stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים הקור
גאולוגיה

אזור האגן שבו מצוי ים הקור נוצר בעידן האימבריאני התחתון. הימה עצמה נוצרה בעידן האימבריאני העליון (בחלקה המזרחי) ובעידן ההארטוסתניאני (בחלקה המערבי).
גילוי הימה

בדומה למרבית ימות הירח, שמה של הימה ניתנה לה על ידי ג'ובאני ריקיולי בשנת 1651. השם אומץ רשמית בשנת 1935.
איזוכרים תרבותיים

אזור זה של הירח מהווה את אתר ההתרחשות של הפרק השני בסדרת הטלוויזיה "בסיס ירח 3" של רשת ה-BBC משנת 1973.
ים השלווה (סדרת טלוויזיה)

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה קוריאנית. אם התכוונתם לים ירחי, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסדרה הרשמית בקוריאנית
 מבוסס על:  The Sea of Tranquility 
 סוגה:  מסתורין מדע בדיוני מותחן
 יוצרים:  און-קיו פארק
 כותבים:  Park Eun‑kyo 
 בימוי:  Choi Hang-yong 
 שחקנים:  גונג יו ביי דונה לי ג'ון קים סאן-יונג
 ארץ מקור:  דרום קוריאה דרום קוריאה
 שפות:  קוריאנית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ג'ונג וו-סונג
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  24 בדצמבר 2021 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ים השלווה (בקוריאנית: 고요의 바다, באנגלית: The Silent Sea) היא סדרת דרמה, מתח ומדע בדיוני דרום קוריאנית המשודרת בנטפליקס החל מ-24 בדצמבר 2021.
תקציר העלילה

בעתיד דיסטופי בשנת 2075 כאשר העולם סובל ממחסור חמור במים ומזון כתוצאה ממדבור, נשלחים חבורת אסטרונאוטים קוריאנים לתחנת מחקר נטושה על הירח כדי להחזיר דגימה מסתורית.
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

האן יון-ג'ה (גונג יו) - ראש צוות המחקר שחייב לבצע משימה מכרעת עם מידע מוגבל. הוא שם את בטיחות חברי הצוות שלו מעל הכל ואינו נמנע מלהעמיד את עצמו בסכנה לשם כך.
דוקטור סונג ג'י-אן (ביי דונה) - אסטרוביולוגית שמצטרפת לצוות, נחושה בדעתה לחשוף את האמת מאחורי תאונה בתחנת המחקר הנטושה כעת בבסיס Balhae על הירח.
קפטן ריו טא-סוק (לי ג'ון (אנ')) - מהנדס ראשי, שהיה איש עילית במשרד הביטחון הלאומי, אך התנדב למשימה המסוכנת הזו בניסיון להימלט מהסביבה החונקת במשרד.
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

קים ג׳יאה-סאן (הו סונג-טיה (אנ')) - ראש קבוצת משאבים של מינהל התעופה.
גונג סו-היוק (לי מו-סאנג) - ראש צוות האבטחה.
יחסי קרואטיה–שוודיה

| יחסי קרואטיה–שוודיה |
| --- | --- |
קרואטיה: שוודיה


קרואטיה: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
56,594: 450,295
אוכלוסייה
3,868,460: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
82,689: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,375: 55,866
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

שגרירות קרואטיה בסטוקהולם
יחסי קרואטיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין קרואטיה ושוודיה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובאו"ם.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-16 בינואר 1992, זמן קצר לאחר התנתקותה מיוגוסלביה. ב-29 בינואר אותה שנה פתחה שוודיה שגרירות בזאגרב, אשר הייתה בין חמש השגרירויות הראשונות שנפתחו בה, ובשנת 1993 פתחה קרואטיה את שגרירותה בסטוקהולם. בשנת 1995 הצטרפה שוודיה לאיחוד האירופי, ובשנת 2013 גם קרואטיה הצטרפה לארגון. בין התאריכים 16–18 באפריל אותה שנה ערכו קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, ואשתו המלכה סילביה ביקור רשמי בקרואטיה.
יחסים כלכליים

חילופי הסחר בין קרואטיה ושוודיה הם קטנים יחסית. היצוא של קרואטיה לשוודיה בשנת 2013 הסתכם ב-0.48 מיליארד קרונה שוודית. הייצוא של שוודיה לקרואטיה באותה תקופה הסתכם במיליארד קרונה שוודית. בין השנים 1993–2016, שוודיה הייתה במקום ה-12 מבחינת השקעות זרות בקרואטיה. הייצוא של קרואטיה לשוודיה מורכב בעיקר ממוצרי מכונות וריהוט. הייצוא של שוודיה לקרואטיה מורכב בעיקר מציוד טלקום, מכונות ומזון.
באוגוסט 2014, חנות הרהיטים השוודית איקאה פתחה חנות כלבו בזאגרב. זה היה בית הכלבו הראשון של איקאה בקרואטיה ובמדינות יוגוסלביה לשעבר. בין החברות השוודיות הגדולות הפועלות בקרואטיה נמנות ABB‏, Electrolux, אריקסון, SKF‏, Tele2 וטטרה פאק.
תיירות

ענף התיירות הוא אחד הענפים החשובים בקרואטיה. בשנת 2014 ביקרו בקרואטיה 192,113 תיירים משוודיה. בשנת 2015 ביקרו במדינה 203,660 תיירים משוודיה.
נציגויות דיפלומטיות

קרואטיה מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם ושתי קונסוליות בגטבורג ומאלמה.
שוודיה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב ושתי קונסוליות ברייקה וספליט.
יוהאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג

יוהאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Johann August von Sachsen-Gotha-Altenburg;‏ 17 בפברואר 1704 – 8 במאי 1767), היה נסיך גרמני וגנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה

יוהאן אוגוסט נולד ב-17 בפברואר 1704 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ולמגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתם של קרל, נסיך אנהלט-צרבסט וסופיה, נסיכת סקסוניה-וייסנפלס.
בשנת 1725 התגייס יוהאן אוגוסט לצבא הקיסרי, ולחם עמו באיטליה ובהונגריה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739). בקרב גרוקה הוא נפצע, ולאחר מכן בילה הוא בילה מעט זמן באלטנבורג כדי להתאושש. מאוחר יותר הוא לחם במלחמת הירושה האוסטרית בשלזיה, בוהמיה, בוואריה ובחבל הריין. בסופו של דבר הוא הפך להיות גנרל-פלדמרשל קיסרי, ומונה למפקד של כבוד ברגימנט דרגונים.
ב-6 בינואר 1752 התחתן יוהאן אוגוסט עם לואיזה, רוזנת רויס-שלייץ, בתם של היינריך הראשון, רוזן רויס-שלייץ ויוליאנה דורותיאה לואיזה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג, ממנה היו לו 4 ילדים. יוהאן אוגוסט גר עם משפחתו בשטאדטרודה, שם זמן קצר לפני מותו אירח את פרידריך השני, מלך פרוסיה. בנוסף, הוא קיבל את עיטור מסדר הנשר הלבן הפולני. ב-8 במאי 1767 מת יוהאן אוגוסט בביתו, והוא בן 63 שנים.
בתו לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג הייתה סבתא רבתא של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה, בעלה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
משפחתו

ב-6 בינואר 1752 התחתן יוהאן אוגוסט עם לואיזה, רוזנת רויס-שלייץ, בתם של היינריך הראשון, רוזן רויס-שלייץ ויוליאנה דורותיאה לואיזה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג, ממנה היו לו 4 ילדים:
אוגוסטה פרדריקה לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה אלטנבורג (1752–1805), התחתנה עם פרידריך קרל, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט
בן מת (1753)
בן מת (1754)
לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג (1756–1808), התחתנה עם פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין
יחסי רואנדה–שווייץ

| יחסי רואנדה–שווייץ |
| --- | --- |
רואנדה: שווייץ


רואנדה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
26,338: 41,277
אוכלוסייה
14,334,764: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,098: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
983: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי רואנדה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת רואנדה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין רפובליקת רואנדה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת רואנדה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים, המתרכזים בעיקרם בהגברת שיתופי הפעולה שבין שתי המדינות.
רואנדה זכתה בעצמאותה מצרפת בשנת 1962 והוכרה באופן מידי על ידי שווייץ. רואנדה נעשתה למדינה מועדפת לסיוע שווייצרי להתפתחותה בשנת 1963. באותה השנה, אזרחים שווייצרים לראשונה נהפכו ליועצים אישיים של נשיא רואנדה. שווייץ החזיקה שגרירות בעיר קיגאלי בין 1970 ל-1975.
לאחר רצח העם ברואנדה של 1994, שווייץ ניתקה את רוב קשריה עם רואנדה ופנתה לספק סיוע הומניטרי לנפגעים במדינה. ארבע שנים לאחר מכן החלו לחזור בהדרגה שיתופי הפעולה. בשנת 2004, התוכנית לשיקום רואנדה קיבלה הארכה של עוד ארבע שנים. שווייץ עובדת עם רואנדה כחלק מתוכנית אזורית החל משנת 2009.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו ברואנדה תשעים וחמישה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

רואנדה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. רואנדה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: ז'נבה, וסיון.
שווייץ אינה מיוצגת ברואנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מיוצגת ברואנדה באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בקיגאלי, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבניירובי, בירת קניה, על רואנדה.
יום רחוב כריסטופר

| --- | --- |

 מיקום:  ערים שונות ברחבי אירופה
 מועדים
 משך הפסטיבל:  יום
 
יום רחוב כריסטופר (באנגלית: Christopher Street Day; בראשי תיבות: CSD) הוא מצעד גאווה אירופאי המתקיים מדי שנה בערים שונות ברחבי אירופה, בעיקר באוסטריה, גרמניה ושווייץ.
אף על פי שמצעד הגאווה נקרא על שם מצעד יום השחרור של רחוב כריסטופר, שהתקיים ב-27 ביוני 1970, המצעד לא מתקיים, מסיבות ארגוניות, בתאריך ההיסטורי של 27 ביוני, אלא בסופי שבוע שונים בין יוני לאוגוסט.
בין היישובים שאירחו את האירוע נמצאים היישובים אאוריך, במברג, ביירוית, ברלין, בון, בראונשווייג, ברמן, דרמשטאדט, דורטמונד, דרזדן, דיסלדורף, דיסבורג, ארלנגן, אסן, אסלינגן אם נקר, ארפורט, פרנקפורט, פרייבורג, גרה, האגן, המבורג, הנובר, איסרלון, ינה, קרלסרוהה, קאסל, קיל, קובלנץ, קלן, קונסטנץ, קרפלד, לנדסברג על הלך, לנדסהוט (אנ'), לייפציג, ליבק, לינבורג, מגדבורג, מנהיים, מיינץ, מינדן, מינכן, נוישטרליץ, נירנברג, אולדנבורג, רגנסבורג, רוסטוק, זארבריקן, זיגן, שטוטגרט, טריר, טיבינגן, אולם, ויימאר, וירצבורג וציריך.
הערות שוליים

1 2  Christopher Street Day - Eurofiestas, www.eurofiestas.eu, ‏2010-11-23 (באנגלית אמריקאית) (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7551216-6
יחסי סרביה–שווייץ

| יחסי סרביה–שווייץ |
| --- | --- |
סרביה: שווייץ


סרביה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
77,474: 41,277
אוכלוסייה
6,724,294: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
75,187: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,181: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי סרביה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סרביה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין הרפובליקה של סרביה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין שווייץ לסרביה הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים עד מאוד, ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה ענפים בתחומים שונים.
בשנת 1919 הכירה שווייץ בעצמאותה של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר בשנת 1929 שינתה את שמה לממלכת יוגוסלביה. צירות שווייצרית נפתחה בבלגרד בשנת 1940 וזו שודרגה למעמד שגרירות בשנת 1957. שווייץ ראתה ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה כממשיכת דרכה של הממלכה.
שווייץ הכירה בסרביה כממשיכת דרכה של יוגוסלביה באופן סופי בשנת 2006 לאחר שמונטנגרו פרשה מאיחוד סרביה ומונטנגרו והאמנות של שווייץ ויוגוסלביה עברו לתחום האחריות של ממשלת סרביה.
יחסים כלכליים

שיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי המדינות כולל פגישות בין-ממשלתיות על בסיס קבוע. ישנן ועידות כלכליות משותפות ופורומים שונים אשר בהם נועדות שתי המדינות על מנת לשוחח על קשיים ועל הזדמנויות בפיתוח היחסים הכלכליים בין שתי המדינות. בין שתי המדינות מתקיימות השקעות הדדיות רחבות.
משרד החוץ השווייצרי מדגיש כי היחסים הכלכליים של שווייץ וסרביה הם בעלי פוטנציאל, וכי סרביה היא שוק אטרקטיבי עבור חברות שווייצריות שלהן בסיסים משניים בסרביה.
הגירה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף 2018 התגוררו בסרביה אלפיים מאתיים תשעים ואחד אזרחים שווייצרים, לרבים מהאזרחים הבאים היו אזרחויות כפולות סרביות ושווייצריות. ישנה גם קהילה סרבית מז'ורית ומשמעותית בשווייץ, לפני גל ההגירה המוסלמי לאירופה היוותה האוכלוסייה הסרבית את האוכלוסייה הזרה הרביעית בגודלה בשווייץ.
נציגויות דיפלומטיות

סרביה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. סרביה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ציריך.
שווייץ מיוצגת בסרביה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבלגרד, בירת המדינה.
יונתן הללי

| --- | --- |

הללי, 2016
 לידה:  25 במאי 1960  (בן 64)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  מעריב השבוע
 תחקירים בולטים:  פרשת נערות הליווי
 סוג כתב:  כרוניקה ומגזין
 תחום סיקור:  ספורט, חיפה והסביבה
 פרסים והוקרה:  פרס נשיא המדינה, פרס ביאנו לתקשורת, פרס מפעל חיים מטעם תא כתבי חיפה
יונתן (יוני) הִללי (נולד ב-25 במאי 1960) הוא עיתונאי ופרשן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה

מרבית שנותיו כעיתונאי, מ-1981 ועד העברת הבעלות על העיתון בראשית העשור השני של המאה ה-21, עבד כעיתונאי בעיתון "מעריב" שבו שימש כתב בצפון. בתפקידו זה סיקר את תחום המשפט, תחום הבריאות ואת הרשויות המקומיות באזור. בנוסף, סיקר עבור מוסף הספורט של העיתון את קבוצות הכדורגל בצפון ובמשך שני עשורים גם את נבחרת ישראל בכדורגל. במסגרת תפקידו זה חשף בשנת 1999 את פרשת נערות הליווי, ביחד עם העיתונאי אביב הברון.
בשנת 1994 הקים את איגוד עיתנאי הספורט ועמד בראשו במשך שני עשורים.
בשנת 2013 החל הללי לעבוד בערוץ הספורט והוא משמש כפרשן בתוכניות המגזין של הערוץ, כשהבולטות שבהן הן התוכניות "יציע העיתונות" ותוכנית הבת שלה, "שבת ביציע". בשנת 2014 הצטרף הללי לצוות המגישים של תוכנית הספורט ברדיו 103FM לצד מאיר איינשטיין ורון קופמן. אף על פי שחדל מלסקר את קבוצות הכדורגל מהעיר חיפה הוא ממשיך להפגין בתוכניות שבהן הוא משתתף מידיעותיו על הנעשה בקבוצות.
במרוצת השנים זכה הללי במספר פרסים: בשנת 2000 זכה בפרס נשיא המדינה, לאחר שנבחר לעיתונאי מצטיין מטעם העיתון מעריב. בשנת 2007 זכה ב"פרס ביאנו לתקשורת" על התמדתו בסיקור העיר חיפה, בשנת 2010 נבחר לעיתונאי הספורט של העשור על ידי אגודת העיתונאים בחיפה והצפון וב-2015 זכה בפרס מפעל חיים מטעם תא כתבי חיפה.
הללי הוא אביה של העיתונאית יפעת הללי.
ינקו בובטקו

| --- | --- |

ינקו בובטקו
 לידה:  10 בינואר 1919 סיסאק, ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה
 פטירה:  29 באפריל 2003 (בגיל 84) זגרב, קרואטיה קרואטיה
 מקום קבורה:  Viktorovac Central Cemetery 
 מדינה:  קרואטיה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הגבוהה של צבא יוגוסלביה 
 השתייכות:   הצבא העממי היוגוסלבי  צבא קרואטיה
 תקופת הפעילות:  1945 1992 – 1972 1995 (כ־27 שנים)
 דרגה:   סטוז'רני גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה מלחמת העצמאות של קרואטיה
 עיטורים
 עיטור נס המלחמה  Order "For Merit to the People" with golden star  המסדר הגדול של המלך פטר קרשימיר הרביעי 
 
ינקו בובטקו (בקרואטית: Janko Bobetko;‏ 10 בינואר 1919 – 29 באפריל 2003) היה גנרל ופוליטיקאי קרואטי אשר כיהן כראש המטה הכללי בין השנים 1992–1995. לאחר מכן כיהן כחבר הפרלמנט הקרואטי בין השנים 1995–1999.
בשנת 2002, הואשם בובטקו בידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר בפשעי מלחמה שבוצעו, לכאורה, בידי הצבא הקרואטי במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה. הוא נפטר לפי שהספיק לעמוד לדין.
ביוגרפיה

בובטקו נולד בסיסאק ב-10 בינואר 1919. הוא למד וטרינריה באוניברסיטת זגרב, אולם בעקבות הכיבוש הגרמני של יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה, הוא סולק מהאוניברסיטה. הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו, ולחם עמם עד סיום המלחמה. שלושה מאחיו נרצחו בידי האוסטאשה. לאחר המלחמה, הוא התגייס לצבא העממי היוגוסלבי. הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד, והתקדם בסולם הדרגות עד שהגיע לדרגת גנרל-פולקובניק. עם זאת, במהלך האביב הקרואטי בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, בובטקו תמך בקריאות להענקת אוטונומיה גדולה יותר לקרואטיה בתוך האיחוד היוגוסלבי. בעקבות כך, הוא סולק מהצבא ב-1972.
ב-1992, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, בובטקו התגייס לצבא קרואטיה, והשתתף במלחמת העצמאות של קרואטיה. ב-20 בנובמבר 1992 הוא מונה לראש המטה הכללי השני של הצבא הקרואטי. במהלך תפקידו, הוא יזם את מבצע כיס מדאק, כנגד המעוזים הסרביים במחוז קראינה. חיילי הצבא הקרואטי הואשמו בביצוע פשעי מלחמה במהלך המבצע, אולם בובטקו הכחיש זאת.
ב-15 ביולי 1995 הוא הודח מהתפקיד ועזב את הצבא. בעקבות כך, הוא החל לעסוק בפוליטיקה והצטרף למפלגת האיחוד הקרואטי הדמוקרטי. בבחירות שנערכו באותה שנה, הוא נבחר לסאבור (הפרלמנט הקרואטי). הוא כיהן כחבר הפרלמנט עד 1999. בשנת 2000 הוא היה בין החותמים על מכתב שנים עשר הגנרלים, שמחה על הטיפול של ממשלת קרואטיה בתודעת מלחמת העצמאות ובוותיקי המלחמה. המכתב גרם לסערה עזה בקרואטיה.
בספטמבר 2002, בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר מצא את בובטקו אשם בפשעי מלחמה. הוא היה הקצין הקרואטי הבכיר ביותר שהואשם בידי בית הדין. ראש ממשלת קרואטיה איביץ' ראצ'אן מתח ביקורת על החלטת בית הדין והודיע שממשלת קרואטיה לא תשתף פעולה עם בית הדין. במקביל, הסאבור העביר פה אחד החלטה המגנה את בית הדין. ותיקי מלחמה אף ארגנו משמר על ביתו של בובטקו. סקר שנערך באותה שנה העלה כי 84% מהאזרחים הקרואטים התנגדו להסגרתו של בובטקו, ו-71% יישארו מתנגדים גם אם האומה תאוים בסנקציות פוליטיות וכלכליות.
בובטקו נפטר ב-29 באפריל 2003 לפני שבית הדין הספיק לנקוט צעדים מעשיים להסגרתו.
הערות שוליים

↑  "Cultures of Victory and the Political Consequences of Foundational Legitimacy in Croatia and Kosovo"
↑  "International Justice and Domestic Politics: Post-Tudjman Croatia and the International Criminal Tribunal for the Former Yugoslavia"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13553990g (data)  GND: 119514451  ISNI: 0000 0000 3420 5726  LCCN: n97102576  SUDOC: 076689069  VIAF: 66630534   WorldCat (עם VIAF): 66630534
ישיבת כף החיים

| --- | --- |

 ישיבה
 תקופת הפעילות:  ה'תשל"ט–הווה
 מייסדים:  הרב יעקב חיים סופר
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב יעקב חיים סופר
 מיקום
 מיקום:  ירושלים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′46″N 35°13′02″E﻿ / ﻿31.796083333333°N 35.217333333333°E﻿ / 31.796083333333; 35.217333333333
 kafhahaim.streenet.com
  (למפת ירושלים מוגדלת) ישיבת כף החיים(למפת ירושלים רגילה) ישיבת כף החיים(למפת הרי ירושלים רגילה) ישיבת כף החיים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ישיבת כף החיים
 
ישיבת כף החיים היא ישיבה גבוהה לבעלי תשובה בירושלים, בראשות הרב יעקב חיים סופר.
הישיבה הוקמה על ידי הרב שלמה רוזנר והרב סופר בה'תשל"ט, ונקראת על שם הספר "כף החיים", שחיבר אבי סבו של סופר, הרב יעקב חיים סופר. תחילה שכנה הישיבה בבית כנסת "חוג שבע" שברחוב דוד בירושלים. בשנת ה'תשנ"ב עברה הישיבה לרחוב 'אהלי יוסף' בשכונת "גבעת משה" בעיר.
בישיבה לומדים כשישים בחורים מגילאי 18, וקיים בה גם כולל אברכים. המשגיח הוא הרב שלמה דסקל, מתלמידי הרב שלמה וולבה.
יידוי פטיש

יידוי פטיש בתחרות בסקוטלנד
ג'ון פלנגן מארצות הברית האלוף האולימפי ביידוי פטיש אולימפיאדת לונדון (1908), פעם שלישית ברציפות.
יידוי פטיש הוא ענף ספורט אולימפי, אחד ממקצועות הזריקה שבמסגרת ענף האתלטיקה. בתחרות יידוי פטיש זורקים המתחרים כדור ברזל המחובר לתיל שבקצהו ידית, המכונים "פטיש". המנצח הוא הזורק למרחק הרב ביותר. שם הענף נובע מתחרויות מוקדמות יותר בהיסטוריה, במהלכן נזרק פטיש של ממש.
יידוי פטיש
תחרויות יידוי פטיש נערכו לראשונה באולימפיאדת פריז (1900). האלוף האולימפי הראשון היה ג'ון פלנגן מארצות הברית, שניצח גם בשתי האולימפיאדות הבאות, והיה היחידי בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה 3 פעמים. התאחדות האתלטיקה הבינלאומית אישרה תחרויות לנשים בענף זה רק בשנת 1995, וההופעה הראשונה של הנשים הייתה באולימפיאדת סידני שנערכה בשנת 2000.
יש הבדל בין משקל הפטיש בתחרות הגברים למשקל הפטיש בתחרות הנשים: משקל פטיש הגברים הוא 7.257 ק"ג, ושל הנשים 4 ק"ג.
שיאים > שיא עולם

אניטה ולודרצ'יק (פולין פולין), מחזיקה בשיא העולם ביידוי פטיש לנשים בתוצאה של 82.98 מטר ונקבע ב-28 באוגוסט 2016 בוורשה.
יורי סדיך (ברית המועצות ברית המועצות), מחזיק בשיא העולם ביידוי פטיש לגברים בתוצאה של 86.74 מטר ונקבע ב-30 באוגוסט 1986 בשטוטגרט.
שיאים > שיא אולימפי

אניטה ולודרצ'יק (פולין פולין), מחזיקה בשיא האולימפי ביידוי פטיש לנשים בתוצאה של 82.29 מטר, שיא שנקבע ב-15 באוגוסט 2016 במהלך אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
סרגיי ליטבינוב (ברית המועצות ברית המועצות), מחזיק בשיא האולימפי ביידוי פטיש לגברים בתוצאה של 84.80 מטר ונקבע באולימפיאדת סיאול (1988)
שיאים > שיא ישראל

יבגניה זבולוטני, מחזיקה בשיא ישראל ביידוי פטיש לנשים, 60.60 מטר, נקבע בשנת 2016.
איגור גילר, מחזיק בשיא ישראל ביידוי פטיש לגברים, 65.70 מטר, נקבע בשנת 1995.
עשר מיידות הפטיש הטובות בעולם בכל הזמנים

מעודכן ליוני 2023
| דירוג | ספורטאית | תוצאת שיא | מקום ושנה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | פולין אניטה ולודרצ'יק | 82.98 מטר | ורשה, 2016 |
| 2 | ארצות הברית דיאנה פרייס | 80.31 מטר | יוג'ין, 2021 |
| 3 | ארצות הברית ברוק אנדרסן | 80.17 מטר | טוסון, 2023 |
| 4 | גרמניה בטי היידלר | 79.42 מטר | האלה, 2011 |
| 5 | רוסיה טטיאנה ליסנקו | 78.51 מטר | צ'בוקסרי, 2012 |
| 6 | ארצות הברית גוון ברי | 77.78 מטר | חוז'וב, 2018 |
| 7 | הרפובליקה העממית של סין ז'אנג וונג | 77.68 מטר | צ'נגדו, 2014 |
| 8 | הרפובליקה העממית של סין ז'אנג וונשיו | 77.33 מטר | אינצ'ון, 2014 |
| 8 | בלארוס אוקסנה מיאנקובה | 77.32 מטר | מינסק, 2008 |
| 10 | רוסיה גולפיה חנאפייבה | 77.26 מטר | טולה, 2006 |
עשרת מיידי הפטיש הטובים בעולם בכל הזמנים

מעודכן לאוגוסט 2024
| דירוג | ספורטאי | תוצאת שיא | מקום ושנה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות יורי סדיך | 86.74 מטר | שטוטגרט, 1986 |
| 2 | ברית המועצות סרגיי ליטבינוב | 86.04 מטר | דרזדן, 1986 |
| 3 | בלארוס ואדים דוויאטקובסקי | 84.90 מטר | מינסק, 2005 |
| 4 | יפן קוז'י מורופושי | 84.86 מטר | פראג, 2003 |
| 5 | בלארוס איגור אסטפקוביץ' | 84.62 מטר | סביליה, 1992 |
| 6 | בלארוס איוואן ציחאן | 86.73 מטר | ברסט, 2005 |
| 7 | ברית המועצות איגור ניקולין | 84.48 מטר | לוזאן, 1990 |
| 8 | ברית המועצות יורי טאם | 84.40 מטר | באנסקה ביסטריצה, 1984 |
| 9 | קנדה אית'ן קצברג | 84.38 מטר | ניירובי, 2024 |
| 10 | הונגריה אדריאן אנוש | 84.19 מטר | סומבטהי, 2003 |
הערות שוליים

↑  באתר בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548216605171  GND: 4158964-6  LCCN: sh85058573  NARA: 10646689  NKC: ph241128
יחסי קרואטיה–רומניה

| יחסי קרואטיה–רומניה |
| --- | --- |
קרואטיה: רומניה


קרואטיה: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
56,594: 238,391
אוכלוסייה
3,868,460: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
82,689: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,375: 18,485
משטר
רפובליקה

שגרירות רומניה בזאגרב
יחסי קרואטיה–רומניה הם יחסי החוץ בין קרואטיה לרומניה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. שתי המדינות כוננו יחסים ב-29 באוגוסט 1992.
היסטוריה

במהלך מלחמת העולם השנייה, קרואטיה ורומניה, כמו גם סלובקיה, יצרו ברית נגד התפשטות הונגריה. בנוסף, במהלך המלחמה פעלו כוחות סלובקיים וכוחות אוויר וים קרואטיים בידידות מאדמת רומניה. הסכם דומה, ההסכמה הקטנה בין שתי מלחמות העולם, נחתם בעבר בין רומניה, יוגוסלביה (שכללה את רוב קרואטיה של ימינו) וצ'כוסלובקיה.
בשנת 2019, במהלך פגישה בין שרת החוץ הקרואטית מריה פיצ'ינוביץ' בוריץ' לבין מקבילה הרומני תאודור מלקאנו, הם אמרו כי "היחסים בין קרואטיה לרומניה משתפרים". שניהם דיווחו כי הם מרוצים מהטיפול במיעוטים שלהם. הם אמרו כי קרואטיה ורומניה "חולקות יעדים דומים", כמו כניסה לאזור שנגן וגוש האירו. קרואטיה ורומניה חתמו על 47 אמנות והסכמים, מתוכם 38 בתוקף.
מיעוט אתני

ברומניה, באזור באנאט, קיימת אוכלוסייה של קרואטים. הם מהווים את אחד המיעוטים הקטנים ביותר במדינה, 6,807 איש על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2002. למעלה מ-5,500 קרשובאנים חיים בקומונות קרשובה ולופאק שבמחוז קרש-סוורין, שם הם מייצגים כ-90% מהאוכלוסייה. קומונות אלו מורכבות משבעה כפרים, Carașova עצמה, Nermed, Clocotici, Iabalcea, Rafnic, Lupac עצמה ו- Vodnic . כאן, השפה הקרואטית אינה משמשת רק בקרב המשפחה, אלא בסביבה היומיומית, ומשמשת במוסדות ציבוריים לצד רומנית. למעשה, רומנית מלמדת ילדים בכניסה לגן ילדים, לא קודם לכן. שאר הקרואטים מחוץ לכפרים הללו מתגוררים בעיקר בכפרים Cenei‏, Checea ו-Recaş, גם הם באזור הבאנאט. ידוע שהקרואטים הרומנים היגרו לבאנאט לפני מאות שנים, אך לא ידוע מתי בדיוק עשתה הקהילה הגדולה שבהם (זו של קרשובה ולופאק).
האיסטרו-רומנים של קרואטיה מתגוררים בשמונה כפרים באיסטריה, בהם הם אינם מהווים את הרוב. בכפרים אלה חיים כ-120 איסטרו רומנים. 450 נוספים גרים בערים ובעיירות בקרואטיה וכ-500 בחו"ל, שניהם תוצאה של הגירה. השפה האיסטרו-רומנית אינה משמשת בתקשורת, בדת ובתחומים אחרים, מה שגורם למיעוט דוברי השפה. שינוי השפה מתקדם, יותר בכפרים מסוימים מאשר בכפרים אחרים.  רומניה לוקחת רשמית אחריות על קבוצה אתנית זו וטוענת כי הם "רומנים בחו"ל" וכי הם חלק מהקהל התרבותי והלשוני הרומני.  ב-8 בנובמבר 2016 שופץ ונפתח מחדש בית הספר של הכפר שושניצה. פרויקט זה עלה 451,600 קונות (סביב 61,100 אירו). רומניה ייסדה חלק ממנה, והעניקה 100,000 קונות (כ-13,550 אירו). ביום זה השתתפו בהשבעה השגריר הרומני בקרואטיה קונסטנטין מיכאיל גריגוריה וקודמו, קוסמין דינסקו, וכן הרשויות האזוריות של מחוז איסטריה.  האיסטרו-רומנים כנראה היגרו מטרנסילבניה לאיסטריה ודלמטיה. הקהילות שלהם נמצאות בסכנה מתמיד, והן עלולות להיעלם בעשורים הבאים.
נציגויות דיפלומטיות

רומניה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב ושתי קונסוליות ברייקה ובספליט.
קרואטיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
יום השפה הסינית

יום השפה הסינית (באנגלית: UN Chinese Language Day בסינית:聯合國中文日) הוא יום הוקרה בין-לאומי לשפה הסינית, אחת מששת השפות הרשמיות של האו"ם, אשר מצוין בתאריך 20 באפריל ונחגג מדי שנה.
סימנים סיניים (נכתבו על ידי Cai Xiang)
בחירת התאריך

יום השפה הסינית נחגג לראשונה ב-12 בנובמבר בשנת 2010. בשנת 2011 שונה התאריך ל-20 באפריל, ומאז מצוין בתאריך זה.
התאריך 20 באפריל נבחר בעקבות אגדה המספרת שכאשר המציאו את הקאנג'י (סימנים סיניים המושמשים בכתיבה בשפה היפנית) ירד גשם של דוחן והאלים והרוחות בכו. כיוון שבסביבות תאריך זה מתחילה תקופת הגוּ יוּ (באנגלית: Guyu, בסינית: 谷雨), אשר פירושה המילולי הוא "גשם של דוחן".
הגוּ יוּ היא אחת מ-24 התקופות אליהן מחולק לוח השנה הסיני, והן נקראות "מועדי חמה" או "תקופות חמה". הגוּ יוּ היא התקופה האחרונה אשר נכללת בעונת האביב הסינית, והיא מסמלת את תחילת הגשמים המביאים ברכה לאדמה ולאדם. בתקופה זו עולות הטמפרטורות והלחות גבוהה.
פעילויות לציון היום

במשרדי האו"ם בניו יורק נערכים דיונים, טקסים והרצאות אודות השפה הסינית, ביום זה נערכות סדנאות קליגרפיה וכיתות אמן בהשתתפות סופרים ומשוררים סיניים.
ראו גם

יום שפת האם הבינלאומי
היום הבינלאומי לשפה הערבית באו"ם
הערות שוליים

1 2 3  Chinese Language Day - The United Nations
↑  Chinese Language Day - Cute Calendar
↑  Chinese Language Day - Days Of The Year
יחסי בלארוס–צ'כיה

| יחסי בלארוס–צ'כיה |
| --- | --- |
בלארוס: צ'כיה


בלארוס: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
207,600: 78,867
אוכלוסייה
9,041,765: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
71,857: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,947: 30,910

שגרירות בלארוס בפראג
יחסי בלארוס–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בלארוס לבין הרפובליקה הצ'כית. המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם בינואר 1993.
לבלארוס יש שגרירות בפראג, ולצ'כיה יש שגרירות במינסק. שתי המדינות חברות בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.