stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חמישה לילות אצל פרדי
משחקים > משחקי ספין-אוף > FNaF World (2016)

ב-2015, קות'ון הכריז שהוא מפתח ספין-אוף לסדרת "חמישה לילות אצל פרדי". בניגוד למשחקי האימה המרכזיים של הסדרה, זהו משחק משחק תפקידים בה השחקן מגלם גרסאות חמודות של הבובות האנימטרוניות של הסדרה. המשחק מציג קרבות מבוססי תורות ומערכת מיומנות.
משחקים > משחקי ספין-אוף > Ultimate Custom Night (2018)

משחק זה תוכנן במקור כהרחבה ל-"Freddy Fazbear's Pizzeria Simulator", אך בסופו של דבר הפך למשחק בפני עצמו. המשחק מאפשר לשחקן לשחק לילה מותאם אישית, עם אפשרות לבחור מתוך תפריט של 50 אנימטרוניקות מההיסטוריה של הסדרה, כל אחת עם מכניקות משחקיות ייחודיות לה.
משחקים > משחקי ספין-אוף > חמישה לילות אצל פרדי: משלוח מיוחד (2019)

זהו משחק מובייל המשלב אלמנטים של מציאות רבודה. השחקן משתמש במצלמת הטלפון הנייד כדי למזג את האנימטרוניקות לסביבה האמיתית שלו המופיעה על מסך הטלפון הנייד. המשחק משלב את המיני-משחקים האופייניים לסדרה, המסבירים את עלילת "חמש לילות אצל פרדי: Help Wanted" ואת הקשר בין המשחק ההוא לבין אירועי "חמש לילות אצל פרדי: פרצת אבטחה".
משחקים > משחקי ספין-אוף > חמישה סיבובים אצל פרדי (2025)

משחק מרוצים אשר מבוסס על משחקי הקארט, הדמו שוחרר ב-7 באוגוסט 2024 עם 3 מסלולים ו6 דמויות. המשחק המלא ישוחרר מתישהו ב-2025 עם יותר מסלולים ומקסימום של 16 דמויות חדשות.
משחקים > משחקי ספין-אוף > פרויקט חסר שם (TBD)

משחק אשר הוכרז על ידי החברה Clickteam שאחראית על העברת המשחקים למובייל ולקונסולה.
השפעה תרבותית

הזיכיון זכה להצלחה מסחרית, צבר פופולריות בתרבות האינטרנט וביסס סביבו פאנדום מסור. ב-2015, יוטיוב דיווחה שסרטוני "חמישה לילות אצל פרדי" נמצאים במקום השמיני בפופולריות בקטגוריית הגיימינג. עלילת המשחקים היוותה השראת לתיאוריות רבות באינטרנט ותרמה להצלחתם של ערוצים כמו "The Game Theorists" של מת'יו פטריק. קהל המעריצים של הזיכיון ידוע ביצירת פאנארט, קוספליי, וספרות חובבים. הצלחת המשחקים גררה גם סדרת ספרים שנכתבה על ידי קאות'ון, עיבוד קולנועי ומרצ'נדייז.
הערות שוליים

1 2  יובל לבב, הצילומים לסרט של חמישה לילות אצל פרדי יתחילו באביב 2021, באתר גלקסיית המחשבים, ‏2020-11-28
↑  "IGM Interviews – Scott Cawthon (Five Nights at Freddy's)". IGM. אורכב מ-המקור ב-ינואר 24, 2018. נבדק ב-מרץ 19, 2017.
↑  Why Five Nights At Freddy's Is So Popular, ScreenRant, ‏2020-09-22 (באנגלית)
↑  Myrornaskrig (ספטמבר 2, 2015). "5 Reasons Markiplier is the King of Five Night's At Freddy's (FNAF)". Youtuber Review. אורכב מ-המקור ב-ספטמבר 28, 2017. נבדק ב-מרץ 14, 2017.
↑  Parlock, Joe (9 במאי 2015). "The Five Nights at Freddy's series is getting remade for consoles". Destructoid. ModernMethod. ארכיון מ-12 במאי 2016. נבדק ב-9 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Five Nights at Freddy's Scott Cawthon Retirement Controversy Explained, Game Rant, ‏2021-06-20 (באנגלית)
↑  Rowen, Nic (17 בנובמבר 2014). "Review: Five Nights at Freddy's 2". Destructoid. ארכיון מ-27 במרץ 2021. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hernandez, Patricia (13 בנובמבר 2020). "Everything We Know About Five Nights at Freddy's 3". Kotaku. ארכיון מ-3 בדצמבר 2020. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Braddy, T. Blake (6 באוגוסט 2015). "'Five Nights at Freddy's 4' Review: Animal House". Bloody Disgusting. ארכיון מ-13 בדצמבר 2020. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rowen, Nic (10 באוקטובר 2016). "Review: Five Nights at Freddy's: Sister Location". Destructoid. ארכיון מ-6 באוגוסט 2020. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Usher, Will (5 בדצמבר 2017). "There's A New Five Nights At Freddy's Game And, Surprise, Its Weird". Cinema Blend. ארכיון מ-20 בינואר 2021. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bolt, Neil (28 במאי 2019). "[Review] 'Five Nights at Freddy's VR: Help Wanted' Revitalizes Tried and Trusted Scares". Bloody Disgusting. ארכיון מ-7 בנובמבר 2020. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Illumix Releases Five Nights at Freddy's AR: Special Delivery on iOS and Android Mobile Devices". Gamasutra. 25 בנובמבר 2019. ארכיון מ-5 בפברואר 2021. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Scholastic , LLC Announces A New Book Series Based On Bestselling Video Game Franchise Five Nights at Freddy's". Scholastic. 19 בספטמבר 2017. ארכיון מ-17 בספטמבר 2017. נבדק ב-19 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Consumer demand for Five Nights at Freddy's rockets". Toy News. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2017. נבדק ב-16 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
קוספליי של "חמישה לילות אצל פרדי" בכנס חובבים
שמות יישובים בישראל

התרגום העברי של נחום סוקולוב לשם ספרו של הרצל, "אלטנוילנד" הוא מקור שמה של תל אביב, בעוד שמשמעות שמה של יפו, מערי הנמל העתיקות בעולם, הוא יופי. שמו העברי של הספר "אלטנוילנד", כמו גם שם העיר נשען על פסוק מספר יחזקאל (ראו שמות ערים מביטויי התנ"ך)
קריית שמונה נקראת על שם שמונת נופלי קרב תל חי: שניאור שפושניק, אהרון שר, דבורה דרכלר, בנימין מונטר, זאב וולף שרף, שרה צ'יזיק, יעקב טוקר ויוסף טרומפלדור
מבין חמש ערי הפלשתים המוזכרות בתנ"ך, רק בעזה נשמר המיקום הקדום, אך שמות ארבע הערים האחרות נישאים בשמות ארבעה יישובים שעלו לקרקע לאחר הקמת המדינה - אשדוד, אשקלון, קריית גת וקריית עקרון
האטימולוגיה של שמות ערי ישראל היא מגוונת. יישובים מסוימים הם בני אלפי שנים, והם נקראים על שם אלים כנענים, כגון ירושלים (ירושלם) בית שמש ובית אל, ערים עתיקות אחרות קיבלו את שמן ממילים בשפות כנעניות, כמו סח'נין וערים ויישובים אחרים קיבלו את שמם מהשפה הערבית, כמו רמלה, ראש העין ואום אל-פחם. ערים חדשות, רובן ככולן הוקמו על ידי התנועה הציונית בסוף המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20, נקראו על שם אישים חשובים כגון בנימין זאב הרצל, חוזה המדינה, חיים נחמן ביאליק, המשורר הלאומי ושמואל פינלס, נשיא הקונגרס הציוני הראשון. יישובים חדשים אחרים שקמו, כקריית אונו, דימונה וערד נקראו על שם ערים עתיקות שחרבו ואילו מקורות שמות אחרים הם בפסוקים בתנ"ך כגון ראשון לציון ופתח תקווה. במדינת ישראל המודרנית, ועדת השמות הממשלתית היא הגוף המופקד על אישור שמותיהם של יישובים חדשים.
אלים כנעניים

ערים רבות הן עתיקות ונקראות על שם אלים כנענים. בעוד שהמדרש מפרש את השם ירושלים כצירוף של השם שאברהם קרא לה, "הר ה' יראה" יחד עם השם "שלם", במחקר מקובל כי משמעות השם, המתועד עוד מכתבי המארות מהמאה ה־19 לפנה"ס, היא "ייסד האל שלם", או העיר שאותה ייסד האל שלם. גם העיר האחרת במחוז ירושלים, בית שמש, קרויה על שם אלה כנענית – שמש.
על פי סברה מקובלת אילת נקראה על שם האלה הכנענית אשרה, שבהיותה אשת ראש הפנתיאון הכנעני אל נקראה גם "אלת" ("אל" בנקבה). בנוסף,
בכונתילת עג'רוד על דרך עזה-אילת נמצאו כמה כתובות המעידות על פולחן משותף של יהוה ואשרה, וכתובת דומה נמצאה בחורבת אל כום. עוד חיזוק ישנו בכך שחירם מלך צור השתתף על פי הכתוב בבניית עציון גבר (היא אילת) ובתחזוק הצי שם עם שלמה המלך, ואילו האשרה הייתה האלה הפיניקית הראשית. בשירה האוגריתית נקראה האשרה אשרת ים - ושמשה כפטרונית של ערי נמל.
יישובים נוספים ששמם קשור לאלים כנעניים הם בית אל שיש הסוברים ששמו קשור לראש הפנתיאון הכנעני אל, בית ענת וענתות על שם אלת המלחמה ענת, ובית דגן על שם דגן, ארשף על שם רשף, בית חורון על שם חורון, ויריחו ובית ירח על שם ירח.
הנצחת אישים

מספר ערים ומועצות מקומיות בישראל מנציחות אישים בשמן. הרצליה היא כנראה המפורסמת שבהן, והיא קרויה על שם בנימין זאב הרצל, חוזה המדינה. נתניה קרויה על שם נתן שטראוס, איש עסקים יהודי-אמריקאי ממוצא גרמני, מבעלי רשת חנויות הכלבו מייסיס (Macy's) אשר תרם רבות למטרות ציוניות ובין היתר לייסודה של העיר, ואילו טבריה קרויה על שם טיבריוס, קיסר רומא בזמן יסוד העיר, בשנת 20 לערך. ערים נוספות אשר נקראות על שם אישים הן קריית ביאליק, הקרויה על שם חיים נחמן ביאליק, המשורר הלאומי; אור יהודה על שם הרב יהודה אלקלעי; יהוד קרויה ככל הנראה על שם יהודה בן יעקב אבינו הקבור בעיר, שם שנשתמר בשם העיירה הערבית יהודייה, אור עקיבא הקרויה על שם רבי עקיבא, היישוב בית-ינאי קרוי על שם המלך החשמונאי אלכסנדר ינאי. בנימינה הקרויה על שמו של הברון בנימין אדמונד דה רוטשילד, קריית מוצקין הקרויה על שם ליאו מוצקין, זכרון יעקב שקרויה על שם ג'יימס (יעקב) דה רוטשילד, וקיסריה, הקרויה על שם אוגוסטוס, קיסר רומא. קריית שמונה מציינת בשמה את שמונת נופלי קרב תל חי.
יישובים מעטים קרויים על שם נשים, ובהם יד חנה על שם חנה סנש ולהבות חביבה על שם חביבה רייק. חלקם קרויים על שם נשים שעיקר המוניטין שלהן הוא בהיותן בנות משפחה של אישים נודעים, כגון היישוב עלי זהב, הקרוי על שמה של עליזה בגין, רעייתו של מנחם בגין והיישוב פרדס חנה הקרוי על שמה של חנה רוטשילד, בתו של נתן מאיר רוטשילד.
שמה של העיר אריאל הוא שם נרדף לירושלים ולבית המקדש, ונלקח מהתנ"ך: "הוי אריאל אריאל קריית חנה דוד ספו על שנה חגים ינקפו..." (ספר ישעיהו, פרק כ"ט, פסוק א'). ביולי 2009, 31 שנים לאחר הקמת העיר, החליטה מועצת עיריית אריאל לקרוא את העיר על שם ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון.
הנצחת ערים עתיקות

מספר ערים אשר הוקמו על ידי גלי העלייה הציוניים בסוף המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20 מנציחות בשמן ערים עתיקות אשר נהרסו או ננטשו בעבר. לא תמיד יש קרבה גאוגרפית בין הערים החדשות לאלו העתיקות, כדוגמת רחובות שבשפלה אשר קרויה על שם רחובות שבנגב. העיר הגדולה ביותר בקטגוריה זו היא אשדוד אשר נקראה על שם אשדוד, אחת מחמשת ערי הפלשתים, שם שנשתמר גם בשם העיירה הערבית ששכנה באזור עד 1948, איסדוד. ערים נוספות בקטגוריה זו הן בני ברק, אשקלון, בית שמש ומודיעין. מקור שמה של באר שבע הוא במקרא, בספר בראשית (כ"א, כ"ח–ל"א), אך היישוב אשר נוסד ב-1900 הוקם על ידי האימפריה העות'מאנית עבור מוסלמים.
ביטויים מהתנ"ך

ערים אחרות אשר הוקמו באותה תקופה נקראו על שם ביטוים מהתנ"ך, כך למשל ראשון לציון שלקחה את שמה מהפסוק :רִאשׁוֹן לְצִיּוֹן, הִנֵּה הִנָּם; וְלִירוּשָׁלִַם, מְבַשֵּׂר אֶתֵּן" (ספר ישעיהו, פרק מ"א, פסוק כ"ז), פתח תקווה שלקחה את שמה מהפסוק "וְנָתַתִּי לָהּ אֶת-כְּרָמֶיהָ מִשָּׁם, וְאֶת-עֵמֶק עָכוֹר לְפֶתַח תִּקְוָה; וְעָנְתָה שָּׁמָּה כִּימֵי נְעוּרֶיהָ, וּכְיוֹם עֲלוֹתָהּ מֵאֶרֶץ-מִצְרָיִם" (ספר הושע, פרק ב', פסוק י"ז) ונס ציונה שלקחה את שמה מהפסוק "שְׂאוּ-נֵס צִיּוֹנָה, הָעִיזוּ אַל-תַּעֲמֹדוּ: כִּי רָעָה, אָנֹכִי מֵבִיא מִצָּפוֹן--וְשֶׁבֶר גָּדוֹל" (ספר ירמיהו, פרק ד', פסוק ו').
נוסף על ערים אלו, גם העיר תל אביב קיבלה את שמה מהתנ"ך- זהו שם של יישוב על יד נהר כבר שבו ישבו גולי יהודה והנביא יחזקאל: "ואבוא אל הגולה תל- אביב" (יחזקאל, ג', ט"ו).
ראו גם

שמות רחובות בישראל
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, "מילים במקרא שהיו לשמות יישובים בישראל", ארץ-ישראל י"ז, 1983. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
חנה ביתן, "ועדת השמות הממשלתית: תולדותיה ועקרונות עבודתה", אופקים בגאוגרפיה 83, 2013. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הערות שוליים

1 2  לכל עיר יש שם באתר הסוכנות היהודית
↑  בעזרת השם באתר משרד החינוך
↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 153
↑  H. B. Huffmon, "SHALEM שׁלם", in: K. van der Toorn, B. Becking, P. W. van der Horst (eds.), Dictionary Of Deities And Demons In The Bible, Brill, 1999, p. 756
↑  Genesis: world of myths and patriarchs עמ' 114, הוצאת אוניברסיטת ניו יורק, 1996
↑  החלטת מועצת העיר מיולי 2009 לקרוא לעיר אריאל על שם אריאל שרון
בארי וילמור

| --- | --- |

ברי וילמור, 2009
 לידה:  29 בדצמבר 1962 (בן 62) מרפריסבורו, טנסי
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  Mount Juliet High School  Tennessee Technological University  בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי 
 עיסוקים נוספים:  טייס ניסוי
 תקופת השירות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 דרגה:  קפטן
 זמן שהייה בחלל:  178 ימים ושעה
 ביוגרפיה בנאס"א:  בארי וילמור
 משימות
 STS-129,‏ סויוז TMA-14M
  /
 עיטורים
  לגיון ההצטיינות  מדליית השירות הראוי לשבח   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  מדליית האוויר (5)  מדליית הטיסה בחלל של נאס"א (פעמיים)
 
בארי וילמור (באנגלית: Barry Eugene Wilmore;‏ נולד ב-29 בדצמבר 1962, מרפריסבורו, טנסי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מפקד משלחת מס' 42 לתחנת החלל הבין-לאומית.
ביוגרפיה

בארי וילמור נולד בעיירה מרפריסבורו שבטנסי. לאחר סיום בית ספר הוא למד באוניברסיטה לטכנולוגיה של טנסי אותה סיים עם תואר ראשון בהנדסת חשמל והמשיך לתואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת טנסי.
לאחר סיום הלימודים וילמור התגייס לצי ארצות הברית וסיים קורס טיס. הוא התחיל לשרת כטייס "ווט A-7 קורסייר II" ו-"מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט" והוצב בנושאות מטוסים USS Forrestal (CV-59), USS John F. Kennedy (CV-67), אנטרפרייז (CVN-65) ו-דווייט אייזנהאואר (CVN-69). הוא השתתף בטיסות מבצעיות במלחמת המפרץ ומשימות בבוסניה והרצגובינה. הוא סיים קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס והוסמך כטייס ניסוי.
בסך הכול וילמור הגיע ל-6,200 שעות טיסה ו-663 נחיתות על נושאת מטוסים.
שירות בתחום החלל

בשנת 2000 וילמור נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.
בנובמבר 2009 וילמור טס לחלל כטייס במשימה STS-129 במעבורת החלל אטלנטיס (צ'ארלס הובו היה מפקד צוות). זוהי המשימה האחרונה ששימשה גם להעברת צוותים אל תחנת החלל הבין-לאומית וממנה.
בספטמבר 2014 הוא טס בפעם השנייה בחללית סויוז TMA-14M והצטרף למשלחת מס' 41 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד מקסים סוראייב. לאחר סיום עבודת המשלחת וילמור מונה למפקד משלחת מס' 42 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 167 ימים בחלל.
בשנת 2020 הוכרז שוילמור ישתתף בטיסה ראשונה של חללית הבואינג סטארליינר. הטיסה Boe-CFT שוגרה ביוני 2024. זו הייתה טיסת ניסוי קצרה. עקב בעיות בחללית סוכם שצוות יישאר בתחנת החלל וחללית תחזור לכדור הארץ בטיזה לא מאוישת. וילמור הצטרף למשלחת מס' 71 בפיקוד אולג קונוננקו. לאחר סיום פעילות המשלחת הוא הצטרף למשלחת מס' 72 בפיקוד סוניטה ויליאמס. הוא צפוי לחזור לכדור הארץ באביב 2025.
אוגרית

| --- | --- |

חומת העיר
 שמות נוספים:  תל ראס שמרה
 מידות
 גובה מעל פני הים:  20 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית
 תקופות:  התקופה הנאוליתית התקופה הכלקוליתית תקופת הברונזה
 נבנה:  האלף ה־6 לפנה״ס 
 ננטש:  בערך ב-1200 לפנה"ס (פלישת גויי הים)
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1928
 חפירות:  1929–1966
 מיקום
 מדינה:  סוריה סוריה
 מיקום:  חוף הים התיכון
 קואורדינטות:  35°36′07″N 35°47′08″E﻿ / ﻿35.601944°N 35.785556°E﻿ / 35.601944; 35.785556
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהאוגרית(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהאוגרית
 מיקום העיר בסוריה המודרנית
 
סוריה באלף השני לפנה"ס
אוּגָרִית (באוגריתית: 𐎜𐎂𐎗𐎚, אֻגרת, בכתב יתדות הברתי: u-ga-ri-it) הייתה עיר נמל שוקקת בימי קדם, על חוף הים התיכון בצפון הסהר הפורה (כמה קילומטרים מצפון לעיר לטקיה, בסוריה של ימינו). שיא פריחתה של העיר היה בשנים 1450 עד 1200 לפנה"ס לערך. מיקומה נשכח, והיא התגלתה מחדש כאשר חקלאי שחרש שדה בשנת 1928 חשף במקרה קבר עתיק, שלימים התגלה כנקרופוליס של אוגרית. חפירות שנערכו לאחר מכן חשפו עיר חשובה שתפסה את מקומה לצד אוּר וארידו כערש התרבות העירונית, עם פרה-היסטוריה המגיעה עד לשנת 6000 לפנה"ס לערך. כתבי אוגרית, ובעיקר השירה האוגריתית, הם מממצאי העיר הבולטים והייחודיים ביותר, בעלי תרומה רבה לחקר הכנענים ותרבותם, לשונם, דתם, ואף הקשרים בין ספרותם לספרות המקראית.
היסטוריה

אף על פי שהאתר היה מיושב עוד קודם לכן, אוגרית של תקופת האבן החדשה כבר הייתה חשובה דיה עד שבוצרה בחומה כ-8,000 שנה לפני זמננו. העדות הכתובה הראשונה לשמה של העיר מגיעה מהעיר הסמוכה, אבלה, מהמאה ה-18 לפנה"ס. אוגרית הייתה בתחום השפעתה של ממלכת ימחד כאחת מהמדינות הלקוחות שלה שבחרו להנות מהגנתה, וניהלו את התקשורת הדיפלומטית שלהם דרכה. דוגמה לכך אפשר לראות במכתב ששלח חמורבי הראשון מלך ימחד, לזמרי-לים מלך מארי, בו הוא כותב ”האיש מאוגרית כתב לי כדלהלן: "תראה לי את הבית של זמרי-לים, אני מתאווה לראותו", עכשיו אני שולח אליך את שליחו”.
בשנת 1800 לפנה"ס לערך עברה אוגרית לתחום השפעתה של מצרים, שהשפיעה רבות על האמנות שלה. המגע הראשון של תרבות אוגריתית עם מצרים (וגם התארוך המדויק הראשון של התרבות האוגריתית) מגיע מחרוז נחושת שזוהה עם תקופת פרעה סנוסרת הראשון, 1971–1926 לפנה"ס. כן נמצאו במקום אבן ופסלון מתקופת הפרעונים סנוסרת השני ואמנמחת השלישי.
תחומי ממלכת אוגרית, כששים ק"מ רבוע, השתרעו עד לאזור הר צפון בצפון, לעמק נהר הארנת במזרח, וכללו מדרום את תחומי הממלכות הקטנות אֻשְׁנַתֻ וסִיַנֻּ (אנ').
אוגרית שילמה את מיסיה למצרים וניהלה קשרי תרבות ומסחר עם אלשיה (המזוהה עם קפריסין), כפי שמתועד בגנזכים שנמצאו באתר ותאמו לחרסים מיקניים וקפריסיים שנמצאו במקום.
בשיא פריחת תרבותה, מהמאה ה-16 ועד מאה ה-13 לפנה"ס, נותרה אוגרית בקשר מתמיד עם מצרים ועם קפריסין, אף שהושפעה גם מהאימפריה החתית יריבת מצרים.
בערך ב-1200 לפנה"ס, חרבה אוגרית במשבר תקופת הברונזה המאוחרת, ולא נבנתה מחדש. תרבויות ים-תיכוניות רבות אחרות סבלו מירידה בכוחן באותה תקופה ממש, ככל הנראה בשל פלישת גויי הים.
החפירות באתר

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים. (22 במאי 2024)
לאחר מציאת האתר, שלחה רשות העתיקות הצרפתית בביירות את תוכנית הקבר וממצאים למוזיאון הלובר בפריז, החרסים זוהו כחרסים מיקניים והוחלט לערוך חפירות באתר. האתר נחשב בתחילתו כמושבה איגיאית.
נערכו במקום חפירות נרחבות מדי שנה בין השנים 1929–1966 למעט הפסקה בין השנים 1939–1948 בגלל מלחמת העולם השנייה.
לאחר חפירת הקבר באזור הנמל החלו בחיפוש אחר מקומה של העיר. הנחת העבודה של החופרים הייתה שמדובר בעיר אוגרית אשר הוזכרה במכתבי אל עמארנה. העיר נמצאה על תל ראס שמרה (מערבית "ראש (לשון יבשה) השומר") שבקרבת לטקיה, השוכן במרחק של כקילומטר מהנמל. שטח התל הוא כ-220 דונם. זיהוי האתר סופית כעיר אוגרית נעשה בעקבות מציאת לוחות במקום אשר הזכירו במפורש את שם העיר אוגרית. חפירות נערכו גם בראס אבן־האני (אנ'), כחמישה קילומטרים מדרום לראש שמרה, וגם בו התגלו לוחות חרס כתובים.
החפירות התמקדו בעיקר בשכבות של העיר אשר התקיימה במחצית האלף השני לפני הספירה תקופת הברונזה המאוחרת. כתוצאה מכך ניתן לקבל תמונה מדויקת למדי על תולדות העיר תרבותה והשפות אשר שימשו בה. לעומת זאת נעשו חפירות בדיקה סטרטיגרפיות מעטות בשכבות התחתונות וכתוצאה מכך הידע לגבי התקופות הנאוליתית הקדם קרמית עד הברונזה התיכונה הוא מועט ביותר.
במהלך החפירות נחשפו הנמל של אוגרית, נחפרו רובעי המגורים של העיר התחתית לרגלי הנמל. בפינה הצפונית מערבית של התל נחשפו האורוות המלכותיות, מקדשים, בית המפקד הצבאי, מבצר, ארמונות מלכותיים, רובעי מגורים של אמידים וגולת הכותרת הארכיונים. נמצאו שלושה מכלולי ארכיונים. הארכיון המלכותי, ארכיונים דתיים ומיתולוגיים של ספריות המקדשים, ארכיוני ספריות פרטיות בבתי האמידים. בחלקו הדרומי של התל נחשפו רובעי בעלי מלאכה אשר היו מאוגדים בגילדות.
אתר אוגרית בתל ראס שמרה כולל ארמון מלכותי בן 90 חדרים המסודרים סביב שמונה חצרות סגורות, ומבני מגורים פרטיים מפוארים רבים, ובהם גם שתי ספריות פרטיות (אחת מהן בבעלות דיפלומט בשם רפאנֻ) שהכילו כתבים דיפלומטיים, משפטיים, כלכליים, ניהוליים, לימודיים, ספרותיים ודתיים. בראש הגבעה עליה הייתה בנויה העיר עמדו שני מקדשים: האחד לבעל והאחר לדגן, אל הפוריות והחיטה שוכן האדמה.
בחפירות באתר התגלו כמה ערימות של טבלאות חרס ועליהן כתב יתדות, בספרית הארמון, ספריית אחד המקדשים, ושתי הספריות הפרטיות האמורות לעיל, תופעה ייחודית במינה בעולם באותה תקופה. כל הספריות מתוארכות מימיה האחרונים של אוגרית, בערך ב-1200 לפנה"ס. הטבלאות שנמצאו במקום כתובות בארבע השפות של מרכז קוסמופוליטי זה: שומרית, אכדית (שהייתה שפת הדיפלומטיה במזרח הקרוב הקדום), חתית ואוגריתית, שלא הייתה מוכרת בעת גילוי הטבלאות. בטבלאות נעשה שימוש בלא פחות משבעה סוגי כתב שונים, ובהם כתב חרטומים מצרי וחיתי.
בחפירות בשנת 1958 נתגלתה ספרייה נוספת, אולם הממצאים נמכרו בשוק השחור ולא נאספו מחדש מיד. "טבלאות קלמונט ראס שמרה" שמורות כעת בבית-הספר לדתות בקלרמונט (אנ') שבקליפורניה. הם נערכו בידי לורן ר. פישר ב-1971.
מרבית החפירות באתר נערכו בתנאים פוליטיים קשים בידי קלוד שאפר מהמוזאון הפרהיסטורי והגאלו-רומי שבשטראסבורג.
הכתב והארכיונים

כבר בעונת החפירות הראשונה התגלו לוחות ועליהם סימני יתדות בכתב בלתי ידוע. הכתב הכיל 30 סימנים בלבד, אי לכך היה ברור כבר מלכתחילה שמדובר בכתב אלפביתי. הלוחות פוענחו מהר למדי. התברר שהם כתובים בשפה כנענית הקרובה מאוד לעברית והיא נקראת כיום אוגריתית. בנוסף נמצאו בתל לוחות הכתובים בכתבי יתדות אחרים מוכרים וכוללים תעודות ומסמכים בלשון האכדית, קטעי מילונים שומריים-אכדיים ושומריים-חוריים. שיטות כתב אחרות שנמצאו כוללות את הכתב הקיפרו-מינואי, הכתב ההירוגליפי המצרי והכתב ההירוגליפי החתי. בסה"כ נמצאו חמישה סוגי כתב אשר נכתבו בשפות: אוגריתית, שומרית, בבלית, חורית, חתית וקיפרו-מינואית. התעודות מכילות טקסטים בנושאי שירת עלילה, שירה מיתולוגית, טקסטים רפואיים ומאגיים, טקסטים ספרותיים כגון עלילות גילגמש, משלים ודברי חכמה, תפילות ומנחות לאלים, ספרי דקדוק ומילונים רב-לשוניים, תעודות ומכתבים דיפלומטיים, ארגון הצבא והממלכה, רשימות ערים וכפרים וכן טקסטים העוסקים בחוזים, מיסים, ענייני מסחר לרבות סחר ימי ורשימות שונות של סחורות. טקסטים אלה מהווים מקור ידע להבנת המסחר ויחסי המסחר של אוגרית עם הממלכות והערים האחרות במרחב.
לוחות השירה הם המשמעותיים ביותר שנמצאו באוגרית, ובין היצירות המרכזיות בהן ניתן למנות את "אגדת כרת", "עלילות בעל וענת", "אגדת אקהת" (שנקראה גם עלילת דנאל ואקהת), "הולדת שחר ושלם", "חתונת ירח ונכל", "לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש" וקטעים קצרים נוספים. בשירה האוגריתית אלמנטים רבים שהופיעו לאחר-מכן בשירה עברית: תקבולות, מקצבים, זוגות מילים חוזרות, צורות מליצה ייחודיות ועוד. התגליות באוגרית הובילו להערכה מחודשת של התנ"ך כיצירה ספרותית. כמה התייחסויות למאורעות היסטוריים ואף לרעיונות מיתולוגיים המופיעים בתנ"ך מופיעים גם בטבלאות החרס מאוגרית.
כתבי אוגרית סיפקו חומר עשיר לחוקרי הדתות הקדומות, במיוחד בנוגע לדת הכנענית ולקשרים בינה לבין הדת היהודית. כתבי אוגרית מהווים צוהר נדיר לאמונה הדתית של הכנענים, ממנה התפתחה הדת הישראלית הקדומה.
כתב היתדות הייחודי לאוגרית מבוסס על האלפבית הפיניקי, והוא כנראה פרי מחשבתו של יחיד. על 22 האותיות של האלפבית הפיניקי נוספו 8 אותיות, כך שהכתב האוגריתי הגיע ל-30 אותיות. האותיות הפיניקיות נחקקו בדרך כלל על טבלאות חומר. בהשוואה לקושי שבכתיבת אכדית בכתב-יתדות, הגמישות שמציע אלפבית פתחה אופק ספרותי לאנשים רבים יותר. ניתן להשוות זאת למידה המוגבלת מאוד של ידיעת קרוא וכתוב בתרבות המינואית בקנוסוס של אותם ימים.
הכתב והארכיונים > מחוץ לאוגרית

כמה ממצאים כתובים באוגריתית נמצאו מחוץ לאוגרית: בשכש (אנ'), קדש, כמד, צרפת (בפיניקיה), נחל תבור, תענך, בית שמש ובקרבת לרנקה.
הכתב והארכיונים > מחוץ לאוגרית > המכתב מאוגרית בתל אפק

בתל אפק (אנטיפטריס) נמצא מכתב מאוגרית בארמון המושל שבתל. המכתב שופך אור על המציאות הכלכלית והמדינית בכנען בשלהי המאה ה-13 לפנה"ס. יחסי מסחר וקשרים מדיניים נרקמו אז בין האימפריה החתית והממלכה החדשה של מצרים ששלטה אז בארץ כנען. המכתב עוסק במשלוחי חיטה מדרום כנען לאוגרית, ויש להבינו על רקע "הרעב הגדול" בימי פרעה מרנפתח שתחילתו עוד בשלהי מלכות פרעה רעמסס השני. במשך עשרות שנים משוועת האימפריה החתית למשלוחי חיטה ממצרים, ורק בעזרתם היא מצליחה לקיים את אוכלוסייתה הרעבה. אוגרית משמשת כמתווכת בסחר זה. חיטה מיבולי כנען נשלחת אליה, באמצעות נציב מצרים בכנען, משתי ערי הנמל העיקריות שלו, יפו ועכו, הנזכרות במכתב. קרבתה של תל אפק ליפו, מיקומה על אם הדרך הראשית וקיומו של בית מושל מצרי בה, מסבירים הימצאות מכתב כזה דווקא בה. ייתכן שהמכתב הובא לאפק על ידי הנציב המצרי עצמו, או שנושאי המכתב מצאוהו שם בעת שנסע לאורך "דרך הים" והנציב השאיר אותו באפק, לשם ביצוע הפעולות הנדרשות מתוכנו.
הכתב והארכיונים > פרסומים

המפרסם הראשון של כתבי אוגרית היה פרופסור שארל וירולו, שאף סימן כל לוח במספר סידורי לטיני ובצירוף אותיות אנגליות ממין העלילה (עלילות בעל - AB - ראשי תיבות של אלאין בעל, אגדת אקהת - D - על שם דנאל, ואגדת כרת - K). מאז נעשו מספר ניסיונות נוספים לקטלוג ופענוח הלוחות: CTA בידי א. הרדנר ב-1963 שקוטלג בצורה של מספור רציף ("קורפוס הטבלאות"), UT בשנת 1967 בידי גורדון שהלך בחלקו בדרכו של וירולו בצורת הסימון (אגדת כרת מתחילה בסימון Krt ואגדת אקהת Aqht), והפרסום המקיף ביותר, המהווה סטנדרט ציטוט כיום, הוא Keilalphabetische Texte aus Ugarit, או בקיצור KTU של מ. דיטריך ועמיתיו, שפורסם בשלוש מהדורות, והתבסס חלקית בקטלוגו על CTA.
חלק משירת אוגרית פורסם לעברית לראשונה בידי חיים אריה גינזברג ובהמשך על־ידי פרשן המקרא משה דוד קאסוטו ("האלה ענת", תשי"א, 1951) שהסתמך על פרסומי וירולו. בשנת 1968, ובמהדורה שנייה בשנת 1996, פרסמו החוקרים צבי רין ושפרה רין, את כל שירת אוגרית המוכרת עד אותה עת, בליווי פרשנותה, ומקבילותיה אל התנ"ך בספרם "עלילות האלים: כל שירות אוגרית". בספר זה, הם קראו לעיבוד העברי המודרני של הטקסט "פרשגן" (ולא תרגום) כיוון שלדבריהם אין מתרגמים ניב אחד למשנהו (העברית והאוגריתית שתיהן ניבי השפה הכנענית).