מלחמת תיגראי
מהלך המלחמה > פרוץ המלחמה והשבועות הראשונים

ב-4 בנובמבר 2020, לאחר תקופה של מתיחות, החלו מצור ומתקפה של חיילי ה-TPLF על בסיסי הפיקוד הצפוני של צבא אתיופיה במקלה ובאזורים אחרים בתוך תיגראי. לפי דיווחים, הכוחות המורדים השתמשו בטנקים וכלי נשק אחרים שהיו שייכים לצבא אתיופיה. מאוחר יותר טענו בכירים בצבא אתיופיה שבערב לפני המתקפה ארגנו אנשי ה-TPLF אירוע שהוגדר כארוחת ערב חגיגית ועצרו כ-1,000 קצינים בצבא אתיופיה שהגיעו לאירוע. אין לטענה אישור ממקורות חיצוניים. חלק מאנשי ה-TPLF הכחישו בהמשך את קיומה של המתקפה ב-4 בנובמבר, בעוד אחרים טענו שהמתקפה הייתה מתקפת מנע כתגובה לכוונת הממשלה להתקיף את הכוחות הנאמנים ל-TPLF. קיום המתקפה אושר על ידי עדים שרואיינו על ידי ה-BBC ורויטרס, ובמאי 2021 גנרל בכוחות הנאמנים ל-TPLF אישר שהבסיסים הותקפו, לטענתו כ"אופציה היחידה שנותרה" בתגובה להתארגנות הצבא למתקפה על תיגראי.
באותו היום, הורה ראש ממשלת אתיופיה אבי אחמד לצבא הפדרלי להגיב על המתקפה. במקביל, ממשלת אתיופיה הכריזה על מצב חירום בתיגראי ואמצעי תקשורת בתיגראי נחסמו. אבי טען שכל מאמצי ההידברות כשלו וראה את קיום הבחירות במחוז תיגראי, בניגוד להחלטת הממשלה הפדרלית, כפשע וכאיום על הריבונות של אתיופיה. בהצהרה לאומה כחודש וחצי לאחר המתקפה טען אבי שהחיילים שתקפו את בסיסי הצבא בגדו בחבריהם והוציאו אותם להורג בשנתם. הוא טען שמטרת ה-TPLF במתקפה הייתה להחליש את הצבא הפדרלי, להשתמש בזהות האתנית כדי לזרוע שסעים בתוך הצבא ולהביא לאנרכיה שתאפשר להם לטעון שכוחותיהם הם היחידים שיכולים לסיים את הכאוס ולהביא לסדר.
ב-6 בנובמבר הודיע אבי שבוצעו התקפות של חיל האוויר האתיופי על מטרות בתיגראי. יום לאחר מכן הכריז הפרלמנט של אתיופיה שממשלת מדינת תיגראי אינה חוקית והמחוקקים הצביעו בעד החלפת הממשלה בממשלת מעבר המורכבת מתיגראים בני המחוז.
בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר התרחש טבח המוני בעיירה מיי כאדרה (אנ') בתיגראי, על גבול אתיופיה-סודאן. בטבח נהרגו מאות אזרחים ובעקבותיו אלפים הפכו לפליטים. תחקיר אמנסטי אינטרנשיונל קבע שמאות אזרחים, רובם אמהרים, נרצחו באמצעות מצ'טות, סכינים וגרזנים על ידי כוחות שנאמנים ל-TPLF. סוכנות זכויות אדם עצמאית של הממשלה הפדרלית (Ethiopian Human Rights Commission) טענה שלפחות 600 אזרחים אמהרים וולקאים נרצחו על ידי תיגראים, במה שהארגון הגדיר כטיהור אתני. גם מועצת זכויות האדם האתיופית (ארגון זכויות אדם לא ממשלתי) טענה שהטבח בוצע על ידי תיגראים נגד עובדים אמהרים שהגיעו לעיר כדי לעבוד בחוות חקלאיות בסביבה. עם זאת, עדים שהתראיינו לכלי תקשורת מערביים טענו שהטבח בוצע על ידי כוחות אמהרים וכוחות צבא אתיופיה.
ב-13 בנובמבר תקפו הכוחות התיגראים באמצעות טילים את שדות התעופה בהר דר וגונדר באמהרה. טילים נוספים נורו לעבר אסמרה, בירת אריתריאה, אך הטילים החטיאו את מטרתם. לטענת ה-TPLF הירי לעבר אריתריאה בוצע בתגובה להצטרפות של 16 דיוויזיות של צבא אריתריאה ללחימה, לצד הצבא הפדרלי של אתיופיה.
על פי דיווחים עיתונאיים, עיקר הלחימה בשבועות הראשונים היה לאורך גבולות תיגראי. בדרום הלחימה התקיימה לאורך הגבול עם מדינת אמהרה, שכנתה לפדרציה האתיופית. בצפון הלחימה התקיימה באזור הגבול עם אריתראה ובמערב לאורך הגבול עם סודאן.
בתקופת הלחימה הזו נמלטו למעלה מ-10,000 פליטים אתיופים מתיגראי לסודאן וסוכנויות הסיוע של האו"ם התריעו בפני אסון הומניטרי. עוד קודם ללחימה כ-600 אלף איש בתיגראי נזקקו לאספקת מזון, ובשל הלחימה נאסר על סוכנויות הסיוע לפעול בו. כלפי ממשלת אתיופיה נטען כי בבירה אדיס אבבה נעצרו ונחטפו תושבים תיגראים על ידי כוחות הביטחון, עוד טרם תחילת הלחימה וביתר שאת לאחריה, ומוחזקים במקום שאינו ידוע. בסוכנות הידיעות רויטרס אף פורסם כי משטרת אתיופיה פנתה למשרדי תוכנית המזון של האו"ם במדינת המחוז אמהרה, בדרישה לקבלת רשימות שמיות של בני המיעוט התיגרי העובדים שם.