stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי מילמן

מרדכי מילמן ב-1938 לערך
מרדכי (מרק) מילמן (1909– 5 בספטמבר 1938) היה לוחם ארצישראלי שנפל במלחמת האזרחים בספרד. כקפיטן בבריגדות הבינלאומיות, מילמן היה הארצישראלי שהגיע לדרגה הגבוהה ביותר בשורות הכוחות הרפובליקניים במלחמת האזרחים.
לקריאה נוספת

מרדכי אבי שאול, מפקד עברי בספרד הלוחמת: קפיטן מרדכי מילמן, תל אביב: מרדכי אבי שאול, 1945. הספרון מכיל גם רשימת בריגדירים שהכיר מילמן ואחריתם
ניר אריאלי, "התנדבות מכורח הנסיבות? הדילמה של הקומוניסטים היהודים בארץ-ישראל ומלחמת האזרחים בספרד", בתוך: מכאן למדריד: המתנדבים הארץ-ישראלים לבריגדות הבין-לאומיות בספרד, 1938-1936. תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, 2012, עמ' 41–57.
רות לוין, הישרים היו איתה: ספרד 1939-1936, תל אביב: אפקים, 1987.
שי ניסן, המפלגה הקומוניסטית הפלשתינאית, 1936-1939, עבודת גמר לתואר "מוסמך". ירושלים: האוניברסיטה העברית, 2014.
הנצחתו

ביוזמתה של אמו, שרה, הופקה חוברת לזכרו ("מפקד עברי בספרד הלוחמת") ושני מועדוני נוער בחיפה ובשכונת עגמ'י ביפו נקראו על שמו.
הערות שוליים

↑  מרדכי אבי שאול, מפקד עברי בספרד הלוחמת: קפיטן מרדכי מילמן (תל אביב: מרדכי אבי שאול, 1945), מצוטט אצל רות לוין, הישרים היו איתה: ספרד 1939-1936 (תל אביב: אפקים 1987), עמ' 86-85.
↑  רבים מחברי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה סבלו באותה תקופה מרדיפות השלטונות הבריטים וגורשו מן הארץ. להרחבה, ראו: ניר אריאלי, "התנדבות מכורח הנסיבות? הדילמה של הקומוניסטים היהודים בארץ-ישראל ומלחמת האזרחים בספרד", בתוך מכאן למדריד: המתנדבים הארץ-ישראלים לבריגדות הבין-לאומיות בספרד, 1938-1936 (תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, 2012).
1 2  עודד ישראלי, "מרדכי מילמן – ארצישראלי שנפל בשורות הבריגדה הבינ"ל ה 15", בבלוג סיפורי ארץ ישראל – מצבות מדברות 1850 – 1950, 24.11.2011.
↑  ראו לדוגמה: Richard C. Hall, Consumed by War: European Conflict in the 20th Century (Lexington, Kentucky: The University Press of Kentucky, 2014), p. 109.
↑  The Battle of Brunete, International Brigade Memorial Trust.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009828354705171  VIAF: 13162178880807852033   WorldCat (עם VIAF): 13162178880807852033
מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש

| --- | --- |

 
 מוטו: מזכרת מעידן טוב יותר   (לטינית: Auspicium Melioris Ævi)
 פרטים
 מדינה:  בריטניה הממלכה המאוחדת
 סוג:  מסדר אבירות
 מפקד המסדר:  המונרך הבריטי
 למען:  למען הנאתו של המונרך
 סטטוס:  מסדר פעיל
 פטרון:  מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
 נוסד:  28 באפריל 1818
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  מסדר כוכב הודו
 עיטור נמוך יותר:  מסדר האימפריה ההודית
לרוב, המלאך מיכאל מתואר בסמלי המסדר כשהוא מכניע את השטן
המסדר המכובד ביותר של מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש הוא מסדר אבירות בריטי אשר נוסד ב-28 באפריל 1818 על ידי ג'ורג', נסיך ויילס (לימים ג'ורג' הרביעי), כאשר היה העוצר במקום אביו, ג'ורג' השלישי. במסדר קיימים שלושה מעמדות, מהבכיר לזוטר:
אביר הצלב הגדול או גבירת הצלב הגדול (GCMG - Grand Cross of saint Michael and saint George)
אביר מפקד או גבירה מפקדת (KCMG - Knight Commander of saint Michael and saint George או DCMG - Dame Commander of saint Michael and saint George)
עמית (CMG - Companion of saint Michael and saint George)
מטרת המסדר היא לכבד אנשים אשר שירתו את מדינות חבר העמים או מדינות זרות. ככלל, שגרירים ממונים למעמד "עמית". מרגלו הבדיוני של איאן פלמינג, ג'יימס בונד, מונה גם לדרגה זו בשנת 1953, לפי הספר מרוסיה באהבה.
סיסמת המסדר היא Auspicium melioris aevi, שמשמעותה בלטינית "סימן לעידן טוב יותר". כנרמז בשמו, פטרוני המסדר הם המלאך הקדוש מיכאל וג'ורג' הקדוש. באחד מסמלי המסדר העיקריים נראה המלאך מיכאל כשהוא רומס את השטן.
מסדר זה הוא המסדר השישי בחשיבותו מבין מסדרי האבירות הבריטים. לפניו נמצאים מסדר הבירית, מסדר הדרדר, מסדר פטריק הקדוש, מסדר האמבט ומסדר כוכב הודו. אבירי מסדרו של פטריק הקדוש באו מאירלנד, אך מאז שחרורה מהממלכה המאוחדת המסדר הפסיק מלהתקיים בפועל והמינוי האחרון אליו נעשה בשנת 1934. בדומה, פסק מקיום גם המסדר של הודו מאז עצמאותה בשנת 1947.
לראשי התיבות שלעיל קיים גם פירוש הומוריסטי: "קראו לי אלוהים" - "Call Me God‏" (CMG), "בבקשה קראו לי אלוהים" או "מלכים קוראים לי אלוהים" - "Kindly/Kings Call Me God" ‏(KCMG) ו"אלוהים קורא לי אלוהים" - "God Calls Me God" ‏(GCMG). הפירוש הנ"ל התפרסם בעיקר מסדרת הטלוויזיה "כן, אדוני השר", אך היה נפוץ בשירות הדיפלומטי כבר לפני כן.
היסטוריה

במקור, המסדר הוקם כדי לציין את החסות הבריטית באיים היוניים, שהחלה ב-1814. איים אלו קיבלו חוקה ב-1817 תחת השם "ארצות הברית של האיים היוניים". המסדר נועד לכבד את "הילידים של האיים היוניים והאי מלטה ושטחי החסות שלו, ונתינים אחרים של הוד מלכותו, אשר ממלאים תפקידים חשובים וחשאיים בים התיכון."
ב-1864, לעומת זאת, הסתיימה החסות הבריטית, והאיים הפכו לחלק מיוון. הגדרת המסדר שונתה בהתאם ב-1868. מאז, החברות מוענקת לאלה אשר "ממלאים תפקידים חשובים וחשאיים בקולוניות של הוד מלכותה, ולאלה ששירתו את הכתר ביחסי החוץ של האימפריה." עקב כך, מושלים ומושלים כלליים רבים הם בין חברי המסדר.
הרכב המסדר

הריבון הבריטי (כיום צ'ארלס השלישי, מלך  הממלכה המאוחדת) הוא ריבון המסדר והוא ממנה את כל יתר החברים, לרוב לפי המלצת הממשלה. החבר הבכיר ביותר לאחר הריבון הוא "האדון הגדול" (Grand Master). בעבר, תפקיד זה היה שייך לנציב העליון של האיים היוניים. כעת, לעומת זאת, האדון הגדול נבחר על ידי הריבון. מחזיקי התפקיד מאז ייסוד המסדר הם:
1825-1818: סר תומאס מייטלנד
1850-1825: הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'
1904-1850: הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג'
1910-1904: הנסיך ג'ורג' מוויילס
1917-1910: התפקיד לא אויש
1936-1917: הנסיך אדוארד מוויילס
1957-1936: אלכסנדר קיימברידג', הרוזן הראשון של את'לון
1959-1957: אדוארד פרדריק לינדלי ווד, הרוזן הראשון מהליפקס
1967-1959: הרולד אלכסנדר, רוזן אלכסנדר הראשון מתוניס
1967-היום: הנסיך אדוארד, דוכס קנט
במקור כלל המסדר 15 אבירים מפוארים, 20 אבירים מפקדים ו-25 עמיתים. לאחר שהורחב המסדר כמה פעמים, הוא כולל כיום 125 אבירים מפוארים, 375 אבירים מפקדים ו-1750 עמיתים. חברי משפחת המלוכה החברים במסדר אינם נמנים לצורך זה. כמותם, גם אזרחים זרים אשר מונו כ"חברים של כבוד".
במסדר מכהנים שישה בעלי תפקידים: ההגמון (Prelate), הנגיד (Chancellor), המזכיר, הרשם, האחראי על הסמלים (King of Arms) ושומר הסף. האחראי על הסמלים של המסדר אינו שייך למועצת הסמלים (College of Arms), כמו בעלי תפקידים אחרים בתחום ההרלדיקה. שומר הסף במסדר ידוע כ"האדון נושא המוט הכחול" (Gentleman Usher of the Blue Rod) או בקיצור "המוט הכחול". בניגוד למקבילו במסדר הבירית, האדון נושא המוט השחור, המוט הכחול אינו מבצע שום תפקיד בבית הלורדים.
מדי המסדר

חברי המסדר לובשים מדים מהודרים באירועים מיוחדים, כגון הכתרת המלך, אשר משתנים לפי מעמדם במסדר:
את גלימת המסדר לובשים רק אבירים וגבירות מפוארים. היא עשויה מבד סאטן כחול ומשי אדום, וקשורה עם שתי ציציות גדולות.
את צווארון המסדר לובשים רק אבירים וגבירות מפוארים, גם כן. הוא עשוי מזהב ומורכב, לסירוגין, מדמויות של אריות כורעים, צלבים מלטזיים, והאותיות SM ו-SG. במרכז הצווארון נמצאים שני אריות מכונפים האוחזים ספר ושבעה חצים כל אחד.
באירועים אחרים חברי המסדר לובשים מדים פשוטים יותר:
את הכוכב עונדים רק אבירים וגבירות מפוארים ואבירים וגבירות מפקדים, והוא נענד עד צידו השמאלי של החזה. כוכבם של האבירים המפוארים הוא בצורת "כוכבית מלטזית" בעלת שבע זרועות, עם פס מוזהב בין כל זוג זרועות (ראו תמונת הסמלים, לעיל). כוכבם של האבירים מפקדים קטן יותר והוא בנוי משני צלבים מלטזים ללא פסי זהב. שני הכוכבים כוללים את צלב ג'ורג' הקדוש, ובמרכזם טבעת בצבע כחול כהה עם סיסמת המסדר. בתוך הטבעת מצויר מיכאל הקדוש מנצח את השטן.
אות המסדר הוא הסמל היחיד הנענד על ידי כל חברי המסדר. הוא נתלה מסרט בצבעי כחול-אדום-כחול. אבירים וגבירות מפוארים עונדים אותו על אבנט התלוי מהכתף הימנית למותן השמאלית. אבירים מפקדים וגברים עמיתים עונדים את הסרט על הצוואר, ואילו גבירות מפקדות ונשים עמיתות עונדות אותו על קשת מעל הכתף השמאלית. האות עצמו הוא בצורת כוכבית מלטזית בעלת שבע זרועות וזיגוג לבן. במרכזו מצויר מיכאל הקדוש מנצח את השטן, בעוד בצידו האחורי נראה ג'ורג' הקדוש, רכוב על סוס, כאשר הוא קוטל דרקון. מסביב לשני הציורים כתובה סיסמת המסדר בתוך טבעת כחולה כהה.
ב"ימי הצווארון", המוכרזים על ידי הריבון, חברי המסדר המשתתפים באירועים רשמיים רשאים לענוד את צווארון המסדר מעל מדי הצבא או חליפות הערב. בכל מקרה בו נלבש הצווארון (בימי צווארון או באירועים מיוחדים), אות המסדר נלבש כשהוא תלוי ממנו.
את כל הצווארונים אשר הוענקו מאז 1948 יש להחזיר לגנזך המרכזי של מסדרי האבירות (Central Chancery of the Orders of Knighthood). את כל הסמלים האחרים ניתן לשמור.
תפילות

ביתו הראשון של המסדר היה "הארמון של מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש" בקורפו - ביתו של הנציב הבריטי העליון של האיים היוניים ומקום מושבו של הסנאט היוני. מאז 1906 קַפֶּלַת המסדר נמצאת בקתדרלת סנט פול אשר בלונדון. הקתדרלה משמשת גם כביתה של הקפלה של מסדר האימפריה הבריטית. תפילות של כל המסדר נערכות אחת לארבע שנים, ואבירים וגבירות מפוארים חדשים מתמנים בטקסים אלו.
לריבון ולאבירים וגבירות מפוארים מוקצים תאים בקפלה, ומעליהם מוצגים ההתקנים ההרלדיים שלהם. על ראש תאו של האביר מוצבת קסדתו, כשהיא מקושטת במעטה ומעליה ציצת האביר. לפי חוקי ההרלדיקה האנגלים, נשים לא נושאות קסדות או ציצות, למעט המלכה. במקום זאת, משמש הנזר המתאים לדרגתה של הגברת. מעל הציצה (או הנזר) מוצג דיגלו ההרלדי של האביר, מקושט עם שלט האצולה שלו. על גבו של התא, בצורה קטנה יותר, מודבקת לוחית מפליז המציגה את שמו של האביר, שלט האצולה, ותאריך מינויו למסדר. עם מותו של האביר, הדגל, הקסדה, המעטה והציצה מוסרים מהתא. הלוחית, לעומת זאת, נשארת קבועה מעל התא, כך שמעל תאי הקפלה נשארת עדות צבעונית של האבירים והגבירות המפוארים מאז 1906.
סדר קדימות וזכויות יתר

לחברי המסדר של מיכאל הקדוש מוקצים מקומות בסדר הקדימוּת. גם נשותיהם של גברים החברים במסדר נמצאות בסדר הקדימות, וכמוהן גם בנים, בנות וכלות של אבירים מפוארים ואבירים מפקדים. לעומתם, קרובי משפחה של נשים החברות במסדר לא תופסים מקום בסדר הקדימות. (ככלל, אנשים יכולים לקבל קדימות מהאב או הבעל, אך לא מהאם או האישה.)
אבירים מפוארים ואבירים מפקדים מוסיפים את הקידומת סֶר (Sir) לשמם, ואילו גבירות מפוארות וגבירות מפקדות מוסיפות את הקידומת דֵים (Dame). נשות האבירים רשאיות להוסיף את הקידומת ליידי (Lady), אך לא קיימת קידומת מקבילה לבעליהן של גבירות המסדר. נסיכים ובני אצולה אינם משתמשים בצורה זו, למעט כאשר נכתב תארם במלואו. יתרה מזאת, אנשי הכמורה וחברים של כבוד אינם משתמשים בקידומות של אבירות.
אבירים וגבירות מפוארים מוסיפים לאחר שמם את האותיות GCMG. אבירים מפקדים וגבירות מפקדות מוסיפים את האותיות KCMG ו-DCMG בהתאמה. עמיתים מוסיפים CMG. כך למשל, בעלה של המלכה ויקטוריה היה "אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה, GCMG".
אבירים וגבירות מפוארים רשאים להוסיף לשלט האצולה שלהם תומכים, עיגול עם המוטו וצווארון. העיגול תמיד יהיה מעל הצווארון, או מחוצה לו. אבירים וגבירות מפקדים ועמיתים רשאים להציג את העיגול, אך לא את הצווארון, כאשר הוא מקיף את השלט. האות מצויר כאשר הוא תלוי מהצווארון או מהעיגול.
הערות שוליים

| מסדרים ועיטורים בממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
| מסדרי אבירות | מסדרי אבירות |  |
| נוכחיים | הבירית • הדרדר • האמבט • מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש • השירות המצוין • הוויקטוריאני המלכותי • ההצטיינות • השירות הקיסרי • האימפריה הבריטית • הכתר ההודי • עמיתי הכבוד • המלך ג'ורג' החמישי • המלך ג'ורג' השישי • המלכה אליזבת השנייה • המלך צ'ארלס השלישי • ג'ון הקדוש |  |
| היסטוריים | פטריק הקדוש • הגואלף המלכותי • כוכב הודו • האימפריה ההודית • הודו הבריטית • ההצטיינות ההודי  •  בורמה  • ויקטוריה ואלברט • מסדר המלך ג'ורג' הרביעי • מסדר המלך אדוארד השביעי |  |
| עיטורים צבאיים | עיטורים צבאיים |  |
| נוכחיים | צלב ויקטוריה • צלב הגבורה הניכרת • הצלב האדום המלכותי  צלב השירות המצוין (הצי המלכותי) • הצלב הצבאי (הצבא הבריטי) • צלב התעופה המצוינת • צלב חיל האוויר (חיל האוויר המלכותי) • מדליית מתנדבי המילואים של המלכה  ציון לשבח (אזכור בשדרים) • ציון המלכה לגבורה • ציון המלכה לגבורה באוויר • ציון המלכה על שירות משמעותי |  |
| היסטוריים | מדליית ההתנהגות המצוינת • מדליית הגבורה הניכרת  מדליית השירות המצוין (הצי המלכותי) • המדליה הצבאית (הצבא הבריטי) • מדליית התעופה המצוינת • מדליית חיל האוויר (חיל האוויר המלכותי)   מדליית ההתנהגות המצוינת של הכוח המערב אפריקאי המלכותי • מדליית ההתנהגות המצוינת של המלך לרובעי המלך האפריקאים • מדליית השירות המצוין ההודי |  |
| עיטורים אזרחיים | עיטורים אזרחיים |  |
| נוכחיים | צלב ג'ורג' • מדליית ג'ורג' • צלב אליזבת • מדליית המשטרה של המלכה • מדליית שירות כיבוי האש של המלכה • מדליית הגבורה של המלכה • מדליית הגבורה הימית  המדליה הוויקטוריאנית המלכותית • מדליית האימפריה הבריטית • מדליית הקוטב |  |
| היסטוריים | קאיזר אי הינד • מדליית אלברט • מדליית אדוארד  • מדליית הגבורה של האימפריה • מדליית הגבורה של המלך לאיחוד דרום אפריקה • מדליית המשטרה של הודו • מדליית המשטרה של ציילון • מדליית המשטרה של סיירה לאון • מדליית שירות כיבוי האש של סיירה לאון • מדליית המשטרה הקולוניאלית • מדליית קנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2235 8052  LCCN: n91115356  NLA: 35723766  SUDOC: 149234619  Trove: 1058982  VcBA: 494/11365  VIAF: 168293991   WorldCat (עם VIAF): 168293991 
סרט המסדר
דוכס קיימברידג' עונד את הכוכב
מרקוס גודיניו

מרקוס ואלדס גודיניו פריירה (בצרפתית: Marcus Valdez Pereira Godinho; נולד ב-28 ביוני 1997) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת המגן הימני בקורונה קיילצה.
קריירת מועדונים

גודיניו נולד בקנדה להורים ממוצא פורטוגזי. גודיניו התחיל את הקריירה שלו בנורת' יורק אזורי ובגיל 14 הצטרף לטורונטו. ב-28 במרץ 2015, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון בניצחון 0–1 נגד מונטריאול.
בינואר 2016, חתם בוואהוגן אזואי וב-15 ביוני 2016, גודיניו חתם בהארט אוף מידלות'יאן מליגת העל הסקוטית. באוגוסט 2017 הושאל לברוויק ריינג'רס מהליגה הסקוטית השנייה, בה שיחק עד ינואר 2018. עם חזרתו, גודיניו חתם הארכת חוזה עד לשנת 2020.
ב-22 בפברואר 2018, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בהארטס במשחק הליגה נגד מות'רוול במסגרת גביע הסקוטי, וחמישה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במסגרת המשחק נגד היברניאן. ב-26 בינואר 2019, גודיניו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סנט ג'ונסטון.
ביולי 2019 גודיניו חתם לשנתיים בפ.ס.וו. צוויקאו מהליגה השלישית. ב-25 ביולי 2019, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בזוויקאו במשחק הליגה נגד מפאן.
ב-20 באוגוסט 2021 גודיניו חתם בוונקובר וייטקאפס במדיה שיחק עונה וחצי.
בינואר 2023 הצטרף לקורונה קיילצה מליגת העל הפולנית.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, גודיניו שיחק בנבחרות הצעירות של קנדה. ב-24 במרץ 2018, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה בניצחון 0–1 נגד ניו זילנד.
גודיניו השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2019.
מרקו סימיץ'

מרקו סימיץ' (בסרבית: Марко Симић; נולד ב-16 ביוני 1987) הוא כדורגלן מונטנגרי-סרבי המשחק בעמדת הבלם בבודוצ'נוסט פודגוריצה ובנבחרת מונטנגרו.
קריירה

סימיץ' גדל במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד, אך לא שיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון וכשהיה בן 19 הצטרף לקבוצה הבולגרית ספרטק ורנה במדיה רשם רק הופעה אחת במשחק ידידות. כעבור חודש הושאל לצ'רנומורץ ביאלה מהליגות הנמוכות בבולגריה. בקיץ 2007 חתם ברדניצ'קי קרגוייבץ ובמהלך העונה הושאל ל-OFK מלדנובאץ בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בעונת 2008/2009 חתם בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית, בה רשם רק שלוש הופעות במהלך העונה. בקיץ 2009 חזר לסרביה וחתם בבז'אנייה מליגת המשנה.
בקיץ 2010 חתם סימיץ' ביגודינה מליגת העל הסרבית. ב-15 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0–0 נגד וויוודינה. במהלך העונה חתם בבאטה בוריסוב מליגת העל הבלארוסית, עמה זכה בשתי אליפויות ואף השתתף עמה בשלב הבתים של ליגת האלופות ושלב ההצלבה של הליגה האירופית.
בינואר 2013 חתם בקייסריספור מליגת העל הטורקית, אשר שילמה עבורו כמיליון אירו. אחרי שתפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה במהלך העונה הראשונה שלו במועדון, בעונת 2013/2014 מעמדו התערער והקבוצה ירדה לליגת המשנה. בליגת המשנה חזר סימיץ' להרכב, ובסיום העונה חזרה הקבוצה לליגה הבכירה. סימיץ' שיחק עונה נוספת בליגת העל הטורקית ואף שימש כקפטן הקבוצה, אך לא הסתדר עם המאמן הקאן קוטלו שהצטרף בינואר 2016, ובתום העונה הסתיים חוזהו והוא עזב את המועדון.
ב-3 ביולי 2016 הגיע סימיץ' לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 2–0 על בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–1 למכבי חיפה במחזור הפתיחה של עונת 2016/2017. סימיץ' ערך בסך הכל 9 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, וב-13 בדצמבר שוחרר מהקבוצה לאחר שנקלעה לבעיות כלכליות.
ב-14 במרץ 2017 חתם ברוסטוב מליגת העל הרוסית. ב-23 ביוני 2017 חתם בפחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
ב-8 ביוני 2020, סימיץ' חתם בלייפאיה מליגת העל הלטבית.
קריירה > נבחרת לאומית

בספטמבר 2011 זומן סימיץ' לראשונה לסגל נבחרת סרביה לקראת המשחקים נגד איטליה וסלובניה במסגרת מוקדמות יורו 2012, אך לא השתתף במשחקים.
באוגוסט 2013 זומן לראשונה לסגל נבחרת מונטנגרו, וב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד בלארוס. ב-8 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת, בניצחון 2–0 נגד מולדובה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
הערות שוליים

↑  עמית גולדשטיין‏, הבלם המונטנגרי מרקו סימיץ' חתם בהפועל תל אביב לשלוש עונות, באתר וואלה, 3 ביולי 2016
↑  עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב הודיעה: מרקו סימיץ' ונמניה ניקוליץ' שוחררו, באתר וואלה, 13 בדצמבר 2016
מרטין רייניש

| --- | --- |

האדריכל מרטין רייניש במגדל תצפית שתכנן בירושלים, 2017
 לידה:  16 במאי 1944 (בן 80) פראג, צ'כיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית הצ'כית בפראג 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  Nový Smíchov
 hutarchitektury.cz
 
מרטין רייניש (צ'כית: Martin Rajniš, נולד ב-16 במאי 1944) הוא אדריכל צ'כי וממייסדי איגוד האדריכלים הצ'כי.
חייו

רייניש נולד בפראג למשפחה אמידה שירדה מנכסיה בעקבות הכיבוש הבולשביקי. ב-1969 סיים את לימודי האדריכלות בפראג. ב-1986 זכה בפרסום עולמי עם תכנון ביתן התקשורת הבינלאומי בתערוכת אקספו שהתקיימה בוונקובר. משרדו בו היה שותף הפך באותן שנים לגדול מבין משרדי האדריכלים שפעלו בארצו ושיאו היה תכנון מרכז עירוני חדש ומודרני בפראג במסגרתו נערך שיתוף פעולה עם אדריכלים בכירים כמו האדריכל ז'אן נובל הצרפתי.
ב-1995 בחר לפרוש מהשותפות והוא הקדיש את זמנו במשך כמה שנים למסעות באפריקה, באמריקה ובמזרח הרחוק. מסעות אלה השפיעו על גישתו האדריכלית באופן משמעותי, ועם חזרתו לצ'כיה פתח מחדש משרד אדריכלים והחל לתכנן מבנים שהתבססו על שימוש בעץ, וזאת מתוך גישה אותה הגדיר כ"אדריכלות טבעית". בנובמבר 2017 חנך בבית הנסן בירושלים מגדל תצפית המתנשא לגובה 15 מטרים ומייצג את גישתו האדריכלית. את המגדל תכנן בהתנדבות וכל החומרים כמו גם צוות העבודה הובא מצ'כיה.
מגדל התצפית בירושלים, 2017
מרקוס דיניז

מרקוס פליניו דיניז פאיצ'או (בפורטוגזית: Marcus Plínio Diniz Paixão; נולד ב-1 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

דיניז התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים ונוער בברזיל מולדתו: קאיצ'אס, ואסקו דה גאמה וויטוריה. בגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של מילאן. בקיץ 2007 הושאל למונצה מהסרייה ג'.
בקיץ 2008 חתם בליבורנו תמורת 300 אלף אירו. בינואר 2009 הושאל לקרוטונה.
ביוני 2009 נרכש בחזרה על ידי מילאן תמורת 2.5 מיליון אירו ובנוסף עשה רומן פרייטיקונה את הדרך ההפוכה בהשאלה, אך הוא נשאר בליבורנו כשחקן מושאל תמורת 150 אלף אירו. בקיץ 2010 חתם בפארמה תמורת 750 אלף אירו, אך כעבור חודש עזב את הקבוצה וחתם באויפן מליגת העל הבלגית. בקיץ 2011 הושאל לקומו מליגה פרו. עונה לאחר מכן הושאל ללצ'ה, בה שיחק שלוש עונות.
בקיץ 2015 עזב את מילאן וחתם בפדובה לשנתיים.
בקיץ 2016 חתם בלוזאן מליגת העל השווייצרית.
ב-29 במאי 2017 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל לשלוש עונות.
ב-15 ביולי 2020 חתם במכבי פתח תקווה לקראת עונת 2020/2021 בליגת העל. ב-17 במאי 2022 חתם בהפועל אום אל פאחם מהליגה הלאומית.
הערות שוליים

↑  שלום אלבז, ‏הבלם מרקוס דיניז הצטרף לעירוני קריית שמונה, באתר ONE‏, 29 במאי 2017
↑  עמית קרקו, ‏הרכש השני של מכבי פ"ת: מרקוס דיניז חתם, באתר ONE‏, 15 ביולי 2020
↑  יניב טוכמן‏, ריף מסיקה ומרכוס דיניז חתמו באום אל פאחם: "בונים קבוצה כדי לעלות", באתר וואלה, 17 במאי 2022
מרקו פביאן

מרקו חונפאיי פביאן דה לה מורה (בספרדית: Marco Jhonfai Fabián de la Mora, נולד ב-21 ביולי 1989 בגוואדלחארה שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בפילדלפיה יוניון ובנבחרת מקסיקו בעמדת הקשר.
פביאן הוא מדליסט זהב אולימפי, לאחר שזכה עם נבחרת מקסיקו האולימפית בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון (2012).
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

פביאן החל את הקריירה בגיל שמונה במועדון הכדורגל גוואדלחארה מעיר הולדתו גוואדלחארה, ובשנת 2007 נכנס לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, כאשר היה בן 18. כבר כילד פביאן נחשב לעילוי, וקודם בגוואדלחארה כשהוא גם משחק בקבוצות הבת וקבוצת המילואים כבר בגילאי נוער. את הופעת הבכורה ערך פביאן בנובמבר 2007 במשחק ליגה נגד יגוארס דה צ'יאפס. את שערו הראשון במועדון הבקיע פביאן בפברואר 2008 בניצחון 6-0 על מורליה. בשנת 2010 רשם פביאן טורניר גביע ליברטדורס מוצלח עם גוואדלחארה, ואף הגיע עמה לגמר, בו הפסידה הקבוצה 2-1 ו-2-3 לאינטרנסיונל הברזילאית. פביאן הבקיע את השער הראשון לגוואדלחארה בגומלין. באוקטובר 2011 הבקיע פביאן שלושער ראשון בקריירה, בניצחון 5-2 על אסטודיאנטס טקוס. בשנת 2011 הבקיע פביאן צמד שערים ספקטקולריים בניצחון 4-1 על ברצלונה במסגרת גביע האתגר בכדורגל, הראשון בבעיטה מרחוק והשני בבעיטת מספרת. בדצמבר 2013 הושאל פביאן לשנתיים לקרוס אסול המקסיקנית, וערך את הבכורה בתיקו 1-1 מול לאון במאי 2014. באותה שנה הבקיע פביאן שער ניצחון בדקה ה-92 מול פואבלה, שהיה מועמד לפרס פושקש. באפריל 2014 זכה פביאן עם קרוס אסול בליגת האלופות של CONCACAF, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על טולוקה. בדצמבר 2014, חזר פביאן לגוואדלחארה על אף שנותרה לו עוד שנה בחוזה ההשאלה, בגין עלויות שכר גבוהות אותן העדיפה קרוס אסול שלא לשלם. פביאן לא קיבל את המספר 10 ששימש אותו לפני ההשאלה, כי המספר ניתן לשחקן אחר, ולכן הוא שיחק עם המספר 33, אותו לבש כאשר ערך את הופעת הבכורה במועדון. פביאן הבקיע מספר שערים חשובים לאחר חזרתו לקבוצה, ובשנת 2015 זכה עם גוואדלחארה בטורניר האפרטורה של הגביע המקסיקני.
בדצמבר 2015 הודיעה גוואדלחארה שפביאן יימכר לאיינטרכט פרנקפורט מתחתית הבונדסליגה תמורת דמי העברה של 4 מיליון דולר. את הופעת הבכורה ערך פביאן בינואר 2016, כאשר החליף במחצית את האריס ספרוביץ' במשחק ליגה מול וולפסבורג. באותו משחק פביאן סיפק מספר מסירות חשובות, וסייע לאלכסנדר מאייר להבקיע שלושער ולקבוצתו לנצח 3-2. עד לתום העונה פביאן הפך לשחקן חשוב במערך של פרנקפורט, אך נאלץ להתמודד עם הקבוצה במבחני הישרדות מול נירנברג לאחר שהקבוצה סיימה במקום ה-16 בבונדסליגה. פביאן לא שיחק כלל במשחק הראשון שנערך בפרנקפורט והסתיים בתיקו 1-1. במשחק הגומלין בנירנברג, נכנס פביאן כמחליף בדקה ה-11 במקום מארק שטנדרה שנפצע, והמשחק הסתיים בתוצאה 1-0 לפרנקפורט, שנשארה בבונדסליגה. את עונת 2016/17 בבונדסליגה פתחו פביאן ופרנקפורט היטב והתמקמו בצמרת הבונדסליגה, אך מספר תוצאות חלשות הרחיקו את הקבוצה מאירופה. עם זאת, פביאן נחשב לאחד המצטיינים של הקבוצה בעונה זו. את שערו הראשון בבונדסליגה הבקיע פביאן בספטמבר 2016 בניצחון 2-1 על באייר לברקוזן. באותה עונה הגיע פביאן עם פרנקפורט לגמר הגביע הגרמני, אך נחל בגמר הפסד 2-1 לבורוסיה דורטמונד, במשחק בו שותף 79 דקות. בעונת 2017/18 פביאן היה פצוע בחלק ניכר של העונה, אך היה שותף לזכייה ההיסטורית של הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על באיירן מינכן, על אף שישב על הספסל בגמר ולא שותף.
בפברואר 2019, לאחר שלא ראה דקות בתחילת עונת 2018/19, עזב פביאן את פרנקפורט וחתם בפילדלפיה יוניון מליגת העל האמריקאית בכדורגל. בהופעת הבכורה שלו, הבקיע פביאן את השער לפילדלפיה בהפסד 3-1 לטורונטו.