stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע עולים הביתה
המבצע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בז' באדר ב', 10 במרץ, הכריז ראש הממשלה נפתלי בנט על מבצע "עולים הביתה" להעלאת הפליטים מאוקראינה שזכאים לאזרחות ישראלית מכוח חוק השבות.
בי"ח אדר ב', 21 במרץ, במסגרת מבצע 'עולים הביתה', הודיעה הסוכנות היהודית שתפעיל את תוכנית 'עלייה אקספרס' לזירוז קצב העלייה ממאות לאלפים בשבוע. התוכנית כוללת הקמת מטה משותף לתיאום בין כלל ארגוני ההצלה והעלייה שיתבסס על תשתיות הסוכנות היהודית, הגדלת מספר המיטות במתקני המעבר באירופה לקליטת כ־10,000 עולים, והיערכות להקמת מתקנים נוספים ברומניה ואצטדיון לעולים בבולגריה. כמו כן התוכנית תכלול סיוע למאמצי משרד העלייה והקליטה בקליטת העולים שיגיעו, והפעלת תוכנית חירום לקליטת אלפי צעירים במסגרת מסע.
באותו היום, 21 במרץ, נחצה רף ה־6,000 עולים שנקלטו בישראל מכוח חוק השבות, ומספר הפליטים שהגיע לישראל הגיע לכמעט 15,000. בערב 21 במרץ, הנחה השר לשירותי דת מתן כהנא את ראשי מערך הגיור להיערך לקראת קליטתם של אלפי עולים מאוקראינה שרבים מהם מעוניינים בגיור. הסוכנות היהודית ושותפיה הפעילו כ־400 "הסעות חילוץ" מאוקראינה שהביאו אלפי יהודים למרכזי חירום שהוקמו במדינות השכנות – בפולין, ברומניה, במולדובה ובהונגריה. עד 3 באפריל הגיעו כ־70 "טיסות חילוץ" עם עולים מאוקראינה לישראל.
בסוף מרץ חצתה ישראל את רף עשרת־אלפים העולים החדשים שהגיעו ארצה מאז הפלישה הרוסית לאוקראינה. רובם נמלטו מאוקראינה, כרבע מהם הגיעו מרוסיה ומבלארוס, לפי נתוני משרד העלייה והקליטה. עד אמצע אפריל, מאז שהחל מבצע "עולים הביתה", עלו כ־13,500 עולים, רובם המכריע מאוקראינה.
רוב העולים שהיו בגיל העבודה עסקו במקצועות השיווק, השירותים והמסחר בארץ המוצא.
ב־13 ביוני נחצה רף ה־25,000 עולים במסגרת המבצע, וב־6 ביולי נחצה רף ה־30,000 עולים. חיפה הייתה העיר המובילה בקליטה עם יותר מ־3,500 עולים שהגיעו אליה. גם נתניה ותל אביב קלטו יותר מ־3,000 עולים.
מפרוץ הלחימה באוקראינה בחודש פברואר עד לחודש אוקטובר עלו למעלה מ־40,000 עולים חדשים. עד דצמבר עלו ארצה כ־60 אלף עולים חדשים מאוקראינה, רוסיה ובלארוס. חלק מהעולים מרוסיה חזרו אליה, ורבים מאוקראינה ובלארוס השכנות עזבו גם כן, כך שמספר העולים בפועל שהשתקעו בישראל קטן משמעותית. בתום שנה לפרוץ המלחמה באוקראינה פרסם משרד העלייה והקליטה נתונים אודות העולים לישראל מאוקראינה, שהסתכמה במעל 15,000. על פי הפרסום העולים מאוקראינה נקלטו ב-172 יישובים ברחבי הארץ. חיפה היא העיר שבה נקלט המספר הגבוה ביותר של עולים – 1,764 עולים. לאחריה נתניה – 1,066 עולים, בת ים – 878, נהריה – 802, אשקלון – 773, ראשון לציון – 739, אילת – 296 עולים.
ביישוב רבבה שבשומרון הוקמה שכונה עבור העולים מאוקראינה בעקבות המלחמה.
הערות שוליים

↑  נועם (דבול) דביר, לא רק אוקראינה: "להיערך לעלייה גדולה מרוסיה", באתר ישראל היום, 7 במרץ 2022
↑  קסניה סבטלובה, "אנשים שחיו במדינה פשיסטית צריכים ללמוד להיות חופשיים", באתר זמן ישראל, 17 באפריל 2022
↑  אילנה שטוטלנד, ‏השאירו את חייהם מאחור: סיפורם של העולים החדשים מרוסיה שהגיעו בצל המלחמה, באתר מעריב אונליין, 24 במרץ 2022
↑   בר פלג, גורם במשרד העלייה והקליטה: מזהים עלייה בבקשות של יהודים לעלות מרוסיה, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2022
↑  יהודים שמנסים לברוח מרוסיה: "מחלקים צווי גיוס ברחוב, ברכבת ובאוניברסיטה", באתר ynet, 23 בספטמבר 2022
↑  בנט משיק את מבצע 'עולים הביתה' להעלאת יהודי אוקראינה,  באתר כיפה
↑  יותר עולים: מבצע 'עולים הביתה' מעלה הילוך, באתר ערוץ 7, 21 במרץ 2022
↑  קורין אלבז-אלוש, סיון חילאי, הושקה תוכנית "עלייה אקספרס", כל הפליטים מאוקראינה יקבלו ביטוח בריאות, באתר ynet, 21 במרץ 2022
↑  משרד העלייה והקליטה.
↑  השר כהנא לבכירי מערך הגיור: "להיערך לקראת גל העליה מאוקראינה", באתר ערוץ 7, 22 במרץ 2022
↑  הסוכנות היהודית: יש האטה בזרימת הפליטים מאוקראינה, באתר ערוץ 7, 3 באפריל 2022
↑  יואב איתיאל‏, חג החירות: אלפי פליטים שנמלטו מהמלחמה באוקראינה ערכו יחד ליל סדר בישראל, באתר וואלה, 16 באפריל 2022
↑  "גאווה לאומית עצומה": 15 אלף עולים חדשים מאז פרוץ המלחמה באירופה, באתר חדשות 13, 25 באפריל 2022
↑  יוני קמפינסקי, העולה ה-25,000 מאוקראינה הגיע לישראל, באתר ערוץ 7, 13 ביוני 2022
↑  מתי ברנהרט, ‏30 אלף עולים מאוקראינה מאז תחילת המלחמה, באתר "סרוגים", 6 ביולי 2022
↑  "עולים הביתה": קליטת יהודי אוקראינה ורוסיה תמשיך ללא סיוע מערכת הביטחון, באתר ynet, 19 ביולי 2022
↑  טליה כהן, בהיקף של 90 מיליון ש"ח: אושרה התוכנית לקליטת עולים מרוסיה, באתר חדשות 13, 2 באוקטובר 2022
↑  סיון חילאי, 70 אלף עולים חדשים: "לא ראינו כמויות כאלו זה 20 שנים", באתר ynet, 1 בדצמבר 2022
↑  רביב דרוקר, קיבלו דרכון – ועזבו: כך נוצלה העלייה מרוסיה בזמן המלחמה באוקראינה, באתר חדשות 13, 5 בדצמבר 2022
↑  שנה למלחמה: יותר מ-15,000 עלו לישראל מאז פרוץ הקרבות, באתר ערוץ 7, 19 בפברואר 2023
↑  היישוב בשומרון שקולט פליטים מאוקראינה, באתר "סרוגים", 28 ביולי 2023
לובץ'

ערך זה עוסק בעיר בבולגריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל לובץ'סמל לובץ'
מרכז העיר לובץ'
מרכז העיר לובץ'
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  לובץ'
 חבל ארץ:  מורדות הרי הבלקן
 ראש העיר:  מינצ'ו קזאנדז'ייב
 תאריך ייסוד:  המאה ה-3 לפנה"ס
 שטח:  70.001 קמ"ר
 גובה:  200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  39,439 (15 ביוני 2024)
 קואורדינטות:  43°8′N 24°43′E﻿ / ﻿43.133°N 24.717°E﻿ / 43.133; 24.717
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.lovech.bg
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור לובץ'(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור לובץ'(למפת מחוז לובץ' רגילה) טרויאן טטוון לוקוביט לטניצה פלבן וליקו טרנובו  גברובו ס"ז פלובדיב סופיה ו ר א צ ה לובץ'(למפת מחוז לובץ' מוגדלת) טרויאן טטוון לוקוביט לטניצה פלבן וליקו טרנובו  גברובו ס"ז פלובדיב סופיה ו ר א צ ה לובץ'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לוֹבֶץ' (בבולגרית: Ловеч) היא עיר בצפון-מרכז בולגריה, בירת מחוז לובץ', השוכנת כ-150 קילומטרים מהבירה סופיה. לובץ' ממוקמת במורדות הרי הבלקן, על שתי גדותיו של הנהר אוסאם והיא נודעת ברחבי בולגריה בפרחי הלילך הפורחים בפארקים והגנים הרבים המצויים בעיר.
היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית והוקמה מצודה בשם פֶּרֶזְידְיוּם שהגנה על דרכי הגישה לחבל. במהלך המאה ה-4 עבר השטח לחזקת האימפריה הרומית המזרחית שהפכה בהמשך לאימפריה הביזנטית. במהלך המאה ה-7 הגרו למקום שבטים סלאבים ובשלהי המאה ה-8 נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הבולגרית הראשונה.
בראשית המאה ה-11 נכבש האזור על ידי הקיסר הביזנטי בסיליוס השני, שהביא בהמשך לקריסת האימפריה הבולגרית הראשונה. בשלהי המאה ה-12 לאחר יסוד האימפריה הבולגרית השנייה, הפך היישוב למרכז מסחרי חשוב ובאמצע המאה ה-14 נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית ושמו שונה לאטלאן לובץ'. ב-1784 פרצה דליקה גדולה אשר החריבה את העיר ופגעה קשות באוכלוסייתה. ב-3 בספטמבר 1877 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית כבש צבא האימפריה הרוסית בפיקודו של מיכאיל סקובלב את העיר, אשר הפכה בהמשך חלק מנסיכות בולגריה. לאחר המלחמה בוצע טרנספר של כל האוכלוסייה ממוצא טורקי. בימינו ממצבת עצמה לובץ' כיעד תיירותי, תרבותי ואמנותי.
כלכלה ודמוגרפיה

העיר לובץ' היא מרכז תעשיית טקסטיל ועור. כמו כן קיימים מפעלים לעיבוד מזון ותעשיית טבק ושימורים. אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון והגירה שלילית מתונות. 49% הם גברים ו-51% הן נשים. מבחינת מוצא אתני, 91.3% מהאוכלוסייה הם בולגרים, 6.6% ממוצא טורקי ו-1.5% צוענים. 91.8% מהאוכלוסייה הם נוצרים אורתודוקסים ו-7% הם מוסלמים סונים.
תחבורה

בעיר פועלות 8 חברות המפעילות קווי תחבורה ציבורית באמצעות צי בן 85 אוטובוסים, 18 חברות המפעילות 150 מוניות ותחנת רכבת המקשרת את לובץ' ללבסקי וטרויאן.
חינוך, תרבות וספורט

בעיר פועלת שלוחה של אוניברסיטת גברובו ושל המכללה הכלכלית בסבישטוב. בנוסף ישנם 4 בתי ספר תיכון, 5 בתי ספר מקצועיים ו-7 בתי ספר יסודיים. בעיר פועלות מספר גלריות, 2 תיאטראות ו-7 מוזיאונים בתחומי ההיסטוריה, האמנות והאתנוגרפיה. בלובץ' מספר מועדוני ספורט, כאשר בתחום הכדורגל הנודע מכולם הוא מועדון ליטקס לובץ'. עוד פועלים מועדוני טניס, כדוריד וקראטה.
הקהילה היהודית

בשלהי 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית הגיעו ללובץ' מפלבן כמה עשרות פליטים יהודים שנמלטו מחמת הקרבות וגילויי האנטישמיות שליוו אותם. בראשית המאה ה-20 לא נכללה קהילת לובץ' ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה, אך נכללה ברשימת 47 היישובים בהם התגוררו יהודים בממלכה.
במהלך מלחמת העולם השנייה עם פרסומו של החוק להגנת האומה יצאו ראשי הכנסייה הנוצרית אורתודוקסית בראשות המטרופוליט סטפן בקול קורא כנגדו ובו נכתב שאין להשלים עם אלימות ואי צדק כלפי המיעוט היהודי. אחד מהחותמים על ההצהרה היה המטרופוליט של לובץ'.
ב-9 במרץ 1943 יועדו יהודי "בולגריה הישנה" לגירוש אל מחנות ההשמדה, לאחר ש-5 ימים קודם לכן הוחל במעצרם וגירושם של יהודי תראקיה ומקדוניה. ב-9 במרץ בשעות אחר הצהרים הוטל עוצר בלובץ' ונערכו הכנות לגירוש בני הקהילה הקטנה, אשר נכבדיה פנו בבקשת עזרה לבני קהילת סופיה. ב-10 במרץ לפנות בוקר נערכה אקציה, במהלכה נעצרו יהודי העיר ושוחררו בבוקר עם הגיע פקודת ביטול הגירוש מהבירה.
ב-25 במאי 1943 גורשו יהודי סופיה לערי השדה ולמעלה מ-2,000 מהם הגיעו לאזור פלבן. מנהל הקומיסריון לענייני יהודים אלכסנדר בלב, הורה למושל פלבן הגנרל יונוב לגרש את היהודים מפלבן לעיירות וכפרים סמוכים וכך הגיעו עשרות רבות של יהודים ללובץ'. פרנסי העיר התנגדו בתוקף להגעת היהודים לעיר בעיקר בשל מספרם הגדול ומחו בפני בלב על העניין. מחאתם הצטרפה למחאות רבות שהגיעו מראשי יישובים נוספים, סוגיה שהובילה להפסקת הגירוש מפלבן. מעט היהודים שנותרו ביישוב לאחר המלחמה עלו לישראל בין 1947–1949. בראשית המאה ה-21 התגוררו בלובץ' 8 יהודים.
ערים תאומות

אלבניה בראט, אלבניה.
ספרד ואיאדוליד, ספרד.
גרמניה ארפורט, גרמניה.
רוסיה מוסקבה, רוסיה.
רוסיה ריאזן, רוסיה.
רוסיה סיקטיבקר, רוסיה.
לקריאה נוספת

סטיבן סייג', לובץ', אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 25-27), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

1 2 3 4  העיר לובץ, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
↑  חיים קשלס, דורות הראשונים, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמודים 42-43.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, עמוד 112.
↑  דוד יוסיפ אור, גיטו פלבן, בתוך אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 906.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548034905171  GND: 4200094-4  LCCN: n81007939  MusicBrainz: bdeb5ff3-923a-4176-86bf-212a574c1b25  NKC: ge430134  SUDOC: 119190516  VIAF: 151275504   WorldCat (עם VIAF): 151275504
ליואיס קומפאניס

לְיוּאִיס קוּמְפָּאנְיְס אִי ז'וֹבֵר (בקטלאנית: Lluís Companys i Jover, הגייה: [ʎuˈis kumˈpaɲs]‏; 21 ביוני 1882 – 15 באוקטובר 1940) היה הנשיא ה־123 של קטלוניה.
חייו

קומפאניס נולד למשפחת איכרים אמידה בעיירה אל טארוס (El Tarròs) באזור אור‌ז'ל בצפון מערב קטלוניה. למד משפטים באוניברסיטת ברצלונה ושם ייסד בשנת 1900 תא סטודנטים רפובליקניים. בראשית העשור השני של המאה ה-20 היה פעיל בתנועות רפובליקניות בקטלוניה וערך עיתונים רפורמיסטיים. בשנת 1913 היה מועמד בבחירות לעיריית ברצלונה ולאחר שהפסיד בהן החל משבר בתנועה הרפובליקנית הרפורמיסטית. קומפאניס חזר לפעילות פוליטית בשנת 1916 והקים תחילה את מפלגת "הנוער הרפובליקני של ליידה" ובשנת 1917 את "המפלגה הרפובליקנית הקטלאנית". לקראת סוף העשור גם המפלגה הזאת התפרקה לאור חילוקי דעות פנימיים.
בנובמבר 1920 נעצר בשל פעילות סינדיקליסטית שממשלת ספרד תפסה כחתרנית ונשלח למאסר בטירת מולה (castell de la Mola) בעיר מאו במנורקה, אך שוחרר כאשר זכה בבחירות לרשות המחוקקת כנציג העיר סבדל (Sabadell) מטעם המפלגה הרפובליקנית הקטלאנית. באוקטובר 1930 שוב נאסר בשל פעילות בדלנית.
לאחר שחרורו הקים את "הוועד המהפכני של קטלוניה", שפעל בחשאי. ב־1931 הקים מפלגה חדשה, השמאל הרפובליקני של קטלוניה. ב־12 באפריל נבחר למועצת עיריית ברצלונה וב־14 הכריז על הקמת "הרפובליקה הקטלאנית" ממרפסת העירייה, אך ב־16 באפריל הודח מתפקידו בעירייה על ידי הכוחות המתונים. לאחר ההדחה ערך את עיתון השמאל הרפובליקני. ב־6 באוקטובר 1934 הכריז על הקמת "מדינה קטלאנית" כחלק מפדרציה ספרדית, אבל הכרזה זו לא נכנסה לתוקף והוא נשלח למאסר של 30 שנה בפוארטו דה סנטה מריה במחוז קדיס. ב־1936 עם ניצחון החזית העממית במאבק על השלטון בספרד קומפניס שוחרר ממאסר וזמן קצר לאחר מכן נבחר לתפקיד נשיא קטלוניה.
זמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת האזרחים בספרד. כוחות הלאומנים בהנהגת פרנסיסקו פרנקו, שהתנגדו לחזית העממית, כבשו את ברצלונה בינואר 1939 וקומפאניס נמלט לצרפת. ב־1940 כוחות גרמניה הנאצית כבשו את צרפת. לבקשת ממשל פרנקו קומפאניס נלכד והוסגר לספרד. בית דין צבאי דן אותו למוות וב־15 באוקטובר הוא הוצא להורג בירייה במונז'ואיק בברצלונה.
לאחר נפילת הדיקטטורה של פרנקו ב-1975, קומפאניס חזר להיות אחת הדמויות המכובדות בהיסטוריה של הלאומנות הקטלאנית. ב־1985 גופתו נטמנה מחדש במאוזולאום. הוקמו לזכרו אנדרטאות ונקראו על שמו רחובות ואתרים רבים, בהם האצטדיון האולימפי במונז'ואיק.
מאזן כוחות

מאזן כוחות היא תאוריה ביחסים בינלאומיים הגורסת כי השלום והיציבות יישמרו קרוב לוודאי אם תתחלק העצמה הצבאית כך שלא יהיה בכוחה של שום מעצמה אחת, או בכוחו של שום גוש, לשלוט על מדינות אחרות. התאוריה היא חלק מיסודות גישת הריאליזם הפוליטי במדע המדינה. מודל תאורטי זה הוצג על ידי מורטון קפלן (אנ'), פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת שיקגו בארצות הברית, בשנת 1957.
המדינה כגורם מאזן במערכת בינלאומית

על פי מודל מאזן הכוחות, מדינה יכולה להיות גורם מאזן במערכת בינלאומית (בתור העוגן הראשי של המערכת) או להצטרף לגוש קיים; בחירה זו יכולה לקבוע את גורלה של המדינה וסיכויי הישרדותה במערכת הבינלאומית.
המערכות הבינלאומיות על פי המודל

במודל הציג קפלן 6 מערכות בינלאומיות, במטרה להראות באיזה מבנה תצליח לשמור המערכת הבינלאומית על יציבותה. חלק מן המערכות הן תאורטיות בלבד ולא נתקיימו במציאות.
מאזן כוחות: במצב כזה ישנן 5 מדינות לפחות במערכת. במצב כזה לא תוכל מדינה אחת להגיע להגמוניה בקלות, שכן היא ניצבת מול שחקנים רבים במערכת. המוטו העיקרי במערכת כזו היא לשאוף לקיומו של משא ומתן.
דו־קוטבית רופפת: המערכת מורכבת משני גושים גדולים על כן כל שינוי צבאי באחד מן הגושים יכול לזעזע את המערכת. חלק מהמדינות במערכת הבינלאומית בוחרות להישאר נייטרליות ולא מצטרפות לאחד הגושים.
דו־קוטבית הדוקה: המערכת מורכבת משני גושים, ללא מדינות נייטרליות. כל מדינה משתייכת לאחד מן הגושים.
כלל עולמית: מערכת ללא חילוקי דעות, ללא סכסוכים וללא מלחמות. כולם מאמינים באותה אידאולוגיה.
היררכית:ישנה מדינה אחת שלטת, ושאר המדינות נשמעות למרותה.
וטו יחידתי: נסב סביב עניין הנשק הגרעיני. ישנן 11 מדינות במערכת הבינלאומית המחזיקות בנשק גרעיני. עצם העובדה שלכל אחת מהן יש נשק גרעיני תורמת להרתעה ההדדית, ובכך מסייעת בשמירה על היציבות.
המערכות הבינלאומיות על פי המודל > וריאציות נוספות למערכות הבינלאומיות הקיימות

קפלן עצמו מונה וריאציות נוספות ל-6 הקיימות:
מערכת דו־קוטבית רופפת ביותר: מצב שבו הגושים נחלשים ומתחזקים בודדים בעלי יכולת גרעינית. מצב העלול להביא לוטו יחידתי.
מערכת הפשרה: הוא מתייחס למלחמה הקרה בין ברית המועצות לארצות הברית. במצב פשרה המערכת הסובייטית תתמתן, תהיה התרופפות בגיבוש הפנימי של הגושים. כתוצאה מכך שחקנים יצליחו לצאת מתוך בריתות צבאיות ויופחת החימוש לרמת ההרתעה המזערית הנדרשת.
ראו גם

מדע המדינה
יחסים בינלאומיים
לזון

| --- | --- |

עיבוי רוטב שרותח לאחר הוספת קמח, חמאה ושמנת שקודם לכן הוסף לו יין
 
 מאכלים
 מטבח:  המטבח הצרפתי 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה, מים, חלב, שמנת 
 
עבודת קשירת (הסמכה/עיבוי) רוטב.
לזון (בצרפתית: Liaison) הוא טכניקת בישול או תהליך המשמש בבישול הכולל הוספת חומר (חלמון, קמח, שמנת) להכנת מזון, כדי לקשור אותו, כלומר לעבות אותו, לתת לו מרקם.
העיקרון

מאכלים נוזליים מסוימים, כגון מרק או רטבים, חייבים לקבל לעיתים יותר הומוגניות, סמיכות ומרקם. החומרים עמילן, חלמון, חמאה, שמנת וכו') הנקראים באופן כללי "מקשרים או מעבים" משמשים לעיבוי נוזלים, או לצמצום הנפח שלהם על ידי בישול עדין ולעיתים ממושך.
רוטב בשאמל, למשל, עשוי מחלב רותח הקשור (מעובה) ברביכה לבנה (תערובת מבושלת של חמאה וקמח) בעוד שקרם מעובה בחלמונים וקמח.
סוגי לזון

ניתן ליצור קישורים (עיבוי) לפי שני עקרונות :
או על ידי שילוב של מרכיב המבוסס על עמילן כגון קמח או עמילן תירס. הרטבים מקושרים לאחר מכן על ידי פעולת החלבונים בתערובת (למשל במקרה של חלמון ביצה),
או על ידי צמצום, אז אנחנו מדברים על "רטבים מעובים" על ידי צמצום.
רטבים המקושרים (מעובים) בחלמון או מועשרים בקרם פרש אסורים להרתחה, אחרת הרוטב יתפרק.
במקרה של קשירה (עיבוי) על ידי צמצום, איכות הרוטב הרצוי תלויה ישירות בזמן הבישול. ואכן, רוטב יין אדום, למשל, הופך לרוטב בורדלז רק אם המרקם שלו סמיך מספיק. מרקם קרוב לכך, כמו של מרק, אינו עומד בקריטריוני ההגדרה. הקישור (עיבוי) של רוטב כזה הוא אפוא כפול: תחילה באמצעות הוספת קמח (מקרה של ביף בורגיניון) או רביכה (מקרה של מאכל הביצים Oeufs en meurette (אנ')), ולאחר מכן על ידי צמצום המים באמצעות בישול על אש נמוכה.
במקרים מסוימים, יש צורך לסנן את הרוטב כדי להסיר את העיבוי העודף הנראה לעין. עיבוי נוזל עם עמילן תירס למשל, יכול להוביל להופעת גושים. באופן כללי ולגימור מושלם, יש לסנן את כל הרטבים המעובים במסננת.
מקשרים או מעבים

עמילנים הם הסוג הראשון של מקשרים-מעבים. ניתן לסווג אותם לפי כוחם המעבה. לפיכך הם כוללים קמח, עמילן תירס או עמילן תפוחי אדמה, או אפילו שורש חץ (שורש החץ הוא עמילן המתקבל מקנה שורש של מספר צמחים טרופיים) או טפיוקה, ובימי הביניים לחם (מסורת ששרדה ברוטב לחם בריטי). משתמשים בקמח בעיקר כי הוא מעבה את הרוטב ומתבשל בזמן קצר יותר מאשר עמילנים אחרים. הוא הופך את הרטבים לאטומים, בניגוד לעמילן תירס ושורש החץ, שיוצרים רטבים שקופים יותר.
ראו גם

קמח
טכניקה בישול
הערות שוליים

↑  Le mot s'écrivait lian au Moyen Âge ; il est cité à de nombreuses reprises dans le Ménagier de Paris qui préconise d'utiliser le pain pour la liaison.
↑  La différence de pouvoir de liaison entre la farine peut s'égaliser ainsi : 17,5 g, soit 2 cuillères de farine équivalent à 8,75 g soit 1 cuillère de fécule de maïs.
רוטב מורניי הוא רוטב בשאמל המעובה בפעם השנייה באמצעות גבינת אמנטל מגוררת שמשולבת ברוטב.
פרח שורש חץ שקנה שורש שלו מייצר עמילן המשמש כמעבה.
ליובאן (מחוז משנה)

מחוז משנה ליובאן (בבלארוסית: Лю́банскі раён) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ליובאן.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ליובאן 35,444 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.61% בלארוסים, 2.8% רוסים ו-1.59% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (90.59%) ורוסית (7.89%).
לידיה פורסון

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1984 (בת 39) מנקסים, גאנה 
 מדינה:  גאנה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גאנה  St. Louis Senior High School  Akosombo International School 
 פרסים והוקרה:  פרסי הקולנוע של גאנה (2012)  פרס השחקנית הראשית הטובה ביותר מהאקדמיה האפריקאית לקולנוע 
 פרופיל ב-IMDb
 
לידיה פורסון (באנגלית: Lydia Forson; נולדה ב-24 באוקטובר 1984) היא שחקנית, כותבת, ומפיקה גנאית. ב-2010 היא זכתה בפרס עבור השחקנית הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע.
ביוגרפיה

פורסון נולדה ב-24 באוקטובר 1984 במנקסים, גאנה. היא התחילה את לימודיה בארצות הברית, בבית הספר היסודי ווילמור במדינת קנטקי. בגיל 9, היא חזרה עם משפחתה לגאנה והמשיכה את לימודיה בבית הספר הבינלאומי באקוסומבו. היא השלימה את לימודיה התיכוניים בבית ספר תיכון סיינט לואיס בקומאסי. פורסון קיבלה תואר ראשון באנגלית ובמדעי המידע מאוניברסיטת גאנה שבאקרה.
קריירה

קריירת המשחק של פורסון התחילה בשנת 2005 עם תפקיד קמאו בסרט "Hotel St. James". לאחר מכן שיחקה בסרטים "Run Baby Run (2006) ו-"Different Shades of Blue (2007)", בנוסף להשתתפות בסדרת הריאלטי "Next Movie Star" בניגריה. היא חזרה לקולנוע בסרט "Scorned" בעזרת שירלי פרימפונג-מנסו, המנכ"לית של הפקות ספארו, שעבדה ביחד איתה על "Different Shades of Blue". בשנת 2009, פורסון כיכבה בסרט זוכה הפרסים "The Perfect Picture" של פרימפונג-מנסו. תפקיד זה הביא למועמדות לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר. בשנת 2010 היא זכתה בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. היא כיכבה גם בסרטים "A Sting in a Tale", "Phone Swap", "Masquerades", "Keteke", ו-"Sidechic Gang".
בשנת 2014, פורסון כתבה והפיקה את הסרט "A Letter From Adam".
בשנת 2015, פורסון הייתה מועמדת לפרסי הקולנוע של אקדמיית גולדן אייקונס בקטגוריית הביצוע הקומי הטוב ביותר, מועמדת לפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בקטגוריות השחקנית הטובה ביותר בקומדיה ותסריט הקומדיה הטוב ביותר, ומועמדת לפרסי הבידור של ניגריה בקטגוריית שחקנית השנה (אפריקה). בשנת 2017, פורסון הייתה מועמדת לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, אך הפסידה לשחקנית ורו טשאנדה ביה. בשנת 2018, היא זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק". באוקטובר 2020, פורסון מונתה כמועמדת לפרס בחירת הקהל של ערוץ E!.
פילמוגרפיה

Hotel St. James (2005) – הופעת קמאו
Run Baby Run (2006)
Different Shades of Blue (2007)
The Next Movie Star (2007)
Scorned (2008)
The Perfect Picture (2009)
A Sting in a Tale (2009)
Masquerades (2011)
Phone Swap (2012)
Kamara's Tree (2013)
Scandal (2013)
A Letter From Adam (2014) – כותבת ומפיקה
Isoken (2017)
Keteke (2017)
Sidechic Gang (2018)
פרסים

2009 – מועמדת לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר.
2010 – זכייה בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
2012 – זכייה בפרסי הקולנוע של גאנה בקטגוריית התסריט הטוב ביותר.
2015 – מועמדת לפרסי הקולנוע של אקדמיית גולדן אייקונס בקטגוריית הביצוע הקומי הטוב ביותר.
2015 – מועמדת לפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בקומדיה.
2015 – מועמדת לפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בקטגוריית תסריט הקומדיה הטוב ביותר.
2015 – מועמדת לפרסי הבידור של ניגריה בקטגוריית שחקנית השנה (אפריקה).
2017 – מועמדת לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
2018 – זכייה בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
2020 – מועמדת לפרס בחירת הקהל.
הערות שוליים

↑  Peace FM Online (24 באוקטובר 2012). "Lydia Forson Launches Website And Celebrates Birthday Online". www.peacefmonline.com. נבדק ב-2 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lydia Forson". irokotv. נבדק ב-2 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Obiorah, Chuka (3 במאי 2014). "Lydia Forson: 10 Lesser Known Facts about Her". BuzzGhana. נבדק ב-2 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Agyapong Febiri, Chris-Vincent (23 ביולי 2010). "Lydia Forson in Focus + Photos". Ghanacelebrities.com. נבדק ב-4 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Shirley Frimpong-Manso's Perfect Picture". אורכב מ-המקור ב-6 באוגוסט 2010. נבדק ב-4 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mark Tutton, Christian Purefoy (30 באפריל 2010). "Stars shine at African Oscars". CNN. נבדק ב-16 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "AMAA Nominees and Winners 2010". אורכב מ-המקור ב-5 באפריל 2011. נבדק ב-4 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sika, Delali (15 באפריל 2020). "Use traditional rulers to fight COVID-19—Lydia Forson". Graphic Showbiz. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lydia Forson presents "A Letter from Adam" Watch the Trailer & Get the Scoop!". Bella Naija. 7 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'A Letter from Adam': Watch movie review by Adenike Adebayo". Pulse Nigeria. Chidumga Izuzu. 18 במאי 2015. נבדק ב-18 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 2015 GOLDEN ICONS ACADEMY MOVIE AWARDS (GIAMA)". Golden Icons Academy Movie Awards. 3 בספטמבר 2015. אורכב מ-המקור ב-2020-10-31. נבדק ב-2020-10-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AMVCA nominees announced". DStv. 12 בדצמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-17 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  O'Neill, Danielle (15 ביוני 2015). "The Nigeria Entertainment Awards Announce 2015 Nominees". OkayAfrica. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lydia Forson misses 'Best Actress in Leading Role' at 2017 AMMA". www.ghanaweb.com. 17 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lydia Forson, Adjetey Anang make Ghana proud at 2018 AMVCA". www.ghanaweb.com. 3 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thangevelo, Debashine (1 באוקטובר 2020). "Sho Madjozi and Thuso Mbedu among nominees for E! People's Choice Awards". Independent Online. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16970443c (data)  ISNI: 0000 0004 5100 9224  VIAF: 316738435   WorldCat (עם VIAF): 316738435
לידיה פינקוס-גני

לידיה פינקוס-גני
לידיה פינקוס-גני (Lydia Pincus-Gany;‏ 1929 – 7 באוגוסט 1998) הייתה מעצבת תפאורה ותלבושות ישראלית ופרופסורית חברה לעיצוב במה. עבדה עם מרבית התיאטראות ולהקות המחול בישראל ופעלה והצליחה גם מחוצה לה. הייתה ממייסדי המגמה לעיצוב במה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ובמשך שנים רבות כיהנה כראש המגמה לעיצוב.