stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאוה חרובי
ביוגרפיה

חרובי נולדה בקריית מוצקין לחיה וצבי פישמן. למדה לתואר ראשון ולתואר שני בכלכלה בטכניון. בשנת 1980 עשתה לימודי דוקטורט בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית באוניברסיטה העברית בהדרכתו של פרופסור יואב כסלו (אנ').
חרובי כיהנה כפרופסור מן המניין במכללה האקדמית נתניה, בבית הספר לביטוח. הייתה מרצה לביטוח ולכלכלה וסטטיסטיקה, והתמקדה בתהליכים במשק ויישומם בעולם המעשה. בנוסף, קידמה מחקרים ביישום גישות יישומיות מתחום הכלכלה וניהול של משאבי טבע, מים וסביבה. בכל תחומי ההתמחות שלה כלכלנית, חרובי השתתפה בוועדות, במחקרים ובסדנאות ייעוץ למקבלי החלטות. מעבר לזה, עסקה בקידום נשים ואנשים עם מוגבלויות.
בשנת 2005 מונתה כנציגת הציבור במועצה לרשות לשירותים ציבוריים - מים וביוב.
בשנת 2020 מונתה לוועדה העליונה למינוי פרופסורים בתחום הכלכלה.
חרובי הייתה גרושה ואם לשני בנים ובת.
פרסומים עיקריים

נאוה חרובי, שלהבת, שרית, צריכת תוצרת חקלאית מקומית מול מיובאת: השוואת ערכים סביבתיים וחברתיים באמצעות ניתוח מחזור חיים אקולוגיה וסביבה 4,1 (2013) 38-43.
Haruvy, Nava & Shalhevet, S.. (2013). Valuation of the impacts of housing financial crisis on local sustainable development. Housing, Housing Costs and Mortgages: Trends, Impact and Prediction. 23-44.
Eli Shnaider; Arthur Yosef; Nava Haruvy Factors affecting long-term economic growth-consistency and stability by soft regression estimation International Journal of Society Systems Science (IJSSS), Vol. 10, No. 1, 2018
Nava Haruvy; Sarit Shalhevet Indicators of efficient urban water management International Journal of Global Environmental Issues (IJGENVI), Vol. 15, No. 1/2, 2016
Nava Haruvy (1997). Agricultural reuse of wastewater: nation-wide cost-benefit analysis. Agriculture, Ecosystems & Environment, 66(2), 113-119.
הערות שוליים

↑  נאוה חרובי, שירותי ביטוח בידי הבנקים - פתח לניצול נוסף של הלקוחות, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2004
↑  שרית זהבי-סוזי, חדש: תואר שני במכללת נתניה, באתר ynet, 5 באוגוסט 2002
↑  הספר הירוק: הערכה ומדידה של עלויות סביבתיות. עלויות חיצוניות של מזהמי אוויר וגזי חממה | תחבורה היום ומחר, באתר www.transportation.org.il
↑  פרופ' ניר בקר, החוג לכלכלה וניהול, המכללה האקדמית תל-חי, מיכל גרוסמן, AMCG AVIV, יוגב ברק, AMCG AVIV, פרופ' נאווה חרובי, מכללה אקדמית נתניה, הספר הירוק - הערכה ומדידה של עלויות סביבתיות, באתר www.gov.il/, ‏יולי 2020
↑  היערכות שוק הביטוח בעקבות אסון הכרמל, באתר www.igudbit.org.il
↑  אילנה שטוטלנד, ‏"ישראל תוכל לייצר ולייצא אחרי שהשווקים שחטפו את המכה יתחילו לצרוך", באתר מעריב אונליין, 10 במאי 2020
↑  APA PsycNet, psycnet.apa.org (באנגלית)
↑  Andrew J. Schein, Nava Haruvi, Older Women, Economic Power, and Consumerism, Cham: Springer International Publishing, 2015, עמ' 31–49, ISBN 978-3-319-09306-2. (באנגלית)
↑  איציק בחרה ברודין, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2005
↑  מינוי נציגי ציבור למועצת הרשות לשירותים ציבוריים - מים וביוב, באתר www.gov.il, ‏21 באוגוסט 2005
↑  דליה טל, ‏מונו 2 נציגי ציבור ברשות לשירותים ציבוריים מים וביוב, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2005
↑  עדכון הרכבי הוועדות העליונות למינוי פרופסורים, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  צריכת תוצרת חקלאית מקומית מול מיובאת: השוואת ערכים סביבתיים וחברתיים באמצעות ניתוח מחזור חיים | מאמר RAMBI990005320010705171 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262475205171 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נאוה חרובי".
נדב נאמן

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1939 (בן 85) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל
 מנחה לדוקטורט:  אנסון רייני, יוחנן אהרוני 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 הערות:  בנו של פרופסור שלמה נאמן
 תרומות עיקריות
 חקר תקופת בית ראשון, חקר כתב יתדות
 
נדב נאמן (נולד ב־2 באפריל 1939) הוא פרופסור אמריטוס להיסטוריה בחוגים לארכאולוגיה ולתולדות עם ישראל שבאוניברסיטת תל אביב. ביוני 2012 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
חייו ופועלו

נדב נאמן נולד בקיבוץ קריית ענבים שליד ירושלים, בגיל שנה וחצי עבר עם משפחתו לקיבוץ כנרת, שם גדל וחי עד גיל עשרים וארבע. בשנים 1957-1960 שירת בצה"ל ובגמר שירותו הצבאי חזר לקיבוץ והיה חבר קיבוץ בשנים 1960 עד 1964. מאחר שאספת הקיבוץ סירבה לאפשר לו לצאת ללימודים אקדמיים, עזב נאמן את הקיבוץ והחל ללמוד באוניברסיטה, תוך שהוא מממן את לימודיו מעבודות מזדמנות, ובעיקר בחפירות ארכאולוגיות. בדרך זו רכש מיומנות בעבודה בשדה, מיומנות שהייתה לה חשיבות רבה למחקרו בעתיד. בשנים 1967-1964 השלים לימודי תואר ראשון בחוגים ארכאולוגיה, היסטוריה כללית והיסטוריה של עם ישראל. בשנים 1971-1968 השלים את לימודי התואר השני בחוג להיסטוריה של עם ישראל, וכן למד לימודים מלאים בחוג לאשורולוגיה. בשנים 1975-1972 כתב דוקטורט בנושא: 'המערך המדיני וההשתלשלות ההיסטורית בארץ-ישראל לפי תעודות עמארנה' במסגרת החוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום שבאוניברסיטת תל אביב, מדריכיו לדוקטורט היו הפרופסורים יוחנן אהרוני ואנסון רייני והיא אושרה בשנת 1977. נאמן שהה מאז סיום הדוקטורט ובמשך כל חייו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב, בה הורה וחקר, שם הוא מכהן החל מ-1989 כפרופסור מן המניין לתולדות עם ישראל בתקופת המקרא בחוגים לתולדות עם ישראל וארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום. את שנות השבתון בילה באוניברסיטאות מובילות ברחבי העולם (אוקספורד, קיימברידג', הרווארד, פנסילבניה וגטינגן).
נאמן הוא בנו של פרופסור שלמה נאמן, שלימד בחוג להיסטוריה כללית, וכך דור שני להיסטוריונים המלמדים באוניברסיטת תל אביב. מאז שנת 2005 הוא משמש כמופקד הקתדרה ע"ש קפלן להיסטוריה של מצרים וארץ ישראל בימי קדם. ב-2008 פרש כפרופסור אמריטוס.
מענקים ופרסים

אוקטובר 2003-ספטמבר 2007 - מענק מחקר מטעם הקרן הלאומית למדע (Israel Science Foundation - ISF).
פרס יצחק בן-צבי לתולדות ארץ-ישראל לשנת תשס"ד על הספר "העבר המכונן את ההווה. עיצובה של ההיסטוריוגרפיה המקראית בסוף ימי הבית הראשון ולאחר החורבן".
פרס לנדאו למדעים ולמחקר בתחום מדעי הרוח - חקר המקרא ותולדות עם ישראל בתקופת המקרא, לשנת 2005 תשס"ה.
תחום המחקר "ישראל הקדום באלף הראשון לפני הספירה" נקבע כאחד התחומים שיוחדו לתמיכה במסגרת אופקים חדשים (הוגש על ידי ישראל פינקלשטיין ונדב נאמן) - יוני 2006.
תגלית ראשונה

בשנת 1974 פרסם נאמן את מאמרו הראשון ובו תגלית בעלת חשיבות לא מבוטלת למחקר. הוא מצא ששני לוחות חימר כתובים בכתב היתדות בשפה האכדית, שאחד מהם יוחס לתגלת פלאסר השלישי מלך אשור והשני לסרגון השני, שייכים ללוח אחד שנשבר. באחד הלוחות קראו חוקרים את שמו של עזריהו מלך יהודה ולפיכך שיערו שנטל חלק במלחמה שהתנהלה במרכז סוריה. בשבר הלוח השני נזכרת המתקפה על העיר עזקה, שיוחסה לסרגון מלך אשור. עם חיבור שני שברי הלוחות התברר שמתואר בהם, בפירוט ניכר, מסע סנחריב מלך אשור נגד חזקיהו מלך יהודה. בעקבות זאת נשמט מן המחקר מה שנכתב קודם לכן על מסעות תגלת-פלאסר וסרגון לארץ ישראל, ולעומת זאת נוספו פרטים חשובים על מסעות סנחריב ליהודה בשנת 701 לפסה"נ.
מחקר

נאמן מתמחה בהיסטוריה של עם ישראל וארץ ישראל באלף השני לפסה"נ ובימי הבית הראשון. ייחוד מחקרו הוא בישיבה על קו התפר שבין תחומי ההיסטוריה של המזרח הקדום, הארכאולוגיה, האשורולוגיה, וחקר המקרא. הוא משלב ידע רחב בארבעת ענפי המחקר הללו, זאת בניגוד לחוקרים רבים אחרים הבוחנים את ההיסטוריה של התקופה דרך הפריזמה של תחום מחקר אחד או שניים בלבד.
להלן מספר מחקרים שערך פרופ' נאמן ושבהם באה לביטוי גישתו המחקרית:
מחקר > תעודות אל-עמארנה ותולדות ארץ כנען

במאה ה-14 לפנה"ס שלחו מלכי כנען מאות מכתבים אל פרעה מלך מצרים, ומכתבים אלה, שנכתבו בשפה האכדית על לוחות חימר, נמצאו באל-עמארנה שבמצרים. התכתבות השליטים בכנען עם אדונם, מלך מצרים, היא המקור החשוב ביותר להכרת כנען הקדומה על כל מרכיביה ומאפייניה. תעודות אל-עמארנה מארץ ישראל שימשו נושא לדוקטורט שכתב ולמאמרים רבים שפרסם. בכרך הראשון של הסדרה ההיסטוריה של ארץ ישראל (שערך יעקב שביט) כתב נאמן את ההיסטוריה של ארץ כנען באלף השני לפסה"נ (1150-2000 בקירוב). זהו החיבור המקיף היחיד שנכתב בשפה העברית בנושא זה, ומופיע בו ניתוח של כל התעודות וכל הממצא הארכאולוגי שהתפרסם עד למועד הכתיבה, תוך ניסיון להבין את מערך השלטון, הכלכלה, החברה והתרבות בתקופה ממושכת זו. להכרת החברה הכנענית על כל מרכיביה יש חשיבות רבה לחקר ההיסטוריה של עם ישראל, שהרי מדובר בתקופה שקדמה להופעתו של עם ישראל על בימת ההיסטוריה, ולא ניתן להבין את המציאות בתקופה המאוחרת בלי להכיר מקרוב את מה שקדם לה.
מחקר > חקר מוצא תעודות אל-עמארנה

נדב נאמן כהיסטוריון, יחד עם חוקר המיקרוארכאולוגיה (מיקרוארכאולוגיה היא ענף העוסק יישום שיטות מיקרוסקופיות בארכאולוגיה ובדיקת ההרכב והמוצא של חימר) יובל גורן והארכאולוג ישראל פינקלשטיין, חברו יחד כדי לנסות לקבוע את מוצאם של הלוחות מעמארנה. יובל גורן הסיר דגימות ממאות לוחות, בדק וקבע מאיזה חומר הם עשויים ומאיזה מקום ברחבי כנען יכול לבוא חומר בעל הרכב כימי ומינרלוגי כזה, ובשילוב עם הנתונים ההיסטוריים העולים מן הלוחות והנתונים הארכאולוגיים מהאתרים ברחבי כנען קבעו החוקרים את מוצא הלוחות שנבדקו. שלושתם כתבו ספר הנושא את השם Inscribed in Clay (חקוק בחומר), ובו הציגו את כל הנתונים ממחקרם, כולל מסקנות על מוצא הלוחות ומה שמשתמע מכך למחקר תעודות עמארנה. בדרך זו יכלו לקבוע את מוצאם של לוחות רבים ששם השולח בהם אבד, או שכלל לא נזכר, או שהלוח שבור, ורק מעט שרד ממנו. וכן ישנם מקרים בהם נזכרים שמות של מקומות, אבל חוקרים היו חלוקים בשאלת זיהויו, ובדיקה פטרוגרפית של החימר מאפשרת להכריע בוויכוח זה. מחקר זה הוא חלוצי ויושם כאן לראשונה, ולמותר לציין שניתן להשתמש בה למחקר של ארכיוני לוחות רבים נוספים שנכתבו בכתב היתדות ונתגלו בחפירות.
מחקר > הממלכה המאוחדת

התפנית הגדולה שחלה במחקר מאז שנות התשעים של המאה הקודמת, אשר שינתה לחלוטין את חקר ההיסטוריה של עם ישראל בימי הבית הראשון, נוגעת לתקופת הממלכה המאוחדת. המקרא מציג תמונה של ממלכה מאוחדת, אשר צמחה יש מאין תוך שני דורות ושיש לה כל הסממנים של מה שמכונה במחקר 'ממלכה בוגרת'. לדעת האסכולה המינימליסטית, תמונה זו אינה עומדת במבחן המחקר והביקורת וכי לא ניתן להתבסס על התיאור המקראי של תקופה זו כדי לסרטט את תולדות עם ישראל בתקופה שלאחר מכן. גם נאמן מטיל ספק במהימנותו של התיאור המקראי על תקופת הממלכה המאוחדת, אבל מקבל את קיומם של דוד ושלמה כאישים היסטוריים שפעלו בשלבי הבראשית של ממלכת יהודה. השאלה שהוא מציג היא מה ניתן לייחס לשני המלכים מבחינה היסטורית. בשורה של מחקרים בחן נאמן את הכתובים המקראיים המתארים את תקופת הממלכה המאוחדת וניסה לעמוד על הרקע ההיסטורי והאידאולוגי של כתובים אלה.
מחקר > חקר המקורות

נאמן סובר שהבעיה המרכזית של מחקר המקרא מבחינה היסטורית, נוסף כמובן לאופיו הספרותי, למגמתיות הבולטת של הכתובים ולמגמה האידאולוגית שלשמה נכתבו, נעוצה בכך שהחיבור נכתב מאות שנים לאחר המאורעות המתוארים בו. חלק ניכר מן החומר עבר במשך מאות שנים במסורת שבעל פה, כך שקיים פער עצום בין המאורע לבין מועד העלאתו על הכתב. בפערי זמן כה רחבים לעיתים כבר אבד לחלוטין זכר המאורע הקדום, ובמקרים אחרים זוכרים מעט ומשלימים את הפערים כך שהתיאור מנותק לחלוטין מהמציאות הקדומה. בשל מצב דברים זה יש חשיבות מרובה לשאלה, אלו מקורות עמדו לנגד עיני המחברים כשכתבו את ההיסטוריה ומה ערכם של מקורות אלה לשחזור ההיסטורי. שחזור המקורות עליהם נשען המחבר הוא חיוני מאין כמוהו לשם שחזור המציאות הקדומה, שהרי המקורות הללו קדומים - בהרבה או במעט - מהמועד בו הועלו דברים על כתב. לשם שחזור המקורות חשוב לדעת, אלו מקורות היו קיימים בימי קדם, זאת לאור ההנחה שמקורות דומים יכלו לעמוד גם לנגד עיני הסופר המקראי. כדי לקבוע זאת יש לבחון את תעודות המזרח הקדום ואת הממצאים האפיגרפיים שנתגלו בחפירות בארץ, ולנסות לראות אלו מהם עשויים היו להיכתב גם בממלכת יהודה.
לדעת נאמן, המחבר הקדום של ההיסטוריה המקראית הסתמך על ספריה שהייתה במקדש בירושלים, שבה נאספו גם מקורות קדומים, כמו רשימות מלכים, כרוניקות קדומות וסיפורי נביאים. אף ייתכן שעשה שימוש גם בכתובות מלכים בודדות שהיו במקדש בירושלים. נאמן משער שהמחבר היה כהן ממוצא נכבד, זאת לאור היכרותו הטובה את המקדש על כל חלקיו וכליו, וכי השתמש בספריית המקדש כדי לחבר את ההיסטוריה. הוא מביא לכך מקבילות מממלכות מצרים, בבל וצור, שם כתבו סופרים בתקופה ההלניסטית את ההיסטוריה של ארצותיהם בהסתמך על ספריות מקדש שהשתמרו עד לתקופה מאוחרת זו.
מחקר > העבר המכונן את ההווה

ממצאיו של נאמן מובאים בספר מסכם, הנושא את השם 'העבר המכונן את ההווה. עיצובה של ההיסטוריוגרפיה המקראית בסוף ימי הבית הראשון ולאחר החורבן' (הוצאת ידיעות, תשס"ב). הספר דן בהעלאתה על הכתב של היצירה המכונה במחקר 'ההיסטוריה הדויטרונומיסטית' (שהקיפה לפי ההשערה המקובלת את הספרים דברים-מלכים) ובהשפעה שהייתה לה על צמיחתה והתפתחותה של ההיסטוריוגרפיה המקראית. בחיבור נעשה מאמץ לקשור את צמיחתה של ההיסטוריוגרפיה המקראית עם נתונים שעלו מתוך המחקר של תחומים שונים: התפתחות העיור, החברה והכלכלה; הפצת הידיעה של קריאה וכתיבה; התפתחות הדת והפולחן בישראל בימי בית המקדש הראשון. כמו כן נעשה מאמץ להציג נתונים לגבי התפתחות היסטוריוגרפיה בעמים ובתרבויות אחרים, קרובים ורחוקים בזמן ובמקום, ובאמצעותם לנסות להסיק מסקנות לגבי צמיחת ההיסטוריוגרפיה בישראל ולגבי המקורות שעל פיהם נכתבה ההיסטוריה המקראית. ככל שהדבר ניתן מושתת הדיון על נתונים חוץ-מקראיים בניסיון לפרוץ את מעגל הקסמים של הדיון הפנים-מקראי.
ספר יובל לכבודו

Essays on Ancient Israel in its Near Eastern context: a tribute to Nadav Na'aman/ edited Yairah Amit (et al.). Winona Lake, Ind.: Eisenbrauns, 2006.
ספרים שכתב

ההיסטוריה של ארץ כנען באלף השני לפנה"ס, בתוך ההיסטוריה של ארץ ישראל (כרך ראשון), עורך: יעקב שביט, ירושלים: כתר 1981.
Borders and Districts in Biblical Historiography, Jerusalem: Simor, 1986.
העבר המכונן את ההווה. עיצובה של ההיסטוריוגרפיה המקראית בסוף ימי הבית הראשון ולאחר החורבן. ירושלים: א. הס, תשס"ב 2002.
Inscribed in Clay: Provenance Study of the Amarna Tablets and Other Ancient Near Eastern Texts/ co-authors: Yuval Goren, Israel Finkelstein and Nadav Na'aman. (Monograph Series of the Sonia and Marco Nadler Institute of Archaeology), Tel Aviv: Tel Aviv University: Emery and Claire Yass Pub, in Aracheology, 2004.
Ancient Israel and Its Neighbours: Interaction and Counteraction. Collected Essays/Na'aman Nadav, vol. 1, Winona Lake, Ind.: Eisenbrauns, 2005.
Canaan in the Second Millennium B.C.E. Collected Essays/Na'aman Nadav, vol. 2, Winona Lake, Ind.: Eisenbrauns, 2005.
Ancient Israel's History and Historiography: The First Temple Period. Collected Essays/Na'aman Nadav, vol. 3, Winona Lake, Ind. : Eisenbrauns, 2006.
ספרים שערך

מנוודות למלוכה - היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל. עורכים: נדב נאמן וישראל פינקלשטיין. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תש"ן 1990.
Imagery and Representation. Studies in the Art and Iconography of Ancient Palestine: Collected Articles/ Pirhiya Beck, Tel Aviv: Emery and Calire Publications in Archaeology, 2002 (co-editors Nadav Na'aman' Uza Zevulun and Irit Ziffer).
מאמרים נבחרים

על עלייתה של ירושלים למעמד 'העיר הראשה' בממלכת יהודה במאות הח'-הז' לפני סה"נ', ציון עא, תשס"ו, עמ' 411-456.
"לשחזור ההיסטוריה הקדומה של עם ישראל: מקרא, ארכאולוגיה וכתיבת היסטוריה", זמנים, עמ' 8-19, (2006) 94.
"המלך כיוזם רפורמות פולחניות בממלכתו: יאשיהו ומלכים אחרים במזרח הקדום", דברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, כרך תשיעי חוברת 3, ירושלים תשס"ז, עמ' 53-86.
לקריאה נוספת

Preface, in Essays on Ancient Israel in its Near Eastern context: a tribute to Nadav Na'aman, vii-viii.
Yairah Amit, Looking at History through Literary Glasses Too, ibid, 1-13.
צפורה טלשיר, "(על) נדב נאמן, "העבר המכונן את ההווה : עיצובה של ההיסטוריוגרפיה המקראית בסוף ימי הבית הראשון ולאחר החורבן" (תשסב)", ציון ע, ב (תשסה 2005) 229-236.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים בפרס לנדאו למדעים ולמחקר בשנים 2008-2003
↑  הכוללת בין השאר את ישראל פינקלשטיין ואת נדב נאמן.
↑  יעקב שביט, דוד מלך ישראל, עם מרכאות ובלעדיהן, באתר הארץ, 6 ביוני 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265867705171  GND: 132799928  ISNI: 0000 0001 1692 365X  LCCN: n86057744  NKC: uk2009304473  NTA: 073302538  SUDOC: 034029230  VIAF: 100973556   WorldCat (עם VIAF): 100973556
סודיק אטאנדה

סודיק אולולאדה אטאנדה (באנגלית: Sodiq Ololade Atande; נולד ב-26 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הבלם בפלמורטרי.
קריירה

אטאנדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצה מקומית בניגריה, "אריות 36". בינואר 2013 חתם באפולוניה פייר מליגת העל האלבנית. ב-31 באוגוסט 2013 אטאנדה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד שקומביני פקין.
ב-24 בדצמבר 2015, אטאנדה חתם בפרטיזן טירנה. ב-30 בינואר 2016 אטאנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד לאצ'י. באפריל 2016 נבחר לכדורגלן החודש בליגה.
ב-25 ביוני 2019 אטאנדה חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל.
ב-15 באוגוסט 2021, אטאנדה חתם בפרישטינה מליגת העל הקוסובנית.
ב-4 בפברואר 2022 עזב את אירופה וחתם בט'ופר קלאב מליגת העל העומאנית.
בקיץ 2022 חזר לאלבניה וחתם באגנאטיה.
הערות שוליים

↑  אור בוקר, הבלם הניגרי סודיק אטנדה חתם בהפועל כפר סבא, באתר צומת השרון, 25 ביוני 2019
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סודיק אטאנדה".
סחר בין-לאומי בפסולת

סחר בינלאומי בפסולת מתייחס לפעילות כלכלית במסגרתה פסולת שנוצרת במדינה אחת משונעת למדינה אחרת לצורך טיפול. תרחיש אחד הוא מצב בו בעלי הפסולת רוכש שירותי טיפול (כגון מיחזור, טיהור שפכים, הטמנה וכדומה) מגורם המציע שירותים כאלה במדינה אחרת. בתרחיש זה, ניתן לומר שמדינת המקור של הפסולת למעשה מייבאת שירותי טיפול בשפכים ממדינת היעד, ומבחינה כלכלית הגורם במדינת המקור איננו יצואן של הפסולת אלא למעשה לקוח המשלם עבור שירותים בחו"ל. בתרחיש אחר, בעלי הפסולת מוכר את הפסולת לגורם במדינה אחרת שמסוגל להפיק ממנה תועלת על ידי מחזור, שימוש חוזר או הפקת אנרגיה, והיצואן של הפסולת מפיק רווח כספי מהעסקה.
מקורות ליבוא פסולת פלסטיק לסין, בשנת 2016 וסך כל יצוא פסולת הפלסטיק לסין בין השנים 1988–2016
ייצוא של פסולת עשוי להיות בעל השפעות חיוביות הן מבחינה כלכלית והן מבחינה סביבתית. מבחינתם הכלכלית של הגורמים המטפלים בפסולת, מסחר בין לאומי מאפשר גישה לכמויות גדולות יותר של פסולת ובכך מאפשר להנות מיתרון הגודל (economy of scale), מה שמגדיל את היעילות של הטיפול ואת הרווחיות. מבחינתם הכלכלית של בעלי הפסולת, הייצוא מגדיל את ההיצע של שירותי הטיפול הזמינים עבורם ומוריד את עלויות הטיפול. למשל, מפעל בארץ המייצר פסולת יכול להידרש לשלם מחירים גבוהים עבור טיפול בפסולת בתחומי מדינת ישראל מכיוון שהשוק בארץ קטן, בעוד שאם ייצא את הפסולת למרכז מחזור גדול יותר באירופה, עלויות הטיפול יהיו נמוכות יותר, ואפשר אפילו שהמפעל יוכל למכור את הפסולת למרכז המחזור באירופה ולהפיק מכך רווח כספי.
מבחינה סביבתית, הגדלת שוק הטיפול בפסולות על ידי יבוא ויצוא יכולה להביא לעלייה באיכות ובמומחיות של מרכזי הטיפול ולהגדלת כמות המיחזור וגודלה של הכלכלה המעגלית, ובכך להפחית את הפגיעה בסביבה.
עם זאת, ישנם גם סיכונים הכרוכים ביצוא פסולת. מדובר הן בסיכונים סביבתיים (למשל זיהום שנגרם מתאונות במהלך שינוע בין לאומי של פסולת), והן בסיכונים אתיים (למשל, כאשר מדינה ענייה עלולה להפוך ל"פח הזבל" של מדינה עשירה יותר). מסיבות אלה, ייצוא בין לאומי של פסולת כפוף לאמנת בזל, עליה ישראל חתומה.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 החלה עליה ביבוא פסולת מוצרי פלסטיק לסין, לאחר שפותחו בסין שיטות למחזור פסולת זו. בעשור הראשון למאה ה-21 הייתה סין ליבואנית פסולת הפלסטיק הגדולה בעולם, ומאז התירה יבוא פסולת פלסטיק בשנת 1992 ועד לשנת 2016 סין יבאה לתחומה את רוב פסולת הפלסטיק הממוחזרת בעולם. אולם עם תחילת העשור השני למאה ה-21, החלה ממשלת סין להטיל הגבלות יבוא פסולת פלסטיק למדינה, במטרה להפחית את תרומתה לזיהום האוויר. הגבלות אלה הלכו והוחמרו לאורך השנים, מבחינת אחוז המזהמים המותרים בפסולת המיובאת ומקורות הפסולת.
חברות ישראליות אינן מרבות להשתתף בסחר בינלאומי של פסולת, בין היתר בשל רגולציה מחמירה בנושא. עם זאת, התרחיש הישראלי מתאים למסחר כזה (מכיוון ששוק הטיפול בשפכים בישראל קטן, בעוד שהשוק באירופה קרוב, גדול ומפותח), ואכן במאה ה-21 החלו מספר חברות לייצא פסולות לאירופה.
הערות שוליים

↑  Brooks A.L., Wang S., and Jambeck J.R., The Chinese import ban and its impact on global plastic waste trade. Science Advances 2018;4
↑  על הרגולציה בישראל
↑  דו"ח המנתח בין היתר את שוק יצוא הפסולת מישראל
↑  דוגמה לחברה העוסקת ביצוא פסולת מישראל לאירופה
נבואת האפיפיורים

נבואת האפיפיורים היא רשימה של 112 פסקאות שנכתבו בלטינית, ייתכן שעל ידי מלאכי הקדוש.
כל פסקה אמורה לתאר אחד מהאפיפיורים של הכנסייה הקתולית, החל מהאפיפיור סלסטינוס השני, שהחל את כהונתו בשנת 1143, ועד האפיפיור האחרון, המכונה "פטרוס הרומאי", אשר על פי הנבואה בעת כהונתו תיחרב רומא או ירושלים.
פרסום הנבואות ומקורן

נבואת האפיפיורים פורסמה לראשונה בשנת 1595 על ידי ארנולד די ויון, היסטוריון בנדיקטי, בספרו "ליגנום ויטאה" (Lignum Vitæ). ויון ציין כי מקורה של הנבואה בנבואותיו של מלאכי הקדוש, בישוף ארמה שבאירלנד במאה ה-12.
לפי הספר, הנבואות נכתבו בשנת 1139, בעת שמלאכי זומן לרומא על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, שם חזה בעתידם של האפיפיורים והצפין את נבואותיו בחרוזים. ויון מציין כי הנבואות נשמרו בארכיון הוותיקן ברומא עד שהתגלו מחדש בשנת 1590.
גרסה זו של ויון נתונה במחלוקת. ברנר מקלרבו, הביוגרף של מלאכי הקדוש, אינו מזכיר את הנבואות - ואין להן כל אזכור קודם לפרסומן על ידי ויון בשנת 1595. עובדה זו מעלה חשד שהנבואות נכתבו על ידי ויון עצמו. סברה אחרת היא שהנבואות נכתבו על ידי נוסטרדמוס ושויכו למלאכי על מנת שלא יאמרו שנוסטרדמוס ניבא את קץ האפיפיורות.
אמיתות הנבואות

מבקרים מעריכים כי הנבואות מדומות, ונכתבו בשנת 1595. לדבריהם, קל יותר לייחס את הנבואות לאפיפיורים שקדמו לפרסומן מאשר לאפיפיורים מאוחרים יותר.
המבקרים מציינים גם כי קיים קושי לקשר בין אפיפיור לבין האופן שבו הוא מתואר לכאורה בנבואה. במקרים רבים הקישור נתון לפרשנויות שונות.
לדוגמה: הנבואה המתייחסת לאפיפיור המכונה "עמלה של השמש" (De labore Solis), משויכת לאפיפיור יוחנן פאולוס השני, שנולד ומת בתקופה של ליקויי חמה. פרשנות זו נתונה לביקורת, שהרי בכל שנה ישנם ליקויי חמה, ואפשר לפיכך לשייך נבואה זו לכל אפיפיור.
בין המומחים יש הסבורים שהפסקה האחרונה של הנבואה המתייחסת ל"פטרוס הרומאי" - האפיפיור האחרון לפני חורבנה של רומא, נכתבה במאה ה־19, לאחר שנת 1820.
אמיתות הנבואות > נבואה המגשימה את עצמה

בשל הפרסום הרב שלו זכו הנבואות היו שתהו האם לנבואות אין השפעה על בחירות האפיפיורים ועל מעשיהם. כך לדוגמה הקרדינל יוזף רצינגר בחר את כינויו "בנדיקטוס ה-16". בכך הגשים את הנבואה, שכן מוטו האפיפיור שצריך היה להיבחר על פי הנבואות היה "גדולת עץ הזית" (Gloria Olivae) - עץ הזית מהווה סימלו של בנדיקטוס הקדוש.
לפני בחירתו של רצינגר רבו ההשערות על השפעתה של הנבואה על בחירת האפיפיור. כך למשל, טענו שייבחר אפיפיור ממסדר בנדיקטוס הקדוש על מנת להגשים את הנבואה.
פרשנות הנבואות

פרשני הנבואות חתרו למצוא התאמה וזיקה בין המשפט המובא בנבואה המתייחסת לאפיפיור מסוים לבין מקום הולדתו, אירועים בעת בחירתו, או שלט האצולה שלו.
כך למשל, המשפט "מהטירה שליד הטיבר" (Ex castro Tiberis) מתאים למקום הולדתו של האפיפיור סלסטינוס השני שנולד בסיטה דה קסטלו על גדת נהר הטיבר.
האפיפיור קלמנט השמיני המכונה בנבואה "ורד אומבריה" (Rosa Umbriae) השתמש בפרח הוורד כחותמו.
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > בנדיקטוס ה-15 (Religio depopulata)

הנבואה המתייחסת אליו היא "הדת ירדה לטימיון". בתקופת כהונתו אירעו הן מלחמת העולם הראשונה והן מהפכת אוקטובר - שני אירועים שהובילו לירידת כוחה של הכנסייה הקתולית.
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > פיוס ה-11 (Fides intrepida)

ההתייחסות אליו היא:"אמונה ללא פחד". אפיפיור זה חתם על ההסכמים עם איטליה הפשיסטית של בניטו מוסוליני אשר העניקו לוותיקן עצמאות, והפכו את האפיפיור לראש מדינה, וכן הוסיפו לקופות הכנסייה 700 מיליון לירות איטלקיות.
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > פיוס ה-12 (Pastor angelicus)

המשפט "הרועה המסתורי" מתייחס לנבואות ולחזונות שהיו לו.
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > יוחנן ה-23 (Pastor et Nauta)

פרוש כינויו הוא "רועה וימאי". קודם לבחירתו היה הפטריארך של ונציה, עיר הנמל הידועה.
בספרו של פטר בנדר "הנבואות של מלאכי" (1969) מסופר כי אחד הקרדינלים אשר רצה להיבחר לאפיפיור במועד בחירתו של יוחנן ה-23 התייחס לנבואה בצורה מילולית, מילא סירה בכבשים ושט בה על הטיבר.
האנטי-אפיפיור לושיאן פולברמכר (אנ') ("פיוס השלושה עשר"), שהתגורר בארצות הברית, הצדיק את מקום מגוריו מחוץ לרומא בנבואה זו, שהוא פירשה כ"הרועה מעבר לים".
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > פאולוס השישי (Flos florum)

פאולוס השישי, שכיהן בין 1963-1978, מכונה בנבואה Flos florum ("פרח הפרחים"). על שלט האצולה שלו היה מצויר פרח החבצלת (אולם כמעט כל שלטי האצולה של האפיפיורים כוללים פרחים).
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > יוחנן פאולוס הראשון (De medietate Lunae)

המוטו המיוחס ליוחנן פאולוס הראשון - De medietate Lunae - "של חצי הירח" יכול להתייחס לכך שאלבינו לוציאני (הוא יוחנן פאולוס הראשון) נולד בעיר קנאל ד'אגורדו, במחוז הכנסייתי בלונו (באיטלקית: "ירח יפה"), ביום של ירח מלא (מחצית הירח), ונפטר ב-33 ימים לאחר בחירתו, ביום מולד הירח.
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה > יוחנן פאולוס השני (De labore Solis)

המוטו המיוחס ליוחנן פאולוס השני הוא De labore Solis היינו "עמלה של השמש".
יש המפרשים ביטוי זה כ"ליקוי חמה". קרול וויטילה, הוא יוחנן פאולוס השני, נולד ב-18 במאי 1920, יום שבו היה ליקוי חמה חלקי באוקיינוס ההודי.
הוא נקבר ב-8 באפריל 2005, יום שבו היה ליקוי חמה באזור דרום אמריקה ודרום האוקיינוס השקט. פירוש אחר לביטוי משמעו "השמש הצפונית" או "זוהר צפוני" - נתון המרמז על מוצאו של וויטילה מצפונה של אירופה - מפולין. פירוש אחר מתייחס למסעותיו של יוחנן פאולוס בכל רחבי העולם. ופירוש נוסף מתייחס לכך שהוא, בהשפעתו על תנועת הסולידריות בפולין, הפיל את "הכוכב של העמלים" - הכוכב האדום המסמל את הקומוניזם.