התקופה ההלניסטית בארץ ישראל
הערות שוליים

↑  מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק א, 3. השלטון התלמי במאה השלישית לפני־הספירה, עמ' 46, 49.
1 2 3 4 5 6 7  מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק א, 6. יהודה והיהודים מאלכסנדר הגדול ועד למרד החשמונאים, עמ' 97–98, 104-101, 109-106.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 12, פרק א, סעיפים 6-5; נגד אפיון, מאמר ראשון, סוף פרק כב.
↑  Eusebius of Caesarea, Praeparatio Evangelica, Book IX,  Chapter XXXV
↑  מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק א, 4. המעבר לשלטון בית סלוקוס, עמ' 65, 69-68.
1 2  רבקה שפק ליסק, מתי ואיך חוסל הרוב היהודי בארץ ישראל, ירושלים: כרמל, 2014, עמ' 22
1 2  מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק א, 5. ההלניזאציה של הארץ והאוכלוסייה הלא־יהודית, עמ' 96-88.
↑  הרודוטוס, ספר שלישי, סעיף 5.
1 2  אפרים שטרן, ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך שני, חלק ג: 1. הרקע הגאוגרפי־היסטורי של ארץ־ישראל בתקופה הפרסית, עמ' 230–231, 234, 237, 250.
↑  ספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק ט"ז
1 2  תולדות ארץ ישראל, כרך א', יעקב ליוור, תקופת גלות בבל, שיבת ציון ושלטון פרס, עמ' 213.
↑  אפרים שטרן, ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך שני, חלק ג: 3. כלכלתה של ארץ־ישראל בתקופה הפרסית, משקולות ומטבעות, עמ' 290-287.
1 2 3 4  מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק א, פני התקופה: יוונה של ארץ־ישראל ומרד החשמונאים, עמ' 12-11.
1 2  מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק א, 5. ההלניזאציה של הארץ והאוכלוסייה הלא־יהודית, עמ' 70, 72, 75.
1 2  יוסף קלוזנר, היסטוריה של הבית השני, כרך שני: התקופה ההלניסטית, עמ' 119-118.
1 2 3  אוריאל רפפורט, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק ב, 4. החיים הרוחניים במדינת החשמונאים, עמ' 269-268.
1 2  אוריאל רפפורט, תולדות ישראל בתקופת הבית השני, חלק שלישי, פרק י"ב: יוחנן הורקאנוס; עמ' 127–128, 137.
1 2  ספר חשמונאים א, פרק ה.
1 2  יוסף קלוזנר, היסטוריה של הבית השני, כרך שלישי: תולדות בית־חשמונאי, עמ' 33-31.
↑  למשל על ידי הקטאיוס איש אבדרה אצל דיודורוס סיקולוס, ספר 40, פרק 3.
↑  תולדות ארץ ישראל, כרך א', מנחם שטרן, ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית, ההשפעה היוונית ביהודה, עמ' 241-240.
↑  אוריאל רפפורט, תולדות ישראל בתקופת הבית השני, חלק שלישי, פרק י"א: דרכה של יהודה לעצמאות; עמ' 119, 121.
↑  אוריאל רפפורט, תולדות ישראל בתקופת הבית השני, חלק שלישי, פרק י"ב: יוחנן הורקאנוס; עמ' 126.
1 2 3  אוריאל רפפורט, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק ב, 3. פני הארץ: יישוב, אוכלוסייה וחברה, עמ' 248-245.
↑  תולדות ארץ ישראל, כרך א', מנחם שטרן, ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית, ההתיוונות בערי־השדה ובחלקים הפנימיים של הארץ, עמ' 246.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 14, פרק א, פסקה ג, סעיף 10.
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, ספר א, פרק י, פסקה ג.
↑  אוריאל רפפורט, תולדות ישראל בתקופת הבית השני, חלק שלישי, פרק י"ד: ריב אחים בבית חשמונאי; עמ' 149-148.
↑  אוריאל רפפורט, ההיסטוריה של ארץ־ישראל, כרך שלישי, חלק ב, 5. מקומה של מדינת החשמונאים בתולדות הארץ: הפיכתה לארץ של יהודים, עמ' 272.
↑  ביקורת: אריה כשר, ‏יהודים וגויים בעולם העתיק, קתדרה 74, דצמבר 1994, עמ' 38-32
אלכסנדר הגדול נלחם במלך הפרסי דריווש השלישי
מצרים התלמיית מסומנת בסגול
גת מהתקופה ההלניסטית בגן הגת בתל אביב
הממלכה הסלאוקית בשנת 200 לפנה"ס (בסגול)
כתובת חפציבה. הכתובת מכילה שש איגרות שנשלחו מטעם המלך אנטיוכוס השלישי אל הנציב המקומי, תלמי בן תֵרֵסיאס, ומוזכרות שתי איגרות נוספות שנשלחו מטעמו של הנציב תלמי אל המלך. האגרות עוסקות במינהל המקומי ובמצב הכפרים והאיכרים בראשית התקופה הסלאוקית.
גירוש הליודורוס מן המקדש; ציור של ג'ראר דה לֶרֶס (אנ') מ-1674
שרידי האקרופוליס של אתונה, הפוליס היוונית המפורסמת ביותר
מבנה הגימנסיון של פומפיי
שמו של הגימנסיון נגזר מ"גימנוס" (עירום ביוונית). האימונים והתחרויות נערכו בעירום מוחלט, בהתאם לשאיפת הפגנת החוסן הגופני בהרמוניה פיזית, ועל מנת לחשל את הגוף.
קבר זכריה וקבר בני חזיר בירושלים, המושפעים מהאדריכלות היוונית
חייל סלאוקי בוזז את מנורת בית המקדש והפרוכת; תחריט מתוך מהדורת "תנ"ך מקלין" (1810)
השלבים בהתפתחות ממלכת החשמונאים
מבנה הגימנסיון בקירנה לוב
היסטוריה של עם ישראל