stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיב אובט
ביוגרפיה > אלוף אולימפי ושיאן עולם

בתחרות שנערכה באוסלו, נורווגיה ב-1 ביולי 1980 קבע אובט בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:48.8 דקות, שיפור לשיאו בן השנה של בן ארצו יריבו סבסטיאן קו (3:49.0 דקות). שבועיים לאחר מכן, שוב בתחרות שנערכה באוסלו ב-15 ביולי הוא השווה את שיאו העולמי של סבסטיאן קו, הפעם בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:32.1 דקות. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה אובט בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.40 דקות, לפני סבסטיאן קו (1:45.85 דקות) וניקולאי קירוב מברית המועצות (1:45.94 דקות) ומדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:38.99 דקות, אחרי סבסטיאן קו (3:38.40 דקות) ויורגן שטראוב (אנ') ממזרח גרמניה (3:38.80 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:36.80 דקות. חודש לאחר המשחקים האולימפיים בתחרות שנערכה בקובלנץ, מערב גרמניה הוא שיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 3:31.36 דקות. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי סידני מארי מארצות הברית (3:31.24 דקות).
בתחרות שנערכה בקובלנץ ב-26 באוגוסט 1981 קבע אובט בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:48.40 דקות, שיפור לשיא הטרי בן השבוע של קו (3:48.53 דקות). שיא זה החזיק מעמד יומיים ונישבר שוב על ידי קו (3:47.33 דקות). שבוע לאחר מכן, בתחרות הגביע הביניבשתי של IAAF שנערכה ברומא, בספטמבר כנציג יבשת אירופה הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:34.95 דקות.
אל אליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט 1983, הגיע אובט כשיאן עולם, אך בגלל טעות טקטית בריצה הוא סיים רק במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:42.34 דקות, אחרי המנצח בן ארצו סטיב קראם (3:41.59 דקות). בתחרות שנערכה ברייטי, איטליה ב-4 בספטמבר 1983 הוא קבע בריצה זו שיא עולם חדש של 3:30.77 דקות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונישבר על ידי סטיב קראם (3:29.67 דקות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סבל אובט מדלקת סימפונות ולמרות זאת קבע בשלב חצי הגמר בריצת 800 מטר תוצאה של 1:44.81 דקות. בשלב הגמר הוא סיים במקום שמיני ואחרון לאחר שהתמוטט בקו בסיום בתוצאה של 1:52.28 דקות ולא הצליח להגן תוארו. הוא פונה לבית חולים ושם שהה במשך יומיים. בניגוד לעצת רופאיו ומאמניו הוא השתתף בריצת 1500 מטר ובשלב חצי הגמר קבע תוצאה של 3:36.55 דקות. בשלב הגמר הוא לא הצליח לסיים את הריצה ודורג בסופו של דבר במקום 12 כללי.
במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1986 זכה אובט במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:24.11 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה, שנערכה ברומא בשנת 1987 סיים אובט במקום עשירי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:33.49 דקות.
בשנת 1991 פרש אובט סופית מספורט תחרותי.
חייו האישיים

לאחר המשחקים האולימפיים (מוסקבה 1980) התחתן אובט עם חברתו, רייצ'ל וולר. משנת 1992 הוא עובד כפרשן אתלטיקה בטלוויזיה ברשת CBC. כיום, הוא גרוש ומתגורר באוסטרליה. במסגרת משחקי חבר העמים שנערכו במלבורן 2006 עבד כפרשן ספורט ברשת BBC.
אחיו הצעיר, ניקולאס "ניק" אובט, הוא ספורטאי אולימפי שהשתתף בקלגרי 1988 ובאלברוויל 1992 בתחרות מזחלות מסוג לוז'. גם בנו פרדי הוא אתלט, שבצעירותו התמחה בריצות למרחקים בינוניים ואף זכה בשנת 2005 באליפות הפאן פסיפיק לנוער בריצת 800 מטר; לאחר פציעה עבר לרכיבת אופניים מקצועית, והחל משנת 2021  התחרה בריצת מרתון כל שנה, במקביל לקריירת הרכיבה שלו.
שיאים אישיים

| מרחק | תוצאה | תאריך |
| --- | --- | --- |
| ריצת 400 מטר | 47.5 שניות | 1974 |
| ריצת 800 מטר | 1:44.09 דקות | 1978 |
| ריצת 1000 מטר | 2:16.0 דקות | 1979 |
| ריצת 1500 מטר | 3:30.77 דקות | 1983 שיא עולם |
| ריצת מייל | 3:48.40 דקות | 1981 שיא עולם |
| ריצת 2000 מטר | 4:57.71 דקות | 1982 |
| ריצת 3000 מטר | 7:41.3 דקות | 1977 |
| ריצת 2 מייל | 8:13.51 דקות | 1978 שיא בריטניה (הנוכחי) |
| ריצת 5000 מטר | 13:20.06 דקות | 1986 |
הערות שוליים

↑  פרופיל אתלט - פרדי אובט, באתר Power of 10.
↑  בריאן מצלר, How Fast Can a Pro Cyclist Run a Marathon?, באתר מגזין Outside, ‏5 ביולי 2023.
↑  Freddy Ovett, באתר PHO3NIX Foundation.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14346067  Trove: 929684  VIAF: 92248748   WorldCat (עם VIAF): 92248748
סאדק מוחרמי

סאדק מוחרמי (בפרסית: صادق محرمی; נולד ב-1 במרץ 1996 בהפשתר שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת דינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים

מוחרמי גדל במחלקת הנוער של מאלבאן. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האיראנית, וערך 35 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 ביוני 2016 חתם מוחרמי על חוזה לשתי עונות בפרספוליס מליגת העל האיראנית. הוא ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 ביוני 2018 חתם מוחרמי על חוזה לחמש עונות בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית.
ב-2 בספטמבר 2019 הושאל מוחרמי למשך חצי עונה ללוקומוטיבה זאגרב מליגת העל הקרואטית. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון.
קריירה בינלאומית

ב-11 בספטמבר 2018 ערך מוחרמי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן, בניצחון 0–1 על נבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות קרואטיה (4): 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022
הגביע הקרואטי (1): 2020/2021
הסופר קאפ הקרואטי (1): 2022
הערות שוליים

↑  فوتبالی‌ترین - محرمی به تیم فوتبال پرسپولیس پیوست באתר footballitarin, ‏ 28 ביוני 2016 (בפרסית)
↑  Moharrami novi igrač Dinama באתר הרשמי של דינמו זאגרב, 27 ביוני 2018 (בקרואטית)
↑  معرفی ۲۵ بازیکن تیم ملی برای حضور در جام جهانی באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 13 בנובמבר 2022 (בפרסית)
↑  بخش رسانه‌ای تیم ملی فهرست نهایی این تیم برای حضور .در رقابتهای جام ملتهای آسیا را اعلام کرد באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 2 בינואר 2024 (בפרסית)
| נבחרת איראן – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 פור-עלי-גנג'י •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 כרימי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 נור-אלהי • 22 עאבד-זאדה • 23 רזאיאן • 24 ח. חוסייני • 25 ג'לאלי • מאמן: קיירוש |  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 פור-עלי-גנג'י •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 כרימי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 נור-אלהי • 22 עאבד-זאדה • 23 רזאיאן • 24 ח. חוסייני • 25 ג'לאלי • מאמן: קיירוש | איראן |
| נבחרת איראן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 אבראהימי •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אסדי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 קאידי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 מוחבי • 22 ח. חוסייני • 23 רזאיאן • 24 יוספי • 25 פלאח • 26 מוגאנלו • מאמן: קלעה-נוי |  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 אבראהימי •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אסדי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 קאידי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 מוחבי • 22 ח. חוסייני • 23 רזאיאן • 24 יוספי • 25 פלאח • 26 מוגאנלו • מאמן: קלעה-נוי | איראן |
סטפן קרסובסקי

| --- | --- |

סטפן קרסובסקי, 1944
 לידה:  20 באוגוסט 1897 כפר גלוחי, האימפריה הרוסית (כיום במחוז מוהילב בבלארוס)
 פטירה:  21 באפריל 1983 (בגיל 85) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  מחוז מוסקבה 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של בלארוס 
 השתייכות:  צבא האימפריה הרוסית   הכוחות המזוינים של ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  1916–1917   1918 – 1983
 דרגה:  מרשל אוויר
 תפקידים בשירות
 מפקד ארמיית האוויר ה-17 של ברית המועצות  מפקד ארמיית האוויר השנייה של ברית המועצות
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת האזרחים ברוסיה  מלחמת החורף  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות  עיטור לנין, 6 פעמים.  עיטור מהפכת אוקטובר  עיטור הדגל האדום, 4 פעמים.  עיטור סובורוב מדרגה ראשונה  עיטור סובורוב מדרגה שנייה  עיטור קוטוזוב מדרגה ראשונה  עיטור חמלניצקי מדרגה ראשונה  עיטור הכוכב האדום  עיטור השירות למען המולדת בכוחות המזוינים של ברית המועצות
 
סטפן אקימוביץ' קרסובסקי (ברוסית: Степан Акимович Красовский; ‏20 באוגוסט 1897 - 21 באפריל 1983) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-17 של ברית המועצות ועל ארמיית האוויר השנייה של ברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה פיקד על כוחות האוויר הסובייטיים במזרח הרחוק, מוסקבה וצפון קווקז. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה.
סבב הפוקר האירופי

| --- | --- |

 ענף:  פוקר
 תאריך ייסוד:  2004
 הכי הרבה זכיות:  בריטניה ויקטוריה קורן מיטשל בלרוס מיקאלאי פובל קנדה מייקל ווטסון (2 כ"א)
 https://www.pokerstarslive.net/ept/
 
סבב הפוקר האירופי (באנגלית: European Poker Tour; בראשי תיבות: EPT) הוא סבב טורנירי פוקר. במסגרת הסבב מתקיימות מספר סדרות טורנירי פוקר במקומות שונים באירופה, אשר במרכזן הטורניר המכרזי עם עלות הרשמה בשווי 5,300 אירו. המנצחים בטורנירים המרכזיים מוכרים כאלופי הסדרה בה ניצחו.
היסטוריה

סבב הפוקר האירופי הוקם ב-2004 בארצות הברית על ידי ג'ון דותי, אשר כיהן כמנכ"ל הראשון. ב-2011 רכשה פוקרסטארס את הזכויות על הסבב, והחל מ-2012 אחד מעובדיה, אדגר סטוצ'לי, ממלא את תפקיד המנכ"ל.
בעונות הראשונות שוחקו כל סדרות הטורנירים בסבב במדינות שונות באירופה, אך החל מהעונה הרביעית מתקיים שיתוף פעולה בין סבב הפוקר האירופי לסדרת PokerStars Caribbean Adventure אשר מתקיימת באיי בהאמה. ב-2017 מותג מחדש בשם "אליפות פוקרסטארס" למשך עונה אחת במהלכה התקיימו טורנירים גם בפנמה ומקאו, אך לאחר שנה חזרו למותג המקורי ולמבנה הקודם.
אלכסנדר סטביץ' זכה באליפות הראשונה אשר התקיימה בברצלונה ב-2004. ויקטוריה קורן מיטשל הייתה האישה הראשונה אשר זכתה ב-2006 בלונדון, וב-2014 הייתה לראשונה שזכתה ב-2 תארים, כאשר ניצחה באליפות בסן רמו.
ב-2020 בוטלו שלוש סדרות מתוכננות בעקבות התפשטות מגפת הקורונה, אך הסדרה הרביעית בסוצ'י שברוסיה התקיימה כרגיל, ובנוסף התקיימה בפוקרסטארס סדרת אונליין ראשונה מסוגה במסגרת הסבב. ב-2022 בוטלה סדרה מתוכננת בסוצ'י בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
היסטוריה > שידור

ג'יימס הארטיגן מנחה את שידור הטורנירים הטלוויזיוניים החל מ-2007. בשנים הראשונות הצטרפו אליו שחקנים מוכרים כשדרני משנה, וב-2011 הצטרף אליו ג'ו סטייפלטון כצוות השידור הקבוע. כחלק מצוות השידור המתחלף מצטרפים ניק וולש, מריה הו, גריפין בנגר וסאם גרפטון. שידורים אלו מתקיימים בטלוויזיה ובערוץ ה-Twitch.tv של פוקרסטארס.
הערות שוליים

↑  Mo Nuwwarah,‏ European Poker Tour Brand to Return in 2018, באתר PokerNews,‏ 15 בדצמבר 2017 (באנגלית)
↑  Chad Holloway,‏ Where Are They Now: The Nine Past EPT Barcelona Champions, באתר PokerNews,‏ 26 באוגוסט 2013 (באנגלית)
↑  Coren Mitchell Becomes First Player To Win Two EPT Main Events, באתר Poker-King, ‏21 באפריל 2014 (באנגלית)
↑  Joe Stapleton and James Hartigan on the Return of EPT Prague, באתר Gamble Online, ‏7 במרץ 2022 (באנגלית)
סטיאטיט

דוגמאות סטיאטיט בגוונים שונים
סטיאטיט או גם אבן סבון הוא סלע מותמר (במקרה קיצוני מינרל) רך. הוא מורכב בעיקר מהמינרל טלק העשיר במגנזיום. הוא נוצר כתוצאה מהתמרה ומטאסומטיזם, המתרחשים באזורים שבהם לוחות טקטוניים עוברים הפחתה, ומתמירים סלעים באמצעות חום ולחץ, ושטף של נוזלים, אך ללא התכה. הסלע שימש חומר גלם לגילוף פסלים במשך אלפי שנים.
אבן הסבון קיבלה את שמה מכך שהמגע בה דומה לתחושה של מגע בסבון. מקור השם סטיאטיט מלטינית steatitis (אבן יקרה).
פטרולוגיה

סטיאטיט מורכב בעיקר מטלק עם כמויות משתנות של המינרלים כלוריט ואמפיבולים (בדרך כלל טרמוליט, אנתופיליט וקמינגטוניט ומכאן השם הישן שבוטל מגנזיוקמינגטוניט), וכמויות זעירות של תחמוצות כרום-ברזל. המרקם של הסלע צפחתי או קומפקטי. סטיאטיט הוא תוצאה של התמרה של סלעים אולטרה-מאפייים (דוגמת דוניט או סרפנטיניט) או מטאסומטיזם של דולומיט צורני.
המסה של סטיאטיט "טהור" מכילה בערך 63.37% סיליקה, 31.88% תחמוצת המגנזיום ו-4.74% מים. בדרך כלל הוא כולל כמויות זעירות של תחמוצות כדוגמת CaO או Al2O3.
פירופיליט, מינרל הדומה מאוד לטלק, מכונה גם הוא לעיתים אבן סבון, מאחר שהתכונות הפיזיות והשימושים התעשייתיים שלו דומים, ומכיוון שהוא משמש בדרך כלל כחומר גלם לגילוף. עם זאת, במינרל זה בדרך כלל אין תחושת סבון כמו שיש בסטיאטיט.
תכונות פיזיות

סטיאטיט רך יחסית בגלל תכולת הטלק הגבוהה שלו, לטלק ערך מוגדר של 1 בסולם מוס המודד קשיות של מינרלים. סלעים רכים יותר עשויים להרגיש דומים לסבון כשנוגעים בהם, ומכאן הכינוי אבן סבון. לא מקובל להגדיר קשיות קבועה לסטיאטיט מכיוון שכמות הטלק שהוא מכיל משתנה במידה רבה, נמוך יחסית (כ-30%) עבור סלע המשמש למטרות אדריכלות כמו דלפקים במטבחים ועד 80% עבור חומר גלם המשמש לגילוף.
סטיאטיט קל לגילוף, אינו מתבלה, עמיד בחום ובעל יכולת אחסון חום גבוהה. לפיכך הוא משמש לציוד לבישול ולחימום מזה אלפי שנים.
סטיאטיט משמש לעיתים קרובות כמבודד חשמלי למבנים ולרכיבים חשמליים, בגלל עמידותו ומאפייניו החשמליים, ומכיוון שניתן ללחוץ אותו לצורות מורכבות לפני החימום. סטיאטיט עובר התמרה כאשר היא מחומם לטמפרטורות של 1000–1200°C לאנסטטיט וקריסטובליט. בסולם מוס זה מקביל לעלייה בקשיות ל-5.5–6.5.
הצבעים הנפוצים ביותר הם לבן, סגול, ורוד, ירוק, אפור, שחור, חום וכחול, אך הם מגיעים בגוונים רבים ולא תמיד ניתן לקבוע להם גוון מסוים. ישנם גם סוגים משוישים צבעוניים שלעיתים יש בהם תכלילים קשים יותר ולכן הם לא תמיד מתאימים לעיבוד מכונה או ידנית.
סוגים משוישים צבעוניים הם לרוב פרומגנטיים, אם כי ייתכנו הבדלים משמעותיים בעוצמה בתוך האבן. תכלילים קשים במיוחד מראים מגנטיות ברורה, שיכולה להשפיע גם על מחט המצפן.
שימושים > שימושים היסטוריים

חותמות/קמעות של חרפושיות במצרים העתיקה נוצרו בדרך כלל מסטיאטיט מזוגג.
עיר המסחר העתיקה טפה יחיא בדרום-מזרח איראן הייתה מרכז לייצור והפצה של סטיאטיט בין האלף החמישי לאלף השלישי לפני הספירה. הוא היה בשימוש גם בתרבות המינואית בכרתים. בחפירות הארכאולוגיות בארמון בקנוסוס נתגלה שולחן נסך מפואר מסטיאטיט.
כמה שבטים וחבורות של האינדיאנים בארצות הברית יצרו קערות, לוחות בישול וחפצים אחרים מסטיאטיט. שימוש זה היה נפוץ במיוחד בתקופה הארכאית באמריקה הצפונית. כמה משבטי הילידים ביבשת אמריקה משתמשים בסטיאטיט למקטרות. דוגמאות רבות נתגלו בין החפצים של תרבויות שונות והם בשימוש גם כיום. הולכת החום הנמוכה מאפשרת עישון ממושך מבלי שנגרמת אי נוחות בשל התחממות זרוע המקטרת.
סטיאטיט נפוץ יחסית בצפון אירופה. הוויקינגים חצבו סטיאטיט ישירות מהסלע, עיצבו אותו לסירי בישול ומכרו אותם במקומות מגוריהם או ייצאו אותם.
האינואיטים השתמשו בסטיאטיט לעיתים קרובות לגילופים מסורתיים.
באיי שטלנד ישנן עדויות שכלים אלו שימשו לעיבוד שומן שמקורו בבעלי חיים ימיים ובחלב. כמה בניינים ששרדו מימי הביניים נבנו מסטיאטיט, בהם קתדרלת נידארוס.
במאה ה-19 השתמשו יצרני מצבות בצפון-מזרח ג'ורג'יה בסטיאטיט שנחצב מקומית על מנת לייצר מצבה פשוטה או כמשטח עליון בקברים הייחודים המכונים "חריץ ולשונית" (slot and tab).
בלוקים קטנים של סטיאטיט (20‏ x 25‏ x 3 סנטימטרים) חוממו על כיריים או סמוך לאש ושימשו לחמם סדינים קרים או לשמור על חום הידיים והרגליים בעת נסיעה במזחלת שלג.
שימושים > שימושים מודרניים

סטיאטיט משמש בשיבוצים, פיסול, תחתיות ולדלפקים וכיורים למטבחים.
סטיאטיט משמש לעיתים כציפוי פנימי של כיריים המבוססים על שריפת עצים, וכחומר המועדף למחממים לבניין המבוססים על שריפת עצים משום שהוא יכול לספוג, לאחסן ולהקרין חום במידה שווה בשל צפיפותו הגבוהה ותכולת המגנזיט (MgCO3). הוא גם משמש לדלפקי מטבח ולאריחים באמבטיה בשל הקלות של עיבוד החומר והתכונה שלו כ"אבן שקטה". עם הזמן מקבלים פני האבן באופן טבעי מראה בלוי ומיושן ככל שהפטינה מתפתחת.
סטיאטיט משמש בהודו במשך מאות שנים כחומר גלם לגילוף. הכרייה כדי לענות על הביקוש העולמי לסטיאטיט מאיימת על בית הגידול של הטיגריס הבנגלי.
בברזיל, במיוחד במינאס ז'ראיס, בשל שפע מכרות הסטיאטיט באותה מדינה ברזילאית, עדיין יוצרים אומנים מקומיים חפצים מחומר זה, כולל סירים ומחבתות, כוסות יין, פסלים, קופסאות תכשיטים, תחתיות ואגרטלים. עבודות יד אלה נמכרות בדרך כלל בשוקי רחוב שנמצאים בערים ברחבי המדינה. בחלק מהעיירות העתיקות ביותר, בעיקר קונגונש (Congonhas), טיראדנטס (Tiradentes) ואורו פרטו, עדיין קיימים רחובות המרוצפים בסטיאטיט, שריד מהתקופה הקולוניאלית.
מכרות סטיאטיט הפעילים באמריקה הצפונית כוללים מכרה מדרום לעיר קוויבק סיטי עם מוצרים המשווקים על ידי חברת "קנדיאן סואפסטון" (Canadian Soapstone), מכרות "טרז'ר אנד ריגל" (Treasure and Regal) במחוז ביוורהד, במונטנה המופעלים על ידי חברת המינרלים ברטס (Barretts), ומכרה במרכז וירג'יניה המופעל על ידי חברת "אולברן סואפסטון" (Alberene Soapstone Company). סטיאטיט לשימושים אדריכליים נכרה בקנדה, ברזיל, הודו ופינלנד ומיובא לארצות הברית.
חייטים, תופרות, נגרים ובעלי מקצוע אחרים משתמשים בעפרונות סטיאטיט לסימון. מאחר שסטיאטיט עשוי בעיקר מטלק, הוא מותיר אבקה לבנה כאשר הוא משופשף כמעט על כל חפץ. סימן לבן זה דומה לאבקת טלק ומוברש בקלות מבלי להשאיר סימן קבוע. גם רתכים משתמשים בעפרונות כאלו. האבקה העמידה בחום אינה נשרפת וממשיכה להיות גלויה כאשר מחממים את חומר העבודה במהלך תהליך הריתוך.
ניתן להשתמש בסטיאטיט ליצירת תבניות ליציקה של חפצים ממתכות רכות, כגון פיוטר או כסף. האבן הרכה מגולפת בקלות ואינה מתעוותת בהשפעת חימום. המשטח החלקלק של הסטיאטיט מאפשר להסיר את החפץ המוגמר בקלות.
ניתן להכניס אבני סטיאטיט למקפיא ובהמשך להשתמש בהן במקום קוביות קרח לצינון משקאות אלכוהוליים ללא דילול. הן קרויות לפעמים אבני ויסקי (whiskey stones). רוב אבני הוויסקי כוללות גימור למחצה המשמר את המראה הרך של סטיאטיט טבעי, בעוד שאחרות מלוטשות לחלוטין.
סטיאטיט משמש לעיתים קרובות כמבודד חשמלי למבנים ולרכיבים חשמליים, בגלל עמידותו ומאפייניו החשמליים, ומכיוון שניתן ללחוץ אותו לצורות מורכבות לפני החימום.
גלריה

תבליט ביזנטי מהמאה ה-12 של סיינט ג'ורג' והדרקון
פסל מסטיאטיט במקדש צ'נאקשווה של אימפריית הויסלה (אנ') בבלור במדינת קרנאטקה בהודו
קברים מסוג "חריץ ולשונית" בג'ורג'יה
ברזייה עשויה מסטיאטיט, סמוך לקתדרלת "גבירתנו של המסע הטוב" בבלו הוריזונטה בברזיל
קמע חרפושית ממצרים העתיקה העשוי אבן סבון מזוגגת
חרפושית סטיאטיט במוזיאון וולטרס לאומנות
קתדרלת נידארוס בטרונדהיים בנורווגיה, הבנויה בעיקר מסטיאטיט
חותמת גלילית אשורית מסטיאטיט ותוצאת החתמה על חרס
פסל העשוי משישה סוגים שונים של סטיאטיט
סמל קסטיליה-לה מנצ'ה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קסטיליה-לה מנצ'ה 
 תאריך אימוץ:  30 ביוני 1983 
 
הסמל עם סמלי המסדרים הצבאיים משולבים בחלקו הימני
סמל קסטיליה-לה מנצ'ה הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן מחולק בניצב והוא מבוסס על עיצוב הדגל, למרות שהנהוג הוא ההפך. בצד שמאל מוצג סמל ממלכת קסטיליה: שדה אדום ובו טירת זהב בעלת שלושה צריחים שחלונותיה ודלתה כחולים. החלק השני כולו לבן והוא מייצג את המסדרים הצבאיים הנוצרים שלחמו במוסלמים בתקופת הרקונקיסטה באזור: מסדר קלטרווה (Calatrava), מסדר סנטיאגו ומסדר סן חואן.
מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.
לאחר שהוצעו שבעה עיצובים, נבחרו ב-1980 הדגל והסמל בעיצובו של רמון חוזה מלדונדו (Ramón José Maldonado) ונקבעו בחוק ב-1983.
נחל נשרים

אין תמונה חופשית
נחל נשרים הוא נחל אכזב באורך 8.2 ק"מ בדרום רמת הגולן. הנחל זורם בין כביש 808 במזרח לכביש 87 במערב, מדרום לנחל חיוואי ומצפון לנחל דליות. בסופו נשפך הנחל לתוך נחל בתרה, דרכו זורמים מימיו אל הכנרת.
שמו של נחל נשרים נקרא על שם הנשרים הרבים שמקננים בו.
אזור הנחל משמש שטח אש לטנקים בחיל שריון של צה"ל, לכן כל טיול בנחל ובסביבתו מחייב תיאום מוקדם עם כוחות הביטחון.
החי והצומח

הצומח באזור הנחל כולל הרדוף הנחלים, שיבולת-שועל, אלון התבור, פטל קדוש, אשחר רחב עלים ותאנים ועוד.
ביולי 2010 פרצה בנחל שרפה שכילתה שטח גדול של צמחייה.
באזור הנחל יש קינים רבים של נשרים והם שנתנו לנחל את שמו. בנוסף ניתן למצוא בו בז מצוי, גיבתון אדום-מקור וגיבתון שחור-ראש. גם חזירי בר רבים נמצאים בנחל.
הערות שוליים

↑  השרפה בנחל נשרים
| נחלי רמת הגולן |
| --- | --- | --- |
| נחלי איתן | נחל חרמון • נחל סער • ואדי אבו סעיד • נחל שוח • נחל גילבון • נחל משושים • נחל זוויתן • נחל יהודיה • נחל עיט • נחל גמלא • נחל בזלת • נחל דליות • נחל סמך • נחל אל על • ירמוך |  |
| נחלי אכזב | נחל שיאון • נחל חבושית • נחל ערער • נחל גובתה • נחל סנאים • ואדי אל-חמאם • נחל חזורי • נחל ירדינון • נחל עורבים • נחל פרש • נחל חמדל • נחל נשף • ואדי עין א-תינה • נחל יוסיפון • מסיל אל-ע'נאמה • נחל קצרין • נחל חיוויאי • נחל בתרא • נחל נשרים •  נחל שפמנון • נחל כנף • נחל נוב • נחל  צלצל • נחל עין גב • נחל מיצר • ואדי ברברה • ואדי סמר • נחל פרע • נחל רוקד |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחל סכר

| --- | --- |

נחל סכר, מרץ 2016
 מידע כללי
 אורך:  כ־35 ק"מ
 יובלים:  נחל חובב, נחל רווחה, נחל שעירים, נחל נעים, נחל הד, נחל מינגר, נחל זחל 
 שפך:  נחל באר שבע 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) נחל סכר(למפת צפון הנגב רגילה) נחל סכר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סכר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סכר
 
בור מים בנחל סכר
נַחַל סֶכֶר, הידוע גם כוואדי א-סד, הוא נחל אכזב העובר בהר הנגב הצפוני ובמישורי הנגב המערביים.
גאוגרפיה

אורכו של הנחל הוא כ-35 קילומטר ובאפיקו מצויים מספר בורות ומאגרי-מים, חווה חקלאית ניסיונית ומספר סכרים עתיקים שעל שמם קרוי הנחל.
מסלולו של נחל סכר מתחיל בהר עצם שברכס ירוחם. משם הוא ממשיך דרומה ומערבה לכיוון כביש 40, אותו הוא חוצה צפונית לצומת הנגב ודרומית לרמת בקע. מנקודה זו נכנס הנחל לחולות עגור - חלוצה ופונה צפונה ומערבה לכיוון רמת חובב. הנחל עובר ברמת חובב, ולבסוף מגיע למוצאו בנחל באר שבע.
מדרום לרמת חובב חצתה את אפיק הנחל מסילת הרכבת הטורקית מנחל שורק לקוסיימה ובמקום נמצאים שרידי גשר.
באזור הנחל נעשה ניסיון של שחזור החקלאות הנבטית - שחזור חוות מי הנגר.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה מפה, הוצאת מפה, כרך 5, ראו ערך "סכר, נחל", עמ' 204.
סטפן קולה

סטפן קולה (בצרפתית: Stéphane Collet; נולד ב-13 ביוני 1972) הוא כדורגלן עבר מלגשי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

קולה התחיל את קריירה שלו במחלקת הנוער של ניס. בגיל 19 הצטרף לקבוצת המילואים ובעונת 1993/1994 הצטרף לקבוצה הבוגרת והיה שותף לעלייה שלה לליגה הראשונה.
בקיץ 1996 חתם בשטרסבורג בה דבק לו הכינוי "הטוסטוס". בעונת 1997/98 היה שותף להעפלה של שטרסבורג לשמינית גמר גביע אופ"א בו הפסידה לאינטר מילאנו.
בקיץ 1999 חתם בלאנס וכעבור שנה חתם בריאל סוסיאדד מהלה ליגה. בנובמבר 2003 חזר לצרפת וחתם בראפיד דה מונטון.
לזכותו של קולה 3 הופעות בנבחרת מדגסקר, את כולן ערך בשנת 2003.
סוקרטס מקונסטנטינופול

| --- | --- |
 לידה:  380? קונסטנטינופול, רומא העתיקה 
 פטירה:  440? (בגיל 60 בערך) קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 יצירות בולטות:  Ecclesiastical history 
 
סוקרטס מקונסטנטינופול הידוע גם כסוקרטס סכולסטיקוס היה היסטוריון יווני נוצרי של הכנסייה הנוצרית ובן זמנם של סוזומנוס ותאודורטוס (אנ'), שהשתמשו בכתביו. אין לבלבל בינו לבין הפילוסוף היווני הקלאסי סוקרטס.
סוקרטס נולד בקונסטנטינופול בשנת 380 בקירוב. תאריך מותו אינו ידוע. גם בתקופה העתיקה לא היה ידוע הרבה על חייו. מה שידוע נאסף מהערות בספרו "Historia Ecclesiastica" ("היסטוריה של הכנסייה"), שהיה שונה מעבודתו של אוסביוס מקיסריה בהדגשתו את מקום הקיסר בענייני הכנסייה ובתיאור היסטוריה חילונית, בנוסף לזו של הכנסייה.
מוריו של סוקרטס, כפי שכתוב בהקדמות שכתב, היו המדקדקים הלאדיוס (אנ') ואמוניוס (אנ') שהגיעו לקונסטנטינופול מאלכסנדריה, שם היו כהני דת פגאניים. מרד שלווה בהתקפה על המקדשים הפגאניים שלהם אילץ אותם לנוס על נפשם. בהתקפה זו נהרס הסֶרָפֶּאום והספרייה שבו, המתוארכת ל־391 בערך.
לא הוכח שסוקרטס מקונסטנטינופול למד מתורתו של הסופיסט טרוילוס. גם לא ברור מה היה מקצועו המדויק של סוקרטס, על אף שניתן להסיק מכתביו שהוא היה חסר מקצוע.
בשנים שלאחר מכן הוא נסע וביקר, בין השאר בפפלגוניה וקפריסין.
היסטוריה של הכנסייה

התיעוד ההיסטורי מכסה את השנים 305–439 והחוקרים סבורים שכתיבתה הסתיימה ב־439 או זמן קצר לאחר מכן. בכל מקרה בתקופת חייו של הקיסר  תאודוסיוס II, כלומר לפני 450. מטרת כתיבת ההיסטוריה הייתה להמשיך את עבודתו של אוסביוס מקיסריה. היא מספרת בשפה יוונית פשוטה מה קרה בכנסייה מימיו של קונסטנטינוס עד זמנו של המחבר. המחלוקות בכנסייה מובלטות משום שכאשר יש שלום בכנסייה אין להיסטוריון שלה מה לספר (7.48.7). בהקדמה לספר החמישי מגן סוקרטס על העיסוק באריאניות ובאירועים הפוליטיים בנוסף לכתיבה על הכנסייה.
תיאורו של סוקרטס הוא מאוזן בנקודות רבות. הוא נזהר לא להשתמש בתארים מוגזמים כשהוא מתייחס לאישים בולטים בכנסייה ובמדינה.
יש הסבורים שהוא היה חבר בכנסייה הנובטיאנית, אך דבר זה מתבסס על העובדה שהוא מספק מידע רב על הנובטיאנים ומדבר עליהם בצורה חיובית אך הוא מתאר בצורה דומה גם את האריאנים וקבוצות אחרות. הוא מדבר על עצמו כמי ששייך לזרם המרכזי של הנצרות.
סוקרטס טוען שאת הדחף לכתוב את חיבורו הוא חייב לאדם בשם תאודורוס המוזכר בהקדמה לספר השני כ"אדם קדוש לאל". לכן, סביר, שהוא היה נזיר או מישהו מהכמורה הבכירה. ההיסטוריונים בני זמנו סוזומן ותאודורט כתבו יחד עם סוקרטס חיבור שגרם לטשטוש ההבדלים ביניהם עד לאחרונה, כאשר התיאורים המיוחדים שלהם על סדרה של קיסרים רומיים הובחנו ועומתו זה עם זה על ידי הרטמן לפין (Hartmut Leppin) בחיבורו מקונסטנטינוס הגדול לתאודוסיוס השני (Von Constantin dem Großen zu Theodosius II) (Göttingen 1996).
ה-Historia Ecclesiastica נערכה לראשונה ביוונית על ידי רובר אטיין (Robert Estienne) על בסיס "Codex Regius" (פריז, 1544. תרגום שלה ללטינית נעשה על ידי יוהנס כריסטופורסון (Johannes Christophorson) ב־1612 והוא חשוב בשל שינויי הגרסאות שבו. המהדורה הביקורתית המוקדמת העיקרית נוצרה על ידי הנריקוס ולסיוס (הנרי ולואה, Henri Valois), פריז, 1668 שהשתמש בכמה כתבי יד – קודקס רגיוס, קודקס וטיקנוס וקודקס פלורנטינוס (Codex Regius, Codex Vaticanus, Codex Florentinus). המהדורה הביקורתית החדשה נערכה על ידי ג.ק. האנזן (G.C. Hansen) ופורסמה בסדרת המחברים הנוצרים היוונים (Die Griechischen Christlichen Schriftsteller) בהוצאת Akademie Verlag (Berlin, 1995).