stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסקוס דובי טלאוד
תיאור

קוסקוס טלאוד מזכיר בצבעי פרוותו ובמראהו הדובי את הקואלה או עצלן חום-גרון, והוא פחות מסיבי מקרובו הגדול. מבנה גופו כבד, מוצק וחסון, ראשו עגול ורחב וחרטומו קצר יחסית. אוזניו הזעירות כפופות ועגולות ועיניו הבינוניות צבועות באפרפר או בזית ממוקמות במרכז הפנים. האף העגול והקטום של הקוסקוס גדול במיוחד וסביבו זיפים קצרים. הלסתות עבות וחזקות עם חותכות וטוחנות גדולות. הזנב באורך בינוני, כאשר חציו הראשון מוקף פרווה וחציו השני קירח עם עור מחוספס. בדומה לקוסקוס סולאווסי, גם זנבו של קוסקוס טלאוד עבה, גמיש וחזק ומשמש אותו כרגל חמישית במהלך הטיפוס על העצים; בשל כך, ניתן לטעות בו מרחוק ולחשוב שמדובר במין קוף גדול. אורך ראשו וגופו של קוסקוס דובי טלאוד 45 סנטימטרים ואורך זנבו כ-33 סנטימטרים. משקלו אינו ידוע אך ככל הנראה מעל 6 קילוגרם.
הדגימה שעליה התבסס התיאור המדעי של המין. ניתן להבחין בדמיון הרב לעצלן.
הפרווה של קוסקוס טלאוד צפופה, רכה וצמרירית. צבעה הכללי בצד הגוף העליון נע בין אפור-כסוף לאפור-כהה או בהיר בחלק העליון, בעוד שבצד הגוף התחתון (הבטן, המפשעה והחזה) ובפנים הידיים והרגליים היא חיוורת בהרבה ונעה בין צהבהב לקרם שמנת או אפרפר חיוור. באזור הגב, הזרועות והכתפיים, הפרווה מתכהה בדרך כלל לאפור-פחם, אפור-כחלחל או אפילו שחור-פיח.
הראש בצבע אפרפר או אפור-כהה, כשהלחיים ולעיתים גם הפנים בצבע צהבהב-קרמי המנוגד לחלוטין לצבע השחור של האף והאוזניים. סביב העיניים טבעות קטנות חשופות בצבע בורדו, שמוקפות בתורן בטבעות אפורות גדולות, והשילוב שלהן מעניק לקוסקוס טלאוד צורת משקפיים. יש לעיתים נקודה זהובה בין הגבות ובבסיס האוזניים. חציו הפרוותי של הזנב מתחלק בין אפור-פיח בצידו העליון לצהוב בצידו התחתון; חציו הקירח לעומת זאת, בצבע שחור מבריק (בניגוד לצבע הכתמתם-ורדרד האופייני לרוב הקוסקוסים). כפות היד והרגל שחרחרות אף הן והטפרים בצבע שנהב עד שחור.
תפוצה

קוסקוס דובי טלאוד אנדמי לצפון אינדונזיה; המקום היחיד שבו המין חי באופן וודאי הוא האי סליבאבו בארכיפלג של איי טלאוד בין ים סולאווסי לים מולוקה. האיים המבודדים הללו נמצאים 210 קילומטרים צפונית לאי הלמהרה, 296 קילומטרים צפונית לאי סולאווסי ו-170 קילומטרים בלבד דרומית לאי מינדנאו בפיליפינים. בכך, קוסקוס זה מייצג את התפוצה הצפונית ביותר של הכיסאים בדרום-מזרח אסיה.
במשך זמן רב צצו דיווחים על כך שקוסקוס טלאוד מצוי גם בארכיפלג של איי סנג'יה (בין האי סולאווסי לאיי טלאוד) והערכה זאת התחזקה לאחר שנמצא פרט שבוי אחד באי המרכזי. ברם, במשך שנים רבות סקרים באיים לא מצאו שום עדויות לקיומו בטבע. מכיוון שקבוצת איי סנג'יה נפרדת מאיי טלאוד ושייכת מבחינה טקטונית לאי סולאווסי, הייתה סבירות גבוהה שהקוסקוסים שנמצאים באיים הללו שייכים בכלל למין קוסקוס דובי סולאווסי. ב-23 בנובמבר 2019, המין צולם לראשונה בטבע באי המרכזי בארכיפלג ותמונתו נחשפה יום לאחר מכן באתר inaturalist; בכך, סאגת קיומו על האיים הללו נפתרה.
בית הגידול של קוסקוס טלאוד נמצא ביער גשם טרופי ראשוני, ומכורח התפוצה המצומצמת גם ביערות משניים הסמוכים למגורי אדם. למעשה, מתוך שטחו הכולל של האי טלאוד (89 קילומטרים רבועים) רק 14% ראויים למחיה עבור הקוסקוס. בית הגידול שוכן בגובה של 98–140 מטר מעל פני הים באי טלאוד, ואולי בטווח גבוה יותר על האי סנג'יה.
מצב שימור

קוסקוס דובי טלאוד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR), מכיוון שקיומו ידוע בוודאות רק מהאי סליבאבו שגודלו פחות מ-100 קילומטרים רבועים, יש פגיעה מתמשכת בהיקף ובאיכות בית גידולו, ומספר הקוסקוסים הבוגרים נתון בירידה בשל ציד אינטנסיבי. האוכלוסיות שלו שמוגבלות ליערות באיים קטנות ומפוצלות כתוצאה מכריתת עצים, התרחבות החקלאות והתיישבות אנושית.
קוסקוס טלאוד מוגן אומנם על פי החוק האינדונזי, אך האכיפה מועטה. הגברת האכיפה והעלאת המודעות למצבו של הקוסקוס בקרב האוכלוסייה המקומית הן פעולות חיוניות להישרדותו של המין ונמצאות בעדיפות עליונה. נדרשים סקרים חדשים כדי לאמת את נוכחותו ברחבי איי סנג'יה ולבדוק האם הוא עדיין קיים על האי סליבאבו. האיומים באיי סנג'יה דומים פחות או יותר לאיי טלאוד וחוקרי טבע הציעו להכריז על הרכס המרכזי בסנג'יה כאזור מוגן שישמש כמקום המפלט העיקרי של הקוסקוס בטבע.
אין מידע אודות גודל האוכלוסייה. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, סקרים שנעשו באיי טלאוד ואיי סנג'יה לא הצליחו לאתר את המין אפילו פעם אחת בטבע. החיפוש היה אינטנסיבי יותר באיי סנג'יה (כ-120 יום), אך קצר יחסית באיי טלאוד. מחקר מעמיק בשנת 2016 על האי טלאוד, הצליח לתעד פרטים ספורים. באיי סנג'יה, מעבר לצילום בטבע בשנת 2019, אין כלל מידע אודות מצבו הנוכחי של הקוסקוס, אך ככל הנראה הוא טוב יותר מאשר באי טלאוד בשל היותו גדול יותר עם בית גידול מתאים. סביר להניח שגודל האוכלוסייה עומד על מאות פרטים בלבד.
לקריאה נוספת

Repi, Terri, et al. ‏ "Daily activity and diet of Talaud bear cuscus (Ailurops melanotis Thomas, 1898) on Salibabu Island, North Sulawesi, Indonesia." Biodiversitas Journal of Biological Diversity 20.9 (2019).
הערות שוליים

↑  קוסקוס דובי טלאוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
קמפיין Cool Biz

קמפיין Cool Biz היה יוזמה של משרד הסביבה של יפן (環境省 או MOE על פי ראשי תיבות שם המשרד באנגלית) בקיץ 2005 לחסוך אנרגיה על ידי הגבלת השימוש במיזוג האוויר במשרדי הממשלה. על פי הוראות משרד הסביבה היו משרדי הממשלה אמורים לקבוע את הטמפרטורה של האוויר שהמזגנים מקררים ל-28°C מתחילת הקיץ ועד ספטמבר. שמו של המסע היה במקור באנגלית, משחק מילים שמשמעו הן "עסקים קרירים" והן "עסקים גזעיים".
קוד הלבוש של Cool Biz הנחה את עובדי הממשלה להשתמש בצווארונים מעומלנים נוקשים וללבוש מכנסים מבדים נושמים וסופגי זיעה. בנוסף, עודדו ההנחיות את העובדים ללבוש חולצות קצרות שרוול ולהימנע מלבישת מקטורן או עניבה. ההנחיות גרמו מבוכה לעובדי ממשלה רבים שלא היו בטוחים אם הם חייבים לקיים אותן. רבים באו לעבודה כשהמקטורן מקופל ביד והעניבה בכיס. אפילו אלו שאהבו את הרעיון להתלבש רשמי פחות חשו אי נוחות בזמן הנסיעה לעבודה כשהיו מוקפים בעובדים מהשוק הפרטי כשכולם לובשים את חליפות העסקים התקניות היפניות. עובדי ממשלה רבים אמרו כי חשו שאין זה מנומס שלא ללבוש עניבה בעת שהם נפגשים עם עמיתיהם מהמגזר הפרטי.
תוצאות קמפיין Cool Biz

ב-28 באוקטובר 2005 הודיע ה-MOE על תוצאות קמפיין Cool Biz‏. ב-30 בספטמבר 2005 פנה המשרד באמצעות האינטרנט, ל-1,200 גברים ונשים שנבחרו באקראי על ידי חברת סקרים על מנת שישתתפו בסקר על קמפיין Cool Biz. תוצאות הסקר הראו כי מתוך 562 המשתתפים שענו על השאלון ידעו 98.5% מהנשאלים על Cool Biz ו-32.7% ענו כי התרמוסטט של מיזוג האוויר במשרדם נקבע לטמפרטורה גבוהה יותר משנים קודמות. על סמך נתונים אלו העריך המשרד כי הקמפיין הביא לצמצום פליטת פחמן דו-חמצני ב-460,000 טון, כמות המקבילה לפליטת פחמן דו-חמצני על ידי מיליון משקי בית במשך חודש.
המשרד הכריז כי הוא מתכוון להמשיך לעודד אנשים לקבוע את הטמפרטורה במשרדים בקיץ ללא פחות מ-28°C כמו גם לפעול לכך שרעיון ה-Cool Biz יכה שורשים בחברה.
Warm Biz

במהלך חורף 2005 הועלה במרבית רשתות הטלוויזיה העיקריות ביפן הרעיון לקדם את סגנון הלבוש Warm Biz (כלומר עסקים חמימים), לפיו אנשים ילבשו חולצות סריג עבות עם צווארון גולף במקום צווארון ועניבה. עם זאת, רעיון ה-Warm Biz לא אומץ על ידי הממשלה היפנית ולא צבר תאוצה.
Cool Biz מחוץ ליפן

משרד הסביבה של קוריאה הדרומית ואיגוד ועדי העובדים של בריטניה (Trades Union Congress‏) יזמו את אימוץ רעיון ה-Cool Biz (קוריאה החל מ-2009, ואיגוד העובדים החל מ-2006).
הערות שוליים

↑  Result of "Cool Biz" Campaign, באתר משרד הסביבה של ממשלת יפן, 28 באוקטובר 2005
↑  Practicing Green Lifestyle, באתר משרד הסביבה של רפובליקת קוריאה
↑  Hot workers urged to adopt cool Japanese summer dress code, באתר TUC,‏ 17 ביולי 2006
קרחון מרץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  זאוויר מרץ 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  67°30′S 144°45′E﻿ / ﻿67.5°S 144.75°E﻿ / -67.5; 144.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מרץ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מרץ
 
קרחון מרץ (באנגלית: Mertz Glacier הוא קרחון גדוש קניונים בחוף ג'ורג' החמישי של מזרח אנטארקטיקה. זה מקורה של בליטה קרחונית, שנשלחה בעבר צפונה אל תוך האוקיינוס הדרומי, "לשון קרחון מרץ". הקרחון מנציח את שמו של חוקר הארצות השווייצרי זאוויר מרץ.
עמק ניניס-מרץ (67°25′S 146°0′E﻿ / ﻿67.417°S 146.000°E﻿ / -67.417; 146.000﻿ (Mertz-Ninnis Valley)) הוא עמק תת-ימי, ששמו ניתן לו בקשר לקרחון מרץ וקרחון ניניס.
גאוגרפיה

אורכו של קרחון מרץ הוא כ-72 ק"מ ורוחבו הממוצע 32 ק"מ. הוא מגיע אל הים בקצהו של פיורד באורך 60 ק"מ, שם הוא נמשך כלשון קרחון גדולה ויוצא בין כף דה לה מוטה/מפרץ בוכאנן ממערב וכף הארלי/מפרץ פישר ממזרח אל תוך האוקיינוס הדרומי. אורכה של לשון קרחון מרץ (67°10′S 145°30′E﻿ / ﻿67.167°S 145.500°E﻿ / -67.167; 145.500﻿ (Mertz Glacier Tongue)) הוא כ-80 ק"מ בסך הכל, שכן היא מזדקרת כ-25 ק"מ אל תוך האוקיינוס. רוחבה הוא 40 ק"מ פחות או יותר. הקרחון מעביר כ-10 עד 12 ג'יגה טון לשנה אל הפיורד והלשון מתקדמת כק"מ אחד בשנה במורד הפיורד ואל תוך האוקיינוס.
היסטוריה

משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (1914-1911) בהנהגת דאגלס מוסון גילתה את הקרחון וקראה לו על שם זאוויר מרץ, חבר המשלחת שנספה ב-7 בינואר 1913 במסע של קבוצת המזרח הרחוק. שרידי גופתו של מרץ טמונים עדיין בקרחון הנושא את שמו, קרובים קילומטרים אחדים לאוקיינוס הדרומי משהיו כשמוסון קבר אותו בקרח.
היסטוריה > התנתקות 2010

בפברואר 2010 ניתקה כמחצית מלשון הקרחון מרץ, חלקת קרח שאורכה כ-78 ק"מ ורוחבה כ-39 ק"מ, אשר הזדקרה למרחק 100 ק"מ אל תוך האוקיינוס הדרומי, מגוף הלשון העיקרי. ההפרדה התרחשה בסביבות 12 או 13 בפברואר, לאורך שני קווי שבר קיימים משני צדי הלשון. לאירוע תרמה במידה מסוימת התנגשות של גוש קרח גדול עם גוף הלשון. גוש הקרח B-9B היה שריד של גוש הקרח B-9, שאורכו 97 ק"מ ורוחבו 30 ק"מ, אשר ניתק ממדף הקרח רוס בשנת 1987 ולא מכבר ניתק מגדת ניניס ממזרח ללשון, שם היה תקוע במשך 18 שנים.
גוש הקרח החדש שנוצר נקרא Iceberg C-28, משום שהוא גוש הקרח הגדול ה-28 במספר שניתק ממדף הקרח האנטארקטי, ברביע הפונה אל אוסטרליה, מאז 1976. גובהו של גוש הקרח הוא 400 מ' ופני השטח שלו מכסים 2545 קמ"ר. ומשקלו מוערך בכ-860 מיליארד טון. לדברי חוקר הקרחונים האוסטרלי ניל ינג, אירוע כזה מתרחש אחת ל-50 עד 100 שנים. הואיל והלשון מתקדמת ק"מ אחד בשנה, גוש הקרח החדש הזה מייצג כ-70 שנה של התקדמות קרחון.
בתוך שבועיים חג גוש הקרח מרץ סביב נקודת ההתנגשות עם B9-B ונח במקביל לקו החוף. גוש הקרח נסחף מערבה לאחר ההתנגשות ובאפריל 2010 נחבט בפסגה תת-ימית בהתנגשות, ששברה אותו לשני חלקים.
זרימת גושי הקרח מן הקרחון המבותר הפחיתה את יעילות הפוליניה מערבית לקרחון מרץ, שפעלה כאחד האזורים העיקריים של אנטארקטיקה להיווצרות מי מצולות אנטארקטיים דחוסים. ההינתקות יכולה להשפיע על עתיד המסוע הימי סביב אנטארקטיקה.
קרקעית הים

מפה המראה את טופוגרפיית קרקעית הים. כמו בשטחי אדמה, גם בקרקעית הים ישנם עמקים, רכסים מישורים והרי געש
מגוון יצורים על קרקעית של הר מצולה פסיפי.
קרקעית ימית רדודה מכוסה בצמחי Syringodium isoetifolium בראוניון.
תפאר ענק מעל חולות בשונית המחסום הגדולה
קרקעית הים (ידועה גם בשם תחתית הים) הוא ביטוי המתאר את תחתית כל האוקיינוסים. השטח בה הארץ מכוסה בימות העולם.
מבנה קרקעית הים

לרוב ימי העולם יש מבנה זהה, הם נוצרו על ידי תהליכים פיזיים דומים, בכללם תזוזה של הלוחות הטקטוניים ומעליהם הצטברות משקעים רבים. תחילתו של כל ים במדף יבשתי - זהו האזור הגובל בין היבשה לבין הים. כאשר ממשיכים לצלול או לרדת מטה נמצא שולי היבשת ולאחריו המישור האביסלי שמהווה את תחילת קרקעית הים עד לקרקע עצמה.
רכס מרכז-אוקייני, כמו ששמו רומז, הוא בליטה הררית שנמצאת בכל הימים בין היבשות. לרוב, ברכס זה יהיו בקע או בקעים. לאורך טקטוניקת הלוחות ניתן למצוא תהומות ושקעים עמוקים שנוצרו כתוצאה מזרימת מעטפת קרום כדור הארץ מטה.
נקודות חמות נוצרות כתוצאה מפעילות וולקנית, והן מתפרצות מפעם לפעם כאשר הלוחות הטקטונים עוברים מעליהן. באזורים בהם קיימת פעילות געשית ושקעים ימיים יימצאו נביעות הידרותמיות - הן משחררות לחץ רב ומים חמים מאוד יחד עם כימיקלים נוספים לתוך סביבה קרה מאוד.
מימי האוקיינוס מחולקים לשכבות או לאזורים, כאשר לכל אזור יש תנאי מליחות שונים, לחץ, טמפרטורה וחיים ימיים התואמים לו.
מעל למישור האביסלי נמצא אזור התהומות (מכונה גם "האזור האביסלי") ששיאו בעומק של 6,000 מטרים מתחת לגובה פני הים. האזור ההאדלי, שכולל גם שקעים ותהומות ימיים, נמצא מתחת לאזור התהומות ועוד נע מעומק של 6,000 מטרים עד 11,000 מטרים מתחת לגובה פני הים. כמו כן, קיים גם מושג הנקרא מתחת לגובה קרקעית הים, המתאר עומק שמתחיל ב-11,000 מטרים תחת לגובה פני הים.
מאפייני קרקעית הים

לכל אזור של קרקעית הים יש תכונות משלו: הרכב הקרקע, טופוגרפיה, מליחות המים מעליו, חיים ימים והכיוון המגנטי של הסלעים שלו.
לרוב, קרקעית הים היא שטוחה ומעליה קיימים משקעים שונים שמכסים את הלוחות הטקטוניים. ישנם סוגי משקעים שונים שמגיעים לקרקעית:
סחף אדמה שמגיע בעיקר משחיקת נהרות.
אפר געשי תת-מימי שמקורו בעיקר מנביעות הידרותרמיות.
פעילות המיקרואורגניזמים בסביבה.
זרמי הימים ששוחקים את קרקעית הים עצמה.
חיים ימיים שונים ופעילותם: אלמוגים, דגים, אצות, סרטנים, צמחים ימיים ועוד.
באזורים בהם קיימת כמות קטנה של משקעים, דוגמת קרקעית הים מתחת לאוקיינוס האטלנטי, ניתן להבחין ביתר קלות בתנועת הלוחות הטקטוניים.
ישנם שפע של חיים ימיים בים העמוק, בעיקר ליד פתחים געשיים תת-מימיים. סביב מעשנות שחורות ומעשנות לבנות, פתחים הפולטים גזים וחומרים רעילים לרוב בעלי החוליות, נמצאו קהילות גדולת של יצורים ימיים. הם מקבלים את האנרגיה שלהם מהחומרים הכימיים (הנפלטים לסביבה הקרה מהם בלפחות 150 מעלות) וכן מכימוסינתזה שנעשית על ידי בקטריות.
ראו גם

אוניית מחקר
טקטוניקת הלוחות
נודולות מנגן
מפה בתימטרית
לקריאה נוספת

צבי בן-אברהם, ‏חקר קרקעית הים, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1985
הערות שוליים

↑  להבין את קרקעית הים
↑  מתחת לגובה קרקעית הים
↑  עוד על קרקעית הים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540997105171  BnF: cb11944136x (data)  GND: 4129066-5  LCCN: sh85093880  NDL: 00564649  NKC: ph173794
ראיה נסיבתית

ראיה נסיבתית היא מונח משפטי מתחום דיני הראיות שנדרש בה תהליך היסק כדי לקשור אותה למסקנה עובדתית. ראיה נסיבתית מנוגדת לראיה מכרעת התומכת באופן ישיר באמיתות הטענה העובדתית, ללא צורך בראיות נוספות או בתהליך היסק.
משקל הראיה בבית משפט

כאשר ראיה נסיבתית עומדת לבדה, מטבעה היא נתונה ליותר מפרשנות אחת, ומשכך, הסקת מסקנה חותכת מראיה נסיבתית בודדת מותירה ספק בדיוק המסקנה. ראיה נסיבתית היא בדרך כלל חלק מאוסף של ראיות נסיבתיות אחרות, אשר יחדיו חוברות לאוסף ראיות מאמתות ועשויות להוות תמיכה חזקה במסקנה אחת על פני מסקנות אחרות. תוקפו של הסבר המושתת על ראיות נסיבתיות למסקנה עובדתית מתחזק ככל שהסברים אחרים נמצאים חסרי תוקף. במשפט הישראלי, אין די בראיות נסיבתיות כדי להרשיע אדם לאלתר.
בהליך משפטי, ראיות נסיבתיות מאפשרות קביעת ממצא (באנגלית: finding of fact) בדרך של היסק. במשפט הפלילי, היסק נעשה בדרך של קביעת ממצא כדי לתמוך באמיתות טענה (אשמה או חוסר אשמה פלילית).
עדות עשויה להוות ראיה ישירה או נסיבתית. אם העד טוען שראה את הפשע מתרחש, זוהי ראיה ישירה, למשל: עד הטוען כי ראה במו עיניו את הנאשם דוקר את קורבנו. לעומת זאת, עדות שיש בה רק דברים שאפשר להסיק מהם שהפשע התרחש היא ראיה נסיבתית, למשל: עד המעיד כי ראה את הנאשם נכנס לבית, שמע צרחות, ולאחריהן ראה את הנאשם נמלט מן הבית ובידו סכין מגואלת בדם. הנחיצות שבעריכת היסק, ולא העובדה שהראיה מצביעה על מסקנה ברורה, היא שקובעת האם ראיה היא נסיבתית או ישירה.
ראיות מתחום הזיהוי הפלילי המובאות לבית המשפט באמצעות עד מומחה הן בדרך כלל ראיות נסיבתיות. מומחה בזיהוי פלילי המעיד כי בדיקה בליסטית מוכיחה כי מן הנשק שנמצא ברשותו של נאשם נורה ירי קטלני, מוסר בכך ראיה נסיבתית שניתן להסיק ממנה את אשמתו של הנאשם. יש לשים לב כי הסיכוי למסקנה שגויה בדבר אשמתו של נאשם עולה ככל שהמסקנה מבוססת על מיעוט ראיות נסיבתיות, ועולה הסיכוי להיתכנות הסברים אחרים, כך למשל, האפשרות שמישהו אחר השתמש בנשקו של הנאשם. ככל שנאספות ראיות נסיבתיות נוספות התומכות במסקנה אחת ופוסלות את אפשרות קיומן של מסקנות נוגדות, כך ניתן לקבוע ממצא עובדתי ברמת ודאות גבוהה יותר. כך למשל, אם בנוסף למציאת הנשק הקטלני ברשות הנאשם, טביעת אצבעו של הנאשם נמצאה על הדק הירי, ובבדיקה כימית של ידיו ובגדיו נמצא כי ירה לאחרונה, מתחזקת האפשרות לקביעת ממצא עובדתי ולפיה הוא היורה.
ראיות נסיבתיות הן בעלות חשיבות עליונה בתביעות בתחום המשפט האזרחי והפלילי שחסרות בהן ראיות ישירות. בחלק מהמדינות שיטת המשפט הפלילי מאפשרות להרשיע אדם אך ורק על יסוד ראיות נסיבתיות.
לקריאה נוספת

השופט יעקב קדמי, על הראיות, הוצאת דיונון תל אביב תשנ"ט-1999
קוסקוס טלפומין

| קוסקוס טלפומין> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) , ייתכן שנכחד
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: קוסקוסיים
סוג:: קוסקוס
מין:: קוסקוס טלפומין
שם מדעי
 Phalanger matanim ‏פלנרי, 1987
תחום תפוצה


קוסקוס טלפומין (שם מדעי: Phalanger matanim), הוא מין כיסאי נדיר בסוג קוסקוס שהיה אנדמי לאזור טלפומין במרכז גינאה החדשה ונכחד ככל הנראה מן העולם. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1987 על ידי הזואולוג האוסטרלי טים פלנרי (אנ'). טווח התפוצה של קוסקוס טלפומין היה המצומצם ביותר מקרב המינים בסוגו, ולאחר השמדת מרבית בית הגידול שלו בעקבות תופעת אל-ניניו, ארגוני השימור מעריכים שהוא נכחד מן העולם. המין לא נצפה בעשור הראשון והשני של המאה ה-21, ואם הכחדתו תאומת, הוא יהפוך לכיסאי הנכחד הראשון בגינאה החדשה.
גילוי

בשנות ה-80 של המאה ה-20, בוצעו מספר סקרים על ידי זואולוגים אוסטרלים ואינדונזים בפרובינציית סנדאון בפפואה על מנת לחקור את עולם החי באזור, ובמהלכם נתגלו מספר מיני יונקים חדשים. בשנת 1985, הזואולוג האוסטרלי טים פלנרי גילה קוסקוס לא מוכר סביבות העיירה טלפומין באזור שבו היו ידועים עד לאותו זמן שני מינים: קוסקוס ההרים וקוסקוס המשי שחיים בבתי גידול שונים (בהמשך נמצאו באזור מינים נוספים). בתחילה חשב פלנרי שהקוסקוס החדש מייצג הכלאה בין שני המינים הנזכרים, אולם מחקר אנטומי וגנטי לצד גילוי שתי דגימות נוספות הצביעו חד משמעית שמדובר במין חדש של קוסקוס.
פלנרי העניק למין החדש את השם המדעי "מאטאנים" (matanim) שהוא כינויו של קוסקוס זה בשפה המקומית, ובחר עבורו את השם הרשמי "קוסקוס טלפומין", כאות תודה לבני הקבוצה האתנית טלפומין שגרים באזור זה וסייעו לו במהלך הסקר באזור.
תיאור

קוסקוס טלפומין הוא מין פרימיטיבי למדי שמייצג ענף עצמאי בתוך הסוג קוסקוס שהתפתח בצורה ייחודית. האנטומיה שלו משלבת תכונות של הסוגים קוסקוס וקוסקוס נמרי, וגם בתוך הסוג שלו הוא חולק דמיון רב עם קבוצת הקוסקוסים ההרריים (קוסקוס ההרים, קוסקוס המשי, קוסקוס מזרחי וקוסקוס שטיין) והמינים קוסקוס קרקעי וקוסקוס צפוני. על זאת, ניתן להוסיף תכונות ייחודיות משלו, דוגמת השיניים הצרות והקטנות וצורת האף.
מבנה גופו של קוסקוס טלפומין מסורבל ומסיבי וראשו רחב וקצר עם חרטום צר. פרוותו עבה, ארוכה וצמרירית ויש לו שכבה גדולה של שומן תת-עורי לבידוד מפני הטמפרטורות הקרות בבית גידולו ההררי. צבעו הכללי של הקוסקוס אפור עשן ששזור בשיער שחור וכסוף, והמראה הכללי נוטה להתבהר עם הגיל. לאורך הגב, יש רצועה כהה גדולה שמשתרעת מקודקוד הראש עד לבסיס הזנב. הצד התחתון (גחון, המפשעה, החזה, הגרון והסנטר) בצבע לבן בוהק, והגפיים עשויות להיות צהבהבות.
עיניו של הקוסקוס גדולות, ואוזניו קטנות ומוסתרות במידה רבה. זנבו הגמיש דק וקצר יחסית, עם יכולת לפיתה האופיינית לסוג; קצה הזנב חסר שיער ומכוסה בקשקשים. רגליו וזרועותיו דקיקות, ובכפותיו הקטנות טפרים מעוקלים וקצרים המשמשים אותו לטיפוס. אורך ראשו וגופו של קוסקוס טלפומין: 43-34 סנטימטרים, אורך זנבו 27–31 סנטימטרים ומשקלו 1–2 קילוגרם. אין הבדלים ניכרים בין הזכר לנקבה.
תפוצה וביולוגיה

קוסקוס טלפומין אנדמי לחלק הפפואני של גינאה החדשה; טווח התפוצה שלו מצומצם במיוחד, והוא מוגבל למדרונות הרריים גבוהים בתוך עמק נהר נונג (עמק טלפומין) שממוקם בגבול פרובינציית סנדאון והפרובינציה המערבית. העמק עצמו מוקף בנהר ספיק מצפון וממזרח ובנהר נונג מדרום, ושוכן בתוך רכס ביסמרק במרכז הקורדילרה הניו-גינאית. העיירות המרכזיות באזור העמק הן טלפומין וטיפלין שמשמשות כנקודות ציון עיקריות לטווח התפוצה של המין.
איסוף נרחב של דגימות קוסקוסים בצד הפפואני במשך השנים, מצביע על היעדרות מוחלטת שלו מהחצי המזרחי של האי; בצד האינדונזי של האי לעומת זאת, לא בוצעו פעולות איסוף רבות של דגימות קוסקוסים, כך שקיימת אפשרות שטווח התפוצה שלו משתרע מספר קילומטרים מערבה לטלפומין לתוך הצד האינדונזי. בית הגידול של קוסקוס טלפומין מוגבל ליער אלונים טרופי ולח על מדרונות הרריים גבוהים ברום 2,600-1,550 מטר מעל פני הים. מרבית בית הגידול נהרס בתופעת אל-ניניו בשלהי המאה ה-21.
ההתרחשות של קוסקוס קטן זה בגובה העולה על 2,500 מטר היא מפתיעה; הקוסקוסים היחידים שמופיעים בגבהים כאלה באזור טלפומין הם קוסקוס שטיין והקוסקוס הקרקעי שגדולים ממנו בהרבה. בקצה התחתון של מגבלת הגובה של המין, קוסקוס טלפומין חופף גם עם קוסקוס ההרים, קוסקוס המשי וקוסקוס דרומי שגם הם גדולים יחסית. סקרים שנערכו בטווח התפוצה הידוע של קוסקוס טלפומין, הצליחו לאסוף דגימות מכל חמשת המינים הללו תוך מספר ימים בגובה 1,600-1,500 מטר, ומתחת לגובה זה גם של מין הקוסקוס השישי המצוי באזור - קוסקוס צפוני. דגימות של קוסקוס טלפומין לעומת זאת, כמעט ולא נמצאו, וסך הדגימות הידועות לעולם המערבי שנאספו מאז גילוי המין ועד היום עומדות על שש בלבד.
בשל נדירותו של המין, אין מידע זמין אודות התזונה, אורח החיים והרביה שלו. צייד טלפומיני דיווח לטים פלנרי שתפס קוסקוס כזה שישן במאורה בין הסלעים. על פי אנשי הטלפומין, קוסקוס זה היה חי בעיקר באזורים סלעיים גבוהים, ומיעט לישון על העצים לעומת מיני קוסקוס אחרים.
מצב

קוסקוס טלפומין סווג מאז גילויו על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR), בשל טווח התפוצה המצומצם עם אוכלוסייה קטנה שגודלה הוערך במאות בודדות לכל היותר. בין 1997 ל-1998, מרבית בית הגידול של הקוסקוס נהרס לחלוטין על ידי שילוב של בצורת, שריפות בר וכפור שנגרמו על ידי תופעת אל-ניניו. אם לא די בכך, רמות הציד באזור התגברו במקביל לגידול באוכלוסייה האנושית.
בשנת 2001, הזואולוג האוסטרלי טים פלנרי שגילה את המין שב לבקר בעמק הנונג. על פי דיווחיו, יער האלונים ההררי הושמד לחלוטין, מרבית שטח היער החרוך הוסב לחקלאות, הציידים המקומיים דיללו בצורה דרסטית את אוכלוסיות היונקים באזור ולא נמצאו שום סימנים להישרדות המין. מאז שנת 2008, הרשימה האדומה מציינת שיש סבירות גבוהה שקוסקוס טלפומין נכחד מן העולם. אם המין עדיין קיים, אוכלוסייתו הכוללת קטנה ביותר ואינה עולה על 40 פרטים. נדרשים סקרים באזורי תפוצה פוטנציאליים אחרים בגבול פפואה-אינדונזיה במטרה למצוא אוכלוסיות לא-ידועות.
לקריאה נוספת

Flannery, T. ‏  "A new species of Phalanger (Phalangeridae: Marsupialia) from montane western Papua New Guinea."  Records of the Australian Museum 39 (1987): 183-193.
הערות שוליים

↑  קוסקוס טלפומין באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרלוס מרטינס

קרלוס מרטינס דיאס (בספרדית: Carlos Martínez Díez; נולד ב-9 באפריל 1986 בלודוסה שבנווארה, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בורגוס מהליגה השלישית בספרד.
קריירת מועדונים

מרטינס נולד בלודוסה שבנווארה, ספרד. בצעירותו שיחק בקבוצה המקומית, איסארה, ובגיל 13 עבר לריאל סוסיאדד. בעונת 2004/2005 הוא החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל סוסיאדד ב', אשר שיחקה בליגה הספרדית השלישית. בעונת 2007/2008, בה שיחקה ריאל סוסיאדד בליגת המשנה הספרדית לאחר 40 שנים בליגת העל, החל לשחק מרטינס בקבוצה. ב-26 באוגוסט 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד הקבוצה לקאסטיון בתוצאה 2-0, וב-25 בנובמבר 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 3-0 על מאלגה. בעונת 2009/2010, בה סיימה ריאל סוסיאדד במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה לליגת העל, שיחק מרטינס ב-23 משחקים, מתוכם פתח בהרכב ב-22. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-29 באוגוסט 2010 כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 נגד ויאריאל.
קפיטני

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 בימוי:  Christophe Wagner 
 שחקנים:  לוק שילץ סופיה מוזל ג'ואי דננוואלד
 ארץ מקור:  לוקסמבורג לוקסמבורג
 שפות:  לוקסמבורגית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  24
 הפקה
 מפיק:  קלוד ורינגו
 חברת הפקה:  Samsa Film Artémis Productions
 אורך פרק:  24-32 דקות
 שידור
 רשת שידור:  RTL Luxembourg נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  1 באוקטובר 2019 – 11 בפברואר 2021
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קפיטני (בלוקסמבורגית: Capitani) היא סדרת דרמת פשע לוקסמבורגית ששודרה בין השנים 2019–2021. הסדרה עוקבת אחר קורותיו של לוק קפיטני, בלש במשטרת לוקסמבורג.
לסדרה שתי עונות. העונה הראשונה שודרה בערוץ RTL הלוקסמבורגי, ולאחר סיומה נרכשה הסדרה בידי נטפליקס. זו סדרת הנטפליקס הראשונה בלוקסמבורג. העונה השנייה שודרה במקביל ב-RTL ובנטפליקס.
תקציר העלילה > עונה ראשונה

לוק קפיטני (לוק שילץ) בלש ותיק ומנוסה במשטרת לוקסמבורג, נקרא לחקור מוות של נערה בשם ג'ני אנגל בכפר מבודד בצפון המדינה. חוברים אליו שני שוטרים מקומיים: אלזה ליי (סופיה מוזל) וג'ואי מורס (ג'ואי דננוואלד). השלושה מנסים לפענח את המקרה, אולם עד מהרה מתגלה ששום דבר בכפר המבודד אינו כפי שהוא נראה, וכל אחד בכפר מסתיר סודות. במקביל, קפיטני נאלץ להתמודד עם שדים מעברו שחוזרים להופיע בחייו.
תקציר העלילה > עונה שנייה

העונה השנייה מתרחשת ארבע שנים לאחר סיום אירועי העונה הקודמת. קפיטני עזב את משטרת לוקסמבורג, והוא עובד כעת כבלש פרטי בלוקסמבורג סיטי. הוא נשכר בידי מנהלת של אחד מבתי הבושת הגדולים בעיר, במטרה לחקור רצח אלים של אחת העובדות. כתוצאה מכך הוא נקלע לרשת של תככים ומזימות על השליטה בעולם הפשיעה בעיר.
דמויות

לוק קפיטני (לוק שילץ) – בלש ותיק ומנוסה במשטרת לוקסמבורג. בעונה השנייה עוזב את המשטרה ועובר לעבוד כבלש פרטי.
אלזה ליי (סופיה מוזל) – שוטרת מהכפר מאנשייד שבצפון לוקסמבורג, שמצטרפת אל קפיטני בחקירת רצח ג'ני אנגל. בעונה השנייה, עובדת במשטרת לוקסמבורג סיטי ועוקבת אחר כנופיות סחר בסמים.
ג'ואי מורס (ג'ואי דננוואלד) – שוטר במשטרת מאנשייד, שמסייע לקפיטני וליי בחקירת רצח ג'ני אנגל.
ראיד (גאולוגיה)

לבה רותחת לאחר התפרצות געשית משנה את צמיגותה וצורתה
בגאולוגיה, רֵאיד (Rheid) הוא חומר מוצק שחל בו מעוות באמצעות זרימה צמיגה. המונח זהה בשורשו היווני לשורש המונח "ראולוגיה" – חקר הצמיגות והזרימה.