stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נסיכות טורן וטקסיס
היסטוריה

משפחת טאסו (מהמילה האיטלקית "גירית") מקורה בלומברדיה שבאזור ברגמו, והיא מופיעה כבר ברשומות שנכתבו בסביבות שנת 1200. בעקבות סכסוכי הגּוּאֶלְפִים והגִּיבֶּלִינִים, נמלטו בני המשפחה מאזור מוצאם. בסביבות 1290, לאחר שדוכס מילאנו כבש את ברגמו, אומודאו טאסו ארגן 32 מבני משפחתו לחברה של בלדרים (Compagnia dei Corrieri) אשר קישרה את מילאנו עם ונציה ורומא. מקבלי החסות המלכותית והאפיפיורית, רוכבי הדואר שלו היו כה יעילים עד שהשם bergamaschi (שמם כבני ברגמו) הפך כינוי נרדף לרוכבי דואר ברחבי איטליה.
רוג'רו דה טאסיס נקרא לחצרו של הקיסר פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1443. הוא בנה מערך להובלת דואר בין ברגמו לווינה ב-1450; מאינסברוק לאיטליה ולשטיריה בסביבות 1460; ובין וינה ובריסל בסביבות 1480. עם הצלחתו, קיבל רוג'רו תואר אבירות ואף אדון הלשכה. ג'אנטו דה טאסיס מונה למנהל הראשי של שירותי הדואר באינסברוק בשנת 1489. פיליפ מבורגונדי העלה את אחיו של ג'אנטו, פרנסיסקו דה טאסיס, למפקד הדואר בשנת 1502.
בשל סכסוך תשלומים עם פיליפ מבורגונדי, פרנסיסקו פתח את משרתו לשימוש ציבורי בשנת 1506. ב-1516 העביר פרנסיסקו את המשפחה לבריסל בדוכסות בראבנט, שם הם שימשו כלי עזר לשלטון ההבסבורגי, וקישרו את ארצות השפלה ההבסבורגיות לבית המלוכה הספרדי. המסלול הרגיל עבר דרך צרפת, ומסלול משני עבר דרך האלפים לג'נובה וניתן היה להשתמש בו בזמנים מתוחים.
השם טורן וטקסיס נבע מהתרגום לגרמנית של התואר הצרפתי של המשפחה (de La Tour et Tassis או de Tour et Taxis). קרל החמישי מינה את ג'ובאני בטיסטה דה טאסיס כמנהל לשכתו בשנת 1520; מקסימיליאן הראשון הרחיב את רשתם ברחבי האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1624 הועלתה המשפחה לדרגת רוזנות והם אימצו רשמית את שמם בכתיב הגרמני בשנת 1650. הם קיבלו את התואר "נסיך" בשנת 1695 מהקיסר לאופולד הראשון. המשפחה הפעילה את חברת ה"דואר טורן-אונד-טקסיס", יורשו של הדואר הקיסרי של האימפריה הרומית הקדושה, בין השנים 1806–1867. שירות הדואר שלהם איבד את המונופול שלו בהדרגה לאחר מאות שנים, כאשר הדואר הספרדי נקנה על ידי הכתר במאה ה-18 והדואר הגרמני נרכש על ידי פרוסיה לאחר נפילתה של העיר החופשית פרנקפורט בשנת 1866. מושב המשפחה הוקם ברגנסבורג, גרמניה, ונשאר בטירת סנט אמראם משנת 1748.
ריינר מריה רילקה כתב את אלגיות דואינו בעת שהותו בטירת דואינו אצל מריה, נסיכת טורן וטקסיס מהענף הצ'כי של המשפחה. רילקה הקדיש מאוחר יותר את הרומן היחיד שלו (המחברות של מאלטה לורידיס בריג') לנסיכה, שהייתה הפטרונית שלו.
כמה מבני המשפחה היו אבירי מלטה.
עד 1919, התארים של ראש הבית היו נסיך טורן וטקסיס, נסיך בוכאו וקרוטושין, דוכס ורת ודונאושטאוף, רוזן פרידברג-שר, רוזן ולה-סאסינה, מרשל, יורש מנהלת הדואר.
הראש הנוכחי של בית טורן וטקסיס הוא אלברט השני, נסיך טורן וטקסיס השנים עשר, בנו של יוהנס ואשתו, גלוריה. המשפחה היא אחת העשירות בגרמניה. מבשלת הבירה של המשפחה נמכרה לקבוצת פאולנר של מינכן ב-1996, אבל היא עדיין מייצרת בירה תחת המותג של טורן וטקסיס.
נסיכי טורן וטקסיס

אויגן אלכסנדר 1695–1714 (1652–1714)
אנזלם פרנץ 1714–1739 (1681–1739)
אלכסנדר פרדיננד 1739–1773 (1704–1773)
קרל אנזלם 1773–1805 (1733–1805)
קרל אלכסנדר 1805–1827 (1770–1827)
מקסימיליאן קרל 1827–1871 (1802–1871)
הנסיך מקסימיליאן אנטון (1831–1867)
מקסימיליאן מריה 1871–1885 (1862–1885)
אלברט הראשון 1885–1952 (1867–1952)
פרנץ יוזף 1952–1971 (1893–1971)
הנסיך גבריאל (1922–1942)
קרל אוגוסט 1971–1982 (1898–1982)
יוהנס בפטיסטה 1982–1990 (1926–1990)
אלברט השני 1990–נוכחי (נולד ב-1983)
הנסיך רפאל ריינר (1906–1993)
(1) הנסיך מקס עמנואל (נולד ב-1935), נסיך הכתר
הנסיך פיליפ ארנסט (1908–1964)
(2) הנסיך אלברכט פרידריך (נולד ב-1930)
הנסיך מקסימיליאן יוזף (1769–1831) , מייסד הענף הצ'כי של המשפחה
הנסיך קרל אנזלם (1792–1844)
הנסיך הוגו מקסימיליאן (1817–1889)
הנסיך אלכסנדר יוהאן (1851–1939)
הנסיך אריך למורל (1876–1952)
הנסיך יוהאן פון נפומוק (1908–1959)
(3) הנסיך פרידריך (born 1950)
(4) הנסיך קרל פרדיננד (נולד ב-1952), 3 ילדים ללא זכויות ירושה
(5) הנסיך מקסימיליאן (נולד ב-1955)
הנסיך אלכסנדר (1881–1937), נסיך דלה טורה אי טאסו ודוכס קסטל דואינו 1923–1937, heirs without dynastic rights
משפחת טורן אונד טקסיס הגיעה לתשומת לב תקשורתית מסיבית בסוף שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80, כאשר הנסיך יוהנס נשא את מריה גלוריה, רוזנת שנבורג-גלאוכאו, בת למשפחת אצולה זוטרה ומרוששת. סגנון החיים הפראי של "הזוג הסילוני" והמראה העילאי של הנסיכה גלוריה (המאופיינים בצבעי שיער בהירים ובבגדי אוונגרד) זיכו אותה לכינוי "הנסיכה TNT"‏.
הערות שוליים

↑  Serassi, Pierantonio. La vita di Torquato Tasso, pp. 4 ff. Pagliarini, 1785. Retrieved 2 October 2013. (באיטלקית)
1 2 3 4  The Encyclopedia Americana: The International Reference Work, Vol. 25, p. 476. Utgiver Americana Corporation, 1958. Retrieved 3 October 2013.
↑  Turismo Lombardia. "Il Borgo di Camerata Cornello dei Tasso (אורכב 04.10.2013 בארכיון Wayback Machine)". Retrieved 3 October 2013. (באיטלקית)
1 2  López Jurado, Luis Felipe. Prefilatelia de Murcia: Historia Postal del Reino de Murcia desde 1569 hasta 1861, pp. 26 ff. "La Familia Tassis". Editora Regional de Murcia, 2006. Retrieved 3 October 2013. (בספרדית)
↑  Le Folklore Brabancon, p. 372.
(Brabant), 1981. Retrieved 3 October 2013. (בצרפתית)
1 2  Papadopoulos, A.G. Urban Regimes and Strategies: Building Europe's Central Executive District in Brussels (University of Chicago Press, 1996), p. 41. Retrieved 3 October 2013.
↑  McRobbie, L. R. Gute Prinzessinnen kommen ins Märchen, böse schreiben Geschichte: Von Olga, der Wilden, über Kaiserin Sisi bis zu Gloria von Thurn und Taxis. BTB Verlag, 2014.
↑  Princess TNT (אורכב 26.10.2007 בארכיון Wayback Machine) (also referred to as "Princess TNT, the dynamite socialite") according to the June 2006 edition of Vanity Fair Magazine).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288623105171  GND: 118622420  LCCN: sh85135129  NKC: jx20060403097  VIAF: 57407823   WorldCat (עם VIAF): 57407823
סיגליות (שיר של אילן ואילנית)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אילן ואילנית
 מתוך האלבום יחד לתמיד
 יצא לאור:  1968
 שפה:  עברית
 אורך:  2:14
 חברת תקליטים:  התקליט חיפה
 כתיבה:  גלעד בן ש"ך
 לחן:  עמליה רוזן
 עיבוד:  דוד קריבושי
"סיגליות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים התקליט חיפה, והוא נכלל כרצועה ה-11 באלבום האולפן השני של הצמד, יחד לתמיד. נכתב והולחן על ידי גלעד בן ש"ך ועמליה רוזן, ועובד על ידי דוד קריבושי. הוא זכה להצלחה במצעד השבועי של גלי צה"ל, והגיע בשיאו למקום העשירי. בסך הכל צעד במצעד שבועיים רצופים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 10 |  |
הערות שוליים

↑  יחד לתמיד באתר סטריאו ומונו
| אילן ואילנית |
| --- | --- | --- |
אילן • אילנית
| אלבומי אולפן | אילן ואילנית (1967) • סביב לעולם • יחד לתמיד • אילן ואילנית (1970) • שוב אתכם • Folksongs Der Welt • ישראל שלי חוגגת |  |
| מיני-אלבומים | 4 שירים חדשים להנאתכם • בשנה הבאה • בוא ונשתגע בחולות |  |
| אלבומי אוסף | Songs from Israel • כמו פעם |  |
| סינגלים עבריים | "בעקבותייך" • "כבר אחרי חצות" • "נומה נומה" • "יחד לתמיד" • "סיגליות" • "מעבר להרים" • "בשנה הבאה" • "חמסין בגן חיות" • "עכשיו עכשיו" • "בין שני לבבות" • "רינגולי" • "ושוב אתכם" • "חופשי ומאושר" • "יחזקאל" • "ישראל שלי חוגגת" • "אדון אבוקדו וגברת אבוקדה" • "למה למה" • "דברים שאמרנו" • "גוליבר" |  |
| סינגלים לועזיים | "Sweet Malaika" • "Bang Bang" |  |
נשמת כל חי

נשמת כל חי היא תפילה הכלולה בפסוקי דזמרא בשבתות ובחגים וכן בהגדה של ליל הסדר.
מקור התפילה

התפילה, בנוסח הקרוב לזה המופיע כיום בסידורים, נמצאת במשנה תורה לרמב"ם, ובדילוגים של וכו' בסדר רב עמרם גאון (הקטע מ"מי ידמה לך" עד "ובקרב קדושים תתהלל" חסר לגמרי מסדר רב עמרם גאון). חלק מתפילת נשמת כל חי, הפותח במילים "ואילו פינו מלא שירה כים", תוקן בזמן המשנה, והשתמשו בו לברכת הגשמים. בתלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף קי"ח, עמוד א', מצוינת דעת רבי יוחנן ש"ברכת השיר", שעל פי המשנה יש לאומרה בליל הסדר, היא "נשמת כל חי". הדעות חלוקות האם רבי יוחנן התכוון לכל התפילה המוכרת לנו או שרק את החלק הראשון (עד "לך לבדך אנחנו מודים") יש לומר בליל הסדר, וכלל לא הכיר את כל תפילת נשמת כיחידה אחת.
על פי הדעה האחרונה, תפילת נשמת השלמה הורכבה בתקופת הגאונים משלושה חלקים:
מ"נשמת כל חי" עד "לך לבדך אנחנו מודים" - שהיה לפי דעת רבי יוחנן "ברכת השיר" של ליל הסדר.
מ"אילו פינו מלא שירה כים" עד "כל קומה לך תשתחווה" או עד "ועני ואביון מגוזלו" שהיה חלק מתפילת ההודאה על הגשמים של רבי יוחנן בתלמוד.
מ"כל פה לך יודה" עד "עבדך משיחך" - תוספת של הגאונים
יש המייחסים את חיבור התפילה השלמה לפייטן בשם שמעון בהתאם לאות הראשונה של חמישה חלקים בתפילה, מהסוף להתחלה: שוכן עד, מי ידמה, עד הנה עזרונו, ואילו פינו, נשמת. יש המייחסים את התפילה לתנא שמעון בן שטח. אחרים ייחסו את תפילת נשמת כל חי לפטרוס הנוצרי ששמו העברי היה שמעון, למשל בהתאם למסופר בספר תולדות ישוע. בעל מחזור ויטרי שהביא דעה זו שלל אותה בחריפות מכל וכל.
לפי האבודרהם, שם המחבר הוא "יצחק" בהתאם לראשי התיבות של ישרים, צדיקים, חסידים וקדושים, ושם אשתו הוא "רבקה", בהתאם לראשי התיבות תתרומם, תתברך, תתקדש, תתהלל.
פתיחת התפילה ("נשמת כל חי"), וכן הביטוי "בורא כל הנשמות" בחלק מהגרסאות של ברכת "ישתבח", רומזים לפסוק האחרון בספר תהילים ("כל הנשמה תהלל יה...") שבעבר היה גם הסיום של פסוקי דזמרא לפני נשמת וישתבח.
סגולות

תפילה זו נאמרת גם על ידי יחידים שניצלו מצרה. ישנה מסורת בשם רבי יהודה החסיד שלפיה התחייבות בעת צרה לומר "נשמת כל חי" לאחר ההצלה, היא סגולה להינצל מצרה. אנשי הקבלה הוסיפו את אמירת נשמת כל חי לתפילת הדרך כסגולה לחזרה בשלום מן הדרכים. בספר דרך ישרה, נכתב: ”קבלה בדוקה ומנוסה, כשיצא אדם מן העיר, יאמר הריני מקבל עלי כשאגיע למקים פלוני אז אני אומר נשמת כל חי תברך וכו', וכשיגיע לשם ישלם נדרו”. המקור לסגולה זאת אינו ברור דיו. רבים המביאים את הסגולה בספריהם ללא מקור. בעל החמדת ימים, מייחס את הסגולה לרבי יהודה החסיד. אולם לדעת החוקרים בעל חמדת ימים העתיק את כל הסגולות בנוגע ליוצאים לדרך, מהספר דרך ישרה, שלא הביא מקור לסגולה, ועל כן ייחוסה לר"י החסיד אין לה בסיס.
בתרבות

נשמת כל חי - יהודה גרין באלבום נשמת.
נשמת כל חי - אלי הרצליך מהאלבום הרצליך 2.
נשמת כל חי - זלמן שטוב בלחנו בתוספת מילים באנגלית
נשמת כל חי - שלומי גרטנר מהאלבום עשה עשה בלחן של יוסי גרין.
כי כל פה לך יודה - שלמה דסקל.
אילו פינו - יונתן רזאל באלבום סך הכל.
אילו פינו - עלמא באלבום מעל מה שאנחנו.
ובמקהלות - מרדכי בן דוד, בליווי של מקהלת שירה, לחן ועיבוד של אלי קליין ואיצי ברי.
עד הנה - שלמה כהן, ניגון של חסידות פיטסבורג באלבום זכר חסדו.
עד הנה - יעקב למר באלבומו איהי שבת.
עד הנה - אברהם פריד באלבומו יחיד ורבים, לחן של הרב הלל פלאי
בכל עת - בערי וועבער בלחן של הרשי ויינברגר באלבום קרבן.
לקריאה נוספת

מעמקי נשמת, תפילת נשמת כל חי עם ביאורי החסידות, בהוצאת מעיינותיך, תש"ף, עורך ראשי מנחם ברוד
הערות שוליים

↑  בעבר היו שלא נהגו לאומרה בליל הסדר אך מאז אמירתה נהוגה בכל הקהילות ראו ברכת השיר לפירוט השיטות השונות בסוגיה.
↑  אוצר דינים ומנהגים, "ערך נשמת כל חי"
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ט, עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ו', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ט, עמוד ב' ותלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ו', עמוד ב'
↑  ראו למשל: יעקב חיים סופר, כף החיים, חלק ד', סימן רפ"א, ס"ק ח'; קובץ בית אהרן וישראל, שבט-אדר תש"ע, עמוד קמ"ג
↑  ספרו של רבי צבי הירש חוטש (ישרה - בהיפוך אותיות הירש) העוסק בתפילות וסגולות על פי הקבלה.
↑  צבי הירש חאטש, דרך ישרה, מהדורת פירדא, ה'תנ"ז, כ"א ע"ב, באתר היברובוקס
↑  לא נודע מי חברו, חמדת ימים - חלק ג', בני ברק, 2011, תצ"ז, באתר היברובוקס
↑  יעקב ישראל סטל, אמירת 'נשמת כל חי' בימות החול ובכל יום; לתולדות מנהג ה'מעמדות' בקרב חסידי אשכנז, ירושתינו 5, תשע"א, עמ' רא
↑  נשמת כל חי, יהודה גרין, להאזנה באתר יוטיוב.
↑  נשמת כל חי, אלי הרצליך מתוך הרצליך 2, קליפ לצפייה באתר יוטיוב.
↑  זלמן שטוב - נשמת כל חי | Zalmn Stub - Nishmat | Show Me The Way, נבדק ב-2023-08-20
↑  עלינו לשבח, שלומי גרטנר מהאלבום עשה עשה להאזנה באתר יוטיוב.
↑  כי כל פה לך יודה, שלמה דסקל להאזנה באתר יוטיוב.
↑  אילו פינו, יונתן רזאל מהאלבום סך הכל, להאזנה באתר יוטיוב.
↑  אילו פינו, עלמא מהאלבום מעל מה שאנחנו, להאזנה באתר יוטיוב.
↑  ובמקהלות, מרדכי בן דוד, להאזנה באתר יוטיוב.
↑   עד הנה, בביצוע יעקב למר, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600025705171  LCCN: no2007048361  VIAF: 174858850   WorldCat (עם VIAF): 174858850
סאדנלי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  לואיס אלן 
 הופק בידי:  רוברט בסלר 
 תסריט:  ריצ'רד סייל 
 שחקנים ראשיים:  פרנק סינטרה פול פריס ננסי גייטס פאול וקסלר Clark Howat דן וייט Charles Smith ויליס באוצ'י James O'Hara סטרלינג היידן ג'יימס גליסון ג'ון ברדינו 
 מוזיקה:  דיוויד רקסין 
 צילום:  צ'ארלס ג'יי. קלארק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באוקטובר 1954 
 משך הקרנה:  75 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  פילם נואר, מותחן פשע, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
Suddenly
סאדנלי (אנגלית: Suddenly) הוא סרט מתח אמריקני. את הסרט כתב ריצ'רד סייל, הפיק רוברט בסלר (יונייטד ארטיסטס) וביים לואיס אלן. הקרנת הבכורה שלו נערכה ב-7 באוקטובר 1954 ואורכו 75 דקות.
הסרט מתאר ניסיון כושל להתנקש בחייו של נשיא ארצות הברית, בעיר הקטנה סאדנלי. קבוצה של שלושה מתנקשים שנשכרו לחסל את הנשיא, בהנהגת ג'ון בארון (פרנק סינטרה), משתלטת על בית גבוה שצופה על תחנת הרכבת, ומחזיקה את יושבי הבית כבני ערובה. בני הערובה הם בעל הבית - הסבא (ג'יימס גליסון), כלתו (ננסי גייטס. בנו נהרג במלחמת העולם השנייה), נכדו הקטן, השריף של העיר (סטרלינג היידן) וטכנאי הטלוויזיה.
הסרט צולם בשחור-לבן, ובשנות השמונים נוצרה גרסה צבעונית, למכירה בווידאו.
בגלל הדמיון בין עלילת הסרט לבין רצח הנשיא קנדי בשנת 1963, ובין דמות המתנקש המעורער בנפשו לבין רוצח קנדי, שידור הסרט הופסק למשך שנים רבות. לפי שמועה נפוצה, רוצחו של קנדי צפה בסרט והתרשם ממנו, מספר ימים לפני שהתנקש בנשיא.
תקציר העלילה

השריף מקבל הודעה דחופה וסודית על הגעתו הקרובה של הנשיא, ברכבת מיוחדת. מספר סוכנים של השירות החשאי מגיעים לעיר, בעקבות מידע מודיעיני שהגיע לידיהם, ומסייעים לשריף בהכנות למבצע ובסידורי האבטחה.
השריף מנסה ליצור קשר רומנטי עם האם הצעירה (ננסי גייטס), שבעלה נהרג במלחמה לפני כמה שנים, אך היא מסרבת להפסיק להתאבל. היא מביעה כעס על מותו ה"מיותר", והוא מנסה לשכנע אותה שמותו היה מכובד, כי הגן על ערכים חשובים (הכוונה לשחרור אירופה מאימת גרמניה הנאצית). גם הסבא (אביו של הבעל, ובעברו מאבטח אישי של הנשיא וילסון) מנסה להסביר לה שהמוות לא היה לחינם, אך בשלב זה היא עדיין מסרבת להשלים עם האבידה.
קבוצת המתנקשים שמגיעה לעיר בוחרת בבית המשפחה, שניצב על גבעה גבוהה וצופה על תחנת הרכבת, כמיקום לפעולה. הם מציגים עצמם כסוכני FBI, בוחנים את הבית מבפנים, ומשתלטים על היושבים באיומי אקדח. השריף מנסה לתקוף אותם ונורה בידו. במהלך ההמתנה הארוכה לרכבת, הם מציבים עמדת צליפה ליד החלון, ומכינים את רובה הצלפים. בני הערובה מנסים לשכנע אותם לוותר על ההתנקשות בדרכים שונות, אך לשווא. מנהיג הקבוצה מספר שהפך לרוצח שכיר בעקבות שירותו הצבאי במלחמה, שהוציא אותו מדעתו.
מפקד צוות השירות החשאי, שנכנס לבית כדי לפגוש את חברו הוותיק (הסבא), נורה ונהרג. אחד מחברי הקבוצה מתקרב לתחנת הרכבת, יורה למוות בסגן השריף ונורה למוות בעצמו. טכנאי הטלוויזיה והסבא מצליחים לחשמל את שולחן המתכת ליד החלון (באמתלה של תיקון מכשיר הטלוויזיה), וכך מתחשמל למוות החבר השני בקבוצה. מנהיג הקבוצה, ג'ון בארון (פרנק סינטרה), נורה למוות על ידי האם הצעירה באקדח שהוחזק בביתה, לאחר שניסה לירות בבנה הקטן. הרכבת המיוחדת של הנשיא עברה במקום, אך לא עצרה בסופו של דבר, בשל ההתראה המודיעינית.
בסופו של הסרט, האם הצעירה מסכימה לצאת לבילוי משותף עם השריף, ומביעה הבנה לצורך בהקרבה עבור ערכים מקודשים.
סטרנופיגיים

| סטרנופיגיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דגי-חשמל טרופיים
משפחה:: סטרנופיגיים
שם מדעי
 Sternopygidae

Sternopygus aequilabiatus
סטרנופיגיים הידועים גם כדגי חשמל זכוכיתיים (שם מדעי: Sternopygidae) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים במימי אמריקה הדרומית ובפנמה באזורים טרופיים. רוב המינים הם שוכני נהרות עמוקים מעל 20 מטרים כמו האמזונאס ויובליו בהם הם שוחים בצורה אנכית, בעוד כמה חיים במים יותר עמוקים והסוג Sternopygus חי גם בנהרות קטנים ובנחלים.
מאפיינים

לסטרנופיגיים זנב ארוך המזכיר "זנב-עכבר" וגוף רך ומוארך עם מעט סנפירים. רוב המינים שקופים או בעלי צבעים דהויים ועיניהם גדולות יחסית לבני שאר סדרתם אך עדיין קטנות באופן כללי. הם משתמשים בחישה חשמלית מאיברים החשים בשדה מגנטי וכך קולטים את סביבתם. הפיות שלהם קצרים ובעלי שורות שיניים המזכירות מברשת משני צידי הלסת. הם ניזונים מדגים אחרים וחסרי חוליות שהם מוצאים.
אלו דגים נפוצים כדגי נוי באקווריומים שונים.
מיון

במשפחה זו 50 מינים הכלולים בתוך 6 סוגים, כשסוג נוסף חי בתחילת המיוקן:
Archolaemus - בו 6 מינים
Distocyclus - בו 2 מינים
Eigenmannia - בו 23 מינים
Humboldtichthys - נכחד
מין יחיד Japigny kirschbaum
Rhabdolichops - בו 10 מינים
Sternopygus - בו 9 מינים
נדין קסלר

נדין קסלר (Nadine Keßler;‏ נולדה ב-4 באפריל 1988) היא כדורגלנית עבר גרמנייה ששיחקה כקשרית. קסלר היא זוכת פרס כדורגלנית השנה בעולם של פיפ"א לשנת 2014.
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

קסלר נולדה באפריל 1988 בלנדשטול, מערב גרמניה. בגיל 16, לאחר ששיחקה במספר מועדוני בנים, היא החלה לשחק בזארבריקן מהבונדסליגה השנייה, והייתה למלכת השערים של המועדון בשנים 2006 ו-2007. בשנת 2008 היא הגיעה עם הקבוצה עד לגמר הגביע הגרמני, שם נעצרה על ידי פרנקפורט. שנה לאחר מכן, היא הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות ליגת המשנה, אך עזבה בתום העונה לטורבינה פוטסדאם.
כבר בעונתה הראשונה עם פוטסדאם, כבשה קסלר 11 שערי ליגה וזכתה באליפות גרמניה ובליגת האלופות, לאחר ניצחון בדו-קרב פנדלים על ליון בגמר. בעונתה השנייה בקבוצה היא זכתה באליפות גרמניה נוספת, לאחר שפוטסדאם סיימה בנקודה הפרש מעל פרנקפורט. בסוף עונה זו, החליטה קסלר לעבור לוולפסבורג.
בעונה הראשונה בוולפסבורג, סיימה קסלר במקום הרביעי בדירוג כובשות השערים של הליגה, ועזרה לקבוצה לסיים במקום השני בליגה. העונה שלאחר מכן, 2012/13, הייתה עונת השיא של קסלר ברמה הקבוצתית, שבאותו זמן אף התמנתה לקפטנית הקבוצה. וולפסבורג זכתה בטרבל היסטורי - אליפות גרמניה, הגביע הגרמני וליגת האלופות, והייתה לקבוצת הנשים הגרמנית הראשונה מאז פרנקפורט ב-2008 שמגיעה להישג זה.
עונה לאחר מכן, ההישג של וולפסבורג כמעט ושוחזר, אך היא לא הצליחה לזכות בגביע הגרמני. למרות זאת, זכתה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות באליפות הליגה ובליגת האלופות. קסלר, שכבשה 12 שערי ליגה במהלך עונה זו, נבחרה בסופה לכדורגלנית השנה של אופ"א וגברה על חברותיה לקבוצה - מרטינה מילר ונילה פישר שסיימו במקום השני והשלישי, בהתאמה.
מספר חודשים לאחר מכן, ב-12 בינואר 2015, זכתה קסלר בפרס כדור הזהב של פיפ"א, המוענק לכדורגלנית המצטיינת בעולם באותה שנה. היא קיבלה 17.52 אחוזים מקולות המצביעים, וגברה על מרטה הברזילאית (14.16% מהקולות) ועל אבי וומבאך האמריקאית (13.33%). בכך הפכה קסלר לכדורגלנית הגרמנייה השלישית שזוכה בפרס, אחרי בירגיט פרינץ ונדין אנגרר.
ביוגרפיה > נבחרת גרמניה

בשנת 2003 החלה קסלר לייצג את גרמניה עם נבחרות הנוער השונות, ובפברואר 2010, במסגרת גביע אלגארבה, ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה הבוגרת. היא עלתה מהספסל בדקה ה-46 במקומה של לנה גוסלינג, ובדקה ה-77 כבר כבשה את שערה הראשון במדי הנבחרת. היא הגיעה עם הנבחרת הגרמנית עד לגמר הטורניר, בו הפסידו 2–3 לארצות הברית.
בקיץ 2013, הייתה קסלר חלק מסגל הנבחרת הגרמנית שהשתתפה באליפות אירופה שנערכה בשוודיה. בטורניר זה, היא פתחה בהרכב הראשון בכל ששת משחקיה של גרמניה, ובסופו של דבר זכתה איתה בגביע. הייתה זו הזכייה השישית ברציפות של גרמניה באליפות אירופה. כמעט שנה לאחר מכן, במרץ 2014, כבשה קסלר את השער הראשון של גרמניה בגמר גביע אלגארבה, בניצחון 0–3 על יפן.
לאחר שעזרה לגרמניה להעפיל לגביע העולם 2015, נאלצה קסלר לעבור ניתוח בברך, ובעקבותיו החמיצה את הטורניר. ב-14 באפריל 2016, אחרי שלא הצליחה להתאושש מהפציעה הקשה שעברה בברכה, הודיעה קסלר על פרישה מכדורגל בגיל 28 בלבד.
הערות שוליים

↑  כריסטיאנו רונאלדו זכה בכדור הזהב: "עכשיו אני רוצה להגיע למסי", באתר ynet, 12 בינואר 2015
↑  Nadine Kessler retires from football, באתר אופ"א‏, 14 באפריל 2016
| נבחרת גרמניה – אליפות אירופה בכדורגל נשים 2013 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 אנגרר •  2 שמידט •  3 ברטוסיאק •  4 מאייר •  5 קרהאן •  6 לאודר •  7 ברינגר •  8 קסלר •  9 לוצן •  10 מרוז'אן •   11 מיטאג •  12 שולט • 13 סאסיץ' •  14 לינדן • 15 קרמאר • 16 לויפולץ • 17 הנינג • 18 הוט • 19 באיירמאיי • 20 גוסלינג • 21 בנקארת' • 22 ונסיג • 23 דבריץ • מאמן: נייד |  1 אנגרר •  2 שמידט •  3 ברטוסיאק •  4 מאייר •  5 קרהאן •  6 לאודר •  7 ברינגר •  8 קסלר •  9 לוצן •  10 מרוז'אן •   11 מיטאג •  12 שולט • 13 סאסיץ' •  14 לינדן • 15 קרמאר • 16 לויפולץ • 17 הנינג • 18 הוט • 19 באיירמאיי • 20 גוסלינג • 21 בנקארת' • 22 ונסיג • 23 דבריץ • מאמן: נייד | גרמניה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודמת: נדין אנגרר | כדורגלנית השנה בעולם 2014 | הבאה: קרלי לויד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172781397  VIAF: 1581154441725335460006   WorldCat (עם VIAF): 1581154441725335460006
סטיאטוריה

סטיאטוריה (באנגלית: Steatorrhea) היא נוכחות של עודף שומן בצואה. הצואה עשויה להיות קשה לשטיפה, בעלת מראה חיוור ושמנוני, ובעלת ריח חריף במיוחד.
אטיולוגיה

פגיעה בעיכול או בספיגה עלולה לגרום לצואה שומנית. הסיבות האפשריות הן בין היתר, אי ספיקת לבלב אקסוקרינית עם עיכול לקוי כתוצאה מחוסר בליפאז, אובדן מלחי מרה, אשר מפחית את היווצרות מיצלה, וחוסר ספיגה המייצרת מחלות במעי הדק. סיבות שונות אחרות כוללות תרופות מסוימות החוסמות ספיגת שומן, צריכת שומנים בלתי ניתנים לעיכול או תזונה עתירת שומן.
היעדר הפרשת מרה עלול לגרום לצואה להאפיר או להחוויר. המרה אחראית לצבע החום של הצואה. בנוסף לכך, מרה ממלאת תפקיד גם בספיגת שומן, כאשר שומנים תזונתיים משולבים כך שליפאזות הלבלב יכולות לבצע הידרוליזה לפני הגעתן למעי הדק. חוסר בחומצות מרה יוביל לחוסר ספיגה של שומן ותגרום לסבירות גבוהה יותר להתרחשות של סטיאטוריה. מאפיינים אחרים של חוסר בספיגת שומן עשויים להתרחש במקביל למצבים הרפואיים הבאים: צפיפות עצם מופחתת, קושי בראייה ברמות אור נמוכות (עיוורון לילה, רטיניטיס פיגמנטוזה), דימום, חבורות וקרישת דם איטית.
טיפול

הטיפולים מתבססים בעיקר על תוספי אנזימי עיכול.
פרוגנוזה

הפרוגנוזה תלויה באטיולוגיה הבסיסית. הפרוגנוזה טובה לסטיאטוריה עקב אי ספיקת לבלב אקסוקרינית והפרעות במעי הדק כמו צליאק. פרוגנוזה גרועה לסטיאטוריה עקב סיסטיק פיברוזיס ומחסור במלח מרה.
הערות שוליים

↑  Adam S. Cheifetz, Alphonso Brown, Michael Curry, Alan C. Moss, Oxford American Handbook of Gastroenterology and Hepatology, Oxford University Press, 2011-03-10, עמ' 234, ISBN 978-0-19-983012-1. (באנגלית)
1 2 3  Samy A. Azer, Senthilkumar Sankararaman, Steatorrhea, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4275388-0
סופת אש

סופת אש בפארק הלאומי ילוסטון, 1988
מרכז העיר טוקיו נשרף עד לעפר לאחר ההפצצות וסופת האש שהגיעה בעקבותיהן במהלך מלחמת העולם השנייה.
סופת אש היא שרפה עזה והרסנית היוצרת ומשמרת מערכת רוחות משלה. לרוב מדובר בתופעה טבעית המתרחשת בעת שרפות יער או שריפות גדולות אחרות בשטח פתוח. סופות אש יכולות להיווצר באופן מכוון ומלאכותי באמצעות הפצצות, דוגמת ההפצצות במלחמת העולם השנייה על טוקיו ועל דרזדן. סופות אלו הרסניות ביותר וקשה מאוד להשתלט עליהן.
תהליך היווצרות סופת אש

סופת אש נוצרת כאשר לחלל שנוצר מזרם האוויר החם העולה מהשרפה נשאב אוויר מהסביבה. הרוחות הנושבות לתוך מוקד האש מזינות אותה בחמצן ומלבות אותה. מערבולות האוויר הנוצרות גורמות לשינויֵי כיוון חריפים של הרוחות. מערבולות האוויר עשויות ליצור מערבולות אש, מעין עלעולי חול של אש העשויים לנוע לכיוונים שונים. עוצמת מערבולות האש יכולה להגיע לממדים של סופה ולגרום לסופות טורנדו.
הרוחות הנושבות למוקד האש מלבות את האש ומעצימות אותה. חום עז קורן מהאש וגורם להצתה של חומרים דליקים הרחוקים מהאש עצמה. בעירת החומרים מוסיפה לעוצמתה של סופת האש ומגדילה את שטח השפעתה. הרוחות עלולות לשאוב אל תוך האש אנשים וחפצים שם הם נשרפים כליל. אנשים מחוץ לבעירה עצמה עלולים למות מחוסר בחמצן שכן הבעירה מכלה את החמצן באוויר. סופת האש מכלה כל חומר דליק ושוככת רק לאחר שלא נותרים עוד חומרים לבעירה.
סבב המרתונים המרכזיים העולמי

סבב המרתונים המרכזיים העולמי (World Marathon Majors) הוא סבב של ריצות המרתון החשובות בעולם האתלטיקה. הסבב כולל שש תחרויות שנתיות המתקיימות בטוקיו, ניו יורק, ברלין, לונדון, בוסטון ושיקגו, ריצת המרתון במסגרת אליפות העולם באתלטיקה המתקיימת מדי שנתיים, וריצת המרתון במסגרת המשחקים האולימפיים המתקיימת מדי ארבע שנים.
הסבב נוסד ב-2006 ומשנת 2015 מכונה "Abbott World Marathon Majors" (על שם נותנת החסות מעבדות אבוט), אז גם נקבעה השיטה הנוכחית של התחרויות והדירוג.
חמשת המקומות הראשונים בכל ריצה מקנים נקודות דירוג: מקום ראשון 25 נקודות, מקום שני 16 נקודות, מקום שלישי 9 נקודות, מקום רביעי 4 נקודות, מקום חמישי נקודה אחת. על מנת להיכלל בדירוג, על האתלט להשתתף לפחות בשתי תחרויות, ורק שני המיקומים הטובים ביותר של כל אתלט מחושבים בדירוג. בסיום הסבב השנתי המוביל והמובילה בניקוד זוכים בפרס כספי של 500,000 דולר. בנוסף לכך, ישנם פרסים לזוכים במקצי כיסאות גלגלים. במקצי כיסאות הגלגלים נספרות ארבע התוצאות הטובות ביותר, או חמש בשנה שבה מתקיימים המשחקים הפאראלימפיים.
התחרויות הקבועות בסבב:
מרתון טוקיו - מתקיים מדי שנה בפברואר
מרתון בוסטון - מתקיים מדי שנה בתחילת אפריל
מרתון לונדון - מתקיים מדי שנה בסוף אפריל
מרתון ברלין - מתקיים מדי שנה בספטמבר
מרתון שיקגו - מתקיים מדי שנה באוקטובר
מרתון ניו יורק - מתקיים מדי שנה בתחילת נובמבר
תחרויות תקופתיות:
אליפות העולם באתלטיקה - ריצת המרתון מתקיימת במסגרת זו כל שנה אי-זוגית, בחודשים אוגוסט-ספטמבר
המשחקים האולימפיים - ריצת המרתון מתקיימת במסגרת זו כל ארבע שנים במהלך חודשי הקיץ