stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פותי
ראו גם

נמל פותי
הערות שוליים

↑  נובוסטי גרוּזיה, נשיא גאורגיה מינה ראש עיר חדש לפותי, 16 בפברואר 2005, (בגאורגית)
↑ אוכלוסיית העיר לפי שנים:2008 47,400 איש2007 47,300 איש2006 47,300 איש2005 46,700 איש2004 46,500 איש2003 46,700 איש2002 47,100 איש1989 50,569 איש
מבוסס בין היתר על סטטיסטיקות גאורגיה
↑  "მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014". საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური. בנובמבר 2014. נבדק ב-7 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  תיאוגניה (Θεογονία) - אפוס של הסיודוס המסביר את אופן הולדת האלים ומתאר את האופן שבו נוצר העולם. מעין ספר בראשית.
↑  ג'ון ליץ' (1986), פומפיוס הגדול, עמ' 84, ISBN 0709941277, (באנגלית)
↑  ויליאם אדוארד דייוויד אלן (אוגוסט 1929) אדמות הצעידה של גאורגיה, כרך 74, מס' 2, עמ' 135(באנגלית)
↑  מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1941-1964, עמ' 480, מרכז זלמן לתולדות ישראל, ירושלים, מסת"ב 9789652272256
| נפות סמגרלו וסוואנתי עילית |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אבאשה • נפת זוגדידי • נפת מרטווילי • נפת מסטיה • נפת סנקי • נפת צ'חורוצקו • נפת צאלנג'יחה • נפת חובי |  |
| עיר במעמד נפה | פותי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562644005171  BnF: cb15048154t (data)  GND: 104690602X  LCCN: n88238437  MusicBrainz: 3d2c5c56-6a08-4b71-aa4d-1ec47ac22dbb  SUDOC: 13090936X  VIAF: 158386803   WorldCat (עם VIAF): 158386803
ליו-פיג'ו סוג V4C3

| --- | --- |

Lion-Peugeot Type V4C3
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Lion-Peugeot (אנ')
 שנות ייצור:  1912 – 1913
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  Lion-Peugeot Type V2Y3 (אנ')
 מודל אחריו:  Peugeot Lion VD (צר')
 סיווג:  מכונית בסגנון "Torpedo" (אנ')
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 אורך:  3,140 מ"מ
 רוחב:  1,380 מ"מ
 גובה:  1,650 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,250 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V4 צילינדרים, מנוע ארבע פעימות 1,725 סמ"ק המפיק 9 כ"ס
ליו-פיג'ו סוג V4C3 (בצרפתית: Lion-Peugeot Type V4C3) היא מכונית קטנה בסגנון "Torpedo" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Lion-Peugeot (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1912–1913 בצרפת.
ליו-פיג'ו

ליו-פיג'ו הייתה יצרנית רכב צרפתית עצמאית לשעבר. זהו השם שתחתיו בשנת 1906 רוברט פיג'ו (1873 – 1945), פייר פיג'ו (1871 – 1927) וג'ול פיז'ו (1882 – 1957), ללא תלות בעסקי המכוניות של פיג'ו, החלו לייצר מכוניות.
כדי להבין מדוע היו שני עסקי רכב של "פיג'ו" יש להתייחס למחלוקת המשפחתית שהגיעה לשיאה בשנת 1896 כאשר ארמאן פז'ו עזב את העסק המשפחתי שכונה באותו שלב "Les Fils de Peugeot Frères".
בשנת 1910 התאחדו שתי יצרניות הרכב המשפחתיות מכוניות פיג'ו ו"ליו-פיג'ו" והיוו את העסק "Société des Automobiles et Cycles Peugeot", אך העסק הממוזג המשיך להשתמש בשם "ליו-פיג'ו" עבור דגמים קטנים יותר שירשו מהעסק העצמאי לשעבר עד שנת 1916.
תרגום "Lion" מצרפתית לעברית: אריה.
"ליו-פיג'ו סוג V4C3"

יוצרו 653 יחידות.
דגם פתוח לחלוטין מלבד שמשה חלון קדמית.
3 נוסעים: מלפנים נהג + נוסע, מאחור נוסע בודד.
מנוע קדמי V4 (אנ') צילינדרים.
מנוע בנזין - 1.7 ליטר.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מערכת היגוי: משמאל.
צמיג רזרבי.
התנעת מנוע באמצעות מנואלה.
תמונות

"ליו-פיג'ו סוג V4C3"
"ליו-פיג'ו סוג V4C3"
"ליו-פיג'ו סוג V4C3"
ראו גם

ליו-פיג'ו VC 2
ליו-פיג'ו סוג V2C2
ליו-פיג'ו סוג VA
הערות שוליים

↑  סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש משנת 1908 עד אמצע שנות השלושים של המאה ה-20 עם פרופיל קבוע וחלק עליון רך מתקפל או ניתן להסרה. העיצוב מורכב מקו מכסה המנוע שהונח להיות ברמה עם קו המותניים של המכונית, והתוצאה היא קו חגורה ישר מקדימה לאחור
↑  Wolfgang Schmarbeck: Alle Peugeot Automobile 1890–1990, Motorbuch-Verlag. Stuttgart 1990. ISBN 3-613-01351-7
↑  מדגמי ליו-פיג'ו snipview.com/q/Lion-Peugeot_vehicles
↑  היסטוריה דגמי פיג'ו 1889-1988 web.archive.org/web/20150120013204
↑  "ליו-פיג'ו סוג V4C3" - תמונה flickr.com/photos/93207294
מאזדה פורטר

| --- | --- |

מאזדה פורטר דגם "B360", שנת 1962
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מאזדה  "Myanmar Automobile and Diesel Engine Industries (MADI)" (משנת 1988)
 שנות ייצור:  1989–1961
 הרכבה:  יפן יפן  בורמה בורמה (בין השנים 1972–1988)  דרום אפריקה דרום אפריקה (בין השנים 1969–1970)
 מודל קודם:  מאזדה K360
 מודל אחריו:  Autozam Scrum (אנ')
 אורך:  3,195-2,995 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,395-1,295 מ"מ (דור שני)
 משקל:  475 ק"ג (כושר העמסה מקסימלי 300 ק"ג, טנדר דגם "KBDB33", דור ראשון)  535 ק"ג (מנוע 356 סמ"ק, דגם מסחרית, דור ראשון)
 בסיס גלגלים:  1,995 מ"מ (דור ראשון)  1,835 מ"מ (משנת 1969 טנדר "Porter Cab" דגם "KECA53")  1,835 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  2V צילינדרים (אנ'), 4 שסתומים, 356 סמ"ק המפיק 13–16 כ"ס, מנוע "מאזדה" סדרה "Mazda V-twin engine" (אנ') סוג מנוע "BA" (דור ראשון)  4 צילינדרים, 358 סמ"ק, מנוע "מאזדה" סדרה "Mazda OHV engine" (אנ') סוג מנוע "DB" (דור ראשון, יוצר מספטמבר 1963)  2 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 359 סמ"ק המפיק 36 כ"ס מנוע מדגם "Mazda Chantez" (אנ'), מנוע קירור מים, מאפריל 1973, בשנת 1975 הוקטנה תפוקת המנוע ל-32 כ"ס  2V צילינדרים, 577 סמ"ק המפיק 20 כ"ס ב-4,300 סל"ד, מנוע "מאזדה" מסוג "Mazda V-twin engine" (אנ'), סוג מנוע "EB", מנוע קירור אוויר (דור ראשון, המנוע הורכב בדגמים לייצוא בלבד)  2 צילינדרים, 3 שסתומים לצילינדר, 546 סמ"ק המפיק 29 כ"ס ב-5,500 סל"ד, מנוע מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi Vulcan engine" (אנ') סוג מנוע "2G23/2G23" (דור שני)  2 צילינדרים, 3 שסתומים לצילינדר, 546 סמ"ק המפיק 31 כ"ס, מנוע מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi Vulcan engine" (אנ') סוג מנוע "2G23/2G23" (משנת 1979, דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות (דור ראשון)
מאזדה פורטר (ביפנית: マツダ・ポーター, באנגלית: Mazda Porter) הם סדרות של מכוניות מסחריות ו-טנדרים, המוגדורת בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" (אנ')
מתוצרת יצרנית הרכב מאזדה אשר יוצרו בין השנים 1989–1961 ב-יפן, בין השנים 1972–1988 בבורמה (היום מיאנמר), ובין השנים 1969–1970 בדרום אפריקה.
סדרה ראשונה

דגמי הסדרה הראשונה: "Mazda B360/B600"
דגמי "פורטר" יוצרו בין השנים 1976–1961 ביפן. מנובמבר 1968 - אפריל 1976 יוצרה סדרה טנדרים "KBDB33" ומסחריות "KBDBV" מדגם "E360" במתחם "Hiroshima (Mazda factory)" (אנ') ב-הירושימה.
ממרץ 1969 נבנה טנדר "Porter Cab" דגם "KECA53". בשנת 1975 עבר הדגם "Porter Cab" מתיחת פנים.
בין השנים 1970–1969 נבנו 962 יחידות בדרום אפריקה על ידי "MOTOR ASSEMBLIES LIMITED"
בין השנים 1988–1972 יוצרו בבורמה (היום מיאנמר) דגמי "Mazda B360/B600" (דגמי הסדרה הראשונה) על ידי מאזדה. ההשקעה של מאזדה כללה משלוח של ציוד הייצור לבורמה, זה היה חלק מתשלומי פיצויי מלחמה יפניים למיאנמר. לאחר שהוטלו סנקציות קפדניות בשנת 1988 וייבוא חלקים יפניים הפך לבלתי אפשרי, הייצור עבר ליצרנית הרכב MADI (מיאנמר תעשיות מכוניות ומנועי דיזל)יצרנית הרכב "Myanmar Automobile and Diesel Engine Industries (MADI)" הכפופה למשרד התעשייה ("Ministry of Industry (Myanmar)" (אנ')).
סוגי מנוע: 2V צילינדרים (אנ') 356 סמ"ק, 577 סמ"ק, 4 צילינדרים 358 סמ"ק
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2
בספטמבר 1963 עברו דגמי הסדרה הראשונה מתיחת פנים, ושמם המסחרי הוחלף ל-"KBDA33/KBDAV". נוסף דגם ברמת גימור "דה-לוקס".
באוקטובר 1966 דגמי "B360" עברו מתיחת פנים נוספת
סדרה שנייה

קרויה: Mazda Porter Cab (PC4D)
יוצרה בין השנים 1977–1989
סוג מנוע: 2 צילינדרים, 3 שסתומים לצילינדר, 546 סמ"ק המפיק 20 כ"ס ב-4,300 סל"ד, מנוע מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi Vulcan engine" (אנ') סוג מנוע "2G23/2G23"
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2
כאשר שונו תקנות הרכב של "מכוניות Kei" לשנת 1976, בגלל מכירות מצומצמות בקטגוריה, מאזדה לא חשבה שזו הוצאה ראויה לפיתוח מנוע 550 סמ"ק חדש ונקי. במקום זאת הם הפסיקו את מכונית הנוסעים "Mazda Chantez" ואת טנדר הפורטר, והחלו לרכוש את מנועי 2G23 של מיצובישי מוטורס כדי לאבזר את דגם ה-"Porter Cab" החדשה שהופיעה בשנת 1977 (PC4D). דגם ה-"Porter Cab" נמתח ב 200 מ"מ (כמעט כולו מאחורי הציר האחורי, כשנותר בסיס הגלגלים של 1,835 מ"מ והורחב ב־100 מ"מ. הממדים היו כעת 3,195 מ"מ אורך ו-1,395 מ"מ רוחב. מנוע הוולקן S בעל שני צילינדרים 546 סמ"ק פיתח 29 כ"ס ב־5500 סל"ד. מסגרות הפנסים היו מרובעות, והעניקו למכונית מראה קונבנציונלי יותר. בשנת 1979 המכונית צברה שני כוחות סוס נוספים.
הדור השני של "Porter Cab" היה זמין רק בצבע כחול עז עם גימור אפור בהיר (פגושים, מסגרות פנסים) וחלל פנים שחור, עד למתיחת הפנים ב-1983 שלאחריו היה זמין רק בצבע לבן. הגרסה לאחר מתיחת הפנים זכתה למנוע "Vulcan II" הנקי יותר (G23B), אם כי תפוקת הכוח נותרה זהה. חלקי גימור היו עכשיו בצבע חום, ואפור כהה יותר.
בשנת 1985 הייתה מתיחת פנים מינורית נוספת, עם חלקי גימור בשחור ורצועה שחורה בין הפנסים. המנוע עבר משרשרת תזמון לחגורת תזמון, והחלל הפנימי התחלף לאפור. מיזוג אוויר היה זמין כאופציה.
גלריה

"מאזדה פורטר" מסחרית שנת 1969
"מאזדה פורטר" - טנדר
"מאזדה פורטר" - טנדר
"מאזדה פורטר", דגם "B360" - טנדר
"מאזדה פורטר", דור ראשון
"מאזדה פורטר Cab", דור שני, שנת 1985
ראו גם

מאזדה
הערות שוליים

↑  מאזדה - היסטוריה בין השנים 1979-1920/ ראו דגמי פורטר mazda.com/en/about/profile/history/1920-1979
↑  היצרנית "Myanmar Automobile and Diesel Engine Industries (MADI)" 99corporates.com/Company-Overview/MYANMA-AUTOMOBILE--DIESEL-ENGINE-INDUSTRIES-MADI
↑  "רכבי Kei" נהנים ממספר הטבות מיסוי, רישום ויתרונות כדי לעודד את רכישת הרכבים הזעירים הללו (בקרב רכבי כביש הדורשים רישיון בלבד). התקנות הנוכחיות קובעות שמכונית kei היא מכונית שאורכה פחות מ-3.4 מטר, רוחבה פחות מ-1.48 מטר, וגובהה פחות מ-2.00 מטר, נפח המנוע עד 660 סמ"ק והספק מרבי של 64 כ"ס
↑  מאזדה B600, שנת 1965 באינדונזיה כולל תמונות פנים הרכב archive.org/web/20200630034551
↑  מאזדה פורטר קב שנת 1969 cartype.com/pages/4703/mazda_porter_cab__1969
↑  יצרנית הרכב הדרום אפריקאית ""MOTOR ASSEMBLIES LIMITED web.archive.org/web/20190728132447
תום הלב במשפט העברי

עקרון תום הלב הוא מעמודי התווך בדיני החוזים במשפט הישראלי ובשיטות משפט נוספות. המונח 'תום לב' אמנם עברי במקורו אך הופעתו במקרא נעשית שלא בהקשרים משפטיים מובהקים. כך, למשל, השימוש הראשוני במונח זה מופיע בטענתו של אבימלך כלפי אלוהים כי לקח את שרה אשת אברהם בתום לב: "בתם לבבי ובנקיון כפי עשיתי זאת" (ספר בראשית, פרק כ', פסוק ה'). במשפט העברי נקבעו מספר עקרונות אשר נועדו להגשים את עקרון 'תום הלב' בשלבים שונים של התגבשות ומימוש חוזה, והם: החובה "לשאת ולתת באמונה", "עשיית הישר והטוב", "כופין על מידת סדום", ו"מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך".
משא ומתן באמונה

החובה 'לשאת ולתת באמונה' משמעותה כי אדם צריך לקיים משא ומתן ביושר ובהגינות, ולפיכך יש המקבילים אותה להגדרת תום הלב בדיני החוזים. החובה נזכרת במקורות תלמודיים רבים. כך, למשל, במדרש התנאים מובא: "הישר בעיניו יעשה (שופטים יז,ו) – זה משא ומתן. מלמד שכל מי שנושא ונותן באמונה, רוח הבריות נוחה הימנו, ומעלין עליו כאילו קיים את כל התורה כולה".
כמו כן נאמר בברייתא: " רבי אומר: איזו היא דרך ישרה שיבור לו האדם... יש אומרים: יחזיק באמונה יתירה, שנאמר: 'עיני בנאמני ארץ לשבת עמדי' (ספר תהילים, פרק ק"א, פסוק ו')", ופירושם של דברים: "ישא ויתן עם בני אדם באמונה ולא יאנה את הבריות".
האמורא רבא מדגיש אף הוא את החובה לשאת ולתת באמונה: "בשעה שמכניסין אדם לדין אומרים לו: "נשאת ונתת באמונה? קבעת עיתים לתורה?".
משא ומתן באמונה מובא גם כהמלצה להצלחה במסחר: "מה יעשה אדם ויתעשר? ירבה בסחורה וישא ויתן באמונה".
בספרות הרבנית ישנן התייחסויות רבות לחובה לשאת ולתת באמונה. הרב יחיאל מיכל אפשטיין מגדיר את המסגרת של חובה זו, ביחס לדרישות אחרות הנדרשות במהלך פעילות עסקית: " משא ומתן באמונה אין הכוונה שלא יגנוב ולא יגזול או לעשות מידות ומשקלות שקרים; דדברים אלו אין נכנסין בכלל זה, דהעושה כן הוא רשע גמור... אלא הכוונה שיהא 'הן' שלו צדק, ו'לאו' שלו צדק. וכשאומר שסחורה זו עולה לו כך וכך, ושהיא טובה – לא ישקר אף בכל שהוא. ושיהא משאו ומתנו בנחת עם הבריות ודיבורו בנחת, ולא יצעוק ולא יחרף ולא יכעוס".
הרב אליה שפירא מתייחס לרמת האמינות הנדרשת במשא ומתן: " המבטיח לחבירו בדיבור בעלמא לעשות לו איזה טובה או איזה שירות או ליתן לו במתנה, מחויב להיות נאמן בדיבורו. ואם הוא חייב לחברו לפרוע לזמן, יאריך הזמן בתחילה, כדי שלא יצא שקרן...".
רב אחאי גאון והרד"ק, הוסיפו לדרישה למשא ומתן באמונה פן נוסף. לדעתם גם אם לא אמר שיעשה דבר כלשהו, אלא רק חשב על כך, הרי שחובת המשא ומתן באמונה היא לקיים אף את מחשבתו.
בספר ראשית חכמה, מצוינים שבעה קריטריונים להם נזקק אדם החפץ שמשאו ומתנו יהיו באמונה, וביניהם: להיזהר מגנבת דעת; להשתדל להעניק לזולת מעט יותר מהמגיע לו; עשיית הדין על פי הכלל של "לפנים משורת הדין", דהיינו, מֵעֵבר לחיוב המוטל עליו כלפי חברו; לעשות מלאכתו עבור מעסיקו בנאמנות, ולא לרדת לאומנות חברו.
בשולחן ערוך נקבעה החובה לשאת ולתת באמונה - כהלכה: "אחר כך ילך לעסקיו... וישא ויתן באמונה". בנוסף, על פי ההלכה, הסכם מכר שלא נשתכלל על ידי מעשה קניין – אינו תקף. עם זאת, במכר של מטלטלין, אם ניתנה תמורה - אין הצדדים יכולים לחזור בהם, ואם יפרו את התחייבותם חל עליהם דין "מי שפרע". אם לא נתנה תמורה, לקניין אמנם אין תוקף, אך המפר את התחייבותו מוגדר כ"מחוסר אמנה" וכמי ש"אין רוח חכמים נוחה הימנו". הפרת אמונים מעין זו היא חמורה במיוחד, ועליה אמרו חכמים: "לא חרבה ירושלים אלא משום שפסקו אנשי אמנה...".
בפסיקת בתי המשפט במדינת ישראל ניתן למצוא הד להשוואה בין חובת תום הלב בעת המשא ומתן על כריתת חוזה לבין המושג ההלכתי מחוסר אמנה.
'ועשית הישר והטוב'

עקרון נוסף במשפט העברי המקביל לעקרון 'תום הלב' הוא הציווי שנזכר בתורה: 'ועשית הישר והטוב'. הרמב"ן כותב בפירושו על התורה: "דרך התורה לפרוט ולכלול בכיוצא בזה; כי אחרי אזהרת פרטי הדינין בכל משא ומתן שבין בני אדם – לא תגנב ולא תגזול ולא תונו ושאר האזהרות – אמר בכלל: עשית הישר והטוב, שיכניס בעשה היושר וההשויה וכל לפנים משורת הדין לרצון חבריו". כלומר עקרון "ועשית הישר והטוב" הוא מקור להתנהגות "לפנים משורת הדין", מעבר לזו המחויבת מכח הדין עצמו. לגישה זו השלכה בנוגע למידת היכולת של בית הדין לכפות את בעל הדין להתנהג על פי אמות מידה של "הישר והטוב".
מעיקרון זה גזרו האמוראים שני כללים משפטיים מחייבים:
1. "דינא דבר מצרא" – אדם המוכר קרקע שלו מחויב לתת זכות קדימה לרכישת הקרקע לשכן הגובל באותה הקרקע, כל עוד קדימה זו אינה כרוכה בהפסד כספי. התלמוד מביא את דברי חכמי נהרדעא לפיהם: "אפילו משום דינא דבר מצרא מסלקינן ליה (מסלקים את הרוכש הזר ומעדיפים את השכן), משום שנאמר 'ועשית הישר והטוב בעיני ה' ". הרציונל הוא שהאינטרס של השכן להרחיב את שטח הקרקע שלו, ראוי להגנה רחבה יותר מהאינטרס של הקונה הזר שיכול לרכוש קרקע במקום אחר.
2. "שומא הדר לעולם" – כאשר לווה לא החזיר את חובו למלווה, ובית הדין שם את נכסיו והעביר אותם למלווה על מנת לפרוע באמצעותם את החוב, הרי שאף אם חלף זמן רב לאחר מעשה בית הדין, הלווה רשאי להחזיר את החוב ולקבל בחזרה את הנכסים שניטלו ממנו. התלמוד קובע, שמעיקר הדין אין צורך להשיב את הנכסים ללווה, אך לפי ההנחיה 'ועשית הישר והטוב בעיני ה', קבעו חכמים שיש להחזיר את הנכסים.
על הזיהוי בין חובת תום הלב לבין 'ועשית הישר והטוב' ועל הדואליות של עיקרון זה, עמד השופט מנחם אלון בע"א 148/77 רוט נ' ישופה.
כופין על מידת סדום

עקרון "תום הלב" במשפט העברי נלמד גם מכח העיקרון "כופין על מידת סדום". "מידת סדום" היא התנהגות המנוגדת להתנהגות ב"תום לב", והיא אפיינה את רשעותם הרבה של אנשי סדום המתוארת במקרא, ובעקבותיו במדרש. משמעותה, שאדם עומד בדווקנות על זכויותיו, הגם שלא צומחת לו כל תועלת מהתעקשות דווקנית זו. חכמי התלמוד ייחדו את הכינוי "מידת סדום" לשימוש לרעה בזכויות משפטיות, וקבעו את הכלל "כופין על מידת סדום", היינו שניתן לכפות על אדם שלא לנהוג כמידתם של אנשי סדום ולנצל לרעה זכויות משפטיות הנתונות בידו.
העיקרון מופיע בתלמוד בסוגיות שונות:
1. שינויים בחוזה - חוזה שכירות בו שניים מתקשרים בעסקה ובשלב מסוים מבקש אחד הצדדים לשנות סעיפים בחוזה על מנת שיטיבו עמו, ומבלי שיפגעו ברעהו. התלמוד קובע, שהתעקשות הצד שכנגד היא מידת סדום, ולכן כופין אותו להסכים לשינוי בתנאי העסקה.
2. חלוקת ירושה – אדם הוריש לבניו מספר שדות בגודל ובאיכות שווה. אחד האחים מבקש לקבל שדה מסוימת בשל היותה צמודה לשאר שדותיו, אך האחים מתנגדים לכך על אף שלהם אין העדפה לשדה מסוים. על מקרה זה נפסק כי התנהגות האחים היא מידת סדום, ויש לכפות עליהם לתת לאח את השדה המבוקשת.
3. שכנים – המשנה קובעת שאדם אינו רשאי לקבוע חלון בקיר ביתו הפונה לחצר שכנו, כדי שלא לפגוע לו בפרטיות. עם זאת, התלמוד מעיר שאם החלון ייקבע בגובה של ד' אמות (כשני מטר) ניתן להתקינו. בנסיבות אלו לשכן לא עומדת זכות סירוב, וניתן לכפות עליו את התקנת החלון. חלון נמוך פוגע בפרטיות במידה מועטה, ועל כן התנגדות השכן להתקנת החלון אינה ראויה, ומהווה מדת סדום.
דוגמה ליישום עקרון תום הלב במימוש חוזה על יסוד "כופין על מידת סדום", מצוי בפסק דינו של השופט משה דרורי. במקרה זה הורה בית המשפט לקבל את בקשתם של חייבים להחליף שעבוד מנכס יקר לנכס זול יותר, למרות התנגדות הנושה לכך, בשל דרישתו לקיים את החוזה שנחתם בין הצדדים, ללא כל שינוי. הנימוק לפסק הדין הוא, שהחלפת השעבודים תטיב בצורה מהותית עם החייבים, ולא תפגע באופן משמעותי בנושה, ולפיכך יש מקום לכפות עליו להסכים לבקשת החייבים.
לדעת ד"ר בנימין פורת ההבחנה העיקרית בין עקרון "ועשית הישר והטוב" לבין הלכת "כופין עליו מידת סדום" היא, שהראשון חל במצבים בהם אדם פועל כדי להשיג זכות חדשה, ואילו הדין השני חל במצב בו מונעים מאדם להשתמש בזכות קיימת הפוגעת באינטרס האחר ללא צידוק כלכלי.
מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך ('דעלך סני לחברך לא תעביד')

אפשרות רביעית לעקרון המקביל לעקרון 'תום הלב' במשפט העברי היא אמירתו של הלל הזקן: "מאי דעלך סני (= מה שעליך שנוא) לחברך לא תעביד (= לחברך לא תעשה)". למעשה, זהו הניסוח השלילי של מצוות "ואהבת לרעך כמוך". כך גורס ספר החינוך: "לאהוב כל אחד מישראל אהבת נפש... שנאמר, 'ואהבת לרעך כמוך', ואמרו זכרונם לברכה, 'דעלך סני לחברך לא תעביד'... שהאוהב חברו כנפשו לא יגנוב ממנו ולא ינאף את אשתו, ולא יונהו בממון ולא בדברים ולא יסיג גבולו".
באופן דומה כתב רבי יהודה אבן שעיב בדרשותיו: "ועיקר מצווה זו אינה שיאהב אדם לחברו כמוהו, כי האיך ייתכן שתצוה תורה מה שאינו טבע ולא ייתכן, וכמו שדרשו ר' עקיבא: 'חייך קודמין לחיי חברך'... אבל פירוש המצוה, שלא יזיקהו בגופו ובממונו, ולא יגרום לו שום נזק ויאהב ממון חברו כשלו".
זיקה בין חובת אהבת הרע לבין חובת תום הלב באה לביטוי בפסיקתו של השופט אליקים רובינשטיין: בני זוג רכשו דלתות ושילמו עבורן בשיקים דחויים, מתוך ידיעה שלא יוכלו לפרוע אותם, משום שהחברה שבבעלותם הייתה מצויה בקשיים גדולים. כל זאת מבלי לספר זאת לספק – דלתות חמדיה. השופט רובינשטיין קבע בפסק הדין כי יש גבול שאסור על בעלי-עסקים לעוברו, ואם עברוהו יהיו לכך תוצאות משפטיות - והוא פגיעה מודעת בזולת. בהתנהגות כזו יש משום חוסר תום לב, והיא בכלל "אל תעשה לחברך את השנוא עליך!".
תום הלב בפרשנות חוזה במשפט הישראלי אל מול תום הלב במשפט העברי

בני פורת סבור כי קיומה של קשת נרחבת של חובות קוגנטיות ממשפחת 'תום הלב' במשפט העברי, מייתרת את הצורך בכללי פרשנות חוזה כדי להגיע לתוצאה הוגנת ומאוזנת. כלומר, דווקא בשל המקום הרב שייחד המשפט העברי לעקרון תום הלב, הוא אינו מוצא לנכון לגייס לתכלית זו את כללי הפרשנות. לשיטתו, שמירת תום הלב מחוץ לזירה הפרשנית תורמת ליכולתם של הצדדים לצפות באופן בהיר יותר כיצד יפורש החוזה על ידי בתי המשפט, ומה תהיה תוצאתו המשפטית. זאת בשונה, מחובת תום הלב במשפט הישראלי המאופיינת בגמישות רבה בפירוש החוזה, ולעיתים יוצרת אי ודאות. עוד הוא סבור כי החובות ממשפחת תום הלב הקיימות במשפט העברי פועלות באופן פחות פטרנליסטי, שכן הן אינן מייחסות לצדדים כוונות שלא עלו על דעתם, אלא מטילות עליהם חובת התנהגות, אף אם הם לא התכוונו לנהוג כך מלכתחילה. מנגד, במשפט הישראלי כאשר בית המשפט מפרש חוזה בעזרת עקרון תום הלב, הוא מייחס לצדדים כוונות תמות לב, שייתכן שכלל לא עלו על דעתם, ובכך הוא מגדיר מחדש את רצונות הצדדים, ומספר לנו "מה היו כוונותיהם האמיתיות". כך יוצא שהחובות המצויות במשפט העברי מכבדות את האוטונומיה של בעלי הדין להגדיר בעצמם את מפגש הרצונות שלהם, ועם זאת, המשפט העברי שומר לעצמו את האפשרות להורות לצדדים לנהוג אחרת, כפי הנדרש מעקרון תום הלב.
מוסקבה על ההדסון

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  פול מזורסקי 
 הופק בידי:  פול מזורסקי 
 תסריט:  פול מזורסקי, לאון קפטנוס
 עריכה:  ריצ'רד הלסיי 
 שחקנים ראשיים:  רובין ויליאמס מריה קונצ'יטה אלונסו קליבנט דריק
 מוזיקה:  דיויד מקיו 
 צילום:  דונלד מקאלפיין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באפריל 1984
 משך הקרנה:  117 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט פלאשבק, דרמה קומית, סרט דרמה 
 תקציב:  13,000,000 דולר
 הכנסות:  25,068,724 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   moscowonthehudson
 דף הסרט ב־IMDb
 
מוסקבה על ההדסון (באנגלית: Moscow on the Hudson) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1984 בבימויו של פול מזורסקי שגם כתב את התסריט והפיק את הסרט.
בתפקידים הראשיים - רובין ויליאמס, מריה קונצ'יטה אלונסו וקליבנט דריקס.
הסרט צולם בתקופת המלחמה הקרה ובו ביקורת על החיים בברית המועצות ובארצות הברית. צילומי "מוסקבה" נעשו במינכן.
העלילה היא על נגן סקסופון רוסי שקץ בחיים חסרי החופש בברית המועצות, עורק לארצות הברית ומבין מהר שארץ האפשרויות הבלתי מוגבלות מגבילה באפשרויותיה מהגרים בלתי חוקיים מרוסיה.
רובין ויליאמס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה.
תקציר העלילה

ולדימיר איבנוב (רובין ויליאמס) הוא נגן סקסופון בקרקס של מוסקבה. הוא עומד שעות בתורים לקניית נייר טואלט או נעליים. כשהוא מאחר לחזרה המשגיח מטעם הק.ג.ב., בוריס (סבלי קרמרוב (אנ')) נוזף בו ומזהיר אותו שלא יצרף אותו למסע של הקרקס לארצות הברית. הוא נרגע רק כשוולדימיר נותן לו את הנעליים שקנה לאחר עמידה ממושכת בתור, "בתור מתנה".
הקרקס מתכונן ליציאה לארצות הברית. אנטולי, הליצן של הקרקס (איליה בסקין (אנ')), ידידו הטוב של ולדימיר, מודיע לוולדימיר כי בכוונתו לערוק בעת שיבקרו בבלומינגדיילס אך ולדימיר מתנגד כי דבר זה ינתק אותו ממשפחתו האהובה.
לקראת סוף הביקור בניו יורק הם מבקרים בבלומינגדיילס כדי לקנות בכסף שהקציבו להם. בוריס וחבריו משגיחים עליהם בשבע עיניים. אנטולי מקבל "רגליים קרות" ומוותר על העריקה אך דווקא אז מחליט ולדימיר לערוק.
הוא מתחבא מתחת לחצאית של המוכרת הזמנית לוצ'יה (מריה קונצ'יטה אלונסו), מהגרת חוקית הנמצאת בהליך מתקדם של התאזרחות בארצות הברית, ובעזרת איש הביטחון ליונל (קליבנט דריקס) ושוטר של ה־FBI הוא מבקש מקלט מדיני ומצליח. סיפורו מתפשט בתקשורת.
כעת הוא בניו יורק ללא פרוטה בכיס. ליונל משכן אותו בדירת משפחתו הקטנה. עורך דין ממוצא קובני, אורלנדו רמירז (אלחנדרו ריי), שבעצמו היגר מקובה באופן לא חוקי בצעירותו, מתנדב לעזור לו.
ולדימיר עובד במקומות שונים - מלצר באולם חתונות, קופאי במקדונלד'ס רוכל צעצועים ברחוב ונהג טקסי. הוא מצליח לשכור דירה קטנה מתחיל לחזר אחרי לוצ'יה. יחסיהם יודעים עליות וירידות. לאחר שהוא מלווה אותה לטקס קבלת אזרחות ארצות הברית הוא מציע לה נישואים אבל היא מסרבת ומנתקת את יחסיהם.
ולדימיר נשאר לבד. הוא שואף להיות שוב נגן סקסופון. יהודי שקיבל אישור הגירה מביא לו מכתב המודיע לו כי סבו האהוב נפטר. שני צעירים אפרו-אמריקאים חובטים בו וגונבים את ארנקו. ולדימיר יושב עם אורלנדו במסעדה ומתלונן על החיים באמריקה החפשית. מהגר רוסי מתעמת אותו ומציע לו לחזור למוסקבה. הם מתעמתים ואז מבין ולדימיר כי באמריקה יש אכן חופש.
לוצ'יה חוזרת אליו והוא מקבל עבודה בסקסופוניסט במועדון לילה.
ברחוב הוא קונה נקניקייה בלחמנייה ומזהה את המוכר כבוריס איש הק.ג.ב.. בוריס אומר לו כי לאחר בריחתו ערק גם הוא מחשש ממה שמצפה לו במוסקבה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רובין ויליאמס | ולדימיר איבנוב | נגן סקסופון |
| מריה קונצ'יטה אלונסו | לוצ'יה | זבנית בבלומיגדייל |
| קליבנט דריקס | ליונל | איש ביטחון בבלומינגדייל |
| סבלי קרמרוב | בוריס | איש ק.ג.ב. |
| איליה בסקין | אנטולי | ליצן בקרקס |
| אלחנדרו ריי | אורלנדו רמירז | עורך דין |
| יעקב סמירנוף | לב |  |
פורד מודל S

| --- | --- |

Ford Model S, שנת 1907
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1907–1909
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פורד מודל N
 מודל אחריו:  פורד מודל T
 סיווג:  Touring car
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 משקל:  634 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,134 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 2,440 סמ"ק המפיק 15 כ"ס (מנוע דגם פורד מודל N)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 2 מהירויות
 מעצב:  הנרי פורד  Edsel Ford (אנ')
פורד מודל S (באנגלית: Ford Model S) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז  בתצורת "Touring car" (אנ') בסגנון גוף "Phaeton body" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב פורד האמריקאית אשר יוצרה בין השנים 1907–1909.
דגם "פורד מודל S" דמה חיצונית לדגם פורד מודל N.
"פורד מודל S"

יוצרו 3,750 יחידות.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מערכת היגוי: מימין.
תאורת הפנסים הופקה על ידי גז.
תא המטען מחודד.
מחיר היחידה עמד על 700 דולר (דגם "Runabout", שנת 1907, ארצות הברית).
דגם "פורד מודל S" בתצורת ה-"S Roadster" אשר יוצר משנת 1908 התבסס על שלדה זהה לזו של דגמי: פורד מודל N ו-"פורד מודל R". הדגם יועד ל-3 נוסעים (כולל מושב אחורי יחיד). הדגם היה מצויד בצמיגים 30 אינץ'. מחיר היחידה עמד על 750 דולר.
"פורד מודל S" > גרסאות

2 מושבים - דגם "Runabout".
3 מושבים - דגם "רודסטר".
תמונות

"פורד מודל S" דגם "Runabout", שנת 1908
"פורד מודל S", שנת 1908
"פורד מודל S" דגם "Runabout", שנת 1908
"פורד מודל S", שנת 1908
"פורד מודל S" דגם "Roadster", שנת 1908
"פורד מודל S", שנת 1908
"פורד מודל S" דגם "Roadster", בתצורת 3 מושבים
"פורד מודל S", שנת 1908 - מבט להגה שנבנה והורכב בצד ימין
ראו גם

פורד
הנרי פורד
פורד מודל B
פורד מודל C
פורד מודל N
הערות שוליים

↑  "פורד" - היסטוריה web.archive.org/web/20130209101611
↑  David L. Lewis (2005). 100 Years of Ford. [S.l.]: Publications International. p. 18–19. ISBN 0-7853-7988-6
↑  דגמי "פורד" בין השנים 1903-1908 web.archive.org/web/20020616073757
↑  Kimes, Beverly (1996). Standard Catalog of American Cars 1805-1942. Krause Publications. ISBN 0-87341-428-4.