stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ובאני לאונה
הערות שוליים

↑  סנאטורים לכל החיים, באתר הסנאט של הרפובליקה (באיטלקית)
↑  מיכאל הרסגור, המאה ה-20: אירועים, תופעות ואישים בתולדות העולם וישראל, 1999, עמ' 334
| ראשי ממשלת איטליה |
| --- | --- | --- |
| ממלכת איטליה | קמילו בנסו די קאבור • בטינו ריקאסולי • אורבנו רטאצי • לואיג'י קרלו פאריני • מרקו מינגטי • אלפונסו פררו לה מרמורה • בטינו ריקאסולי • אורבנו רטאצי • לואיג'י פדריקו מנבראה • ג'ובאני לנצה • מרקו מינגטי • אגוסטינו דפרטיס • בנדטו צ'ארולי • אגוסטינו דפרטיס • בנדטו צ'ארולי • אגוסטינו דפרטיס • פרנצ'סקו קריספי • אנטוניו סטראבה • ג'ובאני ג'וליטי • פרנצ'סקו קריספי • אנטוניו סטראבה • לואיג'י פלוקס • ג'וזפה סראצ'ו • ג'וזפה צנארדלי • ג'ובאני ג'וליטי • תומזו טיטוני • אלסנדרו פורטיס • סידני סונינו • ג'ובאני ג'וליטי • סידני סונינו • לואיג'י לוצאטי • ג'ובאני ג'וליטי • אנטוניו סלנדרה • פאולו בוזלי • ויטוריו אמנואלה אורלנדו • פרנצ'סקו סבריו ניטי • ג'ובאני ג'וליטי • איוונואה בונומי • לואיג'י פאקטה • בניטו מוסוליני • פייטרו באדוליו • איוונואה בונומי • פרוצ'ו פארי • אלצ'ידה דה גספרי |    |
| הרפובליקה האיטלקית | אלצ'ידה דה גספרי • ג'וזפה פלה • אמינטורה פנפאני • מריו שלבה • אנטוניו סניי • אדונה צולי • אמינטורה פנפאני • אנטוניו סניי • פרננדו טמברוני • אמינטורה פנפאני • ג'ובאני לאונה • אלדו מורו • ג'ובאני לאונה • מריאנו רומור • אמיליו קולומבו • ג'וליו אנדראוטי • מריאנו רומור • אלדו מורו • ג'וליו אנדראוטי • פרנצ'סקו קוסיגה • ארנלדו פורלאני • ג'ובאני ספאדוליני • אמינטורה פנפאני • בטינו קרקסי • אמינטורה פנפאני • ג'ובאני גוריה • צ'יריאקו דה מיטה • ג'וליו אנדראוטי • ג'וליאנו אמאטי • קרלו אזליו צ'אמפי • סילביו ברלוסקוני • למברטו דיני • רומנו פרודי • מאסימו ד'אלמה • ג'וליאנו אמאטו • סילביו ברלוסקוני • רומנו פרודי • סילביו ברלוסקוני • מריו מונטי • אנריקו לטה • מתאו רנצי • פאולו ג'נטילוני • ג'וזפה קונטה • מריו דראגי • ג'ורג'ה מלוני |    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439685505171  PLWABN: 9810663611805606  BnF: cb12183664w (data)  CiNii: DA15045895  GND: 128564512  ICCU: CFIV003529  ISNI: 0000 0001 1031 7157  LCCN: n94041525  NTA: 067711235  SNAC: w6wv4rr0  SUDOC: 128209968  VcBA: 495/119924  VIAF: 232536136   WorldCat (עם VIAF): 232536136 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איטליה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנג'מין ויטרו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1937 אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 בספטמבר 2017 (בגיל 80) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1959)  דרגון סקול  בית הספר טונברידג' 
 בן או בת זוג:  Catherine Cook (1972–?) 
 צאצאים:  אנגוס אימרי 
 פרופיל ב-IMDb
 
בנג'מין ג'ון ויטרו (באנגלית: Benjamin John Whitrow;‏ 17 בפברואר 1937 - 28 בספטמבר 2017) היה שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

ויטרו נולד בעיר אוקספורד באוקספורדשייר שבאנגליה. למד ב"דרגון סקול", בבית הספר לבנים "טונברידג' סקול" בקנט, ואחר כך ב-RADA. מ-1956 ועד 1958 שירת ויטרו במשמר הדרגונים של המלך (אנ'). ב-1981 הצטרף לרויאל שייקספיר קומפני.
ב-1989 הופיע ויטרו בתוכנית המערכונים "A Bit of Fry and Laurie" של BBC Two, וגילם איש זועם מהקהל שטען שסטיבן פריי ויו לורי גנבו ממנו את המערכונים שלהם.
בין השנים 1990 ו-1992 שיחק ויטרו בסיטקום "The New Statesman" בתפקיד פדי או'רורק, שר צללים של מפלגת הלייבור, שכאשר הוא מופיע בציבור הוא מעמיד פנים שיש לו מבטא אירי כדי למשוך את קולות מעמד הפועלים.
בשנת 2000 דיבב ויטרו את הדמות פאולר בסרט האנימציה המצליח "מרד התרנגולים". הדמות היא של תרנגול זקן הטוען שלחם במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1972 התחתן ויטרו עם קתרין קוק. נולדו להם שני ילדים, בת (נולדה ב-1973) ובן (נולד ב-1976). יש לו בן נוסף, מהשחקנית סיליה אימרי - השחקן אנגוס אימרי, שנולד ב-1994.
בנג'מין ויטרו נפטר ב-28 בספטמבר 2017 בגיל 80.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 |  | Bomber | אליסטר |  |
| 2006 | ניחוח של סקס | Scenes of a Sexual Nature | אדי רייט |  |
| 2000 | מרד התרנגולים | Chicken Run | פאולר | דיבוב |
| 1997 | מלחמת האופיום | The Opium War | לורד פלמרסטון |  |
| 1995 | התחדשות | Restoration | אביו של מריוול |  |
| 1987 | שירותים אישיים | Personal Services | מר מרסדן |  |
| 1986 | בקצב השעון | Clockwise | מנהל בית ספר |  |
| 1982 | ברימסטון וטריקל | Brimstone and Treacle | איש עסקים |  |
| 1979 | קוואדרופוניה | Quadrophenia | הבוס של ג'ימי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 |  | Man Down | טים | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2005 |  | The Queen's Sister | קרונין | סרט טלוויזיה |
| 2001–2009 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סר מלקולם פרייזר / הוגו בלקום |  |
| 1997 | קורות טום ג'ונס | Tom Jones | סקווייר אולוורת'י |  |
| 1995 | גאווה ודעה קדומה | Pride and Prejudice | מר בנט |  |
| 1991 | רמפול | Rumpole of the Bailey | הכומר ביל בריטוול |  |
| 1991–1992 |  | The New Statesman | פאדי או'רורק |  |
| 1990 | צ'אנסר | Chancer | רוברט דאגלס |  |
| 1985 | ברז'ראק | Bergerac | ב. ג'. פארל |  |
| 1984 |  | Hay Fever | ריצ'רד גרת'הם |  |
| 1975–1981 |  | Play for Today | ג'וש |  |
| 1981 |  | Bognor | אריק גרינג' | סדרת טלוויזיה |
| 1981 | טרוילוס וקרסידה | Troilus and Cressida | יוליסס | סרט טלוויזיה |
| 1978 |  | The Sweeney | רב פקד בילוש ברת'ווייט |  |
| 1973 | משפחת ברונטה | The Brontes of Haworth | ארתור בל ניקולס |  |
| 1973 | הסוחר מוונציה | The Merchant of Venice | דוכס ונציה | לצדו של לורנס אוליבייה בתפקיד שיילוק |
|  | סמי הכבאי | Fireman Sam | ויקטור סטיל | דיבוב |
הערות שוליים

↑  Benjamin Whitrow, at www.thepeerage.com
↑  Benjamin Whitrow obituary
↑  The Merchant of Venice
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457567705171  PLWABN: 9810693542605606  GND: 143988212  ISNI: 0000 0001 2036 6390  LCCN: no96029979  NKC: mzk20201068386  VIAF: 170423658   WorldCat (עם VIAF): 170423658
בייג'ינג דאקס

בייג'ינג שוגאנג דאקס (בסינית מפושטת: 北京首钢鸭俱乐部篮球队) היא קבוצת כדורסל מהעיר בייג'ינג שבסין, המשחקת בליגת ה-CBA. מאז הצטרפותה ל-CBA, בשנת 1995, זכתה בייג'ינג בשלוש אליפויות – בעונות 2012, 2014 ו-2015.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1956 בשם "קבוצת הכדורסל של בייג'ינג", והתחרתה ב"ליגת ה-NBL" המקומית. בשנת 1988 קיבלה חסות מסחרית מחברת הפלדה שוגאנג, ומאז נקראת הקבוצה בשמה הנוכחי "בייג'ינג שוגאנג דאקס".
בשנת 1995 הצטרפו הדאקס לליגת ה-CBA, לקראת עונת הבכורה של הליגה. במהלך 16 עונותיה הראשונות בליגה העפילה בייג'ינג חמש פעמים למעמד חצי הגמר (בעונות 1996, 1998, 2001, 2003 ו-2006), אולם לא מעבר לכך. בתקופה זו בלט בקבוצה הסנטר הסיני-מונגולי מנגקה בטיר.
בעונת 2011/2012 הובילו את הקבוצה השחקנים האמריקאים סטפון מרבורי ורנדולף מוריס לזכייתה הראשונה באליפות ה-CBA, לאחר שגברה על גואנגדונג סאות'רן טייגרס (4–1) בסדרת הגמר. בעונות 2014 ו-2015 זכו הדאקס בשתי אליפויות נוספות, בעוד מוריס ומרבורי זוכים בתואר ה-MVP של סדרת הגמר, בהתאמה.
לאורך השנים שיחקו בקבוצה שחקנים אמריקאים רבים, מלבד מרבורי, אשר הצטיינו בעברם בליגת ה-NBA, בהם סטיב פרנסיס, דמיאן וילקינס, מרכוס ת'ורנטון, אפיי יודו, ג'ורדן מקריי וג'רמי לין.
הערות שוליים

↑  בטיר מודיע על פרישה ממשחק, באתר chinadaily.com,‏ 12 באוגוסט 2015
↑  מרבורי מוביל את בייג'ינג לזכייה באליפות ה-CBA, באתר ESPN,‏ 30 במרץ 2012
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית משפחה

| --- | --- |
המרכז הקהילתי היהודי בוושינגטון די. סי., מקום התפילה והכנסים של הקהילה
המרכז הקהילתי היהודי בוושינגטון די. סי., מקום התפילה והכנסים של הקהילה
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  וושינגטון די. סי.
 מדינה:  ארצות הברית
 רב בית הכנסת:  ג'ייק זינגר-ביילין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1975
 תאריך פתיחה רשמי:  1975
 קואורדינטות:  38°54′39″N 77°02′10″W﻿ / ﻿38.9109°N 77.0361°W﻿ / 38.9109; -77.0361
 he
 
בית משפחה (באנגלית: Bet Mishpachah) היא קהילה יהודית שוויונית הממוקמת במחוז כיכר דופונט, וושינגטון די. סי., ארצות הברית. הקהילה מקבלת לתוכה מתפללים להט"בים, וכן מתפללים אחרים ש"ברצונם להשתתף בקהילה מכילה, שוויונית עם תמיכה הדדית". החברות בקהילה פתוחה לרווקים, לזוגות ולמשפחות, ללא קשר לשיוך דתי, נטייה מינית או זהות מגדרית.
מרבית תפילות השבת והתוכניות החינוכיות-דתיות של הקהילה נערכות במרכז הקהילתי היהודי בוושינגטון די. סי. (DCJCC).
היסטוריה

קהילת בית משפחה נוסדה בשנת 1975, כ"קהילה מטרופולינית". בשנת 1976, היא אירחה את "הוועידה הבינלאומית של יהודים הומוסקסואלים ולסביות" שהתקיימה לראשונה, ואורגנה בתגובה להחלטת האומות המאוחדות המשווה בין ציונות לגזענות, במאמץ ליצור פורום לתקשורת ותמיכה הדדית בקרב יהודים הומוסקסואלים ולסביות.
בשנת 1978 בחרה הקהילה ועד מנהל, והחלה לקיים תפילות מדי שבוע, באולמות ששכרה בוושינגטון די. סי.. בשנה שלאחר מכן קיבלה הקהילה ספר תורה ששרד מתקופת השואה, בהשאלה קבועה מבית הכנסת וסטמינסטר בלונדון. ספר התורה היה שייך בעבר לקהילה יהודית קטנה בת 500 שנה שפעלה בעיירה דולני קוניצה שבצ'כוסלובקיה, אשר נהרסה ב-1940.
בשנת 1980, אימצה הקהילה רשמית את שמה הנוכחי, "בית משפחה", והייתה שותפה להקמת "הקונגרס העולמי של יהודים הומוסקסואלים ולסביות" בוועידה הבינלאומית השלישית של יהודים הומוסקסואלים ולסביות, בסן פרנסיסקו, קליפורניה. בשנת 1985 אירחה הקהילה את הוועידה הבינלאומית התשיעית של הקונגרס העולמי של יהודים הומוסקסואלים ולסביות.
בשנת 1991, הקהילה קיבלה אליה את הרב הראשון שלה, רוברט סאקס. באותה שנה היא רכשה את ספר התורה השני שלה. כמו הספר הראשון, גם ספר זה היה בעל ערך היסטורי. הוא נכתב ב-1917 ברוסיה הצארית, אך מעולם לא הותקן על עצי חיים (מוטות העץ שאליהם מחובר הקלף), ולכן לא נעשה בו שימוש על ידי בית הכנסת.
בנוסף באותה השנה, בית הכנסת הוציא לאור סידור משלו, לימי שבת וחג. בשנת 1992 יצא לאור סידור נוסף, "תפילות נחומים", הכולל טקסטים ותפילות הנאמרים במהלך ימי שבעה וטקסי אזכרה.
בשנת 1997 עברה הקהילה למרכז הקהילתי היהודי בוושינגטון די. סי. אשר עבר שיפוץ ונפתח מחדש. בשנה שלאחר מכן, 1998, הסתיימה העבודה על מחזור תפילה מיוחד בן חמישה כרכים, "חדש ימינו".
בשנת 1998 אירחה הקהילה את הוועידה האזורית השמינית של "הקונגרס העולמי של יהודים להט"בים", ובשנת 2000 קיבלה אליה את הרבה לילה גל ברנר, שהייתה חלק מהקהילה עד שנת 2004.
בשנת 2009 פרש הרב סאקס והפך לרב אמריטוס הרשמי של הקהילה. באותה שנה החל טובי מאנוות' לכהן כרב. בשנת 2013 החליפה לורי גרין את מאנוות' כרב. בשנת 2019 החליף הרב ג'ייק זינגר-ביילין את לורי גרין.
במרץ 2022, ג'ושוע מקסי, יהודי לא-לבן, קיבל את תפקיד מנהל הקהילה.
היסטוריה > בית קברות

הקהילה הקימה גם בית קברות יהודי, שנמצא ברובע כיכר דופונט בדרום מזרח העיר וושינגטון די. סי. בשם "בית הקברות בית משפחה" (Bet Mishpachah Cemetery).
בית הקברות נפתח בשנת 2012 על ידי אנשי הקהילה. שטח בית הקברות נרכש מבית הקברות של קהילת יוצאי יליזבטגראד, ונמצא בקרבתו.
פולחן, חינוך ואירועים מיוחדים

הקהילה ידועה כ"בית משפחה" – מקום של "שיבה הביתה". בין התוכניות השונות שמציעה הקהילה נמנות תוכניות חינוכיות, טקסים, אינטראקציה חברתית – בהן הכנסת אורחים בבית, ובשיתוף פעולה עם ארגונים מקומיים, לאומיים ובינלאומיים אחרים, תוך קידום ערכים של חירות, אמונה, צדק חברתי וזכויות אדם.
בלב הפעילות הקהילתית עומדות התפילות. החל משנת 2010, מדי שבוע מתקיימות תפילות ערב שבת ומדי שבועיים תפילות יום שבת, במרכז הקהילתי היהודי שבוושינגטון די. סי. בתקופות מיוחדות, כדוגמת הימים הנוראים, התפילות מתקיימות באולמות גדולים יותר באזור.
מוזיקה היא מרכיב אינטגרלי בקהילה. המקהלה של הקהילה, "תכשיטים", שהוקמה במקור כשלישייה בשנות השמונים, משתתפת בתפילות ובאירועים המיוחדים שח הקהילה, והופיעה גם בתפילות ומופעים יהודיים ובין-דתיים במסגרות אחרות באזור וושינגטון ובולטימור. כמו כן, בשנת 2000 הוציאה לאור המקהלה את השיר "Family and Friends", ובשנת 2004 השתתפה בפסטיבל ה-GALA Choruses ("איגוד המקהלות של הומואים ולסביות"), שנערך במונטריאול, קוויבק, קנדה. בנוסף, המקהלה הופיעה גם בסרט התיעודי מ-2006, "Why We Sing".
קהל ומטרות

קהילת בית משפחה היא שותפה פעילה עם ארגונים שונים בקהילה היהודית הלהט"בית, ובכלל בקהילת הלהט"ב ובקהילה היהודית. היא ממייסדות "קשת גאווה – הקונגרס העולמי של היהודים להטב"קים", ושותפה קרובה לתוכנית קורלנדר לקירוב ומעורבות של להט"בים במרכז הקהילתי היהודי אדלביץ' בוושינגטון די. סי.. היא משתתפת ברשת של קהילות וחבורות יהודיות עצמאיות, המנוהלת על ידי הקהילה להתחקשות יהודית "עם כולל" בוושינגטון רבתי; ועדת ההלוויה היהודית של וושינגטון רבתי; והמועצה ליחסי קהילה יהודית (JCRC) של וושינגטון רבתי.
קהל ומטרות > קשת גאווה

חלקה של קהילת בית משפחה ב"קשת גאווה", הקונגרס העולמי של יהודים להטב"קים (World Congress of GLBTQ Jews), הוא חלק ממאמץ מתמשך של הקהילה ליצירת רשת חברתית בין קהילות יהודיות לאומיות ובין-לאומיות, לרבות בישראל, ולקדם את חזונה הכולל בתוכו "סביבה שבה יהודים ויהודיות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים בכל רחבי העולם יכולים ליהנות מחיים חופשיים ומספקים". בין מטרותיה בנושא:
להיות הקול העולמי של יהודים להט"בים
לתמוך, לעורר השארה ולחזק קהילות מקומיות
לטפח תחושת קהילה בקרב אנשים וארגונים מגוונים
וכן, להשיג שוויון וביטחון ליהודים להט"בים ברחבי העולם.
כדי להשיג מטרות אלו, העקרונות המנחים של הארגון הם להעריך, לקדם ולתמוך ב:
מגוון בקרב קבוצות ואנשים;
הגדרה עצמית וכבוד לאוטונומיה של ארגונים ויחידים מקומיים;
מבנה ארגוני שקוף;
והידוק הקשר בין ישראלים להט"בים ליהודים להט"בים ברחבי העולם.
הוקרה

בשנת 2010 קיבלה הקהילה מפרויקט מאוטנר (אנ') את "פרס עבודות הריפוי", המוענק לארגונים שפעולותיהם השונות תורמות לריפוי ושמירה על בריאות הקהילה ואנשיה.
ראו גם

זכויות להט"ב בארצות הברית
להט"ב ויהדות
הערות שוליים

↑  Bet Mishpachah | בית משפחה
1 2 3 4 5  About Us, Bet Mishpachah
1 2  In the House - Metro Weekly, web.archive.org, ‏2015-09-16
↑  Washington's GLBT Jewish Congregation Selects New Rabbi as It Enters New Era | Welcome to the World Congress of Gay Lesbian Bisexual and Transgender Jewish Organizations, web.archive.org, ‏2010-10-30
↑  Bet Mishpachah, Mishpachah Members’ Monthly, April 2022 (Adar II-Nisan 5782)
1 2  Life Cycle, Bet Mishpachah
↑  בית הקברות באתר Find a Grave
↑  A Cappella News: "Why We Sing" documentary on PBS, web.archive.org, ‏2016-03-03
↑  Partner Organizations, Bet Mishpachah
השלט בבית הקברות "בית משפחה"
בוי (כפר)

בוי (בהונגרית: Buj) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית בוי קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בעיר 1,791 תושבים ובשנת 2020 רק 1,612 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
יהודי בוי

יהודים התיישבו בבוי באמצע המאה ה-18. רובם התפרנסו ממסחר וממלאכה. הקהילה התארגנה בסוף המאה ה-18 והקימה בית כנסת ובית עלמין.
בשנת 1938, עם פרסום "החוקים היהודיים" שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והחברה, פרצו בריונים מקומיים לבית הכנסת, ניפצו את חלונותיו וחיבלו ברהיטים.
בשנת 1941 נשלחו כל הגברים היהודים עד גיל 50 לעבודות כפייה ורובם נספו. באביב 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו היהודים לגטו ניראג'האזה. במחצית השנייה של יוני, שולחו כל יושבי הגיטו למחנה ההשמדה אושוויץ. בשנת 1944, לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נרצחו יהודים רבים מהקהילה בשואת יהודי הונגריה.
אחרי המלחמה חזרו לכפר כמה יהודים, אבל חיי הקהילה לא חודשו.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו התושבים שבקהילה חיים 102 חברים, מנהיג הקהילה היה שמואל שוורץ ורב הקהילה הוא אדה פריד רבה של קהילת טיסברצל.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 159 |  |
| 1880 | 247 | 2,237 |
| 1910 | 154 |  |
| 1920 | 161 |  |
| 1930 | 104 |  |
| 1941 | 101 | 3,490 |
לקריאה נוספת

בוי בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 223
בוי, שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד עמוד 79–80. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944).
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי בוי שנרצחו בשואה
↑  דף קהילת בוי מתוך מפקד קהילות הונגריה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת איבראן |
| --- | --- | --- |
| יישובים | איבראן • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • נג'הלאס • פסב • טיסברצל • טיסטלק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014117624  VIAF: 310631880   WorldCat (עם VIAF): 310631880
ג'וזט באנזט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באפריל 1938 צרפת 
 פטירה:  4 בדצמבר 2020 (בגיל 82) 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת 
 בן או בת זוג:  וורן קוון  טומי רו 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזט באנזט, מארקיז דה ברויין (באנגלית: Josette Banzet, Marquise de Bruyenne; ‏ נולדה ב-6 באפריל 1938 – 4 בדצמבר 2020) הייתה שחקנית צרפתייה זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 1976 על הופעתה בסדרה "איש עשיר, איש עני" (אנ').
ביוגרפיה

באנזט נולדה בצרפת.
היא זכתה בשנת 1976 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על משחקה בתור מיס לנו במיני סדרה "איש עשיר, איש עני" (אנ').
היא שיחקה גם כן בעיבוד הקולנועי לרומן "מעבר לחצות".
באנזט הייתה נשואה לזמר הפופ טומי רו (אנ').
בעלי העניין מול בעלי המניות

בעלי העניין מול בעלי המניות היא שאלה בכלכלה לגבי תפקיד של הנהלת חברה בע"מ. יש הוגי דעות וכלכלנים שסבורים שתפקיד ההנהלה להעשיר את בעלי המניות תוך הזנחה של כל ערך אחר, במגבלות החוק. אחרים טענו שגם לחברה יש חובות לדאוג לשלום ולרווחת עובדיה, לקוחותיה, ואזרחי המדינה בה היא פועלת (בעלי העניין, במשמעות הרחבה של מושג זה).
העמדה הראשונה הוצגה על ידי בית משפט בארצות הברית במשפט בין האחים דודג' ובין הנרי פורד. פורד רצה להשקיע את כספי חברת המכוניות שהוא עמד בראשה כדי להרחיב את העסק והאחים דודג' רצו את הכסף לטובת בעלי המניות. בשנת 1919 הכריע בית המשפט במדינת מישיגן, ארצות הברית שהדין עם אחים דודג'. ראש ממשלת בריטניה לשעבר, טוני בלייר, נאם כמה פעמים בעד הרעיון שעובדי החברה הם גם בעלי עניין, כמו בעלי המניות. בספרות הכלכלית מכונה מחלוקת זו בשם stakeholder vs. stockholder theories of corporate governance. על נקודה זו נכתבה ספרות גדולה ורחבה.
דודג' נגד פורד

בשנת 1916 צברה חברת פורד הון של 60 מיליון דולר. המחיר של מודל ה-T שלה, המוצר העיקרי של החברה, ירד משנה לשנה, ומצד שני, עלויות הייצור, ובמיוחד שכר הפועלים, עלתה בצורה חדה. נשיא החברה ובעל השליטה במניות, הנרי פורד, רצה להפסיק לשלם דיבידנדים מיוחדים לבעלי המניות, ובמקומם, הוא רצה לבצע השקעה מסיבית במפעלים חדשים שיאפשרו לחברה להגדיל את תפוקתה ואת מספר עובדיה, בו בזמן שהיא ממשיכה להוריד את עלויותיה ולהוזיל את המחיר מכוניותיה. בהגנתו על האסטרטגיה הזאת פורד אמר:
השאיפה שלי היא להעסיק יותר אנשים, לפזר את הטבותיה של המערכת התעשייתית לכמה שיותר אנשים, ולעזור להם לבנות את חייהם ואת בתיהם. כדי לבצע זאת אנחנו משקיעים את רוב רווחי החברה בחזרה בחברה עצמה.
למרות שפורד האמין שאסטרטגיה זאת היא לטובת החברה בטווח הרחוק, הוא סיפר לבעלי המניות שלאסטרטגיה זו אין משקל גדול בתוכניותיו. בעלי מיעוט המניות התנגדו לאסטרטגיה ותבעו מפורד להפסיק להוריד מחירים כל עוד דרישת השוק למוצריה כל כך גבוהה שהחברה מתקשה למלא אותם. הם דרשו שהוא ימשיך לשלם דיבידנדים מיוחדים מהכסף שנצבר בקופה במקום להשקיע את הכסף במפעלים חדשים. שני אחים, ג'ון פרנסיס דודג' והוראס אלג'ין דודג', החזיקו ב-10% מן המניות, ההחזקה הגדולה ביותר במניות החברה בידי גורם אחד (אחרי פורד עצמו). בית המשפט נדרש להחליט אם מיעוט מקרב בעלי המניות יכול למנוע מפורד להפעיל את החברה למטרות "הצדקה" שהוא הצהיר. בהחלטתו, בית המשפט פסק שחברה בע"מ פועלת לרווחת בעלי מניותיה, ולא לרווחת העובדים או הציבור. חברי הדירקטוריון חייבים להפעיל שיקול דעת כדי להשיג מטרה זאת ואין להם רשות לוותר על רווחים או לא לשלם דיבידנדים כדי להיטיב עם הציבור. היות שחברת פורד היא עסק למטרת רווח, אין לפורד זכות להשתמש בה כצדקה, דבר שייחשב כביזת נכסי החברה. בית המשפט פסק שעל הדירקטוריון לשלם דיבידנד נוסף של 19 מיליון דולר.
הערות שוליים

↑  עיין הערך "דודג' נ. חברת פורד באנגלית
↑  בלייר קרא לזה "הדרך השלישית". עיינו בספר "ההיסטוריה והאופי של תאוריית בעלי העניין" (Stakeholders: Theory and Practice) מאת פריידמן ומיילז.
↑  פרשנות אחרת של הסיפור מפרשת את מעשיו של פורד כניסיון להוציא מן החברה את האחים דודג', שהוא חשד (בצדק) שמנסים להשתמש לרווחים מפורד כדי לבנות חברה מתחרה.
בני אלון (כדורגלן)

בני אלון (נולד ב-13 בספטמבר 1950) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בהפועל חיפה בשנות ה-70 וזכה בתואר מלך השערים בשנת 1973.
ביוגרפיה

בצעירותו היה אלון שחקן טניס, והוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. במהלך שירותו הצבאי שיחק בקבוצת הפועל אילת מהליגות הנמוכות, ובשנת 1972 שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה. משחקו הראשון הוא הזכור ביותר בשורות הפועל חיפה, שכן הבקיע ארבעה שערים בניצחון 2:7 על בית"ר ירושלים. בהמשך אותה עונה מיעט לכבוש, אך עונה לאחר מכן היה מלך השערים של הליגה הלאומית (הליגה הבכירה דאז). בסך הכל כבש 58 שערים במדי הפועל חיפה, והוא מדורג במקום השלישי בטבלת מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים. לאחר שעזב את חיפה בשנת 1979, שיחק תקופה קצרה במכבי רמת עמידר, עמה הגיע לגמר גביע המדינה בשנת 1980.
בשנים 1975–1977, במהלך פגרות הקיץ של הליגה בישראל, שיחק בני אלון בארצות הברית, בשורות קבוצת "שיקגו סטינג" מ"ליגת הכדורגל הצפון אמריקאית". במסגרת זו תופקד בני אלון בעמדת הקישור והופיע ב-58 משחקים בהם כבש שבעה שערים ובישל ארבעה.
כיום הוא שוהה בגרמניה ועובד בסוכנות נסיעות אשר מארגנת, בין היתר, חבילות משחקי כדורגל לאירופה.
תארים > תארים קבוצתיים

הפועל חיפה
גביע המדינה (1) : 1973/1974
תארים > תארים אישיים

מלך השערים של הליגה הלאומית (1): 1973/1974
ג'ובאני לגרנצי

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1626 קלוסון, איטליה 
 פטירה:  27 במאי 1690 (בגיל 63) ונציה, הרפובליקה של ונציה 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה של ונציה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  עוגב, עוגב 
 
ג'ובאני לגרנצי (באיטלקית: Giovanni Legrenzi; הוטבל ב-12 באוגוסט 1626 - 27 במאי 1690) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי בתקופת הבארוק. לגרנצי היה אחד המלחינים החשובים ביותר בוונציה בסוף המאה ה-17, שהשפעתו על התפתחות ניבי הבארוק המאוחר באיטליה הצפונית הייתה רבה עד מאוד.
חייו

לגרנצי נולד בקלוּזוֹנֶה, סמוך לברגאמו ואת הכשרתו המוקדמת קיבל כנראה בקלוזונה. הוא שימש נגן עוגב 
בכנסיית סנטה מריה מג'ורה בעיר זו משנת 1645 עד 1656. ב-1656 התמנה למשרת מאסטרו די קאפלה באקדמיה דלו ספיריטו סנטו בפרארה, שם נשאר עד 1665. בין השנים 1665 ו-1681 אין כמעט תיעוד לפעולותיו, אבל ייתכן שלימד באוספדאלה דאי מנדיקאנטי בוונציה בחלק מתקופה זו. בערים רבות, ביניהן וינה, מילאנו, פארמה, בולוניה וונציה דחו את פנייתו לקבלת משרה; הוא מצדו דחה הצעות עבודה במודנה ובברגאמו.
ב-1681 התקבל לכנסיית סאן מרקו בוונציה כעוזר למאסטרו די קאפלה, שאת מקומו תפס בשנת 1685. בין תלמידיו שם היו פרנצ'סקו גספאריני, אנטוניו לוטי, אנטוניו קלדרה וג'ובאני וריסקינו.
מוזיקה

לגרנצי כתב ברוב הסוגות שהיו מקובלות בצפון איטליה בשלהי המאה ה-17, כולל אופרה, מוזיקת קודש ווקאלית ומוזיקה אינסטרומנטלית מסוגים שונים.
לקריאה נוספת

Eleanor Selfridge-Field, Venetian Instrumental Music, from Gabrieli to Vivaldi. New York, Dover Publications, 1994. ISBN 0-486-28151-5
Stephen Bonta: "Giovanni Legrenzi", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed June 27, 2005), (subscription access)