stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסביך אדיפוס
מאפיינים

פרויד התייחס לראשונה לאדיפוס בהקשר הפסיכולוגי במכתב שכתב ב-1897 על "כוחו המרתק של אדיפוס המלך"; הוא שאל את הדימוי מהטרגדיה היוונית כדי להסביר את הנוירוזה אצל הגבר. את המונח "תסביך אדיפוס" טבע לראשונה פרויד במאמרו "סוג מיוחד של בחירת אובייקט שעושה האדם" משנת 1910. פרויד מייחס לכל זכר תשוקה מינית לאם וקנאה רצחנית כלפי האב.
פרויד האמין כי חולים רבים לא הצליחו להתגבר על רגשות ילדות שרוב האנשים מצליחים לכבוש; אלה הם האהבה לאם והקנאה לאב. לטענתו, האב הוא המתחרה המיני של הילד על אמו, בפועל או בכוח. כשהתחושות המיניות הילדותיות של הילד כלפי אמו מציפות אותו, על פי פרויד - הילד מפתח שאיפה למות האב, ופנטזיות על "הצלתה" של האם מידי אביו ונטילת מקומו. משאלות לא-מודעות אלו מעוררות חרדה בלב הילד שמא אביו יסרס אותו כנקמה על רצונו לסלקו, במה שקרוי חרדת סירוס (אנ'). פחד זה הוא שגורם לו להשלים עם מקומו של אביו בסופו של דבר, ולוותר על אהבתו המינית כלפי אימו. נערים מתגברים בדרך כלל על התסביך על ידי התקת רגשותיהם המיניים לנערות בנות גילם.
לפי המודל הפסיכוסקסואלי ורעיון ה"אזורים הארוגניים" של פרויד, תחושת הריגוש של הילד בתקופה זו מתמקדת באזור הארוגני של איבר מינו. הורי הילד, לדברי פרויד, אינם מרוצים מתשומת הלב המופרזת של הילד לאיברו, ומאיימים "לקחת אותו ממנו" אם לא ירפה. התוצאה היא שהילד לומד לנתב ("לעדן", Sublimate) את הליבידו שלו לתחושות פחות מאיימות, כמו חיבתו העמוקה להוריו. הוא מתגבר על אהבתו לאמו ועל כעסו על אביו, בכך שהוא מזדהה עם שניהם. בדרך זו זוכה הילד באני העליון שלו, ותשוקותיו מודחקות במשך תקופת החביון, וחוזרות בתקופת ההתבגרות המינית.
על פי התאוריה של פרויד, ילד שגדל עם דמות אב מרוחקת או עם אם מפתה, או ילד הגדל במשפחה חד הורית שחסרה בה דמות אב, יחווה קושי גדול יותר להשתחרר מאהבתו הילדותית לאימו. לדעתו של פרויד מאחורי רוב הנוירזות של האדם בבגרותו עומד אי פתרון של התסביך האדיפלי.
המושג המקביל, שמתייחס לבת החושקת באביה, נקרא "תסביך אלקטרה".
ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תסביך אדיפוס הוא חלק מהמודל הפסיכוסקסואלי של פרויד. למרות שהמודל מוכר בפסיכולוגיה הפופולרית, אין לו ביסוס מדעי. מבין המודלים השונים בפסיכואנליזה, זהו המודל הכי שנוי במחלוקת. זהו גם המודל שמתייחסים אליו הכי הרבה כאל פסאודו־מדעי. באופן כללי, למרות שהתאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.
ראו גם

פסיכואנליזה - מונחים
תסביך אלקטרה
לקריאה נוספת

ברוניסלב מלינובסקי (2004), "מין והדחקה בחברה הפראית"', תל אביב, הוצאת רסלינג
אנדרה גרין (2006),"תסביך הסירוס"', תל אביב, הוצאת רסלינג
הערות שוליים

↑  Wolpe, Joseph; Rachman, Stanley (1960). "Psychoanalytic "evidence": A critique based on Freud's case of little Hans". The Journal of Nervous and Mental Disease. 131 (2): 135–148. doi:10.1097/00005053-196008000-00007.
↑  Fonagy, Peter; Target, Mary (2006). Psychoanalytic Theories: Perspectives from Developmental Psychopathology. Whurr Publishers. ISBN 9781861562395. OCLC 749483878.
1 2  Scott Lilienfeld, Steven Jay Lynn, Laura L. Namy, Nancy J. Woolf, Psychology: From inquiry to understanding, 3rd edition, Pearson, 2015, עמ' 582
↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
↑  Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3
↑  Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543660805171  BnF: cb11931760h (data)  GND: 4043130-7  LCCN: sh85094129  LNB: 000155106
דניאל פודנס

דניאל קסטלו פודנסה (בפורטוגזית: Daniel Castelo Podence; נולד ב-21 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקיצוני בא-שבאב (ריאד) ובנבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים > ספורטינג ליסבון

קצת לפני שהיה בן עשר, פודנסה עבר למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון, כשהגיע ממחלקת הנוער של בלננסש. ב-3 בפברואר 2013, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששיחק בקבוצת המילואים של ספורטינג ליסבון נגד קבוצת המילואים של מאריטימו במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך ב-29 בדצמבר 2014 בניצחון החוץ 0–2 על ויטוריה דה גימארייש במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית. לאחר מכן, הוא הושאל למוריירנסה לעונה אחת. ב-17 בספטמבר 2016, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2–0 לאשטוריל, בעוד שאת שער הבכורה שלו כבש בניצחון 1–2 על טונדלה.
בסוף ינואר 2017, פודנסה נקרא בחזרה לקבוצה על ידי מאמן הקבוצה באותה התקופה, ז'ורז'ה ז'סוס.
קריירת מועדונים > אולימפיאקוס

ב-9 ביולי 2018, פודנסה הצטרף לאולימפיאקוס בחוזה לחמש שנים. הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה היוונית ב-30 באוגוסט בתיקו אחת נגד ברנלי במסגרת המשחק השני של שלב הפלייאוף של הליגה האירופית.
ב-18 בספטמבר 2019, הוא סייע לקבוצתו לחזור מפיגור 0–2 לתיקו 2–2 נגד טוטנהאם במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, כשכבש את השער הראשון לזכות היוונים לאחר פעולה אישית.
קריירת מועדונים > וולברהמפטון וונדררס

ב-30 בינואר, עבר פודנסה לשורות הקבוצה האנגלית וולברהמפטון וונדררס, לאחר שחתם עם הקבוצה חוזה למשך ארבע וחצי שנים.
ב-4 בספטמבר 2023 חזר לאולימפיאקוס בהשאלה לעונה אחת.
תארים > קבוצתיים

הגביע הפורטוגלי (1): 2014/15
גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2017/18
גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2016/17
הערות שוליים

↑  דניאל פודנסה מושאל למוריירנסה
↑  פודנסה עובר לאולימפיאקוס היוונית
מאט מייר

מת'יו ס. מייר (באנגלית: Matthew S. Meyer; נולד ב-29 בספטמבר 1971) הוא פוליטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, המכהן כמושל ה־76 של מדינת דלאוור מאז ינואר 2025. בין השנים 2017–2025 כיהן כנציב מחוז ניו קאסל. בבחירות 2024 נבחר למושל דלאוור עם 56.1% מקולות הבוחרים.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

מייר נולד בעיר ביי סיטי שבמישיגן למשפחה יהודית,  וגדל בווילמינגטון שבדלאוור. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר וילמינגטון פרינדס, ולאחר מכן למד באוניברסיטת בראון שם סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון במדע המדינה ומדעי המחשב, ולאחר מכן השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת מישיגן. בשנת 1988 התנדב מייר במטה הבחירות הנשיאותי של הסנאטור ג'ו ביידן, במקביל ללימודיו בתיכון. לאחר מכן עבד במטה הבחירות של ברוס סנדלן לתפקיד מושל רוד איילנד בשנת 1990.
טרם כניסתו לפוליטיקה הצטרף מייר ל-"Teach for America", ולימד בבית ספר ציבורי בוושינגטון הבירה במשך שלוש שנים. הוא גם לימד באקדמיית "Prestige" שבווילמינגטון. עם סיום לימודי המשפטים קיבל מלגה ממשרד עורכי הדין "Skadden, Arps, Slate, Meagher & Flom" והשתמש בה למתן סיוע משפטי קהילתי בווילמינגטון. לאחר מכן הוא החל לעבוד כעורך דין המתמחה בדיני עבודה. הוא שירת בעיראק כדיפלומט מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית וכיועץ כלכלי בכיר במוסול. מאוחר יותר נשכר כיועץ כלכלי בלשכת מושל דלאוור ג'ף מרקלי.
ביוגרפיה > נציב מחוז ניו קאסל

בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית בשנת 2016 לנציב מחוז ניו קאסל, הקמפיין של מייר התמקד ביושרה ובמדיניות כלכלית. ב-13 בספטמבר גבר מייר על הנציב המכהן טום גורדון, וזכה ב-52% מהקולות. בבחירות הכלליות ניצח מייר את מועמד המפלגה הרפובליקנית מארק בלייק עם 67% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2017. בבחירות 2020 התמודד בפריימריז מול מגי ג'ונס, דמוקרטית המשתייכת למחנה המרכזי במפלגה. ביולי אותה שנה התמודד עם האשמות בדבר שיחות תוקפניות שקיים עם שני ראשי ערים בדלאוור, ושטענו כי חשו שנציב המחוז איים על הקהילות שלהם ואמר שהוא "יזכור להם את זה". למרות זאת, מייר זכה בפריימריז הדמוקרטי עם 57% מקולות הבוחרים ונבחר בבחירות הכלליות ללא התנגדות.
עם כניסתו לתפקיד מינה מייר את מפקד המשטרה האפרו-אמריקאי הראשון בהיסטוריה בת 106 השנים של משטרת מחוז ניו קאסל. באוקטובר 2020 מחוז ניו קאסל רכש את מלון שרתון סאות' במכירה פומבית עם הצעה סופית של 19.5 מיליון דולר אמריקני, בין היתר באמצעות כספים פדרליים מכוח חוק "CARES Act". בית המלון נועד לאכלס למעלה מ-350 חסרי בית בעקבות מגפת הקורונה בארצות הברית, והמתקן פתח רשמית את שעריו בדצמבר 2020.
ביוגרפיה > מושל דלאוור

במהלך 2023, הבין מייר שבבחירות 2024 לא יוכל להתמודד לקדנציה נוספת כנציג מחוז ניו קאסל שבדלוואר בתוך הקונגרס של דלוואר, בשל הגבלת כהונה. בעקבות כך, ב-6 ביוני 2023 הכריז כי יתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל דלאוור בבחירות אלה. ב-10 בספטמבר 2024 נבחר למועמד המפלגה, לאחר שגבר על סגנית המושל המכהנת בת'אני הול-לונג. יריבו הרפובליקני בבחירות הכלליות היה מייק רמון. הקמפיין של מאייר חג סביב מצע פרוגרסיבי, עם מטרות מוצהרות כגון מימון ציבורי לגני ילדים, תמיכה בתנועת Black Lives Matter, לגליזציה של סמים קלים, ותיקון חוקת דלאוור המעגן את הזכות להפלה. הוא נבחר לתפקיד ביום הבחירות עם 56.1% מהקולות אחרי שגבר על רמון.
ב-21 בינואר 2025 הושבע מייר לתפקידו כמושל דלאוור.
הערות שוליים

↑  Vaughn Bond Named As First Black Chief of Police For New Castle County, באתר firststateupdate.com‏, 21 במרץ 2017 (באנגלית)
↑  Matt Meyer to Officially Become Delaware’s 76th Governor, בתר WBOC‏, 21 בינואר 2025 (באנגלית)
כלכלת מצרים

| --- | --- |

קהיר, שמהווה את המרכז הכלכלי של מצרים
 דירוג עולמי:  תמ"ג: 39; תמ"ג לנפש: 153
 מטבע:  לירה מצרית 
 סטטיסטיקה
 תמ"ג:  395,926
 תמ"ג לנפש:  3,371
 צמיחה כלכלית:  4.20% (דירוג: 58; הערכה לשנת 2015)
 מדד ג'יני:  30.8 (דירוג: 116; 2008)
 כוח עבודה:  28,870,000 (הערכה לשנת 2015)
 
 הנתונים מבוססים בעיקר על:  ספר העובדות העולמי של ה-CIA הסכומים הנקובים בדולרים בערך זה, הכוונה לדולר אמריקאי, אלא אם כן צוין אחרת
 
כלכלת מצרים נהנתה מצמיחה ממוצעת של 3%–5% ברבעון האחרון של המאה ה-20. הכלכלה התחילה בשלבי התפתחות שונים שבמהלכם מילאו המגזר הציבורי והפרטי תפקידים המשתנים בחשיבות יחסית, אולם לאחר חילופי השלטון מאז המהפכה של שנת 2011 הלך המגזר הציבורי והתחזק על חשבון המגזר הפרטי.
המטבע הנהוג במצרים הוא לירה מצרית. נכון ל-2024 סובלת הכלכלה המצרית מאינפלציה גבוהה של יותר מ-30%.
נכון לשנת 2024 מצרים נמצאת בקשיים כלכליים חמורים ביותר הן בגלל הירידה הדרסטית בענף התיירות והן בגלל היעדר הכנסות ממעבר ספינות בתעלת סואץ בגלל האמברגו הח'ותי על שייט בים האדום. כמו-כן מצרים השקיעה כסף רב ברכישת ציוד ותשתיות לצבא המצרי ובהקמת תשתיות בזבזניות נוספות כגון העיר החדשה שנבנתה ליד קהיר. מצרים מנסה להתאושש באמצעות מכירת אדמותיה למדינות זרות כגון איים בים האדום שנמכרו לסעודיה ואזור החוף שליד אלכסנדריה שנמכר לאיחוד האמירויות. בנוסף, מצרים ביקשה הלוואות מקרן המטבע הבינלאומית והבנק הבינלאומי ובתמורה נאלצה להסכים לביצוע רפורמות כלכליות. למצרים יותר מ-160 מיליארד דולר חובות חיצוניים.
רקע

במהלך ההיסטוריה של מצרים, היה הנילוס עורק החיים הכלכלי של מצרים, סביבו גרה רובה המוחלט של האוכלוסייה, וכלל שטחי העיבוד החקלאיים שכן לצידו. עם פיתוח התעשייה וגילוי משאבי טבע חדשים במצרים פחתה חשיבותו, אך נכון לשנת 2012 הנילוס וסביבתו הם מרכזה הכלכלי של מצרים. עד ראשית שנות ה־50 הושפעה כלכלת מצרים מהשליטה הבריטית בה. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים בראשית שנות ה־50 של המאה ה־20 פנתה הממשלה המצרית לכיוון כלכלה סוציאליסטית ובשליטה ממשלתית (בהתאם לרעיונותיו של נאצר).
בתקופת אנואר סאדאת הכלכלה החלה להיפתח וחלה נסיגה מהקו הסוציאליסטי המובהק של נאצר, מגמה שהמשיכה אצל מחליפו מובאראכ.
נכון לשנת 2012, הענפים העיקריים של הכלכלה המצרית הם תעשייה (כ־34% מהתמ"ג, כ־22% מכלל המועסקים, בעיקר תעשייה מסורתית, עתירת כוח אדם לא מקצועי), חקלאות (16% מהתמ"ג, ו־40% מכוח העבודה, בחלקה הגדול חקלאות מסורתית), תיירות (12% מהתמ"ג, הכנסה שנתית של כ־10 מיליארד דולר) יצוא נפט וגז טבעי מהמאגרים הגדולים הנמצאים בתחומה, ותוצרים שונים של משאבים אלו. בנוסף לכך יש במצרים מרבצים של פוספטים, מנגן, אורניום, אבן גיר וגבס.
הנמלים העיקריים במצרים הם נמל אלכסנדריה, על חוף הים התיכון, ונמל פורט סעיד, סמוך למוצא הדרומי של תעלת סואץ. הנמלים נמצאים בשליטה ממשלתית מלאה, ורמת הפיתוח שלהם נמוכה.
בין 1980 ל־2010 (תקופת שלטון מובארכ), הייתה צמיחה יציבה ועקבית בכלכלה המצרית, וההכנסה לנפש עלתה מכ־1,200$ לכ־6,200$. בעשור שאחר כך החלה מצרים במיזמים גדולים של הקמת עיר בירה מנהלית בהשקעה של כ-58 מיליארד דולר, הרחבת תעלת סואץ, הקמת תשתיות תחבורה ומוזיאונים.
ב־2010, ערב ההפיכה במצרים, עמדה הצמיחה על 5.5% והגרעון התקציבי על 8%. האבטלה במצרים עמדה על כ־8%, אך שיעורה היה גבוה בהרבה בקרב צעירים, וצעירים משכילים רבים נאלצו לעבוד בעבודות לא מקצועיות, עקב העדר תשתית תעשייתית מתקדמת. שיעור השתתפות הנשים בכח העבודה היה נמוך ביותר, בשל היותה של מצרים חברה מוסלמית מסורתית. דירוג רמת הפיתוח הכלכלית של מצרים היה נמוך ביותר.
ענפים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא מרבית הפרק לא עודכן מאז מהפכת 2011.
בתקופתו של א־סיסי התחזק המגזר הציבורי, כאשר חברות בשליטת הצבא או הממשלה מקבלות הטבות ויתרונות המאפשרים להם לשגשג על חשבון חברות פרטיות. מגמה זו הובילה לפגיעה במגזר הפרטי במדינה.
ענפים > מגזר השירותים

מגזר השירותים במצרים רחב למדי, ומשקף בחלקו אבטלה סמויה. הבורסה המצרית ממוקמת בקהיר, ובה מתנהל מסחר במניות, תעודות סל על מדדים, איגרות חוב וקרנות נאמנות. הבורסה המצרית היא אחת הוותיקות (נוסדה באלכסנדריה ב־1888), והיקף הפעילות בה היה מהמובילים בעולם, עד לעליית שלטון נאצר בשנות ה־50, מהפכה שהובילה קו של הלאמה ותפישה כלכלית סוציאליסטית. הבורסה החלה להתחזק שוב החל מ־1992, על רקע שורת רפורמות כלכליות שהונהגו במצרים.
ענפים > נפט, משאבים טבעיים וחשמל

נפט התגלה במצרים ב־1910, וב־1999 הגיע תפוקת הנפט במצרים לכ־44 מיליון טון, המשמש בעיקר לצריכה פנימית, ובחלקו לייצוא. עם זאת, מצרים נדרשת לייבא נפט ממדינות אחרות, בשל צורך להפקת דלקים מסוג נפט שאינו קיים במצרים. במצרים מספר בתי זיקוק, המזקקים נפט בהיקף של כ־25 מיליון טון בשנה. במצרים מרבצי גז טבעי גדולים. באמצעות צינור הגז הערבי, מייצאת מצרים גז טבעי לירדן, סוריה ולבנון. שלוחה מצינור זה סיפקה גז טבעי לישראל בין השנים 2008 ל־2011. עם זאת, הגידול הטבעי הגבוה במצרים הוביל ב־2012 למחסור בגז טבעי בתוך מצרים, ולצורך בייבוא גז טבעי ממדינות אחרות.
חשמל מיוצר במצרים באמצעות תחנות כוח הפועלות בדלקים שונים, ובאמצעות תחנה הידרו אלקטרית בסכר אסואן, המפיקה כ־2,100 מגה-וואט. בשנת 1967 סיפקה תחנה זו 50% מצריכת החשמל במצרים, אך עד 1998 ירד שיעור זה לכ־15%, על רקע גידול ניכר בצריכת החשמל במצרים. יצור החשמל במצרים ותשתיות ההולכה אינם מספיקות לביקוש הגובר, ובעקבות כך אמינות אספקת החשמל נמוכה, והפסקות החשמל תדירות.
ענפים > חקלאות

רוב שטחה של מצרים הוא מדבר, ורק כשני אחוזים משטחה של מצרים ניתנים לעיבוד חקלאי, רובם בהשקיה סביב הנילוס.
הגידולים החקלאיים העיקריים הם כותנה, אורז, תירס, חיטה, קטניות, פירות, ירקות, בקר, תאואים, כבשים ועזים. ענף חקלאי חשוב נוסף הוא ענף הדיג. החקלאות מעסיקה כרבע מכוח העבודה המצרי.
על פי נתוני 2022, מצרים עומדת במקום החמישי בייצוא תפוחי אדמה (בשווי 357 מיליון דולר).
ענפים > תעשייה

ענפי התעשייה העיקריים במצרים הם טקסטיל, מוצרי מזון, כימיקלים ודשנים, נפט ומוצריו, מלט וחומרי בנייה.
ענפים > תיירות

טרם המהפכה של שנת 2011,היוותה התיירות עוגן חשוב בכלכלה המצרית, כאשר בשנת 2010 נרשם שיא של כ-15 מיליון תיירים במדינה. עקב היותה מדינה שהתברכה באתרים מיוחדים ונדירים (דוגמת הפרמידות ושאר השרידים מהתקופות העתיקות), וכן עובדת היותה קרובה יחסית לאירופה, זולה ויציבה באותה תקופה, עודדו תנועת תיירים מוגברת למדינה.
עקב המהפכה, הכאוס ששרר בעקבותיה והידרדרות הביטחונית והפוליטית, צנחה תנועת התיירים למדינה, מגמה שהתגברה עקב פיגוע הפלת המטוס בשנת 2015. כתוצאה מכך בשנת 2016 נכנסו למצרים 5 מיליון תיירים. ואם זאת נרשמה מגמת התאוששות בשנת 2019 ביקרו במצרים 13 מיליון תיירים זרים קרוב לשיא של שנת 2010. התיירות מהווה כ-15% מהתוצר המקומי גולמי של מצרים ומעסיקה כ-10% מהעובדים במדינה. מלחמת אוקראינה–רוסיה פגעה בהכנסות מתיירות בשל ירידה בתיירים מרוסיה ומאוקראינה.
ענפים > תעלת סואץ

מצרים גובה תשלום על כלי שיט שעוברים בתעלה, המקצרת מאוד את הדרך בין אירופה למזרח הרחוק. טרם המהפכה, דמי המעבר בתעלת סואץ הכניסו לקופת מצרים כ-5 מיליארד דולר בשנה, וכ-10% מתנועת הספינות בעולם עברה דרכה בכל שנה. עקב המונופול התעבורתי והיעדר תחרות, שמרו המצרים על מחיר גבוה, מה שגורם לחיפוש נתיב אלטרנטיבי, כמו הנתיב הצפון מזרחי, או דרך נמל אילת. אירועים גאופוליטיים כמו מגפת הקורונה והמלחמה בעזה הביאו לפגיעה בהכנסות מהתעלה. בשנת 2023 עמדו ההכנסות מהתעלה על כ-9.4 מיליארד דולר.
ענפים > סיוע חוץ

מאז חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים ב־1979, נהנית מצרים מסיוע חוץ אמריקאי רחב היקף - הן בתחום האזרחי, והן בתחום הצבאי. כמו כן, מטבע חוץ נכנס מעבודות חוץ של פועלים מצרים במדינות ערביות שכנות ובאזור המפרץ הפרסי.
אתגרים

לכלכלה המצרית מספר מאפיינים ומגמות המקשים על הצמיחה, ביניהם:
התפוצצות אוכלוסין - מצרים סובלת מריבוי טבעי גבוה, הפוגע ביכולתה להכיל את כמות האוכלוסייה, ולספק לה תנאים טובים. בכל שנה גדלה האוכלוסייה של מצרים ב-2.6 מיליון איש בממוצע, מה שנחשב לשיעור גבוה מאוד, במיוחד במדינה שסובלת ממחסור במים ומקורות עבודה, כמו גם מצפיפות גדולה בבתי הספר ובבתי החולים.
רמת השכלה נמוכה.
שיעור אבטלה גבוה.
סובסידיות - הממשלה המצרית מסבסדת מוצרים מסוימים (לחם לדוגמה), ושומרת על מחירם קבוע, בלא תלות במחיר האמיתי. הדבר מכביד על הממשלה, שחוששת כי ביטול הסובסידיות יגרור עליית מחירים שתביא לזעם ציבורי נרחב, שעלול לסכן את המשטר.
פיתוח התעשייה מתעשייה מסורתית לתעשייה מתקדמת נתקל בקשיים עקב בורות נרחבת באוכלוסייה (כ־50% אנאלפביתים), תופעת בריחת מוחות, העדר תשתית טכנולוגית מתאימה, והעדר הון פרטי וקושי בגיוס השקעות חוץ.
גדילה מהירה של חוב ממשלתי. משנת 2013 ועד שנת 2023 הוכפל שיעור החוב מהתוצר והגיע ל־34% אחוזי תוצר.
התמעטות ההון הזר הנכנס למדינה.
נוסף על האתגרים הקבועים, בשנות ה־20 התווספו למצרים אתגרים נוספים בעקבות אירועים עולמיים אקטואליים:
מגפת הקורונה שפגעה בסחר העולמי בכללותו, הזיקה גם לכלכלת מצרים.
המלחמה בין רוסיה לאוקראינה הגבירה את הקושי של מצרים בהשגת מטבע חוץ, לאחר שהובילה להוצאה מהמדינה של הון בשווי 22 מיליארד דולר, שמקורותיו בעיקר מגורמים רוסיים. הוצאת ההון ממצרים האיצה את פיחות המטבע של מצרים והקצינה את האינפלציה (שהחמירה עקב תופעת אינפלציה עולמית) לאינפלציה שנתית של 21% בשנת 2022, וקרוב ל-40% ב-2023.
על רקע מלחמת חרבות ברזל, תקיפות של ספינות בידי החות'ים מתימן הקשו על הסחר דרך תעלת סואץ, והפחיתו את העמלות שהרוויחה מצרים על המעבר בתעלה.
מלחמת האזרחים הסודנית מביאה למצרים מאות אלפי פליטים עניים.
אתגרים > סובסידיות

במצרים נהוגות סובסידיות רחבות היקף, על קמח, סולר, גז בישול ומוצרי יסוד נוספים. היקף הסובסידיות בשנת 2012 עמד על כ־20 מיליארד דולר (מחציתם על סולר). בלעדי סובסידיות אלו, לא תתאפשר חקלאות רחבה במצרים (בשל הצורך בדלק לשאיבת מים להשקיה), וייווצר משבר מזון בשל מחירים גבוהים, דבר שיעורר תסיסה חברתית חזקה במצרים. בשל כך, נמנעו השלטונות במצרים מפגיעה בסובסידיות במהלך השנים. כדי לקיים את משטר הסובסידיות, נדרשת מצרים ליבוא רחב היקף של חיטה וסולר, שכן המשאבים המקומיים אינם מספיקים לביקוש (מצרים מייבאת כחצי מכמות החיטה הנצרכת). למרות ההיקף הרחב של הסובסידיות, על פי הבנק השווייצרי קרדיט סוויס, כ־50% מהכנסות משפחה מצרית ממוצעת מופנים לרכישת מזון. בעקבות הסובסידיה הנרחבת על חיטה, צריכת חיטה לנפש במצרים כפולה מהממוצע העולמי (כ־160 ק"ג לנפש). ב־2008, כ־70% מאוכלוסיית מצריים (כ־56 מיליון איש) היו זכאים לרכישת מזון מסובסד.
סקסי רד

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1998 (בת 26) סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Janae Nierah Wherry 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2018 
 מקום לימודים:  Normandy High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, ראפ מלוכלך, טראפ, היפ הופ של המערב התיכון 
 שפה מועדפת:  אנגלית אפרו־אמריקנית 
 חברת תקליטים:  Gamma 
 מספר צאצאים:  2 
 sexyyred.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ניי נירה וירי (באנגלית: Janae Nierah Wherry; נולדה ב-15 באפריל 1998), הידועה בשם הבמה סקסי רד (Sexyy Red), היא ראפרית אמריקאית.
ביוגרפיה

ג'אנה נירה וירי נולדה וגדלה בסנט לואיס שבמיזורי. וירי התחילה לעסוק בראפ אחרי שכתבה דיס שהופנה כלפי חבר שבגד בה. שם הבמה "סקסי רד" בא מחבריה שהעניקו לה את הכינוי "רד" (Red) בשל שיערה הצבוע באדום, ומטרתה למשיכה מינית. היא הוסיפה "y" נוסף כדי להבדיל את עצמה מאישיות אינסטגרם בעלת שם הומופוני.
רד הוציאה את השיר הראשון שלה "Ah Thousand Jugs" בשנת 2018. בשנת 2021, היא הוציאה את מיקסטייפ הבכורה שלה Ghetto Superstar.
בינואר 2023, היא הוציאה את "Pound Town" עם טיי קית', שהפך מאוחר יותר לוויראלי ברשתות החברתיות. באפריל, היא הופיעה ברמיקס של "Slut Me Out" של NLE צ'ופה. במאי באותה שנה, היא הוציאה את "Pound Town 2" עם ניקי מינאז', שהפך לכניסה הראשונה שלה בבילבורד הוט 100. ביוני, היא הוציאה את המיקסטייפ Hood Hottest Princess. באוגוסט 2023, רד הצטרפה לדרייק בסיבוב ההופעות שלו "It's All a Blur Tour" כמופע פותח, לאחר שהופיעה כאורחת בהופעות קודמות.[11] היא השתתפה יחד עם סיזה בסינגל שלו "Rich Baby Daddy", הסינגל השלישי מאלבומו השמיני של דרייק, For All the Dogs.
ב-28 במאי 2024 הופיעה רד ב-WWE NXT שם הציגה את אליפות צפון אמריקה החדשה לנשים של NXT. כמו כן, נחשף שהיא תארח את אירוע ה-Battleground.
ב-24 בינואר 2025 ברונו מארס וסקסי רד הוציאו את הסינגל "Fat Juicy & Wet".
חיים אישיים

בנה הראשון של רד נולד ב-2020. ב-5 בפברואר 2024, ילדה בשנית והצילומים שלה בחדר הלידה היו מרכז הווידאו קליפ של דרייק ל-"Rich Baby Daddy", שפורסם תשעה ימים לאחר מכן.
באוגוסט 2023, חשפה רד בפודקאסט כי הייתה קורבן לאונס.
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2021: Ghetto Superstar
2023: Hood Hottest Princess
2024: In Sexyy We Trust
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2023: Pound Town
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | "Rich Baby Daddy" (דרייק בהשתתפות סקסי רד וסיזה) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | ההיפ הופ הטוב ביותר | "Rich Baby Daddy" (דרייק בהשתתפות סקסי רד וסיזה) | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Skelton, Eric (4 במאי 2023). "An Extremely Unfiltered Interview With Sexyy Red". Complex. נבדק ב-10 בינואר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Zellner, Xander (7 ביוני 2023). "Hot 100 First-Timers: Sexyy Red & Tay Keith Arrive With 'Pound Town 2'". Billboard. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Williams, Aaron (6 באפריל 2023). "Who Is Sexyy Red? Meet The Rising St. Louis-Based Rapper". Uproxx. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cho, Regina (10 באפריל 2023). "NLE Choppa recruits Sexyy Red for new "S**t Me Out (Remix)" track". Revolt. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alexandria, Lavender (9 ביוני 2023). "Sexyy Red Drops New Album, Hood Hottest Princess". HotNewHipHop. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gilbert, Natalee (14 באוגוסט 2023). "Sexyy Red Stuns Fans by Joining Drake's It's All a Blur Tour, No Longer Touring With Moneybagg Yo". XXL Magazine. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Castro, Danilo (28 במאי 2024). "Sexyy Red Makes Her Explosive Wrestling Debut On WWE NXT". HotNewHipHop. נבדק ב-29 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thania Garcia, Bruno Mars and Sexyy Red Party With Lady Gaga and Rosé in ‘Fat, Juicy & Wet’ Video, Variety, ‏2025-01-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Squires, Bethy (14 בפברואר 2024). "SZA Doulas for Sexyy Red in Drake's 'Rich Baby Daddy' Video". Vulture (באנגלית). נבדק ב-26 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sexyy Red Launches 'Sexyy Red 4 President' Campaign". TheSource.com. 16 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sexyy Red Wants Donald Trump Back in Office as President, Says the Hood Loves Him". XXL Magazine. נבדק ב-4 באוקטובר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0914 3785  MusicBrainz: 0953d634-b964-4f2a-b862-8de475aeaf47
לבנונים

| --- | --- |
לבנונים
לבנונים
 אוכלוסייה
 4 עד 14 מיליון איש בקירוב
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 לבנון לבנון – 5,331,203 (2023)  ברזיל ברזיל – 1,000,000 עד 6–7 מיליון  קולומביה קולומביה – 3,200,000  ארגנטינה ארגנטינה – 1,500,000  ונצואלה ונצואלה – 500,000  ארצות הברית ארצות הברית – 440,279  צרפת צרפת – 300,000  ערב הסעודית ערב הסעודית – 300,000  קנדה קנדה – 300,000  אוסטרליה אוסטרליה – 203,139  פרגוואי פרגוואי – 200,000  אקוודור אקוודור – 170,000  חוף השנהב חוף השנהב – 100,000–300,000  קהילות קטנות יותר במדינות נוספות
 שפות
 ערבית לבנונית, ערבית קפריסאית, שפות אירופיות (בפזורה), בעיקר פורטוגזית, ספרדית, צרפתית ואנגלית
 דת
 אסלאם (סונים, שיעים), נצרות (יוונים-אורתודוקסים, מרונים, פרוטסטנטים), דרוזים
 קבוצות אתניות קשורות
 סורים, ערביי ארץ ישראל, יהודים
לבנונים (בערבית: الشعب اللبناني) הם האנשים הגרים בלבנון או שמקורם במדינה זו. המונח עשוי לכלול גם קבוצות שאכלסו את הר הלבנון והרי מול הלבנון לפני הקמת מדינת לבנון המודרנית.
מכיוון שהשיעור היחסי של הקבוצות האתניות והדתיות השונות בלבנון הוא רגיש מבחינה פוליטית, לא התקיים במדינה מפקד אוכלוסין מאז שנת 1932, אז נערך מפקד על ידי רשויות המנדט הצרפתי. לפיכך, אין בנמצא ניתוח דמוגרפי מדויק של החברה הלבנונית. לפי הערכה משנת 2017, הקבוצות הדתיות הגדולות בלבנון הן מוסלמים שיעים ("מתואלים", 27%), מוסלמים סונים (27%), נוצרים מרונים (21%), נוצרים יוונים-אורתודוקסים (8%), נוצרים מלכיתים (5%), דרוזים (5.2%), ונוצרים פרוטסטנטים (1%).
רוב הלבנונים חיים כיום בפזורה הלבנונית (אנ') מחוץ למדינה, בקהילות באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אירופה, אוסטרליה ואפריקה. רוב הלבנונים בפזורה הם נוצרים. לפי הסברה המקובלת, הריכוז הגדול ביותר של לבנונים הוא בברזיל, שבה חיים לפי הערכות שונות בין מיליון ל-7 מיליון לבנונים. אוכלוסיות לבנוניות גדולות מתגוררות גם בקולומביה, ארגנטינה וונצואלה.