stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי טורקיה–סומליה
היסטוריה > ימי הביניים

בתקופת ימי הביניים, שמרו סולטנות אג'וראן וסולטנות אדאל על יחסי מסחר וביטחון איתנים עם האימפריה העות'מאנית. סולטנות אג'וראן מכרה באופן קבוע לעות'מאנים כלי ירייה דרך נמל מוזאפפר במוגדישו. בתמורה, העות'מאנים סיפקו לאג'וראנים סיוע צבאי נרחב בעת מלחמת אג'וראן–פורטוגל.
במהלך המאה ה-16 המתיחות בין האג'ורים לפורטגזים הסלימה. היחסים הפוריים בין סולטנות אג'וראן לעות'מאנים הדאיגו את הפורטוגזים, שכן יפסידו בלחימה נגדם. העות'מאנים אף התקיפו ספינת לוחמה של הפורטוגזים, בעת שניסו להפציץ את העיר מוגדישו. שיתוף הפעולה של האג'ורים והעות'מאנים נגד הפורטוגזים הגיע לנקודת שיא בשנות ה-80 של המאה ה-16, כאשר האג'ורים הצטרפו ללחימה של הערבים והסווהילים נגד השלטונות הפורטגזיים. האג'ורים שלחו מברק לשודד הים העות'מאני מיר עלי בג, הקורא לו להצטרף למלחמה. עלי בג נענה בחיוב, ושלח צי עות'מאני גדול שתקף את הקולוניות הפורטוגזיות בדרום-מזרח אפריקה. המתקפה הזו צלחה, גירשה פורטוגזים רבים מערים גדולות דוגמת פייט, מומבסה וקילווה קיסיוואני, והקטינה את חוג ההשפעה של פורטוגל באוקיינוס ההודי. לאורך המאה ה-16 וה-17, סולטנות אג'וראן התריסה נגד המונופול הכלכלי של פורטוגל באוקיינוס ההודי, תוך שימוש במטבעות חדשים בדומה לאלו של האימפריה העות'מאנית. הדבר גרם לעיצום היחסים הכלכליים בין שני העמים.
במלחמת אתיופיה–אדאל, העניקו העות'מאנים סיוע צבאי נרחב לסולטנות אדאל, שהפסידו בלחימה.
היסטוריה > בעת המודרנית

בשנת 1969, טורקיה וסומליה נמנו במדינות המייסדות של "הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי" (OIS). טורקיה החזיקה שגרירות רשמית בבירת סומליה, אך זו נסגרה ב-1991 בשל מלחמת האזרחים בסומליה. על אף סגירת השגרירות, הרשויות הטורקיות תיקשרו עם ממשלת המעבר הלאומית החדשה וממשלת המעבר הפדרלית של סומליה באמצעות השגרירות הטורקית באדיס אבבה, בירת אתיופיה.
במחצית שנת 2011, ממשלת טורקיה פתחה מחדש את השגרירות במוגדישו, לאחר ביקורו של ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן. טורקיה נחשבת למדינה הראשונה שחידה את יחסיה הדיפלומטיים עם סומליה לאחר מלחמת האזרחים.
בינואר 2015, ראשיהם של שתי המדינות חנכו פרויקטים חדשים באדמת סומליה במימון טורקי. באותה שנה הוקם מחנה TURKSOM בעיר מוגדישו.
יחסי סלובקיה–רומניה

| יחסי סלובקיה–רומניה |
| --- | --- |
סלובקיה: רומניה


סלובקיה: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
49,035: 238,391
אוכלוסייה
5,498,707: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
132,794: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
24,150: 18,485
משטר
רפובליקה

בין סלובקיה לבין רומניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה > צ'כוסלובקיה

בשנת 1918 הובסה האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה, ובעקבות כך הוקמה צ'כוסלובקיה ורומניה קיבלה את שטחי טרנסילבניה ובוקובינה.
ב-8 בפברואר 1919 מונה פרופסור קונסטנטין איסופסקו-גרקול לציר רומניה בבצ'כוסלובקיה, וב-6 באפריל אותה שנה בוהומיל צ'רמק מונה לציר צ'כוסלובקיה ברומניה, ובו בזמן הוא מונה גם לנספח הצבאי ברומניה.
ב-30 בינואר 1920 הגיש בוהומיל צ'רמאק, השגריר הצ'כי הראשון בבוקרשט, את כתב האמנה בפני קרול השני, מלך רומניה, וב-6 באוגוסט 1920 מונה קונסטנטין היוט לשגריר מיוחד של רומניה בפראג.
ב-23 באפריל 1921 נחתמה ההסכמה הקטנה בין צ'כוסלובקיה לרומניה, ובסוף אוגוסט אתה שנה נערך המפגש הראשון של נציגי שתי המדינות עם נציגי יוגוסלביה.
בספטמבר 1923 ראש ממשלת רומניה יון (יונל) ברטיאנו ביקר בצ'כוסלובקיה, וב-24 בספטמבר 1925 ביקר קרול, נסיך הכתר הרומני בפראג. באוקטובר 1936 ביקר שוב הנסיך קרול בפראג, ובדצמבר אותה שנה נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש ביקר ברומניה.
בסוף מלחמת העולם השנייה חברה רומניה לבעלות הברית, וכוחותיה סייעו בשחרור צ'כוסלובקיה.
ב-7 באפריל 1945 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, ובשנת 1946 נפתחו מחדש השגרירויות בשתי המדינות.
ב-21 ביולי 1948 נחתם בבוקרשט הסכם ידידות בין הרפובליקה הצ'כוסלובקית לבין הרפובליקה העממית הרומנית, ולאחר מכן היו שתי המדינות חברות בברית ורשה. בשנת 1968 סירבה רומניה להשתתף בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, כאות מחאה על דיכוי האביב של פראג.
ב-20 בפברואר 1991 הוקמה האגודה הצ'כוסלובקית-רומנית, וביוני 1991 נשיא רומניה יון איליאסקו הגיע לפראג לחתום על פירוק ברית ורשה.
היסטוריה > סלובקיה

ב-1 בינואר 1993 פורקה צ'כוסלובקיה ובמקומה קמו צ'כיה - שירשה את מקומה וסלובקיה, ומיד כוננו היחסים בין שתי המדינות.
ב-24 בספטמבר 1993 נחתמה בברטיסלבה אמנת ידידות ושיתוף פעולה בין רומניה לסלובקיה, אשר נכנסה לתוקף ב-23 במאי 1994. ב-16 באפריל 1999 אושר בברטיסלבה על ידי שרי החוץ של שתי המדינות, כל תוקפן של אמנות והסכמים שנחתמו בין רומניה לצ'כוסלובקיה.
שיתוף פעולה

בין שתי המדינות מתקיימים יחסי סחר פעילים, ושיתוף פעולה הדוק בתחומי ביטחון, חינוך ותרבות, וכן שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
יחסים דיפלומטיים

רומניה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה ו-2 קונסוליות בבאנסקה ביסטריצה ובסטארה לובובנה, מאידך, סלובקיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט וקונסוליה באוראדיה
.
יחסי סמואה–צרפת

| יחסי סמואה–צרפת |
| --- | --- |
סמואה: צרפת


סמואה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
2,831: 643,801
אוכלוסייה
218,343: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
934: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,278: 45,527
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי סמואה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין הרפובליקה הצרפתית.
ייצוג

סמואה אינה מיוצגת בצרפת אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבריסל, בלגיה שמואמנת על צרפת בנוסף לאזור ארצות השפלה.
צרפת מיוצגת בסמואה באמצעות קונסוליה כללית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה. שגרירות צרפת בניו זילנד, ניו זילנד, מאומנת גם על סמואה ורוב אזור האוקיינוס השקט בנוסף לניו זילנד.
ביקורים מדרג גבוה

שר הפיתוח הצרפתי השתתף בוועידת המדינות המתפתחות שנערכה ב-2008 באפיה, סמואה.
ראש ממשלת סמואה, נכח בפסגת צרפת-אוקיאניה הרביעית, שהתקיימה בפריז ב-26 בנובמבר 2015, וכן בכנס האקלים הבינלאומי בנושא ההתחממות הגלובלית (COP21) בדצמבר 2015.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים בין סמואה לצרפת הם מזעריים, אבל קיימים. שווי הסחר הכולל בין סמואה לצרפת בשנת 2015 היה 419.626 דולר אמריקאי. סמואה ייצאה לצרפת סחורה בשווי 6.26 אלף דולר אמריקאי והיא ברזל בלבד. צרפת ייצאה לסמואה סחורה בשווי 413 אלף דולר אמריקאי כאשר הסחורה העיקרית שהיא ייצאה היא שסתומים והנייר שעוטף את הסיגריות.
שיתוף פעולה

סמואה והאוניברסיטה הצרפתית בפולינזיה הצרפתית משתפות פעולה. משרד החוץ הצרפתי מנהל פרויקטים משותפים עם סמואה דרך האגף הפסיפי שלו.
כביש M4

| --- | --- |


M4, ליד סווינדון
 מידע כללי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  308.8 ק"מ ק"מ
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1961
 מיקום
 ערים ראשיות:  לונדון, רדינג, סווינדון, בריסטול, ניופורט, קארדיף, סוונסי.
 נקודת התחלה:  חיבור עם כביש A4, לונדון
 נקודת סיום:  ל'נדי, דרום ויילס
 כבישים מסתעפים:  כביש הטבעת של לונדון, כביש M5, כביש M48, כביש M49, כביש M32, כביש A404(M), כביש A329(M), כביש A308(M), כביש A48(M) 
 קואורדינטות:  51°30′36″N 2°09′45″W﻿ / ﻿51.5101°N 2.1624°W﻿ / 51.5101; -2.1624
  מפת מיקום  מפה מפורטת   M4 (מודגש) במפת בריטניה.  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הכביש המהיר M4 (באנגלית: M4 Motorway) הוא כביש מהיר בממלכה המאוחדת המקשר את העיר לונדון לדרום ויילס.
M4 מתחיל באזור צ'יזוויק במערב לונדון, כאשר הוא מתחבר לכביש A4. הוא ממשיך לכיוון מערב במקביל לכביש A4 כשהוא עובר את כביש הטבעת של לונדון (כביש M25) באזור נמל התעופה הית'רו, לאחר מכן הוא עובר בין היתר ליד הערים רדינג, סווינדון ובריסטול. לקראת נהר הסוורן שמהווה גם את הגבול עם ויילס, הכביש המהיר מתפצל לשניים; M4 ו-כביש M48, שניהם חוצים את הנהר בגשרים נפרדים שהם גם גשרי אגרה. משם מתאחדים הכבישים חזרה ו-M4 ממשיך לאורך דרום ויילס כשהוא עובר בין היתר ליד הערים ניופורט וקארדיף.
גשרי הסוורן ו-M48

בנקודת המעבר של M4 לשפך של נהר הסוורן לתעלת בריסטול, שהיא גם נקודת המעבר של הכביש המהיר בין אנגליה וויילס, נחנך בשנת 1966 גשר סוורן. 30 שנים לאחר מכן הושלמה בנייתו של גשר שני מעבר סוורן השני (Second Severn Crossing), הידוע גם כ"גשר הנסיך מוויילס" (Prince of Wales Bridge). גשר סוורן שימש כביש מהיר שיצא מ-M4; כביש M48, בעוד שמעבר סוורן השני שירת את M4. מסלולו של M48 היה בעבר מסלולו של M4 עד לפתיחת הגשר השני ובכך סודרו שני מעברים מקבילים המתחברים לפני ואחרי מעבר נהר הסוורן.
מחלפים עיקריים

| קילומטרים | מחלף | מיקום | דרכים מצטלבות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
הכביש המהיר M4
| 0 | ‏J1 | צ'יזוויק, לונדון | חיבור עם כביש A4 |  |
| 24.5 | ‏J4a | נמל התעופה הית'רו | כביש גישה לנמל התעופה |  |
| 27.0 | ‏J4b | נמל התעופה הית'רו |  כביש M25 |  |
| 181.5 | ‏J19 | בריסטול |  כביש M32 |  |
| 186.3 | ‏J20 | בריסטול |  כביש M5 |  |
| 189.5 | ‏J21 | נהר הסוורן |  כביש M48 |  |
| 195.2 | ‏J22 | נהר הסוורן |  כביש M49 |  |
| 208.0 | ‏J23 | נהר הסוורן |  כביש M48 |  |
| 217.0 | ‏J24 | קארדיף | כביש (M)‏A48 (כניסה לקארדיף) |  |
| 320.6 | ‏J49 | ל'נדי | חיבור עם ה-A48 וה-A483 |  |
כביש M40

| --- | --- |


M40, באזור ברטלי ווד
 מידע כללי
 ציר:  כביש רוחב
 כביש מהיר:  כן
 אורך:  143.2 ק"מ ק"מ
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1967
 מיקום
 ערים ראשיות:  אוקסברידג', אוקספורד, ווריק, ברמינגהאם.
 נקודת התחלה:  חיבור עם כביש A40, אוקסברידג'
 נקודת סיום:  ברמינגהאם
 כבישים מסתעפים:  כביש A40, כביש הטבעת של לונדון, כביש M42 
 קואורדינטות:  51°56′14″N 1°12′07″W﻿ / ﻿51.937166°N 1.2019°W﻿ / 51.937166; -1.2019
  מפת מיקום  מפה מפורטת   M40 (כחול כהה) במפת בריטניה.  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הכביש המהיר M40 (באנגלית: M40 Motorway) הוא כביש מהיר בממלכה המאוחדת המקשר את העיר לונדון לברמינגהאם. הכביש מהווה חלופה ל-M1 וה-M6 בחיבור לונדון למערב המידלנדס.
ה-M40 מתחיל מערבית ללונדון באזור אוקסברידג' כהמשך לכביש ה-A40 (אשר נכנס למרכז לונדון ומתחבר לדרך מרילבון). לאחר מכן הוא ממשיך בכיוון מערב צפון-מערב ונפגש במחלף עם כביש הטבעת של לונדון (ה-M25) באזור פולמר. לאחר מכן הוא עובר לצד ביקונספילד, היי וייקום ועוקף את אוקספורד מספר קילומטרים מצפון. לאחר מכן הוא עובר דרום-מערבית לביצ'יסטר, מזרחית לבאנברי ודרומית ללמינגטון ספא. בהמשך הוא מסתיים במפגש עם הכביש המהיר M42, מדרום למרכז העיר ברמינגהאם.
הכביש מהווה חלק מהכביש האירופי ה-E05, אשר מחבר את אלג'הירס בדרום ספרד, לגריינוק במערב סקוטלנד.
היסטוריה

ה-M40 נבנה בשני שלבים עיקריים; השלב הראשון החל בשנת 1967 והושלם בשנת 1974 הוקם כדי להקל על התנועה בכביש ה-A40 והוא חיבר את לונדון לאוקספורד. בשלב זה, הוחלט להקים כביש מהיר שיחבר את לונדון ומערב המידלנדס כדי להקל על הM1 וה-M6, רק בשנת 1983 הוחלט שה-M40 ימשיך לכיוון צפון-מערב ויתחבר לבסוף עם ברמינגהאם.
העבודות על השלב השני של הכביש החלו באוקטובר 1987, עבודות אלו נמשכו במספר פרקים עד שהכביש נפתח במלואו בינואר 1991. בשלב זה, החלק המקורי של הכביש שודרג אף הוא, כך שבסיום העבודות, הכביש כולו היה בעל שלושה נתיבים לכל כיוון. לקראת סוף שנות ה-90 הורחבו חלקי הכביש הראשונים, עד למחלף השלישי (J3) ליד היי וייקום, לכדי ארבעה נתיבים לכל כיוון.
מחלפים עיקריים

| קילומטרים | מחלף | מיקום | דרכים מצטלבות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
הכביש המהיר M40
| 29.2 | ‏J1 | כיכר דנהאם, אוקסברידג' |  חיבור עם כביש A40 |  |
| 32.0 | ‏J1a | פולמר |  כביש M25 |  |
| 77.3 | ‏J8 J8a | אוקספורד |  כביש A40  כביש A418 |  |
| 170.1 | ‏J17 | ברמינגהאם |  כביש M42 |  |
ישראל יצחק רייזמן

| --- | --- |

רבי ישראל יצחק רייזמן
 לידה:  2 בפברואר 1889 א' באדר ה'תרמ"ט העיר העתיקה, ירושלים
 פטירה:  25 בפברואר 1969 (בגיל 80) ז' באדר ה'תשכ"ט ירושלים, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים
 תקופת הפעילות:  ? – 25 בפברואר 1969 
 תחומי עיסוק:  דיין, מורה הוראה
 רבותיו:  רבי שניאור זלמן מלובלין, רבי אברהם שמחה הורוביץ, רבי דוד צבי שלמה בידרמן
 תלמידיו:  הרב לייב מינצברג
 בת זוג:  שרה חיה
 אב:  נפתלי
הרב ישראל יצחק הלוי רייזמן (א' באדר תרמ"ט, 2 בפברואר 1889 – ז' באדר תשכ"ט, 25 בפברואר 1969) היה דיין ומורה הוראה חסידי-ירושלמי, חבר בית הדין של העדה החרדית, וראב"ד קהילות החסידים בירושלים.
הוא היה חבר בהרכב בית הדין השני והדומיננטי מאוד של העדה החרדית, משנת 1948 עד 1969, ביחד עם הרב פנחס עפשטיין והרב דוד יונגרייז.
ביוגרפיה

נולד בעיר העתיקה לר' נתנאל. אביו עלה לארץ ישראל מפראגא, פרבר של ורשה, ונסע לחצרותיהם של החידושי הרי"ם, רבי אברהם מטשכנוב ורבי ישעיה מושקט מפראגא. נישא לשרה חיה, בתו של רבי שלום לייב אייזנבך, מחבר ספר "באר יצחק".
היה תלמידם של רבי שניאור זלמן מלובלין, ה"תורת חסד", ורבי אברהם שמחה הורוביץ מבארנוב. היה חסידו של רבי דוד צבי שלמה בידרמן, הרבי מלעלוב. בהמשך היה מקורב לאדמו"רי גור, רבי אברהם מרדכי אלתר ובנו רבי ישראל. למד קבלה מרבי חיים שאול דוויק הכהן.
הרב יוסף חיים זוננפלד ביקשו לכהן כדיין בבית הדין של העדה החרדית אך הוא סירב. בשנת תש"ב, נענה לבקשתו של הרב יוסף צבי דושינסקי והחל לכהן כדיין. בהמשך החל גם לכהן כראב"ד קהילות החסידים, על מקום הרב ישראל זאב מינצברג.
מסר שיעורי תורה רבים במספר בתי כנסיות בירושלים. נודע בידיעותיו המופלגות, והתבלט בחזרותיו המרובות על הש"ס והשולחן ערוך. היה שותף להקמת ישיבת שפת אמת בירושלים. שימש גם כגבאי צדקה, ומצעירותו נהג לאסוף כסף לצורכי שבת לעניים.
בצוואתו ביקש לא לכתוב על מצבתו תוארי כבוד, ולא להספידו. נקבר בחלקת פולין בהר הזיתים.
בתו היחידה, גולדה לאה, נישאה לרבי שלום סאפרין, האדמו"ר מקומרנה. הוא חינך ולימד את הרב לייב מינצברג, שהיה שכנו והתייתם מאביו בילדותו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310758805171  VIAF: 298780595   WorldCat (עם VIAF): 298780595
יחסי ירדן–ספרד

| יחסי ירדן–ספרד |
| --- | --- |
ירדן: ספרד


ירדן: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 505,370
אוכלוסייה
11,544,753: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 32,996
משטר
מונרכיה חוקתית

ראש ממשלת ספרד חוסה מריה אסנאר מקיים מסיבת עיתונאים במדריד עם מקבילו הירדני עבד אל-כרים אל-כבאריתי, 1996
יחסי ירדן–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ירדן וספרד.
יחסים דיפלומטיים

ספרד וירדן חולקות קשרים היסטוריים ואינטרסים פוליטיים, כלכליים ותרבותיים. היחסים בין המדינות הם קרובים מאוד באופן מסורתי ומאופיינים הן בהיעדר סכסוכים דו-צדדיים והן במפגש העמדות בעניינים פוליטיים אזוריים (תהליך השלום במזרח התיכון, תהליך ברצלונה, הדיאלוג הים-תיכוני, איחוד מדינות הים התיכון, נאט"ו ועוד). ובינלאומיים (יוזמות נגד רעב ועוני, מטרות המילניום, רפורמת האו"ם, ברית התרבויות ועוד). הקשרים בין משפחות המלוכה הספרדית והירדנית תרמו באופן בולט לגישה זו, שיש לה בסיס חברתי, תרבותי, פוליטי וכלכלי מוצק.
במאי 1947 נקשרו קשרים ראשוניים בין המדינות. באוקטובר 1950 נחתם חוזה ידידות בין המדינות.
יחסים כלכליים

סך ההשקעות של ירדן בספרד בשנים 2013 ו-2014 הסתכם בכ-29 מיליון אירו. סך ההשקעות של ספרד בירדן בשנים 2013 ו-2014 הסתכם ב-2 מיליון אירו. הפעילות המסחרית העיקרית שבוצעה כוללת: CASA (אנ') - בסוף מרץ 2010 הושלמה מכירתם של שני מטוסים תמורת 19 מיליון אירו. TELVENT (קבוצת ABENGOA) - בשנת 2010 היא חתמה על חוזה מסחרי לביצוע פרויקט SCADA עבור צפון עמאן תמורת 12 מיליון אירו בקו FIEM / SME.
שיתוף פעולה > ממשלת ספרד

נציגות ה-OTC, ארגון בת של הסוכנות הספרדית לשיתוף פעולה בינלאומי למען פיתוח (אנ')‏ (AECID), בעמאן, המשרתת את ירדן, סוריה ולבנון, פתחה את שעריה בסוף שנת 2008. יש בה יחידה מנהלית ואחראי על פרויקטים הומניטריים. הקביעות של המשרד לשיתוף פעולה טכני בעמאן אוחדה עם מינוי רכז כללי, בשל הממד ההומניטרי של פעילותו. מעמאן מועברת העזרה של משרד הפעולה ההומניטרית של ה-AECID לירדן, סוריה, לבנון, טורקיה ועיראק כדי להקל על הצרכים ההומניטריים הנובעים מהסכסוכים בסוריה ובעיראק.
שיתוף הפעולה הנוכחי מתמקד בתמיכה בפתרון המשבר שנגרם על ידי מספר רב של פליטים במדינה כתוצאה ממלחמת האזרחים בסוריה, ובפעילות שבוצעה במסגרת תוכנית "מסאר" לליווי תהליכי הדמוקרטיזציה במזרח התיכון ובצפון אפריקה.
בשנת 2014 הושלם הפרויקט לחיזוק יכולותיו של המשרד לפיתוח חברתי למניעה והתייחסות לאלימות מגדרית.
באוגוסט 2015 אושרה יוזמת טהדיר-מסאר לאוכלוסייה האזרחית הסורית, במימון משותף של האיחוד האירופי, מה שהופך את תחזוקת ה-OTC לחיונית. מטרתה היא להכשיר אנשים בעלי פוטנציאל להפוך לשחקני מפתח במעבר עתידי ולהיערך להתאוששות. פעילות זו תבוצע יחד עם שלושה ארגונים ירדניים ותמיכה של משרד הפנים הירדני.
שיתוף פעולה > ארגונים לא ממשלתיים (משתפי פעולה ומתנדבים)

בשנת 2014 המשיכו ליישם הסכמים אזוריים ופרויקטים אחרים של ארגונים לא ממשלתיים: תנועה למען שלום, פירוק נשק וחופש (MPDL), סולידריות בינלאומית (SI (ספ')), הקרן לקידום חברתי של תרבות (FPSC) וחילוץ והצלה.
במסגרת תוכנית מסאר, הפרויקט לחיזוק החברה האזרחית המיועד לתרום לתהליכי הממשל הדמוקרטי בירדן ובהרשות הפלסטינית, מיושם משנת 2014. לבנון, תוניסיה ומצרים, יקבלו אף הן תמיכה באמצעות הקרן בעתיד.
שיתוף פעולה > ועדות לשיתוף פעולה מעורב

הוועדה המעורבת האחרונה נחתמה בעמאן ב-29 באפריל 2006 וב-2010 בוצע תרגיל תכנות תפעולי במטרה לבצע טוב יותר את ההתערבויות של שיתוף הפעולה הספרדי.
שיתוף הפעולה המשיך בפעילותו בזיהוי, גיבוש וביצוע של הצעות להתמודדות עם המשבר ההומניטרי שנגרם על ידי הגידול בפליטים הסורים ולתמיכה בתהליכי הרפורמה הדמוקרטית, מסגרת בה מתערבת תוכנית מסאר, במימון שלה ביצע כמה פרויקטים במהלך 2013 ו-2014.
נציגויות דיפלומטיות

ירדן מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושתי קונסוליות בברצלונה ובילבאו.
ספרד מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן.
כ"ה באב

כ"ה באב הוא היום העשרים וחמישה בחודש האחד עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים וחמישה בחודש החמישי 
למניין החודשים מניסן. כ"ה באב לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו".
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ה אב היא פרשת ראה.
אירועים היסטוריים

ה'תשנ"ה – פיגוע התאבדות באוטובוס בירושלים, ארבעה הרוגים
ה'תשנ"ח – פרשת מוניקה לווינסקי: נשיא ארצות הברית ביל קלינטון מודה, שהיה לו "קשר פיזי לא יאה" עם המתמחה בבית הלבן מוניקה לווינסקי
נולדו

ה'תרע"ג – הרב ברוך שמעון שניאורסון, ראש ישיבת טשעבין, וחבר מועצת גדולי התורה (נפטר בה'תשס"א)
ה'תשכ"ו – דניאל יאמר, איש עסקים יהודי-גרמני
ה'תשכ"ח – זלמן רודרמן, עיתונאי, סופר ועורך
ה'תשכ"ט – יוסי מרשק, שחקן תיאטרון ישראלי
ה'תשל"ד – שרון גל, חבר כנסת, עיתונאי ויזם נדל"ן ישראלי
נפטרו

ה'תקע"ג – הרב  סעדיה ב"ר נתן נטע משקלוב, מראשי עליית תלמידי הגר"א, מחבר הספר 'מעשה רב'
ה'תקצ"ט – ר' יעקב משולם אורנשטיין, רב, פוסק, ומגדולי רבני גליציה, מכונה ה"ישועות יעקב" על שם ספרו (נולד בה'תקל"ה)
ה'תשכ"ה – ר' חנוך בורנשטיין מסוכטשוב. הקים את חסידות סוכטשוב בישראל לאחר השואה (נולד בה'תרנ"ז)
ה'תשכ"ז – איליה ארנבורג, סופר יהודי-רוסי (נולד בה'תרנ"א)
ה'תשס"ו – עמנואל מורנו, קצין בסיירת מטכ"ל, נהרג במלחמת לבנון השנייה (נולד ב-ה'תשל"א)
ה'תשע"ב – זאב וולפסון (נולד בה'תרפ"ח)
ה'תשפ"ב – הרב שלום כהן נשיא מועצת חכמי התורה של ש"ס וראש ישיבת פורת יוסף בירושלים.
כ"ד באב – כ"ו באב
אב
יחסי אוזבקיסטן–גאורגיה

| יחסי אוזבקיסטן–גאורגיה |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: גאורגיה


אוזבקיסטן: גאורגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 69,700
אוכלוסייה
36,534,946: 3,807,418
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 30,536
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 8,020
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה פרלמנטרית

יחסי אוזבקיסטן–גאורגיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לגאורגיה.
יחסים > סחר וכלכלה

נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה ביקר באוזבקיסטן ב-4 בספטמבר 1995. הודות לביקור זה חלה התקדמות רבה מבחינה מסחרית וכלכלית בין שתי המדינות. במהלך הביקור נחתמו מספר הסכמים בנושא סחר חופשי, קידום הדדי והגנה על השקעות, הובלת כביש בינלאומית, החלפת היתרים לתחבורה בינלאומית בדרכים, ארגון ותפעול המערכת ההדדית. ההסכמים הבין-ממשלתיים, הבין-ממשלתיים והבין-מחלקתיים שנחתמו במהלך ביקורו של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב בגאורגיה בתאריכים 27–28 במאי 1996, חיזקו עוד יותר את המסגרת הזו. החשובה שבהן היא ההצהרה על הרחבת וחיזוק שיתוף הפעולה בין אוזבקיסטן וגאורגיה וההסכם העיקרי להקמת קבוצות פיננסיות-תעשייתיות. הוקמה ועדת עבודה אוזבקית-גרוזינית להגברת שיתוף הפעולה הדו-צדדי.
בשנת 2000, מחזור הסחר בין גאורגיה לאוזבקיסטן הוכפל פי שלושה ממחזור הסחר שהיה ב-1999. בשנת 2000, הייצוא העיקרי של אוזבקיסטן לגאורגיה היה סיבי כותנה, משאבי אנרגיה (מוצרי נפט), מזון, כימיקלים ופלסטיק. הייצוא העיקרי של גאורגיה לאוזבקיסטן היה פירות, אגוזים, קפה, תה, ממתקים, סיבים כימיים ועיקריים, מתכות ברזליות ומוצריהם, ציוד מטוסים. המיזם המשותף הגרוזיני-אוזבקי Real-CL עוסק בסחר ותיווך. בשנת 2017 עמד מחזור המסחר בין שתי המדינות על 71 מיליון דולר. מדובר ב-10 מיליון דולר פחות מאשר ב-2016.
יחסים > תחבורה

חברות התעופה הגאורגיות איירזנה (גאורגיה איירליינס) וחברת טרנס גאורגיה אנד בע"מ מיוצגות באוזבקיסטן, ואילו החברה האוזבקית-גרוזינית טרנס קיי מיוצגת בגאורגיה. כל החברות הללו עוסקות בהובלת נוסעים ומטענים. הובלת סחורות אוזבקיות למדינות שלישיות דרך נמלי גאורגיה מתפתחת באופן פעיל. בשנת 1996 הועברו 100,000 טון מטען וב-1997 285,000 טון. אוזבקיסטן משתתפת גם במסדרון המעבר TRACECA אירופה-אסיה דרך גאורגיה.
יחסים > תיירות

על פי נתוני משרד הפנים הגאורגי, 11,173 אזרחים אוזבקים ביקרו במדינה בינואר–אוגוסט 2017.
תפוצה

בשנת 2000 מספר הגאורגים באוזבקיסטן היה כ-1,130. על פי הערכות שונות, בין 1,000 ל-4,000 גאורגים גרים באוזבקיסטן.
יחסי טורקיה–ניקרגואה

| יחסי טורקיה–ניקרגואה |
| --- | --- |
טורקיה: ניקרגואה


טורקיה: ניקרגואה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 130,370
אוכלוסייה
87,527,097: 6,939,055
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 17,829
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 2,569
משטר
משטר נשיאותי: רפובליקה

יחסי טורקיה–ניקרגואה הם יחסי החוץ בין ניקרגואה לטורקיה.
היסטוריה

בשנת 2013, בעקבות משא ומתן תעופה אזרחית במונטריאול, ניקרגואה וטורקיה חתמו על הסכם תעופה ליצירת קשר אווירי בין מנגואה לאיסטנבול. שרי החוץ של שתי המדינות נפגשו בשולי ועידת האו"ם, והודיעו כי ייחתם הסכם להעמקת היחסים הכלכליים בין שתי המדינות.
בפברואר 2015, ממשלות ניקרגואה וטורקיה חתמו על הסכם שיתוף פעולה מסחרי וכלכלי. הוא אושרר על ידי האספה הלאומית של ניקרגואה בספטמבר 2017.
בשנת 2016, נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן בירך את דניאל אורטגה על בחירתו מחדש לנשיאות ניקרגואה, וממשלת ניקרגואה שלחה ברכות לרגל יום השנה ה-93 להקמת הרפובליקה הטורקית.
בשנת 2017, נשיא ניקרגואה דניאל אורטגה, שר החוץ של ניקרגואה דניס מונקדה קולינדרס ושר הכלכלה אורלנדו סולורסאנו נפגשו עם משלחת של אנשי עסקים טורקים במנגואה כדי לדון בהעמקת היחסים הכלכליים בין שתי המדינות.
בשנת 2018, אורטגה שלח מסר של ברכה לארדואן לרגל יום השנה ה-95 להקמת הרפובליקה הטורקית.
בספטמבר 2021, שר החוץ הטורקי מבלוט צ'בושולו נפגש שוב עם עמיתו באו"ם. באוקטובר 2021, במהלך ביקור של משלחת ניקרגואה בראשות שר החוץ של ניקרגואה קולינדרס, חתמו שתי המדינות על הסכם חקלאות ושני מזכרי הבנות. לאחר מכן, ממשלת טורקיה אותתה כי היא מתנגדת לסנקציות על ניקרגואה, וקולינדס הצהיר ב-"דיילי סבאח" כי שתי המדינות חולקות מחויבות לחיזוק המשפט הבין-לאומי, הגנה על החלטות האו"ם ועקרון אי-ההתערבות בענייני פנים.
ניקרגואה וטורקיה מנהלות כעת מגעים לפתיחת שגרירויות זו במדינות זו.
יחסים כלכליים

נכון לשנת 2019, נפח הסחר בין שתי המדינות היה 11.6 מיליון דולר (ייצוא/ייבוא טורקי: 11.1/0.5 מיליון דולר).
בעקבות הסכם צמצום העוני והצמיחה של ניקרגואה עם קרן המטבע הבין-לאומית, טורקיה חתמה על הסכמי שיתוף פעולה כלכלי וסחר עם ניקרגואה בשנת 2015.
במסגרת הסכמי שיתוף הפעולה הסחר הדו-צדדי, ממשלת ניקרגואה מנהלת משא ומתן על הסכם סחר עם טורקיה כחלק מגוש מרכז אמריקה.
בשנת 2017, נשיא ניקרגואה דניאל אורטגה קיבל משלחת כלכלית טורקית וניצל את ההזדמנות כדי לעודד עסקים טורקיים להשקיע בניקרגואה.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מיוצגת בניקרגואה באמצעות שגרירותה בסן חוסה, קוסטה ריקה.
ניקרגואה מיוצגת בטורקיה באמצעות שגרירותה בברלין, גרמניה.
כוכב הבוקר (חברה)

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  עיבוד מוצרי מזון
 מייסדים:  כריס ג'יי רופר
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים) 
 מיקום המטה:  וודלנד 
  
 www.morningstarco.com
 
חברת כוכב הבוקר (באנגלית: The Morning Star Company) היא חברת עיבוד מזון וחקלאות אמריקאית, שמרכזה בקליפורניה.
פעילות חברה

החברה אחראית על כ-25% מייצור העגבניות המעובדות בקליפורניה, וכ-40% מהאספקה התעשייתית של רסק עגבניות ועגבניות חתוכות. לחברה כ-400 עובדים, והכנסות של כ-700 מיליון דולר.
החברה מפורסמת בעיקר בשל הפילוסופיה הליברטראנית שלה, המטיפה למספר קטן ככל האפשר של מנהלים. העובדים מעודדים לחשוב באופן עצמאי, להגדיר את האחריות לעבודה בעצמם ואף לקבל החלטות על רכישת ציוד בהתייעצות עם מומחים.
הערות שוליים

↑  Hamel, Gary (בדצמבר 2011). "First, Let's Fire All the Managers". Harvard Business Review. נבדק ב-7 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "I, Tomato: Morning Star's Radical Approach to Management". ReasonTV. Reason Foundation. 27 בדצמבר 2012. נבדק ב-4 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
יצחק שוורץ (שן-צור)

| --- | --- |

יצחק שוורץ
 לידה:  1886 טרנופול, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  14 בינואר 1958 (בגיל 72 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  מלון סן רמו 
 
ביתו הפרטי של פיינגולד, ברח' נחלת בנימין בתל אביב, בתחילת שנות ה-20
בית הדואר והטלגרף ומימינו בית אליס פלמר בתל אביב, שנות ה-20 של המאה ה-20
יצחק שוורץ (שן-צור) (1886 – 14 בינואר 1958) היה אדריכל ביישוב ומהנדס העיר תל אביב. פעל בעיקר בשנות ה־20 וה־30.