stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי MAMA

| --- | --- |

 תיאור:  הישגים יוצאי דופן בתעשיית הקיי-פופ והמוזיקה האסיאתית
 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית, סינגפור סינגפור, יפן יפן, וייטנאם וייטנאם, הונג קונג הונג קונג, מקאו מקאו
 הגוף המעניק:  CJ ENM (אנ') (Mnet (אנ'))
 תקופת הפרס:  27 בנובמבר 1999 – הווה (24 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  BTS (49)
 www.mwave.me/en/mama/about
פרסי MAMA (באנגלית: MAMA Awards) או בשמו הקודם פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet (באנגלית: Mnet Asian Music Awards) הוא טקס פרסי מוזיקה (אנ') מרכזי המוענק מדי שנה על ידי חברת הבידור CJ ENM (אנ'). ברוב הפרסים זוכים אמני קיי-פופ, אם כי ישנם אמנים אסייתים אחרים הזוכים בקטגוריות פרסים שונות, כגון פרס האמן האסייתי הטוב ביותר (אנ').
טקס הענקת הפרסים נערך לראשונה בסיאול ב-1999 ושודר ב-Mnet (אנ'). מאז 2010, MAMA מתקיים גם במדינות וערים שונות באסיה מחוץ לקוריאה הדרומית וכיום משודר באינטרנט גם מחוץ לאסיה.
היסטוריה > טקס

האירוע הושק בשנת 1999 בקוריאה הדרומית כטקס פרסי וידאו קליפים, בדומה לפרסי הווידאו קליפים של MTV, ונקרא פסטיבל המוזיקה של Mnet. בשנת 2004 הוא התמזג עם פרסי המוזיקה הקוריאנית של KMTV ושמו שונה לפסטיבל הווידאו קליפים של Mnet KM עד אמצע שנות ה-2000, טקס הענקת הפרסים משך עניין בינלאומי מסוים עקב התפשטות ה, וב-2008 הוא שודר גם בסין ויפן.
בשנת 2009 שונה שם האירוע לפרסי המוזיקה האסייתית של Mnet (MAMA) כדי לשקף את התרחבותו מחוץ לקוריאה הדרומית. בשנת 2010 התקיים MAMA במקאו, הפעם הראשונה שהוא נערך מחוץ לקוריאה הדרומית. בשנה שלאחר מכן, ב-2011, התקיים MAMA בסינגפור, ולאחר מכן התקיים בהונג קונג בין השנים 2012 ל-2017. בשנת 2017 הורחב טקס הענקת הפרסים לארבעה לילות, וחלקים מהאירוע נערכו בווייטנאם וביפן, בנוסף להונג קונג. בשנת 2018, ל-MAMA היו שלושה חלקים והוא נערך בשלוש מדינות; קוריאה הדרומית אירחה את ה-MAMA לראשונה מזה תשע שנים, יחד עם יפן והונג קונג. בשנת 2020, MAMA התקיים באופן מקוון בלבד והתקיים בקוריאה הדרומית בלבד עקב מגפת הקורונה.
ב-20 ביולי 2021, דווח על ידי אילגאן ספורט (אנ') כי ייתכן שטקס פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet לשנת 2021 יתקיים בהונג קונג למרות המגפה המתמשכת והגבלות הנסיעה. ב-23 באוגוסט 2022, הודיעה CJ E&M שהאירוע ימותג מחדש בפשטות כ-"פרסי MAMA".
היסטוריה > שם הטקס

פרסי הווידאו קליפים של Mnet (1999)
פסטיבל הווידאו קליפים של Mnet (2000–2003)
פסטיבל הווידאו קליפים של Mnet KM (2004–2005)
פסטיבל המוזיקה של Mnet KM (2006–2008)
פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet (2009–2021)
פרסי MAMA (2022–הווה)
קטגוריות פרסים > הפרסים הגדולים

ארבעת הפרסים הגדולים (הידועים בשם דיסאנג)
אמן השנה (אנ')
אלבום השנה (אנ')
שיר השנה (אנ')
האייקון העולמי של השנה (אנ') (מאז 2018)
קטגוריות פרסים > פרסים תחרותיים

כל קטגוריות הפרס הוצגו לראשונה ב-1999, אלא אם צוין אחרת.
האמן הגברי הטוב ביותר (אנ')
האמנית הנשית הטובה ביותר (אנ')
הקבוצה הגברית הטובה ביותר (אנ') (מאז 2000, הייתה ידועה כקבוצה הטובה ביותר ב-1999)
הקבוצה הנשית הטובה ביותר (אנ') (מאז 2000)
האמן החדש הטוב ביותר (אנ')
הריקוד הטוב ביותר (אנ')
הלהקה הטובה ביותר (אנ')
ביצוע הראפ הטוב ביותר (אנ')
הביצוע הווקאלי הטוב ביותר (אנ') (מאז 2010)
שיתוף הפעולה הטוב ביותר (אנ') (2010, 2012, 2014–2017, 2019–הווה)
הפסקול הטוב ביותר (אנ') (2004–2006, 2008–2009, 2011–2014, 2016–הווה)
הקליפ הטוב ביותר (אנ') (מאז 2006)
התת-להקה הטובה ביותר (2018)
קטגוריות פרסים > פרסים מיוחדים

פרסים אלה ניתנו פעם אחת או מדי פעם.
האמן הבינלאומי הטוב ביותר (אנ') (1999–2006, 2009–2010, 2012–2014, 2019, 2021)
האמן האסייתי הטוב ביותר (אנ') (מאז 2004)
פרסים מיוחדים נוספים (אנ')
קטגוריות פרסים > פרסים שהופסקו

קליפ השנה (1999–2005)
(פרס דיסאנג לשעבר ומאז 2006 ועד היום כקליפ הטוב ביותר)
הקליפ הפופולרי הטוב ביותר (אנ') (1999–2005)
(פרס דיסאנג לשעבר)
ביצוע הקליפ הטוב ביותר (2005–2007)
במאי הקליפ הטוב ביותר (1999–2006)
הקבוצה המעורבת הטובה ביותר (אנ') (2000–2009)
ביצוע הבלדה הטוב ביותר (אנ') (1999–2009)
הופעת ה-R&B הטובה ביותר (2000–2007)
הופעת האינדי הטובה ביותר (אנ') (1999–2002)
ביצוע ההאוס והאלקטרוניקה הטוב ביותר (2007–2009)
ביצוע הטרוט הטוב ביותר (2009)
הסינגל הדיגיטלי הטוב ביותר (2010)
הכי הרבה ניצחונות > פרסי דיסאנג

להלן רשימת האמנים שקיבלו שני פרסי דיסאנג או יותר. פרסי הדיסאנג הם אמן השנה (אנ'), אלבום השנה (אנ'), שיר השנה (אנ') והאייקון העולמי של השנה (אנ').
| מספר | אמן | שנה ראשונה | שנה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 21 | BTS | 2016 (אנ') | 2023 |
| 6 | אקסו | 2013 (אנ') | 2017 (אנ') |
| 5 | ביג באנג | 2008 (אנ') | 2015 (אנ') |
| 4 | 2NE1 | 2009 (אנ') | 2011 (אנ') |
| 3 | טווייס | 2016 (אנ') | 2018 (אנ') |
| 3 | סופר ג'וניור | 2007 (אנ') | 2012 (אנ') |
| 2 | ניו-ג'ינס | 2022 (אנ') | 2023 |
| 2 | ג'י-דרגון (אנ') | 2009 (אנ') | 2013 (אנ') |
| 2 | TVXQ | 2005 (אנ') | 2008 (אנ') |
| 2 | SG וונהבי (אנ') | 2006 (אנ') | 2006 (אנ') |
| 2 | בואה | 2002 (אנ') | 2004 (אנ') |
| 2 | H.O.T. | 1999 (אנ') | 2000 (אנ') |
הכי הרבה ניצחונות > האמן שקיבל הכי הרבה פרסים בסך הכל

| מספר | אמן |
| --- | --- |
52: BTS
19: סבנטין
18: טווייס
16: אקסו
13: ביג באנג
13: סופר ג'וניור
12: IU (אנ')
11: 
11: בלאקפינק
11: TVXQ
10: 2NE1
10: סיי
10: שינהווה (אנ')
8: בואה
מחלוקות > חרם אירועים

בשנת 2007, לי מין-וו (אנ') ושין היי-סונג (אנ') מקבוצת שינהווה (אנ') ביטלו את הופעתם באירוע שעה לפני תחילת טקס חלוקת הפרסים. מאוחר יותר אמר שין שהם עזבו כי הם לא סומכים על האירוע שיבחר בהגינות זוכים.
בשנת 2009, חברות הבידור אינוו פרודקשיין ו-SM אנטרטיינמנט החרימו את טקס פרסי 2009, כאשר אף אחד מהאמנים שלהן לא השתתף. שתי החברות אמרו שהסיבה לחרם שלהן היא משום שהן מפקפקות בהוגנות תהליך ההצבעה. במיוחד, SM אנטרטיינמנט שטענה כי גירלז ג'נריישן החזיקה במקום הראשון במצעד המוזיקה במשך תשעה שבועות רצופים, אבל מעולם לא זכתה במקום הראשון בתוכנית המוזיקה השבועית של Mnet, אם קאונטדאון. החברה גם מתחה ביקורת על סקר נייד שחייב את המשתתפים לשלם כסף כדי להצביע. גם ב-2010, אמני SM אנטרטיינמנט לא השתתפו בטקס חלוקת הפרסים של אותה השנה.
מחלוקות > הונאה בבוחרים

לפני טקס חלוקת הפרסים לשנת 2017, Mnet גילתה שחלק מהמעריצים ביצעו הצבעות מזויפות באמצעות שימוש בבוטים. כתוצאה מכך, Mnet הפסיקה זמנית את ההצבעה, ואז ביטלה את כל ההצבעות המזויפות, חסמה כתובות IP רלוונטיות ומחקה חשבונות משתמשים רלוונטיים.
מחלוקות > מחלוקות בשנת 2020

ראו: מחלוקות בטקס פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet לשנת 2020 (אנ')
הטקס בשנת 2020 לווה בטענות רבות, ביניהם אפליה בין האומנים למגישים, אמנים שנאלצו לחכות שש שעות ברכב, סביבת עבודה גרועה ומפות פופולריות הטקס באינדונזיה והפיליפינים שהוצגו בצורה שגויה.
שידור

הטקס משודר בשידור חי בלמעלה מ-13 מדינות ברחבי אסיה. בקוריאה הדרומית, הוא משודר ב-Mnet (אנ'), TVING (אנ') ובערוצים של CJ ENM (אנ') הזמינים. גופי שידור נוספים ששידרו גם הם את האירוע כוללים את Mnet יפן, Mnet סמארט+, au (אנ') סמארט פאס (שנתן חסות לפרסים), tvN אסיה (אנ'), פאר איז-טון (אנ') אפליקציית סירקל לנייד וסרטוני יום שישי, מי-ווטץ (אנ'), טון טון (אנ') ו-FPT פליי (אנ'). בעבר שודר הטקס בג'וקס, ViuTV (אנ'), יחד עם סמארט (אנ') ג'יגה-פליי ו-Vidio (אנ'), כשהשניים האחרונים נמצאים כיום תחת tvN אסיה.
התוכנית משודרת גם באינטרנט בערוצים Mnet K-POP, Mnet TV, M2, כמו גם ערוץ היוטיוב הרשמי של KCON (אנ') לשאר העולם.
ביאורים

↑  כל שנה בטבלה מקושרת לדף בוויקיפדיה על טקס הענקת הפרסים באותה שנה.
↑  אחד מכל זוכי הבונסאנג (פרס גדול בקוריאנית) מקבל פרס דיסאנג (יעד בקוריאנית)
↑  האמנים הראשונים ברשימה הם אלה שקיבלו הכי הרבה פרסים והזמן שחלף מאז קבלת הפרס הוא האחרון הוא הקצר ביותר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8057863e-051f-4ec1-bab7-93098f68ac8e 
הלוגו של פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet
זכויות להט"ב בסינגפור

| --- | --- |

סינגפור
 מעמד בחוק:  חוקי בקרב נשים וגברים
 טרנסג'נדריות:  ישנה הכרה בשינוי מגדר, ניתוח להתאמה מגדרית נדרש
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נמנעה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בסינגפור כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית בין גברים הוגדרה כפלילית עד שנת2022, וכיום פעילות הומוסקסואלית בין נשים ובין גברים היא חוקית.
החברה הסינגפורית נחשבת לרוב כשמרנית. למרות זאת, אירועי גאווה סינגפורים למען זכויות להט"ב בהם העצרת השנתית "Pink Dot SG" (אנ') מתקיימים מדי שנה מאז 2009, עם נוכחות גוברת בהתאם למגמות ברחבי העולם. בשנים האחרונות השתתפו בעצרת קהל שיא של כ-28,000 משתתפים בהם לי הסיין יאנג, אחיו של ראש הממשלה ה-3 של סינגפור, לי הסיין לונג, כמו גם אשתו ובנו השני לי הוואנו ובעלו של לי, הנג ירוי. עמדות חיוביות עבור זכויות להט"ב דווחו כמשתנות לאורך השנים והופכות למקבלות וסובלניות יותר בסינגפור, בקרב צעירים בפרט.
מעמד בחוק

החוק בסינגפור שנורש מתקופת הקולוניאליזם של האימפריה הבריטית אסר על קיום "מעשי סדום". ככזה, מין אנאלי או אוראלי בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד הפך לפלילי. בשנת 2007, פעילות זו הוכשרה עבור הטרוסקסואלים וזוגות לסביות, אך לא עבור גברים הומוסקסואלים. העונש על מורשעים בחוק הוא שנתיים מאסר, בעוד היועץ המשפטי לממשלה לוסיאן וונג (אנ') הכריז כי "עדיין יש לו את הסמכות המשפטית להעמיד לדין מישהו על פי סעיף א377 של סינגפור". ניתן להשתמש בהעמדות לדין על פי סעיף א377 אם הוגשו דוחות במשטרה על רקעו.
ב-23 באוקטובר 2007 בנאום הסיום שלו על הדיון על ביטול חלקי של סעיף א377, אמר ראש הממשלה לי שיינלונג לחברי הפרלמנט לפני ההצבעה כי "סינגפור היא בעצם חברה שמרנית... המשפחה היא אבן הבניין הבסיסית של החברה הזו. כשמדובר על משפחה בסינגפור, אנו מתכוונים לגבר אחד, אישה אחת, מתחתנים, מביאים ילדים ומביאים ילדים במסגרת זו של תא משפחתי יציב". ביוני 2019, במהלך קיום פסגת "Smart Nation" שיינלונג חזר כי "סינגפור תשאיר את סעיף א377 לזמן מה" באומרו, "לא משנה מה הנטייה המינית שלך, אתה מוזמן לבוא לעבוד בסינגפור... אתם מכירים את החוקים שלנו בסינגפור. כך היא החברה הזו. אנחנו לא כמו סן פרנסיסקו, וגם לא כמו מדינות מסוימות במזרח התיכון. אנחנו משהו באמצע, זו הדרך שבה החברה היא".
עם זאת, ב-21 באוגוסט 2022, הודיע שיינלוג בציון עצרת היום הלאומי של סינגפור (אנ') כי הממשלה מתכוונת לבטל את סעיף א377 בטענה שהוא "מפר את סעיף 12 לחוקת סינגפור שמהווה הוראת הגנה שווה". לי הוסיף כי הביטול יהיה נדון באמצעות הפרלמנט.
מעמד בחוק > סעיף א377

סעיף א377 קובע כי: "כל אדם זכר אשר, בפומבי או פרטי, מבצע, או מסייע לביצוע, או רוכש או מנסה להשיג ביצוע על ידי כל אדם זכר של, כל מעשה מגונה גס עם אדם זכר אחר, יענש במאסר לתקופה שעלולה להתארך לשנתיים". בין השנים 2007 ל-2013, דווח כי תשעה אנשים הורשעו על פי הוראות סעיף א377.
ב-29 בנובמבר 2022, סינגפור ביטלו את סעיף זה.
מעמד בחוק > סעיף 294 לחוק העונשין

אם הנפגע מפעולת לכידה משתמש במחווה סמלית כדי לאותת על כוונה לקיים פעילות מינית עם המוטעה, ניתן להעמידו לדין לפי סעיף 294 לחוק העונשין, המכסה ביצוע כל מעשה מגונה בכל מקום ציבורי למטרד של אחרים, בכפוף למקסימום של שלושה חודשי מאסר, קנס או שניהם. בין השנים 1990–1994 היו שישה מקרים של מעשים מגונים שהובאו בפני בתי המשפט במסגרת זו, בעוד הנאשמים נקנסו בין 200 ל-800 דולר.
מעמד בחוק > סעיף 354 לחוק העונשין

סעיף 354 קובע כי אם אדם משתמש בכוח פלילי על אדם המתכוון לפגוע קשות, או שידע שהוא עלול ללפגוע קשות בצניעותו של אותו אדם, ייאסר לכל היותר למשך שנתיים, או בקנס או במלקות או שניהם. פשעים המואשמים לפי סעיף 354 מצריכים מגע פיזי מסוים. עם זאת, אם לא נוצר מגע פיזי, ניתן להאשים התנהגות הומוסקסואלית גם על פי סעיף 294.
מעמד בחוק > חוק עבירות שונות (סדר ציבורי ומטרדים)

סעיף 19 (שידול במקום ציבורי) של חוק עבירות שונות (סדר ציבורי ומטרדים), המכסה הן זנות והן שידול "לכל מטרה לא מוסרית אחרת", יכול לשמש כדי להעמיד לדין פעילויות הומוסקסואליות. עבירה זו גוררת קנס של עד 1,000 דולר סינגפורי, הכפלה בהרשעה לאחר מכן, כולל מאסר שלא יעלה על שישה חודשים. על פי תיעוד של הסוציולוג מטעם האוניברסיטה הלאומית של סינגפור, לורנס לאונג וואי טנג, בשנים 1990–1994, היו כ-11 מקרים שבהם הומוסקסואלים הואשמו בשידול בעודם נקנסו בין 200 ל-500 דולר.
מעמד בחוק > אי-הפללה

פעילי זכויות אדם פועלים לביטולו של סעיף א377 לאורך שנים, בטענה כי הוא "פוגע בפרטיות, בזכות לחיים ולחירות אישית", בעוד הזכויות האחרונות מוגדרות כמוגנות חוקתית בסינגפור. בשנת 2007, המפלגה הדמוקרטית של סינגפור (SDP) קראה לביטול סעיף א377.
בשנת 2012, טאן אינג הונג נמצא בחברת אדם אחר, והואשם תחילה בהפרת סעיף א377 אך לאחר מכן הודה באשמה פחותה. הונג החליט להמשיך בתביעתו נגד סעיף א377 בטענה כי אינו עולה בקנה אחד עם סעיפים 9, 12 ו-14 של חוקת סינגפור. סעיפים אלו מבטיחים את הזכות לחיים ולחירות אישית, וקובעים כי כלל האנשים, זכאים להגנה שווה בפני החוק". בהכרעה האם ניתן לדון בערעור על עניינו של הונג בבית המשפט העליון, מצא בית המשפט לערעורים כי סעיף א377 עלול "לטעון" לפגיעה בזכות לשוויון בפני החוק כפי שהיא מוצגת בסעיף 12. פסק הדין עם זאת לא נכנס לגופו של עניין המקרה "מטעמים טכניים".
עניינו של הונג נדון בבית המשפט העליון יחד עם ערעור נוסף על סעיף א377, בעוד פסק הדין ניתן ב-29 באוקטובר 2014. פסק הדין אישר את הפללתה של סינגפור על קיום יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בין גברים בוגרים בהסכמה, בעוד בית המשפט קבע כי סעיף א377, "אינו מפר את הסעיפים 9 ו-12 של חוקת סינגפור". עורך דינו של העותר טען כי סעיף א377 מפליל קבוצה של אנשים בשל תכונה מולדת, אם כי בית המשפט הגיע למסקנה כי "אין, נכון לעכשיו, מסקנה סופית לגבי הבלתי משתנה כביכול של הומוסקסואליות". בית המשפט קבע בסופו של דבר כי רפורמות בחוק האנטי-הומוסקסואלי הן "שאלה שהפרלמנט הסינגפורי צריך להתייחס אליו".
בספטמבר 2018, בעקבות ביטולו המתוקשר של סעיף 377 של חוק העונשין ההודי על ידי בית המשפט העליון של הודו אשר הפליל יחסים הומוסקסואלים בהסכמה, יותר מ-50,000 אנשים, כולל התובע הכללי לשעבר ומספר דיפלומטים לשעבר, חתמו על עצומה בשם "READY4REPEAL" (מוכנים עבור ביטול) הקוראת לביטול סעיף א377 כחלק מבחינה גדולה של חוק העונשין. עם זאת, פקידי הממשל הסינגפורי סירבו לעשות זאת. הדיפלומט טומי קו והיועץ המשפטי לממשלה לשעבר וולטר וון קראו לחברי קהילת הלהט"ב הסינגפורית לערער על החוק.
זמן קצר לאחר ביטול סעיף 377 ההודי בשנת 2018, תקליטן סינגפורי, ג'ונסון אונג מינג, הגיש תביעה לבית המשפט העליון בטענה כי סעיף א377 "פוגע בכבוד האדם" בעוד סעיף 377 לחוק העונשין ההודי לשעבר וסעיף א377 לחוק העונשין הסינגפורי זהים למעשה, שכן שניהם הוטלו על ידי האימפריה הבריטית הקולוניאלית, עוררו תקוות בסינגפור כי הוא יבוטל. בית המשפט העליון של סינגפור נתן לעותר עד 20 בנובמבר להגיש את טענותיו.
בנובמבר 2018, פעיל זכויות הלהט"ב, בריאן צ'ונג צ'י הונג, הגיש תביעה נוספת לבית המשפט העליון, בטענה שסעיף א377 "אחנו עולה בקנה אחד" עם חלקים מחוקת סינגפור ולכן "הוא בטל". על פי מסמכי בית המשפט, העותר טען כי סעיף א377 אינו מתיישב עם סעיף 9, סעיף 12 וסעיף 14 לחוקת המדינה.
תביעה משפטית שלישית נגד החוק נוצרה בספטמבר 2019 על ידי רוי טאן סנג קי, רופא בדימוס. סנג קי הצהיר כי "על ידי מיסוד האפליה, הוא מרחיק את חברי קהילת הלהט"ב מתחושת שייכות ומקום תכליתי בחברה שלנו, ומונע מהם להתגאות בהישגיה של סינגפור".
עם זאת, כל שלושת התיקים נדחו על ידי בית המשפט העליון ב-30 במרץ 2020 בפסק דין סגור של השופט סה קיי און (אנ').
הכרה במערכות יחסים חד מיניות

סינגפור אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות). סקר משנת 2019 שנערך על ידי המכון למחקרי מדיניות מצא כי התנגדות לנישואים חד מיניים בסינגפור ירדה ל-60% (מ-74% בשנת 2013).
הורות ואימוץ

זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ ילדים בסינגפור, הן עבור אימוץ חורג או משותף.
בדצמבר 2018, התקיים אירוע חריג נדיר בו הותר אזרח סינגפורי הומוסקסואל לאמץ ילד שהוליד בארצות הברית באמצעות פונדקאית. בית המשפט העליון של סינגפור ביטל פסיקה משנת 2017, שבה שופט מחוזי קבע כי הגבר אינו יכול לאמץ את בנו באופן חוקי מכיוון שהוא התבצע בעזרת הריון באמצעות הפריה חוץ-גופית המותרת רק לזוגות נשואים הטרוסקסואלים והובא לעולם באמצעות פונדקאות, אשר אסורה בסינגפור. בינואר 2019, בתגובה, השר לפיתוח חברתי ומשפחתי, דזמונד לי, הצהיר לפרלמנט כי הוא "מחפש לחזק את חוקי האימוץ של סינגפור כדי למנוע עוד מקרי אימוץ על ידי זוגות חד מיניים" וכי הוא אינו תומך ב-"יצירת יחידות משפחתיות עם ילדים להורים הומוסקסואלים באמצעות מוסדות ותהליכים כגון אימוץ". על פי החוק בסינגפור, ילדים שנולדו מחוץ לנישואים נחשבים כ-"לא לגיטימיים", ולכן אינם זכאים להטבות סוציאליות מסוימות, אלא אם הילד מאומץ כחוק.
סקר שנערך על ידי המכון למחקרי מדיניות בין אוגוסט 2018 לינואר 2019 גילה שהחברה הסינגפורית עדיין הייתה שמרנית ברובה אך הפכה עם רמת קבלה רבה יותר עבור זכויות להט"ב. הסקר הראה שיותר מ-20% הצהירו כי שיחסים בין זוגות מאותו המין לא היו שגויים כלל, עלייה של כ-10% משנת 2013 בעוד כ-27% הרגישו כך לגבי נישואים חד מיניים (עלייה מ-15% ב-2013) ו-30% הצהירו כך לגבי אימוץ על ידי זוגות חד-מיניים (עלייה מ-24% ב-2013).
הגנה מפני אפליה

לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בסינגפור. ניסיונות קודמים לתבוע פיצויים בגין התנהגות מפלה בנושאים אלה בתחומים שונים נדחו בבתי המשפט במדינה. ביוני 2019, סקר מקוון שנערך על ידי "Yahoo Singapore" שאל 887 סינגפורים כיצד יגיבו למספר מצבים הקשורים להט"ב. מתוכם כ-80% הסכימו כי אזרחי להט"ב עומדים בפני אפליה.
בשנת 2019, תוקן "חוק השמירה על הרמוניה דתית" כדי להגן על חברי קהילת הלהט"ב הסינגפורית מפני אלימות על רקע דתי בו ניתן לנקוט צעדים משפטיים נגד קבוצה דתית או חבריה בגין דחיפה לאלימות כלפי "קבוצות יעד" מסוימות. בדברי הסבר החוק נכתב: "אין צורך להגביל את קבוצת היעד לאנשים העוסקים בדת מסוימת. קבוצת היעד עשויה להיות מורכבת מאתאיסטים, אנשים מקהילה גזעית ספציפית, החולקים נטייה מינית דומה, או בעלי לאום מסוים. או מוצא כמו עובדים זרים או אזרחים חדשים".
שירות צבאי

לפני שנת 2003, נאסר על הומוסקסואלים להיות מועסקים ב-"תפקידים רגישים" בשירות הציבורי של סינגפור. בעבר עודדו מספר מתגייסים בשירות הלאומי לבצע "טיפולי המרה" למען המרת נטייתם המינית מהומוסקסואלית להטרוסקסואלית. מספר מתגייסים סינגפוריים שהצהירו על נטייתם ההומוסקסואלית שלהם דיווח כי הודחו מהכשרת קצינים, ואחרים סורבו מטעם "אישורים ביטחוניים הדרושים לביצוע תפקידים מסוימים בצבא".
טיפולי המרה

בינואר 2006 העניק המשרד לפיתוח קהילה, נוער וספורט (MCYS) 100,000 דולר סינגפורי (61,500 דולר אמריקאי) ל-"Liberty League", ארגון המזוהה עם תנועת "אקס-גיי" המאמינה כי ניתן להמיר נטייה הומוסקסואלית להטרוסקסואלית לאחר שקידם טיפולי המרה. הארגון הצהיר כי הוא "מקדם בריאות מגדרית ומינית עבור הפרט, המשפחה והחברה". עם זאת, עקב תגובות שליליות רבות מצד פעילי זכויות להט"ב, החזיר הארגון את המענק לידי המשרד, בעודו הושבת מאז 2014.
במאי 2020, שר הבריאות, גן קים יונג, הצביע על עמדת הממשלה נגד טיפול המרה בתשובה בכתב לשאלה של חברת הפרלמנט המועמדת אנתיאה אונג. בתשובתו כתב כי,
"משרד הבריאות מצפה מרופאים ואנשי מקצוע אחרים בתחום הבריאות להתאמן על פי שיטות עבודה מומלצות מבוססות ראיות ואתיקה קלינית, לשקול ולכבד את העדפות ונסיבות המטופלים כולל נטייה מינית בעת מתן טיפול".
אזרחי סינגפור יכולים להגיש תלונה רשמית למועצה הרפואית של סינגפור (SMC) אם בתלונתם נאמר כי רופא פועל בצורה לא אתית או נותן טיפול לא הולם.
תנאי מחיה

למרות התנאים החוקיים במדינה, נציגי ממשלת סינגפור דיברו בעבר בחיוב על התנאים איתם מתמודדים אזרחים להט"ב בוועדה למניעת אפליה של האו"ם, וקבעו כי "הומוסקסואלים חופשיים לנהל את חייהם ולעסוק בפעילותם החברתית. קבוצות להט"ב ערכו דיונים ציבוריים ופרסמו אתרי אינטרנט, בעוד ישנם סרטים והצגות בנושאי להט"ב, מועדונים וברים הומוסקסואלים בסינגפור".
תנאי מחיה > מדיה

הרשות לפיתוח מדיה בסינגפור אוסרת על "קידום או זוהרה של אורח החיים ההומוסקסואלי" בטלוויזיה וברדיו. בין היתר, משמעות הדבר היא שאסור לשדר פרסומות המכוונות לקהילת הלהט"ב, כגון אלו לטיפול במחלות ה-HIV/איידס.
ביולי 2019, הראפר הסינגפורי ג'ושוע סו, הידוע יותר בתור "The G3sha", הכריז על היותו הומוסקסואל בגלוי בשיר חדש שהוציא תחת הכותרת "I'm OK" (אני בסדר) שמדגיש את ילדותו וההומופוביה שעמה התמודד והשלמתו הפנימית עם נטייתו החד-מינית. ימים לאחר מכן, פרש משיחת הרדיו מטעם "TEDx" במחאה לאחר שצונזר והתבקש לא להעיר הערות "רגישות" על היותו הומוסקסואל. דיווחים הצביעו על כך שפעיל זכויות להט"ב נוסף בסינגפור נאסר מלדבר בשנת 2018 בהרצאת רדיו ב-"TEDx" על רקעו ההומוסקסואלי.
תנאי מחיה > דמוגרפיה

במאי 2019, מחקר של האוניברסיטה הלאומית של סינגפור העריך כי ישנם כ-210,000 גברים המקיימים יחסי מין עם גברים בסינגפור. הערכות המחקר זה היו יותר מכפולות מההערכות הקודמות של מספר גברים זה בסינגפור (90,000) מאחר שמגמה של גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים אשר מצהירים על נטייתם גדלה באופן משמעותי במדינה.
תנאי מחיה > Pink Dot SG

"Pink Dot SG" (הנקודה הורודה סינגפור) הוא אירוע שנתי שהחל בשנת 2009 לתמיכה בקהילת הלהט"ב הסינגפורית. האירוע הראשון נערך ב-16 במאי, עם סרטון קמפיין שכותרתו "RED + WHITE = PINK" (אדום + לבן = ורוד) אשר היה האירוע הציבורי הראשון, באוויר הפתוח, הנושא תמיכה בקהילת הלהט"ב, ששבר את שיא ההשתתפות הגדולה ביותר בפארק הונג לים (כ-2,500 משתתפים) מאז הקמת המקום. האירוע נחשב לאבן דרך עבור קהילת הלהט"ב בסינגפור. במשך השנים זכה לסיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית והמקומית כאחד בעוד כי הומוסקסואליות איננה חוקית במדינה נכון לאוגוסט 2021. האירוע השני בשנת 2010, התקיים עם מעל ל-4,000 מספר משתתפים. באירוע השלישי בשנת 2011, מספר המשתתפים המשיך לעלות והגיע לכ-10,000 לצד קיום אירועים בינלאומיים של "Pink Dot" שנערכו באותו יום באנקורג', אלסקה, גאושיונג ולונדון. בשנת 2012 מספר המשתתפים עלה ל-15,000.
מארגני "Pink Dot" בשנת 2013 טענו כי שיעור ההשתתפות היה 21,000 איש, אשר הפך אותו לאספה הגדולה ביותר של החברה האזרחית במדינה. כדי להכיל את המספר הגדול של המשתתפים, נוצר מוקד "לוויני" שני כדי לתעל את תנועתם. במהדורת ציונו בשנת 2018, הופיעו הזמרת הסינגפורית טביתה נאוסר והמוזיקאי סזאירי סזאלי. ב-29 ביוני 2019, במהלך קיום האירוע ה-11 במדינה, השתתפו באירוע לי הסיין יאנג, אחיו של ראש הממשלה ה-3 של סינגפור, לי הסיין לונג, כמו גם אשתו ובנו השני לי הוואנו ובעלו של לי, הנג ירוי. בשנים האחרונות השתתפו בעצרת קהל שיא של כ-28,000 משתתפים עם נטייה לעבר דמוגרפיה צעירה יותר.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז ומעולם עבור נשים, מאז 2022 עבור גברים)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2022)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (מאז 2003)
זכות לשינוי מגדר בחוק:  (מאז 1973)
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות:  (מאז 2022)
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
אלייז'ה בורק

| --- | --- |

אלייז'ה בורק, 2009
 לידה:  24 במאי 1978 (בן 46) ג'קסונוויל, פלורידה, ארצות הברית
 שם במה:  דיאנג'לו דינרו הפופ אלייז'ה בורק ג'נרל פופ
 כינוי:  הפופ
 משקל:  104 ק"ג
 גובה:  1.85 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  2003–2020 (כ־17 שנים) 
 מאמנים:  Ohio Valley Wrestling
אלייז'ה סמואל בורק (באנגלית: Elijah Samuel Burke; נולד ב-24 במאי 1978) הידוע יותר בשמות הבמה שלו, דיאנג'לו דינרו, הפופ ואלייז'ה בורק הוא מתאבק אמריקאי. בורק החל את קריירת ההיאבקות שלו בשנת 2004 בארגון ה-WWE, כשתחילה הוא התאבק בארגון הפיתוח Ohio Valley Wrestling‏ (OVW) ולאחר מכן זומן לרוסטר הראשי, שם שהה בין שנת 2006 לשנת 2008. לעיתים הוא שימש כפרשן, אף על פי שהוא שימש כמתאבק בקבוצת The New Breed.
בין השנים 2009 ל-2013 ושוב בין השנים 2015 ל-2017, בורק התאבק עבור הארגון Total Nonstop Action Wrestling‏ (TNA; לאחר מכן, שונה שם הארגון ל-Impact Wrestling), כשבתקופה הראשונה שלו הוא שימש כמתאבק, בניגוד לתקופה השנייה, שבה הפך לפרשן. בשנת 2013, בורק חזר ל-OVW ואף הפך לאלוף הטריפל קראון, כשהשלים זכייה בכל האליפויות האפשריות בארגון (אליפות משקל כבד, אליפות הטלוויזיה ואליפות הזוגות הדרומית). יתרה מזאת, בורק נבחר למתאבק המשתפר של שנת 2010 מטעם מגזין ההיאבקות PWI.
לפני שהחל בקריירת ההיאבקות, בורק היה קצין בפלורידה בנוסף להיותו מתאגרף, רקע שהשפיע על סגנון הזירה שלו מאוחר יותר, כשהפך למתאבק. בנוסף, לבורק יש תואר בצדק פלילי.
אכיפת חוק וקריירת האיגרוף

בורק הוא קצין לשעבר במדינת פלורידה, שהפך לאחר מכן למתאגרף בעל מאזן של 103 ניצחונות (102 נוקאאוטים) והפסד אחד בקריירה. לפי הפרופיל שלו באתר הרשמי של ה-WWE, ההפסד היחיד שספג היה כתוצאה מפסילה לאחר שהוא השתמש בנוקאאוט על יריבו ולאחר מכן סירב לסגת לפינה.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > Ohio Valley Wrestling‏ (2004–2006)

לאחר שחתם בארגון ה-WWE בשנת 2004, הוא נשלח לארגון הפיתוח Ohio Valley Wrestling‏ (OVW). בארגון זה, הוא זכה באליפות העולם במשקל כבד ב-8 בדצמבר 2004, כשניצח את צ'אד טולאנד. ב-14 באפריל, הוא איבד את התואר למאט מורגן. הוא נאלץ להישאר תקופה ממושכת מהרגיל משום שדחה הצעה להצטרף לקבוצת הספיריט סקוואד, עד שערך את הבכורה שלו בתוכנית סמאקדאון ביחד עם סילבסטר טרקאי.