stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שד טסמני
סכנת הכחדה ושימור > מחלת הגידולים המדבקת

DFTD (Devil Facial Tumour Disease; בתרגום חופשי: מחלת הגידול בפני השד הטסמני), שהופיעה לראשונה בשנת 1996, היא מחלת סרטן מדבקת, המשחיתה את פני השדים הטסמניים וגורמת לבסוף למותם. המנגנון של המחלה הוא ייחודי והיא הסרטן המדבק הראשון שהתגלה. הפרטים החולים מדביקים זה את זה בנשיכות וכך מעברים התאים הסרטניים עצמם. ריצוף גנטי של תאי הסרטן מראה כי אינם תאים מקוריים של החיה החולה אלא תאים שעוברים מחיה לחיה באופן טפילי. המחלה פוגעת באופן נרחב ביותר באוכלוסיית השדים הטסמניים עקב קרבתם הגנטית הרבה, אשר נוצרה לאחרונה כתוצאה מסחף גנטי עקב ההתמעטות הקיצונית של אוכלוסיית המין, בעיקר בגלל האדם, שגרם לשדים לאבד שטחי מחיה, וגם קטל רבים מהם. הסחף הגנטי פגע קשות במגוון הגנטי של המין, ובכך הקטין את ההסתברות של המצאות פרטים בעלי מאגר גנים שונה שיאפשר עמידות חיסונית כנגד גורם המחלה. המחלה מועברת בדרך כלל בזמן האכילה של השדים כיון שהשדים נוהגים לאכול בקבוצה, ובמהלך האכילה הם צווחים (מכאן שמם, "שד טסמני") ונושכים זה את זה, וכך מעבירים את המחלה. אומדן הנזק שגרם הגידול מוערך בירידה שנעה מ-20% ל-80% באוכלוסיית השדים הטסמניים, ב-65% משטח המדינה, ומביאה ל-100% תמותה תוך 12–18 חודשים. משמופיעים הסימנים הראשונים הפרט לא ישרוד מעל 3 חודשים. המחלה גורמת לצמיחת גידולים לא תקינים בפני השד הטסמני, לרוב בקרבת הפה, מפריעה באכילה ובעיכול ולרוב מביאה לבסוף למוות כתוצאה מרעב. המין נרשם כ"פגיע" בשנת 1995 בטסמניה, ובשנת 2006 הוערכה הסכנה המאיימת על המין כ"בינונית". "איגוד השימור העולמי" (World Conservation Union; IUCN) לא מתייחס למין כמאוים או פגיע; בפעם האחרונה שמצב השימור של השד הטסמני נבדק על ידי הארגון, בשנת 1996, המין הוגדר כנמצא ב"סכנה נמוכה ביותר". האוכלוסייה בטבע נתונה בהשגחה כדי לעקוב אחר התפשטות המחלה ושינויים בשיעורי הפגיעה ממנה בקרב השדים הטסמניים. ההשגחה כוללת לכידת שדים טסמניים באזור מוגדר ובדיקת תפוצת הגידול ומספר הפרטים שחלו; אותו אזור מוגדר נבדק שוב לאחר זמן מה כדי לאפיין את התפשטות הגידול במשך הזמן. לפי שעה, נראה כי השפעות הגידול לטווח-קצר על האוכלוסייה כולה יכולות להיות קשות; מעקב ארוך-טווח באתרי רבייה חיוני כדי להעריך האם האוכלוסייה יכולה להתאושש ובאיזו מידה.
אולם, לפני מספר שנים התגלה כי יש שוני גנטי מסוים בין הפריטים בצד המערבי לבין הפריטים בצד המזרחי, כאשר ערכו ניסוי והדביקו שד טסמני מערבי צעיר במחלת הסרטן המידבקת, והוא פיתח נוגדנים אליה ולא לקה בה, במספר ניסיונות חוזרים. תוצאות ניסוי אלו מראות כי ישנו שוני גנטי בין האוכלוסיות, ויש סיכוי רב שתהיה אוכלוסייה נקייה מן המחלה גם ללא התערבות אדם בצד המערבי, ולפי שעה המחלה עדיין לא הגיעה אל הצד המערבי של האי.
עובדי שטח בודקים אף הם את היעילות שבניסיון דיכוי המחלה, על ידי לכידת פרטים נגועים והעברתם, בתקווה שהרחקתם של אלה תפחית את ההדבקה בקרב האחרים. שתי אוכלוסיות נקיות מהגידול התבססו במתקנים מוגנים באחד מפרוורי הובארט, בירת טסמניה, ובאי "מריה" לחופיה המזרחיים של טסמניה, ורבייה בשבי גם היא אפשרות לגידול האוכלוסייה. צמצום האוכלוסייה מהווה גם בעיה אקולוגית, מאחר שכפי הנראה נוכחות המין באקוסיסטמה של היערות הטסמניים דוחקת את אוכלוסיית השועל המצוי (Vulpes vulpes) שהוכנס לראשונה לטסמניה באופן בלתי חוקי בשנת 2001, והצמצום במספר השדים הטסמניים יגדיל את כוחם של השועלים המצויים ויערער גם את יציבותם של מינים מקומיים אחרים; השועל מהווה מין פולש בעייתי בכל שאר מדינות אוסטרליה, והוא יעכב את השבתם לטבע והתאוששותם של מינים רבים, כולל השד הטסמני עצמו.
בתרבות

השד הטסמני הוא מסמליה הלא-רשמיים של אוסטרליה ואחד מבעלי החיים המזוהים עמה ביותר; למשל, הוא סמל הפארקים הלאומיים הטסמניים וסמל המחלקה לשימור הטבע הטסמנית. גם בתחום הספורט ישנן התייחסויות לחיה: קבוצת הפוטבול הטסמנית מכונה "השדים הטסמניים", וזהו גם מקור שמה של קבוצת הכדורסל שדי הובארט ("Hobart Devils"). השד הטסמני הוא אחד משישה בעלי חיים אוסטרליים-מקומיים שהופיעו על גבי של מטבעות אוסטרליים בשווי 200 דולר, בגרסת אספנים, בין השנים 1989 ל-1994. בשל מזגם המיוחד השדים הטסמניים היוו יעד לסרטים תיעודיים וספרי ילדים ומבוגרים כאחד.
בשל האיסור על ייצוא השדים הטסמניים, ניתן לצפות בהם, הן בטבע והן בשבי, באוסטרליה בלבד. אחד מהשדים הטסמנים האחרונים שידוע שחי מחוץ לגבולות אוסטרליה מת בקליפורניה שבארצות הברית בשנת 2004, אך ממשלת טסמניה שלחה בשנת 2005 זוג שדים טסמניים לגן החיות של קופנהגן, כמתנה לרגל הולדת הבן הראשון של פרדריק, נסיך דנמרק ואשתו מארי, טסמנית במוצאה. אלו השדים הטסמניים היחידים שידוע שחיים כיום מחוץ לגבולות אוסטרליה.
אחת הדמויות הבדיוניות המזוהות ביותר עם השד הטסמני היא הדמות המונפשת "טאז" של לוני טונס, אם כי התכונות היחידות שחולק "טאז" עם השד הטסמני הן תיאבונו הרעבתני, צווחותיו והתנהגותו הביישנית.
ראו גם

פאונה של אוסטרליה
הערות שוליים

↑  שֵׁד טַסְמַנִי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  זאב טסמני נכחד בתחילת המאה ה-20
1 2 3  Harris, G. P. 1807.
Description of two species of Didelphis for Van Diemen's Land. Transactions of the Linnean Society of London, Volume IX
↑  Werdelin, L. 1987.Some observations on Sarcophilus laniarius and the evolution of Sarcophilus. Records of the Queen Victoria Museum, Launceston, 90:1-27
↑  Krajewski, C. et al. 1992. Phylogenetic relationships of the thylacine (Mammalia:Thylacinidae) among dasyuroid marsupials: evidence from cytochrome b DNA sequences. Proceedings of the Royal Society B-Biological Sciences 250:19-27 PMID 1361058
1 2 3  Guiler, E.R. 1983. Tasmanian Devil in R. Strahan Ed. The Australian Museum Complete Book of Australian Mammals. p 27-28. Angus & Robertson ISBN 0-207-14454-0
↑  Tasmanian devil, באתר מיזם ה-"PHOTO ARK" של נשיונל ג'יאוגרפיק (באנגלית)
1 2 3  Department of Primary Industries, Water and Environment. Tasmanian Devil - Frequently Asked Questions
↑  Department of Primary Industries, Water and Environment. Tasmanian Devil - Frequently Asked Questions
1 2  Guiler, E.R. 1970. Observations on the Tasmanian Devil, Sarcophilus harrisii II. Reproduction, Breeding and Growth of Pouch Young. Australian Journal of Zoology 18:63-70
1 2  Fisher, D.O. et al. 2001. The ecological basis of life history variation in marsupials, Appendix A. Ecology 82:3531-3540
1 2  Pemberton, D. and Renouf, D. 1993. A field-study of communication and social behaviour of Tasmanina Devils at feeding sites. Australian Journal of Zoology, 41:507-526
↑  Johnson, C.N. and Wroe, S. 2003. Causes of extinction of vertebrates during the Holocene of mainland Australia: arrival of the dingo, or human impact? Holocene 13:941-948
↑  DPIWE. 2005. Devil Facial Tumour Disease - Update June 2005
1 2  DPIWE. 2005. Tasmanian Devil Facial Tumor Disease, Disease Management Strategy
1 2  DPIWE. Disease Affecting Tasmanian Devils
↑  DPIWE. 2006. Devil Facial Tumor Disease, Newsletter March
↑  Bostanci, A. 2005. A Devil of a Disease. Science, 307:1035 PMID 15718445
↑  Tassie sends devils to celebrate birth, AAP, October 17, 2005
| --- | --- |
ערך טוב: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544144005171  GND: 4456099-0  NKC: ph1155376 
שד טסמני שלקה בגידול
NILM

תהליך ניטור עומסים בצורה לא פולשנית (באנגלית: Non-intrusive load monitoring, בראשי תיבות: NILM) הוא שם כולל לתהליך המיועד להפרדת מאפייני הספק פרטניים מתוך קריאת מסוכמת של אנרגיה, זאת על מנת להעריך את פעולתו של כל צרכן בנפרד.
תהליך זה מבוסס על קריאת מונה החשמל בנקודת כניסה יחידה (של בית, מבנה או מתחם) וניתוח קריאת המונה, תוך הפרדת מאפייני העומסים השונים, במטרה להעריך את צריכת האנרגיה הפרטנית של כל מכשיר ומכשיר.
הכלי הבסיסי המשמש את טכנולוגיית NILM הוא מונה חשמל אשר מפיק נתונים אודות הצריכה בזמן נתון, כחלופה הולמת וזולה לחיבור מכשירי ניתור על כל מכשיר ומכשיר.
המוטיבציה לשימוש בניטור עומס לא פולשני היא צמצום צריכת החשמל, הפחתת הוצאות כסף לצרכן, הפחתת זיהום, גילוי גניבת חשמל וגילוי תקלות. המכשירים מחולקים ל -4 סוגים: בעלי צריכה מתמדת וקבועה, מכשירי On-Off (הרוב), מכשירי מכונת מצבים סופית (כמו מכונת כביסה) ומכשירי צריכה רציפה (כמו מחשבים או דימרים).
רקע והגדרה

ניטור עומסים לא פולשני הומצא ב-MIT בתחילת שנות ה-80, על ידי צוות בניהולו של ג'ורג' וו. הארט, מהנדס מכני בעל גישה לאלקטרוניקת הספק. המחקר של ג'ורג' מומן על ידי המכון האמריקאי לחקר החשמל (EPRI). צוות המחקר אף רשם פטנט על ההמצאה, בטרם פורסמה.
התהליך הבסיסי של NILM, כפי שהוגדר בפרסום המקורי, הוא ניתוח של קריאת המונה בהיבט שינויי מתח וזרם (או הספק) בנקודת הכניסה הרשת על מנת להסיק אילו מכשירים פועלים כרגע, תוך שימוש בתבניות התנהגות עבור צריכת האנרגיה הפרטנית של כל צרכן.
המטרה של תהליך NILM הוא להפריד בין העומסים השונים על ידי פירוק מאפייני ההספק לכל מכשיר ברשת, כאשר ההסתמכות היא על המאפיינים הפרטניים (כגון "חתימת אנרגיה") המשתנים בין מכשיר למכשיר. כך לדוגמה, אם נסמן את קריאת ההספק הרגעית של המונה כ- P(t), עבור רגע הזמן t. אז הפירוק של קריאה זו לפי צרכנים יהיה:
P(t)=P_{1}(t)+P_{1}(t)+P_{2}(t)+...+P_{n}(t), כאשר n הוא מספר הצרכנים הכולל והסימון  P_{i}(t) מייצג את צריכת ההספק הרגעית של הצרכן ה-i ברגע t.
תהליך NILM

ישנם סוגים רבים של תהליכי NILM, אולם רוב השיטות עוקבות אחר פורמט גנרי שיתואר להלן. אחד המרכיבים החשובים עליו מתבסס תהליך NILM הוא קיומו של מונה חשמל (והעדפה למונה חכם) אשר מפיק נתונים גולמיים בזמן אמת אודות צריכת האנרגיה.
תהליך NILM > שלבי תהליך NILM

קליטת המידע: המידע הנקלט מבוסס על פלט גולמי מהמונה.
זיהוי אירוע - החלטה בדבר קיומו של אירוע מתוך המידע הנקלט. הזיהוי מבוסס על הגדרה מקדימה של "מהו אירוע". כך לדוגמה, אירוע יכול להיות שינוי קיצוני במאפייני ההספק.
הוצאת מאפיינים - חישוב מאפייני ההספק הנדרשים עבור הזיהוי. כך לדוגמה המאפיינים יכולים להיות הפרשים בין קריאות מונה בזמנים נתונים. הוצאת המאפיינים תלויה בבחירה מקדימה של המאפיינים לניתוח.
זיהוי עומס - השוואת המאפיינים שהוצאו אל בסיס נתונים קיים, על מנת לקבוע מהו הצרכן המזוהה (או קביעה שזהו צרכן חדש שלא זוהה בעבר).
יצירת רשומה - תיעוד הזיהוי ופרטיו לצורך שימוש המשתמש או יישום כלשהו אחר המפיק תועלת משירותי NILM.
מחקר

ישנן גישות רבות ומגוונות של מחקר NILM. אנו נמנה מספר כיוונים מקובלים.
מחקר > קצב דגימה

באופן גס, ניתן לחלק את פלטי המונים החכמים לשני סוגים עיקריים:
קצב נמוך - קצב של אחת לשנייה או איטי מכך (קרי: 1Hz).
קצב גבוה - קצב של מעל לאחד לשנייה.
רוב המונים ברמת המשתמש הביתי הם מונים בקצב נמוך, לפי ההגדרה הנ"ל ולכן עיקר המחקר כיום מרוכז בקצבים הנמוכים.
מחקר > למידה

בהיבט הלמידה, נוהגים להפריד בין שני סוגי אלגוריתמים:
אלגוריתם מנוהל (Supervised) - משתמש במידע מקדים אודות המכשירים ברשת ו/או בשלב מקדים של "אימון", עליו יבוסס הזיהוי הבסיסי של סט הנתונים.
אלגוריתם לא-מנוהל (Unsupervised) - המודל לזיהוי הצרכנים יבוסס על המידע הנאסף בזמן אמת, ללא אימון או למידה מקדימה.
ככלל, אלגוריתם לא-מנוהל מייצג שיטה רצויה וגמישה יותר, אולם קשה בהרבה למימוש.
מחקר > אופטימיזציה

קיימות שיטות רבות ומגוונות לאופטימיזציית זיהוי הצרכנים ברשת. השיטה הבסיסית ביותר היא "אופטימיזציית הפרדת המאפיינים" (מאנגלית: Feature Separation Optimization), אשר היא גישה המכוונת ליצירת רווחים גדולים ככל הניתן בין חתימות ההספק של הצרכנים המזוהים, כך שכל תוספת של רעש נתונים מקשה על ההפרדה.
שיטות אופטימיזציה נוספות כוללות שימוש בהרגלי הצריכה המזוהים (למשל שעה אופיינית ביממה להפעלת מכונת כביסה), זיהוי תבניות חוזרות בצריכת ההספק של המכשירים וכדומה. כך לדוגמה, שיטת MCE (מאנגלית Modified Cross-Entropy) משתמשת בכלי אופטימיזציה בשם Cross-Entropy לצורך מיטוב התוצאות, כחלק מיישום NILM .
מחקר > סט-נתונים

בעבר, מדידות וסימולציות של NILM התבססו על מידע גולמי שהופק במעבדה, עבור הניסוי. המגמה ההולכת ומתהווה במחקרי NILM היא שימוש בסטי נתונים ציבוריים, כגון REDD או AMPds, אשר כוללים מדידות רבות וברות-השוואה בין מחקרים.
מחקר > שימוש מיועד

באופן כללי, ניתן להבדיל בין מערכות NILM המיועדות להקטנת צריכת אנרגיה ובין אלו המיועדות לזיהוי של תופעות שונות (כגון תקלה במכונת ייצור במפעל).
יש לציין כי רוב המחקר הנוכחי של NILM מרוכז ביישומי הפחתת הצריכה האנרגטית.
סוגי עומסים לזיהוי

נוהגים להבדיל בין סוגי עומסים וסוגי חתימות עומס שונים על ידי חלוקה למספר קטגוריות בסיסיות:
סוג I: מכשירי הפעל/הפסק פשוטים, המהווים את רוב הצרכנים הביתיים, כגון נורת חשמל ומצנם.
סוג II: מכונת מצבים סופית (מאנגלית: Finite-State-Machines, בראשי תיבות FSM). סוג זה של מכשירים פועלים בכמה מצבי צריכה, בדרך כלל גם בצורה מחזורית. דוגמאות נפוצות הן מכונת כביסה ומדיח כלים.
סוג III: מכשירים המשנים את מאפייני הצריכה בצורה משתנה ולעיתים אף לא צפויה. דוגמאות: כלי עבודה ועמעמים.
סוג IV: מכשירי צריכה קבועה, אשר בדרך כלל אינם כבים, כגון מערכות אזעקה, גלאי עשן וממירי טלווזיה.
דוגמאות לשימושים

ישנם שימושים רבים ל-NILM. להלן נפרט כמה מהם:
מערכות ניטור אנרגיה ביתיות (מאנגלית: Home Energy Management Systems, בראשי תיבות HEMS). מערכת HEMS היא אמצעי להפחתת צריכת האנרגיה בסביבה הביתית על ידי ניטור זמן-אמת ותזמון הפעלת מכשירים. שילוב מערכות NILM ביישומי HEMS נועד להפיק משוב חוזר של המלצות עבור המשתמש הביתי, תוך ניבוי מראש של עלות ההפעלה של כל מכשיר בבית.
מערכות סיוע לסביבת חיים (מאנגלית Ambient Assisted Living, בראשי תיבות AAL). המונח מתייחס לאמצעי סיוע לאוכלוסייה המבוגרת, אשר נועדו לסייע למוגבלויות שונות ולאתר סממני אזהרה בריאותיים. השילוב של NILM ביישומי AAL כולל איתור תבניות צריכה והשוואה חוזרת אל תבניות אלו (כך למשל הפעלת מזגן קיצונית העלולה לסכן חיי אדם דמנצי שאינו כשיר להפעלת המזגן). כמו כן מנגנון השילוב עם AAL כולל בדרך כלל ממשק אנושי כלשהו אל מוקד סיוע.
מערכות חימום, אוורור וקירור (מאנגלית: Heating, Ventilation, and Air Conditioning, בראשי תיבות HVAC). אלו מערכות לשליטה על טמפרטורה ואוורור בסביבה הביתה. המערכות כוללות בדרך כלל שילוב של אמצעי הסקה, מיזוג וניתוב אוויר. השילוב של NILM במערכות אלו קשור לשליטה באמצעי המיזוג ומעקב אחר פעולתם, כאשר המוטיבציה היא (בדרך כלל) הפחתת הצריכה הביתית הכוללת.
ראו גם

מונה חשמל
הערות שוליים

↑  Hart, G. W. (1992). "Nonintrusive appliance load monitoring". Proceedings of the IEEE. 80 (12): 1870–1891. doi:10.1109/5.192069.
↑  U.S. Patent 4,858,141
↑  R. Machlev, Y. Levron, Y. Beck, Modified Cross Entropy method for classification events in NILM system, IEEE Trans. Smart Grid, Sep. 2018
↑  Kolter, J.Z.; Johnson, M.J., REDD: A Public Data Set for Energy Disaggregation Research, Proceedings of the Sust KDD Workshop on Data Mining Applications in Sustainability, San Diego, CA, USA, August 2011; pp. 1–6.
↑  S. Makonin, F. Popowich, L. Bartram, B. Gill, I. V. Bajic, AMPds: A public dataset for load disaggregation and eco-feedback research, Electrical Power & Energy Conference (EPEC), pp 1-6, Aug 2013.
↑  Ahmed Zoha , Alexander Gluhak , Muhammad Ali Imran and Sutharshan Rajasegarar, Non-Intrusive Load Monitoring Approaches for Disaggregated Energy Sensing: A Survey", Sensors 2012, 12, 16838-16866
1 2  Antonio Ruano, Alvaro Hernandez, Jesus Ureña, Maria Ruano, NILM Techniques for Intelligent Home Energy Management and Ambient Assisted Living: A Review, Energies 12, 2019-06-10, עמ' 2203 doi: 10.3390/en12112203
סכמת בלוקים לתיאור תהליך NILM
גישות למחקר NILM
דוגמה לצרכן מסוג 2. הגרף מציג צריכת הספק ממשי בזמן. ניתן לראות את השינוי התדיר במאפייני הצריכה לאורך מחזור הפעולה.
מרווין ממאדים

| --- | --- |

 הוצאה לאור:  האחים וורנר
 הופעה ראשונה:  בסרט "Haredevil Hare" (24 ביולי 1948)
 יוצרים:  צ'אק ג'ונס
 דיבוב:  מל בלאנק (1986-1948), ג'ו אלאסקי (2008-1991), רוב פולסן (1992), האל רייל (1993-1994), מוריץ למארש (1993), גרג בורסון (1995-1994), אריק גולדברג (1996, 2003), בוב ברגן (1996, 2012), ג'ף ברגמן (1998), ניל רוס (1998), סם וינסנט (בייבי לוני טונס 2002-2005), ארק באוזה (2011-כיום), דיימון ג'ונס (2015-2011)
 דיבוב בשפה העברית:  ניר רון (1996)   אוהד שחר (1998)   גיורא קנת (2000)
 מידע
 גזע:  חייזר
 מין:  זכר
 מקצוע:  דיקטטור
 מומחיות:  מומחיות בכלי-נשק להשמדת כדור-הארץ
 כלי נשק:  Illudium PU-36
 מקום מגורים:  מאדים
 דמויות קשורות
 משפחה:  מרשה (אחיינית)
 חברים:  K-9 (כלב מחמד חייזרי)
 אויבים:  באגס באני, דאפי דאק
מרווין ממאדים (באנגלית: Marvin the Martian) הוא דמות חוצנית מסדרת לוני טונס ומרי מלודיס. הוא מופיע לעיתים קרובות כנבל בסרטים מצוירים ובמשחקי וידאו, וחובש קסדה וחצאית של חייל רומאי. הדמות דובבה, בין היתר על ידי מל בלאנק, ג'ו אלסקי (אנ'), בוב ברגן (אנ') ואריק באוזה (אנ').
אודות הדמות

הדמות של מרווין ממאדים הופיעה לראשונה בסרט המצויר "Haredevil Hare" משנת 1948, בו מרווין משחק כאויבו של באגס באני. הוא המשיך להופיע בארבע סרטים נוספים שהופקו בין 1952 ל-1963.

עיצובו של מרווין התבסס על שריון, בדומה לזה של אל המלחמה הרומי מארס. 

השם מרווין מעולם לא הוזכר בסרטים הקצרים המקוריים - הוא כונה מפקד הצלחת המעופפת X-2, בסרט "The Hasty Hare" משנת 1952, ולעיתים כונה "אנטוורפן" בחומרי קידום מכירות. עם זאת, בשנת 1979, לאחר שהדמות משכה עניין מסחרי, השם "מרווין" נבחר לסרט "באגס באני במרדף בדרכים".
סרטים

מרווין ממאדים הופיע בחמישה סרטים בין השנים 1948 ל-1963:
Haredevil Hare (1948)
The Hasty Hare (1952)
Duck Dodgers in the 24½th Century (1953)
Hare-Way to the Stars (1958)
Mad as a Mars Hare (1963)
הערות שוליים

↑  Haredevil Hare, ויקיפדיה (אנגלית)
↑  Jeff Lenburg, The encyclopedia of animated cartoons, 2nd ed, New York: Facts on File, 1999, ISBN 978-0-8160-3831-2
↑  Marvin the Martian, ויקיפדיה (אנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1ee59bcd-e1c9-4d0c-a450-9e0cb5b50a66
מלחמת צרפת–פרוסיה

נפוליאון השלישי וביסמרק לאחר הכניעה בסדאן
עמוד הניצחון שהוקם בברלין לזכר ניצחון הפרוסים במלחמה
מלחמת צרפת–פרוסיה (נקראת גם מלחמת צרפת–גרמניה; 19 ביולי 1870 – 10 במאי 1871) הייתה מלחמה בין הקיסרות הצרפתית השנייה לבין ממלכת פרוסיה ומדינות גרמניות אחרות. את המלחמה יזם הקיסר הצרפתי נפוליאון השלישי, מתוך חשש מעוצמתם הגוברת של הפרוסים ושל גרמניה מאוחדת, כאשר היסטוריונים מסוימים חושבים שהקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק גרם לצרפתים להכריז מלחמה, כדי לאחד את גרמניה למדינה אחת. ב-16 ביולי 1870, התכנס הפרלמנט הצרפתי כדי להכריז מלחמה על פרוסיה, ועשה זאת אחרי שלושה ימים. הגרמנים גייסו את חייליהם הרבה יותר מהר והתקדמו במהירות בצפון מזרח צרפת. לגרמנים היו חיילים רבים יותר, מאומנים טוב יותר, גנרלים טובים יותר, והצבא הפרוסי-גרמני השתמש בטכנולוגיות מודרניות (בעיקר רכבות וארטילריה) בצורה טובה יותר מהצרפתים. אחרי שורת ניצחונות גרמניים בצרפת נפל קיסר צרפת נפוליאון השלישי בשבי הגרמני, והצבא הצרפתי נחל תבוסה מוחלטת. הממשלה הצרפתית הכריזה על הרפובליקה הצרפתית השלישית בתחילת ספטמבר והמשיכה להילחם למשך 5 חודשים עד נפילת פריז ב-28 בינואר 1871. צרפת המובסת נאלצה להעביר לגרמניה את מחוז אלזס-לורן ולשלם פיצויים כבדים, תנאי כניעה שעוררו מרירות רבה. המתח בין המעצמות לא שכך והתפרץ שוב ב-1914, כחלק מהגורמים העיקריים למלחמת העולם הראשונה.
רקע היסטורי

צרפת של שנות השישים של המאה התשע עשרה הייתה תחת שלטונו של הקיסר לואי נפוליאון, המכונה נפוליאון השלישי. כבר בשנת 1853 בריאותו הלכה והתדרדרה, עקב טעויות רופאיו. כתוצאה מכך התרופף גם שלטונו של הקיסר, לאחר מספר החלטות שגויות, אשר נבעו כנראה ממצבו הבריאותי. המרץ האדיר שהשקיע הקיסר במדיניות החוץ, שהביא בתחילה לניצחון במלחמת קרים, הופנה עתה כלפי סכסוכים שלצרפת לא היה כל סיכוי לנצח בהם, כגון הניסיון הכושל ליצור אימפריה צרפתית בראשות קיסר בובה במקסיקו, וניסיונות להתערב באיחודה של איטליה. מבחינה פנימית היה השלטון בלתי פופולרי, ודיכא את חירויות האזרח, על אף שבשנותיו האחרונות ניתן לאופוזיציה להשמיע את קולה.
מנגד החל כוח חדש להשמיע את קולו בענייניה של אירופה. הייתה זו פרוסיה בראשותו של "קנצלר הברזל" אוטו פון ביסמרק. ביסמרק, גאון במדיניות חוץ וחסיד של תפיסת ה"ריאל פוליטיק", פעל במלוא המרץ לאיחודה של גרמניה תחת שלטונו של בית הוהנצולרן הפרוסי. ברור היה שבמקרה זה תאבד צרפת את ההגמוניה שלה באירופה, ולפיכך, כך ידע ביסמרק, על איחודה של גרמניה לעבור דרך פריז.
סכסוך הירושה בספרד

עילתה המיידית של המלחמה הייתה סכסוך בנוגע לכס המלוכה הספרדי. בספטמבר 1868 הודחה איזבלה מלכת ספרד מכיסאה, בעקבות המהפכה המהוללת, ובמשך כמה חודשים הוצעו יורשים שונים לכיסא זה. מועמדו של ביסמרק היה הנסיך לאופולד לבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, קרוב משפחתו של מלך פרוסיה. נפוליאון השלישי ראה בעין צרה את החיזיון של צרפת המכותרת על ידי גרמניה המאוחדת הנשלטת על ידי בית הוהנצולרן מצפונה וממזרחה, וספרד הוהנצולרנית מדרומה.
ביולי 1870 הכריז ליאופולד על ויתורו על כס המלוכה בספרד, אך נפוליאון השלישי לא הסתפק בכך, ודרש מהמלך הפרוסי וילהלם הראשון ערובה לכך שליאופולד לא ידרוש את הכס הספרדי בעתיד. וילהלם סירב לכך, היות שליאופולד כבר פרש מהמועמדות לכתר הספרדי. ביסמרק שראה את המברק שהוכן על ידי המלך בבאד אמס מחק ממנו את הקטע המסביר את הסיבה לסירוב וכך הפך המברק למעליב. כתוצאה מכך הכריזה צרפת מלחמה על גרמניה ב-19 ביולי 1870. ביסמרק הפתיע את נפוליאון השלישי בכך שהצליח לצרף ללחימה את המדינות הגרמניות הדרומיות, אשר היו נפרדות מפרוסיה, אך כרתו עמה רשת של בריתות חשאיות.
מהלך המלחמה > פרוץ הקרבות

ב-28 ביולי התייצב נפוליאון השלישי במפקדת הארמייה הראשונה במץ, וב-31 ביולי החלו הכוחות הצרפתיים לחצות את נהר הסאר. ב-2 באוגוסט כבשו הקורפוסים הצרפתיים ה-2 וה-3 את זארבריקן, שעליה הגנה הדיוויזיה ה-16 הפרוסית.
באותו זמן השלים הצבא הפרוסי-גרמני את גיוס המילואים וריכוזם, והעמיד 3 ארמיות לצורך המתקפה: הארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ, הארמייה השנייה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, והארמייה השלישית בפיקוד נסיך הכתר פרידריך. בעקבות כך עצרו הצרפתים את התקדמותם, ונסוגו בחזרה אל מעבר לגבול, ועברו למגננה.
במהלך הקרבות הראשונים, שני הצדדים ספגו אלפי אבדות מבלי שתושג התקדמות משמעותית. אמנם טעויות שעשה גנרל פון שטיינמץ, נתנו לצרפתים הזדמנות להבקיע את המערך הגרמני, אך עד שקלטו זאת, כבר שלחו הפרוסים תגבורות ושינו את תמונת המצב.
מהלך המלחמה > קרב גרבלוט והמצור על מץ

תוכנית המתקפה הפרוסית התבססה על הטמנת מלכודות לצבא הצרפתי, וניטרול הארמיות הצרפתיות באזור הגבול, ורק לאחר מכן להתקדם לעומק צרפת. מול הכוחות הפרוסיים עמדה הארמייה הצרפתית הראשונה – "ארמיית הריין", שהתרכזה סמוך לעיר המבצר מץ כ-10 ק"מ ממערב לעיר. הארמייה עמדה תחת פיקודו של מרשל פרנסואה אשיל בזן, שקיבל את המינוי רק ב-12 באוגוסט, אך נפוליאון השלישי המשיך לפקד עליה עד 16 באוגוסט.
ב-18 באוגוסט בשעה 08:00 בבוקר הורה המצביא הפרוסי מולטקה לארמיות הראשונה והשנייה לתקוף את הכוחות הצרפתיים. בשעה 12:00 בצהריים פתח מפקד הקורפוס ה-9 גנרל אלברכט גוסטב פון מנשטיין בהפגזה כבדה על אמוילר. הצרפתים התגוננו היטב ברובי השספו המצוינים שלהם, אך העדיפות הארטילרית הפרוסית הכריעה לבסוף את הקרב. בשעה 14:30 תקפה הארמייה הפרוסית הראשונה מכיוון מזרח, אך נבלמה על ידי הקורפוס ה-6 הצרפתי, בפיקוד מרשל פרנסואה סטיין קנרובר, וקורפוס המשמר והקורפוס ה-7 הפרוסיים ספגו אבדות כבדות. אולם, הצרפתים לא הצליחו לנצל את הצלחתם, מכיוון שהקורפוס הצרפתי ה-6 הופגז קשות על ידי הארמייה הפרוסית השנייה, ומפקד קורפוס המשמר הצרפתי גנרל שארל דניס בורבאקי החליט על דעת עצמו שהקרב עומד להסתיים במפלה, ומשום כך לא פתח במתקפת נגד על הכוחות הפרוסיים.
למחרת ב-19 באוגוסט חסם הצבא הפרוסי-גרמני את דרך הנסיגה לכיוון ורדן, ועם התחדשות הקרבות העדיף מרשל בזן להיכנס עם 150,000 חייליו לתוככי העיר מץ. מולטקה הפריש 3 קורפוסים מכוחותיו לצורך הקמת הארמייה הרביעית – "ארמיית המז", והעמידה תחת פיקוד אלברט, נסיך הכתר הסקסוני, ועליהם הוטל לקיים את המצור על העיר. לאחר חודשיים של מצור, נכנעו הצרפתים ב-27 באוקטובר ונלקחו לשבי הגרמני.
מהלך המלחמה > קרב סדאן

על מנת לשחרר את ארמיית הריין שכותרה במץ, החליטו נפוליאון השלישי ומפקדיו לחלץ את הארמייה על ידי ארמיית שאלון, ולאחר מכן לנתק את קווי האספקה הגרמניים, ובהמשך לחסל את הצבא הגרמני על ידי סיוע מארמייה נוספת ששהתה בפריז.
ב-21 באוגוסט חידשו הגרמנים את התקדמותם לעבר ארמיית שאלון הצרפתית. מאידך, נפוליאון השלישי ומרשל פטריס דה מק-מהון החליטו לעקוף את הצבא הגרמני מצפון. על ידי המהלך הזה, כלאו הצרפתים את עצמם בשטח מישורי בין סדאן לגבול בלגיה. בעקבות כך ניצל מולטקה את ההזדמנות, ושלח את הארמיות השלישית והרביעית לכיוון הצרפתים, ומנע מהם לחבור לכוח הנצור במץ.
ב-30 באוגוסט לאחר קרב קצר בבומון, נסוגו הצרפתים לתוך העיר סדאן. במהלך הקרב ספגו הצרפתים אבדות כבדות, ומפקד קורפוס הפרשים ז'אן-אוגוסט מרגריט נהרג בראש לוחמיו. בעיר עצמה התחוללה היסטריה בעקבות התבוסה. לאחר שמק-מהון נפצע במהלך קרב בומון, נתן נפוליאון השלישי לגנרל אוגוסט-אלכסנדר דוקרו את הפיקוד על הארמייה, אך לפתע התברר כי המינוי הובטח לגנרל עמנואל-פליקס דה וימפפן מפקד הקורפוס ה-5. הבלבול חגג בשורות הצרפתים, ולבסוף הורה נפוליאון השלישי ב-2 בספטמבר על כניעה, ונלקח בשבי עם כל צבאו. בקרב זה נהרגו ונפצעו 17000 צרפתים ו-125000 אחרים נלקחו בשבי. הצרפתים הרגו 2320 פרוסים, פצעו 5980, ולקחו בשבי 700.