טריבון הפלבאים
היסטוריה > ייסוד מוסד הטריבונות > התנגשויות בין הטריבונים לסנאט

בשנת 471 לפנה"ס חוקק חוק ה-Lex Publilia, שהעביר את הסמכות לבחירת טריבוני הפלבאים מאספת הקוריות לאספת השבטים, ובכך נוטרלה יכולתם של הפטריקים להשפיע על הבחירות.
בשנת 462 לפנה"ס, הטריבון גאיוס טרנטיליוס ארסה טען כי הממשל הקונסולרי מדכא את העם אף יותר מהשלטון המלוכני אותו החליף. הוא דרש העברת חוק שיסדיר את הקמתה של ועדה בת חמישה חברים אשר תגדיר ותגביל את סמכויות הקונסולים. בשל איומי מלחמה ומגפות, הנושא נדחה במשך חמש שנים, כאשר בכל שנה נבחרה מחדש אותה קבוצת טריבונים, אשר שאפה להגביל את כוחם של הקונסולים. בשנת 457 לפנה"ס, בתקווה למנוע מתומכי החוק לצבור עוד כח ואהדה ציבורית, הסכים הסנאט להגדיל את מספר הטריבונים הפלבאים מחמישה לעשרה, בתנאי שאף אחד מאותם טריבונים העוינים את הסנאט מהשנים הקודמות לא יתמודד מחדש על התפקיד.
אולם, גם הטריבונים החדשים המשיכו ללחוץ על הסנאט להעביר את הצעת החוק של טרנטיליוס, עד שבשנת 454 לפנה"ס הסכים לבסוף למנות משלחת בת שלושה חברים שתישלח לסיור לימודי במוסדות חוק ומשפט שונים ביוון, ובשובה תסייע בפתרון המחלוקת בין המעמדות. עם שובם של חברי המשלחת הסכימו הסנאט והטריבונים על מינוי ועדה פטריקית-פלבאית משותפת בת עשרה חברים, הדקמווירי, שתפעל במשך שנה אחת במקום המגיסטראטים של אותה שנה, ותפקידה יהיה לנסח את החוקה הרומית. הטריבונים אף הסכימו להשעות את פעילותם הציבורית לאורך תקופת פעילות הוועדה. אולם כאשר חברי הוועדה סירבו להתפטר מתפקידיהם בתום השנה המיועדת והמשיכו לכהן באופן בלתי חוקי בשנה שלאחר מכן, התחוור לעם כי חברי הוועדה ניצלו לרעה את סמכויותיהם. הדקמווירי בוטל, והטריבונים והקונסולים שבו לפעול כמקודם.
בין החוקים שגובשו על ידי הדקמווירי היה חוק האוסר על נישואי תערובת בין פטריקים ופלבאים. בשנים עשר הלוחות (אנ'), המסמך המאגד את מסקנותיהם של חברי הוועדה, המהווה אבן יסוד בחוק הרומי, נקבע בנוסף כי משרת הקונסול עצמה תהיה סגורה בפני פלבאים. למרות זאת, בשנת 448 לפנה"ס, שני פטריקים צורפו לחבר הטריבונים על מנת לאייש משרות שהתפנו, התגלו כבעלי דעות מתונות, ושנת כהונתם נחשבה שלווה יחסית. היחסים בין המעמדות המשיכו להישאר מתוחים, עד שבשנת 445 לפנה"ס הצליחו לבסוף הטריבונים, בראשות גאיוס קנוליוס, להעביר חוק המתיר נישואי תערובת בין פטריקים ופלבאים, וכן כי לפחות אחד מהקונסולים יהיה פלבאי.
במקום לאפשר לחלוטין את בחירתו של קונסול ממוצא פלבאי, הסנאט הגיע לפשרה עם הטריבונים על בחירת מספר טריבונים קונסולריים בעלי אימפריום, שיוכלו להיבחר מתוך שני המעמדות. בתחילה פשרה זו סיפקה את הפלבאים, אך בפועל רק פטריקים הצליחו להיבחר. ההתפשרות על משרת הטריבון הקונסולרי כתחליף למשרת הקונסול המלאה מנעה למעשה מהפלבאים לאייש את המשרות הרמות ברפובליקה עד לשנת 400 לפנה"ס, השנה הראשונה בה רוב הטריבונים הקונסולריים באו משורות הפלבאים (ארבעה מתוך ששת הטריבונים הקונסולריים). טריבונים קונסולריים פלבאים נבחרו בשנים 399, 396, 383 ו-379 לפנה"ס, אך בכל יתר השנים בין 444 ל-376 לפנה"ס, כל קונסול או טריבון קונסולרי נבחר מקרב הפטריקים.
החל משנת 376 לפנה"ס, טריבוני הפלבאים גאיוס ליקיניוס קאלווס סטולו ועמיתו לוקיוס סקסטיוס לטרנוס, השתמשו בזכות הווטו כדי למנוע בחירת מגיסטראטים חדשים. הם המשיכו לעשות זאת שנה אחר שנה, והביאו עליהם את זעמם של הפטריקים, שכן על אף שהצליחו להביא לבחירתם של טריבונים קונסולריים משורותיהם מ-371 עד 367 לפנה"ס, לא הצליחו לממש בפועל את ניצחונותיהם בשל הווטו. לבסוף זכו הפטריקים בקונסוליה, בתמורה להסכמתם לחקיקת החוקים הליקיניאנים. חוקים אלו ביטלו את משרת הטריבון הקונסולרי, וקבעו כי לפחות אחד מהקונסולים הנבחרים מדי שנה חייב להיות פלבאי. על אף שהחוק הופר מפעם לפעם כאשר נבחרו שני קונסולים פטריקים, סקסטיוס עצמו הצליח להיבחר לקונסול בשנת 366 לפנה"ס, וליקיניוס בשנת 364 לפנה"ס. כך הצליחו הטריבונים הפלבאים לשבור לבסוף את המונופול הפטריקי על משרות השלטון הרמות.
לאחר ניצחונם על הפטריקים בשנת 367 לפנה"ס, הטריבונים נותרו גוף מאזן חשוב לכוחם של הסנאט והמגיסטראטים השונים. בשנת 287 לפנה"ס, הסנאט הכיר רשמית בחוקים שנחקקו באספת הפלבאים כחוקים בעלי תוקף מחייב גם עבור פטריקים. בשנת 149 לפנה"ס, אזרחים שנבחרו לחבר הטריבונים הפלבאים צורפו אוטומטית לסנאט.