stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליגה הקורינתית

הליגה הקורינתית (מכונה גם בשם הברית ההלנית) הייתה ברית בין ערי מדינה ביוון בין היתר תבאי, ארגוס, כלקיס (פוליס), פרט לספרטה עם פיליפוס השני, מלך מוקדון. נחתמה בקורינתוס, בחורף שנת 338/337 לפני הספירה.
בקרב כירונאה שנערך ב-338 לפנה"ס בכירונאה אשר בבויאוטיה, נחלו כוחות מוקדון ובנות בריתה ניצחון, בעקבות הקרב הושמד רוב צבא תבאי, וגם צבא אתונה ספג אבדות כבדות, ואתונה איבדה את עצמאותה לעד.
בעקבות הניצחון בקרב כירונאה נוסדה הליגה הקורינתית. פיליפוס הוכרז הגמון (שליט) יוון ומוקדון, והחלו ההכנות לקראת מסע מלחמה נגד ממלכת פרס.
לאחר רציחתו של פיליפוס הליגה התפרקה, תבאי פרשה מהליגה ומרדה באלכסנדר הגדול.
אלכסנדר הגדול כינס את הליגה הקורינתית שוב בקורינתוס. שם הוכרז ב-336 לפנה"ס על ידי כל חברות הליגה, חוץ מספרטה, כ"מנהיג כל-יכול" במלחמתה של הליגה ההלנית נגד פרס.
תבאי המורדת הוחרבה על ידו ב-335 לפנה"ס, כהרתעה נגד כל ניסיון מרידה עתידי, או פרישה מהליגה הקורינתית.
המנון מיקרונזיה

| --- | --- |

 מדינה:  מיקרונזיה מיקרונזיה
 שפה:  אנגלית
 מילים:  מחבר לא ידוע
 לחן:  יוהנס ברהמס
 תאריך מעמד רשמי:  1991
 שמות נוספים:  בכל רחבי מיקרונזיה (Across all Micronesia)
 ‏האזנהקובץ:Micronesia National Anthem.ogg‏Ⓘ‏
 
הפטריוטים של מיקרונזיה (באנגלית: Patriots of Micronesia) הוא ההמנון הלאומי של מיקרונזיה. לחנו של ההמנון הוא לחנו של שיר סטודנטים גרמני, לחן אשר חובר בידי יוהנס ברהמס והיה לאחד ההמנונים הלא-רשמיים של מערב גרמניה בתחילת שנות ה-50'. מחבר מילות ההמנון אינו ידוע, אך קיים דמיון מסוים בין מילותיו למילות שיר הסטודנטים הגרמני. ההמנון החליף בשנת 1991 את ההמנון הקודם של מיקרונזיה, "מבוא", שהיה להמנונה של מיקרונזיה מאז עצמאותה.
מילות השיר

| תרגום לעברית | אנגלית |
| --- | --- |
כאן זה המקום שבו אנו מתחייבים,  בלב וביד,  להקדשה מוחלטת  עבורך, מולדתנו,  להקדשה מוחלטת  עבורך, מולדתנו.    כעת הצטרפו כולם לפזמון,  הניחו לאיחוד להמשיך.  בכל רחבי מיקרונזיה  שלבו ידיים מכל צד,  בכל רחבי מיקרונזיה  שלבו ידיים מכל צד.    אנו עובדים כולנו יחד,  בעזרת הלבבות, הקול והיד,  עד להפיכת איים אלה  לארץ מובטחת נוספת,  עד להפיכת איים אלה  לארץ מובטחת נוספת.: Tis here we are pledging,  with heart and with hand,  Full measure of devotion  to thee, our native land,  Full measure of devotion  to thee, our native land.    Now all join the chorus,  let union abide.  Across all Micronesia  join hands on every side,  Across all Micronesia  join hands on every side.    We all work together,  with hearts, voice and hand,  Till we have made these islands  another promised land,  Till we have made these islands  another promised land.
ראו גם

דגל מיקרונזיה
סמל מיקרונזיה
ה'תרנ"ה

ה'תרנ"ה (5,655) ובקיצור תרנ"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 באוקטובר 1894, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1895.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 4 שעות ו-727 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 12 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 27 (סימנה כזיאא) במחזור השמש ה-202.
שנה זו היא שנת 1,826 לחורבן הבית, ושנת 2,206 לשטרות.
אירועים

ט' בטבת - משפט דרייפוס: דרגותיו של אלפרד דרייפוס נשללות ממנו והוא מוגלה למאסר עולם באי השדים
י"ט בשבט - האחים לומייר רושמים פטנט על הסינמטוגרף
נולדו

בימים נוראים (בתאריך מדויק לא ידוע) - דוד כהן, "האבא" של הנוער העובד.
ט"ו בתשרי - (סוכות) - משה שרת, ראש הממשלה השני (נפטר ה'תשכ"ה)
כ"ד בתשרי - ישראל אלתר האדמו"ר הרביעי בשושלת אדמו"רי גור (נפטר ב-ה'תשל"ז)
י"ד בטבת - קדיש לוז, יושב ראש הכנסת ושר החקלאות (נפטר ב-ה'תשל"ג)
כ"ד בשבט - יצחק אולשן, נשיאו השני של בית המשפט העליון
ז' באדר - רבי משה פיינשטיין, הפוסק החשוב של יהדות ארצות הברית (נפטר ה'תשמ"ו)
א' בסיוון - מרסל ינקו, צייר ואדריכל יליד רומניה, ממייסדי תנועת הדאדא, חתן פרס ישראל (נפטר ב-ה'תשמ"ד)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
הלב המסגיר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אדגר אלן פו 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור קצר 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ינואר 1843 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ראו להלן
 
"הלב המסגיר" (באנגלית: The Tell-Tale Heart; תורגם לעברית גם בשמות הלב המגלה סוד, הלב הבגוד, הלב המדובב, הלב המלשן, הלב הגלאי, ראו להלן) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי אדגר אלן פו שפורסם בשנת 1843. הסיפור מסופר מנקודת מבטו של אדם המנסה לשכנע את הקוראים כי הוא אינו משוגע, בכך שהוא מתאר את הרצח שביצע.
עלילה

"הלב המסגיר" מסופר על ידי אדם חסר שם, המתעקש כי איננו מטורף, אך סובל ממחלה שמחדדת את חושיו עד כדי שיגעון. שותפו לדירה הוא אדם זקן, בעל עין אחת בהירה, המתוארת בידי המספר כ"עין של עיט". עינו של הזקן מביאה את המספר למצב של אי נוחות ולחץ כה קשים, עד שהוא מחליט לרצוח אותו. המספר מתעקש שאינו משוגע, ומספר כתימוכין לכך על הזהירות והדיוק בהם נקט בעת תכנון הרצח. במשך שבעה לילות, בחצות, נכנס המספר לחדרו של הזקן, ומאיר עם העששית על העין שלו. אך בכל פעם היא סגורה, והמספר מציין כי זאת הסיבה שלא היה ניתן "לעשות המלאכה", מכיוון שאין זה הזקן שהוא שונא, אלא רק את "עינו המרשעת".
בלילה השמיני, הזקן מתעורר לאחר שידו של המספר החליקה וגרמה לרעש. אך המספר לא נרתע, אלא לא זז ונשאר נחבא בחושך החדר. לאחר זמן מה הוא מחליט לפתוח את העששית מעט, ואלומת אור צרה נופלת בדיוק על העין של הזקן, חושפת שהיא פתוחה לרווחה. למשמע פעימות לבו החזקות והמהירות של האיש הזקן, מחליט המספר לזנק עליו. המספר חונק אותו בעזרת המיטה, עד שליבו מפסיק לפעום. לאחר מכן, הוא מבתר את הגופה, מחביא את חלקיה מתחת לרצפת העץ שבחדר, ומוודא שאין כל ראיות שמצביעות על הרצח.
אך בכיו של הזקן העיר את השכנים, ואלו דיווחו למשטרה. המספר מזמין את שלושת השוטרים שמגיעים אליו להסתכל בביתו. הוא טוען שהבכי שנשמע היה שלו, בעת חלום רע, ושהזקן אינו במדינה כרגע. משוכנע שהשוטרים לא ימצאו דבר, הוא מביא כיסאות והם יושבים בחדר השינה של הזקן, בדיוק מעל מקום המחבוא של חלקי גופתו. השוטרים אינם חושדים בדבר.
פתאום, המספר מתחיל להרגיש אי נוחות, ומבחין בצלצול באוזניו. הצלצול מתחזק, ואיתו הלחץ של המספר - שנתקף אימה כשהוא מבין שהוא שומע את ליבו של הזקן פועם מתחת לרצפה. השוטרים לא מבחינים בדבר. מפוחד עד טירוף מהחוזק ומהקצב של הלב הפועם מתחתיו, המספר נשבר, ומודה בפני השוטרים בפשע.
ניתוח

"הלב המסגיר" משתמש בשיטת "המספר הלא אמין". זאת אומרת, המספר אינו נייטרלי, אלא חלק מהסיפור - כך שהמאורעות מתוארים מנקודת מבט של אדם משוגע. כשהמספר מתאר את הרצח, הוא מתגאה במעשיו ובדרכי הפעולה שלו, ומביא אותן כהוכחה לשפיותו. אך בפועל, הראיות האלו משמשות למטרה הפוכה - הוכחה לכך שהוא אדם מטורף,  חולה נפש, וסובל מסוג מסוים של פרנויה.
המספר של "הלב המסגיר", נתפס לרוב כזכר. בסיפור אין כל פעלים או תארים שיוכיחו את מינו של המספר, ומבקרים מסוימים מעלים את האפשרות שהדמות הראשית בסיפור היא אישה.
הסיפור חסר אקספוזיציה, ומתחיל בעיצומה של שיחה בין המספר לאדם לא ידוע. יכול להיות שהמספר מתאר את האירועים בפני סוהר ראשי של בית סוהר, שופט, רופא או פסיכולוג. האפשרות שמדובר ברופא או פסיכולוג מתקבלת על הדעת, מכיוון שנדמה כי כל מטרתו של המספר היא לשכנע את הנמען שהוא אינו מטורף - ובניסיון להוכיח זאת, נגרר לכל הפרטים הקטנים של הסיפור. המילה הראשונה בסיפור היא "אמת!" - נראה שהמספר מיד מודה במעשיו לפני מישהו.
תרגומים עבריים

אדגאר אלאן פו, האִגרת הגנובה; הלב המגלה סוד; תרגם ראובן גרוסמן, תל אביב: פ' גינזבורג ("ספריה קטנה"), תרצ"ב 1932.
אדגר אלן פו, "הלב הבגוד", סִפורים, תרגם אהרן אמיר, ב, תל אביב: מחברות לספרות, תש"י. (הקובץ הופיע בהמשך בשם חפושית הזהב: ועוד ספורים, תשכ"ו 1965.)
אדגר אלן פו, "הלב הבוגד", בתוך: מבחר הספור האמריקאי, עורכים י"מ לסק, ש' סקולסקי, תל אביב: הדר ("עם עם וסִפוריו"), תשי"ג.
אדגר אלאן פו, "הלב המדובב", בתוך: אדמומית של סתו: מתוך מבחר יצירותיהם של אוסקר ויילד, אדגר אלאן פו, רדיירד קיפלינג, קרל סנדבורג, מתורגמים בידי יוסף נדבה, תל אביב: רשפים, 1969.
אדגר אלן פו, "הלב המלשן", התולעת המנצחת, תרגם שמעון לוי, תל אביב: אופיר, תשנ"ב 1992.
אדגר אלן פו, "הלב המסגיר", תרגם גיורא לשם.
אדגר אלן פו, "הלב המדובב", מצב ביש: וסיפורי אימה אחרים, תרגם עודד וולקשטיין, חיפה: פרדס, תש"ע 2010.
אדגר אלן פו, "הלב הגלאי", המכתב הגנוב ואחרים: סיפורים, תרגמה אלינוער ברגר, עורך מנחם פרי, בני ברק: הקיבוץ המאוחד ("הספריה החדשה"), תש"ע 2010.
הערות שוליים

↑  התרגום זמין ברשת: אדגר אלן פו, הלב המדובב, הַבֹּקֶר, תרגם י. נ. [יוסף נדבה], 7 באוקטובר 1949.
↑  התרגום זמין ברשת: אדגר אלן פו, הלב המסגיר, תרגם גיורא לשם, בבלוג שלו באתר בננות.
↑  התרגום זמין ברשת: אדגר אלן פו, הלב המדובב, תרגם עודד וולקשטיין, באתר "פרויקט הסיפור הקצר".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335659205171  MusicBrainz work: 8dbd53de-f521-4c08-96d2-b1d4961e4958  VIAF: 183875204   WorldCat (עם VIAF): 183875204
המנון מלאווי

| --- | --- |

 מדינה:  מלאווי מלאווי
 שפה:  צ'צ'ווה
 מילים:  מייקל-פרדריק פאול סאוקה
 לחן:  מייקל-פרדריק פאול סאוקה
 תאריך מעמד רשמי:  1964
 ‏האזנהקובץ:Malawian national anthem.oga‏Ⓘ‏
 
הו אלוהים ברך את מדינתנו מלאווי (בצ'יצ'ווה: Mlungu dalitsani Malaŵi) הוא ההמנון הלאומי של מלאווי.
השיר הולחן ונכתב על ידי מייקל-פרדריק פאול סאוקה ואומץ כהמנון לאומי ב-1964 בגלל זכייה בתחרות שירה.
מילות ההמנון

| תרגום חופשי לעברית | צ'צ'ווה |
| --- | --- |
 הו אלוהים, ברך את ארצנו מלאווי,  נצור אותה, ארץ של שלום.  הסר מעלינו כל אויב, רעב, מחלה וקנאה.  יחד את לבבנו כולנו כאחד,  למען אשר לא נפחד עוד.  ברך את מנהיגנו, כל אחד ואחד,  ואמא מלאווי    מלאווי שלנו, ארץ כה הוגנת,  ארץ פורייה ואמיצה, ארץ חופשייה.  מבורכת באגמים, אוויר הרים צלול ומרענן,  מבורכים אנו.  גבעות ועמקים, קרקע כה עשירה ונדירה,  הענק לנו שפע של חינם.  עצים ויערות, מישורים כה רחבים,  כולם - מלאווי היפהפייה.    בואו כולנו נתאחד,  לבנייתה של מלאווי, לנצח חופשיים.  באהבה, להט ונאמנות,  למענה, את מיטבנו ניתן.  בעיתות של מלחמה, בעיתות של שלום,  מטרתנו אחת היא,  בנים ובנות בחוסר אנוכיות,  עמלים במלאכת בניית ארצנו.:  Mlungu dalitsani Malaŵi,  Mumsunge m'mtendere.  Gonjetsani adani onse,  Njala, nthenda, nsanje.  Lunzitsani mitima yathu,  Kuti tisaope.  Mdalitse Mtsogoleri nafe,  Ndi Mayi Malaŵi.    Malaŵi ndziko lokongola,  La chonde ndi ufulu,  Nyanja ndi mphepo ya m'mapiri,  Ndithudi tadala.  Zigwa, mapiri, nthaka, dzinthu,  N'mphatso zaulere.  Nkhalango, madambo abwino.  Ngwokoma Malaŵi.    O Ufulu tigwirizane,  Kukweza Malaŵi.  Ndi chikondi, khama, kumvera,  Timutumikire.  Pa nkhondo nkana pa mtendere,  Cholinga n'chimodzi.  Mayi, bambo, tidzipereke,  Pokweza Malaŵi.
ראו גם

דגל מלאווי
סמל מלאווי
הדיוויזיה ה-163 (ורמאכט)

| --- | --- |

הסמל המאוחר יותר של הדיוויזיה
 פרטים
 כינוי:  "איילים דוהרים"
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  18 בנובמבר 1939 – 31 במרץ 1945 (5 שנים)
 מקים היחידה:  ארווין אנגלברכט
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  15,000 איש
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  Erwin Engelbrecht 
 מפקדים
 
הדיוויזיה ה-163 (בגרמנית: 163. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-18 בנובמבר 1939 והשתתפה במערכה בנורווגיה. היא שימשה ככוח כיבוש בנורווגיה עד קיץ 1941, וכונתה "דיוויזיית אנגלברכט" (Engelbrecht divisionen) על שם מפקד הראשון ארווין אנגלברכט. בהמשך הוחלט להעביר אותה אל פינלנד בעלת בריתה של גרמניה הנאצית. הגרמנים רצו להעביר את הדיוויזיה דרך שוודיה הנייטרלית. על פי ראש ממשלת שוודיה פר אלבין הנסון, במהלך הקיץ של 1941, איים גוסטב החמישי, מלך שוודיה בשיחה פרטית לפטר את הממשלה אם היא לא תאשר את בקשתה של גרמניה להעניק מעבר חופשי לדיוויזיה. נכונותה של טענה זו שנויה במחלוקת וכוונתו של המלך (אם הוא אכן השמיע את האיום הזה), נתפשת לעיתים כשאיפה להימנע מעימות עם גרמניה. אירוע זה קיבל מאוחר יותר תשומת לב מצדם של היסטוריונים שוודים וידוע בכינוי "משבר אמצע הקיץ" (midsommarkrisen).
אישור לצעדו זה של המלך נמצא במסמכים של משרד החוץ הגרמני שנתפסו לאחר המלחמה. ב-25 ביוני 1941, שיגר שגריר גרמניה בסטוקהולם, מסר "דחוף ביותר וסודי ביותר" לברלין שבו הוא הודיע שהמלך זה עתה הודיע לו שהוא מתיר את מעברם של הכוחות הגרמנים דרך שוודיה. הוא הוסיף ש-"דבריו של המלך גרמו לו רגשות שמחה. הוא חי בעיצומם של ימי חרדה והוא הרחיק לכת במתן תמיכתו האישית למטרה זו. הוא הוסיף באופן סודי שהוא מוצא לנכון להרחיק לכת ולהזכיר את האפשרות של התפטרות מצדו". בסופו של דבר, 14.712 אנשי הדיוויזיה הועברו על 105 רכבות דרך טריטוריה שוודית. בדיווחים מצוין שהם התנהגו למופת לאורך כל הדרך, אם כי האוכלוסייה השוודית העניקה להם יחס צונן.
הדיוויזיה הוצבה בלפלנד, ואנשיה לחמו לצד צבא פינלנד במהלך מלחמת ההמשך ומבצעים שונים שיזם הוורמאכט נגד הצבא האדום. לא רחוק מהם הוצב הרגימנט ה-24 של צבא פינלנד ולמרבה האירוניה מרבית חיילי רגימנט זה השתייכו ליהדות פינלנד. הסיבה לכך הייתה שבגדוד שירתו בעיקר גברים מהחוף הדרומי של פינלנד, שרבים מהם היו פינים דוברי-שוודית, וזאת הייתה שפת האם של רוב היהודים שגרו אז בהלסינקי. החיילים היהודים ברגימנט נהנו מחופש דת מלא, וקיבלו את הרושם שיש להם זכות לקיים את מצוות הדת שלהם אפילו בזמן המלחמה לצד הנאצים. הם הקימו בית כנסת שדה בחזית ליד נהר סוויר, עמוק בתוך קרליה המזרחית, האזור שפינלנד כבשה במלחמה. בית הכנסת שכן באוהל צבאי שאותו ייצבו בעזרת קרטון ודיקט. בבית הכנסת היה ספר תורה ובכל שבת נערכו בו תפילות שבהן השתתפו חיילים יהודים גם מיחידות נוספות שהיו רחוקות למדי.
אנשי הדיוויזיה הוצבו במרחק קילומטרים ספורים מבית הכנסת. החיילים הגרמנים הבחינו בבית הכנסת, ונאלצו לקבל את העובדה שלאחיהם-לנשק הפינים יש בית כנסת בחזית כדי לא להסתכסך עם הפינים. ישנם גם סיפורים על כך שלפחות שבוי מלחמה סובייטי-יהודי אחד ביקר בבית הכנסת הזה, וייתכן גם שהיו מקרים נוספים.
הדיוויזיה נכללה בהמשך במסגרת ארמיית קרליה הפינית. היא נשארה בפינלנד עד 1944 אז הוחזרה לנורווגיה ובהמשך לגרמניה היא פורקה ב-31 במרץ 1945 ועל בסיסה הוקמה הדיוויזיה הימית השלישית.
מפקדים

גנרל לוטננט ארווין אנגלברכט (18 בנובמבר 1939 - 30 ביוני 1942)
גנרל מיור אנטון דוסטלר (30 ביוני 1942 - 29 בדצמבר 1942)
גנרל מיור קרל רובל (29 בדצמבר 1942 - 31 במרץ 1945)
הערות שוליים

1 2 3 4  הדיוויזיה ה-163 באתר אקסיס היסטורי
↑  אביבה לורי, יהודים לחמו בשורות הנאצים. זה קרה בפינלנד, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2010
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 7149196451374791349   WorldCat (עם VIAF): 7149196451374791349
הקיסרית (קלף טארוט)

קלף הקיסרית
הקיסרית הוא קלף מספר 3 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט. ישנן חפיסות בהן הקלף לא נקרא הקיסרית, אלא האישה הירוקה.
הקלף מתאר אישה נאה היושבת על כס המלכות. מקיף אותה טבע שופע המייצג את ארכיטיפ האדמה, ואת אלת הפיריון ונוס. הסמל של ונוס חוזר בצורות רבות בציור, והמוטיב שלה מופיע באופן חזק וברור בקלף. גרסה אחרת שלה מתארת שהיא יושבת מכונפת כשהיא מחזיקה שרביט בידה השמאלית ומגן עם עיט שראשו פונה ימינה בידה הימנית, כשלעיתים היא מבוססת על אשת קץ הימים מחזון יוחנן כשהיא מתוארת עם השמש בצורת הילה עם תריסר כוכבים וסהר מונח לרגליה. בחבילת "השחר המוזהב" מופיע לצידה יונה שמסמלת את ונוס ואת רוח הקודש.
משמעות הקלף

הקיסרית מייצגת את האם הארצית. החמה, העוטפת, אמא אדמה. היא מסמלת אהבה, פריון, אושר ועושר, הצלחה, שגשוג, שפע, ופרויקטים בהתהוות.
ארתור אדוארד וייט גרס כי קלף הקיסרית מייצג בין היתר פרודקטיביות, עשייה, יוזמה, אור ואמת.
אחרים טוענים כי הקלף מסמל יצירה, אמנות, רומנטיקה, ואף עסקים.
יש האומרים שקלף הקיסרית הוא קלף של מימוש, אהבה ללא תנאי. היכולת לתת ולקבל בצורה מאוזנת. היכולת לחוות את השפע ללא פחד מתוך מודעות והבנה כי השפע נועד לנו, הוא זמין ומחכה שנקבל אותו. הקלף מייצג מיניות כחלק מהיצירתיות של האדם. בנושא זוגיות הקלף מייצג, אהבה נישואין הריון פוריות ואושר. בנושא קריירה, הקלף מייצג הישגים עתידיים. בנושא כספים, הקלף מייצג שפע.
אם הקוראים בקלף בוחרים להתייחס להיפוך הקלפים, קלף הקיסרית בהיפוך מייצג חוסר ביטחון, שתלטנות, רשלנות, חוסר צמיחה והתקדמות.
לפי אליפז לוי, הקלף מקושר לאות העברית ג'. לפי תפיסת השחר המוזהב, קלף הקיסרית נקשר לאות ד' ולכוכב ונוס. ונוס מסמלת אף היא את האדמה, אהבה, קשרים זוגיים ופיריון. האות ד' מסמלת דלת, ובפרט האם כדלת הכניסה של התינוק אל העולם, ונקשרת לספירת חסד, המסמלת אף היא שפע. השחר המוזהב קישר אותה גם לאשת קץ הימים, ממנה השאיל ארתור אדוארד ווייט את כתר הכוכבים.
הערות שוליים

↑  Greenwood images according to the Artist, The Voice within the Cards, ‏3 ביוני 2013 (באנגלית)
↑  הילה טארוט, פשוטארוט
↑  The Empress Art and Meaning: Rider Waite Smith Tarot Deck Deck, Queen of Tarot (באנגלית)
↑  The Empress Tarot Card Meanings, Simply Tarot (באנגלית)
↑  הקיסרית, באתר מודרן טארוט - מיסטיקה במאה ה-21
↑  טארוט - קלף הקיסרית, באתר www.mr-kaplan.com
| קלפי טארוט |
| --- | --- | --- |
| הארקנה הגדולה | השוטה, הקוסם, הכוהנת, הקיסרית, הקיסר, הכהן הגדול, הנאהבים, המרכבה, הצדק, הנזיר, גלגל המזל, כוח, התלוי, המוות, המיזוג, השטן, המגדל, הכוכב, הירח, השמש, יום הדין, העולם |  |
היסטוריה של הביולוגיה

איור של מינים ביולוגים שונים של פרוקי-רגליים מתוך כתב העת לביולוגיה ולטבע "Kunstformen der Natur" של ארנסט הקל; 1904
איור בן המאה ה-15 המתאר את האנטומיה והביולוגיה של הסוס; הספרייה האוניברסטאית, איסטנבול
ההיסטוריה של הביולוגיה מתפרשת על פני מסורת ארוכה של חקר הרפואה והטבע, המגיעה עוד מיוון העתיקה ואף קודם לכן, אף כי הביולוגיה התמסדה כדיסציפלינה מדעית רק במאה ה-19.
מסופוטמיה הקדומה, סין והודו

מימי קדם היה על האדם לחקור את עולם החי והצומח כדי לשרוד ולהתפתח. עם התפתחות החקלאות, הציד, וביות הצמחים ובעלי החיים הצטברו ידיעות רבות בתחום זה, אך הידע הועבר בעל פה כמסורת חקלאית או שבטית ולא נרשם באופן עקבי.
בני המזרח הקדום הכירו את תהליך ההאבקה של עץ התמר מימים קדומים ביותר. במסופוטמיה ידעו שאבקה זו יכולה לשמש כדשן לצמחים, ובחוזה עסקי מימי חמורבי (1800 לפנה"ס) אף נזכרים פרחי עץ תמר כפריט של מסחר. בהודו נמצאו כתבים המתארים כמה צדדים בחייהם של ציפורים, ובמצרים תוארו תהליכי שינוי צורה של צפרדעים וחרקים. במסופוטמיה אף הוחזקו בעלי חיים לראווה במה שאפשר לתאר כגן החיות הראשון בהיסטוריה.
יוון העתיקה

חקר החי החל בצורה ממשית ביוון העתיקה, כשפילוסופים כמו היפוקרטס, אריסטו, וגלנוס, ניסחו את חוקי הביולוגיה הראשונים. רובם של חוקים אלה התגלו במהלך ההיסטוריה כשגויים, אך הם עדיין מהווים את הסימן הראשון למחקר עולם החי. גלנוס שכלל את תאוריית ארבע המרות שהציע היפוקרטס והציג אותה כבסיס לידע הביולוגי על טיפוסים שונים של בני אדם. אריסטו, אף כי לא ביצע ניסויים מדעיים, ערך אלפי תצפיות בבעלי חיים בסביבתם הטבעית וקטלג יותר מ-540 מינים של בעלי חיים.
הרנסאנס והמאה השבע-עשרה

לאחר תקופה ארוכה שבה היה העיסוק בביולוגיה לא יותר מפרשנות לכתבי אריסטו, הובילו העניין המחודש באמפיריציזם בתקופת הרנסאנס וגילוי בעלי חיים וצמחים חדשים במסעי התגליות להתפתחותיות חשובות בחקר החיים. וסאליוס, הנחשב לאבי האנטומיה המודרנית, קידם את חקר המבנה הביולוגי של האדם בסדרה של תצפיות מדויקות שצבר בניתוח גופות, ותיקן טעויות אצל גאלנוס, שניתח רק בעלי חיים. במקביל חידשו אמני הרנסאנס, ביניהם לאונרדו דה וינצ'י, את המחקר באנטומיית האדם למטרות ייצוגו באמנות. 
בתחילת המאה ה-17 פותח המיקרוסקופ הראשון בידי מדענים הולנדים. רוברט הוק, שבנה מיקרוסקופ מורכב יותר בשנת 1665, היה הראשון שתיאר תאים חיים בספרות, בעקבות תצפיות שערך בתאי שעם. מאוחר יותר נצפו דרך המיקרוסקופ יצורים חד-תאיים - כגון חיידקים - וכן תאי זרע ותאי דם אדומים.
המאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה

במאה ה-18 החלו חוקרי טבע (ביניהם ליניאוס ובופון) לבנות מערכת מושגית שתאפשר מיון מדעי של המגוון הביולוגי ופענוח מסודר של מאובנים.
במאה ה-19 החלה להתערער החלוקה שהייתה נהוגה עד אז בין 'חקר הטבע' (Natural History), שעסק במיון וסיווג בעלי החיים וסביבותיהם, לבין הרפואה, שעסקה בחייו ובמחלותיו של האדם. מתוך המגע בין התחומים נוצרו תחומים חדשים שהיוו בסיס לביולוגיה המודרנית - ציטולוגיה, בקטריולוגיה, חקר האבולוציה ועוד. בתחילת המאה פיתח לאמארק את התאוריה הראשונה שדחתה את תזת אי-ההשתנות של המינים, והניחה את היסוד לאבולוציה. במהלך המאה ה-19 הועלו תאוריות אבולוציוניות נוספות (ביניהן של הביולוג והסוציולוג הרברט ספנסר) ובשנת 1859 פרסם צ'ארלס דרווין לראשונה את תאוריית הברירה הטבעית, הבסיס לחקר האבולוציה כיום. במקביל התקדם הידע האנושי בפיזיולוגיה של בעלי החיים והאדם. ב-1839 פתחו תאודור שוואן ומתיאס שליידן את התאוריה של התא, שקבעה כי התא הוא היחידה הבסיסית של כל בעלי החיים והצמחים, ושכל תא חי נוצר מתאים אחרים שקדמו לו. בהמשך נחקרו עוד תכונות של התא והובהרו תהליכים בסיסיים, כגון חלוקות התא, מיטוזה ומיוזה. צעד חשוב נוסף היה ההכרה שחיידקים הם הגורמים למחלות, ופיתוח הבקטריולוגיה כענף העוסק בהם ובמיקרו-אורגניזמים נוספים.
המחשבה האבולוציונית וחקר התא הצטלבו לקראת סוף המאה ה-19, אז תפס העיסוק בתורשה מקום מרכזי. לאחר מספר ניסיונות כושלים להסביר את התורשה באופן שיתיישב עם תורת האבולוציה של דרווין, נתגלו מחדש בשנת 1900 ממצאיו של הנזיר האוסטרי גרגור מנדל, שערך כבר ב-1866 סדרת ניסויים חשובים על תורשה בצמחים. ניסוייו של מנדל והכללים שניסח הפכו לבסיסה של דיסציפלינה ביולוגית חדשה - הגנטיקה.
מדע החיים במאה העשרים

דיסציפלינת הגנטיקה שהגיחה בסוף המאה ה-19 התפתחה במהירות בארצות הברית בתחילת המאה ה-20, בסדרת ניסויים שביצעו תומאס האנט מורגן ותלמידיו. בשנות ה-30 נוצרה מתוך הגנטיקה של אוכלוסיות, חקר המוטציות וחקר הברירה הטבעית תורה חדשה של התפתחות אבולוציונית, המכונה הסינתזה האבולוציונית המודרנית. במקביל הונח הבסיס לביוכימיה במחקרים שגילו בין השאר את תפקידם של הוויטמינים ואת הדרכים שבהן פועלת המערכת המטבולית בבעלי חיים ובאדם. המחקר הביוכימי אפשר עיסוק בגנטיקה גם ברמה המולקולרית, והוביל לריכוז מאמצים רבים בזיהוי ביוכימי של היחידה הבסיסית של התורשה, הגן. מאמצים אלה נשאו פרי ב-1953, כאשר ווטסון וקריק גילו את מבנה הDNA, המולקולה הנושאת את הקוד הגנטי. התגלית הובילה לעיסוק נרחב במולקולה זו ובתהליכים הקשורים אליה, עיסוק שהגיע לשיאו בין השאר בפרויקט גנום האדם. יישומים אלו ואחרים הביאו לראשונה להתפתחותו של מדע יישומי מתוך הביולוגיה - ביוטכנולוגיה - ויצרו את האפשרות להנדסה גנטית.
בראשית המאה ה-20 התפתח 'חקר הטבע' מעיסוק המבוסס על תצפיות בלבד לדיסציפלינה מדעית המשתמשת גם בניסויים מבוקרים ובשיטות מדידה כמותיות, ומושתתת על בסיס תאורטי. במחצית הראשונה של המאה התפתחו מושגים כגון שרשרת מזון ומערכת אקולוגית, והונח הבסיס לאקולוגיה כדיסציפלינה עצמאית, העוסקת ביחסי הגומלין בין בעלי חיים לסביבתם. לקראת סוף המאה ה-20 נפערה תהום בין ביולוגיה של אורגניזמים - תחומים כגון אקולוגיה, ביולוגיה התפתחותית, חקר האבולוציה, פליאואנתרופולוגיה ודיסציפלינות אחרות העוסקות באורגניזם כולו או בקבוצות של אורגניזמים - לבין ביולוגיה מולקולרית - תחום כגון ביולוגיה תאית, ביוכימיה, ביופיזיקה ועוד. עם זאת, לקראת תחילת המאה ה-21 מתחילה הפרדה זו להתפורר, כאשר ביולוגים של אורגניזמים פונים יותר ויותר לשיטות מולקולריות ואילו ביולוגים מולקולריים מתמקדים יותר ויותר ביחסי הגומלין בין גנים לסביבה ובמגוון הגנטי של אוכלוסיות בעלי-חיים. עיסוק זה מתבטא בין השאר בחקר מנגנונים נוספים של תורשה מעבר לתורשה הגנטית, תחום המכונה אפיגנטיקה.