stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגביע לזכר הות'ורן

הגביע לזכר הות'ורן (באנגלית: Hawthorn Memorial Trophy) הוא פרס המוענק מדי שנה לנהג הפורמולה 1 המצליח ביותר מבריטניה או מחבר העמים הבריטי באותה השנה. הענקת הפרס החלה בשנת 1959, לזכרו של מייק הות'ורן, הבריטי הראשון שזכה באליפות הפורמולה 1, שנהרג באותה השנה בתאונת דרכים. הענקת הפרס מתרחשת, בדרך כלל, לאחר גרנד פרי בריטניה.
לואיס המילטון מחזיק בשיא הזכיות בפרס - 11 פעמים, מתוכן 8 פעמים ברציפות.
רשימת הזוכים

| שנה | זוכה | מיקום בעונה |
| --- | --- | --- |
| 1959 | אוסטרליה ג'ק ברבהאם | 1 |
| 1960 | אוסטרליה ג'ק ברבהאם (2) | 1 |
| 1961 | בריטניה סטירלינג מוס | 3 |
| 1962 | בריטניה גרהאם היל | 1 |
| 1963 | בריטניה ג'ים קלארק | 1 |
| 1964 | בריטניה ג'ון סורטיס | 1 |
| 1965 | בריטניה ג'ים קלארק (2) | 1 |
| 1966 | אוסטרליה ג'ק ברבהאם (3) | 1 |
| 1967 | ניו זילנד דני האלם | 1 |
| 1968 | בריטניה גרהאם היל (2) | 1 |
| 1969 | בריטניה ג'קי סטיוארט | 1 |
| 1970 | ניו זילנד דני האלם (2) | 4 |
| 1971 | בריטניה ג'קי סטיוארט (2) | 1 |
| 1972 | בריטניה ג'קי סטיוארט (3) | 2 |
| 1973 | בריטניה ג'קי סטיוארט (4) | 1 |
| 1974 | ניו זילנד דני האלאם (3) | 7 |
| 1975 | בריטניה ג'יימס האנט | 4 |
| 1976 | בריטניה ג'יימס האנט (2) | 1 |
| 1977 | בריטניה ג'יימס האנט (3) | 5 |
| 1978 | בריטניה ג'ון ווטסון | 6 |
| 1979 | אוסטרליה אלן ג'ונס | 3 |
| 1980 | אוסטרליה אלן ג'ונס (2) | 1 |
| 1981 | אוסטרליה אלן ג'ונס (3) | 3 |
| 1982 | בריטניה ג'ון ווטסון (2) | 3 |
| 1983 | בריטניה ג'ון ווטסון (3) | 6 |
| 1984 | בריטניה דרק וורויק | 7 |
| 1985 | בריטניה נייג'ל מנסל | 6 |
| 1986 | בריטניה נייג'ל מנסל (2) | 2 |
| 1987 | בריטניה נייג'ל מנסל (3) | 2 |
| 1988 | בריטניה דרק וורויק (2) | 8 |
| 1989 | בריטניה נייג'ל מנסל (4) | 4 |
| 1990 | בריטניה נייג'ל מנסל (5) | 5 |
| 1991 | בריטניה נייג'ל מנסל (6) | 2 |
| 1992 | בריטניה נייג'ל מנסל (7) | 1 |
| 1993 | בריטניה דיימון היל | 3 |
| 1994 | בריטניה דיימון היל (2) | 2 |
| 1995 | בריטניה דיימון היל (3) | 2 |
| 1996 | בריטניה דיימון היל (4) | 1 |
| 1997 | קנדה ז'אק וילנב | 1 |
| 1998 | בריטניה דייוויד קולטהרד | 3 |
| 1999 | בריטניה אדי אירוין | 2 |
| 2000 | בריטניה דייוויד קולטהרד (2) | 3 |
| 2001 | בריטניה דייוויד קולטהרד (3) | 2 |
| 2002 | בריטניה דייוויד קולטהרד (4) | 5 |
| 2003 | בריטניה דייוויד קולטהרד (5) | 7 |
| 2004 | בריטניה ג'נסון באטן | 3 |
| 2005 | בריטניה ג'נסון באטן (2) | 9 |
| 2006 | בריטניה ג'נסון באטן (3) | 6 |
| 2007 | בריטניה לואיס המילטון | 2 |
| 2008 | בריטניה לואיס המילטון (2) | 1 |
| 2009 | בריטניה ג'נסון באטן (4) | 1 |
| 2010 | אוסטרליה מארק ובר | 3 |
| 2011 | בריטניה ג'נסון באטן (4) | 2 |
| 2012 | בריטניה לואיס המילטון (3) | 4 |
| 2013 | אוסטרליה מארק ובר (2) | 3 |
| 2014 | בריטניה לואיס המילטון (4) | 1 |
| 2015 | בריטניה לואיס המילטון (5) | 1 |
| 2016 | בריטניה לואיס המילטון (6) | 2 |
| 2017 | בריטניה לואיס המילטון (7) | 1 |
| 2018 | בריטניה לואיס המילטון (8) | 1 |
| 2019 | בריטניה לואיס המילטון (9) | 1 |
| 2020 | בריטניה לואיס המילטון (10) | 1 |
| 2021 | בריטניה לואיס המילטון (11) | 2 |
ביאורים

↑  נהגים שסיימו את השנה כאלופים מופיעים בכתב מודגש. 
 המספר בסוגריים מציין את מספר הזכייה במקרה של זכייה חוזרת.
הערות שוליים

↑  Hamilton equals Hawthorn Trophy record, MotorsportUK.org, 19 July 2018
הדיוויזיה ה-35 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1915–1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-35 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1914 כחלק מצבא קיצ'נר, וכללה לוחמים נמוכים אך חזקים שהתגייסו מבתי החרושת ומהמפעלים. בסוף 1915 נשלחה הדיוויזיה למצרים, ובינואר 1916 נשלחה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקיץ 1916 במהלך הקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב פשנדל. בשנת 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובאפריל 1919 פורקה הדיוויזיה.
דרוויצר גלייטר

דרוויצר גלייטר (בגרמנית: Derwitzer Gleiter, Derwitzer Apparat) היה כלי טיס למטרת גלישה אווירית שפותח על ידי המהנדס הגרמני אוטו ליליינטל בשנת 1891 בקיסרות הגרמנית.
ליליינטל היה האדם הראשון שתכנן ובנה גלשן אוויר שיכול היה לשאת אדם. בשל תרומתו הרבה בתחום זה והמידע הרב שצבר בחקירות שניהל, ליליינטל נחשב לאחד האישים המוכרים והמשפעים ביותר מבין החלוצים בתחום התעופה. כלי התעופה אותו המציא מוכר כיום כגלשון אוויר.
את טיסותיו הראשונות ביצע ליליינטל בברלין באזור שהיה קרוי "Windmühlenberg" ממרומי גבעה מלאכותית שבנה. ליליינטל נעזר בכיסי אוויר שהגיעו למהירות של 10 מטר בשנייה. טווחי הטיסה הגיעו ל-25 מטר.
במהלך הניסוי צעק אל צלם שמוקם על הקרקע כדי לתמרן לתוך המיקום הטוב ביותר עבור הצילום
בשנת 1893 הגיע ליליינטל לטווחי טיסה של 250 מטר.
"דרוויצר גלייטר"

צוות: 1 טייס.
אורך: 3,90 מטר.
מוטת כנפיים: 7.62 מטר.
שטח כנפיים: 10 מ"ר.
משקל: 18 ק"ג (ריק).
גלריה

"דרוויצר גלייטר"
"דרוויצר גלייטר"
"דרוויצר גלייטר"
ראו גם

גלישה אווירית
דאון
ליליינטל נורמל-זגל-אפראט
ליליינטל בי-פלאן
לקריאה נוספת

Nitsch, Stephan. Vom Sprung zum Flug (From the jump to the flight). Berlin, Brandenburgisches Verlagshaus, 1991. ISBN 3-327-01090-0.Modified second edition: Die Flugzeuge von Otto Lilienthal. Technik - Dokumentation - Rekonstruktion. (The airplanes of Otto Lilienthal. Technique - Documentation - Reconstruction). Otto-Lilienthal-Museum Anklam, 2016. ISBN 978-3-941681-88-0.
הערות שוליים

↑  דגמי כלי הטיס שבנה "ליליינטל בי-פלאן" lilienthal-museum.de/olma
↑  אוטו ליליינטל centennialofflight.net/essay/Prehistory/lilienthal
↑  מלילינטל אל האחים רייט / ראו "דרוויצר גלייטר" lilienthal-museum.de/olma/ewright
↑  Seifert and Waßermann: Otto Lilienthal. Leben und Werk. Eine Biographie. Hamburg 1992: pp. 62–65. ISBN 3-924562-02-4
↑  "דרוויצר גלייטר" lilienthal-museum.de
דרווין האם

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1973 (בן 51) סגינו, ארצות הברית 
 עמדה:  סמול פורוורד 
 גובה:  2.01 מטרים
 מכללה:  מכללת אוטרו (1992–1993) אוניברסיטת טקסס טק (1993–1996)
 דראפט:  לא נבחר, 1996
 קבוצות כשחקן
 1996–1997 1997 1997–1998 1999 1999–2002 2002–2003 2003–2005 2006 2007–2008 2008:  דנוור נאגטס אינדיאנה פייסרס וושינגטון ויזארדס  גרנדה מילווקי באקס אטלנטה הוקס דטרויט פיסטונס TNT פון פאלס אלבקרקי ת'אנדר בירדס אוסטין טורוס
 הישגים כשחקן
 אליפות NBA ‏(2004)
 קבוצות כמאמן
 2008–2010 2010–2011 2011–2013 2013–2018 2018–2022 2022–2024:  אלבקרקי ת'אנדר בירדס (ע') ניו מקסיקו ת'אנדר בירדס לוס אנג'לס לייקרס (ע') אטלנטה הוקס (ע') מילווקי באקס (ע') לוס אנג'לס לייקרס
 הישגים כמאמן
 אליפות NBA ‏(2021)  טורניר אמצע העונה של ה-NBA ‏(2023)
 
דרווין האם הָאָב (באנגלית: Darvin Ham Senior; נולד ב-23 ביולי 1973) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ששיחק בעמדת הסמול פורוורד. הוא שיחק שמונה עונות ב-NBA מ-1996 עד 2005 ומאוחר יותר בליגת העל הפיליפינית ובליגת הפיתוח של ה-NBA עד 2008. הוא זכה באליפות NBA עם דטרויט פיסטונס ב-2004.
קריירת מכללות

לאחר שלמד בתיכון סגינו, החל האם לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת טקסס טק ב-1993. בזמן ששיחק בטקסס טק הוא זכה לתשומת לב נרחבת לאחר ששבר את הלוח בהטבעה במהלך טורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-1996 נגד אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. הדאנק העביר את המומנטום לטקסס טק רד ריידרס, והעלה אותם לסוויט סיקסטין (שמינית הגמר) לראשונה בתולדות המכללה. הדאנק הוצג על השער של ספורטס אילוסטרייטד.
האם זכה בתחרות ההטבעות של ה-NCAA בשנת 1996. בקריירת המכללות שלו בת 90 המשחקים הוא העמיד ממוצעים של 8.1 נקודות, 5.1 ריבאונדים, 1.0 אסיסטים ו-1.5 איבודים ב-22.9 דקות, בנוסף לאחוזי קליעה של 59.7% מהשדה ו-49.8% מהעונשין.
קריירת משחק מקצועית

האם הוחתם על ידי דנוור נאגטס כשחקן חופשי ב-1 באוקטובר 1996, ובפברואר 2007 הועבר בטרייד לאינדיאנה פייסרס עבור ג'רום אלן. לאחר מכן חתם האם כשחקן חופשי בוושינגטון ויזארדס (1997), מילווקי באקס (1999), אטלנטה הוקס (2002) ודטרויט פיסטונס (2003). בקריירת ה-NBA שלו בת שמונה עונות ו-417 משחקים, הוא העמיד ממוצעים של 2.7 נקודות ו-2.3 ריבאונדים ב-12.4 דקות למשחק, בנוסף לקליעה ב-51.8% מהשדה ו-4 שלשות בכל הקריירה.
האם התחרה בתחרות ההטבעות של ה-NBA ב-1997, והיה חבר בדטרויט פיסטונס שזכתה באליפות ה-NBA ב-2004. ההטבעות העוצמתיות שלו זיכו אותו בכינוי "דאנקין דרווין" ו"האם סלאמיץ'". בפלייאוף ה-NBA הראשון שלו במילווקי פתח האם בכל חמשת המשחקים בהפסד 2–3 של הבאקס בסיבוב הראשון לאלופת המזרח בסופו של דבר, אינדיאנה פייסרס, תוך שרשם ממוצעים של 5 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק.
בשנת 2005 השתתף האם בתוכנית כדורסל ללא גבולות ביוהנסבורג, דרום אפריקה, ומאוחר יותר בשנת 2015 הוא השתתף בזו שהתקיימה ברפובליקה הדומיניקנית.
ב-17 בינואר 2006, האם הוחתם על ידי הקבוצה הפיליפינית TNT פון פאלס. הוא שיחק שלושה משחקים בקבוצה וקלע בהם בממוצע 16.7 נקודות, כאשר הפון פאלס הפסידו בסופו של דבר לאייר21 אקספרס בסדרה 2–3.
בשנת 2006 שימש האם כפרשן בפוקס ספורטס סאות'ווסט לסיקור הפלייאוף של דאלאס מאבריקס. לאחר מכן הוא שיחק במדי אורלנדו מג'יק בליגת הקיץ של ה-NBA, ובמדי ניו ג'רזי נטס במשחקי קדם העונה.
בשנת 2007 השתתף האם בקדם העונה עם המאבריקס, אך הם ויתרו עליו ב-24 באוקטובר 2007. הוא נבחר במקום השלישי בדראפט ליגת הפיתוח של ה-NBA על ידי אלבקרקי ת'אנדר בירדס, וב-4 באפריל 2008 הועבר בטרייד לאוסטין טורוס.
קריירת אימון

באוקטובר 2008 מונה האם לעוזר מאמן הת'אנדר בירדס, ולאחר מכן שימש גם כמאמן הראשי של הקבוצה. באוקטובר 2011 מונה לעוזרו של מייק בראון בלוס אנג'לס לייקרס, שם עבד עם קובי בראיינט, פאו גאסול ודווייט הווארד בתפקיד פיתוח שחקנים. ב-2013 הוא הצטרף לצוות האימון של אטלנטה הוקס, וב-2015 הוביל את ההוקס לאליפות הבית הדרום מזרחי לראשונה ולמקום הראשונה במזרח.
ביוני 2011 נסע האם לוונצואלה כשליח של SportsUnited ומחלקת המדינה של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא ניהל מחלקות כדורסל עבור 300 בני נוער מאזורים מוחלשים ונפגש עם גורמי ספורט במדינה. לאחר מכן הוא ניהל מערך נוסף של מחלקות ליותר מ-200 בני נוער במיאנמר, בשיתוף הפעולה הספורטיבי הראשון של המדינה עם משרד החוץ האמריקאי.
ב-2013 חתם האם באטלנטה הוקס כעוזרו של מייק בודנהולצר. הוא עזר להוקס להעפיל לפלייאוף בשתי עונות רצופות, כולל עלייה לגמר המזרח ב-2015. בשנת 2018 הוא חתם בעקבות בודנהולצר במילווקי באקס.
בעונת 2020/2021 עזר האם למילווקי לזכות בתואר ה-NBA השני בתולדות המועדון, כשהקבוצה ניצחה את פיניקס סאנס בשישה משחקים בגמר ה-NBA וזכתה באליפות הראשונה שלה מאז 1971.
ב-27 במאי 2022 מונה האם למאמן ראשי של הלוס אנג'לס לייקרס ל-4 שנים, לאחר שהמאמן הקודם פרנק ווגל פוטר בסיום עונת 2021/2022. ב-9 בדצמבר 2023 הוביל את הלייקרס לזכייה בטורניר אמצע העונה של ה-NBA ‏2023, והפך למאמן הראשון שזוכה בתואר. ב-3 במאי, לאחר שקבוצתו הודחה על ידי דנוור נאגטס בסיבוב הראשון של פלייאוף 2024, הוא פוטר מתפקידו.
חיים אישיים

אימו של האם היא וילמר ג'ונס-האם, האישה הראשונה שכיהנה כראש עיריית סגינו, מישיגן.
האם נשוי לדנייטרה, שלמדה גם היא בטקסס טק. בנו, דרווין הבן, שיחק באוניברסיטת נורת'ווד ומשמש בה כעוזר מאמן.
הערות שוליים

↑  "Darvin Ham continues to relish Texas Tech roots". lubbockonline.com.
↑  פרופיל, באתר basketball-reference.com
↑  "Darvin Ham career stats". TSN. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  2000 NBA Eastern Conference First Round, Bucks vs. Pacers, basketball-reference.com
↑  רנדולף לאונגסון (28 במאי 2022). "LOOKBACK: Why Darvin Ham's PBA career lasted all of three games". Spin.ph. נבדק ב-2024-01-07. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lakers hire Darvin Ham, ESPN, ‏24 באוקטובר 2011
↑  "Darvin Ham Returns to Hawks Organization as Assistant Coach". אטלנטה הוקס.
↑  American Basketball Players Travel to Venezuela, מחלקת המדינה של ארצות הברית, ‏27 באוגוסט 2012
↑   US sends basketball players to Burma, The Telegraph, 26 באוגוסט 2012
↑  יש גביע: לברון והלייקרס זכו בטורניר אמצע העונה של ה-NBA, באתר ynet, 10 בדצמבר 2023
↑  רשמית: לוס אנג'לס לייקרס פיטרה את דרווין האם, באתר ONE‏, 3 במאי 2024
↑  "Faces In The Crowd: Darvin Ham". אוניברסיטת טקסס טק.
↑  "Former Bridgeport star Darvin Ham develops into versatile forward for Northwood".
↑  "Assistant Coach Darvin Ham". אוניברסיטת נורת'ווד. נבדק ב-2024-01-07.
דילי (מחוז)

ערך זה עוסק במחוז במדינה מזרח טימור. אם התכוונתם לעיר הבירה של מחוז זה, ראו .
| --- | --- |
גבעות במחוז דילי
גבעות במחוז דילי
 מדינה:  מזרח טימור מזרח טימור
 נפות במחוז:  6 גזרות מרכזיות: כריסטו ריי (באנגלית: Cristo Rei)  דום אליקסו (באנגלית: Dom Aleixo)  מטינרו (באנגלית: Metinaro)  ניין פטו (באנגלית: Nain Feto)  ורה קרוז (באנגלית: Vera Cruz)
 בירת המחוז:  דילי
 שפה רשמית:  טטום
 שטח:  372 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  268,005 (2022)
  ‑ צפיפות:  466.5 נפש לקמ"ר (2004)
 קואורדינטות:  8°34′00″S 125°35′00″E﻿ / ﻿8.5666666666667°S 125.58333333333°E﻿ / -8.5666666666667; 125.58333333333 
 אזור זמן:  UTC +9
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מראה שכיח במחוז, חזיר בדילי
מחוז דילי (בטטום: Díli) הוא אחד מתוך 13 המחוזות של מזרח טימור, המחוז נמצא על החוף הצפוני של המדינה. האוכלוסייה במחוז מונה 173,541 אנשים שחיים בשטח של 372 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר דילי, הבירה הלאומית של המדינה. מחוז זה הוא הקטן ביותר מכל מחוזות המדינה
גזרות

המחוז מחולק ל-6 גזרות מרכזיות והן:
כריסטו ריי (באנגלית: Cristo Rei)
דום אליקסו (באנגלית: Dom Aleixo)
מטינרו (באנגלית: Metinaro)
ניין פטו (באנגלית: Nain Feto)
ורה קרוז (באנגלית: Vera Cruz)
הערות שוליים

↑  לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14443550w (data)  MusicBrainz: 70da59b3-1055-46d5-8e05-a16de0fc0828 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הוד'ר

| --- | --- |

 תרבות:  מיתולוגיה נורדית 
 אב:  אודין 
 אחים:  בלדר, מיילי, וידאר, תור, הרמולד, בראגי, ואלי 
 
הוד'ר (בנורדית עתיקה: Höðr) הוא בנם העיוור של אודין ופריג במיתולוגיה הנורדית.
דמותו

הוד'ר ירה חץ באחיו בלדר והרג אותו לאחר שלוקי שיטה בו. על פי האדה הפואטית והאדה הפרוזאית, פריג ביקשה וקיבלה הבטחה מכל הדברים בעולם, פרט לעץ הדבקון, שהם לא יפגעו בבלדר. במהלך התאספות של אלי האייסיר הם השתעשעו בניסיונות לפגוע בבלדר המוגן. לוקי, שגילה בעזרת התחזות על חולשתו היחידה של בלדר, הגיע להתאספות והביא חץ מעץ דבקון. הוא שכנע את הוד'ר לנסות את החץ ולמרבה תדהמתם של אלי האייסיר, החץ פגע בבלדר והרג אותו.
מותו של בלדר בידי אחיו זיעזע את אלי האייסיר. בתגובה למאורע, אודין והענקית רינדר ילדו את ואלי. ואלי הגיע לבגרות בתוך יום והרג את הוד'ר.
בגרסה אלטרנטיבית של המיתוס שהשתמרה בגסטה דנורום, הגיבור האנושי Høtherus הרג את האל למחצה Balderus במסגרת תחרות על ידה של האלה ננה.
הגביע הרוסי ברוגבי

ערך זה עוסק בטורניר רוגבי. אם התכוונתם לענפים אחרים, ראו .
| --- | --- |
 ענף:  רוגבי
 תאריך ייסוד:  1992
 ארגון מפעיל:  פדרציית הרוגבי הרוסית
 מספר מתמודדים:  34
 מדינות משתתפות:  רוסיה רוסיה
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  יניסיי-STM
 הכי הרבה זכיות:  קרסני יאר קרסנויארסק (10 זכיות)
 אתר רשמי
 
הגביע הרוסי ברוגבי (ברוסית: Кубок России по регби) הוא תחרות שנתית למועדוני רוגבי רוסיים, המאורגן על ידי מנהלת ליגת העל ברוגבי. בטורניר משתתפים מועדוני רוגבי מקצועניים וחובבנים. מאז 2014 מחזיקת הגביע ואלופת רוסיה מהעונה החולפת מתמודדות בטורניר הסופרקאפ הרוסי ברוגבי.
פורמט

פורמט הגביע בשנת 2016 עבר שינויים משמעותיים. לראשונה קבוצות חובבניות השתתפו בטורניר. מועדונים מכל שלוש הליגות של מערכת הרוגבי הרוסית: ליגת העל, ליגת המשנה והליגה הפדרלית, הורשו להשתתף בתחרות. בסך הכל - 34 מועדונים. מועדונים חובבנים מהליגה הפדרלית מתחילים את השתתפותם מהסיבוב הראשון, מועדוני ליגת העל בשלב שמינית גמר הגביע.
משחקי הגמר

| תאריך | עיר מארחת | זוכה | תוצאה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 באוקטובר 2021 | מוסקבה | יניסיי-STM | 34:41 | VVA מחוז מוסקבה |
| 16 באוקטובר 2020 | VTB ארנה, מוסקבה | יניסיי-STM | 11:19 | קרסני יאר |
| 31 באוקטובר 2019 | קרסנויארסק | קרסני יאר | 17:19 | יניסיי-STM |
| 20 במאי 2019 | קרסנויארסק | קרסני יאר | 10:17 | יניסיי-STM |
| 13 באוגוסט 2017 | קרסנויארסק | יניסיי-STM | 19:26 | VVA מחוז מוסקבה |
| 11 באוגוסט 2016 | קרסנודאר | יניסיי-STM | 10:42 | קובאן |
| 17 באוגוסט 2015 | קרסנויארסק | קרסני יאר | 5:45 | סלבה מוסקבה |
| 5 באוקטובר 2014 | מוסקבה | יניסיי-STM | 22:41 | סלבה מוסקבה |
| 9 במאי 2013 | קרסנויארסק | קרסני יאר | 17:23 | יניסיי-STM |
| 3 במאי 2011 | קרסנויארסק | קרסני יאר | 6:9 | יניסיי-STM |
| 9 במאי 2010 | מונינו | VVA מחוז מוסקבה | 3:36 | יניסיי-STM |
| 9 במאי 2009 | קרסנויארסק | יניסיי-STM | 16:17 | VVA מחוז מוסקבה |
| 27 באוקטובר 2007 | קרסנודאר | VVA מחוז מוסקבה | 12:19 | יניסיי-STM |
| 15 באוקטובר 2006 | מוסקבה | קרסני יאר | 8:13 | יניסיי-STM |
| 29 באוקטובר 2005 | מוסקבה | ‏VVA מחוז מוסקבה | 12:24 | קרסני יאר |
| 24 באוקטובר 2004 | מוסקבה | ‏VVA מחוז מוסקבה | 3:33 | פנזה |
| 7 בנובמבר 2003 | סוצ'י | קרסני יאר | 10:17 | VVA מחוז מוסקבה |
| 30 באוקטובר 2002 | מונינו | VVA מחוז מוסקבה | 23:36 | קרסני יאר |
| 28 באוקטובר 2001 | מוסקבה | יניסיי-STM | 9:11 | ‏VVA מחוז מוסקבה |
| 22 באוקטובר 2000 | מוסקבה | יניסיי-STM | 9:36 | ‏VVA מחוז מוסקבה |
| 31 באוקטובר 1999 | מוסקבה | פנזה | 18:23 | פילי מוסקבה |
| 21 באוקטובר 1998 | מוסקבה | קרסני יאר | 5:14 | סיביטיאז'מאש |
| 22 באוקטובר 1997 | — | VVA מחוז מוסקבה | 14:30 | קרסני יאר |
| 25 באוקטובר 1996 | מוסקבה | קרסני יאר | 15:32 | סיביטיאז'מאש |
| 8 באוקטובר 1995 | רוסטוב על הדון | קרסני יאר | 18:32 | אמפילס |
| 19 באוקטובר 1994 | מוסקבה | וסט-זבזדה | 21:22 | VVA מחוז מוסקבה |
| 10 באוקטובר 1993 | — | ‏VVA מחוז מוסקבה | 10:12 | קרסני יאר |
| 8 באוקטובר 1992 | חימקי | ‏VVA מחוז מוסקבה | 0:23 | סלבה מוסקבה |
עובדות

בעקבות הכנות הנבחרת הלאומית לגביע אירופה, גמר הגביע הרוסי 2008 נדחה לאביב 2009 ובסופו של דבר בשנת 2009, הגביע לא שוחק.
בשנת 2012 בוטל גביע רוסיה, מכיוון שרק ארבע קבוצות הגישו בקשה להשתתף.
בשנת 2019 הגביע הרוסי שוחק פעמיים - לשנת 2018 ו-2019.
הערות שוליים

↑  Обесцененный кубок
↑  "Кубок России по регби в 2012 году разыгран не будет". אורכב מ-המקור ב-2014-02-12. נבדק ב-2014-09-23.
דיליה שרמן

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בת 73 בערך) טוקיו, יפן
 שם לידה:  קורדליה קרוליין שרמן
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכללת ואסר, אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת בראון 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  ספרות ספקולטיבית
 בת זוג:  אלן קושנר
 פרסים והוקרה:  פרס אנדרה נורטון (2012) 
 www.deliasherman.com
 
קורדליה קרוליין שרמן (באנגלית: Cordelia Caroline Sherman; נולדה ב-1951), הידועה בשם העט דיליה שרמן, היא סופרת ועורכת אמריקאית, המתמחה בסוגת הפנטזיה. ספרה "יונת החרסינה" זכה בפרס הפנטזיה המיתופואטי.
ביוגרפיה

שרמן נולדה ב-1951 בטוקיו, יפן, וגדלה בניו יורק. בשנת 1972 סיימה תואר ראשון במכללת ואסר, בשנת 1975 סיימה תואר שני באמנויות באוניברסיטת בראון, ובשנת 1981 סיימה דוקטור בלימודי הרנסאנס באותה האוניברסיטה. בשנים 1978–1987 ו-1989–1992 שימשה מרצה באוניברסיטת בוסטון. בשנים 1988–1989 שימשה מבקרת ספרותית במספר כתבי עת. בשנים 1996–2004 עורכת-מייעצת בהוצאת Tor והחל מ-1993 היא כותבת, מרצה ומורה במשרה מלאה.
שרמן מתגוררת בניו יורק עם בת זוגה, אלן קושנר. השתיים נישאו ב-1996.
כתיבתה

בשנת 1987 התפרסמה לראשונה יצירה פרי עטה של שרמן בכתב העת F&SF (אנ'), ובשנת 1988 התפרסם ספרה הראשון, "Through a Brazen Mirror". בשנת 1993 התפרסם ספרה "The Porcelain Dove", אשר זכה בפרס הפנטזיה של האגודה המיתופואטית. בשנת 2011 התפרסם ספרה "The Freedom Maze", אשר זכה בפרס פרומתאוס (אנ').
ספרה "חנות הספרים של המכשף הרשע" תורגם לעברית על ידי יעל אכמון וראה אור בהוצאת עוץ.
הערות שוליים

↑  דיליה שרמן באתר הוצאת עוץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409674005171  BnF: cb167768636 (data)  ISNI: 0000 0000 6320 1652  LCCN: n85039447  NDL: 01131479  NKC: xx0086125  NLA: 35659788  NLK: KAC200705753  SUDOC: 150618832  VIAF: 74640374   WorldCat (עם VIAF): 74640374
דרך הדואר

ח'אן ממלוכי על הדרך - ג'וב יוסף
דרך הדואר (בערבית: درب البريد – "דַּּרבּ אלבּריד") הייתה הדרך הראשית של האימפריה הממלוכית, בין בירתה קהיר לבירת הצפון, דמשק.
השלטון הממלוכי נתן חשיבות עליונה לרישות הממלכה בדרכים טובות. הדרכים שימשו להעברת ידיעות מקצווי האימפריה אל עיר הבירה, והודעות ופקודות מן הבירה אל המחוזות, וכן גייסות, בעת הצורך. בשל השימוש העיקרי שלהן לנשיאת דברי דואר, נקראו הדרכים "דרכי דואר". דרך הדואר הראשית עברה בחלקה בארץ-ישראל. הדרך הייתה כה טובה, שפרש יכול היה להגיע מקהיר לדמשק בתוך ארבעה ימי רכיבה בלבד.
דרך הדואר עברה בתוואי: קהיר - עזה (בירת מחוז ארץ ישראל) - יבנה - לוד - ראש העין - נחל עירון - מגידו - בית שאן - צמח - דמשק. סעיף נוסף של הדרך עבר דרך בירת מחוז הגליל הממלוכי, צפת.
הדרך עוקפת את מישור החוף החרוץ בערוצי נחלים ורובו ביצתי באותה תקופה. מישור החוף גם אכלס במשך התקופה ערים צלבניות. הדרך עוברת במיצרים שבין ההר לחוף (מלוד לראש העין וצפונה ובדיוק לאורך כביש 444 של ימינו) ובין הרי השומרון להר הכרמל (מגידו). תוואי הדרך עובר בנחל עירון המתון, יורד אל בית שאן, בירידה המתונה ביותר אל בקע הירדן וממשיכה לצמח, משם עולה הדרך לרמת הגולן וממשיכה עד דמשק. סעיף הדרך לצפת עולה אליה דרך רמת כורזים ויורד ממנה אל עמק הירדן דרך נבי יושע, חוצה את הירדן בגשר בנות יעקב ומתחבר לדרך לדמשק.
את הדרך יזם השולטן ביברס בשנת 1268, והיא תוחזקה והוחזקה במצב מצוין עד לראשית המאה ה-16.
גשרים

בשטח ישראל נותרו שלושה גשרים ממלוכיים: האחד על נהר הירדן, 250 מטר מצפון לגשר בנות יעקב של ימינו. השני, החשוב והמוכר יותר הוא הגשר בכניסה הצפונית לעיר לוד, המכונה גשר ביברס או גשר ג'ינדס. משני צידי הגשר יש כתובות ותבליטים, בהם מתואר אריה (סמלו של ביברס) המאיים למחוץ ברגלו חולדה (הצלבנים). בכתובת על הגשר כתוב:
בשם האלוהים הרחמן והחנון ותפילתו על אדוננו מוחמד וחבריו כולם. ציווה בבניית הגשר המבורך הזה, אדוננו השולטן האדיר א'-ט' אזהר רכן א-דין ביברס בן עבדאללה בימי בנו אדוננו השולטן המלך א-סעיד נאצר א-דין, ברכת הח'אן ינצור את ניצחונותיהם ויעניק להם סליחה. וזה נעשה בהנהלת העבד הנכנע הזקוק לרחמי אללה, עלא-דין א-סואק, יסלח אלוהים לו ולשני הוריו. בחודש הראמדאן שנת שש מאות שבעים ואחת.
לפי מחקרים אחרונים, השתמשו הבונים באבנים מהכנסייה הצלבנית בלוד. הגשר השלישי שנותר בארץ מימי הממלוכים נמצא ליד יבנה.
חאנים

חאן הוא תחנת דרך למנוחה, החלפת סוסים ולינה. סביב החאן התקיים בדרך-כלל שוק. החאן הממלוכי הגדול ביותר על דרך הדואר הוא חנות תגרים (חאן אל תוג'אר), הנמצא ליד קיבוץ בית קשת של ימינו, על אם הדרך בין התבור לכנרת. החאן היה בנוי סביב חצר מרכזית ובה באר. החאן כלל מסגד מפואר ממנו נותרו שרידי שלושה צריחים. מכלול החאן מוקף חומה שייתכן שהיא מאוחרת, רק מן המאה ה-16. שמו של החאן מעיד על השוק שהתקיים סביבו (תגרים = סוחרים). חאן זה ישב בערך באמצע הדרך וסמוך לפיצול שלה, מיד לפני העלייה לכיוון צפת.
חאנים נוספים נמצאים ליד קיבוץ עמיעד (ח'אן ג’וּב יוּסֻף, جُبّ يُوسِف), חאן אל-מיניה בטבח'ה ממערב לכנרת, ליד קיבוץ גשר, ליד בית שאן, חאן חילו בלוד, ובג'לג'וליה. החאן הממלוכי בצפת, בשכונת הממלוכים, חארת אל-ואטה, המשמש בימינו כחדריו של מלון רימונים, שרת את שליחי הדואר שנמעניו ישבו בצפת, בירת הנפה הצפונית של ארץ ישראל בתקופה הממלוכית.
סבילים

סביל או רהט הוא מתקן לאספקת מים. לפי חוקי האסלאם מחובתו של השליט לספק מים לנתיניו. במיוחד לעוברי-דרכים באזורים צחיחים, ובמיוחד לעוברי דרכים חשובות כדרך הדואר הממלכתית. לפיכך, נבנו לאורך הדרך סבילים רבים, רבים מהם לא שרדו. אולם בירושלים, ברחובות השלשלת, הגיא, ועל רחבת הר הבית ניתן למצוא דוגמאות רבות לסבילים ממלוכיים מפוארים.
סבילים הוקמו בדרך כלל לצד מקומות מקודשים כקברי שיח' ונקודות שיוחסו במסורת לסיפורי מקרא ומעשי נביאים וקדושים.
ראו גם

ג'וב יוסף
דרך הים
ממלוכים
לקריאה נוספת

אמנון כהן (עורך), היסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 7: שלטון הממלוכים והעות'מאנים (1804-1250), ירושלים, כתר ויד יצחק בן-צבי, 1981
משה שרון, תולדות הח'אנים בארץ ישראל, קרדום 20, 1982, עמ' 109–116
הערות שוליים

↑  שנת 1273 לספירת הנוצרים
הכתובת על מעקה גשר ביברס
סביל נבי ימין שליד כפר סבא, על נתיב דרך הדואר. נבנה ב־1312 בשמו של המושל הכללי של ארץ ישראל תנכיז אלחוסאמי
הדיוויזיה ה-356 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 במאי 1943 – 8 במאי 1945 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הדיוויזיה ה-356 (בגרמנית: 356. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 במאי 1943 בטולון, והועמדה תחת פיקוד אגון פון ניינדורף. בנובמבר אותה שנה הועברה הדיוויזיה לקרואטיה, שם הוצבה כחלק מהקורפוס ה-97, וביוני 1944 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, שם לחמה כחלק מהארמייה ה-14, ולאחר מכן כחלק מהארמייה העשירית. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה להונגריה, שם לחמה במתקפת אגם בלטון, כחלק מהארמייה השישית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בהונגריה ובאוסטריה כחלק מארמיית הפאנצר השישית, ובסוף המלחמה נכנעה לכוחות צבא ארצות הברית בווינר נוישטאדט.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
אגון פון ניינדורף: 1 במאי 1943 - 15 במאי 1943
קרל פאולנבאך: 15 במאי 1943 - אוקטובר 1944
קליינהנץ: אוקטובר 1944 - פברואר 1945
פון זאלדרן: פברואר 1945 - 8 במאי 1945
הדיוויזיה ה-357 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  11 בנובמבר 1943 – 8 במאי 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הדיוויזיה ה-357 (בגרמנית: 357. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.