stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיאון מדעי הטבע של ברצלונה
המוזיאון כיום

מאז שנת 2011 הגיע מיזוג הגופים הללו לחמישה אתרים שונים, כולם מוכרים כמושבים רשמיים של המוזיאון:
מוזיאון מרטורל, מקום מושבו המקורי של המוזיאון למדעי הטבע, שנבנה בשנת 1882. בניין זה סגור לציבור מאז 2010.
מעבדת הטבע (Laboratori de Natura), בטירת שלושת הדרקונים, שאירחה את מוזיאון הזואולוגיה משנת 1920 עד 2010. גם בניין זה סגור לציבור מאז 2010.
הגן הבוטני ההיסטורי של ברצלונה (שוכן במונז'ואיק, נוסד ב-1930, הצטרף למוזיאון למדעי הטבע ב-2008).
הגן הבוטני של ברצלונה (נמצא גם הוא במונז'ואיק, נוסד ב-1999, הצטרף למוזיאון למדעי הטבע ב-2008).
"מוזיאון מדעי הטבע של ברצלונה", בבניין הפורום, שהוקם בשנת 2004. כאשר נחנך בשנת 2011, מוזיאון זה נקרא "המוזיאון הכחול" אך שמו שונה בדצמבר 2017.
הערות שוליים

1 2  Què passa al Museu?, Actualitat del Museu, Notícies del Museu, 134 anys d’història, official news, Museum of Natural Sciences of Barcelona, 25/09/2016 (in Catalan)
1 2  Miradas: Páginas de la historia, una obra inédita, Introductory text of the temporary exhibition of the same title that occurred from 24 April to 24 Mai 2012 at the Museum Cerralbo in Madrid (in Spanish)
↑  Carme Prats Joaniquet, Els museus de ciències de Barcelona, un actiu a potenciar, (in Catalan), in publicacions.bcn.es, internet domain that belongs to the municipality of Barcelona.
↑  El NAT, Què som : Història ; Museum of Natural Sciences of Barcelona, official website (in Catalan)
↑  Quelart, R. (28/05/2010) El museo de zoología de Barcelona cierra las puertas La Vanguardia. Cultura. (in Spanish)
↑  Ayuntamiento de Barcelona: Archived 2010-10-31 at the Wayback Machine El edificio Fórum se incorpora al Museo de Ciencias Naturales. (in Spanish)
↑  El Museu de Ciències Naturals tindrà una coberta verda la primavera del 2019 : Servei de Premsa (in Catalan), Barcelona Municipality official press kit, 12/08/2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 4071873  BNE: XX4659546  CANTIC: a11396702  CiNii: DA16234394  GND: 505452-7  ISNI: 0000 0001 1958 5537  LCCN: n81091956  NKC: ko2006325401  RERO: 02-A005437953  SUDOC: 184142369  VIAF: 142669676   WorldCat (עם VIAF): 142669676
לנגסטון גאלוויי

| --- | --- |

גאלוויי במדי ניו יורק ניקס, 2015
 לידה:  9 בדצמבר 1991 (בן 32) באטון רוז', לואיזיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.85 מטרים
 מספר:  2
 מכללה:  אוניברסיטת סנט ג'וזף
 דראפט:  לא נבחר, 2014
 קבוצות כשחקן
 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017 2017–2020 2020–2021   2021–2022   2022–:  וסטצ'סטר ניקס ניו יורק ניקס ניו אורלינס פליקנס סקרמנטו קינגס דטרויט פיסטונס פיניקס סאנס   ברוקלין נטס   מילווקי באקס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2015)
לנגסטון גאלוויי (באנגלית: Langston Galloway; נולד ב-9 בדצמבר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הרכז והקלע.
קריירת תיכונים ומכללות

גאלוויי נולד וגדל בעיר באטון רוז' שבלואיזיאנה. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של תיכון "Christian Life Academy" הוביל אותה לזכייה באליפות התיכונים של לואיזיאנה, כשקלע 26.2 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2010–2014 למד ושיחק באוניברסיטת סנט ג'וזף אשר בפילדלפיה, פנסילבניה, ולאורך התקופה רשם ממוצעים של 15.0 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. כשחקן הקבוצה קלע 343 שלשות בסך הכול – יותר מכל שחקן אחר בתולדות המועדון – וכמו כן ניצב במקום השני ברשימת הקלעים המובילים שלה (אחרי ג'מיר נלסון), עם 1,991 נקודות.
קריירה מקצועית > וסטצ'סטר וניו יורק ניקס

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2014, חתם גאלוויי על חוזה בקבוצת וסטצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-29 משחקיו בקבוצה הרשים עם ממוצע של 16.5 נקודות למשחק, ובינואר 2015 זכה לחוזה בניו יורק ניקס – קבוצת האם של וסטצ'סטר. ב-13 באפריל 2015 קלע שיא קריירה של 26 נקודות במשחק הניקס מול אטלנטה הוקס, כולל שיא קריירה של 6 שלשות (מ-6 ניסיונות). לאורך אותה עונה קלע גאלוויי 11.8 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס פליקנס

ביולי 2016, לאחר כעונה וחצי עם הניקס, חתם גאלוויי על חוזה בניו אורלינס פליקנס. ב-55 משחקיו בקבוצה שימש כמחליפו מהספסל של ג'רו הולידיי, וקלע 8.6 נקודות למשחק.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס

בפברואר 2017 הועבר יחד עם טייריק אוונס, באדי הילד ו-2 בחירות דראפט עתידיות לסקרמנטו קינגס, בתמורה לדמרקוס קאזינס ועומרי כספי.
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס

לקראת עונת 2017/2018 חתם בדטרויט פיסטונס על חוזה ל-3 עונות, בסך כ-21 מיליון דולר. בעונת 2018/2019 העפיל לראשונה בקריירה לפלייאוף ה-NBA, אך הפיסטונס הודחו על ידי מילווקי באקס כבר בסיבוב הראשון (0–4).
קריירה מקצועית > פיניקס סאנס

בנובמבר 2020, לאחר 3 עונות עם הפיסטונס, חתם גאלוויי על חוזה בפיניקס סאנס.
קריירה מקצועית > ברוקלין נטס

ב-16 בדצמבר 2021 חתם על חוזה לעשרה ימים בברוקלין נטס, ב-26 בדצמבר חתם לעשרה ימים נוספים. בתום החוזה השני שוחרר מהקבוצה.
קריירה מקצועית > מילווקי באקס

ב-7 בינואר 2022 חתם על חוזה לעשרה ימים במילווקי באקס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | ניו יורק | 45 | 41 | 32.4 | 0.399 | 0.352 | 0.808 | 4.2 | 3.3 | 1.2 | 0.3 | 11.8 |
| 2015/2016 | ניו יורק | 82 | 7 | 24.8 | 0.393 | 0.344 | 0.754 | 3.5 | 2.5 | 0.9 | 0.3 | 7.6 |
| 2016/2017 | ניו אורלינס | 55 | 0 | 20.4 | 0.374 | 0.377 | 0.769 | 2.2 | 1.2 | 0.7 | 0.1 | 8.6 |
| 2016/2017 | סקרמנטו | 19 | 2 | 19.7 | 0.404 | 0.475 | 0.917 | 1.8 | 1.5 | 0.3 | 0.1 | 6.0 |
| 2017/2018 | דטרויט | 58 | 2 | 14.9 | 0.371 | 0.344 | 0.805 | 1.6 | 1.0 | 0.6 | 0.1 | 6.2 |
| 2018/2019 | דטרויט | 80 | 4 | 21.8 | 0.388 | 0.355 | 0.844 | 2.1 | 0.5 | 0.1 | 0.1 | 8.4 |
| 2019/2020 | דטרויט | 66 | 6 | 25.8 | 0.435 | 0.399 | 0.859 | 2.3 | 1.5 | 0.7 | 0.2 | 10.3 |
| קריירה |  | 405 | 62 | 23.0 | 0.396 | 0.367 | 0.810 | 2.6 | 1.7 | 0.7 | 0.2 | 8.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | דטרויט | 4 | 0 | 27.5 | 0.324 | 0.360 | 0.000 | 3.8 | 1.0 | 0.5 | 1.0 | 7.8 |
| קריירה |  | 4 | 0 | 27.5 | 0.324 | 0.360 | 0.000 | 3.8 | 1.0 | 0.5 | 1.0 | 7.8 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של גאלוויי, באתר sports-reference.com
↑  ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת סנט ג'וזף
↑  גאלוויי משיג חוזה ל-10 ימים בניו יורק ניקס, באתר ליגת הפיתוח, 7 בינואר 2015
↑  הניקס מחתימים את גאלוויי עד לסיום העונה, באתר הקבוצה, 27 בינואר 2015
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הניקס להוקס, באתר basketball-reference.com
↑  גאלוויי נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, באתר הניקס, 18 במאי 2015
↑  ניו אורלינס מחתימה את גאלוויי, היל ומור, באתר הפליקנס, 21 ביולי 2016
↑  סקרמנטו מצרפת את גאלוויי, אוונס והילד, באתר הקינגס, 20 בפברואר 2017
↑  גאלוויי מסכם על חוזה בדטרויט, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2017
↑  פיניקס מחתימה את מור, גאלוויי וג'ונס, באתר הקבוצה, 30 בנובמבר 2020
מבצע דין וחשבון

מבצע דין וחשבון היה מבצע צבאי בגבולה הצפוני של מדינת ישראל שנערך בין 25 ביולי 1993 ו-31 ביולי 1993, אשר החל לאחר הסלמה במצב הביטחון בגבול הצפון. המבצע זכה לכינוי מלחמת שבעת הימים בלבנון.
מטרת המבצע הייתה להוציא את אוכלוסיית יישובי הצפון ממעגל הלחימה, האמצעי היה ליצור פאניקה ותנועה של פליטים על ידי הפגזה ארטילרית מסביב כפרים ובתוכם, מתוך תקווה שתושביהם ילחצו על ממשלת לבנון לפעול נגד חזבאללה. את האסטרטגיה הזאת הוביל הרמטכ"ל אהוד ברק שהעריך שהלחץ של ממשלת לבנון יוביל לפעולת שרשרת, בה תפנה ממשלת לבנון לסוריה וסוריה תבקש מארצות הברית לרסן את ישראל. הכתוצאה מהלחץ, האמריקאים יפעלו לרסן את ישראל בתמורה להתחייבות של סוריה לרסן את חזבאללה.
המבצע הופסק לאחר שבעה ימים, לאחר שהושגו הבנות בין ישראל לחזבאללה.
הרקע למבצע

בשנת 1993 החלה הסלמה חמורה בלחימה ברצועת הביטחון. בתוך כחמישה שבועות, בין 13 באפריל ל-24 במאי, נהרגו בדרום לבנון תשעה חיילים ישראלים. ב-13 באפריל נהרגו שלושה צנחנים מגדוד 101 שעלו על מטען ממולכד בעת שהיו בסיור רגלי באזור הכפר קנטרה.
כוח בפיקודו של המ"פ אלעד בן דוד יצא לסלוקי ועלה על זירת מטענים, אלעד, המ"מ סגן משה ברי והקשר פיטר רפפורט, נהרגו במקום.
ב-18 במאי נהרגו בקרב עם מחבלי החזבאללה שני חיילים ממפלוגת ה"עורב" החטיבתית, וב-24 במאי התרחש אירוע "ירי ידידותי" בין שני כוחות של צנחנים, במהלך מארב באזור קבריח'א. באירוע זה נהרגו ארבעה צנחנים מגדוד 101. המתיחות עלתה שוב במהלך חודש יולי: ב-8 ביולי נהרגו שני חיילים מחטיבת גבעתי בעיישיה, ולמחרת נהרגו ארבעה חיילי יחידת "עורב" של חטיבת הצנחנים מירי טיל סאגר ומירי מרגמות על מוצב סוג'וד, בגבול הצפוני של רצועת הביטחון.
ב-20 ביולי ירה חזבאללה קטיושות ליישובי הצפון; יומיים לאחר מכן נהרג חובש של יחידת נ"מ במהלך פעולה מבצעית בדרום לבנון. בימים שלאחר מכן ירה חזבאללה מספר פעמים טילים על יישובי הצפון. בעקבות רצף האירועים הורתה הממשלה, בראשות ראש הממשלה ושר הביטחון, יצחק רבין, לרמטכ"ל אהוד ברק לצאת למבצע.
רבין הסביר את ההחלטה על היציאה למבצע בכך שחזבאללה יצר כללי משחק שישראל אינה מוכנה להשלים עימם יותר, כאשר הוא מגיב בירי קטיושות על כל פגיעה של ישראל באזרחים לבנונים ועושה זאת גם כאשר ישראל פועלת בלבנון מחוץ לרצועת הביטחון.
מהלך המבצע

ראש הממשלה ושר הביטחון, יצחק רבין, הגיע לאזור והבטיח לתושבי הצפון שצה"ל לא ישתוק. ב-25 ביולי החל מבצע "דין וחשבון". במהלך המבצע תקף חיל-האוויר מטרות מחבלים רבות בדרום לבנון, וטנקים ותותחים של צה"ל הפגיזו כפרים, שאנשי החזבאללה פעלו מתוכם. צה"ל הזהיר את תושבי דרום לבנון מבעוד מועד, ונתן להם שהות לעזוב את בתיהם ולנוע צפונה. שיירות הפליטים, שנעו לעבר ביירות, היו אמורות להפעיל לחץ על ממשלת לבנון לפעול כנגד ארגוני המחבלים.
את חזית הלחימה ניהל אלוף פיקוד הצפון יצחק מרדכי, כאשר תחתיו פעלו מפקדי האוגדות גבי אופיר, מפקד עוצבת הגליל, וגבי אשכנזי, מפקד יחידת הקישור ללבנון. בתחילתו של המבצע פשט כוח של שייטת 13 בפיקודו של ארז צוקרמן על בסיס מחבלים בטריפולי והרג שישה מחבלים.
במשך שבעה ימים, כמעט 24 שעות ביממה, פעל חיל-האוויר בלבנון. מעל אלף גיחות בוצעו באותו שבוע, וכל טייסות הקרב של חיל-האוויר השתתפו במבצע. היעדים שנגדם פעל חיל-האוויר היו מאוד נקודתיים ונקבעו במידה רבה בשל אופיו של הטרור בגיזרת לבנון, הממוקם בכפרים וחוסה בצילה של אוכלוסייה אזרחית. בבוקר יום ראשון, 25 ביולי, סמוך לשעה עשר וחצי בבוקר, המריאו ראשוני המטוסים שהשתתפו במבצע. יעד הפתיחה היה בצפון בקעת הלבנון, באזור ג'נתא. גיחה זו וגיחה שבוצעה באותו זמן בבעל-בק, נתנו את האות לתחילת הפעילות האווירית. במהלך המבצע הותקפו כפרים רבים בדרום לבנון, המזוהים עם חזבאללה, בידי תותחים, טנקים ומטוסי חיל האוויר ואלה זרעו בהם הרס. מטוסי חיל האוויר ביצעו קרוב לאלף גיחות הפצצה נקודתיות. כתוצאה מהפגזות צה"ל ומשידורי רדיו שדחקו באזרחים לעזוב את מקום מגוריהם, עזבו כ-300 אלף תושבים שיעים מדרום לבנון את בתיהם ונמלטו לביירות ואזורים אחרים. כוחות מיוחדים של צה"ל, ובהם יחידת מגלן, עליה פיקד טל רוסו, וסיירת צנחנים, בפיקוד חגי מרדכי, פעלו במהלך המבצע בעומק לבנון למטרות איסוף מודיעין והכוונת אש מדויקת מן האוויר ומן הים על יעדי חזבאללה. בעיצומו של המבצע התגלתה מחלוקת בין הרמטכ"ל, אהוד ברק לבין שרי מרצ ובראשם יוסי שריד ושולמית אלוני. שריד ואלוני התנגדו לפגיעה הנרחבת באוכלוסייה האזרחית ובשיאה של המחלוקת אף איימו בפרישה מהממשלה.
ב-31 ביולי הושגה הפסקת אש לאחר התערבות אמריקאית שהובילה להסכם בעל-פה אליו התחייבו ממשלות ישראל, לבנון וסוריה. בהסכם התחייבו ממשלות סוריה ולבנון למנוע מחזבאללה ירי קטיושות לשטח ישראל, ישראל מצידה התחייבה שלא לפגוע באזרחים לבנוניים ולהימנע מפעילות מחוץ לרצועת הביטחון.
תוצאות המבצע

במהלך המבצע נהרגו 118 אזרחים לבנונים, מתוכם 50 מחבלי חזבאללה ו-40 נפצעו. בצד הישראלי נהרג חייל אחד ושני אזרחים ונפצעו כ-13 אזרחים. המבצע גרם לנזק רב בלבנון, בין השאר לגשרים ולתחנות כוח, וספג ביקורת חריפה בישראל ובעולם. ב-31 ביולי לאחר שבוע של הפגזות הדדיות, נחתם הסכם הפסקת האש, בו שני הצדדים התחייבו להימנע מלפגוע במטרות אזרחיות, כלומר שחזבאללה ימנע מירי קטיושות לצפון ישראל וישראל לא תירה לתוך כפרים לבנונים. ההסכם התיר לחזבאללה וישראל לנהל מלחמה בתוך רצועת הביטחון כל עוד אזרחים לא יפגעו. הבנות "דין וחשבון" שנחתמו עם סיום המבצע דיברו על מניעת פגיעה באזרחים. קצינים בצה"ל כמו ראש להק מודיעין של חיל האוויר, העריכו שהארגון ספג פגיעה מורלית שהשפיעה על המוטיבציה והארגון שלו בעתיד. תוצאות המבצע נחשבו להצלחה בשל העובדה שבתוך מספר ימים השיגה ישראל את התחייבותן של ממשלות סוריה ולבנון לרסן את חזבאללה וזאת לצד מספר הנפגעים הנמוך בצד הישראלי.
אולם קצינים בפיקוד הצפון, ובהם משה תמיר, העריכו כי למעשה חזבאללה הוא המרוויח האמיתי מהבנות מבצע דין וחשבון, משום שכך זכה ללגיטימציה לפעולותיו ולא חל פיחות במוטיבציה שלו לבצע פעולות כנגד חיילי צה"ל ויישובי הצפון. לאורך זמן אכן נשחקו ההבנות שהושגו בסיום המבצע וחזבאללה ניצל כל הזדמנות של פגיעה באזרחים לבנונים כדי לירות לשטח ישראל. במקביל לכך ניהל הארגון לחימה יומיומית כנגד חיילי צה"ל ברצועת הביטחון, פעולה שהפכה ללגיטימית כתוצאה מהבנות דין וחשבון.
ב-1996 כבר הייתה הסיטואציה ברצועת הביטחון דומה למצב שקדם למבצע "דין וחשבון", התגברות הפעולות של חזבאללה הובילה את ישראל למבצע ענבי זעם באפריל 96'.
המבצע נחשב לאחד ממבצעי הדגל של חיל התותחנים הישראלי.[דרוש מקור] כמו כן, השתתפו במבצע גם חיל האוויר, חיל השריון וחיל הים.
המצב ברצועת הביטחון לאחר מבצע דין וחשבון

ב-19 באוגוסט, פחות משלושה שבועות לאחר הסכם הפסקת האש, נהרגו תשעה חיילי צה"ל שנפגעו ממטעני צד שהטמינו מחבלי חזבאללה. כוח של חטיבת גולני, מגדוד 12 ששב מביצוע מארב בגזרה המערבית נתקל במטען חבלה, ממנו נהרגו שבעה חיילים. שני חיילים מחיל ההנדסה הקרבית נהרגו כאשר ניסו לחלץ את הכוח של גולני. ישראל הגיבה בהתקפה על מספר מוצבי חזבאללה ליד הגבול הסורי.
כשנה לאחר תום המבצע ב-2 ביוני 1994 תקפו מטוסי חיל האוויר בסיס אימונים של חזבאללה ליד עין דרדרה שבו התקיים טקס סיום של מחזור קצונה בארגון. במחזור הזה היו בנים רבים של בכירים בחזבאללה כ-40 מצוערי חזבאללה נהרגו בתקיפה. ב-18 ביולי התרחש הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה.
ראו גם

מבצע שלום הגליל
מבצע ענבי זעם
רצועת הביטחון
הלחימה בדרום לבנון (1982 - 2000)
מבצע חוק וסדר
לקריאה נוספת

משה תמיר, "מלחמה ללא אות", מערכות, 2005, עמודים 61–66.
ליאור אבני, "מיקוח אילם בין מדינה לארגון תת-מדינתי: ישראל וחזבאללה מהבנות "דין וחשבון" ועד "ענבי זעם" 1993-1996" פוליטיקה 21 (קיץ 2012) עמודים 4–33
ביאורים

↑  ראש ממשלת לבנון באותה התקופה, רפיק אל-חרירי, טען שבמבצע נהרגו 8 לוחמי חזבאללה, בעוד שלפי מקורות ישראלים נהרגו למעלה מ-50
↑  ביום השני למבצע נהרג גדי סואד בקרב בבינת ג'ביל כאשר הטנק שבו היה תותחן נפגע מטיל נגד טנקים מסוג סאגר. בשנה לאחר מותו הקדישה להקת אתניקס את אלבומה החמישי "אתה" לזכרו.
הערות שוליים

↑  כתבה מבמחנה מיולי 1993, כפי שהועלה בפורום צבא וביטחון של אתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=563104 פרש.
↑  אלכס פישמן, הכללים הופרו, חדשות, 25 ביולי 1993; המשך
1 2  גבי אופיר, "אספקה בהיטס", במחנה, ‏ 21.05.2010, עמוד 35.
↑  חן קוטס-בר, חיבוק של מח"ט, באתר nrg‏, 19 באוגוסט 2005
↑  יואב זיתון, קצין בכיר: חזבאללה סימן תותחים של צה"ל, באתר ynet, 7 באוגוסט 2013
↑  איל דורון, הדס ועופר רגב, "בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן", פורת הוצאה לאור, מאי 2012, עמוד 43.
↑  בן כספית, "חמקן", זמורה ביתן, 2013, עמוד 381.
↑  גדעון סער, פרישה מהממשלה או אולטימטום, חדשות, 30 ביולי 1993
↑  אמנון ברזילי, אהרן קליין, בני אבני, עזריאל שני, מנחם הורוביץ, בשש בערב הפסיקו לירות, חדשות, 1 באוגוסט 1993
↑  דו"ח ארגון אמנסטי
↑  אלכס פישמן, הימור מחושב שבינתיים הצליח מעבר לציפיות, חדשות, 1 באוגוסט 1993
↑  משה תמיר, "מלחמה ללא אות", מערכות, 2005, עמוד 65.
↑  עפר שלח, נקודת רתיחה, באתר nrg‏, 9 בדצמבר 2011.
↑  זכי שלום, ניסיון העבר מוכיח: תגובה איראנית בוא תבוא, באתר ynet, 16 בספטמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007473842605171
מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון שואה
 על שם:  השואה 
 כתובת:  100 Raoul Wallenberg Place   SW
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  ממשלת ארצות הברית
 מייסדים:  ג'ק טראמל 
 מבקרים בשנה:  1,626,674
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 22 באפריל 1993
 תאריך פתיחה רשמי:  22 באפריל 1993 
 אדריכל:  ג'יימס אינגו פריד 
 קואורדינטות:  38°53′12″N 77°01′57″W﻿ / ﻿38.886666666667°N 77.0325°W﻿ / 38.886666666667; -77.0325
 www.ushmm.org
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה
 
הנשיא ג'ורג' בוש ואשתו לורה בוש מבקרים במוזיאון השואה ב-19 באפריל 2001.
מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה (באנגלית: United States Holocaust Memorial Museum) הוא מוזיאון לאומי הממוקם בקרבת המול בעיר וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית. במוזיאון מתבצעת פעילות תיעוד, לימוד ופירוש ההיסטוריה של השואה והוא משמש כמפעל הנצחה למיליוני יהודים ובני עמים אחרים שנספו בשואה. הוא פועל מאז אפריל 1993.
היסטוריה

המוזיאון נבנה בעקבות חוק שעבר בקונגרס האמריקאי פה אחד בשנת 1980, אשר קודם על ידי ועדה שמונתה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. הוא נפתח לציבור באפריל 1993, לאחר שהנשיא ביל קלינטון וניצול השואה אלי ויזל הדליקו את הלהבה הנצחית באולם הזיכרון של המוזיאון במהלך טקס הקדשה קודר.
הרחוב שבו ממוקם המוזיאון קרוי על שם ראול ולנברג, הדיפלומט השוודי שהציל 100,000 יהודים בהונגריה במהלך מלחמת העולם השנייה.
המימון לפעילות המוזיאון מגיע בעיקר ממקורות פרטיים ומבמאי הסרטים היהודי סטיבן ספילברג. חלק מהמימון מגיע מממשלת ארצות הברית.
המתקנים במקום מכילים מספר תערוכות, יצירות אמנות, פרסומים וחפצים הקשורים בשואה. המוזיאון אוסף ומשמר עדויות מהשואה, מפיץ חומר חינוכי ומייצר תוכניות עבור הציבור. במוזיאון נערכים טקסי אזכרה שנתיים לזכר השואה. המוזיאון מוציא לאור את אנציקלופדיה של המחנות והגטאות. המוזיאון כולל תערוכה קבועה של הציירת הישראלית-אמריקאית אילנה רביב.
תערוכה קבועה במוזיאון היא היסטוריה כרונולוגית של השואה. היא מתחילה ב-1933, עם עליית היטלר לשלטון ומסתיימת בשחרור מחנות הריכוז והקמת מדינת ישראל. התערוכה מתפרשת על פני שלוש קומות וסוקרת שנים שונות. הקומה הרביעית (תחילת התערוכה) סוקרת את השנים 1933–1940 ומתמקדת בהרחקת היהודים מהחברה וברצף האירועים שהוביל למלחמת העולם השנייה עד לפלישת גרמניה לפולין. הקומה השלישית סוקרת את השנים 1940 עד 1945 ומתמקדת במחנות הריכוז, במרכזי ההשמדה ובגטאות. הקומה השנייה מתמקדת בהתנגדות לנאצים, בהצלה, בשחרור ובשנים שלאחר המלחמה. בסוף התערוכה מוצג סרט מחזורי המציג עדות של ניצולי השואה. עם הקמתו קיבל המוזיאון בהשאלה את מחציתו של אחד הצריפים שפורק משטח המחנה לשעבר בבירקנאו. בשנת 2006 המוזיאון רכש אלבום תמונות של קרל פרידריך הקר על חיי האסירים במחנה ריכוז.
בנוסף, המוזיאון מכיל את משרדי ועדת המצפון, מכון מחקר הממומן על ידי הממשלה וגורמים פרטיים, החוקר רצח עם במקומות שונים בעולם. הגוף היה המוביל בידע אודות רצח העם בדארפור שבסודאן וכן בנוגע לאזור הלום הקרבות של צ'צ'ניה ורוסיה, אזור שעשוי לפי הוועדה להוליד פשעי רצח עם, מלחמת האזרחים בסוריה וטבח הרוהינגיה במיאנמר. אולם, הוועדה אינה בעלת סמכות לקבוע מדיניות ומשרתת כגוף מייעץ בלבד לממשלת ארצות הברית ולמדינות אחרות המבקשות את שירותיה.
ב-10 ביוני 2009 פתח אנטישמי אמריקאי בירי בתוך המוזיאון, ורצח את אחד המאבטחים.
מגדל החיים

במוזיאון השואה הוקם מגדל החיים (Tower of Faces), מגדל זה הוא בן שלושה מפלסים. הוא כולל אלפי צילומים של יהודים מלפני מלחמת העולם השנייה, מהשנים 1890–1941, מתוך אוסף יפה אליאך של צילומים מעיירת מגוריה, איישישוק, היום בליטא.
ראו גם

יד ושם
מוזיאון השואה בלוס אנג'לס
מוזיאון השואה של מלבורן
מוזיאון השואה במונטריאול
מרכז חינוך בנושא השואה (יפן)
מרכז חינוכי אנה פרנק (פרנקפורט)
הערות שוליים

↑  רומן פריסטר, שרידי צריף מאושוויץ במוקד סכסוך בין מוזיאוני שואה, באתר הארץ, 21 ביוני 2012
↑  משה גלעד, מותר להשוות בין השואה לטבח בסוריה? במוזיאון השואה טוענים שזה אפילו חשוב, באתר הארץ, 7 במרץ 2018
↑  אמיר תיבון, מוזיאון השואה בוושינגטון גנז מחקר שתמך בהחלטת אובמה שלא להתערב במלחמה בסוריה, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2017
↑  רן דגוני, וושינגטון, ‏אובמה מגנה הפיגוע במוזיאון השואה בוושינגטון; איש ביטחון נרצח, באתר גלובס, 11 ביוני 2009
טלי גולדשטין‏, אובמה: "עצוב ומזועזע" מהירי במוזיאון השואה, באתר וואלה, 10 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269138405171  BnF: cb12488567c (data)  CiNii: DA08181474  GND: 5075370-8  ISNI: 0000 0001 2151 7875  LCCN: n87838989  NKC: kn20070720003  NLA: 35293908  SNAC: w67x726g  SUDOC: 034094253  VIAF: 126589773   WorldCat (עם VIAF): 126589773
מורנו ואלי

מורנו ואלי (באנגלית: Moreno Valley) היא עיר הממוקמת במחוז ריוורסייד, קליפורניה, ארצות הברית. מורנו ואלי היא חדשה יחסית, אשר הוקמה ב 3 בדצמבר 1984  כמיזוג היישובים מורנו ואלי, סונימד ואדגמונט, והתפתחה במהירות. לפי אומדן משנת 2016 מתגוררים בה כ-205,499 תושבים. מורנו ואלי היא העיר השנייה בגודלה במחוז, ה-21 בקליפורניה וה-112 בארצות הברית. לעיר יש קשרים טובים במיוחד עם שכנתה ריוורסייד אשר שוכנת ממערב לעיר. שטח העיר הוא 51.5 מיילים רבועים, וגובהה 1,650 רגל. מועצת העיר בת ארבעה חברים בוחרת את ראש העירייה המנהל את העיר.
מבחינה כלכלית, מקורות התעסוקה המרכזיים בעיר הם בסיס חיל האוויר האמריקאי השוכן בסמוך לעיר, מערכות החינוך והבריאות המקומיות, וולגרינס והרשת וולמארט.
לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי משנת 2010 גרים בעיר כ-193,365 תושבים, כאשר הצפיפות היא 1,450.4 נפש לקמ"ר. רוב האוכלוסייה היא ממוצא היספני. 18.9% מהתושבים הם לבנים שאינם היספאנים, 6.1% אסייתים, 18% אפרו-אמריקאים, 0.9% אינדיאנים, 26.8% מגזעים אחרים ו-5.7% משני גזעים או יותר. ניתן לייחס את הצמיחה המהירה של האוכלוסייה למגוון אפשרויות דיור איכותיות, הכוללות בתי מנהלים יוקרתיים, בתים צמודי קרקע ובמחירים סבירים, אורח חיים ידידותי למשפחה, בתי ספר טובים, מתקני איכות חיים מרשימים ומרכזי עבודה מתרחבים.
את העיר משרתים שני בתי חולים: המרכז הרפואי המחוזי של ריוורסייד ובית החולים הקהילתי של קייזר פרמננטה.
בגבולה המערבי של העיר נמצאת תחנת רכבת שנפתחה ב-2016 ומקשרת את העיר לקו של מטרולינק (SCAX).
הערות שוליים

↑  Demographics, MORENO VALLEY
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560019905171  LCCN: n86065058  MusicBrainz: 0392c10d-31f0-44c3-92ec-9cf5212f7baf  NARA: 10047113  SUDOC: 204284570  VIAF: 127681791   WorldCat (עם VIAF): 127681791 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לפיטיגואנה

| לפיטיגואנה |
| --- | --- |
 איור של לפיטיגואנה לצד היונים הקדומות מהסוג Natunaornis
תקופה
הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: איגואניים
סוג:: לפיטיגואנה
מינים
 Lapitiguana impensa
שם מדעי
 Lapitiguana

לפיטיגואנה (שם מדעי: Lapitiguana) הוא סוג נכחד של איגואנה גדולה שהתקיימה במשך ההולוקן של אוקיאניה. היא התקיימה באיי פיג'י ונכחדה עם בוא האדם לאיים, ככל הנראה לפני 3,000 שנה מימינו.
סוג זה תואר בשנת 2003 בידי החוקרים: Pregill ו-Worthy וכלול בו מין יחיד - Lapitiguana impensa. משמעות שמה מלטינית: "האיגואנה של תרבות לאפיטה (אנ')", המקומית.
מאפיינים

איגואנה זו הייתה גדולה יחסית באורך של 1.5 מטרים כשחצי מהאורך כלל הזנב, דומה לאיגואנה ירוקה. ככל הנראה היא ניזונה מצמחייה מקומית.
סוג זה לצד הסוג Brachylophus, הכולל כיום ארבעה מיני איגואנות החיות באיי פיג'י והמין הנכחד ברכילופוס גיבונסי התקיים בעבר בטוגה. שני סוגים אלו הם היחידים מבני משפחתם שאינם חיים באמריקה, וככל הנראה הצליחו לחצות את זרמי האוקיינוס השקט בהיסחפות על רפסודות צפות לאורך הזרם המשווני הדרומי (אנ') לעבר אוקיאניה.
מחוז מאיו

מחוז מָאיוֹ (באנגלית: County Mayo, באירית: Contae Mhaigh Eo, במשמעות ״מישור הטקסוס המעונב״) הוא מחוז במערב אירלנד. המחוז שוכן בפרובינציית קונכט, ונקרא על שם העיר מאיו. מחוז מאיו שוכן לחוף האוקיינוס האטלנטי, וגובל בשלושה מחוזות של אירלנד: בדרום במחוז גולוויי, במזרח במחוז רוסקומון, ובצפון במחוז סלייגו. נכון לשנת 2011, אוכלוסיית המחוז מונה כ-130,638 תושבים, אשר רובם הגדול הוא נוצרי קתולי. שתי הערים המאוכלסות ביותר במחוז הן קַסלבר ובָלינה. כ-9% מתושבי המחוז מתגוררים בשטחי הגיילטאכט.
מחוז מאצ'בה

| --- | --- |

 מדינה:  סרביה סרביה
 בירת המחוז:  שאבאץ
 תאריך ייסוד:  29 בינואר 1992 
 שטח:  3,268 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  298,931 (2011)
  ‑ צפיפות:  91.5 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  44°45′21″N 19°41′38″E﻿ / ﻿44.75583334°N 19.6938889°E﻿ / 44.75583334; 19.6938889 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://macvanski.okrug.gov.rs/macokr/
 he
 
מאצ'בה (בסרבית: Мачвански округ) הוא אחד ממחוזות סרביה הממוקם במערב המדינה. בירת המחוז היא שאבאץ. במחוז ישנן שתי ערים, מספר עיירות, ומאות כפרים.