stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשנות התלמוד הבבלי
תקופת האחרונים > יציאה מעולם הישיבות

עם ראשית פעילותה של תנועת ההשכלה היהודית ואנשי חוכמת ישראל החל גם עיסוק במחקר ביקורתי של התלמוד ועיון בדרכי התפתחותו ובנוסחיו. מחקר זה ביקש להדגיש דווקא את השונות שבין המקורות השונים. בין החוקרים החשובים בתחום זה: זכריה פרנקל, יעקב נחום אפשטיין ושאול ליברמן. בדרך כלל לא התקבל מחקר התלמוד בעולם הישיבתי, וברגיל קיים נתק הדדי בין שיטת הלימוד הישיבתית-החדשה לבין חוקרי התלמוד באוניברסיטאות. עם זאת, ניתן למצוא מספר חריגים, כגון שיטת הרב יחיאל יעקב וינברג. בשנים האחרונות נעשו מספר ניסיונות לשלב בין שתי התפיסות בבתי מדרש המשתמשים גם בכלי המחקר הביקורתי.
במחצית השנייה של המאה ה-20 נכתבו, על רקע התפשטות לימוד הגמרא גם אל מחוץ לישיבות, מספר פירושים שמטרתם הסברת לשון הגמרא באופן בהיר ובשפה לא למדנית (אנגלית או עברית מודרנית). הראשון בפירושים אלה היה פירושו של הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ) (תלמוד שטיינזלץ), שנתקל במידה מסוימת בהתנגדות מצד העולם החרדי. על פירוש זה נוסף התרגום והפירוש שלצידו שבמהדורת "שוטנשטיין" שהוציאה הוצאת "ארטסקרול" בארצות הברית, מהדורת "מתיבתא" של מכון עוז והדר, מהדורת "לובלין" של מכון המאור, ועוד כמה פירושים פחות נפוצים, שקיבלו דחיפה רבה בין השאר ממפעל הדף היומי.
סוגות בפרשנות

פרשנות התלמוד קיימת בסוגות שונות. הסוגות הנפוצות ביותר הן הביאורים והחידושים.
ביאורים: הסברים, בדרך כלל קצרים, שמטרתם להבהיר ללומד את תוכן הסוגיה ולפשט את מהלכיה. מכיוון שלשון התלמוד קשה ולעיתים בלתי מובנת, ומפני שבמהלך הסוגיות עולים לעיתים מושגים לא מוכרים וקישורים לעניינים רחוקים, נדרשו פירושים שוטפים לאורך הסוגיה כדי לבאר את המושגים הקשים, הלשון והתוכן. הפירוש המזוהה ביותר בסוגה זו הוא פירוש רש"י, המהווה עד היום את הפירוש הנלמד ביותר.
חידושים: פירושים שמטרתם להעמיק בחקר הרעיונות והמושגים שבתלמוד, לעיתים תוך השוואה למושגים אחרים או לסוגיות אחרות. רוב פירושי חכמי ספרד משתייכים לקטגוריה זו, וכן חלק ניכר מפירושי האחרונים.
תוספות: סוגת פרשנות ייחודית שהתפתחה בעיקר בצרפת במאות 12 - 14, ועיקרה הנגדה ועימות בין סוגיות מקבילות או סותרות בחלקי הש"ס השונים. במידה מסוימת סוגה זו היא המשך דרכו של התלמוד עצמו, העסוק בעימות בין מקורות תנאיים שונים ובתירוץ הקושיות המתעוררות מן ההשוואה בין המקורות.
פלפולים: הבנת הסוגיה בפני עצמה והסבר מהלכיה, ללא עיסוק בהשוואה למקורות אחרים. בצורתם הקיצונית הפלפולים יוצאים מנקודת הנחה שמאחורי כל קושיה ותירוץ בסוגיה יש היגיון ותפיסת עולם, ולפיכך יש להסביר מה טעם הקשה המקשן כך ולא אחרת, מה טעם תירץ התרצן כפי שתירץ וכן הלאה. שיטת הפלפול, שהפליגה לעיתים מן ההיגיון הפשוט לאבסורדים ולבניית מגדלים הפורחים באוויר, הגיעה לקיצוניות במחצית הראשונה של תקופת האחרונים, ועוררה עליה ביקורת מצד דמויות רבניות חשובות.
חקירות: עיון קונספטואלי המתמקד יותר בעניין או בדין הנידון בסוגיה ופחות במהלך הסוגיה עצמו. השימוש הידוע ביותר בסוגה זו היה בשיטת בריסק שאותה פיתח רבי חיים מבריסק במאה ה-19 ובה לומדים עד היום ברוב הישיבות הליטאיות.
פרשנות הלכתית: פרשנות המתמקדת בהשלכות שיש לסוגיית הגמרא על פסיקת ההלכה. פרשנות מסוג זה נכתבה בכל התקופות, לעיתים תוך שילוב בחיבורים הלכתיים מובהקים כגון בשו"תים.
פרשנות האגדה: עיסוק בחלקים האגדתיים (הלא-הלכתיים) שבתלמוד, בדרך כלל תוך מתן הסברים אלגוריים או מיסטיים. גם פרשנות זו נכתבה בכל התקופות, אבל בדרך כלל בשולי העיסוק התלמודי ולא בזרם המרכזי, ורבים מפרשני האגדה התלמודית ידועים יותר בזכות פירושיהם התלמודיים המקובלים. בין פרשני האגדה - הרשב"א, המהרש"א, המהר"ל, רבי יעקב בן חביב בעל "עין יעקב" ובדורות האחרונים, הבן איש חי בעל "בן יהוידע" והרב אברהם יצחק הכהן קוק.
הגהות: הערות על נוסח הגמרא, לעיתים תוך הצעת תיקונים מסברה או על פי נוסחאות המצויות בכתבי יד ודפוסים קדומים. יש פרשנים שהסתייגו מעיסוק מוגזם בביקורת נוסח, מחשש שתביא להפחתה בקדושה המיוחסת לתלמוד כפי שמופיע לפנינו[דרוש מקור].
ציונים: הפניות למקורות הקשורים לסוגיית הגמרא: פסוקים, סוגיות תלמוד מקבילות, ספרות הלכתית וכן הלאה.
ראו גם

דרכי לימוד התלמוד
לקריאה נוספת

יובל בלנקובסקי, ‏מאמר על פרשנות התלמוד, באתר "דעת"
י"מ תא שמע הגר"א ובעל שאגת אריה, הפני יהושע וספר ציון לנפש חיה - לתולדותיהם של הזרמים החדשים בספרות הרבנית ערב תנועת ההשכלה, סידרא טו תשנ"ט,
י"מ תא-שמע, הספרות הפרשנית לתלמוד, כרך א: 1000 - 1200, כרך ב: 1200 - 1400, הוצאת מאגנס
מ' ברויאר, אוהלי תורה - הישיבה תבניתה ותולדותיה, הוצאת מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, ירושלים תשס"ד
הערות שוליים

↑  מכונה פירוש רבנו גרשום מאור הגולה, אך ככל הנראה לא נכתב על ידיו, אלא על ידי תלמידיו
| פרשני התלמוד בימי הביניים בספרד ובצפון אפריקה |
| --- | --- | --- |
| בית המדרש הקדום בספרד המוסלמית | רבי שמואל הנגיד • רי"צ אבן גיאת |  |
| בית המדרש של צפון אפריקה שנדד לספרד | רבנו נסים בן יעקב • רבנו חננאל • רי"ף מעבר לספרד • ר"י מיגאש • רמב"ם מעבר לצפון אפריקה |  |
| בית המדרש בעיר טולדו | רמ"ה • רבי יצחק מאיר אבן מיגאש (בנו של הר"י מיגאש) • (ראב"ן הירחי) • רבנו יונה • רא"ש • רבי יהודה בן הרא"ש |  |
| בית מדרשו של הרמב"ן בצפון ספרד הנוצרית | הרמב"ן • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • ר"ן • רבי פרץ הכהן • הריב"ש מעבר לצפון אפריקה • הרשב"ץ • רבי יצחק קנפנטון • רבי יצחק אבוהב (גאון קסטיליה) • רבי יעקב בירב מעבר לצפון אפריקה בגירוש ספרד |  |
| ארון הספרים היהודי |
| --- | --- | --- |
| כתבי יסוד | תורה • נביאים • כתובים • ספר יצירה • משנה • תוספתא • תלמוד (בבלי וירושלמי) • מסכתות קטנות • סידור ומחזור • הגדה של פסח |  |
| מדרשי הלכה (חז"ל) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
| מדרשי אגדה (חז"ל) | מדרש רבה • מדרש תנחומא • פרקי דרבי אליעזר • סדר עולם • ילקוט שמעוני • אבות דרבי נתן • תנא דבי אליהו • פסיקתא דרב כהנא • פסיקתא זוטרתא • מדרש שוחר טוב |  |
| ראשונים ואחרונים | פירוש רש"י לתורה • פירוש רש"י לתלמוד • חובות הלבבות • משנה תורה (והשגות הראב"ד) • תוספות • ספר הזוהר • שולחן ערוך (והגהות הרמ"א) • שולחן ערוך הרב • קיצור שולחן ערוך • משנה ברורה |  |
| סוגות | מדרש • ספרות האגדה • ספרות ההיכלות והמרכבה • פרשנות למקרא • פרשנות למשנה • פרשנות לתלמוד • פרשנות השולחן ערוך • שו"ת • ספרי חסידות • סיפורי חסידים |  |
קופקטור

קוֹפַקְטוֹר (אנגלית: Cofactor; על פי האקדמיה ללשון העברית: גוֹרֵם מַשְׁלִים) הוא חומר הדרוש לאנזים על מנת לזרז תגובה כימית מסוימת. חלק מהקופקטורים הם תרכובות אי-אורגניות כגון אטומי המתכת: אבץ, מגנזיום, ברזל ונחושת. ויטמינים, למשל, הם דוגמה לקופקטורים אורגניים וידועים בשם קואנזימים. חלק מהקופקטורים יעברו שינוי כימי כלשהו בזמן התגובה (כגון חמצון או חיזור) אך בתום התגובה הם יחזרו למצבם ההתחלתי (אחרת הם יחשבו כסובסטראט ולא כקופקטור). כאשר הקופקטור קשור בחוזקה לאנזים הוא נקרא קבוצה פרוסטטית. ויטמינים יכולים לתפקד כסמן מקדים (קודמן או פרקורסור - מבנה כימי אשר עובר שינוי כלשהו ליצירת מבנה פונקציונלי אחר) לקואנזימים (קופקטורים אורגנים) או כקופקטורים בפני עצמם. קופקטורים אי-אורגניים, בדרך כלל אטומי מתכת, יימצאו באתר הפעיל של האנזים וימשכו אלקטרונים מקשרים כימיים בסובסטרט וכך יגרמו לקשרים אלו להישבר.
קוטלאס

קוטלאס (ברוסית: Ко́тлас) היא עיר במחוז ארכנגלסק שברוסיה. בעיר מתגוררים (נכון ל-2010) כ-60,000 איש. קוטלאס היא העיר השלישית בגודלה במחוז ארכנגלסק מבחינת האוכלוסייה (לאחר ארכנגלסק וסברודווינסק) ומרכז תחבורה חשוב.
היסטוריה

המקום היה מיושב כנראה מימי קדם, אך קיבל מעמד רשמי של עיר רשמי רק על ידי ממשלת המעבר הרוסית ב-1917.
במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 הוקמו באזור גולאגים ולאזור אף גורשה אוכלוסייה פולנית. מחנות העבודה התקיימו באזור העיר עד 1953. מלבד כריתת עצים ותעשיית הנייר, אסירים עבדו במפעלים, וכן בבניית דיור גשרים ומסילות ברזל. העיירה אף שימשה נקודת מעבר לאלו שגורשו לאזורים מרוחקים יותר.
העיר חוברה לרכבת בשנת 1899, והתקיימו נסיעות בינה לבין העיר קירוב. תשתיות הרכבת באזור הפכו את העיר למרכז תחבורתי חשוב במהלך שנת 1942 ומלחמת העולם השנייה. בשנת 1959 חוברה העיר אל רכבת הצפון.
ערים תאומות

טרנוב, פולין
טרנוב, מיין, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Северная железная дорога (ברוסית). www.railway.te.ua. נבדק ב-9 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467884205171  LCCN: nr2002010147  MusicBrainz: 1ad70981-e672-4fca-bece-7b664cb43ae1  NKC: ge697006  VIAF: 123627067   WorldCat (עם VIAF): 123627067 
כנסיית סנט. סטפן מפרם
ציפורניים (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Christos Nikou
 הופק בידי:  אנדרו אפטון, קייט בלאנשט 
 שחקנים ראשיים:  ג'סי באקלי לוק וילסון ג'רמי אלן וייט ריז אחמד אנני מרפי 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Apple TV+
 הקרנת בכורה:  31 באוגוסט 2023 
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 דף הסרט ב־IMDb
 
ציפורניים (באנגלית: Fingernails) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2023 שנכתב ובוים על ידי כריסטוס ניקו. בסרט מככבים ג'סי באקלי, ריז אחמד, ג'רמי אלן וייט ולוק וילסון.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הקולנוע ה-50 של Telluride ב-31 באוגוסט 2023, ויצא לאקרנים במהדורה מוגבלת ב-27 באוקטובר 2023, לפני השקתו בסטרימינג ב-3 בנובמבר 2023, על ידי Apple TV+.
עלילת הסרט

בתחילת הסרט נודע לצופה כי פותח מבחן ובו שימוש בציפורן אחת מכל בן ובת זוג, מאפשר לקבוע אם זוגות באמת מאוהבים. אנה מתקבלת לעבודה כמדריכה ב"מכון אהבה", חברה שהוקמה על ידי דאנקן ובו זוגות עוברים אימון ותרגול לחיזוק מערכות יחסים כדי לעזור להם לעבור את המבחן. בתחילה היא שומרת את זה בסוד מהחבר שלה ריאן, שאיתו היא עברה את המבחן בהצלחה.
במכון האהבה אנה עובדת עם עובד נוסף בשם אמיר. היא מפתחת איתו קשר בזמן שהם מתרגלים את הלקוחות.
למרות שאמיר טוען שגם הוא וחברתו נטשה עברו את המבחן, חיבתו לאנה ניכרת.
בשלב מסוים, אמיר תולש את הציפורן שלו כדי להרגיע מתלמד עצבני מההליך. כאשר אנה בוחנת בחשאי את הציפורן של אמיר עם הציפורן שלה היא מגלה שאחד מהם מאוהב נכזב באחר. אנה משכנעת את החבר שלה, ריאן, לגשת איתה למבחן שוב, והם עוברים את המבחן בהצלחה שנית. בכל זאת היא מתוודה על ממצאיה בפני אמיר, שמאשר את רגשותיו כלפיה. מאוחר יותר הם מבלים את הלילה יחדיו והיא מביעה היסוס לגבי המשך מערכת היחסים שלה עם ריאן. אנה מסירה את שארית ציפורניה.
צוות השחקנים

ג'סי באקלי בתור אנה, חברתו של ריאן
ריז אחמד בתור אמיר, עמיתה לעבודה ומושא האהבה של אנה
ג'רמי אלן ווייט בתור ראיין, החבר של אנה
לוק ווילסון בתור דאנקן, הבוס של אנה ואמיר
כריסטיאן מיר בתור רוב
[אמנדה ארקורי בתור סאלי
אנני מרפיבתור נטשה, חברתו של אמיר
קייטי ברייר בתור אלכסנדרה
קלייר מקונל בתור קארי
נינה קירי (אנ') בתור ליאן
ג'ים ווטסון (אנ') בתור אנדי
וארון סרנגה בתור גארת'
ג'ונו רינלדי בתור המנהלת
הפקה

ראשית הסרט הוכרז בינואר 2021, בכיכובה של קארי מאליגן, ובכתיבתו ובימויו של כריסטוס ניקו. הסרט סימן את הופעת הבכורה של הקולנוען היווני בשפה האנגלית. מאליגן הסכימה לככב בסרט לאחר שצפתה והתרשמה מסרטו הקודם של ניקו, תפוחים (אנ').
בסופו של דבר בחודש מאי 2022, ג'סי באקלי וריז אחמד לוהקו לסרט, כאשר באקלי החליפה את מאליגן. אולפני אפל רכשו את הזכויות על הסרט באותו חודש. בספטמבר הצטרף לצוות השחקנים ג'רמי אלן ווייט. לוק ווילסון ואנני מרפי התווספו לצוות השחקנים רק בדצמבר.
צילומי הסרט נערכו בטורונטו ובהמילטון, אונטריו בסוף אוקטובר 2022 והסתיימו בדצמבר 2022.
יציאת הסרט לאקרנים

הסרט יצא בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים ה-50 של טלורייד ב-31 באוגוסט 2023. הוא גם הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2023 ב-12 בספטמבר 2023. הסרט הוצג בבכורה אירופית במהלך פסטיבל הסרטים בציריך} ב-29 בספטמבר 2023.
הסרט הושק במהדורה מוגבלת ב-27 באוקטובר 2023, ולאחר מכן ב-3 בנובמבר 2023 הוא הושק בסטרימינג ב-Apple TV+.
תגובות > ביקורות

הביקורות באתר הביקורות היו מעורבות, כאשר 64% מתוך 90 ביקורות, היו חיוביות, עם דירוג ממוצע של 6/10. הקונצנזוס של האתר היה: "שלושה שחקנים טובים איפשרו לסרט "ציפוניים" להעביר את הרעיונות מעוררי המחשבה שלו למרות הסיפור המרתיע לעיתים".
IMDb דירג את הסרט עם הציון 6.0.
עיתון הגרדיאן פרסם את הביקורת הבאה "סרט ההמשך של Christos Nikou להופעת הבכורה המהנה שלו, Apples, הוא רומן מדע בדיוני שמטרתו קרבה לסרטים כמו Eternal Sunshine of the Spotless Mind and Her. עם זאת, ל-Fingernails אין את ההיגיון הפנימי החסין הדרוש כדי לשכנע קהל להתחייב לחלוטין להנחת יסוד מרכזית מוזרה. במקרה זה, זה עתיד קרוב שבו זוגות בודקים את התאימות שלהם (על חשבון ציפורניים שנשלפו בכאב) ומערכות יחסים מתפוררות במקרה של תוצאה שלילית. זה משעשע עד נקודה מסוימת, אבל הסרט משאיר ללא מענה את שאלת המפתח מדוע אנשים מרגישים כל כך מחויבים להיכנע למבחן מלכתחילה".
תגובות > פרסים

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | הזוכה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים הבילאומי - סאן סבסטיאן | 30 לספטמבר 2023 | מעטפת הזהב | ציפורניים Fingernails | מועמד |
| פסטיבל הסרטים BFI בלונדון | 15 לאוקטובר 2023 | הסרט הטוב | ציפורניים Fingernails | מועמד |
| תחרות הסרטים הבינלאומית של סן פאולו | 1 לנובמבר 2023 | תחרות במאים חדשים | קריסטוס ניקו Christos Nikou | מועמד |
| פסטיבל הסרטים של סלוניקי | 12 לנובמבר 2023 | תחרות בילאומית | ציפורניים Fingernails | עוד לא נקבע |
הערות שוליים

↑  Ide, Wendy (2023-11-05). "Fingernails review – Jessie Buckley carries illogical near-future romance". The Observer (באנגלית בריטית). ISSN 0029-7712. נבדק ב-2023-11-08.
↑  San Sebastian Film Festival, sansebastianfestival (באנגלית)
↑  ChrisConnor, Fingernails - BFI London Film Festival 2023 (Film Review), Filmhounds Magazine, ‏2023-10-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  John Hopewell, San Sebastian Competition: Cate Blanchett-Produced ‘Fingernails’ and ‘The Royal Hotel’ With ‘Matrix’ Stars Added to Lineup, Variety, ‏2023-08-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Fingernails (באנגלית בריטית), נבדק ב-2023-11-08
פסל דוד בן-גוריון בחוף תל אביב

פסל דוד בן-גוריון על חוף ימה של תל אביב
פסל דוד בן-גוריון בחוף תל אביב מוצב בחוף הים בעיר תל אביב בין חוף בוגרשוב לחוף פרישמן. הפסל עוצב בהשראת התמונה המפורסמת שבה עומד דוד בן-גוריון על הראש.
הפסל

דמותו של בן-גוריון הלבוש בגד ים ורעמת שערו המודגשת, עומד על הראש. משה פלדנקרייז ממציא שיטת פלדנקרייז, שאחד מתלמידיו היה דוד בן-גוריון, הכשיר את ראש הממשלה לעמוד על הראש כחלק מהטיפול.
התמונה המפורסמת שבה נראה בן-גוריון עומד על הראש צולמה בשנת 1955. התמונה צולמה על ידי צלם העיתונות פאול גולדמן. עיריית תל אביב היא שיזמה את הקמת והצבת הפסל והצבתו התבצעה על ידי חברת זברה תפאורות ובהפקת אטלינק הפקות. הפסל מוצב על שפת הים וחורשת דקלים נראית ברקע.
מטרת הקמת הפסל על חוף ימה של תל אביב ובקרבת בית בן-גוריון הייתה לעודד תיירים ומקומיים לבקר בביתו.
ב-15 בספטמבר 2023 הוצת הפסל בידי אלמונים. בהודעה שפרסמה עיריית תל אביב הבטיח ראש העיר רון חולדאי כי הפסל ישוקם ויוצב מחדש. ב-7 בפברואר 2024 הוצב הפסל לאחר השיקום מחדש.
הערות שוליים

↑  פרשן - פסל דוד בן גוריון עומד על הראש, באתר www.parshan.co.il
↑  אדם קוטב, לירן לוי, פסל בדמותו של בן גוריון הוצת בתל אביב, באתר ynet, 16 בספטמבר 2023
↑  יעל צ'כנובר, פסלו של בן גוריון הוצב מחדש בחוף בתל אביב, לאחר שהוצת בספטמבר, באתר ynet, 7 בפברואר 2024
קארה ויליאמס

| --- | --- |

קארה ויליאמס, 1960
 לידה:  29 ביוני 1925 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בדצמבר 2021 (בגיל 96) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Bernice Kamiat 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1941–1978 (כ־37 שנים) 
 בן או בת זוג:  John Drew Barrymore (1952–1959) 
 צאצאים:  John Blyth Barrymore 
 פרופיל ב-IMDb
 
קארה ויליאמס (באנגלית: Cara Williams;‏ 29 ביוני 1925 – 9 בדצמבר 2021) הייתה שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1958 על תפקידה בסרט "הנועזים".
ביוגרפיה

ויליאמס נולדה בשם ברניס קאמייט בברוקלין, ניו יורק. בתם של פלורה ובנג'מין קאמייט, זוג מהגרים יהודים רומנים.
ויליאמס החלה את דרכה כשחקנית בשנות ה-40 של המאה ה-20 בתפקידי משנה בסרטו של איליה קאזאן "בומרנג" בתור המלצרית איירין נלסון ובדרמות "בינתיים, מותק" של אוטו פרמינגר ו"ארץ שמחה". ב-1955 השתתפה בקומדיה המוזיקלית "פגוש אותי בלאס וגאס" בתפקיד הרקדנית קלי דונובן.
ויליאמס הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1958 על הופעתה בדרמה של סטנלי קריימר "הנועזים" בה שיחקה לצידם של טוני קרטיס וסידני פואטייה. בשנת 1960 פנתה ויליאמס מקולנוע לטלוויזיה, שם הופיעה בסיטקום של רשת CBS "פיט וגליידיס". בסדרה הופיעה ויליאמס בתור גליידיס פורטר במשך שתי עונות שבמהלכן הייתה מועמדת פעם אחת לפרס אמי. בשנת 1964 קיבלה תוכנית קומית על שמה בשם "המופע של קארה ויליאמס".
ויליאמס נפטרה ב-9 בדצמבר 2021 בלוס אנג'לס, שם התגוררה. היא הותירה אחריה שני ילדים: אחד מבעלה הראשון אלן גריי, והשחקן ג'ון בליית' ברימור מנישואיה לשחקן ג'ון דרו ברימור (אביה של השחקנית דרו ברימור). מבעלה השלישי, השחקן אשר דאן, היא התאלמנה ב-2018.
פילמוגרפיה נבחרת

ארץ שמחה (1943)
בינתיים, מותק (1944)
בומרנג (1947)
מונטה קרלו בייבי (1953)
שוד היהלומים הגדול (1953)
פגוש אותי בלאס וגאס (1955)
סיפורה שלך הלן מורגן (1957)
הנועזים (1958)
לעולם אל תגנוב (1959)
בלש בעל כרחו (The Man from the Diner's Club)‏ (1963)
הבפאלו הלבן (1972)
חבר מושבעים של איש אחד (1978)
טלוויזיה

פיט וגליידיס (1960–1962)
קארה-א

ציור קיר מקבר טקאמאצוזוקה, שנבנה בסוף המאה ה-7 או תחילת המאה ה-8, בו קבורים בניו של הקיסר טמו
קארה-א (ביפנית: kara-e ;唐絵) הוא מושג יפני לסגנון ציור סיני. ציורי קארה-א מתייחסים לציורים שצוירו בסין עצמה ויובאו ליפן או לציורים יפניים בהשפעת סגנון הציור הסיני. הציור הסיני, יחד עם שאר ההשפעות התרבותיות של סין, הגיע ליפן במאה ה-6, בתקופת אסוקה ובמיוחד לאחר רפורמת טאיקה בשנת 646 ואומץ ביפן כסגנון ציור בפני עצמו. מקור המונח הוא משמה של שושלת טאנג (בסינית: 唐朝), ששלטה באותה תקופה בסין. ההגייה היפנית של הסימנית 唐 היא טאן (たん - בדומה לצליל המקורי הסיני) או קארה (かろ - במשמעות של "מן, משם", כדי לציין את העובדה שבא מסין הרחוקה). הסימנית השנייה : 絵, משמעותה - רישום, ציור.
רקע

ציורי קארה-א היפניים היו בתחילתם תחת השפעה מוחלטת עד כי העתקה מלאה או חלקית של ציורים סיניים שהגיעו ליפן. ציורים אלו היו בעיקר בפורמטים גדולים, על גבי מגילות גדולות (掛軸; קאקג'יקו), פרגודים (屏風; ביובו), מחיצות (障子; שוג'י), דלתות הזזה (襖; פוסומה) וציורי קיר (壁画; הקיגה). בנוסף לסגנון הציור - הציורים הכילו מוטיבים סיניים מובהקים, שלא היו שייכים למציאות ביפן או מוכרים ליפנים, והיוו מעין חלון לעולם שונה, זר ואקזוטי. בציורי הקארה-א הופיעו דמויות אנשים במראה ובלבוש סיני האופייניים לשושלת טאנג, אישים ואירועים מן הפולקלור הסיני, עם רקע של הרים סינים תלולים, נהרות ענק, ארמונות בארכיטקטורת שושלת טאנג, עצים, צמחים ומיני חיות אקזוטיות. סגנון ציור זה היה עשיר בסקאלה גדולה של צבעים עשירים ועזים, כאשר כל האובייקטים בציור צוירו בקווי מתאר דקים בדיו שחורה (סומי - 墨). סגנון ציור זה תיעד יותר חיי יום-יום, אירועי חצר, אנשי אצולה במקביל לציורי דת, שתיארו אירועים ודמויות דת מפורסמים (בודהיסטים, דאואיסטים וקונפוציאניים).
סגנון הציור קארה-א היה דומיננטי ביפן בתקופת נארה (794-710) אל תוך תקופת הייאן, בה החלו היפנים לפתח ממנו סגנון ציור מקומי - יאמטו-א, שהתאים יותר לטעם היפני ולמציאות של יפן. המושג יאמטו-א ניתן לסגנון הציור היפני המקומי, על שמו של השבט הקיסרי יאמטו, כניגוד לסגנון הציור של קארה-א שמקורו מסין הרחוקה.
תקופת הייאן

בתקופת הייאן סגנון יאמטו-א נהיה דומיננטי ביפן, וציורי הקארה-א שימשו בעיקר באתרים ציבוריים, במקומות רשמיים או באירועים טקסיים. הקשרים של יפן עם סין נותקו עקב שקיעתה ונפילתה של שושלת טאנג במאה ה-9, דבר שהוביל להשפעה יפנית הולכת וגוברת על סגנון הציור קארה-א. בציור של הפרגוד סנזוי (Senzui byoubu - 山水屏風, מקדש טוג'י, קיוטו) מן המאה ה-11, רואים את דמויות האנשים בלבוש של שושלת טאנג, אך ההרים הניראים מסביב דומים מאוד להרי-הגבעות שמסביב לעיר קיוטו.
תקופת קמקורה

בתקופת קמקורה ובמיוחד בתקופת מורומאצ'י ביפן, שוב חודש הקשר התרבותי עם סין תחת שושלת סונג ו-שושלת יואן, ועימו הגיעו ציורים סיניים בסגנון חדש : ציורי דיו (מונוכרומיים) נעדרי צבע או עם צבע מועט ביותר. ציורים אלה נקראו גם הם "קארה-א" על ידי היפנים, וסגנון ציורים אלו השפיע על הציור היפני ולהיווצרותם של סגנונות הציור סואיבוקוגה (תמונת דיו-מים; suibokuga ;水墨画) ו-סומיאה (ציור דיו; sumi-e ;墨絵) ביפן.
קארה אלחלדה

| --- | --- |

קארה אלחלדה בשנת 2017
 לידה:  10 באוקטובר 1960 (בן 63) ויטוריה, חבל הבסקים, ספרד
 שם לידה:  Carlos Elejalde Garai 
 מדינה:  ספרד ספרד
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 בן או בת זוג:  Sílvia Bel i Busquet 
 פרסים והוקרה:  פרס גויה לשחקן משנה 
 פרופיל ב-IMDb
 
קארה אלחלדה (בבסקית: Karra Elejalde; בספרדית: Carlos Elejalde; נולד ב-10 באוקטובר 1960 בויטוריה) הוא שחקן ובמאי קולנוע ספרדי.
ביוגרפיה

קארה אלחלדה למד משחק בחבל הבסקים. הוא למד ציור ופיסול לפני שהתחיל ללמוד משחק בעירו. הוא החל את עבודתו בהצגות תיאטרון. בשנת 1987 השתתף לראשונה בסרט קולנוע.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 1993 שיחק בסרטו של פדרו אלמודובר "קיקה".
בשנת 1997 השתתף בקומדיית הפשע "Airbag" לצדה של השחקנית רוסי דה פלמה.
בשנת 1999 שיחק לצדו של דייגו לונה בסרט הדרמה המקסיקני "A Sweet Scent of Death".
בשנת 2007 שיחק בסרט "פשעים בזמן". בסך הכל השתתף ביותר מ-20 סרטים לרבות סדרות טלוויזיה.
בשנת 2010 שיחק לצד חאווייר ברדם בסרטו של זוכה פרס האוסקר אלחנדרו גונסלס איניאריטו "ביוטיפול". שיחק גם בסרטה זוכה הפרסים של איסיאר בויאין "בין טיפות הגשם" לצדו של גאל גרסיה ברנאל.
בשנת 2016 גילם את מנולו בסרט הדרמה "100 מטרים".
בשנת 2019 שיחק בסרט הקומי מבית נטפליקס "שווייצריה הקטנה" לצדה של מגי סיוונטוס. באותה שנה גילם את המשורר והסופר מיגל דה אונאמונו בסרטו הבינלאומי של אלחנדרו אמנבר "בזמן מלחמה".
בשנת 2021 גילם את אנריקה מולינר, שר התרבות של ספרד בסדרה "La Fortuna" שביים אלחנדרו אמנבר. בשנה זו שיחק גם בסרט הקומדיה של הבמאי פרננדו קולומו "פוליאמוריה למתחילים" בתפקיד הראשי.
בשנים 2011 ו-2015 זכה ב"פרס גויה" על עבודתו כשחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף, זכה בפרסים נוספים בספרד.
בשנים 1999 ו-2007 ביים סרטים. בשנת 2019 החל להנחות תוכנית תרבות בטלוויזיה הספרדית.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המטבח השתגע. הסרט יצא לאקרנים בישראל בשנת 2024.
צבא השמיים

ערך זה עוסק בצבא מיתולוגי של מלאכים וכוכבים. אם התכוונתם לסדרת ספרי אסטרונומיה, ראו .
יהושע פוגש בשר צבא ה', ציור מאת פרדיננד בול, 1642.
צבא השמיים (ידוע גם כצבא מרום) הוא צבא מיתולוגי של האל, המתואר בתנ"ך ובכתבי הדתות האברהמיות. הצבא מורכב ממלאכים או מגרמי שמיים שונים.
במקורות דתיים > ביהדות

בנבואת מיכיהו בן ימלא מתאר הנביא חזון שבו ה' יושב על כסאו, וצבא השמים עומדים סביבו. בספר יהושע מתוארת פגישתו של יהושע עם "שר צבא ה'" לפני כיבוש יריחו. חז"ל זיהו את שר צבא ה' עם המלאך מיכאל. לפי פרשנות נפוצה, נקרא האל בתנ"ך אֱלֹהֵי צְבָאֹות על שמו של צבא השמיים.
הביטוי "צבא השמיים" מוזכר עוד מספר פעמים בתנ"ך, בעיקר בהקשר של איסור הפולחן אליו, המוגדר כעבודה זרה.
במקורות דתיים > בנצרות

בספר הבשורה על-פי לוקאס מסופר על מלאכים מצבא השמיים ששבחו את האל לאחר לידת ישו. בספר חזון יוחנן, הכוחות המורדים של השטן מובסים על ידי צבא השמיים בפיקודו של המלאך מיכאל במהלך המלחמה בגן עדן(אנ').
במקורות דתיים > באסלאם

בסורת אאל עמראן בקוראן מתוארים אלפי מלאכים שסייעו למוחמד בקרב בדר. גם בסורת א-תובה, נאמר שהאל סייע למוחמד על ידי חיילים בלתי נראים. במיתולוגיה האסלאמית נקרא צבא האל "ג'ונד אללה" (جندالله), ולעומתו קיים "ג'ונד אבליס" (جند ابليس) – צבא השטן. פילוסופים אסלאמים מפרשים ששני הצבאות שוכנים בליבו של האדם ושם מתחולל הקרב ביניהם.
במקורות דתיים > באמונה הבהאית

המונח "אדון הצבאות" משמש גם באמונה הבהאית כתואר לאלוהים. מכתביו של בהאא אללה, שטען שהוא התגלמותו של אלוהים, פורסמו בשם "הזימון של אדון הצבאות" (The Summons of the Lord of Hosts).
בספרות

באפוס גן העדן האבוד מאת ג'ון מילטון, המלאך מיכאל מפקד על צבא המלאכים הנאמנים לאלוהים נגד מלאכי השטן שנפלו. חמוש בחרב מנשקיו של אלוהים, הוא מביס את השטן בקרב אישי, ופוצע אותו.
ראו גם

צבאות
הערות שוליים

↑  ספר מלכים א', פרק כ"ב, פסוק י"ט.
↑  ספר יהושע, פרק ה', פסוקים י"ג–ט"ו
↑  מדרש אגדה (בובר) על ספר שמות פרק כג אות כ
↑  פירוש אבן עזרא על ספר תהילים, פרק כ"ד, פסוק י', פירוש הרד"ק לספר תהילים, פרק ס"ט, פסוק ז'
↑  ספר דברים, פרק ד', פסוק י"ט; ספר דברים, פרק י"ז, פסוק ג'; ספר מלכים ב', פרק י"ז, פסוק ט"ז; ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ה'; ספר ירמיהו, פרק ח', פסוק ב'; ספר ירמיהו, פרק י"ט, פסוק י"ג; ספר צפניה, פרק א', פסוק ה' ועוד.
↑  הבשורה על פי לוקאס פרק ב
↑  The Summons of the Lord of Hosts Baháʼí Reference Library
↑  The Summons of the Lord of Hosts, Page 1 Baháʼí Reference Library
↑  John Milton, Paradise Lost 1674 Book VI line 320 (אורכב 19.02.2010 בארכיון Wayback Machine)
המלאך מיכאל מכניע את השטן מאת איגנץ גונתר במוזיאון בודה
מוחמד בקרב בדר, בסיוע מלאך מצבא השמיים. (המאה ה-16)
ציפייה

ערך זה עוסק בתגובה רגשית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מבט של ציפייה בעיניה של ילדה
ציפייה היא רגש המקושר לתחושות עונג, התלהבות ולעיתים גם חרדה בנוגע למאורע טוב הצפוי להתרחש בעתיד.
הציפייה היא חלק מתחושת התקווה להתגשמות של התרחשות רצויה כלשהי.
ציפייה לגמול

הציפייה לחיזוק יכולה להשפיע על ההתנהגות והיא מתבססת על הערכת הסבירות לקבלת גמול עבור פעולה מסוימת. הערכה זו היא ניבוי או חיזוי של ההסתברות להתרחשותו העתידית של מאורע רצוי כלשהו. נהוג לייצג את רמת ההסתברות על ידי האות P.
טעות הניבוי עבור חיזוק מתייחסת לפער שבין ההסתברות הצפויה לקבלת הגמול לתוצאה הממשית, כלומר – קבלה או אי קבלה של הגמול.
כאשר הגמול המצופה אינו מתממש מתחילה להתרחש דעיכה.
תאוריית הציפיות היא תאוריה שפותחה על ידי ויקטור ורום על מנת לתאר הנעה לעבודה, לפיה האדם הוא רציונלי, ופונקציונליסטי. מכאן שמטרותיו הן אך ורק רווח אישי, שאותו יקבל בתמורה למעשיו, ואין הוא מעוניין בתוצאות הישירות של המעשה. התאוריה מסבירה את ההנעה כנובעת מתהליך שבו העובד בוחן באופן סובייקטיבי את הסיכויים הקשורים בהצלחה במשימה והתוצאה הצפויה מכך. בהקשר זה ציפייה מוגדרת כהסתברות הסובייקטיבית שלפיה מאמץ יביא לרמת ביצוע גבוהה. לדוגמה, עובד יכול לצפות שאם ישקיע מאמץ בעבודתו, תגדל רמת התפוקה שלו. מידת הסבירות שאכן נקבל את אותם תגמולים שיש להם ערך בעינינו בעקבות ההשקעה שהשקענו. כלומר, באיזה מידה אני מעריך שבעקבות מאמצים שאני משקיע מחכה לי "הגזר" המיוחל, כמו במקרה של איש מכירות, שמצפה שאם נפח המכירות יגדל הוא יזכה לבונוס הולם.