stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שוטר בית ספרי
אודות התפקיד

תפקיד השוטר בבתי הספר הוגדר על ידי מחלקת המשפטים של ארצות הברית כ"קצין אכיפת חוק מושבע, האחראי על ביטוח ומניעת פשיעה בבתי הספר". בפועל, תפקידו לייצר סביבה בטוחה הן לתלמידים והן לצוות. סמכות השוטרים בבתי הספר דומה לשוטרים רגילים בכך שהם מוסמכים לבצע מעצרים, לענות לקריאות ולתעד לאירועים. בנוסף לכך, שוטרים בבתי ספר גם מבצעים חונכים ומעבירים הדרכות לנוער.
התיעוד הראשון להצבת שוטר בבית ספר היה בשנת 1953 בפלינט, מישיגן. בשנת 1968 הנושא החל לידון בהרחבה, כשבשלב הראשון הוצבו שוטרים בבתי ספר יסודיים ובחטיבות ביניים, ללא מדים, על מנת לטפח את מערכת היחסים בין המשטרה המקומית לבני הנוער. החל משנות השבעים, תפקיד השוטרים בבתי הספר עבר מחונכות למניעת פשיעה ואכיפת החוק. בשנות השמונים והתשעים השתתפו השוטרים בבתי ספר בתוכניות למניעת פשיעה, כגון חינוך נגד שימוש בסמים (D.A.R.E.) ונגד כנופיות (G.R.E.A.T). עליה משמעותית בשימוש בשוטרים בבתי ספר התרחשה בשנת 1994 כשעבר בקונגרס חוק "בתי הספר הפדרליים ללא נשק" (אנ'), בתגובה לחשש מאלימות של צעירים וכנופיות. בסוף שנות התשעים, משרד המשפטים האמריקאי יצר תוכנית מענקים של 750 מיליון דולר על מנת להוסיף תקנים של 6,500 שוטרים בבתי ספר. בסך הכל, מאמצע שנות השבעים ועד שנת 2008, שיעור בתי הספר שמוצבים בהם שוטרים עלה מ-1% ל-40%.
בנוסף לארצות הברית, ישנם שוטרים בבתי ספר גם בקנדה. באוסטרליה התפקיד נקרא קצין קשר בבתי ספר (Police School Liaison Officer) וקיים רק בבתי ספר תיכוניים. בישראל, סקר שבוצע בשנת 2009 העלה כי 30% מהציבור בעד הצבת שוטרים בבתי הספר.
הערות שוליים

↑  אפרת זמר, סקר: 30% מהציבור בעד הצבת שוטרים בבתי הספר, באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רציתי שזה יכאיב

"רציתי שזה יכאיב" הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-18 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים טדי הפקות.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם ג'וני גולדשטיין ורון ביטון, והופק על ידי גולדשטיין, והוא בסגנון הפופ הלטיני, שאפיין את אלבומה הראשון, "קצת אחרת". על השיר אמרה דלומי: "באחד הגלגולים שלי חייתי בוודאות בספרד או דרום אמריקה. התרבות הזו עם המוזיקה מוצאת את דרכה ללב שלי בכל פעם מחדש - אז אני חוזרת אליה עם כל החוויות, הידע והכלים שצברתי מאז האלבום הראשון שהיה לטיני גם הוא. הפעם זה קורה יחד עם ג'וני גולדשטיין ורון ביטון - וזה גם נשמע ככה".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של דלומי בסמוך לצאת הסינגל עצמו, ובוים על ידי אינדי חאיט.
ביקורת

דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת חיובית, באומרו: "דלומי בחרה להגיש פופ קצבי וקליט שתפור היטב למידותיה הקוליות, עם בתים דביקים ופזמון ממכר שמהשנייה הראשונה כיף לגמוע את צליליהם שוב ושוב ושוב ושוב. נראה כי ההמתנה לשיר חדש של דלומי היה שווה שכן מדובר באחד השירים הטובים שלה שאין ספק שהוא יהפוך ללהיט ענק עבורה". גם רועי הכהן ממאקו ציין את השיר לחיוב, ואמר כי "הכל פה מדויק – הטקסט הכריזמטי, הקליפ האסתטי, וחשוב מכל – הוייב הלטיני. כל אמן פופ אחר שילך לכיוון הזה עלול להדליק אצל המאזין נורה אדומה של אחד שרוכב על טרמפ הז'אנר המצליח ביותר של השנים האחרונות, אבל רוני דלומי יודעת טוב מאד שהיא עשתה את זה קודם".
הצלחה

השיר הגיע היישר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובשיאו הגיע למקום הראשון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
הערות שוליים

1 2  רוני דלומי, ג'וני גולדשטיין, רון ביטון
↑  רוני דלומי - רציתי שזה יכאיב, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2020
↑  חוזרת ללטיני: קבלו את השיר החדש של רוני דלומי, באתר וואלה, 18 באוקטובר 2020
↑  דודי פטימר, ‏לירן דנינו חוזר לבלדות, מאור כהן מסרב להיגמר | חם באוזן, באתר מעריב אונליין, 21 באוקטובר 2020
↑  רועי הכהן, ‏מכאן ומשם: על החדש של רוני דלומי והשיר החושפני של ג'סטין ביבר, באתר ‏מאקו‏, 23 באוקטובר 2020
↑  המצעד השבועי, שבוע 43, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 45, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
| רוני דלומי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | קצת אחרת • תחזיקו • תסתכל עליי |  |
| אלבומי הופעה | לוקחים את הזמן |  |
| ערכים קשורים | כוכב נולד |  |
| רוני דלומי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| קצת אחרת | "תן" • "קצת אחרת" • "כך או כך" |  |
| תחזיקו | "תחזיקו" • "פניי לרוח" • "סתם שני אנשים" • "קצה היום" |  |
| תסתכל עליי | "איש של לילה" • "לשמור עליי" • "תסתכל עליי" |  |
| סינגלים אחרים | "עכשיו תורי" • "כל הזמן" • "12 בלילה" • "רוץ איתי" • "רציתי שזה יכאיב" • "זה בא אליי" • "למרות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "כל אחד יכול" • "ספסלים" • "תחזור" |  |
שבט אל הוזייל

שבט אל הוזייל הוא שבט בדואי בנגב שנחלתו מזה דורות צפונית לבאר שבע, בסמוך לקיבוץ שובל, כיום בתחום העיר רהט.
היסטוריה

מקורו של השבט הבדואי אל הוזייל הוא ממטה תיהאה, אשר מוצאו מלב מדבר סיני, מאותו אזור הנקרא בערבית א-תיה, או בשמו המלא: תיה בני איסראיל, כלומר מדבר בני ישראל, הנקרא על שמו של עם ישראל אשר נדד במדבר זה בצאתו ממצרים. במטה זה כלולים 13 שבטים נוספים הנודדים בנגב, אשר הגדולים ביניהם הם: אבו קרינאת, אבו רוביעה ואבו רקיק. השבט כלל עד לפני התיישבות הקבע 17 משפחות ומנה כ-12,000 נפש.
בעבר נדד השבט בנחלתו בנגב - מעט צפונית לבאר שבע בקרבת קיבוץ שובל, מקום שבו שוכנת חורבה של עיר קדומה בשם ביר זבאלה. בתחום הנחלה ישנו אגם מלאכותי קטן שבו נקווים מי הגשמים שנבנה לפני שנים אחדות על ידי ממשלת ישראל והמים נאגרים הודות לסכר שנבנה לאורך הערוץ היורד מהרי חברון ומתחבר אל נחל גרר הקרוב. לשבט יש בלעדיות על אזור המקנה, כלומר רק לבעלים מותר לחנות, לרעות או להשתמש במי המעיינות, אך השבט בא לידי הסכמי שותפות עם מספר שבטים קרובים לגבי השימוש בשטח. שבט אל הוזייל הוא שבט נודד למחצה, כלומר נשאר בנחלתו זמן ממושך יחסית.
עד לפני קום מדינת ישראל חיו אנשי השבט בחופשיות על פי המסורת הבדואית, נדדו במדבר ופעלו על פי כל מנהגיהם. הם עסקו בעיקר בגידול גמלים וצאן, אך גם מעט בחקלאות עד כמה שהתאפשר במדבר - אזורם עשוי בעיקר אדמת לס וכמות המשקעים הממוצעת היא 200 מ"מ לשנה. הם זרעו בעיקר שעורה ודורה, וכן גידלו טבק פשוט לצרכיהם.
עם קום המדינה הוסב השלטון במקום לפיקוחו של הממשל הצבאי באזור ומשטרת באר שבע, ואלו הורו על הגבלת שטח הנדידה של השבטים הבדואים. עם זאת ניתנה לבדואים אוטונומיה מסוימת - לשבטי הבדואים בנגב ניתן בית דין משלו אשר ידון בענייניו הפנימיים ללא התערבות של הממשלה. בבית דין ישבו 9 מראשי השבטים הגדולים המוכרים על ידי המדינה. לבית הדין הבדואי ניתנה הסמכות להטיל עונש של קנס עד 5000 ₪ ומאסר עד לחצי שנה.
בעקבות צמצום אזורי הנדידה ועקב כך צמצום חלקות המרעה והחקלאות השתנה אורח החיים של הבדואים. אט אט גם הוכנסו בנחלת שבט אל הוזייל מרכז עם חנויות לצרכיהם, בית ספר לילדים, מרכז רפואי ואף ניתנה הכשרה על ידי הממשלה להוראה וטיפול בחולים. כמו כן הוחדרו לחייהם שיטות מיכון בחקלאות והחלו לקום בנחלה בתי אבן קבועים במקום האוהלים המסורתיים. אספקת השירותים ובניית התשתית ביישובי הקבע - חינוך, בריאות, כבישים, מים ועוד - שימשו אף הם תמריץ למשיכת האוכלוסייה הבדווית ליישובים אלה.
בשנת 1972 השתכנעו ראשי השבט לנסות את חיי הקבע ביישוב בדואי חדש שנקרא רהט. רהט הוקמה על שטח הנחלה של שבט אל הוזייל. במהלך השנים, עם התפתחות העיר, הצטרפו אליה משפחות בדואיות נוספות משבטים שונים ברחבי הנגב, ונכון לשנת 2021 מונה העיר רהט כ-76,000 תושבים.
יש הטוענים, שבני שבט אל-הוזייל היו בעבר יהודים, והם נאלצו להתאסלם לאחר הכיבוש המוסלמי.
ראו גם

סלמאן אל הוזייל
הערות שוליים

↑  מפגש ברהט בין רבני הסנהדרין ושבט אל-הוזייל הבדואי, באתר סרטון מתוך ערוץ 1 בערבית, רוב הסרטון בערבית. עברית ב 1:45, ‏13.10.09
אנשי שבט אל הוזייל עם נציגי הסנהדרין החדשה, 2009
שלמה לורינץ

חברי הכנסת מסיעת אגודת ישראל יושבים במזנון הכנסת, ביום הראשון לכהונת הכנסת הרביעית, שלמה לורינץ השני משמאל, נובמבר 1959
שלמה זלמן לורינץ (כ"א באדר ה'תרע"ח, 5 במרץ 1918 - א' בחשוון ה'תש"ע, 19 באוקטובר 2009) היה חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל.
ביוגרפיה

נולד בבודפשט שבהונגריה לרב יוסף אריה לורינץ, בן הרב יצחק לורינץ גאב"ד נאג'אורסי (אנ'). בין השנים 1933–1935 למד בישיבת פאפה שבהונגריה אצל הרב יעקב יחזקיה גרינוולד. בסוף 1935 נסע לפולין ללמוד בישיבת מיר. שב להונגריה ובשנים שלפני מלחמת העולם השנייה היה פעיל בארגון "עלייה ב'" מטעם אגודת ישראל בהונגריה.
עלה לארץ ישראל ב-1939 על גבי ה"רודניצ'אר" של ברוך קונפינו, ומונה לר"מ בישיבה ההונגרית "פליטת סופרים" שפעלה בישיבת "היכל התלמוד" בתל אביב. בשנת 1949 היה ממקימי המושב השיתופי קוממיות שבחבל לכיש. היה ממייסדי כפרי הנוער "שדה חמד" במושב נחלת יהודה - כיום בתחום העיר ראשון לציון, ו'חזון יחזקאל' (אלומה), וכיהן בוועד אגודת החינוך העצמאי. במאי 1951 נעצר כחשוד בחברות ב"ברית הקנאים", לאחר שהנשק של ברית הקנאים נמצא במוסד של צעירי אגודת ישראל והוא הגיע למקום בעת הפשיטה של המשטרה. לורינץ הוחזק במעצר תשעה ימים אך לא הועמד לדין. לאחר שחרורו הפיץ את הטענות על המכות שספגו העצורים מידי השוטרים. זמן קצר לאחר מכן נבחר לכנסת.
במאי 1954 ביקש היועץ המשפטי לממשלה, חיים כהן להעמיד את לורנץ לדין על שפדה צ'ק של 3,000 דולר שקיבל מתייר וחילק את הכסף למוסדות שונים. לורנץ טען שהבקשה נובעת מנקמנות על שהיה מאסירי ג'למי. לקראת הבקשה להסרת חסינותו הסכים היועץ המשפטי לבטל את האשמה שהצ'ק נפדה בשוק השחור, לאור טענתו של לורנץ שהצ'ק נפדה בבנק דיסקונט. חברי הכנסת סירבו להסיר את חסינותו של לורנץ, מאחר שטענו שמשבוטלה האשמה העיקרית אין טעם בהעמדה לדין על האשמות שנותרו.
לורינץ כיהן בכנסת ברציפות מהכנסת השנייה ועד הכנסת העשירית מטעם תנועת ציות והגשמה שעל יד צעירי אגודת ישראל, תנועה שהייתה סיעה פנימית במפלגת אגודת ישראל, ועמדה תחת פיקוחו הישיר של הרב שך עד שהשתלבה במסגרת דגל התורה. במהלך כהונתו בכנסת השלישית היה ממייסדי חברת שיכון ופיתוח של אגודת ישראל. לאורך כל שנות כהונתו פעל רבות לטובת העברת כספים לתלמידי ישיבות.
עם סיום כהונתו בכנסת מונה ליושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל. ב-1989 היה שותף להקמת מפלגת הליטאים דגל התורה.
בבחירות לכנסת האחת עשרה הוצב במקום ה־99 והאחרון ברשימת יהדות התורה לכנסת.
לאחר פטירתו בשנת 2008 של יו"ר אגודת החינוך העצמאי, מאיר לוריא, היה לורינץ מעורב בסכסוך שליטה ארוך ומתוקשר על השליטה באגודה בין משפחת פרוש והליטאים לבין חסידות גור.
בשנת 1961 עבר לגור בבני ברק מתוך כוונה להתמודד על ראשות העירייה. בשנותיו האחרונות התגורר בשכונת מטרסדורף בירושלים. הקדיש את עיקר זמנו ללימוד תורה, והוציא את ספר חידושי התורה "מילואי שלמה". כמו כן פרסם את הספר האוטוביוגרפי "במחיצתם של גדולי תורה" (שני כרכים).
מ-1987 ועד 2003 כיהן כיושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל, ובתוקף תפקידו זה התנוססה חתימתו על השטרות שהנפיק הבנק בשנים אלה.
נפטר בשנת תש"ע, ונקבר בהר המנוחות.
משפחתו

בנו הרב יצחק - ר"מ לשעבר בישיבת קול תורה ומקים ארגון "בינת הלב". נשוי לבת הרב יהודה טרגר, נכדתו של הרב שלמה זלמן אוירבך.
בנו הרב אריה יוסף - מחבר ספרי "האיר יוסף" וראש כולל בבני ברק
חתנו הרב חיים עוזר גורביץ - בנו של הרב אריה זאב גורביץ, ראש ישיבת גייטסהד.
חתנו הרב אלעזר שולזינגר - פובליציסט חרדי, אחיהם של הרבנים שמואל שולזינגר ומשה מרדכי שולזינגר
חתנו הרב יהודה אריה שוורץ - רב שכונת נחלת סירוקה שבתחום שכונת קריית הרצוג בבני ברק
חתנו הרב משולם זושא צאהן - ר"מ בישיבת נחלת משה ירושלים, בנו של הרב שמאי צאהן, ראש ישיבת סונדרלנד
הערות שוליים

↑  ראו: תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 11
↑  לוי יצחק הירושלמי, די איישע מחתרת, מעריב, 6 ביולי 1984; המשך
↑  ח. כ. לורנץ נאשם בעבירה על חוקי מטבע־ בקשו לבטל חסינותו, הַבֹּקֶר, 23 במאי 1954
↑  בוטלה האשמה עיקרית נגד לורנץ, מעריב, 25 במאי 1954
↑  הכנסת מסרבת לבטל חסינות לורנץ, מעריב, 26 במאי 1954
↑  ילקוט הפרסומים 4017, י"ג בסיוון התשנ"ב 14 ביוני 1992
↑  'תיק החינוך העצמאי' ברשם העמותות
↑  ש. לורנץ מועמד האגודה לראשות עיריית בני ברק, למרחב, 5 באוקטובר 1961
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309757605171  ISNI: 0000 0000 7331 567X  LCCN: nr96036446  VIAF: 101579996   WorldCat (עם VIAF): 101579996
רציף רכבת

אי רציפים בתחנת הרכבת תל אביב מרכז
רציף תחנת הרכבת צומת חולון
רציף רכבת (בדרך כלל נקרא רק רציף) הוא משטח המיועד למעבר נוסעים לאורך מסילה בתחנת רכבת, רכבת תחתית או רכבת קלה, אשר שם יכולים נוסעים לעלות על רכבת או לרדת ממנה. כמעט בכל תחנה יש סוג כלשהו של רציף, כאשר בתחנות גדולות יכולים להיות רציפים רבים. במקרה כזה הרציפים יהיו בדרך כלל ממוספרים 1, 2, 3 וכו'. המונח רציף מתייחס בדרך כלל למקום שבו הרכבות עוצרות בעוד שמבחינה מילולית המונח מתאר אזור רצוף הגובל במסילה אחת או יותר, כך שלמעשה "רציף פיזי" עשוי להכיל מספר רציפים במובן של מקומות שונים בהם עוצרות רכבות.
המונח רציף עשוי לתאר גם רציף מטען - אזור הסמוך למסילה בו מתבצעות טעינה ופריקה של מטענים מרכבת משא.
מאפייני הרציף

הרציף הבסיסי ביותר עשוי להיות פשוט אזור מסומן לאורך המסילה ובאותו המפלס, דבר הגורם ברוב המקרים להפרש גבהים גדול בין הרציף ובין רצפת הרכבת. בדרך כלל רציף יהיה מוגבה ביחס למסילה, אם כי לא תמיד באותו גובה כמו רצפת הרכבת, למרות שזהו המצב הרצוי. כאשר משתמשים בציוד נייד מסוגים שונים, ייתכן שהרציף אף יהיה גבוה מרצפת הרכבת (למשל כאשר הרציף משרת קו רכבת רגיל וקו רכבת תחתית).
בתחנה של רכבת קלה הרציף יהיה בדרך כלל נמוך וקרוב לגובה המדרכה. אם הרכבת הקלה היא לא נמוכת רצפה, רציף נמוך יוצר קושי בעליה וירידה ממנה.
סוגי רציפים

סוגי הרציפים כוללים רציף מפרץ, רציף צד ורציף אי או אי רציפים.
רציף מפרץ הוא רציף שבו מסתיימת מסילה ורכבת העוצרת בו חייבת לצאת על ידי נסיעה בכיוון ההפוך לזה שבו הגיעה לרציף.
רציף צד הוא רציף שלאורך צד אחד שלו עוברת מסילה הממשיכה בשני הכיוונים, כך שרכבת העוצרת בו יכולה להמשיך בכיוון נסיעתה.
רציף אי או אי רציפים הוא רציף שמשני צדדיו עוברות מסילות הממשיכות בשני הכיוונים.
לצורך הגעה אל רציף אי או ממנו, יש בדרך כלל גשר או מעבר תת-קרקעי המאפשרים לחצות את המסילות בבטחה. העלייה והירידה אל הגשר או המעבר התת-קרקעי מתבצעות באמצעות מדרגות, מדרגות נעות או מעלית.
בדרך כלל מספור הרציפים יהיה למעשה מספור אזורי העלייה והירידה מהרכבות, כך שלרציף אי יהיו שני מספרי רציף שונים. לפעמים המספור יכלול מסילות שאין לצידן רציף כלל ושמשמשות למעבר רכבות דרך התחנה ללא עצירה.
מתקנים על הרציף

חלק ממתקני התחנה יהיו ממוקמים על הרציף, בעוד שאחרים יהיו ממוקמים באולם הנוסעים. על הרציפים יהיו בדרך כלל סככות מחסה מפני גשם או שמש, אך ייתכנו גם רציפים כמעט סגורים בעלי מיזוג אוויר המאפשר המתנה נוחה גם בתנאי מזג אוויר קשים. כמו כן סביר למצוא על הרציפים ספסלי ישיבה, תאורה, פחי אשפה, שלטי פרסומת, מכונות לממכר אוכל ושתייה, לוחות זמנים או תצוגה דינמית המודיעה על הרכבות הבאות ומערכת כריזה. תצוגה דינמית ומערכת כריזה מאפשרות להתריע על הגעה ויציאה של רכבות, על איחורים, ביטולים או שינויים במסלול של רכבות ולתת מידע נוסף לציבור.
בטיחות

על הרציפים יהיו בדרך כלל אמצעי אזהרה כדי למנוע מהנוסעים להתקרב יתר על המידה למסילות ולרכבות נוסעות. האמצעי הנפוץ הוא סימון קרוב לשפת הרציף המסמן את המרחק שיש לשמור ממנו. סימון זה יכול להיות פס צבוע או מרוצף בריצוף שונה משאר הרציף, דבר העוזר לאנשים בעלי מגבלות ראייה לזהות את הסימון. ישיבה על שפת הרציף היא מסוכנת במיוחד, שכן במקרים רבים אין מרווח מספיק לרגליים בין שפת הרציף והרכבת.
רציפים צריכים להבנות עם שיפוע קל משפת הרציף והלאה כדי למנוע מחפצים בעלי גלגלים (מזוודות, עגלות ילדים וכדומה) מלהדרדר וליפול על המסילה.
רכבות מהירות החולפות בתחנה יוצרות בעיית בטיחות נוספת, שכן המרחק שיש לשמור משפת הרציף עולה עם מהירות הרכבות החולפות בה. בדרך כלל, במקרה כזה מהירות הרכבות תוגבל כאשר הן חולפות בתחנות או שיוקצו להן מסילות שאינן עוברות בסמוך לרציף.
בתחנות רכבת תחתית מסוימות יש דלתות לאורך שפת הרציף שנפתחות רק כאשר הרכבת עוצרת בתחנה ומונעות גישה למסילות בכל זמן אחר. מעבר לשיפור הבטיחות, הן גם מאפשרות להפעיל מיזוג אוויר ברציפים ולהקל על אוורור המנהרות.
ברציפים רבים משאירים חלל מתחת לשפת הרציף, כך שאם נוסע נפל מהרציף למסילה, יש באפשרותו לתפוס שם מחסה מרכבת מתקרבת.
עקמומיות

בדרך כלל רצוי שרציפים יהיו ישרים או מעט קמורים, כך שצוות הרכבת יוכל לראות את כל אורך הרציף כאשר יש לסגור את הדלתות. רציפים עם עקימות גבוהה יוצרים אזורים "מתים" בהם לא ניתן לראות את הנעשה ומהווים בעיה בטיחותית. במקרים אלו משתמשים במראות או בטלוויזיה במעגל סגור כדי לצפות באזורים אלו. כמו כן, קרונות הרכבת הם ישרים ורציף עקום מדי יצור בעיה בפתיחת הדלתות או מרחק גדול בין שפת הרציף ודלת הרכבת. במקרה של מרווח גדול, יהיו על הרציף אמצעי אזהרה להפניית תשומת לב הנוסעים למרווח.
אורך

הרציף הארוך בעולם הוא באורך של 1,072 מטרים והוא נמצא בחרגפור, מערב בנגל.
הרציפים הארוכים ביותר בישראל נמצאים בתחנת הרכבת לוד ואורכם כמעט 300 מטרים.
רציף קצר מדי יוצר בעיה כאשר הרכבת ארוכה יותר מהרציף, למשל כאשר רכבת המורכבת מחמישה מערכי IC3 (אורך כולל של כ-290 מטרים) עוצרת בחלק ניכר מהתחנות.
לרכבת קלה יש בדרך כלל רציפים קצרים יותר שאורכם נע סביב עשרות מטרים בלבד.
דיאגרמה המתארת סוגי רציפים: רציף 1 הוא רציף מפרץ, רציף 2 הוא רציף צד ורציפים 3 ו-4 מהווים אי רציפים
רציף ברכבת תחתית בפינלנד המצויד בספסלי ישיבה, שילוט ושעונים
רציף ברכבת התחתית של הונג קונג עם דלתות לאורך השפה
פס סימון וכיתוב אזהרה מפני קרבה מסוכנת לשפת הרציף
רסיסי לילה

ערך זה עוסק באלבום מוזיקה. אם התכוונתם לספר חסידות, ראו .
רסיסי לילה, הוא אלבום האולפן השמיני של המוזיקאי והיוצר אהוד בנאי. האלבום יצא לחנויות באפריל 2011, וכשלושה שבועות לאחר יציאתו הגיע למעמד של אלבום זהב.
כמו באלבומים אחרים, גם באלבום זה שיתף בנאי פעולה עם גיל סמטנה, שהפיק וגם הלחין יחד עם בנאי שלושה משיריו. באלבום 14 רצועות, לרבות שלושה קטעים אינסטרומנטליים, הנקראים, כל אחד בנפרד, "רסיס לילה". באופן מובהק, השירים המילוליים באלבום זה מכילים כמות רבה מאוד של טקסט, יחסית לאלבומים קודמים.
השיר "כמו ציפור ושרה", נכתב על ידי בנאי ובתו מרים, והוא מושר בדואט עם אשתו אודליה.
באלבום נכלל שיר בשם "עד הפעם הבאה", ששימש כשיר הנושא של הסרט "שרון עמרני: זכרו את השם". הסינגל הראשון מהאלבום, "אני הולך", זכה להצלחה, והגיע לראש מצעדי הפזמונים. שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום הם "אבן ספיר" ו"פרפרי הקצב".
שחייה אמנותית באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות השחייה האמנותית (לשעבר שחייה צורנית) באולימפיאדת הקיץ 2024 בפריז, צרפת, התקיימו בין ה-5 ל-10 באוגוסט במרכז האקווטי של פריז. בניגוד לאולימפיאדה הקודמת, מספר השחייניות המתחרות בשני האירועים במשחקים אלו צומצם מ-104 ל-96.
מספר שינויים משמעותיים הוכנסו לתוכנית השחייה האמנותית בפריז 2024 כדי לחזק את השוויון המגדרי והמגוון הרחב בין האומות בתהליך המוקדמות. ב-7 באוקטובר 2022 קיבלה פדרציית השחייה הבין-לאומית כמעט 99 אחוז מהקולות לשינוי חוקי השחייה האמנותית בין השנים 2022 ל-2025, כגון הרכב של קבוצה בת שמונה חברים ומספר מקסימלי של שני גברים בקבוצה.
העפלה

במקצה הקבוצתי הוועד האולימפי הלאומי (NOC) בעל הדירוג הגבוה ביותר בכל אחד מחמשת המפגשים היבשתיים, למעט מדינת המארחת צרפת (המייצגת את אירופה), יקבל מקום במכסה. יתר הוועדים יתחרו על חמשת המקומות הזמינים באליפות העולם בשחייה 2024. במקצה הדואט, הוועד האולימפי הלאומי בעל הדירוג הגבוה ביותר מכל אחד מחמשת המפגשים היבשתיים שאין לו קבוצה שהעפילה, יבטיח מקום נחשק, בעוד יתר הוועדים יתחרו על שלושת המקומות הנותרים באליפות העולם 2024. כל עשרת הוועדים האולימפיים הזכאים להתחרות במקצה הקבוצתי חייבים לבחור שני חברים לצורך הרכבת דואט.
טבלת המדליות

מדינה מארחת (צרפת)
הערות שוליים

↑  "Paris 2024 – Artistic Swimming". Paris 2024. נבדק ב-18 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Martin, Marta; Fava, Giselle (14 בספטמבר 2022). "How to qualify for artistic swimming at Paris 2024. The Olympics qualification system explained". International Olympic Committee. נבדק ב-18 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rowbottom, Mike (7 באוקטובר 2022). "Men and women set to compete together in artistic swimming group events at Paris 2024". Inside the Games. נבדק ב-18 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "World Aquatics updates and clarification on the Paris 2024 Rules and Qualification". FINA. 22 בדצמבר 2022. נבדק ב-26 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Qualification System – Games of the XXXIII Olympiad – Artistic Swimming" (PDF). FINA. International Olympic Committee. נבדק ב-18 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  טבלת המדליות בשחייה אמנותית, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
שדרות מדיסון

| --- | --- |

שדרת מדיסון, מבט לכיוון צפון מרחוב 40
 מידע כללי
 על שם:  ג'יימס מדיסון 
 אורך:  6 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן 
 רחובות מסתעפים:  48th Street 
 קואורדינטות:  40°46′39″N 73°57′40″W﻿ / ﻿40.7776°N 73.9612°W﻿ / 40.7776; -73.9612
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מנהטן מוגדלת) שדרות מדיסון(למפת מנהטן רגילה) שדרות מדיסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בתי וילארד, פנינה אדריכלית בשדרה, בין רחובות 50 ו-51
שדרת מדיסון (באנגלית: Madison Avenue) היא שדרה המשתרעת מצפון לדרום ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
השדרה חד סטרית, ומאפשרת תנועה לכיוון צפון בלבד. מאז שנות ה-20 של המאה ה-20 מזוהה השדרה עם תעשיית הפרסום בארצות הברית.
השדרה נקראת על שם נשיא ארצות הברית הרביעי, ג'יימס מדיסון.
מהלך השדרה

ראשיתה של השדרה בכיכר מדיסון (ברחוב 23) בדרום וקצהה הצפוני בגשר שדרת מדיסון ברחוב 138 בצפון האי. השדרה עוברת דרך מידטאון מנהטן, האפר איסט סייד (הצד המזרחי העליון של מנהטן), הארלם הספרדית והארלם.
ברחוב 26, לצד השדרה נמצא בעבר המדיסון סקוור גארדן (שכיום אינו ממוקם לצד השדרה, אולם עדיין קרוי על שמה).
בשדרות מדיסון 225 פינת רחוב 36 נמצאת ספריית מורגן.
בין הרחובות 57 ו-85, ממוקמות לאורך הרחוב חנויות אופנה רבות ובהן: גוצ'י, הרמס, פראדה, שאנל, אמפוריו ארמאני, אוסקר דה לה רנטה,ראלף לורן ,איב סן לורן, דולצ'ה וגבאנה, ורה וונג, בטסי ג'ונסון, ג'יאנפרנקו פרה, קרולינה הררה, ג'ימי צ'ו, כריסטיאן דיור, בולגארי, רוברטו קוואלי, דונה קארן, ז'יבנשי, ואן טיילור.
היסטוריה

שדרת מדיסון לא הייתה חלק מתוכנית חברי הוועדה (1811). השדרה הוקמה בין השדרה הרביעית לשדרה החמישית בשנת 1936 בשל מאמצי איש הנדל"ן ועורך הדין סמיואל ראגלס (אשר רכש ופיתח את אזור גראמרסי פארק בשנת 1831, הקים את שדרת לקסינגטון שהובילה אל הפארק, ופיתח את כיכר יוניון).
בעת הקמתה הייתה השדרה דו סטרית, אולם ב-14 בינואר 1966 הפכה השדרה לחד סטרית, כשהתנועה נעה לכיוון צפון, בעוד שהשדרה החמישית הפכה חד סטרית ובה תנועה לכיוון דרום בלבד.
היסטוריה > תעשיית הפרסום

המונח "שדרת מדיסון" הפך לכינוי נרדף לתחום הפרסום בעיר ניו יורק. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 התמקמו לאורך השדרה משרדי פרסום רבים. במהלך השפל שפגע בעיר ניו יורק בשנות ה-60 וה-70 עזבו חלק ניכר מסוכנויות אלה את השדרה, וכיום נותרו בה חברות פרסום מועטות.
הערות שוליים

↑  כתבה בארכיון הניו יורק טיימס
↑  "שדרת מדיסון עוזבת את שדרת מדיסון" כתבה בעיתון הניו יורק טיימס.
| תחבורה בניו יורק |
| --- | --- | --- |
| שדרות אורכיות | השדרה הראשונה • השדרה השנייה • השדרה השלישית • שדרת לקסינגטון • השדרה הרביעית (שדרת פארק) • שדרת מדיסון • השדרה החמישית • השדרה השישית (שדרת האמריקות) • השדרה השביעית • השדרה השמינית / סנטרל פארק וסט • השדרה התשיעית • השדרה העשירית • השדרה ה-11 • השדרה ה-12 • שדרה A • שדרה B • שדרה C • שדרה D |  |
| רחובות רוחביים | וול סטריט • רחוב קאנאל • רחוב 34 • רחוב 42 • רחוב 52 • רחוב 57 • רחוב 59 • רחוב 110 • רחוב 125 • רחוב 155 |  |
| רחובות אחרים | ברודוויי • רחוב בליקר • רחוב האוסטון |  |
| כיכרות | כיכר טיימס • גראנד ארמי פלאזה • כיכר וושינגטון • כיכר יוניון • כיכר קולומבוס |  |
| גשרים | גשר רוברט פ. קנדי • גשר ברונקס וייטסטון • גשר וראזאנו נארוז • גשר ת'רוגס נק • גשר הנרי הדסון • גשר קווינסבורו • גשר ברוקלין • גשר מנהטן • גשר ויליאמסבורג • גשר ג'ורג' וושינגטון • גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל • גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל |  |
| מנהרות | מנהרת ברוקלין בטרי • מנהרת קווינס מידטאון • מנהרת הולנד • מנהרת לינקולן |  |
| נמלי תעופה | נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי • נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי • נמל התעופה לה גוארדיה |  |
| כללי | תחנת גרנד סנטרל • הרכבת התחתית של ניו יורק • תוכנית חברי הוועדה (1811) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291709205171  BnF: cb14445664b (data)  GND: 4597686-7  LCCN: sh00006189  VIAF: 168035067   WorldCat (עם VIAF): 168035067
רשת חברתית

ערך זה עוסק במונח רשת חברתית באופן כללי. אם התכוונתם לרשתות חברתיות אינטרנטיות, ראו .
דוגמה לרשת חברתית
דוגמה למודל העוסק באופן בו נוצרות רשתות חברתיות, "מודל ברבאשי-אלברט" (1999)
רשת חברתית (באנגלית: Social network) היא מבנה חברתי המורכב מקבוצה של מספר גורמים חברתיים (כגון אנשים או ארגונים) המקיימים ביניהם מערכת של קשרים הדדיים בעוצמות שונות.
התחום של ניתוח רשתות חברתיות עוסק בניתוח המבנים של רשתות אלו, האופן בו הן נוצרות, משתנות ומשפיעות על מרכיביו ועל הסביבה, דפוסים מקומיים ועולמיים ועוד. מאז התפתחות האינטרנט בסוף המאה ה-20, מתמקדים רבים מהמחקרים גם בניתוח רשתות חברתיות מקוונות בעולם הדיגיטלי.
רשתות חברתיות מהוות נושא לעניין ומחקר לסוציולוגים, אנתרופולוגים, פסיכולוגים, חוקרי ארגונים, חוקרי תקשורת, מערכות מידע ומנהל עסקים. ניתוח רשתות חברתיות הוא מדע המיפוי והמדידה של רשתות חברתיות. הכלים המתמטיים של תורת הגרפים משמשים אף הם לעיתים בתיאור רשתות חברתיות.
קיימים מאפיינים שונים המבדילים בין רשתות שונות, כגון ריכוזיות, לכידות, ועוצמת הקשרים בין מרכיביהן, ואלו נחקרים במסגרת הדיסציפלינות השונות. רשתות לא חברתיות הן רשתות שאין להן חברות המנהלות תופעות חברתיות כגון הדבקה מורכבת (הפצת שמועות או אופנות, היווצרותן של עמדות ודעות קדומות), ומעבר והדבקה של מחלות מידבקות.