stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמיאן וילקינס
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | סיאטל | 7 | 0 | 19.4 | 0.444 | 0.273 | 0.444 | 2.6 | 0.4 | 1.4 | 0.1 | 5.6 |
| 2011 | אטלנטה | 8 | 0 | 4.9 | .538 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.1 | 0.3 | 0.3 | 1.8 |
| קריירה |  | 15 | 0 | 11.7 | 0.469 | 0.231 | 0.444 | 1.7 | 0.3 | 0.8 | 0.2 | 3.5 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של וילקינס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של וילקינס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין סיאטל לאטלנטה, באתר basketball-reference.com
הורנט (סלופ, 1805)

|  תיאור כללי |
| --- | --- |
 סוג אונייה:  סלופ מלחמתי
 צי:  הצי האמריקני
 דגל הצי:  
 ציוני דרך עיקריים
 הוזמנה:  נקנתה באפריל 1805
 תקופת הפעילות:  אפריל 1805 – 3 בספטמבר 1806 (כשנה)
 אחריתה:  נמכרה
 מידות
 הֶדְחֶק:  71 טונות
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  34 איש
 מספר תרנים:  2
 הנעה:  מפרשים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  10 תותחים
 
הוֹרְנֶט (באנגלית: USS Hornet) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית של הצי האמריקני, שהשתתפה במלחמה הברברית הראשונה. היא הייתה אוניית סוחר לשעבר בשם Traveller of Massachusetts שנרכשה על ידי הצי, דורגה כסלופ וצורפה באפריל 1805 לשייטת שהטילה הסגר על  נמל טריפולי שבלוב.
המלחמה הברברית הראשונה

"הורנט" נרכשה במלטה באפריל 1805, בשנה האחרונה למלחמה נגד הקורסארים של טריפולי. הפיקוד עליה נמסר לידי לוטננט סמיואל אוואנס, והיא השתתפה יחד עם שאר אוניות השייטת בהסגר הימי על העיר. ב-27 באפריל 1805 הפגיזה יחד עם "ארגוס" ו"נאוטילוס" את מצודת העיר דרנה וסייעה לכניעתה לחיל המשלוח האמריקני-מצרי בפיקוד ויליאם איטון. נפילת העיר שכנעה את הביי של טריפוליטניה להפסיק את ההתקפות הפירטיות ולחתום על הסכם עם ארצות הברית.
לאחר שסייעה בפינוי חיל המשלוח מדרנה, השתתפה "הורנט" בהפגנת כוח שערכה השייטת האמריקנית מול תוניס ונמלים נוספים של המדינות הברבריות, כדי לאלץ את שליטיהן לחדול מתקיפת אוניות סוחר אמריקניות שפקדו את הים התיכון. "הורנט" המשיכה לפטרל וללוות אוניות אמריקניות בים התיכון עד 3 ביוני 1806. לאחר שנחלצה מסערה עזה, במהלכה נשבר אחד מתרניה העיליים, הגיעה האונייה לפילדלפיה ב-9 באוגוסט 1806. היא הוצאה מן השירות ונמכרה בפילדלפיה ב-3 בספטמבר 1806.
הערות שוליים

↑  אין לבלבל בינה לבין הבריג "הורנט", שנבנתה על ידי הצי והושקה ב-1805.
האצילות מחייבת (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים 
 יוצרים:  פיטר ספנס 
 בימוי:  גארת' גוונלן (אנ')
 שחקנים:  פנלופה קית' פיטר בולס אנג'לה ת'ורן ג'ון רודינג דפנה הרד מייקל בילטון ג'רלד סים
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  22 
 הפקה
 מפיק:  גארת' גוונלן ג'סטין דייוויס (2007)
 הפצה:  BBC Worldwide 
 אורך פרק:  30 דקות (1979–1981) 60 דקות (2007)
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  30 בספטמבר 1979 – 29 בנובמבר 1981 ספיישל חג המולד: 25 בדצמבר 2007
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האצילות מחייבת (באנגלית: To the Manor Born) היא קומדיית מצבים בריטית של ה-BBC ששודרה לראשונה בערוץ BBC1 בין השנים 1979 ל-1981. בשנת 2007 שודר פרק נוסף ספיישל חג המולד של הסדרה. בסדרה מככבים פנלופה קית' ופיטר בולס. יוצר הסיטקום, פיטר ספנס, כתב את 20 הפרקים הראשונים ואת פרק הספיישל מ-2007. הפרק האחרון בסדרה משנת 1981 נכתב על ידי כריסטופר בונד. שם הסדרה הוא משחק מילים של הביטוי "to the manner born" הלקוח מהמחזה "המלט" מאת שייקספיר.
"Though I am a native here and to the manner born"
"גם אם אני בן-המקום ולַמנהג נולדתי" (תרגום  דורי מנור).
התוכנית זכתה לפופולריות ולרייטינג גבוה ברבים מהפרקים. הפרק האחרון בעונה הראשונה היה לתוכנית הטלוויזיה הבריטית הנצפית ביותר בשנות השבעים של המאה העשרים. בסקר משנת 2004 על הסיטקום הבריטי האהוב ביותר הגיעה "האצילות מחייבת" למקום ה-21.
תקציר עלילה > הסדרה המקורית

"האצילות מחייבת" מתרחשת בכפר בדיוני קטן בשם גרנטלי במחוז סאמרסט, הסמוך לעיר הבדיונית מרלבורי. בתחילת הסדרה מתקיימת הלוויה של בעל האחוזה, מרטון פורבס-המילטון (fforbes-Hamilton). אודרי, אלמנתו (וכנראה גם בת-דודו), אינה נראית נסערת ממות בעלה, כיוון שכעת האחוזה היא בשליטתה. מסתבר שבני משפחת פורבס-המילטון יושבים במקום כבר 400 שנה. אולם שמחתה היא קצרת מועד, עורך הדין שלה, ארנולד פלנקט, מבשר לה שבעלה פשט את הרגל, ויש למכור את האחוזה כדי לשלם לנושיו. אודרי מנסה לקנות את האחוזה במכירה פומבית, אבל מישהו אחר מציע מחיר גבוה יותר והאחוזה נופלת לידיו. בעל האחוזה החדש הוא ריצ'רד דוויר, מיליונר שהתאלמן לא מכבר. דוויר התחיל את הקריירה שלו במכירת פירות באיסט אנד, הוא כעת המייסד והבעלים של רשת המרכולים "קוונדיש פודס". על אף עושרו מכנה אותו אודרי "חנווני". דוויר מביא אל הבית את אימו השתלטנית, שאותה מכנה אודרי "גברת פו". שמה המלא הוא מריה ירוסלבה ולדימירה מרטינקה פולוביצ'קה. היא מגלה לאודרי, שאינה חובבת זרים, שהיא ובנה הגיעו לבריטניה ב-1939 מצ'כוסלובקיה, וריצ'רד, ששמו האמיתי הוא בדריש פולוביצ'ק, הוא חצי פולני וחצי צ'כי. גברת פולוביצ'קה משתדלת מאוד להסתגל לחיי הכפר בבריטניה, אבל המבטא שלה מוביל לאי הבנות רבות. כבר מההתחלה היא מדרבנת את בנה להציע נישואים לאודרי.
אודרי עוברת לגור בבית קטן שבקצה האחוזה, שם היא יכולה לצפות בבית האחוזה הגדול. איתה חי ברבינג'ר, הבאטלר הזקן והנאמן, שעבד כל חייו עבור משפחת פורבס-המילטון, וכלב הביגל שלה, ברטי. חברתה הטובה של אודרי, מרג'ורי פרובישר, מרבה לבקר אותה.
דמויות נוספות בסדרה הן הכומר המקומי, שאינו מצטער על כך שאודרי איבדה את האחוזה, בתקווה שזה ימנע ממנה להתערב בענייני הכנסייה והקהילה המקומית. מרת פטרסון מנהלת את החנות בכפר, והיא מקור לרכילות, מחבבת את ריצ'רד ואינה מסתדרת עם אודרי. הבריגדיר למינגטון, אנגלי טיפוסי, הוא בעל אדמות החי בסמוך, וידיד של אודרי. כמו אודרי ומרג'ורי הוא מגלה עניין בשמירת הטבע. ארנולד פלנקט ואשתו הם חברים אל אודרי, אבל ארנולד הוא גם עורך הדין של המשפחה.
תקציר עלילה > ספיישל חג המולד של 2007

בסיום הסדרה המקורית ריצ'רד ואודרי מתחתנים. בפרק זה הם חוגגים 25 שנות נישואים (חתונת הכסף). כל אחד מהם מתכנן מסיבת הפתעה עבור השני. ריצ'רד מתוודה בפני אודרי שהוא הבעלים של החברה "פארמר טום", שגרמה לקשיים כלכליים לעסקי החקלאים בסביבה. אודרי עוזבת את הבית בכעס. ריצ'רד מבקר בקבר אמו ועולה במוחו רעיון כיצד לפייס את אודרי. הוא מחליט לאפשר לערוך בשטח האחוזה קונצרט רוק. אבל כאשר מובא עניין הרישיון לפני בית משפט לשלום, הוא משנה את דעתו. למחרת (יום הנישואים), מרג'ורי מביאה את אודרי לאחוזה למסיבת הפתעה שעורך ריצ'רד לכבודה.
דמויות חדשות בפרק זה הם אמרידג', הבאטלר החצוף, שמחליף את ברבינג'ר, אדם פורבס-המילטון, האחיין של מרטון ובן הסנדקות של אודרי. אדם מתגורר בגרנטלי כדי ללמוד איך לנהל אחוזה. כמו כן מופיע ארצ'י פנינגטון-בות', אחד מבעלי האחוזות השכנות, שחברת "פארמר טום" גרמה לו לפשיטת רגל. מרג'ורי מתגוררת בבית הישן, ומתחילה להתאהב באדם.
צוות השחקנים

פנלופה קית' – אודרי פורבס-המילטון
פיטר בולס – ריצ'רד דוויר (בדריש פולוביצ'ק)
אנג'לה ת'ורן – מרג'ורי פרובישר
דפנה הרד – גברת מריה פולוביצ'קה
ג'ון רודלינג – ברבינג'ר (הבאטלר)
מייקל בילטון – נד הזקן
ג'רלד סים – הכומר
דפנה אקס – גברת פטרסון
סיליה אימרי – פולי
פנלופה קית' – אודרי דוויר
פיטר בולס – ריצ'רד דוויר (בדריך פולוביצ'ק)
אנג'לה ת'ורן – מרג'ורי פורבישר
ג'רלד סים – הכומר
אלכסנדר ארמסטרונג – אדם פורבס-המילטון
אלן דייוויד – אמרידג'
מייקל קוקרן – ארצ'י פנינגטון-בות'
הפקה

פיטר ספנס חשב לראשונה על הרעיון של הסדרה כשעבד ברדיו של ה-BBC בשנות השבעים של המאה העשרים. באחת מתוכניותיו השתתף קומיקאי שקנה לעצמו בית אחוזה בכפר אנגלי. הוא הזמין למסיבת חנוכת הבית את בעלת הבית הקודמת, אלמנה שלא יכלה להרשות לעצמה להחזיק באחוזה, ועברה לגור בבית קטן בכפר. תיאורי דמותה של האישה כפי שתיאר אותה הקומיקאי היו הבסיס לדמותה של אודרי.
בעקבות הצלחת הסדרה "החיים הטובים" התבקש ספנס להעלות רעיון חדש לתוכנית רדיו עבור פנלופה קית'. הוא חשב על הדמות שגילמה קית' ב"החיים הטובים", מרגו לידבטר, והעלה רעיון של מישהי דומה ממעמד גבוה יותר. כך יצר את דמותה של אודרי פורבס-המילטון. הוא החליט שבעל האחוזה החדש יהיה אמריקאי המחפש את שורשי משפחתו באנגליה. ב-1976 הוקלט תסכית לרדיו עם ברנרד בריידן, אבל הפרק לא שודר, והוחלט ליצור סדרת טלוויזיה במקום.
הסדרה "האצילות מחייבת" צולמה בקריקט סיינט תומאס שבסאמרסט, ובאולפן במרכז הטלוויזיה של ה-BBC בלונדון. בית האחוזה "קריקט האוס" היה בזמן הצילומים בבעלות חמו של פיטר ספנס, יוצר וכותב הסדרה. הבית הישן, שעל המסך נראה בסוף שביל הכניסה לבית האחוזה, נמצא במרחק מייל מהבית המקורי ונקרא "וסט לודג'". גם פרק הספיישל משנת 2007 צולם באתרים שבקריקט סיינט תומאס. הצילומים החלו ב-28 באוקטובר 2007 ונמשכו כשבוע.
את כל פרקי הסדרה ביים גארת' גוונלן שגם הפיק את הסדרה המקורית. ב-2007 הפיקו את פרק הספיישל גוונלן וג'סטין דייוויס.
הערות שוליים

↑  המלט - מערכה 1, תמונה 4
↑  "Top 11–100 Sitcoms". BBC. נבדק ב-16 בדצמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שמו של בעלה המנוח של אודרי נבע משגיאת כתיב בתסריט (הכוונה הייתה במקור לשם "מרטין"), אך כשהמפיק שם לב לטעות, החליט התסריטאי לא לתקן אותה משום ש"האריסטוקרטיה תמיד מתעסקת באיות של דברים". הבחירה לשמר את השם החריג הוסיפה רובד אירוני לכתיב המוזר במכוון של שם המשפחה. להרחבה:  "To the Manor Born Appreciation Society" webpage. Retrieved 21 August 2011 at: http://homepages.which.net/~roger.still/countylibrary.htm.
1 2 3 4  Edwards, Amelia (2007). "All About "To The Manor Born"". British Sitcom Guide. נבדק ב-4 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Hearn, M (2000). "Archive Gems – To the Manor Born". Programme Preservation Society. נבדק ב-10 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Spence, Peter (במרץ 1987). "Annoying Things Show-Business Writers Get Said to Them at Cocktail Parties". Writers' Monthly. אורכב מ-המקור ב-2017-10-20. נבדק ב-26 בספטמבר 2007. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Edge, Simon (26 באוקטובר 2007). "Return of Lady Penelope". Daily Express. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Images of England". English Heritage. 2007. אורכב מ-המקור ב-2016-06-03. נבדק ב-10 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BBC One returns to the Manor this Christmas". BBC Press Office. 30 באוקטובר 2007. נבדק ב-6 בדצמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "News – To the Manor Reborn starts filming". British Sitcom Guide. 24 באוקטובר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
האינטרנט של הדברים

האינטרנט של הדברים - אילוסטרציה
האינטרנט של הדברים או מִרְשֶׁתֶת הַדְּבָרִים (באנגלית: Internet of Things, או בקיצור IoT), הוא רשת של חפצים פיזיים ("דברים"), המשובצים בחיישנים ובתוכנה, אשר מאפשרים תקשורת בין החפצים ויכולות איסוף וניתוח מידע. האינטרנט של הדברים כולל בין השאר את תחומי "הבית החכם", "העיר החכמה", מכשור לביש, תעשייה חכמה, תחבורה חכמה (כגון מכוניות אוטונומיות וכבישים חכמים), רפואה חכמה ועוד.
אף שהיכולת של מכשירים לתקשר ביניהם הייתה קיימת גם קודם, בעשור השני של המאה ה-21 חלה התפתחות מהירה של התחום וחל גידול משמעותי במספר המכשירים אשר מחוברים לאינטרנט ותחומים נרחבים שעוברים תהליכי אוטומציה על בסיס האינטרנט של הדברים. בעשור השלישי של המאה ה-21 המשיכה מגמת הצמיחה של התחום, עם שילוב אלגוריתמים מתקדמים של בינה מלאכותית, כולל למידה עמוקה, במכשירי ה-IoT, ופריסת רשתות ה-5G המאפשרות למכשירים להעביר ולנתח נתונים בקצב גבוה בהרבה.
התקשורת בין ועם מכשירי IoT יכולה להתבצע באמצעים וטכנולוגיות שונות, כגון בלוטות', Wi-Fi, NFC,‏ RFID,‏ Li-Fi ו-ZigBee לטווחים קצרים, ו-4G,‏ 5G ו-LoRa לטווחים בינוניים וארוכים.
היסטוריה

המונח "האינטרנט של הדברים" ככל הנראה נטבע על ידי קווין אשטון מחברת פרוקטר אנד גמבל בשנת 1999. באותו זמן אשטון טען כי התקן RFID יהיה הכרחי עבור האינטרנט של הדברים, ויאפשר למחשבים לשלוט בכל מכשיר חשמלי. עם זאת, הרעיון של רשת מכשירים חכמים הוצג עוד קודם לכן. כבר בשנת 1982, אז מכונת ממכר של קוקה-קולה הייתה המכשיר הראשון שחובר לרשת, והיה מסוגל לדווח את המלאי שלו ואת טמפרטורת המשקאות.
בחברת סיסקו מערכות העריכו כי האינטרנט של הדברים "נולד" כאשר מספר המכשירים המחוברים לאינטרנט עלה על מספר האנשים, בין השנים 2008 ל-2009, כאשר יחס החפצים/אנשים גדל מ-0.08 ב-2003 ל-1.84 ב-2010.
הכוח המניע העיקרי מאחורי האינטרנט של הדברים הוא טרנזיסטור MOSFET, אשר הומצא במקור בשנת 1959 במעבדות בל. טרנזיסטורי MOSFET הם אבן בניין בסיסית ברוב המכשירים האלקטרוניים כמו: מחשבים, טלפונים חכמים, טאבלטים, ושרתי אינטרנט. עם התקדמות הטכנולוגיה המואצת בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, גודלם מוזער, הופחתה צריכת החשמל שלהם על ידי בידוד סיליקון וריבוי ליבות.
אף שהיכולת של מכשירים לתקשר ביניהם הייתה קיימת גם קודם, בעשור השני של המאה ה-21 החלה התפתחות מהירה של "האינטרנט של הדברים", כתוצאה מהשתלבות של מספר טכנולוגיות רלוונטיות, כגון האינטרנט, אינטרנט אלחוטי, מחשוב ענן, מערכות משובצות מחשב ומערכות מיקרו אלקטרו-מכניות. גורם נוסף, שתרם להתפתחותה של התפישה היא הקישוריות הזולה והתפתחות רשתות הסלולר, עם כניסת הדור הרביעי (4G) מבוסס טכנולוגיית ה-LTE. על פי הערכות חברת המחקר "גרטנר" משנת 2014, בסוף שנת 2020 מספר ההתקנים המחוברים בעולם יגיע לכ-26 מיליארד. על פי תאגיד הייעוץ "מקינזי", שווי השוק הגלובלי של תחום האינטרנט של הדברים צפוי לצמוח ל-620 מיליארד דולר עד שנת 2025. חברת סיסקו צופה שוק של 14 טריליון דולרים ב-2020 בתחום זה.
חברת Swarm Technologies המתמחה בתחום מנהלת צי לוויינים לאבטחת תקשורת לטובת "האינטרנט של הדברים".
שימושים

ה-IoT יוצר הזדמנויות לשילוב ישיר יותר של העולם הפיזי במערכות מבוססות מחשב, וכתוצאה מכך שיפור היעילות, תועלת כלכלית והפחתה של מאמץ אנושי.
שימושים > בתים חכמים

מכשירי IoT בעלי חלק מהותי בקונספט אוטומציה ביתית, שיכולים לכלול מערכות תאורה, חימום ומיזוג אוויר, מדיה ואבטחה, יתרונות לטווח ארוך עשויים לכלול חיסכון באנרגיה על ידי כיבוי אוטומטי של אורות ומכשירים אלקטרוניים. בית חכם או בית אוטומטי יכול להיות מבוסס על פלטפורמה או רכזות השולטות במכשירים חכמים ומכשירי חשמל ביתיים. למשל, באמצעות HomeKit, המוצע על ידי חברת אפל, יצרנים יכולים לאפשר למוצרים ביתיים ואביזרים לתקשר ולהישלט על ידי יישום iOS בתקנים כגון אייפון או שעון אפל.
ישנן גם רכזות בית חכם ייעודיות המוצעות כפלטפורמות עצמאיות לחיבור בין מוצרי בית חכם שונים וכוללות את אמזון אקו, Google Home, HomePod של Apple ו-SmartThings Hub של סמסונג. בנוסף למערכות המסחריות, קיימות פלטפורמות רבות בעלות קוד פתוח, כולל עוזר בית: OpenHAB ,Domoticz, ו־HomeAssistant.
דוגמאות נוספות הם היכולת של הטלפון החכם לשלוט על מכשירי חשמל כגון תאורת הבית, מכונות כביסה שמשתמשות בשירותי האינטרנט האלחוטי לניטור והפעלה מרחוק, התקנים לבישים כמו שעונים ונעליים לניטור מדדים בריאותיים ומדדי כושר, ניטור למערכות אבטחה ושליטה מרחוק וניהול אפקטיבי וחכם של מערכות חשמל (כמו דוד חשמלי).
בשנת 2015 כבר היו 83 מיליון מכשירים חכמים בבתיהם של אנשים.
בחינוך

במחקר בתחום החינוך נבדק היישום של האינטרנט של הדברים ביצירה של מרחבים שתורמים תרומה גדולה יותר ללמידה
למידה אופפת – ubiquitous learning - ההתפתחות המהירה של טכנולוגיית המידע מזרזת הכנסה של הדור הבא של טכנולוגיה אופפת. בתחום זה חשובה מאוד סביבת הלמידה באמצעות למידה של טכנולוגיות שונות כמו שילוב טלפונים ניידים ושל אמצעים אחרים של מסירה של תוכן.
תלמידים יכולים לקבל את התכנים הנכונים של הלמידה ולהגיע ללימוד עצמי במקום ובזמן הנכונים.
בחינוך > שימושים נוספים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האינטרנט של הדברים כולל טכנולוגיות שמאפשרות למשל: ניטור שתלי לב, שבבים המותקנים על חיות משק לצורכי ניטור ומעקב, תחבורה חכמה שכוללת כלי רכב המצוידים בחיישנים מובְנים ורכבים אוטונומיים המתקשרים ביניהם, כבישים חכמים, התקני שטח המסייעים בפעילויות חילוץ והצלה ועוד.
בתחום הקמעונאות וניהול שרשרת האספקה, חברת וול מרט משנעת את סחורותיה בעזרת שבבים שמזהים איזו סחורה חסרה באיזה סניף וכיצד ובאיזו דחיפות יש לטפל בכל פריט.
בחינוך > יישומים צבאיים

האינטרנט של הדברים הצבאיים (IoMT) הוא יישום של טכנולוגיות IoT בתחום הצבאי למטרות סיור, פיקוח ומטרות תומכות לחימה נוספות. פיתוח יישומים אלה מושפע מאוד מהתחזיות העתידיות של לוחמה בסביבה עירונית והיא כוללת שימוש בחיישנים, תחמושת, כלי רכב, רובוטים, טכנולוגיה לבישה, וטכנולוגיה חכמה אחרת הרלוונטית בשדה הקרב.
סיכוני סייבר ופגיעה בפרטיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התפתחות ה-IoT מעוררת חשש מפני התגברות היכולת של תוקפים ליצור התקפות סייבר. ראש ה-CIA לשעבר, דייוויד פטראוס, אמר בתחילת 2012 כי רעיון "הבתים החכמים" הוא אוצר של ממש לאנשי ריגול, ועומד, לדבריו, "לשנות את תפישת הסודיות שלנו". לפי פטראוס: "חפצים בעלי עניין יאותרו, יזוהו, ינוטרו ויישלטו מרחוק באמצעות טכנולוגיות, כגון: זיהוי תדרי רדיו, רשתות חיישנים, שרתים מזעריים, וכולם יחוברו לדור הבא של האינטרנט באמצעות מחשבים רבי-עוצמה בעלות נמוכה".
ואכן, עם התפתחות מגמת ה-IoT, התפתחה גם ההבנה שעולם אבטחת המידע נתקל באתגר שטרם הכיר: הפיכתם של מכשירי חשמל בסיסיים (כגון מקרר, שואב אבק וכו') למוצרים עליהם יש להגן כמו על כל מכשיר קצה אחר. אחד מהאירועים שנחשב לכזה ששינה את צורת החשיבה ביחס למוצרם אלו היא הנוזקה Mirai, שהשתלטה על מאות אלפי מכשירי IOT בעולם והשתמשה בהם כרשת בוטנט. בעקבות-כך, במהלך השנים האחרונות חל שיפור משמעותי בכל הנוגע לאבטחת מכשירי IOT, שעדיין נחשבים לחוליה החלשה ברשתות-המחשבים, אך ברמה פחותה יותר. אחת המתקפות המפורסמות בתחום הייתה ב-2017 על אפליקציית Never Home Alone שהותקנה במכשירים החכמים של חברת LG אלקטרוניקה. חברה ישראלית העוסקת באבטחת האינטרנט של הדברים היא ארמיס סקיוריטי.
הערות שוליים

↑  לפי האקדמיה ללשון העברית
↑   עומר שוברט, "האינטרנט של הדברים נמצא בשלב 1.0", באתר TheMarker‏, 29 באפריל 2014
↑  Vermesan, Ovidiu; Friess, Peter (2013). Internet of Things: Converging Technologies for Smart Environments and Integrated Ecosystems (PDF). Aalborg, Denmark: River Publishers. ISBN 978-87-92982-96-4.
↑  Santucci, Gérald. "The Internet of Things: Between the Revolution of the Internet and the Metamorphosis of Objects" (PDF). European Commission Community Research and Development Information Service. נבדק ב-23 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mattern, Friedemann; Floerkemeier, Christian. "From the Internet of Computers to the Internet of Things" (PDF). ETH Zurich. נבדק ב-23 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lindner, Tim (13 ביולי 2015). "The Supply Chain: Changing at the Speed of Technology". Connected World. נבדק ב-18 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  {{{מחבר}}}, The 11th International Conference on Emerging Ubiquitous Systems and Pervasive Networks (EUSPN 2020), Procedia Computer Science 177, 2020, עמ' 7 doi: 10.1016/j.procs.2020.10.004
↑  רועי צזנה, האינטרנט של הדברים, בתוך: השולטים בעתיד, ירושלים: כנרת, 2017
↑  Cameron, Lori. "Internet of Things Meets the Military and Battlefield: Connecting Gear and Biometric Wearables for an IoMT and IoBT". IEEE Computer Society. נבדק ב-31 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  טל פרוסט, הכל מחובר: האינטרנט של הדברים, באתר ynet, 4 באוגוסט 2013
↑  מתקפת הסייבר - בגלל מכשירים "חכמים", באתר גלובס, 22 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600184405171  BnF: cb162314171 (data)  GND: 7713781-4  LCCN: sh2013000266  NKC: ph945025
דמיאן ביצ'יר

| --- | --- |
דמיאן ביצ'יר, 2015
דמיאן ביצ'יר, 2015
 לידה:  1 באוגוסט 1963 (בן 61) טוראון, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 בן או בת זוג:  ליסט (2001–2003)  סטפני שרק (2011–20 באפריל 2019) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  Awards from the Association of Theater Critics and Journalists 
 פרופיל ב-IMDb
 
דמיאן ביצ'יר נאחרה (בספרדית: Demián Bichir Nájera; נולד ב-1 באוגוסט 1963) הוא שחקן מקסיקני, אשר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2011 על הופעתו בסרט "חיים טובים יותר".
מוכר בזכות הופעתיו בתפקיד פידל קסטרו בסרט "צ'ה" ובתפקיד אסטבן רייס בסדרת הדרמה "העשב של השכן".
ביוגרפיה

ביצ'יר נולד בעיר טוראון שבצפון מקסיקו לשחקני הקולנוע מריקרוז נז'רה ואלחנדרו ביצ'יר. ביצ'יר הוא ממוצא לבנוני מצד אביו. יש לו שני אחים, אחיו הגדול, אודיסאו ביצ׳יר, ואחיו הקטן, ברונו ביצ'יר; אף הם שחקנים.
הוא שיחק בלהקת התיאטרון הלאומית, הופיע במחזות של שייקספיר ודוסטויבסקי, וזכה במספר פרסים מאיגוד התיאטרון המקסיקני. בגיל 22 עבר להתגורר בניו יורק, שם הוא למד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע ועבד במסעדת רוזה מקסיקנו בעיר. לאחר שלמד אנגלית בסיסית עבר לנסות את מזלו כשחקן בלוס אנג'לס.
קריירה

ביצ'יר החל את דרכו המקצועית כשחקן במקסיקו בשנת 1990 בדרמה הביוגרפית המוערכת, זוכת 11 פרסי האקדמיה המקסיקנית, "שחר אדום" אודות טבח טלטלוקו.
ב-1995 הופיע ביחד עם אחיו ברונו ביצ'יר בדרמה הספרדית המצליחה "אף אחד לא ידבר עלינו כאשר נמות".
ב-1996 שיחק בסרט הפעולה "סולו" ובטלנובלה "עניבות של אהבה", לצידה של כוכבת הטלנובלות המקסיקנית המפורסמת לוסרו.
ב-1997 שיחק בדרמת הפשע "לרקוד עם השטן", לצידם של חאווייר ברדם ורוזי פרז.
ב-1999 זכה לביקורות טובות במולדתו על תפקידו בדרמה הקומית "סקס, בושה ודמעות".
ב-2001 הופיע ביצ'יר לצידן של השחקניות הספרדיות המפורסמות פנלופה קרוז וויקטוריה אבריל בקומדיה "אל תזרוק אותי", בתפקיד המתאגרף מאני.
ב-2008 התפרסם ביצ'יר לראשונה מחוץ לגבולות מקסיקו בזכות הופעתו בתפקיד מנהיג קובה פידל קסטרו בסרטם הביוגרפי של סטיבן סודרברג ובניסיו דל טורו " צ'ה". ביצ'יר הצליח להיכנס לתודעה העולמית גם בזכות תפקידו הראשי בעונות ארבע וחמש של סדרת הדרמה "העשב של השכן", בהן שיחק בתור ראש עיריית טיחואנה ומנהיג קרטל הסמים אסטבן קרלוס רייס.
ב-2010 שיחק בתפקיד הכומר הקתולי מיגל אידלגו קוסטייה מנהיג מלחמת העצמאות של מקסיקו בדרמה "אידלגו: הסיפור שלא סופר".
בתחילת 2012 הצליח ביצ'ר להפתיע את עולם הקולנוע כאשר גבר על לאונרדו דיקפריו ומיכאל פסבנדר במרוץ אל פרס אוסקר והועמד במקומם לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בדרמה "חיים טובים יותר" בתור הגנן המקסיקני הבלתי חוקי בתחומי ארצות הברית קרלוס גאלינדו.
בשנת 2016 שיחק בסרט הקומי "החופשה הראשונה", לצידם של זואי דויטש, אשלי ג'אד ורנדי קוטור.
בשנת 2017 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הנוסע השמיני: קובננט" שביים רידלי סקוט, הסרט השישי בזיכיון של סדרת הסרטים "הנוסע השמיני".
בשנת 2018 שיחק בסרט האימה "הנזירה" בבימויו של קורין הארדי; הסרט החמישי ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
בשנת 2022 החל לשחק בתפקיד הראשי בדמותו של מארק קיין בדרמה המתח הפסיכולוגית של רשת שואוטיים "הכנס את האדם הנכון" המבוססת על הרומן באותו שם משנת 2004.
חיים אישיים

בשנת 2001 נישא לזמרת והשחקנית המקסיקנית ליסט; ובשנת 2003 הם התגרשו. יש לו בת אחת, גאלה, ממערכת יחסים אחרת שניהל בעבר.
בשנת 2011 החל לצאת עם סטפני שרק, שהתאבדה בטביעה בבריכת שחייה ב-12 באפריל 2019.
ביצ'יר הוא שגריר של האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות למען זכויות מהגרים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977 | Fantoche | ילד |  |
| 1985 | Viaje al paraíso | צ'וי |  |
| 1986 | Astucia | טאפאטיו |  |
| 1987 | Hotel Colonial | פקיד קבלה במלון |  |
| 1988 | The Penitent ‏ | רוברטו |  |
| 1989 | Rojo Amanecer | חורחה |  |
| 1993 | La vida conyugal | גספר |  |
| 1993 | Miroslava | ריקרדו |  |
| 1994 | Ya la hicimos | הריברטו |  |
| 1994 | Hasta morir | מאוריסיו |  |
| 1995 | Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto | עומאר |  |
| 1996 | סולו - המתנקש המושלם (אנ') | ריו |  |
| 1996 | Salón México | המפקח קסטלאון |  |
| 1996 | Cilantro y perejil | קרלוס רודריגז |  |
| 1997 | Perdita Durango | קטלינה |  |
| 1998 | Luces de la noche | אדוארדו בצעירותו |  |
| 1999 | Sexo, pudor y lágrimas | תומאס |  |
| 1999 | Santitos | קקומיסטו |  |
| 1999 | Ave María | דניאל |  |
| 2000 | Todo el poder | גבריאל |  |
| 2000 | La toma de la embajada | רוזנברג פאבון |  |
| 2001 | אין חדשות מאלוהים (אנ') | מני צ'אבז |  |
| 2002 | Ciudades oscuras | מריו |  |
| 2002 | Heartbreak Hospital | טוניו |  |
| 2004 | Hipnos | מיגל |  |
| 2005 | American Visa | מריו אלוורז |  |
| 2007 | Fuera del cielo | מאלבורו |  |
| 2008 | צ'ה (אנ') | פידל קסטרו |  |
| 2010 | Hidalgo: La historia jamás contada | מיגל אידלגו קוסטייה (אנ') | גם מפיק-שותף מועמד פרס אריאל לשחקן הטוב ביותר (2011) |
| 2010 | The Runway | ארנסטו קורדובה |  |
| 2011 | חיים טובים יותר (אנ') | קרלוס גלינדו | מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (2011) מועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר (2011) מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2011) |
| 2011 | Foreverland | סלבדור |  |
| 2011 | El sueño de Iván | המאמן טורס |  |
| 2012 | בלי חוקים (אנ') | אלכס רייס |  |
| 2012 | El Santos vs. la Tetona Mendoza | החזיר גוטיירז #3 | דיבוב |
| 2013 | עצבניות אש | הייל |  |
| 2013 | מצ'טה קטלני (אנ') | מרקוס מנדז |  |
| 2013 | דום המינגוויי (אנ') | איון פונטיין |  |
| 2014 | מוות בבואנוס איירס (אנ') | צ'אבז |  |
| 2015 | שמונת השנואים | סניור בוב / מרקו המקסיקני |  |
| 2016 | החופשה הראשונה (אנ') | יאקו |  |
| 2016 | אומנות הרכב (אנ') | מיגל אלוורז |  |
| 2016 | 7:19 (אנ') | פרננדו פליסר |  |
| 2017 | הנוסע השמיני: קובננט | לופ |  |
| 2018 | הנזירה | האב בורק |  |
| 2020 | Mar de fondo | ארמנדו |  |
| 2020 | הטינה | הבלש גודמן |  |
| 2020 | שמי חצות | סאנצ'ס |  |
| 2021 | אדמה רחוקה (אנ') | מיגל בוראס |  |
| 2021 | כאוס מהלך | בן מור |  |
| 2021 | גודזילה נגד קונג | וולטר סימונס |  |
| TBA | Un Cuento de Circo & A Love Song | נמלט | גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| TBA | Thanksgiving | מנואל |  |
| TBA | Chupa |  |  |
| TBA | JSA |  |  |