stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוריגמי בישראל

בישראל קיימות שלוש קהילות אוריגמי, המקיימות פעילות שוטפת. שיאה של הפעילות הוא הכנס שנתי, בו נוטלים חלק אורחים מרחבי העולם. בקהילה חברים אמנים יוצרים המתמחים בעיצוב מקורי של דגמים, ואמנים מבצעים המתמחים בקיפול דגמים של יוצרים אחרים.
אוריגמי וחינוך בישראל

ניתן למצוא אוריגמי בתוכניות לגני ילדים, בתי ספר יסודיים, מרכזי מחוננים ובאקדמיה.
אוריגמי וחינוך בישראל > גנים ובתי ספר

התוכניות מתמקדות בלימוד גאומטריה בדרכים שונות. יתרונו של האוריגמי בכך שהוא ממחיש את הצורות המופשטות לכדי משהו ממשי, שניתן להחזיק ביד.
מירי גולן פיתחה תוכנית ייחודית ללימוד גאומטריה דרך אוריגמי. התוכנית נלמדה ב-75 בתי ספר במגזר היהודי והערבי ונלמדת גם בימים אלו. בשנת 2012 הצטרף לפיתוח התוכנית ד"ר ג'וני אוברמן וביחד הם כתבו תוכנית מתוקשבת למורים למתמטיקה וגננות ללימוד גאומטריה באמצעות אמנות האוריגמי. התוכנית הכשירה כ-150 מורים לגננות להוראת התוכנית.
ב-2007 פרסם גיא פז ספר שנקרא אקפלה: גילוי עובדות גאומטריות ותרגולן בעזרת קיפולי נייר. הספר מטפל בעזרת קיפולי נייר בחלקים נרחבים של הגאומטריה האיאוקלידית, למעט מעגלים, החל בחומר הבסיסי הנלמד בבית-הספר וכלה במשפטיה היפים והפחות ידועים.
אוריגמי וחינוך בישראל > מרכזי מחוננים

המיקוד הוא בגאומטריה תלת־ממדית, המתמקדת בצורות דוגמת קובייה, פירמידה וכדומה.
חלק מהתוכניות משתמשות באוריגמי כגל נושא ללימוד יצירתיות או חשיבה מדעית. ניתן להזכיר את הקורס למחוננים (מכיתה ג' ועד חטיבת הביניים) של איתי הכהן, "לצאת מהריבוע" המבוסס על הקשר בין עשיית אוריגמי, בעיקר מודולרי, שמאפשר חזרתיות - לבין היכרות, הפנמה ועיבוד של מושגים מתמטיים וגאומטריים. אילן גריבי לימד תוכנית לילדים מחוננים במרכז טכנו דע דור סת בגבעת אולגה, במשך חמש שנים (2010–2015) שהתמקדה בחשיבה יצירתית דרך אוריגמי וחשיבה מדעית דרך אוריגמי.
אוריגמי וחינוך בישראל > אקדמיה

אוריגמי משמש את מחלקות העיצוב השונות, תקשורת חזותית; עיצוב תעשייתי; עיצוב אפנה ועיצוב פנים. ומאפשר לימוד והבנה של מבניות, חוזק מבני, מניפולציות על משטחים, צורניות, חמריות ועוד.
בין המרצים בישראל אפשר להזכיר את פול ג'קסון, המלמד אוריגמי בכלל המחלקות בשנקר; ואילן גריבי, המלמד קורס "אוריגמי למעצבים תעשייתיים" במחלקה לעיצוב תעשייתי במכון הטכנולוגי בחולון.
קהילות אוריגמי בישראל > האגודה הישראלית לאמנות האוריגמי (Israeli Origami Art Society)

הוקמה ב-1991 על ידי רוזלי יבנין ועדנה ברוך. נרשמה כעמותה ללא כוונת רווח ב-1994. האגודה הייתה פעילה בישראל הן באזור ירושלים והן במחוז המרכז, כשהפעילות באזור המרכז דעכה בתחילת המאה ה-21. אחת ממטרות האגודה היה להפיץ את האוריגמי ולחבר בין אנשים, ולשם כך קיימה האגודה פעילויות אוריגמי במקומות שונים בהתנדבות, כדוגמת בית החולים שערי צדק במחלקות שונות ובהן דיאליזת ילדים במשך כ-8 שנים, מרכזי חרשים ומרכזי כבדי ראיה, ועוד.
האגודה קיימה סדנאות ותערוכות במקומות שונים בישראל.
האגודה מתנהלת כיום על ידי עדנה ברוך, ומקיימת מפגשים אחת לחודש בירושלים.
האגודה הוציאה בעבר, במשך שנים רבות, עלון אוריגמי דו לשוני, שכלל תיאור ותיעוד הפעילויות, וכן הוראות לדגמים.
קהילות אוריגמי בישראל > המרכז הישראלי לאמנות האוריגמי

המרכז נוסד ב-1993 כחברה עסקית, על ידי מירי גולן. כחלק מפעילותו, הוא הקים בשנת 2000 מועדון חובבים שנוהל על ידי גיל גבעוני. המועדון המקיים מפגש אחת לחודשיים, למבוגרים ולילדים. פעילות מועדון החובבים מנוהלת על ידי אחד מחברי המרכז.
אחת לשנתיים מקיים המרכז כנס בינלאומי לאוריגמי עם אורחים מחו"ל.
כנסים שנתיים:
2004 - עין גדי, אורחת הכבוד האמנית טומוקו פוסה מיפן.
2005 - עין גב, אורח הכבוד האמן דייב בריל מאנגליה.
2007 - קיבוץ צאלים, האמן ג'ון מונטרול ארצות הברית.
2008 - ירושלים, האמן אריק ג'ואזל מצרפת.
2010 - ירושלים, האמן דייוויד מיטשל מאנגליה
2012 - ירושלים, האמנית מיוקי קוואמורה מיפן.
2014 - ירושלים, פרופסור ג'ון מיטאני מיפן, הרמן מריאנו מישראל.
2016 - ירושלים, ד"ר רוברט לאנג מארצות הברית, יהודה פלד מישראל.
2018 - מעלה החמישה, ג´רמי שפר מארצות הברית.
המרכז מקיים פסטיבלים ותערוכות אוריגמי בישראל.
קהילות אוריגמי בישראל > אוריגמישראל

בשנת 2013 יסדו סעדיה שטרנברג, גדי וישנה ואילן גריבי את אואזיס - ארגון אמני האוריגמי בישראל (OASIS - Origami ArtistS of ISrael).
הארגון שינה את שמו ל"אוריגמישראל" ב-2016 ונרשם כעמותה ללא כוונת רווח.
חזון הארגון הוא להפוך את ישראל למרכז אוריגמי פעיל, עם נוכחות בקהילה הבינלאומית, הנשען על גוף חזק של יוצרים מקוריים בתחום.
נכון ל-2017, הארגון כולל כתשעים חברים פעילים והוא מקיים תערוכות, מפגשים אחת לחודשיים וכן כנס שנתי.
כנסים שנתיים:
2014 - עין גדי, אורח הכבוד ברני פייטון מארצות הברית.
2015 - גנוסר, אורח הכבוד פרנצ'סקו מנצ'יני מאיטליה.
2016 - גנוסר, אורחי הכבוד פדריקו סקלמברה מאיטליה, ניקולא טרי מצרפת, בן גולדברגר מישראל.
2017 - גנוסר, אורחי הכבוד ניויאאן הונג קואנג מווייטנאם, דאשה סברובה משווייץ, ואיתי בוקע מישראל.
2018 - גנוסר, אורחי הכבוד רומן דיאז מאורוגוואי, פאולו בשטה מאיטליה, והרמן מריאנו מישראל.
הארגון מקיים פעילויות לציבור הרחב ותערוכות אוריגמי בישראל.
הארגון מריץ חוג אוריגמי הנקרא "דור העתיד" לילדים מוכשרים.
הארגון מפרסם מידעון אחת לחודש, הכולל הוראות לדגמים, קישורים לאתרים מעניינים וחדשות.
אמני אוריגמי ישראלים

פול ג'קסון - בשנות ה-80 ערך את מגזין האוריגמי של ארגון האוריגמי הבריטי (BOS). כתב ספרי אוריגמי רבים וספרים למעצבים. אצר תערוכות אוריגמי ונייר בישראל. עלה לישראל בשנת 2000. נשוי למירי גולן.
מירי גולן - הקימה ומנהלת את המרכז הישראלי לאוריגמי. ממפתחי תוכנית אוריגמטריה להוראת גאומטריה באמצעות אוריגמי.
אילן גריבי - ממייסדי אוריגמישראל, מחבר ספרי אוריגמי, מרצה לאוריגמי, אוצר.
ד"ר סעדיה שטרנברג - ממייסדי אוריגמישראל, מרצה לאוריגמי, אוצר.
פלד יהודה - מחבר הספר Origami Flowers and Other Models.
תערוכות בישראל

1994 - תערוכה לאופנה וטקסטיל ברוח האוריגמי. אוצרת אורלי מרום הראל (בחסות מכללת שנקר) . אמנים שונים. מכללת שנקר, רמת גן.
2001 - "ממשטח לצורה". אוצר ומציג - פול ג´קסון. גלריית איאוס מושבה גרמנית חיפה; גלריית חנקין חולון (2002).
2004 - "נייר חום". אוצר ומציג - ד"ר סעדיה שטרנברג. גלריית חנקין, חולון.
2004 - "אוריגאמטריה". אוצר - פול ג´קסון. תערוכת יחיד לאמנית טומוקו פוסה. גלריית חנקין, חולון.
2005 - "שינויים גאומטריים", אוצר פול ג´קסון. תערוכת יחיד של האמן דייב בריל מאנגליה. בית הצייר אהרון כהנא, רמת גן.
2007 - "אוצרות עולם האוריגמי". אוצרים ד"ר סעדיה שטרנברג וגב' גלית דה-וריז. אמנים מכל העולם וישראל. מוזיאון טיקוטין, חיפה.
2009 - "אמנות קיפולי הנייר" - אוצרת - פיוטה אונגר ויתקין. מציגים הרמן מריאנו ואילן גריבי, שילוב של מחזוריגמי (גריבי) וחיות (מריאנו). גלריית חנקין, חולון.
2011 - "יוצא לאור". אוצרת פיוטה אונגר ויתקין. אילן גריבי, תערוכת יחיד, מנורות אוריגמי. גלריית חנקין חולון.
2012 - "מקופלת". אוצרת לאה קראוס. אילן גריבי, טל פרנק, לאה שבס. גלריה עירונית רחובות.
2014 - "עולמות של נייר", אוצר אילן גריבי. סשה ניורנברג ואייל ראובני (מודולאר וחיות). גלריית חנקין חולון.
2014 - "אמני אוריגמי מיפן" אוצר: פול ג'קסון, אמנים שונים. סינמטק ירושלים.
2015 - "אוריגמי ישראלי" - אוצר ד"ר סעדיה שטרנברג, אמנים שונים מקהילת אוריגמישראל. גלריית בית מאירוב, חולון; גלריית "סימן שאלה" קיבוץ עמיר.
2015 - "קימוטי נייר - קיפולי נייר - חיתוכי נייר", אוצר - פול ג'קסון. אמנים מכל העולם וישראל, מוזיאון יפו לעתיקות.
2016 - "חיות הפרא של נחום גוטמן וחברים". אוצרים: משה אש ותמנע אש-בינימוב, האמן אייל ראובני הציג מגוון דגמים. מוזיאון האדם והחי, רמת גן.
2016 - "יצורי נייר", אוצר - אילן גריבי. אמנים מכל העולם וישראל, מוזיאון יפו לעתיקות.
2017 - "אוריגמי ישראלי 2 - האמן והמעצב". אוצרת - פיוטה. ד"ר סעדיה שטרנברג (אמן) אילן גריבי (עיצוב). גלריית חנקין, חולון.
2017 - "גיבורי נייר", אוצר - אילן גריבי. אמנים מכל העולם וישראל. מוזיאון יפו לעתיקות.
יצרני ומשווקי נייר אוריגמי בישראל

"חן אוריגמי" - יושב בצפת, מייצר דפים בגדלים 10 ס"מ ועד 25 ס"מ, וכן בגודל "תשיעית".
"המרכז הישראלי לאמנות האוריגמי" - יושב ברמת גן, מייצר דפים בגדלים 15 ס"מ ו-22 ס"מ במספר גוונים וכן בעלי תבנית קישוטית.
Stenoplast ltd - משווקים (ומייצרים - בבדיקה) דפי אוריגמי בארבעה גדלים שונים- 10/10, 15/15, 20/20, 25/25.
ספרים בעברית

אוריגמי 1 (1978), רוברט הארבין
אוריגמי 2 (1979), רוברט הארבין
אוריגמי 3 (1980), רוברט הארבין
אוריגמי 4 (1982), רוברט הארבין
אוריגמי בקלי קלות (2011), קוניהיקו קאסאהארה
חדוות אוריגמי, קוניהיקו קאסאהארה
קסמי אוריגמי, קוניהיקו קאסאהארה
פלאי אוריגמי, קוניהיקו קאסאהארה
אוריגמי תעופה : אוריגמי - מהנאה צרופה ועד מדע אמיתי, איג'י נקמורה
ספרים בעברית > ספרים וחוברות של יוצרים ישראליים

צעדים ראשונים אוריגאמי (חוברות 1–8), מירי גולן ופול ג'קסון
קיפולי קישוטים וכרטיסי ברכה, מירי גולן ופול ג'קסון
קיפולי קופסאות ועיצוב אריזות, מירי גולן ופול ג'קסון
קיפולי מפיות, מירי גולן ופול ג'קסון
אוריגאמי - גן חיות מקיפולי נייר, מירי גולן ופול ג'קסון
אוריגאמי - צעצועים מקיפולי נייר, מירי גולן ופול ג'קסון
טכניקות קיפול למעצבים, פול ג'קסון
קל לקפל אוריגמי למתחילים, יעל רוטנברג
אוריגמי וחברים - סדרת חוברות, ציפור פרומקין, בעז פיין
Sculptural Origami, ד"ר סעדיה שטרנברג
Origami Flowers and Other Models, יהודה פלד
אקפלה: גילוי עובדות גאומטריות ותרגולן בעזרת קיפולי נייר (2007), גיא פז
הערות שוליים

↑  אתר אורגמטריה
↑  אודות הספר אקפאלה
↑  על הארגון באתר אוריגמישראל
↑  אתר התערוכה נייר חום
↑  אתר התערוכה אוצרות עולם האוריגמי
↑  תמונות מתערוכת האוריגמי במוזיאון טיקוטין
↑  על התערוכה אמנות קיפולי הנייר
↑  על התערוכה יוצא לאור
↑  על התערוכה עולמות של נייר
↑  על התערוכה בסימינטק
↑  על התערוכה "אוריגמי ישראלי"
↑  על התערוכה "אוריגמי ישראלי"
↑  על התערוכה "קימוטי נייר"
↑  על התערוכה חיות הפרא של נחום גוטמן
↑  על התערוכה "יצורי נייר"
↑  על התערוכה "יצורי נייר"
↑  על התערוכה "אוריגמי ישראלי 2" בחולון
אחת מעבודותיו של אילן גריבי
חמאסטן

דגל חמאס
חמאסטן (בערבית = حماستان; הלחם של "חמאס" ו"סטן" = ארץ) הוא כינוי המשמש בעיקר את מתנגדי חמאס למצב שבו לארגון חמאס יש ריבונות על אדמה פלסטינית. הכינוי משקף מצב בו תיווצר בשטח זה רפובליקה איסלאמית בה מונהגים חוקי השריעה.
משמעות נוספת של הביטוי משקפת את החשש מהקמת מדינה תומכת טרור בדגם הדומה לתמיכה שהעניק שלטון הטליבאן באפגניסטן לארגון הטרור אל-קאעדה.
שימוש

הכינוי נוצר, ככל הנראה, בסוף 2004 בעקבות עליית כוחה של תנועת חמאס ברשות הפלסטינית, אז שימש המונח את המתנגדים לתוכנית ההתנתקות. ב-18 וב-25 באוקטובר 2004 עשה בו לראשונה שימוש חבר הכנסת אפרים סנה ממפלגת העבודה:
אם ההתנתקות הזאת לא תתבצע בתיאום ובדיבור עם הממשלה הפלסטינית, אם לא תימסר עזה לאחר צאתנו לגורם פלסטיני שימשול שם, אנחנו נקבל "חמאסטן" 8 קילומטרים מאשקלון. זאת תהיה התוצאה. אין ואקום בחיים. כשם שבדרום-לבנון צה"ל יצא, נכנס "חזבאללה". שם קיבלנו "חיזבאללסטן", וכאן נקבל "חמאסטן".
ב-9 במאי 2005 התבטא שר החוץ, סילבן שלום כי "לא נראה לי הגיוני שאם חמאס ינצח בבחירות לרשות הפלסטינית ביולי, ישראל תוכל לבצע את ההתנתקות וגם לא נראה לי הגיוני להקים 'חמאסטן'".
הכינוי הוזכר גם בריאיון עם מחמוד א-זהאר, מראשי חמאס, בריאיון לניוזוויק זמן קצר אחרי ביצוע תוכנית ההתנתקות. א-זהאר נשאל על ידי הכתב קווין פריאנו: "גורמים ישראלים רשמיים מזהירים שאחרי הנסיגה תהפוך עזה ל"חמאסטן". על כך הוא השיב: "היא צריכה להיות חמאסטן. מדוע לא? אנחנו לא מושחתים. אנו משרתים את המעמדות הנמוכים. אנו מגינים על אדמתנו. היא צריכה להיות חמאסטן!".
הכינוי חזר לשימוש בישראל לאחר שבנימין נתניהו, מנהיג "הליכוד", השתמש בו בינואר 2006 כתגובה לניצחון חמאס בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית באומרו: "היום קמה מדינת חמאסטן". לאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007 הכינוי חדר אף לעיתונות הזרה עת נוצרה דה פקטו ריבונות של חמאס ברצועת עזה. לטענת בנימין נתניהו, הוא זה שטבע את המונח.
ההיבט הלשוני

המונח מורכב משתי מילים משפות שונות. המילה "חמאס" היא ראשי תיבות של מילים מן השפה הערבית (שמשמעותן: "תנועת ההתנגדות האסלאמית"), ואילו הסיומת "סטן", שמשמעותה "מדינה" (דוגמת פקיסטן ואפגניסטן), באה מן השפה הפרסית.
באופן דומה, קודם לכן נקבע הכינוי פתחלנד, שתיאר את אזור מחנות הפליטים הפלסטיניים בדרום לבנון. בכינוי זה המילה פת"ח היא היפוך ראשי תיבות של מילה בערבית בצירוף הסיומת לנד, המסמלת מדינה או חבל ארץ בשפות גרמאניות. לכן יש המשתמשים בביטוי חמאסלנד במקום חמאסטן. עם זאת, שימוש זה שכיח פחות, בעיקר בגלל הזיהוי של הסיומת "סטן" עם מדינות מוסלמיות.
ראו גם

פתחלנד
ציר הרשע
הערות שוליים

↑  לדוגמה: יעקב עמידרור ודויד קייס, האם "חמאסטאן" בעזה תהיה בעתיד מקום מקלט לאל-קאעידה?, פורסם במקור באנגלית ב-8 בנובמבר 2004, נייר עמדה של המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה  (מקור באנגלית).
↑  אילאיל שחר, שלום "פותח חזית" נגד שרון, 9 במאי 2005, nrg. בסופו של דבר התקיימו הבחירות רק בינואר 2006, מספר חודשים לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות.
↑  Kevin Periano, The Last Word: Mahmoud Zahar: In Praise of 'Hamastan', Newsweek, September 5, 2005.
↑  עמית סגל, נתניהו: "היום קמה מדינת חמאסטן", אתר גלי צה"ל, 26 בינואר 2006
↑  ראו דיווח זה של הוושינגטון פוסט מה-16 ביולי 2007
↑  בנימין נתניהו, נאום לאומה ומסיבת עיתונאים, 20 ביולי 2014
מוקש אמבאני

| --- | --- |

אמבאני בדצמבר 2007
 לידה:  19 באפריל 1957 (בן 67) עדן, תימן תימן
 מדינה:  הודו הודו
 מקום מגורים:  מומבאי
 השכלה:  אוניברסיטת מומבאי  Institute of Chemical Technology  בית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת סטנפורד  Hill Grange High School 
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 בת זוג:  ניטה אמבאני
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב על שם אותמר (2016) 
 האתר של מוקש אמבאני
 
מוקש אמבאני (Mukesh Ambani; נולד ב-19 באפריל 1957 בתימן) הוא מיליארדר הודי.
אמבאני מחזיק ב-48% ממניות Reliance Industries ההודית, חברת החזקות, בה הוא גם מכהן כמנהל הכללי. הוא גם הבעלים של קבוצת הקריקט מומבאי אינדיאנס.
בדצמבר 2024 הוערך הונו האישי בכ-101.8 מיליארד דולר.
ביוגרפיה

מוקש נולד בתימן לאב שעסק בייצוא תבלינים מהודו לתימן והיה מקאסטת סוחרים. מצבה הכלכלי של המשפחה לא היה קל. במהלך השנים השתפר מצבה של המשפחה אולם זכרונות הזמנים הקשים והכרת חיי המעמד הבינוני-נמוך מכלי ראשון מלווים את אמבאני עד היום.
לאחר סיום לימודי התיכון, התקבל אמבאני למכון לטכנולוגיה כימית של אוניברסיטת מומבאי (UDCT), וסיים לימודי הנדסה כימית. משם עבר לתוכנית במנהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד שבארצות הברית, אולם סיים רק שנת לימודים אחת מתוך שתיים. בשנת 1981 קרא לו אביו לחזור לעסק המשפחתי, לעסוק בנושא ייצור חוטים, ומשם פיתח את החברה לעסקי פטרוכימיקלים, אנרגיה, תקשורת ורשת חנויות.
אחיו הצעיר של מוקש הוא אוניל אמבאני, גם הוא ברשימת 500 העשירים של מגזין פורבס. אחרי שנפטר אביהם ב-2002, התגלע סכסוך ירושה בין האחים שזכה לסקירה ולהתעניינות, ונפתר בהתערבות האם, שדאגה לפיצול עסקי הבנים.
אמבאני נשוי לניטה אמבאני, ולהם שני בנים ובת. הם גרים במומבאי בגורד שחקים פרטי בשם אניטיליה בן 27 קומות בשטח מגורים כולל של 37,161 מ"ר ו-168 מקומות חניה, ששוויו מיליארד דולר.
בסוף יוני 2024 הוערך הונו האישי במעל 123 מיליארד דולר, מקום 11 בעולם. מבחינת דרוג היה בשיאו מקום 5 בעולם.
ביוגרפיה > חזון חברתי-כלכלי

פרט לחזונו הכלכלי, בו הוא שואף לפיתוח כלכלי של הודו ושל החברות שבשליטתו, יש לאמבאני שאיפות לקדם את החקלאות ההודית ואת מצבם של 700 מיליון החקלאים ההודים.
כשילוב בין שאיפתו הכלכלית והחברתית, הקים אמבאני רשת של חנויות הקונות את מוצריהן ישירות מהחקלאים במחירים מעט גבוהים מאשר משלמים להם המתווכים וכך פער התיווך מתחלק בין החקלאי לאמבאני והלקוחות. יתרון נוסף של פעולתו זו של אמבאני היא הוספת איסוף מהחקלאים שעד כה היו מחוץ לשרשרת האספקה החקלאית לשווקים והחנויות.
אמבאני מנסה לנצל את יתרונה התרבותי-היחסי של הודו, של חיים ועבודה בקהילות, וליצור מרכזי ייצור של מוצרים עתירי עבודה בכפרים עצמם. הוא מנסה להתחרות בסינים היוצרים מפעלי ענק לצורך ייצור מוצרים אלו ונזקקים להשקעה גדולה בהקמתם, על ידי השקעה קטנה יותר שתחפה על הרווחים הקטנים יותר. חלק מהייצור יוכל לשיטתו להיעשות בבתי האיכרים עצמם, ובכך הוא מיישם את גישתו של גנדי שהטיף לכך שכל ההודים ילבישו "קהדי" (בגדים מתוצרת ביתית) ולשם כך קרא גנדי לכל ההודים להקדיש זמן מדי יום לשם טוויית חוטים ואריגה של קהדי. את המוצרים האלו ירכוש אמבאני ישירות מהכפריים וימכור אותם בחנויות שלו או לייצוא.
הערות שוליים

↑  הפרופיל של אמבאני באתר פורבס
↑  #4 Mukesh Ambani, אתר פורבס.
↑  Mukesh Ambani, Forbes (באנגלית)
↑  הכי יקרה בהודו: כך נראתה חתונת המיליונים של היורש למשפחת אמבאני, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2024
↑  שי לוי, ‏כך מבזבז האיש הכי עשיר בהודו 21 מיליארד דולר, באתר ‏מאקו‏, 4 בפברואר 2016
↑  החקלאי ההודי מקבל בדרך כלל בין חמישית לרבע מהמחיר בו נמכרת התוצרת בחנויות רגילות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1084216620  ISNI: 0000 0004 4886 2291  LCCN: n2005207680  VIAF: 16645365   WorldCat (עם VIAF): 16645365
ניוט גינגריץ'

ניוט גינגריץ', 2011
ניוטון לירוי "ניוט" גינגריץ' (באנגלית: Newton Leroy "Newt" Gingrich; נולד ב-17 ביוני 1943) הוא סופר ופוליטיקאי אמריקאי. גינגריץ' כיהן כיושב ראש בית הנבחרים ה-58 משנת 1995 עד 1999. בעבר ייצג בקונגרס את המחוז ה-6 של מדינת ג'ורג'יה מטעם המפלגה הרפובליקנית מ-1979 ועד 1999.
ב-11 במאי 2011 הכריז גינגריץ' על מועמדותו בפריימריז של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 בתמיכת איש העסקים שלדון אדלסון. אולם לא זכה לתמיכה משמעותית ופרש מהמרוץ במהרה.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

גינגריץ' נולד בשם ניוטון לירוי מקפרסון (באנגלית: Newton Leroy McPherson) בשנת 1943 בהאריסברג שבפנסילבניה לקתלין (לבית דוהרטי) וניוטון סירלס מקפרסון. הוריו נישאו ב-1942 כשאמו הייתה בת 16 ומקפרסון בן 19. הזוג התגרש תוך ימים ספורים, ובשנת 1946 אמו נישאה לקצין צבא בשם רוברט גינגריץ' (1925-1996) אשר אימץ את ניוט. המשפחה עברה לגור ברובע האמלסטאון אשר שוכן בפאתי האריסברג. לגינגריץ' יש שלוש אחיות-למחצה אשר צעירות ממנו.
כילד להורה בעל קריירה צבאית, המשפחה של גינגריץ' עברה דירה מספר פעמים במהלך ילדותו, כאשר גינגריץ' גדל ולמד בבתי ספר במתקנים צבאיים שונים ברחבי ארצות הברית. בסופו של דבר הוא סיים את לימודיו בשנת 1961 בתיכון בייקר שבקולומבוס, ג'ורג'יה.
בשנת 1965 גינגריץ' קיבל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת אמורי שבאטלנטה. בשנת 1968 גינגריץ' קיבל תואר שני ובשנת 1971 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה של אירופה המודרנית מאוניברסיטה טוליין שבניו אורלינס. בעודו בטוליין, גינגריץ', אשר באותה עת לא השתייך לקבוצה דתית כלשהי, החל ללכת לכנסייה הבפטיסטית סיינט צ'ארלס. עד מהרה הוא הוטבל על ידי הכומר ג' לי אייברי.
משנת 1970 עד שנת 1978 גינגריץ' לימד היסטוריה באוניברסיטת מערב ג'ורג'יה שבקארולטון, ג'ורג'יה. כמו כן, בשנת 1993 הוא גם לימד במכללת קנסאו סטייט.
משפחתו וחייו האישיים

גינגריץ' היה נשוי שלוש פעמים בעבר. בגיל 19 גינגריץ' התחתן עם המורה לגאומטריה שלו לשעבר, ג'קי באטליי אשר הייתה באותה העת בת 26.באביב 1980, עזב גינגריץ' את באטליי שהתמודדה באותה עת עם מחלת הסרטן, לאחר שניהל רומן עם מריאן גינת'ר.
בשנת 1984, ציינה באטליי בריאיון לוושינגטון פוסט כי הגירושין היוו הפתעה מוחלטת עבורה. לדברי באטליי, בספטמבר 1980 גינגריץ' והילדים שלהם ביקרו אותה בעודה בבית החולים, מתאוששת מניתוח, כאשר גינגריץ' ציין בפניה לראשונה כי הוא מעוניין לדון עימה על תנאי הגירושין שלהם.
בשנת 1981, כשישה חודשים לאחר הגירושין מבאטליי, גינגריץ' נישא למריאן גינת'ר. ב-19 בינואר 2012 טענה גינת'ר בריאיון לרשת הטלוויזיה ABC כי גינגריץ' רצה שהם יקיימו נישואים פתוחים, על מנת שיוכל לקיים יחסים עם פילגשו, קאליסטה ביסק. גינגריץ' הכחיש את הדברים. גינגריץ' החל לקיים רומן עם ביסק, חברת סגל בבית הנבחרים הצעירה ממנו ב-23 שנים, באמצע שנות ה-90. בשנת 2000 נישא גינגריץ' לביסק, זמן קצר לאחר שהתגרש מגינת'ר. גינגריץ' וביסק מתגוררים כיום בעיר מקלין שבווירג'יניה.
מנישואיו של גינגריץ' לג'קי באטליי יש לו שתי בנות, קת'י וג'קי. גינגריץ' השתייך רוב שנותיו לכנסייה הבפטיסטית הדרומית. אולם בהשפעת אשתו קאליסטה החל, מאז 2005, להתקרב לכנסייה הקתולית, ולבסוף הצטרף אליה ב-2009.
גינגריץ' כתב 27 ספרים, לבדו או במשותף עם כותבים נוספים. בשנים האחרונות עבד גינגריץ' באופן חלקי כפרשן פוליטי בערוץ הטלוויזיה האמריקני פוקס ניוז. כמו כן הוא משמש כמנכ"ל של חברת Gingrich Group אשר בבעלותו.
יחסו לישראל

גינגריץ' התבטא פעמים רבות בעד ישראל. בראיונות שונים אמר שהוא בעד שחרור יונתן פולארד, אף על פי שבעבר התנגד.
בדצמבר 2011 אמר כי הפלסטינים הם ערבים שהיגרו לארץ ישראל בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית ויכלו באותה מידה להתגורר באחת משאר ארצות ערב. "זכרו שלא הייתה מדינת פלסטין, אנחנו המצאנו את הפלסטינים, שהם למעשה ערבים ומהווים חלק מהקהילה הערבית. היו להם הרבה אפשרויות לאן ללכת". אולם לאחר מכן נחשף כי נפגש בשנת 1993 עם יאסר ערפאת ומקורביו, ויעץ לו כיצד לקדם הקמת מדינה פלסטינית: "מה שאתם זקוקים לו כעת הוא תוכנית כלכלית - וכך זה צריך לעבוד". השניים אף הצטלמו ביחד.
גינגריץ' הודיע כי אם ייבחר לנשיא, ביקורו הראשון מחוץ לארצות הברית יהיה בישראל כדי "שהעולם ידע שהקשר בין ישראל לארצות הברית אינו ניתן לערעור", כי יעביר את השגרירות האמריקאית מתל אביב-יפו לירושלים וימנה את ג'ון בולטון, שכיהן כשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות, למזכיר המדינה של ארצות הברית. כמו כן, אמר כי יפעל להפלת השלטון באיראן ויעניק מימון לכל קבוצת מורדים שתפעל לשם כך.
בעקבות יחסו של האו"ם למתקפת הפתע על ישראל הביע גינגריץ' תמיכה מלאה בישראל וקרא להפסקת מתן מימון לאו"ם.
הערות שוליים

↑  Rourke, Mary (25 בספטמבר 2003). "Kathleen Gingrich, 77; Mother of House Speaker Made News". Los Angeles Times. נבדק ב-15 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  יצחק בן-חורין, תראו מי מפרגן: ביל קלינטון מחמיא לניוט גינגריץ', באתר ynet, 28 בנובמבר 2011
↑  אבי בליזובסקי, ‏ניוט גינגריץ': יש להקים מושבה על הירח, באתר "הידען", 28 בינואר 2012
↑  הבטחת הבחירות של גינגריץ': עד 2020 תגורו על הירח, באתר TheMarker‏, 26 בינואר 2012
↑  ynet, הנשיא טראמפ מחפש שר חוץ: אלו המועמדים, באתר ynet, 12 בנובמבר 2016
↑  Russakoff, Dale (18 בדצמבר 1994). "He Knew What He Wanted; Gingrich Turned Disparate Lessons Into a Single-Minded Goal Series: Mr. Speaker: The Rise of Newt Gingrich Series Number: 1/4;". The Washington Post. p. A1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cox, Major W. (4 בינואר 1995). "Gingrich May Be Perfect for the Task". Montgomery Advertiser. אורכב מ-המקור ב-2010-10-08. נבדק ב-9 במרץ 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  יצחק בן-חורין, גרושתו של גינגריץ': "הוא רצה נישואים פתוחים", באתר ynet, 19 בינואר 2012
↑  "Gingrich Admits to Affair During Clinton Impeachment". ABC News.
↑  "Newt Gingrich: The Indispensable Republican". Esquire. אורכב מ-המקור ב-2010-08-24. נבדק ב-2011-06-10.
↑  Romano, Lois (3 בינואר 1985). "Newt Gingrich, Maverick on the Hill; The New Right's Abrasive Point Man Talks of Changing His Tone and Tactics". The Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Good Newt, Bad Newt". Vanity Fair (via PBS).
↑  "Gingrich confession: Clearing the way for a 2008 run?". CNN. 9 במרץ 2007. נבדק ב-29 בדצמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Newt Gingrich tells The Brody File he 'felt compelled to seek God’s forgiveness', The Brody File, Christian Broadcasting Network, March 8, 2011
↑  McCaffrey, Shannon (March 9, 2011), "Newt Gingrich says his passion for his country contributed to his marital infidelity", Chicago Tribune
↑  ארצות הברית: גינגריץ' מתחמם לקראת הבחירות מחר, 20 בינואר 2012, באתר רשת
↑  "Gingrich admits having affair in '90s". Associated Press. נבדק ב-7 ביוני 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Callista Gingrich". Newt.org. 2010. נבדק ב-14 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ניוט גינגריץ', Why I Became Catholic, באתר National Catholic Register‏, 26 באפריל 2011
↑  Adam Serwer, Gingrich Flip-Flops on Clemency Toward “American Traitor”, Mother Jones (באנגלית)
↑  גינגריץ': הפלסטינים הם עם "מומצא", מעריב, 10 בדצמבר 2011.
↑  נטשה מוזגוביה, מבוכה לגינגריץ': נחשפה תמונתו עם ערפאת, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2011
↑    Newt Gingrich, ‏It’s time to defund the UN, The Telegraph, 2 November 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528549005171  PLWABN: 9810579689305606  BNE: XX4703915  CiNii: DA09306418  GND: 119450127  ISNI: 0000 0003 5938 0864  LCCN: n85812205  NARA: 10570106  NDL: 00649662  NKC: vse2009539883  NLK: KAC200900685  NTA: 072323183  SNAC: w6204tg5  SUDOC: 124974910  Trove: 1179036  US Congress: G000225  VIAF: 218092303   WorldCat (עם VIAF): 218092303 
חבר הקונגרס גינגריץ' נפגש עם הנשיא רונלד רייגן, 1985
סגן הנשיא אל גור וניוט גינגריץ' עם הנשיא ביל קלינטון בנאום מצב האומה, 1997
חיים זיכרמן

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1979 (בן 46) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הקריה האקדמית אונו אוניברסיטת בר-אילן
 השתייכות:  מנהל אקדמי של הקמפוסים החרדים-הקריה האקדמית אונו
 תקופת כהונה:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 תחומי מחקר:  משפט ציבורי, דת ומדינה, דיני קניין
 תפקידים בולטים:  שימש חוקר במכון הישראלי לדמוקרטיה ובמכון החרדי למחקרי מדיניות  ריכז את הוועדה לקידום השוויון בנטל (ועדת פלסנר)[דרוש מקור]  מרצה למשפטים בקריה האקדמית אונו
 פרסים והוקרה:  פרס חשין על עבודת דוקטורט מצטיינת, לשנת 2015
 
חיים זיכרמן (נולד בי"ח בטבת תשל"ט, 17 בינואר 1979) הוא דוקטור למשפטים, ראש בית הספר לנדל"ן בקריה האקדמית אונו וחוקר החברה החרדית בישראל.
זיכרמן מרצה בכיר בפקולטה למשפטים, עוסק בדיני מקרקעין ובמשפט ציבורי, בפרט בסוגיות דת מדינה. הוא מייעץ לגופים ממשלתיים וציבוריים בתחומים משפטיים וחברתיים הנוגעים לקהילה החרדית בישראל ומפרסם מאמרים פובליציסטיים בנושא זה.
ביוגרפיה

נולד וגדל בירושלים במשפחה חרדית ליטאית. בשנת 1992 החל ללמוד בישיבת קול תורה ולאחר מכן בישיבת בית מתתיהו. בשנת 2000 נישא ולאחר נישואיו למד בכולל לשם הסמכה לרבנות. שירת ברבנות הצבאית ולאחר מכן במילואים באכ"א ובחיל חינוך.