stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גשר המרגלים
עלילה

עורך הדין ג'יימס ב. דונובן מברוקלין (טום הנקס) מתבקש להיות הסנגור של רודולף אבל, אשר נעצר על ידי ה-FBI בחשד שריגל לברית המועצות במהלך המלחמה הקרה. דונובן כסנגורו של אבל מצליח לשכנע את השופט לגזור על אבל מאסר במקום הוצאה להורג.
במקביל לאותה תקופה הטייס פרנסיס גארי פאוורס, שמטוסו מסוג לוקהיד U-2 יורט ונפל מעל ברית המועצות במהלך צילום אווירי, נשבה על ידי הסובייטים. כמו כן, סטודנט לכלכלה אמריקני שלמד במזרח ברלין נכלא במזרח גרמניה והואשם בריגול על לא עוול בכפו.
דונובן מקבל מכתב מאשתו של אבל אשר רומז על נכונותם של הרוסים לקיים עסקת חילופי שבויים בין אבל לפאוורס באופן לא-רשמי. בעקבות כך דונובן נשלח מטעם ה-CIA לברלין המחולקת לתווך בין הצדדים. דונובן מתווך מול נציג הסובייטים, שחושש שאבל חשף סודות לאמריקאים ומול נציג מזרח גרמניה, שמעוניין בהכרה לאומית מטעם ארצות הברית. לבסוף מצליח דונובן להביא לשחרורם של פאוורס הטייס ושל הסטודנט, בתמורה לשחרורו של אבל. העברת אבל לרוסים התבצעה על גבי גשר גליניקה.
צוות השחקנים

טום הנקס - ג'יימס דונובן
מארק ריילנס - רודולף אבל
איימי ראיין - מרי דונובן
אלן אלדה - תומאס ווטרס
אוסטין סטוול - פרנסיס גארי פאוורס
דומיניק לומברדוזי - הסוכן בלסקו
סבסטיאן קוך - וולפגנג פוגל
מייקל גסטון - וויליאמס
בורגהארט קלאוסנר - התובע הכללי של מזרח גרמניה
נואה שנאפ - רוג'ר דונובן
איב יוסון - קרול דונובן
הפקה > פיתוח

התסריט נכתב על ידי מאט צרמן שהגיש אותו לדרימוורקס. המייסד השותף של דרימוורקס, סטיבן ספילברג, החל להתעניין בסרט והחליט לביים אותו. מארק פלאט וקריסטי מקוסקו קריגר חברו לספילברג כמפיקים. האחים כהן שכתבו את התסריט המקורי של מאט צרמן. ביוני 2014, הסכימו פוקס המאה ה-20 לממן את הסרט בשיתוף דרימוורקס, כאשר הזכויות על הפצת הסרט התחלקו בין דיסני ופוקס.
הפקה > ליהוק

במאי 2014 הוכרז כי טום הנקס ישחק בתפקיד ג'יימס ב. דונובן, ומארק ריילאנס יככב לצידו. כמו כן יככבו בסרט איימי ראיין, אלן אלדה ובילי מגנוסן. פרנסיס גארי פאוורס ג'וניור, מייסד מוזיאון המלחמה הקרה ובנו של הטייס, הובא כיועץ טכני ויש לו הופעת קמע בסרט.
הפקה > צילומים

שלב הצילומים החל ב-8 בספטמבר 2014, בברוקלין, ניו יורק.
לאחר שהצילומים בניו יורק הושלמו בתחילת אוקטובר 2014, התקיימו צילומים נוספים בברלין ופוטסדאם שבגרמניה, הצילומים נמשכו שם עד סוף נובמבר אותה שנה. סצנה שכללה חילופי שבויים צולמה בגשר גליניקה (הידוע גם כגשר המרגלים) שם בוצעה החלפת השבויים ההיסטורית בשנת 1962. לצורך הצילומים נסגר הגשר לתנועה בסוף חודש נובמבר. קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ביקרה באתר הצילומים.
התקיימו צילומים גם בוורוצלב שבפולין במחצית השנייה של חודש נובמבר. כמו כן באמצע דצמבר בוצעו צילומים בבסיס חיל האוויר שליד מריסוויל, קליפורניה.
המלחין הקבוע של ספילברג, ג'ון ויליאמס, ויתר על הלחנת פסקול הסרט בשל בעיות בריאות, והפסקול הולחן על ידי תומאס ניומן. מדובר בפסקול הסרט הראשון של ספילברג מאז "הצבע ארגמן" (1985) שלא הולחן על ידי ויליאמס.
הפצה

הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-4 באוקטובר 2015, בפסטיבל הסרטים בניו יורק, טרם הפצתו בארצות הברית ב-16 באוקטובר 2015. אולפני וולט דיסני הפיצו את הסרט בצפון אמריקה באמצעות חברת ההפצה סרטי Touchstone ואולפני פוקס המאה ה-20 הפיצו את הסרט באזורים האחרים.
הפצה > הצלחה ופרסים

בטקס פרסי אוסקר ה-88, הסרט היה מועמד ל-6 פרסים; הסרט הטוב, שחקן המשנה (מארק ריילנס), התסריט המקורי הטוב ביותר (מאט צ'ארמן, איתן כהן וג'ואל כהן), הפסקול הטוב ביותר (תומאס ניומן) והסאונד הטוב ביותר, מתוכם זכה ריילנס בפרס.
גונסאלו היגוואין

גונסאלו חרארדו היגוואין (בספרדית ובצרפתית: Gonzalo Gerardo Higuaín; נולד ב-10 בדצמבר 1987 בברסט, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ. הוא ידוע בכינוי "אל פיפיטה" (El Pipita), שמשמעותו "המקטרת הקטנה".
קריירה

היגוואין נולד בצרפת בעת שאביו, הכדורגלן חורחה היגוואין, שיחק במדי קבוצת ברסט. כינויו "המקטרת הקטנה" (Pipita) נגזר מהכינוי "המקטרת" (Pipa) של אביו. על אף שלאורך שנותיו הראשונות התגורר היגוואין בעיקר בארגנטינה, הוא זכה לדרכון צרפתי. היגוואין היה מושא המחלוקת בין התאחדויות הכדורגל של צרפת ושל ארגנטינה, ששאפו כל אחת לצרפו לסגל הנבחרות שלהן. הוא דחה הצעות להצטרף לנבחרות הצעירות של צרפת, ולבסוף זומן לנבחרת האולימפית של ארגנטינה.
בשנת 2005 הוא החל את קריירת המועדונים שלו בקבוצת ריבר פלייט, לצידו של אחיו פדריקו. לאחר שמרבית החלוצים הבכירים בקבוצה נפצעו הוא החל לשחק בהרכב הפותח של ריבר פלייט והפגין יכולת גבוהה. בתקופה ששיחק בריבר הוא הצליח להבקיע 15 שערים, מתוכם שניים בסופר קלאסיקו הארגנטינאי נגד קבוצת בוקה ג'וניורס.
בזכות יכולתו הגבוהה הוא זכה לתשומת לב רבה ממועדוני כדורגל בכירים באירופה, שקיוו לנצל את דרכונו הצרפתי כך שלא ייחשב במניין השחקנים הלא-אירופים שיכולים לשחק בשורותיהם. בסופו של דבר הוא עבר לריאל מדריד תמורת סכום של 13 מיליון אירו. ב-4 במאי 2008 הוא הבקיע את שער הניצחון במשחק החוץ מול אוסאסונה, שבזכותו זכתה ריאל באליפות. ימים אחדים לאחר מכן הוא הבקיע את שער הליגה השמיני באותה עונה, במשחק הקלאסיקו מול ברצלונה.
ב-8 בנובמבר 2008 הבקיע היגוואין ארבעה שערים בניצחון 3–4 על מאלגה, ובכך העלה את מאזנו לתשעה שערים בתשעה משחקי הליגה בהם שותף עד לאותה נקודה בעונת 2008/2009. הוא סיים את העונה עם 22 שערים, ביניהם שער במשחק הקלאסיקו מול ברצלונה. הוא הוכתר למלך השערים של ריאל.
בעונת 2009/2010 המשיך היגוואין להציג יכולת גבוהה. הוא הבקיע 27 שערי ליגה ושניים נוספים בליגת האלופות והיה למלך השערים של הקבוצה בפעם השנייה ברציפות. בעקבות יכולתו המרשימה חתמו היגוואין וריאל מדריד בתום העונה על הארכת חוזה עד 2016 תמורת שדרוג משמעותי של שכרו ל-3.5 מיליון אירו לעונה.
ב-25 ביולי 2013 חתם היגוואין לארבע שנים בנאפולי האיטלקית ששילמה עבורו 37 מיליון אירו. בעונת 2015/2016 הבקיע היגוואין 35 שערים בליגה האיטלקית במדי נאפולי ובכך שבר את שיא ההבקעות לעונה בסרייה א'.
ב-26 ביולי 2016 הודיעה יובנטוס האיטלקית על החתמתו של היגוואין תמורת 90 מיליון אירו. ב-20 באוגוסט 2016 ערך היגוואין את הופעת הבכורה שלו במדי יובנטוס, בניצחון 1–2 על פיורנטינה במסגרת הליגה, בו אף כבש שער. באותה עונה זכה עם יובנטוס באליפות ובקופה איטליה, כמו כן העפיל עמה לגמר ליגת האלופות שם הפסידה הקבוצה 4–1 לריאל מדריד.
ב-2 באוגוסט 2018 הצטרף למילאן בהשאלה תמורת 16 מיליון יורו, הכוללת אופציית רכישה. במסגרת אותה עסקה מילאן החתימה את מאתייה קלדארה ויובנטוס החתימה את שחקנה של מילאן לאונרדו בונוצ'י.
ב-23 בינואר 2019 הושאל היגוואין לצ'לסי עד לסוף העונה עם אופציה של הלונדונים לקנות אותו.
ב-18 בספטמבר 2020 חתם היגוואין באינטר מיאמי מה-MLS.
ב-3 בספטמבר 2022 הודיע היגוואין כי בתום עונת 2022/3 יפרוש ממשחק פעיל.
ב-18 באוקטובר 2022 שיחק היגוואין את משחקו האחרון באינטר מיאמי ופרש ממשחק פעיל.
נבחרת ארגנטינה

בקיץ 2007 היגוואין היה מועמד לזימון לסגל של נבחרת ארגנטינה הצעירה למשחקי גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערכו בקנדה, אך לבסוף לא זומן בשל בקשתו כיוון שחשש כי הדבר יפריע להתאקלמותו בריאל. בפברואר 2008 זומן היגוואין על ידי סרחיו בטיסטה לקראת משחק ההכנה של הנבחרת האולימפית מול גואטמלה, בו הבקיע שני שערים בניצחון 0–5. כעבור כשלושה חודשים הוא שיחק 61 דקות במשחק ההכנה מול קטלוניה. שני משחקים אלו לא הוכרו כרשמיים מצידה של פיפ"א, ולא נרשמו בסטטיסטיקה של היגוואין.
לבסוף, לא היה יכול דייגו מראדונה להתעלם מהיכולת הגבוהה שהפגין היגוואין בריאל מדריד, וזימן את היגוואין לנבחרת. היגוואין שיחק בשני המשחקים האחרונים במוקדמות מונדיאל 2010, נגד פרו ואורוגוואי. כבר בהופעת הבכורה שלו הבקיע היגוואין שער, ועזר לנבחרתו לנצח 1–2.
ב-3 במרץ 2010, הבקיע היגוואין גם נגד גרמניה במשחק הכנה למונדיאל בין שתי הנבחרות. המשחק הסתיים בתוצאה 0–1.
היגוואין נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2010 בדרום אפריקה. במהלך משחק שלב הבתים מול קוריאה הדרומית הוא הבקיע שלושער, והוביל את נבחרתו לניצחון 4–1 ולהבטחת המקום בשמינית הגמר. ב-27 ביוני, במשחק שמינית הגמר מול מקסיקו, הבקיע שער נוסף והעלה את מאזנו במונדיאל לארבעה שערים. המשחק הסתיים בניצחון 3–1 לטובת ארגנטינה.
המשך הקריירה של השחקן במדי נבחרת ארגנטינה הייתה מוצלחת פחות. ביולי 2014 העפילה נבחרת ארגנטינה לגמר גביע העולם נגד גרמניה לראשונה מזה 24 שנים, והחלוץ עלה בהרכב. במהלך המשחק החטיא היגוואין ממספר מצבים טובים לכיבוש, ולבסוף נכנעה ארגנטינה 0–1 משער בהארכה של מריו גצה. שנה לאחר מכן, בגמר הקופה אמריקה, שוב החטיא פעמיים, כאשר אחת מהן הייתה בדו-קרב בעיטות עונשין, בהן הפסידה לבסוף ארגנטינה לנבחרת צ'ילה.
ב-28 במרץ 2019 הודיע על פרישה מהנבחרת.
סטטיסטיקות קריירה

נכון ל-24 באוגוסט 2016
| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | ביניבשתי> הופעות | ביניבשתי> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ריבר פלייט | 2004/2005 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | 4 | 0 |
| ריבר פלייט | 2005/2006 | 14 | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | – | – | 18 | 6 |
| ריבר פלייט | סה"כ | 35 | 13 | 0 | 0 | 6 | 2 | 0 | 0 | 41 | 15 |
| ריאל מדריד | 2006/2007 | 19 | 2 | 2 | 0 | 2 | 0 | – | – | 23 | 2 |
| ריאל מדריד | 2007/2008 | 25 | 8 | 4 | 1 | 5 | 0 | – | – | 34 | 9 |
| ריאל מדריד | 2008/2009 | 34 | 22 | 2 | 1 | 7 | 0 | 1 | 1 | 44 | 24 |
| ריאל מדריד | 2009/2010 | 32 | 27 | 1 | 0 | 7 | 2 | – | – | 40 | 29 |
| ריאל מדריד | 2010/2011 | 17 | 10 | 2 | 1 | 6 | 2 | – | – | 25 | 13 |
| ריאל מדריד | 2011/2012 | 35 | 22 | 5 | 1 | 12 | 3 | 2 | 0 | 54 | 26 |
| ריאל מדריד | 2012/2013 | 28 | 16 | 5 | 0 | 9 | 1 | 2 | 1 | 44 | 18 |
| ריאל מדריד | סה"כ | 190 | 107 | 21 | 4 | 48 | 8 | 5 | 2 | 264 | 121 |
| נאפולי | 2013/2014 | 32 | 17 | 5 | 2 | 9 | 5 | – | – | 46 | 24 |
| נאפולי | 2014/2015 | 37 | 18 | 4 | 1 | 16 | 8 | 1 | 2 | 58 | 29 |
| נאפולי | 2015/2016 | 35 | 36 | 2 | 0 | 5 | 2 | – | – | 42 | 38 |
| נאפולי | סה"כ | 104 | 71 | 11 | 3 | 30 | 15 | 1 | 2 | 146 | 91 |
| יובנטוס | 2016/2017 | 38 | 24 | 4 | 3 | 12 | 5 | 1 | 0 | 55 | 32 |
| יובנטוס | סה"כ | 38 | 24 | 4 | 3 | 12 | 5 | 1 | 0 | 55 | 32 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 367 | 175 | 36 | 10 | 96 | 30 | 7 | 4 | 506 | 259 |
1 כולל סופרקאפ ספרדי וסופרקאפ איטלקי
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת לאומית

| נבחרת | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה | 2009 | 3 | 1 |
| ארגנטינה | 2010 | 10 | 6 |
| ארגנטינה | 2011 | 9 | 5 |
| ארגנטינה | 2012 | 8 | 4 |
| ארגנטינה | 2013 | 5 | 4 |
| ארגנטינה | 2014 | 11 | 3 |
| ארגנטינה | 2015 | 8 | 2 |
| ארגנטינה | 2016 | 13 | 6 |
| ארגנטינה | 2017 | 2 | 0 |
| ארגנטינה | 2018 | 6 | 0 |
| סה"כ | סה"כ | 75 | 31 |
תארים > קבוצתיים

אליפות ספרד (3): 2006/2007, 2007/2008, 2011/2012
גביע המלך הספרדי: 2010/2011
הסופר קאפ הספרדי (2): 2008, 2012
אליפות איטליה (3): 2016/2017, 2017/2018, 2019/2020
קופה איטליה (3): 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018
הסופר קאפ האיטלקי: 2014/2015
הליגה האירופית: 2018/2019
סגנית גביע העולם: 2014
סגנית הקופה אמריקה: 2015, 2016
תארים > אישיים

מלך השערים של ריאל מדריד: 2008/2009, 2009/2010
מלך השערים של הליגה הספרדית:
מקום שני: 2009/2010
מקום חמישי: 2008/2009
מלך השערים של הסרייה א': 2015/2016
קבוצת השנה של הסרייה א': 2015/2016
הערות שוליים

↑  Cyrus C. Malek,‏ Official: Gonzalo Higuain renews Real Madrid contract until 2016, אתר "גול", 7 ביוני 2010
↑  היגוואין וקלדארה במילאן, בונוצ'י ביובה, באתר ערוץ הספורט, 2 באוגוסט 2018
↑  גונסאלו היגואין חתם בצ'לסי: "כשההזדמנות צצה, ידעתי שאני חייב ללכת על זה", באתר וואלה, 23 בינואר 2019
↑  גונסאלו היגוואין פרש מנבחרת ארגנטינה, באתר ערוץ הספורט, 28 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8365 2954  LCCN: no2012140947  VIAF: 270921610   WorldCat (עם VIAF): 270921610
ישראל באירוויזיון 2016

ישראל השתתפה באירוויזיון 2016 עם השיר "Made of Stars", שנכתב על ידי דורון מדלי ובוצע על ידי חובי סטאר. רשות השידור שיתפה פעולה יחד עם שידורי קשת, על מנת לבחור את הנציג הישראלי לאירוויזיון 2016 שהתקיים בעיר סטוקהולם, בירת שוודיה. תוכנית המציאות לתחרות שירה הכוכב הבא לאירוויזיון 2016, שאורגנה על ידי שידורי קשת, שימשה לבחירת האמן שייצג את ישראל. התחרות הכילה חמישה עשר משדרים ומשדר הגמר שהתקיים ב-3 במרץ 2016, בהשתתפות ארבעת המבצעים הפיינליסטים שלהם הותאם שירי אירוויזיון פוטנציאליים. "Made of Stars" שבוצע על ידי חובי סטאר זכה בהצבעת הקהל.
ישראל השתתפה בחצי הגמר השני של התחרות, שהתקיימה ב-12 במאי 2016 והיה ה-4 בסדר ההופעה, "Made of Stars" הוכרז בין 10 השירים הנבחרים בחצי הגמר השני ולכן העפיל לגמר ב-14 במאי. מאוחר יותר פורסם שישראל הגיעה למקום ה-7 מתוך 18 המדינות שהשתתפו בחצי גמר וקיבלה 147 נקודות. בגמר ישראל הופיעה ה-7 בסדר ההופעה והגיעה למקום 14 מתוך 26 המדינות שהשתתפו עם 135 נקודות.
לפני האירוויזיון > רקע

רשות השידור אישרה את השתתפותה של ישראל בתחרות ב-21 בספטמבר 2015, והחליטה לשתף פעולה עם שידורי קשת וטדי הפקות על מנת לבחור את נציג ישראל לאירוויזיון 2016, רשות השידור הייתה צפויה להיסגר בשנת 2016 ובמקומה יוקם תאגיד השידור הישראלי, שלה תהיה הזכות בכל הקשור לתחרות האירוויזיון. זו הייתה הפעם השלישית שנציג ישראל ניבחר באמצעות שיתוף פעולה עם שידורי קשת וטדי הפקות, רשות השידור שיתפה פעולה עם גורמים אלה על מנת לבחור את נציג ישראל בשנים 2008 ו-2015.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע והשיר

הנציג הישראלי נבחר באמצעות תוכנית הריאליטי "הכוכב הבא לאירוויזיון 2016".
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע והשיר > הגמר

הגמר שודר ב-3 במרץ 2016 והורכב משני שלבי דו-קרב.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע והשיר > הגמר > שלב ראשון

בשלב הראשון ארבעת המתמודדים הנותרים הוצמדו לשני זוגות דו-קרב. מכל דו-קרב, המתמודד עם הציון הגבוה עבר לשלב הבא של התחרות. בשלב זה לכל שופט הייתה אפשרות להעניק 3% מההצבעה. בסיום השלב הראשון השופטים הצילו מהדחה את אחד מתוך שני המתמודדים שהיה עם הביצוע הטוב לדעתם.
| דו קרב | סדר | שם המבצע | שם השיר | הצבעת השופטים> סקעת | הצבעת השופטים> מוקי | הצבעת השופטים> פלס | הצבעת השופטים> אטדגי | ציון | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | 1 | אלה דניאל | "Happy" |  |  |  |  | 67% | ניצלה מהדחה |
| I | 2 | חובי סטאר | "Stay with Me" |  |  |  |  | 79% | עבר |
| II | 3 | גיל חדש | "The Show Must Go On" |  |  |  |  | 49% | הודחה |
| II | 4 | נופר סלמאן | "מנגינה" |  |  |  |  | 76% | עברה |
בחירת השופטים:
הראל סקעת - אלה דניאל
מוקי - לא הצביע
קרן פלס - אלה דניאל
אסף אטדגי - אלה דניאל
מוקי לא היה צריך להצביע משום שכבר הוחלט כי אלה דניאל תינצל מהדחה.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע והשיר > הגמר > שלב שני

בשלב השני כל מתמודד בחר וביצע שיר אחד מתוך שלושת השירים שוועדה מטעם רשות השידור בחרה לאירוויזיון. המתמודד עם הציון הגבוה ביותר זכה במקום הראשון ולייצג את ישראל באירוויזיון 2016. בשלב זה רק לקהל הייתה זכות הצבעה.
| סדר | שם המבצע | שם השיר | כותב ומלחין | מפיק מוזיקלי | ציון | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | חובי סטאר | "Made of Stars" | דורון מדלי | חן מצגר-אדר | 68% | 1 |
| 2 | אלה דניאל | "Somebody Out There" | דוד ממן, פיליפ הלון | ינון יהל, רובי פאייר | 58% | 3 |
| 3 | נופר סלמאן | "Made of Stars" | דורון מדלי | עידו אוחיון | 67% | 2 |
| — | גיל חדש | "Follow the Sun" | סתיו בגר, תום גפן | סתיו בגר | — | — |
לפני האירוויזיון > הכנות

בעקבות ניצחונו של חובי סטאר בגמר הכוכב הבא לאירוויזיון 2016, ב-6 במרץ 2016 פורסם ב"ישראל היום" כי נערכו מפגשים מיוחדים בין חובי סטאר לבין טדי הפקות כדי לדון על האפשרות לשנות את השיר שלו לאירוויזיון כתוצאה מתגובות שליליות. חובי סטאר הקליט גרסה של השיר "Somebody Out There" של אלה דניאל, שנחשב כתחליף אפשרי. ב-7 במרץ פורסם כי "Made of Stars" נשאר השיר שייצג את ישראל בתחרות, אך השיר יעובד מחדש כדי שיתאים בצורה הטובה ביותר לחובי סטאר. הגרסה הסופית של השיר, שאורגן והופק על ידי חן מצגר-אדר, והווידאו-קליפ הרשמי, שצולם בתל אביב ובוים על ידי אלעד וייסמן ויואב צפיר, פורסם ב-13 במרץ.
באירוויזיון > חצי גמר

החצי גמר והגמר שודרו בשידור חי בהערוץ הראשון עם כתוביות בעברית ובערוץ 33 עם כתוביות בערבית. בגלל ערב יום הזיכרון שהתנגש עם התאריך של חצי הגמר הראשון, שודר חצי הגמר בערוץ 1 לפני הגמר ב-14 במאי. חצי גמר 2 והגמר שודרו בנוסף גם ברדיו בעברית ב-88 FM עם פרשנות של קובי מנורה, אור וקסמן וננסי ברנדס.
חובי סטאר השתתף בחזרות הטכניות ב-4 וב-7 במאי, ואחרי בחזרות עם התלבושות ב-11 וב-12 במאי. שכלל את חבר השופטים ב-11 במאי שבו חבר השופטים המקצועי מכל מדינה צפו והצביעו לשירים המועדפים עליהם.
חובי סטאר הופיע בחליפה שחורה עטורה באבני סברובסקי עם שני אקרובטים שהופיעו על חישוקים ענקיים. הבמה הייתה חשוכה בעיקר עם מסכי LED שהציגו כוכבים ואפקט מפל פירוטכני בסוף ההופעה. שני האקרובטים שהופיעו על הבמה עם חובי סטאר היו אמיר נר-גואן וג'ניפר כהן. לחובי סטאר הצטרפו גם שלושה זמרי ליווי: אימרי זיו, אלמוג קאפח ומתן אגמי.
בתום ההופעה הוכרזה ישראל כאחת מעשרת השירים המועדפים שהעפילו לגמר. מאוחר יותר התברר שישראל הגיעה למקום השביעי בחצי הגמר, וקיבלה 147 נקודות: 20 נקודות מהקהל ו-127 נקודות מחבר השופטים.
באירוויזיון > גמר

זמן קצר לאחר חצי הגמר השני, התקיימה מסיבת עיתונאים של עשר המדינות שהעפילו לגמר. במסגרת מסיבת עיתונאים זו השתתפו המבצעים כדי לקבוע באיזו מחצית השתתפו בגמר. ישראל הוגרלה להתחרות במחצית הראשונה. ישראל הופיעה ה-7 בסדר ההופעה אחרי איטליה ולפני בולגריה.
חובי סטאר שוב לקח חלק בחזרות עם התלבושות ב-13 ו-14 במאי לפני הגמר, שכלל את חבר השופטים, שבו שופטים מקצועיים מעניקים את הנקודות שלהם לפני הופעת הגמר. חובי סטאר חזר על הופעתו מהחצי גמר בגמר ב-14 במאי. ישראל הגיעה למקום ה-14 בגמר עם 135 נקודות:
השדרן הישראלי, שהכריז על 12 הנקודות שהוענק על ידי חבר השופטים הישראלי במהלך הגמר הוא עופר נחשון.
אחרי אהדה גדולה מחבר השופטים אשר העניקו לו 124 נקודות ודירגו אותו במקום ה-8, ניקוד הקהל היה נמוך והעניק לו רק 11 נקודות נוספות אשר הורידו את חובי למקום ה-14 בתום התחרות.
ראו גם

ישראל באירוויזיון
אירוויזיון 2016
הכוכב הבא לאירוויזיון
הערות שוליים

↑  רן בוקר, האזינו: השירים המועמדים לייצג את ישראל באירוויזיון, באתר ynet, 1 במרץ 2016
↑  יניב דורנבוש, שטוקהולם‏, ליל כוכבים: חובי סטאר העפיל לגמר אירוויזיון 2016, באתר וואלה, 13 במאי 2016
1 2 3 4 5  Detailed voting results SF2
↑  אירוויזיון 2016: חובי סטאר הסתפק במקום ה-14, נציגת אוקראינה ניצחה, באתר מעריב אונליין, 15 במאי 2016
1 2 3 4 5  Detailed voting results GF
↑  "Here are the judges for Eurovision 2016!". eurovision.tv. European Broadcasting Union. 29 באפריל 2016. אורכב מ-המקור ב-29 באפריל 2016. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
חובי סטאר במסיבת עיתונאים
חובי סטאר בחזרות לפני החצי גמר
חתונה אלגורית

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אפרים משה ליליין
 תאריך יצירה:  1906
 טכניקה וחומרים:  צבעי-שמן, פחם ועיפרון על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  305.5 ס״מ 
 גובה:  185 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  B88.0279
 מיקום:  אוסף מוזיאון ישראל, ירושלים
 
"חתונה אלגורית" (1906) הוא מתווה לשטיח שנוצר על ידי אפרים משה ליליין עבור בית המלאכה לשטיחים של "בצלאל". המתווה נוצר כהכנה לשטיח אמנותי שנועד לשמש כמתנה לרגל חצי יובל לנישואיו של דוד וולפסון, נשיא הקונגרס הציוני העולמי. ולרגל יום הולדתו החמישים של וולפסון.
ליליין, שהגיע ביחד עם בוריס שץ לירושלים בשנת 1906 כמורה ב"בצלאל", התבקש ליצור סדרה של מתווים עבור מחלקת השטיחים של בית הספר. על אף שהייתה זו המחלקה הראשית בשנותיו הראשונות של בית הספר, רמתם הטכנית של עובדי המחלקה החדשה לא איפשרה את אריגתו.
המתווה בנוי במתכונת של טריפטיכון. בתיאורים השונים שילב ליליין השפעות מתקופות שונות בתולדות האמנות, ביניהן אמנות מצרים העתיקה, והרנסאנס האיטלקי. בפנל המרכזי מתוארים בני זוג תחת חופה. הגבר לבוש בבגד אדום והוא מאזכר את דמותו של תגלת פלאסר השלישי, כפי שהוא מופיע על גבי תבליטים מאשור. האישה מהווה ייצוג של "בת ישראל". משני עבריהם מתוארים עבדים או נערים חשופי חזה האוחזים במוטות החופה. במישור הקדמי של התיאור מתוארים פרחי שושן, המאזכרים את שמו של ליליין בגרמנית (Lilien), ומנוגדים לתיאור הקוצים בפנלים הצדדים.
פנלים אלו מכילים תיאורים של הגלות ושל גאולת ישראל. בחלקו הימני של השטיח מתוארת דמותו של ירמיהו, השואבת את השראתה מתיאורו דמות ירמיהו של מיכלאנג'לו בקפלה הסיסטינית. סביב הפנלים יצר ליליאן מסגרת מעוטר המושפעת מסגנון היוגנדסטיל האירופי. בחלקו השמאלי של השטיח מתוארת דמותו של מלאך התוקע בשופר, ומסמל את הגאולה.
יגאל צלמונה טען כי משמעותו של התיאור הוא בחיבור הרמוני של ההשפעות השונות המסמלות "כלולות במובן העמוק של תיקון, חיבור האחדה ויצירת כליל שלמות".
מחוות באמנות עכשווית

בשנת 2001 האמן דן רייזנר יצר את העבודה "מחווה לחתונה אלגורית", בה יצר פרגמנטים מתוך העבודה המקורית שנתלו במפוזר על הקיר כמסמלים את התפרקותו של החלום הציוני.
הערות שוליים

↑  צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 28.
↑  גדעון עפרת, אמנות פוליטית בישראל, הוצאת לוין, 2023, עמ' 227, מסת"ב 978-965-93115-1-4
מסור זווית

מסור זווית מסוג "גרונג" של חברת מקיטה
מסור זווית (באנגלית: Miter Saw)(מכונה גם: מסור גרונג / מסור פנדל) הוא מסור עגול שולחני המשמש לחיתוך קורות עץ, פלסטיק ולעיתים גם לאלומניום.
מסור זווית מתאפיין בציר המאפשר צידוד ועלרוד של דיסקית החיתוך בזווית של עד 45 מעלות לכל צד. שלא בשעת העבודה המנוע ודיסקת החיתוך מורחקים באמצעות קפיץ ממשטח העבודה. בשעת העבודה מתבצע הניסור על ידי לחיצה כלפי מטה של המסור אל עבר משטח העבודה והחומר המיועד לחיתוך המונח עליו.
סוגי המסור

שני הסוגים העיקריים של מסור זווית הם:
מסור גרונג - בו תנועת הלהב היא מעלה-מטה ולצדדים.
מסור פנדל - בו בנוסף לתנועה של מסור הגרונג ישנה גם אפשרות לתנועה של הלהב קדימה ואחורה.
חלקים עיקריים > מנוע

מסור זווית מופעל באמצעות חשמל המפעיל מנוע שמסובב את דיסקת החיתוך במהירות גבוהה. בעבר המנועים הופעלו בעזרת חיבור לחשמל וכיום ישנם מנועים שמופעלים באמצעות סוללה ניידת, מה שהופך את המסור לנייד יותר.
חלקים עיקריים > דיסקת החיתוך

דיסקת החיתוך משתנה בהתאם לסוג החומר הנחתך, עוביו וצורת הגימור הנדרשת. מסורי זווית מותאמים לעבודה בעץ, פלסטיק ואלומיניום כאשר צפיפות, חידוד ואורך שיני החיתוך של הדיסקה משתנות על פי החומרים השונים.
דיסקת החיתוך מכוסה בדרך כלל במכסה פלסטיק או מתכת שנועדו להגן מפני פציעות. המגנים בדרך כלל עולים אוטומטית עם הורדת דיסקת החיתוך.
חלקים עיקריים > מתג הפעלה ומשבת

מתג ההפעלה ממוקם בדרך כלל על ידית האחיזה של הכלי באופן שמאפשר אחיזה מלאה של כף היד ולחיצה במקביל על מתג ההפעלה. במסורים רבים מותקן משבת שנועד למנוע ירידה לא רצויה של המסור לעבר משטח העבודה, לחיצה על המשבת במקביל ללחיצה על מתג ההפעלה מאפשרות את הורדת המסור כלפי מטה וחיתוך החומר הרצוי.
חלקים עיקריים > משטח העבודה

משטח העבודה נמצא בתחתיתו של המסור ועליו מניחים את החומר המיועד לחיתוך. משטח החיתוך חרוץ באמצעיתו כנגד מקום ירידת להב המסור. בהרבה מסורים במשטח החיתוך תהיה כליבה קבועה שנועדה לסיוע בקיבוע העץ בכדי להשיג חיתוך ישר ככל הניתן.
רוחבו של משטח העבודה משתנה ממסור למסור בהתאם לרוחב החומר הנחתך. בחלק מהמסורים מסומנות שנתות על משטח החיתוך לציון מרחקים וזוויות המסייעים לביצוע העבודה. במסורים מתקדמים יותר ישנה לפעמים קרן לייזר שמוקרנת על המקום בו עתיד להיות החיתוך.
ישנם מסורים שניתן להטות או לסובב אותם כדי לחתוך בזווית מסוימת (בדרך כלל 45 מעלות).
פציעות

פציעות ממסור זווית קורות בעת שאברי גוף נמצאים בסמוך לדיסקת החיתוך, בעיקר בשל אחיזה לא נכונה של החומר המיועד לחיתוך.
פציעות נוספות אפשריות בעקבות שבבים העפים מהחומר הנחתך או במקרה בו דחיסותו של החומר הנחתך וצורת הנחתו על משטח העבודה אינם מתאימים לסוג המסור ובמקרה כזה נוצר לחץ על דיסקת החיתוך - דבר העשוי להביא ל"קפיצה" של המסור או של החומר הנחתך.
אנדריי ארשאבין

אנדריי סרגייביץ' ארשאבין (ברוסית: Андрей Сергеевич Аршавин; נולד ב-30 במאי 1981) הוא כדורגלן עבר רוסי.
ארשאבין החל את דרכו כקשר ועד לפרישתו שיחק כחלוץ ולעיתים כקשר התקפי. ארשאבין נחשב לתקופה לכדורגלן הפופולרי ביותר ברוסיה בזכות כישרונו הרב, והעובדה שהוביל את קבוצתו ואת הנבחרת להישגים מרשימים.
ארשאבין היה לאחד מהשחקנים המובילים בזניט סנקט פטרבורג וזכה להצלחה גדולה שהפכה אותו לאחד מגדולי הכדורגלנים ברוסיה. הוא הוביל את זניט לשני הישגי שיא בתולדות המועדון – זכייה באליפות רוסיה ב-2007 וזכייה בגביע אופ"א ב-2008. הוא אף כיהן לפרקים בתפקיד קפטן הקבוצה, וכבש במדיה 71 שערים ב-310 הופעות. בתום תשע שנים בזניט, עבר ארשאבין לארסנל. ב-2016 שיחק במדי קאיראט אלמטי הקזחית, בה שיחק במשך 3 עונות, בנובמבר 2018 הסתיים חוזהו בקבוצה והוא הודיע על פרישתו ממשחק. לאחר הפרישה מונה לתפקיד ניהולי במועדון זניט.
ארשאבין שיחק עבור הנבחרת הלאומית של רוסיה משנת 2002 עד 2012, והוא היה אחד משחקניה המרכזיים. הוא הוביל את הנבחרת להעפלה ראשונה בתולדותיה לחצי גמר יורו 2008. ארשאבין נודע בעל יכולת כדרור טובה, מהירות גבוהה ויכולת לארגן את המשחק של קבוצתו, וכמו כן נחשב למבשל שערים מצטיין, ולכזה שמשתלב היטב בקבוצה בעלת סגנון משחק התקפי.