stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרי (מאכל)
הכנה > שימור > רקיחה

שיטת שימור מסורתית נוספת היא רקיחת הפירות לריבה. בדרך כלל, נחתכים הפירות ומבושלים בבישול ארוך בחום נמוך, בתוספת של סוכר או פקטין. הבישול הארוך מוציא את המים מהפרי ומאדה את חלקם. בבישול, הסוכר והפקטין מעניקים לריבה את המרקם הג'לטיני, כשאחוז הסוכר הגבוה משמש כאמצעי השימור. אחד היתרונות של רקיחת פירות הוא שניתן לנצל בדרך זו פירות שנמצאים על סף הריקבון.
הכנה > שימור > שימור בסוכר

שיטה המשלבת את שתי השיטות הנ"ל היא שימור פירות בסוכר. בשיטה זו, בשלב הראשון הפירות מבושלים כבהכנת ריבה, ובשלב השני מיובשים. התוצאה היא מאכל מתוק מאוד, עתיר קלוריות ובמשקל נמוך. בחלק מהפירות המכילים קליפה לא אכילה, ניתן ליישם את התהליך על הקליפה ובכך להפכה לאכילה. פירות מסוכרים משמשים לרוב כחטיף וכתוספות וקישוטים לקינוחים.
הכנה > שימור > התססה

התססת פירות משמשת בעיקר ליצירת משקאות אלכוהוליים. בתסיסת הפירות, מפרקים שמרים את הסוכר שבפרי לאתנול. על מנת ליצר משקאות אלכוהוליים הפירות נסחטים לתירוש (להלן) ונחשפים לשמרים, לעיתים בתוספת סוכר, בסביבה דלת חמצן.
השמרים מגיעים לרמת אתנול מרבית תוך כ-40 יום (כ-18%), ומתים בריכוז זה. על מנת להגיע לריכוז אתנול גבוה יותר אפשר לזקק את התמיסה. אך תהליך זה מוציא את מתיקות הפירות מהמשקה. התוצר המוכר ביותר של התססת פרי הוא יין.
האלכוהול מעכב התפתחות חיידקים ובכך תורם לשימור המשקה. עם זאת, במשך הזמן מתנדף האלכוהול ופעולתו נחלשת.
הכנה > שימור > כבישה

כיוון שטעמם של מרבית הפירות מתוק, כבישה של פירות היא שיטת שימור שמיושמת על מגוון מצומצם יחסית של פירות, וברוב המקרים על פירות שטעמם פחות מתוק. טעמם של פירות כבושים חזק מאוד, ובמקרים רבים הם משמשים לתיבול מאכלים ולאו דווקא לאכילה ישירה. כמו בשימור בסוכר, גם בכבישה ניתן לנצל קליפות פרי שאינן אכילות ללא עיבוד. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על כבישה של זיתים כבר לפני כ-6,600 שנה וזהו ככל הנראה הפרי הנפוץ ביותר שנאכל כבוש.
הכנה > שימור > שימורי פרי

שימור פירות על ידי חימום בכלים אטומים (אנ') הומצא בעשור הראשון של המאה ה-19. הפירות מחוממים בתוך כלי אטום עד לעיקורם. שיטה זו החלה באמצעים ביתיים, אולם מאוחר יותר התפתחה לשיטה תעשייתית, בה מיוצרות קופסאות שימורים של פירות. שיטה זו אפשרה שינוע של פירות על פני מרחקים גדולים ובכך שימוש בפרי הרחק ממקום הגידול, בטרם הומצא השינוע בקירור.
הכנה > שימור > הקפאה

הקפאת פירות טריים באמצעים ביתיים אינה יעילה היות שמרקמם נפגע בצורה שכמעט ואינה מאפשרת את השימוש בהם לאחר הפשרתם. עם התקדמות טכנולוגיית הקירור, התפתחה טכניקה תעשייתית של הקפאת פירות המאפשרת שימורם לאורך זמן בתנאי טמפרטורה נמוכה, תוך שמירה הרבה יותר יעילה על מרקמם וטעמם ביחס לטכניקת השימורים (לעיל). גם שיטה זו מאפשרת שינוע פירות, ומנוצלת בעיקר לפירות הגדלים באקלים טרופי או באקלים קר מאוד. פירות קטנים מוקפאים בשלמותם, ואילו פירות גדולים מוקפאים כשהם חתוכים.
הכנה > סחיטה

פירות נסחטים על מנת להפיק מהם מיץ או שמן (במקרה זה פעולת הסחיטה מכונה כבישה קרה). לרוב לא נעשה שימוש בשאריות של פרי לאחר הסחיטה.
הכנה > בישול

כיוון שאת רוב הפירות הטריים ניתן לאכול כמות שהם ללא עיבוד, בישול של פרי לצורך אכילתו הוא דבר נדיר. על פי רוב, שימוש בפירות טריים לבישול נעשה כחלק מתבשיל אחר, על מנת להעשיר רטבים בטעמי הפרי, או הכנת רטבים על בסיס הפרי. קיימים גם מאכלים המבוססים על בישול פירות טריים. בישול פירות נפוץ יחסית במגדנאות.
ערכים תזונתיים

פירות הם לרוב דלים בשומן ונתרן, נעדרים כולסטרול ומכילים בעיקר מים, סוכר פירות, סיבים תזונתיים, ויטמינים כגון ויטמין C, פרו ויטמין A וחומצה פולית ומינרלים כגון אשלגן וסידן. יש הטוענים שתזונה עשירה בפירות מועילה למניעת מחלות לב, יתר לחץ דם, סוכרת מסוג 2, סוגים מסוימים של סרטן, אסתמה, יתר משקל, פגיעה ביכולת המחשבה ודיכאון.
בנוסף, נטען גם כי לעיסת מזונות קשים ופריכים כגון פירות בזמן הילדות, לפני שבקעו השיניים הקבועות ומאוחר יותר שיני הבינה, כשהלסת עדיין צומחת, דרושה להתפתחות תקינה של הלסת, ומונעת בקיעה לא נכונה של השיניים, המובילה לשיניים עקומות ולשיני בינה שלא בקעו נכונה.
ערכים תזונתיים > סיכונים בריאותיים

סוכר פירות נקשר לא מעט להשמנת יתר ורמות LDL וטריגליצרידים גבוהות מן הרגיל. תת ספיגה של פרוקטוז היא הפרעת עיכול נפוצה אשר משפיעה על עד כ-30% מהאוכלוסייה במדינות המערב. ישנן השערות ששכיחות התופעה במדינות אסיה נמוכה יותר אך עדיין יחסית גבוהה, עד 10%.
בהלכה

ההלכה היהודית מבחינה בין 'פרי העץ' ל'פרי האדמה' לצורך ברכות הנהנין, ונוקטת לצורך חלוקה זו גישה דומה לגישה האחרונה שהוזכרה: פרי העץ הוא צמח אכיל הצומח על העץ, וכל צמח אכיל שאינו גדל על העץ הוא פרי האדמה. ההבחנה מהו עץ הוא מועד ההתחדשות של הענפים והגזע, האם הם מתחדשים מדי שנה (פרי האדמה) או שהם קיימים משנה לשנה (פרי העץ). בננה לפי הגדרה זו היא פרי האדמה מכיוון שהיא גדלה על גבי צמח חד שנתי.
ירקות בהלכה הם הצמחים שעליהם הירוקים נאכלים ("ירק" מלשון המילה "ירוק"), אך למעשה אין משמעות הלכתית להבדל בין פרי האדמה לבין ירק משום שנפסקה ההלכה שגם עליהם מברכים "בורא פרי האדמה", שלא כדעת רבי יהודה, שפסק לברך עליהם 'בורא מיני דשאים' (משנה, מסכת ברכות, פרק ו', משנה א').
בהלכה היהודית משמש המונח "פירות" בצורה מושאלת גם לציון רווח מרכוש, מהשקעה או ממסחר. לדוגמה, בנישואים, על פי ההלכה, זוכה הגבר ב"פירות נכסיה" של אשתו.
בחוק

שאלת הגדרתם של פירות וירקות עולה גם מלשונו של החוק, על פיה מוגדרים הירקות והפירות על פי רשימה ולא על ידי הגדרה מאלו המובאות כאן.
בארצות הברית, אופן ההבחנה היה שונה. השאלה האם עגבנייה היא פרי או ירק הגיעה בשנת 1893 לדיון בבית המשפט העליון של ארצות הברית, בתביעה שהוגשה נגד גובה המיסים של נמל ניו יורק בקשר למכסי מגן שהוטלו על ייבוא עגבניות. בפסק דינו (פסק דין ניקס נגד הידן) קבע בית המשפט שהעגבנייה היא ירק, בהתבסס על הדרך שבה משתמשים בה ועל התפיסה הכללית בקרב הציבור.
הערות שוליים

↑  אוניברסיטת חיפה, ‏נמצאה העדות הקדומה ביותר להפקת זיתים למאכל, באתר "הידען", 4 בפברואר 2021
↑  Vegetables and fruit, NZ Nutrition Foundation (ב־New Zealand English)
↑  Krystyna Rejman, Hanna Górska-Warsewicz, Joanna Kaczorowska, Wacław Laskowski, Nutritional Significance of Fruit and Fruit Products in the Average Polish Diet, Nutrients 13, 2021-06-17, עמ' 2079 doi: 10.3390/nu13062079
↑  Julia Boughner, Bad molars? The origins of wisdom teeth, The Conversation (באנגלית)
↑  What teeth reveal about the lives of modern humans, What teeth reveal about the lives of modern humans (באנגלית אמריקאית)
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק י"ב, הלכה ג'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552997005171  BNE: XX525187  GND: 4043047-9  LCCN: sh85052105  NKC: ph115628 
פירות יבשים בשוק מחנה יהודה
פירות מסוכרים בשוק
ג'ורג' קלוזן

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1852 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  22 בנובמבר 1944 (בגיל 92) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 בן או בת זוג:  Agnes Mary Webster 
 צאצאים:  Katharine Frances Clausen, Hugh Clausen 
 
ג'ורג' קלוזן ( באנגלית: George Clausen‏:  18 באפריל 1852 – 22 בנובמבר 1944) היה אמן בריטי, שעבד בשמן וצבעי מים, תחריטים וליטוגרפיות. הוא מונה לאביר בשנת 1927.
ביוגרפיה

ג'ורג' קלוזן נולד בלונדון ב־18 באפריל 1852, בנו של אמן דקורטיבי ממוצא דני ואם סקוטית. בין השנים 1867 עד 1873, הוא השתתף בשיעורי העיצוב בבית הספר של דרום קנזינגטון בלונדון בהצלחה רבה. לאחר מכן עבד בסטודיו של אדווין לונג ובהמשך בפריז בהנהגתו של טוני רובר-פלרי באקדמיה ז'וליאן. הוא היה העריץ את הנטורליזם של הצייר ז'ול בסטיאן-לפה עליו כתב בשנת 1888 וב־1892.
קלוזן הפך לאחד הציירים המודרניים של הנוף ושל חיי האיכרים, שהושפע במידה מסוימת על ידי האימפרסיוניסטים, איתם חלק את התפיסה כי האור הוא הנושא האמיתי של אמנות הנוף. תמונותיו מצטיינות בהופעתם של אלמנטים באור שמש חיצוני מתנפץ, או במקלט המוצל של אסם או אורווה. "הנערה בשער" נרכשה על ידי נאמני צ'נטרי ונמצאת כעת בגלריית טייט.
קלוזן היה חבר מייסד במועדון האמנות האנגלי החדש בשנת 1886. בשנת 1895 נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית, ואקדמאי מן המניין בשנת 1906. באקדמיה המלכותית הוא נתן סדרה של שש הרצאות על ציור בפני תלמידי בית הספר (1904) ואת המטרות ואידיאלים באמנות (1906).
קלוזן היה אמן מלחמה רשמי במהלך מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה נהרג ארוסה של בתו. ייתכן ואירוע זה נתן השראה לציורו "אבל נעורים" המציג צעירה במצוקה אבלה בנוף שומם. כמו כן, קלוזן תרם שש ליטוגרפיות בנושא המלחמה.
בשנת 1921 היה קלוזן חבר בחברה לאמנות גרפית והראה את עבודותיו בתערוכה הראשונה שלהם.
הערות שוליים

↑  Tate, Sir George Clausen 1852–1944, Tate (באנגלית בריטית)
↑  Ian Chilvers (2004). The Oxford Dictionary of Art. Oxford University Press
↑  Brian Stewart & Mervyn Cutten (1997). The Dictionary of Portrait Painters in Britain up to 1920. Antique Collectors' Club
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Clausen, George" . Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
↑  Art from the First World War. Imperial War Museum. 2008
↑  Mari Gordon (Series Editor) (2014). The Great War:Britain's Efforts and Ideals. Amgueddfa Cymru-National Museum Wales
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278269405171  AAG: 1185  AGSA: 3078  BNE: XX1525541  BnF: cb14971702k (data)  CiNii: DA10582682  GND: 124063896  ISNI: 0000 0000 8386 4226  KulturNav: 19b6456c-ae99-4527-8e17-7d6dc3d5ff4f  LCCN: n89605895  MusicBrainz: cd11ca6d-84e5-4dea-822a-1d5434bae978  NGV: 892  NKC: xx0228635  RKD: 17117  SNAC: w69p4h5g  SUDOC: 145903664  TePapa: 448  Trove: 1221357  ULAN: 500000128  VIAF: 59357806   WorldCat (עם VIAF): 59357806
פרנק ואנג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1980 (בן 44 בערך) האנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין 
 השכלה:  אוניברסיטת הונג קונג למדע וטכנולוגיה  אוניברסיטת מזרח סין  Hangzhou Foreign Language School 
 
ואנג טאו או בשמו המערבי פרנק ואנג (בסינית: 汪滔, פין-יין: Wāng Tāo, נולד ב 1980) הוא מיליארדר סיני, מייסד ומנכ"ל DJI, חברה העוסקת בייצור כלי טיס לא מאוישים לשוק האזרחי.
ואנג הקים את חברת הרובוטיקה DJI (בשמה המלא SZ Dajiang Innovation Technology) בשנת 2006 בעודו סטודנט באוניברסיטת הונג-קונג למדע וטכנולוגיה, וזו הפכה מהרה לשולטת (על פי פורבס 70% מהשוק ב 2015) בתחום. 
הוא המיליארדר הראשון והיחיד בעולם (2016) מתחום הכטב"מים, כאשר החברה שמוכרת בכל העולם את המזל"ט המוצלח "פנטום" וסדרת המאביק המפורסמת, כבר עם הכנסות שנתיות של כמיליארד דולר.
הונו האישי הוערך בכ-5.4 מיליארד דולר והחברה מוערכת בכ-15 מיליארד דולר (מאי 2019).
הערות שוליים

↑  Wang's profile on Forbes website
פרנק ואן דר סטוקן

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1858 פרדריקסברג, ארצות הברית 
 פטירה:  16 באוגוסט 1929 (בגיל 70) המבורג, רפובליקת ויימאר 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חתימה:  
 
פרנק ולנטיין ואן דר סטוקן (באנגלית: Frank Valentine Van der Stucken; ‏ 15 באוקטובר 1858 - 16 באוגוסט 1929) היה מלחין ומנצח אמריקאי, שייסד את התזמורת הסימפונית של סינסינטי בשנת 1895.
ואן דר סטוקן נולד בפרדריקסבורג שבטקסס להורים ממוצא הולנדי. הוא מת בהמבורג שבגרמניה.
לקריאה נוספת

Larry Wolz. "Van der Stucken, Frank Valentine". Handbook of Texas Online. Retrieved on 2007-09-13
.
ציון נאנוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוקטובר 1971 (בן 52) חולון, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  חברת החדשות (כתב), גלי צה"ל (קריין)
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  zion.nanous
 טוויטר:  zionnenko
 
ציון נאנוס (נולד ב-24 באוקטובר 1971) הוא עיתונאי העובד בחברת החדשות ככתב מגזין. שימש שדרן ספורט בעברו.
ביוגרפיה

ציון נאנוס נולד להורים שעלו לישראל מלבנון. גדל בחולון ולמד בתיכון אילון בעיר. את שירותו הצבאי עשה בגלי צה"ל.
בראשית הקריירה שלו שימש כשדרן קווים במשחקי כדורסל וכדורגל.
כשדרן ספורט שידר, בין היתר, מאולימפיאדת סידני, מאולימפיאדת אתונה, מאולימפיאדת בייג'ינג וממונדיאל 2006.
ב-26 במאי 2001, בעת משחק ההכתרה של מכבי חיפה, כאשר לקראת סיומו החלו אוהדים לשעוט לעבר הגדרות המפרידות בין היציעים לכר הדשא, נאנוס הפסיק לשדר בשידור חי את המשחק וסייע לחילוץ בני הנוער שנרמסו בידי ההמון.
בשנת 2012 יצר את הסרט התיעודי "כוכבי הצפון", שבו ליווה את קבוצת הכדורגל עירוני קריית שמונה בעונה שבה זכו באליפות ליגת העל בכדורגל.
במהלך הקריירה שלו הותקף פיזית מספר פעמים: על ידי אוהדים, מתנחלים ועל ידי הפרשן לענייני צבא וביטחון, רוני דניאל.
במאי 2020 פרסם כתבה על אזרחים שהוצאו לחופשה ללא תשלום, אך אינם זכאים לקבל דמי אבטלה בשל תקנה בביטוח לאומי האוסרת מתן כפל קצבאות למקבלי קצבאות.הכתבה הציגה את הקושי איתו מתמודדים מקבלי קצבאות שהופסקה עבודתם בעת משבר הקורונה. לאחר מכן החליטה הממשלה לבטל את איסור כפל הקצבאות לתקופה מוגבלת.
חיים אישיים

מתגורר ברמת גן. אחיו, אבי נאנוס, היה קריין וכתב בגלי צה"ל וכיום מנהל הדיגיטל בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
הערות שוליים

↑  חגיגות האליפות של חיפה הפכו לאסון, באתר וואלה, 26 במאי 2001
↑  מורן שריר, המעדן הדוקומנטרי הטעים-מדי של ציון נאנוס, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2012
↑  משה גוזגל וגור מוטולה, אוהד בית"ר שתקף את נאנוס הורחק מהמגרשים, באתר ynet, 17 בנובמבר 2003
↑  לי-אור אברבך, הותקף צוות של ערוץ 2, באתר nrg‏, 2 ביולי 2009
↑  מכות בחדשות ערוץ 2, באתר וואלה, 12 בינואר 2004
↑  ציון נאנוס, ‏העוול של הקורונה הכלכלית: הישראלים הגיעו לעזור לאביבה שריגשה רבים, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דבק עצמות

גרגרי דבק עצמות
דבק עצמות חם ומוכן
דבק עצמות הוא דבק המיוצר מפסולת בתי מטבחיים ומשמש להדבקת עצים ועורות ומוצריהם.
היסטוריה

ידוע על שימוש בדבק עצמות כבר בימי מצרים העתיקה, אז שימש בעיקר להדבקת פריטי עץ ועור, ובין היתר לצורכי הדבקת ארונות המומיות. הפריטים נותרו מודבקים בדבק חזק זה אלפי שנים.
בעבר היה זה הדבק הבלעדי בתעשיות הבד והעץ (בפרט בתעשיית הריהוט).
יתרונו הגדול של דבק העצמות לעומת דבקים אחרים הוא האפשרות להמיסו מחדש גם לאחר שנים רבות בעזרת חימום המקום שמודבק בו, כאשר הוא מתקשה הוא נהיה מאוד קשה ומאפשר מילוי מקומות חסרים או פגמים ברהיט, וכן צבעו שקוף לגמרי בזמן ההדבקה, דבר המאפשר את מריחתו על פני-שטח הפריט בצורת שכבה.
בשיטה זו מתקבלים שני תוצרים - האחד, חוזק נוסף ופני-שטח חלקים ומוכנים לשיוף, נטולי "בורות" או "תעלות", כך שאם ישנו פגם הוא בלתי-מורגש במגע יד אך עלול להיות נראה לעין.
על הדבק להיות "על האש" משך כל זמן העבודה, קרי, במצב הרתחה, וכן נדרשים ערבוב ובחישה לעיתים תכופות מאוד ואפילו רצופות לפעמים, משום שבועות אוויר הנוצרות עם ההרתחה, נוסף על מים הנוספים לחומר לדילול, עולות למעלה הקערה והדבק עצמו נשאר בתחתית בזמן שהמים רותחים. דרושה עבודה זריזה ומהירה כי דבק זה מתייבש מהר יותר מכל דבק נגרים פלסטי.
חסרונו העיקרי של דבק זה - הכנתו דורשת זמן וציוד, ריחו הרע הדומה לריח פגר. במהלך ההמסה הוא פולט אדים הגורמים לתחושת גועל ועלול לגרום לפריחה בעור רגיש.
על-מנת להשתמש בדבק זה ישנו צורך בהמסתו באדי חום, עד שיימס לנוזל בעזרת שתי קערות האחת - מכילה את הדבק כשהוא בצורת גרגרים הדומים לעדשים בצורתם, קערה זו מונחת בתוך קערה גדולה יותר המכילה מים עד לחצי או שני שלישים. כאשר מתחילים המים לרתוח מוחל תהליך המסת הדבק מהאדים הנפלטים מהמים הרותחים. בשלב זה, הוספת מים חמים לתוך הקערה עם הדבק מזרזת את ההמסה מצד אחד, ומדללת את החומר המומס מצד שני. הנחת מכסה על שתי הקערות גם-יחד תזרז עוד יותר את זמן ההמסה. לאחר ההדבקה, מתקבל חוזק הדבקה גבוהה מאוד והדבק עצמו מתקשה לגמרי לאחר היבוש הסופי, זהו דבק העץ החזק ביותר .
בימינו, השימוש בדבק עצמות הולך ופוחת עקב הופעת הדבק הפלסטי, המוכן לשימוש מיידי. דבק עצמות נמצא בשימוש יצרני כלי נגינה המיוצרים מעץ בעבודת יד כגון: צ'לו, כינור, קאנון, עוד ואחרים, וזהו אף הדבק המועדף על בוני כלי הנגינה מעץ כוון שהשימוש בו אינו פוגם בצליל של הכלי לעומת דבק פלסטי המיוצר על בסיס מים עם תוספת מקשה סינתטי. במדינות מתפתחות השימוש בדבק חם נפוץ יותר בשל מחירו הזול.
שמו המקורי של "דבק עצמות" זה הוא "דבק חם" וכך הוא נקרא בין בעלי המקצוע הוותיקים. את תואר "דבק חם" מחזיק כיום דבק אחר המומס בכמעט אותו עקרון אך בעזרת אקדח המסה חשמלי.
גוזינאקי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדן 
 מוצא:  גאורגיה גאורגיה
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  אגוז 
 
גּוֹזִינָאקִי (בגאורגית: გოზინაყი) הוא קינוח גאורגי מתוק, שמוכן מאגוזים מקורמלים ונחשב למאכל מסורתי לחג המולד.
לגוזינאקי צורת מעוין והוא עשוי מאגוזי מלך מקורמלים ומטוגנים בדבש.
לקינוח מספר גרסאות המכילות אגוזים יבשים, קלויים וקצוצים, עם סירופ סוכר או דבש ולרוב מזכירות את חטיף השומשום או הבוטנים.
הגוזינאקי הופיע לראשונה בימי הביניים, כאשר דבש ואגוזי מלך נחשבו למאכל מקודש ונצרכו על ידי המעמד העליון בלבד.
הערות שוליים

↑  Gozinaki – Most favorite Georgian candy, GeorgianJournal (בגאורגית)
↑  Timothy G. Roufs Ph.D, Kathleen Smyth Roufs, Sweet Treats around the World: An Encyclopedia of Food and Culture: An Encyclopedia of Food and Culture, ABC-CLIO, 2014-07-29, ISBN 978-1-61069-221-2. (באנגלית)
בריטפופ

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  רוק אלטרנטיבי • גלאם רוק • הפלישה הבריטית • מוזיקת אינדי • גל חדש • פאנק רוק • מוד • מדצ'סטר
 מקורות תרבותיים:  שנות ה-90 המוקדמות בממלכה המאוחדת
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 כלים:  גיטרה • בס • תופים • מקלדת אלקטרונית
 פופולריות מיינסטרים:  שנות ה-90 באירופה
 תת-סוגות
 פוסט-בריטפופ, הגל החדש של הגל החדש
 נושאים קרובים
 פאנק פופ • פאוור פופ
 
בריטפופ (באנגלית: Britpop) הוא זרם מוזיקלי שפרח בבריטניה בשנות התשעים של המאה ה-20, והגיע לשיא הצלחתו בין השנים 1994–1996. הבריטפופ התאפיין בהופעתן של מאות להקות, כגון להקת SPACE, ששאבו את עיקר השפעתן מהמוזיקה הבריטית של שנות ה-60, ה-70 וה-80. עם זאת, הקו המקשר בין הלהקות השונות לא היה המוזיקה, אלא ארץ מוצאן וההקשר ההיסטורי-תרבותי בו צמחו ופעלו. למרות סיווגן הז'אנרי כבריטפופ, להקות אלו לא עשו בהכרח מוזיקת פופ, ורבות מהן היו בעלות צליל שונה זו מזו. הלהקות הללו כיוונו את עיקר מאמציהן לנוער הבריטי ותרבותו, ואכן שירתן הייתה רוויה רפרורים תרבותיים-לאומיים בריטיים, שזר יתקשה להבינם. לצד הצלחתו האדירה של זרם זה, אש צולבת כוונה אל הבריטפופ ופעמים רבות הוא תואר כזרם לא מקורי ולא מחדש, שעסוק בלנסות ולהחיות את העבר.[דרוש מקור][מפני ש...]
בתחילתו ובמהותו היה זרם הבריטפופ תנועת ריאקציה לסגנונות מוזיקליים שונים, שפרחו בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90: מחד גיסא, יצא הבריטפופ כנגד המוזיקה ששלטה דאז במצעדים הבריטיים: מוזיקה אלקטרונית, מונוטונית ברובה, שהתמקדה במקצב ובמשקל קבועים, בלופים ארוכים, פסיכדליים, חוזרים ונשנים תוך הפניית עורף לרוק הגיטרות הקלאסי. מאידך גיסא, היווה הבריטפופ אנטיתזה לסצנת הגראנג' האמריקאית, ששלטה באותם ימים בשוק המוזיקה העולמי. אנטיתזה זו היא בעלת סגולות מיטונימיות, כיוון שהבריטפופ לא יצא רק נגד המוזיקה האמריקאית, אלא גם כנגד התרבות האמריקאית שהלכה ופעפעה אל תוך התרבות הבריטית הפופולרית. בנוסף, חלק להקות הבריטפופ יצאו גם נגד זרם השוגייז שהיה נפוץ בבריטניה מאמצע ה-80.
הבריטפופ הצליח לסחוף אחריו המונים, וזכה לתמיכתם ולעידודם של כלי התקשורת הבריטים, לרבות מגזיני המוזיקה ולבסוף, גם לתקשורת מחוץ לבריטניה. השפעתו אף חרגה מתחומי המוזיקה אל תחומי האמנות, הספרות והקולנוע. לפי הסרט Live forever שקרוי על שם אחד משיריה של להקת אואזיס, טוני בלייר ומפלגת הלייבור באנגליה השתמשו בדיבוריהם על הבריטפופ כמכשיר לתעמולה פוליטית.
מקורות השפעה

בראש ובראשונה, להקות הבריטפופ הושפעו מהמוזיקה הבריטית של שנות ה-60 וה-70, ובעיקר ממוזיקת הרוק שיצרו להקות הפלישה הבריטית: מצד אחד, להקות רוקנ'רול כמו הביטלס, הרולינג סטונז, קווין, פינק פלויד ולד זפלין. ומצד שני, להקות מוד כמו הקינקס, המי, הפנים הקטנות (The Small Faces) ואחרות. להקות אלו, ובמיוחד הביטלס, היו משמעותיות ביותר להתפתחותו של זרם הבריטפופ, והשפעתן עליו ניכרת בעליל.
מוזיקת שנות ה-70 וה-80, ובמיוחד זרמי הפאנק, הגלאם והגל החדש, מהווים מקור השפעה נוסף. הרכבים ואמנים כגון דייוויד בואי, טי רקס, הקלאש, הג'אם (The Jam), הקיור, הסמית'ס והסקס פיסטולס תרמו להתהוותו של זרם הבריטפופ, והשפיעו במיוחד על דרך ההגשה המוזיקלית, אופן ההתבטאות, התכנים הליריים והרגשת ה"כוכבות".
בנוסף, הבריטפופ הושפע עד מאוד מלהקות פוסט-פאנק אלטרנטיביות שפעלו בשנות ה-80, דוגמת הקיור, ג'וי דיוויז'ן, הג'אם, אקו והבאנימן ובמיוחד הסמית'ס. להקות אלו היו בריטיות במהותן ובתכליתן, ועולמן המוזיקלי-לירי סבב סביב האי הבריטי, שאוקיינוס שלם מפריד בינו לבין העולם החדש.
מעבר להשפעות אלה, ההשפעה המיידית והברורה ביותר על הבריטפופ הייתה הסצנה המוזיקלית שפרחה במנצ'סטר, ושבאה לידי עיקר ביטויה באלבום הבכורה המצליח של להקת הסטון רוזס, שנקרא כשם הלהקה. אלבום זה שילב פופ, דאנס ופסיכדליה, והצליח לעורר מחדש את הרוק הבריטי הפופולרי. הצלחתו האדירה של אלבום זה סללה את הדרך לייסודן של רבות מלהקות הבריטפופ, שמצאו לעצמן נקודת התייחסות ומשען קרובה ומעודדת. ב-27 במאי 1990 ערכו הסטון רוזס הופעה ב- Spike Island, שמשכה אליה כ-30,000 בני נוער והיוותה למעשה, את יריית הפתיחה של עליית הבריטפופ.
היסטוריה > ההתחלה: הלאז, פול וולר וסוויד (1993-1991)

בשנת 1990 הלאז (The La's), להקה מליברפול שהוקמה ב-1986, הוציאה את אלבומה הראשון, שנקרא, גם הוא, The La's. מאוחר יותר נואל גלאגר, הגיטריסט וכותב השירים העיקרי של אואזיס, תיארו כאלבום הבריטפופ הראשון. ב-1991 שיר מאלבום זה - There She Goes - הפך ללהיט, הגיע למקום 13 במצעד הסינגלים הבריטי, ונחשב עד היום לאחד מהשירים הראשונים והטובים של הבריטפופ. אולם, הצלחתם של הלאז מתמצה עם שיר זה, ודווקא פול וולר (Paul Weller), סולנה לשעבר של הג'אם, מוכר כאביו הרוחני של הבריטפופ. הכרה שמתבססת על שני אלבומי הסולו הראשונים שלו (Paul Weller שיצא ב-1991, ו-Wild Wood שיצא ב-1993) שזכו להצלחה מסחרית מחד, ולאהדת הביקורות מאידך. יתרה מכך, וולר זכה להערצתן של להקות הבריטפופ, ולא בכדי: הוא סייע לרבות מהן בתחילתן, ואף ביצע עמן שירים, לרבות ביצועו המוכר עם אואזיס לשירה Champagne Supernova.
עם זאת, ועל אף מחלוקות שיש בעניין, נהוג לקבוע שאלבום הבכורה של הבריטפופ הוא אלבום הבכורה של הלהקה הלונדונית סוויד (Suede), שאף הוא נקרא על שמה. אלבום זה, שיצא במרץ 1993, הציג מוזיקת פופ נוצצת ואטרקטיבית, שהושפעה רבות מדייוויד בואי ומהסמית'ס, בשילוב עם טקסטים שהציבו סימני שאלה סביב זהותו המינית של סולן הלהקה ברט אנדרסון. האלבום זכה לשבחים רבים ולהצלחה מסחררת, הגיע למקום הראשון במצעד המכירות, וכן זכה בפרס מרקורי ב-1993. על עטיפת האלבום הוצג זוג מתנשק, כשזהותו המינית לא ברורה, בהתאמה להצהרתו של ברט אנדרסון שהוא "ביסקסואל, אך ללא ניסיון הומוסקסואלי".
באפריל 1993 הציג המגזין "סלקט" (Select) את אנדרסון על שערו, כשמאחוריו מתנוסס דגל בריטניה ומופיע הכיתוב "ינקים, לכו הביתה! ("!Yanks, go home"), ובזאת עורר את הגאווה הבריטית וסייע להרים את קרנו של הרוק הבריטי.
היסטוריה > ההחלשות (1998-1997)

בשנת 1997 החל הבריטפופ לשקוע, וההתלהבות ממנו שככה לאט, בעיקר משום שרוב הלהקות נטשו, במידה זו או אחרת, את סגנונן המוזיקלי הקודם. ביטוי לכך ניתן באלבום האולפן החמישי של בלר, שנקרא על שם הלהקה, ושהציג התרחקות בולטת מהבריטפופ לעבר מחוזות רוקיסטיים יותר, שהיו, עד עתה, נחלתן של להקות גראנג' אמריקאיות. היו אלה אואזיס שכמו והחלו את ההידרדרות: אלבומם השלישי, Be Here Now, יצא באוגוסט 1997 וזכה להצלחה מרשימה, אך - להבדיל משני אלבומיהם הקודמים, שהתאפיינו בבלדות רוק הדוקות - אלבום זה התאפיין בשירים ארוכים ובריפים אינסופיים של גיטרות. כמו כן, ביקורות רבות טענו שמדובר באלבום בומבסטי, לא מקורי ומופק יתר על המידה.
מבקרי מוזיקה אחדים טענו שקו השבר התחיל עם יום מותה של הנסיכה דיאנה, ב-31 באוגוסט 1997, ימים ספורים לאחר צאתו של האלבום Be Here Now. לפי טענה זו, לאחר מותה של הנסיכה נוצרה כמיהה למוזיקת הבריטפופ הישנה, אך אף להקה לא מילאה את כמיהה זו.
ב-1997 יצא אלבום חשוב נוסף: Urban Hymns של הוורב. אלבום זה זכה להצלחה - הן מסחרית והן מבחינת הביקורות. אך הוא היווה התרחקות מהצליל המוכר של הבריטפופ, לעבר צליל אלקטרוני, סימפוני יותר.
גם פאלפ באלבומם - This Is Hardcore - חשפו מוזיקה קודרת ואירונית יותר בהשוואה לאלבומיהם הקודמים, שהתאפיינו בפופ קלידים עולז. אולם,