stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן מ.ת. אברהם
ייעוד

הייעוד המוצהר של הקרן הוא לקדם את הערכת הציבור לאמנות המודרניזם, האימפרסיוניזם והאמנות המודרנית של רוסיה ואירופה באמצעות איסוף יצירות שניתן לשאול אותן "למטרה האחת והיחידה של הצגתן ולמידתן באמצעות מוסדות ציבור".
המרכז מפעיל תוכנית השאלה של היצירות שמאפשר את הצגתן בתערוכות פומביות במוסדות מוסמכים, לרבות מוזיאונים, שבדרך כלל ידם אינה משגת לממן תערוכות מסוג זה.
ייעודו החינוכי הוא לאמץ "תערוכות שיעודדו הערכה והבנה לאמנות, להיסטוריה שלה, להקשרה ולמשמעות שלה". התערוכות אותן מממן המרכז מלוות בתוכניות חינוכיות לילדים ובני נוער שנערכות על ידי אמנים, מחנכים ואנשי מקצוע אחרים. כמו כן, תומכת הקרן באמנים צעירים ובסטודנטים ללימודי יהדות.
אוספים

הזרמים האופייניים לתקופה זו כלולים האימפרסיוניזם, פוסט-אימפרסיוניזם, קונסטרוקטיביזם, קוביזם, קובו-פוטוריזם, נאו-פרימיטיביזם, ריוניזם ופוטוריזם. להלן רשימה חלקית של האמנים שיצירותיהם מרכיבות את האוסף:
אביגדור אריכא
אלכסיי קוסטנקו
סלבדור דאלי
אדגר דגה
נטליה גונצ'רובה
בוריס גריגורייב
מנשה קדישמן
רפי קייזר
בוריס קליינט
משה קופרמן
מיכאיל לריונוב
אורי ליפשיץ
נדב ליפשיץ
לזר ליסיצקי
קזימיר מלביץ'
צבי מילשטיין
ז'ואן מירו
ורה פסטל
ניקולאי פירוסמני-שווילי
ולדימיר ב. רוסין
אנרי רוסו
דייוויד שטרנברג
סרגיי סנקין
ולדימיר טטלין
אלכסנדר בוגומזוב
הערות שוליים

↑  אתר הקרן
↑  Degas' Plastic Work Displayed at Bulgarian National Gallery - See more at: http://www.novinite.com/view_news.php?id=119776#sthash.pBx9tPuv.dpuf
↑  כתבה באינדיפנדנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013013457  VIAF: 253340622   WorldCat (עם VIAF): 253340622 
Abraham's George Medal.
מנסור תמיר אברהם
קטליריה

| קטליריה |
| --- | --- |
 Keteleeria davidiana
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אורניים
סוג:: קטליריה
שם מדעי
 Keteleeria ‏Carrière, 1866

קבוצת אצטרובלים זכריים של קטליריה איווליניאנה
אצטרובל זרעים של Keteleeria davidiana
קטליריה (שם מדעי: Keteleeria; בסינית: 油杉属; בפין-יין: you shan shu) הוא סוג של 3 מינים של עצים מחטניים ירוקי-עד השייכים למשפחת האורניים, שתחום תפוצתו משתרע על שטח גדול מצפון לדרום ברפובליקה העממית של סין, לאוס ווייטנאם. התנאים הסביבתיים שבהם הוא גדל משתנים בהתאם מאקלים ממוזג לכמעט אקלים טרופי. מין זה הוא אחד ממיני האורניים הבודדים הגדלים בתנאים הקרובים לטרופיים.
תיאור

מיני קטליריה הם עצים ירוקי-עד היכולים להגיע עד לגובה של 35 מטרים. קליפת גזע העץ מחורצת לאורך בחלק התחתון של הגזע. הענפים שונים באורכם. על הענפים צלקות עלה קטנות ועגולות. למיני הקטליריה יש מיקוריזה (מוטואליזם (הדדיוּת) בין תפטיר של פטרייה ובין שורשי העץ) עם לפחות 26 מיני פטריות מהסוגים רוסולה (Russula), נטופה (Lactarius), סיבית (Inocybe) ועוד.
העלים הם דמויי מחטים שטוחות, המסודרות לאורך הענף בצורת סליל ולעיתים בצורת כוכב. אורכן בין 1.5 ל-7 סנטימטרים ורוחבן 2 עד 4 מילימטרים. הפיוניות מסודרות בשתי שורות בחלק התחתון של העלה, ולעיתים יש שורת פיוניות בקצה העליון. בכל עלה יש שתי תעלות שרף.
כל מיני הקטליריה הם חד-ביתיים, דו-מיניים. האצטרובלים הזכריים (אצטרובלי האבקה) מקובצים בסוככים, בקבוצה של 4 עד 8, תכונה המשותפת גם לסוגים Pseudolarix ו-Nothotsuga. האצטרובלים הנקביים (אצטרובלי הזרעים) זקופים (במקום להיות תלויים), צורתם גלילית או חרוטית-גלילית ואורכם בין 6 ל-22 סנטימטרים. מההאבקה ועד הבשלות נדרשים בין שישה לשמונה חודשים. האצטרובלים נושרים מיד לאחר שהזרעים מתפזרים, בדבוקה אחת או בנפרד. צורת האצטרובלים ואופן הנשירה שלהם שונים מאוד בשלושת המינים.
לזרעים צורת משולשת-מלבנית ואורכם בין 8 ל-16 מילימטרים. לזרעים צמודה כנף באורך פי 1.5 עד 2.5 מאורך הזרע.
לנבטים שניים עד ארבעה פסיגים.
תפוצה

תפוצת העץ מוגבלת לדרום-מזרח אסיה. עיקר התפוצה ברפובליקה העממית של סין במחוזות: דרום גאנסו, צפון שאאנשי, מזרח סצ'ואן, יונאן, דרום-מערב חוביי, גוויג'ואו, גואנגשי, חונאן, גואנגדונג (יחד עם הונג קונג והאי האינאן) דרום-מערב ג'יאנגשי, פוג'יין וג'ג'יאנג. יש גם חורשות בטאיוואן, כמו גם אוכלוסיות מבודדות בהרים של צפון לאוס ובדרום וייטנאם.
טקסונומיה

הסוג תואר מדעית לראשונה ב-1866 על ידי הבוטנאי והגנן הצרפתי אלי-אבל קרייר (Élie-Abel Carrière‏; 1818–1896). השם המדעי מנציח את הגנן הבלגי ז'אן-בטיסט קטלר (Jean-Baptiste Keteleer‏; 1813–1903). סוג זה הוא קרוב משפחה לסוגים Pseudolarix ו-Nothotsuga. כל שלושת הסוגים מובחנים בכך שהאצטרובלים הזכריים מקובצים בסוככים, וביכולתם, הנדירה במחטניים, לתמוך בסיעוף. הוא שונה מ-Nothotsuga בכך שאצטרובלי הזרעים שלו גדולים הרבה יותר, ומ-Pseudolarix בעלים ירוקי-העד ובכך שהאצטרובלים לא מתפרקים בבגרות.
השונות בין האצטרובלים הובילה בעבר לתיאור של כמה מינים נוספים (עד ל-16 "מינים"), אבל מרבית המקורות המוסמכים תומכים כיום רק בשלושה. עם זאת, אתר Flora of China מכיר בחמישה מינים.
המינים המוכרים כיום הם:
| תמונה | שם מדעי | תחום תפוצה |
| --- | --- | --- |
|  | Keteleeria davidiana (C.E.Bertrand) Beissn. | מרכז ודרום הרפובליקה העממית של סין, טאיוואן |
|  | Keteleeria evelyniana Mast. | סצ'ואן, יונאן, צפון לאוס, וייטנאם |
|  | Keteleeria fortunei (A.Murray) Carrière | דרום סין |

המין שהיה קרוי בעבר Keteleeria fabri סווג מחדש לסוג אשוח ושמו המדעי שונה בהתאם ל-Abies fabri
מאובנים

אבקה מאובנת של המין הנכחד Keteleeria caucasica חולצה משכבה מהמיוקן עליון באזור הקווקז בגאורגיה. מאובנים של מינים של קטליריה ידועים מתחילת הפליסטוקן בדרום פורטוגל.
ביאורים

↑  umbel, תפרחת על ציר ראשי קצר המסתיים במפרק יחיד ממנו יוצאים עוקצים הנושאים את האצטרובלים
↑  Coppicing, שיטה שבה נוהגים לחתוך את הגזע סמוך לקרקע והעץ מצמיח חוטרים חדשים (ראו סיעוף באתר אקו-ויקי
הערות שוליים

↑  Two species of the Asian endemic genus Keteleeria form ectomycorrhizas with diverse fungal symbionts in southwestern China
↑  Aljos Farjon, A Handbook of the World's Conifers: Revised and Updated Edition, Page 472
↑  Keteleeria, The Gymnosperm Database
↑  Tropicos, Keteleeria Carrière
↑  Flora of China Vol. 4 Page 42 油杉属 you shan shu Keteleeria Carrière, Rev. Hort. 37: 449. 1866.
↑  Forest Context and Policies in Portugal: Present and Future Challenges by Fernando Reboredo - Springer, 28. aug. 2014 - ISBN 978-3-319-08455-8
קרל אייקן

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1936 (בן 88) פאר רוקאוויי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק  תיכון פאר רוקאוויי 
 חתימה:   
 carlicahn.com
 
ספריית קרל ס. אייקן באוניברסיטת פרינסטון
קרל סליאן אייקן (באנגלית: Carl Celian Icahn; נולד ב-16 בפברואר 1936) הוא איש עסקים מיליארדר יהודי-אמריקאי, משקיע ונדבן. מייסד ובעלים של הקונצרן הרב-תחומי Icahn Enterprises שבאמצעותו הוא שולט בתאגידים רבים, על חלקם השתלט בהשתלטות עוינת.
לפי המגזין פורבס היה שוויו הנקי של אייקן בשנת 2017, 16.6 מיליארד דולר, עובדה שהציבה אותו במקום ה-26 ברשימת 400 עשירי תבל של פורבס.
לאחר בחירת דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית שימש אייקן יועץ כלכלי מיוחד לנשיא לענייני רגולציה, אך פרש ב-2017 בשל חשש לניגודי אינטרסים.
לקריאה נוספת

איילת כרמל, תיק אישי: 40 טייקונים בינלאומיים, ידיעות אחרונות - ספרי חמד - גלובס, 2006. עמ' 24–28.
רוברט דינסט

רוברט דינסט (בגרמנית: Robert Dienst;‏ 1 במרץ 1928 – 13 ביוני 2000) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא מלך השערים של ראפיד וינה בליגה בכל הזמנים.
ביוגרפיה

דינסט נולד ב-1 במרץ 1928 בווינה שבאוסטריה, והתחיל את הקריירה בפלורידסדורפר ב-1947 בה כבש את שעריו הראשונים.
שנה אחר כך עבר לראפיד וינה למשך ה-11 שנים הבאות וסיים עימה בלא פחות מהמקום השני בזמן זה. דינסט היה אחד הגורמים העיקריים להצלחתה עם שערים רבים שכבש וזכה עימה גם בגביע זנטרופה בשנת 1951. יחד עם שלוש זכיות במלכות השערים בליגה בתחילת תקופתו בה, הוא קבע שיא שערי ליגה עם 37 שערים בעונת 1950/51, שיא שנשבר רק בעונת 1977/78 על ידי הנס קרנקל עם 41 שערים.
עם חלוף הזמן דינסט הגיע עם ראפיד לחצי גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1960/61, בו הפסידה לבנפיקה. בשלבי שמינית ורבע הגמר כבש שער נגד הקבוצות ארצגבירגה אווה ו-IFK מלמה בהתאמה. בשנת 1962 הוא עזב את המועדון ל-SV בשווכאט לשש שנים ומשם פרש לקריירת אימון. הוא כבש במדי ראפיד 307 שערי ליגה ב-284 הופעות ליגה בסך הכל, נתון המציב אותו ככובש המצטיין שלה בכל הזמנים במפעל זה.
במדי נבחרת אוסטריה דינסט היה שותף להגעתה למקום השלישי במונדיאל 1954. לפני כן כבש את השער האחרון בניצחון 1–9 על פורטוגל, המפגש הראשון של מוקדמות אותו טורניר. במהלך הטורניר עצמו אומנם שיחק במשחק הראשון נגד סקוטלנד אך בהמשך מצא את עצמו מפנה את המקום לארנסט סטויזפל, תאודור ואגנר וואלטר שלגר בהתקפה. הוא שיחק שוב רק במשחק על המקום השלישי נגד אורוגוואי. גם מונדיאל אחר כך ב-1958 הוא נכלל בסגל אוסטריה אך כבר לא היה בשימוש. בסך הכל כבש במדיה 12 שערים ב-27 הופעות.
דינסט היה לעוזר מאמן בזכייתה של ראפיד בדאבל בעונת 1967/68, וכן באוסטריה וינה בעונת 1974/75. הוא נפטר ב-13 ביוני 2000 במקום הולדתו בגיל 72 לאחר מחלה ממושכת.
תארים

אליפות אוסטריה (6): 1951, 1952, 1954, 1956, 1957, 1960
הגביע האוסטרי: 1961
גביע זנטרופה: 1951
מקום שלישי בגביע העולם: 1954
מלך השערים בליגה האוסטרית (3): 1951, 1953, 1954
רוברט וולפול, הרוזן השני של אורפורד

| --- | --- |

 לידה:  1701 
 פטירה:  31 במרץ 1751 (בגיל 50 בערך) 
 מקום קבורה:  St Martin at Tours' Church, Houghton 
 בן או בת זוג:  מרגרט רול, הברונית ה-15 מקלינטון (26 במרץ 1724–?) 
 
 
רוברט וולפול (באנגלית: Robert Walpole;‏ 1701 – 31 במרץ 1757) היה פוליטיקאי אנגלי, בנו של ראש ממשלת בריטניה הראשון רוברט וולפול ואחיו של הוראס וולפול.
ביוגרפיה

וולפול נולד ב-1701 בלונדון, כבנו הבכור של רוברט וולפול, ראש ממשלתה הראשון של בריטניה. בשנת 1722 הוענק לו תואר "ברון וולפול". בשנת 1724 הוא התחתן ובשנת 1730 נולד בנו ג'ורג'. זמן קצר לאחר הולדת בנו הוא נפרד מאשתו. בשנת 1736 הוא הכיר האנה נורסה, שחקנית תיאטרון ממוצא יהודי והיא עברה לגור איתו בבית המשפחה בנורפוק. הודות להונה הם התגוררו באושר. לנורסה היה בן עם אורפורד, יליד 1740, שמת ככל הנראה צעיר.
במהלך חייו כיהן במספר תפקידים במערכת הפיננסית של הממלכה. במקביל לכך, בשנת 173 הוא מונה לנציג המלך בדבון.
בנו ג'ורג' היה פוליטיקאי אנגלי. הוא מכר את אוסף הציורים של המשפחה ליקטרינה הגדולה והם מהווים עתה חלק של אוסף של ארמיטז'.
הערות שוליים

↑  "Hannah Norsa, 18th century actress", Georgian Era website, accessed 3 July 2017.
רוברט דונאט

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1905 מנצ'סטר, בריטניה
 פטירה:  9 ביוני 1958  (בגיל 53) לונדון, בריטניה
 מקום קבורה:  בית הקברות מזרח פינצ'לי 
 שם לידה:  Friedrich Robert Donath 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1924–1958 (כ־34 שנים)
 בן או בת זוג:  רנה אסרסון (1953–1958) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט דונאט (באנגלית: Friedrich Robert Donat ; ‏8 במרץ 1905 – 9 ביוני 1958) היה שחקן קולנוע ותיאטרון בריטי.
ביוגרפיה

דונאט נולד במנצ'סטר ובשנת 1921 בגיל 16 החל להופיע בתיאטרון. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בסרטו של אלכסנדר קורדה "אנשי המחר" ב-1932. הוא שיחק בעשרים סרטים והרבה להופיע בעיקר על הבמה.
אלפרד היצ'קוק שיבץ אותו בתפקיד ראשי בסרט 39 המדרגות ב-1935.
ב-1938 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "המצודה" לפי ספרו של א.ג'. קרונין והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
דונאט זכור בעיקר על תפקידו כמורה מר צ'יפינג לצידה של גריר גרסון, בסרט היה שלום, מר צ'יפס עליו זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1939 וגבר אז על קלארק גייבל ששיחק כרט באטלר בחלף עם הרוח ועל לורנס אוליבייה ששיחק בתפקיד הית'קליף באנקת גבהים.
ב-1942 שיחק בתפקיד ראשי בסרט מר פיט הצעיר בתור ויליאם פיט האב וויליאם פיט הבן.
תפקידו האחרון היה כמנדרין סיני בסרט פונדק האושר השישי לצידה של אינגריד ברגמן עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה
ב-1960, שנתיים לאחר מותו, הוענק לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פילמוגרפיה חלקית

Men of Tomorrow ‏ (1932)
The Private Life of Henry VIII ‏(1933)
The Count of Monte Cristo ‏ (1934)
39 המדרגות (1935)
המצודה (1938)
היה שלום, מר צ'יפס (1939)
מר פיט הצעיר (1942)
Lease of Life ‏ (1954) - היה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע לשחקן הבריטי הטוב ביותר בתפקיד ראשי
פונדק האושר השישי (1958)
ריאל סולט לייק

שחקני ריאל סולט לייק אלופת הליגה במפגש עם הנשיא ברק אובמה בחודש יוני 2010
ריאל סולט לייק (באנגלית: Real Salt Lake) היא קבוצת כדורגל מסולט לייק סיטי שביוטה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-MLS. צבעי הקבוצה הם כחול, אדום וזהב. הקבוצה הוקמה ב-2005, והיא משחקת באצטדיון ריו-טנטו הנמצא בפרבר של סולט לייק סיטי.
שמה של הקבוצה "ריאל" דומה לשמות של קבוצות ספרדיות ונועד לקשור את הקבוצה לדימוי של מועדוני כדורגל מצליחים. עם הזמן מיסדה הקבוצה קשר פורמלי עם ריאל מדריד הספרדית המגיעה מדי שנתיים למשחק אימון מול ריאל סולט לייק.
עונת 2009 הייתה העונה הטובה ביותר בתולדות המועדון. אמנם רק במחזור האחרון נקבעה עלייתה לפלייאוף מהמקום ה-8, אך במשחקי הפלייאוף זכתה להצלחה מרשימה והגיעה לגמר מול הפייבורטית לוס אנג'לס גלאקסי שהייתה בעלת מאזן הנקודות הטוב ביותר בליגה הסדירה.   
הגמר התקיים בסיאטל בנובמבר 2009. לאחר 120 דקות של משחק נותרה התוצאה 1:1, ובקרב פנדלים ניצחה ריאל סולט לייק בתוצאה 4:5 וזכתה באליפות הליגה.
הערות שוליים

↑  Real Madrid will be back in '08, באתר BNET
| MLS |
| --- | --- | --- |
| המחוז המזרחי | אורלנדו סיטי • אטלנטה יונייטד • אינטר מיאמי • די. סי. יונייטד • טורונטו • מונטריאול • ניו אינגלנד רבולושן • ניו יורק סיטי • ניו יורק רד בולס • סינסינטי • פילדלפיה יוניון • קולומבוס קרו • שארלוט • שיקגו פייר |  |
| המחוז המערבי | אוסטין • דאלאס • ונקובר וייטקאפס • יוסטון דינמו • מועדון הכדורגל לוס אנג'לס • לוס אנג'לס גלאקסי • מינסוטה יונייטד • נאשוויל • סיאטל סאונדרס • סנט לואיס סיטי • סן חוזה ארת'קווייקס • ספורטינג קנזס סיטי • פורטלנד טימברס • קולורדו ראפידס • ריאל סולט לייק |  |
| קבוצות עתידיות | סן דייגו |  |
| קבוצות עבר | צ'יבאס ארצות הברית • טמפה ביי מיוטיני • מיאמי פיוז'ן |  |
| שונות | גביע ה-MLS • מגן האוהדים • משחק האולסטאר • USSF • גביע ארצות הברית הפתוח • הסופרדראפט |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קירקוס

ברומא העתיקה, קירקוס (בלטינית: Circus) היה מגרש מעגלי תחת כיפת השמיים ששימש כמרכז הבידור להמונים של תקופתו. שם התקיימו מרוצי סוסים, מרוצי מרכבות וכן שימש הקירקוס כזירת שעשועים ומקום בו נערכו מופעים ואירועים המוניים אחרים. לשם ביצוע קרבות ימיים או שיחזורם היה מוצף הקירקוס במים.
תחרות הרכיבה, על סממניה והשלכותיה, התאימה למדיום זה, במיוחד על רקע כוחו ההולך וגובר של ההמון, מחוסר העבודה, אשר הצטופף בעיר רומא וזכה במנות גדושות של "לחם ושעשועים". בדרך זו ביקשו השליטים לחזק את נאמנות ההמון כלפיהם ולאפשר מוצא לפורקן יצרים ושחרור אגרסיות. תחרויות אלה הבליטו את הדאגה לנוחיות הצופים, לרווחתם ולעונג נפשם, והדגישו את ההבדל העיקרי בין התרבות ההלנית לרומית: הראשונה - התמקדה בשחקנים ובספורטאים, בעוד השנייה - פניה כוונו לקהל הצופים.
ארכיטקטורה

הקירקוס היה דומה במבנהו להיפודרום היווני ששימש למטרה דומה. מסלול המרוצים עצמו היה צר, וחולק לשניים באמצעות "ספינא" - אזור מוגבה שהוקם באמצע המסלול וחצה אותו. מהרגע שהחל המירוץ יכלו המשתתפים לחסום את דרכם של מתחריהם ובכך לגרום להם להתנגש ב"ספינא". עם השנים נוספו על ה"ספינא" עמודים, קישוטים, חפצי-אמנות ופסלים, עד שלבסוף לא יכלו הצופים מצדו האחד לראות מה קורה בצד השני של המסלול, מה שהוסיף מתח לאירוע. בכל אחד מצידי ה"ספינא" היו רחבות סיבוב, שנקראו "מטאי", בהן התרחש חלק גדול מהתאונות.
בכוונה לשפר את המתקן ולשכללו, דאגו הרומאים לסידור מיוחד של מכלאות הזינוק למרכבות. בשונה מן ה"היפודרומוס" של אולימפיה, שם ביקשו להתגבר על בעיית תזמון הזינוק עד לישורת, שמו הרומאים את הדגש על המרחב: אדני-הזינוק יצרו מבנה דמוי קשת (קמורה ביחס לציר המרכזי), וכך השתווה המרחק מכל מתקן-זינוק עד למרכז היישורת.
לנוחיות הקהל הותקן כן מיוחד מוגבה עליו שבע צלחות, שנקראו גם "ביצים", שבתום כל סיבוב "ירדה" אחת מהן (כעין לוח-תוצאות). אביזר זה הוצג לראשונה ב-174 לפנה"ס, ובשנת 33 לפנה"ס נוספו גם פסלונים של דולפיני ברונזה שצנחו, בזה אחר זה, לתוך תעלת מים שהותקנה ב"ספינא".
כל קיסר ושליט הוסיף נופך משלו למתקן, תוך שהוא משפרו ומשכללו: יוליוס קיסר ציווה לחצוב בגבעות שסביב הזירה  כדי לבנות מדרגות לנוחיות הצופים, ואוגוסטוס הוסיף תא-כבוד מיוחד לאנשי חצרו; כן כוסה ביוזמתו המסלול בשכבת חול המעורבת בגרגרי חצץ אשר נצצו בברק קרני השמש. בימיו התקיימו 12 מרוצים ליום. בימי הקיסר גאיוס קליגולה הוכפל מניינם.
קירקוסים בעולם העתיק

ברחבי העולם נמצאו שרידיהם של למעלה מ-60 קירקוסים.
קירקוסים בעולם העתיק > קירקוס מקסימוס

המרהיב מבין קרקסאות רומא היה הקירקוס מקסימוס, שממדיו - אורכו 600 מטרים ורחבו 200, חבקו קהל שיא של כרבע מיליון צופים. מסלול המירוץ נבנה על גבי הרמה הטבעית הנמוכה של העמק במרכז העיר, וקרקעיתו הרכה והספוגית ריככה את נפילת הרוכבים.
קירקוסים בעולם העתיק > קירקוס פלאמיניוס

הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.
קירקוסים בעולם העתיק > הקירקוסים בקיסריה

בקיסריה נמצאו שני קירקוסים, האחד הוא הההיפוסטדיום ששימש כהיפודרום ואצטדיון כאחד, והשני הוא הקירקוס שנבנה בימיו של אדריאנוס.
תוכנית הקירקוס מקסימוס
ראובן אור

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1950 (בן 74)
 לאום:  ישראל ישראל
 התמחות:  המטולוגיה
 תפקידים:  המטולוג, מרצה באוניברסיטה 
 
ראובן אור (נולד ב-9 באפריל 1950) הוא פרופסור לרפואה והמטולוג, לשעבר מנהל מחלקת השתלת מח עצם ואימונותרפיה של סרטן בבית החולים הדסה עין כרם, וחוקר ראשי במעבדה לחקר אימונותרפיה חיסונית של הסרטן.
נכון לשנת 2021 הוא יועץ רפואי לחולי סרטן בשר"פ הדסה ומתנדב ב"מרפאת התקווה" שהקים תחת מטריית ארגון זכרון מנחם. אור משמש גם כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת אריאל.
השכלה והשתלמויות

בשנת 1983 סיים אור את ההתמחות בהמטולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. לאחר מכן החל לפעול כרופא ביחד עם פרופסור שמעון סלוין להקמת המחלקה להשתלת מח עצם בבית החולים הדסה והיה שותף בצוות שפיתח תשתית חלוצית לביצוע השתלות מח עצם מסוגים שונים ובמגוון מחלות. הידע והניסיון שנצבר שימש בתי חולים בישראל ומחוצה לה.
בשנת 1999 הועלה אור לדרגת פרופסור חבר והוא פעיל בהוראת סטודנטים מבית הספר לרפואה וממדעי האימונולוגיה לתארים שונים.
אור משמש כמנהל רפואי של בנק דם טבורי בהדסה – תא לחיים, מנהל מקצועי של בנק הדם הטבורי הציבורי של מד"א, וכן הוא ממייסדי בנק הרקמות בישראל.
בארצות הברית חבר אור באקדמיה לאלרגיה ואימונולוגיה, באגודה האמריקאית להמטולוגיה וחבר בוועדות להשתלות מח עצם באירופה. כמו כן עבר השתלמות בבית החולים לאימונולוגיה ורפואה נשימתית באוניברסיטת קולורדו בארצות הברית, והוא נציג של בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בסנאט האוניברסיטה.
בשנת 2002 זכה אור באות המופת לרופא מטעם ההסתדרות הרפואית בישראל והאגודה לרפואה ומשפט בישראל.
בשנת ה'תשס"ט-2008 הוענק פרס בגין לפרופ' אור מהמרכז הרפואי אוניברסיטאי הדסה עין כרם. נימוקי הוועדה: "הפרס הוענק לפרופ' אור בהוקרה על פעילותו הרפואית והמחקרית הענפה ועל הקמת שני פרויקטים לאומיים חשובים ומצילי חיים: מאגר תורמי מח עצם ובנק דם חבל הטבור הציבורי, לאומי."
בשנת 2016 בהיותו בתפקיד מנהל המרכז להשתלת מח עצם ואימונותרפיה של סרטן בהדסה, נבחר אור כזכאי לאות המופת של תנועת אומ"ץ לשנת 2016, אות המוענק לאישים וארגונים על פעילות מעל ומעבר למען ציבור החולים ואוכלוסיות מיוחדות.
רפואה משלימה לסרטן

אור פועל גם בתחום רפואה אינטגרטיבית במתכונת רפואה משולבת, שנועדה לייעל ולחזק את הטיפולים הקונבנציונליים ובד בבד להקל על הסבל הרב שסובל חולה הסרטן מעצם מחלתו ובעיקר מתופעות הלוואי הקשות של הטיפולים.
בשלהי שנות ה-80 החל להתנדב בארגון זיכרון מנחם.
אור נטל חלק פעיל במיוחד בקידום רפואות משולבות עם הטיפולים הקונבנציונליים, והמליץ למטופליו שילוב של טיפולים אלטרנטיביים שהוכחו כמועילים, בין היתר קידם את השימוש בקנאביס רפואי לחולי סרטן, אותו חקר  במהלך לימודיו אצל פרופסור רפאל משולם, והוא רופא מורשה לנפק רישיונות לקנאביס רפואי מטעם משרד הבריאות.
תחום המחקר

במהלך שנותיו כפרופסור ומנהל מחלקה, התרכז פרופסור אור גם במחקר בעיקר בנושא השתלת מח עצם ואימונולוגיה של הסרטן.
במשך שנתיים וחצי השתלם במחקר באימונולוגיה, במכון הלאומי בדנבר, קולורדו. שם למד וחקר את תפקיד תאי מערכת החיסון והמנגנון של שיפעולם (אקטיבציה שלהם) באמצעות מסרים תוך תאיים.
עם שובו ארצה בשנת 1991 הקים אור מעבדה עצמאית למחקר הקשור לשיקום החיסוני לאחר השתלת מח עצם, והוא שותף לפיתוח תבניות טיפול חדשות לשיפור השתלות מח עצם והמלחמה הביולוגית במחלות ממאירות.
אור שותף בכיר במחקרים קליניים שונים, לרבות מניעה של סיבוכים בכבד לאחר השתלת מח עצם וטיפול באמצעות תאי חיסון מתורם, למיגור מחלות ממאירות. כך גם ידוע כחוקר מנגנון הפעולה של מרכיבי הקנאביס.
גם בפרויקטים בינלאומיים השתתף אור כחוקר בתחום המטולוגיה והשתלות מח עצם.
חיים אישיים

אור נשוי לחני, ולהם ילדים ונכדים, מתגוררים בהתנחלות נווה דניאל.
שם משפחתו של ראובן אור נגזר מהשם אורלנסקי, אביו שבתי, היה בנו של הרב אברהם יעקב אורלנסקי שכיהן כרב המושבה זכרון יעקב ונהרג בחברון במאורעות תרפ"ט יחד עם בתו חנה ובעלה אליעזר דן סלונים. ונכדו של הרב אהרן אורלנסקי רב העיר פתח תקווה ומחבר הספר "תקות אהרן". סבתו ינטה צפורה אשת הרב אברהם יעקב אורלנסקי, הייתה בת הרב יהודה ליב פרנק ואחות הרב צבי פסח פרנק רבה של ירושלים.
הערות שוליים

↑  מרפאת התקוה – תפיסה מהפכנית שמעניקה חיים במתנה
↑  אור באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
↑  ynet, פרופ' ראובן אור וסמואל סלומון, באתר ynet, 21 באפריל 2003
↑  אודות אור באתר "תא לחיים" לשימור דם טבורי
↑  עמוד הפייסבוק של בית החולים הדסה
↑  אור באתר משרד הבריאות
רבקה נוימן (אשת עסקים)

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1978 (בת 46) בדפורד-סטייבסנט, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Rebekah Victoria Paltrow 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת קורנל 
 עיסוק:  אשת עסקים
 מעסיק:  WeWork, 166 2nd Financial Services 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  אדם נוימן 
 מספר צאצאים:  6 
 
רבקה ויקטוריה נוימן (באנגלית: Rebekah Victoria Neumann; נולדה ב-26 בפברואר 1978) היא אשת עסקים אמריקאית יהודייה. עד 22 בספטמבר 2019, היא שימשה כמנהלת מותג ומנהלת האימפקט הראשית בחברת WeWork, חברה שהוקמה על ידי בעלה, אדם נוימן. נוימן פיקחה על תוכנית החינוך שהקימה החברה, "WeGrow".
קורות חיים

נולדה בשם רבקה ויקטוריה פלטרו (Rebekah Victoria Paltrow), כבתם של אוולין ובוב פלטרו, גדלה בבדפורד, ניו יורק. למדה בבית הספר הפרטי הוראס מאן. היא המשיכה ללמוד עסקים ובודהיזם באוניברסיטת קורנל, והפכה למדריכת יוגה מוסמכת. היא בת-דודה של השחקנית גווינת' פלטרו. היא ממשפחה יהודית, וחוגגת את חגי ישראל.
קריירה

לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', התקבלה נוימן לתוכנית המכירות והמסחר של סלומון סמית בארני. בתחילת שנות ה-2010 היא הפיקה ושיחקה בכמה סרטים קצרים תוך שימוש בשם הבמה רבקה קית'.
בשנת 2010, בעלה, אדם נוימן ומיגל מק'קלווי, הקימו יחד את "WeWork". היא הקימה את המיזם החינוכי "WeGrow", בית ספר פרטי בצ'לסי, בשנת 2017.
בספטמבר 2019, לאחר שניסיון להביא את החברה לציבור חשף בעיות פיננסיות מעמיקות, פורסם כי רבקה נוימן תתפטר מתפקידה כמנכ"לית "WeGrow" ותוותר על תפקידה בחברת The We.
באוקטובר 2019 פורסם כי בית הספר "WeGrow" ייסגר בתום שנת הלימודים.
ב-18 במרץ 2022 עלתה המיני-סדרה הביוגרפית הטלוויזיונית "WeCrashed" ב-AppleTV+. העלילה עוקבת אחר עלייתה והצלחתה, תאוות הבצע ונפילתה הבלתי נמנעת של חברת הסטארט-אפ שהקימו הזוג "WeWork", מבעד לנקודת מבטם של נוימן ובעלה. כשאותה גילמה השחקנית אן האת'וויי.
חיים אישיים

רבקה ובעלה היזם הישראלי, אדם נוימן (אחיה של הדוגמנית הישראלית עדי נוימן), הכירו בניו יורק. להם שישה ילדים, כולל זוג תאומים, נכון ל-2022.
הערות שוליים

↑  "How Gwyneth Paltrow's Cousin Co-Founded WeWork". Observer (באנגלית). 2016-08-03. נבדק ב-2019-08-12.
↑  ""A Mess Any Way You Look at It": 5 of the Weirdest Things in the WeWork IPO Filing". Fortune (באנגלית). נבדק ב-2019-08-21.
↑  "Meet Rebekah Paltrow Neumann, WeWork co-founder". South China Morning Post (באנגלית). 2019-08-17. נבדק ב-2019-08-21.
↑  "See inside WeWork's first elementary school in NYC designed by Bjarke Ingels". 6sqft (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-12.
↑  Tkacik, Moe. "Her Search For Enlightenment Fueled WeWork's Collapse". www.bustle.com. Bustle. נבדק ב-28 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiedeman, Reeves (2019-06-10). "How Did WeWork's Adam Neumann Build a $47 Billion Company?". Intelligencer (באנגלית). נבדק ב-2019-08-12.
↑  Rebekah Neumann - Founder at WeGrow, THE ORG (באנגלית)
↑  Rogers, Taylor Nicole. "Meet Rebekah Paltrow Neumann, the former actress who cofounded WeWork, is cousins with Gwyneth Paltrow, and is CEO Adam Neumann's 'strategic thought partner'". Business Insider. נבדק ב-2019-08-16.
↑  https://www.businessinsider.in/WeWork-may-try-to-wrap-its-roadshow-and-price-its-IPO-before-the-Jewish-New-Year-on-September-29/articleshow/71086337.cms (הקישור אינו פעיל, February 2022)
↑  "Rebekah Neumann Fast Company". FastCompany.
↑  Kessler, Sarah (2016-03-14). "Adam Neumann's $16 Billion Neo-Utopian Play To Turn WeWork Into WeWorld". Fast Company (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-12.
↑  "WeWork Founder Hopes Her New School Will Help 5-Year-Olds Pursue Their Life's Purpose". Fast Company (באנגלית אמריקאית). 2017-11-06. נבדק ב-2019-08-12.
↑  Brown, Lindsay Gellman and Eliot (2014-12-16). "WeWork: Now a $5 Billion Co-Working Startup". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2019-08-12.
↑  Davis, Michelle F.; Bloomberg, Writer (24 בספטמבר 2019). "WeWork CEO Adam Neumann Stepping Down". Fortune. נבדק ב-25 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Klein, Rebecca (11 באוקטובר 2019). "WeWork Is Closing Its Private School In New York City After This Year". HuffPost. נבדק ב-4 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://www.harpersbazaar.com/culture/film-tv/a39427495/where-are-adam-and-rebekah-neumann-now-wework-wecrashed/