stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התחמשות בריטניה לפני מלחמת העולם השנייה
הערות שוליים

1 2  Higham, Robin (2015). A Guide to the Sources of British Military History. London: Routledge. p. 453. ISBN 9781317390213.
↑  Millett, Allan; Murray, Williamson (2010). Military Effectiveness: Volume 2, The Interwar Period. Cambridge: Cambridge University Press. p. 101. ISBN 9780521425896.
↑  Germany rejects disarmament and international cooperation, encyclopedia.ushmm.org (באנגלית)
↑  Withdrawal of Germany from the League of Nations. Letter from Konstantin von Neurath., Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA
1 2  Neilson, Keith (2003). "The Defence Requirements Sub-Committee, British Strategic Foreign Policy, Neville Chamberlain and the Path to Appeasement". The English Historical Review. 118 (477): 651–684 – via JSTOR.
↑  https://www.raf.mod.uk/our-organisation/our-history/#:~:text=The%20'new'%20RAF%20was%20the,in%20support%20of%20ground%20forces.
↑  Kennedy, Greg; Neilson, Keith (2002). Incidents and International Relations: People, Power, and Personalities. Westport, CT: Praeger. p. 123. ISBN 0275965961.
חי אדיב

חי אדיב (נולד ב-27 במרץ 1954) הוא איש ציבור ישראלי, המשמש יושב ראש עמית של קק"ל והיה ראש עיריית הוד השרון (2003–2018).
לפני כניסתו לחיים הפוליטיים היה איש צבא ושימש כסגן מפקד אוגדה, מפקד חטיבה ומדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
ביוגרפיה

אדיב נולד וגדל בשכונת גיל עמל בהוד השרון, בן למשפחה מסורתית ואח לשישה. ב-26 באפריל 1988 נהרג אחיו החמישי, סגן-אלוף שמואל (שמוליק) אדיב, בהר דב.
בנעוריו למד בבית הספר שפרינצק, המוכר כיום כבית הספר תל"י ובתיכון מוסינזון, והיה פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד.
אדיב, בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, השלים במהלך שירותו תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה וכן לימודי תעודה בפקולטה למנהל עסקים, אוניברסיטת בר-אילן ולימודי ניהול בכיר באוניברסיטת בן-גוריון.
עם שחרורו שימש כיו"ר מועצת תל אביב מרכז בארגון נכי צה"ל וכדירקטור בקרן הסתדרות המורים מטעם מרכז השלטון המקומי.
קריירה צבאית

אדיב התגייס לצה"ל ב-1972 ושירת בסיירת שקד. במלחמת יום הכיפורים לחם בגזרת תעלת סואץ.
לאחר קורס קצינים שירת בתפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים. בשנים 1982–1983 פיקד על גדוד 932 בחטיבת הנח"ל. כיהן כמפקדה הראשון של חטיבת בנימין, סגן מפקד אוגדת איו"ש ומפקד מחוז חיפה של פיקוד העורף.
לאחר שירותו מונה לראש מערך תיאום והסברה במשרד הביטחון. תפקידו של אדיב היה לקשר בין בתי הספר והגנים, לשם חיזוק המוטיבציה בקרב בני הנוער לגיוס לצה"ל.
קריירה פוליטית

בשנת 1998 התמודד לראשונה למועצת העיר הוד השרון, כעומד בראשה של סיעת "הד - הוד השרון אחת". הסיעה הובילה באותה קדנציה את האופוזיציה העירונית.
בשנת 2003 התמודד אדיב כראש סיעת "הוד השרון אחת – שינוי" לראשות העיר וזכה ברוב קולות. בבחירות המוניציפליות של שנת 2008 זכה שוב, ובחודש נובמבר 2013 נבחר לקדנציה שלישית.
עם כניסתו של אדיב לתפקיד ראש העיר יזם הכנת תוכנית אב אסטרטגית למימוש החזון העירוני "הוד השרון עיר קהילה ירוקה". בשנת 2013 הציגה עיריית הוד השרון את תוכנית המתאר לעיר "2050 לעתיד".
ב-1 בפברואר 2018 הודיע כי אין בכוונתו להתמודד על קדנציה רביעית.
ב-2018 מונה כיושב ראש עמית של הקרן הקיימת לישראל.
חיים אישיים

במהלך שרותו הצבאי נפצע שלוש פעמים, ונאלץ לעבור ניתוח גב צווארי.
אדיב נשוי למיכל ואב לשלוש בנות.
הערות שוליים

↑  ראש עיריית הוד השרון חי אדיב הודיע כי לא יתמודד שוב, באתר ynet, 1 בפברואר 2018
↑  באתר mynet הוד השרון
חמיד א-זאהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1938 מרקש, הרפובליקה הצרפתית השלישית 
 פטירה:  10 בדצמבר 2018 (בגיל 80 בערך) מרקש, מרוקו 
 שם לידה:  حميد بن الطاهر 
 שם במה:  Hamid Zahir 
 מוקד פעילות:  מרוקו 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 כלי נגינה:  עוד 
 
חמיד א-זאהר (בערבית מרוקאית: حميد الزهير, בתעתיק מדויק: חמיד אלזהיר; 1938–2018) הוא זמר מרוקאי שזכה בכינוי "ראש שירת מרקש", ונחשב לאחד הזמרים היוצרים האייקוניים של המוזיקה המרוקאית. הוא נולד בשם חמיד בן טאהר (حميد بن الطاهر) לאם ממוצא סורי ולאב שהגיע מעיר קטנה במרכז מרוקו בשם קלעת (אל)סרע'נה שבמחוז מרקש-אספי.
לימודי מוזיקה ואמנות

תשוקתו של חמיד זאהיר למוזיקה החלה בגיל צעיר. אמו עבדה כזמרת במסעדה במרקש, וייתכן שנודעה לכך השפעה עליו. חמיד בילה שעות ארוכות בג'אמע אל-פנא, הכיכר המרכזית של מרקש העתיקה, בה מתקהלים בכל ערב אמנים רבים מהאזור וממרוקו כולה. דרך צפייה והאזנה ב"חלקאת" (אנ') (בערבית מרוקאית, الحلقة (יחידה) حلقات (רבות): קבוצות תיאטרליות בתרבות הרחוב המרוקאית), הכיר זאהיר סגנונות מוזיקליים רבים, כמו גם את אומנות הסיפור, התיאטרון והריקוד. בשנות ה-40, בעודו ילד צעיר, הצטרף זאהיר ל"חלקה" מרקשית בתור נגן כלי הקשה. אולם זאהיר לא הסתפק בנגינה: הוא ליווה מופעי רחוב נוספים, ניגן בהופעות קרקסאות ושר סולו כדי להזמין קהל למופעים, לפני שהפך לזמר ששמו נודע בכל בית במרוקו.
קריירה מוזיקלית

בשנות ה-50 זאהיר החל להלחין ולבצע את שיריו המקוריים כזמר ונגן עוד. המוזיקה המקורית שהלחין מבוססת על שילוב של סגנונות, בהם שעבי (מוזיקה מרוקאית פופולרית בת זמנו),סגנון הדקא-מרקשיה (סגנון מוזיקלי האופייני לעיר מרקש) וגנאווה (אנ').
הוא הפך במהרה להצלחה מסחררת ונחשב כחלוץ מבחינת התרבות המרקשית של זמנו. שיריו הפכו ידועים בכל מרוקו, ובכלל זאת השירים “Awin Awin”, “Rouah Li Bgha Yzour”, “Lila a Sidi Aâmara” שהוציא תחת הלייבל "סבח".
מאמצע שנות ה-70 היה זאהיר לשם דבר גם מעבר לגבולות מרוקו. שיריו הפכו להצלחות בינלאומיות בארצות צפון אפריקה והמזרח התיכון. בתוניסיה הוא זכה לעיטור של כבוד מהנשיא חביב בורגיבה. חמיד ולהקתו הרחיקו לטוס לטורים שכללו יעדים באוסטרליה ויפן.
בין שיריו המפורסמים של זאהיר מתקופה זו, נמנים "מרקש יא סידי כולו פארח לכ" (שנכתב לכבוד ביקור של המלך חסן השני בעיר מרקש), "ללא פאטימה", "אש דאכ תמשי ללזין" ו- "אנא ענדי מיעאד", שירים שהפכו לנכסי צאן ברזל וזוכים לביצועים מחודשים מאז במרוקו ובעולם.
בארץ, ההשפעה של זאהיר ניכרת מאוד על להקות מוכרות של מוזיקה צפון אפריקאית ומזרחית בכלל. בין הביצועים המוכרים ביותר לשיריו של זאהיר הם "מארקש יא סידי כולו פארח לכ" בביצוע ריימונד אל-בידאוויה (ריימונד אבקסיס), "ללה פטימה" בביצוע להקת שפתיים ובביצוע נוסף של זהבה בן, כמו גם ג׳ורג׳ בר, רובי חן, חיים זריהן, מייק קארוצ'י ועוד רבים ורבות.
מותו

זאהיר חי עד גיל 81. הוא נפטר ביום שני, 10 בדצמבר 2018 (בסביבות תשע בבוקר) בביתו במרקש, לאחר מאבק ממושך במחלה. בשבועות האחרונים לחייו סבל הזמר ממחלה קשה, שבגינה אושפז בבית חולים במצב קשה ונותר מרותק למיטה עד מותו. הוא נקבר בבית הקברות באב דוקלה, מרקש.
הערות שוליים

↑  إبراهيم مغراوي من مراكش, حميد الزاهر .. أيقونة "الزمن الجميل" وعميد "الأغنية المراكشية", هسبريس, ‏6 غشت 2017
1 2  Fatine Alaoui, Hamid Zahir… de la « halqa » à une star des fêtes familiales, MJT – Morocco Jewish Times, ‏16 August 2019
1 2  Hamid Al-Zahir, pionnier de la musique populaire à Marrakech, Musee de la Musique Marrakech, ‏12 Octobre 2020
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חמיד א-זאהר".
זאב מקסיקני

| זאב מקסיקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: כלב
מין:: זאב אפור
תת־מין:: זאב מקסיקני
שם מדעי
 Canis lupus baileyi ‏נלסון & Goldman, 1929
תחום תפוצה


זאב מקסיקני שוכב
זאב מקסיקני (שם מדעי: Canis lupus baileyi) הידוע בכינויו "לובו", הוא תת-מין של זאב אפור, הקטן ביותר מבין זני הזאבים האפורים של אמריקה הצפונית. הזאב המקסיקני הוא מין טורף ממשפחת הכלביים ששכן בעבר בעיקר בצפון מקסיקו ובדרום-מערב ארצות הברית: דרום-מזרח אריזונה, בדרום ניו מקסיקו ובמערב טקסס.
תיאור כללי

הזאב המקסיקני הוא תת-המין הקטן ביותר, הנדיר ביותר והברור יותר מבחינה גנטית של זאבים אפורים באמריקה הצפונית. משקלם של הזאבים המקסיקניים הוא בדרך כלל בין 23–41 ק"ג וגובהם מהקרקע עד כתפיהם הוא 65–80 סנטימטרים, ואורכו 170 סנטימטרים (כולל הזנב). צבע פרוותו של הזאב המקסיקני הוא אפור, שחור וגוון של חלודה. תוחלת חייו בשבי היא 15 שנים. לזאבים אלו יש חוש ריח מצוין ומחודד מאוד, שמיעה מצוינת וחזון רגיש מאין כמותו- כלומר הם צופים סכנות מראש, יודעים להתמקם במקומות הנכונים ויודעים להיות במקום הנכון בזמן הנכון. הם אינטליגנטיים מאוד וחיים בדרך כלל בלהקות.
טקסונומיה ואבולוציה

התיעוד והתיאור הראשון של תת-המין היה בשנת 1929 על ידי אדוארד נלסון (Edward William Nelson‏; 1934-1855) ואדוארד גולדמן (Edward Alphonso Goldman‏; 1946-1873). הם זיהו את הגולגולת הקטנה והצרה, ואת פרוותו הכהה של הזאב המקסיקני. ממחקרים גנטיים עולה כי הזאב המקסיקני הוא הבסיס הגנטי הברור של זאבים אפורים בצפון אמריקה.
הכלאה עם זאבים והזאב האדום

בניגוד לזאבים מזרחיים וזאבים אדמוניים, לעיתים נדירות הזדווג מין הזאב המקסיקני עם זאבי ערבות בטבע. הכלאה ישירות בין זאבי ערבות וזאבים מקסיקניים לא נצפו במפורש. עם זאת, במחקר שניתח את ה-DNA של זאבי הערבות לעומת הזאבים האדמוניים ההיסטוריים והזאבים המקסיקניים מטקסס, כמה סימנים גנטיים של זאבי ערבות נמצאו בדגימות של כמה מהזאבים האדמוניים, פרט לאחד. מחקר זה הראה כי הזאב המקסיקני פחות נוטה להיכלא עם זאבי ערבות לעומת הזאב האדמוני, אך עדיין לעיתים נדירות נעשו הכלאות כאלה.
חיים בלהקה

ישנם זאבים מקסיקניים בעלי מבנה חברתי מורכב מאוד הכולל מערכת תקשורתית מורכבת של ריח סימון, תנוחות גוף וקולות רבים כמו יללות, נביחות, התבכיינות ונהימות. הם חיים בקבוצות משפחתיות מורכבות או בלהקה המורכבת מזוג מבוגר שהזדווג וצאצאיהם, לעיתים קרובות במשך כמה דורות. צמדי האלפא בדרך כלל מונוגמיים, והם אלו שמזדווגים וממליטים בלהקה. בעדת זאבים מקסיקנית טיפוסית ישנם 4–8 זאבים והם חיים בשטח של כמעט 100 קמ"ר. זאבים מקסיקניים מתרבים בחודש פברואר וממליטים בסביבות חודש אפריל או בתחילת מאי. תקופת הריונן של הנקבות היא 63 ימים ובסופה הן ממליטות ארבעה עד שישה גורים. המבוגרים מאכילים את גוריהם לעיתים קרובות בבשר חזיר שצדו בעצמם, והם מאוד סובלניים בזמן שהגורים גדלים. הם מלמדים אותם כל פרט ופרט על ההישרדות בטבע עד שיגדלו ויהפכו לעצמאיים. הגורים מקימים מדרג חברתי ולומדים כיצד לצוד, כיצד להתנהג וכיצד לחיות בעזרת משחקים. כשמונה עד עשרה שבועות לאחר הלידה, הגורים מועברים מאתר המאורה שלהם ל"אתר מפגש", שם הם שוהים בזמן שהמבוגרים צדים ולעיתים קרובות אחד מחברי הלהקה נשאר איתם כדי לשמור עליהם.
ציד

זאבים מקסיקניים צדים בשיתוף פעולה בדרך כלל על מנת להפיל ולהרוג טרף שגדול מהם מבחינה גופנית ופיזית. מטרה זו מושגת בדרך כלל על ידי אלו שרודפים את הטרף שלהם על פני מרחקים גדולים. עם זאת, אופן הציד, ההתנהגות וסבירים להשתנות בהתאם לשטח שבו הם נמצאים, לגודל ולזמינות הטרף. מזון הזאבים המקסיקניים כולל איילים, ארנבות ויונקים קטנים אחרים.
סביבת מחיה

זאבים מקסיקניים נמצאים במגוון בתי גידול מעורבים. עם זאת, הם לא שוכני מדבר כפי שהיה נהוג לחשוב בעבר. הם מעדיפים יערות הרריים מפני שמתקיים בהם השילוב של הסוואה טובה, מים בשפע וטרף זמין.
היסטוריה ומידע נוסף

תחום המחיה ההיסטורי של הזאבים המקסיקניים הוא ברחבי אזורים הרריים בצפון מקסיקו, בדרום-מזרח אריזונה, בדרום ניו מקסיקו ובמערב טקסס. מהמידע האחרון שהתקבל מבדיקת דגימות זאב היסטוריות טוען כי ייתכן שזאבים מקסיקניים ישוטטו בעתיד צפונה. הזאב המקסיקני היה נפוץ בכל תחום המחיה במהלך המאה ה-19. לעומת זאת, כתוצאה מירידה משמעותית באוכלוסיית הטרף המקומית כמו צבאיים ואיילים נגרם מיגור רב של זאבים מקסיקניים באזורים רבים. עד המאה ה-20, זאבים רבים נוטרלו בארצות הברית ובמקסיקו הופחתו אוכלוסיות זאבים מקסיקניים באופן דרסטי וחמור. בעקבות חקיקת חוק המינים בסכנת הכחדה בשנת 1973, נרשמו הזאבים המקסיקניים בשירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית כתת-מין שנמצא בסכנת הכחדה חמורה ואף כנכחד גם כתוצאה מחוסר מזון, וגם בעקבות ציד, לכידה, הרעלה ולקיחה של גורים מהמאורות שלהם. לאחר שנרשם כי הזאב המקסיקני נמצא בסכנת הכחדה חמורה, ארצות הברית ומקסיקו שיתפו פעולה כדי ללכוד כל זאב שנשאר בטבע. צעד קיצוני זה מנע במקצת את הכחדת הזאב המקסיקני. בין השנים 1977–1980, נתפסו חמישה זאבים מקסיקניים פראיים החיים בטבע, בהם חמישה זכרים ונקבה אחת בהריון. זאבים אלה שימשו להתחלה של תוכנית רבייה בשבי, במטרה לשקם את אוכלוסיית הזאבים בטבע. מתוכנית זו שוחררו זאבים מקסיקניים בשנת 1988 לתחומים שונים ואזורי התאוששות באריזונה ובניו מקסיקו, על מנת לסייע לשחזור והחיה של המגוון ההיסטורי הקודם שלהם.
הערות שוליים

1 2 3 4  the mexican gray wolf recovery program
1 2 3  Mexicanwolves.org - about wolves
זאב מקסיקני בטבע
טוגרוג

| --- | --- |

 משתמשים:  מונגוליה מונגוליה
 סמל:  ₮
 ISO 4217:  mnt
 יחידות משנה
 1/100:  מונגו
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  10, 20, 50, 100, 500, 1,000, 5,000, 10,000, 20,000 טוגרוג
 מטבעות בשימוש:  20,50,100,200,500 טוגרוג
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  16.3%
 בנק מרכזי:  הבנק של מונגוליה
 www.mongolbank.mn
 → Mongolian dollar 
 
טוֹגְרוֹג (במונגולית: төгрөг; בכתב מונגולי: ᠲᠥᠭᠦᠷᠢᠭ; סמל: ₮, תקן: MNT) הוא המטבע הרשמי של מונגוליה, על פי קביעתה של המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה ב-22 בפברואר 1921. פירוש שמו במונגולית: "דבר עגול". הטוגרוג מתחלק ל-100 מונגו (mongo).
במחזור כיום מצויים מטבעות בערך של 20 טוגרוג, 50 טוגרוג, 100 טוגרוג, 200 טוגרוג ו-500 טוגרוג, וכמו כן שטרות בערך של 1, 5, 10, 20, 50, 100, 500, 1,000, 5,000 ו-10,000 טוגרוג. השטרות בערכים של 500 טוגרוג ומעלה נושאים את דמותו של ג'ינג'יס חאן, והשטרות הנמוכים את דמותו של דמדין סוחבאטאר, מנהיג המהפכה ב-1921. על כל השטרות והמטבעות מופיע הסויומבו, סמלה לאומי של מונגוליה.
סימנו הבינלאומי של הטוגרוג הוא MNT.
חצר גליציה

חצר גליציה בלילה
מפת האזור
בית הכנסת בחצר
חצר גליציה היא מתחם של מספר בתים וישיבה הנמצא על גגות השוק ברובע המוסלמי בעיר העתיקה, סמוך לרובע היהודי מעל הרחוב בית הבד ומערבית לחצר רייסין. החצר היא חלק קטן ממתחם גדול יותר שכלל עשרות דירות ושני בתי כנסת שהיו מאוכלסים עד 1936 ביהודים. המתחם היה שייך בחלקו לרב יעקב מרדכי הירשנזון (אביו של הרב חיים הירשנזון), ובחלקו לכולל גליציה. כיום בשולי המתחם מתגוררות ארבע משפחות יהודיות וממוקמת בו "ישיבת אדרת אליהו" בבית הכנסת ציון המצוינת.
היסטוריה

חצר גליציה נרכשה בשותפות על ידי הרב מרדכי יפה והרב יעקב מרדכי הירשנזון. לאחר פטירת הרב יפה, מכר הירשנזון את חלקו ליורשי הרב יפה שהגיעו להסכמה עם הרב הירשנזון, שיאפשר כניסה לחצרם דרך חצר הירשנזון שתחת אפוטרופסותו. לאחר מכן מכרו היורשים את החצר לר' שמואל משה מבלזוב, ואז התעוררו חילוקי דעות סביב זכות המעבר.
רוכשי החצר היו משה שמואל ואשתו צפורה מבלזוב, שעלו מגליציה. הבלזובים הקדישו את החצר לכולל חסידי הקיר"ה (נתיני הקיסרות האוסטרו-הונגרית - שנקראו על שם ראשי תיבות: הקיסר ירום הודו) - שהוא "כולל גליציה".
קרוב לשנת ה'תרמ"ו 1886 הוקם בחצר גליציה בית כנסת "ציון המצוינת" על ידי יהודים שעלו מגליציה. הבניה בוצעה בתרומתם של שמואל משה וצפורה מבאלזוב מפולין. בית הכנסת נחרב בידי פורעים ערבים, בשנת ה'תרצ"ו 1936.
בשנת 1869 הקימה שרה ביילה הירשנזון (אשתו של ר' יעקב מרדכי) מאחורי "חצר גליציה"  את אחד מגני המשחקים הראשונים בירושלים, שם שיחקו רבים מילדי העיר העתיקה.
לאחר איחוד ירושלים

בשנת ה'תשל"ט 1979 נוסדה אגודת "עטרה ליושנה". בשנת ה'תשמ"א 1981 קיבלה האגודה את החזקה מהמדינה על שיקום החצר, ובשנת ה'תשמ"ב שוקם בית הכנסת על ידי אהרן ביר ואפרים כספי. בשנת ה'תשמ"ח קיבלו הרב יצחק שלמה זילברמן ובניו את החזקה על החצר מאת האגודה, והמשפחה החלה לשקם את החצר כולה. לאחר השיקום, העבירו לחצר את ישיבת אדרת אליהו. בין המשפחות שמתגוררות כיום בחצר, משפחת זילברמן.
כיום החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי יוזמת "טיילת גגות" שתכלול את חצר גליציה.
גלריית תמונות

צידה המערבי של חצר גליציה.
חצר בחצר גליציה.
לימוד בכולל
שלט בכניסה לכולל
לקריאה נוספת

א. ר. מלאכי, שנה בשנה הוצאת היכל שלמה ה'תשל"ט 1979 רחוב חברון והסביבה בירושלים.
הערות שוליים

↑  נפטר לפני שנת תרמ"ו ואינו רבי מרדכי גימפל יפה. ככל הנראה נפטר בשנת תרמ"א ושם אביו ר' ישראל. ייתכן שאביו הוא רבי ישראל יפה מקופוסט
↑  יעקב מרדכי הירשנזון, מחאה גלויה, הצבי, 9 ביולי 1886
↑  "רחובות העיר ימלאו"
↑  - נדב שרגאי
↑  נדב שרגאי, "טיילת גגות" בעיר העתיקה תחבר בין הרובע היהודי לבין המוסלמי, באתר הארץ, 5 בפברואר 2007
| אתרי הרובע המוסלמי |
| --- | --- | --- |
| שכונות | באב אל חוטה |  |
| רחובות ושערים | שער האריות • שער הפרחים • שער שכם • הקארדו (ירושלים) • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה (רחוב) • רחוב הגיא • רחוב שער האריות • שער השלשלת • שער הכותנה • שער הברזל |  |
| אתרים ארכיאולגיים | מערת צדקיהו • בריכת הסטרותיון • קשת וילסון • מנהרות הכותל • שער וורן • בריכות הצאן |  |
| אתרים מוסלמיים | רבאט אל-מנצורי • מסגד הצריח האדום • רבאט אל-בציר • ספריית ח'אלדיה • ספריית אל-בודיירי • אל-מדרסה א-תנכיזיה |  |
| אתרים נוצריים | ויה דולורוזה • קפלת ההלקאה • קפלת ההרשעה וכפיית הצלב • מנזר האחיות ציון (העיר העתיקה) • כנסיית סנטה אנה • האכסניה האוסטרית • אכסניית סנט פאולוס • כנסיית גבירתנו הדואבת |  |
| אתרים יהודיים | הכותל הקטן • ישיבת עטרת ירושלים • בית המערבים • ישיבת אדרת אליהו • ישיבת שובו בנים • בית הכנסת ע"ש הרב גץ • בית הכנסת אוהל יצחק • ישיבת חיי עולם • ישיבת תורת חיים • בית הכנסת ציון המצוינת |  |
| מבני מגורים יהודיים | חצר רייסין • חצר גליציה • בית המערבים • מתחם שער הפרחים • בית ויטנברג • בית הצלם • חצר ראנד • בית חזון • בית דנון • חצר דיסקין |  |
| שונות | מוזיאון הכיכר הרומית • שוק הכותנה |  |
חלבון ספייק

| --- | --- |

חלבוני ספייק (בטורקיז) מבצבצים מפני השטח של הנגיף SARS-CoV-2, הנגיף שגורם ל-COVID-19. החלבון עובר גליקוזילציה והגליקנים שלו מוצגים בכתום.
 שיוך:  icosahedral viral capsid 
 מזהים
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C3548373 
 
הדפסה תלת-ממדית של אחד מהספייקים הטרימריים של SARS-CoV-2
בווירולוגיה, חלבון ספייק (באנגלית: Spike protein) או חלבון פפלומר (peplomer) הוא חלבון היוצר מבנה גדול המכונה ספייק או פפלומר (מעין קוץ) שמבצבץ מעל פני השטח של מעטפת נגיפית.  החלבונים הם בדרך כלל גליקופרוטאינים (תרכובות של חלבון ופחמימה הקשורים בקשר קוולנטי) היוצרים דימרים או טרימרים.
היסטוריה ואטימולוגיה

"פפלומר" הוא ספייק בודד שעולה מפני השטח של הנגיף. שכבת החומר על פני השטח של הנגיף היא פפלוס. דרכים מוקדמות לסיווג נגיפים כמו שיטת לווף-הורן-טורנייה משנות ה-60 השתמשו במראה ובמורפולוגיה (צורה) של הפפלוס והפפלומרים כמאפיינים לסיווג. לאחרונה, המונח פפלוס נחשב מילה נרדפת למעטפת נגיפית.
תכונות

ספייקים או פפלומרים הם בדרך כלל בליטות מהמשטח הוויראלי בצורת מוט או מקל. חלבוני ספייק הם חלבוני ממברנה עם אקטודומיינים חיצוניים גדולים בדרך כלל, תחום טרנסממברני יחיד המעגן את החלבון במעטפת הנגיף, וזנב קצר בחלק הפנימי של הנגיף. הם עשויים גם ליצור אינטראקציות חלבון-חלבון עם חלבונים ויראליים אחרים, כגון אלו היוצרים את הנוקלאוקפסיד.  הם בדרך כלל גליקופרוטאינים, בדרך כלל באמצעות גליקוזילציה מקושרת N ופחות מאשר גליקוזילציה מקושרת O.
תפקידים

לספייקים יש בדרך כלל תפקיד בכניסה ויראלית לגוף המארח. הם עשויים לקיים אינטראקציה עם קולטנים משטח התא הממוקמים על התא המארח וייתכן שיש להם פעילות צבירה, התכנסות, התגבשות (hemagglutinizing) כתוצאה מכך, או שבמקרים אחרים הם עשויים להיות אנזימים.  לדוגמה, לנגיף השפעת יש שני חלבונים על פני השטח עם שני תפקידים אלו, המגלוטינין ונויראמינידאז.  אתר הקישור לקולטן משטח התא ממוקם בדרך כלל בקצה הספייק.  חלבוני ספייק רבים הם חלבוני איחוי ממברנה. בהיותם חשופים על פני הווירוס, חלבוני ספייק יכולים להיות אנטיגנים.
דוגמאות

קוצים או פפלומרים נראים לעיתים בתמונות מיקרוסקופ אלקטרונים של מעטפת נגיפית כמו אורתומיקסו-וירוסים, פרמיקסו-וירוסים, ראבדו-וירוסים, פילו-וירוסים, וירוסי קורונה, בוניה-וירוסים, ארנה-וירוסים ורטרו-וירוסים.
דוגמאות > נגיפי הקורונה

נגיף קורונה מציג חלבון ספייק קורונה, הידוע גם בשם חלבון S, על פני השטח שלו. S הוא חלבון היתוך מסוג I ואחראי לתיווך כניסה ויראלית כשלב ראשון בזיהום ויראלי. הוא אנטיגני מאוד ואחראי על רוב הנוגדנים המיוצרים על ידי מערכת החיסון בתגובה לזיהום. מסיבה זו חלבון הספייק היה מוקד הפיתוח עבור חיסונים נגד COVID-19 בתגובה למגפת הקורונה הנגרמת על ידי הנגיף SARS-CoV-2. לתת-סוג של וירוסי בטאקורונה (betacorona), הידועים בשם embecoviruses (לא כולל וירוסים דמויי SARS), יש חלבון משטח קצר נוסף המכונה המאגלוטינין אסטראז (hemagglutinin esterase).
מגפת הקורונה חייבה זיהוי של חלקיקים נגיפיים במיקרוסקופי אלקטרונים הבודקים דגימות רקמות של מטופל. מבנים תת-תאיים נורמליים זוהו בצורה שגויה כנגיף קורונה בשל הדמיון השטחי שלהם למורפולוגיה של נגיף הקורונה, ומכיוון שהספייקים הייחודיים של נגיף הקורונה ניכרים על ידי שיטת הכתם השלילי אך הרבה פחות נראים בחתך דק.
דוגמאות > נגיפי שפעת

לרוב תת-הקבוצות של נגיף השפעת יש שני חלבוני שטח המתוארים כפפלומרים, נויראמינידאז (אנזים) והמגלוטינין (חלבון היתוך מסוג I). לחלקם יש, במקום זאת, חלבון המאגלוטינין אסטראז אחד עם שני הפונקציות.
דוגמאות > רטרו-וירוסים

לרטרו-וירוסים כגון נגיף הכשל החיסוני האנושי (HIV) יש פפלומרים על פני השטח.  אלו הם קומפלקסים של חלבונים שנוצרו על ידי שני חלבונים, gp41 ו-gp120, ששניהם באים לידי ביטוי מהגן env ויוצרים ביחד קומפלקס חלבון ספייק המתווך כניסה ויראלית.
חסידות קמינקא-מיראפאל

ערך זה עוסק בחסידות קמינקא מיסודו של רבי צבי הירש תלמיד הבעל שם טוב. אם התכוונתם לחסידות קמינקא מיסודו של רבי שלום מקמינקא תלמיד רבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ, ראו .
חסידות קמינקא היא שושלת חסידית מיסודו של רבי צבי הירש תלמיד הבעל שם טוב, מהעיירה קמינקה-מירופול שבווהלין.
תולדות השושלת

רבי צבי הירש בן רבי דוד היה תלמידו של הבעל שם טוב. בצעירותו היה מתנגד גדול אך אחר כך דבק בבעל שם טוב ונהיה מגדולי תלמידיו. הבעל שם טוב היה נוסע כל שנה לקמינקא ומתארח בביתו. דברי תורתו מובאים בספר שני המאורות (קישינב תרנ"ו). נפטר בז' בטבת תקמ"א.
רבי שמואל (השני) (תקל"ח או תקל"ט - י' באייר תר"ג), נכדו של רבי צבי הירש, בן בנו רבי משה אהרן. תלמידם של רבי לוי יצחק מברדיטשוב, רבי אברהם יהושע השיל מאפטא ("האפטא רב") ורבי משה צסיס מצ'ונדוב. מילא מקום סבו באדמו"רות בקמינקא ואחר כך במירופיל. תלמידו היה רבי דוד לובינער.
רבי אברהם דוד, נכדו של רבי שמואל השני כיהן במיארפאל (אוקראינית:Миропіль) שבווהלין. היה תלמידו של דודו רבי אהרן מצ'רנוביל. היו לו אלפי חסידים והיה מפורסם כגאון. נפטר בכ"ט בחשוון תרע"א. היה חתן של בן דודתו רבי צבי הירש מקמינקא בן בתו של רבי שמואל מקמינקא השני וחתן רבי פסח נכדו של ר' יוסף מקאמינקא גיסם של רבי צבי הירש ורבי שמואל הראשון. חתנו היה רבי מנחם נחום יוסף טברסקי (בן רבי ברוך בן ציון מלויעב-אומן בן רבי מרדכי מלויעב) ממיראפאל-לויאב. היגר עם אביו לארצות הברית בשנת תרפ"ה ופתח בית מדרש בבוסטון. נפטר בח' בסיוון תשל"ג.
בנו של רבי דוד ממיארפאל היה רבי שמואל ממיראפאל. אחר פטירת אביו התמנה לאדמו"ר. בשנת תרפ"ד נמלט מהפרעות לארצות הברית ופתח בית מדרש במנהטן. חיבר את הספר תפארת שמואל. בהקדמתו לספרו כותב: ”והנה בהיותי במדינת רוסיא בעיר מולדתי מיראפאליא, היה לי כתבים הרבה מאד מחידושי תורה הן בנגלה והן בנסתר. אך לדאבון נפשי לא זכיתי להביאם עמדי למדינת אמעריקא, כי לא היה באפשר מגודל השערורה שהיה אז בעת שברחתי מביתי, ודי היה להפקיע את עצמי ואת ב"ב משם, להנצל מחרב והרג ואבדן. ואחרי בואי הנה הגיעה השמועה לאזני אשר כבר קרעו הרשעים כל הכתבים הנשארים שם והלכו לאיבוד וחבל על דאבדין ולא משתכחין. ועל כתבים אלה אני בוכיה כי הוא אבידה שאינה חוזרת ושוב לא יעלה ויבוא על מכבש הדפוס לעולם. ואשר ע"כ גמרתי בדעתי בעזר השם להביא עכ"פ לדפוס החידושי תורה מה שחנני השי"ת בכל שבת ושבת לאמר לפני חבירים המקשיבים לקולי בפה מדינת אמעריקא....”.
צאצאים נוספים שכיהנו באדמו"רות היו:
רבי מרדכי שפירא מגזע קוריץ, שאביו רבי שלמה דב מברשיבקה היה חתנו של רבי צבי נינו של רבי שמואל מקמינקא. נולד בי"ז בטבת תר"ן, היה חתנו של רבי שלום יוסף מקרסנה. מילא את מקום אביו ברבנות בורשיקבקה ואחר כך עבר לקמינקא. בשנת תרפ"ג היגר לארצות הברית. נפטר בא' בסיוון תש"ז. בנו הוא הרב שלמה דב שפירא רב "קהל בני אברהם" בשכונת קיו גורדן הילס (אנ') שבקווינס.
רבי אברהם יהושע השיל, בנם של רבי מרדכי ומלכה בתו של רבי שמואל השני מקמינקא. כיהן באדמו"רות בברדיצ'ב. היה חתנו של רבי רבי אליעזר מפולנאה, בנו של רבי יעקב שמשון מזסלב. נפטר בכ"ח בשבט תרס"ט.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב : הוצאת מעריב, 1977, עמ' 51.
חי דוידוב

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1979 (בן 45)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  במאי תיאטרון, מחזאי, תסריטאי, יוצר טלוויזיה
 מספר צאצאים:  5
 פרסים והוקרה:  קרן שרת, פרס קיפוד הזהב
 
חי דוידוב (נולד ב-4 ביוני 1979) הוא שחקן, מחזאי, תסריטאי, במאי תיאטרון ויוצר טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

דוידוב נולד למשפחה יהודית-בוכרית. למד בתיכון שז"ר בת ים במגמת תיאטרון. בין השנים 2001–2004 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. הוא זוכה קרן שרת לשנת 2002–2003 וזוכה פרס קיפוד הזהב להצגת פרינג' בקטגוריית עבודת צוות בהצגה "רומיאו ויוליה". הוא שירת בלהקה הצבאית של חיל הקשר.
בדצמבר 2023 מינה אותו שר התרבות והספורט מיקי זוהר לחבר במועצה הישראלית לקולנוע.
קריירה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון הבוכרי

ב-2005 הקים דוידוב יחד עם אחיו רונן דוידוב את התיאטרון הבוכרי "חנדה חנדה" ההצגות דוברות עברית, רוסית ובוכרית אשר להן יש סיבובי הופעות בישראל ומחוצה לה. כתבו ושיחקו בהצגה חנדה חנדה 1 עד 4.
במסגרת התיאטרון העלו בשנים 2005–2007 כתב, ביים והשתתף במחזמר "בבוכרה הייתי בוי (עשיר)", עיבוד מודרני למחזמר "כנר על הגג" מאת שלום עליכם.
בשנת 2008 העלה את ההצגה "חנדה חנדה 2".
ב-2009 העלה את ההצגה "נשמה של אמא". בשנת 2010 העלה את ההצגה "הקמצן" ובשנת 2011 העלה את ההצגה "המתאבד", עיבוד מודרני למחזה מאת ניקולאי ארדמן.
בשנת 2016 כתב וביים יחד עם אחיו את ההצגה "חמה על הכלה" 1 ו-2 בו משתתפים גם השחקנים אליק שמעונוב וטטיאנה מחלינובסקי.
קריירה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון הישראלי

דוידוב שיחק בהצגה "שמעון בר לשון", פרי עטו של שמואל הספרי שהוצגה בתיאטרון המדיטק בחולון. הוא העלה יחד עם עוד שניים מחבריו את המופע "המושב לצים", שהוצג בתיאטרון צוותא. בשנת 2011 שיחק במחזה "כל הזמן שבעולם".