הסכם האחוזים
תמונת המצב הצבאית > סתיו 1944

בעוד הסובייטים התקדמו לתוך בולגריה, הצבא האדום היה מעורב גם בלחימה עזה במעברי טרנסילבניה בהרי הקרפטים המובילים להונגריה, אך מעטים הטילו ספק בכך שזו רק שאלה של זמן עד שהסובייטים ייכנסו למישור ההונגרי. ב-21 בספטמבר 1944, הצבא האדום כבש את ארד, עיר בטרנסילבניה שנכבשה זמן קצר קודם לכן על ידי ההונגרים, ובבודפשט פרצה בהלה. ב-24 בספטמבר 1944, העוצר של הונגריה, האדמירל מיקלוש הורטי, החליט לפתוח בשיחות חשאיות להפסקת אש עם ברית המועצות, דבר שהתנגד לעשותו עד אז, ושלח מכתב לסטלין בטענה שטעה לגבי התקרית שהובילה את הונגריה להפוך ללוחמנית עם ברית המועצות ב-1941, וכעת קיבל את העובדה שהסובייטים לא הפציצו את העיר ההונגרית קושיצה.
כמו המלך מיכאי, האדמירל הורטי קיווה שחתירה להפסקת אש עשויה להציל את הונגריה ממשטר קומוניסטי, ויתרה מכך הוא רצה לשמור על חלק מטרנסילבניה שהונגריה קיבלה במסגרת תכתיב וינה מ-1940. ב-6 באוקטובר 1944, החל קרב דברצן כאשר הצבא האדום פרץ אל המישור ההונגרי. הצבא האדום כבש ואז איבד את דברצן, אם כי שלושת הקורפוסים הסובייטיים שהוקפו על ידי התקפת הנגד הגרמנית הצליחו להימלט. ההתקדמות הסובייטית לבודפשט נעצרה זמנית, אך ההנחה הייתה שהצבא האדום יחזור להתקדם.
במקביל להתקדמות הצבא האדום בבלקן וללחימתו בדרכו להונגריה, בעלות הברית המערביות מצאו עצמן במבוי סתום בחזית המערבית, כאשר תקוותיהם של גנרלים אנגלו-אמריקאים לסיים את המלחמה עד חג המולד נגוזו עקב התנגדותו העיקשת של הוורמאכט. האמונה הרווחת בקרב קצינים אנגלו-אמריקאים שמתקפת נורמנדי שיתקה את הוורמאכט במערב אירופה התבררה כשגויה, שכן במה שהיסטוריונים גרמנים מכנים "נס ספטמבר", הוורמאכט התאושש מהתבוסה בנורמנדי ועצרה את ההתקדמות של בעלות הברית במה שנודע כקרב על יער הירטגן.
כדי לקיים את התקדמותם, בעלות הברית נזקקו לנמל גדול קרוב יותר לקווי החזית שלהם מאשר שרבור ומרסיי. ככל שהן התקדמו עמוק יותר לתוך אירופה, קווי האספקה שלהן התארכו בעוד שקווי האספקה הגרמניים התקצרו, מה שנתן לוורמאכט יתרון בלחימה. למרות שהוורמאכט הזניח לאחר 1940 את "החומה המערבית" לאורך הגבול עם צרפת, בעיות לוגיסטיות עיכבו מאוד את התקדמות בעלות הברית, והחומה המערבית שהופעלה מחדש בחופזה התבררה כקו הגנה משמעותי שעיכב את כניסת בעלות הברית לחבל הריין. אפילו הארמייה השלישית האמריקאית, בפיקודו של הגנרל התוקפני ג'ורג' פטון, האטה את התקדמותה בלוריין עד אוקטובר.
הבריטים כבשו את אנטוורפן, הנמל השלישי בגודלו באירופה, ב-5 בספטמבר 1944, אך אנטוורפן הייתה חסרת תועלת לבעלות הברית כל עוד הגרמנים החזיקו בשפך נהר הסכלדה, שחיבר את העיר לים הצפוני. החלטתו של הפילדמרשל ברנרד מונטגומרי להתמקד במבצע מרקט גארדן, בניסיון לעקוף את החומה המערבית, שהסתיים בתבוסת הצנחנים האנגלו-פולנים בקרב ארנהם, במקום לטהר את הסכלדה, אפשרה לכוחות גרמניים להתבצר ולמנוע מבעלות הברית להשתמש באנטוורפן. הגרמנים מיקשו את הסכלדה, מה שחייב ספינות שולות מוקשים כדי להסיר את האיום, מה שבתורו חייב את סילוק הכוחות הגרמניים שכבשו את גדות הנהר. כתוצאה מכך, כוח קנדי ברובו נאלץ להילחם בקרב הקשה והעקוב מדם על הסכלדה באוקטובר-נובמבר 1944. כל עוד אנטוורפן נותרה סגורה בפני בעלות הברית, לא הייתה אפשרות לבעלות הברית לבצע התקדמות משמעותית לתוך גרמניה בסתיו 1944. רק ב-28 בנובמבר 1944, לאחר שטיהרו את הסכלדה, יכלו בעלות הברית להתחיל להשתמש באנטוורפן. זה בתורו הציב את סטלין במצב נוח יחסית בכל הנוגע לכוח המיקוח עם בעלות הברית.
עם התקדמות הצבא האדום עמוק לתוך הבלקן, היטלר הגיע למסקנה שאי אפשר עוד להחזיק ביוון והורה לכוחותיו לסגת מיוון ולהיכנס ליוגוסלביה לפני שינותקו מקווי האספקה. ב-4 באוקטובר 1944, החזית האוקראינית השלישית בפיקודו של מרשל פיודור טולבוחין יחד עם הפרטיזנים היוגוסלבים כבשו את בלגרד. העובדה שהסובייטים לא המשיכו מכיבוש בלגרד במתקפה אל הים האדריאטי, אלא פנו במעלה עמק הדנובה לעבר בודפשט, אפשרה לקבוצת ארמיות E הגרמנית בפיקודו של אלכסנדר להר לסגת מיוון בחופזה. ב-4 באוקטובר 1944, הקורפוס השלישי הבריטי בפיקודו של הגנרל רונלד סקובי נחת ביוון. ב-10 באוקטובר 1944, הגרמנים החלו בנסיגה. לאחר נסיגת הגרמנים מיוון ובמקביל לנחיתת הבריטים השתלטו הקומוניסטים על המדינה.
ב-15 באוקטובר 1944, חתם הורטי על הפסקת אש עם ברית המועצות, אך היטלר צפה את המהלך הזה ועשה הכנות לשמור על הונגריה כזירת קרב ללא קשר למה שחשבו ההונגרים. העובדה שהורטי התעקש שכבודו כקצין וג'נטלמן הונגרי מחייב אותו לומר להיטלר שהוא עומד לחתום על הפסקת אש עם הסובייטים בוודאי סיימה כל ספק במוחו של היטלר לגבי העתיד לקרות. באותו יום שבו חתם הורטי על הפסקת האש, כוחות גרמנים השתלטו על הונגריה, הדיחו את הורטי והטילו ממשלה חדשה בראשות פרנץ סאלאשי ממפלגת צלב החץ ההונגרית.