stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצר אוריפוס
לקריאה נוספת

A. Stergiopoulou and V. Stergiopoulos, "Archimedes in Cephalonia and in Euripus Strait: Modern Horizontal Archimedean Screw Turbines for Recovering Marine Power", Journal of Engineering Science and Technology Review, 6 (1) (2013), pp. 44-51.
הערות שוליים

↑  חלקה היבשתי של היחידה האזורית של אוויה, במערבה, גובל בבויאוטיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539499405171  LCCN: sh96001084  VIAF: 315162104   WorldCat (עם VIAF): 315162104 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הגשר הישן בכלקיס (נבנה ב-1962 במקום מבנה הגשר הקודם, ושופץ ב-1998)
מצר אדמירל קוזנצוב

| --- | --- |

 מידע כללי
 מקשר:  ים ברינג לאוקיינוס השקט
 מפריד:  בין האי ברינג לבין מדני
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  30 ק"מ
 רוחב מזערי:  50 ק"מ
 עומק מרבי:  142 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  54°46′31″N 167°06′50″E﻿ / ﻿54.77528°N 167.11389°E﻿ / 54.77528; 167.11389
  (למפת מחוז קמצ'טקה מוגדלת) פטרופבלובסק קמצ'טסקי  יליזובו מילקובו קליוצ'י אוסט קמצ'טסק  פלנה צ'וקוטקה מגדן סאחה-יקוטיה ים אוחוצק  ים ברינג האוקיינוס השקטמצר אדמירל קוזנצוב(למפת מחוז קמצ'טקה רגילה) פטרופבלובסק קמצ'טסקי  יליזובו מילקובו קליוצ'י אוסט קמצ'טסק  פלנה צ'וקוטקה מגדן סאחה-יקוטיה ים אוחוצק  ים ברינג האוקיינוס השקטמצר אדמירל קוזנצוב
 
מצר אדמירל קוזנצוב (ברוסית: Пролив Адмирала Кузнецова) הוא מצר ים ברוסיה בין האי ברינג (אנ') (הגדול באיי קומנדור) ממערב לבין האי מדני (אנ') (הקטן שבין שני איי קומנדור העיקריים) ממזרח. המצר מקשר בין ים ברינג שמצפון לו לבין האוקיינוס השקט שמדרומו.
רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 קילומטרים. עומקו המרבי – למעלה מ-142 מטר ואורכו כ-30 ק"מ.
המצר קרוי מאז 2004 על שמו של מפקד הצי הסובייטי ניקולאי קוזנצוב.
ראו גם

מצר קמצ'טקה
הערות שוליים

↑  באי ברינג נמצא קברו של ויטוס ברינג.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצר אינגליש

| --- | --- |

מצר אינגליש; בשמאל התמונה (שמאל המצר) האי רוברט ובימין התמונה (ימין המצר) האי גריניץ'.
 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°26′00″S 59°38′00″W﻿ / ﻿62.4333°S 59.6333°W﻿ / -62.4333; -59.6333
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמצר אינגליש(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמצר אינגליש(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמצר אינגליש(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמצר אינגליש
 
מצר אנגליש (באנגלית: English Strait) הוא מצר ים, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
המצר פונה לכיוון דרום-מזרח - צפון-מערב ומפריד בין האי גריניץ' לבין האי רוברט.
תחילתו של המצר, בדרומו, בקו שבין נקודת סנטה קרוז לבין נקודת אדוארדס.
קצהו של המצר, בצפונו, הוא הקו שבין לשון היבשה פורט ויליאם לבין האיונים סלעי אורול ואיי אייצוק.
היסטוריה > מיפוי המצר

המצר מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1812, 1822 ו-1968, ולאחר מכן על ידי סוקרים צ'יליאנים בשנת 1971, סוקרים ארגנטינאים בשנת 1980, ועל ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המצר ניתן לו בשנת 1822.
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
מסדר המלכה אליזבת השנייה

| --- | --- |

עיטור מסדר משפחת המלוכה של המלכה אליזבת השנייה
 
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 סוג:  מסדר אבירות
 מפקד המסדר:  אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת
 למען:  הנאתו של המונרך
 זכאות:  נשים בנות משפחת המלוכה ועוד
 סטטוס:  לא ניתנו אותות מאז מותה של המלכה אליזבת' השנייה
 נוסד:  1952 
 
מסדר משפחת המלוכה של המלכה אליזבת השנייה הוא עיטור כבוד הניתן לנשים בנות משפחת המלוכה הבריטית על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. העיטור נלבש באירועים רשמיים.
מראה

עיטור מסדר משפחת המלוכה מתאר את המלכה אליזבת השנייה בצעירותה בשמלת ערב לבושה בסרט וכוכב מסדר הבירית. המיניאטורה, צבועה על זכוכית (בעבר שנהב), גובלת ביהלומים ועוטרת כתר טיודור ביהלומים ואמייל אדום. הצד השני מעוטר בזהב וכסף, מעוצב בקרניים ומתאר את האותיות המסמלות את המלכה וכתר אדוארד הקדוש בזהב ואמייל. סרט המסדר הוא צהוב. הוא נלבש צמוד ללבוש המקבל/ת על כתף שמאל.
רשימת חברות ידועות > נפטרו

1952 : המלכה אליזבת, המלכה האם (אמה של אליזבת השנייה)
1952 : המלכה מרי (סבתא של אליזבת השנייה)
1952 : הנסיכה מרגרט, לימים רוזנת סנודן (אחותה של אליזבת השנייה)
1952 : מרי, הנסיכה המלכותית ורוזנת הרווד (דודתה של אליזבת השנייה)
1952 : הנסיכה אליס, רוזנת אתלונה (דודתה של אליזבת השנייה)
1952 : הנסיכה אליס, דוכסית גלוסטר (דודתה של אליזבת השנייה)
1952 : הנסיכה מרינה, נסיכת יוון ודנמרק ודוכסית קנט (דודתה של אליזבת השנייה)
1981 : דיאנה, הנסיכה מוויילס (כלתה של אליזבת השנייה)
רשימת חברות ידועות > נוכחיות

1952 : הנסיכה אלכסנדרה מקנט, לימים הנסיכה אלכסנדרה, הגברת הנכבדה אוגילבי (בת דודתה של אליזבת השנייה)
1961 : קתרין, דוכסית קנט (רעיית בן דודה של אליזבת השנייה)
1969 : הנסיכה אן, לימים הנסיכה המלכותית (בתה של אליזבת השנייה)
1973 : בירגיט, דוכסית גלוסטר (רעיית בן דודה של אליזבת השנייה)
2004 : סופי, דוכסית אדינבורו (כלתה של אליזבת השנייה)
2007 : קמילה, דוכסית קורנוול (כלתה של אליזבת השנייה)
2018 : קתרין, נסיכת ויילס
הערות שוליים

↑  Royal Family Orders, Official website of the British monarchy
↑  "Princess Alexandra The Hon Lady Ogilvy (1936- )". 2004-08-05. אורכב מ-המקור ב-2007-12-13. נבדק ב-2020-12-19.
↑  "Who is the Duchess of Kent? – Royal Central". 2018-11-10. אורכב מ-המקור ב-2018-11-10.
↑  "The Duchess of Gloucester: Honours". Royal Household. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2013. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Who is the Duchess of Gloucester? – Royal Central". 2018-11-10. אורכב מ-המקור ב-2018-11-10.
↑  "Honours and appointments: The Countess of Wessex". Royal Household. אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2014. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HRH The Duchess of Cornwall Prince of Wales". 2018-11-10. אורכב מ-המקור ב-2018-11-10.
↑  "Kate Middleton Debuted a New Royal Honor with Her Tiara on Tuesday Ni…". 2018-11-10. אורכב מ-המקור ב-2018-11-10.
↑  "Majesty/Joe Little on Twitter: "The Duchess of Cambridge is wearing t…". 2018-11-10. אורכב מ-המקור ב-2018-11-10.
↑  Gonzales, Erica (24 באוקטובר 2018). "What is the Royal Family Order? Duchess of Cambridge receives an extremely important honor from the Queen". Hearst Communications. Harper's Bazaar. נבדק ב-10 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| מסדרים ועיטורים בממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
| מסדרי אבירות | מסדרי אבירות |  |
| נוכחיים | הבירית • הדרדר • האמבט • מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש • השירות המצוין • הוויקטוריאני המלכותי • ההצטיינות • השירות הקיסרי • האימפריה הבריטית • הכתר ההודי • עמיתי הכבוד • המלך ג'ורג' החמישי • המלך ג'ורג' השישי • המלכה אליזבת השנייה • המלך צ'ארלס השלישי • ג'ון הקדוש |  |
| היסטוריים | פטריק הקדוש • הגואלף המלכותי • כוכב הודו • האימפריה ההודית • הודו הבריטית • ההצטיינות ההודי  •  בורמה  • ויקטוריה ואלברט • מסדר המלך ג'ורג' הרביעי • מסדר המלך אדוארד השביעי |  |
| עיטורים צבאיים | עיטורים צבאיים |  |
| נוכחיים | צלב ויקטוריה • צלב הגבורה הניכרת • הצלב האדום המלכותי  צלב השירות המצוין (הצי המלכותי) • הצלב הצבאי (הצבא הבריטי) • צלב התעופה המצוינת • צלב חיל האוויר (חיל האוויר המלכותי) • מדליית מתנדבי המילואים של המלכה  ציון לשבח (אזכור בשדרים) • ציון המלכה לגבורה • ציון המלכה לגבורה באוויר • ציון המלכה על שירות משמעותי |  |
| היסטוריים | מדליית ההתנהגות המצוינת • מדליית הגבורה הניכרת  מדליית השירות המצוין (הצי המלכותי) • המדליה הצבאית (הצבא הבריטי) • מדליית התעופה המצוינת • מדליית חיל האוויר (חיל האוויר המלכותי)   מדליית ההתנהגות המצוינת של הכוח המערב אפריקאי המלכותי • מדליית ההתנהגות המצוינת של המלך לרובעי המלך האפריקאים • מדליית השירות המצוין ההודי |  |
| עיטורים אזרחיים | עיטורים אזרחיים |  |
| נוכחיים | צלב ג'ורג' • מדליית ג'ורג' • צלב אליזבת • מדליית המשטרה של המלכה • מדליית שירות כיבוי האש של המלכה • מדליית הגבורה של המלכה • מדליית הגבורה הימית  המדליה הוויקטוריאנית המלכותית • מדליית האימפריה הבריטית • מדליית הקוטב |  |
| היסטוריים | קאיזר אי הינד • מדליית אלברט • מדליית אדוארד  • מדליית הגבורה של האימפריה • מדליית הגבורה של המלך לאיחוד דרום אפריקה • מדליית המשטרה של הודו • מדליית המשטרה של ציילון • מדליית המשטרה של סיירה לאון • מדליית שירות כיבוי האש של סיירה לאון • מדליית המשטרה הקולוניאלית • מדליית קנדה |  |
מצר אירבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים
 מידות
 אורך:  55 ק"מ
 רוחב מזערי:  27 ק"מ
 רוחב ממוצע:  27 ק"מ 
 עומק מרבי:  35 מטר
 ‏עומק מזערי:  5 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  אסטוניה, לטביה 
 קואורדינטות:  57°48′00″N 22°12′30″E﻿ / ﻿57.8°N 22.208333333333°E﻿ / 57.8; 22.208333333333
  (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטימצר אירבה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטימצר אירבה(למפת לטביה רגילה) ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטימצר אירבה(למפת לטביה מוגדלת) ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטימצר אירבה
 
מצר אירבה, הנקרא גם מצר אירבן (באסטונית: Kura kurk; בלטבית: Irbes jūras šaurums; בליבונית: Sūr meŗ) הוא מצר ים המקשר בין מפרץ ריגה במזרח לים הבלטי במערב.
מצפון למצר נמצא האי האסטוני סארמאה ומדרום נמצא חבל קורלנד הלטבי. אורכו 55 קילומטרים ורוחבו המינימלי 27 קילומטרים. עומקו המזערי 5 מטרים והמרבי – 35 מטרים. המצר קופא בעונת החורף.
היסטוריה

בחלקו הלטבי של המצר נערכו עבודות להעמקת המים במטרה לאפשר לספינות גדולות לעבור.
באוגוסט 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, התרחש במצר קרב מפרץ ריגה. בקרב לחם צבא הקיסרות הגרמנית נגד הצי הבלטי של האימפריה הרוסית. גם ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה התרחש במצר קרב. עד היום שקועים במימי המפרץ מוקשים ימיים.
ב־4 במאי 2018 עלתה ספינת התענוגות "מונה ליזה" על שרטון בסמוך למפרץ, בתחום המים הטריטוריאליים של לטביה.
ראו גם

מפרץ ריגה
סארמאה
קרב מפרץ ריגה
הערות שוליים

↑  תבנית:Cita web
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000114622  VIAF: 241894465   WorldCat (עם VIAF): 241894465 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גופי מים ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצר אוטרנטו

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אוטרנטו 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  איטליה, אלבניה 
 קואורדינטות:  40°13′10″N 18°55′32″E﻿ / ﻿40.219438888889°N 18.925561111111°E﻿ / 40.219438888889; 18.925561111111
 
 
מצר אוטרנטו (באיטלקית: Canale d'Ótranto או Stretto di Ótranto; אלבנית Ngushtica e Otrantos) הוא מצר ים בין חבל פוליה שבאיטליה ממערב לבין אלבניה ממזרח. המצר מחבר בין הים היוני שמדרום לו לים האדריאטי שמצפונו – שניהם שלוחות של הים התיכון. המצר נקרא על שם העיר אוטרנטו השוכנת לחופו בדרום עקב ה"מגף" האיטלקי, ורוחבו המינימלי 72 ק"מ.
היסטוריה

כבר בעת העתיקה נודעה למצר חשיבות אסטרטגית רבה. הלגיונות הרומים חצו אותו, עת הפליגו לרוחבו מברינדיזיום (ברינדיזי) שבאיטליה אל חופו המזרחי, מקום בו החלה הדרך ויה אגנטיה המובילה מזרחה באלבניה של היום.
הרפובליקה של ונציה, אשר שלטה בים האדריאטי במשך מאות שנים, הקימה בסיסים קדמיים בוולורה ובבוטרינט שבאלבניה, ועל האי קורפו הסמוך למוצאו הדרומי של המצר. ב-1480 חצו העות'מאנים את המצר בדרכם לאיטליה.
במלחמת העולם הראשונה חסמו מדינות ההסכמה את המצר במטרה להטיל סגר ימי על אוסטרו-הונגריה, פעולה שנודעה כמחסום אוטרנטו. בשנת 1926, ברית בין איטליה לאלבניה עוררה את החשש במדינות הבלקן מחסימת המיצר.
גם במלחמת העולם השנייה היה המצר זירת לוחמה ימית ומימיו שרצו צוללות. בעקבות כיבוש אלבניה בידי איטליה שלטה איטליה על המעבר במיצר.
המצר הפך בשנים האחרונות לנתיב בריחה של פליטים אלבנים המבקשים להגיע באופן לא חוקי לאיטליה ולארצות האיחוד האירופי. בשל המרחק הקטן בין שתי גדותיו של המצר ובשל היעדר זרמי ים חזקים, ניתן, במזג אוויר טוב ובעזרת סירות מנוע מהירות, לחצותו בכשעתיים בלבד. ב-1998 אפשרה אלבניה לאיטליה להקים תחנת מכ"ם על האי סזני (Sazani, איטלקית Saseno) הסמוך לנמל ולורה שבאלבניה, וזאת במטרה להילחם בתופעה.
גלריה

מראה מהעיר ולורה באלבניה לעבר האי סזני במצר אוטרנטו
מצר אוטרנטו במפה עתיקה מהמאה ה-17
הערות שוליים

↑  Frank Kenneth McKinney, The Northern Adriatic Ecosystem: Deep Time in a Shallow Sea, page 29
↑  מצר אוטרנטו, החרות, 1 בספטמבר 1915
↑  כל הבלקן כמרקחה, דואר היום, 16 בדצמבר 1926
↑  העמדות האסטרטגיות בים התיכון, הַבֹּקֶר, 10 ביוני 1940
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563940205171  GND: 4567801-7  LCCN: sh2003008151  NKC: ge769605  VIAF: 240537618   WorldCat (עם VIAF): 240537618
מונירה ח'אנום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1847 
 פטירה:  28 באפריל 1938 (בגיל 91 בערך) 
 מדינה:  ממלכת פרס 
 כינויים נוספים:  פאטמה נהארי
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  עבד אל-בהאא (1873–28 בנובמבר 1921) 
 
מונירה ח'אנום (בפרסית: منیره خانم; 1847- 28 באפריל 1938), הייתה אשתו של עבד אל-בהאא, מנהיג הדת הבהאית לאחר מות אביו, בהאא אללה. כינויה של מונירה היה למעשה 'האם הקדושה'. היא הייתה סופרת ומשוררת, ובמהלך חייה כתבה זיכרונות, מכתבים, שירים וקטעים אוטוביוגרפיים אשר התפרסמו בשנת 1924, וכך הפכו את מונירה לאחת הנשים הפרסיות הראשונות אשר כתביהן הוצאו לאור במאה ה-20.
ביוגרפיה > ראשית חייה

מונירה ח'אנום נולדה כפאטמה נהארי לאחת מן המשפחות המכובדות ביותר באספהאן. בהאא אללה היה זה שהעניק לה את השם מונירה, שמשמעותו 'מוארת' בפרסית. אביה, מירזא מוחמד-עלי נהרי, ואמה זהארה, באו שניהם ממשפחות סוחרים עשירות. הייתה להם קרבה דרך נישואין לסייד מוחמד באקר שפתי (אנ'), שהיה בימיו חכם העולמא החזק והמשפיע ביותר באיראן. כמו כן, הם היו מחוברים למשפחת עולמא נכבדת נוספת, ח'אתון-אבאדי (אנ'), אשר תפקיד האימאם-ג'מעה של אספהאן עבר במשפחתם בירושה. כך, כאשר בני משפחתה של מונירה הפכו לבאבים, ומאוחר יותר לבהאים, הם מצאו את עצמם בעמדה חריגה ומסוכנת במיוחד מאחר שהיו מקורבים ללב ליבה של העולמא החשובה ביותר של אספהאן. עוד בילדותה מונירה הייתה מעורבת בכמה מן האירועים המרכזיים ביותר בהיסטוריה הבאבית והבהאית, מאחר שגדלה בתקופה הקריטית בה הקהילה הבאבית הפכה למעשה לבהאית. אספהאן, העיר בה חיה, הייתה בית לאחת מן הקהילות הבהאיות החשובות ביותר באיראן, ובמובנים רבים משפחתה הייתה הציר של קהילה זו.
מונירה נולדה בזמן בו אביה ודודה, מירזא האדי, נסעו יחד לוועידת באדאשת (אנ'). מעניין לציין שבוועידה זו, שני האחים היו בין אותם האנשים שהתרעמו על כך שטהירה (אנ') החליטה להוריד את כיסוי הראש שלה בפומבי. כאשר הוועידה הסתיימה המאמינים הותקפו בכפר ניאלה, וכתוצאה מתקיפות אלו דודה של מונירה נפטר, אך אביה הצליח לחזור חזרה לאיספהאן. באמצעות כוח האמונה הגדול שלו, הפך אביה של מונירה למנהיג מוביל של קהילת המאמינים בעיר.
כאשר הייתה בת אחת עשרה בלבד נפטר אביה של מונירה. לאחר מותו, מונירה גדלה אצל קרובי משפחה של אביה ואמה, וכעבור זמן קצר, משפחתה החדשה החליטה כי בתם הגיעה לגיל נישואין ועליה להתחתן. הוחלט כי תחתן עם מירזא קזים, אחיהם הצעיר של 'מלך המרטירים' ו-'אהוב המרטירים' (אנ'). יום החתונה הגיע ואורגנה חגיגה מפוארת במיוחד, אך כאשר טקס החתונה הסתיים - תקרית מצערת הפכה את השמחה של כולם לצער עמוק. מירזא קזים, שהיה עד כה בקו הבריאות, החל לפתע להרגיש לא טוב בכניסה למפתן ביתו. הוא לא הצליח לעמוד על רגליו לבד ונזקק לעזרה. לאחר מספר חודשים בהם היה חולה מאוד, נמצא מירזא קזים מת בביתו. בעקבות אירוע טראגי זה, מונירה הסיטה את מחשבותיה מן העולם הגשמי והקדישה את ימיה לתפילה ולמדיטציה. בנוסף, הצהירה על כך שאינה מתכוונת להתחתן שוב לעולם:
"I will not consent to mary anyone, should he be Christ from heaven, or Joseph of this age".
ביוגרפיה > המסע לעכו ונישואיה עם עבד אל-בהאא

בשנת 1871, בהאא אללה הביע את התעניינותו במונירה וייחל לכך שתהפוך לאשתו של בנו, עבד אל-בהאא. על כן, ביקש בהאא אללה משיח' סלמאן להגיע אל אספהאן כדי לקחת את מונירה ולהביאה לעכו. שיח' סלמאן ביקש מדודה של מונירה, 'מלך המרטירים', רשות לקחת אותה אתו, וציין כי בדרכם לעכו יעברו דרך מכה יחד עם עולי הרגל שמגיעים להתפלל סביב הכעבה. מנקודה זו ואילך, מונירה הפכה למקורבת אף עוד יותר למעגל האירועים המרכזי של ההיסטוריה הבהאית.
מסעה של מונריה החל עם עלייתה לרגל לביתו של הבאב בשיראז, שם פגשה את אשתו של הבאב, ח'דיג'ה בגום (אנ'), אשר השאירה עליה רושם עז. בזיכרונותיה מונירה מתארת את ח'דיג'ה כדמות קדושה, אשר הקריבה את כל כולה לדת, אך עם זאת, לא הייתה משוכנעת לחלוטין באמיתות ה'מטרה הגדולה' (the great Cause). התחנה הבאה במסעה הייתה בושהר. בזיכרונותיה מונירה מתארת את ההתרגשות הגדולה שאחזה בה כאשר הגיעו לבושהר, מאחר שזו הייתה הפעם הראשונה בה ראתה את האוקיינוס. היא מתארת כיצד עלתה מיד על גג הבניין, ובפעם הראשונה חזתה במרחביו האינסופיים של הים. התחנה השלישית הייתה מכה, שם מונירה ושיח' סלמאן לקחו חלק בטקס העלייה לרגל, החאג', שבמהלכו פגשו מאמינים רבים. חלק מן המאמינים אשר היו בדרכם חזרה מישראל, הזהירו את מונירה ואת שיח' סלמאן' כי לא מומלץ להגיע לעכו בימים אלו, מאחר שהרשויות המקומיות לא נותנות לאף מאמין בהאי להיכנס לעיר. מונירה מתארת כיצד החדשות הללו העציבו אותה מאוד, ומנגד כיצד שיח' סלמאן דאג לשמור על מורל גבוה, דבר אשר העניק לה תחושת ביטחון ורוגע, אף על פי שידעה כי גורלה, כמו גורלם של שאר המאמינים הבהאיים, יהיה להישלח לכלא.
בשנת 1872 הגיעה מונירה לעכו, וחיה בביתו של מירזא מוסה (אנ') במשך כל תקופת האירוסין שלה לעבד אל-בהאא. בחלקים מזיכרונותיה, היא מתארת כיצד התאהבה במהירות בעבד אל-בהאא הצעיר. כעבור חמישה חודשים של אירוסין הזוג הצעיר התחתן, ובמעמד החתונה בהאא אללה העניק לפטמה את השם מונירה שמשמעותו 'מוארת' בפרסית. הזוג הצעיר נישא ב-8 במרץ 1873, בביתו של אבוד (אנ'). מונירה הייתה בת עשרים וחמש, ועבד אל-בהאא היה בן עשרים ושמונה. היו להם תשעה ילדים, אך רק ארבעה מהם (ארבע בנותיהם) שרדו והגיעו לגיל בגרות.
ביוגרפיה > חייה בעיר-הכלא עכו

מונירה ועבד אל-בהאא גרו בביתו של אבוד כאסירים פוליטיים. באופן טכני הם לא היו אסירים של האימפריה העות'מאנית, אך בכל זאת מונירה נישאה לדמות אשר סיכנה את ביטחונה. היא הפכה לקרובה מאוד לאימו של עבד אל-בהאא ניאב (אנ'), ולאחותו בהיה ח'אנום, אשר הפכה לחברתה הקרובה ביותר של מונירה. השהות בעכו הייתה לא קלה עבור מונירה. היא הייתה עדה לפעולותיהם של אויביו של בעלה, כמו גם למוות של חמישה מתוך תשעת ילדיה. המוות של ילדה האהוב, חוסיין, גרם לה לצער רב מאוד, ולכן על מנת לנחם אותה, כתב לה בהאא אללה מספר תפילות אשר תוכל לקרוא אותן בזמן התאבלותה. מותו של חוסיין הגיע בזמנים לא קלים; שנה קודם לכן ניאב מתה מנפילה, ובשנת 1888 אחיו של בהאא אללה, מירזא מוסא, נפטר גם הוא. בשנת 1892 בהאא אללה נפטר, ומותו גרם סבל רב לעבד אל-בהאא ומשפחתו. מלבד הפרידה הקשה מבהאא אללה, הרבה מאוד קרובי משפחה היפנו את גבם אל עבד אל-בהאא ומונירה.
בשנת 1898, עולי הרגל הראשונים מהמערב הגיעו לעכו על מנת לבקר את עבד אל-בהאא. מונירה נפגשה איתם גם כן, ובילתה את רוב זמנה עם עולות הרגל. עולי הרגל הביאו שמחה גדולה לחיי המשפחה, במיוחד אחרי השנים הקשות שעברו. השנים הבאות הביאו איתן זרם של עולי רגל הן מן המערב והן מן מהמזרח, אשר מונירה ובהיה ח'אנום דאגו להם.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, המשפחה הפכה למנותקת מהקהילה הבהאית העולמית, במיוחד כאשר ג'מאל פאשה הפך לאויבו המושבע של עבד אל-בהאא. למעשה, כל אויביו של עבד אל-בהאא התאחדו עם ג'מאל פאשה, והמצב הסלים עד כדי כך שאפילו הסולטאן עבדול חמיד עצמו ביקש לגרש אותו אל המדבריות שבצפון אפריקה, שם קיווה כי ימות. מונירה סבלה רבות, הן רגשית והן פיזית מהחדשות הללו, ועבד אל-בהאא שלח אותה אל מחוץ לעכו על מנת שתוכל להירגע ולקחת הפסקה מהלחץ שסבב אותה. בשנת 1918, עם בריחתו של ג'מאל פאשה לגרמניה, בעקבות כישלונו בקרב מגידו, זכו לבסוף מונירה ועבד אל-בהאא לשקט וביטחון.
ביוגרפיה > מותה

בשנת 1921, עבד אל-בהאא נפטר באופן לא צפוי. מונירה הייתה הרוסה בעקבות מותו, שכן הם היו נשואים קרוב לחמישים שנים. היא הטביעה את יגונה דרך מכתבים ושירים רבים שכתבה.
מונירה הייתה מלאת תשוקה ומחויבות בכל הנוגע להקמת מוסדות חינוך עבור בנות, וכבר בשנת 1911 הקימה את בית הספר לבנות 'טרביאת' שבטהראן. לאחר מותו של עבד אל-בהאא היא המשיכה במחויבותה לחינוך נשים, הקימה בתי ספר נוספים ואף עודדה את הקהילה הבהאית באיראן לשלב נשים בפעילות הבהאית השוטפת.
מונירה ח'אנום נפטרה בשנת 1938, בגיל 91. היא קבורה סמוך למבנה המוזוליאום של הבאב השוכן בגנים הבהאיים בחיפה.
כתביה

מונירה התחנכה כבאבית מסורה ובהמשך כבהאית תחת השגחתם של הוריה. אף על פי שלא היה זה נהוג להעניק חינוך לבנות, גם לא לבנות ממעמד גבוה, אביה דאג והשקיע בחינוכה של מונירה. היא ידעה שלוש שפות על בורין; פרסית, ערבית וטורקית, והפכה לכותבת ומשוררת מוכרת עוד בתקופתה. על שירתה נאמר שהיא יפה ואינטימית, כאשר את רוב כתביה כתבה במשך שנות נישואיה.
לצד שירתה, מונירה כתבה הרבה מאוד זכרונות ומכתבים. ניתן לחלק את זיכרונותיה לשתי תקופות עיקריות: זיכרונות של ראשית חייה הכוללים אנקדוטות מאביה, מדודה ומח'דיג'ה בגום, וזיכרונות שכתבה לאחר מותו של עבד אל-בהאא. תקופת כתיבתה הראשונה הסתיימה בשנת 1872, עם נישואיה לעבד אל-בהאא.
לאחר מותו של עבד-אל בהאא חזרה מונירה לכתוב. תקופה זו של כתיבתה מבטאת בעיקר את הקינה על ההיפרדות מאהובה. לצד קינה זו, קיימים מספר מכתבים וזכרונות בעלי אופי יותר פרקטי הנוגעים לחינוך הילדות, ועל מקומן ותפקידן של הנשים במסורת הדתית. חלק מן הקוראים עלולים לראות את הסגנון בו היא מבטאת את היגון וההתאבלות שלה כעוצמתי מדי ואולי אף מופרז, אך למעשה הסגנון אותו מפגינה מונירה מבטא את סגנון הכתיבה הקאג'ארי המאוחר, אשר התאפיין בקיצוניות ודרמטיזציה.
ביבליוגרפיה

Gail, Marzieh, Summon Up Remembrance, Oxford, UK: George Roland, 1987
Khan, J.A.; Khan P, Advancement of Women: A Baha'i Perspective, Wilmette, Illinois, 2003
Khanum, Munirih, Memoirs and letters, Sammireh Anwar Smith (translator), Los Angeles, USA: Baha'i Publishing Trust, 1987
Khanum, Munirih, Episodes in the Life of Munirih Khanum, Mirza Ahmad Sohrab (translator), Los Angeles: Persian American Publishing Company, 1924
Ma'ani, Baharieh Rouhani, Leaves of the Twin Divine Trees, Oxford, UK: George Roland, 2008
Smith, Peter. A Concise Encyclopedia of the Baha'i Faith, Oxford: Oneworld Publications, 2000
Taherzadeh, Adib, The Covenant of Baha'u'lla, Oxford, UK: George Ronald, 2000
Taherzadeh, Adib, The Revelation of Baha'u'llah, Volume 2: Adrianople, Oxford, UK: George Roland, 1977
קריאה נוספת

מחזה על מונירה ח'אנום