stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלולה למניעת היריון
היסטוריה

הפרשת הפרוגסטרון והאסטרוגן על ידי השחלות התגלתה בשנות ה-30. מתן הורמונים אלו בצורה ישירה הייתה בעייתית, שכן הורמונים טבעיים אלו מתפרקים מהר ברוק ובקיבה, וכך נמנעת ספיגתם היעילה ממערכת העיכול למחזור הדם. במחקר שנמשך משנות ה-30 ועד לשנות ה-50 הצליחו לייצר הורמונים סינתטיים שיגיעו למחזור הדם, ובשנות ה-60 אלה יצאו לשוק בארצות הברית בצורת גלולות (שאביהן הרשמי הוא הביוכימאי האמריקאי ד"ר גרגורי פינקוס, שעמד בראש צוות שכלל גם את קארל דג׳ארסי היהודי ניצול השואה ואשר למעשה היה ממציא הגלולה, פרנק קולטון ומין צ'ה צ'אנג), וחוללו מהפכה בתחום האמצעים למניעת היריון בארצות הברית. בגרסאותיהן הראשונות, הכילו הגלולות מינון הגבוה עד פי 10 מהמקובל בעשור השני של המאה ה-21. אולם, לאחר שהתגלו תופעות לוואי המשפיעות על מחזור הדם, על מנגנון הקרישה ועל העלאת הסיכון לסרטן, והיות שלא נצפה הבדל מבחינת היעילות במניעת היריון, החלו להוריד את המינונים בהדרגה עד למינונים הנמוכים המקובלים כיום. כמו כן, החלו לייצר גלולה חדשה אשר מכילה מינונים שונים של אסטרוגן ושל פרוגסטרון עבור כל יום במהלך המחזור, בניסיון לחקות את מחזור השחלה. לגלולה זו ניתן השם "הגלולה הטריפאזית", בעוד שלגלולה הקודמת קראו "הגלולה המונופאזית".
פעילות

הגלולה למניעת היריון מכילה את שני הורמוני המין הנשיים, האסטרוגן והפרוגסטרון. הפרוגסטרון פועל למניעת הפרשת הגונדוטרופינים (ההורמון מגרה זקיק - FSH והורמון ההצהבה-LH), שהם ההורמונים שמייצרת בלוטת יותרת המוח כדי לגרות את איברי המין לייצר תאי זרע או ביציות. כפועל יוצא מכך נמנע הביוץ. האסטרוגן מסייע לפרוגסטרון במניעת הביוץ. הפרוגסטרון שבגלולה פועל גם למנוע מרירית הרחם את השינויים שנדרשים לקליטת הביצית המופרית.
יעילות הגלולה

ב"שימוש מושלם" – כלומר כל עוד מקפידים ליטול אותן בדיוק לפי הוראות השימוש, וכל עוד הנטילה נעשית באופן קבוע ובאותה השעה מדי יום, ללא שכחה והפסקות – מידת יעילותן של הגלולות עומדת על 99.7%.
ב"שימוש טיפוסי" – הכולל הפסקות, שכחה, אי הקפדה על דיוק – היעילות יורדת ל-91%. לצעירות שאורח חייהן מקשה להן לשמור על שגרת "שימוש מושלם" ממליצים איגודי הגינקולוגים על התקן תוך-רחמי אשר יעיל במניעת היריון ב-99.8% משום שהוא פועל ברציפות 3–5 שנים.
הנחיות נטילה: עבור רוב הגלולות, ההנחיות הן לקחת את הגלולה מדי יום בשעה קבועה במשך 21 יום ולאחר מכן לעשות הפסקה בת שבעה ימים. בסוג מסוים של גלולות ישנן 24 גלולות עם חומר פעיל ו-4 גלולות דמה במהלכן מופיעה הווסת, המאפשרות לקיחה רציפה של גלולה מדי יום. סוג זה עוזר, בין היתר, לנשים אשר מתקשות בשמירה על מועדי נטילת הגלולות והפסקתן. גלולות אחרות ניטלות באופן רציף ואז אין הפסקה דמוית הווסת (למשל גלולות לנשים מניקות).
אם תשכח האישה לקחת את הגלולה בזמן, הדבר יפגע ביעילותה.
החמצה של נטילת שתי גלולות רצופות מחייבת שימוש באמצעי מניעה נוספים לא-הורמונליים באותו חודש לשם גיבוי.
במשך חודש הנטילה הראשון (ולאחר הפסקה) יש להשתמש באמצעי נוסף.
נטילת תרופות שונות עלולה לפגוע ביעילות הגלולה.
שלשול או הקאה מונעים ספיגה ראויה של ההורמונים הנמצאים בגלולה ופוגעים ביעילותה.
אינדקס פרל (pearl index) הוא מדד המשמש לבחינת יעילותם של אמצעי מניעה. המדד מבוטא כ"מספר ההריונות בקרב 100 נשים פוריות נורמליות למשך תקופה של שנה". כל צורה של מניעת היריון זוכה לשני אינדקסי פרל: "יעילות האמצעי", המייצג שימוש מושלם באמצעי ההגנה, ו"יעילות טיפוסית", המייצג שימוש טיפוסי כלומר שימוש שאינו מושלם באמצעי המניעה.
בשימוש מושלם מקבלת הגלולה על-פי ההערכה אינדקס פרל של 0.3-1.25. המשמעות היא שבתנאים אידיאלים ושימוש נכון בגלולה, ייכנסו להיריון 0.3-1.25 נשים בממוצע לשנה, בקרב 100 נשים.
סטטיסטית, במקרה של שימוש טיפוסי, הגלולה מקבלת אינדקס פרל של 2.5-8, כלומר שבקרב 100 נשים שייקחו את הגלולה, 2.5-8 נשים בממוצע לשנה ייכנסו להיריון.
הסתייגויות משימוש בגלולה ותופעות לוואי

הגם שנמצא כי שימוש ארוך בגלולות אינו פוגע בפוריות האשה, ישנן הסתייגויות אחרות לשימוש בה. מחקרים אחדים מצאו כי שימוש של מעל ל-5 שנים בגלולות עוזר במניעת סוגי סרטן מסוימים, בעוד מחקרים אחרים טוענים כי שימוש ארוך טווח עלול להעלות את הסיכון ללקות במיני סרטן אחרים. סוגיית הסרטן טרם הוכרעה לגמרי ברמה אפידמיולוגית, אם כי ברמה התאית, ידוע מנגנון השפעתם של ההורמונים המרכיבים את הגלולה, על איברי מין כגון שחלה, שד, צוואר הרחם והרחם. מנגנון זה יכול להסביר את תהליך השגשוג התאי הגורם לסרטן כאשר יוצא משליטה. כמו כן, הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן הכלילה את הגלולות למניעת היריון ברשימת הגורמים שהם מסרטנים ודאיים בבני אדם.
כמו כן, גלולות עשויות לגרום לעליה בקרישיות הדם, ונשים הסובלות מנטייה לקרישיות יתר או הסובלות ממחלות שבהן ידועה הגברת הסיכון להיווצרות קרישי דם - צריכות לערוך בדיקות דם תקופתיות או להימנע לחלוטין מנטילת גלולות. גם על נשים המעשנות בקביעות - להימנע מנטילת גלולות.
נוסף על כך, ישנן לא מעט נשים שמתלוננות על אובדן החשק המיני בעקבות השימוש בגלולות, תופעה שבדרך כלל נעלמת מספר חודשים לאחר הפסקת השימוש בגלולות. גלולות עשויות לגרום לתחושת נפיחות וכן לעליה במשקל ועליה בגודל וברגישות החזה.
במקרים מסוימים נטילת גלולות יכולה לגרום לעליה בכמות השיעור על הגוף, אולם במצבים כגון שחלה פוליציסטית ניתן לצפות להפחתה בכמות שיער הגוף. בשנות האלפיים החלו מחקרים הבודקים את תרומת הגלולות לתסמינים הדומים לתסמיני גיל המעבר. זאת, לאחר שנמצא כי מבין נשים צעירות רבות שפונות לרופא בתלונה על יובש בנרתיק וכאבים בעת קיום יחסי מין (שניים מהתסמינים של גיל המעבר בנשים) אחוז גבוה בצורה משמעותית נוטלות גלולות במינון נמוך של אסטרוגן, כפי שמקובל לרשום כיום.
הסתייגויות משימוש בגלולה ותופעות לוואי > סוגיות אתיות במרשם גלולות למניעת היריון

לרופאים רבים יש קשר עם יצרני תרופות מסוימים, מהן גם חברות לייצור גלולות. פעמים רבות הם רושמים לנשים את סוג הגלולות המיוצרות על ידי החברות הללו (תופעה שאיננה בלעדית לתחום הגלולות למניעת היריון). לראייה, בעת מתן המרשם הראשון לתרופה, האשה בדרך כלל מקבלת "דוגמית" של הגלולה, שהיא למעשה חפיסה מלאה של גלולות לשימוש לחודש הראשון. בנוסף מרשמי הגלולות ניתנים פעמים רבות על גבי נייר-ייעודי של יצרן הגלולות הכולל את לוגו הגלולה, ולא על טופסי מרשם-תרופות של קופת החולים.
חשיבותה של סוגיה זו נובעת, בין השאר, מהעובדה שתופעות לוואי מסוימות יכולות להיעלם בעת מעבר לגלולה של יצרן אחר, בה יש הבדלים קטנים ביחסי המינונים של הרכיבים השונים, גם אם הגלולה שייכת לאותה קבוצה של גלולות (כאלה מהדור החדש או גלולות עתירות אסטרוגן).
הסתייגויות משימוש בגלולה ותופעות לוואי > גלולות ומחזור חודשי

מניעת הופעת הווסת: כאמור, ברוב הגלולות הוראות היצרנים הן לנטילת הגלולה לתקופות בנות 21 יום, כאשר בין חפיסה לחפיסה מופיע דימום דמוי המחזור החודשי (וסת). נטילה רצופה של חפיסות ללא הפסקה מונעת את הופעת הדימום, וקיימת מחלוקת מקצועית בשאלה האם יש סיכון בנטילה רצופה של הגלולות ללא הפסקה. בשנים האחרונות פותחו אמצעי מניעה חדשים על בסיס הורמונלי, הניתנים בזריקה או במדבקה באופן קבוע ומונעים הופעת הדימום לתקופה של מספר חודשים בכל פעם.
הפחתת דימום וסת מוגבר: גלולות ניתנות גם כחלק מטיפול בדימום וסת כבד: מאפייני דימום מוגבר הם במקרים רבים החלפה תכופה מאוד של טמפונים או תחבושות, וכן שימוש בו זמנית הן בטמפון והן בתחבושת כדי למנוע זליגת דם, לצד תסמינים כמו חולשה, סחרחורות, כאבי ראש ואף התעלפויות. גלולה המכילה דיאנוגסט מותווית להפחתת דימום וסת מוגבר.
הסתייגויות משימוש בגלולה ותופעות לוואי > התוויית נגד

לפי המלצות ה-CDC, גלולות למניעת היריון אסורות לשימוש במקרים הבאים:
נשים מעשנות מעל גיל 35.
גורמי סיכון למחלות קרדיווסקולריות. (סוכרת, יתר לחץ דם)
יתר לחץ דם
פקקת ורידים עמוקה
מוטציות ידועות הגורמות לקרישי דם.
מחלת לב איסכמית.
שבץ בעבר
זאבת
סרטן השד
שחמת הכבד
Hepatocellular adenoma or malignant hepatoma
מיגרנה עם אאורה
ראו גם

אמצעי מניעה הורמונלים
הערות שוליים

↑  עלון מידע על קלייר באתר משרד הבריאות
↑  גלולה למניעת הריון עם חומצה פולית, אתר "אינפומד"
↑  המלצות משרד הבריאות לצריכת חומצה פולית
↑  Folate-Fortified Birth Control Pill Approved
↑  World Health Organization (2016). Selected practice recommendations for contraceptive use (Third ed.). Geneva: World Health Organization. p. 150. hdl:10665/252267. ISBN 9789241565400. OCLC 985676200.
↑  נייר עמדה של האיגוד הגינקולוגי האמריקאי בעניין הרחבת השימוש באמצעי מניעה לטווח ארוך
↑  J. Russo, Irma H. Russo, The role of estrogen in the initiation of breast cancer, The Journal of Steroid Biochemistry and Molecular Biology 102, 2006-12-01, עמ' 89–96 doi: 10.1016/j.jsbmb.2006.09.004
↑  List of Classifications, Estrogen-progestogen oral contraceptives (combined), Agents classified by the IARC Monographs, Volumes 1–125, ‏12/2019
↑  דימום וסת מוגבר, מכבי
↑  Risks and side effects associated with estrogen-progestin contraceptives, www.uptodate.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4044229-9  NDL: 00563218 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גאומטריה לא-אוקלידית

במתמטיקה, גאומטריה לא-אוקלידית היא כל מערכת גאומטרית עקבית ששונה מהגאומטריה האוקלידית באקסיומה אחת או יותר. שתי המערכות הלא-אוקלידיות הידועות ביותר הן הגאומטריה הספרית והגאומטריה ההיפרבולית, ולעיתים המונח גאומטריה לא-אוקלידית מתייחס בעיקר לגאומטריות אלה. גאומטריות אלה מתקבלות על ידי החלפת האקסיומה החמישית של אוקלידס (אקסיומת המקבילים) באקסיומה אחרת. בגאומטריה האוקלידית, האקסיומה החמישית מניחה כי במישור דו־ממדי, לכל ישר נתון ונקודה כלשהי שאינה על הישר קיים בדיוק ישר אחד העובר דרך הנקודה ואינו פוגש את הישר הנתון (כלומר, ישר מקביל לישר הנתון). בגאומטריה היפרבולית, לעומת זאת, ישנם אינסוף קווים דרך הנקודה שאינם פוגשים את הישר הנתון, בעוד שבגאומטריה אליפטית, כל קו דרך הנקודה פוגש את הישר הנתון.
התנהגותם של קווים בעלי אנך משותף בגאומטריות שונות
דרך נוספת לתאר את ההבדלים בין הגאומטריות הללו היא להתבונן בשני קווים ישרים הנמשכים ללא הגבלה במישור דו־ממדי, אשר שניהם מאונכים לישר שלישי (באותו מישור):
בגאומטריה האוקלידית, הקווים נשארים במרחק קבוע זה מזה.
בגאומטריה היפרבולית, הם "מתעקלים" זה מזה, ומתרחקים ככל שמתרחקים מנקודות החיתוך עם הניצב המשותף; קווים אלה נקראים גם אולטרה-מקבילים.
בגאומטריה אליפטית, הקווים "מתעקלים" אחד כלפי השני ובסופו של דבר נפגשים.
רקע

בספרו יסודות, ביסס אוקלידס את הגאומטריה שלו על חמש הנחות (אקסיומות). בניגוד לארבע ההנחות הראשונות, שהיו קצרות ופשוטות, ההנחה החמישית (הידועה גם כאקסיומת המקבילים) נוסחה על ידי אוקלידס באופן מסורבל וארוך יותר ונתפסה על ידי מתמטיקאים כפחות טבעית (self-evident). לפיכך נעשו מאמצים רבים לאורך ההיסטוריה להחליפה באקסיומה טבעית יותר או להוכיח שאקסיומה זו נובעת מהאקסיומות האחרות, כלומר – שהיא אינה אקסיומה אלא משפט. מאמצים אלה עלו בתוהו במשך כאלפיים שנה, עד שבראשית המאה ה-19 הבינו מתמטיקאים אחדים שהאקסיומה החמישית כלל אינה הכרחית עבור מערכת גאומטרית עקבית. בכך נפתח לראשונה הפתח לבניית גאומטריות שונות מהגאומטריה של אוקלידס, הגאומטריות הלא-אוקלידיות. לגילוי זה היו השלכות מרחיקות לכת על המתמטיקה ועל המדע בכלל. בתחילת המאה ה-20 השתמש אלברט איינשטיין בגאומטריה לא-אוקלידית על מנת לנסח את תורת היחסות הכללית.
גאומטריות לא-אוקלידיות

לרעיון שניתן להחליף את אקסיומת המקבילים באקסיומה אחרת, ובכך לקבל גאומטריה שונה מהגאומטריה האוקלידית אך תקפה באותה מידה, הגיע לראשונה גאוס, שחשש לפרסם רעיון כה חדשני. גאוס גילה רבות מהתכונות היסודיות של הגאומטריה הלא אוקלידית (או, באופן ספציפי יותר, של הגאומטריה ההיפרבולית) כגון: אי-אפשרות של צורות דומות וקיומו של אורך אבסולוטי א-פריורי (absolute length). כמו כן, גאוס גילה והוכיח את הקשר בין האינטגרל על עקמומיות המשטח לגירעון הזוויתי של משולש על פניו (ההפרש בין סכום זוויותיו ל-180 מעלות), מצא נוסחה לשטח המקסימלי של משולש בגאומטריה היפרבולית, וכן נוסחה להיקף מעגל בגאומטריה היפרבולית. אחריו, בשנות העשרים של המאה ה-19, הגיעו לרעיונות דומים באופן בלתי תלוי המתמטיקאי הרוסי ניקולאי לובצ'בסקי וקצין הצבא ההונגרי יאנוש בויאי. בגאומטריה ההיפרבולית, דרך נקודה מחוץ לישר עוברים אינסוף ישרים מקבילים לישר זה (ולא אחד בלבד כבגאומטריה האוקלידית). בגרסה אחרת של גאומטריה לא־אוקלידית, הגאומטריה הכדורית, שאותה פיתח ברנהרד רימן, תלמידו של גאוס, אומרת מתקיים כי כל שני קווים ישרים נפגשים. כלומר, בגאומטריה זו לא קיימים ישרים מקבילים כלל.
מאוחר יותר פיתח רימן את הגאומטריה הרימנית שמכלילה את כל הגאומטריות הנ"ל והניחה את היסודות לתחום הנקרא גאומטריה דיפרנציאלית, המטפל בין השאר ביריעות בעלות עקמומיות משתנה. ב-1868 נעזר אאוג'ניו בלטראמי בשיטה הכללית של רימן כדי לבנות מודלים לגאומטריה ההיפרבולית. בשנות השבעים של המאה ה-19 חיבר אנרי פואנקרה את הרעיונות האלה אל הנושאים המרכזיים במתמטיקה של תקופתו, והפך אותם לכלי חיוני בתורת המספרים האנליטית.
בתחילת המאה ה-20 התברר שהגאומטריות הלא־אוקלידיות אינן רק תרגיל ביסודות האקסיומטיים של הגאומטריה, אלא הן בעלות משמעות פיזיקלית אמיתית. כשם שהגאומטריה האוקלידית מהווה בסיס למכניקה של אייזק ניוטון, כך מהווה הגאומטריה ההיפרבולית המיושמת על יריעה פסאודו-רימנית (כלומר: יריעה בה הטנזור המטרי לא חיובי לחלוטין) בסיס לתורת היחסות הכללית, והיא הגאומטריה שמתארת נאמנה את המרחב-זמן.
עקביות הגאומטריה הלא-אוקלידית

הדרך הטובה ביותר להשתכנע שגאומטריה לא-אוקלידית היא עקבית, כלומר, שאין בה סתירות, היא לבנות מודל שלה במסגרת תאוריה אחרת, וותיקה ומבוססת יותר. פירושו של דבר הוא שבמסגרת התאוריה הוותיקה, בוחרים קבוצה שתייצג את המישור בגאומטריה הלא-אוקלידית, ומאפיינים את הנקודות ואת הקווים הישרים במישור זה. כל שנדרש מן המודל הוא שהקווים והנקודות שלו יקיימו את האקסיומות של התורה החדשה - הלא-אוקלידית. אם קיים מודל כזה, אז העקביות של התאוריה החדשה נובעת מזו של התאוריה הישנה.
המודלים המקובלים לגאומטריה לא-אוקלידית הם במסגרת הגאומטריה האוקלידית. קיומם של מודלים כאלה מוכיח כי אם הגאומטריה האוקלידית עקבית, הרי שבהכרח תכונה זו חלה על הגאומטריה הלא-אוקלידית. זו בפני עצמה הוכחה שאקסיומת המקבילים (האוקלידית) בלתי תלויה באקסיומות הגאומטריות האחרות (העקביות של הגאומטריה האוקלידית עצמה נשענת על העקביות של תורת הקבוצות, דרך המודל הסטנדרטי של המרחב האוקלידי).
ניתן לפרש חלק מהגאומטריות הלא־אוקלידיות כגאומטריה של פני משטח עקום במרחב אוקלידי תלת־ממדי. המודל הסטנדרטי עבור הגאומטריה הספרית היא גאומטריה על פני כדור, שבה הקווים הישרים הם "מעגלים גדולים" (כגון קו המשווה או המרידיאנים על כדור הארץ).
גם לאחר עבודתם של לובצ'בסקי, גאוס ובויאי, נותרה בעינה השאלה: "האם קיים מודל כזה לגאומטריה היפרבולית?". התשובה ניתנה על ידי אאוג'ניו בלטראמי, בשנת 1868, אשר הראה לראשונה כי למשטח הנקרא פסאודוספרה (דמוי אוכף) יש את העקמומיות המתאימה למודל של חלק מהמרחב ההיפרבולי. במאמר שני באותה שנה, הגדיר בלטרמי את מודל קליין (נקרא גם מודל הדיסק (אנ')), אשר מתאים למכלול המרחב ההיפרבולי, והשתמש בכך כדי להראות שהגאומטריה האוקלידית והגאומטריה ההיפרבולית הן עקביות יחד, כך שהגאומטריה ההיפרבולית היא עקבית אם ורק אם הגאומטריה האוקלידית היא עקבית.
לקריאה נוספת

האם אלוהים הוא מתמטיקאי?, בתרגום עמנואל לוטם, אריה ניר הוצאה לאור, 2010, הפרק "הגאומטריקאים: הלם העתיד", עמ'155–175
Marvin J. Greenberg, Euclidean and Non-Euclidean Geometries: Development and History, 4th edition, W. H. Freeman, 2008
Gray, Jeremy. Ideas of Space : Euclidean, Non-Euclidean, and Relativistic. 2nd ed., Clarendon Press ; Oxford University Press, 1989
Bonola, Roberto. Non-Euclidean Geometry. Dover, 1955
דגל חמאס

| --- | --- |

 מוטיבים עיצוביים:  כיתוב בצבע לבן בקליגרפיה ערבית של השהאדה על רקע ירוק
דגלי חמאס מונפנים ברמאללה, מאי 2007
דגל חמאס הוא דגלו של ארגון הטרור חמאס, תנועה אסלאמיסטית-סונית פונדמנטליסטית פלסטינית שהוקמה בשנת 1987.
הדגל, בדומה לדגל ערב הסעודית, מורכב מכיתוב בצבע לבן בקליגרפיה ערבית של השהאדה – הכרזת האמונה האסלאמית (لَا إِلٰهَ إِلَّا الله مُحَمَّدٌ رَسُولُ الله - "אין אלוהים מלבד אללה; מוחמד שליח אללה") על רקע ירוק חלק – הצבע המסורתי שמזוהה עם האסלאם. בדומה לדגלים אסלאמיים אחרים, הצבע נגזר, על פי המסורת, מהגלימה הירוקה שעטה הנביא מוחמד.
ברצועת עזה, הנשלטת על ידי הארגון, נעשה בדגל שימוש במקביל לדגל הפלסטיני וכן במפגני תמיכה של הארגון ביהודה ושומרון ובחלקים אחרים של העולם הערבי.
מחוץ לחמאס וללא קשר אליו, דגל דומה משמש כמה מארגוני הג'יהאד הסלפי, ביניהם כמה משלוחותיו של ארגון אל-קאעידה, רק ששם הכיתוב בצבע לבן מופיע על רקע שחור ולא ירוק.
ב-2014, היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הנחה את גורמי אכיפת החוק לפעול להעמיד לדין כל מי שיניף דגלים של ארגוני טרור כגון דאעש, חמאס וחזבאללה במקומות ציבוריים.
ראו גם

דגל ערב הסעודית
דגל המדינה האסלאמית
הדגל הפלסטיני
דגל חזבאללה
הערות שוליים

↑  עדנה אדטו, היועמ"ש: מניפי דגלי חמאס, דאעש וחיזבאללה - לדין, באתר ישראל היום, 4 בספטמבר 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגל טורונטו

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מוניציפלי
 יחס אורך/גובה:  2/3
 קבלת מעמד רשמי:  6 בנובמבר 1974
 מוטיבים עיצוביים:  עלה עץ אדר 
 שם המעצב:  רנאטו דה סאנטיס
 
דגל טורונטו הנוכחי נבחר על ידי ועדה שהוקמה ב-18 באוגוסט 1974 לבחירת דגל לעיר, בעקבות תחרות שנערכה בעיר לעיצוב הדגל. ב-6 בנובמבר באותה שנה, בחרה הוועדה פה אחת את הדגל שעוצב על ידי רנאטו דה סאנטיס (Renato De Santis) בן ה-21, שהיה באותה עת סטודנט במכללת ג'ורג' בראון.
דגל זה שימש את העיר העתיקה של טורונטו עד איחוד רבעי העיר רבתי לעיר אחד בשנת 1997. בשנה זו פנתה מועצת העיר לציבור בבקשה לעיצוב דגל חדש, אולם ההצעות השונות שהוצעו נידחו. לבסוף ביצע דה סאנטיס שינויים קלים בדגל הקיים, והדגל המחודש אומץ רשמית באוקטובר 1999.
תיאור הדגל

הדגל מציג את שני המגדלים של בניין עיריית טורונטו על רקע כחול. בין המגדלים, בתחתיתם מופיע עלה עץ אדר המופיע על דגל קנדה. עלה זה מסמל את אולם המועצה הנמצא בבסיס המגדלים. צורת המגדלים יוצרת את האות "T" - האות הראשונה של שם העיר.
דגל חלדרלנד

דגל חלדרלנד (יחס 9:13; דה-פקטו 2: 3)
שלט האצולה של חלרה (1379)
דגל חלדרלנד (בהולנדית: Vlag van Gelderland) הוא דגל מחוז חלדרלנד שבהולנד.
תיאור הדגל

הוא טריקולור אופקי של כחול, צהוב (זהב) ושחור.
היסטוריה

חלדרלנד היא אחת המחוזות הגדולים והעתיקים ביותר בהולנד. שלט האצולה של חלרה (משנת 1190) כלל שלושה מעגלים אדומים על רקע זהב (צהוב). בשלהי המאה ה-12 הוחלף הסמל בשלושה שושנים על רקע זהוב. בראשית המאה ה-13 שונה הסמל לאריה מוזהב על רקע כחול עם מלבנים מוזהבים - סמל ששימש את הרוזנים של חלרה. בשנת 1339 הרוזן של חלרה קיבל תואר דוכס והמלבנים הוסרו מהסמל (נותר עליו אריה אדום על רקע מוזהב, כאשר לאריה שני זנבות וכתר). בעקבות מלחמות במאה ה-15 והמאה ה-16 שונו גבולות המחוז, והסמל הועבר בשנת 1543 למחוז זוטפן. בשנת 1802 אומץ של האבירים הנוכחי של חלדרנד.
הדגל אומץ רשמית ב-15 באפריל 1953 על ידי מועצת המחוז (ה-Provinciale Staten). צבעיו מקורם בסמל חלדרלנד אשר בתורו התבסס על שלט האצולה של חלרה (ראו תמונה).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  היסטוריה של הסמל של חלדרלנד
| דגלי ממלכת ארצות השפלה |
| --- | --- | --- |
| בית המלוכה ההולנדי | דגלי בית המלוכה ההולנדי |  |
| מדינות הממלכה | הולנד • ארובה • סנט מארטן • קוראסאו |  |
| מחוזות הולנד | אוברייסל • אוטרכט • דרום הולנד • דרנתה • זיילנד • חלדרלנד • חרונינגן • לימבורג • פלבולנד • פריסלנד • צפון בראבנט • צפון הולנד |  |
| הולנד הקריבית (טריטוריות מעבר לים) | בונייר • סאבא • סנט אוסטתיוס |  |
| ערים בהולנד | אמסטרדם • וירט • מאסטריכט • סכוונינגן • רוטרדם |  |
| דגלים היסטוריים | איי הודו המזרחיים ההולנדיים • האנטילים ההולנדיים • גינאה החדשה ההולנדית • חברת הודו המזרחית ההולנדית • סורינם ההולנדית |  |
גאומטריית היגוי

גאומטריית היגוי ברכב היא הגאומטריה שלפיה ממוקמים ההגה, המנוע והגלגלים זה ביחס לזה, בזוויות שונות שנועדו למספר תפקידים שונים. בניגוד למחשבה המקובלת, גלגלי הרכב אינם מקבילים זה לזה.
זווית שפיעה (Camber)

אם מסתכלים על המכונית מלפנים, רואים שהגלגלים אינם מקבילים זה לזה. אם המרחק בין החלק העליון של הגלגלים גדול מהמרחק שבין החלק התחתון של הגלגלים – השפיעה חיובית. דבר זה מאריך את חיי המסבים, מפחית כשלים פתאומיים ובנוסף לכך, מקל את ההיגוי. אם המרחק בין החלק העליון של הגלגלים קטן מהמרחק שבין החלק התחתון של הגלגלים – השפיעה שלילית. דבר זה מחזק את יכולת השליטה ברכב, מעניק יציבות בפניות מבלי לקצר בצורה משמעותית את חיי הצמיג (כי בפנייה, פועל כוח צידי על הגלגל החיצוני וגורם לו לשנות את זווית השפיעה לחיובית, אם מלכתחילה זווית השפיעה היא שלילית זה מפצה על כך, ומעניק שטח מגע גדול בין הצמיג לכביש – כי שהצמיג מונח מעט בזווית, שטח החיכוך שלו גדל).
במקרה של זווית שפיעה לא מכוונת יישחקו חריצי הצמיג. למשל, בזווית חיובית גבוהה מדי יישחק החלק החיצוני. בנוסף לכך, זווית שפיעה מוגזמת תגרום לבלאי מהיר של חלקי המתלה, כגון: המסבים. אם זווית השפיעה שונה בשני הצדדים – הרכב "ימשוך" לצד שבו הזווית חיובית יותר.
בכלי רכב רבים, בעלי הנעה קדמית בעיקר, זווית השפיעה היא קבועה. לכן, אם הזווית אינה מכוונת הרי הרכב שחוק או עקום, אולי כתוצאה מתאונה — דבר המחייב החלפה או תיקון. בכלי רכב רבים משתנה הזווית במהירויות שונות, כתוצאה מכוחות אווירודינמיים המשנים את גובה הרכב (ודרך כך את הזווית). לכן, כיוון הזווית נעשה כך שבנסיעה מהירה תהיה שחיקה מעטה של הצמיגים.
בעבר הייתה המגמה הרווחת לכוון את הזווית כך שתהיה אפס או חיובית מעט, על מנת לקזז את המשקל שיועמס על הרכב. המגמה הרווחת כיום היא כיוון זווית שלילית, על מנת להעניק לרכב יציבות נוספת (שטח המגע של הצמיג גדל בפניה).
קדם אופן (גלגילון – Caster)

ציר ההיגוי של הגלגלים אינו ניצב לקרקע אלא מוטה באלכסון. אם החלק העליון של הציר מופנה לאחור, אז קדם האופן הוא חיובי. הדבר מסייע בשמירת כיוון הנסיעה בקו ישר. משום שציר ההיגוי חותך את הקרקע לפני הגלגל (בדומה לעגלת קניות), כך שהגלגל מאולץ לנוע מאחורי הציר ועל ידי כך לשמור על הכיוון. זווית חיובית מנסה ליישר את הגלגלים, וזו אחת הסיבות שההגה חוזר מעצמו למקומו לאחר פנייה.
אם החלק העליון של הציר מופנה לפנים, אז קדם האופן הוא שלילי, מה שמעניק לנהג היגוי רך יותר. כיום מתכננים את קדם האופן שיהיה חיובי. אם הרכב נוסע לאחור, אז קדם האופן הוא שלילי (כי כיוון הנסיעה התהפך). במקרה זה מורגש היגוי רך יותר, אך ההגה לא מתיישר לבד כמו בנסיעה קדימה.
אם קדם האופן לא מכוון עלול להיווצר קושי בשמירה על נסיעה בקו ישר.
אם קדם האופן לא שווה בשני הצדדים – הרכב "ימשוך" לצד שבו קדם האופן פחות חיובי.
אם קדם האופן שווה אבל שלילי מדי, ההגה יהיה רך, והרכב עלול לסטות ממסלולו. כי יהיה קשה לשמור על קו ישר.
ככל שקדם האופן גדול יותר (וחיובי) גדל המרחק האופקי בין שני הכוחות (נקודה עליונה ותחתונה של הציר), דבר המגדיל את שטח המגע של הצמיג. אם קדם האופן חיובי אך גדול מדי יהיה ההיגוי קשה (בגלל הגדלת שטח המגע של הצמיג עם הקרקע). בנוסף, תגרם רגישות יתר בצמיג לפגמים קטנים בכביש.
במקרה של קדם אופן נייטרלי לא תהיה המכונית יציבה, כי כל הכוח מופעל על נקודה אחת.
בדומה לזווית שפיעה, בכלי רכב רבים בעלי הנעה קדמית לא ניתן לכוון את קדם האופן. לכן, אם אינו מכוון, משהו ברכב שחוק או עקום, אולי כתוצאה מתאונה, דבר המחייב החלפה או תיקון.
לפני שנת 1975 נהגו לתכנן מכוניות עם קדם אופן שלילי, משתי סיבות:
הייתה דרישה מקרב הנהגים להגה רך. הגה כוח לא היה בנמצא, כך ששינוי קדם האופן היה פתרון אפשרי.
הצמיגים לא היו רדיאליים (צורת מבנה הצמיג), ולכן הם היו מתעוותים בזמן נסיעה מהירה, ורוב הצמיג היה נסרח מאחורי הציר (ושטח המגע היה מאחורי הציר), כך שקדם האופן האפקטיבי היה חיובי. אם רוצים להרכיב צמיגים רדיאליים בכלי רכב ישנים יש לשנות את קדם האופן לחיובי, כדי שהרכב יוכל לשמור על מסלולו במהירות גבוהה.
לקדם האופן השפעה מעטה על שחיקת הצמיגים.
נטיית ציר ההיגוי (Steering Axis Inclination)

כאשר מסתכלים על המתלה מלפנים, רואים את הזווית הנוצרת בין המתלה לבין הצמיג.
הזווית הזו בתוספת זווית השפיעה (יחד הן נקראות הזווית הכוללת- Included Angle), גורמת להרמה קלה של הרכב כאשר הגלגלים אינם במרכז. דבר זה גורם ליישור הגלגלים על ידי משקל הרכב, לאחר ביצוע פנייה (בנוסף לקדם האופן).
כינוס גלגלים והתבדרותם (Toe-in, Toe-out)

כאשר מסתכלים על הרכב מלמעלה, רואים שהגלגלים אינם מקבילים זה לזה. מצב בו המרחק בין החלק הקדמי של הגלגלים קטן מהמרחק שבין חלקיהם האחוריים נקרא כינוס (Toe–in). דבר זה מונע מהגלגלים לנטות החוצה בהאצות חזקות או במהירויות גבוהות (אז מקבילים הגלגלים זה לזה).
מצב בו המרחק בין החלק הקדמי של הגלגלים גדול מהמרחק שבין חלקיהם האחוריים נקרא התבדרות (Toe–out). דבר זה מונע מהגלגלים לנטות פנימה בפניות המתבצעות במהירות.
אם ה-Toe אינו מכוון עלולה להיות שחיקה מהירה ושווה בשני הצמיגים.
Toe מתכוונן תמיד בזוג הגלגלים הקדמיים (גם בכלי רכב בעלי הנעה קדמית) ובכלי רכב מסוימים אף בגלגלים האחוריים. כמו זווית השפיעה, גם ה-Toe משתנה במהירויות שונות, כתוצאה מכוחות אווירודינמיים המשנים את גובה המרכב (ועל ידי כך את ה-Toe) – בהתאם למוטות ההיגוי ולמערכת המתלים. ה-Toe מכוון כך שבמהירות גבוהה הוא אפס, כדי להגיע לשחיקת צמיגים מינימלית.
זווית אקרמן (Ackerman Steering Principle)

כאשר הגלגלים מופנים יש הבדל בין הזוויות שלהם: הגלגל הפנימי הוא בעל זווית גדולה יותר, מכיוון שהגלגל הפנימי פונה ברדיוס קטן יותר מהגלגל החיצוני (בנוסף, הגלגל הפנימי עובר פחות מרחק). לכן, הגלגל הפנימי פונה בזווית גדולה יותר. מתן זוויות שונות מתבצע על ידי זרועות ההיגוי. אילו הייתה לגלגל הפנימי זווית זהה לשל הגלגל החיצוני, היה מחליק ומשתפשף והדבר היה גורם לחימום הצמיג ולשחיקתו.
זווית שפיעה חיובית וזווית שפיעה שלילית
קדם אופן חיובי
דרך טובה לראות את ההשפעה של קדם האופן היא באמצעות עגלת קניות. במקרה זה אין זווית אבל הציר נמצא לפני מרכז הגלגל. הזווית במקרה זה היא חיובית. אם מנסים לשים את הגלגל לפני הציר, הוא ינסה לחזור למקומו אחורה – וימנע נסיעה בקו ישר. זה בדיוק מה שקורה ברכב עם קדם אופן שלילי מדי.
נטיית ציר ההיגוי
כינוס גלגלים
זווית אקרמן, הגלגל הפנימי פונה בזווית גדולה יותר
דגל טוגו

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  1:1.618   או 500:809
 קבלת מעמד רשמי:  27 באפריל 1960
 מוטיבים עיצוביים:  חמישה פסים אופקיים שלושה ירוקים ושנים צהובים, קנטון אדום, בתוכו כוכב לבן
 שם המעצב:  אהיי פאול
דגל טוגו אומץ ב-27 באפריל 1960, עם הקמתה  של המדינה. הדגל כולל חמישה פסים אופקיים - ירוקים וצהובים לסירוגין (הצבע הירוק מופיע בחלקו העליון והתחתון של הדגל). כוכב לבן בן חמישה קצוות על רקע אדום מופיע בחלקו העליון של הדגל, הקרוב לניצב (בקנטון הדגל).
צבעי הדגל הם הצבעים הכלל-אפריקאיים שמקורם בדגל אתיופיה, אולם הדגל דומה בעיצובו לדגל ליבריה (המבוסס על דגל ארצות הברית).
הדגל תוכנן על ידי אהיי פאול (Ahyi Paul).
דגלים היסטוריים

1957-1958
1958-1960
ראו גם

סמל טוגו
המנון טוגו