היסטוריה של הקריסטלוגרפיה
הערות שוליים

↑  הכוונה לפרובינקיה אסיה בדרום מערב אסיה הקטנה
↑  שתי ערים בחבל קאריה בדרום מערב אסיה הקטנה.
↑  גבישים קוואזי מחזוריים והאמת המדעית, מתוך האתר למחוננים "בארץ הדעת"
↑  סטיבן א. נלסון, (אוניברסיטת טולואן), "מבוא לחומרים מן הטבע שאינם בנויים ממינרלים"
↑  ראו למשל את הערך בְּרַג (Bragg), סֶר וִילְיַם הֶנְרִי האנציקלופדיה העברית כרך ט' עמ' 437. שנכתב שנים רבות אחר כך ועדיין דבק בדעה שגויה זו.
↑  ב-2014 ניתן פרס נובל לשלום למלאלה יוספזאי בת ה-17
↑  Bernal JD (1924). "The Structure of Graphite". Proc. R. Soc. Lond. A106: 749.
↑  Hassel O, Mack H (1924). "Über die Kristallstruktur des Graphits". Zeitschrift für Physik. 25: 317. doi:10.1007/BF01327534.
↑  Westgren A, Phragmén G (1925). "X-ray Analysis of the Cu-Zn, Ag-Zn and Au-Zn Alloys". Phil. Mag. 50: 311.
↑  Pauling L (1923). "The Crystal Structure of Magnesium Stannide". J. Amer. Chem. Soc. 45: 2777. doi:10.1021/ja01665a001.
↑  Pauling L (1929). "The Principles Determining the Structure of Complex Ionic Crystals". J. Amer. Chem. Soc. 51: 1010. doi:10.1021/ja01379a006.
↑  Bragg WH, Bragg WL (1913). "The structure of the diamond". Nature. 91: 557. doi:10.1038/091557a0.
↑  Wyckoff RWG, Posnjak E (1921). "The Crystal Structure of Ammonium Chloroplatinate". J. Amer. Chem. Soc. 43: 2292. doi:10.1021/ja01444a002.
↑  Bragg WL (1914). "The analysis of crystals by the X-ray spectrometer". Proc. R. Soc. Lond. A89: 468.
1 2  Bragg WH (1921). "The structure of organic crystals". Proc. R. Soc. Lond. 34: 33.
↑  Lonsdale K (1928). "The structure of the benzene ring". Nature. 122: 810. doi:10.1038/122810c0.
↑  Pauling L. The Nature of the Chemical Bond (3rd ed.). Ithaca, NY: Cornell University Press.
↑  Bragg WH (1922). "The crystalline structure of anthracene". Proc. R. Soc. Lond. 35: 167.
↑  Powell HM, Ewens RVG (1939). "The crystal structure of iron enneacarbonyl". J. Chem. Soc.: 286. doi:10.1039/jr9390000286.
↑  Cotton FA, Curtis NF, Harris CB, Johnson BFG, Lippard SJ, Mague JT, Robinson WR, Wood JS (1964). "Mononuclear and Polynuclear Chemistry of Rhenium (III): Its Pronounced Homophilicity". Science. 145: 1305. doi:10.1126/science.145.3638.1305. PMID 17802015.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Eberhardt WH, Crawford W, Jr., Lipscomb WN (1954). "The valence structure of the boron hydrides". J. Chem. Phys. 22: 989. doi:10.1063/1.1740320.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Martin TW, Derewenda ZS (1999). "The name is Bond — H bond". Nature Structural Biology. 6: 403. doi:10.1038/8195.
↑  Dunitz JD, Orgel LE, Rich A (1956). "The crystal structure of ferrocene". Acta Crystallographica. 9: 373. doi:10.1107/S0365110X56001091.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Seiler P, Dunitz JD (1979). "A new interpretation of the disordered crystal structure of ferrocene". Acta Crystallographica. B35: 1068.
↑  Wunderlich JA, Mellor DP (1954). "A note on the crystal structure of Zeise's salt". Acta Crystallographica. 7: 130. doi:10.1107/S0365110X5400028X.
↑  Olga Kennard, From private data to public knowledge
↑  Dickinson RG, Raymond AL (1923). "The Crystal Structure of Hexamethylene-Tetramine". J. Amer. Chem. Soc. 45: 22. doi:10.1021/ja01654a003.
↑  Müller A (1923). "The X-ray Investigation of Fatty Acids". Journal of the Chemical Society (London). 123: 2043.
↑  Robertson JM (1936). "An X-ray Study of the Phthalocyanines, Part II". Journal of the Chemical Society: 1195.
↑  Crowfoot Hodgkin D (1935). "X-ray Single Crystal Photographs of Insulin". Nature. 135: 591. doi:10.1038/135591a0.
↑  Watson J.D. and Crick F.H.C. (1953). "A Structure for Deoxyribose Nucleic Acid" (PDF). Nature. 171 (4356): 737–738. doi:10.1038/171737a0. PMID 13054692. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kendrew J. C. (1958-03-08). "A Three-Dimensional Model of the Myoglobin Molecule Obtained by X-Ray Analysis". Nature. 181: 662. doi:10.1038/181662a0.
↑  מתוך דברים שנישאו לכבודו של ניגלי בטקס קבלת מדליית רובלינג
↑  Nobel Prize winners associated with crystallography
↑  אתר הפרס
↑  אתר הפרס
↑  אתר הפרס
↑  תיאור הפרסים
ניקולאוס סטנו, הקריסטולגרף הראשון
ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל – מאבות הקריסטלוגרפיה המודרנית
רנה ז'יסט אאיאי – מאבות הקריסטלוגרפיה המודרנית
דייוויד ברוסטר – מחלוצי האופטיקה
יֶבגרַאף סטֶפַּאנוביץ' פְיוֹדוֹרוֹב גילה במקביל לארתור מוריץ שנפליס את 230 חבורות הסימטריות המרחביות
חוק בראג: על פי הסטייה של 2θ הפרש המופע יגרום להתאבכות בונה (תמונה שמאלית) או להתאבכות הורסת (תמונה ימנית)
אף על פי שיהלומים (למעלה משמאל) וגרפיט (למעלה מימין) זהים בהרכבם הכימי – שניהם בנויים מפחמן טהור – גילתה הקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן את הסידור של האטומים שלהם (בתחתית האיור) המסביר את תכונותיהם השונות. ביהלום, אטומי הפחמן מסודרים בארבעונים הקשורים בקשר קוולנטי יחיד, ההופך את המבנה לחזק בכל כיוון. לעומת זאת, הגרפיט מורכב מיריעות המוערמות זו על גבי זו. בתוך כל יריעה הקשר הוא קוולנטי ויש לו סימטריה משושה, אך אין קשרים קוולנטיים בין היריעות, ועקב כך ניתן לפצל פתיתים מהגרפיט בקלות.
המבנה התלת-ממדי של הפניצילין, שעבורו זכתה דורותי קרופוט הודג'קין בפרס נובל לכימיה ב-1964.
דיאגרמת סרט של מבנה המיוגלובין, המראה סלילי אלפא בצבע. חלבונים כדוגמתו הם מולקולות ליניאריות ארוכות ובהם אלפי אטומים, ועם זאת נקבע המיקום היחסי של כל אטום בדיוק תת-אטומי על ידי קריסטלוגרפיה של קרני רנטגן. מכיוון שקשה לשרטט את כל האטומים בבת אחת, מראה הסרט את הנתיב הכללי של הפולימר של החלבון מקצה N (בכחול) לקצה C (באדום).
שתי היחידות המרכיבות את הריבוזום. באדום היחידה הגדולה, ובכחול היחידה הקטנה.