תיאטרון זירו
היסטוריה > פעילות

רודובילסקי ובלווצב המשיכו לפעול במקלט הציבורי, ששימש עד אז את תנועת בית"ר. המקום ניתן להם ביוזמתו של איש הנדל"ן והפעיל החברתי רפי גרגס, שבין היתר סייע בקליטת עולים חדשים בקריית אונו. אחד החללים במקלט, שזכה לכינוי "ART מרתף", שימש את התיאטרון לקיום חזרות להצגות השונות. החלל האחר שימש כמחסן תפאורות, תלבושות ואביזרי במה.
במשך שנים רבות פעל התיאטרון במתכונת של תיאטרון נודד – לא היה לו אולם משל עצמו, וההצגות התקיימו באולמות שהושכרו בכל רחבי הארץ. הדבר חִייב ניוד מתמיד של הציוד ממקום למקום, מגבלה שהובאה בחשבון בתכנון ההפקות השונות. רק בשנת 2019 הוחלט להתאים את החלל ב"ART מרתף" כך שישמש גם כ"אולם" הופעות, וכיום מתקיימות שם הצגות בפני קהל מצומצם – כשלושים איש. גודלו של האולם חייב לא פעם לבצע התאמות בהצגות, המועלות בדרך כלל באולמות גדולים יותר.
במהלך השנים הצליח התיאטרון לגבש צוות שחקנים ועובדי במה שאפשרו לו להעלות עשרות הצגות, ובהן מחזות של ולדימיר נבוקוב, יצחק בשביס זינגר, אנטון צ'כוב, שלום עליכם, זאב ז'בוטינסקי, אנדריי מקסימוב, ז'אן אנוי, אדוארד אלבי, אלבר קאמי ועוד רבים אחרים.
כל ההצגות שעלו בתיאטרון הן פרי עבודה משותפת של אולג רודובילסקי ומרינה בלווצב. הם היו הבמאים, מעצבי התפאורה, השחקנים, וחלק מההצגות שהועלו אף מבוססות על מחזות מקוריים שהם כתבו.
מרבית הצגות התיאטרון הועלו בשפה הרוסית, ורק מיעוטן הוצגו גם בעברית. הפעם הראשונה שהתיאטרון העלה הצגה בעברית הייתה ב-2006: אחרי שנתיים שבהן הופיעו השחקנים עם "אישה בחולות" ברוסית, הם העלו את ההצגה בעברית בתיאטרון הערבי-עברי ביפו בתרגומו של רועי חן. גם ההצגה "ציפורי", המבוססת על יצירתו של עגנון, הועלתה תחילה ברוסית ובהמשך (בשנת 2024) גם בעברית. ההצגה "שעת הזאב", העוסקת בחייו, אהבתו ויצירתו של זאב ז'בוטינסקי הועלתה רק בעברית.
לצד ההפקות לקהל הבוגר, מפיק התיאטרון גם הצגות לילדים המועלות אף הן על במות בכל הארץ. רוב ההצגות הן קלאסיקה רוסית, שהורים שהכירו אותן לפני שעלו ארצה מביאים אליהן את ילדיהם. לצִדן מועלות גם הצגות מהרפרטואר הבינלאומי. רוב ההצגות לילדים מתקיימות בשפה הרוסית, ורק אחת מהן, "תיאטרוניק", מחזה שכתב אולג רודובילסקי ועוסק בתולדות התיאטרון ובמהותו, מוצגת בעברית.
בשנת 2008 נפתח בתיאטרון סטודיו למשחק בשם "אני מאמין", אך לא מדובר בחוג או בקורס המעניק תעודה. המשתתפים בסטודיו הם בעלי מקצועות שונים ומגוונים בטווח גילים רחב, והעיסוק בתיאטרון הוא בעבורם תחביב המצדיק השקעת שעות רבות בלימוד, תרגול ועבודה. אנשי הסטודיו מציגים הצגות משלהם לקהל הרחב, וכמה מחברי הסטודיו אף משולבים בהפקות של הלהקה המקצועית.
החל מ-2012 נהפך התיאטרון לחלק מהעמותה "מעגל תרבות", עמותה שמטרותיה הן: "קידום התרבות בישראל למען שיפור החברה והגשמת הפרט; עידוד עיסוק באמנות ובתרבות כאמצעי להבנה בין חלקי החברה הישראלית, להשתלבות העולים בחברה ישראלית ולשיפור מעמדם ורווחתם של העוסקים באמנות ובתרבות; קידום מצוינות בתרבות ובאמנות; פיתוח דרכים חדשות לביטוי אמנותי; הפקת פרויקטים אמנותיים; וארגון אירועים קהילתיים ואמנותיים בהשתתפות אנשי תרבות ואמנות".
בראשית דרכו קיבל התיאטרון תמיכה מהמרכז לאמנים עולים במשרד העלייה והקליטה. התמיכה התקבלה לכל פרויקט בנפרד, לאחר שהוצג ונבחן, אך בעקבות מגפת הקורונה, שבמהלכה לא היו הופעות, פסקה תמיכה זו. מאז שנת 2023 התיאטרון מוגדר כ"קבוצת תיאטרון", דבר שמזכה אותו בתמיכה שנתית צנועה, אך קבועה, ממינהל התרבות.
קהל היעד העיקרי של התיאטרון הם העולים ממדינות חבר העמים וילדיהם דוברי הרוסית. גל העלייה מרוסיה ומאוקראינה מאז החלה המלחמה באוקראינה, בפברואר 2022, הביא לתיאטרון קהל חדש.
התיאטרון השתתף במהלך השנים בעשרות פסטיבלים שנערכו בארצות שונות, ובהן: קנדה, גרמניה, דנמרק, רוסיה, הונגריה, בולגריה, ליטא, אוקראינה, בלארוס, מולדובה ואוזבקיסטן. בפסטיבלים אלה העלה התיאטרון מגוון רחב של מחזות וייצג בכבוד את התרבות הישראלית.