stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניצנית
היסטוריה

הצמח הוגדר לראשונה על ידי מישל אדנסון, ביולוג צרפתי, בשנת 1763, שנתן לו את שמו המדעי - קאלאנקו. לטענתו, שם הסוג הגיע משמם של אחד המינים בשפה הסינית. ככל הנראה Kalanchoe ceratophylla, ששמו בסינית מבוטא כקילן קאי.
תפוצה עולמית

כמעט כל מיני הניצנית מגיעים מהעולם הישן - אירופה, אסיה ואפריקה. מעטים מצויים ביבשת אמריקה. בסין, לצמחי הניצנית (הקרויים "אלפים ומיליונים של אדום וסגול") חשיבות תרבותית בעת השנה החדשה הסינית, אז הם ניתנים כמתנה. ברחבי העולם ניצנית פורחת נמכרת כצמח נוי, תודות לצורכי המים הצנועים שלה והתפרחת המתנשאת מעל העלווה, שיכולה להיות בצבעי אדום, ורוד, כתום, צהוב ולבן.
מינים של ניצנית בישראל

לפי המגדיר לצמחי התרבות בישראל, נכון לשנת 2002, גדלים בישראל 8 מינים מסוג ניצנית שאוקלמו. כיום, רק 4 משויכים לסוג ניצנית ו-4 אחרים משויכים לסוג בריופליון (Bryophyllum)
אלו הם המינים מסוג ניצנית:
נִצָּנִית אֲדֻמָּה (שם מדעי: Kalanchoe blossfeldiana Poelln) – ראה ערך ניצנית אדומה.
נִצָּנִית מְשֻׁיֶּשֶׁת (שם מדעי: Kalanchoe marmorata Baker) - צמח רב-שנתי שפרחיו הלבנים זקופים, ומוצאו ממרכז ומערב אפריקה מזהיר ועד מאתיופיה, סודאן וסומליה. הוא משמש בישראל כצמח בית ומסלעות.
נִצָּנִית מְשֻׁנֶּנֶת (שם מדעי: Kalanchoe daigremontiana) – ראה ערך ניצנית משוננת.
נִצָּנִית עֲנָקִית (שם מדעי: Kalanchoe beharensis Drake) - שיח גבוה מאוד, שפרחיו צהבהבים, והעלים גדולים, 10 עד 35 ס"מ אורכם. מוצאו ממדגסקר ובישראל הוא משמש כצמח בית ומסלעות.
אלו הם המינים מסוג ששויכו בעבר לסוג ניצנית וכיום לבְּרִיּוֹפִילוּם (Bryophyllum)
נִצָּנִית פַּעֲמוֹנִית (Kalanchoe mnginii hamet et perr) - השם המדעי המעודכן הוא Bryophyllum manginii (Raym.-Hamet & H.Perrier) Nothdurft
נִצָּנִית מַדַּגְּסְקַרִית (Kalanchoe fedtschenkoi hamet et perr) - השם המדעי המעודכן הוא Bryophyllum fedtschenkoi (Raym.-Hamet & H.Perrier) Lauz.March.
נִצָּנִית דּוּרִית (Kalanchoe delagoennsis ecklon et zeyar) - השם המדעי המעודכן הוא: Bryophyllum delagoense (Eckl. & Zeyh.) Druce
נִצָּנִית מְנֻצֶּה (Kalanchoe pinnata pers) השם המדעי המעודכן הוא Bryophyllum pinnatum (Lam.) Oken
גלריית תמונות

ניצנית משוישת
ניצנית משוננת
פריחה של ניצנית משוננת
ניצנית ענקית
תפרחת של ניצנית אדומה
פרח של ניצנית אדומה
פריחה של ניצנית אדומה
הערות שוליים

↑  Kalanchoe Adans., WFO (2022), ‏31-3-2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553896505171 
איברי רבייה של ניצנית אדומה
נישיקאווה סוקנובו

| --- | --- |

 לידה:  1671 קיוטו, יפן 
 פטירה:  20 באוגוסט 1750 (בגיל 79 בערך) קיוטו, יפן 
 תחום יצירה:  ציור, חיתוך-עץ 
 זרם באמנות:  אוקיו-אה 
 הושפע על ידי:  Kanō Einō, Tosa Mitsusuke 
 
סוקנובו - חג הבובות
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
נישיקאווה סוקנובו (ביפנית: 西川 祐信, נהגה Nishikawa Sukenobu;‏ 1671 – 20 באוגוסט 1750) היה אמן הדפסי עץ יפני שחי בתקופת אדו, בין השנים 1671–1750. יצירותיו של סוקנובו השפיעו רבות על התפתחות הזרם האמנותי אוקיו-אה.
ביוגרפיה

סוקנובו חי בקיוטו בין השנים 1671–1750. הוא השתייך לזרם האומנותי של האוקיו-אה, שפירושו המילולי הוא "תמונות מהעולם החולף". בניגוד לשאר אומני האוקיו-אה שגרו בעיר אדו (טוקיו של ימינו), סוקנובו גר בעיר קיוטו ופעל בה. העיר קיוטו הייתה מרכז תרבותי חשוב לפני מעבר הקיסרות לעיר אדו, הייתה בה מסורת של פעילות תרבותית רחבה. סוקנובו למד ציור אצל קאנו איינו (Kano Eino;‏ 1631-97) מייסד אסכולת קאנו ויש המשערים שגם אצל האמן הנחשב טוסה מיצוסוקה (Tosa Mitsusuke), מייסד אסכולת טוסה. ספר האיורים הראשון של האמן, משנת 1699, היה מוקדש לחגיגות של המוציא לאור ג'ישו האצ'ימונז'יאה (Hachimonjiya Jishō) בעיר קיוטו.
הסופר בן תקופתו בבה בונקו (Baba Bunkõ;‏ 1759-1715) תיאר את סוקנובו בכתביו כצייר האוקיו-אה הטוב ביותר. כמוהו גם אמן האוקיו-אה קייסיי אייסאן (Keisai Eisen;‏ 1848-1790), שהעריך מאוד את עבודתו של סוקנובו. סוקנובו השכיל להשתמש בחומרים מהאמנות היפנית המסורתית ולצקת לתוכם תוכן עדכני ועכשווי התואם לתקופתו. כך לדוגמה הוא יצר אזכור שנון לאנתולוגיה הקלאסית של המשורר פוג'יווארה טייקה (Fujiwara;‏ 1275-1198) ״מאה שירים מאת מאה משוררים״ בכותרת לספרו "מאה נשים".
היקף פעילותו האמנותית

סקנובו אייר כ-200 ספרים מ-70 סוגים שונים. הכמות הרבה של הספרים שהודפסו והופצו בתפוצה רחבה בתקופתו מעידים על הפופולריות הרבה של עבודתו האמנותית.
ספרים ידועים שחיבר ואייר

להלן רשימה של כותרי ספרים בולטים שאייר, והסבר קצר אודותיהם.
עבודות האמנות המוקדמות ביותר המיוחסות לסקנובו קשורות דווקא בעולם התיאטרון:
Yakusha kuchijamisen - איורים של שחקני תיאטרון (Actor humming shamisen tune).
Yakusha hyōbanki - תיעוד רפרטואר ההצגות של שחקנים שהעיד על המוניטין שלהם בתחום. התיעוד כלל תיאור מפורט של חזותם הפיזית של שחקני התיאטרון (Record of the reputation of actors; a discussion of actors’ performances and appearance).
סקנובו אף חיבר מחזה קבוקי הנקרא "midagaike Shin Teramachi hinagatabon".
בעשור הראשון של המאה ה-18 סקנובו פעל בשיתוף עם בית ההוצאה לאור של ג'ישו האצ'ימונז'יאה ואייר כמה ספרי דוגמאות לקימונו הנקראים הינגאטבון (יפנית: hinagata-bon) ובהם דוגמאות בדים המתעדים את האׂפנות המתחלפות של התקופה. לדוגמה: אׂפנת תקופת שוטוקו (Shōtoku hinagata), אׂפנת תקופת קיוהו (Kyōho hinagata), ואׂפנת נישיקוואה (Nishikawa hinagata) שיש להניח כי נקראה על שמו.
Nichijō seikatsuzu - איורי סצנות מחיי יום יום. סקנובו אייר ספר סצנות מחיי היום יום (‘scenes of everyday life’) של נשים הבוחרות דוגמאות לקימונו לצד הדוגמאות עצמן.
Hyakujoro Shinasadame - ״תיאור מאה הנשים״ (1723). בספר הוא מאייר נשים יפות מכל המעמדות, ממעמד הקיסרות ועד האישה הפשוטה ביותר, העוסקות בפעולות שונות מחיי היום יום של כל אישה בתקופת אדו. הספר זכה להצלחה רבה והודפס בתפוצה רחבה.
נושאי ספריו

Yakusha kuchijamisen - איורים של שחקני תיאטרון הקבוקי.
hinagatabon - ספרי דוגמאות לקימונו.
Ehon yamato waranbe – ספר מאויר עם ציורי ילדים.
ehon - איורי נשים יפות (picture book - nichijō seikatsuzu) סצנות מחיי היום יום.
Fūryū bijinsō - פרודיות המציגות נשים יפות באופנה עכשווית.
shunga - איורים ארוטיים שהיו חלק מהמסורת של חיי המשפחה היפנית בתקופת אדו.
orihon - ספרים מתקפלים שונים (folded books).
musha ehon‏ (‘warrior’s picture books’) - סקנובו אייר שלושה ספרי לוחמים (Ehon yūja kagami;‏ ‘Picture book of warrior’s mirror’) הכוללים סיפורי מופת של לוחמים בהקשר חינוכי של מידות טובות ברוח הקונפוציוניזם.
לקריאה נוספת

Amaury A. García Rodríguez, "Nishikawa Sukenobu: One Hundred Women, Two Stories, and a Reconsideration",International Research Centre for Japanese Studies, National Institute for the Humanities, Review, No. 26, Shunga: Sex and Humor in Japanese Art and Literature , 2013
הערות שוליים

↑  זהו שם יפני: נישיקוואה הוא שם המשפחה וסוקנובו הוא השם הפרטי. עם זאת, כיון שציירים יפניים עבדו במעין ״חמולות״, מקובל להתייחס אליהם במחקר בשמם הפרטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513431905171  BIBSYS: 10049004  BnF: cb16488530k (data)  CiNii: DA03041332  GND: 132414791  ISNI: 0000 0001 0934 2363  KulturNav: bf5ed083-ce34-4319-8ffa-dcca6f648f46  LCCN: n80070743  NDL: 00271206  NKC: kup20030000096671  NTA: 27339634X  SUDOC: 151780102  ULAN: 500118860  VIAF: 110156546   WorldCat (עם VIAF): 110156546
מפלגת הפיראטים

ערך זה עוסק במפלגות פיראטים בעולם. אם התכוונתם למפלגה ישראלית, ראו .
קיימת במדינה מפלגת פיראטים הרשומה באופן רשמי   קיימת מפלגת פיראטים פעילה, אך היא לא רשומה באופן רשמי   מדינה בעלת נציגים ב-PPI בלבד   לא קיימת מפלגת פיראטים
מפלגת הפיראטים, הוא כינוי שאומץ על ידי מפלגות פוליטיות במדינות שונות הדוגלות בזכויות אדם, דמוקרטיה דינמית (לעיתים גם בדמוקרטיה ישירה), רפורמות בדיני זכויות יוצרים ופטנטים, תוכן חופשי, פרטיות, שקיפות וחופש המידע.
מפלגת הפיראטים הראשונה הייתה מפלגת הפיראטים של שוודיה, אשר נוסדה ב-1 בינואר 2006 על ידי ריקארד פאלקווינגה (אנ'). מאז נוסדו לאורך השנים, ובהשראת היוזמה השוודית, עשרות מפלגות פיראטים שונות ברחבי העולם. בשנת 2007 נציגי המפלגות הללו נפגשו לראשונה בווינה שבאוסטריה כדי לדון בעתיד התנועה ולהתכונן לבחירות לפרלמנט האירופי של שנת 2009. ב-18 באפריל 2010 נוסד באופן רשמי ארגון גג בינלאומי, האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים, בכנס שהתקיים בבריסל, בלגיה. בארגון חברות כשלושים מפלגות ממדינות שונות.
בבחירות לפרלמנט של ברלין שהתקיימו בספטמבר 2011 זכתה מפלגת הפיראטים הגרמנית ב-8.9% מהקולות, ובכך הפכה למפלגת הפיראטים הראשונה שזכתה במושבים בבחירות פרלמנטריות עירוניות. בנובמבר 2012 זכתה מפלגת הפיראטים של איסלנד ב-5.1% מהקולות בבחירות לפרלמנט, ובכך הפכה למפלגת הפיראטים הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי לפרלמנט של מדינה.
בישראל קיימת מפלגת פיראטים מקומית, הפיראטים, שהתמודדה החל מהבחירות לכנסת התשע עשרה. המפלגה לא עברה מעולם את אחוז החסימה.
ראו גם

האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים
מפלגת הפיראטים הישראלית
מפלגת הפיראטים של גרמניה
מפלגת הפיראטים של שוודיה
מפלגת הפיראטים של איסלנד
הערות שוליים

↑  Ben Jones (2007-06-09). "Pirates Gather at First International Pirate Party Conference". TorrentFreak. נבדק ב-2010-05-28.
↑  Wil Longbottom (2011-09-19). "Shiver me timbers! Pirate Party wins 15 seats in Berlin parliamentary elections". Daily Mail. נבדק ב-2011-10-12.
↑  לראשונה בתולדותיה, מפלגת הפיראטים תכהן בפרלמנט לאומי, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2013
↑  רשימת הפיראטים לכנסת ה־19, באתר ועדת הבחירות המרכזית
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרפובליקה העממית של דרום יורקשייר

הרפובליקה העממית של דרום יורקשייר הוא כינוי שניתן לעיתים קרובות לאזור דרום יורקשייר, שהיה תחת שלטון של הצד השמאלי של המפה הפוליטית.
דרום יורקשייר במפת מחוזות הבחירה של הבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת 2017, לראשונה כל מחוזות הבחירה באזור צבועים בצבע אדום המסמן את מפלגת הלייבור
היסטוריה

את הביטוי טבע מקס ויליאמס, סופר שכתב בעיתון המקומי "יורקשייר אוונט פוסט", אם כי הוא אומץ במהרה על ידי אנשי השמאל ותומכיהם ברחבי האזור,למעשה רק מחוז הבחירה "שפילד חלם" היה מחוז הבחירה היחיד באזור בו למפלגה השמרנית היה כוח פוליטי משמעותי, בכל שאר מחוזות הבחירה נבחרו אנשים מטעם מפלגת הלייבור או מהמפלגה הליברלית, גם כאשר מרגרט תאצ'ר נבחרה להיות ראש ממשלת בריטניה מטעם המפלגה השמרנית האזור היו מיוצג כמעט אך ורק על ידי גורמים סוציאליסטים.
הביטוי איבד את מרבית הרלוונטיות שלו לאחר מיתוג מחודש שעברה מפלגת הלייבור, המפלגה קיבלה את שמה החדש "הלייבור החדש", החל להציג עמדות מרכזיות ומתונות יותר ואף הורידה את כוחם של אנשי השמאל הרדיקלי במפלגה. חרך העובדה שמיתוג זה נעשה כבר ב-1997 מפלגת הלייבור החדש עד לבחירות הכלליות שנערכו ב-2015 מרבית תושבי דרום יורקשייר עדיין הצביעו ברובם למפלגת הלייבור.
שנתיים לאחר מכן נערכו בממלכה המאוחדת בחירות נוספות, בבחירות 2017 השיגה מפלגת הלייבור הלייבור ניצחה במחוז שפילד חלם לראשונה מאז הקמת המפלגה וזאת ללא ויתור כלשהו על מחוזות הבחירה בהם ניצחה בעבר באזור דרום יורקשייר, נציג המפלגה במחוז הבחירה היה ג'ארד אומארה (אנ') שגרף כ-2,215 מהקולות, אומארה הושבע לתפקידו ביוני 2017 אך חצי שנה לאחר מכן, באוקטובר של אותה שנה הושעה אומארה ממפלגתו לאחר שהאחרון כתב באינטרנט כינוי גנאי על נשים ועל הומוסקסואלים מספר שנים לפני בחירתו.
ראו גם

החוף השמאלי – מושג דומה, המתאר את הנטייה הפוליטית לכיוון שמאל של החוף המערבי בארצות הברית
הערות שוליים

↑  Linda McDowell (2011). Redundant Masculinities? Employment Change and White Working Class Youth. ISBN 978-1444355598. ... local politics in Sheffield were dominated by a particular form of radical municipal socialism, gaining the city a brief but prestigious reputation as the Socialist Republic of South Yorkshire.
↑  Peter Lazenby (31 באוגוסט 2012). "Generations Unite". Morning Star. אורכב מ-המקור ב-3 בספטמבר 2012. נבדק ב-13 בספטמבר 2012. The steel city – much of its steel industry wrecked under Thatcher – was at the heart of what used to be proudly called the Socialist Republic of South Yorkshire. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Robert Waller (1985). The Atlas of British Politics. p. 135. ISBN 978-0709936091. The Conservatives can win only one seat in the so-called 'Socialist Republic of South Yorkshire'.
↑  Bryon Criddle (2002). Almanac of British Politics. Vol. 7. p. 302. ISBN 978-0415268332. The 'Socialist Republic of South Yorkshire' has not always been as solidly Labour as it is now, with just one Liberal Democrat seat in the shape of Sheffield Hallam breaking the monopoly.
↑  James Reed (8 במאי 2015). "South Yorkshire results: Labour hold Barnsley and Rotherham heartlands". Yorkshire Post. נבדק ב-11 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cooke, Rachel (18 ביוני 2017). "Jared O'Mara, the pub-owning first-time MP who won Nick Clegg's seat". The Observer. נבדק ב-27 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
ניגודיות בינארית

ניגודיות בינארית (נקראת גם אופוזיציה בינארית) היא מערכת הכוללת שני מצבים או מושגים המוגדרים כמנוגדים זה לזה, כך שמצד אחד לא ניתן להימצא בשניהם בעת ובעונה אחת, ומצד שני אין אפשרות שלא להיות באחד מהם. ניגודיות בינארית היא מושג מפתח בסטרוקטורליזם – תאוריה לפיה כל תופעה או אובייקט מהווים יחידה בתוך מערכת או מבנה כולל וניתן להבינם רק באמצעות היחסים שלהם עם חלקי המערכת האחרים. השיטה הבסיסית ביותר להבחנה בין יחידות במבנה היא באמצעות ניגודיויות בינאריות – ניתן להבין את משמעותה של כל יחידה רק על רקע היחידה האחרת ממנה היא נבדלת, ולהפך. ההגדרה של שתי היחידות מותנית בהנגדתם, כאשר קיים תיחום ברור ביניהן.
הניגודיויות הבינאריות מאפיינות ומשמשות להסבר תופעות בתחומי הטבע והמדע. הניגודיות הבינארית הבסיסית בעולם התכנות והמחשוב מתייחסת למצבי "0" או "1" של יחידות החומרה הבסיסיות, אשר המעברים ביניהם יוצרים את תוכנות המחשב השונות. ניגודיויות בינאריות נוספות הן הקטבים המגנטיים, כיווני כוח המשיכה (משיכה-דחייה), סימטריה – אסימטריה ועוד. ניגודיויות בינאריות המיושמות בתחומי התרבות האנושית נוטות להיות פחות חד-משמעיות, אך עדיין תורמות להסבר תופעות אנושיות.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > חקר הלשון > רומן יאקובסון, פרדיננד דה-סוסיר

חקר הלשון היה אחד מהתחומים הראשונים בהם יושמה התפיסה של ניגודיות בינארית. תפיסה זו הייתה מרכזית בחשיבה שהתפתחה באסכולת פראג(אנ') שפעלה בשנים 1928–1939 ועסקה בפונולוגיה – ענף בבלשנות העוסק בחקר היחסים בין ההגאים, תפקודם, וצירופם זה לזה בשפה נתונה. רומן יאקובסון, אחד מהוגי אסכולת פראג, דיבר על אופייה הדו-צדדי של הלשון וטען כי כל סימן לשוני מתארגן בשני אופנים של ארגון: צירוף וברירה. פרדינן דה-סוסיר, מנקודת המבט של הלשון כמערכת של ייצוג וסימון, יצר את הניגודיות הבינארית הבסיסית עולם-לשון, וראה בכל מילה כמכילה את צמד המושגים – 'מסמן' (המילה השרירותית שנבחרה לייצג משהו בעולם), ו'מסומן' – האובייקט או המושג אותם היא מסמלת. מושגים בינאריים נוספים שדה-סוסיר טבע בהקשר למערכת הלשונית הם סינכרוני-דיאכרוני, שפה-דיבור. ככלל, במסגרת התפיסה סטרוקטורליסטית, המערכת הלשונית בנויה מצמדים של ניגודים (יום/לילה, טוב/רע וכו'), וניתן להבין כל מושג רק על רקע ההבדל שלו מניגודו. בהמשך, המבנה של ניגודיות בינארית יושם ושימש להסבר תופעות אנושיות וחברתיות בתחומי דעת שונים.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > פילוסופיה > רנה דקארט

הפילוסוף רנה דקארט טען לשתיים מהניגודיויות הבסיסיות בתרבות המערבית – הניגודיות סובייקט-אובייקט (אנ') והדואליזם גוף-נפש. הסובייקט הוא אדם החושב והפועל, והאובייקט הוא הדבר שחושבים עליו או פועלים עליו. כל אדם מורכב משני העצמים גוף ונפש, הפועלים עצמאית ללא תלות ביניהם.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > אנתרופולוגיה > קלוד לוי-שטראוס

התאוריה הלשונית של דה-סוסיר הביאה את קלוד לוי-שטראוס, אנתרופולוג מהזרם הסטרוקטורליסטי שפעל במהלך המאה ה-20, לזהות את אופן התפקוד של התרבות לדומה לשפה, ובעקבות רומן יעקובסון ראה את המוח האנושי כמאורגן בצורה של צמדי ניגודים בינאריים. לוי-שטראוס סימן סדרה של ניגודים בסיסיים כאלה אשר ניתן להבין כל תרבות במונחיהם. לוי-שטראוס שחקר מיתוסים של עמים שונים, טען כי המיתוס מציית לחוקי פעולה בינאריים ובאמצעותם תיאר סדרה של דיכוטומיות, כשאחת המרכזיות היא הדיכוטומיה בין טבע לתרבות. הוא ראה במיתוס מודל לוגי שנועד ליישב ולהתמודד עם סתירות הנוגעות לשאלות יסוד של הקיום האנושי, כאשר הפשרה בין שני הקטבים מושגת על ידי גורם מתווך שמסייע להתמודד עם אזור הביניים המאיים.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > אנתרופולוגיה > ויקטור טרנר

ויקטור טרנר, אנתרופולוג בריטי, חקר את אופיים של טקסי מעבר בחברות שונות וטען לקיומם של שני סוגי מבנים חברתיים. הראשון הוא מצב של 'מערכת הסטטוס' שהוא המצב היציב של הסדר החברתי, ולעומתו המצב הלימינלי בו מתבצעים טקסי המעבר – ה'קומיוניטס'. ההבדלים בין תכונותיהם של שני מצבים אלה מתוארים על ידי טרנר באמצעות סדרה של ניגודיויות בינאריות, כגון מבנה יציב מול מאפיינים של מעבר ותנועה, שוויון-אי שוויון, היעדר רכוש-בעלות על רכוש, קדושה-חולין ועוד. החיים החברתיים, הן של פרטים והן של קבוצות, נעים בין שני מצבים אלה – שני קטבים המכוננים זה את זה ובלתי ניתנים להפרדה.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > אנתרופולוגיה > מרי דאגלס

מרי דאגלס, אנתרופולוגית וסוציולוגית בריטית, מנסה בעקבות לוי-שטראוס להבנות את העולם הנחקר באמצעות מיון וקטגוריזציה. דאגלס חקרה את חוקי הטהרה והטומאה בדתות פרימיטיביות, וראתה בהם סמלים שמגדירים את גבולות החברה. היא קישרה בין הניגודיות טהור-טמא למערכות יחסים חברתיות בסיסיות נוספות, כגון היחס בין סדר לאי-סדר, קיום-אי קיום, צורה-חוסר צורה, חיים ומוות.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > סוציולוגיה

תרבות מרכז מול תרבות שוליים – תרבות המרכז מייצגת את הנורמות והערכים של הקהילה שבדרך כלל מחזיקה גם את העמדה ההגמונית בחברה. תרבות המרכז רואה עצמה כאוניברסלית וכמתקדמת יותר, ומנסה להשליט את ערכיה על החברה כולה. תרבות השוליים, בדרך כלל בגלל סיבות היסטוריות וכלכליות, היא בעלת יכולת מוגבלת להתנגד לתהליכים אלה ולהמשיך לאחוז במאפייני הזהות שלה. כדי לבדל את עצמה, תרבות המרכז מייצרת מערכת של אבחנות בינאריות המגדירות את קו הגבול, והיחס מרכז-שוליים הופך להיות אנלוגי ליחסים נוספים, כגון תרבותי-פראי, שחור-לבן, תבוני-רגשני ועוד. מערכת ניגודיויות מסוג זה עמדה בבסיס הקולוניאליזם המערבי.
ניגודיויות בינאריות בתחומי הרוח והחברה > תרבות

בתחום התרבות ניתן למצוא תפיסה של חלוקה בינארית בין תרבות גבוהה לתרבות פופולרית או תרבות ההמונים. התרבות הגבוהה מאופיינת כבעלת עידון, מקוריות, גיוון ויצירתיות, בעוד שהתרבות הפופולרית מתקשרת לוולגריות, קיטש, הומוגניות וסטנדריזציה.
הביקורת הפוסט-סטרוקטורליסטית

הפוסט-סטרוקטורליסטים מערערים על התפיסה הסטרוקטורליסטית לפיה הניגודיויות הבינאריות הן מאפיין מהותי של אופן החשיבה של הסובייקט ושל המערכות התרבותיות. לטענתם, ניגודיויות בינאריות הן דוגמה לאופן בו הלשון מייצרת היררכיה ומתקשרת לכוח ושליטה. בכל אחד מצמדי הניגודים השונים האחד מקבל מעמד מרכזי והשני משמש אך ורק כרקע להגדרת הראשון, והופך לנחות, או אפילו ללא לגיטימי ביחס אליו. הטענה היא שתהליך זה מנוצל על ידי בעלי הכוח ליצירת העדפה של ערכים המחזקים את המבנה החברתי הקיים ומנציח את מעמדם בו. כדוגמאות לתהליך זה ניתן לראות את הצמדים גבר-אישה, מזרח-מערב, טבע-תרבות ועוד.
ביקורת נוספת מתייחסת לעובדה שארגון המציאות באמצעות ניגודיויות בינאריות מוחק את כל מופעי הביניים, ההופכים להיות במידה מסוימת בלתי לגיטימיים. הגישה הפוסט-סטרוקטורליסטית מצביעה על קיומן של קטגוריות היברידיות שונות המשלבות את שתי האפשרויות הבינאריות ומאפשרות את קיומן של אופציות רבות נוספות.
פירוק הניגודיויות הבינאריות (דקונסטרוקציה) – ז'אק דרידה

ז'אק דרידה טען שבחינה קפדנית של עקרונות שנראים בסיסיים לכאורה, תראה שתמיד אפשר לפרק אותם מאחר שהם תוצר של מערכת משמעות מסוימת. עקרונות אלה, שאחד המרכזיים בהם הוא המערך של ניגודיויות בינאריות, מוגדרים על ידי הדרה – כדוגמה, בחברה הפטריארכלית הגבר הוא הצד הראשוני, המרכזי, והאשה היא הניגוד המודר, הצד השלילי המוגדר על ידי היעדר התכונות הגבריות בה. אולם על פי דרידה, ההגדרה של הגבר אינה יכולה להתקיים ללא קיומה של האשה, הנושאת את כל מה ש"אינו גבר". התלות הזו וההדגשה של הגבול והשוני בין שני הצדדים של הניגודיות רומזים על האפשרות שייתכן שהגבול אינו כל כך בלתי חדיר כפי שהצד האחד מציג אותו.
באופן זה המבנה של ניגודיויות בינאריות משמש את האידאולוגיות המעדיפות לייצר גבולות נוקשים בין מותר לאסור, בין אמיתי לשקרי ועוד. פירוק של ניגודיויות אלה ואחרות מערער גבולות אלה ומראה כי כל צד כולל גם משהו מהקצה השני, וכי על מנת לתחזק ניגודיויות אלה יש למחוק או לדחוק לשוליים כל מה שאינו מציית לחלוקה זו.
ראו גם

דיכוטומיה
דקונסטרוקציה
הערות שוליים

↑  Deconstructing Binaries, Penn State College
1 2  Binary Oppositions, GOUCHER College
↑  חנה הרציג, 5, תורת הספרות והתרבות: אסכולות בנות זמננו, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2004, עמ' 137
↑  יעקובסון, רומאן, 1986. "שני צדדים של הלשון ושני טיפוסים של הפרעות אפזיות", בתוך סמיוטיקה, בלשנות, פואטיקה, הקיבוץ המאוחד, תל אביב. עמ' 168.
↑  פרדינן דה סוסיר, קורס בבלשנות כללית. הוצאת רסלינג, תל אביב 2005[1916].
1 2  חנה הרציג, 4 ו-5, תורת הספרות והתרבות: אסכולות בנות זמננו, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2004
↑  רנה דיקרט, פרק ו', הגיונות על הפילוסופיה הראשונית, ירושלים: י"ל מאגנס, תש"ס, עמ' 134-168
↑  דפנה הירש. "קלוד לוי-שטראוס". בתוך תאוריות וגישות בחקר התרבות - מדריך למידה. האוניברסיטה הפתוחה, 2010. עמ' 71-74.
↑  Levi-Strauss, Claude, 2000. "The Structural Study of Myth", in: Structural Antropology, Basic Books. pp. 428-444.
↑  טרנר, ויקטור, התהליך הטקסי, מבנה ואנטי מבנה, רסלינג, תל אביב, 2009, עמ' 129,139,259.
↑  מרי דגלס, טוהר וסכנה, תל אביב: רסלינג, 2010
↑  JanMohamed, A. "The Economy of Manichen Allegory: The Function of Racial Difference in Colonial Literature", in: Gates, Race. Writing and Difference. University of Chicago Press, pp. 78-106.
↑  אדוארד סעיד, אוריינטליזם, תל אביב: עם עובד, 2000
↑  Macdonald, D. 1957. "A Theory of Mass Culture", in: Rosenberg, B. and White D.M. (eds.), Mass Culture: The Popular Arts in America. The Free Press, New York.
↑  אנדרי לוי, "הקסם שבלכלוך: 'טוהר וסכנה' למרי דגלס", בתוך: דגלס, מרי 2010[1966], טוהר וסכנה. הוצאת רסלינג, עמ' 17-29.
↑  איגלטון, ט., "פוסט-סטרוקטורליזם", בתוך: תורת הספרות והתרבות: אסכולות בנות זמננו. עורכת חנה הרציג, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005.
נצילות קוונטית

הנצילות הקוונטית (מסמנים  \Phi  או  QY) של תהליך שנוצר על ידי קרינה היא מספר הפעמים שמתרחש אירוע ספציפי לכל פוטון שנספג על ידי המערכת. "האירוע", הוא בדרך כלל סוג של תגובה כימית.
יישומים

הנצילות הקוונטית של התפרקות מולקולת מגיב בתגובה כימית מוגדרת באופן הבא:
כלומר, היחס בין מספר המולקולות שהתפרקו לבין מספר הפוטונים שנבלעו.
הנצילות הקוונטית באירוע אחר, פלואורסצנציה, מוגדרת באופן הבא:
כלומר, היחס בין מספר הפוטונים שנפלטו לבין מספר הפוטונים שנבלעו.
דוגמאות

נצילות קוונטית משמשת במידול פוטוסינתזה:
בתהליך פירוק פוטוכימי, כאשר מולקולה מתפרדת לאחר בליעת אור, הנצילות הקוונטית היא היחס בין מספר המולקולות המפורקות לבין מספר הפוטונים שנבלעים על ידי המערכת. מאחר שלא כל הפוטונים נספגים באופן פרודוקטיבי, הנצילות הקוונטית האופיינית תהיה קטנה מ -1.
נצילויות קוונטיות גדולות מ-1 אפשריות עבור תגובת שרשרת מבוססת קרינה או פוטוניקה, כאשר פוטון בודד מעורר שרשרת של טרנספורמציות. דוגמה אחת היא תגובה של מימן עם כלור שבה ניתן לייצר  10^{6} מולקולות של מימן כלורי פר מנה של אור כחול שנבלע.
בספקטרוסקופיה אופטית, נצילות קוונטית היא ההסתברות שמצב קוונטי מסוים ייווצר ממצב קוונטי התחלתי נתון. לדוגמה, במעבר ממצב סינגלט למצב טריפלט, הנצילות נקבעת על פי מספר המולקלות שעברו על ידי עירור אופטי ממצב אחד למשנהו.
באופן אמפירי, ניתן למדוד נצילות קוונטית פלאורסצנטית יחסית (לדוגמה מסוימת) בהשוואה לנצילות קוונטית ידועה (למשטח ייחוס):
\Phi =\Phi _{\mathrm {R} }\times {\frac {\mathit {Int}}{{\mathit {Int}}_{\mathrm {R} }}}{\frac {1-10^{-A_{\mathrm {R} }}}{1-10^{-A}}}{\frac {{n}^{2}}{{n_{\mathrm {R} }}^{2}}}
כאשר R מציין ערכי ייחוס, Int הוא אינטגרל המהווה את השטח תחת "פיק" הפליטה, A היא הצפיפות האופטית באורך גל הבליעה ו-n הוא מקדם השבירה של התמיסה.
ראו גם

יעילות קוונטית
הערות שוליים

1 2  Lakowicz, Joseph R. Principles of Fluorescence Spectroscopy (Kluwer Academic / Plenum Publishers 1999) p.10. ISBN 978-0-387-31278-1
↑  Skillman JB (2008). "Quantum yield variation across the three pathways of photosynthesis: not yet out of the dark". J. Exp. Bot. 59 (7): 1647–61. doi:10.1093/jxb/ern029. PMID 18359752.
↑  Laidler K.J., Chemical Kinetics (3rd ed., Harper & Row 1987) p.289 ISBN 0-06-043862-2
↑  Albert M. Brouwer, Standards for photoluminescence quantum yield measurements in solution (IUPAC Technical Report), Pure Appl. Chem., Vol. 83, No. 12, pp. 2213–2228, 2011. doi:10.1351/PAC-REP-10-09-31.
נפיצה

נפיצה של קרן אור דרך מנסרה
נפיצה או דיספרסיה (באנגלית: Dispersion) היא תופעה המתרחשת כאשר גלים בתדרים שונים נעים במהירויות שונות בתווך. אחת מהדרכים בהן התופעה באה לידי ביטוי היא כאשר מתקיימת שבירה אל התווך שגורמת לגלים שאינם מונוכרומטיים להישבר בזוויות שונות כשהם עוברים בתוך תווך, בתלות באורך הגל (או בתדירות) שלהם.
דוגמאות לנפיצה הן הקשת בענן, פיזור אור, העובר דרך מנסרה, והתרחבות פולסי אור בסיבים אופטיים.