stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופרה גרמנית
גרמניה של ויימאר, אוסטריה בין המלחמות והרייך השלישי

בין המלחמות, בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה התרבות הגרמנית והאוסטרית ידעו תקופת פריחה ושגשוג, על אף התוהו ובוהו הפוליטי שסבב אותן. מלחינים רומנטיים מאוחרים עבדו עדיין לצד חדשנים מושבעים כמו שנברג וברג. פרוצ'ו בוזוני, יליד איטליה, פילס לו נתיב עצמאי משלו בניסיון למזג במוזיקה שלו את סגנונו של יוהאן סבסטיאן באך עם התרבות המתקדמת, הים תיכונית והגרמנית. הוא לא האריך ימים די הצורך על מנת לסיים את האופרה החשובה ביותר שלו, "דוקטור פאוסט" 1925.
פאול הינדמית החל את הקריירה האופראית שלו ביצירות קצרות ושערורייתיות כמו Mörder, Hoffnung der Frauen ("רוצחים, תקוות הנשים") לפני שפנה לעבר סגנונו של באך, כמוהו כבוזוני. הינדמית ראה ב"נאו-קלאסיציזם" בהשראת באך דרך לרסן את הגודש של הרומנטיקה המאוחרת. "קרדיאק" (1925) הייתה יצירתו הראשונה במגמה זו. הינדמית גם גילה עניין בהצגת חיי התקופה על בימת האופרות שלו (תפיסה שנקראה "Zeitoper", "אופרת הזמן") כמו ארנסט קרנק, ש-Jonny spielt auf שלו מציבה כנר ג'אז כגיבור. קורט וייל שיקף את החיים בגרמניה של ויימאר בדרך גלויה יותר מבחינה פוליטית. היצירה המפורסמת ביותר שיצר בשיתוף פעולה עם ברטולט ברכט, אופרה בגרוש (1928), הייתה גם שערורייה וגם הצלחה קופתית יוצאת מן הכלל, אם כי מבחינות רבות היא יותר מחזמר מאשר אופרה של ממש.
עלייתו של אדולף היטלר לשלטון שמה קץ לפריחה אופראית זו. הייתה אירוניה בכך שלאחר שריפת הרייכסטאג בשנת 1933 עבר המושב הגרמני של הממשלה אל הקרולאופר, בית האופרה הממלכתית בברלין שהעלה, בניהולו ההרפתקני של אוטו קלמפרר, הצגות בכורה של הרבה יצירות חדשניות בשנות העשרים, ביניהן "חדשות היום" של הינדמית. בשלב זה הגיב הינדמית על הקמת הרייך השלישי ביצירתו העיקרית, "מאתיס הצייר", דיוקן של אמן, המשתדל לשרוד בזמנים קשים. האופרה זכתה לביצוע בכורה בציריך בשנת 1938, כיוון שכל ביצוע של מוזיקה מאת הינדמית נאסר בגרמניה ארבע שנים קודם לכן.
ב-1940 עזב הינדמית את שווייץ ויצא לארצות הברית, שם הצטרף לזרם המלחינים, שחצו באותן שנים את האוקיינוס האטלנטי, ביניהם שנברג, וייל, קורנגולד וזמלינסקי. כמה מהם הצטרפו לתעשיית הקולנוע והתיאטרון המשגשגת של הוליווד וברודוויי. פרנץ שרקר מת ב-1934, לאחר שפוטר ממשרת ההוראה שלו בפקודת הנאצים; מלחינים אחרים, כמו ויקטור אולמן המבטיח, נשלחו למחנות הריכוז וההשמדה. כמה מלחיני אופרה, ביניהם קרל אורף וורנר אגק, נשארו בגרמניה והסתגלו לדרישות המשטר החדש כמיטב יכולתם.
לעומתם, ריכרד שטראוס תמך במשטר הנאצי והיה נשיא לשכת המוזיקה של הרייך שייסד יוזף גבלס, מוסד שפיקח על טוהר הגזע במוזיקה הגרמנית. בו בזמן, הוא שמר על ידידותו עם שטפן צווייג היהודי, ואף ננזף על כך.
האופרה הגרמנית מאז 1945

מלחינים לאחר מלחמת העולם השנייה נאלצו למצוא דרך להתמודד עם ההרס שחולל הרייך השלישי. החדשנות של שנברג וברג קסמה למלחינים צעירים, כיוון שיצירותיהם נאסרו להשמעה במשטר הנאצי ולא הוכתמו במעלליו. ברנד אלואיס צימרמן הציב לו את "ווצק" של אלבן ברג כדגם לאופרה היחידה שלו, "החיילים" ואריברט ריימן המשיך במסורת האקספרסיוניזם ב"ליר" השקספירית (1978). מבין המלחינים הגרמנים שלאחר המלחמה, הרבגוני ובעל הפרסום הבין-לאומי הרב ביותר הוא אולי הנס ורנר הנצה, שהלחין שורת יצירות הממזגות השפעות של ברג עם אלה של מלחינים איטלקים כמו ורדי. כמה מן האופרות שלו הן "שדרת הבדידות", "הבאסארידים" (ללברית של ו. ה. אודן), "אלגיה לאוהבים הצעירים" ו"הים הנבגד". קרלהיינץ שטוקהאוזן יצא לדרך אוונגארדית עוד יותר במחזור האופרות הענקי שלו, המבוסס על שבעת ימי השבוע, "אור" (1977). עם שאר המלחינים המובילים שעודם יוצרים אופרות במאה ה-21 נמנים וולפגנג ריהם ואולגה נויווירת.
לקריאה נוספת

The Oxford Illustrated History of Opera, ed. Roger Parker (OUP, 1994)
The Viking Opera Guide, ed. Amanda Holden (Viking, 1993)
A Short History of Opera, Donald Grout (Columbia University Press, fourth edition, 2003)
The New Grove Dictionary of Opera, ed. Stanly Sadie (OUP, 1992)
הערות שוליים

↑  לשם פשטות, המונח "גרמניה" בערך זה מתייחס פחות או יותר לכל האזור שבו שוכנת גרמניה המודרנית, וכן לחלקים באירופה שהיו דוברי גרמנית בעבר)
↑  Oxford Illustrated History of Opera, ed. Parker, pp.31–32; A Short History of Opera, chapter on "Early German Opera", pp.121–131; Viking Opera Guide articles on Schütz and Staden.
↑  טלמן, גם הוא מלחין פורה, החל להאפיל על קייזר כמלחין האופרה הראשון במעלה בהמבורג משנת 1717
↑  רק אחת מהאופרות בגרמנית של הנדל, "אלמירה", שרדה במצב טוב יחסית
↑  On the Hamburg opera, Oxford Illustrated History of Opera pp.32, 77–79; A Short History of Opera, section on Keiser, p.176ff.; Viking Opera Guide articles on Keiser, Mattheson and Telemann; booklet notes to the recording of Keiser's opera Croesus by René Jacobs.
↑  Man and Music: the Classical Era ed. Neal Zaslaw(Macmillan, 1989), pp.242–247, 258–260;Oxford Illustrated History of Opera pp.58–63, 98–103. Articles on Hasse, Graun and Hiller in Viking Opera Guide.
↑  Oxford Illustrated History of Opera pp.118–121; Man and Music: the Classical Era, pp.134–140; The Viking Opera Guide article on Mozart.
↑  Article on Fidelio by David Cairns in The Viking Opera Guide.
↑  Oxford Illustrated History of Opera, pp.207–209; A Short History of Opera, chapter on "Romantic Opera in Germany", pp.417–436.
↑  Essay by John Warrack in the booklet to Carlos Kleiber's recording of Der Freischütz (Deutsche Grammophon, 1973); article on Weber in The Viking Opera Guide; Oxford Illustrated History of Opera, pp.209–210;A Short History of Opera, chapter on "Romantic Opera in Germany", pp.417–436.
↑  Oxford Illustrated History of Opera pp.212–217; A Short History of Opera, chapter on "Romantic Opera in Germany", pp.417–436.

המנצח המפורסם ניקולאוס הרנונקור טען כי "ג'נובבה" היא יצירת מופת שאינה מוערכת מספיק; ראו מאמרו "Reinventing opera" בחוברת הנלווית להקלטתו את האופרה.
↑  Oxford Illustrated p.220.
↑  Oxford Illustrated, chapter on Wagner by Barry Millington; article on Wagner in Viking by John Deathridge.
↑  Oxford Illustrated History of Opera pp.232–236.
↑  Article on Strauss in Viking.
↑  Oxford Illustrated History of Opera, pp.290–292.
↑  Viking Opera Guide articles on Suppé, Johann Strauss and Lehár.
↑  Oxford Illustrated History of Opera,pp. 295–300, 315–316. Individual entries on Busoni, Hindemith and Weill in Viking Opera Guide.
↑  אנציקלופדיה למוזיקה של המאה העשרים, נורמן לברכט, עמ' 666. 1996
↑  Oxford Illustrated History of Opera, pp. 324–325; articles on Zimmermann, Reimann, Henze and Stockhausen in Viking Opera Guide.
| --- | --- |
ערך טוב: 
היינריך שיץ
פייטרו מטאסטאזיו
תפאורה משנת 1815 לזינגשפיל "חליל הקסם"
פלורסטן (גינתר טרפטוב) ולאונורה (קרינה קוטץ), פידליו, 1945, דויטשה אופר ברלין
סצנה מתוך הפקה של "הקלע החופשי", בסביבות 1822
"טריסטן ואיזולדה", וגנר, מערכה שנייה. איור מאת פרדיננד לקה.
ריכרד שטראוס
הוגו פון הופמנסתאל בגיל 19
מתוך הפקה של "העטלף" בדיסלדורף, 1954.
מבנה האופרה בשדרות "אונטר דן לינדן"
אוניברסיטת בריסטול

| --- | --- |
סמל אוניברסיטת בריסטול

סמליל אוניברסיטת בריסטול
 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  Vim promovet insitam
 תקופת הפעילות:  1909–הווה (כ־116 שנים) 
 סטודנטים
 :  27,513 (נכון ל־2020) 
 מיקום
 מיקום:  University of Bristol, Senate House, Tyndall Avenue, Bristol, BS8 1TH 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°27′23″N 2°36′16″W﻿ / ﻿51.456388888889°N 2.6044444444444°W﻿ / 51.456388888889; -2.6044444444444
 bristol.ac.uk
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אוניברסיטת בריסטול(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אוניברסיטת בריסטול
 
מגדל ווילס (בתי הספר למשפטים ומדעי כדור הארץ) בתכנון האדריכל ג'ורג' אוטלי, רחוב פארק, בריסטול.
אוניברסיטת בריסטול (באנגלית: University of Bristol) היא אוניברסיטה ציבורית בבריסטול שבאנגליה. היא אחת משתי אוניברסיטאות בעיר בריסטול (השנייה היא אוניברסיטת מערב אנגליה, שהוקמה ב-1970 כבית ספר גבוה). היא החלה לפעול תחת צ'רטר מלכותי ב-1909 (אך היה קיים מוסד אקדמי שקדם לה מאז 1876). היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות אשר הוקמו בבריטניה בתקופה הוויקטוריאנית ואשר לעיתים מכונות "אוניברסיטאות הלבנים האדומות" (בשל סגנון הבנייה של התקופה). אוניברסיטת בריסטול נחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הטובות בבריטניה, הן לפי דירוגים עצמאיים שעורכים עיתונים כגון "הגארדיאן" והן על פי דירוגים של מוסדות מחקר שעורך משרד החינוך הבריטי. כמו כן היא נמנית בעקביות עם 50 האוניברסיטאות הטובות בעולם. האוניבריסטה חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית (WUN), בקבוצת ראסל, בברית GW4, בקבוצת קוימברה (GC) ובמכון אלן טיורינג בלונדון.
ארגון אקדמי

האוניברסיטה מורכבת ממספר בתי ספר ומחלקות המאורגנים בשש פקולטות:
הפקולטה לאמנויות
הפקולטה להנדסה
הפקולטה למדעי החיים
הפקולטה למדעים
הפקולטה למדעי הבריאות
הפקולטה למדעי החברה ומשפטים
דירוגים > דירוג בין־לאומי

דירוג שאנגחאי - מקום 97 (2024)
דירוג Times Higher Education - מקום 81 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 55 (2024)
דירוגים > דירוג אזורי - בריטניה

דירוג שאנגחאי - מקום 8 (2024)
דירוג Times Higher Education - מקום 9 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 9 (2024)
חוקרים באוניברסיטת בריסטול

סר ויליאם רמזי, כימאי (במכללה שקדמה לאוניברסיטה, 1880–1887)
אלפרד מרשל, כלכלן (במכללה שקדמה לאוניברסיטה, 1877–1884)
ג'ון לנארד-ג'ונס, מתמטיקאי
מייקל ברי, פיזיקאי
דורותי קרופוט הודג'קין, כימאית, כלת פרס נובל לכימיה
ויליאם רמזי, כימאי, חתן פרס נובל לכימיה
בוגרי אוניברסיטת בריסטול

אברהם עוז, חוקר תיאטרון (ישראלי)
אמילי ווטסון, שחקנית
אנג'לה קרטר, סופרת
אלכס קוקס, קולנוען
ג'ונתן אוונס, ראש ה-MI5
ג'יימס בלאנט, מוזיקאי
ג'ייסון אייזקס, שחקן
ג'רמי תומאס, קולנוען/תסריטאי
דייוויד בוהם, פיזיקאי
דייוויד ואליאמס, קומיקאי (הממלכה הקטנה)
דרן בראון, קוסם, בדרן ואמן אשליות בריטי
הרולד פינטר, מחזאי (שגם הציג את יצירתו, "החדר", לראשונה באוניברסיטה ב-1957)
מארק רייבנהיל, מחזאי
מאט לוקאס, קומיקאי (הממלכה הקטנה)
מייקל וינטרבוטום, קולנוען
מישה גלני, עיתונאי בריטי, פרשן לענייני מזרח אירופה
מנואל אסקיבל, לשעבר ראש ממשלת בליז
נוויל מוט, פיזיקאי (חתן פרס נובל)
סיימון פג, שחקן וקומיקאי
ססיל פאוול, פיזיקאי (חתן פרס נובל)
פול דיראק, פיזיקאי (חתן פרס נובל)
פלאם סייקס, עיתונאית אופנה וסופרת
קלאוס פוקס, פיזיקאי ומרגל
שרה קיין, מחזאית
ג'וזף מוסקט, לשעבר ראש ממשלת מלטה
Op.22 Y-Waltz: in Major

Op.22 Y-Waltz: in Major הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת הדרום-קוריאנית ג'ו יו-רי. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2022, על ידי חברת התקליטים וייק ואן אנטרטיינמנט, ומכיל חמש רצועות, בהן הסינגל המוביל "Love Shhh!".
רקע והוצאה

ב-17 במאי הודיעה וייק ואן אנטרטיינמנט שג'ו יו-רי תוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלה, ששמו Op.22 Y-Waltz: in Major, ביוני 2022. יום לאחר מכן, הוכרז על תאריך היציאה המדויק ועל הסינגל המוביל, "Love Shhh!". ב-24 במאי נחשפה רשימת הרצועות, וב-30 במאי פורסמו טיזרים למיני-אלבום ולקליפ הסינגל המוביל.
ב-2 ביוני 2022, לפני יציאתו, ערכה ג'ו יו-רי אירוע להשקת המיני-אלבום וכן קיימה מפגש מעריצים.
הצלחה מסחרית

במצעד האלבומים של גאון, דורג Op.22 Y-Waltz: in Major לראשונה במקום החמישי.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Round and Around  | 1:19 |
| 2. | Love Shhh!  | 3:19 |
| 3. | Rolla Skates  | 2:59 |
| 4. | This Time  | 3:45 |
| 5. | Opening  | 3:29 |
| משך כולל: | משך כולל: | 14:53 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  יפן | אוריקון | 27 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 5 |
|   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2022)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 11 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| קוריאה הדרומית | 2 ביוני 2022 | CD | וייק ואן • סטון מיוזיק |
| עולם | 2 ביוני 2022 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | וייק ואן • סטון מיוזיק |
הערות שוליים

↑  Lee, Min-ji (17 במאי 2022). "조유리, 6월 첫 미니앨범 '오프스 넘버 22 와이 왈츠'로 컴백 [공식]" [Jo Yu-ri, comeback in June with the first mini album 'Op.22 Y-Waltz: in Major' [Official]] (בקוריאנית). Newsen. ארכיון מ-10 ביוני 2022. נבדק ב-17 בינואר 2022 – via Naver. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kim, Ye-na (18 במאי 2022). "조유리, 6월 2일 첫 솔로 미니 발매...타이틀곡은 '러브 쉿!'" [Jo Yuri releases her first solo mini on June 2nd...The title song is 'Love Shhh!'] (בקוריאנית). X-port News. ארכיון מ-10 ביוני 2022. נבדק ב-17 בינואר 2022 – via Naver. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Park, Seo-hyun (24 במאי 2022). "조유리, 시크+우아+청순 물오른 비주얼..미니 1집 트랙리스트 공개" [Jo Yu-ri, Chic + Elegant + Innocent Visual..1st Mini Album Tracklist Released] (בקוריאנית). Herald Pop. ארכיון מ-10 ביוני 2022. נבדק ב-17 בינואר 2022 – via Naver. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lee, Deok-haeng (30 במאי 2022). "조유리, 타이틀곡 '러브 쉿!'→자작곡 'Opening' 미리듣기 오픈" [Jo Yu-ri, title song 'Love Shh!' → Pre-listening of self-composed song 'Opening' released] (בקוריאנית). MT Star News. ארכיון מ-30 במאי 2022. נבדק ב-17 בינואר 2022 – via Naver. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Oh, Yoon-ju (31 במאי 2022). "조유리, 타이틀곡 '러브 쉿!' MV 티저...발랄+청량 매력" [Jo Yu-ri, title song 'Love Shh!'  MV teaser...Lively + refreshing charm] (בקוריאנית). My Daily. ארכיון מ-10 ביוני 2022. נבדק ב-17 בינואר 2022 – via Naver. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kim, Min-ji (2 ביוני 2022). "'컴백' 조유리 "무대 열심히 준비...긴장되고 기대돼" [N현장]" ['Comeback' Jo Yu-ri "I'm preparing hard for the stage...I'm nervous and looking forward to it" [N-Site]] (בקוריאנית). News1. ארכיון מ-10 ביוני 2022. נבדק ב-2 ביוני 2022 – via Naver. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "2022년 23주차 Album Chart" [Week 23 of 2022 Album Chart]. Gaon Music Chart (בקוריאנית). במאי 29 – 4 ביוני 2022. ארכיון מ-9 ביוני 2022. נבדק ב-10 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 264d9c71-1229-4966-9900-e8577a84da06 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Op.22 Y-Waltz: in Major".
כריס פיין

| --- | --- |
פיין בכנס "קומיק-קון", 2018
פיין בכנס "קומיק-קון", 2018
 לידה:  26 באוגוסט 1980 (בן 44) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Christopher Whitelaw Pine 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  בית הספר אוקווד  אוניברסיטת לידס  קונסרבטוריון האמריקאי לתיאטרון 
 http://www.chris-pine.org/
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר וייטלוו פיין (באנגלית: Christopher Whitelaw Pine; נולד ב-26 באוגוסט 1980) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי. ידוע בעיקר בשל תפקידו כקפטן קירק בסרטי "סטארטרק", בתור האביר על הסוס הלבן בסרט "אל תוך היער", בתור ג'ק ראיין בסרט "ג'ק ראיין: גיוס הצללים" ובתור סטיב טרבור בסרטים "וונדר וומן" ו-"וונדר וומן 1984".
ביוגרפיה

פיין נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא גרמני, בריטי, וצרפתי, אם כי סבו מצד אמו היה יהודי ממוצא רוסי. הוא בנם של השחקנים רוברט פיין (אנ') וגווין גילפורד(אנ'), נכדה של השחקנית אן וין ואחיה הקטן של השחקנית קת'רין פיין.
פיין הוא בוגר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם קיבל תואר אקדמי באנגלית. הוא למד משחק כתלמיד בחילופי סטודנטים באוניברסיטת לידס שבאנגליה. לאחר סיום לימודיו, למד בתיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי שבסן פרנסיסקו.
קריירה

פיין הופיע לראשונה בפרק בסדרת הטלוויזיה "ER" בשנת 2003. באותה שנה שיחק גם בסדרות "הסניגור" ו-"CSI: Miami". ב-2004 שיחק בסרט הקצר "Why Germany?" ובסרט הקולנוע "יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים". בשנת 2005 הופיע בפרק של סדרת הדרמה "עמוק באדמה", במותחן העצמאי "סודות מסוכנים" ובסרט הקצר "The Bulls".
ב-2006 הוא כיכב בסרט הקומדיה הרומנטי "אני והמזל שלי" לצד לינדזי לוהן ובהשתתפות להקת מקפליי. בנוסף באותה שנה, שיחק פיין בסרט הטלוויזיה "Surrender Dorothy". באותה שנה הופיע בתפקיד הראשי בקומדיה הרומנטית "בליינד דייט", ושיחק בסרט הפעולה "לחסל את האס".
בשנת 2007 סירב להשתתף בסרט "White Jazz", כדי שיוכל לגלם את הדמות ג'יימס טי קירק בסרט "סטארטרק". בנוסף, הופיע פיין בסרט העצמאי "Small Town Saturday Night" ולדבב את דמותו של דייב בסרט האנימציה "Quantum Quest: A Cassini Space Odyssey". בשנת 2012 גילם את דמותו של סם בסרט ״אנשים כמונו״ ("People Like Us"), בו שיחק יחד עם מישל פייפר ואוליביה בנקס. ב-2013 שב לגלם את ג'יימס קירק בסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק".
בשנת 2014 גילם את דמותו של ג'ק ראיין בסרט "ג'ק ראיין: גיוס הצללים". באותה שנה שיחק גם בסרט הקומדיה "איך להיפטר מהבוס 2" בתור רקס הנסון.
בשנת 2016 שיחק בסרט המדע הבדיוני "סטארטרק: אל האינסוף" לצד זאכרי קווינטו, זואי סלדנה ואידריס אלבה. הסרט הוא הסרט ה-13 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים" ומשמש כהמשכו הישיר של הסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק" משנת 2013.
בשנת 2017 כיכב בסרט גיבורי-העל "וונדר וומן" בתור קפטן סטיב טרבור, והוא חלק מהיקום הקולנועי של DC.
ב-2018 שיחק בסרט "קמט בזמן" לצד ריס וית'רספון. הופיע גם בסרט ההיסטורי בהפקת נטפליקס "מלחמתו של רוברט דה ברוס" אודות רוברט דה ברוס.
חזר ל"וונדר וומן 1984", סרט ההמשך של "וונדר וומן", בתפקיד קפטן סטיב טרבור. לדברי גל גדות (שמגלמת את וונדר וומן) חזרתו של כריס היא בעקבות העובדה שהבמאית של וונדר וומן (פטי ג'נקינס) נהנתה מאוד מהעבודה איתו.
בדצמבר 2020 לוהק לתפקיד ראשי בסרט "מבוכים ודרקונים: כבוד בין גנבים" בבימויו של ג'ונתן גולדשטיין.
חיים אישיים

בין אפריל 2018 למרץ 2022 היה במערכת יחסים עם השחקנית הבריטית אנאבל ווליס.
חיים אישיים > נהיגה בשכרות

ב-1 במרץ 2014, בעת הצילומים לסרט "האיש האחרון" בניו זילנד, נעצר פיין על ידי המשטרה המקומית לאחר שנכשל בבדיקת אלכוהול שעבר לפני כן. הוא הודה באשמת נהיגה בשכרות ב-17 במרץ, והודה כי שתה ארבע כוסות וודקה בפאב מקומי. פיין נפסל לנהוג בניו זילנד למשך חצי שנה וקיבל קנס של 93 דולר ניו זילנדי. היה לו רקורד נקי, והשופט אמר כי "המעשה לא מתאים לו..."
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים | ניקולס |  |
| 2005 | Confession | לותר סקוט |  |
| 2006 | אני והמזל שלי | ג'ק הארדין |  |
| 2006 | בליינד דייט | דני |  |
| 2006 | לחסל את האס | דרווין טרמור |  |
| 2008 | יין, סיפור אהבה | בו בארט |  |
| 2009 | סטארטרק | ג'יימס טי קירק |  |
| 2009 | הנשאים | בריאן |  |
| 2010 | עיירה קטנה בשבת בלילה | ראט ריאן |  |
| 2010 | קוונטום קווסט | ג'אמר | דיבוב |
| 2010 | לא ניתנת לעצירה | וויל קולסון |  |
| 2012 | סלסט וג'סי לנצח | רורי |  |
| 2012 | זאת מלחמה | פ.ד.ר פוסטר |  |
| 2012 | אנשים כמונו | סאם הרפר |  |
| 2012 | שומרי האגדות | ג'ק פרוסט | דיבוב |
| 2013 | האויב בתוכנו - סטארטרק | ג'יימס טי קירק |  |
| 2014 | ג'ק ראיין: גיוס הצללים | ג'ק ראיין |  |
| 2014 | סטרץ' | רוג'ר קארוס |  |
| 2014 | איך להיפטר מהבוס 2 | רקס הנסון |  |
| 2014 | אל תוך היער | האביר על הסוס הלבן |  |
| 2015 | האיש האחרון | קיילב |  |
| 2016 | שעה של גיבורים | ברנרד ס. וובר |  |
| 2016 | באש ובמים | טובי הווארד |  |
| 2016 | סטארטרק: אל האינסוף | ג'יימס טי קירק |  |
| 2017 | וונדר וומן | סטיב טרבור |  |
| 2018 | קמט בזמן | ד"ר אלכסנדר "אלכס" מורי |  |
| 2018 | מלחמתו של רוברט דה ברוס | רוברט דה ברוס |  |
| 2018 | ספיידרמן: ממד העכביש | פיטר פארקר / ספיידרמן | דיבוב |
| 2020 | וונדר וומן 1984 | סטיב טרבור |  |
| 2022 | חוזה מסוכן | ג'יימס הרפר | גם מפיק בפועל |
| 2022 | כל הסכינים הישנות | הנרי פלאהם | גם מפיק בפועל |
| 2022 | אל תדאגי יקירתי | פרנק |  |
| 2023 | המשאלה | המלך מגניפיקו | דיבוב |
| 2023 | מבוכים ודרקונים: כבוד בין גנבים | אדגין דרוויס |  |
| 2023 | מים רדודים | דארן ברימן | גם במאי, תסריטאי ומפיק |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ER | לוין | פרק: "A Thousand Cranes" |
| 2003 | הסניגור (אנ') | לוני גרנדי | פרק: "Hazel Park" |
| 2003 | CSI: מיאמי | טוני צ'נדלר | פרק: "Extreme" |
| 2004 | חלום אמריקאי | ג'ואי טרימיין | פרק: "Tidings of Comfort and Joy" |
| 2005 | עמוק באדמה | סם הצעיר | פרק: "Dancing for Me" |
| 2006 | היכנעי, דורותי | שון בסט | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2020-2014 | רובוט צ'יקן | קפטן ג'ייק / נורמן בייטס / ג'יימס טי. קירק | דיבוב; 3 פרקים |
| 2015 | קיץ אמריקני חם ורטוב: היום הראשון במחנה (אנ') | אריק | 5 פרקים |
| 2018-2015 | סופרמנשן | ד"ר דוויזו | דיבוב; 24 פרקים מועמד פרס אמי לאמנויות יצירתיות לדיבוב הטוב ביותר (אנ') (2016) |
| 2017 | אנג'י טרייבקה | ד"ר תומאס הורנביין | 3 פרקים |
| 2017 | קיץ אמריקני חם ורטוב: כעבור עשר שנים | אריק | 4 פרקים |
| 2019 | I Am the Night | ג'יי | מיני-סדרה; 6 פרקים גם מפיק בפועל |
| 2019 | אבא אמריקאי | אליסטייר קובאקס | דיבוב; פרק: "Rabbit Ears" |
| 2020 | סרט ביתי: הנסיכה הקסומה | ווסטלי | פרק: "Chapter One: As You Wish" |
הערות שוליים

↑  "Chris Pine — Bio". Flixster. 4 במאי 2009. נבדק ב-19 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   כריס פיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  מעריב אונליין, ‏"משהו מטורף הולך לקרות": גל גדות חושפת סוד מ"וונדר וומן 1984", באתר מעריב אונליין, 14 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402397605171  PLWABN: 9810561106005606  BNE: XX1791265  BnF: cb155459994 (data)  GND: 143939254  ISNI: 0000 0001 1877 1370  LCCN: no2006084525  MusicBrainz: 09c3cebd-f16e-40c4-a101-4832f8fa2c19  NKC: xx0173787  NLA: 41360788  NTA: 354936174  SUDOC: 143116525  Trove: 1454326  VIAF: 64318577   WorldCat (עם VIAF): 64318577 
פיין, 2009
רג'ינה הול

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1970 (בת 54) וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  סטודיו ויליאם אספר  אוניברסיטת פורדהם 
 http://regina-hall.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רג'ינה לי הול (באנגלית: Regina Lee Hall; נולדה ב-12 בדצמבר 1970) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של ברנדה מיקס בסדרת הסרטים "מת לצעוק" ודמותה של קורטה ליפ בדרמה הקומית "אלי מקביל".
ביוגרפיה

הול נולדה בוושינגטון די. סי., בתם של אודי הול, קבלן וחשמלאי ושל רובי, מורה. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון אימקולטה (אנ'), הול נרשמה לאוניברסיטת פורדהם (אנ') בברונקס, משם סיימה תואר ראשון בספרות אנגלית ב-1992. מאוחר יותר היא נרשמה לאוניברסיטת ניו יורק, שם סיימה את לימודיה ב-1997 עם תואר שני בעיתונאות, ומיד לאחר מכן כבר החלה את פעילותה בתעשיית הבידור, בהופעת אורח באלבום "Wild Cowboys" מ-1996 של הראפר האמריקאי סאדאת X (אנ').
על תקופת הלימודים אמרה הול: "אהבתי להיות סטודנטית. יכולתי ללכת לבית הספר עד גיל 75 כל עוד מישהו היה משלם את שכר הדירה שלי. הייתי סטודנטית מקצועית".
קריירה

בשנת 1997, כשהייתה בת 26, הופיעה הול לראשונה בסרטון פרסומת בטלוויזיה. בתה שנה ביצעה הופעת אורח בדרמת הפשע "New York Undercover" של רשת הטלוויזיה פוקס.
בשנת 1999, שיחקה לראשונה בקולנוע בסרט "סודו של שושבין".
בשנת 2000, פרצתה הול לתודעה לאחר שגילמה את ברנדה מיקס בסדרת הסרטים "מת לצעוק". היא שיחקה גם בשלושת סרטי ההמשך.
באותה שנה, היא גם שיחקה בדרמה הקומית "אלי מקביל" בתפקיד קורטה ליפ.
משנת 2003 היא שיחקה בתפקידים ראשיים בסרטים כמו "המבוקשים של מליבו" (2003), "חטיפה לא מתוכננת" (2005) ו-"The Honeymooners" (2005).
בשנת 2008 שיחקה בקומדיית הפשע "יום ראשון הראשון" בכיכובו של אייס קיוב.
ב-שנת 2010, היא שיחקה את דמותה של מישל בסרט "למות מלוויה".
בשנת 2012 היא שיחקה בסרט "לחשוב כמו גבר" וב-2014 שיחקה גם בסרט ההמשך "לחשוב כמו גבר 2". באותה שנה היא שיחקה גם בסרט "בנוגע לאתמול בלילה".
בשנת 2016 היא שיחקה בקומדית המצבים "שחור-כזה".
בשנת 2017 שיחקה בסדרה "לא בטוחה" ובסרט הקומדיה "טיול בנות" לצד קווין לטיפה, ג'יידה פינקט סמית' ומייק קולטר, ושיחקה בקומדיה נוספת "עירום" בכיכובו של מרלון ויינס.
בשנת 2019, היא כיכבה בסרט "בוסית בקטנה" לצידה של איסה ריי.
בשנת 2021, היא שיחקה בסרט הקומדיה השחורה "חדשות חמות במחוז יובה" וגילמה את  כרמל שניידר במיני סדרה "תשעה זרים מושלמים" ברשת הולו.
חיים אישיים

בשנת 2010, כאשר הייתה הול בת 40, היא ניסתה להפוך לנזירה קתולית, אך נדחתה עקב כך שניתן לבצע את ההסמכה עד גיל 39.