stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטבע דיגיטלי בהנפקת בנק מרכזי
יישום

מטבע דיגיטלי בהנפקת בנק מרכזי ייושם ככל הנראה באמצעות מסד נתונים המנוהל על ידי הבנק המרכזי, הממשלה או גופים מאושרים במגזר הפרטי. מסד הנתונים ישמור רישום (עם פרטיות והגנות קריפטוגרפיות מתאימות) של כמות הכסף המוחזקת על ידי כל ישות, כגון אנשים ותאגידים.
בניגוד למטבעות קריפטוגרפיים, מטבע דיגיטלי של בנק מרכזי יהיה בשליטה מרכזית (גם אם הוא נמצא במסד נתונים מבוזר ), ולכן סביר להניח שבלוקצ'יין או ספר חשבונות מבוזר אחר לא יהיה נדרש או שימושי - אפילו שהם היו ההשראה המקורית ל - מוּשָׂג.
| שם הפרויקט | מארגנים | נושא בחינה | סטטוס |
| --- | --- | --- | --- |
| דולר דיגיטלי | ארגון דולר דיגיטלי, ווסטרן יוניון (Western Union), אקסנצ'ר (Accenture), בנק BDO מהפיליפינים | תשלומים בינלאומיים של לקוחות קמעונאים. ניסיון לבצע תשלום בינלואמי רב מטבעות בפחות מ-10 שניות | ניסוי הושלם |
| דולר אוסטרלי | הבנק המרכזי של אוסטרליה יחד עם קבוצת המחקר לעתיד הפיננסי | ניתנה במה למשתמשים לבחון מקרי בוחן (use cases) על בסיס מערכת סגורה | בדיקה הושלמה |
מאפיינים

CBDC הוא מכשיר דיגיטלי בעל אבטחה גבוהה; כמו שטרות נייר, זהו אמצעי תשלום, יחידת חשבון ומַאֲגַר עֵרֶךְ. וכמו מטבע נייר, כל יחידה ניתנת לזיהוי ייחודי כדי למנוע זיוף. ל-CBDC יהיו השלכות על הבנקים המסחריים, כנראה בתחום ההלוואות, השקיפות והעמלות של הבנקים.
סיכונים

למרות שיש להם יתרונות פוטנציאליים, CBDCs נותרו נושא שנוי במחלוקת, ויש סיכונים הקשורים ליישום שלהם.
ניתוק הבנקים המסחריים: עם היכולת לספק מטבע דיגיטלי ישירות לאזרחיה, חשש אחד הוא שהמפקידים יעברו אל מחוץ למערכת הבנקאית ויעבדו ישירות ביניהם, ללא תיווך. המשמעות היא שללא הפקדות הבנק המסחרי לא יכול לתת הלוואות וללא הלוואות אין אשראי שמניע את המשק.
ריכוזיות : מכיוון שרוב המטבעות הדיגיטליים של הבנק המרכזי הם ריכוזיים, ולא מבוזרים כמו רוב המטבעות הקריפטוגרפיים, ומכיוון שניתן לקודד חוקים בתוך המטבע יכולה הממשלה לקבוע חוקים תוך כדי תנועה, לחסום ארגונים או אנשים פרטיים מלשלוח או לקבל תשלום ואפילו "לשרוף" מטבע בארנקים.
פְּרָטִיוּת: לממשלות יש שקיפות מלאה לגבי כל התשלומים. משמע, יכולת מעקב אחר מסלולי הכסף העלולים להוביל לאובדן הפרטיות הפיננסית (להבדיל מתשלום ב"מזומן" הקשה מאוד למעקב).
מניפולציה חברתית ממשלתית:
המטבע הדיגיטלי יאפשר מדיניות עקב אחרי האזרחים.
יכולת הגבלת אנקים או ריקון ארנקים של פרטיים ועסקים אשר לא "מיושרים" עם מדיניות הממשלה.
הגבלת או איסור רכישות של מוצרים: מטבע דיגיטלי עלול לאסור "רכישת אלכוהול ביום חול. "
גם מטבע דיגיטלי "ניתן לתכנות. הממשלה יכולה באופן תאורטי לתת כסף שפג תוקפו בתוך פרק זמן מסוים או כסף שניתן היה להשתמש בו רק על פריטים מסוימים, שניתן להשתמש בהם כדי לגרום להתנהגות שהממשלה מבקשת."
כפיית התנהגות צרכנים: "ניתן להתאים גם מטבעות דיגיטליים למטרות ספציפיות. לדוגמה, בתוכנית הפיילוט הסינית, לכסף יש תאריך תפוגה של כמה שבועות מכיוון שהרשויות מקווים להניע את הצריכה"
רייזל בוז'יק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במאי 1914 בידגושץ', פולין
 פטירה:  30 בספטמבר 1993 (בגיל 79) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  פולין, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1918–1993 (כ־75 שנים)
 עיסוק:  שחקנית יידיש
 בן זוג:  מקס בוז'יק
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
רייזל בוז'יק (בפולנית: Reizl Bozyk; ‏13 במאי 1914 – 1 באוקטובר 1993), הידועה גם בשמות רוז בוז'יק ורוז'ה בוז'יק, הייתה שחקנית יהודיה אמריקאית ילידת פולין ששיחקה בתיאטרון יידיש.
קורות חיים

בוז'יק נולדה בשם רייזל לברובסקי למשפחת במה בבידגושץ', פולין, שם שיחקה אמה, השחקנית לאה לברובסקה, באופרטה "הלב היהודי" של יוסף לטיינר. אביה, אברם לברובסקי, שחקן קומי, מת כשהייתה רק בת שלוש. לאחר מות אביה נשלחה לגור עם דודה בוורשה, שם למדה בבית ספר עממי, ובגיל שלוש עשרה סיימה בית ספר ביידיש.
קריירה

בוז'יק החלה לשחק בתיאטרון היידיש בפולין בגיל 5 או 6. כדי לתמוך בפרנסת המשפחה היא החלה לשיר במקהלה, בתיאטרון יידיש, המשיכה למקהלה של המנצח שלוסברג בתיאטרון קמינסקי. לאחר שנתיים במקהלה, היא הצטרפה ללהקה הנודדת של אמה והופיעה בתפקידים הראשיים של "יענקלה", "ציפקה פייאר", "פנסיון מידל" ו"שולמיס".
בוז'יק הייתה כוכבת שנים ארוכות על במת היידיש בניו יורק. היא הופיעה במאות הפקות, לעיתים קרובות כקומיקאית ומאוחר יותר כדמות האם או החמות המוכרת, שלעיתים קרובות גנבה את ההצגה.
בשנת 1939 בוז'יק ובעלה יחד עם עוד חמישה שחקני יידיש הופיעו בארגנטינה, כשהנאצים השתלטו על פולין. הם ניצלו אך הותירו אחריהם בן בפולין, שנהרג. הם הגיעו לניו יורק ב-1941. במשך קרוב לשלושה עשורים הם היו בלתי נפרדים על במת היידיש, כיכבו בהצגות או בהופעות בידור אחת אחרי השנייה. את חודשי הקיץ בילו בהופעות בחגורת הבורשט בניו יורק.
התפקיד הקולנועי היחיד שלה היה כשגילמה את הסבתא המפריעה של איימי אירווינג בסרטה של ג'ואן מיקלין סילבר "אהבה ממבט שלישי" (1988). היא הופיעה גם בפרק, הבלתי נשכח, בסדרה חוק וסדר "לילה וערפל" ששודר בעונה 3.
בראיון, כאשר הסרט "אהבה ממבט שלישי" יצא לאקרנים, בוז'יק התבדחה ש-37 השנים שבילה עם בעלה היו כמו 74 כי הם בילו את כל הימים והלילות שלהם יחד.
ב-1970, לאחר הופעה ב"טאון הול" בניו יורק, בעלה התמוטט ומת בגיל 71. בוז'יק המשיכה להופיע וסיירה ברחבי הארץ בהופעות בידור ביידיש. היא המשיכה להופיע ב"טאון הול" בניו יורק עם הכוכבת הישראלית מרי סוראנו ובהופעות בידור של כוכבים. בשנת 1989 היא שיחקה את תפקידה הבימתי הראשון באנגלית, והופיעה בקומדיה "ביטוח לאומי" בבימויו של פיטר לואי בתיאטרון הפורום במטוכן, ניו ג'רזי. בשנה שלאחר מכן היא שחזרה את תפקידה ב"אהבה ממבט שלישי" על הבמה בפלורידה, והייתה אמורה לצאת שוב לסיבוב הופעות כאשר נפטרה במפתיע.
בוז'יק הייתה חברת הנהלה במועדון השחקנים ביידיש.
משפחה

בשנת 1935 נישאה לשחקן מקס בוז'יק. לזוג נולדו שני ילדים. בן שנהרג בעת פלישת הנאצים לפולין ובת סוזן. שממנה זכתה לחמישה נכדים ונינה אחת.
מוות

בוז'יק נפטרה בשנת 1993, במרכז הרפואי של בית החולים סנט וינסנט בניו יורק, בגיל 79, מסיבות לא ידועות.
היא נקברה בבית הקברות מאונט היברון בפלשינג, קווינס.
הערות שוליים

1 2  Zylbercweig, Zalmen (1959). Leksikon fun yidishn teater. Vol. 3. New York: Farlag Elisheva. pp. 2375–6.
1 2 3 4  זלמן זילברקווייג, רייזל בוז'יק, באתר מוזיאון הסטורית משפחות נלקח מ"לעקסיקון כיף יידישן תיאטרון"
1 2  "Max Bozyk Dead; Yiddish Actor, 71 - Performer Collapses After Town Hall Appearance". The New York Times. 8 באפריל 1970. p. 43. נבדק ב-17 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מקס בוז'יק, שחקן יידיש, 71, נפטר, באתר ניו יורק טיימס, ‏8 באפריל, 1970
1 2  Sullivan, Ronald (2 באוקטובר 1993). "Reizl Bozyk, an Enduring Star Of the Yiddish Stage, Dies at 79". The New York Times. נבדק ב-17 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb141584797 (data)  ISNI: 0000 0000 7104 2022  LCCN: no2009137957  SNAC: w6wz0fhn  VIAF: 76524029   WorldCat (עם VIAF): 76524029
דניאל הבבלי

| --- | --- |
 לידה:  1170 
 פטירה:  1220 (בגיל 50 בערך) 
 שם מלא:  דניאל בן סעדיה
 כינוי:  דניאל הבבלי
 מקום פעילות:  בגדד
 תקופת הפעילות:  ?–1220 
 רבותיו:  שמואל בן עלי
 בני דורו:  אברהם בן הרמב"ם
 
דניאל הבבלי (מכונה גם דניאל בן סעדיה; 1170–1220 בערך) היה תלמיד חכם ופוסק הלכה שחי במאה ה-13. הוא נודע בעיקר בזכות מחלוקתו עם הרמב"ם.
חייו ופועלו

רבי דניאל בן סעדיה היה תלמידו של רבי שמואל בן עלי גאון, ראש ישיבת בגדאד, מרכז תורני חשוב באותה תקופה. הוא התגורר בדמשק והיה מעורב בפעילות התורנית בעירו, והשפיע על חיי הרוח וההלכה של הקהילה המקומית.
עיקר פעילותו הספרותית הייתה כתיבת הגהות והשגות כל חיבורים אחרים, ורבי אברהם בן הרמב"ם מציין ספר הגהות והשגות שלו, מלבד השגותיו על הרמב"ם. כמו כן חיבר פירוש על ספר קהלת.
לפי עדות רבי אברהם בן הרמב"ם בספר מלחמות השם, היגר מבגדאד לדמשק ובה נפטר.
חייו ופועלו > מחלוקתו נגד הרמב"ם

המחלוקת בין רבי דניאל לרמב"ם התמקדה בשאלות יסודיות של אמונה, פילוסופיה והלכה. רבי דניאל, בדומה לרבים מבני דורו, התנגד לחלק מהשקפות הרמב"ם שנחשבו כחדשניות ונוגדות את המסורת הרבנית. הוא טען כי הרמב"ם חרג מהמסורת והתאים את דבריו לפילוסופיה האריסטוטלית.
ספר השגותיו על ספר המצוות לרמב"ם נכתב בערבית, בדומה לספר המצוות עצמו. ארבעים ושבע ההשגות על הספר משנה תורה נכתבו בעברית. את ההשגות שלח רבי דניאל אל רבי אברהם בן הרמב"ם, שהשיב להן באריכות. ההשגות על ספר המצוות ותשובות ראב"ם נדפסו תחת השם "מעשה נסים", ואילו ההשגות על ספר משנה תורה בשו"ת "ברכת אברהם".
באדר ראשון ד'תתקע"ג (1213) שלח רבי דניאל לראב"ם את השגותיו על ספר המצוות ומשנה תורה, בהן ניסה לסתור את פסקי רמב"ם ולהוכיח שהוא סותר את עצמו ממקום למקום, ובמיוחד טען כי השורשים בראש ספר המצוות אינם עקרוניים, ואף רמב"ם עצמו לא הקפיד עליהם. הוא מציין שאלה רק חלק מהבעיות שהוא מוצא בחיבורו ההלכתי של רמב"ם, ורומז רק בקצרה על מורה הנבוכים, שהוא לדעתו המצאה שאין לה יסוד במסורת:
"והתבוננתי בספר המורה, והנה חכמות רמות כגביש. מגלה טמונות, ליודעים ברמיזות מבינות, יוצאות שחוזות כבולות וכבונות. מעולם באזנינו לא שמענו, ואבותינו לא ספרו לנו, אך הוא אשר עשנו ולא אנחנו. ובטעמי המצות גזירות שוות, מתחת השמים נקוות, ושפת לא ידעתי מחוות, ועליהם לבבות דוות."
בחודש אב של אותה השנה השיב ראב"ם להשגות, במכתב שבפתיחתו הוא מרבה בשבחים לגדולתו וחכמתו של רבי דניאל. למרות השבחים, הוא רומז כי רבי דניאל נהג ביוהרה מוגזמת כשהתיימר לסתור את דברי רמב"ם ואף לטעון כי נעלמו ממנו מקורות מפורשים במשנה ובגמרא. ראב"ם משיב במקרים רבים כי נוסח הגמרא או נוסח ספרי הרמב"ם עליו מתבססת ההשגה הוא שגוי ויש לתקנו, ובמקרים מסוימים אף מודה בנכונות הקושיה, אף כי ברובם הוא מראה כי הרמב"ם הסתמך על הגמרא או הגאונים, וכלפיהם הקושיה מופנית. לעומת זאת על קושיות רבות אחרות הוא אומר כי הן מופרכות ומביכות, ומעידות על חוסר בקיאות או חוסר יסודיות, עד שהוא מאשים: "הנטייה להשיג הכניסה הבלבול בעיונך, ולכן נעלם ממך... ולא היה עולה במחשבתי לחשדך בנטייה להשיג, לולא היה זה מבואר ומגולה". להערה על מורה הנבוכים הוא מגיב כי חיבורים כאלה "לא נעשו אלא לאומן להם, ולעיני הרוב סתומים וחתומים הדברים" ולכן עדיף שיימנע מעיסוק בהם.
בספר מלחמות השם מספר ראב"ם כי כמה שנים אחר כך שלח אליו רבי יוסף בן עקנין פירוש לקהלת שחיבר רבי דניאל, ובו דברים לא ראויים כנגד רמב"ם והגאונים בעילום שמם. רבי יוסף וחבריו ביקשו מראב"ם שיחרים את רבי דניאל, אך הוא נמנע מכך בגלל שאין ראוי להחרים את בעל דינך, וזה עלול לגרום לחילול השם. מעריצי הרמב"ם פנו בעקבות זאת לראש הגולה רבי דוד ממוסול שגזר עליו נידוי, בעקבותיו חזר בסופו של דבר רבי דניאל בו מעמדתו והביע חרטה על מחלוקתו עם הרמב"ם. הסיבות לחזרתו אינן ברורות לחלוטין, אך ייתכן כי הן נבעו מלחץ חברתי או מרצון לשמר את אחדות העם.
חייו ופועלו > השפעתו

אף על פי שסיים את חייו בפשרה, המחלוקת בין רבי דניאל לרמב"ם השפיעה רבות על העולם התורני. היא העלתה שאלות יסודיות על היחס בין המסורת לפילוסופיה, ועל גבולות הפרשנות התורנית. המחלוקת עוררה דיון עיוני עמוק בנושאים אלו והשפיעה על דורות רבים של תלמידי חכמים.
הערות שוליים

↑  רבי דניאל הבבלי, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
↑  ראובן מרגליות, "תולדות רבינו אברהם בן הרמב"ם", רבינו אברהם בן הרמב"ם - מלחמות השם, מוסד הרב קוק, עמ' כב הערה 9.
↑  אברהם בן הרמב"ם, מלחמות השם, מוסד הרב קוק, עמ' נד-נה
↑  Early evaluation of Maimonides’s enumeration of the Commandments against the background of the Eastern Maimonidean controversy, National Library of Israel
↑  אלי שטרן, רבנו אברהם בן הרמב"ם – תולדות חייו וחיבוריו, באתר עיתון משפחה, ‏31 בינואר 2021
↑  ראובן מרגליות, "תולדות רבינו אברהם בן הרמב"ם", רבינו אברהם בן הרמב"ם - מלחמות השם, מוסד הרב קוק, עמ' כא-כב.
↑  ראובן מרגליות, "תולדות רבינו אברהם בן הרמב"ם", רבינו אברהם בן הרמב"ם - מלחמות השם, מוסד הרב קוק, עמ' כב-כח.
↑  ראובן מרגליות, "תולדות רבינו אברהם בן הרמב"ם", רבינו אברהם בן הרמב"ם - מלחמות השם, מוסד הרב קוק, עמ' כח-כט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007586234105171  LCCN: no96067174  VIAF: 21742201   WorldCat (עם VIAF): 21742201
אמצעי תחבורה

.
הרכבת הקלה בירושלים
חתן וכלה יורדים מכרכרה
אוטובוס - אמצעי תחבורה רב נוסעים ציבורי
אופנוע
רכב שטח
רכבת - אמצעי תחבורה המורכב מכמה חלקים. המחוברים זה לזה
אמצעי תחבורה הם כלים ומכונות המשמשים להסעה של נוסעים או שינוע משא. רוב אמצעי התחבורה כיום משתמשים במנועים מכניים, ומיעוטם משתמש בבעל חיים, בני אדם ואמצעים אחרים כמקור אנרגיה. אמצעי תחבורה יכולים לפעול ביבשה, בים, באוויר ובחלל.
אמצעי תחבורה הראשון הוא ככל הנראה מזחלת שנמשכה על ידי בני אדם. לאחר ביות בעלי החיים השתמשו גם בהם כדי להניע אמצעי תחבורה, ובעיקר ביונקים גדולים - סוסים, פילים, חמורים וכלבים משמשים למשיכת עגלות ומזחלות.
מרבית אמצעי התחבורה היבשתיים נעים על פני הקרקע באמצעות גלגלים או זחל. ישנם גם אמצעי תחבורה יבשתיים עם מערכות תנועה אחרות, המיועדים לשימושים ייחודיים - כגון אמצעי תחבורה סרטניים, שנועדו לאפשר תנועה בשטחים סלעיים על גבי כוכבי לכת או אסטרואידים, רחפות שפועלות על לחץ אוויר ורכבות ריחוף מגנטי.
מרבית אמצעי התחבורה כיום הם אמצעי תחבורה מכניים המונעים באמצעות מנועים. מנועים אלה מופעלים על ידי שריפת דלקים פחמימנים - פחם, דלק, עץ, גז ומימן - או באמצעות חשמל, לחץ אוויר ואמצעים סולריים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סיווג כלי רכב

רכב
כלי רכב
כלי רכב לא ממונעים
כלי רכב מונעי אדם
כלי רכב מונעי חיה
כלי רכב מנועיים
כלי רכב גלגליים
כלי רכב זחליים
כלי רכב משוריינים
ציוד מכני הנדסי
כלי רכב מסילתיים
כלי רכב אמפיביים
כלי טיס
כלי טיס מנועיים
כלי טיס חסרי כנף
כלי טיס בעלי כנף
כלי טיס בעלי כנף מסתובבת
כלי טיס חסרי מנוע
כלי שיט
כלי שיט מנועיים
כלי שיט מעל פני המים
כלי שיט מתחת לפני המים
כלי שיט חסרי מנוע
חלליות
בהלכה היהודית

בהלכה היהודית, נסיעה בכלי רכב ממונעים נחשבת מלאכה, ולפיכך הנסיעה בהם בשבתות ובימים טובים אסורה למעט מקרים של "פיקוח נפש" בהם מותר לחלל את השבת כדי להציל חיים.
ראו גם

בטיחות בתחבורה
הערות שוליים

↑  ו - הנסיעה לבית חולים - פניני הלכה מאת הרב אליעזר מלמד, באתר פניני הלכה
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534145805171  BnF: cb11975775b (data)  GND: 4016320-9  LCCN: sh85142531  LNB: 000055285  NARA: 10641824  NDL: 00568681 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים

| --- | --- |

 סוג היחידה:  חיל אוויר
 שייכות חיילית:  חיל האוויר הישראלי
 מפקדים:  בני פלד
 יחידת האם:  צה"ל
 תקופת הפעילות:  6 באוקטובר 1973 – 28 באוקטובר 1973 (23 ימים)
 קרבות:  רשימת קרבות מלאה
 אמל"ח עיקרי:  מטוסי קרב
 אבדות:  103 מטוסי קרב
במלחמת יום הכיפורים השתתף חיל האוויר הישראלי במאמץ המלחמתי בשתי החזיתות, מצרים וסוריה, בלחימה בחילות האוויר היריבים, בסיוע לכוחות היבשה ובמשימות נוספות.
המלחמה פרצה ב-6 באוקטובר 1973, כאשר מצרים וסוריה פתחו בהתקפה על מדינת ישראל. המתקפה כללה מכה מקדימה על מטרות איכות צבאיות בהשתתפות רוב מטוסי הקרב של חיל האוויר הסורי וחיל האוויר המצרי.
לאורך כל המלחמה הצליח חיל האוויר לעמוד במשימתו העליונה, שהיא הגנת שמי המדינה. אולם, במשימתו השנייה, שהיא השגת עליונות בשדה הקרב, התקשה חיל האוויר יותר: בימי הלחימה הראשונים ספג חיל האוויר הישראלי אבדות כבדות שהביאו לשחיקה בעוצמתו, והתקשה להתמודד מול מערך טילי קרקע-אוויר של המצרים והסורים. שחיקה זו באה לידי ביטוי בהמשך הפעלת החיל לאורך כל ימי המלחמה.
במהלך המלחמה סיגל חיל האוויר דרכי התמודדות חדשות עם איום הטילים, הגביל גיחותיו באזורי טיסה מוגני טילים לשם שימור הכוח, תוך ביצוע מאמץ עיקש בסיוע לכוחות הקרקע והשמדה איטית של מערך הטילים, שדות התעופה הערביים ויעדים אסטרטגיים בעומק סוריה. בימיה האחרונים של המלחמה, לאחר שפגע בחילות האוויר הערביים ובהגנה האווירית נהנה שוב חיל האוויר מעליונות אווירית שהביאה לאפקטיביות בהפעלתו תוך אבדות מועטות.
רקע

ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים השמיד חיל האוויר מעל ל-450 מטוסים מצריים, סוריים וירדניים ופגע קשה בשדות התעופה הערביים. בהמשך המלחמה לא הופעלו חילות האוויר הערביים בפעילות התקפית וחיל האוויר הישראלי נהנה מעליונות אווירית.
ההבנה שנוצרה לאחר מלחמת ששת הימים, לפיה חיל האוויר היה הגורם המשמעותי ביותר במערכה, הובילה להעברת תקציבי עתק לפיתוחו וחידושו, ואלה היו עד 53% מתקציב הביטחון לפני 1973. הרצון היה לשדרג את כל מערך ההגנה והתקיפה המוטס של חיל האוויר, ולצורך כך פנתה ישראל לציוד האמריקני, שהיה הטוב מסוגו בעולם המערבי. תרם לכך גם האמברגו הצרפתי על ישראל, מי שהייתה ספקית הנשק העיקרית של חיל האוויר, עד מלחמת ששת הימים. בסוף שנת 1968 הפך האמברגו מוחלט וחל גם על חלקי חילוף וציוד מתכלה.
ההתקדמות המואצת בהצטיידות חיל האוויר בציוד אמריקאי באה לידי ביטוי ברכש מטוסי תקיפה מסוג סקייהוק, אליהם נוספו בספטמבר 1969 (בשיאה של מלחמת ההתשה) מטוסי הפנטום העוצמתיים יותר. הציוד האמריקאי החדיש הוכיח עצמו כבר במהלך מלחמת ההתשה, למשל במסגרת מבצעי פריחה לתקיפות עומק במצרים בין ינואר לאפריל 1970.
רקע > הגעת הנ"מ הסובייטי וסיום מלחמת ההתשה

המצרים, שראו את נחיתות חיל האוויר שלהם מול חיל האוויר הישראלי, החליטו להרחיב את איכות וכמות סוללות הנ"מ שבידם. מצרים פנתה בסיועה פטרוניתה ברית המועצות ליצירת "חומת הגנה" נייחת מפני חיל האוויר הישראלי. המצרים התמקדו בעיקר בסוללות טילים מונחי מכ"ם לטווח בינוני מסוג SA-2 ו-SA-3, ולהשלמת ההגנה הקימו עשרות סוללות של תותחי נ"מ ארבע-קנים מכווני מכ"ם מסוג ZSU-23-4 ("גאנדיש").
מערך ההגנה האווירית המצרי, שלבש ממדים דיוויזיוניים (מערך הנ"מ השני בגודלו בעולם אחרי הסובייטי דאז), כלל עשרות רבות של סוללות טילים ותותחים. מטרת העל של המצרים, בסיוע הצוותים מברית המועצות, הייתה לבנות אמ"ט מעל מצרים שראשיתו בתעלת סואץ, קו הפסקת האש עם ישראל.
החל מאפריל 1970 החלו מאמצים מצריים לקידום הסוללות מזרחה לעבר קו המים. המאמצים נמשכו עד הפסקת האש וסיום מלחמת ההתשה ב-7 באוגוסט 1970. המאבק לקידום סוללות הנ"מ לתעלה עלה למצרים באבדות כבדות, וההערכה היא כי בסביבות 10,000 פועלים, יועצים וחיילים, נהרגו בחודשי המבצע. עם זאת המהלך המצרי בוצע בהצלחה, כאשר בימים הראשונים לאחר הפסקת האש במלחמת ההתשה ניצבו סוללות הטילים והתותחים המצריות על קו המים. המערך השלם הגן על כל אורך הקו.
המהלך המצרי האחרון בבניית האמ"ט התרחש מספר ימים לאחר החתימה על יוזמת רוג'רס השנייה, במסגרתו הפרו המצרים את הפסקת האש, וקידמו את סוללות הטילים אל קרבת התעלה. בכך השיגו המצרים עליונות אווירית גם 20 ק"מ ממזרח לתעלה, בתוך חצי האי סיני שהיה בשליטת ישראל. יוזמת רוג'רס נפלה בשל מהלך זה, כיוון שישראל לא הייתה מוכנה לעבור בשתיקה על ההפרה הבוטה של הסכם הפסקת האש ולהמשיך בתהליך המדיני. על מנת למנוע חידוש הלחימה מצד ישראל התחייבה ארצות הברית לספק לה טילים נגד מכ"ם (AGM-45 שרייק) שיבטלו את היתרון הטקטי שמצרים השיגה בקידום מערך הנ"מ מזרחה. טילים אלה היו חלק מהחימוש עליו התבססה תוכנית מבצע תגר.
תפנית נוספת בעליונות האווירית בין ישראל למדינות ערב התרחשה באמצע שנת 1973, כאשר המצרים והסורים הצטיידו בטיל נ"מ סובייטי מסוג חדש, SA-6. טיל זה היה הפיתוח האחרון של הסובייטים, הוא היה מונחה מכ"ם ויועד לטווחים בינוניים של עד 20 ק"מ מגובה נמוך לבינוני. יתרון נוסף שלו על הטילים הוותיקים יותר, היה שהמשגר נבנה על רכב זחלי שאיפשר פריסה מהירה שלו, ודילוג מהיר יותר של הסוללות ממקום למקום (אלמנט חשוב לכוחות שרוצים להתחמק ממתקפה). בנוסף, כיוון שטיל זה היה חדיש ביותר, לא היו ברשות ארצות הברית אמצעי נגד יעילים כנגדו.
חידוש נוסף בו הצטיידו יחידות החי"ר של מצרים וסוריה היה טיל כתף מונחה חום חדיש מסוג SA-7 "סטרלה", כאשר מטרת טילים מסוג זה להגן על כוחות הקרקע המתקדמים בשטח מפני תקיפה אווירית.
רקע > שינוי הגישה האסטרטגית

במלחמת ששת הימים, כאשר המטוס היה הכלי המאיים ביותר, פנו מטוסי חיל האוויר להשמדת שדות התעופה ומטוסיהן של מדינות ערב. הניסיון שנצבר במהלך מלחמת ההתשה הצביע על שינוי במגמה זו, כשטילי הנ"מ החלו להיות הגורם האווירי העיקרי של צבאות ערב. אי לכך היה על קובעי האסטרטגיה בחיל האוויר הישראלי לערוך שינויים במחשבתם ולהתאים עצמם לאיום החדש. מתארי תקיפה חדשים נבנו ובחיל האוויר הוכנו תוכניות מגירה לתקיפת מערכי הנ"מ המצרים והסורים, אך במקביל לא נזנחה אסטרטגיית ההפצצה של שדות התעופה, ויתרה מכך, היה לה עדיין משקל גדול יותר מאשר לחיסול הנ"מ.
חיל האוויר הניח שבעת מלחמה יינתנו לו 48 שעות להשמדת מערך הנ"מ של האויב, אך בפועל לא זכה לכך, משום שנאלץ להתערב בלחימה הקרקעית מוקדם הרבה יותר ממה שתכננו מפקדיו.
ערב המלחמה

בהשוואה לחילות אחרים בצה"ל העלאת כוננות בחיל האוויר פשוטה ומהירה. חיל האוויר מבוסס על חיילי סדיר (חובה וקבע) המיומנים בהפעלה מלאה של מערכות החיל. כוחות המילואים של חיל האוויר נקראים לסיוע לכוחות הסדירים רק כאשר יש איום גדול שעשוי לדרוש הפעלה מלאה וממושכת של המערך המוטס.
ימים ספורים לפני פרוץ המלחמה, בעקבות העלאת הכוננות, החליט מפקד חיל האוויר, בני פלד, לגייס כ-1,500 אנשי מילואים. גיוס זה כלל את כל אנשי צוותי האוויר ומספר מסוים של צוותי קרקע (אנשי חימוש, מכונאים וטכנאים).
בחיל האוויר נהגו תוכניות שונות בהן צריך לנקוט במקרה של עימות עם מדינות ערב. אחת התוכניות הייתה למכה מקדימה: מתקפה אווירית מסיבית על מתקנים חשובים ואסטרטגיים של האויב ובהם שדות תעופה, סוללות נ"מ ומפקדות.
כבר בשעות הבוקר המוקדמות של 6 באוקטובר נכנס חיל האוויר לכוננות עליונה לקראת מתקפת מנע כנגד הסורים והמצרים, לאחר שהגיעה התרעת מלחמה קונקרטית מאשרף מרואן שהיה הסוכן הבכיר ביותר של "המוסד" במצרים. בעוד שהרמטכ"ל תמך במתקפה זו ופקד על חיל האוויר להתכונן אליה, התנגד שר הביטחון בכל תוקף למכה מקדימה מסיבות מדיניות. בישיבת החירום שנערכה בקריה בסביבות השעה 8:00 בבוקר, פסקה ראש הממשלה גולדה מאיר כי מתקפה כזאת לא תתבצע מסיבות מדיניות.
מערך הקרב במלחמה > סיוע אווירי בשעות הראשונות של הלחימה ב-6 באוקטובר

חוסר מוכנות של חיל האוויר עם פרוץ האש – לאחר שראש הממשלה סירבה לאשר את המכה המקדימה על חילות האוויר וסוללות הנ"מ של מצרים וסוריה, נוצר מצב בו החימוש שהועמס על מטוסי חיל האוויר אינו מתאים למשימת עצירת חיילות האוויר של האויב שעתידים לפלוש לתחום האווירי הישראלי בעוד מספר שעות. בסביבות השעה 11:00 פקד פלד להחליף את החימוש של כל מטוסי היירוט (בעיקר של הפאנטומים) לחימוש המתאים ליירוט ולבלימת כוחות, וזאת למרות שהערכות הסד"כ הותירו מקום להשארת מטוסים בתצורת תקיפה קרקעית בלי לוותר על משימות ההגנה. התהליך אמור היה לקחת 4 שעות (עד 15:00) אך חילות האוויר המצרי והסורי תקפו כבר בשעה 14:00, כאשר מרבית מטוסי החיל היו בתהליכי החלפת החימוש. דבר זה גרם לכך שחיל האוויר לא היה מוכן לבלום וליירט את מטוסי האויב בשעת ה"ש", כך שמטוסי הקרב של מצרים וסוריה, פרט למקרים בודדים, לא נתקלו בהתנגדות רבה בדרך ליעדיהם והצליחו להשלים משימות לא מועטות בשעות הלחימה הראשונות. לעומת זאת, מסוקים מצריים שהובילו לוחמי קומנדו הופלו בהצלחה ניכרת.
הריחוק של זירות הלחימה - שעת פרוץ האש לא השאירה מרחב רב לתמרון. באותה העת מטוסי חיל האוויר לא היו מותאמים ללחימה לילית והחושך המתקרב הביא לכך שמרבית הסיוע ניתן לחזית רמת הגולן ופחות לחזית התעלה היות שריחוקה מבסיסי חיל האוויר הגדולים במרכז הארץ חייב זמן טיסה ארוך שלא התאפשר עקב החשכה המתקרבת. מטוסי צילום עלו במהירות לאוויר כדי להביא צילומי אוויר של מצב הכוחות, וכן נשלחו מטוסים לגיחות בודדות בגזרת התעלה.
הכוחות האוויריים בסיני - מטוסי חיל האוויר שחנו בבסיסי חיל האוויר בסיני היו מעטים. בקרב האוויר הראשון במלחמת יום הכיפורים הופלו 7 מטוסי מיג על ידי שני פנטומים. במרדף של פנטומים ומטוסי נשר באזור אבו רודס לסיכול מתקפת הקומנדו המצרי בסיני, שנערכה במסוקי מי-8, הופלו על ידי חיל האוויר כ-20 מסוקים על 750 יושביהם.
סוללות הנ"מ ברמת הגולן ובגבול הצפון – דקות מספר לפני תחילת ההרעשה הסורית ברמת הגולן, זיהה בקר ביחידת הבקרה הצפונית כי 8 מטוסים סוריים חודרים למרחב האווירי של ישראל בדרכם לישראל. המטוסים הסוריים הגיחו מצפון מגבול לבנון וסוללת הוק שישבה על הגבול קיבלה אישור ירי מהבקר ושיגרה שני טילים. מטוס אחד נפל, שני נפגע, וכל היתר הסתובבו וחזרו לסוריה מבלי לבצע את ההפצצה. המתקפה יועדה לחבל ביחידת הבקרה הצפונית שעל הר מירון ולכן היא הגיעה מצפון ולא ממזרח.