stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הספר הריאלי
מבנה בית הספר > המבנים בבית הספר > מבנים בקמפוס בית בירם

בשנת 1933 נרכש מגרש בן 70 דונם במעלה שכונת אחוזה. סניף בית בירם החל לפעול בשנת 1949 כאשר הקרקע והמבנה העיקרי והראשון שהוקם עליה הוחזרו על ידי צה"ל לרשות בית הספר. בקמפוס פזורים בניינים ומתחמים שונים: שישה בניינים מרכזיים שבהם כיתות לימוד, אולם כנסים גדול, ספרייה מודרנית, מעבדות, מרחבי למידה ומשרדים.
החיים בבית הספר > משמעת

מאז פתיחתו של בית הספר הוגדרו דרישות מחמירות למשמעת ולהתנהגות נאותה מצד התלמידים. הללו יצרו מתח בלתי נמנע ביניהן לבין נטיית הנוער למעשי קונדס ולשובבות. בירם היה זה שהתווה את הקו התקיף של המשמעת, והיו מי שאמרו שהנהיג בבית הספר משמעת פרוסית נוקשה ובלתי מתפשרת.
המשמעת הנוקשה שהונהגה בבית הספר באה לידי ביטוי בסיורים שהיו עורכים המורים ברחובות חיפה בשנות העשרים, כדי למנוע שוטטות ומעשים אשר נראו להנהלה כלא יאים לדור הצעיר. משמרת המורים הופסקה בשנות השלושים בשל הגידול המשמעותי שחל באוכלוסייה בחיפה.
תמר אבידר שלמדה בבית הספר בתקופה שלפני קום המדינה, סיפרה כי בבית הספר הייתה קיימת שיטה לבקרת התנהגות התלמידים באמצעות מתן הערות לתלמידים ביומן הכיתה. היו שלושה סוגים של הערות: "הערת התנהגות", "הערת חריצות" ו"הערת סדר". תלמיד שצבר חמש הערות מכל סוג שהוא, נזקפה לחובתו "נזיפה". תלמיד שצבר שתי נזיפות היה צריך להביא לבית הספר את אחד ההורים ובנוכחותו היה מוזהר כי צבירה של שלוש נזיפות תגרור "העפה" מבית הספר. התלמידים קראו לכך: "לעוף בלי כנפיים".
היו מספר התנגדויות מצד התלמידים למשמעת הנוקשה ולבקרה שהפעילו המורים על חיי התלמידים. לדוגמה, בשנת 1927, לאחר מקרה שבו סטרה המורה חנה טומשבסקי לתלמידתה, התקיימה שביתה של התלמידים, אשר הולהטה בידי הארגונים הקומוניסטים בחיפה, "נגד הכאת ילדים". רק לאחר שעבר שבוע, ואולטימטום שהגישו ההורים והנרייטה סאלד, שכממונה על החינוך מונתה מטעם משרד החינוך של ממשלת המנדט לטפל במשבר[דרוש מקור], החליטו התלמידים להפסיק את השביתה.
מפעלים מיוחדים של בית הספר

עם מפעליו הגדולים של בית הספר, שהחלו כיוזמות פדגוגיות מקומיות והורחבו לכל הארץ, ניתן למנות את הקמת תנועת הצופים העבריים, ה"מסעות" (הטיולים השנתיים), לימודי האזרחות, חברת התלמידים, הגדנ"ע והכנסת "החיבור השנתי" (עבודת גמר).
מפעלים מיוחדים של בית הספר > טיולים

מראשית ימיו של בית הספר הושם דגש מרכזי על פעילויות של מורים ותלמידים מחוץ למסגרת הלימודים ומחוץ לחצר בית הספר. במסגרת זו החלו לארגן טיולים יומיים, יציאות לים וטיולים שנתיים גדולים באזורים מרוחקים מחיפה, ולעיתים אף מחוץ לארץ ישראל.
הטיול לירושלים לטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בשנת תרפ"ה (1925), שנועד לתכלית לימודית-גאוגרפית וחינוכית גם יחד: הכרת שומרון ועתיקותיה בדרך לירושלים ולקיחת חלק במאורע ההיסטורי של פתיחת האוניברסיטה בירושלים. המטיילים יצאו לדרכם בתחנת הרכבת סמח, ירדו לחניה ראשונה בבית אלפא ובליווי פרש עלו אל הר הגלבוע. משם המשיכו המטיילים לצעוד כשהם עמוסים בציוד מלא, כולל שמיכות ואוהלים, לפי מסורת ההליכה של בית הספר: שורה צבאית עורפית ישרה ומתקדמת, ובשדות הלכו בפיזור בין סיירים-חלוצים שצעדו בהתחלה, ומאספים שצעדו בסוף. לאחר מכן סיירו בעיר ג'נין, ואחד השדות שלצידה הקימו מחנה אוהלים לשינה בלילה. למחרת ביקרו בעתיקות שומרון העתיקה, ובזמן הסיורים קיבלו הסברים היסטוריים מפי ד"ר יצחק ברוור, המורה להיסטוריה שליווה אותם בהסבר ובהדרכה לגבי כל אתר היסטורי שנקרה בדרכם. כשהגיעו לירושלים, סיירו המטיילים בעיר העתיקה ולמחרת עלו להר הצופים לטקס הפתיחה. בין האורחים התרגשו המטיילים לפגוש את שאול טשרניחובסקי, אשר מצדו שמח לשוחח עם נוער עברי ואף להצטלם עמו. מבחינת הגנה בזמן הטיול, המטיילים צוידו מראש באמצעי הגנה וכן משטרת המנדט שידעה על הטיול, פקחה עליהם עין.
ה"טיול הרטוב" לגליל בערב פסח תרפ"ו (1926), היווה מבחן ודוגמה מבחינתם של המורים בבית הספר ותלמידיהם, לכך שהנוער הלומד בבית הספר הוא בעל משמעת פנימית ורצון ויכולת לדאוג לזולת. התלמידים, שיצאו לטיול בבגדי קיץ קלים - מכנסי חאקי קצרים וכותנות דקות, הופתעו על ידי גשם שנמשך שלושה ימים רצופים ללא הפוגה והמשכו בשלג שירד באזור הגליל. התלמידים נשארו בסמוך לקבר רבי שמעון בר יוחאי בהר מירון, ללא אוכל וללא בגדים חמים. בירם דאג שהתלמידים יועברו בהקדם לצפת, על אף קשיי התחבורה, ושם הוחזקו ליד תנורים שדלקו 24 שעות. בתום הטיול, הבינו התלמידים את מהותה של הקבוצה כמשמעת פנימית, לגבי היחיד; וכדאגה לאחר, לגבי הזולת.
הטיול למצרים בשנת תרפ"ז (1927), שנועד להראות לתלמידים את עתיקותיה המפורסמות של מצרים, וביניהם קבר תות ענח' אמון, שנתגלה באותם הימים. המטיילים נתקבלו במצרים בכבוד גדול, כשפקיד מיוחד מטעם מחלקת החינוך הממשלתית דאג להם והדריכם בתוכניותיהם. הם ביקרו בקברים ובפירמידות וראו את ההירוגליפים, שעליהם למדו בשיעורי ההיסטוריה, וכן במוזיאון של קהיר ובגן החיות בקהיר, שהיה אז מגדולי גני החיות בעולם.
תרומת הבוגרים לחברה הישראלית

רבים מבוגריו של בית הספר מצויים בעמדות מפתח בחברה הישראלית. ביניהם ניתן למצוא שלושה שופטים עליונים, ארבעה רמטכ"לים, ראש עיר, חברי כנסת ומאות רבות של אנשי מעש בתחומי המדע, התעשייה, החינוך, האמנות, התקשורת, הביטחון והאקדמיה.
את רשימת הבוגרים הבולטים ניתן למצוא כאן.
במהלך השנים, בוגרי בית הספר עוטרו ב-74 עיטורים ובציונים-לשבח מטעם צה"ל. ארבעה מהבוגרים עוטרו פעמיים.
יותר מ-300 מבוגרי בית הספר הריאלי נפלו במלחמות ישראל.
תרומת הבוגרים לחברה הישראלית > בית הספר הריאלי ופרס א.מ.ת

מאז החלו לחלק את פרס א.מ.ת בשנת 2002, זכו בו 9 בוגרים של בית הספר הריאלי העברי בחיפה:
| שנה | מקבל/ת הפרס | התחום | הקשר לבית הספר |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 תשס"ג | רות גביזון | משפטים | בוגרת מחזור מ"ג, 1962 |
| 2004 תשס"ד | מיכאל רבין | מדעי מחשב | בוגר מחזור כ"ט, 1948 |
| 2005 תשס"ה | אפרים שטרן | ארכאולוגיה | בוגר מחזור ל"ג, 1952 |
| 2011 תשע"א | נגה אלון | מתמטיקה | בוגר מחזור נ"ה, 1974 |
| 2014 תשע"ד | שלמה אהרונסון | אדריכלות | בוגר מחזור ל"ו, 1955 |
| 2015 תשע"ה | מרים בן פרץ | חינוך | בוגרת מחזור כ"ה, 1944 |
| 2019 תשע"ט | חנה עמית-כוכבי | תרגום, שירה ופרוזה | בוגרת מחזור מ"ה, 1964 |
| 2019 תשע"ט | עזר גת | מדעי המדינה ואסטרטגיה | בוגר מחזור נ"ח, 1977 |
| 2020 תש"ף | דבורה דימנט | מקרא | בוגרת מחזור ל"ח, 1957 |
תרומת הבוגרים לחברה הישראלית > בית הספר הריאלי ופרס רוטשילד

מאז החלו לחלק את פרס רוטשילד, זכו בו 7 בוגרים ובוגרות של בית הספר הריאלי העברי בחיפה:
| שנה | מקבל/ת הפרס | התחום | הקשר לבית הספר |
| --- | --- | --- | --- |
| 1973 תשל"ג | מיכאל רבין | מתמטיקה | בוגר מחזור כ"ט, 1948 |
| 1973 תשל"ג | מיכאל ברונו | מדעי החברה | בוגר מחזור ל"א, 1950 |
| 1975 תשל"ה | דוד איילון | מדעי הרוח | בוגר מחזור י"ג, 1932 |
| 1988 תשמ"ח | מאיר יעקב קיסטר | מדעי הרוח | מורה בבית הספר |
| 2016 תשע"ו | נתן ליניאל | מתמטיקה/מדעי המחשב והנדסה | בוגר מחזור נ"א, 1970 |
| 2016 תשע"ו | יוחנן פרידמן | מדעי הרוח | בוגר מחזור ל"ה, 1954 |
| 2024 תשפ"ד | תמר ציגלר | מתמטיקה | בוגרת מחזור ס״ט, 1988 |
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר
הערות שוליים

↑  מרדכי נאור, יוסי בן  ארצי, עורכים, חיפה בהתפתחותה 1948-1918, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1989, עמ' 22
↑   אפי מלצר, 90 שנה לייסוד בית הספר הריאלי העברי בחיפה, אפי מלצר בע"מ מחקר והוצאה לאור, 2004(הקישור אינו פעיל, 24.8.2019)
↑  אחד העם (אשר גינצברג), שאלות ארץ ישראל: בתי הספר ביפו
1 2 3 4 5  לוריא י', החינוך בארץ ישראל - דין וחשבון, מחלקת החינוך בארץ ישראל, חוברת ב', תרפ"א
↑  יעקב שורר, אינטרנט של שנות העשרים בבית הספר הריאלי, חיפה - בטאון העמותה לתולדות חיפה גיליון 16, 2018, עמ' 24-23
↑  עופר אדרת, לפני 90 שנה: "הארץ" גילה את האינטרנט, באתר הארץ, 20 במרץ 2013
↑  אתר הריאלי בשביל ישראל(הקישור אינו פעיל, 24.8.2019)
↑   אורה קורן, סטף ורטהיימר ממציא מחדש את החינוך המקצועי; "סטודנט לפילוסופיה מקבל פי 4 מהנדסאי", באתר TheMarker‏, 27 באוגוסט 2015
↑  יואב זיתון, טייס מסוק קרב נהרג בהתרסקות, טייס שני נפצע קשה, באתר ynet, 8 באוגוסט 2017
↑  טקס יום הזיכרון תש"ף בבית הספר הריאלי העברי בחיפה (יוטיוב)
↑  מיכל גלנטי‏, האנג'לים של בית הרוח והרעות, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2022
↑  ליאור אל-חי, 4 בתי ספר; 25 נופלים ונרצחים, באתר ynet, 22 בנובמבר 2023
↑  שרה הלפרין, ד"ר א. בירם ובית הספר הריאלי, דרכים חדשות ומסלול קבוע, ירושלים: הוצאת ספרים ראובן מס, 1970
↑  ידיעות למורים - יובל ה-80 תרע"ד-תשנ"ד, גיליון מספר 2 (277). הוצאת בית הספר הריאלי העברי בחיפה, חורף תשנ"ד, 1994
↑  תעודת זהות בית הספר הריאלי, באתר בית הספר הריאלי העברי בחיפה
↑  מאמר שכתב גבריאל קנולר ב"ידיעות למורים", גיליון מספר 3 (291) קיץ תשנ"ח 1998.
↑  עמם גדל יעקב דורי, מי שעתיד למלא את תפקיד הרמטכ"ל הראשון של מדינת ישראל.
↑  בוגרים מקבלי עיטורים, באתר הבוגרים של בית הספר
↑  67 צל"שים לבוגרי בית ספר אחד על הכרמל, באתר הגבורה, 14 באפריל 2013
↑  Naomi Zeveloff, The Elite Israeli School Where 300 Graduates Have Died Fighting For The Jewish State, The Forward (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303201605171  LCCN: n82085502  VIAF: 138917506   WorldCat (עם VIAF): 138917506 
כיפת מבנה בניין הכיתות התיכוניות בהדר הכרמל. הכיפה מופיעה בסמל בית הספר
סמליל לכבוד חגיגות התשעים לבית הספר
סמליל לכבוד חגיגות המאה לבית הספר
בית הרוח והרעות בבית בירם
חללי בית הספר במלחמת חרבות ברזל, אוקטובר 2023
מבנה בניין הכיתות התיכוניות בהדר הכרמל. קו המתאר שלו אומץ כסמל בית הספר
היכל אליהו
בתוך היכל אליהו
המבנה הראשון בבית בירם
מבנה לימודים בקמפוס בית בירם
תלמידי הריאלי בטיול יומי להר הכרמל ב-1925
צ'ין שה-חואנג, קיסר סין

צ'ין שה-חואנג בשנותיו האחרונות
מפת סין בתקופת המדינות הלוחמות בסביבות שנת 350 לפני הספירה
מפת האימפריה בתקופת קיסר צ'ין הראשון
צִ'ין שְׁה-חְוָאנְג או צ'ין שְׁה-חְוָאנג-דִי (בסינית: 秦始皇 בפיניין: Qín Shǐhuáng‏; 259 לפנה"ס – 10 בספטמבר 210 לפנה"ס) היה קיסר סין הראשון ומייסד שושלת צ'ין. שמו האישי היה למעשה יִינְג גֶ'נְג (贏政) בעוד ש"שְׁה חואנג-די" היה כינויו הרשמי, שמשמעו "הקיסר הראשון". באמצעות התואר החדש "חוואנג-די" ("קיסר") רצה ג'נג לבדל את עצמו ממלכי שבע המדינות אותן כבש.
צ'ין שה-חואנג נולד למשפחה השולטת באזור האנדאן שבממלכת צ'ין (ממלכה מרוחקת בקצה המערבי של סין), בתקופה בה סין הייתה מחולקת למספר מדינות יריבות. מסופר שהוא היה למעשה בנו של ראש הממשלה (אימו הייתה פילגש של ראש הממשלה זמן קצר לפני שנישאה לאביו מלך צ'ין).
ביוגרפיה > עלייתו לשלטון

צ'ין שה-חואנג היה בנו של נסיך צ'ין גְ'ווָאן גָשְׂיָאנְג, שהפך למלך צ'ין בשנת 249 לפנה"ס. גְ'ווָאן גָשְׂיָאנְג היה נסיך הכתר במיקום לא ריאלי להשגת המלוכה במדינת צ'ין, שנמסר לממלכת ג'או על-פי הסכם, כבן ערובה. במהלך השנים גְ'ווָאן גָשְׂיָאנְג, חבר לסוחר עשיר בשם לוּ'-בּוּוֵיי שאימץ אותו, וסייע לו לחזור לצ'ין, ולחסל את יורש הכתר, ולעלות לשלטון על מדינת צ'ין כמלך, לוּ'-בּוּוֵיי הפך לראש ממשלתו. יש סברה שצ'ין שה-חואנג הוא למעשה בנו הלא חוקי של לוּ'-בּוּוֵיי, עקב זה שרעייתו של גְ'ווָאן גָשְׂיָאנְג הייתה פילגשו של לוּ'-בּוּוֵיי, זמן קצר לפני שנולד. התלאות שחוותה משפחתו של צ'ין שה-חואנג, התבטאו בטינה שחש כלפי ממלכת ג'או במיוחד.
לוּ'-בּוּוֵיי, ראש הממשלה ששירת תחת אביו ולאחר מכן - תחתיו, נחשד בכך שאפשר לאדם להתחזות לסריס וכך להפוך למאהבה של אימו של שְׁה חְוָאנְג. הוא הוגלה אל מחוץ לקיסרות, ומת לאחר שביצע התאבדות (כך ששְׁה חְוָאנְג היגלה את אביו כביכול, דבר שלילי נוסף שההיסטוריה הסינית זוקפת לחובתו, בה כבוד ההורים הוא מעל הכל).
ביוגרפיה > שלטונו

לאחר מות אביו גְ'ווָאן גָשְׂיָאנְג בשנת 245 לפנה"ס, עלה צ'ין שה-חואנג למלוכה, תחת עוצר (היות שהיה בגיל 13), אך לא התחיל להחזיק בשלטון בפועל עד שנת 238 לפנה"ס. לאחר תפיסת השלטון החל המלך הצעיר בהשתלטות על המדינות השכנות והביא לראשונה לאיחודה של סין בשנת 221 לפנה"ס.
צבא צ'ין כבש את ממלכת האן בשנת 230 לפנה"ס.
בשנת 225 לפנה"ס הוא כבש את ממלכת וויי.
בשנים 223–222 לפנה"ס נכבשו זו אחר זו ממלכות צ'ו, ין, ג'או.
בשנת 221 לפנה"ס נכנס צבא צ'ין למדינה האחרונה צ'י שנכנעה מחוסר ברירה.
שליטי ממלכת ין החליטו לבצע התנקשות בקיסר, ושלחו לארמון הקיסר שכיר חרב שהגיע בתואנה של הבאת מפות הממלכה למטרת כניעה בפני הקיסר צ'ין שה-חואנג. לתוך ארמון הקיסר לא ניתן היה להיכנס עם כלי נשק (רק הקיסר היה חמוש, ולכן הוסתרה החרב בתוך המפות). המתנקש קר הרוח הצליח להיכנס לארמון ולהתקרב לקיסר צ'ין שה-חואנג, ואז בפתאומיות שלף את החרב והטיח אותה לעבר הקיסר, לחוסר מזלו ננעצה החרב בעמוד העץ של הארמון, והקיסר התעשת רדף אחרי המתנקש שנלכד על ידי שומרי הארמון, והרג אותו. ממלכת ין נכבשה באכזריות לאחר ניסיון ההתנקשות הכושל בצ'ין שה-חואנג.
בשנת 221 לפנה"ס מלך צ'ין צ'ין שה-חואנג הכריז על עצמו כקיסר (חְוּאנְג-דִי), וזאת כדי לבדל את עצמו משאר השליטים (המלכים - וָאנְג).
ביוגרפיה > שלטונו > פעולותיו כקיסר

איחוד הכסף הסיני.
הנהיג לראשונה בארצו מידות ומשקלות תקניות, שסייעו לשלטון בגביית המסים.
הוא הורה על שריפת ספרים (לרבות אלו של קונפוציוס) בכל התחומים מלבד ספרים שימושיים כמו אלו שעסקו בחקלאות וטכנולוגיה.
בתקופתו החלה לראשונה פעולת איחוד החומות שהיו קיימות בחלקן לחומה גדולה בשם החומה הגדולה של סין.
אחוזת הקבר שלו שבשיאן עוטרה באלפי דמויות חיילי חימר בגודל טבעי, הידועים כצבא הטרקוטה, העבודות על הקבר המפואר נמשכו עשרות שנים כמעט מתחילת שלטונו כקיסר, עבדו בהן מאות אלפי אזרחים בכפייה.
הקיסר הראשון יצר בסין שלטון מרכזי ממשלתי, וחילק את המדינה, למחוזות, ותתי מחוזות, עם שלטון של פקידים.
שה-חואנג פיתח מערכת נרחבת של כבישים ותעלות. הוא בנה תעלת מים בת יותר מ-1,000 ק"מ לכיוון דרום למטרת החשת סיוע ואספקה לצבאו במלחמה באזור וייטנאם של ימינו.
הלגליזם (החוקתיות) הייתה פילוסופיית השלטון של צ'ין שה-חואנג, שהעניקה לכל אדם בקיסרות מערכת של שכר ועונש, ללא קשר למעמדו.
ביוגרפיה > מרידות ואי שביעות רצון הנתינים

צ'ין שה-חואנג הטיל על נתיניו מיסים כבדים, למימון בניית החומה הגדולה, והקבר המפואר שבנה לעצמו. מי שלא עמד במיסוי הכבד נשלח לעבודת כפייה באתרי החומה הגדולה השונים, או במפעלי הבנייה המפרכים האחרים שיזם הקיסר הראשון. במסגרת שלטונו העתיק צ'ין שה-חואנג אוכלוסיות לאזורי ספר במיוחד, לכיוון אתרי בניית החומה (מסופר שמי שנהרג במהלך העבודות נטמן בחומה כחומר לביסוסה), והרחיב את גבולות הקיסרות.
המיסוי הכבד גרם למרידות קטנות בכל הקיסרות, המרידות דוכאו באכזריות על ידי הצבא הגדול של הקיסר.
ביוגרפיה > מותו

צ'ין שה-חואנג ראה את עצמו כאל, ושאף לחיי נצח. הקיסר הראשון היה אחוז בפחד מהמוות בשל אי שביעות רצון נתיניו (תושבי שש המדינות שנכבשו על ידי צבאו), ובשל ניסיונות התנקשות שחווה בעבר. הקיסר הראשון מצא את מותו באחד ממסעותיו ברחבי הקיסרות, מסע שהסיבה הרשמית לו הייתה בחינת מצב הקיסרות, אך הסיבה האמיתית הייתה חיפוש אחר סם-אלמוות.
הוא מת בגיל 50, לאחר ששלט במשך 37 שנים. משערים שסיבת המוות הייתה הרעלת כספית, אותה שתה כסם מאריך חיים. את גופתו הובילו לכיוון הבירה בשיירת מרכבות, שבסמוך לה הובילו דגים רקובים כדי להסוות את ריח הגווייה.
הקיסרים היורשים ונפילת השושלת

היורש של צ'ין היה בנו הצעיר, צ'ין אָר-שְׁה, אף על פי שבנו הבכור היה מיועד לרשת אותו, אך התאבד עקב מזימה של ראש הממשלה ששינה את הצוואה.
הקיסר השני צִ'ין אָר-שְׁה, והשלישי דְזְה-יִינגָ, הופלו וחוסלו תוך שלוש שנים, והקיסרות עברה לידי שושלת האן המערבית.
גלריה

פסל מודרני של צ'ין שה-חואנג ליד צבא הטרקוטה.
שורות חילי הטרקוטה, שאותם אומדים בכ - 8000.
הקיסר הראשון.
סוסי הפרשים של צבא הטרקוטה.
חיילי הטרקוטה.
חיילים וקצינים מצבא הטרקוטה.
פרש מצבא הטרקוטה.
יניב רותם

| --- | --- |

יניב רותם
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב (Bsc, MBA, MSC), המכללה לביטחון לאומי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ר"צ ל"א במטוס קרב חדשני, חיל האוויר  רע"ן פרויקטלי ביחידת המו"פ, מפא"ת  רע"ן ל"א ביחידת המו"פ, מפא"ת  רמ"ח מערכות ביחידת המו"פ, מפא"ת  רמ"ח שכבה נמוכה במנהלת חומה, מפא"ת  ראש מו"פ במפא"ת
 
יניב רותם הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף שכיהן כראש יחידת המחקר והפיתוח (מו"פ) במפא"ת.
ביוגרפיה

רותם, יליד פתח תקווה, בן ליצחק ומיכאלה, התגייס לצה"ל ב-1991 במסגרת העתודה האקדמית. שירת במגוון תפקידי שדה ומטה בתחום הלוחמה האלקטרונית בחיל האוויר. בשנת 2005 עבר למפא"ת וביצע מספר תפקידים, ביניהם ראש ענף לוחמה אלקטרונית, ראש מחלקת מערכות ביחידת המו"פ וראש מחלקת שכבה נמוכה במנהלת חומה. בשנת 2018 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת המחקר והפיתוח במפא"ת.
בעל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה וביטחון לאומי מהמכללה לביטחון לאומי.
נשוי לחן (רואת חשבון) ולהם שלוש בנות.
מתן סידי

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1995 (בן 29) 
 מדינה:  ישראל 
 
מתן סידי (נולד ב־2 בדצמבר 1995) הוא דובר ויועץ תקשורת ישראלי ששימש כדוברו של נפתלי בנט בשנים 2018–2022, מתוכן שנה בה כיהן בנט ראש ממשלת ישראל.
ביוגרפיה

סידי שימש כשליח הסוכנות היהודית לניו ג'רזי בין השנים 2013–2014, לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כמש"ק דוברות במתאם פעולות הממשלה בשטחים.
בשנת 2018 החל לשמש כיועץ התקשורת של נפתלי בנט, והיה דובר הקמפיין שלו במערכות הבחירות של ה"משבר הפוליטי" בין השנים 2019–2021. שימש כדוברו של בנט כשר החינוך והתפוצות ושר הביטחון. עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש בנט עבר לאופוזיציה, וביוני 2020 מונה סידי ליועץ התקשורת של מבקר המדינה. בקמפיין הבחירות לכנסת העשרים וארבע שנערכו ב־2021, שב סידי לעבוד עם בנט, וכשזה הקים ממשלה ביוני 2021, סידי מונה כדוברו הרשמי. הוא היה לאדם הצעיר ביותר שממלא תפקיד זה, אך סיים את תפקידו ביוני 2022.
סידי נכלל ברשימת "30Under30" של פורבס ישראל לשנת 2022.
חיים אישיים

סידי נולד וגדל באופקים. כיום מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  צבי זרחיה, המבקר מחזק את המערך התקשורתי: מינה יועץ תקשורת בנוסף לדוברת המשרד, באתר כלכליסט, 31 במאי 2020
↑  ראש הממשלה בנט הודיע על מינויים ראשונים בלשכת ראש הממשלה, הודעות דוברות באתר משרד ראש הממשלה, 15 ביוני 2021
↑  איתמר אייכנר, בנט מאייש את הכוורת: מינה ראש סגל, יועצת מדינית ודובר, באתר ynet, 15 ביוני 2021
↑  אריאל כהנא, מתן סידי, דוברו של רה"מ, פרש מתפקידו, באתר ישראל היום, 6 ביוני 2022
שירית אביטן כהן, ‏לשכת בנט ממשיכה להתרוקן: דובר ראש הממשלה, מתן סידי, פורש, באתר גלובס, 6 ביוני 2022
↑  Forbes 30 Under 30 2022, Forbes Israel
ספייק סטנט

| --- | --- |
סטנט בשנת 2012
סטנט בשנת 2012
 לידה:  3 באוגוסט 1965 (בן 59) אלטון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 www.markspikestent.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק "ספייק" סטנט (באנגלית: Mark "Spike" Stent; נולד ב-3 באוגוסט 1965) הוא מפיק מוזיקלי ומהנדס מיקס אנגלי.
קריירה

סטנט גדל בהמפשייר, אנגליה וצבר ניסיון בתור מהנדס באולפני ג'ייקוב לפני שעבר לעבוד באולפני טריידנט (אנ'). בהמשך, עבד באולפני אולימפיק (אנ') בבארנס, דרום לונדון. בזמן שם, הוא שיתף פעולה עם מאסיב אטאק, ביורק, מדונה, U2, קין ואואזיס. רדיוהד גייסה אותו להפיק את אלבומה In Rainbows משנת 2007, אך שיתוף הפעולה לא צלח.
סטנט עובד בשני אולפנים: מיקס סיוט בלוס אנג'לס (אולפני איסט-וסט) ומיקס סיוט בממלכה המאוחדת.
סטנט עבד עם אמנים בין-לאומיים רבים, ביניהם מדונה, U2, ביונסה, ביורק ודפש מוד.
סטנט היה מועמד עשרים ואחת פעמים לזכייה בטקס פרסי גראמי, מתוכם זכה שמונה פעמים, בין היתר על Confessions on a Dance Floor של מדונה.
פרסים ומועמדויות > פרסי גראמי

במהלך הקריירה שלו, הועמד סטנט לעשרים-ואחד פרסי גראמי, מתוכם זכה בשמונה בסך הכול.
| שנה | אלבום/שיר | אמנ/ית | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Bedtime Stories | מדונה | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |
| 1998 | Homogenic | ביורק | ביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | מועמדות |
| 2001 | Music | מדונה | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2001 | Music | מדונה | הקלטת השנה | מועמדות |
| 2002 | Vespertine | ביורק | אלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | מועמדות |
| 2005 | Medúlla | ביורק | האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2006 | Love. Angel. Music. Baby. | גוון סטפאני | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2006 | Love. Angel. Music. Baby. | גוון סטפאני | אלבום השנה | מועמדות |
| 2006 | Love. Angel. Music. Baby. | גוון סטפאני | הקלטת השנה | מועמדות |
| 2006 | Supernature | גולדפראפ | האלבום האלקטרוני/דאנס הטוב ביותר | מועמדות |
| 2007 | Confessions on a Dance Floor | מדונה | אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר | זכייה |
| 2008 | Volta | ביורק | אלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | מועמדות |
| 2008 | Neon Bible | ארקייד פייר | האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2009 | I Am... Sasha Fierce | ביונסה | אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר | זכייה |
| 2009 | I Am... Sasha Fierce | ביונסה | אלבום השנה | מועמדות |
| 2010 | Funhouse | פינק | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2010 | It's Blitz! | Yeah Yeah Yeahs | אלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | מועמדות |
| 2010 | 21st Century Breakdown | גרין דיי | אלבום מוזיקת הרוק הטוב ביותר | זכייה |
| 2010 | The Fame Monster | ליידי גאגא | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | זכייה |
| 2010 | The Resistance | מיוז | אלבום הרוק הטוב ביותר | זכייה |
| 2010 | Head First | גולדפראפ | אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר | מועמדות |
| 2010 | Raymond v. Raymond | אשר | אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר | זכייה |
| 2012 | Channel Orange | פרנק אושן | האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר | זכייה |
| 2013 | "We Take Care of Our Own" | ברוס ספרינגסטין | שיר הרוק הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | Wrecking Ball | ברוס ספרינגסטין | אלבום הרוק הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | Red | טיילור סוויפט | אלבום השנה | מועמדות |
| 2013 | The 2nd Law | מיוז | אלבום הרוק הטוב ביותר | מועמדות |
| 2015 | x | אד שירן | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2015 | x | אד שירן | אלבום השנה | מועמדות |
| 2016 | "Thinking Out Loud" | אד שירן | הקלטת השנה | מועמדות |
| 2016 | How Big, How Blue, How Beautiful | פלורנס אנד דה משין | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2016 | "What Kind of Man" | פלורנס אנד דה משין | שיר הרוק הטוב ביותר | מועמדות |
| 2017 | "Tearing Me Up" | בוב מוזס | הקלטת הדאנס הטובה ביותר | מועמדות |
| 2018 | ÷ | אד שירן | אלבום הפופ הטוב ביותר | זכייה |
| 2024 | "Flowers" | מיילי סיירוס | הקלטת השנה | זכייה |
| 2024 | Endless Summer Vacation | מיילי סיירוס | אלבום השנה | מועמדות |
| 2024 | Guts | אוליביה רודריגו | אלבום השנה | מועמדות |
| 2025 | "Now and Then" | הביטלס | הקלטת השנה | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > פרסי המוזיקה של בילבורד

במהלך הקריירה שלו, הועמד וזכה סטנט בשלושה פרסי המוזיקה של בילבורד.
| שנה | אמנית | אלבום/שיר | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | מדונה | "Music" | שיר הדאנס החם הטוב ביותר | זכייה |
| 2001 | מדונה | "Music" | המקסי סינגל (דאנס) החם הנמכר ביותר | זכייה |
| 2005 | גוון סטפאני | "Hollaback Girl" | השיר הדיגיטלי השנה | זכייה |
פרסים ומועמדויות > פרסי גילדת המפיקים המוזיקליים (MPG)

במהלך הקריירה שלו, הועמד וזכה סטנט בשלושה פרסי גילדת המפיקים המוזיקליים.
| שנה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| 2011 | הנדסת ההקלטות של השנה | זכייה |
| 2014 | הנדסת המיקס של השנה | זכייה |
| 2015 | הנדסת המיקס של השנה | זכייה |
קרדיטים בסרטים נבחרים

| שנה | אמנ/ית | אלבום/שיר | סרט |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | U2 | "Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me" | "באטמן לנצח" |
| 1995 | טינה טרנר | "GoldenEye" | "גולדן איי" |
| 2000 | ביורק | Selmasongs | "רוקדת בחשכה" |
| 2002 | מדונה | "Die Another Day" | "למות ביום אחר" |
ביאורים

1 2 3 4  בתור טכנאי/מיקסר.
הערות שוליים

1 2 3  The Making of Radiohead’s ‘In Rainbows’ – Rolling Stone, web.archive.org, ‏2019-07-30
1 2 3  Mark Spike Stent, Mark Spike Stent, ‏2018-02-12 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Mark Stent | Artist | GRAMMY.com, www.grammy.com
↑  Ben Rogerson published, Producer of The Year named at MPG Awards, MusicRadar, ‏2011-02-15 (באנגלית)
↑  MPG Awards event 2015 – the winners!, The Music Producers Guild, ‏2015-02-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 141ec521-1e17-4807-9eec-a6f3c9f6f5bd  NKC: xx0148312  VIAF: 232676557   WorldCat (עם VIAF): 232676557
מונסקין

| --- | --- |

חברי הלהקה, 2019
חברי הלהקה, 2019
 מקום הקמה:  רומא 
 מוקד פעילות:  איטליה איטליה
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי • פופ רוק • הארד רוק • גלאם רוק • פאנק
 שפה מועדפת:  איטלקית
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק
 פרסים והוקרה:  Billboard Music Award for Top Rock Song (2022)  פרס הרוק של MTV אירופה (2021)  זוכה אירוויזיון (23 במאי 2021)  Premios Odeón (2022) 
 maneskin.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 דמיאנו דוד ויקטוריה דה אנג'ליס תומאס ראגי אית'ן טורקיו
 
מונסקין (בדנית: Måneskin) היא להקת רוק איטלקית שבסיסה ברומא. בלהקה ארבעה חברים: דמיאנו דוד (סולן), ויקטוריה דה אנג'ליס (בס), תומאס ראגי (גיטרה) ואיתן טורקיו (תופים). הלהקה הגיעה למקום השני בעונה האחת-עשרה של תוכנית המציאות המוזיקלית האיטלקית "X Factor" (אנ') בשנת 2017. ב-7 במרץ 2021 זכתה הלהקה בפסטיבל סן רמו 2021, שמתפקד כקדם האיטלקי לאירוויזיון 2021, עם השיר "Zitti e buoni", והגיעה איתו למקום הראשון באירוויזיון.
קריירה > לפני The X Factor

שניים מחברי הלהקה (ויקטוריה ותומאס) נפגשו לראשונה כתלמידים בחטיבת ביניים ברומא. ב-2016, בעודם תלמידים בבית הספר התיכון למדעים קנדי, הם החליטו (יחד עם דמיאנו שלמד איתם) להקים את הלהקה. בהמשך הצטרף ללהקה איתן כמתופף בעקבות פוסט בפייסבוק שפרסמו בחיפוש אחר מתופף. שם הלהקה נבחר על ידי בסיסטית הלהקה כשהוכרחו למצוא שם כדי להשתתף בתחרות מוזיקה מקומית. ויקטוריה, גיטריסטית איטלקייה-דנית בחרה את השם "Måneskin", שפירושו בדנית "אור ירח". הלהקה ביצעה שיר פרי עטם וזכתה במקום הראשון.
לאחר התחרות, הלהקה הופיעה ברחובות העיר רומא ובעיקר ברובע "קולי פורטנסי" וברחוב ויה דל קורסו. בשלהי 2016, הלהקה הופיעה בפאאנצה, הפעם הראשונה מחוץ לעיר רומא. ההופעה מכרה 30 כרטיסים בלבד. לאחר מכן, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות קצר בדנמרק.