stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יונתן בטשא
ביוגרפיה

בטשא שחיין מכבי חיפה, התאמן בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן. אביו הוא השחיין נדב בטשא וסבו הוא צבי בטשא, פרופסור למדע המדינה.
ביוגרפיה > 2013

בתחרויות השחייה של המכביה התשע-עשרה שנערכו בבריכת השחייה החדשה שבמכון וינגייט ביולי 2013 זכה בטשא במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.05 דקות, אחרי איתי גורביץ' מהפועל ירושלים (2:01.03 דקות) ולפני אבי כהן (2:02.40 דקות).
ביוגרפיה > 2015 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2015 זכה בטשא במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:58.78 דקות, לפני תום קרמר (1:59.74 דקות), וגל נבו (1:59.97 דקות), שניהם מהפועל ירושלים.
יונס איוונס

יונס איוונס (בהולנדית: Jonas Ivens; נולד ב-15 בדצמבר 1986 בבוורן שבבלגיה) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

יונס איוונס החל לשחק כדורגל מקצועי בקבוצה של עיר הולדותו בוורן. בשנת 2006 הוא חתם במכלן איתו עלה לליגת העל הבלגית. בשנת 2010 עבר לחרונינגן ההולנדית בה חתם על חוזה ל-4 שנים תמורת חצי מיליון יורו ששולם למכלן, אולם בהמשך הושאל לואסלנד-בוורן וואלבייק.
בשנת 2014 חתם בניקי וולוס היוונית, ובשנת 2015 חזר איוונס לבלגיה והצטרף סרקל ברוז'. בשנת 2016 הצטרף לדנזה מהליגה הבלגית השלישית עד לפרישתו ממשחק פעיל.
החל מקיץ 2019 מכהן איוונס כעוזר מאמן בקלאב ברוז'.
יאסיד

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 שפה רשמית:  ערבית 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,505 (2017)
 קואורדינטות:  32°17′48″N 35°16′40″E﻿ / ﻿32.296569444444°N 35.277669444444°E﻿ / 32.296569444444; 35.277669444444 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) יאסיד(למפת צפון השומרון רגילה) יאסיד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יאסיד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יאסיד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
יאסיד (בערבית: ياصيد, בתעתיק מדויק: יאציד) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם, כ-15 ק"מ צפונית-מזרחית לשכם, בגובה של כ-640 מ' מעל פני הים. כחמישה ק"מ מזרחית לבית אימרין, כחמישה ק"מ מערבית לתל אל-פארעה, וכחמישה ק"מ צפונית לעסירה א-שמאליה.
על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית העיירה מנתה כ-2,505 תושבים בשנת 2017.
אטימולוגיה

וילנאי מעלה סברה שהשם הוא שיבוש של שם יישוב עתיק יצת, הנזכר בחרסי שומרון כיישוב בשומרון שממנו הביאו יין ושמן כמס לבית המלוכה, ובכתובת רחוב כיישוב ב"תחום סבסטיה".
על פי מועצת הכפר מקור השם הוא מלטינית, שבה פירוש המלה יאציד היה "קן נשרים", שם שתואם את מיקומו הגבוה של הכפר ביחס לסביבתו. בימים בהירים ניתן להשקיף ממנו על עבר הירדן, רמת הגולן והחרמון.
היסטוריה

בכפר נמצאו חרסים מן תקופות הברזל (I ו-II), הפרסית, הרומית, הביזנטית, המוסלמית וימי הביניים.
במאה ה-16 התקיימו בכפר 47 משקי בית – כולם של מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מיסים על חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, כוורות ועיזים, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל שילמו תושבי הכפר כ-7,340 אקצ'ות. במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882, תואר יאסיד כ"כפר בגודל בינוני על כף, עם כמה עצים."
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל בשנת 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה אוכלוסיית יאסיד 308 מוסלמים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-372 איש (369 מוסלמים ושלושה נוצרים) שהתגוררו ב-67 בתים. בסקר הכפרים של 1945 התגוררו ביאסיד 480 מוסלמים ואילו שטח הכפר עמד על כ-9,222 דונם.  מתוך שטח זה 860 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 4,040 לדגנים, ואילו 43 דונם סווגו כשטחים בנויים.
בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה 714 נפשות.
עם כיבוש הכפר במלחמת ששת הימים ב-1967, התגוררו בכפר כ-816 איש.
דמוגרפיה

על פי מועצת הכפר, תושביו הגיעו, בעבר הרחוק מחצי האי ערב.
על-פי פרסומי מועצת הכפר, ביאסיד מתגוררות שתי משפחות מרכזיות: משפחת ד'אהר ומשפחת משאקי.
בספרו על השומרונים, יצחק בן-צבי ציין כי משפחת ד'אהר, המתגוררת גם בכפר סילת א-ד'אהר, היא ממוצא שומרוני.
אדמות

בסקר הכפרים של 1945 נמצא שטח הכפר עמד על 9,222 דונם. על פי חלוקה מאוחרת של השטחים, על ידי הרשות הפלסטינית, בשנת 2011, שטח הכפר הוא 9,371 דונם.
מאז הסכמי אוסלו כל אדמות הכפר מסווגות כשטח A.
אתרים

בכפר יש מסגד עתיק הנקרא מסגד אל-משאקי (مسجد المشاقي), שעליו יש כתובת שמתחילה בפסוק בקוראן ומסתיימת בתאריך בנייתו – שנת 820 לספירה המוסלמית (1417 לספירה). על פי המסורת, המסגד הוקם בתקופת צלאח א-דין ואחר כך נהרס. בראשית התקופה העות'מאנית המסגד נבנה על ידי אדם בשם משאקי.
הערות שוליים

↑  Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS), Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments Census, 2017, State of Palestine, פברואר 2018, עמ' 82-64
↑  אב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 2668
↑  יעקב זוסמן, כתובת מבית-הכנסת של רחוב, קדמוניות 1975 מס. 4 (32)
1 2 3 4  Yasid Village Profile, ARIJ
1 2  ياصيد / لؤلؤة الشمال - قضاء نابلس, palqura
↑  Zertal, 2004, pp. 508-509
↑  Dauphin, 1998, p. 763
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 126
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 158
↑  Barron, 1923, Table IX, p. 24
↑  Mills, 1932, p. 66
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 19
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 61
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 108
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 158
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 26
↑  Perlmann, Vol 1, Tab 2: Yasid.
↑  יצחק בן-צבי, שמריהו טלמון, ישעיהו גפני (ע), ספר השומרונים, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1976, עמ' 77
↑  מחמוד סמארה, قرية ياصيد - כפר יאציד, באתר palestineremembered, ‏4 אוגוסט 2009
| Flag of Senegalיישובי נפת שכם |
| --- | --- | --- |
| ערים | שכם |  |
| מועצות מקומיות | עקרבה • עסירה א-שמאלייה • ביתא • חווארה • ג'מאעין • קבלאן • סבסטיה • בית פוריכ |  |
| כפרים | עסירה אל-קבלייה • עזמוט • עוורתא • אל-באד'אן • בלאטה אל-בלד • בית דג'ן • בית חסאן • בית איבא • בית אימרין • בית וזן • בזאריה • בורין • עיראק בורין • בורקה • ג'אלוד • דיר אל-חטב • דיר שרף • דומא • עינאבוס • פורוש בית דג'ן • איג'ניסיניא • ג'וריש • כפר קליל • לובאן א-שרקיה • מאדמא • מג'דל בני פדיל • א-נאקורה • ניסף ג'בייל • א-נסאריה • אודלה • עוסארין • קריות • קוסין • קוסרה • רוג'ייב • סאלם • סרה • א-סאוויה • תלפית • טלוזה • תל • עוריף • יאנון • יאסיד • יתמא • זאוואתא • זיתא ג'מעין • קריית לוזה |  |
| מחנות פליטים | בלאטה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584236405171
יוהנס הלה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1906 קמניץ, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 ביוני 1944 (בגיל 38) Biéville-Beuville, צרפת 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  יחידות התעמולה של הוורמכט 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
יוהנס הלה (בגרמנית: Johannes Hähle; נולד ב-15 בפברואר 1906 – 10 ביוני 1944) היה צלם צבאי גרמני, ששירת ביחידות התעמולה של הוורמכט במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

הלה היה סוחר וצלם. בשנת 1932 הצטרף למפלגה הנאצית. בינואר 1940 התגייס לוורמאכט ונשלח לקרב על צרפת. עם הפלישה לברית המועצות ביוני 1941 הוצב הלה ביחידת התעמולה (PK) 637 בחזית המזרחית כצלם מלחמה עם הארמייה השישית. בתקופה זו צילם תמונות מלחמה רבות, הן מהאוויר והן על הקרקע. בספטמבר 1941 נשלח ליחידת PK בפוטסדאם. בסוף ספטמבר 1941 צילם תמונות לאחר הטבח בבאבי יאר וכן יהודים לפני הטבח בלובני. הוא צילם 29 תמונות צבעוניות אך לא העביר אותן ליחידה שלו אלא שמר אותן. הוא נפצע בקיץ 1942 ובילה מספר שבועות בבית חולים.
במהלך חורף 1942/1943 היה הלה צלם מלחמה עם קורפוס אפריקה של ארווין רומל, אך נשלח למערב אירופה כעבור מספר חודשים כדי לשרת עם PK 698 בבלגיה ובצפון צרפת. שם צילם תמונות של החומה האטלנטית. במהלך הקרב לאחר הפלישה לנורמנדי מת הלה ב-10 ביוני 1944 בכפר לה ביז'וד (אנ') בצפון-מערב קן בנסיבות לא ברורות.
תצלומיו

לאחר המלחמה החרימו כוחות אמריקאים משאיות עם חומר מיחידות תעמולה הגרמניות (Propagandakompanien). בשנת 1962 העבירו האמריקנים את החומר לארכיון הפדרלי הגרמני בקובלנץ, יחד עם מספר סרטים של הלה. הסרטים שהלה שמר נמכרו על ידי אלמנתו לעיתונאי הברלינאי הנס גאורג שולץ. בשנת 1961 עשתה התביעה בפרנקפורט שימוש בעותקים בשחור לבן של תמונות אלה לקראת משפטיהם של פושעי מלחמה נאצים, אך תמונות אלה נעלמו בארכיון מאוחר יותר. תצלומי הצבע המקוריים הופיעו שוב בשנת 2000, כאשר אלמנתו של שולץ מכרה אותם למכון למחקר חברתי בהמבורג (אנ'), שהשתמש בהם לשם השלמת אוסף הצילומים שלו לתערוכת פשעי המלחמה של הוורמאכט.
יוהנס היילה סלאסי

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1961 (בן 63) אדגיראט, אתיופיה 
 ענף מדעי:  פלאואנתרופולוגיה 
 מקום מגורים:  אתיופיה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת אדיס אבבה 
 מנחה לדוקטורט:  טים וייט
 מוסדות:  אוניברסיטת המדינה של אריזונה (1 ביולי 2021)  Cleveland Museum of Natural History (3 ביוני 2002–30 ביוני 2021)  אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב 
 פרסים והוקרה:  Nature's 10 (2019) 
 תרומות עיקריות
 גילוי מאובני ארדיפיתקוס רמידוס, ארדיפיתקוס קדבה, אוסטרלופיתקוס גרהי, אוסטרלופיתקוס דיירמדה, אוסטרלופיתקוס אפרנסיס ואוסטרלופיתקוס אנמנסיס
 
יוהנס היילה-סלאסי אמבייה (באנגלית: Yohannes Haile-Selassie Ambaye); נולד ב-23 בפברואר 1961 הוא פלאואנתרופולוג אתיופי, חוקר הומינינים נכחדים מן האבולוציה של האדם, בעיקר במשולש עפר באתיופיה. הוא לקח חלק חשוב בגילויים ובמחקרם של רבים מהמאובנים העתיקים והחשובים ביותר שהתגלו באזור זה החל משנות ה-90, ובכללם מאובני ארדיפיתקוס רמידוס, ארדיפיתקוס קדבה, אוסטרלופיתקוס גרהי, אוסטרלופיתקוס אפרנסיס, אוסטרלופיתקוס אנמנסיס, הומו ארקטוס והומו ספיינס.
קריירה מדעית

היילה-סלאסי בוגר אוניברסיטת אדיס אבבה בהיסטוריה משנת 1982. בשנת 1993 התחיל את  לימודי המוסמך  באנתרופולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחייתו של הפלאואנתרופולג האמריקאי טים וייט, מחשובי החוקרים של האבולוציה של האדם. בשנת 1994 השתתף במשלחת החפירות של וייט לאזור ארמיס במשולש עפר, באתיופיה. במשלחת זו, היילה-סלאסי היה הראשון שהבחין וחשף מאובן משבר עצם כף-יד הומינינית. המשלחת התרכזה בחפירות באותו המקום, וחשפה חלקים רבים משאר השלד, שהפך לאחד הממצאים החשובים ביותר מן האבולוציה של האדם, והשתייך לנקבת ארדיפיתקוס רמידוס המוכרת בכינוייה הפופולרי "ארדי".
במשלחות נוספות של צוותו של וייט בשנים 1997 עד 2000, בעמק האוואש התיכון במשולש העפר, גילה היילה-סלאסי 11 מאובנים הומינינים מחמישה פרטים שונים לפחות. מאובנים אלו, בנוסף למאובנים אחרים, פורסמו על ידי הצוות בשנת 2004 כמין הומינין חדש למדע ארדיפיתקוס קדבה, שחי לפני 5.2 עד 5.8 מיליון שנה.
היילה-סלאסי קיבל את תואר המוסמך באנתרופולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1995, ואת תואר הדוקטור  בביולוגיה אינטגרטיבית מאותו מוסד בשנת 2001. בשנת 2002 היה לאוצר וראש המחלקה לאנתרופולוגיה פיזית במוזיאון לתולדות החי בקליבלנד (Cleveland Museum of Natural History). הוא גם משמש כפרופסור אורח (Adjunct Professor) לאנתרופולוגיה ואנטומיה באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב בקליבלנד, אוהיו.
החל משנת 2004, היילה-סלאסי מנהל את החפירות באתר הפלאונטולוגי וורסנו-מילה (Woranso-Mille) שבמשולש עפר. אתר זה שהתגלה לאחרונה עשיר במיוחד במאובנים של בעלי-חיים והומינינים מתקופת הפליוקן. בשנת 2010 פרסם צוותו מאובן של אוסטרלופיתקוס אפרנסיס שגילו באתר, המסומן KSD-VP-1/1 וידוע בכינוי "קדנומו" ("איש גדול" בשפה העפרית). שלד הגוף של קדנומו מפורט כמעט כמו זה של לוסי המפורסמת. אך בעוד שלוסי הייתה נקבה קטנת קומה, קדנומו היה זכר גדל-גוף במיוחד. לפיכך המחקר שלו שיפר והרחיב את הידע על אפרנסיס. במיוחד, ההתאמה של אפרנסיס להליכה על שתיים התבררה כטובה ממה שסברו בעבר. קדנומו, המתוארך באמצעות תארוך רדיומטרי לתקופה של 3.58 מיליון שנה לפני זמננו, קדום מלוסי.
בשנת 2015, במאמר בכתב העת היוקרתי Nature, היילה-סילאסי וצוות החופרים באתר וורסנו-מילה הגדירו מין חדש למדע של אוסטרלופיתקוס, אותו כינה בשם אוסטרלופיתקוס דיירמדה (Australopithecus deyiremeda), לפי שלד מאובן של כף רגל הומינינית שחשפו באתר.
באוגוסט 2019 פרסם צוות החופרים באתר בראשות היילה-סילאסי גולגולת כמעט שלמה של אוסטרלופיתקוס אנמנסיס, אותה גילו באתר בשנת 2016, ותוארכה על-ידם לתקופה של 3.78 עד 3.80 מיליון שנה לפני זמננו. הגולגולת מסומנת בסימון הקטלוגי MRD-VP-1/1 ובפי מגליה כונתה בקיצור MRD. זוהי הגולגולת ההומינינית השלמה השלישית בעתיקותה שהתגלתה (אחרי גולגולת טומיי, בת כ-6.5 מיליון שנה וגולגולת ארדי בת 4.4 מיליון שנה). הצוות מצא שאנמנסיס נבדל מן המין אפרנסיס יותר מכפי ששוער לפני-כן. בהתבסס על צורת הגולגולת שהתגלתה, הצוות סיווג שבר מעצם מצח הומינינית שהתגלה באתיופיה עוד בשנת 1980 למין אפרנסיס. מכיוון שתיארכו את שבר המצח לתקופה של 3.9 מיליון לפני זמננו, החוקרים הסיקו שהמינים אנמנסיס ואפרנסיס חיו יחד באותם אזורים באתיופיה במשך כ-100 אלף שנה לפחות. לכן הם סבורים שאפרנסיס התפתח מאנמנסיס לא באבולוציה הדרגתית מאוד, אלא במאורע התמיינות מקומי, כאשר במקומות אחרים אוכלוסיות אנמנסיס המשיכו להתקיים במקביל.
הערות שוליים

↑  New Ethiopian fossils are from 6-million-year-old hominid living just after split from chimpanzees, UC Berkely News, 4 March 2004
↑  Haile-Selassie, Y. et al (2004). Late Miocene teeth from Middle Awash, Ethiopia, and early hominid dental evolution. Science, 303(5663), 1503-1505.
↑  Haile-Selassie, Y. et al (2010). An early Australopithecus afarensis postcranium from Woranso-Mille, Ethiopia. Proceedings of the National Academy of Sciences, 107(27), 12121-12126.
↑  Haile-Selassie, Y.et al (2015). New species from Ethiopia further expands Middle Pliocene hominin diversity. Nature, 521(7553), 483.
↑  Yohannes Haile-Selassie et al (2019). A 3.8-million-year-old hominin cranium from Woranso-Mille, Ethiopia. Nature.
↑  Beverly Z. Saylor et al (2019). Age and context of mid-Pliocene hominin cranium from Woranso-Mille, Ethiopia. Nature.
↑  Colin Barras, Rare 3.8-million-year-old skull recasts origins of iconic ‘Lucy’ fossil, Nature News, 28 August 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342805805171  BnF: cb161467293 (data)  GND: 1057758027  ISNI: 0000 0000 7142 6659  LCCN: n2008006708  NTA: 321526376  ORCID: 0000-0001-6423-9705  SUDOC: 142534145  VIAF: 28997775   WorldCat (עם VIAF): 28997775
יוהנס הווליוס

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1611 גדנסק, האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  28 בינואר 1687 (בגיל 76) גדנסק, האיחוד הפולני-ליטאי 
 שם לידה:  Jan Heweliusz 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  פולין
 מקום קבורה:  St Catherine's Church 
 מקום לימודים:  גימנסיה האקדמית דנציג (1624)  גימנסיה האקדמית דנציג (1630)  אוניברסיטת ליידן (1632) 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1664) 
 בן או בת זוג:  Elisabeth Hevelius (1663–?) 
 הערות:  חבר החברה המלכותית
 תרומות עיקריות
 תוספות למפות כוכבים ולקבוצות כוכבים, מיפוי פני הירח, גילוי מירה - הכוכב המשתנה הראשון
 
יוהנס הווליוס או יאן הווליוש (בלטינית: Johannes Hevelius, בפולנית: Jan Heweliusz‏; 28 בינואר 1611 - 28 בינואר 1687) היה אסטרונום פולני וכן חבר מועצת העיר גדנסק, אז חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.
כאסטרונום נחשב הווליוס כמייסד תחום המיפוי הטופוגרפי של הירח. כמו כן עסק במיפוי שמי הלילה והגדיר 10 קבוצות כוכבים חדשות, מהן 7 נמצאות בשימוש האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, וגילה את קיומו של מירה - הכוכב המשתנה הראשון שזוהה ככזה.
ביוגרפיה

הווליוס נולד בשנת 1611 בעיר גדנסק למשפחת מבשלי בירה ממוצא בוהמי. עם סיום בית הספר בשנת 1630 הוא למד פילוסופיה של המשפט בעיר ליידן ולאחר מכן נדד באנגליה ובצרפת עד שבשנת 1634 חזר לגדנסק והשתקע בה. שנה לאחר מכן הוא התחתן עם קתרינה רבשקה שגרה בשכנות אליו ובשנה שאחריה הצטרף לגילדת מבשלי הבירה, שבראשה עמד משנת 1643. משנת 1651 היה גם חבר במועצת העיר גדנסק. בשנת 1662 נפטרה אשתו ובשנה שאחריה הוא נישא בשנית לאליזבת קופמן שנחשבת לאחת מהאסטרונומיות הראשונות וגם הוציאה לאור חלק מספריו לאחר מותו בשנת 1687.
הישגים מדעיים

החל משנת 1639 עסק הווליוס במחקר אסטרונומי. לשם כך בנה על גג ביתו מצפה שכלל טלסקופ, אותו תכנן ובנה בעצמו. בשנים 1641–1647 הוא התמקד בחקירת השמש והירח - הוא תיעד את כתמי השמש, מיפה את פני הירח וגילה את תנועת הליברציה שלו. בשנת 1647 הוא פרסם את תוצאות מחקריו על הירח בספר Selenographia, sive Lunae descriptio אותו הקדיש למלך האיחוד הפולני-ליטאי ולאדיסלב הרביעי ושהקנה לו פרסום רב בקרב מדעני התקופה.
בשנים שלאחר מכן הוא עסק במיפוי של שמי הלילה, גילה ארבעה שביטים בשנים 1651, 1661, 1672 ו-1677 שמחישוב מסלוליהם הגיע למסקנה ששביטים יכולים לנוע במסלולים פרבוליים סביב השמש. בשל תרומתו למדע הוא צורף בשנת 1664 כחבר הפולני הראשון בחברה המלכותית ובשנת 1678 זכה לביקור מלכותי של מלך פולין יאן סובייסקי.
ב-26 בספטמבר 1679 פרצה שרפה שכילתה את מצפה הכוכבים של הווליוס על כל הציוד והספרים שהיו בו. הוא שיקם את המצפה תוך זמן קצר וקרא את קבוצת הכוכבים סקסטנט לזכר הציוד שאבד לו. חוץ מקבוצה זו, הווליוס גם הגדיר את הקבוצות כלבי ציד, לטאה, אריה קטן, לינקס, שועלון ומגן שנקרא במקור "מגן סובייסקי" לציון הניצחון של יאן סובייסקי בשנת 1683 על הטורקים בקרב וינה.
מפת הירח של הווליוס
אנדרטת זיכרון ליוהנס הווליוס בגדנסק
יחסי אוגנדה–יפן

| יחסי אוגנדה–יפן |
| --- | --- |
אוגנדה: יפן


אוגנדה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
241,038: 377,915
אוכלוסייה
50,356,876: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
49,273: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
978: 34,088
משטר
דמוקרטיה: מונרכיה חוקתית

הכניסה לשגרירות אוגנדה בטוקיו
יחסי אוגנדה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין יפן.
סקירה כללית

בין הרפובליקה של אוגנדה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין יפן כוננו ב-1962. השגרירות האוגנדית ביפן נפתחה לראשונה בשנת 1973, נסגרה בשנת 1987 ונפתחה מחדש בשנת 1994. לעומת זאת, יפן פתחה שגרירות באוגנדה לראשונה בשנת 1997.
ביקורים רמי דרג > מאוגנדה ליפן

יוורי מוסווני, נשיא אוגנדה - 2013, 2015
נציגויות דיפלומטיות

אוגנדה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפן מיוצגת באוגנדה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקמפלה, בירת המדינה.
יחסי אוגנדה–מלזיה

| יחסי אוגנדה–מלזיה |
| --- | --- |
אוגנדה: מלזיה


אוגנדה: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
241,038: 329,847
אוכלוסייה
50,356,876: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
49,273: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
978: 11,206
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית פדרלית

יחסי אוגנדה–מלזיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה לאוגנדה. למלזיה אין שגרירות באוגנדה ואילו לאוגנדה יש נציבות עליונה בקואלה לומפור אשר מוסמכת גם לברוניי, אינדונזיה, הפיליפינים, תאילנד, וייטנאם, לאוס, קמבודיה ומיאנמר.
היסטוריה

שתי המדינות היו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית ואוגנדה כוננה יחסים דיפלומטיים עם מלזיה מיד לאחר השגת עצמאותה בשנת 1962.
יחסים כלכליים

בשנת 1998 חתמו מלזיה ואוגנדה על מזכר הבנות לקראת הסכם שיתוף פעולה כלכלי, מדעי, טכני ותרבותי. בעוד שבשנת 2011, מלזיה ואוגנדה חתמו על הסכמה לתקנים במהלך פגישת CHOGM בפרת'. אוניברסיטה מלזית החליטה גם לפתוח קמפוס באוגנדה. כמה מחברות שמן הדקלים המלזיות כבר פעלו בקלנגלה בהזמנתו של הנשיא יוורי מוסווני. חברת דקל נפט מלזית נוספת גם השקיעה במדינה סך של 10 מיליון דולר.
יונדב בן שמעה

יוֹנָדָב בֶּן שִׁמְעָה, או בשמו המלא יהונדב בן שמעה הוא דמות מקראית, נזכר כרֵעַ אמנון ומצוין שהיה ”אִישׁ חָכָם מְאֹד”. יונדב היה מעורב במעשה אמנון ותמר, ואמנון הלך אחר עצתו. יונדב נזכר בספר שמואל ב', פרק י"ג. אביו, שמעה היה אחי דוד המלך.
"אמנון ותמר" ציור מאת יאן סטיין
משפחתו

יונדב בן שמעה אחי דוד, היה אחיו של יהונתן מגיבורי דוד, ובן דודם של בני המלך ובכללם אמנון, תמר ואבשלום. מלבד קרבתו המשפחתית למלך דוד ולבניו הוא היה גם בן משפחה של בעלי תפקידים מרכזיים בממלכה, הוא בן דודו של יואב בן צרויה, שר הצבא, ושל אחיו הגיבורים אבישי ועשהאל וכן היה בן דודו של עמשא בן יתר מגיבורי דוד.
דמותו

יונדב נזכר כרעו של אמנון, בנו בכורו של דוד. רֵעַ במקרא הוא לעיתים ידיד או אהוב וכן איש קרוב המייעץ לאדם בבעיות ובלבטים (כגון רעי איוב), אך בסיפור אמנון ותמר כנראה מדובר בנושא תואר בחצר המלך ובעל תפקיד יועץ קרוב לבני המלוכה. כפי שנראה מהיקרויות נוספות של התואר "רעַ המלך" או "רֵעֶה המלך". תואר זה של: רֵעַ, מלווה בתיאור המחבר המקראי את יונדב בתואר: ”אִישׁ חָכָם מְאֹד”, מצביע על רֵעַ במשמעות יועץ.
חוכמה נחשבת במקרא בדרך כלל לתכונה חיובית, מוסרית ואף דתית. אך בסיפור אמנון ותמר תפקד יונדב כחכם להרע, ויעץ עצה המביאה לתוצאות בלתי מוסריות. דמותו של יונדב מנוגדת לדמותו של אמנון המעמיד פני חולה. אמנון נעזר ביונדב כדי להפגש עם תמר מושא תשוקתו. אמנון משתמש בכוח ואילו יונדב משתמש במוח.
עצת יונדב לאמנון

יונדב משיא עצה לאמנון, עצתו של יונדב חוזרת בסיפור שלוש פעמים. בראשונה מפי יונדב עצמו בשנייה מפי אמנון לדוד, ובפעם השלישית מפי דוד לתמר. בכל פעם מופיעה העצה בנוסח שונה. מדובר לדובר מתקצרים הדברים. דברי יונדב ארוכים ומצביעים על תכנון קפדני. עצתו מביאה לתוצאה בלתי מוסרית, אונס תמר ואילו חכמתו תבוא לידי ביטוי בסוף הסיפור בשמואל ב', י"ג, כאשר הוא יהיה היחיד מבין כל אנשי החצר ודוד, אשר מבין כי לא כל בני המלך נהרגו, אלא רק אמנון.
בשיחתם של אמנון ויונדב מתחילה העלילה עצמה. שאלתו של יונדב: מַדּוּעַ אַתָּה כָּכָה דַּל בֶּן-הַמֶּלֶךְ בַּבֹּקֶר בַּבֹּקֶר--הֲלוֹא, תַּגִּיד לִי, מעידה על כך שסבלו של אמנון ניכר במראהו. יונדב דוחק באמנון לגלות את סודו בהיותו רעו.
חכמתו של יונדב מתבטאת בכך שהוא מנצל את מראהו הרע של אמנון לצורך תחבולתו, ושהוא משתף את המלך עצמו, מבלי שדוד ידע את המטרה האמיתית. מעבר לכך הוא אינו אומר לאמנון מה לעשות בתמר לאחר שתבוא אליו. לא ניתן לדעת אם יונדב התכוון שאמנון יאנוס את תמר, כפי שקורה בפועל או רק אם תתרחש פגישה אינטימית ביניהם.
יונדב מוצא עילה להפגיש את תמר עם אמנון כדי שהדבר יראה כאילו נעשה בהוראת המלך עצמו.בראש הדברים שיונדב שם בפי אמנון באה בקשה שתמר תבוא אליו. בפסוק ה' נאמר: וַיֹּאמֶר לוֹ יְהוֹנָדָב שְׁכַב עַל מִשְׁכָּבְךָ וְהִתְחָל וּבָא אָבִיךָ לִרְאוֹתֶךָ וְאָמַרְתָּ אֵלָיו תָּבֹא נָא תָמָר אֲחוֹתִי וְתַבְרֵנִי לֶחֶם וְעָשְׂתָה לְעֵינַי אֶת הַבִּרְיָה לְמַעַן אֲשֶׁר אֶרְאֶה וְאָכַלְתִּי מִיָּדָהּ. לאחר מכן יבוא ההסבר. בהמשך הכל יעשה כעצת יונדב אם כי אמנון ישנה את ניסוח הבקשה והוא מציין את סוג המאכל המבוקש. לאחר חילופי דברים אלו, תמר נאנסת בכח על ידי אמנון.
הופעתו השנייה של יונדב

הופעתו של יונדב בפעם השנייה היא בסוף פרק י"ג, הוא יהיה היחידי מבין כל אנשי החצר ודוד, אשר מבין כי לא כל בני המלך נהרגו, אלא רק אמנון. יונדב גם מביא את ההסבר לרצח אמנון בידי אבשלום: לב וַיַּעַן יוֹנָדָב בֶּן-שִׁמְעָה אֲחִי-דָוִד וַיֹּאמֶר, אַל-יֹאמַר אֲדֹנִי אֵת כָּל-הַנְּעָרִים בְּנֵי-הַמֶּלֶךְ הֵמִיתוּ--כִּי-אַמְנוֹן לְבַדּוֹ, מֵת: כִּי-עַל-פִּי אַבְשָׁלוֹם, הָיְתָה שׂוּמָה, מִיּוֹם עַנֹּתוֹ, אֵת תָּמָר אֲחֹתוֹ. לג וְעַתָּה אַל-יָשֵׂם אֲדֹנִי הַמֶּלֶךְ אֶל-לִבּוֹ, דָּבָר לֵאמֹר, כָּל-בְּנֵי הַמֶּלֶךְ, מֵתוּ: כִּי-אם אַמְנוֹן לְבַדּוֹ, מֵת. יונדב על פי פסוקים אלו, רצה לומר, שאבשלום הוא הרוצח ולרמוז למלך שיש לו יורשים אחרים. יונדב שחלקו גדול בגרימת מותו של אמנון, מתעלם ממעורבותו שלו ברצח אמנון, מנחם את המלך על מות אמנון ודומה כי הוא אף מצדיק את הדין על אבשלום כי הרגו.
לשיטתו של אלכסנדר רופא :”חכם מאד במקרה זה משמעו – אדם היודע לתכנן תחבולות ולשתוק ברגע הנכון, הפועל מטעמים תועלתיים. תכליתה של העצה ברורה – פיתוי או אונס – אך יונדב בן שמעה הצליח להימנע מלהגיד זאת במפורש; הרי החכם יודע גם לשתוק! לאחר האונס באה נקמתו של אבשלום שהורג את אמנון, ושוב עולה על הבימה יונדב בן שמעה ומסביר את מניעיו של אבשלום. ובכך, לא במפורש אך במשתמע, הוא מצדיק את הדין על אמנון! תמר נאנסה, אמנון נרצח, אבשלום ברח, אך יונדב בן שמעה יצא נקי, והוא עומד ומפרש את המאורעות”. שמעון בר אפרת, חוקר המקרא מעיר על הפסוק בספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוק ל"ב ,כי נראה שמעשהו של אמנון לא היה לרוחו של יונדב.
דמותו של יונדב בן שמעה על פי חז"ל

לפי אבות דרבי נתן על המשנה: 'אל תתחבר לרשע' בנוסחה א ח' נאמר:'זה יונדב בן שמעה, אחי דוד, שנקרא חכם להרע ולא להיטיב'. לפי תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד א' יונדב הוא: "היה חכם לרשעה", חכם להרע.
לקריאה נוספת

שמעון בר אפרת, מקרא לישראל-שמואל ב, ירושלים: מאגנס, 1996
יאיר זקוביץ, דוד מרועה למשיח, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1995, מסת"ב 9652171271
יעל שמש, סיפורי אונס במקרא - המאחד והמייחד, בתוך עיוני מקרא ופרשנות ו, 2003, עמ' 315-344.