stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טופ גיק
סגנון הערוץ > רשימת הפינות בערוץ

בואו נשחק – פינת גיימינג בה נמרוד משחק כל פעם במשחק וידאו אחר ומביע את דעתו.
הולכים לקולנוע – פינה בה קרין מבקרת את הסרטים החדשים שיוצאים ונותנת להם ציון.
מבט לאחור – פינה בה קרין סוקרת סרטים שנחשבים ל"קלאסיקות" והיו חלק חשוב מתרבות הקולנוע. סדרה זו נסגרה עקב הפרת זכויות יוצרים.
חור בהשכלה – פינה בה קרין סוקרת סרטים ותוכניות טלוויזיה שנחשבים לקאלט. לרוב בפינה זו יש הרבה הומור ובדיחות.
מה בקופסה? – פינת אנבוקסינג (פתיחת קופסאות) בה פותחים קרין ונמרוד חבילות מוצרים קבועות שונות אליהם הם מנויים ובוחנים מוצרים שונים.
דברים שלמדתי היום / משהו שלמדתי היום / דברים שלמדתי על – פינה בה נמרוד משתף את הצופים בתגליות שהוא מצא ברחבי האינטרנט, לרוב בתחומי הטכנולוגיה והמדעים. בחגיגות "100 פרקים"
הקרב על השלט – פינה בה קרין מספרת על סדרות שהיא ראתה והאם הם שוות צפייה.
שווים הצצה – פינה בה קרין ונמרוד ממליצים על ערוצי יוטיוב מישראל ומחוצה לה, שלדעתם הם ערוצים שכדאי להירשם אליהם.
אתם שולחים אנחנו פותחים – פינה ובה נמרוד וקרין פותחים מכתבים, ציורים וחבילות דואר שנשלחים להם על ידי מעריצים.
החיים בטופ – הולוג שלנו – פינה בה קרין ונמרוד מתעדים את חייהם ומספרים על דברים שהם עושים או על נושאים שקשורים לכך.
הסודות של מארוול – פינה בה נמרוד סוקר בכל פרק את הסודות, האיסטר אגס והרפרנסים שקיימים בסרט אחר של מארוול על ציר הזמן.
גיבורי על באנימציה – פינה בה נמרוד סוקר את סרטי גיבורי העל באנימציה הטובים ביותר שהוא מצא.
התולעת הגיקית ממליצה – פינה בה קרין ממליצה על ספרים (בדגש על מדע בדיוני ופנטזיה).
סיפור של צעצוע – פינה בה קרין ונמרוד סוקרים צעצועים או אביזרים שהם קיבלו/קנו.
הסדרות שאהבנו – פינה בה נמרוד וקרין סוקרים את עשר הסדרות שהכי השפיעו עליהם ועיצבו את אישיותם כשהיו ילדים.
הקומיקסים הכי מוזרים – פינה בה קרין ונמרוד מציגים חוברות קומיקס מוזרות.
פופ-אפ – פינה בה קרין ונמרוד מסקרים את בובות הפופ שאספו. בכל פרק יש נושא אחר של פופים.
סגנון הערוץ > רשימת הפינות הקבועות בערוץ הגיימינג

בואו נשחק – פינת גיימינג בה נמרוד משחק במשחקי וידאו ומביע את דעתו. לעיתים נמרוד מעלה כמה סרטונים על אותו המשחק ואף ממשיך לשחק בו עד סופו.
בואו נדבר על זה – פינה בה נמרוד מדבר על כל מיני דברים אקראיים שקשורים בגיימינג.
ראשון רטרו – פינה המועלה בימי ראשון ובה נמרוד משחק באחד מהמשחקים הישנים האהובים עליו ומספר על החוויות שהיו לו איתם בעברו.
שני מזיע – פינה המועלה בימי שני ובה נמרוד משחק במשחק מציאות מדומה הדורש פעילות גופנית על מנת לשחק בו.
שלישי שלכם – פינה המועלה בימי שלישי ובה נמרוד משחק משחק שנבחר על ידי צופי הערוץ בסקר לפני כן.
רביעי רגוע – פינה המועלה בימי רביעי ובה נמרוד משחק מציאות מדומה מרגיע ופאסיבי.
סיכום השבוע בגיימינג – פינה המועלה בסופי השבוע ובה נמרוד מספר על נושא שקשור לגיימינג שעלה לכותרות באותו שבוע, על משחק שהוא משחק וחושב שהוא מאוד טוב וממליץ על ערוץ יוטיוב שקשור לגיימינג ושהוא אוהב לצפות בו.
חופשי חופשי/שישי חופשי – פינה בה נמרוד ממליץ לצופים על המשחקים החינמיים המגניבים והמצחיקים ביותר באינטרנט.
קו אופ – פינה בה נמרוד וקרין מדברים על כמה נושאים שקשורים לגיימינג שקרו באותו השבוע.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | טקס פרסי הגיימינג גיים און | ערוץ הגיימינג הטוב של השנה | זכייה |
| 2015 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |
| 2016 | טקס פרסי השורטי | יוצר/ת הרשת הישראלי/ת המשפיע/ה | מועמדות |
| 2016 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |
| 2017 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |
השפעת הערוץ על קהילת היוטיוב בישראל

טופ גיק (ובפרט קרין) הם ממקימי ה"טינקמפוס", בית ספר ליוצרי תוכן ברשת שם למדו ערוצים רבים את הכלים להצלחה ביוטיוב, וטופ גיק חונכת ומקדמת ערוצים צעירים. טופ גיק הוא אחד הערוצים הפרטיים הגדולים בישראל (כלומר ערוץ שלא נפתח על ידי חברה מסחרית גדולה) ונחשב לאחד הגדולים והמשפיעים בקהילת יוטיוב הישראלית וזוכה למחוות, חיקויים ושיתופי פעולה רבים עם יוצרי תוכן שונים.
הקרנות ומוצרים

משנת 2015 נערכות מטעם הערוץ הקרנות של סרטי מדע בדיוני ופנטזיה.
בנובמבר 2016 הוציאו מלאי מוגבל של קופסת אנבוקסינג בשם "Top Geek Pack". במרץ 2017 יצאה קופסה שעסקה בגיימינג.
הקרנות ומוצרים > דברים שלמדתי היום

| --- | --- |

הספר הראשון בסדרה
 מידע כללי
 מאת:  קרין ונמרוד אלדאה
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  ידיעות ספרים
 תאריך הוצאה:  2019
 הוצאה בעברית
 מספר עמודים:  135
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990052932220205171
דברים שלמדתי היום היא סדרת ספרים מאת קרין ונמרוד אלדאה. הסדרה נכתבה בהשראת הפינה "דברים שלמדתי היום" שמשודרת בערוץ היוטיוב "טופ גיק" משנת 2012.
ב-21 באוגוסט 2019 יצא הספר "דברים שלמדתי היום" העוסק בפרספקטיבה על העולם. בתחילת הספר מופיעה נקודה ובהמשך הספר מוסבר איפה נמצאת הנקודה על הציר מהגדול ביותר עד הקטן ביותר. בספר מוצגים עצמים קטנים כמו אטומים, אורך פלאנק, קווארק ואלקטרונים ועצמים גדולים כמו גלקסיה, שביל החלב והיקום.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-22 ביוני 2020 יצא ספר נוסף, "עוד דברים שלמדתי היום". תחילה יצא לחנויות המקוונות, ואחר כך לחנויות הספרים. הספר עוסק בהמצאות השונות ששימשו את בני האדם לאורך ההיסטוריה, שהיו צריכות להתקיים כדי להוציא לאור את הספר הזה (המצאות כמו השעון, שפה בינארית, מנוע הקיטור והחיים).
הערות שוליים

↑  טופ גיק, למה שינינו את השם של הערוץ?!, נבדק ב-2019-01-17
↑  YouTube, www.youtube.com
↑  טופ גיק - YouTube, באתר www.youtube.com
↑   דברים שלמדתי היום - פרק 2, סרטון  באתר יוטיוב
↑  דוד רפ, סדרת היוטיוב המצליחה הפכה לספר מוצלח, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2019
ברנדון טינה

| --- | --- |

ברנדון טינה
 לידה:  12 בדצמבר 1972 לינקולן, ארצות הברית 
 פטירה:  31 בדצמבר 1993 (בגיל 21) Humboldt, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Lincoln Memorial Park 
 השכלה:  Pius X High School 
 
ברנדון טינה (באנגלית: Brandon Teena‏; 12 בדצמבר 1972 – 31 בדצמבר 1993) היה גבר טרנסג'נדר אשר נאנס ונרצח על רקע זהותו המגדרית, וחייו ומותו היו בסיס לסרט "בנים אינם בוכים", המבוסס על הסרט התיעודי "סיפורו של ברנדון טינה" משנת 1998.
ביוגרפיה > ילדותו של ברנדון

ברנדון טינה נולד כנקבה בעיר לינקולן, במדינת נברסקה שבארצות הברית, בשם טינה רנה ברנדון. משפחתו תיארה אותו כ"טומבוי". בטרם אימץ את הזהות הגברית הותקף מינית על ידי קרוב משפחה. בתקופת התיכון אימץ לעצמו זהות מגדרית גברית, ויצא עם מספר בחורות.
אמו של ברנדון, ג'ואן ברנדון, סירבה לקבל את זהותו הגברית והמשיכה להתייחס אליו כאל "בתה". ברנדון טען מספר פעמים כי הוא אינטרסקס, אך הדבר הוכח מאוחר יותר כלא נכון.
ביוגרפיה > בעיות עם החוק

בשנת 1993, לאחר מספר הסתבכויות, עבר ברנדון לאזור העיר פולס סיטי בנברסקה, שם אימץ זהות מגדרית גברית, והתחבר עם מספר תושבים מקומיים.
לאחר שעבר לביתה של ליסה לאמברט, החל לצאת עם אחת מחברותיה, לאנה טיסדל. בנוסף, החל להתרועע עם שני אסירים משוחררים, ג'ון לוטר ומרווין "טום" ניסן. ניסן היה נשוי ואב לשני ילדים, בעוד שלוטר היה חבר ילדות של טיסדל, והשניים ניהלו מערכת יחסים רומנטית בעבר. גבר נוסף, פיליפ דוויין, החל לצאת עם אחותה הצעירה של טיסדל, והתחבר אף הוא עם ברנדון.
ב-15 בדצמבר נכלא ברנדון באשמת זיוף המחאות, וטיסדל שילמה את הערבות הדרושה לשחרורו. מכיוון שברנדון נכלא באגף הנשים, גילתה טיסדל כי ברנדון הוא טרנסג'נדר. כאשר שאלה אותו טיסדל אודות מגדרו, הסביר לה ברנדון כי הוא מעוניין לעבור ניתוח להתאמה מגדרית והם המשיכו לצאת. מאסרו של ברנדון פורסם בעיתון המקומי בשם בו נקרא כשנולד, דבר שחשף בפני מספר אנשים את היותו טרנסג'נדר.
מותו > התקיפה המינית והרצח

במהלך מסיבת חג המולד, תפסו לוטר וניסן את ברנדון והכריחו אותו להפשיל את מכנסיו כדי להוכיח לטיסדל כי הוא טרנסג'נדר. טיסדל הסתכלה רק כאשר השניים הכריחו אותה ולא אמרה דבר. לאחר מכן, תקפו לוטר וניסן את ברנדון והכריחו אותו להיכנס לרכב. הם נסעו לאזור מרוחק, בסמוך למפעל אריזת בשר, הכו אותו ואנסו אותו. לאחר מכן, שבו השלושה לביתו של ניסן. ברנדון ברח מהבית דרך חלון האמבטיה אל ביתה של טיסדל, ושכנע אותה להגיש תלונה במשטרה, אף על פי שניסן ולוטר הזהירו אותו לבל יספר דבר. המשטרה לא הגישה כתבי אישום "מחוסר ראיות".
ברנדון הגיע גם אל חדר המיון, שם הורכבה ערכת אונס, אך היא אבדה. השריף באותו זמן, צ'ארלס ב. לוקס, שאל את ברנדון על האונס. לפי הדיווחים, הוא התעניין במיוחד בהיותו של ברנדון טרנסג'נדר, עד לנקודה בה ברנדון הרגיש כי השאלות הפכו חצופות ולא-הכרחיות, וסירב לענות עליהן. לניסן ולוטר נודע על דו"ח החקירה והם החלו לחפש את ברנדון ללא הצלחה. שלושה ימים לאחר מכן הם נחקרו במשטרה, אולם לא נעצרו.
השניים עזבו, פנו אל ביתה של לאמברט ופרצו פנימה. הם מצאו את לאמברט במיטתה ודרשו לדעת היכן נמצא ברנדון, אך לאמברט סירבה לגלות להם. השניים חיפשו ומצאו את ברנדון מתחת למיטה. הם שאלו את לאמברט אם ישנם אנשים נוספים בבית, והיא ענתה כי דוויין נמצא בבית גם כן. הם ירו והרגו את לאמברט ואת דוויין, ולאחר מכן ירו והרגו את ברנדון, מול פניו של בנה הקטן של לאמברט. לאחר מכן עזבו את הבית, אך עד מהרה נעצרו והואשמו ברצח.
מותו > המשפט וגזר הדין

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ניסן הטיל את האשמה ברצח על לוטר. לאחר מכן, בתמורה להפחתה בעונשו, הודה ניסן כי היה שותף לאונס ולרצח. ניסן העיד נגד לוטר, ונגזר עליו מאסר עולם. לוטר המשיך לכפור באמינותה של העדות של ניסן, אך עדותו לא התקבלה כאמינה. חבר המושבעים מצא את לוטר אשם ברצח וגזר עליו עונש מוות. לוטר וניסן ערערו על הרשעתם, והתיק עבר לבדיקה.
בספטמבר 2007 העיד ניסן בשנית נגד לוטר, אך הפעם טען כי לוטר לא ירה בברנדון ולא היה מעורב.
מותו > לאחר הרצח

ברנדון תואר לעיתים על ידי התקשורת כאישה לסבית. בעת הרצח הוא טרם החל בטיפול הורמונלי או ביצע שינוי פיזי כלשהו, אך חלק מכלי התקשורת דיווחו כי הוא תכנן לעבור ניתוח לשינוי מין.
ג'ואן ברנדון, אמו של ברנדון, תבעה את מחוז ריצ'רדסון, שם שוכנת פולס סיטי, ואת השריף, צ'ארלס לוקס, על כך שלא הצליחו למנוע את מותו של ברנדון, ועל אחריותם העקיפה למותו. היא זכתה במשפט, וקיבלה 80 אלף דולר. שופט בית המשפט המחוזי הפחית את הסכום ב-85 אחוז, בהסתמך על אחריותם של ניסן ולוטר, הרוצחים, ובאחוז אחד נוסף בעקבות הרשלנות התורמת של ברנדון, לכאורה. דבר זה הותיר את חובם של המחוז ושל לוקס על 17,360.97 דולר. ב-2001 ביטל בית המשפט העליון של נברסקה את ההפחתה, וקבע את סכום הפיצויים בשנית על 80,000 דולר, בנוסף ל-6,223.20 דולר על הוצאות ההלוויה. באוקטובר אותה שנה פסק אותו שופט למתלוננת 12,000 דולר נוספים‏ - 5,000 דולר על מוות לא מוצדק, ו-7,000 דולר על גרימה מכוונת של מתח נפשי.
לאחר הרצח, נמתחה ביקורת על לוקס בעקבות יחסו לברנדון, מכיוון שבשלב מסוים התייחס אליו כ"זה" ("it")‏.
ב-1999 היה ברנדון לנושאו של סרט ביוגרפי בשם "בנים אינם בוכים", בכיכובה של הילרי סוונק בתפקיד ברנדון (תפקיד עליו זכתה בפרס האוסקר), וקלואי סביני כחברתו, לאנה טיסדל. לפני יציאתו של הסרט לאקרנים תבעה טיסדל את מפיקי הסרט על שימוש לא-מורשה בשמה ובדמותה. היא טענה כי הסרט תיאר אותה כ"עצלנית, זבל לבן ונחש ערמומי". טיסדל טענה כי הסרט תיאר בצורה שגויה את העובדה שהיא המשיכה את מערכת היחסים עם ברנדון לאחר שגילתה כי טינה אינו זכר מבחינה אנטומית. לבסוף הגיעה טיסדל לפשרה עם מפיץ הסרט על סכום שלא פורסם.
על מצבתו של ברנדון נכתב השם "טינה ר. ברנדון" עם הכיתוב "בת, אחות וחברה".
מותו האלים של ברנדון, יחד עם מותו של מת'יו שפרד, יצרו לובי גדול לחקיקה נגד פשעי שנאה בארצות הברית.
ראו גם

טרנספוביה
הערות שוליים

↑  מכיוון שברנדון טינה מעולם לא שינה את שמו באופן חוקי, אין אפשרות לדעת מה היה השם בו השתמש לפני מותו, אך זהו השם בו השתמשו כלי התקשורת בתיאור האירוע. שמות אחרים שהוזכרו היו השם עמו נולד, וכן "בילי ברנסון" ו"טינה ריי".
↑  "U.S. 8th Circuit Court of Appeals – JaAnn Brandon v Charles B. Laux". FindLaw. נבדק ב-2006-12-07.
↑  Howey, Noelle (2000-03-22). "Boys Do Cry". Mother Jones. נבדק ב-2006-12-07.
↑   "ברנדון טינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
1 2  Ramsland, Katherine. "Teena Brandon". TruTV. אורכב מ-המקור ב-2013-12-14. נבדק ב-2009-02-22.
1 2  "Brandon film lawsuit settled". Chicago Sun-Times. 2000-03-11. אורכב מ-המקור ב-2007-10-16. נבדק ב-2009-02-22.
1 2  Hawker, Philippa (2002-03-01). "Seeing doubles". The Age. נבדק ב-2009-02-22.
↑  Ramsland, Katherine. "Teena Brandon". TruTV. p. 5. אורכב מ-המקור ב-2013-12-14. נבדק ב-2009-02-22.
↑  "Brandon Teena Gets Dunne Wrong". Gay and Lesbian Alliance Against Defamation. 24 בינואר 1997. נבדק ב-2006-12-07. A New Yorker writer does not understand Brandon Teena's transgender identity, and describes him as a "predatory" butch lesbian, referring to him as "her" for most of the piece. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Griffy, Anna M. (4 ביולי 2004). "The Brandon Teena Story: Chapter 2: Brandon". The Brandon Teena Story. Justice Junction. p. 2. אורכב מ-המקור ב-2006-11-03. נבדק ב-2006-12-07. Teena made her decision for good: she was going to live as a man and began to tell people she was having a sex change operation. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Friedman, Herbert J. "Brandon - An American Tragedy". אורכב מ-המקור ב-2007-10-10. נבדק ב-2009-02-22.‏
↑  The victims of prejudice, BBC News, 26 December, 2003
↑  ‏Gabriel, Davina Anne (15 במאי 1996). "Activists Protest Violence As Lotter Trial Begins". אורכב מ-המקור ב-2007-05-05. נבדק ב-2006-12-07. Laux has also been quoted as saying "you can call it 'it' as far as I'm concerned" when describing Brandon. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Teena R. "Brandon Teena" Brandon". Find A Grave. 28 באוגוסט 2000. נבדק ב-2007-05-14. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437523905171  BIBSYS: 5021375  BNE: XX5811600  BnF: cb17114296w (data)  ISNI: 0000 0000 3939 1564  LCCN: no00043519  NTA: 370681045  VIAF: 70934083   WorldCat (עם VIAF): 70934083
חקר ימים ואגמים לישראל

| --- | --- |

סמליל חקר ימים ואגמים לישראל
 מידע כללי
 סוג:  חברה ממשלתית, מתקן 
 מיקום:  חיפה
 מדינה:  ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1967–1967
 תאריך פתיחה רשמי:  1967 
 אדריכל:  דוד ינאי
 
 קואורדינטות:  32°49′34″N 34°57′24″E﻿ / ﻿32.826111111111°N 34.956638888889°E﻿ / 32.826111111111; 34.956638888889
 www.ocean.org.il
  (למפת חיפה מוגדלת) חקר ימים ואגמים לישראל(למפת חיפה רגילה) חקר ימים ואגמים לישראל(למפת הגליל המערבי רגילה) חקר ימים ואגמים לישראל(למפת הגליל המערבי מוגדלת) חקר ימים ואגמים לישראל
 
חקר ימים ואגמים לישראל (בראשי תיבות: חיא"ל), הידוע גם בשם "המכון לחקר הימים והאגמים", היא חברה ממשלתית ומוסד מחקר לאומי שהוקם בשנת 1967 על מנת ליצור ידע לצורך ניצול מושכל ושימור של משאבי הים, החופים והמים של ישראל.
חיא"ל עוסקת במחקר ופיתוח בתחומי מדעי הים (אוקיינוגרפיה), מדעי האגמים (לימנולוגיה) וחקלאות ימית.
חיא"ל פועלת במסגרת מערך מכוני המחקר המסונפים למנהל המחקר למדעי האדמה במשרד התשתיות הלאומיות.
חיא"ל כוללת שלושה מכוני מחקר:
המכון הלאומי לאוקיינוגרפיה (הממוקם סמוך לתל שקמונה, ליד שכונת עין הים שבחיפה) במבנה שתוכנן בידי האדריכל דוד ינאי.
המעבדה לחקר הכנרת ע"ש יגאל אלון (הממוקמת באתר ספיר, על שפת הכנרת)
המרכז הלאומי לחקלאות ימית (הממוקם באילת)
כמו כן, חיא"ל פועלת באמצעות "היחידה לנוער שוחר מדע במכון לחקר ימים ואגמים" לקרב בני נוער לעולם המדעי ובפרט למחקר הימי.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המכון לחקר ימים ואגמים הוקם על פי המלצה של ועדה בראשות פרופ' משה שילה שהמליצה לרכז את כל המחקר הימי תחת מכון ממשלתי אחד. את החברה הקים באוגוסט 1966 האלוף (במילואים) יוחאי בן נון, ועל שמו נקרא מבנה המכון הלאומי לאוקיינוגרפיה בחוף שקמונה, חיפה. בפברואר 1967 נפתחו תחנת מחקר באילת והמעבדה לחקר הכנרת באתר ספיר, כשלוחות של המכון. בשנת 1969 הוחלט להקים את מבנה המכון בחוף שקמונה, במימון משותף של הנדבן שמואל לוננפלד וממשלת ישראל. המבנה נחנך בשנת 1976.
המנכ"לית הראשונה של חיא"ל לאחר עידן יוחאי בן נון, הייתה ד״ר קולט צרויה שכיהנה בתפקיד עד 1988, אחריה ד"ר יובל כהן שכיהן בתפקידו עד שנת 2005. אחריו כיהן כמנכ״ל פרופ׳ ברק חרות. נכון לשנת 2024 מנוהלת החברה על ידי אלון זס"ק.
פעילות המחקר והפיתוח

חיא"ל מתמקדת במחקר, ניטור, הערכה וחיזוי של מצבם של אזורי הים הסמוכים למדינת ישראל (מזרח הים התיכון ומפרץ אילת) וימותיה הפנימיות (הכנרת וים המלח) ושל הבעיות הסביבתיות בגופי מים אלה. מאמץ המחקר בתחומי החקלאות הימית והביוטכנולוגיה מתמקד בפיתוח טכנולוגיות לניצול יצורים ימיים כמקור למזון וביוכימיקלים. פעילות מגוונת זו של מחקר, ניטור סביבתי ופיתוחים ביוטכנולוגיים משלבת דיסציפלינות מדעיות רבות ובכללן פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, גאולוגיה ואקולוגיה ומתבצעת בשיתוף פעולה עם אוניברסיטאות ומכוני מחקר בישראל וברחבי העולם.
חיא"ל משתתפת בתוכניות מחקר וניטור אזוריות וגלובליות, מסייעת למדינות מתפתחות בתחומי התמחותה, ומייצגת את ישראל בארגון הבינממשלתי לאוקיינוגרפיה (IOC) ובארגון הבינלאומי למחקר הים התיכון (CIESM).
חיא"ל מתמקדת בשלושה יעדים מרכזיים:
ים וחופים - פיתוח של כלים מדעיים לתמיכה בקבלת החלטות על ניצול ושימור הסביבה הימית של ישראל ומשאביה.
כנרת - פיתוח של כלים מדעיים לתמיכה בקבלת החלטות על תפעול הכנרת במערכת אספקת המים הארצית תוך שמירה על איכות מימיה.
חקלאות ימית וביוטכנולוגיה - פיתוח תשתית מדעית - טכנולוגית לענף החקלאות הימית בישראל ולתעשיות ביוטכנולוגיות נלוות.
יכולות מקצועיות ואמצעים

למכוני המחקר של חיא"ל יכולות מקצועיות ואמצעי מחקר הכוללים: ספינות מחקר בים התיכון ובכנרת, ציוד למיפוי ימי ולאיסוף נתונים בים ובכנרת, מעבדות אנליטיות, ומערכות ניסוי עם מי-ים זורמים. במכון הלאומי לאוקיינוגרפיה פועל מרכז המידע הימי הלאומי אשר מרכז, מתעד ומפיץ נתונים ומידע על הסביבה הימית של ישראל.
יכולות מקצועיות ואמצעים > ספינות וסירות מחקר של המכון

ספינת בת גלים
ספינת שקמונה
ספינת עציונה
סירת אדווה
סירת חרמונה (כנרת)
סירת ליליאן (כנרת)
שירותים מקצועיים

חיא"ל מספקת שירותים מגוונים בתחומי התמחותה, ובכללם ביצוע סקרים ימיים ובדיקות מעבדה, מיפוי קרקעית הים, ניטור סביבתי והכנת תסקירי השפעה על הסביבה וייעוץ מקצועי.
מקורות וקריאה נוספת

יוחאי בן-נון, חקר ימים ואגמים 'מערכות ים' 97, פברואר 1970, עמ' 16.
יוחאי בן-נון, חקר ימים ואגמים בישראל 'מערכות ים' 98, אפריל 1970, עמ' 16.
הערות שוליים

↑  נוער שוחר מדע – חקר הימים, באתר www.ocean.org.il
↑  שאול הון, שקמונה - ספינת הדגל בצי, מעריב, 21 ביולי 1968
↑  תחנת מחקר באוקיאנוגרפיה, דבר, 5 בפברואר 1967
↑  יוקם מכון לחקר ימים ואגמים, דבר, 6 באוקטובר 1969
↑  המכון לאוקיאנוגרפיה נחנך אמש בחיפה, מעריב, 30 באוגוסט 1976
↑  אורי דרומי, הכנרת שרדה, לא מעט בזכותה, באתר הארץ, 3 במרץ 2001
| דגל ישראל חברות ממשלתיות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אוצר | ענבל חברה לביטוח |  |
| אנרגיה | חברת החשמל לישראל • המכון הגיאופיסי לישראל • נתיבי הגז הטבעי לישראל • תשתיות נפט ואנרגיה • החברה הלאומית לאספקת פחם • חקר ימים ואגמים לישראל • מקורות |  |
| ביטחון | רפאל מערכות לחימה מתקדמות (SCD) • התעשייה האווירית לישראל • אלתא מערכות • תומר חברה ממשלתית • נצר השרון |  |
| בינוי ושיכון | האגודה לתרבות הדיור • דירה להשכיר • חלמיש • עמידר • ערים • חברת קרתא |  |
| דת | המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים |  |
| חינוך | הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי • הכפר הירוק • מאיר שפיה • מדרשת שדה בוקר • מקוה ישראל • החברה למתנ"סים |  |
| ירושלים | החברה לפיתוח מזרח ירושלים • החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי |  |
| כלכלה | אשרא • המועצה הישראלית לצרכנות |  |
| סביבה | החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון • החברה הממשלתית להגנות ים המלח • פארק אריאל שרון • החברה לשירותי איכות הסביבה |  |
| רווחה | המשקם |  |
| תחבורה | חברת כביש חוצה ישראל • נתיבי איילון • נתיבי ישראל • נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים • רכבת ישראל • נמל אשדוד • חברת נמלי ישראל |  |
| תיירות | החברה לפיתוח עכו העתיקה • החברה הממשלתית לתיירות |  |
| חברות ממשלתיות בעבר | אל על • בזק • נמל אילת • נמל חיפה • צים • תעש מערכות • עשות אשקלון • תדמור • דואר ישראל • בנק הדואר |  |
רשות החברות הממשלתיות • הפרטה בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262516705171  BIBSYS: 90382088  CiNii: DA07416379  GND: 1086369637  ISNI: 0000 0001 1091 0137  LCCN: n85212976  NLA: 35885677  VIAF: 144316213   WorldCat (עם VIAF): 144316213 
בניין המכון בתכנון אדריכל דוד ינאי
מבנה המכון הלאומי לאוקיינוגרפיה בחוף תל שקמונה שבחיפה, בתכנון האדריכל דוד ינאי.
המכון לחקר ימים ואגמים, דצמבר 2021
מבנה המכון צולם מתל שקמונה לכוון צפון, על הרכס סטלה מאריס
המכון לחקר הימים והאגמים בערב, מבט מהטיילת המובילה משכונת בת גלים לתל שקמונה
ספרדים ועדות מזרח (מפלגה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מנהיגים:  בכור-שלום שטרית, אליהו אלישר
 תקופת הפעילות:  1920 – 10 בספטמבר 1951 (כ־31 שנים)
 אפיון:  מפלגת מרכז עדתית
 כנסות:  הראשונה - השנייה
 ממשלות:  1, 2
 אותיות:  ס, סצ
 שיא כוחה:  4 מנדטים (1949)
 שפל כוחה:  2 מנדטים (1951)
 התמזגה לתוך:  הציונים הכלליים, מפא"י
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
ספרדים ועדות מזרח הייתה מפלגת מרכז עדתית-ספרדית בישראל, אשר כיהנה בכנסת הראשונה והשנייה, וכן באסיפות הנבחרים שבימי המנדט.
המפלגה בתקופת היישוב

ראשיתה של התארגנות היהודים הספרדים והמזרחים בארץ ישראל הייתה במסגרת ועד העדה הספרדית, שהוקם בשנת 1860. סניפי הוועד המרכזיים פעלו בערים ירושלים, יפו, חיפה וטבריה ותחום פעילותם בקהילות השונות היה ניהול מערכת החינוך, טיפול בענייני השחיטה, הקבורה והצדקה.
בשנת 1918 נוסדה "הסתדרות הצעירים הספרדים", ששינתה את שמה "הסתדרות חלוצי המזרח" עם הצטרפות פעילים מזרחים אליה.
רצון ההנהגה הספרדית והמזרחית להשתלב בנציגויות השלטון של היישוב הניעה אותה להקים ועדים והסתדרויות בעלי אופי פוליטי יותר. כך בשנת 1920, סמוך למועד הבחירות לאספת הנבחרים הראשונה, הוקמה "הסתדרות היהודים הספרדים בארץ ישראל", שהייתה איחוד בין ועד העדה הספרדית והסתדרות חלוצי המזרח. ההתמודדות ברשימה המשותפת ניסתה ליצור ריכוז כוח פוליטי שיביא לייצוג הולם של הספרדים והמזרחים באספת הנבחרים, במוסדות היישוב ובמוסדות ההנהלה הציונית.
מצע ותחומי פעילות

ניסוח מטרות ההסתדרות משנת 1936:
איחוד כל העדות הספרדיות תחת השם 'הסתדרות הספרדים'.
הרמת מצבם התרבותי והחברתי.
הרחבת השתתפותם בבניין הבית הלאומי.
הגנת זכויותיהם בכל המוסדות הלאומיים הציבוריים והרשמיים.
האמצעים:
סידור הרצאות ומפעלים תרבותיים.
הפצת הכרה בין הספרדים בנוגע לכל השאלות התרבותיות, החברתיות והמשקיות הקשורות בהגשמת הבית הלאומי בארץ ישראל.
דאגה למילוי התחייבויות שמטילה התנועה הלאומית על כל היישוב.
עזרה וסיוע לייסוד מוסדות הבראה ומפעלים כספיים, כלכליים ומשקיים בארץ.
הבטחת באות כוח מתאימה בכל המוסדות הלאומיים, הציבוריים והרשמיים.
אימוץ ועזרה לעליה הספרדית.
מצע ותחומי פעילות > המאבק ללגיטימציה

הניסיון לבסס דרישות פוליטיות על סמך הזהות העדתית והתרבותית של הספרדים והמזרחים, נתפסה כמגמה של התרחקות ושל חוסר רצון להשתלב ביישוב הישן. תיוג הספרדים והמזרחים כמתבדלים פגע בלגיטימציה להתארגנותם. על כך נכתב בעיתון הבקר:
על הספרדים לחשב היטב את דרכם... אנו מרגישים את עצמנו ארצישראלים בכל, מתנגדים ניגוד גמור לאותו טון של התבדלות עדתית... הספרדים שהם ילידי הארץ צריכים להיות ראשונים לטשטוש גבולין.
בתגובה טענו נציגי המפלגה כי הם מסכימים עם הטענה שארגון עדתי לשמו אינו חיובי, וכי הם אינם רואים בארגון זה מטרה כשלעצמה, אלא אמצעי להשתלבות.
המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת הראשונה ב-1949 וזכתה ב-4 מנדטים. המפלגה הצטרפה לקואליציה, ומנהיגה בכור-שלום שטרית מונה לשר המשטרה. שטרית עזב את המפלגה והצטרף למפא"י לקראת הבחירות לכנסת השנייה ב-1951, והמפלגה נותרה ללא מנהיג אמיתי. היא זכתה רק בשני מנדטים, והצטרפה למפלגת הציונים הכלליים, שהייתה אז המפלגה השנייה בגודלה בכנסת וחברה בממשלה. לימים הצטרפה המפלגה הפרוגרסיבית אל הציונים הכלליים בהקמת המפלגה הליברלית, שנמנתה ב-1973 על מייסדי הליכוד.
מספר חברי מפלגה לא הסכימו לאיחוד עם הציונים הכלליים, והתמודדו עצמאית בבחירות לכנסת השלישית, אז קיבלו 6,994 קולות, שהם 0.8%, ולא עברו את אחוז החסימה (שעמד אז על 1%). הם התמודדו גם ברביעית, אז קיבלו 2,456 קולות שהם 0.2% (גם כן מתחת לאחוז החסימה שנשאר 1%).
נציגי המפלגה בכנסת

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| אספת הנבחרים הראשונה (1920) | 54 מנדטים (מתוך 314) |  |
| אספת הנבחרים השנייה (1925) | 19 מנדטים (מתוך 221) |  |
| אספת הנבחרים השלישית (1931) | 6 מנטים (מתוך 71) |  |
אספת הנבחרים הרביעית: 
| מועצת המדינה הזמנית (1948) | נציג אחד: בכור-שלום שטרית |  |
| הכנסת ה-1 (1949) | 4 מנדטים: בכור-שלום שטרית, אליהו אלישר, אברהם אלמליח, משה בן-עמי |  |
| הכנסת השנייה (1951) | 2 מנדטים: אליהו אלישר, בנימין ששון | ב-10 בספטמבר 1951 הצטרפה הסיעה, יחד עם התאחדות התימנים בישראל, לציונים הכלליים. |
ראו גם

התאחדות התימנים בישראל - מפלגה יהודית עדתית נוספת שפעלה בתקופת המנדט וראשית ימי מדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  ידיעות הסתדרות הספרדים בתל אביב. 15 בנובמבר 1935. ע' 4.
מודעת בחירות של המפלגה, כתובה חלקית בלאדינו
יורה פראנצטיץ'

| --- | --- |

יורה פראנצטיץ' במרכז התמונה
 לידה:  3 ביולי 1912 אוטוצ'אץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 נהרג:  27 בדצמבר 1942 (בגיל 30) מוצ'ילה, מדינת קרואטיה העצמאית 
 מדינה:  קרואטיה 
 השתייכות:  המיליציה של האוסטאשה
 תקופת הפעילות:  1941–1942
 דרגה:  פּוֹטְפּוּקוֹבְנִיק; לאחר מותו הועלה לדרגת פּוּקוֹבְנִיק
 תפקידים בשירות
 מפקד הלגיון השחור
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה ביוגוסלביה 
 עיטורים
 Military Order of the Iron Trefoil  Medal of Poglavnik Ante Pavelić for Bravery 
 
יוּרָאי יוּרֶה פְרָאנְצֶטִיץ' (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Juraj "Jure" Francetić, בסרבו-קרואטית בכתב קירילי: Јypaj "Jуре" Францетић; ‏3 ביולי 1912, אוטוצ'אץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 27 בדצמבר 1942, מוצ'ילה, מדינת קרואטיה העצמאית) היה קצין קרואטי במיליציה של האוסטאשה וקומיסר מטעמה לבוסניה והרצגובינה. פראנצטיץ' פיקד על מיליציית הלגיון השחור, ונטל חלק באקציות שהובילו לגירוש יהודי סרייבו אל מחנות ההשמדה.