stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IOS 18
מכשירים נתמכים

המערכת נתמכת בכל מכשירי האייפון שתמכו בגרסה הקודמת של מערכת ההפעלה- iOS 17. עם זאת, ישנן רמות שונות של תמיכה בהתאם למערכת-על-שבב (SoC) של המכשיר. הפונקציות החדשות של מערכת הבינה המלאכותית Apple Intelligence יפעלו רק על מכשירים עם מעבד A17 Pro ואילך, אשר זמין רק בדגמי האייפון אייפון 15 פרו ואייפון פרו מקס.
רשימת מכשירי אייפון התומכים ב-iOS 18, הם כדלהלן:
אייפון XS ו-XS מקס
אייפון XR
אייפון 11
אייפון 11 פרו ו-11 פרו מקס
אייפון SE (דור 2)
אייפון 12 ו-12 מיני
אייפון 12 פרו ו-12 פרו מקס
אייפון 13 ו-13 מיני
אייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס
אייפון SE (דור שלישי)
אייפון 14 ו-14 פלוס
אייפון 14 פרו ו-14 פרו מקס
אייפון 15 ו-15 פלוס
אייפון 15 פרו ו-15 פרו מקס
הערות שוליים

1 2  "iOS 18: Everything We Know". MacRumors. 12 בינואר 2024. ארכיון מ-15 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peter, Kostadinov (10 ביוני 2024). "iOS 18: Release date predictions, anticipated features, and compatible iPhones". Tom's Guide. ארכיון מ-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Miller, Chance (10 ביוני 2024). "iOS 18 is coming today: Here's everything we know". 9to5mac. ארכיון מ-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sareena, Daydream (10 ביוני 2024). "iOS 18: New Features, Siri AI, Apple Intelligence and More Expected at WWDC". CNET. ארכיון מ-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Prospero, Mike (10 ביוני 2024). "Here are the devices that will support Apple Intelligence — no older iPhones allowed". Tom's Guide (באנגלית). נבדק ב-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Adorno, José (4 בינואר 2024). "iOS 18: Release date, AI, supported iPhones, and everything we know". Boy Genius Report. ארכיון מ-15 בינואר 2024. נבדק ב-15 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Johnson, Allison (10 ביוני 2024). "Apple is bringing RCS to the iPhone in iOS 18". The Verge (באנגלית). נבדק ב-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Miller, Chance (17 בנובמבר 2023). "RCS messages will use green bubbles, Apple confirms". 9to5Mac. נבדק ב-19 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "iOS 18 Preview". Apple (באנגלית). נבדק ב-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What to Expect From iOS 18, Apple's Biggest iOS Update Yet - iDevice Central". iDevice Central (באנגלית). 27 במרץ 2024. נבדק ב-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hardwick, Tim (10 ביוני 2024). "iOS 18: New Control Center Features Multiple Customizable Screens". MacRumors (באנגלית). נבדק ב-11 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tibken, Shara; Stern, Joanna (11 ביוני 2024). "Password App, iPad Calculator, Scheduled Text Messages: What's Coming Soon to Your Apple Devices". The Wall Street Journal. נבדק ב-11 ביוני 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "iOS 17 Preview". Apple (באנגלית). ארכיון מ-6 ביוני 2023. נבדק ב-5 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cipriani, Jason (12 בספטמבר 2023). "Here's every iPhone model that will get Apple's iOS 18". ZDNet (באנגלית). ארכיון מ-3 בספטמבר 2023. נבדק ב-6 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Espósito, Filipe (19 בספטמבר 2023). "These are the iPhone models compatible with iOS 17". 9to5Mac (באנגלית). ארכיון מ-22 בספטמבר 2023. נבדק ב-6 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Teague, Katie (14 בנובמבר 2023). "No iOS 17 Update on Your iPhone? Here's Why". CNET (באנגלית). ארכיון מ-7 בדצמבר 2023. נבדק ב-6 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
אלי סהר

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1969 (בן 55) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  חדשות, ישראל היום, מקור ראשון, הארץ, ערוץ הספורט 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  eli_sahar
 
אלי סהר (נולד בשם אלי סרוסי בא' בתמוז ה'תשכ"ט; 17 ביוני 1969), הוא עיתונאי ופרשן ספורט ישראלי.
קריירה בתקשורת

סהר, יליד רמת גן, החל את הקריירה העיתונאית שלו  בעיתון "חדשות" ב-1990 זאת במקביל ללימודיו במשך כשלוש שנים בקורס מדריכים ומאמני כדורסל במכון וינגייט. שנתיים לאחר מכן הצטרף למערכת הספורט של "הארץ" שם כתב ופירשן כדורסל במשך 12 שנה.
בספטמבר 1995, לאחר שמתח ביקורת על ראדיסאב צ'ורצ'יץ', כדורסלן מכבי תל אביב באותה תקופה, הכה השחקן את סהר במהלך אימון קבוצתו. בעקבות התקרית שילם צ'ורצ'יץ' פיצוי כספי לסהר.
מקיץ 1996 היה פרשן הכדורסל של הערוץ הראשון וקול ישראל, ובמשך כעשר שנים פירשן את משחקיה של מכבי תל אביב ביורוליג מדי יום חמישי לצידו של השדר מאיר איינשטיין. סהר גם פירשן את משחקי נבחרת ישראל בכדורסל, הפועל ירושלים וטורניר הכדורסל במשחקים האולימפיים.
סהר חתום על הסקופ מיוני 2000 בו בישר על פרישתו הראשונה של דורון שפר מכדורסל מה שזיכה אותו בפרס יוקרתי[דרוש מקור]. ב-2004 עבר לערוך את מוסף הספורט בשבועון "מקור ראשון" ולאחר מכן ביומון "ישראלי". מאז יולי 2007 משמש עורך הספורט ב"ישראל היום". בקיץ 2011 עבר לשמש כפרשן מוביל בעיתון לענייני ספורט וכדורסל בפרט וכותב בעמודי הדעות של העיתון.
בנוסף משמש סהר כיום כפרשן בערוץ הספורט והוא חבר בפאנל התוכנית "יציע העיתונות". כמו כן סהר מרצה לנוער ובני ישיבות דתיים על ההתמודדויות הקשות שלו במהלך השנים בהרצאה שכותרתה "זהות יהודית בעולם חילוני".
בפברואר 2013 השתתף סהר בתוכנית "כלוב הזהב" בערוץ 2, יחד עם חברו לערוץ הספורט נדב יעקבי.
בפברואר 2015 הוקם לסהר חשבון טוויטר פיקטיבי סאטירי, בעקבותיו הצטרף סהר בעצמו לטוויטר.
החל משנת 2017, כותב סהר טור אישי בעיתון "שביעי".
חיים אישיים

סהר דתי לאומי, כעיתונאי הוא לא עובד בשבת. נשוי ואב לשלושה. מתגורר בגבעת שמואל.
הערות שוליים

↑  גבי יהב, סוף מעשה במחשבה תחילה, באתר "צהבת", 13 בינואר 2008
↑  רועי כהן, אביב כהן, ישראל היום, "אל תיזהרו מחיקויים", ‏31 במרץ 2015
נזיד

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון, מנה 
 מרכיבים עיקריים:  ירק 
 
נזיד שעועית שחורה מהמטבח המקסיקני
נזיד עדשים, גזרים, בצלים וכרישה, מתובל בענפי קורנית ועלי דפנה.
גולאש בקדרה
נָזִיד הוא מאכל העשוי ממרכיב מוצק מרכזי המבושל ברוטב או בציר. הנזיד יכול להיות מבוסס על בשר, מאכלי ים, קטניות או ירקות (בעיקר תפוחי אדמה או שעועית).
הנזיד סמיך יותר ממרק, ודליל יותר מקסרול (מעין פשטידת ירקות לחה). הנזיד מהווה לרוב מנה עיקרית, ולא מנה ראשונה או תוספת למנה עיקרית. בניגוד למרק, הנזיד יכול להיות מבושל הן על גבי הכיריים והן בתוך תנור אפייה (בעוד שהקסרול מוכן תמיד בתנור אפייה, והמרק תמיד מבושל על גבי הכיריים).
מנות נזיד שונות מאפיינות את רוב המטבחים. עקרונות ההכנה כמעט זהים, וההבדל נעוץ בחומרי הגלם:
קיצוץ וטיגון של ירקות ריחניים
השחמה של הרכיב המרכזי
בישול ארוך על סף רתיחה בתוך נוזל
אזכורים

בסיפור מכירת הבכורה שבספר בראשית מוזכר נזיד עדשים שהכין יעקב. הרודוטוס מספר על הסקיתים שהכינו נזיד המכיל מים ובשר. נזיד זה בושל בתוך עור בעל חיים שנתלה מעל האש.
הנזיד מוזכר בספרי בישול החל מהתקופה הרומית, וכן בספרו של אפיקיוס מהמאה ה-4. בספרו של גיום טירל "לה ויאנדיר" מהמאה ה-14 מוזכרים סוגים שונים של נזידים, ובהם גם כמה סוגי ראגו.
נזידים שונים

חורשט - נזיד או מרק בעל עשרות גרסאות מהמטבח הפרסי.
בויאבז - נזיד או מרק דגים מפרובאנס.
ביף בורגיניון - נזיד בשר בקר מבושל ביין אדום מהמטבח הצרפתי.
גולאש - נזיד בשר מהמטבח ההונגרי, שמקורו במאכל של השבטים המדיארים מהמאה ה-8 (הפפריקה נוספה רק במאה ה-18).
חמין - נזיד מהמטבח היהודי המוכן לשבת.
צ'ילי קון קרנה - נזיד בשר ושעועית מהמטבח המקסיקני.
צלי ברנזוויק - נזיד שמקורו בווירג'יניה וצפון ודרום קרוליינה.
קאסולה - נזיד בשר ושעועית מהמטבח הצרפתי.
ראגו - נזיד ירקות מתובל מהמטבח האיטלקי.
פויקהקוס - נזיד מהמטבח הדרום אפריקאי.
ביגוס - נזיד מתובל של כרוב, כרוב כבוש ובשר מהמטבח הפולני.
פייז'ואדה - נזיד שעועית מהמטבח הברזילאי ומהמטבח הפורטוגזי.
נזיד בשר אירי - נזיד בשר מהמטבח האירי.
חאשי - נזיד מהמטבח הארמני ומהמטבח הגאורגי.
טאג'ין - נזיד מהמטבח המרוקאי.
לוקרו - נזיד ממטבחי אמריקה הלטינית, מבוסס על דלעת, שעועית ותירס.
נווארן - נזיר מהמטבח הצרפתי.
ראו גם

סיר בישול
קרוקפוט
הערות שוליים

↑  מייקל פולן, קיצור תולדות הבישול, הוצאת מודן 2017, תרגום: ניצן לפידות, עמ' 141
| טכניקות בישול |
| --- | --- | --- |
| יבש | אפייה • צלייה • קלייה • עישון |  |
| מבוסס מים | בישול לבן • הרתחה • חליטה • שליקה • אידוי • נזיד |  |
| מבוסס שמן | טיגון עמוק • הקפצה |  |
| מבוסס אלכוהול | פלמבה (שילהוב) |  |
| מבוסס חומץ או מלח | כבישה • החמצה |  |
| בעזרת כלים | אמבט מרים • סיר לבישול איטי • בישול במיקרוגל • סיר לחץ • מנגל • הקצפה |  |
| גסטרונומיה מולקולרית | ספריפיקציה • סו-וויד |  |
אדולף סוטרו

אדולף היינריך ג'וזף סוטרו (באנגלית: Adolph Heinrich Joseph Sutro; ‏29 באפריל 1830, אאכן – 8 באוגוסט 1898) היה מהנדס, פוליטיקאי ופילנתרופ אמריקאי יליד גרמניה ממוצא יהודי. ראש העירייה (אנ') ה-24 של סן פרנסיסקו (1895–1897). סוטרו עבר לעיירת הכורים וירג'יניה סיטי שבנבדה ועשה הון רב במרבץ הכסף "קומסטוק לוד" (אנ'). מספר מקומות בסן פרנסיסקו נושאים את שמו לזכר תרומתו לעיר.
הוא רכש את אוסף העתיקות של מוזס וילהלם שפירא מאת אלמנתו, בעת ביקורו בירושלים בסביבות 1885.
נפטר כשנה לאחר פרישתו מתפקיד ראש עיריית סן פרנסיסקו, ונקבר בבית הקברות בית שלום (אנ') בקולמה שבקליפורניה.
וילם II

וילם II טילבורך (בהולנדית: Willem II Tilburg) היא קבוצת כדורגל מהעיר טילבורך שבהולנד. המועדון הוקם ב-12 באוגוסט 1896 כ"טילבורכיה" וב-12 בינואר 1898 שונה שם המועדון ל"וילם II" על שמו של המלך וילם השני. המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון המלך וילם השני, שנקרא גם הוא על שמו של המלך. האצטדיון מכיל 14,700 מקומות.
סגל הקבוצה

נכון ל-27 בספטמבר 2024
שחקני עבר בולטים

| --- | --- |
 אראס אוזביליז  מוסא דמבלה  איגור טומאסיץ'  דריל לחמן  סמי הופייה  יונאס קולקה  אלכסנדר איסק  דוניס אבדייאי:  אורליאן ז'ואקים  יוריס מאתייסן  מארק אוברמארס  יאפ סטאם  וירג'יל ואן דייק  פרנקי דה יונג  רנאטו טאפיה
תארים

ליגת העל ההולנדית 3
הגביע ההולנדי: 2
אדלווייס

ערך זה עוסק במין של פרח בהרי האלפים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| אֶדֶלְוַיְס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אסטראים
משפחה:: מורכבים
סוג:: Leontopodium
מין:: אדלווייס
שם מדעי
 Leontopodium alpinum ‏הנרי קסיני, 1822
איור
אדלווייס (אֶדֶלְוַיְס, מגרמנית Edelweiß; שם מדעי: Leontopodium alpinum), המכונה בעברית גם לבנבן, הוא פרח ממשפחת המורכבים, ואחד מהמאפיינים הידועים ביותר של הצמחייה בהרי האלפים שבדרום מרכזה של אירופה.
מקור שמו של האדלווייס בשפה הגרמנית: 'אדל' (אציל) + 'וייס' (לבן). השם המדעי Leontopodium נגזר מן השפה היוונית: leon (אריה), podion (רגל) ופירושו "כף רגלו של האריה". האקדמיה ללשון העברית בחרה לקרוא לאדלווייס בשם "לבנבן" בשל צבעו הלבן הייחודי.
עלי הכותרת שלו לבנים ובעלי שערות קטנות כמין צמר. במרכז 5–6 פרחים קטנים בצבע צהוב שגודלם כ-5 מ"מ. גודל הפרחים נע בממוצע בין 3–20 ס"מ ויכול להגיע לגודל של 40 ס"מ. פורח בחודשים יולי עד ספטמבר.
תפוצתו של הצמח אינה אחידה, והוא מעדיף שטחי סלעי גיר בגובה 2,000–2,900 מטר. הצמח משמש כתרופה למחלות בטן ולמחלות נשימה ברפואה העממית. השערות הזעירות והצפופות מסייעות לו לשרוד ולהסתגל לקור העז וליובש שבאזורי הגידול שלו, וכן מגִנות עליו מפני קרינת ה-UV שמאפיינת אזורים גבוהים אלה.
צמח הלבנבן נחשב כצמח מוגן במדינות רבות, כגון: מונגוליה, בולגריה, קרואטיה, שווייץ (הפרח הלאומי), צרפת, נורווגיה, איטליה, מלזיה, קמרון, אינדונזיה, גרמניה, ספרד, פולין, סלובקיה, סלובניה, אוסטריה ורומניה.
כיום הוא גדל בגינות נוי. הצמחים חיים לזמן קצר וניתן לגדל אותם מזרעים.
סמליות

האדלווייס מהווה סמל תרבותי בעולם כולו בשל שמו, מראו ואזור התפוצה הייחודיים שלו.
תמונה של הפרח מופיעה על המטבע האוסטרי של שני סנט.
הפרח מהווה סמל של ארגון התיירות הלאומי השווייצרי.
הפרח מופיע על שטר של 50 לאו רומני.
שם מותג של בירה אוסטרית - בירת אדלווייס.
הלבנבן הוא הפרח הלאומי הרשמי של אוסטריה ולא רשמי של שווייץ.
אדלווייס אייר - חברת תעופה בינלאומית שבסיסה בשווייץ, נקראת על שם הפרח, המופיע גם על הלוגו שלה.
השיר "אדלווייס", נכתב על ידי אוסקר המרשטיין ב-1959 למחזמר "צלילי המוסיקה".
הפרח הופיע על תג של חיילים אלפינים בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית טרם מלחמת העולם הראשונה, וגם כיום הוא משמש כסמל של יחידות האלפיניסטים בצבא גרמניה.
הפרח הופיע על התג של הפיראטים של אדלווייס - תנועת נוער גרמנית אנטי-נאצית בזמן שילטון היטלר.
רקום על דש ה"ברדזון" שהוא הלבוש המסורתי של הארמילי, רועי הפרות השווייצרים.
הפרח הוא נושאו של השיר "היה זהו אדלווייס" מאת הרמס ניל משנת 1939.
הערות שוליים

↑  Mineo, Baldassare (1999). Rock garden plants: a color encyclopedia. Portland, Or.: Timber Press. pp. 150
↑  McVicar, Jekka. Seeds: The Ultimate Guide to Growing Successfully from Seed. The Lyons Press. pp. 22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531256205171  NDL: 00576252
פרדריק מיסטרל

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1830 Maillane, צרפת 
 פטירה:  25 במרץ 1914 (בגיל 83) Maillane, צרפת 
 שם לידה:  Joseph Étienne Frédéric Mistral 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière de Maillane 
 שם עט:  Mèste Franc, Lou Felibre Calu, Lou Felibre de Bèuvezet, Lou Canounge de N-D. de Casten, Jan Chaplo Verne, Lou Medecin di Torro, Un Jouine Felibre, Tounin Clapo, Lou Tout-Obro, Antoine Chansroux, Un Maianen, Cousinié Macàri, Gui de Mount-Pavoun, Lou Felibre dóu Mas, Michèu Gai, Grand la Borgno, Lou Cascarelet, Lou Felibre de Bello Visto, Ambròsi Boufarel 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אקס-מרסיי (1896–1971) 
 שפות היצירה:  אוקסיטנית, צרפתית 
 סוגה:  שירה 
 זרם ספרותי:  פליבריז' 
 יצירות בולטות:  מיראייו, Lou Pouèmo dóu Rose, Lis Isclo d'Or, Lou Tresor dóu Felibrige, Calendau 
 הושפע מ:  Antoine Blaise Crousillat 
 בן או בת זוג:  מארי מיסטרל 
 צאצאים:  Marius Ferréol 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1904)  אביר בלגיון הכבוד (14 באוגוסט 1863)  Vitet Prize (1884)  קצין בלגיון הכבוד (4 בינואר 1895)  מפקד בלגיון הכבוד (28 במאי 1909)  Alfred Née Award (1897) 
 חתימה:   
 
פרדריק מיסטרל (בצרפתית: Frédéric Mistral‏; 8 בספטמבר 1830 – 25 במרץ 1914) היה סופר, מחזאי ומשורר צרפתי, זוכה פרס נובל לספרות (יחד עם חוזה אצ'גרי), ממחדשי הספרות הפרובנסאלית. מ-1854 עמד בראש תנועת הפליבריז' (Félibrige) ששאפה להחיות את תרבות פרובאנס.
קורות חייו

מיסטרל סיים לימודי משפטים באקס-אן-פרובאנס, בירתה העתיקה של פרובאנס, אך מעולם לא עסק במקצוע, אלא הקדיש את עצמו לשירה. הוא ירש אחוזה מאביו ופרט לטיפול בה הקדיש את כל עיתותיו לשירה והיה למשורר החשוב ביותר של פרובאנס.
כתב יצירות רבות בשפה הפרובנסאלית, בהן הפואמה הכפרית "Mireio" (הקציר), שנכתבה לפי דגם של אובידיוס, ב-1859, שעובדה לאופרה, וכן קובצי שירה, מילון ותרגום ספר בראשית.
יצירתו, מיראייו, היא האפוס העממי של שפת פרובאנס ונמנית עם יצירות המופת של הספרות. שנתיים לאחר הופעתה קיבלה את פרס האקדמיה הצרפתית.
בשנת 1867 פרסם את הפואמה קאלנדאו.
בספרו, אי הזהב, פרסם אוסף של רומאנסים ושירים.
בספר נרטו, שפורסם בשנת 1884, הוא מספר בחרוזים אפיזודות מתקופת האפיפיורים ששכנו באביניון.
הטרגדיה המלכה יאגו, משנת 1890, מצטיינת ביופי שירי נדיר.
בין השנים 1879 - 1886 חיבר מילון ניופרובנסאלי בשני כרכים. על ההישג הזה זכה בפרס אינסטיטו דה פראנס.
מספר אוניברסיטאות גרמניות העניקו לו פרסי כבוד.
הוא היה אחד משבעת מייסדי האסכולה החדשה של שפת לאנג ד'אוק (אוקסיטנית, שפרובנסאלית היא אחד מניביה), שחתרה להשיב לתחיה את השפה, המנהגים והתלבושות הקדומים של האזור. מיסטרל היה מנהיג הקבוצה.
ב-1904 זכה בפרס נובל לספרות. 
בנימוקי מתן פרס נובל נאמר שהוא ניתן: "לאור הספונטניות הרעננה, חרוזיו המזהירים והאמנותיים המשקפים בנאמנות כה רבה את הנוף ואת חיי הכפר במולדתו וגם בשל פעילותו החשובה כחוקר השפה הפרובנסאלית".
נכשל בשאיפתו להשריש שפה פרובנסאלית חיה בדרום צרפת.
פסלו של מיסטרל בארל
פרס מרקיורי

| --- | --- |

 תיאור:  אלבום המוזיקה הטוב ביותר מבריטניה או אירלנד
 מדינה:  בריטניה
 הגוף המעניק:  התאחדות חברות התקליטים הבריטית
 תקופת הפרס:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 נקרא על שם:  Mercury Communications 
 http://www.mercuryprize.com/
 
פרס מרקיורי (באנגלית: Mercury Prize, בעבר נקרא Mercury Music Prize) הידוע כיום עקב חסות כפרס בארקלי מרקיורי (Barclaycard Mercury Prize), הוא פרס המוזיקה החשוב והמכובד ביותר בתעשיית המוזיקה הבריטית. פרס מרקיורי ניתן פעם בשנה לאלבום הטוב ביותר בבריטניה או אירלנד, בדומה לפרס הגראמי האמריקאי.
פרס מרקיורי נוסד בשנת 1992 על ידי התאחדות חברות התקליטים הבריטית כאלטרנטיבה לטקס פרסי המוזיקה הבריטית. במקור נותנת החסות לפרס הייתה חברת "מרקיורי תקשורת" (Mercury Communications) ומשם קיבל הפרס את שמו. בהמשך הוא מומן על ידי טכניקס מ-1998 עד 2001, פנסוניק מ-2002 עד 2003, ו-Nationwide Building Society מ-2004 עד 2008. החל ממרץ 2009 מממנת את הפרס חברת Barclaycard.
הזוכה או הזוכים בפרס מקבלים 20 אלף לירה שטרלינג. המועמדים לפרס נבחרים על ידי פאנל של נבחרים המורכב ממוזיקאים, מנהלים מוזיקליים, עיתונאים ודמויות מפתח נוספות בתעשיית המוזיקה בבריטניה ואירלנד. ההכרזה על הזוכים בפרס נערכת לרוב בספטמבר, חודשיים לאחר ההכרזה על המועמדים שנערכת ביולי.
פרס מרקיורי נחשב לפרס יוקרתי ולרוב נצפית עלייה במכירות התקליטים בקרב להקות או זמרים שהיו מועמדים או זכו בפרס, במיוחד כאשר מדובר באמנים יחסית לא-מוּכרים. כך לדוגמה, לאחר זכייתה של ספיץ' דבל בפרס בשנת 2009 זינקו מכירות התקליטים שלה ביותר מפי 40.
נכון ל-2022, הזמרת פי ג'יי הארווי היא האמן היחיד שזכה פעמיים בפרס (ב-2001 וב-2011).
רשימת הזוכים בפרס

| שנה | הזוכה | אלבום | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | פריימל סקרים | Screamadelica |  |
| 1993 | סווייד | Suede |  |
| 1994 | M People | Elegant Slumming |  |
| 1995 | פורטיסהד | Dummy |  |
| 1996 | פאלפ | Different Class |  |
| 1997 | רוני סייז / רפרזנט | New Forms |  |
| 1998 | גומז | Bring It On |  |
| 1999 | Talvin Singh | Ok |  |
| 2000 | Badly Drawn Boy | The Hour of Bewilderbeast |  |
| 2001 | פי ג'יי הארווי | Stories from the City, Stories from the Sea |  |
| 2002 | Ms. Dynamite | A Little Deeper |  |
| 2003 | דיזי רסקל | Boy in da Corner |  |
| 2004 | פרנץ פרדיננד | Franz Ferdinand (album)|Franz Ferdinand |  |
| 2005 | אנתוני והג'ונסונס | I Am a Bird Now |  |
| 2006 | ארקטיק מאנקיז | Whatever People Say I Am, That's What I'm Not |  |
| 2007 | קלאקסונס | Myths of the Near Future |  |
| 2008 | אלבו | The Seldom Seen Kid |  |
| 2009 | ספיץ' דבל | Speech Therapy |  |
| 2010 | The xx | XX |  |
| 2011 | פי ג'יי הארווי | Let England Shake |  |
| 2012 | אלט ג'יי | An Awsome Wave |  |
| 2013 | ג'יימס בלייק | Overgrown |  |
| 2014 | יאנג פאד'רס | Dead |  |
| 2015 | בנג'מין קלמנטיין | At Least for Now |  |
| 2016 | סקפטה | Konnichiwa |  |
| 2017 | סמפה | Process |  |
| 2018 | Wolf Alice | Visions of a Life |  |
| 2019 | Dave | Psychodrama |  |
| 2020 | מייקל קיוונוקה | Kiwanuka |  |
| 2021 | ארלו פארקס | Collapsed in Sunbeams |  |
| 2022 | ליטל סימז | Sometimes I Might Be Introvert |  |
| 2023 | עזרא קולקטיב (אנ') | Where I'm Meant to Be |  |
אטיין ואסן

אטיין ואסן (בהולנדית: Etienne Vaessen; נולד ב-26 ביולי 1995 בברדה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת חרונינגן מליגת העל ההולנדית.
קריירת מועדונים

בשנת 2016 החל ואסן לשחק בקבוצה הבוגרת של ואלבייק במסגרת ליגת המשנה ההולנדית. בתום עונת 2018/2019 העפיל עם המועדון לליגת העל ההולנדית. ב-3 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בהפסד 1–3 לפנלו במסגרת המחזור הראשון לעונת 2019/2020.
חיים אישיים

בשנת 2014, עת עבד כשומר, נדקר ואסן כאשר רדף אחרי גנב, ואושפז למספר ימים.
הערות שוליים

↑  Stabiele RKC-keeper Vaessen pas zes jaar onder de lat: 'Het voelt als een jongensdroom' באתר Brabants Dagblad, ‏ 28 במאי 2019 (בהולנדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אטיין ואסן".
קארוי אקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 1830 בודה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  31 באוקטובר 1893 (בגיל 63) רייקה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 
קארוי אקין (במקור קוֹהְן (כהן), בהונגרית: Akin Károly; בודה, 15 בינואר 1830 – פיומה, 31 באוקטובר 1893) היה פיזיקאי הונגרי-יהודי, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים. ממציא הגלויה בכלל וגלוית הדואר בפרט.
ביוגרפיה

אקין קיבל תואר שלישי (דוקטור) בפיזיקה ובכימיה. משנת 1862 התפרסמו עבודות המחקר שלו בכתבי-עת מחוץ להונגריה בגרמנית ובאנגלית (וינה, גרמניה, לונדון וכו'). משנת 1866 גם כתבי עת הונגריים פרסמו את מאמריו, ובשנים 1867–1868 העביר הרצאות באקדמיה ההונגרית למדעים. ב־18 במרץ 1868 נבחר לחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים.
הוא התמודד בשנת 1872 כמועמד של ליפוטווארוש (רובע בפשט) בבמירות הכלליות לפרלמנט, אך לא הצליח. הוא עזב את הונגריה והתיישב בווינה. הוא המציא את הגלויה, אך לא הצליח להשיג משאבים כספיים מספיקים כדי ליישם את הרעיון. הוא התאבד.
עבודותיו העיקריות

(A Calsescentiáról. Természettudományi Közlöny, (1866
A gázok összenyomhatóságáról. Értekezések a Természettudományok Köréből, I. évf. 6. sz. (1867) REAL-EOD אפשרות דחיסת הגזים
(Az electricitás eredetéről. Budapesti Szemle, (1867 מקור החשמל
Michael Faraday. Értekezések a Természettudományok Köréből, I. évf. 10. sz. (1868) REAL-EOD מייקל פאראדיי: מסה בתחום מדעי הטבע
Ideen zur Reform des höheren Unterrichtswesens: Denkschrift an der ungar. Minister für Cultus u. Unterricht. Pest: Kilián. 1868 רעיונות לרפורמה בהשכלה גבוהה: מזכר בהונגרית.
Vérités politiques concernant la Hongrie. Paris: Librairie internationale. 1869 אמיתות פוליטיות על הונגריה
A magyar bank szervezéséről. Budapest: Fekete. 1873 ארגון הבנק ההונגרי הלאומי
לקריאה נוספת

Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891 חייהם ועבודותיהם של סופרים הונגרים.
Szily Kálmán: Akin Károly. Természettudományi Közlöny, (1895)
Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. 17. o לקסיקון ביוגרפי הונגרי
Új magyar életrajzi lexikon I. (A–Cs). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. 68. o. [[:hu:Speciális:Könyvforrások/9635474148|ISBN 963-547-414-8]] לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש
A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 I. (A–H). Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA 2003. 31. o חברי באקדמיה ההונגרית למדעים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117762261  ISNI: 0000 0000 7818 9342  VIAF: 9341149068599565730004   WorldCat (עם VIAF): 9341149068599565730004
יבגני שמצלין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בינואר 2002 (בן 22) אילת, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ודו
 משקל:  מעל 100 ק"ג
 
יבגני שמצלין (נולד ב-24 בינואר 2002) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל של מעל 100+
ביוגרפיה

שמצ׳ילין נולד באומסק שבמחוז אומסק ברוסיה.
בגיל 4 עלה שמצ׳ילין עם משפחתו לישראל לעיר אילת.
קריירת ג'ודו

בצעירותו היה שמצלין אלוף ישראל בג'ודו בגילאי הנוער השונים. הוא לא זכה בהישגים בולטים בתחרויות עולמיות או יבשתיות בגילאי הנוער.
קריירת ג'ודו > 2024

באליפות אירופה שנערכת באפריל בזאגרב שבקרואטיה צפוי שמצלין להשתתף בקטגוריית המשקל של מעל 100 ק"ג.
הערות שוליים

↑  יבגני שמצלין אלוף ישראל - יום יום באילת, באתר www.yomyom.net (באנגלית)
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  משפחת אברהמי העניקה מלגות ל-35 ספורטאים מצטיינים מאילת - טלנירי, באתר www.talniri.co.il
↑  רותם פלדברג, ‏17 ישראלים ישתתפו באליפות אירופה בזאגרב, באתר ערוץ הספורט, 24 באפריל 2024
לינה מורגנשטרן

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1830 ברסלאו, פרובינציית שלזיה, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  16 בדצמבר 1909 (בגיל 79) ברלין, ממלכת פרוסיה, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בווייסנזה 
 בן או בת זוג:  Theodor Morgenstern 
 
תחריט של לינה מורגנשטרן ותחתיו, דוגמת חתימת ידה: הדפס שחור לבן, לייפציג, גרמניה, כנראה בשנות השישים או השבעים של המאה התשע עשרה
עטיפת הספר "Das Paradies der Kindheit" (גן העדן של הילדות, 1861)
שלט הנצחה על בניין מגורים Linien ברחוב ליניאן מס '47 בברלין
לינה מורגנשטרן (Lina Morgenstern; ‏25 בנובמבר 1830, ברסלאו – 16 בדצמבר 1909, ברלין) הייתה סופרת יהודיה-גרמניה, מחנכת ופעילה בנושאי רווחה.