stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב אמבה אלגי (1941)
מהלך הקרב

ההתקפות הראשוניות על הגישות לאמבה אלגי על ידי כוחות בריטיים בפיקודו של מייג'ור-גנרל מיין מצפון, החלו ב-4 במאי מהצד המזרחי והמערבי.
הייתה לחימה קשה בשטח ההררי המשונן, אך לחייליו של מיין הצטרפו ב-12 במאי גם הבריגדה הדרום אפריקאית הראשונה של בריגדיר דן פינאר, שכבשה את חיל המצב האיטלקי של דסי (20 באפריל) שנמצא 200 מייל (320 ק"מ) דרומית לאמבה אלגי, ועד 14 במאי אמבה אלגי הייתה מוקפת לחלוטין. תקיפה סופית תוכננה למחרת, אך תקיפה של פגז ארטילריה פגעה במזבלה של דלק איטלקי, ושלחה זרם נפט למי השתייה האיטלקים האחרונים שנותרו, ואילצה את חיל המצב לסיים את התנגדותו.
המפקד האיטלקי החל במשא ומתן על הפסקת אש ב-16 במאי 1941. הדוכס מאאוסטה וחיל המצב שלו נכנעו למפקד הבריטי, לוטננט-גנרל סר אלן קנינגהם, ב-19 במאי 1941. הדוכס וחיל המצב זכו לכבוד המלחמה. כניעה זו סימנה את סופה של כל שליטה איטלקית משמעותית במזרח אפריקה, אם כי כמה כוחות מצב ימשיכו להילחם עד 1943.
תוצאות הקרב

חיילים איטלקיים נלחמו באומץ נגד הכוחות המוחלטים של בעלות הברית, אך בהיעדר אספקת מים ומזון, נאלצו להיכנע לכוחות בעלות הברית ב-17 במאי. למפקד המובס, אמדאו, נשללה הזכות לשאת נשק אישי מתוך הכרה בגבורתם של חייליו (אם כי ייתכן שהדבר נבע מהשתייכותו לשושלת המלוכה האיטלקית).
לאחר לכידתו של אמבה אלגי, הקבוצה העיקרית של החיילים האיטלקיים באתיופיה חדלה להתקיים. רק החיילים של פייטרו גאזטרי בדרום המדינה ובקונגו הבלגית (עד 6 ביולי) וגוגלילמו נאסי באזו בגונדר (עד 28 בנובמבר 1941) המשיכו להילחם בכוחות בעלות הברית. ב-5 במאי 1941, לאחר חמש שנות גלות, חזר היילה סלאסי הראשון לאתיופיה. המושל הכללי של מזרח אפריקה האיטלקית ומפקד הכוחות האיטלקיים באזור נכנעו. חלק גדול ממרכז וצפון אתיופיה שוחרר מהשלטון האיטלקי.
בתרבות הפופולרית

הסרט "סיירת אמבה אלגי", שצולם ב-1953 על ידי פלאביו קאוואלארה, מהלל את ההגנה האיטלקית מול הבריטים.
ראו גם

המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
איטליה במלחמת העולם השנייה
קרב אמבה אלגי (1895)
רוזלין לנדור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1958 (בת 66) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  תיכון וימבלדון  Tolworth Girls' School and Sixth Form  בית הספר המלכותי לבלט 
 פרסים והוקרה:  Audie Award for Best Female Narrator 
 
רוזלין לנדור (נולדה ב-7 באוקטובר 1958) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ובמה אנגליה וקריינית ספרי אודיו.
חיים מוקדמים

לנדור נולדה בשנת 1958 בהמפסטד, לונדון, בת לשחקן האנגלי ומגיש הרדיו ניל לנדור, ולאם אירית. לנדור למדה בבית הספר המלכותי לבלט בריצ'מונד ובבית הספר לבנות טולוורת' בסארי.
היא החלה את הקריירה שלה כשחקנית ילדה בסרטים בשנות השישים המוקדמות והשבעים המאוחרות של המאה העשרים. בגיל 9 שיחקה בסרטה הראשון מסדרת "האמר הורור", The Devil Rides Out (1968).
קריירה

לנדור הופיעה בג'יין אייר (1970), כשגילמה את הלן ברנס, לצד סוזנה יורק שגילמה את ג'יין אייר הבוגרת. היא השתתפה בסרט The Amazing Mr. Blunden (1972), המבוסס על הספר The Ghosts מאת אנטוניה ברבר, והופיעה לצד ריצ'רד ברטון ואליזבת טיילור בסרט הטלוויזיה Divorce His, Divorce Hers (1973). היא הופיעה רבות בטלוויזיה הבריטית והאמריקאית במהלך שנות ה-80. תפקידיה כללו את אליסון ב-Hamer House of Horror : Guardian Of The Abyss (1980), פולי המפטון בהפקה של Thames Television, Love in a Cold Climate, פיונה אולוויז בארבעה פרקים של Rumpole of the Bailey (1983) ופרו סטנדפאסט ב-CATS Eyes (1985). היא שיחקה את גווינבר בסרט הטלוויזיה ארתור המלך (1985), ואת הלן סטונר בעיבוד הטלוויזיה של גרנדה לסיפור הקצר של שרלוק הולמס " The Speckled Band " (הסרט המנומר), יחד עם ג'רמי ברט.
תפקידיה בתיאטרון כללו את סורל ב-Hay Fever מאת נואל קווארד בווסט אנד של לונדון ב-1984 עם פנלופה קית ומורי ווטסון, ואת ריינה בתיאטרון היימרקט בלסטר, בהצגה של ג'ורג' ברנרד שוArms and the Man, לצידו של מלקולם סינקלייר.
בארצות הברית, לנדור התארחה בטלוויזיה במסע בין כוכבים: הדור הבא (בפרק " במעלה הסולם הארוך " משנת 1989), במאטלוק ובהאנטר. היא שיחקה את התפקיד הראשי של תלמה מורגן קונברס במיני-סדרה גלוריה הקטנה...שמחה לבסוף (1982) ואת בריט בסרט "השפעה רעה" מ-1990 לצידם של רוב לאו וג'יימס ספיידר.
כקריינית, לנדור הקריאה ספרים רבים, כולל כמעט את כל ספרי סדרת ברידג'רטון מאת ג'וליה קווין.
חיים אישיים

לנדור עברה לחוף המערבי של ארצות הברית במחצית השנייה של שנות ה-80. יש לה שתי בנות והיא גרה כיום בלונדון. היא ממשיכה בקריירה שלה, כולל דיבוב עבור דיסני וספרי אודיו עבור Random House כקריינית.
סרטים עלילתיים

השטן רוכב החוצה (1968)
ג'יין אייר (1970)
מר בלונדן המופלא (1972)
הגירושים שלו, הגירושים שלה (1973)
גלוריה הקטנה... לבסוף שמחה (1982)
ארתור המלך (1985)
השפעה רעה (1990)
Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII (2006)
הערות שוליים

1 2  "Rosalyn Landor".
↑  Tom Johnson, Deborah Del Vecchio, Hammer Films: an exhaustive filmography (McFarland, 1996), p. 295
↑  "Rosalyn Landor". TV.com. CBS Interactive, Inc. נבדק ב-6 פברואר 2014.
↑  H. Philip Bolton, Women writers dramatized: a calendar of performances from narrative works published in English to 1900 (2000), p. 93
↑  Alan-Bertaneisson Jones, Fright Xmas (2010), p. 95
↑  Larry James Gianakos, Television Drama Series Programming: a comprehensive chronicle (1983), p. 134
↑  Jon E. Lewis, Penny Stempel, Cult TV: the essential critical guide (1996), p. 61
↑  Ronald Burt De Waal, George A. Vanderburgh, The Universal Sherlock Holmes: Volume 4 (1994), p. 1223
↑  Stephen Cole, Noël Coward: a bio-bibliography (Greenwood Press, 1993)
↑  Gareth Lloyd Evans, 'The Midlands' in Drama: the quarterly theatre review: Issues 139-154 (1981) p. 37
↑  Larry Nemecek, The Star Trek the Next Generation Companion (2003), p. 87
↑  Audiobooks narrated by Rosalyn Landor | Audible.com, www.audible.com
↑  Rosalyn Landor at www.penguinrandomhouseaudio.com
↑  "Rosalyn Landor". TV.com. CBS Interactive, Inc. נבדק ב-6 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII (2006 Video Game)". Behind The Voice Actors. נבדק ב-27 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 13008912  ISNI: 0000 0004 0176 1100  MusicBrainz: e9f1be26-6808-4ed8-8418-6d43c0e921ec  NKC: pna2013746778  SUDOC: 191570931  VIAF: 296654243   WorldCat (עם VIAF): 296654243
רנו Type B

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו 
 שנות ייצור:  1900
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו Type A 
 אורך:  1,900 מ"מ 
 רוחב:  1,150 מ"מ 
 גובה:  1,800 מ"מ 
 משקל:  כ-350 ק"ג
 בסיס גלגלים:  1,100 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדר 452 סמ"ק המפיק 3 כ"ס (0.45 ליטר)
 מהירות מרבית:  45 קמ"ש
 מעצב:  חברת Henri-Labourdette
 
רנו Type B (בצרפתית: Renault Type B) הוא כלי רכב ממונע, השני שפיתחו לואי רנו ואחיו בשנת 1900. היה זה כלי הרכב הסגור הראשון בהיסטוריה. הרנו Type B פותח על ידי חברת רנו הצרפתית. הדגם יוצר במשך שנת 1900 בלבד ויועד לשני נוסעים.
רופי נפאלי

| --- | --- |

 משתמשים:  נפאל נפאל
 סמל:  NPR, रू
 ISO 4217:  4217
 יחידות משנה
 פאיסה:  1/100
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  נפוץ: 5, 10, 20, 50, 100, 500 ו-1,000  נדיר: 1, 2, 25, 250
 מטבעות בשימוש:  נפוץ: 1, 2  נדיר: 1, 5, 10, 25, 50 פאיסה. 5, 10 रु
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  7.1%
 בנק מרכזי:  בנק רסטרה נפאל
 http://www.nrb.org.np
 → מוהר נפאלי 
 
הרופי הנפאלי (בנפאלית: रूपैयाँ, סמל:रू, Rs, קוד: NPR) הוא המטבע הרשמי של מדינת נפאל משנת 1932.
ערך רופי אחד שווה ל-100 פאיסה, בדומה לרופי הודי.
רופי נפאלי מוטבע על גבי שטרות בערכים של 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 ו-1,000.
היסטוריה

הרופי הנפאלי הוצג לראשונה ב-1932 והחליף את המוהר הנפאלי בערך של 2 מוהר = 1 רופי. תחילה, נקרא הרופי מוֹהְרי. עד שנת 1994 ערך הרופי הנפאלי היה צמוד לערך הרופי ההודי בשיעור של 1.45 רופי נפאלי = 1 רופי הודי. לאחר מכן, ערך הרופי הוערך בשיעור של 1.6 רופי נפאלי = 1 רופי הודי.
היסטוריה > 1945 – 1955

השטרות הראשונים שהונפקו בין 1945 ל-1955 בזמן שלטונו של המלך טריבהוואן, לא הונפקו על ידי בנק מרכזי כלשהו מפני שלא היה קיים אז בנפאל. הרשות המנפיקה היה האוצֵר שנקרא בשם סאדר מוּלוּקי קאהנה. לפיכך, שטרותיו של המלך לא הוחתמו בידי נגיד בנק אלא בידי גזבר שהיה גם כן כהן הינדי.
אלה כנראה שטרות הכסף היחידים בעולם שהוחתמו בידי כהן דת.
שטרות מוקדמים אלה, הודפסו על ידי העיתון ההודי הממשלתי – בנאשיק, ללא סימני ביטחון מלבד סימני מים.
היסטוריה > 1955 – 1972

בראשית מלכותו של המלך מהנדרה שירש את אביו טריבהוואן ב-1955, הונפקו שטרות המדינה על ידי בנק רסטרה נפאל (אנ') (הבנק המרכזי של נפאל) שנוסד באפריל 1956.
תחת שלטונו של המלך מהנדרה, הפכה ממשלת נפאל ל"ממשלת הוד מלכותו", שם שהוטבע ונמשך גם בזמן מלכותו של המלך בירנדרה והמלך גיינדרה.
2 סדרות של שטרות הונפקו בעת שלטון המלך מהנדרה: בסדרה הראשונה, נראה המלך לבוש בבגדי אזרחים וחובש "טופי" (כובע נפאלי). בסדרה השנייה, נראה המלך לבוש מדי צבא. עם הנפקת הסדרה השנייה, הוצגו שטרות ה-500 וה-1,000.
היסטוריה > 1972 – 2001

אף בזמן שלטון המלך בירנדרה, ניתן היה להבחין בין שני סוגי שטרות: הראשון, בו נראה המלך לבוש בגדי מדים והשני, בו הוא נראה כשעל ראשו כתר נפאלי מסורתי מעוטר בנוצות ציפור עדניים.
בזמנו, גם הונפקו שטרות של 2 רופי, 20 רופי ולראשונה, הונפקו שטרות מיוחדים של 25 ושל 250 רופי. על גבי השטרות שהונפקו מאוחר יותר, הושמט כל התייחסות למלך.
היסטוריה > 2007 – 2012

באוקטובר 2007 הוחלף דיוקנו של המלך בשטר 500 רופי  בתמונה של הר האוורסט, זאת בעקבות המהפך ההיסטורי של נפאל מהיותה ממלכה לרפובליקה עממית, במאי 2008. שטרות נוספים הונפקו עם תמונה של הר האוורסט וללא אזכור המלך. שטרות ה-500 וה-1000 הודפסו על גבי הנייר הישן שעדיין נשא את דיוקנו של המלך בסימן המים. על גבי סימן המים הוחלט להדפיס תמונה של פרח רודודנדרון (הפרח הלאומי של נפאל). שטרות אלה הונפקו ב-2009.
שטרות

ב-17 בספטמבר 1945 הציגה הממשלה שטרות בשווי 5, 10 ו-100 רופי תחת שם המטבע מוֹהְרוּ. שטרות 25 ו-250 רופי, הונפקו לרגל יובל הכסף של המלך בירנדרה ב-1997. מאז שנת 2007 שטרות הרופי מודפסים באינדונזיה.
ב-2012 הנפיק בנק רסטרה נפאל שטרות מתוקנים בדומה לסדרת 2007. שטרות אלה מכילים אותיות באנגלית ושנת ההנפקה מופיעה על גב השטר.
מטבע רופי נפאלי 1 (2005)
מטבע רופי נפאלי 1 (2009)
רונה רומני מקדניאל

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1973 (בת 51) אוסטין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת בריגהם יאנג  Lahser High School 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 
רונה רומני מקדניאל (באנגלית: Ronna Romney McDaniel; נולדה ב-19 בינואר 1973) כיהנה כיושבת ראש הוועדה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית.
ביוגרפיה

רומני מקדניאל נולדה באוסטין שבטקסס, בתם של רונה סטרן רומני וסקוט רומני, אחייניתו של מיט רומני ונכדתו של ג'ורג' רומני מושל מישיגן, כולם פעילים בולטים במפלגה הרפובליקנית.
היא בעלת תואר ראשון באנגלית מאוניברסיטת בריגהאם יאנג. את פעילותה הפוליטית החלה כשסייעה לאמה בהתמודדתה לסנאט ב-1994. ב-2012 עבדה במטה הבחירות של דודה מיט רומני במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית.
היא מילאה תפקידי במטה המפלגה הרפובליקנית במישיגן, ב-2013 שימשה יושבת ראש משותפת של ועידת המפלגה הרפובליקנית באזור המערב התיכון. בפברואר 2014 נבחרה לנציגת מישיגן בוועידת המפלגה הרפובליקנית הלאומית. בפברואר 2015 נבחרה ליושבת ראש המפלגה הרפובליקנית במישיגן, במהלך כהונתה זכה לראשונה מזה 28 שנים במישיגן מועמד רפובליקני בבחירות לנשיאות, כמו כן כל שבעת חברי בית הנבחרים של ארצות הברית הרפובליקנים ממישיגן שמרו על כסאם וכן המפלגה שמרה על הרוב בבית המחוקקים המדינתי. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 מונתה על ידי דונלד טראמפ למשנה ליושב ראש המפלגה הרפובליקנית הלאומית.
בינואר 2017 החליפה את ריינס פריבס כיושבת ראש ועדת המפלגה הרפובליקנית הלאומית. היא כיהנה בתפקיד עד מרץ 2024.
רומני מקדניאל נשואה לפטריק מקדניאל ואם לשניים.
הערות שוליים

↑  Latest Romney in politics is not a candidat, דטרויט פרי פרס, 23 באוגוסט 2015
↑  Mitt Romney's niece Mitt Romney's niece will lead Michigan Republicans after being elected party's next state chairwoman, דיילי מייל, 22 בפברואר 2015
↑  RNC elects Ronna Romney McDaniel as chair, פוקס ניוז, 19 בינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1206003332  LCCN: no2014163727  VIAF: 313291235   WorldCat (עם VIAF): 313291235
קרב פלובצה

קרב פלובצה (בפולנית: Bitwa pod Płowcami) נערך ב-27 בספטמבר 1331 בין ממלכת פולין למדינת המסדר הטווטוני.
הקרב

במסגרת המלחמה הפולנית-טווטונית אשר נמשכה בין השנים 1326 ל-1332 סביב השליטה בפומרליה (אזור העיר גדנסק של ימינו), ניסו הטווטונים לכבוש את אזור בז'שץ' קויאבסקי. מול כוחות המסדר הטווטוני, אשר מנו כ-7,000 לוחמים, ניצב הצבא הפולני, אשר מנה כ-5,000 לוחמים. לרשותו של ולדיסלב הראשון עמדו כמה אלפי נושאי נשק בלתי סדירים נוספים, אך מכיוון שהיו נחותים בחימושם לעומת האבירים הטווטונים, סירב המלך לפתוח בקרב, אך המשיך לעקוב אחר תנועתם. רק לאחר שב-27 בספטמבר 1331 פיצל המפקד הטווטוני דיטריך פון אלטנברג את כוחו לשלוש יחידות, תקף ולדיסלב הראשון את החלק החלש ביותר סמוך לעיירה פלובצה. הפולנים, בפיקודם הישיר של המלך ובנו קז'ימייז', תקפו חזיתית, ואליהם הצטרפו יחידות פולניות נוספות שהסתתרו ביער הסמוך לעיירה. על פי אחד הדיווחים על הקרב, התבקש קז'ימייז' לנתק מגע ולסגת, על מנת שממלכת פולין לא תיוותר ללא יורש במקרה של תבוסה. אף על פי כן, הובסו האבירים הטווטונים לאחר קרב שנמשך כשלוש שעות, ומנהיגם נשבה. הפולנים ניצחו בשלב זה של הקרב, ובמהלכו לקחו בשבי 56 אבירים ושחררו אסירים פולנים רבים.
קולות הקרב בפלובצה הגיעו לאוזני היחידות הטווטוניות האחרות, אשר חשו לעזרת חבריהם האבירים ותוך זמן קצר הגיע לשדה הקרב שליש נוסף של הכוח הטווטוני. הקרב הארוך והעקוב מדם נמשך שעות, עד רדת החשיכה, ושני הצדדים ספגו אבדות כבדות. הפולנים ניצחו בקרב באופן ברור, לאחר שמפקד הצבא הטווטוני, רויס פון פלאואן (Reuss von Plauen), נפל בשבי ואיתו 40 אבירים נוספים. לאחר שנמלטו מפלובצה, נסוגו הטווטונים לטורון.
אף על פי שהפולנים ניצחו בשדה הקרב, מקובל כי לא היה זה ניצחון מכריע מכיוון שהצבא הטווטוני לא הושמד. עם זאת, נחשב הקרב לאבן דרך חשובה בתולדות ממלכת פולין, אשר החלה באותו הזמן לרכוש לעצמה מעמד בזירה הבינלאומית ועמדה בהצלחה כנגד אויב רב עוצמה.
תוצאות הקרב

על פי הערכות, איבדו הצדדים היריבים ביחד כ-4,000 לוחמים, כולל 73 מהאבירים האחים של המסדר הטווטוני (דרגת האבירים הגבוהה ביותר של המסדר). יותר ממחצית מההרוגים השתייכו לטווטונים, כאשר שליש מכלל אבירי המסדר אבד בקרבות עד לאותו הזמן. הצבא הפולני, אשר סבל גם הוא מאבדות כבדות, לא רדף אחר הטווטונים הנסוגים.
הנצחה

ב-1927 החלו הפולנים בהכנות להקמתה של מצבת זיכרון בגובה 20 מטרים בשדה בו נערך הקרב, לציון יום השנה ה-600 לקיומו. בניית המצבה הושלמה ב-1933, אך הושמדה על ידי הנאצים עם כיבוש פולין ב-1939, יחד עם פסל קטן יותר שהוקם לציון הקרב במאה ה-19. ב-1961 נבנתה במקום מצבת זיכרון חדשה.
בימינו מצוין קרב פלובצקה במצבה במתחם קבר החייל האלמוני בוורשה ועליה הכיתוב "פלובצה 27 IX ‏1331" (PLOWCE 27 IX 1331).
לקריאה נוספת

Strzyż, Piotr. Płowce 1331. Bellona, 2009. (בפולנית)
הערות שוליים

↑  Urban, William L. The Teutonic Knights: A Military History. Greenhill, 2003
. ISBN 1853675350. עמודים 128-129
↑  Pluskowski, Aleksander. The Archaeology of the Prussian Crusade: Holy War and Colonisation. Routledge, 2013. ISBN 113616281X. עמוד 371
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537480605171  LCCN: sh2001004883 
מצבת הזיכרון לקרב פלובצה במתחם קבר החייל האלמוני בוורשה, פולין
ריצ'רד רובי

| --- | --- |

רובי בשנת 2007
 לידה:  28 בספטמבר 1985 (בן 38) סן ברנרדינו שבקליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קולורדו
 דראפט:  לא נבחר, 2008
ריצ'רד רובי (אנגלית: Richard Roby; נולד ב-28 בספטמבר 1985) הוא כדורסלן אמריקאי יליד קליפורניה המשחק בעמדת הקלע. גובהו 1.96 מטר.
רובי הוא אחיו למחצה של השחקן העבר קניון מרטין ששיחק בליגת ה-NBA במשך 15 שנים.
קריירה מקצוענית

רובי החל את קריירת הכדורסל שלו באוניברסיטת קולורדו, בה שיחק במשך 4 עונות והפך למלך הסלים של הקבוצה. במהלך קיץ 2008 עבר לקבוצת בני השרון מליגת העל בכדורסל, בה שיחק בעונת 2008/2009.
בעונת 2009/2010 שיחק רובי בקבוצת מכבי חיפה.
רוטווייל

| --- | --- |
סמל רוטוויילסמל רוטווייל

מראה העיר
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג
 מחוז:  רוטווייל
 ראש העיר:  ראלף ברוס
 תאריך ייסוד:  שנת 73 לספירה
 שטח:  7,176 קמ"ר
 גובה:  607 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  25,513 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  340 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  48°10′05″N 8°37′29″E﻿ / ﻿48.168055555556°N 8.6247222222222°E﻿ / 48.168055555556; 8.6247222222222 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.rottweil.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונירוטווייל(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונירוטווייל(למפת באדן-וירטמברג רגילה) שטוטגרט מנהיים קרלסרוהה פרייבורג היידלברג היילברון אולם פפורצהיים רויטלינגן בוואריה צרפת שווייץ ריינלנד פפאלץ  הסןרוטווייל(למפת באדן-וירטמברג מוגדלת) שטוטגרט מנהיים קרלסרוהה פרייבורג היידלברג היילברון אולם פפורצהיים רויטלינגן בוואריה צרפת שווייץ ריינלנד פפאלץ  הסןרוטווייל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רוטווייל (בגרמנית: Rottweil) היא עיר במדינת באדן-וירטמברג אשר בגרמניה. ממוקמת בין היער השחור לבין הרכס השוואבי. אוכלוסיית רוטווייל מונה כ- 25 אלף תושבים, והיא העיר העתיקה ביותר במדינת באדן-וירטמברג.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 73 לספירה על ידי השושלת הפלאבית כמוניקיפיום רומי, אך יש עדויות מוקדמות יותר, משנת 2000 לפנה"ס לערך, על כך שהתקיים במקום יישוב כבר אז. מהתקופה הרומית נשתמרו בעיר מרחצאות רומיים ופסיפס המתאר את אורפאוס ומתוארך לשנת 180 לערך. בימי הביניים הייתה העיר מקום מושבם של דוכסים מקומיים, וב- 1268 הפכה לעיר קיסרית חופשית.
בשנת 1463 רוטווייל נכנסה לקונפדרציה השווייצרית, והייתה חלק ממנה במשך כמה מאות שנים.
הברית עם הקונפדרציה כמו גם תואר העיר החופשית בוטל לאחר שהאזור נכבש על ידי נפוליאון בשנת 1803.
גזע כלב הרוטוויילר נקרא על שם העיר, עקב היותו כלב רועים נפוץ באזור זה.
אתרים חשובים

כנסיית הצלב הקדוש (Münster Heiliges Kreuz) - כנסייה מסוף התקופה הרומנסקית ומהתקופה הגותית, אשר הוקמה על שרידי כנסייה מוקדמת יותר מ- 1270. בכנסייה קיים קרוסיפיקס פרי יצירתו של הפסל הגרמני פייט שטוס, וכן פסלים גותיים אחרים.
כנסיית הקאפלה (Kapellenkirche) - כנסיית גותית מאמצע המאה ה-14.
כנסיית לורנץ הקדוש (Lorenzkapelle) הגותית מהמאה ה-16, ובה כ- 200 עבודות אמנות של אמנים שוואביים.
המוזיאון העירוני - בין שלל תצוגותיו גם פסיפס רומי המציג את דמותו של אורפאוס.
בית העירייה העתיק שנבנה בשנת 1521.
ערים תאומות

איטליה ל'אקווילה, אברוצו, איטליה
שווייץ ברוג, ארגאו, שווייץ
צרפת אייר, פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, צרפת
אוסטריה אימסט, טירול, אוסטריה
הערות שוליים

↑  עיר שהשלטון המקומי שלה כפוף ישירות לקיסר ולא לדוכס או מרגרייב ששולט באזור.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550311605171  BnF: cb12077727j (data)  GND: 4050742-7  HDS: 007104  LCCN: n80067540  MusicBrainz: 9c0a79bf-4287-488b-a983-ff882ee8a097  NKC: ge722570  SUDOC: 029076250  VIAF: 312797851   WorldCat (עם VIAF): 312797851 
פסל המוקדש לכלב הרוטוויילר בעיר
רנו Type E

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו (בצרפתית: Renault)
 שנות ייצור:  1901
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל אחריו:  Renault Type K
 סיווג:  Phaeton body (אנ')
 אורך:  2,500 מ"מ
 רוחב:  1,250 מ"מ
 בסיס גלגלים:  1,850 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדר 1,230 סמ"ק המפיק 5.5-6.6 כ"ס, (1.2 ליטר)
 קשר:  רנו Type D
 מעצב:  לואי רנו
רנו Type E (בצרפתית: Renault Type E) היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, בסגנון גוף "Phaeton body" (אנ'), אשר פותחה על ידי לואי רנו בשנת 1901, כשנתיים לאחר שייסד את חברת רנו הצרפתית. דגם ה"רנו Type E" היה מבוסס על דגם הרנו Type D,
רנו Type E יועדה למרוצי מכוניות ויוצרו יחידות בודדות במשך שנת 1901.
הערות שוליים

↑  "רנו Type E"
↑  "רנו Type E" voitures.renault
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוזלין טרבורג-פן

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1941 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בדצמבר 2018 (בגיל 77) קולומביה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Rosalyn Marian Terborg 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון  אוניברסיטת הווארד  קווינס קולג' 
 מעסיק:  אוניברסיטת מורגן סטייט 
 פרסים והוקרה:  Letitia Woods Brown Memorial Book Prize 
 
רוזלין טרבורג-פן (באנגלית: Rosalyn Terborg-Penn;‏ 22 באוקטובר 1941 – 25 בדצמבר 2018) הייתה פרופסורית אמריקאית להיסטוריה וסופרת. היא התמחתה בהיסטוריה אפריקאית-אמריקאית ובהיסטוריה של נשים שחורות. ספרה "African American Women in the Struggle for the Vote, 1850-1920" היה פורץ כאשר שחזר את ההיסטוריה של נשים שחורות בתנועה למען זכות הצבעה לנשים בארצות הברית. היא הייתה חברת סגל באוניברסיטת מורגן.
תחילת דרכה

רוזלין מריאן טרבורג נולדה בברוקלין, ניו יורק. אמה ז'אן טרבורג (לבית ואן הורן, 1916 - 2007) הייתה פקידה מאינדיאנפוליס, ואביה ז'אק טרבורג (d.1997) היה מוזיקאי ג'אז יליד סורינם. בשנת 1951 עברה המשפחה לקווינס, שם היא סיימה את לימודיה תיכון בשנת 1959. בשנת 1963 סיימה טרבורג תואר בהיסטוריה בקווינס קולג', אוניברסיטת העיר ניו יורק. טרבורג עברה לוושינגטון די. סי., שם סיימה תואר שני בהיסטוריה הדיפלומטית של ארצות הברית באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. את הדוקטורט שלה סיימה טרבורג באוניברסיטת הווארד בהיסטוריה אפריקאית-אמריקאית לפני 1965.
תחילת דרכה > תחילת אקטיביזם

בעודה בקווינס קולג', היא הייתה חברה מייסדת בסניף NAACP של המכללה. טרבורג עמדה בראש מחאה כאשר בית הספר לא הרשה למלקולם X לדבר בקמפוס. היא גם ארגנה טיולים לסטודנטים, כולל נסיעה למחוז פרינס אדוארד בווירג'יניה, שם נסגרו בתי הספר על ידי פקידי משרד החינוך המקומי בהתנגדות לאינטגרציה גזעית. שם, טרבורג וסטודנטים אחרים לימדו תלמידים שחורים. היא נסעה לקרולינה הצפונית כדי לצפות בתמיכה למחאה שערכו תושבים שחורים נגד חנות הכלבו "וולוורת'ס", אשר סרבה לתת שירות ללקוחות שחורים. כשהגיעה לוושינגטון די. סי. כדי ללמוד באוניברסיטת ג'ורג 'וושינגטון, היא הצטרפה לסטודנטים למען זכויות האזרח, שדולה לקידום חוק זכויות האזרח של 1964.
קריירה

בשנת 1969 החלה טרבורג-פן ללמד באוניברסיטת מורגן סטייט (MSU). היא פיתחה את תוכנית הדוקטורט הראשונה להיסטוריה ב-MSU. היא הייתה חברת סגל גם באוניברסיטת מרילנד, ובמכללת הווארד. בשנת 1977 היא ייסדה את איגוד ההיסטוריוניות השחורות, ושימשה כנשיאה הראשונה של הארגון. היא פרשה מתפקידה באוניברסיטה ב-2009, עם התואר פרופסור אמריטה.
במהלך לימודי הדוקטורט שלה זכתה טרבורג-פן בפרסים על כתיבתה. המחקר שלה על סופרג'יסטיות שחורות היה לבסיס לעבודתה החלוצית עשרים שנים מאוחר יותר. במהלך הקריירה שלה כהיסטוריונית, היא גם עכרה מחקר על נשים בתפוצה האפריקאית, כחלק מעבודה זו, היא חקרה גם את שורשי משפחתה באיים הקריביים, דרום אמריקה, ואירופה, ועזרה להקים את האגודה לחקר התפוצה האפריקאית העולמית.
הכרה בסופרג'יסטיות השחורות
ב-1998 פרסמה את ספרה African American Women in the Struggle for the Vote, 1850-1920. העבודה ביקרה את ההיסטוריה המקובלת לגבי תנועת הנשים למען הכרה בזכות הבחירה בארצות הברית בנושא מחיקת התרומות של נשים שחורות. ההיסטוריה של הסופרג'יזם, על פי טרבורג-פן, קיבלה את צורתה מפי מנהיגות לבנות כמו סוזן ב. אנתוני ואליזבת קיידי סטנטון, אשר נתנו קרדיט לאחיותיהן הלבנות והתעלמו מן השחורות. לעומת זאת, היא זיהתה יותר מ-120 נשים שחורות ששיחקו תפקידים משמעותיים במאבק על ההצבעה, שלא זכו להכרה, ביניהן, מרי צ'רץ' טרל ושרה פרקר רמונד. הספר מנה גם מאות נשים נוספות מהתנועה ששמן לא ידוע, ונשמטו מן ההיסטוריה. הספר טען שכאשר מטרותיהן של פעילות שחורות היו שונות מאלה של מקבילותיהן הלבנות בסוגיות של דיכוי גזעני, ההיסטוריה נכתבה עם נשים לבנות במרכזה. העבודה נחשבת לעבודת הסמינלית בהיסטוריה של נשים אפריקאיות-אמריקאיות.
הספר יצא כתגובה לסדרת הספרים "History of Women’s Suffrage", עבודה בת שישה כרכים, שכתיבתה החלה בשנת 1881, ונערכה על ידי אנתוני, סטנטון, ומטילדה ג'וסלין גייג'. ההיסטוריה הזאת התקבלה כתורה היסטורית, ואילו לא הופיעו בה אף אחת מן הנשים השחורות שנכחו באסיפות סופרג'יסטיות, ארגנו מועדונים וכנסים, וקידמו את המטרה. מאז צאת ספרה של טרבורג-פן, עלתה ביקורת על אמירות גזעניות של אנתוני, בעיקר בטענתה שיהיה זה שערורייתי שגברים שחורים יקבלו את הזכות להצביע לפני נשים [לבנות].
טרבורג-פן סיפרה בכנס של אקדמאיות שחורות בשנת 2008 שהיא נתקלה בגזענות רבה וכן סקפטיות וביטול, הן מצד קולגות והן מצד מוריה באקדמיה, לגבי עבודתה, שהייתה ראשונה בסוגה לפני התקופה הדיגיטלית. היא אמרה שהייתה צריכה "להילחם בשומרי הסף של מגדל השן, אשר לעיתים קרובות פוסחים על, או פוטרים את עבודתם של היסטוריוניות שחורות, ובמיוחד של אלו מאיתנו שעובדות באוניברסיטאות שחורות... ועם זאת, עשינו דרך במקום בו לא הייתה דרך."
חיים אישיים

טורברג הייתה נשואה לזמן קצר בעודה סטודנטית בקווינס. ב-1968 נישאה בשנית, הפעם לוויליאם תומאס פן. השניים התגרשו בשנת 1990. נולדה להם בת אחת.
טובורג-פן נפטרה בביתה שבמרילנד, ב-25 בדצמבר 2018, בגיל 77, מסיבות טבעיות.
עבודות נבחרות (באנגלית)

African American Women in the Struggle for the Vote, 1850-1920. Indiana University Press. 1998. ISBN 0-253-21176-X.
Sharon Harley; Rosalyn Terborg-Penn (1997). The Afro-American Woman: Struggles and Images. Black Classic Press. ISBN 978-1-57478-026-0.
Terborg-Penn, Rosalyn and Andrea Benton Rushing. Women in Africa and the African Diaspora: A Reader. Washington: Howard University Press (1997). ISBN 0882581945
Robert L. Harris; Rosalyn Terborg-Penn (13 באוגוסט 2013). The Columbia Guide to African American History Since 1939. Columbia University Press. pp. 16–. ISBN 978-0-231-51087-5. {{cite book}}:  (עזרה)