stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבנר חברה לביטוח
היסטוריה

תאגיד אבנר הוקם בשנת 1976, כשהבעלות עליו מחולקת בין חברות הביטוח, על פי חלקן היחסי בשוק ביטוח הרכב. התאגיד הוקם במקביל ליישום חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים שהבטיח שכל נפגע בתאונת דרכים יהיה זכאי לפיצויים ללא קשר למידת אחריותו של הנהג הפוגע. לאור השינויים בביטוח הרכב שהוכנסו על ידי החוק, הסיכונים של המבטחים היו בגדר נעלם ועל כן הוחלט על הקמת התאגיד שתרכז קרן לפיזור הסיכונים בין חברות הביטוח. התאגיד הוקם כמבטח משנה של חברות הביטוח, כדי למנוע את הצורך של חברות הביטוח במבטחי משנה בחוץ לארץ, לצורך חיסכון במטבע חוץ. במקביל להקמת החברה הוציא המפקח על מטבע חוץ צו האוסר על ביטוח משנה של ביטוחי חובה בחוץ לארץ, צו שחל גם על אבנר.
במשך יותר מ-20 שנה, היה תאגיד אבנר הגורם המרכזי בביטוח החובה (פגיעות גוף) לרכב. אבנר נשאה בכ-70% מן האחריות הביטוחית (ביטוח משנה) בעוד שהביטוח של יתר 30% נעשה על ידי כל אחת מהחברות בהן נערך הביטוח. חברות הביטוח גבו פרמיה אחידה על ביטוח חובה מכל בעלי הרכב ללא תחרות, בתעריף שנקבע בוועדת הכספים של הכנסת. תחרות במחיר בין חברות הביטוח התקיימה רק בביטוחי הרשות, ביטוח מקיף, וביטוח צד ג'. מאחר שלא היו נתונים סטטיסטיים אמינים ומספקים על מידת הסיכונים של הנהגים וכלי הרכב השונים, נקבעו קבוצות ביטוח ותעריף בהן דורגו כלי הרכב לפי נפחי המנוע, שנות הייצור ומבנה הכלי. בשלוש השנים הראשונות של הפעלת החברה, בהיעדר מידע על העלות האמיתית של הביטוח, עודכנו תעריפי הביטוח בהתאם לעליית המדד. בסוף 1978 טענה הנהלת אבנר שלא הייתה טעות משמעותית בקביעת התעריפים והם תואמים לערך את העלויות. בשנת 1979 טענו באבנר שיש להעלות את תעריפי הביטוח לאור העלויות המאמירות. בשנת 1980 טענה אבנר להפסדים של 84 בשנת 1977 ו-105 מיליון לירות בשנת 1978. מנגד, ועדה ציבורית בראשות חיים שטסל טענה שחברות הביטוח הצליחו להעמיס על אבנר עלויות רבות שהן היו אמורות לשאת בהן ובעצם חברת אבנר הית רווחית ויש להוריד את פרמיות הביטוח הריאליות. חברות הביטוח התעמתו עם מסקנות אלו.
עם השנים הלכו והתייקרו תעריפי ביטוח החובה באופן קבוע. בריטואל קבוע דרשה אבנר העלאה ריאלית של תעריפי הביטוח ומנגד גורמים ציבוריים טענו להעמסת עלויות של חברות הביטוח על אבנר כדי להצדיק את העלאת הפרמיות. מבקר המדינה המליץ בשנת 1983 על חיזוק הפיקוח והגברת המעורבות של הממשלה באבנר. חברת אבנר דאגה לפרסומים המצדיקים את קיום התאגיד בנימוק שפעילות מתואמת המאפשרת איסוף מידע, ביקורת של גופים ציבוריים ושיתוף פעולה של חברות הביטוח הוא יעיל יותר. בשנת 1985 המליצה ועדת שטסל על שילוב נציגי ציבור במועצת המנהלים של אבנר ובהתאם לכך מונו פרופ' זאב נוימן ועו"ד ברוך גרוס כנציגי ציבור בסוף 1985.
במאבק על מחירי הביטוח, שהתבטא בגרעונות תמידיים באבנר, היו שהעלו את הרעיון להלאים את עסקי אבנר, למשל על ידי העברתם אל המוסד לביטוח לאומי.
פירוק התאגיד

בסוף שנת 1980 ביקשה חברת הביטוח "אליהו" להשתחרר מההסכם עם אבנר, שכן בגלל שביטחה רק רכבים פרטיים הייתה יכולה לקבל ביטוח משנה זול בהרבה ממבטחי משנה מחוץ לישראל.
בסוף שנת 1993, ביקשה חברת הביטוח "אליהו" להשתחרר מההסכם עם אבנר, ולהציע ללקוחותיה מחיר זול יותר (על ידי יישום מדיניות חיתום קפדנית, שסירבה לבטח נהגים עם פוטנציאל סיכון וריבוי תביעות). החל מינואר 1994, פעלה חברת אליהו כמבטחת יחידה, והוציאה פוליסות ביטוח חובה ללא שיתופה של אבנר. אך היא נתבעה עלי ידי חברת אבנר ובשנת 1995 שוב פעלה במסגרת הקיימת.
בשנת 1996, הביעו חברת אליהו וחברות ביטוח נוספות את רצונן לפרוש מההסדר עם אבנר החל מינואר 1997. הודעה זו הובילה לחקיקת "חוק ביטוח רכב מנועי (הוראת שעה)", שהאריך למשך שבעה חודשים נוספים את ההסדרים הקיימים בענף ביטוח החובה לרכב, בטענה לחשש מפני ערעורו של ענף ביטוח החובה לרכב. בהמשך לכך, נחקק "חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת המעבר והוראות לעניין אבנר), התשנ"ז-1997, אשר קבע, כי בתום תקופת מעבר שתסתיים ביום 31 בדצמבר 2002 יפעל ענף ביטוח החובה לרכב בתנאי תחרות מבוקרת, וכל חברת ביטוח תישא במלוא האחריות לפוליסות ביטוח.
חלקה של אבנר בביטוח החובה ירד בהדרגה ובשנת 2003 הפסיקה החברה לקבל עסקים חדשים והתמקדה בטיפול בתביעות קודמות. עם הזמן, עבר הטיפול בתביעות אלה ל"קרנית - קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים". בראשית 2011 הוחלט על סגירת התאגיד סופית והיא הפסיקה את פעילותה.
הנהלה

המנכ"ל הראשון של החברה (1976 - 1994) היה עוזי אבל. בין המנכ"לים שכיהנו בה בעבר היו יהודה וילק (1994 - 1997), כרמי גילון (1997-2000) ואהרן מרקוביץ'. ב-1 בינואר 2003 נכנס לתפקידו המנכ"ל האחרון של אבנר, רו"ח איתן השחר . השחר הוביל את אבנר במהלך סגירתה והעברת פעילותה לקרנית - קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים, אותה הוא מנהל מדצמבר 2010. יושבי ראש הדירקטוריון היו חיים שטסל, בן-עמי צוקרמן (1999) ומיכאל רצון (2001).
ראו גם

חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים
הערות שוליים

↑  הפרמיות לביטוח רכב צד ג' - צמודות לאינדקס, דבר, 16 ביוני 1976
↑  ביטוח רכב מקיף יתייקר ב־35%, דבר, 13 ביוני 1976
↑  השיעורים החדשים של ביטוח־חובה צד שלישי, דבר, 2 באוגוסט 1976
↑  שאול אברון, נאסרו ביטוחי משנה בחו"ל לביטוח חובה של כלי רכב, מעריב, 11 באוגוסט 1976
↑  אבנר - שנתיים להפעלת חוק הפיצויים, מעריב, 25 בדצמבר 1978
↑  הירידה בתאונות הדרכים שיפרה הרווחיות, מעריב, 16 בספטמבר 1980
↑  עיוותים באבנר לרעת המבוטחים, דבר, 8 ביולי 1980
↑  מתוך דו"ח ומאזן חברת אבנר, מעריב, 24 בספטמבר 1980
↑  שלומי שפר, התקרה עולה, הרצפה יורדת, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2002
↑  "אבנר" מבקש לייקר ביטוח רכב ב־9% - נוסף למדד, דבר, 1 באוגוסט 1983
↑  ראו למשל: ועדת הכספים תדון בנעשה באבנר, דבר, 15 ביוני 1981
↑  אבנר: ההפסדים הוגדלו, דבר, 1 בנובמבר 1983
↑  לא חשופים בכביש, מעריב, 28 ביוני 1985
↑  דרוש פיקוח ציבור מוגבר על "אבנר", מעריב, 6 באוגוסט 1985
↑  מונו נציגי ציבור למוסדות אבנר, מעריב, 13 בדצמבר 1985
↑  נסים נגד הלאמת ביטוח רכב, מעריב, 22 ביוני 1986
↑  החב' לביטוח משנה רוצה, דבר, 6 בנובמבר 1980
↑  משבר באבנר: חב' אליהו פורשת מתאגיד ביטוח רכב חובה, דבר, 26 בנובמבר 1980
↑  אבל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 בינואר 2005
↑  אלעזר לוין, ‏הכשרת הישוב ביטוח: "תעודת 'חובה אקספרס' עם חותמת מודפסת חוקית; אושרה ע"י האוצר ואבנר", באתר גלובס, 10 באוקטובר 1999
↑  מוטי בסוק, רו"ח איתן השחר מונה למנהל מיוחד לחברת אבנר, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2002
↑  המפקח לשעבר על הביטוח, בן-עמי צוקרמן, מונה ליו"ר אבנר, באתר גלובס, 15 בספטמבר 1999
| חברות ביטוח בישראל |
| --- | --- | --- |
| חברות פעילות | AIG • ביטוח ישיר • איילון • ביטוח חקלאי • הכשרה • הפניקס • הראל • ווישור • כלל ביטוח • מגדל • מנורה מבטחים • ענבל • שירביט • שלמה ביטוח • שומרה • ליברה • קרנית • הפול |  |
| סוכניות מובילות | מבטח סימון • מדנס |  |
| חברות שנסגרו | אבנר • אליהו • הסנה |  |
המפקח על הביטוח • התאגיד המנהל של המאגר לביטוח רכב חובה בע"מ (הפול) • איגוד חברות הביטוח בישראל • התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ
אורי לוין

ערך זה עוסק במנכ"ל ישראלי. אם התכוונתם לקצין צה"ל, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בן 53 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר לעסקים של לונדון 
 מעסיק:  בנק הפועלים, בנק דיסקונט לישראל 
 תפקיד:  מנכ"ל קבוצת תדהר
 
אורי לוין (נולד ב-1972) הוא בנקאי, מנהל ודירקטור ישראלי, מנכ"ל חברת הנדל"ן תדהר. כיהן בתפקידי ניהול בכירים בבנק דיסקונט (וכמנכ"ל הבנק) ובבנק הפועלים.
ביוגרפיה

לוין שירת כטייס בחיל האוויר. בעל תואר ראשון משולב בהצטיינות בהנדסת מחשבים ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון בהצטיינות בלונדון ביזנס סקול. בסיום לימודיו עבד בלונדון במשך 6 שנים כיועץ אסטרטגי במקינזי לונדון. לבקשת צבי זיו, מנכ"ל בנק הפועלים, שימש כעוזרו האישי. לאחר תפקיד זה, עבר לשמש כמנהל האסטרטגיה, השיווק והפיתוח העסקי בחטיבה העסקית של הפועלים. לאחר כשנתיים, עזב את הבנק ומונה למנכ"ל קבוצת ISP, שמרכזה בשווייץ, המתמחה בשירותים פיננסיים ללקוחות פרטיים ומוסדיים ברחבי העולם.
לוין העיד בפרשת הרצת המניות של נוחי דנקנר ואיתי שטרום.
לוין עזב את ISP בעקבות פניית מנכ"לית בנק דיסקונט לילך אשר טופילסקי שהכירה אותו מבנק הפועלים ומינתה אותו לסמנכ"ל בכיר ולראש החטיבה לתכנון, אסטרטגיה וכספים בבנק.
בתפקיד זה, ניהל את תהליך הגיבוש והיישום הקפדני של התוכנית האסטרטגית הרב שנתית של הבנק, את הליך התייעלות הבנק, וכן ריכז את קשרי המשקיעים והיה אחראי על החברות-הבנות (כאל, בנק מרכנתיל דיסקונט, דיסקונט ניו יורק ועוד).
לאחר כשנתיים, מונה למנכ"ל בנק דיסקונט בניו יורק, אשר בו יישם תוכנית אסטרטגית שהובילה לשיא ברווח הנקי.
באפריל 2019, לאחר פרישתו של מנכ"ל בנק הפועלים אריק פינטו, הוצע לו ניהול הבנק אך הוא סירב.
ביוני 2019 הודיעה מנכ"לית בנק דיסקונט לילך אשר טופילסקי על התפטרותה ומעברה לקרן פימי. ועדת איתור בראשות יו"ר הדירקטוריון שאול קוברינסקי, בחרה בלוין כמועמד לתפקיד המנכ"ל. הוא נכנס לתפקיד ב-1 בדצמבר 2019. מאז שמונה הוביל לוין את תוכנית פרישת העובדים הגדולה בתולדות דיסקונט, במסגרתה פרשו מאות עובדים מהקבוצה. בסוף שנת 2022 דורג במקום הראשון בסקר המנהלים המצטיינים של כלכליסט לאותה שנה ולמקום הראשון מקרב המנהלים בגופים הפיננסים.
ב-2 באפריל 2023, פורסם ברשת 13 כי כחלק מההתנגדות להעברת הרפורמה המשפטית על ידי ממשלת הימין, הציע לוין בקבוצת ווטסאפ של בכירי המשק למנף את הכוח שלדבריו יש להם, על מנת לכפות על הממשלה את עצירת החקיקה, הוא כתב כי "אנחנו פורום כלכלי, אבל אנחנו גם מנהיגים במדינה שדוהרת לתהום ללא מנהיג שיעצור אותה. תפקידנו ההיסטורי הוא לעשות כל שביכולתינו כדי לעצור את הנפילה לתהום... הערב צריך לנקוט פעולות משמעותיות שיבהירו את עמדתנו ושימנפו את כל הכוח שלנו, ויש לנו, לעצירת החקיקה".
באפריל 2023 הודיע שיתפטר מדיסקונט וימונה למנכ״ל קבוצת תדהר.
חיים אישיים

לוין נשוי ליפעת ולו שני ילדים.
הערות שוליים

↑  אורי לוין - ממקינזי עד ניהול דיסקונט באתר HON
↑  תומר גנון וזוהר שחר לוי, בן דב: "נוחי אמר שיש לו מישהו עם חבילה; אם לא היינו נפגשים לא הייתי קונה מניות מחוץ לבורסה", באתר כלכליסט, 5 בינואר 2015
↑  הדס מגן, ‏דיסקונט והפועלים נלחמים: מה הופך את אורי לוין לשם לוהט?, באתר גלובס, 9 ביולי 2019
↑  רחלי בינדמן, אורי לוין הסיר את מועמדותו לתפקיד מנכ"ל בנק הפועלים, באתר כלכליסט, 11 ביולי 2019
↑  מנכ"ל חדש לבנק דיסקונט: אורי לוין באתר news1
↑  צחי אפרתי, בנק דיסקונט הרוויח 738 מ' ש'; 150 מ' מההפרשות להפסדים חזרו כהכנסה, באתר ביזפורטל, 25 במאי 2021
↑  נעמי צורף, בעקבות הביקוש: דיסקונט מרחיב את תוכנית הפרישה מרצון ב-200 עובדים נוספים, באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2020
↑  אורי לוין, באתר 100-2020.webflow.io
↑  "טיפש, דרעק": ההתכתבויות של בכירי המשק נחשפות, באתר גלובס, 2 באפריל 2023
↑  ליאת רון‏, מנכר"ל דיסקונט, מראשי מחאת בכירי המשק, הודיע על פרישה, באתר וואלה, 16 באפריל 2023;
גולן חזני, בלעדי אחרי שהכפיל את הרווח של דיסקונט: אורי לוין פורש וימונה למנכ"ל תדהר, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2023.
אדוארד דה רוטשילד

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1957 (בן 67) צרפת ניי-סר-סן, רמות הסן, צרפת 
 מדינה:  צרפת צרפת
 השכלה:  תיכון קונדורסה  בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק  Cours Hattemer  אוניברסיטת פנתאון-אסאס 
 עיסוק:  איש עסקים, בנקאי, רוכב סוסים
 תפקיד:  נשיא (2004) 
 בת זוג:  מתילדה קוש מלה פרטה (1982–1990)   אריאל מארי מאלארד (1991–הווה)
 www.edouard-rothschild.com
 
הברון אדוארד אטיין אלפונס דה רוטשילד (נולד ב-27 בדצמבר 1957) הוא איש עסקים צרפתי-יהודי בן לענף הצרפתי של משפחת רוטשילד.
קורות חיים > ראשית חייו

רוטשילד נולד בניי-סיר-סן שברמות הסן בשנת 1957, לגאי ומארי. אביו יהודי צרפתי ואמו היא רבע הולנדית ממוצא סורי-יהודי. למד בבית הספר הפרטי Cours Hattemer בפריז. לאחר מכן, למד תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת פנתאון-אסאס וב-1985, סיים תואר שני במנהל עסקים בבית הספר שטרן לעסקים באוניברסיטת ניו יורק.
קורות חיים > קריירה

ביולי 2003, מונה רוטשילד לראש הבנק רוטשילד ושות'. ביוני 2004 התפטר ומונה ליושב ראש הוועד הפיקוח על הבנק תוך שהוא לוקח על עצמו פרויקטים שאינם קשורים למימון. עד מאי 2005, היה חבר בוועד הפיקוח של Imerys S.A, חברה שרוב המניות שלה שייכות למשפחת רוטשילד מאז שנת 1880.
בינואר 2005, השקיע רוטשילד 20 מיליון יורו תמורת שליטה של 37% בעיתון הצרפתי ליברסיון.
הוא הבעלים של חלק משאטו לאפיט רוטשילד.
קורות חיים > קריירה > כרוכב

רוטשילד הוא חובב סוסים והוא מתחרה בתחרויות לאומיות ובינלאומיות בקפיצות ראווה ובמרוצי סוסים. הוא ירש את חוות הסוסים Haras de Meautry בטוקס שבנורמנדי תחתית, שם הוא מגדל סוסים גזעיים. מעורבותו במרוצי סוסים הובילה לבחירתו בשנת 2004 כנשיא התאחדות מרוצי הסוסים הצרפתיים.
בהיותו ממוצא יהודי חלקי, הוא קיבל הזמנה בשנת 2010 מטעם התאחדות הסוסים הישראלית לייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות.
חיים אישיים

אדוארד התחתן פעמיים, לראשונה בשנת 1982 עם מתילדה קוש מלה פרטה. הזוג התגרש בשנת 1990 ובשנת 1991 נישא רוטשילד לאריאל מארי מאלארד, סגנית נשיא חברת Care International בצרפת. יש להם ארבעה ילדים.
בשנת 2010, הוא קיבל אזרחות ישראלית, עלה לישראל ורכש בית בכפר שמריהו.
אילן יוחסין

הערה: אילן יוחסין זה אינו כולל את כל חברי משפחת רוטשילד, אלא מתרכז באישים בולטים בה, בפרט בענפים הצרפתי והבריטי.
הערות שוליים

1 2  שולמית קיסרי, הברון רוטשילד עולה לארץ, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 באוגוסט 2010
↑  Un nouvel Israélien de marque : le baron Edouard de Rothschild., JForum, ‏2010-08-03 (בצרפתית)
↑  איתן אבריאל, זה לא כל כך פשוט להיות רוטשילד, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2010
↑  אדוארד דה רוטשילד הוא הרוכב הבינלאומי הראשון שייצג אותנו בזירה בינלאומית, באתר www.facebook.com (באנגלית)
↑  Par Le 8 novembre 2010 à 17h41, Arielle de Rothschild: «L'humanitaire doit être efficace», leparisien.fr, ‏2010-11-08 (בצרפתית)
↑  הברון רוטשילד: רוצה לייצג את ישראל באולימפיאדה, באתר ‏מאקו‏, 11 באוגוסט 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1184759308  VIAF: 1924155708714322580006   WorldCat (עם VIAF): 1924155708714322580006
אורי לויט

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1938 נשר, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  4 באוקטובר 2001 (בגיל 63) 
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
אורי לויט (23 באפריל 1938 - 4 באוקטובר 2001) היה איש עסקים, כלכלן, יזם ובנקאי ישראלי שמילא שורה של תפקידים בכירים במשק הישראלי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אורי לויט נולד וגדל בשכונת נשר הסמוכה לחיפה בשנת 1938. הוא הדריך בתנועת הנוער העובד והלומד והקים עם חבריו את גרעין "רעות". לויט שירת בצה"ל בנח"ל המוצנח ולחם במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים ברמת הגולן.
לויט היה ממקימי קיבוץ עין גדי, עלה במסגרת הגרעין השני ושימש כגזבר ומזכיר הקיבוץ, בו יזם את ענף תיירות המרפא. הוא הביא למקום את קבוצת הנופשות הראשונות שנודעו בכינוי "הבנות של לויט". לאחר מכן, הלך לויט ללמוד באוניברסיטת תל אביב תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה.
הערות שוליים

↑  דברים שאינם ומעולם לא היו במקום אחר, כתב אלי רון. ספר המורכב מאינדקס מונחים מקומיים בעין גדי-ראה ערך הבנות של לויט
↑  מירב ארלוזורוב, לקראת ההנפקה בניו־יורק מציגה טלדאטה רווח של 4 מ דולר ב-91, חדשות, 3 באפריל 1992
↑  שי שלו, ‏לויט טמן את הזרעים, שרם קטף את הפירות, באתר גלובס, 25 במרץ 1998
↑  פועלים השקעות. בסוף יתברר שהיא זולה. כולל תרשים החברות הפעילות בקבוצת פועלים השקעות. גלובס 15 באוקטובר 1993 מאת אביבה קרול ואלי ציפורי
1 2  אמיר אייזנברג, ‏אורדן: איך הופכים תוך שנה מחברה תעשייתית לקונצרן, באתר גלובס, 5 באוקטובר 1997
↑  אמיר אייזנברג, ‏מנכ"ל פועלים השקעות, אורי לויט, עובר לקבוצת דנקנר, באתר גלובס, 21 בדצמבר 1997
↑  מאת שי שלו, ‏שכרו של אורי לויט במת"ב נסק ל-12.2 מ' ש', באתר גלובס, 20 במרץ 2000
↑  עמי גינזבורג, ‏החברה הפולנית של דנקנר גייסה יותר מחצי מיליארד דולר באג"ח, באתר גלובס, 5 בנובמבר 1997
↑  הקבר של אורי לויט בבית עלמין מורשה, באתר BillionGraves
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526646705171  VIAF: 315205046   WorldCat (עם VIAF): 315205046
אודי אנג'ל

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1950 (בן 75) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  כלכלה  חשבונאות  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 
אהוד (אודי) אנג'ל (נולד ב־2 בפברואר 1950) הוא מנהל ודירקטור ישראלי. מכהן כיו"ר קבוצת XT וכנשיא וראייטי ישראל.
ביוגרפיה

אנג'ל נולד בירושלים בשנת 1950 לאחת מהמשפחות הוותיקות בעיר, בנם הצעיר של רפאל ורוז. בגיל 8 עברה המשפחה לחיפה, בה אנג'ל גדל ולמד בבית הספר הריאלי. שירת בצה"ל כמפקד וקצין בחטיבה 7 של חיל השריון. השתתף במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים והשתחרר בדרגת סרן. הוא בעל תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מטעם אוניברסיטת חיפה. בתחילת שנות ה-90 החל לעסוק בטריאתלון.
אנג'ל היה נשוי לליאורה עופר, בתו של יולי עופר, ולזוג נולדו בן ובת. בני הזוג התגרשו בשנת 1995. בנם, אורי אנג'ל, מונה באוקטובר 2007 למנכ"ל חברת עופר ספנות. בתם, רונה אנג'ל התמנתה לתפקיד מנהלת הצמיחה והאסטרטגיה של חברת מליסרון אודי אנג'ל חי בזוגיות עם ענת כרם, דוקטור לביוכימיה וסגנית מלכת היופי לשעבר; לזוג נולדו שני ילדים.
בעבר החזיק אנג'ל בבית מגורים פרטי בהר אליעזר, שכונת מגורים פרטית שהוקמה באופן בלתי-חוקי במקום חוות סוסים בסמוך למושב שדה אליעזר בעמק החולה באמצע שנות ה־90, והוכשרה מאוחר יותר על ידי מינהל מקרקעי ישראל.
פעילות עסקית

קבוצת עופר
לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף אנג'ל לקבוצת עופר ספנות בשנת 1975 שבבעלות קבוצת האחים עופר ובשנת 1980 מונה למנכ"ל. בשנת 1999 היה שותף לרכישת החברה לישראל מידי שאול אייזנברג ובשנים 1999–2003 כיהן כיו"ר "צים".בשנים אלה, היה שותף למספר עסקאות גדולות, שבהן רכישת מליסרון, בנק מזרחי, שותפות בחברת סונול ועוד.
בשנת 2012 יזם ביחד עם עידן עופר מהלך של שינוי שם החברה ל-XT Group
. אנג'ל ועופר מחזיקים בחלקים שווים את החברה.
כיום מכהן אנג'ל כיו"ר פעיל של אקס.טי אחזקות ויו"ר חברות הבת של הקבוצה. עיקרי הפעילות של הקבוצה הם בתחומי הספנות, הנדל"ן וההיי טק.
הוא מחזיק ב-50% מהבעלות על חברת עופר אחזקת אוניות, שבאמצעותה הוא מחזיק יחד עם משפחת סמי עופר בחלק מהבעלות על עופר ספנות ועופר הייטק. אנג'ל מחזיק גם ב-4.6% מהבעלות על החברה לישראל.
הייטק והשקעות

פעילות ההי טק החלה בשנת 1997 עם רכישת חברת יוזמה – קרן ההון סיכון הממשלתית, שהוקמה בשנות ה-90 על ידי המדען הראשי במשרד התמ"ת
. בהמשך, רוכזה הפעילות בחממה טכנולוגית שהתמקדה בתחומי הרפואה והבריאות, וזכתה במשך 6 שנים ברציפות בפרס החממה המצטיינת מטעם המדען הראשי במשרד הכלכלה.
תקשורת

אנג'ל הוא בעל השליטה בחברת ל.י.ן-אור (תקשורת) אשר החזיקה 51% ממניות זכיינית רשת. בינואר 2019 מוזגה הפעילות של רשת וערוץ 10 אשר עברו לשדר באפיק 13. במסגרת המיזוג, בעלי רשת ירדו להחזקה של כ־30%.
פעילות חברתית

בעשור האחרון מתמקד אנג'ל בפעילות חברתית ופילנתרופית, בדגש על קידום ילדים וחינוך. בנוסף, אנג'ל הוא התורם הראשי של סיירת צנחנים, תורם לקרן רמון ולבתי החולים רמב"ם, איכילוב ותל השומר. מאז 1998 הוא מכהן כקונסול כבוד של אוסטריה למחוזות חיפה והצפון.
עמותות

מאז 2003 מכהן אנג'ל כנשיא וראייטי ישראל, ומוביל אירועי גיוס תרומות למען ילדי הארגון. הוא חבר דירקטוריון בעמותת על"ה.
חינוך

בשנת 2006 ייסד את "סיסמה לכל תלמיד", מיזם חינוכי שהוקם במטרה למחשב את מערכות החינוך בפריפריה. המיזם פועל כיום בלמעלה מ-200 בתי ספר בכ־50 יישובים . מאז הקמתו מכהן אנג'ל כיו"ר המיזם, ולצדו מכהנת הגברת דליה איציק כנשיאה
.
משנת 2005 אנג'ל הוא יו"ר חבר הנאמנים של המרכז האקדמי רופין והוביל את הקמת בית הספר למדעי הים בו. משנת 2010 הוא יו"ר עמותת רימון ויו"ר הוועד המנהל של בית הספר למוזיקה, ובנה את מבנה בית הספר בהשקעה של למעלה מ-15 מיליון ש"ח
.
באוגוסט 2022 התקיים בסניף בית בירם של בית הספר הריאלי העברי בחיפה טקס חנוכת ”בית הרוח והרעות” שנתרם על ידי אנג'ל וענת כרם. הבניין הוקדש ל־306 הבוגרות והבוגרים של ביה״ס שנפלו במערכות ישראל ובפעולות איבה, כמו גם כהוקרה ל־74 מקבלי הצל"שים ול־43 הזוכים והזוכות בפרסי ישראל.
ספורט

אנג'ל ידוע כחובב ספורט, ותורם למגוון ארגונים וספורטאים עצמאיים בתחומי הטניס, השייט והטריאתלון. בין היתר הוא תורם לקבוצת מכבי חיפה בכדורגל, לקבוצת הנוער של הפועל תל אביב ולקבוצת הכדורעף אסא רופין ומשמש בתור הספונסר הראשי של קבוצת כדורעף הנשים של מכבי חיפה.
הערות שוליים

1 2  גלית יצחק-אוגנוב, אודי אנגל נבחר לנשיא וראייטי ישראל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 2 ביוני 2003
↑  אבי שאולי, אורי אנג'ל - מנכ"ל חברת האחים עופר ספנות, באתר ynet, 18 באוקטובר 2007
↑  אורנה יפת, מליסרון מבקשת למנות את רונה אנג'ל, בתה של יו"ר הדירקטוריון, לתפקיד ניהולי בחברה, באתר כלכליסט, 16 בנובמבר 2020
↑  יורם יובל נפגש בתוכניתו שיחת נפש עם ד"ר ענת כרם - אנג'ל בתאריך 23 בדצמבר 2015 ; ראה הראיון בבאתר יוטיוב
↑  אודות מושב שדה אליעזר, בדף אזכור אודות השכונה הסמוכה לו
↑  קרן צור, סמי עופר, מאחוריך: על בני העשירים שמאמצים את הפילנתרופיה, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2008
↑  אורנה רביב, ‏מתחיל עידן הארבעים ומשהו, באתר גלובס, 24 בינואר 1999
1 2   שוקי שדה, "זה אודי, עם הכסף והקשרים שיש לו הוא יעשה הכל כדי לעזור לחבר", באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2015
↑  איש העסקים יולי עופר נפטר בביתו והוא בן 87, "הוא היה איש של אנשים", באתר ביזפורטל, 11 בספטמבר 2011
↑  יעל גרונטמן, כדי שלא תתבלבלו: שמה של קבוצת עופר שונה ויהיה מעתה XT Group ice, 1.11.2012
↑  עומר ענבר, בלעדי ל"כלכליסט": זרוע ההייטק של סמי עופר בדרך לבורסה, באתר כלכליסט, 21 בפברואר 2010
↑  ליאור ברון, ‏מכשירים את הדור הבא: בנו של אודי אנג'ל מונה לתפקיד מנכ"ל חברת עופר ספנות, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2007
↑  אורה קורן, אנג'ל עובר מסך, באתר הארץ, 22 בפברואר 2007
↑   נתי טוקר, עידן עופר עוזב את שוק הטלוויזיה, באתר TheMarker‏, 25 ביוני 2018
↑  גיא בן סימון, אודי אנג'ל התפטר מתפקידו בדירקטוריון החברה לישראל nrg, 22.9.2011
↑  מיכל גלנטי, ‏הלאונג' סוגרים שבוע בהצדעה לרב אלימלך פירר, באתר מעריב אונליין, 7 בספטמבר 2018
↑  מתחדשים: רמב"ם חונך מרפאה טרום ניתוחית חדשה חדשות רמב"ם
↑  שוקי שדה,
 סימנים של כבוד, הארץ, 14.02.2008
↑  Ehud (Udi) Angel – Chairman and CEO, XT Group ALEH
↑  סיסמה לכל תלמיד משרד החינוך
↑  הדס שפר, אודי אנג'ל: "המורים הם 'שחקני הנשמה' של החינוך הממוחשב", באתר כלכליסט, 24 בדצמבר 2013
↑  מיזם "סיסמה לכל תלמיד" מספק הגנה ל-88,000 משתמשיו, ITNEWS
↑  מבנה ארגוני, סיסמה לכל תלמיד
↑  הנחת אבן פינה להקמת משכן הקבע לפקולטה למדעי הים, המרכז האקדמי רופין
↑  המייסדים ומוסדות בית הספר רימון
↑  מיכל גלנטי, ‏השיחה: אודי אנג'ל תורם לביה"ס למוזיקה רימון, באתר גלובס, 5 ביוני 2012
↑  מיכל גלנטי‏, האנג'לים של בית הרוח והרעות, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2022
אביבה דורון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באפריל 1939 (בת 85) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  שירה, שירה עברית, ספרות משווה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 פרסים והוקרה:  פרס קוגל (2008)  פרס היצירה לסופרים עבריים (2006) 
 צאצאים:  אייל דורון, מיכל דורון 
 
אביבה דורון (נולדה ב-4 באפריל 1939) היא משוררת ופרופסור אמריטה לספרות עברית וספרות משווה וראש המוקד לחקר תרבויות ספרד והקתדרא של אונסק"ו לדיאלוג בין-תרבותי באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

אביבה דורון נולדה בתל אביב ב-1939, לצילה ואהרן בקר, שהיה מזכ"ל ההסתדרות וחבר הכנסת לאורך חמש קדנציות. דורון למדה בתיכון חדש בתל אביב וסיימה את לימודי התואר הראשון בספרות עברית ובפילוסופיה והשלימה תעודת הוראה באוניברסיטה העברית בירושלים. את התואר השני בספרות עברית קיבלה מאוניברסיטת תל אביב. עוד במהלך לימודיה החלה ללמד בחוג לספרות. עבודת הדוקטור שלה הייתה בנושא "מגמות וכיוונים בחקר שירתו של יהודה הלוי" בהנחיית פרופ' ישראל לוין.
בשנת 1983 הוזמנה דורון כמרצה אורחת לאוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד ב-1984 הוזמנה לאוניברסיטת הרווארד כחוקרת אורחת, שם העמיקה את מחקריה בספרות ובתרבות היהודית בספרד בחסות ובהנחיית פרופ' יצחק טברסקי, ובלימוד הספרות הספרדית בהנחיית פרופ' פרנסיסקו מרקס וילנואבה.
משנת 1993 נמנתה דורון על צוות המרצים בחוג לספרות עברית וספרות משווה באוניברסיטת חיפה, בה הוענק לה התואר פרופסור. בשנת 1989 הקימה באוניברסיטה את המוקד לחקר תרבויות ספרד וכיהנה בראשו. החל משנת 2001 היא מכהנת גם כראש הקתדרה של אונסק"ו לדיאלוג בין-תרבותי ובין-דתי באוניברסיטת חיפה.
החל משנות ה-80 הראשונות היא יזמה והובילה את תהליך ההתקרבות התרבותית ואת שיתוף הפעולה האקדמי בין ישראל וספרד, ועל כך העניק לה מלך ספרד, חואן קרלוס הראשון, בשנת 1998 את עיטור הכבוד המיועד לציון הישגים אזרחיים-תרבותיים, ובכך זכתה דורון להיות הישראלית הראשונה אשר זוכה בעיטור הכבוד "Lazo de Dama del Merito Civil” ממלך ספרד.
ספר שיריה הראשון של דורון יצא לאור בשנת 1977, והוא זיכה אותה בפרס ניומן לספרי ביכורים בתחום השירה. מאז, ראו אור עוד חמישה ספרי שירה שלה, עליהם זכתה בפרסים שונים: פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים 2005, פרס קוגל לשירה 2008, הפרס הבינלאומי לשירה, SIAL, מדריד, (2007).
בשנת 2015 זכתה באות "יקירת העיר תל אביב".
דורון התאלמנה מברוך, שהיה מהנדס בחברת חשמל, ואם לשלושה. ביניהם, ד"ר אייל דורון והגרפולוגית מיכל דורון.
מחקריה

תחום מחקריה של דורון הוא השירה העברית בספרד של ימי הביניים, על רקע מפגש התרבויות והזיקות לתרבות הסביבה. תרומתה הוגדרה כפורצת דרך במחקר של השירה העברית בזכות פרסומם של ספרים ומאמרים המשתרעים על פני שלוש מאות השנים של השירה העברית בספרד הנוצרית, תוך עיון משווה עם הספרות הספרדית בת הזמן. עד לעבודתה של דורון הוזנחה התקופה הנוצרית במחקר, ורק לאחר שדורון העלתה אותה על בימת השירה, היא השפיעה באופן בסיסי על תמונת השירה העברית. ואכן בשנת 2020 אוניברסיטת חיפה העניקה לה מינוי של עמית כבוד בהוקרה על מפעל חיים "על מחקרה פורץ הדרך, ששינה את תמונת המחקר של השירה העברית בספרד". (2020)
כך למשל, טודרוס אבולעפיה, המשורר הגדול של טולדו התקבל לקאנון הקלאסי של שירת תור הזהב. בין הכיוונים הפואטיים החדשים שחשפה בשירה בתקופת טולדו הנוצרית: הכיוון האינדיבידואליסטי, הגילויים הארס פואטיים (השירה על עצמה), פריצת הגבולות בין שירת קודש לשירת חול ועוד. מחקריה פורסמו בישראל, באירופה ובארצות הברית. היא הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטת הרווארד, ארצות הברית, באוניברסיטת קומפלוטנסה, מדריד, ובאוניברסיטת אלקלה, ספרד. הרצתה במוסדות אקדמיים באירופה, באמריקה הדרומית, בארצות הברית ובמזרח התיכון (מצרים, ירדן, מרוקו).
שירתה

שירתה של אביבה דורון מקיימת דיאלוג עם המקורות היהודיים הקדומים, עושה שימוש בשפת המקורות ומתכתבת עם משוררי ספרד כמו שמואל הנגיד, יהודה הלוי, שלמה אבן גבירול וגם עם משוררים מהזמן החדש, כמו ביאליק ושלונסקי. רבים מהשירים מבטאים את הכאב ואת הגעגועים של בני הארץ הזאת, שנופיה, ריחותיה וחלומותיה אינם מרפים מהם. שירה הראשון פורסם במוסף לספרות של ידיעות אחרונות (1973) והוקדש לתלמידיה שנפלו במלחמת יום הכיפורים. מאז מתפרסמים שיריה בעיתונים ובכתבי העת בארץ, ואף תורגמו לשפות שונות, ביניהן ספרדית, אנגלית וערבית. דורון זכתה בפרסים יוקרתיים ישראלים ובינלאומיים.