stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביצוע תוכנית ההתנתקות

תוכנית ההתנתקות היא תוכנית לנסיגה ישראלית מרצועת עזה ומארבע התנחלויות מבודדות בצפון השומרון ולפינוין מישראלים. התוכנית יצאה לדרך ב-15 באוגוסט 2005 (י' באב תשס"ה). פינוי האזרחים הושלם בתוך שמונה ימים. תוכנית זו של ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, עוררה ויכוח פוליטי עז בין שולליה לתומכיה.
התכנון המקורי היה פינוי הרצועה ללא כל משא ומתן עם הפלסטינים, אולם לאחר מותו של נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת וחילופי ההנהגה ברשות בעת עלייתו של מחמוד עבאס (אבו מאזן) לשלטון, נעשה מאמץ לתאם את התוכנית עם הפלסטינים. תוכנית ההתנתקות הייתה שנויה במחלוקת עזה, ועמדה בניגוד גמור להצהרותיו של שרון טרם היבחרו. למרות זאת היא זכתה לתמיכת רוב חברי הכנסת, ובסופו של דבר אושר החוק ליישומה בקריאה שלישית ב-16 בפברואר 2005 ברוב של 67 תומכים מול 45 מתנגדים ו-7 נמנעים. על פי הסקרים, התוכנית נהנתה מתמיכת רוב הציבור, אולם שרון סירב להעמידה למשאל עם והמשיך בתוכנית גם לאחר שנדחתה בידי מתפקדי הליכוד.
חלק מחברי הליכוד התנגדו ואף התפטרו מהממשלה בעקבות המהלך.
עיקרי תוכנית ההתנתקות

ישראל תפנה את אזרחיה ואת מתקניה הצבאיים מרצועת עזה וגוש קטיף.
ישראל תפנה ארבע התנחלויות בצפון השומרון (גנים, כדים, חומש ושא-נור) ומתקנים צבאיים קבועים באזור.
לישראל תהיה שליטה ביטחונית מלאה באוויר ובים, אך הותר לפלסטינים לפתוח את נמלי הים והאוויר ברצועה.
המבנים הקדושים יפורקו ויועברו לתוך ישראל, מבני הציבור יושארו כמחווה לפלסטינים ואילו הבתים הפרטיים יהרסו באמצעות כלי צמ"ה ישראלים והפלסטינים אלה שיפנו את ההריסות.
חוק פינוי-פיצוי: פיצוי ושיקום המתנחלים שיפונו.
השארת גושי ההתנחלויות הגדולים ביהודה ושומרון בידי ישראל, ודחיית זכות השיבה בכל הסכם קבע עתידי. שרון טען שתוכנית ההתנתקות השיגה התחייבות לתמוך בעמדה זאת מארצות הברית.
כחלק מהתחלת היישום, ראש הממשלה מינה את יונתן בשיא מהקיבוץ הדתי שדה אליהו לעמוד בראש מנהלת סל"ע האחראית על סיוע למפונים ויישובם מחדש.
ביצוע הפינוי > מעגלי הפינוי

ביצוע הפינוי הורכב מ-6 מעגלי כוחות.
המעגל הראשון: המעגל שפינה את המתנחלים - החיילים והשוטרים שביצעו את הפינוי בפועל והקישו על דלתות בתי המתנחלים. למניעת סירוב פקודה, הוצבו בו כוחות שנחשבו לבעלי מחויבות גבוהה. החיילים היו קצינים, נגדים, וחניכי קורסים יוקרתיים, ועברו אימונים והכנה מנטלית למשימה.
המעגל השני: מעגל שתפקידו היה להגן ולתמוך על המעגל הראשון. כלל יחידות התערבות מיוחדות (כולל הימ"מ, צלפים ויחידת "מצדה" של שירות בתי הסוהר) שתוכננו לפעול במקרי חירום (תקרית ירי, איום בהתאבדות, התבצרות וכו), תמיכה לוגיסטית למפנים, עתודות כוח אדם, כוחות הנדסה להריסת הבתים.
המעגל השלישי: אבטחה הקפית ליישובים מפני התקפות טרור פלסטיניות.
המעגל הרביעי: מעגל אבטחה נוסף כנגד הטרור הפלסטיני, הכוחות נפרסו קרוב לריכוזי האוכלוסייה הפלסטינית ואזורים מיושבים על מנת למנוע ירי של רקטות קסאם ופצצות מרגמה בעת הפינוי.
המעגל החמישי: חיילים הפרוסים מסביב לגדר המערכת של עזה. תפקידם העיקרי היה למנוע כניסת ישראלים לרצועה.
המעגל השישי: חיילים ומחסומים הפרוסים באזור עוטף עזה. תפקידם היה לדאוג שעוטף עזה יהיה פנוי לתחבורה הרבה של הצבא והמשטרה בעת הפינוי.
בסך הכל במהלך הפינוי לקחו חלק 24,000 חיילים
ביצוע הפינוי > אופן ביצוע ההתנתקות במעגל הראשון

בשלב הראשון המכונה בעגה הצה"לית "יד לאחים" או "יד אחים", ניתנה לכל משפחה הזדמנות להתפנות בהסכמה. מטרת מבצע "יד לאחים" הייתה פרישת כוחות צבאיים באזורים המיועדים לפינוי תוך מתן עזרה למתנחלים באריזת רכושם, העמסתו במכולות והובלת המכולות אל יעדן ביישובי הקבע החדשים שנקבעו לכל משפחה. במהלך המבצע נקשו צוותי חיילים ושוטרים על דלתות בתי משפחות המתיישבים וחילקו להן צווי פינוי. הצוותים הונחו לגלות רגישות רבה לכאבן של המשפחות המפונות, לדבר איתן, ולנסות להקל על סבלן. בנוסף לפריסה הצבאית, הובאו למקום צוותים של פסיכולוגים ועובדים סוציאליים שחלקם אף מהיישובים המיועדים לפינוי, למתן תמיכה בעיקר לנוער המפונה. משך זמן הפעולה של המבצע היה מיום ראשון בחצות עד יום שלישי בחצות ובמהלכו עזבו כ-600 משפחות את הגוש, אך עדיין נותרו בו למעלה מ-2,500 מסתננים לא חוקיים.
בשלב השני, המסרבים פונו בכוח לאוטובוסים על ידי חיילים ושוטרים, ביחס של ארבעה לכל מפונה. נשים וילדים פונו על ידי חיילות ושוטרות.
בתי הכנסת, מבני הדת ובתי העלמין פונו בידי אנשי הרבנות הצבאית, שדאגה שלא יישאר בהם אף חפץ קדוש אחד. ברוב היישובים, הוצאו ספרי התורה מבית הכנסת על ידי רב היישוב והתושבים שהסכימו להתפנות.
האוטובוסים שיצאו מהיישובים תוכננו לעבור למתקנים מיוחדים זמניים. התכנון היה שאת הלילות הראשונים של הפינוי יבלו התושבים בבתי מלון שנשכרו לכך מראש בבאר שבע, אשדוד, אשקלון וירושלים ובמתקני אירוח צבאיים ואחרים נוספים.
בפועל, מקום המגורים של רבים מהמפונים לא היה מוכן בזמן (ובמקרים רבים אף לא הוסכם עליו עם אנשי היישוב), ורבים מהם נשארו בבתי המלון במשך חודשים ארוכים. חלק מהמתיישבים סירבו מלכתחילה להתפנות לבתי מלון, והעדיפו להשתכן במאהלים זמניים ובכך להבטיח את לכידות היישוב עד למציאת פתרון מגורים קבוע.
תחילת ההתנתקות

בתאריך ה־13 ביולי 2005 לאחר החלטת ממשלה נכנס לתוקפו צו אלוף המטיל סגר על גוש קטיף ומונע אליו כניסה של אזרחים שאינם תושביו הקבועים. מיום זה אזרחים שאינם בני המקום צריכים לקבל אישור מיוחד על מנת להיכנס לגוש. סגירה זו לא עברה בשלום, וההתנגדות לה הגיעה לשיאה בצעדת עשרות אלפים לעבר הגוש, שהמשטרה מנעה ממנה להתקדם אחר כפר מימון. צעדה זו התפזרה לבסוף בשלום, אך מועצת יש"ע הודיעה שבכוונתה לארגן הסתננויות של קבוצות קטנות לתוך גוש קטיף. ההתנגדות לסגירה כוללת גם סירוב של רבים מתושבי הגוש לשתף פעולה ולהזדהות, צעד שהביא פעמים רבות לקריסת הבידוק והכנסת אנשים רבים שאינם מתושבי הגוש. בסופו של דבר הצליחו להסתנן לגוש כ-5,000 "מתגברים".
14 באוגוסט היה היום האחרון שבו הורשו מתיישבי עזה להישאר בבתיהם. עם כניסת 15 באוגוסט הופכת שהותם ברצועה לבלתי חוקית. אף על פי כן איפשר צה"ל יומיים נוספים של התפנות מרצון עד 17 באוגוסט, מועד התחלת הפינוי בכוח.
15 באוגוסט
בחצות צאת ט' באב התשס"ה, נסגרו כל הכניסות לרצועת עזה בפני אזרחים.
מבצע יד לאחים: בבוקר למחרת החלה כניסת צוותי צה"ל והמשטרה למסור צווי פינוי לתושבי יישובי גוש קטיף. החיילים הונחו לסייע ככל האפשר לכל משפחה המעוניינת להתפנות מרצון ולגלות רגישות לכאבה. בחלק מהיישובים לא חילקו החיילים צווי פינוי עקב התנגדות התושבים. (סקירת חלוקת צווי הפינוי)
16 באוגוסט
המשיך מבצע יד אחים. בחלק מהיישובים נעשו טקסי פרידה בהשתתפות התושבים והצבא.
פרצו עימותים אלימים ראשונים בין כוחות צה"ל לבין בני-נוער שהסתננו ליישוב נווה דקלים בעת הכנסת המכולות לפינוי חפציהן של המשפחות שהסכימו לעזוב.
הושלמה ברובה עזיבתם ללא התנגדות של יישובי התוחמת הצפונית (ניסנית, דוגית ואלי סיני) שבצפון הרצועה, והאחריות עליהם הועברה לידי צה"ל.
היישובים פאת שדה, רפיח ים ושליו פונו מתושבים.
המכינה קדם-צבאית של עצמונה פונתה אחרי טקס מרגש בנוכחות אלוף פיקוד הדרום דן הראל ומפקד בה"ד 1.
הפינוי הכפוי של האזרחים בצפון השומרון

23 באוגוסט
הושלם פינוי היישוב חומש בצפון השומרון.
הושלם פינוי היישוב שא-נור בצפון השומרון.
הרמטכ"ל דן חלוץ, המפכ"ל משה קראדי ודוברת צה"ל מירי רגב ציינו לשבח את הנהגת המתנחלים ורבני יש"ע על פעולתם להרגעת הרוחות ומניעת אלימות בפינוי יישובי צפון השומרון.
פינוי התשתיות והמבנים > הריסת הבתים

אחרי משא ומתן מפרך עם הפלסטינים וגורמים בינלאומיים הוחלט לבסוף שישראל תהרוס את הבתים הפרטיים של המתנחלים ואילו הפלסטינים יפנו את ההריסות אל סיני במימון בינלאומי. רוב החממות פורקו והועברו לשטח ישראל ואלה שנותרו נמכרו לחקלאים פלסטינים בתיווך הקרן לשיתוף פעולה כלכלי. מבני הציבור הלא-דתיים הושארו על כנם כמחווה של רצון טוב לפלסטינים.
לשם הריסת הבתים, שכר משרד הביטחון כלי צמ"ה של קבלנים אזרחיים ואת ההריסות ביצעו מפעילים אזרחיים תחת פיקוחו של ויקטור בר-גיל. ההריסות בוצעו באמצעות מחפרים מדגמים שונים ודחפורים מדגמי D10L ו-D9R. דחפורים צבאיים לא היו מעורבים בהריסה.
פינוי התשתיות והמבנים > פינוי התשתיות והצבא

בצפון השומרון לא פונתה הנוכחות הצבאית מחשש ליצירת חלל ריק שיאפשר את הפיכת צפון השומרון למרכז טרור ויגרום לערי השרון לחיות תחת איום של רקטות קסאם ונשק תלול-מסלול אחר.
ברצועת עזה בוצע גם פינוי מלא של כוחות הצבא, ביניהם כוחות המוצבים בציר פילדלפי. בתחילת ספטמבר החלו בצה"ל לפנות את התשתיות הצבאיות ברצועה ולהרוס את התשתיות שאינן ניתנות להזזה. על הריסת התשתיות הצבאיות ברצועת עזה הופקדו יחידות יהל"ם ויחידת ההנדסה הפיקודית של פיקוד הדרום. כל הציוד הצבאי כבר פונה מהרצועה ויחידות הנדסה אף פירקו את "גשר מור" בסמוך לציר כיסופים אשר התחבר לגוש קטיף באמצעות עגורנים ומשאיות. מקלטים וממ"דים בהתנחלויות, מוצב אלוף, מוצב טרמית, מחנות צה"ל ברצועה, כולל בסיס אוגדת עזה בנווה דקלים ובסיס התיאום והקישור ליד מעבר ארז הושמדו בפיצוצים מבוקרים.
הפינוי הצבאי הסתיים ב-12 בספטמבר.
פינוי התשתיות והמבנים > פינוי הקברים

ב-28 באוגוסט החלה העתקתם של 48 קברים הנמצאים בבית העלמין של גוש קטיף לבתי קברות ברחבי הארץ, בהם בית העלמין החדש בניצן ובית הקברות בהר הזיתים. המשפחות השכולות קיימו הלוויה חוזרת ליקיריהם וישבו שבעה למשך יום. ב-1 בספטמבר הסתיים פינוי כל חלקות הקבר בהלוויה המונית (בה נכחו 20,000 איש כולל יו"ר הכנסת רובי ריבלין והרב הראשי לשעבר ישראל מאיר לאו) ל-15 חללי גוש קטיף שנטמנו בהר הזיתים בירושלים.
פינוי התשתיות והמבנים > פינוי בתי הכנסת

פינוי והריסת בתי הכנסת הייתה אחת הסוגיות הסבוכות בתוכנית ההתנתקות. המדינה רצתה להרוס את בתי הכנסת, מאחר שלא יכלה להעתיקם בשלמותם ופחדה שאם תשאיר אותם בשטח הפלסטינים יחללו אותם. רבני גוש קטיף ורבני הרבנות הראשית הביעו מחאה חריפה על הכוונה להרוס את בתי הכנסת ועתרו לבג"ץ כנגד הריסת בתי הכנסת. הרב הראשי לשעבר ישראל מאיר לאו קרא לא להרוס את בתי הכנסת של גוש קטיף אלא להשאירם כדי ש"הם יהיו ה'יד ושם' של גוש קטיף, יד ושם לחורבן שהיה, הם יהיו האנדרטה לחבל ארץ פורח ופורה שהיה בגוש קטיף ואיננו".
למרות המחאה והתנגדות, דחה בג"ץ את העתירה נגד הריסת בתי הכנסת ב-8 בספטמבר ונתן אור ירוק להריסתם, ברוב של 4 שופטים נגד 3. ההחלטה גררה מורת רוח וביקורת קשה כנגד בג"ץ בקרב הציבור הדתי, כפי שבאה לידי ביטוי בדבריו של דובר מועצת חבל עזה ערן שטרנברג שהשווה את הורסי בתי הכנסת לנבוכדנאצר וטיטוס שהחריבו את בית המקדש.
התכנון היה להרוס את רובם באמצעות פיצוץ ב-9 בספטמבר אך עקב בקשת שר הביטחון שאול מופז ונשיא המדינה משה קצב נדחתה ההריסה ליום ראשון, 11 בספטמבר 2005, והוחלט שתבוצע רק בתנאי שתאושר בהחלטת הממשלה. בסופו של דבר, בלחץ הרבנים, שינתה הממשלה את החלטתה ברגע האחרון בטרם פינוי הרצועה והותירה את המבנים על כנם, למעט בית הכנסת של אלי סיני שנהרס עקב חוסר תיאום.
אחרי נסיגת כוחות צה"ל ב-12 בספטמבר עלו מאות פלסטינים על ההתנחלויות שפונו והחלו לשרוף ולחלל את בתי הכנסת. מאוחר יותר, השלימה הרשות הפלסטינית את הריסת רוב בתי הכנסת התמונות גרמו לזעם רב ורגשות קשים אצל ישראלים רבים, וגררו גינויים קשים כנגד הממשלה שלא הגיבה על כך וכנגד הפלסטינים שאפשרו את הפגיעה בבתי הכנסת.
ציר פילדלפי

לפני ובמהלך ביצוע ההתנתקות התנהלו דיונים קדחתניים במערכת הביטחון ובממשלה האם להעביר את ציר פילדלפי ליד המצרים ולהפקיד בידם את האחריות למנוע הברחות נשק לרצועת עזה. למרות התנגדות של השב"כ ושל חברי כנסת הטוענים שמדובר בפריצת הסכם הפירוז של סיני במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים, החליטה הממשלה להעביר את הציר לידי המצרים על מנת לא ליצור "רצועת הביטחון" או "חוות שבעא" נוספת בה הפלסטינים יוכלו להפעיל טרור כנגד ישראל, מבלי לשלם מחיר מדיני.
ב-28 באוגוסט אישרה הממשלה הסכם לפרישת 750 חיילים מצריים, המצוידים בנשק כבד (כולל מטולי RPG-7), ב-30 שריוניות, 4 ספינות סיור ומספר מסוקים. ההסכם אושר בכנסת ב-31 באוגוסט 2005. כוחות צה"ל פינו את ציר פילדלפי ב-12 בספטמבר במסגרת "מבצע אשמורת אחרונה".
מבצע "אשמורת אחרונה"

במבצע אשמורת אחרונה התפנו כוחות צה"ל מהרצועה ובכך סיימו 38 שנים של שליטה ונוכחות ישראלית ברצועת עזה.
ב-11 בספטמבר 2005 נערך במחנה אוגדת עזה טקס פרידה מרצועת עזה במעמד הרמטכ"ל דן חלוץ. חלוץ נאם נאום פרידה בו אמר כי "אנו יוצאים מהרצועה בראש מורם", דגל ישראל קופל והטקס הסתיים בשירת התקווה.
אחרי הטקס החלה נסיגה של כוחות צה"ל, דרך שני צירים עיקריים: ציר כיסופים וציר פילדלפי-כרם שלום. הנסיגה הסתיימה בשעה 7:00 בבוקר ב-12 בספטמבר אחרי ששני שופלים של חיל ההנדסה הערימו סוללת עפר והג'יפ של מפקד אוגדת עזה תת-אלוף אביב כוכבי יצא אחרון דרך השער שנסגר. דגל ישראל שקופל מבסיס אוגדת עזה הונף מחדש בצדו המזרחי של מחסום כיסופים, היכן שקמה המפקדה החדשה של אוגדת עזה.
ההערכות בתום ההתנתקות

צה"ל נערך מסביב לרצועת עזה ופרש את כוחותיו ב"ציר הוברס" סביב גדר המערכת עם הרצועה. הגדר תוגברה באמצעי התרעה אלקטרונים, עמדות מכ"ם, תצפיות ומוצבים על מנת לאתר ולסכל הסתננויות של מחבלים. כטב"מים של חיל האוויר הישראלי השלימו את מעגל האבטחה על ידי תצפיות מלמעלה. צה"ל שקל גם להקים גדר שנייה סביב הרצועה.
ליד מעבר כיסופים נבנתה המפקדה החדשה של אוגדת עזה.
הרמטכ"ל דן חלוץ וראש אג"מ האלוף ישראל זיו הבטיחו בראיונות לתקשורת ונאומים ממלכתיים שהתקפות טרור מכיוון רצועת עזה, ולא משנה מהי היא חומרתן, תגרורנה תגובה קשה וחסרת פרופורציה על מנת ליצור תג מחיר שיבהיר לפלסטינים שהטרור לא משתלם ולא מקובל. חלוץ אף רמז לכך שלראשונה מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה, ישראל תעשה שימוש בארטילריה על מנת להגיב על הטרור הפלסטיני.
נתונים > רצועת עזה

גוש קטיף, התוחמת הצפונית ויישובים נוספים במרכז הרצועה
| --- | --- |
 אלי סיני 350 נפש  בדולח 220 נפש  בני עצמון 500 נפש  גדיד 60 משפחות  גן אור 50 משפחות  גני טל 65 משפחות  דוגית 70 נפש  דהנייה 500 נפש  כפר דרום 400 נפש  כפר ים - 3 משפחות  כרם עצמונה 20 נפש  עצמונה 550 נפש  מורג 29 משפחות:  נוה דקלים 500 משפחות  ניסנית 300 משפחות  נצר חזני 400 נפש  נצרים 400 נפש  פאת שדה 110 נפש  קטיף 330 נפש  רפיח ים 25 משפחות  שירת הים 16 משפחות  שליו 11 משפחות  תל קטיפא 15 משפחות  מסתננים - כ-5000 איש (על פי הערכות צה"ל)
סה"כ: 9,300 תושבים, 5000 מסתננים = 14,300 נפש.
נתונים > צפון השומרון

גנים 30 משפחות
כדים 25 משפחות
חומש 30 משפחות
שא-נור 15 משפחות
סה"כ: 680 תושבים
נתונים > סך הכול תושבים

הערכה: כ-10,000 - 15,000 נפש
גלריה

פינוי בדולח
פינוי בני עצמון (עצמונה)
פינוי גני טל
פינוי גן אור
פינוי כרם עצמונה
פינוי כפר דרום
פינוי כפר ים
פינוי מורג
פינוי נווה דקלים
פינוי ניסנית
פינוי פאת שדה
פינוי שירת הים
פינוי תל קטיפא
ראו גם

סרבנות לתוכנית ההתנתקות
לקריאה נוספת

יאיר שלג, המשמעות הפוליטית והחברתית של פינוי יישובים ביש"ע, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2004, מסת"ב 9657091624
רביב דרוקר ועופר שלח, בומרנג, ירושלים: כתר, 2005
נדיר צור, האיש שהתיר את הרצועה - אריאל שרון וסיפור ההינתקות, מבשרת ציון: צבעונים, 2006, מסת"ב 9657187427
מירי צחי, קטיף: תשעה ימים באב, תמונות מאבק, ירושלים: מקור ראשון, 2006
קבל קרמי

קבל קרמי הוא קבל המשתמש בחומר קרמי כתווך הדיאלקטרי. שני הסוגים הנפוצים ביותר הם קבלים קרמיים רב שכבתיים (Multi-Layer Ceramic Capacitors - MLCC) וקבלי דיסק קרמי.
קרמיקה הייתה אחד החומרים הראשונים ששימשו לייצור קבלים, שכן זה היה מבודד ידוע. גאומטריות רבות שימשו בקבלים קרמיים, שחלקם, כמו קבלים צינוריים קרמיים וקבלי שכבת מחסום, מיושנים כיום בשל גודלם או המאפיינים החשמליים שלהם. MLCC מיוצרים בטכנולוגיית השמה משטחית (SMT) ונמצאים בשימוש נרחב. קבלים קרמיים מיוצרים בדרך כלל עם ערכי קיבול קטנים מאוד, בדרך כלל בין 1nF ל-1µF, אם כי אפשריים ערכים של עד 100µF. קבלים קרמיים הם קטנים מאוד בגודלם ובעלי מתח נקוב מרבי נמוך. הם אינם מקוטבים, ולכן ניתן לחברם בבטחה למקור זרם חילופין. לקבלים קרמיים יש תגובת תדר מצוינת בגלל השפעות טפיליות נמוכות כמו התנגדות טורית אקוויוולנטית או השראות טורית אקוויוולנטית.
מבנה > קבל קרמי רב-שכבתי

קבל קרמי רב-שכבתי (ראה איור מימין של חתך בקבל כזה) בנוי ממספר שכבות של חומר קרמי מצופה מתכת. כל ציפוי כזה מהווה אלקטרודה אחת של הקבל, כשציפוי צדה השני של השכבה מהווה את האלקטרודה השנייה של הקבל. בכל זוג כזה הציפוי של אלקטרודה אחת מחובר להדק הימני בעוד השכבה הבאה מחוברת להדק השמאלי. מספר זוגות כאלה מוערמים (Stacked) זה על זה ומהווים מספר קבלים המחוברים במקביל, כשהקיבול הכללי הוא סך הקיבולים של כל הזוגות. התוצאה היא קבל לחיבור במעגל בטכנולוגיה של השמה משטחית - SMT.
מבנה > קבל דיסק קרמי

קבל דיסק קרמי (ראה איור משמאל של חתך בציפוי המגן החושף את המבנה הפנימי של קבל כזה) בנוי ממשטח מתכת (בדרך כלל נחושת) אליו מודבק דיסק קרמי המצופה מתכת מצדו החיצוני. הנחושת מחד וציפוי הדיסק מאידך מהווים קבל.
מאפיינים טיפוסיים

הן הקבל הרב-שכבתי והן קבל הדיסק הקרמי הם קבלי לוח. כבכל קבל לוח, בהינתן שטח הלוח והקבוע הדיאלקטרי של התווך בין הלוחות, עובי החומר הדיאלקטרי יקבע את הקיבול של הקבל. ככל שיקטן העובי יגדל הקיבול. אולם, הקטנת העובי תגרום להקטנת המתח המקסימלי המותר לפני פריצת וקריסת (Breakdown) התווך הדיאלקטרי.
לקבלים קרמיים יציבות גדולה בטמפרטורה ובמתח העבודה.
מאפיינים טיפוסיים > קיבול ומתח מקסימלי

לקבלים רב-שכבתיים מסחריים "מן המדף" גודל הקיבול הוא בתחום מכ-10nF ועד כ-1μF. לקבלים בתחום הקיבול הנמוך (עובי תווך דיאלקטרי גבוה), המתח המקסימלי הוא בין 1,000 ו-2,000 וולט בזרם ישר. לקבלים בתחום הקיבול הגבוה, המתח המקסימלי הוא כ-500 וולט בזרם ישר.
לקבלי דיסק קרמיים הקיבול הוא בתחום של 100pF עד 1,500pF ומתח מקסימלי של מעל 10,000 וולט בזרם ישר.
מאפיינים טיפוסיים > יציבות וטווח

ישנן שני סוגים של קבלים קרמיים הזמינים כיום: Class 1 ו- Class 2.
קבלים קרמיים Class 1 משמשים כאשר נדרשת יציבות גבוהה והפסדים נמוכים. הם מדויקים מאוד וערך הקיבול יציב ביחס לשינויים במתח המופעל, הטמפרטורה והתדירות. לסדרת הקבלים NP0 יש יציבות תרמית קיבולית של ±0.54% בטווח הטמפרטורות של 55- עד 125+ מעלות צלזיוס. הטולרנס (טווח) של ערך הקיבול ביחס לערך הנומינלי יכול להיות נמוך עד כדי 1%.
קבלים Class 2 הם בעלי קיבול גבוה לנפח והם משמשים ליישומים פחות רגישים. היציבות התרמית שלהם היא בדרך כלל ±15% בטווח טמפרטורת ההפעלה, והטולרנס של הקיבול ביחס לנומינלי יכול להיות בסביבות 20%.
מאפיינים טיפוסיים > גודל פיזי

כאשר נדרשת צפיפות גבוהה של רכיבים, כפי שקורה ברוב המעגלים המודפסים המודרניים, מציעים התקני MLCC יתרון גדול בהשוואה לקבלים אחרים. כדי להמחיש נקודה זו, הממדים של קבלים קרמיים רב-שכבתיים באריזה 0402 הם 4 מ"מ על 2 מ"מ. באריזה כזו יש 500 או יותר שכבות קרמיקה ומתכת. עובי הקרמיקה המינימלי נכון לשנת 2010 הוא בסדר גודל של 0.5 מיקרון.
שימושים טיפוסיים

קבלים קרמיים יכולים לשמש במגוון רחב של שימושים במעגלים חשמליים, מכיוון שהם אינם מקוטבים וזמינים במגוון גדול של קיבולים, רמות מתח וגדלים פיזיים. יישום אחד הדורש דיוק גבוה והספק גדול הוא מעגל תהודה במשדרים. קבלים בעלי הספק גבוה מסוג 2 משמשים בספקי כוח לייזר במתח גבוה, במפסקי חשמל, בתנורי אינדוקציה וכו'. קבלים קטנים מסוג SMT משמשים במעגלים מודפסים. קבלי דיסק משמשים גם בממירי DC-DC בהם יש עומס רב על הקבל ורמות גבוהות של רעש חשמלי. קבלי דיסק קרמיים המחוברים להדקי מנועי DC בעלי מברשות משמשים שם למזער רעשי RF.
חתך של קבל קרמי רב-שכבתי
תרכובת מזון לתינוקות

תחליף מזון לתינוקות
תחליף מזון לתינוקות (תמ"ל) או פורמולה משמשת תחליף חלב להזנת התינוק. השימוש בתמ"ל נהוג במקרים שהאם אינה יכולה להיניק ולספק חלב אם, כאשר מתעוררים קשיים בהנקה, כאשר תפוקת החלב נמוכה ונדרשת תוספת, או כאשר האם מעדיפה שלא להיניק או לשאוב.
תמ"ל מבוסס על חלב פרה או על סויה, בתוספת מרכיבי תזונה. תמ"ל משווק לצרכנים בעיקר בצורת אבקה שיש להוסיף לה מים מורתחים בהתאם להוראות היצרן, לערבב ולהביא לטמפרטורה המתאימה להזנת התינוק. בבתי יולדות משתמשים בתמ"ל נוזלי מוכן לשימוש בבקבוקים חד-פעמיים. ניתן לקנות כאלה גם בחנויות, אך מחירם גבוה יותר.
על פי ארגון הבריאות העולמי הזנה בתמ"ל היא האפשרות הרביעית בעדיפותה: במקום הראשון חלב אם בהנקה, במקום השני חלב אם שאוב הניתן בבקבוק, במקום השלישי חלב אם מאם אחרת ורק במקום הרביעי תמ"ל.[דרוש מקור] גם בישראל משרד הבריאות מנסה לצמצם את השימוש בתרכובות מזון לתינוקות ולעודד הנקה. בנוסף מגביל פעילות קידום מכירות ופעילויות שיווקיות לתחליפי מזון לתינוקות עד גיל חצי שנה.
תמ"ל יכול לשמש גם כתוספת משלימה להנקה, כאשר האם אינה יכולה להניק את התינוק בכל עת, לדוגמה כאשר היא חוזרת לעבוד בתום חופשת הלידה ואינה שואבת בזמן זה.
יצרני התמ"ל עושים מאמצים רבים ליצור תחליף שיהיה קרוב ככל האפשר לחלב האם.
כאשר התמ"ל הוא המזון היחיד אותו צורך התינוק במשך חודשי חייו הראשונים, ישנה חשיבות גדולה לכך שהוא אכן יכלול את כל אבות המזון, המינרלים והוויטמינים להם זקוק התינוק להתפתחות תקינה.
חלק מהיצרנים משווקים תמ"ל בדרגות שונות, כאשר כל דרגה מותאמת לקבוצת גיל של ילדים, ומנסה לספק את המרכיבים הדרושים להם ושמותאמים ליכולות של מערכת העיכול באותו הגיל. לרוב החלוקה היא לדרגות 1, 2 ו-3.
ראו גם

פרשת רמדיה
הנקה ו-HIV
הערות שוליים

↑  בלשון הדיבור
↑  רוני לינדר, בעד חלב אם: חלוקת תחליפי חלב לתינוקות בבתי חולים תצומצם, באתר TheMarker‏, 10 ביולי 2011
↑  רוני לינדר, תינוק רוצה לינוק?, באתר הארץ, 28 במרץ 2006
מיכל רז-חיימוביץ', ‏משרד הבריאות מעודד הנקה? אוסר על קד"מ לתחליפי חלב, באתר גלובס, 11 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548194505171  BnF: cb12498084s (data)  LCCN: sh85066001
בסטיאן אוצ'יפקה

בסטיאן אוצ'יפקה (בגרמנית: Bastian Oczipka, נולד ב-12 בינואר 1989 בברגיש גלדבאך שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני אשר שיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה בינלאומית

אוצ'יפקה שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה. לאוצ'יפקה עמדה האפשרות לשחק בנבחרת פולין עקב העובדה שיש לו שורשים פולניים במשפחה, אך הוא מעולם לא מימש אפשרות זו.
Talk Dirty

"Talk Dirty" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי ג'ייסון דירולו, בשיתוף עם הראפר האמריקאי 2 צ'יינז. השיר יצא לאור ב-2 באוגוסט 2013, על ידי חברות התקליטים Beluga Heights והאחים וורנר, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של דירולו, Tattoos.
רקע והוצאה

המפיק ריקי ריד כתב את השיר במקור לזמרת מיסי אליוט. השיר מכיל בתוכו סימפול של השיר "Hermetico" של הלהקה הישראלית בלקן ביט בוקס, מתוך אלבומם Nu Med, שיצא לאור בשנת 2007. במהלך ריאיון עם מגזין "דיגיטל ספיי", הצהיר דירולו כי הסינגל הראשון שלו עם הופעת אורח גרם לו להיות "ממש נרגש". השיר יצא לאור לפלטפורמות הדיגיטליות בניו זילנד ב-2 באוגוסט 2013. עטיפתו של הסינגל מציגה את ידה של חברתו של דירולו, הזמרת ג'ורדין ספארקס.
ב-17 בדצמבר 2013, הוציא דירולו את הגרסה האקוסטית של השיר, ללא קטע הראפ של 2 צ'יינז. ב-27 בפברואר 2014, לאור הצלחת השיר, הקליט גרסה מחודשת של השיר בספרדית, בשם "Háblame sucio". הגרסה יצאה לאור באופן דיגיטלי ב-11 במרץ 2014. ב-25 במרץ, פרסם דירולו את הרמיקס הרשמי של השיר בחשבון ה-SoundCloud שלו.
השיר הוא שיר בסגנון ההיפ הופ, אשר מכיל בתוכו גם את סגנון הפופ וכן השפעות של מוזיקה אלקטרונית שנשמעו בשיריו הקודמים של דירולו, פופ-ראפ ו-R&B עכשווי.
ביקורת

השיר זכה בעיקר לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, ששיבחו את סגנונו הייחודי של השיר וכן את השימוש בדגימת השיר "Hermetico" של בלקן ביט בוקס והפקתו המוזיקלית של השיר. בישראל, גופי תקשורת שונים מתחו ביקורת על כך שדירולו לא נתן קרדיט ללהקה על הסימפול בראיונות שונים שנערכו עימו, ובתגובה הצהיר דירולו בראיון לידיעות אחרונות: "לא יודע למה אומרים דבר כזה! ברור שהם קיבלו קרדיט באלבום. הם גם קיבלו הרבה כסף. אבל ממש הרבה כסף".
הצלחה

השיר הופיע לראשונה במקום ה-27 במצעד הסינגלים של ניו זילנד ב-12 באוגוסט 2013, ובשיאו הגיע למקום השני במצעד. באוסטרליה, הגיע השיר היישר אל המקום הראשון במצעד הסינגלים של ARIA, ובכך הפך לשיר השני של דירולו אשר עשה זאת, לאחר הסינגל "In My Head" משנת 2010. במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר בשיאו למקום השלישי, ובמצעד הסינגלים הבריטי ובצעד ההשמעות ברדיו הישראלי של חברת מדיה פורסט הגיע השיר למקום הראשון.
השיר היה לשיר הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 2014, תוך מכירה של כ-3.96 מיליון עותקים באותה השנה, לפי נתוני איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. נכון לאפריל 2016, מכר כ-4.36 מיליון עותקים במדינה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי קולין טילי (אנ'), שביים את הקליפים הקודמים של דירולו, "It Girl", "Breathing" ו-"The Other Side". הצילומים לקליפ התקיימו ב-14 ביולי 2013. הווידאו קליפ פורסם בערוץ היוטיוב של דירולו ב-7 באוגוסט 2013. טילי טען שהוא רצה לשלב "אווירה בינלאומית" בקליפ, על ידי אימוץ מגוון ריקודים מתרבויות שונות.
נכון לאוקטובר 2020, הקליפ עומד על כ-400 מיליון צפיות.
רשימת השמעה

| הורדה דיגיטלית> מס' | הורדה דיגיטלית> שם | הורדה דיגיטלית> משך | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Talk Dirty (בהשתתפות 2 צ'יינז)   | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| Acoustic No-Rap Version> מס' | Acoustic No-Rap Version> שם | Acoustic No-Rap Version> משך | Acoustic No-Rap Version>  | Acoustic No-Rap Version>  | Acoustic No-Rap Version>  | Acoustic No-Rap Version>  | Acoustic No-Rap Version>  | Acoustic No-Rap Version>  | Acoustic No-Rap Version>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Talk Dirty (Acoustic)  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |