stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נזורה במדבר יהודה

מנזרי מדבר יהודה הוקמו במאה ה-4 והגיעו לשיא פעולתם במאה ה-6, תקופה בה חיו מאות נזירים במנזרים שייסד חריטון וכ-600 נזירים במנזר שייסד תיאודוסיוס וזאת לעומת נזירים בודדים שחיו במנזרים אלו בעת הקמתם.
לנזירים אלו הייתה השפעה פוליטית ורוחנית והם אלו שהכריעו במאבק הכריסטולוגי בין הגישה המונופיזיטית לבין הגישה הכלקדונית לטובת הגישה הדיפיזיטית הכלקדונית.
אחרי הכיבוש המוסלמי נשאר במדבר גרעין מנזרים ונזירים, וכך בתקופת מסעי הצלב, בסיוע המנזרים ששרדו, הוקמו מחדש חלק מהמנזרים שחרבו או ננטשו.
רקע דתי והיסטורי

תנועת הנזירות הנוצרית התפתחה במצרים. ראשוני הנזירים הידועים היו פאולוס מתבי ואנטוניוס הגדול, נזירים הרמיטים שיצאו להתבודד במדבר המזרחי של מצרים בסוף המאה השלישית. הנזירים הנוצרים הראשונים שפרשו לחיי בדידות במדבר נהגו כך, מעבר לסיבות הדתיות האידאולוגיות, גם בשל רדיפות הדת. מבחינה דתית, ראו הנזירים את החיים במדבר כמופת של צניעות ופרישות, חזרה לאורח חייהם של יוחנן המטביל ושל ישו עצמו, כלומר חיקוי המושיע(אנ').
בשנות ה-30 של המאה ה-4 היו במצרים כבר אלפי נזירים שהתגוררו בלמעלה מאלף מנזרים. נזירים אלה חיו בשתי צורות התארגנות, הרמיטים (מתבודדים) וקוינוביטים (שיתופיים). רוב המתבודדים חיו בריכוזים במדבריות המערביים: ניטיריה, קליה וסקטיס. התנועה הנזירית במצרים הגיעה לשיא כוחה בסוף המאה ה-4.
סוגי הנזורה

נזרים מצאו לעצמם סוגים שונים של התבודדות מהסביבה והיו אף כאלו שאחרי תקופה בה חיו כנזירים מתבודדים קיבלו על עצמם משרות בהיררכיה הכנסייתית ועברו לגור במרכזי אוכלוסין.
הרמיטים או ארמיטים (בלטינית - Hermetism, מיוונית ἔρημος הרמוס, מילה שמשמעותה גם מדבר וגם התבודדות), כל נזיר חי חיי פרישות בגפו והיה יכול להגיע למצב של הסיכיה, ולעסוק בהתבוננות פנימית (ἡσυχία, הסיכיה במשמעות שלווה או שלוות נפש, הרגעות, שקט פנימי)
אנכרוטים (anachoritae) היו נזירים הרמיטים, שאחרי שכבר חיו בתוך קהילה, בחרו בחיי פרישות מוחלטים, ללא קשר למנזר או קהילה מסודרת כלשהי, זאת בניגוד לנזירי לאורה שאמנם בילו את רוב זמנם בבדידות אך עשו זאת כחלק מקהילת נזירים בעלת מסגרת (כלכלית, דתית וחברתית) מסודרת. סבאס בילה מספר שנים כאנכרוט לפני שהקים את הלאורה שלו בנחל קדרון
לאורה, נקראת גם סמי-הרמיטיזם או סמי-אנכוריזם, כל נזיר חי בגפו במהלך השבוע והנזירים נפגשים במקום אחד בסופי השבוע לצורך תפילה, ארוחות משותפות והסדרת חיי העבודה
קוינוביון, בשפות מערב אירופאיות סנוביטיזם, הנזירים חיים חיי שיתוף, יש צייתנות לאב מנזר. בניגוד ללאורה, אורח החיים בקוינוביון הוא שיתופי ויושביו ניהלו את חייהם כקהילה, עבור חלק מיושבי הקוינוביון, תקופת שהותם הייתה הכנה לקראת מעבר ללאורה או לפרישות מוחלטת, עבור חלקם דרך חיים עד יום מותם
רקע היסטורי למנזרי ארץ ישראל

ממצרים יצא רעיון התנועה הנזירית לעזה, מדבר יהודה, סוריה ואסיה הקטנה. ומשם התפשט הרעיון לשאר העולם של אותה עת. נזירים מתבודדים היו במדבר יהודה כבר במאה ה-2, אולם הם לא היו מאוגדים כקהילה נזירית. הכתבים "חיי חריטון" (Vita Charitonis) מתארים מתבודדים שחיו במערות של קלמון לפני זמנו של חריטון ואבסביוס מספר כי נרקיסוס, בישוף ירושלים בסוף המאה ה-2 פרש למדבר עקב עלילות שהועללו עליו.
תנועת הנזירות במדבר יהודה היא חלק מתנועת "ההליכה אל המדבר" שהייתה נפוצה במצרים, בסוריה ובאסיה הקטנה. בעוד שבמצרים התאפשרה התיישבות רק באזורים הצמודים לנילוס ויובליו, אופי ההתיישבות היה של מנזרים משותפים, שכן התנאים הקשים דרשו שיתוף והתגייסות ברמת קהילה על מנת לגדל גידולים חקלאיים או לכל ענף צריכה אחר. במדבריות סוריה בהן, יחסית למדבר במצרים, כמות הצמחייה גדולה בהרבה וניתן למצוא מעיינות ואף לחפור בורות מים התפתחה תופעת האנכרוטים, נזירים שפרשו לחלוטין ולא היו חלק מקהילה כלשהי.
מדבר יהודה מוזכר בכתבים שונים בשמות שונים בהם "המדבר של העיר הקדושה" (היא ירושלים), "מדבר ירושלים", "השממה הקדושה". חשיבותו הרבה לשואפי ההתבודדות הנוצרים נובעת מהכתוב בכתבי הקודש (הן התנ"ך והן הברית החדשה), על אליהו הנביא נאמר "ויהי דבר ה' אליו לאמר לך מזה ופנית לך קדמה ונסתרת בנחל כרית אשר על פני הירדן" ובהמשך נכתב האידיאל הנזירי – הנזיר אינו צריך לדאוג למזונו כי אלוהים יעשה זאת עבורו – " והעורבים מביאים לו לחם ובשר בבקר ולחם ובשר בערב ומן הנחל ישתה". אולם זו לא הייתה התנסותו היחידה במדבר " ויבא באר שבע אשר ליהודה וינח את נערו שם והוא הלך במדבר דרך יום ויבא וישב תחת רתם"
מלכים א פרק יט פסוקים ג-ד. ספר מלכים מתאר גם קבוצות מאורגנות של "בני נביאים" החיים על סף המדבר (בית אל ויריחו). דוד המלך וישו נולדו שניהם בבית לחם שעל סף המדבר. יוחנן המטביל פעל אף הוא במדבר ובנהר הירדן הסמוך וכאשר הטביל את ישו " הובילה הרוח את ישוע אל המדבר להתנסות על ידי השטן," ושם צם ארבעים יום וארבעים לילה.
התנאים הגאוגרפיים במדבר יהודה אינם מגבילים כמו במצרים אך נוחים פחות מאשר תנאיו של המדבר הסורי. בהתאם התפתחו קהילות שאורח חייהם היה בין השיתוף המלא כמו במצרים ובין חיי הבדידות של הנזירים בסוריה. הלאורות במדבר יהודה בהן חיו הנזרים תחת מסגרת משותפת (המנזר), אך למעט יום אחד בשבוע (יום א', בו התכנסו כל הנזירים לתפילות משותפות), חי כל נזיר בתא משלו, מבודד משאר הנזירים האחרים במנזר.
המנזר הראשון בתחומי ארץ ישראל היה זה שהוקם סמוך לעזה ב-340 על ידי הילריון, תלמידו של אנטוניוס הקדוש. והוא הוקם כמנזר מתבודדים. גם מנזריו של חריטון שהוקמו במדבר יהודה באותה תקופה היו בהתחלה מנזרי מתבודדים והתפתחו לצורת חיים חדשה – הלאורה, שילוב של התבודדות בחיי היום-יום עם פעילות שיתופית בסוף השבוע. בתקופת השיא היו במדבר יהודה (מדבר ירושלים) כ-60 מנזרים ומנזרים נוספים הוקמו בכל ארץ ישראל, גם בסמוך לערים. נזירים הגיעו לארץ ישראל גם מארצות אחרות, בהם חריטון וגרסימוס מאסיה הקטנה, אותימיוס מארמניה והירונימוס מאיליריה.
רקע גאוגרפי

מדבר יהודה מאופיין ביובש וטמפרטורות גבוהות במשך היום. הגשמים בו מועטים: 100-150 מ"מ בממוצע לשנה, ויש שנים שבהן עשרות בודדות של מ"מ - שנות בצורת. קרינת השמש החזקה מעלה את טמפרטורת הקרקע עד ל-70 מעלות.
תנאי השטח והאקלים הקיצוניים של מדבר יהודה, מנעו התיישבות קבע בו בימי קדם. בתקופת הבית השני, חיו במדבר האיסיים - כת יהודית סגפנית שהתרחקה מחברת אנשים שלא היו מחבריה.
החיים של בודדים וקבוצות קטנות התאפשרו בשל העובדה שגם רמת המדבר וגם מדרגת הכפיפה עשירות במאגרי מים מלאכותיים - בורות, בריכות ומאגורות (בריכות תת-קרקעיות). רוב הבורות נמצאים ברמת המדבר, שכן המסלע הרך מקל על הכרייה והוא אטום למים.
מנזרי מדבר יהודה

תחילת תנועת הנזירות במדבר יהודה קדמה להיווסדות ממלכת ביזנטיון. שלושת המנזרים הראשונים: מנזר פרן, דוקה וסוקה נוסדו כלאורות על ידי חריטון במאה ה-3. פריחת הנזורה הנוצרית במדבר יהודה התרחשה במאות ה-4 עד ה-7.
הנזירים לא היו רק תושבי ארץ ישראל ושכנותיה, אלא אף יוצאי ארצות רחוקות יותר (בעיקר משטחי האימפריה הביזנטית). חלקם החליטו עוד בארצות מוצאם על רצונם להיות נזירים ולעשות זאת בארץ הקודש וחלקם עלו לרגל לארץ ישראל וכאן החליטו להצטרף ללאורה ההרמיטית או למנזר שיתופי (קוינוביטי).
בחירתם של נזירים להתגורר במדבר יהודה נבעה ממספר סיבות, בהן: הקרבה לירושלים ולבית לחם, העובדה שזה היה המדבר בו התבודד ישו ופעל יוחנן מטביל והעובדה שזה היה אזור מאוכלס בדלילות והתאפשר להם להתבודד (להיות הרמיטים). הקרבה לירושלים והיכולת להגיע לכינוסים האקומניים אפשרה להם להשפיע על החלטות הכנסייה.
שקיעתו של מפעל הנזירות במדבר > הפלישה הפרסית

בשנת 614 פלשו הפרסים לארץ ישראל, שלטו באזור לתקופה קצרה ונסוגו ממנו. על פי פרופסור מאיר בן דב[דרוש מקור] החריב הצבא הפרסי באופן שיטתי את מנזרי מדבר יהודה למעט בודדים. במחקר מאוחר יותר של פרופסור יזהר הירשפלד נטען כי לקביעתו של פרופסור בן דב אין ביסוס, והרס המנזרים לא בוצע על ידי הצבא הפרסי עצמו אלא על ידי שבטים נודדים שנעו עמו, או על ידי אוכלוסיות מקומיות, ששדדו את המנזרים ויושביהם. פשיטות שבחלק מהמנזרים אף הגיעו לידי טבח יושביהם.
עדות להתרחשות במנזר מרסבא נמצאה במכתב שנשלח בשנת 620 על ידי אחד מיושבי הלאורה, אנטיוכוס מונכוס, ובו הוא מתאר טבח של 44 נזירים תוך פשיטה שערכו "הישמעאלים" תוך שהם שודדים את המנזר.
עדויות ממנזר חוזיבה מספרות כי הפולשים שרצחו ובזזו במנזר חסו על גאורגיוס הזקן, ובמקום להורגו לקחו אותו בשבי ושחררוהו לאחר זמן קצר.
שקיעתו של מפעל הנזירות במדבר > הכיבוש המוסלמי

האימפריה הסאסאנית שלטה על מדבר יהודה בין השנים 614 ל-628. ב-636 התרחש קרב הירמוך שהתחיל את הכיבוש הערבי של ארץ ישראל. מנזרי מדבר יהודה נותקו מאחד מבסיסי התמיכה העיקריים שלהם – תושבי האימפריה הביזנטית, וכך נעצרו תרומות ונעצר זרם עולי הרגל ונזירים טירונים משטחים שהיו עדיין בשליטה ביזנטית.
תהליך זה גרם לנטישה של חלק מהמנזרים, בעיקר כאלו שהיו רחוקים ממקומות יישוב גדולים ונזקקו לתמיכה שוטפת לשם הישרדותם. מנזרים גדולים, שהיו קרובים ליישובים מרכזיים ולמקור מים, ושהיו להם מקורות הכנסה מספיקים על מנת לממן רכישת מזון שרדו. בהם מנזר חריטון ומנזר סבאס.
שקיעתו של מפעל הנזירות במדבר > התחדשות במאה ה-19

במהלך המאה ה-19, כחלק משקיעת האימפריה העות'מאנית, היחלשות השלטון המרכזי בארץ ישראל, וכחלק מהתערבות המעצמות בארץ ישראל שוקמו חלק מהמנזרים במדבר יהודה ואוכלסו בנזירים שהגיעו מאירופה, בעיקר ממזרח היבשת. שוקמו והורחבו מנזרים אחדים בהם מנזר מר סבא, מנזר סנט תיאודוסיוס (דיר דוסי), מנזר גרסימוס שליד הירדן, דיר אל-קרנטל, מנזר סנט ג'ורג' ולאורת קלמון.
השפעה וכוח פוליטי

אורח חייהם הסגפני והקשה של נזירי מדבר יהודה נתפס בעיני רבים כאורח חיים של דבקות ללא רצון בהנאה או טובות אישיות, לכן דעותיהם של ראשי המנזרים נתפשו כדרך "נוצרית" ו"נכונה" יותר. אורח חייהם הסגפני והמבודד הקשה על גורמים עוינים בחצר הקיסרות או במוסדות הכנסייה להטיל עליהם סנקציות קשות, כי עונשים כמו החרמת רכוש וחרם לא היו איום משמעותי על נזירים שאוכלים שורשים בתוך מערה באמצע המדבר. לעובדות אלו היה משקל פוליטי רב בדיונים תאולוגים ואחרים: אותימיוס לדוגמה, לאחר ועידת כלקדון בחר בצד הכלקדוני בדעת מיעוט (דעת יחיד) ופרש חזרה למדבר עד שהקיסרית אאודוקיה שלחה שליחים לבקשו. כוחה הפוליטי של תנועת הנזירות גדל עם ריבוי מספר הנזירים והעלייה בנכסי המנזרים ובכמות התרומות שזרמה אליהם מכל רחבי הממלכה הביזנטית.
ראשי מנזרים קיבלו תפקידי מפתח בכנסייה, כמו אליאס, או כמו סבאס שנשלח לחצר קיסר ביזנטיון פעמיים על מנת לייצג את הכנסייה.
לקריאה נוספת

יוסף פטריך, נזירות מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית : מפעלם של סבאס ותלמידיו, הוצאת יד בן-צבי, תשנ"ה-1995
יזהר הירשפלד, המדבר של העיר הקדושה מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית, הוצאת יד בן צבי, 2002
לאה דה סגני, מבוא ותרגום, קירילוס מסקיתופוליס, חיי נזירים ממדבר יהודה, יד בן-צבי, 2005.
אהרון לירון, הנצרות וארץ הקודש, צ'ריקובר, 1997, עמ' 236–254
גדעון חרלפ, אדריכל אבטימיוס,הוצאה עצמית .
הערות שוליים

↑  להרחבה ראו: אורה לימור, ראשיתה של אירופה: מערב אירופה בימי הביניים המוקדמים, כרך 3 עמ' 97
↑  מלכים א פרק יז פסוקים ב-ג
↑  מלכים ב' פרק ב'
↑  הבשורה על פי מתי פרק ד פסוק א
↑  Robert SCHICK, The Christian Communities of Palestine from Byzantine to Islamic Rule: A Historical and Archaeological Study, Studies in Late Antiquity and Early Islam, vol. 2., Princeton: DARWIN PRESS, 1995.
↑  גדעון אבני חדירת האסלאם לאזורי הספר של ארץ ישראל
↑  להרחבה ראו הירשפלד, עמ' 20
↑  להרחבה ראו הירשפלד, עמ' 22
↑  להרחבה ראו הירשפלד, עמ' 24
↑  להרחבה ראו הירשפלד, עמ' 30-32
↑  להרחבה ראו הירשפלד, עמ' 35
↑  להרחבה ראו הירשפלד עמ' 36
↑  להרחבה ראו הירשפלד עמ' 38-41
↑  להרחבה ראו הירשפלד עמ' 27
מנזר פארן בנחל קלט. המנזר הראשון שייסד חריטון, אבי תנועת הנזירות במדבר יהודה
חורבות מנזר סוקה בנחל תקוע, המנזר השלישי של חריטון
לאורה בנחל פרת, מדבר יהודה
מנזר מר סבא בנחל קדרון
ציור קיר של חריטון במנזר דיר חג'לה
אותימיוס
סבאס
סטרה S 417 UL

| --- | --- |

Setra S 417 UL
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת האוטובוסים Setra (אנ') חברת בת של EvoBus (אנ')
 שנות ייצור:  2006–היום
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  Setra S 317 UL 
 חברת אם:  דיימלר AG
 אורך:  14.04 מטר (דגם "UL")  13.38 מטר (דגם "UL business")
 רוחב:  2.55 מטר
 גובה:  3,240 מטר (דגם "UL")  3.355 מטר (דגם "UL business")
 בסיס גלגלים:  6.36 מטר + 1.60 מטר
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי טורבו דיזל 6 צילינדרים, בטור, 10,700 סמ"ק המפיק 265 כ"ס, מנוע מרצדס-בנץ מסוג "OM 470"  6 צילינדרים, בטור, 11,967 סמ"ק המפיק 422 כ"ס, יחס דחיסה 18.5:1, מנוע מרצדס-בנץ מסוג "OM 457" (אנ')
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית מתוצרת מרצדס-בנץ מסוג "GO 190"
 
סטרה S 417 UL (בגרמנית: Setra S 417 UL) הוא אוטובוס מתוצרת חטיבת האוטובוסים Setra (אנ') חברת בת של יצרנית האוטובוסים הגרמנית EvoBus (אנ'), בשליטת הקונצרן דיימלר AG אשר מיוצר משנת 2006 ועד היום.
לאחר שבשנת 1994 היצרן Kässbohrer Fahrzeugwerke (גר') (שם רשמי: Karl Kässbohrer Fahrzeugwerke GmbH) נקלע להליך של חדלות פרעון וכתוצאה מכך לפשיטת רגל, קונצרן דיימלר AG השתלט על החברה בשנת 1995. שמה החדש של החברה: EvoBus (אנ').
מפרט טכני

מנועי מרצדס-בנץ טורבו דיזל.
61 מושבים (דגם "UL").
59 מושבים (דגם "UL business").
מספר נוסעים בעמידה – 26.
גובה פנים הרכב – 2.17 מטר.
ABS.
מערכת בקרת משיכה.
מפרט טכני > דגמים

"UL".
"UL business".
מפרט טכני > תצורות

להובלת נוסעים.
להובלת מטען (ללא חלונות צד מלבד חלון הנהג).
תמונות

"סטרה S 417 UL"
"סטרה S 417 UL"
"סטרה S 417 UL"
"סטרה S 417 UL" (מימין)
ראו גם

סטרה S 140 ES
סטרה S 215 UL
סטרה S 315 GT-HD
הערות שוליים

↑  "סטרה S 417 UL" media.daimler.com/marsMediaSite/en/instance/picture/Mercedes-Benz-6-Cylinder-Diesel-Engine-OM-470-Euro-VI
↑  "סטרה S 417 UL" – מפרט טכני כולל שרטוט web.archive.org/web/20140306214254
↑  "סטרה S 417 UL" omnibushandel.de/en/vehicle-offers/setra-s-417-ul-2
↑  דגם "סטרה S 417 UL" מודל "UL business" – מפרט setra.de/en/vehicles/multiclass/s-416-le-business/s-417-ul-business
↑  "סטרה S 417 UL" תמונות דגמי נוסעים ודגמי מטען google.nl/search
סמדר שילוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוגוסט 1974 (בת 50) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  smadarshiloni
 
סמדר שילוני (נולדה ב-2 באוגוסט 1974) היא עיתונאית, כותבת טורים ומבקרת טלוויזיה ישראלית. מאז שנת 2005 היא משמשת כמבקרת הטלוויזיה של ynet. בעברה ערכה את מדור הטלוויזיה של האתר. שילוני היא בוגרת מסלול העיתונאות והתקשורת בבית הספר "קמרה אובסקורה" בתל אביב.
ביוגרפיה

לפני שהגיעה לאתר "ynet", בסוף שנות ה-90, עבדה שילוני כשדרנית וכמנהלת בית הספר לרדיו ברדיו תל אביב. בהמשך החלה לעבוד ב-"ynet" עם הקמתו, תחילה ככתבת בריאות וחינוך ובהמשך הקימה את מדור החברה של האתר, המשיכה לתפקיד כתבת הטלוויזיה של מדור התרבות, עורכת מדור הטלוויזיה ופרשה מתפקידי עריכה לטובת תסריטאות.
שילוני היא חלוצת ז'אנר טורי הריאליטי, עם טור שכתבה על הסדרה "פרויקט Y", שעלתה ב-yes. בנוסף לביקורות טלוויזיה וכתבות מגזין באתר היא כותבת טורים קבועים על סדרות הריאליטי הישראליות, "האח הגדול", "המירוץ למילון" ו"הישרדות". כיום היא מפרסמת טור בשם "בשידור חוזר", שמספר על היווצרותן של סדרות עבר ישראליות וזרות.
בנוסף לעבודתה ב-ynet שימשה שילוני ככתבת ובעלת טורי דעה במגזין "פנאי פלוס", תחקירנית ראיונות בסדרות כמו "חדר 101" עם עינב גלילי, "ברוורס" עם ארז טל, "פגישה עם רוני קובן", "הסטנדאפיסטים" עם רשף לוי וסדרות נוספות.
מתגוררת ביישוב הקהילתי שחרות שבמועצה אזורית חבל אילות.
סניקרס (חטיף)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף שוקולד 
 מוצא:  ארצות הברית 
 יצרן:  מרס 
 תאריך יצירה:  1930 
 מרכיבים עיקריים:  שוקולד, קרמל, בוטן, נוגט 
 
סניקרס (באנגלית: Snickers) הוא מותג של חטיפי שוקולד שמיוצר על ידי חברת מרס (Mars) מאז שנת 1930. החטיף עשוי מנוגט, מעליו קרמל, הוא בציפוי שוקולד חלב ובפנים יש גם בוטנים. מכירות החטיף מסתכמות בכ-2 מיליארד דולר בשנה בכל העולם.
היסטוריה

בשנת 1930 השיקה חברת מרס את חטיף ה"סניקרס", שנקרא על שם הסוס החביב על משפחת מרס, בעלת החברה. החטיף עשוי מנוגט, בוטנים וקרמל עם ציפוי שוקולד. בבריטניה ובאירלנד החטיף נמכר בשם "מרתון" (Marathon) עד שנת 1990, אז החליטה חברת מרס ליישר קו בבריטניה עם המותג העולמי. לאחרונה השיקה מרס חטיפי אנרגיה תחת המותג "סניקרס מרתון". ישנם כמה סוגים נוספים של חטיפי סניקרס, מלבד החטיף הסטנדרטי, כדוגמת מיני סניקרס, סניקרס מריר (dark), שוקולד לבן    סניקרס הדומה לחטיף הסטנדרטי בתוספת חמאת בוטנים במקום בוטנים וסניקרס הנמכר כחטיף גלידה.
מנות הכוללות סניקרס

בראשית שנות ה-2000 הפכו מנות חטיפי שוקולד מטוגנים בשמן עמוק (לרבות סניקרס ומרס, ממתק אחר של חברת מרס) למאכל פופולרי בארצות הברית, אם כי כבר ב-1995 המאכל התפרסם כחלק מתפריטה של חנות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד והיה ללהיט בחנויות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד ובאנגליה.
בסניקרס נעשה שימוש גם במנות אחרות. כך למשל השף האנגלי אנתוני וורל תומפסון (Antony Worrall Thompson) יצר את המנה "סניקרס פאי", שמורכבת בין היתר מחמישה חטיפי סניקרס, ומכילה "מעל 1,250 קילו-קלוריות שמקורן בסוכר ובשומן בלבד" (יותר ממחצית מכמות הקלוריות היומית המומלצת לצריכה לאדם מבוגר ממוצע). רשת המסעדות "צ'יזקייק פקטורי" מציעה מנה בשם "סניקרס באר צ'אנקס אנד צ'יזקייק" (מילולית: חטיפי סניקרס ועוגת גבינה), שמורכבת מעוגת גבינה שבתוכה נאפים חטיפי סניקרס שלמים. המנה מלווה בציפוי בוטנים ומקושטת ברוטב שוקולד מסביב.
נוצרו גם מאכלים רבים המבוססים על הסניקרס, לדוגמה עוגת סניקרס.
הערות שוליים

↑  "Snickers Candy Bar". Zeer.com. אורכב מ-המקור ב-2010-02-26. נבדק ב-2010-01-15.
↑  McCarthy, Michael (2005-01-31). "Women sweet on humorous Snickers ads". Usatoday.Com. נבדק ב-2009-06-16.
↑  Liberman, Sherri (2011). American food by the decades. Santa Barbara, Calif.: Greenwood. ISBN 0313376980.
↑   Mars to bring back Marathon bars, The Telegraph, 12 May 2008
↑  Snickers Marathon - Long Lasting Energy Bar, Snickers Marathon corporate website. Article retrieved 31 January 2007.
↑  FoodReference.com - Food Facts & Trivia section
↑  "UK | Scotland | Deep-fried Mars myth is dispelled". BBC News. 2004-12-17. נבדק ב-2009-06-16.
↑  "Food - Recipes - Snickers pie". BBC. ארכיון מ-2012-07-23. נבדק ב-2009-06-16.
↑  Snickers Bar Chunks and Cheesecake
↑  עוגת סניקרס, באתר עדיקוש, ‏2020-07-16
סומליו"ן

סומליו"ן הייתה יוזמה להקמת איגוד מקצועי של סופרי הילדים והנוער בישראל. שמו מורכב מראשי תיבות של "סופרים ומשוררים לילדים ונוער".
סומליו"ן הוקם, בין השאר, כדי להגן ולשמור על זכויותיהם של סופרי הילדים והנוער, שהיו שהחשיבו כנופלים וכנחותים מסופרים למבוגרים, המאוגדים בארגונים "אגודת הסופרים", ו"איגוד כללי של סופרים בישראל". מקימי סומליו"ן פעלו לקידום ספרות הילדים והנוער בארץ, ארגנו פעילות ספרותית במערכת החינוך, בבתי ספר, בחוגים לכתיבה לנוער, ובסדנאות.
סאטורן אאוטלוק

| --- | --- |

Saturn Outlook
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  תאגיד סאטורן (אנ') (קרוי גם : Saturn LLC)
 שנות ייצור:  2010–2006
 יחידות שיוצרו:  76,984
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  סאטורן רילאי
 מודל אחריו:  שברולט טראוורס
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  מיניוואן
 פלטפורמה:  GM Lambda platform (אנ') GMT966 (Series GMT960))
 אורך:  5,098 מ"מ
 רוחב:  1,986 מ"מ
 גובה:  1,775 מ"מ
 בסיס גלגלים:  3,020 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 3.6 ליטר המפיק 270 כ"ס, 275 כ"ס, 281 כ"ס, 288 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות
סאטורן אאוטלוק (באנגלית : Saturn Outlook) הוא קרוסאובר בעל תכונות של SUV מתוצרת חטיבת תאגיד סאטורן (אנ') (קרוי גם: Saturn LLC) מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 2010–2006 (דגם שנת 2007) בארצות הברית.
האאוטלוק חלק פלטפורמה ומכלולים עם ביואיק אנקלייב, GMC אקדיה ועם הדור הראשון של שברולט טראוורס.
נתונים

יוצרו 76,984 יחידות.
5 דלתות
מספר מושבים: 7-5
מנוע קדמי-רוחבי
מנועי בנזין
הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4
נפח תא מטען: 680 ליטר
נתונים > רמות גימור

"XE"
"XR"
גלריה

"סאטורן אאוטלוק" דגם "XR", שנת 2007
"סאטורן אאוטלוק"
"סאטורן אאוטלוק", שנת 2007
"סאטורן אאוטלוק"
"סאטורן אאוטלוק" דגם "XR", שנת 2007
"סאטורן אאוטלוק", שנת 2008
"סאטורן אאוטלוק" דגם "XE"
"סאטורן אאוטלוק"
ראו גם

סאטורן סקיי
סאטורן רילאי
סאטורן סדרה S
הערות שוליים

↑  "סאטורן אאוטלוק" driving.ca/saturn/outlook
↑  "סאטורן אאוטלוק", שנת 2008 - מבחן דרכים driving.ca/saturn/outlook/reviews/road-test/road-test-2008
↑  "סאטורן אאוטלוק" edmunds.com/saturn/outlook
↑  "סאטורן אאוטלוק", שנת 2007 topspeed.com/cars/saturn
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410968405171  LCCN: sh2015001208
סיפורים שלא נשלמו

| --- | --- |

 תיאור של האי נומנור 
 מידע כללי
 מאת:  ג'ון רונלד רעואל טולקין
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 נושא:  הלגנדריום של טולקין 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1980
 מספר עמודים:  525
 עורך:  כריסטופר טולקין 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  2001
 תרגום:  עמנואל לוטם
 פרסים
 הפרס המיתופואטי (1981) 
 סדרה
 ספר קודם:  הסילמריליון 
 הספר הבא:  ההיסטוריה של הארץ התיכונה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002202741
 
סיפורים שלא נשלמו: מנומנור ומהארץ התיכונה או "סיפורים שלא נשלמו" (באנגלית Unfinished Tales of Númenor and Middle-eart), הוא קובץ מאמרים וסיפורים מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין, המתארים בהרחבה את קורות הארץ התיכונה ונומנור, מהעידן הראשון ועד השלישי, שלא ראו אור בחייו של המחבר. לאחר מותו, ביקשו רבים מקוראי סדרת ספרי שר הטבעות וההוביט ללמוד עוד על הארץ התיכונה ויושביה, ההיסטוריה שלה ופרטים נוספים הנוגעים לדמויות המוכרות להם כבר. כל אלה ועוד נמצאו ברשומות שהשאיר אחריו טולקין בערבוביה, ובנו כריסטופר ערך אותן והכניס בהן סדר עד שהוציאן לאור בספר "סיפורים שלא נשלמו" בשנת 1980. הספר הוא חלק מהלגנדריום, המכלול הספרותי המתאר את היקום הדמיוני שיצר טולקין.
הסיפורים > מן העידן הראשון

"על טואור ובואו לגונדולין": גרסה מורחבת של סיפור טואור ובואו לגונדולין.
"נרן אי הין הורין": גרסה מורחבת של סיפור ילדי הורין מזו שנמצאת בסילמריליון.
הסיפורים > מן העידן השני

"תיאור האי נומנור": תיאור מפורט של האי נומנור בו השתכנו הדונאדין בעידן השני.
"אלדריון וארנדיס": סיפורם של טר-אלדריון, מלך נומנור ורעייתו ארנדיס.
"שושלת אלרוס: מלכי נומנור": שושלת מלכי נומנור מטר-מיניטור (אלרוס אחי אלרונד) עד אר-פרזון.
"תולדות גלדריאל וקלבורן": קורות חייהם של גלדריאל, בעלה קלבורן, ואמרות מלך לות'לוריין.
הסיפורים > מן העידן השלישי

"האסון בשדות הסיפנים": סיפור הקרב בשדות הסיפנים בו נהרג המלך איסילדור והטבעת האחת אבדה.
"קיריון ואאורל": סיפורם של עוצר גונדור קיריון ושל שר האאותאוד (הרוהירים) אאורל, שיתוף הפעולה במלחמה נגד עם עוין מהמזרח, וההסכם שבו ניתנה רוהן לאאותאוד.
"מסע ארבור": סיפור פגישתם של גנדלף ושל תוֹרִין צִנַּת-אַלּוֹן, מלך גמד גולה של אחת ממלכות הגמדאים, שהובילה לסיפור שמתואר בספר "ההוביט".
"חיפוש הטבעת": תיאור מסעם של הנאזגול שנשלחו על ידי סאורון לחפש את הטבעת האחת.
"הקרבות על מעברות האיסן": תיאורם של הקרבות על מעברות האיסן, שני קרבות שנערכו בין הרוהירים לבין צבאו של סארומן במהלך מלחמת הטבעת.
הסיפורים > סיפורים שאינם משתייכים לעידן מסוים

"הדרואדין": הרחבה על הדרואדין, אנשי הפרא מיער דרואדין שבקצה ארד נימרס.
"האיסטרי": על מקורם של האיסטרי: הקוסמים שבאו לארץ התיכונה על מנת להילחם בשר האופל סאורון.
"הפלנטירי": סיפורם של הפלנטירי (ביחיד פלנטיר): 7 אבני הבדולח הקסומות שהביאו אלנדיל ובניו מנומנור לארץ התיכונה.
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4622254-6  MusicBrainz work: 942ab835-37c3-4928-9b0b-5bc2d9022320  VIAF: 219968903   WorldCat (עם VIAF): 219968903 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.