stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריק הופמן

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1970 (בן 54) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אריזונה  בית ספר ויטלי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריק אדוארד הופמן (באנגלית: Rick Edward Hoffman; נולד ב-12 ביוני 1970) הוא שחקן אמריקאי-יהודי, הידוע בעיקר בזכות גילום תפקידו של לואיס ליט בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "Suits".
ביוגרפיה

הופמן נולד בניו יורק למשפחה יהודית, בנם של גייל וצ'ארלי הופמן ואחיו הבכור של ג'ף.
למד בבית הספר ויטלי בניו יורק, ולאחר מכן למד לתואר ראשון באוניברסיטת אריזונה, כאשר במהלך לימודיו הוא היה חבר באחוות הסטודנטים זטה-בטא-טאו (ZBT).
לאחר סיום לימודיו, הופמן עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, במטרה להתחיל בקריירת משחק.
קריירה

תפקידו הראשון של הופמן כשחקן היה כמאבטח בסרט תאוריית הקונספירציה משנת 1997. לאחר מכן, הופמן גילם עוד מספר תפקידים קטנים עד שזכה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה The Street משנת 2000, שם גילם את דמותו של פרדי. אף שהסדרה ירדה משידור אחרי שבעה פרקים, הליהוק איפשר להופמן להפסיק את העבודה שלו במלצרות ולחזור לניו יורק.
בהמשך, הופמן גילם שורה של תפקידים שונים בטלוויזיה, ביניהם את טרי לומיס בסדרת הטלוויזיה Philly (בשנים 2001–2002), את ג'רי בסט במופע של ברני מאק (בשנים 2002 - 2005), את פטריק ואן דורן בסדרת הקומדיה Jake in Progress (בשנים 2004 - 2005) ואת צ 'ייס צ'יפמן בסדרת הקומדיה של רשת ABC סמנת'ה מי? (2007–2009).
בין השנים 2011–2019, שיחק הופמן בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה Suits, שם גילם את דמותו של לואיס ליט.
הופמן גם הופיע בסרטים ובסדרות הטלוויזיה היום שאחרי מחר, בדיקות דם, הוסטל, הסלולר והנידון למוות. הוא גם הופיע בתפקידי אורח ב-CSI: מיאמי, צ'אק, המתחזה, חוק וסדר: מדור מיוחד, NCIS, חציית הירדן, ללא עקבות, הפרקליטים, CSI: ניו יורק,  זירת הפשע, החקירה, כריש, לשקר לי, נזיר והמנטליסט.
חיים אישיים

הופמן הוא במקור מלונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית. ילדו הראשון, בן, נולד בדצמבר 2014
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | התפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Conspiracy Theory    | מאבטח |  |
| 1998 | נשק קטלני 4 | קצין משטרה |  |
| 2002 | Blood Work   | ג'יימס לוקרידג' |  |
| 2003 | צרות של עשירים | הפרקליט של גרי |  |
| 2004 | היום שאחרי מחר | איש עסקים מניו יורק | ללא קרדיט |
| 2004 | סלולרי  | עורך דין |  |
| 2005 | הוסטל | איש עסקים אמריקאי |  |
| 2007 | סמיילי פייס | פרצוף כועס |  |
| 2007 | The Condemned   | גולדי |  |
| 2007 | הוסטל: חלק 2 | איש עסקים אמריקאי | פלאשבק |
| 2007 | Postal   | מר בליטר |  |
| 2014 |  Locker 13 | ארמנדו |  |
| 2023 | חג ההודיה | תומאס רייט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| Year | Title | Role | Notes |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | The $treet | פרדי סאקר |  |
| 2001–2002 | פילי | טרי לומיס |  |
| 2002–2005 | המופע של ברני מק | ג'רי בסט | 10 פרקים |
| 2002 | Andy Richter Controls the Universe | ארניך |  |
| 2002 | ג'ורדן | פיל ברמן | פרק: "As If by Fate" |
| 2003, 2009 | CSI: מיאמי | ברונו גומז / דארן ריפלי | 2 פרקים |
| 2004 | הפרקליטים | הארווי קלארק | 3 פרקים |
| 2004 | מונק | הסוכן קוהלם | פרק: "Monk Meets the Godfather" |
| 2005 | CSI: ניו יורק | ד"ר מיילס פלדשטיין | פרק 1 |
| 2005 | ג'ק מתקדם | פטריק ואן דורן |  |
| 2006 | גבירתי הנשיא | לאנס אדיסון | 2 פרקים |
| 2006 | אבא אמריקאי | קרולר # 1 / ג'ון הינקלי (קול) | פרק: "The Best Christmas Story Never Told" |
| 2007 | צ'אק | הסוכן סקארי | פרק: "Chuck Versus the Sandworm" |
| 2007 | CSI | מייקל רייקירק | פרק: "Cockroaches" |
| 2007 | Shark | סם האריס | פרק: "Here Comes the Judge" |
| 2007–09 | סמנתה מי? | צ'ייס צ'פמן | תפקיד אורח, 9 פרקים |
| 2008 | חוק וסדר: מדור מיוחד | גארי לסלי | פרק: "Closet" |
| 2008 | לאס וגאס | סקוט נואל | פרק: "2 on 2" |
| 2008 | NCIS | קלווין רידג'ווי | פרק: "In the Zone" |
| 2008 | העוקץ | אלן הוס | פרק: "The Two-Horse Job" |
| 2009 | Knight Rider | כריסטופר סטיבנס | 2 פרקים |
| 2009 | שקר לי | פיטרס | פרק: "The Best Policy" |
| 2010 | Better Off Ted | ראש קרן Veridian | פרק: "Mess of a Salesman" |
| 2010 | Human Target | שלי | פרק: "Ilsa Pucci" |
| 2010 | המנטליסט | כריסטופר לינץ' | פרק: "Red Letter" |
| 2010 | מספ7ים | מפיק מופע הענקת פרסים | פרק: "And the Winner is..." |
| 2011–2019 | Suits | לואיס ליט | תפקיד ראשי |
| 2016 | בולרז | נציג ה-NFL | פרק: "Most Guys" |
| 2023 | Round and Round | סטן | סרט טלוויזיה של הולמרק |
הערות שוליים

1 2  Bierly, Mandy (25 בינואר 2013). "Suits postmortem: Rick Hoffman talks key Louis scenes in "Blood in the Water"". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The $treet – TV.com
↑  Philly [TV Series] (2001) – Overview – MSN Movies
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5801596  GND: 1140146882  ISNI: 0000 0003 7056 0807  LCCN: no2012066579  SUDOC: 234246456  VIAF: 249855237   WorldCat (עם VIAF): 249855237
סרט הרים

כרזת הסרט "הגיהנום הלבן בפיץ פאלו" משנת 1929 בבימויו של ארנולד פאנק
כרזת הסרט "האור הכחול" משנת 1932 בבימויה וכיכובה של לני ריפנשטאהל
סרט הרים הוא סוגה (ז'אנר) קולנועית המתמקדת בנושא טיפוס הרים ומדגישה בעיקר את מאבק האדם מול איתני הטבע. בדרך כלל בנוסף לעלילת ההרפתקה בסרט, חבוי גם תהליך נפשי אותו עובר הגיבור בשובו מן ההרים נבון ובעל עומק רוחני רב יותר.
סרט ההרים הראשון משנת 1903 תיאר את הטיפוס למון בלאן על ידי מטפס אמריקני, אולם הז'אנר מתקשר בעיקר לסרטי ההרים הגרמניים משנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים.
יש הרואים בסרטי ההרים הגרמניים מאפיינים תרבותיים ולאומיים הדומים לאלו שבסרטי המערב הפרוע האמריקניים.
הבמאי הידוע ביותר של סרטי ההרים הגרמניים הוא ארנולד פאנק (Arnold Fanck). סרטו הראשון צולם ב-1913. אחרי מלחמת העולם הראשונה הכשיר את עצמו בצילום ובטיפוס הרים כחבר במשלחות טיפוס, בעריכה של הסרטים, ובהפצה עצמית שלהם. סרטו "פלאי ההחלקה" (Das Wunder des Schneeschuhs) משנת 1919 זכה להצלחה מידית. בשנת 1924 בעקבות סרטו החמישי "הר הגורל" (Der Berg des Schicksals) פנתה אליו רקדנית צעירה ונלהבת בשם לני ריפנשטאהל בבקשה להשתתף כשחקנית הראשית בסרטו הבא. הסרט "ההר הקדוש" (Der heilige Berg) משנת 1926 הפך למקפצה של הכוכבת הצעירה לעולם הקולנוע. בשנת 1931 שוב השתתפה ריפנשטאהל ככוכבת הראשית בסרט של פאנק בשם "אקסטזה לבנה" (Der weiße Rausch – neue Wunder des Schneeschuhs), שלאחריו המשיכה בקריירת בימוי עצמאית של סרטי הרים שהידוע בהם הוא "האור הכחול" (Das blaue Licht) משנת 1932. הפופולריות של סרטי ההרים דעכה בשנות ה-30 והסוגה נעלמה לחלוטין עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
טכניקה

צילום של סרטי הרים מעמיד קשיים רבים בפני היוצרים. חלק משמעותי מן הסרט דורש צילומי חוץ באתרים בהם שוררים תנאים סביבתיים בעייתיים הן לציוד הטכני והן לשחקנים ולצוות הצילום. השילוב של טמפרטורות נמוכות מאוד, תנאי מזג אוויר משתנים וקיצוניים, אור לבן בוהק, והסביבה ההררית המסוכנת כשלעצמה, הם אתגר מקצועי מן המעלה הראשונה.
לקריאה נוספת

Aspetsberger, Friedbert (ed.) (2002) Der BergFilm 1920-1940 StudienVerlag, ISBN 9783706517980
Halle, Randall and McCarthy, Margaret (2003) Light Motives: German Popular Cinema in Perspective ISBN 0814330452 Chapter 4
Giesen, Roman (2008) Der Bergfilm der 20er und 30er Jahre Frankfurt am Main: Johann Wolfgang Goethe-Universität
Peabody, Seth (2021) “Image, Environment, Infrastructure: The Social Ecologies of the Bergfilm” Humanities 10#1:38 doi.org/10.3390/h10010038
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535025705171  GND: 4477724-3  LCCN: sh2005008146
ספירת בקר

במצרים העתיקה, ספירת בקר הייתה אחת משני האמצעים העיקריים להערכת גובה המסים שיש לגבות, והשני היה גובה ההצפה השנתית. כאירוע כלכלי חשוב מאוד, נשלטה ספירת הבקר על ידי פקידים בכירים, והייתה קשורה למספר סעודות פולחן. בנוסף היא שימשה כאמצעי לתיארוך אירועים אחרים, כאשר כל השנה שבה התרחשה נקראה "שנת ספירת הבקר ה-X תחת אישיותו של השליט Y". תדירות ספירת הבקר השתנתה במהלך ההיסטוריה של מצרים העתיקה. בתקופת הממלכה הקדומה היא התקיימה, ככל הנראה, במתכונת דו-שנתית, כלומר התרחשה פעם בשנתיים, ורק לאחר מכן הפכה תכופה יותר.
תהליך ומטרה

כדי לבצע את ספירת הבקר, רוכזו ונספרו כל המיטלטלין (כולל בעלי חיים פוריים כגון פרות ושוורים, כבשים, חזירים, עיזים וחמורים). לאחר הספירה, חושב אחוז המיטלטלין שהמדינה חייבה במס. ספירת הבקר בוצעה בכל נום של מצרים. ניסיון להונאה הוביל לעונש חמור. מתקופת השושלת השנייה ואילך, הייתה ספירת הבקר קשורה ל"בעקבות הורוס" (במצרית: שמסו חור; Shemsu Hor) שהתרחשה כל שנתיים. ה"שמסו חור" כלל מסע של השליט וחצרו ברחבי מצרים שהקל על השומה וגביית המיסים על ידי הממשל המרכזי.
חשיבות

ספירת הבקר היא בעלת חשיבות רבה לאגיפטולוגים והיסטוריונים, מכיוון שכתובות רבות מדווחות על שנת ה-X של ספירת הבקר ואחריה שמו של פרעה. לפיכך כתובות אלו משמשות להערכת משך הזמן המינימלי של מלכות פרעה, בהנחה שספירת הבקר נערכה כל שנתיים. נקודה זו היא בעלת חשיבות עליונה לתיארוך נכון של אורך השלטון, והיא שנויה במחלוקת רבה עד היום. על פי אבן פלרמו, לוח אבן מבזלת שחורה המתעד את האירועים השנתיים של הטבע הפולחני והדתי מהשליט נערמר (השושלת הראשונה) ועד השליט נפריר כא רע קאקאי (השליט השלישי של השושלת החמישית), ספירת הבקר נערכה פעם בשנתיים עד תקופת הממלכה הקדומה המאוחרת. אולם לאחר תקופה זו, היא התקיימה בתדירות גבוהה יותר ולבסוף בוצעה מדי שנה. פרעה הראשון שבתקופת שלטונו ידוע כי ספירות הבקר השנתיות התרחשו בוודאות הוא פפי הראשון (אנ') מהשושלת השישית. זה לא שולל שספירת הבקר התרחשה בהכרח פעם בשנתיים לפני שלטון פפי הראשון.
דוגמה להערכות סותרות למשך תקופת שלטון באמצעות ספירת בקר היא המקרה של השליט ח'ופו (השושלת הרביעית). המספר הגבוה ביותר הידוע של ספירות בקר תחת ח'ופו נמצא בכתובת קיר בפירמידה של ח'ופו. כתובת הדיו מדווחת על "האירוע ה-17 של ספירת הבקר". מכיוון שכתובות אבן פלרמו קובעות שספירת הבקר בוצעה פעם בשנתיים במהלך השושלת הרביעית, זה מוכיח שח'ופו שלט לפחות 34 שנים. חישוב זה נדחה על ידי מספר אגיפטולוגים, מכיוון שמקור מצרי קדום אחר, רשימת המלכים מטורינו, מזכה את ח'ופו בשלטון של 23 שנים בלבד. מנגד, ההיסטוריון היווני הקדום הרודוטוס טוען כי ח'ופו שלט במשך 50 שנה, מה שנראה כיום כהגזמה. בינתיים, אגיפטולוגים כמו תומאס שניידר מניחים כי חופו אכן שלט קצת יותר מ-34 שנים או שמחבר רשימת המלכים מטורינו פשוט לא לקח בחשבון את המחזור הדו-שנתי של ספירת הבקר ולמעשה זוקף לזכות ח'ופו 23 ספירות בקר, שהן שלטון של 46 שנים.
הערות שוליים

1 2  Schlögl, Hermann A. (2011). Das Alte Ägypten [The Ancient Egyptians]. Beck'sche Reihe, Band 2305 (in German) (3 Ausgabe ed.). Hamburg: C.H. Beck. p. 41. ISBN 3406623107.
↑  Parker, Richard A. (1950). The Calendars of Ancient Egypt. Studies in Ancient Oriental Civilization. Vol. 26. Chicago, IL: University of Chicago Press. ISSN 0081-7554.
↑  Wilkinson, Toby. The Rise and Fall of Ancient Egypt. Random House Trade Paperbacks (Reprint ed.). Random House. p. 59. ISBN 0553384902.
1 2  Siegfried Schott: Altägyptische Festdaten (=Akademie der Wissenschaften und der Literatur. Abhandlungen der Geistes- und Sozialwissenschaftlichen Klasse. Bd. 10, 1950, ISSN 0002-2977). Verlag der Akademie der Wissenschaften und der Literatur, Mainz u. a. 1950.
1 2  Thomas Schneider: Lexikon der Pharaonen. Albatros, Düsseldorf 2002, ISBN 3-491-96053-3, p. 100–102.
ספירת בקר בתבליט קבר מסטבה G75 בגיזה.
הפירמידה הלא-גמורה של אבו סיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  smooth-sided pyramid, הפירמידות במצרים 
 כתובת:  אבו סיר 
 מדינה:  מצרים 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  אבן גיר 
 
 קואורדינטות:  29°53′55″N 31°12′06″E﻿ / ﻿29.89861111°N 31.20166667°E﻿ / 29.89861111; 31.20166667
 he
 
מפת הנקרופוליס של אבו סיר
הפירמידה הלא-גמורה של אבו סיר היא פירמידה נטושה הממוקמת בנקרופוליס של אבו סיר ובנייתה החלה בתקופת השושלת החמישית של מצרים העתיקה. הפירמידה מוקצת באופן ספקולטיבי לשפסס כא רע, פרעה ששלטונו הקצרצר הוא הפחות מתועד בשושלת החמישית.
גילוי

המבנה התגלה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי צוות ארכאולוגי צ'כי בראשות מירוסלב ורנר (אנ'), שהבחין בקרקע המפולסת ובתעלת הקבורה בצורת T. מעט יחסית ידוע על המבנה. הוא ממוקם בין הפירמידה של סחו רע לבין מקדש השמש של אוסר כאף, ולכן כנראה מתוארך לאחר בנייתם. ברור שהוא מיושר מבחינה אסטרונומית. הפרויקט נזנח לאחר מספר שבועות בלבד, כפי שמעידה נוכחות של עבודת הכנה לא שלמה.
ייחוס וכרונולוגיה

פענוח אילן היוחסין והכרונולוגיה של השושלת החמישית היווה בעיה מורכבת עבור היסטוריונים בשל מיעוטם ועמימותם של מקורות היסטוריים זמינים. המיקום הכרונולוגי והגנאלוגיה של שפסס כא רע, במיוחד, נותרו לא ברורים.
רשימת המלכים מסקארה ו"דברי ימי מצרים" של מנתון מציגים את שפסס כא רע כממשיך דרכו של נפריר כא רע, אם כי הגילוי של אטמי חימר במקדש הקבורה של נפרף רע מעיד על כך שהוא שלט אחרי נפרף רע. התפתחות הנקרופוליס של אבו סיר תומכת עוד יותר בסידור מחדש כרונולוגי זה: הפירמידות של סחו רע, נפריר כא רע ונפרף רע יוצרות אלכסון המקשר להליופוליס, מה שמרמז על סדר לשלושת השליטים הללו. גם נ-אוסר בנה את הפירמידה שלו כחלק מהאלכסון. כדי לעקוב אחר האלכסון של אבוסיר-הליופוליס, השליט ששלט אחריו היה צריך למקם את הפירמידה במרחק של קילומטר אחד מעמק הנילוס, וכך עמוק לתוך המדבר. העלות של פרויקט כזה הייתה כנראה עצומה.
האתר לא יוחס באופן סופי לאף פרעה, אך הוקצה באופן טנטטיבי לשפסס כא רע על בסיס היותו המועמד היחיד מבין הפרעונים של השושלת החמישית. בהנחה שההקצאה ההסקתית הזו נכונה, ורנר מציע שייתכן ששפסס כא רע היה מיוחס יותר לאוסר כאף ולסחו רע, מאשר לנפריר כא רע. ורנר הציע גם ששפסס כא רע עשוי להיות נתג'רירנרע (Netjerirenre), בנו הבכור של סחו רע.
בנייה

כששפסס כא רע עלה לשלטון, היו בנויות כבר שלוש פירמידות בנקרופוליס של אבו סיר. אלו היו מסודרות עם פינותיהם הצפון-מערביות בקו, שכנראה הצביע על האובליסק של הליופוליס (מה שמכונה "אלכסון אבו סיר"). כדי לשמור על אוריינטציה זו, שפסס כא רע היה צריך להקים את הפירמידה שלו רחוק יותר לתוך המדבר בהשוואה לפירמידה הלא גמורה של נפרף רע, מה שהיה מקשה על הובלת חומרים. במקום זאת הוא בחר באזור הצפון-מערבי לפירמידה של סחו רע, באמצע הדרך למקדש השמש של אוסר כאף, כאתר הבנייה שלו.
שפסס כא רע מת לאחר תקופת שלטון קצרה בלבד, מה שהוביל לנטישת הליך הבנייה. יורשו, נ-אוסר, לא ביצע כל עבודה נוספת על הפירמידה הזו. מקום קבורתו של שפסס כא רע אינו ידוע, אך ההנחה היא שהוא לא נקבר בקבר שבנייתו כמעט ולא התחילה.
פירמידה

בניית מבנה הפירמידה בפועל מעולם לא החלה. בוצע רק יישור השטח לשטח שטוח ומרובע. באמצע השטח המפולס נמצא בור בצורת T, שבו היו מותקנים חדר הקבורה ופתחו.
מידות השטח המפולס והבור מאפשרים להציע שהמבנה היה בגודל דומה לפירמידת נפריר כא רע (105 מטרים על 105 מטרים) ולפיכך תוכנן להיות הקבר השני בגודלו באבו סיר, לאחר הפירמידה של נפריר כא רע. המידות בפועל אינן ניתנות לשחזור, מאחר שטרם בוצעו עבודות אבן. בנוסף, לא ניתן לדעת את שיפוע הדפנות ובכך את הגובה המתוכנן בשל היעדר אבני חיפוי.
לא נמצאו שרידי מתחם פירמידה הכולל את האלמנטים המסורתיים של מקדש המתים, חומת טמנוס, פירמידת פולחן, שביל ומקדש העמק. בנייתם של מרכיבים אלו כנראה מעולם לא החלו, שכן הם היו מפריעים לבניית הפירמידה בשלבי הבנייה המוקדמים.
הערות שוליים

1 2  Verner 2001b, p. 310.
1 2 3 4  Stadelmann 1997, p. 175.
1 2  Verner 1994, p. 84.
↑  Verner 1982, pp. 75–76.
↑  Verner 1982, p. 77.
1 2  Verner 1982, p. 76.
↑  Verner1994-84
↑  Verner 2015, p. 86.
↑  Verner 2001a, pp. 363–364.
↑  Verner 2001a, pp. 395–396.
↑  Verner 2000, pp. 585–587.
1 2  Verner 2001b, p. 311.
↑  Verner 1994, p. 80.
↑  Verner 2015, p. 89.
1 2 3  Miroslav Verner. Die Pyramiden. pp. 345–346
מראי מקום

Kaplony, Peter (1981). Die Rollsiegel des Alten Reiches. Katalog der Rollsiegel II. Allgemeiner Teil mit Studien zum Köningtum des Alten Reichs II. Katalog der Rollsiegel A. Text B. Tafeln (in German). Bruxelles: Fondation Egyptologique Reine Élisabeth. ISBN 978-0-583-00301-8.
Verner, Miroslav (1982). "Eine zweite unvollendete Pyramide in Abusir". Zeitschrift für Ägyptische Sprache und Altertumskunde (in German). 109 (1): 75–78. doi:10.1524/zaes.1982.109.1.75. ISSN 2196-713X. S2CID 192970605.
Verner, Miroslav (1994). Forgotten pharaohs, lost pyramids: Abusir (PDF). Prague: Academia Škodaexport. ISBN 978-80-200-0022-4. Archived from the original (PDF) on 2011-02-01.
Verner, Miroslav (2000). "Who was Shepseskara, and when did he reign?". In Bárta, Miroslav; Krejčí, Jaromír (eds.). Abusir and Saqqara in the Year 2000 (PDF). Prague: Academy of Sciences of the Czech Republic, Oriental Institute. pp. 581–602. ISBN 978-80-85425-39-0. Archived from the original (PDF) on 2011-02-01.
Verner, Miroslav (2001a). "Archaeological Remarks on the 4th and 5th Dynasty Chronology" (PDF). Archiv Orientální. 69 (3). Prague: 363–418. ISSN 0044-8699.
Verner, Miroslav (2001b). The Pyramids: The Mystery, Culture and Science of Egypt's Great Monuments. New York: Grove Press. ISBN 978-0-8021-1703-8.
Verner, Miroslav (2015). "The miraculous rise of the Fifth Dynasty – The story of Papyrus Westcar and historical evidence". Prague Egyptological Studies (XV): 86–92. ISSN 1214-3189.
כללי:
Stadelmann, Rainer (1997). Die ägyptischen Pyramiden. Vom Ziegelbau zum Weltwunder (in German) (3rd ed.). Mainz: von Zabern. p. 175. ISBN 3-8053-1142-7.
Miroslav Verner. Die Pyramiden. Rowohlt, Reinbek 1998, ISBN 3499608901, pp. 345–346.
דואת

סצנת שיפוט מתוך ספר המתים מהפפירוס של הונפר. בשלוש הסצנות מתוך ספר המתים (גרסה מ-1275 לפנה"ס לערך) נלקח הונפר המנוח לאולם המשפט על ידי אנוביס בעל ראש התן. הסצנה הבאה היא שקילת ליבו, כאשר אמות ממתין לתוצאה ותחות רושם. לאחר מכן, הונפר, לאחר שעבר את המבחן בהצלחה, מוצג על ידי הורוס בעל ראש הבז לאוסיריס, היושב במקדש שלו עם איסיס, נפתיס וארבעת בני הורוס. (השושלת ה-19, בסביבות 1300 לפנה"ס).
קטע מספר המתים המצרי הכתוב על פפירוס, המציג את שקילת הלב בדואת, שם ניתן לראות את אנוביס בקצה הימני. הקשקשים מוצגים עם איזון הנוצות, ואמות מחכה ללבבות שעליו לטרוף. נוכחותו של אוסיריס בשער לגן העדן של ארו מתארכת את הפפירוס למסורת מאוחרת של המיתוס.
הדואת (במצרית עתיקה: dwꜣt, הגייה אגיפטולוגית: "do-aht"), המכונה גם אמנטס (ביוונית עתיקה: Ἀμένθης, רומניזציה: Aménthēs) או טה (בקופטית: Ⲧⲏ, רומניזציה: Tēcient), הוא עולם המתים במיתולוגיה המצרית העתיקה. הייצוג שלו בהירוגליפים הוא כוכב בתוך מעגל: 𓇽. האל אוסיריס נחשב לאדון השאול. אוסיריס היה המומיה הראשונה כפי שמתואר במיתוס אוסיריס וגילם את הלידה מחדש והחיים לאחר המוות. עולם המתים היה גם מקום מגוריהם של אלים שונים ואחרים יחד עם אוסיריס.
הגאוגרפיה של הדואת דומה בעיקרה למתאר העולם שהמצרים הכירו: ישנם מאפיינים מציאותיים כמו נהרות, איים, שדות, אגמים, תלים ומערות, אך ישנם גם אגמי אש דמיוניים, חומות ברזל ועצי טורקיז. ב"ספר שתי הדרכים" (כתבי ארונות קבורה) יש אפילו תמונה דמוית מפה של הדואת.
נשמות שוכנות, אלים ושדים

הדואת היה גם מקום מגורים לאלים שונים, כולל אוסיריס, אנוביס, תחות, הורוס, חתחור ומאעת, וכולם מופיעים בדרכה של הנפש המתה כשהיא נעה בהליך השיפוט. למרות קיומם של תושבי הדואת הרבים דמויי השדים, אין הדבר מקביל לתפיסות הגיהנום בדתות האברהמיות, שבהן נידונות נשמות ייסורי אש. במחשבה המצרית העתיקה, העונש המוחלט לרשעים היה שלילת החיים שלאחר המוות למוות, חידלון מלהתקיים בצורה האינטלקטואלית (מצרית עתיקה: ꜣḫ; הגייה מצרית: אקה). הרוחות של עולם המתים לא היו מרושעות, אלא פעלו לפי הנחיית האלים, כדי לספק את הניסיונות השונים שהמנוח נאלץ להתמודד איתם.
מסלול השמש בעולם המתים

הדואת היה האזור דרכו עבר אל השמש רע ממערב למזרח בכל לילה. היה זה המקום בו נלחם רע בעאפפ, שגילם את הכאוס הקדמוני שהשמש הייתה צריכה להביס כדי לזרוח בכל בוקר ולהחזיר את הסדר לכדור הארץ. היה זה גם המקום שאליו הלכו נשמותיהם של אנשים לאחר המוות לשיפוט, אם כי זה לא היה ההיקף המלא של החיים שלאחר המוות. חדרי קבורה יצרו נקודות מגע בין העולם הארצי לבין הדואת. ככזה, הגדה המערבית של הנילוס הייתה קשורה למתים ודוברות הלוויה היו מחקות את מסעו של אל השמש רע בשמים במהלך היום. האקה (החלק המודע של הנשמה) יכול היה להשתמש בקברים כדי לעבור הלוך ושוב מהדואת.
בכל לילה עבר אל השמש רע דרך הדואת והביא לתחייה למתים כתגמול עיקרי. כשהופיע בעולם המתים צורתו הייתה כצורת ראש איל. רע עבר מתחת לעולם על דוברת אתת שלו ממערב למזרח. במהלך המסע המחתרתי, הפך מצורתו הקשישה של אתום לצורתו הצעירה של ח'פרי - השמש הזורחת החדשה. תפקידו של הפרעה המת, שסגדו לו כאל, היה מרכזי גם במיתולוגיה סביב מושג הדואת, המתואר לעיתים קרובות כזהה לרע.
יחד עם אל השמש נסע הפרעה המת דרך הדואת, ממלכת אוסיריס, תוך שימוש בידע המיוחד שהיה אמור להחזיק, אשר תועד בכתבי ארונות קבורה, ששימש מדריך לעולם הבא לא רק עבור פרעה אלא עבור כל הנפטרים. לפי האמדואת, העולם התחתון מורכב משנים-עשר אזורים המסמנים את שתים-עשרה השעות של מסע אל השמש דרכו, נלחם בעאפפ על מנת להחזיר את הסדר לכדור הארץ בבוקר; כאשר קרניו האירו את הדואת במהלך המסע, הם החיו את המתים שכבשו את העולם התחתון ונתנו להם ליהנות מהחיים שאחרי המוות באותה שעה של הלילה כשהם היו בנוכחות אל השמש, ולאחר מכן הם חידשו את שנתם, כשהם ממתינים לשובו של האל בלילה שלאחר מכן.
מקום המתים

שאר המתים עברו דרך החלקים השונים של הדואת כדי להישפט, אך לא כדי להתאחד עם אל השמש כמו הפרעה המת. אם המנוח היה מצליח לעבור שדים ואתגרים שונים, אז הוא היה מגיע למשפט המתים. בטקס זה, משימתו הראשונה של הנפטר הייתה לפנות בצורה נכונה לכל אחד מארבעים ושניים שופטי מאעת (אנ') בשמו, תוך כדי קריאת החטאים שלא עשו במהלך חייהם. לאחר שאישר כי הם חפים מפשע, נשקל לב המנוח על ידי אנוביס כנגד נוצת המאעת, המייצגת אמת וצדק. כל לב הכבד יותר מהנוצה נכשל במבחן, נדחה ונאכל על ידי אמות, זולל הנפשות, כיוון שאנשים אלו נשללו מהקיום לאחר המוות בדואת. הנשמות שהיו קלות יותר מהנוצה עברו את המבחן החשוב ביותר הזה, והורשו להמשיך במסעם לעבר ארו, "שדה הקנים", גרסה אידיאלית של העולם שהכירו, בו יחרשו, יזרעו ויקצורו יבולים בשפע.
בתרבות הפופולרית

הדואת מופיע כמיקום מרכזי בסדרת משפחת קיין והאלים המצריים של ריק ריירדן. מתגלה ב"כתר תלמי" (אנ') שיש קשרים ל"ערפל" מסדרת "כרוניקות מחנה חצוי הדם" (אנ') של ריורדן.
הדואת מופיע כרמה סודית במשחק הווידאו (Spelunky 2).
בחבילת ההרחבה "קללת הפרעונים" שבמשחק הווידאו Assassin's Creed Origins, אשר מתרחש בהיסטוריה הבדיונית של סדרת משחקי Assassin's Creed וחוקר את מקורותיה הקדומים של אחוות המתנקשים במצרים העתיקה, הדואת הוא היבט חשוב של המשחק כשהדמות הראשית, באייק מסיווה, נכנסת אליו מספר פעמים.
הדואת מופיע בפרק "Asylum" בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "מון נייט" (2022), המשודרת בשירות הסטרימינג דיסני+, כמקום שבו מארק ספקטור והאלטר אגו שלו סטיבן גרנט מודרכים על ידי האלה המצרית תאורת בחיים שלאחר המוות לאחר שנהרגו על ידי ארתור הארו.
בסדרת הסרטים לילה מוטרף במוזיאון, קבוצה של אלוהויות לוחמות בעולם התחתון מופיעות בלילה מוטרף במוזיאון 2 כאשר קאמונרה משתמש בשילוב כדי לפתוח את השער לעולם התחתון ולזמן צבא של לוחמי הורוס. הלוחמים מופיעים מעולם המתים נושאים חניתות מוכנות לתקוף ולהצטרף למאבק של קאמונרה להשתלט על העולם.
ביצירתו של מחבר דור הביט המכונן ויליאם ס. בורוז, "ארצות המערב" (אנ'), האנטי-גיבור קים קרסון שמטייל בזמן חוקר את הדואת ומתעמת עם תושביו.
ראו גם

ארו (המיתולוגיה המצרית)
אגם האש
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Taylor, John H. (2001). Death and the Afterlife in Ancient Egypt. Chicago, IL: The University of Chicago Press. p. 34. ISBN 0226791645.
1 2  Pinch, G. (1994). Magic in Ancient Egypt. British Museum Press.
1 2  Faulkner, R., ed. (2000). The Egyptian Book of the Dead: The book of going forth by day. Translated by Faulkner, R. Chronicle Books. p.143
↑  Kandil, Hoda Abd allah (2012). "The Function and Symbolism of the Akh in Ancient Egypt". Faculty of Arts Journal. 87 (49 P2). Mansoura University : Faculty of Arts: 1–14 – via Al Manhal Platform.
↑  Weigal, Arthur Edward Pearse Brome (2005-05-27). A Guide to the Antiquities of Upper Egypt. Kegan Paul Library of Ancient Egypt (revised 1st ed.). Taylor & Francis. p. 199. ISBN 978-071031002-6. from Abydos to the Sudan Frontier
↑  Coogan, Michael D. (2013). A Reader of Ancient Near Eastern Texts: Sources for the Study of the Old Testament,"Negative Confessions". New York: Oxford University Press. pp. 149–150.
↑  Taylor, John, ed. (2010). Ancient Egyptian Book of the Dead. British Museum Press.
↑  Dinh, Christine (April 27, 2022). "'Moon Knight': Episode 5 Details Log". Marvel.com. Archived from the original on April 27, 2022. Retrieved April 27, 2022.
↑  Burroughs, William S. (1987). The Western Lands. NY: Viking. ISBN 0670813524.
אפ (Af) או אפו (הידוע בכינויו אפו-רע), צורת ראש האיל של רע בעת נסיעה בדואת (12 השעות של הלילה והעולם התחתון) בדוברת מסקתת יחד עם סיה (אנ') (משמאל ובחזית הדוברה) והקה (אנ') (מימין ובחלק האחורי של הדוברה), מוקף באל הנחש המפותל המגן, מהן.
פפירוס של אני: חלק מ-42 שופטי מאעת גלויים, יושבים ובגודל קטן
הקרב במישורים הקטאלונים

הקרב במישורים הקטאלונים התרחש בשנת 451 בין ברית של צבא רומי בפיקודו של פלביוס אאטיוס, וצבא ויזיגותי בפיקודו של תאודוריד הראשון, כנגד השבטים ההונים בפיקודו של מלכם אטילה. הקרב הסתיים בניצחון הקואליציה הרומית-ויזיגותית.
הרקע לקרב

בשנת 450 התרופפה השליטה הרומית בגאליה. החלק הצפוני שלה שמדרום לריין, הידוע כגאליה בלגיקה, עבר בפועל לשליטת הפרנקים. אזור גאליה אקוויטניה סבל מחוסר יציבות מצד הוויזיגותים, וגם הבורגונדים של אזור האלפים המתינו להזדמנות לחלוקת שלל השטחים מחדש.
האזור היחיד בגאליה שעדיין נתון היה תחת שליטה יציבה של רומי היה חוף הים התיכון, ורצועה שהתמשכה מאזור אורליאן של ימינו דרך עמק הלואר ובהמשך עמק הנהר רון. בתחילת שנת 451 חצו ההונים את הריין בראש צבא גדול שכלל גם שבטים בעלי ברית נוספים, ובאפריל כיתרו את אזור העיר מץ של ימינו. ביוני כבשו את אזור העיר אורליאן של ימינו אשר הייתה עיר מבוצרת ובעלת חשיבות אסטרטגית בשליטה על מעבר הלואר.
הידיעות על המהירות של כיבושי ההונים בטריטוריה האחרונה בגאליה שעדיין נותרה בשליטה רומית חייבו תגובה אגרסיבית בהתאם.
אתר הקרב

המקום המדויק של המישורים הקטאלונים אינו ידוע במדויק, אך הדעה המקובלת היא כי מדובר באזור העיר שאלון-אן-שמפאן שבאזור שמפאן-ארדן, בצפון מזרח צרפת.