stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארלי הוכשילד
מקורות השפעה והשראה

הוכשילד מרבה להסתמך על אירועים משפחתיים ואישיים ועל מפגשים חברתיים, אשר מהווים עבורה מקור השראה ונקודת מוצא למחקר ולכתיבה. כבת לדיפלומט, התעניינה הוכשילד כבר בילדותה באופן בו בני אדם מנהלים את רגשותיהם. בהקדמה לספרה The Managed Heart(הלב המנוהל) היא כותבת: "בגיל שתים עשרה מצאתי עצמי מעבירה צלחת בוטנים בין אורחים רבים ומתבוננת בחיוך שלהם; חיוך של דיפלומטים נראה שונה בהתבוננות מלמטה מאשר במבט ישיר. לאחר מכן הקשבתי לאבי ולאימי כשהם מפרשים מחוות מגוונות: החיוך הלחוץ של השליח הבולגרי, הסטת המבט החטופה של הקונסול הסיני ולחיצת היד המתמשכת של הנספח הכלכלי הצרפתי. למדתי שמסרים אינם מועברים בפשטות מאדם לאדם, אלא מסופיה לוושינגטון, מבייג'ינג לפאריס, מפריס לוושינגטון. תהיתי, האם הגשתי את הבוטנים לאדם או לשחקן? מתי נגמר האדם ומתחיל המשחק? ואיך האדם קשור למשחק?".
הניגוד בין המשפחה בה גדלה לבין המשפחה אותה היא בנתה לא נעלם מעיניה של הוכשילד, ונראה שהוא מהווה נקודת מוצא לשאלות המרכזיות שהעסיקו אותה במחקרה בנושא המשמרת השנייה. בעוד אימה הייתה עקרת בית שהקדישה זמן לפעילויות משפחתיות, הוכשילד ניהלה קריירה שאפתנית. במהלך קריאת ההקדמה לספר The Second Shift, נודד המבט בין סל הפיקניק המשפחתי המונח בליבו של זיכרון ילדות מתוק לבין הקופסה המרופדת אותה הניחה בפינת משרדה באוניברסיטת ברקלי ובה נמנם בנה התינוק, דוד, בעודה נפגשת עם סטודנטים. לפי הוכשילד, בכל מקרה האישה היא זו שמשלמת את המחיר: "עקרת הבית משלמת מחיר בכך שהיא נשארת מחוץ לזרם המרכזי של החיים החברתיים. אשת הקריירה משלמת מחיר בכך שהיא מכניסה לחייה את מנגנון השעון הקרייריסטי שלא מותיר לה זמן או אנרגיות לגדל משפחה."
בתחילת דרכה האקדמית, התרשמה הוכשילד עמוקות מספרו של הסוציולוג צ'ארלס רייט מילס C. Wright Mills "הצווארון הלבן – מעמד הביניים האמריקאי" (White Collar). באחד מפרקי הספר מתייחס מילס לפעילות באולמות המכירה, ובו הוא טוען כי התהליך בו העובד מוכר את נשמתו בעודו מוכר סחורה, כרוך בתהליך ניכור עצמי אשר נהיה שכיח בקרב עובדים במערכות הקפיטליסטיות בעידן שלנו. אולם, כפי שהוכשילד מתארת בהקדמה לספרה The Managed Heart (הלב המנוהל): "מילס מניח כי מספיק שתהיה אישיות כדי שאדם יוכל למכור אותה. אך אין זה פשוט, שכן עצם העובדה שיש לאדם אישיות לא הופכת אותו לדיפלומט, כמו שעובדת קיומם של שרירים לא הופכת אדם לאתלט. מה שחסר זה תודעה של עבודת רגשות אקטיבית המעורבת במכירה. עבודה זו, כך נראה לי, היא חלק מתבנית ברורה, גם אם בלתי נראית, של מערכת רגשית – המורכבת מפעולה של עבודת רגשות אישית, חוקי רגש חברתיים ווריאציות מגוונות של חליפין בין אנשים בחיים הפרטיים והציבוריים."
הוכשילד פיתחה את רעיונותיהם של מילס ושל הסוציולוג ארווינג גופמן (Erving Goffman) והחליטה להתמקד בחקר הרעיון ש"רגשות מתפקדים כשליח מטעם העצמי, כסוכן שמעניק לנו דווח חטוף על הקשר בין מה שאנו רואים לבין מה שציפינו לראות, ואשר מספר לנו מה אנו מרגישים ומה אנו מוכנים לעשות בקשר לכך". בנוסף להשפעת רעיונותיהם של מילס וגופמן על מחקריה, ציינה הוכשילד את השפעתם של הסוציולוגית מאריה מייס (Maria Mies), ושל הפובליציסטים הכותבים בנושאי כלכלה ויליאם גריידנר (William Greider) ורוברט קאטנר (Robert Kuttner).
באחד הראיונות שהעניקה, סיפרה הוכשילד כי היא שואבת השראה מדבריה של מרגרט מיד:
"לעולם אל תטילו ספק ביכולתה של קבוצה קטנה של אזרחים חושבים ומחויבים לשנות את העולם. למעשה, זה הדבר היחיד שתמיד קורה."
פרסים והוקרה

ארלי הוכשילד זכתה במלגות מחקר מהקרנות:
"גוגנהיים" (Guggenheim Fellowship), "תוכנית פולברייט" (Fulbright Program) ו"קרן מלון" (Andrew W. Mellon Foundation).
איגוד הסוציולוגיה האמריקאי (American Sociological Association)העניק לה שלושה פרסים:
פרס על שם צ'ארלס קולי (Charles Cooley) על ספרה The Mananged Heart.
פרס על שם ג'סי ברנרד (Jessie Bernard) על הספרים: The Second Shift ; The Time Bind; The Global Women.
פרס להבנה ציבורית של הסוציולוגיה על הישגים לאורך החיים.
הוכשילד קיבלה תארים של דוקטורט לשם כבוד מסוורטמור קולג' Swarthmore College, אוניברסיטת אולבורג, דנמרק (Aalborg University), אוניברסיטת אוסלו, נורווגיה (University of Oslo), ואוניברסיטת לפלנד, פינלנד (University of Lapland).
עבודתה של הוכשילד מהווה מודל לאידיאל של סוציולוגיה פמיניסטית ומעורבת. לעבודתה השפעה משמעותית מחוץ לאקדמיה והיא מוכרת כ"סוציולוגית ציבורית" (public sociologist) על תרומתה לפרסומים הפתוחים של מגזין הניו יורק טיימס ועל כתיבתה למגזינים כמו: "מגזין הארפר" (Harper's Magazine), שבועון הניו-יורק טיימס לביקורת ספרים (Book Review), מגזין "מאדר ג'ונס" (Mother Jones) ומגזין "אמריקן פרוספקט" (The American Prospect) בנושאים שעל סדר היום. ספריה The Managed Heart (הלב המנוהל) וThe Managed Heart (המשמרת השנייה)הוכרו על ידי מגזין הניו יורק טיימס כספרי הסוציולוגיה הטובים ביותר של השנה. הספר "המשמרת השנייה" נכלל ברשימת רבי המכר בתחום ספרי הסוציולוגיה. לספר זה נוכחות נרחבת החורגת מגבולות האקדמיה, ולרעיונותיו יש השפעה רבה על השיח הציבורי בתחום הטבע הממוגדר של משפחה ועבודה.
מפרסומיה > ספרים

The Outsourced Self: intimate Life in Market Times.(2012). New York: Metropolitan
The Commercialization of Intimate Life: Notes From Home And Work.(2003) San Francisco and Los Angeles: University of California Press. Published in Australia by the University of Australia.
Global Woman: Nannies, Maids and Sex Workers in the New Economy,(2003) co-edited with Barbara Ehrenreich for Metropolitan Books, New York: Metropolitan Press.
תורגם לעברית
The Time Bind: When Work Becomes Home and Home Becomes Work.(1997) New York: Metropolitan/Holt. Appears as a cover article in The New York Times Magazine and excerpted in The Nation and Working USA. New preface for paperback American edition. Reissued in 1997 with new afterword and in 2001 with a new introduction. recorded as audio book by Scholarly Audio Inc.
The Second Shift: Working Parents and the Revolution at Home, (1989)(with Anne Machung). New York: Viking Penguin. Reissued in 1997 with new afterword. Published in Great Britain by Piatkus Press. Reissued in 2012 with updated data and a new afterword
The Managed Heart: The Commercialization of Human Feeling.(1983) Berkeley: The University of California Press. Reprinted with new afterword in 2003. Reissued in 2012 with a new preface
The Unexpected Community.(1973) Englewood Cliffs, New Jersey: Prentice-Hall. Second edition (1979): Berkeley, CA: The University of California Press.
Coleen the Question Girl.(1974) Old Westbury, NY: Feminist Press. (ספר ילדים)
האישה הגלובלית: מטפלות, עוזרות ועובדות מין בכלכלה החדשה.(2006) (עורכת שותפה עם ברברה ארנרייך). תרגום לעברית : מיכל פורת. הוצאת בבל.
מפרסומיה > מאמרים ופרקים

Love and Gold (expanded version) in Feminist Politics, Activism and Vision: Local and Global Challenges,(2005) edited by Luciana Ricciutelli, Angela Miles and Margaret McFadden, London, Great Britain, Toronto, Canada.: Zed/Innana Books.
Let Them Eat War,(2004) European Journal of Psychotherapy, Counseling & Health, Volume 6, no 3, December, pp. 1-10.
The Commodity Frontier in Self, Social Structure, and Beliefs: Essays in Sociology.(2004), edited by Jeff Alexander, Gary Marx and Christine Williams (Berkeley and Los Angeles: University of California Press), pg 38-56.
Emotional Labour in Health Care: Who Takes Care of the Caretaker? (2004) Chapter 5 of Enriching the Art of Care with the Science of Care: Emotional and Interpersonal Dimensions of Health Services. edited by Laurette Dubé, Guylaine Ferland, and D. S. Moskowitz, Montreal: McGill Queen's University Press, pp. 67-72.
מפרסומיה > פרסומים נוספים

Feeling Around the World(2008), Contexts, 7: 2, pp. 80-80.
Feeling Capitalism: A Conversation with Arlie Hochschild(2005)Conducted 5 May 2005, Journal of Consumer Culture, by Nicholas H. Wilson and Brian J. Lande, 5(3), pp. 275-288.
Eavesdropping Children, Adult Deals and Cultures of Care (2001) in Rosanna Hertz and Nancy Marshall (eds.) Working Families: The Transformation of the American Home, Berkeley and Los Angeles: University of California Press, pp.340-353.
Global Care Chains and Emotional Surplus Value,(2000) in On the Edge: Globalization and the New Millennium, edited by Tony Giddens and Will Hutton, London: Sage Publishers, pp. 130-146.
The Nanny Chain (2000) cover article in The American Prospect, vol. 11 no. 4, January 3, pp. 32-36.
Inside the Clockwork of Male Careers, with a 1990s Postscript,(1993) Kathryn P. Meadow Orlans and Ruth A. Wallace (eds.), Gender and the Academic Experience: Berkeley Women 1952-1972, University of Nebraska Press, pp. 125-139.
The Economy of Gratitude,(1989) David Franks and Doyle McCarthy (Editors), Original Papers In the Sociology of Emotions, New York: JAI Press, pp. 95-113.
לקריאה נוספת

Adams, Bert N. and R.A. Sydie. (2001) Sociological Theory. Thousand Oaks, CA: Pine Forge Press.
Farganis, James. (2007) Readings in Social Theory: The Classic Tradition to Post-Modernism. Boston, MA: McGraw-Hill.
Garey, Anita Ilta and Karen V. Hansen.(2011) At the Heart of Work and Family: Engaging the Ideas of Arlie Hochschild. New Brunswick: NJ.
Grandey, Alicia A., James M. Diefendorff and Deborah E. Rupp (eds.) (2013) Emotional Labor in the 21st Century, New York: Routledge.
Smith, Stephen Lloyd. (1999) Arlie Hochschild: Soft-spoken Conservationist of Emotions: Review and Assessment of Arlie
Hochschild's work, in Soundings, Issue 11 - Emotional Labour, Spring 1999, pp. 120–127.
Wharton, Amy S. (2011) The Sociology of Arlie Hochschild, Work and Occupations, 38(4), pp. 459–464.
Williams, Simon J. (1998) Chapter 18. pp. 240–251 in Key Sociological Thinkers, edited by R. Stones. New York: New York University Press.
בלה קלטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוגוסט 1897 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  2 באפריל 1945 (בגיל 47) 
 מדינה:  הונגריה 
 
בלה קלטי (בהונגרית: Keleti Béla;‏ בודפשט, 2 באוגוסט 1897 – ?, 2 באפריל 1945)   היה מפיק סרטים יהודי-הונגרי ובעל חברת ואולפני סרטים. הוא הפיק את הסרט ההונגרי המפורסם ביותר של שנות ה-30 של המאה ה-20 רב המשרתים, היפוליט.
קורות חיים

מעט ידוע על חייו וגם על מותו. בלה קלטי נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר קארוי קלטי ושל מריה שוורץ. הוא קיבל תואר במשפטים ועבד כמנהל החברה של "בנק החיסכון של פקידי הונגריה" (Magyar Tisztviselők Takarékpénztár). משנת 1929 הוא הפך למנהל בית הקולנוע/תיאטרון "אומניה" ביוז'פווארוש, ומשנת 1930 הפך למשקיע גדול בחברת סרטים להפקת להפקת הקומדיה הקולנועית ההונגרית רב המשרתים, היפוליט. בין השנים 1935 לבין 1937 הייתה לו גם חברת סרטים משותפת עם אלדאר בריל בשם "סרטי קלטי" (Keleti Film Kft). הוא נספה בשואת יהודי הונגריה. מקום מותו לא נודע.
אשתו הראשונה הייתה אנה לאסלו, איתה התחתן ב-1 במאי 1923 ביוז'פווארוש. הם התגרשו ב-1928. ב-2 בדצמבר של אותה שנה, מריה בריל הפכה לאשתו בטרזווארוש.
סרטיו

רב המשרתים, היפוליט (1931)
לילה בוונציה (1934)
פרצוף ידידותי בבקשה! (1936)
סנסציה! (1936)
לקריאה נוספת

בלה קלטי באתר PORT.hu
חיי תיאטרון - 1936/4. באינטרנט
ביוגרפיה של בלה קלטי באתר (hangosfilm.hu)
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 92/1947. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-01-06.
↑  A halálozás bírólag lett megállapítva. Budapesti Központi járásbíróság Pk.I.582247/1946-4. sz.
↑  "Keleti Béla és László Anna házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 526/1923. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-01-06.
↑  "Keleti Béla és Brüll Mária házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1865/1928. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-01-06.
ג'וניור אטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביוני 1994 (בן 30) פואנט נואר, הרפובליקה של קונגו
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.01
 מכללה:  אוניברסיטת ראטגרס (2013–2015)   אוניברסיטת טלסה (2016–2018)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019   2019   2019–2020   2020–2021   2021–2022   2023-2022   2023   2024-2023:  מטרופוליטן סאקריה   אסטודיאנטס מדריד   שולה באסקט   ס.אוליבר וירצבורג   בלרס דה קמפר   הפועל באר שבע   ניו באסקט ברינדיזי  הפועל חיפה   שטרסבורג
 
לוק צלן צינה אטו (באנגלית: Luc Tselan Tsiene Etou; נולד ב-4 ביוני 1994) הוא כדורסלן קונגולזי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בשטרסבורג בליגת העל הצרפתית.
קריירת תיכונים ומכללות

משנת 2012 ועד 2013, שיחק אטו בתיכון הבישוף דניס ג'יי או'קונל. אטו הוא בן דודו של פורוורד לוס אנג'לס קליפרס, סרז' איבקה. אטו דורג במקום ה-142 של מחזור 2013 בתיכונים, ובמקום ה-31 של הפורוורדים במחזור. ב-1 במאי 2013, התחייב אטו לאוניברסיטת ראטגרס שם שיחק במשך שתי עונות. בעונתו השנייה בראטגרס הוא העמיד ממוצעים של 7.4 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק. בתום העונה עבר אטו לאוניברסיטת טלסה. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 15 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק, כשהוא נבחר לחמשייה השנייה של העונה.
קריירה מקצוענית

ב-27 ביולי 2018, חתם אטו במועדון הטורקי מטרופוליטן סאקריה. במדי הקבוצה העמיד ממוצעים של 11.5 נק' ו-7.7 ריבאונדים בכ-20 משחקים.
ב-5 באפריל 2019, עבר לשחק במדי אסטודיאנטס מדריד הספרדית. במדיה הקבוצה העמיד ממוצעים של 2.1 נק' ו-2.5 ריבאונדים ב-8 משחקים.
ב-24 ביולי 2019, אטו חתם בשולה באסקט הצרפתית. במדיה העמיד ממוצעים של 5.6 נק' ו-3.1 ריבאונדים ב-7 משחקים, לאחר מכן ב-10 בנובמבר 2019, עבר לשחק בשורות ס. אוליבר וירצבורג הגרמנית. במדיה העמיד 8 נק' ו-4.9 ריבאונדים ב-14 משחקים.
ב-16 באוגוסט 2020, חתם אטו בבלרס דה קמפר מהליגה השנייה בצרפת. במדיה העמיד 10.5 נק' ו-5.4 ריבאונדים
ב-2 באוגוסט 2021, הוא חתם בהפועל באר שבע מהליגה הישראלית. במדיה העמיד ממוצעים של 13.3 נק' ו-5.6 ריבאונדים.
לקראת עונת 2022/23 חתם ניו באסקט ברינדיזי מליגת העל האיטלקית בכדורסל. במדיה העמיד ממוצעים של 6.7 נק' ו-3.9 ריבאונדים ב-11 משחקים עד שנפצע וגמר את העונה.
ביולי 2023 חתם בהפועל חיפה.
הערות שוליים

↑  רכש קונגולזי: ג'וניור אטו חתם בבאר שבע, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏2 באוגוסט 2021
הפרעת אישיות היסטריונית

| --- | --- |
 תחום:  בריאות הנפש
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006677
 סיווגים
 DSM-5:  301.50
 ICD-10:  F 60.4
 
הפרעת אישיות היסטריונית (באנגלית Histrionic Personality Disorder או בשם המקוצר HPD)  היא הפרעת אישיות מאשכול ב' של הפרעות האישיות. אנשים החיים עם הפרעה זו נוטים להתנהגות צבעונית, דרמטית ומוחצנת (אקסטרוברטית). בהתנהגותם יש מרכיב סקסואלי פתייני, לעיתים פרובוקטיבי מבחינה מינית. בהפרעה זו יש הבדל בתמונה הקלינית הכוללת בין גברים ונשים.
אטימולוגיה

מקור השם 'היסטריונית' הוא מהמילה הלטינית histrio, שמשמעותה "שחקן" ואשר משם התגלגלה למילה הצרפתית histrionique שמשמעותה "תיאטרלי" או "דרמטי", ובהשאלה "צבוע". ייתכן שהמילה הגיעה ללטינית מהשפה האטרוסקית, ואם כך האטימולוגיה של המושג אינה קשורה לזו של המושג היסטריה, שמקורו במילה הלטינית היסטוס – רחם.
איבחון

האבחנה להפרעה זו ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי ה-DSM-5 (המהדורה של ספר האבחנות הפסיכיאטריות של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית שיצאה ב-2013), הפרעה זו מאופיינת על ידי:
א. דפוס נרחב של רגשנות יתר וחיפוש תשומת לב, המתחיל בבגרות המוקדמת ומופיע במגוון הקשרים, ומתבטא בחמישה או יותר מהבאים:
חש/ה שלא בנוח במצבים בהם הוא/היא אינם מרכז תשומת הלב
האינטראקציה עם אחרים לעיתים קרובות מאופיינת בהתנהגות בלתי תואמת בעלת אופי מפתה מינית או פרובוקטיבי
מציגים שינויים מהירים וביטוי שטחי של רגשות
משתמשים באופן עקבי בחזות חיצונית על מנת למשוך תשומת לב לעצמם
בעלי סגנון דיבור תיאורי בצורה מוגזמת, אך עם זאת דל בפרטים
מציגים רגשות בצורה דרמטית ומוגזמת
ניתנים להשפעה בקלות על ידי אחרים או נסיבות
נוטים לתפוס מערכות יחסים שלהם עם אחרים כאינטימיות יותר ממה שהן במציאות
מאפיינים קליניים

אנשים הסובלים מהפרעת אישיות היסטריונית נוטים להתנהגות המחפשת תשומת לב. הם נוטים להגזים במחשבותיהם ורגשותיהם, ולגרום לדברים להשמע חשובים יותר ממה שהם. הם מציגים התקפי זעם, בכי והאשמות כאשר אינם נמצאים במרכז תשומת הלב. התנהגות פתיינית שכיחה בשני המינים, אך הם סובלים לעיתים קרובות מבעיות בתפקוד המיני. הצורך באישור חיצוני הוא בלתי פוסק, והם עשויים להשתמש בדחפים המיניים על מנת לאשר לעצמם שהם מושכים בעיני המין השני. יחד עם זאת, מערכות היחסים שהם יוצרים נוטות להיות שטחיות, והם עשוים להיות שקועים בעצמם, יהירים ותלותיים. מנגנוני ההגנה המרכזיים בהפרעת אישיות זו הם הדחקה והתקה. משום כך לעיתים נראה כי הם אינם מודעים לרגשותיהם האמיתיים, ואינם מצליחים להסביר את הנעותיהם. במצבי דחק, שיפוט המציאות נפגע בקלות.
שכיחות ואפידמיולוגיה

לפי ה-DSM-5, שיעור ההפרעה באוכלוסייה הכללית הוא 1.84%. ההפרעה מאובחנת יותר בנשים מאשר בגברים.
מהלך ופתוגנזה

הפרעה זו מאופיינת על ידי דפוס של חיפוש ריגושים מתמיד. הם עלולים להתקשות בקיום קשר אינטימי. הם נוטים לקבל על עצמם תפקיד (קורבן או נסיכה). הקשר נוטה להתבסס על מניפולציות רגשיות. הם מתקשים לשמר קשר עם בני מינם שכן התהגותם המינית נתפסת על ידי חבריהם כאיום. הם יחושו מדוכאים או נעלבים כאשר הם אינם במרכז תשומת הלב. הם זקוקים לחיזוקים תכופים וביטויי אהדה והסכמה כדי לשמור על יעילות והתלהבות בעבודתם. אנשים החיים עם הפרעה זו משאירים לעיתים רושם של קסם אישי רב וחמימות. בחלק מהמקרים הם מעוררים את הרושם שקיים בהם יסוד מניפולטיבי. במקרים הקשים יותר של הפרעה זו ניתן להבחין בדמיון רב יותר להפרעת אישיות נרקיסיסטית, וכן להפרעת אישיות גבולית. קיים סיכון מוגבר לאובדנות אצל אנשים עם הפרעה זו, אך שיעורו לא ידוע.
מהלך ופתוגנזה > תחלואה נלווית

תיתכן תחלואה נלווית של הפרעה סומטופורמית (הפרעת סימפטם נוירולוגי פונקציונלי), דיכאון, והפרעות אישיות אחרות: גבולית, נרקיסיסטית, אנטי סוציאלית, ותלותית.
אבחנה מבדלת

הפרעות אישיות אחרות: התמונה הקלינית בהפרעת אישיות היסטריונית עלולה להראות דומה מאוד לזו המתקבלת בהפרעות אישיות אחרות. יש בה מאפיינים שמזכירים הפרעת אישיות נרקיסיסטית, הפרעת אישיות אנטי-סוציאלית, הפרעת אישיות תלותית ולעיתים גם תסמינים הנראים כמו הפרעות אישיות אחרות. ההבדל בין כל הפרעות אלה לבין הפרעת אישיות היסטריונית הוא שהמרכיב הדומיננטי ביותר בתמונה הקלינית הוא ההתנהגות הפתיינית המוחצנת והמינית במידה רבה (יותר אצל נשים מאשר אצל גברים).
שינוי אישיות כתוצאה ממצב רפואי: לפי DSM V יש להבחין בין הפרעת אישיות היסטריונית לבין מצבים רפואיים העלולים לגרום לשינויים באישיות.
שימוש בחומרים פסיכואקטיביים: שימוש בסמים יכול לגרום לשינויים בהתנהגות האדם ולכן יכול לגרום לכך שהתמונה הקלינית תיראה חמורה יותר משהיא באמת.
סוגיות תלוית תרבות

נורמות התנהגות, אופן ביטוי של רגשות, הופעה חיצונית וכן הלאה הם מאפיינים המשתנים מתרבות לתרבות. לכן הפרעה זו תבלוט פחות באותן חברות בהן יש יותר לגיטימציה לרגשנות מוחצנת, חיפוש מתמיד של ריגושים וכדומה. לכן האיבחון של הפרעה זו צריך להיעשות ביחס לנורמות המקובלות בחברה בה חי האדם המאובחן.
טיפול

יש ניסיון בטיפול באנשים עם הפרעת אישיות היסטריונית בעזרת טיפול קוגניטיבי התנהגותי. כמו כן, קיים ניסיון בטיפול בפסיכותרפיה דינאמית פסיכואנליטית וישנן ראיות מחקריות על יעילות טיפול זה בהשוואה לקבוצת ביקורת. סוג נוסף של תרפיה שמוזכר בהקשר של הפרעה היסטריונית הוא טיפול סכמה (Schema Therapy).
שיקום

אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו 40% נכות ומעלה על ידי המוסד לביטוח לאומי בגין הפרעה נפשית זכאי לקבל שירותי סל שיקום.
לקריאה נוספת

Cody Roi and Erich J. Conrad (2017) Combined Oral Contraceptive Pill Initiation in a Patient With Major Depressive Disorder, Premenstrual Dysphoric Disorder, Social Anxiety, Panic Disorder, and Histrionic Personality Disorder.(הקישור אינו פעיל) The Ochsner Journal: Summer 2017, Vol. 17, No. 2, pp. 181-183.
Sorokowski, P., Sorokowska, A., Frackowiak, T., Karwowski, M., Rusicka, I., & Oleszkiewicz, A. (2016). Sex differences in online selfie posting behaviors predict histrionic personality scores among men but not women. Computers in Human Behavior, 59, 368-373.
Novais, F., Araújo, A., & Godinho, P. (2015). Historical roots of histrionic personality disorder. Frontiers in psychology, 6.
Ferguson, C. J., & Negy, C. (2014). Development of a brief screening questionnaire for histrionic personality symptoms. Personality and Individual Differences, 66, 124-127.
הערות שוליים

↑  histrionics, Etymology Online
↑  Histrionic, The Concise Oxford Dictionary of English Etymology The Concise Oxford Dictionary of English Etymology, edited by T. F. Hoad, (Oxford University Press: 1996)
↑  Histrionic, Collins Dictionary
1 2 3 4  חנן מוניץ (עורך), 20 הפרעות אישיות, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה, מהדורה שישית, דיונון, 2016, עמ' 494
1 2 3 4 5 6 7 8  American Psychiatric Association, Personality Disorders, Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders DSM, 5th, WDC: American Psychiatric Association, 2013, עמ' 667-669
↑  Cody Roi and Erich J. Conrad, Combined Oral Contraceptive Pill Initiation in a Patient With Major Depressive Disorder, Premenstrual Dysphoric Disorder, Social Anxiety, Panic Disorder, and Histrionic Personality Disorder, The Ochsner Journal: Summer 2017 Vol. 17, No. 2,, 2017, עמ' 181-183.
↑  Aaron T. Beck, Arthur Freeman, Denise D. Davis, Cognitive Therapy of Personality Disorders, Guilford Publications, 2015-01-12. (באנגלית)
↑  Leichsenring F.a · Masuhr O.b · Jaeger U.b · Rabung S.c, d · Dally A.b · Dümpelmann M.b · Fricke-Neef C.b · Steinert C.a · Streeck U.b, Psychoanalytic-Interactional Therapy versus Psychodynamic Therapy by Experts for Personality Disorders: A Randomized Controlled Efficacy-Effectiveness Study in Cluster B Personality Disorders, Psychother Psychosom 2016 85, 2016, עמ' :71-80 doi: https://doi.org/10.1159/000441731
↑  Lotte L.M. Bamelis, Silvia M.A.A. Evers, Philip Spinhoven, Arnoud Arntz, Results of a Multicenter Randomized Controlled Trial of the Clinical Effectiveness of Schema Therapy for Personality Disorders, American Journal of Psychiatry 171, 2014-03-01, עמ' 305–322 doi: 10.1176/appi.ajp.2013.12040518
↑  סל שיקום למתמודדי נפש, באתר כל זכות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4687834-8 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ג'ונבנה רמזי

| --- | --- |
ג'ונבנה רמזי
ג'ונבנה רמזי
 לידה:  6 באוגוסט 1990 אטלנטה, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בדצמבר 1996 (בגיל 6) בולדר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  מרייטה 
 
ג'וֹנְבֵּנֶה פטרישיה רמזי (באנגלית: JonBenét Patricia Ramsey; ‏6 באוגוסט 1990 – 25 בדצמבר 1996) הייתה ילדה אמריקאית שנרצחה בקולורדו. הרצח זעזע את ארצות הברית ונותר בלתי מפוענח.
ג'ונבנה רמזי נמצאה ללא רוח חיים במרתף שבבית הוריה, בבולדר, קולורדו, כשמונה שעות לאחר שדווחה כנעדרת. המקרה משך את תשומת לב הציבור לאחר שלא נמצאו חשודים בפרשה, והחשדות הופנו כלפי משפחתה על מעורבותם במקרה. הרמזים המבלבלים במקרה הביאו לכתיבתם של מספר ספרים ומאמרים המנסים לפתור את תעלומת הרצח.
ביוגרפיה

ג'ונבנה פאטרישיה רמזי נולדה באטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית, ובגיל שנה עברה עם הוריה לקולורדו.
אמה, פאטרישיה רמזי, הייתה מלכת יופי בשנת 1977. אביה, ג'ון רמזי, הוא איש עסקים אמיד, נשיא ומנהל של חברת מחשבים.
אמה נהגה לרשום אותה לתחרויות יופי לילדות במספר מדינות שונות בארצות הברית. בנוסף היא גם ארגנה חלק מתחרויות היופי שבהן בתה השתתפה.
רמזי זכתה בתחרויות יופי לילדות ובמספר רב של תארים.
ביוגרפיה > פרשת הרצח

לפי עדות האם היא גילתה ב-26 בדצמבר 1996, כי בתה נעדרת לאחר שגילתה בבית המשפחה פתק בן שלושה עמודים ובו דרישת כופר על סך 118,000 דולר. למרות הדרישה בפתק שלא לערב את הרשויות או חברים, היא התקשרה למשטרה והזמינה את משפחתה והחברים. המשטרה המקומית ערכה חיפוש בבית אך לא מצאה סימני פריצה ברורים לבית. לפי הפתק, דמי הכופר היו אמורים להיאסף ומיד לאחר מכן ג'ונבנה הקטנה הייתה מוחזרת למשפחתה.
אחר הצהריים של אותו היום הציע חברו של האב לערוך חיפוש יסודי בבית ולמצוא כל דבר אשר יוצא מגדר הרגיל. האב ושני חבריו החלו את חיפושם בבית מהמרתף, ושם במרתף היינות, הוא מצא את גופתה של ג'ונבנה מכוסה בשמיכה לבנה.
תוצאות הנתיחה שלאחר המוות חשפו כי ג'ונבנה נרצחה בחניקה ומפגיעה בראש שגרמה לשבר בגולגולת. על גולגולתה היו סימני פגיעת ראש קשה וככל הנראה הותקפה מינית. סיבת המוות הרשמית הייתה חניקה ופגיעת ראש כתוצאה מטראומה. חלקה השני של מברשת הצבע נמצא מאוחר יותר בחדר האמנות של האם. מומחים טענו שאמצעי החניקה לא דרש מיומנות וידע בקשירת חבלים. הנתיחה שלאחר המוות חשפה שהילדה אכלה אננס לפני מותה, פרט שהאם טענה כי לא ידעה.
ביוגרפיה > פרשת הרצח > רמזים

מחקירת המשטרה בסביבת הבית עלו הרמזים הבאים שחלק מפרשים אותם כסימנים לפריצה:
שתי טביעות רגליים שונות במרתף היינות שלא תאמו לאף אחד משוכני הבית.
טביעת רגל של אדם לא ידוע בחלקו החיצוני של חלון החדר הממוקם ליד מרתף היינות. (האב טען שהחלון היה פגום)
ככל הנראה טביעת רגל על מזוודה שהונחה מתחת לאותו החלון.
חבל שלא היה מוכר לאיש משוכני הבית נמצא על המיטה בחדר האורחים ליד חדרה של ג'ונבנה.
סימנים על גופה של ג'ונבנה המצביעים על שימוש באקדח הלם.
דגימת דם מתחתוניה לא תאמה לאיש מהחשודים.
ביוגרפיה > פרשת הרצח > המכתב

חוקרי ה-FBI קבעו שהנייר והעט ששימשו לכתיבת מכתב דרישת הכופר הם מאותו סוג ובלוק כתיבה אשר נמצאו בבית. כמו כן נמצאה טיוטה של מכתב דרישת הכופר אך לא היה ניתן לקחת ממנה טביעת אצבע.
מספר מוזרויות בלטו בדרישת הכופר, כמו העובדה שסכום הכופר הנדרש היה 118 אלף דולר. אולי במקרה ואולי שלא, באותה השנה הרוויח האב, ג'ון רמזי, בונוס שנתי של 118,117 דולר. במהלך החקירה בבית גילו שספר התנ"ך של האב היה פתוח על שולחן עבודתו בספר תהילים מזמור 118. המשטרה העריכה שדרישת הכופר הייתה חשודה משום שהייתה נמוכה ביחס להכנסת האב.
ההורים טענו בקביעות שהפשע בוצע על ידי פורץ וקבוצת חוקרים תמכה בטענה זו.
דוגמאות לכתבי יד נלקחו ממספר אנשים שנחשדו כי כתבו את פתק דרישת הכופר. חוקרי המז"פ ניקו את כולם מכל חשד למעט האם שלכתב ידה היה דמיון מסוים לזה שבפתק דרישת הכופר.