stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חמשת הימים של מילאנו
אירועים

כמעט במקביל להתקוממויות העממיות של 1848 בממלכת לומברדיה-ונציה, ב-18 במרץ של אותה שנה, התקוממה גם העיר מילאנו. זו הייתה העדות הראשונה לאופן שבו יוזמה עממית יעילה, בהנחיית אנשי הריסורג'מנטו, הצליחה להשפיע על קרלו אלברטו, מלך סרדיניה.
חיל המצב האוסטרי במילאנו היה מצויד היטב ופיקד על ידי גנרל מנוסה, יוזף רדצקי פון רדץ, שלמרות היותו מעל 80 שנים, היה נמרץ ונוקשה. לרדצקי לא הייתה כל כוונה להיכנע למרד.
עם זאת, כל העיר נלחמה ברחבי הרחובות, הרימה בריקדות, ירה מחלונות וגגות, ודחקה באוכלוסייה הכפרית להצטרף אליהם. האוכלוסייה נתמכה על ידי הארכיבישוף ולפחות 100 כמרים הצטרפו ללחימה נגד האוסטרים. פסל של האפיפיור פיוס התשיעי הונף אל המתרס.  הממשלה הזמנית של מילאנו הוקמה ובראשה עמד הפודסטה, גבריו קאסטי ומועצת מלחמה בפיקודו של קרלו קטנאו. המרטיניט (ילדי בית היתומים) עבדו כמריצי מסרים לכל חלקי העיירה.
רדצקי ראה את הקושי להתנגד במצור במרכז העיר, אך בעודו חושש מהתקפת צבא פיימונטה ואיכרים מהאזור הכפרי, הוא העדיף לסגת לאחר שאיבד את השליטה בפורטה טוסה (כיום פורטה ויטוריה) לידי המורדים. בערב ה-22 במרץ, נסוגו האוסטרים לעבר ה"קוודרילאטרו" (האזור המבוצר התחום על ידי ארבע הערים ורונה, לגנאגו, מנטובה ופסקיירה דל גארדה), 120 ק"מ מזרחה, ולקחו איתם כמה בני ערובה שנעצרו בתחילת המרד. בינתיים, שאר הטריטוריה של ונטו ולומברדיה הייתה חופשית.
לזכר הימים הללו, העיתון הרשמי של הממשלה הזמנית נקרא פשוט Il 22 marzo ‏(22 במרץ), שהחל את פרסומו ב-26 במרץ בפאלאצו מרינו בניהולו של קרלו טנקה.  אנדרטה לחמשת ימי מילאנו מאת הפסל ג'וזפה גרנדי נחנכה בשנת 1895 במה שהוא כיום פורטה ויטוריה.
כמעט מאה שנה מאוחר יותר, ב-1943, המרד של נאפולי נגד הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה נקרא "ארבעת הימים של נאפולי", בחיקוי מודע לאירוע הקודם במילאנו.
הערות שוליים

↑  Grenville, John Ashley Soames (2000). Europe reshaped, 1848–1878. Oxford.
1 2  Stillman, William James (1898). The union of Italy, 1815–1895. Cambridge.
1 2  Ginsborg, Paul (1979). Daniele Manin and the Venetian revolution of 1848–49. Bristol. ISBN 9780521220774.
↑  Maurice, Charles Edmund (1887). The revolutionary movement of 1848–9 in Italy, Austria Hungary, and Germany. New York.
↑  American Bibliographical Center (1991). Historical abstracts: Volume 42, Issues 3–4. Santa Barbara.
1 2 3 4  Rüstow, Wilhelm (1862). Der italienische Krieg von 1848 und 1849. Zürich.
1 2  Whyte, Arthur James Beresford (1975). The political life and letters of Cavour, 1848–1861. Santa Barbara.
↑  Svoboda, Johann (1870). Die Zöglinge der Wiener-Neustädter Militär-Akademie. Wien.
↑  de Marguerittes, Julie (1859). Italy and the War of 1859. Philadelphia.
1 2 3 4  Chapman, Tim (2008). The risorgimento: Italy 1815–71. Penrith.
↑  Stearns, Peter N. (1974). 1848: the revolutionary tide in Europe. New York.
↑  Whittam, John (1977). Politics of the Italian Army, 1861–1918. London.
1 2  Wilhelm Meyer-Ott, Wilhelm Rüstow (1850). Die Kriegerischen Ereignisse in Italien in den Jahren 1848 und 1849. Zürich.
↑  Gooch, John (1986). The unification of Italy. London.
1 2  Berkeley, George F.-H. (1940). Italy in the Making January 1st 1848 to November 16th 1848. Cambridge.
↑  M. Clark, The Italian Risorgimento, Routledge 2013 p. 53.
↑  Luseroni, Giovanni (2016). Giuseppe Mazzini e i Democratici nel Quarantotto Lombardo. Gangemi Editore spa. p. 130. ISBN 9788849299229.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533691105171  LCCN: sh85085102 
פסל בבסיס האנדרטה לזכר חמשת הימים של מילאנו משנת 1895 מאת ג'וזפה גרנדי.
בריקדה במילאנו במהלך 'חמשת הימים'
טריטוריית אריזונה (קונפדרציה)

| --- | --- |


 
 ממשל
 :  John R. Baylor 
 שפה נפוצה:  אנגלית 
 עיר בירה:  מסילה (1861–1862) סן אנטוניו (בגלות; 1862–1865)
 גאוגרפיה
 יבשת:  אמריקה הצפונית 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1 באוגוסט 1861 
 תאריכי פירוק:  26 במאי 1865 
 ישות קודמת:   טריטוריית ניו מקסיקו
 ישות יורשת:   טריטוריית אריזונה    טריטוריית ניו מקסיקו
 
מפת הטריטוריה
טריטוריית אריזונה של קונפדרציית המדינות של אמריקה הייתה טריטוריה מאורגנת בשליטת הקונפדרציה שהתקיימה בין 1861 ל-1865. שטחה חפף, הגם שלא היה זהה, לטריטוריית אריזונה שנוצרה על ידי ארצות הברית ב־1863. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התרחשו בה מספר קרבות חשובים, בעיקר עקב נתיב הפלישה האפשרי שהיה בכוחה להציע לקונפדרציה 
לעבר דרום קליפורניה.
היסטוריה

בטרם מלחמת האזרחים האמריקנית היה כל שטחן של מדינות אריזונה וניו מקסיקו של היום חלק מטריטוריית ניו מקסיקו. אולם, לאחר הגדלת הטריטוריה ברכישת גדסדן, התעוררו בקרב ממשלת הטריטוריה בסנטה פה חששות בקשר ליכולתה לשלוט בשטחה הדרומי.
ב-29 באוגוסט 1856 התכנסה ועדה בטוסון ובה הועלה לראשונה באופן רשמי רעיון יצירתה של "טריטוריית אריזונה" עצמאית בחלקה הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו הקיימת. בוועדה נוסחה עצומה למען הצעת החלוקה, שנחתמה על ידי 256 איש ונשלחה לקונגרס ארצות הברית, ואף נבחר נציגה של הטריטוריה המוצעת לקונגרס.
בינואר 1857, הוצגה הצעת החוק למען יצירת הטריטוריה, בבית הנבחרים, אך לא התקבלה בטענה
שאוכלוסייתה של הטריטוריה המוצעת קטנה מדי. הצעת חוק דומה בסנאט נחלה אף היא כישלון.
ההתנגדות להצעות החוק נבעה בחלקה מחשש שהמתיישבים בחלקה הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו נתונים להשפעתם של פעילים דרומיים שהיו 
מעוניינים להרחיב את מנהג העבדות לעבר אזור הדרום מערב.
בפברואר 1858 אישר בית המחוקקים של טריטוריית ניו מקסיקו את ההצעה ליצירת טריטוריית אריזונה, בתנאי שכל האינדיאנים בטריטוריה יועברו לשטחה הצפוני של אריזונה.
ביולי 1860 נערכה ועדה נוספת בטוסון בהשתתפות מתיישבים מחלקה הדרומי של הטריטוריה, בה נוסחה חוקה לטריטוריה החדשה, ואף
נבחר לה מושל.
לאחר שפרצה מלחמת האזרחים, התמיכה בקונפדרציה הייתה חזקה בקרב חלקיה הדרומיים של הטריטוריה. ב-1861, פלש כוח חיילים מטקסס, בפיקודו של לוטננט קולונל ג'ון ביילור, לטריטוריה, ואילץ את חיילי האיחוד ששהו בה להיכנע. ב-1 באוגוסט 1861, הכריז לוטננט קולונל ג'ון ביילור על טריטוריית אריזונה העצמאית בהתאם לגבולות שהוצעו בוועידת טוסון, ומינה עצמו למושל.
ב-28 באוגוסט באותה השנה התכנסה ועדה נוספת בטוסון בה הוחלט על הצטרפות הטריטוריה לקונפדרציה. ההצעה לארגון הטריטוריה הועברה בקונגרס הקונפדרציה ב-13 בינואר 1862 ואושררה על ידי הנשיא ג'פרסון דייוויס ב־14 בפברואר 1862.
מאמצי הקונפדרציה להבטיח את שליטתה באזור הובילו לקרב ניו מקסיקו.
יז'יורי

| --- | --- |

 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  גרודנו (מחוז) גרודנו
 ראיון:  גרודנו
 גובה:  118 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,705 (2009)
 קואורדינטות:  53°43′00″N 24°11′00″E﻿ / ﻿53.7167°N 24.1833°E﻿ / 53.7167; 24.1833 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהיז'יורי(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהיז'יורי(למפת מחוז גרודנו רגילה) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןיז'יורי(למפת מחוז גרודנו מוגדלת) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןיז'יורי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יז'יורי (בבלארוסית: Азёры, אזיורי; בפולנית: Jeziory; ברוסית: Озёры, אוזיורי) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

יז'יורי נזכרת לראשונה במאה ה-14. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי יז'יורי

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-870 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית, פעילות של הבונד, וכן בית ספר עברי ובית ספר יידי. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, ב-22 ביוני 1941, הגיעו לעיירה מאות פליטים יהודים שנמלטו מרכבת שהפציצו הגרמנים בסמוך אליה. בסוף החודש נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה על יהודיה גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה.
באוגוסט 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-2 בספטמבר 1942 העלו הגרמנים את בתי הגטו באש, וגירשו את 1,370 יושביו למחנה בקלבסין, ממנו שולחו כעבור מספר שבועות למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
טייגה (ראפר)

| --- | --- |

טייגה, 2018
 לידה:  19 בנובמבר 1989 (בן 34) ארצות הברית קומפטון, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  מייקל ריי סטיבנסון
 שם במה:  Tyga 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  תיכון גרדנה 
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  יאנג מאני, קאש מאני, Last Kings
 שיתופי פעולה בולטים:  כריס בראון, ניקי מינאז', ליל ויין, בירדמן, טרווי מקוי, דה גיים, סיינגסט בוי
 בן או בת זוג:  Jordan Craig (2010–2011)  בלאק צ'יינה (2011–2014) בריטני רנר (2018–2018) תמי המברו (2019–2019) שאנל אימאן (2008–2009) קיילי ג'נר (2014–2017) דמי רוז (2016–2017) אבריל לאבין (מרץ 2023–יוני 2023) 
 צאצאים:  קינג סטיבנסון 
 מספר צאצאים:  1 
 tygamusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל ריי סטיבנסון (באנגלית: Michael Ray Stevenson; נולד ב-19 בנובמבר 1989), המוכר בשם הבמה טייגה (Tyga - ראשי תיבות של Thank You God Always; תודה לך אלוהים תמיד), הוא ראפר, זמר-יוצר ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

סטיבנסון נולד בקליפורניה, ארצות הברית. הוא ממוצא אפרו-ג'מייקני (אביו) ווייטנאמי (אימו). בילדותו, האזין לראפרים כמו אמינם, ליל ויין ואחרים. סטיבנסון סיפר שמקור כינויו "טייגה" מאמו, שכביכול כינתה אותו "טייגר וודס".
קריירת מוזיקה > 2008-2010: אלבום הבכורה

ב-10 ביוני 2008, הוציא טייגה את אלבומו הראשון, "No Introduction" מחברת "דיקיידאנס רקורדס", והוא היה האלבום העצמאי הראשון שלו. אחד השירים מהאלבום "Diamond Life" היה בשימוש במשחקים "Need For Speed: Undercover" ו"Madden NFL 09". באותן שנים גם הוציא מספר מיקסטייפים. מיקסטייפ הבכורה שלו, "Young On Probation" צבר מספיק תשומת לב כדי לחתום על חוזה הקלטות עם "יאנג מאני". הוא גם הוציא את "Fan of a Fan" עם הזמר כריס בראון והמפיקים DJ Ill ו־DJ Rockstar. השיר "Deuces" יצא לאור כשיר הראשון במיקסטייפ והגיע למקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט-100 עד ה-26 באוגוסט 2010.
קריירת מוזיקה > 2011-2012: אלבום שני

האלבום "Careless World: Rise of the Last King" היה אלבום הסטודיו השני של סטיבנסון. האלבום יצא לאור ב-21 בפברואר 2012 מחברת "יאנג מאני" ו"קאש מאני" ו"Universal Republic Records", ובו שירים כמו "Far Away", Still Got It", "Rack City", Faded" ועוד.
קריירת מוזיקה > 2012-2013: אלבום שלישי

האלבום השלישי, "Hotel California" יצא ב-9 באפריל 2013, הסינגל הראשון מתוכו, "Dope", היה בשיתוף בולט של הראפר ריק רוס, ועוד שירים כמו "Show You", "For the Road" ועוד בשיתופם של הזמרים ריק רוס, פיוצ'ר, כריס בראון, גיים ווויז קאליפה.
האלבום צבר כ-54,000 עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון. לפני יציאת הסינגל הראשון טייגה הוציא מיקסטייפ של 9 שירים שנקרא "187" שיצא לאור ב-30 בנובמבר 2012. טייגה גם הוציא מיקסטייפ שני של "Fan of a Fan" עם הזמר כריס בראון.
קריירת מוזיקה > 2013-הווה: אלבום רביעי

ב-27 באוגוסט 2013 טייגה הוציא סינגל עם DJ Mustard שנקרא "Throw It Up". הוא גם הודיע שהוא עובד על שני מיקסטייפים נוספים, "Black Thought 3" ו"Well Done 4".
האלבום נעשה בשיתוף האמנים כריס בראון, דרייק, ג'סטין ביבר וקניה ווסט. T.A
קולנוע וטלוויזיה

בשנת 2015 שיחק בסרט הנעורים "דופ". בשנת 2016 הופיע בתפקיד אורח בסרט "המספרה 3" לצד אייס קיוב וניקי מינאז'.
בשנת 2018, השתתף בשיר "Kream", של איגי אזליה. השיר נכלל בהמיני-אלבום, Surviving the Summer.
בשנת 2019 החל לשחק בעונתה השלישית של סדרת האימה "צעקה" ברשת VH1, בדמותו של ג'מאל "ג'יי" אליוט, אחיו החורג של דיון, ויש לו נאמנות גבוהה כלפיו.
בשנת 2021 השתתף בעונה השישית של הזמר במסכה ארצות הברית בתור "הדלמטי" והודח לאחר הופעתו הראשונה.
חיים אישיים

בין השנים 2011 - 2014, היה בזוגיות עם הזמרת בלאק צ'יינה. ב-16 באוקטובר 2012, נולד להם בן. בין השנים 2015 - 2017, היה בזוגיות עם הדוגמנית קיילי ג'נר.
בשנת 2023, החל לצאת עם הזמרת אבריל לאבין.
יוסף אליהו הלר

| --- | --- |

יוסף אליהו הלר ורעייתו פרדריקה שרלוטה, ספטמבר 1954
 לידה:  16 במאי 1888 ו' בסיוון התרמ"ח פוניבז', ליטא
 פטירה:  13 באפריל 1957 (בגיל 68) י"ב בניסן התשי"ז לונדון, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  ליטא, גרמניה, אנגליה
 השכלה:  אוניברסיטת טרטו, אסטוניה אוניברסיטת ברלין, גרמניה אוניברסיטת היידלברג, גרמניה
 עיסוק:  סופר, מתרגם, מרצה
 בת זוג:  פרדריקה שרלוטה הנדל
יוסף אליהו הלר‏ (Joseph Elias Heller; ‏16 במאי 1888 – 13 באפריל 1957) היה סופר, מתרגם, עורך ומרצה. התמחה בפילוסופיה בכלל ובהגות יהודית בפרט. כמו כן עסק בהיסטוריה של הציונות ובשפה העברית.
ביוגרפיה

יוסף אליהו הלר נולד בפוניבז' שבליטא בחג השבועות התרמ"ח, 16 במאי 1888. אביו, משולם צבי (זלמן הירש) הלר, היה משכיל וציוני נלהב, צאצא לשושלת של רבנים, בתוכם הרב יחיאל הלר ומחבר התוספות יום טוב הרב יום-טוב ליפמן הלר. שם אמו היה פנינה רחל.
הלר למד משפטים ופילוסופיה באוניברסיטת טרטו. עקר לגרמניה בשנת 1920 ולמד באוניברסיטת ברלין ובהמשך באוניברסיטת היידלברג. השיג תואר דוקטורט בפילוסופיה ובמשפטים. בשנות העשרים השתתף הלר בפרויקט של תרגום כתבי אפלטון לעברית. לצד הלר נטלו חלק בתרגום שאול טשרניחובסקי ואריה (לאון) סימון, ערך יוסף קלוזנר. במסגרת זו תרגם הלר את הדיאלוג פיידון. הלר השתתף בכתיבת אנציקלופדיה יודאיקה בגרמנית עד שהעבודה על זו נעצרה על ידי הממשל הנאצי. הלר, שמצא את עצמו ללא עבודה, החל ללמד עברית. כמורה לעברית פגש בין תלמידותיו את פרדריקה שרלוטה הנדל, בתו של מבקר התיאטרון והסופר היהודי-אוסטרי וילי הנדל (גר'), השניים נישאו בשנת 1936 ונולדה להם בת אחת, פנינה רחל (לימים ברקאי).
ב-1938 נמלט הלר עם משפחתו מגרמניה הנאצית והתיישב בלונדון. משהגיע לאנגליה לא הותר לו לעבוד על אדמתה כיוון שהאזרחות בה החזיק השתייכה לברית המועצות שבתקופה זו צידדה בנאצים ולכן נחשב הלר לתושב זר עוין (Enemy Alien). ביוני 1941, כשנפתחה החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה והרוסים והנאצים הפכו לאויבים, האזרחות הרוסית שלו כבר לא הייתה לו למכשול והותר לו לעבוד והוא החל ללמד רוסית, שפה שכעת נעשתה מבוקשת, בבית הספר למבוגרים מרי ווארד סנטר (אנ'). לאחר המלחמה קיבל הלר אזרחות בריטית. ביושבו בלונדון שימש הלר כמזכיר לענייני ספרות (Literary Secretary) של הפדרציה הציונית של בריטניה הגדולה ואירלנד (אנ') ופרסם חוברות בענייני יהדות וציונות מטעם הפדרציה. כמו כן ייסד, ערך וכתב בכתב עת בשם "תרבות" שהוציאה הפדרציה. בנוסף ל"תרבות", במהלך השנים פרסם הלר מאמרים בכתבי עת שונים בתוכם הג'ואיש כרוניקל, השילוח, הדואר והעולם. בנוסף, לאחר תום המלחמה, החל הלר ללמד ב-Jews' College, בית הספר ללימודי יהדות של לונדון, ובין השנים 1949 — ‏1953 הרצה במחלקה העברית של היוניברסיטי קולג' לונדון. בשנת 1955 פרסם הלר, יחד עם אריה סימון, את "אחד העם: האיש, פעלו ותורתו", ביוגרפיה אודות אחד העם. חלקו של הלר בכתיבת הספר התמקד בנושא העיוני של השקפותיו של אחד העם, בעוד סימון התמקד בהיבט ההיסטורי.
בשנת 1957 נפצע ברגלו בתאונת דרכים ואושפז בבית חולים בלונדון, שם נפטר כעבור עשרה ימים ב-13 באפריל 1957 בעקבות קריש דם שחדר לריאותיו.
הלר לא התגורר בארץ ישראל, אולם כמה מספריו הודפסו והופצו בישראל, חלקם בעברית. עם הגעת השמועה על מותו כתבה איזה פרליס בעיתון דבר:
מלונדון הגיעה הידיעה על פטירתו של החכם והסופר העברי הצנוע ורב־הפעלים ד"ר יוסף אליהו הלר. גם בין המצויים אצל קריית הספר שלנו לא היה שם זה מהמפורסמים. שכן השמיע את דברו אך לעיתים מרווחים ביותר, אולם כל שפרסם היה קב ונקי. היה מהשרידים האחרונים של דור שהיה בן־בית בתרבות העברית השרשית ויחד עם כך בתרבות העולם. תכונה זו הכשירה אותו לתפקיד של מליץ בין התרבות העברית והעולמית.
ספריו > חיבורים

Kants Persoenlichkeit und Leben – Versuch einer charakteristik, ברלין: Pan Verlag Rolf Heise,‏ 1924
Solgers Philosophie der ironischen Dialektik Philosophie, ברלין: Reuther & Reichard,‏ 1928 (תורגם גם לפולנית)
Geschichte des Zionismus : kurzgefasste Darstellung, ברלין: Gescher Verlag,‏ 1935
Correspondence Course in Zionism, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, 1945
The Zionist Idea, לונדון: הג'וינט, 1947. ניו יורק: הוצאת שוקן, 1949
אחד העם: האיש, פעלו ותורתו, מחברים: יוסף אליהו הלר ואריה סימון. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשט"ז, 1955
اسرائيل والفكرة الصهيونية, מחברים: רפאל פטאי, יוסף אליהו הלר וז'ק מדולי. קהיר, 1957
חוברות:
Moshe Hayim Luzzatto (1707-1746), לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, בין 1940 ל-1949
Pioneers of Haskalah : Moses Mendelssohn and Naftali Herz Wessely, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, בין 1940 ל-1949
Chayim Nahman Bialik, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, תש"ד, 1944
Jewish education tasks and methods, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, 1945
וואס וויל דער ציוניזם, ירושלים: ההסתדרות הציונית העולמית, תש"ו, 1946
Founders of the Science of Judaism : Solomon Judah Rapoport, Nahman Krochmal, Samuel David Luzzatto, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, 1946
Moses Hess, הקדמה מאת S. Levenberg, לונדון: הסוכנות היהודית, 1950
ספריו > תרגומים

אפלטון, פיידרוס (תרגם מיוונית בצירוף מבוא והערות), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשט"ז, 1957
תאודור זלוציסטי, משה הס, המחלקה לענייני הנוער של ההסתדרות הציונית בהוצאת ר. מס
הערות שוליים

↑  התאריך המופיע בתעודותיו הוא 4 במאי 1888 על פי הלוח היוליאני שרווח אז ברחבי האימפריה הרוסית
↑  הקדמה לדיאלוג מנון מהדורת 2014 הוצאת מגנס
↑  הפרויקט יועד להתפרסם בשנים עשר כרכים, אולם בסופו של דבר פורסם רק הכרך הראשון.
אפלטון מתורגם מיוונית לעברית בשנים עשר כרכים, כרך ראשון, ירושלים: י’ יונוביץ, תרפ"ט, 1929
↑  כתב עת תרבות באתר הספרייה הלאומית
↑  ברוך שוחטמן, ספר חשוב על אחד העם, דבר, 10 באוגוסט 1956
↑  יוחנן פוגרבינסקי, אחד העם, חרות, 3 בפברואר 1956, (קישור להמשך הכתבה)
1 2  איזה פרליס, יוסף אליהו הלר, דבר, 19 באפריל 1957
↑  ד"ר יוסף הלר נספה, הארץ, 15 באפריל 1957 (בתחתית העמוד)
1 2 3 4 5 6  המחלקה החינוכית של הפדרציה הציונית של בריטניה הגדולה ואירלנד (אנ')
London: Education department, Zionist federation of Great Britain and Ireland
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303690605171  PLWABN: 9810530852105606  GND: 131926446  ISNI: 0000 0000 9993 3062  LCCN: no93025088  NLG: 153342  SUDOC: 082091102  VIAF: 70076400   WorldCat (עם VIAF): 70076400
טריברג אים שוורצוואלד

| --- | --- |
סמל טריברג אים שוורצוואלדסמל טריברג אים שוורצוואלד

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג
 שטח:  33.33 קמ"ר
 גובה:  684 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,767 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  48°07′51″N 8°13′54″E﻿ / ﻿48.130833333333°N 8.2316666666667°E﻿ / 48.130833333333; 8.2316666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.triberg.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניטריברג(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניטריברג(למפת באדן-וירטמברג רגילה) שטוטגרט מנהיים קרלסרוהה פרייבורג היידלברג היילברון אולם פפורצהיים רויטלינגן בוואריה צרפת שווייץ ריינלנד פפאלץ  הסןטריברג(למפת באדן-וירטמברג מוגדלת) שטוטגרט מנהיים קרלסרוהה פרייבורג היידלברג היילברון אולם פפורצהיים רויטלינגן בוואריה צרפת שווייץ ריינלנד פפאלץ  הסןטריברג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טריברג אים שוורצוואלד (בגרמנית: Triberg im Schwarzwald, מכונה לעיתים בקיצור טריברג) היא עיירה במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה, הממוקמת באזור היער השחור. בשנת 2020 מנתה אוכלוסיית העיירה 4,656 תושבים. העיירה ממוקמת בלב אזור היער השחור בין 500 ל-1,038 מטרים מעל פני הים.
העיירה היא אתר תיירות פופולרי בשל מפלי טריברג הנמצאים בתחומה, אשר הם המפלים הגבוהים ביותר בגרמניה, ובשל שעוני הקוקייה הנודעים המיוצרים בעיירה.
הסופר האמריקני המפורסם ארנסט המינגוויי הזכיר את העיירה בסיפורו הקצר "שלגי הקילימנג'רו".
אתרים בולטים

מוקדי עניין בולטים בתחום העיירה:
מוזיאון היער השחור - במוזיאון מוצגים בתי מלאכה מהעבר, כלי מוזיקה מקומיים ותלבושות מסורתיות
כנסיית מריה אין דר טאן - כנסיית עלייה לרגל בארוקית מהמאה ה-18
שעון הקוקייה הגדול בעולם
מגדל תצפית בגובה 23 מטרים המוקדש לקורבנות העיירה במלחמת העולם הראשונה
גלריית תמונות

שעון הקוקייה הגדול בעולם ממוקם בטריברג
מפלי טריברג
מוזיאון היער השחור
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545160505171  BnF: cb135353065 (data)  GND: 4256371-9  LCCN: n97099228  NKC: ge627129  VIAF: 159907585   WorldCat (עם VIAF): 159907585 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בגרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טריג'נדר

דגל הגאווה הטריג'נדרי
טריג'נדר (באנגלית: Trigender) היא זהות מגדרית א-בינארית המורכבת משלושה מגדרים שונים, לרוב גבר, אישה וא-בינארי או מגדר שלישי, שעשויים להשתנות או לא. השילוב עשוי לכלול מגדרים אחרים מלבד אלה, כגון ביג'נדר ואג'נדר.
אטימולוגיה

המונח הוא הלחם של המילים Tri, "תלת" באנגלית, ו-Gender, "מגדר" באנגלית.
היוצר של המונח לא ידוע. המונח נמצא בשימוש לפחות משנת 1999.
היסטוריה

טריג'נדר הוזכר כאחד משלל זהויות מגדריות א-בינאריות תקפות בטקסט Sexuality and Gender for Mental Health Professionals: A Practical Guide משנת 2013.
ראו גם

פאנג'נדר
הערות שוליים

1 2  Leslie Feinberg, Trans liberation : beyond pink or blue, Boston, Mass.: Beacon Press, 1998, ISBN 0-8070-7950-2
↑  Teaching for diversity and social justice, 2nd ed, New York: Routledge, 2007, ISBN 978-0-415-95199-9
↑  Reader's guide to lesbian and gay studies, Chicago, 2000, ISBN 1-57958-142-0
↑  Alexia Elejalde-Ruiz, For the young, gender is fluid, chicagotribune.com (באנגלית אמריקאית)
↑  "» Trigênero" (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2020-02-02.
↑  "Trigender". Identiversity (באנגלית). נבדק ב-2020-02-08.
↑  "What does trigender mean?". www.definitions.net (באנגלית). נבדק ב-2020-02-08.
↑  "Los 8 términos que te ayudarán a entender las distintas identidades de género". La Vanguardia (בספרדית). 2017-06-30. נבדק ב-2020-02-08.
↑  Christina Richards, Sexuality and Gender for Mental Health Professionals : a Practical Guide., London: SAGE Publications, 2013, ISBN 978-1-4462-8716-3
| טרנסג'נדריוּת  |
| --- | --- | --- |
| זהות מגדרית | א-בינארי/ג'נדרקוויר (אג'נדר • ביג'נדר • טריג'נדר • פאנג'נדר) • אנדרוגיני • טרנסג'נדר (אישה טרנסית, גבר טרנס, נוער טרנסג'נדרי) • טרנסקסואליות • מגדר שלישי (בורנשה • נזילות מגדרית • היג'רה • ח'נית' • Two-spirit) • סיסג'נדר • קתואי • פאפאפין |  |
| היסטוריה | מהומות סטונוול • מהומות קפיטריית קומפטון (ארצות הברית) |  |
| בריאות | דיספוריה מגדרית (בילדים) • היריון טרנסג'נדרי • הסרת שיער • התאמה מגדרית (טיפול הורמונלי להתאמה מגדרית • ניתוח להתאמה מגדרית) • ייעוד מגדרי |  |
| זכויות ומשפט | הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית • טרנספוביה (טרנסמיזוגניה • TERF) • אלימות (אלימות נגד להט"ב • Trans panic) |  |
| חברה ותרבות | אירועים (יום הזיכרון הטרנסג'נדרי • יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי • מצעד הטרנס • שבוע המודעות הטרנסג'נדרי) • אנשים (א-בינארים) • התאבדויות בני נוער • דת (יהדות) • הדגל הטרנסג'נדרי • חרטה • ייצוג במדיה • ספורט |  |
| גישות ותאוריות | ביטוי מגדרי • בינאריות מגדרית • דדניימינג • זהות מגדרית • טרנסמיזוגניה • טרנס-פמיניזם • נון-קונפורמיות מגדרית • סיסג'נדריות • קרוס-דרסינג |  |
| ראו גם | אינטרסקס • מגדר • לימודי מגדר • להט"ב • מין (ייעוד מגדרי) • נטייה מינית |  |
לקטגוריה • לפורטל להט"ב 
ערך זה הוא קצרמרבנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טריגווה בראטלי

טריגווה בראטלי (בנורווגית: Trygve Martin Bratteli;‏ 11 בינואר 1910 - 20 בנובמבר 1984) עורך עיתון ופוליטיקאי במפלגת העבודה הנורווגית, שעמד בראש המפלגה בשנים 1965–1975, וכיהן כראש ממשלת נורווגיה במרבית התקופה שבין 1971 ל-1976. בשנת 1978 הוא עמד בראש המועצה הנורדית.
ביוגרפיה

בראטלי נולד באי במחוז וסטפולד דרומית לאוסלו. בצעירותו הוא עבד בדייג, כריית פחם ועבודות בנייה. בין השאר הוא יצא עם ספינה של צייד לווייתנים לאזור איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. בשנת 1933 פגש את אוסקר טרופ שביקש ממנו לערוך עיתון מקורב למפלגת העבודה הנורווגית. במקביל הוא היה פעיל במפלגת העבודה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף למאבק נגד הכיבוש הנאצי. הוא נעצר בשנת 1942 בין עצורי לילה וערפל, ונכלא במחנות ריכוז שונים, בהם מחנה הריכוז נאצוויילר-שטרוטהוף, בו היה בשנים 1943–1945. הוא השתחרר ב-5 באפריל 1945 במבצע האוטובוסים הלבנים.
בשנים 1951–1955 ושוב בשנים 1956–1960 הוא כיהן כשר האוצר של נורווגיה. בשנות ה-60 כיהן כשר התחבורה וסגן יושב ראש מפלגת העבודה. לאחר ההפסד של מפלגת העבודה בבחירות בשנת 1965, בהן ירדה המפלגה מ-74 ל-68 מושבים, מונה בראטלי לראש המפלגה. בבחירות בשנת 1969 עלתה המפלגה חזרה ל-74 מנדטים, אולם חזית השמאל איבדה את שני המושבים שלה וממשלת הימין המשיכה לשלוט.
במרץ 1971 הקים ממשלת מיעוט שנשענה על 74 חברי מפלגתו. כראש ממשלה הטיל בראטלי את מלוא כובד משקלו בעד הצטרפות נורווגיה לאיחוד האירופי ולקראת משאל עם בנושא בספטמבר 1972 הודיע שיתפטר אם עמדתו לא תתקבל. במשאל העם נחל בראטלי תבוסה והוא התפטר. לאחר הבחירות, בספטמבר 1973, שב בראטלי לראשות הממשלה הודות לקואליציה של מפלגתו עם מפלגות השמאל האחרות. בראטלי ביקר את התנהגות התביעה הנורווגית בפרשת לילהאמר וטען שהיא סיבכה ללא צורך את המוסד. הוא גם הצהיר שהפרשה לא תפגע ביחסי ישראל–נורווגיה.
בספטמבר 1975, לאחר המשך ירידתה של מפלגת העבודה שהתבטאה בבחירות המקומיות בנורווגיה, הודיע בראטלי על כוונתו להתפטר בינואר 1976, כדי להעביר את ההנהגה לדור הצעיר של המפלגה. בינואר 1976 העביר את ראשות הממשלה לידי אודוור נורדלי.
הערכה

בראטלי נחשב לידיד של ישראל ובמיוחד לידיד אישי של גולדה מאיר. בשנת 1978 הוא הגיע לישראל כדי להשתתף בהלווייתה.