stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמב"ן
הערות שוליים

| ראשוני המקובלים בימי הביניים |
| --- | --- | --- |
| חוג פרובנס | אברהם בן דוד מפושקירה • יצחק סגי נהור • אשר בן דוד •  יהודה בר יקר |  |
| חוג גירונה | רמב"ן • עזרא ועזריאל בני שלמה • יעקב בן ששת |  |
| חוג קסטיליה | משה מבורגוס • טודרוס בן יוסף אבולעפיה |  |
| ספרד | יצחק אבן סהולה • יצחק אבן לטיף • ברוך התוגרמי • אברהם אבולעפיה |  |
| חוג הזהר | משה די ליאון • יוסף ג'יקטיליה • יוסף אנג'לט • בחיי בן אשר • יוסף בן שלום אשכנזי • יוסף הבא משושן הבירה •  דוד בן יהודה החסיד |  |
| בעקבות הזהר | יצחק דמן עכו • מנחם רקנאטי • שם טוב אבן גאון • יהושע אבן שועיב • פרץ הכהן |  |
ראשוני המקובלים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265652205171  PLWABN: 9810629043605606  BIBSYS: 6050911  BNE: XX932271  BnF: cb120156920 (data)  CANTIC: a12211783  CiNii: DA0524173X  GND: 118586157  ICCU: PUVV213653  ISNI: 0000 0003 9821 7402  LCCN: n50008543  NKC: jo20010092616  NLA: 35662795  NTA: 070681465  RERO: 02-A000119372  SELIBR: 78122  SNAC: w6bv8n2b  SUDOC: 028291417  Trove: 1031925  VcBA: 495/232133  VIAF: 219072992   WorldCat (עם VIAF): 219072992 
בית הרמב"ן בעיר העתיקה של ז'ירונה
חידושי הרמב"ן למסכת גיטין
פרוש הרמב"ן לתורה דפוס ונציה
איגרת הרמב"ן על גבי קיר הכניסה לבית כנסת הרמב"ן, ברובע היהודי
ציור קיר של רמב"ן, באודיטוריום בעכו
ציון קבר רמב"ן בחברון, ליד מערת המכפלה
רפאל כהן-אלמגור

| --- | --- |

רפאל כהן אלמגור
 לידה:  24 באוקטובר 1961 (בן 63) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  זכויות האדם, דין, פילוסופיה של המוסר, פילוסופיה, סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד (1 באפריל 1991)  תיכון עירוני ד'  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  מכון ון ליר בירושלים (1 בספטמבר 1991–30 באוגוסט 1998)  הפקולטה למדעי החברה, אוניברסיטת חיפה (1 באוקטובר 1995–30 בינואר 2007)  אוניברסיטת האל  אוניברסיטת חיפה 
 
רפאל כהן-אלמגור (נולד ב-24 באוקטובר 1961) הוא פרופסור ומופקד הקתדרה לפוליטיקה באוניברסיטת האל אשר בבריטניה.
ביוגרפיה

נולד וגדל בתל אביב. בוגר תיכון עירוני ד'. סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון במדע המדינה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה (1985-1983), ואת לימודי התואר השני במדע המדינה (1987-1985), גם כן בהצטיינות. שני התארים הם מאוניברסיטת ת"א. את הדוקטורט במחשבה מדינית כתב באוניברסיטת אוקספורד (1991-1987). לימד שלוש שנים בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית (1995-1992), ובשנת 1995 זכה במלגת אלון מטעם אוניברסיטת חיפה.
קריירה אקדמית

בשנים 1995–1999 לימד בחוג לתקשורת ובפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. בשנת הלימודים 1999–2000 זכה במלגת פולברייט-יצחק רבין והיה פרופסור אורח בבית הספר למשפטים ובחוג לתקשורת, אוניברסיטת UCLA בארצות הברית.
היה חבר בוועדה הממלכתית שהוקמה במשרד הבריאות וניסחה את הצעת החוק בנושא החולה הנוטה למות (ועדת שטיינברג).
בשנים 2000–2003 ניהל את התוכנית למידענות ולספרנות באוניברסיטת חיפה. בשנת 2003 הקים את המרכז לחקר הדמוקרטיה (אורכב 14.05.2010 בארכיון Wayback Machine) באוניברסיטת חיפה, ועמד בראש המרכז עד שנת 2007.
בשנת 2003–2004 לימד פרופ' כהן-אלמגור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס אשר בוושינגטון ובשנת 2007–2008 היה עמית מחקר במרכז וודרו ווילסון בוושינגטון.
לאחר מכן, היגר מישראל לבריטניה והצטרף לסגל אוניברסיטת האל, שם הוא כיהן בשנים 2008–2009 כסגן דיקאן למחקר בפקולטה למדעי הרוח והחברה.
החל מיוני 2021 הוא מכהן כסגן נשיא האגודה ללימודי ישראל.
מחקר

פרופ' כהן-אלמגור כתב וערך חמישה עשר ספרים, בתוכם שני ספרי שירה, וכן עשרות מאמרים בתחומי מחקר שונים: מדע המדינה, סוציולוגיה, תקשורת, משפטים, פילוסופיה והיסטוריה. נושאי התעניינותו: קיצוניות פוליטית; חופש ביטוי; דמוקרטיה ליברלית; אתיקה בתקשורת; אתיקה רפואית; אתיקה בעסקים; דת ורב-תרבותיות. מאמריו ראו אור בכתבי עת שונים ובספרים במעל 20 מדינות.
פרסים ומלגות

פרופ' כהן-אלמגור זכה במלגות רבות, ביניהן מאוניברסיטת ת"א, אוניברסיטת אוקספורד, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס. כמו כן הוא זכה במלגות ופרסים מממשלות ישראל, ארצות הברית, בריטניה, קנדה ואיטליה ומקרנות בישראל, בריטניה, ארצות הברית, קנדה, גרמניה, שווייץ וצרפת. בין המלגות בהן זכה: מלגת אלון, מלגת רוטשילד, מלגת פולברייט, מלגת רוקפלר, ומלגת ה-British Council.
פעילות ציבורית

פרופ' כהן-אלמגור שימש בעבר מזכיר כללי (1985-1983) ולאחר מכן יו"ר ארגון "דור ההמשך למורשת השואה והגבורה" (1987-1985). כמו כן היה עמית מחקר (1998-1991) ויו"ר קבוצת הדיון והחשיבה באתיקה רפואית (1998-1995) במכון ון ליר בירושלים. בשנים 1997–2000 כיהן כנציג ציבור במועצת העיתונות. כיום הוא חבר בוועדות אקדמיות לאומיות ובינלאומיות.
ספריו > ספרים שכתב

חופים מזרח תיכוניים (ספר שירה), 1993.
גבולות הסובלנות והחירות: תאוריה ליברלית והמאבק בכהנאות, הוצאת אקדמון, ירושלים, 1999 (הוצאה שנייה).
המלכוד הדמוקרטי, הוצאת מעריב, 2007.
מסעות (ספר שירה), 2007.
The Boundaries of Liberty and Tolerance (1994)
Speech, Media and Ethics (2001, 2nd ed. 2005; Turkish 2003)
The Right to Die with Dignity (2001)
Euthanasia in the Netherlands (2004)
The Scope of Tolerance (2006)
Confronting the Internet's Dark Side: Moral and Social Responsibility on the Free Highway 2015
ספריו > ספרים שערך

ספרים בעברית
סוגיות יסוד בדמוקרטיה הישראלית, ספרית פועלים, 1999.
דילמות באתיקה רפואית, מכון ון ליר בירושלים והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002.
אחריות ציבורית בישראל (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), עם אורי ארבל-גנץ ואסא כשר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012.
ספרים בשפות אחרות:
Liberal Democracy and the Limits of Tolerance (2000)
Medical Ethics at the Dawn of the 21st Century (2000)(הקישור אינו פעיל)
Challenges to Democracy: Essays in Honour and Memory of Isaiah Berlin (2000)
Israeli Democracy at the Crossroads (2005)
Israeli Institutions at the Crossroads (2005)
הרפורמה המשפטית בישראל (2023)
רקע

בשנת 2011 הציע חבר הכנסת יריב לוין מהליכוד לשנות את הרכב הוועדה לבחירת שופטים. בשנת 2013 ניסה לוין לקדם, יחד עם חברת הכנסת איילת שקד, מספר הצעות חוק, בהן הגבלת סמכות בג"ץ לפסול חוקים, אפשרות לחוקק מחדש חוק שפסל בג"ץ, הענקת סמכות לכנסת לבחור את נשיא בית המשפט העליון ושינוי הרכב הוועדה לבחירת שופטים. בריאיון שנערך איתו בשנת 2019 פרש לוין את משנתו בהרחבה ופירט את כל סעיפי הרפורמה המשפטית שהוא מתכנן לבצע. ראש הממשלה בנימין נתניהו תמך בעמדת לוין והצהיר כי בכוונתו להעביר בכנסת חוקים שנפסלו בידי בג"ץ.
בשנת 2021 נכללה בהסכמים הקואליציוניים הקמת ועדה בראשות שר המשפטים גדעון סער, שמטרתה להניח הצעת חוק שתסדיר את יכולתו של בג"ץ לפסול חוקים או חלקים מהם, ולקבוע באילו מקרים יכולה הכנסת לעקוף פסילה של בג"ץ. החוק המתוכנן יועד גם להקשות על שינוי וחקיקה של חוקי יסוד.
עיקרי התוכנית

ב-4 בינואר 2023, לאחר השבעתו לתפקיד שר המשפטים בממשלת ישראל השלושים ושבע, הציג לוין את תוכניתו לשינויים במערכת המשפט. בנאומו פירט את 4 המטרות המרכזיות של הרפורמה: "אני משיק היום את השלב הראשון של רפורמת המשילות שתכליתה חיזוק הדמוקרטיה, שיקום המשילות, השבת האמון במערכת המשפט והשבת האיזון בין שלוש רשויות השלטון". רבים ממתנגדי התוכנית ראו בה הפיכה משטרית, משום שהיא מגדילה מאוד את כוחה של הממשלה ומחלישה את מערכת המשפט, עד כדי פגיעה באופייה של ישראל כמדינה דמוקרטית. עיקרי הרפורמה שהוצעה על ידי לוין הם אלה:
עיקרי התוכנית > מגבלות על פסילת חוקים עקב אי-חוקתיות

תחוקק פסקת התגברות.
הכנסת תוכל, ברוב של 61 מחבריה, לשוב ולחוקק חוק שנפסל על ידי בית המשפט העליון. תוקף החוק יהיה ל-4 שנים, או עד שנה לאחר תחילת כהונת הכנסת הבאה, המאוחר מביניהם.
הכנסת תוכל לשוב ולחוקק חוק שחוקק בכנסת קודמת גם אם נפסל פה אחד בבית המשפט העליון.
בית המשפט העליון לא יוכל לדון בחוקי יסוד.
פסילת חוקים תתאפשר בבית המשפט העליון רק בהרכב מלא של 15 שופטים, וברוב של 80%.
יוגבל משך הדיון על פסילת חוק.
עיקרי התוכנית > מינוי שופטים

הוועדה לבחירת שופטים תורחב מתשעה חברים לאחד עשר; שבעה מהקואליציה, אחד מהאופוזיציה ושלושה שופטים. שניים מהשופטים ימונו על ידי נשיא בית המשפט העליון בכפוף לזכות וטו של שר המשפטים.
יבוטלו הבחירות החשאיות בכנסת לבחירת חבריה בוועדה. במקום זאת ימונו ראשי ועדת הכנסת וועדת החוקה, חוק ומשפט כנציגי הקואליציה, ויו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה כנציג האופוזיציה.
הרוב הנדרש למינוי שופטי בית המשפט העליון יהיה רוב רגיל, במקום רוב של שבעה מתוך תשעת חברי הוועדה (לבחירת שופטים בערכאות נמוכות יותר נדרש רוב רגיל גם לפני הרפורמה).
ייערך שימוע פומבי בוועדת החוקה, חוק ומשפט למועמדים לכהונה בבית המשפט העליון.
תבוטל שיטת הסניוריטי. נשיא בית המשפט העליון לא יהיה השופט הוותיק ביותר בבית המשפט העליון, אלא ייבחר על ידי הוועדה לבחירת שופטים ואף יוכל להיות אדם שמעולם לא כיהן כשופט בבית המשפט העליון.
עיקרי התוכנית > ביטול עילת הסבירות

יבוטל השימוש בעילת הסבירות לפסילת הוראות שהתקבלו על ידי ממשלת ישראל, אחד משריה או ראש הממשלה, בהתאם לחוק ולכללי המנהל.
עיקרי התוכנית > היועצים המשפטיים

היועץ המשפטי לממשלה והיועצים במשרדי הממשלה ימונו בידי הממשלה והשרים. חוות דעתם של היועצים המשפטיים לא תחייב את הממשלה, ותינתן אפשרות לממשלה לייצוג משפטי עצמאי בבית המשפט.
תהליך החקיקה > מינוי שופטים

ב-13 בפברואר 2023 הונחו על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה שתי הצעות חוק מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 3) (חיזוק הפרדת הרשויות) והצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 105) (הוראות לעניין הוועדה לבחירת שופטים), התשפ"ג–2023.
הצעת חוק-יסוד: השפיטה כוללת שינוי של הרכב הוועדה לבחירת שופטים להרכב הבא:
הוועדה תהיה של תשעה חברים, שהם –
עוד מוצע שהוועדה תוכל לפעול בהרכב חסר של חמישה מחבריה (במקום שבעה בחוק הקיים) ושהחלטותיה יתקבלו ברוב דעות של המשתתפים בהצבעה, אלא אם נאמר אחרת בחוק היסוד.
מרכיב שלישי בהצעה הוא הקביעה שלבית המשפט אין סמכות לדון בתוקפו של חוק יסוד.
הצעת חוק בתי המשפט כוללת תיקונים משלימים לאלה של חוק-יסוד: השפיטה. היא מפרטת כיצד ייבחרו חברי הוועדה לבחירת שופטים, וקובעת שהמועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון יוצגו להערות הציבור ויופיעו בפני ועדת החוקה, חוק ומשפט לפני שהוועדה לבחירת שופטים תדון בעניינם.
ההצעות אושרו בקריאה ראשונה ב-20 בפברואר 2023.
תהליך החקיקה > מגבלות על פסילת חוקים עקב אי-חוקתיות

ב-14 במרץ אישרה הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 4) (ביקורת שיפוטית בעניין תוקפו של חוק). לפי ההצעה, פסילת חוקים תתאפשר בבית המשפט העליון בלבד, בהרכב מלא של 15 שופטים, וברוב של 80%. הפסילה תתאפשר רק אם בית המשפט קבע שהתקיים אחד מאלה:
בית המשפט העליון לא ידון בפסילת חוק הכולל הוראת התגברות, כלומר חוק שנכתב בו במפורש שהוא תקף על אף האמור בחוקי היסוד.
תהליך החקיקה > השהיית החקיקה וחידושה

ב-27 במרץ, לאור התעצמות המחאות ושביתת ההסתדרות הודיע בנימין נתניהו על השהיית חקיקת הרפורמה וכניסה לשיחות משא ומתן עם האופוזיציה בבית הנשיא. השיחות התקדמו באיטיות וללא תוצאות במשך שלושה חודשים, וביוני עמדו להיערך בכנסת בחירות לוועדה לבחירת השופטים. בהידברות בין הקואליציה לאופוזיציה הוסכם שייבחרו מועמד אחד של הקואליציה ומועמד אחד של האופוזיציה, אך לאור סירובה של חברת הכנסת טלי גוטליב להסיר את מועמדותה לוועדה החליטה הקואליציה שהמועמד שלה, יצחק קרויזר, יסיר את מועמדותו והקואליציה תצביע נגד שני המועמדים (של הקואליציה ושל האופוזיציה), וכך יידחו הבחירות (וכינוס הוועדה) בכחודש. ואולם כמה חברי כנסת מהקואליציה הצביעו בעד המועמדת מטעם האופוזיציה, קארין אלהרר, והיא נבחרה לבדה. בעקבות זה הוקפא כינוס הוועדה, סיעות האופוזיציה נסוגו מההידברות, והקואליציה הכריזה על שיבה לחקיקת הרפורמה.
תהליך החקיקה > צמצום עילת הסבירות

ב-4 ביולי אישרה ועדת החוקה, חוק ומשפט להגיש לקריאה ראשונה את הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – עילת הסבירות), שכוללת הוספה של הסעיף הבא לחוק היסוד: "על אף האמור בחוק־יסוד זה, מי שבידו סמכות שפיטה על פי דין, לרבות בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, לא ידון בעניין סבירות ההחלטה של הממשלה, של ראש הממשלה או של שר אחר וכן של נבחר ציבור אחר כפי שייקבע בחוק, ולא ייתן צו כלפי מי מהם בעניין כאמור". בדברי ההסבר להצעת החוק צוין כי "אין באמור כדי להגביל את סמכותו של בית המשפט לדון או להוציא צו בשל עילות אחרות של ביקורת מינהלית, ובכלל זה עילת המידתיות".
ב-11 ביולי אושרה ההצעה בקריאה ראשונה ברוב של 64 חברי כנסת מהקואליציה מול 56 חברי כנסת מהאופוזיציה. ב-24 ביולי אושרה ההצעה בכנסת בקריאה שנייה ושלישית, לאחר שהוסרו ממנה המילים "וכן של נבחר ציבור אחר כפי שייקבע בחוק". ההצעה אושרה ברוב של 64 חברי כנסת של הקואליציה וללא מתנגדים, לאחר שחברי הכנסת מהאופוזיציה החרימו את ההצבעה.
לאחר אישור החוק קראו האיחוד האירופי ומספר מדינות באירופה לממשלת ישראל לפעול להשגת הסכמה רחבה בנוגע לחקיקה, והביעו דאגה מהחקיקה. הבית הלבן יצא בהכרזה דומה וכינה את החקיקה "מצערת". החקיקה גררה גם תגובות של חברות דירוג אשראי בין-לאומיות, שהביעו חשש באשר להשלכות החוק על כלכלת ישראל.
לאחר החקיקה הוגשו עתירות נגד התיקון לחוק. החוק נידון בבית המשפט העליון ב-12 בספטמבר 2023 בדיון מיוחד שבו השתתפו כל 15 שופטי בית המשפט העליון. ב-1 בינואר 2024 פורסם פסק הדין של בית המשפט העליון, שפסל את התיקון לחוק יסוד: השפיטה. ההכרעה הייתה ברוב של 8 מול 7 שופטי העליון. 12 מתוך 15 השופטים קבעו שלבג"ץ יש סמכות לבטל חוק יסוד בנסיבות קיצוניות וחריגות, כאשר נפגעו היסודות הדמוקרטיים הגרעיניים פגיעה אנושה. לדעת 8 שופטים משופטי העליון, תיקון החוק לצמצום עילת הסבירות מהווה פגיעה כזו.
תהליך החקיקה > מעמד הייעוץ המשפטי

ב-21 באפריל 2024, אישרה היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה ייצוג משפטי נפרד לממשלה לתגובה לעתירה לבג"ץ נגד חוק הגיוס, אך הבהירה כי הייצוג הנפרד מיועד לדרג הפוליטי ולא למשרדי הממשלה ויחידות הסמך הממשלתיות, לרבות צה"ל. מזכיר הממשלה יוסי פוקס הסתייג מהחלטה זו וכתב מכתב ליועמ"שית שנכתב בו בין היתר "מדובר בדרישה לא חוקית ולא חוקתית". ב-29 באפריל 2024 התקבלה החלטת ממשלה המנוגדת להנחיית היועצת המשפטית לממשלה, ולפיה הייצוג של משרדי הממשלה מול בג"ץ – בסוגיית חוק הגיוס – לא ייעשה על ידי לשכת היועצת המשפטית לממשלה אלא על ידי עורך דין פרטי. ב-1 במאי פרסמה היועצת המשפטית לממשלה הודעה שבה נכתב בין היתר "התנהלות הממשלה בעניין גיוס בני הישיבות יש בה משום המשך של הניסיון, שהוא חלק ממה שכונה ׳הרפורמה המשפטית׳, להחליש את מעמד הייעוץ המשפטי לממשלה, לעקוף אותו ולפגוע באפשרותו לשמור על אינטרס הציבור ושלטון החוק".
תהליך החקיקה > קידום התוכנית לאחר טבח שבעה באוקטובר

לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל נפסקה המחאה נגד הרפורמה המשפטית למשך מספר חודשים. אולם, מאמצי הממשלה לקידום התוכנית נמשכו, לרבות קידום צמצום עילת הסבירות והחלשת מעמד הייעוץ המשפטי, וכן נמשכו מהלכי הממשלה לשינוי חוק הגיוס. היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה תיארה מהלכים אלה כ"ניסיון לבצע רפורמה שקטה וסמויה מהעין וניסיון לפוליטיזציה של מערכות ציבוריות". באוגוסט 2024 קרא לוין לחברי הקואליציה להמשיך בקידום הרפורמה המשפטית, ואמר: "שום דבר לא יזיז אותי מהדרך".
בסקירות שפרסם המכון הישראלי לדמוקרטיה נכתב שהקואליציה והממשלה מקדמות "רפורמה שקטה" להחלשת הדמוקרטיה, באמצעות קביעת עובדות בשטח במגוון תחומים ובראשם: החלשת הייעוץ המשפטי לממשלה ושומרי סף נוספים, פוליטיזציה של מינויים, פגיעה במערכת המשפט ובמשטרה, החלשת התקשורת ופגיעה בחופש העיתונות. המאפיין הבולט הוא החלשת היכולת של שומרי הסף לבלום פגיעה בזכויות וצבירת עוד כוח על ידי הממשלה.
ב-14 בדצמבר 2024 פרסם יריב לוין פוסט בפייסבוק, שבו הוא מדבר על נושא הרפורמה המשפטית בפרט, ועל מערכת המשפט בכלל. בסופו של הפוסט הוא מציין שהוא לא הצליח להגיע להסכמות עם השופטים, ושהוא מרגיש שבג"ץ כופה עליו דברים שאמורים להיות בסמכותו. עקב זאת, סיים ואמר: "הם לא הותירו בידינו ברירה. זה לא יכול להימשך כך. גם לנו יש זכויות".
בינואר 2025 הכריזו לוין וגדעון סער, על מתווה חדש לשינוי מערכת המשפט והסדרי החקיקה. לפי ההצעה יגדל כוחה של המערכת הפוליטית בוועדה לבחירת שופטים – תבוטל השתתפותם של נציגי לשכת עורכי הדין ובמקומם ימונו שני עורכי דין שיבחרו על ידי פוליטיקאים – נציג לקואליציה ונציג לאופוזיציה. בנוסף, שופטי עליון יוכלו להתמנות בלי רוב מיוחס של שבעה חברים בוועדה, כפי שנקבע בתיקון חקיקה מ-2008. בנוגע לחוקי יסוד, המתווה מציע מגבלות על חקיקתם, ובמקביל, מחריג אותם מביקורת שיפוטית, למעט במקרה שבו הם פוגעים בשוויון בבחירות – שאז הם יוכלו להיפסל ברוב של שלושה רבעים משופטי בית המשפט.
ב-9 במאי 2024 סיים את תפקידו נציב תלונות הציבור על השופטים השופט בדימוס אורי שהם, לראשונה מבלי שמונה לו מחליף, וזאת בשל אי הסכמות בין מ"מ נשיא בית המשפט העליון, השופט עוזי פוגלמן שדרש למנות לתפקיד שופט בית משפט עליון בדימוס, ללוין שרצה למנות לתפקיד את השופט המחוזי בדימוס דוד רוזן. על רקע זאת שלח הנציב היוצא שהם מכתב חריף לשופטים שבו האשים את לוין בפגיעה בשלטון החוק ובאמון הציבור במערכת המשפט. במרץ 2025 שינתה הכנסת את הרכב הוועדה לבחירת הנציב, כך שלא תידרש הסכמת נשיא בית המשפט העליון למינוי.
ב-5 מרץ 2025 החל לוין במהלך להדחתה של היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה.
תגובות > תגובת הציבור

מיד לאחר הכרזת הרפורמה ב-4 בינואר 2023 פרצה מחאה נרחבת נגד מהלך זה. המוחים טענו שהרפורמה המוצעת מכילה חוקים שיפגעו ביכולתה של מערכת המשפט לבקר באופן עצמאי את הכנסת והממשלה. מנגד, תומכי הרפורמה סברו שחוקי הרפורמה יתרמו להחזרת האיזון בין הרשויות.
חילוקי הדעות בין תומכי ומתנגדי הרפורמה העמיקו את הפילוג והקיטוב בחברה הישראלית, וגופי הביטחון הזהירו שישראל נחלשת.
תגובות > ביטחון

בפברואר 2023 פרסם ארגון מפקדים למען ביטחון ישראל מכתב לנשיא המדינה, שבו כונתה הרפורמה "מהפכה משטרית שתביא לבכייה לדורות" ונטען כי כרוכים בה "סיכונים ממשיים לחוסן הלאומי, למעמדה [של ישראל] בקרב העמים, לביטחונה, לכלכלתה ולחיבור החיוני לעם היהודי בתפוצות".
במרץ 2023 הזהיר ראש שב"כ רונן בר בשיחה עם נתניהו כי "ישנה התלכדות בין האיומים הביטחוניים למצב החברתי בישראל". גם ראש חטיבת המחקר באמ"ן, עמית סער, פנה לנתניהו וכתב: "המשבר הפוליטי-חברתי בישראל מעודד את איראן, את חזבאללה ואת חמאס להסתכן בפעולות נגדה, ואף לעשות זאת במקביל. אנו רואים התלבטות בשאלה אם לשבת על הגדר ולתת לישראל להמשיך ולהחליש את עצמה או לנקוט יוזמות ולהחריף עוד יותר את מצבה". על רקע זה, ב-25 במרץ, ערב ההצבעה בכנסת של שינוי הוועדה לבחירת שופטים, קרא שר הביטחון יואב גלנט מעל דוכן הכנסת "זהו רגע האמת. אני קורא לממשלה – תעצרו הכול, אל תעבירו השבוע את השינוי בוועדה לבחירת שופטים ". למחרת היום הכריז נתניהו על פיטוריו של גלנט (אך לא צורף להכרזה מכתב פיטורין כנדרש, ועקב המחאה הציבורית שפרצה מהלך הפיטורין נגדע).
כעשרת אלפים איש חתמו על מכתב המצהיר כי יפסיקו להתנדב לשירות המילואים בישראל, וכמאה חברי גופי ביטחון בדימוס שלחו מכתב לראש הממשלה נתניהו ובו הודיעו על השעיית התנדבותם בכל המערכות אם לא תיעצר חקיקת חוקי הרפורמה.
ביולי, לקראת ההצבעה בכנסת על ביטול עילת הסבירות, פנה ראש אמ"ן במכתב לנתניהו וכתב כי איראן וחזבאללה מזהים נקודת חולשה היסטורית של ישראל.
נתניהו מצידו, סירב לקבל סקירה ביטחונית מהרמטכ"ל לפני ההצבעה על ביטול עילת הסבירות, וכן סירב לכנס את הקבינט המדיני ביטחוני, כששר הביטחון יואב גלנט ביקש לסקור בפני השרים את השלכות הרפורמה.
תגובות > אקדמאים

בינואר 2023 חתמו אלפי חברי סגל באוניברסיטאות על מסמך גילוי דעת נגד הרפורמה. 139 כלות וחתני פרס ביטחון ישראל חתמו על עצומה המבקשת לעצור את תהליך הרפורמה.
במרץ 2023 כ-100 פרופסורים חתמו על עצומה בעד רפורמה. בהמשך הצטרפו פרופסורים ודוקטורים נוספים, וחתמו על העצומה בעד רפורמה, בסה"כ כ-500 פרופסורים ודוקטורים מהאוניברסיטאות השונות. חלקם הסתייגו באופן פומבי מחלקים ממנה.[דרוש מקור]
תגובות > כלכלנים

נגידי בנק ישראל לשעבר יעקב פרנקל וקרנית פלוג הזהירו שהמהפכה תוריד את דירוג האשראי של ישראל כפי שירד דירוג האשראי של פולין, טורקיה והונגריה בעקבות רפורמות משפטיות שהתבצעו בהן. באפריל 2023 פרסמה חטיבת המחקר של בנק ישראל תרחיש שלפיו, אם תימשך חקיקת המהפכה המשפטית, צפויה פגיעה של כ-14 מיליארד שקל בשנה בשלוש השנים הקרובות – בתרחיש המקל, ופגיעה של 48 מיליארד שקל בשנה – בתרחיש המחמיר.
270 כלכלנים ומרצים לכלכלה וניהול, שאליהם הצטרפו כ-40 כלכלנים ומנכ"לי משרדי ממשלה לשעבר, חתמו על מכתב המתריע מפגיעה כלכלית. מנכ"ל הבורסה איתי בן זאב טען בתחילה שלא ניכרת תזוזת משקיעים, אך מאוחר יותר הזהיר ממשבר כלכלי.
האנליסט האחראי על דירוג ישראל בסטנדרד אנד פורס סבר כי השינוי במערכת המשפט וההסלמה בסכסוך הישראלי-פלסטיני יסכנו את דירוג האשראי של ישראל. בנק ג'יי פי מורגן צ'ייס פרסם סקירה בעקבות השינויים הצפויים במערכת המשפט, והביע חשש מפגיעה בצמיחה ובדירוג האשראי, וכתוצאה מכך עלייה במחיר ההלוואות שישראל תבקש. חברת השירותים הפיננסיים ברקליס פרסמה סקירה המתייחסת לשינויים במערכת המשפט ולאפשרות של הסלמת המחאה נגדה, באופן שעלול להוריד את דירוג האשראי הישראלי. שתי הסקירות השוו את המתרחש בישראל לשחיקה הדמוקרטית שהתרחשה בפולין ולירידה במצבה הכלכלי של פולין.
במרץ פרסמה חברת דירוג האשראי הבין-לאומית מודי'ס אזהרה חריגה למשקיעים בעקבות השינוי המתוכנן במערכת המשפט הישראלית, וכן אזהרה ישירה כי תחזית דירוג האשראי של ישראל עלולה להיפגע מהשינוי במערכת המשפט. באפריל שינתה מודי'ס את התחזית של ישראל (בדירוג A1) מ"חיובי" ל"יציב", "כדי לשקף את הדעה שלנו כי המשילות בישראל הידרדרה, כפי שממחישה ההצעה לתיקון מערכת המשפט".
לאחר חקיקת החוק לביטול עילת הסבירות הצהירה מודי'ס כי חלק מהדאגות שהביעה בנוגע להשלכות הרפורמה מתבררות כנכונות. מורגן סטנלי, הבנק השלישי בגודלו בארצות הברית, וסיטי בנק הסירו את המלצתם להשקיע במדינת ישראל. בנוסף, סיטי בנק ו-S&P הורידו את תחזית הצמיחה של ישראל.
באוגוסט 2023 העלה בנק ישראל, בדו"ח היציבות הפיננסית לחודשים ינואר עד יוני, את רמת הסיכון מבינונית-נמוכה לבינונית עד גבוהה, בציינו כי "אי הוודאות סביב שינויי החקיקה העלתה את פרמיית הסיכון של המשק ולוותה בפיחות של שער החליפין שתרם לעלייה באינפלציה".
בפברואר 2024 חברת דירוג האשראי מודי'ס הורידה את דירוג האשראי של ישראל מדירוג A1 לרמה A2 בליווי תחזית דירוג שלילית, על רקע השפעת מלחמת חרבות ברזל על הכלכלה. בדו"ח ציינה החברה שגם המחלוקות בציבור בנוגע לרפורמה המשפטית היוו גורם שלילי שהשפיע על הורדת הדירוג. כלכלני החברה שיבחו את עוצמתה ועצמאותה של מערכת המשפט, שהוכיחה כי ביכולתה לספק מערך חזק ואפקטיבי של איזונים ובלמים גם בתקופת מלחמה, וכן את ארגוני החברה האזרחית שלקחו חלק במחאה נגד הרפורמה המשפטית. בספטמבר 2024 הורידה מודי'ס את דירוג האשראי של ישראל בשתי דרגות, מרמה של A2 לרמה Baa1, עם תחזית שלילית. בדו"ח צוין שאחד הגורמים הוא המשבר במערכת המשפטית, ובעיקר העובדה ששר המשפטים יריב לוין מעכב מינויים חשובים של שופטים, לרבות לתפקיד נשיא בית המשפט העליון, למרות פסיקת בג"ץ שמחייבת אותו לכנס את הוועדה לבחירת שופטים.
תגובות > מחאה ציבורית

זמן קצר אחרי ההודעה על הרפורמה ב-4 בינואר 2023 החלו הפגנות ומחאות נגד הרפורמה. עם התגברות המחאה צמצמה הקואליציה את היקף החקיקה לצורך קיום שיח בבית הנשיא, אולם לאחר שהמשא ומתן הופסק אישרה הכנסת את החוק לצמצום עילת הסבירות. בית המשפט העליון דן בכך ופסל את החוק לצמצום עילת הסבירות.
תגובות > תגובה בין-לאומית

מזכיר המדינה של ארצות הברית, אנתוני בלינקן, הביע את הדאגה על פגיעת הרפורמה במוסדות הדמוקרטיים והבהיר כי אם הערכים הדמוקרטיים יפגעו, יהיה קשה לתמוך בישראל. היועץ לביטחון לאומי ג'ייק סאליבן הבהיר לנתניהו כי "אם תהיה פגיעה בערכים הדמוקרטיים – נתקשה לספק תמיכה בלתי מעורערת לישראל". הבית הלבן ציין את הצורך בהסכמה רחבה לחקיקה, וכינה את החקיקה שהתקבלה "מצערת". בשיא המחאה, נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, קרא לעצור את חקיקת הרפורמה. גם נשיא צרפת, עמנואל מקרון, הזהיר כי אם הרפורמה תעבור, ישראל עשויה להתנתק מתפיסת הדמוקרטיה. האיחוד האירופי, ממשלות בריטניה, צרפת וגרמניה הביעו דאגה דומה, והודיעו כי הם עוקבים אחרי ההתפתחויות בישראל.
בעקבות הרפורמה המשפטית, מדד "V-dem" החליט להוריד את דירוגה של ישראל מ"דמוקרטיה ליברלית" ל"דמוקרטיה אלקטורלית", לראשונה מזה 50 שנה.
שמות חלופיים

הוויכוח העז על השינויים במערכת המשפט בישראל וסיבות נוספות הולידו לתוכנית שמות חלופיים, ביניהם "הרפורמה המשפטית" (או "הרפורמה במערכת המשפט"), "המהפכה המשפטית" ו"רפורמת לוין". בנאום הצגת התוכנית כינה אותה שר המשפטים יריב לוין בשם "רפורמת המשילות". מאוחר יותר השתמש במונח "הרפורמה המשפטית".
רבים ממתנגדי הרפורמה רואים אותה כ"הפיכה משטרית" (כלומר, "הפיכה עצמית"). לטענתם, הרפורמה ומדיניות הממשלה מובילות יחד למשטר של דמוקרטיה חלולה, ולנזק בלתי הפיך לדמוקרטיה בישראל. ביתר פירוט – הטענה היא כי הרפורמה שואפת להכפיף את מערכת המשפט לרשות המבצעת, וכי הממשלה פועלת לשינוי המשטר באופן בלתי לגיטימי: פוגעת בחופש העיתונות על ידי התקפות על כלי תקשורת ביקורתיים והרס השידור הציבורי; פוגעת בחופש האקדמי ; פוגעת בחופש הביטוי; מחלישה את כוחה של הכנסת מול הממשלה; מבצעת מינויים פוליטיים למשרות של שומרי סף; מצרה צעדים של ארגוני החברה האזרחית; הופכת את המשטרה לגוף פוליטי. מומחים רבים כינו תהליך זה "ההפיכה המשטרית (או "ההפיכה השלטונית") בטענה שהיא תוביל לשינוי המשטר בישראל.