stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי בולגריה–יוון
היסטוריה

המורשת המשותפת של שני העמים שיחקה תפקיד חשוב בהידוק היחסים בין שתי המדינות. בתקופת ימי הביניים, האימפריה היוונית הביזנטית מילאה תפקיד משמעותי בהפצת הנצרות האורתודוקסית ברחבי בולגריה ומדינות הבלקן. המיסיונרים קירילוס ומתודיוס היו מייסדי האלפבית הקירילי והשפה הספרותית הראשונה של העם הסלאבי, שממנה התפתחה השפה הבולגרית המודרנית.
בתחילת המאה ה-15, בולגריה ויוון היו תחת השלטון העות'מאני במשך כמעט חמש מאות שנים. בתקופה זו, בוטלה הפטריארכיה הבולגרית והפטריארך היווני בקונסטנטינופול הוכרז על ידי הסולטאן העות'מאני כמנהיג הרוחני של כל הנוצרים האורתודוקסית באימפריה העות'מנאית, ללא קשר למוצאם האתני. במאה ה-19, הבולגרים החלו במאבק להחזרת הכנסייה הבולגרית, אשר נתקלה בהתנגדות מצד הפטריארך של קונסטטינופול. בעוד שהכנסייה האורתודוקסית הבולגרית חזרה לפעול בשנת 1872, הפטריארכיה האקומנית נמנעה מלהכיר בה, עד קריסת האימפריה העות'מאנית וסופה של מלחמות הבלקן.
במאה ה-20, היחסים בין המדינות הושפעו מתקופות של עוינות הדדית אינטנסיבית. מאז הכרזת עצמאותה של רפובליקת בולגריה ב-1908 יוון ובולגריה לקחו חלק בשלוש מלחמות גדולות כשהן בצדדים מנוגדים. מלחמת הבלקן השנייה, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה ובנוסף המלחמה הקרה. בכל המקרים המדינות שיחקו תפקיד קטן יחסית במלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, היחסים בין יוון לבולגריה התחממו, ולפי דברי נשיא יוון, קונסטנטינוס סטטוס, במהלך ביקורו של ראש ממשלת בולגריה, טודור ז'יבקוב, באתונה באפריל 1976, "נשכחו המחלוקות הישנות". יוון הביעה תמיכה רבה בהצטרפותה של בולגריה לאיחוד האירופי. מאז שבולגריה הצטרפה לנאט"ו במאי 2004, היחסים בין המדינות מתפתחים בכל התחומים. בין היתר, משרד החוץ היווני מתאר את היחסים בין יוון לבולגריה כ"מצוינים".
בשנת 2018, מסמכים מסווגים של בולגריה הקומוניסטית גילו מספר תוכניות שמטרתם לגרום למשבר בין טורקיה ליוון בשנת 1971. המבצע כונה "קרוס" ומטרת התוכנית הייתה להצית את הפטריארכיה האקומנית של קונסטנטינופול ולגרום להצתה להיראות כמו עבודתם של הטורקים. במסמכים חסרי הסיווג נאמר כי "התערבות" בישות הדתית תפגע באופן משמעותי ביחסי טורקיה-יוון ותגרום לארצות הברית לבחור צד אחד במשבר הבא. התוכנית פותחה על ידי המחלקה השביעית של המנהלת הראשית הראשונה של ה-DS (שירות המודיעין והמשטרה החשאית בבולגריה הקומוניסטית) ואושרה על ידי סגו ראש המינהל ב-16 בנובמבר 1970. המבצע היה אמור להיערך באמצע 1971, אך בסופו של דבר המבצע ננטש.
יחסים דו צדדיים ושיתופי פעולה

היחסים הדיפלומטיים בין בולגריה וליוון כוננו בשנת 1908. יוון היא המשקיעה הגדולה ביותר ואחת משותפות הסחר העיקריות של בולגריה. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומים רבים, בעיקר במשפט, הפוליטיקה האנרגיה והתיירות. ישנם ביקורים סדירים בדרג גבוה בין המדינות, וכן מגעים תכופים בין ממשלות בולגריה ויוון והרשויות המקומיות בנושאים שונים הנוגעים למגזרים נפרדים, כגון בקרת זרימת נהר מריצה ופגיעה בערים ובכפרים בהם הנהר זורם. פרויקטים גדולים הפועלים כיום בין שתי המדינות כוללים מספר פיתוחים תיירותיים וצינורות גז. צבאותיהן של המדינות משתפים פעולה במסגרת תוכניות ההכשרה של נאט"ו.
חינוך

לאחר קריסת הקומוניזם, בבולגריה פרופסורים יוונים ובולגרים יצרו את "האיגוד החינוכי הלניסטי של סופיה", המסייעת לסטודנטים בולגרים הלומדים יוונית בנוסף, פדרציית התרבות והחינוך הקרקסטנית של בולגריה עוזרת ל-15,000 יוונים קרקסטנים במימון חינוך השפה היוונית והתרבות היוונית. ישנם מעל 2,000 סטודנטים באוניברסיטה היוונית בבולגריה, המהווה את אחת מהקבוצות הגדולות של הסטודנטים הזרים בבולגריה.
קהילות

מבחינה היסטורית, היו קהילות יווניות ובולגריות בשטחים שכיום מהווים את בולגריה ויוון. האוכלוסייה בשתי הקהילות יורדת בשל חילופי האוכלוסין בין יוון לבולגריה אשר הוסדרו ונוהלו על פי אמנת נוויל שנחתמה בשנת 1919.
על פי מפקד שנערך בשנת 2001 ביוון, כ-35,104 אזרחים הצהירו כי מוצאם בולגרי. בולגרים אלו מהווים 4.7% אחוז מכלל הזרים ביוון. מאז, מספר זה במגמת עלייה. בשנים 2003-2004, הבולגרים היוו 9.8% מבעלי היתרי הישיבה ביוון. מתוכם 473 סטודנטים ו-2,059 נשואים לאזרחי האיחוד האירופי. בשנים 2002-2003, כ-2,873 אזרחים יוונים לא-אתנים למדו בבתי ספר ממלכתיים ביוון.
לפי מפקד שנערך בשנת 2001 בבולגריה, כ-3,408 אזרחים הצהירו כי מוצאם יווני. נתון זה כולל, ככל הנראה, פליטים פוליטיים לשעבר, סטודנטים ואנשי עסקים ומשפחותיהם.
ביקורים מדרג גבוה

נשיא בולגריה, גאורגי פרבאנוב ביוון (5-7 בנובמבר 2003)
ביקור עבודה של ראש ממשלת בולגריה, סימאון סקסקובורגותסקי באתונה (30 באוקטובר עד 11 בנובמבר 2002)
נשיא יוון, קוסטנטינוס סטפנופולוס בבולגריה (11-13 באוקטובר 2004)
ביקורי עבודה של שר החוץ, פטרוס מוליביאטיס בליווי סגן שר החוץ בסופיה (16 בנובמבר 2004)
נשיא יוון, קרולוס פפאוליאוס, נפגש את נשיא בולגריה בסלוניקי (11 באפריל 2005)
נשיא בולגריה, רוסן פלבנלייב ביוון (4-5 ביולי 2012)
ראש ממשלת בולגריה, בויקו בוריסוב ביוון (17 בדצמבר 2012)
פרופין

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  Propyne
 שמות נוספים:  Methylacetylene
 כתיב כימי:  C3H4
 מסה מולרית:  40.06 גרם/מול
 מראה:  גז שקוף בעל ריח מתקתק
 מספר CAS:  74-99-7
 צפיפות:  0.6925 גרם/סמ"ק
 טמפרטורת היתוך:  −102.7 °C   170.45 K
 טמפרטורת רתיחה:  -23.2 °C   249.95 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  −185.44 קילוג'ול למול
פרופין (Propyne ) המכונה גם מתילאצטילן (methylacetylene) הוא אלקין המכיל 3 אטומי פחמן ונוסחתו CH3C≡CH. פרופין נמצא בשיווי משקל עם האיזומר פרופאדיאן  CH_{3}C\equiv CH\rightleftarrows CH_{2}=C=CH_{2}\qquad  קבוע שיווי המשקל בטמפרטורה של 5°C :  K_{eq}=0.1
תערובת 2 האיזומרים משמשת כגז ריתוך הנקרא MAPD, בניגוד לאתן (אצטילן) ניתן לדחוס פרופין באופן בטיחותי.
פרופין הוא תוצר לוואי (לעיתים בלתי רצוי) בפיצוח בקיטור (Steam cracking) של פרופאן לקבלת פרופן.
תערובת פרופין וחמצן נוזלי הוצעה כדלק טילים לשימוש במסלול לווייני נמוך.
מכלי פרופין וחמצן לריתוך
יחסי בלארוס–רוסיה

| יחסי בלארוס–רוסיה |
| --- | --- |
בלארוס: רוסיה


בלארוס: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
207,600: 17,098,242
אוכלוסייה
9,021,841: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
71,857: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,965: 14,005
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

היחסים בין בלארוס לרוסיה קיימים כבר מאות שנים, וחלק גדול מהתקופות שלטה רוסיה בבלארוס. כיום ישנו איחוד כלכלי בין המדינות, ושיתוף פעולה נרחב במגוון תחומים.
יחסים כלכליים

רוסיה מהווה כ-48% מסחר החוץ של בלארוס, ואילו בלארוס מהווה כ-6% מהסחר של רוסיה.
עד לשנת 2004 גזפרום מכרה גז לבלארוס במחיר השווה למחיר הפנימי ברוסיה, אולם, באותה שנה ביקשה גזפרום להעלות את המחירים, מה שהוביל לסכסוך הגז של רוסיה-בלארוס 2004, שבו הפסיקה גזפרום את אספקת הגז לבלארוס, עד לחתימת הסכם חדש ביוני אותה שנה, אולם לאחר מכן השתפרו היחסים בין שתי המדינות.
שיתוף פעולה ביטחוני

לרוסיה ולבלארוס יש יחסים ביטחוניים הדוקים, והם עוסקים בפעילות צבאית משותפת. רוסיה מפעילה גם כמה בסיסים צבאיים ומכ"מים בבלארוס, הכוללים את תחנת המכ"ם בהנצביצ'י - תחנת התרעה מוקדמת המנוהלת על ידי כוחות ההגנה האווירית הרוסית.
כתוצאה מהמשבר באוקראינה בשנת 2014, רוסיה מבקשת להחליף את הקשרים עם שירות הביטחון האוקראיני, וליצור קשרים עם שירות הביטחון של בלארוס.
ביוני 2023 נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו הודיע כי ארצו החלה לקבל מרוסיה נשק גרעיני טקטי, לוקשנקו טען כי הנשק הגרעיני שקיבלה בלארוס "חזק פי שלושה מהפצצות שהוטלו על הירושימה ונגסקי ב-1945". למרות שהנשק הבלתי קונבנציונלי יוצב בבלארוס.
נציגויות דיפלומטיות

בלארוס מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-3 קונסוליות בקרסנודר, מורמנסק וטיומן.
רוסיה מחזיקה בבלארוס שגרירות במינסק וקונסוליה כללית בברסט.
יחסי בנגלדש–לאוס

| יחסי לאוס–בנגלדש |
| --- | --- |
לאוס: בנגלדש


לאוס: בנגלדש
שטח (בקילומטר רבוע)
236,800: 148,460
אוכלוסייה
7,830,459: 174,810,673
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,843: 437,415
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,023: 2,502
משטר
רפובליקה

יחסי בנגלדש–לאוס הם היחסים הדו צדדיים הפוליטיים והמדיניים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו באופן רשמי בשנת 1988.
מפגשים נשיאותיים

ראש הממשלה הבנגלדשית שק הסינה הגיעה לביקור רשמי בוויינטיאן בשנת 2012.
שיתוף הפעולה הבינלאומי על הבמה

לבנגלדש ולאוס ישנה תמיכה וסיוע אחת לשנייה במגוון פורומים בינלאומיים. ב-2012, תמכה לאוס בהכללת בנגלדש במפגשי אסיה-אירופה.
יחסי בלגיה–טורקיה

| יחסי בלגיה–טורקיה |
| --- | --- |
בלגיה: טורקיה


בלגיה: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
30,528: 783,562
אוכלוסייה
11,750,446: 87,598,397
תמ"ג (במיליוני דולרים)
632,217: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,804: 12,649
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי בלגיה–טורקיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין בלגיה וטורקיה.
היסטוריה

יחסים בין שתי המדינות החלו בשנת 1837 עם ההכרה בבלגיה העצמאית על ידי האימפריה העות'מאנית. יחסים דיפלומטיים כוננו בשנת 1848.
יחסים פוליטיים

טורקיה ובלגיה שתיהן חברות במועצת אירופה, בארגון האמנה הצפונית האטלנטית (נאט"ו), בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD), הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE), ארגון הסחר העולמי ואיחוד מדינות הים התיכון. כמו כן, בלגיה חברה באיחוד האירופי וטורקיה מועמדת להצטרפות לארגון.
כ-230,000 אזרחי טורקיה המתגוררים בבלגיה מהווים היבט חשוב ביחסי טורקיה עם בלגיה. הם מגיעים בעיקר מרובע אמירדג, שנמצא באפיונקראהיסאר, טורקיה.
במרץ 2019 זימן משרד החוץ הטורקי את שגריר בלגיה, מישל מלרב, והעביר את אי-הנוחות של טורקיה לאחר שבית משפט בלגי חסם את העמדתם לדין של כ-30 איש עם קשרים לכאורה למפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK)‏.
בלגיה גינתה את המתקפה הטורקית בשנת 2019 בצפון מזרח סוריה וקראה לטורקיה להפסיק אותה מיד. בהמשך החליטה ממשלת בלגיה ליישם אמברגו נשק נגד טורקיה.
יחסים כלכליים

היקף הסחר בין טורקיה לבלגיה גדל להפליא במהלך השנים והגיע לשלושה מיליארד אירו. בשנת 2006 היצוא הבלגי לטורקיה גדל ב-9.4% (1.88 מיליארד אירו) ואילו היצוא הטורקי לבלגיה גדל ב-6.8% (1.06 מיליארד אירו) בהשוואה לשנת 2005. בלגיה היא שותפת הסחר ה-17 בגודלה של טורקיה.
המועצה העסקית הטורקית-בלגית וארגונים בעלי מטרות דומות נותנים עדיפות לקידום קשרים מסחריים. מועצה זו הוקמה בשנת 1990. עסקים קטנים ובינוניים ממלאים תפקיד חשוב בכלכלות טורקיה ובלגיה.
קיימות יותר מ-200 חברות בלגיות הפועלות בטורקיה. שווי ההשקעות הבלגיות בטורקיה הוא כ-300 מיליון אירו. מצד שני, ההשקעה של חברות טורקיות בבלגיה עברה את המיליארד אירו.
בשנת 2008, יותר מ-583,409 תיירים בלגים ביקרו בטורקיה.
נציגויות דיפלומטיות

לבלגיה יש שגרירות באנקרה ו-6 קונסוליות באנטליה, בודרום, בורסה, גזיאנטפ, איסטנבול ואיזמיר.
לטורקיה יש שגרירות בבריסל וקונסוליה כללית באנטוורפן.
יחסי ארצות הברית–האימפריה הרוסית

| יחסי ארצות הברית – האימפריה הרוסית |
| --- | --- |
ארצות הברית: האימפריה הרוסית


ארצות הברית: האימפריה הרוסית
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: מונרכיה

יחסי ארצות הברית–האימפריה הרוסית היו היחסים שבין האימפריה הרוסית לארצות הברית, כאשר לראשונה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות בשנת 1807.
היסטוריה > היחסים עם המושבות

ההיסטוריה של היחסים בין רוסיה לאמריקה התחילה מסוף המאה ה-17, אז ארצות הברית עדיין לא הייתה מדינה עצמאית. בשנת 1698 נפגש פיוטר הראשון בלונדון עם ויליאם פן, מייסד המושבה הבריטית, שלימים הפכה למדינת פנסילבניה. אלה היו המגעים הפוליטיים הדו-צדדיים הראשונים בין רוסיה לאחת המושבות האמריקאיות.
במחצית הראשונה של המאה ה-18 החלה קולוניזציה פעילה של סוחרים רוסים בצפון אמריקה. יישובים רוסיים רבים הוקמו באיים האלאוטיים, באלסקה, במחוזות קנדה המודרניים יוקון וקולומביה הבריטית ובמדינות ארצות הברית וושינגטון, אורגון וקליפורניה. בהדרגה אושרו המושבות הרוסיות ועל השטח שנכבש על ידי מתיישבים רוסים, הוכרזה ריבונות האימפריה הרוסית. העיר נובארכנגלסק (כיום סיטקה) הפכה לבירת אמריקה הרוסית.
בשנת 1775 במהלך המהפכה האמריקאית פרץ מרד ב-13 מושבות בריטיות נגד הדיכוי הכלכלי של אנגליה. ג'ורג' השלישי פנה לקיסרית יקתרינה השנייה בבקשה לסייע לכוחות הבריטיים בדיכוי המרד, אך הוא סורב. ב-4 ביולי 1776 הוכרזה בפילדלפיה העצמאות של ארצות הברית. רשמית, רוסיה לא הכירה בה, אך תמכה בשאיפות המושבות לעצמאות. בשנת 1780, בשיאה של מלחמת העצמאות, הכריזה רוסיה על נייטרליות מזוינת, שמשמעותה תמיכה בפועל במושבות.
היסטוריה > יחסים דיפלומטיים רשמיים

בשנת 1809 מינו רוסיה וארצות הברית שגרירים והניחו את הבסיס ליחסים דיפלומטיים ביניהן. השגריר הראשון של ארצות הברית ברוסיה היה ג'ון קווינסי אדמס, שלימים הפך לנשיא ארצות הברית השישי. אנדריי דשקוב הפך לשגריר הרוסי הראשון בארצות הברית. במאה ה-19 היחסים בין ארצות הברית לרוסיה היו בדרך כלל ידידותיים, למרות הבעיות שהתעוררו בתחילת המאה כתוצאה מהתנגשות האינטרסים הרוסיים והאמריקאים באזור אלסקה וחוף האוקיינוס השקט של צפון אמריקה.
ב-5 באפריל (או 17 בלוח הישן), 1824, נחתמה בסנקט פטרבורג "האמנה הרוסית-אמריקאית בנושא יחסי ידידות, סחר, ניווט ודיג", שייעל את היחסים בין שתי המדינות בחלק הצפון מערבי של צפון אמריקה. במהלך המשא ומתן שקדם לחתימתה, בקיץ 1823 נודע לממשלת האימפריה הרוסית על כוונתה של ארצות הברית להגיש את התזה "אמריקה לאמריקאים" כאחד מעקרונות מדיניות החוץ שלה, שמאוחר יותר הוכר רשמית כדוקטרינת מונרו. האמנה קבעה את הגבול הדרומי של נכסי האימפריה הרוסית באלסקה בקו הרוחב 54° 40'N. על פי האמנה, האמריקאים התחייבו שלא להתיישב צפונית לגבול זה והרוסים מדרום לו. דיג ושיט לאורך חוף האוקיינוס השקט הוכרזו כפתוחים לספינות של שתי המעצמות למשך 10 שנים. בשנת 1832 נחתם הסכם סחר בין ארצות הברית לרוסיה, לפיו הצדדים, על בסיס הדדי, העניקו טיפול לאומי מועדף ביותר על סחורות ואזרחים של שתי המדינות.
באמצע המאה, ממשלתו של ניקולאי הראשון משכה מהנדסים אמריקאים לפרויקטים שלהם למודרניזציה של תשתיות באימפריה. לפיכך, מומחים מארצות הברית מילאו תפקיד מכריע בהקמת הרכבת בין מוסקבה לסנקט פטרבורג (ראו קו הרכבת מוסקבה – סנקט פטרבורג), בבניית קווי הטלגרף הראשונים ובחידוש הטכנולוגיה הצבאית לאחר מלחמת קרים. שיא ההתקרבות בין רוסיה לארצות הברית היה בשנות 1860. במהלך מלחמת האזרחים בארצות הברית והמרד הפולני בשנים 1863–1864. אז היה לרוסיה ולמדינות צפון אמריקה אויב משותף: אנגליה, שתמכה הן בדרום והן במורדים הפולנים. כדי להתמודד עם פעולות השייט הבריטי בשנת 1863, הגיעה השייטת הבלטית של האדמירל לסובסקי לניו יורק ושייטת האוקיינוס השקט של האדמירל פופוב הגיעה לסן פרנסיסקו. בארצות הברית, המלחים הרוסים היו אמורים לשתק את הסחר הימי הבריטי במקרה של מלחמה.
בשנת 1867, כל האחזקות הרוסיות ממזרח למיצר ברינג נמכרו לארצות הברית תמורת 7.2 מיליון דולר. בנוסף לאלסקה עצמה, הם כללו את כל הארכיפלג האלאוטי וכמה איים באוקיינוס השקט (ראו מכירת אלסקה).
היסטוריה > קריסת האימפריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – יחסי ארצות הברית–ברית המועצות
ביולי 1922 הכירה ארצות הברית בעצמאותן של אסטוניה, לטביה וליטא ובהמשך ארצות הברית הייתה לאחת ממדינות המערב האחרונות שהכירו בברית המועצות, כאשר אלכסנדר טרויאנובסקי הפך לשגריר הראשון של ברית המועצות בארצות הברית בשנת 1933 והיחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לארצות הברית נוצרו ב-16 בנובמבר 1933.
השוואה

| שם נפוץ> שם רשמי | האימפריה הרוסית> האימפריה הרוסית, או רוסיה | ארצות הברית> ארצות הברית של אמריקה |
| --- | --- | --- |
סמל: 
| דגל | האימפריה הרוסית | ארצות הברית |
| שטח | 22,800,000 ק"מ רבוע (1900) | 9,526,46 ק"מ רבוע |
| אוכלוסייה | 175,000,000~ (1914) | 101,961,000 (1916) |
| עיר בירה | סנקט פטרבורג | וושינגטון די. סי. |
| ממשל | מונרכיה אבסולוטית | פדרציה נשיאותית רפובליקה חוקתית מערכת רב-מפלגתית |
| קיסר/נשיא ראשון | פיוטר הגדול | ג'ורג' וושינגטון |
| ייסוד | 862 (רוס של קייב) 16 בינואר 1547 (נסיכות) 22 באוקטובר 1721 (אימפריה) | 4 ביולי 1776 (הכרזת העצמאות) 3 בספטמבר 1783 (הכרה בעצמאות) 21 ביוני 1788 (חוקה) |
| שפות רשמיות | רוסית | אין (אנגלית דה פקטו) |
ראו גם

משרד החוץ (האימפריה הרוסית)
יחסי ארצות הברית–רוסיה
יחסי ארצות הברית–ברית המועצות
לקריאה נוספת

Bailey, Thomas A. America Faces Russia: Russian-American Relations from Early Times to Our Day (1950). אונליין
Bashkina, Nina N; and David F. Trask, eds. The United States and Russia : the beginning of relations, 1765-1815 (1980), 1260pp online free primary sources
Bolkhovitinov, Nikolai N. The Beginnings of Russian-American Relations, 1775-1815. (Harvard University Press, 1975).
Dulles, Foster Rhea. The road to Teheran : the story of Russia and America, 1781-1943 (1945) online free to borrow
Golder, Frank A. "The American Civil War Through the Eyes of A Russian Diplomat" American Historical Review 26#3 (1921), pp. 454–463 online, about ambassador Stoeckl
Jensen, Ronald J. The Alaska Purchase and Russian-American Relations (1973).
Kolchin, Peter. Unfree labor: American slavery and Russian serfdom (1987) online free to borrow
Saul, Norman E. Distant Friends: The United States and Russia, 1763-1867 (1991)
Saul, Norman E. Concord and Conflict: The United States and Russia, 1867-1914 (1996)
Saul, Norman E. The A to Z of United States-Russian/Soviet Relations (2010)
Saul, Norman E. Historical Dictionary of Russian and Soviet Foreign Policy (2014).
Thomas, Benjamin P.. Russo-American Relations: 1815-1867 (1930).
Trani, Eugene P. "Woodrow Wilson and the decision to intervene in Russia: a reconsideration." Journal of Modern History 48.3 (1976): 440-461.
הערות שוליים

↑  United States, Encyclopaedia Britannica online
| ארצות הברית יחסי החוץ של ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המזרח  התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין • (הרשות הפלסטינית) • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • (רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית) • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק • (כורדיסטן העיראקית) • (כורדיסטן הסורית) • קטר • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • (הונג קונג) • המלדיביים • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • נפאל • סין • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • (קוסובו) • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • (ברית המועצות) • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • איי בהאמה • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
ANZUS • SEATO • נאט"ו • AUKUS • קבוצת I2U2
הישוב הרוסי פורט רוס בקליפורניה שבאמריקה הרוסית.
קריקטורה אמריקאית משנת 1912.
כרזה רוסית משנת 1917: הכיתוב אומר "חירות. החברים הדמוקרטיים: איוואן והדוד סם."
יחסי בלגיה – הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

| יחסי בלגיה – הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
| --- | --- |
בלגיה: הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו


בלגיה: הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
שטח (בקילומטר רבוע)
30,528: 2,344,858
אוכלוסייה
11,750,446: 111,357,220
תמ"ג (במיליוני דולרים)
632,217: 66,383
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,804: 596
משטר
מונרכיה חוקתית: ממשלת מעבר

יחסי בלגיה–הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הם יחסי החוץ בין ממלכת בלגיה לבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הקשר התחיל בחקר נהר קונגו על ידי הנרי מורטון סטנלי. שתי המדינות חברות בארגון לה פרנקופוני ובאו"ם.
נציגויות דיפלומטיות

בלגיה מחזיקה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו שגרירות בקינשאסה וקונסוליה כללית בלובומבאשי.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליה כללית באנטוורפן.
יחסי בנגלדש–הפיליפינים

| יחסי בנגלדש–הפיליפינים |
| --- | --- |
בנגלדש: הפיליפינים


בנגלדש: הפיליפינים
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 300,000
אוכלוסייה
174,810,673: 116,398,382
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 437,146
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 3,756
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית

יחסי בנגלדש-הפיליפינים הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לרפובליקת הפיליפינים.
היסטוריה

יחסים בין תושבי הפיליפינים ובנגלדש התחילו כבר לפני עצמאותן של שתי המדינות. יורדי הים שבאו ממפרץ בנגל, כיום בשטח בנגלדש המודרנית, הפליגו לדרום-מזרח אסיה (האזור שבו נמצאים הפיליפינים) וסחרו שם מאז אמצע המאה הראשונה. בשנות ה-900 ממלכת גופטה, ששלטה בחלק מבנגלדש, הנחילה את התרבות הדרום-אסיאתית בדרום מזרח אסיה, דרך מסחר, כך שמכתב הבראהמי, ששימש בעבר בממלכת גופטה, התפתח הכתב הפיליפיני העתיק. כאשר שושלת צ'ולה בדרום אסיה כבשה את אזור בנגלדש, מפרץ בנגל ודרום-מזרח אסיה אוחדו לישות יחידה מכיוון שהיו תחת שליטת ישות פוליטית יחידה. מאוחר יותר, בעיצומם של הכיבושים הקולוניאלים הספרדיים, בבנגלדש והודו הדרומית התפתח סחר בעבדים, שהועברו לאזור הפיליפינים, במהלך רוב אותה התקופה.
לאחר שבנגלדש הכריזה עצמאות והתנתקה מפקיסטן, ממשלת הפיליפינים הכירה בבנגלדש ב-24 בפברואר 1972, ושתי המדינות כוננו קשרים דיפלומטיים. הפיליפינים היו בין המדינות הראשונות שהכירו בבנגלדש לאחר עצמאותה בשנת 1971. בנגלדש פתחה שגרירות בפיליפינים בשנת 1981. ראש הממשלה של בנגלדש אטאור רחמן ח'אן ביקר בפיליפינים ב-1985. מאוחר יותר, ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד ביקרה בפיליפינים בספטמבר 1997.[דרוש מקור] לבנגלדש יש שגרירות תושבת בפיליפינים ולפיליפינים יש שגריר תושב בבנגלדש.[דרוש מקור]
יחסים כלכליים

שווי הסחורות שבנגלדש ייבאה מהפיליפנים הסתכם ב-19.32 מיליון דולר נכון לשנת 2014. בנגלדש היא שותפת הסחר השלישית בחשיבותה של הפיליפינים בדרום אסיה. בפברואר 2016, 81 מיליון דולר נגנבו מבנק בנגלדש, והכסף הולבן באמצעות בנק בפיליפינים. ממשלת הפיליפינים החזירה 15 מיליון דולר מהכסף הגנוב.
יחסי בליז–גרמניה

| יחסי בליז–גרמניה |
| --- | --- |
בליז: גרמניה


בליז: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 357,022
אוכלוסייה
420,509: 84,270,844
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,804: 52,878
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית

יחסי בליז–גרמניה הם יחסי החוץ בין בליז לגרמניה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

הרפובליקה הפדרלית של גרמניה תמכה בתוקף בזכותה של בליז להגדרה עצמית באו"ם והכירה בה כמדינה עצמאית ב-21 בספטמבר 1981, והייתה המדינה הראשונה שעשתה זאת אחרי בריטניה. היחסים הדו-צדדיים הם ידידותיים ובלתי מעורערים. בליז תומכת לעיתים קרובות באינטרסים גרמניים באו"ם.
יחסים כלכליים

המסחר בין בליז לגרמניה הסתכם ב-16 מיליון אירו בשנת 2019 (היצוא הגרמני לבליז כ-3 מיליון אירו; היבוא גרמניה מבליז כ-13 מיליון אירו).
בליז היא שותפה לשיתוף פעולה פיתוח גרמני במסגרת פרויקטים אזוריים הנתמכים על ידי המשרד הפדרלי לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי והמשרד הפדרלי לאיכות הסביבה, שמירת טבע ובטיחות גרעין. המיקוד הוא בתחום הסביבתי. ההגנה על קווי החוף והמשאבים הימיים וכן על סלבה מאיה, מרחב היער השני בגודלו ביבשת אמריקה (בליז, גואטמלה ומקסיקו), הם בין הצעדים הנתמכים על ידי גרמניה. יתר על כן, בליז נהנית מפרויקטים אזוריים המוסכמים עם מערכת השילוב המרכז אמריקאית (SICA) בתחום האנרגיה וממשל פיננסי טוב.
הגירה

קבוצת מנוניטים ממוצא גרמני היגרה לבליז בשנות החמישים דרך קנדה ומקסיקו. מספרם היה במקור 3,500, אך כיום הוא נאמד בכ-10,000 איש, הם מדברים בניב גרמני ישן אך אינם אזרחים גרמנים. הם כמעט לא נוטלים חלק בחיים הפוליטיים במדינה, אך הם מצליחים מאוד בחקלאות, בענפי האומנות ובתעשייה בקנה מידה קטן.
נציגויות דיפלומטיות

בליז מיוצגת גרמניה באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
גרמניה מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור.
יחסי ברוניי–וייטנאם

| יחסי ברוניי–וייטנאם |
| --- | --- |
ברוניי: וייטנאם


ברוניי: וייטנאם
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 331,210
אוכלוסייה
464,844: 101,347,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 429,717
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,545: 4,240

יחסי ברוניי–וייטנאם הם יחסים ידידותיים, כשברוניי מחזיקה שגרירות בהאנוי, ולווייטנאם יש שגרירות בבנדר סרי בגוואן.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-29 בפברואר 1992. ב-1998, חסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי ביקר בביקור רשמי בווייטנאם, וב-2001 ביקר נשיא וייטנאם, טראן דוק לואונג בברוניי.
מספר הסכמים כמו הסכם תעופה נחתמו על ידי שתי המדינות. נפח המסחר בין המדינות הגיע ל-1.5–2 מיליון דולרים בשנה. בשנת 2005, נפח המסחר היה כ-4.5 מיליון דולר. בסוף יוני 2007, לברוניי היו כ-37 פרויקטי השקעות בווייטנאם. ברוניי מעניקה מלגות רבות לווייטנאמים בתחומי הנפט, גז, וקורסים באנגלית.
קיים גם שיתוף פעולה בין שני חילות הים של שתי המדינות בנושאי שמירת שלום, יציבות וביטחון ימי באזור.
לקריאה נוספת

Vietnam, Brunei issue joint statement Vietnam.net
Closer Brunei-Vietnam Tie The Borneo Post