stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יינוזאורוס
מאפיינים

לג'יינוזאורוס הייתה עצם זרוע באורך 134 סנטימטרים, והוא היה קטן יחסית לקרוביו, אך עדיין הגיע לגובה של שישה מטרים בראשו ואורכו הגיע ל-18 מטרים. הוא היה פרימיטיבי ביחס לטיטאנוזאורים והיה קרובם של הבוניטזאורה והאנטארקטוזאורוס מאמריקה הדרומית. את שמו המדעי קיבל על שם הפלאונטולוג ההודי סוהאן לאל ג'יין (Sohan Lal Jain), אשר ערך מחקר נרחב על הדינוזאור. הג'יינוזאורוס תואר למדע ב-1995 בידי אדריאן פול האנט (Adrian Paul Hunt), אף שכמה חוקרים סוברים שהוא טקסון בטל השייך לסוג טיטאנוזאורוס או אולי לאנטארקטוזאורוס. כמה מדענים גם שייכו אותו למשפחת הדיקראוזאוריים בעלת הזיזים על שדרתם, אך נראה שמדובר באבולוציה מתכנסת מאחר שמבנה הגפיים דומה יותר לטיטאנוזאור.
יבגני סובה

ח"כ יבגני סובה באירוע "שבתרבות" בגבעת שמואל
יבגני סוֹבָה (באוקראינית Євген Сова, נולד ב-29 באוגוסט 1980, י"ז באלול ה'תש"ם) הוא סגן יושב ראש הכנסת ה-25 וחבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו. בעבר היה עיתונאי.
ביוגרפיה

סובה נולד בעיר פרבומייסק, אוקראינה הסובייטית שבברית המועצות דאז לניקולאי סובה וסבטלנה לבית גכטמן. עלה לישראל ב-1997, במסגרת תוכנית סל"ה של הסוכנות היהודית. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, עוד לפני גיוסו לצה"ל. שירת בתפקיד של קצין בנציבות קבילות החיילים. למד תקשורת ועיתונאות באוניברסיטת בר-אילן. בעל תואר שני בתקשורת פוליטית. בשנת 2005 החל לעבוד ככתב ותחקירן בעיתון וסטי ובחדשות 2. הפרשן המדיני-פוליטי של ערוץ 9 ומגיש תוכניות אקטואליה ב"כאן רק"ע".
בשנת 2014 עזב את ערוץ 9 והחל את עבודתו בערוץ הבינלאומי בשפה הרוסית RTVI. מספטמבר 2014 עד ינואר 2019 הגיש את התוכנית ״השבוע בישראל״. ב-3 בפברואר 2019 הודיע עם אביגדור ליברמן על הצטרפותו לישראל ביתנו לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת. הוא הוצב במקום השלישי ברשימת ישראל ביתנו ונכנס לכנסת. הוא הוצב שוב במקום השלישי ברשימה של ישראל ביתנו לבחירות לכנסת העשרים ושתיים, בחירות לכנסת העשרים ושלוש ובבחירות לכנסת העשרים וארבע, נבחר בכולן לכנסת. בכנסת ה-24, כיהן יו"ר הסיעה וסגן יושב ראש הכנסת
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצב שוב במקום השלישי ברשימת ישראל ביתנו לכנסת. בכנסת זו הוא אף מכהן כסגן יושב ראש הכנסת.
חיים אישיים

נשוי ואב לשלוש בנות. תושב פתח תקווה.
הערות שוליים

↑  אור רביד‏, הרכש החדש של ליברמן: העיתונאי יבגני סובה מצטרף לישראל ביתנו, באתר וואלה, 3 בפברואר 2019
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • גלנט • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| הציונות הדתית (7) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| עוצמה יהודית (6) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (24) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • רול • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נייבלה (דינוזאור)

| נייבלה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 79–69 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אבליזאוריים
סוג:: נייבלה
מין:: Niebla antiqua
שם מדעי
 Niebla antiqua ‏רולנדו, 2020

נייבלה (שם מדעי: Niebla; מספרדית: "ערפל") הוא סוג של דינוזאור תרופוד טורף ממשפחת האבליזאוריים, אשר חי באמריקה הדרומית במשך הקרטיקון שלפני 79 עד 69 מיליון שנה מזמננו.
מאפיינים

הממצאים המאובנים שלו התגלו בתצורות אלן (אנ') בריו נגרו שבארגנטינה והוא תואר למדע ב-2020, על סמך בדיקה של ממצאי שלד בודד של פרט בוגר שכלל גולגולת כמעט מלאה, כמה שיניים ושרידי לסת וכן חוליות וצלעות מקוטעות ועצם שכם שלמה. הסוג כולל מין יחיד - Niebla antiqua, שפירושו בלטינית: "עתיק".
דינוזאור זה היה קרובו של הקרנוטאורוס והפרט שנמצא שהיה כבר בוגר הגיע לאורך של 4 עד 4.5 מטרים, מה שהופך אותו לקטן ביחס למשפחתו. לצידו נמצאו מספר פטרוזאורים כמו האירוטיטאן, זאורופודים, אורניתופודים ותרופודים קטנים כמו הבונפרטניקוס והאוסטרורפטור, מהם אולי ניזון הנייבלה. כמו כן נמצא גם קרובו הקווילמזאורוס.
פרומריכוכרוס

| פרומריכוכרוס |
| --- | --- |
 דגם של פרומריכוכרוס
תקופה
תחילת מיוקן 20 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: מריקואידודונטידה
סוג:: פרומריכוכרוס
מינים
 P. proprius  P. carrikeri  P. chelydra  P. magnus  P. matthewi  P. pinensis  P. superbus  P. vantasselensis
שם מדעי
 Promerycochoerus ‏דגלאס, 1901

פרומריכוכרוס (שם מדעי: Promerycochoerus; מילולית: "קרוב למריכוכרוס", שפירושו: "חזיר מלכותי".) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה, מהקבוצה מריקואידודונטידה שהיה קרובו של המריכוכרוס בן תקופת האוליגוקן. הוא נקרא באותה שנה לצידו (1858) בידי חוקר המאובנים ג'וזף ליידי (אנ'), ובמקור השתייך לסוג מריכוכרוס. בניגוד לקרובו הוא התקיים בתחילת המיוקן לאורך אמריקה הצפונית, לפני בערך 20 מיליון שנה מזמננו.
הפרומריכוכרוס בדומה לקרובו היה יצור מגושם באורך של 1 מטר ובמשקל של מעל 400 קילוגרם, בעל כלוב צלעות עגלגל ובעל רגליים קצרות בעלות כריות כשל גמל. ראשו היה גדול עם לסת בעלת ניבים מאיימים, אך שיניים טוחנות גדולות שהתאימו לאכילת צמחים. הוא היה מעלה גירה בעל זנב קצר והחוטם שלו דמה לחדק טפיר.
גודלו והמבנה המגושם שלו התאים לחיים אמפיביים בדומה להיפופוטם מודרני כשכמה מהמינים דמו יותר לחזיר בר, ועדיין היו בעלי רגליים עדינות וקטנות. הוא כנראה חי בסמוך למקווי מים גדולים וניזון עשב, שורשי צמחי מים למיניהם, אותם טחן במלתעותיו. עקב ניביו המאיימים היו לו מעט טורפים.
מינים אלה נכחדו עם ההתייבשות שאירעה במהלך המיוקן והכחידה שטחים גדולים ופאונה ייחודית של מינים הקרובים לגמליים המודרניים כמו המריכוידון והברכיכרוס.
איור אפשרי של פרומריכוכרוס
אסתר יונגרייז

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1936 סגד, הונגריה 
 פטירה:  23 באוגוסט 2016 (בגיל 80) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, הונגריה 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 באוגוסט 2016 
 
הרבנית אסתר יונגרייז (משמאל) עם שגרירת ארצות הברית בהונגריה אפריל פולי. בודפשט 2008
הרבנית אסתר יונגרייז (באנגלית: Esther Jungreis‏; 1936 – 23 באוגוסט 2016) הייתה רבנית אורתודוקסית-אמריקאית, מייסדת ונשיאת ארגון "הנני".
ביוגרפיה

נולדה למשפחת רבנים בסגד שבהונגריה בשנת 1936. בסוף מלחמת העולם השנייה, קיץ 1944, הגיעה יחד עם כל בני משפחתה ברכבת קסטנר למחנה הריכוז ברגן-בלזן משם הועברו כעבור כמה חודשים לשווייץ.
בשנת 1973 יסדה את ארגון החזרה בתשובה הראשון בארצות הברית, "הנני". שם הארגון שאוב מקריאתו של אברהם אבינו במענה לקריאת האל "אברהם אברהם", והוא מבטא התייצבות ונכונות לקראת כל משימה שיטיל עליו האל. מטרתה המוצהרת של יונגרייז בעת הקמת הארגון הייתה מלחמה בהתדרדרות הרוחנית הכללית שזיהתה בקרב יהדות ארצות הברית. היא החלה לערוך כינוסים גדולים בסגנון המטיף האוונגליסטיבילי גרהאם, בין השאר באולם מדיסון סקוור גארדן בניו יורק.
בשנת 1974 החלה לפעול גם מחוץ לארצות הברית, באוסטרליה ובריטניה. ביוני 1974 ערכה לראשונה כינוס חזרה בתשובה בבית העם בירושלים. בשנת 1975 ערכה סיור בדרום אפריקה ואחר כך הודיעה בביקור בישראל על תוכנית שלא יצאה לפועל להקמת יישוב בשם קריית "הנני" בהרי ירושלים.
באוגוסט 1976 הודיעה על הקמת מרכז רוחני בירושלים, ומאז הייתה מבקרת בקביעות בעיר מדי שנה ועורכת כינוסים המוניים.
היא הקימה את מרכז "הנני" במנהטן הכולל מוזיאון לתרבות העם היהודי, ושיעורה השבועי במרכז משך קהל רב. הרבנית יונגרייז הייתה מקורבת למפלגה הרפובליקנית בארצות הברית, באוגוסט 2004 הוזמנה לנאום ולברך בוועידה השנתית של המפלגה.
יונגרייז פרסמה ספרים רבים. אחד מהם, "החיים במחויבות", תורגם לעברית.
ב-23 באוגוסט 2016 נפטרה כתוצאה ממחלה קשה בארצות הברית.
הערות שוליים

1 2  אלי שי, הרבעצע יונגרייז והנפשות שהוא עושה, כל העיר, 22 באוגוסט 1980
1 2  דינה לרנר, רבנית זוהרת, מעריב, 12 בפברואר 1974
↑  עיריית ירושלים - המחלקה לתרבות תורנית - "עורה ישראל" - פרקי נשמה מוגשים על ידי הרבנית אסתר יונגרייז, דבר, 16 ביוני 1974
↑  עתי"ם, קרית "הנני" בהרי ירושלים, על המשמר, 5 ביוני 1975
↑  תנועת "הנני" מקימה מרכז רוחני בי-ם, דבר, 19 באוגוסט 1976
↑  אלי שי, הרבנית אסתר יוגגרייז שומעת קולות ועושה נפשות, פעם שלישית או רביעית בהופעה חיה, בגן הפעמון., כל העיר, 3 בספטמבר 1982
דוד זוהר, הרבנית יונגרייז תחרוש את ישראל בניית מיוחדת, מעריב, 26 ביולי 1979
↑  נתן גוטמן, יהודי אחד באוהיו ישפיע כמו מאה בקליפורניה, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2004
↑  יואל ביטלמן, אבל בארה"ב: הרבנית אסתר יונגרייז ע"ה, באתר בחדרי חרדים, 24 באוגוסט 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263469005171  GND: 1081227818  ISNI: 0000 0001 1689 2486  LCCN: n81116636  NLA: 36340278  VIAF: 94576990   WorldCat (עם VIAF): 94576990
אוגוסטינולופוס

| אוגוסטינולופוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 70–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: אוגוסטינולופוס
מינים
 Augustynolophus morrisi
שם מדעי
 Augustynolophus ‏פריטו-מרקז, 2014

אוגוסטינולופוס (שם מדעי: Augustynolophus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים שחי בסופו של הקרטיקון באמריקה הצפונית. האוגוסטינולופוס התקיים לפני 66–70 מיליון שנה לצד קבוצת הדינוזאורים האחרונים שנכחדו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.
מאפיינים

הדינוזאור נקרא על שם משפחת אוגוסטין, אשר סייעה למוזיאון ההיסטוריה של לוס אנג'לס (אנ'). הסיומת "lophus" היא על שם הדמיון בינו לזאורולופוס האסייתי. הוא נחשב לראשונה כמין של זאורולופוס (Augustynolophus morrisi, על שם החוקר ויליאם מוריס) ובהמשך סווג כפרוזאורולופוס. בהמשך העבירו אותו לסוג משלו, תחת השבט Saurolophini - בו כלולים גם הזאורולופוס והפרוזאורולופוס.
כל מאובני הדינוזאור מבוססים על שני ממצאים, אחת מ-1943 בה התגלתה הגולגולת ואחת בה התגלו עצמות חוליות ועצמות גפיים שונות והיא כנראה השתייכה לפרט צעיר. מאובנים אלה שנוצרו ליד הים הפנימי המערבי הם אחד משלושה מאובנים שהתגלו ליד החוף המערבי, לצד האלטופלטה (Aletopelta) ומין לא ידוע של טירנוזאור מוושינגטון.
הדינוזאורים בוגרים הגיעו לאורך אפשרי של 8 מטרים ולמשקל 3 טון. אורך הגולגולת הגיע ל-106 ס"מ והיא נועדה ללעיסת צמחייה קרקעית עם שיניים קטנות מרובות.
דינוזאור זה הוא הדינוזאור הלאומי של קליפורניה שבה התגלו המאובנים, החל מ-2017.
הדס איצקוביץ

| --- | --- |

איצקוביץ במהלך יצירת המיצג "פתח לתקוות העולם - דגם כדור הארץ, שעת כדור הארץ 2011 בפתח תקווה", בקבוקי שתייה משומשים, 3 מטר
 לידה:  19 בספטמבר 1980 (בת 44)
 שם לידה:  הדס איצקוביץ
 לאום:  יהודיה
 תחום יצירה:  עיצוב תעשייתי, פיסול
 יצירות ידועות:  מיצג עץ חג המולד
"עץ הבקבוקים בלב המושבה הגרמנית בחיפה", בקבוקי שתייה משומשים, 12 מטר
"מיצג כדורגל עבור טקס הנחת אבן הפינה באצטדיון סמי עופר שבחיפה", דמוי עור, 200 ס"מ
"דגל ישראל יום העצמאות 2011 נמל חיפה", בקבוקי שתייה משומשים, 5X2.5 מטר
"מיצג תפוזי יפו עבור יום העצמאות 2018 לעיריית תל אביב", 400 תפוזים עשויים מחומרים משומשים
הדס איצקוביץ (נולדה ב- 19 בספטמבר 1980) היא מעצבת תעשייתית, אמנית פסלת, יוצרת בתחום האמנות האקולוגית, בז'אנר האמנות הסביבתית. בנוסף לעבודה האמנותית, היא מרצה ומדריכה בתחומי האמנות האקולוגית, מיחזור ושמירת הסביבה. איצקוביץ התפרסמה בעקבות עבודותיה העוסקות בתחום העלאת המודעות הסביבתית לנושא השימוש החוזר והמודעות הסביבתית לנושא המיחזור.
ביוגרפיה

איצקוביץ בוגרת תואר שני בעיצוב תעשייתי בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון בחיפה ומאז שסיימה את לימודיה היא פועלת כמעצבת תעשייתית עצמאית. במקביל היא מרצה במכללות, אוניברסיטאות וגופים שונים. איצקוביץ פעילה גם במפעלים מוגנים בהעסקת אנשים בעלי צרכים מיוחדים, בכך שהיא משלבת אוכלוסייה בעלת מגבלות וצרכים מיוחדים בעבודתה[דרוש מקור].
יצירות במרחב הציבורי

עבודתיה רב תחומית ומובנת, היא בוחנת את תפיסות המציאות ואת הקשר שלהן לתפיסות הזמן תוך התמקדות בפן האקולוגי. איצקוביץ עובדת עם נייר, טקסטיל, פלסטיק, פיסול בחימר, עיצוב פנים, וביצעה פסלים קבועים ומיצגים זמניים.
בשנת 2010 עיצבה ויצרה עבודה גדולת-ממדים ראשונה, מיצג כדורגל בקוטר שני מטר, עבור אצטדיון הכדורגל סמי עופר שנבנה מדרום לחיפה. מיצג נוסף היה עץ חג המולד שיצרה לפסטיבל החג של החגים המתקיים מדי שנה בשכונת ואדי ניסנאס בחיפה. העץ הוצג בכיכר במושבה הגרמנית בחיפה. העץ נבנה במשך חודש ימים על ידי איצקוביץ ואביה, גובהו 12 מטרים, והוא היה עשוי מ-5,480 בקבוקי פלסטיק משומשים, שהושלכו על ידי תושבים ברחבי העיר למכולות האיסוף הקבועות למיחזור בקבוקים.
איצקוביץ תכננה וביצעה יצירה בשם "פתח לתקוות העולם", עבור שעת כדור הארץ העולמית בישראל. הפרויקט הוזמן על ידי עיריית פתח תקווה בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, ונעשה בשיתופם של 40 חניכי המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר בחיפה, כחלק מקורס שנתי שהעבירה איצקוביץ דרך החברה להגנת הטבע. הפרויקט כלל מיצג של כדור הארץ בגובה ארבעה מטרים, שנבנה באמצעות 5,370 בקבוקים משומשים; הפסל ממוקם באופן קבוע מול בניין עיריית פתח תקווה, במטרה להעלות את חשיבות המיחזור בתודעתם של תושבי העיר.
פרויקט נוסף שתוכנן ועוצב בשיתוף שוחרי בית הספר הטכני בחיפה, היה מיצג של דגל ישראל שהוצב בשער 10 של נמל חיפה, מול בית חולים רמב"ם, לקראת יום העצמאות 2011. המיצג עשוי מ-2,250 בקבוקי פלסטיק משומשים כחולים ושקופים-לבנים, המסמלים את צבעי הדגל. הוא נבנה עם תאורה חסכונית, לשם הארת הדגל בשעות החשיכה לצד הדגשת נושא צמצום הוצאות האנרגיה.
לחג הסוכות בשנת 2012 עיצבה עבור עיריית ירושלים סוכת ענק של כ־1,000 מ"ר בכיכר ספרא, גובה הסוכה התנשא ל-6 מטרים, כאשר כל קישוטי הסוכה תוכננו ונבנו מחומרים ממוחזרים. לצורך קישוט הסוכה נעשה שימוש ב-24,000 בקבוקים ממוחזרים של ליטר וחצי מסוגים שונים. הפקקים הושחלו למחרוזות, התחתיות מדמות סוכריות ענק וליבת הבקבוקים שימשה ליצירת שרשראות ענק. כל המרכיבים האלו מקשטים את סוכת הענק, את קירותיה ואת תקרתה.
איצקוביץ הפיקה אמנותית את תערוכת העציצים האקולוגיים אשר הוצבה בקניון רמת אביב בחג ט"ו בשבט והציגה עציצים שונים משאריות מפעלים, יזמה את פסטיבל הנייר ברחובות שתוכנן על ערכי שימוש בנייר עיתון ממוחזר וקרטונים משומשים, הפיקה מיצגים אקולוגיים מחומרים ממוחזרים של תאגיד המיחזור אל"ה וניהלה את ההפעלות לאורחי תערוכת אנשי הטראש בפארק אריאל שרון שהתקיימו בחג הפסח 2014.
לכבוד חגיגות ה-70 שנה לעצמאות ישראל ביצעה איצקוביץ את מיצג תפוזי ג'אפה - בשדרות ירושלים בעיר יפו. על עצי השדרה ניתלו מעל 400 תפוזים העשויים מחומרים בשימוש חוזר ופסולת כגון נייר עיתון ושקיות פלסטיק. על התפוזים הודבקה המדבקה המסורתית הירוקה של המותג "Jaffa Orange". תושבי העיר יפו השתתפו באיסוף והכנת התפוזים וכן הבעת משאלות על עלי התפוזים.
ראו גם

חינוך סביבתי
הערות שוליים

↑  פאדי עיאדאת, מיחזור באווירת חג המולד, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2010
↑  11:05AM GMT 14 Dec 2010, Haifa's Christmas tree made of recycled bottles, ‏2010-12-14 (באנגלית)
↑  "All Bottled Up". The Forward. נבדק ב-2018-06-05.
↑  הסוכה הגדולה בארץ עוצבה מ-24,000 בקבוקים ממוחזרים - אתר לדעת, באתר www.ladaat.info
בונה ענק

| בונה ענק |
| --- | --- |

תקופה
סוף פליוקן- סוף פליסטוקן כ-10,000–1,400,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי בונה
משפחה:: בוניים
סוג:: בונה ענק
שם מדעי
 Castoroides ‏פוסטר, 1838

תמונה של הבונה הענק
בונה ענק (שם מדעי: Castoroides) הוא סוג נכחד של מכרסם ממשפחת הבוניים שהיה גדול בהרבה מהבונה האמריקאי, וחי בצפון אמריקה בסוף תקופת הפליוקן - סוף הפליסטוקן. הבונים הענקים היו המין הנפוץ ביותר באזור הימות הגדולות. ידועים שני מינים של בונה ענק: בונה ענק צפוני (Castoroides ohioensis) ובונה ענק דרומי (Castoroides leiseyorum).
הבונה הענק היה גדול גם מקפיבארה - המכרסם הגדול בימינו והגיע לאורך 2.4 מטר ומשקל 100–200 ק"ג, בערך כמו דב שחור. מראו היה דומה לבונה המודרני, אם כי זנבו היה ארוך וצר יותר, שיניו רחבות יותר ורגליו האחוריות קצרות יותר. הוא חי עד לעידן הקרח עד להכחדותו יחד עם מינים נוספים כמו הממותות, המסטודונים והסוסים מעידן הקרח. מאובניו נמצאים ליד האגמים הגדולים בצפון אמריקה.
אין הסכמה בדבר הסיבה להיכחדות המין. ייתכן שהוא נכחד כתוצאה מעידן הקרח או כתוצאה מכך שהאדם שהגיע לאזור מחייתו החל לצוד אותו עד להיכחדותו. עד עכשיו לא נמצא רמזים ברורים לכך במאובנים.
Lactobacillus acidophilus

| Lactobacillus acidophilus |
| --- | --- |

מיון מדעי
על־ממלכה:: חיידקים אמיתיים
ממלכה:: Bacillati
מערכה:: Firmicutes
מחלקה:: Bacilli
סדרה:: Lactobacillales
משפחה:: Lactobacillaceae
סוג:: Lactobacillus
מין:: L. acidophilus
שם מדעי
 Lactobacillus acidophilus ‏מורו, 1900

Lactobacillus acidophilus או אצידופולוס הוא מין נפוץ של חיידקים ידידותיים המבצעים תסיסה הומולקטית, שבה מותסס סוכר לחומצה לקטית. חיידקים אלו מצויים באופן טבעי במערכת העיכול, ועמידים לאנזימים מעכלים ול-pH נמוך. תנאי הגידול המועדפים עליהם הם pH נמוך (מתחת ל-5.0), וטמפרטורה של כ-37°C.
לחלק מהזנים של האצידופלוס תכונות פרוביוטיות, וחיידקים כאלו מוספים לתוספי מזון ולמוצרי חלב מוחמצים כגון יוגורט וגם להכנת תחליפים טבעוניים. החיידקים מסייעים לתפקוד תקין של מערכת העיכול, משפרים את פעילות המעי הגס ומחזקים את המערכת החיסונית.
אנטיביוטיקה הנלקחת דרך הפה עשויה לפגוע גם בחיידקים ידידותיים, ובפרט בחיידקי אצידופלוס. מסיבה זו ניתנת לעיתים המלצה לצרוך L. acidophilus כדי לשקם את פלורת המעי.
לאחרונה (2018) מתרבים המחקרים שתוצאותיהם מורות כי אין כלל יעילות לחיידקי ה"פרוביוטיקה" ובמקרים מסוימים הם אף מזיקים.[דרוש מקור]
חיידקי הלקטובצילוס נמצאים גם בנרתיק האישה, שם הם מפרישים לקטט שמסייע לשמור על pH נמוך שרוב הפטריות והחיידקים לא מסוגלים לעמוד בו.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534430305171  GND: 4166371-8  LCCN: sh88023270 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיבירוטיטאן

| סיבירוטיטאן |
| --- | --- |
 שרידי סיבירוטיטאן
תקופה
קרטיקון תחתון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
על־סדרה:: דינוזאוריה
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
סוג:: סיבירוטיטאן
מינים
 Sibirotitan astrosacralis
שם מדעי
 Sibirotitan ‏אבריאנוב, 2017

סיבירוטיטאן (שם מדעי: Sibirotitan; מילולית: "טיטאן סיבירי".) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד שנתגלה ב-2017 במערב סיביר, רוסיה והוא תואר בידי החוקר הסיבירי-רוסי אלכסנדר אבריאנוב (Alexander Averianov). הסוג הכיל מין בודד - Sibirotitan astrosacralis, שמשמעו: "os sacrum" - מלטינית: "עצם קדושה" ו-"ἄστρον" - מיוונית: כוכב, זאת עקב מבנה הכוכב בו העצמות מסתובבות.
מאפיינים

דינוזאור זה היה בינוני בגודלו, בעל חוליות רחבות וגוף בינוני. מעריכים את גודלו בין 10 ל-20 טון מטרי, בהשוואה למבנה אפטוזאורוס. ממצאי המאובנים שנתגלו בתצורות אילק (אנ') שבמחוז קמרובו כללו חוליות מעמוד השדרה ועצמות כף הרגל.
מבנה גופו וחוליות הקמורות הגדולות לצד מבנה שיניו מרמז על קשר בינו לטיטאנוזאורים הענקיים, כאשר בעבר ראו בו קרוב של הברכיוזאוריים ובעבר אף סברו שהיה הדרוזאור. כיום משייכים אותו לקבוצה סומפוספונדילי.
גלריה

מודל של סיבירוטיטאן
מורטורנריה

| מורטורנריה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: אלאסמוזאוריים
סוג:: מורטורנריה
מין:: Morturneria seymourensis
שם מדעי
 Morturneria ‏צ'אטרג'י וקרייזלר, 1994

מורטורנריה (שם מדעי: Morturneria) הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים שהתקיים במימי אנטארקטיקה במשך הקרטיקון העליון שלפני 66 מיליון שנה, לפני הכחדת הקרטיקון הגדולה.
תיאור

המורטורנריה התגלה בתצורות "Lopez de Bertodano Formation" שבאי ג'יימס רוס שמצפון לחצי האי האנטארקטי. הוא התגלה בממצאי מאובנים של משלחת שפעלה באזור לאורך שנות ה-80 וחשפה שלדי פליוזאורים שונים. מאובנים אלה היו קשים להוצאה עקב טיב הקרקע הקפואה, שדרשה שילוב של עבודות ידיים וחומצה אצטית להוצאתה.
סוג זה תואר לראשונה ב-1889 בידי החוקרים סנקאר צ'אטרג'י ובריאן סמול תחת השם: Turneria seymourensis. עם זאת שם הסוג Turneria ניתן כבר לסוג של נמלה והשם הוחלף ב-1994 לשם הסוג הנוכחי, כהוקרת לחוקר מורט טרנר.
מספר חוקרים רואים במין זה משויך לסוג הקרוב אריסטונקטיס. אם היה זה סוג נפרד הוא הגיע לגודל דומה, היה בעל צוואר ארוך ולסתות ארוכות בעלות שיניים דמויות-מחטים והיה שוכן אוקיינוסים שנע ביעילות עם סנפיריו הארוכים ואולי נדד לאורך האוקיינוסים בחיפוש אחרי דגים ודיונונים למאכל.
מעבר טונלה

| --- | --- |
מעבר טונלה בקיץ
מעבר טונלה בקיץ
 מידע כללי
 גובה:  1,883 מטר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מיקום:  צפון ואל קמוניקה
 רכס הרים:  האלפים הרטיים, חלק מהרי האלפים
 מסלול ההעפלה הקל:  כביש
 מחבר בין:  נפת ברשה ונפת טרנטו, איטליה
 שיפוע כביש מרבי:  7%
 קואורדינטות:  46°15′29″N 10°34′51″E﻿ / ﻿46.258056°N 10.580833°E﻿ / 46.258056; 10.580833
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןטונלה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןטונלה
מעבר טונלה (באיטלקית: Passo del Tonale) הוא מעבר הרים גבוה (1,883 מטרים) בצפון איטליה לרוחב האלפים הרטיים, בין נפת ברשה במחוז לומברדיה לנפת טרנטו במחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה.
המעבר מחבר בין העיירה פונטה די לניו (Ponte di Legno), הממוקמת בצפון עמק ואל קמוניקה לבין העיירה ורמיליו (Vermiglio), הממוקמת בוואל די סול (Val di Sole). הוא גובל מצפון ברכס ההרים "האלפים האורטליים" (Alpi dell'Ortles), ומדרום ברכס אדאמלו.
במלחמת העולם הראשונה היה המקום קרוב לקו החזית בין איטליה, שהייתה חלק ממדינות ההסכמה, לבין האימפריה האוסטרו-הונגרית, אחת ממעצמות המרכז. כמעט בכל תקופת המלחמה היו שני הצדדים מחופרים בעמדות בהרי האלפים סביב מעבר טונלה. המלחמה, שהתבטאה בהפגזה בין הצדדים, כונתה על ידי האיטלקים "המלחמה הלבנה" (La Guerra Bianca) משום שהתנהלה בגבהים בהם היה שלג עד. בשנות ה-30 של המאה ה-20 נבנתה אנדרטה מונומנטלית המכילה את שרידיהם של 800 חיילים איטלקים ואוסטרים.
במעבר שוכנים בתי מלון וחנויות עבור תיירים רבים. בקיץ נוהגים תיירים להעפיל לפסגות ההרים ולטייל בשבילי הרים, ובחורף מופעל סביב המעבר אתר סקי (מעבר טונלה הוא נקודת ההתחלה למרוץ האחרון של הגביע האירופי בענף סקי ההרים המכונה Adamello Ski Raid).
המעבר הוא גם אתר פופולרי לרוכבי אופניים חובבים וגם מקצוענים. מעבר טונלה היה העלייה האחרונה בג'ירו ד'איטליה של 2010 בקטע ה-20 (בו ניצח השווייצריי יוהאן טשופ - Johann Tschopp), ובו הוכיח איוואן באסו, המנצח בתחרות כולה, את כישוריו בעלייה.
על שם "מעבר טונלה" קרויה אלפא רומיאו טונלה קונספט, מכונית קונספט בתצורה SUV מפואר, מתוצרת מותג הרכב האיטלקי אלפא רומיאו.
האנדרטה לחללי מלחמת העולם הראשונה במעבר טונלה
אתר הסקי

מרחב הגלישה של אתר הסקי פאסו טונלה (Passo Tonale) כולל כמאה קילומטרים של מסלולים לכל הרמות, בגובה שבין 3,100-1,155 מטרים, ושלושים מעליות סקי. מרחב הגלישה מכונה "אדמלו סקי" (Adamello Ski), והסקי פס שלו מכסה את המסלולים בפאסו טונלה, את המסלולים על קרחון פרסנה (Presena) בגבהים שבין 3,100-2,700 מטרים, את המסלולים סביב העיירה פונטה די לניו (Ponte di Legno), וכן את העיירות טמו (אנ') (Temu), ורמיליו (Vermiglio) ו-וצה ד'אוליו (Vezza d'Oglio).
רוב מסלולי הגלישה בפאסו טונלה רחבים, חלקים ונטולי קטעים מישוריים, מה שהופך את האתר לפופולרי בקרב גולשי סקי מתחילים ובינוניים. יש בו גם אופציות אוף פיסט בצדי המסלולים וסנופארק עם מגוון מתקנים לגולשי פריסטייל. לקראת סוף החורף נבנה בדרך כלל פארק שלג נוסף על הקרחון.
מיקומו הגבוה של האתר מאפשר לו ליהנות מאפקט שלג האגמים (Lake-Effect Snow). אוויר לח מאגם גרדה והים התיכון נפגש עם אוויר קר במרומי הקרחון, וכתוצאה מכך מתקבלות כמויות שלג רבות, המאפשרות לגלוש באתר לאורך חלק נרחב של חודשי השנה, בדרך כלל עד מאי.
מרחב הסקי של פאסו טונלה מהווה גם חלק מסקי פס מורחב המכסה את האלפים הדרומיים באיטליה ואת מצוקי ברנטה ונקרא Skirama Dolomiti. מרחב זה כולל 380 קילומטרים של מסלולים ומכסה, פרט לפאסו טונלה, גם את האתרים: מדונה די קמפיליו, מארילבה (Marilleva), פולגרידה (Folgarida), מונטה בונדונה (Monte Bondone), אנדלו (Andalo) ו-Fai della Faganella.
הערות שוליים

↑  בוויקיפדיה האיטלקית יש טענה כי הפיתוח התבצע תוך מעבר על חוקי הבינוי וכי נגרמה לנוף פגיעה קשה
↑  "אלפא רומיאו טונלה קונספט" על שם מעבר טונלהNew Alfa Romeo Tonale SUV steals the show at Geneva". Auto Express. 5 March 2019. Retrieved 5 March 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr2007001410  NKC: ge1106879  VIAF: 135341310   WorldCat (עם VIAF): 135341310 
מראה באתר הסקי