חברת החדשות
היסטוריית החברה > 1998–2002

ב-15 בפברואר 1998 החלה מדידת המדרוג בישראל. "חדשות 2" לא נכללה בחמשת החודשים הראשונים בבדיקות אחוזי הצפייה ורק לאחר תקופה זו, ב-5 ביולי החלו משדרי החברה להיבדק על ידי הוועדה הישראלית למדרוג. עם החלת המדידה על משדרי החברה היה אפשר לראות עד כמה נתוני הצפייה במהדורות החדשות היו גבוהים. היה ניתן לראות שבימים רגילים, השיגה המהדורה המרכזית בין 30 ל-40 אחוזי צפייה. גם מהדורות נוספות של החברה היו משיגות נתונים גבוהים.
באותה השנה, בהיותה חברת חדשות פופולרית העלתה חדשות "ערוץ 2" אתר אינטרנט – דבר שנחשב אז באותה התקופה לחדשני. באתר היה ניתן להתעדכן במידע חדשותי שוטף לאורך כל שעות היום, לקבל מידע על משדרי החברה, המגישים, הכתבים והפרשנים, ליצור קשר עם מערכות התוכניות השונות ולצפות בשידורי וידאו חיים ובכתבות נבחרות מתוך משדרי החדשות השונים. האתר גם סיפק מידע על ההיסטוריה של החברה מאז הקמתה. האתר נשאר ברשת כשלוש שנים ולאחר מכן ירד.
בשנת 1999 התקיים משדר הבחירות השני של חברת החדשות, משדר שסיקר את הבחירות לכנסת ולראשות הממשלה. בפעם הזו הצליח המדגם של החברה שנערך על ידי מינה צמח מ"מכון דחף" לחזות את ראש הממשלה הנבחר. גם בפעם זו הוקם אולפן מיוחד לבחירות. יחוד האולפן היה במערכת התאורה המשוכללת שהוצבה בו.
בחודש אפריל של אותה השנה חזר חיים יבין ל"ערוץ הראשון" ומנכ"ל הערוץ הדיח את גאולה אבן מהגשת "מבט". הערוץ העלה מהדורת חדשות מוקדמת למבט לקראת הבחירות באותה השנה בשם "שבע וחצי" על מנת לנגוס בנתוני המדרוג של המהדורה המרכזית של חדשות "ערוץ 2". בתגובה מאוחרת העלתה החברה את המגזין "סדר עולמי" עם ערד ניר, שעסק בחדשות חוץ ושודר בשעה 19:30.
בתחילת שנות האלפיים, כשחברת החדשות הייתה למובילה בישראל, השתנה צוות המגישים של החברה. אל החברה הצטרפו מגישים וכתבים רבים ובהם: כרמל לוצאטי שלי יחימוביץ', עודד בן-עמי (בשנת 2000), דני קושמרו, אהוד יערי (שניהם בשנת 2001), אמנון אברמוביץ', אורן וייגנפלד (שניהם בשנת 2003), לילך סונין (משנת 2004 עד שנת 2013). ועוד. נבחרת החדשות החלה לשנות את פניה מזו שהייתה מוכרת בשנות התשעים.
באותה שנה התחילה חברת החדשות לשדר מהאולפנים בקריית התקשורת נווה אילן. הגרפיקה של כל מהדורות החדשות של החברה שונתה, למעט נעימת הפתיחה של המהדורה המרכזית שנשארה דומה יחסית למנגינה הקודמת. נעימת הפתיחה של "אולפן שישי" הוחלפה במנגינה של חדשות "ערוץ 4" הבריטי שנכתבה על ידי אלאן הוקשאו, וכאשר התחיל להגיש את התוכנית דן שילון הוחלפה המנגינה בזאת שמלווה את התוכנית עד ימינו. באותה עת גם האריכו את המהדורה המרכזית מחצי שעה לכ-45 דקות, מגמה זו נמשכה עד אשר המהדורה הפכה לשעה שלמה, בשנת 2003. כתוצאה מכך מקבצי הפרסומות במהדורה המרכזית גדלו פי ארבעה: משלוש דקות פרסומות בסוף המהדורה אשר ארכה חצי שעה בשנות התשעים, לכ-12 דקות פרסומות עם הארכת המהדורה לשעה שלמה.
בשנת 2000 פרצה האינתיפאדה השנייה שחייבה היערכות לשידור חדשות גם בשעות לא רגילות, בדיווחים ישירים מהשטח אחרי כל פיגוע ובחלונות זמן קצרים במיוחד. החלטת משרד התקשורת להקים ערוצי נישה ייעודיים הביאה גם למכרז להקמת ערוץ החדשות הייעודי במטרה שישדר תוכני חדשות ואקטואליה 24 שעות ביממה. המכרז לערוץ התחיל לצאת לדרך וגרם מכה קשה ל"חדשות 2" עם עזיבתו של יעקב אילון כדי להצטרף לחברה המתמודדת במכרז.
עם פרסום המכרז להקמת ערוץ החדשות בשנת 2001, פרש אילון מהגשת המהדורה ומהחברה כדי להתמודד במכרז יחד עם הקבוצה "חדשות ישראל" אשר גם הפיקה את משדרי החדשות של "ערוץ 10" בשלב מאוחר יותר. משלא הוקם הערוץ, התפרקה החברה ואילון עבר להקים את חברת החדשות העצמאית של ערוץ 10 בשנת 2003. המהדורה המרכזית של הערוץ הצעיר ששודרה עד אז בשעה 19:00 בערב הועברה לשעה 20:00 – מול המהדורה המרכזית של "ערוץ 2".
באותה תקופה החלה חברת החדשות להשתמש בטיקרים (כותרות מתחלפות בתחתית המסך). לאחר פרישתו של יעקב אילון הגישה מיקי חיימוביץ' למשך זמן קצר לבדה את המהדורה המרכזית, ואת משדר הבחירות השלישי של החברה שהיה באותה השנה (בחירות 2001) הנחתה חיימוביץ' לצדו של דן שילון, מגיש "אולפן שישי" לשעבר. גדי סוקניק, שהיה עד אז כתב פוליטי ומגיש התוכניות "חמש עם גדי סוקניק" ו"אולפן שישי", החליף את אילון והתחיל להגיש את החדשות לצדה של חיימוביץ'.
ב-2 במרץ 2002 הייתה תקרית ב"ערוץ 2" שהכתה גלים בתקשורת – המסך המפוצל. באותו היום שידרה "טלעד" משחק כדורגל מותח. כשנודע על הפיגוע בשכונת בית ישראל בירושלים, המסך פוצל לשניים: בשליש אחד שלו שודר משחק הכדורגל, ובשני השלישים הנותרים בצד שמאל נמסרו דיווחים ראשונים מזירת הפיגוע. הפסקול כלל רק את זה של הדיווחים. לאחר כעשר דקות הופסק השידור המפוצל, והמסך יוחד כולו לדיווח על הפיגוע. אירוע זה גרר טענות וביקורות ציבוריות כלפי "טלעד" וחברת החדשות. בחברת החדשות הגיבו: "מבחינתנו, העיקר שהיה אפשר לפרוץ מהר לשידור וכך עשינו".
לקראת סוף השנה הודיעה מיקי חיימוביץ' על פרישתה מהגשת המהדורה המרכזית, ומעברה ל"חדשות 10", עקב הצעת חוזה נדיב. לאחר שחיימוביץ' פרשה, יונית לוי ואושרת קוטלר היו המתמודדות העיקריות על התפקיד של המגישה לצדו של גדי סוקניק. מבין שתיהן בחר שלום קיטל ביונית לוי להגיש את המהדורה. בחירתה של לוי בת ה-25 להגשת המהדורה נחשבה בעיני רבים לעניין תמוה שכן היא הייתה צעירה יחסית לסוקניק וחסרת ניסיון. לוי הגישה את מהדורתה הראשונה ב-15 בדצמבר 2002. כשנתיים לאחר מכן, בתחילת שנת 2004, פרשה אושרת קוטלר מחברת החדשות. הפרישה הגיעה לאחר שני מקרים בהם בכתה באמצע שידור, ולאחר מספר מקרים בהם ראיונות עם פוליטיקאי הגיעו למצב של צעקות והטחת האשמות באמצע השידור.