stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמוד התפרצות
היווצרות > התנהגות

התנהגותו של עמוד ההתפרצות (צמיחתו וקריסתו) נובעים משני גורמים עיקריים: מאפייני המאגמה והגאומטריה של מערכת ההובלה.
התפרצות געשית מתחילה במקרים רבים בפתיחה או בהיווצרות של מוליך (סדק או צינור הזנה) אל פני השטח – אם כתוצאה ממתיחה טקטונית או בעקבות הצטברות של לחץ רב בתא המאגמה עם שחרורם של חומרים נדיפים מתוך הנתך. בשני המקרים עשויה להשתנות הגאומטריה של המוליך מסדק לצינור הזנה.
במקרה הראשון – הסדק או הצינור נותרים פתוחים באמצעות מתיחה. הלחץ במאגמה העולה בעדם צריך להיות קרוב ללחץ הליתוסטטי על מנת למנוע התפוצצות שלהם.
במקרה השני – לחץ עודף במאגמה אחראי לתחילת ההתפרצות. זו תימשך רק אם קיים במאגמה לחץ גבוה מהלחץ הליתוסטטי, ותשכך כאשר לחץ עודף זה ישתחרר. בשלב זה עשויה ההתפרצות להסתיים עם סגירת המוליך, או אם לא מתקיימת דחיסה טקטונית באזור – להימשך בעקביות.
המשך ההתפרצות מונע בעומק רב מניגודי הצפיפות בין המאגמה וסלעי הסביבה הצפופים ממנה. בכל מקרה תתרחש שקיעה אזורית המחליפה את המאגמה שנפלטה. במהלך התאמת הלחצים עשויים להתרחש מצבים של הגבלת הולכה כתוצאה מהיווצרות סדקים ושחיקה של קירות המוליך. מצבים כאלה עשויים להוביל לתקופות של הפחתה בקצב ההתפרצות – שאחרת היה מתגבר עם הזמן תוך סחיפת קירות המוליך. התגברות כזו יוצרת עלייה מקבילה בגובהו של עמוד ההתפרצות והתמעטות נפילת טפרה. שחיקה מתמשכת של המוליך – הגורמת להגדלת הרדיוס שלו – תוביל בסופו של דבר להתמוטטות עמוד ההתפרצות.
היווצרות > ברקים

בהתפרצויות רבות נצפו בעמוד ההתפרצות ברקים געשיים, הנוצרים על ידי חלקיקי אפר טעונים. הברקים מוגבלים לעמוד ההתפרצות, ואינם יוצרים מגע עם האטמוספירה או עם הקרקע.
אף שמדובר בתופעה שכיחה, קיימת אי-בהירות בקרב וולקנולוגים באשר לאופן היווצרותם. ידוע כי חלקיקי האפר יוצרים ביניהם מגע, ובכך מעבירים מטען חשמלי. עם זאת, יצירת מטענים חיוביים ושליליים בחלקיקים אינה מספיקה. על מנת שייווצרו ברקים יש צורך בהתרחקות החלקיקים זה מזה כדי לאפשר הולכה חשמלית – והמנגנון הגורם להתרחקות זו אינו ידוע עדיין.
מבנה

מבנה עמוד ההתפרצות נובע מהמתרחש בתא המאגמה ובצינור ההזנה, ומורכב משני חלקים עיקריים:
עמוד המאגמה – חלק זה מורכב מתא המאגמה ומחלקו התחתון של צינור ההובלה. בעמוד המאגמה שני אזורים:
שטח שחרור – בשטח זה – המצוי בחלקו העליון של תא המאגמה – משתחררים החומרים הנדיפים הכלואים בתוך המאגמה.
היווצרות בועות – באזור זה – המצוי בין שטח השחרור לחלקו העליון של צינור ההובלה – נוצרות בועות מן האדים והמים שהשתחררו מתוך המאגמה.
עמוד ההתפרצות – חלקו התחתון מצוי במעלה צינור ההזנה, סמוך ללוע, והוא נחלק לכמה אזורים:
התפרקות מאגמה – מעל אזור היווצרות הבועות מתרחשת התפרקות של המאגמה, הנובעת מהלחץ הנוצר משחרור מהיר של האדים והגזים שהיו כלואים בה.
התפשטות גז – באזור זה מתפשטים הגזים שהשתחררו מן המאגמה כתוצאה מהפחתת לחץ. התפשטות זו דוחקת את חלקי המאגמה אל מחוץ לצינור ההזנה.
אזור ערבול – אזור זה – המהווה חלקו העיקרי של עמוד ההתפרצות – מצוי מעל הר הגעש, מחוץ לצינור ההזנה, ובו מתרחשים ערבול של הטפרה הלוהטת והאוויר הסובב ודחיקה של הטפרה כלפי מעלה.
מטרייה – חלקו העליון של עמוד ההתפרצות הוא הרחב ביותר שלו. בתחתיתו מתקיים שוויון צפיפות בין הטפרה לאוויר הסובב. חלק זה עשוי להיות לא סימטרי בשל השפעת הרוח, ולהינשא למרחק רב.
גובה

גובה עמוד ההתפרצות נשלט על ידי מדד ההתפרצות הגעשית – המכתיבה את כמות האפר הנפלטת מהר הגעש ואת מהירות הפליטה, ומושפעת מלחץ המאגמה בתא המאגמה ומקוטר צינור ההזנה.
במהלך התפרצות מתפוצצת עולה מדד ההתפרצות הגעשית, ועמו גם גובה עמוד ההתפרצות – העשוי להגיע ליותר מ-40 ק"מ. אף שמתאם זה קשור בחלקו לגדילת גובהו של סילון המאגמה והחומרים הפירוקלסטיים הנפלטים מצינור ההזנה, הוא מושפע יותר מהאנרגיה התרמית הזמינה הנובעת מההתפרצות, המשמשת להסעת החום בעמוד ההתפרצות. למעשה, מרבית עמוד ההתפרצות מעל הר הגעש הוא תמרה תרמית, בה מוסע חום מהחומר הפירוקלסטי הלוהט לאוויר הקר המקיף אותו – המתערבל במהירות, מתערבב עם הטפרה ונושא את התמרה לגובה רב.
עוצמתה של התפרצות מתפוצצת וקצב הפליטה של החומר מצינור ההזנה הם הגורמים העיקריים הקובעים את גובהו של עמוד ההתפרצות. גובה עמוד ההתפרצות מחושב באופן יחסי לשורש הרביעי של עוצמת ההתפרצות: H  \propto \!\, I1/4.‏ גובה העמוד שולט בפיזור של הנפולת הגעשית, כך שניתן לחשוב לאחור את גובה העמוד ואת עוצמתן של התפרצויות פרה-היסטוריות מן המשקעים הגעשיים שהותירו. בהווה נמדד גובהם של עמודי התפרצות באמצעות צפייה ישירה ובאמצעות לוויינים.
עמוד ההתפרצות הגבוה ביותר תועד במהלך התפרצותו של הר הגעש בזימיאני (ברוסית: Безымянный – "חסר שם") בקמצ'טקה בשנים 1955–1956, והוא נאמד ב-42  ק"מ.
| גובה עמוד ההתפרצות> גובה העמוד | גובה עמוד ההתפרצות> VEI | גובה עמוד ההתפרצות> סוג | גובה עמוד ההתפרצות> תיאור | גובה עמוד ההתפרצות> נפח טפרה | גובה עמוד ההתפרצות> דוגמאות | גובה עמוד ההתפרצות>  | גובה עמוד ההתפרצות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| <100 מ' | 0 | הוואית | זרימה ללא התפרצות | <10,000 מ"ק (104 מ"ק) | מאונה לואה |  |  |
| 100-1,000 מ' | 1 | הוואית, סטרומבוליאנית | התפרצות קלה | >10,000 מ"ק (104 מ"ק) | סטרומבולי |  |  |
| 1-5 ק"מ | 2 | סטרומבוליאנית, וולקנית | התפרצות בינונית | >1,000,000 מ"ק (106 מ"ק) | הר הוד |  |  |
| 3-15 ק"מ | 3 | וולקנית, פלאנית | התפרצות בינונית | >10,000,000 מ"ק (107 מ"ק) | וזוב |  |  |
| 10-25 ק"מ | 4 | פלאנית | התפרצות עזה | >0.1 ק"מ מעוקב (108 מ"ק) | פלה |  |  |
| >25 ק"מ | 5–8 | פלאנית, פליניאנית, אולטרה-פליניאנית | התפרצות עזה עד התפרצות-על | >1 ק"מ מעוקב (109 מ"ק) עד >1,000 ק"מ מעוקב (1012 מ"ק) | בזימיאני, סנט הלנס, פינטובו, טמבורה, טובה, ילוסטון |  |  |
סכנות

עמודי התפרצות מציבים מגוון של סכנות התלויות בהתנהגותם. שתי הסכנות העיקריות – ענני אפר וזרמים פירוקלסטיים – נובעות מהתנהגותם במצבים שונים. המעבר בין התנהגויות אלה וטבעה של כל אחת מהסכנות תלוי בדינמיקה הפנימית של עמוד ההתפרצות, הנובעת ממאפייני המאגמה וצינור ההזנה.
במהלך הערכת הסיכונים מתקיימת הנחה כי הנוזל הנפלט מתא המאגמה מצוי במוליך בלחץ השווה ללחץ אטמוספירי, או משתווה לו במהירות תוך השפעה מזערית על הנתך. לחץ במוליך הגדול מהלחץ האטמוספירי מוביל להתרחבות מהירה של העמוד ולהתפתחות גלי הלם קבועים המשנים את התנהגותו של עמוד ההתפרצות כולו. מחקר שעסק בנושא נעזר בסימולציה של שני עמודי התפרצות שבשניהם התקיימה במוליך זרימת חום (J s-1) זהה ונוצר רדיוס עמוד זהה בשלב שחרור הגזים. בסימולציה הראשונה התקיים במוליך לחץ אטמוספירי, ובשנייה – לחץ הגדול ממנו פי 4. למרות התנאים הראשוניים הזהים, למעט הלחץ – שני העמודים הפגינו התנהגות שונה בתכלית: בעמוד שנוצר בתנאי לחץ גבוה נוצרו גלי הלם והוא התמוטט בהתמדה. ההשוואה בין הסימולציות מצביעה על כך שהדינמיקה בתנאי לחץ גבוה עשויה ליצור עמוד התפרצות הנע בין שלבי התרוממות הנובעת מציפה ושלבי התמוטטות. השוואה זו סיפקה את המנגנון היוצר את התמוטטות העמוד והיווצרות זרמים פירוקלסטיים והיווצרות משקעים געשיים דוגמת טוף ואיגנימבריט.
סכנות > ענני אפר

עמודי התפרצות עשויים להיות עצומים בגודלם ולצמוח במהירות לגובה רב. חלקם העליון נישא באמצעות הרוח כעננים, העשויים לנוע מהר הגעש למרחקים של מאות קילומטרים ולהמטיר טפרה על אזור נרחב. התפרצותו של הר סנט הלנס במאי 1980 יצרה ענן שהמטיר טפרה על שטח של כ-59,000 קמ"ר במערב ארצות הברית.
לעננים  הנרחבים השפעה מזיקה על תנועה אווירית, מאחר שהאפר הגעשי – שהוא למעשה שברים חדים של סלע לוהט – שוחק מנועי מטוסים ועלול להשביתם לחלוטין ולגרום להתרסקותם על הקרקע. בשני אירועים שמקורם באיסלנד – התפרצות אייאפיאטלאייקוטל באפריל 2010 והתפרצות גרימסווטן במאי 2011 – נוצרו ענני אפר שחדרו למרחב האווירי במערב אירופה וגרמו לסגירתו.
סכנות > זרמים פירוקלסטיים ולהארים

התמוטטותו של עמוד התפרצות גורם להיווצרותם של זרמים ונחשולים פירוקלסטיים – שחומם עשוי להגיע ל-1,500 מעלות צלזיוס ומהירותם למאות קילומטרים לשעה.
סכנות > זרמים פירוקלסטיים ולהארים > סופרייר הילס

ב-18 ביולי 1995 החלה התפרצות הר הגעש סופרייר הילס בדרום האי הקריבי מונטסראט, לאחר שלא היה פעיל מאז המאה ה-19. התמוטטות עמוד ההתפרצות גרמה להיווצרותם של זרמים ונחשולים פירוקלסטיים, שחלקם הפכו במהרה ללהארים – זרמי מים מעורבים באפר געשי. אזור נרחב בדרום האי פונה מתושביו, כמו גם הבירה פלימות' שכוסתה בכמה מטרים של משקעים געשיים. פעילותו של הר הגעש נמשכה אל תוך העשור השני של המאה ה-21, וסמוך לו הוקם מצפה המופעל על ידי המכון הגאולוגי הבריטי (British Geological Survey).
סכנות > זרמים פירוקלסטיים ולהארים > מאיון

אירועים דומים נרשמו בהר הגעש מאיון בפיליפינים. ב-1984 פונו מבתיהם 73 אלף בני אדם בדרום-מזרח האי לוזון, וכתוצאה מכך לא נרשמו אבדות בנפש במהלך ההתפרצות. ב-1993 גרמו זרמים פירוקלסטיים למותם של 77 בני אדם. באוגוסט 2006 שוב פונו מבתיהם עשרות אלפי בני אדם במהלך התפרצות. ב-30 בנובמבר אותה שנה יצרה סופת הטייפון דוריאן להארים באפר הגעשי שהצטבר במורדות ההר בהתפרצות שהתרחשה אותה שנה בחודש אוגוסט ויותר מ-1,200 בני אדם מצאו בהם את מותם.
סכנות > זרמים פירוקלסטיים ולהארים > וזוב

גם עמוד ההתפרצות שהתנשא מעל וזוב בשנת 79 התמוטט במהלך הלילה שבין ה-24 וה-25 באוגוסט. כתוצאה מהתמוטטותו נוצרו זרמים פירוקלסטיים מהירים שחומם מאות מעלות, וקברו תחתם את הערים פומפיי, הרקולנאום, סטאבייה ואופלונטיס. בני אדם ובעלי חיים שלא נמלטו בשלבי ההתפרצות הראשונים מתו מיד תוך צריבת ריאותיהם וחנק.
פליניוס הצעיר – שהיה עד גם לאירועים אלה – כתב עליהם במכתבו השני לטקטיוס:
ענן שחור, מפחיד, שמתוכו פרצו להבות מפוצלות ורוטטות, והגיחו לשונות אש, כמו הבזקי ברק עצומים בגודלם... ואז הענן שקע על הקרקע וכיסה את הים... האפר החל ליפול עלינו, אם כי לא בכמות רבה. הבטתי לאחור; נראה שערפל דחוס וכהה עוקב אחרינו, משתרע על הארץ כמו ענן... אך זה התיישבנו כאשר ירד הלילה, לא כזה שיש כאשר השמים מעוננים, או כאשר אין ירח, אלא כזה שיש בחדר שחלונותיו הוגפו וכיבו את האור... (ספר VI, מכתב 20)
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
מדד התפרצות געשית
התפרצות-על
אפר געשי
טפרה
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
הערות שוליים

↑  הכוונה כנראה לאורן הסלע האיטלקי הנפוץ באותו אזור, Italian stone Pine או בשמו העממי Umbrella Pine (אורן מטרייה), שעמוד התפרצות דומה לו בצורתו הכללית.
↑  מכתב ראשון לטקיטוס
↑  The control of magma properties and conduit geometry on eruption column behaviour
↑  לחץ ליתוסטטי – לחץ הפועל על הסלעים באופן אחיד בכל הכיוונים ונובע ממשקל הסלעים מעל. הלחץ מתעצם ככל שמעמיקים.
↑  What causes lightning when volcanoes erupt?
↑  Eruption Model
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 8
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 266
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 18
↑  Effects on vent overpressure on buoyant eruption columns
↑  סיכונים געשיים באתר USGS
↑  מכתב שני לטקיטוס
היווצרות עמוד ההתפרצות
ענן פטרייה מיתמר בעקבות התפרצותו של הר הגעש רידאוט באלסקה ב-21 באפריל 1990
מבנה עמוד התפרצות
צילום לוויין של עמוד ההתפרצות העולה מהר הגעש צ'איטן בצ'ילה, 2008
מאיון, 1984: עמוד התפרצות שגובהו 15 ק"מ מתמוטט ונוצרים זרמים פירוקלסטיים במורדות הדרום-מזרחיים של הר הגעש
ענן האפר הגעשי שנישא מאייאפיאטלאייקוטל לעבר אירופה ב-15 באפריל 2010
שרידי העיר פליימות לאחר התפרצות סופרייר הילס בשנת 1995
יציקות גבס של קורבנות וזוב בפומפיי
אלדפל

| --- | --- |

אלדפל, 2014
 מידע כללי
 סוג הר:  חרוט געשי
 גובה:  200 מטר
 מדינה:  איסלנד איסלנד
 מיקום:  היימאיי
 רכס הרים:  וסטמאנאאיאר 
 מספר הר געש:  372010
 העפלה ראשונה:  1973
 קואורדינטות:  63°25′51″N 20°14′56″W﻿ / ﻿63.43083°N 20.24889°W﻿ / 63.43083; -20.24889
  (למפת איסלנד מוגדלת) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסאלדפל(למפת איסלנד רגילה) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסאלדפל
 
אלדפל (Eldfell, באיסלנדית: "הר האש") הוא חרוט געשי הנמצא באי היימאיי, כ־12 קילומטרים מדרום לאיסלנד.
אלדפל מתנשא לגובה של כ-200 מטרים והוא נוצר כתוצאה מהתפרצות געשית במזרח האי היימאיי בשנת 1973. ההתפרצות החלה ללא התרעה מוקדמת ב־23 בינואר 1973, וכל תושבי האי פונו תוך מספר שעות. אפר געשי כיסה את מרבית האי וכ־400 בתים נהרסו. זרם הלבה איים לחסום את הנמל הקטן בצפון האי, אך לאחר מאמצים רבים שכללו הזרמת מי ים באמצעות משאבות על זרם הלבה המתקדם, הצליחו צוותי הכיבוי לקרר את הלבה, לעצור את התקדמותה, ולהציל את הנמל.
ההתפרצות שככה לאחר כחמישה חודשים, בתחילת יולי 1973, וכתוצאה ממנו נוסף לאי שטח של כ־2.5 קמ"ר. לאחר ההתפרצות שוקמו הבתים ומרבית התושבים חזרו לאי.
התפתחות קו החוף של היימאיי במהלך ההתפרצות
האי היימאיי

היימאיי הוא אי הנמצא כ-10 קילומטרים מדרום לאיסלנד, והוא חלק מארכיפלג וסטמאנאאיאר. בדומה לאיסלנד, היימאיי ושאר האיים באכיפלג נוצרו על ידי פעילות געשית שמקורה בנקודה החמה של איסלנד ובהימצאותם על הרכס המרכז אטלנטי. הפעילות הגעשית שיצרה את האיים היא מתקופת ההולוקן (החל מלפני 11,700 שנים ועד זמננו), אף כי בהיימאיי נמצאו בזלות קדומות יותר שתוארכו לתקופת הפליסטוקן (התקופה שבין 2.588 מיליון שנים ועד 11,700 שנים לפני זמננו). עד 1973 היה החרוט הגעשי הלגפל למבנה הבולט ביותר באי. הלגפל, המתנשא לגובה של 227 מטרים, נוצר מהתפרצות געשית לפני כ-5,000 שנה.
היימאיי הוא האי הגדול ביותר בארכיפלג וסטמאנאאיאר והאי המיושב היחיד. בהיימאיי גרים כ-4,500 תושבים, מרביתם ביישוב הנקרא וסטמאנאאיאר בצפון האי. תעשיית הדיג מפותחת מאוד באי ומרבית תושביו עוסקים בה. בצפון האי קיים נמל המשמש את תעשיית הדיג.
ההתפרצות ב-1973 > תחילת ההתפרצות

בשעה 20:00 ב-21 בינואר 1973 נרשמו באזור היימאיי רעידות אדמה קלות. הרעידות לא הורגשו על ידי תושבי האי, אך נקלטו במכשירים הסייסמיים. במהלך הלילה נרשמו מעל 100 רעידות, רובן מדרום להיימאיי. במהלך יום המחרת לא נרשמו רעידות אדמה אך הן התחדשו בלילה הבא. הרעידה החזקה ביותר הייתה בעוצמה 2.7 לפי סולם ריכטר.
ב-23 בינואר בשעה 1:55 החלה ההתפרצות. סדק געשי נפער במזרח האי, במרחק של כקילומטר ממרכז העיירה וסטמאנאאיאר. תוך זמן קצר הגיע הסדק לאורך של 2 קילומטרים, כשהוא חוצה את מזרח האי מצפון לדרום, וממשיך לתוך הים. מזרקות לבה בגובה של עד 150 מטרים פרצו מתוך הסדק. עד מהרה התרכזה הפעילות במוקד אחד, ובו נוצר חרוט געשי חדש. החרוט החדש, אשר כונה אלדפל (הר האש באיסלנדית), נמצא במרחק של כמה מאות מטרים בלבד מקצה העיירה וקרוב להלגפל, החרוט הגעשי הקודם. בתוך יומיים הגיע החרוט החדש לגובה של 100 מטרים. בהתפרצות נזרק לאוויר טפרה בכמות גדולה, ושכבה עבה של אפר געשי כיסתה את צפון האי. בנוסף, פרצה לבה מן הסדק והחלה לזרום לכיוון צפון-מזרח. בימים הראשונים נפלטו בהתפרצות כ-100 מטר מעוקב של טפרה ולבה לשנייה.
מיד עם תחילת ההתפרצות החלו הרשויות בפינוי תושבי האי. התושבים התאספו בנמל הקטן ופונו בסירות דיג לאיסלנד. תושבים שלא יכלו להתפנות בסירות, בעיקר מבוגרים וחולים, פונו במטוסים דרך שדה התעופה של האי, שנמצא מדרום למוקד ההתפרצות ולא הושפע בשלב זה מהאפר הגעשי. עד שעות הבוקר המוקדמות פונו כל תושבי האי, פרט לכ-150 איש שנותרו באי כדי להמשיך את פעילותם של שירותים חיוניים ולהגן על בתים שאויימו על ידי זרם הלבה.
ההתפרצות ב-1973 > המשך ההתפרצות והפעולות להצלת הנמל

הלבה שזרמה לצפון מזרח הגיעה לים והחלה להרחיב את שטח האי. מספר בתים בעיירה וסטמאנאאיאר הקרובים לאלדפל נהרסו כתוצאה מזרם הלבה והטפרה. מספר ימים לאחר שהחלה ההתפרצות הפכה הרוח למערבית, והיא הגבירה את כמות הטפרה שספג האי וגרמה לנזקים רבים לרכוש. האפר הגעשי שהצטבר הגיע לכמה מטרים, ומספר בתים קרסו תחת משקל הטפרה על הגגות. פצצות געשיות שפגעו בבתים גרמו לשריפות והרסו מספר בתים. מתנדבים החלו לנקות את הטפרה מגגות הבתים וכיסו את החלונות הפונים להר בחתיכות פח, כדי למנוע שריפות נוספות.
בתחילת פברואר קטנה כמות הטפרה, אך זרם הלבה המשיך להתפשט צפונה ומזרחה בכיוון הים, תוך שהוא ממשיך להגדיל את שטח האי. התפרצויות תת-ימיות מצפון לאי פגעו בצינור שסיפק מים מאיסלנד לאי וניתק כבל אספקת חשמל לאי. הלבה בהתפרצות הייתה צמיגית מאוד, ויצרה בלוקים שבורים של בזלת (לבת טרשים, "ʻaʻā lava").
זרם הלבה המשיך להתקדם ואיים לחסום את הכניסה לנמל בצפון האי, עליו התבססה כלכלת האי. בניסיון למנוע את חסימת הנמל הוחלט לקרר את הלבה באמצעות התזת מים עליה, וב-6 בפברואר נעשה ניסיון ראשון לקירור הלבה בצורה זו. בתחילת מרץ נשבר חלק מחרוט אלדפל. החלק הוסע על גבי זרם הלבה לכיוון הנמל, ולאחר פעולות קירור רבות נשבר לשתי חתיכות שנעצרו כ-100 מטר מפתח הנמל.
הפעולות לקירור הלבה נמשכו בחודשים הבאים והם כללו סירות אשר שאבו מי ים והזרימו אותם ישירות על הלבה המתקדמת לכיוון הנמל, וצינורות שהונחו ביבשה כדי לעצור את הלבה המתקרבת לעיירה.
בהדרגה הלך זרם הלבה ופחת. הפעולות לקירור הלבה נמשכו עד תחילת יולי, עם סיום ההתפרצות, ובמהלכם נשאבו כ-7.3 מיליון מטר מעוקב של מי ים. אף שהכניסה לנמל הצטמצמה עקב זרם הלבה, הנמל לא נחסם והמבצע הוכתר בהצלחה.
ההתפרצות ב-1973 > דעיכת הפעילות הגעשית

בהדרגה הלכה ההתפרצות ודעכה. בתחילת פברואר נפלטו כ-60 מטר מעוקב של חומר מדי שנייה (בהשוואה ל-100 מ"ק בימים הראשונים). באמצע מרץ ירדה הכמות ל-10 מטר מעוקב ובאפריל ל-5 מטר מעוקב של חומר.
עד תחילת מאי כוסו כ-300 מבנים בלבה וכ-60 בתים נקברו תחת הטפרה. בסוף מאי זוהתה פעילות געשית תת-ימית כ-4 קילומטרים מצפון מזרח להיימאיי. בתחילת יולי הסתיימה ההתפרצות ולא נראתה עוד לבה חדשה הפורצת מהר הגעש.
בחמשת חודשי ההתפרצות נפלטו כ-0.25 קילומטר מעוקב של חומר (טפרה ולבה), ולאי נוספו כ-2.5 קמ"ר של אדמה חדשה. הבזלת החדשה הייתה בעובי ממוצע של כ-40 מטרים, ולעיתים הגיעה ל-100 מטרים.
היימאיי לאחר ההתפרצות

בהדרגה חזרו תושבי היימאיי להתגורר באי. באמצע 1974 חזרו חצי מתושבי האי, ובסוף 1975 הגיע המספר לכ-85 אחוזים. בתים חדשים נבנו במקום אלה שנהרסו בהתפרצות, וכלכלת האי, שהתבססה בעיקר על דיג, שוקמה. הנמל באי, שנותר פתוח, איפשר לחברות הדיג להשתקם במהירות וכבר ב-1974 הן חזרו לפעילות מלאה. באופן פרדוקסלי, זרם הלבה שאיים לחסום את הנמל יצר שטח אדמה חדש אשר אמנם צמצם את הכניסה לנמל אך תפקד כשובר גלים שהגן על הנמל.
שיקום האי התאפשר תודות למס ייעודי שהוטל על תושבי איסלנד, כמו גם סיוע כלכלי ממספר מדינות ובראשן דנמרק.
פנים זרם הלבה התקרר באיטיות ונשאר בטמפרטורה של כמה מאות מעלות למשך שנים. עם סיום ההתפרצות החלו מדענים לבדוק את האפשרות להפיק אנרגיה גאותרמית מחום הלבה. ב-1979 נבנו ארבע תחנות כוח שהעבירו מים בלבה החמה וניצלו את הקיטור שנוצר כדי לייצר אנרגיה. בסך הכל הופקו בשיטה זו עד 40 מגה וואט. המים שהתחממו בתהליך הפקת החשמל הוזרמו לבתים באי שנהנו ממים חמים. חלק מהתושבים ניצלו את חום הלבה כדי לחמם את בתיהם, על ידי העברת צינורות דרך הלבה.
בסיום ההתפרצות הגיע הר הגעש אלדפל לגובה של כ-220 מטרים. כיום גובהו כ-200 מטרים, לאחר שאיבד כ-20 מטרים כתוצאה מסחיפה של הטפרה הרכה.
לקריאה נוספת

דורון מור, הגולן - ארץ הרי הגעש, אקדמון, 2014, עמ' 69–70.
הערות שוליים

↑  וסטמאנאאיאר, באתר Global Volcanism Program
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 140831002  VIAF: 39148570696624311948   WorldCat (עם VIAF): 39148570696624311948 
הלגפל (משמאל) ואלדפל (מימין). ניתן לראות את הסדק ממנו התחילה ההתפרצות מתקדם בקו ישר מהפינה השמאלית התחתונה למרכז התמונה, וממשיך לאלדפל.
פנורמה של וסטמאנאאיאר בצילום מאלדפל
אברהם אבן עזרא

.
.
| --- | --- |

ציור אמנותי של אברהם אבן עזרא (במרכז), משנת 1235 לערך
 לידה:  1089 ד'תתמ"ט טודלה, אמירות סרגוסה (אנ')
 פטירה:  1164 (בגיל 75 בערך) א' באדר א' ד'תתקכ"ד
 כינוי:  האבן עזרא, ראב"ע
 מקום קבורה:  כאבול (עדות ממתחילת המאה ה-14) טבריה (עדות מסוף המאה ה-15)
 מקום מגורים:  פרובאנס, דרה, בזייה, רואן, לונדון, נרבון, מנטובה, ורונה, רומא, לוקה, טודלה 
 מקום פעילות:  ספרד, איטליה, צרפת, אנגליה
 תקופת הפעילות:  ? – 23 בינואר 1167 
 השתייכות:  רבני ספרד, ראשונים
 תחומי עיסוק:  תנ"ך, דקדוק עברי, פילוסופיה, שירה, מתמטיקה, אסטרונומיה, אסטרולוגיה
 חיבוריו:  פירוש קצר לתורה, פירוש ארוך לתורה (רק על בראשית ושמות), פירוש לנ"ך (כולל שני פירושים למגילות אסתר ושיר השירים ולדניאל - קצר וארוך), "מאזני לשון קודש", "שפה ברורה", "שפת יתר", "ספר צחות" (ארבעת האחרונים על דקדוק עברי), "ספר היסוד", "ספר העיבור", "ספר המספר", "ספר האחד" (שני האחרונים על מתמטיקה ואריתמטיקה), "יסוד מורא", "איגרת השבת", דיוואן שירים.
 צאצאים:  יצחק אבן עזרא 
 
רבי אברהם בן מאיר אִבּן עזרא (מכונה ראב"ע; בשפות אירופאיות שמו Abenezra; ד'תתמ"ט, 1089 – א' באדר א' ד'תתקכ"ד, 27 בינואר 1164) היה משורר, בלשן, פרשן מקרא, ופילוסוף בתקופת תור הזהב בספרד. הוגה יהודי בולט בימי הביניים. עסק גם באסטרולוגיה, מתמטיקה ואסטרונומיה (על שמו נקרא מכתש אבן עזרא בירח). רבים מספריו נכתבו בעברית.
תולדות חייו > בספרד המוסלמית

רבי אברהם אבן עזרא נולד בעיר טודלה שבספרד בשנת ד'תתמ"ט (1089) או בשנת ד'תתנ"ב (1092). הוא עזב את טודלה כנראה בצעירותו, נדד ברחבי ספרד, ועבר בערים טולדו, אליסנה וקורדובה שהייתה מרכז השכלה וחוכמה בתקופה זו ובה שהה שהייה ממושכת. הוא עסק באותה תקופה כנראה בעיקר בשירה, ונהנה מאוד משהייתו בספרד. ככל הנראה רבי אברהם אבן עזרא לא הצליח כלכלית באותה תקופה.
תולדות חייו > בצפון אפריקה

בהמשך אבן עזרא נדד גם בארצות צפון אפריקה: מרוקו, אלג'יריה ותוניסיה. יש המשערים שנדודים אלו היו בשנותיו המוקדמות, לפני נדודיו בארצות הנוצרים. רבי שלמה פרחון מספר על הגעתו לצפון אפריקה יחד עם רבי יהודה הלוי. במהלך נדודיו במרוקו התיידד עם רבי יוסף בן עמראן, דיין העיר סיג'ילמסה, ושהה אצלו תקופה ממושכת. רבי אברהם הביע התפעלות מחכמתו, וכתב מספר שירים המספרים בשבחיו. בהיותו בתוניסיה התיידד עם רבי שמואל אבן ג'אמע, אב בית הדין בעיר גאבס, התגורר בביתו תקופה ממושכת, ושיבחו בשיר: "ארי קם בתוך צאן והיה לגואל". מידידיו הנוספים היה איוב שלמה אבן אלמועלם, משורר ורופא בחצר מלך מורביטון בעיר מרקש, וכהרגלו הוא שורר לכבודו מספר שירים. לאחר הפרעות בקהילות היהודיות בספרד וצפון אפריקה, בתקופת שלטון אל-מוואחידון, חיבר רבי אברהם את הקינה אהה ירד עלי ספרד, בה ביכה על חורבן הקהילות, אותן מנה אחת לאחת.
תולדות חייו > עלייה לרגל לארץ ישראל

ישנה מסורת שאבן עזרא הגיע בנדודיו גם לארץ ישראל, אך מסורה זו חסרה מקורות.
לדעת יהושע פראוור, אבן עזרא עלה לרגל לארץ ישראל, בשנת 1116 לערך, שכן הוא תיאר באחד משיריו את סכנות המסע לארץ הקודש. לדעת פראוור, המסורת בדבר מקום קבורתו בארץ ישראל היא מזויפת.
תולדות חייו > המעבר לארצות הנוצרים

בשנות הארבעים לחייו עזב רבי אברהם את ספרד, והתחיל במסע נדודים בקהילות היהודיות בדרום אירופה ובמערבה. השנה המדויקת בה יצא מספרד אינה ידועה, אך נראה שיצא לנדודיו סביב שנת ד'תתק"ה (1145) או אף קודם לכן בשנת ד'תת"ק (1140). ישנם אף תיאורים כי רבי אברהם יצא מספרד עוד בשנת ד'תתצ"ח (1138) וחזר אליה שוב מעט לאחר מכן, ויציאתו הידועה לנו היא היציאה השנייה, אך כמו פרטים רבים הנוגעים לחייו האישיים העובדות חסרות. הסיבה לנדודיו אינה ברורה, אך לפי דבריו "הוצאתני מארץ ספרד חמת המציקים", כמו גם בהתאמה למציאות השלטונית בחצי האי האיברי המתוארת היטב, סביר כי נמלט מספרד עקב הרדיפות האנטי-יהודיות של השושלת המוסלמית אל-מוואחידון הקיצונית, שעלתה לשלטון במרוקו ובאנדלוסיה באותה עת.
במכתב ששלח לרבי שמואל אבן ג'אמע כתב רבי אברהם: "...ואשמע את השם מדבר אליי, ביד הנדוד נפשך מסורה". ד"ר יוסף כהן העלה השערה כי רבי אברהם האמין שהכוכבים קבעו כי ייגזר עליו לנדוד. אין זה בלתי סביר להניח כי צירוף של גורמים הביאו לנדודיו, בהם גם תקווה לרווחה כלכלית.
בנדודיו הוא נשא בגאון את הכינוי "אברהם הספרדי", הקפיד לכתוב בעברית צחה ומדויקת, וכך הפיץ את חוכמת יהדות ספרד, אשר הייתה כתובה ברובה בערבית יהודית. כמעט כל ספריו נכתבו במהלך נדודיו.
תולדות חייו > באיטליה

בשנת ד'תתק"ד (1145) שהה רבי אברהם אבן עזרא ברומא שבאיטליה. מהעיר רומא נדד לעיר סלרנו, שם הייתה קהילה יהודית גדולה. רבי אבן עזרא לא התקבל בכבוד אצל יהודי סלרנו, שלא העריכו את ידיעתו בתנ"ך ובמדעים, ובאותו זמן קיבלו אדם אחר בכבוד גדול. רק עשיר אחד, בשם אליקים, תמך בו כלכלית. הוא העריך מאוד את אליקים וכתב עליו תשבחות רבות בשל היחס שהעניק לו. רבי אברהם אבן עזרא התרעם מאוד על יחסם של יהודי סלרנו, וכתב שבגלל כך לא יכתוב ספרים ולא יפרסם דברי חוכמה בעירם. לאחר מכן נדד ברחבי איטליה ועבר בערים לוקה ומנטובה. במנטובה חלה במחלה קשה ואף נטה למות, אך לבסוף החלים. כשחלה נדר לפרש את התורה לפי הפשט. לאחר מכן המשיך בנדודיו לוורונה. בנדודיו ברחבי איטליה התחיל לכתוב ספרים רבים. באיטליה כתב את פירושו לספר קהלת וסיים אותו בשנת 1140 (שנת ארבעת אלפים ותשע מאות לספירה היהודית), כפי שכתב בפירושו לפסוק האחרון בספר.
תולדות חייו > בפרובאנס ובצפון צרפת

לאחר שהותו באיטליה, עבר רבי אברהם אבן עזרא לצרפת ולפרובאנס, כנראה בשנת ד'תתק"ח (1148). בצרפת התגורר בתחילה בעיר בדרש (כיום: בזייה), שם קיבלוהו יהודי המקום בכבוד גדול והוא אף חיבר לכבודם את "ספר השם". לאחר שהותו בבדרש המשיך לכיוון נרבונה בחבל לנגדוק שבדרום צרפת, ואחר כך לרואן בחבל נורמנדי שבצפון צרפת. בשהותו בצרפת התיידד עם רבנו תם, והחליף עמו מכתבים.