stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלגוריתם QR
היסטוריה

לאלגוריתם QR קדם אלגוריתם LR שהתבסס על פירוק LU ולא על פירוק QR. פירוק QR הוא יותר יציב ולכן אלגוריתם LR כמעט ואינו נמצא בשימוש כיום.
לקריאה נוספת

Trefethen, Lloyd N., and David Bau III. Numerical linear algebra. Vol. 50. Siam, 1997.
הערות שוליים

↑  J.G.F. Francis, "The QR Transformation, I", The Computer Journal, 4(3), pages 265–271 (1961, received October 1959). doi:10.1093/comjnl/4.3.265
↑  Francis, J. G. F. (1962). "The QR Transformation, II". The Computer Journal. 4 (4): 332–345. doi:10.1093/comjnl/4.4.332.
↑  
Vera N. Kublanovskaya, "On some algorithms for the solution of the complete eigenvalue problem," USSR Computational Mathematics and Mathematical Physics, vol. 1, no. 3, pages 637–657 (1963, received Feb 1961). Also published in: Zhurnal Vychislitel'noi Matematiki i Matematicheskoi Fiziki, vol.1, no. 4, pages 555–570 (1961). doi:10.1016/0041-5553(63)90168-X
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה ובנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמנות הסלע בטאנום

אתר אמנות הסלע בטאנום (שוודית Hällristningsområdet i Tanum) בבוהוסלן (Bohuslän) שבדרום-מערב שוודיה, הוא אתר ארכאולוגי מתקופת הברונזה (1800 עד 500 לפנה"ס), שבו נתגלה ריכוז גדול של ציורי סלע וחריטות סלע באיכות גבוהה וברמת שימור טובה. אמנות הסלע בטאנום מספקת מידע רב ערך אודות אורחות החיים בתקופת הברונזה בסקנדינביה, והיא יוצאת דופן ביחס לאתרים אחרים ברחבי סקנדינביה, אירופה והעולם כולו, מבחינת עושר הטכניקות והמוטיבים של הציורים והחריטות, ומבחינת מגוון הנושאים בהם הם עוסקים. בשנת 1994 הוכרז המקום כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

הנוכחות האנושית באזור החלה בתקופה המזוליתית (האלף ה-9 עד האלף ה-4 לפנה"ס). סביב 3800 לפנה"ס הגיעה המהפכה החקלאית לדרום סקנדינביה, ועודדה את הקמת יישובי הקבע הראשונים. תקופת הברונזה באזור החלה בסביבות שנת 1800 לפנה"ס, בתקופה בה קו החוף היה גבוה בכ-25 עד 30 מטרים מגובהו כיום. בתקופה זו החלה אמנות הסלע באזור לפרוח. במאה ה-5 לפנה"ס החל האקלים בסקנדינביה להתקרר באופן משמעותי, דבר שהביא לשקיעה תרבותית ולסופה של תרבות תקופת הברונזה הנורדית. המחקר באזור החל במאה ה-18.
על פי ניתוח המתכות במקום וזיהוי מקורן בקפריסין, וכן על פי ממצאים סקנדינביים במזרח הים התיכון, משערים שהספינות המצוירות אינן מקומיות אלא ספינות סוחר פיניקיות מהלבנט, או מיקניות.
הממצאים

סלע האם בסביבות טאנום עשוי גרניט, ובמקומות רבים הוא הוחלק בידי הקרחונים שנעו צפונה לקראת סוף עידן הקרח האחרון. במקרים מסוימים חורץ הסלע על ידי סלעים שנישאו על ידי הקרחונים. אמני הסלע בחרו במשטחים סלעיים אלה לציורי הסלע שיצרו, ואלה מרוכזים בגובה התואם את גובהו של קו החוף בתקופת הברונזה.
תחילה גילפו האמנים בסלע מסגרת לציורים, תוך שהם שוברים את פני הסלע ומסירים את הפסולת; ולאחר מכן חצבו לעומקו בעזרת פטישים ואזמלי אבן. ביצירות שנתגלו נע עומק החריטה בין מילימטר בודד ל-40 מילימטרים, והחוקרים הציעו כי ככל שליצירה נודעה חשיבות וסימבוליות גדולות יותר, כך נחרטה לעומק רב יותר בסלע, וזאת כדי שתהיה ברורה גם במקרים של התאספות קהל רב אשר חזה בה. ברי כי חלק מהמשטחים תוכננו בטרם החלה העבודה עליהם.
בבוהוסלן התגלו לפחות 1,500 אתרי אמנות סלע שונים, ובכל אחד מהם מספר ציורים או חריטות. באתרים הגדולים מגיע מספר הציורים למאות, ובסך הכל ישנם בבוהוסלן יותר מ-40,000 ציורים ידועים. הציורים והחריטות עוסקים במגוון נושאים, דוגמת חיי יום יום, ענייני מלחמה, פולחן ודת. עם הדמויות והנושאים שנתגלו נמנים שקעים, מעגלים וגלגלים, סירות ואוניות, בעלי חיים ובני אדם, ידיים, רגליים וכפות רגליים, מרכבות, מחרשות פרימיטיביות, רשתות דיג, מלכודות, מבוכים, עצים, כלי נשק ועוד.
הערות שוליים

↑  Nils-Axel Mörner, Bob G. Lind, Long-Distance Travel and Trading in the Bronze Age: The East Mediterranean-Scandinavia Case, Archaeological Discovery 03, 2015, עמ' 129–139 doi: 10.4236/ad.2015.34012, ראו גם כאן () וכאן ()
אסטריתיים

| אסטריתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
על־מחלקה:: שש-רגלים
מחלקה:: חרקים
על־סדרה:: בעלי גלגול מלא
סדרה:: זבובאים
תת־סדרה:: זבובים
משפחה:: אסטריתיים
שם מדעי
 Oestridae ‏לייך, 1815
אסטריתיים (שם מדעי: Oestridae; מכונים זבובי צאן) היא משפחה של זבובים אשר חיים כטפילים על יונקים וגורמים לתופעת הריממת (Myiasis). במשפחה זו כ-150 סוגים ברחבי העולם. בישראל הם נפוצים בעיקר בעדרי צאן, ומכאן שמם העממי.
אחד המינים Dermatobia hominis חי כטפיל על בני אדם ופרימטים נוספים.
אפגניסטן במשחקים האולימפיים

אפגניסטן השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מאז מ-5 אולימפיאדות: אולימפיאדת הלסינקי (1952), אולימפיאדת מונטריאול (1976), אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אולימפיאדת ברצלונה (1992) ואולימפיאדת סידני (2000). בעוד שארבע ההיעדרויות הראשונות היו ביוזמתה, היעדרותה מאולימפיאדת סידני נבעה מהשעייתו של הוועד האולימפי האפגני על-ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בשל דיכוי נשים במדינה, שהונהגה אז בידי הטליבאן. גם ההיעדרות מאולימפיאדת לוס אנג'לס הייתה מטעמים פוליטיים - אפגניסטן השתתפה בחרם שארגנה ברית המועצות על המשחקים, ושבו השתתפו 14 מדינות מהגוש המזרחי. את אולימפיאדת מוסקבה (1980) החרימו 61 מדינות בהנהגת ארצות הברית, בשל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, אך אפגניסטן עצמה דווקא כן השתתפה בה. אפגניסטן מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
בהופעותיה הראשונות במשחקים, לא רשמו הספורטאים האפגנים הישגים גבוהים במיוחד. הראשון שהתבלט היה המתאבק מוחמד אבראהימי, שדורג במקום החמישי באולימפיאדת טוקיו (1964)
אולימפיאדת אתונה (2004), אליה שבה אפגניסטן בעקבות סיום שלטון הטליבאן, הייתה הראשונה בה ייצגו אותה גם נשים, האתלטית רובינה מוקימיאר והג'ודוקא פריבה רזאיי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היה לוחם הטאקוונדו רוחאללה ניקפאי לאפגני הראשון שזוכה במדליה אולימפית, מדליית ארד. ניקפאי, שהתחרה בקטגוריית המשקל של עד 58 ק"ג, עבר להתחרות בקטגוריית המשקל של עד 68 ק"ג באולימפיאדת לונדון (2012), וגם בה זכה במדליית ארד. לוחם טאקוונדו נוסף, נאסר אחמד בהאווה, סיים במקום החמישי בלונדון, בקטגוריית המשקל של עד 80 ק"ג.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | משתתפים | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת ברלין (1936) | 19 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת לונדון (1948) | 31 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת הלסינקי (1952) |  | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה |
| אולימפיאדת מלבורן (1956) | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת רומא (1960) | 18 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת טוקיו (1964) | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת מינכן (1972) | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת מונטריאול (1976) |  | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה |
| אולימפיאדת מוסקבה (1980) | 11 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) |  | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה |
| אולימפיאדת סיאול (1988) | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת ברצלונה (1992) |  | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה |
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת סידני (2000) |  | נאסרה השתתפותה | נאסרה השתתפותה | נאסרה השתתפותה | נאסרה השתתפותה |
| אולימפיאדת אתונה (2004) | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 4 | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת לונדון (2012) | 6 | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| אולימפיאדת פריז (2024) | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| סך הכל | 148 | 0 | 0 | 2 | 2 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  טאקוונדו | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סך הכל | 0 | 0 | 2 | 2 |
ראו גם

אפגניסטן במשחקים הפאראלימפיים
אפגניסטן במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
אייכספלד

מפת האזור אייספלד בסביבות שנת 1900 לפי ספר מונוגרפי של היינריך ליינֶוֵובֶּר
חבל אייכספלד (בגרמנית: Eichsfeld, בהיגוי מקומי: אייקספלד) הוא אזור היסטורי הנמצא בדרום-מזרחה של סקסוניה התחתונה, בצפון-מערבה של תורינגיה ובצפון-מזרח של הסן, בין הרי הארץ להנהר ורה והרי היער התורינגי (תורינגנוואלד).
חבל אייכספלד מתחלק ל:
אייכספלד התחתון (Untereichsfeld או Unteres Eichsfeld) - בדרום-מזרח סקסוניה, ושעירו העיקרית היא היילבאד הייליגנשטאדט.
אייכספלד העליון (Obereichsfeld או Oberes Eichsfeld) - בצפון-מערבה של תורינגיה, שעירו החשובה ביותר היא דודרשטאדט, בדרומם של הרי הארץ.
נקרא כיום מחוז אייכספלד. 
בשנים 1022-1803 השתייך אייכספלד למשך כמעט שמונה מאות שנים לארכיבישופות מיינץ, ולכן הוא נשאר כמובלעת קתולית בצפון גרמניה שבה שולטת הנצרות הפרוסטסטנטית. עד ימינו "הגלגל של מיינץ" הוא חלק מסמל החבל.
אחרי הרפורמציה כמעט כל התושבים הפכו ללותרנים. בלחץ הרפורמציה הנגדית החל משנת 1575 חזרו כולם לחיק הכנסייה הרומית-קתולית. בימי הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית נשמרו חיי הדת באזור כמעט כפי שהיו. זה היה האזור הגדול ביותר בגרמניה מזרחית עם רוב תושבים קתולי. גם כיום מספר פוקדי הכנסיות במקום עולה על הממוצע הלאומי בגרמניה. הקדוש הפטרון של אייספלד הוא מרטין הקדוש מטור.
בעקבות חלוקת גרמניה בשנת 1945 הפך החלק המערבי של אייכספלד למחוז דודרשטאדט. בהתאם להסכם ונפריד נערכו בהמשך כמה חילופי שטחים קטנים בין אזור הכיבוש האמריקאי והסובייטי.
ההמנון הבלתי רשמי של אייכספלד הוא "אייספלד-ליד".
גאוגרפיה > מיקום גאוגרפי

החבל משתרע על שטח של כ-1540 קמ"ר. בסוף המאה ה-18 שטחו היה כ-1100 קמ"ר..הוא נמצא בין עמקי הרומה בצפון-מזרח לנהר ורה בדרום מערב, האגן התורינגי בדרום-מזרח  והיער קטינגן-נורטהיים בצפון-מערב. קו פרשת המים אלבה-ווזר בא מהרי הארץ וחוצה את האזור באמצע. שם נמצאים אזורי מקורות הנהרות אונשטרוט, ויפר (אונשטרוט) והלמה השייכים לאגן הניקוז של האלבה,  ומקורות הנהרות רומה, ניסה, האהלה, ליינה (אלר) ופרידה (ורה), הנשפכים אל הנהרות ורה ווזר, בהתאמה.
גאוגרפיה > חלוקה מנהלית עכשווית

כיום רוב האזור אייכספלד העליון מהווה את מחוז אייכספלד. חלקים אחרים ממנו משתייכים למחוז אונשטרוט-הייניך.
לעומת זאת, אייכספלד התחתון, שהפך למחוז דודרשטאדט, התמזג עם המחוז גטינגן. לינדאו הפכה לחלק מקטלנבורג  והוא כיום חלק מהמחוז נורטהיים.
הערים החשובות של אייכספלד הן דודרשטאדט, הייליגנשטאדט, ליינפלדה-וורביס ודינגלשטדט.
גאוגרפיה > אזורי טבע ונופים

חבל אייכספלד שוכן בגבול בין שלושה אזורי טבע:
הרמה השולית הצפונית-מערבית של האגן התורינגי (nordwestliche Randplatte des Thüringer Becken) -רכס הגבעות רינגגאו-הייניך-אובראייכספלד -דין ממקור טריאסי תיכוני (Ringgau-Hainich-Obereichsfeld-Dün-Hainleite)
הרי ורה התחתון (Unteres Werrabergland) שבהרי הסן המזרחיים (Osthessisches Bergland)
אייספלד התחתי (Unteres Eichsfeld) ואגן אייכספלד של אזור הרי וזר-ליינה
בדרום מכיל חבל אייכספלד בעיקר את הרמות הטריאסיות של דין (Dün), של אייכספלד העילי, של גוברט, בעלות גובה ממוצע של 450 מ',היורדים בשלבים תלולים אל עמקי ליינה וורה. ההר הגבוה באייכספלד הוא הר גובורג עם הפסגה גוברט, בעלת הגובה של 543,4 מ'. בסמוך מערבה נראים הנופים ההרריים, המיוחסים להרי ורה - הוהברג (Höheberg), וגבעות רוזופה-פרידה. (Rosoppe-Frieda-Hügelland)
צפונית משם נראים הנופים החוליים הצבעוניים של אייכספלד האמצעי, המשויכים לעמק ליינה העליון עם צהנסברג ואייספלדר קסל. גם כאן מתרוממים רכסי גבעות  כמו ההר אוהם (533,4 מ' בפסגת בירקנברג) ובמזרח נראים הרי בלייכרדר המרכיבים בזולשטדט עם דין את "שער אייספלד", שעל נהר ויפר.
עוד יותר בצפון שוכנים נופי האגן הפורה של גולדנה מארק, המוקף על ידי גבעות הלברגה ורוטנברג ממזרח  ועל ידי הרי גטינגן ממערב.
גאוגרפיה > הגבול הפנימי

חבל אייכספלד מחולק בדרך כלל לשני חלקים: בדרום- אייכספלד העליון הגבוה והתלול יותר, ובצפון - אייספלד התחתון, הנמוך יותר. בעוד שגבולות החבל ההיסטוריה אייספלד הוא יחדית ברור, לגבול בין שני החלקים שלו אין הגדרה אחידה:
הגבול הפשוט: עמקי הנהרות ליינה וויפר
מנקודת מבט גאוגרפית-גאולוגית:המדרון הצפוני של דין ושל אייכספלד העילי.
הגבול הלשוני - בין הניב הגרמני האמצעי לניב הגרמני התחתי
מנקודת מבט פוליטית -מנהלית - הגבול בין המדינות תורינגיה וסקסוניה התחתית
הגבול הנוכחי של מדינת תורינגיה היה פעם גם חלק מהגבול הבינגרמני (בין גרמניה המזרחית וזו המערבית)
גאוגרפיה > יישובים

רוב שטחה של אייכספלד התחתון ההיסטורי עם הערים הייליגנשטאט, ליינפלדה-וורביס ודינגלשטאט שייך למחוז אייכספלד שבמדינת תורינגיה.
לאייכספלד התחתון ההיסטורי משתייכים עוד 13 יישובים במחוז אונשטרוט-הייניך, שניים נוספים - למחוז ורה-מייסנר  שבמדינת הסן. 18 היישובים של אייכספלד התחתון הם גם כן חלק ממחוז אייספלד שבמדינת תורינגיה. שאר האזור אייכספלד התחתון עם מרכזו דודרשטאט שייך למדינת סקסוניה התחתונה, כולו במחוז גטינגן, פרט ללינדאו (אייכספלד) המשתייך למחוז נורטהיים. עד 1945 הגבול בין אייכספלד העליון לאייכספלד התחתון מסומן במפה על ידי קו מקוטע צפונית מוורביס.
כדי לפשט את הסוגיה, כיום רוב החלק התורינגי של חבל אייכספלד מוכר כ"אייכספלד העליון" (Obereichsfeld) בעוד שהחלק הסקסוני תחתי כולל המחוז דודרשטאט לשעבר נקרא אייכספלד התחתון (Untereichsfeld)
הערים החשובות ביותר של החבל הן:
גאוגרפיה > יישובים > עיר הבירה

לעיתים קרובות הייליגנשטאט מכונה  "עיר הבירה המסורתית של אייספלד". עם זאת דודרשטאט נחשבת לבירת אייכספלד התחתון. מקור מעמדן אלה הוא בהיסטוריה של נסיכויות העבר.
השם

לגבי מקור השם "אייספלד" קיימות השערות רבות:
לפי עצי האלון שגדלו כאן פעם - השערה שנתמכה על ידי הסופר ארנסט מוריץ ארנדט
"השדה של איש בשם  אייקו או אייכו.
לפי שם עתיק של החלק העליון של הנהר אונשטרוט.
השפות

הגבול הלשוני בין הניב הגרמני התחתי וזה האמצעי יוצא מרוהרברג, עובר דרך צהנסברג והשורה הצפונית של הרי אוהם בין אייכספלד התחתון לאייכספלד העליון. באייכספלד העליון מדברים ניב מיוחד, הדומה לתורינגית, במיוחד בעיצורים הקשים.
באיככספלד התחתון מדברים לרוב את הניב הגרמני העילי ונדיר את גרמנית התחתית.
היסטוריה

אייכסנפלד מוזכר לראשונה בשנת 897 וברשימה משנת 1022 צוינו שטחיו כנחלות הארכיבישופות מיינץ. גבולותיו   עוד התרחבו במהלך השנים עד שנת 1573. במאה ה-13 השתייכה ללנדגראפים של טורינגיה. אייכספלד התחתון או ה"אוטוני" הסתפח לאייכספלד אחרי שבשנים 1434-1342 היא חלק מהדוכסות בראונשווייג-לינבורג ומהנסיכות גרבונהאגן.    
בימי מלחמת האיכרים הגרמנית (1525-1524) שמרכזה היה בעיר הקיסרית מילהאוזן נשדדו רוב המנזרים, הכנסיות והטירות ומרבית האזור אייכספלד הפך לפרוטסטנטי.
בשנת 1575 הנהיגו הישועים את הרפורמציה הנגדית באייכספלד. האזור נפגע במלחמת שלושים השנים שהגיעה אליו בשנת 1622. בשנים הבאות כמה צבאות (שוודי, דני, של הסן ותורינגיה) שדדו את יישוביו. ההרס שהתרחש פגע קשות בשליש מהאזור וגרם שם להתרוקנות מ-75% מתושביו, הארכיבישופות מיינץ שחזרה לשלוט בו ב-1650 בהתאם לההסכם השלום בווסטפאליה החזירה בו את שליטת הדת הקתולית.  
ב-1802  האזור נכנס תחת חסות מלך פרוסיה, פרידריך וילהלם השלישי.
בתקופת מלחמות נפוליאון בשנים 1813-1806 הפך אייכספלד לחלק ממלכת וסטפאליה שבוטלה בעקבות תבוסתו של נפוליאון בקרב לייפציג (1813). אייכספלד חזר אז להיות חלק ממלכת פרוסיה, אך קונגרס וינה חילק אותו. מחוזות  הייליגנשטאדט וורביס סופחו לפרובינקיה הפרוסית סקסוניה, בעוד אייכספלד התחתון סופח לממלכת הנובר. ב-1866 סופח האזור, יחד עם הנובר, לממלכת פרוסיה. בעקבות מלחמת העולם השנייה ב-1945 סופח למדינת סקסוניה התחתונה, אז תחת כיבוש אמריקני ואחר כך חלק מגרמניה המערבית.  
לעומת זאת, בשנים 1990-1949 היה אייכספלד העליון לחלק מגרמניה המזרחית, תחת שלטון קומוניסטי. גם בתקופה זו דבקו תושביו במסורת הקתולית ופעילות הכנסייה נמשכה כסדרה.  
אחרי 1990 הפך לחלק ממדינת תורינגיה תחת השם מחוז אייספלד.
היסטוריה > חיים פוליטיים כיום

אחרי איחוד גרמניה מחדש ב-1990 האזור התאפיין, בעקבות המסורת הקתולית החזקה, באחוזי הצבעה גבוהים במיוחד בעד האיחוד הנוצרי דמוקרטי הגרמני, לעומת האזורים הסמוכים.
תרבות ואישים

המשורר והסופר היהודי-גרמני היינריך היינה (1856-1797) נטבל לנצרות ב-1825 בעיר הייליגנשטאדט.
הסופר הגרמני תאודור שטורם (1888-1817) נולד בהייליגנשטאדט.
בשנת 1901 השיר "אייכספלדליד" היה להמנון בלתי רשמי של האזור.
תחבורה > כבישים

בכיוון מזרח-מערב עובר דרך חבל אייכספלד הכביש המהיר 38 גטינגן-לייפציג. האזור אייכפלס תחתון נחצה גם על ידי שני כבישים פדרליים נוספים ממזרח למערב:הכביש 27 גטינגן-בראונלאגה והכביש 446 נרטן-הרדנברג - דודרשטאדט. בכביש הפדרלי 80 לשעבר, הנקרא כיום הכביש האזורי 3080 חוצה את האייכספלד העליון.
בכיוון צפון-דרום אייספלד נחצה על ידי הכביש הפדרלי 247 נורטהיים-דודרשטאדט - ליינפלדה-וורביס-דינגלשטאדט-מיהלהאוזן.
תחבורה > רכבות

בין הייליגנשטאדט לליינפלדה עוברת הרכבת העל-אזורית החשובה האלה-האן. מינדן והרכבת גטינגן-ארפורט (גוטה-ליינפלדה). מסילת הברזל האלה-האן. מינדן-קאסל הפכה עד שנת 1994  לדו-ניתיבית וחשמלית במסגרת מיזם איחוד גרמניה.
הרכבת ליינפלדה-וולפטן הוצאה משימוש באייכספלד התחתון החל מאמצע שנות ה-1990 ובאייכספלד העליון החל מ-2001. עד שנת 1931 פעלה מסילה צרה בין גטינגן לדודשטאדט - רכבת גארטה-טל. בצפון עוברת באייכספלד גם הרכבת הרצברג-בלייכרודה.
תחבורה > תעופה

שדה התעופה היחיד באזור הוא שדה התעופה אייכספלד. בשנת 2005 הוא צויד בנתיב באורך  750 מ', העשוי לשרת גם מטוסים פרטיים גדולים.
אותות הוקרה

אסטרואיד מספר 442 שנתגלה בשנת 1899 נקרא "אייכספלד" לכבוד האזור ותושביו
לקריאה נוספת

Helmut Godehardt, Die schönsten Eichsfelder Sagen, Verlag Mecke, 2005
Rudolf Linge, Der Hahn auf dem Kirchturm – Die schönsten Sagen, Legenden und Geschichten vom Eichsfeld, Verlag  St. Benno, Leipzig, 1984
Köbler, Gerhard. Historisches Lexikon der Deutschen Länder. München 1988.
Sante, Wilhelm. Geschichte der Deutschen Länder - Territorien-Ploetz. Würzburg 1964.
, S. 192, ISBN=978-3-936617-28-3
, S. 335 ISBN
הערות שוליים

↑  הלקסיקון ברוקהאוס-אפרון ברוסית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529727605171  GND: 4013723-5  LCCN: sh86006833  VIAF: 235894088   WorldCat (עם VIAF): 235894088 
סמל המחוז העכשווי אייכספלד בגרמניה
מפת האגן התורינגי. בחלק הצפון-מערבי ניתן להבחין חבל אייכספלד על שני חלקיו:העליון והתחתון
אבן גבול של נסיכות הבוחר ממיינץ, מדרום לוויילרודה.
אבן גבול של נסיכות הבוחר ממיינץ בהיירודה.
נוף אופייני לחבל אייכספלד. הכפר  אקלינגרודה בין שדות לגבעות מכוסות ביערות
מנזר צלה בדרום אייכספלד (אייכספלד עליון). בולטת עבודת הפאכוורק" המשופצת
אסטרלנד

| --- | --- |
סמל אסטרלנד
 מדינה / טריטוריה:  שוודיהממלכת שוודיה - המאה ה-13 עד 1809 רוסיה 1809-1917 פינלנדפינלנד 1917- כיום
 העיר הגדולה:  הלסינקי
 קואורדינטות:  60°10′24″N 24°56′55″E﻿ / ﻿60.173333333333°N 24.948611111111°E﻿ / 60.173333333333; 24.948611111111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אסטרלנד (בשוודית: Österland, מילולית: "ארץ המזרח" או "הארץ המזרחית") היא ארץ היסטורית בשטח שכיום הוא שטחה של דרום פינלנד. השם היה בשימוש כטריטוריה של ממלכת שוודיה בין המאה ה-13 עד למאה ה-15.
חבליה של הארץ היו:
פינלנד פרופר
אוסימה
סטקונה
סבוניה, או סאבו
טבסטיה
היסטוריה

במהלך המאה ה-13 ממלכת שוודיה החלה להתפשט לכיוון אסטרלנד (כיום כאמור דרומה של פינלנד) ולספח אותו כחלק בלתי נפרד מהממלכה השוודית. בהיסטוריוגרפיה השוודית נהוג היה במשך השנים להגדיר את התהליך כחלק ממסע הצלב השלישי, ורצונה של הכנסייה (שהתחזקה בשוודיה) להשפיע באזורים אלו, אך טענה זו לא מקובלת על ידי המחקר המודרני. על אף שתהליך ההתאגדות (סיפוח השטח לשוודיה) התבצע בתקופה שבה הארצות ההיסטוריות של שוודיה כבר אוחדו תחת ממלכה אחת, נחשבת אסטרלנד כאחת מהארצות המכוננות של ממלכת שוודיה, וזאת למרות שהפעם הראשונה שבה השתתפו בתהליך בחירת המונרך היה רק בבחירות של ה-25 בפברואר 1362 (המחצית השנייה של המאה ה-14), כאשר האקאן השני נבחר למלך שוודיה (1362-1364) בנוסף להיותו מלך נורווגיה.
על פי המסורת (ההיסטוריוגרפיה השוודית), שוודים רבים היגרו למערב ודרום-מערב אסטרלנד במהלך המאה ה-13. עם זאת, עד היום לא נמצאו ראיות ארכיולוגיות למגורי שוודים מעבר לאולנד (שרשרת איים בין שוודיה ופינלנד של היום, דרום מערבית לאסטרלנד).
אסטרלנד הוכרזה כ"הנסיכות הגדולה של פינלנד" על ידי המלך יוהאן השלישי בשנת 1581, ובכך הופסק השימוש ב"אסטרלנד".
פינלנד נותרה חלק מממלכת שוודיה עד למלחמה הפינית ב-1808, כאשר עברה לשליטתה של רוסיה (הדוכסות הגדולה של פינלנד).
ערך זה הוא קצרמרבנושא פינלנד ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדריי אוסטרמן (גנרל סלובני)

| --- | --- |

אנגריי אוסטרמן
 לידה:  4 באוקטובר 1960 (בן 63) קראן, יוגוסלביה יוגוסלביה
 מדינה:  סלובניה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 השתייכות:   הצבא העממי היוגוסלבי  צבא סלובניה
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 דרגה:   גנרל מאיור
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי הסלובני
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עשרת הימים 
 
אנדריי אוסטרמן (בסלובנית: Andrej Osterman;‏ נולד ב-4 באוקטובר 1960) הוא גנרל סלובני, אשר כיהן כראש המטה הכללי הסלובני בין 2014–2018.
ביוגרפיה

אוסטרמן נולד בקראן ב-4 באוקטובר 1960. ב-1981 הוא התגייס לצבא יוגוסלביה, ולאחר הכרזת העצמאות של סלובניה, ערק לצבא הסלובני והשתתף במלחמת עשרת הימים. בין 1993–1994 הוא שימש כמפקד בית הספר לקצינים. בין 1995–1999 הוא שימש כסגן ראש סוכנות המודיעין. בשנת 2002 הוא שימש כראש אגף כוח אדם במטה הכללי הסלובני. ב-10 באפריל 2012, הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי הסלובני. ב-13 באוקטובר 2014 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-22 בפברואר 2018 הוא פוטר מהתפקיד, לאחר שצוות בוחנים של נאט"ו קבע שהצבא הסלובני אינו כשיר לקרב.
הערות שוליים

↑  Cerar: Namerno samoponižanje Slovenske vojske. Na položaj Geder«
אנדריי אוקונקוב

| --- | --- |

 לידה:  26 ביולי 1969 (בן 55) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  פיזיקה, מתמטיקה
 מקום מגורים:  רוסיה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  הפקולטה למכניקה ולמתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה  אוניברסיטת מוסקבה 
 מנחה לדוקטורט:  אלכסנדר קירילוב 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (2002–2010)  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת קולומביה 
 תלמידי דוקטורט:  Andrei Neguț, Rodolfo Rios-Zertuche, Michael Ben McBreen 
 פרסים והוקרה:  מדליית פילדס (2006)  עמית פקארד למדע והנדסה (2001) 
 אתר רשמי
 
אנדריי אוקונקוב (ברוסית: Андрей Юрьевич Окуньков; נולד ב-26 ביולי 1969) הוא מתמטיקאי רוסי העוסק ביישומים של גאומטריה אלגברית, פיזיקה מתמטית, תורת ההסתברות ופונקציות מיוחדות. בשנת 2006 זכה במדליית פילדס, "על תרומתו לגישור הסתברות, תורת הצגות וגאומטריה אלגברית."
ביוגרפיה

ב-1995 קיבל את הדוקטורט באוניברסיטת מוסקבה. החל מ-2010 מרצה באוניברסיטת קולומביה.
ביוגרפיה > עבודתו המתמטית

אוקונקוב עבד בהצגת התאוריה של קבוצות סימטריות אינסופיות, הסטטיסטיקות של חילוק המישור, ובקוהומולוגיה הקוונטים לפי תוכנית הילברט של נקודות במישור המורכב. אוקונקוב, ביחד עם ניקיטה נקרסוב ודבש מאוליק, גיבש השערות ידועות הנוגעות לבסיס האינווריאנטות של גרומוב-ויטן והאינטטריאנטות של דונלדסון-תומאס.
לאוקונקוב יש מספר ארדש של לכל היותר שלוש, על ידי אנטולי ורשיק וגרגורי פריימן.
ב-2006, בקונגרס הבינלאומי החמישי של המתמטיקאים, במדריד שבספרד, הוא קיבל את מדליית פילדס עבור תרומתו לגישור הסתברות, תורת הצגות וגאומטריה אלגברית. עבודתו בתחום זה חשפה קשרים חדשים עמוקים בין התחומים השונים של המתמטיקה. למרות שהעבודה שלו היא קשה לסיווג כיוון שהוא נוגע במגוון רחב של תחומים, שני נושאים ברורים הם השימוש במושגים של אקראיות ורעיונות קלאסיים מתורת ההצגות. שילוב זה הוכיח יעילות  בפתרון בעיות מגאומטריה אלגברית ומכניקה סטטיסטית.
אנטנת הרדיו של ורשה

| --- | --- |

אנטנת הרדיו של ורשה בקונסטנטינוב
 מידע כללי
 סוג:  מגדל תקשורת
 שימוש:  שידורי רדיו בתדר 227 קילוהרץ ואורך גל 1321 מטר
 כתובת:  קונסטנטינוב 
 מיקום:  קונסטנטינוב שליד ורשה
 מדינה:  פולין פולין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 22 ביולי 1974
 תאריך פתיחה רשמי:  18 במאי 1974 
 תאריך פירוק:  8 באוגוסט 1991 (קריסה)
 אדריכל:  יאן פולאק
 מידות
 גובה:  646.38 מטר
 קואורדינטות:  52°22′04″N 19°48′09″E﻿ / ﻿52.367663888889°N 19.802388888889°E﻿ / 52.367663888889; 19.802388888889
 rcn.tlx.pl
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאנטנת הרדיו(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאנטנת הרדיו(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהאנטנת הרדיו(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהאנטנת הרדיו
 
שרידי האנטנה לאחר הקריסה
אנטנת הרדיו של ורשה הייתה מגדל תקשורת בגובה של 646.38 מטר, דבר שהקנה לה את תואר המבנה הגבוה בעולם (עד אז זה היה מגדל תורן KVLY-TV), עד שקרסה בשנת 1991.
האנטנה, שתוכננה על ידי יאן פולאק והוקמה בין השנים 1970–1974, החלה לשדר ב-22 ביולי 1974. היא שכנה בקונסטנטינוב (80 ק"מ צפון מערב מורשה), ושימשה את הרדיו והטלוויזיה של פולין (Polskie Radio i Telewizja) לשם שידור רשת "ורשה 1". אפשר היה לקלוט את המַשדר הזה בכל אירופה, בצפון אפריקה ואף באמריקה הצפונית.
למשדר היה הספק של 2,000 קילוואט, והשידור היה בתדר 227 קילוהרץ, אורך גל 1321 מטר, בתחום הגלים הארוכים (LW). גובה האנטנה הוא כמחצית אורך הגל המשודר (1321 מטר). הספק תחנת השידור היה כ-6,000 קילוואט. לצורך אספקת חשמל תקינה נבנתה תחנת משנה כדי לספק חשמל לאתר שידור זה.
מבנה

בסיס האנטנה היה משולש שווה-צלעות שבו כל צלע באורך של 4.8 מטרים. צינורות המתכת מהם הייתה בנויה היו בקוטר של 245 מילימטר, ובעובי משתנה בין 34 מ"מ בתחתית לבין ל-8 מ"מ בקצה העליון. לצורך עלייה לראש האנטנה השתמשו במעלית שנעה במהירות של לכל היותר 0.35 מטר בשנייה, ועל מנת לעלות לראש האנטנה מתחתיתה במעלית זאת נדרשה כחצי שעה.