stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1957/1958 בליגת העל ההולנדית
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | DOS אוטרכט (אלופה)  | 34 | 19 | 9 | 6 | 84 | 52 | 32 | 47 | התמודדו במשחק גמר על האליפות | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | מועדון ספורט אנסחדה  | 34 | 19 | 9 | 6 | 75 | 48 | 27 | 47 | התמודדו במשחק גמר על האליפות | סגנית האלופה |
| 3. | אייאקס  | 34 | 17 | 8 | 9 | 62 | 44 | 18 | 42 |  |  |
| 4. | פורטונה 54  | 34 | 16 | 8 | 10 | 72 | 53 | 19 | 40 |  |  |
| 5. | מ.ו.ו מאסטריכט  | 34 | 15 | 7 | 12 | 57 | 50 | 7 | 37 |  |  |
| 6. | דן האג  | 34 | 14 | 7 | 13 | 68 | 56 | 12 | 35 |  |  |
| 7. | פנלו 03  | 34 | 14 | 7 | 13 | 61 | 59 | 2 | 35 |  |  |
| 8. | נאק ברדה  | 34 | 15 | 5 | 14 | 69 | 70 | 1- | 35 |  |  |
| 9. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 11 | 12 | 11 | 63 | 62 | 1 | 34 | מחזיקת הגביע ההולנדי |  |
| 10. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 13 | 6 | 15 | 73 | 70 | 3 | 32 | נרשמו לגביע בנלוקס (אנ') |  |
| 11. | פיינורד  | 34 | 13 | 6 | 15 | 74 | 76 | 2- | 32 | נרשמו לגביע בנלוקס (אנ') |  |
| 12. | ראפיד  | 34 | 13 | 5 | 16 | 56 | 67 | 11- | 31 |  |  |
| 13. | בלו וויט אמסטרדם  | 34 | 11 | 8 | 15 | 56 | 59 | 3- | 30 |  |  |
| 14. | BVC אמסטרדם  | 34 | 9 | 12 | 13 | 54 | 63 | 9- | 30 | בסיום העונה התאחדה עם DWS אמסטרדם מליגת המשנה וחדלה להתקיים |  |
| 15. | ט.ס.ו. טילבורך  | 34 | 11 | 7 | 16 | 50 | 76 | 16- | 29 |  |  |
| 16. | GVAV  | 34 | 10 | 8 | 16 | 58 | 63 | 5- | 28 | התמודדו במשחק על הירידה |  |
| 17. | אלינקוויק  | 34 | 10 | 8 | 16 | 47 | 71 | 24- | 28 | התמודדו במשחק על הירידה |  |
| 18. | BVV  | 34 | 7 | 6 | 21 | 56 | 96 | 40- | 20 | ירדה לליגת המשנה |  |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| DOS אוטרכט | 1–0 (ה) | מועדון ספורט אנסחדה |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| אלינקוויק | 2–1 | GVAV |
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
ספיי קידס: ארמגדון

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספיי קידס
 בימוי:  רוברט רודריגז
 הופק בידי:  רוברט רודריגז, דיוויד אליסון, דנה גולדברג, אליזבת אוולאן, Racer Rodriguez, דון גראנגר 
 תסריט:  רוברט רודריגז רייסר מקס
 שחקנים ראשיים:  ג'ינה רודריגז זאקרי לוי אוורלי קרגנילה קונור אסטרסון בילי מגנוסן די. ג'יי. קורטונה פביולה אנדוג'
 מוזיקה:  רוברט רודריגז קארל ת'יל
 צילום:  רוברט רודריגז ג'ימי לינדזי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Skydance Spyglass Media Group Double R Productions
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 הקרנת בכורה:  22 בספטמבר 2023
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט ריגול, סרט פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ספיי קידס: ארמגדון (באנגלית: Spy Kids: Armageddon) הוא סרט קומדיית ריגול אמריקאי שעתיד לצאת בקרוב, בהפקה, כתיבה ובימוי של רוברט רודריגז, ובכיכובם של ג'ינה רודריגז, זאקרי לוי, אוורלי קרגנילה וקונור אסטרסון. הסרט משמש כאתחול מחדש לזכיינית "ספיי קידס" המקורית ומופק על ידי Skydance Media, Spyglass Media Group ו-Double R Productions תוך כדי הפצה על ידי נטפליקס, מה שהופך את זה לפרויקט "ספיי קידס" השני שלהם אחרי סדרת האנימציה Spy Kids: Mission Critical.
תקציר העלילה

כשהילדים של הסוכנים החשאיים הגדולים בעולם עוזרים בלי משים למפתח משחקים רב עוצמה לשחרר וירוס מחשב שנותן לו שליטה בכל הטכנולוגיה, הם חייבים להפוך למרגלים בעצמם כדי להציל את הוריהם ואת העולם.
שחקנים

ג'ינה רודריגז בתפקיד נורה טנגו-טורז
זאקרי לוי בתפקיד טרנס טנגו-טורז
אוורלי קרגנילה בתור פטי טנגו-טורז
קונור אסטרסון בתור טוני טנגו-טורז
בילי מגנוסן בתור ריי "המלך" קינגסטון
די. ג'יי. קורטונה
פביולה אנדוג'ר
הפקה

אתחול מחדש של הזיכיון של ספיי קידס נחשף בפיתוח בינואר 2021, עם סרט שכולל עלילה שמתרכזת סביב משפחה רב-תרבותית. יוצר הסדרה רוברט רודריגז חוזר ככותב ובמאי; הפרויקט הוא הפקה במיזם משותף בין Skydance Media, Spyglass Media Group ו-Double R Productions. נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה בשנה הבאה במרץ, מה שהפך אותו לפרויקט ספיי קידס השני שהופק עבור הפלטפורמה, בעוד דייוויד אליסון, דנה גולדברג, דון גריינג'ר, רייסר מקס (בנו של רודריגז), ואליזבת אבלן (אשתו לשעבר של רודריגז) הצטרפו בתור מפיקים.
הכותרת התגלתה כ - Spy Kids: Armageddon, שהיה השם המקורי לפרק הסרט הקודם, ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם משנת 2011. יחד עם ההכרזה על שיתוף פעולה של מקס, ורודריגז מפיק, צוות השחקנים של הסרט נחשף בקיץ 2022: ג'ינה רודריגז, זאקרי לוי, אוורלי קרגנילה, קונור אסטרסון, בילי מגנוסן ודי ג'יי קוטרונה. ההפקה הסתיימה בסוף אוגוסט באותה שנה.
הפצה

הסרט עלה לשירות של "נטפליקס" ב-22 בספטמבר 2023.
ראו גם

ספיי קידס
ספיי קידס 2: אי החלומות האבודים
ספיי קידס 3: סוף המשחק
ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם
סטלאלנד

ארצות הברית של סטלאלנד (בהולנדית: Verenigde Staten van Stellaland), הייתה קונפדרציה עצמאית קצרת ימים שהתקיימה במהלך שלהי המאה ה-19 בשטחי דרום אפריקה של ימינו, באזור בו נמצאת היום הפרובינציה הצפון-מערבית. היא היוותה איחוד של שתי מדינות קטנות שקדמו לה, רפובליקת סטלאלנד (בהולנדית: Republiek Stellaland) ומדינת גושן (בהולנדית: Het Land Goosen).
רפובליקת סטלאלנד ומדינת גושן היו שתי מדינות קטנות שהוקמו במהלך שנות-80 של המאה ה-19 על ידי אפריקאנרים תושבי הרפובליקה הדרום-אפריקאית. בשיאן כל אחת כללה כ-2,000 או 3,000 תושבים. כאמור, כשנה לאחר הקמתן הן אוחדו לידי יחידה מדינית אחת. עד מהרה הפכה הישות המאוחדת לאזור מריבה בין הרפובליקה הדרום-אפריקאית לבין הבריטים במושבת הכף. לבסוף, לאחר שהאזור סופח הן על ידי הרפובליקה והן על ידי בריטניה, הבריטים הצליחו לקבע את שליטתם באזור, אשר מאוחר יותר שולב במושבת הכף.
רקע

ייסוד המדינות האפריקאנריות בשטחי הספר המזרחיים של מדבר קלהארי בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19, היווה תוצר של אחד משלביו המאוחרים של הניסיון של העם האפריקאנרי לתרגם את הטרק הגדול לעצמאות מדינית. מוצאם של האפריקאנרים הוא במושבת הכף ההולנדית, אשר החלה את דרכה בקייפטאון בשנת 1652. האפריקאנרים הם צאצאיהם של המתיישבים ההולנדים שאכלסו את המושבה, אשר בשנת 1806 עברה סופית לשליטה בריטית. למרות שבתחילה ניסה השלטון הבריטי החדש לרכוש את אמונם של האפריקאנרים, עד מהרה היחסים בין הצדדים עלו על שרטון. האפריקאנרים תפסו את השלטון הבריטי כרודני, וחשו געגוע לימי השלטון ההולנדי. עד מהרה החלו קולות של מרד להישמע בקרב האפריקאנרים במושבה, אך לנוכח כוחה העצום של האימפריה, הבינו האפריקאנרים שכל ניסיון לעימות ישיר עמה נידון לכישלון. ברם, הם החליטו שעזיבתה של המושבה היא מעשה בלתי נמנע.
לאחר שורה של דיונים פנימיים ממושכים, בשנת 1835 יצאו ממושבת הכף משלחות ראשונת של חלוצים אפריקאנרים לתור את הארץ. בתחילה אנשי הטרק התמקדו בעיקר בהכנעת השבטים הילידיים בתחומי המדינה החופשית של ימינו ובצפונה של הארץ. עקב הצלחתם לקצור ניצחונות על חלק מהשבטים בשלהי שנת 1836, ההגירה ממושבת הכף מזרחה הפכה להמונית. בחודשים הבאים אלפי אפריקאנרים עמוסים על עגלות משא עזבו את שטחי המושבה ונעו לכיוון צפון מזרח, אל השטחים שמעבר לנהר האורנג'. בתחילה, הם ניסו לבסס מדינה עצמאית בחבל נטאל, היא רפובליקת נטאליה. הרפובליקה שם התבררה לבסוף ככישלון, לאחר שבריטניה כבשה את המקום בשנת 1845 והקימה בו מושבה משלה. לאחר מכן, הם פנו להתיישבות בפנים הארץ, שם במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19 הם הצליחו להקים בסופו של תהליך ממושך שתי רפובליקות עצמאיות גדולות: הרפובליקה הדרום-אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית.
היסטוריה > רפובליקת סטלאלנד ומדינת גושן

גם לאחר הקמת הרפובליקה הדרום-אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית בראשית שנות ה-50 של המאה ה-19, היו אפריקאנרים שהמשיכו לנדוד עת חיפשו אחר חבלי ארץ להתיישב בהם, כאלו היו למשל אנשי הדורסלאנד טרק. בדומה להם ובמקביל לשיא פעילותם, עם ראשית שנות ה-80 של המאה, קבוצות של אפריקאנרים תושבי הרפובליקה הדרום-אפריקאית שמעברו הצפוני של נהר הוואל, עזבו את בתיהם והחלו לנדוד מערבה. הם הגיעו לשוליו הדרום מזרחיים של מדבר קלהארי, אשר באותן השנים נעדר כל שלטון ריבוני.
לפני התיישבותם של האפריקאנרים באזור, המקום אוכלס על ידי שתי קבוצות עיקריות: בני הגריקואה הצבעוניים, ובני הצוואנה השחורים. הגריקואה הגיעו למקום ככל הנראה כטרקבורים עוד שנים רבות קודם לכן. בעוד העמים השונים בטריטוריה התחרו על השליטה בה, האימפריה הבריטית החלה גם היא תובעת עליה ריבונות. בין לבין, מעט לאחר שנת 1880, שתי קבוצות של אפריקאנרים חמושים החלו לעשות את דרכם לאזור ולהשתלט בו על שטחים שונים. ב-26 ביוני 1882, אחת הקבוצות, אשר התיישבה באזור המערבי יותר והונהגה על ידי חריט יעקובוס ואן נייקרק, הכריזה בשטחה על הקמתה של רפובליקת סטלאלנד. פירוש שמה של המדינה באיטלקית הוא ארץ הכוכב. עוד באותה השנה, הקימו מתיישבי המדינה החדשה את העיר ורייבורג (Vryburg), אשר הוכרזה כעיר הבירה. באותה התקופה התגוררו ברפובליקת סטלאלנד כ-20,500 תושבים, ומעריכים כי כ-3,000 מהם היו ממוצא אירופאי.
כשלושה חודשים לאחר הקמתה של רפובליקת סטלאלנד, ב-24 באוקטובר 1882 הוכרזה ממזרח לה עצמאותה של מדינה חדשה אחרת - מדינת גושן. נסיבות הקמתה של גושן היו דומות במיוחד לאלו של סטלאלנד, וגם היא הוקמה על ידי קבוצה חמושה אשר מוצאה הוא מהרפובליקה הדרום-אפריקאית. מקור שמה של המדינה הוא בארץ גושן המוזכרת בספר שמות, עדות לאדיקותם הדתית של מייסדיה. את קבוצת המתיישבים של גושן הנהיג ניקולאס קלאודיוס פיטיוס, ולאחר הקמת מדינתם הם קבעו את בירתם ברויגרונד (Rooigrond). באותן השנים התגוררו במדינת גושן כ-17,000 תושבים, מתוכם כ-2,000 ממוצא אירופאי, מעט פחות מבסטלאלנד השכנה אשר הייתה גם גדולה יותר מגושן בשטחה. מעבר לעיר הבירה של גושן אשר הייתה לא הרבה מעבר לאוסף בקתות עץ וכמה משקים חקלאיים, הקימו תושבי המדינה גם כמה יישובים קטנים נוספים באזור.
היסטוריה > ארצות הברית של סטלאלנד

זמן קצר לאחר הקמת שתי המדינות נערכו מאמצים מצד גורמים שונים לאחד אותן לידי ישות מדינית אחת. הרקע לאיחוד היה הדמיון הרב בין שתי המדינות, ותקוותם שהפיכתן למדינה גדולה יותר תהווה ארובה להמשך קיומן הריבוני. לבסוף, פחות משנה לאחר הקמתן נשאו מאמצים אלו פרי, וב-6 באוגוסט 1883, עם הקמתה של ארצות הברית של סטלאלנד, אוחדו המדינות תחת קונפדרציה משותפת. מרכז המדינה החדשה, כמו שגם מעיד שמה, היה בחלק המערבי, בסטלאלנד, ולא במדינת גושן. כך למשל עיר הבירה המשותפת הייתה ורייבורג ומנהיג המדינה החדשה היה חריט יעקובוס נייקרק, אשר קודם לכן הנהיג את סטלאלנד.
כל אותו הזמן, ממשלת בריטניה סירבה להכיר בריבונות המדינה החדשה, כמו גם בשתי אלו שקדמו לה. באותן השנים של בהלת זהב בדרום אפריקה, רבים סברו שהאזור עשוי לכלול מאגרי זהב, בדומה לקימברלי השוכנת במרחק לא גדול מדרום. בנוסף, חששה ממשלת בריטניה ששליטה אפריקאנרית במדבר קלהארי תסכן את כוונותיה לקולוניציה של בוטסואנה של ימינו, ותסקל את הרציפות הטריטוריאלית שבריטניה שאפה ליצור בין מושבת הכף לשאר מושבותיה באפריקה. לפיכך, גבר הלחץ מצד גורמים בריטיים שונים על מושבת הכף לספח את האזור לתחומיה. מוביל יוזמת סיפוח האזור היה המדינאי הבריטי ססיל רודס, לימים ראש ממשלת מושבת הכף.
במהלך ראשית ספטמבר 1884, פרסמו הבריטים שבכוונתם לספח את ארצות הברית של סטלאלנד לשטחן. לפיכך, עוד באותו החודש הם שלחו נציגים מטעמם לשאת ולתת עם התושבים המקומיים על סיפוח מרצון למושבת הכף. למרות שבתחילה הם גילו פתיחות מסוימת, עד מהרה המדינה האפריקאנרית הודיעה באופן רשמי על סירוב, ודרשה מבריטניה הכרה בעצמאותה. בתגובה להכרזות הבריטים, עוד באותו החודש, ב-16 בספטמבר, נשא פול קרוגר, נשיא הרפובליקה הדרום-אפריקאית, נאום ובו הכריז על סיפוח השטח למדינתו, בשם זכותם של האפריקאנרים תושבי המקום להגדרה עצמית בשטח מגוריהם. נציגים של ממשלת הרפובליקה הדרום-אפריקאית הגיעו למקום כבר ב-3 באוקטובר אותה השנה, והניפו במקום באהדת התושבים את דגל הרפובליקה.
בריטניה הגיבה לסיפוח של קרוגר בטענה שהוא איננו חוקי, ובדצמבר 1884 כוח צבאי של 4,000 חיילים בריטים בפיקודו של הגנרל צ'ארלס וורן נשלחו מאנגליה על מנת למגר את ההתנגדות במקום. עם הגעת הכוח הונף הדגל הבריטי בסטלאלנד, כאשר הכיבוש עובר ללא שום התנגדות אלימה. בתחילה, נשלט האזור על ידי בריטניה באופן נפרד, אך בהמשך, החל מה-3 באוקטובר 1895, המקום הועבר לשליטתה של מושבת הכף.
ראו גם

היסטוריה של דרום אפריקה
הרפובליקה הדרום-אפריקאית
מושבת הכף הבריטית
סימפליקיוס (פילוסוף)

| --- | --- |

 לידה:  480? קיליקיה, האימפריה הביזנטית 
 פטירה:  560? (בגיל 80 בערך) אתונה, האימפריה הביזנטית 
 שם לידה:  Σιμπλίκιος 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 השקפה דתית:  פוליתאיזם 
 
סימפליקיוס מקיליקיה (ביוונית: Σιμπλίκιος ὁ Κίλιξ;‏ בערך 490 – 560 לספירה) היה תלמידם של אמוניוס בן הרמיאס ודמאסקיוס, ואחד מאחרוני הנאופלאטוניסטים. הוא היה בין הפילוסופים הפגניים שנרדפו על ידי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, בראשית המאה ה-6, ונאלץ במשך זמן מה לחפש מקלט בחצר המלוכה הפרסי, לפני שהותר לו לחזור לאימפריה הביזנטית. הוא כתב רבות על יצירותיו של אריסטו. אף על פי שכתביו כולם פירושים על אריסטו וסופרים אחרים, ולא יצירות מקוריות, למדנותו האינטליגנטית והפלאית הופכת אותו לפילוסוף הגדול האחרון של העת העתיקה האלילית. חיבוריו שימרו מידע רב על פילוסופים מוקדמים יותר, שאחרת היה הולך לאיבוד.
חייו

סימפליקיוס היה תלמידם של אמוניוס ושל דמאסקיוס, וכתוצאה מכך היה אחד החברים האחרונים באסכולה הנאופלאטוניסטית. מאחר שזו הקימה את המטה הראשי שלה באתונה, בית הספר הפך למרכז המאמצים האחרונים לשמור על הדת ההלניסטית (אנ') כנגד הסגות הגבול של הנצרות. צווים קיסריים שחוקקו במאה ה-5 נגד פגניזם העניקו הגנה חוקית לפגנים מפני התעללות אישית, אולם בשנת 528 הורה הקיסר יוסטיניאנוס כי יש להדיח את הפגנים מתפקידי ממשל. חלקם נשדדו מרכושם, חלקם הוצאו להורג. הצו פירט שאם תוך שלושה חודשים הם לא ימרו את דתם לנצרות, הם יגורשו מהאימפריה. בנוסף, נאסר עוד ללמד פילוסופיה ומשפט באתונה. ככל הנראה, הוחרם גם רכושו של בית הספר האפלטוניסטי; לכל הפחות, יוסטיניאנוס שלל מהרופאים והמורים של האמנויות את כספי האספקה שהוקצו להם על ידי קיסרים קודמים, והחרים כספים שהאזרחים סיפקו עבור מטרות אזרחיות.
בעקבות הצו, שבעה פילוסופים, ביניהם סימפליקיוס, אולאמיוס (אנ'), פריסקיאנוס (אנ') ואחרים, ובראשם דמאסקיוס, הנשיא האחרון של בית הספר הפלאטוניסטי באתונה, החליטו לבקש הגנה בחצרו של המלך הפרסי המפורסם ח'וסרו הראשון, שעלה לכס המלכות בשנת 531. אולם מאוכזבים בתקוותיהם, הם חזרו הביתה, לאחר שח'וסרו, בהסכם שלום שחתם עם יוסטיניאנוס בשנת 533 לערך, קבע כי יש לאפשר לפילוסופים הללו לחזור ללא סיכון ולקיים את טקסיהם. לא ידוע דבר על גורלם של שבעת הפילוסופים בהמשך.
ידוע רק מעט על היכן סימפליקיוס חי ולימד. העובדה שהוא לא רק כתב, אלא גם לימד, מוכחת על ידי הפנייה אל שומעיו בפרשנות ל"פיזיקה" של אריסטו, כמו גם על ידי כותרת הפרשנות שלו ל"קטגוריות". את הכשרתו קיבל בחלקה באלכסנדריה, תחת אמוניוס, בחלקה באתונה, כתלמיד של דמאסקיוס; וזה היה כנראה באחת משתי הערים הללו שהוא נשאר להתגורר; שכן למעט ערים אלו וקונסטנטינופול, היה קשה למצוא עיר שיש בה את אוספי הספרים הנחוצים לו, ולא סביר שהוא הלך לקונסטנטינופול. באשר להיסטוריה האישית שלו, במיוחד הגירתו לפרס, אין אזכורים ברורים בכתביו של סימפליקיוס. רק בסוף ההסבר שלו על החיבור של אפיקטטוס, סימפליקיוס מזכיר, בהכרת תודה, את הנחמה שהוא מצא תחת דיכוי רודני בהתבוננויות אתיות כאלה; מה שעשוי לרמוז שהוא נתחבר במהלך או מיד לאחר הרדיפות שהוזכרו לעיל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Simplicius, Vol. 3, p. 837, במילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית בעריכת ויליאם סמית'
↑  Simplicius, Vol. 3, p. 839, במילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית בעריכת ויליאם סמית'
1 2 3 4 5 6 7 8  Simplicius, Vol. 3, p. 838, במילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית בעריכת ויליאם סמית'
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CLXI. Simplicius, p. 686
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268270705171  PLWABN: 9810700671905606  BIBSYS: 90667446  BNE: XX948024  BnF: cb11984924z (data)  CANTIC: a10492239  CiNii: DA01789806  GND: 118642421  ICCU: TO0V020123  ISNI: 0000 0001 2138 6676  LCCN: n82102480  NKC: jn20020903039  NLA: 35346235  NLG: 29115  NSK: 000667725  NTA: 069719691  RERO: 02-A012312214  SELIBR: 92069  SNAC: w62z2wk7  SUDOC: 02790850X  Trove: 920142  VcBA: 495/1046  VIAF: 71399875   WorldCat (עם VIAF): 71399875
סטטר

סטטר כסף צורי מהמאה ה־4 לפנה"ס, ועליו ינשוף (חיקוי למטבע האתונאי) עם סמלים מצריים, דולפין מעל גלים, קונכיית הארגמן וכיתוב פיניקי
סטטר הוא מטבע יווני עתיק שנעשה בו שימוש ביוון העתיקה ובלידיה, ואף על ידי השבטים הקלטים ובפיניקיה בין השנים 500 לפנה"ס לערך ועד 50 לספירה.
מטבע זה היה שווה טטרדרכמא (4 דרכמאות) באתונה בתקופות מסוימות, ודידרכמא (שתי דרכמאות) בתקופות אחרות.
סטטר זהב היה שווה בין 20–28 דרכמאות (השווי השתנה מתקופה לתקופה), אולם הטבעתו הייתה נדירה. באתונה סטטר זהב היה שווה 20 דרכמאות, ובסיזיקוס 28 דרכמאות.
מטבע של 20 סטטרים – תקופת המלך אורקראטידס. זהו מטבע הזהב הגדול ביותר (מבחינת ערכו) שנטבע בעת העתיקה.
סטטר מפוטין. בוספור, 253 — 254 לספירה
הערות שוליים

1 2  אריה קינדלר, מיטבעת צור, המקור העיקרי בימי־קדם של מטבעות־כסף בארץ־ישראל, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה ח', 1967, עמ' 319, 321 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4210918-8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סידוני מסקסוניה

| --- | --- |

ציור שמן של סידוני, מאת לוקאס קראנאך האב
 לידה:  8 במרץ 1518 מייסן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  4 בינואר 1575 (בגיל 56) וייסנפלס, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  קתדרלת פרייברג 
 בן או בת זוג:  Eric II, Duke of Brunswick-Lüneburg (27 במאי 1545, 17 במאי 1545–14 בינואר 1575) 
 
סידוני מסקסוניה (נקראה גם סידוניה; 8 במרץ 1518 – 4 בינואר 1575) הייתה נסיכה שנולדה לשושלת בית וטין ולאחר נישואיה, הפכה לדוכסית בראונשווייג-לינבורג ונסיכת קאלנברג-גטינגן.
ביוגרפיה

סידוני הייתה בתו השלישית של היינריך הרביעי, דוכס סקסוניה ואשתו, קתרינה ממקלנבורג (1487–1561). אחיה היו זיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג (1515–1592), אמיליה, המרקיזה ברנדנבורג-אנסבך (1516–1591), מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, הנסיך זברינוס (1522–1533) ואוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה.
ביוגרפיה > נישואיה

סידוני נישאה לאריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ב-17 במאי 1545 בטקס צנוע יחסית בעיר האן-מינדן. בשנת 1547 לאחר מות אביו, ירש אריך את השלטון. בעקבות הרפורמציה בעולם הנוצרי המיר את דתו חזרה לקתוליות אולם סידוני נשארה נאמנה לאמונותיה הלותרניות. השתייכותם לזרמי דת שונים, קשיים כלכליים, וקושי להעמיד צאצאצים החלו לגרום למתחים בין בני הזוג. אלו הגיעו לשיאם בשנת 1555 בעקבות שמועות בדבר כוונתו של אריך להרעיל את סידוני. בשנת 1563 לקח אריך פילגש אשר ילדה לו שני ילדים וסילק את אשתו מביתם. סידוני גורשה מטירת קאלנברג בה גרה, בעוד בעלה איים שאם תעז לשוב "יחתוך לזונה את האף וידקור את עינה". סידוני נשארה במעצר בית מתמשך, וכל ניסיון להגיע לפשרה עם בעלה, וכן לערב דמויות סמכותיות כמו אחיה ויוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג עלה בתוהו.
ביוגרפיה > האשמות בכישוף

בשנת 1564 חלה אריך במחלה משונה, ורופאו פסק כי מדובר בהרעלה. הוא האשים ארבע נשים מהנובר בניסיון להרעיל אותו ובכישוף שנועד לפגוע בשלטונו ובנישואיו, ולהפוך את סידוני לאישה עקרה. תחת חקירה בעינויים ציינו הנשים את שמן של נשים אחרות והודו בשיתוף פעולה עם השטן ובניסיון להתנקש בחייו של הדוכס באמצעות רעל וכשפים. בתקופה שבין 1568 ל-1574 הוצאו להורג כ-60 בני אדם באשמת כישוף וקשירת קשר. בתחילה נטלו חלק בציד המכשפות בעיקר פשוטי עם ובני מעמד הביניים, אך עד מהרה הגיעו ההאשמות גם אל נשות אצילים. אריך האשים את סידוני בכך שעמדה בראש הקנוניה, כנקמה על כך שניהל מערכת יחסים עם פילגש. באמצעות עינויים דלה מידע מפליל לכאורה מנשים שהאשים כי סייעו לה, והציג אותו כראיות מול הרכב שכלל את יועציו ומקורביו. סידוני פנתה אל מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וביקשה ממנו להתערב ולערוך רוויזיה. משפטה של סידוני התנהל הפעם בחצר הקיסרות בהלברשטאדט מול קהל רב. העדים שהביא אריך חזרו בהם מעדותם, וניכר היה כי ניסה להשפיע על המשפט הקודם. ב-1 בינואר 1574 זוכתה סידוני מכל אשמה.
ביוגרפיה > המשך חייה

לאחר שנים ארוכות של סכסוך, הגיעו סידוני ובעלה להסדר בו קיבלה פיצויים ותשלום פנסיה. את שנותיה האחרונות העבירה במנזר וייסנפלס השייך למסדר קלרה הקדושה לאחר שאחיה העניק לה בעלות עליו. על פי צוואתה, לאחר מותה נקברה בקתדרלת פרייברג וסכום כסף נכבד שהותירה הועבר לנציגיה במשפט הלברשטאדט.
הערות שוליים

1 2 3  Moniek Bloks, Sidonie of Saxony – Honour, a poor woman’s treasure, ‏July 26, 2017
↑  Tara E Nummedal, Anna Zieglerin and the lion's blood : alchemy and end times in Reformation Germany (עמ' 156-159), ‏2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15748895j (data)  GND: 121349098  ISNI: 0000 0000 7147 655X  LCCN: n2008039809  SELIBR: 329005  SUDOC: 139089543  VIAF: 47615747   WorldCat (עם VIAF): 47615747
עונת 1958/1959 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1958/1959 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה השנייה של התחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-4 בנובמבר 1958 ותחרות הסתיימה ב-28 ביוני 1959. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. התחרות הסתיימה בניצחון של סק"א ריגה, אלופת ברית המועצות בפעם השנייה ברציפות.
ישראל בתחרות

מכבי תל אביב העפילה ישירות לשמינית הגמר והפסידו בו בשתי משחקים לאקדמיק סופיה.
עונת 1957/1958 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  24 באוגוסט 1957 – 30 באפריל 1958 (250 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  וולברהמפטון וונדררס
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1721 (3.73 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (36) בובי סמית' (טוטנהאם הוטספר)
 → 1956/19571958/1959 ←
 
עונת 1957/1958 הייתה העונה ה-59 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-24 באוגוסט 1957 והסתיימה ב-30 באפריל 1958. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לסטר סיטי ונוטינגהאם פורסט היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
וולברהמפטון וונדררס זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו סנדרלנד ושפילד וונסדי. במקומן לליגה הבכירה עלו וסטהאם יונייטד ובלקברן רוברס.
ב-6 בפברואר 1958 התרחש האסון האווירי במינכן, כאשר מטוס בריטי של חברת BEA בטיסה 609 התרסק בניסיונו השלישי להמריא מנמל התעופה מינכן-רים שבמינכן, גרמניה המערבית. בתוך המטוס, מסוג איירספיד אמבסדור, היו שחקני קבוצת הכדורגל מנצ'סטר יונייטד.
כדורגלנים מצטיינים

בובי סמית' מטוטנהאם הוטספר כבש 36 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
דני בלנשפלאואר מטוטנהאם הוטספר זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | וולברהמפטון וונדררס | 42 | 28 | 8 | 6 | 103 | 47 | 2.191 | 56 | 64 | זכייה בליגה העפלה לגביע האלופות |
| 2 | פרסטון נורת' אנד | 42 | 26 | 7 | 9 | 100 | 51 | 1.961 | 49 | 59 |  |
| 3 | טוטנהאם הוטספר | 42 | 21 | 9 | 12 | 93 | 77 | 1.208 | 16 | 51 |  |
| 4 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 18 | 14 | 10 | 92 | 70 | 1.314 | 22 | 50 |  |
| 5 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 22 | 5 | 15 | 104 | 100 | 1.040 | 4 | 49 |  |
| 6 | ברנלי | 42 | 21 | 5 | 16 | 80 | 74 | 1.081 | 6 | 47 |  |
| 7 | בלקפול] | 42 | 19 | 6 | 17 | 80 | 67 | 1.194 | 13 | 44 |  |
| 8 | לוטון טאון | 42 | 19 | 6 | 17 | 69 | 63 | 1.095 | 6 | 44 |  |
| 9 | מנצ'סטר יונייטד | 42 | 16 | 11 | 15 | 85 | 75 | 1.133 | 10 | 43 |  |
| 10 | נוטינגהאם פורסט | 42 | 16 | 10 | 16 | 69 | 63 | 1.095 | 6 | 42 |  |
| 11 | צ'לסי | 42 | 15 | 12 | 15 | 83 | 79 | 1.051 | 4 | 42 |  |
| 12 | ארסנל | 42 | 16 | 7 | 19 | 73 | 85 | 0.859 | 12- | 39 |  |

| 13 | בירמינגהאם סיטי | 42 | 14 | 11 | 17 | 76 | 89 | 0.854 | 13- | 39 | המשך השתתפות בגביע ערי הירידים |
| 14 | אסטון וילה | 42 | 16 | 7 | 19 | 73 | 86 | 0.849 | 13- | 39 |  |
| 15 | בולטון וונדררס | 42 | 14 | 10 | 18 | 65 | 87 | 0.747 | 12- | 38 | זכייה בגביע האנגלי |
| 16 | אברטון | 42 | 13 | 11 | 18 | 65 | 75 | 0.867 | 10- | 37 |  |
| 17 | לידס יונייטד | 42 | 14 | 9 | 19 | 51 | 63 | 0.810 | 12- | 37 |  |
| 18 | לסטר סיטי | 42 | 14 | 5 | 23 | 91 | 112 | 0.813 | 21- | 33 |  |
| 19 | ניוקאסל יונייטד | 42 | 12 | 8 | 22 | 73 | 81 | 0.901 | 8- | 32 |  |
| 20 | פורטסמות' | 42 | 12 | 8 | 22 | 73 | 88 | 0.830 | 15- | 32 |  |
| 21 | סנדרלנד | 42 | 10 | 12 | 20 | 54 | 97 | 0.557 | 43- | 32 | ירדה ליגה |
| 22 | שפילד וונסדי | 42 | 12 | 7 | 23 | 69 | 92 | 0.750 | 23- | 31 | ירדה ליגה |
↑  בעקבות האסון האווירי במינכן קיבל הזמנה להשתתף בגביע האלופות אך בלחץ הפדרציה האנגלית לא השתתף.