stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחקר פטרוזאורים
תפיסות שגויות בתרבות

הפטרוזאורים מופיעים בענפים שונים של המדיה במשך פרק זמן ארוך כמעט כמו קרוביהם הדינוזאורים. בניגוד לדודניהם הפופולריים יותר, לפטרוזאורים נציג אחד לו שייכות כמעט הרוב המוחלט של ההופעות והאזכורים במדיה – הפטרנודון. דוגמה מוכרת היא הפטרנודון הנלחם עם קינג קונג בסרט המקורי משנת 1933.
אחת מההופעות הראשונות של הפטרוזאורים בסיפורת, אם לא הראשונה מביניהן, הייתה בספרו משנת 1912 של ארתור קונאן דויל "העולם האבוד" (The Lost World). בספר תיאורם היה מדויק למדי, והם הופיעו גם בסרטים המבוססים על הספר, אך שם הפטרנודון נקרא "פטרודקטיל" בשגגה.
דוגמה נוספות נמצאת בסרט מיליון שנה לפני הספירה (One Million Years B.C) משנת 1966, בו פטרנודון אוחז ברגליו של דמות מהסרט ונלחם עם רמפורינקוס (Rhamphorhynchus muensteri) ענק. בסרט הוצגו מספר טעויות שכן הפטרוזאורים לא יכלו לאחוז ברגלם עצמם, והם הוצגו בשגגה כבעלי כנפיים הדומות לשל עטלף, כמו כן, הרמפורינקוס עצמו היה קטן בגודלו.
סברה רווחת בציבור היא שהפטרוזאורים הם דינוזאורים מעופפים, על אף שאינם כאלו. תופעה נפוצה לא פחות נמצאת בשפה האנגלית, והשתרשה גם בשפה העברית, והיא שימוש בשם pterodactyl (פטרודקטיל) לתיאור פטרוזאורים או כמילה נרדפת למילה "פטרוזאור" עצמה. למעשה, כאמור בסעיף המחקר הראשוני השם "Ptero-Dactyle" נטבע על ידי חוקר הטבע הצרפתי ז'ורז' קיווייה לתיאור מאובן מסוים של פטרודקטילוס, שלימים ניתן לו השם המדעי Pterodactylus antiquus. על כן, השמות pterodactyl ו-Ptero-Dactyle שגויים.
שחזור בעלי חיים נכחדים הוא דבר נפוץ למדי באומנות, ופלאונוטולוגים ואומני שחזור המתעסקים בתחום (Paleoart) עושים זאת בקביעות ובאופן מדויק ככל האפשר בהתבסס על מידע מדעי. לעומתם, אנשים וגופים אחרים, ובראשם המדיה אשר מחבבת במיוחד את הדינוזאורים וחיות נכחדות אחרות, יוצרים אותם מחדש על פי שיקולים אחרים, מה שמוביל לאי דיוקים רבים.
דוגמה לכך הוא הפטרנודון המופיעה בסרט השני ובסרט השלישי בסדרת סרטי פארק היורה. הפטרנודון היה חסר שיניים, וכן משמעות שמו הלטיני הוא "כנף חסרת שיניים", אולם בסרט הוא ניחן בהם. הפטרוזאור בסרט גם עמד על ענף עץ ולכד את טרפו עם רגליו האחוריות בדומה לעופות הדורסים, אף על פי שבשונה מהם לא הייתה לו אצבע הפוכה ברגל איתה אפשר לסגור על ענף או טרף ולאחוז בהם. יתר על כן, צורת זנבו הייתה שגויה, כנפיו היו בעלי קרום רפה שמבחינה אווירודינמית לא היה יכול להחזיק אותם באוויר, והמין עצמו נראה מקנן על אף שלא עשה כן במציאות. פטרנודונים נוספים נראים גם בסרט הרביעי והחמישי בסדרה באותה צורה, לצד דימורפודונים.
דוגמה נוספת מגיעה מהסדרה בראשית, בה פטרוזאורים מופיעים מספר פעמים. בפרק החמישי של העונה הראשונה, לצד פטרנודון ששוחזר בדיוק רב, מופיעה גם להקת אנורוגנתוס צמאת דם התוקפת אנשים ברצחניות, על אף שבמציאות מין זה היה אוכל חרקים. בסדרה האנורוגנתוסים הוצגי כגדולי גוף, הולכים על שניים ובני תקופת הקרטיקון העליון של ארצות הברית (בהתבסס על כך שיצאו יחד עם הפטרנודון מאותו מעבר), על אף שהיו זעירים, הולכים על ארבע ובני תור היורה של גרמניה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

תבליט של פטרודקטילוס (שגוי במראהו), בסרגוסה, ספרד. : שני מתקני שעשועים בפארק Universal Studios Singapore בנושא פטרוזאורים.
לקריאה נוספת

ראו גם מקורות והפניות לקריאה נוספת בערך הראשי פטרוזאוריה.
Buffetaut, Eric, and Jean-Michel Mazin (ed.), "Evolution and Palaeobiology of Pterosaurs", Geological Society, London, Special Publications (217), 2003. ISBN 9781862391437.
Dalla Vecchia, F. M., "Triassic pterosaurs", In: Nesbitt, Sterling J., Julia Brenda Desojo, and Randall B. Irmis, "Anatomy, Phylogeny and Palaeobiology of Early Archosaurs and Their Kin", pp. 119–155, Special publication - Geological Society of London (379), 2013. ISBN 9781862393615.
Pterosaur.net, Contributors: Mike Habib, David Hone, Darren Naish, Mark Witton, Luis Rey, and Ross Elgin. Accessed Aug–Sep 2014.
Veldmeijer, Andre J., Ilja Nieuwland, and Mark Witton, "Pterosaurs: Flying Contemporaries of the Dinosaurs", Sidestone Press, 2012. ISBN 9789088900938.
Wellnhofer, Peter (2008), "A short history of pterosaur research.", Zitteliana B28: 7-19.
Witton, Mark P., "Pterosaurs: Natural History, Evolution, Anatomy ", Princeton University Press, 2013. ISBN 9781400847655.
Excerpts (קטעים מהספר): Chapter 1. "Leathery- Winged Harpies", ‏ Chapter 17. "Boreopteridae", ‏ Sampler.
הערות שוליים

1 2 3  Witton, 2013, p. 4–7
↑  Mantell, Gideon (1815), "Notice on the Iguanodon, a Newly Discovered Fossil Reptile, from the Sandstone of Tilgate Forest, in Sussex.[Abstract].", Philosophical Transactions of the Royal Society of London 115: 179-186.
↑  Wellnhofer, 2008.
↑  Veldmeijer, 2012, p. 13
↑  Hankin, E. H., and D. M. S. Watson (1914), "On the flight of pterodactyls", In Aeronautical journal.
↑  Bramwell, Cherrie D., and G. R. Whitfield (1974), "Biomechanics of Pteranodon.", Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series B, Biological Sciences: 503-581.
↑  Heptonstall, W. B. (1971), "An analysis of the flight of the Cretaceous pterodactyl Pteranodon ingens (March).", Scottish Journal of Geology 7(1): 61-78.
↑  Stein, Ross S. (1975), "Dynamic analysis of Pteranodon ingens: a reptilian adaptation to flight.", Journal of Paleontology: 534-548.
↑  Brower, J. C. (1980), "Pterosaurs: How they flew.", Episodes 4: 21-24.
↑  Brower, James C. (1983), "The aerodynamics of Pteranodon and Nyctosaurus, two large pterosaurs from the Upper Cretaceous of Kansas.", Journal of Vertebrate Paleontology : 84-124.
↑  Bennett, S. Christopher (2001), "The osteology and functional morphology of the Late Cretaceous pterosaur Pteranodon Part I. General description of osteology.", Palaeontographica Abteilung A: 1-112.
↑  Arthur Conan Doyle, "The Lost World", Arc Manor LLC, 2009. ISBN 9781604504316.
↑  Veldmeijer, 2012, p. 131
מאובן הפטרודקטילוס שתועד על ידי קוליני
מגדל חננאל

מגדל חננאל הוא מגדל (או מקום) שמוזכר בספר ירמיהו כסימן גאוגרפי באזור תוך או סביבות ירושלים. המקום מוזכר כאחד מהגבולות שיגבילו את קדושת העיר שמסביב הר המוריה בתקופת בית המקדש השלישי;
הִנֵּה יָמִים בָּאִים, נְאֻם ה', וְנִבְנְתָה הָעִיר לַה' מִמִּגְדַּל חֲנַנְאֵל שַׁעַר הַפִּנָּה. וְיָצָא עוֹד קָו הַמִּדָּה נֶגְדּוֹ עַל גִּבְעַת גָּרֵב, וְנָסַב גֹּעָתָה. וְכָל הָעֵמֶק, הַפְּגָרִים וְהַדֶּשֶׁן וְכָל הַשְּׁדֵמוֹת עַד נַחַל קִדְרוֹן עַד פִּנַּת שַׁעַר הַסּוּסִים מִזְרָחָה – קֹדֶשׁ לַה', לֹא יִנָּתֵשׁ וְלֹא יֵהָרֵס עוֹד לְעוֹלָם.
לפי הפרשנות לספר יחזקאל, גבולות הללו (המוזכרים בספר ירמיהו) מסמנים את התרומיה העתידה להיות קודש להקדוש ברוך הוא לעת בניית בית המקדש השלישי.
המגדל בתנ"ך

המגדל מוזכר גם בספר זכריה כסימן גאוגרפי אודות נבואתו המעותד לאחרית הימים; ”יִסּוֹב כָּל הָאָרֶץ כָּעֲרָבָה מִגֶּבַע לְרִמּוֹן נֶגֶב יְרוּשָׁלָ‍ִם, וְרָאֲמָה וְיָשְׁבָה תַחְתֶּיהָ לְמִשַּׁעַר בִּנְיָמִן עַד מְקוֹם שַׁעַר הָרִאשׁוֹן עַד שַׁעַר הַפִּנִּים וּמִגְדַּל חֲנַנְאֵל עַד יִקְבֵי הַמֶּלֶךְ.” (זכריה, י"ד, י')
בעת שיבת ציון, מוזכר מגדל זה כאחד ממספר מקומות שהוקדשו על ידי אלישיב הכהן הגדול; ”וַיָּקָם אֶלְיָשִׁיב הַכֹּהֵן הַגָּדוֹל וְאֶחָיו הַכֹּהֲנִים וַיִּבְנוּ אֶת שַׁעַר הַצֹּאן הֵמָּה קִדְּשׁוּהוּ וַיַּעֲמִידוּ דַּלְתֹתָיו, וְעַד מִגְדַּל הַמֵּאָה קִדְּשׁוּהוּ עַד מִגְדַּל חֲנַנְאֵל.” (נחמיה, ג', א')
המגדל מוזכר שוב בספר נחמיה אודות החנוכת חומת ירושלים שהוקדש בשתי קורבן תודות על ידי עזרא הסופר (ובחנוכה השתתף גם נחמיה בעצמו). בספר מוזכר אודות הקורבן תודה השנית שהעבירו על גבי חומת ירושלים; ”וּמֵעַל לְשַׁעַר אֶפְרַיִם וְעַל שַׁעַר הַיְשָׁנָה וְעַל שַׁעַר הַדָּגִים וּמִגְדַּל חֲנַנְאֵל וּמִגְדַּל הַמֵּאָה וְעַד שַׁעַר הַצֹּאן, וְעָמְדוּ בְּשַׁעַר הַמַּטָּרָה.” (נחמיה, י"ב, ל"ט)
משמעות השם

פירוש מעם לועז לספר ירמיהו מציע כי המגדל חננאל נקרא על שם שר מפורסם וידוע אצל דורו של ירמיהו הנביא.
זיהוי המגדל

ככל הנראה, מדובר כאן במגדל שעמד מעל או צמוד לחומה הראשונה. התרגום לספר זכריה מתרגם המגדל בשם מגדל פקוס יש שזיהו אותו כמגדל היפיקוס שבנה הורדוס[דרוש מקור] ויש שחלקו מטעם המשמעות מדברי נחמיה שהמגדל עמד בצד צפונית מזרחית של ירושלים, בכך זיהו את המגדל עם מצודת אנטוניה.
ראו גם

החומה הראשונה
הבירה התלמית
הערות שוליים

↑  רש"י, רד"ק, מלבי"ם ופירוש מעם לועז
↑  מעם לועז לספר ירמיה
↑  תרגום לזכריה, י"ד, י'
↑  ספר "חקרי הארץ" ד', קכ"ג (בהערה).  "ירושלים בספרותנו" דף ק"ח.  ויש שקבעו מקומו בצד צפון בין שער בנימין לשער הפנה  קרוב למקום ששם עומד כעת מקלט אורחים פרנציסקו בשם קאסא נאווא -ירושלים (א. לונץ) דף שכ"ח
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כפי משמעות ספר נחמיה, מגדל חננאל עמד צמוד או מעל לחומה הראשונה של ירושלים
מיתרני זנב

| מיתרני זנב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
תת־מערכה:: מיתרני זנב
שם מדעי
 Urochordata ‏לאמארק, 1816
סלפה צפה בים סוף
איצטלן מהמין Triphyllozoon inornatum
איצטלנים מהמין Clavelina molluccensis
מיתרני זנב (שם מדעי: Tunicata וכן Urochordata) היא תת-מערכה של מיתרניים הכוללת שלוש מחלקות:
מחלקת איצטלנים Ascidiacea
מחלקת Thaliacea
מחלקת Larvacea או Appendicularia
בלטינית נקראים האיצטלנים Tunicata  מהמילה טוניקה - גלימה. מכאן המילה העברית אצטלנים. שם זה ניתן בשל הרקמה שמקיפה את בעל החיים, ומכסה אותו כמו גלימה. האצטלה מורכבת בעיקר מתאית (Cellulose), הזהה בהרכבה הכימי לתאית הצמחית. הימצאותה בקרב קבוצת בעלי חיים אלה היא ייחודית בעולם החי. האצטלה מכונה טוניצין, ומכאן שמם - איצטלנים.
מאפיינים

האצטלנים נחשבים חולית הביניים בין חסרי חוליות לבעלי חוליות. זאת כיוון שבשלב הצעיר, המכונה "פגית", האצטלן בעל זנב המכיל מיתר גבי, ובעל יכולת שחיינית. לאחר שלב המטמורפוזה הזנב נספג והמיתר נעלם.
מבנה החיה הבוגרת שונה מאד משלב הפגית השחיינית ואינו מזכיר מיתרן. האיצטלן הבוגר בנוי במבנה דמוי שק, עם פתח לכניסת מים ופתח ליציאת מים. החיה ניזונה מסינון מזון: המזון נכנס לסל הזימים, שם החיה  מסננת אותו וזורקת את העודפים. כוח השאיבה שלה הוא עצום. מבחינת רבייה היא הרמאפרודיטית והיא בעלת  מחזור מיני ואל-מיני.
האיצטלנים אחוזים לקרקעית עם שלוחות אצבע. חלקם יחידאים וחלקם יוצרים מושבות. באורח חייהם ומראהם הם דומה באופן שטחי לספוגים. מיתרני זנב ממחלקת Thaliacea חיים בעמודת המים במושבות גדולות, המזכירות במראהן סיפונופורות או מלפפוני ים שקופים ג'לטיניים, וניזונים אף הם מסינון מזון.
בשלב העוברי של החיה, נמצא שיש לו מיתר בקטע האחורי, באזור הנקרא זנב (על שמו קיבלה הקבוצה את שמה). כאשר הפגית, כעבור כמה דקות או שעות עוברת גלגול, היא עוברת לקרקעית, הזנב נספג, היא נצמדת לקרקע, ומאבדת את הזנב.
מיון מדעי של מיתרני זנב

מחלקת (Appendicularia)
משפחת (Oikopleuridae)
מחלקת איצטלנים (Ascidiacea)
קבוצת (Enterogona)
תת-סדרת (Aplousobranchia)
משפחת (Clavelinidae)
משפחת קרומיתיים (Didemnidae)
משפחת (Polycitoridae)
משפחת צלעוניים (Polyclinidae)
משפחת (Pseudodistomidae)
משפחת (Pycnoclavellidae)
משפחת (Synoicidae)
סדרת (Phlebobranchia)
משפחת אסצידיים (Ascidiidae)
משפחת סיוניים (Cionidae)
משפחת (Corellidae)
משפחת (Octacnemidae)
משפחת (Perophoridae)
סדרת (Stolidobranchia)
משפחת בוטריליים (Botryllidae)
משפחת (Molgulidae)
משפחת איצטלנים (Pyuridae)
משפחת גלימתיים (Styelidae)
מחלקת (Thaliacea)
סדרת (Doliolida)
משפחת (Doliolidae)
סדרה פירוסומות (Pyrosomata)
משפחה פירוסומיים (Pyrosomidae)
סדרת סלפות (Salpida)
משפחת סלפיים (Salpidae)
מיתרני פה

| מיתרני פה |
| --- | --- |

מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטיים
ממלכה:: בעלי חיים
תת־ממלכה:: רב-תאיים אמיתיים
קבוצה:: בילטריה
קבוצה:: שניוני הפה
מערכה:: מיתרני פה
מינים
 130
שם מדעי
 Hemichordata ‏בייטסון, 1885
מיתרני פה (שם מדעי: Hemichordata) היא מערכה המונה 130 מינים של חסרי חוליות קטנים דמויי תולעת החיים בכל האוקיינוסים ממים רדודים עד לעומק 5,000 מטר, אשר בניגוד לשמם אינם מיתרניים אמיתיים, אף שהם בעלי מבנה דומה מעט.
השם המדעי מגיע מיוונית, מהמילים המי- חצי וכורדה- מיתר, כלומר חצי מיתרניים, והוא ניתן להם על שם איבר ממערכת העיכול שנמצא בחרטום של מיתרני הפה, שנחשב בעבר למיתר הגב שלהם.
מאפיניים

אורכם של מיתרני הפה משתנה ונע בין כמה סנטימטרים לשני מטרים אצל המין Balanoglossus gigas מחופי ברזיל.
הגוף של מיתרני הפה מחולק ל־3 חלקים בסיסיים: החרטום, הצווארון והמטסטומה (metastoma, מיוונית: μετά - מאחורי, στόμα - פה).
מיתרני הפה חסרי מערכת עצבים מרכזית, ורקמת העצבים מרוכזת בצווארון, בו היא מחוברת לשאר מערכת העצבים. מערכת ההובלה של מיתרני הפה מורכבת מאיבר דמוי לב, כלי דם, וגתות (סינוסים). המטסטומה של מיתרני הפה כוללת מספר רב של זוגות זימים. בצווארון ישנן זרועות קטנות שמשמשות לתזונה, התאמה לסינון מזון.
כמו מרבית בעלי החיים הקיימים מיתרני הפה בעלי סימטריה דו-צדדית.
הפגיות של מיתרני הפה דומות מאוד לפגיות של קווצי העור, וניזונות כמוהן מפלנקטון.
מרבית המינים של מיתרני הפה חיים במחילות שנחפרו בידי חסרי חוליות אחרים וניזונים מפלנקטון. רוב ככל המינים של מיתרני הפה מסננים מזון; למיתרני הפה יש 2 דרכי אכילה: בדרך הראשונה הם קבורים בחול ואוכלים כמו תולעי אדמה בוץ, ובדרך השנייה, הם מסננים מזון מהמים כמו ספוגיים.
מיון

המערכות הקרובות ביותר למיתרני הפה הם המערכות קווצי עור (Echinodermata) ומיתרניים (Chordata) ויחד הן שייכות לקבוצה שניוני הפה (Deuterostomia). מחקרים מולקולריים מצביעים על כך שמיתרני הפה קרובים יותר לקווצי העור מאשר למיתרניים.
מיתרני הפה כוללים שלוש מחלקות:
מחלקה  פלנקטוספירואידיה (Planctosphaeroidea) - ידועה מפגיות צפות.
מחלקה  תולעי אצטרובל (Enteropneusta) - נקראות כך בשל המראה של החרטום והצווארון.
מחלקה  פטרוברנכיה (Pterobranchia) - חיים בצינורות שהם בונים.
אנטומיה של מיתרן פה
פגית של מיתרן פה
מוניטור (אונייה)

מודל ה'מוניטור' הראשון (1861)
מוניטור (אנגלית: Monitor) הוא סוג של ספינת מלחמה אשר הופעתו הראשונה הייתה במלחמת האזרחים האמריקנית. ה'מוניטור' המקורית (מוניטור (אונייה, 1862)) הייתה משוריינת יותר מכל ספינה אחרת בזירה הימית דאז, ובתכנונה הושם דגש על המיגון: צללית נמוכה, אשר נסתייעה בהיעדרו של תורן, ושריון פלדה. חימוש הספינה כלל שני תותחים על צריח מסתובב, דבר אשר היה חידוש באותו זמן. שם הספינה המקורית הפך לשם גנרי לספינות מסוג דומה. הצריח המסתובב אומץ באופן נרחב על ידי ציי המלחמה מאותה העת ואילך.
ממלחמת העולם הראשונה ואילך, ניתן הכינוי לכלי שיט אשר בתכנונו מושם דגש על כוח האש, לרוב על חשבון מרכיבים אחרים של יכולת השיט והלחימה, כגון מהירות, יכולת תמרון ואף שריון. כלי שיט אלה שימשו בעיקר להרעשת חופים וללוחמת נהרות. אלה המשיכו להיות בשימוש בעשורים הראשונים ובאמצעה של המאה העשרים, עד וכולל מלחמת וייטנאם.
היסטוריה > רקע

התפתחויות בארטילריה הימית במחצית הראשונה של המאה ה-19 הפכו את ספינות העץ לחסרות מגן, למעשה. שריון הספינות, כמענה, הפך למעשי עם התפתחות מנוע הקיטור, אשר איפשר את הנעת הספינות למרות תוספת המשקל הנדרשת. כך, באמצע המאה החלו מספר ציים בתכנון ספינות מלחמה משוריינות, כאשר לקחי מלחמת קרים מהווים זרז לנושא. הראשונות שבהן הופיעו בצרפת ב-1859 ובבריטניה ב-1860. גם בארצות הברית החלו באותה תקופה בתכנון ובבניה של ספינות מלחמה משוריינות, אם כי בעצלתיים. פרוץ מלחמת האזרחים, ובייחוד הידיעה כי צי הקונפדרציה עוסק בהשלמת ספינת מלחמה משוריינת, ה"מרימק" (Merrimack, ולימים "וירג'יניה"), שינו את גישת צי האיחוד, וגם הכספים הדרושים הוקצבו בהתאם, על ידי הקונגרס האמריקני.
היסטוריה > מלחמת האזרחים האמריקנית

'מוניטור' תוכננה על ידי ג'ון אריקסון (Ericsson), מהנדס מכונות אמריקני ממוצא שוודי, ב-1861, והוא זה שגם העניק לה את שמה ('מתריע'). הספינה, אשר הושקה בתחילת 1862, ונמסרה לצי האיחוד, נועדה לשירות במים רדודים, בעיקר לצורך הסגר ימי על מדינות הדרום, ונבנתה ללא תורן, כך שצלליתה תהווה מטרה קטנה ככל האפשר, ואכן, הספינה בלטה רק כמה עשרות ס"מ מעל המים. חימוש הספינה כלל שני תותחים על צריח מסתובב, חידוש לאותה תקופה. הספינה שוריינה בלוחות פלדה, והייתה אחת הראשונות להתקנת מיגון מסוג זה בהיסטוריה. הופעתה הראשונה בזירה הייתה בקרב המפטון רודס. במהלך המלחמה בנה הצי האמריקני עשרות ספינות מסוג זה.
היסטוריה > סוף המאה ה-19

אריקסון, שחזר לשוודיה, פיתח סוג זה של ספינות גם בארץ מוצאו. לאחר מלחמת האזרחים, מדינות אירופיות נוספות אימצו מודל זה של ספינות עבור צייהן. אלה קיבלו אף הן את השם 'מוניטור' כשם גנרי לסוג ספינות זה. בהמשך המאה ה-19 עשו המתכננים מאמץ להתגבר על חיסרון בולט של המוניטורים דאז: מוגבלותם בים הפתוח. לפיכך, הם הגביהו את החלק הבולט מעל פני המים, ואגב כך, את צלליתה של הספינה. למרות זאת, כלי השייט, אשר נתקבל כתוצאה ממאמצים אלה, עדיין היה בלתי מתאים לשיט בים הפתוח. לקראת סוף המאה הפעילה ארצות הברית מספר מוניטורים במלחמת ארצות הברית–ספרד. אלה הופעלו הן בלחימה בפוארטו ריקו, הן בלחימה באיי הפיליפינים.
היסטוריה > סוף המאה ה-19 > ואסקאר

הבולטת שבין הספינות מסוג 'מוניטור' נבנתה על ידי הבריטים, נמכרה לצי של פרו וקיבלה את השם ואסקאר (אנ'). ואסקאר התגלתה כיעילה ביותר בשרות המורדים בקרב פאקוצ'ה (Pacocha, 1877), אשר נלווה לניסיון הפיכה באותה ארץ. צחוק הגורל הביא לכך שהמוניטור הפרואני ספג עשרות פגיעות מספינות בריטיות, דווקא, אשר התערבו בסכסוך הפרואני, ואף אחת מהן לא שיתקה את הספינה. הספינה נתפסה מחדש על ידי ממשלת פרו, ולחמה כנגד צ'ילה במלחמת האוקיינוס השקט. במהלך המלחמה היא נלכדה על ידי הצי של צ'ילה, והפנתה את תותחיה כנגד הפרואנים. בין היתר לחמה ואסקאר כנגד מוניטור פרואני.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

המוניטורים הראשונים אשר נטלו חלק במלחמת העולם הראשונה היו אלה של הצי של אוסטרו-הונגריה, באשר מהלך הפתיחה של המלחמה היה הפגזת סרביה, כולל בלגרד, על ידי ספינות נהר נושאות תותחים. אותם מוניטורים לקחו חלק בהמשך הקרבות בבלקן. חלק מאותם מוניטורים ניתנו כשלל מלחמה למדינות הבלקן לאחר התפוררות האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולעיתים המשיכו בשירותן עד מלחמת העולם השנייה, כולל.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הבריטים פיתחו ספינות, אותן כינו 'מוניטור', לצורך הרעשת חופים מטווח קצר. באוניות אלה הושם דגש על כוח האש ועל היכולת להתקרב לחוף, על חשבון המיגון, כך שלמעשה, הכינוי 'מוניטור' עבר הסבה משמעותית בהשוואה לפיתוח המקורי. המאפיינים שנותרו מן ה'מוניטור' המקורי היו יכולת מוגבלת של שיט בים הפתוח יחד עם התאמה רבה יותר לשיט במים רדודים (ולפעמים נהרות), איטיות, וכן כוח אש רב. אלה היה למעשה פלטפורמות שטות לנשיאת תותחים, לעיתים כאלה אשר הוסרו מספינות שהושבתו או פורקו, בנייתן הייתה זולה, וכדי שיהיו יציבות, רוחבן היה גדול יחסית לאורכן בהשוואה לספינות אחרות. למוניטורים הבריטיים היה חלק חשוב יחסית בייצוב האגף השמאלי (המערבי) של החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה בעת המרוץ אל הים. בהמשך המלחמה, סוג אחד של מוניטור, ממוגן כנגד טורפדו, נבנה בידי הבריטים לצורך פטרול בשני צידי תעלת למאנש. מדי פעם נטלו המוניטורים חלק בהפגזת מטרות סמוכות לחוף או בשפכי נהרות, וכן הועברו כמה מהם לזירת הים התיכון. אלה נטלו חלק במערכת גליפולי, בחזית יוון במלחמת העולם הראשונה  ובקרב עזה השלישי, למשל. סמוך לאחר תום מלחמת העולם הראשונה הופעלו מוניטורים נגד הסובייטים במסגרת התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, בכלל, ובמסגרת המערכה הבריטית בים הבלטי (1918–1919), בפרט.
בארצות הברית, בה הופעל לראשונה סוג זה של ספינות, נטלו המוניטורים תפקיד שולי במלחמה, למשל, כספינות אספקה לצוללות. לאחר תום מלחמת העולם נעשה שימוש דומה גם במוניטורים הבריטיים ששרדו.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה הפעילו הבריטים מוניטורים למשימות דומות לאלה של המלחמה הקודמת: הפגזת חופים ופעולה בשפכי נהרות. הבריטים הפעילו את המוניטורים ששרדו את מלחמת העולם הראשונה, והתקינו תותחים מספינות שהוצאו מהשירות כדי לבנות חדשים. מוניטורים פעלו כסיוע חופי עבור הארמייה השמינית, בסיוע אש עבור הפלישה לנורמנדי וכן בשפך הסכלדה לאחריה. בנוסף, הסובייטים הפעילו מוניטורים לצורך לוחמת נהרות.
היסטוריה > מלחמת וייטנאם

במלחמת וייטנאם תפסה לוחמת נהרות חלק חשוב. לפיכך, נודע מקום לא מועט למוניטורים, אשר סוג לוחמה זה התאים להם במיוחד. המוניטורים לצורך הלחימה בווייטנאם נבנו על בסיס ספינות נחיתה אשר שרדו מימי מלחמת העולם השנייה, אשר אף להן הייתה יכולת פעולה במים רדודים. רוב המוניטורים הללו נפלו בסופה של מלחמת וייטנאם בידי הקומוניסטים, לאחר שהאמריקנים פינו את זירת הלחימה.
לקריאה נוספת

Anon. Jane's Fighting Ships 1953-54 (1953)
Carrico, John M. Vietnam Ironclads, A Pictorial History of U.S. Navy River Assault Craft, 1966–1970. (2007) Brown Water Enterprises.  ISBN 978-0-9794231-0-9.
Churchill, W.S. The World Crisis 1911–1918 (1938) Chapter XVI
Oxford English Dictionary
Friedman, Norman.  U.S. Small Combatants: An Illustrated Design History. (1987) U.S. Naval Institute Press.  ISBN 0-87021-713-5.
Konstam, Angus The Duel of the Ironclads (2003) ISBN 1-84176-721-2
קצינים מצולמים על סיפונה של ספינה מסוג 'מוניטור' של צי האיחוד, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, 1862
מדגם לא מייצג

מדגם לא מייצג הוא כשל לוגי מסוג שגיאות דגימה, השייך לקבוצת כשלי היקש בו מגיעים למסקנה היקשית על בסיס מקרים שאינם מגוונים מספיק כדי לייצג את הקבוצה שביחס אליה מסיקים מסקנות. כשל זה שונה מכשל הכללה חפוזה, משום שכאן הדגימה עשויה להיות גדולה מספיק, אך עדיין לא מייצגת את הקבוצה הכוללת.
דוגמאות:
"אם לשפוט על פי האנשים שמצלצלים לתוכנית של נתן זהבי, רוב הישראלים אוהבים לזכות בעלבונות."
"המכוניות האמריקניות בנויות היטב ושורדות לאורך זמן. במדגם של מכוניות שנערך באזור באר שבע התגלה כי המכוניות האמריקניות לא סבלו מבעיות חלודה או פגעי מזג אוויר גם אחרי כמה שנים של שימוש." (הבעיה כאן היא שאקלים מדברי יבש ממתן במידה משמעותית את השחיקה וההחלדה. ההשוואה צריכה להיערך גם במקומות שהתנאים בהם אחרים.)
ראו גם

דגימה מוטה
מכניקת המוצק

מכניקת המוצק הוא תחום בהנדסה העוסק בשינויים במצבו של מוצק כתוצאה מכוחות המופעלים עליו.
התחום כולל ענפים כמו דינמיקה, תורת חוזק החומרים ותורת הרטט (תנודות), ומהווה את אחד מהיסודות של ההנדסה המכנית.
יסודות

אבני הבניין הבסיסיות של מכניקת המוצק הם כוחות והזזות. כוחות אלה מתחלקים לשני סוגים עיקריים:
כוחות גוף - שהם כוחות הפועלים על כל נקודה בגוף בצורה שווה ומתוארים על ידי וקטור. דוגמה אופיינית לכך היא כוח הגרביטציה.
כוחות שטח - מתוארים על ידי טנסור.
ההזזות יכולות להיגרם כתוצאה מכוחות שמופעלים על הגוף, או כתוצאה של התפשטות או התכווצות הגוף כפועל יוצא של טמפרטורה.
מכניקת המוצקים מנסה להגדיר את יחסי הגומלין בין ההזזות והכוחות כפונקציה של תנאי השטח והחומר הקיימים בבעיה.
לפי החוק השני של ניוטון, ההזזות והכוחות מתקשרים זה לזה על ידי המשוואה הדיפרנציאלית:
 F=ma=m{\frac {\partial ^{2}u}{\partial ^{2}t}}
כאשר u היא ההזזה, m היא מסת הגוף ו-F הוא הכוח.
דינמיקה עוסקת בתנועת הגופים כאשר ההנחה הבסיסית היא שהגוף אינו משנה את צורתו בזמן הפעלת הכוחות עליו. ואילו תורת התנודות עוסקת בהשפעתן של תנועות מחזוריות על מצבו של הגוף.
מאמצים ועיבורים

כאשר עוסקים בתורת החוזק, הכוח מומר לעומס או מאמץ המסומנים כ- \sigma ={\frac {\partial F}{\partial A}} . ובמקום להיות וקטור הוא הופך להיות לטנסור.
גם ההזזות מומרות למעוותים (או עיבורים). בעיקרון המעוותים הם שינויים בצורת הגוף יחסית למצבו הראשוני. המעוותים גם הם בדומה לעומסים הם מבנים מתמטיים של טנזורים.
במקרה זה החוק המקשר בין המעוותים לעומסים נקרא החוק הקונסטיטוטיבי או בשמו הנפוץ יותר : חוק הוק. הגדרה בסיסית למעוות היא:  \epsilon =(L-L0)/L0. כאשר L הוא האורך הסופי, L0 האורך ההתחלתי.
מיתרים

ערך זה עוסק ברשת בתי-הספר. אם התכוונתם לתאוריה הפיזיקלית, ראו .
מיתרים - רשת לחינוך יהודי משלב היא רשת של מוסדות חינוך - גנים, בתי ספר, מכינות בישראל בהם מתחנכים יהודים בעלי אורחות חיים שונים על הרצף הדתי-חילוני יחדיו ובהם מתקיים "חינוך יהודי המבוסס על ההלכה ומסורת ישראל, בגישה לא כפייתית, המאפשרת ריבוי ביטויים למורשת היהודית" (על פי אתר הרשת). הרשת הוקמה על ידי הרב מיכאל מלכיאור בעת שכיהן כשר לענייני חברה ותפוצות בשנת 2001. שם הרשת "מיתרים" מיועד להעיד על גישתה הבסיסית לתרבות רבת צלילים וקולות.
הרשת מלווה כיום (2021) כ-140 מוסדות חינוך הכוללים בתי ספר יסודיים, תיכונים וגני ילדים.
בנוסף מלווה הרשת את מכינת מיתרים לכיש שהיא מכינה קדם צבאית של דתיים וחילונים הפועלת בקיבוץ בית גוברין, בעלת 3 שלוחות (בית גוברין, נחל עוז, דורות). כמו כן מלווה הרשת את ישיבת השילוב בנטור ברמת הגולן.
המנכ"ל הראשון של הרשת הוא יוסי פניני, איש חינוך. מויש לוי, כיום ס' ראש עריית מודיעין-מכבים-רעות שימש כמנכ"ל השני של הרשת. כיום מנהלת את הרשת ד"ר רנית בודאי-היימן.
הרשת כותבת תוכניות חינוכיות המותאמות לבתי הספר המשלבים, מתוך מגמה לשנות את פני החברה הישראלית, על ידי טיפול בשורש בעיה עצמה, ולא בסימפטום שלה. לשבור את החומות שבין החינוך הממלכתי לחינוך הממלכתי דתי ולגדל כאן דור של יהודים ישראלים ציוניים המכבדים את האחר ואת דעותיו ומברכם את העושר והגיוון שמציעה החברה הישראלית. דור של פרטים שיפתחו את הזהות האינדיבידואלית, יעמיקו אותה ויחקרו אותה. יפתחו יכולת למחשבה מורכבת וחשיבה עצמאית. .
בשנת 2018 התמזגה רשת מיתרים עם רשת הקהילות המעורבות בישראל. עיסוקיה של הרשת התרחבו לליווי לא רק של מוסדות חינוך וקהילות ההורים שהתאגדו סביבם, אלא גם לליווי של קהילות משלבות שבהן חיים בצוותא דתיים, חילונים ומסורתיים, שוברים את חומות הבדלנות ויוצרים חברה יהודית, ישראלית, ציונית חדשה, חזקה ומלוכדת.
בשנים האחרונות רשת מיתרים מפעילה את תוכנית "מיתרים" במכללה האקדמית הרצוג (בשיתוף עם מועצת המכינות הקדם צבאיות). התכנית נועדה להכשיר מורים ואנשי חינוך לחינוך המשלב.
פרסים ל"מיתרים"

פרס ירושלים לאחדות ישראל במאי 2022, בקטגוריית ארצי.
ראו גם

קשת (חינוך)
חינוך ממלכתי משלב
הערות שוליים

↑  יוסי שוהם, אתר מיתרים, באתר https://meitarim.org/, ‏29.7.2021
↑  ענבל גוכמן, מיתרים, באתר מועצת המכינות הקדם צבאיות בישראל
↑  מסלול אקדמי, באתר מיתרים
↑  מיתרים, באתר המכללה האקדמית הרצוג
↑  מערכת ישראל היום, הוכרזו הזוכים בפרס ירושלים לאחדות ישראל, באתר ישראל היום, 15 במאי 2022
נשיא מיתרים הרב מיכאל מלכיאור ומנכ"לית הרשת רונית בודאי-היימן מקבלים את פרס ירושלים לאחדות ישראל מהנשיא יצחק הרצוג בנוכחות השרה מירב כהן, חבר הכנסת ניר ברקת, אבי פרנקל ורחל שפרכר-פרנקל, יום האחדות 2022