stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'סיקה ג'ונס

ערך זה עוסק בדמות הקומיקס. אם התכוונתם לסדרת הטלוויזיה המבוססת על הדמות, ראו .
| --- | --- |

ג'סיקה ג'ונס, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת The Pulse #14 ממאי 2006, אמנות מאת מייק מאהיו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Alias #1 (נובמבר 2001)
 יוצרים:  בריאן מייקל בנדיס, מייקל גיידוס
 גילום הדמות:  קריסטין ריטר ("ג'סיקה ג'ונס", "דפנדרס")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'סיקה קמפבל ג'ונס קייג'
 כינויים:  פאוור וומן, ג'סיקה ג'ונס קייג', האבירה, מדלין, ג'ול.
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  כתב, בלש, גיבור-על, חוקר פרטי, עיתונאי
 כוחות:  כוח על-אנושי, חסינות פיזית, תעופה.
 חברה בקבוצה:  דפנדרס
 חברה לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס החדשים האוונג'רס העוצמתיים אליאס חקירות מערכת העיתון "הדיילי ביוגל"
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  דייב קמפבל (אב, מת) פיליפ קמפבל (אח, מת) לוק קייג' (בעל) דניאל קייג' (בת)
 אויבים:  האיש הסגול 
 
ג'סיקה ג'ונס (באנגלית: Jessica Jones) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Alias #1 מנובמבר 2001 ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר מייקל גיידוס.
בנעוריה, ג'סיקה קמפבל נכחה כאשר פיטר פארקר ננשך על ידי עכביש רדיואקטיבי שהעניק לו את כוחותיו. ג'סיקה הייתה מאוהבת בפיטר והתכוונה להתוודות על אהבתה אליו, אך דעתו הוסחה בעקבות נשיכת העכביש. כמו כן, התאהבה בג'וני סטורם, שהיה ידוע בתור הלפיד האנושי וכמו שאר חברי ארבעת המופלאים הפך לסלבריטאי. בהמשך, היא ובני משפחתה היו מעורבים בתאונת דרכים עם שיירה צבאית שהובילה כימיקלים. משפחתה נהרגה, וג'סיקה הייתה שרויה בתרדמת והועברה לחזקתה של משפחת ג'ונס. לאחר מספר חודשים בהם שהתה בבית החולים בתרדמת, התעוררה משחרור האנרגיות הקוסמיות עם בואו הראשון של גלקטוס לכדור הארץ.
ג'סיקה גילתה שחשיפתה לכימיקלים העניקה לה כוחות על-אנושיים, חסינות מוגבלת ויכולת תעופה. בני הזוג ג'ונס רשמו אותה ללימודים בתיכון מידטאון, שם היא למדה יחד עם פלאש תומפסון ופארקר. זה האחרון מצא בה נפש תאומה, משום ששניהם איבדו בני משפחה בנסיבות טרגיות, אך ג'סיקה טעתה לחשוב שתשומת הלב שלו מקורה ברחמים. היא קיבלה השראה להשתמש בכוחותיה לעשיית טוב לאחר שצפתה בקרב בין ספיידרמן לסאנדמן בין כותלי כיתתה. במהלך הקריירה שלה כגיבורת-על, היא נטלה את הזהויות ג'ול, האבירה ופאוור וומן.
ג'סיקה פתחה סוכנות חקירות לאחר שוויתרה על הקריירה שלה כגיבורת-על, והחלה במערכת יחסים עם לוק קייג'. בהמשך גם הצטרפה למערכת העיתון "הדיילי ביוגל" כיועצת ומתווכת לענייני גיבורי-על. היא הותקפה בידי הגובלין הירוק לאחר שמערכת העיתון דיווחה כי הוא למעשה התעשיין נורמן אוסבורן. היא התפטרה מעבודתה לאחר שג'יי ג'ונה ג'יימסון, עורך העיתון, השמיץ את האוונג'רס החדשים. היא נישאה ללוק קייג' ונולדה להם בת בשם דניאל. בתקופת מלחמת האזרחים של מארוול על חוק רישום העל-אנושיים, היא ובעלה היו ממתנגדי החוק. בתקופה שלאחר עידן הגיבורים, ג'סיקה המשיכה בקריירה שלה כלוחמת פשע כג'ול והצטרפה לאוונג'רס החדשים, אך בשל דאגה לבתה התינוקת ולאיומים עליה מצד אויבים רבים, היא פרשה מהקבוצה.
סדרת טלוויזיה על דמותה של ג'סיקה ג'ונס עלתה בנטפליקס בנובמבר 2015, בכיכובה של השחקנית קריסטין ריטר. זו הסדרה השנייה מתוך ארבע של אולפני מארוול המבוססות על דמויות מהקומיקס. קדמה לה דרדוויל, ואחריה עלו סדרות על דמויותיהם של לוק קייג' ואיירון פיסט. בנוסף, מיני סדרה על קבוצת הדפנדרס, בהשתתפות ארבע הדמויות יחד.
הערות שוליים

↑  Amazing Spider-Man #600, September 2009
↑  Krysten Ritter To Play Jessica Jones In Marvel’s Netflix Series
↑  Netflix Picks Up Four Marvel Live-Action Series & A Mini Featuring Daredevil, Jessica Jones, Iron Fist, Luke Cage For 2015 Launch, David Lieberman and Nellie Andreeva, November 7th 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810681400405606  LCCN: n2016008315  VIAF: 672145857109922921527   WorldCat (עם VIAF): 672145857109922921527
ריצוף ברמת התא הבודד

ריצוף ברמת התא הבודד בוחן את רצף הנוקלאוטידים מתאים בודדים תוך שימוש בטכנולוגיות ריצוף הדור הבא (NGS,
Next Generation Sequencing), טכנולוגיות המאפשרות הבחנה בדקויות ההבדלים בין תאים בודדים שונים בתוך רקמה ולאפיין תתי אוכלוסיות פונקציונליות של תאים המאפשרת הבנה טובה יותר של התפקוד של תא בודד בהקשר של מיקרו-סביבה שלה.
רקע

התא הוא היחידה הבסיסית של החיים. החומר התורשתי בתא האנושי נמצא בגרעין וארוז ב-דנ"א ומורכב מכ-3.3 מיליארד זוגות של בסיסים - נוקלאוטידים ומ-600 מיליון בסיסים של mRNA. לפי הדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית המידע התורשתי משועתק מדנ"א לרנ"א ואז מתורגם לחלבון. כמויות אלו של נוקלאוטידים יקרות לריצוף בשיטות הישנות של ריצוף סנגר.
שיטות NGS (ריצוף הדור הבא) משמשות לריצוף ברמת התא הבודד ומורכבות מהשלבים הבאים:
שבירת הרקמה הביולוגית לתאים בודדים
שבירת התא ומיצוי החומר הביולוגי (דנ"א או רנ"א לפי הצורך).
הכנת ספרייה - הכנסת מקטעים ברצפים ידועים לצורך זיהוי
הגברה באמצעות PCR.
ריצוף
ניתוח ביואינפורמטי של התוצאות.
בניתוח ברמת התא הבודד כמויות החומר הביולוגי ההתחלתי מכל תא הן בסדרי גודל של פיקוגרמים ולכן נדרשת הגברה גבוהה מה שגורם לרעש גדול בתוצאות. ניתוח ברמת התא הבודד מאפשר ללמוד על ההטרוגניות של רקמה ביולוגית ועל תתי האוכלוסיות המרכיבות רקמה הנראית מבחוץ כאחידה וכן לזהות תתי אוכלוסיות כולל תתי אוכלוסיות נדירות כאוכלוסיית תאי אב סרטניים. ניתן ללמוד על תפקודים תאיים בהרחבה.
ריצוף ברמת התא הבודד התפתח לאחרונה בשל מספר חידושים והוא מאפשר לחקור בעיות כגון: הטרוגניות של רקמות, אוכלוסיות נדירות של תאים, קשר בין אוכלוסיות של תאים ורקמות מוזאיקה.
ריצוף ברמת התא הבודד נבחר על ידי קבוצת Nature לשיטה הנבחרת לשנת 2013.
ריצוף דנ"א ברמת תא בודד

ריצוף ברמת התא הבודד מערב הפרדה לתאים בודדים, ביצוע הגברה לכל הגנום (WGA), בניית ספריות לריצוף המתאימות לטכנולוגיית הריצוף שבשימוש ולבסוף ריצוף הספרייה שנתקבלה במערכות ריצוף הדור הבא NGS (למשל מתוצרת אילומינה או איון-טורנט). ניתן להשתמש בריצוף ברמת התא הבודד במחקרי מטהגנומיקה (Metagenomics) ובריצוף אורגניזמים חדשים. ניתן לשלב ריצוף ברמת התא הבודד עם שיטות למיון תאים בתפוקה גבוהה של מיקרואורגניזמים ושל סרטן. בריצוף ברמת התא הבודד נפוצה שיטת הגברה שאינה PCR הנקראת הגברה בריבוי העתקות (Multiple Displacement Amplification), אשר מאפשרת מחקר בגנטיקה של חיידקים, אקולוגיה ומחלות מידבקות. נוסף לכך, מידע שהופק ממיקרואורגניזמים יכול לבסס תהליך של גידולם בתרבית בעתיד. כמה כלים שיכולים לשמש עבור ריצוף גנום ברמת תא בודד כוללים: SPAdes, IDBA-UD, ואת Cortex ו-HyDA.
ריצוף דנ"א ברמת תא בודד > שיטות הגברה

הגברה בשיטת ריבוי העתקות (Multiple displacement amplification) מאפשרת הגברה של חומר גנטי מרמות של פמטו-גרמים בודדים למיקרוגרמים לצורך שימוש בתהליכי ריצוף. החומרים הנדרשים לביצוע הריאקציה הזו הם פריימרים אקראיים ואנזים DNA פולימראז המופק מבקטריופאג' phi29. בשונה מריאקציית PCR להגברה, הריאקצית MDS מתרחשת בטמפרטורה קבועה של 30 מעלות. כשהפולימראז מבצע העתקה של גדיל התבנית ומייצר גדיל חדש, נוצרים מספר עותקים כאשר העותקים שנוצרו במחזור הקודם מוצאים החוצה מהתבנית. התוצרים של ריאקציית MDS הן באורך של כ-12 אלף נוקליאוטידים ויכולים להגיע לאורך של 100 אלף כך שיוכלו לשמש בריצוף דנ"א. שיטות אחרות המשמשות להגברה MALBAC.
ריצוף דנ"א ברמת תא בודד > מגבלות לשיטות ההגברה

לשיטת MDA יש הטיות בתהליך ההגברה בהשוואה לשיטת PCR הכוללות ייצוג-יתר או ייצוג חסר של חלקים מגדיל התבנית. כתוצאה מכך רצפים מסוימים אובדים ואותה הטיה נגררת למחזורי ההגברה הבאים. שתי שיטות להתגבר על ההטיות הן איגום של ריאקציות תא-בודד השייכות לתאים מאותו הסוג ואיגום לפני ביצוע הריאקציה. השיטות הנפוצות לזיהוי תאים מאותו סוג כוללות FISH ו-conformation characteristics.
רב צורניות של נוקלאוטיד בודד, סניפ SNPs, המהווה חלק משמעותי מהשונות הגנטית בגנום האנושי ושונות במספר העותקים CNV מהווים בעיה בריצוף ברמת התא הבודד. כך גם הכמות המזערית של חומר גנטי הנמצאת בתא בודד. לכן למרות ההגברה קשה לנתח באופן מדויק את כמויות הדנ"א מתא בודד משום שהכיסוי נמוך ורגיש לשגיאות. להגברה בשיטת ריבוי העתקות MDS הכיסוי הממוצע לגנום הוא 80% וסניפים שאינם מכוסים על ידי קריאות ייעלמו. בנוסף, בשיטה זו יש אחוז גבוה של השמטת אללים כלומר היעדר זיהוי של אללים מדוגמאות הטרוזיגוטיות. מספר אלגוריתמים לזיהוי סניפים נמצאים בשימוש אך אף אחד מהם אינו ספציפי לריצוף ברמת התא הבודד. בהגברה בשיטת ריבוי העתקות והשוניות במספר העותקים CNV קיימת בעיה של זיהוי שגוי של CNVs, ניתן להתגבר על בעיה זו באמצעות אלגוריתמים לזיהוי והורדת ה"רעש" והפקה נכונה של variants.
ריצוף דנ"א ברמת תא בודד > יישומים

המיקרוביוטה היא מטרה עיקרית של ריצוף בתא בודד בשל הקושי לגדל את הדוגמאות בתרבית. ריצוף ברמת התא הבודד היא אחת הדרכים לזיהוי של המיקרוביוטה והגנום שלה. המיקרואורגניזם הראשון שהיה בשימוש בטכנולוגיות ריצוף תא בודד היה החיידק. לכשיושלם תהליך המחקר ואיסוף הנתונים של אורגניזמים אלו יתגלו תפקידים חדשים אשר ישליכו על בריאות האדם.
ריצוף סרטן הוא אחד היישומים המתפתחים של ריצוף ברמת התא הבודד. ניתוח וקטגוריזציה של רקמת גידול סרטנית ברמת, מציאת ארגון מחדש של קטעי דנ"א, שונות ברמת נוקלאוטיד בודד SNV, וריצוף גנום מלא ברמת תא בודד.
scDNAseq - ריצוף דנ"א ברמת תא בודד שימושי במיוחד למחקר מוטציות של מולקולות ביולוגיות שהן מטרות לתרופות כגון קולטנים לטירוזין קינאז (הגנים EGFR ,PDGFRA וכו') כאשר השיטות הרגילות של ניתוח ברמת הרקמה כולה עלולות לפספס מוטציות ברמת התא הבודד אשר עלולות לאפשר יתרות במסלולים ביולוגיים וכך ליצור עמידות של הגידול הסרטני.
ריצוף ברמת תא בודד של ה-Methylome

ריצוף ברמת התא הבודד לכימות המתילציה של הדנ"א. השיטה דומה לריצוף דנ"א ברמת התא הבודד עם תוספת טיפול בביסולפיט לפני הריצוף. השיטות שבשימוש הן
whole genome bisulfite sequencing, and reduced representation bisulfite sequencing
ריצוף רנ"א ברמת התא הבודד scRNA-seq

השיטות הנוכחיות לכימות המצב המולקולארי של התאים (פרופיל ביטוי הגנים דרך ריכוזי רנ"א-שליח) בין אם במערך-דנ"א (microarray) או RNA-seq מבצעות מיצוע של הסיגנאל על פני אלפי או מיליוני תאים. בהינתן השונות של אוכלוסיית תאים, שיטות אלו מתעלמות מאינטראקציות בין תאים ומהשונות באוכלוסייה ההכרחית לשמירת תפקוד תקין של הרקמה ולהתפתחות של מחלות. לכן, מיצוע של תאים מספק מידע חלקי בלבד על המצב המולקולארי של המערכת.
ריצוף רנ"א ברמת התא הבודד מספק פרופיל ביטוי גנים של תאים בודדים. ניתן לזהות אוכלוסיות נדירות של סוגי תאים באמצעות ניתוח אשכולות ובכך לאפשר אפיון וזיהוי תתי-אוכלוסיות בתוך אוכלוסייה הטרוגנית.
שונות באוכלוסייה של תאים סרטניים ניתן לייחס למוטציות נרכשות אך גם תאים הזהים גנטית ובאותה סביבה מראים שונות בפרופיל התבטאות הגנים והחלבונים שלהם.
בנוסף, רנ"א במספר עותקים נמוך אשר יכול להפעיל פונקציות חשובות בתא הוא בדרך כלל קשה לאיתור או נחשב לרעש בשיטות המסורתיות למיצוע מספר תאים. ריצוף ברמת התא הבודד של מספר תאים רב יכול לזהות רנ"א לא-נפוץ שכזה ולגלות את הפיזור במספר העותקים באוכלוסייה. הידע לגבי צורת התפלגות הביטוי יכול לשמש להבנת מנגנוני בקרת השעתוק לדוגמה בשיטות של Perturb-seq.
ריצוף רנ"א ברמת התא הבודד scRNA-seq > תהליכים נסיוניים

למרות ההתקדמות בטכנולוגיות הריצוף, עדיין לא ניתן לרצף רנ"א באופן ישיר מתאים בודדים. לכן בפרוטוקולי scRNA-seq הקיימים נדרש להמיר את רנ"א ל-דנ"א-משלים (cDNA) לצורכי ריצוף. השיטות הקיימות ל-scRNA-seq כוללות את השלבים הבאים: הפרדה של הרקמה לתאים בודדים ומיצוי רנ"א מכל תא, שיעתוק-הפוך (reverse transcription), הגברה, הכנת ספרייה וריצוף.
באופן מושלם, scRNA-seq אמור לשמר ולכמת את השכיחות היחסית של מולקולות רנ"א-שליח בתא, מכסה באופן מלא לכל אורך התעתיק ובייצוג שווה לכל נקודה ושומר על מידע לגבי הגדיל.
למרות זאת, בשלבים של scRNA-seq נכנסים מספר הטיות ורעשים. לדוגמה, התהליך של שעתוק הפוך הוא קריטי שכן יעילות של השעתוק ההפוך קובעת את אחוז הרנ"א בתא שיעבור ריצוף בסופו של דבר.
היעילות של האנזים המבצע את תהליך השעתוק ההפוך (reverse transcriptase) ושל שיטת הצמדת ה-תחל (primer) ישפיע על היווצרות בדנ"א המשלים (cDNA) ועל יצירת הספריות והטיה שלהן לכיוון '3 או '5 של הגן.
בשלב ההגברה משתמשים ב-PCR או In Vitro Transcription להגברת דנ"א-משלים (cDNA). אחת היתרונות של שיטות מבוססות PCR היא היכולת ליצור דנ"א-משלים באורך מלא. בנוסף, יעילות התהליך ה-PCR משתנה ברצפים מסוימים לדוגמה רצפים עשירים בנוקלאוטידים מסוג GC מה שמייצר ספריות עם כיסוי לא אחיד.
מצד שני בספריות שנוצרו על ידי In Vitro Transcription אפשר להימנע מהטיות כפי שנוצרות על ידי PCR אולם רצפים מסוימים ישועתקו ביעילות פחותה וכך ייצרו רצפים שאינם שלימים
פורסמו מספר שיטות של scRNA-seq:
Tang et al.,
STRT,
SMART-seq,
CEL-seq
and Quartz-seq.
ריצוף רנ"א ברמת התא הבודד scRNA-seq > יישומים

הוכח כי יש קשר בין תאים סרטניים המתגלים בדם של חולי סרטן לבין הפרוגנוזה של החולה. אולם קשה לכמת ולאפיין תאים סרטניים אלו במחזור הדם שכן הם מזוהמים בתאי דם לבנים ואדומים. ריצוף רנ"א בתאים בודדים יכול לשמש לבידול תאים סרטנים מתאי דם וכן על מנת לקבל פרופיל ביטוי גנים של תאי הגידול. בדומה לכך ניתן להשתמש ב-scRNA-seq לנתח אוכלוסייה נדירה של תאים עובריים בשלבים מוקדמים וכן אוכלוסייה של תאי אב בוגרים, שני סוגי תאים הקיימים באופן ארעי. לבסוף ניתן להשתמש בניתוח של תאים בודדים למחקר מחלות מידבקות.
שיקולים נוספים > Isolation of single cells

אין כעת שיטה סטנדרטית לבידוד של תאים בודדים. ניתן לאסוף תאים בודדים באמצעות שיטות של מיקרומניפולציה למשל על ידי דילול מספר פעמים או על ידי שימוש ב-פִּיפִית (פיפטה).
היתרון של שיטות מיקרומניפולציה הוא שהן זולות אך הן מייגעות ורגישות לטעויות בזיהוי סוג התא תחת מיקרוסקופ.
שיטות של לכידה באמצעות מיקרו-חיתוך לייזר (LCM - Laser Capture Microdissection) יכולות לשמש לאיסוף תאים בודדים. בשיטה זו למרות שהלייזר שומר את המידע המרחבי לגבי מיקום התא, קשה לאסוף תא בודד מבלי לאסוף חומר מהתאים שמסביבו .
שיטות בתפוקה גבוהה להפקה של תאים בודדים כוללות (fluorescence-activated cell sorting (FACS) ושיטות מיקרופלואידיות. גם FACS וגם שיטות מיקרופלואידיות הן מדויקות ואוטומטיות ואינן מוטות אולם שיטות אלו מחייבות הסרה של התאים ממיקרו-הסביבה ולכן גורמות לשינויים בפרופיל התעתיקי של ה-רנ"א.
שיקולים נוספים > מספר התאים לניתוח > scRNA-Seq

באופן כללי בניסוי RNA-seq מיוצרים כ-10 מיליון קריאות וגן עם מעל 50 קריאות לכל kb לכל מיליון קריאות (RPKM) נחשב גן שמתבטא. כלומר, עבור גן שאורכו 1kb המשמעות היא רמת ביטוי של 500 קריאות ומקדם שונות (Coefficient of Variation) של 4% לפחות תחת ההנחה של התפלגות פואסון. עבור תא מאורגניזם ששייך למחלקת היונקים המכיל 200,000 מולקולות רנ"א-שליח, נדרש לצרף נתונים לאחר הריצוף מכ- 50 תאים על מנת להשיק את מקדם השונות הזה. אולם בשל בעיות הנובעות מיעילות תהליך השיעתוק ההפוך ורעשים נוספים נדרשים יותר תאים על מנת לבצע ניתוח וזיהוי של סוגי תאים.
נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה

| --- | --- |


 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1803 
 תאריכי פירוק:  15 באוקטובר 1806 
 ישות קודמת:   מנזר פולדה    מנזר קורווי    דורטמונד    מנזר ויינגרטן    הפרובוסט של סנקט גרלוד    הדיקן של באנדרן    מנזר דיטקירכן
 ישות יורשת:  ממלכת וסטפאליה ממלכת וסטפאליה   ממלכת וירטמברג ממלכת וירטמברג    הדוכסות הגדולה של ברג    הדוכסות הגדולה של פרנקפורט    דוכסות נסאו
 
נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה (בגרמנית: Fürstentum Nassau-Oranien-Fulda; לפעמים נקראה גם פולדה וקורווי) הייתה נסיכות קצרת מועד של האימפריה הרומית הקדושה בין השנים 1803–1806. היא הוקמה עבור וילם פרדריק, בנו ויורשו של וילם החמישי, נסיך אורנז', הסטאדהאודר המודח של הרפובליקה ההולנדית שפורקה לאחר המהפכה הבטאווית של 1795.
רקע

המנזר הנסיכותי של פולדה הועלה לנסיכות-בישופות בשנת 1752. בינואר 1795, הסטאדהאודר וילם החמישי איבד את כל נחלותיו בארצות השפלה בגלל עלייתה של הרפובליקה הבטאווית, מדינת חסות של הרפובליקה הצרפתית הראשונה. במהלך המהפכה הבטאווית באמסטרדם ב-18 בינואר 1795, הוא ברח לאנגליה, משם הוציא את מכתבי קיו בפברואר 1795, בהם הורה לכל הפקידים במושבות ההולנדיות שמחוץ לאירופה להתייחס לאנגלים כאל האדונים החדשים שלהם. באוגוסט 1799, הוא ובנו וילם פרדריק הוציאו כרוז לתמיכה בפלישה האנגלו-רוסית להולנד. לאחר כישלון זה, בנו שכנע אותו להוציא את מכתבי אורניינשטיין בדצמבר 1801, תוך הכרה ברפובליקה הבטאווית, כדי לקבל פיצוי מנפוליאון על הרכוש שאיבד ב-1795.
היסטוריה

ב-23 במאי 1802, הרפובליקה הצרפתית הראשונה וממלכת פרוסיה חתמו על הסכם שבו הובטחו פולדה ואזורים נוספים לנסיך אורנז' כפיצוי על אובדן נחלותיו בארצות השפלה. וילם החמישי סירב בתחילה, אך מאוחר יותר קיבל את ההצעה לטובת בנו וילם פרדריק שהפך לשליט הנסיכות החדשה שנוצרה, בתוספת חמישה מיליון גולדן, בתמורה לוויתור על המעמד התורשתי ברפובליקה הולנדית המבוטלת.‏ ב-22 באוקטובר כבשו כוחות פרוסים את המנזר הנסיכותי של פולדה כדי להבטיח את האינטרסים של הנסיך, וב-6 בדצמבר נכנס וילם פרדריק לפולדה. בית הנסיך-בישוף חולל ונמסר לו כנחלה תורשתית. החלטת הנציגות של מועצת הקיסרות (גר') ב-25 בפברואר 1803, איפשרה את החלוקה מחדש של השטחים. על פי סעיף 12 בהחלטה זו הועברו האזורים הבאים לשלטון הנסיך החדש של נסאו-אורנז'-פולדה:
מנזר הנסיך של פולדה
מנזר הנסיך של קורווי
העיר הקיסרית החופשית דורטמונד
מנזר ויינגרטן והפרייאט הופן
פרובוסטר של סנט גרולד (בפורארלברג, 1804 נמכר לאוסטריה)
דיקן של בנדרן (בליכטנשטיין, 1804 נמכר לאוסטריה)
מנזר דיטקירכן (נסאו)
האזורים אורגנו מחדש לארבע החטיבות "נסיכות פולדה", "נסיכות קורווי", "רוזנות דורטמונד" ו"לורדות וינגרטן". שלט האצולה של הנסיכות כלל את הסמלים של אזורים אלה (כאשר השלט הוא שלטו של נסיך אורנז'-נסאו).
עם מותו של אביו וילם החמישי ב-9 באפריל 1806, וילם פרדריק ירש גם את כל שטחי הליבה של נסאו. עם זאת, כמה חודשים לאחר מכן, הוא סירב להצטרף להקמת הקונפדרציה של הריין של נפוליאון, מה שגרם בסופו של דבר לנפוליאון לקחת ממנו גם את נסאו וגם את פולדה. ב-12 ביולי 1806, וילם פרדריק איבד את הלורדות וינגרטן ואת שטחי נסאו. על ידי החלוקה הגרמנית, הלורדות וויינגרטן שולבה בממלכת וירטמברג ושטחי הליבה של נסאו שולבו בדוכסות הגדולה של ברג ובדוכסות נסאו.
לאחר שנפוליאון הביס את פרוסיה בקרב ינה-אאורשטדט (14 באוקטובר 1806), איבד נסיך אורנז' את שאר נחלותיו (כולל אלה שחולנו). פולדה נכבשה על ידי חיילים צרפתים ב-27 באוקטובר 1806. וילם פרדריק נכנס לאחר מכן לשירות צבאי פרוסי ואחר כך אוסטרי כדי להילחם נגד נפוליאון.
לאחר מכן

פולדה נשארה תחת שלטון צרפתי עד 19 במאי 1810, אז שולבה בדוכסות הגדולה של פרנקפורט. קורווי צורפה לממלכת וסטפאליה ב-7 בדצמבר 1807 ודורטמונד צורפה לדוכסות הגדולה של ברג ב-1 במרץ 1808. עם תבוסת הצרפתים ב-1813, נסיך אורנז' החזיר לעצמו את נחלותיו בארצות השפלה אך איבד את תביעותיו לנסיכות נסאו-אורנז'-פולדה. באקט הסופי של קונגרס וינה ב-1815, הוחלט שלא להחזיר את נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה; קורווי ודורטמונד הפכו לחלק מממלכת פרוסיה, ופולדה חולקה בין נסיכות הבוחר מהסן (הסן-קאסל), הדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך וממלכת בוואריה. ב-1866 סופחה פולדה לפרוסיה בעקבות מלחמת אוסטריה–פרוסיה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Fulda [stad, Duitsland] §1. Geschiedenis". Encarta Encyclopedie Winkler Prins (בהולנדית). Microsoft Corporation/Het Spectrum. 2002.
1 2 3 4 5  "Willem [Nederlanden] § Willem V". Encarta Encyclopedie Winkler Prins (בהולנדית). Microsoft Corporation/Het Spectrum. 2002.
1 2 3 4  "Willem [Nederland] § Willem I". Encarta Encyclopedie Winkler Prins (בהולנדית). Microsoft Corporation/Het Spectrum. 2002.
סמל עם תומכים
הרציחות ברחוב מורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אדגר אלן פו 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור קצר 
 מקום התרחשות:  פריז 
 הוצאה
 הוצאה:  המגזין של גרהם 
 מקום הוצאה:  תורינגיה 
 תאריך הוצאה:  1841 
 סדרה
 הספר הבא:  תעלומת מארי רוז'ה 
 
הרציחות ברחוב מורג (באנגלית: The Murders in the Rue Morgue) הוא סיפור קצר של אדגר אלן פו שפורסם במגזין של גרהם בשנת 1841. הסיפור נחשב כסיפור הבלשי המודרני הראשון.
הסיפור נסוב סביב דמותו של ג. אוגוסטין דופין, הפותר את תעלומת הרצח האכזרי של שתי נשים בפריז. הרציחות בוצעו בכוח פיזי רב, ובזירת הרצח מוצא דופין שיער שלא נראה אנושי. לאחר חקירה בלשית מדוקדקת מגיע דופין למסקנה כי הרוצח היה למעשה אורנגאוטן, שהסתובב חופשי ברחובות פריז וברח מהדירה דרך החלון.
בתור הבלש הבדיוני הראשון, דופין של פו מציג תכונות רבות שהפכו למוסכמות ספרותיות אצל הבלשים הבדיוניים הבאים, כולל שרלוק הולמס והרקול פוארו. למשל, ידידו האישי המשמש כמספר הסיפור וההתגלות הסופית המוצגת בטרם ההנמקה המובילה אליו.
ג.פ. "ביג בופר" ריצ'רדסון

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1930 פורט ארתור, ארצות הברית 
 פטירה:  3 בפברואר 1959 (בגיל 28) קליר לייק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jiles Perry Richardson Jr. 
 שם במה:  Big Bopper 
 מקום קבורה:  Forest Lawn Memorial Park 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת למר, Beaumont High School 
 סוגה:  רוק אנד רול 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  מרקורי רקורדס, די רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יילס פרי (ג.פ.) ריצ'רדסון (Jiles Perry "J. P." Richardson Jr.) שכונה "ביג בופר" (The Big Bopper);‏(24 באוקטובר 1930 – 3 בפברואר 1959) היה מוזיקאי, זמר, פזמונאי ותקליטן אמריקאי.
שיריו המוכרים ביותר היו "Chantilly Lace" ו-"White Lightning", שהפך מאוחר יותר ב-1959 ללהיט בביצועו של ג'ורג' ג'ונס (George Jones).
ב-3 בפברואר 1959, נהרג ריצ'רדסון בתאונת מטוס קל במדינת איווה יחד עם באדי הולי וריצ'י ואלנס. יום התאונה התפרסם מאוחר יותר בתור "היום שבו מתה המוזיקה".
ביוגרפיה

ריצ'רדסון נולד בסאבין פאס, טקסס לג'יילס פרי (1905–1984) ורעייתו אליז (סטלסבי) (1909–1983). למד במכללת לאמאר (Lamar University), שם היה D.J. וכן היה שחקן כדורגל. הוא הפסיק את לימודיו והועסק בתחנת רדיו מקומית. ב-1952 נשא אישה וב-1953 נולדה להם בת.
ב-1955 גויס לצבא ארצות הברית ושימש כמדריך מכ"ם.
ב-1957 סיים את שירותו, חזר לרדיו ואימץ את הכינוי "The Big Bopper". במאי 1957 הוא שבר את שיא השידור הרציף כששידר במשך חמישה ימים, שעתיים ושמונה דקות ברציפות והשמיע 1,821 תקליטים.
ב-3 בפברואר 1959 נהרג ריצ'רדסון בתאונת מטוס קל, לאחר שלא היה כלל אמור להיות בטיסה והחליף בה את ויילון ג'נינגס, שוויתר למענו על מקומו במטוס. הותיר אישה, בת, ובן שנולד חודשיים אחרי מותו.
חוק רמת הגולן

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  ישראל 
 תאריך חקיקה:  14 בדצמבר 1981
 תאריך חקיקה עברי:  י"ט בכסלו תשמ"ב
 גוף מחוקק:  הכנסת העשירית
 שטחים שעליהם חל החוק:  רמת הגולן 
 תומכים:  63
 מתנגדים:  21
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1034, עמ' 6
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד הפנים
 מספר תיקונים:  0
 נוסח מלא:  חוק רמת הגולן, התשמ"ב-1981
 
רמת הגולן
מפת ישראל
חוק רמת הגולן, התשמ"ב-1981 הוא חוק שחוקקה הכנסת ב-14 בדצמבר 1981 ובו נקבע כי "המשפט, השיפוט והמינהל של המדינה יחולו בשטח רמת הגולן". החוק שהביא לסיומן 14 שנים של ממשל צבאי ברמת הגולן, הוא אחד משני חוקים, השני – חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל, בהם קבעה מדינת ישראל את גבולותיה באופן חד צדדי. משמעותו המשפטית של החוק נתונה במחלוקת בקרב מומחי משפט בישראל. בתגובה לחוק קיבלה מועצת הביטחון את החלטה 497 שקבעה כי להחלת החוק אין משמעות מבחינה בינלאומית.
רקע משפטי

גבולות מדינת ישראל לא נקבעו בעת ההכרזה על הקמת המדינה. מה שכן נקבע על ידי מועצת המדינה הזמנית, בפקודת שטח נטוש, תש"ח-1948 ופקודת שטח השיפוט והסמכויות, תש"ח-1948, הוא היקף תחולת השיפוט הישראלי על שטחי המדינה היהודית לפי החלטת החלוקה וגם על "כל חלק מארץ ישראל אשר שר הביטחון הגדיר אותו במנשר כמוחזק על ידי צה"ל".
ברוח הפקודות לעיל מתש"ח, קיבלה הכנסת, מיד לאחר מלחמת ששת הימים, תיקון לפקודת סדרי השלטון והמשפט המוסיף את סעיף 11ב לפקודה: "המשפט, השיפוט והמינהל של המדינה יחולו בכל שטח של ארץ-ישראל שהממשלה קבעה בצו". תיקון זה איפשר לממשלה להחיל את המשפט הישראלי על מזרח ירושלים זמן קצר אחר כך. ב-1980 נחקק גם חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל, אולם משמעותו הייתה בעיקר הצהרתית על הכללתה של מזרח ירושלים בשטחה הריבוני של מדינת ישראל.
הן פקודת שטח השיפוט והסמכויות והן סעיף 11ב לפקודת סדרי השלטון והמשפט התייחסו לשטחי ארץ ישראל המנדטורית ולכן כאשר התקבלה ההחלטה העקרונית על החלת המשפט הישראלי ברמת הגולן, שלא הייתה בגבולות המנדט לא היה ניתן להשתמש בהם והיה צורך בחקיקה ראשית של הכנסת.
חקיקת החוק

לאישור חוק רמת הגולן בכנסת קדם מאבק ציבורי רחב היקף לשמירת הגולן בריבונות ישראלית. את המאבק תחת הסיסמה "אסור לאבד את הצפון" ניהל ועד יישובי הגולן ובמהלכו חתמו קרוב למיליון מתושבי המדינה על עצומה הדורשת את סיפוח הגולן לישראל.
בבוקרו של יום 14 בדצמבר 1981, כחצי שנה לפני תום נסיגת צה"ל מסיני, החליטה ממשלת ישראל בראשות מנחם בגין על הגשת החוק לכנסת. החוק עבר עוד באותו היום בשלוש קריאות, בהליך נדיר שהוביל לביקורת מצד האופוזיציה. סיבה נוספת להתנגדות הייתה הטענה כי החוק עשוי לחסום את הדרך בפני משא ומתן עתידי עם סוריה. סיעת המערך, שהובכה בגלל מחויבותה לגולן מחד, והתנגדותה לנחיצות החוק ולדרך קבלתו מאידך, החרימה את הדיונים וההצבעות, אך שמונה מחברי הכנסת שלה הצביעו בעד החוק, שזכה לתמיכת 63 ח"כים לעומת 21 מתנגדים.
ביקורת בינלאומית חריפה נמתחה על ישראל בעקבות החוק. החלטה 497 של מועצת הביטחון מ-17 בדצמבר קובעת שהחלטה של ישראל להחיל את המשפט, השיפוט והמינהל שלה ברמת הגולן בטלה וחסרת תוקף במשפט הבין לאומי. ההחלטה דורשת מישראל לחזור בה מהצעד האמור.
בתגובה לקבלת החוק אף נוצר משבר ביחסי ארצות הברית–ישראל. נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן, החליט להשעות את מזכר ההבנה האסטרטגי עם ישראל, ולהקפיא את בקשותיה של ישראל בתחום הביטחון. בשנת 2019 הכירה ארצות הברית תחת הנשיא טראמפ בריבונות ישראל על רמת הגולן. למעט ארצות הברית, אף מדינה לא הכירה בריבונותה של ישראל ברמת הגולן.