stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויקטור אמברוז
הערות שוליים

↑  הודעה לעיתונות של ועדת פרס נובל, על זכייתו המשותפת עם רובקון בפרס לשנת 2024.
| זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | פון ברינג (1901) • רוס (1902) • פינסן (1903) • פבלוב (1904) • קוך (1905) • גולג'י, רמון אי קחאל (1906) • לבראן (1907) • מצ'ניקוב, ארליך (1908) • קוכר (1909) • קוסל (1910) • גולסטרנד (1911) • קארל (1912) • רישה (1913) • באראני (1914) • לא חולק (1915–1918) • בורדה (1919) • אוגוסט קרוג (1920) • לא חולק (1921) • היל, מאירהוף (1922) • בנטינג, מקלאוד (1923) • איינטהובן (1924) • לא חולק (1925) |  |
| 1926–1950 | פיביגר (1926) • וגנר-יאורג (1927) • ניקול (1928) • אייקמן, הופקינס (1929) • לנדשטיינר (1930) • ורבורג (1931) • שרינגטון, אדריאן (1932) • מורגן (1933) • ויפל, מיינוט, מרפי (1934) • שפמן (1935) • דייל, לוי (1936) • סנט-גיירגי (1937) • היימנס (1938) • דומק (1939) • לא חולק (1940–1942) • דאם, דויזי (1943) • גסר, ארלנגר (1944) • פלמינג, צ'יין, פלורי (1945) • מולר (1946) • קורי, קורי, הוסיי (1947) • מילר (1948) • הס, מוניש (1949) • קנדל, הנץ', רייכשטיין (1950) |  |
| 1951–1975 | תיילר (1951) • וקסמן (1952) • קרבס, ליפמן (1953) • אנדרס, וולר, רובינס (1954) • תאורל (1955) • קורנאן, ריצ'רדס, פורסמן (1956) • בובה (1957) • בידל, טייטום, לדרברג (1958) • אוצ'ואה, קורנברג (1959) • ברנט, מדאוור (1960) • פון בקשי (1961) • ווטסון, קריק, וילקינס (1962) • הודג'קין, האקסלי, אקלס (1963) • בלוך, לינן (1964) • ז'קוב, לווף, מונו (1965) • רוס, הגינס (1966) • גרניט, הרטליין, וולד (1967) • הולי, קוראנה, נירנברג (1968) • דלבריק, הרשי, לוריא (1969) • כץ, פון יולר, אקסלרוד (1970) • סת'רלנד (1971) • אדלמן, פורטר (1972) • פריש, לורנץ, טינברגן (1973) • קלוד, דה דוב, פאלאדה (1974) • בולטימור, דולבקו, טמין (1975) |  |
| 1976–2000 | בלומברג, גאידושק (1976) • גימן, שלי, יאלו (1977) • ארבר, נתנס, סמית' (1978) • קורמאק, האונספילד (1979) • בנאסרף, דוסה, סנל (1980) • ספרי, הובל, ויזל (1981) • ברגסטרם, סמואלסון, ויין (1982) • מקלינטוק (1983) • ג'רן, קוהלר, מילשטיין (1984) • בראון, גולדשטיין (1985) • כהן, לוי-מונטלצ'יני (1986) • טונגאווה (1987) • בלאק, עליון, היצ'ינגס (1988) • בישופ, ורמוס (1989) • מארי, תומאס (1990) • נהר, זקמן (1991) • פישר, קרבס (1992) • רוברטס, שרפ (1993) • גילמן, רודבל (1994) • לואיס, ניסליין-פולהרד, וישהאוס (1995) • דוהרטי, צינקרנגל (1996) • פרוזינר (1997) • פרשגוט, איגנרו, מורד (1998) • בלובל (1999) • קרלסון, גרינגרד, קנדל (2000) |  |
| 2001 ואילך | הרטוול, הנט, נרס (2001) • ברנר, הורביץ, סלסטון (2002) • לוטרבור, מנספילד (2003) • באק, אקסל (2004) • מרשל, וורן (2005) • פייר, מלו (2006) • קפקי, אוונס, סמיתיס (2007) • צור האוזן, מונטנייה, בארה-סינוסי (2008) • בלקברן, שוסטק, גריידר (2009) • אדוארדס (2010) • בויטלר, הופמן, סטיינמן (2011) • גרדון, יאמאנקה (2012) • רותמן, שקמן, סודהוף (2013) • מוסר, מוסר, אוקיף (2014) • קמפבל, אומורה, טו (2015) • אוסומי (2016) • הול, רוסבאש, יאנג (2017) • אליסון, הונג'ו (2018) • סמנזה, רטקליף, קיילין (2019) • אלטר, האוטון, רייס (2020) • ג'וליוס, פטפוטיאן (2021) • פבו (2022) • וייסמן, קריקו (2023) • אמברוז, רובקון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1344158145  ISNI: 0000 0004 1754 3343  LCCN: n2009181559  ORCID: 0000-0002-5562-5345  SUDOC: 122876458  S2AuthorId: 6095291  VIAF: 86279367   WorldCat (עם VIAF): 86279367
הצלה ללא גבולות

| --- | --- |

 שמות קודמים:  הצלה יו"ש
 תחום:  רפואת חירום 
 יושב ראש:  חנן מלכה
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 2000 – הווה (כ־24 שנים) 
 www.hatzalah.org.il
 
הצלה ללא גבולות (בראשי תיבות בלועזית SSF; נקרא בעבר: הצלה יו"ש) הוא ארגון התנדבותי המתמחה במתן עזרה ראשונה מיידית בישראל ובעולם. הארגון שם לעצמו כמטרה עיקרית לקצר את זמן ההגעה של צוותי הרפואה למקום אירוע ובכך להציל חיים. כ-1600. מתנדבים מקצועיים, בהם רופאים, אחים, פרמדיקים וחובשים, פרוסים בכ-70 יישובים ומוכנים להגיש עזרה ראשונה בכל רגע נתון – מתוכם 450 בחו"ל. המתנדבים של הצלה ללא גבולות מצוידים במיטב הציוד הרפואי ובאפשרותם להגיע תוך דקות מועטות מקבלת הקריאה למקום אירוע, ולהעניק את הסיוע הרפואי הנדרש.
היסטוריה

הארגון הוקם בשם הצלה יו"ש באוקטובר 2000, עם פרוץ האינתיפאדה השנייה, כהתארגנות קטנה של מתיישבים ביו"ש שמטרתה הייתה להקים מערך רפואי חדש, שיספק מענה רפואי מיידי לנפגעי הירי הבלתי פוסק בדרכים.
בתחילה הקים הארגון מערך מתנדבים, המצוידים בציוד רפואי ואמצעי תקשורת, שהיו זמינים לסייע לנפגעים ביו"ש. בהמשך הוקמו צוותים גם בתוך ישראל.
בשנת 2004, לאחר רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי, הוציא הארגון משלחת לסרי לנקה, ושם טיפלו במאות נפגעים.
פעילות

הארגון פועל בשיתוף פעולה עם מערכת הביטחון, מגן דוד אדום, קציני ביטחון ביישובים וגורמים ממשלתיים.
בשנת 2016 הוציא הארגון יישום מובייל להתרעה על אירועי חירום.
לארגון ניידת סימולציה רפואית המדמה אירועי אמת לשיפור מקצועיות המתנדבים.
מתנדבי הארגון מטפלים בנפגעים ובחולים בישראל וב-14 מדינות נוספות בעולם.
ראו גם

הצלה (ארגוני רפואת חירום)
מד"א
איחוד הצלה
הצלה ישראל
זק"א
חברה קדישא
יד שרה
עזר מציון
הערות שוליים

1 2  אתר הארגון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007382875905171
ואנג ג'יאנלין

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1954 (בן 70) מיאניאנג, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מקום מגורים:  בייג'ינג 
 השכלה:  אוניברסיטת ליאונינג 
 מעסיק:  Wanda Group 
 תפקיד:  standing member of the National Committee of the Chinese People's Political Consultative Conference  member of the National Committee of the Chinese People's Political Consultative Conference  חבר הקונגרס הלאומי העממי 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של סין 
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
ואנג ג'יאנלין (בסינית: 王健林, פין-יין: Wáng Jiànlín, נולד ב-24 באוקטובר 1954) הוא מיליארדר ופילנתרופ סיני. הוא יושב ראש קבוצת דאליאן ואנדה, החברה הגדולה בסין לפתוח נדל"ן ומפעילת הקולנועים הגדולה בעולם (כבעלת חברת AMC Theatres).
הוא האיש העשיר בסין (אוגוסט 2015) ומחזיק גם ב-20% מקבוצת אתלטיקו מדריד.
חיים מוקדמים

ואנג ג'יאנלין נולד ב-24 באוקטובר 1954 במחוז קאנשי שבסצ'ואן, סין. אביו לחם עבור הצבא האדום של מאו דזה-דונג במצעד הארוך (אוקטובר 1934 – אוקטובר 1935)
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לאחר שירות של כ-17 שנה בצבא סין שהחלו בגיל 15, החל ואנג עבודה משרדית במחוז שיגאנג של העיר דאליאן. ב 1989 מונה למנהל כללי של "Xigang Residential Development"[דרושה הבהרה]. בשנת 1992 קיבל את תפקיד המנהל הכללי של קבוצת דאליאן ואנדה אשר בה הוא מנכ"ל משנת 1993. הוא משמש גם משנה למנהל כללי ודירקטור ב "Jiangsu Jiangnan Water Co"[דרושה הבהרה].
הערות שוליים

↑  הפרופיל של ואנג באתר פורבס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1084606100  LCCN: no2017065562  VIAF: 697145857947423021267   WorldCat (עם VIAF): 697145857947423021267 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדיוויזיה הראשונה (בוואריה)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   הצבא הבווארי  צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  מינכן
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  27 בנובמבר 1815 – 18 בדצמבר 1919 (104 שנים)
 מלחמות:  מלחמת אוסטריה–פרוסיה מלחמת צרפת–פרוסיה מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  Johann Baptist Stephan 
 
הדיוויזיה המלכותית הבווארית הראשונה (בבווארית: 1. Königlich Bayerische Division) הייתה דיוויזיה בצבא הבווארי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה ופורקה ב-1919.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-27 בנובמבר 1815, והיא נקראה בשמות שונים במהלך השנים.
היסטוריה > מלחמת אוסטריה–פרוסיה

במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה לחמה הדיוויזיה נגד הפרוסים, והשתתפה בקרב קיסינגן ובקרב הלמשטדט.
היסטוריה > מלחמת צרפת–פרוסיה

במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הבווארי הראשון, אשר נשלח לסייע לפרוסים כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. הבווארים השתתפו בקרב וורת, קרב בומונט, קרב באזיי וקרב סדאן. לאחר המלחמה התבצע איחוד גרמניה ומדינות גרמניה השונות אוחדו ליצירת הקיסרות הגרמנית. כחלק מרפורמה זו, אוחדו צבאותיהן של שאר המדינות עם הצבא הפרוסי ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית.
מכיוון שבוואריה הייתה המדינה הגדולה ביותר בקיסרות אחרי פרוסיה, היא נהנתה מפריבילגיות שונות שהתבטאו בין היתר בתחום הצבאי. בעוד שבעתות מלחמה היו חייבות שאר המדינות לאחד את המטות הכלליים של צבאותיהן עם המטכ"ל הפרוסי, בוואריה הורשתה להחזיק מטכ"ל עצמאי. בעתות מלחמה היו הדיוויזיות של שאר המדינות מתאחדים עם הדיוויזיות הפרוסיות ובהתאם לכך ממוספרים מחדש. הדיוויזיות הבוואריות נותרו עצמאיות ושמרו על המספור המקורי שלהם.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הייתה הדיוויזיה תחת פיקוד אלברט פון שוך. הדיוויזיה נערכה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס הבווארי הראשון במסגרת הארמייה השישית אשר חייליה גויסו בעיקר מבוואריה, והייתה תחת פיקוד רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. בשנת 1915 הועבר רגימנט מהדיוויזיה לקורפוס האלפיני, אשר נשלח לחזית האיטלקית. הדיוויזיה לקחה חלק בקרב לורן, ולאחר מכן במלחמת החפירות באזור פיקרדי, פרון ואראס. הדיוויזיה השתתפה בקרב ורדן ובקרב על הסום, ובשנת 1918 לחמה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה ופירוקה של ממלכת בוואריה (והקיסרות הגרמנית בכלל).
מפקדים

גנרל לויטננט יוהאן בפטיסט שטפן (8 בינואר 1869 - 17 ביולי 1870)
גנרל מיור קרל פון דיטל (18 ביולי 1870 - 11 באפריל 1873)
גנרל לויטננט קרל פון אורף (12 באפריל 1873 - 4 ביולי 1875)
גנרל לויטננט אנטון פון טיפנבאך (7 באוגוסט 1875 - 23 ביולי 1878)
גנרל לויטננט הוגו פון דיל (24 ביולי 1878 - 15 ביוני 1881)
גנרל לויטננט לאופולד, נסיך בוואריה (16 ביוני 1881 - 2 במרץ 1887)
גנרל לויטננט ארנולף, נסיך בוואריה (3 במרץ 1887 - 7 ביולי 1892)
גנרל מיור הוגו פון הלוויג (8 ביולי 1892 - 20 בספטמבר 1892)
גנרל לויטננט פרנץ ברג (21 בספטמבר 1892 - 15 ביוני 1894)
גנרל לויטננט היינריך פון קסילנדר (16 ביוני 1894 - 21 במרץ 1900)
גנרל לויטננט אלברט פון קניץ (22 במרץ 1900 - 24 בינואר 1904)
גנרל לויטננט רופרכט, נסיך בוואריה (27 בינואר 1904 - 18 באפריל 1906)
גנרל לויטננט אוטו קרס פון קרסנשטיין (19 באפריל 1906 - 21 במאי 1910)
גנרל לויטננט אויגן פון בנצינו (22 במאי 1910 - 17 בדצמבר 1913)
גנרל לויטננט אלברט פון שוך (18 בדצמבר 1913 - 12 בינואר 1917)
גנרל מיור רודולף דאנר (12 בינואר 1917 - 18 בדצמבר 1919)
ההמצאה של מורל

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אדולפו ביוי קסארס 
 שפת המקור:  ספרדית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Editorial Losada 
 תאריך הוצאה:  1940 
 
ההמצאה של מורל (בספרדית: La invención de Morel) הוא רומן מאת הסופר הארגנטינאי אדולפו ביו קסארס (אנ'), מגדולי סופרי ארגנטינה, אשר נכתב בשנת 1940, וזכה בפרס העירוני הראשון לספרות של העיר בואנוס איירס לשנת 1941. הוא ראה ביצירה זו את ראשיתה של הקריירה הספרותית שלו, אם כי היה זה ספרו השביעי במספר. עיצוב העטיפה של המהדורה הראשונה נוצר על ידי האמנית נורה בורחס, אחותו של חורחה לואיס בורחס, אשר היה ידידו של ביוי קסארס.
הקדמה

אדם הנרדף בגין פשע שלטענתו לא ביצע מגיע לאי בודד. הוא מגלה שם מבני-ענק: מוזיאון, קתדרלה ובריכת שחייה, שתכליתם לא ברורה. בהדרגה מבין הגיבור שמשהו החורג מכל היגיון מתרחש באי: אנשים שלכאורה חיים בו מופיעים ונעלמים לסירוגין. לאחר חקירתו הוא מגלה שהתופעה קשורה בהמצאה מהפכנית של מורל, אדונו של האי. בעוד הגיבור חוקר את ההתרחשויות האלה, הוא פוגש את פאוסטין, אשת חלומות חושנית שמתגלה בו-זמנית בכמה מקומות באי. הוא מתאהב בה אהבה קודחת, מייסרת. הוא רוצה להתוודות בפניה על רגשותיו, אבל תופעות על-טבעיות מרחיקות ביניהם.
דמויות

הנמלט: האדם האמיתי היחיד הנמצא על האי, שכן כל השאר הם אך ורק חלק מההקלטה. מצב הפרנויה שהוא משקף ביומן מעלה את האפשרות שהוא הוזה. נראה שהוא משכיל, ובכל זאת הוא לא זוכר היטב את המסר האחרון של צוטומו סקומה (ראה "רמיזות/הפניות להיסטוריה בפועל" להלן). הוא גם מתעלם מכך שווילינגס לא יכול להיות חלק מטובאלו מכיוון שהאיים של הארכיפלג הזה הם אטולים. הם שטוחים, בקושי מעל פני הים, ללא גבעות או צוקים, בניגוד לווילינגס. נאומו האחרון מצביע על כך שהוא ונצואלי שבורח מהחוק מסיבות פוליטיות.
פאוסטין: מראיה כשל צוענייה, היא מדברת צרפתית בניב דרום אמריקאי ואוהבת לדבר על קנדה. היא שואבת השראה מכוכבת הסרט האילם לואיז ברוקס.
מורל: הגאון המדעי שמוביל ברצון קבוצת סנובים אל מותם. הנמלט סולד ממנו מתוך קנאה, אך בסופו של דבר מצדיק את מעשיו. שמ של מורל הוא הצדעה לדמות המקבילה לו בספר האי של דוקטור מורו.
דלמאצ'יו אומברליירי: סוחר שטיחים איטלקי המתגורר בכלכותה (כיום קולקטה). הוא הראשון שמספר לנמלט על האי, בחלקה הראשון של העלילה, ועוזר לו להגיע לשם.
אלק: סוחר צמר מזרחי ביישן בעל עיניים ירוקות. ייתכן שהוא המאהב של פאוסטין או של דורה, או רק איש סודן. כמו עם שאר האנשים מהקבוצה, הוא רואה במורל דמות משיחית.
דורה: אישה בלונדינית בעלת ראש גדול, נראית גרמנית אבל מדברת איטלקית ומתהלכת כאילו היא בפולי ברז'ר. היא חברה קרובה של אלק ופאוסטין. הנמלט מקווה שהיא, ולא פאוסטין, היא אהובתו של אלק. מאוחר יותר הוא מחשיב אותה כמושא האהבה של מורל, לאחר שהוא משער שמורל אינו מאוהב בפאוסטין אחרי הכל. דמותה של דורה שואבת השראה מחברה של ביוי, הדוגמנית "פלה".
איירין: אישה גבוהה בעלת ידיים ארוכות והבעת סלידה, שלא מאמינה שהחשיפה שלהן למכונה תהרוג אותן. הנמלט חושב שאם מורל לא מאוהב בפוסטין ולא בדורה, אז הוא מאוהב בה.
הגברת הזקנה: כפי הנראה קשורה לדורה, כי הן תמיד ביחד. היא שיכורה בליל הנאום, אבל הנמלט עדיין חושב שהיא יכולה להיות מושא האהבה של מורל במקרה שהוא לא מאוהב באף אחת מהנשים האחרות.
היינס: ישן בזמן שמורל עומד לשאת את נאומו. דורה אומרת שהוא בחדר השינה של פאוסטין ושאף אחד לא יוציא אותו משם כי הוא כבד. לא ידוע מדוע הוא שם, אך הנמלט אינו מקנא בו. מורל נושא את הנאום למרות זאת.
סטובר: מנחש שהם כולם הולכים למות. שאר חברי הקבוצה מונעים ממנו לעקוב אחרי מורל כשהוא עוזב את האקווריום. הוא נרגע והקנאות של הקבוצה כלפי מורל גוברת על אינסטינקט ההישרדות שלו.
ההוצאת העברית של הספר

הספר ההמצאה של מורל יצא לאור בעברית בשנת 2009 בהוצאת עם עובד, בתרגומה של עינת דוידי (אשר אף הוסיפה לספר אחרית דבר). המהדורה העברית כוללת גם הקדמה מאת חורחה לואיס בורחס.
הערות שוליים

↑  
"Southern Cone Literature: Adolfo Bioy Casares (1914-1999)". Library.nd.edu. נבדק ב-10 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  
"Playing in Peoria: The Invention of Morel". Nyrb.typepad.com. נבדק ב-11 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rosario, Felix M. "Writing and Paranoid Scrutiny in Adolfo Bioy Casares' The Invention of Morel"". 2019. doi:10.5070/M3481041865. נבדק ב-10 באוגוסט 2020. {{cite journal}}:  (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 188306501   WorldCat (עם VIAF): 188306501 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ההמצאה של מורל".
הרומן נכתב, לפחות חלקית, בהשראתה של שחקנית הקולנוע לואיז ברוקס, אשר היוותה את ההשראה לדמותה של פאוסטין, וכתגובה לדעיכת הקריירה הקולנועית שלה.
יוסף גנסיוס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־10 קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית 
 פטירה:  המאה ה־10? 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 שפות היצירה:  יוונית ביזנטית, יוונית עתיקה 
 תקופת הפעילות:  912–959 (כ־47 שנים) 
 
גנסיוס (ביוונית: Γενέσιος, בארמנית: Հովսեփ Գենեսիուս) הוא השם המקובל שניתן למחבר הביזנטי האלמוני ממוצא ארמני של הכרוניקה מהמאה ה-10, "על שלטון הקיסרים". שמו הפרטי ניתן לפעמים כיוסף, המאחד אותו עם "יוסף גנסיוס" המצוטט בהקדמה להיסטוריון יואנס סקיליצס. באופן מסורתי, הוא נתפס כבנו או נכדו של קונסטנטינוס מאניאקס (אנ') (המאה ה-9).
הכרוניקה נכתבה בחצרו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי. היא נפתחת בשנת 814, מכסה את תקופת האיקונוקלאזם השנייה, ומסתיימת בשנת 886. היא מציגה את האירועים בעיקר מנקודת מבטה של השושלת המקדונית (אנ'), אם כי עם הטיה פחות בולטת מאשר המחברים של תאופאנס קונטינואטוס (אנ'), אוסף של כרוניקות אנונימיות ברובן שנועדו להמשיך את חיבורו של תאופאנס המודה.
הכרוניקה מתארת את שלטונם של ארבעת הקיסרים מלאון החמישי ועד מיכאל השלישי בפירוט; ובקיצור יותר את שלטונו של בסיליוס הראשון. הוא משתמש ב"חיי בסיליוס" של קונסטנטינוס השביעי כמקור, אך נראה שהוא הושלם לפני תאופאנס קונטינואטוס, ומספק מידע שאינו קיים ב"קונטינואטוס" או אצל סקיליצס.
מהדורות מודרניות

Genesios, Joseph, A. Kaldellis. (trans.) On the reigns of the emperors. Byzantina Australiensia, 11. Canberra: Australian Association for Byzantine Studies, 1998 (אנגלית)
A. Lesmüller-Werner, and H. Thurn, Corpus Fontium Historiae Byzantinae, Vol. XIV, Series Berolinensis. Berlin: De Gruyter, 1973 (יוונית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261513405171  PLWABN: 9810690860505606  BIBSYS: 95001747  BNE: XX1311224  BnF: cb12812981t (data)  CiNii: DA07970559  GND: 100141242  ICCU: UFIV010873  ISNI: 0000 0001 1655 3871  LCCN: n79097681  NKC: mzk2010591943  NLG: 40085  NTA: 068336470  RERO: 02-A003287167  SELIBR: 188110  SUDOC: 050133365  VcBA: 495/28989  VIAF: 367144782994156229915   WorldCat (עם VIAF): 367144782994156229915 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוסף גנסיוס".
חברת הוצאה לאור עברית

77 רחוב דלאנסי, ניו יורק, מבנה הבנק לשעבר של הבנק של ארצות הברית, ביתה של חברת חברת הוצאה לאור עברית במשך למעלה מארבעים שנה
חברת הוצאה לאור עברית (באנגלית: Hebrew Publishing Company) הייתה הוצאה לאור יהודית-אמריקאית, שפעלה בניו יורק. החברה פרסמה מגוון סידורים בעברית וכתבים דתיים נוספים, לצד פרסומים רבים ביידיש. החברה נוסדה בראשית המאה ה-20 באיסט סייד של ניו יורק, ובמשך למעלה מארבעים שנה פעלה במבנה ששימש בעבר כבנק של הבנק של ארצות הברית.
סקירה כללית

החברה שהקדימה את חברת הוצאה לאור עברית נוסדה בשנת 1883 בשם רוזנבאום וורבלובסקי. החברה עצמה נוסדה בשנת 1901 על ידי יוסף ורבלובסקי ובנו דוד ורבלובסקי. בנוסף, החברה ניהלה חנות ספרים.
בשנת 1980 נרכשה החברה על ידי צ'ארלס ליבר (1921–2016) ממשפחת ורבלובסקי. ליבר היה חניכו של המו"ל אלפרד קנופף והיה בכיר בהוצאת רנדום האוס.
בתרבות הפופולרית

"היברו פבלישינג קומפני" הוא רומן מאת הסופר הישראלי מתן חרמוני. עלילת הרומן עוקבת אחר מרדכי שוסטר, מהגר יהודי באמריקה, שתיאור חייו מעלה תמונה רחבה של הקשיים החברתיים והכלכליים של המהגרים היהודים בארצות הברית בראשית המאה ה-20.
ראו גם

ארטסקרול
קה"ת
הערות שוליים

↑  "Hebrew Publishing Company (New York, N.Y.) [WorldCat Identities]".
↑  "Publishing". Encyclopaedia Judaica.
↑  Greene, Victor (1992). The Ethnic Music Business. A Passion for Polka: Old-Time Ethnic Music in America. University of California Press. ISBN 9780520911727.
↑  Madison, C. A. (1976). Jewish Publishing in America: The Impact of Jewish Writing, p. 77.
↑  eulogy, Karrie Allen Columbia-Greene Media With information from his son’s (2016-05-04). "Family shares patriarch's 95-year-old story". The Daily Gazette Family of Newspapers (באנגלית). נבדק ב-2024-05-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309788405171  PLWABN: 9812404303105606  ISNI: 0000 0000 8484 5772  LCCN: no2002099742  VIAF: 122232841   WorldCat (עם VIAF): 122232841
אנדה גלנדה

| --- | --- |
EG

 התאגדות:  מרי אזרחי
 תחום:  צדק סביבתי, משבר האקלים
 שפה רשמית:  גרמנית, אנגלית
 מדינה:  גרמניה
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 מוטו:  להפסיק פחם.  להגן על האקלים!
 www.ende-gelaende.org
אנדֵה גֵלֵֶנדֵה (בגרמנית: Ende Gelände בראשי תיוות: EG; בתרגום חופשי: "סוף הסיפור" ובתרגום מילולי "סוף שטח") היא תנועת מרי אזרחי בינלאומית שנוסדה בגרמניה, הפועלת באמצעות השתלטות על מכרות (בעיקר פחם) כדי להעלות את המודעות לצדק סביבתי. אנדה גלנדה מארגנת מאז 2015 פעולות מרי אזרחי נגד מכרות פחם בחבל הריין, בלוסטיה (אנ') ובלייפציג. מאז 2017, היא השתתפה במחאות מרי אזרחי נגד כריית פחם וסדיקה הידראולית בפולין, הולנד וצ'כיה. היא תומכת בתנועה של ונציה נגד ספינות שיוט גדולות. בהפגנות השנתיות בגרמניה השתתפו בין 3000 ל-7000 משתתפים. היא תומכת בקביעות בעצרות אנטי גזעניות בגרמניה ואירחה מגוון הפגנות מקומיות קטנות יותר מאז 2018.
שורה של פעילים ושורה של שוטרים, ברקע מחפר דלי פחם שהופסקה פעילותו של תאגיד RWE (אנ') בשנת 2017.
תולדות הארגון

אנדה גלנדה נוסדה על ידי ברית רחבה של קבוצות שפועלות נגד שימוש בפחם, קבוצות פעולה אקלימיות עממיות. ארגוני סביבה כמו שביתת בתי הספר למען האקלים, גרינפיס ו-Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (אנ') הביעו סולידריות עם התנועה. אנדה גלנדה התפתחה מברית לתנועה בפני עצמה עם הופעתן של קבוצות מקומיות עצמאיות מאז 2017. בשנת 2020, יש לה 50 קבוצות מקומיות בגרמניה ועוד תשע ברחבי אירופה (שוודיה, הולנד, דנמרק, צרפת, בלגיה, שווייץ, איטליה, אוסטריה, צ'כיה).
התנועה הבינלאומית כיום נפגשת בערך פעם בחודש בערים שונות בגרמניה, כשהדיונים לרוב מתקיימים בו זמנית גם באנגלית. עלונים ותקשורת במחנות האקלים מתורגמים לרוב לאנגלית או לשפות אירופאיות אחרות. יש כ-19 קבוצות עבודה בנושאים כמו הקמת המחנה, קשרי עיתונות, כספים, עניינים משפטיים ועוד.
ארגון אנדה גלנדה אינו חלק מעמותה ואינו מקבל מימון קבוע. הוא נתמך על ידי רשת נרחבת של מתנדבים, רבים מהם מאורגנים בתנועות אחרות כמו הצוות המשפטי שתומך בכל אלו העומדים בפני השלכות משפטיות של פעולות של אי ציות אזרחי. הארגון אינו רשום כחוק בגרמניה ולכן לא ניתן לתמוך כלכלית על ידי רוב הארגונים הלא ממשלתיים. דוברי העיתונות שלה משתמשים בעיקר בשמות בדויים, אם כי יש אנשים שעובדים עם שמם האמיתי.
אנדה גלנדה היא אחת הקבוצות הסביבתיות העצמאיות הגדולות. תרבות קבלת ההחלטות והארגון העצמי שלה נתפסת בדרך כלל כגורם מפתח בכושר העמידה של הארגון.
מגפת הקורונה

ההפגנות בשנת 2020 נדחו עד סוף ספטמבר עקב מצב פורץ מגפת מחלת נגיף קורנה 2019. אנדה גלנדה השתמשה במערכת עם רשימות מפוענחות כדי לרשום משתתפים ולאפשר מעקב לאחור של אנשים, תוך בדיקה שהרשויות לא יוכלו להשיג רשימות עם שמות.
שיטות ומתודות

חברי הארגון חוסמים ומשבשים את הפעילות בתשתיות פחם פעם או פעמיים בשנה באירוע גדול. צורות הפעולה של הארגון הן חסימות מוצהרות בגלוי של תשתיות מאובנים, כמו פחם וגז. במסורת של מרי אזרחי בדרכי שלום, הארגון מתריס כנגד הפרת הסגת הגבול בשטחי התשתיות על ידי הליכה לתוך מכרות פחם והתעלמות מקריאות להפסיק שהוציאו הרשויות. ההכוונה לפעילים היא להישאר רגועים ולא לסכן איש. המטרה אינה להרוס או לפגוע בתשתיות אלא לחסום בגוף המפגינים את הסדר התקין.
אנדה גלנדה רואה את עצמה במסורת של מרי אזרחי בהפגנות סביבתיות כמו מחנות האקלים הראשונים בבריטניה או התנועה האנטי-גרעינית בגרמניה.
עימותים שלווים עם המשטרה ו"זרימה דרך קווי המשטרה" מתורגלים בעיקר ב"אימון פעולה" (aktionstraining) עם קבוצות בינוניות וקטנות של 10 עד 100 אנשים בערים עם סניפים מקומיים של אנדה גלנדה ובמחנות אקלים לפני פעולה.
התנגדות למפלגת הימין הקיצוני ולגזענות

אנדה גלנדה השתתפה במספר עצרות ועצרות נגד גזענות נגד פגישות של מפלגת הימין הקיצוני "אלטרנטיבה לגרמניה" (AfD) עם הסיסמה "תנועת אקלים משמעה אנטיפא".
הימין הקיצוני AfD מציג בקביעות את אנדה גלנדה כארגון קיצוני ולא לגיטימי, וקורא לגינויו באמצעים חוקיים או על ידי השירות החשאי הלאומי "Verfassungsschutz" (הגנה על החוקה). מאז 2016 השירות החשאי סימן את אנדה גלנדה ברשימתו עם ארגונים שהוא מכתיב "קיצוניים", בעיקר בגלל הסיסמה "שינוי מערכתי לא שינוי אקלים" (system change not climate change). בשנת 2020, הסניף המקומי בברלין של AfD החריף את ההאשמה נגד אנדה גלנדה בטענה שהארגון סבלני כלפי אלימות נגד המשטרה, זאת מבלי לספק הוכחות לטענות, למעט השתתפותה של קבוצת שמאל אחרת בשם interventionistische Linke. בתגובה 97 ארגונים סביבתיים בהם 350.org, ידידי כדור הארץ גרמניה, אוקספם והמרד בהכחדה חתמו על מכתב סולידריות, שדחה את ניסיון ה"הפללה" של אנדה גלנדה. השערורייה שהתקבלה הובילה לקריאה לפירוק ה-Verfassungsschutz של ברלין.
תשעה שוטרים הושעו מהפריסה במהלך פעולה של אנדה גלנדה בדצמבר 2019 לאחר שהצטלמו נגד אנדה גלנדה, שם הם קשרו עצמם לזירה הנאו-נאצית המקומית.
אלימות משטרתית

המשטרה וארגוני ימין קיצוני מפרסמים תדיר טענות לפיהן אנדה גלנדה הוא ארגון אלים, בניגוד לתפיסה העצמית של הארגון, שמפריך באופן קבוע את ההאשמות. אנדה גלנדה האשים את המשטרה ב-2017 וב-2020 באלימות בלתי חוקית נגד מפגינים. ברוב המקרים הללו, אנשים נפצעו באמצעות סוסים, אלות, גז פלפל ואגרופים. ב-2020 המשטרה גם פצעה פעילים בעזרת כלבים. מדיווחים עולה כי עשרות מתוך אלפים נפצעו ברובם באורח קל, בעוד שכמה מהם נפצעו קשה.
עמדותיה של אנדה גלנדה נגד אלימות משטרתיות הועלו רבות בתקשורת הארצית בגרמניה והדיווח היה בעיקר בעד אנדה גלנדה, אף שהמשטרה לא נשאה באחריות אישית עד 2020. בשנים 2017 ו-2020, עיתונאים נפצעו על ידי המשטרה ואיש אבטחה פרטי של RWE. אנדה גלנדה פרסם הודעה לעיתונות ב-2020 שהעלתה את ההאשמות נגד המשטרה לרמה של בעיה משטרתית בגרמניה, שכן הן מפרות באופן שיטתי את הזכויות החוקתיות של פעילים.
מטרות

אנדה גלנדה מחשיב את עצמו כחלק מהתנועה העולמית לצדק אקלים. היא קוראת להפסקה מיידית של ייצור החשמל בפחם ולמעבר חברתי ואקולוגי שמתגבר על "קפיטליזם מאובן". אנדה גלנדה דוחה את ההריסה המתמשכת של כפרים לצורך הרחבת מכרות פחם. אנדה גלנדה תמכה בכיבוש יער המבאך הסמוך לקלן שהיה אמור להיחתם לצורך הרחבת מכרה פחם. היער ניצל לבסוף, ו-אנדה גלנדה קרא לזה ניצחון של תנועת צדק האקלים.
אירועים קטנים ומקומיים יותר

אנדה גלנדה השתתפה או ארגנה אירועים קטנים יותר, כמו פרסום נגד השטיפה הירוקה של חברת הרכבות הלאומית של גרמניה, או נגד מדיניות האקלים של הקנצלרית מרקל.
קבוצות מקומיות הפגינו בהפגנות ופעולות של אי ציות אזרחי נגד תחנת הכוח החדשה Datteln 4 השורפת פחם קשה מיובא מרוסיה וקולומביה, ונגד "ועדת הפחם" הממשלתית שהוציאה תוכנית בשנת 2020 לסיום ייצור החשמל הפחם על ידי 2038 - הרבה יותר מאוחר ממה שדרשו ארגוני תנועה סביבתית וארגונים לא ממשלתיים,