stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בליסטיקה
מבוא לבליסטיקה > שערוך מסלול בליסטי בעזרת מחשב > שערוך המסלול

התוכנה מקבלת כקלט וקטור מהירות Vn ומחזירה כפלט וקטור מהירות חדש Vn+1 בהתאם לאיטרציה הבאה:
Vn+1 = (Vn,x(1-ρsІVnІ *ΔT/m) ,Vn,y(1- ρsІVnІ *ΔT/m),Vn,z(1- ρsІVnІ *ΔT/m)-g ΔT).
כאשר m מסת הפגז ו-s שטח החתך שלו. האיטרציה מתקבלת על ידי מציאת המתקפים המופעלים על ידי כח התנגדות האוויר וכח הכובד במשך הזמן ΔT.
F_{D}=\rho SV^{2} (כח התנגדות האוויר).
וכך הלאה Vn+2 = I(Vn+1) וכו'... במעיין אלגוריתם איטרטיבי לולאתי (תכנות לולאתי). עבור מסלולים בעלי שיא גבוה ניתן להתחשב גם בשינוי צפיפות האוויר במהלך המסלול ולהחליף את ρ ב-(ρ(z - פרופיל הצפיפות המעריכי של האטמוספירה. שערוך המסלול f(t) של הפגז בכל זמן נתון t מתקבל על ידי סכימה של מכפלות וקטורי המהירות ב-ΔT. מיקום הפגיעה במישור XY מתקבל על ידי הצבת Z=0 (אם לא מתחשבים בצורה הכדורית של כדור הארץ).
התגוננות מפני איומים בליסטיים:
ידיעה מדויקת של מסלול רקטי היא פרמטר קריטי בהתגוננות מפני האיום, שכן מהירות הרקטה גבוהה ומכאן יירוטה הוא משימה קשה מאוד, ולכן רק באמצעות קביעת מיקומה במרחב ניתן להביא מיירט מתאים להיות בקרבתה.
ניתן להסתכל על רקטה כעצם המתמרן במידה רבה מאוד, שכן מרגע שהמנוע שלה מפסיק לפעול כוחות התנגדות האוויר החזקים גורמים לה לתאוטה עצומה; מעל 10g בתחילת המסלול ותאוטה גדולה גם באמצע המסלול. על כן מיירט מתאים חייב להיות בעל יכולת תמרון גבוהה מאוד (גבוהה לפחות כשל הרקטה) כדי להיות מסוגל ליירט רקטה. במערכות הגנה אקטיביות מפני טילים, היירוט מתבצע לרוב באמצעות הנחיית המיירט (הנעשית באמצעות מכ"ם בקרת אש ייעודי) לנקודה אופטימלית מסוימת כאשר עם התקרבות הטיל אל הנקודה ראש הביות שלו "ננעל" על הרקטה באופן עצמאי (הטיל מצויד באמצעי עקיבה משלו) ומרגע זה ואילך הטיל ממשיך בדרכו בהתאם לחוקי ההנחיה שלו.
קליעים

משתמשים בתורת הבליסטיקה גם כדי להבין את תנועתם והתנהגותם של קליעים. בליסטיקה זו נחלקת לשלושה חלקים:
בליסטיקה פנימית - עוסקת בתנועת גוף, בעיקר קליעים מסוגים שונים, בתוך מסגרת מובילה. לדוגמה: תנועת קליע בתוך קנה.
בליסטיקה חיצונית - עוסקת בתנועת הקליע מרגע עזיבת המסגרת המובילה ועד לרגע פגיעתו ביעדו הסופי. לדוגמה: חישוב מסלול ירי של קליע, מרגע יציאתו מקנה הנשק ועד לרגע פגיעתו במטרה או חישוב מסלול של חפץ המושלך בכוח.
בליסטיקה סופית - עוסקת ביחסי הגומלין בין הקליע לבין התווך בו פגע ובהשפעת הכוחות השונים הפועלים על כל אחד מהם.
קליעים > בליסטיקה משפטית

בליסטיקה משפטית מטפלת בעיקר בשני תחומים:
בליסטיקה חיצונית, בה נעשים חישובי מסלולי ירי, של קליעים שונים, על מנת לאשר, או להפריך, קיום מסלול ירי אפשרי.
זיהוי והשוואת סימנים בכלי נשק ותחמושת.
כל כלי נשק (המדובר ב"נשק" על פי הגדרת החוק) משאיר שני סוגי סימנים:
סימנים משפחתיים - אלה סימנים המשותפים לכל כלי הנשק מאותו סוג, תוצר ודגם. מקורם מאופי התכנון של כלי הנשק המסוים.
סימנים ייחודיים - אלה סימנים ייחודיים לכל נשק ונשק (מעין טביעת אצבע שלו) ומקורם בתהליכי הייצור ובפגמים הנוצרים במהלך השימוש בנשק ומבלאי טבעי שלו.
שני סוגי הסימנים הנ"ל, מוטבעים על כל תרמיל וקליע, הנורים מנשק מסוים. הסימנים המשפחתיים מאפשרים לזהות את סוג הנשק (אקדח, רובה, תמ"ק וכדומה) ולעיתים אף את היצרן והדגם שלו. הסימנים הייחודיים, מאפשרים לקשר בין נשק מסוים לבין תרמיל ו/או קליע שנורו ממנו.
בעבר נעשתה עבודת ההשוואה, בין נשק לתרמיל ו/או קליע, באופן ידני על ידי מומחה אנושי שהסתייע במיקרוסקופ השוואתי. כיום ישנן מערכות אופטיות, המסייעות לבצע מיון וזיהוי ראשוני, כאשר עדיין נדרשת מעורבות של מומחה אנושי שיאשר את ההשוואה.
טילים בליסטיים

טיל בליסטי הוא טיל שחלק ניכר ממסלולו הוא בליסטי, כלומר מושפע מכוחות הכבידה והתנגדות האוויר (גרר) בלבד. למרות שהגדרה זו מתאימה למעשה למרבית הטילים וכן לפגזי ארטילריה, השימוש המקובל במונח "טיל בליסטי" מתאר טיל שמרבית מסלולו מתבצע מחוץ לאטמוספירה, והוא בעל טווח של מאות ק"מ לפחות. טיל כזה מונחה לרוב רק בשלב בו הוא מונע ומסלולו נקבע על-פי חוקי האסטרודינמיקה והבליסטיקה. מסלולו של טיל בליסטי בשלב הטיסה החופשית (ראו להלן) הוא אליפטי ומושפע מכוח הכבידה בלבד. למעשה זהו מסלול כשל לוויין, מלבד העובדה שהוא חותך את כדור הארץ. קיימים טילים בליסטיים עם הנחיה לראש הקרבי לאחר חדירתו לאטמוספירה. הנחיה זו נקראת ביות סופי.
ראו גם

בליסטרה
נפילה חופשית
טיל בליסטי
הערות שוליים

↑  ראו למשל במדרש איכה רבה פרשה ב.
↑  The Science of Ballistics: Mathematics Serving the Dark Side
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282434505171  BnF: cb11941868r (data)  LCCN: sh85011312  NARA: 10637713  NDL: 00561248  NKC: ph241152 
מתוארת תנועה בעלת מהירות התחלתית אופקית ואנכית כלפי מעלה, ולאחר הגעה לשיא הגובה - נפילה חופשית. בשדה כבידה אחיד. התנועה לאורך פרבולה.
באיור מוראה בכחול גרף של פונקציית הטנגנס ההיפרבולי, המתאר את מהירותו של עצם הנופל נפילה חופשית. יש לה אסימפטוטה אופקית y = 1. בבעיית הנפילה החופשית הטנגנס ההיפרבולי מוכפל במהירות הטרמינלית, ועל כן יש לו אסימפטוטה אופקית  y=V_{terminal}={\sqrt {g/C_{0}}}>
מסלולים של שלושה עצמים שנזרקו באותה זווית (70°). העצם השחור לא חווה כל סוג של גרר שהוא ונע לאורך פרבולה. העצם הכחול חווה גרר שפרופורציונלי למהירות, והעצם הירוק חווה גרר שפרופורציונלי לריבוע המהירות (גרר ניוטוני). מסלול רקטי, שאינו מתואר באיור, הוא בעל אסימטריה בולטת אף יותר מאשר מסלול של פגז, שכן מנוע הדחף של הרקטה ממשיך לפעול במשך זמן מה לאחר שיגור הרקטה. חישוב המסלול המתואר כאן מתייחס לעצם שחווה גרר ניוטוני.
ניסוי בליסטי משפטי
Masters of War

| --- | --- |
 שיר בביצוע בוב דילן
 מתוך האלבום The Freewheelin' Bob Dylan
 יצא לאור:  27 במאי 1963
 תאריך הקלטה:  24 באפריל 1963
 סוגה:  פולק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  4:34
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס
 כתיבה:  בוב דילן
 לחן:  עממי/ג'ין ריצ'י
 
"Masters of War" הוא שיר של בוב דילן, שנכתב בחורף 1962–1963 ויצא באלבום The Freewheelin' Bob Dylan באביב 1963. הלחן של השיר עובד מ-"Nottamun Town" העממי. מילותיו של דילן הן מחאה נגד התעצמות הנשק הגרעיני של המלחמה הקרה בתחילת שנות השישים.
בסיס המנגינה

כמו בכמה משיריו המוקדמים, דילן עיבד או "שאל" מנגינות משירים עממיים. במקרה של "Nottamun Town", לעומת זאת, העיבוד היה של זמרת הפולק הוותיקה ג'ין ריצ'י. ללא ידיעתו של דילן, השיר היה במשפחתה של ריצ'י במשך דורות, והיא רצתה קרדיט כתיבה לעיבוד שלה. במסגרת הסדר משפטי, עורכי דינו של דילן שילמו לריצ'י 5,000 דולר כנגד כל תביעה נוספת.
הקלטות והופעות

דילן הקליט לראשונה את "Masters of War" בינואר 1963 עבור מגזין ברודסייד, שפרסם את המילים והמוזיקה על שער גיליון פברואר שלו. השיר הוקלט גם במרתף של Gerde's Folk City בפברואר עבור המו"ל המוזיקלי של דילן, M. Witmark & Sons, במרץ. גרסה זו נכללה באלבום The Bootleg Series Vol. 9: The Witmark Demos: 1962–1964 באוקטובר 2010. הגרסה של The Freewheelin' Bob Dylan הוקלטה ב-24 באפריל 1963, ויצאה לאור על ידי קולומביה רקורדס; בנוסף לאלבום זה, הוא הופיע גם באלבומי אוסף כמו Masterpieces ב-1978 ו-Biograph ב-1985.
במהלך 1963 ביצע דילן את השיר בקונצרטים חשובים, כולל הופעותיו בבית העירייה של ניו יורק ב-12 באפריל, פסטיבל ברנדייס פולק באוניברסיטת ברנדייס ב-10 במאי וקרנגי הול ב-26 באוקטובר. הוא גם ניגן אותו בסדנה אחר הצהריים בהופעתו הראשונה בפסטיבל הפולק של ניופורט ב-27 ביולי. ההופעה בבית העירייה יצאה ב-The Bootleg Series Vol. 7: No Direction Home: The Soundtrack באוגוסט 2005, גרסת ברנדייס ב-In Concert – Brandeis University 1963 באוקטובר 2010, וגרסת קרנגי הול ב-Live 1962–1966: Rare Performances From The Copyright Collections ביולי 2018. גרסה חיה וחשמלית, שהוקלטה באצטדיון ומבלי בלונדון בשנת 1984, נכללה באלבום Real Live של דילן משנת 1985. הוא ביצע את השיר במהלך טקס פרסי גראמי בשנת 1991, שם קיבל פרס מפעל חיים. לאחר הופעותיו ב-1963, דילן לא ניגן גרסה אקוסטית של "Masters of War" במשך 30 שנה, עד לקונצרט שלו בהירושימה ביפן ב-1994.
הערות שוליים

↑  Sounes, Howard, Down The Highway: The Life Of Bob Dylan, 2001, עמ' 131, ISBN 0-8021-1686-8
↑  Nottamun Town (traditional), web.archive.org, ‏2010-09-18
↑  Hentoff, Nat (1963). The Freewheelin' Bob Dylan (Media notes). Bob Dylan. New York: Columbia Records.
↑  Sounes, Howard, Down The Highway: The Life Of Bob Dylan, 2001, עמ' 132, ISBN 0-8021-1686-8
1 2  Bjorner, "Still on the Road", 1963
↑  , Issue 20, Broadside, 1963
1 2  Heylin, Bob Dylan: Behind the Shades, עמ' 739
↑  The Official Bob Dylan Site, www.bobdylan.com
↑  "Masters of War", Bob Dylan
1 2  Masters of War - Bob Dylan | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-10-09
↑  Bjorner, "Still on the Road", 1994
↑  Shelton, No Direction Home, עמ' 490 ו-534
↑  Bjorner, "Still on the Road", 1963–1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 131c38ec-9606-3faf-b889-ee7238572c75
יהודית מרקה-קראוזה

| --- | --- |

 לידה:  1906 אילניה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  יולי 1936 (בגיל 30 בערך) פריז, צרפת
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור, תל אביב
 מקום לימודים:  בית ספר הלובר  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 תרומות עיקריות
 חקר העי
 
יהודית מַרקֶה -קרָאוּזֶה (Marquet-Krause;‏ 1906, אילניה, ישראל – 1 ביולי 1936, פריז, צרפת) הייתה ארכאולוגית ארץ-ישראלית, הנחשבת לארכאולוגית הצברית הראשונה.
קורות חיים

קראוזה-מרקה נולדה בסג'רה שבגליל התחתון בשנת 1906 (1904 לפי מקור אחר). אמה, חיה, הייתה בת יהודה ליב חנקין מחובבי ציון ואחותו של יהושע חנקין. אביה, אליהו קראוזה, היה אגרונום וניהל את חוות ההכשרה בסג'רה. חווה זו הייתה מוקד חשוב לאנשי העלייה השנייה, ושם בילתה קראוזה-מרקה את ילדותה עד 1914, עת מונה אביה לנהל את מקוה ישראל על ידי הברון רוטשילד.
קראוזה-מרקה למדה בגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב.
לאחר סיום לימודיה נסעה לפריז ללמוד בסורבון. היא הוקסמה מהממצאים במוזיאון הלובר, והחליטה להתמחות במזרח הקדום. כדי להכשיר עצמה כארכאולוגית מקראית היא למדה שפות עתיקות וסיירה באתרים ארכאולוגיים ברחבי המזרח התיכון. עם שובה לארץ ישראל היא השתתפה בחפירות תל יריחו של ג'ון גרסטנג. לאחר מכן, במימון הברון רוטשילד (שהיה בעל עניין בארכאולוגיה מקראית ואף רכש שטחים בעיר דוד לצורך חפירה) היא ניהלה חפירה ארכאולוגית באֶ-תֵל, אתר ארכאולוגי ששטחו מאה דונם בקירוב, ועליו ערמות אבנים גדולות, אשר זוהה כהעי מסיפורי הכיבוש של יהושע בן נון עקב קרבתו לבית אל.
קראוזה-מרקה חפרה שם בשנים 1933–1935. הייתה זו אחת החפירות הראשונות בארץ ישראל שנוהלו על ידי יהודים. עונת חפירות ראשונה התקיימה במשך כ-6 שבועות בספטמבר-אוקטובר 1933, יחד עם שמואל ייבין. עונת חפירות שנייה התקיימה ביולי 1934 עם ויליאם פוקסוול אולברייט. עונת חפירות שלישית החלה בספטמבר 1935. ממצאים מהחפירות הוצגו בתערוכה במקווה ישראל שנפתחה בנוכחות הנציב העליון בינואר 1936.
בחפירות התגלתה עיר בצורה מוקפת חומות מתקופת הברונזה הקדומה, בעלת ארמון, מאגר מים, מקדשים, ובתים רבים. העיר חרבה בשנת 2200 לפנה"ס בערך. מאז ועד למאה ה-12 לפני הספירה האתר לא היה מיושב ואז נוסד בו כפר קטן בעל 12 דונם, שנעזב במאה ה-11 לפני הספירה.
בעת החפירה כבר הייתה חולה בשחפת והיא נפטרה ממנה ביולי 1936 בצרפת. היא נקברה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
מרקה-קראוזה נישאה למזרחן איב מרקה (Yves Marquet), שהיה ממשפחת אצולה צרפתית והתגייר למענה. מרקה פרסם ממצאים נוספים של אשתו לאחר מותה.
לקריאה נוספת

דן בר"ג, "יהודית קראוזה-מרקה – הארכאולוגית ה'צברית' הראשונה", קדמוניות כט, 1 (תשנ"ו), 118–119.
יובל פלג, "ארכאולוגיה ארץ ישראלית – סיפורן של שתי דמויות", מבוע מט (תשס"ח), 91–95.
הערות שוליים

↑  לוית יהודית קראוזה, דבר, 17 ביולי 1936.
↑  שמואל ייבין, החפירות בארץ ישראל בשנת תרצ"ד, הארץ, 14 בספטמבר 1934
↑  החפירות הארכיאולוגיות בארץ ישראל בשנת תרצ"ה, דואר היום, 27 בספטמבר 1935
↑  נפתחה התערוכה של חפירות עי, דבר, 15 בינואר 1936
↑  י. צדקוני, החפירות בא-תל, דבר, 19 בפברואר 1934.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419537305171  ISNI: 0000 0000 7069 0570  NTA: 183330366  SUDOC: 112870694  VcBA: 495/161086  VIAF: 98035688   WorldCat (עם VIAF): 98035688
Bonbon

"Bonbon" (בעברית: "סוכרייה") הוא שיר של הזמרת האלבנית מקוסובו ארה איסטרפי. השיר יצא כסינגל ב-30 בדצמבר 2015 ונכתב על ידי איסטרפי יחד עם ארגן ברישה (Ergen Berisha). השיר הופק על ידי קריקט (Cricket), ביגבאנג (BigBang) וטוטון (Toton). בינואר 2016 הפך הווידאו קליפ של השיר לוויראלי. השיר הגיע לראש מצעדי הפזמונים במדינות רבות ברחבי העולם, כגון צרפת, ישראל, קנדה ועוד.
השיר נכלל במשחק הריקודים הפופולרי Just Dance 2017.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר יצא ב-30 בדצמבר 2015 דרך ערוץ היוטיוב של חברת התקליטים NESËR. בקליפ שרה איסטרפי את השיר על כביש מושלג בקוסובו.
בינואר 2016 הפך הווידאו קליפ של השיר לוויראלי לאחר שפורסם ברשתות חברתיות כגון פייסבוק ואינסטגרם. ברשתות החברתיות הושוותה איסטרפי לאמנים כמו סיה וריהאנה. בעקבות הצלחת הקליפ, הוחתמה איסטרפי בחברות התקליטים האמריקאיות סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ואולטרה מיוזיק. בתחילת מרץ 2016 הוסר הסרטון מן ערוץ היוטיוב של NESËR לאחר שזכה למעל 25 מיליון צפיות, והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של אולטרה מיוזיק.
נכון ל-8 ביוני 2024, לווידאו קליפ למעלה מ-922 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 19 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 46 |  |
|  בולגריה | BAMP | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 10 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 38 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 62 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 39 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 12 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 7 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 51 |  |
|  צ'כיה | Singles Digitál Top 100 | 91 |  |
|  צרפת | SNEP | 29 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 95 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 2 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 10 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 39 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 40,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 133,333 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 400,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 25,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | 15,000 |
הערות שוליים

1 2  "Bonbon - Era Istrefi". נבדק ב-2 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  iTunes - Music - Bonbon - Single by Era Istrefi
↑   Just Dance 2017: Bonbon by Era Istrefi- Official Track Gameplay, סרטון  באתר יוטיוב
↑  McNeilage, Ross (2 בפברואר 2016). "You Need To Know About Era Istrefi's "Bonbon"". breatheheavy.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WATCH - IF YOU MERGED SIA AND RIHANNA YOU'D GET ERA ISTREFI - Bonbon". ixdaily.com. IX Daily. נבדק ב-26 פבר' 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Era Istrefi firmos me Sony Music" (באלבנית). 22 פבר' 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Era Istrefi - Bonbon (Official Video)". Ultra Music YouTube channel. 7 במרץ 2016. נבדק ב-18 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מידע על Bonbon, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Bonbon, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Bonbon, באתר מצעד דנמרק
↑
↑  המצעד השבועי, שבוע 16, 2016, באתר מדיה פורסט ישראל
↑
↑
↑
↑  מידע על Bonbon, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  המצעד השבועי, שבוע 25, 2016, באתר מדיה פורסט רומניה
↑  המצעד הרוסי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: fc938a45-f684-4699-acb6-0cda88127072
יוסף פופר-לינקאוס

| --- | --- |

יוסף פופר-לינקאוס
 לידה:  21 בפברואר 1838 קולין, צ'כיה (כתר בוהמיה), האימפריה האוסטרית
 פטירה:  22 בדצמבר 1921 (בגיל 83) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מקום מגורים:  אוסטריה
 מקום קבורה:  בית העלמין היהודי הישן של וינה 
 עיסוק:  סופר
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 מחיצות מיוחדות למניעת משקע בדפנות פנימיות של דודי קיטור.
 
יוסף פופר (Josef Popper-Lynkeus;‏ 21 בפברואר 1838 – 22 בדצמבר 1921) היה הוגה דעות, מדען, סופר וממציא יהודי-אוסטרי.
ביוגרפיה

פופר נולד ברובע היהודי של העיר קולין (היום בצ'כיה). הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי והחל מגיל 14 למד ארבע שנים בפוליטכניקום של פראג. במקביל ללימודיו נהג פופר לפקוד את הספרייה הגרמנית בפראג ולקרוא בה ספרים שונים שעניינו אותו. בהיותו בן 16 מצא במקרה ספר של מישל דה מונטן, הוא קרא בשקיקה את כל ששת הכרכים של כתביו ואלו השפיעו עליו עמוקות. בשנת 1856, בהיותו בן 18 ביקשו מוריו בפוליטכניקום של פראג למנותו לעוזר הוראה למתמטיקה והנדסה במוסד, אולם הדבר לא עלה בידם בגלל היותו יהודי. פופר עבר ללמוד מתמטיקה, פיזיקה ואסטרונומיה בפוליטכניקום של וינה, שם סיים את לימודיו ב-1859. את השכלתו ההומנית הגבוהה רכש כשומע חופשי באוניברסיטת וינה ותוך לימוד מעמיק של ספרות בנושאים הקרובים לליבו.
אחרי סיום הלימודים בפוליטכניקום של וינה, עבד במשך כשנתיים כמהנדס בחברה פרטית. בשנים 1862-1866 התפרנס ממתן שעורים פרטיים והרצאות באופן מזדמן. בשנת 1867 המציא את המצאתו החשובה הראשונה, שנגעה למניעת הצטברות אבנית בדודי הקיטור, ומאז התפרנס באופן פרטי מתמלוגים מהמצאותיו.
פופר נפטר ב-21 בדצמבר 1921. בצוואתו, שהתפרסמה עוד בחייו, הקדיש את ספרייתו לבית הספרים הלאומי בירושלים. ספרים מספרייתו, על המזרח הרחוק, הוצגו בתערוכה בספרייה הלאומית בירושלים בסוף 1923. בשנת 1955 הועבר ארכיונו מארכיון המדינה באוסטריה לידי הספרייה  הלאומית של ישראל. אחיינו הוא הפילוסוף הנודע קארל פופר.
ביוגרפיה > עבודתו המדעית

בשנת 1862, בעקבות הרצאה  של אדמונד רייטלינגר, הוא העלה את הרעיון להעביר אנרגיה למרחקים על ידי התמרת אנרגיה מכנית של מפלי מים וגאות לאנרגיה חשמלית. רייטלינגר ניסה לסייע לו לממש את הרעיון, אך ללא הצלחה, ופופר הפקיד מכתב חתום עם תיאור של הרעיון באקדמיה הוינאית, ב-6 בנובמבר 1862. בשנת 1882, כאשר הוחל בהעברת חשמל למרחקים, נפתח המכתב והוכר כי פופר היה הראשון שהציע את הרעיון באופן תאורטי. ב-1867 המציא מחיצות מיוחדות למניעת משקע בדפנות הפנימיות של דודי קיטור. התמלוגים מהמצאה זו ומשורה ארוכה של המצאות אחרות העניקו לו את התנאים לעבודה יצירתית בתחומי ההנדסה, הפיזיקה, והפילוסופיה של החברה ושל המוסר. משנת 1875 פרסם סדרה של מאמרים על הפיזיקה של ספינות אוויר.
בשנת 1883 פרסם מאמר בו העלה את השאלה האם יש יחסי גומלין בין מסה ואנרגיה, ובשנת 1884 פרסם מאמר על הרעיון של קוונט האנרגיה. בנוסף, היה פופר הראשון שהציג את עיקרון  העיוות, הבלתי ניתן לתיקון, על ידי מכשיר המדידה של הפרמטרים של מושא המחקר.
ביוגרפיה > סופר

החל משנת 1877 החל פופר לפרסם ספרים בנושאים חברתיים ופילוסופיים. את כל חיבוריו, כתב פופר בגרמנית. בשנת 1877 פרסם את הספר "סדר מוסרי עולמי". בשנת 1878 פרסם פופר את הספר "זכות לחיים והחובה למות" בו הציג באופן ראשוני את משנתו החברתית שנועדה לספק לכל אדם את המינימום הנדרש לו כדי לחיות. בשנת 1886 פרסם את הספר "הערך האסתטי והתרבותי של קדמת הטכניקה". בנוסף, בשנת 1886 פרסם את "הנסיך ביסמרק והאנטישמיות" בו טען שרק מדינה עצמאית ליהודים יכולה להציל את היהודים מאנטישמיות. בספר טען שהקמת מדינה כזו הוא דבר, שאין לדחותו, ולא חשוב איזה משטר יהיה בה בשלב הראשון, אפילו מונרכיה.
ספרו הנפוץ ביותר היה "פנטזיות של ריאליסטן", שפורסם ב-1899 ויצא ב-20 מהדורות. ספר זה היה קובץ של נובלות פילוסופיות, בהם הנובלה הידועה "בחלום כבהקיץ" בו העלה עוד לפני פרויד את הרעיון שיש לפרש חלומות על סמך ניתוח ההתנגשות בין התודעה החברתית של האדם לבין היצרים החייתיים שלו. לאחר פרסום ספר זה בחר לעצמו פופר את הכינוי "לינקאוס" על שם "הנווט הרואה למרחקים" של אוניית הארגונאוטים, שמופיע ב"פאוסט" של גתה.
בשנת 1905 פרסם פופר את הספר "וולטר" שיצא להגנת זכרו של וולטר.
משנתו > משנתו החברתית

החל מעבודתו "הזכות לחיות והחובה למות" שפורסם בשנת 1878 וכלה בעבודתו "שרות חובת כללית להזנה כפתרון לבעיה סוציאלית" שפורסם בשנת 1912, פיתח פופר לינקאוס משנה חברתית שנועדה לספק לכל אדם את צרכיו המינימליים. משנה זאת פותחה בעקבות אמרתו של פופר, הנשענת על האימרה "כל המקיים נפש אחת כאילו קיים עולם מלא", "אם המשטר החברתי יגרום לכך שרק איש אחד מבין מאות מיליוני האנשים ימות ברעב, הרי זה סימן שכל החברה כולה רקובה".
לפי השקפתו של פופר-לינקאוס, הזכות לחיות היא הזכות העיקרית והטבעית של האדם, לכן הוא שולל את חובת האדם למות, כאשר זה דרוש למדינה. הוא מצדד בשירות צבאי חובה, אך בתנאי, שלשדה הקרב יישלחו רק מתנדבים. אבל הזכות לחיות, לטענתו, היא ביטוי חסר-משמעות, אם לא יובטחו לאדם צורכי הקיום החיוניים. את שיטתו החברתית, המבטיחה לכל אזרח את צורכי הקיום החיוניים, פופר-לינקאוס מפתח בשורת יצירותיו,
לפי הרעיון של פופר-לינקאוס, החברה חייבת לספק לכל חבריה את מצרכי הקיום החיוניים – מזון, לבוש ומגורים, וגם כן את השירותים החיוניים – רפואה, חינוך והשכלה כללית. ומצדם, כל חברי החברה הבריאים במסגרת שירות אזרחי חובה מבצעים עבודות, שלא דורשות השכלה מקצעית (גבוהה או תיכונית) ביצירת תשתית חומרית של המשק הלאומי (הפקת אוצרות-הטבע, עבודות חקלאיות, סלילת כבישים, בניית בתים וכו').  הם משתתפים גם כן בהפקת מצרכים ומתן שירותים חיוניים.
משנתו > משנתו החברתית > מבנה חברתי

לפי דעתו של פופר-לינקאוס, החברה האנושית הצודקת תקום לא בעקבות מהפכה אלימה, אלא כתוצאה של תהליך שכנוע והסכמה כללית. בחברה כזו כל בן-אדם בריא במשך חייו עובר ארבעה שלבים סוציאליים (מהם על השלב השלישי יש לו אפשרות לדלג):
רכישת חינוך והשכלה כללית (עד גיל 18). אופי החינוך בשלב זה הוא תנאי הכרחי לשלבים הבאים. החינוך מתמקד באהבת אדם, אהבת עמל, שאט נפש לצרכים כוזבים, והקניית הרגלים לחלוקה מושכלת של זמן הפנאי.
עבודה במגזר נאטורלי של המשק (גברים עד גיל 30, נשים עד גיל 25). בשלב זה כל חברי החברה הבריאים מבצעים שרות חובה אזרחית, המזכה אותם במצרכים ושירותים חיוניים במשך כל חייהם.
עבודה במגזר הכספי של המשק. בשלב זה כל אלה המרגישים בזה צורך ורוצים בכך, יעסקו באחד ממגזרי המשק הכספיים – הממלכתי או הפרטי (באחרון בתור עובדים שכירים או בתור בעלי עסק). עבור עמלם הם יקבלו תמורה כספית, שתאפשר להם לרכוש מצרכים לא חיוניים.
גמלאות. גיל המעבר בין השלב השלישי לרביעי נקבע על ידי כל פרט לפי ראות עיניו.
בשני השלבים האחרונים אדם הוא חופשי, שלא נכון לגבי שני השלבים הראשונים, שבתוכם אדם מרוויח את החופש שלו ומגיע להכרתו. כפי שמדגיש פופר-לינקאוס, יחד עם ההתפתחות של המדע והטכניקה יקטן בהתמדה ההמשך של השלב השני. יחד עם זה יתרחב ההקף של המושג "מצרכים ושירותים חיוניים".
משנתו > רעיונות נוספים

בספריו, פופר מציין את ההשפעה הגדולה של שירי לכת על ההמון. פופר-לינקאוס טוען, ששירי הלכת לעיתים קרובות מסייעים לרודנות, כי הם הופכים את ההמון לעיסה, שאפשר לכייר ממנה הכל. רעיון זה של פופר-לינקאוס מזכיר את הרעיון של לב טולסטוי, שאמר: "היכן, שרוצים יותר עבדים, שימציאו יותר שירי הלכת".
בתחום המשפט פופר-לינקאוס סבר, שהעונש העיקרי צריך להיות בפרסום העבריין ועבירתו, ורק את הפושע המועד צריך לבודד.
השפעתו

המוקירים של יוסף פופר-לינקאוס היו הפיזיקאים אלברט איינשטיין וארנסט מאך, הפילוסופים מרטין בובר והוגו ברגמן, כימאי וילהלם אוסטוולד, מתמטיקאי ריכרד פון מיזס, סטטיסטיקאי קרל באַלוֹד, פיזיולוג תאודור בְּאֵר, פסיכולוג זיגמונד פרויד, סופרים מקס ברוד, שטפן צווייג וארתור שניצלר, וגם כן המייסד של הזרם הרוויזיוניסטי בציונות ולדימיר (זאב) ז'בוטינסקי.
ב-21 בפברואר 1918, ביום הולדתו ה-80 של פופר, נוסד בווינה ארגון בשם "שרות כללית להזנה" בהנהגתם של רופא ופסיכולוג פריץ ויטלס והסופר ולטר מרכוס.  במשך מספר שנים יצא לאור ביטאונו של הארגון באותו השם.  הארגון התקיים 20 שנים ופוזר על ידי הנאצים בזמן שאוסטריה סופחה לגרמניה.
משנתו החברתית של פופר-לינקאוס זכתה להד בקרב אנשים שונים בעם היהודי. זאב ז'בוטינסקי הלך בעקבות פופר-לינקאוס בדרישתו שהמדינה תספק לכל אדם את "חמשת הממים": מזון, מלבוש, מעון, מרפאה, מורה. הוא כתב: "החברה האנושית דומה לגן ילדים. בגן 5 בורות, התואמים את חמשת הממים. קיימת סכנה שהילדים יפלו באחד מהבורות האלה. מה עושה השוטר הפרוסי? שם שלטים, בהם כתוב: "אל תלך ימינה!", "אל תלך שמאלה!". בעקבות פופר-לינקאוס אני מציע לסתום את כל הבורות האלה ולתת לילדים אפשרות לשחק באופן חופשי, היכן שיתחשק להם". בשנת 1938 הוציא ישראל דוריון (פרידמן) ספרון בעברית בשם "כי לא יהיה אביון בארץ היהודים" המבוסס על משנתו של פופר. בשנת 1940 הוא הוציא את הספר "ממלכת לינקאוס" שהציג את משנתו הכלכלית של פופר ביתר פירוט. דוריון המשיך להפץ את משנתו של פופר בשנות ה-50, וטען שהצעתו תואמת את היהדות.
הנצחה

הרחוב בווינה, בו התגורר בשנות חייו האחרונות, נקרא על שמו.
ב-1926 החליטה מועצת עיריית וינה להקים פסל לזכרו בפארק העירוני. הפסל הוצב בשנת 1927 בטקס רב רושם. עם כניסת הנאצים לווינה סולק הפסל והושב למקומו בסוף 1946.
ב-1988, לרגל 150 שנה להולדתו, נוסדה באוניברסיטה על שם גתה שבפרנקפורט על המיין קרן לחקר מורשתו ולהפצת רעיונותיו.
ב-2009 החליטה עיריית תל אביב - יפו לקרוא אחד מרחובות העיר על שמו.
דמותו במדיה האמונותית

ספרו של חיים באר 'נוצות' עוסק במערכת היחסים בין ילד ירושלמי בשנות ה-50 לבין תמהוני המאמץ לחיקו את רעיונותיו של פופר לינקאוס בנוגע לתיקון העולם, ומנסה לממש אותם במציאות, ללא הצלחה.
ספריו

"סדר מוסרי עולמי" (1877);
"הערך האסתטי והתרבותי של קדמת הטכניקה" (1886);
"פנטסיות של ריאליסטן", (1899). בשנת 1953 יצא בעברית בתרגום של ישראל דוריון
"וולטר" (1905);
"על היסודות הפיזיים של העברת אנרגיה חשמלית" (1905);
"טיסה של מכונות וציפורים. חקר היסטורי ביקורתי האירוטכני" (1911);
"קורות חיים" (1917);
"מלחמה, גיוס, חקיקה מדינית" (1921);
"הפילוסופיה של המשפט הפלילי" (1924);
"אני והמצפון החברתי" (1924);
"על מושגי יסוד של הפילוסופיה ואמינות של הידע שלנו" (1924).