כהן מוחזק
הערות שוליים

↑  רש"י כתובות כד' ב' ד"ה "במעלין", תוספות שם ד"ה "ואיבעית", הרמב"ן שם ד"ה "ואיבעית", הרא"ה בחידושים שם ד"ה "מהו", הרא"ש בתוספותיו שם ד"ה "במעלין", הר"ן בדף י' ב' מדפי הרי"ף ד"ה "כלומר" והמאירי בבית הבחירה על דף כג' ב', וכן משמע מהרשב"א על דף כד' ב' בתחילתו
↑  משנה תורה הלכות איסורי ביאה פרק כ' הלכות א'
↑  ערוך השלחן העתיד, הל' תרומות עא טז-יז: "רע עלי המעשה שראיתי לאיזה גדולים שכתבו בספריהם דכהני זמן הזה אינם כהנים ברורים, וסומכים על דברי הרמב"ם אלו (הל' איסורי ביאה כ:א) וחלילה לומר כן ..". שדי חמד כלל כ מערכת כהן, סימן צב
↑  הפני יהושע על המשנה השנייה בכתובות כג:.
רב דוד מקארלין בשו"ת שאילת דוד קונטרס דרישת ציון וירושלים מאמר ב'; וכתב גם כי דעת הרמב"ם "היא העיקרית באלו העניינים". ובחלק יורה דעה סימן יז' סוף ד"ה "עתה" לימד זכות על הפודים בניהם במתנה על מנת להחזיר "משום שהכהנים שלנו אינם כהנים ברורים וחוששים לספק גזל".
הצפנת פענח הלכות אסורי ביאה פרק כ' הלכה א' והדברי יחזקאל (להרב יחזקאל הלוי ברשטין, בני ברק תשע"ג) סימן כא' אות ב' כתבו בדעת הרמב"ם שכיון שהעדות אינה באיסור אלא בכהן, היא עדות באיש, ואין עד אחד נאמן אליה, אלא שחכמים האמינוהו בדיני דרבנן. והצפנת פענח הוסיף וחילק בין איסור האכילה, שמותר בעד אחד, לבין מצות הנתינה ושאר מצוות כהונה, שלגביהם צריך שני עדים, וכפי שהגמרא מצריכה שני עדים על נאמנות עדי מולד הלבנה מכשהוטל ספק בנאמנותם. ובהמשך מסייג את דבריו לעניינים שהם "בגדר עבודה" ומצריכים לא סתם כהן כשר אלא מי שהוא דווקא "זרע אהרן", כפי שמחלקת הגמרא: “שאני מראות נגעים, דאהרן ובניו כתובין בפרשה".
שב שמעתתא שער ו' פרק טז';
↑  "ואת כל העדה הקהילו באחד לחדש השני ויתילדו על משפחתם לבית אבתם..(במדבר א יח)" פירש רש"י: 'הביאו ספרי יחוסיהם ועידי חזקת לידתם כל אחד ואחד להתייחס על השבט'
↑  "קריית ספר" להרב משה מטראני, הלכות איסורי ביאה פרק כ. "חוות יאיר" בהשמטות לדף קנד עמוד א.
↑  אף על פי דאין להם שלשלת יחוס ("כתבם המתיחשים") מכל מקום הרי סוקלין..על החזקות. ותדע דאל"ה גם בזמן הש"ס נמי, כי זולת יחידי סגולה מעט מזעיר לא היה להם וכמ"ש דלא ידעינן אי מראובן קאתינו.. - ספר "חות יאיר" השמטות לד' קנד.
↑  כך נפסק בבעל הטורים: "לשמש על גבי המזבח צריכין ראיה דהיינו שני עדים" - טור אה"ע סעיף ג הובא בפרישה שם סעיף קטן ו
↑  ברייתא, מובא בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף כ"ד, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף כ"ה, עמוד א'.
↑  לדעתו של הסתם משנה - כתובות ב:ז
↑  כתובות דף כ"ח
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק כ', הלכות א'–ב'.
↑  כלל צ"ב.
↑  מהמדרש מובא מאמר רבן גמליאל שמצווה דווקא לשבט לדון את בני שבטו: "שפטים ושטרים תתן לך בכל שעריך אשר ה' אלהיך נותל לך לשבטיך": רשב"ג אומר לשבטיך ושפטו, מצווה לכל שבט ושבט להיות דן את שבטו (היה לו לכתוב שופטים ושוטרים תתן לך לשבטיך למה כתב.. "לשבטיך" לבסוף?..ללמד שנפרש כאילו כתיב "ושפטו את העם לשבטיך" - מלבי"ם סעיף קטן א) - ספרי על דברים טז:יח
↑  בתלמוד אודות כהן שזילזל בלחם הפנים ומיד הרגישו בו אחיו הכהנים כבא ממשפחה פגומה: הנהו תלתא כהני..וחד אמר הגיעני כזנב הלטאה בדקו אחריו ומצאו בו שמץ פסול והא..אין בודקין מן המזבח ולמעלה לא תימא שמץ..אלא..שחץ..,ואב"א .. דאיהו דארע נפשיה (לכן שפיר חפשו אחריו) - מסכת פסחים דף ג:
↑  "ואתה ובניך אתך תשמרו את כהונתכם לכל דבר המזבח", ..לעשות כל טצדקי..שיהא המזבח משומר מ..ישראל שלא יקריב חוץ למזבח, "לכל דבר המזבח" ולא..למזבח, יליף אפילו שאינו קרב על המזבח ממש (והייתי אומר שלא ישמרנו כשמירת דבר הנקרב) ..כגון פרה דחטאת קרייה רחמנא (שכגון אלו הוטל ציווי על אהרן ובניו לשמור) - חסדי דוד על תוספתא למסכת חגיגה פרק ג, ח
↑  "ואתה ובניך אתך תשמרו את כהנתכם לכל דבר המזבח ולמבית לפרכת ועבדתם" מכאן אמרו מקום היה אחורי בית לפרוכת ששם בודקין יחוסי כהונה (ולמבית לפרכת מיותר ש.. גם כהן אסור לכנס לשם (ולא רק ישראל כמו בדבר המזבח)?!, ..מרמז ששם יהיו בודקין יחוסי כהונה - מלבי"ם על ספרי במדבר יח:ז ומציין לספר זרע אברהם (ראו לקמן) - ספרי על במדבר יח:ז
↑  אנציקלופדיה לתוארי כבוד בישראל עמוד תנג
↑  למקור תשובתו וציטוטי מאמריו ראו בטבלת השיטות למטה
↑  תשובות הריב"ש תשובה צ"ד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף נ"ג, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ע"א, עמוד א'. אך לפי גרסת המדרש הגדול (לספר ויקרא טז:כה), לא ביזו הזוגות את כהן גדול אלא להפך, הכהן גדול לימדם שאפילו יהודי מיוחס כבן אהרן אינו מעלהו לגדולה אלא מעשיו הטובים
↑  ספר תשובת ריב"ש תשובה צ"ד
↑  מהרשד"ם אבן העזר סימן רל"ה.
↑  ספר תשובת ריב"ש תשובה שמ"ח. הנידון הנהו אודות כהן שגרש את אשתו ואחר - כך החזיר אותה בנישואין
↑  תשובת מהרי"ט חלק א תשובה קמט.
↑  "ראיתי מי שרוצה ללמוד מדברי הריב"ש..להקל לכהן בספק איסור, וליתא - שהרי הריב"ש החמיר בסי' שמ"ח אפילו בגרושה דרבנן.. להוציאה" - "יפה מראה" להרב שמואל יפה אשכנזי, משניות מסכת ברכות פרק ח ס"ק ב.
↑  לפי שו"ת "השיב ר' אליעזר" (שאלה ח ד"ה "ומ"ש") כיוון הרב כאן לתשובת הרשד"ם (סימן רל"ה)
↑  כנסת יחזקאל סוף תשובה נ"ו. לתצלום התשובה ראו כאן
↑  שו"ת חוות יאיר סימן רמ"ז.
↑  או"ח סי' שמג סוס"ק ב.
↑  בתשובת מהרי"ט (ח"א תשובה קמט) כותב שתשובת הרשד"ם הייתה רק קולא בעסק דרבנן אבל בדאורייתא ודאי היה מחמיר על הכהנים
↑  שו"ת הרשד"ם חלק א שאלה רי"ד.
↑  אם הנותן פירש בברירות לתתו לכהן - מהרש"ל לבבא קמא סוף סעיף קטן לה
↑  נראה דכל ירא שמים השוחט לעצמו יתן המתנות לכהן..דלא עדיף מפדיון בכור - מהרש"ל על מסכת חולין פרק יא ה
↑  שו"ת י. וייל סי' קצג בדיני פסח (דפוס י"ם תשי"ט ד' קלח)
↑  כדוגמה מספר עבודה תמה: "הרי שהרש"ל מצא סמך לדבריו בדברי חז"ל... אינני יודע על מה... מליו אלה כי אינני בקי בדברי רז"ל כהרש"ל" ספר עבודה תמה דף מו טור א (וראו גם בקונטרס "לברך באהבה - ענייני ברכת כהנים" מאת יצחק הכהן אנגל דף כט). יש להעיר כי רב האי גאון פעל אחר התקופה שנקראת "תקופת חז"ל"
↑  מחקרים בספרות הגאונים דף כד
↑  ספר מחקרים בספרות הגאונים בשם בארענשטיין (מצוין לספר היובלים לסוקולוב ולביטאון ה"תור" תרפז גיליון א=ב צד 8 מאמרו של י.ל. פישמן)
↑  לפי תשובת רב האי גאון אל כהני ג'רבה (נדפס בספר "גנזי קדם" (לוין) חלק ד, עמוד נא), קרוב לומר שהסיפור מכוון עם שיטתו של רב האי גאון אודות סימני כהן אמיתי - שנוהג בענוה ולא בגאווה
↑  טעם המניעה שכתב מהרש"ל משום שאין עכשיו כהן מבורר.. טעם חלש בשלמא..חלה אינה נאכלת לזר..מתנות אף אם לאו כהן הוא הלא מותרת לזר ולמה לא יתן לכהן ודוק היטב - שו"ת אבן השהם סימן כט
↑  רש"ל..כתב דהאידנא..אין לנו כהן מבורר..איכא לאקשויי אם כן בארץ נמי לא נינהוג? אלא שהדברים מבוארים דדוקא בחו"ל שהדבר מפוקפק בדינו מפני המחלוקת מהניא לן האי טענה דאין כהן מבורר אבל לא בא"י דלכ"ע נוהגות בוודאי - כנסת הגדולה לבית יוסף יורה דעה סא:מא
↑  באורך הגלות וגזירות וגירושין נתבלבלו הרבה.. חילוק שבין בני ארץ ישראל ומלכות מצרים (לא היה עליהם טלטול.. שפיר הם כהני חזקה) לבין..מדינות אלו (אשכנז שהורקנו מכלי אל כלי).. קרוב לוודאי שנתבלבלו..אחר שנת תתנ"ו שאז היה שנת חירום ..אין בידינו להחזיק אותם בכהנים גמורים..ובפרט כהני ההמון שאינם יודעים מקור מחצבם כלל - שו"ת בית אפרים לאורח חיים, תשובה ו
↑  חת"ס יור"ד סימן רלו
↑  "נראה שאין כחן יפה להפקיע ממון בחזקתן..כל כהן יחוש לעצמו לפרוש מספק גזל.. אית.. לפדות בעל מנת להחזיר..על האב לפדות בכורו מכל כהנים שיוכל למצוא דילמא מתרמי ליה כהן מיוחס..בן הכהנת ולויה יש לפדותו.. - שאילת יעבץ א סימן קנה
↑  ערוך השלחן ליורה דעה שה:נה, באר היטב לאורח חיים קכח:פג
↑  החתם סופר תבע שהחזרת הכסף יהיה תלוי לגמרי בדעתו של הכהן. ומסיים דבריו בזה הלשון "עיין שאילת יעב"ץ סימן קנה - ואינו נראה לי" - שו"ת חת"ס סוף סימן רצא
↑  משום חשש "לא תשא" (לא היה להאב לברך על הפדיון) ..מאי שנא מכל מצות..שאם מסתפק..עושה אותה בלא ברכה?,..איך יברכו..על נשיאת כפים..שמא לא כהן הוא?, ..יש לפקפק ולא ליטול מה שחידש בכל הפרטים.. - שדי חמד מערכת כ כלל צ"ב ד' קפו ד"ה ואני
↑  (אפשר להקריב קרבנות פסחים בזה"ז) אם ימצא כהן שיש בידו כתב יחוסו מקוים מעשה בית דין שאבותיו היו מיוחסים עד זמן הבית, - דיו. דלא חיישינן לבית דין טועין. ומ"ש ז"ל שנגנז ספר יוחסין..אותו היה..מיוחסות שבישראל..אבל אינו מהנמנע המצא כתב יחוס לכהני בית אב אחד - שאילות יעב"ץ סימן פט
↑  מג"א או"ח רא ד
↑  קונטרס החזקות, סוף סימן לג
↑  הרב אהרן ארולייא, ספר 'מים החיים', קונטרס מי הברכה סי' ח
↑  שדי חמד, כלל צב