד בקרבות לטרון. לימים הרמטכ"ל החמישי |
| 1948 | ג'ו וינר | מפקד הגדוד במבצע "דקל". המפקד הראשון של בית הספר לשריון. |
| 1948–1950 | ברוך ארז | מפקד הגדוד במבצע "חירם". |
| 1950–1951 | אהרון נחשון |  |
| 1955–1956 | אריה שיאון | מפקד הגדוד במבצע קדש (תחת חטיבה 27) |
| 1965–1966 | יעקב אבן | המפקד הראשון של גדוד המג"ח. לימים אלוף. |
| 1966–1967 | אהוד אלעד | נפל ביום הראשון במלחמת ששת הימים |
| 1967–1968 | חיים ארז | פיקד על הגדוד החל מהיום הראשון של מלחמת ששת הימים. לימים אלוף. |
באוגוסט 1967, במסגרת ארגון חטיבות השריון על פי סוגי טנקים, הועבר הגדוד לחטיבה 401, שהפכה לחטיבת מגח סדירה. בתמורה, קיבלה חטיבה 7 את גדוד השוט 63.
בהמשך, עם פרוץ מלחמת יום כיפור עבר גדוד 79 כגדוד סדיר לחטיבה 14.
נכון ל-2022 גדוד מילואים 79, במסגרת חטיבת מילואים 14. מספרי הגדוד והחטיבה הועברו והחליפו את המספרים של חטיבת מילואים 278, למטרת שימור מורשת חטיבה 14 הסדירה.
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7 > גדוד 71 – תפקד תחת חטיבה 7 בשתי תקופות > תקופה ראשונה – מהקמת החטיבה ב-1948, עד סוף 1949

הוקם כגדוד חי"ר בפיקוד יהודה ורבר, באמצע מאי 1948, במסגרת הקמת חטיבה 7. הלוחמים גויסו ממקורות מגוונים: יוצאי הצבא הבריטי, מתנדבי חוץ לארץ, עולים חדשים, ואנשי "ההגנה" והפלמ"ח. הגדוד לקח חלק בניסיונות הכושלים לכיבוש לטרון במבצע בן נון א', במבצע בן נון ב', ובאבטחת דרך בורמה.
ביולי 1948 יהודה בן-דוד התמנה למפקד הגדוד. בהמשך מלחמת העצמאות, כחלק מחטיבה 7, השתתף הגדוד בקרבות בגליל, ביניהם מבצע דקל ומבצע חירם. ב-1949, בעקבות ארגון מחדש של צה"ל לאחר המלחמה, אוחדו חטיבות שבע ושמונה תחת שמה של הראשונה. במסגרת זו, גדוד 82 שהועבר תחילה לחטיבת הנגב, הועבר שוב, הפעם לחטיבה 7, וגדוד 71 ירד מהסד"כ.
גדודים שהיו בעבר תחת חטיבה 7 > גדוד 71 – תפקד תחת חטיבה 7 בשתי תקופות > תקופה שנייה – במלחמת יום הכיפורים – 1973

גדוד 71 (רשף) הוקם ערב מלחמת יום הכיפורים, ב-5 באוקטובר 1973. הגדוד נבנה בחופזה על בסיס מפקדים ומדריכים מבית הספר לשריון בג'וליס, אליהם צורפו מדריכי שריון ממגמת שוט קל ממתקן 500 (בסיס צאלים) וצוערי שריון מבית הספר לקצינים (בה"ד 1). הגדוד סופח לחטיבה 7 ונלחם תחתיה ברמת הגולן, במהלך המלחמה.
את הגדוד הקים סא"ל משולם רטס, מפקד קורס קציני שריון (ולפני כן מג"ד 46). תחת פיקודו הגדוד לחם בקרבות הבלימה ב"עמק הבכא", בגזרת החרמונית. ב-9 באוקטובר נהרגו המג"ד רטס, והסמג"ד רס"ן גדעון ויילר. סא"ל עמוס כץ, לשעבר מג"ד 46, קיבל את הפיקוד על הגדוד, והוביל אותו בהמשך הקרבות, כולל במהלך הפריצה למובלעת הסורית וכיבוש העיירה מזרעת בית ג'אן. בקרבות הבלימה הגדוד ספג נפגעים רבים, ולצורך מילוי השורות להמשך הקרבות שובצו אנשי מילואים שחזרו מחו"ל לאחר פרוץ המלחמה.
בתום המלחמה הועבר הגדוד לחטיבה 188, ואורגן כגדוד השוט-קל הסדיר השלישי של החטיבה.
שריוניות חטיבה 7 לאורך ההיסטוריה

שריונית וייט (מקדימה) ושריונית גי.אמ.סי. אוטר (שתי מכוניות בשורה השנייה).
שריונית דיימלר (מקדימה) ושריונית מרמון הרינגטון (מאחורה), במפגן צבאי בחיפה, אפריל 1949.
טנקי חטיבה 7 לאורך ההיסטוריה

M50 סופר שרמן
AMX-13
שוט (צנטוריון)
מגח (פטון M48)
שוט קל (צנטוריון משופר)
מרכבה סימן 1
מרכבה סימן 2
מרכבה סימן 4מ מצויד במערכת הגנה אקטיבית לטנקים מעיל רוח (נוכחי)
סמל החטיבה

סמל החטיבה כולל אלמנטים רבים מההיסטוריה שלה. הצלע העליונה של הסמל צבועה בצבעי דגל ישראל; החץ האדום מסמל את פריצת דרך בורמה על ידי החטיבה; הכוכב המשושה (מגן דוד) המופיע בו הוא טלאי צהוב, לזכר המעפילים שגויסו לחטיבה מיד עם הגעתם ארצה במהלך מלחמת השחרור ונפלו בקרבות בלטרון; הרובה המכודן מסמל את גדודי החי"ר; הברק מסמל את גדוד השריון (חטיבה 7 הייתה במקורה חטיבה משוריינת ולא חטיבת שריון, כפי שהיא כיום); והצלבת הברק והרומח מסמלים שיתוף פעולה בין החי"ר לשריון. הסמל יוצר גם את הספרה 7 בשילוב החץ והדגל. זהו סמל היחידה הראשון שהכיל גם את מספר היחידה שלו.
מורשת ותרבות > צוות הווי

במהלך שנות השישים ותחילת שנות השבעים קיימה החטיבה צוות הווי שנחשב לוותיק ולטוב ביותר מבין צוותי ההווי של השריון. במהלך שנות קיומו הקליט הצוות שני תקליטים מסחריים, הראשון בחברת "פולידור", "חצופים בצריח" והשני במסגרת תקליט שאיגד שירים של הרכבים של חיל השריון ויצא לאחר מלחמת יום כיפור. "חצופים בצריח", כלל שירים כמו "את חכי לי ואחזור", "ליאורה", "צאי למרפסת אלווירה", "מה תביא לי" ו"זמר אביב" – הביצוע המקורי לשיר "ים השיבולים" של להקת "הגבעטרון". בין חברי הצוות היו גם אנדריי צוויג, סולן ומפקד הצוות, וזהבה גוטמן.
מורשת ותרבות > המנון החטיבה

השיר "דרך לוחם" (נקרא גם "שבע אַת פלדה רוגשת") נכתב על ידי אביגדור קהלני ונחשב להמנון היחידה. השורה "שבע... אַת החטיבה", שורה מוכרת ובולטת מפזמון השיר, נחשבת לסיסמה מובילה בחטיבה:
שֶׁבַע - אַתְּ פְּלָדָה רוֹגֶשֶׁת

שֶׁבַע - סַעַר בָּרָמָה

שֶׁבַע - אַתְּ אָדָם עַל עֶשֶׁת

אַתְּ הַחֲטִיבָה!
אנדרטאות החטיבה ויחידותיה

אנדרטת עוצבת סער – אתר הנצחה לזכר חללי החטיבה במרכז רמת הגולן, ליד צומת קצרין דרום לכיוון חושניה (מזרח).
אנדרטת עוצבת סער (לטרון) – אנדרטה לזכר חללי החטיבה הממוקמת על גבעה ליד מנזר לטרון.
אנדרטת פלס"ר 7 – אנדרטה לזכר חללי פלס"ר 7, כקילומטר דרומית לכפר בוקעתא על כביש 98, צפון רמת הגולן.
אתר הנצחה לקרב עמק הבכא – מזרחית להר חרמונית, בפניה מזרחה אל מול קיבוץ אל-רום.
אתר הנצחה לנופלי גדוד 82 – ליד צומת קצרין דרום לכיוון קצרין (צפון)
לקריאה נוספת

דני אשר, 7 את החטיבה, סיפורה של חטיבת השריון 7 בסער המלחמות 1948 - 2006, הוצאת החטיבה.
משה גבעתי, "בודדים על התל - קרב תל א-סקי במלחמת יום הכיפורים", הוצאת 'רעות', 2009.
שקד טורם, "חטיבה שבע זה במבצעים ברצועת עזה, זה בלבנון השנייה. חטיבה שלמדינת ישראל היא סמל" ריאיון עם מפקד חטיבה 7 אל"ם נדב לוטן, במחנה, 10 במאי 2015.
אילן סהר, עד קצה היכולת - חטיבה 7 במלחמת יום הכיפורים, הוצאת מערכות / מודן, 2013.
אלישיב שמשי, נוע כבר, לכל הרוחות!" על מהירות בשדה הקרב, הוצאת מערכות ומודן, 2011, עמ' 27 - 48 - הפרק מתאר את הלחימה של החטיבה ב-5 וב-6 ביוני במלחמת ששת הימים בחזית המצרית.
אלוף שלמה שמיר "...בכל מחיר...לירושלים" הוצאת מערכות/משרד הביטחון, 1998, 529 עמ'. הספר כולל תיאור הקמת החטיבה, ניתוח קרבות לטרון ופירוט שמי של מצבת כוח האדם שלה.
אילן סהר, מורשת חטיבה 7 בקרבות רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים - חלק א' - קרבות הבלימה, זרקור - מחלקת היסטוריה צהל, 2013
אילן סהר, מורשת חטיבה 7 בקרבות רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים - חלק ב' - קרבות ההבקעה, זרקור - מחלקת היסטוריה צהל, 2013
אביגדור קהלני, עֹז 77, תל-אביב: שוקן, 1975, מסת"ב 965-19-0059-8
בני ברץ, גדוד 71 במלחמת יום הכיפורים - קורותיו של גדוד 71 בחטיבה 7, בפיקודו של סאל משולם רטס זל, 2015
אילן סהר, סיפור לחימת כוח עמוס גדוד 71 במלחמת יום כיפור 1973 במסגרת חטיבת 7 במובלעת הסורית רמת הגולן, 2013
Act II: Date @ 8

"Act II: Date @ 8" הוא שיר של הזמר האמריקאי 4Batz, שיצא באופן עצמאי ב-15 בדצמבר 2023. נכתב על ידי 4Batz והופק על ידי Untitled Beatz, הוא הגיע למקום השביעי במצעד בילבורד הוט 100, למקום השביעי במצעד שירי ה-R&B, ולבמקום השלישי במצעד מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
רקע והוצאה

ב-4 במרץ 2024, הראפר הקנדי דרייק הכריז על רמיקס של השיר לצד 4Batz. למחרת, הזמר האמריקאי רובין ת'יק ביצע קאבר לשיר. ב-8 במרץ, דרייק ביצע רמיקס של השיר עם 4Batz דרך OVO סאונד.
ביקורות > הופעות ברשימות

| כתב עת | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 50 השירים הטובים ביותר של 2024 (עד כה): רשימת צוות | 47 |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר R&B מוביל | מועמדות |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 15 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 72 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | – |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים החדשים האוסטרלי | 20 |  |
|  אוסטרליה | מצעד ה-היפ הופ/R&B | 21 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 28 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 24 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 24  |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 37 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 17 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 62 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 18 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד סינגלי ה-R&B הבריטי | 5 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים העצמאיים הבריטי | 38 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 24 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 15 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 14 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 73 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 26 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |   ‏‏‏  2024>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 80 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 23 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ – איירפליי | 29 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ – סטרימינג | 29 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 26 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,000,000 |
נבחרת גאורגיה בכדורגל

נבחרת גאורגיה בכדורגל (בגאורגית: საქართველოს ეროვნული საფეხბურთო ნაკრები) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של גאורגיה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הגאורגית.
נבחרת גאורגיה הוקמה בתחילת שנות ה-90, לאחר הכרזת עצמאותה של גאורגיה, בעקבות פירוק ברית המועצות. משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-27 במאי 1990 נגד ליטא. המשחק הסתיים בשוויון 2:2. לפני כן, שיחקו הכדורגלנים הגאורגים במדי נבחרת ברית המועצות.
הדירוג הנוכחי של נבחרת גאורגיה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-68 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,362.21 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 42 נמדד לראשונה בספטמבר 1998, והדירוג הנמוך ביותר 156 נמדד לראשונה במרץ 1994.
גאורגיה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות אירופה שנערך בשנת 2024 והעפילה לשמינית הגמר.
היסטוריה

משנת 1923 עד 1990, כדורגלנים גיאורגים היוו חלק מנבחרת ברית המועצות בכדורגל, כאשר שניים מהם, מורתז חורצילווה ואלכסנדרה צ'יוודזה אף היו קפטנים של הנבחרת בתקופות שונות. במהלך תקופה זו, נבחרת ברית המועצות כללה שחקנים מרפובליקות סובייטיות שונות ובכללן הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגאורגית. שחקנים גיאורגים תרמו באופן משמעותי לנבחרת והיוו שחקני מפתח שהובילו להצלחת הנבחרת כדוגמת שלווה מטרוולי, שהבקיע בגמר יורו 1960. אחד השחקנים הגיאורגים המפורסמים ששיחקו בנבחרת הוא מורתז חורצילווה, שכאמור היה קפטן הנבחרת, והיה לו חלק משמעותי במונדיאל 1966, בו סיימה ברית המועצות במקום הרביעי, גדול הישגיה במונדיאל. שחקנים בולטים נוספים בתקופות מאוחרות יותר היו ויטלי דרסליה ודוד קיפיאני.
ההיסטוריה של נבחרת גיאורגיה בכדורגל החלה ב-27 במאי 1990, אז שיחקה את משחקה הבינלאומי הראשון נגד ליטא במשחק שהסתיים בתיקו 2-2. גיאורגיה הצטרפה לפיפ"א ולאופ"א בשנת 1992 ומאז החלה להשתתף במסגרות תחרותיות.
בשנים הבאות, גיאורגיה לא הצליחה להעפיל לטורנירי הגמר של המונדיאל או אליפות אירופה. גיאורגיה הייתה קרובה להעפיל ליורו 2020 דרך פלייאוף ליגת האומות של דרג ד' לאחר טורניר מוקדמות חלש שבמהלכו הצליחה לנצח רק את גיברלטר החלשה. בחצי גמר הפלייאוף גברה גיאורגיה 0-1 על בלארוס, אך בגמר הפלייאוף הפסידה בביתה לצפון מקדוניה 1-0 והודחה.
4 שנים לאחר מכן, שוב רשמה גיאורגיה טורניר מוקדמות חלש, כאשר סיימה רביעית בבית אחרי ספרד, סקוטלנד ונורווגיה ולפני קפריסין, הנבחרת היחידה אותה ניצחה במהלך המוקדמות. גיאורגיה קיבלה הזדמנות נוספת להעפיל לטורניר הגמר דרך פלייאוף ליגת האומות של דרג ג'. בחצי הגמר גברה גיאורגיה בביתה על לוקסמבורג 0-2 ובגמר הפלייאוף סיימה בתיקו 0-0 ביתי עם יוון. גיאורגיה ניצחה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים 2-4 והעפילה לטורניר הגמר של יורו 2024 לראשונה בתולדותיה.
גיאורגיה פתחה את שלב הבתים בטורניר הגמר בהפסד 3-1 לטורקיה. בהמשך סיימה גיאורגיה בתיקו 1-1 עם צ'כיה. במשחקה האחרון בשלב הבתים גברה גיאורגיה על פורטוגל 0-2 והעפילה לשמינית הגמר כאחת מארבע הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר מהמקום השלישי. בשמינית הגמר הובסה גיאורגיה על ידי ספרד 4-1 והודחה.
כל גביעי העולם

1930 עד 1994 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות
1998 עד 2022 - לא העפילה
כל אליפויות אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1960 עד 1992: הייתה חלק מברית המועצות
אנגליה 1996: לא העפילה
בלגיה הולנד 2000: לא העפילה
פורטוגל 2004: לא העפילה
אוסטריה שווייץ 2008: לא העפילה
פולין אוקראינה 2012: לא העפילה
צרפת 2016: לא העפילה
האיחוד האירופי 2020: לא העפילה
| גרמניה 2024 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 8 |
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 1/8 | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 8 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018/2019 | ד | עלתה לדרג ג | 6 | 5 | 1 | 0 | 12 | 2 |
| איטליה 2020/2021 | ג | שלב הבתים | 6 | 1 | 4 | 1 | 6 | 6 |
| הולנד 2022-2023 | ג | עלתה לדרג ב | 6 | 5 | 1 | 0 | 16 | 3 |
| 2024-2025 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
2026-2027: 
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 18 | 11 | 6 | 1 | 34 | 11 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

חוויצ'ה קווארצחליה
גיאורגי נמסדזה
גיאורגי קינקלדזה
זורבן קחיזנישווילי
לבאן צכיטישווילי
לבאן קוביאשווילי
קאחה קאלדזה
שותא ארבלדזה
שיאי שחקנים

נכון ל-19 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גוראם קאשיה | 2009–הווה | 123 | 3 |
| 2 | לבאן קוביאשווילי | 1996–2011 | 102 | 12 |
| 3 | ג'אבה קנקאווה | 2004– הווה | 101 | 10 |
| 4 | זורב חיזנישווילי | 1999–2015 | 92 | 1 |
| 5 | קאחה קאלדזה | 1996–2011 | 84 | 1 |
| 6 | גיורגי לוריה | 2008–2023 | 78 | 0 |
| 7 | אוטאר קקבאדזה | 2015–הווה | 71 | 0 |
| 8 | גיאורגי נמסדזה | 1992–2004 | 69 | 0 |
| 9 | אלכסנדר איאשווילי | 1996–2011 | 67 | 15 |
| 10 | גוצ'ה דז'מראולי | 1996–2004 | 62 | 6 |
| 10 | ולרי קאזאישווילי | 2014–2022 | 62 | 13 |
| 10 | סלומון קבירקבליה | 2014–הווה | 62 | 0 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שותא ארבלדזה | 1992–2007 | 26 | 61 | 0.43 |
| 2 | חוויצ'ה קווארצחליה | 2019–הווה | 17 | 40 | 0.43 |
| 3 | תמורי כצבאיה | 1992–2002 | 16 | 51 | 0.31 |
| 3 | ז'ורז' מיקוטאדזה | 2021–הווה | 16 | 35 | 0.46 |
| 5 | אלכסנדר איאשווילי | 1996–2011 | 15 | 68 | 0.22 |
| 6 | טורניקה אוקריאשווילי | 2010–2021 | 13 | 49 | 0.27 |
| 6 | ולרי קאזיאשווילי | 2014–2022 | 13 | 62 | 0.21 |
| 8 | לבאן קוביאשווילי | 1996–2011 | 12 | 101 | 0.12 |
| 8 | גיורגי דמטרדזה | 1996–2005 | 12 | 56 | 0.21 |
| 10 | ג'אבה קנקאווה | 2004– הווה | 10 | 101 | 0.1 |
סגל הנבחרת

להלן סגל שחקני הנבחרת לקראת משחקי יורו 2024
נתוני הופעות ושערים מעודכנים ל-26 במרץ 2024.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | גיורגי לוריה | 27 בינואר 1986 | 78 | 0 | גאורגיה דינמו טביליסי |
| 12 | שוער | לוקה גוגששווילי | 29 באפריל 1999 | 1 | 0 | אזרבייג'ן קרבאך |
| 25 | שוער | גיורגי ממרדשווילי | 29 בספטמבר 2000 | 16 | 0 | ספרד ולנסיה |

| 2 | הגנה | אוטאר קקאבדזה | 27 ביוני 1995 | 60 | 0 | פולין קרקוביה קרקוב |
| 3 | הגנה | לאשה דוואלי | 14 במאי 1995 | 31 | 1 | קפריסין אפואל ניקוסיה |
| 4 | הגנה | גוראם קאשיה | 4 ביולי 1987 | 112 | 3 | סלובקיה סלובן ברטיסלבה |
| 5 | הגנה | סולומון קווירקווליה | 6 בפברואר 1992 | 58 | 0 | ערב הסעודית אל אחדוד |
| 13 | הגנה | גיורגי גוצ'וליישווילי | 14 בפברואר 2001 | 8 | 0 | אוקראינה שחטאר דונצק |
| 14 | הגנה | לוקה לוצ'ושווילי | 29 במאי 1998 | 10 | 1 | איטליה קרמונזה |
| 15 | הגנה | גיורגי גוולסיאני | 5 באפריל 1991 | 0 | 0 | איראן פרספוליס |
| 24 | הגנה | ג'מאל טאבידזה | 18 במרץ 1996 | 15 | 1 | יוון פאנטוליקוס |

| 6 | קשר | גיורגי קוצ'וראשווילי | 19 ביוני 1999 | 7 | 0 | ספרד לבאנטה |
| 9 | קשר | זוריקו דויטאשווילי | 15 בפברואר 2001 | 34 | 6 | צרפת בורדו |
| 10 | קשר | גיורגי צ'אקווטאדזה | 29 באוגוסט 1999 | 24 | 8 | אנגליה ווטפורד |
| 16 | קשר | ניקה קווקווסקירי | 29 במאי 1992 | 59 | 0 | פולין לך פוזנן |
| 17 | קשר | אוטאר קיטיישווילי | 26 במרץ 1996 | 36 | 2 | אוסטריה שטורם גראץ |
| 18 | קשר | סנדרו אלטונאשווילי | 19 במאי 1997 | 4 | 0 | אוסטריה וולפסברג |
| 19 | קשר | לבאן שנגלייה | 27 באוקטובר 1995 | 16 | 1 | יוון פאנטוליקוס |
| 20 | קשר | אנזור מקבבישווילי | 5 ביוני 2001 | 13 | 0 | רומניה CSU קראיובה |
| 21 | קשר | גאורגי ציטאישווילי | 18 בנובמבר 2000 | 16 | 1 | גאורגיה דינמו בתומי |
| 23 | קשר | סבה לובז'אנידזה | 18 בדצמבר 1994 | 36 | 3 | ארצות הברית אטלנטה יונייטד |
| 26 | קשר | גבריאל סיגואה | 30 ביוני 2005 | 2 | 0 | שווייץ פ.צ. בזל |

| 7 | חלוץ | חוויצ'ה קווארצחליה | 12 בפברואר 2001 | 29 | 15 | צרפת פריז סן-ז'רמן |
| 8 | חלוץ | בודו זיבזיבדזה | 10 במרץ 1994 | 33 | 7 | גרמניה קרלסרוהה |
| 11 | חלוץ | גיורגי קוויליטאיה | 1 באוקטובר 1993 | 37 | 6 | קפריסין אפואל ניקוסיה |
| 22 | חלוץ | ז'ורז' מיקוטאדזה | 31 באוקטובר 2000 | 24 | 9 | צרפת מץ |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל ממרץ 1994 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
גוראם קאשיה שיאן ההופעות במשותף (123) בנבחרת גיאורגיה בכל הזמנים.
שותא ארבלדזה מלך שערי (26) נבחרת גיאורגיה בכל הזמנים.
וייל אי. קויוטי ורוד ראנר

רוד-ראנר ווייל אי קויוטי בסרט "לצפצף או לא לצפצף"
וייל אי. קויוטי ורוד-ראנר (באנגלית: Wile E. Coyote and the Road Runner) הן דמויות מצוירות בסדרת טלוויזיה הנמנית עם הלוני טונס של האחים וורנר.
רוד-ראנר (המכונה גם "ביפ-ביפ" בשל הקריאה האופיינית שלו) הוא עוף מסוג קוקייה רצנית (Roadrunner) מתוחכם, מהיר ביותר, בעל יכולת התחמקות וכושר הישרדות מרשימים. בדרך כלל הוא מתחמק מפני זאב הערבות ווייל-אי קויוטי (Wile E. Coyote), המנסה לתפוס ולאכול את רוד-ראנר, בדרכים שונות ומשונות. הסרטים המצוירים הכוללים דמויות אלה זכו להצלחה רבה. במיוחד זכה לחיבת הצופים חוסר המזל התמידי המלווה את וויל-אי-קיוטי בנסיונותיו לתפוס את רוד-ראנר, למרות כל תכסיסיו ומגוון הציוד אותו הוא רוכש מהחברה הבדיונית אקמי. פרט מעניין ומיוחד שאפיין סרטים אלה הוא שלא נעשה כלל שימוש בדיבוב (פרט לשני סרטונים בלבד), ויש רק התמקדות בהצגת העלילה בצורה חזותית ומטורפת, האופיינית ללוני טונס.
עד כה הצמד הופיע ב-45 סרטונים (לא כולל שלושה שנוצרו ב-CGI).
ב-2010 הוחלט להעביר את כל סרטי וייל אי. קויוטי ורוד ראנר לאנימציה ממוחשבת (תלת־ממדית). החלטה זו נהפכה ב-2012, כשהחלו לצאת סרטים חדשים באנימציה דו-ממדית.
דמותו של וייל א. קויוטי הופיעה בשישה סרטים כאויבו של באגס באני. כאשר בחמישה מהם הוא דיבר. מדבביו בעברית היו במהלך השנים: איציק סיידוף (1992,עלילות טייני טון), יורם יוספסברג (פרק אחד בעלילות טייני טון), עמי מנדלמן (2000) וצביקה פורמן (באגס באני והבנאים). ב"Operation:Rabbit" היה על כרטיס הביקור שנתן לבאגס את מקצועו כ"גאון".
הסרט "זאב הערבות נגד אקמי" ("Coyote vs. Acme")

באוגוסט 2018 הודיעה חברת האחים וורנר שהיא מפתחת סרט אנימציה בשם Coyote vs. Acme, כאשר כריס מקיי מפיק וג'ון וג'וש זילברמן כותבים את התסריט. התסריט התבסס על טקסט של הסופר איאן פרייזר שפורסם במגזין "ניו יורקר" ב–1990. על פי הסיפור, וייל אי. קויוטי מגיש תביעה נגד חברת אקמי עקב נזקים גופניים שנגרמו לו בעקבות שימוש במוצרים של החברה. בדצמבר 2019, על פי הדיווחים דייב גרין חתם עם ורנר בתפקיד במאי הסרט. בפברואר 2022, הוכרז שג'ון סינה יככב בתפקיד עורך הדין של אקמי. הסרט הוסר מלוח הזמנים לאקרנים באפריל 2022, ובוטל רשמית בנובמבר 2023. עם זאת, תגובה ציבורית מצד מעריצים, יוצרי סרטים ויוצרים אחרים בתעשיית הבידור אילצה את האחים וורנר להפוך את ההחלטה הזו ולאפשר ליוצרי הסרט לשווק אותו למפיצים אחרים. בפברואר 2024 הוכרז שוורנר תבטל את הפצת הסרט למרות הכל, לאחר שהשקיעה בהפקתו כ-70 מיליון דולר.