stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוגוסטן פירמוס דה קנדול

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1778 ז'נבה, רפובליקת ז'נבה 
 פטירה:  9 בספטמבר 1841 (בגיל 63) ז'נבה, שווייץ 
 ענף מדעי:  טקסונומיה, פיטוגאוגרפיה, פלאונטולוגיה, הומולוגיה, אגרונומיה, בוטניקה, בוטניקה כלכלית, מדעי הטבע, כרונוביולוגיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות דה רואה 
 מקום לימודים:  קולז' קלווין  אוניברסיטת ז'נבה  סורבון 
 מוסדות:  אוניברסיטת ז'נבה  אוניברסיטת מונפלייה 
 פרסים והוקרה:  המדליה המלכותית  חבר זר של החברה המלכותית (18 באפריל 1822) 
 בן או בת זוג:  פאני טורו (1802–?) 
 צאצאים:  אלפונס פיראמי דה קנדול 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
אוֹגִוסְטֶן פִּירַמִוס (או פִּירַם) דֶה קַנְדוֹל (בצרפתית: Augustin Pyramus (Pyrame) de Candolle;‏ 4 בפברואר 1778 – 9 בספטמבר 1841) היה בוטנאי ורופא שווייצרי. רנה דפונטיין החל את הקריירה הבוטנית של דה קנדול, כאשר המליץ עליו בעשבייה. בתוך כמה שנים תיאר דה קנדול סוג צמח חדש, המשיך לתעד מאות משפחות צמחים, ויצר מערכת סיווג צמחים חדשה. אף שהתמקדות העיקרית של דה קנדול הייתה בבוטניקה, הוא תרם גם לתחומים קשורים, ובהם פיטוגאוגרפיה, אגרונומיה, פלאונטולוגיה, בוטניקה רפואית ובוטניקה כלכלית.
דה קנדול יצר את הרעיון של "מלחמת הטבע", שהשפיע על צ'ארלס דרווין ועל עקרון הברירה הטבעית. דה קנדול זיהה שמינים מרובים עשויים לפתח מאפיינים דומים, שלא הופיעו באב קדמון משותף; תופעה המכונה כיום אבולוציה מתכנסת. במהלך עבודתו עם צמחים, הוא שם לב שתנועות עלי הצמח מקיימות מחזור של כמעט 24 שעות באור קבוע, מה שמרמז על קיים שעון ביולוגי פנימי. אף על פי שמדענים רבים הטילו ספק בממצאיו של דה קנדול, ניסויים של יותר ממאה שנה הוכיחו ש"השעון הביולוגי הפנימי" אכן קיים.
צאצאיו של דה קנדול המשיכו בעבודתו על סיווג צמחים; בנו אלפונס (אנ') ונכדו קזימיר דה קנדול (אנ') תרמו ל-"Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis", קטלוג צמחים שאוגוסטן פירמוס דה קנדול התחיל את העבודה עליו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אוגוסטן פירמוס דה קנדול נולד ב-4 בפברואר 1778 בז'נבה ברפובליקה של ז'נבה, לאוגוסטן דה קנדול, עובד ציבור לשעבר, ולאשתו, לואיז אלאונור ברייר. משפחתו צאצאית מאחת המשפחות העתיקות של פרובאנס בצרפת, אך עברה לז'נבה בסוף המאה ה-16 כדי להימלט מרדיפות דת.
בגיל שבע חלה דה קנדול במקרה חמור של הידרוצפלוס, שהשפיע באופן משמעותי על ילדותו. אף על פי כן, אומרים שהוא היה בעל כישרון רב ללמידה, כשהוא בלט בבית הספר ברכישה מהירה של ידע בספרות קלאסית וכללית וביכולתו לכתוב שירה משובחת. בשנת 1794, הוא החל את לימודיו המדעיים בקולז' דה ז'נב (אנ'), שם למד אצל ז'אן פייר אטיין וושה (אנ'), שלימים נתן השראה לדה קנדול להפוך את המדע הבוטני לעיסוק העיקרי בחייו.
ביוגרפיה > שארית חייו

אוגוסטן דה קנדול היה הראשון מבין ארבעה דורות של בוטנאים בשושלת דה קנדול. הוא התחתן עם מדמואזל טורה (Torras) ובנם, אלפונס (אנ'), זכה בסופו של דבר לרשת את הקתדרה של אביו בבוטניקה והמשיך את הפרודרומוס. קזימיר דה קנדול (אנ'), נכדו של אוגוסטן דה קנדול, תרם גם הוא לפרודרומוס באמצעות מחקר ואפיון מפורט נרחב שלו של משפחת הצמחים הפלפליים. גם נינו של אוגוסטן דה קנדול, רישאר אמיל אוגוסטן דה קנדול (אנ'), היה בוטנאי. אוגוסטן דה קנדול מת ב-9 בספטמבר 1841 בז'נבה, לאחר שהיה חולה במשך שנים רבות. באותה שנה, הוא נבחר כחבר בחברה הפילוסופית האמריקאית.
בשנת 2017, נכתב ספר בצרפתית על חייו ועל אחת מתרומתו הגדולות, הגן הבוטני של ז'נבה (אנ').
מורשת

הוא זכר להיות מונצח בשמות המדעיים של סוגי הצמחים Candollea (אנ') ו-Candolleodendron (אנ'), כמה מינים של צמחים, כגון: Eugenia candolleana (אנ')‏, Diospyros candolleana (אנ') והפטרייה שברירית צעיפית (אנ') (Candolleomyces candolleanus). קנדולאה (Candollea), כתב עת מדעי המפרסם מאמרים על בוטניקה שיטתית ופילוטקסונומיה, נקרא על שם דה קנדול וצאצאיו לכבוד תרומתם לתחום הבוטניקה. הוא היה חונך של הבוטנאי הצרפתי-מקסיקני ז'אן לואי ברלנדייה (אנ') ועודד את מארי-אן ליבר (אנ') לחקור את הצמחים חסרי זרע.
לדה קנדול הייתה גם ההבחנה הבלתי צפויה שגרמה לאימוץ דמי משלוח בתשלום מראש בקנטון ובעיר ז'נבה, בנאום ארוך שנאם למועצה הממשלתית ב-1843. זה הוביל להנפקת בול הדואר השני של שווייץ, הבול המפורסם (והנדיר) ז'נבה כפולה (אנ') מאוחר יותר באותה שנה.
מורשת > שיטת סיווג

דה קנדול היה הראשון שהעלה את הרעיון של "מלחמת הטבע", צמחים "נמצאים במלחמה זה עם זה" עם המשמעות של מינים שונים הנלחמים זה בזה על מרחב ומשאבים. צ'ארלס דרווין חקר את "מערכת הסיווג הטבעית" של דה קנדול ב-1826, כאשר שהה באוניברסיטת אדינבורו, ובתחילת התיאוריה של דרווין ב-1838 הוא התחשב ב"מלחמה בין המינים", והוסיף כי היא תוארה ביתר שאת על ידי תומאס מלתוס, וייצרה את הלחצים שדרווין כינה מאוחר יותר ברירה טבעית. בשנת 1839 ביקר דה קנדול בבריטניה ודרווין הזמין אותו לארוחת ערב, מה שאפשר לשני המדענים לדון ברעיון.
דה קנדול היה גם בין הראשונים שזיהו את ההבדל בין המאפיינים המורפולוגיים והפיזיולוגיים של איברים. הוא ייחס את המורפולוגיה של הצמח כקשורה למספר האיברים ולמיקומם ביחס זה לזה ולא לתכונות הפיזיולוגיות השונות שלהם. כתוצאה מכך, זה הפך אותו לראשון שניסה לייחס סיבות ספציפיות ליחסים מבניים ומספריים בין איברים, ובכך להבחין בין היבטים עיקריים למשניים של סימטריית צמחים. כדי להסביר שינויים בסימטריה בחלקים של צמחים שונים, התרחשות שעלולה להפריע לגילוי של קשר אבולוציוני, הציג דה קנדול את מושג ההומולוגיה.
מורשת > כרונוביולוגיה

דה קנדול תרם גם לתחום הכרונוביולוגיה. בהתבסס על עבודה קודמת על תנועות עלים צירקדיות של צמחים שתרמו מדענים כמו ז'אן-ז'אק ד'אורטי דה מאירן (אנ') ואנרי לואי דואמל די מונסו (אנ'), דה קנדול הבחין ב-1832 שלצמח מימוזה ביישנית יש תקופה חופשית של פתיחת עלים. סגירה של כ-22–23 שעות באור קבוע, פחות משמעותית מהפרק המשוער של 24 השעות של מחזורי האור-חושך של כדור הארץ. מאחר שהתקופה הייתה קצרה מ-24 שעות, הוא שיער ששעון אחר חייב להיות אחראי על הקצב; התקופה המקוצרת לא הייתה מתואמת עם רמזים סביבתיים, ולכן השעון נראה אנדוגני (פנימי). למרות ממצאים אלה, מספר מדענים המשיכו לחפש אחר "פקטור X", גורם אקסוגני (חיצוני) לא ידוע הקשור לסיבוב כדור הארץ שהניע תנודות צירקדיות בהיעדר לוח זמנים אפל ובהיר, עד לאמצע המאה העשרים. באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20, חזר ארווין בינינג (אנ') על ממצאיו של דה קנדול והגיע למסקנות דומות, ומחקרים שהראו את התמשכות המקצב הצירקדי בקוטב הדרומי ובמעבדת חלל אישרו עוד יותר את קיומן של תנודות בהיעדר רמזים סביבתיים.
מכתביו

Histoire des plantes grasses (1799–1803)
Monographie des Astragales (1802)
Essai sur les propriétés médicinales des plantes comparées avec leurs formes extérieures et leur classification naturelle (1804)
Catalogus Plantarum Horti Botanici Monspeliensis. 1813 online
Théorie élémentaire de la botanique (1813)
Essai élémentaire de géographie botanique (1820)
Prodromus systematis naturalis regni vegetabilis (1824–1841), Online
Revue de la Famille des Cactées. In: Memoires du Museum d'Histoire Naturelle. Band 17, 1828, S. 1–119, 21, online.
Mémoire sur quelques espèces de cactées, nouvelles ou peu connues, Paris 1834, online.
לירון דיאמנט

לירון דיאמנט (נולד ב-4 באפריל 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

דיאמנט גדל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן ולאחר מכן שיחק גם במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 2007/2008 עלה דיאמנט לקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב, וערך הופעה אחת בליגת העל וחמש הופעות בגביע הטוטו.
לקראת עונת 2008/2009 חתם על חוזה לשלוש שנים במכבי פתח תקווה, אך בעונה זו שיחק רק עם קבוצת הנוער של המועדון. בעונת 2009/2010 הושאל להכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, במדיה הבקיע 14 שערים בכל המסגרות. בעונה הבאה האריך את חוזהו במכבי פתח תקווה בשלוש שנים נוספות, אך לאחר מכן רכשה הפועל רמת גן את כרטיסו, ושם שיחק בעונת 2010/2011. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
לפני תחילת עונת 2011/2012 החל להתאמן עם הפועל תל אביב וסיכם על הצטרפותו לקבוצה, אך לאחר שבועיים שוחרר. באוגוסט 2011 חתם לשתי עונות בבית"ר ירושלים. ב-20 בספטמבר 2012 חתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית.
לקראת עונת 2013/2014 חזר דיאמנט להפועל רמת גן. לאחר ששיחק במדיה שלוש שנים נוספות בליגה הלאומית עזב את המועדון בקיץ 2016, ולמעשה פרש ממשחק פעיל.
לדיאמנט ארבע הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, שלוש הופעות במדי נבחרת הנוער, ארבע הופעות במדי הנבחרת עד גיל 18, ושלוש הופעות במדי נבחרת הנערים.
הערות שוליים

↑  איציק יצחקי‏, לירון דיאמנט חתם לשלוש שנים במכבי פתח תקוה, באתר וואלה, 19 ביוני 2010
↑  נרי ברנר, הסכימו לא להסכים: זהבי שוחרר מהפועל ת"א, באתר ynet, 21 ביוני 2011
↑  עמית גולדשטיין‏, הפועל ת"א: אוהדים לקשטן: "נעשה לך את המוות בבלומפילד", באתר וואלה, 7 ביולי 2011
ברברה ברוקולי

| --- | --- |

דניאל קרייג וברברה ברוקולי
 לידה:  18 ביוני 1960 (בת 64) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לויולה מרימאונט 
 בן או בת זוג:  פרדריק זולו 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (1 בינואר 2022)  קצינה במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה דנה ברוקולי (באנגלית: Barbara Dana Broccoli; נולדה ב-18 ביוני 1960) היא מפיקת סרטים ותיאטרון אמריקאית, הנודעת במיוחד בשל היותה מפיקת סרטי ג'יימס בונד. היא אבירת מסדר האימפריה הבריטית.
ביוגרפיה

ברברה ברוקולי נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. היא בתו של מפיק סרטי ג'יימס בונד המפורסם אלברט ר. "קַאבִּי" ברוקולי. יש לה תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת לויולה מרימונט. אחרי קבלת התואר היא החלה לעבוד על הסט של חברת ההפקות של אביה, EON Productions, החברה האחראית לסדרת סרטי ג'יימס בונד הרשמית החל מ-1962. כיום היא מפיקה שותפה של סרטי בונד ביחד עם אחיה החורג מייקל וילסון. היא נשואה למפיק פרדריק זולו ובבעלותם חברת הפקה עצמאית המכונה אסטוריה הפקות. היא הצעירה מבין ארבעת ילדיהם של אלברט ודנה ברוקולי, אחותו למחצה של מייקל וילסון (מאמם דנה, נולד ב-1943), וטינה ברוקולי (מאמם נדרה-קלרק ברוקולי, נולדה ב-1958) וטוני ברוקולי (אותו אימצו אלברט ברוקולי ונדרה קלרק-ברוקולי, נולד בשנת 1956 או 1957).
היא קיבלה את התואר OBE במסדר האימפריה הבריטית אותו העניקה לה מלכת בריטניה בשנת 2008.
באוקטובר 2024, פורסם כי ברוקולי מעבירה את המחזמר "Sing Street" מבמות אוף ברודוויי בניו יורק ללונדון בקיץ 2025. המחזמר מבוסס על הסרט משנת 2016 של ג'ון קרני בעל אותו השם על ילדים עניים בדבלין בשנת 1982 שמקימים להקת רוק כדי למצוא אהבה ולברוח מצרותיהם. ההצגה תתחיל בהצגות מוקדמות בתיאטרון ליריק בהאמרסמית' מ-8 ביולי ועד 23 באוגוסט 2025.
סדרת ג'יימס בונד

ברוקולי החלה לעבוד בסדרת ג'יימס בונד בהיותה בת 22 כעוזרת במאי (assistant director) בסרט אוקטופוסי ב-1983. זמן קצר אחרי כן היא פילסה את דרכה למעלה ונהייתה מפיקת משנה (associate producer) בסרט "באזור המסוכן" ב-1987. תפקידה המשמעותי ביותר הוא מפיקת הסדרה, היא הפיקה את כל סרטי פירס ברוסנן ודניאל קרייג.
צ'יטי צ'יטי בנג בנג

אחרי מותו של אביה ב-1996, יצרה ברוקולי גרסה מוזיקלית בימתית של "צ'יטי צ'יטי בנג בנג", המבוססת על המחזמר מ-1968 בכיכובם של דיק ואן דייק וסאלי-אן האוז. ברוקולי שכרה מחדש את כותבי השירים המקוריים של הסרט על מנת שיכתבו חומר חדש עבור הגרסה הבימתית. האחים שרמן כתבו שישה שירים חדשים עבור המופע שהועלה לראשונה ב-16 באפריל 2002. המופע רץ באולם הפתוח הגדול ביותר בלונדון, הלונדון פלדיום והיה המופע המוצלח ביותר כספית שרץ שם ושבר שיאים מרשימים אחרים גם כן. צ'יטי צ'יטי בנג בנג שיחק גם בארצות הברית וברחבי בריטניה ונחל הצלחה בשני המקומות.
פילמוגרפיה חלקית > כעוזרת במאי

אוקטופוסי (1983)
רצח בעיניים (1985)
פילמוגרפיה חלקית > כמפיקת משנה

007 באזור המסוכן (1987)
רישיון להרוג (1989)
פילמוגרפיה חלקית > כמפיקה

גולדן איי (1995)
מחר לנצח (1997)
העולם אינו מספיק (1999)
למות ביום אחר (2002)
קזינו רויאל (2006)
קוונטום של נחמה (2008)
סקייפול (2012)
ספקטר (2015)
מסלול נקמה (2020)
לא זמן למות (2021)
Till ‏(2022)
הערות שוליים

↑  Baz Bamigboye, Breaking Baz: Barbara Broccoli Gets Ready To Transfer Off Broadway ‘Sing Street’ Musical To London Stage In Summer 2025, Deadline Hollywood, ‏October 8, 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389838005171  PLWABN: 9810581216805606  BIBSYS: 1061357  BNE: XX1295923  GND: 127766546X  ISNI: 0000 0001 1437 9216  LCCN: no2003034063  LNB: 000263365  MusicBrainz: 51f1530c-5ba9-4d2a-be49-15eeedd839de  NKC: xx0066142  NLA: 43234086  NLK: KAC2020O2646  RERO: 02-A009077092  VIAF: 11991756   WorldCat (עם VIAF): 11991756
פרס יפה לונדון יערי

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  הקרן החדשה לישראל 
 תקופת הפרס:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 אתר רשמי
 
יפה לונדון-יערי
פרס יפה לונדון-יערי הוא פרס המוענק מדי שנה לנשים המקדמות יוזמות חברתיות, על שמה של יפה לונדון-יערי.
יפה לונדון יערי הייתה ממקימות ומובילות מערכת הרווחה למשפחות בישראל בימי קום המדינה. במהלך חייה המקצועיים פעלה למען דאגה לקהילה ועמידה על שוויון זכויות לנשים ועל קידום מעמדן. לאחר מותה בשנת 2003, החליטו שלושת בניה – יוסי, אריק ואליעזר יערי ובני משפחותיהם, להקים מתוך עזבונה קרן במטרה "לסייע לנשים לשבור את תקרת הזכוכית ותאפשר להן להתקדם לעמדות ניהול והשפעה בחברה הישראלית" בני המשפחה גייסו לטובת הקרן תרומות נוספות, במטרה להעניק את הפרס לכל הפחות עד ליום בו ימלאו מאה שנה להולדתה.
בני המשפחה פנו ל"קרן החדשה לישראל" כדי שתנהל את הקרן, כשבני המשפחה שותפים מלאים במיון ובקבלת ההחלטות.
במהלך השנים בהן הקרן פועלת ניתנו הפרסים למגוון נשים מפלחים שונים בחברה הישראלית. נשים דתיות וחילוניות, יהודיות וערביות, ישראליות ותיקות ועולות חדשות. נשים שעסקו ביזמות חברתית, יזמות תעסוקתית, גישור בין אוכלוסיות נשים חלשות והממסד, סיוע בהתאגדות מקצועית, גישור בין קהילות ועוד.
צ'ארלס אסטן

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1965 (בן 59) פיטסבורג, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם במה:  Charles Esten 
 שם לידה:  Charles Esten Puskar III 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מקום לימודים:  קולג' ויליאם ומרי  תיכון אלכסנדריה 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס אסטן פוסקאר השלישי (נולד ב-9 בספטמבר 1965) המוכר בשם הבמה שלו צ'אלרס אסטן או צ'יפ אסטן, הוא שחקן, מוזיקאי וקומיקאי אמריקאי. אסטן שיחק את התפקיד של זמר הקאנטרי דיקון קלייבורן בדרמה של ABC/CMT נאשוויל (סדרת טלוויזיה) משנת 2012 ועד שנת 2018 מה שהחל לאחר מכן להתניע את הקריירה המוזיקלית שלו. הוא גם שיחק את ווארד קמרון בסדרת הדרמה לנוער של נטפליקס חופים של סודות. הוא הופיע בתוכנית האלתורים של מי השורה הזאת בכלל? כמשתתף קבוע בין 1999–2005 וחזר כאורח משתתף בין 2017–2020.
ראשית חייו

אסטן נולד בפיטסבורג, פנסילבניה, ועבר לאלכסנדריה (וירג'יניה) כשהיה בן 9, אחרי שהוריו התגרשו. הוא ואחותו הצעירה גודלו על ידי אימם. אביו המנוח, צ'ארלס, היה איש עסקים מקומי בולט, ושותף עסקי לשעבר של הסנטר (פוטבול אמריקאי) בפיטסבורג סטילרס ריי מנספילד. אסטן בוגר בית ספר תיכון אלכסנדריה משנת 1983, היכן ששיחק פוטבול עבור הטיטאנים עשור אחרי אירועי הסרט לזכור את הטיטאנים. הוא ציין בכמה ראיונות כי השחקנית מנאשוויל היידן פנטייר הופיעה סרט בתור בתו של מאמנו בחיים האמיתיים. לאחר מכן למד הוא באלמא של הוריו ואחותו, הקולג' של ויליאם ומרי (College of William & Mary) שם היה חבר באחוות תטא דלתא צ'י וסיים תואר בכלכלה בשנת 1987. במכללה, הוא היה הסולן הראשי בלהקה "N'est Pas" מ-1985–1988. לאחר שסיים את לימודיו, אסטן עבר לאנגליה כדי לערוך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון כששיחק בתפקיד הראשי במחזמר "Buddy" בשנות ה-90 המוקדמות. ההופעה הטלוויזיונית הראשונה של אסטן הייתה בדצמבר 1988 כמתמודד בשעשועון Sale of the Century (תחת השם צ'יפ פוסקאר). הוא זכה בלמעלה מ-32,000 דולר במזומן ובפרסים ב-5 פרקים (13–19 בדצמבר). מאוחר יותר הוא מכר את הפרסים שלו.
חיים אישיים

אסטן נשוי לפאטי פוסקר (לבית הנסון), אותה הכיר בקולג'. יש להם שלושה ילדים. המשפחה עברה לנאשוויל לאחר שאסטן לוהק לסדרה (נאשוויל) כשחקן קבוע. אסטן הוא היו"ר הלאומי של הטיולים השנתיים Light the Night, המשמשים לגיוס כספים לטובת האגודה ללוקמיה ולימפומה (LLS). בתו מחלימת לוקמיה.
גז טבעי

הפקת גז טבעי לפי מדינות, במ"ק לשנה (נתוני 3/2006)
גז טבעי הוא תערובת גזים חסרת צבע וחסרת ריח המשמשת להפקת אנרגיה. הגז הטבעי הוא תערובת של דלק מאובנים גזיים טבעיים המורכבת בעיקר ממתאן (כ-85%), ובדרך כלל כוללת כמויות משתנות של אלקנים גבוהים אחרים כפרופאן (כ-10%), ולפעמים אחוז קטן של פחמן דו-חמצני, חנקן, מימן גופרתי או הליום. גז טבעי הוא חסר צבע וריח, ונפיץ, ולכן בדרך כלל מוסיפים ריח גופרית (בדומה לביצים רקובות) לגילוי מוקדם של דליפות. גז טבעי נוצר כאשר שכבות של חומר צמחי ובעלי חיים מתפרקות ונחשפות לחום ולחץ עזים מתחת לפני כדור הארץ במשך מיליוני שנים. האנרגיה שהצמחים השיגו במקור מהשמש, מאוחסנת בצורה של קשרים כימיים בגז. הגז הטבעי משמש בעיקר כחומר דלק לייצור חשמל ולצורכי אנרגיה של מפעלי תעשייה גדולים, ובאופן מצומצם כדלק לרכבים וכחומר גלם להפקת דשנים.
מאפייני גז טבעי

גז טבעי הוא תערובת גזים שמרכיבה העיקרי הוא מתאן, גז דליק, המשמש כמקור אנרגיה ליצירת חום. בנוסף מכילה התערובת כמויות קטנות של אתאן, פרופאן, בוטאן ופנטאן. כלל מרכיבים אלו חסרי טעם וריח. גז טבעי מתעבה לנוזל רק בטמפרטורה של C° ‏162−.
בניגוד לדלק נוזלי ומוצק, גז טבעי אינו ניתן לאגירה בכמויות גדולות במיכלים, ועל כן נדרשת אספקה רציפה של גז טבעי מנקודת הקידוח ועד הצרכנים.
מאגרי גז טבעי והיווצרותם

גז טבעי נוצר בתהליכים דומים להיווצרות הנפט, תהליכי התפרקות של יצורים אורגניים ימיים (צמחים ובעלי חיים) בהיעדר חמצן, ותחת לחץ גבוה. בדרך כלל נמצאים מרבצי הגז הטבעי במאגרים בקרבת המקומות בהם נמצא גם נפט גולמי.
כמות הגז במאגרים מובעת בדרך כלל ביחידות של מיליארד מטרים מעוקבים (BCM), מיליארד רגל מעוקבת (BCF) או טריליון רגל מעוקבת (TCF). יחידה מידה נוספת בה משתמשים היא יחידה תרמית בריטית (BTU). בכל מטר מעוקב יש 35.3147 רגל מעוקב או 35,335.7 BTU. מחירי הגז הטבעי, בניגוד למחירי הנפט, יציבים יחסית, נקבעים בחוזים ארוכי טווח ונעים בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] (בישראל) מעל 5 דולר למיליון BTU, שהם כ-18 סנט למטר מעוקב גז. (מיליון BTU הם 28.263682 מטר מעוקב גז).
מאגרי גז טבעי והיווצרותם > הערכת שווי למאגרי גז טבעי

הערכת שווים של מאגרי גז טבעי מתבצעת על פי הערכת שווי הגז במאגר, בניכוי הוצאות הפקה והובלה, כולל עלויות אסדת ההפקה והצנרת הדרושה להובלת הגז לצרכנים במאגר גז תת-ימי, ובשיעור היוון גבוה. שוויו של מאגר עשוי להיות נמוך משמעותית משווי הגז שאגור בו. כך למשל, במאגר "תמר" התת-ימי, המכיל על פי האומדנים כ-275 מיליארד מטר מעוקב גז, שווי הגז הגולמי הוא יותר מ-40 מיליארד דולר, אך עקב ההשקעות הנדרשות להפקת הגז והעברתו למתקני קליטה יבשתיים, שווי המאגר נמוך יותר.
מאגרי גז טבעי והיווצרותם > מחיר הגז הטבעי

מחיר הגז הטבעי נקבע בהתאם להיצע וביקוש לגז טבעי. מחיר הגז הטבעי מושפע גם ממחיר הנפט, במיוחד באירופה.
מחיר גז טבעי מצוין ביחידת מטבע ביחס לנפח (בדרך כלל 1,000 מטר מעוקב) או לכמות אנרגיה (בדרך כלל יחידת אנרגיה היא 1,000 BTU).
גז לשימוש ביתי ותעשייתי מורכב מתערובת של מתאן (כ-85%), פרופאן (כ-10%) ורכיבים נוספים. מחיר הגז הטבעי מושפע מהערך האנרגטי שלו, ומחירו עולה ככל שריכוז המתאן והפרופאן בו גבוה יותר.
כמקור אנרגיה

גז טבעי הוא אחד ממקורות האנרגיה החשובים ביותר. תחנות כוח לייצור חשמל, מפעלי תעשייה גדולים ורכבים שונים עושים בו שימוש לצורך פעולתם.
בעיה עיקרית בניצולו של גז טבעי כדלק היא הובלתו משדות הגז אל הצרכנים. הדרך המקובלת היא באמצעות צינור גז, שיש בו תועלת כאשר הצרכנים נמצאים במרחק של עד מאות קילומטרים משדה הגז. הובלה של גז טבעי בצורה נוזלית (כגז טבעי נוזלי), באמצעות מכליות, אפשרית אף היא, אך נחשבת לבעייתית מבחינת בטיחות וכדאיות כלכלית. גז טבעי המופק בשדות הנפט בערב הסעודית, אגב הפקתו של הנפט, אינו משווק בשל חוסר כדאיות כלכלית, והוא נשרף בעת הפקתו. במדינות רבות נאסרה פעולה בזבזנית ומזהמת זו, ונדרשת החזרתו של הגז הטבעי לבטן האדמה.
כמקור אנרגיה > ייצור חשמל

גז טבעי הוא מקור חשוב לייצור חשמל באמצעות השימוש בו בטורבינות גז וטורבינות קיטור. גז טבעי נשרף בשריפה נקייה יותר מאשר דלקים מאובנים אחרים כגון נפט ופחם, ומייצר הרבה פחות פחמן דו-חמצני ליחידת אנרגיה מופקת. כדי להפיק אותה כמות חום, שריפת גז טבעי מייצרת 30% פחות פחמן דו-חמצני מאשר בשרפת נפט וכ-45% פחות לעומת שריפת פחם. טכנולוגיה זו נמצאת בשימוש נרחב כאשר הגז הוא משאב זמין במחיר סביר. טכנולוגית תאי הדלק תספק בעתיד אופציה ירוקה יותר להפיכת גז טבעי לחשמל (במקום טורבינות), אך היא עדיין אינה כדאית כלכלית.
כמקור אנרגיה > חימום

גז פחמימני מעובה („גז בישול״) מופק מנפט או מגז טבעי. הוא מסופק לבתים בהם הוא משמש ליישומים כגון בישול בתנורים מונעי גז טבעי, מערכות חימום וייבוש בגדים, חימום מרכזי ועוד. חימום בתים מתאפשר באמצעות חימום דוודים, כבשנים וחימום ישיר של מים. בגז טבעי נהוג להשתמש בבתים כפריים שאין להם קשר למערכת התשתיות העירונית, וכן לגרילרים נישאים.
כמקור אנרגיה > תדלוק מכוניות

גז טבעי דחוס (המכונה בראשי התיבות המסחריים CNG : Compressed Natural Gas) שעיקרו מתאן הוא חלופה נקייה יחסית לדלקים אחרים לרכב כגון בנזין וסולר. המדינות בהן נפוץ השימוש בגז למכוניות הן ארגנטינה, ברזיל, הודו, פקיסטן, איטליה, רוסיה, איראן, מצרים וארצות הברית. היעילות האנרגטית של מנועי גז שווה לזו של מנועי בנזין, אך נמוכה ממנועי דיזל מודרניים. מכוניות שהונעו בבנזין המוסבות לנסיעה בגז סובלות מירידת מה בביצועיהן בשל יחס הדחיסה הנמוך של מנועיהן. לעומת זאת, מכוניות המונעות במנועים שיועדו לגז טבעי עושות זאת ביחס דחיסה גדול יותר בשל המספר האוקטן הגבוה של הגז – 120–130.
כמקור אנרגיה > מימן

רוב המימן כיום מופק ממתאן כתוצר לוואי של התעשייה הפטרוכימית[דרוש מקור]. למימן עצמו מספר יישומים, רובם תעשייתיים וכן לתחבורה.
השפעות סביבתיות

ככלל, גז טבעי מזהם פחות מדלקי מאובנים אחרים. אולם הוא תורם יותר מהם להתחממות הגלובלית.
גז טבעי מורכב בעיקר ממתאן. בני אדם ובעלי חיים פולטים מתאן וכמו כן יש לו נטייה לדלוף בעת הפקת גז טבעי והובלתו. לאחר שחרור לאטמוספירה, גז זה מסולק משם בהדרגה על ידי תגובות חמצון שהופכות אותו לפחמן דו-חמצני ולמים. בעוד שזמן החיים של מתאן באטמוספירה הוא קצר יחסית לזה של פחמן דו-חמצני, עם זמן מחצית חיים של 7 שנים, זהו גז חממה יעיל יותר בלכידת חום באטמוספירה. בתקופה של 20 שנה, כמות נתונה של מתאן משפיעה פי 84 על פוטנציאל התחממות עולמית לעומת פחמן דו-חמצני ובתקופה של 100 שנה כמות זו משפיעה פי 28. מסיבה זו גז טבעי הוא גז חממה חזק יותר לעומת פחמן דו-חמצני. דו"ח משנת 2009 של סוכנות הסביבה של ארצות הברית העריך את פליטות המתאן השנתיות בכמות של - 85 קילומטרים מעוקבים. הגז הטבעי דולף לאטמוספירה בזמן הפקה, אחסנה, הובלה והפצה שלו, במיוחד בזמן תהליך ההפקה, וזאת בין היתר בשל הנדיפות הגבוהה שלו. בשנת 2021 הלווין MethaneSAT אמור להפחית את אי הוודאות הגדולה הנוגעת לכמות הפליטות של גז טבעי. עשרות מחקרים עדכניים מעמידים את הגז הטבעי במקום גרוע יותר מפחם מבחינת השפעתו על משבר האקלים.
לעומת זאת, גז טבעי מזהם פחות לעומת דלקי מאובנים אחרים. הוא גורם לפליטה של פחות פחמן דו-חמצני, בשיעור של 25%–30% פחות מנפט ו-40%–45% פחות מפחם, לכל ג'ול אנרגיה שמסופק על ידו. גז טבעי מכיל פחות מזהמי אוויר כמו גופרית, חומר חלקיקי, וחנקן דו-חמצני, לעומת דלקים מחצביים אחרים, ולא כולל פליטה של כספית. הוא גם מכיל כמויות קטנות של איזוטופים רדיואקטיביים של פלוטוניום, עופרת וראדון.
עם זאת, במונחים מוחלטים הוא מהווה אחוז משמעותי מפליטות הפחמן של בני האדם, ונתון זה צפוי לגדול, עקב החלפת מתקני מזוט ופחם בגז טבעי. לפי דו"ח IPCC מספר 4, בשנת 2004, גז טבעי הוביל לפליטה של 5.3 מיליארד טונות של פחמן דו-חמצני בשנה, לעומת 10.6 שנפלטו עקב שימוש בפחם ו-10.2 משימוש בנפט.
בישראל

בשטחי המים הכלכליים של ישראל נערכו קידוחים אחדים שבהם התגלו מאגרים מסחריים של גז טבעי.
בקידוח מול חופי אשקלון התגלה בשנת 1999 גז טבעי בכמות מסחרית, והחל מתחילת שנת 2004 הוא משמש את חברת החשמל להפעלת אחדות מתחנות הכוח שלה, במקום המזוט ששימש אותן קודם לכן.
ב־21 ביולי 2005 נחתם ההסכם לרכישת גז טבעי ממצרים בכארבעה מיליארד דולר בכמות של שבעה מיליארד מטר מעוקב (BCM) בשנה. לפי הסכם זה, יסופק גז טבעי החל מראשית שנת 2008 למשך 15 שנה ועם אופציה להרחבת העסקה עד ל-20 שנה. הגז סופק באמצעות המקטע הישראלי של צינור הגז הערבי המחבר בצינור תת-ימי את אל עריש לאשקלון ומשם התחבר למערכת הולכת הגז הישראלית המתופעלת באמצעות נתיבי הגז הטבעי לישראל.
ב־18 בינואר 2009 הוכרז כי התגלו שלושה מאגרי ענק של גז טבעי בקידוח "תמר 1" כ-90 קילומטר מול חופי חיפה.
ביולי 2017 דווח השותפות במאגר כי יש בו כ-318 BCM גז טבעי (כ-11 TCF), ו-14.6 מיליון חביות קונדנסט. מאגר תמר מספק גז למשק הישראלי מאז חודש מארס 2013, ובין השנים 2013–2019 הוא היווה את מקור האנרגיה המרכזי של גז טבעי למדינת ישראל.
במרץ 2009 נתגלה מאגר נוסף מול חופי חדרה, דלית 1, במרחק 60 קילומטר מהחוף.
בדצמבר 2010 פורסם שבמאגר לוויתן, הממוקם סמוך למאגר תמר, נתגלה גז בכמות של 453 מיליארד מטר מעוקב, וכי נמשך הקידוח לשכבות נוספות. כמויות הגז במאגר עודכנו על פי דיווחי השותפות בו ל-605 BCM גז טבעי וכ-40 מיליון חביות קונדנסט. אספקת הגז ממאגר לוויתן צפויה בסוף שנת 2019, והוא צפוי להיות מקור האנרגיה המרכזי של מדינת ישראל.
בעקבות ההפיכה במצרים (2011), וחבלות חוזרות ונשנות בצינור הגז נפסקה אספקת הגז ממקור זה ב-28 בנובמבר 2011.
בפברואר 2019 דיווחו החברות נובל אנרג'י ודלק קידוחים כי מצאו גז טבעי במאגרים כריש ותנין. החברות מכרו את המאגר לחברת אנרג'יאן היוונית כחלק ממתווה הגז. בחודש אפריל 2019 דיווחה אנרג'יאן כי עתודות הגז המוערכות במאגר עומדות על כ-100 BCM גז טבעי. המאגר צפוי להתחיל להפיק גז בשנת 2021.
לפי דו"ח של אדם טבע ודין אשר בחן את תוצאות הפקת הגז בישראל על פליטות גזי החממה נמצא ש "אם בוחנים את הפליטות לא רק בקצה השרשרת (כלומר בתהליך השריפה), אלא גם בשרשרת ההפקה והשינוע של פחם ודלק נוזלי לסקטור החשמל, עדיין גדלה הפליטה הכוללת של שווה ערך פחמן דו-חמצני ב-8%", ובנוסף נמצא שרוב פליטות המתאן בישראל לא נמדדות ולא מדווחות.
בטיחות

גז טבעי חסר טעם וריח, מאפיין המקשה על זיהוי דליפות ומהווה סכנה בטיחותית. עם זאת, בעת שיווק לשימוש מסחרי מוסף לו אתאנתיול – חומר בעל ריח חריף, כדי שתתאפשר הבחנה מהירה בדליפה של הגז. דליפת גז יכולה להיות קטלנית ולגרום לזיהום סביבתי רב .
ראו גם

רשימת מדינות על-פי עתודות הגז המוכחות
גזפרום - חברת אנרגיה רוסית המפיקה את מרבית הגז הטבעי בעולם
הסבת מכוניות להנעה בגפ"מ
אסדת קידוח
ביוגז ניצול פסולת חקלאית (נפ"ח) לייצור גז בישול