stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התחנה המרכזית של נתניה
שירותי התחנה > קווים עירוניים

קווי האוטובוס הפנימיים בנתניה מופעלים על ידי חברת אקסטרה תחבורה ציבורית.
מקרא סימנים:
♿ - אוטובוס עירוני נגיש
🔄 - קו סיבובי (מעגלי)
⬅️ - קו חד כיווני
| קו | מפעילה | מסלול | רציף | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1א | אקסטרה | ת. מרכזית - צפון מזרח העיר - פרדס הגדוד | שד' בנימין | ♿🔄 |
| 10/10א | אקסטרה | ת. מרכזית - נאות הרצל | שד' בנימין | ♿🔄 |
| 12 | אקסטרה | ת. מרכזית-אזור תעשייה ישן | 6 | ♿בוקר בלבד. |
| 16 | אקסטרה | ת. מרכזית - מרכז העיר דרום - צפון מערב מרכז העיר - קריית צאנז - פרדס הגדוד - כוכב הצפון - נאות הרצל - רמת אפרים - ת. רכבת נתניה | רח' אלון צבי +שד' בנימין | ♿ |
| 32/32א | אקסטרה | רכבת נתניה - תחנה מרכזית  - מרכז העיר- גלי ים - אזורים - אגמים- אירוסים -קריית נורדאו - נאות גולדה - אזור תעשייה חדש - תחנת הרכבת ספיר | רח' אלון צבי וב32א   שד' בנימין | ♿ קו 32א הוא כיוונו ההפוך של 32 |
| 61 | אקסטרה | ת. מרכזית - אזור תעשייה ישן - נאות גנים - עמליה - קריית השרון - אזור תעשייה חדש- תחנת הרכבת ספיר- אזור תעשייה חדש- עיר ימים- פולג-  עיר ימים- החוף הירוק | 5 | ♿ |
| 63/63א | אקסטרה | תחנת הרכבת ספיר-אזור תעשייה חדש-קריית נורדאו- אגמים- נאות שקד - רמת ידין - כוכב הים - נוף הטיילת - רמת חן מרכז העיר  -ת. מרכזית-שדרות ויצמן- קריית צאנז-עין התכלת-מסוף עין התכלת | שד' בנימין | ♿  קו 63א הוא כיוונו ההפוך של 63 |
| 66 | אקסטרה | תחנת הרכבת ספיר-אזור תעשייה חדש-שדרות בן צבי-מרכז העיר-ת. מרכזית-שדרות ויצמן-נחום סוקולוב- נאות הרצל | שד' בנימין | ♿ |
| 67 | אקסטרה | סינמה סיטי - אזור תעשייה חדש -תחנת הרכבת ספיר -אזור תעשייה חדש -קריית נורדאו - שדרות בן צבי - אזורים - גלי ים - מרכז העיר - ת. מרכזית - רחוב הרצל - תחנת הרכבת נתניה | שד' בנימין | ♿ |
| 68 | אקסטרה | ת. מרכזית -רמת אפרים - בן ציון - שדרות בן צבי - דורה - אזורים - שדרות בן צבי - אזור התעשייה חדש - תחנת רכבת ספיר | רח' אלון צבי | ♿ |
| 70 | אקסטרה | נאות הרצל - שד' ויצמן - שדרות בנימין - שדרות בן צבי - לבון - עיר ימים- פולג-  עיר ימים - קריית נורדאו - אגמים- נאות שקד - רמת ידין - כוכב הים - נוף הטיילת - רמת חן מרכז העיר- ת. מרכזית - שדרות ויצמן - נאות הרצל | שד' בנימין | ♿🔄 |
| 70א | אקסטרה | נאות הרצל - שד' ויצמן - שדרות בנימין - שדרות בן צבי - לבון -עיר ימים- פולג-  עיר ימים - נאות גולדה -  קריית נורדאו - אגמים- נאות שקד - רמת ידין - כוכב הים - נוף הטיילת - רמת חן - מרכז העיר  -ת. מרכזית -שדרות ויצמן- נאות הרצל | שד' בנימין | ♿🔄 בוקר בלבד . |
| 71/71א | אקסטרה | ת. רכבת ספיר - אזור תעשייה חדש - גבעת האירוסים - אגמים -  נאות שקד - רמת ידין - כוכב הים - נוף הטיילת - רמת חן - מרכז העיר דרום - רמת אפרים  - ת. מרכזית נתניה - רחוב הרצל -  ת. רכבת נתניה | שד' בנימין | ♿ קו 71א הוא כיוונו ההפוך של 71 |
| 143 | אקסטרה | עין שריד-עין ורד-תל מונד-לב השרון-אבן יהודה-כפר נטר-אזור התעשייה חדש -לבון - שדרות בן צבי - שדרות בנימין - תחנה מרכזית | תחנה אחרונה | ♿⬅️  בוקר בלבד |
| 148 | אקסטרה | נאות הרצל - שד' ויצמן - שדרות בנימין - שדרות בן צבי - לבון - אזור תעשייה חדש - כפר נטר - אבן יהודה - תל יצחק - בית יהושע - כפר נטר - אזור התעשייה חדש - לבון - שדרות בן צבי - שדרות בנימין - תחנה מרכזית | שד' בנימין | ♿ הקו מתחיל מסיים בנתניה |
| 149 | אקסטרה | קדימה צורן - אבן יהודה - כפר נטר - אזור התעשייה חדש - לבון  - שדרות בן צבי -  שדרות בנימין - תחנה מרכזית -  שדרות ויצמן- נאות הרצל | שד' בנימין | ♿ בוקר בלבד |
הערות שוליים

↑  מיכל מרגלית, ‏נצבא מתכננת להקים קניון בנתניה בהשקעה של כ-100 מיליון דולר, באתר גלובס, 31 במרץ 2010
1 2  ניתן לשמור מקומות בקו זה
אנמיק ואן פלוטן

ואן פלוטן במהלך הטור של בוולס ליידיז 2019
אנמיק ואן פלוטן (בהולנדית: Annemiek van Vleuten; נולדה ב-8 באוקטובר 1982) היא רוכבת מקצועית לשעבר באופני כביש ובאופני מסלול הולנדית. ואן פלוטן נחשבת לאחת הרוכבות החזקות והבולטות בעשורים השני והשלישי של המאה ה-21. היא זכתה במדליית הזהב במרוץ נגד השעון באולימפיאדת טוקיו (2020) ובמדליית הכסף במרוץ כביש באותם משחקים. היא אלופת העולם במרוץ הכביש (2019 ו-2022), במרוץ נגד השעון (ברגן 2017 ואינסברוק 2018) ומדליסטית הארד במרוץ נגד השעון (הרוגייט 2019). לוואן פלוטן מדליית כסף ברדיפה אישית באליפות העולם באופני מסלול ב-2018. היא ניצחה במרוצי הקטעים רבים הנחשבים כחשובים לנשים, כולל: הטור דה פראנס לנשים (2022), הג'ירו רוסה (2018, 2019, 2022 ו-2023), וואלטה אספניה לנשים (2021, 2022 ו-2023), ובמרוצים חד-יומיים רבים חשובים, כולל: רונדה ון פלנדרן לנשים (2011), לייז'–בסטון–לייז' לנשים (2019 ו-2022) וסטראדה ביאנקה לנשים (2019 ו-2020).
חיים אישיים

בילדותה, ואן פלוטן שיחקה כדורגל, התעמלה, רכבה על סוסים – ורכבה על אופניה לבית הספר. ואן פלוטן למדה מדעי בעלי החיים והתמחתה בזואונוסיס ואפידמיולוגיה באוניברסיטת ווגנינגן וסיימה תואר שני באפידמיולוגיה בשנת 2007. בשנת 2005, הרופא שלה המליץ לה להתחיל לרכוב על אופניים בעקבות פציעה בברך במשחק כדורגל. מחוץ לרכיבה על אופניים, חיה ואן פלוטן חיים צנועים, נהנית מצלילה, צפייה בכדורגל וממשחק עם חברים במשחק הלוח המתיישבים של קטאן.
קריירה > ורינדן ואן הט פלטלנד (2008)

ואן פלוטן הצטרפה לקבוצה ההולנדית ורינדן ואן הט פלטלנד בשנת 2008, היא סיימה שביעית באליפות הולנד.
קריירה > ראבו באנק (2009–2014) > 2009

ואן פלוטן הצטרפה לקבוצת די.אס.בי בנק – נדרלנד בלוייט (בהמשך נקראה ראבו באנק), היא סיימה במקום העשירי באליפות הולנד, ובמקום השביעיי בהולנד ליידיז טור (אנ').
קריירה > ראבו באנק (2009–2014) > 2010: ניצחון ברונדה ון דרנט

ואן פלוטן סיימה במקום העשירי ברונדה ון פלנדרן, וניצחה במרוץ החד-יומי רונדה ון דרנט (אנ').
היא ניצחה בקטע השני וסיימה שנייה בדרוג הכללי במרוץ הקטעים גרסיה – אורלובה (אנ'). ואן פלוטן ניצחה גם בקטע החמישי במרוץ אמקומין יוזקל בירה (אנ'), וסיימה שנייה במרוץ כולו. היא הגיעה למקום התשיעי באליפות הולנד, ורביעית באליפות הולנד במרוץ נגד השעון. היא ניצחה במרוץ הקטעים לה רוט דה פראנס (אנ'), לאחר שהקדימה את ז'ודיט ארנדט (אנ') ואת אולגה זבלינסקיה.
קריירה > ראבו באנק (2009–2014) > 2011: ניצחון ברונדה ון פלנדרן ובגרנד פרי דה פלואה

בתחילת העונה ניצחה ואן פלוטן במרוץ החד-יומי היוקרתי, רונדה ון פלנדרן, לאחר שהקדימה את טטיאנה אנטושינה (אנ') ואת מריאנה ווס. היא סיימה שישית בלה פלש ואלון (אנ'), וסיימה שמינית באליפות הולנד. היא ניצחה במרוץ החד-יומי גרנד פרי דה פלואה (אנ') ובמרוץ החד-יומי וארגארדה (אנ') בשוודיה.
קריירה > ראבו באנק (2009–2014) > 2012: אלופת הולנד

ניצחה את קטע הפרולוג והקטע השני בפסטיבל לוקסמבורג לאופניים (אנ'), וסיימה במקום השני הכללי. היא ניצחה את קלאסיקת ולקנבורג (אנ'), ואת מרוץ דורפנאומלופ. ב-20 באפריל, הפכה לסגנית הולנד בנגד שעון, ושלושה ימים אחר כך הפכה לאלופת הולנד במרוץ כביש. היא סיימה במקום ה-14 באולימפיאדת לונדון (2012), לאחר שחברתה לנבחרת, מריאנה ווס, זכתה במדליית הזהב. היא ניצחה את הפרולוג בג'ירו טוסקנה, ניצחה את קטגוריית המאיצים וסיימה במקום השישי הכללי.
קריירה > ראבו באנק (2009–2014) > 2013

ואן פלוטן סיימה רביעית באומלופ הט ניוסלבד, וסיימה חמישית ברונדה ון פלנדרן.
היא ניצחה את הפרולוג במרוץ פסטיבל לוקסמבורגיוס, וניצחה את הקטע השלישי בטור טורינגה–רונדפארט. היא ניצחה את הקטע השישי בטרופי ד'אור פמינין.
קריירה > ראבו באנק (2009–2014) > 2014: אלופת הולנד בנגד השעון וניצחון בטור של בלגיה

ואן פלוטן פתחה את עונת 2014 עם מקום תשיעי במרוץ האומלופ הט ניוסלבד, ב-6 באפריל, היא סיימה חמישית במרוץ הרונדה ון פלנדרן. ואן פלוטן ניצחה את אליפות הולנד בנגד השעון, לאחר שקבעה זמן של 30:22 דקות. היא סיימה רביעית באליפות הולנד במרוץ כביש, וניצחה את קטע הפרולוג במרוץ הג'ירו – רוסה. בסופו של דבר, סיימה ואן פלוטן במקום השמיני הכללי, 7:16 דקות ממריאנה ווס המנצחת. היא ניצחה את שני הקטעים הראשונים בטור של בלגיה, וגם את קטע נגד השעון הקבוצתי ביחד עם קבוצתה. היא ניצחה את המרוץ בפער של 27 שניות מאנה ואן דר ברחן השנייה.
קריירה > ביגלה (2015)

ואן פלוטן הצטרפה לעונה אחת בלבד לקבוצה השווייצרית ביגלה, היא סיימה תשיעית במרוץ הסטראדה ביאנקה. וסיימה רביעית ברונדה ון פלנדרן, ושנייה בלה פלש ואלון. היא סיימה שנייה בפסטיבל לוקסמבורגיוס, וניצחה את הקטע הראשון במרוץ איוסקל אמקומין. ואן פלוטן זכתה במדליית הארד בהמשחקים האירופיים בנגד השעון, וסיימה שביעית במרוץ הכביש. היא סיימה שלישית גם באליפות הולנד במרוץ הכביש, ושישית בנגד השעון באליפות הולנד. היא ניצחה את קטעי הפרולוג גם בג'ירו – רוסה וגם בג'ירו טוסקנה.
קריירה > מיצ'לטון סקוט (2016 – 2020) > 2016: התאונה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וניצחון בטור של בלגיה

ואן פלוטן הצטרפה לקבוצה האוסטרלית "אוריקה" (בהמשך נקראת מיצ'לטון – סקוט),
היא סיימה שביעית בסטראדה ביאנקה, שמינית במרוץ טרופאו אלפרדו בינדה, שישית בגנט – וולגם, ושביעית ברונדה ון פלנדרן. היא ניצחה את קטע הפרולוג בפסטיבל אלסי ג'ייקובס (פסטיבל לוקסמבורגיוס לשעבר), וניצחה את קטע נגד השעון במרוץ אונסטיינר – ראדספורטייג', היא ניצחה את אליפות הולנד בנגד השעון. במהלך אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, בזמן שהובילה את מרוץ הכביש שהיה לקראת סיום ורכבה במורד, נפלה ואן פלוטן, במה שנראה בתחילה כתאונה חמורה מאוד ונאלצה לפרוש מהמרוץ. חברתה לנבחרת, אנה ואן דר ברחן זכתה במדליית הזהב. ואן פלוטן חזרה חודש מאוחר יותר, וניצחה את קטע הפרולוג ואת הקטע השלישי בטור של בלגיה, ואת המרוץ כולו.
קריירה > מיצ'לטון סקוט (2016 – 2020) > 2017: אלופת העולם בנגד השעון

עונת 2017 נחשבת לאחת העונות האיכותיות בקריירה של ואן פלוטן, זה התחיל עם ניצחון במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה. היא סיימה חמישית בסטראדה ביאנקה, חמישית בלייז'–בסטון–לייז' וחמישית ברונדה ואן דרנט. היא סיימה רביעית ברונדה ון פלנדרן, רביעית במרוץ אמסטל גולד, ורביעית בלה פלש ואלון. ואן פלוטן ניצחה את המרוץ החד יומי, דוראנגו-דוראנגו. היא ניצחה את הקטע הרביעי במרוץ אמקומין, וסיימה במקום השני הכללי. היא שמרה על תוארה כאלופת הולנד בנגד השעון, לאחר שניצחה את אלן ואן דייק ב-3 שניות. בג'ירו – רוסה, היא ניצחה את הקטע השני והחמישי. סיימה במקום השלישי הכללי, וניצחה את קטגוריית המאיצות והמטפסות במרוץ. היא ניצחה את מרוץ לה קורס בי טור דה פראנס, אחרי שהקדימה את ליזי דייגנן ב-43 שניות. היא ניצחה את מרוץ בוולס רנטאל ליידיז, וניצחה את הקטע השלישי ואת קטע הפרולוג במרוץ.
ב-19 בספטמבר, היא הפכה לאלופת העולם בנגד השעון, לאחר שהקדימה את אנה ואן דר ברחן ב-12 שניות. במרוץ הכביש, סיימה במקום הרביעי.
קריירה > מיצ'לטון סקוט (2016 – 2020) > 2018: אלופת העולם בפעם השנייה ברציפות בנגד השעון, סגנית אלופת העולם ברדיפה אישית, ניצחון בג'ירו – רוסה

ואן פלוטן ניצחה את הקטע השני בהראלד סאן טור. היא סיימה חמישית בדוואר דור פלנדרן, שלישית ברונדה ון פלנדרן, רביעית בלה פלש ואלון, ושלישית בלייז'–בסטון–לייז'. בנוסף לכך היא סיימה שנייה במרוץ דוראנגו-דוראנגו. היא ניצחה את הקטע השני בטור הספרדי, אמקומין. היא ניצחה לראשונה את הג'ירו – רוסה, תוך כדי שהיא מראה עליונות על יריבותיה ומנצחת בפער של 4:12 דקות מאשלי מולמן הדרום אפריקאית שסיימה שנייה. בנוסף לכך, ואן פלוטן ניצחה את הקטע השביעי, התשיעי, והעשירי במרוץ. היא ניצחה את לה קורס בי טור דה פראנס, לאחר שעקפה את אנה ואן דר ברחן במטרים האחרונים במרוץ. היא ניצחה את קלאסיקת וינבנדאל, ואת טור בוולס ליידיז (ניצחה גם שלושה קטעים, ואת דירוג המאיצות). ואן פלוטן שמרה על תוארה כאלופת העולם בנגד שעון, לאחר שהקדימה שוב את אנה ואן דר ברחן, הפעם ב-30 שניות. היא סיימה שביעית במרוץ הכביש, שהפעם ואן דר ברחן ניצחה. היא זכתה במדליית הכסף ברדיפה אישית.
קריירה > מיצ'לטון סקוט (2016 – 2020) > 2019: ניצחון בג'ירו רוסה

ואן פלוטן סיימה רביעית באומלופ הט ניוסלבד. היא ניצחה את מרוץ סטראדה – ביאנקה, ואת מרוץ לייז'-בסטון-לייז'. היא סיימה שנייה בלה פלש ואלון, ברונדה ון פלנדרן, ובמרוץ אמסטל גולד. היא ניצחה את אליפות הולנד בנגד השעון, וניצחה את מרוץ ג'ירו – רוסה, ואת קטעים ארבע וחמש במרוץ.
בנוסף לכך, ניצחה את קטע הפרולוג בטור בוולס ליידיז. באליפות העולם שנערכה ביורקשייר שבאנגליה, היא סיימה שלישית במרוץ נגד השעון, וניצחה במירוץ הכביש לאחר בריחת יחיד יוצאת דופן של מעל ל-100 קילומטרים.
ב-2020, פתחה את העונה עם ניצחון באומלופ הט ניוסבלד והמשיכה בכושר שיא את העונה לאחר סיום פגרת הקורונה, כשניצחה שלושה מרוצים חד יומיים ברצף בספרד, Emakumeen Nafarroako Klasikoa, Clasica Femenina Navarra, Durango-ו-Durango Emakumeen Saria.
קריירה > קבוצת מוביסטאר (2021–2023) > 2021: מדליות המשחקים האולימפיים

בעונת 2021, ואן לויטן הצטרפה לקבוצת מוביסטאר. היא התחילה את העונה בזכייה בסבב פלנדריה לנשים, 10 שנים לאחר הניצחון הראשון שלה.
ביולי, היא הייתה אחת מארבע רוכבות אופניים הולנדיות שהתחרו במרוץ הכביש האולימפי לנשים בן 137 ק"מ בטוקיו, שם זכתה במדליית הכסף במרוץ, וחצתה את קו הסיום 75 שניות אחרי אנה קיסנהופר האוסטרית. כשנותרו כ-60 קילומטרים למרוץ, ואן לויטן נפלה מאופניה, אך הצטרפה שוב למרוץ. ההאצה שלה ב־2.1 קילומטרים האחרונים הבטיחה לה את המקום השני. כאשר ואן לויטן סיימה את המרוץ, היא חגגה במחשבה שניצחה, מכיוון שלא הייתה מודעת לכך שקיזנהופר נמצאת לפניה. שלושה ימים לאחר מכן, היא הפכה לאלופה אולימפית על ידי זכייה במדליית הזהב במבחן הזמן (time trial).
היא זכתה בסבב העולמי לנשים של UCI בפעם השנייה, לאחר ניצחונות בתחרות של La Vuelta ו-Ladies Tour של נורווגיה. באוקטובר, היא נפלה מאופניה ב-Paris Roubaix Femmes הראשון אי פעם, ושברה את עצם הערווה שלה בשני מקומות מה שסיים עבורה את העונה. בדצמבר זכתה ואן פלוטן בתואר רוכבת השנה ההולנדית בפעם השלישית, לאחר שזכתה בעבר בפרס ב-2017 וב-2019.
קריירה > קבוצת מוביסטאר (2021–2023) > 2022: טריפל ג'ירו-טור-וולטה, תואר שני במירוץ הכביש העולמי

בשנת 2022, ואן לויטן התחילה את העונה שלה בזכייה בשתי קלאסיקות – אומלופ הט ניוסבלד, וה-ליאז'-בסטון-ליאז' פאם בפעם השנייה. ביוני, ואן לויטן חתמה על הארכת חוזה לשנה בקבוצת מוביסטאר, מתוך כוונה לפרוש מרכיבה על אופניים בתום עונת 2023. היא זכתה ב-ג'ירו ד'איטליה לנשים השלישי שלה בחודש שלאחר מכן, וזכתה בשני שלבים ובדירוג הנקודות.
מאוחר יותר באותו חודש, היא נבחרה כאחת הפייבוריטיות לפני המרוץ למהדורת הפתיחה של טור דה פראנס לנשים. במהלך המרוץ, היא סבלה מבעיות בטן בשלב מוקדם, מה שהותיר אותה יותר מדקה מאחורי מובילת המרוץ מריאן ווס לאחר שלושה שלבים. לאחר שעלתה למקום השמיני הכללי לאחר השלב השישי, ואן לויטן חילקה את המרוץ בשלב הלפני אחרון; לאחר שתקפה בטיפוס הראשון של היום, ה-קול דו פטיט בלון, רק דמי וולרינג הצליחה לעמוד בקצב של ואן לויטן. לפני הפסגה של הטיפוס הבא, ה-קול דו פלאצרוואסל, ואן לויטן עמדה בכוחות עצמה, לאחר שהתרחקה במהירות מוולרינג. ואן לויטן נותרה לבדה במשך 62 הקילומטרים הנותרים ובסופו של דבר ניצחה את השלב בלמעלה משלוש דקות ועברה להובלת המרוץ. בשלב 7 היא הגבירה את הקצב עם התקפת סולו וניצחה בשלב, מה שגם שם אותה בחולצה הצהובה כמובילת המרוץ הכללי ב-3 דקות לפני דמי וולרינג. למחרת היא חיזקה את ניצחונה, והרחיבה את ההובלה שלה בתהליך; היא תקפה כשנותרו 6 קילומטרים, חלפה על פני הרוכבים הנותרים, וניצחה ב-30 שניות לפני וולרינג. בדירוג הכללי, ואן לויטן ניצחה בכמעט ארבע דקות מוולרינג, עם רק חמישה רוכבים נוספים בתוך עשר דקות. היא הפכה לאישה הראשונה שהשלימה דאבל ג'ירו-טור באותה שנה.
בספטמבר, היא זכתה באתגר לה וולטה, וגם ניצחה בשלב השני, בכך השלימה שלשה של ג'ירו-טור-וולטה, הישג שמעולם לא הצליח על ידי רוכב אופניים זכר. בשבוע שלאחר מכן, ואן לויטן רשמה את התוצאה הגרועה ביותר שלה במבחן הזמן באליפות העולם באופני כביש בוולונגונג, וסיימה במקום השביעי. שלושה ימים לאחר מכן, ברכיבת שליחות הקבוצתיות המעורבת, ואן לויטן נפלה מאופניה זמן קצר לאחר הזינוק, מה שגרם לה לשבר במרפק וגרם לספק בדבר השתתפותה במרוץ אופני הכביש שלושה ימים לאחר מכן. בסופו של דבר ואן פלוטן התחילה את המרוץ. בתחילה רכבה כפועלת עבור מריאנה ווס לקראת הסוף, ואן לויטן, תקפה כשנותרו כ-700 מטר והרחיקה כתריסר רוכבים בשנייה כדי לזכות בחולצת הקשת בענן. בכך הפכה ואן לויטן לרוכבת הראשונה שזכתה בכתר המשולש של רכיבה על אופניים.
סיבה ג'ונסון

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1973 (בת 51) פרדריקסטד, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  איי הבתולה של ארצות הברית איי הבתולה של ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת הווארד 
 האתר של סיבה ג'ונסון
 ספורט
 ענף ספורט:  סקי אלפיני
 
סיבה ג'ונסון (באנגלית: Seba Johnson‏; נולדה ב-1 במאי 1973) היא גולשת סקי אלפיני אולימפית מאיי הבתולה של ארצות הברית, שחקנית ופעילה טבעונית בתנועה לזכויות בעלי חיים. באולימפיאדת קלגרי, בגיל 14, הייתה האדם הצעיר ביותר בהיסטוריה וגם האישה השחורה הראשונה שהתחרתה בסקי אלפיני באולימפיאדה. בשנת 1989, ג'ונסון נפסלה מלהשתתף בתחרות גביע העולם בסקי אלפיני (אנ') לאחר שסירבה, מטעמי מצפון, ללבוש חליפת סקי שהכילה תגים מעור. ב-1994, החליטה להחרים את אולימפיאדת לילהאמר כפעולת מחאה נגד המדינה המארחת, נורווגיה, שביטלה את המורטוריום על צייד לווייתני מינקי.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולדה בפרדריקסטד, איי הבתולה של ארצות הברית. אמה, סוזי ג'ונסון, גדלה בניו המפשייר למשפחה ממוצא אנגלי-סלובני, ואביה הוא בורונדי, בן שבט הטוטסי. כשהייתה בת שלוש, הוריה התגרשו ואביה חזר לבורונדי. בגיל שבע עברה לקיטרי (אנ') שבמיין. לג'ונסון אחות גדולה, זולי, מאב ממוצא מקסיקני ואמה גידלה אותן כאם חד הורית.
ג'ונסון מתגוררת בלוס אנג'לס, היא בוגרת אוניברסיטת הרווארד, מורה לחינוך מיוחד, נושאת נאומים בנושא ספורט ועוסקת במשחק.
טבעונות

ג'ונסון היא טבעונית מלידה. אמה של ג'ונסון, סוזי, היא ציירת, ובגיל 20, במסגרת לימודי ציור, קיבלה משימה לנסות לצייר סבל. היא בחרה ללכת לבית המטבחיים הקרוב לאזור מגוריה כדי לבצע את משימתה וצפתה בסבלם של בעלי החיים. חוויה זו הותירה עליה רושם עז, היא אימצה אורח חיים טבעוני והפכה לפעילה לזכויות בעלי חיים. בנוסף, היא החליטה שאם יהיו לה ילדים - היא תגדל אותם כטבעונים מלידה, וכך אכן גידלה את שתי בנותיה. ג'ונסון טוענת שאמה ספגה ביקורת רבה בטענה כי ההחלטה לגדל את בנותיה כטבעוניות היא ביטוי של התעללות בילדים ואף מסכנת את חייהן. ג'ונסון למדה מגיל צעיר על המתרחש בתעשיית המזון, הביגוד והבידור וגיבשה עקרונות הדוגלים במתן כבוד לבעלי חיים. משום שהמושג 'טבעונות' לא היה נפוץ בתקופת ילדותה ונעוריה, ג'ונסון השתמשה במושג 'צמחונות אדוקה' (strict vegetarian) כדי לתאר את אורח חייה. לתפיסתה, צורות דיכוי שונות כמו הומופוביה, גזענות, סקסיזם וסוגנות כרוכות זו בזו, והיא מקדישה את מרצה לקידום טבעונות וזכויות בעלי חיים (משתתפת בקמפיינים, הפגנות, פסטיבלים, כינוסים, הרצאות וסרטי תעודה).
קריירה ספורטיבית

אמה נהגה לטייל עם בנותיה ברחבי העולם, וכשג'ונסון הייתה בת חמש, במסגרת טיול לשווייץ, היא התוודעה לראשונה לענף הסקי כשראתה גולשי סקי גולשים במורד ההר. באותו הרגע החליטה שהיא רוצה להיות גולשת סקי והחלה להתאמן. תשע שנים לאחר מכן, בשנת 1988, היא ייצגה את איי הבתולה של ארצות הברית באולימפיאדת קלגרי בגיל 14, ובכך היא האדם הצעיר ביותר בהיסטוריה שהתחרה בסקי באולימפיאדה. במצעד המשלחות שנערך בטקס הפתיחה של האולימפיאדה, ג'ונסון נבחרה לשאת את דגל מדינתה. בתחרות, ג'ונסון דורגה במקום ה-28 מתוך 64 גולשות, שהיו ברובן גדולות ממנה בעשור. בשנת 1992, השתתפה באולימפיאדת אלברוויל ודורגה במקום ה-37. מגיל 14, חוותה גזענות בתגובה לעיסוקה בענף הסקי. היא קיבלה מכתבי שנאה ואף ספגה איומים ברצח המזהירים אותה שענף הסקי הוא ענף ספורט השייך ללבנים.
בשנת 1989, בגיל 16, היא עמדה לתחרות בגביע העולם בסקי אלפיני. עשר דקות לפני שעלתה לנקודת הזינוק, מארגני התחרות דרשו ממנה ללבוש את חליפת הסקי עם החסויות שהם מספקים, אולם חליפה זו הכילה תגיות עשויות מעור, וג'ונסון סירבה מטעמי מצפון ללבוש חליפה זו, והתעקשה ללבוש את חליפת הסקי שלה, בה התגיות עשויות מפלסטיק. בתגובה, ג'ונסון נפסלה מלהשתתף בתחרות גביע העולם. תקרית זו משכה תשומת לב תקשורתית גדולה יותר מהזוכה בתחרות גביע העולם, וג'ונסון ניצלה הזדמנות זו כדי לעורר שיח בנושא זכויות בעלי חיים.
בשנת 1988, כתב הניו יורק טיימס טען כי בזכות גילה הצעיר, יש לה פוטנציאל להשתתף בחמש אולימפיאדות, אולם החלטתה בגיל 21 להחרים את המשחקים האולימפיים בשנת 1994, עקב החלטה של נורווגיה לחדש את צייד הלווייתנים, הביאה את הקריירה הספורטיבית שלה לסיומה. בנוסף לשתי אולימפיאדות בהן השתתפה, ג'ונסון התחרתה גם בשתי אליפויות עולם ובמספר תחרויות גביע עולם.
הוקרה

בשנת 2015, זכתה בתואר 'הספורטאית הטבעונית היוצאת מן הכלל' מטעם הוועידה הלאומית לזכויות בעלי חיים (אנ').
בגלריית הספורט במוזיאון הלאומי להיסטוריה ולתרבות אפרו-אמריקאית (אנ'), מופיע מיצג קבע של ג'ונסון, הכולל אוסף פירטי ספורט אישיים.
הערות שוליים

↑  SEBA JOHNSON, olympic.org
↑  A former Mainer completes her winding run to the Smithsonian, .pressherald.com, September 24, 2016
1 2 3  Seba Johnson to be featured in African American museum, seacoastonline.com, Sep 22, 2016
↑  Seba Johnson, sagaftra.org
1 2  Seba Johnson Olympic Downhill Ski Racer Talks at Bret Lockett's Football Camp, EdMagikTV
↑  VEGAN OLYMPIAN SEBA JOHNSON SPEAKS OUT AGAINST SOCHI, thethinkingvegan.com, February 22, 2014
1 2  Seba Johnson at Animal Rights Conference 2014, DoggyTV
↑  Seba Johnson, Taking the Lessons My Mother Taught Me to the African-American Community, October 2002, satyamag
↑  Skier Denied World Cup Showing; Racism Charged, December 1989
↑  MICHAEL JANOFSKY, OLYMPICS; Virgin Islander Has Shot at 5 Olympics, nytimes.com, November 10, 1991
↑  Vegfest 2016 Speaker Seba Johnson, ChangedMedia
↑  Maine skier sees links to Obama, seacoastonline.com, Jan 19, 2009
↑  Seba Johnson, vivalavegan.net
↑  David Betancourt, The first African American woman to ski in the Olympics is honored, washingtonpost.com
↑  Collection Search, Johnson, Seba, nmaahc.si.edu
צלקת סיף

ציור של סטודנטים עם צלקות סיף טריות, סביב 1900, גיאורג מיהלברג
צלקת סיף, או צלקת דו־קרב (בגרמנית: Schmiss, בעברית מכה או מהלומה), היא צלקת על הפנים שנחשבה לאות כבוד בדו־קרב של סטודנטים מהמעמד הגבוה בחברה הגרמנית והאוסטרית, והעידה על אומץ וגבורה בעת קרב סיף סטודנטיאלי (בגרמנית: Mensur, "מנסור"). הנוהג קיים לפחות מאז תחילת המאה ה-19, ונפוץ בעיקר בקרב סטודנטים שעוסקים בסיף באוניברסיטאות, אולם דעך מאז מלחמת העולם הראשונה. במהלך תקופת השלטון של המפלגה הנאצית, המנהג נאסר.
הצלקת העידה לא רק על עיסוקו של אדם במנסור, אלא על יכולתו לספוג את מהלומת האויב ללא פחד.
היסטוריה

הנוהג התפתח ונעשה פופולרי במהלך המאה ה-19 בקרב מדינות דוברות גרמנית, ונעשה בעיקר בקרב אחוות סטודנטים. הצלקות נתפסו כסמל לאומץ, ומספר הצלקות על הפנים העיד על רמת גבורתו של העוטה אותן. קבוצות מיעוט בגרמניה גם כן השתתפו במנהג, וכך סטודנטים יהודים רבים גם כן השתתפו בקרבות סיף וקיימו את הנוהג על מנת להוכיח את שייכותם לחברה הגרמנית. רבים שלא התקבלו לאחוות הסטודנטים ניסו לדמות צלקת סיף על ידי חתך מכוון של הלחי באמצעות תער. נוהג זה נתפס כברברי למדי בעיני מבקרים מחוץ לגרמניה, וכך לדוגמה בספרו "נווד בנכר" משנת 1880, מארק טוויין מתייחס בפרק השביעי לצלקות הסיף שראה בעודו בהיידלברג כהלם תרבות. ב-1901, איגוד ההתעמלות האקדמי בגרמניה הקיסרית (Akademischer Turnbund, ATB) אסר על סטודנטים לקיים קרבות סיף לשם צלקת בלבד. לאחר מלחמת העולם הראשונה, המנהג דעך. בהמשך, עם עליית המשטר הנאצי, המנהג נאסר לחלוטין. בסוף שנות ה-50 נראתה מגמת חזרה של המנהג, אם כי לא באותה המידה.
היסטוריה > כיום

עם דעיכת המנהג בשל היותו מזוהה עם מיליטריזם, כיום חברי אחוות הסיף השונות בגרמניה, אוסטריה ושווייץ כמעט ולא מקיימים את המנהג, אם כי ישנם בודדים שכן ממשיכים את מסורת הצילוק באופן סודי.
ראו גם

צילוק
סיף
דו-קרב
לקריאה נוספת

Burns, Stanley B., J. Lawrence Burns, and Elizabeth A. Burns. Mensur & Schmiss: German Dueling Societies. New York: Burns Archive, 2017.
הערות שוליים

↑  Men With Facial Scars Are More Attractive To Women Seeking Short-term Relationships, ScienceDaily (באנגלית)
1 2  שירי לרנר, גברים מצולקים יותר אטרקטיביים לסטוצים, באתר ynet, 23 בנובמבר 2008
↑   שי פוגלמן, ההיסטוריה היהודית המפתיעה של ענף הסיף, באתר הארץ, 31 בינואר 2014
1 2  Arnd Krüger, "Once the Olympics are through, we'll beat up the Jew" German Jewish Sport 1898-1938 and the Anti-Semitic Discourse, Journal of Sport History 26, 1999, עמ' 366
↑  Margo DeMello, Encyclopedia of Body Adornment, ABC-CLIO, 2007, עמ' 237, ISBN 978-0-313-33695-9. (באנגלית)
↑  מארק טווין, 7, A Tramp Abroad, American Publishing Company, 1880, עמ' 46–51
↑  Weskamp, Manuel; Schmitt, Peter-Philipp. "Verbindungen im „Dritten Reich": In Opposition mit Band und Schläger". FAZ.NET (בגרמנית). ISSN 0174-4909. נבדק ב-2022-11-26.
↑  Olsen, Arthur J. (1957-08-18). "The Dueling Scar Reappears in Germany; Duelists' societies are again attracting students, in a harking back to the old days. The Dueling Scar Reappears". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-11-26.
↑  Fighting for Facial Scars in Germany’s Secret Fencing Frats, www.vice.com (באנגלית)
סטודנטים יהודים בהיידלברג עם צלקות סיף טריות, 1906.
סטודנטים עם צלקת סיף, וינה, 1983.
מילוש ראוניץ'

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1990 (בן 33) יוגוסלביה פודגוריצה, יוגוסלביה
 מדינה:  קנדה קנדה
 מקום מגורים:  מונטה קרלו, מונקו
 גובה:  1.96 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  20,509,904 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  319-147 (68.45%)
 דירוג שיא:  3 (21 בנובמבר 2016)
 זכיות בטורנירים:  8
 זוגות
 מאזן קריירה:  22-29 (43.14%)
 דירוג שיא:  103 (10 ביוני 2013)
 זכיות בטורנירים:  0
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי גמר (2016)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע גמר (2014)
 וימבלדון:  גמר (2016)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב רביעי (2012, 2013, 2014, 2018)
 תאריך עדכון 14 בנובמבר 2018
 
מילוש ראוניץ' (באנגלית: Milos Raonic, בסרבית: Милош Раонић; נולד ב-27 בדצמבר 1990) הוא טניסאי קנדי מקצועני. בשיאו (21 בנובמבר 2016), דורג במקום שלישי בעולם בסבב ה-ATP ליחידים. נכון למאי 2022, מדורג 221 בעולם. ראוניץ' זכה ב-8 תוארי יחידים בקריירה.
ביוגרפיה

נולד בפודגוריצה שביוגוסלביה (כיום במונטנגרו) אך בגיל 3 משפחתו היגרה לקנדה. ראוניץ' גדל בטורנהיל, פרבר של העיר טורונטו. עוד בתקופת ילדותו ראוניץ' נחשב לגדול ממדים וכישרונו הרב התגלה בגיל צעיר. כיום גר ראוניץ' במונטה קרלו שבמונקו.
קריירה

ראוניץ' התחיל את הקריירה ב-2008 בגיל 17.