stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורהו קקונן
ביוגרפיה > כנשיא

בתקופת כהונתו הראשונה פעל מול ממשלת ימין-מרכז ושימש כבלם בפני החלטות שיכלו לדרדר את המדינה למסלול התנגשות עם ברית המועצות בשנים 1958–1959 ו-1961. קקונן נשא ונתן באופן פרטי עם שר החוץ הרוסי אנדריי גרומיקו ועם ניקיטה חרושצ'וב והצליח לפתור את המשברים מבלי להגרר לעימות. הצלחתו בפישור, בפרט כאיש מרכז-ימין, יצרה סחף לטובתו בבחירות לנשיאות של שנת 1962 ותרמה לבחירתו ברוב גדול.
במקביל לקיום הסכמי הגנה עם ברית המועצות טיפח קקונן גם את קשרי מדינתו עם איגודי שיתוף פעולה כלכליים אירופאים-מערביים כגון מועצת אירופה, והמועצה הנורדית. כן חתר לפרז את האזור הנורדי מנשק גרעיני בעקבות הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968 הודיע קקונן לברית המועצות שפינלנד היא מדינה נייטרלית ושעל ברית המועצות לכבד זאת.
קקונן הבטיח את בחירתו כהונה אחר כהונה באמצעות הטיעון שברית המועצות סומכת עליו באופן אישי ושכל עוד הוא נשיא, מוכנה ברית המועצות לקבל את התקרבותה המתמדת של פינלנד אל המערב. עד שנת 1973 התמוססה כל אופוזיציה משמעותית להארכת כהונתו כנשיא. הוא גם ניצל את סמכותו החוקתית להתערב באופן פעיל בהרכבת ממשלות ובמהלך רוב תקופתו כיהנו ממשלות רחבות המבוססות על קואליציה של מרכז-שמאל.
מעמדו הבינלאומי תרם לאירוח הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה בהלסינקי בין 1972 ל-1975 וחתימת הסכמי הלסינקי שתרמו להפשרת היחסים המתוחים של המלחמה הקרה בין ארצות הברית וברית המועצות.
בבחירות לנשיאות ב-1978 זכה ב-259 מתוך 300 קולות בגוף הבוחר, לאחר שסירב להופיע לעימות בחירות מול המועמד שמולו. ב-1979 זכה בפרס לנין לשלום. ב-1980 לקה קקונן במחלה שפגמה בכישוריו הקוגניטיביים. באוקטובר 1981 פרש מתפקידו בשל מצבו הגופני המתדרדר ובינואר 1982 נכנס מאונו קויביסטו לתפקיד הנשיא.
ביוגרפיה > כנשיא > הערכת תפקידו והשינויים בחוקה

תקופת נשיאותו הארוכה של קקונן, ומגעיו ההדוקים עם מוסקבה הם נושאים שנויים במחלוקת בפינלנד. על רקע תפקודו נערכו מספר שינויים בחוקת פינלנד החל מ-1984. בין השינויים שנבעו באופן ישיר מתפקודו נמנים הגבלת תקופת הכהונה לשתי תקופות רצופות לכל היותר, הגבלת התערבות הנשיא בהקמת ממשלות, שינוי מנגנון הבחירה של הנשיא מבחירה על ידי חבר אלקטורים לבחירה ישירה, חיזוק כוחו של ראש הממשלה בתחום יחסי החוץ וביטול האפשרות של הנשיא לפזר את הפרלמנט ללא הסכמת ראש הממשלה.
ביוגרפיה > משפחתו

אורהו קקונן היה נשוי לסיולבי אוינו (1900 - 1974), סופרת. לזוג היו שני בנים תאומים: מאטי קקונן (1928 - 2013) וטאנלי קקונן (1928 - 1985). מאטי היה פוליטיקאי, חבר הפרלמנט הפיני ושר התחבורה. טאנלי היה דיפלומט, שירת כשגריר פינלנד ביוגוסלביה, יוון, איטליה, פולין, מלטה וישראל. במהלך החופשה בפינלנד נתפס מאטי נוהג ברכבו, כאשר הוא תחת השפעת אלכוהול ובשל כך הודח מתפקידו כשגריר. כתוצאה מכך סבל מדיכאון ושם קץ לחייו.
הוקרה

על שמו הפארק הלאומי השני בגדלו בפינלנד, פארק אורהו קקונן בלפלנד.
קקונן זכה בעיטורים של מדינות רבות בהן נורווגיה, שוודיה, דנמרק, איסלנד, מסדר האימפריה הבריטית, ספרד, איטליה, אוסטריה, בולגריה, פולין, צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה ורומניה.
בתרבות הפופולרית

הקראת תוצאות הבחירות ב-1978, בהן זכה כמעט ברוב מוחלט שודרה ברדיו ונחשבת לקטע-קול מזוהה ומשעשע בתרבות הפינית. הצבעות האלקטורים נקראו בקבוצות של חמש וחזרו שוב ושוב על התבנית "Kekkonen,Kekkonen,Kekkonen,Kekkonen,Kekkonen".
אפונסו הראשון, מלך פורטוגל

פסל של אפונסו הראשון. תרגום הכיתוב מתחת לפסל: "דום אפונסו אנריקש. הביס את המורים בקרב אוריקה ב-25 ביולי 1139."
אפונסו הראשון הידוע גם בכינוי דום אפונסו אנריקש (או אפונסו הנריקש) (פורטוגזית: Afonso I הידוע גם בכינוי D. Afonso Henriques, קרוי גם "אפונסו הכובש", o Conquistador, נולד על-פי המסורת ב-25 ביולי 1109 – 6 בדצמבר 1185) היה המלך הראשון של פורטוגל, לאחר שהכריז על עצמאות הממלכה מממלכת לאון.
ביוגרפיה

אפונסו נולד ב-25 ביולי 1109 בגימארייש למשפחה שהשתייכה לענף בבית קאפה, לאנריקה, רוזן פורטוגל מבית בורגונדי, שהייתה ענף של בית קאפה, ולתרזה מלאון, רוזנת פורטוגל. בשנת 1112 מת אביו, ואפונסו מונה במקומו לרוזן פורטוגל, תוך שאמו מכהנת כעוצרת בשמו. מדיניותה של תרזה דמתה לזו של בעלה: חיזוק מרקם החיים ברוזנות וחתירה לעצמאות מלאה. תרזה עיטרה עצמה בתואר "מלכה", תוך שהשתדלה להתמודד עם המשברים הדיפלומטיים החריפים אליהם נקלעה הרוזנות. השפעתם של האצילים הגליסיים בענייני הרוזנות הייתה רבה ואלה גרעו ממעמדה, צמצמו את כושר השפעתה, ובמידה רבה הכתיבו לה את אופן האצלת הסמכויות בניהול ענייני הרוזנות. עם הגיעו של אפונסו לגיל 14, הוא עוטר כאביר וסיגל לעצמו מנהגים מלכותיים. מעמדם המועדף של האצילים הגליסיים אצל תרזה, כשברקע אדישותם המופגנת של האצילים ואנשי הכנסייה ברוזנות, הכשירו את הזירה למרד ברוזנות, בהנהגתו של בנה אפונסו.
מלחמה פרצה בין אפונסו לאמו תרזה. בשנת 1128, הובסו חילותיה של תרזה בקרב סאו מאמדה, והיא גלתה מהאדמות בהן שלטה במשך 15 שנים. בעיתוי זה, הכריז אפונסו על עצמאותה של רוזנות פורטוקלה ועתה הפכה זו לממלכה עצמאית.
מלך לאון וקסטיליה אלפונסו השביעי לא השלים עם אובדן השליטה על פורטוקלה. אי לכך, אפונסו המשיך בלחימה נגד חילותיו של אלפונסו, ובמקביל ניהל גם מערכה נגד המורים בדרום.
ב-25 ביולי 1139, הביס אפונסו אנריקש את המורים בקרב אוריקה. בגיבוי ההנהגה בנסיכות, הוא הכריז על עצמאותה של פורטוגל כממלכה והוכתר למלך תחת השם אפונסו הראשון.
אפונסו פנה לאפיפיור אינוקנטיוס השני בבקשה להכרת הכס הקדוש בממלכתו שאך נוסדה. האפיפיור נענה בחיוב והכריז על הכרתו בפורטוגל כממלכה קתולית עצמאית. בשנת 1143 הכיר אף מלך קסטיליה בעצמאותה של פורטוגל. הצדדים חתמו על חוזה זאמורה, בו הושג השלום והוסכם על קץ הלחימה.
ב-6 בדצמבר 1185 מת אפונסו הראשון בקוימברה, ובנו סנשו הראשון, מלך פורטוגל עלה במקומו לשלטון.
סמל פורטוגל, המופיע גם על דגל פורטוגל הוא מחווה לאפונסו הראשון, חמשת המגינים שבסמל ובדגל מסמלים את חמשת המלכים המוריים שהובסו בקרב אוריקה ב-25 ביולי 1139.
משפחתו

בשנת 1146 התחתן אפונסו עם מפאלדה מסבויה, מלכת פורטוגל, בתם של אמדאו השלישי, רוזן סבויה ומאו מאלבון, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
אנריקה (1147)
מפאלדה (1148–1160)
אורקה מפורטוגל (1151–1188)
סאנשה (1153–1159)
סנשו הראשון, מלך פורטוגל (1154–1212)
ז'ואאו (1156)
תרזה מפורטוגל, רוזנת פלנדריה (1157–1218)
בנוסף היו לאפונסו כמה ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות.
סיאט פורה

| --- | --- |

סיאט פורה, דגם GL, מנוע 1,100 סמ"ק, 5 דלתות, שנת 1985
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט
 שנות ייצור:  1981–1986
 הרכבה:  ספרד ספרד
 מודל קודם:  SEAT 127 
 מודל אחריו:  סיאט איביזה
 אורך:  3,711 מ"מ
 רוחב:  1,527 מ"מ
 גובה:  1,208 מ"מ
 משקל:  1,315 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,225 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 903 סמ"ק המפיק 47 כ"ס 4 צילינדרים, בטור, 1,010 סמ"ק המפיק 52 כ"ס 4 צילינדרים, בטור, 1,438 סמ"ק המפיק 75 כ"ס (יוצר משנת 1984)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש (מנוע 903 סמ"ק) 160 קמ"ש (מנוע 1,438 סמ"ק)
 צריכת דלק:  13.8 ק"מ ל-ליטר (משולב) (מנוע 903 סמ"ק)
 קשר:  פיאט 127
 
סיאט פורה (בספרדית: SEAT Fura) - היא מכונית סופרמיני, האצ'בק, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט (סיאט ב- ספרדית: SEAT- Sociedad Española de Automóviles de Turismo) בין השנים 1981–1986,
סיאט פורה

דגם ה-"סיאט פורה" התבסס על דגם פיאט 127 אשר יוצר על ידי קונצרן פיאט ה-איטלקי.
יוצרו 211,969 יחידות.
תצורות דגם "סיאט פורה" : 3 דלתות, 5 דלתות.
תאוצת דגם "סיאט פורה" 903 סמ"ק, בין 0-100 קמ"ש היא 19.6 שניות.
דגמי "סיאט פורה"

"Fura L"  - תצורת 3 דלתות, תמסורת ידנית - 4 מהירויות
"Fura GL" - תצורת 3 דלתות, תמסורת ידנית - 5 מהירויות
"Fura GL" - תצורת 5 דלתות
תמונות

סיאט פורה, 3 דלתות, שנת 1981
סיאט פורה
סיאט פורה, 5 דלתות, שנת 1983
סיאט פורה, 5 דלתות
סיאט פורה, 5 דלתות
סיאט פורה, 3 דלתות
סיאט פורה, 5 דלתות
סיאט פורה, 5 דלתות
ראו גם

סיאט
פיאט
פיאט 127
סיאט אינקה
לקריאה נוספת

פיאט פורה (ranwhenparked)
הערות שוליים

↑  סיאט פורה - היסטוריה  seatfansclub.com/2011/11/historia-seat-fura
↑  סיאט פורה autobild
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX532491
מוחמד ח'אתמי

מוחמד ח'אתמי (בפרסית: محمد خاتمی, תעתיק מדויק: מחמד ח'אתמי; נולד ב-29 בספטמבר 1943) הוא פוליטיקאי איראני, מראשי תנועת הרפורמה במדינה. כיהן כנשיאה החמישי של איראן בשנים 1997–2005.
ביוגרפיה

מוחמד ח'אתמי נולד ב-29 בספטמבר 1943 בארדכאן שבאיראן, לאיש דת. למד תאולוגיה (כלאם) באוניברסיטת קום החל מ־1961, קיבל את התואר מוסמך לפילוסופיה מאוניברסיטת אספהאן, למד הוראת מדעים באוניברסיטת טהראן ב־1970 תוך התמחות במחשבה מדינית. בהמשך סיים קורס בהנהגה דתית בקום.
היה פעיל בתנועה האסלאמית באיראן והוגלה לאירופה בסוף שנות ה-70. שב לאיראן לאחר המהפכה האסלאמית.
בשנת 1999 פרסם ספר של מחשבה מדינית בו תמך בעמדות של מורו ג'וואד טבאטבאי בקשר להתפתחויות בתחום זה במהלך ההיסטוריה של פרס.
קריירה

ב־1980 נבחר לראשונה לפרלמנט. הפך לשר התרבות ב־1982, הודח ב־1986 בשל מדיניות ליברלית מדי ומונה שנית לתפקיד בין השנים 1989–1992. במקביל כיהן במספר תפקידים צבאיים, ביניהם ראש הכוחות המשולבים של צבא איראן וסגן השר הממונה על הצבא במהלך מלחמת איראן–עיראק, וכן שימש כראש המטה לתעמולה. היה ראש הספרייה הלאומית של איראן בשנים 1992–1997.
ח'אתמי נבחר לראשונה לנשיא איראן ב־23 במאי 1997 תוך תמיכה בעיקר של הצעירים והנשים, שדרשו רפורמה. למרות ניסיונות השמרנים להכשילו הצליח לזכות ברוב בפרלמנט ב־2000 ובבחירות לנשיאות ב־8 ביוני 2001.
בשנת 2005 סיים את כהונתו בשל החוקה האיראנית שאינה מאפשרת לנשיא לכהן ברציפות יותר משתי קדנציות. מחמוד אחמדינז'אד, שזכה בבחירות, החליף את ח'אתמי בתפקיד הנשיא.
בפברואר 2009 הודיע ח'אתמי כי יתמודד מול נשיא איראן המכהן מחמוד אחמדינז'אד, בבחירות לנשיאות שייערכו בחודש יוני. ב-16 במרץ פרש מן המירוץ, על מנת לאפשר לחברו ויועצו, ראש הממשלה לשעבר מיר-חוסיין מוסאווי, להתמודד במקומו.
הערות שוליים

↑  הפתעה בבחירות באיראן: העניים העלו לשלטון את השמרן אחמדינג'אד, באתר הארץ, 26 ביוני 2005
↑  טלי גולדשטין וניר יהב‏, חאתמי הודיע: "אתמודד על נשיאות אירן", באתר וואלה, 8 בפברואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498531105171  PLWABN: 9810536415105606  BIBSYS: 2102372  BnF: cb15050552h (data)  CiNii: DA13241076  GND: 122326067  ISNI: 0000 0001 1838 7627  LCCN: nr96038207  LNB: 000030918  NDL: 00844635  NKC: jo2001009316  NLK: KAC201860997  NTA: 202819272  SUDOC: 094094683  VcBA: 495/306533  VIAF: 46663859   WorldCat (עם VIAF): 46663859 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראנים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נבחרת איי פארו בכדורגל

נבחרת איי פארו בכדורגל היא קבוצת הכדורגל הלאומית של איי פארו.
נחשבת לנבחרת חלשה, שמעולם לא העפילה לטורניר בינלאומי חשוב. הדירוג הנוכחי של נבחרת איי פארו ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-138 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 1,091.52 – עלייה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 74 נמדד לראשונה ביולי 2015, והדירוג הנמוך ביותר 198 נמדד לראשונה בספטמבר 2008. אף על פי שהנבחרת קיימת מאז 1930, הן פיפ"א והן אופ"א לא מחשיבות את משחקיה שנערכו לפני 1988 כרשמיים. נבחרת המדינה הקטנה רשמה הישג ב-12 בספטמבר 1990 כאשר הפתיעה וניצחה את נבחרת אוסטריה החזקה בתוצאה 0–1 במהלך מוקדמות יורו 1992.
במהלך מוקדמות יורו 2016 ניצחה נבחרת איי פארו פעמיים את נבחרת יוון, במשחק החוץ ובמשחק הבית.
גביע העולם בכדורגל

1930 עד 1990 - לא נרשמה
1994 עד 2022 - לא העפילה
אליפות אירופה בכדורגל

1960 עד 1988 - לא נרשמה
1992 עד 2024 - לא העפילה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ד | שלב הבתים | 6 | 1 | 2 | 3 | 5 | 10 |
| איטליה 2020-2021 | ד | עלתה לדרג ג | 6 | 3 | 3 | 0 | 9 | 5 |
| הולנד 2022-2023 | ג | שלב הבתים | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 10 |
| 2024-2025 | ג | שלב הבתים | 6 | 1 | 3 | 2 | 5 | 6 |
| 2026-2027 | ג |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 24 | 7 | 10 | 7 | 26 | 31 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
סיאט 1430

| --- | --- |

סיאט 1430, שנת 1969
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט
 שנות ייצור:  1969–1975
 הרכבה:  ספרד ספרד
 מודל קודם:  סיאט 124
 מודל אחריו:  סיאט 131
 אורך:  4,030 מ"מ
 רוחב:  1,620 מ"מ
 גובה:  1,420 מ"מ
 משקל:  855-1,010 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,420 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 8 שסתומים, 1,438 סמ"ק המפיק 70 כ"ס ב-5,400 סל"ד יחס דחיסה 8.5:1  (מאייד מסוג "Weber 32 DHS vertical")  4 צילינדרים, 8 שסתומים, 1,592 סמ"ק המפיק 95 כ"ס ב-6,000 סל"ד יחס דחיסה 9.0:1  (מאייד מסוג "Weber 34 DHS") 4 צילינדרים, 8 שסתומים, 1,756 סמ"ק המפיק 105 כ"ס ב-6,000 סל"ד יחס דחיסה 9.0:1   (מאייד מסוג "Carburador Solex")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  155 קמ"ש (למנוע 1,438 סמ"ק) 165 קמ"ש (למנוע 1,592 סמ"ק)  170 קמ"ש (למנוע 1,756 סמ"ק)
 צריכת דלק:  8.5 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,438 סמ"ק) 13 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,592 סמ"ק)  13.5  ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,756 סמ"ק)
 קשר:  פיאט 124 ספצייאל
סיאט 1430 (בספרדית: SEAT 1430) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט בין השנים 1969–1975.
סיאט 1430

דגם "סיאט 1430" הוצג לראשונה בסלון המכוניות בברצלונה בשנת 1968. יצורו הסדיר של הדגם התחיל בשנת 1969.
דגם ה"סיאט 1430" התבסס על דגם "פיאט 124 ספצייאל" ודגם פיאט 125 של הקונצרן האיטלקי פיאט, ונבנה ברישיון פיאט.
יוצרו 255,414 יחידות.
4 דלתות
5 מושבים
מנוע דגם סיאט 1430 ספורט (1975-1981) נלקח מ-"סיאט 1430" (מנוע 1,438 סמ"ק).
דגמי "סיאט 1430"

SEAT 1430
SEAT 1430 ESPECIAL 1600
SEAT 1430 ESPECIAL 1800
סדרות "סיאט 1430"

סדרה ראשונה - (1969-1971)
סדרה שנייה - (1971-1973)
סדרה שלישית - (1973-1975)
תמונות

סיאט 1430, שנת 1969
סיאט 1430, שנת 1969
סיאט 1430, שנת 1970
סיאט 1430
סיאט 1430, שנת 1973
סיאט 1430, שנת 1973
סיאט 1430
ראו גם

סיאט
פיאט
סיאט 1200/1430 ספורט
פיאט 124
פיאט 125
סיאט 600
סיאט 850
סיאט 1400
סיאט 1500
הערות שוליים

↑  סיאט 1430 historiaseat
↑  סיאט 1430 - היסטוריה (חלק 1) SEAT 1430 FU, una historia de deportivos (parte 1)
↑  סיאט 1430 - היסטוריה (חלק 2) SEAT 1430 FU, una historia de deportivos (parte 2)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX532293
סיאט 1400

| --- | --- |

סיאט 1400
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט
 שנות ייצור:  1953–1963
 הרכבה:  ספרד ספרד
 מודל אחריו:  סיאט 1500
 אורך:  4,240 מ"מ (סדרת "SEAT 1400 A" וסדרת "SEAT 1400 B")
 רוחב:  1,660 מ"מ (סדרת "SEAT 1400 A" וסדרת "SEAT 1400 B")
 גובה:  1,530 מ"מ (סדרת "SEAT 1400 A" וסדרת "SEAT 1400 B")
 משקל:  1,130ק"ג (סדרת "SEAT 1400 A" וסדרת "SEAT 1400 B") 1,150 ק"ג (דגם סדאן - סדרת "SEAT 1400 C") 1,240 ק"ק (דגם סטיישן - סדרת "SEAT 1400 C")
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ (סדרת "SEAT 1400 A" וסדרת "SEAT 1400 B")
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,395 סמ"ק המפיק 44 כ"ס ב-4,400 סל"ד, יחס דחיסה 6.7:1, מנוע הנעה אחורית, (סדרת "SEAT 1400 A", וסדרת "SEAT 1400 B")  4 צילינדרים, בטור, 1,395 סמ"ק המפיק 58 כ"ס, יחס דחיסה 7.5:1 (סדרת "SEAT 1400 C")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  125 קמ"ש (סדרת "SEAT 1400 A" וסדרת "SEAT 1400 B")  135 קמ"ש  (סדרת "SEAT 1400 C")
 צריכת דלק:  10.5 ליטר ל-100 ק"מ  (סדרת SEAT 1400 A וסדרת SEAT 1400 B) (מכל דלק - 55 ליטר)  10 ליטר ל-100 ק"מ (סדרת "SEAT 1400 C")  (מכל דלק - 60 ליטר)
 מעצב:  Pininfarina ("סיאט 1400 סדרה C")
סיאט 1400 (בספרדית: SEAT 1400) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט בין השנים 1953–1963.
דגם "סיאט 1400" התבסס על דגם "פיאט 1400" אשר יוצר על ידי קונצרן פיאט האיטלקי.
דגם "סיאט 1400 "סדרה C" התבסס על דגם "פיאט 1800", ויוצר ברישיון פיאט.
סיאט 1400

דגמי "SEAT 1400 C" עוצבו מחדש על ידי "Pininfarina".
בין השנים 1962–1964 יוצר דגם סטיישן ("SEAT 1400 C").
סך הכול יוצרו 99,043 יחידות.
סדרות "סיאט 1400"

"SEAT 1400" - יוצרו 2,114 יחידות (יוצר בין השנים 1953–1954)
"SEAT 1400 A" - יוצרו 30,990 יחידות (יוצר בין השנים 1954–1960)
"SEAT 1400 B" - (דגם "1400 B" ודגם : "SEAT 1400 B Especial") יוצרו 17,053 יחידות (יוצר בין השנים 1956–1959)
"SEAT 1400 C" - יוצרו 47,284 יחידות סדאן ו- 1,602 יחידות סטיישן (דגם הסדאן יוצר בין השנים 1960–1964, דגם הסטיישן יוצר בין השנים 1962–1964)
תמונות

סיאט 1400 מונית
לוגו סיאט 1400
סיאט 1400
סיאט 1400, שנת 1955
סיאט 1400
סיאט 1400
סיאט 1400, שנת 1958
סיאט 1400, שנת 1955
סיאט 1400 סדרה C
סיאט 1400, שנת 1960 סדרה C
סיאט 1400, שנת 1963 סדרה C
ראו גם

סיאט
פיאט
סיאט 600
סיאט 1430
סיאט 1500
לקריאה נוספת

סיאט 1400 - תמונות מפס הייצור (teknikensvarld.se/bildgalleri/seat-1400-1953-1964)
הערות שוליים

↑  סיאט 1400 seat.com/why-seat/seat-1400
↑  סיאט 1400 - היסטוריה historiaseat
↑  סיאט 1400 - דף 121 - תוצאות Google Books
↑  סיאט 1400 - נתונים טכניים museoseat.com/modelos/1400
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX546430
זפוריז'יה

זפוריז'יה (באוקראינית: Запоріжжя, "מעבר לאשדים") היא עיר בדרום-מזרח אוקראינה המהווה את מרכז מחוז זפוריז'יה. העיר נמצאת על הנהר דנייפר ממול לאי חורטיצה - בסיסם הראשון של הקוזקים במאה ה־17. אוכלוסיית העיר מונה כ-710,000 תושבים (נכון ל-2022), וכמו כן בעיר קיימת קהילה יהודית.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-1770 לאחר סיפוח השטח לרוסיה בעקבות מלחמת רוסיה-טורקיה. שמה הראשון של העיר היה אלכסנדרובסק על שם הנסיך אלכסנדר גוליצין. בסוף המאה ה־19 נבנתה בסמוך לעיר מסילת ברזל ממוסקבה לקרים, דבר שהוביל לפיתוחה המהיר של העיר. ב-1921 שונה שם העיר לזפוריז'יה על שם בסיסו הראשון של החיל הקוזקי, ששכן באי סמוך לעיר. ב-1927 נבנתה על נהר הדנייפר ליד העיר תחנת כוח הידרואלקטרית דנייפרוגס הגדולה ביותר בכל ברית המועצות, ובתי חרושת לאלומיניום וברזל.
לפי מפקד האוכלוסין האוקראיני של 2001, 70.28% מתושבי העיר הם אוקראינים, ו25.39% הם רוסים. עם זאת, רוסית היא שפת האם של 56.8% מהתושבים, ואוקראינית של 41.6% מהם.
כלכלה

העיר היא המרכז התעשייתי השלישי בגודלו באוקראינה. קיימים בשטחה כ-280 מפעלים, ביניהם מפעל רכב שייצר את הדגם זאפורוז'ץ, הנמצא כיום בבעלותו של תאגיד הרכב האוקראיני, וכן תעשיית מנועים למטוסים. ליד תחנת הכוח נבנה יישוב עירוני חדש שחובר לעיר העתיקה על ידי שדרות לנין באורך 13 ק"מ, אחד מהרחובות הארוכים בכל אירופה.
יהודים

הידיעות על יהודים באזור החלו בשנת 1846. הקהילה היהודית נפגעה בפרעות בשנים 1881 ו-1905. בשנת 1926 התגוררו בעיר למעלה מ-11 אלף יהודים.
רבים מהקהילה היהודית בזפוריז'יה, אשר מנתה ערב מלחמת העולם השנייה כ-35,000 נפש, הושמדו על ידי הגרמנים מיד לאחר כיבוש העיר באוקטובר 1941. באתר ההריגה נמצאת שכונת מגורים ובמרכזה אנדרטה לזכר הנספים (הכתובת מדברת על אזרחים סובייטים שנרצחו, אך הכוונה ליהודי העיר).
לאחר המלחמה חזרו יהודים לעיר, אולם תחת המשטר הקומוניסטי נמנעה כל פעילות דתית יהודית. רק לאחר נפילת ברית המועצות ועצמאות אוקראינה ב-1991, קמו מחדש מוסדות הקהילה, כולל מוסדות חינוך קטנים.
ב-1995 שלח ארגון הג'וינט לקהילה את הרב נועם שלזינגר אשר שיקם את החיים הדתיים היהודים בעיר. מ-1997 החליף אותו שליח חב"ד, הרב נחום ערנטרוי.
כיום, מונה הקהילה היהודית כ-10,000 יהודים בעיר ובמחוז. ברשות הקהילה היהודית קיימים בית ספר וגן ילדים מהמתקדמים והמצטיינים בעיר. ב-2012 הוקם בית כנסת ומרכז קהילתי חדש במרכז העיר "גימת רוזה", אשר החליף את בית הכנסת הישן שהוקם לפני 120 שנה ברחוב טורגנייבה 22. הקהילה מנהלת גם את הפעילות היהודית בערים ברדיאנסק ומליטופול.
ערים תאומות

אוסטריה לינץ, אוסטריה
גרמניה מגדבורג, גרמניה
גרמניה אוברהאוזן, גרמניה
צרפת בלפור, צרפת
פינלנד לאהטי, פינלנד (מ־1953)
רוסיה נובוקוזנצק, רוסיה
ישראל אשדוד, ישראל
גאורגיה זסטפוני, גאורגיה
הערות שוליים

↑  מלחמות אתניות: הגרסה האוקראינית
↑  מפקד האוכלוסין הכל־אוקראיני של 2001: התפלגות האוכלוסיה לפי שפת אם, מחוז זפוריז'יה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564576005171  BnF: cb15381882n (data)  GND: 4288530-9  LCCN: n81062996  LNB: 000245428  MusicBrainz: 33e23994-ea98-4092-9834-704b14ed95f9  NKC: ge537384  SUDOC: 18591201X  VIAF: 316603361   WorldCat (עם VIAF): 316603361 
בית הכנסת החדש בעיר זפוריז׳יה
Rules (שיר של דוג'ה קאט)

Rules (בעברית: חוקים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Hot Pink. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ותקליטי RCA, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-17 במצעד השירים של ניו זילנד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דוג'ה קאט, דוקטור לוק, לידיה אסרט, ת'רון תומאס, בן ביליונס וסאלאם ראמי והופק על ידי דוקטור לוק, דניאלה אלווארז, סאלאם ראמי ובן ביליונס. במקור, יצא השיר כרצועה השלישית מתוך האלבום Hot Pink, אך בהמשך הוחלט להוציא אותו כסינגל השלישי מתוכו.
עם יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי האלבום. נכון למאי 2020, הצליח השיר לצבור בספוטיפיי למעלה מ-38 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-24 באוקטובר 2019. הקונספט של עוסק סביב מדבר, בו דוג'ה קאט מסתובבת לבד, תוך שהיא לובשת בגדי בוקרים בצבעים שונים וכובע בוקרים גם כן. ישנם קטעים בהם ניתן לראותה בתוך רכב.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-35 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 19 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ מתחת להוט 100 | 8 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הסטרימינג-וידאו של טיידל | 2 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 17 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 40,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,240,000 |
הערות שוליים

↑  דוג'ה קאט, דוקטור לוק, לידיה אסרט, ת'רון תומאס, בן ביליונס, סאלאם ראמי
↑  דוקטור לוק, דניאלה אלווארז, סאלאם ראמי, בן ביליונס
1 2 3 4 5  Rules - Spotify
↑  The Official New Zealand Music Chart, THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART (באנגלית)
↑  Doja Cat – Rules (באנגלית), נבדק ב-2020-02-28
↑  Hot Pink, נבדק ב-2020-02-28
↑  Rules, נבדק ב-2020-04-01
1 2 3 4  Doja Cat - Rules (Official Video)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  CERTIFICADOS – Pro-Música Brasil, pro-musicabr.org.br
↑  Award, BPI (באנגלית)
| דוג'ה קאט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Amala • Hot Pink • Planet Her • Scarlet |  |
| מיני-אלבומים | Purrr! |  |
| סינגלים | "So High" • "No Police" • "Roll with Us" • "Go to Town" • "Candy" • "Mooo!" • "Tia Tamera" • "Juicy" • "Bottom Bitch" • "Rules" • "Cyber Sex" • "Boss Bitch" • "Say So" • "Like That" • "Freak" • "Do It (Remix)" • "Del Mar" • "Streets" • "Kiss Me More" • "You Right" • "Need to Know" • "Woman" • "Handstand" • "Freaky Deaky" • "Get Into It (Yuh)" • "Vegas" • "Attention" • "Paint The Town Red" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Make That Cake" • "In Your Eyes (Remix)" • "Pussy Talk" • "To Be Young" • "Shimmy" • "Baby, I'm Jealous" • "Best Friend" • "34+35 (Remix)" • "Dick" • "I Like You (A Happier Song)" |  |
| שירים אחרים | "Won't Bite" • "BMO (Remix)" • "Motive" • "Ain't Shit" |  |
| סיבובי הופעות | Hot Pink Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 0c141b4e-52be-4919-93d1-f1233a518cbe
Live Facelift

Live Facelift היא קלטת וידאו של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס.
הקלטת יצאה ב-30 ביולי 1991 בחברת סוני מיוזיק והיא אורכת 45 דקות. הקלטת מתעדת 5 שירים מתוך הופעתה של הלהקה ב-"Moore Theater" בסיאטל, שהתקיימה לאחר חזרתה של הלהקה מסיבוב ההופעות המשותף שלה עם מגאדת'. חמשת השירים הם מתוך אלבום הבכורה של הלהקה, Facelift, ששוחרר מעט לפני ההופעה. בנוסף מכילה הקלטת את שלושת הוידאו קליפים הראשונים של הלהקה.
רשימת השירים

"Man in the Box"
"Real Thing"
"Love, Hate, Love"
"Sea of Sorrow"
"Bleed the Freak"
"We Die Young" (וידאו קליפ)
"Man in the Box" (וידאו קליפ)
"Sea of Sorrow" (וידאו קליפ)
עופר רגב

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1964 (בן 60) ג' בכסלו ה'תשכ"ה כפר סבא
 שם לידה:  עופר ג'רבי
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופר, חוקר תולדות ארץ ישראל, מדריך סיורים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  תולדות ארץ ישראל והעולם היהודי
 זרם ספרותי:  מחקר
 נושאי כתיבה:  תרבות ישראלית
 יצירות בולטות:  להתאהב בארץ ישראל,   נסיך ירושלים, בת קול ברוח
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 בת זוג:  הדס רגב ירקוני
 
עופר רגב מדריך מטיילים בתל אביב, 2009
עופר רגב חותם על ספרו
הפלמ"ח 17 ירושלים - עם מנהל מוזיאון משטרת ישראל רב פקד ד"ר שלומי שטרית  ותמ"ק שמייסר בו נורה ברנדוט
עופר רגב (נולד ב-8 בנובמבר 1964) הוא סופר ומוציא לאור ישראלי, חוקר תולדות ארץ ישראל ומדריך סיורים.
ביוגרפיה

רגב נולד בשם אפרים ג'רבי בכפר סבא. הוא גדל בראשון לציון והתחנך במדרשית נעם בפרדס חנה. את שירותו הצבאי עשה כלוחם בחיל התותחנים, ולאחריו שינה את שמו מג'רבי לרגב. רגב למד בישיבת מרכז הרב בירושלים, ובחוג ללימודי ארץ ישראל בבית ברל ובאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1990 התחתן עם הסופרת הדס רגב ירקוני