stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקרוסופט אדג'
הערות שוליים

↑  Desktop Browser Market Share Worldwide, Stat Counter
↑  Mary Jo Foley, Microsoft is building a new browser as part of its Windows 10 push, ZDNet, ‏29 בדצמבר 2014
↑  הילה חיימוביץ, מיקרוסופט מאשרת רשמית: עובדים על דפדפן מבוסס כרומיום; גוגל מפרגנת, מוזילה פחות, באתר geektime, ‏9 בדצמבר 2018
↑  ליאור נאור‏, הסוף לאקספלורר ול-Edge של מיקרוסופט: תייצר דפדפן חדש מבוסס הכרום של גוגל, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2018
↑  הצצה ראשונה לגרסת הכרומיום של דפדפן ה-Edge של מיקרוסופט
↑  Lawrence Abrams, Microsoft Edge rolls out in Windows 10 2004 via Windows Update, Bleeping Computer, ‏May 12, 2020
↑  הדפדפנים הטובים ביותר עבור Windows 10, באתר WindowsAble
↑  ברט האוס, פרויקט Spartan של אינטרנט אקספלורר מראה פערי ביצועים גדולים, באתר AnadTech, ‏25 בינואר 2015
↑  ג'ים טנאוס, דפדפן Spartan ב-Windows 10: רמת הביצועים לעומת אינטרנט אקספלורר, Firefox, Chrome ו-Opera, באתר Tek Revue, ‏1 באפריל 2015
↑  ביצועים מהירים של JavaScript ב-Microsoft Edge, באתר מיקרוסופט
↑  אוון ויליאמס, מיקרוסופט מנסה להחזיר את המפתחים באמצעות דפדפן Edge, באתר The Next Web, ‏29 ביולי 2015
↑  סטיבן פארקר, השיפורים של Edge HTML5 לקראת השקת Windows 10, באתר Neowin, ‏27 באוגוסט 2015
↑  מרקוס קסנמשף, מיקרוסופט מפרסמת פרטים על תוצאות הביצועים של דפדפן אדג' כדי להוכיח את יתרונותיו, באתר WinBuzzer, ‏14 ביולי 2016
↑  גורדון מא יונג, איזה דפדפן הוא הטוב ביותר עבור חיי הסוללה: בדקנו את אדג', כרום, אופרה ופיירפוקס, באתר PC World, ‏27 ביוני 2016
↑  Google Chrome עולה על Microsoft Edge בבחינות חדשות של חיי סוללה, באתר betanews
| מיקרוסופט |
| --- | --- | --- |
| שירותי אונליין | Live (msn) ‏• Outlook.com ‏• בינג • OneDrive ‏• Microsoft Azure •‏ Office Online ‏• מיקרוסופט 365 • ‏Groove |  |
| חומרה | Surface ‏• Xbox Series X/S ‏• Xbox One ‏• Xbox 360 ‏• Xbox ‏• Kinect ‏• זון |  |
| מערכות הפעלה | Microsoft Windows •‏ Windows Phone ‏• Windows Server ‏• Windows CE ‏• Windows Mobile |  |
| פלטפורמות וסביבות פיתוח | ויז'ואל סטודיו‏ • Visual Studio Code •‏ Microsoft Silverlight |  |
| תוכנות מחשב | מיקרוסופט טיסה • אינטרנט אקספלורר • מיקרוסופט אדג' • סקייפ • Microsoft Mathematics ‏• Microsoft Security Essentials •‏ Microsoft Office ‏• Windows Defender ‏• SQL CE ‏• Microsoft Teams |  |
| תוכנות שרת | Microsoft SQL Server‏ • SharePoint‏ • Internet Information Services • שרת Exchange‏ • Microsoft Biztalk Server‏ • Active Directory |  |
| אנשי מפתח | ביל גייטס • פול אלן • סטיב באלמר • סאטיה נאדלה |  |
| טכנולוגיות | ‎.NET •‏ DirectX •‏ ‎.NET Core |  |

| דפדפנים |
| --- | --- | --- |
| למחשב | גוגל כרום •‏ מוזילה פיירפוקס •‏ אינטרנט אקספלורר •‏ מיקרוסופט אדג' •‏ ספארי •‏ אופרה •‏ Midori •‏ QupZilla •‏ מקסתון •‏ Avant Browser •‏ Konqueror •‏ Web •‏ קמינו •‏ נטסקייפ •‏ Flock • יאנדקס. דפדפן • Brave |  |
| לנייד | פיירפוקס לאנדרואיד •‏ ספארי •‏ גוגל כרום •‏ מיקרוסופט אדג' •‏ אופרה מיני •‏ Bolt •‏ UC Browser • יאנדקס. דפדפן • Brave |  |
סמל הדפדפן בין השנים 2015–2020
מלחמת אתיופיה–אדאל

מלחמת אתיופיה–אדאל הייתה מלחמה שהתרחשה בין האימפריה האתיופית, שנעזרה באימפריה הפורטוגזית, לבין סולטנות אדאל, בעלת בריתה של האימפריה העות'מאנית. המלחמה התרחשה בין 1529–1543. מלחמה זו הייתה המלחמה המודרנית הראשונה של אתיופיה, בה היא השתמשה לראשונה בנשק חם - תותחים ורובים, יחד עם כלי נשק מסורתיים כגון חרבות, חניתות וקשתות.
רקע

כאשר האימאם אחמד אבן איברהים אל-גאזי (מוכר יותר בשם אחמד גראן) הצליח להשתלט על אדאל, לאחר שהרג את סולטאן אדאל אבו בכר אבן מוחמד, הוא מינה את אחיו של הסולטאן לשעבר עומר דין לסולטאן החדש. בעקבות שליטתו של האימאם גראן באדאל הוא איחד את השבטים המוסלמים במזרחה של אתיופיה והכריז על ג'יהאד כנגד האימפריה האתיופית בראשות הקיסר דווית השני, כנקמה על הפלישה האתיופית הקודמת לאדאל ומותו של חותנו האמיר מחפוז בשנת 1517. גראן נתמך לא רק על ידי מוסלמים אלא גם על ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית וביתא ישראל שהתנגדו לשלטונו של דווית השני.
המלחמה

הצבא של גראן נכנס לראשונה לאתיופיה בשנת 1529. שני הצבאות נפגשו בקרב שימברה קורה, קרב בו הפסידה אתיופיה למרות מספר החיילים הרב שלה, מכיוון שאדאל השתמשה בנשק חדיש שהגיע מבעלי בריתה העות'מאנים. לאחר הקרב הראשון וניצחון אדאל המשיך הצבא המוסלמי לתוך שטח אתיופיה, שם נערך קרב אנטוקיך. בקרב זה חיילים אתיופים רבים ברחו בגלל כלי הנשק החדישים שהפחידו אותם. ההתנגשות הבאה בין הצבאות הייתה בקרב אמבסאל ב-28 באוקטובר, ושוב צבא אדאל ניצח. שלושת הניצחונות איפשרו למוסלמים להיכנס ללב האימפריה האתיופית (רמת אתיופיה), כאן הם החלו לשרוף כנסיות רבות, כתבי קודש רבים ולאסלם את אזרחי האימפריה. צבא אתיופיה היה חלש, האתיופים לא ניסו להילחם שוב והמוסלמים שטפו את אתיופיה והגיעו עד תיגראי שבצפון. בשנת 1541 הקיסר דווית השני נפטר ויורש העצר מינאס נלקח בשבי על ידי המוסלמים. ב-1543 כוחות גרילה אתיופים ניצחו את המוסלמים, כשהם נעזרים בכוחות פורטוגזים בראשות כריסטובאו דה גאמה (בנו של הספן הנודע ואסקו דה גאמה). הפורטוגזים הביאו איתם כ-400 רובאים, והצי הפורטוגזי חסם את האזור לשיט ומנע העברת אספקה צבאית לאדאל על ידי העות'מאנים. הקרב האחרון של המלחמה היה קרב ווינה דגה שבו גראן נהרג.
הערות שוליים

↑  בתחילה לצד המוסלמים ובהמשך לצד הנוצרים.
↑  בתחילה לצד המוסלמים ובהמשך לצד הנוצרים.
↑  "היסטוריה מקומית באתיופיה" אתר אינטרנט של המכון הנורדי האפריקאי
מלחמת ארגנטינה–ברזיל

מלחמת ארגנטינה–ברזיל (בפורטוגזית: Guerra da Cisplatina, בספרדית: Guerra del Brasil) הייתה סכסוך מזוין שאירע במהלך שנות ה-20 של המאה ה-19 בין הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה-פלטה, אשר השתחררו באותו זמן מריבונותה של ספרד, וברזיל. הסכסוך היה על השליטה בשטח שהיום שייך למדינת אורוגוואי. "הפרובינציות המאוחדות" היו הארגון הפוליטי של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה שעבר, אשר מאוחר יותר שינו את שמם לרפובליקה של ארגנטינה.
רקע

שטחם המקורי של הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה כלל את רוב שטחה של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, יחידה מנהלית במסגרת האימפריה הספרדית, שבתחומה נכללו השטחים המצויים כיום בארגנטינה, בוליביה, פרגוואי ואורוגוואי). השטח ממזרח לשפך הנהר של ריו דה לה פלטה ונהר אורוגוואי נקרא אז "בנדה אוריינטל" (בספרדית: גדה מזרחית). האזור נקרא "ציספאטינה" בפי הברזילאים (כלומר: מעבר לנהר הפלאטה), והוא היה שנוי במחלוקת בין ספרד ופורטוגל עוד מאז הסכם מדריד.
מהפכת מאי של 1810, העלתה לשלטון את הממשלה המקומית של בואנוס איירס. הגדה המזרחית, כתוצאה מכך, מרדה כנגד השלטון הספרדי ב-1811, שבראשו עמד חוסה גרוואסיו ארטיגס. עשר שנים לאחר תבוסתו של ארטיגס בקרב טקווארמבו ובתמיכתם של משפחות האריסטוקרטיה של אורוגוואי, הכוחות הברזילאיים של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל כבשו וסיפחו שטח זה תחת השם "מחוז ציספלטינה". השליטה בשטח סיפקה מיקום אסטרטגי ביחס לריו דה לה-פלטה ויציאה לים הפתוח - השער הראשי ליצוא הארגנטינאי.
בשל היותם של שני הצדדים תלויים מבחינה כלכלית באימפריה הבריטית, לממלכה המאוחדת, אשר יוצגה על ידי המתווך ג'ורג' קאנינג, היה תפקיד חשוב במלחמה ובתוצאותיה.
העימות

בכוונה לסיים את השליטה הברזילאית בגדה המזרחית המריצה הקונפדרציה הארגנטינאית את האורוגוואים, שהונהגו על ידי חואן אנטוניו לאבאז'חה, להתקומם כנגד השליטה הברזילאית. הארגנטינאים סיפקו להם תמיכה פוליטית וחומרית.
אחרי שנים של התנגדות מצד בדלנים אורוגוואים כמו פרוקטוסו ריברה ולאבאז'חה, אספת נבחרים מהגדה המזרחית נועדה ב-1825 בלה פלורידה ודרשה את עצמאותה מברזיל. תגובתה של הממשלה הברזילאית הייתה הכרזת מלחמה על ארגנטינה.
הקיסר הברזילאי, פדרו הראשון, הגיב בכך שחסם את ריו דה לה-פלטה ואת נמליה. הבסיס הראשי של הצי הארגנטינאי הועבר דרומה. הברזילאים ניסו בשלב מסוים להשתלט גם על קרמן דה פטגונס, במטרה להדק עוד יותר את המחסום על קשרי החוץ הארגנטיניים, אך הכוחות נהדפו על ידי התושבים המקומיים.
צבא ארגנטינאי הקיף את ריו דה לה-פלטה, ומיקם את עצמו ליד דוראסנו, בזמן שהגנרל קרלוס מריה דה אלבאר פלש לשטח הברזילאי. מהלך זה הוביל להתנגשות בין כוחות האימפריה הברזילאית לארגנטינאים בקרב על איטוסיינגו.
פדרו הראשון התחיל את המתקפה היבשתית בשנת 1826, כאשר ריכז את כוחותיו בדרום המדינה. מרבית הכוח היה מורכב ממתנדבים וכמה יחידות של שכירי חרב אירופאים. התגלע קושי בגיוס כוח שיעצור את הארגנטינאים בגלל המרידות הרבות והקבועות שהתרחשו ברחבי ברזיל (גם בריו דה ז'ניירו, שהייתה אז עיר הבירה), שרק זמן קצר קודם לכן קיבלה את עצמאותה.
המחסור בכוח אדם האט את יכולת התגובה נגד הכוחות האורוגוואים, שנתמכו כעת בידי הארגנטינאים. המלחמה נערכה כסדרת עימותים קטנים ומרובים, כאשר הקרב המשמעותי היחידי בו הובסה ברזיל היה הקרב על איטוסיינגו.
ההשלכות

על אף שכתוצאה מהעימות המתמשך נסוגו הברזילאים משליטתם באזור, גם ארגנטינה לא הצליחה לבסס בו את מרותה. בהינתן מחירה הרב של המלחמה עבור שני הצדדים, ואי הנוחות של בריטניה, אשר קיימה עסקים עם הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה-פלטה, נפתחו השיחות למען הסכם שלום. עם צרפת ובריטניה כמתווכות, ותחת הלחץ הבריטי, חתמו שני הצדדים על חוזה מונטבידאו בריו דה ז'ניירו, שמכיר בעצמאותה של אורוגוואי.
בברזיל, האובדן של מחוז ציספלטינה תרם את חלקו לאי שביעות הרצון מממשלתו של דון פדרו הראשון, שהובילה, בסופו של דבר, להתפטרותו של הקיסר בשנת 1831.
חוץ מהאורוגוואים שקיבלו את עצמאותם במלחמה זו, המנצחת העיקרית של המלחמה היא כנראה האימפריה הבריטית, אשר השיגה אזור של מסחר חופשי אשר נשלט בידי בריטניה באזור האסטרטגי של ריו דה לה-פלטה.
שבועת 33 האוריינטלים לרפובליקה האורוגוואית
מנחם פרי (שדרן)

| --- | --- |

מנחם פרי, אוקטובר 1988
 לידה:  22 בדצמבר 1946 (בן 77) טראונשטיין, גרמניה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1974–2013 2017
 עיסוק:  קריין ושדרן רדיו
 מעסיק:  קול ישראל, רדיו ירושלים
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  menachem.perry
 www.karyanut.co.il
מנחם פרי, 2013
מנחם פרי (נולד ב-22 בדצמבר 1946) הוא קריין ושדרן רדיו ישראלי.
פרי הוא מוותיקי שדרני הרדיו בישראל. הוא שידר במשך 46 שנים ברשתות קול ישראל. פרי הוא מרצה מבוקש בנושא רדיו בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה

פרי נולד בטראונשטיין שבגרמניה, בנם של ניצולי שואה מפולין.
אמו שכלה את בעלה מנישואיה הראשונים ואת כל ילדיה במהלך השואה.
גם אביו שכל את אשתו וילדיו במהלך המלחמה.
לאחר שנפגשו ונישאו, הולידו ילד אחד וקראו לו ״מנחם״, מתוך תקווה שאכן יביא להם נחמה כלשהי. פרי והוריו עלו לישראל והתגוררו בעיר לוד.
את שירותו הצבאי עשה בתור טכנאי אלקטרוניקה בחיל האוויר.
ב-1971 החל ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.
כשחיפש דרך לממן את לימודיו, הגיע לקול ישראל והחל לעבוד כטכנאי שידור ברדיו. הקריינים שעבדו במחיצתו הבחינו מיד בקולו הרדיופוני והציעו לו להירשם לקורס קריינים. פרי עשה כן.
ב-1974 סיים אותו בהצלחה יחד עם עודד בן-עמי ומלאכי חזקיה.
היה נשוי לנורית (בוגרת להקת פיקוד הדרום) מאז 1974 ועד למותה ב-2019, ואב לשלושה.
ביוגרפיה > פעילותו ברדיו

ב-1976, כשרשת ג' החלה את שידוריה, החל גם פרי את שידוריו בתחנה, ולמעשה הוא השדרן היחיד ששידר בקביעות בתחנה מאז פתיחתה ועד לפרישתו. הוא התפרסם בין היתר כמגיש "מקום בצמרת", מצעד הפזמונים השבועי, שהיה בשנות השמונים פופולרי ביותר בתחנה.
בתקופה זו ובתחילת שנות התשעים,הגיש ברשת ג' מדי פעם את תוכנית הרדיו,"אגן הים התיכון",שלוש שעות בהן הושמעה מוזיקה ים תיכונית-מזרחית.
בתחילת שנות התשעים הגיש בתחנה את "המלך, האיש והאגדה" - תוכנית אודות אלביס פרסלי. הגיש גם תוכנית על קליף ריצ'רד, וכן את התוכנית "עכשיו או לעולם לא" שעסקה במוזיקה הלועזית של שנות החמישים והשישים.
גם לאחר שרשת ג' עברה לשדר מוזיקה ישראלית בלבד (ב-2 בנובמבר 1997), המשיך פרי בשידור תוכניות מוזיקה לועזית. פרי הגיש את התוכנית "ציוניוני הדרך", את תוכנית הקיץ "יום יום ים", תוכנית החורף "שוקו חם", את התוכנית היומית "רק בימי חול" וכן את התוכנית השבועית "לילות משי לבן" שעסקה בשירים ישנים לועזיים לבקשת המאזינים.
מלבד רשת ג', פרי שידר גם בשאר הרשתות של קול ישראל.
החל מ-1997, הגיש פרי ברשת א' את התוכנית "אנו באנו" (ישראלים מספרים על עלייה וקליטה). פרי זכה פעמיים בפרס "בני ברית" בזכות התוכנית.
כמו כן, שידר גם את התוכנית "שיר ישיר" בתחנה (לסירוגין עם רעיה אדמוני).
ברשת מורשת הגיש פרי בימי שישי בבוקר את התוכנית "שבחי צדיקים", העוסקת בסיפורים אודות חכמי ישראל.
ברשת ב' הגיש פרי למעלה מעשר שנים את פינת הלשון "רגע של עברית".
ב-1977 נשלח על ידי רשות השידור להשתלמות בתחנות רדיו באירופה וארצות הברית, המשדרות מוזיקה בלבד, בעיקר כדי ללמוד וללמד את המגישים והעורכים בתחנה בכל הקשור להגשה קלה.
ב-2003 זכה בפרס אקו"ם על תרומתו לקידום המוזיקה הישראלית ברדיו.
מדי פעם הגיש פרי מהדורות חדשות בקול ישראל.
משנת 2005 ניהל במשך מספר שנים את מחלקת הקריינים בקול ישראל, ושימש כמרצה בכיר.
ב-31 בדצמבר 2013 שידר פרי את תוכניתו האחרונה, ופרש לגמלאות לאחר 42 שנות עבודה ברשות השידור.
לאחר כמה חודשים שב לשדר ברדיו בימי שישי ברשת מורשת - את התוכנית "שבחי צדיקים" וברשת ג את התוכנית "ציוניוני הדרך".
ב-10 במאי 2017 נפרד פרי ממאזיני קול ישראל בסיום התוכנית האחרונה של "פסקול ישראל" ברשת ג'.
ב-30 ביוני 2017 חזר לשדר את "ציוניוני הדרך" באכסניה חדשה, רדיו ירושלים ורדיו חיפה במקביל.
ביוגרפיה > פעילותו בטלוויזיה

בסוף שנות השבעים היה פרי קריין רצף בערוץ הראשון בטלוויזיה והגיש גם את התוכנית "לקראת שידור".
עד 1992 הגיש בערוץ הראשון את התוכנית "בין הכיסאות" (לסירוגין עם עמוס ארבל).
בשנות השמונים הגיש פרי מדי פעם את השעשועון "פיצוחים" בטלוויזיה החינוכית.
סיפור משפחתו של מנחם פרי באירופה לפני ואחרי השואה מופיע בספר "חלומות" של רעיה אדמוני.
לקריאה נוספת

"חלומות" - רומן היסטורי מאת רעיה אדמוני המבוסס על קורות משפחתו של שדרן הרדיו מנחם פרי (2012)
מייצ'ט

| --- | --- |

רחוב במרכז העיירה מייצ'ט 2010
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  ברסט (מחוז) ברסט
 ראיון:  ברנוביץ'
 תאריך ייסוד:  1503
 גובה:  193 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  422 (2019)
 קואורדינטות:  53°18′46″N 25°41′57″E﻿ / ﻿53.312777777778°N 25.699166666667°E﻿ / 53.312777777778; 25.699166666667 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהמייצ'ט(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהמייצ'ט(למפת מחוז ברסט רגילה) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןמייצ'ט(למפת מחוז ברסט מוגדלת) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןמייצ'ט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מייצ'ט (לעיתים מייצ'יט, בבלארוסית: Мо́ўчадзь, בפולנית: Mołczadź, ביידיש: מייטשעט), היא עיירה במחוז משנה ברנוביץ', במחוז ברסט, בבלארוס. העיירה שוכנת באזור בעל נוף הררי, ובעבר שימשה כעיירת קיט. בשנת 1998 התגוררו ביישוב 882 אנשים.
שם העיירה

שמה של העיירה הוא כשמו של הנהר העובר בסמוך לה, שהוא יובל של נהר הניימן. יובל של המייצ'ט הזורם סמוך לעיירה נקרא מולצ'אדקה. לאור ריבוי מקומות יישוב באזור בעלי שורש דומה, קיימת סברה ששמות אלו נובעים משמו של שבט סלאבי קדום בשם מולצ'אן או מילצ'אן שישב באזור זה.
היסטוריה

בשנת 1654 פרצה שרפה גדולה בעיירה והיא נהרסה, כדי לסייע למאמצי השיקום נפטרה העיירה מתשלום מיסים למשך ארבע שנים.
בשנת 1847 היה מספר תושבי העיירה הכללי 1,733 איש, מתוכם היו 1,188 יהודים.
בשרפה שפרצה בשנת 1879, נשרפו שני שלישים של העיירה; לפי תיאור משנת 1889 היו בעיירה 1128 תושבים (524 גברים ו־604 נשים), ומתוכם רק 702 יהודים.
יהודי מייצ'ט

במייצ'ט התקיימה קהילה יהודית עד לימי מלחמת העולם השנייה. הקהילה מוזכרת ב"פנקס ועד מדינת ליטא", בפרוטוקול משנת שפ"ג (1623) ככפופה, יחד עם עיירות קטנות נוספות, לקהילת סלונים. מספר משלמי המס מבני הקהילה היהודית המקומית בשנת 1765, היה 369 נפש.
בין רבני מייצ'ט: רבי מאיר מארים שאפיט שהתמנה כרבה של העיירה בהיותו בן 15 שנים בלבד. לפני מלחמת העולם השנייה כיהן ברבנות העיר הרב יעקב סנדר גרינברג, אחיו של הרב חיים חייקל גרינברג. מבין יוצאי העיירה, אף שלא נולד בה, נודע "העילוי ממייצ'ט", הרב שלמה פוליצ'ק שכיהן בסוף ימיו כראש ישיבת רבינו יצחק אלחנן בניו יורק.
יהודי מייצ'ט > בשואה

ביולי 1941, הוקם גטו בעיר. במאי 1942, היהודים נאלצו לחפור בורות, בהם, ב-15 ביולי 1942, בקבוצות של 100 עד 120 איש, נורו היהודים בגטו.
סך הכל, בגטו זה נרצחו 3,665 יהודים, בנוסף ל-50 בלארוסים ו-5 או 15 שבויי מלחמה.
עם המלחמה והשואה חדלה הקהילה מלהתקיים.
לקריאה נוספת

בן ציון חיים אַיָלון-ברניק (עורך), ספר זיכרון לקהילת מייטשעט, תל אביב: ארגון יוצאי מייטשעט בישראל ובחוץ לארץ, תשל"ג
Martin Small and Vic Shayne, Remember us: my journey from the shtetl through the Holocaust.
הערות שוליים

↑  השם נכתב גם מייצ'ד, מייצ'עד, וכן מוציד. במקורות בני המאה ה-17: מוצעט.
↑  תצוגה מקדימה של הספר באתר גוגל ספרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542716405171  LCCN: n97049040  VIAF: 138547444   WorldCat (עם VIAF): 138547444 
אנדרטה לזכר יהודי מייטשעט (מייצ'ט) ודווארעץ (דבוז'ץ) שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
מנחם אקשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1890 ז'שוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1943 (בגיל 53 בערך) 
 יצירות בולטות:  תנאי הנפש להשגת החסידות
 
מנחם אקשטיין (תר"נ, 1890 (בערך) – תש"ג, 1943 (בערך)) היה הוגה דעות חסידי ומחבר.
חייו

מנחם אקשטיין נולד כנראה בז'שוב (ריישא) שבגליציה לאביו מרדכי שהיה מראשי הקהילה. משפחתו נמנתה על חסידי חסידות דז'יקוב. והוא היה מחסידי רבי אלטר מדז'יקוב.
בשלב מסוים של חייו עבר לווינה. שם הדפיס בשנת 1921 את ספרו "תנאי הנפש להשגת החסידות".
נספה בשואה.
תנאי הנפש להשגת החסידות

ספר זה נכתב על ידי אקשטיין בעברית ונדפס ב-1921. לספר מצורפת בהקדמה מכתב מאביו, ממנו משתמע שהספר מיועד לציבור היהודי המתבולל "אשר לדאבונינו כבר נתרחק מאמונתינו ותורתינו". המחבר עצמו לא כתב הקדמה למהדורה הראשונה, אך כתב הקדמה למהדורה שיצאה ביידיש ב-1937. לפי הקדמה זו המחבר כתב את ספרו על מנת להראות את האור בתורת החסידות שאינה מוכרת ל"משכילים" מהעם שזלזלו בתנועת החסידות ולא ראו את האור הגדול של תורתה, לטענתו.
הרב הלל צייטלין כתב על ספרו"... לאור כל זאת ישנו ספר קטן שמאד מוצא חן בעיניי. ספר זה יצא לאור השתא בווינה ושמו: "תנאי הנפש להשגת החסידות" של עקשטיין. הספר נכתב בלשון קלה, כמעט הייתי אומר קלה יתר על המידה. מלבד זאת חלק גדול מתוכו אינו שייך ישירות לחסידות: הדרכים שבו נכונים גם לכל הכרה דתית. בשיטתו כיצד יפתח האדם בעצמו חוש להשגה חסידית - ניתן לחוש בצורה חזקה את השיטה התאוסופית של רודולף שטיינר, אף על פי שהמחבר נשען ובצדק גם על אוטוריטות חסידיים טהורים. ברם, זכה המחבר להישג גדול לחסידות, בכך שהוכיח שניתן להשיגה רק על ידי ההכרה ברוממות הבורא ושפלות עצמו".
בתוכן הספר המחבר כמעט ואינו מביא מקורות מהספרות היהודית. הוא משתמש בטכניקות הידועות לנו כיום כטכניקות של דמיון מודרך. בכך הוא דומה לספר "בני מחשבה טובה" שנכתב על ידי רבי קלונימוס קלמיש שפירא. המחבר משתמש במושג הקבלי של "עשר הספירות" וקורא להם "עשרת הכוחות הנפשיים".
תנאי הנפש להשגת החסידות > מהדורות הספר

הספר יצא במספר מהדורות, תרגומים ועיבודים:
מהדורה ראשונה כאמור יצאה בווינה, 1921.
פרקים מהספר ביידיש יצאו בירחון בית יעקב בלודז' בשנת 1936. למהדורה זו נוספה הקדמה מהמחבר.
מהדורה שנייה בעברית יצאה בהוצאת נצח בשנת תש"ך (1960) בשם "מבוא לתורת החסידות". ממהדורה זו הושמטו מספר פרקים "ציונים" המתייחסים להצהרת בלפור וועידת סן רמו. למהדורה זו הוקדמה הקדמה מאת אהרן סורסקי.
מהדורה מקוצרת אף היא יצאה על ידי מכון "אבן שתייה" בשנת 2006. ספר זה נקרא "תנאי הנפש להשגת החסידות - מדריך להתבוננות יהודית".
בשנת 2001, תורגם הספר לאנגלית בשם:
VISIONS OF A COMPASSIONATE WORLD: Guided Imagery for Spiritual Growth and Social Transformation על ידי יהושע סטרט (Starrett).
הערות שוליים

↑  מעט פרטים ידועים על תולדות חייו והם נכתבו בהקדמות למהדורות החדשות של ספרו
↑  הלל צייטלין, חסידות, וינה, 1922, עמ' 152
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527276905171  ISNI: 0000 0000 4460 5889  LCCN: no2004033438  VIAF: 66178837   WorldCat (עם VIAF): 66178837
מערכת מודל

ערך זה עוסק במודל בתחום המדעים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מודל מכונית מרוץ הבנוי מלבני לגו.
מערכת מודל (או דֶּגֶם) היא מערכת פשוטה יחסית המדמה במאפייניה החשובים מערכת מסובכת יותר. במערכות מודלים משתמשים כשקשה או לא-ישים לבחון או לנתח מערכות מסובכות, והמערכת המודלית הפשוטה מאפשרת לברור את המאפיינים הקשורים לניתוח. מודלים יכולים להיות ממשיים או מופשטים, ובאופן מודע מושמטים מהם מאפיינים רבים השייכים למערכת שבמציאות.
מודלים משמשים בתחומים שונים: במדע, בתרבות ובחיי היום-יום. כך לדוגמה מפה מייצגת ניתוח של אזורים גאוגרפיים על פי מאפיינים שונים, לפי תכליתה של המפה; חיילים מתאמנים על לוחמה בשטח בנוי באזור המדמה עיר; בגדים מוצגים על ידי דוגמנים ודוגמניות, המהווים מודל ללבישה של הבגד; לפני הכנסת כלי טיס לשימוש, מתבצעים ניסויים במנהרת רוח, המדמה תעופה אמיתית; חוקרים משתמשים במודלים מתמטיים על מנת לנתח תופעות בכל תחומי המדע - הטבע, החברה ולעיתים אף במדעי הרוח.
מודל מדעי

במדע, מודל הוא ייצוג תאורטי של מערכת מורכבת, שמטרתו לחקות את המערכת בהיבטים מהותיים. המודל אינו מתאר כל תופעה במערכת, אלא מתייחס להיבטים מוגדרים ומצומצמים שלה. המודל מבוסס על קירוב של המציאות בדרך של הפשטה, איחוד ישויות והתעלמות מגורמים שהשפעתם אינה מהותית. רבים מהמודלים המדעיים הם מודלים מתמטיים - דהיינו, הם מתארים את המערכת בעזרת כלים מתמטיים (ניתן להכליל בזה גם כלים סטטיסטיים או כלים מתורת המשחקים).
בביולוגיה ובפסיכולוגיה נהוג להשתמש באורגניזם מודל. אורגניזם מודל הוא יצור חי אשר נחקר באופן אינטנסיבי ונהוג להסיק מסקנות מהמחקר בו לאורגניזמים אחרים. זאת להבדיל מחקר באורגניזם מודל לבין מחקר על חיות בר או חיות חקלאיות שמנסה להבין את אורחות חייהן של חיות אלה ואינו משתמש בהן כמודל עבור אורגניזמים אחרים. השימוש באורגניזם מודל מתחייב מעצם היותן של מערכות החיים מסובכות ומגוונות. חלק מאורגניזמים אלה הם גזע טהור - זהים גנטית לכל הפרטים בגזע. אורגניזם מודל עשוי לייצג מערכה שלמה ואפילו ממלכה שלמה. כך למשל קיימים זנים של עכברי מעבדה אשר הוכלאו במשך עשרה דורות עם אחיהם, עד אשר הגנום שלהם הפך לאחיד והומוזיגוטי לחלוטין. מערכות מודל נוספות בביולוגיה הן זבובי הדרוזופילה, שמרים וחיידקי E. coli.
ראו גם

דגמי רכבות
דגם אדריכלי
מיקרוסופט בישראל

חברת מיקרוסופט פועלת בישראל בשתי שלוחות:
סניף שיווק ומכירות בשם "מיקרוסופט ישראל בע"מ" שנוסד בשנת 1989, והיה מראשוני הסניפים של מיקרוסופט מחוץ לארצות הברית.
מיקרוסופט ישראל מחקר ופיתוח (2002) בע"מ, שנוסדה בשנת 2002 ומרכזת את פעילות המחקר והפיתוח בישראל, שהחלה בשנת 1991.
תחומי פעילות > פעילות השיווק ומכירות

סניף "מיקרוסופט ישראל" נוסד בשנת 1989. מיום היווסדו ועד סוף שנת 2004 עמד בראש הסניף אריה סקופ, שעבר בסוף 2004 מתפקיד מנכ"ל לתפקיד יו"ר החברה, ולאחר שנה סיים עבודתו בחברה. למחליפו מונה דני ימין, שקודם בשנת 2015 לתפקיד במטה העולמי של החברה. באוקטובר 2019 מונתה רונית אטד למנכ"לית הסניף הישראלי, וביולי 2022 צפוי אלון חיימוביץ להחליפה. פעילות השיווק והתמיכה הטכנית מתקיימת במשרדי החברה בהרצליה וכוללת כ-200 עובדים.
אחת התרומות הבולטות של "מיקרוסופט ישראל" בתחום המחשוב הייתה הגיור (עברות) המקיף שביצעה לתוכנות החברה, כולל התיעוד הנלווה. גיור זה, וכן התמיכה המשופרת בעברית, היו מן הסיבות העיקריות להפיכתם של מוצרי החברה לסטנדרט ברובן הגדול של החברות בישראל ולהיעלמות רוב מתחריה המקומיים של מיקרוסופט במהלך השנים. יחס זה לעברית הוא חלק מההסבר להישג של הסניף הישראלי: הצלחתם בישראל של אחדים ממוצרי מיקרוסופט (כגון SQL Server ו-Exchange) עולה במידה ניכרת על הצלחתם בשוק העולמי.
תרומה חשובה נוספת שהעלתה "מיקרוסופט ישראל" הייתה בפיתוח ופופולריזציה של תקן "עברית לוגית" לתצוגת עברית באינטרנט. קודם לכן, משלו בכיפה אלתורים שאפשרו הצגת עברית באמצעות היפוך סדר התווים והמלים. התקן הלוגי שמיקרוסופט ישראל קידמה ודחפה באמצעות "אינטרנט אקספלורר" שיפר במידה ניכרת את המצב, איזרח את העברית כשפה לגיטימית באינטרנט, וביטל את הצורך בהטמעת התאמות מיוחדות בדפדפנים.
כחלק מפעילות השיווק וההטמעה של מוצרי מיקרוסופט בישראל קיימה החברה שבעה כנסי TechEd (אנ') באילת, משנת 2000 ועד 2010. בכל אחד מהכנסים השתתפו יותר מאלף אנשי תוכנה, ובמרצים, מישראל ומחוצה לה, נכלל גם מנכ"ל מיקרוסופט, סטיב באלמר.
ב-2001 הכריז הממונה על ההגבלים העסקיים על מיקרוסופט ישראל כמונופול.
עד יולי 2008 הפעילה במשותף עם חברת "אינטרנט זהב" את אתרי האינטרנט msn ישראל, hotmail ישראל, ואף את אתר האינטרנט של גלי צה"ל.
תחומי פעילות > פעילות המחקר והפיתוח

מיקרוסופט מקיימת בישראל פעילות פיתוח ענפה במסגרת חברה נפרדת בשם "מיקרוסופט ישראל מחקר ופיתוח". חברה זו היא אחת משלושה מרכזי פיתוח אסטרטגיים של מיקרוסופט מחוץ לארצות הברית.
פעילות הפיתוח התבצעה עד לשנת 2008 בארבעה מרכזים. מרכז הפיתוח הראשון בישראל הוקם בחיפה בשנת 1991 על ידי ירון שמיר, והיה מרכז הפיתוח הראשון של מיקרוסופט מחוץ לארצות הברית. מרכז פיתוח נוסף היה בראש העין ובו פותחה טכנולוגיית IAG המבוססת על טכנולוגיה שפיתחה חברת ההזנק הישראלית Whale Communications שנרכשה על ידי מיקרוסופט בשנת 2006. שני מרכזי פיתוח אלה עוסקים בפיתוח מוצרים וטכנולוגיות בתחום אבטחת מידע, ומוצר הדגל של החברה בתחום הוא שרת I.S.A. הנמצא בגרסתו החמישית ששמה ISA 2006.
בתחום הפיתוח הפעילה החברה מרכז נוסף ברעננה, שנמצא סמוך למרכז השיווק והמכירות אך פעל בנפרד ממנו. המרכז ברעננה היה מבוסס על חברת Gteko שנקנתה על ידי מיקרוסופט בספטמבר 2006. בשנת 2007 הוקם בהרצליה מרכז פיתוח נוסף על ידי משה ליכטמן, ישראלי בכיר במיקרוסופט העולמית שחזר ארצה לאחר שהות של 15 שנה בארצות הברית. במהלך 2008 הועברה למשרדים חדשים במרכז הפיתוח בהרצליה פעילות הפיתוח של אזור המרכז מרעננה וראש העין.
בשנת 2011 מונה יורם יעקבי למנכ"ל הפיתוח של מיקרוסופט בישראל, ושימש בתפקיד זה עד סוף 2017.
בשנת 2015 רכשה מיקרוסופט את חברת ההזנק הישראלית "אדאלום", שעסקה באבטחת מידע, ושילבה אותה בפעילות הפיתוח בישראל. מנכ"ל "אדאלום", אסף רפפורט, השתלב במיקרוסופט, ובשנת 2018 מונה למנכ"ל הפיתוח של מיקרוסופט בישראל. במרץ 2020 מונתה מיכל ברוורמן-בלומנשטיק למחליפתו.