stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלימאן מנחם מני
ביוגרפיה

נולד בשנת 1850 (ה'תר"י) בבגדאד שבעיראק לסמרה ולרב אליהו מני. נקרא על שם סבו, סלימאן, ועל שם הרב מנחם די לונזאנו. נישא לבתו של רבי משה פירירה מרבני העיר חברון.
בשנת 1856 (ה'תרט"ז) עלו עמו הוריו לארץ ישראל, והתיישבו בירושלים. בשנת 1858 (ה'תרי"ח) עבר עם משפחתו להתגורר בחברון, שם למד תחילה מפי אביו, ובהמשך בתלמוד תורה ובישיבה. כן למד אצל הרב שלמה יהודה ליב אליעזרוב ובהמשך אצל הרב משה פרירה, חותנו לעתיד. בסיום לימודיו נישא לריינה פרירה מסרייבו שבבוסניה, הוסמך לרבנות והחל לסייע לאביו בהנהגת הקהילה בעיר.
בצעירותו התעמק בלימוד השפות עברית וערבית ודקדוקן, וכתב סיפורים, שירים בעברית ובערבית, ומאמרים בעיתונות העברית.
בשנת 1875 (ה'תרל"ה) נסע בשליחות אביו לדמשק שבסוריה, כדי לטפל ברכישת קרקעות הכפר סאנברה הסמוך לחברון, אך לבסוף לא הוכתרה שליחותו בהצלחה.
בשל עלילה מצד מושל טורקי, נאסר בשנת 1880 (ה'תר"ם) בדמשק למשך שלוש שנים. עם סיום ריצוי עונש המאסר, חזר לחברון, ובשנת 1884 (ה'תרמ"ד) נסע לארצות חו"ל כשד"ר בשליחות אביו.
כדי לא להתפרנס ממשרה רבנית, עסק לפרנסתו במסחר, ולשם כך גם נסע לעזה ולמדינות נוספות: בשנת 1888 נסע להודו ולקולקטה, בשנת 1892 נסע למצרים ובשנת 1893 נסע לתוניסיה ולאלג'יריה, שם שהה שם במשך שלוש שנים. בשנת 1896 חזר לחברון, לאחר שלא הצליח במקצוע המסחר, והחל לשמש כרב וכמורה. בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) החל לשמש כראש ישיבת "מעשה ניסים" בחברון.
עם פטירת אביו בשנת 1899 (ה'תרנ"ט), מונה לשמש כאב בית הדין בחברון, וכיד ימינו של הרב חיים חזקיהו מדיני. עם פטירת הרב מדיני בשנת 1904 (ה'תרס"ה) מונה לשמש כחכם באשי וכרבה של חברון. לאחר פטירת הראשון לציון, הרב יעקב שאול אלישר בשנת 1906 (ה'תרס"ו) מונה לשמש כמחליפו הזמני בתפקידיו, עד להכתרת מחליף קבוע בשנת 1907 (ה'תרס"ז), לאחר שסירב להמשיך לכהן במשרה.
בכהונתו כרבה של חברון, התפרסם כמשכין שלום, ויהודים וערבים כאחד היו פונים אליו כדי ליצור פשרה בסכסוכים שונים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, המשיך את פעילות ישיבת "מעשה ניסים", בניגוד לרוב שאר הישיבות, שנאלצו להיסגר בתקופה זו. באותה תקופה גם פעל להמתיק פסקי דין של בית המשפט הצבאי העות'מאני כנגד חיילים יהודים, וסייע לחיילים יהודים שעברו בחברון בדרכם לחזית.
עם עזיבת הצבא העות'מאני את חברון בסיום המלחמה, חששו נכבדי חברון הערבים לגורל יהודי העיר, ובמשך כשבועיים, התכנסו מדי לילה בחצר ביתו של הרב סלימאן, כדי להגן עליו ועל שאר יהודי העיר שחסו בצילו, עד להגעת חיילי הצבא הבריטי לעיר.
הלך לעולמו בי"ט באלול ה'תרפ"ד, 18 בספטמבר 1924.
משפחתו

בנו היה עורך הדין אהרן מני.
אחיו היו הרב אברהם ברוך מני, מחבר קונטרס 'ברוך מבנים' שבסוף הספר "זכרונות אליהו" ח"א, הרב יחזקאל שלום מני, שימש כשד"ר של העיר חברון. והשופט מלכיאל מני ראשון השופטים היהודים בירושלים העות'מאנית.
חיבוריו

ממני פרייך - פירושים ודרשות, יצא לאור לאחר פטירתו בשנת ה'תשמ"ז
בשנת ה'תרס"ב הוציא לאור את ספרו של אביו - "שיח יצחק". חידושיו פורסמו בהמאסף, וחלק מפסקיו הודפסו בספר מעשה אליהו.
לקריאה נוספת

יפה ברלוביץ (עורכת), רחבעם זאבי (מהדיר), אעברה נא בארץ, מסעות בארץ ישראל של אנשי העלייה הראשונה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב, עמ' 48-53
הערות שוליים

↑  לעיתים נקרא "סוליימן"
↑  איגוד עמלי התורה, מאורי האומה, מגזין הקהילות - גיליון י"ז, ירושלים: הוצאת טקסט רץ, ה'תשפ"א
↑  חכם סולימאן מנחם מני, באתר החכם היומי
| רבני היישוב היהודי בחברון |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזים | שמואל סגל (ה'תק"ץ - ה'תר"ט) • שמעון מנשה חייקין (ה'תרט"ו - ה'תרמ"ז) • יהודה ליב שאול ליבין (ה'תרמ"ז - ה'תרנ"ג) • דובער אפרת (ה'תרנ"ג - ה'תרס"ב) • שלמה יהודה ליב אליעזרוב (ה'תרס"ג - ה'תרע"ה) • יעקב יוסף סלונים (ה'תרע"ה - ה'תרפ"ט) |  |
| הרבנים הספרדים | אליהו די וידאשׂ (ה"ראשית חכמה") (ה'שכ"ו - ה'שמ"ז) • משה פירירה (?- עד ה'תרכ"ד) • אליהו מני (ה'תרכ"ד - ה'תרנ"ט) • חיים רחמים יוסף פרנקו (ה'תרל"ח - ה'תרס"ב) • חיים חזקיהו מדיני (ה'תרס"ב - ה'תרס"ה) • סלימאן מנחם מני (ה'תרס"ה - ה'תרפ"ד) |  |
| היישוב החדש בחברון | דוב ליאור (ה'תשל"ו - ה'תשע"ה) • הרב אברהם יצחק שוורץ (מכהן) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463172805171  ISNI: 0000 0000 5407 5244  LCCN: nr91012085  VIAF: 4785036   WorldCat (עם VIAF): 4785036
פריג'א זוארץ

הרב פריג'א זוארץ (בערבית: فريجا زواريتز; 7 בדצמבר 1907 – 30 באפריל 1993) היה סופר ומשורר, מורה לעברית, פעיל ציוני, ממחדשי השפה העברית בלוב. לאחר עלייתו לישראל כיהן כחבר הכנסת מטעם המפד"ל בכנסת השלישית, הרביעית, החמישית והשישית.
לוב

נולד בטריפולי שבלוב. בן ראשון לאחר שלוש בנות ומכאן שמו שפירושו: "באה הישועה". בשנותיו הראשונות למד ב"צלא" (בית כנסת), ששימש כתלמוד תורה. בגיל 17 העבירו אביו לבית הספר של חברת "יגדיל תורה" בה המשיך ללמוד בעיקר תלמוד ושולחן ערוך באגודת "תורה שבעל-פה", ונחשב לתלמידו של הרב כמוס נחאיסי. הוא קנה ידע רב בתנ"ך, בתורה שבעל-פה, ובספרות ימי-הביניים, וידע לצטט מקורות שלמים מתוך ספרים. אנשי לשון למדו ממנו על לשון קהילת לוב ואנתרופולוגים שמעו ממנו על חיי הקהילה שם.
בגיל 21 נשלח מטעם הרבנות בטריפולי לשרת את הקהילה בעיר אל-ח'ומס. שירותים אלו כללו חזנות, בדיקה ושחיטה, דרשנות ופסיקה, הוראת עברית, דאגה לנזקקים וכדומה. עסק רבות בחינוך נערים ואף שלח מתוכם לקהילות הסמוכות שתחת ניהולו.
היה פעיל ציוני, יסד וערך את השבועון הציוני הדתי "חיינו". זוארץ היה סופר ומשורר, ובתור ציוני נלהב חיבר שירים רבים המבטאים את כמיהתו, געגוגעיו ואהבתו לציון ודאג להשריש זאת לתלמידיו. בין שיריו: "קול אלוקים לנו קורא, מציון מזרחה. השומרים לבוקר, שמשכם זרחה", "שא ברכה חייל עברי, יוצאת מלב נאמן". הוא אף ערך וחיבר ספרים רבים, ביניהם "יהדות לוב", "אנשי אמונה", "שאו זמרה" ועוד. רוב עבודתו הספרותית עסקה בחיי בני העדה, מנהגיהם ומורשתם. בשל קשריו ההדוקים עם יושבי ארץ ישראל שנמצאו תחת שלטון בריטניה, שעמדה במלחמה עם השלטון האיטלקי שבלוב, הואשם בריגול ונשלח למחנה הסגר במדבר הלובי בין השנים 1940–1943.
זוארץ היה אוזן קשבת לבני העדה בארץ ובגולה והשיב על שאלותיהם בהלכה. דאג להשריש את השפה העברית התקינה עוד בח'ומס, כך שכאשר חיילים ישראלים הגיעו ללוב הופתעו לגלות מועדון יהודי בשם "בן יהודה", בו דיברו ושרו בעברית בלבד. סייע בעליית יהודים ארצה בשיתוף עם הסוכנות.
ישראל

עלה לישראל בשנת 1949 והתגורר עם אחיו במעברת שבות עם. החל ללמד בבית הספר המקומי, כמחנך ומאוחר יותר כמנהל בית הספר. במסגרת תפקידים אלו עמל להעביר לדורות הבאים את מסורת עדות הספרדים. לימד עברית וספרות עברית, וערך הצגות להנחלת השפה העברית ותולדות הציונות. כמורה לעברית, חזן, דרשן וסופר הקפיד עם תלמידיו על לשון עברית צחה ומדויקת.
זוארץ היה פעיל בתנועת הפועל המזרחי ולקראת הבחירות לכנסת השלישית הוצב במקום משוריין ברשימה כנציג עדות המזרח. ב-1955 נבחר כחבר כנסת בכנסת השלישית מטעם סיעת חזית דתית לאומית. יסד עם חברים נוספים יוצאי לוב את "ועד קהילות יוצאי לוב", שהפך לאחד מהגופים במוסדות המפד"ל. הוועד סייע לבני העדה.
בכנסת השלישית, הרביעית והחמישית כיהן כחבר בועדת החינוך והתרבות, בועדת השירותים הציבוריים וכיו"ר הוועדה לפניות הציבור. בכנסת השישית, כיהן בנוסף כחבר בועדת החוקה, חוק ומשפט, בוועדת הכנסת וכן בוועדה מיוחדת לבדיקת מבנה החינוך היסודי והעל-יסודי בישראל. במהלך תפקידיו בכנסת תרם מידיעתו בחינוך והוראה ורקם יחסים טובים עם כל הקשת הפוליטית. כן פעל למען תושבי המעברות להעלאת יהודי צפון אפריקה לישראל. זוארץ היה ידוע כמקורב ליצחק רפאל בתוך המפד"ל.
במקביל הקים ישיבה הנקראת ע"ש הרב אברהם חיים אדאדי שהיה מגדולי רבני לוב. ישיבה זו שימשה כישיבת המשך ל"ישיבת אדאדי" שבטריפולי.
זכה לתואר "יקיר העיר" נתניה וכן "תואר החינוך הדתי לשנת תשמ"ה" (1984/5). בשנת 1991 הוענק לו תואר "יקיר התנועה הדתית לאומית", על פועלו למען הציונות הדתית בארץ ובגולה.
לאחר מותו הוקם תלמוד תורה על שמו בשיכון ותיקים בנתניה הנושא את שמו, "אדני פ"ז" (פריג'א זוארץ) וכן נקרא על שמו רחוב בשיכון ותיקים בנתניה.
פרסומים

הרב פריג'ה כתב וערך מספר ספרים וחוברות, רובם במסגרת ועד קהילות לוב בישראל ששכן בתל אביב:
ר' אברהם בן יוסף מבורגוס, שיר ידידות, ירושלים: המערב, ה'תשי"ז (1956/7) (נכתב במקור ב־1394, הרב פריג'ה הוסיף מבוא וביאור)
שמעון ברכה (מוני גבאי): הגבור הלאומי של יהודי לוב, 25 שנה לפטירתו (עריכה עם פריג'ה תייר), ה'תשכ"ד (1963/4)
ארבעים שנה (תרפ"ז–תשכ"ז): חוברת מוקדשת למלאת ארבעים שנה להסתלקותם של ר' רפאל דאבוש זצ"ל ור' נסים זצ"ל (עריכה עם צוריאל שקד ופריג'ה תייר), ה'תשכ"ז (1966/7)
"ממנהגי יהדות לוב", אברהם בן-יעקב (עורך), ילקוט מנהגים: ממנהגי שבטי ישראל א, המדפיס הממשלתי, ה'תשכ"ז (1966/7)
אחת מני רבות: קורות עליית משפחה אחת, ה'תש"ל (1970)
שאו זמרה החדש: שירים ופיוטים לחגי השנה ומועדיה ולכל מסיבות השמחה (עריכה עם פריג'ה תייר), ה'תשל"ב (1971/2)
ר' אברהם חיים אדאדי, השומר אמת: כולל כל דיני ספר תורה, ה'תשל"ו (1975/6) (מקור – ליבורנו: האחים פלאג'י וש' בילפורטי, ה'תר"ט – 1838/9)
חכמות נשים: לדמותה של האישה העבריה בלוב (עם פריג'ה תייר), ה'תשמ"ב (1981)
יהדות לוב: מאמרים ורשימות על חיי היהודים בלוב, 1982
אנשי אמונה: סיפורים על מעשי אמונה ויושר, תום וחסד, שנעשו על־ידי בני עלייה בדורנו זה (עם פריג'ה תייר), ה'תשד"ם (1983)
שנתיים ועוד: על התקופה שביליתי במעצר במקומות שונים בלוב בימי מלחמת העולם השניה, 1986
הגיגים: שירים לעת מצוא , ירושלים: חי חי, 1997
תקליטור: רפאל וחגית זוארץ, בנתיב חיים חדשים, מרכז אור שלום, 2018 (בעיבוד יניב רבה ויענקל'ה סגל)
לקריאה נוספת

ברוך זוארץ, כתר פז, תל אביב: ועד קהילות לוב בישראל, 1998
דוד גדג', שרנו בדבקות, בהתלהבות ובלהט ללא גבול, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2018
דוד גדג', הרגשה של אנשים שכוחים מאלוקים ואדם, באתר הארץ, 3 במאי 2022
ביאורים

↑  בין הנגנים: יענקל'ה סגל (גיטרה בס) ויגל הרוש (קמנצ'ה)
הערות שוליים

↑  שבטים בהתמזגותם, הצופה, 21 ביוני 1955
↑  עדת הבוכרים לימין הפועל המזרחי, הצופה, 19 ביוני 1955
↑  יהושע ביצור, 38 אמרו שלום לכנסת, מעריב, 7 בנובמבר 1969
↑  הרב פריג'ה זוארץ, יהדות צפון אפריקה משוועת להצלה, הצופה, 5 בספטמבר 1955
↑  יהושע ביצור, מחמיר הקרע בין רפאל והנהגת הדתיים, מעריב, 8 בדצמבר 1960
↑   דוד גדג', הרגשה של אנשים שכוחים מאלוקים ואדם, באתר הארץ, 3 במאי 2022
↑  יום חג היום לקהילת יהודי לוב, בעמוד הפייסבוק של אור שלום, מרכז מורשת יהודי לוב, בת ים, 24 בנובמבר 2017 (אורך: 4:29)
 (עמ' 5), מרכז אור שלום: בת ים, ינואר 2018

"בנתיב חיים חדשים" – האלבום החדש משירי הרב פריג'ה זוארץ בתוכנית "קפה גיברלטר" ב"כאן תרבות", בעמוד הפייסבוק של אור שלום, מרכז מורשת יהודי לוב, בת ים, 14 באפריל 2018 (אורך: 13:19)
 אל עיר חמדתי, סרטון בערוץ "אור שלום – מרכז לשימור והנחלת מורשת יהודי לוב", באתר יוטיוב (אורך: 3:36), 11 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300316105171  ISNI: 0000 0000 6855 8351  LCCN: nr91008446  VIAF: 97370704   WorldCat (עם VIAF): 97370704
התקפת מניעת שירות

תרשים שמדגים התקפת מניעת שירות
בתקשורת נתונים, התקפת מניעת שירות (באנגלית: Denial-of-service attack - DoS) או התקפת מניעת שירות מבוזרת (distributed denial-of-service attack - DDoS) היא משפחת תקיפות שנועדה להשבית מערכת מחשב באמצעות יצירת עומס חריג על משאביה. מתקפה כזו יכולה למנוע מקבוצת משתמשים גישה למשאב מחשב מסוים על ידי העמסת אותו המשאב כך שלמשתמשים הלגיטימיים לא יישארו משאבים. DoS מתאר התקפה שמקורה הוא מחשב יחיד ו-DDoS מתאר התקפה שמקורה במספר מחשבים מסונכרנים. כדי ליצור את "צבא הבוטים" שמציף את המטרה בתנועה ממקורות שונים, האקרים לעיתים מדביקים מכשירים בתוכנה זדונית (malware), ומשתמשים במכשיר ללא ידיעת בעליו.
אף על פי שקיים מגוון רחב מאוד של מטרות ואמצעים למניעת המשאבים, במרבית המקרים מדובר בניסיון של אדם או קבוצת אנשים למנוע מאתרי אינטרנט או שירותי אינטרנט אחרים מלפעול בצורה תקינה או מלפעול בכלל. יעדים  נפוצים הם אתרים בעלי פרופיל גבוה, כגון אתרי בנקים, אתרים פוליטיים, ממשלתיים ואף שרתי השורש של DNS.
שיטה אחת להתקפת מניעת שירות היא סינכרון מספר רב של מחשבים (לעיתים באמצעות סוס טרויאני) השולחים לשרת היעד בו-זמנית בקשה לשירות כלשהו וכך בעצם מונעים מבקשות לגיטימיות אחרות לקבל את אותו השירות אם בשל עומס על משאבי השרת ואם בשל חוסר נגישות רשתית לאותו השרת.
התקפות מניעת שירות נועדו למטרות שונות, החל משעשוע, דרך פשיעה, עבור בטרור וכלה בלוחמת סייבר.
סוגי התקפות

התקפות מניעת שירות הן מסוגים שונים, שכל אחד מהם מנצל פרצת אבטחה אחרת במערכת המותקפת כדי להשיג את האפקט המבוקש.
סוגי התקפות > התקפה על משאבי השרתים עצמם

שימוש בכונן קשיח, ברוחב פס, בזיכרון ובמעבד וכדומה. פרצת האבטחה המנוצלת בסוג זה היא הגבלת המשאבים של המחשב המותקף, וכך באמצעות ניצול חלקו העיקרי של אחד מאותם משאבים ניתן לנטרל את פעולתו. סוג זה הוא הנפוץ ביותר מבין התקפות מניעת השירות שכן הוא הפשוט מכולם וכל שהוא דורש הוא היכולת לנצל חלק משמעותי ממשאב הרשת של המחשב הנתקף. התקפות בסיסיות לדוגמה הן:
התקפת פינג: שולחים בקשות פינג רבות על מנת להעמיס על השרת ולגרום לסירובו לבקשות משמעותיות יותר. כיום התקפות כאלו נדירות יחסית מכיוון שמרבית השרתים שהותקפו חוסמים את אפשרות הפינג.
הצפת SYN: במסגרת ההתקפה התוקף שולח רצף של חבילות SYN למחשב המותקף ובכך מאלץ אותו לפתוח במקביל חיבורים רבים עד שלא נותרים לו משאבים לקבלת חיבורים חדשים. בכך התוקף מונע מהמחשב המותקף להעניק שירות למשתמשים אחרים ומשיג את מבוקשו. הצפת SYN היא התקפה מוכרת ביותר ולרוב אינה אפקטיבית כנגד שרתים ורכיבי רשת מודרניים שכן אמצעי התמודדות רבים כבר שולבו באלו על מנת שיוכלו להתמודד איתה.
התקפת שיבוש: ברשתות אלחוטיות אפשרית חסימה אלקטרונית של הרמה הפיזית במטרה למנוע מעבר מידע תקין על גבי אותו התווך בין הצמתים ברשת. בניגוד להתקפות מניעת שירות אחרות, התקפת שיבוש אינה מכוונת לצמתים ברשת, אלא לתווך הפיזי המקשר ביניהם שהוא גם משותף במרבית המקרים לכל מי שנמצא במרחק פיזי מסוים מהרשת.
סוגי התקפות > התקפה על תצורת הרשת

פרצות האבטחה המנוצלות בסוג זה הן בדרך כלל חולשות לוגיות בפרוטוקולים המשמשים לניתוב הרשת, שניצולם מאפשר לתוקף ליצור אפקטים ברשת המונעים מהמחשב המותקף להעניק שירות. התקפות לדוגמה הן:
הונאת DHCP: נערכת באמצעות התחזות לשרת DHCP הפועל באותה הרשת.
חולשות במנגנון ה-DNS: מנגנון ה-DNS מתרגם שמות תחום (Domain name), הנוחים יותר לשימוש אנושי טבעי (ה-URL), לכתובות הנומריות האמיתיות (כתובות IP) אליהם יש לפנות בזמן ההתקשרות. שיבוש מנגנון זה יוביל את הפניות לכתובת אחרת מזו שלה נועדו.
שמיטת חבילות מידע: התקפה זו מתאפשרת ברשת שבה לתוקף יש שליטה על אחד מהנתבים, ובמסגרתה הצומת המנתב הנשלט משמיט חבילות מידע המנותבות דרכו באופן מלא ("התקפת חור שחור") או באופן חלקי על ידי בחירה אקראית של חבילות מידע או השמטה כל n חבילות או כל t שניות ("התקפת חור אפור").
סוגי התקפות > התקפה כנגד רכיבי התוכנה על המחשב המותקף

התקפות מסוג זה מנצלות באג במימוש התוכנה המורצת על גבי המחשב הנתקף ובאמצעותו מביאות לקריסת התוכנה. לאחר הקריסה לרוב השירות אינו יכול להמשיך ולכן נוצרת התקפת מניעת שירות. גלישת חוצץ למשל יכולה להביא לקריסת התוכנה המורצת על ידי השרתים. עוד דוגמה היא התקפת ReDoS (אנ'), שמנצלת את כך שיש ביטויים רגולריים שבמימושים מסוימים יכולים לקחת זמן אקספוננציאלי ביחס לאורך הקלט, כך שמשתמש שיכול לשלוט על הביטוי ועל הקלט יכול להביא לעומס על השרת שמחשב אותם.
סוגי התקפות > התקפה כנגד רכיבי רשת פיזיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

מניעת DDoS
הערות שוליים

↑  Adar Weidman, Regular expression Denial of Service - ReDoS, OWASP (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540632005171  BnF: cb166838118 (data)  LCCN: sh2009009013
פאוץ'

ערך זה עוסק בסוג של תיק. אם התכוונתם לשיר של נועה קירל, ראו .
פאוץ'
פאוץ'
פאוץ' (לפי האקדמיה ללשון העברית, פֻּנְדָּה) הוא תיק קטן שמחובר לחגורה. בגרמניה הם נקראים "Bauchtasche" ("תיק בטן"), בצרפת, "banana bags", באנגליה, "bum bags" ובדרך כלל הם נקראים פאני פאקס (Fanny pack). בישראל הם נקראים לרוב "פאוץ'". הם נלבשים גם על ידי גברים וגם על ידי נשים.
האינדיאנים לבשו חגורות עם תיק וכך גם בימי הביניים. בזמנו שימשו אף להסתרת נשק. בימי הביניים נהגו ללבוש תיקים סביב החגורה בהם נשאו כסף ופריטים נחוצים אחרים. תיק זה העיד על מעמד הלובש אותו. לרוב היה עשוי מעור. במאה ה-15 לבשו הצרפתים תיק צמוד לחגורה שנקרא chatelaine bag. הם השתמשו בו כדי לשאת מספריים, שעון, מפתחות וכדומה. הסקוטים נהגו ללבוש תיק סביב החגורה הנקרא sporran. הוא עשוי מעור או מפרווה ומקושט במכת, שער סוס, גדילים ואף ראש בעל חיים.הוא משמש בארנק כסף וכתיק לחפצים אישיים. החל משנות ה-80 החלו ללבוש חגורות תיקים. הלבוש נוח לספורט ובעיקר לריצות, אך גם ניתן למצוא אותו בתצוגות אופנה.
הערות שוליים

↑  פֻּנְדָּה, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ההיסטוריה של תיק החגורה, באתר "instyle.com" (באנגלית)
↑  [he-promotional-fanny-pack-a-history.asp
 http://www.kissmyfannypack.com/history-fanny-pack/ funny pack], he-promotional-fanny-pack-a-history.asp
 http://www.kissmyfannypack.com/history-fanny-pack/(הקישור אינו פעיל)
↑  תיק חגורה, באתר https://www.leaf.tv/articles/history-of-the-fanny-pack/
סק"א-1946

| --- | --- |
 אולם ביתי
 האולם הקטן של היכל הספורט יובילייני
 (1,900 מושבים)
 סנקט פטרבורג
 מדינה:  רוסיה
 תאריך ייסוד:  2009
 ליגה:  MHL
 חטיבה:  מערב
 בית:  צפון-מערב
 בעלים:  גזפרום אקספורט
 נשיא:  רוסיה רומן רוטנברג
 מאמן:  רוסיה מיכאיל מילחין
 תארים
 אלופת MHL‏: 2020, 2022, 2024
 
 http://1946.ska.ru
 
סמל הליגה עד 2023.
"סקא-1946" (ברוסית: СКА-1946) היא קבוצת הוקי קרח לנוער מהעיר סנקט פטרבורג, המתמודדת בליגת MHL ומהווה לקבוצת הנוער של סק"א. זו אחת מקבוצות ההוקי קרח לנוער הוותיקות ברוסיה.
מחזיקת גביע חרלמוב לעונת 2023/2024.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1978 והשתתפה בליגה הסובייטית השנייה בעונת 1979/1980. בשנת 1989 הקבוצה נקראה "סק"א-2" ושימשה כקבוצת המילואים של סק"א.
בשנת 2009 הוקמה מחדש תחת השם "סקא-1946" והיא נקראת כך על שם שנת הייסוד של קבוצת האם סק"א סנקט פטרבורג, שנוסדה בשנת 1946.
בעונת 2014/2015 הקבוצה העפילה עד לגמר ליגת MHL וסיימה כסגנית האלופה, במה שהפך להישג השיא של הקבוצה עד אז. היא שחזרה את ההישג גם בעונת 2017/2018.
בעונת 2019/2020 הוכתרה לאלופת רוסיה עד גיל 21, לאחר שהליגה הופסקה בשל התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. שנתיים לאחר מכן, באפריל 2022, הבטיחה זכייה ראשונה בהיסטוריה בגביע חרלמוב, אחרי שגברה על קבוצת הנוער של צסק״א מוסקבה.
סטטיסטיקה

מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, הפ' = הפסדים, נק' = נקודות 
     לא העפילה לפלייאוף      סגנית אלופת הליגה      אלופת הליגה
| עונה | מש' | נצ' | הפ' | נק' | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/10 | 66 | 33 | 22 | 116 | הפסידה בשמינית הגמר 2–3 (נצי אומסק) |
| 2010/2011 | 56 | 22 | 21 | 83 | לא העפילה |
| 2011/2012 | 60 | 29 | 17 | 105 | הפסידה בשמינית הגמר 2–3 (הצבא האדום מוסקבה) |
| 2012/2013 | 64 | 30 | 18 | 113 | הפסידה ברבע הגמר 3-0 (ספרטק מוסקבה) |
| 2013/2014 | 56 | 25 | 21 | 90 | הפסידה בשמינית הגמר 0–3 (הצבא האדום מוסקבה) |
| 2014/2015 | 56 | 26 | 17 | 99 | הפסידה בגמר 1–4 (צ'ייקה ניז'ני נובגורוד) |
| 2015/2016 | 42 | 22 | 14 | 75 | הפסידה בשמינית הגמר 0–3 (אלמאז צ'רפובץ) |
| 2016/2017 | 56 | 32 | 9 | 121 | הפסידה ברבע הגמר 1–3 (אלמאז צ'רפובץ) |
| 2017/2018 | 64 | 49 | 9 | 155 | הפסידה בגמר 3–7 (לוקו ירוסלבל) |
| 2018/2019 | 64 | 44 | 9 | 105 | הפסידה בחצי הגמר 3–2 (אבטו יקטרינבורג) |
| 2019/2020 | 60 | 43 | 6 | 110 | לא נערך פלייאוף. הוכתרה לאלופה לאחר שסיימה ראשונה בעונה הסדירה |
| 2020/2021 | 64 | 40 | 15 | 93 | הפסידה ברבע גמר 3–1 (לוקו ירוסלבל) |
| 2021/2022 | 64 | 42 | 9 | 100 | ניצחה בגמר 4:1 (הצבא האדום מוסקבה) |
| 2022/2023 | 52 | 35 | 17 | 79 | הפסידה בחצי הגמר 2–3 (נצי אומסק) |
| 2023/2024 | 52 | 38 | 14 | 82 | ניצחה בגמר 1–2 (לוקו ירוסלבל) |
הישגים

ליגת MHL:
אליפות: 2019/2020, 2021/2022, 2023/2024
גמר גביע חרלמוב: 2014/2015, 2017/2018
ראו גם

סק"א סנקט פטרבורג
ליגת ההוקי לנוער
הערות שוליים

↑  «Локо» против «СКА-1946» в финале Кубка Харламова
פורטו (כדורגל)

מועדון הכדורגל פורטו (בפורטוגזית: Futebol Clube do Porto) היא קבוצת כדורגל פורטוגלית מהעיר פורטו.
פורטו היא הקבוצה השנייה המעוטרת ביותר בפורטוגל, עם למעלה מ-80 גביעים, מתוכם 73 הושגו בזירה המקומית. זכיות אלו כוללות 30 תוארי אליפות פורטוגל, 20 זכיות בגביע הפורטוגלי, 4 זכיות בגביע הליגה הפורטוגלי ושיא של 22 זכיות בסופר קאפ. פורטו היא הקבוצה השנייה בתולדות הליגה הפורטוגלית שזכתה באליפות ללא הפסד (עונת 2010/2011 ובעונת 2012/2013).
פורטו היא אחת משלוש הקבוצות היחידות בפורטוגל (יחד עם בנפיקה ליסבון וספורטינג ליסבון) שמעולם לא ירדו לליגה השנייה.
בזירה הבינלאומית זכתה פורטו פעמיים בליגת האלופות, פעם אחת בגביע אופ"א, פעם אחת בליגה האירופית, פעם אחת בסופר קאפ האירופי ופעמיים בגביע הבין-יבשתי. גם קבוצת הנוער של המועדון זכתה בליגת האלופות לנוער.
אצטדיונה הביתי נקרא אצטדיון הדרגאו ("אצטדיון הדרקון") והוא מכיל 50,948 מקומות ישיבה.
היסטוריה > השנים הראשונות

המועדון נוסד ב-28 בספטמבר 1893 כ-Foot-Ball Club do Porto על ידי אנטוניו ניקולאו דה אלמיידה, סוחר יין מקומי וספורטאי נלהב, שהוקסם מכדורגל במהלך מסעותיו לאנגליה. פורטו שיחקה את המשחקים הראשונים שלה עם מועדונים פורטוגזיים אחרים, כולל אחד נגד מועדון הכדורגל של ליסבון ליסבון ב-2 במרץ 1894.
ההתלהבות והמעורבות של אלמיידה במועדון דעכו עקב לחץ משפחתי, ועד תחילת המאה פורטו נכנסה לתקופה של חוסר פעילות. ב-2 באוגוסט 1906 קמה פורטו לתחייה. אף על פי שהכדורגל היה הכוח המניע, המועדון קידם גם ענפי ספורט אחרים, ביניהם התעמלות, הרמת משקולות והיאבקות, אתלטיקה ושחייה. זמן קצר לאחר מכן, פורטו שכרה את המגרש הראשון שלה וגייסה מאמן צרפתי בשם אדולף קאסיין, שיישאר במועדון עד 1925.
היסטוריה > תארים ראשונים ושנות בצורת

עונת 1921/1922 הייתה בסימן יצירת תחרות הכדורגל הארצית הראשונה - Campeonato de Portugal. טורניר נוקאאוט שאורגן על ידי הפדרציה הלאומית, אסף את הזוכים באליפויות האזוריות כדי לקבוע את אלופת פורטוגל. לאחר שזכתה בתואר האזורי הרביעי ברציפות שלה, פורטו ניצחה את ספורטינג ליסבון במהדורה הפותחת והפכה לאלופת המדינה הראשונה. המועדון התמודד עם התנגדות חזקה יותר באליפות הלאומית, וזכה בה רק שלוש פעמים נוספות בטווח של שש עשרה שנים (1925, 1932 ו-1937).
לאחר תקופת בצורת של 16 שנים ללא אליפות, פורטו חזרה לזכות בעונת 1955/1956. מאוחר יותר באותה עונה, פורטו ניצחה את טורנסה בגמר הגביע וזכתה בדאבל הראשון בתולדותיה. כאלופת הליגה הפורטוגלית, פורטו ערכה את הופעת הבכורה שלה בתחרויות אירופיות על ידי העפלה לגביע אירופה לעונת 1956/1957, אולם ההשתתפות הראשונה של המועדון הייתה קצרת מועד, והסתיימה בסיבוב המקדים עם שתי תבוסות מול אלופת ספרד אתלטיק בילבאו.
זמן קצר לאחר מכן, המועדון נכנס לתקופה חסרת ברק בתולדותיו, שהנקודה הגבוהה היחידה בה הייתה ניצחון בגמר הגביע ב-1968. במהלך תקופה זו, פורטו סיימה במיקום הגרוע בתולדותיה בליגה, מקום תשיעי בעונת 1969/1970. אחד הרגעים הטרגיים ביותר של המועדון התרחש ב-16 בדצמבר 1973, כאשר במהלך משחק ליגה נגד ויטוריה סטובל, הקפטן פאבאו בן ה-26 נפל מחוסר הכרה על המגרש ומת מאוחר יותר בבית החולים. בחודש שלאחר מכן החתימה פורטו את אחד השחקנים המצליחים בתולדות המועדון, הפרואני תיאופילו קוביאס שכבש 65 שערים ב-108 הופעות במועדון.
היסטוריה > העלייה לגדולה

בעונת 1977/1978 שמה הקבוצה קץ לבצורת, וזכתה באליפות ראשונה לאחר 19 שנים. הקבוצה גם הגיעה לרבע גמר גביע למחזיקות גביע 1977/1978, כשהיא גוברת בדרך על מנצ'סטר יונייטד, אך ספגה את התבוסה הגבוהה ביותר שלה (6–1) מול א.א.ק. אתונה בעונה שלאחר מכן.
ב-16 במאי 1984, פורטו שיחקה בגמר האירופי הגדול הראשון שלה, אותו הפסידה 2–1 ליובנטוס. פורטו שמרה על אליפות הליגה ב-1986, והבטיחה השתתפות בגביע אירופה 1986/1987. במשחק הראשון, המועדון רשם את הניצחון הגדול ביותר שלו בתחרויות אירופיות, 9–0 על רבאט אייאקס המלטזית, ויטקוביץ' מצ'כוסלובקיה, ברונדבי הדנית, ודינמו קייב מברית המועצות הודחו על ידי פורטו שהעפילה לגמר גביע אירופה הראשון שלה, מול באיירן מינכן. בגמר, במצב של פיגור 1–0 לגרמנים עד הדקה ה-79, פורטו כבשה פעמיים תוך שתי דקות - השער הראשון דרך עקב מפורסם של חלוץ נבחרת אלג'יריה ראבח מאג'ר, בדרך לזכייה מפתיעה ותואר גביע אירופה ראשון. בעונה שלאחר מכן, תחת המאמן החדש טומיסלב איביץ׳, המועדון השלים טרבל של גביעים בין-לאומיים על ידי ניצחון על אייאקס בסופר קאפ האירופי של 1987 ועל פניארול בגביע הבין-יבשתי. עונת 1987/1988 הייתה אחת המוצלחות של המועדון שזכה בדאבל מקומי, אליפות וגביע, עם מספר שיא של שערים שהובקעו (88) ומרחק בנקודות מסגנית האלופה (15).
באמצע עונת 1993/1994, פורטו מינתה את מאמן נבחרת אנגליה לשעבר בובי רובסון לאימון הקבוצה. הקבוצה הגיעה תחתיו עד לשלב חצי גמר ליגת האלופות שם הפסידה לברצלונה, ולסיום זכתה גם בגביע המקומי. בעונתו המלאה הראשונה של רובסון, פורטו זכתה בתואר האליפות. לאחר עזיבת רובסון מונה אנטוניו אוליביירה למאמן הקבוצה, תחתיו זכתה הקבוצה בשתי אליפויות רצופות, כולל דאבל ב-1997/1998. בעונת 1998/1999 מונה פרננדו סנטוש למשרת אימון הקבוצה, ועזר לקבוצה לזכות בתואר אליפות החמישי ברציפות של המועדון - שיא כדורגל פורטוגלי. עונה לאחר מכן פורטו איבדה את הסיכוי לזכות באליפות הליגה השישית שלה ברציפות, לאחר שסיימה ארבע נקודות אחרי ספורטינג ליסבון, אך גברה עליה והניפה את הגביע הפורטוגלי העשירי שלה.
היסטוריה > עידן מוריניו

בעונתו השנייה של זוז'ה מוריניו במועדון זכתה פורטו באליפות פורטוגל לעונת 2002/2003. בנוסף, המועדון זכה גם בגביע אופ"א, לאחר ניצחון על סלטיק במשחק הגמר, וזכייה בתואר האירופי הגדול השני שלו. לאחר מכן הבטיח מוריניו טרבל חסר תקדים לפורטו על ידי ניצחון בגמר הגביע על הקבוצה אותה אימן קודם לכן, אוניאו דשפורטיבה דה לייריה. שנה מאוחר יותר זכתה הקבוצה השיגה הישג חסר תקדים כשזכתה בליגת האלופות.
היא עלתה לשמינית הגמר שם פגשה את מנצ'סטר יונייטד. לאחר ניצחון דחוק בבית (2-1), פורטו הייתה על סף הדחה, כשהיא בפיגור של 0–1 עד הדקה האחרונה של זמן המשחק הרשמי במשחק השני באולד טראפורד. עם זאת, פורטו כבשה את שער השוויון בדקה ה-90 של המשחק השני כדי לקבוע 1–1 ולעלות לרבע הגמר עם ניצחון 3–2 בסיכום. לאחר מכן הקבוצה גברה על אולימפיק ליון ודפורטיבו לה קורוניה כל הדרך לגמר ליגת האלופות. פורטו ניצחה את מונקו במשחק הגמר 3–0. הפסד 2–1 לבנפיקה בגמר הגביע הפורטוגלי, שנערך 10 ימים לפני כן, מנע עוד עונת טרבל.