stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל הרפואה במלחמת יום הכיפורים
זירת מצרים

בעקבות כוננות כחול לבן בקיץ 1973 החליט מר"פ דרום להעביר את הימ"ח של בית החולים ברפידים מצריפין לרפידים וב-5 באוקטובר 1973 עוד לפני שהתקבלה החלטת הגיוס הכללי, הורה להעביר לרפידים 41 חובשים ורופאים.
תפעול המערך הרפואי הפיקודי נעשה מחפ"ק הפיקוד באום חשיבה (דבלה) על ידי צוות מצומצם של המר"פ ערן דולב, הסמר"פ הקדמי ד"ר משה שיין, שני קצינים ושני משקי"ם. הקשר עם מוצב השליטה של חיל האוויר ובית החולים הזירתי ברפידים אפשר תפעול נכון בפינוי הנפגעים. במפקדת הפיקוד בבאר שבע היה סמר"פ עורפי שפעל בתאום עם בתי החולים למניעת עומס. בשטח היו בונקרים לטיפול רפואי בבלוזה, טסה ובמיתלה.
חטיבה 14 החזיקה בקו וספגה אבדות כבדות כבר בפתיחת המלחמה. לפי תוכנית "שובך יונים" היה על הטנקים המוצבים בתעוזים הנמצאים כ-10 ק"מ מהתעלה לנוע במהירות לעבר התעלה ולהגיע לרמפות מוכנות כדי להדוף את ההתקפה. הטנקים יצאו באיחור ובינתיים הזרימו המצרים מאות חיילים מצוידים בטילי סאגר וRPG-7 שפגעו בהם. גדוד 9 נמחק כמעט כולו. הרופא הגדודי ד"ר דוד עזרא טפל בתאג"ד שלו במשך שלוש יממות ביותר מ-300 נפגעים. על כך עוטר בעיטור המופת. תוך 24 שעות הגיעו אוגדה 162 עם גר"פ 283 ואוגדה 143 עם גר"פ 504. בעת הצליחה כלל גר"פ 504 בפיקודו של ד"ר יחזקאל קישון 14 פלוגות רפואיות.
בחלק מהמעוזים היו רופאים, ברובם סטאז'רים שטפלו בנפגעים באמצעים הדלים שהיו בידם. בהיותם מנותקים לא יכלו לקבל עזרה מחיל הרפואה. 5 מהם נפלו בשבי. מספר החללים בחזית המצרית היה 1488.
בגלל מרחק החזית מישראל נשען מערך הטיפול והפינוי בחזית זו ברובו על שני בתי חולים שדה: ברפידים ובשדה התעופה פאיד.
זירת מצרים > בית החולים הזירתי ברפידים (בי"ח 249)

בית החולים הזירתי ברפידים בפיקודו של ד"ר עזרה זהר היה מוכן לקליטת נפגעים כבר בתחילת המלחמה. תוך 24-48 שעות הגיע כל הצוות שכלל את טובי הכירורגים בישראל ואנשי צוות אחרים שהפעילו את המתקן במשמרות, 24 שעות ביממה. 4 חדרי הניתוח היו מצוידים היטב לעריכת ניתוחי חירום ובמקום היה גם בנק דם. מיד עם פרוץ המלחמה הפציצו מטוסים מצריים את רפידים. טיל פגע במחסן התרופות והרג את הרוקח חיים פרחי. תוך זמן קצר הוקם מחסן תרופות גדול יותר על ידי מפקדת הרפואה העורפית של פיקוד דרום.
במשך המלחמה טופלו בבית החולים כ-4,000 נפגעים. בימי השיא טופלו בו 400 נפגעים. מתוך 3,000 הנפגעים שפונו מרפידים לא נפטר איש תוך הפינוי. הפנוי נעשה במסוקים ומטוסים מבסיס חיל האוויר הסמוך (בח"א 3). במקום הייתה גם יחידת פסיכיאטרים שטיפלה בנפגעי הלם קרב.
זירת מצרים > בית החולים בפאיד

עם צליחת התעלה על ידי צה"ל במבצע אבירי לב התרחקה החזית מרפידים וגם קשה היה לבצע פנוי דרך הגשרים הצרים מעל התעלה. ב-18 באוקטובר 1973 הנחית מטוס הרקולס בשדה התעופה פאיד ממערב לתעלה את בית החולים המוטס/מוצנח 309 שהתמקם בשני האנגרים בשדה התעופה של פאיד ותוך 3 שעות החל לקלוט ולטפל בפצועים. ההחלטה להקים את בית החולים בפאיד הייתה מוצדקת בעיקר לאחר קרב העיר סואץ בו היו עשרות הרוגים ופצועים.
ב-24 באוקטובר 1973 נשלח מפאיד צוות רפואי בפיקודו של ד"ר אורי פרנד כדי לחלץ ולטפל בפצועים ליד העיר סואץ. הפצועים הועמסו על מסוק יסעור. המסוק הופל וכולם נהרגו. בית החולים בפאיד נקרא עד לפינויו כעבור ארבעה חודשים, על שם ד"ר אורי פרנד.
לאחר ה-24 באוקטובר 1973 פונה בית החולים המוטס לראס סודר ובמקומו הוצב בפאיד בית חולים שדה 294 ויחידות חר"פ נוספות שנתנו שירות ליחידות הרבות של צה"ל במערב התעלה עד לפינוי.
זירת סוריה

על רמת הגולן הגנה בעת פרוץ המלחמה אוגדה 36 בפיקודו של רפאל איתן. קצין הרפואה האוגדתי (קרפ"א) של האוגדה היה ד"ר דן מיכאלי. ב-24 השעות הראשונות נשען הטיפול הרפואי על התאגדי"ם של היחידות. בגלל קשיי פינוי נפטרו חלק מהפצועים. בונקר הטיפול המרכזי היה במחנה נפח שבו היו מספר רופאים. המצב השתפר עם הגעת אוגדות נוספות והגרפי"ם שלהם.
אחת ההחלטות הנועזות והאמיצות של דוד אלעזר היה להעלות לרמת הגולן את אוגדה 146 בפיקודו של מוסה פלד ולחשוף בכך את חזית המרכז. ביחד עם האוגדה עלה לגולן גר"פ 281 של האוגדה בפיקודו של ד"ר אשר פורת. פלר"ק אחד נשאר בכוננות בפיקוד המרכז. ב-10 באוקטובר 1973 הופגזה הפלוגה הכירורגית של הגר"פ ועשרה מאנשיה נהרגו. לזכרם הוקמה אנדרטת גדוד רפואה 281 במושב אלי-עד.
בניגוד לזירה המצרית כאן היה המרחק בין החזית לעורף קצר ולא היה צורך להפעיל בתי חולים שדה. הפינוי נעשה ברובו על ידי מסוקים לבית החולים רבקה זיו בצפת שהחל לפעול בבנינו החדש זמן קצר לפני המלחמה. מנהל בית החולים, ד"ר מוטי רביד, הפעיל במקום חדר מיון גדול והמקרים הקשים הוטסו לבתי חולים גדולים, בעיקר לבית החולים רמב"ם. מספר הפצועים בחזית הצפון (מעבר לפציעות קלות שטופלו במקום) היה כ-2,500 ומספר החללים עד להפסקת האש היה 783.
בחזית זו נוהלה מלחמת התשה גם לאחר הפסקת האש שגבתה חללים גם מאנשי הרפואה. ב-27 באפריל 1974 בעת חילוץ נפגעים על החרמון התרסק מסוק עם צוות רפואי בפיקודו של ד"ר אחיקם אבני פינשטיין וכל יושביו נהרגו. מלחמת ההתשה בחזית זו הסתיימה ב-21 במאי 1974 ונרשמו בה 54 חיילים ו-6 אזרחים הרוגים. בנוסף נפצעו 176 חיילים ו-3 אזרחים.
פיקוד המרכז

פיקוד המרכז לא השתתף בלחימה אבל המפקדה הרפואית הפיקודית שלו מלאה תפקיד חשוב בארגון הפינויים לעורף, ולאשפוזם, פינוי בתי חולים גדולים במרכז מחולים קלים, שינוי ייעוד של מחלקות שונות, ארגון קליטת הנפגעים בשדות התעופה תוך וויסות הכוונתם לבתי חולים, ארגון ופריסת מתקני החלמה.
לקריאה נוספת

דניאל נדב, ימים של דם והקרבה: חיל הרפואה במלחמת יום הכיפורים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2014
ספר זיכרון לזכרם של הרופאים שמצאו את מותם במערכות ישראל ובמדי צה"ל, הוצאת ההסתדרות הרפואית בישראל סניף תל אביב, 2000
הערות שוליים

↑  סרן ד"ר דוד עזרא - עיטור המופת, באתר הגבורה
↑  עדית זרטל, הנשק הסודי - חיל הרפואה, דבר, 21 באוקטובר 1973
↑  ג. מאיר:תעודה גלויה לידיעת הרבים, דבר, 31 במאי 1974
בית החולים 294 בפאיד
פינוי פצוע במהלך הלחימה ברמת הגולן
טרי טיילר

| --- | --- |

טיילר בשנת 2011
 לידה:  30 באוקטובר 1956 (בן 67) דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  40, 41
 מכללה:  אוניברסיטת דטרויט מרסי
 דראפט:  בחירה מספר 23, 1978 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 1978–1985 1985–1988 1988–1989 1989–1990 1990–1991 1991–1992:  דטרויט פיסטונס סקרמנטו קינגס דאלאס מאבריקס פלקנסטרו טריאסטה קורונה קרמונה רקס אודינה
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (1979)
טרי כריסטופר טיילר (באנגלית: Terry Christopher Tyler; נולד ב-30 באוקטובר 1956) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1978–1992. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגת ה-NBA הם 10.2 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 1.5 חסימות ו-1.2 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק

טיילר נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1974–1978 למד באוניברסיטת דטרויט מרסי. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן דיק וייטל, ורשם ממוצעים של 15.0 נקודות ו-10.5 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA‏ 1978 נבחר טיילר בבחירה ה-23 על ידי דטרויט פיסטונס, אשר צירפה בבחירה ה-29 את חברו לקבוצה מדטרויט מרסי – ג'ון לונג. בעונת הרוקי שלו העמיד ממוצעים מרשימים של 12.9 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.5 חסימות למשחק, וב-6 עונותיו הבאות בדטרויט המשיך להציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 11.3 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק. בעונת 1984/1985 סייע לפיסטונס להעפיל לחצי גמר האזור המזרחי, לראשונה מזה 9 שנים, לאחר שגברו על ניו ג'רזי נטס בסדרת הפלייאוף הראשונה.
לקראת עונת 1985/1986 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס. ב-3 עונותיו עם הקינגס פתח בכמחצית ממשחקי הקבוצה, וקלע 8.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1988/1989 עבר לשחק בדאלאס מאבריקס.
בין השנים 1989–1992 שיחק עבור הקבוצות האיטלקיות פלקנסטרו טריאסטה, קורונה קרמונה ורקס אודינה, בטרם פרש ממשחק, בגיל 35.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של טיילר בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של טיילר בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1978, באתר basketball-reference.com
↑  טיילר חותם על חוזה בסקררמנטו, באתר Associated Press,‏ 19 בנובמבר 1985
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טוד הנרי

| --- | --- |
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קורנלת סיים ב-1986  אוניברסיטת אריזונה, תואר שלישי ב-1991
 
טוד הנרי (באנגלית: Todd Jackson Henry), הוא אסטרונום אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת מדינת ג'ורג'יה באטלנטה.
טוד הנרי סיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת קורנל בשנת 1986. הוא המשיך בלימודים ובשנת 1991 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת אריזונה.
עוד בהיותו באוניברסיטת קורנל הוא הכיר את קרל סגן ובשנים 1985–1991 הם פרסמו מספר מאמרים על כימיה אורגנית באטמוספירה של כוכבי לכת. בשנים 1991–1994 הוא עבד בבלטימור.
בשנת 1994 הנרי הקים Research Consortium On Nearby Stars (RECONS), פרויקט שמתרכז בחיפוש כוכבים קרובים. במסגרת הפרויקט נמצאו מספר כוכבים חדשים לרבות LHS 2090. כמו כן במסגרת הפרויקט התגלה כוכב GJ 1061 שהוא בין 20 הכוכבים הקרובים לכדור הארץ. הוא החל בפרסום סדרת מאמרים בנושא ב The Astronomical Journal. סדרה זו The solar neighborhood כוללת כבר כ-20 מאמרים. הנרי היה חלק של צוות CRIRES שניסע למצוא הוכחות לקיום כוכב לכת סביב כוכב VB-10 אך ללא הצלחה.
בשנת 1999 טוד הנרי החל לעבוד באוניברסיטת ג'ורג'יה. החל משנת 2006 טוד הנרי מכהן כפרופסור באוניברסיטת ג'ורג'יה. בשנת 2013 הוענק לו תואר "distinguished professor". במהלך עבודתו באוניברסיטת ג'ורג'יה הוא הדריך מספר עבודות דוקטורט וקיבל מספר פרסים. בשנת 2020 הוענק לו תואר "עמית כבוד" של איגוד האסטרונומים האמריקאי.
הערות שוליים

↑  https://ui.adsabs.harvard.edu/abs/1997AJ....114..388H/abstract
ואילולואו

| --- | --- |
מיקום סמואה האמריקנית
מיקום סמואה האמריקנית
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש תת-ימי פעיל
 גובה:  4,200 מטרים מעל קרקעית הים, 590 מטרים מתחת לפני הים
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  דרום האוקיינוס השקט
 מספר הר געש:  244000
 התפרצות אחרונה:  16 באפריל 2003 במשך כשנתיים
 קואורדינטות:  14°12′54″S 169°03′30″W﻿ / ﻿14.215000°S 169.058333°W﻿ / -14.215000; -169.058333
 
ואילולואו (בסמואית: Vailuluʻu) הוא הר מצולה געשי שהתגלה בשנת 1975 בשטחה של סמואה האמריקנית. הוא מתנשא מקרקעית הים ועד לעומק של 593 מטרים מתחת לפני הים, ונמצא בין האיים טאו (אנ') ורוז (אנ') בקצה המזרחי של שרשרת האיים של הנקודה החמה של סמואה (אנ'). הר המצולה הבזלתי נחשב כמסמן את המיקום הנוכחי של הנקודה החמה של סמואה. פסגת ואילולואו מכילה קלדרה רחבה סגלגלה שרוחבה כשני קילומטרים ועומקה 400 מטרים. שני אזורי בקע עיקריים משתרעים מהפסגה מזרחה וממערבה, במקביל לכיוון של הנקודה החמה של סמואה. בקע שלישי בולט פחות משתרע מדרום-מזרח לפסגה.
התפרצויות תועדו בוואילולואו בשנת 1973. ייתכן שנחיל רעידות אדמה בשנת 1995 היה קשור להתפרצות מהר המצולה. מים עכורים מעל הפסגה מראים עדויות לפעילות תימרה הידרותרמית מתמשכת. אם יימשך הקצב הגבוה של ההתפרצויות עשוי ואילולואו לפרוץ מעל פני האוקיינוס ולהפוך רשמית לאי.
שם והיסטוריה של מחקר

הר המצולה התגלה לראשונה בשנת 1975 לאחר שתועדה באזור פעילות סייסמית, כולל רעידות אדמה, והוא נודע במקור בשם הר הגעש רוקנה (Rockne) או הר המצולה פאפאפינה (Fa'afafine). השם ואילולואו מתייחס לגשם קדוש שירד כביכול עם כל התכנסות של המלך האחרון של סמואה. הוא ניתן על ידי תלמידי תיכון בסמואה בשנת 2000. חרוט נפאנואה (Nafanua) שבקלדרה קרוי על שם אלת המלחמה של סמואה. כיום הר המצולה הוא חלק מ"המקלט הימי הלאומי של סמואה האמריקאית" (National Marine Sanctuary of American Samoa).
גאוגרפיה וגאומורפולוגיה

ואילולואו שוכן ממזרח לסמואה האמריקנית. האי המזרחי ביותר טאו ממוקם 43 קילומטרים מערבית לוואילולואו. רחוק יותר ממערב שוכנים האיים אופו-אולוסגה ומולי (Muli), ואילו הר המצולה מאלומאלו (Malumalu) ממוקם מדרום לאופו-אולוסגה. אטול רוז והר המצולה מאלולו ממוקמים דרומית-מזרחית לוואילולואו.
ואילולואו הוא הר מצולה חרוטי המגיע עד לעומק של 593 מטר מתחת לפני הים וכולל קלדרה ברוחב 2 קילומטרים ובעומק של 400 מטרים. החלק הגבוה ביותר של הר המצולה ממוקם על שפת המכתש המערבי שיש לו מראה מתולם. בשולי הקלדרה ניתן למצוא שתי פסגות נוספות ושלוש פרצות; הפרצה העמוקה ביותר נמצאת בדרום-מזרח ועומקה 795 מטר.
להר המצולה צורה דמוית כוכב, עם שני רכסים בולטים ממזרח וממערב ורכס קצת פחות בולט מדרום להר הגעש; הוא כולל גם רכסים קטנים יותר למרגלותיו וצלקות בצורת אמפיתיאטרון ממפולות. הנפח הכולל של הר הגעש מוערך בכ-1,050 קילומטרים מעוקבים וגובהו מעל קרקעית הים דומה לזה של הרי געש גדולים מבודדים כמו הר פוג'י, אם כי הוא קטן בהרבה מאיים געשיים מורכבים כמו הוואי. קרקעית הים סביב ואילולואו היא בעומק של כ-5 קילומטרים. בסיס ההר הוא בקוטר של 35 קילומטרים, ואוכף בעומק של 3,200 מטר מחבר אותו לטאו.
חרוט בגובה 300 מטר בקלדרה נושא את השם נפאנואה, ונוצר בשנת 2004 בחציה המערבי של הקלדרה. לפני היווצרות החרוט, הכילה הקלדרה כמה מכתשי שקיעה. ייתכן כי היה פעם בקלדרה חרוט גבוה יותר, שעלול היה להגיע לעומקים רדודים. חרוט נפאנואה מורכב ברובו מלבת כרים.
גאוגרפיה וגאומורפולוגיה > נביעות הידרותרמיות

נביעות הידרותרמיות נמצאות במספר אתרים בתוך הקלדרה ויש להן מאפיינים מגוונים, כולל נביעות בטמפרטורה גבוהה ונמוכה. חלק הארי של הנביעות מתרחש במתחם המכונה "המכלול ההידרותרמי של החפיר הצפוני" (Northern Moat Hydrothermal Complex) והן מגיעות לטמפרטורות של 80°C, בעוד שמתחם אחר, המכונה ארובת הברזל של החומה הדרומית (South Wall Fe Chimney) פולט מים בטמפרטורות של 20°C בנביעות מסיביות. הפעילות ההידרותרמית משפיעה על המים בתוך המכתש, והופכת אותם עכורים וחמים יותר מהמים באוקיינוס החופשי. נביעות הידרותרמיות בטמפרטורה נמוכה נמצאות גם ברכס המערבי של ואילולואו.
נראה כי הנוזלים ההידרותרמיים הנפלטים במכלול ההידרותרמי של החפיר הצפוני עשירים בסולפידים, ונצפו טיפות פחמן דו-חמצני בנוזלים שנפלטו. חלקיקים שנפלטים מהנביעות בחלק מהמקומות מפחיתים את הראות מתחת למים עד פחות מ-2 מטרים והנוזלים הנפלטים מושפעים מתהליכים מורכבים של ציפה, זרמי ים וערבוב ברגע שהם נכנסים למי הים.
הזרימה הכוללת נאמדת בכ-0.13 קילומטרים מעוקבים ביום (1,500 מטרים מעוקבים לשנייה). ההספק הכולל של המערכת ההידרותרמית מוערך בכ-610–760 מגה-ואט והיא יוצרת תימרות הידרותרמיות משמעותיות בקלדרה. המים שעברו שינוי משתרעים למרחק מהר הגעש.
גאולוגיה

ואילולואו שוכן בקצה המזרחי של השרשרת הגעשית של סמואה ונחשב למיקום הנוכחי של הנקודה החמה של סמואה (אנ'). הנחה זו מבוססת הן על מיקום הר המצולה והן על יחסי האיזוטופים בדגימות הסלעים שנלקחו ממנו. גיל סלע צעיר אובחן גם בהר המצולה מאלומאלו, מה שמרמז כי הנקודה החמה מזינה כרגע את שני הרי הגעש ויוצרת שתי שרשראות געשיות נפרדות. שני הרי געש אלה הם נקודות הקצה של שתי שושלות הרי געש נפרדות באיי סמואה.
סמואה ממוקמת רק צפונית-מזרחית לפינה הצפונית של שקע טונגה, שם עובר הלוח הפסיפי הפחתה. קרבה זו לשקע היא ככל הנראה הסיבה לכך שעדיין יש באיים הגעשיים העתיקים יותר פעילות געשית, כמו פעילות בין השנים 1905–1911 על האי סוואיי (אנ') שהובילה במקור להשערות שמקור הפעילות הגעשית אינו נקודה חמה של איי סמואה. עם זאת, היווצרות האיים מציגה מגמה בכיוון מזרח וראיות לסלעים צעירים יותר יותר בכיוון זה, אשר התפרשו כמשקפים שרשרת הרי געש מתקדמת המתחילה בוואילולואו ובהר המצולה מאלומאלו. הר המצולה מלולו (Malulu Seamount) ואטול רוז ממזרח לוואילולואו אינם קשורים למערכת הנקודה החמה בסמואה. בצד השני של השרשרת הגעשית נמצאים הרי המצולה "לאלה רווח בנק" (Lalla Rookh Bank), קומבה בנק (Combe Bank) ו"אלקסה בנק" (Alexa Bank) שהם תוצרים עתיקים יותר של הנקודה החמה של סמואה.
מקורה של השרשרת הגעשית של סמואה הוסבר באמצעות הנקודה החמה המושפעת משקע טונגה או באמצעות שבר של קרום האוקיינוס השקט. כיום התיאוריה המועדפת היא כי השרשרת של סמואה היא שרשרת געשית שנוצרת על ידי נקודה חמה ואילו מקורה של הגעשיות הצעירה "החריגה" הוא בפעולת הגומלין בין האיים ושקע טונגה והעתק חילוף שכן. נקודה חמה זו נמצאת בהשפעת זרמי מעטפת כדור הארץ המופעלת על ידי שקע טונגה, המעוותים את תימרת המעטפת העולה ומשנים גם את שטף העלייה שלה. פעולת גומלין זו החלה רק לאחרונה.
גאולוגיה > הרכב

מהר הגעש נדלו בזלת אלקלית ופיקריטית (אנ'). הסלעים הגעשיים בוואילולואו משקפים הרכב מאגמה המכונה "מגמה בקצה של סוג 2" (end-member magma type 2, בראשי תיבות EM2), אם כי ישנם הבדלים ניכרים בין הגאוכימיה של יחידות געשית שונות בוואילולואו.
עדויות להתמרה הידרותרמית כוללות קוורץ בדגימות סלע. ארובות תחמוצת ברזל בגדלים שנמדדו בין סנטימטרים למטר נוצרו על ידי נביעות הידרותרמיות בטמפרטורה נמוכה. הוערך שטף מסה כולל של 5.5 טון ליום של מנגן. מרבצי סולפידים ותחמוצות הידרותרמיים עשויים להפוך למטרות לכרייה.
ביולוגיה

בוואילולואו חיים חיידקים שונים, כולל מחצלות מיקרוביאליות (אנ') על בזלות, הקשורות לחיידקים מהר המצולה טנגארואה ברכס קרמדק הר המצולה לוהי בהוואי וברכס המזרח-פסיפי. במשקעים מחרוט נפנואה ובשטיחי ברזל זוהו בעיקר כמה שמרים צבעוניים ופטריות אחרות וייתכן שהם ממלאים תפקידים חשובים במערכות האקולוגיות של ואילולואו.
מחצלות מיקרוביאליות בעובי של 2–4 סנטימטרים (אם כי עשויות להיות עבות יותר בשקעים) נמצאו בוואילולואו. לעיתים קרובות הן מכילות תחמוצת ברזל. הייצור הנרחב של סידרופורים (אנ') על ידי מיקרואורגניזמים עשוי לא רק לשמש להנגשת ברזל אלא גם להפחתת לכידה של האורגניזמים בתוך תחמוצות ברזל.
גופרית, מנגן וברזל עשויים לשמש תורמי אלקטרונים בחילוף החומרים של האורגניזמים בוואילולואו. באתר התגלו פרוטאובקטריה המחמצנים מימן גופרתי, ברזל, מנגן ומתאן.
ספוגנים נצפו בפרצות של שפת הקלדרה וכנראה מסתמכים על מים עתירי חומרי מזון הנכנסים מהאוקיינוס, ואילו חבצלות ים, רפיונתאים (Alcyonacea), נחשוני ים וספוגיים נמצאו באזור הפרצה המערבית של ואילולואו. באזורים שאינם הידרותרמיים, שולטים קווצי עור, אלמוגי השמונה (Octocorallia), וספוגיים במשטחים, ובאזורי הפסגה נצפו סרטנים קצרי בטן, צלופחים אלמוגי השמונה ותמנונים. אוכלוסיות הצלופחים העניקו לחלק זה של הר הגעש את הכינוי "עיר הצלופחים". הצלופחים מתקיימים על מיני מזון המגיעים בזרמי ים, כמו סרטנים.
ישנם הבדלים בין בעלי החיים בחלקים שונים של הר הגעש. לדוגמה, המים המחומצנים וזמינות שרימפס כמקור מזון מושכים צלופחים לפסגת נפאנואה, בעוד שעל קרקעית הקלדרה יש תמותה גבוהה של בעלי חיים ומכונה "חפיר המוות". על קרקעית המכתש נמצאו תולעים רב-זיפיות הניזונים מגוויות הדגים. זאת בשל הזמינות הנמוכה ביותר של חמצן לנשימה בקרקעית הקלדרה, בניגוד לפסגת חרוט נפאנואה.
היסטוריה של התפרצויות

ואילולואו הוא הר געש פעיל, עם תיעודים של רעידות אדמה, התפרצויות געשיות ופעילות הידרותרמית. בפרט, הר המצולה הוא אתר עם רעידות אדמה שכיחות בחלק זה, שבדרך כלל אינו סייסמי, של הלוח הפסיפי והרחק מרעידות האדמה של שקע טונגה, כ-4 רעידות אדמה בממוצע ביום. נחילים סייסמיים נצפו בשנת 1973 וב-1995; נחיל רעידות אדמה התרחש בשנת 2000. נראה כי נראה שהמרכז של רעידות אדמה אלה חופפים לאזורים ההידרותרמיים ורעידות האדמה תואמות לרכס הדרום-מזרחי, המהווה רצועת בקעים.
חוסר שווי משקל באיזוטופים של תוריום ואורניום מדגימות הסלעים שנלקחו מהר המצולה מצביע על כך שוואילולואו היה פעיל לעיתים קרובות ב-8,000 השנים האחרונות וכי התפרצויות בתוך הקלדרה בפסגה התרחשו במאה השנים האחרונות. דגימות חפירה הראו סלעים טריים; תיארוך רדיומטרי הניב גילאים של פחות מעשר שנים על פי פרסומי 1984 ו-1999.
נראה שהנחיל הסייסמי בשנת 1973 היה התפרצות תת-מימית גדולה. להתפרצות האחרונה, בין השנים 2001–2004, שיצרה את החרוט הגעשי נפאנואה, לא היו תצפיות. צורת הר הגעש בדרך כלל לא השתנתה לאורך זמן. התפרצויות חוזרות ונשנות כמו זו שיצרו את נפאנואה עלולות לגרום לוואילולואו לפרוץ מפני הים. פסגת ואילולואו בעומק כזה כך שהתפרצויות מתפוצצות שעלולות להשפיע על קהילות החוף ואוניות. ייתכן כי השפעות איזוסטזיה (אנ') מצמיחה של הר המצולה שינוי את קו החוף על טוטוילה (אנ').
הערות שוליים

1 2  אתר Global Volcanism Program
↑  Vailulu'u undersea volcano: The New Samoa
↑  Vailulu’u Seamount, Samoa: Life and death on an active submarine volcano
↑  Mareike Sudek, Seamounts and Their Role in the Life Cycle of Species'
↑  Sims, Kenneth W. W.; Hart, S. R.; Reagan, M. K.; Blusztajn, J.; Staudigel, H.; Sohn, R. A.; Layne, G. D.; Ball, L. A.; Andrews, J. (2008). "238U-230Th-226Ra-210Pb-210Po, 232Th-228Ra, and 235U-231Pa constraints on the ages and petrogenesis of Vailulu'u and Malumalu Lavas, Samoa". Geochemistry, Geophysics, Geosystems (באנגלית). 9 (4): n/a. Bibcode:2008GGG.....9.4003S. doi:10.1029/2007GC001651. ISSN 1525-2027.
פסגת נפאנואה מכוסה במחצלות מיקרוביאליים עבות, המעידים על נביעות בטמפרטורה נמוכה
לבת כרים הצבועה תחמוצת ברזל בתוך קלדרת ואילולואו
תמנונים חיים בפסגה המערבית של ואילולואו
מלפפון ים Paleopatides sp., שצולם מהחוף הצפוני של האי טאו במשלחת ואילולואו ב-2005
טרי מנצ'יני

טרנס ג'ון "טרי" מנצ'יני (אנגלית: Terence John "Terry" Mancini; נולד ב-4 באוקטובר 1942 בקאמדן טאון שבלונדון) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת הבלם.
ביוגרפיה

מנצ'יני נולד בלונדון למשפחת מתאגרפים, ונקרא בשם טרי סילי. הוא החל לעסוק באיגרוף, אך בסופו של דבר החליט להמשיך ככדורגלן. אביו האירי מת כשהוא היה בן שבע, ואמו נישאה מחדש ושינתה את שם משפחתה לזה של בעלה השני. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו בווטפורד ב-1961, ושוחרר מהקבוצה באמצע עונת 1965/1966. הוא היגר לדרום אפריקה והצטרף לפורט אליזבת' סיטי, עמה זכה באליפות דרום אפריקה. לאחר 20 חודשים באפריקה חזר ללונדון, ובנובמבר 1967 הצטרף ללייטון אוריינט. הוא שיחק בלייטון במשך ארבע עונות, וזכה עם הקבוצה באליפות הליגה השלישית.
באוקטובר 1971 חתם בקווינס פארק ריינג'רס, ובעונת 1972/1973 סייע לקבוצה להעפיל לליגה הראשונה. בעקבות שיחה עם עמיתו בריינג'רס, דון גיבנס, גילה מנצ'יני כי בזכות מוצאו האירי של אביו הוא יכול לשחק עבור נבחרת אירלנד, למרות שנולד וגדל כאנגלי. הוא ערך את הופעתו הראשונה מתוך חמש במשחק מול נבחרת רוסיה ב-1973.
ב-1974 הוחתם מנצ'יני בארסנל כמחליפו של פרנק מקלינטוק, תמורת 20,000 לירות שטרלינג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וסטהאם יונייטד ב-26 באוקטובר 1974, ובשתי עונותיו בארסנל רשם לזכותו 62 הופעות. אולם, לאחר עונת 1975/1976, שהייתה הגרועה ביותר בתולדות המועדון מזה 40 שנים, התפטר המאמן ברטי מיי. מנצ'יני לא היה נחוץ לתוכניותיו של טרי ניל, מחליפו של מיי, מאחר שהיה כבר בן 34; הוא שוחרר בהעברה חופשית בספטמבר 1976. הוא הצטרף למועדון החובבני אלדרשוט, ושיחק שם במשך עונה אחת. בתום העונה, חתם מנצ'יני בלוס אנג'לס אצטקס מליגת ה-NASL בארצות הברית.  מנצ'יני עזב לאחר עונה אחת בקבוצה וחתם בשנת 1978 לעונה אחת בברנט מהפוטבול ליג השנייה. בתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 37. לאחר פרישתו עבד בצוותי האימון של פולהאם, קווינס פארק ריינג'רס ולוטון טאון. לאחר פרישתו מאימון ניהל מספר חנויות בהארו, פאב בהאמרסמית' ופולהאם, ועסק להשכרת מכוניות בניו מאלדן.
לקריאה נוספת

Tony Matthews, Who's Who of Arsenal (Page 189), 2007. (ISBN 1-84596-232-X)
טלספורו מונסון

טלספורו מונסון (בספרדית: Telesforo de Monzón y Ortiz de Urruela‏; 1 בדצמבר 1904 – 9 במרץ 1981, באיון) היה סופר ופוליטיקאי בסקי.
חייו

מונסון נולד בורגארה שבחבל הבסקים למשפחה ידועה עוד מהמאה ה-16. לאחר לימודים במדריד, הוא חזר לאזור בו נולד ובשנת 1930 הצטרף למפלגת הבסקית הלאומית והיה בין מנהיגיה. בשנים 1932–1936 הוא היה חבר של הפרלמנט הספרדי. הוא היה בין מנהיגי האזור במהלך מלחמת האזרחים בספרד. בעקבות תוצאות המלחמה, טלספורו מונסון עזב את ספרד והתגורר מחוץ למדינה במשך כ-40 שנים. בתקופה זו הוא היה פעיל בארגונים בסקים שונים בצרפת. כמו כן הוא כתב מספר ספרים שהוצאו לאור במקסיקו וצרפת.
כאשר טלספורו מונסון קיבל אפשרות לחזור לחבל הבסקים, הוא הצטרף לתנועה לעצמאות החבל. בשנת 1978 הוא יזם הקמת קואליציה רחבה של מפלגות השמאל בה נכללה בין היתר המפלגה הסוציאליסטית הבסקית, מפלגת הפועלים המהפכנים, מפלגת פעולה הבסקית ועוד. בשנת 1979 הוא נבחר מחדש לפרלמנט הספרדי אך כבר במרץ 1980 התפטר ולאחר זכייה בבחירות לפרלמנט האזורי החל לכהן כחבר בפרלמנט של חבל הבסקים.
הוא נפטר במהלך ביקור בצרפת. נטמן בעיר בה נולד.
טרי בלסאמו

| --- | --- |

טרי בלסאמו מנגן במהלך הופעה של אוונסנס
 לידה:  8 באוקטובר 1972 (בן 52) ארצות הברית טמפה שבפלורידה
 שם לידה:  Terry Philip Balsamo II 
 מקום הקמה:  ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 סוגה:  רוק, מטאל אלטרנטיבי, פוסט-גראנג'
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Wind-Up Records
 Evanescence.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טרנס פטריק דייוויד בלסאמו (באנגלית: Terry Patrick David Balsamo; נולד ב-8 באוקטובר 1972 בטמפה שבפלורידה) הוא גיטריסט, מוזיקאי ופזמונאי אמריקאי. הוא היה הגיטריסט בלהקת המטאל האלטרנטיבית "קולד", בלהקת הרוק "לימפ ביזקיט", והוא הגיטריסט הנוכחי של להקת הרוק "אוונסנס".
ביוגרפיה > תחילת הדרך

אחרי תקופה קצרה בה היה חבר בלהקה לימפ ביזקיט ב-1995, הצטרף בלסאמו ביחד עם מספר נגני רוק מג'קסונוויל ללהקה "קולד". בלסאמו היה שותף לכתיבה ולהקלטת שני אלבומים של הלהקה: "13 Ways to Bleed on Stage" שיצא בשנת 2000, ו-"Year of the Spider" שיצא בשנת 2003. 
כמו כן, הוא הופיע לצד סטיינד ב-MTV Unplugged בשנת 2001.
בעוד הוא חבר בקולד, הצטרף בלסאמו ביחד עם הלהקה למופע הפתיחה של Nintendo Fusion Tour ב-2003, שם הופיעה גם "אוונסנס".
ביוגרפיה > אוונסנס

בלסאמו הצטרף ל"אוונסנס" לאחר עזיבתו של בן מודי את הלהקה במהלך סיבוב ההופעות באירופה. בלסאמו מילא את מקומו של מודי על הבמה, וכן כתב חלק מהשירים ללהקה ביחד עם איימי לי.
את בלסאמו ניתן לראות ולשמוע באלבום ההופעה החיה של הלהקה "Anywhere but Home" שיצא ב-2004, וכן באלבום האולפן "The Open Door" שיצא ב-2006. הוא הפך לחבר הפעיל ביותר בלהקה ביחד עם איימי לי, והוא היה שותף לכתיבת שירים מהאלבום "The Open Door", בהם הסינגל הראשון "Call Me When You're Sober", והסינגל השלישי "Sweet Sacrifice". בשנת 2011 יצא האלבום "Evanescence" שבו ניגן בגיטרה המובילה, והיה שותף לכתיבת מרבית השירים. לאחר סיבוב ההופעות בשנת 2012 הפסיקה הלהקה זמנית את פעילותה, וכשחזרה לפעול ב-2015 לא היה בלסאמו שותף לפעילותה. החליף אותו הגיטריסט הגרמני ין מאיורה (אנ').
בעיות בריאות

בנובמבר 2005 קיבל בלסאמו שבץ. הרופאים אמרו לו שזה נגרם כתוצאה מקרישת דם בצוואר שלו שנבעה מנענועי הראש שלו של הבמה.
הוא הספיק להחלים מאז והוא חזר להופיע עם הלהקה. כתוצאה מהפגיעה שלו הוא התחיל להשתמש בראסטות שלו על הבמה בכך שהוא מנענע אותן כשהוא בעצמו עומד. כך הוא לא יוצר יותר מדי תנועה ונמנע מבעיות עתידיות.