stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפליברספט
מחקר השוואתי בתרופות

ב-2015 פורסמו תוצאות מחקר בשם Protocol T שביצעה קבוצת DRCR.net (קבוצת חוקרים עצמאית בארצות הברית, הפועלת תחת ארגון-גג בשם The Diabetic Retinopathy Clinical Research Network). המחקר בדק והשווה את תוצאות הטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת (DME) בשלוש תרופות נוגדות VEGF - אייליה, לוסנטיס ואווסטין. את המחקר ביצעו חוקרי DRCR.net ב-89 מרכזים רפואיים שבהם טופלו 660 חולים בבצקת מקולרית על רקע סוכרת, והוא נמשך על פני שנה. תוצאות המחקר הראו כי יעילותה של אייליה עדיפה על פני שתי התרופות האחרות, עם פרופיל בטיחות דומה. אפקט זה ניכר במיוחד במטופלים בעלי חדות ראייה התחלתית נמוכה. המחקר פורסם ב-New England Journal of Medicine ותוצאותיו:
שיפור בראייה: המחקר הראה שלאחר שימוש באייליה המטופלים שכבר איבדו מראייתם, הרוויחו בחזרה את האפשרות לראות 19 אותיות. המטופלים באווסטין הרוויחו בחזרה רק 12 אותיות, ובלוסנטיס 14. כשנבחנה אייליה מול לוסנטיס נמצא שעם אייליה היו 34% יותר חולים שהרוויחו 3 שורות של ראייה מאשר עם לוסנטיס.
הקטנת עובי הבצקת ברשתית: במטופלי אייליה ירד עובי הבצקת ב-169 מיקרון. במטופלי לוסנטיס ירד עובי הבצקת ב-147 מיקרון. במטופלי אווסטין ירד עובי הבצקת ב-101 מיקרון.
אישורים והתוויות

ישראל: משרד הבריאות אישר את השימוש באייליה בארבע התוויות: ניוון מקולרי גילי (wAMD), בצקת מקולרית על רקע סוכרת (רטינופתיה סוכרתית), צמיחת כלי דם פתולוגיים ברשתית במטופלים הסובלים מקוצר ראייה חמור (myopic CNV), בצקת מקולרית בעקבות חסימה בווריד הרשתית המרכזי (CRVO) או בסעיף וריד הרשתית (BRVO).

ארצות הברית: אייליה מאושרת ורשומה לשימוש בארצות הברית. מינהל המזון והתרופות (FDA) אישר ב-2011 את הטיפול באייליה לניוון מקולרי גילי ובמארס 2015 אישר ה-FDA את הטיפול באייליה לבצקת מקולרית על רקע סוכרתי.

אירופה: אייליה מאושרת ורשומה לשימוש באירופה. הרשות האירופית לרישוי תרופות (EMA) אישרה ב-2012 את הטיפול באייליה לניוון מקולרי גילי ובמארס 2015 אישרה את אייליה לטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרתי.
אינטראקציות ותופעות לוואי

תופעות לוואי שכיחות של אפליברספט כוללות דימום של הלחמית, כאבי עיניים, קטרקט, התנתקות זגוגית, חלקיקים צפים בחלל הזגוגית ולחץ תוך עיני מוגבר.
אין אינטראקציות המתוארות עבור תרופה זו.
התוויות נגדיות

אייליה אינה ניתנת בחולים עם זיהומים או דלקות ליד או בתוך העין.
ניסויים קליניים

מחקר VIEW1 התקיים בצפון אמריקה, ובדק את יעילות התרופה אייליה ב-1,217- חולים עם ניוון מקולרי גילי רטוב. מטרתו הראשונית הייתה הוכחת חוסר נחיתות של תרופה זו ביחס לטיפול המקובל הקיים לוסנטיס. מסקנות המחקר היו שהזרקה של אפליברספט (אייליה) כל חודש או כל חודשיים לא הייתה נחותה מהטיפול המקובל כל חודש. בתקופת מעקב של שנתיים במחקר, החולים שטופלו בתרופת המחקר אייליה אחת לחודשיים, הציגו תוצאות דומות מבחינת חדות ראייה ועובי רשתית, בדומה לחולים שקיבלו טיפול סטנדרטי חודשי. תוצאות אלה הושגו עם 5הזרקות פחות בשנה, בהשוואה לקבוצת הביקורת (לוסנטיס).
מחקר VIEW2 הוא מחקר מקביל שכלל 1,240 מטופלים והתקיים מחוץ לצפון אמריקה דהיינו באירופה, ישראל, אמריקה הלטינית ואוסטרליה והדגים תוצאות דומות. לאחר פרסום תוצאות מחקר VIEW 1 ו-VIEW 2, אושרה התרופה לשימוש על ידי ה-FDA ורשויות הבריאות באירופה.
הערות שוליים

↑  עלון לרופא, אייליה, אגף הרוקחות במשרד הבריאות
↑  "רטינופתיה סוכרתית: גורמים", אתר "מכבי שירותי בריאות"
↑  "ניוון מקולרי גילי", אתר המרכז הרפואי "הדסה"
↑  European Medicines Agency Summary for the public - Eylea
↑  The relative efficacy and safety in the treatment of Diabetic Macular Edema
↑  FDA approves Eylea for Diabetic Macular edema
↑  FDA approves Eylea for wAMD
↑  FDA approves new treatment for diabetic retinopathy in patients with diabetic macular edema
↑  FDA approves Eylea for eye disorder in older people
↑  EU Panel OKs Aflibercept (Eylea) for Diabetic Macular Edema
↑  European Medicines Agency authorization details - Eylea
↑  European Medicines Agency Authorisation detailsv התוויות ואינדיקציות באירופה
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בילי בליית'

ויליאם נייסמית' "בילי" בליית' (אנגלית: William Naismith "Billy" Blyth;‏ 17 ביוני 1895 - 1 ביולי 1968, וורת'ינג שבמערב סאסקס, אנגליה) היה כדורגלן סקוטי.
חייו

בליית' נולד בדלקית' שבמידלות'יאן, וכנער שיחק בקבוצת הנערים של ומייס אתלטיק. הוא השתייך למשך תקופה קצרה למנצ'סטר סיטי, אך לבסוף עבר לארסנל במאי 1914. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה השנייה נגד האדרספילד טאון ב-21 בנובמבר 1914. המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 0 - 3. בליית' שיחק ב-12 משחקים בעונת 1914/1915, אך בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה התגייס לכוחות המזוינים הבריטיים, ושירת בצרפת.
לאחר חידוש משחקי הכדורגל ב-1919 בליית' חזר לארסנל והפך לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בדרך כלל בצד השמאלי של מרכז המגרש, כקיצוני שמאלי או כחלוץ פנימי. בליית' שיחק בלמעלה מ-300 משחקים לאורך עשר עונות, והתמנה לקפטן המועדון ב-1925. הוא שיחק בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בתוצאה 0 - 1. לאורך הקריירה שלו בארסנל הוא השתתף ב-343 משחקים בסך הכל, בהם הבקיע 51 שערים.
בליית' עבר לברמינגהאם סיטי במאי 1929, ושיחק את משחקו האחרון בספטמבר 1930, לפני פרישתו ממשחק פעיל בסוף עונת 1930/1931. ב-1930 בליית' הופיע בסרט "The Great Game", והיה לאחד מהכדורגלנים הראשונים שעשו זאת. לאחר פרישתו הוא חזר להתגורר בסקוטלנד, וניהל פאב בפורט סיטון.
לקריאה נוספת

Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4.
Matthews, Tony (1995). Birmingham City: A Complete Record. Derby: Breedon Books. ISBN 978-1-85983-010-9.
בחדזאורוס

| בחדזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון תחתון, 140–134 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאורים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
משפחה:: דיקראוזאוריים
סוג:: בחדזאורוס
מין:: Bajadasaurus pronuspinax
שם מדעי
 Bajadasaurus ‏2019

שחזור אפשרי של B. pronuspinax
בחדזאורוס (שם מדעי: Bajadasaurus; משמעות השם: "הלטאה ממורד הגבעה") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד שחי בקרטיקון התחתון באזור שכיום מוכר כצפון חבל הארץ פטגוניה שבארגנטינה. הוא תואר מדעית לראשונה ב-2019 על בסיס של פרט יחיד שהתגלה ב-2010 (ממצא MMCh-PV 75, שמשמש גם כהולוטייפ של המין), שכלל גולגולת שלמה ברובה וחלקים מן הצוואר. בסוג נכלל מין אחד- Bajadasaurus pronuspinax. הסוג שויך למשפחת הדיקראוזאוריים, קבוצה של זאורופודים קטנים יחסית בעלי צוואר קצר.
התכונה הכי בולטת באנטומיה של הבחדזאורוס היא סדרה של קוצי עצם ארוכים שהזדקרו בזוגות מהחלק העליון של חוליות הצוואר והתעקלו קדימה. קוצים דומים נתגלו גם אצל האמרגזאורוס, אך בסוג זה הם פונים למעלה ומעט אחורה. הסברים רבים הוצעו לקיום הקוצים אצל שני הסוגים, כאשר המאמר מ-2019 שתיאר את הבחדזאורוס לראשונה הציע שהם סיפקו הגנה על צוואר החיה מפני טורפים.
גילוי ותיאור

המאובן היחיד עד כה של הסוג התגלה ב-2010 על ידי קבוצת פלאונטולוגים השייכת ל-CONICET, הסוכנות המדעית של הממשלה הארגנטינאית. המאובן התגלה בתצורת "בחדה קולוראדה", באתר אשר נמצא כ-40 ק"מ דרומה לעיר פיקון לאופו, ליד הגדה המערבית של נהר הלימאי בפטגוניה. שיניו של הפרט היו החלק יחיד שבלט מבעד לסלע, מה שאפשר לפלאונטולוג הארגנטינאי פבלו גלינה לזהותו. מכיוון שמאובנים מאזור זה הם לרוב שבירים מדי עבור כלים שנלקחים לעבודת שטח, הסלע שהכיל את המאובן נלקח בשלמותו למעבדה שבה הפלאונטולוגים יכלו להוציא בעדינות את העצמות. המאובן נמצא נכון להיום במוזיאון המוניציפלי ע"ש ארנסטו בכמן שבווילה אל צ'וקון בפרובינציית נאוקן, תחת השם "MMCh-PV 75".
הסוג בחדזאורוס והמין B. pronuspinax תוארו מדעית על ידי פבלו גלינה ועמיתיו כאשר ממצא MMCh-PV 75 משמש כהולוטייפ. השם "בחדזאורוס" נגזר מהלחם של המילה הספרדית "בחדה", שפירושה מורד גבעה ומתייחסת לשם התצורה בה הסוג התגלה, עם המילה היוונית "זאורוס", שפירושה לטאה. המילה "pronuspinax" נגזרת מהלחם של המילה היוונית "פרונוס", שפירושה מכופף קדימה, והמילה "ספינאקס" שפירושה עמוד שדרה.
מבנה גוף > מבנה גוף כללי

בחדזאורוס סווג כחבר במשפחת הדיקראוזאוריים. כמו זאורופודים אחרים, דיקראוזאוריים היו חיות גדולות צמחוניות שהלכו על ארבע רגליים, עם זנבות וצווארים ארוכים וראשים קטנים. התכונות שמבדילות דיקראוזאוריים מזאורופודים אחרים הן צוואר יחסית קצר (לעומת זאורופודים אחרים), גודל קטן יותר (גם כן יחסית לזאורופודים אחרים, שכן הם הגיעו לגודל של פילים אסייאתים בני ימינו), וסדרה של "קוצי שדרה" (neural spines) שהזדקרו בזוגות מהחוליות שלהן.
חוסר השלמות של מאובן הבחדזאורוס אינה מאפשרת לדעת את המידות המדויקות שלו, אך השוואתו לדיקראוזאוריים אחרים מרמזת על אורך בין 10 ל-13 מטר, וגובה של שני מטר בירכיים.
מבנה גוף > מבנה הראש

גולגולתו של הבחדזאורוס הייתה בנויה כך ששתי עיניו פנו קדימה בצורה כזו שהחיה יכלה לראות מה קורה מולה אפילו כאשר הראש הורד קרוב מאוד לקרקע. מיקום העיניים בגולגולת מרמז על כך שחוש הראייה של הסוג דמה מאוד לחוש הראייה של בני אדם- כלומר המוח קיבל שתי תמונות שונות משתי העיניים, והמיר אותם לתמונה אחת שמביעה את הצורה התלת-ממדית של דברים בתמונה באופן טוב יותר.
שיניו של הבחדזאורוס היו מוגבלות לחלק הקדמי של הלסתות, כאשר הלסת העליונה הכילה 24 שיניים והתחתונה הכילה 20. השיניים הן בצורת עיפרון, כאשר הכותרות ישרות לגמרי או מתעקלות מעט לכיוון פנים הפה. שיניים אלו אפשרו לחיה "לקצור" צמחים מבלי ללעוס אותם, כאשר אבנים שנבלעו על ידי החיה שומשו לטחינת הצומח שנאכל בקיבה.
מבנה גוף > קוצי השדרה

תכונת הגוף הכי בולטת אצל הבחדזאורוס היא "קוצי השדרה" הארוכים מאוד שקיימים בצוואר. המאובן המקורי הכיל שניים מקוצים אלו שהתפצלו מהזיז הקוצני של אחת מהחוליות (השוואה למאובנים של דיקראוזאוריים אחרים מצביעה על כך שמדובר בחוליה החמישית מן הראש). כמו בדיקראוזאוריים אחרים, הזיז הקוצי של החוליות מתפצל לשני מבנים דקים דמויי קוצים, אך שלא כמוהם (פרט לאמרגזאורוס), הקוצים ארוכים מאוד ובלטו ככל הנראה מעורה של החיה. זוג הקוצים שנמצאו היו באורך של 58 ס"מ, אך השוואה לצוואר האמרגזאורוס מעידה על כך שקוצים של חוליות שקרובות יותר למרכז הצוואר יכלו להיות ארוכות כמעט כפליים. אצל האמרגזאורוס, הקוצים היו בעלי סדרות סימנים שמעידים על כך שהקוצים היו מכוסים בשכבה של קרטין, ולמרות שאין מספיק קוצים במאובן הבחדזאורוס על מנת לקבוע זאת, גלינה וצוותו הניחו שאותו הציפוי היה קיים גם בסוג זה.
מחקר שפורסם ב-2007 הגיע למסקנה שבין הקוצים בצוואר של דיקראוזאוריים היו שקי אוויר שהיו מחוברים למערכת הנשימה, שאפשרו להם לנצל הרבה יותר ביעילות חמצן מתהליך הנשימה. גלינה ועמיתיו תמכו בתאוריה זו וקבעו שמבנים דומים היו קיימים בין קוצי השדרה של הבחדזאורוס. אורכם וצורתם הייחדיות של קוצי השדרה אצל האמרגזאורוס והבחדזאורוס הוסברה על ידיהם כאמצעי הגנה כנגד טורפים, כאשר הקוצים הגנו על ראש החיה בעודה היא מרכינה את ראשה על מנת לשתות או לאכול צמחים נמוכים. הכיפוף של הקוצים וציפוי הקרטין שלהן הקנה להם יציבות וקשיחות, ומנעו מפגיעה בהם לגרום לנזק בחוט השדרה. העובדה שהקוצים הופיעו לראשונה אצל הבחדזאורוס ועדיין היו קיימים אצל האמרגזאורוס כ-15 מיליון שנה לאחר מכן מעידה על כך שאסטרגיית ההגנה הנ"ל הייתה אפקטיבית מאוד כנגד טורפים.
פלאואקולוגיה

המאובן היחיד של הסוג בחדזאורוס נמצא בתצורת "בחדה קולוראדה", אזור שכיום הפך לצפון פטגוניה. ניתוח הרכב התצורה מצביע על כך שגילה הוא בין 140 ל-134 מיליון שנה לפנה"ס, ושהיו בה מישורים שהכילו נהרות שהתפצלו להרבה נחלים קטנים וקרובים (בדומה לדלתות בנות ימינו). בתור דיקראוזאור, הבחדזאורוס ניזון ככל הנראה מצמחים חשופי זרע שהיו בגובהו או נמוכים ממנו. הבחדזאורוס חלק את סביבתו עם הדיפלודוק ליינקופל, ועם דינוזאורים תרופודים שונים (למרות שעוד לא הוגדר סוג רשמי מהתצורה, נמצאו בה שרידים ששייכים ככל הנראה לאבליזאוריים ולדיינוניכוזאורים).
ארטוראס גודאיטיס

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1993 (בן 31) קלייפדה שבליטא
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מספר:  7 
 דראפט:  בחירה מספר 47, 2015 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 2010—2011 2011 2011—2012 2012—2013  2013—2015   2015—2017  2017—2020 2020—2022 2022 2022-:  Klaipedos LCC TU Gargždai-Bremena Gargždų קלייפדה ז'לגיריס קובנה-2 ז'לגיריס קובנה   ריטאס וילנה   אולימפיה מילאנו זניט נאפולי פנאתינאיקוס
 
ארטוראס גודאיטיס (בליטאית: Artūras Gudaitis; נולד ב-19 ביוני 1993) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בקבוצת פנאתינאיקוס.
גודאיטיס נולד בעיר קלייפדה שבליטא. בעונת 2010-2011 החל לשחק בקבוצת Klaipedos LCC מהליגה השלישית בליטא. עונה לאחר מכן עבר לקבוצת Gargždai-Bremena Gargždų מהליגה השנייה. במהלך העונה עבר לקבוצת Klaipėdos Nafta-Universitetas אף היא מהליגה השנייה. ב-2012 עבר למועדון הכדורסל ז'לגיריס קובנה-2 מהליגה השנייה. בתום העונה עבר לקבוצת ז'לגיריס קובנה מהליגה הבכירה, המשתתפת גם ביורוליג. הוא זכה עם קובנה באליפות בעונת 2013-2014 ורשם במהלך העונה ממוצעים של 5.8 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק. בעונת 2014-2015 זכה עם קובנה בגביע. ביורוליג שותף בעונת 2014-2015 ב-20 משחקים בהם קלע 6.5 נקודות וקלט 4.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. בתום העונה עבר לריטאס וילנה, הוא השיג בעונת 2015/2016 ממוצע של 8.6 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק בליגה וזכה עם הקבוצה בגביע המלך.
גודיאיטיס היה חבר בנבחרת הנוער של ליטא שסיימה חמישית באליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה בפולין ב-2011. הוא רשם באליפות ממוצעים של 11.3 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק. ב-2015 זומן לסגל הרחב של נבחרת ליטא בכדורסל הוא שיחק בנבחרת במהלך אליפות אירופה בכדורסל 2017.
ב-2015 נבחר בדראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה 76', ב-2018 הועברו הזכויות להחתמתו לקליבלנד קאבלירס.
הערות שוליים

↑  ארטוראס גודאיטיס באתר האליפות
בוניים

| בוניים |
| --- | --- |
 בונה אירופי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי בונה
על־משפחה:: Castoroidea
משפחה:: בוניים
שם מדעי
 Castoridae ‏המפריך, 1820

זוג בונים קנדים.
שחזור של פלאוקסטור.
שלד של בונה ענק.
בּוֹנִיִּים (שם מדעי: Castoridae) היא משפחה בסדרת המכרסמים.
בני משפחה זו הם יונקים מימיים בעלי התאמה לחיים במים, עם זנב שטוח, כפות עם קרומים ושסתום בנחיריו ואוזניו האוטם את המים. הבונים ניזונים מגזעי עצים ובונים מהעצים הכרותים סכר, בתוכו הם גרים.
הבונים הם הגדולים במכרסמים המודרניים לאחר מיני הקפיבארה מאמריקה הדרומית. הם יכולים לשקול עד 40 ק"ג. בעבר היו מינים גדולים יותר כמו בונה ענק (Castoroides) ששקל עד 200 ק"ג.
מיון

בעבר, משפחה זו הייתה מגוונת וכללה סוגים ומינים רבים, ואילו כיום כוללת סוג אחד - בונה (Castor), המכיל בתוכו שני מינים: בונה קנדי (Castor canadensis) ובונה אירופי (Castor fiber).
מיון > סוגים נכחדים

Migmacastor
Agnotocastor
Neatocastor
Anchitheriomys
Propalaeocastor
Oligotheriomys
פלאוקסטור (Palaeocastor)
Capacikala
Pseudopalaeocastor
Euhapsis
Fossorcastor
Priusaulax
Eucastor
Microdipoides
Nothodipoides
Monosaulax
Prodipoides
Dipoides
בונה ענק (Castoroides)
Procastoroides
Trogontherium
Boreofiber
Euronexomys
Youngofiber
Asiacastor
Palaeomys
Chalicomys
Steneofiber
Zamolxifiber
Romanofiber
Schreuderia
Sinocastor
Hystricops
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000097408  NKC: ph260615 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארטורו סנדובל

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1949 (בן 74) ארטמיסה, קובה 
 מוקד פעילות:  קובה 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 סוגה:  ג'אז, ג'אז לטיני 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  חצוצרה, טרומבון, פסנתר, פלוגלהורן, כלי הקשה 
 חברת תקליטים:  GRP רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי הלטיני למפעל חיים (2023)  פרס הספר האמריקאי (1999)  מדליית החירות הנשיאותית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארטורו סנדובל (בספרדית: Arturo Sandoval;‏ נולד ב-6 בנובמבר 1949) הוא חצוצרן ג'אז ופסנתרן אמריקאי ממוצא קובני. נחשב אחד מנגני החצוצרה הגדולים בעולם.
קורות חיים

סנדובל נולד בארטמיסה, במחוז הוואנה שבקובה. בצעירותו הועסק והתעניין בתקליטי ג'אז של הסקסופוניסט צ'ארלי פארקר והחצוצרנים קליפורד בראון ודיזי גילספי, אותו פגש ב-1971.
ב-1990, במהלך אחד מסיבובי ההופעות שלו, היגר לארצות הברית, וב-1999 קיבל אזרחות אמריקאית.
סנדובל מתמחה בתחום הג'אז הלטיני, אבל מנגן גם מוזיקה קלאסית. הוא קנה את עולמו בזכות שליטתו המוחלטת בנגינה ברגיסטר הגבוה ביותר של החצוצרה.
סנדובל מנגן פסנתר בנוסף לחצוצרה, ובאחת מהופעותיו אמר כי בקובה נגני פסנתר נחשבים להומוסקסואלים, ולכן הוא אינו מנגן בפסנתר למרות שהנגינה בפסנתר אהובה עליו יותר מאשר הנגינה בחצוצרה.
בשנת 2000 יצא סרט טלוויזיה על חייו, בשם "For Love or Country: The Arturo Sandoval Story", בכיכובו של אנדי גרסיה. בשנת 2001, ביצע גרסה אינסטרומנטלית לשיר "El Ultimo Adios (The Last Goodbye)".
ב-2013 עוטר במדליית החירות הנשיאותית.
בורגווארד B 3000

| --- | --- |

B3000
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Goliath-Werk G.m.b.H.
 שנות ייצור:  1941–1944, 1948–1950
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 חברת אם:  Goliath-Werke Borgward & Co
 משקל:  3,400 ק"ג מטען מקסימלי (למנועי 3,745 סמ"ק)  3,125 ק"ג (למנועי דיזל 3,745 סמ"ק)   4,500 ק"ג (למנועי 4,962 סמ"ק שיוצרו משנת 1948)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,745 סמ"ק המפיק 78 כ"ס 6 צילינדרים, 3,745 סמ"ק המפיק 75 כ"ס (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 4,962 סמ"ק (יוצר משנת 1948)
 הילוכים:  תמסורת ידנית
בורגווארד B 3000 (בגרמנית: Borgward B 3000) היא משאית כבדה, אשר יוצרה על ידי חברת הרכב "Goliath-Werk G.m.b.H" הגרמנית בין השנים 1941–1944, ולאחר סיום מלחמת העולם השנייה בין השנים 1948–1950.
בורגווארד B 3000

יוצרו 4,641 יחידות מדגמי "בורגווארד B 3000" מתוכם, 2,700 יחידות יוצרו לאחר מלחמת העולם השנייה.
דגמי "בורגווארד B 3000" יוצרו ב-2 סוגי  הנעה: הנעה 4x2, והנעה 4x4 (רכב שטח).
מחיר היחידה בשנת 1948 עמד על 14,500 מרק גרמני.
דגמי בורגווארד B 3000

Borgward B 3000 S (יוצר בין השנים 1942-1944)
Borgward B 3000 A (יוצר בין השנים 1942-1944)
Borgward B 3000 D (יוצר בין השנים 1950-1948)
דגמי "בורגווארד B 3000" בשימוש הוורמאכט בין השנים 1942-1944

B3000 S/D   - הנעה 4x2
B3000 A  - הנעה  4x4
B3000 A/O - הנעה 4x4
תמונות

בורגווארד B 3000
בורגווארד B 3000
בורגווארד B 3000
בורגווארד B 3000 - מבט לתא הנהג
ראו גם

בורגווארד B 4500
בורגווארד B 622
לקריאה נוספת

בורגווארד B 3000 ( Borgward B 3000 S - Kfz. der Wehrmacht)
בורגווארד B 3000 ( Engines of the Wehrmacht - "Borgward B3000", 3-ton, 4x4)
בורגווארד B 3000 - תמונה מתוך הסרט "הרכבת" (1964 Borgward 1942  B 3000 S in The Train, Movie, )
הערות שוליים

↑  דגמי חברת Goliath-Werke Borgward & Co Preston Tucker & Others: Tales of Brilliant Automotive
↑  בורגווארד B 3000 Liefer- und Lastwagen aus Bremen: Nutzfahrzeuge seit
↑  דגמי משאיות בורגווארד borgward.nl/docs-uk/trucks
↑  בורגווארד B 3000 German Army Manuals of World War Ii
בילי בוש

| --- | --- |

בילי בוש, 2006
 לידה:  13 באוקטובר 1971 (בן 52) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  מכללת קולבי  בית הספר סנט ג'ורג', ניופורט  St. Bernard's School 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  BillyBush
 
ויליאם הול "בילי" בוש (באנגלית: William Hall "Billy" Bush; נולד ב-13 באוקטובר 1971) הוא מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו אמריקאי. בן למשפחת בוש.
ביוגרפיה

בוש נולד במנהטן והוא בוגר תואר ביחסים בינלאומיים. אביו ג'ונתן בוש הוא אחיו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש ובן דודו הוא נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.
בוש הוא החל את הקריירה שלו כמגיש בתחנת רדיו בניו המפשייר. ב-1997 החל להנחות שתי תוכניות רדיו בוושינגטון. ב-2003 הוא הנחה את הגרסה של רשת NBC לתוכנית עשינו עסק, והגיש את תוכנית החדשות "בוקר בניו יורק". הוא הגיש את מגזין חדשות הבידור "Access Hollywood" ובמסגרת תפקידו סיקר את אירועי "השטיח האדום" של טקס האוסקר, גלובוס הזהב והגראמי. בוש שימש ככתב של NBC באולימפיאדת אתונה (2004) וסיקר גם את אולימפיאדת החורף ב-2006 ואת אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
בוש הנחה את תוכנית המציאות "Grease: You're the One That I Want!" שבה הזוכים מככבים בתפקידים הראשיים במחזמר גריז. הוא הנחה גם מספר תחרויות יופי: ארבע פעמים את תחרות מיס תבל, שלוש פעמים את תחרות מיס ארצות הברית ופעם אחת את תחרות דוגמנית העל העולמית. כיום הוא מנחה בשעה השלישית של תוכנית הבוקר "The Today Show" של רשת NBC.
ב-2005 הוא נכלל ברשימת "עשרת הגברים האמריקאים" של מגזין אסקווייר.
בשנת 2010 גילם קצין בקומדיה השחורה "פראי ועצבני" בכיכובה של ברוק שילדס.
באוקטובר 2016, כחודש לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית, נחשף סרטון מ-2005 בו משוחח בוש לפני הקלטת התוכנית "Access Hollywood" עם דונלד טראמפ, שבעת פרסום ההקלטה היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות; בסרטון נשמעו אמירות מעוררות מחלוקת של טראמפ הכוללות ביטויים גסים, על יחסו לנשים ועל ניסיונותיו להתחיל עם השחקנית אריאן צוקר, בעת שהשניים הצטלמו לתוכנית "ימי חיינו" בוש נשמע בסרטון צוחק על אמירותיו של טראמפ, ובעקבות זאת הוא התנצל, אך תדמיתו הציבורית נפגעה, ועלו דרישות לפטרו מ"The Today Show". ב-9 באוקטובר 2016 הושעה בוש מתוכנית הבוקר "The Today Show" וב-17 באוקטובר הוא פוטר.
בוש נשוי לסידני (מ-1998) ולהם שלוש בנות.
הערות שוליים

↑  ynet ו-AP, טראמפ בהקלטה: "כשאתה כוכב, אתה יכול לעשות לנשים הכול", באתר ynet, 8 באוקטובר 2016
↑  Billy Bush was already polarizing. His lewd Donald Trump conversation makes things much worse.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810634364405606  ISNI: 0000 0004 0809 4734  LCCN: ns2015001746  MusicBrainz: b88ac0fe-4d7c-4d68-8ed0-02d35cdcdce9  VIAF: 300672227   WorldCat (עם VIAF): 300672227
אתיל בנזן

| --- | --- |

 Ethylbenzene 3D ball.png
 מבנה דו־ממדי של אתיל-בנזן
 שם סיסטמטי:  Ethylbenzene
 כתיב כימי:  C₈H₁₀ 
 מסה מולרית:  106.168 גרם/מול
 מספר CAS:  100-41-4
 צפיפות:  0.8665 גרם/סמ"ק
 טמפרטורת היתוך:  -95 °C   178.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  136 °C   409.15 K
 מקדם שבירה:  1.495
 נקודת הבזק:  22.22 °C   295.37 K
 נקודת התלקחות:  430 °C   703.15 K
 LD50:  5460 מ"ג לק"ג
 
אתיל בנזן הוא תרכובת אורגנית העונה לנוסחה הכימית C6H5CH2CH3. תרכובת זו היא דליקה ביותר, ונמצאת במצב צבירה נוזל בטמפרטורת החדר. לתרכובת ריח הדומה לבנזין, והיא חסרת צבע. מבכינה כימית אתיל בנזן מוגדר כפחמימן בעל טבעת ארומטית אחת, והוא מולקולה חשובה בתעשיית מוצרי הנפט כיוון שהוא תוצר ביניים ביצירת סטירן, מולקולה אורגנית אשר ממנה מכינים פוליסטירן - קלקר, חומר פלסטי מאוד נפוץ.
הפקה ושימוש > הפקה

האתיל בנזן נמצא באופן טבעי בזפת פחם ובנפט. עם זאת בהיקפים גדולים התרכובת מופקת באמצעות ריאקציה כימית של המגיבים בנזן ואתן תחת קטליזה חומצית.
C_{6}H_{6}+C_{2}H_{4}\rightarrow C_{6}H_{5}CH_{2}CH_{3}
בשנת 1999 הופקו בשיטה זו 24,700,000 טון בקירוב. נכון לשנת 2012 יותר מ 99% מהאתיל בנזן ייוצר באמצעות ריאקציה זו. לכן יצרנים של אתיל בנזן הם הצרכנים העיקריים של בנזן בעולם, המשתמשים ביותר מחצי מהכמות הכוללת של הבנזן הנסחר.
הפקה ושימוש > שימוש

השימוש העיקרי של אתיל בנזן הוא ביצירת פוליסטרין, כאשר הסרת זוג מימנים מן האתיל בנזן יוצרת קשר כפול במולקולה מה שהופך את האתיל בנזן לסטירן, ומשחרר גז מימן.
C_{6}H_{5}CH_{2}CH_{3}\rightarrow C_{6}H_{5}CH=CH_{2}+H_{2}
נכון לשנת 2012 יותר מ 99% מהאתיל בנזן נוצל למטרה זו.
השפעות בריאותיות

האתיל בנזן הוא חומר רעיל, עם זאת רעילותו האקוטית היא יחסית נמוכה, כאשר מצומד לה ערך של LD50 השווה בערך לארבעה גרמים לכל קילוגרם של משקל גוף. עם זאת חשיפה חד פעמית לכמות גבוהה של אתיל בנזן באוויר עלולה לגרום להופעה של רגישות בעיניים בגרון ובאף כמו גם לסחרחורות ואף לאיבוד הכרה. חשיפה לריכוזים גבוהים מאוד עלולה לגרום לשיתוק ולמוות. חשיפה ממושכת לאתיל בנזן עלולה לגרום להתייבשות, להופעת שלפוחיות. מבחינת השפעות ארוכות טווח, החומר נחשב כמסרטן סביר, והוא חשוד כטרטוגני. כאשר החומר נכנס לגוף הוא עובר עיבוד שתוצריו הם: 1-פנילאתנול, אצטופנון (אנ'), Phenylglyoxylic acid (אנ'), חומצה מנדלית (אנ'), חומצה בנזואית ולחומצה היפורית (אנ'). חשיפה לתרכובת זו משפיעה על החומרים המופרשים בשתן וניתנת למדידה.
השפעות בריאותיות > השפעה סביבתית

בעלי חיים אשר נחשפים לחומר תדיר עלולים לסבול מבעיות גדילה ומפגיעה בפוריות. כמו כן החומר פוגע בגידולים חקלאיים.
לקריאה נוספת

הערך אתיל בנזן באתר המשרד להגנת הסביבה.
בילי בן-משה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1979 (בת 45 בערך) טבריה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 עיסוק:  תסריטאית
 יצירות בולטות:  נמס בגשם
 פרופיל ב-IMDb
 
בילי בן משה מביימת את גלית גיאת ב"לה סניורה"
בילי בן משה (נולדה ב-1979) היא תסריטאית, במאית ומפיקת קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה

נולדה בשנת 1979 בטבריה. למדה תסריטאות, קולנוע ואומנות והחלה את עבודתה בעולם הקולנוע הישראלי ב-2005. היא כתבה את התסריט לסרט הקולנוע הדוקומנטרי "גרסת הבמאי"- סיפור חייו של אייקון הקולנוע, מנחם גולן. לימים שימשה כעוזרת במאי לגולן בסרטו "הכתובה" המבוסס על מחזה מאת אפרים קישון וערכה את הדיאלוגים לסרטו המצליח "ימים של אהבה" (בכיכובם של מאיה בוסקילה וניר לוי). בשנת 2006 הפיקה את "פסטיבל הקולנוע הבינלאומי אשדוד" אשר הפך באותן השנים לפסטיבל השלישי בגודלו בישראל אחרי פסטיבלי הקולנוע בירושלים וחיפה.
ב-2011 כתבה את התסריט לסרט העלילתי "נמס בגשם", בבימויו של בן זוגה, דורון ערן. זהו הסרט הישראלי הראשון העוסק בהורים לבן שעבר ניתוח לשינוי מין. הסרט ייצג את ישראל בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים מהמובילים בעולם וזכה בעשרות פרסים.
ב-2013 כתבה את התסריט וביימה את הסרט הדוקומנטרי "כיתת אומן". הסרט עוסק בסדנת משחק מול מצלמה למשתתפים בעלי צרכים מיוחדים, בהנחייתו של ארנון צדוק.
ב-2015 ביימה את סרט הקולנוע הדוקומנטרי "לה סניורה" העוסק בסיפור חייה של דונה גרציה, חוזת מדינת היהודים ומיישבת העיר טבריה.
ב-2015 הפיקה את הסרט העלילתי "סנפשוט" בבימויו של דורון ערן, בכיכובם של שרון טל, אמנון וולף, דני גבע, אבי פניני וסמדר קילצ'ינסקי. הסרט מעלה על סדר היום הציבורי את בעיית האלימות במשפחה. השתתף בפסטיבלים בינלאומיים, ביניהם פסטיבל הקולנוע הבינלאומי יוסטון, ארצות הברית, בו זכה בפרס Silver Remi לסרט הזר הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון, לאהוב בלי תנאים: על הסרט "נמס בגשם", באתר nrg‏, 5 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576488405171  VIAF: 38147266788735481638   WorldCat (עם VIAF): 38147266788735481638