stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרי מקאוליף
מושל וירג'יניה > כהונתו

ב-11 בינואר 2014 הושבע מקאוליף כמושל וירג'יניה ה-72. לאחר השבעתו הוא חתם על ארבעה צווי מושל, כולל צו שאסר על עובדי הממשל לקבל מתנות בשווי של יותר מ-100 דולר, ועל צו שאסר על אפליה נגד עובדי מדינה בשל נטייתם המינית וזהותם המגדרית. שני הצווים האחרים עסקו ברציפות הממשל.
כמושל, הטיל מקאוליף וטו על הצעות חוק 120 פעמים. בכך הוא שבר שיא והטיל וטו יותר פעמים מכל שלושת קודמיו בתפקיד גם יחד. הוא הטיל וטו על הצעות חוק שנגעו בעיקר לחקיקה חברתית, כולל הפלות וזכויות להט"ב, לצד הצעות חוק שנגעו לסביבה ולזכות הבחירה. במשך כל תקופת כהונתו, לא עקף בית המחוקקים אף אחת מהחלטות הוטו שלו. בתקופת כהונתו צברה וירג'יניה יותר מ-20 מיליארד דולר בהשקעות הון חדש, 7 מיליארד דולר יותר מכל מושל לפניו. הוא השתתף ביותר מ-35 משלחות סחר ושיווק בחמש יבשות, יותר מכל מושל לפניו, כדי לקדם את התיירות ואת המוצרים שמיוצרים בווירג'יניה.
ב-2014 מינה הנשיא ברק אובמה את מקאוליף כחבר במועצת המושלים (Council of Governors). ביולי 2015 הוא נבחר כסגן יושב ראש אגודת המושלים הלאומית, וביולי 2016 נבחר כיושב ראש האגודה. ביוני 2016 הכתיר אותו ארגון היזמות הביוטכנולוגי (Biotechnology Innovation Organization) בתואר "מושל השנה".
במהלך תקופת כהונתו, ירד שיעור האבטלה בווירג'יניה מ-5.7 ל-3.3 אחוזים, וההכנסה האישית עלתה בשיעור של 14.19 אחוזים. האתר PolitiFact ציין שלמקאוליף, כמו מושלים רבים אחרים, הייתה השפעה מועטה על מצבה הכלכלי של מדינתם, ושכלכלת וירג'יניה הלכה אחר המגמה הלאומית. באותה שנה, הכתיר אותו המגזין Governing בתואר פקיד הממשל של השנה. החל מ-2015 ועד 2021 שב וחזר מקאוליף על טענותיו שהוא ירש גרעון תקציבי מקודמו, בעוד שלמעשה שני קודמיו בתפקיד השאירו אחריהם תקציבים מאוזנים בהתבסס על הכנסות צפויות, אך אירועים כלכליים שבאו לאחר מכן גרמו להכנסות לרדת.
מקאוליף החזיק בשיעור שביעות רצון גבוה בקרב מצביעי וירג'יניה, אך נמוך מזה של בוב מקדונל, טים קיין ומארק וורנר.
מושל וירג'יניה > כהונתו > רפורמת הבריאות

לאחר שבית הנבחרים של וירג'יניה, שנשלט על ידי הרפובליקנים, בלם את תוכניותיו של מקאוליף להרחיב את תוכנית המדיקאייד, הוא חשף את תוכניתו שלו ששמה היה "וירג'יניה בריאה" (A Healthy Virginia). הוא הוציא ארבע תקנות חירום וצו מושל אחד שאפשר את השימוש בכספים פדרליים שהיו זמינים במסגרת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה לכל מדינה שביקשה להרחיב את תוכנית המדיקאייד שלה כדי להגדיל את מספר האזרחים הנזקקים בעלי גישה לביטוח רפואי. תקוותו האחרונה להרחבה מלאה של המדיקאייד נגוזה כאשר חבר הסנאט המדינתי, הדמוקרט פיליפ פוקט התפטר ממושבו שייצג מחוז שהיה מעוז רפובליקני. כתוצאה מכך, עבר הרוב הדחוק של הדמוקרטים בסנאט אל הרפובליקנים, ונתן להם את השליטה על שני בתי בית המחוקקים.
מושל וירג'יניה > כהונתו > הפיתוח הכלכלי

מקאוליף סייע לסגור עסקה להבאתה של מבשלת הבירה סטון (Stone Brewing) לריצ'מונד והצליח להקים בפרברי העיר מפעל נייר. הוא סייע בתיווך עם חברת CEB להעביר את המטה העולמי שלה למחוז ארלינגטון, כך שנוצרו שם 800 משרות חדשות. מקאוליף פעל להשבת השירות של קרניבל קרוז ליין לנורפוק ואת השירות של אייר צ'יינה לנמל התעופה הבין-לאומי וושינגטון דאלס. בפברואר 2016 הוא הודיע שווירג'יניה תהיה המדינה הראשונה שתשים קץ לתופעת הווטרנים חסרי הבית. ב-2017 הוא הודיע שנסטלה ארצות הברית תעביר את המטה שלה מקליפורניה לווירג'יניה. הוא פעל במשך שנה כדי להבטיח את ההעברה. הוא גם סייע בהעברת המטה המשני של אמזון לווירג'יניה ב-2018.
מושל וירג'יניה > כהונתו > זכויות ההצבעה

באפריל 2016 חתם מקאוליף על צו מושל להשבת זכות ההצבעה ליותר מ-200,000 עבריינים לשעבר בווירג'יניה שריצו את עונשי המאסר ואת תקופת המבחן שלהם. הצו אפשר לאנשים אלו להירשם להצבעה. באותה עת הייתה וירג'יניה אחת מ-12 מדינות ששללה מעבריינים את זכות ההצבעה לכל החיים, גם לאחר ריצוי עונשיהם.
בתחילה הפך בית המשפט העליון של וירג'יניה את הצו של מקאוליף על פניו, זאת על בסיס הטענה שחוקת וירג'יניה לא מאפשרת למושל להעניק חנינות גורפות ולא להשיב זכויות. באוגוסט 2016 הודיע מקאוליף שהוא השיב את זכות ההצבעה לכמעט 13,000 עבריינים. מנהיגי הרפובליקנים במדינה הגישו בקשה לבזיון בית המשפט נגד מקאוליף, אך זו נדחתה. עד לתום תקופת כהונתו כמושל, השיב מקאוליף את זכות ההצבעה ל-173,000 אסירים משוחררים, יותר מכל מושלי מדינות ארצות הברית לדורותיהם. השבת זכויות ההצבעה הגורפת הייתה שנויה במחלוקת. כמה תובעים מחוזיים מטעם הדמוקרטים התנגדו אליה, כולל תיאו סטמוס ממחוז ארלינגטון ומפולס צ'רץ סיטי, רי מורו ממחוז פירפקס, ופול אברט ממחוז הנסיך ויליאם. יריביהם בבחירות של 2019 שתמכו בצעדו של מקאוליף, הביסו אותם והחליפו אותם בתפקיד.
מושל וירג'יניה > כהונתו > חקירת ה-FBI

ב-23 במאי 2016 דווח ב-CNN שה-FBI חקר את מקאוליף בנוגע לשאלה אם התרומות למסע הבחירות שלו היו מנוגדות לחוק. בדוגמה אחת הוזכרה תרומה של 120,000 דולר מאיש עסקים סיני בשם ואנג ונליאנג. לא ננקטו שום צעדים, שכן מעמדו של ואנג כתושב קבע בארצות הברית אפשר לו לתרום באופן חוקי על פי חוקי הבחירות בארצות הברית.
מושל וירג'יניה > כהונתו > הגירה

ב-31 בינואר 2017 הופיע מקאוליף יחד עם התובע הכללי מארק הרינג והודיע שווירג'יניה תצטרף לתביעה בתיק "עזיז נגד טראמפ" (Aziz v. Trump), שקראה תיגר על הצו הנשיאותי של דונלד טראמפ. ב-27 במרץ אותה שנה הטיל מקאוליף וטו על הצעת חוק למניעת קיומן של ערי מקלט (אנ') בווירג'יניה.
מושל וירג'יניה > כהונתו > עונשי מוות וחנינות

בעוד שהוא תיאר את עצמו כמתנגד לעונש מוות באופן אישי, בתקופת כהונתו של מקאוליף כמושל בוצעו שלושת עונשי המוות האחרונים בווירג'יניה לפני שב-2021, בעת כהונתו של יורשו, ראלף נורתם, בוטל עונש המוות בווירג'יניה. מנגד, הוא המתיק את עונשם של שני נידונים למוות.
במהלך כהונתו כמושל העניק מקאוליף חנינה ל-227 איש, יותר מכל מושלי וירג'יניה לדורותיהם, ופי שלושה בהשוואה לקודמו בתפקיד בוב מקדונל. ב-2017 הוא חנן את "רביעיית נורפוק" (Norfolk Four), קבוצה של מלחים מצי ארצות הברית שהורשעו בטעות ב-1997 באונס וברצח והוכרזו כחפים מפשע על ידי בית משפט פדרלי ב-2016. הוא דחה את בקשת החנינה של ג'נס סורינג (אנ') שהורשע ברצח כפול. בינואר 2018 חנן מקאוליף שישה תושבי וירג'יניה שנדונו לעונשים מופרזים, כולל טרוויון בלונט שהורשע בעוון שוד ובגיל 15 נדון לשישה מאסרי עולם.
מושל וירג'יניה > כהונתו > עצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל

במהלך כהונתו של מקאוליף כמושל התרחשה עצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל. הוא גינה את העצרת, באומרו, "יש לי הודעה לכל אנשי העליונות הלבנה ולנאצים שהגיעו לשארלוטסוויל היום. המסר שלנו ברור ופשוט: לכו הבייתה... אין לכם מקום כאן, אין לכם מקום באמריקה". אף על פי שבתחילת כהונתו כמושל התנגד מקאוליף להסרת אנדרטאות של הקונפדרציה מהמרחב הציבורי, הוא שינה את דעתו לאחר העצרת.
לאחר כהונתו כמושל

לאחר הבחירות לנשיאות של 2016 נחשב מקאויף כמועמד אפשרי להיבחר כמועמד הדמוקרטים לנשיאות ב-2020. ב-2017 אמרו מקרוביו של מקאוליף לאתר The Hill שהוא "שקל ברצינות להתמודד על הנשיאות ב-2020". מקאוליף אמר לקבוצה של מנהיגי איגודים מקצועיים ש"שאם אני יכול להיאבק באליגטור, אני בהחלט יכול להיאבק בדונלד טראמפ", בהתייחס לתחרות ההיאבקות שלו באליגטור שהתקיימה כדי להבטיח תרומה פוליטית. באפריל 2019 הודיע מקאוליף שהוא לא ישאף להתמודד לנשיאות ב-2020 ושהוא יתמקד בתמיכה בדמוקרטים בבחירות 2019 בווירג'יניה.
בפברואר 2018 החל מקאוליף לשמש כיושב ראש הצוות בווירג'יניה של הוועדה הלאומית של הדמוקרטים לחלוקה מחדש של מחוזות הבחירה.
לאחר כהונתו כמושל > הבחירות למושל וירג'יניה 2021 > הבחירות המקדימות

על אף הנדירות של תקופת כהונה שנייה של מושלי וירג'יניה, שמאפשרת להם להיבחר שוב כמושל רק לאחר תקופת כהונה של מושל אחר אחריהם, ועל אף קריאות כלפיו בחוגי המפלגה בווירג'יניה שלא להתמודד על תפקיד המושל בבחירות 2021, זאת כדי לאפשר לשתי נשים מחוקקות אפרו-אמריקאיות דמוקרטיות להתמודד על כס המושל ולהיות המושלת השחורה הראשונה בארצות הברית, בדצמבר 2020 הודיע מקאוליף על כוונתו להתמודד על תקופת כהונה שנייה כמושל.
ב-8 ביוני 2021 ניצח מקאוליף בבחירות המקדימות של הדמוקרטים, כאשר גרף 62 אחוזים מהקולות, הביס ארבעה מועמדים, וניצח בכל עיר ויישוב בווירג'יניה.
לאחר כהונתו כמושל > הבחירות למושל וירג'יניה 2021 > הבחירות הכלליות

בבחירות הכלליות התמודד מקאוליף מול הרפובליקני גלן יאנגקין. העימות הראשון שלהם בוטל לאחר שיאנגקין סירב להתייצב, בציינו את התנגדותו למנחה ג'ודי וודרף בשל תרומתה לקרן האיטי קלינטון-בוש לסיוע לקורבנות רעידת האדמה בהאיטי ב-2010. בסופו של דבר התעמתו מקאוליף ויאנגקין פעמיים. עלות מסע הבחירות הייתה גבוהה, כששני הצדדים וקבוצות חיצוניות גייסו והוציאו עשרות מיליוני דולרים.
מתוך עקביות להתנהלותו במסעות הבחירות הקודמים שלו, סגנון מסע הבחירות של מקאוליף היה חביב וחברותי. הוא ביסס את הקמפיין שלו על התנהלותו בתחום הכלכלי בעת כהונתו הקודמת כמושל, תמיכתו בעבודות תשתית, בזכויות ההצבעה, ובתוכנית ההצלה האמריקאית (אנ') של ג'ו ביידן.
מדיניות החינוך הייתה נושא מרכזי במערכת הבחירות. מקאוליף מתח ביקורת על יאנגקין על פרסום מודעות בחירות עם תמיכה בניסיון לאסור את לימוד ספרה של טוני מוריסון "חמדת" בבתי הספר בווירג'יניה. כאשר התבקש מקאוליף במהלך עימות להסביר את החלטתו להטיל וטו על הצעת חוק, שעל פי הוושינגטון פוסט, היה אמור לאפשר להורים לבקש להסיר ספרים שהם התנגדו להם ממדפי ספריות בתי הספר או מתוכנית הלימודים, הוא השיב, "אני לא סבור שהורים צריכים לומר לבתי הספר מה הם צריכים ללמד". אף על פי שהוכח שהערתו זו זכתה לאהדה בקרב ציבור בוחריו, הוושינגטון פוסט פרסם ניתוח שבו נמצא שלעמדתו של מקאוליף בתחום החינוך הייתה השפעה מועטה על אופן הצבעתם של הורים לתלמידים. במדגמי הבחירות, יותר מ-8 מתוך 10 מצביעים אמרו שלהורים צריכה להיות לכל הפחות השפעה כלשהי על תוכני הלימוד. בקבוצת מצביעים זו ניצח מקאוליף, אך יאנגקין ניצח בקרב מצביעים שאמרו שלהורים צריכה להיות השפעה רחבה על תוכני הלימוד.
במהלך מערכת הבחירות ציטט מקאולף שוב ושוב מספרים מנופחים של המקרים היומיים של נגיף הקורונה בווירג'יניה ואת מספר הילדים שאושפזו בגינו בבית החולים במדינה, בעוד שיאנגקין טען כמה טענות שגויות ומטעות בנוגע לעמדותיו ועברו של מקאוליף.
דמויות מרכזיות במפלגה הדמוקרטית תמכו במקאוליף, כולל ג'ו ביידן, ברק אובמה, סטייסי אברמס וקמלה האריס.
בבחירות הכלליות הביס יאנגקין את מקאוליף, לאחר שזכה ב-50.6 אחוזים מול הקולות. מקאוליף קיבל 48.6 אחוזים מהקולות ונוצח בהפרש של כ-64,000 קולות.
חיים אישיים

ב-8 באוקטובר 1988 נשא מקאוליף לאישה את דורתי סוואן. השניים מתגוררים במקלין שבווירג'יניה, ולהם חמישה ילדים. בנם ג'ק עבר הכשרה באקדמיה הימית של ארצות הברית ושירת בחיל הנחתים.
במרץ 2018 מונה מקאוליף כמרצה אורח באוניברסיטת ג'ורג' מייסון.
חיים אישיים > ספריו

מקאוליף פרסם שני ספרים ששניהם הופיעו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
ספר זיכרונותיו, "איזו מפלגה! חיי בקרב דמוקרטים: נשיאים, מועמדים, תורמים, פעילים, אליגטורים, וחיות פרא אחרות" (What a Party! My Life Among Democrats: Presidents, Candidates, Donors, Activists, Alligators, and Other Wild Animals), יצא לאור ב-2007 בשיתוף עם סטיב קטמן, והגיע בפברואר אותה שנה למקום החמישי ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. בין האנקדוטות שנכללו בספר היה סיפור היאבקותו של מקאוליף עם אליגטור באורך של כמעט 2.5 מטרים ובמשקל של כמעט 120 ק"ג במשך שלוש דקות כדי להבטיח תרומה של 15,000 דולר עבור מסע הבחירות של הנשיא ג'ימי קרטר ב-1980. הוא הופיע יחד עם האליגטור על שער המגזין לייף. סיפורים אחרים כללו יציאה לציד עם חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, משחקי גולף עם ביל קלינטון, והחייאת הוועידה הדמוקרטית הלאומית. מקאוליף כתב גם על פיגועי 11 בספטמבר ועל חוויותיו בוועדה הדמוקרטית הלאומית מיד לאחר מכן.
ב-2019 כתב מקאוליף את ספרו השני לאחר עצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל, שכותרתו הייתה "מעבר לשארלטוסוויל, נקיטת עמדה נגד הלאומנות הלבנה" (Beyond Charlottesville, Taking a Stand Against White Nationalism). באוגוסט אותה שנה נכנס הספר לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
בוב ניוהארט

| --- | --- |

בוב ניוהארט, 1987
 לידה:  5 בספטמבר 1929 אוק פארק, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  18 ביולי 2024 (בגיל 94) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  Bob Newhart 
 שם לידה:  George Robert Newhart 
 סוגה מועדפת:  הומור יבש, סאטירה, קומדיה הבחנתית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1958–2024 (כ־66 שנים)
 מקום לימודים:  Loyola University Chicago Quinlan School of Business  Loyola University Chicago School of Law  תיכון סנט איגניישוס  אוניברסיטת לויולה בשיקגו 
 בן או בת זוג:  Ginnie Newhart (1963–23 באפריל 2023) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לתגלית השנה (1961)  פרס אמי להופעת אורח בסדרה קומית (2013)  פרס מארק טוויין להומור אמריקני (2002)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' רוברט "בוב" ניוהארט (באנגלית:  George Robert "Bob" Newhart;‏ 5 בספטמבר 1929 – 18 ביולי 2024) היה שחקן וקומיקאי אמריקאי. ניוהארט, כוכב הסדרות הקומיות "המופע של בוב ניוהארט" ו"ניוהארט" זכה בחייו בפרס גלובוס הזהב, פרס אמי ושני פרסי גראמי.
ביוגרפיה

ניוהארט נולד בכפר אוק פארק (אנ') שבאילינוי לג'וליה פאולין (1901-1994) ולג'ורג' דייוויד ניוהארט (1899-1987). לניוהארט שלוש אחיות וירג'יניה, מרי ג'ואן ופאולין. גדל כנוצרי קתולי אדוק, הוא למד במוסדות הפרטיים "מכללת סט' אייגנטיאוס" ו"אוניברסיטת ליולה שיקגו", משם סיים עם תואר אקדמאי בניהול עסקי.
הוא היה ממוצא אירי וגרמני.
לאחר שסיים את לימודיו התגייס ניוהארט לצבא ארצות הברית ושירת במלחמת קוריאה, הוא שוחרר לאחר תקופה קצרה.
קריירת משחק

ניוהארט החל את דרכו המקצועית בשנות ה-60 של המאה ה-20 בסדרה הקומית "המופע של בוב ניוהארט" ובסרטים "איש נוכל היה" בתפקיד ווילארד עוזרו של הפושע מרקוס פנדלטון (פיטר יוסטינוב) ו"גיהנום הוא לגיבורים" של דון סיגל. בשנת 1962 קיבל פרס גלובוס זהב לכוכב הטלוויזיה הטוב ביותר.
בשנות ה-70 וה-80 היה ניוהארט לאחד מכוכבי הטלוויזיה הקומיים הבולטים ביותר בארצות הברית בזכות תפקידיו הראשיים בקומדיות המצבים "המופע של ניוהארט" ו"ניוהארט" על משחקו באותן הסדרות בתפקיד הפסיכולוג רוברט הארטלי והסופר דיק לודון הועמד לשישה פרסי גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית. באותן השנים השתתף בקולנוע בפנטזיה המוזיקלית של וינסנט מינלי "ביום בהיר אתה יכול לראות לנצח" בתפקיד ד"ר מייסון היום, בעיבוד הקולנועי של מייק ניקולס לרומן המלחמה "מלכוד 22" בתפקיד המייג'ור ודיבב בסרט האנימציה הקלאסי "הרפתקאות ברנרד וביאנקה" את הדמות הראשית של העכבר ברנרד, אותה הוא דיבב גם בסרט ההמשך "ברנארד וביאנקה במבצע אוסטרליה".
גם לאחר שיאו ניוהארט המשיך להשתתף כשחקן קולנוע בקומדיות כמו "קטן עליו" של ג'ון פאברו בתפקיד השדון המבוגר מחבורת השדונים, "בפנים ובחוץ" של פרנק אוז ו"לא רק בלונדינית 2".
ניוהארט זכה לפרסום גם בזכות תפקיד מנהל הספרייה ג'ודסון בסרטים "הספרן: המסע בעקבות החנית","הספרן 2 - בחזרה למכרות המלך שלמה" ו"הספרן 3: קללת גביע יהודה".
בשנת 2013 זכה בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בהופעת אורח על משחקו בסדרה "המפץ הגדול".
מחוץ למשחק מקצועני היה ניוהארט סטנדאפיסט מצליח ואלבומו זוכה פרס גראמי "The Button-Down Mind of Bob Newhart" היה לאחד מאלבומי הקומדיה המצליחים ביותר במאה ה-20. ניוהארט עצמו זכה בשנת 1961 בפרס גראמי לאומן החדש הטוב ביותר.
חיים אישיים

ניוהארט היה נשוי לווירג'יניה קווין, בתו של השחקן ביל קווין, יותר מ-60 שנה, החל מינואר 1963, אז נישאו השניים, ועד לפטירתה ב-23 באפריל 2023, ולזוג היו יחד ארבעה ילדים. ב-18 ביולי 2024 נפטר ניוהארט בביתו בלוס אנג'לס, קליפורניה בגיל 94.
פילמוגרפיה

גיהנום הוא לגיבורים (1962)
Hot Millions (1968)
ביום בהיר אתה יכול לראות לנצח (1970)
מלכוד 22 (1970)
קולד טרקי (סרט) (1971)
הרפתקאות ברנרד וביאנקה (1977)
משפחה ראשונה (1980)
פיקדון קטן (1980)
ברנארד וביאנקה במבצע אוסטרליה (1990)
בפנים ובחוץ (1997)
לא רק בלונדינית 2 (2003)
קטן עליו (2003)
הספרן: המסע בעקבות החנית (2004)
הספרן 2: בחזרה למכרות המלך שלמה (2006)
הספרן 3: קללת גביע יהודה (2008)
חמש (2011) - סרט טלוויזיה
טלוויזיה

המופע של ניוהארט (1972–1978)
ניוהארט (1982–1990)
בוב (1992–1993)
ג'ורג' וליאו (1998-1997)
עקרות בית נואשות (2005)
המפץ הגדול (2013–2014)
שלדון הצעיר (2017)
הערות שוליים

↑  Mike Barnes, Bob Newhart, Dean of the Deadpan Delivery, Dies at 94, The Hollywood Reporter, ‏2024-07-18 (באנגלית אמריקאית)
↑   ניו יורק טיימס, רוב הקומיקאים ממהרים. בוב ניוהארט עשה זאת בקצב שלו, באתר הארץ, 22 ביולי 2024
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2012: ג'ימי פאלון – "Saturday Night Live" | פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן אורח בסדרה קומית   2013: בוב ניוהארט – "המפץ הגדול"  | הבא: 2014: ג'ימי פאלון – "סאטרדיי נייט לייב" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451368905171  PLWABN: 9812033325105606  BIBSYS: 6041654  BNE: XX1621758  BnF: cb142109013 (data)  GND: 118866249  ISNI: 0000 0001 1441 2215  LCCN: n87929029  MusicBrainz: 14abda46-7ed4-4cf6-b4c6-f694166cd5f0  NARA: 10572051  NLA: 35268595  NLK: KAC2020M4811  NTA: 34588454X  SELIBR: 382933  SNAC: w6q54hs3  SUDOC: 168073447  Trove: 890337  VIAF: 33531923   WorldCat (עם VIAF): 33531923
המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל

| --- | --- |
סמליל המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל

בניין המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל
 מידע כללי
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 תאריך הקמה:  10 באוקטובר 1989 
 מטה מרכזי:  Daejeon 
 תקציב:  583 מיליון דולר (2016)
 KARI
 
איור של משגר הלוויינים הקוריאני
המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל (בקוריאנית: 한국항공우주연구원, באנגלית: The Korea Aerospace Research Institute, בראשי תיבות: KARI) משמש כמכון מחקר של סוכנות החלל של קוריאה הדרומית: מינהל האוויר והחלל הדרום קוריאני (Korea AeroSpace Administration, בראשי תיבות: KASA). המכון נוסד בשנת 1981 ומתקניו ממוקמים בסמוך לעיר טג'אן.
פעילות בתחום המשגרים

מספר משגרי לוויינים מפותחים על ידי המכון, ומטרתם לספק לקוריאה כושר שיגור עצמאי של לוויינים קטנים למסלול נמוך סביב כדור הארץ.
המשגר, KSLV-1 ביצע את שיגור הבכורה ב-25 באוגוסט 2009 ממרכז החלל נרו. השיגור נכשל כי המשגר לא הצליח להגיע למסלול.
ניסיון שני לשגר לוויין באמצעות משגר זה נערך ב-10 ביוני 2010. עקב תקלה התפוצץ הטיל כ-137 שניות לאחר ההמראה, ככל הנראה בגלל כשל במנוע השלב השני.
ניסיון שלישי מוצלח התבצע ב-20 בינואר 2013, ובזכותו הצטרפה קוריאה הדרומית ל"מועדון החלל", קבוצת המדינות בעלות יכולת עצמאית לשיגור לוויינים.
בשנת 2021 החלו שיגורים של משגר נורי שכולו תוכנן ונבנה בקוריאה הדרומית.
פעילות בתחום הלוויינים

קוריאה הדרומית מפעילה מספר לוויינים שפותחו במכון. לוויין תצפית מתקדם שוגר לחלל בשנת 2006 כשהוא נושא מצלמת חלל מתוצרת החברה הישראלית אל-אופ. קוריאה הדרומית מפעילה גם לוויין תקשורת מתקדם המספק שירותי תקשורת אזרחיים וביטחוניים כאחד.
בשנת 2022 שוגרה משימה לכיוון הירח - מקפת דאנורי.
פעילות בתחום התעופה

המכון עוסק בפיתוח של כלי טיס בלתי מאוישים מסוגים שונים, ספינות אוויר ומסוקים.
תוכניות חלל מאוישות

קוריאה הכשירה שני אסטרונאוטים, באמצעות סוכנות החלל של רוסיה. אי סו-יון, אסטרונאוטית קוריאנית, שוגרה לחלל באמצעות חללית סויוז רוסית במשימת סויוז TMA-12 בשנת 2008, והייתה לקוריאנית הראשונה בחלל. באוגוסט 2014, הכריזה קוריאה כי התוכנית מושהת לאחר פרישתה של אי סו-יון מסיבות אישיות.
הערות שוליים

↑  Historic South Korean satellite launch fails סטיבן קלארק, באתר spaceflightnow, 25 באוגוסט 2009
↑  South Korea Launches Rocket in 1st Space Success, מרים קרמר, אתר space.com, 20 בינואר 2013
↑  האסטרונאוטית הראשונה והיחידה של קוריאה פרשה וסיימה את תוכנית החלל המאוישת 12 באוגוסט 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1965 5662  LCCN: n2011029595  NLK: KAB201500046  VIAF: 170589040   WorldCat (עם VIAF): 170589040
וילבור אולין אטווטר

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1844 ג'ונסבורג, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית 
 פטירה:  22 בספטמבר 1907 (בגיל 63) מידלטאון, קונטיקט, קונטיקט, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Indian Hill Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וסליין  בית הספר להנדסה ומדע שימושי של ייל  אוניברסיטת ייל  Sheffield Scientific School 
 מוסדות:  אוניברסיטת וסליין 
 פרסים והוקרה:  מדליית אליוט קרסון (1898) 
 צאצאים:  Helen W. Atwater, Charles Woodard Atwater 
 
וילבור אולין אטווטר (באנגלית: Wilbur Olin Atwater;‏ 3 במאי 1844 – 22 בספטמבר 1907) היה כימאי ותזונאי אמריקאי אשר מחקרו פורץ הדרך חולל מהפכה בתחום המזון והתזונה. באמצעות הניסויים שערך והמתודולוגיות החדשניות שפיתח, אטווטר תרם תרומה מהותית להבנת חילוף החומרים בגוף, התוכן הקלורי של מזונות והקשר בין התזונה לבריאות האדם. מחקריו הניחו את הבסיס למדעי התזונה המודרניים.
ההישג הבולט ביותר של אטווטר היה המחקר שהוא ערך על הערך הקלורי של מוצרי מזון שונים. בסוף המאה ה-19 היה מחסור מהותי במידע מדויק אודות תכולת האנרגיה של מוצרי המזון השונים ומחסור במידע מדויק אודות ההשפעה המטבולית של מוצרי המזון על גוף האדם. מתוך הכרה בחשיבות קיומם של נתונים מדויקים בתחום זה, אטווטר השיק תוכנית מחקר ראשונית מסוגה למדידת ערך האנרגיה שמספקים מוצרי מזון שונים.
אחת מהתרומות פורצות הדרך של אטווטר הייתה הפיתוח של המכשיר Respiration Calorimeter שמודד את החמצן הנצרך ואת הפחמן הדו-חמצני הנפלט במהלך הנשימה. מכשיר זה אפשר לאטווטר לקבוע במדויק את הערך הקלורי של מוצרי מזון שונים.
בנוסף, אטווטר ערך גם מחקרים מקיפים שהתמקדו בהרגלי התזונה ושריפת האנרגיה של קבוצות מגוונות, כמו חקלאים, חיילים וספורטאים. המחקרים הללו סיפקו תובנות חשובות אודות הקשר בין תזונה, פעילות גופנית ומאזן אנרגיה. המחקרים של אטווטר הפכו לבסוף לבסיס להמלצות תזונתיות ולפיתוח מדיניות משופרת הנוגעת לבריאות הציבור.
לאורך הקריירה שלו אטווטר שיתף גם פעולה עם משרד החקלאות האמריקני על מנת לפתח קמפיינים חינוכיים לקידום תזונה נכונה והרגלי אכילה בריאים.
בשנת 1904 לקה אטווטר בשבץ מוחי והוא לא היה מסוגל להמשיך לעסוק בתחום המחקר עד מותו ב-1907.
הגה מצויה

הָגָה מצויה (שם מדעי: Alhagi maurorum) היא עשב רב-שנתי קוצני מסוג הגה, בתת-משפחת הפרפרניים. העשב מגיע לגובה של 50–80 סנטימטר, מתייבש בסוף הקיץ ומתחדש באביב. לגבעול ענפים רבים וקוצניים. העלים פשוטים ותמימים, הפרחים בודדים וצבעם ארגמני והפרי דמוי מפרקת. טיפוס התפוצה של ההגה הוא מזרח ים-תיכוני והיא גדלה בישראל במלחות, באדמות כבדות ובצידי דרכים.
ההגה המצויה היא עשב שוטה, הצומח גם בשטחים מעובדים; קשה להיפטר ממנה מכיוון שגם אם משמידים את הנוף, השורשים מצמיחים נוף חדש בקיץ הבא.
שמה בערבית הוא 'חאג' ושמה הלטיני הגיע משם זה. כמו כן, בהמות אינן יכולות לאכול את ההגה המצויה בשל קוצניותה ורק גמלים אוכלים אותה. לכן היא נקראת בערבית: "שַׁ֫אוּכּ אל-גַ֫'מַל" – קוץ הגמל.
שימושים רפואיים על פי מקורות קדומים ועד ימינו

בימי הביניים השתמשו רופאים ערבים בתמצית העלים לריפוי מחלות עיניים, כאבי ראש, שיעול, כאבי בטן ועוד. נוזל סוכרי המופרש מהצמח שימש כסם משלשל ומכייח. ברפואה העממית בימינו משמשות טיפות השרף הנוזלי המופרשות מהצמח כסם משלשל. יהודי פרס נוהגים להכין מהפרש המתוק משקה לטיפול בהצטננות, חום גבוה, עצירות וכאבי בטן.
הגה מצויה במקורות היהודיים

מקובל שצמח זה מוזכר בספר ישעיהו כנעצוץ:
בדברי פורענות על ממלכת ישראל ועל הארמים: ”וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא יִשְׁרֹק ה' לַזְּבוּב אֲשֶׁר בִּקְצֵה יְאֹרֵי מִצְרָיִם וְלַדְּבוֹרָה אֲשֶׁר בְּאֶרֶץ אַשּׁוּר. וּבָאוּ וְנָחוּ כֻלָּם בְּנַחֲלֵי הַבַּתּוֹת וּבִנְקִיקֵי הַסְּלָעִים וּבְכֹל הַנַּעֲצוּצִים וּבְכֹל הַנַּהֲלֹלִים”.
בנבואת נחמה: ”תַּחַת הַנַּעֲצוּץ יַעֲלֶה בְרוֹשׁ וְתַחַת הַסִּרְפַּד יַעֲלֶה הֲדַס וְהָיָה לה' לְשֵׁם לְאוֹת עוֹלָם לֹא יִכָּרֵת”.
הצמח נזכר בתלמוד הבבלי בשמו הארמי הִגֵא או היגֵי:
”לאו אמר רב ששת: האי מאן דתלש כשותא (זה מי שתולש כשות) מהיזמי והיגי מיחייב (מחויב) משום עוקר דבר מגידולו”.
”ורב חסדא כד הוה מסגי (כאשר היה הולך) ביני היזמי והִגֵא מדלי להו למאנייה. אמר: זה מעלה ארוכה וזה אינו מעלה ארוכה”.
גלריה

זרעי ההגה המצויה
לקריאה נוספת

זהר עמר, "הגים וחגים", סיני, קטז (תשנ"ה), עמ' רפד-רפח.
הערות שוליים

↑  צמח זה מכונה בפרסית תרנג'בין (ראו גם: http://www.herbology.org.il/?CategoryID=243&ArticleID=140)
↑  אפרים לב וזהר עמר, סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל, ירושלים, תשס"ב, עמ' 100.
↑  ספר ישעיהו, פרק ז', פסוקים י"ח–י"ט
↑  ספר ישעיהו, פרק נ"ה, פסוק י"ג
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ז, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"א, עמוד ב'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572638105171
קניין רוחני

סמל המייצג זכויות יוצרים
קניין רוחני (באנגלית: Intellectual Property, או בקיצור בראשי תיבות: IP) הוא מונח משפטי כללי לזכויות בטובין ובמשאבים שאינם מוחשיים, שנוצרו על ידי בני אדם. דוגמאות למשאבים כאלה הם: מוזיקה וסרטים, ספרים ויצירות אמנות, צילומים, ציורים, המצאות, תכנות מחשב, סמלים או מילים שמזהים מוצר מסחרי, עיצובים של מוצרים. המונח מאגד זכויות שונות במהותן: זכויות יוצרים, פטנטים, סימני מסחר, עיצובים (בעבר: מדגמים), וסודות מסחריים. בנוסף, קניין רוחני כולל גם ענפים ממוקדים יותר, כמו זכויות מטפחים על זני צמחים, הגנה על מעגלים משולבים, וזכויות המכונות "זכויות שכנות", כמו זכות מבצעים וזכויות שידור של משדרים.
הסדרים משפטיים מפורטים שתחילתם בפסיקת בתי המשפט בשיטת המשפט המקובל והמשכם בעיגון בחקיקה, קובעים את תנאי ההגנה של המשאבים הרוחניים בכל אחד מענפי הקניין הרוחני, את הבעלות, את היקף הזכויות, חריגים והגנות, סעדים שונים, אכיפה ועניינים דיוניים.
הקניין הרוחני נחשב לגורם חשוב בצמיחה הכלכלית של מדינות. בעשורים האחרונים עובר התחום תהליכים אינטנסיביים של גלובליזציה, ומושפע מאוד משינויים טכנולוגיים. התחזקות ההגנה על הקניין הרוחני שנויה במחלוקת, ומעוררת גם ביקורת ציבורית. למשל, בקשר לשיתוף קבצים באינטרנט, או בקשר למתן פטנטים על הגנום האנושי, או גישה לתרופות מצילות חיים במחיר בר-השגה.