stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ארצות הברית בוורשה

| --- | --- |


שגרירות ארצות הברית בוורשה (2009)
 מידע כללי
 כתובת:  שדרות אויאזדוב (אנ') (בפולנית: Aleje Ujazdowskie)
 עיר:  ורשה
 קואורדינטות:  52°13′27″N 21°01′21″E﻿ / ﻿52.224166666667°N 21.0225°E﻿ / 52.224166666667; 21.0225
 תאריך פתיחה:  (1871), 1919
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ארצות הברית–פולין
 שגריר:  ג'ורג'ט מוסבכר (אנ')
 שטח האמנה:  פולין פולין
 מדינה מיוצגת:  ארצות הברית ארצות הברית
 pl.usembassy.gov
  (למפת ורשה מוגדלת) שגרירות ארצות הברית בוורשה(למפת ורשה רגילה) שגרירות ארצות הברית בוורשה he
 
שגרירות ארצות הברית בוורשה (בפולנית: Ambasada Stanów Zjednoczonych w Warszawie, באנגלית: Embassy of the United States, Warsaw) היא הנציגות הדיפלומטית של ארצות הברית של אמריקה בפולין.
בניין השגרירות ממוקם בשדרות אויאזדוב (אנ') (בפולנית: "Aleje Ujazdowskie") שהיא דרך ראשית המקבילה לנהר הוויסלה ברובע שרודמיישצ'ה בעיר ורשה.
שגרירת ארצות הברית בפולין מ-6 בספטמבר 2018 היא ג'ורג'ט מוסבכר (אנ').
היסטוריה

השירות הקונסולרי של ארצות הברית בפולין של ימינו, בשטחה של האימפריה הרוסית, היה כבר קיים בין השנים 1871–1917.
הנציגות הדיפלומטית האמריקאית הראשונה בוורשה הוקמה בשנת 1919. לאחר מלחמת העולם הראשונה כוננה ארצות הברית יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הפולנית השנייה, שהוקמה באפריל 1919, אך היחסים בין שתי המדינות היו מרוחקים, בשל מדיניות האי-התערבות של ארצות הברית.
במהלך מלחמת העולם השנייה היו השתיים חלק מבעלות הברית, אך היה תיאום מועט בלבד בין ממשלת ארצות הברית לממשלת פולין הגולה שישבה בלונדון. במלחמת העולם השנייה עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין הועברה השגרירות לפריז (1939–1940), ומפריז ללונדון (1940–1945). הקונסוליה הכללית נותרה בוורשה (עד 15 ביוני 1941).
שגרירות ארצות הברית בוורשה הוקמה מחדש ב-5 ביולי 1945, באותו יום בו נסגרה השגרירות בלונדון. השגריר ארתור בליס ליין (אנ') היה אחראי על השגרירות בהמתנה להצגת אישורים.
ארצות הברית מחזיקה בקונסוליה בקרקוב.
מדורים ומשרדים

המדור הפוליטי האנגלי
המדור הכלכלי
מדור קונסולרי
מדור לענייני ציבור
מרכז משאבי מידע אמריקני - AIRC (פול') בכתובת: ul. Piękna 14
המדור המסחרי (אנ')
אגף החקלאות מחלקת החקלאות של ארצות הברית שירות חקלאי חוץ - FAS
משרד הביטחון האזורי
מדור ניהול
משרד הנספח הצבאי
המשרד לשיתוף פעולה צבאי
הלשכה הפדרלית לחקירות ה-FBI
המנהל לאכיפת הסמים (DEA)
מנהל אבטחת תחבורה על ידי המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית - TSA
מחלקות נוספות:
הקונסוליה הכללית בקרקוב
בית הספר האמריקאי בוורשה (אנ')
גלריה

מושב השגרירות האמריקאית בארמון זמויסקי (Pałac Zamojskich) לאחר שנת 1920
מטה השגרירות בארמון וולובסקי (Pałac Wołowskiego) (שנת 1922)
בניין מטה הקונסוליה האמריקאית בגדנסק באליזבטוואל (1922–1939)
מעון השגריר בוורשה בבית הדירות בכתובת: Mansjonaria przy ul. Świętojańskiej 2 (שנת 1930)
מבנה הקונסוליה האמריקאית הכללית בקרקוב
שגרירות ארצות הברית בוורשה
שגרירות ארצות הברית בוורשה (בקדמת השגרירות אנדרטה לזכרו של הנשיא האמריקאי רונלד רייגן)
בית השגריר האמריקאי בוורשה
שגרירות ארצות הברית בוורשה, במהלך הפשיטה האווירית הגרמנית בשנת 1939
ראו גם

יחסי ארצות הברית–פולין
הערות שוליים

↑  "שגרירות וקונסוליה ארצות הברית בוורשה" אתר השגרירות האמריקאית בוורשה pl.usembassy.gov
↑  "מדריך לתולדות הכרה, יחסים דיפלומטיים וקונסולריים של ארצות הברית, לפי מדינה, מאז 1776: פולין" A Guide to the United States' History of Recognition, Diplomatic, and Consular Relations, by Country, since 1776: Poland". history.state.gov. Retrieved 2016-01-31.
↑  הקונסוליה הכללית של ארצות הברית בקרקוב pl.usembassy.gov/embassy-consulate/krakow
מאיין (גרמניה)

| --- | --- |
סמל מאייןסמל מאיין

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ
 מחוז:  מחוז מאיין-קובלנץ
 שטח:  58.19 קמ"ר
 גובה:  230 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  19,708 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  50°20′00″N 7°13′00″E﻿ / ﻿50.333333333333°N 7.2166666666667°E﻿ / 50.333333333333; 7.2166666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.mayen.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונימאיין(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונימאיין(למפת ריינלנד-פפאלץ רגילה) מיינץ קובלנץ טריר קייזרסלאוטרן וורמס נויוויד נוישטט שפייר פרנקנטל נורדריין-וסטפאליה הסן באדן וירטמברג  חבל הסאר  צרפת לוקס. בלגיהמאיין(למפת ריינלנד-פפאלץ מוגדלת) מיינץ קובלנץ טריר קייזרסלאוטרן וורמס נויוויד נוישטט שפייר פרנקנטל נורדריין-וסטפאליה הסן באדן וירטמברג  חבל הסאר  צרפת לוקס. בלגיהמאיין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מאיין (בגרמנית: Mayen) היא עיר במחוז מאיין-קובלנץ שבמדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה. מאיין היא העיר השנייה בגודלה באייפל של ריינלנד-פאלץ אחרי באד נויאנר-אהרוויילר.
גיאורפיה

ממערב לעיר, כמו כן מצפונה ומדרום-מערב לה, שוכנים הרי האייפל ממזרח לעיר נמצא אגן קובלנץ-נויויד, המחולק לחלק הצפוני של פפאלץ ולחלק הדרומי של מייפלד. אזור זה נחשב גאוגרפית לחלק מ"האייפל". לכן מכונה מאיין לעיתים קרובות: "השער לאייפל".
היסטוריה

מאז בתקופה הרומית הייתה מאיין מרכז כלכלי חשוב. מסוף המאה ה-3 ועד ימי הביניים פעלו בעיר כלי חרס ומוצריהם נסחרו ונמכרו ברחבי מרכז אירופה.
בתקופה הפרהיסטורית, היו המחצבות הסמוכות לעיר מקורות הבזלת לייצור אבני ריחיים וטוף ששימש לייצור סרקופגים.
השם מאיין מגיע כנראה מהמילה הלטיני "מגינה". רישומים משנת 847 מראים זאת כיעוד של העיר; היא הותאמה על ידי הרומאים מהמילה הקלטית magos, כלומר שדה.
אגדה מהמאה השמינית, מספרת על ג'נובה מברבנט, המכנה את מאיין כמקום מושבו של הדוכס זיגפריד מהפפאלץ.
בשנת 1041 קיבלה העיר את ההכרה הרשמית הראשונה שלה וב-1291 זכתה מעמד של עיר, על ידי רודולף הראשון פון הבסבורג, במקביל לערים ברנקסטל, ולשביליג, מונטבאור וסארבורג.
במהלך מלחמת העולם השנייה, במיוחד במהלך ההתקפות האוויריות של כוחות הברית ב-12 בדצמבר 1944 וב-2 בינואר 1945, נהרסו כ-90% מהעיר. לאחר המלחמה ובעקבות משאל עם על עלויות הבנייה מחדש, הצביעו האנשים בעד בניית העיר מחדש. מאז 1946 הפכה העיר לחלק ממדינת ריינלנד-פאלץ.
עד 1973, הייתה מאיין המרכז המחוזי של מחוז מאיין. לאחר 1973, הועברה הנהלת המחוז לקובלנץ והמחוז שונה למחוז מאיין-קובלנץ. נכון לשנת 2021 גרים בעיר כ-19.335 תושבים.
רבעים

בגלל הרפורמה הקומונלית ב-1970, שולבו ארבעה כפרים ליד מאיין. ארבעת הכפרים שייכים כעת רשמית לעיר והפכו לרבעים של מאייטן. הרבעים עדיין דמויי כפר ומכילים את רוב החקלאות של מאיין. הרבעים הם
אלצהיים (כ-1300 תושבים), דרום העיר.
האוזן (כ-1500 תושבים), רובע מזרחי, לכיוון קובלנץ
קירנברג (כ-1200 תושבים), מערב העיר, לכיוון נירבורגרינג
ניצטל (כ-1800 תושבים), צפונה, לכיוון ארמון בירסהיים
אתרים בולטים

מוזיאון אייפל מציג את התפתחות נוף הרי האייפל ואת חיי היום-יום של התושבים.
מכרה הצפחה הגרמני הוא מוזיאון במערכת המנהרות מתחת לג'נובבורג.
עולמות הרפתקאות גרובנפלד מרכז ההרפתקאות של פארק הגעש בנושא כריית בזלת.
כנסיית סנט קלמנס עם הצריח המעוות שלה (סמל העיר, שנבנה מחדש ב-1945)
כנסיית הרץ-ישו (נבנתה ב-1911/12)
תחנת מידע וולקני בוולקן-פארק (פארק וולקני).
בריכת שחייה ופנאי, עם אחת ממגלשות המים התלויות הארוכות בעולם.
אנשים בולטים

פרידריך וילהלם רייפייזן (1818–1888), רפורמטור חברתי ומייסד התנועה השיתופית, היה מזכיר מחוז מאיין והכנסייה מארחת את הכנסייה האוונגליסטית של מאיין
ז'אק לואב (1859–1924), פיזיולוג וביולוג
פריץ סייץ (1905–1949), כומר קתולי בדוכסות שפייר, אסיר ותיק במחנה הריכוז דכאו
ורנר למברז (1929–1978), פוליטיקאי
מריו אדורף (נולד ב-1930), שחקן וסופר
ערים תאומות - ערים אחיות

Godalming, בריטניה בריטניה
Joigny צרפת צרפת
Uherské Hradiště, צ'כיה צ'כיה
הערות שוליים

↑  Hans Schüller:. Sutton, Erfurt 2011, ISBN 978-3-86680-825-6 (Digitalisat in der Google-Buchsuche [abgerufen am 22. März 2017])
↑  רישום הסטטיסטיקה משנת 2021
↑  אתר המכרה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566970705171  GND: 4038112-2  LCCN: n82066415  MusicBrainz: 25eec6e7-414c-4455-8207-04002104196e  NARA: 10045633  NKC: ge801726  VIAF: 146601827   WorldCat (עם VIAF): 146601827 
קפל
ז'אק לואב, ג. 1915
פרידריך וילהלם רייפייזן, כ. 187
ואל די נוטו

ואל די נוטו (באיטלקית: Val di Noto; באופן מילולי: פרובינציית נוטו) הוא אזור בדרום-מזרח סיציליה. האלמנט הגאוגרפי הבולט של האזור הוא רמת היבלין, ומספר עיירות השוכנות בשטחו הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, וזאת בשל היותן מייצגות של אדריכלות הבארוק המאוחרת ואופי שיקומן לאחר רעידת אדמה חזקה שפקדה את האזור ב-1693.
היסטוריה

כל היישובים שהוזכרו בהכרזה של אונסק"ו הוקמו עד ימי הביניים, ולרוב היו בעלי טירה ומנזר. היישובים ספגו פגיעות בדרגת חומרה משתנה ברעידת האדמה שהתחוללה ב-9 בינואר וב-11 בינואר 1693, שגרמה לפי ההערכות לפחותל-60,000 הרוגים ולפי הערכות אחרות ל-100,000 הרוגים. הנזקים היו נרחבים בכ-45 יישובים באזור מסירקוזה ועד קטניה. מוקד הרעש היה בעמק שבו שכנה נוטו, והשפעותיו הורגשו עד לקלבריה, מלטה והחוף של אפריקה. מלכי ספרד, ששלטו באזור באותה תקופה, מינו את האציל ג'וזפה לנצה כאחראי על השיקום והעניקו לו סמכויות נרחבות לתכנן מחדש את היישובים הפגועים תוך התבססות על תוכניות מתאר בעלות הגיון פנימי המבוסס על שיקולי נוף.
מאז ראשית הרנסאנס שאפו אדריכלים לבנות עיר מהיסוד, כשתכנונה יהיה מבוסס על שיקולים הגיוניים והבניינים השונים יקובצו על פי מטרתם והמראה שלהם. רעידת האדמה העניקה לאדריכלים המקומיים את ההזדמנות להגשים את תוכניתם בקנה מידה גדול. היישובים החדשים תוכננו ברוח הרנסאנס והבארוק, כשרחובותיהם חוצים את זה בזווית או מתחילים ממוקד כלשהו כגון כיכר עירונית ומתפשטים ממנו בתבנית רדיאלית. מבנים גדולי ממדים כגון כנסיות, קלויסטרים וארמונות הוקמו כמוקד נוף ברחובות ועל מנת להעניק להם מראה מרשים. הסגנון שיושם ביישובים השונים נודע לימים כבארוק סיציליאני. אופי הבנייה מחדש של היישובים לא היה אחיד. חלק מהם שוקמו מחדש באתר שבו שכנו קודם לרעידה, חלק שוקמו ונבנו מחדש באתר אחר, חלק נבנו מחדש ואף הורחבו כאשר לצד החלק ההיסטורי ההרוס הוקם מרכז עירוני חדש, וחלק ננטשו לחלוטין.
תוך כדי שיקום היישובים בוואל די נוטו נערכו חידושים בתחומים רבים ובהם אדריכלות, אמנות ובנייה חסינה בפני רעידות אדמה. בתכנון היישובים החדש היו מעורבים אמנים ידועי שם כגון ג'ובאני בטיסטה וקאריני ורוסאריו גגלארדי, וכן אלפי בעלי מלאכה. סגנון הבנייה הסיציליאני החדש הושפע מסגנון הבארוק שהיה נפוץ באירופה באותה עת. מעורבות רחבה של רשויות השלטון ויכולת ארגון גבוהה סייעו להפיכת הסגנון הסיציליאני לבעל השפעה משל עצמו, וזאת למרות האסון הכבד שפקד את האזור. עם זאת, במאות השנים שלאחר תנופת הבנייה והחידוש הוזנחו המבנים החדשים, וכתוצאה מהתמשכות הפעילות הסייסמית באזור רבים מתוכם עדיין זקוקים לשיפוץ ולשיקום. שמונת היישובים שנכללו בהכרזה של אונסק"ו מייצגים את הישגי הבנאים לאחר האסון של 1693.במלחמת העולם השנייה התרחשה באזור פלישת בעלות הברית לסיציליה, בראשות הגנרל מונטגומרי, ולאחר מכן המשיכו הכוחות צפונה.
ב-13 בדצמבר 1990 נפגע האזור פעם נוספת מרעידת אדמה, שהייתה פחותה בעוצמתה בהשוואה לרעידה של 1693. רעידה זו הייתה בעוצמה של 4.8 בסולם ריכטר, ולאחר מכן הגיעו רעידות משנה, שהחזקה בהן הייתה בעוצמה של 4.6. ברעידת האדמה של 1990 נהרגו 19 בני אדם ונפצעו 200.
הערות שוליים

↑  Late Baroque Towns of the Val di Noto (South-Eastern Sicily), whc.unesco.org (באנגלית), ‏2002
↑  What is World Heritage? | World Heritage Journeys, visitworldheritage.com (באנגלית)
↑  #SmartEducationUnescoSicilia The earthquake that changed the geography of eastern Sicily in 1693 | (באנגלית בריטית)
↑  Xa3l, The History of Noto - breve sintesi della storia, Embrace Sicily, ‏2022-01-13 (באנגלית בריטית)
↑  The Invasion of Sicily : Juno Beach Centre, www.junobeach.org
↑  A. Amato, R. Azzara, A. Basili, C. Chiarabba, M. Cocco, M. Di Bona, G. Selvaggi, Main shock and aftershocks of the December 13, 1990, Eastern Sicily earthquake, Annals of Geophysics 38, 1995-11-25 doi: 10.4401/ag-4122
↑  L. A. Times Archives, Quake in Eastern Sicily Kills 19 and Injures 200, Los Angeles Times, ‏1990-12-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Noto (Siracusa, Sicilia, Italy) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de (באנגלית)
↑  Caltagirone (Catania, Sicilia, Italy) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de (באנגלית)
↑  Italy: largest cities 2024, Statista (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb122723921 (data)  GND: 4321104-5  SUDOC: 03152592X  VIAF: 237403506   WorldCat (עם VIAF): 237403506
ישראל נושע בה' תשועת עולמים

יִשְׂרָאֵל נוֹשַׁע בַּה' תְּשׁוּעַת עוֹלָמִים הוא פיוט מפורסם מסוג פזמון שנתחבר על ידי הפייטן האיטלקי רבי שפטיה בן אמיתי, ונאמר בכל קהילות האשכנזים בסליחות לימים נוראים וכן בסליחות לימי בה"ב.
תוכן הפיוט

הפייטן מבקש כי נבואת ישעיהו, שניבא: ”יִשְׂרָאֵל נוֹשַׁע בַּה' תְּשׁוּעַת עוֹלָמִים, לֹא תֵבֹשׁוּ וְלֹא תִכָּלְמוּ עַד עוֹלְמֵי עַד”, תתגשם גם בימי הגלות הארוכים שבתוכה אנו מצויים, וגם היום ייוושעו בני ישראל תשועה שתעמוד לעולם. הפיוט מתאר את סבלות ישראל בגלותם, מספר על תפלותיהם הרבות לה' שיושיעם, ומסיים בבקשה שה' ייטיב ויסלח לעמו, יקשיב לתפילתם ויגאלם מהגלות, ”וְאַל-יִמְשְׁלוּ בָם רְשָׁעִים”, כי הקב"ה מרבה לסלוח ולרחם.
רבינו שפטיה מוסיף ומבקש: ”כַּלֵּה שֵׂעִיר וְחוֹתְנוֹ”, כינויים לנוצרים (המיוחסים בספרות היהודית לעשיו המכונה שעיר) ולערבים (המיוחסים לישמעאל, שאת בתו בשמת נשא עשיו לאישה). בזמנו של רבי שפטיה נאבקו הנוצרים בני הקיסרות הביזנטית והערבים על השליטה באיטליה, ולמרות שנפטר קודם כיבוש עירו אוֹיְרִי בידי הערבים וטרם הפרעות האכזריות ביהודים שנלוו לכיבוש זה, הוא מתפלל לתבוסתם של שני הלאומים, המהווים אויבים קשים ליהודים. מאידך, כתב דניאל גולדשמידט כי המילה "וְחוֹתְנוֹ" אינה מתאימה למשקל השיר, שהוא בעל חמש מילים בכל שורה, ולדעתו היא תוספת מאוחרת של הדורות שאחרי רבי שפטיה, שחוו את מוראות הערבים על בשרם.
הפיוט הוא בן שישה בתים, ובכל בית שתי צלעות שלאחריהן בא הרפרן: ”כִּי אַתָּה רַב סְלִיחוֹת וּבַעַל הָרַחֲמִים”. בכל צלע חמש מילים (כאשר מילים המחוברות במקף נחשבות כמילה אחת לעניין זה). שפתו של הפיוט בהירה ומובנת לכל.
השפעת הפיוט

הפיוט התקבל במהירות בתפוצות ישראל, והפך לאבן יסוד בפיוטי הסליחות. על מחברו כתב רבי אברהם בן עזריאל, בספרו "ערוגת הבושם", כי רבי שפטיה ובנו רבי אמיתי ”שניהם היו בעלי השם”, כלומר בקיאים בחכמת הקבלה; אף בשם האר"י מובא שנהג לומר רק את הפיוטים שחוברו לפי חכמת הקבלה, וביניהם כלל את פיוטי רבי שפטיה וכן פיוטי רבי אמיתי בנו. פיוט זה הוא פיוטו היחיד של רבי שפטיה שנאמר כיום בסדר הסליחות.
אמצעים אמנותיים

אקרוסטיכון - האותיות שבתחילת כל בית מרכיבות את חתימת המחבר, רבי שפטיה.
שתי הצלעות שבכל בית חרוזות זו בזו בחריזה פנימית.
הצגת הנושא המרכזי של הפיוט כבר בבית הראשון: בקשת התשועה והביטחון בגאולת ה' כיוון שהוא מרבה לסלוח ולרחם על עמו.
בפיוט משובצים הרמזים מקראיים רבים.
הערות שוליים

↑  לפי נוסח אחר: מִמְּחָרְפֵיהֶם וּמִלּוֹחֲצֵיהֶם.
↑  ספר ישעיהו, פרק מ"ה פסוק י"ז.
↑  דניאל גולדשמידט, סדר הסליחות כמנהג פולין, הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ה, עמ' ל"ט.
↑  ערוגת הבושם, חלק ב' עמוד 181.
↑  אוצר הגדולים, "פתח האוצר", חלק א' עמוד קי"ב.
שלום מקנזי

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1976 (בן 48) בת ים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  הקמת חברת SBTech
 
שלום מקנזי (נולד ב-12 ביוני 1976) הוא יזם, איש עסקים ומיליארדר ישראלי. נכון לשנת 2024, מוערך מקנזי בשווי של כ-1.4 מיליארד דולרים, לפי מגזין פורבס.
ביוגרפיה

מקנזי גדל בבת ים. אביו היה יזם נדל"ן, ואילו אמו עקרת בית. בילדותו עבר עם משפחתו להתגורר בארצות הברית, בעקבות עסקיו של אביו.
בשנת 2002 החל מקנזי את דרכו בתחום פיתוח טכנולוגיות להימורים בספורט, ולאחר כשנה היה ממקימיה של חברת 10BET LTD UK (אנ'). שהציעה למשתמשיה פלטפורמה להימורים מקוונים בספורט.
בשנת 2007 הקים את חברת SBTech, חברה לפיתוח טכנולוגיות להימורים בספורט, אתרי הימורים, לוטו ממשלתי ועוד. בשנת 2020 היו ב-SBTech למעלה מ-1,200 עובדים, כ-11 אתרים פיזיים בכל העולם, ופעלה ב-15 שוקי הימורים מפוקחים. החברה זכתה בפרס "ספקית ההימורים בספורט" של השנה, לפי אתר Gaming Intelligence. בשנת 2020 התמזגה SBTech במיזוג משולש הופכי עם חברת DraftKings (אנ'), בעסקת SPAC (יחד עם החברה הציבורית Diamond Eagle). ב-2021 נטען על ידי קרן הגידור הינדנבורג (Hindenburg Research) כי מחצית מהכנסות החברה מגיעות ממדינות שבהן הימורים אינם חוקיים. בעקבות הדו"ח הוגשה תובענה ייצוגית כנגד החברה על ידי בעלי המניות, אך תביעה זו נדחתה על ידי בית משפט בניו יורק.
לאחר המיזוג, הפך מקנזי לחבר הנהלה ב-DraftKings, ובעל המניות הפרטי הגדול ביותר בחברה. בשנת 2023 פרש מתפקידו הניהולי ב-DraftKings.
בשנת 2021 רכש מקנזי NFT מקולקציית CryptoPunks (אנ') מבית המכירות הפומביות סות'ביס, בשווי 11.8 מיליון דולרים, אחת מעשר יצירות ה-NFT היקרות ביותר שנמכרו אי פעם. בנוסף, בשנת 2022 היה ממקימיה של Dminti, פלטפורמה המאפשרת לאמנים להטביע יצירות אמנות דיגיטליות.
חיים אישיים

מקנזי נשוי למאיה ואב לארבעה ילדים. מתגורר בסביון.
הערות שוליים

↑  Shalom Meckenzie, Forbes (באנגלית)
↑  SBTech, iGB, ‏2020-10-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  "שלום מקנזי". TheMarker. נבדק ב-2024-02-16.
1 2  Kurt Badenhausen, Soaring DraftKings Stock Makes Israeli Entrepreneur A Billionaire, Forbes (באנגלית)
↑  Gaming Intelligence Sports Betting Supplier of the Year – SBTech, GAMING INTELLIGENCE, ‏4 בפברואר, 2020
↑  MarketInsite, Latest SPAC: Insight into DraftKings’ Listing, Nasdaq, ‏27-4-2020
↑  Jesse Pound, Fantasy sports company and bookmaker DraftKings to become public company, CNBC, ‏2019-12-23 (באנגלית)
↑  אופיר דור, ‏מאוויר פסגות לתביעות ייצוגיות: הישראלי שהתחיל את גל הספאק מסתבך, באתר גלובס, 18 ביולי 2021
↑  John Holden, Analysis: DraftKings Shareholder Litigation Kicked To The Curb, www.legalsportsreport.com, ‏23 ינואר 2023
↑  Todd Shriber, Shalom McKenzie Joins DraftKings Board, Holds 34.6 Million Shares, Casino.org, ‏2020-05-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  CTech, The Israeli connection behind Michael Jordan’s deal with DraftKings, CTECH - www.calcalistech.com, ‏2020-09-03
↑  DraftKings' Billionaire-Backed Crypto Analytics Firm CoinScan Raises $6.3M, Yahoo Finance, ‏2023-09-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Top 10 most expensive NFTs ever sold, Dexerto, ‏2023-10-04 (באנגלית)
↑  Decrypt / Ekin Genç, DraftKings Billionaire: Why I Paid $11.8 Million for a CryptoPunk NFT, Decrypt, ‏2021-06-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Revolutionary new metaverse merges traditional art with technology, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2022-11-19 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שלום מקנזי".
פרנצ'סקו דה סנקטיס

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1817 מורה דה סנקטיס, איטליה 
 פטירה:  29 בדצמבר 1883 (בגיל 66) נאפולי, איטליה 
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 זרם ספרותי:  פוסט-הגליאניזם
 הושפע מ:  הומרוס, ורגיליוס, דנטה אליגיירי, ויליאם שייקספיר, לודוביקו אריוסטו, פרידריך שילר, יוהאן וולפגנג פון גתה, גאורג וילהלם פרידריך הגל
 חתימה:   
 
פרנצ'סקו דה סנקטיס (28 במרץ 1817, אבלינו - 28 בדצמבר 1883, נאפולי) היה מבקר ספרות, מלומד, ושר חינוך איטלקי. נודע בעבור ספרו המופתי על תולדות הספרות האיטלקית.
דה סנקטיס למד ספרות במשך חמש שנים אצל דודו קרלו ופילוסופיה במשך שנתיים בבית הספר של לורנצו פאציני. בשנת 1833 התמסר ללימודי לשון שהעביר בארמונו המרקיז בזיליו פואוטי, בחסותו פרסם את כתביו הראשונים. במהירה היה למורה לספרות ודקדוק בנאפולי, ועל תלמידיו נמנו אושיות תרבות חשובות. עם השנים התרחק מההשקפה הטהרנית של פואוטי, ועסק בבעיות של ספרות, אסתטיקה, לשון, היסטוריה ופילוסופיה של ההיסטוריה.
את המוניטין שלו כמבקר ספרות צבר בהרצאותיו על דנטה, פטרארקה, ושירה אבירית. ב-1848 מונה על ידי הממשלה האיטלקית למזכ"ל המחלקה לחינוך ציבורי. עם תחילת הריאקציה באיטליה, הוא נמלט לקוסנזה, נעצר בשנת 1850 ונכלא לשלוש שנים בטירת דלובו בנאפולי. שם עסק בלימוד בעיון של הגל ושל השפה הגרמנית, ואף תרגם את "מדע ההלוגיקה" של הגל. עם שחרורו, הונחה לעקור לארצות הברית, אך עצר במלטה, ומצא מקלט בטורינו, שם לימד איטלקית והעביר הרצאות על הקומדיה האלוהית של דנטה. בהמשך לימד באוניברסיטת ציריך. בשנים 1861-2 שימש כשר החינוך בממשלות של קאבור וריקאסולי. בשנת 1871 נתמנה לפרופסור לספרות השוואתית באוניברסיטה נאפולי, ובשנת 1875 העביר הרצאות על ליאופרדי. לדה סנקטיס היו הרבה תלמידים נאמנים, ביניהם מבקרי הספרות בנדטו קרוצ'ה ופרנצ'סקו טוראקה, הסופרים אנטוניו פוגאצרו ולואיג'י לה ויסטה, הצייר ג'אקומו דה קיריקו, ואחרים.
יסעורון

| יסעורון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יסעורוניים
סוג:: יסעורון
שם מדעי
 Oceanodroma ‏רייכנבאך, 1853

יסעורון (שם מדעי: Oceanodroma) הוא סוג של עופות ימיים מסדרת היסעוראים. סוג זה מכיל 16 מיני עופות קטנים המעופפים מעל הימים וחוטפים פיסות מזון קטנות.
על אף קוטנם, הם מסוגלים לעמוד ברוחות חזקות, לשחות ולצלול למטרים מעטים ואף לשתות מי ים מבלי להיפגע, באמצעות בלוטות המקור הגדולות שלהם. הם ניזונים מדגים, סרטנים קטנים ובעיקר מפלנקטון.
מינים

יסעורון אטלנטי (Oceanodroma leucorhoa)
Oceanodroma socorroensis
Oceanodroma cheimomnestes
Oceanodroma matsudairae
Oceanodroma microsoma
Oceanodroma tethys
Oceanodroma castro
Oceanodroma jabejabe
Oceanodroma monteiroi
Oceanodroma monorhis
Oceanodroma macrodactyla - נכחד
Oceanodroma tristrami
Oceanodroma markhami
Oceanodroma melania
Oceanodroma homochroa
Oceanodroma hornbyi
Oceanodroma furcata
כי אנו עמך

ערך זה עוסק בפיוט ליום הכיפורים. אם התכוונתם לניגוני חב"ד על הפיוט הזה, ראו .
| כִּי אָנוּ עַמֶּךָ (מנהג פולין) |  |
| --- | --- |
אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ: 
סְלַח לָנוּ: 
מְחַל לָנוּ: 
כַּפֶּר לָנוּ: 
כִּי אָנוּ עַמֶּךָ: וְאַתָּה אֱלֹהֵינוּ
אָנוּ בָנֶיךָ: וְאַתָּה אָבִינוּ
אָנוּ עֲבָדֶיךָ: וְאַתָּה אֲדוֹנֵנוּ
אָנוּ קְהָלֶךָ: וְאַתָּה חֶלְקֵנוּ
אָנוּ נַחֲלָתֶךָ: וְאַתָּה גוֹרָלֵנוּ
אָנוּ צֹאנֶךָ: וְאַתָּה רוֹעֵנוּ
אָנוּ כַרְמֶךָ: וְאַתָּה נוֹטְרֵנוּ
אָנוּ פְעֻלָּתֶךָ: וְאַתָּה יוֹצְרֵנוּ
אָנוּ רַעְיָתֶךָ: וְאַתָּה דוֹדֵנוּ
אָנוּ סְגֻלָּתֶךָ: וְאַתָּה אֱלֹהֵינוּ
אָנוּ עַמֶּךָ: וְאַתָּה מַלְכֵּנוּ
אָנוּ מַאֲמִירֶיךָ: וְאַתָּה מַאֲמִירֵנוּ
אָנוּ עַזֵּי פָנִים: וְאַתָּה רַחוּם וְחַנּוּן
אָנוּ קְשֵׁי עֹרֶף: וְאַתָּה אֶרֶךְ אַפַּיִם
אָנוּ מְלֵאֵי עָוֹן: וְאַתָּה מָלֵא רַחֲמִים
אָנוּ יָמֵינוּ כְּצֵל עוֹבֵר: וְאַתָּה הוּא וּשְׁנוֹתֶיךָ לֹא יִתָּמּוּ
כי אנו עמך הוא פיוט הנכלל בחזרת הש"ץ בתפילות העמידה של יום הכיפורים, ובו שלל דימויים ליחס שבין עם ישראל לאלוהים. מחברו של הפיוט אינו ידוע. לפיוט גרסאות שונות במנהג אשכנז המערבי ובמנהג פולין.
על הפיוט

דימויים מהסוג המופיע בפיוט נכללים במדרש שיר השירים רבה, תוך ביסוס הדימויים על פסוקי התנ"ך, למשל: "הוא לי לשומר (תהילים קכ"א) הנה לא ינום ולא יישן וגו', ואני לו לכרם שנאמר: (ישעיה ה') כי כרם ה' צבאות בית ישראל". הפיוט ממשיך בדרך זו, וניתן לזהות את המקור בתנ"ך לכל אחד מהדימויים המוצגים בו.
הפיוט מתחיל בבקשה משולשת: ”סְלַח לָנוּ, מְחַל לָנוּ, כַּפֶּר לָנוּ” שלאחריה הדימויים של היחס שבין עם ישראל לקב"ה מהווים מעין הנמקה לבקשה זו. שלוש השורות שלפני השורה האחרונה של הפיוט מציגות בתקבולת ניגודית את חטאי העם לעומת רחמי הקב"ה, והשורה האחרונה מציגה את אפסות האדם אל מול נשגבות האל.
לחנים לפיוט > חב"ד

בחסידות חב"ד מושר הפיוט "כי אנו עמך" בשני לחנים, שאותם לימד האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון, הניגונים מוכרים גם מחוץ לחסידות חב"ד, ומושרים בקהילות שונות, ואף מחוץ לעולם החסידות. כך בחסידות סאטמר ובישיבת פוניבז'. מצוי ששני הלחנים מושרים ברצף.
לחנים לפיוט > ויז'ניץ

בחסידות ויז'ניץ קיים לחן עתיק לפיוט, שלפי המסורת האדמו"ר רבי מנחם מנדל הגר מחסידות קוסוב קנה את הלחן מרועה צאן. ניגון זה מושר גם כן על המזמור הללויה בתוך תפילת השופרות בתפילת מוסף של ראש השנה.
הערות שוליים

↑  שיר השירים רבה ב טז
↑  דניאל גולדשמידט, מחזור לימים נוראים, כרך ב - יום כיפור, ה'תש"ל, עמ' 45–46
↑  ישראל כהן, ‏מרהיב: כשבסאטמר שרו חב"ד • צפו בוידאו, באתר כיכר השבת, 19 באוקטובר 2014
↑  ישיבת פוניבז' שרים "כי אנו עמיך", הקפות שניות תשע"ג, ביוטיוב
↑  למשל: חיים ישראל באלבום "ירושלים": כי אנו עמך, חיים ישראל ; אלי מרקוס בכינוס השלוחים העולמי: כי אנו עמך - באתר Chabad.org
קתדרלת לאן

| --- | --- |

קתדרלת לאן - החזית המערבית
 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה
 על שם:  מרים, אם ישו 
 כתובת:  place du Parvis 
 מיקום:  לאן
 מדינה:  צרפת צרפת
 זרם:  נצרות קתולית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1160–1215 (כ־55 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־8 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית
 מידות
 גובה:  60.5 מטר
 גובה פנימי:  24 מטר
 קואורדינטות:  49°33′51″N 3°37′30″E﻿ / ﻿49.5643°N 3.625°E﻿ / 49.5643; 3.625
 אתר רשמי
  (למפת או-דה-פראנס מוגדלת) ליל אראס קאלה דנקרק ואלנסיין אמיין בווה לאן סן-קנטן גראנד אסט  איל-דה-פראנס נורמנדי תעלת למאנש  בלגיהקתדרלת לאן(למפת או-דה-פראנס רגילה) ליל אראס קאלה דנקרק ואלנסיין אמיין בווה לאן סן-קנטן גראנד אסט  איל-דה-פראנס נורמנדי תע. למ.  בלגיהקתדרלת לאן
 
תוכנית הקרקע של הקתדרלה
פנים הקתדרלה: מבט על הספינה הראשית, מזרחה.
מבט כללי מדרום על קתדרלת לאן מוארת בלילה
וידאו המציג את קתדרלת לאן
קתדרלת נוטרדאם דה לאן (צרפתית: Notre-Dame de Laon), היא כנסייה קתולית בעיר לאן שבצרפת שהייתה קתדרלה עד 1802.
קתדרלת לאן היא אחת הדוגמאות החשובות ביותר של אדריכלות גותית מוקדמת מהמאות ה-12 וה-13, יחד עם קתדרלת סן אטיין בסנס, קתדרלת נואיון וקתדרלת נוטרדאם דה פארי. היא ממוקמת בלאן במחוז פיקרדי שבצרפת. מאחר שלאן איבדה את מעמד הבישופות שלה בזמן המהפכה הצרפתית, הקתדרלה משמשת ככנסייה האזורית של לאן.