קונסטיטושן
מלחמת 1812 > הקרב נגד "סַייאֵן" ו"לֶבַנְט"

"קונסטיטושן" שהתה בנמל כמעט עד סוף 1813, מרבית הזמן לצורך תיקונים. על יעילותו של ההסגר הימי הבריטי תעיד העובדה, כי במהלך שנת 1814 כולה יצאה האונייה לים רק פעם אחת, ובשובה מן הים הקריבי כמעט נתפסה על ידי שתי פריגטות בריטיות ששייטו סמוך לנמל. בדצמבר 1814, בחסות סערה שאילצה את האוניות הבריטיות המטילות הסגר לתפוס מחסה, יצאה "קונסטיטושן" אל האוקיינוס האטלנטי.
האונייה, בפיקוד קפטן צ'ארלס סטיוארט, הרחיקה עד חופי אפריקה כדי לפגוע בספנות המסחרית הבריטית. בצהרי יום שני, 20 בפברואר 1815, בעודה משייטת בין החוף האפריקאי לאיי מדיירה, הבחין הצופה במרומי התורן באוניית מפרשים השטה בכיוון צפון־מערב. רבע שעה אחר כך נתגלתה אונייה נוספת, במרחק כ־10 מייל ממנה, מפליגה גם היא באותו כיוון. "קונסטיטושן" פנתה ושטה לעברן, ובשעה 16:00, כשאותתה האונייה הראשונה לחברתה להתקרב ולהצטרף אליה, הבין סטיוארט כי אין מדובר באוניית סוחר תמימה. הוא פקד להניף את כל המפרשים והחל רודף אחריה. מטרתו הייתה להגיע אליה ראשון ולהכריעה, שכן הלחימה בו זמנית עם שתי אוניות – גם אם עוצמת האש של כל אחת מהן נופלת משלך – הייתה מסוכנת ביותר. סַייאֵן", אחריה דלק סטיוארט, הייתה אונייה מדרגה שישית (20 תותחים) בפיקוד קפטן גורדון תומאס פַלְקוֹן. האונייה שנלוותה אליה, לבנט" בפיקוד קפטן ג'ורג' דאגלס, הייתה גם היא מדרגה שישית (20 תותחים).
איתרע מזלה של "קונסטיטושן", ותורנה הראשי העליון נשבר תוך כדי המרדף המאומץ והיא נאלצה לעצור כדי לתקנו קודם שתמשיך. חצי השעה בה התעכבה איפשרה לשתי האוניות הבריטיות ליצור מגע כדי לתאם יחד את פעולותיהן, ולאחר שנכשל ניסיונן לחמוק מהפריגטה האמריקאית, נערכו בטור והתכוננו לבאות. סטיוארט תמרן את "קונסטיטושן" אל צדן הגלוי לרוח של שתי האוניות הבריטיות, וב־18:05, ממרחק 1500 יארד (כ־1360 מ'), ירה תחילה מטחי דופן ב"סייאן", כשהוא משתמש בתותחי 24 הליטראות ארוכי הטווח ומכוון אל הַתְרוּנָה וְהַחִיבֵּל. המרחק הגדול לא איפשר לפריגטה הבריטית הקטנה יותר להשיב אש יעילה בתותחיה הקטנים יותר, בני 18 ליטראות, ולאחר שתים־עשרה דקות של חילופי אש עזים הלכה ונחלשה התנגדותה. עשן תותחים סמיך היה תלוי כעת כענן בצד החסי והסתיר את האוניות הבריטיות מעיני האמריקאים.
סטיוארט פקד להפסיק את האש, ולאחר שהעשן התפזר נע קדימה אל עבר "לבנט", שנמצאה כמאתיים יארד (כ־180 מ') לפני אחותה. "סייאן" מיהרה להיחלץ לעזרתה, התקרבה אל "קונסטיטושן" ואיימה כעת על צדה האחורי השמאלי. כדי שלא ייאלץ להילחם בו זמנית עם שתי אוניות, הורה סטיוארט להרתיע את המפרשים, לא לפני שירה מטח דופן כבד לעברה של "לבנט". "קונסטיטושן" נעה כעת לאחור בחסות העשן, והתייצבה שוב במקביל ל"סייאן". חילופי האש העזים בין שתי הפריגטות התחדשו, וב־18:35, כשראה סטיוארט כי אש האויב נחלשת וכי "לבנט" משנה קורס, דלק מיד אחריה והמטיר עליה אש אורכית מאחור. "סייאן" התקרבה שוב אל "קונסטיטושן", אולם סטיוארט סב לעברה וירה עליה שני מטחי אש אורכית קטלנית מן הירכתיים. הפריגטה הבריטית הספיקה לירות מטח דופן אחד על צדה הימני הקדמי של "קונסטיטושן", אך ב־18:50, כשנערכה הפריגטה האמריקנית להתקפה נוספת, הבין קפטן פלקון כי אפסה כל תקווה, וסימן בירי כדור תותח אל מורד הרוח כי הוא נכנע.
סטיוארט לא התכוון לאפשר ל"לבנט" לחמוק מידיו, ובעוד צוות השתלטות נערך להשטת אוניית השלל, עסקו אנשיו בתיקון הנזקים כדי לחדש את המרדף. קפטן דאגלס, שלא יכול היה לראות בחשיכה מה עלה בגורלה של "סייאן", החליט לשוב על עקבותיו, אף שיכול היה לנצל את ההזדמנות ולמלט את אונייתו. ב־20:40 לערך, לאור הירח, חלפו "לבנט" ו"קונסטיטושן" זו על פני זו במִפְנִים מנוגדים כשהן יורות אחת על יריבתה מטחי דופן ממרחק של כ־50 יארד בלבד; מיד אחר כך סובב סטיוארט את אונייתו, חצה את נתיבה של "לבנט" מאחור וירה לכיוונה מטח אש אורכית. "לבנט" מיהרה להימלט מהמקום, כש"קונסטיטושן" בעקבותיה. מטחים אחדים מתותח החרטום של הפריגטה האמריקנית, שהסבו נזקים כבדים לתרונה ולחיבל של "לבנט", שכנעו את קפטן דאגלס כי אין כל תועלת בהמשך ההתנגדות, ובשעה 22:00 לערך הוא נכנע.
הניצחון על שתי אוניות המלחמה הבריטיות, שהושג הודות לכישורי הימאות והתותחנות העדיפים של קפטן סטיוארט ואנשיו, היה גם הקרב הימי האחרון בו השתתפה "קונסטיטושן". הסכם גנט, שחתם את המלחמה עם בריטניה, אושר על ידי הסנאט האמריקני ב־16 בפברואר 1815, שלושה ימים בלבד קודם הקרב. סטיוארט, שהידיעות על כך עדיין לא הגיעו לאוזניו, עשה דרכו חזרה לאמריקה עם שתי אוניות השלל.