אולדנבורג (אוניית מערכה, 1910)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > קרב יוטלנד

אולדנבורג נכחה במהלך גיחת הצי שהביאה לקרב יוטלנד, שהתרחש ב-31 במאי וב-1 ביוני 1916. הצי הגרמני ביקש שוב למשוך ולבודד חלק מהצי הגדול ולהשמיד אותו לפני שהצי הבריטי הראשי יוכל להתערב. במהלך המבצע, אולדנבורג הייתה האונייה הרביעית בפלגה I של שייטת אוניות המערכה I והאונייה העשירית בקו, אחרי הלגולנד ולפני פוזן. שייטת I הייתה במרכז המערך הגרמני, מאחורי שמונה אוניות המערכה מסדרות קניג וקייזר של שייטת אוניות המערכה III. שש הפרה-דרדנוטים הקשישות של פלגות III ו-IV - שייטת אוניות המערכה II - היוו את החלק האחורי של המערך.
קצת לפני השעה 16:00, סיירות המערכה של קבוצת הסיור I נתקלה בשייטת סיירות המערכה הראשונה הבריטית בפיקודו של דייוויד ביטי. האוניות היריבות החלו בדו-קרב ארטילרי שראה את השמדתן של אינדפטיגבל, מעט לאחר השעה 17:00, וקווין מרי, פחות מחצי שעה לאחר מכן. בשלב זה, סיירות המערכה הגרמניות הפליגו דרומה כדי למשוך את הספינות הבריטיות לעבר הגוף הראשי של צי הים הפתוח. בשעה 17:30, צוות אוניית המערכה הגרמנית המובילה, קניג, זיהה את קבוצת הסיור I ושייטת סיירות המערכה הראשונה מתקרבות. סיירות המערכה הגרמניות הובילו לכיוון הימני, בעוד הספינות הבריטיות הפליגו לשמאל. בשעה 17:45, שר הורה לפנות שתי נקודות שמאלה כדי לקרב את ספינותיו לסיירות המערכה הבריטיות ודקה לאחר מכן ניתנה הפקודה לפתוח באש.
בהתחלה, אולדנבורג הייתה רחוקה מכדי לירות ביעילות באוניות בריטיות כלשהן. מעט לפני השעה 18:30 נתקל הקו הגרמני במשחתות הבריטיות נסטור ונומאד, שהושבתו מוקדם יותר במהלך הקרב. ההיסטוריון הימי ג'ון קמפבל קובע כי "תירינגן, הלגולנד, ואולי אולדנבורג ופוזן, ירו בתותחים הראשיים", כמו גם בתותחים המשניים, לעבר נסטור. האונייה נהרסה בכמה פיצוצים גדולים וטבעה בשעה 18:35; רוב הצוות שלה חולץ על ידי סירות טורפדו גרמניות. זמן קצר לאחר השעה 19:15, אוניית המערכה הבריטית וורספייט הגיעה לטווח; היא הייתה אוניית המלחמה הגדולה הראשונה שאולדנבורג יכלה לירות בה. היא ירתה לעברה בתותחי ה-30.5 ס"מ לזמן קצר במהלך הפנייה של 180 מעלות בהוראת שר להתנתק מהצי הבריטי. אולדנבורג טענה שהיא ירתה על וורספייט פעם אחת, אם כי התותחנים שלה התקשו להבחין באוניית המערכה הבריטית באובך ההולך ומתפשט.
בסביבות השעה 23:30, הצי הגרמני התארגן מחדש למערך שיוט הלילה. אולדנבורג הייתה האונייה החמישית, שהוצבה לכיוון חזית מערך 24 האוניות. בסביבות השעה 01:10 נתקל הקו הגרמני בשש המשחתות של שייטת המשחתות הרביעית הבריטית. אולדנבורג ירתה על כמה מהמשחתות מטווח קצר, כולל פורצ'ן ופורפוז. פורצ'ן קלעה פגיעה בודדת באולדנבורג עם תותחי ה-4 אינץ' שלה. הפגז פגע בזרקור הקדמי מעל הגשר וגרם לפגיעות חמורות. הקצין האחראי על הנחיית תותחי ה-8.8 ס"מ נהרג, יחד עם שלושה קצינים נוספים על הגשר. ההגאי היה מחוסר יכולת ומפקד האונייה, קפיטן צור זי הפנר, נפצע. אולדנבורג הפליגה לזמן קצר ללא היגוי, והייתה בסכנה לפגוע בפוזן והלגולנד עד שהקברניט הפנר הצליח להגיע להגה ולהשתלט על האונייה. אולדנבורג וכמה אוניות מערכה אחרות החלו לירות אש כבדה על ארדנט; המשחתת הפכה לגוש בוער. בחושך, פורצ'ן וארדנט הוטבעו וארבע הספינות הנותרות התפזרו.
למרות האכזריות של הלחימה הלילית, צי הים הפתוח עבר דרך כוחות המשחתות הבריטיות והגיע לשונית הורנס בשעה 4:00 ב-1 ביוני. הצי הגרמני הגיע כמה שעות לאחר מכן לווילהלמסהאפן, שם תירינגן, הלגולנד, נסאו ווסטפאלן וכמה אוניות מערכה אחרות משייטת אוניות המערכה הראשונה תפסו עמדות הגנה בשטח המעגן החיצוני וארבע אוניות השייטת השלישית שלא נפגעו עגנו ממש מחוץ למחסומי הכניסה לווילהלמסהאפן. שמונת הדרדנוטים הנותריות נכנסו לנמל, שם אלו שעדיין היו במצב לחימה מילאו תחמושת ודלק. במהלך הקרב, אולדנבורג ירתה 53 פגזי 30.5 ס"מ, 88 פגזי 15 ס"מ, ו-30 פגזי 8.8 ס"מ. הפגיעה מפורצ'ן הייתה הנזק היחיד שספגה האונייה מפעולת האויב, אם כי התרחשה תקלה בתותח 15 ס"מ מספר 4 בצד השמאלי. בסך הכל, הצוות של אולדנבורג ספג שמונה אנשי צוות הרוגים וארבעה עשר פצועים.