stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בובי קריסטינה בראון
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! NEWS‏, בובי קריסטינה בראון, בתה של וויטני יוסטון, נמצאה מחוסרת הכרה בביתה, באתר וואלה, 31 בינואר 2015
↑  איתי שטרן, מתה בובי קריסטינה בראון, בתה של ויטני יוסטון, באתר הארץ, 27 ביולי 2015
↑  שירות וואלה! סלבס‏, בובי קריסטינה בראון, בתה של וויטני יוסטון, מתה בגיל 22, באתר וואלה, 27 ביולי 2015
↑   מבט - 3 שנים אחרי - מתה אמש גם בתה של הזמרת וויטני יוסטון | כאן 11 לשעבר רשות השידור, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב, 27 ביולי 2015
↑  Bobbi Kristina Brown's cause of death revealed, BBC, ‏4 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1143738403  ISNI: 0000 0000 7152 9105  LCCN: n2009066155  MusicBrainz: c0ab780b-f913-45a9-a389-ec1b8113aca6  VIAF: 101399680   WorldCat (עם VIAF): 101399680
אמרסון פיטיפלדי

אמרסון פיטיפלדי (בפורטוגזית: Emerson Fittipaldi; נולד ב-12 בדצמבר 1946) הוא נהג מרוצים ברזילאי שזכה פעמיים באליפות הפורמולה 1, פעמיים במרוץ האינדיאנפוליס 500 ופעם אחת באליפות ה-CART.
במהלך שנת 1970 עבר להתחרות בפורמולה 1 כנהג בקבוצת לוטוס ואת הבכורה ערך בגרנד פרי בריטניה. בעקבות מותו של יוכן רינדט הפך להיות הנהג המוביל של הקבוצה לאחר חמישה מרוצים בלבד. בשנת 1972 זכה לראשונה באליפות, הנהג הצעיר ביותר שזכה באליפות. השיא החזיק מעמד 33 שנים עד שנשבר על ידי פרננדו אלונסו. בשנת 1974 עבר להתחרות בקבוצת מקלארן וזכה עימה באליפות השנייה. שנתיים לאחר מכן עבר להתחרות בקבוצת פיטיפלדי אוטומטיב, שהייתה בבעלות אחיו, אך מכוניות הקבוצה לא היו תחרותיות מספיק והוא לא ניצח שוב עד לפרישתו בסוף עונת 1980.
בשנת 1984 הצטרף לאליפות ה-CART האמריקאית, בה התחרה עד לשנת 1996. במהלך השנים זכה פעם אחת באליפות ופעמיים סיים במקום השני.
הוא הקים חברה לייצור מכונית ספורט Fittipaldi EF7.
קריירת מרוצים

פיטיפלדי החל להתחרות בגיל 14 במרוצי אופנועים. בגיל 16 עבר להתחרות בסנפירית יחד עם אחיו, וילסון. במהלך אחד המרוצים התהפך אחיו עם הסנפירית במהירות 110 קמ"ש ונחת על הגג. למרות שיצא לא פגע החליטו האחים שהדבר מסוכן ועברו להתחרות בקארטינג. בהמשך עברו האחים להתחרות בפורמולה וי (Formula Vee). בגיל 21, בסיום העונה השנייה, זכה באליפות ברזיל. בשנת 1969 עבר להתחרות באירופה. לאחר שצבר מספר ניצחונות ופודיומים בפורמולה פורד עבר להתחרות בקבוצת ג'ים ראסל בפורמולה 3. הוא ניצח תשעה מרוצים, כשהוא נוהג בדגם הלוטוס 59 וזכה באליפות.
בשנת 1970 עבר להתחרות באליפות הפורמולה 2 האירופאית. את עונת הבכורה סיים במקום השלישי, כשהוא צובר נקודות בשישה מתוך שמונת המרוצים בעונה.
קריירת מרוצים > פורמולה 1

קבוצת לוטוס הייתה אחת מקבוצות המרוצים המצליחות בפורמולה 1 ונהנתה מהכנסות רבות מחסויות. באופן מסורתי הקבוצה בחרה לנצל את המושב השלישי באליפות למבחנים ומרוצים שמחוץ לסבב האליפות. בעונת 1970 חרגה הקבוצה מהמסורת ועשתה שימוש בנהג השלישי גם בחלק ממרוצי האליפות. בתחילת העונה ניתן המקום לאלכס סולר-רויג ובהמשך קיבל פיטיפלדי את ההזדמנות לצידם של יוכן רינדט וג'ון מילס. הופעת הבכורה נערכה בגרנד פרי בריטניה, אותו סיים במקום השמיני. במרוץ הבא, גרנד פרי גרמניה, סיים במקום הרביעי וצבר נקודות ראשונות בקריירה. מותו של רינדט במונצה ופרישתו של מילס בעקבות זאת הובילו את פיטיפלדי לתפקיד הנהג המוביל של הקבוצה. בגרנד פרי ארצות הברית, המרוץ הראשון בתפקידו החדש, השיג ניצחון ראשון בקריירה.
בעונתו המלאה הראשונה באליפות סיים במקום השישי. בעונת 1972 ניצח חמישה מתוך אחד עשר המרוצים וזכה באליפות בפער של 16 נקודות לפני ג'קי סטיוארט. בכך הפך לאלוף הצעיר ביותר בתולדות האליפות, שיא שנשבר רק בעונת 2005 עם זכייתו של פרננדו אלונסו בתואר. את עונת 1973 התחיל עם שלושה ניצחונות ושלושה פודיומים והוביל את האליפות לאחר שבעה מרוצים. במהלך העונה הושק דגם הלוטוס 72E החדש, עימו התקשה להתחרות ונאלץ לפרוש מארבעה מרוצים. את העונה סיים במקום השני אחרי סטיוארט, שזכה בתואר.
לקראת עונת 1974 עבר לקבוצת מקלארן. שלושה ניצחונות וארבעה פודיומים נוספים הקנו לו את תואר האליפות בפעם השנייה, בקרב מול קליי רגזוני, שהוכרע רק במרוץ האחרון בעונה. בעונתו השנייה השיג שני ניצחונות וארבעה פודיומים, אך נכנע לדומיננטיות של ניקי לאודה שזכה באליפות בפער של 19.5 נקודות.
בסיום העונה הפתיע רבים כשבחר לעבור לקבוצת פיטיפלדי אוטומטיב, שהייתה בבעלות אחיו וילסון. הוא התחרה עבור הקבוצה במשך חמש עונות, במהלכן הגיע רק פעמיים לפודיום. בעונת 1980 לא הצליח לסיים שבעה מתוך עשרת המרוצים האחרונים ובסיומה החליט לפרוש. לאחר הפרישה הצטרף לאחיו בניהול הקבוצה, שסבלה ממימון נמוך ומחוסר יכולת להתמודד עם הקבוצות הגדולות. בסיום עונת 1982 פורקה הקבוצה.
קריירת מרוצים > CART

ארבע שנים אחרי שפרש מהפורמולה 1 חזר להתחרות, הפעם כחלק מסבב ה-CART (ר"ת של:Championship Auto Racing Teams) האמריקאי. בעונת 1984 השתתף במספר מרוצים עם קבוצות שונות. לקראת סיום העונה הצטרף לקבוצת פטריק רייסינג, כנהג מחליף ונשאר עם הקבוצה לאורך 5 עונות מלאות. בשנת 1989 ניצח חמישה מרוצים וזכה באליפות. לאחר הזכייה עבר להתחרות בקבוצתו של רוג'ר פנסקה, במדיה התחרה במשך שבע עונות.
בשנת 1993 ניצח את מרוץ האינדיאנפוליס 500 בפעם השנייה לאחר שגבר בקרב צמוד על נייג'ל מנסל. בסיום המרוץ שבר מסורת של המרוץ כשחגג את הניצחון בשתיית מיץ תפוזים במקום שתיית חלב המסורתית. פיטיפלדי, שהיה הבעלים של מספר פרדסים בברזיל, ביקש באמצעות החגיגות לקדם את תעשיית ההדרים. הצעד גרר קריאות בוז עזות מקהל הצופים, קריאות שהמשיכו גם במרוץ הבא שהתקיים במילווקי שבוע לאחר מכן. שנה לאחר מכן החמיץ את מקצי האימון לפני המרוץ בשל השתתפותו בהלווייתו של איירטון סנה חברו בה היה אחד מנושאי הארון יחד עם ג'קי סטיוארט ואלן פרוסט.
במהלך עונת 1996, כשהוא מתקרב לגיל 50, נפצע בתאונה במהלך מרוץ במישיגן. לאחר התאונה לא שב להתחרות. בשנת 2003 חזר לאליפות כבעלים של קבוצה.
פיטיפלדי במקלארן M23 עימה זכה באליפות השנייה (1974)
שבתון (עלון)

| --- | --- |
 תדירות:  שבועית
 סוגה:  עלון שבת
 עורך ראשי:  מוטי זפט
 תאריכי הופעה:  2000–הווה (כ־24 שנים)
 shabaton1.co.il
 
שבתון הוא עלון שבת הפונה למגזר הדתי לאומי ומחולק מדי שבוע בבתי כנסת.
העלון נוסד בשנת תש"ס (2000) על ידי העיתונאי מוטי זפט, ששימש לימים כממלא מקום ראש עיריית פתח תקווה. בעלון מאמר מרכזי שכותבו משתנה (בין השאר כתבו בו הנשיא ראובן ריבלין, מפכ"ל המשטרה ואחרים).
רוב תוכן העלון מוקדש לדברי תורה ולכתבות בנושאי פרשת שבוע ויהדות ליברלית. בין כותבי המדורים הרב יובל שרלו, פרופ' אביעד הכהן, הרב אליעזר שנוולד, הרב יעקב פילבר, הרבנית ד"ר מיכל טיקוצ'ינסקי, הרב שי פירון, הרב ד"ר עידו פכטר, הרב ד"ר רונן לוביץ, הרב מאיר נהוראי, ד"ר יצחק קניסברג, הרב אברהם רזניקוב, אבי רט, ד"ר משה רט, נעמי עיני, ד"ר גבריאל חזות, הרב אליהו בירנבוים, שוקי פרידמן, ליאת שוקרון, מרדכי גרנביץ, ועו"ד אלישי בן יצחק.
דגל אדום (שיר)

"Bandiera Rossa" (באיטלקית: "דגל אדום") הוא שיר סוציאליסטי איטלקי. פעמים רבות מכונה השיר על פי מילותיו הראשונות, Avanti Popolo. השיר מהלל ומשבח את הדגל האדום, סמל הסוציאליזם והקומוניזם, ואת תנועת העובדים.
השיר ידוע החל מסוף המאה ה-19 (בסביבות 1870) כהמנון הרפובליקאים האיטלקים. הנוסח המוכר היום נכתב על ידי קרלו טוצי ב-1908, ואומץ כהמנון המפלגה הקומוניסטית האיטלקית. הלחן לקוח משיר עם לומברדי. מלבד הטקסט האיטלקי המקורי, יש נוסחים נוספים לשיר המתייחסים למפלגות סוציאליסטיות מסוימות. שתי השורות האחרונות של השיר, "יחי הקומוניזם והחופש", הוספו לטקסט אחרי עליית הפשיסטים בראשות בניטו מוסוליני לשלטון. באותה עת, גם ההתחלה המקורית של השיר שונתה מ "Compagni avanti alla riscossa" ל-"Avanti o popolo, alla riscossa".
הסרט הישראלי "אוונטי פופולו" קרוי על שם שיר זה.
הבית הראשון והפזמון של השיר, בצירוף תרגום חופשי:
| תרגום חופשי | מילות השיר המוכר כיום, באיטלקית |
| --- | --- |
 קדימה העם, הבה נסתער  דגל אדום, דגל אדום  קדימה העם, הבה נסתער  דגל אדום עד לניצחון    דגל אדום עד לניצחון  דגל אדום עד לניצחון  דגל אדום עד לניצחון  יחי הקומוניזם והחירות.   :   Avanti o popolo, alla riscossa,  Bandiera rossa, Bandiera rossa  Avanti o popolo, alla riscossa,  Bandiera rossa trionferà.    Bandiera rossa la trionferà  Bandiera rossa la trionferà  Bandiera rossa la trionferà  Evviva il comunismo e la libertà.
השנים הראשונות (אלבום של אריק איינשטיין ויהורם גאון)

"השנים הראשונות" הוא אלבום אוסף משותף של אריק איינשטיין ויהורם גאון, שיצא לאור בשנת 1989.
האלבום כולל שירים בולטים של כל אחד מהם מהקריירה, וגם שיריהם ביחד במסגרת הרכב שלישיית גשר הירקון.
האלבום יצא לזכרו של נפתלי אלשיך (מבעלי חברת התקליטים "ישראפון" שהיא הגלגול הקודם של חברת "הליקון") שנפטר שנתיים קודם לכן שיזם והפיק את מרבית שירי האוסף עוד לפני כן.
רשימת השירים

| מס' | שם | מילים | לחן | ביצוע | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | העיר באפור  | נעמי שמר | נעמי שמר | שלישיית גשר הירקון | 03:15 |
| 2. | אמרו לי  | יוסי גמזו | יעקב הולנדר | יהורם גאון | 02:42 |
| 3. | רוח סתיו  | יחיאל מוהר | יוחנן זראי | אריק איינשטיין כחלק מלהקת הנח"ל | 02:50 |
| 4. | נשים  | לא ידוע | לא ידוע | יהורם גאון מתוך המחזה "שורש כל רע" | 03:01 |
| 5. | לילה בחוף אכזיב  | נעמי שמר | נעמי שמר | שלישיית גשר הירקון | 03:14 |
| 6. | בתא הכלא  | אלכסנדר ברפור (תרגום:חיים חפר) | מרגרט מונו | אריק איינשטיין | 02:55 |
| 7. | אהבת פועלי הבניין  | נעמי שמר | נעמי שמר | שלישיית גשר הירקון | 02:42 |
| 8. | איילת אהבים  | מנוס חאג'ידאקיס (תרגום: נעמי שמר) | מנוס חאג'ידאקיס | שלישיית גשר הירקון | 02:45 |
| 9. | הלילה הזה  | פייר דגל (תרגום: דפנה אילת) | פייר דגל | אריק איינשטיין | 02:20 |
| 10. | כחולה כחלום  | אורי אסף | נורית הירש | שלישיית גשר הירקון | 02:45 |
| 11. | הבטחת שתבואי  | לא ידוע (תרגום: דפנה אילת) | לא ידוע | אריק איינשטיין | 02:20 |
| 12. | אל תעברי לבד  | לא ידוע (תרגום: חיים חפר) | לא ידוע | שלישיית גשר הירקון | 02:29 |
| 13. | איזה יום יפה  | בוב קאמפ, בובי גיבסון | בוב קאמפ, בובי גיבסון | שלישיית גשר הירקון | 02:37 |
| 14. | סימן שאתה צעיר  | יוסי גמזו | עממי אירי | שלישיית גשר הירקון | 03:15 |
| 15. | אל תבכי ילדה  | דפנה אילת | דפנה אילת | אריק איינשטיין | 02:45 |
| 16. | סרנדה לך  | נעמי שמר | נעמי שמר | שלישיית גשר הירקון | 02:27 |
| 17. | איפה הן הבחורות ההן  | יוסי גמזו | עממי | יהורם גאון | 03:57 |
| 18. | תפוח הזהב  | חיים חפר | יוחנן זראי | שלישיית גשר הירקון | 02:19 |
| 19. | המק המתפרק  | לא ידוע (תרגום: חיים חפר) | מרגרט מונו | אריק איינשטיין מתוך המחזמר "אירמה לה דוס" (1962) | 01:49 |
| 20. | כשאור דולק בחלונך  | עמוס אטינגר | סשה ארגוב | שלישיית גשר הירקון | 03:39 |
| 21. | הגשם מתופף  | דפנה אילת | דפנה אילת | אריק איינשטיין | 02:20 |
| 22. | אז אראה לה  | יוסי גמזו | דומינקו מודוניו | יהורם גאון | 02:25 |
| 23. | דון פרנצ'סקו  | חיים חפר | יוחנן זראי | יהורם גאון מתוך המחזה "שורש כל רע" | 02:15 |
| 24. | אם רק תבואי בחמש  | עמוס אטינגר | יוחנן זראי | שלישיית גשר הירקון | 03:04 |
| 25. | אורה  | גי ביאר (תרגום: דפנה אילת) | גי ביאר | אריק איינשטיין | 02:50 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 1:09:00 |
מספר טרנסצנדנטי

במתמטיקה, מספר טרנסצנדנטי הוא מספר שאינו מאפס אף פולינום בעל מקדמים רציונליים. מספרים טרנסצנדנטיים נודעים הם הקבועים המתמטיים π ו-e (ראו טרנסצנדנטיות של פאי). כל מספר טרנסצנדנטי הוא מספר אי-רציונלי, אך ההפך אינו נכון:  {\sqrt {2}}, למשל, הוא מספר אי-רציונלי שאינו מספר טרנסצנדנטי, שכן הוא פתרון למשוואה הפולינומית  x^{2}-2=0. למונח הוצע גם השם העברי מספר נעלה. מספר שאינו טרנסצנדנטי נקרא אלגברי.
במבט ראשון נראים המספרים הטרנסצנדנטיים כחריגים, וברור שאין אנו מרבים לפגוש אותם בחיי היומיום, אך ניתן להוכיח שכמעט כל המספרים הם טרנסצנדנטיים. תכונה זו הוכחה בשנת 1874 על ידי גאורג קנטור, שהראה שעוצמת קבוצת המספרים האלגבריים היא  \aleph _{0} (קרי: אָלֶף אֶפֶס), בעוד שעוצמת קבוצת המספרים הטרנסצנדנטיים היא  \aleph =2^{\aleph _{0}}.
ההוכחה שמספר נתון כלשהו הוא מספר טרנסצנדנטי איננה פשוטה. קיומם של מספרים טרנסצנדנטיים הוכח לראשונה בשנת 1844 על ידי המתמטיקאי הצרפתי ז'וזף ליוביל והתוצאה קרויה על שמו משפט ליוביל. על סמך המשפט נתן ליוביל בשנת 1851 דוגמה ראשונה למספר טרנסצנדנטי הנקרא קבוע ליוביל:
במספר ליוביל הספרה ה-n מימין לנקודה העשרונית היא 1 כאשר n הוא עצרת, ו-0 אחרת (ראו קירובים רציונליים, להלן). המספר הראשון שהוכח שהוא מספר טרנסצנדנטי, מבלי שהמספר נבנה מלכתחילה למטרה זו, הוא הקבוע המתמטי e. את ההוכחה סיפק שארל הרמיט בשנת 1873 (ראו טרנסצנדנטיות של e).
בשנת 1882 הוכיח פרדיננד לינדמן את משפט לינדמן שקובע, בין השאר, ש־ \ \pi  (פאי) הוא מספר טרנסצנדנטי. מהוכחה זו נובע שלא ניתן לבנות בסרגל ובמחוגה ריבוע השווה בשטחו לעיגול נתון, משום שלא ניתן לבנות עמם יחס טרנסצנדנטי. הוכחה זו פתרה את בעיית ריבוע העיגול, שהיא אחת מהבעיות הגאומטריות של ימי קדם, שראשיתן ביוון העתיקה.
הילברט ובעיית המספר הטרנסצנדנטי

הבעיה השביעית ב-23 הבעיות של הילברט ביקשה תשובה לשאלה:
האם  \ a^{b} טרנסצנדנטי, כאשר  a\neq 0,1 אלגברי ו- b אלגברי אי-רציונלי? הבעיה הוצגה על ידי הילברט בשנת 1900, ותשובה חיובית לה ניתנה בשנת 1934 על ידי אלכסנדר גלפונד, במשפט הידוע בשם משפט גלפונד-שניידר.
קירובים רציונליים

סדרה של שברים  {\frac {n_{i}}{m_{i}}} מהווה "סדרת קירובים רציונליים מסדר  \,t" של המספר הממשי  \,a, אם סדרת המכנים  \,m_{i} עולה,
ו-  \left|a-{\frac {n_{i}}{m_{i}}}\right|<{\frac {x}{m_{i}^{t}}} כאשר  \,x>0 קבוע.
את הטרנסצנדנטיות של מספר ליוביל אפשר להוכיח בעזרת משפט ליוביל: מספר אלגברי מדרגה d (כלומר, מספר המהווה שורש לפולינום ממעלה d בעל מקדמים רציונליים) אינו ניתן לקירוב מסדר גבוה מ-d; מכיוון שכך, מספר שיש לו סדרת קירובים רציונליים מכל סדר, מוכרח להיות טרנסצנדנטי (מספר כזה נקרא מספר ליוביל).
הכללה

על איברים אלגבריים וטרנסצנדנטיים בהקשר רחב יותר, ראו איבר אלגברי.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: מספרים טרנסצנדנטיים
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
הרחבת שדות
יו האווי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1975 (בן 49) שארלוט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 hughhowey.com
 
יו האווי (באנגלית: Hugh C. Howey;‏ נולד ב-23 ביוני 1975) הוא סופר אמריקאי שכותב ספרים בסוגה מדע בדיוני.
ביוגרפיה

יו האווי נולד בשנת 1975 בשארלוט וגדל במונרו. לאחר סיום בית הספר הוא עבד בחנות ספרים, כספן, טכנאי קול ועבודות שונות נוספות.
בשנת 2011 הוא כתב סיפור קצר ראשון Wool. הספר הופץ באמזון תוך שימוש במערכת Kindle. לאור ההצלחה, האווי המשיך לכתוב סיפורים נוספים שהפכו לסדרת ספרים המכונה Silo. בשנת 2013 אוסף סיפורים מסדרה זו תורגמו לעברית ופורסמו בספר 144 קומות. בשנת 2023 החלה להיות משודרת סדרת הטלוויזיה סילו המבוססת על סדרת הספרים.
בשנת 2012 הוא עשה עסקה עם הוצאה לאור גדולה להפצת ספרים שלו. במקביל הוא נתן רשות לסופרים נוספים לכתוב ספרים לסדרה זו.
בנוסף לסדרת Silo יו האווי כתב יצירות שניתן לאגד לסדרות נוספות.
בשנת 2015 יו האווי עזב את ביתו בפלורידה ועבר לדרום אפריקה. הוא בנה יאכטה ובכוונתו לגור בה תוך מעבר ממקום למקום וכתיבת ספרים.
שרון סטרימבן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1997 (בת 27 בערך) צפָת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרון סטרימבן (נולדה ב-1997) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה, ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

סטרימבן נולדה בצפת למשפחה ממוצא רוסי שעלתה לישראל בשנות ה-90 של המאה ה-20. היא למדה במגמת תיאטרון בתיכון ושירתה בשירות לאומי עקב בעיות בריאות. לאחר מכן, התנדבה במשך 3 חודשים באוגנדה מטעם הסוכנות היהודית ולמדה לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. למדה קורסי משחק בשיטת צ'בק למשחק בהנחיית שחר רוזן וכתיבה יוצרת ואימפרוביזציה בהנחיית יעל טל. בשנת 2022 החלה לימודי משחק בסטודיו לאומנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
בשנת 2022 השתתפה בסרט "כל מה שאני יכולה" שביימה שירי נבו פרידנטל. היא גילמה את דמותה של אפרת ("אפי"), קורבן אונס המחליטה לתבוע את מי שהטריד אותה מינית בילדותה. במהלך הסרט מופיעה רעות בבית המשפט בעדות ארוכה לצד הסנגורית שלה שמגלמת אניה בוקשטיין.
באותה השנה גילמה את התפקיד הראשי בסרט הקצר "סימן רכות" שהוצג בפסטיבל TLVFest.
סטרימבן הופיעה בסדרת הטלוויזיה "שישה אפסים" ששודרה בכאן 11, בה שיחקה את בת הזוג של אלישע בנאי.
בשנת 2024 גילמה את התפקיד הראשי בסרט "הנכס" שכתבה וביימה דנה מודן. סטרימבן משחקת בסרט את מיקה, נכדתה של רגינה, אותה מגלמת רבקה מיכאלי, שנוסעות יחדיו לפולין להשיב רכוש משפחתי שנגזל בתקופת מלחמת העולם השנייה ומתאהבת במדריך תיירים מקומי.
מתום לימודי המשחק שרון חברה בלהקת צעירי הבימה החדשה (2024), ומשחקת במחזה ״שנות העשרים״ בבימוי נעה ווגנר. כמו גם בהצגה ״boy" מאת אנה זיגלר בבימוי רום רזניק ״תיאטרון המשולש״ בתפקיד ג׳ני - אם חד הורית אשר מתאהבת בגבר שגדל כילדה.
מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  סימן רכות - TLVFest, באתר TLVFest, ‏12 בספטמבר 2023
↑  אבי לודמיר, ‏"הנכס" – כשהעבר לא מרפה והלב לא שוכח, באתר "סרוגים", 11 בדצמבר 2024
↑  הנכס: דרמה קומית נהדרת, מחממת לב ואינטליגנטית, שעשויה בחוכמה ואהבה - מגזין פורטפוליו, באתר מגזין פורטפוליו, ‏11 בדצמבר 2024
↑  שנות העשרים – הבימה, באתר www.habima.co.il
↑  תיאטרון המשולש | BOY, באתר Hameshulash
וסנה וולוביץ'

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  3 בינואר 1950 בלגרד, הרפובליקה הסוציאליסטית סרביה, יוגוסלביה 
 פטירה:  23 בדצמבר 2016 (בגיל 66) בלגרד, סרביה 
 מדינה:  הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, סרביה 
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 
וסנה וולוביץ' (בסרבית: Весна Вуловић;‏ 3 בינואר 1950 – 23 בדצמבר 2016) הייתה דיילת אוויר סרבית. היא מחזיקה בשיא גינס בתור האדם ששרד נפילה מהגובה הרב ביותר ללא מצנח. היא שרדה נפילה של 10,160 מטרים (33,333 רגל) לאחר שהמטוס בו הייתה התפוצץ ממטען חבלה ב-26 בינואר 1972. טיסה זו, טיסה 367 של JAT איירווייז, התרסקה מעל צפון צ'כוסלובקיה והיא הייתה הניצולה היחידה מתוך 28 איש.
פיצוץ המטוס

ב-26 בינואר 1972 התרחש פיצוץ בטיסה 367 של JAT איירווייז שהייתה בדרכה מסטוקהולם לבלגרד. הפיצוץ אירע מעל שטחה של מזרח גרמניה והמטוס התפרק באוויר לחתיכות. שרידיו נחתו באזור מיוער בצפון צ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה). וולוביץ', שהייתה אז בת 22, עבדה בתור דיילת אוויר ובמקור, כלל לא הייתה אמורה להיות באותה טיסה, אולם היא החליפה דיילת אחרת.
דו"ח חקירת האסון שנמסר לארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית ב-7 במאי 1974, ציין שאירע פיצוץ בחלקו הקדמי של המטוס. שירות הביון הצ'כוסלובקי, שהוביל את החקירה, הציג חלקים משעון מעורר שלטענתו היו חלקים מן הפצצה. בדו"ח נכתב כי הפיצוץ הוא תוצר של אירוע חבלני.
בבוקר שלמחרת האסון, פלוני התקשר למערכת העיתונות השוודית במאלמה, ואמר בשוודית קלוקלת כי הוא אזרח קרואטי המשתייך לקבוצה לאומנית שהטמינה את הפצצה במטוס. מעבר למידע זה, לא ידוע דבר על זהות מטמיני הפצצה במטוס ולא ידוע בוודאות אם מדובר בארגון טרור. עם זאת, זמן קצר לאחר שהתקבלה הידיעה על שיחת הטלפון האנונימית, הממשלה היוגוסלבית האשימה את האוסטאשה באסון. לפי דו"ח החקירה, הפיצוץ קרע את המטוס מדגם דאגלס DC-9 לגזרים בהיותו באוויר, ווולוביץ' היא הניצולה היחידה. טענה שהועלתה כדי להסביר כיצד שרדה הייתה שווסנה שהתה בחלקו האחורי של המטוס.
פיצוץ המטוס > הנפילה

וולוביץ' נפלה מגובה של כ-10,160 מטרים (בקירוב 33,333 רגל). היא סבלה משברים בגולגולת, שלוש חוליות סדוקות בגבה (אחת התרסקה לחלוטין) שהותירו אותה נכה באופן זמני מהמותניים ומטה, וכן היא שברה את שתי רגליה. היא הייתה בתרדמת במשך 27 ימים. בראיון שנערך עימה סיפרה שהאיש שמצא אותה מסר לה שהייתה בחלקם האמצעי של שברי המטוס ונמצאה עם ראשה מטה ועמית שלה מעליה. חלק מגופה נמצא בגוף המטוס, אך ראשה נמצא מחוץ לו. עגלת קייטרינג הייתה צמודה אליה ומנעה, ככל הנראה, את נפילתה מגוף המטוס. היא הוסיפה: "האיש שמצא אותי אמר שהיה לי מזל רב. הוא שירת בצבא הגרמני בתור חובש במלחמת העולם השנייה. הוא ידע כיצד לטפל בי באתר האסון".
לאחר האסון

לאחר שהחלימה מפצעיה המשיכה וולוביץ' לעבוד בחברת התעופה היוגוסלבית של המטוס שהופל, בתור פקידה. בהמשך חזרו רגליה לתפקד והיא שבה לעבוד כדיילת אוויר. היא סיפרה שלא היה לה פחד מטיסות לאור אובדן הזיכרון שלה מהתאונה, ובנוסף, אהבה לצפות בסרטים שעסקו באסונות אוויריים. היא נחשבה לגיבורה לאומית בארצה.
בשנת 1990 פוטרה מעבודתה בשל דעותיה הפוליטיות נגד סלובודן מילושביץ'. היא נכחה במחאות ובהפגנות שנערכו נגדו עד להדחתו מהשלטון. רבים מאמינים שהשלטונות לא אסרו אותה מאחר שנחשבה לגיבורה לאומית. היא המשיכה להיות פעילה פוליטית גם בשנות ה-2000.
וולוביץ' נמצאה מתה בדירתה בבלגרד ב-23 בדצמבר 2016.
אנדרטה לזכר האסון, שהוקמה במקום בו נמצאו שרידי המטוס
תורת הקשרים

ערך זה עוסק בתחום מתמטי. אם התכוונתם לקונספירציה, ראו .
קשר התלתן, הקשר הלא-טריוויאלי הפשוט ביותר
הדמיה תלת-ממדית של קשר התלתן
תורת הקשרים היא תורה טופולוגית, החוקרת את ההיבטים המתמטיים של קשרים, של מבנים דומים להם (כמו שזרים וצמות), ושל הכללות מתמטיות שלהם. מלבד היישומים שלה במתמטיקה עצמה, יש לתורה זו יישומים גם בכימיה, בפיזיקה (חישוב קוונטי) ובתחומים נוספים..
עיסוק מרכזי של תורת הקשרים הוא לענות על השאלה מתי שני קשרים נתונים הם זהים זה לזה.
קשרים, דיאגרמות ושזרים

| --- | --- |

קשר השמונה: דיאגרמה של קשר השמונה
הקשרים המתמטיים שתורת הקשרים חוקרת הם מודלים מתמטיים לקשרים שאנו פוגשים בחיי היום-יום: כאלו שאפשר ליצור בנקל מחבל או משרוך. הקשרים האלה מצויים במרחב התלת-ממדי, והמטרה היא לחקור את המאפיינים שלהם שאינם משתנים תחת עיוות רציף במרחב העוטף אותם. כדי לתאר קשרים בצורה נוחה וחד-משמעית, מציירים דיאגרמה של הקשר, שהיא התמונה הדו-ממדית שרואים כשמתבוננים בקשר מלמעלה. המוסכמה היא לבחור נקודת מבט שממנה לכל היותר שני מקטעים של החבל חוצים זה את זה באותה נקודה, ולהציג את נקודות החצייה - הקרויות "צמתים" (crossings) -  כאשר המקטע העליון שלם, והתחתון מחוק מעט (ראו דוגמה משמאל).
קשר, על-פי ההגדרה, הוא מסילה סגורה העשויה להיות מפותלת במידה רבה או מועטה (ראו הגדרה להלן). מבנה הכולל כמה קשרים, שזורים זה בזה, קרוי שזר (ובאנגלית link). שתי טבעות המונחות זו לצד זו הן שזר. אם הטבעות עוברות זו את זו, זהו שזר אחר. דוגמה מפורסמת אחרת היא הטבעות הבורומאניות, שדיאגרמה שלהן מופיעה משמאל.
היסטוריה

הקשר הפשוט ביותר הוא בעל צורת טבעת, שאותה אפשר לתאר במישור ללא צמתים כלל. הקשר הזה נקרא "אל-קשר" (ובאנגלית the unknot) או "הקשר הטריוויאלי". קשרים שיש להם רק צומת אחד או שניים אפשר להתיר בקלות. הדיאגרמה של כל קשר אמיתי כוללת לפחות שלושה צמתים.
הראשון שזיהה שקשרים ניתנים לחקירה מנקודת מבט מתמטית היה קרל פרידריך גאוס, אשר ב-1794 המציא שיטת סימון מיוחדת לקשרים המקודדת בתוכה את התכונות של קשר נתון (קוד גאוס). מאוחר יותר בחייו גאוס נתקל בתורת הקשרים בשלושה הקשרים שונים: ב-1804 בהקשר של חקירותיו באסטרונומיה, בהקשר של חקירותיו בגאומטריה, וב-1833 בהקשר של עבודתו בפיזיקה בתורת האלקטרומגנטיות. הצורך להגדיר את התחום עלה בתודעתו של גאוס לראשונה כאשר ניסה לקבוע את התחום השמיימי  (חלקה של הספירה השמיימית) שבו שביטים ואסטרואידים עשויים להופיע, תחום אותו הוא מכנה Zodiacus, וכך התעוררה בעיה טופולוגית במחקר אסטרונומי בפעם הראשונה (נכלאס, כרך 6, מאמר "Grenzen der geocentrischen orter der planeten" בעמודים 106 - 121). תוצאות מאוחרות יותר עסקו בתורת הצמות, בסובכים (Tangles) ובשזרים. הנכלאס של גאוס מכיל איורים מעוררי דמיון של צמות, וההערות המופיעות בו מעידות כי גאוס היה הראשון שחקר את המבנה הטופולוגי של צמות וייתכן שאף לחשוב על חבורת הצמות. גאוס גם מצא במאמר קצר מ-1844 את כל הקשרים שהדיאגרמה שלהם מכילה לכל היותר ארבעה צמתים. ב-1833, בהקשר של בעיה אלקטרומגנטית מסוימת, הוא הגדיר את מספר הקישור (linking number) ופיתח שיטה לחשבו באמצעות אינטגרל כפול מתאים (Gauss's linking integral). רעיונותיו של גאוס הכתיבו את אווירת המחקר בגטינגן של אותה תקופה, והספר הראשון שעסק באופן מוצהר בטופולוגיה, ספרו של תלמידו יוהאן בנדיקט ליסטינג, הוקדש לגאוס.
את החקירה השיטתית של קשרים החל פטר טייט (Peter Tait, 1831-1901), שעסק במיון של קשרים על-פי הדיאגרמות שלהם (ראו להלן). הוא הגדיר את "מספר הצמתים" של קשר כמספר הצמתים הקטן ביותר בדיאגרמה של הקשר, ויצר רשימה מפורטת של כל הקשרים שמספר הצמתים שלהם אינו עולה על 7. אחר-כך נעזר טייט בתומאס קירקמן (Thomas Kirkman) כדי להרחיב את הרשימה עד ל-9 צמתים.
הגישה השלטת באותו זמן הייתה שכדי להבדיל בין קשרים, די "לראות" שהם שונים זה מזה, ושאי-אפשר לפתל אחד מהם עד שיתקבל הקשר האחר בלי לקרוע את החבל. מאוחר יותר, עם התבססותה של הטופולוגיה כתחום מתמטי מאורגן, היה ברור שאין בכך די. יש למצוא דרכים להוכיח ששני קשרים נבדלים זה מזה. כך נוצרה הבעיה היסודית של תורת הקשרים: למצוא אלגוריתם שיקבע האם שני קשרים נתונים זהים זה לזה, אם לאו. הגישה המתמטית הכללית לבעיות כאלה היא לאתר אינווריאנטים, גדלים שאפשר לחשב מתוך הקשר, ושיהיו שונים זה מזה עבור קשרים שונים, לפחות בחלק מהמקרים.
דוגמה לאינווריאנט כזה הוא מספר הצמתים: אם קשר אחד ניתן להצגה בדיאגרמה עם 8 צמתים וקשר אחר דורש 10 צמתים לפחות, הם חייבים להיות שונים זה מזה. הבעיה היא שקשה לחשב את מספר הצמתים. אכן, רק בראשית המאה העשרים נמצאה הדרך להראות שקיימים בכלל קשרים שאינם שקולים לאל-קשר!
ב-1976 תיאר Waldhansen אלגוריתם המאפשר להבדיל בין כל שני קשרים; האלגוריתם מבוסס על רעיונות של Haken מ-1954 ו-1961.
סכום קשיר וקשרים ראשוניים

אחת הבניות היסודיות בתורת הקשרים היא הסכום הקשיר של שני קשרים נתונים. כדי לחבר שני קשרים, מנתקים כל אחד מהם בנקודה אחת, ומחברים את הקצוות זה לזה כבאיור משמאל. הקשר המתקבל איננו תלוי בנקודות שבהן בוחרים לנתק את הקשרים המקוריים. את הסכום הקשיר של הקשרים  \ K_{1} ו-  \ K_{2} מסמנים ב- \ K_{1}\#K_{2}.
קשר שלא ניתן להציג אותו כסכום קשיר אלא אם אחד המרכיבים הוא האל-קשר, נקרא קשר ראשוני. לקשרים הראשוניים תפקיד דומה לזה של המספרים הראשוניים באריתמטיקה של מספרים טבעיים: משפט שוברט (1949) קובע שכל קשר אפשר להציג באופן יחיד (עד כדי סדר) כסכום קשיר של מספר קשרים ראשוניים.
דיאגרמה נקראת דיאגרמה מתחלפת, אם בטיול לאורך המסילה אנו עוברים לסירוגין פעם מעל ופעם מתחת למקטע השני בצומת. קשר שאפשר להציג אותו באופן כזה נקרא קשר מתחלף. דיאגרמה מתחלפת נותנת הצגה 'הדוקה' של הקשר, ולעיתים קרובות הצגה כזו היא בעלת מספר צמתים מינימלי. לכן קל יותר למיין את הקשרים המתחלפים, והיום ידועות טבלאות של כל הקשרים הראשוניים המתחלפים שמספר הצמתים שלהם אינו עולה על 16 (יש כמעט 2,000,000 כאלה).