stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צסארביץ'
היסטוריה > צסארבנה של רוסיה

אשתו של הצסארביץ' נשאה את התואר צסארבנה (ברוסית: Цесаревна) – הדוכסית הגדולה. בשנים הראשונות של האימפריה הרוסית נשאו יורשותיו של פיוטר הגדול את התואר הזה: בנותיו יליזבטה, קיסרית רוסיה (1709–1762), אנה פטרובנה (1708–1728) ונטליה פטרובנה (1718–1725). אין לבלבל מילה זו עם צראבנה, ששימשה לפני המאה ה-18 עבור כל בנותיו וכלותיו של הצאר.
נסיכות רבות ממערב אירופה, שהמירו דתן לנצרות אורתודוקסית ושינו את שמותיהן בהתאם, קיבלו את השם הפטרוני פיודורובנה לא בגלל שאבותיהן נקראו "תאודור", אלא כאלגוריה המבוססת על שמו של תיאוטוקוס של תיאודור הקדוש, הפטרון. אייקון של משפחת רומנוב.
| תמונה | שם | אב | תאריך לידה | נישואים | קיבלה את התואר צסארבנה | חדלה להיות צסארבנה | תאריך פטירה | בן זוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מריה אלכסנדרובנה   נולדה כמריה, נסיכת הסן | לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן (בית הסן-דרמשטאדט) | 8 באוגוסט 1824 | 28 באפריל 1841 | 28 באפריל 1841 | 2 במרץ 1855 הפכה לקיסרית | 3 ביוני 1880 | צסארביץ' אלכסנדר ניקולאייביץ' |
|  | מריה פיודורובנה  נולדה כדאגמאר, נסיכת דנמרק  | כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק  (בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג) | 26 בנובמבר 1847 | 9 בנובמבר 1866 | 9 בנובמבר 1866 | 13 במרץ 1881 הפכה לקיסרית | 13 באוקטובר 1928 | צסארביץ' אלכסנדר אלכסנדרוביץ' |
היסטוריה > לאחר המונרכיה

לאחר שתבע את כס המלכות הרוסי בגלות בשנת 1924, מינה קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה את בנו, ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, לצסארביץ'. מאז 1997 מיוחס התואר לנכדו של ולדימיר, גאורגי מיכאילוביץ' רומנוב, שאמו, מריה ולדימירובנה, העניקה לו אותו בתפקידה כטוענת לכס המלכות. לעומת זאת, מי שמתייחס אליו בתואר שושלתי, מתייחס אליו בדרך כלל כ"דוכס הגדול".
עד סוף תקופת האימפריה רוב האנשים ברוסיה ומחוצה לה, בעל פה ובכתב, המשיכו להתייחס לריבון כ"צאר". אולי מסיבה זו התואר צסארביץ' שימש לעיתים רחוקות יותר להתייחסות ליורש העצר מאשר "צארביץ'" או "הנסיך הגדול".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Macedonsky, Dimitry (ביוני 2005). "Hail, Son of Caesar! A Titular History of Romanov Scions". European Royal History Journal. Arturo E. Beeche. 8.3 (XLV): 19–27. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Burke's Royal Families of the World II. Burke's Peerage Ltd. 1980. p. 65. ISBN 0-85011-029-7.
↑  "Елисавета Феодоровна". Православная энциклопедия. נבדק ב-2010-03-23.
קבוצת ארמיות בהם-ארמולי

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 שיוך:   הצבא האוסטרו-הונגרי
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1915–1918 (כ־3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  אדוארד פון בהם-ארמולי
 
קבוצת ארמיות פון בהם-ארמולי של הצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה קבוצת ארמיות אוסטרו-הונגרית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

קבוצת הארמיות הוקמה ב-19 בספטמבר 1915, וכמפקדה מונה אדוארד פון בהם-ארמולי שעל שמו היא נקראה. הארמייה כללה שתי ארמיות של הצבא האוסטרו-הונגרי, וארמייה אחת של צבא הקיסרות הגרמנית. בקיץ 1916 ניסתה קבוצת הארמיות לבלום ללא הצלחה את מתקפת ברוסילוב, וביולי 1917 בלמה בהצלחה את מתקפת קרנסקי. לאחר מכן ב-3 באוגוסט כבשה בסיוע כוחות גרמניים את צ'רנוביץ. ב-31 בינואר 1918 קודם פון בהם ארמולי לדרגת גנרלפלדמרשל, ולאחר מכן השתתפה הקבוצה ב"מבצע אגרוף" שבמסגרתו פלשו כוחות גרמניים ואוסטרו-הונגריים לאוקראינה. ב-3 במרץ 1918 נחתם חוזה ברסט-ליטובסק, וב-16 במאי הוחלט על פירוק קבוצת הארמיות. בעקבות כך פרש פון בהם-ארמולי מהצבא.
מצבת כוחות

הארמייה השנייה (האימפריה האוסטרו-הונגרית) - הייתה גם כן תחת פיקודו האישי של פון בהם-ארמולי
הארמייה השלישית (האימפריה האוסטרו-הונגרית)
ארמיית הדרום (האימפריה הגרמנית)
קבוצת ארמיות דרום

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בספטמבר 1939   22 ביוני 1941   23 בספטמבר 1944 – 26 באוקטובר 1939   30 במרץ 1944   30 באפריל 1945
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה החזית המזרחית
 פיקוד
 מפקדים
 
היטלר במטה קבוצת ארמיות דרום, יוני 1942. משמאל לימין, גנרל לוטננט אדולף ארנסט הויזינגר גנרל חיל הרגלים גאורג פון זודנשטרן, גנרלאוברסט מקסימיליאן פון וייכס, אדולף היטלר, גנרל פרידריך פאולוס גנרל אוברסט אברהרד פון מקנזן, גנרלפלדמרשל פדור פון בוק
קבוצת ארמיות דרום (בגרמנית: Heeresgruppe Süd) הייתה קבוצת ארמיות גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

גרמניה השתמשה בשתי קבוצות ארמיות כדי לפלוש לפולין ב־1939. קבוצת ארמיות צפון וקבוצת ארמיות דרום. במערכה זו קבוצת ארמיות דרום הונהגה בידי גרד פון רונדשטט וראש מטהו אריך פון מנשטיין.
במבצע ברברוסה קבוצת ארמיות דרום הייתה אחת משלוש קבוצות ארמיות שפלשו לברית המועצות ב־22 ביוני 1941. מטרתה העיקרית הייתה לכבוש את אוקראינה ואת בירתה קייב. אוקראינה הייתה מרכז חשוב של תעשייה וכרייה סובייטיים והיו בה גם אדמות חקלאיות טובות שהתאימו לתוכניותיו של אדולף היטלר למרחב מחיה. כדי לבצע משימות אלה סופחו אל קבוצת הארמיות דרום ארמיית הפאנצר הראשונה, הארמייה השישית, הארמייה ה־17, הארמייה ה-11, והארמיות הרומניות השלישית והרביעית. ב־1942 פוצלה קבוצת ארמיות דרום לקבוצת ארמיות A וקבוצת ארמיות B.
בפברואר 1943 אוחדה קבוצת ארמיות B עם קבוצת ארמיות דון לקבוצת ארמיות דרום החדשה. ב-4 באפריל 1944 שונה שמה לקבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ובספטמבר הוקמה מחדש על ידי שינוי שמה של קבוצת ארמיות דרום אוקראינה.
בסוף המלחמה נלחמה קבוצת ארמיות דרום באוסטריה ובסביבותיה היא הייתה אחד מהכוחות המשמעותיים האחרונים שנכנעו לבעלות הברית.
מפקדים

גרד פון רונדשטט (1 בספטמבר 1939 - 26 באוקטובר 1939)
גרד פון רונדשטט (22 ביוני 1941 - 3 בדצמבר 1941)
ולטר פון רייכנאו (3 בדצמבר 1941 - 12 בינואר 1942)
פדור פון בוק (12 בינואר 1942 - 9 ביולי 1942)
אריך פון מנשטיין (12 בפברואר 1943 - 30 במרץ 1944)
יוהנס פריסנר (23 בספטמבר 1944 - 28 בדצמבר 1944)
אוטו והלר (28 בדצמבר 1944 - 7 באפריל 1945)
לותר רנדוליץ (7 באפריל 1945 - 30 באפריל 1945)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517118505171  GND: 4028173-5  LCCN: n85326177  VIAF: 244068617   WorldCat (עם VIAF): 244068617 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מלחמת העולם השנייה ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צנתר

צנתר או קתטר הוא צינור חלול וגמיש בעל קוטר משתנה ונקבע על פי מד בירמינגהאם, המוחדר לתוך חלק בגוף לשם איבחון או ביצוע הליך רפואי באותו מיקום.
שימושים רפואיים

ניתן להחדיר צנתר לגוף בדרכים שונות:
דרך רשת כלי הדם, לאחר שהוכנס דרך דופן הגוף לכלי דם הקרוב אל העור (למשל לעורק במפשעה). תהליך זה קרוי צנתור
דרך פתח טבעי בגוף, כמו השופכה
דרך חתך שנעשה ברקמות – למשל כדי להחדיר צנתר לאחד מחללי הגוף, כמו חלל בית החזה, חלל הבטן או שלפוחית השתן
הכנסת צנתר דרך חתך ניתוחי בגוף.
קיימים הליכים רפואיים רבים הנעשים באמצעות צנתר. לדוגמה:
הכנסת צנתר דרך חתך ניתוחי, בדרך כלל כדי לנקז נוזלים מאתר הניתוח גם לאחר שהניתוח הסתיים והחתך נתפר (למעט הקטע שהצנתר הוכנס דרכו)
החדרת צנתר לחלל בית החזה לשם ניקוז נוזלים או אוויר
החדרת צנתר לכבד דרך כלי הדם לשם הזרקת תרופות ממוקדת
הכנסת צנתר לשלפוחית השתן דרך השופכה כדי לנקזה
החדרת צנתר למוח דרך הגולגולת כדי לנקז נוזלים ממנו, או החדרת צנתר לכלי הדם במוח כדי לאבחן חסימות בהם ולפתוח אותם
צנתור לב, שבו מחדירים צנתר לעורקי הלב במטרה לאבחן חסימות בהם ולטפל בהן.
צנתר בלון

צנתר בלון הוא צנתר גמיש שלקצהו מחובר בלון מתנפח. צנתר זה משמש בעיקר בצנתור טיפולי, למשל לפתיחת חסימות והיצרויות בעורקים ההיקפיים, ומבוצע לאחר צנתור אבחנתי לקביעת מבנה כלי הדם וחומרת הבעיה. בעת החדרת הצנתר הבלון בקצהו לא מנופח, וניפוח הבלון נעשה כאשר הצנתר מגיע למקום הרצוי. לאחר הפעולה, מרוקנים את הבלון שוב ומוציאים את הצנתר.
קיים גם צנתר בלון כפול המשמש, למשל, להשראת לידה.
אטימולוגיה

המילה "צנתר" מופיעה פעם יחידה בתנ"ך במשמעות של צינור המוליך שמן למנורה.
היסטוריה

ניתן למצוא עדויות לצנתרים לניקוז שלפוחית השתן כבר בטקסטים היסטוריים מיוון, אסיה וסוריה הקדומות, החל מ-3,000 שנה לפני הספירה. הסינים הקדמונים השתמשו בגבועלי בצל, הסורים השתמשו בקני עץ, והרומים, ההינדו והיוונים הקדמונים השתמשו בצינורות עץ או מתכות יקרות. צנתרי מתכת מעוצבים בצורה אלסטית החלו להתפתח במאה ה-11 לספירה, בדרך כלל מכסף בשל היותו רך יחסית ותכונותיו האנטיספטיות.
רבים מציינים את בנג'מין פרנקלין כממציא הצנתר הגמיש הראשון, עבור אחיו שסבל מאבנים בכליות, במאה ה-18. עם זאת, על פי הערת שוליים במכתבו ייתכן שהצנתר הומצא כבר בשנת 1720 על ידי Francesco Roncelli-Pardino.
צנתרי גומי פותחו במאה ה-18, אך בתחילה לא היו מוצלחים. בשנת 1844 פותח צנתר גומי מגופר, שהיה חזק ועמיד יותר, ואיפשר ייצור המוני. בשנת 1935 פותח לראשונה צנתר בלון מגומי לטקס על ידי האורולוג Frederic E.B. Foley, והוא קרוי על שמו "צנתר פולי". הצנתר הסטרילי לצנתור עצמי הוצג לראשונה בשנת 1971 על ידי האורולוג Jack Lapides. ישנם צנתרים מחומרים שונים (כגון ניילון, פוליאוריתן ועוד), אך החומר הנפוץ ביותר הוא סיליקון.
ראו גם

צנתור לב
צנתור שלפוחית השתן
צנתור עורק הריאה
צנתר היקמן
צנתר ורידי מרכזי
צנתר ורידי פריפרי
רדיולוגיה פולשנית
הערות שוליים

↑  ד"ר אלכסנדר בלינקי, צנתור טיפולי באמצעות בלון, באתר מכבי שירותי בריאות, ‏27.04.22
↑  Balloon Angioplasty and Heart Stents, UT Southwestern Medical Center (באנגלית אמריקאית)
↑  Morgan D. Peel, Doortje M. R. Croll, Jørg Kessler, Birte Haugland, Craig E. Pennell, Jan E. Dickinson, Raed Salim, Noah Zafran, Kirsten R. Palmer, Ben W. Mol, Wentao Li, Double-vs single-balloon catheter for induction of labor: Systematic review and individual participant data meta-analysis, Acta Obstetricia Et Gynecologica Scandinavica 102, 2023-11, עמ' 1440–1449 doi: 10.1111/aogs.14626
↑  ספר זכריה, פרק ד', פסוק י"ב
1 2 3  Sam Brusco, MedTech Memoirs: Catheters, mdtmag.com, ‏06/16/2015 (ארכיון)
↑  EJ Huth, Benjamin Franklin’s place in the history of medicine, Journal of the Royal College of Physicians of Edinburgh 37 (4), 2007, עמ' 373-8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284850305171  BnF: cb11982708p (data)  LCCN: sh85021026  NKC: ph405069 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קבוצת ארמיות אוסטמארק

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  30 באפריל 1945 – 8 במאי 1945 (9 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה החזית המזרחית
 פיקוד
 דרגת המפקד:   גנרל-אוברסט
 מפקדים:  לותר רנדוליץ
 
קבוצת ארמיות אוסטמארק הייתה קבוצת ארמיות קצרת יומין של הוורמאכט.
היסטוריה

קבוצת ארמיות אוסטמארק הוקמה ב-30 באפריל 1945, באוסטריה. היא הוקמה על בסיס קבוצת ארמיות דרום, שפורקה באותו החודש. קבוצת הארמיות הוצבה בהונגריה, אוסטריה וגרמניה, ונקראה על שם העיר אוסטמארק, שם היה בסיסה. כמפקד הקבוצה מונה לותר רנדוליץ, שבתחילה ניסה להגן על הונגריה, אולם בהמשך נסוג לאוסטריה. קבוצת הארמיות נסוגה בהתאם להתקדמות בעלות הברית. המפקדה האחרונה של היחידה הייתה בעיר ויידהופן אן דר איבס שבאוסטריה תחתית. ב-7 במאי 1945 נכנע רנדוליץ בראש חייליו לכוח מהקורפוס ה-20 האמריקני שהיה חלק מהארמייה השלישית.
מצבת כוחות

במאי 1945 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות:
הארמייה השמינית
הארמייה השישית
ארמיית הפאנצר השישית
צריחון

איור חתך רוחב בקתדרלת ריימס: צריחון קטן נמצא על קצה הגג, מעל מקום המפגש של התמיכה הדואות עם הגג והקמרונות, והצריחון השני - הגדול יותר - נמצא מעל העמוד הגדול, על מנת להטות את העומס שמעבירות התמיכות הדואות מהגג, הקמרונות והקירות כלפי אל עמוד התמיכה הגדול, ואת וקטור המאמץ, כלפי מטה.
צריחונים (פינקלס) מעל תמיכות דואות בקתדרלת ויטוס הקדוש שבפראג
צריחון (Pinnacle; מכונה בעברית גם פינקל בעקבות שמו הלועזי) הוא צריח מחודד קטן השכיח מאוד באדריכלות הגותית. בנייה של צריחונים מקובלת מאוד כסיומת עליונה של קתדרלות גותיות רבות, בראש מגדל הפעמונים או צריחים גדולים במבנה, סביב שפת הגג של המבנה ובראשן של תמיכות דואות.
מקור המילה האנגלית הוא במילה הלטינית "pinnaculum" שפירושה "נוצה קטנה".
תפקידי הצריחון

תפקידיו של אלמנט זה הם בעיקר שניים:
עיצובי – הצריחונים נותנים למבנה מראה מחודד ועוצמתי. ריבוי צריחונים מוסיף למראה התחרה האופייני לסגנון הגותי וכן לשאיפה של המבנה להימתח לגובה. הצריחונים היו עטורים לעיתים קרובות בקרוקטים, זיזי אבן חדים ומעוקלים בצורת עלים או ווים, שהוסיפו למרקם התחרה ותחושת השאיפה למעלה. בנוסף לעיטורים אלה, צריחונים רבים היוו מצע לפיסול וכללו פסלי מלאכים וקדושים (בדרך כלל בנישה מתחת לצריחון או בראשו).
מבני – הצריחונים היו כבדים מאוד במכוון. הם היו עשויים ברובם מאבן ועם תוספות של עופרת שהיא כבדה במיוחד. מיקום הצריחונים הוא תמיד מעל לנקודות במבנה אשר פועלים עליהם כוחות אופקיים כגון דפנות של קמרונות או של תמיכות דואות. על ידי הוספת מאמץ לחיצה משמעותי הפונה כלפי מטה, משתנה כיוון וקטור המאמץ הכללי הפועל על התמיכה לזווית קרובה יותר לניצב לקרקע. לצריחון היה תפקיד נוסף - לשבור את הרוחות הפוגעות בתמיכות הדואות ובכך למנוע מסופה ורוח עזה לגרום לקריסת התמיכות והמבנה.
היסטוריה

מספר היסטוריונים טענו שלא היו צריחונים באדריכלות רומנסקית, אך כיפות חרוטיות על תמיכות עגולות, עם סיומת מחודדות, לא היו נדירות בצרפת בתקופות מוקדמות. אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק הביא בתור דוגמאות את כנסיות סן ז'רמה וסן רמי, וישנה כיפה מחודדת דומה בחזית המערבית של קתדרלת רוצ'סטר.
בתקופת הרומנסק של המאה ה-12 מובאות שתי דוגמאות לצריחונים: אחת בברדון בווסטרשייר והשנייה בקליב בג'לוצ'סטרשייר. בדוגמאות אלה התמיכות הזדקרו כלפי מעלה ויצרו צריח מרובע שהסתיים בפירמידה, באופן דומה לצריחונים של סגנון הגותי האנגלי המוקדם שבא אחרי הרומנסק באנגליה.
בסגנון זה ובסגנונות שבאו אחריו, בעיקר באדריכלות הגותית, הגיע הצריחון לידי שימוש נאות ונרחב שהשתלב יפה בסגנון הגותי. מבחינה מבנית הצריחון סיפק משקל ועומס כדי להטות את מאמצי הקמרונות הגבוהים אל עבר התמיכות הדואות ומשם להטות את המאמצים הצדדיים כלפי מטה, אל עבר עמודים עבים וגדולים. כך מנעו בנאי הקתדרלות מהקירות הגבוהים והדקים לקרוס הצידה עקב לחץ מהקמרונות הגבוהים. בנוסף, הצריחונים עצרו מאבני גמלונים להחליק כלפי מטה וכן איזנו את העומס של הצריחים הגדולים. צריחונים שימשו גם להוספת מומנט כנגד אלמנטים המזדקרים החוצה מהמבנה כגון גרגוילים וקורבלים. מבחינה עיצובית הצריחונים חיזקו את הקווים האנכיים במבנה והגדילו את השאיפה שלו כלפי מעלה. סידור הצריחונים בשורות ובמרווחים קבועים יצר עיצוב דומה לשיני חומה מבוצרת.
בתקופה הגותית האנגלית המוקדמת התמיכות הקטנות הסתיימו לעיתים קרובות ב"גבלט", סיומת משולשית משופעת, ואילו התמיכות הגדולות והחשובות יותר הסתיימו בצריחונים שנתמכו בעמודים מורכבים (אומנות צרורות). בתקופה זו הצריחונים נתמכו רק על ידי העמודים המורכבים והיו פתוחים מלמטה; במבנים רבים מתקופה זו ואלו שאחריה הצריחונים יצרו גומחות (נישות) שהכילו פסלים. בזמן התקופה הגותית האנגלית המקושטת, החזיתות השונות מעל העמודים הזוויתיים הסתיימו לעיתים קרובות בגבלט, בעוד שאלה של התקופה המקושטת היו עשירים יותר וקושטו בקרוקטים וסיומות מחודדות (Finials), ולפעמים בקישוטי Ballflower. דוגמאות טובות לצריחונים כאלה ניתן למצוא בבוורלי מינסטר ובמעלה הצריח של כנסיית סנט מרי, אוקספורד. צריחונים מהתקופה הגותית האנגלית הניצבת שונים אך במעט מאלה של התקופה המקושטת, בעיקר בקרוקטים ובסיומות המחודדות שעוצבו בסגנון מאוחר יותר. המגדלים של הקתדרלות האנגליות מאופיינים ב-4 צריחונים הניצבים בפינות, לעיתים על חשבון צריח מחודד מרכזי גדול.
בצרפת, צריחונים, כמו צריחים מחודדים, היו בשימוש מוקדם יותר מאשר באנגליה. ישנם צריחונים קטנים על זוויות המגדל ב-Abbey of Saintes. ברולה ישנם צריחונים במקומות דומים, כל אחד מהם מורכב מארבעה עמודים קטנים, עם חופות ובסיסים המסתיימים בצריחים פרמידיים. בכל הדוגמאות לעיל החלונות הסייתמו בקשת חצי-עגולה.
באדריכלות הגותית המאוחרת בצרפת ומרכז אירופה הורכבו הצריחונים מעמודים שלעיתים היו ביניהם נישות לפסלים, ומעליהם צריחון מחודד בעל צורה של פירמידה ריבועית או חרוט המעוטר בקרוקטים וסיומת מחודדת (Finial).
השימוש בצריחונים ירד עם נטישת הסגנון הגותי לטובת הסגנונות הקלאסיים של הרנסאנס והבארוק אך חזר לעדנה עם התחייה הגותית.
גלריה

צריחונים בשווה של קתדרלת קיימס
צריחון בקתדרלת ריימס מעל התמיכה הדואה
יער הצריחונים עטורי הפסלים בקתדרלת מילאנו
צריחונים ופסלים על התמיכות הדואות בקתדרלת ריימס
צריחונים בכנסיית "Sint-Petrus-en-Pauluskerk" שבבלגיה
צריחונים מסוג "קרוקט" המקשטים את אותה כנסייה
צריחונים מעל קצה התמיכה הדואה (בחתך של קתדרלת ריימס) המטים את כיוון הכח לכיוון האדמה
צריחונים עם קרוקטים על התמיכות הדואות של קתדרלת נאנט
צריחונים בקפלת קינג קולג'
צריחונים על התמיכות הדואות בקתדרלה הלאומית של וושינגטון, ארצות הברית
ראו גם

צריח מחודד
אדריכלות גותית ואדריכלות נאו-גותית
תמיכות דואות
סוגי קמרונות
| אדריכלות גותית |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אדריכלות גותית • אמנות גותית • אדריכלות גותית -  מונחים • התחייה הגותית | גותיקה |
| סגנונות גותיים | סגנון גותי קורן • סגנון גותי לוהב • אדריכלות גותית אנגלית • אדריכלות גותית ספרדית • גותיקה מנואלינית | גותיקה |
| מונחים ואלמנטים גותיים | אדריכלות כנסיות • קמרון צלעות • חלון רוזטה • ויטראז' • תחרת חלונות • תמיכות דואות • צריחון • צריח מחודד • קרוקט • גרגויל • גרוטסק | גותיקה |
| מבני מפתח | בזיליקת סן-דני • קתדרלת נוטרדאם (פריז) • קתדרלת שארטר • קתדרלת בורז' • קתדרלת ריימס • קתדרלת אמיין • קתדרלת לאן • סנט שאפל • ארמון האפיפיורים, אביניון • קתדרלת קלרמון-פראן • קתדרלת אוורה • קתדרלת שטרסבורג • קתדרלת רואן • כנסיית סנט אואן • קתדרלת בווה • קתדרלת קלן • קתדרלת ויטוס הקדוש, פראג • שטפנסדום, וינה • המינסטר של אולם • מריינקירכה, ליבק • קתדרלת בורגוס • קתדרלת לאון • קתדרלת סביליה • מגדל בלן • קתדרלת מילאנו • ארמון הדוג'ים, ונציה • קתדרלת קנטרברי • קתדרלת לינקולן • קתדרלת סולסברי • קתדרלת ולס • מנזר וסטמינסטר • קתדרלת יורק | גותיקה |
| קטגוריות | קטגוריה:אדריכלות גותית • קטגוריה:קתדרלות בסגנון גותי • קטגוריה:מבנים גותיים • קטגוריה:מבני התחייה הגותית • קטגוריה:אדריכלים גותיים • פורטל:אדריכלות | גותיקה |
קנדי מונטגומרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בנובמבר 1949 (בת 74)
 שם לידה:  קנדיס לין מונטגומרי
 מדינה:  טקסס, ארצות הברית
 מקום מגורים:  Collin County 
 השקפה דתית:  מתודיזם 
 
קנדיס לין מונטגומרי (לבית וילר; נולדה ב-15 בנובמבר 1949) היא אישה אמריקאית שהואשמה ברצח אשת המאהב שלה, בטי גור, בעיירה ויילי, טקסס, ב-13 ביוני 1980, וזוכתה על ידי חבר מושבעים, לאחר שהתקבלה טענתה להגנה עצמית. במהלך התקיפה הוכתה גור 41 פעמים במכות גרזן.
רקע

מונטגומרי, שהייתה בת 30 בעת המקרה, נישאה לפט מונטגומרי, מהנדס חשמל. לזוג נולדו שני ילדים – בת ובן. בשנת 1977 הם עברו למחוז קולין שבטקסס , ולקחו חלק פעיל בכנסייה המתודיסטית של לוקאס. מונטגומרי התיידדה עם בטי גור, מורה בחטיבת הביניים, שאותה פגשה בטקס בכנסייה. גור התגוררה בקרבת מקום עם שני ילדיה ובעלה, אלן, איתו ניהלה מונטגומרי רומן מחוץ לנישואים.
ביום שבו בטי גור נרצחה, בעלה אלן היה מחוץ לעיר. כאשר לא הצליח להשיג את אשתו בטלפון, הוא ביקש מהשכנים שלהם שילכו ויבדקו את ביתם. לאחר שנכנסו בכוח אל בית המשפחה, הם גילו את גופתה המבותרת של גור בחדר הכביסה. בתה התינוקת בת'אני, שבזמן המקרה ישנה במיטתה בחדר, נמצאה ערה, בוכה ומכוסה בצואה שלה לאחר שהושארה במשך 13 שעות ללא השגחה.
המשפט

קנדי מונטגומרי יוצגה על ידי עורך הדין האזרחי דון קראודר והסנגור הפלילי רוברט אודשן. המשפט, אשר נערך במקיני, טקסס, נמשך שמונה ימים בלבד. השופט אשר מונה לנהל את המשפט היה שופט המחזור טום ריאן. בבית המשפט מונטגומרי טענה להגנה עצמית, ועל כך שהיא הגנה על עצמה לאחר שהותקפה על ידי גור, אשר התעמתה עם מונטגומרי בנוגע לרומן שלה עם אלן, בעלה של בטי. במהלך המשפט היא אמרה כי נאלצה להשתמש בגרזן לאחר שגור ניסתה לתקוף אותה עם אותו גרזן כמה רגעים לפני כן.
בדיקת הפוליגרף שעברה מונטגומרי לפני תחילת המשפט הצביעה על כך שהיא דוברת אמת. לעומת זאת, התובע המחוזי טום אוקונל טען שמונטגומרי לא הייתה חייבת לתקוף את גור ויכלה לברוח מהמקום. בנוסף, הוא טען בפני חבר המושבעים כי 41 מכות הגרזן שהנחיתה מונטגומרי על גור, אינה מידתית ביחס לטענה של הגנה עצמית. ב 30 באוקטובר 1980 חבר השופטים שמנה תשע נשים ושלושה גברים, קבע כי מונטגומרי נמצאה לא אשמה ברצח בטי גור.
התגובות לאחר המשפט

פסק הדין זכה לביקורת רבה מהקהילה. המונים קראו "רוצחת! רוצחת!" בגנותה של מונטגומרי כאשר יצאה מבית המשפט בעקבות זיכויה. אביה של בטי גור, בוב פומרוי, אמר:
"עד כמה שהדבר נוגע לי, הצדק ייצא לאור. היא זו שצריכה לחיות עם זה. . . לא הייתי אומר שאני מרוצה מפסק הדין. אנחנו לא יודעים ולעולם לא נדע מה קרה."
לאחר המשפט עברו משפחת מונטגומרי למדינת ג'ורג'יה וגרו בקרבת הוריה של קנדי. זמן מה לאחר מכן קנדי ופט בעלה התגרשו. כיום קנדי עדיין גרה במדינת ג'ורג'יה, נושאת את שם הוריה ווילר ועובדת ביחד עם בתה כמטפלת בילדים ומבוגרים הלוקים בתחושות דיכאוניות.
בשנת 1984 יצא לאור הספר "עדות של אהבה: סיפור אמיתי של תשוקה ומוות בפרוורים". הספר, שנכתב על ידי העיתונאים ג'ון בלום וג'ים אטקינסון מדאלאס בוחן את המקרה והאירועים שקרו בעקבות המשפט.
הופעות בקולנוע בטלוויזיה

בשנת 1990 יצא לאקרנים הסרט "הריגה בעיירה קטנה" אשר מבוסס על המקרה.
בשנת 2022 עלתה לראשונה בהוּלוּ מיני סידרה בשם "קנדי", בכיכובה של השחקנית ג'סיקה בייל שמגלמת את מונטגומרי.
באפריל 2023 עלתה ב-HBO MAX מיני סדרה בת 7 פרקים בשם אהבה ומוות, שנכתבה על ידי דייוויד אי קלי. בסדרה מככבים אליזבת אולסן המגלמת את קנדי, וג'סי פלמונס המגלם את בעלה של בטי, אלן גור.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Duggan, Sonia (29 במאי 2020). "Anniversary of an Axe Murder". In Around Mag. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Smith, Benjamin H. (16 בינואר 2022). "Texas Church Lady Admits To Killing Friend With An Axe — And Still Gets Away With It". Oxygen. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Atkinson, Jim (בינואר 1984). "Love and Death in Silicon Prairie, Part I: Candy Montgomery's Affair". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Affair had ended, suspect says". Fort Worth Star-Telegram. 1980-06-30. p. 3. נבדק ב-2022-05-28.
↑  AlphaNewscallAuthor (2022-07-15). "Candy Montgomery: The Real Story of The Texas Ax Murderer". Alpha News Call (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-07-15.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  "A jury decided Candace Montgomery was acting in self defence". UPI. 30 באוקטובר 1980. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Verdict of not guilty stuns ax murder trial". Fort Worth Star-Telegram. 1980-10-30. p. 1. נבדק ב-2022-05-28.
↑  "Witnesses say intent to kill missing". Fort Worth Star-Telegram. 1980-10-28. p. 1. נבדק ב-2022-05-28.
↑  "Accused murderer found innocent in ax killing". El Paso Herald-Post. 1980-10-30. p. 5. נבדק ב-2022-05-28.
↑  Michelle Scheraga, Where Is Candy Montgomery Today? The True Story Behind Jessica Biel's New Hulu Miniseries Candy, Parade: Entertainment, Recipes, Health, Life, Holidays, ‏2022-05-09 (באנגלית)
↑  Rogers, Tim (31 בינואר 2017). "Book About 1980 Wylie Axe Murder Is Re-released Digitally: Evidence of Love is a classic true crime tale". D Magazine. נבדק ב-7 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Longeretta, Emily (2022-06-01). "How Jessica Biel Found Empathy for Candy Montgomery in Hulu Series: 'You're Still Kind of With Her at the End'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-05-25.
↑  זוהר אורבך, ‏"אהבה ומוות": סיפור הרצח המחריד מהאייטיז מקבל עוד סדרה, באתר ‏מאקו‏, 13 ביוני 2023
מיקומה של העיירה וויליי במחוז קולין, טקסס
בית המשפט של מחוז קולין במקיני, טקסס, 2012
קצאלטננגו

| --- | --- |
דגל קצאלטננגודגל קצאלטננגו
פוטומונטאז' של קצאלטננגו
פוטומונטאז' של קצאלטננגו
 מדינה:  גואטמלה גואטמלה
 מחוז:  קצאלטננגו (מחוז) קצאלטננגו
 ראש העיר:  מיטו בריינטוס
 שפה רשמית:  ספרדית, מאם, קאיצ'ה 
 תאריך ייסוד:  1524
 שטח:  120 קמ"ר
 גובה:  2,330 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  207,620 (30 ביוני 2023)
 קואורדינטות:  14°50′40″N 91°30′05″W﻿ / ﻿14.84444°N 91.50139°W﻿ / 14.84444; -91.50139
 אזור זמן:  UTC -6
 www.muniquetzaltenango.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גואטמלה מוגדלת) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטקצאלטננגו(למפת גואטמלה רגילה) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטקצאלטננגו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קצאלטננגו (בספרדית: Quetzaltenango, ידועה גם בשם שֵׁלַחוּ (Xelajú) או בקיצור שלה) היא העיר השנייה בגודלה בגואטמלה, אחרי גואטמלה סיטי, ובירת מחוז קצאלטננגו.
היסטוריה

בתקופה שלפני הכיבוש הספרדי העיר הייתה שייכת לאנשי מאיה ונקראה בשם שלחו. בעת הכיבוש הספרדי היא הייתה בת לפחות 300 שנים. באזור 1520 הקונקיסטאדור פדרו דה אלוואראדו כבש את העיר בעזרת בני ברית אינדיאנים, וקרא לעיר בשפתם, שפת נאוואטל, קצאלטננגו. למרות ששם זה הפך לשמה הרשמי של העיר, רבים, בעיקר האינדיאנים, המשיכו לקרוא לה בשמה המקורי.
בין 1838 ו-1840 העיר הייתה הבירה של מדינת לוס אלטוס, חלק מהרפובליקה הפדרלית של מרכז אמריקה. כשהאחרונה התפרקה, צבא גואטמלה בהנהגת רפאל קררה כבש את לוס אלטוס. ב-1850 היו בעיר כ-20,000 תושבים.
במהלך המאה ה-19 גידול קפה הפך לענף מרכזי בכלכלת המקום, אשר צמחה עקב כך.
העיר הייתה אמורה לארח ב-2018 את משחקי מרכז אמריקה והקריביים, אך בעקבות בעיות כספיות אירוח המשחקים הועבר לברנקייה בקולומביה.
כלכלה

קצאלטננגו היא מרכז כלכלי ותעשייתי חשוב בגואטמלה. בנוסף על התעשייה, כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות משדות בסביבה, בהם מגדלים בין היתר קפה, תירס, שומשום ואורז.
ערים תאומות

ארצות הברית ליברמור, קליפורניה, ארצות הברית
איטליה טורינו, איטליה
נורווגיה טרומסה, נורווגיה
מקסיקו סן פרנסיסקו דה קמפצ'ה, מקסיקו
קנדי דרלינג

| --- | --- |

דרלינג לפני מותה
 לידה:  24 בנובמבר 1944 פורסט הילס, ארצות הברית 
 פטירה:  21 במרץ 1974 (בגיל 29) מנהטן, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  ניו יורק 
 שם לידה:  James Lawrence Slattery 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Massapequa High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
קנדי דרלינג (24 בנובמבר 1944 – 21 במרץ 1974) הייתה שחקנית אמריקאית, טרנסג'נדרית שמוכרת בעיקר על עבודתה עם האמן אנדי וורהול.