stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שונג'ה, קיסר סין
ביוגרפיה > שלטון עצמאי > שלטון בסגנון סיני

בתקופת שלטונו הקצרה, עודד קיסר שׁוּנְגְ'ה את בני ההאן הסינים להשתתף בפעילות ממשלתית והחיה מוסדות רבים בסגנון סיני שבוטלו או נדחקו על ידי המשטר בתקופת דורגון. הוא דן בהיסטוריה, בספרות ובפוליטיקה עם אקדמאים גדולים כמו צ'ן מינג-שיה והקיף את עצמו בפקידים חדשים כמו ואנג שי, צעיר סיני שדיבר במנצ'ורית. הקיסר העריך את האפשרות לבטל את חוק התסרוקת שקבע דורגון, אך לבסוף החליט שלא לשנות את החוק מכיוון שביטולו עלול להחליש את סמכות שושלת צ'ינג והדבר לא בא בחשבות בהתחשב בעובדה שהמלחמה נגד שושלת מינג בדרום סין עוד המשיכה.
בשנת 1652 הוצא צו קיסרי שנודע בכינוי "ששת הגזרות" שבמסגרתו תמך הקיסר בחיזוק ההשפעה של המוסד הקונפוציאני בתוך הממשל והחצר הקיסרית (במהלך שלטונו של בנו החוק חודש והשפעת הקונפוציאניזם על החצר הקיסרית גדלה עוד יותר). בצעד אחר לכיוון שלטון בסגנון סיני, הקים הריבון מחדש את האקדמיה לספרות סינית בבייג'ינג ואת המזכירות הגדולה בשנת 1658. שני המוסדות הללו, המבוססים על מודלים של המשטר וההנהלה המדינית מתקופת מינג, החלישו עוד יותר את כוחם של המנצ'ורים בתוך חצר המלוכה. כדי לנטרל את כוחם של מחלקת משק הבית הקיסרית (שהיו רבי השפעה על הקיסרים לאורך תקופת שלטון שושלת מינג) והאצולה מנצ'ורית, ביולי 1653 הקים קיסר שׁוּנְגְ'ה את שלושה-עשר המשרדים הממשלתיים הרשמיים שפעלו תחת פיקוח של האצולה המנצ'ורית, אך היו מאוישים על ידי סריסים סיניים ולא על ידי מקורביו המנצ'ורים של הקיסר.
הסריסים הוחזקו תחת פיקוח הדוק במהלך חזרתו של דורגון, אך הקיסר הצעיר השתמש בהם כדי להתמודד עם השפעתם של אישים רבי כוח אחרים בחצר הקיסרית כגון אמו הקיסרית האלמנה והעוצר לשעבר ג'ירגלאנג. בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-17 שוב הפך כוח הסריסים למאוד אימתני: הם טיפלו בעניינים כלכליים ופוליטיים מרכזיים, הציעו עצות על מינויים רשמיים ואף הרכיבו את חלוקת חצר הקיסרות. מכיוון שהסריסים בודדו את המלך מהביורוקרטיה, המנצ'ורים ואקדמאים סינים חששו מכך שאלו ישיבו את המנהל לכפי שהיה בתקופת מינג, מלא שחיתות שלטונית והונאות כאשר מטרת הסריסים היא קודם כל להעשיר את עצמם. למרות ניסיונו של הקיסר להטיל חוקים לפקח על פעילויות סריסים, נקלע תומכו העיקרי של הקיסר, הסריס וו ליאנגפו, שעזר לו להביס את סיעת דורגון בראשית שנות ה-50 של המאה ה-17, לשערוריית שחיתות בשנת 1658. העובדה שוו קיבל נזיפה מן הקיסר בגין השוחד שקיבל לא הרגיע את האליטה המנצ'ורית, שראתה בכוח הסריס סכנה להשפעה הפנימים ולמערכת הבאנרים שלהם. זמן קצר לאחר מותו של הקיסר שׁוּנְגְ'ה, בוטלו כלל המשרות רבות ההשפעה של הסריסים בידי מועצת עוצרים חדשה.
ביוגרפיה > מחלתו ומותו

בספטמבר 1660 נפטרה לפתע אשת הקיסר שְׂיַאו קַאנְג-גַ'אנְג, אשתו האהובה של הקיסר שׁוּנְגְ'ה, כתוצאה מצער על אובדן אחד מילדיהם. המום באבל, הקיסר נפל לדיכאון במשך חודשים. לבסוף הוא חלה באבעבועות שחורות ב-2 בפברואר 1661, במהלך התפרצות מרכזית של המחלה הקטלנית ברחבי הבירה. ב-4 בפברואר 1661, הוזעקו הפקידים וואנג שי ומרגי (שניהם מנצ'ורים) אל מיטת הקיסר כדי לרשום את צוואתו האחרונה. באותו יום, בנו השלישי שׂוֵאנְיֵה בן השבע נבחר להיות ממשיך דרכו בשם הקיסרי קאנגשי, ככל הנראה מכיוון שהוא כבר שרד את מחלת האבעבועות שחורות מספר שנים קודם לכן.
הקיסר נפטר ב-5 בפברואר 1661 בעיר האסורה בגיל עשרים ושתיים. המנצ'ורים חששו מאבעבועות שחורות יותר מכל מחלה אחרת מכיוון שלא הייתה להם חסינות כלפיה וכמעט תמיד מתו אנשיהם כאשר נדבקו בה. המשטר המנצ'ורי הקים סוכנות לחקירת מקרים של אבעבועות שחורות ולבודד את הסובלים ממנה כדי להימנע מהדבקות נוספות. במהלך התפרצויות, נשלחו בני משפחת המלוכה באופן שגרתי ל"מרכזי הימנעות אבעבועות שחורות" הרחק מאזורים מאוכלסים בצפיפות כדי להגן על עצמם מפני זיהום. הקיסר שׁוּנְגְ'ה חשש במיוחד מהמחלה, מכיוון שהיה צעיר וחי בעיר גדולה, סמוך למקורות הדבקה. ואכן, בתקופת שלטונו נרשמו בבייג'ינג לפחות תשע התפרצויות של אבעבועות שחורות, כל פעם הם אילצו את הקיסר לעבור לאזור מוגן כמו "הפארק הדרומי", שטח ציד דרומית לבייג'ינג, שם בנה דורגון "מרכז הימנעות מאבעבועות שחורות" בשנות ה-40 של המאה ה-17. למרות אמצעי זהירות אחרים כמו כללים המאלצים את התושבים הסיניים לעבור מהעיר כאשר בני הקהילה שלהם נדבקו באבעבועות שחורות - הקיסר הצעיר עדיין נכנע למחלה.
ביוגרפיה > מחלתו ומותו > צוואה אחרונה

צוואתו האחרונה של הקיסר, שהתפרסמה בערב 5 בפברואר, מינתה ארבעה עצירים לבנו הצעיר: אובאי, סוני, סוקסהא ואבילון, שכולם סייעו לג'ירגלאנג לטהר את בית המשפט של תומכיו של דורגון לאחר מותו של דורגון בשנת 1650. קשה לקבוע אם הקיסר שׁוּנְגְ'ה באמת כינה את ארבעת האצילים המנצ'ורים הללו כעוצרים של בנו, מכיוון שהם והקיסרית האלמנה שְׂיַאו-גְ'װַאנְג התייחסו לבדם לצוואה שהתקבלה משׁוּנְגְ'ה כמה ימים לפני שפרסמו זאת ולא שיתפו אותה עם אחרים מחצר הקיסרות. בצוואה שפורסמה בסופו של דבר, נרשם כי הקיסר הביע את צערו על פסק דינו בסגנון סיני שבהם הושפע מסריסים סיניים, הזנחתו את האצילים המנצ'ורים ואת מסורותיהם של המנצ'ורים, ומסירותו הכבירה לחוגו הפוליטי ולא לאמו. לאורך שלטונו, מאז קיבל עצמאות שלטונית בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-17, פעל הקיסר שׁוּנְגְ'ה לחזק את סמכותו שלו אך לא בהכרח לחזק את המשטר הריכוזי במטרה לא לגרום למרידות מצד האוכלוסייה הסינים האזרחית. הצוואה כפי שגובשה העניקה את "מעטפת הסמכות הקיסרית" לארבעת העוצרים מעל בנו של שׁוּנְגְ'ה, ושימשה לתמיכה במדיניותם הפרו-מנצ'ורית במהלך התקופה המכונה "השלטון אובאי" שנמשכה בין השנים 1661 ל-1669.
משפחתו > נשותיו

בגיל 14 חותן הקיסר שׁוּנְגְ'ה עם נערה מנצ'ורית בנישואים שאורגנו בהוראתו של דורגון. לאחר מותו של דורגון ועליית סמכותו של שׁוּנְגְ'ה, האחרון ביטל את הנישואים הפוליטיים אליה. זמן קצר לאחר מכן חותן בשנית בנישואים שאורגנו בידי אמו, אך גם הפעם נעשו ללא הסכמתו. שׁוּנְגְ'ה במקום זאת התאהב בעלמה ושמה דּונְגּ, רעייתו של גנרל בצבא צ'ינג אשר התאבד. למרות ניסיונותיו להתחתן עמה שׁוּנְגְ'ה לא קיבל תמיכה לכך מצד אמו והאריסטוקרטיה, זאת עקב שורשיה הסיניים של דּונְגּ. אף על פי שלא נישאו רשמית עד שנת 1653, השניים היו זוג קיסרי לכל דבר וניתן שם קיסרי לדּונְגּ - שְׂיַאושְׂײֵן. בנה של דּונְגּ, היה בנו הרביעי של הקיסר שׁוּנְגְ'ה, אך הוא היה האהוב בבניו לפי דברו. בן זה נפטר זמן קצר לאחר שנולד. עקב מותו של הילד הפעוט דּונְגּ נפטרה זמן קצר לאחר מכן מתוך עצב. אסונות אלו הביאו לדיכאונו של הקיסר שׁוּנְגְ'ה וכאמור הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן עקב אבעבועות שחורות.
משפחתו > ילדיו

רבים מילדיו של הקיסר שׁוּנְגְ'ה נפטרו בעודם פעוטים ורבים אחרים היו לא חוקיים. מתוך נשותיו המלכותיות נולדו לקיסר ארבעה ילדים חוקיים. להלן ילדיו החוקיים של הקיסר שׁוּנְגְ'ה לפי סדר גילם מהמבוגר לצעיר:
פֿוּ-צְ'וּ'אַן, נסיך יוּ'שְׂײֵן (ᡶᡠᠴᡳᠣᠸᠠᠨ;‏ 1653–1703)
שׂוֵאנְיֵה - קָאנְגשִׂי, קיסר סין (ᡨᠠᡳᡶᡳᠨ;‏ 1654–1722)
צַ'אנְגּנִינְג, נסיך גּונְגּ (ᠴᠠᠩᠠᡳᠩ;‏ 1657–1703)
לוּ'נְגחי, נסיך צ'וּן (ᠯᡠᠩᡥᡳ;‏ 1660–1679)
ראו גם

מלחמת מינג–צ'ינג
צ'ונגג'ן, קיסר סין
הואנג טאיג'י, קיסר צ'ינג
הערות שוליים

↑  ישנה מחלוקת אודות גיל הולדתו של שונג'ה ולפי מקורות סינים בני התקופה הוא היה בן 6 כאשר הוכתר לקיסר שושלת צ'ינג.
↑  הקיסר שונג'ה - הנסיך פוג'ין, באתר להביא את סין
↑  The Records of Qing Dynasty Emperor Shizong, Vol. 74, Page 18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334888905171  GND: 12421407X  ISNI: 0000 0000 6322 8716  KulturNav: 47b096c3-3b6b-4e32-bbd0-d64e3b4bc77f  LCCN: n88199957  NLA: 36660802  NTA: 156364182  SUDOC: 16577603X  Trove: 1373053  VIAF: 42765242   WorldCat (עם VIAF): 42765242 
שיאו-ג'וואנג, הקיסרית האלמנה, אמו של הקיסר שונג'ה.
דורגון, נסיך רוי, עוצר שושלת צ'ינג.
אובאי, מתומכיו של דורגון בחייו וממתנגדיו העיקריים במותו.
הקיסר שונג'ה ביחד עם המיסיונר יוהאן אדם של.
הקיסר שונג'ה בשנות העשרים לחייו.
כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון

| --- | --- |

הכנסייה במתחם משולש הדתות שבעיר העתיקה של לוד
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  גאורגיוס הקדוש 
 כתובת:  רח' אליהו גולומב, העיר העתיקה 
 מיקום:  לוד 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1872
 תאריך פתיחה רשמי:  1872 
 
 קואורדינטות:  31°57′11″N 34°53′58″E﻿ / ﻿31.953086°N 34.899471°E﻿ / 31.953086; 34.899471
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון (למפת גוש דן רגילה) כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון   he כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקוןhe כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקוןמפת  __ לוד (in English: Ludd) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) מדרום: __ רמלה (in English: Ramla) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הכנסייה בתחילת המאה ה-20
תרשים הכנסייה והמסגד (מסגד אל-עומרי) הסמוך אליו
דלת הכניסה לכנסייה ומעליה תבליט האבן המתאר את הקדוש בהורגו את הדרקון
כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון (בערבית: ديرالقديس جوارجيوس או كنيسة مار جريس - "כניסת מאר ג'ריס") היא כנסייה נוצרית-אורתודוקסית בעיר לוד. הכנסייה נבנתה לראשונה בתקופה הביזנטית בארץ ישראל. מאז הוחרבה מספר פעמים, אם כי הוקמה מחדש בפעם האחרונה במאה ה-19. כיום ממוקמת במתחם משולש הדתות שבעיר העתיקה של לוד, בסמוך למסגד אל-עומרי ולבית הכנסת "שערי שמיים". לכנסייה נודעת חשיבות רבה, בעיקר בקרב מאמינים ערבים ונוצרים מהפלג היווני-אורתודוקסי והארמני.
אמונות ודתות

לפי האמונה שהתפתחה בתקופה הביזנטית נולד גאורגיוס הקדוש בלוד. גאורגיוס היה חייל בצבא הרומי שקיבל על עצמו את הנצרות. בשנת 302 פרסם דיוקלטיאנוס צו כנגד הנוצרים. גאורגיוס נצטווה ליטול חלק בדיכוי הנוצרים, אך תחת זאת התוודה כי הוא נוצרי וביקר את החלטת הקיסר. דיוקלטיאנוס ניסה להמיר את גאורגיוס על דתו, אך הוא סירב והקיסר ציווה על המתתו בעינויים כבוגד. לאחר עינויים קשים נערף ראשו של גאורגיוס על חומת ניקומדיה ב-23 באפריל 303. באמונה הנוצרית הפך הקדוש ל"גאורגיוס הורג הדרקון", כשהדרקון מסמל את האמונה הפגאנית שקדמה לו. לאחר מותו נקבר גאורגיוס בקפדוקיה, ובמאה ה-5 הובא ראשו ללוד ונקבר בה. העיר הפכה ליעד לצליינים, ושמה הוסב מ"דיוספוליס" ל"גיאורגופוליס".
היסטוריה

בתקופת הקיסר קונסטנטינוס הראשון (306–337) נבנתה באתר כנסייה שלא הוקדשה עדיין לגאורגיוס הקדוש, שכן האמונה העתיקה המשייכת אותה לעיר התפתחה רק במאה ה-5 או ה-6. על פי ההיסטוריון אוסביוס מקיסריה, שם הקדוש לו הוקדשה הכנסייה לא פורסם בתחילה מחשש לרדיפות. בהיות גאורגיוס למגן הדת הנכונה, סימלה הכנסייה המוקדשת לו את ניצחון הנצרות על אויביה, ולכן הפכה ליעד לכל מי שביקש לפגוע בנצרות ובנוצרים. הכנסייה נהרסה בשנת 614 בידי הסאסאנים. היא הוקמה שנית ונהרסה בשנת 1010 בפקודתו של השליט הפאטמי אל-חאכם. הצלבנים שייסדו בלוד את הבישופות הלטינית הראשונה בארץ ישראל, הקימו את הכנסייה השלישית במקום במהלך המאה ה-12 ועל-כן נאלצו לבצר את חומותיה. ב-25 בנובמבר 1177 צרו כוחותיו של צלאח א-דין על לוד, אך הצלבנים גברו עליהם והניסו אותם; אולם ב-24 בספטמבר 1191, במהלך מסע הצלב השלישי, הצליח צלאח א-דין להרוס את הכנסייה.
בתקופת הממלכה הצלבנית השנייה, נבנתה הכנסייה בשנית, אך עם הכיבוש הממלוכי של לוד ב-1260 היא הוחרבה על-ידי הסולטאן הממלוכי ביברס אל-מליכ, שהותיר חלק זעיר ממנה בהריסותיה על קנו, ככל הנראה כדי לבזותה ברבים.
בשטח חורבות הכנסייה ציווה ביברס להקים מסגד, ובבנייתו עשו הממלוכים שימוש באבני הגזית, בעמודי הגרניט והשיש ובכותרות הכנסייה ההרוסה. בשטח המסגד שוכנים שרידים של הכנסייה הביזנטית, ובהם גם עמוד ועליו כתובת ביוונית.
במחצית השנייה של המאה ה-19, כשהעות'מאנים החלו מעבירים שטחים בארץ ישראל לידי מעצמות אירופה, השטח שלא נכלל במסגד הועבר לממשל יוון, וזו העבירה אותו לפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית שקוממה את הכנסייה ב-1872 בעזרת חמולות מונייר וחבש, להן שורשים בעיר. לצד הכנסייה הוקם גם מנזר.
האתר

מאחר שבחלק משטחה של הכנסייה הצלבנית שכן המסגד, שוקמו רק הספינה המרכזית ומעבר האורך הצפוני, ושני האפסיסים שבקצותיהם. בשל מגבלות המקום נוצר בית רוחב, שבו רק שני מעברים: המעבר המרכזי, והמעבר הצפוני של הכנסייה ההיסטורית. רק שני האפסיסים, חלק מהקיר הצפוני ושני העמודים נותרו מהמבנים הקדומים, וכתוצאה מכך חלק מהקירות המודרניים מודבקים אל הקירות המקוריים, ורק על אלה המקוריים נראית פטינה.
מעל הכניסה אל הכנסייה קבוע תבליט אבן המתאר את הקדוש קוטל את הדרקון, ועל דלת הכניסה מופיעה המילה היוונית "NIKA" (ניצחון) בשל כך שהכנסייה מסמלת את ניצחון הנצרות. איקונוסטאזיס מפואר חוצץ בין אולם התפילה לאזור המקודש ובו נראים, בין היתר, דמויותיהם של גאורגיוס הקדוש קוטל את הדרקון, מרים, אם ישו אוחזת בישו הילד, ישו המורה, יוחנן המטביל ואיקונין המתאר את הקמת הכנסייה. במרכז האולם תלויה נברשת מוזהבת גדולת-ממדים שנתרמה על ידי הקהילה היוונית, והיא זהה לזו הנמצאת בכנסיית הקבר שבירושלים. שני גרמי מדרגות במעבר המרכזי מוליכים אל הקריפטה שבה שוכנת מצבת שיש מהמאה ה-19. לפי האמונה הנוצרית, קבור ראשו של הקדוש ג'ורג' מתחת למצבה, ועליה תבליט של הקדוש במרכזו של אגן שמן לצד הכיתוב ביוונית ”ὁ Ἅγιος Γεώργιος ὁ τροπαιο φόρος”. ("גאורגיוס הקדוש, מגדלור מאיר").
חגיגות גאורגיוס הקדוש

בכל שנה ב-16 בנובמבר נערכות בלוד חגיגות גאורגיוס הקדוש הנוצרי, או ג'ורג' סיינט/סנט/סנקט/סט/סט', שכונו אצל ההיסטוריון מוקדסי בשם "עיד ליד" (תרגום מילולי: חג לוד). בחגיגות משתתפים חניכים מכל שבטי הצופים הערבים-הנוצרים-האורתודוקסים. ביום זה נהוג לציין את העברת ראשו של הקדוש מביתיניה ללוד. האירוע מתחיל בערב שלפני יום החג, ולעיתים זובחים החוגגים כבש. ביום האירוע עצמו בשעה 9:00, מתקיימת בכנסייה מיסה חגיגית בנוכחות הפטריארך היווני-אורתודוקסי וכל הבישופים בארץ.
גלריה

האיקונוסטאזיס במעבר המרכזי
האיקונוסטאזיס במעבר הצד הצפוני
המצבה בקריפטה שמתחתיה קבור ראשו של גאורגיוס הקדוש
הנברשת בתוך המנזר היווני-אורתודוקסית של סנט ג'ורג'
חורבות הכנסייה. איור  מאת האמן ההולנדי קורנליס דה ברוין שביקר במקום ב-1682
ראו גם

מסגד אל-עומרי (לוד) - המסגד הסמוך לכנסייה זו בעיר
אל-מליכ ביברס - סולטאן ממלוכי
לקריאה נוספת

מדריך לאתרים הנוצריים בארץ-ישראל, אריאל 85–87, הוצאת אריאל אפריל 1992, עמ' 241
"הכנסיות היפות בישראל", דוד רפ, הוצאת מפה, 2011, ISBN 9789655211221, עמ' 94
לוי איריס (2020), "איקונות מוזהבות: פטרונות וקהילה בכנסיית גיאורגיוס הקדוש ברמלה". הוצאת רסלינג
הערות שוליים

↑  ארנון שמשוני, גשם, גשם בוא: החג של לוֹד, בבלוג "עונג שבת", 2 בדצמבר 2014
↑  חג לוד - סמל לדו קיום ולשלום, מתוך אתר עיריית לוד, ‏16 בנובמבר 2008 (ארכיון).
↑  דנצ'ו ארנון, מי אתה, בעצם, ג'ורג' הקדוש?, פורסם ב"מסע אחר" גליון נובמבר 2013, ‏נובמבר 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420448405171  VIAF: 1298154923733463780006   WorldCat (עם VIAF): 1298154923733463780006
קלאס יאן הונטלאר

קלאס-יאן הונטלאר (בהולנדית: Klaas-Jan Huntelaar; נולד ב-12 באוגוסט 1983) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ.
הונטלאר שיחק במספר קבוצות בקריירה שלו. תחילה שיחק בפ.ס.וו. איינדהובן, דה חראפסחאפ ואפלדורן, ובהמשך ביסס את עצמו כחלוץ מוביל בכדורגל האירופי בהירנביין, אייאקס אמסטרדם (במדי שתיהן הוכתר כמלך השערים של ליגת העל ההולנדית), מילאן, בריאל מדריד ולבסוף בשאלקה 04, בה שיחק שבע עונות, שבאחת מהן, 2011/12, הוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה.
להונטלאר 76 הופעות ו-42 שערים במדי נבחרת הולנד, ממנה פרש בשנת 2015. הונטלאר השתתף עם נבחרת הולנד ביורו 2008, מונדיאל 2010 בו הגיע עם הנבחרת לגמר, יורו 2012 ומונדיאל 2014, בו סיים עם הנבחרת במקום השלישי.
הונטלאר נבחר לכישרון השנה בהולנד ולתואר "שחקן השנה של אייאקס" ב-2006. הוא היה חלק מנבחרת הולנד עד גיל 21 שזכתה בטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות 2006, בו הוא היה למלך השערים ואף נכלל בקבוצת הטורניר מטעם אופ"א. הוא מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת הולנד הצעירה, עם 18 שערים ב-23 משחקים.
קריירת מועדונים > פ.ס.וו. איינדהובן והשאלות לדה חראפשחאפ ואפלדורן

הונטלאר שיחק כנער בדה חראפשחאפ, ובשנת 2000, כאשר היה בן 17, הונטלאר החל לשחק בנוער של פ.ס.וו. איינדהובן שזיהתה את הכישרון שלו. בקבוצת הנוער הונטלאר הרבה להבקיע, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה בנובמבר 2002 תחת המאמן חוס הידינק, כשהחליף את מתייה קז'מן בניצחון 0–3 על רוסנדאל. עם זאת, הייתה זו ההופעה היחידה של הונטלאר בקבוצה הבכירה של איינדהובן. בתחילת 2003 הושאל הונטלאר לקבוצתו הקודמת דה חראפשחאפ, ששיחקה בליגת העל ההולנדית. הונטלאר ערך תשע הופעות עד לסיום עונת 2002/03 בדה חראפשחאפ, מתוכן רק אחת בהרכב הפותח, ולא הצליח להושיע את המועדון מנשירה לליגת המשנה ההולנדית. בתום ההשאלה, חזר הונטלאר לאיינדהובן, והושאל שוב, הפעם לאפלדורן, העולה החדשה לליגת המשנה ההולנדית. הונטלאר רשם עונה מצוינת באפלדורן, וסיים את עונת 2003/04 עם 26 שערי ליגה ב-35 הופעות, מה שהכתיר אותו כמלך השערים וכשחקן העונה של ליגת המשנה ההולנדית.
קריירת מועדונים > הירנביין ואייאקס אמסטרדם

בקיץ 2004 תם חוזהו של הונטלאר בפ.ס.וו. איינדהובן, והונטלאר דחה את הרעיון של חתימה על חוזה חדש במועדון. באותו קיץ, חתם על חוזה בהירנביין מליגת העל ההולנדית. בעונת 2004/05 רשם הונטלאר עונה טובה מאוד כשהבקיע 17 שערי ליגה, וסייע להירנביין לסיים במקום החמישי בליגה. את עונת 2005/06 פתח הונטלאר בסערה, כאשר כבר לאחר חצי עונה היו לו 17 שערים במדי הירנביין. בנוסף, הירנביין והונטלאר צלחו את שלב הבתים בגביע אופ"א. בינואר 2006, כשהעונה הייתה באמצעה, הוחתם הונטלאר על ידי אייאקס אמסטרדם, והוסיף עוד 16 שערי ליגה עד לתום עונת 2005/06, אותה סיים כמלך השערים של ליגת העל ההולנדית, עם 33 כיבושים. בנוסף, הונטלאר זכה עם אייאקס בגביע ההולנדי לאחר ניצחון 1–2 בגמר על קבוצתו לשעבר פ.ס.וו. איינדהובן, כשהוא מבקיע צמד בגמר, כולל שער ניצחון בדקה התשעים. עם זאת, אייאקס והונטלאר סיימו את העונה הזו רק במקום הרביעי בליגה. בעונת 2006/07 הונטלאר הבקיע 21 שערי ליגה וסיים את העונה עם אייאקס במקום השני בליגה, ובנוסף, לאחר שהקבוצה הודחה במוקדמות ליגת האלופות על ידי פ.צ. קופנהגן, הבקיע הונטלאר שבעה שערי ליגה בגביע אופ"א, בו צלחה אייאקס את שלב הבתים והודחה בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי ורדר ברמן. בסיום עונה זו, זכו הונטלאר ואייאקס בגביע ההולנדי בפעם השנייה ברציפות, לאחר תיקו 1-1 מול אלקמאר, וניצחון בפנדלים בתום 120 דקות. הונטלאר הבקיע את השער לאייאקס בדקה ה-50 שמחק פיגור מוקדם, והבקיע את הפנדל שלו בבעיטות ההכרעה. בקיץ 2007 זכו אייאקס והונטלאר במגן יוהאן קרויף לאחר ניצחון 0–1 בגמר על פ.ס.וו. איינדהובן. בעונת 2007/08 חבר להונטלאר שותף חדש להתקפה, לואיס סוארס. ביחד איתו הפכה ההתקפה של אייאקס לקטלנית במיוחד. בעונה זו רשם הונטלאר הצלחה אישית גדולה כשהבקיע 34 שערי ליגה, וסיים בפעם השנייה כמלך השערים של ליגת העל ההולנדית, והקבוצה סיימה שוב במקום השני בליגה. עם זאת, בזירה האירופית נחלו אייאקס והונטלאר אכזבה, כשהודחו תחילה ממוקדמות ליגת האלופות על ידי סלביה פראג, כשהונטלאר החטיא פנדל באחד המשחקים, ובהמשך גם מגביע אופ"א עוד לפני שלב הבתים, במפגש כפול מול דינמו זאגרב. אייאקס ניצחה 0–1 במפגש הראשון בזאגרב, והפסידה 0–1 בבית בגומלין. בהארכה מריו מנדז'וקיץ' העלה את דינמו זאגרב ליתרון 1–3 עם צמד, ובהמשך, הונטלאר הבקיע צמד משלו והמשחק הסתיים בתיקו 3-3, שהעלה את דינמו זאגרב לשלב הבתים בזכות יתרון בשערי חוץ. בתחילת עונת 2008/09 מונה מרקו ואן באסטן כמאמן אייאקס אמסטרדם, והונטלאר קודם בעקבות כך לתפקיד קפטן הקבוצה. הונטלאר פתח היטב את עונת 2008/09 והבקיע מספר שערים חשובים, הן בליגה והן בליגה האירופית, בה צלחה אייאקס את שלב הבתים, אך נפצע בחודש נובמבר 2008 במשחק ליגה מול ספרטה רוטרדם. בעקבות פציעה זו, הושבת הונטלאר למספר שבועות, והמשחק ההוא הפך בדיעבד להיות המשחק האחרון של הונטלאר במדי אייאקס, מאחר שחתם בדצמבר 2008 בריאל מדריד.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד ומילאן

בדצמבר 2008 שילמה ריאל מדריד 20 מיליון אירו לאייאקס אמסטרדם עבור מעבר מיידי של הונטלאר, עם אופציה לבונוסים שיכולים להגדיל את סכום המכירה עד 27 מיליון אירו. בינואר 2009 ערך הונטלאר את הבכורה שלו במדי ריאל מדריד במשחק מול ויאריאל. בפברואר 2009 הבקיע הונטלאר את שער הבכורה שלו בריאל מדריד, בניצחון 0–4 על ספורטינג חיחון. הונטלאר היה מנוע מלהשתתף בליגת האלופות בעונה זו. עד לתום עונת 2008/09 הבקיע הונטלאר שמונה שערי ליגה בעשרים הופעות עבור ריאל מדריד. עם זאת, הונטלאר לא נשאר בריאל מדריד, ולמעשה שיחק בה חצי עונה בלבד, שבסיומה ריאל מדריד סיימה במקום השני בליגה. בקיץ 2009 נמכר הונטלאר למילאן מהסרייה א' תמורת 17.75 מיליון אירו, וחתם על חוזה לארבע שנים. הופעת הבכורה של הונטלאר במדי מילאן התקיימה במשחק הדרבי של מילאנו מול אינטר מילאנו. מילאן נחלה במשחק זה תבוסה קשה, כשהפסידה 0–4. הונטלאר פתח חלש את עונת 2009/10, ורק בסוף נובמבר 2009 הבקיע את שני שעריו הראשונים במילאן, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-84 של המשחק מול קטאניה, בו ניצחה מילאן 0–2. לאחר המשחק התבטא מאמן מילאן לאונרדו ואמר שיתן להונטלאר הזדמנויות רבות יותר בהרכב הראשון. עם זאת, הונטלאר המשיך לשחק בעיקר כמחליף, בעיקר בעקבות כושרו הטוב של חברו להתקפה מרקו בוריילו. כאשר בוריילו נפצע, חזר הונטלאר להרכב מילאן, והבקיע צמד נוסף, הפעם מול אודינזה. כאשר בוריילו חזר מהפציעה והציג כושר משחק לא טוב, הייתה ציפייה שהונטלאר יקבל את המושכות בהרכב, אך לאונרדו העדיף עליו את פיליפו אינזאגי הוותיק. עד לסיום עונת 2009/10 הבקיע הונטלאר שבעה שערי ליגה בלבד במדי מילאן, וסיים עם הקבוצה במקום השלישי בליגה. בליגת האלופות עברו הונטלאר ומילאן את שלב הבתים, אך הודחו בשמינית הגמר על ידי מנצ'סטר יונייטד. בקיץ 2010, עקבות אי הצלחתו של הונטלאר לתקוע יתד בהרכב, הוא נמכר לשאלקה 04 לאחר עונה אחת בלבד במילאן, תמורת סכום של 12 מיליון אירו.
קריירת מועדונים > שאלקה 04

שער הבכורה של הונטלאר בשאלקה 04 הובקע בהפסד 1–3 לבורוסיה דורטמונד בספטמבר 2010. עונת הבכורה של הונטלאר בשאלקה 04 בבונדסליגה, 2010/11, הייתה צולעת עבור המועדון, שסיים רק במקום ה-14, כשהונטלאר תורם שמונה שערי ליגה, ומשתף פעולה בהתקפה עם ראול וג'פרסון פרפאן. עם זאת, הקבוצה זכתה בתום העונה בגביע הגרמני, כשהונטלאר הבקיע צמד בגמר בו ניצחה שאלקה את דיסבורג בתוצאה 0–5. בנוסף, הונטלאר הגיע עם שאלקה עד לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר שהקבוצה הדיחה את ולנסיה בשמינית הגמר ואת אלופת אירופה אינטר מילאנו ברבע הגמר. בחצי הגמר הודחו הונטלאר ושאלקה על ידי מנצ'סטר יונייטד. בקיץ 2011 זכה הונטלאר עם שאלקה בסופר קאפ הגרמני לאחר ניצחון על בורוסיה דורטמונד בפנדלים לאחר 0-0 בתום 120 דקות. הונטלאר הוחלף בדקה ה-69 של משחק זה על ידי יאן מוראבק. עונת 2011/12 הייתה טובה בהרבה מקודמתה עבור הונטלאר ושאלקה בבונדסליגה. שאלקה סיימה עונה זו במקום השלישי בליגה, והונטלאר הוכתר בסיום העונה כמלך השערים עם 29 הבקעות. בליגה האירופית שאלקה והונטלאר נעצרו ברבע הגמר על ידי אתלטיק בילבאו, כשבמפעל זה, הונטלאר הבקיע 14 שערים ב-12 הופעות. בסך הכל, הונטלאר סיים את העונה עם 48 שערים ב-48 משחקים בכל המפעלים. עונת 2012/13 הייתה סולידית יותר עבור הונטלאר. בעונה זו, סיים הונטלאר עם שאלקה במקום הרביעי בבונדסליגה, והבקיע עשרה שערי ליגה. בעונה זו, צלחו הונטלאר ושאלקה את שלב הבתים של ליגת האלופות, אך הודחו במפתיע בשמינית הגמר על ידי גלאטסראיי. בעונת 2013/14 הונטלאר הבקיע 12 שערי ליגה ב-18 הופעות בלבד, משום שסבל מפציעה. בעונה זו שאלקה והונטלאר סיימו במקום השלישי בבונדסליגה, וצלחו את שלב הבתים בליגת האלופות, אך הודחו כבר בשמינית הגמר לאחר צמד תבוסות לריאל מדריד בתוצאות 1–3 ו-1–6. בעונת 2014/15 שאלקה והונטלאר סיימו רק במקום השישי בבונדסליגה, כשהונטלאר תורם תשעה שערים. במהלך עונה זו, הורחק הונטלאר בכרטיס אדום ישיר לאחר עבירה חריפה על מנואל שמידבאך במשחק מול הנובר 96, וספג עונש השעיה לשישה משחקי ליגה. בעונה זו, הונטלאר ושאלקה שוב צלחו את שלב הבתים של ליגת האלופות ושוב קיבלו את ריאל מדריד בשמינית הגמר. המשחק הראשון בפלטינס ארנה הסתיים בניצחון 0–2 לריאל מדריד ונדמה היה שצמד המשחקים שוב יוכרע בקלות עבור הספרדים. עם זאת, במשחק הגומלין ניצחו הונטלאר ושאלקה 3–4 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, במשחק בו הונטלאר הבקיע צמד, והיו רחוקים שער אחד מלחולל סנסציה ולהדיח את ריאל מדריד בזכות חוק שערי החוץ. בעונת 2015/16 הונטלאר ושאלקה סיימו במקום החמישי בבונדסליגה, כשהונטלאר מבקיע 12 שערים. בליגה האירופית צלחו הונטלאר ושאלקה את שלב הבתים, אך הודחו בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי שחטאר דונצק. עונת 2016/17 הייתה השביעית והאחרונה של הונטלאר בשאלקה. בעונה זו, סיימה הקבוצה רק במקום העשירי בבונדסליגה. הונטלאר מיעט מאוד לשחק בעונה זו, והבקיע רק שני שערי ליגה. בסיום העונה, עזב הונטלאר את שאלקה וחתם באייאקס אמסטרדם.
קריירת מועדונים > החזרה לאייאקס אמסטרדם

ביוני 2017 הודיעה אייאקס אמסטרדם שהונטלאר יחזור לשחק בשירותיה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2017/18, הונטלאר סיים עם אייאקס במקום השני בליגה, כשהוא מבקיע 13 שערים. הונטלאר שיתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם קספר דולברג, חכים זיאש ופרנקי דה יונג. בתחילת אותה עונה, הודחו הונטלאר ואייאקס מפלייאוף ליגת האלופות מול ניס, בעקבות חוק שערי החוץ, והמשיכו אל הליגה האירופית. גם במפעל זה לא קצרו הונטלאר ואייאקס הצלחה, כשהודחו בשלב הפלייאוף מול רוזנבורג. בעונת 2018/19 זכה הונטלאר עם אייאקס בפעם השלישית בקריירה בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון 0–4 בגמר על וילם II. הונטלאר הבקיע צמד במשחק זה. בהמשך, השלים הונטלאר דאבל עם אייאקס כשזכה גם באליפות ליגת העל ההולנדית לעונת 2018/19, כשהוא מבקיע 16 שערי ליגה. גם בליגת האלופות הגיעו הונטלאר ואייאקס להישג גדול, כשנעצרו רק בחצי הגמר על ידי טוטנהאם הוטספר. עם זאת, הונטלאר היה שחקן משני יחסית בליגת האלופות, כשאת המושכות בהתקפה קיבל בעיקר דויד נרס.
קריירת מועדונים > החזרה לשאלקה 04

ב-19 בינואר 2021, הונטלאר שב לשחק בשאלקה 04.
ב-16 בספטמבר 2021 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
חיים אישיים

הונטלאר בזוגיות עם מדי שולדרמן החל משנת 2000, ולזוג שלושה בנים ובת. להונטלאר אחיין, קון הונטלאר, שנולד בשנת 1998, וגם הוא כדורגלן מקצועני.
תארים > קבוצתיים

אליפות הולנד: 2018/19
הגביע ההולנדי (3): 2005/06, 2006/07, 2018/19
מגן יוהאן קרויף (2): 2007,2019
הגביע הגרמני: 2010/11
הסופר קאפ הגרמני: 2011
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2006
תארים > בינלאומיים

מונדיאל 2010: מקום שני
מונדיאל 2014: מקום שלישי