stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף פנחסי
פעילותו המדעית

תחוםהתמחותו של פנחסי הוא עירור קרינה אלקטרומגנטית ושימושיה לתקשורת אלחוטית, חישה מרחוק והדמיה. מחקריו עוסקים בפיתוח תאוריות במרחב התדר לניתוח אינטראקציות רחבות סרט ומפולגות בין שדה אלקטרומגנטי ותווך, כפי שהן מתבטאות במקורות קרינה רבי עוצמה, לייזרים ומייזרים ובהתפשטות קרינה בחומרים דיאלקטריים, במוליכי גלים, בקווי תמסורת ובאטמוספירה.במסגרת זו, הוא בוחן את השפעות התווך על הביצועים של מערכות תקשורת ומכ"ם אלחוטיות הפועלות בתחום תדרים רחב, כולל גלים מילימטרים ותת-מילימטרים (Tera-Hertz) ופיתח טכניקות פאסיביות ואקטיביות לגילוי מרחוק של עצמים מוסתרים.
ספרים

יוסף פנחסי, "היסודות הפיזיקליים של התקשורת האלקטרונית", המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון, 2008 (ISBN 978-965-7376-08-9)
יוסף פנחסי, "תקשורת ספרתית ומודמים", המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון, 2008 (ISBN 978-965-7376-15-7)
יוסף פנחסי, "תקשורת אלחוטית בגלי רדיו", אוניברסיטת אריאל, 2013 (ISBN 978-965-7376-29-4)
הערות שוליים

↑  פרופ' פנחסי - דיקן הפקולטה להנדסה באריאל, באתר ערוץ 7, 9 בפברואר 2010
↑  דיון בהשתתפותו בערוץ הכנסת 7.7.2012
↑  תומר ולמר, נשיאי האוניברסיטאות לנתניהו: אל תכיר באריאל, באתר ynet, 27 ביוני 2012
↑  "כן, אוניברסיטה באריאל" מאמר דעה בעיתון "מקור ראשון"
↑  החובב הצעיר
↑  זרקור על יוכבד פנחסי אדיב אוניברסיטת אריאל בשומרון
↑  המרכז האוניברסיטאי אריאל, ‏תדרי הטרה-הרץ הבלתי מנוצלים עד כה יאפשרו זיהוי מרחוק של חומרי נפץ ואמצעי לחימה מוסווים, באתר "הידען", 31 במאי 2010
↑  אלכס דורון, בקרוב: מכשיר שמאתר אמל"ח גם דרך קירות, באתר nrg‏, 25 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300232905171  PLWABN: 9810535222805606  ISNI: 0000 0000 7018 9137  VIAF: 98356916   WorldCat (עם VIAF): 98356916
אמה רוברטס

| --- | --- |

רוברטס בכנס קומיק-קון, 2016
 לידה:  10 בפברואר 1991 (בת 33) רינבק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Emma Rose Roberts 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  קולג' שרה לורנס  בית הספר לורל ספרינגס  בית ספר ארצ'ר לבנות 
 בן או בת זוג:  אוון פיטרס (2012–מרץ 2019)  קורד אוברסטריט (אפריל 2011–מאי 2012)  גארט הדלונד (מרץ 2019–ינואר 2022)  קודי ג'ון (2022–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברטס, 2011
אמה רוז רוברטס (באנגלית: Emma Rose Roberts; נולדה ב-10 בפברואר 1991) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית אמריקאית. בתו של השחקן אריק רוברטס, ואחייניתה של השחקנית ג'וליה רוברטס.
נודעת בעיקר בזכות תפקידיה בסדרות וסרטים ״צעקה 4״ "לא מדהימה", "מלכות הצעקה", "אימה אמריקאית", ובסרטים "ננסי דרו", "אנחנו המילרים", ו"משחקי חובה".
ביוגרפיה

רוברטס נולדה ברינבק, ניו יורק שבארצות הברית. אביה הוא השחקן אריק רוברטס, ודודתה (אחותו של אביה) היא השחקנית ג'וליה רוברטס. אמה היא קלי קנינגהאם. הוריה נפרדו כשהייתה תינוקת.
בספטמבר 2011, החלה ללמוד בשרה לורנס קולג' אך עזבה את הלימודים כדי לקדם את הקריירה.
קריירה > משחק

מגיל צעיר נכחה במספר צילומים והפקות שבהן שיחקה דודתה, ג'וליה רוברטס. בעקבות זאת החלה להתעניין במשחק, ולמורת רוחה של אמה, עשתה את הופעת הבכורה שלה כבר בגיל 9, בסרט הדרמה "שאיפות". בשנת 2003 אמורה הייתה לגלם את התפקיד הראשי בסרט העצמאי "Daisy Winters", אך הצילומים מעולם לא יצאו לפועל עקב בעיות כלכליות.
בשנת 2004 גילמה את אדי סינגר בסדרת הטלוויזיה "לא מדהימה" מבית ניקלודיאון. על תפקידה זה היא הייתה מועמדת לפרס בחירת הנוער ופרסים נוספים. הסדרה שודרה במשך שלוש עונות בין השנים 2004–2007, וכללה 42 פרקים. בנוסף, בשנת 2004, השתתפה רוברטס כאורחת בסיטקום "דרייק וג'וש" מבית ניקלודיאון.
בשנת 2006 כיכבה בסרט "אקווה מרין", תפקיד שהקנה לה את פרס האמן הצעיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2007 השתתפה בסרט "ננסי דרו" בתפקיד הדמות הראשית. בשנת 2008 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "ילדת פרא", שמספר על ילדה מרדנית ממאליבו אשר נשלחת לפנימייה באנגליה, כמו גם בסרט "ליים-לייף". בשנת 2009 השתתפה בסרט "בית מלון לכלבים".
בשנת 2010 שיחקה בתפקיד ג'ואנה במותחן "4.3.2.1" שכתב וביים נואל קלארק. בשנת 2011 שיחקה בשישה סרטים: "יום האהבה", "12", "סיפור מצחיק","סטטוס: ידידים" ובסרט הנעורים היפני "Memoirs of a Teenage Amnesiac" לצדו של אנטון ילצ'ין.
ובנוסף לכל, שיחקה את הדמות ג'יל רוברטס מתוך הסרט "הצעקה 4" - שם שיחקה את אחת מן הרוצחות, גוסטפייס.
בשנת 2013 שיחקה בסרט הקומדיה "אנחנו המילרים", בתור נערה חסרת בית בשם קייסי. באותה שנה שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה "עולם המבוגרים" לצד ג'ון קיוזאק. בנוסף לכך, החלה לשחק בסדרה ״אימה אמריקאית״ בשנת 2013 עד שנת 2023.
בשנת 2015 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת קומדיית האימה "מלכות הצעקה" בתפקיד שאנל אוברלין.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי במותחן הטכנולוגי "משחקי חובה".
בשנת 2017 שיחקה בדרמה הביוגרפית "אני מייקל" לצד ג'יימס פרנקו.
בשנת 2020, שיחקה בסרט המקורי של נטפליקס "הולידייט" לצידו של לוק ברייסי.
קריירה > מוזיקה

בשנת 2005 הקליטה בחברת קולומביה רקורדס את האלבום "Unfabulous and More" שיצא בספטמבר אותה שנה, ושימש פסקול לסדרת הטלוויזיה "לא מדהימה" שבה כיכבה. במהלך אותה שנה הקליטה את השיר "If I Had It My Way" כפסקול לסרט "נסיכת הקרח" של אולפני דיסני. בשנת 2006 הקליטה את השיר "Island in the Sun", עיבוד לשיר של להקת הרוק ויזר. השיר שימש פסקול לסרטה "אקווה מרין".
חיים אישיים

בשנת 2012, החלה רוברטס לצאת עם השחקן אוון פיטרס לאחר שהכירו על סט הסרט "עולם המבוגרים". ביולי 2013, בזמן שהם שהו במלון במונטריאול, קנדה, מישהו שמע סכסוך שהגיע מחדרם והזעיק את המשטרה. לאחר "ויכוח סוער", הם החלו להכות אחד את השני. כשהמשטרה הגיעה, הם עצרו את רוברטס. פיטרס לא נעצר מכיוון שלרוברטס לא היו פציעות נראות לעין ולפיטרס היה אף ושפה מדממים וסימני חבלה ונשיכה רבים על גופו. ניתנה לו האפשרות להגיש נגד רוברטס כתב אישום, אבל הוא סירב. כעבור כמה זמן בני הזוג חזרו ותיארו את החוויה כ"אי הבנה מצערת" ושהם עובדים יחד כדי לעבור את זה. במרץ 2014, השניים התכוונו להתארס אך נפרדו, הם חזרו לקשר זוגי תוך פחות משנה אך במרץ 2019 הודיעו השניים כי הם נפרדו בשנית.
החל מאותה שנה היא בזוגיות עם השחקן גארט הדלונד, וב-27 בדצמבר 2020 נולד בנם הראשון, רודס. בינואר 2022 הודיעו השניים על פרידתם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | שאיפות | כריסטינה סאנשיין ג'אנג |  |
| 2001 | אמריקה מאוהבת | ילדה בחולצה סגולה | ללא קרדיט |
| 2002 | התחרות הגדולה | אחות |  |
| 2006 | Spymate | אמיליה מגינס |  |
| 2006 | אקווה מרין | קלייר בראון |  |
| 2007 | ננסי דרו | ננסי דרו |  |
| 2008 | ילדת פרא | פופי מור |  |
| 2008 | ליים-לייף | אדריאנה בראג |  |
| 2008 | הטיסה לפני חג המולד | ווילמה | דיבוב |
| 2009 | בית מלון לכלבים | אנדי |  |
| 2009 | עונה מנצחת | אבי מילר |  |
| 2010 | 12 | מולי נורטון |  |
| 2010 | יום האהבה | גרייס סמארט |  |
| 2010 | Memoirs of a Teenage Amnesiac | אליס לידס |  |
| 2010 | 4.3.2.1. | ג'ואן |  |
| 2010 | סיפור מצחיק | נואל |  |
| 2010 | וירג'יניה | ג'סי טיפטון |  |
| 2011 | סטטוס: ידידים | סאלי הואו |  |
| 2011 | צעקה 4 | ג'יל רוברט |  |
| 2012 | סלסט וג'סי לנצח | ריילי בנקס |  |
| 2013 | עולם המבוגרים | איימי אנדרסון |  |
| 2013 | אנחנו המילרים | קייסי מת'יס / קייסי מילר |  |
| 2013 | פאלו אלטו | אפריל |  |
| 2013 | אמפייר סטייט | ננסי |  |
| 2015 | אני מייקל | רבקה פולר |  |
| 2015 | אשבי | אלויס |  |
| 2015 | The Blackcoat's Daughter | ג'ואן מארש |  |
| 2016 | משחקי חובה | וִינֶס "וי" דלמוניקו |  |
| 2017 | Who We Are Now | ג'ס |  |
| 2018 | In a Relationship | האלי |  |
| 2018 | מועדון הכסף | סידני אוונס |  |
| 2018 | איטליה הקטנה | ניקולטה "ניקי" אנג'יולי |  |
| 2019 | פרדייס הילס (אנ') | אומה |  |
| 2019 | אגלי דולס | וודג'הד | דיבוב |
| 2020 | משחקי ציד | יוגה פאנטס |  |
| 2020 | הולידייט | סלואן בנסון |  |
| 2022 | נטושים | שרה דייוויס |  |
| 2022 | יד הגורל | מרגו הייז |  |
| 2023 | אולי חתונה | מישל |  |
| 2024 | מאדאם ווב | מארי פארקר (אנ') |  |
| 2024 | אסטרונאוטית (אנ') | רקס סימפסון |  |
| TBA | Saurus City | סשה | דיבוב |
| TBA | Now I See You | ניקול קייר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007-2004 | לא מדהימה | אדי סינגר | תפקיד ראשי (3 עונות); 41 פרקים |
| 2004 | דרייק וג'וש | אדי | פרק: "Honor Council" |
| 2010 | ג'ונאס LA | עצמה | פרק: "House Party" |
| 2013 | איש משפחה | אמנדה ברינגטון | דיבוב; פרק: "No Country Club for Old Men" |
| 2014-2013 | אימה אמריקאית: הכישוף | מדיסון מונטגומרי | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2015-2014 | אימה אמריקאית: פריק שואו | מגי אזמרלדה | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2016-2015 | מלכות הצעקה | שאנל אוברלין | תפקיד ראשי (2 עונות); 23 פרקים |
| 2017 | אימה אמריקאית: הכת | סרינה בלינדה | פרק: "11/9" |
| 2018 | אימה אמריקאית: אפוקליפסה | מדיסון מונטגומרי | 7 פרקים |
| 2019 | אימה אמריקאית: 1984 | ברוק תומפסון | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
| 2023–2024 | אימה אמריקאית: רגישות גבוהה | אנה ויקוטריה אלקוט | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
הערות שוליים

↑  עמית סרויה, It's over: אמה רוברטס ביטלה את האירוסין, באתר פרוגי, ‏13 ביוני 2015
↑
↑  עמית סרויה, OMG: אמה רוברטס ובן הזוג נותנים הזדמנות שנייה, באתר פרוגי, ‏28 בנובמבר 2016
↑  Hough, Alexanda (January 14, 2021). Emma Roberts Finally Shares a First Glimpse of Her Baby Boy—& Reveals His Name. Pure Wow. Retrieved January 17, 2021
↑  ענבל חננאל, אמה רוברטס ובן זוגה נפרדו, ואז הוא נעצר, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 24 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811718242305606  BIBSYS: 8082508  BNE: XX1791662  BnF: cb155465680 (data)  CANTIC: a10985256  GND: 141167203  ICCU: TO0V653406  ISNI: 0000 0001 1494 8191  LCCN: no2005021393  MusicBrainz: 9e6fe694-b4be-4f2b-85dd-98d33ccb283e  NKC: xx0093514  NLK: KAC2020L5501  NTA: 298105071  SUDOC: 170148513  VIAF: 85925873   WorldCat (עם VIAF): 85925873
חגי כרמון

| --- | --- |

 לידה:  1944 (בן 81 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת סנט ג'ונס (ניו יורק) 
 תחומי מחקר:  הדין הבין־לאומי 
 haggaicarmon.com
 
חגי כרמון (נולד בשנת 1944) הוא עורך דין, מחבר ספרי מתח וריגול וספרי משפט בין־לאומי, ומחבר מאמרים בנושאי משפט בין־לאומי, מדיניות חוץ, ריגול ואיראן.
בשנים 1985–2016 ייצג את ארצות הברית בהתדיינויותיה המשפטיות האזרחיות בישראל, ושימש גם כיועץ המשפטי של שגרירות ארצות הברית בתל אביב, של הקונסוליה האמריקנית בירושלים ושל כוח האו"ם בסיני. בנוסף, הוא ייצג את האיחוד האירופי, ממשלות זרות וגופים בין־לאומיים.
ביוגרפיה

חגי כרמון נולד וגדל בתל אביב. אביו, יחיאל, היה מנכ"ל הבנק למשכנתאות ולהשקעות בבנין בע"מ וכתב ספרי שירה ופילוסופיה של המזרח הרחוק. אמו הייתה אחות מוסמכת.
בשנים 1963–1965 שירת בחיל האוויר כאחראי על מערך הקשר עם טיסות התובלה לחוץ לארץ.[דרושה הבהרה]
בשנת 1981 השלים בהצטיינות את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב ופנה לפעילות בין־לאומית. בתקופה זו הפך ליועצו הקרוב ללא שכר של ראש מפלגת העבודה שמעון פרס, ובמיוחד כאשר התמנה פרס לראש ממשלת ישראל. כרמון היה שותף פעיל בקירוב הצדדים להקמת ממשלת האחדות הלאומית בשנת 1984, כאשר תיווך בין שמעון פרס לשר האוצר והמשפטים יצחק מודעי בפגישות שנערכו בביתו של כרמון בהרצליה פיתוח.
כשהחל כרמון ללמוד לתואר שני במשפט בין־לאומי, ממשל ופוליטיקה באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, ביקש ממנו פרס להיות נציגה של מפלגת העבודה בארצות הברית ומינה אותו גם, בעצה אחת עם שר האוצר יצחק מודעי, להיות נציג המדינה ב"כוח המשימה" - ארגון של 400 אנשי עסקים שהוקם בארצות הברית על ידי מדינת ישראל, על מנת לסייע בצמצום האינפלציה. ראש הממשלה פרס שלח את כרמון למשימות שונות, בהן לשליחות לפיליפינים, בעקבות תקרית הרצוג, שם נפגש עם הנשיאה קורסון אקינו.[דרוש מקור]
בשנת 1986 גויס כרמון על ידי סוכנויות פדרליות בארצות הברית לביצוע איסוף מודיעין חשאי, משימה שביצע בשלושים ארצות במשך עשרים שנה. בתקופת פעילותו, חגי כרמון ייצג את ממשלת ארצות הברית גם בכל תיקיה האזרחיים שנוהלו בבתי משפט ישראליים.
בשנת 2014 מונה כרמון לקונסול כבוד של אסטוניה בישראל.
חגי כרמון נשוי לרקפת כרמון, לשעבר קצינה בחיל האוויר, קצינת משטרה כתובעת פלילית ולאחר מכן פרקליטה בפרקליטות האזרחית בתל אביב. לזוג חמישה ילדים.
ספרים שפרסם

חגי כרמון כתב חמישה ספרי מתח ריגול, בהשראת עבודתו החשאית עבור ממשלת ארצות הברית באיסוף מודיעין. הספרים מתארים את סיפורה של הדמות דן גורדון, סוכן "המוסד" לשעבר שעובר הרפתקאות ברחבי העולם כדי לאסוף מודיעין מטעם ממשלת ארצות הברית. ספרי המתח שלו מבוססים על חוויותיו האישיות.
הקדמות לספריו נכתבו על ידי אנדרה לה גאלו, שהיה ראש תחנת CIA בטהראן עם פרוץ המהפכה האיראנית, ושכתב את ההקדמה לספר ״מזימת הזיקית", המתאר הסתננות לאיראן; על ידי "אנונימי" מראשי "המוסד"; היועצת המשפטית של האינטרפול; השר לשעבר אפרים סנה; ויעקב פרי, ראש השב"כ לשעבר.
חמשת ספריו הופיעו בארצות הברית במהדורות שונות, עד שאמזון רכשה את זכויות ההדפסה החוזרת של כל ספריו ופרסמה אותם בפורמט חדש. הספר החמישי בסדרה, Defection Games, היה רב-מכר מספר 1 באמזון בתחום הריגול בינואר 2014.
שלושה מהספרים תורגמו לעברית והופיעו בהוצאת "ידיעות אחרונות", ובעברית במהדורה דיגיטלית: "זהות משולשת", "מזימת הזיקית" ו"משולש ההונאה".
ספרים שפרסם > ספרי מתח וריגול

Triple Identity, Hanover, New Hampshire: Steerforth Press 2005
The Red Syndrome, Hanover, New Hampshire: Steerforth Press 2006
Triangle of Deception, New York: Leisure Books 2009
The Chameleon Conspiracy, New York: Leisure Books 2009
Defection Games, Seattle: Thomas & Mercer 2012
ספרים שפרסם > ספרי משפט

"פסקי חוץ בישראל - הכרה ואכיפה", ספר העוסק במשפט בין־לאומי, בהוצאת לשכת עורכי הדין בישראל, עם הקדמה מאת המשנה לנשיאת בית המשפט העליון, השופט אליעזר ריבלין, בשנת 2011. מהדורה שנייה ומורחבת יצאה לאור בשנת 2021 בהוצאת פרלשטיין גנוסר בע"מ. הספר תורגם לאנגלית וראה אור בהוצאת שפרינגר.
"סעדים במשפט חוצה גבולות", עם הקדמה מאת המשנה לנשיאת בית המשפט העליון, חנן מלצר, בהוצאת פרלשטיין גנוסר בע"מ, בשנת 2021.
הערות שוליים

↑  טור אישי של חגי כרמון במגזין הפינגטון פוסט, באתר הפינגטון פוסט, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  Carmon, Haggai 1944, אתר encyclopedia.com, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  Haggai Carmon - Professional Biography, אתר natlawreview.com, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  יצחק מודעי, מחיקת אפסים, הוצאת ידיעות אחרונות, 1988
↑  משה יגר, המסע הארוך לאסיה, 2004, עמ' 226-225.
↑  רן דגוני, ‏"אני צייד הון שחור", באתר גלובס, 27 בינואר 2004
↑  טל מילר, כרמון, חגי כרמון, באתר כלכליסט, 23 בינואר 2014
↑  Terror, espionage & binary options: Binary Options met their match?, FinanceFeeds, ‏3 בנובמבר 2016
↑  List of heads of missions of Estonia, אתר embassies.info, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  דוד ארבל, גם הוא, כמובן, היה במוסד, באתר הארץ, 1 בפברואר 2004
↑  Arts & Culture Attorney Puts Experience to Work in Writing Thriller About Israeli Agent - Jewish Telegraphic Agency, Jewish Telegraphic Agency, ‏5 ביוני 2005
↑  David B. Green, Questions & Answers / A conversation with Haggai Carmon - Haaretz Com, Haaretz, ‏November 8 2009
↑  "פסקי חוץ בישראל - הכרה ואכיפה", באתר הוצאת פרלשטיין-גינוסר בע"מ, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  על הספר "פסקי חוץ בישראל – הכרה ואכיפה", באתר foreignjudgmentsinisrael.com, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  בתי משפט בישראל שציטטו את הספר בפסקי דינם, באתר foreignjudgmentsinisrael.com, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
↑  סעדים במשפט חוצה גבולות, באתר הוצאת פרלשטיין-גינוסר בע"מ, ‏נלקח ב-2 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300093405171  BnF: cb17200864x (data)  CiNii: DA17831275  GND: 1031433775  ISNI: 0000 0000 6701 0319  LCCN: n2004053629  NKC: mub2013749318  NTA: 377458651  RERO: 02-A024094885  SUDOC: 196418070  VIAF: 58469768   WorldCat (עם VIAF): 58469768
חיים שלי (איש העלייה השנייה)

| --- | --- |

חיים שלי, 1963
 לידה:  1891 תרנ"א בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 בנובמבר 1978 (בגיל 87 בערך) ט"ז בחשוון תשל"ט תל אביב 
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום 
 תרומות עיקריות
 תרגום לעברית של תרגום השבעים לנביאים ראשונים
 
חיים שלי (פיינברג) (תרנ"א/ 1891 – ט"ז בחשוון תשל"ט/ 15 בנובמבר 1978) היה איש העלייה השנייה, מורה ומחנך, חוקר תנ"ך מראשוני "החברה לחקר המקרא בישראל" וסופר ישראלי, ממייסדי בית הכרם (כיום שכונה בירושלים).
כתביו

מחקר המקרא בספרות ההשכלה; עם הקדמה מאת יוסף קלוזנר, ירושלים: ר' מס ('ספריית המוסמכים של האוניברסיטה העברית'), תש"ב/ 1942.
תרגום לעברית של נוסח ב של תרגום השבעים לנביאים ראשונים, תל אביב: ח. שלי, תשמ"ג 1983.
חיים שלי, שרידי משקלים והוראות במקרא, תרביץ יט,א, תש"ח, עמ' 60 (מידע בקטלוג רמב"י)
הערות שוליים

↑  חיים שלי (איש העלייה השנייה) באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  חורשת ביאליק, בית הכרם מוסף מקור ראשון, 3 בפברואר 2012
↑  חיים שלי, דבר, מודעת אבל, 17 בנובמבר 1978.
↑  ראו ביקורת על הספר כאן: המערכת, בספרות ובאמנות - מחקר המקרא בספרות ההשכלה, דבר, 21 במאי 1942, ג. גרשוני, ביבליוגרפיה, העולם, 18 ביוני 1942
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308288105171  ISNI: 0000 0000 7017 340X  VIAF: 97281989   WorldCat (עם VIAF): 97281989
חיים משה אלישר

הרב חיים משה אלישר (חמ"א; ג' בשבט ה'תר"ה, 11 בינואר 1845, ירושלים - ד' בשבט ה'תרפ"ד, 10 בינואר 1924, ירושלים) היה הראשון לציון, ומרבני ירושלים. בנו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר.
קורות חיים

נולד בירושלים לראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר, התחנך בתלמוד תורה מקומי והצטיין בלימודיו. בהמשך למד תורה מאביו, ומהרב יוסף בורלא, שכיהן כראב"ד בעיר.
בגיל 14 נישא לווידה, בתו של הראשון לציון הרב רפאל מאיר פאניז'ל. לאחר נישואיו עסק במסחר כדי לא להתפרנס מהרבנות, ובמקביל המשיך בלימוד התורה. התפרסם בגדלותו בתורה ובצניעותו, בארץ ובחוץ לארץ, ונשלחו אליו שאלות הלכתיות רבות. הוא שלט במספר שפות, כולל ערבית וטורקית.
עם מינוי אביו למשרת הראשון לציון בשנת ה'תרנ"ג (1893), נתמנה הרב חיים משה אלישר לנציגו וממלא מקומו במג'ליס אדארה - מועצת הפלך, בה ישבו ראשי הדתות, ובה כיהן 13 שנה תוך דאגה רבה ליהודי הארץ. הרב אלישר סיפק מזון לחיילי הממלכה הטורקית בארץ. היה ממקימי ופעילי מוסדות הציבור בירושלים ביניהם בתי החולים שערי צדק ומשגב לדך. הוא עמד שנים רבות בראש הרבנות הראשית בירושלים עוד לפני שנוסד משרד הרבנות, תמך באספת הנבחרים, והכל בהתנדבות.
לאחר מות אביו בשנת ה'תרס"ו, פרצה מחלוקת בין תומכיו למשרת הראשון לציון, לתומכי הרב יעקב מאיר. הרב מאיר נתמנה לבסוף אך התפטר, והתפקיד התגלגל בין חמישה רבנים נוספים. המחלוקת על ההנהגה הרבנית ביטאה מחלוקות עמוקות בין פלגים שונים בעדה הספרדית ובעדה האשכנזית בירושלים וברחבי האימפריה העות'מאנית.
בשנת ה'תרע"ח (1918) נוסד 'ועד הרבנים לירושלים' שאיחד את גדולי הרבנים האשכנזים והספרדים, תחת גוף גג אחד. לנשיאות הוועד נתמנו הרב יצחק ירוחם דיסקין והרב אלישר, ואילו הרב ישראל פורת התמנה למזכיר הכבוד. אולם הוועד לא האריך ימים, ובמקומו נוסד "משרד הרבנות לעדת ישראל בירושלים", וגם בו שימש הרב אלישר כנשיא. משרד זה היה הבסיס להקמת הרבנות הראשית לישראל.
בין השנים ה'תרע"ט (1919) - ה'תרפ"א (1921), כשנתיים, כיהן הוא כראשון לציון וראש הרבנים לעדת הספרדים בירושלים. אחריו כיהן בתפקיד, הפעם במסגרת הרבנות הראשית לישראל, הרב יעקב מאיר.
אלישר נפטר בד' בשבט ה'תרפ"ד, ונקבר בחלקת הרבנים שבבית הקברות בהר הזיתים, בחלקת משפחת אלישר. הוא הותיר אחריו שישה בנים (בהם יוסף שאול ויצחק שמעיה) ושלוש בנות.
ספריו

שאל האי"ש ופני חמ"א, שו"ת של אביו, בו הוסיף גם משלו, ירושלים ה'תרס"ט.
משה האיש, שו"ת, ירושלים ה'תרפ"א, 1921.
השאיר אחריו כתבי יד נוספים.
לקריאה נוספת

'אלישר, חיים משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 527–528. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  רחל שרעבי, פירוט הפרשה
↑  אתר קדם
| הראשונים לציון |
| --- | --- | --- |
| חכם באשי | רבי משה גאלנטי • רבי משה בן חביב • רבי אברהם רוויגו • רבי אברהם בן דוד יצחקי • רבי בנימין הכהן מעלי • רבי אליעזר נחום • רבי ניסים חיים משה מזרחי • רבי יצחק הכהן רפפורט  • רבי ישראל יעקב אלגאזי • רבי רפאל בן רבי שמואל מיוחס • רבי חיים רפאל בן אשר • רבי רפאל משה בולה • רבי יום-טוב אלגאזי • רבי משה יוסף מרדכי מיוחס • רבי מרדכי הלוי • רבי יעקב משה עייאש • רבי יעקב קוראל • רבי רפאל יוסף חזן • רבי יום טוב דאנון • רבי שלמה משה סוזין • רבי יונה משה נבון • רבי יהודה נבון • רבי חיים אברהם גאגין • רבי יצחק קוב'ו • רבי חיים נסים אבולעפיה • רבי חיים דוד חזן • רבי אברהם אשכנזי • רבי רפאל מאיר פאניז'ל • רבי יעקב שאול אלישר • רבי אליהו משה פאניז'יל • רבי נחמן בטיטו • רבי משה יהודה פרנקו • רבי נסים יהודה דנון • רבי חיים משה אלישר |  |
| ברבנות הראשית | הרב יעקב מאיר • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יצחק נסים • הרב עובדיה יוסף • הרב מרדכי אליהו • הרב אליהו בקשי דורון • הרב שלמה עמאר • הרב יצחק יוסף • הרב דוד יוסף |  |
| הרבנים הראשיים לירושלים |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזים | מאיר אוירבך • שמואל סלנט • חיים ברלין • אברהם יצחק הכהן קוק • צבי פסח פרנק • בצלאל ז'ולטי • יצחק קוליץ  • אריה שטרן |  |
| הרבנים הספרדים | לוי בן חביב • דוד בן שלמה אבן אבי זמרה • משה גאלנטי • חיים ויטאל • בצלאל אשכנזי • גדליה קורדוברו • יצחק גאון • ישראל בנימין • יעקב צמח • שמואל גרמיסון • משה בן חביב • משה חיון • אברהם בן דוד יצחקי • בנימין הכהן מעלי • אלעזר בן יעקב נחום • ניסים חיים משה מזרחי • ישראל יעקב אלגאזי • חיים רפאל אברהם בן אשר • יום-טוב אלגאזי • משה יוסף מרדכי מיוחס • יעקב משה עיאש אל-מגרבי • יעקב קוראל • רפאל יוסף חזן • יום טוב דאנון • סלומון משה סוזין • יונה משה נבון • יהודה רפאל נבון • חיים נסים אבולעפיה • חיים דוד חזן • אברהם אשכנזי • רפאל מאיר פאניז'ל • יעקב שאול אלישר • אליהו משה פאניז'יל • נחמן בטיטו  • משה יהודה פרנקו • חיים משה אלישר • נסים יהודה דנון • אליהו פרדס • שלום משאש • שלמה משה עמאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517255505171  ISNI: 0000 0000 5453 6944  LCCN: nr00031414  VIAF: 7230901   WorldCat (עם VIAF): 7230901
איוואן מזפה

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1639 Mazepintsi, אוקראינה 
 פטירה:  21 בספטמבר 1709 (בגיל 70) טיגינה, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האיחוד הפולני-ליטאי, רוסיה הצארית 
 מקום קבורה:  גאלאץ 
 השכלה:  Kyiv-Mohyla Academy 
 בן או בת זוג:  Hanna Polovets II (1668–1702) 
 
 
 פרסים והוקרה
 עיטור אנדריי הקדוש (8 בפברואר 1700)  עיטור מסדר העיט הלבן של פולין 
 
 חתימה:   
 
איוואן מזפה (באוקראינית: Іван Степанович Мазепа;‏ 20 במרץ 1639 - 22 בספטמבר 1709) הטמאן אוקראינה, היה בין תומכיו של פיוטר הגדול, אך בשנת 1708 עבר לתמוך ביריבו במלחמת הצפון הגדולה קרל השנים עשר, מלך שוודיה ונאלץ להימלט לאימפריה העות'מאנית לאחר קרב פולטבה.
מוצא וילדות

מזפה נולד במשפחה אוקראינית אורתודוקסית בכפר לא רחוק מקייב. אביו היה בין תומכיו של בוגדן חמלניצקי אך לא תמך בהחלטה להצטרף לרוסיה הצארית. הוא השתתף ביחד עם הטמאן ויגובסקי בניסיונות הקמת נסיכות רוסית במסגרת האיחוד הפולני-ליטאי אך ללא הצלחה. בשנת 1662 התמנה על ידי מלך פולין לתפקיד ניהולי באזור צ'רניגוב. גם מצד אימו הגברים לחמו נגד הפולנים בכוחות של בוגדן חמלניצקי - אביה ואחיה נהרגו בקרבות.
איוואן מזפה למד בית הספר בקייב ועבר להמשך לימודים לוורשה. עם סיום הלימודים נסע להולנד, איטליה, צרפת וגרמניה. למד מספר שפות אירופאיות. עם חזרתו מאירופה החל לשרת בחצר מלך פולין.
בשנת 1663 חזר לאוקראינה.
קידום להיטמאן אוקראינה המזרחית

בשנת 1665 ירש את אביו בתפקיד. בשנת 1668 התחתן עם אנה, אלמנת קצין מקומי. החל משנת 1669 החל להתקדם בחצר של הטמאן אוקראינה המערבית פיוטר דורושנקו. בשנת 1674 נסע בשליחות ההטמאן לחאנות קרים. הוא נתפס והועבר על ידי הקוזאקים לגדה השמאלית של הדנייפר שהייתה בשליטת רוסיה הצארית. ההטמאן של אוקראינה המזרחית סמוילוביץ קידם את מזפה בדרגות. בהתאם לבקשותיו הוא נסע לא פעם למוסקבה. באותה תקופה (תחילת שנות ה-80 של המאה ה-17) השליטה המעשית ברוסיה הצארית הייתה בידי הנסיכה סופיה והמקורב שלה – וסילי גוליצין. מזפה הצליח להתחבר מאוד לגוליצין ובשנת 1687 הוא הצליח בתמיכתו להתמנות להיטמאן של אוקראינה המזרחית. בתפקיד זה הוא השתתף בפשיטת רוסיה הצארית לקרים.
תקופת פיוטר הגדול

בשנת 1689 פיוטר הגדול הצליח להחזיר לעצמו את השליטה במדינה. איוואן מזפה התחבר לפיוטר והם היו ביחסים טובים. כוחות ששלח מזפה השתתפו במערכות אזוב. בפברואר 1700 פיוטר הגדול העניק למזפה את עיטור אנדריי הקדוש שהיה העיטור הגבוה ברוסיה הצארית.
בתחילת מלחמת הצפון הגדולה מזפה תמך ברוסיה הצארית. בשנת 1704, הוא ניצל את פלישת השוודים לפולין ויחידות צבאיות של מזפה השתלטו על כל אוקראינה. הוא ביקש מפיוטר הגדול להכיר במצב החדש, אך פיוטר לא רצה לפגוע באיחוד הפולני-ליטאי שהיה בעל בריתו במלחמה נגד השוודים ולא נתן למזפה הכשר למעשיו. בשנת 1706 פיוטר ומזפה נפגשו בקייב.
בשנת 1707 הוא הודיע שיפסיק את תמיכתו בפיוטר רק במקרה קיצוני ביותר. גם כאשר במרץ 1707 פיוטר החליט על הקטנת סמכויות ההטמאן מזפה לא יצא נגדו.
יחד עם זאת, לאור הבעיות שהיו לפיוטר הגדול בחזית המלחמה, מזפה החל במגעים עם השוודים. השמועות על כך החלו להתפשט. עדויות הגיעו גם לחצר של פיוטר הגדול. הוא שלח לאוקראינה ועדת חקירה אך היא לא גילתה דבר. במהלך השנים 1707-1708 ההתלבטויות של מזפה גדלו בהדרגה. בסתיו 1708 דרש פיוטר הגדול ממזפה להצטרף לכוחותיו. מזפה ענה שלאור הגיל המתקדם, המחלות וההתמודדות עם המורדים אין ביכולתו לעזור לפיוטר בשלב זה. אלכסנדר מנשיקוב נשלח לבדוק את המצב. בהיוודע התקרבות הכוחות הרוסים, איוון מזפה עם יחידה של 1,500 קוזאקים עזב את בירתו ונמלט למחנה של השוודים. בהמשך לאיוואן מזפה הצטרף גם כוח קוזאקי מהסיץ' הזפורוז'י בהיקף של כ-7 אלף חיילים.
איוואן מזפה הודיע לשוודים שהם יוכלו לעבור את החורף בבטורין - מקום מבוצר שבו יש אספקת מזון ותחמושת.
התגובה של הרוסים הייתה מהירה - הם תקפו את מבצר הסיץ' והרסו אותו עד ליסוד. יחידה צבאית בפיקוד של אלכסנדר מנשיקוב תקפה את מקום מושבו הקבוע של ההטמאן בבטורין וכבשה אותו במהרה. כתוצאה מכך, לשוודים לא היה מקום מסודר לחניית חורף.