stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחמד עלי ג'מאלזאדה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Muhammad ʿAli Jamalzadah | Iranian Novelist, Poet & Playwright | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-03-15 (באנגלית)
1 2 3  Ali Mohammad Fallahi and Seyyed Morteza Taheri, Jamalzadeh and His Sweet Persian in Dickensian Style, Annals of Language and Learning: Proceedings of the 2009 International Online Language Conference (IOLC 2009), Universal-Publishers, 2010, עמ' 98
↑  Mohammad-Ali Jamalzadeh Esfahani, The Nobel Prize
1 2 3 4 5 6 7 8  Jamalzadeh, Mohammad-Ali, Encyclopaedia Iranica, ‏2008
↑  Jirí Becka, A Contribution to a Better Understanding of M.'A. Jamalzade, Archív Orientální Vol. 68 no.1, 2000, עמ' 11
↑  Yaakov Mashiah, Once Upon a Time: A Study of Yekī Būd, Yekī Nabūd, the First Collection of Short Stories by Sayyid Muḥammad ʿAlī Jamāl-Zādeh, Acta Orientalia 33, 1971, עמ' 111-112
↑  Zohre Mallaki, Raziye Rostami, Fatemeh Noffeli, Proverbs: As the Manifestation of the Folksy Literature and Their Harmony with the Characters of Jamalzade's Stories, Review of European Studies 9, 2017, עמ' 1
↑  Nasrin Rahimieh, Persian Incursions: The Transnational Dynamics of Persian Literature, 2011, עמ' 303
↑  Ahmad Karimi-Hakkak, Review of Isfahan Is Half the World: Memories of a Persian Boyhood, Iranian Studies 18, 1985, עמ' 423–424
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297330305171  PLWABN: 9812462995405606  BIBSYS: 90848039  BnF: cb134748555 (data)  CiNii: DA05856042  GND: 119282674  ISNI: 0000 0001 2123 4031  LCCN: n82153961  NDL: 00444477  NKC: jo2008479096  NTA: 069876827  RERO: 02-A013507020  SELIBR: 401040  SUDOC: 064959619  VIAF: 21037145   WorldCat (עם VIAF): 21037145 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מחמד עלי ג'מאלזאדה".
מיניבוס

מיניבוס
מיניבוס (מאנגלית: Minibus – הלחם בסיסים של Mini + Bus, ובתרגום לעברית: אוטובוס זעיר) הוא כלי רכב קרקעי המיועד להסיע כתריסר אנשים.
לרוב נפח מנועי המיניבוסים עומד על 2,000-3,500 סמ"ק. תצורת המנוע בדרך כלל היא 4 עד 6 צילינדרים בטור, הספק הכוח הוא כ-150–250 כ"ס. המנוע יכול להיות בחזית או מאחור.
מיניבוסים משמשים תכופות להסעות פרטיות של עובדים ותלמידים,טיולים, וכן בקווי תחבורה ציבורית שבדרך כלל עוברים במקומות צרים שאוטובוס לא יכול לעבור בהם, או בקווים שלא נוסעים בהם הרבה נוסעים.
ראו גם

אוטובוס
BRT
מועדון הניצולים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מייקל בורנסטין
 שפת המקור:  אנגלית
 נושא:  שואה
 מקום התרחשות:  ז'רקי, אושוויץ
 תקופת התרחשות:  שנות ה-40 של המאה ה-20 
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת
 תאריך הוצאה:  7 מרץ 2017
 מספר עמודים:  256
 
מועדון הניצולים (באנגלית: Survivors Club) הוא ספר שנכתב על ידי מייקל בורנסטין, ויצא לאור במרץ 2017 על ידי הוצאת כנרת זמורה-דביר. הוא מבוסס על סיפור אמיתי ומדבר על חייו של מייקל בשואה כילד יהודי קטן ועל שחרורו ממחנה ההשמדה אושוויץ. הספר היה לרב-מכר של הניו יורק טיימס.
על הסופר

מייקל בורנסטין נולד ב-1940 בז'רקי פולין, הוא היה אחד מהילדים הכי צעירים ששוחררו ממחנה ההשמדה אושוויץ בגיל 4 בלבד. לאחר שחרור אושוויץ הוא ואמו היגרו לארצות הברית, שם נולדו לו 4 ילדים.
תקציר הספר

הספר נפתח עם מייקל של זמנינו, המספר לנו על כך שבמקור לא היו לו שום כוונות לספר או לתעד את הסיפור שלו. יום אחד, הוא ראה תמונה שבה הוא נמצא באתר של הכחשת השואה. הוא מספר שהוא כל כך זעם כשהוא ראה תמונה שלו באתר כזה, שהוא החליט לכתוב לאחיינית שלו, דבי בורנסטין, וביחד הם חיפשו פרטי מידע חסרים, ובסופו של דבר כתבו את הספר.
בשלושת הפרקים הראשונים מסופרו על משפחת בורנסטין, לפני שמייקל נולד. הם גרים בז'רקי. בבית גרים שמואל, אחיו הגדול של מייקל, סופי (מאמישו), אמו של מייקל, ישראל, אביו של מייקל, ובעבשי, סבתו. בפרק הראשון, ישראל קובר את כל הרכוש היקר שלהם בחצר האחורית, כדי שהנאצים לא יגנבו אותו. כשמייקל נולד, ישנה סעודת ערב שישי גדולה, לראשונה מזה הרבה זמן. לאחר מכן מסופר על פשעי הנאצים בעיר. הנאצים יוצרים אגודה של יהודים הנקראת "יודנראט", ישראל ממונה לראש היודנראט בז'רקי, וחלק מהיהודים שם חושבים אותו לבוגד. הנאצים מעבידים את חברי היודנראט בפרך, ובסוף שולחים את היהודים בז'רקי למחנה ההשמדה אושוויץ. בהמשך הסיפור, הם משוחררים מאושוויץ על ידי הצבא הסובייטי, שמתייחס אליהם כמו בני אדם ולא כנחותים, מה שמפתיע אותם. סופי, אימו של מיכאל נפרדה ממנו בחיפוש אחר עבודה, והוא וסבתו חוזרים לז'רקי בחיפוש אחר בית. כאשר הם מגיעים, הם פוגשים בהילדה, דודתו של מיכאל, שהוא לא פגש שנים, ואפילו לא זוכר. הוא מתחבר עם רות, בתה של הילדה, שחושבת עצמה לנוצרייה אף על פי שגרה בבית יהודי. פרט זה מציל את חייה של כל המשפחה, כאשר חבורה של אנטישמיים מופיעה על סף דלתם של המשפחה, וחושבים אותם ליהודים. אבל, רות מזמרת את תפילותיה הנוצריות, מה שגורם לחבורה לחשוב שהם נוצרים ולעזוב אותם לנפשם. בהמשך, מיכאל וסבתו מתאחדים שוב עם אימו של מיכאל, והוא ואימו חוזרים לז'רקי כדי לגור בביתם הישן. בסוף הספר, אנו שומעים על בר - המצווה של מיכאל, ועל שעון שהוא מקבל במתנה מאימו, ועליו חרוטות המילים: "גם זה יעבור".
דמויות

מיכאל, גיבור הסיפור, שנולד בזמן השואה והשתחרר ממחנה ההשמדה אושוויץ כשהיה ילד.
דמויות משניות: יעקב, אביו של מיכאל, סופי אימו, שמואל אחיו הגדול, דורה סבתו, הקצין שמיט, הילדה דודתו של מיכאל, רות בת דודתו.
הערות שוליים

↑  Michael Bornstein, Debbie Bornstein Holinstat, Survivors Club: The True Story of a Very Young Prisoner of Auschwitz, Farrar, Straus and Giroux (BYR), 2017-03-07, ISBN 978-0-374-30572-7. (באנגלית)
↑  A Child's Escape From Auschwitz | The Takeaway, WNYC Studios (באנגלית)
1 2 3  מייקל בורנסטין, מועדון הניצולים, כנרת, 2017
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מועדון הניצולים".
מיניוואן

מיניוואן מדגם קרייזלר טאון אנד קאנטרי משנת 2001
מיניוואן (באנגלית: Minivan), או סעונית, הוא סוג של מכונית קומפקטית המתוכננת להסעת מספר רב של נוסעים, אך אינה מיועדת לשימוש מסחרי. המונח נכנס לשימוש כשהוצגו דגמים שפותחו במקביל על ידי רנו וקרייזלר בשנות ה-80 של המאה ה-20, ומאז הפכו לכלי רכב משפחתי פופולרי.
היסטוריה

ב-1932 הציג ויליאם בושנל סטאוט (אנ') אבטיפוס של מכונית שנחשבת כמיניוואן הראשון. שמה היה "סטאוט סקאראב" והיא מעולם לא יוצרה באופן סדרתי. היא כללה חידושים רבים בשלדה ובמתלים ומאפייניה המיניוואנים כללו בין השאר שורת כיסאות שנייה שהסתובבה לאחור ושולחן. ב-1949 הציגה החברה הגרמנית DKW את הדגם שנלאסטר (Schnellaster), שרבים ממאפייניו עונים להגדרה המודרנית של מיניוואן. הוא היה בעל מרכב קומפקטי, הנעה קדמית, המושבים היו ניתנים לסידור במגוון צורות והגג היה כמעט שטוח. הוא יוצר עד 1962.
לאחר מכן, הוצג בשנת 1978 דגם קונספט למיניוואן, לנצ'ה מגא-גמא בעיצובו של ג'וג'ארו, אך לא עבר לייצור סדרתי. ב-1984 שווקו שני הדגמים הראשונים שהגדירו את המונח מיניוואן: הרנו אספאס והפלימות' וויאג'ר (שווק גם תחת מותגי קרייזלר ודודג'). הם הדגימו את המבנה החדיש לאותה עת של מרכב אחוד וגבוה ללא שלדה נפרדת כברכבים מסחריים. שוק היעד לכלי רכב אלו היו משפחות מן הפרברים שביקשו למצוא תחליף לדגמי הסטיישן הגדולים, בעלי מנועי ה-V8 הלא יעילים של שנות ה-70, אך גם לא חפצו בתדמית של כלי רכב מסחריים בגודל מלא. עם זאת, חלק מהמיניוואנים המודרניים הפכו עם השנים דומים בצורתם למכוניות סטיישן.
המיניוואנים גם הביאו חידוש בדמות ההנעה הקדמית, שאפשרה מבנה פשוט יותר של הרכב ומרחב פנימי משופר הודות להיעדר תעלת גל הינע לאורך הרכב. למינוואנים יש בדרך כלל כיסאות ניתנים להסרה ולסידור במגוון צורות, וכן הם ניחנים בנפח הטענה רב.
כדי להתאים עצמם לתקנות זיהום האוויר של שנות ה-80, היו חייבים יצרני המיניוואנים האמריקאים לסווגם כ-"Truck" (טנדר או משאית קלה) ולכן לא ניתן היה להתקין בהם ארבע דלתות כבמכונית רגילה, דבר שהתאפשר במיניוואנים האירופאים. למיניוואנים האמריקאים הראשונים היו שתי דלתות קדמיות ודלת צד זחיחה אחת. משקלם הרב ותיבת ההילוכים האוטומטית שהותקנה בהם בדרך כלל הביאו לביצועים גרועים ויכולת תמרון קטנה.
מיניוואנים כוללים בדרך כלל בין חמישה לשמונה מקומות ישיבה. לדוגמה, סיאט אלתיאה, רנו סניק ומיקרוואנים (מיניוואנים על בסיס סופרמיני) הן בעלות חמישה מקומות ישיבה (2+3). בפיאט מולטיפלה ובהונדה FR-V יש שישה מקומות (3+3). במזדה 5 האירופאית יש שישה מקומות וחצי (2+2.5+2), לפורד גלקסי יש שבעה מקומות (2+3+2), ובטויוטה סיינה יש בין שבעה (2+2+3) לשמונה (2+3+3) מקומות. לסאניאנג רודיוס זמינות גרסאות של שבעה (2+2+3), תשעה (2+2+2+3), ואחד-עשר (2+3+3+3) מושבים. ליונדאי i800 זמינות גרסאות של שלושה (3), שישה (3+3), שמונה (2+3+3), תשעה (3+3+3) ותריסר (3+3+3+3) מושבים, אך שתי הראשונות והאחרונה עשויות להיחשב כוואן מלא.
מודלים לחיזוי מזג אוויר

מודלים לחיזוי מזג אוויר הם הדמיות שבעזרתן ניתן לצפות את השינויים במזג האוויר עם הזמן. ברשת האינטרנט מצויים מספר מודלים שבאמצעותם ניתן לחזות את מזג האוויר. אלה מתבססים על החיזוי הנומרי הנעשה באמצעות מחשבי-על. הנתונים האטמוספיריים (לחץ אוויר, טמפרטורה וכדומה) מוכנסים לתוך משוואות מתמטיות ומעובדים באמצעות מחשב. פלט הנתונים מופיע בין השאר בצורת מפה סינופטית המציגה את המצב החזוי למועד מסוים. מפה המציגה את המצב הסינופטי העכשווי נקראת מפת אנליזה.
ECMWF - The European Centre for Medium-Range Weather Forecasts

המרכז האירופאי לתחזית מזג אוויר לטווח הבינוני. מקום מושבו בעיר בולוניה באיטליה
המודל האירופי מצטיין במיוחד בחיזוי הרום שלו (500 מ"ב). ביכולתו לחזות עד כשבוע קדימה. מתעדכן פעמיים ביום - בבוקר (עדכון 00Z) ובערב (עדכון 12Z).
ברירת המחדל אצלו, כמו אצל כל המודלים היא מפה המציגה את מצב הרום (מפלס 500 מ"ב) ואת לחץ האוויר בגובה פני הים.
פונקציה נוספת שקיימת גם אצלו וגם אצל שאר המודלים היא הטמפרטורה במפלס 850 מ"ב. גובהה של שכבה זו הוא כ-1,500 מטרים מעל פני הים. מפלס זה מהווה אינדיקטור לטמפרטורה ברום הנמוך. לצורך המחשה, אירועי שלג בירושלים קשורים בדרך כלל לטמפרטורה של מינוס 2 ומטה במפלס זה.
קיימת פונקציות נוספות, ביניהן כזו המציגה את כמויות המשקעים החזויות בזמן נתון על פני שטח נרחב, אך אמינותה נמוכה.
GFS-Global Forecast System

מודל חיזוי גלובאלי
מודל אמריקאי. ביכולתו לחזות עד כחצי חודש קדימה.
הוא יכול להצביע על מגמה מסוימת במזג האוויר לטווח הארוך (7-15 ימים) לדוגמה מערכת גשם, אך בטווח הקרוב (עד 7 ימים) הוא לא מדויק באופן יחסי למודל Ecmwf.
הוא מתעדכן ארבע פעמים במהלך היום. מצורפת מפה של המודל גפ"ס החזויה לעוד 36 שעות. מעל המפה ניתן לראות מצד שמאל כי זו שייכת לעדכון הלילה ומצד ימין כי זו חזויה לתאריך 29/9/07 6:00 לפי שעון גריניץ' (8 בבוקר לפי שעון ישראל).
UKMO - United Kingdom Met Office

מכונה גם Bracknell.
מודל בריטי. ביכולתו לחזות עד 6 ימים קדימה.
מתעדכן פעמיים ביום - בבוקר (עדכון 00Z) ובערב (עדכון 12Z).
מצטיין במיוחד בחיזוי לחץ האוויר בגובה פני הים.
מודלים נוספים

NOGAPS
Navy Operational Global Atmospheric Prediction System
מערכת החיזוי המבצעית של חיל הים האמריקאי. ביכולתו לחזות לטווח של 6 ימים. אמינותו נמוכה ולכן אין להסתמך עליו.
JMA
Japan Meteorological Agency
מודל השירות המטאורולוגי היפני. ביכולתו לחזות עד 8 ימים קדימה. אמינותו נמוכה יחסית ולכן גם עליו לא מומלץ להסתמך.
ICON

Generic Modeling Environment
מודל גרמני ביכולתו לחזות עד שבוע קדימה. מספק בין השאר נתוני לחות למפלס הלחץ 700 מ"ב. אמינותו מעט גבוהה מהנ"ל, אך פחותה משלושת המודלים העיקריים.
על המודל הזה השמט פיתחו מודל מקומי מדויק
GEM

מודל קנדי שאמינותו נכון לסוף שנת 2023 נחשבת למקום שלישי בעולם. המודל מספק את כול הפרמטרים הקיימים כיום.
מודלים מקומיים

בשנים האחרונות השירות המטאורולוגי פיתח בשיתוף פעולה עם מספר מדינות מודלים מקומיים יותר עם רזולוציה יותר גבוהה מה שיוצר חיזוי יותר מדויק
COSMO/IL זה מודל שהשירות המטאורולוגי מריץ פעמים ביום לטווח של 90 שעות ברוזולציה של 2.5 ק"מ בייחד עם אנסמבל של 20 הרצות נוספות שמורצות ברזולציה של 90 שעות
ICON-ILזה גרסה מקומית של המודל הגרמני שמורצת על המחשבים של מודל איסי
המודל מורץ לטווח של 90 שעות ברוזלציה של 2.5 ק"מ לגובה של 23 ק"מ
ראו גם

מפה סינופטית
אפיק רום
אקלים ארץ ישראל
הערות שוליים

↑  מידע על קוסמו באתר השמט
↑  מידע על אייקון באתר השמט
מפה חזויה ל־36 שעות קדימה
מותק, הילד השתגע 3

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  גרג בימן 
 הופק בידי:  אנתוני סנטנה
 תסריט:  מייקל איצ'קוק 
 שחקנים ראשיים:  ג'סטין צ'פמן ג'ק וורדן Ellen Albertini Dow גילברט גוטפריד ויליאם קאט אריק אדוארדס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  NBC 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  1995 
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה טלוויזיונית 
 סרט קודם:  מותק, הילד השתגע 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מותק, הילד השתגע 3 (באנגלית: Problem Child 3: Junior in Love) הוא סרט משפחה-קומדיה אמריקאי בבימויו של גרג בימן, שיצא לטלוויזיה ברשת NBC ב-13 במאי 1995. גילברט גוטפריד (פיבודי) וג'ק וורדן (ביג בן הילי) הם השחקנים היחידים מהסרט המקורי שחזרו לשחק בסרט.
תקציר העלילה

בסרט זה ג'וניור הילי (ג'סטין צ'פמן) מאוהב בילדה בשם טיפאני ועושה הכל כדי לצאת איתה, גם אם זה להביס את דיוק, בלייד וקורקי המאהבים שלה. לשם כך, הוא מצטרף לצופים מקבל תפקיד בהצגת התיאטרון "פיטר פן" (בתור שיח) ומצטרף לקבוצת הוקי קרח. כמו כן, בן הילי (וויליאם קאט) מתאהב באישה בשם שרה ומנסה להתמודד עם בוץ', האקס מרושע שלה. בסרט מופיע גם מר פיבודי בתור רופא שיניים אשר עשה לג'וניור גשר בפה. לאחר שג'וניור שם את הגשר באקווריום, הוא הפעיל גז צחוק על פיבודי ועל העוזרת שלו קיקי וכבל אותם לכיסא ולמאוורר. כדי לקבל את טיפאני הביס ג'וניור את שלושת המחזרים דיוק בלייד וקורקי. לאחר שנצחו בתחרות הספורט בן קיבל את שרה וג'וניור קיבל את טיפאני, ודיוק בלייד וקורקי חבושים מפציעות. בסוף הסרט, ג'וניור תלש לטיפאני את השמלה כי היא נדנדה לו, לאחר מכן הוא התאהב בילדה אחרת, אשר גם לה היה גשר, המחופשת למכשפה והיא גם התאהבה בו.
מוריס סמואל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1895 מצ'ין, רומניה 
 פטירה:  4 במאי 1972 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, רומניה, הממלכה המאוחדת 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס אניספילד-וולף (1944) 
 
מוריס סמואל (באנגלית: Maurice Samuel;‏ 8 בפברואר 1895 - 4 במאי 1972) היה סופר, מתרגם ומרצה יהודי-אמריקאי ממוצא רומני.
ביוגרפיה

נולד בעיירה מצ'ין, במחוז טולצ'ה שברומניה, ליצחק סמואל ופאני אקר. כשהיה בן חמש עברה משפחתו לפריז וכשנה לאחר מכן למנצ'סטר. למד באוניברסיטת ויקטוריה, שם הכיר את חיים ויצמן שהיה מרצה לכימיה. בשנת 1914 עזב את האוניברסיטה לפני שהשלים את לימודיו והיגר לארצות הברית.
בשנת 1917 התגייס לצבא ארצות הברית ונשלח לצרפת. ב-1919 שימש מתורגמן בוועידת פריז ובוועדת מורגנטאו לחקר הפוגרומים ביהודי פולין. בשנת 1921 חזר לארצות הברית והצטרף לארגון ציוני אמריקה. בשנת 1927 עזב את תפקידו בארגון, ובמשך עשרות שנים היה סופר עצמאי ומרצה מבוקש.
זכה בפרס אניספילד-וולף לשנת 1943 על ספרו "עולמו של שלום עליכם", בפרס סטיבן שמואל וייז בשנת 1956, ולאחר מותו בשנת 1972 זכה בפרס איציק מאנגר לספרות יידיש.
ספריו > פרוזה

The Outsider‏, 1921.
Whatever Gods‏, 1923.
Beyond Woman‏, 1934.
Web of Lucifer‏, 1947; עבותות שטניים, הוצאת מסדה, מאנגלית: דניאל שר.
The Devil that Failed‏, 1952.
The Second Crucifixion‏, 1960.
ספריו > עיון

You Gentiles‏, 1924.
I, the Jew‏, 1927.
What Happened in Palestine: The Events of August, 1929: Their Background and Significance‏, 1929.
King Mob: A Study of the Present-Day Mind‏, 1931.
On the Rim of the Wilderness: The Conflict in Palestine‏, 1931.
Jews on Approval‏, 1932.
The Great Hatred‏, 1940.
The World of Sholom Aleichem‏, 1943.
Harvest in the Desert‏, 1944.
Prince of the Ghetto‏, 1948.
The Gentleman and the Jew‏, 1950.
Level Sunlight‏, 1953.
Certain People of the Book‏, 1955; דמויות מספר הספרים, הוצאת מסדה, מאנגלית: נפתלי גולן.
The Professor And The Fossil‏, 1956.
Little Did I Know: Recollections and Reflections‏, 1963; ואנכי לא ידעתי, הוצאת דביר, מאנגלית: ג. אריוך.
Blood Accusation: the Strange History of the Beiliss Case‏, 1966.
Light on Israel‏, 1968.
In Praise of Yiddish‏, 1971.
In the Beginning, Love: Dialogues on the Bible‏, 1975 (עם מארק ואן דורן).
ספריו > תרגום

אדמון פלג, Anthologie juive (מצרפתית); The Jewish Anthology ‏, 1925.
מבחר משירי ביאליק (מעברית); Selected Poems of Chaim Nachman Bialik ‏, 1926.
הרמן פון קייזרלינג, Die neuentstehende Welt (מגרמנית); The World in the Making ‏, 1927.
הרמן פון קייזרלינג, Das spektrum Europas (מגרמנית); Europe ‏, 1927.
שמריהו לוין, Childhood in Exile ‏(מיידיש), 1929.
שמריהו לוין, Youth in Revolt ‏(מיידיש), 1930.
שמריהו לוין, The Arena ‏(מיידיש), 1932.
רחל כצנלסון-שזר (עורכת), דברי פועלות (מעברית); The Plough Woman ‏, 1932.
ישראל יהושע זינגר, יאשע קאלב (מיידיש); The Sinner ‏, 1933.
ישראל יהושע זינגר, די ברידער אשכנזי (מיידיש); The Brothers Ashkenazi ‏, 1936.
ישראל יהושע זינגר, The River Breaks Up ‏(מיידיש), 1938.
אמיל לודוויג, Roosevelt. Studie über Glück und Macht (מגרמנית); Roosevelt: A Study in Fortune and Power ‏, 1938.
ישראל יהושע זינגר, East of Eden ‏(מיידיש), 1939.
שלום אש, דער מאן פון נצרת (מיידיש); The Nazarene ‏, 1939.
מרטין גומפרט, Heil Hunger: Health Under Hitler ‏(מגרמנית), 1940.
אריקה מאן, Wenn die Lichter ausgehen (מגרמנית); The Lights Go Down ‏, 1940.
אלכסנדר ביין, Biographie Herzls (מגרמנית); Theodore Herzl, A Biography ‏, 1941.
שלום אש, What I Believe ‏(מיידיש), 1941.
שלום אש, Children of Abraham ‏(מיידיש), 1942.
'''הגדה של פסח'''‏ (מעברית); Haggadah of Passover ‏, 1942.
שלום אש, The Apostle ‏(מיידיש), 1943.
שמריהו לוין, Forward from Exile ‏(מיידיש), 1967.
מזדרה

| --- | --- |
סמל מזדרהסמל מזדרה

 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  וראצה
 ראש העיר:  גנאדי סבקוב
 שטח:  5.343 קמ"ר
 גובה:  214 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  10,884 (15 במרץ 2024)
 קואורדינטות:  43°08′38″N 23°42′47″E﻿ / ﻿43.144023°N 23.71311°E﻿ / 43.144023; 23.71311 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.mezdra.bg
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור מזדרה(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור מזדרה(למפת מחוז וראצה רגילה) וראצה קוזלודוי ביאלה סלאטינה אוריאחובו קריבודול רומניה פלבן לובץ' סופיה מונטנהמזדרה(למפת מחוז וראצה מוגדלת) וראצה קוזלודוי ביאלה סלאטינה אוריאחובו קריבודול רומניה פלבן לובץ' סופיה מונטנהמזדרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מזדרה (בבולגרית: Мездра) היא עיירה במחוז וראצה שבבולגריה. כף מזדרה, שנמצא באנטארקטיקה, נקרא על שם העיירה.
גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-13 ק"מ מבירת וראצה, וראצה, וכ-58 ק"מ מבירת בולגריה, סופיה. בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר איסקר. מזדרה היא מרכז השלטון של תחום השיפוט מזדרה (חלק ממחוז וראטסה), אשר כולל 27 עיירות.
תנועה ותחבורה

העיירה נמצאת ליד הכבישים הלאומיים 1‏, 103 ו-E79.
אקלים

| אקלים במזדרה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במזדרה> ינואר.2.-4.102.7 | אקלים במזדרה> פברואר.5.-2.84.3 | אקלים במזדרה> מרץ.10.2.137 | אקלים במזדרה> אפריל.16.5.125.4 | אקלים במזדרה> מאי.21.9.169.3 | אקלים במזדרה> יוני.25.12.184 | אקלים במזדרה> יולי.28.14.135.5 | אקלים במזדרה> אוגוסט.29.15.66.6 | אקלים במזדרה> ספטמבר.24.12.72.1 | אקלים במזדרה> אוקטובר.16.7.99.9 | אקלים במזדרה> נובמבר.11.3.63.6 | אקלים במזדרה> דצמבר.5.-2.73.9 | אקלים במזדרה> שנה.16.5.92.1,314 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: וורלד וות'ר
ערים תאומות

איטליה ממולה (אנ'), איטליה (מ־4 בפברואר 2007)
גלריה

כנסיית ג'ורג' הקדוש
חורבות מבצר מזדרה העתיק
אנדרטת מלחמה
תחנת רכבת
הערות שוליים

1 2 3  Mezdra · Bulgaria, Mezdra · Bulgaria (באנגלית)
↑  SCAR Composite Gazetteer of Antarctica (אורכב 06.04.2012 בארכיון Wayback Machine): Mezdra Point.
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Mezdra Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548059805171  LCCN: n80054624  NKC: ge848871  VIAF: 235698401   WorldCat (עם VIAF): 235698401 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בולגריה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מישל מוראטורי

מישל מוראטורי (באיטלקית: Michele Muratori, נולד ב-13 בדצמבר 1983) הוא פוליטיקאי סן מרינזי. מוראטורי היה הקפיטן העוצר של סן מרינו לחצי השני של שנת 2019 וביצע את תפקידו יחד עם ניקולה סלבה.
מוראטורי משרת כחבר במועצה הגדולה והכללית. למוראטורי תואר מאוניברסיטת בולוניה במדעי החברה ומדעי המדינה, הוא המנהיג של מפלגת השמאל הסוציאליסטי הדמוקרטי בסן מרינו. במקצועו מוראטורי הוא עובד ציבור.
הערות שוליים

↑  Index Mp-Mz, אתר על שליטים מכל רחבי העולם
↑  San Marino. Capitani Reggenti Pro tempore: Nicola Selva e Michele Muratori, העיתון הרשמי של סן מרינו
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מותק, הילדים התכווצו (זיכיון)

מותק, הילדים התכווצו (באנגלית: Honey, I Shrunk the Kids) הוא זיכיון מדיה אמריקאי המורכב מסדרה של סרטי קומדיה - מדע בדיוני - ועיבוד טלוויזיה, בין היתר, מבוסס על קונספט שנוצר על ידי סטיוארט גורדון ובריאן יוזנה, וסיפור מקורי נכתב על ידי גורדון, יוזנה ואד נהה. לאחר יציאתו לאקרנים של מותק, הילדים התכווצו (1989), והצלחתו בקופות ובביקורות שלאחר מכן, באו שני סרטי המשך וסדרת טלוויזיה; בשם מותק, הילד התנפח (1992), מותק, ההורים נעלמו (1997) ומותק הילדים התכווצו-סדרת הטלוויזיה, בהתאמה.
סדרת הסרטים התרחבה לזיכיון כשנוספה לה תוכנית הטלוויזיה הנושאת את אותו השם. זה נמשך ב-1999 כאשר סרטי הזיכיון שולבו יחד עם מספר סדרות סרטים אחרות של דיסני, לזיכיון כחלק מהאטרקציות של דיסני פארקים שבו נכללו אלמנטים מכל סרט.
הערות שוליים

↑  מותק הילדים התכווצו – האוסף, באתר The Movie Database (TMDB)
↑  דביר רשף, אתם התאהבתם בסרטים האלו - הנה ההזדמנות להראות לילדים שלכם למה, באתר ynet, 8 באוגוסט 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוז טלז

מחוז טלז (בליטאית: Telšių apskritis) הוא אחד מעשרת מחוזות ליטא. בירת המחוז היא העיר טלז.
גאוגרפיה

המחוז ממוקם בצפון ליטא, הוא משתרע על פני 4,350 קמ"ר המכסים 6.7% משטח ליטא כולה. ב-1 ביולי 2010 בוטל הממשל המחוזי במחוזות ליטא ובכללם זה של מחוז טלז, והוא נשאר הלכה למעשה כיחידה טריטוריאלית וסטטיסטית בלבד.
נכון לשנת 2012 התגוררו בשטחי המחוז כ-148,800 בני אדם, מעט יותר מ-5% מכלל תושבי ליטא.
מחוזות משנה

מחוז טלז מחולק ל-4 מחוזות משנה:
מז'ייקי (מחוז משנה) (מז'ייק)
פלונגה (מחוז משנה) (פלונגיאן)
ריטובה (מחוז משנה) (ריטאבאס)
טלז (מחוז משנה)
מחוז חיפה (המנדט)

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 נפות במחוז:  1
 בירת המחוז:  חיפה 
 קואורדינטות:  32°48′14″N 35°00′31″E﻿ / ﻿32.803888888889°N 35.008611111111°E﻿ / 32.803888888889; 35.008611111111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז חיפה (באנגלית: Haifa District) היה אחד מששת מחוזות המנדט הבריטי. בירת המחוז הייתה העיר חיפה. המחוז כלל נפה אחת בלבד: נפת חיפה.
היסטוריה

מחוז חיפה נוצר בשנת 1921 תחת השם מחוז כנען, עת חולקה ארץ ישראל לשבעה מחוזות. ביולי 1922 חולקה הארץ מחדש לארבעה מחוזות ומחוזות כנען והגליל אוחדו.
מחוז חיפה הוקם מחדש ביולי 1937 עת הופרד מחוז הצפון למחוז הגליל ומחוז חיפה.
מושלים

מחוז הצפון:
סטיוארט סיימס, 1925
אברמסון, 1925–1927
ארנסט מדריק קולביל, 1927–1931
מר מקלרן (ממלא מקום) 1931
אדוארד קית'-רוץ' 1932–1937
מחוז חיפה:
מוריס ביילי, 1938–1939
ג'יימס פולוק, 1939–1942. באפריל 1942 עבר לכהן כמושל מחוז הגליל.
אלפרד לאו, 1942–1948
הערות שוליים

↑  דין וחשבון שנתי של ה.מ. הנציב העליון, דואר היום, 6 באוקטובר 1921
↑  הסדור מחדש של המחוזות, דואר היום, 2 ביולי 1922
↑  Dividing the Northern District for Administrative Purposes, פלסטיין פוסט, 15 ביולי 1937
↑  Appointments, פלסטיין בולטין, 19 ביוני 1925
↑  בקור נציב הצפון בטבריה, דואר היום, 23 ביולי 1925
חגיגת פרידה למושל הצפון, דבר, 8 ביולי 1927
↑  מושל מחוז הצפון, דואר היום, 16 בנובמבר 1927
נציב מחוז הצפון יוצא את הארץ, דבר, 22 באפריל 1931
↑  בנציבות המחוז, דואר היום, 9 באפריל 1931
↑  מר קיתרוטש – מושל ירושלים, דבר, 10 בדצמבר 1937
↑  מר ביילי – נציב המחוז, דבר, 17 ביוני 1938
↑  מר פולוק במקום מר ביילי בחיפה, דבר, 1 באוקטובר 1939
↑  נציב מחוז חיפה הועבר לנצרת, הצופה, 3 באפריל 1942
↑  שינויים בשלטון מחוז חיפה, דבר, 3 באפריל 1942
↑  המושל מר לאו נפרד מהיישוב, דבר, 13 במאי 1948
| חלוקה מנהלית של המנדט הבריטי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הגליל | נפת ביסאן • נפת טבריה • נפת נצרת • עכו • צפת |  |
| מחוז חיפה | חיפה |  |
| מחוז ירושלים | חברון • ירושלים • רמאללה |  |
| מחוז לוד | יפו • רמלה |  |
| מחוז עזה | באר שבע • עזה |  |
| מחוז שומרון | ג׳נין • טולכרם • שכם |  |
מוריס סראי

| --- | --- |

הגנרל מוריס סראי
 לידה:  4 במאי 1856 קרקסון, האימפריה הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  23 במרץ 1929 (בגיל 72) פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מקום קבורה:  האינווליד
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר 
 השתייכות:  הצבא הצרפתי צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1877–1925 (כ־48 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-12   מפקד הדיוויזיה ה-4  מפקד הקורפוס ה-8   מפקד הקורפוס ה-6   מפקד הארמייה השלישית  מפקד צבא בעלות הברית של המזרח  הנציב העליון השלישי בשטחי המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון ואחראי לדיכוי המרד הדרוזי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אות לגיון הכבוד   צלב מלחמת העולם הראשונה  מדליה צבאית על שרות מופתי
 
מוריס סראי (בצרפתית: Maurice Sarrail;‏ 4 במאי 1856 – 23 במרץ 1929) היה גנרל צרפתי, מפקד כוחות בחיל הרגלים, אשר לחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. סראי כיהן כמפקד כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית ובהמשך מונה לנציב העליון השלישי בשטחי המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון, שם היה אחראי לדיכוי המרד הדרוזי ב-1925.