stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משרד החוץ (אורוגוואי)
היסטוריה

לאחר כינוס האספה המכוננת והמחוקקת של המדינה, אשר קבעה את הקמתה של מדינת אורוגוואי, מינתה האספה את הגנרל חוסה רונדאו (ספ') לתפקיד המושל הזמני. ב-22 בדצמבר 1828 נכנס לתפקידו, והקים באותו היום את ממשלתו ומינה את חואן פרנסיסקו גירו (ספ') לתפקיד החדש "שר הממשלה ויחסי החוץ".
משרד ממשלתי זה תכנן, ניהל, ביצע ואיחד את מדיניות החוץ של הרפובליקה בכל תחום; וכן את היחסים עם מדינות זרות וארגונים בינלאומיים בכל הנוגע לסוגיות בינלאומיות בתחומים המיוחסים למשרדים אחרים. המשרד ניהל את שגרירויותיה, קונסוליותיה, משלחותיה ושירותיה הדיפלומטיים בחו"ל. הוא קבע וביצע את הפרוטוקול והטקס של המדינה, כמו גם סיפק סיוע לתושבי הרפובליקה הזקוקים ליצור קשר עם בני משפחה או חברים בחו"ל, ולהפך, באמצעות שגרירויות וקונסוליות, ואיחד פעולות של קישור בין האזרחים למדינה באמצעות מועצות ייעוציות.
כיום

המעון הרשמי והייצוגי שלמשרד החוץ נמצא בארמון סנטוס, ברחוב 18 דה חוליו שבבירה מונטווידאו, בניין ארמון סנטוס נחנך בשנת 1885 על ידי נשיא אורוגוואי מקסימו סנטוס ובו התגורר עד מותו, משרד החוץ עבר למקום בשנת 1955, ובבניין זה מתקיימים הפגישות הרשמיות וחתימות ייצוגיות של אורוגוואי.
משרד החוץ מנהל בין השאר גם את הקשרים עם השוק המשותף של דרום אמריקה - מרקוסור.
המשרד אחראי על האקדמיה להכשרת דיפלומטים, הנקראת "מכון ארטיגס".
שר החוץ הנוכחי הוא, (החל מ-6 בנובמבר 2023), אומר פגניני (ספ').
הערות שוליים

↑  ארמון סנטוס (בספרדית)
↑  עומאר פגניני יהיה שר החוץ החדש EL PAIS, ב-5 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599257305171  BnF: cb123317195 (data)  ISNI: 0000 0001 0730 0442  LCCN: n81027863  SUDOC: 032249810  VIAF: 156942427   WorldCat (עם VIAF): 156942427 
פנים ארמון סנטוס, במרכז התקרה מופיע סמל אורוגוואי
"הארמון הפרסי" - בניין המשמש את מכון ארטיגס שעל ידי משרד החוץ
רשומון

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  In a Grove 
 בימוי:  אקירה קורוסאווה 
 הופק בידי:  מינורו ג'ינגו
 תסריט:  אקירה קורוסאווה, שינובו האשימוטו, אקוטגאווה ריונוסוקה
 עריכה:  אקירה קורוסאווה 
 שחקנים ראשיים:  טושירו מיפונה, מאצ'יקו קיו, מאסיוקי מורי, טקאשי שימורה
 מוזיקה:  פומיו היאסאקה 
 צילום:  קאוזו מיאגאווה 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  Kadokawa Pictures, Daiei Film 
 חברה מפיצה:  RKO, נטפליקס, Daiei Film 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 באוגוסט 1950
 משך הקרנה:  88 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, samurai cinema, סרט פלאשבק, סרט פשע, סרט תקופתי (ימי הביניים) 
 מקום התרחשות:  יפן 
 תקופת התרחשות:  תקופת הייאן 
 תקציב:  250,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   rashomon
 פרסים:  פרס אריה הזהב  פרס אוסקר לשם כבוד 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רָשׁוֹמוֹן (ביפנית: 羅生門) הוא סרט קולנוע (שגם נכתב כמחזה) נודע של הבמאי היפני אקירה קורוסאווה, שהופק בשנת 1950. הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה בשנת 1951, זכייה שהובילה לפרסומם של קורוסאווה ושל הקולנוע היפני ברחבי העולם המערבי. כמו כן זכה בפרס אוסקר מיוחד לסרט זר מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
הסרט מבוסס על שני סיפורים מאת הסופר היפני אקוטגאווה ריונוסוקה, ומתאר פשע של אונס ורצח מבעד לעיניהם של ארבעה עדי ראייה:
טג'ומרו, הנאשם באונס וברצח (שאותו גילם טושירו מיפונה).
טקהירו, הסמוראי הנרצח, שדבריו מגיעים באמצעות מעלה באוב.
מסאקו, הנאנסת, שהיא אשתו של הנרצח.
חוטב עצים ששמו אינו ידוע, שצפה באירוע. אותו שיחק טקאשי שימורה.
הארבעה מעלים מזיכרונם את הפשע. ארבע העדויות סותרות זו את זו והצופה אינו מסוגל לגלות את האמת, ובפרט אינו מקבל תשובה לנסיבות המוות: האם היה זה מוות בדו-קרב, רצח או התאבדות? המוות הוא נתון אובייקטיבי, אך תיאור נסיבותיו סובייקטיבי לחלוטין ומשקף את הפרשנות שנותן למאורעות כל עד ראייה (שהוא גם שותף למאורעות).
עלילה

הסרט מתרחש ביפן של המאה ה-12. מסאקו ובעלה הסמוראי טקהירו נעים על דרך ראשית העוברת בין שני מקומות יישוב (האישה יושבת על סוס המובל על ידי בעלה) וחולפים על פני הפושע הנודע טג'ומרו. הלה, עקב רצונו במסאקו, חוזר על עקבותיו ופוגש בזוג שנית, טוען בפני הבעל כי מצא טובין עזובים (חרבות ומראות) והחביאם, ומשכנע אותו לסטות מהדרך (יחד עם אשתו) ולבוא בעקבותיו כדי לקנותם ממנו בזול. במעבה היער תוקף טג'ומרו את הבעל ומצליח לכפות אותו, ואז אונס את האישה. בסופו של דבר הבעל נמצא מת. טג'ומרו עומד לדין, ובעדותו הוא מכחיש את האונס וטוען שהמעשה נעשה בהסכמה הדדית, אך מאשר שלאחר מכן הרג את הבעל בדו-קרב. האישה מעידה שטג'ומרו אנס אותה, בעלה הביט בה במבט מאשים וקר באופן בלתי פוסק שגרם לה להתעלף, וכשהתעוררה מעלפונה מצאה את הפגיון שלה נעוץ בבעלה המת.
הסתירה בין עדויותיהם של טג'ומרו ומסאקו גורמת לזימונו של טקהירו לעדות באמצעות מעלה באוב. טקהירו מעלה גרסה שלישית, לפיה טג'ומרו שכנע את האישה להצטרף אליו לאחר האונס וזו דרשה ממנו להרוג את בעלה כדי לאפשר את נישואיהם. טקהירו טוען שלא יכול לעמוד בהשפלה זו ודקר את עצמו בחזהו באמצעות פגיון שנשמט מידי אשתו.
חוטב העצים שהיה עד לאירוע, טוען שכל השלושה משקרים, והוא מספר את גרסתו לנזיר ולאיכר המסתתרים מפני סערת הגשם יחד איתו בשער רשומון של העיר קיוטו. לפי גרסה זו, המשלבת קטעים מעדויות שלושת העדים, טג'ומרו רצח את הבעל לפי בקשת אשתו.

בסופו של דבר, עולה תהייה גם באשר למהימנות עדות חוטב העצים: קול בכיו של תינוק נטוש נשמע לפתע, והאיכר ממהר לקחת מהתינוק את המעיל בו הוא עטוף. חוטב העצים גוער באיכר אך הלה משיב כי לא יאזין להטפות מוסר מחוטב העצים אשר בעצמו גנב את פגיון האישה היקר, לאחר שננעץ בגופת בעלה הסמוראי. 

בסופו של הסרט מחליט חוטב העצים לאמץ את התינוק הנטוש וסערת הגשמים שוככת.
"רשומון" בתיאטרון הישראלי

ההצגה הועלתה לראשונה בתיאטרון חיפה ב-1961, בתרגומו של דן מירון, בבימויו של יוסף מילוא, ובהשתתפות חיים טופול, יצחק שילה, אילן דר, נאוה שאן, מרדכי בן-זאב, ראובן בר יותם ואחרים.
בשנת 1980 עלתה בתיאטרון החאן הפקה נוספת של ההצגה. את המחזה תרגם מיפנית יעקב רז שגם ביים.
"רשומון" כמושג

בעקבות הצלחתו של הסרט, משמשת המילה "רשומון" לתיאור סיטואציה שבה לא ניתן לרדת לחקר האמת עקב עדויות סותרות הניתנות על ידי עדים המדברים מנקודות מבט שונות. בעברית יצא לאור ספר מחקרי שעשה שימוש במונח, תוך הרחבת משמעות המושג להקשר המחקרי במחקר האיכותני, "כמגוון של נקודות מבט מנומקות מבחינה תאורטית ומתודולוגית הבוחנות את אותו הטקסט". בספר הופיעו שבעה ניתוחים שונים של שבעה חוקרים המתמקדים בטקסט אחד, קצר יחסית, של תכתובת בפורום מקוון.
ראו גם

שמונה צדדים לאמת
לקריאה נוספת

אקוטגווה ריונוסקה, רשומון, הוצאת גוונים - טרקלין.
שרה הלפרין,  ז’אנר הרשומון בסיפורת העברית החדשה, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 1991.
דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "רשומון", עמ' 75–77
ראובן סירוטקין

| --- | --- |
ראובן סירוטקין
 לידה:  1934 (בן 91 בערך) בית ישראל, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
ראובן סירוטקין (נולד ב-1933 בירושלים) הוא מלחין חסידי ופזמונאי ישראלי.
ביוגרפיה

סירוטקין נולד בשכונת בית ישראל בירושלים לצבי ולדינה-לאה סירוטקין, חרדים ירושלמים שורשיים שהיו מראשוני יצרני הסודה והגזוז בעיר העתיקה מול שער ציון, עוד בימי העות'מאנים. כנער הצטרף סירוטקין ללח"י, ובמלחמת העצמאות שימש כרץ (שליח) בין עמדות ההגנה בשכונת שייח' ג'ראח.
בסוף שנת 1950 הצטרף סירוטקין לקיבוץ עין צורים באזור שפיר, שמרבית מתיישביו היו יוצאי עין צורים שבגוש עציון, לאחר ששבו מן השבי הירדני. עם נישואיו לאסתר בשנת 1955 עבר להתגורר בתל אביב. באותה תקופה, מבלי לדעת לרשום תווים, החל סירוטקין להלחין שירים למגירה בלבד, תוך שהוא מקליט אותם על רשם קול.
לחניו בוצעו בפסטיבלים שונים, ובהם פסטיבל הזמר החסידי, פסטיבל שירי ירושלים ופסטיבל שירים ביידיש. בשנת 1972 העמיד סירוטקין לתחרות בפסטיבל הזמר החסידי את שירו "והביאנו". השיר בוצע על ידי גדעון גרייף וזכה במקום הראשון.
עם הקמת רדיו קול חי הגיש סירוטקין בתחנה האזורית ביחד עם בנו ארז את התוכנית "בסגנון אישי" שעסקה במוזיקה חסידית וביוצריה. נוסף לכך הוא נהג להופיע מדי שבת במוסדות חינוך ובקיבוצים שונים. בהופעותיו נהג ללמד את המשתתפים לחן חדש למילים מן המקורות, תוך שהוא מדגים כיצד המנגינה מפרשת את המילים.
משנת 2000 הגיש סירוטקין ברשת מורשת של קול ישראל פינה בשם "יין ישן נושן", שעסקה בסיפורים שמאחורי לידתם של שירים ושודרה במהלך "מצעד הזמירות" במשך יותר מ-4 שנים.
במשך 17 שנה היה סירוטקין ראש צוות ביקורת ונציב תלונות הציבור של בנק המזרחי. מתגורר כיום בפתח תקווה.
ב- 3 בנובמבר 2009 באירוע הצדעה שקיימה אקו"ם, בבית ציוני אמריקה, בהשתתפות נשיא המדינה מר שמעון פרס, קיבל ראובן סירוטקין עם שאר הזוכים את אות יקיר אקו"ם.
בשנת 2024 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה ושמו אף מונצח בשדרת הכוכבים של העיר  .
מיצירותיו > כמלחין

לחניו של ראובן סירוטקין מתפרשים על פני כל מגוון הטקסטים במקורות היהודיים. דוגמאות אחדות:
ושננתם לבניך - מתוך קריאת שמע
נחמו נחמו עמי - מתוך ספר ישעיהו
ארוממך ה' - מתוך ספר תהילים
כך היא דרכה של תורה - מתוך פרקי אבות
אור חדש - מתוך תפילת שחרית
לכו נרננה - מתוך תפילת קבלת שבת
והביאנו לציון - מתוך תפילות החגים
ובנה ירושלים - מתוך ברכת המזון
לכל מקום שאני הולך - מאמר של רבי נחמן מברסלב
כשהנשמה מאירה - לחן ייחודי למילותיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק
מיצירותיו > כפזמונאי

סירוטקין גם חיבר מילים לשירים, העוסקים ברובם בשלום ובירושלים. חלק משיריו הולחנו על ידי מלחינים ידועים. משיריו:
תן לי רגע לחשוב (לחן: בועז שרעבי; ביצוע: רבקה זהר ובועז שרעבי)
חג לירושלים (לחן: אפי נצר; ביצוע: צמד רעים)
שלום מסיני (לחן: ד"ר שלום פליסר)
עיר עוז לנו (מילים ולחן: ראובן סירוטקין)
גלגולו של ניגון (לחן: דוד קריבושי) בוצע במופע בעל אותו השם, בכיכובה של בקי פריישטדט ובהשתתפותם של פרדי פאר, ושאול יצחק.
מיצירותיו > שירים ביידיש

סירוטקין השתתף בפסטיבלי שירים בשפת היידיש. הוא הלחין הן שירים שאת מילותיהן חיבר הוא עצמו, והן שירים של משוררים אחרים.
א'תפילה פאר שלום ('תפילה לשלום'; מילים ולחן: ראובן סירוטקין)
פרעגנישט ('אל תשאל'; עוסק בלידתו ומהותו של שיר. מילים ולחן: ראובן סירוטקין)
זאג מיר צו ('הבטח לי'; עוסק בבקשות מהאל. מילים ולחן: ראובן סירוטקין)
זכיות בפסטיבל הזמר החסידי

שיריו של סירוטקין זכו במקומות הראשונים בפסטיבלי הזמר החסידי השונים:
1972 – "והביאנו לציון" (מקום 1)
1973 – "אור חדש" (מקום 2)
1974 – "לכו נרננה" (מקום 2)
1975 – "עושה שלום" (מקום 3)
1976 – "ובנה ירושלים" (מקום 3)
1977 – "קומו ונעלה ציון" (מקום 2)
1978 – "מלכותך" (מקום 1), ושיר נוסף "אל תסתר" (מקום 2)
1980 – "ואהבת" (מקום 3)
1981 – "לא תבושי" (מקום 2)
1982 – "עלי עשור ועלי נבל" - (לחן משותף עם בנו ארז) (מקום 2)
1985 – "שיר נצח" (מקום 1) – באותה שנה הופיע הפסטיבל בכל העולם כתחרות שירים, והשיר "שיר נצח" דורג במקום הראשון ב-46 הופעות.
הערות שוליים

↑  רשימת יקירי אקו"ם באתר אקו"ם.
↑  eyal, שדרת הכוכבים של פתח תקווה תיחנך בטקס מיוחד: זו הרשימה המלאה, באתר מלאבס פתח תקווה, ‏2024-09-23
↑  נבחרו יקירי העיר פתח תקוה לשנת 2024 - אלה השמות שלהם, באתר mynetpetahtikva, ‏2024-05-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289910905171  MusicBrainz: ced6cd12-a231-4802-934a-ab555c16b2c1
איש סמית'

| --- | --- |

סמית' בשנת 2020
 לידה:  5 ביולי 1988 (בן 36) שארלוט שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.83 מטרים
 מספר:  10
 מכללה:  אוניברסיטת וייק פורסט
 דראפט:  לא נבחר, 2010
 קבוצות כשחקן
 2010–2011   2011   2011–2012   2012–2013   2013   2013–2014   2014–2015   2015   2015   2015–2016   2016–2019   2019–2021   2021–2022   2022   2022–2023 2023–2024:  יוסטון רוקטס   ממפיס גריזליס   גולדן סטייט ווריורס   אורלנדו מג'יק   מילווקי באקס   פיניקס סאנס   אוקלהומה סיטי ת'אנדר   פילדלפיה 76'   ניו אורלינס פליקנס   פילדלפיה 76'   דטרויט פיסטונס   וושינגטון ויזארדס   שארלוט הורנטס   וושינגטון ויזארדס   דנוור נאגטס שארלוט הורנטס
ישמעאל לארי "איש" סמית' (באנגלית: Ishmael Larry "Ish" Smith; נולד ב-5 ביולי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז.
קריירת תיכונים ומכללות

סמית' נולד בעיר שארלוט שבקרוליינה הצפונית, ולמד באוניברסיטת וייק פורסט שבווינסטון סיילם הסמוכה בין השנים 2006–2010. בתקופתו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד ג'ף טיג, אל-פארוק אמינו וג'יימס ג'ונסון, ורשם ממוצעים של 9.2 נקודות ו-5.1 אסיסטים למשחק. בעונתו האחרונה, 2010, קלע 13.2 נקודות למשחק והעפיל עם וייק פורסט לשלב "32 הגדולות" של טורניר אליפות המכללות.‏ 612 האסיסטים שמסר לאורך קריירת המכללות מציבה אותו במקום השני בתולדות אוניברסיטת וייק פורסט, אחרי מאגסי בוגס.
קריירה מקצועית > השנים הראשונות

ב-23 באוגוסט 2010, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2010, חתם סמית' על חוזה ביוסטון רוקטס. כשחקן הרוקטס קלע 2.6 נקודות בממוצע למשחק, ונשלח מספר פעמים לקבוצת הבת שלהם מליגת הפיתוח, ריו גראנדה ואלי וייפרס. בפברואר 2011 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, יחד עם שיין באטייה, בתמורה להאשים ת'אביט ודמארה קארול. ב-15 משחקיו במדי הגריזליס קלע 1.8 נקודות למשחק בטרם שוחרר מהקבוצה.
לקראת עונת 2011/2012 חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס, ולאחר 6 משחקים שוחרר מהקבוצה. בפברואר 2012 חתם באורלנדו מג'יק, וכשנה לאחר מכן הועבר בטרייד למילווקי באקס, לצד ג'יי. ג'יי. רדיק וגוסטבו איון, בתמורה לטוביאס האריס, בנו אודריך ודורון לאמב. בסיום עונת 2012/2013 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, לצד סלאבה קראבצוב, בתמורה לקארון באטלר. סמית' שיחק בפיניקס לאורך עונה שלמה (2013/2014), לראשונה בקריירה, וקלע 3.7 נקודות בממוצע למשחק כמחליפם מהספסל של הרכזים אריק בלדסו וגוראן דרגיץ'.
בנובמבר 2014 חתם סמית' על חוזה באוקלהומה סיטי ת'אנדר, וקלע עבורה 1.2 נקודות בכ-5.2 דקות למשחק בלבד.
קריירה מקצועית > פילדלפיה 76'

הפריצה של סמית' כשחקן רוטציה קבוע ב-NBA הייתה בפילדלפיה 76', בה חתם בפברואר 2015. במשחקו הרביעי בפילדלפיה קבע שיאי קריירה בנקודות (19) ובאסיסטים (9), וב-25 משחקיו בקבוצה עד סיום עונת 2014/2015 קלע 12.0 נקודות ומסר 6.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס פליקנס

לקראת עונת 2015/2016 חתם על חוזה בניו אורלינס פליקנס. לאחר 27 משחקים, בהם קלע 8.9 נקודות למשחק, נשלח בטרייד בחזרה לפילדלפיה 76', בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות.
קריירה מקצועית > החזרה לפילדלפיה

בכל 50 משחקיו כשחקן פילדלפיה באותה עונה פתח סמית' בחמישייה, ורשם שיאי קריירה של 14.7 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 7.0 אסיסטים ו-1.3 חטיפות בממוצע למשחק. ב-9 בינואר 2016 קלע שיא קריירה של 28 נקודות במשחק מול טורונטו ראפטורס, ותשעה ימים לאחר מכן מסר שיא קריירה של 16 אסיסטים במשחק מול ניו יורק ניקס. על אף יכולתו הגבוהה של סמית' סיימה פילדלפיה את העונה עם מאזן הניצחונות הגרוע ביותר ב-NBA,‏ 10–72 (12.2%).
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס

לקראת עונת 2016/2017 חתם סמית' על חוזה ל-3 עונות בדטרויט פיסטונס, עבור כ-18 מיליון דולר.
קריירה מקצועית > וושינגטון ויזארדס

ביולי 2019 חתם סמית' על חוזה בוושינגטון ויזארדס.
קריירה מקצועית > שארלוט הורנטס

באוגוסט 2021 חתם סמית' על חוזה לעונה אחת בשארלוט הורנטס.
קריירה מקצועית > החזרה לוויזארדס

ב-10 בפברואר 2022 עבר סמית' ביחד עם ורנון קארי בטרייד לוושינגטון ויזארדס בעוד שמונטרז הארל עשה את המעבר ההפוך להורנטס.
קריירה מקצועית > דנוור נאגטס

ב-29 ביוני 2022 עבר סמית' ביחד עם קנטביוס קולדוול-פופ בטרייד לדנוור נאגטס בעוד שמונטיי מוריס ווויל ברטון עשו את המעבר ההפוך לוויזארדס
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/2011 | יוסטון | 28 | 3 | 11.8 | 0.386 | 0.375 | 0.700 | 1.5 | 2.3 | 0.5 | 0.1 | 2.6 |
| 2010/2011 | ממפיס | 15 | 0 | 7.5 | 0.344 | 0.000 | 0.455 | 0.3 | 1.0 | 0.3 | 0.0 | 1.8 |
| 2011/2012 | גולדן סטייט | 6 | 1 | 10.5 | 0.400 | 0.400 | 0.500 | 1.5 | 1.5 | 0.7 | 0.0 | 4.5 |
| 2011/2012 | אורלנדו | 20 | 0 | 8.6 | 0.373 | 0.250 | 0.750 | 1.3 | 1.6 | 0.6 | 0.1 | 2.3 |
| 2012/2013 | אורלנדו | 36 | 3 | 10.5 | 0.336 | 0.235 | 0.429 | 1.3 | 1.6 | 0.4 | 0.2 | 2.4 |
| 2012/2013 | מילווקי | 16 | 0 | 8.6 | 0.395 | 0.400 | 0.000 | 0.9 | 1.9 | 0.5 | 0.2 | 2.4 |
| 2013/2014 | פיניקס | 70 | 1 | 14.4 | 0.423 | 0.043 | 0.564 | 1.8 | 2.6 | 0.7 | 0.2 | 3.7 |
| 2014/2015 | אוקלהומה | 30 | 0 | 5.2 | 0.333 | 0.200 | 0.667 | 0.9 | 0.9 | 0.1 | 0.0 | 1.2 |
| 2014/2015 | פילדלפיה | 25 | 14 | 27.1 | 0.398 | 0.309 | 0.583 | 2.9 | 6.1 | 1.3 | 0.2 | 12.0 |
| 2015/2016 | ניו אורלינס | 27 | 3 | 22.9 | 0.430 | 0.303 | 0.767 | 3.4 | 5.7 | 0.9 | 0.2 | 8.9 |
| 2015/2016 | פילדלפיה | 50 | 50 | 32.4 | 0.405 | 0.336 | 0.669 | 4.3 | 7.0 | 1.3 | 0.4 | 14.7 |
| 2016/2017 | דטרויט | 81 | 32 | 24.1 | 0.439 | 0.267 | 0.706 | 2.9 | 5.2 | 0.8 | 0.4 | 9.4 |
| 2017/2018 | דטרויט | 82 | 35 | 24.9 | 0.486 | 0.347 | 0.698 | 2.7 | 4.4 | 0.8 | 0.2 | 10.9 |
| 2018/2019 | דטרויט | 56 | 0 | 22.3 | 0.419 | 0.326 | 0.758 | 2.6 | 3.6 | 0.5 | 0.2 | 8.9 |
| 2019/2020 | וושינגטון | 68 | 23 | 26.3 | 0.447 | 0.367 | 0.721 | 3.2 | 4.9 | 0.9 | 0.4 | 10.9 |
| 2020/2021 | וושינגטון | 44 | 1 | 21.0 | 0.434 | 0.367 | 0.576 | 3.4 | 3.9 | 0.7 | 0.3 | 6.7 |
| 2021/2022 | שארלוט | 37 | 1 | 13.8 | 0.395 | 0.400 | 0.632 | 1.5 | 2.6 | 0.5 | 0.3 | 4.5 |
| 2021/2022 | וושינגטון | 28 | 0 | 22.0 | 0.457 | 0.357 | 0.600 | 3.0 | 5.2 | 1.0 | 0.5 | 8.6 |
| 2022/2023 | דנוור | 43 | 0 | 9.3 | 0.397 | 0.167 | 0.500 | 1.3 | 2.3 | 0.2 | 0.2 | 2.5 |
| קריירה |  | 762 | 167 | 19.4 | 0.429 | 0.323 | 0.676 | 2.4 | 3.8 | 0.7 | 0.3 | 7.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/2011 | ממפיס | 5 | 0 | 2.0 | 0.667 | 0.000 | 0.000 | 0.4 | 0.4 | 0.2 | 0.0 | 0.8 |
| 2011/2012 | אורלנדו | 1 | 0 | 5.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 1.0 | 0.0 |
| 2012/2013 | מילווקי | 4 | 0 | 2.8 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.3 | 0.8 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| 2018/2019 | דטרויט | 4 | 0 | 20.3 | 0.263 | 0.143 | 0.750 | 2.8 | 3.5 | 0.8 | 0.3 | 6.0 |
| 2020/2021 | וושינגטון | 5 | 0 | 22.2 | 0.372 | 0.286 | 0.000 | 3.2 | 2.8 | 1.4 | 0.4 | 6.8 |
| 2022/2023 | דנוור | 4 | 0 | 3.0 | 0.500 | 0.000 | 0.000 | 0.3 | 0.3 | 0.0 | 0.0 | 0.5 |
| קריירה |  | 23 | 0 | 10.0 | 0.333 | 0.214 | 0.750 | 1.4 | 1.5 | 0.5 | 0.2 | 2.8 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של סמית', באתר sports-reference.com
↑  ביוגרפיה של סמית', באתר קבוצת וייק פורסט
↑  סמית' חותם על חוזה ביוסטון, באתר הקבוצה, 23 באוגוסט 2010
↑  סמית' ובאטייה נשלחים בטרייד לממפיס, באתר insidehoops.com,‏ 24 בפברואר 2011
↑  ממפיס משחררת את סמית', באתר הקבוצה, 14 בדצמבר 2011
↑  גולדן סטייט משחררת את סמית', באתר הקבוצה, 13 בינואר 2012
↑  סמית' חותם על חוזה באורלנדו, באתר הקבוצה, 2 בפברואר 2012
↑  סמית', רדיק ואיון נשלחים בטרייד למילווקי, באתר הקבוצה, 21 בפברואר 2013
↑  סמית' וקראבצוב נשלחים בטרייד לפיניקס, באתר הקבוצה, 29 באוגוסט 2013
↑  סמית' חותם על חוזה באוקלהומה סיטי, באתר הקבוצה, 7 בנובמבר 2014
↑  סמית' חותם על חזה בפילדלפיה, באתר הקבוצה, 22 בפברואר 2015
↑  סיכום המשחק בין פילדלפיה לטורונטו, באתר ESPN,‏ 3 במרץ 2015
↑  סמית' חותם על חוזה בניו אורלינס, באתר הקבוצה, 26 באוקטובר 2015
↑  סמית' נשלח בטרייד לפילדלפיה, באתר הקבוצה, 24 בדצמבר 2015
↑  סטטיסטיקות המשחק בין פילדלפיה לטורונטו, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין פילדלפיה לניו יורק, באתר basketball-reference.com
↑  סמית' חותם על חוזה בדטרויט, באתר sbnation.com,‏ 1 ביולי 2016
↑  וושינגטון מחתימה את סמית', באתר הקבוצה, 9 ביולי 2019
שגרירות הודו בישראל

| --- | --- |

שגרירות הודו בישראל
 מידע כללי
 כתובת:  רחוב הירקון 140
 עיר:  תל אביב-יפו
 קואורדינטות:  32°04′59″N 34°46′09″E﻿ / ﻿32.083°N 34.7692°E﻿ / 32.083; 34.7692
 תאריך פתיחה:  1992
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הודו–ישראל
 שגריר:  סאנג'יב סינגאלה
 שטח האמנה:  ישראל ישראל
 מדינה מיוצגת:  הודו הודו
 
 אתר רשמי
  (למפת תל אביב מוגדלת) שגרירות הודו בישראל(למפת תל אביב רגילה) שגרירות הודו בישראל(למפת גוש דן רגילה) שגרירות הודו בישראל(למפת גוש דן מוגדלת) שגרירות הודו בישראל
 
שגרירות הודו בישראל היא נציגות דיפלומטית של הודו. השגריר המכהן כיום הוא סאנג'יב סינגלה.
היסטוריה

בעוד ישראל פתחה קונסוליה במומאי ב-1954, הרי שלא הוקמו יחסים דיפלומטיים בין ישראל להודו עד ל-1992. במהלך שנים אלו התקיים בין שתי המדינות קשר חשאי הדוק באמצעות המוסד, בשל האינטרס המשותף: המלחמה בטרור האסלאמי.
לעיתים קהילות יהדות הודו וביניהם שליחי ציונות מקהילת בני ישראל (הודו), שישמו להעברת מידע, קשרים ושיח בין שתי הממשלות, בזמן שרשמית לא היו קשרים דיפלומטיים, בזמן ביקורו של מי שעתיד להיות ראש ממשלת ישראל בהודו, משה שרת בשנת 1953, הוא לווה על ידי אייזיק (אק איי) דיווקר.
ב-29 בינואר 1992 הודיע מנכ"ל משרד החוץ ההודי במסיבת עיתונאים מיוחדת על כינון יחסים דיפלומטים מלאים עם ישראל.
שגרירי הודו בישראל

פ. ק. סינג (1992–1995)
שיוושאנקר מנון (1995–1998)
ראנג'אן מטהאי (1998–2002)
ראמינדר סינג ג'אסאל (2002–2005)
ארון קומאר סינג (2005–2008)
נאבטאג' סארנה (2008–2012)
ג'אידיפ סארקר (2012–2016)
פאוואן קומאר (2016–2019)
סנג'יב סינגלה (2019–מכהן)
הערות שוליים

↑  רון בן ישי, "כתב חזית" - בקו האש של העימותים הגדולים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2018, עמ' 294 - 295
↑  הודו הודיעה על כינון יחסים עם ישראל, חדשות, 30 בינואר 1992
↑  Previous Ambassadors, באתר השגרירות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309474005171
טאטו (להקה ישראלית)

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1986–1989 (כ־3 שנים)
 סוגה:  פוסט פאנק, ניו ווייב
 חברת תקליטים:  NMC
 חברים
 אלונה דניאל (שירה) ערן צור (בס) יובל מסנר (צ'לו) אורי בלק (תופים) אורי מילס (קלידים) מיכה מיכאלי (גיטרה)
 
טאטו, היא להקת רוק אלטרנטיבית ישראלית שפעלה בשנות ה-80. הבסיס ללהקה החל להתגבש במהלך לימודיהם של חבריה, אלונה דניאל, ערן צור ויובל מסנר בבית הספר למוזיקה רימון.
היסטוריה

הלהקה הוקמה בשנת 1986 וכללה את אלונה דניאל (שירה), ערן צור (בס), יובל מסנר (צ'לו), אורי בלק (תופים), אורי מילס (קלידים) ומיכה מיכאלי (גיטרה).
תחילת דרכה של הלהקה הייתה בפסטיבל עכו ב-1986, והמשכה בהופעות בבית ליסין, בפינגווין, ברוקסן ובקולנוע אלנבי בתל אביב, ובתיאטרון פרגוד בירושלים. את הלהקה אפיינו בעיקר שירתה של אלונה דניאל, הבס של ערן צור והצ'לו של יובל מסנר.
לקראת סוף דרכם המשותפת של חברי הלהקה החל ערן צור (שנחשב עד אז לנגן בלבד) לבצע משיריו בהופעות ("תמונה אימפרסיוניסטית", ו"כרמלה גרוס ואגנר"), ולאחר פירוק הלהקה ב-1989 הוציא אותם יחד עם אורי בלק תחת הרכב חדש – כרמלה גרוס ואגנר. חברי הלהקה המשיכו ליצור – לבד, בהרכבים שונים או בליווי זמרים אחרים. אלונה דניאל המשיכה לקריירת סולו והוציאה שני אלבומים ("מסיבה במרתף הארמון" ו"זאבים"), אורי מילס הצטרף ללהקת "טיפקס"; ויובל מסנר, לאחר שריצה ב־1989 חצי שנת מאסר בגין אונס קטינה, ניגן בלהקת "בלאגן".
בשנת 2003 חזרו אלונה דניאל, ערן צור ויובל מסנר לעבוד יחד תחת השם רביעיית מסנר.
בשנת 2009 התאחדו חברי הלהקה למופע חד־פעמי משירי האלבום; את הנגנים אורי בלק, אורי מילס ומיכה מיכאלי החליפו אורן לוטנברג בגיטרה, רן יורגנסון בתופים, ועידן גבריאל – שגם יזם את המופע – בקלידים.
ב-3 בספטמבר 2018 התאחדו חברי הלהקה למופע במועדון הבארבי בתל אביב. את המתופף המקורי של הלהקה, אורי בלק, החליף שי ברוך.
חתוך תוכן

הלהקה התבססה בעיקר על הופעות והוציאה רק אלבום אחד במשך שלוש שנות הפעילות שלה: "חתוך תוכן" שיצא בשנת 1988. השירים המוכרים ביותר מאלבום זה הם: "בדידותי", "חתוך תוכן", "מחבואים" ו"גורם לי". האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה במועדון הפינגווין בתל אביב.
ביצועים מחודשים

מבין גרסאות הכיסוי שבוצעו לשירים של הלהקה:
ערפד – המכשפות, ביחד עם אלונה דניאל.
מחבואים – כוכבי "אקזיט"
הערות שוליים

↑  יורם בר, טאטו, פרגוד, כל העיר, 4 במרץ 1988
↑  יורם בר, יריקה בעין, טאטו, פרגוד, 12.12, כל העיר, 16 בדצמבר 1988
1 2   איתי שטרן, ביקורת נגד מופע איחוד של "טאטו" בשל הרשעתו של יובל מסנר באונס קטינה, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2018
↑  ynet, המוזיקאי יובל מסנר הלך לעולמו בגיל 56, באתר ynet, 16 באוקטובר 2021
↑  אור ברנע, "טאטו" חוזרת לבמה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2009
↑  תימורה לסינגר, פרפרי טאטו, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009
↑  נדב מנוחין‏, משחקים במחבואים: אי אפשר לנתק את האיחוד של טאטו מהמהומה סביבו, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2018
↑  איתמר זהר, 30 שנה ל"חתוך תוכן" של "טאטו": היום לא היה סיכוי לאלבום כזה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308879905171
גירלז ג'נריישן

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סיאול 
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומיתסיאול, קוריאה הדרומית
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 סוגה:  קיי-פופ
 חברת תקליטים:  SM אנטרטיינמנט •‏ EMI יפן • אינטרסקופ רקורדס
 http://girlsgeneration.smtown.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חברות
 Taeyeon, Sunny, Hyoyeon, Yuri, Yoona
 חברות לשעבר
 jessica
 
פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא שהערך מעודכן רק עד 2008.
Girls' Generation (בקוריאנית: 소녀시대) היא להקת בנות מקוריאה הדרומית שהוקמה על ידי חברת התקליטים SM אנטרטיינמנט ב-2007.
כיום הלהקה כוללת שמונה בנות. הלהקה כללה במקור תשע בנות: סאני, סוהיון, טאיון, היויון, יוּרִי, יוּנָה, טִיפָאנִי סוּיוֹנג וג׳סיקה. ב-2014 ג׳סיקה עזבה את הלהקה ופתחה בקריירת סולו. הלהקה מכונה לעיתים SNSD, שם שמורכב מראשי התיבות של שם הלהקה בקוריאנית – So Nyeo Shi Dae.
מועדון המעריצים הרשמי של הלהקה נקרא "סו-וון" (מקוריאנית: 소원) ופירושו משאלה. כמו כן קיים גם שיר בשם זה באלבומן הראשון.
גירלז ג׳נריישן מכרה 100,000 עותקים מאלבומה הראשון והפכה ללהקת הבנות הראשונה שעשתה זאת מאז שנת 2002. הסינגל המצליח ביותר שלהן עד היום הוא "Gee", שהגיע למקום ראשון בדירוגים שונים במשך תשעה שבועות רצופים, ולמקום הראשון בדירוג ״100 השירים הגדולים של הקיי-פופ בכל הזמנים״ של המגזין רולינג סטון.