stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוצ'י פייפיאן
היסטוריה

עוד בשושלת צ'ינג המאוחרת, מוכרים מוסלמים רבים שחיו בצ'נגדו מכרו פרוסות בקר שהוגשו קר ברחובות צ'נגדו, תוך שימוש בפסולת בקר מכיוון שהן היו זולות יחסית. בגלל עלותו הנמוכה, המנה הייתה פופולרית בקרב נושאי ריקשה וסטודנטים עניים.
בשנות השלושים, זוג נשוי בצ'נגדו התפרסם בזכות הכנת פרוסות בקר. הבעל, גואו ג'אוחואה (郭朝華), ואשתו, ג'אנג טיאנג'נג (張田政), התייחסו במיוחד לפרוסות הבקר שהכינו, ולעיתים קרובות התנסו במרכיבים חדשים. כתוצאה מכך, לפרוסות הבקר שלהם היה טעם מובהק ומובדל משאר ספקי פרוסות הבקר, והעסק שלהם פרץ. לעיתים קרובות, ילדים שובבים היו מושכים מתיחה על בני הזוג ומדביקים פתקי נייר שעליהם נכתב "夫妻肺片", פוצ'י פייפיאן ("חתיכות ריאה של בעל ואישה"). מאוחר יותר, סוחר ניסה את מנת הפוצ'י פייפיאן והיה מרוצה כל כך, שהוא נתן להם לוח אותיות מזהב עם הכיתוב "夫妻肺片", ומאז דבק השם בפי כל.
כדי להתאים לטעמם של לקוחותיהם, הזוג ביצע שיפורים רבים במנה, ופרוסות פסולת הוחלפו בסופו של דבר בפרוסות בקר או טלה שונות. אנשים רבים עדיין העדיפו לקרוא למנה פוצ'י פייפיאן, ולכן השם משמש עד היום.
המשמעות של "פיי" הייתה במקור חלקי פסולת או פסולת (廢) אך מאוחר יותר שונתה לריאה (肺) כך שהמנה נשמעה פחות דוחה. הריאה יכולה להיות חלק מהפסולת הזו, אבל פיי אינה ריאה בפני עצמה במשמעות המנה הזו.
הערות שוליים

↑  Fuchsia Dunlop (2003). Land of Plenty: A Treasury of Authentic Sichuan Cooking. W.W. Norton. ISBN 978-0-393-05177-3.
פונט-סנט-אספרי

| --- | --- |
סמל פונט-סנט-אספריסמל פונט-סנט-אספרי

 מדינה:  צרפת צרפת
 שטח:  18.49 קמ"ר
 גובה:  59 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  10,600 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  44°15′23″N 4°38′54″E﻿ / ﻿44.256388888889°N 4.6483333333333°E﻿ / 44.256388888889; 4.6483333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.pontsaintesprit.fr
 he
 
פונט-סנט-אספרי (בצרפתית: Pont-Saint-Esprit) היא עיירה קטנה במחוז גארד שבדרום צרפת, השוכנת על נהר רון.
היסטוריה

הגשר שמחבר בין שני חלקי העיירה מצידי הרון תועד על ידי הצליין האירי סימון שמאוניס בשנת 1323 בדרכו לארץ הקודש.
פונט-סנט-אספרי מפורסמת כעיר הולדתו של מישל בובייה, סבה של ג'קלין קנדי-אונאסיס.
ב-16 באוגוסט 1951 התרחשה בעיירה התפרצות של הרעלת ארגוטיזם, שהתבטאה בשינויים פסיכוטיים ובהזיות מרובות אצל יותר מ-250 מתושבי העיירה. 50 מתוכם הוחזקו בכוח במקלט כדי שלא יפגעו בעצמם ובסביבתם, וארבעה תושבים מתו מההרעלה. רוב המחקרים האקדמיים מגדירים את השפעת פטריות ארגוט כגורם למגפה, אולם ישנן תיאוריות המתארות גורמים אחרים כגון הרעלת כספית, LSD, ומעורבות אמריקאית שכוללת ניסויים בסמי הזיה.
ערים תאומות

גרמניה אגלסבאך, גרמניה
בריטניה האברהיל, בריטניה
פורטוגל פנאקובה, פורטוגל
לקריאה נוספת

ג'ון גרנט פולר, "The Day of St. Anthony's Fire", הוצאת מקמילן 1968
הערות שוליים

↑  The Journey of Symon Semeonis from Ireland to the Holy Land, celt.ucc.ie
↑   מה גרם לתושבי עיירה קטנה לצאת מדעתם ביום בהיר אחד באוגוסט 1951?, באתר הארץ, 28 בפברואר 2019
1 2  Gabbai, Lisbonne, Pourquier, Ergot Poisoning at Pont St. Esprit, British Medical Journal 2, 1951-09-15, עמ' 650–651
↑  Stanley Finger, Origins of Neuroscience: A History of Explorations Into Brain Function, Oxford University Press, 2001, עמ' 221, ISBN 978-0-19-514694-3. (באנגלית)
↑  Jeffrey C. Pommerville, I. Edward Alcamo, Alcamo's Fundamentals of Microbiology: Body systems edition, Jones & Bartlett Publishers, 2012-01-15, עמ' 731, ISBN 978-1-4496-0594-0. (באנגלית)
↑  Istituto internazionale di storia economica F. Datini Settimana di studio, Simonetta Cavaciocchi, Economic and biological interactions in pre-industrial Europe, from the 13th to the 18th century, Firenze University Press, 2010, עמ' 82, ISBN 978-88-8453-585-6. (באנגלית)
↑  Frederick Burwick, Poetic Madness and the Romantic Imagination, Penn State Press, 2010-11-01, עמ' 180, ISBN 978-0-271-04296-1. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557198805171  BnF: cb15254842b (data)  GND: 4103217-2  LCCN: n81043402  MusicBrainz: f9df8c60-554d-4463-b6f5-1f726a43d095  VIAF: 124342859   WorldCat (עם VIAF): 124342859 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטיסוב ארנה

| --- | --- |

 על שם:  ויאצ'סלב פטיסוב 
 מיקום:  רוסיה רוסיה, ולדיווסטוק
 קואורדינטות:  43°14′13″N 132°02′28″E﻿ / ﻿43.236918°N 132.041011°E﻿ / 43.236918; 132.041011
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים) 
 מושבים:  5,500 
 http://fetisovarena.com
 he
 
פטיסוב ארנה (ברוסית: Фети́сов Аре́на) הוא מתחם קונצרטים וספורט בעיר ולדיווסטוק, המשמש כאולמה הביתי של קבוצת אדמירל מליגת KHL. האולם נקרא על שמו של ויאצ'סלב פטיסוב, שחקן ומאמן הוקי מפורסם, ציר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית שיזם את הקמת אדמירל ולדיווסטוק. המתחם מיועד ל-7,000 צופים במהלך קונצרטים ועד 5.5 אלף במהלך תחרויות ספורט. המשקיעה העיקרית בבנייה הייתה חברת גזפרום.
הפתיחה התקיימה ב-27 בספטמבר 2013, במשחק שבו ניצחה אדמירל את צסק"א 4:2 במשחק הביתי הראשון. ב-29 משחקי בית של "אדמירל" בעונת 2014 ב-KHL, התפוסה בזירה עמדה על 98.8%.
מיקום

הארנה ממוקמת במרחק 18 ק"מ ממרכז העיר ולדיווסטוק, 150 מטר מזרחית לכביש А370, לא רחוק מתחנת הרכבת "ספוטניק".
הערות שוליים

↑  "СЕЗОН 2013/2014 Дебют". ХК Адмирал. נבדק ב-2019-03-08.
פוצ'יני למתחילים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  מריה מגנטי 
 הופק בידי:  עדן וורמפלד, גארי וויניק, ג'ייק אברהם
 תסריט:  מריה מגנטי 
 עריכה:  סוזן גראף
 שחקנים ראשיים:  אליזבת ריזר ג'ניפר דונאס ג'סטין קירק גרטשן מול ג'וליאן ניקולסון 
 מוזיקה:  טרי דיים
 צילום:  מאוריציו רובינשטיין
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  IFC Films, לוגו, Red Envelope Entertainment 
 חברה מפיצה:  Strand Releasing, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2006 
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   pucciniforbeginners
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוצ'יני למתחילים (באנגלית: Puccini for Beginners) היא קומדיה רומנטית משנת 2006 של הבמאית מריה מגנטי. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס 2006, ויצא במהדורת DVD בארצות הברית ב-3 ביולי 2007.
עלילה

הסיפור נפתח בניו יורק, לאחר שסמנתה (ג'וליאן ניקולסון) נפרדת מאלגרה (אליזבת רייזר), סופרת לסבית עם נטייה ליחסים בעיתיים ועיסוק עצמי אובססיבי. אלגרה מתיידדת עם פיליפ (ג'סטין קירק), אותו פגשה במסיבה. למחרת היום היא פוגשת את גרייס (גרטשן מול), האקסית של פיליפ, אף שאלגרה אינה יודעת זאת עדיין.
רקע וביקורת

זהו סרטה השני של מגנטי אחרי "ההרפתקה המדהימה של שתי בחורות מאוהבות".
המשולש הרומנטי של הסרט מוצג מזווית קומית קלילה, חופשייה מהגבולות המקובלים של זהות מינית.
הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-24 בחיפה.
הערות שוליים

↑  פוצ'יני למתחילים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-24 בחיפה
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פוצ'יוב

פוצ'יוב (באוקראינית: Почаїв, פוצ'ייב; בפולנית: Poczajów; ביידיש: פּאטשאיעװ) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה.
עיירה זו מהווה מוקד לעלייה לרגל לצליינים כיוון שמצוי בה מנזר פוצ'ייב, המנזר הגדול ביותר במערב אוקראינה והשני בגודלו במדינה.

עד השואה התקיימה בה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

פוצ'יוב נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנים אלה נודעה בשל מעיין שהיה בה, אשר התפרסם בסגולות מרפא. במאה ה-16 הוקם על גבעה בסמוך לעיירה מנזר, בעקבות מסורת על הימצאות העתק כף רגלה של מרים הקדושה במקום.
בשנת 1740 עברה פוצ'יוב לבעלות משפחת רדזיוויל, ובשנת 1778 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
כיום העיר משמשת כמרכז תיירותי וקיימים בא בתי מלון רבים וכן פארקים ומסעדות.
יהודי פוצ'יוב

ליהודים הותר להתיישב בעיירה רק בסוף המאה ה-18, ומאמצע המאה ה-19 היוו כמחצית מתושבי העיירה. בשנים 1906 ו-1907 הפיצו נזירים מקומיים עלילות דם נגד יהודי העיירה. במהלך הכיבוש האוסטרו-הונגרי בזמן מלחמת העולם הראשונה גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, ולאחריהן, גורשו מהעיירה. בשובם אליה, מצאו את בתיהם הרוסים. בסיוע הג'וינט ויוצאי העיירה בארצות הברית השתקמה במעט הקהילה בעיירה לאחר המלחמה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100 יהודים, כמחצית תושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הצבא האדום בספטמבר 1939.
ב-20 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך זמן קצר 119 גברים יהודים, והטילו על הקהילה סכום כופר גבוה.
בינואר 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו שררו תנאי רעב. 19 יהודים שניסו להבריח מזון לגטו הוצאו להורג.
ב-7 בספטמבר 1942 נרצחו 794 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה בבורות ירי. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, ומי שנמצאו נרצחו יחד עם כ-20 יהודים שהושארו למיון חפצי הנרצחים.
פגי סיגר

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1935 (בת 89) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1955 
 סוגה:  מוזיקת פולק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  בנג'ו 
 חברת תקליטים:  Folkways Records 
 בן או בת זוג:  איאן מקול (1977–22 באוקטובר 1989) Irene Pyper-Scott 
 www.peggyseeger.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרגרט "פגי" סיגר (באנגלית: Margaret "Peggy" Seeger; נולדה ב-17 ביוני 1935) היא זמרת פולק אמריקאית, שהתפרסמה גם בבריטניה, שם התגוררה במשך יותר מ-60 שנה. הייתה נשואה למוזיקאי יואן מקול (אנ').
ראשית חייה

אביה של פגי סיגר היה צ'ארלס סיגר (1886–1979), מוזיקולוג ידוע וחוקר מוזיקה עממית, ואימה הייתה אשתו השנייה של סיגר, רות פורטר קרופורד (1901–1953), מלחינה מודרניסטית שהייתה האישה הראשונה שקיבלה מלגת גוגנהיים. אחד מאחיה היה זמר העם מייק סיגר, ופיט סיגר היה אחיה למחצה.
החלה ללמוד גיטרה בגיל שש, ולמדה לנגן בבנג'ו ובפסנתר בגיל 15.
קריירה מוזיקלית ופוליטית

בשנת 1955 הוציאה את אלבומה הראשון ובו שירי עם אמריקאיים לילדים. באותה תקופה החלו זמרי פולק אמריקאים רבים, בהם פול רובסון והוויברז, להזדהות עם השמאל הפוליטי, כתגובת נגד להשפעת המקארתיזם, וגם סיגר החלה לשיר שירים פוליטיים.
בסוף שנות ה-50 ביקרה בסין הקומוניסטית וברוסיה. משרד החוץ האמריקאי, שהתנגד לביקורים מסוג זה, הודיע לה כי דרכונה יישלל עם שובה לארצות הברית, ולכן החליטה להישאר באירופה ולהופיע במקומות שונים בליווי בנג'ו. רק בשנת 1994 הותר לה לשוב לארצות הברית.
במהלך הופעה בלונדון בשנת 1956 הכירה את המוזיקאי יואן מקול (אנ') והשניים התאהבו. הוא עזב את אשתו השנייה ועבר להתגורר עם פגי סיגר. מכיוון שסיגר שהתה בממלכה המאוחדת כמהגרת, הם לא יכלו להתחתן. בשנת 1959 התחתנה בנישואים פיקטיביים עם המוזיקאי הסקוטי אלכס קמפבל על מנת לקבל אזרחות בריטית, וכך יכלה להינשא מאוחר יותר לבן זוגה יואן מקול. לזוג נולדו שלושה ילדים, והם חיו ביחד עד מותו של מקול בשנת 1989. הם הקליטו והוציאו ביחד ולחוד אלבומים רבים של מוזיקה עממית, בהם ניגנו אך ורק בכלים אקוסטיים מסורתיים. אחד משיריו הידועים של מקול, "The First Time Ever I Saw Your Face", נכתב על מגי סיגר.
סיגר הייתה בין הראשונות ששילבו מפוחית יד בשירי עם, וצלילה הפך לאחד מסימני הזיהוי של שיריה. סיגר ומקול ייסדו קבוצה בשם "חוג המבקרים" שהייתה מעין "כיתת אמן" לזמרי פולק, בה התנסו בכתיבה והלחנה של שירים עממיים ושירים חדשים כאחד. מדי שנה יצאה הקבוצה לסיבוב הופעות בבריטניה בה שולבו שירי עם ומערכונים קומיים. המופע נקרא "פסטיבל השוטים (אנ')", על שמו של אירוע בריטי הומוריסטי מימי הביניים בו התירו מלכי אנגליה לנתיני הממלכה חופש ביטוי גדול מהרגיל. רבים משיריהם היו על נושאים פוליטיים, בהם זכויות עובדים, פציפיזם, שוויון זכויות וזכויות האישה. שיריה של סיגר היו פופולריים בקרב פעילות התנועה הפמיניסטית, בייחוד השיר "אני הולכת להיות מהנדסת" ("I'm Gonna Be an Engineer").
בשנות השמונים ביקרה במחנה הנשים ליד הבסיס הצבאי בגרינהאם קומון (אנ'), בו נערכה מחאה של נשים בריטיות ושל התנועה לפירוק נשק גרעיני נגד הצבת טילי שיוט אמריקאים בבסיס. במהלך ביקוריה כתבה את שיר המחאה "Carry Greenham Home". להלן שורותיו הראשונות של השיר (בתרגום חופשי לעברית):
יד ביד, בשורה ארוכה

כולנו סובבות את הגדר

שלושים אלף נשים ביחד שרות

הביאו את המסר הביתה.



הביאו את גרינהאם הביתה, כן,

קרוב לבית ורחוק מכאן,

הביאו את גרינהאם הביתה.



כולנו שרות בקול נישא

במקום גדר תיל נציב יונת שלום

בלבנו בוערת אש המחאה

הביאו את המסר הביתה.



הביאו את גרינהאם הביתה, כן,

קרוב לבית ורחוק מכאן,

הביאו את גרינהאם הביתה.
שנותיה המאוחרות

בשנת 1989 מת בעלה, יואן מקול. בראיון בשנת 2005 הזדהתה סיגר כביסקסואלית, וסיפרה על יחסיה הרומנטיים עם אישה שהחלו מעט לפני מותו של מקול, ונמשכו שנים רבות לאחר מכן.
ב-1994 עברה סיגר לארצות הברית והתגוררה באשוויל, קרוליינה הצפונית. היא המשיכה להופיע ולשיר על נושאים הקשורים לזכויות האישה. בשנת 2006 עברה לבוסטון, מסצ'וסטס, שם קיבלה משרת הוראה באוניברסיטת נורת'איסטרן. בשנת 2010 חזרה לבריטניה והיא גרה בעיירה באוקספורדשייר, סמוך לילדיה.
בשנת 2011 ערכה סיגר את ספר השירים של יואן מקול, ושילבה בו קטעים אישיים רבים. בשנת 2017 ראתה אור אוטוביוגרפיה שלה.
סיגר ממשיכה להקליט ולהופיע, ולערוץ היוטיוב שלה יש צופים רבים. בין השאר הופיעה בשנת 2013 במופע לזכרה של קייט מקגריגל.
דיסקוגרפיה

להלן חלק מהאלבומים של פגי סיגר.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

Folksongs of Courting and Complaint (1955)
Animal Folksongs for Children (1957)
Folksongs and Ballads (1957)
A Song for You and Me (1962)
The Best of Peggy Seeger (1963)
Peggy Alone (1967)
Penelope Isn't Waiting Anymore (1977)
Different Therefore Equal (1979)
The Folkways Years 1955 1992 Songs of Love and Politics (1992)
Familiar Faces (1993)
Songs of Love and Politics (1994)
Love Will Linger On (1995)
An Odd Collection (1996)
Classic Peggy Seeger (1996)
Period Pieces (1998)
No Spring Chickens (1998)
Almost Commercially Viable (2000)
Heading For Home (2003)
Love Call Me Home (2005)
Bring Me Home (2008)
Peggy Seeger Live (2012)
Everything Changes (2014)
דיסקוגרפיה > עם יואן מקול

Second Shift – Industrial Ballads (1958)
Chorus From The Gallows (1960)
Popular Scottish Songs (1960)
Singing The Fishing (1960)
New Briton Gazette, Vol. 1 (1960)
Classic Scots Ballads (1961)
Bothy Ballads of Scotland (1961)
Two Way Trip (1961)
New Briton Gazette, Vol. 2 (1962)
Jacobite Songs – The Two Rebellions 1715 and 1745 (1962)
Steam Whistle Ballads (1964)
Traditional Songs and Ballads (1964)
The Amorous Muse (1966)
The Manchester Angel (1966)
The Long Harvest 1 (1966)
The Long Harvest 2 (1967)
The Long Harvest 3 (1968)
The Angry Muse (1968)
The Long Harvest 4 (1969)
The Long Harvest 5 (1970)
The World Of Ewan MacColl And Peggy Seeger (1970)
The Long Harvest 6 (1971)
The Long Harvest 7 (1972)
The World Of Ewan MacColl And Peggy Seeger Vol. 2 – Songs from Radio Ballads (1972)
At The Present Moment (1972)
Folkways Record of Contemporary Songs  (1973)
The Long Harvest 8 (1973)
The Long Harvest 9 (1974)
The Long Harvest 10 (1975)
Saturday Night at The Bull and Mouth (1977)
Cold Snap (1977)
Hot Blast (1978)
Blood and Roses (1979)
Kilroy Was Here (1980)
Blood and Roses 2 (1981)
Blood and Roses 3 (1982)
Blood and Roses 4 (1982)
Blood and Roses 5 (1983)
Freeborn Man (1983) [reissued 1989]
Daddy, What did You Do in The Strike? (1984) [cassette mini-album]
White Wind, Black Tide – Anti-Apartheid Songs (1986) [cassette album]
Items of News (1986)
דיסקוגרפיה > עם מייק סיגר

American Folk Songs Sung by the Seegers (1957)
Peggy 'n' Mike (1967)
American Folksongs for Children (1977)
American Folk Songs for Christmas (1990)
Fly Down Little Bird (2011)
דיסקוגרפיה > עם אמנים אחרים

The Female Frolic (1967)
Living Folk (1970)
Three Score and Ten (concert) (2007)
הערות שוליים

↑  Your Greenham song book, The Guardian (באנגלית).
↑  Peggy Seeger recounts when she "realised men had destroyed the Earth", באתר "The Big Issue", ‏5 בנובמבר 2019 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603480505171  PLWABN: 9810619289805606  BIBSYS: 4044509  BnF: cb13839645c (data)  CiNii: DA04219859  GND: 133354105  ISNI: 0000 0001 2147 7658  LCCN: n83021410  MusicBrainz: 66894f76-76bd-4318-a30c-3b565b9e95b8  NKC: xx0069578  NLA: 35677999  NLK: KAC202268110  NTA: 068016085  RERO: 02-A003817908  SNAC: w6pc4kpb  SUDOC: 087937107  Trove: 1038628  VIAF: 110918624   WorldCat (עם VIAF): 110918624
פייר בוגה

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1698 לה קרואזיק, צרפת 
 פטירה:  15 באוגוסט 1758 (בגיל 60) פריז, ממלכת צרפת 
 ענף מדעי:  פיזיקה, הידרוגרפיה, גאודזיה, אסטרונומיה, ניווט 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 
פייר בוגה (בצרפתית: Pierre Bouguer‏; 16 בפברואר 1698 - 15 באוגוסט 1758) היה מתמטיקאי, גאופיזיקאי, גאודזיסט, ואסטרונום צרפתי. הוא ידוע גם כ"אבי הארכיטקטורה הימית".
עבודותיו

מאמרו על המיקום האופטימלי של תרנים באונייה - "On the masting of ships", עליו זכה בפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים.
מאמרו "On the best method of observing the altitude of stars at sea" - "על השיטה הטובה ביותר לצפייה בגובה של הכוכבים בים", עליו זכה גם בפרס.
מאמרו "On the best method of observing the variation of the compass at sea" עליו זכה גם בפרס.
מאמרו "Optical Treatise on the Gradation of Light" בו תיאר כמה מהמדידות המוקדמות ביותר בתחום הפוטומטריה.
חיבורו "Traité du navire" - המגנום אופוס שלו - החיבור הראשון על ארכיטקטורה ימית, שבין הישגיו הרבים הסביר לראשונה את השימוש בגובה המטאסנטר כמדד ליציבות של אונייה. החיבור הניח את היסודות להיבטים רבים של תכנון אוניות.
השתתף במשלחת מדעית למדידת אורך המרידיאן ליד קו המשווה.
ב-1748 המציא את ההליומטר.
עמית פלד

| --- | --- |

עמית פלד
 לידה:  1973 (בן 51 בערך) קיבוץ יזרעאל ישראל ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 עיסוק:  צ'לן, מנצח, פדגוג
 כלי נגינה:  צ'לו
 http://www.amitpeled.com/
 
עמית פלד (נולד ב-1973) הוא צ'לן, מנצח ופדגוג ישראלי-אמריקאי.
קורות חיים

פלד נולד בקיבוץ יזרעאל. התחיל לנגן בצ'לו בגיל 10. בשנותיו הראשונות היה פלד שחקן כדורסל. בגיל 14 עבר ללמוד אצל אורי ורדי, תלמידו של יאנוש סטארקר. למד בבית הספר תלמה ילין. כמוזיקאי מצטיין ניגן ברביעיית צה"ל. לאחר שרותו הצבאי קיבל מלגת לימודים באוניברסיטת ייל. לאחר שנת לימודים אחת עזב את ייל ועבר ללמוד אצל ברנרד גרינהאוס.
לאחר שנה המשיך את לימודי התואר שלו בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד. לאחר שהשלים את לימודיו עבר עם רעייתו לגרמניה ושם למד אצל בוריס פרגמנצ'יקוב והתחיל לפתח קריירה עצמאית כנגן וכמורה.
פלד הוא פרופסור במכון למוזיקה פיבודי, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס במרילנד, ארצות הברית.
פלד ניגן בעבר על צ'לו Goffriler שנבנה בשנת 1733 והיה בעבר כלי הנגינה של הצ'לן פבלו קזלס. הצ'לו הוענק לו בידי מרתה קזלס איסטומין, אלמנתו של קזלס.
פלד מייסד וחבר בשלישיית טמפסט, ביחד עם הכנר איליה קלר והפסנתרן אלון גולדשטיין.
בישראל מרבה פלד לנגן עם אנסמבל סולני תל אביב
.
פלד חבר בצוות המורים של קשת אילון.
בנובמבר 2018 הוחרמה מערכת מיתרים רזרבית של הצ'לו שלו על ידי אנשי הביטחון בנמל התעופה פרדריק שופן בוורשה, בירת פולין (שקרוי ע"ש המלחין הפולני פרדריק שופן), בזמן הבדיקה הביטחונית בשדה, בדרכו לטיסה לדנמרק ומשם לארצות הברית. לדברי אנשי הביטחון, המיתרים יכולים לשמש כנשק.
עמית פלד הוא גם מנצח והחל משנת 2019 הוא משמש בתור מנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית "עיר המוזיקה" בקליבלנד.
הערות שוליים

↑  AMIT PELED FACULTY STRINGS
↑   Pablo and Me, סרטון  באתר יוטיוב
↑  פבלו קזלס, עמית פלד ואני, בלוג של ברק טל, נצפה ב-26.8.018
↑  איתמר אייכנר, מיתרים הוחרמו בפולין לצ'לן ישראלי נודע: "עוד תחנוק עם זה מישהו", באתר ynet, 20 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294367605171  LCCN: n2002127069  MusicBrainz: d30a695e-af01-4661-bddb-39830419c603  VIAF: 38742478   WorldCat (עם VIAF): 38742478
פייר בולאנז'ה

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1987 (בן 37) הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Pierre Bruno Boulanger 
 מדינה:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  קור פלורן 
 פרופיל ב-IMDb
 
פייר בולאנז'ה (בצרפתית: Pierre Boulanger; נולד ב-1987) הוא שחקן צרפתי.
ביוגרפיה

בולאנז'ה נולד בפריז.
ב-2003 שיחק בתפקיד הראשי, של הנער היהודי מומו, בסרט "מר איברהים". על תפקידו בסרט זכה בפרס בפסטיבל הסרטים בשיקגו.
ב-2008 שיחק בסרט "Nos 18 ans" העוסק בחבורת נערים בצרפת הנערכים לבחינת הבגרות, גילם את מושא אהבתה של סלינה גומז בסרט "מונטה קרלו" והופיע בסרט "שבעה ימים באנטבה".
בתיאטרון הופיע בין היתר במחזה "דון ז'ואן". הוא גם עוסק בדיבוב ודיבב לצרפתית את דמותו של הנסיך (ביגלומו של סם קלפלין) בסרט "שלגייה והצייד".
עירד יבנה

| --- | --- |

 לידה:  1958 (בן 66 בערך) פתח תקווה, ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  מכון ויצמן למדע 
 מנחה לדוקטורט:  אחי ברנדט 
 תלמידי דוקטורט:  יאיר קורן, ערן טרייסטר, יוני לוי, אליהו אושרוביץ, מיכל הולצמן גזית, Javier Turek 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום החישוב המדעי, בפרט דינמיקת נוזלים חישובית, אנליזה נומרית, ושיטות רב-סריג.
 
עירד יבנה (נולד ב-1958 בפתח תקווה) הוא פרופסור למדעי המחשב בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. תחומי התמחותו הם שיטות רב-סריג; חישוב מדעי; פיזיקה חישובית; דינמיקת זורמים גיאופיזיים; עיבוד וניתוח תמונה; אנליזה נומרית. שימש כדיקן הפקולטה מאוקטובר 2013 עד סוף 2017. משנת 2020 מכהן כמנכ"ל מוסד שמואל נאמן.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1958 בפתח תקווה, בן לאביבה ויצחק יבנה, מראשוני הטייסים בחיל האוויר הישראלי. את שירותו הצבאי עשה יבנה בחיל השריון.
התחיל את לימודיו האקדמיים בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ממנה קיבל תואר בשנת 1984. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט במכון ויצמן למדע, ובשנת 1991 העניק לו המכון תואר זה. חיבור הדוקטורט שלו עסק בשיטות רב-סריג לזרמים בלתי דחיסים בהנחייתו של אחי ברנדט. לאחר חיבור הדוקטורט, עסק במחקר במכון הלאומי לחקר האטמוספירה NCAR בקולורדו, במחלקה לגיאופיזיקה ואוקיינוגרפיה. בשנת 1993 חזר לטכניון, הפעם לפקולטה למדעי המחשב, ומאז מלמד בה.
באוקטובר 2013 נבחר לתפקיד דיקן הפקולטה, במקומו של אלי ביהם. לפני כן כיהן כסגן הדיקן ללימודי הסמכה בפקולטה.
עירד יבנה הוא אחד מבין זוכי פרס ינאי לשנת תשע"א, השנה הראשונה בה הוענק הפרס.
פרסומים > פרסומים מדעיים

פרופ' יבנה פרסם עשרות מאמרים בתחומי הפיזיקה החישובית והחישוב המדעי. המאמר הראשון שפרסם, יחד עם אחי ברנדט, הופיע בכתב עת לפיזיקה חישובית. גם בהמשך עסק יבנה במדע חישובי, והקשר שלו למדעי הסביבה. חיבור הדוקטורט של יבנה עסק בטכניקות רב-סריג לנוזלים בלתי דחיסים, נושא שיבנה המשיך לעסוק בו.
פרסומים > פרסומים אחרים

עירד יבנה פרסם ספר ששמו "אתנכתא. קומית". הספר אויר על ידי פרדי ברוקשטיין, אף הוא חבר סגל הפקולטה למדעי המחשב בטכניון. הספר יצא בהוצאה משותפת של הוצאת קרפד, בבעלותו של גיל חובב, והוצאת מודן. לספר שני חלקים: בראשון, "מגילות" שקולות וחרוזות, העוסקות בתלאות החוג למדעי המחשב בטכניון, ושאר חיי אקדמיה. בשני, המחבר נותן פתחון פה לדמויות המשניות של התנ"ך, ובהן אבישג השונמית, ושתי, אתונו של בלעם, והדג שבלע את יונה הנביא.
השם "אתנכתא. קומית" הוא משחק מילים, המבוסס על הביטוי אתנחתא קומית, המתאר קטע ביניים משעשע, ועל התנ"ך, אליו מתייחס הספר בחלקו השני, כאשר הנקודה (דוט קום) יוצרת קשר למדעי המחשב.
המגילות בספר מבוססות על הופעות קומיות של יבנה לאורך השנים, הבולטת שבהן "מגילת דני עקשני", שבוצעה לכבוד קבלת פרס נובל של פרופ' דן שכטמן. מגילות אחרות עוסקות בנושאים כגון איסוף כספים לבניין הפקולטה, או סיפור חייו של מועמד לתפקיד סגל.
הערות שוליים

↑  צוות, באתר www.neaman.org.il
↑  עירד יבנה, ‏מביר תמדה ל-302, ערב גנני קק"ש 1982-1977, שריון 43, אפריל 2013, עמ' 92-93, באתר "יד לשריון"
↑  מאמר שפרסם יבנה בתקופתו בקולורדו
↑  עלון פרס ינאי לשנת תשע"א
↑  ראו רשימה נבחרת של פרסומים
↑  המאמר הראשון, בנושא פיזיקה חישובית Inadequacy of first-order upwind difference schemes for some recirculating flows
↑  ראו מאמר בנושא ניתוח נומרי של זרמים
↑  ראו מאמר בתחום נוזלים בלתי דחיסים, יוני 1992
↑  ראו מאמר בנושא מקדמי החלקה רב-סריג, משנת 1993
↑  ראו מאמר בנושא רב-סריג וניתוח תמונה, שנת 2003
↑  פרסום בכתב העת של הטכניון על הוצאת הספר "אתנכתא.קומית"
↑  התייחסות של יבנה לספר, ותיאור של הספר על ידי גיל חובב
↑  צפו ב מגילת דני עקשני, בביצוע עירד יבנה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  צפו ב מגילת המועמד, בביצוע עירד יבנה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  צפו ב מגילת הבניין, בביצוע עירד יבנה, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502525805171  dblp: 14/3174  MGP: 19194
עמית קוטלר

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1979 (בן 45)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה 
 עיסוק:  עיתונאי ומנחה טלוויזיה
 מעסיק:  מעריב, 103FM, Ynet, רשת 13 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  amitcotler
 טוויטר:  AmitCotler
 
עמית קוטלר (נולד ב-25 בספטמבר 1979) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי.