stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל אוגנדה
היסטוריה

בתקופה הקולוניאלית עשו הבריטים שימוש בנס כחול מושחת בסמל המושבה, שאותו ענדו כתג החיילים האוגנדים בשירות הממלכה המאוחדת, כמפורט בתקנות משנת 1865. אף שלממלכת בוגנדה, הגדולה מבין הממלכות בשטחי מושבת אוגנדה, היה דגל משלה, הבריטים העדיפו שלא להפגין העדפה לממלכה זו או אחרת, ועל כן בחרו בסמל העגור שיתנוסס במרכז הנס הכחול ועל פני דגלים רשמיים נוספים.
במהלך תקופת שלטונה של המפלגה הדמוקרטית טרם הכרזת העצמאות הוצע עיצוב לדגל אוגנדה, אשר כלל שלושה פסים אנכיים בצבעים ירוק–כחול–ירוק, שביניהם שני פסים אנכיים צהובים צרים, ולאורך הפס הכחול, צללית עגור צהוב. בבחירות למועצה המחוקקת שהתקיימו ב-25 באפריל 1962, כחצי שנה טרם הכרזת העצמאות, זכתה קואליציה בראשות מפלגת הקונגרס העממי של אוגנדה (Uganda People's Congress). מפלגה זו דחתה את העיצוב של קודמתה לדגל אוגנדה והציעה במקומו את עיצובו הנוכחי של הדגל, בהתבסס על דגלה שלה – שלושה פסים אופקיים בצבעים שחור, צהוב ואדום. הדגל, שעוצב על ידי שר המשפטים של אוגנדה, גרייס איבינג'ירה, אושר על ידי הממשל הבריטי טרם קבלת העצמאות, ומיום 9 באוקטובר 1962, יום העצמאות של אוגנדה, הפך דגל זה לדגלה הלאומי.
עיצוב

דגל אוגנדה מורכב משישה פסים אופקיים שווים בצבעים שחור, אדום וצהוב – צבעי מפלגת הקונגרס העממי של אוגנדה. הצבע השחור בדגל מסמל את עמי אפריקה, שצבע עורם שחור, הצהוב מסמל את השמש הזורחת מעל ראשיהם והאדום את האחווה ביניהם. במרכז הדגל, על גבי שני הפסים האמצעיים, עיגול לבן, ובתוכו עגור כתר לבן-לחיים, הציפור הלאומית, עומד ופניו אל התורן. העגור נבחר בשל אופיו העדין, ומאחר שהיה במרכזו של תג היחידה של החיילים האוגנדים. רגלו המורמת של העגור מסמלת את התקדמותה של המדינה.
מעמד חוקי

מעמדו החוקי של דגל אוגנדה מעוגן ב"חוק הדגל הלאומי והסמל" משנת 1962. החוק מפרט את עיצוב הדגל, אך אינו מפרט את מידותיו. הוא מסמיך את השר הממונה לתקן תקנות בעניין הנפת הדגל, ואוסר על פגיעה בכבוד הדגל, עברה שהעונש המרבי עליה הוא שנתיים מאסר.
ראו גם

סמל אוגנדה
המנון אוגנדה
דגל מונקו

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל אזרחי, דגל הצי האזרחי והמדיני
 יחס אורך/גובה:  4:5
 מוטיבים עיצוביים:  ביקולור אופקי אדום-לבן
 גרסאות נוספות:        דגל מדיני וצבאי
דגל מונקו מורכב משני פסים אופקיים בצבע אדום (למעלה) ולבן; בדומה לדגל אינדונזיה, שהוא ארוך יותר, ודגל פולין, שבו הלבן נמצא למעלה והאדום למטה.
אדום ולבן הם הצבעים של בית גרימלדי מאז 1339, אך העיצוב השתנה במהלך השנים.
ראו גם

סמל מונקו
המנון מונקו
דגל אינדונזיה: יחס ממדים שונה.
דגל פולין: סדר צבעים שונה.
גטי אימג'ס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (GETY) 
 מייסדים:  Mark Getty, Jonathan Klein 
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים) 
 מיקום המטה:  סיאטל 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  תמונה דיגיטלית 
 יו"ר:  Jonathan Klein 
 מנכ"ל:  Dawn Airey 
 עובדים:  1,600 (נכון ל־5 בדצמבר 2012) 
  
 www.gettyimages.com
 
גטי אימג'ס (Getty Images) היא סוכנות צילום ותמונות שבסיסה בסיאטל שבארצות הברית.
החברה הוקמה בשנת 1993 על ידי מארק גטי, מיורשיו של ג'יי פול גטי וג'ונתן קליין. בעזרת סידרה של רכישות ומיזוגים הפכה החברה למחזיקה במאגר התמונות מהגדולים בעולם, אם לא הגדול מביניהם.
בשנת 1997 התמזגה עם חברת PhotoDisc והחברה הממוזגת נקראה Getty Images. בשנת 2006 רכשה את iStockphoto. בשנת 2009 רכשה את חברת Jupitermedia.
בשנת 2008 נרכשה על ידי קרן ההשקעות הפרטית Hellman & Friedman, כשערכה הוערך ב-2.4 מיליארד דולר.
במרץ 2014 הודיעה החברה כי ניתן לשבץ תמונות מהמאגר שלה, ללא תשלום, באתרים פרטיים ובבלוגים (אך לא באתרים עסקיים).
המתחרה הגדולה ביותר של גטי בתחום התמונות הייתה חברת "קורביס", עד שבינואר 2016 רכשו במשותף ויז'ואל צ'יינה גרופ וגטי אימג'ס את קורביס ובמהלך 2016 אמורים התכנים של קורביס להיקלט באתר גטי אימג'ס. מאז שנת 2000 מיוצגת גטי אימג'ס בישראל על ידי אימג'בנק ישראל בבעלות והנהלת אביבה וינמן.
ביולי 2016 דווח כי הצלמת האמריקאית קרול הייסמית תבעה את החברה על סך מיליארד דולר, לאחר שגילתה כי גטי אימג'ס שחררה לרשות הציבור תמונות שהייסמית צילמה על בסיס היומרה שיש לחברה זכויות יוצרים עליהן, ובהתאם דרשה הייסמית תשלום עבור שימוש בהן. רוב סעיפי תביעתה נדחו על ידי בית המשפט בטענה שהיא תרמה תמונות רבות למוסדות ציבור.
הערות שוליים

↑  נמרוד צוק, חדש מ-Getty Images: תמונות בחינם ולכולם, באתר כלכליסט, 6 במרץ 2014
↑  Photographer Suing Getty Images for $1 Billion, PetaPixel, ‏2016-07-27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605291905171  BnF: cb13763388t (data)  ISNI: 0000 0001 1017 2314  LCCN: no00101101  MusicBrainz: db2e4c55-1626-4fc9-958b-ca1766c27316  NKC: xx0094333  SUDOC: 069204586  VIAF: 151544970   WorldCat (עם VIAF): 151544970 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגל מינסוטה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  2024
 מוטיבים עיצוביים:  דגל תכלת עליו צורה בצורת האות K מצידו השמאלי, ועליה כוכב בעל שמונה פינות
 גרסאות היסטוריות
 דגל מינסוטה 1983–2024
 
   דגל מדיני ואזרחי  היסטורי
 דגל מינסוטה 1957–1983
 
   דגל מדיני ואזרחי  היסטורי
 דגל מינסוטה 1893–1957 (צד ראשון)
 
   דגל מדיני ואזרחי  היסטורי
 דגל מינסוטה 1893–1957 (צד שני)
 
   דגל מדיני ואזרחי  היסטורי
דגל מדינת מינסוטה הוא דגל בצבע תכלת עם צורה מהקצה השמאלי של הדגל (המוט) המייצגת את צורתה של מינסוטה, כאשר כוכב מייצג את כוכב הצפון. הוא אומץ ב-11 במאי 2024.
היסטוריה

הדגל הקודם, שהיה בשימוש עד 2024, עוצב במקור בשנת 1893 על ידי אמיליה הייד סנטר ממיניאפוליס. במקור, צד אחד של הדגל היה לבן והצד השני כחול. כמו כן, הכוכבים לא היו בתוך טבעת לבנה, אלא ישר על הרקע, וסרט אדום הופיע בתחתית הדגל ביחד עם הכיתוב "מינסוטה". בשנת 1957 שונה הדגל למתכונת חדשה כדי שיהיה יותר פשוט. בשנת 1983 שונה סמל המדינה ובהתאם גם הדגל השתנה, ומאז הוא היה בשימוש עד 11 במאי 2024, אז הוכרז הדגל החדש שנבחר לאחר תחרות.
גמר גביע המדינה בכדורגל 1992

גמר גביע המדינה בכדורגל 1992 התקיים באצטדיון רמת גן ברמת גן ב-9 ביוני 1992, ובו נקבע כי מחזיקת גביע המדינה בכדורגל 1991/1992 היא הפועל פתח תקווה, שניצחה במשחק את מכבי תל אביב בתוצאה 3-1 בתום הארכה, לאחר 120 דקות. הייתה זו המהדורה ה-54 של גביע המדינה, וה-39 מאז קום המדינה.
עבור הפועל פתח תקווה הייתה זו ההופעה התשיעית בתולדותיה בגמר גביע המדינה (והשמינית מאז קום המדינה), והזכייה השנייה בתואר. הפעם הקודמת שבה הגיעה למעמד הגמר הייתה עונה אחת לפני כן ב-1990/1991, אז הפסידה בתוצאה 1:3 למכבי חיפה, וזאת לאחר כ-18 שנים בהם לא הצליחה להגיע למעמד זה. הפעם האחרונה שבה זכתה הפועל פתח תקווה בתואר גביע המדינה היחידי שלה עד אז, היה 35 שנים לפני כן בעונת 1956/1957 אז ניצחה את מכבי יפו בגמר הגביע בתוצאה 1:2.
הפועל פתח תקווה הגיעה לגמר לאחר 6 משחקים במפעל, כאשר ב-5 מהם ניצחה בתום 90 דקות, ובאחד מהם בתום 120 דקות אחרי הארכה, עם מאזן שערים של 12-2 לטובתה, כאשר היא מציגה ממוצע שערים של 2 שערים למשחק.
מנגד עבור מכבי תל אביב הייתה זו ההופעה ה-26 שלה בגמר הגביע, כאשר הפעם האחרונה שהגיע לגמר היא גם זכתה בו, 5 עונות לפני כן, בעונת 1987/1988, אז היה זה דרבי מול הפועל תל אביב, בו היא ניצחה 1:2.
מכבי תל אביב הגיעה לגמר לאחר 6 משחקים במפעל, כאשר ב-5 מהם ניצחה בתום 90 דקות, ובאחד מהם סיימה בתיקו (המשחק הראשון בגומלין), ועם מאזן שערים של 14-5 לטובתה, כאשר היא מציגה ממוצע שערים של 2.33 שערים למשחק.
הדרך אל הגמר

| מכבי תל אביב> יריבה | מכבי תל אביב> תוצאה | סיבוב | הפועל פתח תקווה> תוצאה | הפועל פתח תקווה> יריבה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הפועל "עלייה" כפר סבא | 2–1 | 32 האחרונות | 5–0 | הפועל דלית אל-כרמל |
| הפועל באר שבע | 1–1 | שמינית הגמר | 3–0 | הפועל אשקלון |
| הפועל באר שבע | 1–0 | שמינית הגמר | 1–0 | הפועל אשקלון |
| הפועל תל אביב | 3–0 | רבע הגמר | 1–0 | מכבי נתניה |
| הפועל תל אביב | 3–1 | רבע הגמר | 1–2 | מכבי נתניה |
| מכבי חיפה | 4–2 | חצי הגמר | 1–0ה | בית"ר תל אביב |
הדרך אל הגמר > מכבי תל אביב

מכבי תל אביב הגיעה לגמר כקבוצה הבכירה בארץ - אלופת המדינה לעונת 1991/1992, שברוב העונה לא היו לה מתחרות נוספות על התואר.
בסיבוב ט' התארחה מכבי תל אביב אצל קבוצת ליגה א' הפועל "עלייה" כפר סבא באצטדיון העירוני הרצליה, וניצחה 1-2 משערים של אלי דריקס ומאיר מליקה, כאשר אלישע אבס מצמק את התוצאה בלבד. בשמינית הגמר התרחש מפגש כפול (בית וחוץ) מול הפועל באר שבע, קבוצת תחתית בליגה הלאומית באותה העונה, כאשר במפגש הראשון באצטדיון וסרמיל סיימה הקבוצה ב1-1 מול באר שבע, אחרי שהוחמץ פנדל של באר שבע בדקה ה-11, שער של מריאן ביקו בדקה ה-15, ושער שוויון של אלי דריקס בדקה ה-70. במפגש הגומלין באצטדיון רמת גן, מנצחת מכבי תל אביב 0-1 משער של איציק זוהר, מנצחת בסיכום שני המפגשים 1-2, ומעפילה לשלב הבא. ברבע הגמר הוגרלה מכבי תל אביב למפגש כפול נוסף מול היריבה העירונית הפועל תל אביב, לצמד משחקי הדרבי התל אביבי בגביע המדינה, כאשר הפועל תל אביב התמודדה בחלק התחתון של הטבלה בעונה זו. במפגש הראשון באצטדיון בלומפילד בו אירחה הפועל את מכבי, מצליחה לנצח מכבי 3-0 משער עצמי של יעקב אקהויז בדקה ה-50, שער של מאיר מליקה בדקה ה-66 ושער של עמיר תורג'מן בדקה ה-88, כאשר בגומלין מבקיעה שוב מכבי תל אביב שלישייה ומנצחת 1-3 באצטדיון רמת גן משערים של אבי נמני (42), אריק שריקי (53) והישאם זועבי (80), כאשר את הגול היחידי בצמד המשחקים לזכות הפועל תל אביב מבקיע חיים בכר בדקה ה-50. בחצי הגמר הנייטרלי באצטדיון רמת גן, פגשה מכבי תל אביב את מכבי חיפה, היריבה מצמרת הליגה. במשחק עלתה מכבי חיפה ראשונה על לוח התוצאות משער של איתי מרדכי בדקה ה-23, אולם מצליחה מכבי תל אביב לחזור למשחק בדקה ה-35 משער של ניר קלינגר, מבישול של איציק זוהר. בהמשך עולה שוב חיפה ליתרון משער נוסף של איתי מרדכי בדקה ה-54, אולם 3 דקות לאחר מכן, משווה שוב מכבי תל אביב את התוצאה משער של מאיר מליקה. בדקות 63 ו-72 משלימה מכבי תל אביב מהפך, רביעיית שערים, וניצחון ענק על היריבה הגדולה, מגולים של איציק זוהר (שמסיים את המשחק עם 2 בישולים ושער) ואבי כהן, ניצחון מרשים לאלופה שרחוקה משחק אחד מלזכות גם בתואר נוסף ולהשלים דאבל עונתי, בהופעה ה-26 בהיסטוריה של המועדון בגמר גביע המדינה, והראשון מזה 4 שנים מאז הזכייה ב-1988.
הדרך אל הגמר > הפועל פתח תקווה

הפועל פתח תקווה הגיעה לגמר הגביע כקבוצה המתמודדת בחלק העליון של הטבלה, כאשר בעונה הסדירה של הליגה הלאומית לעונת 1991/1992 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה.
בסיבוב ח' אירחה הפועל פתח תקווה את קבוצת ליגה א', הפועל דלית אל-כרמל, כאשר היא מנצחת 5-0 משערים של מני בסון, בני קוזושווילי (צמד), ניר לוין ודני ניראון. בשמינית הגמר התרחש מפגש כפול (בית וחוץ) מול הפועל אשקלון, גם היא מליגה א', כאשר במשחק הראשון שהתרחש באשקלון ניצחה הפועל פתח תקווה 1-0 משער של יוסי לוי, ובמשחק השני בביתה, מנצחת פתח תקווה 0-3 משערים של אלון חזן, בני קוזושווילי ודני ניראון, והיא העפילה לשלב הבא עם 0-4 בסיכום שני המשחקים. ברבע הגמר נפגשה הפועל פתח תקווה ברף גבוהה יותר מהסיבובים הקודמים וקיבלה את מכבי נתניה, ממרכז הטבלה בליגה הלאומית, לצמד משחקים נוסף במסגרת גביע המדינה. במשחק הראשון באצטדיון האורווה, מנצחת הקבוצה 0-1, לאחר שבדקה ה-66 מורחקים שני שחקני נתניה ירון בן דב ושמעון מנחם, ובדקה ה-80 מנצלת פתח תקווה את היתרון וכובשת שער מרגליו של מני בסון. במשחק הגומלין באצטדיון הקופסה כובשת פתח תקווה ראשונה משער נוסף של מני בסון, אולם 2 דקות לאחר מכן משווה נתניה מפנדל מוצלח של אבישי ז'אנו, ובדקה ה-90 אף כובשת נתניה שער יתרון מרגליו של גבי פקר, אולם שער זה רק משווה את תוצאת המשחק, וחוק שערי חוץ נותן את היתרון להפועל פתח תקווה שמנצחת את המפגש הכפול בזכותו, ומעפילה לשלב הבא. בחצי הגמר הנייטרלי באצטדיון רמת גן, פוגשת הקבוצה את בית"ר תל אביב המתמודדת איתה על המקומות בליגה. המשחק עצמו לא מתעלה לרמה גבוהה ומסתיים ב-90 דקות בתוצאה 0-0, וזאת לאחר שבדקה ה-40 מחמיץ שחקן הקבוצה בני קוזושווילי בעיטת עונשין שנשרקה לזכות הפועל פתח תקווה. בדקה ה-113, מבקיע מני בסון את שער הניצחון עבור הקבוצה, ששומרת בהצלחה על התוצאה עד לתום 120 הדקות, ומעפילה לגמר הגביע התשיעי בהיסטוריה של המועדון, והראשון מזה 18 שנים.
סיכום מהלכי המשחק > מחצית ראשונה

16 דקות מהפתיחה, הגבהה של חלוץ הפועל פתח תקווה מני בסון נהדפה לא טוב על ידי הגנת הצהובים, אולם הראשון שהגיע לכדור היה קשר הפועל פתח תקווה, אלי מחפוד שהכניע בנגיחה את שוער מכבי תל אביב אובארוב, והפועל פתח תקווה עולה ליתרון מפתיע של 1:0 בגמר גביע המדינה.
6 דקות מאוחר יותר בדקה ה-22 שלח אלון חזן בעיטה חזקה שאילצה את שוער מכבי תל אביב אובארוב להדוף את הכדור.
בדקה ה-40, קשר מכבי תל אביב אבי נמני בועט בעיטה חופשית, כאשר במקום להגביהה מסר למגן יעקב הלל שהגביה מהאגף ישירות לראשו של אבי כהן שהשווה את תוצאת המשחק ל-1:1 בגמר הגביע.
סיכום מהלכי המשחק > מחצית שנייה

במחצית המשחק החליף יוסי לוי את כובש השער אלי מחפוד בשורות הפועל פתח תקווה.
הפועל פתח תקווה המשיכה לתקוף ובעטה מספר כדורים שנקלטו על ידי השוער של מכבי תל אביב.
אולם המשחק לא התעלה לרמה גבוהה והסתיימו 90 דקות בתוצאה 1:1, והמשחק המשיך להארכה.
סיכום מהלכי המשחק > הארכה

בדקה ה-101, הצליח הקשר המצטיין אלון חזן לעבור את השומר שלו באגף שמאל של מכבי תל אביב, המשיך בריצה אל עבר השער מהאגף ושלח כדור רוחב שאובארוב מגיע אליו בקצוות האצבעות אולם משמיטה אותו לשחקן הפועל פתח תקווה שמנסה לבעוט ונהדף, הכדור מתגלגל חזרה לאגף אל עבר חלוץ הפועל פתח תקווה מני בסון שבועט את הכדור בחוזקה כששוער מכבי תל אביב לא נמצא במקומו, והכדור מתגלגל ונכנס אל הרשת - 2:1 להפועל פתח תקווה בדקה ה-101 בהארכה.
בדקות הבאות מנסות שני הקבוצות לבצע חילופים, כאשר דקה לאחר השער גבע מרקוס נכנס בשורות הפועל פתח תקווה במקומו של יוסי שושני, והישאם זועבי נכנס בשורות מכבי תל אביב במקומו של נועם שוהם. בדקות שלאחר שערה של הפועל פתח תקווה ניסתה מכבי תל אביב ללחוץ ולנסות לתקוף, אולם ללא הצלחה רבה.
בדקה ה-105 נשלח אלון חזן לכדור רחוק, כדרר וניסה להטעות את המגן שלו אבי כהן, בעט את הכדור אך הוא נבלם ויצא לקרן מעל לשערו של אובארוב. במחצית ההארכות מתבצע חילוף נוסף כאשר אריק שריקי נכנס במקומו של מאיר מליקה בשורות מכבי תל אביב.
בדקה ה-107 לאחר ביצוע בעיטת קרן לזכות מכבי תל אביב השוער קולט את הכדור, מתחיל את ההתקפה אצל המגן ששולח שוב את אלון חזן במרכז המגרש, שמעביר את המגן שלו ורץ קדימה להתקפה מתפרצת מהאגף, נכנס לרחבה ומשחרר כדור רוחב עם החלק החיצוני של הנעל. לכדור הרוחב מגיע, פעם נוספת במשחק, מני בסון, הפעם עם ראשו ונוגח אל הרשת, 3:1 להפועל פתח תקווה במשחק הגמר, בדקה ה-107.
מספר דקות לאחר מכן התבצעו מספר ניסיונות התקפה של מכבי תל אביב, שבשיאם בעט איציק זוהר כדור חזק מסף רחבת ה-16, אולם שוער הפועל פתח תקווה הדף את הכדור עם הרגל.
בהמשך לקחו שחקני הפועל פתח תקווה את הכדור וניסו לבזבז זמן. בדקה ה-121 לאחר כדקה של תוספת זמן, שורק השופט אריה פרוסט לסיום המשחק.
המשחק נגמר בתוצאה 3:1 לזכותה של הפועל פתח תקווה שזוכה בגביע השני בהיסטוריה שלה, בהופעה התשיעית במעמד גמר הגביע, בעונה השנייה ברציפות שהגיע מגיעה לגמר, ו-35 שנים לאחר שזכתה בפעם האחרונה בעונת 1956/1957.
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביוני 1992 18:00 | מכבי תל אביב | 3:1‏ה | הפועל פתח תקווה | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 15,000 שיפוט: אריה פרוסט |
| 9 ביוני 1992 18:00 | אבי כהן  , 40' | (סיקור) | אלי מחפוד  , 16'  מני בסון  , 101'  מני בסון  , 107' | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 15,000 שיפוט: אריה פרוסט |
משחק הגמר > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מכבי תל אביב :               הפועל פתח תקווה
הערות שוליים

↑  הפועל פתח תקווה ניצחה בזכות יתרון שערי חוץ
↑  מכבי תל אביב נגד הפועל עליה כפר סבא 1991/1992 באתר מכבי-פדיה
↑  מכבי תל אביב נגד הפועל באר שבע משחק ראשון 1991/1992 באתר מכבי-פדיה
↑  מכבי תל אביב נגד הפועל באר שבע משחק שני 1991/1992 באתר מכבי-פדיה
↑  מכבי תל אביב נגד הפועל תל אביב משחק ראשון 1991/1992 באתר מכבי-פדיה
↑  מכבי תל אביב נגד הפועל תל אביב משחק שני 1991/1992 באתר מכבי-פדיה
↑  מכבי תל אביב נגד מכבי חיפה חצי גמר 1991/1992 באתר מכבי-פדיה
גוסטב קרופ פון בוהלן אונד הלבך

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1870 האג, הולנד 
 פטירה:  16 בינואר 1950 (בגיל 79) Castle Blühnbach, אוסטריה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  אסן 
 השכלה:  אוניברסיטת היידלברג 
 תפקיד:  חבר הסנאט הפרוסי 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית, מפלגת העם הגרמנית 
 בן או בת זוג:  ברתה קרופ 
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה לאמנות ומדעים (1932)  מדליית הארנק (1933)  מגן הנשר של הרייך הגרמני (7 באוגוסט 1940)  מנהיג כלכלה צבאית  אות הזהב המפלגתי 
 חתימה:   
 
גוסטב גאורג פרידריך מריה קרופ פון בוהלן אונד הלבך (בגרמנית:  Gustav Georg Friedrich Maria Krupp von Bohlen und Halbach; נולד בשם גוסטב פון בוהלן אונד הלבך; 7 באוגוסט 1870 – 16 בינואר 1950) היה איש שירות החוץ של הקיסרות הגרמנית שהפך ליושב ראש הדירקטוריון של חברת פרידריך קרופ, קונגלומרט של תעשייה כבדה, לאחר נישואיו לברתה קרופ (אנ'), שירשה את החברה. הוא ובנו אלפריד הנהיגו את החברה במהלך שתי מלחמות העולם, כשהם מייצרים כמעט כל דבר עבור מכונת המלחמה הגרמנית, צוללות, אוניות מערכה, הוביצרים, רכבות, תותחי רכבות, מקלעים, מכוניות, טנקים ועוד. בהנהגתו של קרופ ייצרה את הטנק טיגר, את ברטה השמנה ואת תותח פריז והמצאות נוספות. התוכניות להעמיד אותו לדין בגין פשעי מלחמה בעקבות מלחמת העולם השנייה במשפטי נירנברג ב-1945 בוטלו משום שכבר היה מרותק למיטה, סנילי ונחשב רפואית כבלתי כשיר לעמוד למשפט.
נעוריו

גוסטב קרופ פון בוהלן אונד הלבך נולד כגוסטב פון בוהלן אונד הלבך בהאג ב-1870. הוא היה נכדו של הנרי בוהלן (אנ') וקרוב משפחה של צ'ארלס א. בוהלן (אנ') וקרולינה מווארטנסלבן (אנ'). הוא נישא לברתה קרופ (אנ') באוקטובר 1906. ברתה ירשה את החברה המשפחתית ב-1902 בגיל 16 לאחר מות אביה, פרידריך אלפרד קרופ. וילהלם השני, קיסר גרמניה הוביל אישית את החיפוש לאיתור בן זוג מתאים לברתה, כיוון שלא עלה על דעתו שאימפריית קרופ תנוהל על ידי אישה. גוסטב נבחר מתפקידו הקודם בוותיקן. הקייזר הודיע במהלך החתונה שיותר לגוסטב להוסיף את השם קרופ לשמו. גוסטב הפך ליושב ראש החברה ב-1909.
לאחר 1910, הפכה חברת קרופ לחברה ואחת מהמייסדות הראשיות של האיגוד הכל-גרמני (Alldeutscher Verband) שעורר תמיכה ציבורית בשני חוקים הקשורים לצבא ב-1912 וב-1913, במטרה להגדיל את הצבא הסדיר של גרמניה ל-738,000 חיילים.
מלחמת העולם הראשונה

בהגיע מלחמת העולם הראשונה היה לחברה מונופול כמעט מוחלט בייצור נשק כבד בגרמניה. בתחילת המלחמה החברה איבדה את הגישה למרבית שוקי החוץ, אך הביקוש הגובר לתוצרתה מגרמניה ובעלות בריתה (מעצמות המרכז) פיצה מעל ומעבר לכך. בין המוצרים של החברה היו הוביצר במשקל 94 טון המכונה ברתה השמנה, על שם אשתו של קרופ, ותותח פריז. קרופ גם זכה בחוזה רווחי לייצר את הצוללות של גרמניה, שנבנו במספנה של החברה בקיל.
האחוזה של קרופ, וילה היגל (אנ'), כללה סוויטה של חדרים עבור הקייזר וילהלם השני בכל פעם שבא לבקר.
בין המלחמות

במהלך כיבוש חבל הרוהר ב-1923, כלא בית המשפט הצבאי הצרפתי את קרופ לשבעה חודשים עד שהממשלה הגרמנית הפסיקה את מדיניותה של התנגדות פסיבית.
חוזה ורסאי מנע מגרמניה לייצר כלי נשק וצוללות, ואילץ עקב כך את קרופ לצמצם את כוח העבודה שלו בצורה משמעותית. החברה שלו גיוונה את קווי המוצרים שלה לייצור ציוד לחקלאות, מכוניות ומוצרי צריכה. עם זאת, תוך שימוש ברווחים שקיבלה מהפטנט של פתיל השהיה, שהוחכר לחברת חברת ויקרס (אנ') מבריטניה עוד ב-1902 לפני נישואיו של קרופ, וסובסידיות מממשלת ויימאר, החל קרופ לחמש מחדש את גרמניה בסתר בטרם הדיו יבשה על חוזה ורסאי. הוא המשיך לעבוד בסתר על ארטילריה דרך חברות בנות בשוודיה, ובנה דירי מסתור לצוללות בהולנד. בשנות ה-30 של המאה ה-20, הוא החל לייצר מחדש טנקים, דוגמת הטיגר וכלי נשק אחרים, שוב באמצעות חברות בנות זרות.
קרופ היה חבר במועצת המדינה הפרוסית (אנ') מ-1921 עד 1933. קרופ היה מלוכני מושבע, אבל הנאמנות הראשית שלו הייתה למי שהיה באותו רגע בשלטון. הוא פעם נטש פגישת עסקים בגועל נפש כאשר תעשיין אחר, שאירח את הפגישה, התייחס לנשיא המנוח פרידריך אברט כ"יצרן האוכפים ההוא" (Der Sattelhersteller).
קרופ התנגד בתחילה לנאצים, ועם זאת, בפגישה החשאית של אדולף היטלר עם תעשיינים גרמנים מובילים (אנ') ב-20 בפברואר 1933, הוא תרם מיליון רייכסמארק לקרן המפלגה הנאצית עבור הבחירות הפדרליות בגרמניה הנאצית (מרץ 1933), שאפשרו להיטלר להשתלט על הממשלה. לאחר שהיטלר ניצח, קרופ הפך, כפי שתיאר זאת מאוחר יותר פריץ טיסן ל"סופר נאצי", ותרם לקרן אדולף היטלר של מסחר ותעשייה גרמנים (אנ') שהוקמה ביוני 1933 לתמוך במפלגה הנאצית. כנשיא הרייכספרבנד (Reichsverband, "אגודת הרייך") הוא הוביל את המאמצים לגרש את החברים היהודים.
כמו לאומנים גרמנים רבים, קרופ האמין שאפשר לנצל את הנאצים כדי לשים קץ לרפובליקה, ואז להזיז אותם הצידה על מנת להשיב לשלטון את הקייזר ושאר האליטות הישנות. כאשר בוטלו כל המפלגות והושהו זכויות האזרח בעקבות עלייתו של אדולף היטלר לשלטון והשרפה ברייכסטג, גילה קרופ שהוא ושאר האליטות הישנות היו שבויים של המפלגה. התנועה שעליה קיוו לרכוב בחזרה לשלטון, רכבה עליהם במקום. קרופ, תמיד גמיש, שיתף פעולה עם הדיקטטורה החדשה.
רציתי והייתי צריך לשמור על קרופ, למרות כל ההתנגדות, כמפעל חימוש לעתיד מאוחר יותר, גם אם בצורה מוסווה. יכולתי לדבר רק במעגלים הקטנים והאינטימיים ביותר על הסיבות האמיתיות שגרמו לי לבצע את החלפת המפעלים לקווי ייצור מסוימים, שכן נאלצתי לצפות שאנשים רבים לא יבינו אותי.
היטלר ניסה להשיג כניסה למפעלי קרופ ב-1929, אך נדחה משום שקרופ חשש שיראה חלק מעבודות החימוש הסודיות שם ויחשוף אותה לעולם. ברתה קרופ מעולם לא אהבה את היטלר אף על פי שמעולם לא התלוננה כשרווחי החברה עלו דרך חוזי החימוש וייצור. היא כינתה אותו כ"האדון המסוים הזה" (Dieser gewisse Herr) וטענה שהיא חולה כשהיטלר הגיע לסיור רשמי ב-1934. בתה אירמגארד שימשה כמארחת.
מלחמת העולם השנייה

קרופ סבל ממצב בריאותי לקוי משנת 1939 ואילך, ושבץ מוחי הותיר אותו משותק חלקית ב-1941. הוא הפך למנהל סמלי בלבד עד שמסר באופן רשמי את ניהול העסק לבנו אלפריד ב-1943. לתעשיות קרופ, הן בהנהגתו והן מאוחר יותר בהנהגתו של בנו, הוצעו מתקנים במזרח אירופה והם עשו שימוש נרחב בעבודות כפייה במהלך המלחמה.
ב-25 ביולי 1943 תקף חיל האוויר המלכותי את מפעלי קרופ באמצעות 627 מפציצים כבדים, והטיל 2,032 טונות של פצצות בהתקפה שנעזרה בטכניקת הניווט המכונה Oboe (אנ'). עם הגעתו לעבודה למחרת בבוקר, סבל קרופ מהתקף שממנו לא התאושש.
משפטי נירנברג

בעקבות הניצחון של בעלות הברית, בוטלו התוכניות להעמיד לדין את גוסטב קרופ כפושע מלחמה במשפטי נירנברג ב-1945 מכיוון שאז הוא היה מרותק למיטה וסנילי. עם זאת, למרות היעדרותו האישית מתא הנאשמים, קרופ היה עדיין נאשם מבחינה טכנית ועתיד לעמוד לדין בהליכים הבאים.
מוות

קרופ מת בבית מגוריו ליד וורפן (אנ'), זלצבורג באוסטריה ב-16 בינואר 1950. אלמנתו נפטרה ב-1957. היו לו שמונה ילדים, ביניהם ובנו אלפריד קרופ פון בוהלן אונד הלבך (1907–1967), הבעלים האחרון של חברת קרופ.
הערות שוליים

1 2  "Krupp Ill, U.S. Seeks to Indict Son. British Ask Absentia Trial of Father". New York Times. 13 בנובמבר 1945. Implications that Gustav Krupp von Bohlen und Halbach is not and never will be physically available for trial with the other major German war criminals ... {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Gustav Krupp von Bohlen und Halbach". Trial Watch. 2008. אורכב מ-המקור ב-2009-05-18.
1 2 3 4  "Gustav Krupp von Bohlen und Halbach". britannica. 2008.
↑  "Gustav Krupp von Bohlen und Halbach". jewishvirtuallibrary. 2007.
↑  "GUSTAV KRUPP VON BOHLEN UND HALBACH". United States Holocaust Memorial Museum, Washington, D.C. 20 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Frau Krupp Dies In Germany At 71. Ex-Head of Munition Works Was Bertha for Whom Big Gun of '18 Was Named". New York Times. 22 בספטמבר 1957. {{cite news}}:  (עזרה)
| הנאשמים במשפט פושעי המלחמה בנירנברג |
| --- | --- | --- |
| נשפטו לגזר דין מוות | ארנסט קלטנברונר • ארתור זייס-אינקווארט • מרטין בורמן (מת זמן רב לפני תחילת המשפט, אך נידון) • הרמן גרינג (התאבד לפני ההוצאה להורג) • אלפרד רוזנברג • אלפרד יודל • וילהלם קייטל • וילהלם פריק • הנס פרנק • פריץ זאוקל • יוליוס שטרייכר • יואכים פון ריבנטרופ |  |
| נידונו למאסר | ולטר פונק (מאסר עולם) • אריך רדר (מאסר עולם) • רודולף הס (מאסר עולם) • באלדור פון שיראך (20 שנה) • אלברט שפר (20 שנה) • קונסטנטין פון נויראט (15 שנה) • קרל דניץ (10 שנים) |  |
| זוכו מכל אשמה | הנס פריטשה • היילמאר שאכט • פרנץ פון פאפן |  |
| לא נידונו | רוברט ליי • גוסטב קרופ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491627005171  PLWABN: 9810572926005606  BnF: cb15751188v (data)  GND: 116574216  ISNI: 0000 0001 0865 850X  LCCN: nr2002024220  NTA: 126001456  SUDOC: 157047261  VIAF: 5686352   WorldCat (עם VIAF): 5686352 
גוסטב פון בוהלן אונד הלבך הצעיר (משמאל)
מפעל החימוש של קרופ ב-1915
גוסטב וברטה קרופ פון בוהלן אונד הלבך, 1927
דיוקן גוסטב קרופ פון בוהלן אונד הלבך ומשפחתו, 1928 מאת ניקולה פרשייד. אלפריד שלישי משמאל.
גוסטב קרופ מקבל את אות הזהב המפלגתי של NSDAP מאדולף היטלר בעיר הגרמנית אסן, 1940