stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי מצרים–קנדה
היסטוריה

קנדה ומצרים כוננו קשרים דיפלומטיים לראשונה בשנת 1954 לאחר המהפכה המצרית בשנת 1952 וביטול המלוכה המצרית, ועלייתו לשלטון של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר. שתי המדינות נהנו מיחסים טובים, אך לא התבלטו זו בזו עד שקנדה התערבה במשבר סואץ בשנת 1956 כאשר נאצר הלאים את תעלת סואץ ובתגובה נקטו צרפת, בריטניה וישראל בפעולות צבאיות נגד מצרים.
קנדה דחתה את הפעולות שננקטו על ידי צרפת, בריטניה וישראל נגד מצרים ולאחר סיום פעולות האיבה השר הקנדי לענייני חוץ לסטר פירסון הציע לאו"ם להקים כוח החירום של האומות המאוחדות (UNEF), שמשימתו הייתה להיכנס לשטח המצרי ולשמש כחוצץ בין כוחות מצרים לכוחות ישראליים בשטח הכבוש. קנדה התחייבה למספר משמעותי של חיילים למשימת UNEF. ב-16 במאי 1967 הורתה מצרים על כל כוחות האונ"ף לצאת משטח מצרים, ורובם נסוגו לפני תחילת מלחמת ששת הימים.
2010–2012

קנדה מספקת סיוע למצרים. סיוע פיתוח רשמי (ODA) מקנדה למצרים מוערך ב-17 מיליון דולר בשנים 2010–2011. הסיוע הופנה למיקרו-מימון, ועוזר לצמיחה במגזר הפרטי במפעלים קטנים, למימון חניכות, הכשרה ואוריינות.
מהפכת 2013

ממשלת קנדה הייתה בין אלו שהשתמשו במילה "הפיכה" לתיאור הדחתו של הנשיא מוחמד מורסי על ידי הצבא המצרי. אולם בשבועות שלאחר המהפכה, ממשלת קנדה לא דחתה את הלגיטימיות של המשטר החדש ובמקום זאת הוציאה קריאות כלליות לשלום ולדיאלוג ונקטה בגישה של "המתן וראה".
נציגויות דיפלומטיות

קנדה מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר.
מצרים מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה וקונסוליה כללית במונטריאול.
ישראל אלירז

| --- | --- |

ישראל אלירז (2007)
 לידה:  23 במרץ 1936 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  22 במרץ 2016 (בגיל 79) ירושלים 
 שם לידה:  Israel Rotstein = ישראל רוטשטיין 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  קריית ענבים 
 שם עט:  George Ibrahim, ג'ורג' איברהים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, סורבון, אוניברסיטת תל אביב, כל ישראל חברים 
 שפות היצירה:  עברית, צרפתית 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (2008)  פרס ברנר (2013)  פרס היצירה לסופרים עבריים (2009) 
 
ישראל אלירז (23 במרץ 1936 – 22 במרץ 2016) היה משורר עברי, סופר, מחזאי, מורה ומתרגם. חתן פרס ביאליק לספרות יפה (2008), פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2009) ופרס ברנר לשירה (2013).
ביוגרפיה

נולד בשם ישראל רוטשטיין למשפחה דתית, בשכונת כנסת ישראל בירושלים, דור חמישי בארץ ישראל, בנם של יעקב ושפרה רוטשטיין. למד בבית הספר היסודי של אליאנס בירושלים, ובתיכון הדתי "מעלה". השלים את לימודיו באוניברסיטה העברית, וקיבל תואר בוגר בשנת 1962. היה מורה בגימנסיה העברית רחביה, מחנך ומנהל בית ספר.
החל מפרסם מיצירתו בהיותו צעיר, לימים מחזותיו הראשונים, סיפוריו ושיריו ראו אור במרבית הבמות וההוצאות הספרותיות בארץ. כתב את המחזה הראשון שלו, "עדרים אבודים", בשנת 1959. המחזה היה אמור לעלות בתיאטרון "סדן" של יגאל מוסינזון בבימוי של פיטר פריי, אך התיאטרון נסגר והמחזה לא הופק. בשנת 1962 זכה במלגה להשלמת מחזה שכתב "שלוש נשים בצהוב", ותיאטרון "הבימה" אף ביקש להעלות את המחזה. אך ההפקה התעכבה ולבסוף בוטלה, לאחר שהרב הראשי איסר יהודה אונטרמן התלונן שהמחזה "פוגע בקודשי ישראל", מאחר שהוא מציג את משה רבנו באופן היתולי. עם זאת הוא תורגם לאנגלית בידי ראובן מורגן, והוצג על ידי בית הספר לדרמה של ישיבה יוניברסיטי בלוס אנג'לס. המחזה עלה בתיאטרון החאן באנגלית בשנת 1972.
בשנת 1964 מחזה נוסף שכתב, "סוף העונה" היה אומר לעלות ב"תיאטרון זווית". את המערכה הראשונה שלו העלה תיאטרון הסטודנטים של האוניברסיטה העברית בבימוי של אריה מארק.
בשנת 1965 זכה במלגה להשלמת המחזה "מורד ומלך" (שנקרא תחילה "הדוב"). המחזה עלה בתיאטרון חיפה, בתחילת שנת 1968, בבימוי של ראובן מורגן.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 אלירז שיתף פעולה בקביעות עם המלחין יוסף טל כליברתן של אופרות ויצירות קוליות אחרות, מרביתן הועלו בגרמניה.
בשנת 1980 יצא בהוצאת ספריית פועלים ספר השירה "דרך בית לחם", תחת הזהות הבדויה "ג'ורג' מתיא אברהם", ערבי נוצרי יליד בית לחם החי בפריז. אלירז, שידע צרפתית מלימודיו בבית ספר אליאנס, הזדהה כמתרגם הספר.
על גב הספר נכתב:
"ג'ורג' איברהים מתיא - אדריכל, במאי תיאטרון ומשורר ערבי-נוצרי יליד בית לחם. בגיל צעיר היגר עם משפחתו לצרפת והתיישב בפריז. ספר זה הוא ספר השירים השלישי שלו."
בשנת 1984 יצא ספר נוסף תחת שמו של אברהם - "הר פתוח".
אלירז התכוון להוציא ספר שלישי תחת זהות זו, אך ויתר לאחר שבשנת 1987 נתגלתה זהות המחבר המקורי, על ידי המתרגם משה הנעמי על גבי מוסף השבת של ידיעות אחרונות.
ספריו הראשונים שיצאו לאור היו קובצי סיפורים ומחזות. אך משהחל לפרסם את שירתו בשנת 1980, חדל כמעט מלפרסם סיפורת ומחזות. שירתו של אלירז היא שירה פילוסופית, חקרנית, שירה אינטלקטואלית, לא קלה ולא פשוטה להבנה. בשנים האחרונות התעורר עניין רב בשירתו בצרפת, בלגיה ואף גרמניה. אחדים מספריו האחרונים נדפסו לראשונה בצרפתית ורק לאחר מכן בלשון המקור העברית.
חיים אישיים

היה נשוי לנעמי לבית ברונר, ואב לשלושה. התגורר בירושלים.
ארכיונו האישי נמצא בארכיון גנזים - אגודת הסופרים בבית אריאלה תל אביב.
יצירתו > סיפורת

נדנדות פח, רומן, ספרית פועלים 1963.
עופות אחרונים, סיפורים, מסדה, 1964.
קיץ של זהב, רומן, עם עובד, 1967.
מסע, רומן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1976.
יצירתו > מחזות

מורד ומלך, הוצג בתיאטרון העירוני חיפה, 1968.
רחוק מן הים - רחוק מן הקיץ, הוצג ב"בימת צוותא", 1968.
הלוך חזור, הוצג ב"הבימה", 1970.
החי על המת, הוצג בתיאטרון "לילך", 1971.
שלוש נשים בצהוב, הוצג בתיאטרון "החאן" הירושלמי, 1972.
הפרוטוקולים הפרסיים, הוצג בתיאטרון "החאן" הירושלמי, בשנת 1972.
כנפיים, הוצג בהתיאטרון העירוני חיפה, 1979.
הלילה האחרון, הוצג בעיר ריצ'מונד, וירג'יניה, 1980.
לפני, הוצג בפסטיבל עכו, 1988.
יצירתו > ליבריות למוזיקה

אשמדאי, למוזיקה של המלחין יוסף טל, 1971 המבורג. (מאזנים, חוברת א' כרך ל', עמ' 56–67)
הניסיון, למוזיקה של יוסף טל, מינכן 1973.
מצדה, שנת 967, למוזיקה של יוסף טל, מצדה, 1973.
הומאז' לאלזה (לאסקר-שילר), המלחין יוסף טל, ירושלים, 1974.
הספר הקטן, 1983.
היד, למוזיקה של יוסף טל, ירושלים, 1989.
הגן, למוזיקה של יוסף טל, המבורג, 1989.
קו מר, למוזיקה של יוסף טל, ברלין, 1991.
המלחמות עברו כאן, למוזיקה של יוסף טל, קאסל, 1992.
יוסף, למוזיקה של טל, האופרה הישראלית החדשה, 1996.
הלילה האחרון (ספור יונה הנביא) למוזיקה מאת מנחם צור 2014, בהוצאת המכון למוזיקה ישראלית.
יצירתו > ספרי שירה

דרך בית לחם, ספרית פועלים, 1980.
חמישה פרקים, דביר, 1981.
דבר מתוך דבר, ספרית פועלים, 1982.
ממקום למקום, הקיבוץ המאוחד, 1984. דו"ח
הר פתוח, ספרית פועלים, 1984.
בתוך הגן, ספרית פועלים, 1985.
טיול, ספרית פועלים, 1987.
קצה קשה, הקיבוץ המאוחד, 1989.
אמצע 1990-1980, ספרית פועלים, 1991.
עניינים מקומיים, ספרית פועלים, 1991.
פה קרוע, הקיבוץ המאוחד, 1992.
לבנות את החדר הנוסע, הקיבוץ המאוחד, 1995.
אש אטית, הליקון, 1997.
תבור, הקיבוץ המאוחד, 1999.
מיניאטורות קלמנטה ושירים אחרים, הקיבוץ המאוחד, 2001.
הלדרלין, הקיבוץ המאוחד, 2002.
דו"ח מודד הקרקעות, הקיבוץ המאוחד, 2005.
איך להיכנס אל חדר ממנו לא יצאת מעולם, אבן חושן, 2005.
ארוחת ערב עם שפינוזה וחברים, אבן חושן, 2006.
לפני הדלת, מעבר לקיץ, הקיבוץ המאוחד, 2006.
הלא יאמן פשוט ישנו, הקיבוץ המאוחד, 2007.
מחברות חורף, הוצאת כרמל (סדרת "כבר" לשירה), 2008.
דלת אדומה, הוצאת קשב לשירה, 2009.
בשבח הדברים החולפים, הקיבוץ המאוחד, 2010.
דברים דחופים: מבחר שירים 1980-2010, בחר: דרור בורשטיין, הקיבוץ המאוחד, 2010
האם צפויה התבהרות, מוסד ביאליק (סדרת "כבר" לשירה),, 2011.
הילולות, שירים, "קשב לשירה", 2012.
פינצ'יק, שירים, הקיבוץ המאוחד, 2013.
כמה זמן עוד נשאר איננה שאלה אלא דלת, שירים, מודן-הליקון, 2013.
אלזה, שירים, הוצאת אפיק - ספרות ישראלית, 2014.
אגסים ועוד דברים, שירים, הוצאת כרמל, 2014.
מה היה אחר כך?, שירים, הוצאת אפיק - ספרות ישראלית, 2016.
איש יושב ומביט באגסים הבוערים באמצע הלילה, הקיבוץ המאוחד, 2016.
פנקס קטן על ישראל פנקס, הוצאת כרמל (סדרת "טנדו"), 2016.
יושב ושותק ורואה - מבחר, הקיבוץ המאוחד, 2021.
יצירתו > מאמרים

בין משורר למלחין-אופרה, על גלגולי הליברית כז'אנר דראמטי, מאזניים, דצמבר 1981, עמ' 39–43
על יצירתו

מחווה למשורר ישראל אלירז במלאת לו 70, דימוי 29, אביב תשס"ז-2007.
המלה היא מוזיקה, המקום הוא תנועה, על שירי ישראל אלירז בקבצים "פה קרוע" ו"לבנות את החדר הנוסע", מאת יערה בן-דוד, נדפס ב"אהבה ממבט שני", תשנ"ז 1997.
מלך זקן בא בימים: עיון בשלושה מחזות עבריים שגיבורם הוא המלך דוד, כתב אלירז עצמו, נדפס ב"מאזנים", נא, 5, תשמ"א 1981.
"למי שאינו רואה דבר איני יכול לתת דבר לראות" (פרידריך הלדרלין), מאת לאה טנצמן, על ספרו של אלירז "הלדרלין", נדפס ב"שבו", כתב עת לשירה, רעננה, 14, 2005.
המסע על הספר "המסע" של אלירז, מאת יעקב בסר, נדפס ב"מאזנים", צד, תשל"ז 1977.
דרור בורשטיין, "איך אלירז יכול לשנות את חייך", אחרית דבר למבחר השירים "דברים דחופים"
גלעד מאירי, "הפרגמנט האינסופי: על 'דלת אדומה' לישראל אלירז", פופואטיקה 1, הוצאת מקום לשירה, 2020.
חוה פנחס-כהן, אסכולה של איש אחד, דיאלוג עם ישראל אלירז, הוצאת הקיבוץ המאוחד, סדרת קו אדום אמנות בעריכת גיורא רוזן, 2011
תמר מור סלע, שיחה עם ישראל אלירז, הוצאת לוקוס, 2018
פרסים

פרס הקרן לספרות יפה מטעם הקרן לירושלים ועיריית ירושלים, (בעילום שם) על כתב-היד של ספרו: "פה קרוע" (סוף שנות ה-80 של המאה ה-20)
פרס נתן אלתרמן לשירה על ספרו הלדרלין (2002)
פרס ביאליק לספרות יפה (2008)
פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2009)
פרס ברנר על "בשבח הדברים החולפים" (2013)
בנוסף, זכה אלירז במספר פרסי אקו"ם.
הערות שוליים

↑  מקבלי תארים באוניברסיטה העברית ימחזור ל״ב, תשכ"ב, הארץ, 28 ביוני 1962
↑  כנראה השיר הראשון שפרסם - ישראל אלירז, הבחורים, למרחב, 23 באפריל 1958
סיפור קצר שפרסם ב"הארץ" - לאכול פטריות אדומות סיפור מאת ישראל אלירז, הארץ, 21 בספטמבר 1962
↑  פיטר פריי מביים מחזה חדש בתיאטרון "סדר', למרחב, 31 ביולי 1959
↑  מילגות בסך 8000 ל"י לארבעה מחברי מחזות, דבר, 9 באוגוסט 1962
↑  "הבימה" תציג "שלוש נשים בצהוב", על המשמר, 10 באוגוסט 1962
↑  צבי לוי, "שלש נשים בצהוב"- יוצרת בעיה, מעריב, 15 במאי 1964
↑  יחיאל לימור, מ"שלוש נשים בצהוב" ל"שלוש" - ובאנגלית, מעריב, 13 בנובמבר 1972
↑  "סוף העונה" - מחזה מקורי חדש ב"זוית", למרחב, 21 בינואר 1964
↑  טלילה בן זכאי, תוצג המערכה הראשונה, מעריב, 21 בינואר 1964
↑  מלגה למחזאי ישראל אלירז, הַבֹּקֶר, 26 בפברואר 1965
↑  מאיר הראובני, "מורד ומלך" בתיאטרון העירוני, למרחב, 4 בפברואר 1968
יורם קניוק, אחרי בכורה - "מורד ומלך" מאת ישראל אלירז, דבר, 5 במרץ 1968
↑  חוה פנחס-כהן, אסכולה של איש אחד, הקיבוץ המאוחד, 2011, עמ' 10
↑  יהושבע סמט-שינברג, נשף מסכות - ארבעה יוצרים מסתתרים מאחורי שם-עט, באתר הספרנים, ‏2019-03-03
↑  ⁨הרז של אלירז ⁩ - ⁨⁨דבר⁩ 15 אוקטובר 1982⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il
↑  ערן בר-גיל, "אין הר/ שאין הר/ אחר אחריו", באתר הארץ, 4 ביוני 2002
↑  גבריאל מוקד‏, שירת הנעליים המרופטות, באתר וואלה, 14 במאי 2003
 רבקה איילון, שנים בתוך קיטור הטירוף, באתר הארץ, 28 באפריל 2017
↑  עמרי הרצוג, אמן התשוקה / שיר כותב את עצמו / שני קווים תאומים / ארוטיקה מדכאת תשוקה, באתר הארץ, 28 ביוני 2005
סבינה מסג, שירה הבונה למשורר ולקורא חדר לשכון בתוכו, באתר הארץ, 5 ביוני 2006
↑  דרור בורשטיין, כמו מעל ומעבר לשירה העברית של השנים האחרונות, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2006
↑  דרור בורשטיין, הדבר שכל אמנות אומרת, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2007
דרור בורשטיין, מישהו כיבה את האור - והדליק שוב, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007
ארז שוייצר, דברים שבשירה, פלא התפוח, באתר הארץ, 28 באפריל 2010
↑  אריאל הירשפלד, מקום על מקום, באתר הארץ, 15 בינואר 2008
↑  סבינה מסג, מול הכן והלא של העולם, "דלת אדומה", באתר הארץ, 30 בספטמבר 2009
↑  אלי הירש, על "בשבח הדברים החולפים", ידיעות אחרונות, 9 באפריל 2010
↑  מירון ח. איזקסון, "דברים דחופים: מבחר שירים 1980-2010" מאת ישראל אלירז, דרך אל מקום שהוא דרך, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2010
↑  ארז שוייצר, אובך דבש הערב, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2011
↑  אלי הירש, על "הילולות", ידיעות אחרונות, 29 ביוני 2012
↑   אמיר בקר, הגעגועים של ישראל אלירז, באתר הארץ, 1 באפריל 2014
↑  יובל גלעד, על "כמה זמן עוד נשאר איננה שאלה אלא דלת", יקום תרבות, 26 במאי 2013
↑   חוה פנחס כהן, "בסוף, כשהאהבה עוזבת": המבט של ישראל אלירז, באתר הארץ, 23 במרץ 2016
↑   נורית זרחי, נורית זרחי ממליצה על "פנקס קטן על ישראל פנקס", באתר הארץ, 26 במאי 2016
↑  אלכס ליבק, ורד לי וצילום:, ישראל אלירז זוכה פרס ביאליק לשירה 2008, ירושלים, באתר הארץ, 7 ביולי 2008
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אורי אורלב, רות אלמוג, רחל חלפי | פרס ביאליק לספרות יפה במשותף עם ישעיהו קורן, עודד בורלא  2008 | הבא: לאה איני, שלומית כהן-אסיף, מרדכי גלדמן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260879805171  PLWABN: 9811344269005606  BnF: cb12560006m (data)  GND: 122929667  ISNI: 0000 0000 6649 5000  LCCN: n85104675  NKC: xx0157925  NLA: 35781347  NSK: 000502845  RERO: 02-A003214162  SUDOC: 034896090  VIAF: 54263532   WorldCat (עם VIAF): 54263532
כוח עילוי

עילוי הוא סך כל הכוחות האווירודינמיים או ההידרודינמיים הפועלים על גוף הנמצא בתנועה ביחס לזורם (גז או נוזל) בו הוא שרוי, ומאונכים לכיוון תנועתו. העילוי מאפשר בין היתר לגופים כבדים מן האוויר לעוף.
ישנם מספר הסברים לקיומו של כוח העילוי, והסברים אלה בדרך כלל מציגים פנים שונות של אותם עקרונות פיזיקליים בסיסיים. כוח העילוי נובע, בין היתר, מהפרש הלחצים המופעלים על הגוף הנתון על־פי עקרון ברנולי, כמוסבר להלן. לפי עיקרון זה, ערכו של סכום הלחצים הדינמיים והסטטיים באזור מסוים קבוע. הלחץ הסטאטי מופנה לכל הכיוונים במרחב, ובכלל זה כלפי מעלה. לעומתו, הלחץ הדינמי אינו איזוטרופי וכיוונו תלוי בכיוון התנועה ביחס לזורם. כתוצאה מהפרשי המהירויות של הזורם (או של כל חומר אחר בו נע הגוף) מעל המשטח האווירודינמי, ובהשוואה למהירות התנועה שמתחת למשטח האווירודינמי, עולה הלחץ הדינמי על חשבון ירידה בלחץ הסטטי בחלק העליון של פרופיל הגוף הנע, וכל זאת בהשוואה ללחץ בחלקו התחתון. התוצאה של תהליך זה מביאה להפרש משמעותי בין הלחץ הסטטי מעל הפרופיל לבין הלחץ הסטטי מתחת לפרופיל הגוף הנע, והפרש זה הוא הגורם העיקרי ליצירת כוח העילוי. הסיבה להפעלת כוח העילוי כלפי מעלה מוסברת בכיוון פעולתו של הלחץ הסטטי, וכיוון שלחץ זה פועל לכל הכיוונים וגם כלפי מעלה, וכפי שהוסבר הלחץ הסטטי שמתחת לגוף גדול מזה שמעליו, נוצר כוח העילוי המעלה את הגוף.
הדוגמה לכוח העילוי היא עפיפון הקשור לחוט, שבאמצעותו, ובאמצעות הרוח הפועלת על העפיפון – עולה לאוויר. במקרה זה סכום הכוחות הפועלים על העפיפון מסתכמים מחלוקה אופקית ואנכית של כוחות הרוח הפועלים לדחיפת העפיפון כלפי מעלה, ולעומתם – כוחות החוט, שאף הם מחולקים לחלק האופקי ולחלק האנכי הפועל על העפיפון. בסיכומם של הכוחות הפועלים על העפיפון מאזנים הכוחות האופקיים אלה את אלה, ואילו סיכום הכוחות האנכיים מביא לעילוי העפיפון.
הכוחות האווירודינמיים הפועלים על הפרופיל בזרימה
תנועה בתוך זרימה

באוויר (ולמעשה בכל זורם), כוח נוצר כאשר קו זרימה עובר בסביבה של פרופיל אווירודינמי ומוסט כלפי מטה. הכוח שגרם להסטת קו הזרימה כלפי מטה נובע מהמפגש עם הפרופיל האווירודינמי, וכוח שווה ומנוגד לו (על פי חוקי ניוטון) מופעל על הפרופיל האווירודינמי כלפי מעלה. זו הפיזיקה שמאחורי מעוף צלחת מעופפת.
הסטת האוויר כלפי מטה יוצרת עילוי על הגוף שהסיט את האוויר היא תופעה מוכרת הנקראת הסטה מטה (Downwash).
הסטת קו הזרימה כלפי מטה אינה נובעת כתוצאה מ"התנגשות" של מולקולות האוויר בפרופיל והסטתן כלפי מטה מהחלק התחתון שלו, ההסבר הנכון הוא שקווי הזרימה עוקבים אחרי שני צדדי הפרופיל האווירודינמי, וכתוצאה מצורת הפרופיל הזרימה מוטה כלפי מטה. למעשה, האצת הזרימה על ידי הפרופיל מתוארת גם כ"סיבוב" שהפרופיל מפעיל על הזרימה, וניתן לראות זאת גם במערבולות שנוצרות במורד הזרימה.
למעשה, כמעט כל גוף, שיוצב בזווית ביחס לזרימה, יגרום ליצירת עילוי. אולם, רוב הצורות ייצרו באותו אופן גם מידה לא קטנה של גרר, ולפיכך הגוף יהיה לא יעיל אווירודינמית במובן של יחס עילוי לגרר. האתגר העיקרי של מתכנני פרופיל אווירודינמי הוא ביצירת פרופיל שיוצר יחס גבוה בין עילוי לגרר.
ניתן למדוד את עוצמת העילוי על בסיס מודל זה. הכוח הפועל על הכנף הוא בדיוק הפוך לנגזרת בזמן של תנע האוויר. במנהרת רוח, גודל המהירות וכיוונה של זרימת האוויר ניתנים למדידה (למשל במד פיטו, או במד מהירות מבוסס לייזר־דופלר), ומכאן שניתן למצוא את השינוי בתנע ומכאן גם את עוצמת כוח העילוי.
עקרון ברנולי

בקצרה, עיקרון ברנולי אומר שסכום הלחץ הסטטי והלחץ הדינמי הוא קבוע. כלומר, כאשר הלחץ הסטטי יורד הלחץ הדינמי עולה – ולהפך; אך סכומם משתמר.
על פי עקרון ברנולי בזרימה, הגדלה של מהירות הזרימה תגרום לירידה בלחץ. בזרימה ללא חיכוך, קיים קשר הדוק בין עקרון ברנולי לבין חוקי ניוטון ולעקרון שימור האנרגיה הנובע מהם. ההסבר על פי עקרון ברנולי נכון, אולם פעמים רבות מוסיפים להסבר זה הנחות לא נכונות, שמסלפות את המודל הנכון:
ההנחה שבה החלקיקים שעוברים מעל הפרופיל האווירודינמי ואלה שעוברים מתחתיו חייבים להיפגש לאחר המעבר סביב הפרופיל האווירודינמי אינה נכונה (הנחה זאת נקראת "עקרון זמן המעבר השווה").
ההנחה כי האצת הזרימה נובעת מההפרש באורך החלק העליון של הפרופיל האווירודינמי ביחס לחלקו התחתון אינה נכונה (הנחה זו היא המשך ישיר להנחה הראשונה).
לאחר שהובהר כי הנחות אלה שגויות, עדיין ניתן להסביר את העילוי ככוח הנובע מהפרש הלחצים מעל ומתחת לפרופיל האווירודינמי. אם נמדוד את מהירות הזרימה בנקודות שונות על פני הפרופיל (הן מעליו והן מתחתיו) ונשתמש במשוואת ברנולי לחישוב הלחץ נגלה שאכן קיים הפרש מהירויות הגורר הפרש לחצים ובעקבות זאת פועל כוח עילוי על הפרופיל האווירודינמי. עם זאת, עקרון ברנולי משמש אך ורק למדידת כוח העילוי באופן שהוסבר, אבל אינו מסביר מדוע הזרימה מאיצה באופן שונה סביב הפרופיל האווירודינמי. אם מניחים כי הזרימה היא זרימה פוטנציאלית, חישוב שקול הכוחות האווירודינמיים (עילוי וגרר) על הכנף נתון על ידי המשוואה הבאה:

 L+D=\oint _{\partial \Omega }p\cdot nd\partial \Omega
כאשר:
L – כוח העילוי ( N)
D – כוח הגרר ( N)
\partial \Omega  – הגבול של הגוף הבא במגע עם הזרימה
p – הלחץ ( {\frac {N}{m^{2}}})
n – הניצב לפרופיל האווירודינמי
במילים אחרות, נוסחה זו אינה מביאה בחשבון אפקטים של ערבוליות הזרימה (vorticity), חיכוך ודחיסות. בעיקר לא נכון להזניח את הערבוליות שהיא הגורם המרכזי המסביר את העילוי של כנף בזוויות התקפה גבוהות, של כנפי דלתא ושל כנפיים משוכות לאחור.
סירקולציה

אופן שלישי להסביר ולחשב את העילוי הוא על ידי מבנה מתמטי הנקרא סירקולציה. הסבר זה שימושי יותר לאנשים העוסקים בחישובים אווירודינמיים ופחות כהסבר פשוט לאנשים חסרי רקע מתמטי או אווירודינמי. סירקולציה מוגדרת כאינטגרל קווי של מהירות האוויר, במסלול סגור סביב גבולותיו של הפרופיל האוורודינמי. ניתן להבין זאת כשקול ה"סיבוביות" (או ערבוליות) של האוויר סביב הפרופיל. אם הסירקולציה ידועה, אזי העילוי יכול להיות מחושב באמצעות הנוסחה הבאה:

 L=\rho V\Gamma 
כאשר:
\rho  – צפיפות האוויר, הקטנה ככל שעולים בגובה ( {\frac {kg}{m^{3}}})
V – המהירות היחסית בין הכנף לבין האוויר ( {\frac {m}{s}})
\Gamma  – הסירקולציה
משפט הלמהולץ קובע כי הסירקולציה היא גודל קבוע, בשל חוק שימור התנע הזוויתי. לפיכך, מטוס במנוחה אינו מפעיל סירקולציה וכאשר מהירות הזרימה גדלה ביחס למטוס, נוצרת מערבולת (Vortex), שנקראת מערבולת התחלתית, בחלקו האחורי של הפרופיל האווירודינמי, בשל אפקטים של חיכוך הזרימה בשכבת הגבול עם הפרופיל. לבסוף, המערבולת ההתחלתית מתנתקת מהפרופיל האווירודינמי ונסחפת במורד הזרימה. בשל משפט הלמהולץ, הסירקולציה סביב הפרופיל האווירודינמי חייבת להיות שווה והפוכה למערבולת ההתחלתית (כדי לשמור על שקול ששווה לאפס, כפי שהיה כשהמטוס היה במנוחה). תאורטית, המערבולת הזו כלואה במשטח הפרופיל האווירודינמי ויוצרת מסלול סגור, אלא שלמעשה מערבולת זו נסחפת גם היא עם הזרימה אל מאחורי המטוס, אולם די בכך כדי ליצור עילוי על הכנף.
נוסחת העילוי ומקדם העילוי

כח העילוי מחושב על פי הנוסחה הבאה –
L={\frac {1}{2}}\rho v^{2}SC_{L}


כאשר –
L – כוח העילוי ( N)
\rho  – צפיפות האוויר, הקטנה ככל שעולים בגובה ( {\frac {kg}{m^{3}}})
v – המהירות היחסית בין הכנף לבין האוויר ( {\frac {m}{s}})
S – שטח הכנף ( m^{2})
C_{L} – מקדם העילוי (חסר ממדים)
על פי הנוסחה, כוח העילוי תלוי בשני גורמים עיקריים: ריבוע המהירות ושטח הכנף.
מקדם עילוי הוא מספר חסר ממדים המבטא את היחס שבין הכוח הפועל על הכנף בכיוון האנכי לבין שטח הכנף, חצי ריבוע מהירות הטיסה וצפיפות האוויר. מקדם העילוי מושפע בעיקר מהפרופיל האווירודינמי ומזווית ההתקפה של הכנף והוא מחושב באמצעות ניסוי, זווית התקפה גבוהה מדי עלולה לגרום להזדקרות.
שימוש במקדם העילוי מסייע בהבנת ההשפעה של צפיפות האוויר, מהירות הטיסה, ושטח הכנף על העילוי. וכן מאפשר לבצע חישוב מדויק של העילוי שתיצור כנף מסוימת במצב נתון, אך הוא אינו מסייע בהבנה אינטואיטיבית של העילוי ולא מספק כלים לחישוב מקדם העילוי של פרופיל כנף אלא באמצעות ניסוי.
אפקט קואנדה

ג'ף רסקין וחוקרים נוספים טוענים שנדרש להשתמש באפקט קואנדה כדי להסביר את היווצרות עילוי על פרופיל אווירודינמי. הם טוענים שהיצמדות הזרימה אל "עקמומיות הפרופיל" האווירודינמי בחלק שמעל לפרופיל נובעת ברמה המיקרוסקופית מאפקט קואנדה, ושבלעדיו היה נוצר מצב קבוע של הזדקרות. לעומתם, רוב החוקרים מסתפקים בהסברים שניתנו עד כה כדי לחשב ולמצוא את העילוי הנוצר, כשלדעתם אפקט קואנדה אינו נחוץ. עם זאת, תומכי השימוש באפקט מצדיקים את השימוש בו כדי לנתח את העילוי המתפתח על גופים אווירודינמיים ייחודיים, כגון מדפים ואמצעי הגברת עילוי נוספים.
בספרים רבים ובכנסים מדעיים שנוגעים בנושאי תעופה וטיסה נפוץ עדיין ההסבר השגוי הנקרא "עקרון זמן המעבר השווה", הקובע שחלקיקי זרימה, שהפרופיל האווירודינמי מפריד ביניהם, ייפגשו שנית בסיום הפרופיל האווירודינמי באותו זמן. כלומר, החלקיק שמעל הפרופיל יעבור דרך ארוכה יותר בשל עקמומיות משטח הפרופיל מהחלקיק שיעבור מתחת לפרופיל, ובשל הזמן השווה מהירותו הממוצעת של החלקיק העליון תהיה גבוהה יותר, הלחץ שיופעל מעל הפרופיל נמוך יותר (עקרון ברנולי) ומכאן הפרש הלחצים המסביר את העילוי. על אף שהסבר זה הוא הנפוץ ביותר, הוא לא ההסבר היחיד לעילוי הכנף, תופעה נוספת היא החוק השלישי של ניוטון, חוק הפעולה והתגובה, הכנף פוגשת את זרם האוויר בזווית מסוימת (זווית התקפה), זרם האוויר הפוגע בחלק התחתון של הכנף מוסט מטה וכתוצאה מכך הכנף  מוסטת מעלה, תופעה זו תורמת לעילוי ומסבירה בין היתר את התופעה של עילוי כאשור המטוס טס הפוך, למטוסים ארובטיים יש פרופיל סימטרי והעילוי הנוצר גם מהפרש הלחצים הנובע מכך שהכנף פוגשת את זרם האוויר בזווית מסוימת הלא היא זווית ההתקפה, הפרופיל סימטרי כדי לאפשר למטוסים אלו טיסה הפוכה בזויות התקפה קטנה יותר, כמו כן למטוסים הטסים במהירויות גבוהות מאוד יש פרופיל כנף בעל עקימון קטן- הכנף דקה יותר, ניתן להבחין בכך כאשר מטוסים אלו טסים במהירות נמוכה והעילוי הנוצר כתוצאה מהעקימון אינו מספק ועל כן הפיצוי באבדן העילוי הנובע מעיקרון ברנולי נעשה על ידי הגדלת העילוי הנובע מחוק הפעולה והתגובה של ניוטון על ידי טיסה בזווית התקפה גבוהה, לצופה מהצד נראה שהמטוס טס עם ״אף״ גבוה יחסית ביחס לאופק.
לקריאה נוספת

"Introduction to Flight", John D. Anderson, Jr., McGraw-Hill, ISBN 0072990716. The author is the Curator of Aerodynamics at the National Air & Space Museum Smithsonian Institute and Professor Emeritus at the University of Maryland.
"Understanding Flight", by David Anderson and Scott Eberhardt, McGraw-Hill, ISBN 0071363777. The authors are a physicist and an aeronautical engineer. They explain flight in non-technical terms and specifically address the Bernoulli myth.
הערות שוליים

↑   MIT Private Pilot Ground School, Lecture 2 (Aerodynamics), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:11:45)
| תעופה • תעופה צבאית • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| עקרונות | אווירודינמיקה • כוח עילוי • גרר • מספר מאך • זווית התקפה • הזדקרות • פרופיל אווירודינמי • עומס כנף • מערבולת • אפקט קואנדה • יחס גלישה • פינת ארון המתים | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| כלי טיס | מטוס • מסוק • כדור פורח • ספינת אוויר • דאון • המראה ונחיתה אנכית (VTOL) • המראה ונחיתה קצרה (STOL) | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מבנה | כנף • כנפון קצה־כנף • מדף • מאזנות • ספוילר • מעצור אוויר • מוטת כנפיים • כונס אוויר • כני נסע • הגה גובה • הגה כיוון • תא הטייס • משטחי היגוי • קנארד | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| הנעה | מנוע בעירה פנימית • מנוע כוכבי (רדיאלי) • מדחף • מנוע סילון • היפוך דחף • מנוע מגח סילון • מנוע על-מגח סילוני • מנוע רקטי • חשמל | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| תופעות | גלגול הולנדי • צימוד אינרציאלי • בום על-קולי • התעבות סביב כלי טיס • אוסצילציה • ורטיגו • התקרחות | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מערכות | מחווני טיסה • צינור פיטו • מכל דלק נתיק • מצנח בלימה • אוויוניקה • מערכת בקרת טיסה • חיווט תעופתי • קופסה שחורה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| שלבי טיסה | הסעה ודחיפה • המראה • טיפוס • הנמכה • שיוט • נחיתה • אווירובטיקה • הקפה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מקצועות | צוות אוויר • טייס  • מהנדס טיסה • צוות קרקע • הנדסת אווירונאוטיקה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
מונחים בתעופה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529356405171  BnF: cb13543062j (data)  LCCN: sh85076855 
דוגמה למקדם העילוי כתלות בזווית ההתקפה עבור פרופיל כנף אופייני
כף רוברטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°02′00″S 163°12′00″E﻿ / ﻿77.0333°S 163.2°E﻿ / -77.0333; 163.2
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף רוברטס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף רוברטס
 
כף רוברטס (באנגלית: Cape Roberts) הוא לשון יבשה בצדה הדרומי של הכניסה אל מפרץ הגרניט על חוף ארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.
היסטוריה

הכף התגלה על ידי קבוצת הקוטב הדרומי המגנטי בראשות דייוויד, ממשלחת נמרוד, 1909-1907 ונקרא על שם ויליאם קליפורד רוברטס, עוזר זואולוג וטבח המשלחת.
הערות שוליים

↑  כף רוברטס, באתר Antarctica New Zealand
↑  Australian Antarctic Data Centre
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אנטארקטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כ"ו בטבת

כ"ו בטבת הוא היום העשרים ושישה בחודש הרביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושישה בחודש העשירי 
למניין החודשים מניסן.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ו טבת היא, ברוב השנים, פרשת וארא. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא או השג) פרשת בר המצוה היא פרשת בא.