stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חופה וקידושין
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י"ב, עמוד ב', וראו שם את דעת נהרדעי החולקים על כך.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ג', הלכה כ"ב
1 2  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן כ"ו, סעיף ד'
↑  קידושין ב: תוספות ד"ה דאסור לה אכולי עלמא כהקדש.
↑  ליקוטי מהרי"ח חלק ג' דף קל
↑  קיצור שולחן ערוך סימן קמ"ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ס', עמוד ב'.
↑  הרב עובדיה יוסף נגד שבירת כוס בחתונה, באתר ערוץ 7, 12 בפברואר 2010
↑  הלכות מנהג שבירת הכוס, באתר www.hidabroot.org
↑  שו"ת הרמב"ם פאר הדור סימן קכט
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן ס"ג, סעיף ב'.
↑  ספר מראה כהן פרק י' אות יא בשם החכמת אדם.
| חיי אישות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| סדר הנישואין היהודי | שידוך • אירוסים • שטר תנאים • קידושין • חופה וקידושין • ברכת אירוסין • כתובה • חדר ייחוד • שבע ברכות • בעילת מצווה • ברכת בתולים |  |
| מצוות והלכות בזוגיות | פרייה ורבייה • לידה בהלכה • שאר כסות ועונה • יחסי אישות • איסור משכב עם נידה • איסור עריות • לא תנאף • שיור • הוצאת זרע לבטלה • ביאה שלא כדרכה • ביאה דרך איברים |  |
| טהרת המשפחה | דם בתולים • דם חימוד • נידה • זבה • שומרת יום כנגד יום • יולדת  • פולטת שכבת זרע • רואה כתם • רואה מחמת תשמיש • פרישה סמוך לווסת • הפסק טהרה • שבעה נקיים • טבילה • בדיקת עד |  |
| צניעות | שמירת נגיעה • איסור הסתכלות בערווה • איסור ייחוד • כיסוי ראש לנשים |  |
| מסכתות בסדר נשים | יבמות • כתובות • נדרים • נזיר • סוטה • גיטין • קידושין |  |
| מצוות ומנהגים יהודיים |
| --- | --- | --- |
| ערכים כלליים | הלכה • עשרת הדיברות • תרי"ג מצוות • שבע מצוות דרבנן • שבע מצוות בני נח • רשימות: מצוות הנהוגות בזמן הזה • מצוות שאינן נוהגות בזמן הזה |  |
| סדר היום | נטילת ידיים • ציצית • תפילין • קריאת שמע • תפילה • תלמוד תורה • ברכת המזון |  |
| הלוח העברי | קידוש החודש • עיבור השנה • שבת • ראש חודש • חגי ישראל ומועדיו • שמיטה • שנת היובל |  |
| מצוות שבין אדם לחברו | ואהבת לרעך כמוך • צדקה • גמילות חסדים • לשון הרע • והדרת פני זקן • אונאת דברים • משפט עברי |  |
| מצוות התלויות בארץ | מצוות יישוב ארץ ישראל • מתנות כהונה • מתנות עניים • איסור ערלה • שמיטה • שנת היובל |  |
| איסור והיתר | כשרות • בשר בחלב • שחיטה • טרפה • איסור אכילת חלב • יין נסך • חמץ |  |
| תשמיש קדושה ותשמיש מצווה | ספר תורה • תפילין • מזוזה • סידור • ציצית • שופר • לולב • מצה • כיפה |  |
| בית המקדש | מצוות בניין בית המקדש • כהן • קורבן • עלייה לרגל • טומאה וטהרה • רשימת מצוות בית המקדש |  |
| משפחה | ברית מילה (או הטפת דם ברית) • פדיון הבן • זבד הבת • בת מצווה • בר מצווה • חופה וקידושין • טהרת המשפחה • מעמד האישה ביהדות • צניעות  • כיבוד אב ואם |  |
| מוות | אבלות • אנינות • הלוויה • קריעה • קדיש • קבורה • סעודת הבראה • שבעה • יום השנה • אזכרה • נר נשמה • הזכרת נשמות • חברה קדישא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553380905171  LCCN: sh85081515  NKC: ph346558 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.

כתובה מהמאה ה-18
חתונה בפלג השול של חסידות ברסלב, בשכונת מאה שערים בירושלים
חופה בבית כנסת בוושינגטון
שבירת הכוס בחופה
סעודה מפסקת

סעודה מפסקת היא הסעודה האחרונה הנאכלת לפני יום תענית מלא ביהדות. ישנן רק שתי תעניות המתקיימות יממה שלמה, משקיעת החמה עד צאת הכוכבים למחרת: יום כיפור ותשעה באב. לשתי הסעודות מאפיינים שונים לגמרי, בהתאם למאפיינים ייחודיים לכל צום. הסעודה המפסקת נקראת כך מכיוון שהיא ה'מפסיקה' את האכילה, ולאחריה מתחיל צום.
בערב יום הכיפורים

יום הכיפורים הוא יום טוב, והתענית שבו איננה תענית אבל ועצב אלא תענית שמטרתה תשובה. בגלל היותו יום טוב, חז"ל הדריכו להתכונן אל הצום בצורה טובה ושמחה, תוך אכילת סעודה טובה ודשנה בערב הצום, כתחליף לסעודה שאינה מתקיימת ביום כיפור עצמו.
חז"ל מבססים באופן דרשני את הצורך באכילה בערב הצום על הפסוק הבא (ויקרא כג, לב): "שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן הוּא לָכֶם וְעִנִּיתֶם אֶת-נַפְשֹׁתֵיכֶם; בְּתִשְׁעָה לַחֹדֶשׁ בָּעֶרֶב, מֵעֶרֶב עַד-עֶרֶב, תִּשְׁבְּתוּ שַׁבַּתְּכֶם". היממה ביהדות מתחילה בערב, וכך צום יום הכיפורים מתחיל בתחילת יום י' בתשרי, כלומר – בלילה. לפיכך, העובדה שהפסוק מכנה את תחילת הצום "תשעה לחודש בערב" – מעוררת תמיהה. על תמיהה זה חז"ל דורשים (בבלי ברכות, ח, ב):
דבר זה שנאמר על כל ערב יום הכיפורים (כלומר – יום ט' בתשרי), מקבל ביטוי מוגבר בסעודה המפסקת, שהיא האחרונה לפני הצום.
אמרו חכמים להתפלל מנחה (הכוללת וידוי) לפני הסעודה המפסקת כדי להספיק לחזור בתשובה "שמא ייחנק בסעודה קודם שיתודה.".
בערב יום הכיפורים > מאכלים

בקרב יוצאי לוב ותוניס יש מנהג לאכול ריבת חבושים, הריבה מסמלת את המתקת הדין, והחבוש – את כל החבושים (אסירים בלשון חז"ל).
בנוסף חלק מיהודי לוב וסביבתה נהגו לאכול "בולו" - לחם מתוק עם פירות יבשים, ומלבד היותו משביע ונתינת תחושה של "סעודת מעט יום טוב" הוא גם נועד לסמן את המתקת הדינים (שהם הפירות החבויים בתוך הבצק). בנוסף במרבית קהילות לוב מנהג זה נהוג גם ובעיקר במוצאי הכיפור.
בחלק מקהילות המגרב נהגו לאכול קוסקוס עם רימון המסמל את המתקת הדינים והיות ערב יום כיפור "מעט יום טוב".
האשכנזים נוהגים לאכול "קרעפלאך" – כיסוני בצק ממולאים בבשר. הבשר מסמל את עולם החומר שאחראי לחטאים או את הדין, והבצק העוטף – את התקווה ל"כיסוי" החטאים ברחמי שמים.
היו שנהגו להכין בערב החג, חלות עגולות בדמות עופות עם כנפים, משום שלפי המסורת, ביום כיפור דומים ישראל למלאכים.
בערב תשעה באב

בשונה מיום הכיפורים, תשעה באב הוא יום אבל, והוא שיאה של תקופת אבל ארוכה – ימי בין המצרים. לפיכך, אופייה של הסעודה המפסקת בערב תשעה באב, שונה מאוד מאופייה של הסעודה בערב יום הכיפורים.
נאסר על פי חז"ל לאכול בסעודה זו יותר מתבשיל אחד, נאסרה אכילת בשר, (אף למי שנוהג לאכול בשר בכל תשעת הימים) ונאסרה שתיית יין. הגבלות אלו אמורות רק על סעודה מפסקת הנערכת לאחר חצות היום. בערב תשעה באב שחל בשבת אין נוהגות כל הגבלות, מאחר שבשבת אין נוהגים מנהגי אבלות בגלוי.
רוח העצבות השורה בימים אלו, הכתיבה למנהגי אבלות מעבר להלכה הבסיסית. הרמב"ם, לדוגמה, מתאר את מנהג החכמים בתקופתו:
חסידים הראשונים, כך הייתה מידתן – ערב תשעה באב מביאין לו לאדם לבדו פת חרבה במלח, ושורה במים ויושב בין תנור לכיריים ואוכלה; ושותה עליה קיתון של מים בדאגה ובשיממון ובכייה, כמי שמתו מוטל לפניו. וכזה ראוי לחכמים לעשות, או קרוב מזה; ומימינו לא אכלנו ערב תשעה באב תבשיל, אפילו תבשיל של עדשים, אלא אם כן היה בשבת.
הראשונים מזכירים מנהגים נוספים, ביניהם:
הימנעות מאכילה בקבוצה כדי לא להתחייב בזימון (שהוא מבטא סעודת רעות, שזהו דבר משמח).
אכילת ביצה, כדרך האבלים.
אכילת פת או ביצה עם מעט אפר, זכר לחורבן.
בערב תשעה באב נהגו יהודי איראן ובעוד קהילות לאכול מאכלי עדשים וביצה קשה הטבולה באפר כסמל לאבלות, לפי ש"אפר" הוא היפוך המילה "פאר", כדי לסמל את הצער על חורבן המקדש.
הערות שוליים

↑  רמב"ם הלכות תשובה ב, הלכה ז
↑  חגים ומועדים | מרכז מורשת יהדות לוב, באתר מרכז מורשת יהדות לוב, ראו בדף הערת: "מתכונים לחגים תשרי"
↑  אברהם יצחק שפרלינג, טעמי המנהגים ומקורי הדינים, חלק ראשון, לעמבערג תרפ"ח, עמ' פז, באתר היברובוקס
↑  אברהם יצחק שפרלינג, טעמי המנהגים ומקורי הדינים, חלק ראשון, לעמבערג תרפ"ח, עמ' פו, באתר היברובוקס
↑  פירוש אשל אברהם (בוטשאטש) על השולחן ערוך סימן תקנ"ב סעיף ו' בהג"ה: המנהג המוזכר בראשונים הוא לטבול פת באפר, אולם נהגו ישראל לטבול ביצה קשה באפר. עיין שם הטעם
↑  יהודי איראן: הנהגה, חברה ותרבות עורך/כים: שאול רגב, מאת-אסתר שקלים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2017, עמוד 194
| יום הכיפורים |
| --- | --- | --- |
| ערב יום הכיפורים | כפרות • סעודה מפסקת |  |
| מצוות היום | חמשת העינויים • שעיר לעזאזל • יום הכיפורים בבית המקדש |  |
| תפילות ופיוטים | סדר תפילות יום הכיפורים • לך אלי תשוקתי • תפילה זכה • כל נדרי • וידוי • סליחות • י"ג מידות • אבינו מלכנו • הנני העני ממעש • ונתנה תוקף • סדר העבודה • מראה כהן • על ישראל אמונתו • תפילת נעילה • פיוטים נוספים |  |
| מנהגים | ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד בקול רם • קיטל • תקיעת שופר • ספר יונה |  |
| שונות | מסכת יומא • עשוראא • יהודים מתפללים בבית הכנסת ביום הכיפורים • יום כיפור קטן |  |
חגי ישראל ומועדיו
| סדר תפילות יום הכיפורים על פי ההלכה הנוהגת כיום |
| --- | --- | --- |
| טרם החג | כפרות • תפילת מנחה • סעודה מפסקת |  |
| ערבית | לך אלי תשוקתי/תפילה זכה • כל נדרי • תפילת שבע עם וידוי • סליחות • וידוי |  |
| שחרית | תפילת שבע עם וידוי • וידוי • אבינו מלכנו • קריאת התורה והפטרה • תפילה לשלום המדינה או תפילה לשלום המלכות • ונתנה תוקף |  |
| מוסף | תפילת שבע עם וידוי • עלינו לשבח • סדר העבודה • ברכת כהנים • סליחות • וידוי |  |
| מנחה | אשרי יושבי ביתך • קריאת התורה • ספר יונה • תפילת שבע עם וידוי • סליחות |  |
| תפילת נעילה | אשרי יושבי ביתך • תפילת שבע עם וידוי • חזרת הש"ץ • וידוי וברכת כהנים • סליחות • תקיעת שופר • לשנה הבאה בירושלים • תפילת ערבית • ברכת הלבנה |  |
| שונות | יום הכיפורים בבית המקדש • שעיר לעזאזל • עבודת כהן גדול • חמשת העינויים • יהודים מתפללים בבית הכנסת ביום הכיפורים • פיוטי יום הכיפורים |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קערת קרעפלאך במרק עוף
נהוג לאכול בערב ט' באב ביצה קשה עם מעט אפר
מיכאל בר-זוהר

בר-זוהר בשנת 2010
מיכאל בר-זוהר (נולד ב-30 בינואר 1938 בסופיה, בולגריה) הוא סופר, היסטוריון וביוגרף ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת. חיבר ספרים רבים בנושאי ביטחון והיסטוריה פוליטית.
ביוגרפיה

מיכאל בר זוהר נולד בשם מישל יולזרי בשנת 1938 בסופיה, בירת בולגריה, כבנם של אינס, זמרת אופרה, ושל ז'ק משולם יולזרי (1962-1904), רופא שיניים ומנתח פה ולסת, יליד קרנובט, הוריו היו בוגרי אוניברסיטאות בצרפת ובבית גדל כדובר צרפתית. מילדותו דיבר גם בולגרית ולדינו. בעת הרדיפות נגד היהודים בבולגריה בתקופה השואה גורשה המשפחה מסופיה לכפר קטן בהרים, שבו עבד אביו כרופא.
משפחת יולזרי עלתה לישראל בשנת 1948. התגוררו בהתחלה ביפו. בעת לימודיו שם שינה מישל את שם המשפחה
לבר-זוהר. שיחק בקבוצת נוער לכדורגל של מכבי יפו. בהמשך למד בר-זוהר בתיכון עירוני ה' בתל אביב. שירת בחיל האוויר, בו עשה קורס טיס. כעבור זמן עבר לפי רצונו לחיל המודיעין. השתתף במבצע קדש ובשירות המילואים לחם בחטיבת הצנחנים במלחמת ששת הימים, אחר כך במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה בתקופה בה כיהן כחבר הכנסת.
את התואר הראשון קיבל מהאוניברסיטה העברית במדע המדינה ויחסים בינלאומיים. עוד בעת לימודיו האקדמיים ושירותו הצבאי כתב מאמרים בנושאי מדע ב"דבר השבוע" והתמנה כעבור זמן קצר לעורך מדור המדע תחת שם העט רז מיכאלי. מאוחר יותר המשיך לכתוב בעיתונים "דבר", "דבר לילדים" ולשבועון הדתי " פנים אל פנים" של הרב שמואל אבידור הכהן. עבד בהמשך גם בגלי צה"ל בתוכנית למדע וכתב תסכיתים. כשנסע ללימודי תואר שני ודוקטורט בצרפת המשיך לשתף פעולה עם "גלי צה"ל" ועם עיתונים ישראלים, והיה, בין שאר, כתב העיתון "למרחב" בפריז.
בגיל 25 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה מאוניברסיטת הסורבון בפריז עם עבודה על יחסי ישראל–צרפת, לאחר מכן פנתה אליו הוצאת הספרים הכי גדולה בצרפת וביקשה להוציא את עבודתו כספר, מה שבסוף קרה. הספר התפרסם בתל אביב ובפריז והפך לרב-מכר.
ב-2001 זכה בעיטור אביר לגיון הכבוד הצרפתי. בשנת 2014 עלה למסכים הסרט "טוביאנסקי", בבימויו של ריקי שלח, על פי תסריט של בר-זוהר, אודות פרשת הוצאתו להורג של מאיר טוביאנסקי, בעת מלחמת העצמאות.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בר זוהר היה ממקימי רפ"י. לאחר מלחמת ששת הימים היה דובר משרד הביטחון. אחר כך חבר לשכת ומרכז מפלגת העבודה. ב-1977 היה פעיל במטהו של שמעון פרס לראשות מפלגת העבודה. נבחר במקום לא ריאלי בבחירות לכנסת ה-9. ב-1981 נבחר בר-זוהר לכנסת ה-10 מטעם מפלגת העבודה, ובשנת 1988 נבחר בשנית לכנסת ה-12. כחבר הכנסת שימש חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת ה-10 ויו"ר הוועדה בכנסת ה-12.
בר-זוהר השתתף בפריימריס בבחירות לכנסת ה-13 ב-1992 ולכנסת הארבע עשרה ב-1996, אולם בשתי הפעמים לא הוצב במקום ריאלי ברשימה לכנסת.
ב-2008 עזב יחד עם אפרים סנה את מפלגת העבודה ועבר למפלגת ישראל חזקה, והגיע למקום ה-11 בבחירות המקדימות ב"ישראל חזקה", אך פרש מהרשימה לקראת הבחירות לכנסת ה-18.
ב-1 באפריל 2021 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות 2021 לנשיאות ישראל על תפקיד נשיא המדינה, אך ב-19 במאי הודיע על פרישתו מהמירוץ לנשיאות.
יצירתו הספרותית

יצירתו הספרותית של בר זוהר מגוונת וכוללת ספרי עיון, ביוגרפיות ומותחנים. כתיבתו עוסקת במגוון תחומים, ובהם פרשיות ריגול, מלחמת העולם השנייה, ופוליטיקה ישראלית. חלק מספריו ראו אור לראשונה באנגלית תחת שם העט Michael Hastings.
בשנת 1965 זכה בפרס סוקולוב על ספרו "גשר על הים התיכון".
בנובמבר 1964 ניגש בר-זוהר לכתיבת ביוגרפיה של דוד בן-גוריון. בן-גוריון, שמעולם לא פגש את בר-זוהר לפני כן, העמיד לרשותו את ארכיונו הפרטי ואת יומניו, והסכים שיתלווה אליו בעבודתו בביתו בתל אביב, בביתו בשדה בוקר ובנסיעותיו ברחבי הארץ. בר-זוהר התלווה אליו הן בשיחותיו עם אנשים שונים בחדר עבודתו והן בכנסים פומביים, במשך שנה וחצי, מנובמבר 1964 ועד אפריל 1966. הביוגרפיה נתפרסמה לראשונה בלועזית בשם "בן-גוריון, נביא נושא נשק", והופיעה במספר ארצות: צרפת, אנגליה, ארצות הברית, גרמניה, ספרד, הולנד וברזיל. לצורך פרסום הביוגרפיה בעברית, ערך בר-זוהר, החל משנת 1968, מחקר מחודש.
בר-זוהר הרצה בשנים 1973-1970 בתחום ההיסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטת חיפה. ובשנת 1993 הוזמן להרצות כאורח באוניברסיטת אמורי באטלנטה קורס על אישים בהיסטוריה הפוליטית של ישראל וקורס על תולדות מדיניות החוץ והביטחון של ישראל.
בשנת 2013 הגיש העיתונאי רונן ברגמן תביעה כנגד בר זוהר וניסים משעל, בטענה שלצורך כתיבת ספרם "המוסד - המבצעים הגדולים", השניים העתיקו מספריו חלקים נרחבים, וזאת ללא ציון שם המקור. בתגובה, הגישו בר-זוהר ומשעל תביעה נגד ברגמן על השמצה ולשון הרע.
ב-2022 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו בשם "שלכם, מיכאל בר-זהר".
חיים אישיים

בר-זוהר נשוי לגלילה משנת 1958 והשניים מתגוררים בשכונת נווה אביבים שבתל אביב.
פרסים ואותות הוקרה

1964 - הפרס על שם מרשל פוש של האקדמיה הצרפתית על ספרו הראשון "גשר על הים התיכון"
1965 - פרס סוקולוב - על הספר "גשר על הים התיכון"
אות לגיון הכבוד של צרפת
פרס בן-גוריון
2018 - עיטור המסדר סטארה פלנינה של בולגריה, דרגה א
דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת בן-גוריון (2010) ושל אוניברסיטת סופיה
ספריו

"גשר על הים התיכון" יחסי ישראל-צרפת 1947 - 1963, הוצאת עם הספר, 1964
"ציד המדענים הגרמניים", הוצאת שוקן, 1965
"בן-גוריון, נביא נושא נשק", 1965, בצרפתית
"החודש הארוך ביותר" 12 במאי - 10 ביוני 1967 (מלחמת ששת הימים), הוצאת לוין-אפשטין, 1968
"ספר הצנחנים" (עם איתן הבר), הוצאת לוין-אפשטין, 1969
"הנוקמים", הוצאת לוין-אפשטין, 1969
"הממונה" איסר הראל ועלילות שירותי הביטחון, הוצאת ויידנפלד וניקולסון, 1970
"האמת השלישית", הוצאת ויידנפלד וניקולסון, 1972, מהדורה שנייה של הספר יצאה בהוצאת ידיעות אחרונות, בשנת 2013
"האיש שמת פעמיים", הוצאת ויידנפלד וניקולסון, 1973
"הרשימה הסודית", ספרי עידן בשיתוף ידיעות אחרונות, 1975
"בן-גוריון", (3 כרכים), ביוגרפיה מדינית, הוצאת עם עובד 1975, הוצאת כתר 1977
"התעלומה" ("אניגמה"), עידן מהדורת ידיעות אחרונות, 1979; מהדורה שנייה של הספר יצאה בהוצאת מגל בשנת 2009
"תיבת פנדורה", ספרי ידיעות אחרונות הוצאת עידנים, 1983
"קשר הזהב", הוצאת עידנים, 1984
"משחק כפול", עם עובד, 1984
"המרדף אחרי הנסיך האדום" (עם איתן הבר), הוצאת זמורה ביתן, 1984
"בן-גוריון" האיש מאחורי האגדה, הוצאת משרד הביטחון, 1986
"החייל האלמוני", ספרית מעריב, 1988 (על מלחמת וייטנאם)
"ספר המופת: אנשי מופת ומעש בישראל" (עורך), משרד הביטחון, 1987
"מול המראה האכזרית" ישראל ברגע האמת, ידיעות אחרונות, 1990
"ביום נקם" פרשת הנקם היהודי בנאצים, הוצאת טפר-מגל, 1991 - הופיע בגרסה קודמת בשם "הנוקמים"
"מרגל בחורף", הוצאת מעריב, 1992; הוצאה מחודשת ידיעות אחרונות, 2013
"מזימה" סיפור המרגל היהודי של היטלר, הוצאת כתר, 1992 (על חייו של פאול ארנסט פקנהיים)
"אחים", הוצאת מגל, 1994; הוצאה מחודשת ידיעות אחרונות, 2013
"בושם מר", ידיעות אחרונות, 1996 (עוסק בחדירת הנאצים לצמרת לוריאל וכניעתה לחרם הערבי)
"ספר הגבורה" (עורך), משרד הביטחון, 1997
"הרכבות יצאו ריקות" ההצלה הנועזת של יהודי בולגריה מהשמדה, הוצאת הד ארצי, 1999
"בגידה", הוצאת מגל, 2000
"צפנת פענח" חייו ומותו של נסיך יהודי, ד"ר יעקב הרצוג - הביוגרפיה", משכל, 2003
"ארץ מולדת" (עורך), משרד הביטחון, 2004
"נקמת מינכן" (עם איתן הבר), זמורה ביתן, 2005 (מהדורה מעודכנת של הספר יצאה בשם "המרדף אחר הנסיך האדום")
"כעוף החול" שמעון פרס - הביוגרפיה, ידיעות אחרונות, 2006
100 אנשי מופת וגבורה (עורך), משרד הביטחון, 2007
"באשמת רצח", הוצאת מגל, 2008
"המוסד - המבצעים הגדולים" (עם ניסים משעל), הוצאת ידיעות ספרים, 2010
"צה"ל - המבצעים הגדולים" (עם ניסים משעל), ידיעות ספרים, 2013
"הלוחמים פשטו עם שחר" (עם ניסים משעל), ידיעות ספרים, 2015
"החודש הארוך ביותר - 50 שנה למלחמת ששת הימים", ידיעות ספרים, 2017
"חיסול ממוקד, שב"כ - המבצעים הגדולים" (עם ניסים משעל), ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2017
"קיצור תולדות ישראל", ידיעות ספרים, 2018
"לוחמות המוסד" (עם ניסים משעל), ידיעות ספרים, 2020
"שלכם, מיכאל בר-זהר", אוטוביוגרפיה, ידיעות ספרים, 2023
"חרבות ברזל, לבבות שבורים: מלחמת ישראל בציר הרשע", ידיעות ספרים, 2024
לקריאה נוספת

מיכאל בר-זהר, שלכם, מיכאל בר-זהר, אוטוביוגרפיה, ידיעות ספרים, 2023.
הערות שוליים

↑  מיכאל בר זהר, ניסים משעל, המוסד, ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2012[דרושה הבהרה]
1 2  ראיון אצל יעקב בר-און, מעריב 2018
↑  http:www.centropa BGISRAEL Matilda tree.DOC באתר ההנצחה  centropa
↑  ישם=בר-און
↑  ישם=בר-און
↑   מיכאל בר זוהר על בן-גוריון, סרטון בערוץ "BG HOUSE TLV בית בן-גוריון, תל-אביב", באתר יוטיוב (אורך: 01:56:00)
↑  אסף גולן, ההיסטוריון של בן גוריון מתמודד לנשיאות, באתר ישראל היום, 1 באפריל 2021
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, הערת המחבר, עמ' 9.
↑  באתר אוניברסיטת אמורי
↑   נתי טוקר, רונן ברגמן משיב מלחמה: תובע 4 מיליון שקל מניסים משעל ומיכאל בר-זהר, באתר TheMarker‏, 10 בנובמבר 2013
↑  חן מענית, ‏ניסים משעל ומיכאל בר-זהר תובעים את רונן ברגמן במיליון שקל, באתר גלובס, 25 באוגוסט 2013
↑  ארי שביט, ספר: מופת שואו, כותרת ראשית, 8 ביוני 1988
↑  לאה ענבל דור, אין הרבה גילויים מסעירים באוטוביוגרפיה של בר־זהר, באתר הארץ, 22 במרץ 2023
| יושבי ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש ועדת החינוך והתרבות (2003-1949) | שושנה פרסיץ • אלימלך-שמעון רימלט • משה קול • אלימלך-שמעון רימלט • אברהם כץ • אלימלך-שמעון רימלט • אברהם כץ • אברהם שכטרמן • אהרן ידלין • אורה נמיר • נחמן רז • מיכאל בר-זוהר • דליה איציק • אברהם בורג • עמנואל זיסמן • זבולון אורלב |  |
| יושבי ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט (מ-2003) | מלי פולישוק-בלוך • אברהם פורז • אילן שלגי • מיכאל מלכיאור • זבולון אורלב • אלכס מילר • עינת וילף • עמרם מצנע • יעקב מרגי • ניצן הורוביץ • רם שפע • שרן השכל • יוסי טייב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258288905171  PLWABN: 9810548991005606  BIBSYS: 90082190  BNE: XX1216723  BnF: cb11890094q (data)  CANTIC: a11680696  CiNii: DA08652311  GND: 125992939  ISNI: 0000 0001 0860 3859  LCCN: n79091247  NDL: 00432241  NKC: jn20000600630  NLA: 36097996  NLK: KAC201322417  NTA: 068443536  RERO: 02-A000016101  SELIBR: 180117  SUDOC: 026703726  Trove: 1211940  VIAF: 120724771   WorldCat (עם VIAF): 120724771
Houdini (שיר של דואה ליפה)

"Houdini" (בעברית: "הודיני") הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית-אלבנית דואה ליפה. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2023, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס, כסינגל המוביל מאלבום האולפן השלישי שלה, Radical Optimism. השיר הופק על ידי דני אל הארל (אנ') וקווין פארקר. ליפה כתבה את השיר במשותף עם השניים וכן עם קרוליין אילין (אנ') וטוביאס ג'סו ג'וניור.
"Houdini" זכה לביקורות חיוביות לרוב מצד מבקרי המוזיקה, ששיבחו את ליפה על התפתחותה הקולית מאז יציאת אלבומה הקודם, Future Nostalgia. מבחינה מסחרית, השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעדי הסינגלים של אולטראטופ בפלנדריה ובוולוניה שבבלגיה. כמו כן, הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי והיה בין עשרת המקומות הראשונים במצעדים במדינות רבות, בהן אוסטרליה, אירלנד, גרמניה, צרפת קנדה, ושווייץ. בארצות הברית, השיר הגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד בילבורד הוט 100, ובמקביל עמד בראש מצעד שירי הדאנס/אלקטרוני במשך 17 שבועות. בנוסף, השיר הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד בילבורד גלובל 200.
רקע והוצאה

בשנת 2023, ליפה הכריזה על אלבום האולפן השלישי שלה, והודיעה כי הוא יצא לאור במהלך 2024. היא שיתפה כי החליטה לאמץ עבור האלבום מוזיקה בסגנון הפסיכדלי של שנות ה-70, וכי בהתאם היא תעבוד עליו עם המוזיקאי קווין פארקר מלהקת טיים אימפלה. החלטה זו היא שינוי ביחס לצליל הדיסקו שאפיין את אלבומה הקודם, Future Nostalgia. בתחילת הדרך, סביב נובמבר 2022, השיר "Houdini" היה רק דמו שפארקר הפיק. לאחר שליפה הקשיבה לקטע מתוכו, היא החליטה לכתוב עבורו מילים יחד עם קרוליין אילין (אנ'). בינואר 2023 ליפה ופארקר השלימו את העבודה על השיר. אילין, ליפה, פארקר, דני אל הארל (אנ') וטוביאס ג'סו ג'וניור מוזכרים כולם ככותבים בקרדיטים לשיר.
במאי 2023, ליפה הוציאה לאור את השיר "Dance the Night", כסינגל המוביל מתוך אלבום הפסקול של הסרט "ברבי" בבימויה של גרטה גרוויג, שבו גם עשתה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית. השיר הגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת, ונכנס לעשרת המקומות הראשונים במצעדי הסינגלים במדינות רבות, בהן אוסטרליה, ארצות הברית, גרמניה, צרפת וקנדה. באוקטובר 2023, לאחר שהסירה את כל הפוסטים שלה ברשת החברתית אינסטגרם, ליפה פרסמה תמונה של עצמה עם שיער אדום, וכתבה בכותרת הפוסט "miss me?" ("מתגעגעים אליי?"). ב-27 באוקטובר, היא פרסמה תצלום תקריב של מפתח בין שיניה, בליווי המשפט "catch me or I go" ("תתפוס אותי או שאלך"), מה שהתברר בהמשך כשורה מתוך השיר. כחודש לפני יציאת השיר, ליפה החליפה את עטיפות אלבומיה הקודמים כפי שהוצגו בפלטפורמות הזרמת המוזיקה השונות, והוסיפה להן אפקט קליידוסקופי. ב-31 באוקטובר, כמה ימים לאחר מכן, פרסמה ליפה טיזר לשיר ברשתות החברתיות, ורמזה על שמו בפוסט; קוד מוצפן שכלל צירוף של מספרים מעורבבים נראה כיוצר את השם "Houdini", המתייחס לאומן ההיחלצות ההונגרי-אמריקאי הארי הודיני; עוד חיזקה את ההשערה העובדה שהפוסט פורסם בתאריך בו מת, 31 באוקטובר. מעריצים של ליפה הצליחו למתוח קו בין השיר הממשמש ובא ובין השיר בעל אותו השם מאת הזמרת האנגלית קייט בוש, שגם כולל אזכור להודיני בדמות מפתח בפיה של הזמרת, על עטיפת אלבומה בה נכלל השיר, The Dreaming (אנ'). למוחרת הודיעה ליפה כי השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2023 וכי הוא זמין להזמנה מוקדמת ולהורדה מוקדמת דרך אתר האינטרנט שלה ודרך שירותי הזרמת מוזיקה שונים.
הופעות חיות

ב-12 בינואר 2024, דואה ליפה הוציאה לאור ביצוע חי של השיר, בשם London Sessions. כמו כן, באותו היום הועלה לערוץ היוטיוב של ליפה וידאו קליפ של הביצוע.
ליפה ביצעה לראשונה את השיר בשידור חי בטלוויזיה בטקס פרסי גראמי ה-66 שהתקיים ב-4 בפברואר 2024, יחד עם השירים "Dance the Night" והשיר "Training Season" שאז עדיין לא יצא לאור.
ביקורת

"Houdini" זכה לביקורות חיוביות לרוב מצד מבקרי המוזיקה. הלן בראון מהאינדפנדנט הבריטי העניקה לשיר דירוג של 5 כוכבים מתוך 5, וציינה כי על אף ש"יש קצת שוטוּת במילות השיר, [...] בפופ אין כל מקום לפדנטיות – במיוחד לא במקרה של זמרת שבלהיט הסגר שלה, 'Levitating', צחקה לכוח הכבידה בפנים". בסקירה של מגזין המוזיקה הבריטי NME, ריאן דאלי העניק לשיר דירוג של 4 כוכבים מתוך 5, בכותבו ש"בעוד שהיא אולי משדרגת את הפלֵטה הקולית שלה, יש משהו אחד שאפשר לסמוך על דואה שתהיה עקבית לגביו – לתת לנו להיטים מלאי-ביטחון שיעזרו לנו לפרוץ את הגרסאות הטובות ביותר של עצמנו, אפילו אם רק לשלוש דקות".
בסקירה של העיתון הבריטי הגרדיאן, בסטי ריד העניקה גם היא לשיר דירוג של 4 כוכבים מתוך 5, בציינה כי "הוא קליט להפליא מבלי להיות מוגזם, ומצליח לשכנע בשילוב בין הערכתה לצלילים ישנים ובין כתיבה פופית מעוצבת היטב יותר משהצליח Future Nostalgia. עבור ליפה, הדבר המרכזי בחשיבותו הוא להיות כוכבת פופ, ו-'Houdini' מעיד כי אין איום על הדומיננטיות שלה". ג'ם אסווד ממגזין הבידור האמריקאי וראייטי כתב כי השיר הוא קצבי ואנרגטי וציין כי הוא "גם התקדמות ביחס ל-Future Nostalgia וגם המשך אליו", ותיאר אותו כ"מגוון יותר מבחינה מלודית" מאשר הסינגלים שבאלומה הקודם.
 בדומה אליו, קיילן בל ממגזין הבידור הקנדי אקסקליים! (אנ') כתבה כי השיר שמר על דקויות הדיסקו-פופ של דואה ליפה, ועדיין היה "יותר מזיע ומלוכלך מהעוצמה הניאונית של 'Levitating' ושל 'Don't Start Now'".
רובין מורי ממגזין קלאש (אנ') כתב בביקורת על השיר: "דואה ליפה עושה את מה שהיא עושה הכי טוב – כוכבת פופ נוצצת ושטופת שמש שמשתוקקת לשלוט מקומות עצומים". שאאד ד'סוזה ציין כי השיר "לא ממציא את הגלגל מחדש: ליפה מאתגרת גבר להוכיח לה שמגיעה לו תשומת הלב שלה, באופן ישיר ובסגנון החצוף והבלתי-פגיע של Future Nostalgia. אבל ההפקה של קווין פארקר ודני אל הארל נותנת מהניצוץ המשוגע ומלא האנרגיה שהיה חסר בשירי המועדונים של ליפה עד עתה".
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| NME | 50 השירים הטובים ביותר של 2023 | 31 |  |
| רולינג סטון | 100 השירים הטובים ביותר של 2023 | 36 |  |
| USA Today | השירים הטובים ביותר של 2023 | — |  |
וידאו קליפ

הווידאו קליפ ל-"Houdini" הופק על ידי מאנו קוסו, ויצא לאור יחד עם השיר. הווידאו קליפ מתרחש בסטודיו למחול, שם ליפה מופיעה כג'ינג'ית ורוקדת עם קבוצת רקדנים ג'ינג'ים. על פי ווג, נראה שהקליפ הוא רפרנס לווידאו קליפ לשיר "Hung Up" מאת מדונה.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 11 בספטמבר 2024 | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | זכייה |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר אלקטרוני/דאנס מוביל | זכייה |  |
רשימת רצועות

| --- | --- |
 קלטת שמע / תקליטור / הורדה דיגיטלית / הזרמת מוזיקה "Houdini"‏ – 3:05 הורדה דיגיטלית – גרסה מורחבת "Houdini" (extended edit) – 5:53 סטרימינג – גרסה מורחבת "Houdini" (extended edit) – 5:53  "Houdini"‏ – 3:05 הורדה דיגיטלית – מיקס של אדם פורט "Houdini" (Adam Port mix) – 3:22 סטרימינג – מיקס של אדם פורט "Houdini" (Adam Port mix) – 3:22  "Houdini"‏ – 3:05  "Houdini" (extended edit) – 5:53 סינגל 7 אינץ' "Houdini"  "Houdini" (instrumental):  הורדה דיגיטלית – London sessions "Houdini" (London sessions) – 3:02 סטרימינג – London sessions "Houdini" (London sessions) – 3:02  "Houdini"‏ – 3:05  "Houdini" (Adam Port mix) – 3:22  "Houdini" (extended edit) – 5:53 הורדה דיגיטלית – מיקס 'Slowride' של דני אל הארל "Houdini" (Danny L Harle Slowride mix) – 3:05 סטרימינג – מיקס 'Slowride' של דני אל הארל "Houdini" (Danny L Harle Slowride mix) – 3:05  "Houdini" (London sessions) – 3:02  "Houdini"‏ – 3:05  "Houdini" (Adam Port mix) – 3:22  "Houdini" (extended edit) – 5:53