stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ככותבת
מקור הדין

בתלמוד מבואר ששיעור זה נקבע לפי דעת חז"ל שכך שיערו שכל אדם בין גדול ובין קטן אין דעתו מתיישבת עליו עד שיאכל ככותבת הגסה [כדי אכילת פרס], ועי"ז ביטל מה שכתוב בתורה 'ועניתם את נפשותיכם'.
ובמקום אחר אמרו בתלמוד ששיעורי אכילה נקבעו על ידי הלכה למשה מסיני, ובכלל השיעורים נמנה אף ככותבת הגסה.
גודל שיעור ככותבת הגסה

שיעור ככותבת הוא פחות מכביצה בינונית, ויותר משני כזיתים.
באחרונים נחלקו האם משערים שיעור הככותבת לפי נפח או לפי המשקל, להלכה רוב הפוסקים נקטו שמשערים לפי הנפח.
בשיעור הככותבת על פי שיעורי זמנינו, הדבר תלוי אם נוקטים כדעות שבימינו נתקטנו הביצים מזמן חז"ל, או לא, להלכה נקטו הפוסקים להחמיר בכל מקום שאיסורו מהתורה. ובימינו ביצה בינונית שיעורה הוא בין 45 ל-50 סמ"ק, וככותבת הוא מעט פחות.
חולה ביום כיפור

אין האוכל ביום כיפור חייב כרת עד שיאכל ככותבת בפעם אחת, ועכ"פ שלא ישהה באכילתה יותר מכדי אכילת פרס, ולכן חולה שאנוס לאכול ביום כיפור מאכילים אותו פחות משיעור ככותבת והוא כשני שלישי ביצה בינונית, שהם כ30 סמ"ק, ובין כל אכילה ממתין שיעבור שיעור כדי אכילת פרס, אף שבשיעור זה עובר על איסור חצי שיעור שאסור מן התורה, אך איסורו קל יותר מאחר שאינו ענוש כרת.
דינים שונים התלויים בככותבת

לדעת בית שמאי אין עוברים על איסור "בל יראה" בחמץ אלא בשיעור ככותבת.
הערות שוליים

↑  לפי דעת הצמח צדק יש דין דומה בתשעה באב, כיוון שכל דתקון רבנן כעין דאורייתא תקון (כל מה שתקנו חכמים תיקנו כעין הדין של התורה)
↑  משנה, מסכת יומא, פרק ח', משנה ב'
↑  השערות שונות בדבר זהות התמר עיין כאן.
↑  פורטל הדף היומי.
↑  תלמוד בבלי, עירובין ד ע"ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף י"ד, עמוד א' ושולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרי"ב, סעיף א'
↑  כף החיים, סימן תפו סעיף א, וסימן קסח סעיף מה.
↑  כ"כ בספר מדות ושיעורי תורה, פרק יא סעיף א, על פי הראשונים והאחרונים.
↑  משנה, ביצה, א, א
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
לאזר זין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1899 
 פטירה:  1991 (בגיל 92 בערך) 
 
לָאזְר זִין (ברומנית: Lazăr Zin:‏ 1899–1991) היה צייר יהודי-רומני.
זין נולד בבוקרשט, רומניה, בשם "זינגר לאזר" (Singer Lazăr), במשפחה של יהודים עניים, בסביבה חסידית, בקרבת בית הכנסת "פורדים". בגלל המצב הכלכלי הקשה החל לעבוד כבר בנעוריו, אך היה צמא ללימודים ולמד בתיכון ערב ולאחר סיומו, ב-1923, נרשם ל"אקדמיה לאמנויות יפות של בוקרשט", בכיתתו של הפסל פרדריק סטורק. המצב הכלכלי אילץ אותו להפסיק לימודיו כעבור שנתיים והוא התגייס לצבא רומניה. ב-1927 שב ללימודים, הפעם ב"בית הספר החופשי לציור" בבאיה מארה, שם הפיק עבודות חשובות, שרק מעטות נשמרו. זין הציג מיצירותיו בהזדמנויות שונות ב"סלון הרשמי" וב-1928 קיבל את פרס אנאסטאסה סימו (פרס למצטיינים בציור המוענק על ידי עיריית בוקרשט).
בתחילת שנות השלושים נסע לצרפת ונרשם ללימודים ב"בית הספר הרומני שב-Fontenay aux Roses", אך סולק כעבור חצי שנה. לדבריו סולק על ידי ניקולאה יורגה על רקע היותו יהודי וקומוניסט. נסע למקומות רבים במטרה לשפר את אמנותו בציור פורטרטים, נסע לבלצ'יק, סוריה, פולין, יוון וארץ ישראל.
ב-1938, כאשר התכונן לתערוכה של ציוריו, בה התכונן להציג פורטרטים של יהודים וערבים באזור הכותל המערבי ופורטרטים של כורים, החלה רדיפת היהודים ברומניה והחקיקה האנטישמית והתערוכה לא יצאה לפועל. מרבית ציוריו אבדו יחד עם ביתו והסטודיו שלו, שהופצצו במלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה היה בין עובדי הכפייה היהודים שנשלחו לפרק את הקברים בבית העלמין היהודי סבסטופול בבוקרשט. במהלך העבודה, שנמשכה שנים, זין צייר 53 מצבות, כדי לשמר את האמנות של בוני המצבות.
אחרי המלחמה נשאר ללא מקום מגורים עד שקיבל דיור בדירה קטנה, בה לא היה לו מקום לצייר. ב-1945 הציג ב"סלון הרשמי לציור, חריטה וכרזה" שלוש כרזות מתוך הסדרה על יצרני התחמושת. הוא עבד כפועל פשוט והתקשה לעסוק בציור. ב-1964, כשהשלטונות החליטו לפרק את בית הכנסת "קולטורה", נרתם להנציח את המראה החיצוני והפנימי על ידי הציור שלה. מכאן המשיך במלאכת התיעוד על ידי ציור מצבות ישנות בבתי עלמין יהודיים בדורוחוי, מיכאילן ושטפנשט ועל כך קיבל פרס ב-1968.
זין הלך לעולמו בגיל מופלג, בבית אבות בבוקרשט.
ככלות ייני

כִּכְלוֹת יֵינִי (או "שיר המים") הוא שיר המיוחס לרבי שלמה אבן גבירול המושר בכמה קהילות במשתה פורים.
הרקע לכתיבת השיר

מסופר על אחד מעשירי קורדובה בשם משה שעשה משתה והשקה את אורחיו ביין מהול במים, המשורר – שנכח באירוע – החליט לכתוב 'קינה' על היין שנמהל במים. יש שכתבו שסיבת הקינה הייתה מחמת שאזל היין, ונאלצו לשתות מים.
מבנה ותוכן השיר

השיר כתוב במשקל כמותי: שמונה תנועות בכל צלע (לא כולל שוואים).
המשורר פותח באמירה הומוריסטית כי כשיכלה יינו תרד עינו פלגי מים (נחלי מים, ע״פ איכה ג), ובהמשך מקונן על הכחדת שבעים הגיבורים ('יין' בגימטריה שבעים) בידי תשעים שרים ('מים' בגימטריה תשעים), דבר שגרם לכך שלא ישוררו בסעודה, כי פה השרים מלא מים במקום יין.
הוא מתאונן על כך שלא יערבו לחיכו כל המאכלים בהיעדר יין. ומדמה את המארח שנקרא משה, למשה רבנו שהוביש את ים סוף, שהוביש את היין בסעודתו, אך פיו מלא דברי רהב ('יזל מים').
המשורר משווה עצמו לצפרדע שאף היא שוכנת במים, ויחדיו הם משוועים לעזרה.
השיר מסתיים בקללה חמה למארח, כי יהיה לפני מותו נזיר מיין כבני רכב שאביהם צייוה עליהם שינזרו מהיין, ויורשיו יהיו לשואבי מים.
מחבר השיר

מקובל לזהות את מחבר השיר עם רבי שלמה אבן גבירול זאת לפי המשקל והאקרוסטיכון (שלמה), עם זאת רבים מפקפקים בייחוס זה ומציעים לייחס את השיר לשלמה אחר, ולאו דווקא לרבי שלמה אבן גבירול.
בשירה החדשה

המשורר יהודה עמיחי מתייחס לקטע מהשיר בשירו "התרמיל האחרון של יצחק". בשיר הוא מתאר את פגישתו עם אביו של חברו יצחק שנפל בנגב, בעת שהוא מביא את תרמילו של הבן לאביו העובד ביקב בראשון לציון.
הערות שוליים

↑  מופיע באחד הנוסחים, ראו בספר ביכורי העתים, מנוסח זה נראה כי הטענה הייתה על כך שבעל הבית עירב מים ביין, ולא על כך שהיין אזל
↑  למשל בספר שירת החול העברית בספרד המוסלמית
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ה
↑  למשל: איילת אטינגר, בשבח היין ובגנות הקמצנים בפיוט ככלות ייני, באתר הפיוט והתפילה
| פורים |
| --- | --- | --- |
| מצוות החג | מקרא מגילה • מתנות לאביונים • משלוח מנות • סעודת פורים ושתיית יין בפורים • פרסום הנס |  |
| מנהגים | משנכנס אדר מרבין בשמחה • זכר למחצית השקל • אוזן המן • התחפשות  • רעשן • בובת המן |  |
| מגילת אסתר | אישים במגילה: אחשוורוש • ושתי • המן • עשרת בני המן • זרש • בגתן ותרש • מרדכי היהודי • אסתר • חרבונה • אבגתא • התך • הגי תוספות למגילת אסתר • חלום מרדכי • תרגומי מגילת אסתר לארמית • היעדרותו של אלוהים ממגילת אסתר • מדרש אבא גוריון |  |
| תפילות ופיוטים | למנצח על אילת השחר • על הנסים • אשר הניא • ויאהב אומן ("קרובץ לפורים") • מי כמוך ואין כמוך • קוראי מגילה |  |
| שירים | ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר • חג פורים (שיר) • אני פורים • ליצן קטן נחמד • תן כתף • ככלות ייני • רשימת שירים ופיוטים לפורים • פיוטים ושירים נוספים |  |
| שמחת פורים | פורים שפיל • רב פורים • עדלאידע • ליל שיכורים • פרודיות לפורים |  |
| מאכלים | אוזן המן • פזואלוס • פלודן • קרפלך • מקרוט • ספרא (מאפה) |  |
| שונות | עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון • בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר • פורים משולש • פורים קטן • תענית אסתר • פרשת זכור • מצוות זכירת מעשה עמלק • מחיית זכר עמלק • מסכת מגילה • סעודת אסתר • פורים שני • קבר אסתר ומרדכי |  |
חגי ישראל ומועדיו
חוג'אבנד

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 בירת המחוז:  חוג'אבנד
 תאריך ייסוד:  26 בנובמבר 1991 
 שטח:  1,458 קמ"ר
 גובה:  575 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  43,871 (2019)
 קואורדינטות:  39°48′0″N 47°15′0″E﻿ / ﻿39.80000°N 47.25000°E﻿ / 39.80000; 47.25000
 http://www.xocavend-ih.gov.az/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חוג'אבנד (Xocavənd) הוא מחוז באזרבייג'ן. אזור זה נמצא בשליטתם המוחלטת של הבדלנים הארמנים בנגורנו קרבאך. הממשלה המקומית פיצלה אותו לשני מחוזות נפרדים, בצפון-מזרח את מרטוני ובדרום מערב את הדרוט.
כפרא

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  בינת ג'בייל
 שטח:  10.69 קמ"ר
 גובה:  720 מטרים
 קואורדינטות:  33°10′33″N 35°21′05″E﻿ / ﻿33.175875°N 35.351351°E﻿ / 33.175875; 35.351351
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכפרא(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכפרא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כַּ֫פְרַא (בערבית: كفرا) הוא כפר שיעי בנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה בדרום לבנון.
הלחימה בדרום לבנון

בספטמבר 1972 במבצע קלחת 4 מורחבת פעלו כוחות צה"ל באזור הכפר. ב-1986 במבצע רוח קיץ תקפו גדוד הנח"ל המוצנח בפיקוד ישראל זיו מחבלים במשולש הכפרים יאטר-כפרא-צדיקין והרגו 10 מחבלים מארגון אמל ללא נפגעים לכוחות הישראלים.
בפברואר 1992 בעקבות ירי קטיושות לעבר יישובי הצפון יצאו כוחות צה"ל למבצע ניב מדובר. גדוד 202 יחד עם כוחות הנדסה ושריון פשטו על אזור הכפרים כפרא ויאטר על מנת לפגוע במחבלים ולהשמיד משגרי קטיושה. הכוח נתקל באש צלפים מדויקת והיה חשוף לירי נ"ט וארטילריה, וכתוצאה מהירי נהרגו שני לוחמים ונפצעו שלושה.
פולקלור

לפי המסורת המקומית, נבי יונס, הוא יונה, נולד ונקבר בכפרא. מסורת זו אינה מקובלת על כל המוסלמים, וברחבי ארץ ישראל נקשרו בשמו כמה וכמה אתרים, ובהם המסגד הידוע בחלחול.
הערות שוליים

↑  אביחי בקר, מלחמות ישראל, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2001
↑    גיא חזות, השבעה שלא חזרו, באתר "ידיעות אחרונות", 16 באפריל 2018
↑  גל פרל פינקל, סא"ל במיל' אבירם רינג, מבצע חוק וסדר, 30 שנה אחרי, מערכות 477, עמ' 60
↑  אורי טל, קברי קודש מוסלמיים בארץ-ישראל, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2023, עמ' 307
כפרה (שיר)

כפרה הוא סינגל שהוקלט על ידי היוטיובר והשחקן הישראלי קווין רובין, ביחד עם הזמר הישראלי רותם כהן. השיר יצא לאור ב-22 ביולי 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים NMC.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דולי ופן ויוני חרל"פ, והופק על ידי דולי ופן. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם אלמנטים של מוזיקה מזרחית.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רובין ב-22 ביולי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. בקליפ ניתן לראות את רובין ורותם ברחבת ריקודים, לצד רקדנים וידוענים שונים, כדוגמת השחקן ניר חלפון. בתוך כשבוע, הצליח השיר לצבור סך של כמיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
הערות שוליים

↑  רותם כהן וקווין רובין – כפרה, באתר ‏מאקו‏, 22 ביולי 2020
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
1 2  מוזיקה - שילוב מפתיע: קווין רובין ורותם כהן בסינגל משותף, באתר פרוגי, ‏2020-07-22
↑   כפרה - קווין & רותם כהן (Prod. By Doli & Penn), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:50)
לאונורה או'ריילי

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1870 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  3 באפריל 1927 (בגיל 57) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מעסיק:  ניו סקול 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאליסטית של אמריקה 
 
לאונורה או'ריילי (באנגלית: Leonora O'Reilly;‏ 16 בפברואר 1870 – 3 באפריל 1927) הייתה פמיניסטית, סופרג'יסטית ואשת איגוד מקצועי אמקריקנית.
חוג'אלי

| --- | --- |

 מדינה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 מחוז:  חוג'אלי
 בירת המחוז:  Khojaly 
 תאריך ייסוד:  1991
 שטח:  970 קמ"ר
 גובה:  796 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  2,843
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  25,332 (2005)
 קואורדינטות:  39°54′40″N 46°47′21″E﻿ / ﻿39.91111°N 46.78917°E﻿ / 39.91111; 46.78917
 אזור זמן:  UTC +4
 http://xocali-ih.gov.az/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נגורנו קרבאך מוגדלת) סטפנקרטחוג'אלי(למפת נגורנו קרבאך רגילה) סטפנקרטחוג'אלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חוג'אלי (באזרית: Xocalı) היא עיירה ומחוז באזור נגורנו קרבאך של אזרבייג'ן שנמצאת עכשיו תחת שליטת הבדלנים הארמנים. בפברואר 1992 התרחש באזור זה טבח הידוע כטבח חוג'אלי. הממשלה הבדלנית המקומית מציינת אותה כמחוז של אסקראן.
כריסטין לגארד

כריסטין מדלן אודט לגארד (בצרפתית: Christine Madeleine Odette Lagarde; נולדה ב-1 בינואר 1956) היא נשיאת הבנק המרכזי האירופי מאז ה-1 בנובמבר 2019. בעבר כיהנה כיושבת ראש קרן המטבע הבינלאומית. לפני מינויה לקרן המטבע הייתה שרת האוצר של צרפת בממשלת פרנסואה פיון, ולפני כן שרת החקלאות ושרת המסחר בממשלת דומיניק דה וילפן. היא האישה הראשונה שנבחרה לשמש כנשיאת הבנק המרכזי האירופי, הראשונה שהייתה יושבת ראש קרן המטבע הבינלאומית והראשונה שכיהנה כשרת אוצר של מדינה ממדינות ה-G8.
קודם למינויה כשרת אוצר דורגה לגארד כאחת מ-30 הנשים החזקות ביותר בעולם על ידי המגזין "פורבס". לגארד היא עורכת דין בולטת בצרפת בתחום דיני עבודה ודיני הגבלים עסקיים, והייתה לאישה הראשונה שעמדה בראש חברת עורכי הדין הבינלאומית הענקית בייקר את מקנזי. לכריסטין לגארד הוענק אות לגיון הכבוד הצרפתי.
תולדות חייה

כריסטין לגארד נולדה בפריז בשם כריסטין לאלוט (Christine Lallouette) ב-1 בינואר 1956 להורים אקדמאים. את לימודיה התיכוניים סיימה בלה האבר (Le Havre) וכן בתיכון הולטון-ארמס (Holton-Arms) שבבתסדה במדינת מרילנד. היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטה העשירית של פריז (צרפתית: L'université Paris-X הידועה אף בשם Université de Paris Ouest - Nanterre La Défense). לאחר סיום לימודיה שימשה מרצה באותה אוניברסיטה. השלימה לימודי תעודה מתקדמים בדיני עבודה (צרפתית: diplôme d'études superieures spécialisées) וכן תואר שני באנגלית. לגארד הייתה אלופה בשחייה צורנית וחברת נבחרת צרפת בספורט זה.
לגארד הצטרפה לחברת עורכי הדין של בייקר את מקנזי בשנת 1981. בשנת 1987 מונתה לשותפה בחברה. ארבע שנים מאוחר יותר נבחרה להיות שותפה מנהלת בסניף פריז של החברה. בשנת 1995 צורפה לוועדה המנהלת של החברה ומונתה ליושבת ראש הוועדה בשנת 1999. בתקופה ניהולה הדגישה את היות הלקוח ראשון בסדר העדיפויות של החברה. רווחי החברה גדלו ב-30 אחוז בתקופת ניהולה. לגארד נבחרה ליושבת ראש החברה בשנת 2002 ועבדה בחברה זו עד לשנת 2005, אז מונתה לשרה בממשלת צרפת.
החל משנת 2005 ועד לחודש מאי 2007 שימשה לגארד כשרת המסחר בממשלת דומיניק דה וילפן. בראש סדר העדיפויות של עבודתה קבעה מציאת שווקים חדשים לתוצרת צרפת, כשהיא מתמקדת במגזר הטכנולוגי.
ב-18 במאי 2007 מונתה לשרת החקלאות בממשלת פרנסואה פיון. חודש לאחר מכן מונתה לשרת האוצר וחברת קבינט והייתה לאישה הראשונה בצרפת הממונה על המדיניות הכלכלית של המדינה. זמן קצר לאחר מינויה עוררה מחלוקת בציבור הצרפתי, כאשר הציעה חוק המקצץ בשיעור המס והעירה בפני האספה הלאומית הצרפתית: "אין כמעט אידאולוגיה שלא הפכנו לתאוריה. אוצרות ספריותנו מספיקות לשיחות לאורך מאות השנים הבאות. לכן אבקש לומר לכם: מספיק כבר לחשוב. הפשילו את שרווליכם."
ביוני 2008 ביקרה לגארד בישראל בראש המשלחת הכלכלית שנלוותה לביקורו של נשיא צרפת ניקולא סרקוזי, במסגרת תפקידה כשרת האוצר.
בשנת 2011 נבחרה לגארד לתפקיד יו"ר קרן המטבע הבינלאומית לאחר תהליך שארך מספר שבועות שבו התמודדו שני מועמדים עיקריים מלבדה; נגיד בנק ישראל סטנלי פישר ונגיד הבנק המרכזי של מקסיקו אגוסטין קרסטנס (Agustín Carstens).
היא נבחרה לתפקיד לאחר שיו"ר הקרן דומיניק סטראוס-קאהן נאלץ להתפטר בעקבות האשמתו בפרשת אונס.
בדצמבר 2016 הורשעה בצרפת בעבירת רשלנות, על פעולתה בעת שכיהנה כשרת האוצר.
ב-2 ביולי 2019 הנציבות האירופית הודיעה על מועמדותה של לגארד לראשות הבנק המרכזי האירופי. לאור המינוי הצפוי היא התפטרה ב-16 ביולי מתפקידה כיו"ר קרן המטבע העולמית, והתפטרותה נכנסה לתוקף ב-12 בספטמבר. הכלכלנית הבולגרייה קריסטלינה גורגייבה החליפה אותה בתפקיד זה. מינוייה לראשות הבנק האירופי אושר ב-19 באוקטובר על ידי המועצה האירופית. היא נכנסה לתפקידה ב-1 בנובמבר 2019. לגארד היא האישה הראשונה בתפקיד זה.
בשנת 2022 הופיעה ברשימת טיים 100.
הערות שוליים

↑  The 100 Most Powerful Women: #30 Christine Lagarde
↑  Christine Lagarde, French Minister for the Economy, Industry and Employment, visits today the New York Stock Exchange, NYSE Euronext, 14 April 2008
↑  New Leaders Say Pensive French Think Too Much, New York Times, 22 July 2007
↑  שירה קרפיק ספיר, ‏צרפת: יו"רית קרן המטבע כריסטין לגארד הורשעה ברשלנות, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2016
↑  BBC News, Christine Lagarde resigns as head of IMF, July 16, 2019.
↑  מיקי גרינפלד, ההחלטה התקבלה: כריסטין לגארד תעמוד בראש הבנק האירופי לאחר דראגי, באתר כלכליסט, 2 ביולי 2019
↑  Sarah Johansson, Christine Lagarde formally appointed European Central Bank president, The Brussels Times, October 19 2019
↑  Christine Lagarde: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810683742705606  BIBSYS: 1671433161346  BnF: cb157750012 (data)  GND: 143043935  ICCU: LIGV037955  ISNI: 0000 0001 2099 6165  LCCN: no2010070544  NKC: xx0137621  NLK: KAC201418772  NTA: 41076714X  SUDOC: 121885658  VIAF: 20011965   WorldCat (עם VIAF): 20011965
חשיבותה של רצינות (סרט, 1992)

| --- | --- |
 מבוסס על:  המחזה חשיבותה של רצינות מאת אוסקר ויילד
 בימוי:  קורט בייקר 
 הופק בידי:  ננסי קרטר קרואו 
 תסריט:  פיטר אנתוני אנדרוז, קורט בייקר 
 שחקנים ראשיים:  אובה באבאטונדה  דריל רואץ'  רן ט. בראון
 מוזיקה:  רוג'ר המילטון ספוטס
 צילום:  ג'וזף ו. קאלוויי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Electric Concepts Paco Global
 חברה מפיצה:  Flair Films
 הקרנת בכורה:  14 במאי 1992
 משך הקרנה:  126 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חשיבותה של רצינות (באנגלית: The Importance of Being Earnest) הוא עיבוד קולנועי אמריקאי משנת 1992 למחזה באותו שם מאת אוסקר ויילד, בביצוע קאסט של שחקנים שחורים בלבד.
הבמאי קורט בייקר כתב את התסריט יחד עם פיטר אנתוני אנדרוז, כשהם משמרים את רוב הדיאלוגים שכתב ויילד, ומיקום העלילה בלונדון, אבל את תקופת ההתרחשות העבירו לזמן הווה במקום התקופה הוויקטוריאנית של המחזה.
את הסרט הפיקה ננסי קרטר קרואו, שהיא אשתו של הבמאי. הצילומים נערכו בביתם של בני הזוג בברנטווד שבלוס אנג'לס.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה באוניברסיטת הרווארד במסגרת כנס בשם "Blacks in Black & White and Color". ב-14 במאי 1992 הוקרן הסרט לראשונה בבית הקולנוע Anthology Film Archives.
צוות השחקנים

אובה באבאטונדה – ליין
רן ט. בראון – אלג'רנון מונקריף
כריס קאלוויי – גוונדלין פיירפקס
לאניי צ'פמן – ססילי קרדיו
סילבסטר הייז – הבאטלר
ברברה אייזקס – מרימן
ברוק פיטרס – דוקטור צ'אסובל
סי-סי-אייץ' פאונדר – מיס פריזם
דריל רואץ' – ג'ק וורת'ינג
אן ולדון – ליידי ברקנל
הערות שוליים

↑  The Importance of Being Earnest, נבדק ב-2020-03-20
↑  Holden, Stephen (16 במאי 1992). "All-black `Earnest' breaks ground, but lacking technically". Star Tribune. Minneapolis, Minn. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Holden, Stephen (1992-05-14). "A Black Cast in a Present-Day 'Earnest'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-20.
↑  "Director Kurt Baker says his latest work, 'The Importance..." UPI (באנגלית). נבדק ב-2020-03-20.
↑  "The Importance Of Being Earnest | TV Guide". TVGuide.com (באנגלית). נבדק ב-2020-03-20.
כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ

כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Christian Albrecht von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏3 בפברואר 1641 - 6 בינואר 1695), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1695-1659.
ביוגרפיה

כריסטיאן אלברכט נולד ב-3 בפברואר 1641 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה.
בשנת 1659 מת אביו פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, וכריסטיאן אלברכט ירש את נחלותיו ותאריו. עד מהרה הסתכסך כריסטיאן אלברכט עם כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק, ובעקבות כך חיזק כריסטיאן אלברכט את קשריו עם שוודיה, ומאידך יחסיו עם דנמרק התדרדרו לשפל של ממש, ואפילו נישואיו עם פרדריקה אמליה מדנמרק, בתו של פרדריק השלישי, מלך דנמרק בשנת 1667, לא הועילו לשיפור היחסים. בשנת 1675 נאלץ כריסטיאן אלברכט לברוח מנחלותיו להמבורג, ורק בשנת 1689 הצליח לחזור אליהם, בסיועו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1665 ייסד כריסטיאן אלברכט את אוניברסיטת קיל, ובשנת 1678 ייסד את בית האופרה אופר אם גנזמארקט. בנוסף העסיק כריסטיאן אלברכט את הצייר יירגן אבנס, אשר הועסק אף קודם לכן על ידי אביו, והעסיק אותו במשך כ-30 שנים.
ב-6 בינואר 1695 מת כריסטיאן אלברכט, ובנו פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו ותאריו.
משפחתו

ב-24 באוקטובר 1667 התחתן כריסטיאן אלברכט עם פרדריקה אמליה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
סופיה אמליה מהולשטיין-גוטורפ (1670–1710), התחתנה עם אוגוסט וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג
פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1671–1702)
כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין (1673–1726)
מריה אליזבת, אם המנזר של קוידלינבורג (1678–1755)
כריסטין מבומה

כריסטין מבומה (באנגלית: Christine Mboma; נולדה ב-22 במאי 2003) היא אתלטית נמיבית. היא סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) בריצת 200 מטר ושיאנית אפריקה ובעלת תוצאת השנה בעולם (2021) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה > 2021

באליפות זמביה שנערכה בלוסקה, בירת זמביה ב-11 באפריל 2021 קבעה מבומה בריצת 400 מטר שיא אפריקה חדש, שיא עולם עד גיל 20 ואת תוצאת השנה בעולם של 49.24 שניות, שיפור לשיא העולם הוותיק בן 30 שנים של גריט ברואר מגרמניה המזרחית (49.42 שניות). שבוע לאחר מכן, היא שיפרה את שיאה והעמידה אותו על תוצאה של 49.22 שניות. ביוני שיפרה אותו שוב ל-48.54 שניות.
ביוגרפיה > 2021 > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה מבומה במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא עולם עד גיל 20 של 21.81 שניות, אחרי אליין תומפסון-הרה מג'מייקה שקבעה את התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 21.53 שניות ולפני גבריאל תומאס מארצות הברית (21.87 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 200 מטר: 21.78 שניות (2021), שיא עולם עד גיל 20
ריצת 400 מטר: 48.54 שניות (2021), שיא אפריקה, שיא עולם עד גיל 20
ריצת 800 מטר: 2:03.27 דקות (2021)
לאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית

| --- | --- |

על העטיפה: הילה חסידים, פרט מתוך "שטיח"
 מידע כללי
 מאת:  שלומית ליר (עורכת)
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  אנתולוגיה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת בבל
 תאריך הוצאה:  2007
 מספר עמודים:  372
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789655121476
 הספרייה הלאומית:  002609931
לאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית (הוצאת בבל, 2007) היא אנתולוגיה הכתובה מפרספקטיבה פמיניסטית מזרחית, עוסקת בסוגיות של מעמד, זהות, זיכרון ואלטרנטיבה, ומשלבת שירים, מאמרים, מחקרים, נאומים, נרטיבים, ופרוזה בעריכת שלומית ליר.
האנתולוגיה נותנת ביטוי לחוויות של הכותבות הנוגעות למצבים של העדר שוויון חברתי על רקע אתני ומגדרי.
הספר הוא פרי יוזמה של אחותי - למען נשים בישראל והוא מוקדש לזכרה של ד"ר ויקי שירן.
באסופה משתתפות 36 כותבות; בהן פעילות חברתיות, נשות אקדמיה, חוקרות, משוררות, סופרות ויוצרות, המציגות את חוויית ההדרה שחוות נשים הרואות את עצמן ממוקמות בשוליים הפוליטיים, החברתיים והכלכליים של החברה הישראלית. מאז צאתו לאור, מאמרים מהספר מצוטטים והפכו לחלק ממערכי לימוד בקורסים אוניברסיטאיים העוסקים בזהות מזרחית, תקשורת ומגדר.
מתוך התכנים

התמות "האישי הוא הפוליטי" ו"הפוליטי הוא האישי", שבהן התמקדה ויקי שירן במאמרה "לברוא עולם חדש", עומדות במרכז הספר.
ב"יומן עבודה", מספרת דורית פנקר על עבודתה בשכר מינימום ובתנאים שהיא מכנה מקוממים כחדרנית במספר בתי מלון באילת. אביגיל יפרח מביאה את סיפור מתפרת העצמאות במצפה רמון, שהפכה לאחר התבצרות הפועלות המפוטרות בה לקואופרטיב המפרנס את העובדות, אותה היא מכנה סיפור הצלחה.
פנינה מוצפי-האלר סוקרת את ההדרה וההבניה, הקשורות במושג "נשים מזרחיות" בשיח האקדמי. אירוס זריני דנה במיעוטן היחסי של פרופסוריות מזרחיות באקדמיה הישראלית. אסתר עילם כותבת על תפקיד השפה בהבניית יחסי כוחות בחברה שיש בה קבוצות הומוגניות לא מזרחיות.
עורכת הדין קלריס חרבון בוחנת את משמעות זהותה כמזרחית בקשר שלה עם לקוחות מזרחיות. עליזה פרנקל עומדת על הקשר בין גוון עור ויופי במשפחה הבין-עדתית.
בסיפורה של זמירה פורן מתואר זיכרון של ביקור עיתונאית בביתה בהיותה ילדה, תוך התמקדות במתח בין הגינונים המערביים של המבקרת לאלו המזרחיים של אמה. בשירה, "אל מלא רחמים", מציגה ברכה סרי את העוצמה שהיא חשה כיוצרת אל מול האופן שבו לדעתה תופסת אותה המדינה כ"מתבטלת".
לאונורה (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1998 (בת 26) קופנהגן, דנמרק דנמרק
 שם לידה:  לאונורה קולמור ג'פסן
 מוקד פעילות:  דנמרק דנמרק
 תקופת הפעילות:  מ-2019
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  דנית 
 
לאונורה קולמור יפסן (בדנית: Leonora Colmor Jepsen, נולדה ב-3 באוקטובר 1998) הידועה בשמה הפרטי בלבד - לאונורה, היא זמרת דנית ומחליקה על הקרח עטורת פרסים. ייצגה את דנמרק באירוויזיון לשנת 2019 בתל אביב שבישראל עם השיר "Love Is Forever" לאחר שזכתה ב-42% מהקולות בקדם הדני "Dansk Melodi Grand Prix".
לאונורה נולדה וגדלה בקופנהגן שבדנמרק, שם היא עדיין חיה ומתגוררת. היא למדה בבית ספר באזור צפון קופנהגן ובעת הלימודים היא הופיעה בבתי קפה קטנים, בספריות, ובמופעים וטקסים שנערכו במסגרת בית הספר. כמחליקה על הקרח, היא זכתה באליפות דנמרק לילדות ונערות בהחלקה על הקרח בשנת 2016 והשתתפה במספר תחרויות ברחבי העולם, כאשר הגדולות בהן הן אליפות העולם לנערות וטורניר ריגה 2015. היא כבר לא מתעסקת בתחומי הכוריאוגרפיה וההחלקה על הקרח וממשיכה לשיר.
הערות שוליים

↑  אוורט גרוט, Leonora is Denmark's hopeful for Tel Aviv!, אתר האירוויזיון הרשמי, 24 בפברואר 2019
↑  לוק מלאם, Leonora is Denmark’s pick for Eurovision 2019, אסקאקסטרה, 24 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3375fc8d-d310-4a05-a6d0-2158f27bdb5d