stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס (להקה)
היסטוריה > הקמה וחומרים מוקדמים: 1982–1987

ג'יימס הוקמה ב-1982 בפרבר ויילי ריינג' של מנצ'סטר, כאשר פול גילברטסון שכנע את חברו ג'ים גלני לרכוש גיטרת בס ולהקים איתו להקה. ההרכב התייצב כאשר גייוון וילן הצטרף כמתופף. לאחר מספר הופעות תחת שמות שונים, התייצב שם הלהקה על "מודל טים". הם הופיעו בעיקר עם חומר מאולתר שנבע מג'אם סשנים, ואף חיממו את להקת הפוסט-פאנק The Fall באוניברסיטת מנצ'סטר פוליטקניק. סולנים ומוזיקאים אחרים נשרו מהלהקה במהירות עד להיכרותם עם טים בות' בדיסקוטק של סטודנטים. גילברטסון הזמין את בות' להצטרף ללהקה כרקדן, אך הוא קודם כמעט מיידית לעמדת הסולן הראשי. לאחר שינוי שם נוסף, הלהקה שינתה את שמה לג'יימס באוגוסט 1982. הופעה במועדון ההסיינדה משכה את תשומת ליבו של טוני וילסון מפקטורי רקורדס והוא הציע לג'יימס להקליט אלבום בחברת פקטורי. הלהקה, שכבר עשתה לעצמה שם בהופעות, חששה שהחומר שלה ייהרס במהלך הקלטה של אלבום שלם, ובחרה במקום זאת להקליט מיני-אלבום (EP) של שלושה שירים, בשם "Jimone". אלבום הבכורה הוקלט באולפני סטרוברי בסטוקפורט באוגוסט 1983 ויצא לאור בהוצאת פקטורי בספטמבר.
בעקבות הוצאת האי.פי זכתה הלהקה לחמם את להקת הסמית'ס בין פברואר ואפריל 1985, במסגרת סיבוב ההופעות של הסמיתס "בשר הוא רצח".
על אף שהלהקה תוייגה כ"דבר גדול הבא", התקדמותה הואטה בשל בעיות סמים של גילברטסון שאילצו אותו לעזוב. בות' וגלני הצטרפו לכת בשם Lifewave שהגבילה את אורח חייהם, מה שגרם לחוסר יציבות בלהקה.
האי.פי השני של הלהקה, "James II", יצא מעל לשנה לאחר יציאתו של אי.פי הבכורה ולווה בכתבת שער במגזין NME, תוך החלפתו של גילברטסון במורה לגיטרה של הלהקה, לארי גוט. שני האי. פים הראשונים זכו לביקורות חיוביות ופקטורי השתוקקה להפיק אלבום מלא עבור ג'יימס, אך חברי ג'יימס האמינו שפקטורי היא חברת תקליטים שרק התדמית בראש מעייניה, וחתמה במקום זאת על חוזה עם סייר רקורדס.
אלבום הבכורה של ג'יימס, "Stutter" ("גימגום"), יצא ביולי 1986 והגיע למקום ה-68 במצעד הבריטי. הלהקה סבלה ממגבלות תקציב וחוסר פירגון מצד התקשורת, והקליטה במהירות אלבום שני בשם "Strip-mine" שבו ניסתה לייצר מבני שירים קונבנציונליים יותר, על מנת לרצות את חברת התקליטים. האלבום יצא לאור מעל שנה לאחר שהוגש לסייר רקורדס, בספטמבר 1988, אך הגיע למקום ה-90 במצעד; ג'יימס החליטה לעזוב גם את סייר רקורדס והחליטה לממן בכוחות עצמה אלבום הופעה בשם "One Man Clapping", בעקבות הצלחה גדולה בהופעות ובמכירת חולצות טי של הלהקה. אלבום ההופעה הגיע למקום הראשון במצעדי האינדי, מה שהוביל להתעניינות מחודשת בלהקה מצד התקשורת.
היסטוריה > שינויים בהרכב והצלחה: 1988–1992

בנובמבר 1988, המתופף וילן נקלע לקטטה עם בות' על הבמה, התבקש לעזוב את הלהקה, והוחלף בידי דייוויד ביינטון-פאואר. בחודשים שלאחר מכן ג'יימס הרחיבה את הרכבה ואת פלטת הצלילים שלה על ידי צירופם של שלושה חברים חדשים: הגיטריסט-כנר סול דייוויס שנשלף מתוך ערב בלוז של נגנים חובבים; הקלידן מרק האנטר, וחצוצרן בשם אנדי דיאגרם שכבר היה בעל שם של מוזיקאי אוונגרדי חשוב.שבעת החברים נכנסו לאולפן על מנת להקליט את האלבום השלישי של ג'יימס.
הסינגלים החדשים שהוקלטו, "Sit Down" ו-"Come Home", הפכו ללהיטים גדולים במצעדי הסינגלים העצמאיים. האלבום המלא, "Gold Mother", היה אמור לצאת בחברת ראף טרייד, אבל בעקבות חוסר אמון מצידו של בעל החברה ג'ף טראוויס, שחשב שהאלבום לא ימכור יותר מ-20–30 אלף עותקים, הלהקה קנתה את הזכויות מידיו; סיבוב הופעות חורפי מוצלח גרם לחברת פונטנה להחתים את ג'יימס על חוזה ב-1989, והלהקה חתמה עשור לא פשוט באקורד אופטימי.
"Gold Mother" יצא ביוני 1990 בדיוק כאשר תנועת מדצ'סטר דחפה להקות אינדי רבות ממנצ'סטר לפרסום, וג'יימס זכתה בהכרה הראשונה מהמיינסטרים.
הסינגלים "How Was It for You" ,"Come Home" ו-"Lose Control" הגיעו לטופ-40 והצלחתה המחודשת של הלהקה זכתה לחותמת סופית עם שתי הופעות מכורות מראש במנצ'סטר בסוף השנה. במרץ 1991, כשהצלחתו של השיר "Sit Down" גרמה להקלטתו מחדש ולהוצאתו כסינגל, הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. "Gold Mother" יצא לאור מחדש, הפעם עם הסינגלים "Lose Control" ו-"Sit Down" שלא נכללו בו קודם לכן; האלבום מכר פי עשרה מהכמות שאותה חזה ג'ף טראוויס, "Sit Down" הפך לאחד מהסינגלים הנמכרים ביותר של השנה, ו"Come Home", עם הזמן, להמנון בלתי-רשמי של סצנת מדצ'סטר.
חברי הלהקה העבירו את יתר השנה בהקלטות אלבומם הרביעי, "Seven", שיצא בפברואר 1992. האלבום הגיע למקום שני במצעד הבריטי כאשר הסינגל הראשון מתוכו, "Sound", מצטרף ל"Sit Down" בעשירייה הראשונה מספר חודשים קודם לכן. הלהקה זכתה להכרה ראשונה בארצות הברית עם פתיחת סיבוב ההופעות האמריקאי הראשון שלה. הלהקה הגיע לפסגה נוספת ביולי, בהופעה מכורה מראש בפארק השעשועים אלטון טאוורס באנגליה לעיני 30,000 צופים, ששודרה בשידור חי בתחנת הרדיו BBC 1, ושלאחריה עזב אנדי דיאגרם את הלהקה.
היסטוריה > האלבומים הבאים: 1993–2001

בסתיו 1993 חברי ג'יימס הוזמנו לחמם את ניל יאנג בסיבוב הופעות אקוסטי בארצות הברית, וחזרו לאנגליה רעננים ומוכנים להקלטת אלבומם הרביעי עם בריאן אינו, שאיתו רצו לעבוד על אלבומם הראשון "Stutter", אך הדבר לא יצא לפועל בזמנו. אינו לקח את הלהקה למסע של "היכרות עצמית" וניסה להביא לידי ביטוי את האלמנטים האמביינטים של הלהקה, מה שגרם ליציאתם של שני אלבומים נסיוניים: "Laid" שנחשב למעין "אלבום-אווירה של שיר אחד" ו-"Wah Wah" שמורכב אך ורק מרצועות ג'אם מאולתרות שהוקלטו בטייק אחד, ומוקססו לאחר מכן על ידי אינו, ושאליהן צורפו תוספות ווקליות של בות'.
"Laid" יצא ב-1993 וזכה לביקורות חיוביות. בנוסף להצלחתו בבריטניה, האלבום פרץ את דרכה של הלהקה בארצות הברית, שם הוא נמכר במעל ל-60,000 עותקים והגיע למקום ה-72 במצעד של בילבורד, כאשר הוא נעזר בהצלחתו של שיר הנושא בתחנות קמפוס אמריקאיות. הלהקה בילתה את רוב שנת 1994 בהופעות באמריקה. "Wah Wah" יצא בספטמבר וקיבל ביקורות פושרות. הקלטותיו של האלבום הבא נתקלו בבעיות מן ההתחלה, עם עזיבתם של אחד מהמלחינים המרכזיים, לארי גוט (שרצה לבלות יותר זמן עם משפחתו), ושל המנהלת מרטין מקדונה (שקיימה יחסים רומנטיים טעונים עם בות'). בות' הכריז שאף הוא מעוניין לקחת הפסקה עבור הקלטת אלבום עם אנג'לו בדלמנטי. כמו כן, הלהקה גילתה על חוב גדול שהיא חייבת לרשויות המיסים. הלהקה הייתה נחושה להמשיך בפעילותה והקימה אולפן בביתו של ביינטון-פאואר. הגיטריסט לשעבר אדריאן אוקסאל נקרא לדגל, טים בות' חזר ללהקה לפרקים לשם הקלטת שירה, והאלבום החדש של ג'יימס, "Whiplash", יצא בפברואר 1997. האלבום הוכיח את עצמו כקאמבק מוצלח עבור הלהקה, עם כניסתו לעשירייה הפותחת בבריטניה, כמו גם הסינגל הראשון מתוכו, "She's a Star".
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות לשם קידום האלבום, ובות' נפגע בצווארו תוך כדי ריקוד על הבמה בארצות הברית ועבר ניתוח דחוף. הלהקה קיבלה הצעה להשתתף בלולפלוזה כפיצוי. במרץ 1998 יצא אלבום להיטים בשם "The Best Of", שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי והוביל לשורה של הופעות מכורות מראש במשך השנה. הלהקה חזרה לאולפן לשם הקלטת אלבומה הבא, "Millionaires", שיצא באוקטובר 1999. האלבום שנחשב להצלחה אמנותית לא עמד בציפיות הגבוהות מבחינת מכירות, אך בכל אופן הגיע למקום השני במצעד הבריטי ומכר מעל 150,000 עותקים.
לאחר כישלונו היחסי של האלבום "Millionaires" הלהקה החליטה לשנות את גישתה לקראת האלבום הבא והחליטה שוב לעבוד עם בריאן אינו. הם בילו את רוב שנת 2000 בכתיבת שירי האלבום, ביצועם בהופעות והקלטתם רק לאחר מכן. הם פצחו בסדרת הופעות מצומצמות שבהן ניגנו אך ורק סטים של שירים חדשים. האלבום,"Pleased To Meet You", יצא ביולי 2001 ועטיפתו הציגה תמונה שהורכבה מפניהם של כל חברי הלהקה לשם יצירתן של פנים חדשות. האלבום הגיע רק למקום ה-11, המיקום הנמוך ביותר אליו הגיע אלבום של הלהקה מאז החתמתה בחברת פונטנה.
היסטוריה > פירוק ופרויקטים אחרים: 2002–2006

מעט לאחר יציאת אלבומם האחרון, ג'יימס הגיעו לסוף החוזה שלהם, וטים בות' הכריז על עזיבתו לשם עבודה על פרויקטים משלו. הם יצאו לסיבוב הופעות פרידה בבריטניה בסוף השנה והופעתם האחרונה דאז הוקלטה עבור אלבום ההופעה "Getting Away With It... Live". חברי העבר לארי גוט ואנדי דיאגרם הצטרפו להופעות הפרידה, עם הופעת אורח של בריאן אינו בהופעה באצטדיון ומבלי. אלבום של B-sides בשם "B-Sides Ultra", שכלל בין השאר גרסאות כיסוי ללאונרד כהן, דייוויד בואי והוולווט אנדרגראונד, יצא לאור במקביל. אלבומים נוספים של הלהקה זכו להוצאות מחודשות וטים בות' הוציא אלבום סולו בשם "Bone" ב-2004.
היסטוריה > איחוד: 2007–היום

בינואר 2007, האתר הרשמי של טים בות' הכריז כי "טים יתאחד מחדש עם ג'יימס בתחילת 2007 לסדרת הופעות חיות שנכריז עליהן בקרוב". האתר הרשמי של ג'יימס שינה במקביל את כתובתו ל-"wearejames.com" והכריז כי הרכבה הנוכחי של ג'יימס זהה לזה שהקליט את האלבום "Laid", כולל הסולן טים בות'. בות' אישר בראיונות שונים כי הוא הקליט שירים חדשים עם החבורה כבר בנובמבר האחרון והשתכנע להצטרף מחדש ללהקה. חמשת התאריכים שנקבעו עבור סיבוב ההופעות גדלו ל-7 בו ביום בו פורסמו, עקב ביקוש רב, והסיבוב כולו נמכר מראש. הסיבוב התקיים באפריל 2007 והתרחב במהלך השנה לסיבובים נוספים ולהופעות במסגרת פסטיבלים בבריטניה ובספרד. אנדי דיאגרם הצטרף להופעות כחצוצרן ושב אף הוא ללהקה. אלבום אוסף נוסף, "Fresh as a Daisy — The Singles" יצא לאור במקביל.
אלבומה החדש של ג'יימס, "Hey Ma", יצא באפריל 2008 והגיע למקום העשירי במצעד הבריטי. סיבוב של הופעות אצטדיונים בשם "We Are Sound" נערך בדצמבר בבריטניה ובו הוצגו שני שירים חדשים ("Porcupine" ו-"Look Away") מתוך אלבום עתידי. הלהקה הכריזה באפריל 2010 על כוונתה להוציא שני מיני-אלבומים במהלך השנה, שבסופו של דבר יצאו באפריל ("The Night Before") ובאוגוסט ("The Morning After") ולווו בסיבוב הופעות אמריקאי לשם קידום המיני-אלבומים, שיצאו באמריקה כאלבום מלא בשם "The Morning After The Night Before". ב-2011 טים בות' הכריז שהוא עובד על חומר חדש כאמן סולו, אך במקביל לפעילותו בג'יימס; ג'יימס הופיעה בפסטיבלים שונים ברחבי העולם במהלך השנה ובסוף השנה הכריזה על שינוי בסגנון ההופעות שלה, כאשר להופעות באוקטובר ובנובמבר צורפו ללהקה תזמורת ומקהלה.
אלבומה הראשון של ג'יימס מזה 6 שנים, "La Petite Mort", יצא ביוני 2014 במקביל לסינגל הפרומו "Moving On". במהלך 2015 לארי גוט הוחלף באופן קבוע על ידי אדריאן אוקסאל. ב-2016 יצא האלבום "Girl at the End of the World" שהיה לאחד מאלבומיה המצליחים ביותר של הלהקה עד כה - הוא היה קרוב להדיח את אלבומה של אדל, "25", מראש המצעד הבריטי: הוא הגיע למקום הראשון במצעדי אמצע השבוע בשבוע בו יצא, עם 2,000 עותקים יותר מאלבומה של אדל. עד לסוף השבוע ירד האלבום למקום השני והיה קרוב כחוט השערה להפוך לאלבום האולפן הראשון של ג'יימס שהגיע למקום הראשון במצעד.
במאי 2018 ג'יימס הוציאה אי.פי בן ארבעה שירים בשם "Better Than That" שהגיע למקום הראשון במצעד תקליטוני הוויניל
והוביל לסיבוב הופעות מכור-מראש בבריטניה; במהלך ההופעות בוצעו שירים חדשים מתוך אלבומם הבא, "Living in Extraordinary Times", שיצא באוגוסט 2018, זכה לביקורות אוהדות והגיע למקום השישי במצעד הבריטי.
באפריל 2024 הפך "Yummy" לאלבום האולפן הראשון מעולם של ג'יימס שניצב במקום הראשון במצעד המכירות הבריטי - 42 שנים מאז הקמת הלהקה. האלבום הקודם "All the Colours of You" מ-2021 הגיע למקום השלישי.
חברי הלהקה

ג'ים גלני – גיטרת בס, קולות רקע (1982–2001, 2007–היום)
טים בות' – שירה (1982–2001, 2007–היום)
אדריאן אוקסאל – גיטרה, צ'לו (1995–2001, 2015–היום)
דייוויד ביינטון-פאואר – תופים (1988–2001, 2007–היום)
סול דייוויס – גיטרת קצב, גיטרה אקוסטית, כלי הקשה, כינור, קולות רקע (1989–2001, 2007–היום)
מרק האנטר – כלי מקלדת, פסנתר (1989–2001, 2007–היום)
אנדי דיאגרם – חצוצרה, כלי הקשה, קולות רקע (1989–1992, 2001, 2007–היום)
פול גילברטסון – גיטרה (1982–1985)
גיוון וילן – תופים (1982–1988)
מייקל קולאס – גיטרת קצב, קולות רקע (1997–2001)
לארי גוט – גיטרה, גיטרה אקוסטית, כלי מקלדת, חליל, קולות רקע (1985–1995, 2001, 2007–2015)
אלבומים

Stutter 1986
Strip-mine 1988
Gold Mother 1990
Seven 1992
Laid 1993
Wah Wah 1994
Whiplash 1997
The Best Of 1998 (אוסף)
Millionaires 1999
B-Sides Ultra 2001 (אוסף שירים נדירים)
Pleased to Meet You 2001
Hey Ma 2008
The Night Before 2010
The Morning After 2010
La Petite Mort 2014
Girl at the End of the World 2016
Living in Extraordinary Times 2018
All the Colours Of You 2021
Be Opened by the Wonderful 2023 (אוסף תיזמורתי-אקוסטי)
Yummy 2024
הערות שוליים

↑  "ג'יימס: היסטוריית המצעדים הבריטיים". Official Charts Company. נבדק ב-26 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Strong, Martin C. (2000). דיסקוגרפיית הרוק הגדולה (חמישית ed.). Edinburgh: Mojo Books. pp. 492–493. ISBN 1-84195-017-3.
↑  "להקת האינדי רוק ג'יימס מתאחדת לסיבוב הופעות". BBC News. 24 בינואר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Alex Rendon (16 בספטמבר 2010). "ג'יימס, אֲדוֹנֵי הרוק ממנצ'סטר, חוזרים לדרום פלורידה לאחר 13 שנות היעדרות". New Times Broward-Palm Beach. נבדק ב-24 באוגוסט 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "היסטוריה של ג'יימס". Oneofthethree.co.uk. נבדק ב-2012-12-13.
↑  "ג'יימס: Stutter". Music Arcades. 2006-04-10. נבדק ב-2012-12-13.
↑  "ג'יימס מכריזים על הופעות בבריטניה עם תזמורת ומקהלה". Nme. 2011-06-30. נבדק ב-2012-12-13.
↑  "מצעד תקליטוני הוויניל הרשמי 40 הגדולים | Official Charts Company". Officialcharts.com (באנגלית). נבדק ב-2018-07-20.
↑  "ג'יימס חוגגים אלבום אולפן רב-מכר ראשון עם 'יאמי'". officialcharts.com. 2024-04-19. נבדק ב-2025-01-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13943121x (data)  GND: 10289788-8  LCCN: n92076240  MusicBrainz: a2accb58-6099-4cb5-a3c8-f6332f364db5  SUDOC: 157474216  VIAF: 102840429   WorldCat (עם VIAF): 102840429 
לארי גוט
ג'ים גלני
סול דייוויס
מרק האנטר
דייב ביינטון-פאואר
אנדי דיאגרם
1917 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1916   1915  1914 |  דגל רוסיה | 1917  ברוסיה |  »»»  1918   1919   1920 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-1917 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 1917
1917 ברוסיה הייתה שנה ה-304 ואחרונה של שליטת שושלת רומנוב במדינה. במהלך השנה התרחשה מהפכת פברואר שגרמה לסיום המונרכיה במדינה ומהפכת אוקטובר שהביאה את ולדימיר לנין לשלטון.
הנהגה

תקופת שלטון הצאר (עד ל-8 במרץ)
הצאר: ניקולאי השני
ראש הממשלה אלכסנדר טרפוב עד 12 בינואר
ראש הממשלה ניקולאי גוליצין עד 9 במרץ
תקופת שלטון ממשלת המעבר הרוסית (מ-10 במרץ עד ל-7 בנובמבר)
ראש הממשלה גאורגי לבוב (מ-23 במרץ עד ל-21 ביולי
ראש הממשלה אלכסנדר קרנסקי (ב-21 ביולי עד ל-7 בנובמבר
תקופת שלטון הממשלה הסובייטית (מ-8 בנובמבר)
ראש הממשלה ולדימיר לנין
יושב ראש ועד הפועל המרכזי - לב קמנייב (מ-8 בנובמבר)
יושב ראש ועד הפועל המרכזי - יעקב סברדלוב (מ-21 בנובמבר)
נולדו

15 בינואר – יבגני לבדב, שחקן סובייטי, (נפטר ב-1997)
15 בינואר – וסילי פטרוב, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-2014)
18 בינואר – וסילי מישין, מתכנן טילים סובייטי (נפטר ב-2001)
25 בינואר – איליה פריגוז'ין, כימאי רוסי ממוצא יהודי שהיה חי בארצות הברית, חתן פרס נובל (נפטר ב-2003)
31 בינואר – סמיון קורקוטקין, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-1990)
10 בפברואר – אלזה רדזינה, שחקנית סובייטית ממוצא לטבי, (נפטרה ב-2005)
1 במאי – פיודור חיטרוק, במאי סובייטי (נפטר ב-2012)
30 בספטמבר – יורי ליובימוב, במאי סובייטי ורוסי (נפטר ב-2014)
17 באוקטובר – ניקולאי אוגרקוב, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-1994)
7 בנובמבר – דמיטרי פוליאנסקי, מדינאי סובייטי (נפטר ב-2001)
נפטרו

11 בדצמבר – איוואן גורמיקין, מדינאי רוסי (נולד ב-1839)
תמונתו האחרונה של ניקולאי השני צולמה זמן קצר לאחר שהודח מכס הקיסרות במרץ 1917
כיסופים (אלבום)

כיסופים הוא אלבום סולו של הזמר מרדכי בן דוד שיצא לאור בשנת 2011.
באלבום 14 רצועות, בהם לחנים חדשים של שלמה יהודה רכניץ, יצחק פוקס, הרב שלמה קאליש, משה לאופר ובן דוד עצמו. שאר הלחנים באלבום הם לחנים של חצרות חסידיות שונות אותם חידש בן דוד באלבום, מתוכם שלושה הם ניגוני חב"ד. את שיר הנושא של האלבום כתב ליפא שמלצר.
על העיבוד המוזיקלי נפתלי משה שניצלר, מנדי הרשקוביץ, משה לאופר, אבי סינגולדה ואבי דרור.
שיתוף פעולה מיוחד באלבום עם מקהלת שירה המלווה את כל השירים באלבום. בעטיפת האלבום נכתב M.B.D. WITH SHIRA (מרדכי בן דוד ומקהלת שירה) המציג את שיתוף הפעולה בהפקת האלבום.
את השיר מנוחה ושמחה חידש שוב המלחין יצחק פוקס באלבומו מעמקים שיצא בשנת 2012. השיר 'נכספה' יצא בגרסת כיסוי על ידי יעקב שוואקי ונפתלי משה שניצלר. קאבר נוסף לשיר בוצע על ידי לוי פולקוביץ, ילד הפלא אברהם חיים גרין ומקהלת שירה.
רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | מעבד | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שלום עליכם  | שלום עליכם (פיוט) | שלמה יהודה רכניץ | מנדי הרשקוביץ | 5:22 |
| 2. | מנוחה ושמחה  | מנוחה ושמחה | יצחק פוקס | נפתלי משה שניצלר | 4:54 |
| 3. | על כן ציון  | ברכת נחם | מרדכי בן דוד | מנדי הרשקוביץ | 6:02 |
| 4. | שומרי מצוותיה  | זמירות שבת | הרב שלמה קאליש | נפתלי משה שניצלר | 5:08 |
| 5. | הזכירו לפניו  | סליחות | האדמו"ר מרוז'ין | אבי דרור | 5:10 |
| 6. | ניגון תלמידי הצמח צדק  |   | תלמידי הצמח צדק, יאיר כלב | אבי סינגולדה | 4:19 |
| 7. | אנעים זמירות  | שיר הכבוד | הרבי מליובאויטש | אבי דרור | 4:58 |
| 8. | ניגון ריקוד (חב"ד)  |   | ניגון חב"ד | נפתלי משה שניצלר | 3:25 |
| 9. | השיבנו  | מגילת איכה | פנחס פרידמן | נפתלי משה שניצלר | 4:14 |
| 10. | נכספה  | תהילים פ"ד | משה לאופר | אברומי ברקו |   |
| 11. | שיר כיסופים  | ליפא שמלצר | מרדכי בן דוד | אבי דרור | 5:05 |
| 12. | מחרוזת שמחת תורה  |   | חסידות קרלין, חסידות גור וחסידות דז'יקוב | נפתלי משה שניצלר | 5:16 |
| 13. | מחרוזת ורדיגר  | י"ג עיקרים, פיוט יבנה המקדש | יעקב תלמוד, דוד ורדיגר | נפתלי משה שניצלר | 6:19 |
| 14. | אשרינו  | תפילת שחרית | מרדכי בן דוד | מנדי הרשקוביץ | 3:46 |
השתתפו בהקלטות

מרדכי בן דוד
משה לאופר
לוי פולקוביץ
מקהלת שירה: יואלי הורביץ, זאבי פריד, יוסי רובין, הרשי ויינברגר, שרולי ויינברגר, דובי טסלר, שרולי גרין
מקהלת ילדים: סולנים: לייבי מנדלבאום, מוטי טויב, אברהם משה גרין מקהלה: שמעון דרומר, שייע צבי פריד, מרדכי גולד, יואלי גולד, שלומי גולד, הרשי מיטלמן, יצחק רוט, לוי רוט
הערות שוליים

↑   מנוחה ושמחה, בביצוע יצחק פוקס, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 6:01)
↑   מחרוזת חסידיש, בביצוע יעקב שוואקי, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 11:36)
↑   נכספה, בביצוע לוי פולקוביץ, אברהם חיים גרין ומקהלת שירה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: aaf38521-64a2-438e-9238-42d3b5d82e78
פיגוע ההתאבדות הכפול בבאר שבע

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |

אנדרטה לזכר קורבנות הפיגוע
 תאריך:  31 באוגוסט 2004
 מקום:  באר שבע, ישראל
 מטרה:  אוטובוסים קווים 6 ו-12 של מטרודן
 קואורדינטות:  31°15′02″N 34°47′53″E﻿ / ﻿31.250479°N 34.798101°E﻿ / 31.250479; 34.798101
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  16
 פצועים:  מעל 100
 מבצע:  חמאס חמאס
  (למפת באר שבע מוגדלת) פיגוע ההתאבדות הכפול בב"ש(למפת באר שבע רגילה) פיגוע ההתאבדות הכפול בב"ש(למפת צפון הנגב רגילה) פיגוע ההתאבדות הכפול בב"ש(למפת צפון הנגב מוגדלת) פיגוע ההתאבדות הכפול בב"ש
 
פיגוע ההתאבדות הכפול בבאר שבע היה פיגוע התאבדות כפול שביצעו שני מחבלים פלסטינים ב-31 באוגוסט 2004 בנקודת מפגש של קווי האוטובוס 6 ו-12 בבאר שבע. בפיגוע נרצחו 16 אזרחים ישראלים ונפצעו מעל 100. ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע.
רקע

שנת 2004 בה אירע הפיגוע הייתה שנה בה נראה היה כי האינתיפאדה השנייה מגיעה אל סופה. מאבקה של ישראל בטרור הפלסטיני הסלים בחודש מרץ 2004, עם חיסולו של אחמד יאסין, מנהיג החמאס. חודש לאחר מכן, באפריל, נהרג יורשו של יאסין, עבד אל-עזיז א-רנתיסי. אחרי שני החיסולים, זכתה ישראל לארבעת החודשים השקטים ביותר מאז פרוץ המאורעות האלימים, שבאו לקיצם עם הפיגוע בבאר שבע.
הפיגוע

הפיגוע אירע בשעה 14:45. שני מחבלים מתאבדים עלו לאוטובוסים בתחנה מרכזית באר שבע. כאשר נפגשו האוטובוסים מול רחבת עיריית באר שבע, פוצצו את עצמם בהפרש של מספר דקות. מדובר בשני קווי אוטובוס עמוסים של חברת מטרודן שנסעו בשדרות רגר, שהיא דרך ראשית, בסמוך לבניין העירייה, במקום הומה אדם. עוצמת הפיגוע, בה הועפו אברי גופות והושחתו, הביאה לקושי בזיהוי ההרוגים, והדבר ארך זמן ממושך יחסית.
העיר באר שבע לא ידעה עד אז פיגועים בסדר גודל כזה. בתחילת שנות ה-2000, שנים בהן אירעו פיגועי התאבדות רבים בישראל, נחשבה באר שבע למקום בטוח יחסית. פיגוע זה היה בעל מספר הנפגעים הרב ביותר בכל שנת 2004, והפיגוע בעל מספר הנפגעים הרב ביותר בדרום הארץ עד הטבח בפסטיבל נובה ב-7 באוקטובר 2023.
לאחר הפיגוע

גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס, קיבלה אחריות לפיגוע המשולב. בהודעת הארגון נאמר: "הפיגוע הוא תגובה לחיסולם של מנהיגי התנועה, השייח אחמד יאסין וד"ר עבד אל עזיז ראנטיסי, וכן כהזדהות עם האסירים הפלסטינים השובתים רעב".
העובדה ששני המחבלים המתאבדים הגיעו לבאר שבע מחברון ונכנסו לתחומי הקו הירוק ללא קושי, הבהירו את נחיצותה של גדר ההפרדה. לאחר הפיגוע השמיעו אנשי ציבור רבים, כולל מפכ"ל המשטרה משה קראדי בהתבטאות יוצאת דופן, את דעתם כי קיומו של מחסום הפרדה הרמטי, כולל גדר בדרום הרי חברון, הוא דבר חיוני לביטחון ישראל.
המחבלים

בנובמבר 2004, נעצר איאד אבו שחידם בחשד שעמד מאחורי הפיגוע ותכנן פיגוע נוסף שסוכל בבית הקפה "קפית" בירושלים. בית המשפט הצבאי בעופר גזר עליו 18 מאסרי עולם. אבו שחידם, היה סגנו של עימאד קוואסמה מארגון הטרור חמאס.
ב-17 בינואר 2025 החליטה ממשלת נתניהו השישית לשחרר את שחידם במסגרת עסקת שחרור החטופים השנייה  במלחמת חרבות ברזל. והוא שוחרר ב-8 בפברואר.
אנדרטה לזכר הרוגי פיגוע ההתאבדות, 2004, ברחבת עיריית באר שבע. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יעקב כהן, והיא מבטאת את סולם יעקב, דרכו עולים המלאכים לשמיים. גוף האנדרטה הארוך מרמז על שילדת אוטובוס חרוך. בימין האנדרטה כתוב ציטוט מתוך חלום יעקב. בצד שמאל שמות הנרצחים חקוקים באבן
שמות שישה עשר הנרצחים חקוקים באבן, בשמאלה של האנדרטה
חלום יעקב, מתוך בראשית כ"ח 12, חקוק בימין האנדרטה
ראו גם

הפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע (2015)
הפיגוע המשולב בבאר שבע
הערות שוליים

↑  אפרת וייס, 18 מאסרי עולם למתכנן הפיגוע בבאר-שבע, באתר ynet, 26 בנובמבר 2007
↑  פרסום לציבור בעניין שחרור אסירים ועצירים בטחוניים במסגרת מתווה לשחרור חטופים, באתר משרד המשפטים
↑  אורלי הררי, מתכנן פיגוע ההתאבדות הכפול ומנהיג חמאס באיו"ש: אלו המחבלים שהשתחררו היום מהכלא הישראלי, באתר ערוץ 7, 8 בפברואר 2025
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
טקס האזכרה במלאת עשור לפיגוע, בסמוך לאנדרטה שהוקמה לזכר הקרבנות, באר שבע, אוגוסט 2014
דוד נחמה

| --- | --- |

 לידה:  1900 סלוניקי, יוון
 פטירה:  7 בפברואר 1984 (בגיל 84 בערך)
 מוקד פעילות:  סלוניקי, פריז רומא ישראל
 עיסוק:  חזן
 סוגה:  חזנות
 סוג קול:  טנור
 שיתופי פעולה בולטים:  אגודת הפייטנים "נעים זמירות" (סלוניקי). אגודת הפייטנים "הלל וזימרה להלבשת יתומים" (תל אביב).
דוד אברהם נחמה (1900–7 בפברואר 1984) היה חזן ופייטן יווני וארץ ישראלי, שפעל גם בצרפת ובאיטליה.
תולדות חייו

נולד בעיר סלוניקי שביוון לאברהם שהיה בעל איטליז, ולפרלה. בהיותו ילד קטן נפטרה אמו. אביו נישא בשנית, לאשה בשם שמחה (סונחולה) והם הביאו לעולם שני בנים: מרדכי (מנטש) ושמואל, ובת בשם בלה. בנעוריו למד אצל אביו את מקצוע הניקור ועבד אתו באיטליז. כישרונו המוזיקלי בלט בקרב הקהילה היהודית בסלוניקי, ונשלח מטעמה בשנות העשרים לווינה על מנת ללמוד פיתוח קול. לאחר שסיים הכשרתו, שימש כחזן בעיר הולדתו בסלוניקי ואחר תקופת זמן הוזמן לשמש כחזן בחגים בערים פריז ורומא. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל והשתקע בשכונת פלורנטין (אז בשטח המוניצפלי של יפו) עבד באטליזים ביפו ובתל אביב, כמנקר בשר, ושימש כחזן בבית הכנסת. בשנת 1934 נישא לדודון לבית מולכו והתגורר בשכונת פלורנטין. בשנת 1940 נולדה לו בת יחידה (סימה).
משנתו ופעילותו המוזיקלית

כבר מגיל צעיר, היה מצטרף לדודו אליהו נחמה שהיה בין הפייטנים משכימי קום ל"שירת הבקשות" בימי שבת (לפני תפילת השחרית). הוא ואחרים היו משתתפים בתפילה ובזמרה ומלמדים את השירים לקהל המתפללים, ומשמיעים פזמונים ופיוטים חדשים. במקביל לעבודתו באטליז למד דוד נחמה עם המורה למוזיקה צדיק גרשון, שלימד אותו וגם אחרים פיוטים ומוזיקה דתית במסגרת אגודת הפייטנים "נעים זמירות" בסלוניקי. דוד נחמה היה אהוד ומקובל בקהילתו, ושימש כחזן בבית הכנסת "בית שאול" בסלוניקי, בחגים שימש כחזן בבית הכנסת "יהודי המזרח" בפריז. כמו גם ברומא. כאשר הגיע לארץ ישראל שימש כחזן בבית הכנסת "יוסף ובנימין שושנה" והיה שותף לאגודת הפייטנים "הלל וזימרה להלבשת יתומים" בספר הקהילה, מצוין כי דוד נחמה היה "אחרון החזנים המצוינים שקמו לשלוניקי". דוד אברהם נחמה היה שותף ליוזמות מוזיקליות רבות בשנות החמישים והשישים במסגרת הקלטות סקר של קול ישראל בתחום הזמר המזרחי, השתתף בהקלטות של מזמורים דתיים כמו גם שירים עממיים, בעברית ובלדינו. במגוון ביצועים. במאמר משנת 1967 סוקר דוד נחמה את יסודות הפיוט הסלונקאי ויהודיי המזרח ומציין: "המוזיקה הדתית מושפעת בהרבה מהמוזיקה הטורקית הערבית [ ...] שמקורה בפרס...אך גם מארצות היעד בפזורה היהודית". לדבריו, עולמם התרבותי הושפע השפעה יסודית ובמידה רבה מכרעת על פי תפוצתם של יהודי ספרד. לדבריו, אף על פי שאחד המרכיבים בליטורגיה היהודית הוא הפיוט, ולכאורה מדובר בשירה דתית, נדמה כי יהדות סלוניקי הידרה ומיקצעה את השירה (פיוט) והשרים אותה (הפייטנים והחזנים) והוסיפה רבדים נוספים.
פעילות פילנתרופית

במהלך שנות השלושים הוקמה בשכונת פלורנטין "אגודת הלל וזמרה להלבשת יתומים" כהמשך לאגודת פייטנים "הלל וזמרה" שבסלוניקי, על מנת לעזור לעניי שכונת פלורנטין ושפירא. פעילותם הועצמה במיוחד בתום מלחמת העולם השנייה, והם סייעו לשורדי השואה, יוצאי יוון והבלקן שהגיעו לארץ ישראל. פעילותם התעצמה גם בשנות החמישים, עת העלייה הגדולה ומשטר הצנע שהונהג בישראל. במסגרת זאת המשיכו דוד אברהם נחמה וחבריו במסורות הפיוט כמו גם ציון חגיגות בר מצווה ליתומים וחלוקת בגדים לילדים אלה פעם בשנה בשבת הגדול. כמו כן חיתנו זוגות רבים. בשנות השישים היה שותף ליוזמה שנקראה "מטבח זול" (בית שאלתיאל - ברחוב לוינסקי 94). במסגרת זו, חולקו ארוחות מוזלות לתושבים דלי אמצעים בתל אביב. יוזמה זו הייתה המשך לפעילותה של "אגודת הלל וזמרה להלבשת יתומים". בכל אותה עת המשיך דוד אברהם נחמה לעסוק בתחום ניקור הבשר לפרנסתו.
ראו גם

בית תפילה לזכר יהודי סלוניקי