stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרייסליס רקורדס

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  כריס רייט וטרי אליס
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים) 
 מיקום המטה:  לונדון 
  
 chrysalis-records.com
 
קרייסלס רקורדס (באנגלית: Chrysalis Records) היא חברת תקליטים בריטית, שנוסדה בשנת 1969. שמה של החברה, "קרייסליס", הוא שילוב של שמות מייסדיה, כריס רייט וטרי אליס.
בתחילת דרכה זכתה החברה להצלחה מסחרית עם צאת האלבום Aqualung של להקת ג'ת'רו טאל. החברה, שהייתה אמונה על הפצתו בבריטניה, התפרסמה מאוד בשל הצלחתו של האלבום, וכארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1975, חתמה על חוזה הקלטות עם חברי להקת ג'נטל ג'ייאנט, שהוציאו 5 אלבומים בהפקתה; בסוף שנות השבעים התרחב הז'אנר של אלבומי החברה מרוק מתקדם לרגאיי וסקא, ואילו בשנות השמונים נמנתה החברה בין מקדמי הגל החדש של המוזיקה הרומנטית בבריטניה, עם אמנים כמו הווטרבויז, אולטראווקס, בילי איידול, בלונדי, גו וסט, בלינדה קרלייל, בוני טיילר ו-Steeleye Span.
בשנת 1985 עזב טרי אליס את החברה והקים את הלייבל "Imago Records", ובכך השאיר את כריס רייט לנהל את החברה לבדו. אף על פי כן, שם החברה נותר כשהיה.
בשנת 1991 נרכשה החברה על ידי EMI, תחת המותג "Chrysalis". בין האמנים שהוציאו אלבומים במותג זה נכלל גם איאן אנדרסון, סולן ג'ת'רו טאל, שהקליט מספר אלבומי סולו עם החברה. לאחר מכן, עברה החברה לידיי וורנר מיוזיק גרופ, מבית יוניברסל מיוזיק גרופ, מעט אחרי שזאת רכשה את EMI. כל חוזי ההקלטות הועברו לוורנר.
בשנת 2016, בעקבות החלטה של האיחוד האירופי להגבלת תאגידים, נאלצה קבוצת וורנר מיוזיק למכור את קרייסליס רקורדס, שנרכשה על ידי חברת Blue Raincoat Music, אותה ניהל, בין היתר, כריס רייט, המייסד המקורי של החברה, באופן אירוני למדי.
ראו גם

EMI
הערות שוליים

↑  Profile: A truly passionate sport: Chris Wright of Chrysalis outplayed, The Independent, ‏2011-10-22 (באנגלית)
↑  Warner Music Group Warner Music Group Completes Acquisition of Parlophone Label Group, Warner Music Group Official Website (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ed5601e5-7c54-426e-982a-1a208dd0b0ad
קריבדיאתריום

| קריבדיאתריום |
| --- | --- |
 איור של קריבדיאתריום לצד ברכידיאסטמתריום (Brachydiastematherium)
תקופה
סוף אאוקן-תחילת אוליגוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אמבריתופודיים
משפחה:: Arsinoitheriidae
סוג:: קריבדיאתריום
מינים
 Crivadiatherium iliescui  Crivadiatherium mackennai
שם מדעי
 Crivadiatherium ‏Rădulescu & Iliescu & Iliescu, 1976

קריבדיאתריום (שם מדעי: Crivadiatherium) הוא סוג של יונק נכחד שהתקיים בסוף תקופת האאוקן עד תחילת האוליגוקן. הוא התגלה בחפירות בעיירה קריבידיה שברומניה, סמוך לנהר בעל אותו שם (אנ'). היונק הוגדר ב-1976 וקיבל את שמו מהאזור בו התגלה (מילולית: "הבהמה של קריבידיה"). ממצאיו כללו בעיקר שרידי לסת ושיניים ונכללו בו שני מינים: Crivadiatherium iliescui ו-Crivadiatherium mackennai.
הקריבדיאתריום היה יונק גדול דמוי קרנף אך ללא קרניים, אך למעשה השתייך לקבוצת האפרותריה הקרובה לפילאים. לעומת סוגים דומים כמו הפלאומסיה (אנ') וההיפסמסיה (אנ') מטורקיה והארסינויתריום ממצרים, הוא היה בעל מבנה שיניים פרימיטיבי יותר שהכיל טוחנות שטוחות יותר ובעלות פחות אונות שכנראה נועדו לתזונה מצמחייה רכה. מבנה הגוף היה חביתי ומגושם עם רגליים קצרות ביחס למשקלו.
ככל הנראה היה בעל אורח חיים אמפיבי כמו היפופוטם, אשר התקיים בסמוך למקווי מים כמו אגמים וניזון בעיקר מצמחי מים שונים ורכים. הוא נכחד עם שינויי האקלים של האוליגוקן והתייבשות האגמים בהם חי.
הערות שוליים

↑  Fossilworks: Crivadiatherium, fossilworks.org
קידר

ערך זה עוסק ביישוב קהילתי במדבר יהודה ליד מעלה אדומים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מראה היישוב מכיוון דרום
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: גוש עציון
גובה ממוצע: ‎456 מטר
תאריך ייסוד: 1985
תנועה מיישבת: חרות בית"ר
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,649 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) קידר(למפת הרי ירושלים רגילה) קידר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קידר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קידר31°45′15″N 35°18′40″E﻿ / ﻿31.7542868736848°N 35.3111505769115°E﻿ / 31.7542868736848; 35.3111505769115  heמפת היישובים של מועצה אזורית גוש עציון (in English: Gush Etzion Regional Council) באדום - קידר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

קֵידָר היא התנחלות ויישוב קהילתי כפרי הנמצא במדבר יהודה דרומית למעלה אדומים בגובה של כ-450 מטרים מעל פני הים, באקלים מדברי ויבש. היישוב נמצא באחריותה ובשטחה המוניציפלי של המועצה האזורית גוש עציון ומהווה את היישוב הצפוני והמזרחי ביותר בה, אף על פי שגאוגרפית הוא אינו חלק מהגוש. מתגוררות בו כ-250 משפחות – חילוניות, מסורתיות ודתיות.
הקמת היישוב

ראשוני התושבים בקידר עלו לקרקע ב-8 ביולי 1984, בסיועה של התנועה המיישבת תנועת משקי חירות בית"ר בע"מ. תחילה התגוררו המתיישבים הראשונים באתר "קידר דרום" באוהלים שהביאו איתם ובהמשך בקראוונים שנתרמו או הוקצו להם על ידי ההסתדרות הציונית העולמית וגופים אחרים נוספים.
בשנת 1992 החלו המשפחות של קבוצת המתיישבים הראשונה לבנות בתי קבע באתר "קידר צפון" הסמוך יותר למעלה אדומים ועברו אליו.
קידר כיום

תושבי היישוב חברים ב"קידר אגודה שיתופית להתיישבות של משקי חרות בית"ר בע"מ". הדבר נובע מתהליך קליטתם ליישוב קידר, תהליך בו הם מחויבים להצטרף כ"חברים" באגודה. אף על פי שהאגודה נרשמה על ידי אנשי התנועה המיישבת משקי חירות בית"ר, אצל רשם האגודות השיתופיות, כאגודה שיתופית חקלאית ב-1985, הרי מאז ועד היום, רובם ככולם של חברי האגודה - תושבי קידר, עובדים ומוצאים את פרנסתם בירושלים.
בקידר קיימים בית כנסת, מקווה, גני ילדים ומעונות, בריכת שחייה, אולם רב תכליתי, מועדון נוער, פארקים וגנים ציבוריים עם מתקני משחקים, מגרשי כדורסל, קט רגל, טניס ועוד. ילדי קידר לומדים במעלה אדומים.
הרב אליהו יצחק אבא-שאול, בן אחיו של הרב בן-ציון אבא-שאול, היה רב היישוב עד פטירתו ב-2017 ובעצתו שם היישוב שונה מ "קדר" ל "קידר". כיום, רב היישוב הוא הרב ישי אחיטוב, נינו של הרב עובדיה הדאיה ובוגר ישיבת מרכז הרב.
קידר דרום

בסמוך לקידר הוקם בשנת 2014 היישוב קידר דרום שהוגדר כיישוב בפני עצמו וככזה הוא צעיר היישובים בתחום השיפוט של המועצה האזורית גוש עציון. ביישוב מתגוררים 34 משפחות. בכניסה ליישוב מתחיל שביל האופניים המכונה "שביל הסוכר".
תחום שיפוט

ליישוב קידר עתודות קרקע של כ-2,000 דונם לבניה, תעשייה וחקלאות. בחודש מאי 2008 מינה משרד הפנים ועדת חקירה אשר תפקידה לבדוק ולהמליץ בדבר שינוי תחום שיפוטה של עיריית מעלה אדומים בגבולה עם המועצה האזורית גוש עציון, בכל הנוגע ליישוב קידר. מסקנות הוועדה, שהוגשו במרץ 2009, המליצו על צירוף קידר לשטח מעלה אדומים.
בחודש מאי 2009 התפרסמה בעיתונות ידיעה כי שר הפנים אלי ישי צפוי לאמץ המלצת ועדת החקירה הנ"ל. המלצת הוועדה היא ככל הנראה לצרף את "קידר צפון" ואת "קידר דרום" ואת האדמות שביניהם לבין מעלה אדומים, אל תחום השיפוט של העיר מעלה אדומים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  חדשות סרוגים, ‏רב היישוב ואחראי הכשרות בגוש עציון הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 22 בפברואר 2017
↑  משה ויסברג, הלם בירושלים: הרב אליהו יצחק אבא שאול נפטר חודש לפני חתונת בתו, באתר בחדרי חרדים, 22 בפברואר 2017
↑  דביר עמר, הרב ישי אחיטוב הוכתר לרב היישוב קדר בגוש עציון, באתר ערוץ 7
↑  קידר דרום, באתר מועצה אזורית גוש עציון
↑  דין וחשבון: ועדת חקירה לגבולות עיריית מעלה אדומים והמועצה האזורית גוש עציון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467844905171 
ישוב קידר 2008
קוסמין קונטרה

קוסמין מריוס קונטרה (ברומנית: Cosmin Marius Contra; נולד ב-15 בדצמבר 1975) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת המגן הימני וכיום מאמן.
קונטרה שיחק בליגות הבכירות ברומניה, ספרד, איטליה ואנגליה. על אף שלא זכה בתוארים קבוצתיים במהלך הקריירה, רשם קונטרה קריירה מקצוענית מוצלחת, במהלכה זכה בתואר כדורגלן השנה ברומניה ונכלל בנבחרת השנה של אופ"א בשנת 2001. לקונטרה קריירה בינלאומית שנמשכה מעל ל-14 שנים. הוא רשם 73 הופעות במדי נבחרת רומניה, בהן בשתי אליפויות אירופה, וכבש שבעה שערים.
לקונטרה קריירת אימון שהחלה ברומניה והמשיכה בספרד ובסין. כמאמן, הוביל קונטרה את פטרולול פלוישט לזכייה בגביע הרומני לעונת 2012/2013.
קריירת משחק > נבחרת רומניה

קונטרה החל את דרכו במדי נבחרת רומניה ב-24 באפריל 1996, תחת המאמן אנגל יורדנסקו, בניצחון 0:5 על גאורגיה במשחק ידידות.
תחת המאמן אמריך יני היה שותף קונטרה להעפלת הנבחרת ליורו 2000, לאחר שרשם שלוש הופעות במהלך טורניר המוקדמות, וזומן על ידי יני לסגל הנבחרת לטורניר. קונטרה עלה מהספסל כעשרים דקות לסיום במשחק הראשון של רומניה בטורניר, שהסתיים בשוויון 1:1 מול גרמניה. הוא פתח בהרכב בהפסד 1:0 לפורטוגל ובניצחון 3:2 על אנגליה, שהבטיח לרומניה מקום ברבע הגמר. קונטרה לא שותף בהפסד 2:0 לאיטליה שסיים את דרכה של רומניה בטורניר.
לאחר שכשל להעפיל עם רומניה מטורנירי מוקדמות מונדיאל 2002, מוקדמות יורו 2004 ומוקדמות מונדיאל 2006, היה שותף קונטרה להעפלה ממוקדמות יורו 2008, במהלכן אף כבש פעמיים. קונטרה זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2008 על ידי המאמן ויקטור פיצורקה. קונטרה פתח בהרכב ושיחק לכל אורך שלב הבתים, בסיומו הודחה רומניה מבית שכלל גם את איטליה, הולנד וצרפת.
ב-1 באפריל 2009, לאחר הפסד לאוסטריה במוקדמות מונדיאל 2010, הודיע קונטרה על פרישה ממשחק בינלאומי. עם זאת, הוא שיחק עוד משחק אחד במדי הנבחרת, במוקדמות יורו 2012 מול אלבניה ב-3 בספטמבר 2010. היה זה משחקו האחרון במדי רומניה, בכ-14 שנות קריירה בינלאומית רשם קונטרה 73 הופעות במדי רומניה, בהן כבש שבעה שערים.
קריירת אימון

תפקידו הראשון של קונטרה כמאמן לאחר פרישתו היה כמאמן נוער בקבוצת חטאפה בה שיחק תקופה ארוכה. הוא עזב את הקבוצה לקראת עונת 2012/2013, כשהתמנה לתפקיד המאמן בפואנלברדה מהליגה הספרדית השלישית. קבוצתו של קונטרה החלה את העונה היטב, אך ב-29 באוקטובר 2012 לאחר עשרה משחקים בשלושה חודשים בלבד בתפקיד, בחר קונטרה לעזוב את המועדון לטובת הצעה מפטרולול פלוישט מארץ הולדתו.
קונטרה החליף בתפקיד את מירצ'ה רדניק שעבר לאמן את סטנדרד לייז', כשהקבוצה הייתה במקום השישי בטבלה. עד לסיום העונה הוביל אותה קונטרה למקום השלישי בליגה, שהבטיח לה השתתפות במפעלים האירופים לאחר היעדרות בת 18 שנים, ולזכייה בגביע הרומני לאחר ניצחון 1:0 על צ'.פ.ר. קלוז' בגמר.
ב-10 במרץ 2014, כחודשיים לסיום העונה ברומניה וכשקבוצתו במקום השלישי בטבלה, עזב קונטרה לטובת תפקיד המאמן הראשי של חטאפה, כאשר זו הייתה נקודה בלבד מעל לקו האדום, וללא ניצחון ליגה מאז חודש נובמבר. עשרים ימים לאחר הגעתו הוביל קונטרה את חטאפה לניצחון ליגה, 3:1 על ולנסיה, ובסיום אותה עונה הצליח להשאיר את קבוצתו בליגה הבכירה.
קונטרה פתח עם חטאפה את עונת 2014/2015, אך ב-4 בינואר 2015 עזב אותה לטובת תפקיד מאמן גואנגג'ואו R&F הסינית, במקומו של סוון-יוראן אריקסון, אך לאחר כחצי שנה בתפקיד פוטר בעקבות הסתבכותה של גוואנגג'ואו בתחתית הטבלה.
ב-15 ביוני 2016, לקראת עונת 2016/2017, התמנה קונטרה לתפקיד מאמן אלקורקון מליגת המשנה הספרדית. ב-12 באוקטובר פוטר מתפקידו.
בפברואר 2017 התמנה לתפקיד מאמן דינמו בוקרשט. שלושה חודשים אחר כך הוביל את קבוצתו לזכייה בגביע הליגה הרומנית, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על פולי טימישוארה. ב-16 בספטמבר 2017 שוחרר מתפקידו לאחר ההצעה לאמן את נבחרת רומניה.
ב-17 בספטמבר 2017 מונה למאמן נבחרת רומניה.
תארים > תארים כשחקן

כדורגלן השנה ברומניה: 2001
נבחרת השנה של אופ"א: 2001
תארים > תארים כמאמן

הגביע הרומני: 2012/2013
גביע הליגה הרומנית: 2016/2017
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993/1994 | פוליטכניקה טימישוארה | רומניהליגת העל הרומנית | 12 | 0 |
| 1994/1995 | פוליטכניקה טימישוארה | רומניההליגה הרומנית השנייה | 28 | 1 |
| 1995/1996 | פוליטכניקה טימישוארה | רומניהליגת העל הרומנית | 11 | 0 |
| 1995/1996 | דינמו בוקרשט | רומניהליגת העל הרומנית | 12 | 1 |
| 1996/1997 | דינמו בוקרשט | רומניהליגת העל הרומנית | 32 | 2 |
| 1997/1998 | דינמו בוקרשט | רומניהליגת העל הרומנית | 28 | 3 |
| 1998/1999 | דינמו בוקרשט | רומניהליגת העל הרומנית | 29 | 2 |
| 1999/2000 | דפורטיבו אלאבס | ספרדליגת העל הספרדית | 33 | 2 |
| 2000/2001 | דפורטיבו אלאבס | ספרדליגת העל הספרדית | 33 | 4 |
| 2001/2002 | מילאן | איטליהסרייה א' | 29 | 3 |
| 2002/2003 | אתלטיקו מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 31 | 0 |
| 2003/2004 | אתלטיקו מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 3 | 0 |
| 2004/2005 | וסט ברומיץ' אלביון | אנגליהפרמייר ליג | 5 | 0 |
| 2004/2005 | פוליטכניקה טימישוארה | רומניהליגת העל הרומנית | 14 | 0 |
| 2005/2006 | חטאפה | ספרדליגת העל הספרדית | 24 | 0 |
| 2006/2007 | חטאפה | ספרדליגת העל הספרדית | 21 | 0 |
| 2007/2008 | חטאפה | ספרדליגת העל הספרדית | 13 | 1 |
| 2008/2009 | חטאפה | ספרדליגת העל הספרדית | 27 | 2 |
| 2009/2010 | חטאפה | ספרדליגת העל הספרדית | 3 | 0 |
| 2009/2010 | פוליטכניקה טימישוארה | רומניהליגת העל הרומנית | 13 | 3 |
| 2010/2011 | פוליטכניקה טימישוארה | רומניהליגת העל הרומנית | 9 | 1 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 410 | 24 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת רומניה> שנה | נבחרת רומניה> הופעות | נבחרת רומניה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 3 | 0 |
1997: 0
| 1998 | 2 | 0 |
| 1999 | 4 | 0 |
| 2000 | 10 | 0 |
| 2001 | 10 | 2 |
| 2002 | 7 | 3 |
| 2003 | 5 | 0 |
| 2004 | 2 | 0 |
| 2005 | 6 | 0 |
| 2006 | 6 | 0 |
| 2007 | 5 | 2 |
| 2008 | 9 | 0 |
| 2009 | 3 | 0 |
| 2010 | 1 | 0 |
| סך הכול | 73 | 7 |
הערות שוליים

↑  קונטרה חתם לחמש שנים במילאן תמורת 1.2 מיליון דולר לעונה, באתר הארץ, 1 ביוני 2001
↑  קונטרה עבר ממילאן לאתלטיקו מדריד, באתר וואלה, 2 בספטמבר 2002
| נבחרת רומניה – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 לובונץ •  2 פטרסקו •  3 סיאובוטריו •  4 פיליפסקו •  5 גלסה •  6 פופסקו •  7 מוטו •  8 מונטיאנו •  9 מולדובן •  10 חאג'י •   11 איליה •  12 סטליה • 13 קיבו •  14 פטרה • 15 לופסקו • 16 רוסו • 17 בלודדיסי • 18 גנאה • 19 לינקר • 20 הילדן • 21 פרונאה • 22 קונטרה • מאמן: יני |  1 לובונץ •  2 פטרסקו •  3 סיאובוטריו •  4 פיליפסקו •  5 גלסה •  6 פופסקו •  7 מוטו •  8 מונטיאנו •  9 מולדובן •  10 חאג'י •   11 איליה •  12 סטליה • 13 קיבו •  14 פטרה • 15 לופסקו • 16 רוסו • 17 בלודדיסי • 18 גנאה • 19 לינקר • 20 הילדן • 21 פרונאה • 22 קונטרה • מאמן: יני | רומניה |
| נבחרת רומניה – יורו 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 לובונץ •  2 קונטרה •  3 ראץ •  4 תאמאש •  5 קיבו •  6 רדוי •  7 פטרה •  8 קודראה •  9 מריקה •  10 מוטו •   11 קוצ'יש •  12 פופה • 13 ספונארו •  14 גיונאה • 15 גויאן • 16 ניקוליטה • 17 מוצי • 18 ניקולאה • 19 כריסטאה • 20 דיקה • 21 ניקולה • 22 ראדו • 23 סטנסיאויו • מאמן: פיצורקה |  1 לובונץ •  2 קונטרה •  3 ראץ •  4 תאמאש •  5 קיבו •  6 רדוי •  7 פטרה •  8 קודראה •  9 מריקה •  10 מוטו •   11 קוצ'יש •  12 פופה • 13 ספונארו •  14 גיונאה • 15 גויאן • 16 ניקוליטה • 17 מוצי • 18 ניקולאה • 19 כריסטאה • 20 דיקה • 21 ניקולה • 22 ראדו • 23 סטנסיאויו • מאמן: פיצורקה | רומניה |
קרב טספרונגה

קרב טספרונגה (נודע גם בשם "קרב האי סאבו הרביעי", וביפנית: "קרב לונגה פוינט" (ルンガ沖夜戦)) היה קרב ימי בין הצי הקיסרי היפני וצי ארצות הברית שנערך בליל 30 בנובמבר 1942 ליד גוודלקנל. הקרב היה חלק מקרב גוודלקנל במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
בקרב זה ניסה כוח סיירות ומשחתות של בעלות הברית, בפיקודו של אדמירל משנה קרלטון רייט, ליירט כוח משחתות יפני, בפיקודו של אדמירל משנה ראיזו טנאקה, בדרכו למשימת אספקה לכוחות היפנים בגוודלקנל.
הכוח האמריקני נהנה מיתרון מערכת מכ"ם, פתח ראשון באש, וטיבע משחתת יפנית. אך היפנים השיבו אש, טיבעו סיירת אחת, והסבו נזק כבד לשלוש אחרות, לפני שנסוגו בחזרה לבסיסם. אף על פי שהיפנים השיגו ניצחון טקטי בקרב זה, האמריקנים זכו לניצחון אסטרטגי בשל העובדה שהצליחו לסכל את ניסיון האספקה, דבר שתרם בסופו של דבר לניצחון בעלות הברית בקרב גוודלקנל.
רקע > המערכה בגוודלקנל

ב-7 באוגוסט 1942 נחתו כוחות בעלות הברית בגוודלקנל, באי טולאגי ובאיי פלורידה שבאיי שלמה. מטרת הנחיתות הייתה כיבוש האיים ומניעת השימוש בהם בידי היפנים לשיבוש קווי השיט והתקשורת בין ארצות הברית ואוסטרליה, וכן כיבוש אי שיהווה נקודת פתיחה לכיבוש איי שלמה, שנועדה להגן על אגפן של בעלות הברית שהתקדמו צפונה בגינאה החדשה. הנחיתה פתחה מערכה שנמשכה שישה חודשים.
היפנים לא היו מוכנים להגעת בעלות הברית, ולכן צלחו הנחיתות בטולאגי ובסביבותיו, והנחתים האמריקנים כבשו את שדה התעופה שהקימו היפנים בגוודלקנל עד שעות הערב, 8 באוגוסט. לאחר מכן פרס מפקד הנחתים בגוודלקנל, מייג'ור גנרל אלכסנדר ונדגריפט, את נחתיו בקווי הגנה סביב רמת לונגה, ששכנה לחופו הצפוני של גוודלקנל וכלל את שדה התעופה שדה הנדרסון. ב-20 באוגוסט נחתו בשדה המטוסים הראשונים של כוח האוויר של גוודלקנל, שנקרא כוח אוויר קקטוס, על שום שם הקוד שנתנו בעלות הברית לגוודלקנל. על פני החודשיים הבאים שלחו בעלות הברית תגבורות לאי, ובחודש דצמבר היו באי מעל 20,000 נחתים.
כדי לכבוש מחדש את גוודלקנל, שלח הפיקוד העליון של האימפריה היפנית את הארמייה ה-17 של הצבא היפני הקיסרי שחנתה ברבאול, והייתה תחת פיקודו של לוטננט גנרל הארוקיצ'י היאקוטאקה. באותה עת נלחמו רוב יחידות הארמייה ה-17 בגינאה החדשה, ולכן הוחלט לשלוח רק חלק מהארמייה לאיי שלמה, והאלמנט הראשון נחת בגוודלקנל ב-19 באוגוסט.
בשל האיום ממטוסי כוח אוויר קקטוס, לא יכלו היפנים להשתמש בספינות תובלה איטיות כדי להוביל תגבורות לגוודלקנל, ולכן החלו להשתמש בסיירות ובמשחתות במקום. אוניות אלה היו מהירות דיו כדי להפליג מהבסיס היפני באיי שורטלנד שבאיי שלמה המערביים לגוודלקנל ובחזרה בתוך לילה אחד, בנתיב שכונה "החריץ" ("The Slot"), וכך נמנעו מלחשוף עצמן להתקפת מטוסי בעלות הברית, שלא פעלו בלילות. עם זאת, במשחתות לא היה די מקום כדי לשאת ציוד כבד, כלי רכב, ארטילריה ואספקה, והחיילים נאלצו לצד לקרב עם ציוד קל וכל אספקה שיכלו לשאת עליהם בלבד. משימות הפלגה מהירות אלה במורד איי שלמה ולגוודלקנל וחזרה זכו לכינוי טוקיו אקספרס על ידי חיילי בעלות הברית, ו"תחבורת עכברושים" בפי היפנים. היפנים היו מיומנים ביותר בלחימת לילה, ולכן שלטו במימי איי שלמה במהלך הלילות, ובעלות הברית לא העזו לקרוא תגר על שליטה זו. אולם כל כלי שיט יפני שהיה בטווח 320 קילומטרים מגוודלקנל עם שחר היה בסכנה חמורה מצד מטוסי בעלות הברית בשדה הנדרסון.
הצבא היפני הקיסרי ניסה לכבוש את שדה הנדרסון לראשונה ב-21 באוגוסט בקרב טנרו, בשנית ב-12–14 בספטמבר בקרב רכס אדסון, ופעם נוספת ב-23 עד 26 באוקטובר בקרב על שדה הנדרסון, אך כל הניסיונות נכשלו במחיר אבדות רבות, והיפנים נאלצו לסגת מערבית למטניקאו. גם ניסיון נוסף להוביל אספקה ותגבורות לארמייה ה-17 נכשל בקרב הימי על גוודלקנל, ב-12–15 בנובמבר.
ב-22 בנובמבר החליט הפיקוד העליון היפני על שינוי במבנה הארגוני של הזירה. לוטננט גנרל היטושי איממורה קיבל את הפיקוד על הארמייה האזורית השמינית, ותחת פיקודו נמצאו הארמייה ה-17 היאקוטאקה והארמייה ה-18 בגינאה החדשה. עם היכנסו לתפקיד החל איממורה בתכנון שליחת שתי דיוויזיות לגוודלקנל, אך התקפת בעלות הברית בבונה, גינאה החדשה, שהייתה קרובה יותר לבסיס האזורי ברבאול, גרמה לו לדחות את התגבור.
רקע > משבר אספקה

באמצע נובמבר נאלצו היפנים לוותר על גיחות הטוקיו אקספרס, בשל איום מטוסים משדה הנדרסון וסירות טורפדו מטולאגי, והחל ב-16 בנובמבר, ולמשך שישה שבועות, העבירו אספקה לגוודלקנל באמצעות צוללות. כל צוללת יכלה לשאת כ-50 טונות אספקה, שהספיקה ליומיים בלבד עבור הארמייה ה-17. במקביל ניסו היפנים להוביל אספקה על גבי ארבות קטנות, אך כוח אוויר קקטוס טיבע אותן בקלות.
ב-26 בנובמבר דיווח היאקוטאקה לאיממורה אודות מצבם החמור של הכוחות בגוודלקנל. הוא טען שמאה אנשים גוועים מדי יום ברעב, ועד שתגענה הדיוויזיות החדשות לא יישאר אף אחד בחיים. איממורה החליט לפיכך לשוב ולהשתמש במשחתות.
הצי הקיסרי הכין תוכנית אספקה מאולתרת, שתאפשר למשחתות לחמוק מאיום מטוסי כוח אוויר קקטוס. חביות נפט גדולות עמוסות בציוד רפואי ובאספקה בסיסית, תוך השארת אוויר שיאפשר ציפה, תקשרנה יחד בחבל ותתלנה מחרכי התותחים של משחתת. בהגיע המשחתת לגוודלקנל ייחתך החבל, בזמן שהיא מבצעת תפנית חדה. סירות מנוע או שחיין יתפסו את הקצה הצף של החבל ויביאו אותו אל החוף, שם ימשו החיילים את השורה הארוכה של החביות.
מפקד הצי השמיני היפני ברבאול, תת-אדמירל גונאיצ'י מיקווה, הורה לאדמירל משנה ראיזו טנאקה לצאת בראש הכוח הימי הראשון לנסות את שיטת האספקה בחביות. בליל 29 בנובמבר יצא מיקווה בראש טור של שמונה משחתות, שמתוכן נשאו שש משחתות 200–240 חביות כל אחת, לכיוון כף טספרונגה, שבחוף הצפון-מערבי של גוודלקנל. אוניית הדגל של טנאקה הייתה "נאגנמי", והיא ליוותה את הכוח, ביחד עם "טאקנמי". המשחתות שנשאו את החביות היו: "קורושיו", "אויאשיו", "קגרו", סוזוקאזה", "קווקאזה", ו"מאקינאמי". על מנת לחסוך במשקל ובמקום, פרקו המשחתות את כל הטורפדו שלהן, לבד טורפדו אחד שהשאירו בכל אחד מצינורות השיגור.
לאחר הקרב הימי בגוודלקנל, ערך אדמירל ויליאם הלסי, מפקד כוחות בעלות הברית בדרום האוקיינוס השקט, שינוי במבנה הארגוני של הכוחות שהיו תחת פיקודו. ב-24 בנובמבר הוא הקים באספיריטו סאנטו, קלדוניה החדשה, את "כוח משימה 67", שכלל את הסיירות הכבדות "מינאפוליס", "ניו אורלינס", "פנסקולה" ו"נורת'האמפון", את הסיירת הקלה "הונולולו", וארבע משחתות. הפיקוד על כוח משימה זה נמסר לאדמירל משנה קרלטון רייט ב-28 בנובמבר.
רייט תדרך את מפקדי הספינות שלו בדבר תוכניתו להיכנס לקרב שטח לילי עם הצי הקיסרי. לפי התוכנית, אותה כתב אדמירל תומאס קינקייד, תפלגנה שתי משחתות מצוידות במכ"ם במרחק מה מקדמת הכוח, ותתרענה על כל כוח אויב שתזהה. לאחר מכן יהיה עליהן לשגר מטח טורפדו, ולפנות את קו האש לסיירות, שתגענה אחריהן.
ב-29 בנובמבר יירטו שירותי המודיעין של בעלות הברית תשדורות יפניות מוצפנות מהן למדו אודות הפלגת הכוח של טנאקה. מיד הורה הלסי לרייט להפליג עם כוח משימה 67 לגוודלקנל, והכוח יצא לדרכו מקלדוניה החדשה, מרחק 580 מילים ימיים (930 קילומטרים). בדרכו צפונה הצטרפו לכוח משימה 67 שתי משחתות נוספות ששייטו באזור, אך רייט לא תדרך את מפקדיהן בתוכנית הקרב והציב אותן במאסף. בשעה 17:00 ב-30 בנובמבר המריאו מטוסי סיור מהסיירות האמריקניות לטולאגי, שם המתינו להטיל נורים בעת הקרב.
מעט לאחר חצות ב-30 בנובמבר יצא הכוח של טנאקה מאיי שורטלנד בדרכו לגוודלקנל. טנאקה ניסה לחמוק מגילוי על ידי בעלות הברית, ולכן הפליג בנתיב הפלגה לא שגרתי סביב בוגנוויל, אך יחידות תצפיות חופים זיהו את הכוח ודיווחו עליו לבעלות הברית. מטוסי סיור יפנים איתרו אף הם את כוח המשימה האמריקני ודיווחו לטנאקה, שהודיע לספינותיו שהעדיפות ניתנת להשמדת כוח האויב, ולא לפריקת האספקה.
הקרב > לפני הקרב

בשעה 21:40 ב-30 בנובמבר הגיע הכוח של טנאקה לאי סאבו, ונכנס למבנה טור. באותה עת עמד כוח משימה 67 להיכנס למצר הים בין גוודלקנל ואיי פלורידה ממזרח. בראש הטור האמריקני הפליגו המשחתות "פלטצ'ר", "פרקינס", "מורי" ו"דרייטון", אחריהן הפליגו הסיירות מיניאפוליס, ניו אורלינס פנסקולה, הונולולו ונורת'האמפטון, והמשחתות "למסון" ו"לרדנר" הפליגו במאסף. בניגוד לתוכנית המקורית, הפליגו המשחתות במרחק 3.7 קילומטרים מראש טור הסיירות, ולא במרחק גדול יותר שיאפשר להן גילוי מוקדם של האויב.
בשעה 22:40 חלף הכוח היפני דרומית לסאבו, והאט את מהירותו לקראת הטלת החביות. באותה עת נכנס כוח משימה 67 למצר ועשה דרכו לאי סאבו. בשעה 23:06 הופיע הכוח היפני במרחק 21 קילומטרים על צגי המכ"ם של כוח המשימה, בדיוק כשהפליגו המשחתות היפניות לנקודות ההטלה המיועדות ליד טספרונגה. בשעה 23:12 זיהו תצפיתנים על סיפון טאקנמי את הכוח האמריקני, וארבע דקות לאחר מכן הורה טנאקה לעצור את הפריקה ולהתכונן לקרב.
הקרב > לחימה

בשעה 23:14 זיהתה פלטצ'ר במכ"ם את טקאנמי במרחק 6.4 קילומטרים וביקשה רשות לפתוח באש. רייט חשב שהטווח גדול מדי ולא אישר, ורק לאחר ארבע דקות הצליח מפקד המשחתת, קומנדר ויליאם קול, לשכנע את רייט לתת אישור לירי. אולם בשלב זה יצאו המשחתות היפניות מהטווח וכל הטורפדו החטיאו את מטרתם. לאחר מכן שיגרו נורים ופינו את האזור.
במקביל הורה רייט לשאר כוח המשימה לפתוח באש, וב-23:21 הייתה הסיירת מיניאפוליס הראשונה לירות מטח לעבר הכוח היפני. הסיירות האמריקניות ריכזו את אשן בטקאנמי, ותוך דקות היא ספגה נזק רב. היא הספיגה לשגר מספר פגזים בעצמה, וכן מטח טורפדו מלא, לפני שיצאה מכלל פעולה. בשל נתיבי ההפלגה המקבילים של שני הצדדים, חלפו האוניות זו על פני זו בטווח קצר. כשחלפה אוניית הדגל נאגמי במקביל לכוח המשימה, היא שיגרה מטח טורפדו, תוך שהיא נסוגה בחסות מסך עשן. בשעה 23:23 שיגרה סוזוקאזה מטח טורפדו נוסף לעבר הטור האמריקני, וכמותה עשו קורושיו, אויאשיו וקווקאזה בדקות הבאות.
בשעה 23:27 ירתה מיניאפוליס את המטח התשיעי שלה, ורייט עמד להורות על שינוי כיוון הפלגה, כששני טורפדו פגעו בה. אחד הטורפדו פגע במכל דלק המטוסים שבקדמת צריח התותח הראשי, ונזק כבד נגרם לגוף הספינה. פחות מדקה לאחר מכן פגע טורפדו בניו אורלינס, וגרם לפיצוץ עז במחסן התחמושת הקדמי ובמכל דלק המטוסים, שקרע את חלקה הקדמי של האונייה והרג רבים.
הסיירת הבאה בטור הייתה פנסקולה, שעקפה את שרידיהן הבוערים של מיניאפוליס ושל ניו אורלינס והמשיכה בנתיב ההפלגה הקודם. בשעה 23:39 התפוצץ טורפדו מתחת לתורן הראשי שלה, דבר שגרם להצפת חדר המכונות ולעצירתה. שמן מכונות בער על פני המים שהציפו את הספינה וגרם לנזק נוסף, והיא איבדה את יכולת ההנעה שלה והחלה לנטות. אחרי חלפה הסיירת הונולולו במהירות על פני האוניות היפניות ולא ספגה כל נזק.
הסיירת האחרונה בטור האמריקני, נורת'האמפטון, עקפה את מיניאפוליס, את ניו אורלינס ואת פנסקולה הבוערת, ובשעה 23:48 פגעו בה שני טורפדו. אחד פגע בה 3 מטרים מתחת לקו המים בצד חדר המכונות, והשני פגע 12 מטרים לכיוון הירכתיים. שריפות גדולות פרצו על סיפון הסיירת, והיא החלה לנטות לצדה על מידה השמאלי. הספינות האחרונות בטור האמריקני, למסון ולרדנר, לא הצליחו לאתר את הכוח היפני ויצאו מזירת הקרב מבלי שהשתתפו בו. ארבע המשחתות המובילות שבו לאזור לאחר שהקיפו את סאבו, אך בשלב זה תמה הלחימה.
בשעה 23:44 הורה טנאקה לכוחו לנתק מגע ולסגת מאזור הקרב. אויאשיו וקורושיו הפליגו לעבר טקנאמי המשותקת, אך זנחו את ניסיונות חילוץ השורדים לאחר שהבחינו באוניות אמריקניות נוספות בקרבת מקום, וחברו לשאר הכוח בדרכו צפון-מערבה.