stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאומבורג
הערות שוליים

↑  Straßenbahn Naumburg feiert 127jähriges Bestehen - Betrieb bis 2035 gesichert, Urban Transport Magazine, ‏3 בנובמבר 2019 (בגרמנית)
1 2  The making of Europe : conquest, colonization and cultural change, 950-1350 : Bartlett, Robert : Free Download, Borrow, and Streaming, Internet Archive (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559847205171  GND: 4041445-0  LCCN: n82254953  LNB: 000319434  MusicBrainz: 3b64dd77-a789-4ee2-b28f-98c151055782  NKC: ge134383  VIAF: 126700985   WorldCat (עם VIAF): 126700985
פלקס (חברה)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (6 בנובמבר 1998–FLEX) 
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים) 
 חברות בנות:  Flextronics (Germany)  Flextronics (United States)  Flextronics (Sweden)  Flextronics (Canada)  Flextronics (Mauritius)  Flex International 
 מיקום המטה:  סינגפור 
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה 
 שווי שוק:  13.86 מיליארד דולר (17 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  28,680,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2010) 
 רווח:  596,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2010) 
 מנכ"ל:  ריוואטי אדווייטי 
 עובדים:  200,000 
  
 www.flex.com
 
סמליל החברה עד 2015
פלקס בע"מ (באנגלית: Flex Ltd.), שנודעה בעבר בשם פלקסטרוניקס (Flextronics International Ltd. או Flextronics) היא תאגיד רב-לאומי שבסיסו בארצות הברית, הפועל בעיקר כקבלן משנה לייצור מוצרי אלקטרוניקה. היא החברה השלישית בגודלה בעולם (לפי הכנסות) לייצור אלקטרוניקה. מטה החברה שוכן באוסטין, טקסס. לחברה פעילות ייצור בלמעלה מ-30 מדינות, הכוללות כ-172,000 עובדים.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1969 בשם פלקסטרוניקס. בשנת 1990 שונה שם החברה לפלקסטרוניקס אינטרנשיונל, והיא נרשמה בסינגפור. בשנת 1993 החברה קיבלה מימון הון סיכון מקרן Sequoia Capital, וב-1994 הפכה לחברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק. בשנת 2000 החברה דורגה במקום השלישי ב"100 החברות המנוהלות ביותר" על ידי IndustryWeek. בשנת 2006 פלקסטרוניקס השתלטה על חלק מהייצור של לגו, אך בשנת 2009 החליטה לגו לסיים את הקשר עם פלקסטרוניקס ולרכוש את מתקני הייצור במקסיקו ובהונגריה. ב-4 ביוני 2007 פלקסטרוניקס הציעה לרכוש את סולקטרון תמורת 3.6 מיליארד דולר, הרכישה הושלמה עד סוף אוקטובר 2007.
ב-25 באוגוסט 2009 הודיעה החברה שנבחרה על ידי LG אלקטרוניקה לייצור מקלטי טלוויזיה LCD שלה בגודל 19, 22, 26, 32 ו-37 אינץ' במפעל סיודאד חוארס שבמקסיקו, להפצה לשוק אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית.
ב-15 בספטמבר 2010 הודיעה החברה שנבחרה על ידי חברת Brammo (אנ'), לשעבר יצרנית של מנועים חשמליים וסוללות, להיות שותפה לייצור והפצה של אופנועים חשמליים ורכיבים. בשנת 2010 חתמה החברה על הסכם עם לנובו לספק ייצור לאירופה. באותה שנה פלקסטרוניקס גם חתמה על הסכם עם Brammo לאספקת רכש וייצור בצפון אמריקה, אסיה ואירופה.
בשנת 2012, פלקסטרוניקס הקימה את Elementum, חברת הזנק לניהול שרשרת אספקה (SCM) שבסיסה במאונטיין ויו, קליפורניה. בשנת 2014 Elementum פוצלה מפלקסטרוניקס כחברה עצמאית.
בשנת 2014 פלקסטרוניקס נקבעה על ידי הנציבות האמריקאית לבטיחות מוצרי צריכה (אנ') כיצרנית של השעון החכם Fitbit Force, בהקשר של ריקול מוחלט של המוצר עקב פריחות המתפתחות על פרקי הידיים של משתמשיו.
ביולי 2015 הודיעה החברה על שינוי שמה מפלקסטרוניקס לפלקס.
בספטמבר 2015 רכשה החברה את Nextracker, אחת מחברות המעקב הסולארי (אנ') המובילות, תמורת 330 מיליון דולר.
בנובמבר 2015 רכשה החברה את מותג הבית החכם Wink (אנ'). פלקס הייתה שותפה אסטרטגית של Wink, ומשמשת כספקית העיקרית שלה לחומרה וקושחה, כולל Wink Hub ו-Wink Relay, הכוללים קניין רוחני שפותח בפלקס. ביולי 2017 פלקס מכרה את Wink לחברת i.am+ (אנ') תמורת 38.7 מיליון דולר.
ב-31 בדצמבר 2018 התפטר מייקל מ. מקנמרה מתפקיד מנכ"ל החברה. ב-11 בפברואר 2019 הודיעה החברה על מינוי ריוואטי אדווייטי (Revathi Advaithi) למנכ"לית.
בישראל

לחברת פלקס חברה בת בישראל בשם פלקסטרוניקס (ישראל) בע"מ, שמרכזה במגדל העמק, והיא מעסיקה אלפי עובדים. לחברה מפעלי ייצור גם במודיעין ובאופקים, ומרכז תכנון בחיפה. מפעלה בערד (לשעבר "מוטורולה דרום") נסגר ב-2013.
לחברה גם השקעות בחברות הזנק ישראליות.
הערות שוליים

↑  Gage, Deborah (4 בפברואר 2014). "Flextronics Spins Off Startup to Put Supply Chain Software in the Cloud". The Wall Street Journal. נבדק ב-11 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fitbit Recalls Force Activity Tracking Wristband - CPSC.gov". Cpsc.gov.
↑  "Flextronics Officially Changes Name to Flex". PR Newswire. 24 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kanellos, Michael. "Flextronics: A Quiet Giant In Solar". Forbes (באנגלית).
↑  "Flex to Bring the Intelligence of Things Home with Wink Acquisition". PR Newswire. נבדק ב-11 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lunden, Ingrid (27 ביולי 2017). "i.am+ buys Wink, the smart home hub formerly owned by Flex and Quirky". Tech Crunch. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Flex CEO, Mike McNamara, to Retire". prnewswire.com. 25 באוקטובר 2018. נבדק ב-1 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מנכ"לית חדשה לפלקס: רוואטי אדווייטי, באתר TechTime‏, 13 בפברואר 2019
↑  פלקס הקימה מגה-מפעל ייצור חדש במודיעין, באתר TechTime‏, 26 באוגוסט 2019;
מנכ"לית flex: "פלקס ישראל מביאה חדשנות לקווי הייצור שלנו", באתר TechTime‏, 15 בספטמבר 2019
↑   אתר האינטרנט הרשמי של פלקס (ישראל) בע"מ
↑  יובל אזולאי, ‏יצרנית הרכיבים האלקטרוניים פלקס מרחיבה פעילותה בישראל, באתר גלובס, 24 בדצמבר 2017
↑  יובל אזולאי, ‏משבר באלקטרוניקה: פלקסטרוניקס סוגרת את המפעל בערד, באתר גלובס, 18 באוגוסט 2013
↑  מאיר אורבך, ענקית האלקטרוניקה פלקס מרחיבה את פעילותה בישראל, באתר כלכליסט, 5 בדצמבר 2016
חנוכת מרכז החדשנות של פלקס בישראל. מימין: אלי ברדה, ראש עיריית מגדל העמק
יאמבליכוס (סופר)

| --- | --- |
 לידה:  סוריה
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 תקופת הפעילות:  165–180 (כ־15 שנים) 
 
יאמבליכוס (ביוונית: Ἰάμβλιχος; פעל בסביבות השנים 165–180 לספירה) היה סופר יווני סורי עתיק. הוא היה המחבר של ה"בבילוניאקה" (Βαβυλωνιακά, "סיפורים בבליים"), רומן רומנטי ביוונית. זו הייתה אחת היצירות הראשונות מסוג זה בספרות היוונית, ואולי אף המוקדמת ביותר.
חייו

יאמבליכוס היה איש העיר אמסה (חומס) שבסוריה, והוא זכה לבולטות רחבה במאה ה-2. הוא מתאר את עצמו כ"צאצא המלכים העתיקים", כלומר שושלת המלכים של אמסה (אנ') של בית סמפסיגראמוס. יאמבליכוס ידע שלוש שפות: אשורית, בבלית ויוונית.
יאמבליכוס התחנך בעיר בבל, ולא התוודע לשפה היוונית עד מאוחר יותר בחייו. לאחר שחי בבבל במשך מספר שנים, הוא נלקח בשבי ונמכר כעבד לאיש סורי, שככל הנראה שחרר אותו. נאמר עליו שרכש ידע כה מושלם ביוונית עד שאפילו הצטיין כרטוריקן. במשך זמן מה הוא חי בארמניה, כאשר הייתה תחת שלטונו של המלך הקליינט של רומא, איש אמסה בעצמו וקרוב משפחתו הרחוק, סוהיימוס (אנ').
"בבילוניאקה"

הרומן "בבילוניאקה" סיפר על שני אוהבים, רודאנס (Rhodanes) וסינוניס (Sinonis). גארמוס (Garmus), מלך בבל אגדי, מאלץ את סינוניס להתחתן איתו ומשליך את רודאנס לכלא. האוהבים מצליחים להימלט, ולאחר הרפתקאות ייחודיות רבות, שבהן הקסם משחק תפקיד משמעותי, גארמוס מודח על ידי רודאנס, שהופך למלך בבל.
לפי הלקסיקון הביזנטי סודא (המאה ה-10), היצירה כללה 39 ספרים, אולם פוטיוס (המאה ה-9), שכתב תקציר די מלא של היצירה, מזכיר רק 16 ספרים.
עותק מושלם של היצירה בכתב יד היה קיים עד שנת 1671, אז נהרס בשריפה. מלבד התקציר של פוטיוס השתמרו גם כמה פרגמנטים (קטעים) מהיצירה המקורית.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: בבילוניאקה, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה).
1 2 3 4 5  Iamblichus, In: William Smith (ed.), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Vol. 2. pp. 548-549
1 2  Iamblichus (writer), המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
↑  סודא, יאמבליכוס – Suidas, s.v. Ιάμβλιχος
↑  פוטיוס, ביבליותקה, 94.
המטבח המזרח-תיכוני

סלט טאבולה
המטבח המזרח-תיכוני הוא המטבח הנפוץ במדינות שונות באזור המזרח התיכון. המטבחים העיקריים הנחשבים חלק מהמטבח המזרח-תיכוני הם המטבח היווני, המטבח הטורקי ומטבחי הלבנט: המטבח הסורי, המטבח הלבנוני, המטבח הישראלי, המטבח העיראקי והמטבח המצרי.
מאפיינים > אקלים

האקלים השורר ברוב האזורים בהם נהוג המטבח הוא אקלים ים-תיכוני. תנאי האקלים המשפיעים על המטבח הם:
טמפרטורה – האקלים הים-תיכוני חם במרבית ימות השנה, וגם בעונה הקרה נדיר שהטמפרטורות יורדות אל מתחת לקיפאון. מצב זה מונע שימוש במזון הדורש אקלים קר לאורך זמן כגון יישון בשר וגבינות, וכן מטה את גידול חיות משק לכאלו המתאימות יותר לאקלים כזה, קרי חיות קטנות כצאן ותרנגולות.
משקעים – המשקעים במזרח התיכון הם עונתיים, ומאפשרים גידולים חקלאיים מתאימים. המטבח עושה שימוש בגידולים בהתאם לעונה. המשקעים משפיעים גם על כמות המרעה וגם הם מכתיבים שימוש בצאן כיוון שבחלק מהעונות לא קיים מרעה מספיק לגידול בקר.
מאפיינים > השפעות

המזרח התיכון היה מאוכלס לכל אורך ההיסטוריה וסגנון הבישול הוא עתיק יומין. עם זאת, הבישול הים תיכוני השפיע והושפע מהמטבחים השכנים לו – חלקם "צעירים" ממנו: המטבח הפרסי במזרח, מטבחי חצי האי ערב בדרום, מטבחי צפון אפריקה במערב והמטבח הבלקני מצפון.
מרכיבים > דגנים

הדגנים העיקריים שבהם המטבח המזרח-תיכוני עושה שימוש הם אורז, חיטה ושעורה. דגנים אלו גדלים בעיקר באזור מסופוטמיה. מוצר החיטה הנפוץ הוא פיתות מסוגים שונים.
מרכיבים > קטניות

חמצה, פול, עדשים
מרכיבים > עשבי תיבול ותבלינים

תבלינים דומיננטיים במטבח המזרח-תיכוני כוללים כוסברה, זעפרן, סומק, נענע ופטרוזיליה. גם השימוש בשום נפוץ מאוד לתיבול.
תערובת תבלינים אופייניות למטבח הן זעתר ובהרט.
מרכיבים > בשר

הבשר הפופולרי במטבח זה הוא בעיקר בשר עוף וכבש ובמידה פחותה בשר בקר. משום איסור על אכילת בשר חזיר באסלאם וביהדות, נדיר למצוא מאכלים הכוללים בשר חזיר במזרח התיכון, אם כי בשר זה נאכל על ידי נוצרים.
מרכיבים > חלב ומוצריו

מוצרי החלב העיקריים בהם נעשה שימוש הם יוגורט וחמאה. גבינות במטבח המזרח-תיכוני הן לבנות ורכות או רכות למחצה, בשל תנאי האקלים החם שאינם מאפשרים הבחלת גבינות.
מרכיבים > חומרי גלם נוספים

שמן זית, דבש, זרעי שומשום.
המאכלים > סלטים

בסלטים, עושים מטבחי המזרח התיכון שימוש עיקרי בחצילים ובעשבי תיבול, ולפיכך קיים מגוון רחב מאוד של סלטים אלו. מרכיבים נוספים שהתווספו למטבח בשלב מאוחר יותר הם עגבניות ופלפלים. חומרי התיבול העיקריים הם שמן זית ומיץ לימון. כעיקרון, ההעדפה במטבח היא לסלט מחומרים טריים ככל הניתן. ככל שהחומרים טריים יותר נהוג לתבל אותם פחות על מנת שלא להסתיר את הטעם. ככל שחומרי הגלם פחות טריים, הסלטים עוברים עיבוד מורכב יותר ויותר: בשלב הראשון יתובלו במלח בישול ובפלפל שחור, לאחר מכן בשמן זית ובמיץ לימון. בשלב הבא יעברו לסלטים מבושלים – חומרי הגלם יטוגנו בשמן, ולאחר מכן יתווסף בצל מטוגן, ולבסוף גם קמח לעיבוי הרוטב שנוצר.
המאכלים > מאכלי דגנים

דגנים משמשים הן למאפים והן כמרכיב במנות. למאפים עיקר השימוש נעשה בקמח חיטה, ואילו מנות הדגנים כוללות בדרך כלל אורז. המאפה הנפוץ במטבח הוא סוגים שונים של פיתה. מנות האורז רבות ומגוונות, רבות מהן הן שילוב של אורז, ירקות ותבלינים (פילאף), אורז עם קטניות (מג'דרה), ירקות ממולאים באורז ("מחשי") ואורז עם בשר (מקלובה, מנסף).
המאכלים > מאכלי קטניות

למאכלי קטניות מקום חשוב מאוד במטבח המזרח-תיכוני. הנפוצים בהם הם חומוס לרבות לבלאבי, מרק עדשים ופלאפל.
המאכלים > מאכלי בשר

שתי השיטות הנפוצות להכנת עוף הן בתנור – בדרך כלל שלם וממולא באורז, ובבישול, בדרך כלל מפורק, ומלווה באורז ובירקות.
בשר כבש מוכן במקרים רבים בצלייה – המנות המוכרות הן שישליק ושווארמה או דונר קבב, שהמשותף להן הוא עבודה עם נתחים חתוכים לפיסות קטנות.
במאכלים רבים נעשה שימוש בבשר טחון, לעיתים תוך ערבוב של בשר כבש עם בשר בקר. בשר טחון משמש לרוב כמלית (לחמה בעג'ין, עראייס, קובה ודומיהם) או בבישול בתבשילי סינייה למיניהם.
המאכלים > בתחום ההסעדה

במשאל שערכה רשת הטלוויזיה האמריקנית CNN בשנת 2017 בקרב בעלי מסעדות, "מומחי אוכל" ועוד, המנות שזכו לפופולריות רבה היו חומוס, מנאקיש, חלומי צלויה, פול מדמס, פלאפל, טאבולה, באבא גנוש וסלט חצילים.
באותה שנה נערך סקר דומה בעמוד הפייסבוק של חדשות 2 online. שם זכה החומוס במקום הראשון, וקיבל את התואר "המאכל המזרח-תיכוני הטעים והטוב מכולם". מעל 40% מקולות המצביעים שהשתתפו במשאל בחרו בו. למקום השני בדירוג בסקר זה הגיעה השווארמה ולמקום השלישי – הפלאפל.
ראו גם

המטבח הישראלי
המטבח של ערביי ארץ ישראל
הערות שוליים

↑  עמית ולדמן, ‏מזרח תיכון טעים: איזה מאכל מקומי הכי אהבו בחו"ל?, באתר ‏מאקו‏, 26 באוגוסט 2017
| מטבחים בעולם |
| --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • איסלנד • אירלנד • איטליה • אסטוניה • בלארוס • בולגריה • בלגיה • בריטניה (אנגליה • סקוטלנד) • גרמניה • הונגריה • הולנד • יוון • לוקסמבורג • ספרד • סקנדינביה (דנמרק • נורווגיה • שוודיה) • פולין • פורטוגל • צ'כיה • צרפת • רומניה • רוסיה • שווייץ |  |
| אמריקה | ארצות הברית • ארגנטינה • ברזיל • האיטי • ונצואלה • מקסיקו • פרו |  |
| אסיה | אינדונזיה • גאורגיה • הודו • וייטנאם • טורקיה • יפן • קוריאה • ירדן • ישראל • לבנון • מונגוליה • סוריה • סין • סינגפור • עיראק • פרס • קזחסטן • קטר • תאילנד • תימן |  |
| אפריקה | אריתראה • אתיופיה • דרום אפריקה • לוב • מדגסקר • מצרים • מרוקו • תוניסיה • גאנה |  |
| שונות | המטבח היהודי • מטבחי אמריקה הלטינית • המטבח המזרח-תיכוני • המטבח הים-תיכוני • המטבח האסייתי • המטבח ביוון העתיקה • מטבח ימי הביניים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560222905171  LCCN: sh85031875 
מנה של עראייס בפיתה, תל אביב
יעל אכמון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בת 52 בערך) משמר העמק, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 www.achmon.info
 
יעל אכמון (נולדה ב-4 בינואר 1972) היא מתרגמת ישראלית, שתרגמה למעלה ממאתיים ספרים.
ביוגרפיה

נולדה בקיבוץ משמר העמק לד"ר יהודית אכמון, פסיכולוגית קלינית, ואריק אכמון, מנכ"ל ארקיע לשעבר. נכדתו של חבר הכנסת יעקב חזן. אחיה למחצה הוא הארכאולוג גדעון שלח.
אכמון בוגרת לימודי תרגום באוניברסיטת תל אביב. החלה לפרסם מתרגומיה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. עיקר תרגומיה בתחום הספרות היפה, פנטזיה ומדע בדיוני.
תרגומיה ראו אור בהוצאות הספרים הישראליות הגדולות, כמו כנרת זמורה ביתן, הוצאת כתר, מודן הוצאה לאור ועם עובד.
מבחר תרגומים בולטים

ההוביט של ג'.ר.ר. טולקין בהוצאת כנרת זמורה ביתן
חצי שמש צהובה של צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה, בהוצאת מחברות לספרות
ינקי בחצר המלך ארתור של מארק טוויין בהוצאת גרף
טרילוגיית משחקי הרעב של סוזן קולינס, בהוצאת כנרת זמורה ביתן
עין החתול של מרגרט אטווד בהוצאת כנרת זמורה ביתן
סדרת פרסי ג'קסון של ריק ריירדן בהוצאת גרף
אחד מאיתנו הבא בתור של קרן מקמנוס
סדרת להב החרמש של ניל שוסטרמן בהוצאת ידיעות ספרים
אמארי ואחוות הלילה
הערות שוליים

↑  פרטים ביוגרפיים באתר האישי של אריק אכמון.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311882405171  ISNI: 0000 0000 5287 0455  LCCN: nr2005027485  VIAF: 29492364   WorldCat (עם VIAF): 29492364 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפלגת המולדת (רוסיה)

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה 
 מייסד:  דמיטרי רוגוזין 
 מנהיגים:  אלכסיי ז'ורבאליוב
 תקופת הפעילות:  2003 – 28 באוקטובר 2006 (כ־3 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאומנות, שמרנות, פרוטקציוניזם, פופוליזם ימני, אירוסקפטיות
 מטה:  מוסקבה
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 ארגונים בינלאומיים:  החזית העממית הכול-רוסית 
 צבעים רשמיים:    לבן   כחול  אדום
 נציגויות בפרלמנטים
 הדומה הממלכתית:  1 / 450
 www.Rodina.RU
 
מפלגת המולדת הרוסית (ברוסית: Всероссийская политическая партия «Родина») היא מפלגת ימין לאומנית-שמרנית רוסית.
המפלגה נוסדה לראשונה כתנועת הברית הפטריוטית העממית "מולדת" (Народно-патриотический союз Родина) ב-14 בספטמבר 2003 על ידי דמיטרי רוגוזין. ב-14 בפברואר 2004 נרשמה כמפלגה פוליטית ברשם המפלגות הרוסי.
ביולי 2006 המפלגה התאחדה עם מפלגת רוסיה הוגנת. בספטמבר 2012 דמיטרי רוגוזין טען כי מיזוג המפלגה הביא לירידה בכוח התנועה והוא הכריז על הקמת התנועה מחדש כמפלגה פוליטית.
כיום בראש המפלגה עומד אלכסיי ז'ורבאליוב.
היסטוריה > הקמה

המפלגה הוקמה בספטמבר 2003 עם מיזוגן של מפלגת האזורים הרוסית, גוש התנועה הפטריוטית העממית "מולדת", קונגרס הקהילות הרוסיות, התנועה לחיים הוגנים, מפלגת התחייה הלאומית "רצון העם" והמפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של רוסיה.
המפלגה השתתפה בבחירות לפרלמנט בשנת 2003 והשיגה 5,469,556 קולות (9,02%) ובכך עברה את אחוז החסימה והצליחה להכניס לפרלמנט 29 חברים. ברם, לאחר כניסתה לדומה החלו מאבקים פנימיים בין מייסדי התנועה ולבסוף פוצלה התנועה לשלוש סיעות שונות. באותה עת מספר המנדטים בסיעות המפוצלות עמד על 49 (בשל הוספת מנדטים מחוזיים לכל אחת מהסיעות) ואחד מחבריה מונה גם לסגן יושב ראש הדומה.
בשנת 2005 המפלגה נכשלה בהגשת רשימות מפלגתיות להתמודדות בבחירות לרשויות המקומיות. המפלגה ניסתה להגיש בקשה למועמדות את חבריה לבחירות לדומה העירונית של מוסקבה אך בית המשפט דחה את הבקשה. בפברואר 2006 בית המשפט המחוזי במוסקבה החליט להוריד את המפלגה מרשימת המפלגות בבחירות במחוז קורסק ובמחוז קלינינגרד.
במחוז גורנו-אלטאייסק הצליחה המפלגה להתמודד ולסיים במקום השני בבחירות שם כשהיא גורפת 10,52% תמיכה מהבוחרים.
היסטוריה > פירוק

במרץ 2006 מונה מנהיג חדש למפלגה והמפלגה שינתה את מצעה מתנועה לאומנית שמאלנית לתנועה סוציאל-דמוקרטית וצבע המפלגה שונו מאדום לצהוב.
נכון לאפריל 2006 המפלגה מנתה 135 אלף חברים.
ביולי 2006 המפלגה מוזגה עם המפלגה הרוסית לחיים כדי לייסד את רוסיה הוגנת. מנהיגי המפלגה הכריזו על כוונתם לאחד את כל מחנה השמאל ברוסיה (לרבות המפלגה הקומוניסטית ומפלגות לאומניות שונות).
מיזוג המפלגות הושלם באוקטובר 2006 לאחר איחודם של מפלגת המולדת, המפלגה הרוסית לחיים ומפלגת הגמלאים הרוסית. המפלגה החדשה נקראה "רוסיה הוגנת:מולדת/גמלאים/חיים" ולאחר מכן קוצר השם ל"רוסיה הוגנת".
היסטוריה > תחייה

בספטמבר 2011 אורגן מפגש של חברי מפלגת המולדת שביקשו להיפרד מרוסיה הוגנת ולהקים את המפלגה מחדש. דמיטרי רוגוזין, ממנהיגי המפלגה, טען שרוביה הוגנת השתלטה על משאביה של מפלגת המולדת.
באפריל 2012 מפלגת המולדת הגישה לרשם המפלגות במשרד המשפטים הרוסי בקשה להקמה מחדש. בספטמבר 2012 נערך כנס הייסוד של המפלגה ובדצמבר נרשמה מחדש באופן רשמי.
במסגרת המפלגה פועלת תנועת הנוער "נמרי המולדת" (Тигры родины).
המפלגה רעננה את מצעה המפלגתי ולרבות תמיכה בלאומנות שמרנית ופופוליזם ימני היא דוגלת בפיתוח האזור הארקטי, השגת ריבונות כלכלית רוסית וקידום רפורמה בתעשייה הצבאית.
בספטמבר 2016 הצליחה להידחק לדומה ולקבל מושב אחד בו.
ראשי המפלגה

אלכסיי ז'ורבאליוב (2012-), יושב ראש המפלגה. חבר לשעבר במפלגת רוסיה המאוחדת.
אלכסנדר בבאקוב (2006), יו"ר המפלגה שהביא לפירוקה ומיזוגה עם רוסיה הוגנת.
דמיטרי רוגוזין (2004-2006), ממייסדי המפלגה, נציג רוסיה בברית נאט"ו בשנים 2008 - 2011. סגן ראש ממשלת רוסיה לענייני התעשייה הצבאית ומנכ"ל רוסקוסמוס.
סרגיי באבורין (2003-2004), יושב ראש תנועת הברית הפטריוטית העממית "מולדת".
סרגיי גלאזייב (2003-2004), כיהן לצד באבורין כיושב ראש תנועת הברית הפטריוטית העממית "מולדת".
ראו גם

רוסיה הוגנת
דגל המפלגה, 2004
דגל המפלגה בשנים 2005–2006
סמל רוסיה הוגנת בשנים 2006–2009. דגל רוסיה ובתחתיתו הכתובת: "מולדת, גמלאים, חיים"
שירות הגנת המדינה (פולין)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  פולין פולין
 תאריך הקמה:  11 בינואר 2018
 ממשלה:  ממשלת פולין
 מטה מרכזי:  ורשה
 sop.gov.pl
 
שירות הגנת המדינה (בפולנית: Służba Ochrony Państwa) הוא גוף לאומי לאבטחת אישים של ממשלת פולין, האמון על אבטחת ראשי המדינה ושרי ממשלת פולין. השירות הוקם בעקבות חקיקת חוק שירות הגנת המדינה בדצמבר 2017, ונוסד חודש לאחר מכן בינואר 2018.
תפקידים > אבטחת ראשי המדינה

שירות הגנת המדינה אחראי על אבטחת ראשי המדינה, שרים בכירים, ובעלי תפקידים לשעבר ביניהם:
נשיא פולין
ראש ממשלת פולין
סגן ראש ממשלת פולין
יושב ראש הסנאט הפולני
יושב ראש הסיים הפולני
שר החוץ
שר ההגנה הלאומי
שר הפנים
נשיאים לשעבר
ראשי ממשלה לשעבר
משלחות של המדינה הפולנית בחו"ל.
ראשי מדינות זרות, נציגים ומשלחות דיפלומטיות המבקרים בפולין.
תפקידים > תפקידים נוספים

בין התפקידים הנוספים של שירות הגנת המדינה הוא אבטחת מתקני ממשל ביניהם:
ארמון הנשיאות
הקאנצלריה
גלריה

מאבטח שירות הגנת המדינה שומר על בניין הקנצלריה של ראש ממשלת פולין
מאבטח SOP שומר על ארמון הנשיאות בורשה
צלפים של שירות הגנת המדינה
מדים של מאבטחי שירות הגנת המדינה
שיירת ראש ממשלת פולין
נשיא פולין אנדז'יי דודה מאובטח על ידי מאבטחי שירות הגנת המדינה
ראש ממשלת פולין מטאוש מורבייצקי מאובטח על ידי מאבטחי שירות הגנת המדינה
הערות שוליים

1 2  Służba Ochrony Państwa, Przeznaczenie i zadania, Służba Ochrony Państwa (בפולנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שירות הגנת המדינה (פולין)".
טוטאל פילם

| --- | --- |

 תאריכי הופעה:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 ISSN:  1366-3135
 www.totalfilm.com
 
טוטאל פילם (באנגלית: Total Film) הוא מגזין קולנוע בריטי המתפרסם 13 פעמים בשנה (במהדורה חודשית בתוספת גיליון קיץ אחד נוסף מדי שנה מאז גיליון 91 שפורסם ב-2004, שיוצא בין גיליונות יולי לאוגוסט), בהוצאת Future Publishing. המגזין הושק בשנת 1997 ומציע חדשות, ביקורות ותכנים מיוחדים על קולנוע, DVD ובלו-ריי. טוטאל פילם זמין הן במהדורה מודפסת והן במהדורה לאייפד.
תוכן

בכל גיליון, מופיעים תכנים מגוונים העוסקים בתעשיית הקולנוע, כולל ראיונות עם שחקנים ובמאים, כתבות על הפקות חדשות, וביקורות סרטים. מדור קבוע במגזין הוא "ראיון טוטאל פילם", שהוא ראיון מעמיק עם שחקן או במאי, לצד סקירה של עבודותיהם.
מדורים מרכזיים

דיאלוג – מדור שבו הקוראים משתתפים באמצעות מכתבים, דוא"לים או משוב מהרשתות החברתיות.
באז – מדור חדשות קולנוע המספק הצצות ראשונות לסרטים חדשים ועדכונים על תעשיית הקולנוע.
אג'נדה – מדור הסוקר סרטים פחות מוכרים ומכוון לקהל צופי קולנוע המתעניין בתכנים לא מסחריים.
מסך – מדור ביקורות סרטים, שבו נסקרים סרטים חדשים בכל חודש עם דירוגים וניתוחים.
לאונג' – מדור העוסק בבידור ביתי, כולל ביקורות על DVD, Blu-ray, משחקים, פסקולים וספרים.
היסטוריה

טוטאל פילם הושק בשנת 1997 כמגזין קולנוע בריטי, במטרה לספק חדשות, ביקורות ותכנים מיוחדים על סרטים, DVD ו-Blu-ray. בשנת 2014, כחלק מאסטרטגיה של Future Publishing לאיחוד אתרי תוכן שונים, הודיעה החברה על מיזוג טוטאל פילם עם האתר GamesRadar+ יחד עם מגזינים נוספים כמו SFX ו-Edge. המיזוג הוביל ליצירת אתר משולב תחת GamesRadar+, שבו תוכן הקשור לסרטים, טלוויזיה ומדע בדיוני הועבר לערוץ ייעודי במסגרת האתר המחודש.
מטרת המיזוג הייתה לשלב את כל התכנים הפופולריים ממגזינים אלה באתר אחד ולמשוך קהל רחב יותר. למרות השינוי במבנה האתר, לא נעשו שינויים במהדורות המודפסות או הדיגיטליות של טוטאל פילם או SFX, שעדיין ממשיכים להתפרסם באותה צורה.
הערות שוליים

↑  MCV Editors (2014-09-30). "Future's Total Film, SFX Online and GamesRadar to combine into one site". MCV (באנגלית). ISSN 1469-4832. נבדק ב-2024-09-12. {{cite news}}: |last= has generic name (עזרה)
אנדרטת וייר-ברטונה

אנדרטת וייר-ברטונה (באנגלית: Villers Bretonneux Memorial) היא אנדרטה בצרפת, המשמשת כאנדרטה הלאומית של אוסטרליה לזכר חייליה שנפלו בצרפת ובבלגיה במלחמת העולם הראשונה. בנוסף מונצחים בה שמותיהם של 10,768 מן הנופלים, אשר מקום קבורתם לא נודע.
ב-2023 הוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית), הכולל בין היתר את האנדרטה ואת בית הקברות הצמוד לה.
האנדרטה

האנדרטה ניצבת מצפון לכפר וייר-ברטונה, כתשעה קילומטרים ממזרח לעיר אמיין, בירת חבל פיקרדי, וכ-120 קילומטרים מצפון לפריז. אתר זה נבחר לשם הקמת האנדרטה בשל התפקיד שמילאו יחידות אוסטרליות בקרב וייר-ברטונה השני באפריל 1918.
האנדרטה נבנתה לצדו של בית קברות צבאי של האימפריה הבריטית הנושא את אותו שם. היא בנויה ככותל בתבנית האות ח' באורך של כ-80 מטרים, הניצב במרכזו של כר דשא מרובע נרחב. מולו מתנשאים שני תרנים ועליהם דגלי אוסטרליה וצרפת. על גבי הכותל נחרתו שמות הנעדרים, ועל פאתו העליונה נחרתו שמות שדות הקרב שבהם לחמו האוסטרלים בצרפת ובבלגיה.
בשני קצות הכותל הוקמו ביתנים רבועים בעלי כיפה. במרכזו מתנשא מגדל תצפית. על גבי טבלת מתכת עגולה במרפסת התצפית של המגדל מוצגים חיצים המצביעים לכיוונם של שדות הקרב השונים שבהם לחמו האוסטרלים באירופה וכן לעבר קנברה, בירת אוסטרליה. בתחתית גרם המדרגות המוביל אל המגדל מוצבת מפה של החזית המערבית ובה בין השאר ציון מיקום האנדרטאות היחידתיות של חמש הדיוויזיות האוסטרליות שלחמו בחזית זו.
מדרגות מעפילות אל פתחו המסוגנן של המגדל. משני צידי הפתח נחרתה בכותל באנגלית ובצרפתית כתובת זו:
האנדרטה מנציחה את שמותיהם של 10,768 חיילים אוסטרלים נעדרים, שנפלו בצרפת ובבלגיה משנת 1916 (עת הגיעו היחידות האוסטרליות לחזית אירופה) ועד לשנת 1918.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הבריטי סר אדווין לאצ'נס (Edwin Lutyens). היא נחנכה על ידי המלך ג'ורג' השישי והמלכה אליזבת בטקס רב משתתפים ב-22 ביולי 1938, במעמד נשיא צרפת אלבר לברן וסגן ראש ממשלת אוסטרליה ארל פייג'. מהלך הטקס שודר ברדיו אל אוסטרליה. הייתה זו האנדרטה האחרונה להיחנך מבין האנדרטאות לנעדרי מלחמת העולם הראשונה שהוקמו בצרפת ובבלגיה.
במלחמת העולם השנייה ניזוקה האנדרטה באופן חמור מאש גרמנית, במהלך קרבות המערכה על צרפת באביב 1940. לאחר המלחמה תוקנו הנזקים, אך מקצתם ניכרים על גבי קירות האנדרטה עד היום.
האנדרטה הוקמה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
ביום אנזא"ק בכל שנה נערך ליד האנדרטה טקס זיכרון המוני, המאורגן על ידי המשרד לענייני חיילים משוחררים של אוסטרליה. על פי המסורת מתחיל הטקס בשעה 5:30, עם דמדומי הבוקר.
לקריאה נוספת

G. Kingsley Ward, Edvin Gibson (1995), Courage remembered, London: HMSO.
הערות שוליים

↑  תקציר מנהלים של מסמך המועמדות לאתר המורשת מ-2018, עמ' 1–12 (זמין להורדה באתר אונסק"ו (באנגלית))
↑  מאז הקמת האנדרטה הוספו אליה שמות חדשים של נעדרים שנתגלו לאחר מחקר נוסף, ונגרעו ממנה שמות של נעדרים אשר גופותיהם אותרו בשדות הקרב וזוהו.
↑  בתחרות לתכנון האנדרטה שנערכה ב-1925 זכה האדריכל האוסטרלי ויליאם לוקס, אך תוכניתו נפסלה בסופו של דבר.
↑  וורד וגיבסון, עמ' 161.