stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארטק
היסטוריה > סיפוח רוסי של המחנה (2014)

בשנת 2014, עם סיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה, עבר גם מחנה הילדים ארטק לידיים רוסיות. המחנה קיבל מעמד של מרכז לימודים, החל להיות ממומן על ידי הפדרציה הרוסית ולהמצא תחת פיקוח משרד החינוך והמדע הרוסי. צוות המחנה עבר רשמית מקרים לבוקובל בהרי הקרפטים . המרכז החדש שם קיבל את השם הבינלאומי לילדים "ארטק-קרפטים" והורכב משלושה מחנות "אגם", "יער" ו"הר". 
בינתיים, האתר המקורי בקרים נשאר פתוח. באוקטובר 2014 הקצתה ממשלת רוסיה 21 מיליארד רובל (568 מיליון דולר) לשיקום ופיתוח.  ב-16 ביוני 2014, בצו של ממשלת הפדרציה הרוסית, הוקם מוסד החינוך התקציבי של המדינה הפדרלית "המרכז הבינלאומי לילדים "ארטק".  בסתיו 2014, ארטק החל לעבוד על שיפור השטח, שיקום ותיקוני מבנים גדולים. כ-5 מיליארד רובל הוקצו מהתקציב הרוסי לשיקום ארטק. בשנים 2014–2015 בוצע שחזור רחב היקף של המחנה, כולל השלמת מבנים לא גמורים, בניית מבנים חדשים ומתקני תשתית אחרים. בתוך הבניינים שונו קווי השירות, נמסרו רהיטים חדשים, חדר האוכל שוחזר, ומגרש ספורט צויד במגוון רחב של ציוד ספורט. גם בריכות השחייה שופצו, והמחנה צויד במחשבים חדישים. ב-27 בפברואר 2015 הופעלו 4 מבנים של מחנה "לזורני".  ישנן שלוש דרכים להגיע לארטק: להישגים מיוחדים במדע, תרבות, ספורט; זכייה בתחרות של ארגון שותף; או בסכום העולה על 80,000 רובל.  יותר מ-6,300 ילדים מ-87 מדינות זרות התארחו בארטק בין השנים 2014-2020.
היסטוריה > ארטק במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022

לפי טענות ממשלת אוקראינה וכתבים שונים בעיתוני המערב, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, הוחזקו במחנה ארקט בניגוד לרצון הוריהם, ילדים אוקראינים בין הגילאים 6 עד 16 מאזורים כבושים באוקראינה. לפי טענות אלה, הילדים למדו את הנרטיב הרוסי על המלחמה, כולל הטענה שמחוזות חרסון וזפוריז'יה סופחו ולכן הם חלקים מרוסיה. ממשלת רוסיה אישרה את הימצאות הילדים שם, אך טענה כי השמתם שם היא על מנת להצילם ונעשתה לבקשתם. באוקטובר 2022, סוכנות הידיעות הרוסית TASS הצהירה כי ישנם כ-4,500 ילדים ממחוז חרסון וזפוריז'יה במחנות הקיץ של קרים.  הרשויות ברוסיה טענו שהילדים מוגנים מפני הקרבות המתמשכים. לדברי נציב זכויות האדם באוקראינה, דמיטרו לובינץ, זה היה חלק ממאמץ רוסי למחוק את הזהות האוקראינית.
הערות שוליים

↑  Koshiw, Isobel (2022-12-27). "Weeks turn to months as children become stuck at camps in Crimea". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-08-26.
אקואוויווה

אקואוויווה (איטלקית Acquaviva) היא אחת מתשע היחידות האדמיניסטרטיביות - הקסטלי המרכיבות את סן מרינו (Castelli).
העיירה ממוקמת במערב של המדינה ומשתרעת על שטח של 4.86 קמ"ר. בשנת 2003 התגוררו באקואוויווה 1,812 תושבים. העיר גובלת עם סן מרינו ועם בורגו מג'ורה. קבוצת הכדורגל של העיר היא ס.ס. וירטוס.
היא נקראה על שם מקור מים מקומי חשוב הנמצא באזור.
אשונה היילי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1949 לאבק, ארצות הברית 
 פטירה:  14 באוקטובר 2011 (בגיל 62) סן חוזה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Shawn Hailey 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ידועה בשל:  טכנולוגית, פילנתרופית
 השכלה:  אוניברסיטת טקסס טק 
 צאצאים:  ניל היילי ונורה היילי
 
אשונה היילי (באנגלית: Ashawna Hailey;‏ 8 באוקטובר 1949 - 14 באוקטובר 2011) הייתה מדענית מחשבים ופילנתרופית אמריקאית. היא הייתה בין היוצרות של תוכנית HSPICE (גרסה ממוסחרת של SPICE), שחברות עיצוב אלקטרוני רבות ברחבי העולם משתמשות בה כדי לדמות את המעגלים האלקטרוניים. החברה שלה, Meta-Software, שעמדה מאחורי המסחור של SPICE, ייצרה שיעור צמיחה שנתי מורכב של יותר מ-25–30 אחוז בכל שנה במשך 18 שנים, ובסופו של דבר הפכה לחלק מחברת Synopsys, שמכנה את HSPICE "'תקן הזהב'". להדמיית מעגל מדויקת".
חיים אישיים

היילי למדה באוניברסיטת טקסס טק יחד עם אחיה התאום, קים היילי, והקימה את החברה הראשונה שלה בעודה בקולג'. נולדו לה 2 ילדים, ניל היילי ונורה היילי. היילי הייתה טרנסג'נדרית, נולדה בתור שון והחלה לחיות כאישה בשלב מאוחר בחייה. הייתה חלוצה לשוויון מגדרי.
קריירה

בשנת 1973, היילי הייתה חלק מהצוות שיצר את המיקרו-מעבד הראשון של חברת Advanced Micro Devices (AMD), ה-Am9080, על ידי הנדסה הפוכה של Intel 8080, ובשנת 1974, הזיכרון הבלתי נדיף הראשון של AMD, ה-2702 2048-bit EPROM. מוקדם יותר, היא, עם אחרים, בנתה את רצף השיגור עבור מערכת הספרינט נגד טילים בליסטיים עבור תאגיד מרטין מרייטה.
כפילנתרופית, היילי ביקשה לתקן את מדיניות הממשלה בנושא סמי פנאי. במהלך חייה תרמה לקרן ACLU, קוד ורוד: נשים למען שלום, ברית מדיניות הסמים, להאכיל את אמריקה, רשת פעולה למען יערות הגשם, אכיפת החוק נגד איסור, פרויקט מדיניות מריחואנה, ארגון ארוייד (Erowid), האגודה הרב תחומית למען מחקרים פסיכדליים (MAPS), וכיהנה במועצת המנהלים של MAPS.
מוֹרֶשֶׁת

לאחר מותה של היילי היא הותירה ירושה בסך 10 מיליון דולר שחולקה בין MAPS, ACLU, ברית מדיניות הסמים, פרויקט מדיניות מריחואנה ובנק מזון קציר שני. במה שהדירקטוריון שלו ראה כמחווה ראויה להיילי, פרויקט מדיניות המריחואנה הקדיש מיליון דולר מהעיזבון שלה ליוזמה שאפשרה לראשונה לבוחרים להכשיר מריחואנה לשימוש פנאי בקולורדו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ראיון עם שון וקים היילי, באתר Stanford University Libraries, ‏29 בדצמבר 1997 אורכב מ-המקור ב-11 בנובמבר 2013. (באנגלית)
↑  Synopsys filing with the Securities and Exchange Commission: Form 8K/A of July 26, 2002 (אורכב 18.06.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Synopsis product page for HSPICE". אורכב מ-המקור ב-2013-09-23. נבדק ב-2011-11-09.
↑  שון היילי - אשונה, באתר האנדרטה המקוונת (באנגלית)
↑  דילן מקגראת', יוצרת HSpice, אשונה היילי, מתה, באתר EE times, ‏24 לאוקטובר 2011 (באנגלית)
↑  אשונה היילי, באתר semiengineering, ‏עדכון אחרון ב-27 במאי, 201 (באנגלית)
1 2  שון היילי - אשונה, באתר ביוגרפיה לזיכרון
↑  "Law Enforcement Against Prohibition's 2010 Annual Report". Law Enforcement Against Prohibition. אורכב מ-המקור ב-2011-05-13. נבדק ב-2011-10-19.
↑  "Erowid Contributors 2011". The Erowid Center. נבדק ב-2012-10-10.
↑  "MAPS Receives 5-year, $150,000 a Year Pledge from Ashawna Hailey, Totaling $750,000!". 2009-03-06. נבדק ב-2011-10-19.
↑  "Treating war veterans and victims of terror and sexual abuse" (PDF). Multidisciplinary Association for Psychedelic Studies. בפברואר 2009. נבדק ב-2011-10-19. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2014-06-05
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אשונה היילי".
ארנון גרונברג

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1971 (בן 53) אמסטרדם, הולנד
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 לאום:  הולנד הולנד
 שם עט:  Marek van der Jagt 
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  Vossius Gymnasium 
 שפות היצירה:  הולנדית
 סוגה:  רומנים, מאמרים, טורי תקשורת
 יצירות בולטות:  The Asylum Seeker, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 פרסים והוקרה:  פרס לפרוזה חדשה (1994)  פרס ליבריס (2007)  פרס פרדיננד בורווק (2004)  פרס קונסטנטין הויגנס (2009)  קולמוס האווז המוזהב (2017)  Frans Kellendonk Prize (2011)  פרס פ. ק. הופט (2022)  פרס AKO לספרות (2004)  פרס אנטון וכטר (2000)  Gouden Ezelsoor (1996)  ינשוף הזהב (2002)  Charlotte Köhler Stipendium (1998)  פרס AKO לספרות (2000)  פרס יאן ורמיר (2022) 
 האתר הרשמי של ארנון גרונברג
 חתימה:   
 
ארנון יאשה איב גרונברג (בשם מלא בהולנדית: Arnon Yasha Yves Grünberg; נולד ב-22 בפברואר 1971) הוא סופר, מחזאי, עיתונאי ופובליציסט הולנדי המתגורר בניו יורק. חלק מיצירותיו פורסמו תחת שם העט מארק ואן דר יאגט (בהולנדית: Marek van der Jagt).
גרונברג הוא בן למשפחת מהגרים יהודית שמקורה גרמני.
ספריו שתורגמו לעברית

מבקש המקלט, חרגול הוצאה לאור, 2008, מהולנדית: מיכאל ימנפלד
ימי שני כחולים, הוצאת בבל, 2011, מהולנדית: אירית ורסנו
טירזה, ספרית פועלים, 2012, מהולנדית: רחל ליברמן
האיש ללא מחלה, ספרית פועלים, 2015, מהולנדית: רחל ליברמן
הסיפור של הקרחת שלי (מארק ון דר יאכט), הוצאת בבל, 2007, מהולנדית: אירית ורסנו
הערות שוליים

↑  מבקש המקלט - ארנון גרונברג
↑  ימי שני כחולים - ארנון גרונברג
↑  טירזה - ארנון גרונברג
↑  האיש ללא מחלה - ארנון גרונברג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262154705171  PLWABN: 9810663600705606  BIBSYS: 19763  BNE: XX1300830  BnF: cb136205352 (data)  CiNii: DA12687910  GND: 120373343  ICCU: UBOV103181  ISNI: 0000 0001 2030 195X  LCCN: n93109164  MusicBrainz: d644fd3d-1556-45dd-999a-9d3821558134  NDL: 00807040  NKC: jn20000602659  NLA: 49860536  NLG: 197163  NLK: KAC2022A2297  NSK: 000423924  NTA: 075153416  RERO: 02-A003325039  RKD: 124214  SELIBR: 295266  SUDOC: 066997801  VIAF: 4914416   WorldCat (עם VIAF): 4914416 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא הולנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בואורצ'ו

| --- | --- |

 דרגה:  גנרל 
 
בואורצ'ו (במונגולית: Боорчи) היה אחד ממצביאיו של ג'ינגיס חאן.
בואורצ'ו וג'ינגיס חאן הכירו עוד בנעוריהם, כשזה עוד היה קרוי טמוג'ין. טמוגין רדף אחרי חבורה שגנבה סוסים של משפחתו, במרדף זה נתקל בבואורצ'ו והאחרון הצטרף למרדף. כשהחלה עלייתו של טמוג'ין הוא מינה את בואורצ'ו לסגנו.
כשג'ינגיס חאן החל בבניית צבאו בואורצ'ו מונה לפקד על יחידה בת עשרת אלפים חיילים.
לקריאה נוספת

מיכאל פראבדין, הכיבוש הגדול, הוצאת מערכות, 2007.
ג'ק ותרפורד, ג'ינגיס ח'אן, דביר, 2010.
ארמון הסנאט

| --- | --- |

ארמון הסנאט
 מידע כללי
 סוג:  ארמון, בניין, סימן נוף 
 שימוש:  משכנו של נשיא רוסיה
 על שם:  הסנאט הרוסי 
 כתובת:  הכיכר האדומה 1, הקרמלין, בניין 1, מוסקבה
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בעלים:  האדמיניסטרציה הנשיאותית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1776–1787 (כ־11 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1776 
 אדריכל:  מאטוויי קזאקוב
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות קלאסית, קלאסיציזם 
 קואורדינטות:  55°45′12″N 37°37′09″E﻿ / ﻿55.753333°N 37.619167°E﻿ / 55.753333; 37.619167
 האתר הרשמי של הקרמלין
  (למפת מוסקבה מוגדלת) ארמון הסנאט(למפת מוסקבה רגילה) ארמון הסנאט
 
מפת הקרמלין במוסקבה. למידע על מקום  לחצו עליו
ארמון הסנאט (ברוסית: Сенатский дворец) הוא מבנה במתחם הקרמלין במוסקבה שנבנה על ידי האדריכל הרוסי מאטוויי קזאקוב על פי הוראת הצארינה יקטרינה הגדולה בשנים 1776-1787, בסגנון הנאו-קלאסי שהיה נפוץ באותם ימים. הארמון היה אמור לשמש את הסנאט הרוסי - הגוף הממלכתי הגבוה ביותר באימפריה הרוסית ומכאן נובע גם שמו.
במאה ה-19, שימש הבניין את בתי המשפט המקומיים ופקידים אחרים. בתקופת ברית המועצות היה זה חדר העבודה של לנין ומאוחר יותר היה למשכן ממשלת ברית המועצות. מאז 1991, משמש המבנה כמעון העבודה הרשמי של נשיא רוסיה.
מעון העבודה הנשיאותי > האולמות והחדרים

מעון העבודה הרשמי של נשיא רוסיה מורכב מכמה אגפים וכולל את אזור העבודה - ובו אולם הישיבות של המועצה לביטחון לאומי, משרדי היועצים הנשיאותיים ומשרד העבודה של הנשיא (המקבילה הרוסית לחדר הסגלגל), באזור זה ממוקמת גם הספרייה הנשיאותית על שם בוריס ילצין.
מעון העבודה הנשיאותי > חדר העבודה הנשיאותי

משרד העבודה הנשיאותי (Рабочий кабинет президента России) שוכן במרכז אגף העבודה של המבנה בקומה השלישית, צמוד לאולם הישיבות של המועצה לביטחון לאומי וממול לספרייה הנשיאותית השוכנת ברוטונדה, החלק הצפון-מזרחי של המבנה, זהו הקבינט הנשיאותי וממנו עובד הנשיא.
המנהיג הרוסי הראשון שהתגורר כאן היה ולדימיר לנין, שאהב לקרוא ספרים ובחדרו נחו שני ארונות ספרים גדולים. לאחר מותו, הפך חדר העבודה למוזיאון וב-1993 הועברו חפציו של לנין למעון גורקי-9 במחוז מוסקבה. סטלין היה המנהיג היחיד שהשתמש בקרמלין כמעון העבודה והמגורים, הוא עבד מחדר העבודה שהיה חסר כל ייחוד והתגורר בדירה שנבנתה עבורו במיוחד במתחם. בחדר העבודה של ניקיטה חרושצ'וב, נחו דיוקנאות רבות שלו ודוגמאות של כלי טיס שאהב והוענקו לו על ידי מנהיגי מדינות. למעט לנין, שני המנהיגים שבאו אחריו שיכנו את חדר העבודה שלהם בקומה השנייה בארמון הסנאט.
החל מליאוניד ברז'נייב ועד היום, חדר העבודה שוכן בקומה השלישית של המבנה ולמעט שינויים קלים נותר המשרד כפי שהוא עוד מתקופת ברז'נייב.
עם נפילת ברית המועצות והיבחרו של בוריס ילצין לנשיא רוסיה הוא בחר להשתכן תחילה בבית הממשלה ורק מאוחר יותר בחדר עבודה בקומה השלישית. בתקופתו בוצעו שיפוצים נרחבים במבנה וחפצים רבים שנקשרו לשלטון הסובייטי הועברו למוזיאונים והובאו חפצים אחרים, הוצבו פסלים שונים ואף במהלך שיפוצים בחדר העבודה הישן של סטלין נתגלתה מנהרה חשאית, המובילה אל מתחת לקרמלין וילצין הורה לסתום אותה.
עם מינוי ולדימיר פוטין לנשיא הוא לא ערך שינויים מיוחדים, למעט אחד - הוא הורה להתקין מחשב ולחברו לאינטרנט ולהתקין תקשורת מאובטחת רציפה בין חדר העבודה הנשיאותי לחדר המצב של הקרמלין, ששוכן בסמוך לחדר העבודה. את מרבית זמנו בילה פוטין במעונו נובו אוגריובו.
דמיטרי מדבדב התקין בחדר מסכי טלוויזיה ומסכי מחשב רבים והמשיך להשתמש בחדר כחדר העבודה הנשיאותי, אך גם הוא לא הרבה לשהות בחדר העבודה הנשיאותי בקרמלין, אלא במעון בארוויחה במחוז מוסקבה.
מעון העבודה הנשיאותי > אולם השגרירים

האולם הסמלי (אולם השגרירים בשמו המוכר יותר) (Гербовый (Посольский) зал) נפתח על ידי העוזרים הנשיאותיים ובו חפצים שעליהם מוטבע סמל רוסיה ומכאן השם "האולם הסמלי". השם המוכר יותר - אולם השגרירים - מתייחס לייעודו של החדר, המשמש את הנשיא בעודו מקביל את פניהם של שגרירי מדינות זרות.
מעון העבודה הנשיאותי > החדר החגיגי

החדר הנציגותי (או "החדר החגיגי") (Представительский (парадный) кабинет), נקרא גם החדר הסגלגל הקטן (בלי קשר לחדר הסגלגל האמריקני) וכך כינה אותו הארכיטקט קזאקוב - חדר זה משמש את הנשיא בעת דיונים ושיחות עם מנהיגי מדינות זרות המגיעים לקרמלין. בגומחות השונות שבחדר ניצבים פסלי הקיסרים הרוסיים - פיוטר הגדול, יקטרינה הגדולה, ניקולאי הראשון ואלכסנדר השני.
מעון העבודה הנשיאותי > אולם יקטרינה

האולם העיקרי הוא אולם יקטרינה (Екатерининский зал) - המשמש לעריכת טקסים חגיגיים וממלכתיים בהשתתפות הנשיא, כמו גם טקסי הענקת פרסים ועיטורים ממלכתיים.
ב-1812, ארמון הסנאט נהרס על ידי הצבא הצרפתי בהנהגת נפוליאון ושיקומו הושלם ב-1856. עד 1917 באולם הכיפה המרכזי של המבנה ניצב דוגמת כתר מוזהב שהוסר עם עליית הבולשביקים לשלטון והציבו במקומו את דגל ברית המועצות.
ב-25 בדצמבר 1991 הוסר הדגל הסובייטי והוחלף בדגל רוסיה שכעבור זמן הוצב לצדו הנס הנשיאותי הרוסי.
גלריה

מראה ארמון הסנאט מהכיכר האדומה, 1883
פוטין בלשכתו. 7 במאי 2018
משרדו של נשיא רוסיה בארמון הסנאט.
משרד הנשיא
הספרייה הנשיאותית
חדר הישיבות של המועצה לביטחון לאומי
המבואה
חדר הטקסים
חדר הקבינט
הגן של ארמון הסנאט
ארמון הסנאט מבחוץ
מבט פנורמי על ארמון הסנאט ומגדל השעון של הקרמלין
ראו גם

שולחן הפגישות של נשיא רוסיה
ארמון הסנאט של הקרמלין בלילה ,2007
ארנון בן עמי

| --- | --- |
תת-אלוף ארנון בן-עמי
תת-אלוף ארנון בן-עמי
 לידה:  1949 (בן 75 בערך) רמת גן, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 402  מפקד עוצבת כדור האש  מפקד עוצבת כידון  מת"פ פיקוד המרכז  מפקד מחנה שבטה  מפקד עורף פיקוד המרכז  רמ"ט פיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
   צל"ש הרמטכ"ל
 תפקידים אזרחיים
 ראש אגף משק לשעת חירום במשרד הביטחון
 
ארנון בן עמי (נולד ב-1949) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד עוצבת כדור האש, מפקד עוצבת כידון ומפקד עורף בפיקוד המרכז. עמד בראש אגף משק לשעת חירום במשרד הביטחון.
ביוגרפיה

בן עמי נולד ברמת גן. הוא בוגר בית הספר הריאלי מחזור מ"ז והפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה מחזור י"ב 1966. התגייס לצה"ל באוגוסט 1966 ושירת בחיל התותחנים. שימש מ"כ בבסיס הטירונים של החיל. במלחמת ששת הימים סופח כמשנה טכני לגדוד מילואים 344 ולחם עמו בקרבות באזור ירושלים בהן סיפק הגדוד סיוע ארטילרי לחטיבת הראל. לאחר קורס קצינים הדריך בקורס ושירת בגדוד 334 במלחמת ההתשה. ב-1971 השתחרר ונסע ללימודים בארצות הברית. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שב לישראל. הוא הצטרף כקצין קישור ארטילרי לגדוד 74 של חטיבה 188 שלחמה בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן, במהלך המלחמה נפצע אך המשיך למלא את תפקידו, הוא עוטר לאחר המלחמה בצל"ש הרמטכ"ל. בן עמי שב לארצות הברית וסיים תואר שני במנהל עסקים.
ב-1976 התגייס שוב לשירות הקבע בצה"ל. שימש מפקד מדור אימון יחידות בביסל"ת, סגן מפקד גדוד 411, קצין אג"ם במפקדת התותחנים של פיקוד המרכז, וב-1979 מונה למפקד גדוד 402. בתפקידו הבא שימש סגן מפקד ביסל"ת ונשלח לקורס ארטילריה מתקדם בארצות הברית.
במלחמת לבנון הראשונה שימש מפקד האיכון של אוגדה 91 ושל אוגדה 96, אוגדת צנחנים בפיקודו של עמוס ירון ובמהלך המלחמה מונה למפקד הסיוע האוגדתי. ביולי 1983 מונה למפקד עוצבת כידון ושירת בתפקיד עד יציאת האגד מלבנון ביולי 1985. בשנת 1987 מונה למפקד שבטה עד שנת 1989. במקביל הוא למד במכללה לביטחון לאומי. בשנים 1989 עד 1992 שימש מפקד עורף פיקוד המרכז וראש מטה פיקוד העורף בעת הקמתו. בתפקידו הבא שימש ראש משלחת צה"ל ומשרד הביטחון בסינגפור. השתחרר ב-1996.
לאחר שחרורו כיהן במשך כ-10 שנים, עד תחילת 2008, כראש אגף משק לשעת חירום במשרד הביטחון. במהלך 2003 שימש כממלא מקום של נציב קבילות החיילים במשך כחודשיים.
נשוי ואב לשני בנים.
הערות שוליים

↑  ארנון בן עמי, באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  תא"ל (מיל') יעקב זיגדון, חברים מספרים על הרצל גדז', ביטאון תמיד תותחן, מאי 2014
↑  הדס מנור, רה"מ בטקס סיום במכללה לבטחון לאומי: שיחרור שבויינו - חובה לאומית, מעריב, 9 באוגוסט 1989
↑  עמנואל רוזן, בכירים בהג"א: לשנות את מבנה מפקדת העורף, מעריב, 3 במרץ 1991
↑  גיא לשם, פרץ החליט להדיח מתפקידו את ראש האגף למשק לשעת חירום במשרד הביטחון ולמנות במקומו מקורב פוליטי, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2007
↑  ארבעים שנה לנציבות קבילות החיילים
אנסטייז'ה

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1968 (בת 56) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Anastacia Lyn Newkirk 
 מוקד פעילות:  שיקגו, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מקום לימודים:  בית ספר המקצועי לילדים 
 סוגה:  פופ, דאנס, רוק, R&B, דיסקו
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Epic Records  Daylight Records
 בן או בת זוג:  ויין ניוטון (21 באפריל 2007–ערך בלתי־ידוע) 
 פרסים והוקרה:  פרסי אמדאוס למוזיקה אוסטרית 
 www.anastacia.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אנסטייז'ה ליין ניוקרק (באנגלית: Anastacia Lyn Newkirk; נולדה ב-17 בספטמבר 1968) המוכרת בשמה הפרטי בלבד, היא זמרת פופ ויוצרת אמריקאית.
אנסטייז'ה זכתה להצלחה באירופה, אוקיאניה ובדרום אפריקה, אך בארץ מולדתה, ארצות הברית, לא פיתחה קריירה משמעותית. אנסטייז'ה מכרה מעל 30 מיליון עותקים מאלבומיה בכל העולם. היא ידועה בעיקר בשל קולה הייחודי ויכולתה לשיר בצלילים גבוהים.
ביוגרפיה

אנסטייז'ה נולדה בשיקגו, אילינוי לתוך משפחה מתחום הבידור: אביה, רוברט ניוקירק, היה זמר ואמה, דיאן הורלאי, היא שחקנית במחזות זמר בברודוויי. לאנסטייז'ה שתי אחיות גדולות ממנה ואח שקטן ממנה בשנה ולוקה באוטיזם.
לאחר שאביה עזב את המשפחה, הם עברו לניו יורק כאשר הייתה נערה, והחלה ללמוד בבית ספר פרטי במנהטן. אנסטייז'ה החלה להתעניין בריקוד בגיל 13, אף על פי שאובחנה אצלה מחלת קרוהן. אנסטייז'ה השתתפה במספר פרויקטים בטלוויזיה, עד שתפסה את תשומת לבם של אנשי חברת התקליטים "Daylight Records" במרץ 1999, שם היא הוחתמה והחלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה.
ביוגרפיה > 2000-2001: Not That Kind

אלבומה הראשון Not That Kind, ראה אור בשנת 2000. אנסטייז'ה כתבה 75 אחוזים מתוכו ובשל קולה הייחודי האלבום נשען על מוזיקת R&B.
סינגל הבכורה של אנסטייז'ה "I'm Outta Love" הפך ללהיט עולמי, והגיע לעשירייה הפותחת במדינות רבות, ולמקום הראשון בבלגיה, ניו זילנד, ואוסטרליה. בארצות הברית לעומת זאת, הסינגל זכה להצלחה בינונית בלבד.
האלבום זכה להצלחה גדולה, והגיע לעשירייה הפותחת במצעדי המכירות באירופה, אסיה ובאוקיאניה. האלבום קיבל מעמד פלטינה משולשת באוסטרליה וסינגל הבכורה שלה, "I'm Outta Love" היה לסינגל הפופולרי ביותר לשנת 2000 באוסטרליה. הסינגל השני היה שיר הנושא של האלבום "Not That Kind" הגיע למקומות גבוהים באנגליה, איטליה, צרפת ושווייץ. "Cowboys & Kisses" היה הסינגל השלישי מתוך האלבום, ונכנס ל-40 העליונים בארצות אירופה. הסינגל האחרון היה "Made for Lovin' You", אך הופץ רק באנגליה (27) ובצרפת (72).
בנוסף לכך, בשנת 2001, ביצעה מחדש את השיר "What More Can I Give", בשתי גרסאות; האחת בשפה הספרדית, והשנייה בשפה האנגלית.
ביוגרפיה > 2001-2002: Freak of Nature

אלבומה השני Freak of Nature, השיג מכירות מכובדות, אף על פי שלא הצליח להגיע להצלחה של אלבומה הקודם, Not That Kind. מן האלבום יצאו הסינגלים "Paid My Dues",‏ "One Day in Your Life",‏ "Why'd You Lie to Me" ו-"You'll Never Be Alone". הסינגל השני, "One Day in Your Life", הגיע למקום ה-28 בארצות הברית והיה ללהיט הגדול של האלבום כאשר הגיע לעשירייה הפותחת במספר מדינות והיה ללהיט במצעדי הריקודים. כאשר האלבום יצא לאור בארצות הברית, במאי 2002, הוא הוקדש לזמרת ליסה לופז, אשר נהרגה בתאונת דרכים חודש לפני יציאתו והייתה אחראית להצלחתה של אנסטייז'ה.
אנסטייז'ה הצטרפה לשאקירה, שר וסלין דיון והשתתפה ב-VH1's Divas Live בשנת 2002. שירה "Love Is a Crime" נכנס לפסקול הסרט "שיקגו". כמו כן היא ביצעה את השיר "Someday My Prince Will Come" באלבום Disneymania. היא גם נבחרה לשיר את שיר הנושא של משחק המחשב פיפ"א 2002, "Boom".
ביוגרפיה > 2003-2005: עמותת אנסטייז'ה, Pieces of a Dream וסרטן השד

בינואר 2003, גילתה אנסטייז'ה שהיא לוקה בסרטן השד, והחלה בטיפול. על פי ריאיון שנערך בשנת 2005, אנסטייז'ה איבדה את יכולת השירה שלה ולא יכלה לכתוב לאורך תקופה, ולא מצאה צליל שהרגישה טוב איתו. אנסטייז'ה רצתה לעצב קולות עבור הקלטת אלבומה החדש, אך הרגישה שמשהו לא נראה כמו עבודות קודמות שלה. לכן, הומצא סגנון מוזיקה חדש – "Sprock", שילוב של נשמה, פופ ורוק. ההצלחה של הצליל גרמה לאמנים רבים להשתמש בו, כמו פינק באלבומה I'm Not Dead, קלי קלרקסון ואשלי סימפסון.
אנסטייז'ה החלה להקליט את האלבום בספטמבר 2003, ועבדה עם המפיקים גלן באלרד, דאלס אוסטין ודייב סטוורט על מנת להוציא את האלבום בשנת 2004. הסינגל הראשון מתוך האלבום, היה "Left Outside Alone", אשר הראה שינוי ניכר בכיוון המוזיקה של אנסטייז'ה. הסינגל היה ללהיט ענק אשר הכניס את האלבום למקום הראשון במצעדי המכירות באנגליה, הולנד, אוסטרליה, יוון ואיטליה ולמקום השני בפורטוגל וספרד. הסינגל עצמו, נכנס למקום הראשון במצעדי אוסטרליה, ספרדף איטליה, אוסטריה, שווייץ ואנגליה, ובמקום השני בהולנד ובגרמניה, ובמקום החמישי במצעד המכירות האירופאי. השיר נכנס למקום ה-40 במצעד המושמעים ביותר בתחנות הרדיו באירופה.
הסינגלים הבאים היו "Sick and Tired" (מקום ראשון בספרד ובאנגליה), "Welcome to My Truth" (הסינגל הנמכר ביותר שלה בספרד), "Heavy on My Heart", בלדה אשר כל הכנסותיה ניתנו לאגודה למלחמה בסרטן שפיתחה אנסטייז'ה, "Anastacia Fund".
בסוף שנת 2005, הוציאה אנסטייז'ה את אלבום האוסף הראשון שלה, אשר נקרא Pieces of a Dream. האלבום כולל את השירים "Pieces of a Dream" ו-"I Belong to You", דואט עם הזמר האיטלקי ארוס רמאצוטי, שהיו ללהיטים באירופה ומוקמו בעשירייה הפותחת במצעדי המכירות ברוב מדינות אירופה. לא הרבה לאחר הפצת הסינגל "I Belong to You", הוציאה אנסטייז'ה את אלבום הווידאו הראשון שלה, Live at Last מתוך הופעה חיה באירופה. האלבום כלל תמונות, עשייתו והקליפים שנכללו בו.
ביוגרפיה > 2008-2013: Heavy Rotation, It's a Man's World וסרטן שד שני

אלבומה הרביעי של אנסטייז'ה, Heavy Rotation, יצא לאור ב-27 באוקטובר 2008 באירופה, והוא יצא לאור בשנת 2009 באמריקה. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "I Can Feel You" יצא ב-10 באוקטובר באירופה. האלבום הניב שני סינגלים נוספים וזכה להצלחה בינונית.
ב-2012 הוציאה את It's a Man's World – אלבום קאברים לקלאסיקות גבריות. מסע ההופעות של האלבום בוטל משום שחלתה בסרטן השד בשנית בשנת 2013.
ביוגרפיה > 2013-היום: אלבום קאמבק ואלבומים נוספים

לאחר שהחלימה מסרטן השד בשנית, הוציאה לאור במאי 2014 אלבום קאמבק בשם Resurrection, שמדבר על הרצון לחיות והדברים הקשים שעברה. האלבום זכה להצלחה בקרב המבקרים והקהל כאחד, והחזיר את אנסטייז'ה למקומות בעשירייה הפותחת באנגליה ואיטליה, והחמישייה הפותחת בשווייץ, גרמניה ודנמרק. בנובמבר אותה שנה יצאה למסע הופעות באירופה שליווה את האלבום.
ב-2015 הוציאה לאור את אלבום האוסף Ultimate Collection.
ב-2017 הוציאה את האלבום Evolution שזכה להצלחה בינונית, ואת אלבום ההופעה A 4 App.
באוקטובר 2021 התחרתה אנסטייז'ה בתוכנית "הזמר במסכה" האוסטרלית בתור ערפדה, וזכתה במקום הראשון בתחרות.
בשנת 2023 הוציאה את אלבום גרסאות הכיסוי Our Songs במסגרתו הקליטה שירים שנוצרו והוקלטו במקור בידי אמנים גרמניים. בין השירים נמנו "Supergirl" ו-"Now or Never", שזכו להצלחה במצעדים. ביום יציאתו של האלבום, הוציאה את השיר "Just You" כסינגל הרביעי מתוכו. הוא הוקלט במקור בידי פיטר מאפי שהשתתף גם בהקלטה השנייה שנכללה באלבום.
חיים אישיים

לאורך חייה אנסטייז'ה נאבקת בבעיות רפואיות רבות. בגיל 13 אובחנה כחולת קרוהן. בשנת 2003, בגיל 34, אובחן אצל אנסטייז'ה סרטן השד, היא עברה טיפולים כימותרפיים לטיפול במחלה והחלימה ממנה בהצלחה ב-2005. בגיל 39 התגלתה אצל הזמרת טכיקרדיה על-חדרית.
בפברואר 2013, חלתה בסרטן השד בפעם השנייה, בצורה אגרסיבית יותר מהראשונה, ועברה מסטקטומיה כפולה.
ב-21 באפריל 2007, נישאה אנסטייז'ה לשומר הראש שלה, ויין ניוטון, במקסיקו. השניים התגרשו ב-2010.
בראיון ב-2018 שיתפה כי בחרה לא להביא ילדים בעקבות מצבה הרפואי ובעקבות רצונה להתמקד בקריירה שלה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2000: Not That Kind
2001: Freak of Nature
2004: Anastacia
2008: Heavy Rotation
2012: It's a Man's World
2014: Resurrection
2017: Evolution
2023: Our Songs