stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב טירקל
הערות שוליים

↑  בעקבות פטירת בנו מסרטן בגיל 14, שינה את שמו ל"יעקב אבי ברוך". שבירת הלוחות / יעקב אבי ברוך טירקל, באתר דעת
 נועם שרביט, קשה לומר אם המינוים לעליון מאוזנים או לא, באתר nrg‏, 8 בינואר 2012
↑  ירון דרוקמן, גלעד מורג, טובה צימוקי, הלך לעולמו שופט העליון לשעבר יעקב טירקל, שעמד בראש הוועדה לאירועי המשט לעזה, באתר ynet, 29 במאי 2023
↑  שבט "משואות" חוגג 70 שנים של חאקי עניבה וכיפה, באתר www.jerusalemnet.co.il
↑  הודעה על מינוי שופט, 17 באוקטובר 1980, ילקוט הפרסומים 2670, עמ' 500
↑  ראו גם: אמנון אברומוביץ, ההתרוצצות מאחורי הגלימה, מעריב, 18 באוקטובר 1985
↑  אביחי מנדלבליט וגיל לימון, ‏'במשפט תעשה לך מלחמה' - ועדת השופט יעקב טירקל לבדיקת אירוע המשט ו'לוחמת המשפט', דין ודברים ‏יד 3, תשפ"א
↑  חקירת המשט: שופט העליון יעקב טירקל יעמוד בראש הוועדה, באתר גלובס, 13 ביוני 2010.
↑  מר יעקב טירקל, באתר פרס א.מ.ת.
↑  עופר אדרת, מת שופט העליון לשעבר יעקב טירקל, שעמד בראש הוועדה לבדיקת משט המרמרה, באתר הארץ, 29 במאי 2023
↑  יעקב טירקל באתר GRAVEZ
↑  תואר ד״ר לשם כבוד לשופט בדימוס טירקל
↑  יקירי העיר באר שבע
↑  זוכי פרס הלשכה לשנת תשע"ד, באתר www.israelbar.org.il
↑  חזקי ברוך, "המשפט העברי נותר רלוונטי", 14 ביוני 2016, באתר ערוץ 7
↑  הודעת אוניברסיטת בר אילן על מקבלי תואר ד״ר לשם כבוד
↑  ע"א 1254/99 אבידור המאירי נ' הכשרת הישוב חברה לביטוח בע"מ, ניתן ב־ד' בסיוון תש"ס.
↑  דנ"פ 1789/98 מדינת ישראל נ' בנימין כהנא, מדינת ישראל נגד בנימין כהנא
↑  ע"פ 2831/95
↑  דנ"פ 8613/96 מוחמד ג'אברין נ' מדינת ישראל
↑  דנ"פ 7048/97 פלונים נ' שר הבטחון, ניתן ב־12 באפריל 2000
↑  דנ"א 4465/98 טבעול (1993) בע"מ נ' שף-הים (1994) בע"מ, ניתן ב־16 באוגוסט 2001
↑  המחברים/המראיינים הם קבוצה של שמונה סטודנטים למשפטים באוניברסיטת בר-אילן: אליחי שילה, יאיר טייטלבאום, שירי ליברמן - שלו, נפתלי פורת, שירה זילכה, אביחי יהוסף, שלומי שוורץ, יובל תמיר
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007316452005171  LCCN: n2021021718  VIAF: 19149842028002841677   WorldCat (עם VIAF): 19149842028002841677 
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין בטקס זוכי אות יקיר המשפט העברי, עם השופט יעקב טירקל ונכדו, ויהודית קירשנבאום, אלמנתו של פרופ' אהרון קירשנבאום ובתו. במרכז השרה איילת שקד.
מדחף מגנטו-פלזמי דינמי

מדחף מגנטו-פלזמי דינמי בטיסת מבחן
מדחף מגנטו-פלזמי דינמי (באנגלית: Magneto Plasma Dynamic או MPD או MPDT) הוא צורה של הנעת חללית המופעלת על ידי חשמל אשר עושה שימוש בכוח לורנץ (הכוח שמופעל על חלקיק טעון על ידי שדה אלקטרומגנטי) כדי ליצור דחף. לפעמים נקראת מאיץ כוח לורנץ (Lorentz Force Accelerator או LFA) או (בעיקר ביפן) "arcjet MPD".
בדרך כלל, חומר גזי מיונן ומוזן לתוך תא האצה, שבו שדות מגנטיים ושדות חשמליים נוצרים באמצעות מקור הכוח. לאחר מכן החלקיקים המונעים על ידי כוח לורנץ שנוצר כתוצאה מהאינטראקציה בין הזרם העובר דרך הפלזמה והשדה המגנטי (שמיוצר על ידי כוח חיצוני או הזרם עצמו) יוצאים החוצה דרך תא הפליטה. יש לציין שבניגוד להנעה כימית אין בתהליך שרפה של דלק. כמו בווריאציות אחרות של הנעה חשמלית, גם המתקף הסגולי וגם עליית הדחף מתרחשים בעת עליית הכוח, כשהדחף תלוי בכוח.
ישנם שני סוגים עיקריים של מנועי MPD, שדה-חיצוני ושדה-עצמי. במדחפי שדה-חיצוני טבעות מגנטיות מקיפות את תא הפליטה ויוצרות שדה מגנטי, בעוד שבמדחפי שדה-עצמי ישנה קתודה בעלת מתח במרכז של התא והיא יוצרת את השדה המגנטי. מדחפי שדה-חיצוני נחוצים ברמות הספק נמוכות יותר, שבו תצורות שדה עצמי חלשות מדי. הודפים שונים כגון קסנון, ניאון, ארגון (יסוד), מימן, הידרזין, וליתיום משמשים במדחף זה כחומר ההודף, כאשר ליתיום הוא בדרך כלל ההודף הטוב ביותר.
לדברי Edgar Choueiri למדחף מגנטו-פלזמי דינמי יש כוח של 100 - 500 קילוואט, מתקף סגולי של 15 - 60 קילומטרים לשנייה, דחף של 2.5 - 25 ניוטון ויעילות של 40 - 60 אחוזים.
יישום אפשרי אחד של מדחף מגנטו-פלזמי דינמי הוא כמנוע עיקרי להנעת מטען כבד וכלי רכב בחלל.
יתרונות

בתאוריה, מדחפי MPD יכולים לייצר מתקפים סגוליים גבוהים מאוד (Isp) עם מהירות פליטה של עד ומעבר ל-110,000 מטר לשנייה, פי שלושה מהמתקף הסגולי של מדחפי יון מבוססי קסנון הנוכחיים, ופי 25 טובות יותר מרקטות עם הודף נוזלי. לטכנולוגית MPD יש גם את הפוטנציאל לרמות דחף של עד 200 ניוטון (45 lbf), גבוה בהרבה מכל צורה אחרת של הנעה חשמלית, וגבוה כמעט כמו מנועים רקטיים. דבר זה יאפשר שימוש בהנעה חשמלית במשימות שדורשות תמרוני "delta-v" מהירים (כגון היכנסות למסלול כבידתי), שדורשת הרבה פעמים צריכת דלק גבוהה יותר.
פיתוח מדחפים מגנטו-פלזמיים דינמיים

טכנולוגית תמרון MPD נחקרה אקדמית, אבל האינטרס המסחרי היה נמוך בשל כמה בעיות שנותרו. אחת הבעיות הגדולות היא דרישת כוח בסדר גודל של מאות קילוואט לקבלת ביצועים מיטביים. מערכות חשמל הנוכחיות של החלליות הבין-כוכביות (כגון גנרטור רדיואיזוטופי תרמואלקטרי (RTGs)) וקולטי שמש הם חסרי יכולת לייצר כל כך הרבה כוח. פרויקט פרומתאוס של נאס"א צפוי היה לאפשר ייצור של חשמל בטווח של מאות קילוואט אך פיתוחו הופסק בשנת 2005.
פרויקט "החלל הופך גרעיני" נועד ליצור כור של 600 קילוואט אנרגיה, הפרויקט החל בשנת 1963 ורץ במשך רוב שנות ה-60 בברית המועצות.
כור זה נועד לספק כוח ללוויין תקשורת אשר בסופו של הדבר לא אושר.
כורים גרעיניים מספקים חשמל בסדר גודל של פי עשרה יותר מאשר אנרגיית RGT הנוכחיים, בעבר כבר נוצרו על ידי ברית המועצות RGT, לדוגמה עבור לוויין סיור אוקיינוס.
תכנון לפיתוח כור גרעיני בקנה מידה של מגוואטים לשימוש על סיפון חללית מאוישת הוכרזו בשנת 2009 על ידי מכון קורצ'טוב הרוסי, ב שיתוף פעולה עם סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, ואושרה על ידי נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בנובמבר 2009 בנאומו לאספה הפדרלית.
תוכנית נוספת, שהוצעה על ידי בראדלי ג. אדוארדס, היא אספת כוח על ידי שליחת קרן מהקרקע. תוכנית זו משתמשת ב-5 לייזרי אלקטרונים חופשיים של 200 כ"ס הממוקמים במרחק של 0.84 מיקרומטר זה מזה על הקרקע אשר ישלחו קרן לחללית המופעלת על ידי-MPD, שבו הוא ימיר את הקרן לחשמל על ידי פנלי פוטו של גליום ארסניד. אורך הגל של הלייזר המתוכנן הוא 0.840 מיקרומטר (1.48 eV לפוטון) והפנלים המתוכננים הם בעלי פער אסור של 1.43 eV כאשר היעילות ההמרה מוערכת ב-59% והספק חזוי של עד 540 קילוואט למטר מרובע. דבר זה יספק מספיק כוח בשביל השלב העליון ב-MPD, אולי להרים לוויינים ממסלול נמוך למסלול גבוה.
בעיה נוספת עם טכנולוגית MPD היא שחיקה של הקתודה בשל התאדות הנגרמת בגלל צפיפויות זרם גבוהות (מעל 100 אמפר לסנטימטר מרובע). השימוש בתערובות ליתיום ובריום כחומר הודף וקתודה חלולה רב-ערוצית הוכחו במעבדה כפתרון מבטיח לבעיה זו.
מחקר

מחקר על מדחפי MPD בוצע בארצות הברית, ברית המועצות לשעבר, יפן, גרמניה, ואיטליה. אבות טיפוס ניסיוניים הוטסו בראשונה בחלליות סובייטית, ולאחרונה, בשנת 1996, על טייס החלל של היחידה היפנית, אשר הוכיחה את הפעולה המוצלחת של מדחף MPD בחלל. מחקר במכון התעופה במוסקבה, RKK Energiya, אוניברסיטה הלאומית אווירית, מכון התעופה חרקוב של אוניברסיטת שטוטגרט, ISAS, Centrospazio, Alta S.p.A, אוניברסיטת אוסקה, אוניברסיטת דרום קליפורניה, ההינע חשמלי ומעבדת הדינמיקה של אוניברסיטת פרינסטון (EPPDyL) (שם מחקר על מדחפי MPD נמשך ברציפות מאז 1967), ומרכזי נאס"א (מעבדה להנע סילון ומרכז מחקר גלן), פתרו בעיות רבות הקשורות לביצועים, היציבות ומשך החיים של מדחפי MPD.
מדחף MPD נבדק על טייס החלל של היחידה היפנית כחלק מ-EPEX (ניסוי הינע חשמלי או באנגלית Electric Propulsion EXperiment) שהושק ב-18 במרץ 1995 ונבחן שוב במשימה STS-72 של מעבורת חלל ב-20 בינואר 1996.
ראו גם

מנוע יונים
מגנטו-הידרודינמיקה
שיטות הנעה של חללית
מנוע פלזמה
הדמיית מחשב של מדחף MPD של אוניברסיטת פרינסטון. המדחף הוא מסוג שדה עצמי והחומר ההודף שלו הוא ליתיום. (ממגזין מכניקה פופולרי)
בת שבע כרם

| --- | --- |

בת שבע כרם
 לידה:  1955 (בת 70 בערך) גבעתיים, ישראל 
 ענף מדעי:  גנטיקה
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  תיכון חדש  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 באוקטובר 1990)  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2008)  פרס מייסדי טבע (1996)  פרס יולודן (1993) 
 
בת שבע כרם (נולדה ב-1955) היא פרופסור מן המניין במחלקה לגנטיקה, במכון למדעי החיים ע"ש אלכסנדר סילברמן, באוניברסיטה העברית. כלת פרס א.מ.ת בגנטיקה לשנת 2008 ופרס יולודן.
ביוגרפיה

בת שבע כרם היא בת להורים ניצולי שואה שעלו לישראל בצעירותם. כרם נולדה בגבעתיים, גדלה ברמת גן ולמדה בתיכון חדש בתל אביב, בצבא שירתה כקצינת ח"ן ות"ש. עשתה את חוק לימודיה מהתואר הראשון לשלישי באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר ראשון בביולוגיה ומסלול ישיר לדוקטורט בגנטיקה, אותו עשתה בהדרכת הפרופסורים מנשה מרכוס וחיים סידר. עבודת הדוקטורט שלה עסקה במבנה ותפקיד הכרומוזום. שהתה במכון המחקר של בית החולים לילדים בטורונטו בשנים 1987–1990 לצורך השתלמות הבתר-דוקטורט, שם הייתה שותפה לגילוי גן ה-סיסטיק פיברוזיס (CF). בסוף 1990 שבה לישראל, מונתה למרצה בכירה והקימה את קבוצת המחקר שלה במחלקה לגנטיקה באוניברסיטה העברית. מונתה לפרופסור מן המניין בשנת 2003.
כיום מכהנת כיו"ר הרשות לתלמידי מחקר, מעורבת בקביעת מדיניות של אתיקה במחקר באוניברסיטאות בישראל, הייתה נשיאת החברה הישראלית לגנטיקה בשנים 2007–2009, כיהנה כראש המחלקה לגנטיקה. הקימה את המרכז הלאומי לאנליזות גנומיות ועומדת בראשו. היא הייתה חברה בוועדות המכונית, העליונה ובוועדה של משרד הבריאות לאתיקה במחקר ובקביעת הקוד האתי של מחקר באוניברסיטה. משמשת כאחת העורכות של ה-European Journal of Human Genetics. פעילה בוועדה המדעית של "הכנס השנתי של החברה האירופאית לגנטיקה של האדם" (European Society of Human Gentics).
נוסף למחקר והוראה, פרופ' כרם היא יועצת נשיא האוניברסיטה העברית לקידום נשים במדע; במסגרת תפקידה יזמה תוכנית פוסט דוקטורט במימון קרן רוטשילד במתכונת Dual-Location, מקדמת גיוס אקטיבי של נשים לסגל האקדמי של המוסד, מקדמת התאמה של תוכניות לימוד וסביבת הלימודים והעבודה התומכת בחיי משפחה, מרכזת ומנתחת נתונים מגדריים מקרב המוסד ויוזמת תוכניות לקידום שוויון מגדרי. זאת בשיתוף ועדת מגדר בת 9 חברים מהסגל האקדמי בראשותה.
בת שבע כרם נשואה לפרופ' איתן כרם, מנהל מחלקת הילדים בהדסה עין כרם, אם לשלוש בנות וסבתא לנכדים.
פרסים

1993 – פרס יולודן עבור הצטיינות במחקר רפואי
1996 – פרס מייסדי טבע על הצטיינות בחקר הגנום האנושי
2004 – פרס אביש פרנקל במדעי החיים
2008 – פרס א.מ.ת בגנטיקה
2009 – פרס החברה האירופית לסיסטיק פיברוזיס (CF).
מחקריה

מחקריה של בת שבע כרם עוסקים בשני תחומים מרכזיים שאינם קשורים זה לזה: האחד הוא חקר מחלות גנטיות, ובאופן ספציפי מחלת הסיסטיק פיברוזיס (CF); השני הוא חוסר יציבות של הגנום בסרטן.
מחקריה > חקר מחלות גנטיות - סיסטיק פיברוזיס > גילוי גן הסיסטיק פיברוזיס

בת שבע כרם החלה את מחקריה במחלת הסיסטיק פיברוזיס cystic fibrosis ‏ (CF). את המחקר במחלה החלה בבתר-דוקטורט, עת הייתה שותפה לגילוי הגן של ה-CF בספטמבר 1989, שהיה פריצת דרך גדולה במדע.



שבוע קודם ב-1 בספטמבר הופיע

News & Views ב-science, התפרסמו שלושה מאמרים שלה ברצף והפרויקט נבחר כפרויקט העשור בגנטיקה על ידי Science. העיתון- Nature הוציא מפה שמסמנת ציוני דרך (בגנטיקה וגנומיקה), ב-1989 ציון הדרך הוא גילוי גן ה-CF.
מחקריה > חקר מחלות גנטיות - סיסטיק פיברוזיס > השפעת הפגמים הגנטיים והשפעתם על תפקודו של הגן

כרם שבה לישראל ב-1990, שנה אחרי גילוי הגן, והקימה באוניברסיטה העברית את המרכז הגנטי ל-CF. במסגרת מחקריה מצאה את הפגמים הגנטיים שגורמים ל-CF ביהודים וערבים והתחילה לחקור את ההשפעה של הפגמים האלה על תפקוד הגן. היא מצאה שהפגמים של חולי ה-CF בין יהודים וערבים שונים מהעולם, בעולם התגלו למעלה מ-1600 פגמים ואילו בארץ רק כ-20 מתוכם, זאת בגלל המבנה הייחודי של האוכלוסיות היהודית והערבית.
באמצעות הזיהוי של הפגמים עורכים היום בדיקות לזיהוי ואיבחון של החולים, בדיקות לזיהוי נשאים (אם הזוגות שניהם נשאים יכולים לאתר עוברים שלוקים במחלה ולעשות הפלה); ועורכים גם הפריה חוץ-גופית (זיהוי עוברים בריאים והחזרתם לרחם האם), טיפול הנפוץ בקרב דתיים ובעלי פוריות נמוכה.
כיוון מחקר אחר של כרם הוא חקר ההשפעה של הפגמים הגנטיים על תפקודו של הגן וניסיון לפתח גישות טיפוליות חדשות שמבוססות על המוטציות.
היא מתמקדת בשני סוגים של פגמים בגן ה-CF:
הסוג האחד של פגמים בגנים הוא בתהליך שחבור של אקסונים ואינטרונים. קיימת מוטציה כזו בגן ה-CF שהיא שכיחה בין יהודים. קבוצת המחקר של פרופ כרם מחפשת דרכים או טיפולים שיאפשרו לחולים שנושאים את המוטציה לעודד שיחבור תקין של ה-CF.
הסוג השני של פגמים הוא של מוטציות הגורמות להפסקה מוקדמת ביצירת החלבון המקודד על ידי גן ה-CF. מוטציה זו היא השכיחה ביותר ביהודים אשכנזים, המוטציה מתקיימת באמצע הגן ומסמנת stop לפני ה-stop הרגיל הנמצא בסופו. כרם מחפשת דרכים, שאפשר יהיה לקרוא דרך ה-stop הפגום וליצור בכך חלבון נורמלי. מחקר זה היא עורכת ביחד עם בעלה פרופ איתן כרם. בטיפול במוטציה זו נסרקו מיליוני מולקולות ונמצאה מולקולה בעלת יכולת ל-read through. המחקר נערך בשיתוף עם חברת תרופות מניו ג'רזי (PTC). הם ערכו ניסויים שפורסמו בשני כתבי העת המובילים ברפואה New England Journal of Medicine

ו-Lancet.
כעת החברה נערכת לשלב האחרון ,phase 3 של הניסויים הקליניים, שיערכו במרכזי CF רבים בעולם.
מחקריה > חוסר היציבות של הגנום בסרטן

אחד המאפיינים החשובים של גידולים סרטניים ובעיקר הגידולים המוצקים (solid) הוא שהגנים בהם עוברים שינויים רבים, המביאים לחוסר יציבות במבנה הכרומוזומים. כרם חוקרת את התהליך של חוסר היציבות, היא חוקרת אזורים בגנום שלנו שנקראים אזורים שבירים (fragile sites) ואת התפקיד שהם ממלאים בהתפתחות הסרטן. היא בוחנת מה יש באזורים האלה שגורמים להם להיות רגישים לשבירות, מהן תכונותיהם ומאפייניהם. לצורך מחקר זה היא משתמשת בשיטה מיוחדת שמאפשרת להסתכל על תהליכים בתהליך ההכפלה של ה-DNA באמצעות מיקרוסקופ אור (מיקרוסקופ רגיל), לראות סיבים בודדים של DNA ולעקוב אחרי ההכפלה שלהם, במודלים של התפתחות סרטן.
באמצעות מחקרים אלה הצליחה להאיר את השלבים הראשונים בהתפתחותם של גידולים, את הבסיס להתפתחות גידולים שניוניים (גידולים שמתפתחים כתוצאה מהטיפולים עצמם – רדיותרפיה וכימותרפיה) היא הצליחה להבהיר את סוג הרצפים שיש בתוכם ולהאיר באור חדש את הבנת חוסר היציבות הכרומוסומלית בהתפתחות סרטן.
לדבריה

המחקרים שלי מנסים לענות על השאלות החשובות בתחום חקר הסרטן. כמו ממה הוא מתחיל ואיך אפשר לחשוב בשלב מוקדם על מניעה מעשית שלו.
הערות שוליים

↑  Kerem B, Rommens JM, Buchanan JA, Markiewicz D, Cox TK, Chakravarti A, Buchwald M, Tsui LC. Identification of the cystic fibrosis gene: genetic analysis. Science. 1989;245(4922):1073-1080.
↑  Riordan JR, Rommens JM, Kerem B, Alon N, Rozmahel R, Grzelczak Z, Zielenski J, Lok S, Plavsic N, Chou JL, et al. Identification of the cystic fibrosis gene: cloning and characterization of complementary DNA. Science. 1989;245(4922):1066-1073.
↑  Rommens JM, Iannuzzi MC, Kerem B, Drumm ML, Melmer G, Dean M, Rozmahel R, Cole JL, Kennedy D, Hidaka N, et al. Identification of the cystic fibrosis gene: chromosome walking and jumping. Science. 1989 Sep 8;245(4922):1059-1065.
↑  The cystic fibrosis gene is found JL Marx Science 1 September 1989: 923-925.
↑  ציוני דרך בגנטיקה וגנומיקה,
↑  Wilschanski M, Yahav Y, Yaacov Y, Blau H, Bentur L, Rivlin J, Aviram M, Bdolah-Abram T, Bebok Z, Shushi L, Kerem B, Kerem E.
Gentamicin-induced correction of CFTR function in patients with cystic fibrosis and CFTR stop mutations. N Engl J Med. 2003 Oct 9;349(15):1433-41.
↑  .6Kerem E, Hirawat S, Armoni S, Yaakov Y, Shoseyov D, Cohen M, Nissim-Rafinia M, Blau H, Rivlin J, Aviram M, Elfring GL, Northcutt VJ, Miller LL, Kerem B, Wilschanski M, Effectiveness of PTC124 treatment of Cystic Fibrosis causes by nonsense mutations: a prospective phase II trial
Lancet. 2008 30;372(9640):719-27.
↑  דר' מיכאל וילשנסקי, פרופ' איתן כרם ושושי ערמוני, סיסטיק פיברוזיס: האם אנו בדרך למציאת מרפא למחלה?, ינואר 2009
↑  המוסף לשבת, ידיעות אחרונות 9.12.11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329148405171  ORCID: 0000-0001-5722-0379  VIAF: 466149366230185601400   WorldCat (עם VIAF): 466149366230185601400 
בת שבע כרם
מנוע הליקון דו-שכבתי

מנוע הליקון דו-שכבתי הוא אב טיפוס של מנוע פלזמה שפותח למטרות הנעה בחלל. הוא נוצר על ידי המדען אוסטרלי ד"ר כריסטין צ'ארלס, ומבוסס על טכנולוגיה שהומצאה על ידי פרופ 'רוד בוזוול, שניהם מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.
העיצוב אומת על ידי סוכנות החלל האירופית, המשתתפת בפיתוח שלו.
תאוריה

מנוע הליקון דו-שכבתי (HDLT) הוא סוג של מנוע פלזמה, אשר פולט גז מיונן במהירות גבוהה כדי לספק דחף לחללית. במדחף זה, הגז מוזרק לתוך תא דמוי צינור (צינור המקור) עם קצה אחד פתוח. גלי רדיו במתח (13.56 MHz בעיצוב אב הטיפוס) נישלחים לאנטנה מיוחדת העוטפת את התא. הקרינה האלקטרומגנטי הנפלטת מהאנטנה גורמת לגז להישבר וליצור פלזמה. האנטנה גורמת לגל הליקון בפלזמה, אשר בתורו מחמם לפלזמה נוספת. למכשיר יש שדה מגנטי קבוע פחות או יותר בצינור המקור (המסופק על ידי סולנואידים באב הטיפוס), אבל השדה המגנטי נחלש ומהירות יורדת במרחק מה מצינור המקור, מה שאלול להיחשב כסוג של זרבובית מגנטית. בפועל, יש הבדל ברור בין הפלזמה בצפיפות הגבוהה בתוך אזור המקור, והפלזמה בצפיפות הנמוכה בפליטה, אשר מזוהה עם השינוי החד בפוטנציאל חשמלי (שנובע הירידת השדה המגנטי). תכונות הפלזמה משתנות במהירות על פני גבול זה, אשר ידוע כשכבה כפולה חשמלית. הפוטנציאל החשמלי הוא הרבה יותר גבוה בתוך אזור המקור מאשר בפליטה, וזה משרת את שתי המטרות: לרתק את רוב האלקטרונים, ולהאיץ יונים הרחק מאזור מקור. די אלקטרונים בורחים מאזור המקור כדי להבטיח שהפלזמה בפליטה היא נייטרלית. כמו רוב המכשירים הנעים באמצעות יוניים, HDLT הוא מדחף בעל דחף נמוך, אבל בעל דחף סגולי גבוה (ISP). תמרון אב טיפוס בקוטר 15 סנטימטרים, המופעל במצב של שדה מגנטי נמוך, עבר בדיקת דחף ראשונית כבר בשנת 2010, לעומת זאת, שיטת בדיקה מלאה יותר תהיה צריכה לחשב את הדחף הכולל כראוי. נכון לעכשיו, אב טיפוס התמרון הסופי עובר בדיקות במתקן הסימולציה החלל המכונה "Wombat XL" הממוקם במצפה האוניברסיטה הלאומית (ANU) בהר "Stromlo" האוסטרלי.
ל-HDLT שני יתרונות עיקריים על פני רוב עיצובי מנוע יונים אחרים. ראשית, הוא יוצר שדה חשמלי המאיץ יונים מבלי להכניס מרכיבים לא אמינים כמו רשתות מתח גבוהות בפלזמה. שנית, מנטרל אינו נחוץ, שכן יש מספר שווה של אלקטרונים ויונים (טעונים בנפרד) חיוביים נפלטים. אז, בלי חלקים נעים ובלי רגישות לשחיקה, ד"ר צ'ארלס מסביר, "כל עוד אתה מספק את הכח והדלק אתה יכול לנסוע לנצח."
יישומים

היישום העיקרי בעיצוב מדחף זה מיועד לשמירת תחנת לוויין, למסלולים לוויינים נמוכים (LEO) למסלול גיאוסינכרוני ויישומי חלל עמוקים. בעוד עיצוב זה יכול לספק טווח של 50 שנות חיים, או חיסכון של 1000 ליברות (≈454 קילוגרם) של משקל שיגור ללוויינים גדולים סוג זה של מדחף יכול גם להפחית באופן משמעותי את האורך של נסיעות בין-כוכביים. לדוגמה, נסיעה למאדים יכול להתקצר ל-3 חודשים במקום 8 עד 9 חודשים עם רקטות כימיות רגילות.
ראו גם

מנוע פלזמה.
רקטת מגנטו-פלזמה בעלת מתקף סגולי משתנה.
דמיטרי רוגוזין

דמיטרי אולגוביץ' רוגוזין (ברוסית: Дмитрий Олегович Рогозин; נולד ב-21 בדצמבר 1963 במוסקבה) הוא מדינאי רוסי, דיפלומט, דוקטור למדעי הפילוסופיה.
כיהן כמנכ"ל תאגיד החלל רוסקוסמוס, ממאי 2018 עד יולי 2022. החל מדצמבר 2011 ועד מאי 2018 כיהן כסגן ראש ממשלת הפדרציה הרוסית, יו"ר ועדת התעשייה הצבאית של ממשלת הפדרציה הרוסית. עד מרץ 2006 היה יו"ר מפלגת "רודינה" ובשנים 2003–2004 כיהן כסגן יושב ראש הדומה הממלכתית. מינואר 2008 עד דצמבר 2011 כיהן כשגריר הפדרציה הרוסית בברית הצפון אטלנטית (נאט"ו) בבריסל.
בנו, אלכסיי רוגוזין, הוא סמנכ"ל שירות ההוצאה לפועל הפדרלי, גוף ממשלתי ברוסיה האחראי ליישום צווי משפט, מאז פברואר 2024.
ביוגרפיה

דמיטרי רוגוזין נולד במוסקבה ב-1963 למשפחת אנשי צבא. אביו, אולג רוגוזין, היה גנרל-לויטננט שירת כסגן ראש שירות החימוש במשרד ההגנה הסובייטי.
הוא למד בבית ספר 59 ולאחר מכן בבית ספר 73 והתמחה בצרפתית. שיחק כדורסל וכדוריד. ב-1978 התקבל לקומסומול, תנועת הנוער של מפלגת השלטון ולמד עיתונות בפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת מוסקבה.
ב-1981 למד במחלקה הבינלאומית של הפקולטה לעיתונות. בשנתו השנייה בלימודים התחתן עם סטודנטית הפקולטה לפילולוגיה, טטיאנה סרבריאקוב. ב-1983 נולד להם בן.
דמיטרי עבד כעיתונאי מתחיל במערכת סוכנות הידיעות "נובוסטי" ככתב באמריקה הלטינית ובטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות. הוסב בקובה מספטמבר 1985 ועד פברואר 1986.
ב-1986 השלים את לימודיו וב-1988 השלים גם את לימודי הכלכלה באוניברסיטה למרקסיזם-לניניזם של מפלגת השלטון.
קריירה

לאחר לימודיו עבד בוועדת ארגוני הנוער של ברית המועצות. עם התפרקות ברית המועצות החל להיות מעורב פוליטית והוא הצטרף למפלגה החוקתית-הדמוקרטית — מפלגת חירות העם (Конституционно-демократическая партия — Партия народной свободы), שבראשה עמד חבר הסובייט העליון מיכאיל אסטפאייב. רוגוזין נבחר לסגן יושב ראש המפלגה ועמד בראש "פורום-1990", התאחדות למנהיגים פוליטיים צעירים.
באוגוסט 1991 היה בצד של הפרלמנט בעת הפוטש של אוגוסט.
באפריל 1992 הקים את "ברית התחייה של רוסיה" (Союз возрождения России), תנועה פוליטית שמטרתה הייתה לאגד את הנוצרים הדמוקרטיים והסוציאל-דמוקרטים. במאי-יוני אותה שנה השתתף בסכסוך המזוין שפרץ בטרנסניסטריה, שם הכיר את הגנרל אלכסנדר לבד.
במרץ 1993 יזם את הקמת קונגרס הקהילות הרוסיות (Конгресс русских общин), בו השתתפו קהילות של רוסים מכל שטחי חבר המדינות. בסוף 1993 ניסה להשתתף בבחירות לדומה אך כשל.
ב-1995 התמודד יחד עם לבד כחלק מקונגרס הקהילות הרוסיות, בבחירות לדומה, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה, שעמד על 5%.
קריירה > חבר פרלמנט

במרץ 1997 גרף 37.91% מקולות הבוחרים וקיבל מקום בבית התחתון של הפרלמנט. הוא נבחר לסגן יושב ראש הוועדה לענייני לאום של מועצת הפדרציה של רוסיה ועסק בענייני הפזורה הרוסית בצפון הקווקז. בשנים 1997 - 1998 היה חבר ועדה להדחת בוריס ילצין.
בבחירות 1999 נבחר מחדש כחבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ונבחר לחבר הוועדה ליחסים בינלאומיים ועמד בראש המשלחת הפרלמנטרית לאספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה.
ב-29 בספטמבר 2001 נבחר לסגן יושב ראש המפלגה העממית (Народная партия Российской Федерации, НПРФ).
קריירה > דיפלומט

מיולי 2002 ועד אוגוסט 2003 היה אחראי למשא ומתן עם האיחוד האירופי וליטא כנציגו המיוחד של נשיא רוסיה לענייני מחוז קלינינגרד והרחבת גבולות האיחוד האירופי. הצליח לאפשר הקלות מעבר לאזרחי רוסיה, דרך ליטא. בינואר 2004 סיים את תפקידו.
ב-9 בינואר 2008 הוא מונה בצו נשיאותי לשגריר רוסיה בברית נאט"ו ונשלח לבריסל. באפריל 2009 הוענקו לו עיטורים דיפלומטיים וכהונתו הוארכה בפברואר 2011.
קריירה > בממשלת רוסיה

בדצמבר 2011 חזר לרוסיה וב-23 בדצמבר נשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, מינה אותו לתפקיד סגן ראש ממשלת רוסיה לענייני תעשייה צבאית. במסגרת תפקידו הוטל עליו לפקח על בניית קוסמודרום ווסטוצ'ני הזמנות נשק, פיתוח המוכנות הצבאית בחוג הארקטי ופיתוח כלי נשק חדישים.
ב-18 בינואר 2012 תמך בהקמת הארגון העל-מפלגתי "החזית העממית הכל-רוסית" ב-21 במרץ 2012 מונה לנציג הנשיאותי המיוחד בטרנסניסטריה. במגזין Forbes רוגוזין כונה "הנץ העיקרי של מדיניות החוץ הרוסית".
במרץ 2014 הוא היה בין האישים הפוליטיים שארצות הברית הטילה עליהם סנקציות בעקבות משבר אוקראינה ונאסר עליו לטוס לארצות הברית. ב-29 בדצמבר 2015 שירות הביטחון האוקראיני הכריז על רוגוזין כפרסונה נון גראטה בשל תמיכתו בסיפוח חצי האי קרים.
בינואר 2012 הוא מונה ליושב ראש הוועדה לתעשייה צבאית של ממשלת רוסיה. בספטמבר 2014 הוועדה הועברה לאחריות נשיא רוסיה.
קריירה > מנכ"ל רוסקוסמוס

ב-24 במאי 2018 מונה בצו נשיאותי של ולדימיר פוטין לתפקיד מנכ"ל רוסקוסמוס, התאגיד הממלכתי לפעילות חלל.
אחד הדברים הראשונים שרוגוזין החל לבצע עם כניסתו לתפקיד היה לדאוג לכך שרוסקוסמוס תפקח באופן צמוד על יישום חוזים והסכמים מול חברות הייצור בתעשיית החלל. ודחף ליתר פיקוח על מחלקות רוסקוסמוס וקרא ללשכת החשבון של הפדרציה הרוסית לבחון את ספרי הוצאות וההכנסות של התאגיד.
הוא הכניס שינויים בתוכנית הייעוד הפדרלית עד שנת 2025 והורה להתאים את קוסמודרום ווסטוצ'ני לטיסות מאוישות לחלל ולהעביר את משרדי חברות החלל לסיביר, צמוד לקוסמודרום החדש.
ביוני 2018 הודיע כי קיימת אפשרות להשתמש בחלליות הסויוז לטיסות מאוישות לירח, עד שתושלמנה עבודות הפיתוח על החלליות מדגם "פדרציה". הוא גם הודיע כי העבודות על המשגר פרוטון לקראת סיום וקרא לערוך אנליזה של משימות החלל הרוסיות בתחנת החלל הבינלאומית, להגדיל את כמות השיגורים מקוסמודרום ווסוטצ'ני ולהאיץ תוכניות פיתוח מנועי טילים.
לאחר בדיקת לשכת החשבון של הפדרציה הרוסית פורסמו לבקשתו של רוגוזין נתוני הבדיקה והתברר כי ישנן הפרות תקציב בגובה 760 מיליארד רובלים. בעקבות זאת, נעצרו מספר בכירים בתעשיית החלל הרוסית, לרבות מנכ"ל חברת לאבוצ'קין, סרגיי למשבסקי ובכירים נוספים הואשמו בהעלמת כספים בסכום של 330 מיליון רובלים. באוגוסט 2018 נעצר סמנכ"ל בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה, אלכסיי בלובורודוב. בספטמבר 2018 בית המשפט במוסקבה דן את מנכ"ל חברת סויוז אדוארד צ'סנוב למאסר בגין גנבת כספי ציבור בגבוה 7.5 מיליארד רובלים, שהועלמו מתקציבי רוסקוסמוס.
חרף אופיו וגישתו הלאומנית, במסגרת תפקידו כראש תאגיד החלל הלאומי, רוגוזין מנהל מספר שיתופי פעולה עם סוכנויות חלל זרות, לרבות תחזוק שיתופי פעולה עם סוכנות החלל האירופית ועם נאס"א.
ב-22 בנובמבר 2018 רוגוזין נבחר ליו"ר דירקטוריון בנק "פונדסרוויסבנק" שבאפריל 2019 שינה את שמו לרוסקוסמוס בנק. בדצמבר 2018 מונה לנציג המיוחד של נשיא רוסיה לענייני שיתוף פעולה בינלאומי בתחום החלל.
בפברואר 2019 יזם את הקמתו של מרכז החלל הלאומי, שנועד לשמש כמטה סוכנות החלל ולאגד 18 חברות חלל רוסיות תחת קורת גג אחת. בנוסף, כצעד שיווקי, יזם את הפקת סרט החלל "האתגר" בשיתוף פעולה עם ערוץ 1 הרוסי.
ביולי 2022 פוטר מתפקידו כראש תאגיד החלל רוסקוסמוס.
קריירה > סנאטור

בספטמבר 2023, נבחר בבחירות לרשויות המקומיות כסנאטור של מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם מחוז זפורוז'יה הכבוש.