stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן-שארל קסטלטו
הערות שוליים

↑  "Transfert : Jean-Charles Castelletto prêté un an au Red Star". L'Équipe (בצרפתית). 21 ביולי 2016. נבדק ב-5 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Cameroun: la présélection pour la Coupe des Confédérations 2017".
↑  FIFA.com. "2018 FIFA World Cup Russia™ - Matches - Zambia-Cameroon - FIFA.com". FIFA.com. אורכב מ-המקור ב-19 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  חגיגת שערים, חלוקת נקודות: קמרון וסרביה נפרדו ב-3:3, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2022
↑  Liste des Lions Indomptables sélectionnés pour la CAN 2023 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הקמרונית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
↑  "COUPE DE FRANCE 2021 - 2022 - FINALE". fff.fr. נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  AfricaNews. "Cameroon beats Burkina Faso to end AFCON 2021 in third place | Africanews". Africanews (באנגלית). נבדק ב-6 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| נבחרת קמרון – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג |  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג | קמרון |
| נבחרת קמרון – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אונדואה •  2 מוקודי •  3 אנגמלאו •  4 וו •  5 טולו •  6 קמן •  7 אנז'י •  8 זמבו אנגיסה •  9 מגרי •  10 אבובקאר •   11 נקודו •  12 טוקו אקמבי • 13 אטבה •  14 צ'מאדו • 15 גונסאלס • 16 אפאסי • 17 נייו • 18 יונגווה • 19 מומבניה • 20 אליוט • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 אנגפנדואטנבו • 24 אוננה • 25 בוקלה • 26 צ'אטו • 27 דואלה • מאמן: סונג |  1 אונדואה •  2 מוקודי •  3 אנגמלאו •  4 וו •  5 טולו •  6 קמן •  7 אנז'י •  8 זמבו אנגיסה •  9 מגרי •  10 אבובקאר •   11 נקודו •  12 טוקו אקמבי • 13 אטבה •  14 צ'מאדו • 15 גונסאלס • 16 אפאסי • 17 נייו • 18 יונגווה • 19 מומבניה • 20 אליוט • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 אנגפנדואטנבו • 24 אוננה • 25 בוקלה • 26 צ'אטו • 27 דואלה • מאמן: סונג | קמרון |
ז'וליאן דורנביל

ז'וליאן דיינדה דורנביל (בצרפתית: Julien Dienda Duranville; נולד ב-5 במאי 2006 באוקל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ובנבחרת בלגיה.
קריירת מועדונים

דורנביל נולד באוקלה שבבלגיה לאב איווארי ולאם קונגולזית.
הוא גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט, וחתם על חוזה מקצועני ראשון בחודש מאי 2021. ב-22 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד קלאב ברוז' במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת 2021/2022. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-27 בינואר 2023 חתם דורנביל בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה. ב-27 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד מיינץ 05 במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ב-6 בספטמבר 2024 ערך דורנביל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בניצחון 3-1 על נבחרת ישראל במסגרת ליגת האומות 2024/2025.
הערות שוליים

↑  Club Brugge vs. Anderlecht - 22 May 2022 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  BVB verpflichtet Julien Duranville, www.bvb.de
↑  Borussia Dortmund vs. Mainz - 27 May 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
ז'טיסו

אזור ז'טיסו והאגם בלחש עם שבעות הנהרות
חבל ג'טיסו (סמירצ'יה) בשנת 1900 כמחוז של האימפריה הרוסית
זֶ'טִיסוּ, סֶמִירֶצִ'יֶה או שבעת הנהרות (בקזחית: Жетісу או Jetisy, בקירגיזית: Джетисуу, כלומר "שבעה נהרות", לפעמים תועתקו בכתב לטיני גם Zhetisu, Jetisuw, Jetysu, Jeti-su, Jity-su ובכתב קירילי: Жетысу, Джетысу, בטורקית: Yedi-su, ברוסית: Семиречье, בפרסית: هفت‌آب הַפְת-אבּ) הוא חבל ארץ היסטורי במרכז אסיה, הכולל כיום את דרום-מזרחה של קזחסטן. זהו עמק מדרוני המשתרע מרכס הרי טיין שאן הצפוניים והרי אלאטאו הדזונגריים עד לאגמים בלחש, סאסיקל ואלאקל והוא חב את שמו שמשמעותו בקזחית ובפרסית "שבעה נהרות" (מילולית:"שבע מים") לנהרות הזורמים מדרום-מזרח ונשפכים לימת בלחש:אילי, קאראטל, ביאן, אקסו, לפסי, בסקאן וסרקאן.
לפי גרסאות אחרות חלק מהנהרות הנ"ל מוחלפים על ידי הנהרות שו, טנטק וקקסו, או איאגוז.
גבולות האזור הם ימת בלחש בצפון, האגמים סאסיקל ואלאקל בצפון-מזרח, הרי אלאטאו הדזונגריים בדרום-מזרח והרי טיין שאן בדרום.
במאה ה-19 האזור סופח לאימפריה הרוסית ונודע ברוסית בתרגום "סמירצ'יה", כלומר "אזור שבעת הנהרות".
כיום מרבית האזור הוא חלק ממחוז אלמטי של קזחסטן. שטחו הוא 224,000 קמ"ר ואוכלוסייתו כ־1,600,000 תושבים עם צפיפות אוכלוסין של 7 תושבים / קמ"ר.
עם זאת, מחוז סמירצ'יה הרוסי (אובלסט סמירצ'יה) כיחידה מנהלית של האימפריה הרוסית כלל לא רק את ז'טיסו פרופר. אזורי הספר הדרומיים והדרום-מזרחיים שלו כללו גם שטחים המהווים בימינו חלקים של צפון קירגיזסטן ועוד אזורים סמוכים נוספים בקזחסטן ובמה שמכירים כיום כאזור האוטונומי האויגורי שינג'יאנג שבסין.
גאוגרפיה > מחוז סמירצ'יה במאה ה-19

במאות ה-19–20 שטח המחוז סמירצ'יה היה 147,300 קמ"ר.
סמירצ'יה גבל במחוז סמיפלטינסק בצפון, באזור שינצג'יאנג של סין במזרח ובדרום, ובמחוזות פרגנה, סיר דריה ואקמולינסק במערב.
גאוגרפיה > צורות נוף

הרי אלאטאו הדזונגריים, שהפרידו את המחוז מהמחוז הסיני קולג'ה (כיום - הפרפקטורה האוטונומית הקזחית בסין), משתרעים דרומית-מערבית אל עבר נהר אילי, כשגובהם הממוצע הוא 2,700 מ' מעל רמת הים, וכמה פסגות שלו עוברות אף 3,400 ו-4.300 מ' גובה. בדרום המחוז מתערבבות ביניהן מערכות הרי אלאטאו וטיין שאן.
שני רכסים של האחרונים, טרנס-אילי אלאטאו וטרסקיי אלאטאו, מתרוממים לאורך החוף הצפוני של אגם איסיק קול, ומגיעים לגבהים של 000 3,000-4,600 מ'. מדרום לאגם, שני רכסים של טיין שאן, מופרדים ביניהם על ידי עמק נארין, פונים לאותו כיוון, ומרימים את פסגותיהן המושלגות ל-1,800 ו-2,400 מ'. מערבה מן האגם נראים המדרונים התלולים של רכס אלכסנדר, שגובהם מגיע ל-2,700-3,000 מ', עם פסגות שמתרוממות גם 900-1,200 מ' יותר, ונכנסים למחוז השכן סיר דריה (שבו שוכנות הערים הקזחיות הדרומיות שימקנט, אוליה אטה, כיום טראז וחזרת-א טורקסטן, כיום העיר טורקיסטן).
קומפלקס אחר של הרים בעלי גובה נמוך יותר מתרוממים צפונית מערבית מכיוון טרנס אילי אל הקצה הדרומי של ימת בלחש.
בצפון, בגבול עם מחוז סמיפלטינסק, נמצאים החלקים המערביים של רכס טרבאגאטאי, שפסגותיו אינן מגיעות להיות מושלגות באופן תמידי.
שאר המחוז כולל ערבות פוריות בסרגיופול, כיום איאגוז הצפוני-מזרחי, וערבות חוליות בלתי ניתנות ליישוב מדרום לימת בלחש: טאוקום, סארייסיק אטיראו וליוקום, הנחצות על ידי עמקים יבשים (באקאנה).
האזור מכוסה בעיקר בצמחייה מדברית המשמשת למרעה חורפי. רק בצפון-מערב, בסביבת הנהר עתיר המים אילי,
מופעלת השקיה לצורך חקלאות. ההרים השוליים מתעטפים ביערות נשירים עד לגובה 2000 מ', מעבר לכך ביערות מחטניים.
דרומה מהן במרגלות ההרים ובכניסה לעמקים, ישנם שטחים עתירי אדמה פורייה.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים של חבל ז'טיסו הוא יבשתי. בערבות שליד האגם בלחש חורפים קרים מאוד. האגם קופא כל שנה, כשהטמפרטורות סביבו נופלות ל-11°C. בערבות מסביב אלא-קול, הרוחות מעיפות את השלג. המעבר מחורף לאביב הוא חד מאוד והערבות מצמיחות חיש מהר צמחייה המתחממת תחת קרני השמש.
הנוף מורכב בעיקר מערבות עם צמחייה במיוחד לאורך שבעות הנהרות ועל חוף ימת בלחש.
הטמפרטורות הממוצעות באזור הן:
באלמטי (גובה 733 מ') 8°C ממוצע שנתי, בינואר C° -8, ביולי +C° 23 ; בפרז'בלסק (גובה 1660 מ') - הממוצע השנתי - ממוצע שנתי C° 2.5, בינואר - -5C°, ביולי - +17 C°; בהרים יותר גבוהים - בנרין (גובה 2,100 מ') הממוצע השנתי הוא 6.5 C°, בינואר -17 C°, ביולי - +18 C°.
גאוגרפיה > הידרוגרפיה

הנהר החשוב באזור הוא אילי, הנכנס לז'טיסו מהרי טיאן שאן המתרוממים בפרפקטורה האוטונומית הקזחית אילי של סין העממית, בצפון סינג'יאנג, וזורם לאורך 250 ק"מ עד שנשפך לאגם בלחש. גם הנהר צ'ו נובע מהרי טיאן שאן וחוצה צפונית-מערבית את המחוז אקמולינסק לשעבר שב"גוברנטורות-הגנרלית של הערבות".
הנהר נרין פונה דרומית-מערבית בתוך בקעת אורך של הרי טיאן שאן, ונכנס לעמק פרגנה כדי להישפך לסיר דריה.
האגמים העיקריים של האזור כוללים את האגם בלחש (או דנגיז) ואת האגם אלה קול, שהיה מחובר לבלחש בעידן הפוסט-פלאוקני, בעוד שכיום הוא עומד כמה מאות רגל גבוה ממנו, ומתחבר עם שרשרת אגמים יותר קטנים:סיסיק קול, איסיק קול, והאגמים ההרריים סון-קול וצ'טיר-קול.
דמוגרפיה

לפי הערכה שנערכה ב-1906 חיו בז'טיסו - סמירצ'יה 1,080,000 תושבים.
ההרכב האתני היה כדלהלן:קזחים - 76%, רוסים 14%, טראנצ'ים (קבוצה אתנית מוסלמית החיה באגן טארים) - 5.7%.
כלכלה > חקלאות

בז'טיסו מגדלים בעיקר חיטה, שעורה, שבולת השועל, דוחן, אורז ותפוחי אדמה. גידולים נוספים כוללים כותנה, קנבוס, פשתן ופרג. הקזחים התמחו מזה שנים רבות בגידול הסוסים, הבקר, הכבשים, הגמלים, העזים והחזירים. מפותחת גם הפרדסנות.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4510129-2  VIAF: 234770193   WorldCat (עם VIAF): 234770193 
החנות של גבדולוואקייב באלמה אטה במאה ה-19
הנהרות הזורמים כיום אל ימת בלחש
הגבעות בין אלמטי לבישקק
חברה פרטית

חברה פרטית היא חברה שהונה מוחזק בידי גורם פרטי או מספר מצומצם של בעלים. היא אינה מציעה או סוחרת במניות שלה בבורסות.
אף על פי שחברות פרטיות פחות שקופות לציבור מעמיתיהם הנסחרים בבורסה, לחברות פרטיות יש חשיבות רבה בכלכלת העולם. ב-2008, ל-441 החברות הפרטיות הגדולות בארצות הברית היו לפי פורבס הכנסות של 1.8 טריליון דולר והעסיקו 6.2 מיליון עובדים. בשנת 2005, 339 החברות בסקר של פורבס מכרו סחורות ושירותים בשווי טריליון דולר (44%) והעסיקו ארבעה מיליון עובדים. בשנת 2004, מספר העסקים הפרטיים בארצות הברית עם הכנסות של לפחות מיליארד דולר היה 305.
כל החברות שאינן בבעלות ממשלתית נחשבות לחברות במגזר הפרטי (אנ'). זה כולל חברות ציבוריות וחברות בבעלות פרטית.
בארצות הברית, המונח חברה בבעלות פרטית משמש לעיתים קרובות לתיאור מפעלים למטרות רווח שמניותיהם אינן נסחרות בבורסה.
חובות דיווח והגבלות

לפי סעיף 1 לחוק החברות, חברה ציבורית היא "חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה או שהוצעו לציבור על פי תשקיף כמשמעותו בחוק ניירות ערך, ומוחזקת בידי הציבור".
ברוב המקרים חברה פרטית הופכת לחברה ציבורית כאשר ישנו רצון מצד החברה להציע את מניותיה לציבור הרחב באמצעות הנפקת מניות ראשונית לציבור, ואחר כך קיום מסחר שוטף במניות החברה באמצעות בורסה לניירות ערך.
לחברות בבעלות פרטית יש בדרך כלל פחות דרישות דיווח וחובות לשקיפות מאשר לחברות ציבוריות. למשל, בארצות הברית חברות בבעלות פרטית אינן מחויבות לפרסם את הדוחות הכספיים שלהן. על ידי אי דרישה לחשוף פרטים על הפעילות וההשקפה הפיננסית שלהן, חברות פרטיות אינן נאלצות לחשוף מידע שעלול להיות בעל ערך למתחרים. יתר על כן, עם דרישות דיווח מוגבלות וציפיות בעלי המניות, לחברות פרטיות ניתנת גמישות תפעולית גדולה יותר על ידי יכולת להתמקד בצמיחה ארוכת טווח ולא ברווחים רבעוניים. בנוסף מנהלי חברות פרטיות מנהלים את עסקיהם ללא אישור בעלי המניות, מה שיאפשר להם לנקוט בפעולה משמעותית ללא עיכובים. באוסטרליה, החוק דורש שחברות ציבוריות יגישו מסמכים מסוימים הנוגעים לאספה הכללית השנתית שלהן לוועדת ניירות ערך והשקעות האוסטרלית (ASIC).
לחברות בבעלות פרטית יש לפעמים הגבלות על מספר בעלי המניות. לדוגמה, חוק בורסת ניירות ערך בארצות הברית משנת 1934, סעיף 12(ז), מגביל חברה בבעלות פרטית, בדרך כלל, לפחות מ-2,000 בעלי מניות, וחוק ההשקעות האמריקאי משנת 1940 מחייב רישום של חברות השקעות שיש להן יותר מ-100 בעלי מניות. מחזיקים. באוסטרליה, סעיף 113 של חוק התאגידים משנת 2001 מגביל חברה בבעלות פרטית לחמישים בעלי מניות שאינם עובדים.
הערות שוליים

↑  America's Largest Private Companies, Forbes, ‏7 בנובמבר 2008
↑  התאגדות כחברה, באתר כל זכות
↑  ההבדלים בין חברה ציבורית לפרטית, באתר פורטל שקוף, ‏5 ביולי 2020
זבד הבת

זבד הבת או בריתה הוא טקס יהודי להודיה על הולדת בת במשפחה. קיומו של טקס כזה אינו חובה הלכתית, והמנהג לקיימו הלך והתגבש במהלך העת החדשה. משום כך, אין לו אופי קבוע באופן מסורתי, ומהלכו משתנה ונתון במידה רבה לבחירת ההורים: פעמים רבות מלווה הטקס בסעודת מצווה; לעיתים נערך הטקס סמוך לזמן הלידה, ואז גם מוכרז בו שמה הפרטי של הבת החדשה, בדומה להכרזת שמו של בן חדש בטקס ברית המילה.
אטימולוגיה

המילה "זֶבֶד" שפירושה מתנה היא מילה יחידאית במקרא, המופיעה בספר בראשית, פרק ל', פסוק כ': ”וַתֹּאמֶר לֵאָה: זְבָדַנִי אֱלֹהִים אֹתִי זֶבֶד טוֹב”. משפט זה נאמר על ידי לאה לאחר שילדה את זבולון, בנה השישי. בקרב כמה ממפרשי המקרא (למשל, בפירוש רד"ק על בראשית, ל', כ"א, וכן בפירוש ראב"ע שם) הובאה סברה שיחד עם זבולון נולדה תאומתו דינה, ככתוב בהמשך: ”וְאַחַר יָלְדָה בַּת וַתִּקְרָא אֶת שְׁמָהּ דִּינָה”. לפיכך ניתן למצוא רמז במילה זבד לשני הילדים שנולדו: זבולון ודינה.
פרשני המקרא מתחבטים בפענוח המילה יוצאת הדופן, ומציעים פירושים שונים:
אונקלוס מפרש את המילה כ'חלק טוב' (כלומר, "האל חָלָק לי חלק טוב"). כמו כן, בארמית משמעות המילה "זוודא" היא "צידה", ואם כן המשמעות היא שאלוהים נתן לה צידה טובה
בתרגום השבעים מתורגמת המילה למילה היוונית δῶρον 'מתנה' (מקור המילה העברית דורון). פירוש זה מובא, למשל, גם אצל הרשב"ם או בפירוש האבן עזרא.
הרמב"ן מפרש את המילה 'זבד' כהלחם של המילים "זה בד" ("זהו ענף"), במשמעות של ענפי צמרת מסוככים. על פי פירוש זה, הודתה לאה לאל ואמרה: "נתן לי האל את הבן הזה כמו בד טוב, תחתיו יהיה בעלי מסתופף אתי בצלו".
השם "זבד הבת" לא התקבל בכל הקהילות, ויש המעדיפים לקרוא לאירוע "שמחת הבת" או "מסיבת הבת". גם המילה "בריתה", נמצאת בשימוש כהטיית יתר של "ברית המילה" (בקיצור "ברית") שנחגגת לבנים. האקדמיה ללשון העברית ממליצה על השימוש במושג 'זבד הבת' ופוסלת את המונחים 'בריתה' ו'מסיבת'.
חשיבות הטקס

ביום השמיני להולדתו של כל בן יהודי, נערך טקס הברית בו מלים אותו ומכריזים על שמו. כאשר נולדת בת, לעומת זאת, אין כל חובה הלכתית או מצווה מיוחדת שעשויות להצריך את קיומה של סעודת מצווה.
לא ידוע על כל טקס רשמי לקריאת שם לתינוקת בעת העתיקה, או איזה אירוע שציין את בואה לעולם. ד"ר אהרן ארנד סבור כי השיוני שחל בעת החדשה שעלה מעמד הנשים והבנות, הביא איתו גם שינויים בטקסים, כטקס זבד הבת וטקסי הבת מצווה.
נראה כי השוני נובע מכך שבמשך ההיסטוריה הייתה העדפה ברורה להולדת בן, עד כי למעשה לא טרחו כלל לציין שנולדה בת.
הד ראשון במקורות היהודיים לטקס כלשהו שנערך לבנות עם היוולדן מופיע בתלמוד הבבלי, אך אין מדובר באירוע ייחודי לבנות דווקא:
"היו נוהגים כשנולד תינוק - שתלו ארז, תינוקת - שתלו תורנית. וכשהיו נישאים (זה לזה) קיצצו אותם (את העצים) ועשו מהם חופה (כלונסאות לחופה)."
המקור בארמית
"דְּהָווּ נְהִיגִי כִּי הֲוָה מִתְיְלִיד יָנוֹקָא - שָׁתְלִי אַרְזָא, יְנוּקְתָא - שָׁתְלִי תּוֹרְנִיתָא. וְכִי הָווּ מִינַּסְבִּי, קַיְיצִי לְהוּ וַעֲבַדוּ גְּנָנָא"
היווצרות הטקס בעדות ישראל

בימי הביניים החל להתגבש טקס לציון הולדת בת בכמה מקהילות צרפת ואשכנז. בטקס זה שכונה 'חול־קרייש' שבו נכחו לרוב רק נשים וילדות, אשר נאספו אל בית היולדת זמן מה לאחר הלידה. הילדות רקדו סביב העריסה וקיבלו סוכריות, אחר כך שאלו במקהלה: "ומה יהיה שם הילדה?" אז הכריזה האֵם בקול רם את שֵם התינוקת, ושאר הנשים הניפו באוויר את העריסה, וחזרו בקול על השם. בטקס זה גם נאמרו פסוקי "שמע ישראל" ו"המלאך הגואל", שעל פי המסורת בכוחם להגן על התינוקת הרכה. הטקס נעשה בדרך כלל בנוכחת נשים בלבד, ובדרך כלל אף האב לא היה משתתף בו.
בהמשך התגבש מנהג בקרב האשכנזים לציין את לידת הבת בעת קריאת התורה הסמוכה לאחר הלידה: האב הטרי עלה לתורה, כשהקהל מלווה אותו בשירים ובפיוטים. הגבאי ברך אותו בברכת "מִי שֶׁבֵּרַךְ" לאיחולי בריאות ליולדת ולבת, והאב הודיע את שם התינוקת. בטקס הזה, שנערך לרוב בימים שני, חמישי או שבת שלאחר הלידה (ימים שקוראים בבית הכנסת בספר תורה), האֵם והבת בדרך כלל לא נכחו. טקס זה נהוג בקהילות אשכנז עד ימינו.
במאה ה-19 החלו נוהגות מעט מקהילות יהדות המזרח לקיים טקס, שנקרא לראשונה בשם 'זֶבֶד הבת'. הטקס נערך בבית הכנסת או בבית, במרחק זמן לא קבוע מיום הלידה, בנוכחות חברי הקהילה, גברים כנשים. במהלך הטקס ניתן שֵם לתינוקת, ונאמרו בו פסוקים ופיוטים מיוחדים העוסקים בבנות ישראל ובהודיה לאל. טקס זה, בגרסאות שונות, הוא זה הנהוג עד היום.
נוסח הטקס

מאחר שטקס זבד הבת התגבש רק בעת החדשה בקהילות שונות, הוא אמורפי מאוד, וכולל רק כמה פסוקים ופיוטים מרכזיים, להם ניתן להוסיף כל דבר. כן אומרת האם את ברכת הגומל, כפי שמקובל בטקס ברית המילה. בטקס נהוג לומר לתינוקת החדשה: "יוֹנָתִי בְּחַגְוֵי הַסֶּלַע, בְּסֵתֶר הַמַּדְרֵגָה, הַרְאִינִי אֶת מַרְאַיִךְ הַשְׁמִיעִינִי אֶת קוֹלֵךְ, כִּי קוֹלֵךְ עָרֵב וּמַרְאֵיךְ נָאוֶה" (מגילת שיר השירים, פרק ב', פסוק י"ד) (אם התינוקת היא הבת הראשונה של הוריה, מוסיפים את הפסוק "אחת היא יונתי תמתי אחת היא לאמה ברה היא ליולדתה ראוה בנות ויאשרוה מלכות ופילגשים ויהללוה"), וכן מקובל לברכה בברכת "מי שברך" מיוחדת:
"מי שברך אמותינו שרה, רבקה, רחל ולאה, מרים הנביאה ואביגיל, ואסתר המלכה בת אביחיל, הוא יברך את הילדה הנעימה הזאת ויקרא שמה (שם הילדה). במזל טוב ובשעת ברכה ויגדלה בבריאות שלום מנוחה, וִיזַכֶּהּ לאביה ולאמה לראות בשמחתה ובחופתה, בבנים זכרים עושר וכבוד דשנים ורעננים ינובון בשיבה, וכן יהיה רצון ונאמר אמן."
ראו גם

ברית מילה
בת מצווה
הערות שוליים

↑  ד"ר אבשלום קור, "באופן מילולי", גלי צה"ל, 2 ביולי 2008
↑  ראו ברמב"ן בביאור דברי האונקלוס.
↑  Bereishit (Genesis) 30 :: Septuagint (LXX), Blue Letter Bible (באנגלית)
↑  שושנה בהט, על מדוכת הלשון - מחידושיה האחרונים של האקדמיה, לשוננו לעם מ"ד ב', האקדמיה ללשון העברית, ה'תשנ"ג, עמ' 137
↑  ד"ר אהרן ארנד, כי גם זה לך בן, דף שבועי של אוניברסיטת בר-אילן 160, וישלח תשנ"ז.
↑  התנועה המסורתית בישראל, שמחת הבת, באתר תרבות.il
↑  שלמה טל (ע), סידור רינת ישראל נוסח ספרד, ירושלים: מורשת, 1982, עמ' 276 - 277
↑  הספרייה הלאומית ועמותת סנונית, זבד הבת, באתר הפיוט והתפילה
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| מצוות ומנהגים יהודיים |
| --- | --- | --- |
| ערכים כלליים | הלכה • עשרת הדיברות • תרי"ג מצוות • שבע מצוות דרבנן • שבע מצוות בני נח • רשימות: מצוות הנהוגות בזמן הזה • מצוות שאינן נוהגות בזמן הזה |  |
| סדר היום | נטילת ידיים • ציצית • תפילין • קריאת שמע • תפילה • תלמוד תורה • ברכת המזון |  |
| הלוח העברי | קידוש החודש • עיבור השנה • שבת • ראש חודש • חגי ישראל ומועדיו • שמיטה • שנת היובל |  |
| מצוות שבין אדם לחברו | ואהבת לרעך כמוך • צדקה • גמילות חסדים • לשון הרע • והדרת פני זקן • אונאת דברים • משפט עברי |  |
| מצוות התלויות בארץ | מצוות יישוב ארץ ישראל • מתנות כהונה • מתנות עניים • איסור ערלה • שמיטה • שנת היובל |  |
| איסור והיתר | כשרות • בשר בחלב • שחיטה • טרפה • איסור אכילת חלב • יין נסך • חמץ |  |
| תשמיש קדושה ותשמיש מצווה | ספר תורה • תפילין • מזוזה • סידור • ציצית • שופר • לולב • מצה • כיפה |  |
| בית המקדש | מצוות בניין בית המקדש • כהן • קורבן • עלייה לרגל • טומאה וטהרה • רשימת מצוות בית המקדש |  |
| משפחה | ברית מילה (או הטפת דם ברית) • פדיון הבן • זבד הבת • בת מצווה • בר מצווה • חופה וקידושין • טהרת המשפחה • מעמד האישה ביהדות • צניעות  • כיבוד אב ואם |  |
| מוות | אבלות • אנינות • הלוויה • קריעה • קדיש • קבורה • סעודת הבראה • שבעה • יום השנה • אזכרה • נר נשמה • הזכרת נשמות • חברה קדישא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530256705171
זואי קולדוול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בספטמבר 1933 מלבורן, אוסטרליה 
 פטירה:  16 בפברואר 2020 (בגיל 86) פאונד רידג', ארצות הברית 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  1953–2018 (כ־65 שנים)
 בן או בת זוג:  Robert Whitehead (1968–2002) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית (30 בדצמבר 1969)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (1982)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (1996)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (1968)  פרס עולם התיאטרון (1966)  פרס טוני לשחקנית משנה במחזה (1966) 
 פרופיל ב-IMDb
 
זואי קולדוול (באנגלית:  Zoe Caldwell;‏ 14 בספטמבר 1933 – 16 בפברואר 2020) הייתה שחקנית אוסטרלית זוכת ארבעה פרסי טוני. התפרסמה כשחקנית קולנוע בסרטו של וודי אלן "שושנת קהיר הסגולה" ובסרט "קרוב להפליא ורועש להחריד". דיבבה בסרט ההנפשה "לילו וסטיץ'" את המושלת הגדולה.
ביוגרפיה

קולדוול נולדה במלבורן וגדלה ברוור בלוויין, אוסטרליה.
בתם של זואי ואדגר קולדוול.
החלה לשחק בגיל 9 ובגיל 15 עזבה את הלימודים כדי לשדר בתוכנית רדיו לילדים.
הייתה לאחת מחברי הצוות הראשונים של חברת תיאטרון מלבורן.
זכתה בפרס התיאטרון העולמי ובפרס טוני ראשון בקריירה בשנת 1966 על הופעתה במחזהו של טנסי ויליאמס "טרגדיית סלפסטיק".
ב-1968 זכתה בפרס טוני שני על הופעתה המרשימה בתפקיד ג'ין ברודי במחזה "אביבה של מיס ברודי".
ב-1982 הופיעה קולדוול בטרגדיה המיתולוגית "מדיאה" בתפקיד הראשי וזכתה בפרס טוני שלישי לשחקנית הטובה ביותר.
בשנת 1985 השתתפה בסרטו של וודי אלן "שושנת קהיר הסגולה" בתפקיד הרוזנת.
בשנת 1996 זכתה קלדוול בפרס שולחן הזהב ובפעם הרביעית בפרס טוני על תפקידה בתור זמרת האופרה היוונייה מריה קאלאס במחזה "מאסטר קלאס".
ב-2002 שיחקה בדרמה "רק נשיקה" ודיבבה בסרט ההנפשה "לילו וסטיץ'" את המושלת הגדולה, כאשר היא ביצעה את תפקיד זה במדיות נוספות – "סטיץ': הסרט", "לילו וסטיץ': הסדרה", "הבריחה הגדולה של סטיץ'" ו"לירוי וסטיץ'".
ב-2011 השתתפה בעיבוד הקולנועי לספר "קרוב להפליא ורועש להחריד" בתפקיד סבתו של הילד אוסקר שאל.
קיבלה תואר אבירות במסדר האימפריה הבריטית בשנת 1970 על תרומתה לתחום התיאטרון.
הייתה נשואה לבמאי התיאטרון הקנדי המצליח זוכה חמישה פרסי טוני רוברט וייטהאד עד לפטירתו בשנת 2002.
בנם הוא שחקן התיאטרון צ'ארלס וייטהאד.
קולדוול מתה ב-16 בפברואר 2020 בגיל 86 מסיבוכים של מחלת פרקינסון.
זואי ורייבן

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה 
 שחקנים:  ג'יילן בארון  ג'ו אשמן  Charlotte Jordan  Carla Woodcock  סת' קאר  ט'ניה מילר  Ryan Sands  ג'ו סימס  Anna Passey  Geoffrey McGivern  Caroline Ford  Manpreet Bambra  פרדי קרטר  נח האנטלי  Kerry Ingram  סלין באקנס  ברוס הרבלין-ארל  Natalie Gumede  Paul Antony-Barber 
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  32
 הפקה
 חברת הפקה:  Lime Pictures
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  25–33 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  23 ביוני 2017 – 6 ביולי 2019
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זואי ורייבן (באנגלית: Free Rein) היא סדרת דרמה המשכית בריטית, שנוצרה על ידי ויקי לוטאס ואנה מקלירי, והופקה על ידי Lime Pictures עבור שירות הסטרימינג נטפליקס. העונה הראשונה עלתה לשירות ב-23 ביוני 2017, השנייה עלתה ב-6 ביולי 2018 והשלישית והאחרונה עלתה ב-6 ביולי 2019.
לאור הצלחת הסדרה הופקו לה שני ספיישלים, "זואי ורייבן: יש סוסים שיודעים לשיר (בחג המולד)" שעלה לשירות ב-7 בדצמבר 2018, ו"זואי ורייבן: חג האהבה" שעלה לשירות ב-1 בפברואר 2019. בינואר 2021, השחקנית סלין באקנס שגילמה את מיה הודיעה שהסדרה הסתיימה, לאחר שהופקו לה שלוש עונות ו-32 פרקים באורך 25–33 דקות.
גם בישראל הסדרה עלתה בנטפליקס, כמו כן היא דובבה לעברית בביומה של טליה ברקאי, כאשר בין המדבבים נכללים עינת אזולאי, מייה קדוש, אריאל שמיר ואורי זלצמן.
תקציר העלילה

זואי, נערה אמריקאית בת 15 מלוס אנג'לס מגיעה לחופשת קיץ לאנגליה לעיירה בה נולדה וגדלה אימה. במהלך הקיץ היא יוצרת קשר מיוחד עם הסוס הפראי רייבן ומכירה חברים חדשים בני גילה.
דמויות ושחקנים

זואי פיליפס (ג'יילן בארון): הדמות הראשית
פיטר (פרדי קרטר): בעל סוס בשם אלביס, ילד בעייתי
רוזי פיליפס (נביה רובינסון): אחותה של זואי
ג'ייד גיל (מנפריט במברה): חברה של זואי
בקי סיידבום (קרי אינגרם): חברה של זואי
מיה (סלין באקנס): לאחר מספר התנגשויות בסוף מתחברת עם זואי
קאלום (ג'ו אשמן): תקופה מסוימת חבר של מיה
פרסים ומועמדויות

הסדרה זכתה בפרס אמי בשנת 2018 בקטגוריה סדרה לנוער ומשפחה, והייתה מועמדת לקבלת פרס NAACP Image. בהמשך היא זכתה בפרסים נוספים.
וילארד הול

וילארד הול (באנגלית: Willard Hall‏; 24 בדצמבר 1780 - 10 במאי 1875), היה עורך דין ופוליטיקאי מווילמינגטון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן בסנאט של דלאוור, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור וכשופט מחוזי של ארצות הברית בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז דלאוור. הוא כיהן כנשיא הראשון של החברה ההיסטורית של דלאוור, היה נשיא אגודת התנ"ך המדינתית, והיה גורם מרכזי בהקמת אגודת קרן החיסכון של וילמינגטון כבנק קהילתי, שכיהן כנשיא שלה במשך יותר מ-40 שנה.
ביוגרפיה > השכלה וקריירה

הול נולד ב-24 בדצמבר 1780 בווסטפורד, מסצ'וסטס, ולמד בבתי הספר הציבוריים ובאקדמיית ווסטפורד. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ב-1799 ולמד משפטים ב-1803. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ונכנס למשרד פרטי בדובר, דלאוור, מ-1803 עד 1823. הוא היה מזכיר המדינה של דלאוור מ-1811 עד 1814, ומ-1821 עד 1823.
ביוגרפיה > כהונה בקונגרס

הול נבחר כדמוקרטי-רפובליקני ממחוז הקונגרס הכללי של דלאוור לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה-15. הוא נבחר מחדש לקונגרס ה-16 וכיהן מ-4 במרץ 1817 עד 22 בינואר 1821, אז התפטר. הוא נכשל ב-1820 בניסיונו להיבחר מחדש לקונגרס ה-17. הוא היה חבר בסנאט של דלאוור ב-1822. הוא היה המהדר של הקוד המתוקן של דלאוור בשנת 1829. כמו כן, הוא היה ציר לוועידה החוקתית של דלאוור בשנת 1821.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

הול קיבל מינוי פגרה מהנשיא ג'יימס מונרו ב-6 במאי 1823, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז דלאוור שפונה על ידי השופט ג'ון פישר. הנשיא מונרו מינה אותו לאותו תפקיד ב-5 בדצמבר 1823. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-9 בדצמבר 1823, וקיבל את המינוי שלו באותו יום. כבונתו הסתיימה ב-6 בדצמבר 1871, עקב פרישתו.
ביוגרפיה > שירות אחר

הול היה נשיא מועצת בית הספר וילמינגטון מ-1852 עד 1870. הול היה גם הנשיא הראשון של החברה ההיסטורית של דלאוור. בספטמבר 1831, הול היה בין עשרים וחמישה חברים מייסדים שנבחרו לכהן במועצת המנהלים של האגודה החדשה לקרן חיסכון של וילמינגטון, בנק קהילתי שנועד לספק לאנשים עם חסכונות צנועים בלבד מקום בטוח להפקיד את כספיהם. ב-1 באוקטובר 1831 נבחר הול לנשיא הבנק, תפקיד בו מילא עד 1872, אז פרש בגיל 92.
ביוגרפיה > מותו

הול מת ב-10 במאי 1875 בווילמינגטון, דלאוור, לשם עבר בשנת 1825. הוא נקבר בבית הקברות וילמינגטון וברנדיווין בווילמינגטון.
משפחתו

בשנת 1806, הול נישא לג'וניה קילן, בתו של הקנצלר ויליאם קילן ונולדה להם בת, לוסינדה. ג'וניה מתה ב-1826 והול התחתן עם הרייט היליארד.
שירות דת

הול שימש כמורה בבית ספר לימי ראשון בכנסייה הפרסביטריאנית.