stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרי מקאלרוי
ביוגרפיה

מרי ארתור נולדה בגריניץ' שבמדינת ניו יורק לוויליאם ומלווינה (Malvina) ארתור, והייתה הצעירה מתשעת ילדיהם.
מרי למדה בסמינר אמה וילארד שבטרויה שבמדינת ניו יורק, ונישאה לאיש העסקים ג'ון מקאלרוי. נולדו לבני הזוג ארבעה ילדים.
בשנת 1880 נבחר אחיה לסגן נשיא ארצות הברית, וביולי 1881 לאחר ההתנקשות בחיי הנשיא ג'יימס גרפילד ומותו של הנשיא ב-19 בספטמבר 1881 הפך לנשיא.
בשל מות אשתו, ביקש צ'סטר ארתור מאחותו לטפל בבתו, אלן, ולהיות המארחת הרשמית של הבית הלבן. בשל העובדה שמשפחתה התגוררה באולבני שבניו יורק, התגוררה מרי מקאלרוי בוושינגטון רק בעונת החורף, בה נערכו מרבית האירועים החברתיים.
מרי הייתה מארחת פופולרית ביותר בוושינגטון, וכיבדה את הגברות הראשונות לשעבר, ג'וליה טיילר והארייט ליין בכך שהזמינה אותן לכהן עימה בכמה אירועים כמארחות רשמיות.
לאחר שארתור נכשל בקבלת למינוי מפלגתו לבחירות של שנת 1884 שבה מרי לאולבני.
מרי מקלארוי נפטרה בגיל 75 באולבני.
ממלכות חבר העמים הבריטי

ממלכות חבר העמים  ממלכות חבר העמים לשעבר
ממלכות חבר העמים הבריטי (באנגלית: Commonwealth realms) הן 15 מדינות עצמאיות מתוך 56 המדינות החברות בחבר העמים הבריטי, שבראשן עומד מלך משותף. מלכן של מדינות אלו הוא המלך צ'ארלס השלישי. תפקידי המלך בארצות מלכותו הם טקסיים וסמליים בלבד.
הציר המרכזי של מדינות אלו הוא הממלכה המאוחדת (The United Kingdom), שכוללת את אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד, ואשר בה יושב המונרך (כיום המלך) ישיבת קבע. יתר 15 המדינות מכונות כל אחת realm, מונח שאפשר לתרגמו כ"ממלכה" או כ"נחלת המלך". אלו הן מדינות עצמאיות, שבכל אחת מהן בית מלוכה מקומי, ומונרך הנבחר, על-פי חוקיה המקומיים (שהם אימוץ של חוקי הממלכה המאוחדת). בהתאם לחוקים אלה, מכהן צ'ארלס השלישי בכל אחת ואחת מהממלכות בנפרד כמונרך, ותאריו של המלך צ'ארלס השלישי הם בו זמנית "מלך הממלכה המאוחדת", "מלך קנדה", "מלך אוסטרליה", "מלך ניו זילנד" וכו' (ולא: "מלך קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד...").
עד שנות ה-50 של המאה ה-20 היה מקובל לכנות כל אחת מהארצות האלה דומיניון, אולם מונח זה רמז לכפיפות של הארצות לשלטון בבריטניה, ולכן, כדי להדגיש את עצמאותן של הארצות, החלו להשתמש במונח realm (אם כי המונח "דומיניון" מעולם לא בוטל באופן רשמי). הכרה במונרך מבית המלוכה הבריטי כשליט המדינה אינה תנאי לחברותה של מדינה בחבר העמים הבריטי. חבר העמים הבריטי כולל גם מדינות שיש להן בתי מלוכה משלהן או מוסד נשיאות (רובן מושבות בריטיות לשעבר). בכל זאת, כל המדינות החברות חייבות להכיר במונרך הבריטי כראש חבר העמים הבריטי.
שיטת הממשל

בממלכות חבר העמים הבריטי (למעט בממלכה המאוחדת), המלך ממנה מושל כללי המכהן כמשנה למלך וממלא בממלכות אלה את תפקידיו של המלך בהיעדרו. נהוג כי המושל הכללי ממונה בכל מדינה על ידי המלך, בהמלצת ראש הממשלה של כל מדינה ומדינה. באיי שלמה וטובלו נהוג שראש הממשלה נועץ בבית המחוקקים בטרם הוא ממליץ למלך. בפפואה גינאה החדשה ממונה המושל הכללי בהצבעה של הפרלמנט.
בממלכה המאוחדת, המלך ממנה את יועץ המדינה (Counsellor of State) הממלא את תפקידיו הרשמיים בהיעדרו.
כאמור, בחבר העמים הבריטי מדינות רבות נוספות שאינן ממלכות חבר העמים. מדינות אלו לא מעוניינות שבראשן יעמוד מונרך מבית המלוכה הבריטי ועל כן במדינות אלה ראש המדינה הוא שליט מלוכני אחר (לדוגמה בברוניי) או שליט נבחר (לדוגמה בהודו). עם זאת גם מדינות אלו חייבות להכיר בכך כי באופן סמלי מנהיג חבר העמים הבריטי הוא מלך הממלכה המאוחדת.
ממלכות חבר העמים > דגלי המלך במדינות ממלכת חבר העמים

מלכי בית המלוכה הבריטי משתמשים בנס המלכותי רק בממלכה המאוחדת. בכהונתם כמלכי ממלכות חבר העמים יש להם דגלים נפרדים - כך למלך דגל נפרד בהיותו מלך אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד וג'מייקה.
כל אחד מדגלים אלה הוא נס שעליו סמל המדינה, ובמרכז תג מלכותי - קיצור שם המלך ועליו כתר.
למלך יש נס מלכותי נפרד בבקרו במדינות חבר העמים הבריטי שבהן אינו ראש מדינה (מדינת חבר העמים שאינן ממלכות חבר העמים). בעבר היו למלכה אליזבת דגלים עבור סיירה לאון, מאוריציוס, מלטה וטרינידד וטובגו אולם עם עצמאותן של מדינות אלה, ומשהפכו לרפובליקות, הפכו הדגלים חסרי כל שימוש.
ממלכות חבר העמים > דגלי המושלים הכלליים

בדומה למלך, לכל אחד ואחד מהמושלים הכלליים יש נס משלו - אריה צועד היושב מעל הסמל המלכותי של אנגליה, ומעליו כתר מלכותי. מתחת לסמל המלכותי רשומה שם הממלכה.
למושל הכללי של קנדה דגל משלו ובו האריה מחזיק בידו עלה עץ אדר המסמל את קנדה.
שאלות חוקתיות > תפקיד בית המלוכה בממלכה

אף שבאופן רשמי הסמכויות החוקתיות של המלך הן זהות בכל אחת ואחת מהממלכות, הוא אינו מבצע באופן אישי את תפקידו, למעט אלה הנעשים בממלכה המאוחדת, אלא במקרים מיוחדים - וזאת מכיוון שהמלך מתגורר בבריטניה הגדולה. יחד עם זאת, כאשר המלך מבקר בממלכות השונות (המלכה אליזבת נהגה לבקר בהן מדי חמש או שש שנים), הוא מקיים את תפקידיו החוקתיים בעצמו. בתקופה בה המלך אינו נמצא בממלכות השונות (היינו מרבית הזמן) ממלא המושל הכללי את תפקידו השונים כנציג הוד מעלתו.
עצם העובדה שהמלך עומד בראש ממלכות רבות ושונות מחד, ומייצג לרוב את עמדת ממשלת הממלכה המאוחדת מאידך, יוצרת חיכוכים פוליטיים - כגון אלה שאירעו כאשר המלכה  אליזבת ביקרה בירדן ובנאומה הציגה את עמדת הממלכה המאוחדת - עמדה לה התנגדה ממשלת אוסטרליה.
האירועים בהם נוצרה בעיה במצב בו שלט בית המלוכה הבריטי על ממלכות שונות היו מועטים. בשנת 1939 דרום אפריקה וקנדה הכריזו מלחמה על גרמניה הנאצית מספר ימים לאחר הממלכה המאוחדת. עובדה זו הביאה למצב החוקתי הבעייתי בו המלך ג'ורג' השישי מולך הן על מדינות המצויות במצב מלחמה עם גרמניה, והן על מדינות השומרות על יחסי שלום עימה (אוסטרליה וניו זילנד הכריזו מלחמה על גרמניה הנאצית באותו יום בו הכריזה הממלכה המאוחדת מלחמה).
במהלך מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה בשנת 1947 מצא עצמו המונרך ג'ורג' השישי עומד בראש שתי מדינות לוחמות זו בזו (ומהיותו ריבון במדינות אלה - מצא עצמו להלכה במלחמה עם עצמו).
המושל הכללי בכל מדינה ומדינה, מתוקף תפקידו, צריך לדאוג לכך שהמלך לא ימצא עצמו בניגוד עניינים בשל חילוקי דעות בין הממלכות השונות. דוגמה לכך היא מבצע זעם דחוף, אז פלשה קואליציה בהנהגת צבא ארצות הברית לגרנדה במטרה להדיח את השליט הדסון אוסטין (שהשתלט על גרנדה זמן קצר קודם לכן, אך לא ביטל את המלוכה ולא הדיח את המושל הכללי), ובכך יצרה מחלוקת חוקתית, שכן בין הכוחות הפולשים היו גם צבאות של מספר ממלכות חבר העמים, כגון ג'מייקה וברבדוס, שאף הם פועלים מכוח המלוכה. הבעיה נפתרה כאשר המושל הכללי של המדינה, סר פול סקון (אנ'), הכריז בשם המלכה כי הצבא האמריקני מוזמן על מנת "לשמור על הסדר באי", ובהמשך אף "הזמין" את הכוחות של ממלכות חבר העמים האחרות שפלשו לגרנדה. פעולה זו נעשתה במכוון מבלי שהמושל יידע את המלכה עצמה (בהתאם לסמכויות המושל לעשות פעולות כאלה).
שאלות חוקתיות > הריבון בממלכה

ממלכות חבר העמים הם מדינות ריבוניות עצמאיות זו מזו. אין לממלכה המאוחדת כל מעמד מיוחד בממלכות אלה (אף שחלק מהממלכות השאירו את בית הלורדים כחלק ממערכת המשפט שלהן). בראש כל אחת ואחת מהמדינות עומד ריבון נפרד, וזאת על אף שמדובר באותו אדם (כיום המלך צ'ארלס). כך לדוגמה, כל ממלכה וממלכה קובעת את התארים שנושא בית המלוכה בממלכה ואת תפקידי בית המלוכה, וכן כל ממלכה וממלכה קובעת את סדר ההורשה באופן עצמאי (משמעות הדבר, תאורטית, שממלכה אחת יכולה להחליט על סדר הורשה אחר, ולקבוע בתור יורש העצר אדם אחר ממלכה אחרת).
שאלות חוקתיות > אופיו המלוכני של השלטון

מאחר שמדובר בממלכות נפרדות, המלך עומד בנפרד בראש כל ממלכה וממלכה.
למשל, בראשה של קנדה עומד כריבון " מלך קנדה" ולא "מלך בריטניה" ובאותה מידה בראש הממלכה המאוחדת עומד "מלך הממלכה המאוחדת" ולא "מלך קנדה" (אף שמדובר באותו אדם).
יחד עם זאת, מאחר שמדובר באותו אדם (אף שלא מדובר באותו "כתר") התוצאה היא שקיים דמיון רב בין מאפיינים שונים של הממלכות השונות. כך למשל, דמותה של המלכה הופיעה על מטבעות ובולים בכל הממלכות השונות (אף שמדובר במטבעות שונים ובולים שונים), וכן פוליטיקאים, שופטים ומתאזרחים נדרשים להביע נאמנות למלך (ואף שמדובר באותו אדם, מדובר במלך הנפרד לכל ממלכה וממלכה).
דעת הקהל

בדרך כלל תומכי השארת המלוכה במדינה מסוימת הן אותן קבוצות באוכלוסייה התומכות בהשארת הקשרים (ולו הסמליים) לממלכה המאוחדת. במהלך המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 מרבית הפוליטיקאים בדומיניונים (שהיו אז מושבות בעלות אוטונומיה פנימית) תמכו בחיזוק הקשרים הצבאיים והכלכליים עם הממלכה המאוחדת (וזאת על אף שלעיתים היו ניגודי אינטרסים בין הדומיניונים לממלכה המאוחדת). שמירת הקשרים עם הממלכה המאוחדת ובייחוד המשך השלטון המלוכני בדומיניונים נראו למרבית תושבי הדומיניונים כדבר מובן מאליו - ולעיתים אף השייכות לאימפריה הבריטית נראתה עדיפה על פני עצמאות מדינית.
עם עליית הסנטימנטים הדה- קולוניאליסטיים החל מאמצע המאה ה-20, גבר הרצון לעצמאות מדינית וכלכלית ועימו עלו קולות הקוראים לניתוק הקשרים עם מוסד המלוכה. החל משנות ה-80 של המאה ה-20, אף לא אחת מממלכות חבר העמים שומרת על קשרים חוקתיים או משפטיים עם הממלכה המאוחדת. בית המלוכה מהווה אמנם גורם מקשר, אך אין מדובר בגורם מאחד כפי שהיה בשיאה של האימפריה הבריטית, ולמעשה רואים את בית המלוכה כבית מלוכה עצמאי בכל מדינה ומדינה (אף שבראשו עומדת אותו מלך).
דעת הקהל > מחלוקת בשאלת המלוכנות

בסוף המאה ה-20 החל דיון ציבורי בממלכות חבר העמים בשאלת השארת מוסד המלוכה על כנו. מרבית התושבים מתייחסים באדישות מה למוסד המלוכה הפאסיבי למעשה בפעילותו בממלכות חבר העמים, אחרים רואים את מוסד המלוכה כגורם א-פוליטי מאחד בין מדינות חבר העמים הבריטי, אולם יש הרואים את מוסד המלוכה כמוסד המונע עצמאות אמיתית של מדינתם מהממלכה המאוחדת - והעובדה שדמות המונרך מופיעה על סמלי המדינה (המטבעות, הבולים והשטרות) הופכת את מדינתם ל"מדינת משנה" של הממלכה המאוחדת.
דעת הקהל > מחלוקת בשאלת המלוכנות > תומכי המלוכנות

בתחילת שנות ה-60 ועם עליית התנועות הרפובליקניות הקוראות לביטול המלוכה, החלו במקביל לעלות תנועות הקוראות לשמר את מוסד המלוכנות במדינה.
בשנת 1943 נוסדה באנגליה הליגה המלוכנית הבינלאומית במטרה לשמור את המלוכנות ברחבי האימפריה הבריטית ובייחוד בממלכות חבר העמים.
באותה שנה נוסדה באוסטרליה הליגה המלוכנית האוסטרלית - הפועלת נמרצות בחל משנת 1999 נגד התנועות הרפובליקניות באוסטרליה הקוראות לביטול המלוכה.
בשנת 1955 נוסדה בניו זילנד הליגה המלוכנית של ניו זילנד בראשות ראש הממשלה הניו זילנדי לשעבר ג'ני שיפלי, ויושב ראש בית הנבחרים של ניו זילנד פיטר טאפסל.
בשנת 1970 נוסדה הליגה המלוכנית של קנדה במטרה להאבק בתנועות של לסטר פירסון ופייר טרודו שניסו להפחית את חשיבות המלוכה בקנדה.
דעת הקהל > מחלוקת בשאלת המלוכנות > רפובליקניזם

התנועות הרפובליקניות הקיימות כיום בממלכות חבר העמים שונות מאלו שביטלו את המלוכה במדינות חבר העמים מיד עם קבלת עצמאותן. בממלכות הקיימות קיים בית מלוכה מזה זמן רב - ולעיתים למעלה ממאה שנים. מרבית אזרחי המדינות מרוצים מהמצב הקיים, והוויכוחים דנים בעיקר בתועלת שבביטול בית המלוכה ובשינויים שיגרמו למצב הקיים. הרפובליקנים נדרשים להראות כי אכן יש תועלת במהלך מסוג זה, ולא די בטענות תאורטיות בשאלות חוקתיות ומשפטיות.
ראו גם

חבר העמים הבריטי
דומיניון
מושבת כתר
הערות שוליים

↑  מונרך שהוא צאצא פרוטסטנטי של האלקטורית סופיה מהנובר
↑  חוק ההסדר 1701 החל בכל ממלכות חבר העמים.
| המלכה אליזבת השנייה |
| --- | --- | --- |
| כתרים של ממלכות חבר העמים |  מלכת אנטיגואה וברבודה • מלכת אוסטרליה • מלכת איי שלמה • מלכת איי בהאמה • מלכת בליז • מלכת ג'מייקה • מלכת גרנדה • מלכת הממלכה המאוחדת • מלכת טובלו • מלכת ניו זילנד (מלכת איי קוק) • מלכת סנט וינסנט והגרנדינים • מלכת סנט לוסיה • מלכת סנט קיטס ונוויס • מלכת פפואה גינאה החדשה • מלכת קנדה  |  |
| כתרים לשעבר | מלכת פקיסטן • מלכת דרום אפריקה • מלכת סרי לנקה • מלכת גאנה • מלכת ניגריה • מלכת טנזניה • מלכת סיירה לאון • מלכת אוגנדה • מלכת קניה • מלכת מלטה • מלכת גמביה • מלכת גינאה • מלכת מאוריציוס • מלכת פיג'י • מלכת ברבדוס  |  |
| תארים | ראש חבר העמים הבריטי • הצ'יף הגדול של פיג'י |  |
| אירועים רשמיים |  הכתרתה • יובל הכסף • יובל האודם • יובל הזהב • יובל היהלום • יובל הספיר • יובל הפלטינה • יום הולדתה הרשמי של המלכה • יום ויקטוריה • מותה של אליזבת השנייה • הלוויית המלכה אליזבת השנייה  |  |
הנס המלכותי האישי של המלכה אליזבת השנייה.
הנס המלכותי של מלטה בין השנים 1964–1974 בהם הייתה המדינה ממלכת חבר העמים.
מרתון טבריה

| --- | --- |
 ענף:  ריצת מרתון
 תאריך ייסוד:  31 בדצמבר 1977
 ארגון מפעיל:  איגוד האתלטיקה בישראל
 מדינות משתתפות:  ישראל ישראל
 עיר מארחת:  טבריה 
 זוכה:  גברים: תחלואיני מלקה   נשים: ביטי דויטש
 הכי הרבה זכיות:  גברים: לינדזי רוברטסון, אחמד חוסיין, למי צ'נגרא (3)   נשים: נילי אברמסקי (9)
  אתר האינטרנט הרשמי של מרתון טבריה
 
מרתון טבריה הבינלאומי (ידוע גם כמרתון הכנרת) הוא מרוץ מרתון שנערך בכל שנה, משנת 1977 על ידי איגוד האתלטיקה בישראל ועיריית טבריה ובשיתוף גופים נוספים והיווה את אליפות ישראל בריצת מרתון. הוא היה הגדול והוותיק מבין שלושת מרוצי המרתון הנערכים בישראל, הכוללים גם את מרתון ירושלים ומרתון תל אביב. בין הרצים הבולטים משתתפים גם רצים אורחים מקניה, אתיופיה וארצות נוספות.
המרוץ הראשון התקיים ב-31 בדצמבר 1977 ובשנים הראשונות, הוא נערך בסוף חודש דצמבר. בהמשך עבר להתקיים בחודש ינואר. במרץ 2023 הודיעה עיריית טבריה על ביטולו של המרתון בשל חוסר כדאיות כלכלית.
מרתון טבריה הבינלאומי היה נחשב לאחד הוותיקים בעולם ומוכר על ידי aims ארגון מרתונים בינלאומי.
מסלול הריצה באורך 42,195 מטרים, מתחיל בטבריה, פונה דרומה לצמח, מקיף באופן חלקי את הכנרת, ממשיך צפונה עד עין גב, וחוזר, בכיוון ההפוך, באותה דרך עד לטבריה. מכיוון שהמרתון נערך על שפת הכנרת בגובה כ-200 מ' מתחת לפני הים הוא היה נחשב למרתון הנמוך בעולם.
יחד עם מקצה הריצה למרחק מרתון מלא, היה נערך גם מקצה ריצה למרחק קצר יותר. בשנים הראשונות, אורכו של המקצה הקצר היה 12 ק"מ והוא כונה תריסרון וגם מרוץ הצדעה לצה"ל. בשנים האחרונות, נקבע אורכו של המקצה הקצר ל-10 ק"מ. מספר המשתתפים במקצה למרחק מרתון עבר בשנת 2010 את ה-1200 מסיימים והיה הגדול בישראל בתחום המרתון.
בתאריך 15 למרץ 2023 קיבלה עירית טבריה החלטה לבטל את המשך קיומו של המרתון עקב אי הצלחה כלכלית בעסקים בעיר ועקב הצלחתו של תחרות איש הברזל טבריה. באפריל 2023 נקבע כי המרתון יתקיים כסדרו לאחר התערבותו של שר התרבות והספורט בנושא.
שיאי מרתון טבריה > נשים

שיא המסלול לנשים במרתון טבריה, 2:25:45 שעות, נקבע על ידי היווט גברקידאן מאתיופיה בשנת 2017.
שיא המסלול של אתלטית ישראלית, 2:32:25 שעות, נקבע על ידי ביטי דויטש בשנת 2020.
שיאי מרתון טבריה > גברים

שיא המסלול לגברים במרתון טבריה, 2:07:30 שעות, נקבע על ידי פטריק טאמבווה מצרפת בשנת 2012.
שיא המסלול של אתלט ישראלי, 2:13:00 שעות, נקבע על ידי דוד טאייצ'או בשנת 2022.
הערות שוליים

↑  נורית ברצקי, זהבה נעה ב-14 קמ"ש, מעריב, 6 בינואר 1978
↑  אלי אשכנזי‏, מרתון טבריה בוטל: "היינו חייבים לקבל החלטה אמיצה ומושכלת", באתר וואלה, 14 במרץ 2023
↑  מ-1983 נערך בירדן מרתון לאורך ים המלח, הנמוך ממרתון טבריה
↑  פרסום ראשון: מרתון טבריה יתקיים כסדרו גם השנה | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  ווינר של מרתון
לאונרד מאינה, זוכה מרתון טבריה ב-2007 וב-2008
מרי מחלדר

| --- | --- |

 לידה:  שנות ה־30 של המאה ה־15 חראבה, הולנד 
 פטירה:  1 בדצמבר 1463 טירת רייבנסקרייג, פיף, ממלכת סקוטלנד ממלכת סקוטלנד
 מדינה:  ממלכת סקוטלנד ממלכת סקוטלנד
 מקום קבורה:  ארמון הולירוד 
 בן או בת זוג:  ג'יימס השני, מלך סקוטלנד (3 ביולי 1449–?) 
 
מרי מחלדר או מרי מחלרה או מרי מגולדרס (באנגלית: Mary of Guelders; נולדה בשנת 1434 לערך – 1 בדצמבר 1463) הייתה המלכה הרעיה של מלך סקוטלנד ג'יימס השני.
קורות חיים

מרי הייתה בתם של ארנולד, דוכס חלדר וקתרין (בתו הבכורה של אדולף הרביעי, דוכס קליווס (קלווה)).
מרי נישאה לג'יימס השני מלך סקוטלנד בכנסיית הולירוד שבאדינבורו ב-3 ביולי 1449 ונולדו להם שבעה ילדים:
בן שלא זכה לשם, מאחר שנפטר זמן קצר לאחר לידתו ב-19 במאי 1450
ג'יימס (1451–1488), לימים המלך ג'יימס השלישי.
אלכסנדר סטיוארט, דוכס אולבני (1454–1485)
דייוויד סטיוארט, רוזן מוריי (1456–1457)
ג'ון סטיוארט, רוזן מאר (1459 לערך - 1479)
הנסיכה מרגרט סטיוארט, נישאה לוויליאם קריצ'טון, לורד קריצ'טון ואוכינגול.
הנסיכה מרי סטיוארט (נפטרה בשנת 1488), נישאה לתומאס בויד, רוזן אראן, ובשנית לג'יימס המילטון, לורד המילטון.
לאחר מותו של בעלה, ובשל גילו הצעיר של בנה, הייתה מרי עוצרת סקוטלנד עד הגיעו של ג'יימס השלישי לגיל הבגרות.
מרי הייתה קתולית אדוקה, וייסדה את כנסיית טריניטי קולג' במייל המלכותי של אדינבורו, בשנת 1460, לזכרו של בעלה. הכנסייה נהרסה בשנת 1848 על מנת להקים את תחנת וייברלי, אולם נבנתה בחלקה מחדש בשנת 1870.
מרי נפטרה בשנת 1463 בטירת רייבנסקרייג שבפיף, ונקברה בכנסייה שייסדה. בעת הריסת הכנסייה בשנת 1848 הועבר ארונה של מרי למנזר הולירוד שבו נישאה.
משפחת אלדוברנדיני

סמל המשפחה
משפחת אלדוברנדיני (באיטלקית: Aldobrandini) היא משפחת אצולה איטלקית. מקורה של המשפחה בפירנצה, אך היא עברה לרומא עם בחירתו של בן המשפחה איפוליטו לאפיפיור קלמנס השמיני ב-1592. חמישה מבני המשפחה כיהנו כקרדינלים. ארמון המשפחה, פלאצו אלדוברנדיני, הוקם על גבעת הקווירינאליס ברומא. כן מוכרת וילת אלדוברנדיני בפרסקטי שבלאציו, אותה העניק קלמנס השמיני לאחיינו הקרדינל פייטרו אלדוברנדיני ב-1598.
המשפחה נקשרה בקשרי נישואין עם משפחות פארנזה (רנוצ'יו הראשון פארנזה, דוכס פארמה ופיאצ'נצה נשא לאשה את מרגרטה אלדוברנדיני ב-1600) ובורגזה (פאולו בורגזה נשא לאשה את אולימפיה אלדוברנדיני ב-1638).
המשפחה ממשיכה להתקיים כנצר לאולימפיה בורגזה-אלדוברנדיני ותואר הבכיר בבניה הוא "נסיך אלדוברנדיני". כך למשל דון קאמילו בורגזה, נסיך אלדוברנדיני (1816-1902) היה מראשי "האצולה השחורה" ("nobiltà nera" או "aristocrazia nera"), קבוצה של משפחות אצולה רומאיות (בהן גם משפחת אורסיני ומשפחת קולונה) שתמכה באופן מסורתי במדינת האפיפיור ולא בשלטון החילוני ששלט ברומא, בעיקר לאחר כינון ממלכת איטליה ב-1870. יורש התואר כיום הוא הנסיך קאמילו אלדוברנדיני (יליד 1945) ובנו דון קלמנטה אלדוברנדיני (יליד 1982)‏.
בת המשפחה, הנסיכה אולימפיה-אנה אלדוברנדיני (ילידת 1955), נישאה ב-1974 לדוד רנה דה-רוטשילד (מן הענף הצרפתי של המשפחה, יו"ר דה בירס לשעבר).
אוסף האמנות של המשפחה כולל ציור של המדונה והילד מאת רפאל, הנקראת "המדונה של אלדוברנדיני".
הערות שוליים

↑  גנגאולוגייה בורגזה-אלדוברנדיני
↑  גנאלוגיה של משפחת רוטשילד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119146444  VIAF: 88637110   WorldCat (עם VIAF): 88637110
מקדם תקומה

כדורסל קופץ מדגים התנגשות אי-אלסטית.
במכניקה קלאסית, מקדם תקומה הוא גודל פיזיקלי המאפיין את מידת האלסטיות בהתנגשות בין שני גופים. מקדם התקומה הוא מינוס הפרש המהירויות אחרי ההתנגשות חלקי הפרש המהירויות לפני ההתנגשות, כלומר
כאשר  \ v_{2},v_{1} הן מהירויות גוף 1 וגוף 2 לפני ההתנגשות, ו- \ u_{2},u_{1} הן מהירויות גוף 1 וגוף 2 לאחר ההתנגשות.
מקדם תקומה שערכו אחת מציין התנגשות אלסטית לחלוטין, שבה נשמרת האנרגיה הקינטית, בעוד מקדם תקומה אפס משמעותו התנגשות פלסטית לחלוטין. מקדם תקומה בין אפס לאחת מציין התנגשות ביניים. מקדם התקומה לא מייצג את כמות האנרגיה הקינטית שהלכה לאיבוד בהתנגשות, אם כי הגדלים קשורים זה בזה.
המהירויות בנוסחה הן סקלרים, כלומר עבור התנגשות המתרחשת בממד אחד. כל התנגשות בין שני גופים ניתן לרשום בממד אחד במערכת הייחוס של מרכז המסה.
מקדם התקומה של התנגשות תלוי בגורמים רבים, כגון: מידת האלסטיות של הגוף הפוגע, סוג המשטח בו פוגע בגוף, ויסקואלסטיות (חיכוך פנימי בתוך הגוף) ועוד. עם זאת, גם בהתנגשויות אידיאליות מהבחינות הללו (היעדר חיכוך פנימי, משטח קשיח במידה אינסופית וחומר אלסטי למדי) עדיין קיימת מגבלה בסיסית על מקדם התקומה של עצם, והוא לעולם לא יכול להיות שווה לאחד. הסיבה לכך היא שמהירות הקול בחומר ממנו עשוי הגוף הפוגע סופית, כך שחלקים שונים שלו "יודעים" על ההתנגשות בזמנים שונים ויש הפרש בזמני התגובה שלהם. כתוצאה מסופיות מהירות הקול, הגוף לא מגיב כגוף קשיח, וחלק מהאנרגיה של ההתנגשות מועברת לרובד פנימי (רעידות פנימיות למשל) במקום לאנרגיה קינטית של מרכז המסה.
חיזוי מקדם התקומה מתכונות החומר

מקדם התקומה אינו תכונה של החומר ממנו עשוי העצם בלבד מכיוון שהוא משתנה עם הצורה של הגוף והתנאים הספציפיים של ההתנגשות, אבל הוא ניתן לחיזוי מתכונות החומר וממהירות הפגיעה כאשר מפשטים את מאפייני ההתנגשות. כדי להימנע מהסיבוכים הכרוכים בתנועה סיבובית וחיכוך, נחשיב את המקרה האידיאלי של זוג עצמים כדוריים זהים, המתנגשים כך שמרכזי המסה שלהם והמהירויות היחסיות שלהן נחות כולן על ישר אחד.
עבור חומרים רבים, כמו מתכות וחומרים קרמיים, ניתן להניח שהם אלסטיים באופן מושלם כאשר המאמצים המתפתחים בהתנגשות לא עוברים את החוזק שלהם, בו ניתן לראות את הגבול האלסטי שלהם. כאשר הנחה זו מתקיימת, אנרגיית ההתנגשות נאגרת באופן תאורטי במעיין אפקט-קפיצי של דחיסה אלסטית והתוצאה היא e = 1. אולם הנחה זו תקפה רק למהירויות של בין 0.1m/s ל-1m/s. הגבול האלסטי נשבר במהירויות גבוהות יותר משום שכל האנרגיה הקינטית נאגרת בנקודת המגע. יותר מכך, הגבול האלסטי נשבר בחלק משטח המגע, ותוצאתו אובדן אנרגיה קינטית לדפורמציה פלסטית. ניתן להסיק את חוק הפרופורציה הבא להתנהגות האנרגיה הקינטית שלא אבדה לדפורמציה פלסטית משיקולים אלה:
\%{\text{impact energy available for restitution}}\propto {\frac {\text{yield strength}}{\text{elastic modulus}}}
וממנו להסיק את התנהגות מקדם התקומה עבור מהירות וצפיפות נתונות:
{\text{coefficient of restitution}}\propto {\sqrt {\frac {\text{yield strength}}{\text{elastic modulus}}}}
חוזק גבוה של החומר מאפשר לחלק גדול יותר של "נפח המגע" של החומר להישאר בתחום האלסטי. מודול אלסטי נמוך יותר מאפשר לשטח מגע גדול יותר להתפתח במהלך ההתנגשות כך שהאנרגיה מתפלגת על נפח גדול יותר מתחת למשטח בנקודת המגע. זה עוזר למנוע שבירה של הגבול האלסטי.
מודל של מקדם התקומה של מערכות מורכבות

ניתן למדל גוף מורכב כמערך של N מסות שבין כל שניים מחבר קפיץ רפוי. ברגע שהגוף נכנס להתנגשות הגוף, דהיינו המערך, סופג זעזוע מסוים, וחלק מהאנרגיה הקינטית המקורית של הגוף הופך לאנרגיה ויברציונית פנימית של הגוף, כך שהגוף חוזר רק עם חלק מהאנרגיה הקינטית המקורית שלו כאנרגיית מרכז מסה. תחת ההנחה שמסתו של הגוף הגדול בין השניים אינסופית ביחס למסת הגוף הקטן בין השניים, כמו גם שלגוף הכבד קשיחות אינסופית (כך שההחזרה הופכת תלויה במבנה של הגוף הקל בלבד), ניתן לתאר את מקדם התקומה כמקדם פנימי מאפיין של הגוף לבדו, ללא קשר להתנגשות. מצב כזה מתרחש למשל בהתנגשות של גוף ברצפה. מטרת המודל הבא להעריך את מהירות החזרה u של גוף מורכב כתלות במהירות הפגיעה v ולהעריך את היחס
 e_{COR}=u/v.
מודל של מקדם התקומה של מערכות מורכבות > קירוב ראשון

כקירוב ראשון ניקח מערכת של 2 קפיצים זהים ושתי מסות זהות, מסת כל מסה m וקבוע הקפיץ k לכל קפיץ. אורכו הרפוי של כל קפיץ L, ומשקל הגופים מוזנח בבעיה. המערכת מתנגשת ברצפה במהירות v, כל הנתונים מוצגים באיור. המשוואות הדיפרנציאליות המתארות את תנועת הגופים בזמן הן:
{\ddot {h_{1}(t)}}=k/m(L-h_{1}(t))+k/m(h_{2}(t)-h_{1}(t)-L)
{\ddot {h_{2}(t)}}=-k/m(h_{2}(t)-h_{1}(t)-L)
h_{1}(t) הוא מיקום המסה התחתונה כפונקציה של הזמן ו- h_{2}(t) מיקום המסה העליונה בזמן, כאשר כיוון למעלה מוגדר כחיובי.
פתרון המשוואות הדיפרנציאליות:
כדי לפשט את המשוואות ראשית נציג ניסוח חלופי למשוואות באמצעות הצגת הסטייה מנקודות שיווי המשקל בגבהים h=L,2L:
h_{2}=X_{2}-2L ו- h_{1}=X_{1}-L ואז המשוואות הדיפרנציאליות הופכות להיות:
{\ddot {X_{1}(t)}}=-k/mX_{1}(t)+k/m(X_{2}(t)-X_{1}(t))=k/m(X_{2}(t)-2X_{1}(t))
{\ddot {X_{2}(t)}}=-k/m(X_{2}(t)-X_{1}(t))
כעת נציג את הבעיה בייצוג מטריציוני ונמצא את אופני התנודה העצמיים. הצבת פתרונות מהצורה:  X_{1}(t)=A_{1}e^{iwt},X_{2}(t)=A_{2}e^{iwt} מובילה להצגה:
{\begin{bmatrix}2k-\omega ^{2}m&-k\\+k&\omega ^{2}m-k\end{bmatrix}}{\begin{pmatrix}A_{1}\\A_{2}\end{pmatrix}}=0
כדי שלמערכת המשוואות הזאת יהיה פתרון, על הדטרמיננטה שלה להתאפס, מה שמוביל למשוואה ממעלה רביעית:
(2k-\omega ^{2}m)(\omega ^{2}m-k)+k^{2}=-(\omega ^{2}m)^{2}+3k(\omega ^{2}m)-k^{2}=0
ניתן להפוך את המשוואה למשוואה ריבועית על ידי ההצבה  t=\omega ^{2} ולקבל את הפתרונות:
\omega _{1,2}={\sqrt {\frac {3\pm {\sqrt {5}}}{2}}}\omega _{0}
כאשר  \omega _{0}={\sqrt {\frac {k}{m}}}. נסמן כעת ב- A_{1},B_{1} את אמפליטודות התנודה של כל אחת מהמסות בתדר העצמי  \omega _{1}, ובאופן דומה נגדיר את  A_{2},B_{2}. האנרגיה הקינטית של מרכז מסה שאבדה בהתנגשות שווה לאנרגיה האלסטית שנאצרה בקפיץ המחבר בין שתי המסות ברגע התנתקות הקפיץ התחתון מהקרקע כלומר, ל-:  \triangle E_{k}={\frac {1}{2}}k(X_{2}(T)-X_{1}(T))^{2}={\frac {1}{2}}kX_{2}^{2}(T) כאשר  t=T הוא רגע ההתנתקות. לכן כל שנותר הוא להעריך את האמפליטודות  A_{1},B_{1},A_{2},B_{2} של המסות.
תנאי ההתחלה הם  {\dot {X_{1}(0)}}=-V,{\dot {X_{2}(0)}}=-V. יחד עם התנאי  {\ddot {X_{1}(t)}}+{\ddot {X_{2}(t)}}=-k/mX_{1}(t) (תנאי זה מייצג את השוויון בין המתקף שמפעילה הרצפה לשינוי התנע של המערכת), אשר ניתן לרשמו גם כך:  X_{1}^{(3)}(t)+X_{2}^{(3)}(t)=-k/m{\dot {X_{1}(t)}}=-\omega _{0}^{2}\cdot V. על כך נוסף התנאי:  X_{1}^{(3)}(t)-X_{2}^{(3)}(t)=k/m(2{\dot {X_{2}(t)}}-{\dot {X_{1}(t)}}). ארבעת התנאים הללו מאפשרים להרכיב מערכת של 4 משוואות ליניאריות, אשר בתום תהליך חישובי ארוך ניתן להסיק מהן את התוצאה למקדם התקומה:  e_{COR}=0.417. כלומר רוב האנרגיה עוברת לרובד ויברציוני פנימי. זה כמובן לא אומר דבר על ההתנהגות הגבולית של גוף חומרי אמיתי, שכן כדי למדלו צריך לפתור עבור N מסות וקפיצים כאשר N שואף לאינסוף.
מודל של מקדם התקומה של מערכות מורכבות > הכללה ל-N מסות וקפיצים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עבור מערך של N מסות וקפיצים נקבל N משוואות דיפרנציאליות מצומדות עבור כל אחת מהתאוצות של המסות. כאשר  i<N מתקיים עבור המסה ה-i (המסות ממוספרות מלמטה למעלה):
{\ddot {X}}_{i}(t)=-(X_{i}(t)-X_{i-1}(t))k/m+k/m(X_{i+1}(t)-X_{i}(t))=k/m(X_{i+1}(t)+X_{i-1}(t)-2X_{i}(t))
ואילו עבור המסה העליונה (שמספרה N) מתקיים:
{\ddot {X}}_{N}(t)=-(X_{N}(t)-X_{N-1}(t))k/m
אם נסמן  k/m=\omega _{0}^{2} בניסוח מטריציוני נקבל שהנגזרת הזמנית השנייה של ווקטור המצב  (X_{1}(t),X_{2}(t),...,X_{N}(t)) שווה למכפלה שלו במטריצה מסוימת:
d^{2}(X_{1}(t),X_{2}(t),...,X_{N}(t))/dt^{2}={\begin{bmatrix}-2\omega _{0}^{2}&\omega _{0}^{2}&0&\cdots &0\\\omega _{0}^{2}&-2\omega _{0}^{2}&\omega _{0}^{2}&0&\cdots \\\cdots &\cdots \\\cdots &\cdots &\cdots &\cdots &\cdots -\omega _{0}^{2}\end{bmatrix}}{\begin{pmatrix}X_{1}(t)\\X_{2}(t)\\\vdots \\X_{N}(t)\end{pmatrix}}
התדירויות הטבעיות  \omega _{1},\omega _{2},...\omega _{N} של המערכת בגבול שבו N שואף לאינסוף, הן למעשה הערכים העצמיים של המטריצה האינסופית הזאת (הערך העצמי  \lambda _{i} למעשה שווה לריבוע התדירות הטבעית שמתאימה לו:  \omega _{i}^{2}). מכאן, התגובה של גוף להתנגשות (מידת ספיגת האנרגיה שלו) תלויה בהתנהגות האסימפטוטית של הערכים העצמיים של מטריצות אינסופיות בעלת התבנית הזאת.