stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף גורני
הערות שוליים

↑  מקבלי התוארים והתעודות באוניברסיטת ת"א תשל"א, דבר, 25 ביוני 1971
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אוריאל סימון, מנדל פיקאז', משה קוסובסקי | פרס ביאליק לחכמת ישראל במשותף עם חוה טורניאנסקי  2006 | הבא: דוד ויטל, עזרא מנדלסון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261809005171  PLWABN: 9810655292505606  BIBSYS: 90228248  BNE: XX1720053  BnF: cb12083003v (data)  CiNii: DA04133800  GND: 141772042  ISNI: 0000 0001 1031 0430  LCCN: n82232138  NKC: mub20191060739  NLA: 35201491  NTA: 073192961  RERO: 02-A000073401  SUDOC: 029142792  VIAF: 91753942   WorldCat (עם VIAF): 91753942
סחוס הגדילה

| --- | --- |

 שיוך:  hyaline cartilage of bone, ישות אנטומית מסוימת 
 מזהים
 לטינית (TA98):  lamina epiphysialis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A02.0.00.020 
 TA2 (2019):  395 
 FMA:  75427 
 קוד MeSH:  A02.835.232.251.352 
 מזהה MeSH:  D006132 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0018283 
 
סחוס הגדילה או הלוח האפיפיזיאלי (TA: Lamina epiphysialis) הוא לוח  המורכב בעיקר מעצם ספוגית המכילה את סחוס הגדילה סחוס חלק-היאליני. סחוס זה נמצא בכל קצוות עצמות ארוכות של ילדים או מתבגרים מאזור הקו האפיפיזיאלי עד קצה העצם. בסחוס הגדילה נעשית הצמיחה לאורך של העצמות. כאשר סחוסי הגדילה מתגרמים מגיעות העצמות לאורכן הסופי וגובהו של הבוגר נקבע. בעצמות הבוגרים נותר שריד מבני לסחוס הגדילה והוא הקו האפיפיזיאלי.
התפתחות לוח האפיפיזה

תאי הסחוס של לוח האפיפיזה נמצאים בחלוקה מתמדת על ידי מיטוזה. תאי הבת הללו נערמים מול האפיפיזה בעוד התאים המבוגרים יותר נדחפים לכיוון הדיאפיזה. ככל שתאי הסחוס הישנים יותר מתנוונים, אוסטאובלסטים מאבנים את החלקים המנוונים ליצירת עצם חדשה. בגיל ההתבגרות עלייה ברמות של אסטרוגן, הן אצל נקבות והן אצל זכרים, מובילה לאפופטוזיס מוגבר של תאי הסחוס בלוח האפיפיזה. דלדול של תאי סחוס עקב אפופטוזיס מוביל, לירידה בהתאבנות, והגדילה מואטת ומאוחר יותר נעצרת כאשר כל הסחוס מוחלף בעצם, ונותר רק קו אפיפיזה כצלקת דקה אשר מאוחר יותר נעלמת.
התפתחות לוח האפיפיזה > תהליך התגרמות

מרבית עצמות גוף האדם מתפתחות מרקמת סחוס בתהליך הנקרא התגרמות תוך סחוסית Endochondral ossification. בעובר עשוי כל השלד סחוס. לקראת סיום ההיריון חלק מהסחוס הופך לעצם וסמוך ללידה ניתן לזהות את המטפיזות Metaphysis של העצמות הארוכות. בהמשך רקמת הסחוס מתרכזת במרכזי התגרמות ובסמוך להם נמצאות לוחיות הגדילה Epiphyseal plate. חלוקת תאי הסחוס והבשלתם שמתרחשת בלוחיות הגדילה מביאה להתארכות העצמות ולשינויים במבנה שלהן.
התפתחות לוח האפיפיזה > תוצאות קליניות

פגמים בהתפתחות וחלוקה לא תקינה של תאים בלוחות אפיפיזה עלולים להוביל להפרעות גדילה הידועות ביחד בשם אוסטאוכונדרודיספלזיה. הפגם השכיח ביותר הוא אכונדרופלזיה, שם יש פגם ביצירת הסחוס. אכונדרופלזיה היא הסיבה השכיחה ביותר לגמדות או קומה נמוכה והיא מתבטאת גם בעיוותים של עצמות ומפרקים. עם זאת, סוגים שונים אחרים של אוסטאוכונדרודיספלזיה עלולים לגרום לקומה נמוכה ולעיוותים כלליים של עצמות ומפרקים עקב תפקוד לא תקין של תאי הסחוס בלוח הצמיחה.  בליטות עצם Exostoses מרובות הוא מצב גנטי הנגרם על ידי אי-סדירות בגדילה של לוחות האפיפיזה. זה בדרך כלל גורם לעיוותים בגפיים ולמגבלות תפקודיות. שברי Salter-Haris הם שברים המערבים לוחות אפיפיזיים וגורמים להפרעה לגדילה, לגובה או לתפקודים פיזיולוגיים. מחלת אוסגוד-שלטר נובעת מלחץ על לוחית האפיפיזה בשוק שמוביל לצמיחת עצם עודפת ולגוש כואב בברך. ישנן השלכות קליניות חשובות של הפיזיולוגיה של לוחית הגדילה. לדוגמה, ניתוח גדילה מודרך, הידוע גם כ-hemiepiphysiodesis זמני, משמש להשגת תיקון או יישור של עיוותי העצם במגוון הפרעות אורטופדיות בילדים כגון מחלת בלאנט, רככת, arthrogryposis multiplex congenita, אוסטאוכונדרודיספלזיה ועוד.
הערות שוליים

↑  הערכת גיל העצמות, באתר ויקירפואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532027805171  LCCN: sh88001051  TA98: A02.0.00.020 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המוסדות הלאומיים

המוסדות הלאומיים עד מלחמת העולם הראשונה
בית המוסדות הלאומיים בירושלים
המוסדות הלאומיים, הם המוסדות שהקימה התנועה הציונית בירושלים בתקופה שקדמה להקמת מדינת ישראל, כתשתית לקראת הקמת המדינה, ולביצוע פעולות מדיניות לקידום הציונות. המוסדות הלאומיים ממשיכים לפעול, אך תפקידם ומעמדם השתנו לאחר הקמת המדינה.
במוסדות הלאומיים נכללים:
ההסתדרות הציונית העולמית
בתחילת דרכה ייצגה ההסתדרות הציונית את היישוב היהודי בארץ ישראל אל מול השלטון העות'מאני ואחר כך את כל העם היהודי. בשנת 1929 עברה הפעילות הביצועית של ההסתדרות הציונית לידי הסוכנות היהודית, וההסתדרות הציונית נותרה כגוף קובע מדיניות.
מאז קום המדינה עוסקת בעידוד העלייה, בהידוק הקשר בין מדינת ישראל ויהדות התפוצות ובחינוך ציוני ויהודי התפוצות.
הסוכנות היהודית
לפני הקמת המדינה ייצגה את העם היהודי בפני ממשלת בריטניה, בעלת המנדט על ארץ ישראל.
מאז קום המדינה ממשיכה לעסוק בנושאי עלייה וקליטה, התיישבות וחקלאות.
הקרן הקיימת לישראל
לפני הקמת המדינה עסקה ברכישת קרקעות בארץ ישראל לשם יישוב יהודים בהן.
מאז קום המדינה עוסקת במפעלי ייעור, פריצת דרכים והכשרת קרקע.
קרן היסוד
עד לקום המדינה – הזרוע הכספית של הנהגת היישוב.
מאז קום המדינה התרכזה קרן היסוד במימון העלייה וקליטת העולים ובמימון פעולות הסוכנות היהודית.
עד כינון האספה הלאומית היה עיקר הפעילות הארגונית בידי ההנהלה הציונית שקיימה מגעים עם השלטון המנדטורי בארץ ישראל ובבריטניה ועם מוסדות חבר הלאומים. המוקד העיקרי היה בלונדון, שם ניהלו ויצמן וחברי ההנהלה את עיקר פעילותה. מוקד שני, חלש יותר, היה בירושלים, שבה ישבו נציגי ההנהלה הציונית, כמו הקולונל פרדריק קיש. הסניף בירושלים ניהל מגע עם ממשלת המנדט, כשהוא כפוף להוראות המרכז בלונדון.
דוגמאות נוספות למוסדות לאומיים: אספת הנבחרים, הוועד הלאומי (שימש מעין ממשלה ל"מדינה שבדרך"), הרבנות הראשית (טיפלה בענייני הדת; בתי כנסת, שחיטה, קבורה), הסוכנות היהודית.
פעילות המוסדות הלאומיים הייתה מותנית אמנם בקבלת היתרים מהשלטון הבריטי. עם זאת, חיזקו המוסדות הלאומיים את התחושה של מעין מדינה ריבונית ויצרו בסיס משותף ליישוב למרות פיצולו האידאולוגי.
תמונת פנורמה של בית המוסדות הלאומיים
ראו גם

בית המוסדות הלאומיים
משה ליסק ודן הורוביץ, מיישוב למדינה, תל אביב, עם עובד 1977
בורגראנץ'

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  רשת מסעדות
 מוטו:  "הכי ישראלי"
 מייסדים:  בארי סקופ ורון לפיד
 תקופת הפעילות:  16 באפריל 1972 – הווה (52 שנים)
 חברת אם:  אורגד אחזקות
 מיקום המטה:  ניגריה 
 משרד ראשי:  הצורן 4, נתניה, ישראל ישראל
 בעלות:  אלי ויובל אורגד
 ענפי תעשייה:  תעשיית המזון המהיר 
 מוצרים עיקריים:  מזון מהיר
 הכנסות:  145 מיליון (2005)
 מנכ"ל:  רעיה אברמוביץ'  רמי נעמן (סמנכ"ל תפעול) משה אפריים (סמנכ"ל שיווק)
 עובדים:  1600
  
 בורגראנץ' - אתר הבית
 
בורגראנץ' היא רשת מזון מהיר ישראלית, המציעה בעיקר ארוחות המבורגר הכוללות מנת המבורגר בלחמנייה עם שתייה ותוספות שונות. המתחרות העיקריות של החברה הן הרשתות האמריקאיות "מקדונלד'ס" ו"ברגר קינג". נכון לאפריל 2022, הרשת מונה 64 סניפים מקרית שמונה ועד אילת.
היסטוריה > הקמת הרשת

בשנת 1972 נפתח הסניף הראשון של "בורגראנץ'" ברחוב בן-יהודה 21 בתל אביב על ידי בארי סקופ, דרום אפריקאי שקיבל את ההשראה ממסעדות המבורגרים בדרום אפריקה שנקראו Burger Ranch. באותה שנה פעלה בישראל רשת המבורגרים מתחרה אחת - וימפי. תוך זמן קצר פתחה הרשת 5 סניפים נוספים באמצעות זכיינים. הסניפים הנוספים היו ממוקמים במגדל שלום, חוף הילטון, כיכר העצמאות בנתניה (סניף שהוקם על ידי עולה חדש מדרום אפריקה, סיריל סוסמן), ובתחנות הדלק של פז בקריית אונו ובאבו כביר. בעקבות מלחמת יום הכיפורים והמיתון הכלכלי, נקלעה הרשת לקשיים ונסגרה. כעבור מספר שנים החלו רון לפיד (אחד מהעובדים הראשונים של הרשת) ובארי סקופ להקים את הרשת מחדש, כשותפים שווים.
בשנת 1981 הפעילה הרשת 7 סניפים, שלושה בתל אביב, סניף ברעננה, ברמת השרון ובקריית ביאליק. הרשת התרחבה במהירות בשנות ה-80 וב־1984 כבר הפעילה 23 סניפים בכל רחבי הארץ. בשנת 1986 ניהלה חברת דלק משא ומתן לרכישת הרשת, שלא יצאה לפועל. בשנת 1989 פתחה הרשת את הסניף ה-50 שלה וניהלה משא ומתן על פתיחת סניף בארצות הברית. בשנת 2002 שוב ניסתה להיכנס לארצות הברית, כרשת כשרה הפונה לקהל היהודי.
היסטוריה > בשנות ה-90

בשנת 1994 רכשה חברת "טעם ישראל" (היום כרמית תעשיות ממתקים) 34% ממניות הרשת. בשנת 1995 חתמה הרשת על הסכם עם אלון חברת הדלק לישראל על הקמת סניפים בתחנות הדלק של החברה, אך שנתיים אחר כך רכשה חברת פז כ-60% מהמניות של הרשת, על פי שווי חברה של כ-9 מיליון דולר. פז רכשה את כל המניות של בארי סקופ וחברת "טעם ישראל". הרכישה בוצעה כחלק מתוכניתה של חברת פז להיכנס לתחום הקמעונאות בתחנות התדלוק שלה. במסגרת זו הוקמה גם רשת חנויות הנוחות YELLOW.
בשנת 1998 הפעילה הרשת 74 סניפים. בנוסף החלה במשא ומתן על מיזוג עם רשת ברגר-קינג ישראל, שהייתה אז בשליטת משולם ריקליס. באותה שנה החלה למכור גם מוצרים של דאנקן דונאטס, ונקניקיות של רשת ניית'נ'ס פיימוס.
בשנת 1999 החליפה את קוקה קולה ישראל כספקית משקאות, וחתמה על הסכם בלעדיות עם חברת טמפו משקאות, למכירת המותג פפסי. באותה שנה גם החלה לפתוח סניפים בתוך תחנות הדלק של פז. בנוסף נכנסה למגזר הערבי, כשפתחה סניף בסח'נין. כעבור שנה חזרה לעבוד עם קוקה קולה, על פי הודעת הרשת עקב העדפה של הצרכנים והזכיינים.
היסטוריה > בשנות ה-2000

בינואר 2001 רכשה חברת פז מרון לפיד 26% מהמניות שעוד החזיק, לפי שווי חברה של 10 מיליון דולר, והחזיקה 100% מהבעלות.
בפברואר 2003 נכנסה בורגראנץ' למשא ומתן לרכישת רשת ברגר קינג, לאחר שנכנסה להקפאת הליכים. לאחר שהגישה את ההצעה הגבוהה בהליך התמחרות, הודיעה על רכישת ברגר קינג תמורת 30 מיליון שקל. אולם הממונה על ההגבלים העסקיים, דרור שטרום, לא אישר את העסקה עקב הפגיעה בתחרות בענף.
בדצמבר 2005 רכש איש העסקים יוסי חושינסקי, מבעלי רשת טיב טעם, את רשת בורגראנץ' מחברת פז תמורת כ-40 מיליון שקל. חושינסקי מינה את אחיו רמי אלעד למנכ"ל הרשת.
באוגוסט 2008, לאחר שהרשת נקלעה לקשיים כלכליים, היא נמכרה לקבוצת "אורגד אחזקות" (שהייתה בעלי ברגר קינג באותה תקופה) תמורת 25 מיליון ש"ח. בסוף אוקטובר 2008 אישרה הממונה על ההגבלים העסקיים את עסקת המכירה.
היסטוריה > בעשור השני של המאה ה-21

במאי 2010 החליטה אורגד אחזקות, שבבעלותה הן הרשת בורגראנץ' והן הרשת המתחרה בורגר קינג (שמאז הספיקה לחזור לישראל כעבור חמש שנים) לאחד את סניפיה תחת המותג בורגראנץ', ובכך גדלו מספר סניפי בורגראנץ' ל-107 בכל רחבי הארץ (ברגר קינג הושקה מחדש בישראל בשנת 2015 תחת זיכיון של פייר בסנינו). באוקטובר 2011 זכתה הרשת במכרז להפעלה בלעדית של אזור המסעדה במתחם הדיוטי פרי בנמל התעופה בן-גוריון, ובכך גדל מספר סניפיה ל-109: האחד נמצא באולם "שחקים" הפתוח לציבור הרחב, והשני באזור הדיוטי פרי. ביוני 2019 הפסידה בורגראנץ' במכרז מתחמי ההסעדה של רשות שדות התעופה, ובסוף 2019 צפויה הזוכה מקדונלד'ס להשיב את פעילותה במקום, 7 שנים לאחר ההפסד במכרז הקודם לטובת בורגראנץ'.
בשנת 2016 החל שיתוף פעולה בין רשת "בורגראנץ'" לרשת "קופיקס", במסגרתו הוקמו סניפי "קופיקס" בתוך סניפי "בורגראנץ'".
בשנת 2019 השיקה רשת בורגר ראנץ' המבורגר טבעוני שפותח בשילוב חברת "טבע דלי".
תפריט

מנת הדגל המזוהה עם הרשת היא ההמבורגר ה"ספרדי". ההמבורגר כולל קציצת בשר עם רוטב ספרדי חריף או פיקנטי בשילוב חמוצים ובצל כבוש.
פריטים נוספים בתפריט, הייחודים לרשת הם ה"שוקופאי" (בצק מטוגן ממולא בקרם שוקולד), צ'יפס ה"זיגזג" וגם רוטבי "ברביקיו" ו"אלף האיים".
המנה הסטנדרטית הנמכרת ברשת היא ארוחת ה"ראנץ'" שכוללת המבורגר עם ירקות, צ'יפס ושתייה. בין היתר רשת בורגראנץ' מזוהה עם ארוחת "הקומבינה" שכוללת ארוחה ממבחר מנות ההמבורגר, בתוספת צ'יפס, נקניקיות, טבעות בצל ושתייה. המנה מיועדת לשניים עד ארבעה אנשים.
במסעדות הרשת נמכרות מנות לילדים הכוללות המבורגר, חטיפי עוף או נקניקייה, צ'יפס ושתייה.
לרשת מגוון של כריכים וסלטים ששווקו עם גידול הביקוש לאוכל בריא, החל משנת 2006. בשנת 2012 הודיעה הרשת כי היא נכנסת לתחום ה"פרימיום" והחלה לשווק מנה בשם "ראנץ' סטייק אנטריקוט", אשר מורכבת מ־100% בשר אנטריקוט.
את מרבית מוצרי היסוד עבור הרשת מייצרת אסם. בנוסף, קיימים סניפים גם של ראנץ' קפה – בית קפה חלבי עם קינוחים מתוקים ושתייה.
גלריה

לוגו קודם של בורגראנץ'
הלוגו הקודם של בורגראנץ'
סניף ראנץ' קפה בדיוטי פרי, נתב"ג
סניף משולב של בורגראנץ' וקופיקס במתחם "שער העיר" בהרצליה
ראנץ' בגדול
ראנץ' בפיתה
פרנק ארמינגטון

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1876 פורדויץ', קנדה 
 פטירה:  21 בספטמבר 1941 (בגיל 65) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  ז'אן-ז'וז'ף בנז'מין-קונסטנט, ז'אן-פול לורן, ג'ון וייקליף לווס פורסטר 
 בן או בת זוג:  קרוליין ארמינגטון 
 
פרנק ארמינגטון (באנגלית: Frank Armington; 28 ביולי 1876 –  21 בספטמבר 1941) היה אמן יליד קנדה, שגדל וחי את רוב חייו הבוגרים בצרפת.
ביוגרפיה

פרנק ארמינגטון נולד בפורדויץ', אונטריו. ארמינגטון למד אמנות באונטריו משנת 1892 עד 1899. הוא פגש שם את אשתו לעתיד, קרוליין ווילקינסון, במהלך לימודים אלה. בשנת 1899 ערך ארמינגטון את ביקורו הראשון בפריז. בהיותו בפריז התחתן עם קרוליין וילקינסון והמשיך ללמוד אמנות, הפעם באקדמיה ז'וליאן. ארמינגטון ואשתו חזרו לקנדה בשנת 1900, שם הפך ארמינגטון לחבר מייסד וסגן נשיא אגודת האמנים מניטובה.
ארמינגטון חזר לפריז והתגורר שם משנת 1905 עד 1939. בעודם מתגוררים בפריז, פרנק וקרוליין ארמינגטון התיידדו עם המשורר והסופר רוברט וו. סרוויס שהזמינו אותם לחתונתו ולביתו של לנצ'יו שם ציירו.
לקראת סוף חייהם, עבר עם אשתו לעיר ניו יורק.
קרוליין נפטרה זמן קצר לאחר המעבר, עם זאת, פרנק התחתן בשנית ב-1940.
פרנק ארמינגטון נפטר בעיר ניו יורק בשנת 1941.
לאורך הקריירה שלו עבד ארמינגטון במספר מדיומים, בהם תחריטים, הדפסים ומספר ליטוגרפיות.
הערות שוליים

↑  Oxford Index, Oxford Academic (באנגלית)
↑  Art Gallery of Ontario, Art Gallery of Ontario; the Canadian collection, Toronto ; New York : McGraw-Hill Co. of Canada, 1970
↑  American Art Annual, MacMillan Company, 1933. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509857905171  BnF: cb12241294k (data)  GND: 119104776  ISNI: 0000 0000 7363 2923  LCCN: n91112869  RKD: 2472  SUDOC: 111099676  ULAN: 500100612  VIAF: 73908223   WorldCat (עם VIAF): 73908223
ישראל רובין-רבקאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביוני 1890 (יוליאני) רדשקוביצ'י, בלארוס 
 פטירה:  24 בפברואר 1954 (בגיל 63) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
ישראל רוּבּין-רִבקאי (12 ביוני 1890, ראדושקוביץ, פלך וילנה, רוסיה (ליטא) – 24 בפברואר 1954, תל אביב) היה מחנך, פדגוג פסיכולוג ברוסיה הלבנה, פולין ובארץ ישראל, סופר ועורך יידי ועברי. מראשוני מערכת החינוך בתל אביב.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ישראל רובין רבקאי נולד בשנת 1890 בעיירה ראדושקוביץ שליד העיר וילנה, במערב רוסיה (ליטא), בנם של רחל לאה לבית זלצר ויחזקאל.
גדל בבית מסורתי, קיבל חינוך יהודי מסורתי ב"חדר" ובישיבה. בנעוריו נתפס לרעיון הסוציאליזם, הצטרף לתנועת השומר הצעיר ולמהפכנים יהודים ואנרכיסטים. למד הוראה בסמינרים למורים בגרודנה, ושימש כמה שנים כמורה בעיירות שונות וכמפקח על בתי הספר של חברת "מפיצי השכלה", עד תום מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1917 נישא לרבקה לבית שיינמן. בעקבות זאת שינה את שם משפחתו מ-רובין ל-רבקאי, על שמה.
השניים היו הורים לבן, חזי רובין (1919–2004), ממייסדי קיבוץ חולתה. (בחולתה יושבת משפחתו; ספריית הקיבוץ קרויה על שמו של ישראל רבקאי.)
בשנת 1921 סיים את לימודי הפסיכולוגיה באוניברסיטת יינה שבגרמניה בתואר דוקטור, עם דיסרטציה בנושא ילדים ומתבגרים מזווית חינוכית ופסיכולוגית.
הוא שב לפולין, והיה מפקח ברשת חינוך ביידיש. בשנת 1928 עלה לארץ ישראל עם משפחתו, והיה לימים ממניחי היסוד לרשת החינוך בתל אביב ובארץ.
בתפקידו האחרון כיהן כמפקח על בתי ספר מזרם העבודה מטעם משרד החינוך.
רבקאי נפטר לאחר מחלה קצרה בביתו שברח' שפינוזה 29 בתל אביב בפברואר 1954, בשנת ה-64 לחייו. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק. אלמנתו רבקה נפטרה ב-1968, ונקברה לצדו.
ספריו

דעפעקטיווע קינדער אין דער יידישער ליטעראַטור, וילנה: ליטעראטן און זשורנאליסטן פאראיין, [192-?]. (ביידיש) ("ילדים בעלי לקויות בספרות היהודית")
א דין תורה מיט א קלאָץ: מעשהלע, 2טע אויפל’, ביאליסטוק: קולטור-ליגע, 1921. (ביידיש) (סיפור)
י. כעזין [=רבקאי], פון כעזילעס טאָגבוך; מיט א פאָרוואָרט פון ר. סימכאָוויטש, ורשה: קינד, 1923. (ביידיש) (יומן ובו תצפיות שאסף רובין על חיי בנו מהחודש השישי לחייו ועד שנתו הרביעית)
קינד און דערוואַקסענער: פסיכאָלאָגישע שטודיע, ורשה: ווילנער פארלאג פון ב’ קלעצקין, 1925. (ביידיש) ("ילדים ומתבגרים: מחקרים פסיכולוגיים")
על האופי והתפתחותו: מחקרים פסיכולוגיים, ורשה: הקואופרטיב השומרי המרכזי ע"י הסתדרות "השומר הצעיר" בפולניה ('הספרייה השומרית'), תרפ"ו 1925.
די מאַמע און איר ראָל אין דערציונג פון קינד, ברלין: קינד ('עלטערן ביבליאטעק'), 1926. (ביידיש) (מדריך להורים) (ספרון) ("האם ותפקידה בחינוך הילד")
די טראַגעדיע פון בן-יחיד, ברלין: קינד ('עלטערן ביבליאטעק'), 1926. (ביידיש) (מדריך להורים) (ספרון) ("הטרגדיה של בן יחיד")
קינדערשפּיל אַלס לעבנסערנסט, ברלין: קינד ('עלטערן ביבליאטעק'), 1927. (ביידיש) (מדריך להורים) (ספרון)
דער יונגער מענטש און זיין אַנטוויקלונג: פון וויג ביז צום זעלבסטשטענדיקן לעבן: אָפּהאַנדלונגען וועגן פסיכאָלאָגיע און דערציונג, טייל 1: "די ערשטע קינדהייט", ורשה: ח’ בזשאזא, 1927. (ביידיש) ("האדם הצעיר והתפתחותו: מהעריסה ועד חיים עצמאיים: מאמרים על פסיכולוגיה וחינוך", חלק א: "הילדות המוקדמת")
האַלט זיך גליַיך: שמועס מיט שול-קינדער: מיט 18 בילדער, ברלין: פארבאנד אזע ('פאלקס ביבליאטעק אזע'), 1927. (ביידיש) (מדריך)
פּעסטאַלאָצי, דער פילאָזאָף און פעדאַגאָג: צו זיַין הונדעטסטן יאָרצייט (פעברואר 1827 – פעברואר 1927), ורשה: קולטור-ליגע, 1928. (ביידיש) ("פסטלוצי, הפילוסוף והפדגוג")
אידעאַל און עלנד: פילאָזאָפיש-פּסיכאָלאָגישע בּאַטראַכטונגען, ורשה – ניו יורק: יאטשקאווסקיס פאפולער וויסנשאפטלעכע ביבליאטעק, 1929. (ביידיש) ("השקפות פילוסופיות-פסיכולוגיות")
פרובוקטורים, תל אביב: מצפה, תרצ"ג 1933. (לפסיכולוגיה של הפרובוקציה)
מכתבים להורים: בשאלות טיפול, חנוך ופסיכולוגיה של ילדים, 2 כרכים ירושלים: אחיאסף, תרצ"ז–תרצ"ח 1938. (כרך ב יצא בשם "על שפת ילדינו בארץ", תל אביב, מפיץ-הספר, תרצ"ח.)
בנעורנו: תאורים כָרַקטֶרולוגיים לטפוסי-נוער אצלנו, תל אביב: יבנה, תרצ"ט. (על מתבגרים)
מיומנה של אם: השנה הראשונה בחיי-הילד; בצירוף אלבום תמונות: האם והילד באמנות, ירושלים: אחיאסף, תש"ב.
ביכורי השירה היהודית המהפכנית, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר ('ספרית פועלים: דורון'), 1946.
פסיכולוגיה וחנוך לאור ספרותנו, תל אביב: נ’ טברסקי, תש"ז.
מקרוב ומרחוק: מסות פסיכולוגיות, תל אביב: עמית, תשי"א 1950. (בשלושה חלקים: "במנטליות חדשה באנו למדינה"; "מאז ומתמיד: לפסיכולוגיה של ההוי והמסורת שלנו"; "בזקנינו: לפסיכולוגיה של הנעורים והזקנה")
פונדאַנען אהין: רעטראָספּעקציע-עסייען און זכרונות, תל אביב: דפוס זהר, תשי"ג 1952. (ביידיש) ("מכאן לכאן: מסות רטרוספקטיביות וזיכרונות")
Kleinkind und Erwachsener. Erziehungswissenschaftliche und psychologische Gegenüberstellungen und Untersuchungen, Berlin: Typ. "Peuvag", 1925? (בגרמנית)
J. Rubin, Unterm Zarenjoch. Erlebtes unter dem tarerjoch, Berlin: Viktoria, 1927.
ספריו > בעריכתו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
י’ רובין (רעדאַקטאָר), פאר אונזער שול: זאמלהעפט, וילנה: צענטראלען בילדונגס קאמיטעט, [תר"ע?]. (ביידיש) ("מבית ספרנו: מאסף")
י[וסף] מאיר, וי. רבקאי (עורכים),  ספר השנה – האם והילד, תל אביב: משמר הבריאות שעל-יד מרכז קפת-חולים, תרצ"ד–תרצ"ו. (בשנה הראשונה יצא בשם: "לוח האם והילד: אֹסף מאמרים בשאלות ההגינה והחנוך לאשה ולילד")
י’ רבקאי (עורך), פעוטות: קובץ הרצאות שהורצו בשעורים למטפלות בבתי-הילדים בקבוצים ובקבוצות, תל אביב: ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל, הקבוץ המאוחד, חבר הקבוצות, הקבוץ הארצי "השומר הצעיר"; הוועדה הבין קבוצתית לשאלת הטיפול המשותף, תרצ"ה. (החינוך המשותף)
יעקב חורגין, חלום ליל פסח; ציורים: משה מטוסובסקי, העורך הפדגוגי: י’ רבקאי, תל אביב: ח’ מרגולין ('ספרית פז'), תש"ד.
פלק הלפרין, משיח בא; ציורים: משה מטוסובסקי; העורך הפדגוגי: י’ רבקאי, תל אביב: ח’ מרגולין ('ספרית פז'), תש"ד.
ד"ר י. אשרמן, פרופ' ד"ר ל.פ. מאיר, ד"ר ב. פרבר וד"ר י. רבקאי (עורכים), האם והתינוק: מדריך רפואי-חנוכי להורים, תל אביב: מסדה, 1945.
ישראל רובין (עורך), בהשתתפות ניסן טוקצינסקי ואברהם לב, לאחוביץ: ספר זכרון, תל אביב: איגוד יוצאי לאחוביץ, תש"ט. (ספר יזכור לקהילת לאחוביץ)
ספריו > תרגום

לייב מלאך, האזיני תבל: דרמה ב-3 מערכות וב-14 תמונות; תרגום מכתב יד: בן יחזקאל [=רבקאי], תל אביב: דרך הפועל, 1934.
לקריאה נוספת

אברהם ליס (רעדאַקטאָר), ד"ר י’ רובין-רבקאי: אָפּשאַצונגען און זכרונות, תל אביב: אגודת שוחרי ייווא בישראל, 1963. (יידיש, כולל כמה מאמרים בעברית)
'Rubin, Israel,' in: Salomon Wininger, Grosse jüdische National-Biographie, Vol 5, pp. 284-285. (בגרמנית)
הערות שוליים

↑  חזי רובין באתר קיבוץ חולתה.
↑  ישראל רובין-רבקאי באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  חיים אורמיאן, המחשבה החנוכית של יהדות פולניה לאור הספרות הפדגוגית והפסיכולוגית, תל אביב : יבנה, 1939, עמ' 138.
↑  סקירה: אסתר טרסי, מקרוב ומרחוק, דבר, 6 באפריל 1951.
↑  ראו: שיר פינס, תדע כל אם עבריה, "ספר השנה: האם והילד": הדרכת הורים בשנות השלושים בישוב העברי, היסטוריה ותיאוריה 21 (2011).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312977305171  PLWABN: 9810559837105606  GND: 173601359  ISNI: 0000 0000 6695 3577  LCCN: n89117601  VIAF: 75441676   WorldCat (עם VIAF): 75441676 
כנס צ'רנוביץ' 1928. יושבים, מימין לשמאל: ישראל רובין-רבקאי, זלמן רייזן, נח פרילוצקי, איציק מאנגר
צ'אלנג' איירלינס (ישראל)

סמליל החברה תחת השם ק.א.ל - קווי אוויר למטען
סמליל החברה תחת השם Cal Cargo Airlines
צ'אלנג' איירלינס (ישראל) בע"מ (עד יוני 2022 נקראה ק.א.ל - קווי אוויר למטען) היא חברת תעופה ישראלית לשינוע מטענים. בסיסה של החברה נמצא בנמל התעופה בן-גוריון והיא מהווה את הזרוע הישראלית של חברת Challenge Airlines הבלגית, שבסיסה בנמל התעופה לייז'.
היסטוריה

חברת "ק.א.ל - קווי אוויר למטען" נוסדה ביוני 1976 ביוזמתו של מרדכי הוד, במטרה לשבור את המונופול של אל על על הטסת תוצרת חקלאית לייצוא מישראל.
באוגוסט 1976 החליטה הנהלת אגרקסקו להשתמש בשירותיה של החברה באופן בלעדי. החברה החלה לפעול ב-2 בנובמבר 1976, וכניסתה הביאה לירידה דרסטית במחירי הטסת מטען.
עד שנת 1999 לא היו לחברה מטוסים משלה והיא חכרה מטוס עם צוות ושירותי אחזקה מאל על, למשך ששת חודשי החורף בכל שנה, כאשר כמחצית מהתוצרת מוטסת על ידי ק.א.ל. והמחצית השני על ידי אל על. בהמשך חכרה החברה מטוסים גם מחברות אחרות. בשנת 1999 רכשה ק.א.ל. שני מטוסים משלה.
בשנת 2019 הקימה החברה חברת בת בשם ACE Belgium Freighters שבסיסה בלייז' ומבצעת גם טיסות עבור ק.א.ל. החברה משתמשת בזוג מטוסי בואינג 400–747 שעברו אליה מחברת האם שלה.
בינואר 2020 הגישה בקשה לרשות התעופה האזרחית להפעלת טיסות נוסעים עבור גופים עסקיים.
בשנת 2021 בוצע מיתוג מחדש במהלכו חברת ACE שינתה את שמה ל-Challenge Airlines, וחברת ק.א.ל הפכה למעשה לזרוע הישראלית שלה, בשם "צ'אלנג' איירלינס (ישראל)", והיא מרכזת תחתיה את כל טיסות המטען לישראל וממנה.
בבעלות קבוצת Challenge, המתמחה בהובלת מטענים אוויריים מורכבים, מרכז לוגיסטי הממוקם בלייז' שבבלגיה, משם טסים מטוסי הקבוצה למגוון יעדים בארצות הברית, אירופה, סין וישראל. בנוסף פועלת הקבוצה בשיתוף פעולה עם חברות נוספות להטסת מטענים למגוון יעדים.
עם הפסקתה של אל על את ההפעלה העצמית של מטוסי המטען, ב-2019, והמעבר שלה להפעלת מטוס אמריקני חכור על צוותו, נותרה צ'אלנג' איירליינס כחברה הישראלית היחידה המפעילה בעצמה מטוסי מטען, לצד מתחריה הזרים הפוקדים את ישראל בשגרה[דרוש מקור].
בעלות

עם הקמת החברה, הוד קיבל 49% ממניות החברה והמרכז החקלאי 51%. בעקבות מעבר הוד לאל על, הועברו מניותיו למועצות הייצור השונות כך שבסביבות 1995 הייתה חלוקת הבעלות 56.65% - ניר שיתופי אגודה ארצית שיתופית להתיישבות עובדים בישראל בע"מ, 17.85% - המועצה לייצור ולשיווק של פרחים, פקעות וצמחי נוי, 7.65% - מועצת הפירות ו-17.85% - המועצה לייצור ושיווק של ירקות. בעקבות הזרמת כספים על ידי ניר שיתופי הגיעה חלקה של ניר שיתופי לכ-87% בעוד מועצת הצמחים, שאיחדה את מועצות הפירות, הירקות והצמחים, נותרה עם כ-13% מהבעלות בחברה. בשנת 2006 בקשה התנועה הקיבוצית, שהחזיקה במחצית ממניות ניר שיתופי, למכור את חלקה בחברה לתנועת המושבים, אולם המכירה בוטלה. בשנת 2010 נמכרה החברה לחברת כנפי חגי שבשליטת עופר גלבוע.
הוצאות אבטחה

על פי חוק הטיס (ביטחון בתעופה האזרחית) חייבת ק.א.ל. באבטחת הטיסות שלה. בתחילה נשאה ממשלת ישראל בעלות האבטחה, אולם בסוף שנת 1984 הוחלט שהחל מ-1 באפריל 1985 תישא החברה בעלות האבטחה. לאחר שנתברר לחברה ש"אל על" מוסיפה לקבל מימון לאבטחה מהממשלה, ק.א.ל. פנתה לממשלה בדרישה לקבל גם היא מימון אבטחה, דרישה לה הצטרף שר החקלאות. לנוכח סירובו של שר האוצר, הדרישה נדחתה והחברה עתרה לבג"ץ. בעוד העתירה מחכה לפסק דין החליטה הממשלה שהחל מינואר 1995 תמומן האבטחה של "אל על" בשיעור שבין 66-75% ושאר חברות התעופה, כולל ק.א.ל., יקבלו מימון של 50%. העתירה עצמה נדחתה ברוב דעות על ידי השופטים מישאל חשין ותאודור אור, כנגד דעת נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, בנימוק שיש מקום לתת עדיפות ל"אל על" כמוביל לאומי, לאור המחויבות המוטלות עליה, ולאור העובדה שסבסוד האבטחה עבור ק.א.ל. יהווה בעצם סבסוד נוסף של החקלאות בישראל.
יעדים

במשך כ-20 שנה ביצעה ק.א.ל. את עיקר טיסותיה לקלן בה היא ניהלה מסוף מטענים וממנה הופצה תוצרת חקלאות מישראל לכל רחבי אירופה. עם הקמת נמל התעופה למטענים בלייז', הקימה ק.א.ל. עם אגרקסקו את LACHS הבלגית, ( Liege Air Cargo Handling Services S.A, )חברת בת לטיפול במטעני ק.א.ל. בלייז'. כיום שמה Challenge Handling, בשנת 2005 רכשה קאל את חלקה של אגרקסקו בחברה הבת.
נכון לנובמבר 2021, אלה יעדי החברה הקבועים:
בלגיה - ליאז'
נורווגיה - אוסלו
קפריסין - לרנקה
ארצות הברית - יוסטון
ארצות הברית - אטלנטה
ארצות הברית - ניו יורק
סין - ג'אנג-ג'או
הונג קונג - הונג קונג
צי המטוסים

| דגם | כמות בצי | הזמנות | תמונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Boeing 747-400ERF | 2 | 0 |  4X-ICA  4X-ICK  |  |
| Boeing 767-300BDSF | 1 | 1 |   4X-IAJ  |  |
| סה"כ | 3 | 1 |  |  |