stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאזדה 626

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  מאזדה קפאלה
 יצרן:  מאזדה
 שנות ייצור:  1970–2002
 יחידות שיוצרו:  4,345,279
 הרכבה:  יפן יפן  אינדונזיה אינדונזיה  דרום אפריקה דרום אפריקה  ניו זילנד ניו זילנד  קולומביה קולומביה  ארצות הברית ארצות הברית  זימבבואה זימבבואה
 מודל אחריו:  מאזדה 6
 סיווג:  קומפקטית (1970–1987) משפחתית-בינונית (1987–2002)
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית (דור ראשון)
 מפרט טכני
 מעצב:  Hiroshi Yamamoto (דור רביעי, 1985)  Yasuo Aoyagi (דור חמישי, 1989)
מאזדה 626 (באנגלית: Mazda 626) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה בין השנים 2005–1970 על ידי יצרנית הרכב היפנית מאזדה. היא יוצרה בשלושה דגמים – קופה, סטיישן והאצ'בק.
דורות > דור ראשון (1970–1978)

הדור הראשון של ה-626 הוצג בשנת 1970 בדגמי קופה וסדאן ויוצר עד שנת 1978. הוא קרוי גם: "מאזדה RX-2","מאזדה 616", "מאזדה 618" הוא יוצר ביפן, דרום אפריקה ואינדונזיה הוא כולל מנוע קדמי-אורכי, הנעה אחורית.
דורות > דור ראשון (1970–1978) > מתיחת פנים (1974–1978)

בשנת 1974 עברה ה-626 דור ראשון מתיחת פנים, אשר כללה בעיקר מנוע חדש ושינויים חיצוניים לא משמעותיים.
לפני מתיחת הפנים
לאחר מתיחת הפנים
דורות > דור שני (1978–1982)

הוצג בדגמי סדאן, קופה, האצ'בק.
דגם מאזדה 626 יוצא לאוסטרליה. באוסטרליה הושקה סדרת CB בדצמבר 1978. הדגם היה זמין כמכונית סדאן. המנוע היה מנוע בנפח שני ליטרים המפיק 84 כוחות סוס. דגם הדה לוקס הוסיף מושבים שהוחדרו בבד, רדיו לחצני כפתור, הוספות גומי פגוש, פיתוחי הגנת צד לגוף, מגבים לסירוגין, טבעות גלגל כרום, אורות קריאה במפה וכיסי מפות גב. דגם הסופר דה לוקס הוסיף פנסי הלוגן, גוון חלון כהה, רדיו FM, מכסי פגוש ופאנל בדיקת בטיחות אלקטרוני. מקדם גרר 0.38.
הדור השני של ה-626 הוצג בשנת 1978 בתוצרת סדאן/קופה ויוצר עד שנת 1982. ה-626 דור שני עברה מתיחת פנים משמעותית הכוללת: שלדה, פנסים, מנוע, מושבים וכדומה. היא כללה מנוע I4 בנפח 1,970 סמ"ק שסיפק כ-66 כוחות סוס.
626 בתצורת קופה
626 בתצורת סדאן
דורות > דור שלישי (1982–1987)

הדור השלישי הוצג בשנת 1982 בדגמי: קופה, סדאן והאצ'בק. הרכב כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 1.6 ליטרים המפיק 59 כוחות סוס.
דורות > דור שלישי (1982–1987) > מתיחת פנים (1985–1987)

בשנת 1985 קיבלה ה-626 דור שלישי מתיחת פנים אשר כללה: לוח מחוונים חדש, מנוע עם הספק גבוה יותר, שינויים חיצוניים ופנימיים משמעותיים. המנוע הוא 4 צילינדרים בנפח שני ליטרים המפיק 89 כוחות סוס.
דגם האצ'בק לפני מתיחת הפנים
דגם הקופה לפני מתיחת הפנים
דגם הסדאן לפני מתיחת הפנים
דגם האצ'בק לאחר מתיחת הפנים
דגם הקופה לאחר מתיחת הפנים
דגם הסדאן לאחר מתיחת הפנים
דורות > דור רביעי (1987–1992)

הדור הרביעי של ה-626 הוצג בשנת 1987 בדגמי סדאן, קופה, סטיישן והאצ'בק. הרכב כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 2.2 ליטרים המפיק 140 כוחות סוס.
דורות > דור רביעי (1987–1992) > מתיחת פנים (1988–1992)

בשנת 1988 עברה ה-626 דור רביעי מתיחת פנים משמעותית אשר כללה: חלונות חשמליים, ריפוד חדש, שינויים חיצוניים ופנימיים משמעותיים, מנוע טורבו חדש. אשר הגיע בתצורות: קופה, סטיישן והאצ'בק. הוא כלל מנוע 4 צילינדרים, מגדש טורבו בנפח 2.2 ליטרים המפיק 145 כוחות סוס.
דגם הסדאן לפני מתיחת הפנים
דגם האצ'בק לפני מתיחת הפנים
דגם הסטיישן לפני מתיחת הפנים
דגם הקופה
דגם הסאדן לפני מתיחת הפנים
דגם האצ'בק אחרי מתיחת הפנים
דגם הסטיישן לאחר מתיחת הפנים
דורות > דור חמישי (1991–1997)

הדור החמישי של ה-626 הוצג בשנת 1991 אך יצא לשוק בשנת 1992, הרכב הוצג בדגמי: האצ'בק וסדאן. הרכב כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 1840 סמ"ק המפיק 104 כוחות סוס.
דורות > דור חמישי (1991–1997) > מתיחת פנים (1994–1997)

בשנת 1994 עברה ה-626 מתיחת פנים חיצונית ומעט פנימית כולל מנוע חדש. המנוע החדש הוא מנוע V6 בנפח 2497 סמ"ק המפיק 166 כוחות סוס.
דגם הסדאן לפני מתיחת הפנים
דגם האצ'בק לפני מתיחת הפנים
דגם הסדאן לאחר מתיחת הפנים
האצ'בק לאחר מתיחת הפנים
"מאזדה 626" – ניידת משטרה במשטרת הונג קונג
דורות > דור שישי (1997–2005)

הדור השישי של ה-626 הוצג בשנת 1997 בדגמי: סדאן, האצ'בק וסטיישן. הוא כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 1,991 סמ"ק המפיק 120 כוחות סוס.
דורות > דור שישי (1997–2005) > קונספט

בשנת 2000 הוצגה ה-626 כמכונית קונספט בדגם סדאן אשר כללה מנוע V6 טווין טורבו בנפח 2,496 סמ"ק המפיק 150 כוחות סוס. מכונית הקונספט מעולם לא הייתה דור חדש ל-626. מאזדה 6 היא המחליפה של המאזדה 626.
הסדאן
האצ'בק
הסטיישן
הקונספט
הערות שוליים

↑  מאזדה קפאלה קופה 2000 טורבו carfolio.com/mazda-capella-2000-coupe-turbo
↑  מאזדה 616 קפאלה (באינדונזית) mobilmotorlama.com/2017/04/mazda-616-capella
↑  מאזדה 626, 5 דלתות הצ'בק, 1.6 אוטומטית, שנת 1983 carfolio.com/mazda-626-hatchback-1.6-automatic
↑  מאזדה 626 דגם "CB", סדרה 1 uniquecarsandparts.com.au/car_info_mazda_626_series_1
↑  מאזדה 626 – ברושור (אוסטרליה) uniquecarsandparts.com.au/gallery/pdf/Mazda_626
↑  別冊CG: 自動車アーカイヴ 70年代の日本 [Car Graphic: Car Archives Vol. 5, '70s Japanese Cars] (in Japanese). Tokyo: Nigensha. 2007. ISBN 978-4-544-09175-5.
↑  מאזדה 626, קופה, 2,000 סמ"ק, מנוע מגדש טורבו, שנת 1985 .carfolio.com/mazda-capella-2000-coupe-turbo
↑  מאזדה 626 דגם "Zi-R", מנוע 1,991 סמ"ק המפיק 170 כ"ס, שנת 1997 - מפרט carfolio.com/mazda-capella-zi-r
Boggy Depot

Boggy Depot ("מחסן בוצי") הוא אלבום הבכורה של גיטריסט אליס אין צ'יינס, ג'רי קאנטרל. מנגנים בו בין השאר שון קיני ומייק אינז מאליס אין צ'יינס, לס קלייפול מפריימוס, רקס בראון מפנטרה ונורווד פישר מפישבון. האלבום נחשב בעיני מעריצי אליס אין צ'יינס רבים כמעין "אלבום אבוד" של הלהקה, כי הוא הראשון שיצא לאחר יציאתו של אלבום האולפן האחרון שהוציאה אליס אין צ'יינס ב-1995. גם מפני שניגנו בו כל חברי הלהקה מלבד ליין סטאלי, שנאבק בהתמכרותו להרואין. "Cut You In" יצא כסינגל ראשון.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו על ידי קאנטרל.
חטיבת השומר

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבת חי"ר במילואים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2023–הווה
 מלחמות:  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ייעוד:  משימת ההגנה על היישובים הישראליים במהלך מלחמה, בכל גזרה בה תוצב
 פיקוד
 יחידת אם:   זרוע היבשה
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  איל רוסו
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת השומר (חטיבה 855) היא חטיבת חי"ר במילואים בהקמה בצה"ל. בראש החטיבה עומד קצין בדרגת אלוף-משנה. מפקד החטיבה הראשון והנוכחי הוא אל"ם איל רוסו.
חטיבת השומר היא חטיבה בהקמה בצה"ל, כלקח ממתקפת הפתע על ישראל. היחידה תתמקד במשימת ההגנה על הגבולות הישראליים במהלך מלחמה, בכל גזרה בה תוצב. ביצוע מטרה זו יאפשר גמישות נוספת לפיקודים המרחביים, כדי שיוכלו למלא את משימותיהם המבצעיות.
מאות חיילי מילואים ממגוון יחידות צפויים להיות מגויסים במהלך מלחמת חרבות ברזל לסדרת אימונים אינטנסיביים, שבסיומם ירכיבו לראשונה את החטיבה.
החטיבה תורכב ממספר גדודים כשנכון לתחילת מאי 2024 הוקמו כבר 4 גדודים:
גדוד "מגן דוד" (8551) שרבים מחייליו הם יוצאי גדוד נצח יהודה, אך מורכב גם מיוצאי יחידות חי"ר שונות, ביניהם יוצאי יחידות מיוחדות וסיירות.
גדוד "מגן יהונתן" (8552) המורכב מיוצאי יחידות חי"ר שונות.
גדוד "מגן שאול" (8553) המשלב לוחמות ולוחמים מגדודי הגנת הגבולות (חי"ר גבולות ולוחמי איסוף).
גדוד "מגן בארי" (8555) המורכב מיוצאי יחידות מיוחדות בגילאים מבוגרים, בפיקודו של סא"ל יועז הנדל.
בתכנון הקמה גדוד מעורב נוסף (שמספרו יהיה 8554) על בסיס לוחמות ולוחמים מגדודי הגנת הגבולות (חי"ר גבולות ולוחמי איסוף).
נכון להיום גדוד 8551, ו-8552 עברו לאוגדה 210 תחת חטיבה 810,וחטיבה 474 .
שאר גדודי החטיבה מוגדרים כלא-מתמרנים ומיועדים למשימות הגנה וקווי גדר תחת אוגדת יערה השייכת לפיקוד העורף או תחת אוגדת דוד (אוגדה 96).
היסטוריה > הקמה

החטיבה מוקמת במהלך מלחמת חרבות ברזל, כחלק מלקחי מתקפת הפתע שפתחה אותה.
חיילי החטיבה החדשה, שמגיעים במילואים מהיחידות השונות בצה"ל, יגויסו לסדרת אימונים, בה הם יפתחו כשירות ומומחיות בלחימה לשמירה על גבולותיה של מדינת ישראל.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| איל רוסו | 2023 – | מפקד החטיבה הראשון |
ראו גם

מלחמת חרבות ברזל
טבח שבעה באוקטובר
הערות שוליים

1 2   בצל המלחמה: חטיבת מילואים חדשה מוקמת בצה"ל, באתר צה"ל, 6 בדצמבר 2023
↑   ישי פורת, "לוחם צריך להילחם": גדוד "בארי" שמורכב כולו ממתנדבים, באתר חדשות 13, 1 ביוני 2024; במקור, מתוך "מהדורת השבת"
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של ארצות הברית

| --- | --- |
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של ארצות הברית
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הטניס של ארצות הברית
 השתייכות אזורית:  אמריקה
 דרג נוכחי:  משחקי הגמר (2022)
 מפגשים היסטוריים
 שנה ראשונה:  1963
 מפגש ראשון: ארצות הברית ארצות הברית 3 - 0 איטליה איטליה  (לונדון, בריטניה; 17 ביוני 1963)
 סטטיסטיקה קבוצתית
 שנים במפעל:  58
 מפגשים:  197
 מאזן ניצחונות:  156 - 41
 שנים בבית העליון:  40
 הישג שיא:  זכייה (18 פעמים)
 שיאים אישיים
 מירב הניצחונות יחידים:  כריס אוורט (40 - 2)
 מירב הניצחונות זוגות:  בילי ג'ין קינג (21 - 6) רוזי קסאלס (21 - 6)
 מירב הניצחונות סה"כ:  כריס אוורט (57 - 4)
 הזוג המצליח ביותר:  בילי ג'ין קינג ורוזי קסאלס (10 - 0) קת'י ג'ורדן ורוזי קסאלס (10 - 0)
 הכי הרבה שנים:  לינדזי דבנפורט (11)
 הכי הרבה מפגשים:  כריס אוורט (42)
 
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של ארצות הברית היא נבחרת הטניס של ארצות הברית המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.
ארצות הברית משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1963. החל משנת 1963 הנבחרת זכתה 18 פעמים.
נכון לשנת 2022 שיחקה ארצות הברית מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג / גביע הפדרציה 197 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 156 מפגשים.
הדירוג הנוכחי של נבחרת ארצות הברית בדירוג נבחרות הנשים של גביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה), הוא המקום ה-5 בעולם, נכון ל-15 באפריל 2024, עלייה של 3 מקומות לעומת דירוג קודם.
הערות שוליים

↑  דירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס
ערך זה הוא קצרמרבנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע קון סמיית'

| --- | --- |
גביע קון סמיית'

 ענף:  הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  1965
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 זוכה:  קונור מקדייוויד
 הכי הרבה זכיות:  פטריק רואה (3)
 
גביע קון סמיית' (באנגלית: The Conn Smythe Trophy) הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1965, ל-MVP של הפלייאוף בליגת ה-NHL.
הגביע נתרם על ידי טורונטו מייפל ליפס וקרוי על שם קון סמיית', שהיה בעלי הקבוצה מ-1927 עד 1961, ולפרקים גם המנכ"ל שלה ומאמנה. סמיית' היה גם ההוגה והיוזם של בניית מייפל ליף גארדנס, האולם הביתי ששימש את הקבוצה מפתיחתו ב-1931 ועד 1999.
את הגביע מעטר דגם של מייפל ליף גארדנס, כשמעליו חצי עלה של עץ אדר.
את הזוכה בגביע בוחר איגוד עיתונאי ההוקי קרח, והוא מוענק תוך כדי טקס הענקת גביע סטנלי לקבוצה שזכתה באליפות ה-NHL.
ק. אג'יתה

| --- | --- |

 לידה:  אפריל 1950 (בת 74) קוז'יקוד, קרלה
 מדינה:  הודו
 פעילות בולטת:  פועלת נגד אלימות כלפי נשים וסחר בנשים
 ידועה בשל:  השתתפות בפעולת גרילה של ארגון נאקסאל בה נהרגו שני שוטרים, ועל כך ישבה בכלא.
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 תפקיד:  מנהלת עמותת "אנוושי" למען זכויות נשים
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 
אג'יתה קוּניקל (באנגלית: Ajitha Kunnikkal; נולדה ב-1950) היא הודית נאקסאלית לשעבר, אשר לקחה חלק פעיל בתנועה הנאקסאלית המהפכנית בקרלה בשנות ה-60, שם הקבוצה שהייתה חלק ממנה ערכה פשיטות חמושות על תחנות המשטרה בערים תאלאסרי ופולפאלי, בהן נהרגו שני שוטרים. אג'יתה נעצרה, נשפטה, ונידונה ל-9 שנות מאסר.
כשהשתחררה, עזבה אג'יתה את המאבק המהפכני, והפכה לפעילת זכויות אדם ומקדמת רפורמות חברתיות. אנוושי (Anweshi) המלכ"ר שהיא יסדה ב-1993, הוא חלק מפורום הנשים של קרלה, קונסורציום של ארגונים שפועלים למען זכויות נשים, בתיאום עם כוח המשימה הלאומי להעצמת נשים.
תחילת דרכה

אג'יתה נולדה ב-1950 בקוז'יקוד, קרלה, שבהודו לקותיקוד ומנדקיני נראיאנן, חברים פעילים בתנועה הנאקסאלית. כשאג'יתה הגיעה ללימודיה באוניברסיטה, היא כבר מאסה במצב החברתי בהודו, והחליטה להצטרף לתנועה אף היא, ועזבה את הלימודים.
השנים המיליטנטיות > ההתקפות על תחנות המשטרה בתאלאסרי ופולפאלי

בשנות ה-60 המאוחרות, אג'יתה חברה לאריקאד ורגסי, נאקסאליסט מיליטנטי שפעל נגד הזוועות שביצעו האדונים הפאודלים והמשטרה כנגד פשוטי העם ותושבי הכפרים במחוז ואיאנאד. הם הקימו ביחד קבוצה לוחמי גרילה בשנת 1968. אג'יתה הייתה האישה היחידה בקבוצה.
ב-22 בנובמבר 1968, תקפה קבוצה של כ-300 לוחמי גרילה, תחת פיקודו של אביה של אג'יתה, קוניקל נאריאנן, בניסיון כושל, את תחנת המשטרה בתאלאסרי במטרה לגנוב נשק.
48 שעות מאוחר יותר, ב-24 בנובמבר 1968, ביצעה הקבוצה מתקפה נוספת, תחת פיקודו של ורגסי, ובהשתתפותה של אג'יתה, נגד מחנה משטרה מיוחד שהוקם בפולפאלי כדי להתמודד עם כ-7,000 חקלאים שהחלו מאבק מחאה נגד פינוי מאדמותיהם על ידי הרשויות. בהתקפה נהרגו שני שוטרים, מפעיל רדיו אלחוטי, ותת-פקח. קבוצת הגרילה המשיכה משם ופשטה על שתי חוות של בעלי קרקעות שעמדו מאחורי הפינויים, וחילקו את התבואה המאוחסנת בחוות לתושבים.
לאחר הפשיטות, ברחו לוחמי הגרילה ליער העבות בוואיאנאד כדי להסתתר שם. אך לאחר מספר ימים של חיפושי משטרה אינטנסיביים, הם נתפסו. ורגסי נורה למוות על ידי שוטר לאחר שעונה, ומנהיג נוסף של היחידה, קיסן תומאן, נהרג בפיצוץ.
השנים המיליטנטיות > תקופת המאסר

דווח שלאחר מעצרה, אג'יתה עברה עינויים בתחנת המשטרה. במשפטה, היא הורשעה ונגזרו עליה תשע שנים בבידוד בכלא.
את המחצית הראשונה של תקופת מאסרה היא העבירה בכלא המרכזי בטריוונדרום, ואת המחצית השנייה בכלא בקנאנור, שם הוחזקו גם הוריה. במשך שהותה בכלא, ניצלה אג'יתה את הזמן כדי ללמוד על הבעיות העומדות בפני נשים בקרלה, ובמיוחד על מצבן של עובדות מין.
היא שוחררה ב-1977 לאחר שמונה שנים בכלא, בגיל 27.
פעילות חברתית

לאחר שחרורה מהכלא, ניסתה אג'יתה להתחיל בחיים נורמליים. היא נישאה לבן זוגה, יאקוב, וילדה תינוקת. אך ב-1988, לאחר שהשתתפה בכנס של ארגוני נשים במומבאי, היא הבינה שעליה לחזור לאקטיביזם חברתי.
באותה שנה, היא הקימה ארגון בשם "בודהאנה" (Bodhana, מודעות).
הארגון לא שרד לאורך זמן, אך אג'יתה לא התייאשה, והקימה ארגון נוסף בשם אנוושי (Anweshi, מי שנמצאת במסע חיפוש) ב-1993. היא נטלה חלק במספר רב של מקרים מתוקשרים של זכויות אדם בקרלה.
פעילות חברתית > מקרה הגלידריה

מקרה הגלידריה (1997) נסב סביב אונס קטינות בבית עסק מקומי בקוז'יקוד. בגלידריה, היו מציעים לנערות גלידה בה ערבבו סמי אונס, ואז תוקפים אותן מינית. הסקנדל פרץ כאשר חמש נערות פנו לאג'יתה, שבמסגרת הפעילות של אנוושי, ערכה חקירה פרטית ודיווחה את ממצאיה למשטרה. הם מצאו שהגופות של שתי נערות שנמצאו סמוך לפסי הרכבת בעיר גם היו קשורות לתיק. החקירה חשפה את מעורבותם של פקידים בכירים ואושיות אחרות בעיר, לרבות פ. ק. קונהאליקוטי, שהיה שר התעשייה של מדינת קרלה ומנהיג ליגת האיגוד המוסלמי בהודו (IUML), ט. פ. דאסאן, שהיה ראש המפלגה הקומוניסטית-מרקסיסטית וראש העיר לשעבר של קוז'יקוד, וכן מספר פקידי מכס.
במהלך המשפט, שתיים מתוך חמש המתלוננות חזרו בהן מתצהיריהן. על כן, בית המשפט בקרלה דחה את התביעה בשנת 2005, וגם בית המשפט העליון של הודו דחה את העתירה בשל חוסר ראיות בשנת 2006.
פעילות חברתית > אמנסטי אינטרנשיונל

ב-2016, אג'יתה תמכה באמנסטי אינטרנשיונל במחלוקת שהתעוררה עם אגודת הסטודנטים ההודית (ABVP). אמנסטי ערכו אירוע למען זכויות האדם של פעילים בקשמיר ובג'אמו. הסטודנטים טענו שהאירוע כלל "סלוגנים אנטי-הודיים" ושגם לחיילים יש זכות לא להיות מותקפים. העימות הסלים, והסטודנטים הגישו תלונה. אמנסטי הגישו תלונה נגדית על הפרעה, והמקרה התפתח ליומיים של מחאות בהם סטודנטים רבים הוכו ונעצרו על ידי המשטרה.
פרסים והכרה

אנוושי, העמותה שיסדה אג'יתה, זכתה בפרסים רבים על תרומתה למאבקים חברתיים:
Jana Samskruti Award, Abu Dhabi,1997
Lakshmi Award by Sahrudaya Vedi, Trichur 1997
Yugadeepam Sam Award-Trivandrum,1998
Kamala Bhaskar Award, by Bhaskar Foundation,2003
Sadguru Jnanananda Award by Manava Seva Dharma Samvardhini Trust, Chennai, 2004
V.K. Rajan Puraskaram, Bhoomika Trust, Kodungalloor, 2004
Award by B.P. Moideen Seva Mandir, Mukkam, Kozhikode, 2004.
Award by K.Balakrishnan Smaraka Samithi for human rights activist, 2007
R. Shankaranarayanan Thampi Smaraka Award on 2 November 2009
לקריאה נוספת

K. Ajitha (Translated by Sanju Ramachandran) (2008). Kerala's Naxalbari – Ajitha: Memoirs of a Young Revolutionary. Srishti Publishers. ISBN 9788188575633.
הערות שוליים

1 2  Anweshi Organization Official Website
1 2 3 4  'Everybody in Wynad knew Varghese was brutally murdered by the police after torture', Rediff, January 12, 1999.
1 2 3  The Legacy of Ajitha: Unearthing a Subaltern Indian Revolutionary and Political Prisoner, Shoba S. Rajgopal, Issue #71, December 2004, Bad Subjects: Political Education for Everyday Life.
↑  A Naxal Remembers, Pramod K. Nayar, June 22 2008, DNA: Daily News & Analysis.
1 2  Kerala Sex Scandals: Stolen girls of God’s Own Country, February 19, 2012, Feminist India.
↑  Students protesting outside Amnesty international India office lathicharged, August 19, 2016, The Indian Express.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140210822  LCCN: n83071064  SUDOC: 140062025  VIAF: 35827435   WorldCat (עם VIAF): 35827435 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ק. אג'יתה".
קאופמן קוהלר

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1843 פירט, ממלכת בוואריה 
 פטירה:  28 בינואר 1926 (בגיל 82) סינסינטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 בינואר 1926 
 רבותיו:  דוד איינהורן 
 צאצאים:  Max James Kohler 
 
הרב קאופמן קוהלר (באנגלית: Kaufmann Kohler; ‏10 במאי 1843, פירט,  בוואריה - 28 בינואר 1926) היה רב רפורמי בארצות הברית ותאולוג.
חייו ויצירתו

קאופמן קוהלר נולד למשפחה של רבנים. הוא קיבל חינוך תורני בהספורט (Hassfurt), מיינץ, אלטונה ובפרנקפורט על נהר מיין (אצל שמשון רפאל הירש). הוא למד באוניברסיטאות של מינכן, אוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת ארלנגן. עבודת הדוקטור שלו (1868) "ברכת יעקב" הייתה אחד המחקרים הראשונים בתחום של הביקורת הגבוהה של בקורת המקרא והאופי הרדיקלי שלה סגר בפניו אפשרות לקבל משרת רבנות בגרמניה. אברהם גייגר, שקוהלר נמנה עם צוות הכותבים בכתב העת שלו בגיל צעיר, השפיע מאוד על הקריירה שלו והמליץ לו לנסוע לארצות הברית. ב- 1869 הוא קיבל בקשה להתמנות כרב רפורמי בקהילת בית אל בדטרויט. ב- 1871 התמנה להיות רב בקהילת סיני בשיקגו. ב- 1879 הוא החליף את חותנו דוד איינהורן כרב של טמפל בית אל, ניו יורק. גיסו אמיל ג'. הירש החליף אותו בשיקגו. ב- 26 בפברואר 1903 הוא נבחר לנשיאות היברו יוניון קולג' בסינסינטי.
מאז הגעתו לאמריקה תמך קוהלר באופן פעיל ביהדות הרפורמית. הוא היה אחד החברים הצעירים ביותר בוועידת הרבנים בפילדלפיה שהתקיימה ב-1869 וב-1885 הוא היה קובע הטון העיקרי בניסוח מצע פיטסבורג, הצהרת עקרונות שסיכמה את השקפת הרפורמים באמריקה.
קוהלר שרת שנים רבות כנשיא מועצת הרבנים של ניו יורק והיה נשיא כבוד של הוועידה המרכזית של הרבנים האמריקאים. הוא היה עורך בפועל של Sabbath Visito, שבועון יהודי לנוער מ-1881 עד 1882 ויחד עם א. ס. מוזס ואמיל הירש ערך ב-1886 את כתב העת The Jewish Reformer, כתב עת שעסק בענייניה של היהדות הרפורמית.
קוהלר היה מאוד פעיל וכתב הרבה בכתבי עת מדעיים שעסקו בנושאים יהודיים ושמיים באירופה ובאמריקה. בין כתבי העת להם תרם מאמרים מחקריים לעיתים קרובות היו Zeitschrift של גייגר, Hebraica  - כתב העת של החברה המזרחית הגרמנית, Jewish Quarterly Review, Allgemeine Zeitung des Judenthums, Jewish Times, American Hebrew, Menorah Monthly, Zeitgeist ו- Unity. הוא הטיף להעברת קדושת השבת ליום ראשון כדי להקל על שמירת השבת.
בין חיבוריו המחקריים נמנים:
On capital punishment, 1869
The Song of Songs, 1877
Backwards or Forwards, 1885 (סדרה של הרצאות על יהדות רפורמית
Ethical Basis of Judaism, 1887
Church and Synagogue in Their Mutual Relations, 1889
A Guide to Instruction in Judaism, 1899
הוא גם ערך, בגרמנית, את כתביו המקובצים של דוד איינהורן, 1880. בסוף חייו כתב את הספר The Origins of the Synagogue and the Church, שפורסם אחרי מותו, ב- 1929.
לקריאה נוספת

Who's Who in America, 1904;
Isaac Markens, The Hebrews in America, pp. 288–289;
American Jewish Year Book, 5664;
The American Hebrew, Sept. 18, 1891;
Leon Hühner, in The Jewish Exponent, March 13, 1903.
מידע על קאופמן קוהלר בקטלוג הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  אספת הרבנים שלוחי אגודת קהלות ישראל באמעריקא, הצפירה, 19 באוגוסט 1879
↑  בחוץ לארץ, הצפירה, 29 במרץ 1903
↑  בחוץ לארץ, הצפירה, 6 בנובמבר 1903
ע"ד בי"מ הרבנים בסינסינאטי, הצפירה, 5 בינואר 1904
↑  צבי הירש קראמער, אמעריקא, המגיד, 24 בדצמבר 1885
↑  עלה נדף אררט, המליץ, 1 באוגוסט 1882
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263832805171  PLWABN: 9811268890805606  BnF: cb14652741s (data)  CiNii: DA06826772  GND: 118963775  ISNI: 0000 0000 8339 5853  LCCN: n79091422  NKC: zmp20201061810  NLA: 35278441  NTA: 069998299  RERO: 02-A003465150  SNAC: w6jw92pz  SUDOC: 080301967  Trove: 894594  VcBA: 495/189759  VIAF: 17484453   WorldCat (עם VIAF): 17484453
סטורן (מיתולוגיה)

.
| --- | --- |

 תרבות:  דת רומא העתיקה 
 אלים מקבילים:  כרונוס, קרונוס, שבתאי 
 אב:  קיילוס 
 אם:  טרה 
 אחים:  אופס 
 בן או בת זוג:  אופס 
 צאצאים:  יאנוס, פאוסטוס, פליכס, קרס, יונו, וסטה, Hymnus, נפטון, וריטאס, יופיטר, פלוטו, Glauca 
 
תחריט מהמאה ה-16 של סטורן
סטורן טורף אחד מבניו - הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה
כוכב הלכת שבתאי
סטורן (לטינית: Saturnus) נקרא גם סטורנוס הוא אל החקלאות והקציר במיתולוגיה הרומית. מקבילו של קרונוס במיתולוגיה היוונית.
בדומה לקורנוס, מנהיג הטיטאנים ובנם הקטן של האלה גאיה ואורנוס, האמינו גם שסטורן נהג לבלוע את ילדיו בזה אחר זה מיד כשנולדו.
סאטורנליה - חג לכבודו של סטורן, נערך סמוך ליום הקצר ביותר בשנה, ב-17 בדצמבר. זה היה אחד מהחגים העליזים ביותר מכל חגי רומא. במהלך החג התייחסו אל העבדים כאל בני חורין ונתנו להם תוספת מזון וכן היה זה היום היחיד בו הוסרו הכיסויים מעל פסלי סטורן.
כוכב הלכת שבתאי קרוי ברוב שפות העולם על שמו של סטורן, וגם יום השבת מכונה במספר שפות אירופאיות, "יומו של סטורן".
ראלף וולדו אמרסון

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1803 בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 פטירה:  27 באפריל 1882 (בגיל 78) קונקורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Sleepy Hollow Cemetery 
 השקפה דתית:  אוניטריאניזם 
 מקום לימודים:  סמינר לכמרים הרווארד, הרווארד קולג', אוניברסיטת הרווארד 
 זרם:  טרנסדנטליזם
 תחומי עניין:  אתיקה
 עיסוק:  פילוסוף, ביוגרף, כומר יוניטרי, כומר, נואם, כותב יומן, סופר, מסאי, משורר, תומך בביטול העבדות 
 הושפע מ:  מישל דה מונטן, עמנואל קאנט, בודהיזם, סמואל טיילור קולרידג'
 השפיע על:  הנרי דייוויד תורו, פרידריך ניטשה, ויליאם ג'יימס, וולט ויטמן, סטנלי קאוול, ג'ון מיור, חורחה לואיס בורחס, הרולד בלום
 מדינה:  ארצות הברית 
 יצירות ידועות:  Concord Hymn, Thine Eyes still shined, Waldeinsamkeit, Music, The Humble-Bee, Woodnotes I 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  Lidian Jackson Emerson  Ellen Louisa Tucker 
 צאצאים:  Edith Emerson Forbes, Edward Waldo Emerson 
 חתימה:   
 
ראלף וולדו אמרסון (באנגלית: Ralph Waldo Emerson;‏ 25 במאי 1803 – 27 באפריל 1882) היה פילוסוף, סופר ומשורר אמריקאי, אחד הבולטים והמשפיעים שבין הוגי הדעות האמריקאים. הוא נודע בזכות נטישתו את הנצרות לטובת פילוסופיית הטרנסצנדנטליזם אותה יצר.
רעיונותיו

אמרסון הושפע מהרומנטיציזם הגרמני ומהפילוסופיה של קאנט אך גם מהבודהיזם ומאסכולות נוספות. רעיונותיו העיקריים עסקו בנושא אתיקה של שיפור עצמי ושל סמכות הפרט על עצמו, בתהליך של התבוננות פנימית, בניגוד לפנייה לסמכויות דתיות או אחרות. ואמנם היה אמרסון מבקר חריף של הנצרות.
השפעתו הרבה נודעה בעיקר בארצות הברית, היכן שרעיונותיו האינדיבידואליסטיים הכו שורש. גם מחוץ לאמריקה השפיעו רעיונות אלה ואחרים של אמרסון והם באים לידי ביטוי, למשל בתפיסת הגורל של ניטשה.
ביוגרפיה

אמרסון נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, נצר למשפחת כמרים ידועה. בהיותו בן שלוש התלונן אביו שאינו יודע לקרוא ברמה מספקת. ב-1810, בהיותו בן שמונה, נפטר אביו, ויליאם אמרסון, כומר אוניטרי. מות אביו הביא את משפחתו לראשונה לכדי עוני.
ב-1817, בהיותו בגיל ארבע עשרה, סיים את בית הספר הלטיני של בוסטון והחל ללמוד באוניברסיטת הרווארד. כדי לממן את לימודיו עבד כמלצר בחדר האוכל המשותף ונעזר במלגה ובפטור משכר דירה שקיבל מתוקף תפקידו כנשיא הכיתה הצעירה. בחופשות החורף עבד כמורה בבית ספר שניהל דודו.
לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1821 עבד בבית ספר לנערות שהקים אחיו בבית אימו. מאוחר יותר לקח על עצמו אמרסון את ניהולו של בית הספר. לאחר מספר שנים שב להרווארד ולמד בבית הספר ללימודי דת במסלול לימודי כמורה (להבדיל ממחקר אקדמי). ב-1829 הוסמך, כאבותיו לפניו, ככומר אוניטרי. באותה שנה נשא לאישה את אלן לואיזה טאקר, אולם היא נפטרה באפריל 1831.
ב-1832, לאחר מחלוקות עם ההנהלה סביב נושאים דתיים, בעיקר באשר לטקס אכילת לחם הקודש, פרש אמרסון והחל לתור את אירופה. במהלך מסעו צבר חוויות עליהן כתב בספרו English Traits, שיצא לאור ב-1856. במסעותיו פגש את סמואל טיילור קולרידג', ויליאם וורדסוורת', ג'ון סטיוארט מיל ותומאס קרלייל, עם האחרון קשר יחסי חברות שהחזיקו מעמד כחצי מאה, עד למות קרלייל ב-1881. אמרסון גם שימש כסוכנו של קרלייל באמריקה.
עם שובו לארצות הברית ב-1833 השתקע בקונקורד, מסצ'וסטס, שם נישא בשנית ללידיה ג'קסון ב-1835, בנישואיו אלו נולדו לבני הזוג ארבעת ילדיהם.
בתחילת 1842 מת בנו הבכור. אמרסון האבל ביטא את כאבו בשתי עבודות: שיר רקוויאם ומסה בשם 'Experience'.
ביוגרפיה > התנועה הטרנסצנדנטלית

דעותיו המהפכניות הביאו אותו לחבור לאינטלקטואלים אחרים, ויחד איתם הקים ב-1836 את "המועדון הטרנסצנדנטלי", ששימש זמן רב כמוקד הפעילות של התנועה. אותה שנה פרסם בעילום שם את חיבורו 'טבע' שהיה לאחד מיסודות התנועה הטרנסצנדנטלית באמריקה. ב-1840 החל לראות אור ביטאון התנועה שנקרא 'החוגה' ('The Dial').