stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  חטיבת אלכסנדרוני 
 מיקום:  לטרון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 במאי 2004
 תאריך פתיחה רשמי:  1 במאי 2004 
 אדריכל:  יהודה יהב 
 קואורדינטות:  31°49′19″N 34°58′32″E﻿ / ﻿31.821944444444°N 34.975555555556°E﻿ / 31.821944444444; 34.975555555556
  (למפת השפלה מוגדלת) אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון (למפת השפלה רגילה) אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון 
 
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון נמצאת לצד הכביש המחבר את כביש 3 עם נווה שלום על גבעה נמוכה הצופה על אזור הקרב בו נלחמה החטיבה במבצע בן נון א' במלחמת העצמאות.
הקמה

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יהודה יהב והוצבה במקום במאי 2004.
אתר הזיכרון מורכב מלוח שיש עליו חקוקים פרטי הקרב, אנדרטה עליה כתובים שמות הנופלים וקיר פיסולי שבמרכזו פתח עגול ממנו אפשר לצפות על אזור הקרב. מעל הפתח נמצאת הכתובת "וְשַׂמְתִּים לִתְהִלָּה וּלְשֵׁם" (צפניה, ג', י"ט).
באנדרטה מונצחים 54 לוחמים מגדוד 32 של החטיבה, מהם 48 מפלוגה ב' וכן חבלנים שסופחו אליהם ממחלקת החבלה הגדודית.
בספטמבר 2016 הוצבה בסמוך אנדרטת מחנה המעצר בלטרון, שהיה באותו אזור.
ראו גם

אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני
ארתור לנק

| --- | --- |

ארתור לנק, 2013
 לידה:  10 בפברואר 1964 (בן 60) פטרסון, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת פריש 
 מקצוע:  דיפלומט
 תפקיד:  שגריר 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
ארתור לנק (נולד ב-10 בפברואר 1964) הוא דיפלומט ישראלי, בעבר שגריר ישראל באזרבייג'ן ובדרום אפריקה.
ביוגרפיה

לנק נולד בפטרסון במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. עלה לישראל בשנת 1983. בשנים 1984–1986 שירת כחובש בצה"ל, והיה מדריך לעזרה ראשונה בבית ספר להכשרת קציני רפואה של צה"ל. לאחר מכן למד באוניברסיטה העברית וקיבל תואר במשפטים ותואר שני במשפט הבינלאומי.
לנק הצטרף בשנת 1994 לשירות החוץ של ישראל. תחילה הוצב בשגרירות הישראלית בניו דלהי, ולאחר מכן בלוס אנג'לס. היה מנהל המחלקה למשפט בינלאומי במשרד החוץ והיה שותף בצוות המשפטי שייצג את ישראל בבית הדין הבינלאומי בהאג בעניין גדר ההפרדה. הוא גם שירת בוועדת מזכ"ל האו"ם לבירור העובדות של פרשת המשט בשנים 2010–2011.
באפריל 2005 מונה לנק לשגריר הישראלי באזרבייג'ן, תפקיד בו כיהן עד לשנת 2009. בינואר 2013 הוחלט למנותו לשגריר ישראל בדרום אפריקה ושגריר לא תושב בלסוטו, סווזילנד ומאוריציוס, שם כיהן עד שנת 2017.
לנק היה מרצה במכון הרצוג לחקר המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון.
הערות שוליים

↑  מינויים בשירות החוץ | מספר החלטה 706, באתר GOV.IL
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארתור סורלי

ארתור גוסטב סורלי (באנגלית: Arthur Gustave Sorlie;‏ 26 באפריל 1874 –  28 באוגוסט 1928) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית ה-14 מ-1925 ועד מותו.
ראשית חייו

ארתור סורלי נולד בעיר אלברט לי שבמינסוטה, כבנם של איוור ג'ייקובסון סורלי ושל מארן אולין אולסן, שניהם מהגרים מנורווגיה. ב-1893 הוא סיים את לימודיו באקדמיית לותר שבעיר הולדתו. הוא עבד בבנק וניהל חנות כלבו בבקסטון שבדקוטה הצפונית. ב-1903 פתח סורלי מפעל לייצור לחם וקרקרים בגרנד פורקס. הוא היה לאיש עסקים מצליח, והחזיק בבעלותו עסק למכירת מכוניות ותחנות דלק. לפוליטיקה הוא נכנס כאשר נבחר למועצת העיר גרנד פורקס, בה הוא כיהן שתי תקופות כהונה.
מושל דקוטה הצפונית

בבחירות למשרת מושל דקוטה הצפונית של 1924 הביס סורלי את המושל המכהן ראנגנוולד נסטוס לאחר מערכת בחירות קשה, שבה עלו האשמות שסורלי היה אוהד של הקו קלוקס קלאן. בניסיון לְהָזֵם שמועה זו, פרסם בכיר הקלאן, הלסי אמברוז, מכתב בו הוא הצהיר שסורלי לא היה קשור לפעילות הקלאן בגרנד פורקס, אם כי יש חוקרים הטוענים שמכתב זה סתר את האמת.
באותה תקופה התחולל בדקוטה הצפונית מאבק בין הליגה הבלתי-מפלגתית (Nonpartisan League) לבין איגוד המצביעים העצמאיים (Independent Voters Association). חברי הליגה הבלתי-מפלגתית, בעיקר אנשי המגזר הכפרי, התנגדו במרירות לאינטרסים של העסקים הגדולים. הם העדיפו את קיומם של מיזמים בבעלות המדינה, כמו ממגורת הדגנים המדינתית ובנק דקוטה הצפונית. איגוד המצביעים העצמאיים התנגד לכך, והחשיב את מצע הליגה כרדיקלי וסוציאליסטי.
כאשר סורלי, שנתמך על ידי הליגה הבלתי מפלגתית, החליף את מועמד איגוד המצביעים העצמאיים, המושל נסטוס, שבה הליגה לשלוט במדינה. אף על פי כן, סורלי לא זכה לתמיכה מלאה של הליגה. היו כאלו, כולל סגן המושל שלו, וולטר מדוק, שהתנגדו לסורלי בשל היותו איש עסקים שמרן. במהלך מושב בית המחוקקים המדינתי של 1927, זממו יריביו הפוליטיים של סורלי להביכו על ידי חקירת ממגורת הדגנים המדינתית, והסרת שליטת המושל בה בשל ניהול בלתי תקין לכאורה.
חיים אישיים

ב-1900 נשא סורלי לאישה את ג'ני אודגרד, ולשניים נולדו שלושה ילדים. לאחר מות רעייתו ב-1918, נישא סורלי בשנית לגרייס הילבו, ויחד איתה הוא הביא לעולם שלושה ילדים נוספים.
ארתור סורלי נפטר בביסמרק, בירת דקוטה הצפונית, ב-28 באוגוסט 1928, בעת כהונתו כמושל, בגיל 54. ארונו הוצב ברוטונדה של הקפיטול של דקוטה הצפונית, והוא נטמן בבית הקברות ממוריאל פארק שבגרנד פורקס. על שמו קרוי גשר סורלי (Sorlie Memorial Bridge), החוצה את הנהר האדום (אנ') בגרנד פורקס. הגשר הוכנס ב-1999 אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1179.
הערות שוליים

↑  Former Gov. Sorlie likely was Klan sympathizer, scholars say, Grand Forks Herald, March 03, 2013.
↑  North Dakota Governors - Arthur G. Sorlie (State Historical Society of North Dakota)
↑  Mark Hufstetler (December 10, 1996). "NRHP Inventory-Nomination: Sorlie Memorial Bridge / Red River Bridge ; 32GF279". National Park Service.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193200881  ISNI: 0000 0000 3130 7647  LCCN: n88156508  SNAC: w6jq1qrz  VIAF: 45857466   WorldCat (עם VIAF): 45857466 
הגשר לזכרו של סורלי בגרנד פורקס
אספינדזה (עיר)

| --- | --- |

 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 מחוז:  סאמצחה-ג'אוואחתי
 נפה:  נפת אספינדזה
 שפה רשמית:  גאורגית 
 גובה:  1,090 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,575 (2023)
 קואורדינטות:  41°34′26″N 43°15′02″E﻿ / ﻿41.573888888889°N 43.250555555556°E﻿ / 41.573888888889; 43.250555555556 
 אזור זמן:  UTC +4
 https://aspindza.ge/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור אספינדזה(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור אספינדזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אספּינדזָה (בגאורגית: ასპინძა) עיר בנפת אספינדזה שבמחוז סאמצחה-ג'אוואחתי, גאורגיה. העיר מהווה מרכז מנהלתי של נפת אספינדזה. שוכנת על גדת נהר הקורה ונמצאת על הדרך אחלציחה שבגאורגיה לגיומרי שבארמניה. במפה ממוקמת מערבית לאחלציחה במרחק 34 ק"מ. המקום עצמו נחשב למקום נופש. הוכרזה לעיר בשנת 1961. מספר התושבים הוא 2,793 איש (בשנת 2014). במקום נמצאים הרבה אתרים היסטוריים מהמאות ה-11 וה-12.
במאה ה-16 נכבשה על ידי הטורקים, העיר ידועה בקרבות שהתנהלו בה בשנים 1625 ו-1770. בשנת 1829, בתום המלחמה העות'מאנית-רוסית נכללה באימפריה הרוסית.
אליפות אירופה בכדוריד 2004

| --- | --- |

 מארחת:  סלובניה סלובניה
 תקופת התחרות:  22 בינואר 2004 – 1 בפברואר 2004 (11 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:   גרמניה
 מספר משחקים:  48
 מספר שערים:  2733 (56.94 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  80,000 (1,667 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  67- מירזה דג'ומבה קרואטיה
 השחקן המצטיין:  איוואנקו בליץ' קרואטיה
 → שוודיה 2002שווייץ 2006 ←
אליפות אירופה בכדוריד 2004 היא אליפות אירופה השישית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בשוודיה בין ה-22 בינואר ל-1 בפברואר 2004. המשחקי הגמר נערכו בליובליאנה ב"טיבולי הול" שמכיל כ-7,000 מקומות.
גרמניה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

המדינה המערכת (סלובניה) העפילה ישירות, בנוסף לכך, בהתאם לתוצאות משחקי העפלה לאליפות אירופה בכדוריד 2002 העפילו ישירות נבחרות שוודיה, גרמניה, דנמרק, איסלנד ורוסיה. יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף.
מהלך התחרות > בית א'

המשחקים נערכו בוולניה באולם Prenovljena Rdeča Dvorana (האולם האדום) שמכיל 4,000 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רוסיה | 3 | 3 | 0 | 0 | 87 | 74 | 13 | 6 |
|  שוודיה | 3 | 2 | 0 | 1 | 93 | 79 | 14 | 4 |
|  שווייץ | 3 | 1 | 0 | 2 | 69 | 85 | 16- | 2 |
|  אוקראינה | 3 | 0 | 0 | 3 | 74 | 85 | 11- | 0 |
מהלך התחרות > בית ב'

המשחקים נערכו בליובליאנה באולם טיבולי הול שמכיל 7,000 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קרואטיה | 3 | 2 | 1 | 0 | 88 | 86 | 2 | 5 |
|  דנמרק | 3 | 2 | 0 | 1 | 85 | 78 | 7 | 4 |
|  ספרד | 3 | 1 | 0 | 2 | 82 | 81 | 1 | 2 |
|  פורטוגל | 3 | 0 | 1 | 2 | 91 | 101 | 10- | 1 |
מהלך התחרות > בית ג'

המשחקים נערכו בצליה באולם זלטורוג ארנה שהכיל 4,600 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סלובניה | 3 | 2 | 1 | 0 | 100 | 90 | 10 | 5 |
|  הונגריה | 3 | 2 | 1 | 0 | 91 | 83 | 8 | 5 |
|  צ'כיה | 3 | 0 | 1 | 2 | 88 | 97 | 9- | 1 |
|  איסלנד | 3 | 0 | 1 | 2 | 87 | 96 | 9- | 1 |
מהלך התחרות > בית ד'

המשחקים נערכו בקופר באולם בוניפיקה הול שהכיל 2,164 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | 3 | 2 | 1 | 0 | 81 | 74 | 7 | 5 |
|  סרביה ומונטנגרו | 3 | 2 | 0 | 1 | 86 | 78 | 8 | 4 |
|  גרמניה | 3 | 1 | 1 | 1 | 96 | 89 | 7 | 3 |
|  פולין | 3 | 0 | 0 | 3 | 86 | 109 | 23- | 0 |
שלבי הגמר > בית העפלה I

המשחקים נערכו בצליה באולם זלטורוג ארנה שהכיל 4,600 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קרואטיה | 5 | 4 | 1 | 0 | 138 | 131 | 7 | 9 |
|  דנמרק | 5 | 4 | 0 | 1 | 153 | 125 | 28 | 8 |
|  רוסיה | 5 | 3 | 1 | 1 | 149 | 137 | 12 | 7 |
|  שוודיה | 5 | 2 | 0 | 3 | 145 | 144 | 1 | 4 |
|  ספרד | 5 | 1 | 0 | 4 | 133 | 143 | 10- | 2 |
|  שווייץ | 5 | 0 | 0 | 5 | 115 | 153 | 38- | 0 |
שלבי הגמר > בית העפלה II

המשחקים נערכו בליובליאנה באולם טיבולי הול שמכיל 7,000 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה | 5 | 3 | 1 | 1 | 151 | 131 | 20 | 7 |
|  סלובניה | 5 | 3 | 1 | 1 | 144 | 135 | 9 | 7 |
|  צרפת | 5 | 2 | 1 | 2 | 134 | 129 | 5 | 5 |
|  סרביה ומונטנגרו | 5 | 2 | 1 | 2 | 134 | 135 | 1- | 5 |
|  הונגריה | 5 | 1 | 2 | 2 | 132 | 140 | 8- | 4 |
|  צ'כיה | 5 | 1 | 0 | 4 | 147 | 172 | 25- | 2 |
שלבי הגמר > שלב הפלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 31 בינואר, ליובליאנה | 31 בינואר, ליובליאנה |  |  |  |  |  |
|  |   סלובניה |  27 |   |  |  |  |  |
|  |   קרואטיה |  25 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 1 בפברואר, ליובליאנה | 1 בפברואר, ליובליאנה |  |
|  |   |   |   |   |   סלובניה |  25 |  |
|  |   |   |   |   |   גרמניה |  30 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 31 בינואר, ליובליאנה | 31 בינואר, ליובליאנה |   |  | 1 בפברואר, ליובליאנה | 1 בפברואר, ליובליאנה |  |
|  |   גרמניה |  22 |   |  |   דנמרק |  31  |  |
|  |   דנמרק |  20 |   |  |   קרואטיה |  27 |  |
ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ג' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום השני והעפילה להמשך התחרות. במשחקי הצלבה היא נפגשה את נבחרת אוקראינה והפסידה בסיכום מפגש כפול 17:26 ו-22:22. כתוצאה מכך הנבחרת לא הפעילה לאליפות אירופה.
הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |
1:  גרמניה
2:  סלובניה
3:  דנמרק
4:  קרואטיה
5:  רוסיה
6:  צרפת
7:  שוודיה
8:  סרביה ומונטנגרו
9:  הונגריה
10:  ספרד
11:  צ'כיה
12:  שווייץ
13:  איסלנד
14:  פורטוגל
15:  אוקראינה
16:  פולין
אליפות אירופה בכדוריד 2006

| --- | --- |

 מארחת:  שווייץ שווייץ
 תקופת התחרות:  26 בינואר 2006 – 5 בפברואר 2006 (11 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:   צרפת
 מספר משחקים:  47
 מספר שערים:  2784 (59.23 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  182,600 (3,885 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  51- סרגיי רוטנקו סלובניה
 השחקן המצטיין:  איוואנקו בליץ' קרואטיה
 → קרואטיה 2004נורווגיה 2008 ←
אליפות אירופה בכדוריד 2006 היא אליפות אירופה השביעית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בשווייץ בין ה-26 בינואר ל-5 בפברואר 2006. המשחקי הגמר נערכו בציריך ב"Hallenstadion" שמכיל כ-12,000 מקומות.
צרפת זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

המדינה המערכת (שווייץ) העפילה ישירות, בנוסף לכך, בהתאם לתוצאות משחקי העפלה לאליפות אירופה בכדוריד 2004 העפילו ישירות נבחרות גרמניה, סלובניה, דנמרק, קרואטיה ורוסיה. יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף.
מהלך התחרות > בית א'

המשחקים נערכו בסיינט גאלן באולם Kreuzbleiche שמכיל 4,500 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סלובניה | 3 | 3 | 0 | 0 | 95 | 85 | 10 | 6 |
|  פולין | 3 | 1 | 1 | 1 | 93 | 88 | 5 | 3 |
|  אוקראינה | 3 | 1 | 0 | 2 | 92 | 96 | 4- | 2 |
|  שווייץ | 3 | 0 | 1 | 2 | 86 | 97 | 11- | 1 |
מהלך התחרות > בית ב'

המשחקים נערכו בבזל באולם St. Jakobshalle שמכיל 8,500 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ספרד | 3 | 2 | 1 | 0 | 94 | 82 | 12 | 5 |
|  צרפת | 3 | 2 | 0 | 1 | 88 | 75 | 13 | 4 |
|  גרמניה | 3 | 1 | 1 | 1 | 87 | 84 | 3 | 3 |
|  סלובקיה | 3 | 0 | 0 | 3 | 72 | 100 | 28- | 0 |
מהלך התחרות > בית ג'

המשחקים נערכו בזורזהה באולם Stadthalle שמכיל 3,500 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק | 3 | 2 | 1 | 0 | 90 | 82 | 8 | 5 |
|  איסלנד | 3 | 1 | 1 | 1 | 95 | 94 | 1 | 3 |
|  סרביה ומונטנגרו | 3 | 1 | 0 | 2 | 89 | 93 | 4- | 2 |
|  הונגריה | 3 | 1 | 0 | 2 | 84 | 89 | 5- | 2 |
מהלך התחרות > בית ד'

המשחקים נערכו בברן באולם Wankdorfhalle שמכיל 3,100 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רוסיה | 3 | 3 | 0 | 0 | 89 | 82 | 7 | 6 |
|  קרואטיה | 2 | 2 | 0 | 1 | 85 | 79 | 6 | 4 |
|  נורווגיה | 3 | 1 | 0 | 2 | 86 | 83 | 3 | 2 |
|  פורטוגל | 3 | 0 | 0 | 3 | 80 | 96 | 16- | 0 |
שלבי הגמר > בית העפלה I

המשחקים נערכו בבזל באולם St. Jakobshalle שמכיל 8,500 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ספרד | 5 | 4 | 1 | 0 | 164 | 144 | 20 | 9 |
|  צרפת | 5 | 4 | 0 | 1 | 148 | 125 | 23 | 8 |
|  גרמניה | 5 | 3 | 1 | 1 | 160 | 137 | 23 | 7 |
|  סלובניה | 5 | 2 | 0 | 3 | 162 | 169 | 7- | 4 |
|  פולין | 5 | 1 | 0 | 4 | 132 | 154 | 22- | 2 |
|  אוקראינה | 5 | 0 | 0 | 5 | 126 | 163 | 37- | 0 |
שלבי הגמר > בית העפלה II

המשחקים נערכו בסיינט גאלן באולם Kreuzbleiche שמכיל 4,500 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קרואטיה | 5 | 4 | 0 | 1 | 155 | 146 | 9 | 8 |
|  דנמרק | 5 | 3 | 1 | 1 | 161 | 147 | 14 | 7 |
|  רוסיה | 5 | 3 | 0 | 1 | 143 | 140 | 3 | 6 |
|  איסלנד | 5 | 2 | 1 | 1 | 159 | 156 | 3 | 5 |
|  נורווגיה | 5 | 1 | 0 | 4 | 141 | 150 | 9- | 2 |
|  סרביה ומונטנגרו | 5 | 1 | 0 | 4 | 137 | 157 | 20- | 2 |
שלבי הגמר > שלב הפלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 4 בפברואר, ציריך | 4 בפברואר, ציריך |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד |  34 |   |  |  |  |  |
|  |   דנמרק |  31 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 5 בפברואר, ציריך | 5 בפברואר, ציריך |  |
|  |   |   |   |   |   ספרד |  23 |  |
|  |   |   |   |   |   צרפת |  31 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 4 בפברואר, ציריך | 4 בפברואר, ציריך |   |  | 5 בפברואר, ציריך | 5 בפברואר, ציריך |  |
|  |   קרואטיה |  23 |   |  |   דנמרק |  32  |  |
|  |   צרפת |  29 |   |  |   קרואטיה |  27 |  |
ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ה' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום השני והעפילה להמשך התחרות. במשחקי הצלבה היא נפגשה את נבחרת צרפת והפסידה בסיכום מפגש כפול 18:35 ו-19:28. כתוצאה מכך הנבחרת לא הפעילה לאליפות אירופה.
הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |
1:  צרפת
2:  ספרד
3:  דנמרק
4:  קרואטיה
5:  גרמניה
6:  רוסיה
7:  איסלנד
8:  סלובניה
9:  סרביה ומונטנגרו
10:  פולין
11:  נורווגיה
12:  אוקראינה
13:  הונגריה
14:  שווייץ
15:  פורטוגל
16:  סלובקיה
אנטונין בראון

| --- | --- |
 לידה:  5 באוגוסט 1709 Oetz, אוסטריה 
 פטירה:  11 בפברואר 1742 (בגיל 32) פראג, ממלכת בוהמיה 
 תחום יצירה:  פיסול, גילוף בעץ 
 זרם באמנות:  בארוק 
 
אנטונין בראון (בצ'כית: Antonín Braun;‏ 1709, אוסטריה – 1742, פראג ) היה פסל צ'כי ממוצא טירולי של תקופת הבארוק. בן אחיו של מתיאס בראון אשר ירש והמשיך את בית המלאכה שהקים דודו.
כשמתיאס דודו חלה הוא העביר את בית המלאכה וכל העבודות בשלבי הכנה האצורות בו לאנטונין דבר המקשה את ההבחנה ביניהם.
פסלו מלאגרוס ואטאלנטה מזכיר את עבודתו של ואצלב ניז'ינסקי אחר הצהריים של פאון שחוברה כעבור למעלה ממאה שנים, ייתכן שמקורות ההשראה שלהם היו זהים.
גלריה

מלאגרוס ואטאלנטה מאת אנטונין בראון בתחנת המטרו מלוסטרנסקה בפראג
קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במוזיאון הלאומי בפראג.
בקכוס ליד תחנת המטרו מלוסטרנסקה בפראג
פסל ונוס ליד תחנת המטרו מלוסטרנסקה בפראג
דמטר - אלגוריה של נדיבות ליד תחנת המטרו מלוסטרנסקה בפראג
מרקוריוס וונוס בתחנת המטרו מלוסטרנסקה בפראג
אנדרטת חטיבת גולני בחרמון

| --- | --- |

אנדרטה לזכר לוחמי גולני שנפלו בחרמון במלחמת יום הכיפורים
 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  לוחמי גולני שנפלו בחרמון במלחמת יום הכיפורים
 מיקום:  סמוך לחניון התחתון של אתר ההחלקה בחרמון, ממזרח לכביש 98
 נגישות:  מדרגות
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  גרשון קליינמן
 קואורדינטות:  33°17′19″N 35°45′37″E﻿ / ﻿33.28868°N 35.760403°E﻿ / 33.28868; 35.760403
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) אנדרטת חטיבת גולני בחרמון(למפת אצבע הגליל רגילה) אנדרטת חטיבת גולני בחרמון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חטיבת גולני בחרמון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חטיבת גולני בחרמון
 
אנדרטת חטיבת גולני בחרמון היא אנדרטה הנמצאת ברמת הגולן, בשולי הר החרמון, סמוך לחניון התחתון של אתר החרמון, ממזרח לכביש 98. האנדרטה מציינת את קרבות חטיבת גולני בחרמון במלחמת יום הכיפורים. באנדרטה מונצחים 82 לוחמי חטיבת גולני שנפלו בקרבות על החרמון במלחמת יום הכיפורים. האנדרטה נחנכה בתשרי תשל"ח, ארבע שנים אחרי המלחמה.
חטיבת גולני בחרמון במלחמת יום הכיפורים

מוצב החרמון נפל לידי הסורים ביום הראשון למלחמה, י' בתשרי תשל"ד (6.10.1973). כעבור יומיים, במסגרת הניסיון הישראלי הראשון לכיבוש החרמון במלחמת יום הכיפורים, תקפה חטיבת גולני את החרמון אך נבלמה על ידי הסורים.
רק לקראת סיום המלחמה, בליל 21.10.1973, תקף צה"ל בשנית, במסגרת מבצע קינוח: כוח צנחנים הגיע במסוקים למוצב החרמון הסורי וצר על הסורים ממזרח, כוח מחטיבת גולני עלה מכיוון מערב לאחר שמיעת תדריך מפקד החטיבה, אמיר דרורי: "הפסקת האש קרובה ויש לפעול במהירות. החרמון הוא העיניים של המדינה." לאחר שעות של לחימה כבש צה"ל את החרמון בצהרי כ"ו בתשרי תשל"ד, 22.10.1973.
בקרב הראשון נפלו 25 לוחמי גולני, בקרב השני נפלו 4 צנחנים ו-55 לוחמי חטיבת גולני.
האנדרטה

האנדרטה נמצאת על גבעה קטנה של עפר וסלעים, למרגלות החרמון, בשטח בו לחמה החטיבה.
האנדרטה כוללת קיר זיכרון מעוגל, השוכן בלב רחבת חצץ שחור, שלפניו מעמד ללפיד יזכור.
צידו האחד של הקיר הוא בטון חשוף ובו ציטוט מתוך המקאמה הידועה של חיים חפר "החרמון של גולני": "כאן הולכים לאט/ כאן יש אבנים שעליהן לא דורכים/ כאן מצבות מלחמה כואבות בין סלע ושיח".
הצד השני של הקיר בנוי אבני גיר מקומיות שסותתו והותאמו זו לזו, ובמרכז חלקו הימני סמל צה"ל. בחלק השמאלי של הקיר, מעל למילה "יזכור" באותיות מתכת אדומות, לוח ארד הנושא את שמות הנופלים. בראש הלוח נכתב: "לזכר בנינו שנפלו בחרמון".
הקיר מבטא עוצמה וכוח, לצד מסרים של מוות ונצחיות הטמונים באבן.
השמות הרקועים בנחושת ארד כאילו יהיו חקוקים בלב הזוכרים לנצח.
האנדרטה משקיפה על נוף רמת הגולן, בו נלחמה היחידה.
ההנצחה ביוזמת משפחות הנופלים. בוצעה על ידי האדריכל גרשון קליינמן.
בקרבת האנדרטה ניצבת אנדרטה לחללי גדוד 17 של החטיבה בקרבות החרמון.
אשוחית

| אשוחית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אורניים
סוג:: אשוחית
שם מדעי
 Picea ‏Dietrich, 1824

אשוחית (שם מדעי: Picea) היא סוג של עצים ירוקי עד ממשפחת האורניים. קיימים כמה עשרות מינים של אשוחיות בתפוצה כלל־עולמית, הנפרדים זה מזה בצורת האצטרובל ואופי העלווה. אף אחד מהם אינו צומח בר בארץ, אולם היו ניסיונות לגדלו בהרי ישראל.
המין אשוחית כחולה(Picea pungens) מגודל במקומות שונים בצפון ישראל כעץ תרבותי בגינון.
פריטים של המין אשוחית נורווגית(Picea abies) מגודלים בגן הבוטני בירושלים.
מאפיינים

האשוחיות הן עצים גבוהים (60-20 מטרים בבגרותם, עם חריגים של עד 95 מטר), ירוקי עד ומחטניים, הפזורים באזורי אקלים ממוזג. צורתן חרוטית מסובבת (ספירלית), כאשר כל ענף מוחזק בגביע הפונה בזווית לגביע הנמוך ממנו. ענפי האשוחית מחוספסים, דבר המפריד אותה בבירור ממיני אורניים אחרים, כגון האשוח. האצטרובל בעל קשקשים סגורים וחופפים, מוארך בצורתו ונע בגונו בין ירוק לחום.
האשוחית היא מקור מזון לזחלי פרפראים שונים, כמו גם למין ספציפי של פשפשים (Gall Adelgids).
בשימוש האדם

האשוחית היא עץ חיוני לתעשיית הנייר, עם סיבי תאית ארוכים וגמישים. תעשיית הנייר שותלת חורשות של אשוחיות למטרת כריתה לשימוש כחומר גלם.
שני מינים של אשוחית, אשוחית נורווגית ואשוחית סרבית, משמשים פעמים רבות כעצי חג המולד, כתחליף לאשוח.
העצה של האשוחית בהירה בגונה, חזקה וקלה, ולפיכך מבוקשת כחומר גלם לנגרות, בעיקר למוצרים הדורשים עבודה עדינה כגון כלי מיתר. מיני אשוחית שונים הם העץ הנפוץ ביותר לבניית לוח התהודה הקדמי בגיטרות אקוסטיות. עצת האשוחית קרויה בלשון עממית עץ לבן (Whitewood). האחים רייט השתמשו בעצת האשוחית למודל המטוס הראשון שלהם, וילידים אמריקאים השתמשו בה כחומר לסירות קאנו ולשזירת סלים.
שרף האשוחית הוא נוזל כהה בעל צמיגות גבוהה מאוד, והיה בשימוש בעבר כחומר איטום טרם השימוש בביטומנים מנפט.
ניתן לחלוט מחטי אשוחית במים רותחים על מנת לקבל נוזל מריר בעל כמות גדולה של ויטמין C.
אטימולוגיה

שמה של האשוחית בלטינית, Picea, ככל הנראה נובע מהשם הלטיני לחומר האיטום, Pix.
אצטרובלים של אשוחית מהמין אשוחית כחולה (Picea pungens)
ארתור סג"ל

| --- | --- |

 לידה:  1946 (בן 78 בערך) רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת לונדון 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
ארתור סג"ל (נולד ב-1946) הוא ארכאולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה, ניהל וחפר במשך שנים את החפירה הארכאולוגית של אתר סוסיתא. מומחה למבני תיאטראות עתיקים.
ביוגרפיה

סג"ל נולד בפולין, ועלה לישראל בשנת 1965. למד לימודים גבוהים באוניברסיטה העברית בירושלים, בה גם כתב את עבודת הדוקטורט שלו (תכנונן של הערים לאורך VIA TRAIANA NOVA בתקופה הרומית, 1975). לימודי פוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת לונדון (1977-1975). בין השנים 1982-1977 היה חבר סגל בחוג למזרח תיכון קדום באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. מאז 1983 ועד צאתו לגמלאות בשנת 2014 חבר סגל בחוג לארכאולוגיה שבאוניברסיטת חיפה, בדרגת פרופסור מן המניין.
סגל הוא תושב העיר נשר.