stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החלטה 1403 של מועצת הביטחון של האו"ם
החלטה

ההחלטה נתקבלה לאחר שנזכרה בהחלטות 1397 (2002) ו-1402 (2002), דרשה המועצה ליישם את החלטה 1402 על ידי הצד הישראלי והפלסטיני.
מועצת הביטחון הביעה את דאגתה מהידרדרות המצב בשטח וציינה כי החלטה 1402 טרם יושמה. היא דרשה את יישומה המיידי ובירכה על ביקורו של מזכיר המדינה של ארצות הברית קולין פאוול באזור ועל מאמציהם של שליחים מרוסיה, ארצות הברית, האיחוד האירופי ומתאם מיוחד של האו"ם להביא לפתרון בר קיימא של הסכסוך במזרח התיכון.
המועצה הורתה למזכיר הכללי קופי אנאן לעדכן את המועצה בהתפתחויות במצב.
הצבעה

בשונה מההחלטה הקודמת, בה נעדרה סוריה מההצבעה בהפגנתיות, החלטה זו התקבלה פה אחד.
הערות שוליים

↑  "Security Council reiterates call for Mideast ceasefire, Israeli withdrawal; welcomes mission of United States Secretary of State". United Nations. 4 באפריל 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cohn-Sherbok, Dan; Alami, Dawoud Sudqi El (2008). The Palestine–Israeli conflict: a beginner's guide (3rd ed.). Oneworld. p. 115. ISBN 978-1-85168-611-7.
↑  "Security Council urges implementation of resolution 1402, hails Powell mission". United Nations News Centre. 4 באפריל 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
הלמוט פופנדיק

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1902 Hude, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  11 בינואר 1994 (בגיל 92) אולדנבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת מינכן  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
הלמוט פופנדיק (בגרמנית: Helmut Poppendick;‏ 6 בינואר 1902 - 11 בינואר 1994) היה רופא פנימי, ראש מטה השירות הרפואי של האס אס והמשטרה, מנאשמי משפט הרופאים בגרמניה.
ביוגרפיה

למד רפואה בשנים 1919-1926 בגטינגן, מינכן וברלין. קיבל את רישיונו הרפואי ב-1 בפברואר 1928. לאחר מכן עבד במשך ארבע שנים כסייען רפואי בקליניקה הרפואית בשריטה. מיוני 1933 עד אוקטובר 1934 היה סגן מנהל בית חולים גדול בברלין.
בשנת 1935 השלים את הכשרתו כמומחה ל"טוהר הגזע" במכון קייזר וילהלם לאנתרופולוגיה, לגנטיקה האנושית ולאאוגניקה. לאחר הכשרות אלה, היה לעוזרו של ארתור גיט במשרד הפנים של הרייך. אף החזיק בתפקיד ראש מטה השירות הרפואי של אס האס והמרכז הרפואי לגנטיקה, שבשנת 1937 נהפך למשרד ההתיישבות והגזע הראשי של האס אס. פופנדיק היה ראש המחלקה והצוות של המשרד הגנאלוגי.
בתחילת מלחמת העולם השנייה גויס כשליש של מחלקה רפואית בצבא ולקח חלק בהתקפה על בלגיה, צרפת והולנד. בנובמבר 1941 התקבל לשורות הוואפן אס-אס. בשנת 1943, ארנסט רוברט גרוויץ, הרופא הראשי של האס אס, מינה אותו לעמוד בראש צוותו. פופנדיק הצטרף גם לשורותיה של המפלגה הנאצית בשנת 1932 ולאס אס. באס אס הגיע לדרגת אוברפיהרר.
הלמוט פופנדיק היה מעורב בסדרת ניסויים שנערכו על אסירי מחנות הריכוז, כולל הניסויים שנערכו בראוונסבריק.
ביוגרפיה > אחר מלחמת העולם השנייה

בפסק הדין של בית הדין הצבאי האמריקאי, ב-20 באוגוסט 1947, הוא זוכה מאשמה במעורבות בניסויים, אך נידון לעשר שנות מאסר בגין חברות בארגון פשע, ארגון האס אס. בפועל, שוחרר מהכלא ב-31 בינואר 1951.
האספה הלאומית (צרפת)

ערך זה עוסק בבית הנבחרים של הרפובליקה הצרפתית בת זמננו. אם התכוונתם לגוף המחוקק הזמני בעת המהפכה הצרפתית, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  צרפת צרפת
 סוג:  בית תחתון
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  9 בדצמבר 1958 – הווה (65 שנים) 
 רשות קודמת:  National Assembly of the 4th Republic 
 הרכב
 מספר מושבים:  577
 
 קואליציה        קדימה! (250) אופוזיציה        האיחוד האקולוגי והחברתי החדש של העם (151)      צרפת בלתי-כנועה (75)       המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית (31)       אקולוגיה אירופית-הירוקים (23)       המפלגה הקומוניסטית של צרפת (22)      האיחוד הלאומי (צרפת) (89)       הרפובליקנים (62)       ליברלים וטריטוריות מעבר לים (16)       עצמאיים (9)
 בחירות
 שיטת בחירות:  בחירות אזוריות בשני שלבים
 בחירות קודמות:  12 בספטמבר 2022
 בחירות הבאות:  30 ביוני 2024
 מנהיגים
 יושב ראש:  יעל ברון-פיבה 
 משכן
 
 ארמון בורבון, פריז
 קואורדינטות:  48°51′43″N 2°19′07″E﻿ / ﻿48.861944444444°N 2.3186111111111°E﻿ / 48.861944444444; 2.3186111111111
 אתר אינטרנט
 אתר רשמי
 
האספה הלאומית (בצרפתית: Assemblée nationale) היא הבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי (הבית העליון הוא הסנאט).
באספה הלאומית חברים 577 נציגים הנבחרים בבחירות אזוריות. הנציגים נבחרים בכל אזור בשיטת בחירות של שני סיבובים. בראש האספה הלאומית עומד יו"ר האספה, בדרך כלל נציג המפלגה הגדולה ביותר, ולצדו סגנים הבאים מקשת המפלגות המיוצגות בבית. אורך קדנציה של האספה הלאומית הוא חמש שנים, אך לנשיא הרפובליקה הסמכות להורות על פיזור האספה ועריכת בחירות חדשות, ובלבד שלא עשה כן במהלך השנה הקודמת.
האספה הלאומית מתכנסת ב"ארמון בורבון" ברובע השביעי שבלב פריז, על גדת הסן. חיילי משמר הרפובליקה מאבטחים את המבנה.
מסורת שהחלה באספה הלאומית הראשונה בזמן המהפכה הצרפתית קובעת כי מפלגות השמאל הפוליטי יושבות לשמאלו של יו"ר האספה (מנקודת מבטו), בעוד מפלגות הימין יושבות לימינו. סדרי ישיבה אלה קיימים עד היום, כך שסידור המושבים באספה מייצג סמלית את מערך הקשת הפוליטית. בהשראת האספה הלאומית הצרפתית, אומצו המונחים "שמאל" ו"ימין" ברחבי העולם כמונחים המייצגים את המצע האידאולוגי של מפלגות ופוליטיקאים.
נכון לבחירות הפרלמנטריות בשנת 2022, מפלגתו של נשיא צרפת, עמנואל מקרון, רנסאנס (Renaissance) וסיעתה הפרלמנטרית, אינה מחזיקה ברוב מוחלט באספה הלאומית, זאת לאחר שאיבדה 100 מושבים שבהן החזיקה לאחר בחירות 2017, ונותרה עם 250 מושבים מתוך 577, ולכן, כעת מונהגת ממשלת מיעוט בראשותו של גבריאל אטאל, חבר המפלגה.
ב-9 ביוני 2024, הודיע מקרון על פיזור האספה הלאומית ועריכת בחירות בזק ב-30 ביוני 2024, בעקבות הפסדה של מפלגתו רנסאנס בבחירות לפרלמנט האירופי למפלגתה של מארין לה פן.
ארמון בורבון בפריז, מושב האספה הלאומית
ארמון בורבון בערב
ראו גם

האספה הלאומית בעת המהפכה הצרפתית
הפרלמנט הצרפתי
פוליטיקה של צרפת
בתי מחוקקים לפי מדינה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עיינו גם בפורטלים: |   | פורטל פריז |   | פורטל היסטוריה |
הערות שוליים

1 2  תמר שבק, פריז, מקרון הודיע על פיזור הפרלמנט הצרפתי: "עליית הלאומנים - סכנה ליבשת", באתר ynet, 9 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261105705171  GND: 35991-9  ISNI: 0000 0001 2165 5389  LCCN: n80004125  NKC: kn20041006006  VIAF: 200622476   WorldCat (עם VIAF): 200622476 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת ובנושא רשויות מחוקקות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החלטה 1405 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

ג'נין
 תאריך:  19 באפריל 2002
 ישיבה מספר:  4,516
 קוד:  S/RES/1405 (מסמך)
 נושא:  המצב במזרח התיכון והסוגיה הפלסטינית
 סיכום הצבעה:  15 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין צרפת צרפת רוסיה רוסיה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית
 חברות לא קבועות:  בולגריה בולגריה קמרון קמרון קולומביה קולומביה גינאה גינאה אירלנד אירלנד מאוריציוס מאוריציוס מקסיקו מקסיקו נורווגיה נורווגיה סינגפור סינגפור סוריה סוריה
החלטה 1405 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה פה אחד ב-19 באפריל 2002, אשר עסקה במבצע חומת מגן ובקרב ג'נין.
החלטה

ההחלטה נתקבלה במועצת הביטחון לאחר שנזכרה בהחלטות 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002), 1402 (2002) ו -1403 (2002), המועצה הדגישה את הצורך הומניטרי של האוכלוסייה הפלסטינית.
מועצת הביטחון הייתה מודאגת מהמצב ההומניטרי של האוכלוסייה הפלסטינית, במיוחד במחנה הפליטים של ג'נין שבו דווח על הרוגים והרס. היא קראה להסרת ההגבלות על פעולותיהם של ארגונים הומניטריים כמו הוועד הבינלאומי של הצלב האדום וסוכנות הסעד והעבודות של האו"ם לפליטים פלסטיניים במזרח הקרוב (אונר"א) ולכל הנוגעים בדבר להבטיח את שלומם של אזרחים ולכבד את המשפט ההומניטרי הבינלאומי.
ההחלטה הדגישה את דחיפותה של הסיוע ההומניטרי והרפואי לאוכלוסייה האזרחית הפלסטינית, וקיבלה בברכה את כוונתו של המזכיר הכללי קופי אנאן לשלוח צוות איתור עובדות לאסוף מידע בנוגע לאירועים במחנה הפליטים ג'נין במהלך מבצע חומת מגן.
רקע

ההחלטה אינה מתארת את משימת צוות חקר העובדות כחקירה כפי שדרשו מדינות ערב, בשל לחץ מצד ארצות הברית וישראל. ישראל הסכימה למשימת הצוות, והחקירה ניקתה אותה מאחריות לטבח.
הערות שוליים

↑  "Security Council stresses urgent need for humanitarian access to Palestinians, welcomes fact-finding team to examine events at Jenin refugee camp". United Nations. 19 באפריל 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Human Rights Watch (2003). Human Rights Watch World Report, 2003. Human Rights Watch. p. 469. ISBN 978-1-56432-285-2.
↑  "UN agrees to Jenin mission". BBC News. 20 באפריל 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Israel accepts UN mission to Jenin". Independent Online (South Africa). 20 באפריל 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
החלטה 13 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

מפת סיאם (תאילנד)
 תאריך:  12 בדצמבר 1946
 ישיבה מספר:  83
 קוד:  S/RES/13 (מסמך)
 סיכום הצבעה:  11 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה ברזיל ברזיל מצרים מצרים מקסיקו מקסיקו הולנד הולנד הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית
החלטה 13 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-12 בדצמבר 1946, המליצה לעצרת הכללית של האו"ם לקבל לשורותיו את סיאם (בהמשך תאילנד מאז 1949).
ההחלטה > רקע

על פי מגילת האומות המאוחדות, פרק 2, סעיף 4, קבלת כל מדינה כחברה באו"ם "תוכרע מהחלטה של העצרת הכללית על פי המלצת מועצת הביטחון". בהתאם לכך, בהחלטה 6 של מועצת הביטחון שניתנה ב-17 במאי 1946, הודיעה המועצה על זמני בחינת בקשות מועמדות של מדינות חדשות לאו"ם, דבר שנתבצע בישיבתה ב-29 באוגוסט, בה נתקבלה החלטה 8, כשהיא בחנה את בקשות החברות של מדינות אחדות, בהם סיאם (תאילנד), אך לא החליטה בעניינה עד לישיבתה ב-13 בדצמבר.
ההחלטה > נוסח ההחלטה

מועצת הביטחון,
מתוך שימת לב לתמיכתם המאוחדת של חבריה בבקשת סיאם לחברות באו"ם,
ממליצה לעצרת הכללית לאשר את סיאם לחברות באו"ם.
ההחלטה > הצבעה

ההחלטה התקבלה פה אחד.
ההחלטה > בעקבות ההחלטה

סיאם (תאילנד) הצטרפה לאו"ם ב-16 בדצמבר 1946 כחברה ה-55, והייתה המדינה הרביעית להצטרף לאו"ם לאחר המדינות המייסדות.
היולין

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1990 (בת 33) אינצ'ון, קוריאה הדרומית 
 שם לידה:  קים היו-ג'ונג
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 מקום לימודים:  Sungshin Women's University 
 סוגה:  קיי-פופ • R&B
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 כלי נגינה:  שירה
 חברת תקליטים:  Starship Entertainment, ספינין' רקורדס 
 bridgeofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קים היו-ג'ונג (בקוריאנית: 김다현; באנגלית: Kim Hyo-jung) הידועה בשם הבמה היולין היא זמרת-יוצרת דרום קוריאנית. בעבר הייתה חברה בלהקת הבנות "Sistar".
ביוגרפיה

קים היו-ג'ונג נולדה באינצ'ון ב-11 בדצמבר 1900. אביה הוא קצין צבא בדימוס. היא נולדה בלידה מוקדמת, סבלה ממחלות רבות ועברה מספר ניתוחים.
היולין אהבה שירה וריקוד מגיל צעיר. היא נבחנה במספר אודישנים מטעם חברת ההקלטות JYP אנטרטיינמנט, אך לא התקבלה. בסופו של דבר, היא הצטרפה לחברה סטארשיפ אנטרטיינמנט.
קריירה > 2010–2017: Sistar

בשנת 2010, החליטה סטארשיפ אנטרטיינמנט להקים להקת בנות חדשה. ב-3 ביוני 2010, החלה הלהקה להופיע תחת השם "Sistar", כאשר הזמרת בחרה לעצמה את שם הבמה "היולין". במהלך שנת 2011, הוציאה הלהקה מספר סינגלים ומיני אלבום שזכו להצלחה בקוריאה הדרומית.
בשנת 2012, כיכבה היולין בעונה השנייה של סדרת הדרמה "Dream High". בנובמבר 2013, הוציאה היולין את אלבום הסולו הראשון שלה, Love & Hate. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Lonely" ו-"One Way Love", שזכו להצלחה רבה, כאשר השני אף הגיע למקום הראשון במצעד הקיי-פופ הוט 100 של בילבורד. במקביל, המשיכה הזמרת לפעול כחלק הלהקה ולהשתתף בתוכניות טלוויזיה שונות.
בשנת 2016, השתתפה היולין בגרסת המקור הקוריאנית של התוכנית "הזמר במסכה", ששמה "King of Mask Singer", וזכתה במקום השני. באותה השנה פרסמה הזמרת את המיני-אלבום הראשון שלה, It's Me.
במאי 2017 פורסם רשמית על פירוק "Sistar", וכל זמרת פנתה לקריירת סולו משלה.
קריירה > לאחר פירוק הלהקה

בשנת 2019 הוציאה היולין סינגל חדש בשם "니가 더 잘 알잖아 (youknowbetter)", בו שיתפה פעולה עם מלאני פונטנה. בהמשך, החלה את סיבוב הופעות הסולו הראשון שלה, "2019 Hyolyn 1st World Tour [TRUE]".
באוגוסט 2020, פרסמה הזמרת את המיני-אלבום השני שלה, Say My Name.
דיסקוגרפיה

Love & Hate (2013)
החלטה 1435 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

בנייני מגורים ברמאללה
 תאריך:  22 בספטמבר 2002
 ישיבה מספר:  4,614
 קוד:  S/RES/1435 (מסמך)
 נושא:  המצב במזרח התיכון, ובייחוד הסוגיה הפלסטינית
 סיכום הצבעה:  14 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 1 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין צרפת צרפת רוסיה רוסיה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית
 חברות לא קבועות:  בולגריה בולגריה קמרון קמרון קולומביה קולומביה גינאה גינאה אירלנד אירלנד מאוריציוס מאוריציוס מקסיקו מקסיקו נורווגיה נורווגיה סינגפור סינגפור סוריה סוריה
החלטה 1435 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-24 בספטמבר 2002, אשר עסקה בכיבוש רמאללה והסגר על המוקטעה במהלך מבצע חומת מגן.
החלטה

ההחלטה התקבלה במועצת הביטחון לאחר שנזכרה בהחלטות 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002), 1402 (2002) ו-1403 (2002), דרשה המועצה הפסקת הצעדים הישראליים ברמאללה, כולל הרס תשתיות פלסטיניות.
מועצת הביטחון חזרה על דאגתה מאירועים שהתרחשו באזור מאז ספטמבר 2000 ומהידרדרותם, בעיקר מפיגועים נגד אזרחים בישראל ובבית ספר פלסטיני בחברון. היא דרשה את סיום הכיבוש של מפקדתו של נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת. יתרה מזאת, הייתה דאגה מהכיבוש מחדש של ערים פלסטיניות והגבלות על חופש התנועה של אנשים וסחורות והצורך של כולם לכבד את אמנת ז'נבה הרביעית משנת 1949.
ההחלטה חזרה על הצורך בהפסקה מוחלטת של כל מעשי האלימות, ודרשה מישראל להפסיק את הצעדים ברמאללה ובסביבתה ולהסיג את כוחות הכיבוש מערים פלסטיניות למוצביהם לפני ספטמבר 2000. הרשות הפלסטינית נקראה להבטיח כי האחראים לפעולות הטרור יובאו לדין. ההחלטה גם הביעה תמיכה במאמצים דיפלומטיים נוספים של הקוורטט לענייני המזרח התיכון ואחרים באזור והכירה ביוזמה שאומצה בפסגת הליגה הערבית בביירות, שקבעה כי ניתן להשיג שלום בין ישראל לפלסטינים באמצעות נטישת הזכות לשיבה של פליטים פלסטינים בתמורה להקמת מדינה פלסטינית בגבולות 1967 וחלוקת ירושלים.
הצבעה

ההחלטה התקבלה בתמיכת 14 קולות, ובהימנעותו של נציג ארצות הברית. הנציגים האמריקנים ג'ון נגרופונטה וג'יימס קנינגהם הצהירו כי המדינה לא תתמוך ב"החלטה חד-צדדית" שלא גינתה במפורש את הטרוריסטים או את אלה שהעניקו להם מקלט.
הערות שוליים

↑  "Security Council demands immediate halt to Israeli measures in Ramallah, 'expeditious' Israeli withdrawal to pre-September 2000 positions". United Nations. 24 בספטמבר 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Security Council demands end to Israeli measures in and around Ramallah". United Nations News Centre. 24 בספטמבר 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lowe, Vaughan; Roberts, Adam; Welsh, Jennifer (2008). The United Nations Security Council and war: the evolution of thought and practice since 1945. Oxford: Oxford University Press. p. 320. ISBN 978-0-19-953343-5.
↑  Preston, Julia; Bennet, James (24 בספטמבר 2002). "U.N. Security Council Calls for End to Siege of Arafat". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
הדיוויזיה ה-60 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בספטמבר 1939 – 27 בנובמבר 1944 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-60 (בגרמנית: 60. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות החזית המזרחית, והושמדה במהלך קרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה שוב כדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדרנהאלה, שהפכה לאחר מכן לדיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה.
היסטוריה > הדיוויזיה הממונעת ה-60

הדיוויזיה הוקמה ב-1 בספטמבר 1939 על בסיס קבוצת הקרב אברהרדט שכללה אוסף יחידות של הSA, והועמדה תחת פיקוד פרידריך-גאורג אברהרדט. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה בשלב השני לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-24 במסגרת הארמייה הראשונה, ובמהלך המערכה בבלקן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה בתחילה בעתודת ה-OKH כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן לחמה כחלק מהקורפוס הממונע ה-3 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתפה בקרב אומן ובכיבוש רוסטוב על הדון. באביב 1942 לחמה הדיוויזיה בקרב חרקוב השני כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן לחמה עמה במהלך מבצע מקרה כחול. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, שם הושמדה ב-31 בינואר 1943.
היסטוריה > דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה

ב-20 ביוני 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בדרום צרפת כדיוויזיית הפאנצרגרנדיר פלדהרנהאלה, והועמדה תחת פיקוד אוטו קוהלרמן. בספטמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, וסייעה בפירוק הארמייה האיטלקית השמינית מנשקה. באוקטובר 1943 נשלחה הדיוויזיה לצפון צרפת, ובדצמבר אותה שנה נשלחה לחזית המזרחית, והועמדה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית. בפברואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-18, ובמאי הועמדה כעתודת קבוצת ארמיות מרכז, עמה לחמה עד להשמדתה במהלך מבצע בגרטיון.
ב-1 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש, ובאוקטובר נשלחה להונגריה, שם לחמה בקרב דברצן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השישית. ב-27 בנובמבר 1944 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה, שלחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה | הערה |
| --- | --- | --- |
| פרידריך-גאורג אברהרדט | 1 באוקטובר 1934 - 15 במאי 1942 | הדיוויזיה הממונעת ה-60 |
| אוטו קוהלרמן | 15 במאי 1942 - נובמבר 1942 | הדיוויזיה הממונעת ה-60 |
| הנס-אדולף פון ארנסדורף | נובמבר 1942 - 31 בינואר 1943 | הדיוויזיה הממונעת ה-60 |
| אוטו קוהלרמן | 20 ביוני 1943 - 3 באפריל 1944 | דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה |
| פרידריך-קרל פון שטיינקלר | 3 באפריל 1944 - 8 ביולי 1944 | דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה |
| גינטר פאפה | 8 ביולי 1944 - 27 בנובמבר 1944 | דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה |
האספה הלאומית הגדולה של רומניה

קונסטנטין יון פארחון, הנשיא הראשון של האספה הלאומית הגדולה
פטרו גרוזה, הנשיא השני של האספה הלאומית הגדולה
יון גאורגה מאורר, מנשיאי האספה הלאומית הגדולה
שטפאן וויטק, מנשיאי האספה הלאומית הגדולה
האספה הלאומית הגדולה (ברומנית: Marea Adunare Națională) היה הגוף המחוקק העליון (הפרלמנט) של רומניה בשנים 1948 עד 1989. האספה שכנה בהיכל האספה הלאומית הגדולה בבוקרשט.
בשנים 1948 - 1965

בהתאם לחוקת רומניה 1948, פרק 3, נקבע:
סעיף 22 קובע שהאספה הלאומית הגדולה היא הזרוע השלטונית העליונה של הרפובליקה העממית הרומנית.
סעיף 23 קובע שהאספה הלאומית הגדולה היא הגוף המחוקק היחיד של הרפובליקה העממית הרומנית.
סעיף 24 קובע שהאספה הלאומית הגדולה מוסמכת ל:
לבחור את נשיאות האספה הלאומית הגדולה של הרפובליקה העממית הרומנית.
להרכיב את ממשלת הרפובליקה העממית הרומנית.
ביצוע שינויים בחוקה.
לעסוק במלחמה ובשלום.
קביעת תוכניות כלכלה לאומיות.
אישור תקציב המדינה, סיום תרגולים תקציביים, קביעת המיסים וההכנסות המיועדות לתקציב המדינה.
קביעת מספר משרדי הממשלה, שמותיהם, איחודם ומחיקתם של משרדים.
שינוי החלוקה האזורית של הטריטוריה של הרפובליקה העממית הרומנית.
הענקת חנינה.
פיקוח כללי על יישום החוקה.
סעיף 25 קובע שהאספה הלאומית נבחרת על ידי אנשי העמל, אזרחי הרפובליקה העממית הרומנית, בבחירות אזוריות, נבחר אחד לכל 40,000 תושבים. האספה הלאומית הגדולה נבחרת לתקופה של 4 שנים.
סעיף 26 קובע שחוק יתקבל אם הצביע עבורו רוב פשוט של האספה הלאומית הגדולה.
בשנים 1965 - 1989

בחוקת רומניה 1965 נקבע:
בסעיף 4 נקבע שהריבון המחזיק בכוח, העם, מפעיל אותו באמצעות האספה הלאומית הגדולה והמועצות העממיות, גופים הנבחרים באמצעות זכות בחירה אוניברסלית, שווה, ישירה וחשאית. האספה הלאומית הגדולה היא הגוף העליון של כוח המדינה ותחת הנהגתה ופיקוחה מתנהלת הפעילות של יתר גופי המדינה.
בסעיף 25 נקבע שלאזרחי הרפובליקה הסוציאליסטית הרומנית יש הזכות לבחור ולהיבחר לאספה הלאומית הגדולה ולמועצות העממיות באמצעות זכות בחירה אוניברסלית, שווה, ישירה וחשאית. יש זכות הצבעה לכל אזרח שהגיע לגיל 18. אזרחים בעלי זכות הצבעה, שהגיעו לגיל 23, זכאים להיבחר כנציגים לאספה הלאומית הגדולה ולמועצות העממית.
בסעיף 42 נקבע שהאספה הלאומית הגדולה, גוף הכוח העליון במדינה, היא הגוף המחוקק היחיד ברפובליקה הסוציאליסטית רומניה.
בסעיף 43 נקבע שעיקר מטלותיה של האספה הלאומית הגדולה הם:
מאמצת ומשנה את חוקת הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה.
מסדירה את שיטת הבחירות.
קובעת את ההתייעצות עם העם באמצעות משאל עם עבור פעולות בעלות חשיבות מיוחדת הנוגעות לאינטרסים העליונים של העם.
מאמצת את התוכנית הלאומית היחידה לפיתוח כלכלי-חברתי, תקציב המדינה והחשבון הכללי הסוגר את הפעילות התקציבית.
מארגנת את מועצת השרים, קובעת את הנורמות הכלליות לארגון ופעילות משרדי הממשלה ויתר הגופים המרכזיים במדינה.
מסדירה את הארגון השיפוטי והתביעה.
קובעת את נורמות הארגון והתפעול של המועצות העממיות.
קובעת את הארגון האדמיניסטרטיבי של הטריטוריה.
מעניקה חנינה.
מאשררת ומבטלת אמנות בינלאומיות המחייבות שינויים חקיקתיים.
בוחרת ומדיחה את נשיא הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה.
בוחרת ומדיחה את מועצת המדינה.
בוחרת ומדינה את מועצת השרים.
בוחרת ומדיחה את בית הדין העליון ואת התובע הכללי.
מפעילה פיקוח כללי על יישום החוקה. רק האספה הלאומית הגדולה קובעת את חוקתיות החוקים.
מפקחת על פעילות נשיא הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה ועל מועצת המדינה.
מאזינה לחוות דעת הנוגעות לפעילות בית הדין העליון ומפקחת על החלטותיו המנחות.
מפקחת על פעילות התביעה.
מפעילה פיקוח כללי על פעילות המועצות העממיות.
קובעת את הקו הכללי של מדיניות החוץ.
מכריזה, לצורכי הגנת המדינה, הסדר הציבורי או מצב הביטחון של המדינה על מצבי חירום ביישובים מסוימים או בכל המדינה.
מכריזה על גיוס חלקי או כללי.
מכריזה על מצב מלחמה. מצב מלחמה יכול להיות מוכרז רק במקרה של תוקפנות צבאית נגד הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה או נגד מדינה אחרת שלרפובליקה הסוציאליסטית רומניה יש איתה חובת הגנה אילמת, שנקבעה בהסכמים בינלאומיים, אם נוצר המצב עבורו חובת הכרזת מצב המלחמה נקבעה.
הנהגת האספה הלאומית הגדולה

קונסטנטין יון פארחון היה יושב הראש הראשון של נשיאות האספה הלאומית הגדולה וכיהן מיום הקמתה, 30 בדצמבר 1947 ועד 2 ביוני 1952, כאשר הוחלף על ידי פטרו גרוזה. גרוזה כיהן עד יום מותו, ב-7 בינואר 1958. אחרי מותו של גרוזה מילאו את התפקיד סגניו, מיכאיל סדובאנו ואנטון מויססקו, במהלך 4 ימים, עד שנבחר לתפקיד יון גאורגה מאורר, שכיהן בתורו עד מותו ב-21 במרץ 1961. אחרי מאורר נבחר לתפקיד שטפאן וויטק, שכיהן עד מרץ 1974, כאשר הוחלף על ידי מירון קונסטנטינסקו. קונסטנטינסקו כיהן עד מותו ב-18 ביולי 1984 והוחלף על ידי ניקולאה ג'יוסאן, שבתורו כיהן עד 22 בדצמבר 1989, כאשר המהפכה הרומנית (1989) הפילה את המשטר הקומוניסטי.
הומא רועץ-דרקון

| --- | --- |
 סוג:  רומח הדרקון
 מידע
 כינויים:  הומא רועץ-דרקון, בעל האור, רמח ראשון
 גזע:  בן אנוש
 מין:  זכר
 מקצוע:  אביר הכתר
 אזרחות:  סולאמניה
 דמויות קשורות
 משפחה:  הורים: דוראק איש אלדור וְקארינה     בת זוג: גוויינת'/לב
 
הוּמָא רועץ-דרקון הוא דמות מיתולוגית המופיעה במספר ספרי הפנטזיה של רומח הדרקון. הוא אמנם היה קיים, אך לרוב, הדמויות בסדרה מקשרות אותו לסיפורי מעשיות מן העבר, זאת מאחר שהוא חי כ-1,300 שנה לפני תקופת הזמן בה מתרחשות העלילות ברוב ספרי רומח הדרקון. נולד כהומא איש אֶלְדוֹר, לאביו, אביר סולאמניה בשם דוּרָאק ואימו קָארִינָה. קרוב משפחה נוסף שלו היה דודו רֶנָארְד. הומא מעולם לא הכיר את אביו מאחר שזה נהרג שנה לאחר שהוכתר לאביר והגן על מעבר ליד הַיְילוֹ. הלורד אוֹסְוּוָאל מבַּקְסְטְרֵי לקח אותו תחת חסותו והבהיר לו כי תמיד יראה בו בנו שלו.