stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עצבניות אש
קבלה והכנסות > הכנסות

בסוף השבוע הראשון לצאתו הסרט גרף 39,115,043 דולר. נכון ל-17 באוקטובר, הוא הכניס 159,325,998 דולר בארצות בלבד ו-68,849,672 דולר ברחבי העולם. הסרט נחל הצלחה כלכלית עצומה והוא אף היה לסרט הקומדיה הרווחי ביותר לשנת 2013 עד צאתו של הסרט "אנחנו המילרים".
עלי נסאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1954 (בן 70) עראבה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה 
 פרופיל ב-IMDb
 
עלי נסאר (בערבית: علي نصار; נולד ב-11 בספטמבר 1954) הוא במאי ותסריטאי ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה

נסאר נולד בעראבה, בן למשפחה בת 14 נפשות. בילדותו לצד העבודה בחלקה המשפחתית, צפה בסרטים מצריים ואופרטות לבנוניות אשר הקסימו ושבו אותו. ב-1975 הגשים את חלומו והוא קיבל מלגה מהמפלגה הקומניסטית ללימודים גבוהים במוסקבה. למד משחק במוסקבה ובשנת 1981 סיים לימודי תואר שני בבימוי באקדמיה לקולנוע במוסקבה. אחר כך ביים סרטים תיעודיים. כשחזר לישראל יסד בעראבה קבוצת תיאטרון וביים ארבע הצגות. אחר כך נסאר עבד כצלם היומון "אל-איתיחאד" היוצא לאור בחיפה. בשנת 1983 כתב וביים את הסרט התעודי "סיפורה של עיר לחוף הים", סרט פוליטי על שכונת עג׳מי, שלא הופץ לציבור. גורל דומה אירע גם לסרטו השני, "המינקת" משנת 1994.
בשנת 1997 יצא סרטו הארוך הראשון, "שביל החלב". הסרט מביא את סיפורו של כפר ערבי בגליל בשנת 1964 כמראה של החברה באותה תקופה, דרך סיפורו של מברוק (סוהיל חדאד), פועל פשוט וקשה יום ומוכתר הכפר (מכרם ח'ורי). הסרט, שמומן על ידי "הקרן לעידוד סרטי קולנוע ישראליים איכותיים", הוקרן בסינמטקים במשך זמן רב, זכה בפרס התסריט הישראלי הטוב בפסטיבל ירושלים בשנת 1997, והשתתף במספר פסטיבלי סרטים בינלאומיים. עם זאת, הסרט עורר האשמות בקרב הקהל הערבי: משרד התרבות בתוניסיה סירב להפיץ את "שביל החלב" בטענה שהבמאי ישראלי, ובעיתון האופוזיציה המצרית "אלאהלי" נכתב שהסרט "מריח כסף ישראלי". נסאר הואשם כי מכר את הבעיה הפלסטינית בתמורת לתקציב שקיבל מהממשלה.
סרטו "בחודש התשיעי" מ-2002 היה מועמד ל-7 פרסי אופיר אך לא זכה באף קטגוריה. חבר השופטים הציע לנסאר לקבל את פרס הניחומים, אך הוא סירב.
בשנת 2007 יצא סרטו "מחכים לסלאח א-דין", על פי הרומן "הנעדר 2000" מאת סוהיל כיואן. הסרט עוקב אחר ג'מאל, אשר נקרע במשולש אהבים בין אשתו עביר לבין אהבתו הראשונה. הוא מחליט לעזוב את עביר ואת הכפר בו הוא גר ויוצא לעיר הגדולה בעקבות אהובתו הישנה, לילה. בעקבות כך הוא יוצא למסע עצמי, שבמהלכו הוא מגלה את אכזבתו מאורח החיים ומאידאולוגיות שבחר.
שיחק בסרטו של אבישי סיון "המשוטט", שיצא בשנת 2010.
בשנת 2015 ביים את "לכודים בתוך הרשת", סדרת מקור שהפיקה רשות השידור ושודרה בערוץ 33 ואחר-כך בערוץ הראשון.
פילמוגרפיה > קולנוע

1993: המיינקת
1997: שביל החלב
2002: בחודש התשיעי
2005: גחלים לוחשות
2007: מחכים לסלאח-אדין.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

2015: לכודים בתוך הרשת.
הערות שוליים

↑  בקר, אביחי. "זכרונות משטח 9" (ראיון עם עלי נסאר), הארץ, 5 בפברואר 1999
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb166567969 (data)  ISNI: 0000 0001 4085 894X  SUDOC: 133991636  VIAF: 200114714   WorldCat (עם VIAF): 200114714 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמרם יונגרייז

הרב עמרם יונגרייז (תרע"ה – י"א בטבת תשל"ג, 1915 – 16 בדצמבר 1972), היה רבה של אזור בין השנים תשי"ד-תשל"ג, ומחבר ספר תפארת עמרם.
באירופה

נולד בג'נג'ש (דינדיש) בהונגריה, לרב אשר אנשל יונגרייז, רב העיר ומחבר "שמור וזכור". אחיו הוא הרב משה נתן נטע יונגרייז, אב"ד טוקאי, שנספה בשואה. למד בעיירה פאפה אצל הרב יעקב יחזקיה גרינוולד ("ויגד יעקב"). נסמך לרבנות בידי הרב יהונתן שטייף.
לאחר השואה, החל משנת תש"ו, שימש כרבה של ג'נג'ש במקום אביו. באותה עת דאג לריפוי ניצולי שואה. וכן עסק בהתרת עגונות. החל מתש"ח שימש כרב "קהל יראים" בבודפשט.
בארץ ישראל

בשנת תשי"ג עלה ארצה והחל משלהי תשי"ד (1954) ועד לפטירתו בתשל"ג שימש כרב של אזור (אז, לעיתים: יאזור).
לפי ספר הציונות הדתית, הרב יונגרייז תמך בתנועת המזרחי. נציג המזרחי הצביע בתשי"ד בעד בחירתו לרבנות. כן דווח על שיעוריו הקבועים בבית הכנסת הפועל המזרחי במקום.
אומנם בעיתון חרדי נאמר כי "לחם במסירות נפש נגד אלו שרצו להנהיג פשרות וקולות שונות אשר לא שערום אבותינו באיזה עניינים". כמו כן, לצד רבנים נוספים הוא חתום על חידוש הפרדת הקהילת בהונגריה.
הרב יונגרייז נפטר בפתאומיות, בהיותו כבן 57, בשבת בבוקר, י"א בטבת תשל"ג (16 בדצמבר 1972) ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
משפחתו

אחרי השואה נישא להינדא, בתו של הרב דוב בער קליין אב"ד אויהל. בנו היחיד, ר' אשר אנשיל, היה בן 13 בעת פטירתו. בנו הקים בלונדון בית מדרש על שמו: "תפארת עמרם".
כתביו

בשנת תשס"ד יצא לאור ספר ליקוטים מתורתו: "תפארת עמרם".
הערות שוליים

↑  עלי זיכרון יג, תשע"ו, עמ' סא-סב
↑  עזרה בזיהוי חתימות - עמוד 14 - פורום אוצר החכמה, באתר forum.otzar.org
↑  בן ציון יעקובוביץ, זכור ימות עולם ג, בני ברק תשס"ד, עמ' שצח
↑  חלק א, ירושלים תשל"ז, עמ' 463
↑  הצופה, י' כסלו תשכ"ח
↑  'הגה"צ רבי עמרם הלוי יונגרייז', מאורות אשר יז, חנוכה תשע"ג, עמ' 4
↑  המבשר 278, ד' ניסן תשע"ד, עמ' יג
↑  'הרב עמרם יונגרייז איננו', המאור רח [כה,ב], כסלו-טבת תשל"ג, עמ' 38
↑  עמרם יונגרייז, באתר BillionGraves
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416092105171  ISNI: 0000 0000 8274 9779  LCCN: n2009026113  VIAF: 82536706   WorldCat (עם VIAF): 82536706
פארקים וגנים בעיר ניו יורק

בעיר ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית, מספר רב של שמורות טבע, גנים ציבוריים ופארקים.
הפארקים והשטחים הירוקים העיקריים שבעיר ניו יורק: 1) סנטרל פארק, 2) פארק ואן קורטלנד, 3) פארק ברונקס, 4) פארק פלהאם ביי, 5) פארק פלאשינג מדוז, 6) פארק פורסט, 7) פארק פרוספקט, 8) שדה פלוייד בנט, 9) מפרץ ג'מייקה, A) פארק ג'ייקוב רייס ו-פורט טילדן, B) פורט ודסוורת', C) שדה מילר, D) פארק גרייט קילז
הפארקים בעיר ניו יורק בחלוקה לפי רבעים > הברונקס

פארק ברונקס
פארק הנרי הדסון
פארק ואן קורטלנד
פארק יוליוס ריצ'מן (בעבר נקרא פארק אקו)
פארק מפרץ פלהאם
פארק קרוטונה
פארק מיל פונד
הפארקים בעיר ניו יורק בחלוקה לפי רבעים > ברוקלין

פארק אוולס הד
פארק מרין
פארק מקקארן
פארק סאנסט
פארק פרוספקט
פארק פורט גרין
פארק הזיכרון לשואה
הפארקים בעיר ניו יורק בחלוקה לפי רבעים > מנהטן

האי רנדלס
האי וורד
היי ליין
כיכר יוניון
כיכר מדיסון
סנטרל פארק
פארק בולינג גרין - הפארק העתיק בעיר ניו יורק.
פארק בטרי
פארק בנט
פארק בריינט
פארק ג'. הוד רייט
פארק גבעת אינווד
פארק ג'ון ג'יי
פארק גרמרסי
פארק הזיכרון מרקוס גארבי
פארק הדסון ריבר
פארק היי ברידג'
פארק כיכר וושינגטון
פארק כיכר טומפקינס
פארק מורנינגסייד
פארק איסט ריבר
פארק סטובסאנט
פארק סיטי הול
פארק סנט ניקולס
פארק פורט וושינגטון
פארק פורט טריון
פארק פיילי
פארק ראלף באנץ'
פארק ריוורסייד
פארק קולקט
פארק קרל שורז
פארק שרה ד. רוזוולט
הפארקים בעיר ניו יורק בחלוקה לפי רבעים > קווינס

פארק אלי פונד
פארק אסטוריה
פארק ג'ייקוס רייס
פארק פורסט
פארק פלאשינג מדוז
פארק קיסנה
פארק קנינגהאם
הפארקים בעיר ניו יורק בחלוקה לפי רבעים > סטטן איילנד

החגורה הירוקה של סטטן איילנד
טיילת פרנקלין ד. רוזוולט
כיכר אמונדסן
פארק אוסטן האוס
פארק בלו הרון
פארק בראדיס
פארק וילוברוק
פארק וולפס פונד
פארק למון
פארק סילבר לייק
פארק פרש קילז
פארק קונפרנס האוס
פארק קלואוב לייק
כדור האש

| --- | --- |

 בימוי:  טאי גארנט 
 הופק בידי:  ברט א. פרידלוב 
 תסריט:  טאי גארנט, הוראס מקוי 
 עריכה:  פרנק סולויאן 
 שחקנים ראשיים:  מיקי רוני ג'יימס בראון מילברן סטון ראלף דאמקה בוורלי טיילר ג'יימס אנדרסון מרילין מונרו Glen Corbett פאט אובראיין סם פלינט 
 מוזיקה:  ויקטור יאנג 
 צילום:  Lester White 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20 
 הקרנת בכורה:  1950 
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כדור האש (באנגלית: The Fireball) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1950, בכיכובם של מיקי רוני ופט אובריאן, ובבימויו של טיי גארנט. צוות השחקנים כולל גם את בוורלי טיילר והופעת המסך השמינית של מרילין מונרו.
הסרט הופק על ידי אולפני המאה ה-20, עם תסריט שנכתב על ידי הוראס מקוי על פי סיפור מאת מקוי וגארנט.
עלילה

ג'וני קאסר (מיקי רוני) בורח ממעון לנערים סוררים, עייף מהצקות שעבר על היותו נמוך וחסר כישורים כספורטאי. עד מהרה הוא מוצא זוג גלגיליות, ומתיידד עם ברונו קריסטל (ראלף דומקה), שמאפשר לו לשטוף כלים בבית הקפה שלו, בעוד שהכומר שמנהל את המעון, האב אוהרה (פאט אובראיין), משגיח עליו מרחוק, בסתר.
קבוצה נודדת של מחליקים על גלגיליות מתעניינת בג'וני, לאחר שהוא מגלה כישרון מסוים. הוא מתעמת עם מאק מילר (גלן קורבט), אלוף שחצן, ונופל על מרי ריבס (בוורלי טיילר), עוד מחליקה מובילה.
ג'וני משתתף בסופו של דבר, בקרבות החלקה כנגד מילר, בהם הם גוברים זה על זה בחילופין. ככל שהתהילה שלו גדלה, ג'וני הופך להיות יהיר כמו מילר.
החיים מקבלים תפנית לא טובה, כאשר הוא מאובחן כחולה שיתוק ילדים. לאחר תקופה ארוכה של פיזיותרפיה, ג'וני מרותק לכיסא גלגלים והוא מנסה להחזיר את חייו למסלולם.
שחקנים (בסדר הקרדיטים)

מיקי רוני בתור ג'וני קאסר
פאט אובראיין בתור האב אוהרה
בוורלי טיילר בתור מרי ריבס
ג'יימס בראון בתור אלן
ראלף דאמקה בתור ברונו קריסטל
מילבורן סטון בתור ג'ף דייוויס
ברט בגלי בתפקיד שילינג
מרילין מונרו בתור פולי
סם פלינט בתור ד"ר ברטון
גלן קורבט בתפקיד מאק מילר
ג'ון הדלו בתפקיד אולמן
עיריית ראשון לציון

| --- | --- |


חזית בניין עיריית ראשון לציון
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ראשון לציון 
 www.rishonlezion.muni.il
 קואורדינטות:  31°57′44″N 34°48′17″E﻿ / ﻿31.962110460164°N 34.804824756877°E﻿ / 31.962110460164; 34.804824756877
 he
 
בית העירייה הישן במדרחוב רוטשילד
עיריית ראשון לציון היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר ראשון לציון. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית ראשון לציון בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה. ראש העירייה הנוכחי הוא רז קינסטליך.
היסטוריה

בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית בארץ, העות'מאנים מינו לכל יישוב מוכתר, ובידיו הייתה הסמכות הבלעדית על תושבי היישוב. כאשר כבשו הבריטים את ארץ ישראל בשנת 1917, צומצמו מאוד זכויות המוכתר, וחוקי המנדט נכנסו לתוקף. במושבה ראשון לציון נבחר ועד ויו"ר הוועד, ומאוחר יותר נבחרה מועצה מקומית ויו"ר המועצה, וענייני המושבה נוהלו באמצעים דמוקרטים. המושבה התרחבה ובשנת 1946 נבחר אליקום אוסטשינסקי ממפלגת הציונים הכלליים לראשות המועצה ועמד בראשה עד שנת 1951. ובשנת 1950 הוכרזה ראשון לציון כעיר. בזמנו נעשו עבודות פיתוח רבות, כגון: נסללו כבישים ומדרכות, ונבנו בתי ספר חדשים. אוסטשינסקי גם הפך את פרדס המושבה ל"גן המושבה".
לאחר שאוסטשינסקי סיים את כהונתו נבחר אריה שפטל לראשות העירייה, אך לאחר כשנה וחצי התפטר מתפקידו מסיבות בריאותיות, ונטען שגם מפאת בעיות קואליציוניות. עם כל זאת, שפטל לא התפטר מהמועצה ונשאר לכהן כחבר מועצה. לאחר מכן ב-1952 נבחר בהצבעת המועצה משה גבין לתפקיד ראש העירייה מטעם מפא"י וכיהן עד שנת 1955. אחריו כיהן מטעם מפא"י גרשון מן אך הוא לא היה יכול לנהל את העיר מפאת בעיות עם סיעות האופוזיציה והוא התפטר בשנת 1956. לאחריו נבחרה בהצבעת מועצת העיר חנה לוין ממפלגת הציונים הכלליים, וכיהנה בתפקיד עד שנת 1960. אריה שפטל שב לכהונה שנייה כראש העירייה בשנת 1960, אולם הקואליציה לא האריכה ימים ושפטל הודח מתפקידו בעקבות קואליציה של המפלגה הליברלית הישראלית, תנועת החרות, מפד"ל ורשימה ספרדית-תימנית לאחר ההדחה של שפטל מראשות העירייה נבחר בהצבעת המועצה נעם לאונר ממפלגת הציונים הכלליים ב-1962 וכיהן עד שנת 1965. אחריו חזרה מפא"י לשלטון עם כהונה שלישית של אריה שפטל בראשות העירייה בשנים 1965–1969. חנניה גיבשטיין ממפלגת גח"ל עמד אחר כך בראשות העירייה בשנים 1969–1983, כשבשתי הקנציות האחרונות התמודד ברשימה עצמאית משלו. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 החל פיתוח גדול בעיר, וראשון התרחבה לצד מערב. אחרי גיבשטיין כיהן מאיר ניצן ממפלגת העבודה משנת 1983 עד 2008. בתקופתו של מאיר ניצן הבנייה במערב זכתה לתאוצה, ומאז נבנו הרבה שכונות חדשות במערב העיר. באפריל 1988 צורף המושב נחלת יהודה לעיר.
בתחילת המאה ה-21 הוקמה בעיר קריית הלאום, בה רוכזו בית משפט השלום ומשרדים מרכזיים של המוסד לביטוח לאומי ומשרד הפנים. בשנת 2009 נפתח לתנועה במלואו כביש 431 המחבר את ראשון לציון עם העיר מודיעין-מכבים-רעות, אך גם עם כבישים חשובים כמו כביש 1, כביש 40 וכביש 6 במזרח וכביש 4 וכביש 20 במערב. ניצן כיהן כראש עיריית ראשון במשך 25 שנה, עד שהוחלף בדב צור בבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 2008. ב-2010 נפתחו בראשון שני מרכזי מסחר גדולים: סינמה סיטי במערב העיר וחנות איקאה באזור התעשייה מעיין שורק ליד הכביש לפלמחים. בעשור השני של המאה ה-21 החל דב צור בגל שיפוצים נרחב בראשון הוותיקה ובמזרח ראשון, שכללו: שיפוץ כבישים ומדרכות, שיפוץ חזות בתים משותפים, הקמת גינות ומזרקות ברחבי העיר, שיפוץ המדרחוב, שימור מבנים עתיקים, הקמת גן בעברית וכן שיפוץ הכניסה הצפונית לראשון והקמת טיילת המכבים לצידה.
בשנת 2005 עברה העירייה למשכנה החדש ברחוב הכרמל 20 (מול היקב), משכנה הקודם היה במדרחוב רוטשילד.
מבנה ארגוני

מנגנון עיריית ראשון לציון כולל כ-3,400 עובדים המועסקים באגפי העירייה השונים ומנהלותיה. בנוסף ישנן שלוש חברות עירוניות.
מבנה ארגוני > אגפי העירייה

מינהל החינוך
מינהל אמרכלות וכח אדם
מינהל לשילוב חברתי
מינהל איכות הסביבה
מינהל הכספים
מינהל הנדסה
מינהל שיפור פני העיר
אגף רישוי ופיקוח עסקים
אגף בטיחות עירונית
אגף הנוער
אגף חופים ואגמים
אגף תכנון עיר
אגף היטל השבחה
אגף פיקוח ורישוי על הבנייה
אגף חיובי מים מנ"יב
מבנה ארגוני > חברות בת

חברה הכלכלית ראשון לציון (החכ"ר)- היא חברת בת בבעלות מלאה של עיריית ראשון לציון, הוקמה בשנת 1987. החכ"ר מהווה את הזרוע הביצועית של העירייה ומטרתה לפתח ולבנות את העיר, תוך שימת דגש על צורכי העיר ועל צורכיהם ורווחתם של תושביה, והכל תוך הקפדה על מקצועיות, איכות ועמידה בתקציב. החכ"ר מבצעת עבור עיריית ראשון לציון עשרות פרויקטים של בניה ציבורית ברחבי העיר, מפתחת שכונות חדשות, ויוזמת פרויקטים כלכליים שונים ברחבי העיר לרווחת תושביה.
החברה העירונית לתרבות ספורט ונופש- החברה העירונית אחראית לניהולם של עשרות מוסדות תרבות, העשרה, אמנות, ספורט ופנאי.
החברה העירונית לביטחון וסדר ציבורי- אחראית באמצעות אכיפת חוקי העזר העירוניים ושמירה על קיום הסדר הציבורי בעיר. החברה מסייעת בשיתוף פעולה מתמיד עם משטרת ראשון לציון. פקחי החברה מוסמכים לפעול ולבצע אכיפה כנגד מפרי החוק במסגרת חוקי העזר העירוניים. במסגרת פעילותה החברה עוסקת בתחומי האחריות הבאים: מניעת מטרדי רעש, וונדליזם, אכיפת נושא החנייה בעיר, הכוונה והזרמת תנועה, ניהול החניונים העירוניים, בניית מערך חירום ותרגולים שוטפים לקראת מוכנות לשעת חירום, אבטחת מוסדות חינוך ומוסדות ציבור בעיר, גביית הדו"חות הנרשמים בחברה.
מבנה ארגוני > ראש העירייה

בראש עיריית ראשון לציון עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה נבחרים, בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת, חברי מועצת העיר המתמודדים ברשימות שונות, שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית, ליצירת רוב במועצת העיר, אשר תעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר.
בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.
| מניין | ראש העירייה | מספר קדנציות רצופות | משך הכהונה | סיעה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אליקום אוסטשינסקי  | 1 | 1950–1951 | הציונים הכלליים |
| 2 | אריה שפטל  | 1 | 1951–1952 | מפא"י |
| 3 | משה גבין | 1 | 1952–1955 | מפא"י |
| 4 | גרשון מן  | 1 | 1955–1956 | מפא"י |
| 5 | חנה לוין | 1 | 1956–1960 | הציונים הכלליים |
| (2) | אריה שפטל  (כהונה שנייה) | 1 | 1960–1962 | מפא"י |
| 6 | נעם לאונר | 1 | 1962–1965 | הציונים הכלליים |
| (2) | אריה שפטל (כהונה שלישית) | 1 | 1965–1969 | מפא"י |
| 7 | חנניה גיבשטיין | 3 | 1969–1983 | גח"ל (קדנציה ראשונה),   רשימה עצמאית (2 קדנציות) |
| 8 | מאיר ניצן | 5 | 1983–2008 | מפלגת העבודה |
| 9 | דב צור | 2 | 2008–2018 | רק ראשון |
| 10 | רז קינסטליך | 1, מכהן | 2018– | הירוקים + הצעירים |
↑  נבחר לראשות המועצה המקומית ב-1946, ולאחר שראשון הוכרזה כעיר ב-1950, המשיך לכהן כראש העיר של ראשון עד שנת 1951
↑  התפטר מתפקידו כראש העירייה לדבריו מסיבות בריאותיות, אך המשיך לכהן כחבר מועצה
↑  התפטר מתפקידו בעקבות בעיות עם סיעות האופוזיציה
↑  הודח מתפקידו לאחר תרגיל פוליטי של סיעות הימין במועצה
מבנה ארגוני > מועצת העיר

מועצת העיר ראשון לציון מונה 29 חברים, והיא עוסקת בחקיקתם של "חוקי העזר העירוניים" בשטחים המונציפלים של העיר.
מבנה ארגוני > מועצת העיר > הרכב מועצת העיר ה-15 (2013–2018)

| שם הסיעה | מספר מנדטים | חברי המועצה כיום | חברי מועצה שעזבו במהלך הקדנציה | תפקידים נוספים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| רק ראשון | 7 | דב צור, מוטי עג'מי, ציון כהן, אייל מושיוב, לימור גור, משה לב הר, תמי רונן |  | צור - ראש העירייה, עג'מי - מ"מ ראש העירייה, כהן - סגן ראש העירייה, מושיוב - משנה לראש העירייה, תמי רונן - מחזיקת תיק החינוך |
| הירוקים + הצעירים | 3 | רז קינסטליך, אבי חיים, עידן מזרחי |  | קינסטליך - מ"מ סגן ראש העירייה |
| התנועה החברתית הירוקה | 3 | איתן שלום, יפעת מאירוביץ יפת, אוהד אוזן |  |  |
| ל.ה.ב | 2 | דורון אוזן, ישראל מוטעי |  | אוזן - משנה לראש העירייה |
| הליכוד | 2 | יוסי חממי, אייל לוי | דוד ביטן | חממי - סגן ראש העירייה |
| דרך חדשה עם הירוקים של ראשון | 2 | ליאל אבן-זהר, יפת מנחם |  |  |
| פז | 2 | אסף דעבול, סורין גנות |  |  |
| ש"ס | 2 | אריה כהן, מאיר עקיבא |  | כהן - סגן ראש העירייה |
| ראשון ביתנו | 1 | יצחק אבשלומוב |  |  |
| הבית היהודי | 1 | אלי יבלון |  |  |
| יש עתיד | 1 | קרן דנה | רמי בז'ה |  |
| ראשון לכולם | 1 | מיכאל רייף |  |  |
| זך | 1 | אבי דנינו |  | דנינו - משנה לראש העירייה |
| חי | 1 | שמעון טרבלסי |  |  |
מבנה ארגוני > מועצת העיר > הרכב מועצת העיר ה-16 (2018–2023)

| שם הסיעה> קואליציה (23 חברים) | מספר מנדטים> קואליציה (23 חברים) | חברי המועצה כיום> קואליציה (23 חברים) | שינויים במהלך הקדנציה> קואליציה (23 חברים) | תפקידים נוספים> קואליציה (23 חברים) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הירוקים + הצעירים | 3 | רז קינסטליך, אבי חיים, מעיין פלח-שדה | עידן מזרחי פרש ועבר לסיעת הליכוד | קינסטליך - ראש העירייה, חיים - סגן ראש העירייה ומחזיק תיק שפ"ע, פלח-שדה - מחזיקת תיק עיר חכמה וחדשנות ותיק פיתוח הון אנושי. |
| דרך חדשה | 4 | ליאל אבן-זהר, סורין גנות, יצחק אבשלומוב, ענת ליבוביץ |  | אבן-זהר - מ"מ ראש העירייה ומחזיקת תיק החינוך והתרבות, גנות - משנה לראש העירייה ומחזיק תיק בקרת איכות עירונית, אבשלומוב - משנה לראש העירייה ומחזיק תיק תחבורה ותיק פיתוח עסקי, ליבוביץ - מחזיקת תיק שיתופים בחינוך; תיק המוזיאונים ותיק קשרי חוץ |
| התנועה החברתית הירוקה | 3 | איתן שלום, נועם חדד, יפעת מאירוביץ יפת. |  | שלום - מחזיק תיק הספורט ותיק מגזרים, נועם חדד - מחזיקת תיק תרבות תורנית (לציבור הדתי לאומי) ותיק חינוך דתי לאומי, מאירוביץ' יפת - מחזיקת תיק המיחזור והיחידה הסביבתית. |
| הליכוד | 3 | עידן מזרחי, יוסי חממי, מיכאל רייף | (מזרחי פרש מסיעת הירוקים + הצעירים) | מזרחי - משנה לראש העירייה ומחזיק תיק חוף הים והאגמים; תיק המדרחוב; תיק הרובע ותיק החי-כיף, חממי - סגן ראש העירייה ומחזיק תיק מינהל הכספים ותיק הנחות, רייף - מחזיק תיק תיירות ותיק אסטרטגיה |
| יש עתיד | 2 | איתי מתיתיהו, הדס-מלכה הכהן |  | מתיתיהו - מחזיק תיק נוער וצעירים, הדס-מלכה הכהן - מחזיקת תיק חינוך מיוחד |
| פז | 1 | אסף דעבול |  | דעבול - משנה לראש העירייה |

| ראשון ביתנו | 1 | יבגני ברחמן |  | ברחמן - מחזיק תיק קליטה |
| ראשון אחת | 1 | מוטי עג'מי |  | עג'מי - מ"מ ראש העירייה ומחזיק תיק הרווחה ותיק הרשות הלאומית למלחמה באלימות, סמים ואלכוהול |
| ראשונים | 1 | מקסים בביצקי |  | בביצקי - סגן ראש העירייה ומחזיק תיק הביטחון |
| מאמינים בראשון | 1 | שמואל ג'מיל |  | ג'מיל - מחזיק תיק חינוך ותרבות חרדית, תיק שירותי דת ותיק נכסים והקצאות (בנושאי דת בלבד) |
| מרצ | 1 | אילנית הרוש |  | הרוש - מחזיקת תיק בריאות הציבור ותיק קהילת להט"ב |
| סיעת יחיד | 1 | אפי משה | (משה פרש מסיעת הצעירים והסביבה) | משה - משנה לראש העירייה ומחזיק תיק רישוי עסקים |
| סיעת יחיד | 1 | קרן דנה | (דנה פרשה מסיעת הצעירים והסביבה) | דנה - מחזיקת תיק איכות הסביבה |
| סיעת יחיד | 1 | אפרת אברמוביץ | (אברמוביץ פרשה מסיעת רק ראשון) | אברמוביץ - משנה לראש העירייה ומחזיקת תיק קהילה |
אופוזיציה (5 חברים)
| רק ראשון | 3 | ציון כהן, אייל מושיוב, מירב שמואל דולב | דב צור - פרש (מירב שמואל דולב נכנסה במקומו); אפרת אברמוביץ - פרשה מהסיעה והפכה לסיעת יחיד בקואליציה |  |
| הצעירים והסביבה | 1 | דורון אוזן | קרן דנה ואפי משה - פרשו מהסיעה והפכו לסיעת יחיד בקואליציה |  |
| ש"ס | 1 | אריה כהן |  | כהן כיהן כסגן ראש העירייה ומחזיק תיק מוקד עירוני עד שפוטר באוגוסט 2021. |
מבנה ארגוני > קרן ראשון לציון

קרן ראשון לציון היא עמותה עצמאית וגוף א-פוליטי המגייסת תרומות בישראל ומחוצה לה לפיתוח העיר ראשון לציון. הקרן נוסדה בשנת 1991 על ידי ראש העיר דאז, מאיר ניצן ופועלת לפיתוח ושיפור חיי הקהילה בעיר.
רובעי העיר

שטחה המוניציפלי של ראשון לציון מחולק ל-6 רבעים מנהלתיים:
רובע 1 – צפון-מזרח. מכביש 44 בצפון עד רחוב ירושלים בדרום, ממזרח לכביש 412 עד מרכז רפואי אסף הרופא במזרח. בשטח זה נמצאות השכונות: נעורים, קדמת ראשון, רמב"ם, רביבים ומרום ראשון. וגם מב"ת צפון (אזור התעשייה הישן), הקריה החקלאית ומכון וולקני.
רובע 2 – דרום-מזרח. מרחוב ירושלים בצפון עד כביש 431 בדרום, ממזרח לכביש 412 עד מחנה צריפין במזרח. בשטח זה נמצאות השכונות: ראשונים, השומר, קריית שמחה, מישור הנוף, נווה הדרים, שיכוני המזרח וצמרות. וגם תחנת הרכבת ראשונים.
רובע 3 – צפון-מרכז. ממחלף השבעה בצפון עד כביש 441 בדרום, ממזרח לכביש 4 עד כביש 412 במזרח. בשטח זה נמצאות השכונות: נחלת יהודה ואברמוביץ'. וגם חלק קטן מהקריה החקלאית והמכון הוולקני.
רובע 4 – דרום-מרכז. מכביש 441 בצפון עד צומת גן הוורדים בדרום, ממזרח לכביש 4 עד כביש 412 במזרח. בשטח זה נמצאות השכונות: בנות חייל, כצנלסון, רמז ונווה הלל.
רובע 5 – צפון-מערב. מרחוב תורה ועבודה בצפון עד כביש 4 וכביש 431 בדרום, ממזרח לרחובות: אבני החושן, לוי אשכול ומוטה גור עד כביש 4 במזרח. בשטח זה נמצאות השכונות: רמת אליהו, נווה ים, קריית ראשון, כרמים, קריית גנים ונאות אשלים. וגם קריית הלאום (בית משפט השלום, משרד הפנים והמוסד לביטוח לאומי) והתחנה המרכזית החדשה.
רובע 6 – מערב. מרחובות: שייקה דן, אליהו איתן, הכשרת הישוב, משה שרת, המגילה, אח"י מבטח ואח"י משגב בצפון עד כביש 4311 ומחלף חולות עד חוף הים התיכון בדרום, ממזרח לחוף הים התיכון וחולות ראשון לציון עד רחובות: אבני החושן, לוי אשכול, מוטה גור וכביש 42 במזרח (לא כולל את שטח השפד"ן). בשטח זה נמצאות השכונות: נאות שקמה, נווה דקלים, פרס נובל, נווה ים, מתחם האלף ושער הים. וגם מב"ת מערב (אזור התעשייה החדש), מרכז עסקים שורק, קניון הזהב, סינמה סיטי ראשון לציון, פלאנט, הסופרלנד ואגמון הסופרלנד.
חלוקה זו של רובעי העיר אינה חופפת הגדרות חלוקה אחרות של העיר כגון ועדות התכנון באגף ההנדסה או אזורי החנייה של העיר. כמו כן יש תתי רבעים ואזורים אחרים בחלוקות אחרות של העיר.
תקציב

תקציב עיריית ראשון לציון לשנת 2019 עמד על כ-1.9 מיליארד ש"ח. התקציב לשנת 2019 גדול בכ-66 מיליון ש"ח מתקציב העירייה לשנת 2018.
הערות שוליים

↑  ראש עיריית ראשון לציון מתפטר, מעריב, 18 באוגוסט 1952
↑  א. פלג, ראש העיר חיפש עשירי למנין, מעריב, 28 במרץ 1962
↑  החברה הכלכלית ראשון לציון, באתר www.chakar.co.il
↑  החברה העירונית לביטחון וסדר ציבורי-אודות, באתר www.rlz-bitachon.co.il
1 2  דודי טל, שינוי בשורות העירייה: המשנה לראש העיר ומייסד סיעת הצעירים עידן מזרחי עבר לסיעת הליכוד, באתר השקמה ראשון לציון, ‏14 במרץ 2021
↑  יו"ר ש"ס בראשל"צ עולה להתקפה: "רז קינסטליך לא יהיה ראש עירייה בקנדציה הבאה", באתר mynetrishon, ‏2021-08-01
↑  אתר הקרן, האתר הרשמי - קרן ראשון לציון
גיידסטאר, קרן ראשון באתר גיידסטאר
↑  מורן בן זכאי,תקציב 2019: השקעה בחינוך – לצד ביקורת על פגיעה בשירות לתושב, באתר "השקמה", 27 בדצמבר 2018
מפת הרבעים
עלי חסן אל-מג'יד

| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1941 תיכרית, ממלכת עיראק 
 הוצאה להורג:  25 בינואר 2010 (בגיל 68) בגדאד, עיראק 
 מקום קבורה:  אל-עוג'ה 
 מדינה:  עיראק עיראק
 כינוי:  "עלי הכימי", "עלי כימיקלי"
 השתייכות:  מפלגת הבעת'  צבא עיראק  שירות הביון העיראקי
 תקופת הפעילות:  1959–2003 (כ־44 שנים) 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת איראן-עיראק  מלחמת עיראק  מלחמת המפרץ  הסכסוך הכורדי-עיראקי 
 
עלי חסן אל-מג'יד (בערבית: علي حسن المجيد; 1941 – 25 בינואר 2010) גנרל ושר עיראקי, איש אמונו ובן דודו של נשיא עיראק דאז, סדאם חוסיין. כיהן כשר ההגנה העיראקי, ראש שירות הביון העיראקי, מפקד צבא עיראק בפלישה העיראקית לכווית ומושל כווית בתקופת הכיבוש.
אל מג'יד פיקד את מבצע אל-אנפאל בכורדיסטן העיראקית  בין השנים 1986–1989, במהלכו הוביל לטבח המוני באמצעות נשק כימי. בזכות כך זכה לכינוי "עלי הכימי" או "עלי כימיקלי" (בערבית: علي كيمياوي – עלי כִּימְיַא֫וִי). בשל כך, אל-מג'יד נידון למוות בתלייה ב-23 ביוני 2007, לאחר החלפת המשטר במלחמת עיראק. ב-25 בינואר 2010 בוצע גזר הדין והוא הוצא להורג.
נעוריו

עלי חסן אל-מג'יד נולד בתכרית, והיה בן לשבט הסוני אַלְבּוּ נאצר בחמולת אל-ביג'את, שאליה השתייך גם בן דודו הגדול, סדאם חוסיין. בשנות שלטון הבעת', רבים מבני שבט זה מונו לתפקידים בכירים במשטר ובכוחות הביטחון. עלי חסן גדל במשפחה ענייה, וזכה להשכלה מעוטה. הוא עבד כשליח על אופנוע בצבא עיראק עד הפיכת הבעת' (השנייה) ב-1968.