stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנימין טנא
מספריו של בנימין טנא

סביבון הפלאים,  לילדים, ציורים שמואל כץ, הוצאת מ. מזרחי, נכתב בשנים 1962-1963, הופיע לראשונה ב-2011
ידיד בצרה, ציורים רות צרפתי, עם עובד, 1987.
החצר השלישית, עם עובד, 1982.
אל עיר נעורי, לנוער, עם עובד, תל אביב, 1979.
אלה תולדות מור, לילדים, ציורים רות צרפתי, ספרית פועלים, 1977.
אלף בית של חיות, לילדים, ציורים ה. הכטקופף, יבנה, תל אביב, 1973.
בצילו של עץ הערמון, לילדים, ציורים תרצה טנאי, ספרית פועלים, 1973.
הזמיר: שירות מיער, ציורים רות צרפתי, מ. ניומן, 1963.
דני דן ותלת אופן, לילדים, ציורים שמואל כץ, מרחביה, 1952.
אחד מעיר ושניים ממשפחה, ספרית פועלים, 1947.
בחרט הדווי, מרחביה, 1945.
מכורה, ספר שירה, הוצאת דבר, תרצ"ט
קורות כיתה אחת, לנוער, ציורים רות צרפתי, עם עובד 1979
התסריט הראשון של סבק , לילדים
מתרגומיו

בנימין טנא היה מתרגם פורה מאוד. הוא תרגם בעיקר מפולנית ומיידיש. כמה מתרגומיו יש להם חשיבות מעבר לתרגום, כגון תרגומו מכתב היד הפולני ל"להבות באפר" מאת רוז'קה קורצ'אק. "היום השמיני בשבוע", מאת מארק חלאסקו. וכן תרגומי היידיש שלו. להלן מבחר מתרגומיו:
הגן המפליג למרחקים , סיפורים, מאת אידה פינק, תרגמו מפולנית - דוד וינפלד, בנימין טנא, תל אביב עם עובד, תש"ס 2000.
הרים מאפילים, סיפורים, מאת אניילה ישינסקי, תרגמו מפולנית צבי ארד, בנימין טנא, יעקב בסר, ספרית פועלים תל אביב תשמ"ז 1987.
ינושק, מאת סלבומיר לובינסקי, עם עובד תל אביב 1984.
אראס העיר הטובה, מאת אנדז'יי שצ'יפיורסקי, מפולנית, ספרית פועלים, תל אביב תשמ"ב 1981.
האשמורת השלישית, מאת ישעיהו שפיגל, מיידיש, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, תשל"ו 1976.
בני אוהאמה, סיפור מארץ זולו, מאת פייבל זיגלבוים, מיידיש - בנימין טנא, יבנה תל אביב, תשל"ג 1973.
היום השמיני בשבוע, מאת מארק חלאסקו, ספרי גדיש תל אביב, תשל"ב 1972.
במחבוא, סיפורים, מאת יהושע סטניסלב ויגודסקי, תורגם מפולנית בידי בנימין טנא, עם עובד תל אביב תש"ל 1970.
אור מעמקי תהום , מאת ישעיהו שפיגל, מיידיש - א.ד. שפיר, בנימין טנא, מבוא: בין להבות ושלבים, מאת דב סדן, תל אביב תשכ"ט 1969.
שירים ובלדות, מאת איציק מאנגר, מבוא : דב סדן, תל אביב, על-המשמר, תשכ"ט, 1968.
אגדות אנדרסן, מאת הנס כריסטיאן אנדרסן,  עברית: בנימין טנא, צייר: שמואל כץ, ניומן תל אביב תשכ"ד 1964.
מדלג על ההרים, מאת יז'י אנדז'ייבסקי, מפולנית, מרחביה 1964.
ים החיים והמוות, מאת אדולף רודניצקי, מפולנית, מרחביה 1964.
אם הקרולים , מאת קזימיז' ברנדס, עברית - צבי ארד, הגנה על גראנדה, עברית - בנימין טנא, מרחביה 1963.
האינקויזיטורים, מפולנית, מאת יז'י אנדז'ייבסקי, עם עובד תל אביב 1961.
מבחר הסיפור הפולני, תרגם מפולנית עם שולמית הראבן, הוצאת הדר, 1959
הזעם והלב, מסיפורי הזמן הסוער, תרגמו מפולנית: צבי ארד, בנימין טנא, עריכה וסוף-דבר - עזריאל אוכמני, מרחביה 1959.
ההרפתקה הגדולה, מאת יאן בז'כוה, תל אביב תשי"ח 1958.
קורות שנה אחת,  מאת ו. נוסוב, 1957
קטינא והלויתן, כתב יוליאן טובים, צייר שמואל כץ, מרחביה 1956.
נרות שאוכלו, מאת מרדכי שטריגלר, עם עובד תל אביב תש"ח 1948.
להבות באפר, מאת רייזל קורצ'אק (רוז'קה), מכתב היד הפולני, מרחביה 1946.
מלח הארץ, קורותיו של חייל סבלן, מאת יוסף ויטלין, גזית תל אביב תש"ה 1945.
המנונות, מאת יוסף ויטלין, תרגם מפולנית בנימים טננבאום, טנא, גזית תל אביב 1942.
להבות, מאת סטניסלב בז'וזובסקי, מפולנית, מרחביה 1940.
הערות שוליים

↑  תאריך הפטירה המדויק ע"פ: טנא בנימין, בית העלמין קריית שאול, באתר חברה קדישא תל אביב והמחוז.
↑  יעקב רבי, ‏סיפורי-ילדות של בנימין טנא, ספרות ילדים ונוער 1, מאי 1974, עמ' 56–59
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276035505171  PLWABN: 9810580023605606  BnF: cb15537691t (data)  GND: 1089746962  ISNI: 0000 0000 6659 800X  LCCN: n80108821  NTA: 334149665  SUDOC: 242325017  VIAF: 320845   WorldCat (עם VIAF): 320845
אדיאמן

| --- | --- |

מראה מרכז העיר מיער קאראדא (מצפון)
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  דרום-מזרח אנטוליה
 נפה:  אדיאמן
 חבל ארץ:  כורדיסטן הטורקית
 ראש העיר:  סולימאן קלנץ' (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שטח:  1,811 קמ"ר
 גובה:  669 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  284,839 (2023)
  ‑ צפיפות:  157.3 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  37°45′51″N 38°16′34″E﻿ / ﻿37.7641666666667°N 38.2761666666667°E﻿ / 37.7641666666667; 38.2761666666667
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.adiyaman.bel.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראדיאמן(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראדיאמן(למפת דרום-מזרח אנטוליה רגילה) גזיאנטפ אורפה דיארבקיר בטמן ג'יזרה הים התיכון  מרכז אנטוליה מזרח אנטוליה עיראק סוריהאדיאמן(למפת דרום-מזרח אנטוליה מוגדלת) גזיאנטפ אורפה דיארבקיר בטמן ג'יזרה הים התיכון  מרכז אנטוליה מזרח אנטוליה עיראק סוריהאדיאמן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טירת אדיאמן
אדיאמן (בטורקית: Adıyaman; בכורדית: Semsûr/سەمسوور - סמסור) היא עיר בכורדיסטן הטורקית ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז דרום-מזרח אנטוליה שבדרום-מזרח טורקיה. העיר מרוחקת 527 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אנקרה ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 284,839 בני אדם. במקום הייתה בעבר עיר יוונית קדומה בשם פרי (ביוונית עתיקה: Πέρρη) ומאוחר יותר "פורדוניום" (בלטינית: Pordonnium). אדיאמן היא המקום בו נולד מיסאק מאנושיאן.
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007487030605171  GND: 4478957-9  LCCN: n2005034362  VIAF: 136250151   WorldCat (עם VIAF): 136250151 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בטורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צלחת אירוסין

דוגמה לצלחת אירוסין
בקרב חלק מקהילות היהודים, צלחת אירוסין היא צלחת שיוחדה לטקס 'שבירת הצלחת' באירוע האירוסין. צלחות אירוסין יכולות להיות חלקות או מעוטרות.
נהוג לשבור צלחת סדוקה או פגומה במעט כדי שלא לעבור על איסור בל תשחית. באירוסין שבהם חותמים על שטר תנאים נהוג לשבור את הצלחת לאחר קריאת השטר וחתימתו. טקס שבירת הצלחת הוא מנהג ואיננו הלכה.
יש הנוהגים שאם החתן ואם הכלה אוחזות יחדיו בצלחת האירוסין ומשליכות אותה לרצפה. יש רווקים ורווקות הנוטלים שברים, מתוך אמונה כי שבר מצלחת האירוסין היא סגולה למציאת זיווג.
למנהג שבירת הצלחת מספר טעמים:
זכר לחורבן בית המקדש.
כדי להבהיל את הציבור, שהשמחה לא תהיה שלמה.
אות לגמר ההסכם בין הצדדים כשם הכלי לא יהיה שוב שלם כך הזיווג לא יפרד לעולם.
נהוג לשבור צלחת העשויה חרס ולא צלחת העשויה מזכוכית משום ששברי חרס אינם ניתנים לחיבור, כלומר כי לא ניתן לבטל את האירוסין.
הערות שוליים

↑  פרי מגדים אורח חיים סימן תקס אות ד'
↑  שדי חמד, (אספת דינים, מערכת ז, אות יב)
↑  ילקוט מנהגים עמ' 37
↑  לקוטי מהרי"ח ח"ג דף קנט בשם שערי רחמים על מנהגי הגר"א
פלורה מקדונלד ריד

| --- | --- |

 לידה:  1861 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1938 (בגיל 77 בערך) 
 תקופת הפעילות:  1879–1938 (כ־59 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
פלורה מקדונלד ריד (באנגלית: Flora Macdonald Reid;‏ 1860–1938) הייתה ציירת בריטית, סקוטית ואחותם של האמנים ג'ון רוברטסון ריד ואליזבת ריד.
ביוגרפיה

ריד נולדה בלונדון ב-1860, להורים סקוטים, והמשפחה עברה מאוחר יותר לאדינבורו. היא למדה בבית הספר הנאמנים לאמנות, וגם חונכה על ידי אחיה ג'ון. ב-1881 היא ואחיה חזרו ללונדון, שם גרו באזור האוורסטוק היל של העיר. מאוחר יותר בחייה בילתה עשור בקורנוול, והתגוררה בלוא ופולפרו.
ביוגרפיה > יצירה

בגיל שש עשרה הציגה פלורה ריד עבודות באקדמיה המלכותית הסקוטית, במכון המלכותי לאמנויות גלאזגו מגיל 19, ובאקדמיה המלכותית מגיל 20. היא מתועדת כמציגה ציורים באקדמיה המלכותית בשנת 1900. הציור שלה "אמונה" (לימים נקרא "השוק בעיר ברוז'") נכלל בספר על נשים ציירות בעולם מ-1905.
הציור של ריד מ-1883, "עובדי השדות", נכלל בתערוכה של ציירי וציירות סקוטלנד בשנים 1885–1965 בגלריה הלאומית הסקוטית לאמנות מודרנית ב-2016.
ביוגרפיה > מוניטין בינלאומי

ריד נסעה וחיה בנורווגיה, צרפת ובלגיה, וקיבלה מדליית זהב ב-1900 בתערוכה העולמית בפריז.
ריד הציגה את עבודתה בארמון האמנויות היפות בתערוכת קולומביה העולמית ב-1893 בשיקגו, אילינוי.
בין השנים 1895–1932 הציגה ריד שש פעמים בסלון הפריזאי, לעיתים קרובות באקדמיה הסקוטית המלכותית בין השנים 1877–1922, וכמעט בכל שנה בין השנים 1880–1938 במכון המלכותי לאמנויות גלאזגו.
גלריה

לפני ההתיחדות
השוק בעיר ברוז'
הערות שוליים

↑  Strang, Alice (2016). Modern Scottish Women: Painters & Sculptors 1885 - 1965. p. 94.
↑  "Flora MacDonald Reid". Cornwall Artists Index
↑  Flora M. Reid in Royal Academy catalogue "The Exhibition of the Royal Academy of Arts MDCCCC : the one hundred and thirty-second"
↑  Women painters of the world, from the time of Caterina Vigri, 1413-1463, to Rosa Bonheur and the present day, by Walter Shaw Sparrow, The Art and Life Library, Hodder & Stoughton, 27 Paternoster Row, London, 1905
↑  Nichols, K. L. "Women's Art at the World's Columbian Fair & Exposition, Chicago 1893".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1084885  RKD: 66054  TePapa: 1927  ULAN: 500000334  VIAF: 95682667   WorldCat (עם VIAF): 95682667
דפנה דקל

| --- | --- |

דקל, 2015
 לידה:  7 במאי 1966 (בת 58) אשדוד, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 סוגה:  פופ, רוק, שירי ילדים, זמר עברי
 סוג קול:  אלט
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי, NMC, פונוקול
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
דפנה דקל (נולדה ב-7 במאי 1966) היא זמרת, מלחינה, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. החלה את דרכה כחברה בלהקת הנח"ל ואף שימשה בה כמפקדת הלהקה. דקל ייצגה את ישראל באירוויזיון 1992 עם השיר "זה רק ספורט". ב-1999 הייתה מנחת
האירוויזיון שהתקיים בישראל בירושלים. כמו כן בעברה הייתה דקל גם כוכבת ילדים.
ביוגרפיה

דקל נולדה, גדלה והתחנכה באשדוד, כבת בכורה ולה שני אחים קטנים. אימה, אביבה, הייתה מזכירה ואביה, יוסף, היה קצין משטרה, היא אחותו של אלרן דקל, זמר וסולן להקת "פאנקנשטיין".
דקל ממוצא תימני משני הצדדים של משפחתה. בראיון, דקל סיפרה כי במשפחתה הצניעו את המוצא התימני, וכי היא עצמה לא ראתה את עצמה כ”תימניה אסלית”.
קריירה > שנות ה-80

בצעירותה שרה ורקדה בלהקת הנוער העירונית "פשוש", בהדרכתו של אבי חן. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת הנח"ל שם הייתה בין היתר מפקדת הלהקה תחת בימויו והדרכתו של צדי צרפתי.
לאחר שחרורה מהצבא, בשנת 1987, שיחקה ושרה במחזמר הטלוויזיוני "פיגומים" לצדם של חנה רוט, אלברט כהן, שמעון ישראלי ובבימויו של אורי פסטר עם מוזיקה של קובי אושרת. באותה שנה הופיעה גם כזמרת ליווי בתחרות הקדם-אירוויזיון של דורית פרקש בשיר "ירושלם". מיד לאחר הופעת הקדם החתים אותה המפיק שלמה צח לחוזה ארוך טווח כשצדי צרפתי היועץ האמנותי.
ב-1988 שיחקה במחזמר "סאלח שבתי", בתור חבובה, בתו של סאלח, שוב ב"תיאטרון הבימה".
כזמרת הוציאה בשנת 1989 את אלבומה הראשון, שנשא את שמה. חלק מהשירים בו נכתבו והולחנו על ידי דקל עצמה, הוא הופק מוזיקלית בידי מיקי גבריאלוב וכלל בין היתר את הלהיטים "הצילו" ("מי יציל את הבית שלי"), שכתבה רחל שפירא והלחינו יובל דור ומיקי גבריאלוב, "שירה של ירמה" ו"תמונות בחושך" (בשניהם - מילים: אהוד מנור, לחן: שאול בן-אמיתי). באותה שנה שיחקה גם בסרט ההונגרי "האזור המוזהב של טרנסילבניה" ("Erdély aranykora") בבימויו של זולטן אורבט ושרה בו גרסת א-קפלה לשיר "איפה היית" מתוך אלבומה הראשון.
בספטמבר 1989 נבחרה כ"תגלית השנה" של מגזין הנוער "ראש אחד". בסוף השנה הוציאה דקל סינגל חדש לרדיו "זמנים משתנים" שכתב והלחין ברוך פרידלנד והשתתפה בפסטיגל עם השיר "מה קורה לי" שהלחין ירון ניב למילותיו של ברוך פרידלנד והשיר זכה במקום התשיעי. באותו הפסטיגל, ביצעה את ״פסטיגלבי״, מחרוזת תימנית עם מרגלית צנעני והאחיות יוספי.
קריירה > שנות ה-90

בקיץ 1990 נבחרה דקל לייצג את ישראל בפסטיבל סופוט בפולין עם השיר "אנאהיא" (מילים: גידי שטרן, לחן: גידי שטרן ורן בגנו) וזכתה בו במקום השני. השיר זכה להצלחה עם במצעדי הפזמונים, והגיע למקום ה-20 במצעד השנתי תש"ן של רשת ג'. בחנוכה של אותה שנה השתתפה במופע המוזיקלי "הכל נשאר במשפחה" לצידם של ספי ריבלין, ציפי שביט ואבי קושניר. כמו כן באותה שנה הופיעה בתוכנית הילדים "הופה היי".
ב-1991 הוציאה דקל את הסינגל "יד אבודה" שהלחין עובד אפרת למילותיה של חנה גולדברג. באותה שנה השתתפה בפסטיבל "חג היין" בראשון לציון עם השיר "עת הבציר" שכתב והלחין ברוך פרידלנד ועיבד ננסי ברנדס. בנוסף השתתפה דקל בתוכנית "נתיב הזמר" בהפקת חטיבת התוכניות הקלות בקול ישראל - מבחר באנתולוגיה של נתיבה בן-יהודה המתעדת את שירי ארץ ישראל כגון "עברים היינו" "האניות עגנו במלטה", "יום שבת" ו"יום חופש" לצידה השתתפו הזמרת לאה שבת והזמרים אריק סיני, דני בסן ואפרים שמיר. באותה שנה הקליטה דקל אלבום בצרפת.
בתחילת שנת 1992 השתתפה דקל בתוכנית "פלאי קלעים" ששודרה בערוץ הראשון, לצידם של הזמר אדם, צחי נוי ודני ארליך. במקביל, החלה ללמוד משחק אצל הלל נאמן ושיחקה במונודרמה "העלמה אלזה" ב"תיאטרונטו" שזיכה את הבמאי הלל נאמן בפרס הבימוי. בזמן ששיחקה על הבמה בתיאטרונטו השתתפה בקדם אירוויזיון וזכתה במקום הראשון לייצג את ישראל באירוויזיון 1992 עם השיר "זה רק ספורט" שכתב אהוד מנור והלחין קובי אושרת. המתחרה שהשתתפה בקדם והגיעה למקום השני עם השיר "התקווה", ענת עצמון, הגישה תביעה נגדה משום שלטענתה השיר "זה רק ספורט" ארוך ב-17 שניות מהאורך המותר על פי כללי התחרות, שלוש דקות. לאחר שהתברר שגם שירה של עצמון חרג באורכו מן האורך המותר במספר שניות, דקל זכתה במשפט, וקיצצה את 17 השניות האסורות. "זה רק ספורט" הגיע למקום השישי באירוויזיון עצמו.
ב-1993 שיחקה בסרט "זהר" של ערן ריקליס בתפקיד ברכה, גרושתו של זוהר ארגוב, לצידו של שאול מזרחי. הסרט זכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה ועל השתתפותה בו, דקל הייתה מועמדת לפרס "שחקנית השנה" באותו טקס של האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה.
ב-1994 הוציאה את אלבומה השני שנקרא גם הוא "דפנה דקל" עם השירים "אני המים אני הסלע" (מילים: אסתר שמיר, לחן: מיקיאגי), "מה קרה" (מילים: אהוד מנור, לחן: יאניס מילוקוס היווני) וחידוש לשיר "אחכה לך" של "הנשמות הטהורות". לחידוש לשיר זה בוים גם קליפ שבו הופיעה דקל עם שיערה וגם עם פאה של קרחת. את שירי האלבום עיבד רועי זו-ארץ. באותה שנה הנחתה דקל את העונה הראשונה של התוכנית "בטברנה" לצדו של שמעון פרנס.
ב-1995 הוציאה דקל את קלטת הילדים "זרעים של מסטיק", שהייתה גרסה מחודשת ליצירה של לאה נאור ולחניו של נחום היימן. באותה שנה השתתפה דקל ביחד עם דני בסן ולהקת "צעירי תל אביב" במופע "תיבת נוח" ב"קסם של אגדה". בסוף אותה השנה השתתפה בשנית בפסטיגל עם השיר "בא אלי מלאך" שזכה במקום השלישי. באותה שנה לאחר הירצחו של רבין הוציאה דקל את הסינגל "לפני שיהיה מאוחר".
ב-1996 השתתפה דקל בסדרת הילדים "ימי" ביחד עם ג'וליאן שגרן וחנוך רעים.
בשנת 1997 השתתפה במחזמר "פיטר פן" בתפקיד לילי הנמרה האינדיאנית בבימויו של אורי פסטר לצידה שיחקו גיל ססובר, זאב רווח ושרון שחל. ושיחקה בסרט "אהבה מדרגה ראשונה".
בשנת 1998 השתתפה דקל בתוכנית "סיפורי מישמיש", והוציאה את קלטת הילדים "כחולבן" לציון שנת יובל למדינת ישראל. באותה שנה הגישה דקל תוכנית ברדיו 91FM בשם "עלי דפנה".
ב-1999 נבחרה דקל להנחות את האירוויזיון שהתקיים בירושלים לצדם של סיגל שחמון ויגאל רביד. בסוף השנה השתתפה בפעם השלישית בפסטיגל עם השיר "כולנו יחד" שכתב, הלחין ועיבד עמית צח.
קריירה > העשור הראשון של המאה ה-21

בשנת 2000, כאשר החלו שידורי "ערוץ הופ!", החלה להשתתף בסדרת הילדים "דפנה ודודידו" שמבוססת על תוכנית העבר "אמיגו ואני", ובעקבות זאת החל פרסומה ככוכבת ילדים. בעקבות הצלחת הסדרה יצאו קלטות וידאו ו-DVD של הסדרה, ואף עלו שני מחזות זמר: "המסע לארץ כל יכול" ו"ממלכה ללא מלך" שאת כל השירים כתבה והלחינה דקל עצמה.
בנוסף באותה השנה, השתתפה בקלטת ילדים "הדוד פומפה" לצדו של דרור קרן.
בשנת 2001 עלה המחזמר "שלגיה" דקל שיחקה את שלגיה לצדם של גילת אנקורי, ספי ריבלין ועודד מנסטר וכתבה את כל המילים והלחנים של המחזמר. בשנת 2005 הועלה המחזמר "שלגיה" בשנית.
בשנת 2006 הצטרפה לסדרה "אגדת דשא" בערוץ 10.
בשנת 2007 יצאה דקל עם המופע "החלום של דפנה" מופע ששילב את כל שירה לילדים ולמבוגרים.
במרץ 2008 הוציאה, לראשונה אחרי 15 שנים, סינגל חדש שאת מילותיו כתבה, ואחיה אלרן הלחין, בשם "יומן יקר". באותה שנה כתבה והוציאה ספר ילדים ראשון בשם "רק את הכחול".
ב-2009 הוציאה את אלבומה "יומן" על שם הסינגל שיצא שנה קודם שכלל את השירים "טיפה אחת" ו"איך תזכור". באותה שנה לוהקה דקל לסדרה "חצויה" בתפקיד אשתו של רפאל. באותה שנה השתתפה בפסטיבל שירי ילדים וזכתה במקום השני, עם השיר "כשאגדל" שאותו כתבה והלחינה בעצמה.
קריירה > העשור השני של המאה ה-21

בשנת 2010 שיחקה דקל בסדרת המתח "בלו נטלי" ששודרה ביס לצידו של צביקה הדר ויפתח קליין, ובאותה שנה גם השתתפה בפסטיבל "מותק של פסטיבל".
בשנת 2011 הוציאה דקל חידוש לשיר "הצילו" בשיתוף עם היוצר ישי רזיאל (ג'סי). באותה שנה שוב השתתפה דקל ב"מותק של פסטיבל" ובאוקטובר 2011 השתתפה בפסטיבל "צלילי ילדות" בניהולו האמנותי של גיל שוחט.
בשנת 2012 השתתפה דקל ב-DVD "איך שיר נולד" לצידו של אורי בנאי לערוץ "הופ ילדות ישראלית".
בשנת 2013 שפטה דקל בתחרות הקדם-אירוויזיון, ויצאה לסיבוב הופעות עם המופע "יש לנו שיר" והשתתפה ב"פסטיבל עין גב" שהוקדש אותה שנה לכותב דודו ברק.
בסוף מאי 2015 שחררה דקל שיר חדש לתחנות הרדיו בשם "שיעור באהבה". בסוף יולי 2015 הוציאה את השיר "לחיות", את שני השירים כתבה דקל ללחן ולעיבוד של עמית צח. באותה שנה השתתפה ב"פסטיבל עין גב".
בשנת 2016 השתתפה בקומדיה "דרושה עוזרת" שזכתה בפרס ה"קומדיה הטובה ביותר", בבימויו של רוני מנדלסון ובהשתתפות ציפי שביט, ערן איווניר, עודד מנסטר, ליאת אזר וחיים זנאתי. החל מיוני 2016 מגלמת דקל את דמותה של גברת ווילקינסון במחזמר "בילי אליוט", על תפקידה הייתה דקל מועמדות ל"שחקנית הטובה ביותר במחזמר".
באפריל 2017 הגיע לחנויות אלבום אוסף המכיל את להיטיה הבולטים של דקל לצד הסינגלים שיצאו בשנת 2015: "לחיות" ו"שיעור באהבה". במיוחד לאוסף הקליטה דקל את השיר "השבעה במאי", אשר נכתב עבורה כמתנת יום הולדת מאהוד מנור וקובי אושרת בשנת 1992. ביולי 2017 העלתה מופע השקה לאלבום האוסף בהפקתו של רועי זו-ארץ.
בסוף 2017 שיחקה דקל במחזמר "סימני דרך" משיריה של נעמי שמר לצידם של רוני דלומי, גילה אלמגור, תובל שפיר ועוד. המחזמר עלה ב"תיאטרון הבימה".
בינואר 2018 הוציאה חידוש לשיר "איפה היית", אותו הלחינה מתוך אלבומה הראשון, למילים של רחל שפירא ובעיבוד חדש של רועי זו-ארץ בו היא אירחה את עופר לוי.
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרת הנוער "התחנה" בתור אהובה, אמו של נימי, לצד ירון בן הרוש, קובי מימון ולצד שחקנים נוספים.
ביולי 2018 הופיעה בפסטיבל מחול כרמיאל ואף הנחתה את המופע לצדו של אילן ליבוביץ.
בפברואר 2019 הוציאה את "עמדת מהצד" למילים ולחן של עמית צח.
בשנת 2019 גילמה את דמותה של האנה צ'פלין, אמו של צ'ארלי צ'פלין במחזמר "צ'פלין" בתיאטרון תל אביב.
קריירה > העשור השלישי של המאה ה-21

בפברואר 2020 הוציאה את השיר "בלי לחשוש" למילים ולחן של עמית צח.
בפברואר 2021 הופיעה בקברט מוזיקלי "שוק המציאות" לצידו של אלון אופיר בהלחנת משה וילנסקי וסשה ארגוב בתיאטרון חיפה.
באוגוסט 2021 הוציאה את השיר "מה אתה אומר" למילים ולחן של עמית צח. השיר יצא בצירוף קליפ פארודי שעוסק בתרבות הפילטרים, הרשתות החברתיות ותרבות האינסטנט, בנוסף החלה להשתתף במחזה "עוד חוזר הניגון" ב"הבימה", המחזה המוזיקלי המשלב את שיריו של נתן אלתרמן.
ב-2021 גילמה את שרי חדד, אמו של גילי חדד (בגילומו של בר צברי) בסדרה "מנגן ושר" ב-YES, תפקיד שבזכותו קיבלה מועמדות בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 2021.
ביולי 2022 הוציאה את השיר "שומר עלינו" למילים ולחן של עמית צח.
בסוף יולי 2022 הוציאה אלבום EP בשם "שיעור באהבה" והשתתפה במחזה "אהבה זה כל הסיפור" לצידם של לירון לב, עדי כהן ודדי זוהר.
באוקטובר 2024 לקחה דקל חלק בספיישל הטלוויזיוני "מחווה לדנה אינטרנשיונל", ששודר לרגל ציון 20 שנה לארגון הנוער הגאה (איגי) ולקריירה המוזיקלית של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. היא ביצעה את "נוסעת לפטרה".
בפברואר 2023 שיחקה בסדרה "גוף שלישי" בקשת 12.
באפריל 2023 הנחתה ביחד עם סיגל שחמון את המופע "israel calling 2023" בסימן 50 שנה להשתתפותה של ישראל באירווזיון.
ביולי 2023 השתתפה במופע איך הפשפש עלה למעלה" לצידו של טוביה צפיר.
באוקטובר 2023 השתתפה במופע "העולם שמח" מחווה ללהקת כוורת ב"פסטיבל צלילי ילדות" לצידם של דני רובס, עידן אלתרמן ועמרי רוזנצויג.
בינואר 2024, במלאת 100 ימים לזוועות של 7 באוקטובר, הופיעה בעצרת שנמשכה 24 שעות בקריאה לשחרור החטופים עכשיו ומיד.
במאי 2024 השתתפה במחזמר "אהבה ממבט ראשון" לצד שי המבר, דיאנה גולבי, עדי אלון ועוד. המחזמר, המבוסס על שירי אריק איינשטיין, בבימויו של צדי צרפתי.
בסוף יולי 2024 הופיעה במופע לזכרו של הזמר אדם "חברים שרים אדם" דקל הזמינה לבמה כדי לשיר איתה את "אל תיקחו לי את האהבה" את רותם שרעבי, אחייניתם של אלי ויוסי שרעבי, שנרצח בשבי חמאס. "ב-7 באוקטובר שני הדודים שלה, אלי ויוסי נחטפו", סיפרה דקל. "המשפחה של יוסי ניצלה וכל המשפחה של אלי נרצחה. לאחר מאה ימים יוסי נרצח בשבי. המשפחה מקווה שאלי עוד בחיים". כשהשתיים שרו, רבים באולם התקשו להסתיר את התרגשותם.
באותה השנה הופיעה בסדרה הקומית של קשת 12 "סברי מרנן" גילמה את אופירה, מזכירתו של סגן ראש העיר ישראל שמוקלר (שרון אלכסנדר) בהמשך היא עוזרת לשני (רותם אבוהב) לפטר אותו ושני ממנה אותה לסגנית ראש העיר.
חיים אישיים

דקל נשואה לאחו כהן ואם לשלושה בנים.
מתגוררת בבית דגן.
הערות שוליים

↑  שיעור באהבה: בגיל 52 דפנה דקל כבר לא פוחדת מכישלון, באתר השקמה ראשון לציון, 31 ביולי 2017
1 2  יעקב בר-און, ‏דפנה דקל חוזרת עם אלבום חדש: "כשחשוב לי, אני נלחמת עד הסוף", באתר מעריב אונליין, 22 ביולי 2017
↑  8.5K צפיות · 70 רגשות | "אני לא תימניה אסלית" | דפנה דקל מסבירה בשאלון למה מרגול הסתלבטה עליה ומדוע במשפחתה הצניעו את המוצא התימני. הערב ב"סוכן תרבות" 19:00 בכאן 11 | By סוכן תרבות | Facebook, נבדק ב-2025-01-11
1 2  רונן טל, אז מה אם יש לה מזל, חדשות, 8 בינואר 1989
↑  גיורא פרבר, תקליטים חדשים - ישראלי- אפילו לא מעצבן, חדשות, 15 ביוני 1989
↑  דפנה דקל, סולו ראשון, מעריב, 1 ביוני 1988
↑  יובל ניב, הזמרת דפנה דקל תשחק בסרט הונגרי, מעריב, 13 ביוני 1989
↑  יובל ניב, פסטיגל־פסטיוואל, 1:1, מעריב, 5 בנובמבר 1989
↑  טל פרי, דפנה דקל הגיעה לשלב הסופי בתחרות הזמר בפולין, מעריב, 20 באוגוסט 1990
↑  אביבה קרול, ‏מבצע המילניום של ערוץ 1, באתר גלובס, 27 במאי 1999
↑  אביבה קרול, ‏ערוץ הופ נכנס לתחום האינטראקטיבי, באתר גלובס, 15 באוגוסט 2002
אורן פרסיקו, ‏ילדים 1: חובה, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2004
↑  רותה קופפר, הפרסומת כבר בפנים, באתר הארץ, 6 בפברואר 2002
↑  יהודה ביטון, שלגיה, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2001
↑  נופר סיני, מופעי חנוכה המרכזיים, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2005
↑  ניר קיפניס, ‏לראות או לא לראות -פותחים שכונה, באתר גלובס, 3 במאי 2007
↑  אור ברנע, זרי דפנה, באתר ynet, 10 במרץ 2008
↑  עכבר העיר, הסדרה "בלו נטלי" נמכרה למפיק של "בטי המכוערת", באתר הארץ, 30 במרץ 2011
↑  מאיה בניטה, עכבר העיר, "להיות במשפחת בנאי זה לפעמים ניג'וס מאוד גדול", באתר הארץ, 11 באוגוסט 2017
↑  ynet, חוזרת "לחיות": צפו בחדש של דפנה דקל, באתר ynet, 28 ביולי 2015
↑  ציפי שביט חגגה בסוף השבוע האחרון את ההצגה ה-100 של "דרושה עוזרת", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 7 בדצמבר 2014
↑  מיכאל הנדלזלץ, "בילי אליוט המחזמר": הלילה טוב לרקוד, באתר הארץ, 8 ביוני 2016
דניאל שירין, עכבר העיר, כולם רוקדים עכשיו: מיהו בילי אליוט הישראלי?, באתר הארץ, 13 במרץ 2016
↑   איתי שטרן, למה אני אוהב את נעמי שמר ואיך הפכתי את חייה להצלחה בהבימה, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2017
↑  מנחה נופה, בקרוב בהבימה: פסיפס חייה של נעמי שמר, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2017
↑   ננו שבתאי, צ'פלין צריך להצחיק קצת, לא?, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2019
↑  חגית הורנשטיין, "אנחנו פותחים את האולם ומקווים שזה לתמיד", באתר כלבו – חיפה והצפון, 16 בפברואר 2021
↑  בר זגה, דיוות: נונו, יאיר לפיד וכוכבי "קופה ראשית" בערב מחווה לדנה אינטרנשיונל, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 28 באוגוסט 2022
↑  יואב בירנברג, עם בנדנות צהובות בקהל והכוכבים הגדולים במוזיקה: המחווה לאדם הייתה אירוע מרגש, באתר ynet, 23 ביולי 2024
↑  דינה חלוץ וקרן נתנזון ויץ, דפנה דקל: "עורך שגדל על 'דפנה ודודידו', לא יכניס אותי לפלייליסט", באתר Xnet‏, 17 ביולי 2016; במקור, מתוך "לאשה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428388905171  BnF: cb14168595z (data)  ISNI: 0000 0000 6865 8280  LCCN: n2018029491  MusicBrainz: 6ae30aef-621d-4c83-bc09-9629df8ba4a5  VIAF: 97350998   WorldCat (עם VIAF): 97350998 
דקל בהנחיית האירוויזיון בישראל, 1999
דקל לצד דודידו בתוכנית הטלוויזיה "דפנה ודודידו" בערוץ הופ!
פיגוע ההתאבדות בפתח תקווה (2002)

תבנית:פיגוע טרור
פיגוע ההתאבדות בפתח תקווה בוצע בידי מחבל מתאבד ב-27 במאי 2002 (ט"ז בסיוון ה'תשס"ב), במרכז המסחרי אם המושבות בפתח תקווה, ישראל. בפיגוע נרצחו רותי פלד ונכדתה סיני קינן בת השנה, ונפצעו כחמישים בני אדם נוספים, ארבעה מהם באורח קשה ורובם באורח קל עד בינוני. זהו הפיגוע הקטלני הראשון שהתרחש בפתח תקווה בזמן האינתיפאדה השנייה.
הרקע לפיגוע

הפיגוע בוצע 17 ימים לאחר סיום מבצע חומת מגן, אשר הופעל במטרה למגר את קיני הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון. ביום שלאחר הפיגוע נרצח אלברט אברהם מלול, תושב ירושלים, בפיגוע ירי סמוך ליישובים בית אל ועפרה שבוצע בידי מחבלים פלסטינים, וכן אירע הפיגוע בישיבת חיצים בו נרצחו שלושה בני נוער.
לאחר הפיגוע צוטטו גורמים במערכת הביטחון, לפיהם לא הייתה התרעה ממוקדת על פיגוע אפשרי בפתח תקווה. במקביל דווח כי במערכת הביטחון התקבלה התרעה על שני מחבלים שחדרו באותו יום לתוך ישראל, במטרה לבצע פיגוע.