stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היפרתימזיה
קשיים > קשיים פסיכולוגיים

התבצע ניסוי על מטופלת שלוקה בהיפרתימזיה. הוצע כי קידוד ראשוני של אירועים על ידי אנשים כאלה כולל עיבוד סמנטי, ולכן רמזים סמנטיים משמשים לאחזור. זה בולט במיוחד במקרה של המטופלת, היא מתארת כיצד זיכרון אחד מעורר גורם אחר, אשר בהמשך מעורר גורם נוסף וכיצד היא חסרת אונים לעצור אותו. הנחקרת העידה: "זה כמו מסך מפוצל, אני אדבר עם מישהו ואראה משהו אחר". תאוריה זו משמשת להסבר למה ליתר- היפרתימזיה יש תחושה של "ידיעה" (זיכרון סמנטי) ו"זכירה" (זיכרון אפיזודי) במהלך הזיכרון.
קשיים > קשיים ביולוגיים

מחקר ה-MRI שנערך על מטופלת מספק טיעון הגיוני על הבסיס הנוירולוגי של זיכרון מעולה. האונה הטמפורלית נמצאה מוגדלת. ההיפוקמפוס, הנמצא באונה הטמפורלית המדיאלית, מעורב בקידוד הזיכרון ההצהרתי (זיכרון לעובדות ואירועים), בעוד שהקליפה הזמנית מעורבת באחסון זיכרון כזה. הגרעין המזוהם קשור בעיקר לזיכרון פרוצדורלי, ובמיוחד להיווצרות הרגל הזיכרון, ולכן הוא קשור באופן מהותי להפרעה אובססיבית-כפייתית. במחקר שיערו כי מעגל פרוסטוסטריאלי לא תקין יכול להיות אחראי על הגירעונות לתפקוד המבצעי שנצפה בהיפרתמזיה. מעגל זה ממלא תפקיד מכריע בהפרעות נוירו-התפתחותיות. היכולות ההיפרתמזיות של המטופלת עשויות לנבוע מהפרעות נוירו- התפתחותיות שאינן טיפוסיות. מדענים צריכים כעת לברר אם וכיצד אזורים אלה במוח מחוברים ליצירת מודל נוירולוגי.
הערות שוליים

↑  זיכרון בלתי-מוגבל, באתר הידען
↑  ד"ר עידן גורן, The perfect memory: does it even exist?, ynet
↑  hyperthymesia, people with potential
↑  [Svoboda, Eva; McKinnon, MC; Levine, B (27 June 2006). "The functional neuroanatomy of autobiographical memory: A meta-analysis". Neuropsychologia. 44 (12): 2189–2208. doi:10.1016/j.neuropsychologia.2006.05.023. PMC 1995661. PMID 16806314. The functional neuroanatomy of autobiographical memory: A meta-analysis], NCBI
↑  Understanding Hyperthymesia: Highly Superior Autobiographical Memory, thoughtco.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169829841 (data)
היסטופתולוגיה

היסטופתולוגיה עוסקת באבחון מיקרוסקופי של רקמות לצורך אבחון וחקר ביטוייה של מחלה. ברפואה קלינית, מתייחסת ההיסטופתולוגיה באופן מיוחד, לבדיקת דגימות ביופסיה או דגימות כירורגיות שנעשו על ידי רופא פתולוג, לאחר שהדגימה עובדה ועברה חתכים היסטולוגיים (חתכים בגושי רקמה או איברים) שהונחו על גבי סליידים (זכוכית נושאת). הציטופתולוגיה לעומת זאת בוחנת (1), תאים חופשיים או (2) חלקי רקמה.
צילום באמצעות מיקרוסקופ המדגים ממצא היסטופתולוגי של רקמת שריר לב עם נמק, במצב של אוטם שריר הלב (התקף לב).
המונח "היסטופתולגיה" (Histopathology) נגזר משלוש מילים ביוונית: (ἱστός (היסטוס) - "רקמות", πάθος (פאתוס) - "סבל", ו -λογία (לוגיה) - "לימוד".
מקצוע ההיסטופתולוגיה הוא אחד ממקצועת המעבדה הרפואית בתחום הפתולוגיה האבחנתית.
איסוף רקמות

בדיקה היסטופתולוגית של רקמות מתחילה בניתוח, ביופסיה, או בנתיחה שלאחר המוות. הרקמה מוסרת מהגוף, ואז בדרך כלל, מייד לאחר ניתוח של פתולוג מומחה, מוכנסת הדגימה לחומר מקבע (פיקסאטיב) אשר מייצבת את הרקמות כדי למנוע ריקבון. החומר המקבע הנפוץ ביותר הוא פורמלין (מותרס ב-10% פורמלדהיד במים).
הכנה להיסטולוגיה

לאחר מכן מכינים את החומר לבחינה תחת מיקרוסקופ תוך שימוש בקיבוע כימי או בחתכים קפואים.
כאשר מסופק מדגם גדול, לדוגמה, לאחר הליך כירורגי, הפתולוג בוחן את דגימת הרקמה ובוחר את החלק ברקמה שסביר ביותר ייתן את האבחון האמין והמדויק ביותר. חלק זה מוסר מתוך המדגם לבדיקה בתהליך הידוע כחיתוך ראשוני או גולמי. דגימות גדולות יותר נחתכות על מנת לאפשר את המיקום הנכון של מבנים אנטומיים בקסטה. דגימות מסוימות (במיוחד ביופסיות) ניתן להעביר לתוך מצע אגר כדי להבטיח אוריינטציה נכונה של הרקמות בקסטה, ואז בתוך הבלוק ולאחר מכן על הסלייד לאבחון מיקרוסקופי. תבחין זה מוכנס אז לתוך קסטת פלסטיק לצורכי מרבית המשך התהליך.
הכנה להיסטולוגיה > קיבוע כימי

בנוסף לפורמלין, קיימים חומרי קיבוע כימיים אחרים. אבל, עם הכנסתה של הצביעה האימונוהיסטוכימית (IHC), והאבחון בפתולוגיה המולקולרית, הפך הפורמלין למקבע הכימי התקני לדגימות אבחון היסטופתולוגיות כאלה ממקור אנושי. זמן הקיבוע לדגימות נמוך וקצר יותר. קיימים תקנים לאבחון היסטופתולוגי אנושי.
הכנה להיסטולוגיה > עיבוד

מים מוסרים מהדגימות בשלבים עוקבים, תוך שימוש בריכוזים עולים של אלכוהול. קסילן משמש בשלב האחרון של הייבוש במקום האלכוהול, וזאת משום שהשעווה שבשימוש בשלב הבא מסיס בקסילן כאשר היא אינה מושרית באלכוהול ומאפשר לשעווה לחדור (בהסננה) לדגימה. התהליך הוא בדרך כלל אוטומטי, ומתבצע במשך הלילה. הדגימה שהשעווה חדרה לתוכה, מועברת למכל הטבעת דגימה (בדרך כלל מתכת). בסופו של דבר, שעווה מותכת מיושמת מסביב לדגימה במכל ועוברת תוך כדי כך קירור ומיצוק כדי להשקיע אותה בבלוק שעווה. תהליך זה נדרש על מנת לספק לדגימה יציבות בכיוון הראוי, כדי לספק חתכי מיקרוטום להעמסה על הסלייד (זכוכית נושאת).
לאחר שהבלוק המוטבע בשעווה הוכן, מכינים ממנו חתכים הממוקמים בדרך כלל תוך כדי ציפה במשטח באמבט מים אשר מפזר את החתכים החוצה. הדבר נעשה בדרך כלל ידנית ודורש מיומנות (של היסטוטכנולג), כאשר צוות המעבדה מחליט אילו חלקים של הדגימה מתוך סרט חתכי השעווה שהופרדו מהמיקרוטום יונחו על הסליידים. בדרך כלל יוכנו מספר סליידים משכבות שונות לאורך הבלוק. לאחר מכן נצבעים הסליידים עם החתכים הדקים ועליהם מניחים זכוכית מכסה למיגון. לתהליכי צביעה רגילים, משתמשים בדרך כלל בתהליך צביעה אוטומטי; אולם כאשר משתמשים בצבעים נדירים, הצביעה מתבצעת בדרך כלל ידנית.
הכנה להיסטולוגיה > עיבוד חתכים קפואים

השיטה השנייה של עיבוד היסטולוגי נקרא עיבוד בחתכים קפואים. זו שיטה ברמה מדעית וטכנית גבוהה, המבוצעת על ידי היסטולוג מומחה ומיומן (עובד מעבדה רפואית בכיר בהיסטופטולוגיה או רופא פתולוג בהתמחות של 5–6 שנים הכשרה לאחר תואר ברפואה). בשיטה זו, הרקמה מוקפאת, ונפרסת לפרוסות דקות באמצעות מיקרוטום רכוב על מכשיר הקרוי קריוסטט (מכשיר המיועד להחזיק רקמת בטמפרטורות קיפאון לאורך זמן) המצוי בטמפרטורה מתחת לאפס לקירור. החתכים הדקים הקפואים מורכבים על זכוכית נושאת (סלייד), עוברים מיידית ולזמן קצר לנוזל קיבוע, ונצבעים בשיטה דומה לצביעה המסורתית המיושמת לחתכים המוטבעים בשעווה. יתרונות השיטה שהיא מהירה בזמן עיבוד, נדרש פחות ציוד, וניתן להיסתפק בפחות אוורור במעבדה (בשל נוכחות אדי פורמלין). החיסרון הוא האיכות הירודה של הסלייד הסופי. השיטה משמשת כשלב ביניים לצורך בחירת השלב הבא במהלך ניתוח פעיל (לדוגמה, לקביעה פרלימינרית של שולי הכריתה מחדש של הגידול במהלך הניתוח).
צביעת סליידים היסטולוגיים

הצביעה יכולה להתבצע על ידי קיבוע כימי של סליידים או סליידים של חתכים קפואים. כדי לבחון את הרקמה מתחת למיקרוסקופ, החתכים יצבעו באחד או יותר פיגמנטים. מטרת הצביעה היא כדי לחשוף את רכיבי התא; גוונים ניגודיים מספקים ניגודיות.
הצביעה הנפוצה ביותר בהיסטופתולוגיה היא השילוב בין המטוקסילין ואיאוזין (לעיתים קרובות משתמשים בקיצור H&E). המטוקסילין משמש לצביעת גרעין התא בכחול, בעוד שאאוזין משמש לצביעת הציטופלסמה ואת החומר רקמת החיבור החוץ תאית בורוד. קיימות מאות טכניקות שונות אשר משמשות לצביעת תאים באופן בררני. תרכובות אחרות המשמשות לצביעת חתכי רקמות כוללות ספרינין (צובע גרעיני תא באדום), שמן O אדום (Oil Red O (Solvent Red 27, Sudan Red 5B, C.I. 26125), קונגו אדום, מלחי כסף וצבעים מלאכותיים. היסטוכימיה מתייחסת למדע השימוש בתגובות כימיות מעבדתיות בין חומרים כימיים לבין רכיבי הרקמה. הטכניקה שמשתמשים בה הרבה היא התגובה של צבע כחול פרוסי של פרלס, המשמש להדגמת משקעי ברזל במחלות כמו המוכרומטוזיס.
לאחרונה, משתמשים בנוגדנים מסוימים לצביעה של חלבונים, שומנים ופחמימות. הטכניקה הזו מכונה אימונוהיסטוכימיה, טכניקה זו הגבירה מאוד את היכולת לזהות תחת מיקרוסקופ קטגוריות שונות של תאים. טכניקות מתקדמות אחרות כוללות שימוש בהיברידיזציה באתר לזיהוי ספציפי של מולקולות דנ"א או רנ"א. שיטות צביעה בנוגדנים אלו מחייבות לעיתים קרובות את השימוש בהיסטולוגיה של חתכים קפואים. הליכים כאלה שתוארו לעיל מבוצעים במעבדה בתנאי בדיקה מחמירים ומדויקים על ידי מדענים מומחים ומיומנים במעבדה רפואית היסטולוגית, שעברו הכשרה מיוחדת. מצלמות דיגיטליות נכנסות יותר ויותר לשימוש כדי לצלם תמונות היסטופתולוגיות.
פרשנות

הסליידים ההיסטולוגיים נבחנים במיקרוסקופ על ידי רופא מומחה בפתולוגיה, שהוסמך מבחינה רפואית ואשר סיים תוכנית הכשרה מוכרת. אבחון רפואי זה מנוסח כדוח פתולוגי המתאר את הממצאים ההיסטולוגיים ואת חוות דעתו של הפתולוג. במקרה של סרטן, הדבר מייצג את אבחון הרקמה הנדרש למרבית הליכי הטיפול. במקרה של הסרת גידול סרטני, על הפתולוג לציין האם שולי הכריתה נקיים או מעורבים (האם קיימת רקמה שיורית של סרטן שנשארה מאחור). הדבר משמש גם לשיטת הפריסה לפרוסות (Bread loafing) או שיטת העיבוד CCPDMA (שיטה מקובלת להסרת סוגי סרטן מסוימים במיחוד בעור).
אוטם שריר הלב

לאחר אוטם שריר הלב (התקף לב), לא ניתן להבחין בשינויים היסטופתולוגיים במשך כ־30 הדקות הראשונות. הסימן האפשרי הראשון מופיע רק כעבור 4 השעות הראשונות הוא גליות של הסיבים בגבול. עם זאת מאוחר יותר, מתחיל נמק של קרישת דם, עם בצקת ושטפי דם. כעבור 12 שעות, ניתן לראות קריופיקנוזיס (karyopyknosis = דחיסה אי רורסיבלית של כרומטין בתא העובר נמק) והיפראאוזינופילה (hypereosinophilia) של תאי השריר עם התכווצות נמק ברצועת השוליים, כמו גם תחילתה של הסננת נויטרופילים. כעבור 1 – 3 ימים מתקיים נמק קרישה עם אובדן של גרעינים ופספוס וחדירה מוגברת של נויטרופילים לנוזל הבין תאי. עד סוף השבוע הראשון לאחר האוטם ישנה התחלה של התפוררות של מסת סיבי שריר, נמק של נויטרופילים, והתחלה של הסרת תאים מתים על ידי מקרופאגים על הגבול, אשר מתגבר עם הזמן. כעבור שבוע יש גם התחלה של היווצרות רקמה גרנולרית בשוליים, המבשילה במהלך החודש הבא, והגברה של משקעי קולגן וירידה בצלולריות עד השלמה מלאה של הצטלקות שריר הלב כחודשיים לאחר אוטם שריר הלב.
ראו גם

פתולוגיה מולקולרית
טכנולוג רפואי
הערות שוליים

↑  משרד הבריאות, תקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות), התשל"ז- תיקון התשע"ב, תוספת חמישית
↑  Bancroft's Theory and Practice of Histological Techniques,, by Kim S Suvarna MBBS BSc FRCP FRCPath (Author), 8e 8th Editionr)Christopher Layton PhD (Author), John D. Bancroft (Author
↑  Theory and Practice of Histological Techniques, edited by John D
Bancroft and Marilyn Gamble, Churchill Livingstone Elsivier Publishers., 6e 6th Edition
↑  Perls' Prussian blue original formula and uses. Accessed April 2, 2009.
↑  Mitchell, Richard Sheppard; Kumar, Vinay; Abbas, Abul K.; Fausto, Nelson., Robbins Basic Pathology : Chapter 11 in, hiladelphia: Saunders. ISBN 1-4160-2973-7. 8th edition.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph137966 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הצי העשירי של ארצות הברית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  צי ארצות הברית
 סוג:  יחידת סייבר
 בסיס האם:  פורט מיד, מרילנד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  20 מאי 1943 - יוני 1945 29 בינואר 2010 – הווה (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד הסייבר של ארצות הברית
 דרגת המפקד:  תת-אדמירל
 מפקד נוכחי:  קרייג קלפרטון
 
הצי העשירי של ארצות הברית (באנגלית: United States Tenth Fleet) הוא יחידה בצי ארצות הברית המשמשת ככוח המודיעין ופיקוד הסייבר של הצי ומשרתת את פיקוד הסייבר של ארצות הברית.
היסטוריה

הצי הוקם במאי 1943 במטרה להתמודד עם צוללות הצי הגרמני במערכה באוקיינוס האטלנטי. הצי היה תחת פיקודו הישיר של אדמירל הצי ארנסט קינג. הצי פורק בתום המערכה.
בתחילת 2010 הוקם הצי מחדש כפיקוד הסייבר של צי ארצות הברית.
ארגון ויחידות

לוחמה והגנת רשת:
כוח משימה 1010 - פיקוד לוחמת הרשת של הצי
כוח משימה 1020 - פיקוד הגנת הסייבר של הצי
מבצעי מודיעין:
כוח משימה 1030 - פיקוד מבצעי המודיעין של הצי
מחקר ופיתוח:
כוח משימה 1090 - קבוצת המחקר והפיתוח ללוחמת הסייבר של הצי
הצפנה:
כוח משימה 1000
מבצעי הצי ופעולות זירתיות:
כוח משימה 1040 - טקסס
כוח משימה 1050 - ג'ורג'יה, בחריין
כוח משימה 1060 - מרילנד, אנגליה
כוח משימה 1070 - הוואי, יוקוסוקה, מיסוואה (יפן)
כוח משימה 1080 - קולורדו
ההיסטוריה של גורדי השחקים הגבוהים ביותר

הבורג' ח'ליפה בדובאי הוא הבניין הגבוה ביותר מאז 2008, בגובה של 828 מטרים (2,717 רגל). הבורג' ח'ליפה סווג כמגה-גבוה.
הבניין הגבוה בעולם, נכון ל-2023 הוא הבורג' ח'ליפה. התואר של "הבניין הגבוה בעולם" ניתן לגורדי שחקים ומבנים רבים, כגון קתדרלת רואן ובניין האמפייר סטייט.
גורד השחקים הראשון נבנה בשיקגו בשנת 1884, כאשר בניין הום אינשורנס נבנה באמצעות מסגרת פלדה עם קירות מסך במקום קירות נושאים. במאה השנים הבאות, הבניין הגבוה בעולם היה תמיד בארצות הברית, והוא היה בניו יורק במשך 86 שנה, ובשיקגו במשך 30 שנה. לאחר קצת יותר ממאה שנים (1885–1998), השיא עבר לחצי הכדור המזרחי. מלזיה הייתה המדינה הראשונה ששברה את שיאה של ארצות הברית בבניית הבניינים הגבוהים בעולם עם השלמת מגדלי פטרונס ב-1998. טאיפיי 101 בטייוואן היה הבניין הבא שהחזיק בשיא, החל משנת 2004.
לפני עידן גורדי השחקים המודרניים, כנסיות וקתדרלות נוצריות רבות, שנבנו בעיקר באנגליה ובשטחים גרמניים בין בערך 1250 ל-1894, נחשבו לבניינים הגבוהים בעולם. לפני המאה ה-13, לא היה ניתן לקבוע סופית את הבניינים הגבוהים בעולם. לדוגמה, המגדלור באלכסנדריה (שהושלם באזור 280 לפני הספירה) נאמד בגובה של 100 מטרים (330 רגל), אך גובהו האמיתי אינו ידוע. במשך אלפי שנים, הפירמידה הגדולה של גיזה במצרים היה המבנה הגבוה ביותר בעולם, אך הפירמידה הגדולה אינה נחשבת לבניין מכיוון שהיא אינה מיושבת. באופן דומה, מגדל אייפל היה המבנה הגבוה בעולם משנת 1889, כאשר הוא נבנה, ועד 1930, אז הוקם בניין קרייזלר.
הגדרת המונחים > הפירוש של "בניין"

המבנים הקדומים ביותר הידועים כיום כגבוהים בעולם היו הפירמידות במצרים, ובמיוחד הפירמידה הגדולה של גיזה, שהתנשאה לגובה של 146.5 מטר, והייתה למבנה מעשה ידי אדם הגבוה ביותר בעולם במשך למעלה מ-3,800 שנה, עד להקמת קתדרלת לינקולן בשנת 1311. מאז ועד השלמת אנדרטת וושינגטון (שבנייתה הסתיימה בשנת 1884) הבניינים הגבוהים בעולם היו כנסיות או קתדרלות. מאוחר יותר, מגדל אייפל, ועוד יותר מאוחר, כמה תרני רדיו ומגדלי טלוויזיה היו המבנים הגבוהים בעולם.
עם זאת, אף על פי שכל אלה הם מבנים, חלקם אינם מבנים במובן של אכלוס או תפוסה באופן קבוע. במובן זה של אכלוס או תפוסה באופן קבוע, משתמשים בדרך כלל במונח "בניין" כאשר קובעים מהו הבניין הגבוה בעולם. הארגון הבינלאומי ללא מטרות רווח, המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH), השומר על מערך קריטריונים לקביעת גובהם של מבנים גבוהים, מגדיר בניין כ-"מבנה המיועד למגורים, לעסקים או למטרות ייצור "ו"יש רצפות".
כנסיות וקתדרלות גבוהות תופסות דרך ביניים: האזורים התחתונים שלהן תפוסים באופן קבוע, אך חלק ניכר מגובהם נמצא במגדלי פעמונים ובצריחים שהם לא מאוכלסים. בין אם כנסייה או קתדרלה הם "בניין" או סתם "מבנה" לצורך קביעת התואר "הבניין הגבוה בעולם" הוא עניין סובייקטיבי של הגדרה (מאמר זה מתייחס לכנסיות ולקתדרלות כאל מבנים).
הגדרת המונחים > קביעת הגובה

המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית שבסיסה בשיקגו משתמשת בשלושה קריטריונים שונים לקביעת גובהו של בניין גבוה, שכל אחד מהם עשוי לתת תוצאה שונה. "גובה הקומה הגבוהה ביותר" הוא קריטריון אחד, ו"גובה לראש כל חלק של הבניין" הוא אחר, אך קריטריון ברירת המחדל בו משתמש ה-CTBUH הוא "גובה החלק העליון האדריכלי של הבניין", הכולל צריחים אך לא אנטנות, תרנים או מוטות דגל.
הבניינים הגבוהים ביותר (לפני המאה ה-7)

לפנתאון ברומא, שבנייתו הסתיימה בתחילת המאה ה-2 לספירה, יש גובה מהרצפה ועד הקצה של 43.45 מטר, המתאים בדיוק לקוטר החלל הפנימי שלו. האיה סופיה, שנבנתה בשנת 537 לספירה בקונסטנטינופול, מגיעה לגובה 55 מטר. הסטופה ההודית העתיקה של קנישקה, שהושלמה במאה ה-2 לספירה, הייתה בגובה של בין 120 ל-170 מטר. החוקר הסיני שואנצ'אנג תיאר זאת כבניין הגבוה בעולם בספרו "רשומות האזורים המערביים". הסטופה של סרי לנקה, ג'טוואנאראמאיה שנבנתה באותו המאה, גם היא בגובה של 122 מטר.
הבניינים הגבוהים ביותר (המאה ה-7–ה-12)

הוואנגניונגסה, או מקדש הוואנגניונגסה (גם מאוית הוואנגריונגסה) הוא שמו של מקדש בודהיסטי לשעבר בעיר גייאונגג'ו, דרום קוריאה. המבנה העצום בן 9 הקומות, שהושלם במאה השביעית, נבנה כולו מעץ בעיצוב משתלב ללא מסמרי ברזל. גובהו עמד על 68 או 80 מטר, מה שהופך אותו למבנה הגבוה ביותר במזרח אסיה ולמבנה העץ הגבוה בעולם בזמן הקמתו.
מקדש בריהאדיסוואראר בתאנג'אבור, הודו הושלם בשנת 1010. זהו מגדל בן 16 קומות שגודלו 66 מטר. הוא עדיין עומד עד היום.
הצריחים המזרחיים של קתדרלת ספייר הרומנסקית, שהושלמו בשנת 1106, מגיעים לגובה של 71.3 מטר.
מסגד קוטוביה במרקש, מרוקו. המינרט שגובהו הוא 77 מטר כולל צריח וכדורים. הוא הושלם תחת שלטונו של הברבר האל מוואחיד, הח'ליף יעקוב אל-מנסור (1184 עד 1199).
הבניינים הגבוהים ביותר (המאה ה-13–20) > כנסיות וקתדרלות

מהמאה ה-13 ועד 1894, הבניין הגבוה בעולם היה תמיד כנסייה או קתדרלה. קתדרלת סנט פול הישנה עם צריחיה הושלמה במאה ה-13. הצריח המרכזי של קתדרלת לינקולן עלה על סנט פול הישנה בתחילת המאה ה-14. הצריח של קתדרלת לינקולן התמוטט בשנת 1549, והתחיל פרק זמן ארוך שבו מעמד הבניין הגבוה בעולם היה שייך על ידי בניינים קצרים יותר. כנסיית מריה הקדושה בשטרלזונד הפכה לבניין הגבוה בעולם לאחר קריסת הצריח של קתדרלת לינקולן. המגדל המרכזי של קתדרלת סנט פייר בבווה היה הגבוה ביותר משנת 1569, כשגובהו הוא 153 מטר, עד שהתמוטט בשנת 1573, והפך את כנסיית מריה הקדושה לגבוהה ביותר. בשנת 1647 נשרף מגדל הפעמונים של מריה הקדושה והפך את קתדרלת שטרסבורג הנמוכה יותר לבניין הגבוה בעולם.
רק עם השלמתו של המינסטר של אולם בשנת 1890, הבניין הגבוה בעולם היה שוב גם הבניין הגבוה ביותר שנבנה אי פעם, העולה על התצורה המקורית של קתדרלת לינקולן.
| השנים שהיה הכי גבוה | שם | מקום | גובה | גדילה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המאה ה-13–1300 | קתדרלת סנט פול העתיקה | לונדון | 149 מטרים | 0% | נהרס בשריפה הגדולה של לונדון בשנת 1666. |
| 1300–1549 | קתדרלת לינקולן | לינקולן | 159.7 מטרים | 7.2% | הבניין הגבוה ביותר אי פעם עד 1890. צריח התמוטט בשנת 1549. |
| 1549–1569 | כנסיית סנט מריה | שטרלזונד | 151 מטרים | -5.4% |  |
| 1569–1573 | קתדרלת סנט פייר | בווה | 153 מטרים | 1.3% | צריח התמוטט בשנת 1573 |
| 1573–1647 | כנסיית סנט מריה | שטרלזונד | 151 מטרים | -1.3% | מגדל הפעמונים נשרף בשנת 1647. |
| 1647–1874 | קתדרלת שטרסבורג | שטרסבורג | 142 מטרים | −6% | לא גבוה כמו הפירמידה הגדולה של גיזה |
| 1874–1876 | כנסיית ניקולאי הקדוש | המבורג | 147 מטרים | 3.5% |  |
| 1876–1880 | קתדרלת רואן | רואן | 151 מטרים | 2.7% |  |
| 1880–1890 | קתדרלת קלן | קלן | 157.38 מטרים | 4.2% | המבנה הגבוה ביותר היה אנדרטת וושינגטון משנת 1884 |
| 1890 –הווה | המיניסטר של אולם | אולם | 161.53 מטרים | 2.6% | המבנה הגבוה ביותר היה מגדל אייפל משנת 1889 |
גובהה של קתדרלת לינקולן שהיה 159.7 מטר היה שנוי במחלוקת על ידי חלק, אך מקובל על ידי רוב המקורות. מועד סיום בניית הצריח נקבע כ-1311 ולא 1300 על ידי מקורות מסוימים. גם ה-149 מטרים של הצריח של קתדרלת סנט פול הישנה, שנהרסו על ידי ברק בשנת 1561, שנויים במחלוקת, למשל כריסטופר רן (1632–1723) שפט כי זאת הערכת יתר ושיער גובה של 140 מטרים.
הצריח של מולה אנטונליאנה בטורינו, שהושלם בשנת 1889, נטען שהיה בגובה של 167.5; עם זאת, החלק העליון של המבנה נהרס על ידי טורנדו בשנת 1953 ונבנה מחדש. הבניין תוכנן במקור כבית כנסת, אך נמכר במהלך הבנייה ושימש כמוזיאון.
גורדי השחקים הגבוהים ביותר

מבנים חילוניים שונים מוזכרים כגורדי השחקים הראשונים, כולל:
טחנת הפשתן של דיתרינגטון, בגובה של 16 מטר, בן 5 קומות, נבנה בשנת 1797.
בניין אי.וי. האווט, בגובה של 24 מטר, בן 5 קומות, שימוש ראשון במעלית נוסעים, נבנה בשנת 1857.
בניין אקוויטבל לייף, בגובה של לפחות 40 מטר, 9 קומות, נבנה בשנת 1870.
בניין ניו יורק טריביון, בגובה של 79 מטר, 18 קומות, נבנה בשנת 1875.
בניין הום אינשורנס, בגובה של 42 מטר, בן 12 קומות, נבנה בשנת 1885.
בניין לנקשייר אינשורנס, בן 10 קומות, נבנה בשנת 1890.
בניין מנהטן, בגובה 68.3 מטר, 16 קומות, נבנה בשנת 1891.
הרשימה הבאה של הבניינים הגבוהים ביותר מבוססת על מדד ברירת המחדל של המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH), המדד לאלמנט האדריכלי הגבוה ביותר. קריטריונים אחרים ייצרו רשימה אחרת. המרכז הפיננסי העולמי בשנגחאי אינו מופיע ברשימה שלעיל, אך הוא עלה על טאיפיי 101 בשנת 2008 והפך לבניין עם הקומה המייושבת הגבוהה ביותר. באמצעות הקריטריון של הקצה הגבוה ביותר (כולל אנטנות), מרכז הסחר העולמי בניו יורק היה הבניין הגבוה בעולם בין השנים 1972 ל-2000, עד למגדל סירס בשיקגו (שכבר היה בו קומה תפוסה גבוהה יותר ממרכז הסחר העולמי). האנטנה שלו הורחבה כדי לתת לבניין הזה את הקצה הגבוה בעולם; תואר שהחזיק עד להשלמתו של הבורג' ח'ליפה בשנת 2010. מגדלי פטרונאס וטאיפיי 101 מעולם לא היו הבניינים הגבוהים בעולם לפי קריטריון הקצה הגבוה ביותר.
| השנים שהיה הכי גבוה | שם | מקום | גובה | גדילה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1890–1894 | בניין ניו יורק העולמי | ניו יורק | 94 מטרים |  |
| 1894–1899 | בניין חברת הביטוח מנהטן לייף | ניו יורק | 106 מטרים | 13% |
| 1899–1908 | בניין פארק רו | ניו יורק | 119 מטרים | 12% |
| 1908–1909 | בניין סינגר | ניו יורק | 186.57 מטרים | 57% |
| 1909–1913 | מגדל חברת הביטוח מטרופוליטן לייף | ניו יורק | 213.36 מטרים | 14.4% |
| 1913–1930 | בניין וולוורת' | ניו יורק | 241.4 מטרים | 13.1% |
| 1930 | בנק מנהטן | ניו יורק | 283 מטרים | 17.2% |
| 1930–1931 | בניין קרייזלר | ניו יורק | 318 מטרים | 12.65% |
| 1931–1971 | בניין אמפייר סטייט | ניו יורק | 381 מטרים | 19.5% |
| 1971–1973 | מרכז הסחר העולמי | ניו יורק | 417 מטרים | 9.45% |
| 1973–1998 | מגדל סירס | שיקגו | 442 מטרים | 6% |
| 1998–2004 | מגדלי פטרונס | קואלה לומפור | 451.9 מטרים | 2.24% |
| 2004–2010 | טאיפיי 101 | טאיפיי | 509.2 מטרים | 12.68% |
| 2010 – הווה | בורג' ח'ליפה | דובאי | 828 מטרים | 62.61% |
מאז 2010, בורג' ח'ליפה הוא הבניין הגבוה ביותר בכל קריטריון. יש לו את האלמנט האדריכלי הגבוה ביותר, קצה וקומה תפוסה, והוא אכן המבנה הגבוה ביותר מכל סוג שנבנה אי פעם, לאחר שעבר את אנטנת הרדיו של ורשה שהייתה בגובה של 646.38 מטר וכעת נהרסה.
מאז השלמת אנדרטת וושינגטון בשנת 1884, הבניין הגבוה בעולם לא היה בדרך כלל גם המבנה הגבוה בעולם. היוצאים מן הכלל הם 1930–1954, כאשר בניין קרייזלר ואז בניין האמפייר סטייט עקפו את מגדל אייפל (שלאחר מכן נעקפו על ידי רצף של תרני שידור, החל ממגדל הטלוויזיה גריפין באוקלהומה), ומשנת 2010 עם השלמתו של בורג' ח'ליפה.
תרשימים > 1300 –הווה

בתרשים זה הזמן מתקדם מימין לשמאל. שימו לב לבניינים המוקדמים שאיבדו את התואר כשצריחיהם קרסו.
היסטוריה של תוספת בגובה גורדי שחקים

לאחר בנייתו של בניין הום אינשורנס בשיקגו במאה ה-19, החלה התוספת בשיא גורדי השחקים בבניית בניין קרייזלר, ואחריו בניין האמפייר סטייט, בעיר ניו יורק. בניין קרייזלר היה הבניין הראשון בעולם שפרץ את מחסום ה-300 מטר, ובכך היה הראשון שחשב כסופר-גבוה, ובניין האמפייר סטייט היה הבניין הראשון שמנה יותר מ-100 קומות. גובהו 381 מטר ובו 102 קומות. גורד השחקים הבא הגבוה ביותר היה מרכז הסחר העולמי, שהושלם בשנת 1971. המגדל הצפוני היה 417 מטר והדרומי 415 מטר. הוא עלה על גובה בניין האמפייר סטייט ב-36 מטר. שנתיים לאחר מכן נבנה מגדל סירס בשיקגו, ועמד על 442 מטר עם 110 קומות, ועלה על גובהו של מרכז הסחר העולמי ב-25 מטר. מגדלי פטרונס התנשאו לגובה של 10 מטרים מעל מגדל סירס, בגובה של 452 מטר ולכל אחד מהם 88 קומות.
בשנת 2004, בנייתו של טאיפיי 101 הביאה את גובה גורדי השחקים לרמה חדשה, כאשר עמד על 509 מטרים והיה בעל 101 קומות. זה 59 מטרים גבוה יותר מבעלי השיאים הקודמים, מגדלי פטרונס. בורג' ח'ליפה עלה על גובה טאיפיי 101 ב-319 מטר בשנת 2009, מה שהופך אותו לגבוה ב-60%. הוא שבר כמה שיאי גורדי שחקים, והוא כמעט גבוה פי שניים מבניין האמפייר סטייט. בורג' ח'ליפה גם שבר את שיא המבנה הגבוה בעולם. עם זאת, רוב העלייה בגובה (29%) הושגה מגובה ההבלים, הקומה הגבוהה ביותר של בורג' ח'ליפה היא רק 585 מטרים (1,919 רגל) מעל פני האדמה. זה עדיין יהפוך אותו לבניין הגבוה בעולם, אך רק 2 מטרים מעל מגדל שנגחאי, מרווח קטן בהרבה מאשר מקודם.
הערה: ה-CTBUH מגדיר בניין כסופר-גבוה אם הוא בגובה של 300 מטר או גבוה יותר.
היסטוריה של גורדי שחקים סופר גבוהים לפי מיקום

מאז תנופת גורדי השחקים המוקדמת שהתרחשה בצפון אמריקה, המספר המשמעותי של גורדי השחקים בצפון אמריקה שלט ב-100 הבניינים הגבוהים בעולם. בשנת 1930, 99 מתוך 100 הבניינים הגבוהים בעולם היו בצפון אמריקה. בעתיד, אחוז זה צפוי לרדת ל-22 אחוזים בלבד. הדומיננטיות של גורדי שחקים בצפון אמריקה הולכת ופוחתת בגלל בניית גורדי שחקים באזורים אחרים בעולם, במיוחד באסיה.
באסיה חלה עלייה במספר גורדי השחקים הסופר גבוהים החל מהקמת מגדלי התאומים של פטרונס. כיום ישנם שישים בניינים במאה הגבוהים בעולם שנמצאים באסיה (כולל המזרח התיכון).
עלייה בשימוש בגורדי שחקים

מאז שהחל עידן גורדי השחקים, רובם הגדול של גורדי השחקים שימש בעיקר שטחי משרדים. בין השנים 1930 ל-2000 מעולם לא נפל אחוז מגדלי המשרדים מתחת ל-86 אחוז, אך בעתיד הוא צפוי להיות נמוך עד 46 אחוזים. עד שנת 2010 פחות ממחצית ממאה הבניינים הגבוהים בעולם היו מגדלי משרדים, כאשר הרוב שימשו למגורים ולשימוש מעורב. רק ארבעה מתוך עשרת הבניינים הגבוהים בעולם ועשרים ושמונה מתוך חמישים הגבוהים בעולם שימשו בעיקר כמשרדים.
בניין גבוה לשימוש מעורב מכיל שתי פונקציות (שימושים) או יותר, כאשר כל אחת מהפונקציות תופסת חלק ניכר מכלל הבניין. אזורי תמיכה כמו חניונים ושטח צמחים מכני אינם תורמים למעמד של שימוש מעורב.
גורדי שחקים המשמשים בעיקר או באופן בלעדי כמלונות או שטחי מגורים הם בדרך כלל קצרים יותר מבנייני משרדים ושימוש מעורב, כאשר רק כמה בנייני סופר גבוהים מסוגי המגורים או המלונות נמנים עם 100 גורדי השחקים הגבוהים ביותר. בניין המגורים הגבוה ביותר (מינימום 85% מגורים) הוא שדרת פארק 432 בניו יורק, ואחריה מגדל הנסיכה ו-23 מארינה, שניהם בדובאי. המלונות הגבוהים ביותר (בעיקר שטחי בתי מלון) הם מלון גבורה, מגדלי התאומים JW מריוט מרקיז דובאי, מגדל הוורד ובורג' אל ערב, כולם ממוקמים בדובאי.
ראו גם

גורדי שחקים מוקדמים
רשימת הבניינים והמבנים הגבוהים ביותר
גורדי השחקים הגבוהים ביותר