תרגיל טייגר
שלבי התרגיל > 28 באפריל 1944 - התקפת סירות הטורפדו הגרמניות

למרות האבדות במהלך היום הקודם הוחלט להמשיך בתוכנית התרגיל כחלק מבניית הריאליזם באימונים שהגה גנרל אייזנהאואר לקראת הנחיתה בנורמנדי. על פי תוכנית התרגיל, לאחר נחיתת כוחות הסער הראשונים עם אנשי ההנדסה הקרבית שנועדו לפרוץ מכשולים ולסלק מוקשים, אמור היה לנחות כוח נוסף של חיילי הנדסה, לוחמה כימית וחיילי אפסנאות יחד עם ציוד וכלי רכב בהמשך כתגבורת ואספקה כדי להרחיב את ראש הגשר על החוף. שיירת הנחתות שאמורה הייתה להוביל את הגל השני של הנחיתה קבלה את שם הקוד T-4. ב-27 באפריל בשעה 09:45 בבוקר, החלו ספינות שיירת הנחתות להפליג לאזור היערכות כשבדרך פגשו קורבטה של הצי הבריטי, "אזליאה" (Azalea). זו אמורה הייתה יחד עם אנייה אחרת, המשחתת (מימי מלחמת העולם הראשונה) "סימיטר" (Scimitar), לאבטח את השיירה מפני תקיפה גרמנית. השיירה שכללה 8 נחתות מסוגים שונים (שמספריהן: 515, 496, 511, 531, 58, 499, 289 ו-507) המשיכה בדרכה במבנה טורי לקראת הנחיתה השנייה שתוכננה לשעות הבוקר המוקדמות של 28 באפריל.
סדרה של טעויות קשר, ארגון, תכנון, פיקוד, תיאום ותזמון, שכל ישר וסתם מזל רע הובילו את שיירת T-4 לתוך מפגש הרה-אסון עם כוח ימי גרמני.
ערב קודם, ניזוקה קלות המשחתת "סימיטר" בשל התנגשות עם נחתת. כניסתה לתיקון התאפשרה רק ב-28 באפריל. הוחלט, מבלי לדווח למטה, להשאירה לתיקונים מבלי לדאוג לאנייה מחליפה. רק בשעה 23:00 (27 לאפריל) הבינו אנשי המפקדה הימית שבפליימות' את משמעות היעדרה של אניית האבטחה הנוספת. כשדווח הקצין התורן הבכיר על העניין, כבר התקבלו דיווחים מתחנות מכ"ם שעל החוף וכן ממשחתת בריטית אחרת על נוכחותן של ספינות טורפדו גרמניות בקרבת השיירה. הוראה להחליף את "סימיטר" ניתנה למשחתת הבריטית "סלאדין" (צלאח א דין Saladin) רק בשעה 01:37 לפנות בוקר 28 באפריל. אף שזו שייטה במהירות המקסימלית שהייתה ביכולתה (23 קשר - אף לאנייה זו אירעה, מסתבר, תקלה בדוודים), לא הספיקה להגיע לזירת ההתקפה בזמן. בינתיים, האנייה "אזליאה" נותרה יחידה כדי להגן על השיירה. מפקדה נצמד לפקודות שקיבל בתוכנית התרגיל ולפיהן במקרה של תקיפת אויב "עליה לסגור את החוף ולא למנוע או לסכל תקיפת אויב". תת-אדמירל מון, שהיה המפקד המבצעי, יכול היה להורות על שינוי פקודות אלו אך לא עשה כן, אף על פי שהיה בין מקבלי ההתראה על נוכחות ספינות גרמניות באזור.
עקב טעויות התקשורת שגרמו לחוסר התיאום יום קודם, קיבלו הנחתות האמריקאיות תדרי קשר שונים מאלו של אוניות הליווי ומוצב הפיקוד הימי הבריטי על החוף. בשל כך, דיווח של אחת מאניות הצי הבריטי על איתור ספינות הטורפדו הגרמניות, הגיע אמנם במהרה לאניית הליווי הבריטית אך לא לנחתות האמריקאיות. מפקדה של הקורבטה "אזליאה" הניח כי האמריקאים קיבלו את ההתראה, לכן לא עשה כל פעולה כדי להזהירן. כך התאפשר לטרפדות הגרמניות מסלול ישר ונקי להתקפה על השיירה החשופה
בליל 27 באפריל, כמה דקות אחרי השעה 22:00, יצאה שייטת של 9 ספינות טורפדו גרמניות(אנ') מבסיסה שבשרבור לסיור שגרתי במי התעלה האנגלית לכיוון מפרץ ליים. על פי עדות מפקד הסיור, לא היה כל מידע מודיעיני קונקרטי אודות פעילות מיוחדת של ספינות בעלות הברית באזור. כן היה ידוע להם על תעבורת קשר עמוסה ותנועה מוגברת של ספינות בעלות הברית לאורך החוף הדרומי של אנגליה במהלך כל חודש אפריל. מפקד השייטת נצטווה לבדוק את העניין. המפקד הגרמני מעיד בזיכרונותיו כי לכל אורך ההפלגה לא נראתה נוכחות של ספינות משמר כלשהן של בעלות הברית, ולמעט מספר זיקוקין שנורו ממרחק לא הייתה כל פעילות. ב-28 באפריל בשעה 02:00 מצא עצמו כוח הסט"רים הגרמניות בליבה של שיירת הנחתות. בשעה 02:15 לערך נורו הטורפדו הראשונים על ידי הגרמנים בהפתעה מוחלטת.
כתוצאה מהתקפה זו נפגעו 4 נחתות:
LST-289 - עלתה באש אך הצליחה להגיע לחוף כשעל סיפונה 13 מלחים אמריקניים הרוגים
LST-507 - טבעה כתוצאה מפגיעת טורפדו יחד עם 202 חיילים ומלחים אמריקניים שנהרגו
LST-511 - ניזוקה כתוצאה מחילופי "אש ידידותית" שגרמה לפציעתם של 18 חיילים ומלחים אמריקניים
LST-531 - טבעה בתוך 6 דקות מרגע פגיעתה על ידי טורפדו גרמני, כשעל סיפונה 424 חיילים ומלחים אמריקניים
מפגיעת הטורפדו נהרגו 639 חיילים ומלחים אמריקניים. 110 נוספים איבדו את חייהם מהיפותרמיה עקב שהייתם במים הקפואים, אובדן דם כתוצאה מהגעה מאוחרת של כוחות החילוץ וטביעה בשל משקלו הרב של הציוד אותו נשאו חיילי החי"ר.
שאר הספינות לרבות אניית הליווי השיבו אש לכיוון הספינות הגרמניות שלא ביצעו תקיפות נוספות ונמלטו לבסיסן ללא כל אבדות.