stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היכל מרדכי רוזנשטיין

| --- | --- |

 כינוי:  אשלים
 כתובת:  רחוב התזמורת 17
 מיקום:  ישראל ראשון לציון, ישראל
 קואורדינטות:  31°58′07″N 34°46′37″E﻿ / ﻿31.96853056°N 34.77683056°E﻿ / 31.96853056; 34.77683056
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־23 שנים)
 בעלים:  עיריית ראשון לציון
 משטח:  פרקט
 קבוצות:  הפועל ראשון לציון (כדוריד)
 מושבים:  500
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) היכל מרדכי רוזנשטיין(למפת גוש דן רגילה) היכל מרדכי רוזנשטיין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום היכל מרדכי רוזנשטיין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום היכל מרדכי רוזנשטיין  he היכל מרדכי רוזנשטייןhe היכל מרדכי רוזנשטייןמפת  __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion)  __ בית דגן (in English: Beit Dagan) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) מדרום: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov), __ נס ציונה (in English: Ness Ziona), __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) תחום בתוך שטח העיר: __ שפד"ן (in English: Shafdan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אולם הספורט מרדכי רוזנשטיין נאות אשלים הוא אולם ספורט השוכן במערב ראשון לציון. האולם שימש את קבוצת הכדוריד של הפועל ראשון לציון עד שנת 2016.
האולם נחנך בשנת 2001 ומכיל כ-500 מקומות ישיבה. האולם נבנה על מנת להוריד מהעומס על היכל גן נחום ששימש דאז את הקבוצה וקבוצות נוספות בעיר.
ההיכל נקרא על שם מרדכי רוזנשטיין, מייסד אגודת הכדוריד של הפועל ראשון לציון.
היינה ואן חיזכם

| --- | --- |
 לידה:  1445 לערך אוילסט, בלגיה 
 פטירה:  1472 או מאוחר יותר
 מוקד פעילות:  ממלכת צרפת 
 סוגה:  האסכולה הבורגונדית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 
היינה ואן חיזכם (בפלמית: Hayne van Ghizeghem;‏ סביבות 1445 – 1472 או מאוחר יותר). היה מלחין פלמי מן האסכולה הבורגונדית של ראשית תקופת הרנסאנס. קרוב לוודאי, שנולד בחיזכם (סמוך לגנט בבלגיה של ימינו) וייתכן שמת במצור על בוביי.
קורות חייו

רבות מיצירותיו שרדו, אבל על חייו ידוע מעט מאוד. הרוזן שארל משארולה (שהיה בהמשך לשארל האמיץ) עמד בשלב מוקדם על כישרונו, כפי שמעיד רישום המתעד מינוי שלו למורה מטעמו של שארל; ב-1467 הוא מופיע ברשומות התעסוקה הבורגונדיות כזמר. נוסף לכך, שמו נזכר לצד שמותיהם של אדריאן באזין ואנטואן בינואה כ"משורר ומשרת אישי" לשארל, אות למעמדו המיוחד בחצר.
נוסף לשירותו בתפקידי זמר ומלחין, נראה ששירת גם כחייל, כפי שעולה מתיעוד של קניית ציוד צבאי בשבילו, לפני המערכה שאסר שארל על ליאז'. שארל לקח איתו את המוזיקאים שלו למלחמותיו, כיוון שאהב מוזיקה לא פחות ממלחמה ותבע בידור. מכל מקום, היינה היה היחיד בין המוזיקאים המפורסמים של שארל, שעליו ידוע כי לבש מדים. ידוע שהיה במצור על בוביי ב-1472, שם הוכרע הקרב בנסיגתו של שארל מפני הצרפתים ובמשך זמן רב סברו החוקרים, שהיינה נהרג באותו קרב. ואולם מחקר עדכני ביצירותיו ששרדו מצביע על האפשרות, שאחדות מהן נוצרו אחרי 1472, בעיקר משום שהן מגלות התפתחות סגנונית מעבר למה שנראה באחה שנכתבו בוודאות ב-1472 או קודם לכן. מחקר עכשווי גורס, שייתכן והיינה יצא בשלום מן המצור ועבר לעבוד בחצר מלך צרפת. העובדה, שזמר ומלחין ידוע-שם כזה עבד קודם אצל יריבתה המרה של צרפת הייתה עברה שקל למחול עליה, שכן מוזיקאים בורגונדיים בתקופה ההיא נהנו מהערכה רמה מאוד.
היינה מוכר בעיקר כמלחין שאנסונים, רובם רונדו. שניים מהם, בעיקר - Allez regrets ו-De tous biens plaine זכו לפרסום רב כל כך באירופה של סוף המאה ה-15, עד שהופיעו ב-25 מקורות נפרדים, רבים מהם מן הזמן שלפני המצאת הדפוס, ושימשו חומר מקור להרבה יצירות של מלחינים אחרים בתקופות מאוחרות יותר. כמעט כל יצירותיו כתובות לשלושה קולות; הן פשוטות ובעלות מרקם ברור, כדרך האסכולה הבורגונדית; הקו המלודי נמצא בקול הגבוה ביותר.
אחד-עשר קטעים אפשר לשייך בוודאות גמורה להיינה, אך יש עוד יצירות רבות בסגנון דומה, שסווגו כ"אנונימיות" וגם הן עשויות להיות גם הן פרי עטו.
לקריאה נוספת

Article "Hayne van Ghizeghem", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
מאמר "היינה ואן חיזכם" ב"מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים", עורך סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן, 1980.
גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות', 1984.
הערות שוליים

↑  לפי מילון גרוב החדש מת בין 1472 ל-1497
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288546205171  PLWABN: 9811286567705606  BIBSYS: 4083114  BNE: XX1771616  BnF: cb13895062k (data)  GND: 103900543  ICCU: MUSV074270  ISNI: 0000 0001 2039 9002  LCCN: nr88001986  MusicBrainz: f8033aa6-bb76-4608-ac43-8bbe8808cad6  NTA: 241411890  RERO: 02-A003355738  SUDOC: 096676744  VIAF: 76500273   WorldCat (עם VIAF): 76500273
החתול של שרק

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Puss in Boots 
 בימוי:  קריס מילר 
 הופק בידי:  ג'ו מ. אגילר לטיפה אואו
 תסריט:  בריאן לינץ', טים וילר 
 עריכה:  אריק דפקוויסז
 שחקנים ראשיים:  אנטוניו בנדרס סלמה האייק זאק גליפיאנאקיס בילי בוב תורנטון איימי סדאריס
 מדבבים:  אנטוניו בנדרס (החתול במגפיים) בילי בוב תורנטון סלמה הייק (Kitty Softpaws) זאק גאליפנאקיס (Humpty Alexander Dumpty) איימי סדריס 
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן
 צילום:  Gil Zimmerman 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של דרימוורקס
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית28 באוקטובר 2011
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט קומדיה, סרט פעולה, סרט פנטזיה, סרט פלאשבק, סרט אגדות 
 תקציב:  $130,000,000
 הכנסות:  $554,709,226
 הכנסות באתר מוג'ו:   pussinboots12
 סרט הבא:  החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
החתול של שרק (באנגלית: Puss in Boots, "החתול במגפיים") הוא סרט קולנוע אמריקאי בהנפשה ממוחשבת מסוגת פעולה, שבוים על ידי כריס מילר. בסרט מככבים בקולם אנטוניו בנדרס, סלמה האייק וזאק גליפיאנאקיס. הסרט יצא ב-28 באוקטובר 2011 ב-IMAX.
הסרט הוא פריקוול/ספין אוף לסדרת סרטי "שרק" והוא עוקב אחר הרפתקאותיו של החתול במגפיים לפני הופעתו הראשונה ב"שרק 2" ב-2004. החתול במגפיים מלווה בשותפיו, המפטי דמפטי וקיטי סופטפוז, ומתעמת נגד ג'ק וג'יל, שני פושעים רצחניים שבבעלותם שעועית קסומה המובילה לאוצר גדול.
הסרט זכה לביקורות חיוביות והיווה הצלחה בקופות עם מעל 554 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט היה מועמד גם לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-84. בעקבות הצלחת הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2022 סרט המשך שנקרא "החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי".
תקציר הסרט

הסרט מתמקד בהרפתקאותיו של פוס החתול במגפיים (מגולם על ידי אנטוניו בנדרס ובערית על ידי דרור קרן) אשר מנסה, בסיוע המפטי דמפטי (מגולם על ידי זאק גליפיאנאקיס) והחתולה הפיקחית קיטי 'סופטפוז' (מגולמת על ידי סלמה הייק), לשדוד שעועית פלא מידי זוג פורעי חוק מסוכנים בשם ג'ק וג'יל (בילי בוב תורנטון ואיימי סדאריס) במטרה להציל את עירו.
מדבבים

| דמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| החתול במגפיים | אנטוניו בנדרס | דרור קרן |
| קיטי סופטפוז | סלמה הייק | אניטל אלבחר |
| המפטי דמפטי | זאק גליפיאנאקיס | שרון כהן |
| ג'ק | בילי בוב תורנטון | מיקי לאון |
| ג'יל | איימי סדאריס | עירית נתן בנדק |
| קומנדנטה | גיירמו דל טורו | שאול עזר |
| אימלדה | קונסטנס מארי | הילה מערבי |
סרט המשך

ב-17 במרץ פורסם כי שלב הפיתוח של סרט המשך לסרט החל. לסרט ההמשך יקרא "Puss In Boots: The Last Wish" (בעברית: החתול של שרק: המשאלה האחרונה). אנטוניו בנדרס יחזור על תפקידו בסרט. במקור, הסרט תוכנן לצאת ב-23 בספטמבר 2022, אך באפריל 2022, עודכן כי יציאת הסרט לאקרנים תידחה ל-21 בדצמבר 2022. הסרט נקרא "החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי".
הערות שוליים

↑  Kaufman, Amy (27 באוקטובר 2011). "Movie Projector: 'Puss in Boots' to stomp on competition". Los Angeles Times. Tribune Company. נבדק ב-27 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Holiday Movie Release Date Moves: A Recap". Deadline. 30 בספטמבר 2011. נבדק ב-2 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "DreamWorks Animation Announces Plans to Release Five Feature Films Every Two Years". DreamWorks Animation SKG. 2009-05-28. נבדק ב-2010-12-09.
1 2  D'Alessandro, Anthony (17 במרץ 2021). "DreamWorks Animation's 'Puss In Boots' Sequel & 'The Bad Guys' Get Release Dates At Universal". Deadline Hollywood. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, DreamWorks Animation’s ‘Puss In Boots’ Sequel & ‘The Bad Guys’ Get Release Dates At Universal, Deadline, ‏2021-03-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘Puss In Boots: The Last Wish’ Heads To Christmas Time, Deadline, ‏2022-04-26 (באנגלית אמריקאית)
| שרק |
| --- | --- | --- |
| סרטים | שרק (2001) • שרק 2 (2004) • שרק השלישי (2007) • שרק לנצח (2010) • שרק 5 (2026) |  |
| סרטונים | שרק 4‎-D‏ (2003) • חג שמח עם שרק (2007) • מי פוחד משרק? (2010) |  |
| ספין אוף | החתול של שרק (2011) • הרפתקאות החתול במגפיים (2015–2018) • החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי (2022) |  |
| דמויות | שרק • הנסיכה פיונה • חמור • החתול במגפיים • לורד פרקווד • דמויות נוספות |  |
| פסקולים | שרק • שרק 2 ("Accidentally in Love") • שרק השלישי • שרק לנצח |  |
| שונות | שרק (מחזמר) • שרק! (ספר) |  |
מימין לשמאל: סלמה הייק, אנטוניו בנדרס ובובת החתול במגפיים בהקרנת בכורה של הסרט
היינו גדולים

היינו גדולים הוא סינגל שביעי מתוך האלבום רמזים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ביוני 2008. השיר נכתב על ידי רחל שביט, הולחן על ידי רמי קלינשטיין ועובד על ידי עברי לידר, גלעד שמואלי, עילי בוטנר, עמיר רוסיאנו, יונתן פריג', אייל שחר ואסף דר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 14 |  |
|  ישראל | רדיו ירושלים | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 33 |  |
רשימת השמעה

| היינו גדולים> מס' | היינו גדולים> שם | היינו גדולים> מילים | היינו גדולים> לחן | היינו גדולים> עיבוד | היינו גדולים> משך | היינו גדולים>  | היינו גדולים>  | היינו גדולים>  | היינו גדולים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | היינו גדולים  | רחל שביט | רמי קלינשטיין | עברי לידר, גלעד שמואלי, עילי בוטנר, עמיר רוסיאנו, יונתן פריג', אייל שחר, אסף דר | 4:07 |  |  |  |  |
החתונה (מחזה)

ערך זה עוסק במחזה של ברטולט ברכט. אם התכוונתם לאופרה, ראו .
| --- | --- |
 כתיבה:  ברטולט ברכט 
 הצגת בכורה:  1926 
 שפה:  גרמנית 
 
החתונה (בגרמנית: Die Kleinbürgerhochzeit) הוא מחזה מסוגת הפארסה, פרי עטו של המחזאי הגרמני ברטולט ברכט. המשמעות המילולית של שם המחזה בגרמנית הוא "חתונה זעיר בורגנית".
אודות המחזה

"החתונה" שייך לאסופה של חמישה מחזות קצרים שכתב ברכט בצעירותו, ב-1919 והוא היחיד מביניהם שהוצג בחייו. הצגת הבכורה נערכה בשאשפילהאוס של פרנקפורט, בבימויו של מלכיוור ווישר, ב-11 בדצמבר 1926. המחזות ראו אור בדפוס לראשונה ב-1966. המחזה הנדפס נקרא בשם "חתונה זעיר בורגנית", אולם ככל הנראה לא היה זה הנוסח הסופי, מכיוון שהוא חסר את רעש המיטה הנשברת בסיום המחזה.
תקציר העלילה

מסיבת הכלולות של זוג צעיר נערכת בדירה זעיר בורגנית. המסיבה שמתחילה ברוח טובה, ממשיכה בלעג, עוקצנות ורכילות בין המשתתפים השונים. במקביל, כסמל חיצוני לעלילה, מתפרקים הרהיטים בדירה, רהיטים אותם בנה החתן.
המחזה בדפוס בעברית

חתונה מבית טוב, ת"א: נאמנות התיאטרון הלאומי "הבימה", תרגם אהוד מנור, 1975.
החתונה, רמת גן: מרכז ישראלי לדרמה, תרגם אברהם עוז, 1988.
ההצגה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי

1. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 10 במרץ 1980, מספר הצגות: 80
יוצרים: נוסח עברי – אברהם עוז, בימוי – עמרי ניצן, תפאורה – אלי סיני, תלבושות – רות דר, מוזיקה – משה זורמן, ריקודים – רות מוטס, תאורה – אבי צברי.
משתתפים: אבי הכלה – יהודה פוקס, אם החתן – אסתר גרינברג—שבק, הכלה – תיקי דיין, אחות הכלה – אסתי קוסוביצקי, החתן – שלמה וישינסקי, החבר – דב רייזר, האשה – עדנה פלידל, הבעל – יוסי גרבר, הבחור הצעיר – ששי סעד.
2. תיאטרון החאן, הצגת בכורה: 1995, מספר הצגות: 24
יוצרים: בימוי – אופירה הניג, תפאורה – יוסי בן-ארי.
משתתפים: החתן – ניר רון, הכלה - פלורנס בלוך, אחות הכלה - ענת פדרשניידר, אחות הכלה - נעמי פרומוביץ'-פנקס.
הערות שוליים

↑  תוכניית המחזה החתונה מאת ברטולט ברכט, התיאטרון הקאמרי, 1980.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLP: a0000003610997  SUDOC: 174716990  VIAF: 199729655   WorldCat (עם VIAF): 199729655
ה'תקל"ה

ה'תקל"ה (5,535) ובקיצור תקל"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 1774, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 1775.
המולד של תשרי חל ביום שלישי, 6 שעות ו-322 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג גכז. היא מעוברת, ואורכה 384 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 6 במחזור העיבור ה-292. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 19 (סימנה יטיהא) במחזור השמש ה-198.
שנה זו היא שנת 1,706 לחורבן הבית, ושנת 2,086 לשטרות.
אירועים

י"א בתמוז - יהודי אלג'יר ניצלו מפרעות שרצו לערוך בהם. בעקבות כך נקבע פורים אלג'יר.
נדפס הפירוש אורים ותומים (חלק ראשון) על שולחן ערוך, ספרו החשוב של רבי יונתן אייבשיץ.
נולדו

רבי אשר ישעיה רובין, האדמו"ר השני מרופשיץ (נפטר ב-ה'תר"ה)
ר' יעקב משולם אורנשטיין, רב, פוסק, ומגדולי רבני גליציה, מכונה ה"ישועות יעקב" על שם ספרו (נפטר ב-ה'תקצ"ט)
י"ח בסיוון - יהודה טורא, נדבן ואיש עסקים יהודי-אמריקאי (נפטר ב-ה'תרי"ד)
נפטרו

י"ג בתמוז - הרב אריה לייב הלוי אפשטיין (בעל הפרדס), רב בקניגסברג (נולד ב-ה'תס"ח)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
היי-קיונג סו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 1960 (בת 64) סיאול, קוריאה הדרומית 
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
הֵַיי-קיוּנְג סוּ (בקוריאנית: 서혜경; נולדה ב-7 במרץ 1960) היא פסנתרנית דרום קוריאנית המתגוררת בניו יורק. היא נודעת בטון העגול והעשיר שלה, ובפיסוק דמוי-הזמרה האופייני לה, מאפיינים, שהגדירו את הסגנון הרומנטי של נגינת הפסנתר ושלטו בכיפה בתור הזהב של הפסנתרנות.
חייה > ילדות ונעורים

סו נולדה בסיאול, דרום-קוריאה. היא החלה לנגן בפסנתר בגיל חמש, והופיעה לראשונה עם תזמורת בגיל 11, עם תזמורת רשות השידור הקוריאנית, בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 21  של מוצרט. לאחר לימודים ביפן אצל קיוקו טאנאקה, עברה בגיל 15 לניו יורק להמשיך את לימודיה, תחילה בבית הספר מאנס למוזיקה אצל נדיה רייזנברג, ואחר בבית הספר ג'וליארד אצל סשה גורודניצקי. בשנת 1980 זכתה סו בפרס הראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש פרוצ'ו בוזוני ובפרס שלישי בתחרות המוזיקה הבינלאומית ARD ב-1983.
חייה > קריירה

סו הופיעה עם תזמורות חשובות, בהן תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, תזמורת הרדיו של פרנקפורט, התזמורת הסימפונית של ברלין, תזמורת רדיו שטוטגרט, התזמורת הסימפונית של טוקיו, הפילהרמונית של סיאול ועוד. בין המנצחים שתחת שרביטם ניגנה ריקרדו מוטי, שארל דיטואה, איוון פישר, משה עצמון, פרנץ ולזר-מסט ואחרים.
סו הופיעה ברסיטל ראשון בארצות הברית במרכז לינקולן בשנת 1985, כזוכה בפרס ויליאם פטצ'ק והייתה בין 25 הפסנתרנים בעלי השם העולמי שהוזמנו לנגו בקונצרט הגאלה בקרנגי הול לציון 135 שנה לייסוד חברת הפסנתרים "סטיינוויי ובניו".
אף כי סו מצטיינת במיוחד בביצועיה ליצירות של מלחינים רוסים מן התקופה הרומנטית כגון מוסורגסקי, צ'ייקובסקי ורחמנינוב, הרפרטואר שלה מקיף יצירות החל במוצרט, דרך בטהובן, שופן, ליסט, שומאן ויוהנס ברהמס ועד דביסי וראוול וכלה במלחינים בני זמננו כגון לוול ליברמן.
סו הקליטה את מכלול הקונצ'רטי של צ'ייקובסקי ורחמנינוב עם אלכסנדר דמיטרייב והתזמורת הסימפונית של אקדמיית סנקט פטרבורג וארבעה קונצ'רטי של מוצרט עם  סר נוויל מרינר והאקדמיה של סנט מרטין בשדות. רשימת הקלטותיה כוללת גם יצירות לפסנתר סולו מאת בטהובן, שופן, ליסט, מוסורגסקי, סקריאבין וסטרווינסקי.
הקלטות

1989 היי-קיונג סו מנגנת בטהובן - סונאטות לפסנתר מסק 21 ו-23/ רונדו בדו מז'ור אופוס 51-1 / פולונז בדו מז'ור אופוס 89 / לאליז WoO59 (דויטשה גרמופון)
2002 מוסורגסקי, "תמונות בתערוכה" / סטרווינסקי, "פטרושקה" / סקריאבין, סונאטה לפסנתר מס' 5 (ארקדיה)
2004 שופן, 12 אטיודים אופוס 25 / ליסט, 6 גראנד אטיודים של פגניני (יוניברסל מיוזיק)
2006 "אבני חן לפסנתר", יצירות משל באך, שופן, בטהובן, רחמנינוב, שוברט, מקדואל, ובר, ליסט וגלוק (יוניברסל מיוזיק)
2009 "לילה וחלום", קטעים של שוברט, שומאן, שופן, צ'ייקובסקי, מנדלסון, ליסט, גריג, ברהמס, פילד, דה פאיה ודביסי (יוניברסל מיוזיק)
2010 "מכלול הקונצ'רטי לפסנתר של רחמנינוב" / רפסודיה על נושא של פגניני; התזמורת הסימפונית של אקדמיית סנקט פטרבורג; מנצח אלכסנדר דמיטרייב (דויטשה גרמופון)
2012 "צ'ייקובסקי, מכלול היצירות לפסנתר ותזמורת"; התזמורת הסימפונית של אקדמיית סנקט פטרבורג; מנצח אלכסנדר דמיטרייב
2016 "מוצרט, קונצ'רטי לפסנתר מס' 18/20/21/23; האקדמיה של סנט מרטין בשדות; מנצח סר נוויל מרינר (דויטשה גרמופון)
הערות שוליים

↑  “Hall of Fame” International Busoni Competition היכל התהילה 1980
↑  “Preisträger Klavier” ARD Music Competition
↑  “Hai-Kyung Suh, Piano, At Alice Tully Hall” טים פייג', הניו יורק טיימס, "היי-קיונג סו, פסנתר, באולם אליס טרולי", 30 באפריל 1985
↑  “Convention of Pianists Celebrates Steinway” מייקל קימלמן, ניו יורק טיימס, "כנס פסנתרנים חוגג לסטיינוויי", 4 ביוני 1988
↑  “Suh Hai-kyung’s take on Tchaikovsky” ג'ה-הא, קוריאה טיימס, "סו היי-קיונג מתמודדת עם צ'ייקובסקי", 8 בפברואר 2012
↑  “Hai-Kyung Suh plays Mozart Piano Concertos” אנטוני הודג'סון, "היי-קיונג סו מנגנת קונצ'רטי לפסנתר של מוצרט" יוני 2016
↑  “Hai-Kyung Suh Discography” אולמיוזיק', "הדיסקוגרפיה של היי-קיונג סו"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ae5927f0-c0b0-440f-a81b-5fb420385a38 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היי-קיונג סו".
היינריך שיץ

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1585 באד קסטריץ, בית רויס 
 פטירה:  6 בנובמבר 1672 (יוליאני) (בגיל 87) דרזדן 
 שם במה:  Henricus Sagittarius 
 מוקד פעילות:  בראונשווייג, דרזדן 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  אופרה, קנטטה, מוטט, מדריגל 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  Euphrosyna Pincker 
 פרופיל ב-IMDb
 
היינריך שיץ (בגרמנית: Heinrich Schütz;‏ 8 באוקטובר 1585 – 6 בנובמבר 1672) היה מלחין ונגן עוגב גרמני.
רבים רואים בשיץ את המלחין הגרמני החשוב ביותר לפני באך והוא נחשב לעיתים קרובות לאחד המלחינים החשובים ביותר של המאה ה-17 לצד קלאודיו מונטוורדי. הוא כתב את מה שנחשב לאופרה הגרמנית הראשונה, "דפנה", שבוצעה בטורגאו בשנת 1627, אבל המוזיקה אבדה מאז.
ביוגרפיה

שיץ נולד בקסטריץ; מוריץ פון הסן-קאסל גילה את כשרונותיו המוזיקליים בשנת 1599. אחרי ששימש כנער מקהלה יצא ללמוד משפטים במארבורג, ומשם המשיך לוונציה ללמוד מוזיקה משנת 1609 עד 1613 אצל ג'ובאני גבריאלי. לאחר זאת כיהן תקופה קצרה כנגן עוגב בקאסל, לפני שעבר לדרזדן בשנת 1615 למלא את תפקיד מלחין החצר אצל הנסיך הבוחר של סקסוניה.
במשרתו זו בדרזדן החזיק עד סוף ימיו (ובתקופת שהותו שם זרע את הזרעים של מה שהיא כיום התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן), אבל את דרזדן עצמה עזב בכמה הזדמנויות; בשנת 1628 נסע שוב לוונציה, וככל הנראה פגש שם את קלאודיו מונטוורדי - ייתכן שלמד אצלו - ובשנת 1633, אחרי שמלחמת שלושים השנים הפכה את סדרי החצר על פיהם, קיבל עבודה בקופנהגן. הוא חזר למשרה מלאה בדרזדן בשנת 1641 ושם נשאר עד יומו האחרון. הוא מת מאירוע מוחי בשנת 1672, בגיל 87.
יוהאן פאול פון ווסטהוף היה בין תלמידיו בדרזדן.
סגנון

יצירותיו של שיץ מגלות את השפעתם של שני מורים עיקריים, גבריאלי (שהשפעתו ניכרת בעיקר בשימוש שעושה שיץ בברק ובפאר של סגנונות הפוליכוראליות והקונצ'רטאטו), ומונטוורדי. בולטת ביצירתו גם השפעת המלחינים של ארצות השפלה במאה ה-16. יצירותיו הידועות ביותר הן בתחום מוזיקת הקודש, החל בקול סולו בליווי אינסטרומנטלי וכלה במוזיקה כוראלית א-קפלה. בין יצירותיו המייצגות שלושה ספרים של "סימפוניה סאקרה", "תהילי דוד", "שבע המילים האחרונות של ישו על הצלב" ושלושת הפאסיונים שלו. המוזיקה של שיץ, שהחלה את דרכה בסגנונות המתקדמים ביותר בראשית הקריירה שלו, התפתחה בהמשך לסגנון פשוט, כמעט חמור באופיו, ששיאו במוזיקה לפאסיונים, שנכתבה בשלב מאוחר בחייו. סביר להניח, שלשיקולים מעשיים היה חלק בשינוי הזה: מלחמת שלושים השנים עשתה שמות בתשתיות המוזיקליות של גרמניה, ולא היה זה מעשי, או אפילו אפשרי, לבצע את יצירות הענק בסגנון הוונציאני, שציינו את כתיבתו בתקופה מוקדמת יותר.
שיץ היה אחד המלחינים האחרונים שכתבו בסגנון מודאלי, עם הרמוניות לא-פונקציונליות, הנוצרות במקרים רבים כתוצאה מהשפעת הגומלין בין הקולות; עם זאת, חלק גדול מן המוזיקה שלו מגלה משיכה הרמונית חזקה בקרבת קדנצות. המוזיקה שלו עושה שימוש רב באימיטאציה, כשהקולות נכנסים לא פעם בסדר לא קבוע ובמרווחים משתנים. אופייניים למדי למוזיקה של שיץ דיסוננסים עזים, הנגרמים מתנועה של שני קולות או יותר במעברים נכונים בין דיסוננסים על רקע הרמוניה מרומזת. מעל לכל, המוזיקה שלו מפגינה רגישות קיצונית להטעמות ולמשמעות של הטקסט, הנמסרת במקרים רבים באמצעות פיגורות טכניות, הלקוחות ממוזיקה פואטיקה, שהיא כשלעצמה
תוצר של השוואה לתצורות מילוליות ברטוריקה קלאסית.
כמעט דבר לא שרד מן המוזיקה החילונית של שיץ, פרט לכמה שירים ביתיים (אריות) ולא כלום מן המוזיקה האינסטרומנטלית (אלא אם לוקחים בחשבון את הפרק האינסטרומנטלי הקצר, "סינפוניה", החותם את הדיאלוג של "שבע המילים האחרונות"), אף כי יצא לו שם של אחד מנגני העוגב המעולים ביותר בגרמניה.
חשיבות רבה נאצלה לשיץ כמי שהביא לגרמניה רעיונות מוזיקליים חדשים מאיטליה ועקב כך הייתה לו השפעה רבה על המוזיקה הגרמנית מאז ואילך. סגנון אסכולת העוגב הצפון-גרמנית נגזר במידה רבה משיץ (כמו גם מן ההולנדי יאן פיטרסזון סוולינק); מאה שנה אחר כך הגיעה מוזיקה זו לשיאה בכתיבתו של באך.
יצירות

היצירות הבאות הן כאלה שיצאו לאור בדפוס. רובן מכילות קטעי מוזיקה רבים; בסך הכול שרדו יותר מ-500 קטעים נפרדים משל שיץ.
ספר המדריגלים הראשון, (ונציה, 1611)
תהילי דוד (ספר 1) (דרזדן, 1619)
תולדות תחיית ישו (דרזדן, 1623)
מזמורי קודש (פרייברג, 1625)
תהילי דוד (ספר 2) (פרייברג, 1628)
סימפוניה סאקרה (ספר 1) (ונציה, 1629)
Musicalische Exequien (דרזדן, 1636)
קונצ'רטי קטנים (ספר 1) (לייפציג, 1636) Kleiner geistlichen Concerten
סימפוניה סאקרה (ספר 2) (דרזדן, 1647)
מוזיקה למקהלה (דרזדן, 1648) Geistliche Chor-Music
שנים עשר שירים (דרזדן, 1657) Zwöff geistliche Gesäng
סימפוניה סאקרה (ספר 3) (דרזדן, 1650)
תהילי דוד (עיבוד של ספר 2) (דרזדן, 1661)
הערות שוליים

↑  Gregory S. Johnston, A Heinrich Schütz Reader: Letters and Documents in Translation, Oxford University Press, 2013, עמ' 259
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267831305171  PLWABN: 9810589615505606  BIBSYS: 90667783  BNE: XX872887  BnF: cb13899573k (data)  CANTIC: a10584122  CiNii: DA03356617  GND: 11861116X  ICCU: CFIV082453  ISNI: 0000 0001 2280 6150  LCCN: n80158647  LNB: 000037170  MusicBrainz: cbdcee87-59a0-4f05-929b-86a3d91b6dfa  NDL: 00621439  NKC: jn20010601204  NLA: 35483923  NLK: KAC199636424  NSK: 000071162  NTA: 069957452  RERO: 02-A000147038  SELIBR: 272888  SNAC: w6cv53tr  SUDOC: 028160630  Trove: 969550  VcBA: 495/78635  VIAF: 59270840   WorldCat (עם VIAF): 59270840
היי - טק מאבריק

אב טיפוס "היי - טק מאבריק" בטיסה
היי-טק מאבריק (באנגלית: I-TEC Maverick) הוא מצנח ממונע גלגלי אשר פותח באמצעות מרכז הטכנולוגיה והחינוך של הילידים (Indigenous People's Technology and Education Center, Inc., ובראשי תיבות, I-TEC)(אנ').
פיתוח ומאפיינים

מפתח ההיי-טק מאבריק הוא איש העסקים והטייס סטיב סיינט (אנ'), מייסד מרכז I-Tec וכן בנו של הטייס והמסיונר המנוח נייט סיינט. הוא הציג את הכלי באקוואדור וייעד אותו לשירותם של חקלאים שנדרשו להתנהל באזורים לא סלולים.
ההיי-טק מאבריק הוא רכב דמוי-טרקטורון המתאים לנסיעה על דיונות חול ועל קרקע לא סלולה. לצד זאת הוא מצויד במצנח, ועל כן יכול לשמש גם לרחיפה. יכולת הנשיאה שלו שקולה לזו של מטוס ססנה 172 (כ-250 ק"ג של דלק ומטען בשעת המראה, נוסף על משקל הכלי עצמו).
ההיי-טק מאבריק יועד לשימוש גם בתנאי מזג אוויר שמצנחים ממונעים אחרים אינם יכולים לנחות ולהמריא בהם בבטחה.
הדגם קיבל אישור "כשירות אוויר ניסיונית" ב־14 באפריל 2008. מספר רישום כלי הטיס שלו הוא 356MV. הדגם אושר לשימוש בידי רשות התעופה הפדרלית מאז ספטמבר 2010 כמטוס ספורט קל.
בשנת 2009 זכה ההיי-טק מאבריק בפרס פריצת הדרך מאת כתב העת למדע פופולרי "Popular Mechanics" (אנ')).
דגמים

"Maverick URVATV".
"Maverick HPAV".
"Maverick HPRATV".
"Maverick XTRV" - בדגם הורכב מנוע המפיק 300 כ"ס.
נתונים טכניים

מנוע סובארו 4 צילינדרים המפיק 190 כ"ס.
מדחף - כונן בעל 5 להבים.
סיבולת טיסה: 3 שעות.
סייג רום: 3,000 מטר.
יחס טיפוס: 3 מטר / דקה.
משקל: 1,100 ליברה (498.96 ק"ג) (ריק), דלק ומטען 550 ליברה (249.48 ק"ג).
ראו גם

מצנח ממונע גלגלי