stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מי הרג את שרה?
דמויות

מנולו קרדונה בתפקיד אלכס גוזמן, אסיר לשעבר שמחליט לנקום את מות אחותו שרה, לאחר שבילה 18 שנות מאסר בגין פשע שלא ביצע. עם התקדמות הסדרה, הוא מתחיל מערכת יחסים עם אליסה לזקנו.
ליאו דלוגליו בתפקיד אלכס גוזמן הצעיר.
אלחנדרו נונס בתפקיד רודולפו לזקנו, הבן הבכור של סזאר ומריאנה, וחברו הטוב לשעבר של אלכס, שיצא עם שרה לפני מותה.
אנדרס באידה בתפקיד רודולפו לזקנו הצעיר.
חימנה למדריד בתפקיד שרה גוזמן, אחותו הצעירה של אלכס, שמותה הוא שהוביל לאירועי הסדרה. היא הייתה בקשר עם רודולפו לזקנו.
קרולינה מירנדה בתפקיד אליסה לזקנו, ילדתם הקטנה והבת היחידה של סזאר ומריאנה, שמחליטה לעזור לאלכס למצוא את הרוצח האמיתי של שרה, גם אם היא צריכה לחשוף את פשעיה של משפחתה. עם התקדמות הסדרה היא מתחילה מערכת יחסים עם אלכס.
אאוחניו סייר בתפקיד חוסה מריה "צ'מה" לזקנו, ילדם האמצעי של סזאר ומריאנה, וחבר קרוב של אלכס, שמנהל מערכת יחסים מנוכרת עם משפחתו לאחר שיצא מהארון כהומוסקסואל. הוא במערכת יחסים עם לורנצו והשניים רוצים להיות הורים.
פולו מורין כחוסה מריה לזקנו הצעיר.
פאטימה מולינה בתפקיד קלרה, חברתו הקרובה של צ'מה, שמסכימה לעזור לו וללורנצו להביא ילד לעולם בהליך פונדקאות.
ג'ינס גרסיה מילאן בתפקיד סזאר לזקנו, איש עסקים עשיר שהוא הפטריארך של משפחת לזקנו.
קלאודיה רמירז בתפקיד מריאנה לזקנו, אשתו של סזאר לזקנו ואמם של רודולפו, חוסה מריה ואליסה.
חואן קרלוס רמולינה בתפקיד סרחיו הרננדס, חברו הטוב ביותר של סזאר ושותף עסקי.
היקטור ג'ימנס בתפקיד אלרוי, בנה המאומץ של מריאנה ויועצה הנאמן.
מרקו זאפאטה בתפקיד אלרוי הצעיר.
ליצי בתפקיד מריפר, חברתה הטובה ביותר של שרה ואהובתו לשעבר של אלכס.
אלה ולדן בתפקיד מריפר הצעירה.
לואיס רוברטו גוזמן בתפקיד לורנצו רוסי, עורך דין שהוא החבר של צ'מה ורוצה לגדל איתו ילד.
אנה לוסיה דומינגז כסופיה, אשתו המנוכרת של רודולפו.
איניאקי גודוי בתפקיד ברונו, בנה המתבגר של סופיה ובנו החורג של רודולפו.
הפקה

"מי הרג את שרה?" הופקה על ידי פרו אזול עבור נטפליקס. משרדים הראשיים Perro Azul במקסיקו סיטי הם חלק ממשרדי נטפליקס באמריקה הלטינית.
את פרקי העונה הראשונה והשנייה, שנוצרו על ידי חוסה איגנסיו ולנזואלה, ביימו דייוויד רואיס וברנרדו דה לה רוזה. על ההפקה היו אחראים חוסה איגנסיו ולנסואלה, אלכסיס פרידמן וחואן אורוצ'ורטו (מפרו אזול).
לדברי אוג'ניו סילר, ההפקה נתנה לשחקנים את החופש להוסיף אישיות לדמויות שלהם.
העונה הראשונה והשנייה צולמו ברצף תחת הנחיות בטיחות מחמירות עקב מגפת הקורונה. לכל עיר במקסיקו יש הנחיות בטיחות משלה וההפקה עברה מעיר לעיר שאפשרה להם לצלם, כמו מקסיקו סיטי, גואדלחרה ופואבלה. אתרי הירי כוללים גם את אקפולקו וואלה דה בראבו (אגם אוונדרו).
שידורי הסדרה

העונה הראשונה בת 10 פרקים עלתה לראשונה בנטפליקס ב-24 במרץ 2021. העונה השנייה בת 8 פרקים הוקרנה בבכורה ב-19 במאי 2021. העונה השלישית בת 7 פרקים עלתה לנטפליקס ב-18 במאי 2022.
מוריד הטל

מוֹרִיד הַטַּל (נ"א: הַטָּל; נקראת גם גבורות הטל) היא הזכרה הנאמרת, למנהג רוב העדות, בתפילת שמונה עשרה בימות הקיץ, בברכת גבורות (ברכת מחיה המתים), ומשבחת את הקב"ה על גבורתו בהורדת הטל לעולם. בניגוד להזכרה המקבילה לימות החורף, "מוריד הגשם", שהיא חובה הלכתית, אין חובה הלכתית להזכיר טל בקיץ, ומדובר במנהג בלבד.
נהוג להזכיר את הטל בכל זמן בו לא מזכירים גשם, דהיינו החל מתפילת מוסף של היום הראשון של פסח עד לתפילת שחרית של שמיני עצרת. את תחילת הזכרת הטל מציינים באמצעות תפילת טל. סך הימים הוא 184, ערך קרוב למשך האביב והקיץ האסטרונומיים.
מקור ומנהג האזכרה

על פי עיקר הדין, המופיע במשנה, ישנו חיוב להזכיר בחורף את גבורות הגשמים (כלומר, גבורת הקב"ה בהורדת גשם) בתוך ברכת גבורות. 
לעומת זאת, הזכרת טל לא נזכרת כלל במשנה או בתוספתא. הגמרא מציינת כי אין חיוב להזכיר את הטל והרוח, אך ישנה רשות לעשות זאת, בין בקיץ ובין בחורף. הטעם לכך שאין חובה להזכיר את הטל והרוח היא בגלל שהם קבועים תמיד ואינם נעצרים. למרות זאת, במרבית המנהגים כיום נהוג להזכיר בקיץ את גבורות הטל במקום גבורות הגשמים.
ככל הנראה, כבר בזמן התלמוד נהגו בעניין זה מנהגים שונים, ובעוד בבבל לא נהגו להזכיר טל בקיץ אלא רק השמיטו את הזכרת הגשם, בארץ ישראל נהגו להחליף בקיץ את הזכרת הגשם באמירת "מוריד הטל" (או "משיב הרוח ומוריד הטל"). גם בתקופת הגאונים המשיך פיצול זה, ובסידורי הגאונים שמוצאם בבבל לא נזכרת אמירת מוריד הטל (אלא המשיכו "רב להושיע מכלכל חיים בחסד"), ולעומת זאת בנוסח ארץ ישראל הזכירו מוריד הטל בקיץ כפי שנתגלה בסידורים בגניזת קהיר, הנהיגו לכבודה את תפילת טל בפסח במקביל לתפילת גשם בשמיני עצרת, וכנראה החשיבו את אמירת הטל כחובה מקבילה לחובת הזכרת הגשם. ייתכן שמקורו של הבדל זה הוא במצב החקלאי בארץ ישראל, שבו הטל בקיץ, ובפרט בתחילתו, היה נחוץ במיוחד כדי למנוע את התייבשות התבואה מוקדם מדי, לעומת המצב החקלאי בבבל בו הטל היה נחוץ פחות.
באופן חריג, סטו מנהגי ספרד בזה מפסקי הגאונים, ובנוסח הספרדים נהגו מאז ומעולם להזכיר טל בקיץ. גם הרמב"ם פוסק שבקיץ אומרים מוריד הטל. גם בנוסח פרובנס נהגו להזכיר טל. לעומת זאת, בנוסח אשכנז נהגו, כנראה מאז ומעולם, בעקבות סדר רב עמרם גאון שלא להזכיר טל בקיץ. ברם, לאחר התפשטות נוסח ספרד החסידי, החלו החסידים להזכיר טל, ובארץ ישראל, גם מתפללי נוסח אשכנז קבלו את המנהג הספרדי להזכיר טל. מתפללי נוסח אשכנז בחו"ל נוהגים גם כיום בהתאם לנוסח אשכנז ולא מזכירים טל בקיץ. בנוסח איטליה הקדום, כנראה הזכירו טל בהשפעת נוסח ארץ ישראל, אך משהתקבל שם סדר רב עמרם גאון נהגו כבנוסח אשכנז ולא הזכירו טל. עם זאת, במאות האחרונות גברה ההשפעה הספרדית על נוסח איטליה וכיום נהוג בו להזכיר טל. בנוסח צרפת כנראה היו מנהגים חלוקים, היו שלא הזכירו טל בהתאם לנוסח אשכנז, והיו שהזכירו טל בהשפעת הרמב"ם ומנהגי ספרד ופרובנס.
מקור ומנהג האזכרה > נוסח ההזכרה

כמו חיוב הזכרת הטל, גם נוסח הזכרת הטל לא מופיע במקורות חז"ל. בנוסח ארץ ישראל נהגו כנראה לומר בקיץ "משיב הרוח ומוריד הטל", בהתאם לנוסח החורפי "משיב הרוח ומוריד הגשם". עם זאת, במרבית הנוסחים התקבל שלא להזכיר את הרוח בקיץ, ואומרים רק "מוריד הטל", אך יש קהילות האומרות גם "משיב הרוח".
דין הטועה

אם מתפלל טעה ואמר בקיץ "משיב הרוח ומוריד הגשם" וסיים את ברכת מחיה המתים (דהיינו אמר "ברוך...מחיה המתים") עליו לחזור לתחילת תפילת העמידה.
בפוסקים דנו באדם שטעה ואמר בקיץ "מוריד הגשם", ונזכר קודם שסיים הברכה האם יכול לחזור בו תוך כדי דיבור. יש הפוסקים כי לא מועיל במקרה כזה לומר תוך כדי דיבור "משיב הרוח ומוריד הטל", שכן אין בכך חזרה ועקירת הדיבור הקודם, שהרי שתי האמירות אמת. לעומת זאת, באמירת "ותן טל ומטר לברכה" ניתן לחזור בו ולומר "ותן ברכה", שכן בכך הוא חוזר בו מהבקשה "ותן טל ומטר לברכה". הפוסקים נחלקו רבות בעניין, ורוב הפוסקים מכריעים כי ניתן לחזור מהדיבור ב"ותן טל ומטר" אבל לא ב"משיב הרוח".
דין הטועה > דין המסופק

אדם שמסופק אם אמר 'מוריד הטל' כדין, או שמא טעה ואמר כהרגלו 'משיב הרוח', דינו הוא שעד שלושים יום מעת שהתחילו לומר את האזכרה, טרם התרגל לשינוי, ומוחזק שאמר כפי שהורגל לומר כל החורף, וצריך לחזור ולהתפלל. אך לאחר שלושים יום תולים שאמר כפי הנצרך מאחר שכבר התרגל בשלושים יום הללו לומר כדין 'מוריד הטל'.
בפוסקים דנו האם הדבר תלוי בימים ודי שיעברו שלושים ימים, או שמא הדבר תלוי בתשעים תפילות דווקא, ואם כך יש להוסיף את תפילות מוסף של שבת וראש חודש, ואף קודם שיעברו שלושים יום הורגל לומר כדין. וכן להפך אם יודע שהיה תפילות שלא אמר בהם ההזכרה כדין לא יעלו לו למניין.
ראו גם

משיב הרוח ומוריד הגשם
לקריאה נוספת

פולמוס הדקדוק:
קרויס, חיים בן ישעיה, ברכות החיים, תשל"ט, באתר אוצר החכמה
הרב ישראל יעקב פישר, אבן ישראל חלק ח, באתר היברובוקס
מידע על מוריד הטל בקטלוג הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  רבי אברהם בר חייא, ספר העיבור, מאמר שלישי, שער שני.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ג', עמוד א'.
↑  מנהג זה משתמע מדברי הירושלמי מסכת תענית,  פרק א', הלכה א', וכן בנוסח הביננו שבתלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ד', הלכה ג' (אך שם מדובר בשאלה בברכת השנים).
1 2  יונה פרנקל, מחזור לפסח כמנהג בני אשכנז לכל ענפיהם, ירושלים תשנ"ג, מבוא, עמ' טז–יז, באתר אוצר החכמה; שמואל יששכר שפרכר, "בדין הזכרת טל", בתוך: מכתם לדוד: ספר זיכרון הרב דוד אוקס ז"ל, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשל"ח, עמ' 46.
↑  יצחק סץ (מהדיר), סדר רב עמרם גאון, תפילת חול, מכון ירושלים, ירושלים תשע"ד, עמ' צ, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום); סידור רב סעדיה גאון, ירושלים תש"א, עמ' יח, כ–כא, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק ב', הלכה ט"ו.
↑  רבי אברהם בן נתן הירחי, ספר המנהיג, דיני תפילה עמ' יד, באתר אוצר החכמה
↑  אולם, בקהילת וויען בירושלים לא אומרים מוריד הטל, וכן בעוד כמה מקומות אחרים.
↑  במחזור קמחא דאבישונא, בולונייא ש"א, עמ' 30 לא נזכר טל, אך במחזור שד"ל הוא מופיע.
↑  יונה פרנקל, מחזור לפסח כמנהג בני אשכנז לכל ענפיהם, ירושלים תשנ"ג, מבוא, עמ' יז–יח, באתר אוצר החכמה.
↑  סידור "אזור אליהו" על פי הגר"א, וכן הוא מנהג חסידות מונקאץ' ועוד.
↑  כן פסקו הרב שלמה זלמן אוירבך (הליכות שלמה) והרב עובדיה יוסף (ילקוט יוסף).
| תפילת העמידה |
| --- | --- | --- |
| שלוש הברכות הראשונות | שלוש הברכות הראשונות |  |
| ברכות שבח | ברכת אבות • ברכת גבורות • ברכת קדושת השם |  |
| הברכות האמצעיות | הברכות האמצעיות |  |
| בקשות תפילת שמונה עשרה | ברכת חונן הדעת • ברכת תשובה • ברכת סליחה • ברכת גאולה • ברכת רפואה • ברכת השנים • ברכת קיבוץ גלויות • ברכת המשפט • ברכת המינים • על הצדיקים • ברכת ירושלים • מצמיח קרן ישועה • שומע תפילה |  |
| בתפילת שבע | ברכת קדושת היום |  |
| בתפילת תשע | מלכויות זכרונות ושופרות |  |
| בתפילת עשרים וארבע | זכרונות • שופרות • אל ה' בצרתה לי • אשא עיני אל ההרים • ממעמקים קראתיך ה' • תפלה לעני כי יעטוף |  |
| שלוש הברכות האחרונות | שלוש הברכות האחרונות |  |
| ברכות הודאה | ברכת עבודה • ברכת הודאה • ברכת שים שלום |  |
| תוספות | תוספות |  |
| הזכרות | משיב הרוח ומוריד הגשם • מוריד הטל • שאלת גשמים |  |
| בחזרת הש"ץ | קדושה • מודים דרבנן • ברכת כהנים |  |
| בזמנים מיוחדים | אתה חוננתנו • יעלה ויבוא • על הנסים • תפילת נחם • תפילת עננו • ועננו בורא עולם • ותערב • הוספות ושינויים לעשרת ימי תשובה • וידוי |  |
| תפילות העמידה השונות | תפילות העמידה השונות |  |
| בכל יום | תפילת שחרית • תפילת מנחה • תפילת ערבית |  |
| בשבתות ובמועדים | תפילת מוסף |  |
| ביום הכיפורים (ובתענית ציבור) | תפילת נעילה |  |
מדורודם

| --- | --- |

 מיקום:  הולנד האג, הולנד
 תאריך פתיחה:  7 ביולי 1952 
 קואורדינטות:  52°05′58″N 4°17′51″E﻿ / ﻿52.099403°N 4.297558°E﻿ / 52.099403; 4.297558
 www.madurodam.nl/en/
  (למפת הולנד מוגדלת) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפונימדורודם(למפת הולנד רגילה) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפונימדורודם
 
הכניסה למדורודם
מַדוּרוֹדָם (בהולנדית: Madurodam) היא עיר מיניאטורית הנמצאת בהאג שבהולנד, ובה דגמים, בקנה מידה של 1:25 של אתרים ברחבי הולנד ובהם תעלות, שוק הגבינה של אלקמאר, שדה תעופה, טחנות רוח ועוד. האתר נבנה ב-1952 ומאז ביקרו בו עשרות מיליוני מבקרים.
הפארק

ביקור במדורודם דומה למסע רגלי במרחבים של הולנד, ניתן להציץ אל הערים, הכפרים ואף בפארק השעשועים בו ניתן לצפות במתקנים השונים: ספינת הפירטים, הקרוסלות ורכבות הרים, כולם פועלים רק בגודל מוקטן.
החשמלית נוסעת בין בתי העיר, מתחת לגשר בתעלות של אמסטרדם עוברת סירת תיירים, פעמוני הכנסייה מצלצלים, תאורת הרחוב, השווקים, הכיכרות, שולחנות בתי הקפה, המבנים הארכיטקטוניים והמוני האנשים ברחובות.
בפארק ניתן לצפות באצטדיון הכדורגל המפורסם של הולנד, הופעה בוונדלפארק, המעבורת שמגיעה לאי טסל. וכן להזמין זוג כפכפי עץ זעירים למזכרת ממפעל הנעלים, על ידי הפעלת המייצג במטבע של יורו אחד. אז משאית (קטנה) תמתין עד שכפכפי העץ הזעירים יהיו מוכנים ותדאג להביאם.
ברחבת הכניסה לפארק המיניאטורי מדורודם מוצג לראווה אחד מסמליה הידועים של המדינה, סיפורו של הילד הנס שהפך למיתוס הולנדי. הילד הנס נראה כשהוא סותם את הסכר באצבעו ומציל את העיר משיטפון.
עיר המיניאטורות קרויה על שמו של ג'ורג' מדורו, סטודנט יהודי מקורסאו שנלחם, כקצין בצבא הולנד, בפולשים הגרמנים ומת במחנה הריכוז דכאו ב-1945. הוריו של מדורו תרמו את הכסף להתחלת הפרויקט.
ב-2 ביולי 1952, מונתה ביאטריקס, אז נסיכה צעירה, לראש העיר מדורודם ונשאה בתפקיד עד הכתרתה למלכה. כיום, נבחר ראש עיריית מדורודם על ידי מועצה בת 25 תלמידים מבתי ספר באזור.
גלריה

דגם שדה תעופה
דגם תהלוכה מלכותית בביננהוף של האג
דגם כיכר הדאם באמסטרדם
דגם טחנת רוח
מבט כללי לפארק
הערות שוליים

↑  מטיילים עם מדריכי מוזה, באתר בואו לסייר בהולנד הקטנה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575145405171  NKC: ge563953
מכון אריה מיימון להיסטוריה יהודית

מכון אריה מימון להיסטוריה יהודית (בגרמנית: Arye Maimon-Institut für Geschichte der Juden) הוא מכון אקדמי באוניברסיטת טריר שבגרמניה. המכון הוקם בשנת 1996 כ"מכון להיסטוריה יהודית", וב-4 בנובמבר 1998 שונה השם לזכרו של אריה מיימון, היסטוריון יהודי-גרמני.
המכון עוסק בחקר ההיסטוריה היהודית, במיוחד זאת של יהודי מערב ומרכז אירופה בימי הביניים ותחילת העת החדשה. מהקמתו ועד שנת 2006 עמד בראש המכון הפרופסור אלפרד האברקמפ. משנת 2006 מנוהל על ידי חבר מנהלים שבהם אלפרד האברקמפ. במכון ספריה המכילה ספרי היסטוריה וכתבי יד יהודים.
מישהו שומר עלי

| --- | --- |

 בימוי:  ראווי צ'ופרה 
 הופק בידי:  Baldev Raj Chopra 
 תסריט:  Baldev Raj Chopra 
 שחקנים ראשיים:  אמיטאב באצ'אן Suman Ranganathan Rimi Sen Nabilah Ratna Ayu Azalia לילט דוביי Divya Dutta Paresh Rawal Sameer Soni המה מליני Mahima Chaudhry סלמאן ח'אן Aman Verma Sharat Saxena 
 מוזיקה:  אוטאם סינג 
 צילום:  Barun Mukherjee 
 מדינה:  הודו 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 באוקטובר 2003 
 משך הקרנה:  171 דק' 
 שפת הסרט:  הינדי 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מישהו שומר עלי (הינדית: बाग़बान) הוא סרט דרמה הודי מ-2003 העוסק ביחס של בנים בוגרים כלפי הוריהם המתבגרים.
עלילה

במרכז הסרט עומדים יחסיהם של ראג' מלהוטרה (בגילומו של אמיטאב באצ'אן, אשתו פוג'ה (אותה משחקת המה מליני) וילדיהם. לזוג ארבעה בנים ובן אחד מאומץ (בגילומו של סלמאן ח'אן) שלומד בחו"ל. בניו כבר מבוססים, בעלי עבודה ובית וחלקם נשואים. ראג' שעבד בבנק יוצא לפנסיה. הוא נשוי ארבעים שנה לאשתו האהובה פוג'ה, יש לו בית גדול, ואת כספו הרב הוא משקיע בבנו הבכור ובעסקיו. אולם, כאשר כספם של הזוג אוזל הם מחליטים להיעזר בילדיהם.
כאשר ילדי הזוג שומעים את הבשורה הם אינם נלהבים לעזור. מאחר שאינם רוצים לשאת בעול של שני הורים בביתם, הילדים מחליטים כי כל אחד מההורים יחיה בביתו של בן אחר ובתום חצי שנה הם יתחלפו במקומות. ראג' זועם על בניו, אך אשתו משכנעת אותו להסכים.
פרידת בני הזוג קשה עליהם. שיחות טלפוניות ומכתבים מהווים את הקשר היחיד ביניהם. בזמן פרידתם ושהותם בביתם של ילדיהם, הם עוברים קשיים רבים. ילדיהם אינם עוזרים להם כלל, מעליבים, מתעמרים ומתייחסים אליהם בזלזול רב ומופגן. בזמן שהותו של ראג' בבית אחד מבניו, הוא מתיידד עם זוג נשוי, בעלי מסעדה עריריים מילדים, הרוכשים לו חיבה רבה. בזמן שהותו במסעדה הוא כותב ספר: "השומר" - ספר המספר על יסורי האנשים הזקנים עקב יחסיהם של ילדיהם כלפיהם.
בתום חצי שנה ובשל געגועיהם העזים זה לזה, מחליט ראג' כי עליו ועל אשתו לברוח בעת בה הם אמורים להחליף מקום מגורים אצל אחד מילדיהם. מעת בריחתם של הזוג מזלם משתנה. במסגרת בריחתם, הם נוסעים למקומות מוכרים ואף מצליחים למצוא את בנם המאומץ ששב להודו. למרות שחיפש את הוריו זמן רב, בשל העתקת מגוריהם לא הצליח למצוא אותם. הוא לוקח את הוריו המאמצים תחת חסותו ומתייחס אליהם כמו אל אלילים. למרות זאת, בני הזוג מחליטים לבסוף לשוב לביתם, על אף היותם חסרי כל.
כאשר הזוג חוזר לביתו, נודע להם כי הספר שכתב ראג' יצא לאור בעזרתם של הזוג שהתיידד איתו במקום שהותו. הספר הופך לרב-מכר וראג' מרוויח ממון רב מכך. במסיבה הנערכת לכבוד ראג' מגיעים ילדי הזוג וגם נכדיהם, אשר הצליחו בסופו של דבר לקיים קשר אוהב עם סביהם למרות הניכור של ההורים כלפיהם. בעוד הילדים מאמינים כי אחד מהם יהיה זה שיוזמן לשאת דברים למען האב, מי שנושא דברים הוא בנם המאומץ המפליג בשבחי ראג'. ראג לעומת זאת אומר "אם האב יכול לעזור לבנו לעשות את צעדיו הראשונים, לא יכול הבן לעזור לאב לעשות את צעדיו האחרונים?". כאשר ראג' רואה את ילדיו, המנסים לפייסו, הוא מסרב לכך ופוג'ה אף היא תומכת בהחלטתו.
מור לוי (אסטרונום)

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1833 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  15 באוקטובר 1907 (בגיל 74) פריז, צרפת 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית, צרפת 
 תפקיד:  נשיא (1 בינואר 1894–31 בדצמבר 1894) 
 בן או בת זוג:  Mathilde Loewy 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1889) 
 
מור לוי (גם מוריס לוי; בהונגרית: Lőwy Mór; 15 באפריל 1833, באזין – 15 באוקטובר 1907, פריז) היה אסטרונום, מתמטיקאי וצלם יהודי-הונגרי-צרפתי. מנהל המצפה הלאומי בפריז.
ביוגרפיה

מור לוי נולד במשפחה יהודית, למד בווינה, שם גם החל את דרכו האקדמית. זה בלט בעיקר בחישובי מסלולי שביטים. בשנת 1860, בהזמנתו של לבריאה (Le Verrier, Urbain Jean Joseph (Leverrier)), נסע לפריז, שם הפך לעובד של ה"Bureau des Longitudes" (המשרד הגאוגרפי). בשנת 1878 הוא היה סגן מנהל המצפה הלאומי (Observatoire National) ומ-1896 היה המנהל. הוא היה המכוון והמנהל המרכזי של עבודת מיפוי הצילומים הגדולה של השמיים. הוא הועסק במיוחד באסטרונומיה מעשית ובתצפית ותכנן כמה טלסקופים גדולים בצרפת. מה שנקרא "טלסקופ מרפק" (coudé-refraktor או בגרמנית: Coudé-Strahlengang).
מפת צילום רחבת היקף של הירח (Atlas Photographique de la Lune, 1896-1910) נעשתה על ידו בטלסקופ-מרפק גדול של מצפה הכוכבים בפריז ביחד עם עמיתו פייר אנרי פואיסו (Pierre Henry Puiseux) (1855–1925) תוך שימוש בכ-6,000 תצלומי ירח שצילמו.
פרסים והוקרה

מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1889)
צלב הקצין של לגיון הכבוד הצרפתי
על שמו נקרא אסטרואיד 12897
מכתש על הירח נושא את שמו
לקריאה נוספת

זיגמונד בודק : ממציאים הונגרים I. הונגרים בתולדות הצילום, 2002
פאל גוליאש : חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939-2002.
מור לוי (רב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1854 מושדוש, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  25 באפריל 1908 (בגיל 54 בערך) אופטיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 
מור לוי (בהונגרית: Lőwy Mór; מושדוש, מחוז שומוג', 1854 – אופטיה, 25 באפריל 1908) רבה הראשי של העיר טימישוארה, אביהם של העיתונאים ארנה לנדייל ושל לאסלו לנדייל.
ביוגרפיה

מור לוי סיים את הגימנסיה בקאפושוואר ובאוראדיה ושם הוא למד גם פרקי תלמוד ירושלמי וגמרא בקביעות, אחר כך למד בבית המדרש לרבנים בברלין ובאוניברסיטת ברלין. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בפילוסופיה מאוניברסיטת לייפציג. משנת 1879 ועד מותו היה רבה הראשי של מרכז העיר טימישוארה. כדרשן מצוין וכמלומד בולט נהנה מכבוד רב וזכה להישגים גדולים בקהילתו. מחקריו שעוסקים בעיקר בפילולוגיה ארמית פורסמו בכתבי עת גרמניים, בעוד עבודותיו התאולוגיות, הארכאולוגיות והפילולוגיות התפרסמו בכתבי העת:
סקירה יהודית-הונגרית
שנתון IMIT
עלון ההיסטורי והארכאולוגי של טימישוארה
Jüdisches Literaturblatt
Monatschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums
בית הכנסת ההונגרי
מור לוי הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי בטימישוארה.
עבודותיו

Drei Abhandlungen von Josef b. Jehuda (ibn Aknin). ברלין, 1879. (עבודת הדוקטורט)
נאום חגיגי. המלך פרנץ יוזף הראשון לציון 50 שנה להוד מלכותו; 18 באוגוסט 1880. טימישוארה, 1880.
נאום אבל לזכרו של המנוח יורש העצר רודולף, נישא בבית הכנסת של קהילת טימישוארה 11 בפברואר 1889.
Skizzen zur Geschichte der Juden in Temesvár. Szegedin, 1890.
Über das Buch Jóna. Exegetisch-kritischer Versuch U. שם, 1892. (סקירה יהודית-הונגרית)
לקריאה נוספת

יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1902
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. גישה מקוונת
שמו בורובסקי: מחוזות וערים בהונגריה. מחוז שומוג'.
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939-2002.
מזלף

ערך זה עוסק בכלי גינה. אם התכוונתם לאביזר לקישוט עוגות, ראו .
מקבץ מזלפים מפח מגולוון
מזלף פלסטי, ללא פיה מחוררת בקצה הזרבובית
מזלף הוא כלי גינה המשמש להשקיית צמחי גינה ביתית, עציצים, אדניות וכיוצא באלה.
המזלף הוא מכל מים קטן, בדרך כלל בקיבול של בין 0.5 ליטר ל-10 ליטר, שנועד לנשיאה ממקום למקום בגינה, שבקצהו מותקנת זרבובית ארוכה לצורך הזלפת המים על הצמחים.
מבנה

המזלף עשוי פח מגולוון או פלסטיק (חומרים שלא יפגעו משיתוך כתוצאה ממגע המים) ומבנהו מזכיר קנקן בעל ידית אחיזה גדולה וזרבובית ארוכה. ידית האחיזה קבועה בחלקו האחורי של המזלף. הזרבובית בוקעת מתחתית הצד הקדמי של המזלף ומתעקלת למעלה.
ידית האחיזה הגדולה נועדה להקל על נשיאתו והטייתו של המזלף, שכתוצאה מהיותו מלא במים (ראו פרק 'אופן שימוש' להלן) עשוי להיות כבד באופן ניכר.
הזרבובית בוקעת מחלקו התחתון של המזלף - כדי לאפשר למצות את כל תכולת המים שבו בזמן ההשקיה. הזרבובית מתעקלת למעלה - כדי שהמים יצאו דרכה רק כאשר המזלף מוטה קדימה בזמן ההשקיה.
אורכה של הזרבובית נועד לאפשר שני היבטים מהותיים, גם אם לחלוטין בלתי תלויים האחד בשני, באופן הפעלת המזלף:
הגדלת טווח ההשקיה, תוך צימצום הצורך בתנועה של מפעיל המזלף. הזרבובית הארוכה מאפשרת למשתמש לעמוד במקומו ולהסתובב ימינה ושמאלה בזמן שהוא משקה את הצמחים שבסביבתו. כך מתאפשר למשתמש להשקות שטח רב יותר סביבו, מבלי שיצטרך ללכת ולנייד את המזלף הכבד.
ייעול ההשקיה, באמצעות הזלפת המים ישירות לקרקע באזור שבו צומח הצמח המושקה. הזרבובית הארוכה מאפשרת למשתמש במזלף להשקות את בסיס הצמח, מבלי שיצטרך להתכופף. כך נחסך מהמשתמש מאמץ בתהליך ההשקיה ומי ההשקיה אינם מתבזבזים על הרטבת עלי הצמח.
בדגמי מזלפים מסוימים מותקנת בקצה הזרבובית פיה בעלת כמה חורים. מטרת פיה זו היא לחלק את זרם המים העובר בזרבובית, בדרכו לצמח, למספר זרזיפים עדינים (או טפטופי מים, כתלות בזווית ההטיה של המשפך וביכולת הספיקה של הזרבובית). חלוקת זרם ההשקיה לזרזיפים או טיפות מקלה על המשתמש להשקות ביעילות צמח אחר צמח, מבלי להציפם במים יתר על המידה כמו-גם להגדיל במעט את האזור המושקה בבסיסו של כל צמח ובכך להקל על האדמה לספוג את המים ולהקל על מערכת השורשים של הצמח לספוג את המים לאחר שחילחלו לאדמה.
בחלקו העליון של המזלף פעור פתח גדול, המאפשר למלא את המזלף במים מברז מים או צינור השקיה. פתח ההשקיה בחלקו העליון של המזלף קרוב יותר לידית האחיזה ואילו בקרבת קדמת המזלף החלק העליון נותר סגור. המטרה במבנה זה של הפתח היא לאפשר הטיה קדימה של המזלף לצורך השקיה דרך הזרבובית, מבלי שההטיה תביא לזליגת מים דרך הפתח העליון.
בחלקו העליון של המזלף קבועה ידית נוספת המאפשרת למשתמש להחזיק את המזלף תחת זרם מים (בין אם מדובר בזרם מים הבוקע מברז או מצינור השקיה) בעודו מתמלא ולאחר מכן לשאתו אל האזור בגינה שבו יש להשקות. בדגמים מסוימים של מזלפים ידית נשיאה זו נפרדת מידית האחיזה הקבועה בחלקו האחורי של המזלף ובדגמים אחרים ידית הנשיאה היא המשכה של ידית האחיזה. בנקודה זו יש לציין כי כאשר מדובר בדגם שבו ידית הנשיאה נפרדת מידית האחיזה, הרי שידית הנשיאה מותקנת לרוחב חלקו העליון של המזלף, כדי להקל על נשיאת המזלף המלא לצד הגוף.
אופן שימוש

המזלף מיועד לנשיאה ולשימוש על ידי אדם אחד.
בתחילה, המשתמש מציב את המזלף תחת מקור מים זורמים, כדי שיתמלא דרך הפתח שבחלקו העליון.
לאחר שהתמלא דיו, נושא המשתמש את המזלף בעזרת ידית הנשיאה שבחלקו העליון, עד לקרבת הצמחים אותם ברצונו להשקות.
כאשר יש להשקות אדניות פרחים או עציצים שאינם נמצאים על האדמה אלא תלויים בגובה מעליה (לדוגמה, על אדן החלון או על מעקה המרפסת), משמשת ידית הנשיאה גם להרמת המזלף לגובה הדרוש ולהחזקתו בגובה זה.
המשתמש מסתייע בידית האחיזה שבחלקו האחורי של המזלף כדי להטות את המזלף כך שקצה הזרבובית (או פיית המזלף, במידה ומותקנת) תוצב בקרבת גבעול הצמח שלפניו או הצמח עצמו (במידה ומדובר בצמח נמוך, ראו לדוגמה צמחי בתה).
המשך הטיית המזלף מביאה ליציאת מים מהמזלף, דרך הזרבובית ואל הצמחים. בשלב זה, שליטה במידת הטיית המזלף מאפשרת למשתמש לשלוט בכמות המים שבהם מושקה הצמח.
בזמן שהמזלף מוטה, יכול המשתמש להטותו גם לימין ולשמאל, לצורך השקיית צמחים סמוכים מבלי לזוז ממקומו.
לאחר שהושקו הצמחים דיים, יכול המשתמש להפסיק את ההשקיה, לעבור להשקיית צמחים באזור אחר או לחזור על התהליך החל מהשלב הראשון.
המזלף מיועד להשקיית עציצים, אדניות וערוגות פרחים ביתיות. השקיית שדות ומטעים נעשית בעזרת ציוד השקיה ייעודי כגון ממטרות, טפטפות, צינורות השקיה ותעלות השקיה. אולם, במדינות מאותגרות טכנולוגית, בהן לא קיימת תשתית מתקדמת או אמצעים מתקדמים להשקיית שטחים נרחבים, עושים המקומיים שימוש במזלפים גדולים וכבדים להשקיית שדותיהם. המקומיים נאלצים למלאה את המזלפים הכבדים ממקור מים סמוך, לשאתם על גבם באמצעות אסל (מוט המחבר שני חפצים כבדים ומאפשר לשאתם על הגב) וללכת לאורכם של התלמים שבשדה כשהם מטים את המזלפים ומשקים את הגידולים. מדובר בעבודה קשה (משקל כל מזלף מלא עשוי להגיע ל-15 קילוגרמים) ומפרכת, המצריכה הליכה רבה וזמן רב ולכן נפוצה רק בחברות מתפתחות.
אטימולוגיה

מזלף, שם עצם ממין זכר, מהשורש ז.ל.פ., שורש זה קרוב לשורש ד.ל.פ., שמשמעו זליגה וטיפטוף נוזל. ברבים: "מזלפים".
המונח מזלף הוא במשקל מַקְטֵל, בדומה למונחים "מברג", "מדחף", "מחשב" וכולי.
באנגלית, נקרא המזלף "Watering can" (בתרגום חופשי: "פחית השקיה" או "מכל השקיה").
לעיתים, מכונה המזלף בטעות "משפך", אולם זו טעות מובהקת והמונח "משפך" מתאר עצם שונה לחלוטין המסייע להכניס נוזלים לכלי קיבול בעלי פתח צר ואינו קשור להשקיית צמחים.
המזלף באומנות

מאחר שהמזלף הוא כלי בית נפוץ ופשוט אך עם זאת בעל חן ויחוד משלו, מופיעה דמותו בעבודות אומנות רבות. לדוגמה:
המזלף ביצירות אומנות שונות
ציור מ-1876, מאת הצייר הצרפתי פייר-אוגוסט רנואר: "הילדה עם המזלף".
ציור מאת הצייר הבריטי ג'ורג' גודווין קילבורן (1839–1924): "משקה את הפרחים".
ציור על קיר בית בפולין, מאת מוראל: "ילדה עם מזלף".
קריקטורה, 1906. העיתון האוסטרלי Evening Observer. אמן לא ידוע. הקריקטורה לועגת לנסיונותיו של המטאורולוג קלמט ווראג להביא לירידת גשם באמצעות ירי תותחים לעבר העננים, בזמן עונת בצורת קשה באוסטרליה. ניסיונות שלא צלחו.
ציור מאת הצייר אנטוס פרולקה (1877–1935): "מורה צעירה".
ציור מאת הצייר הצרפתי גוסטב קיילבוט (1848–1894): "הגננים".
אומנות מודרנית. צילום. אמן לא ידוע: "בובות בלונדיניות בשדה".
העובדה שהמזלף הוא כלי נפוץ בכל העולם, המשמש להשקיית צמחים שגם היא פעולה מוכרת ונפוצה הנתפסת כפעולה "חיובית" או "נייטרלית", הם ככל הנראה הגורם להופעתו בסצנות רבות באומנות.