stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יולן כהן
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 2014 החלה כהן את הקריירה העיתונאית שלה, בחברת קסטינה, שם עבדה תחילה כתחקירנית במגוון תוכניות, ובהמשך הצטרפה כחברת צוות וכתחקירנית בתוכנית היומית "אנשים" בערוץ 2 אצל הזכיינית קשת, בהנחיית חיים אתגר.
בשנת 2016 הצטרפה לחברת החדשות כתחקירנית בחדשות סוף השבוע בהגשת דנה ויס. בתפקידה זה פורסמו מספר תחקירים וראיונות בלעדיים שיזמה וערכה, בהם "פרשת תינוק המריבה" – ראיון ראשון ובלעדי עם אביו של ילד שנמסר לאימוץ ללא ידיעתו. בנוסף, יזמה תחקירים רבים יחד עם העיתונאי יוסי מזרחי, בהם תחקיר על הקבוצה של נילי בכר – מתקשרת שסחפה אחריה ישראלים רבים וכללה קבוצות של מאות תלמידים, בהם שרי אריסון ואחרים. כהן ערכה עשרות תחקירים כעיתונאית סמויה כדי לחשוף עוולות ושחיתויות. כך, לדוגמה, התחזתה לאישה המעוניינת לעבוד בחשפנות ומגיעה לריאיון עבודה במועדון חשפנות, ותוך כדי כך סיפקה לציבור תיעוד מהנעשה מאחורי הקלעים של מועדוני החשפנות. בד בבד, יחד עם יוסי מזרחי, חשפה את השיטה לקיצורי תורים לוועדי העובדים הגדולים בצפון, בבתי חולים, בתמורה לתרומות נדיבות.
בשנת 2017 ערכה, יחד עם העיתונאים חיים ריבלין ועמרי מנשה, סדרת תחקירים, שחשפה את הקשר הבעייתי בין משרד הבריאות לחברות הטבק והעישון. במסגרת התחקיר הקימה כהן חברת סיגריות פיקטיבית לייבוא סיגריות אלקטרוניות, ואף הצליחה לתעד כיצד מאכער המקורב לסגן שר הבריאות יעקב ליצמן מצליח לארגן פגישות עם צמרת משרד הבריאות ואף עם סגן השר עצמו תמורת מעטפות כסף.
בשנת 2018 מונתה כהן לכתבת בחברת החדשות וב"תוכנית חיסכון". במסגרת זו התמחתה בפרסום תחקירים הנוגעים לעוולות צרכניות ובריאותיות. כך, לדוגמה, חשפה רשתות בתי הקפה הממחזרות אוכל, חיידקים מזהמים ברשתות מזון, תחקירים נגד רופאים מתחזים ועוד.
במהלך מגפת הקורונה העולמית, החלה לשמש כתבת בריאות והרבתה לפרסם את ההנחיות, ההגבלות, ההקלות, מועדי החיסונים ועדכונים וחשיפות בנושא הנגיף, כגון גילוי זנים חדשים. עם התרבותם של מקרי ההטעיות ברשתות החברתיות הנוגעות לנגיף הקורונה ולחיסונים כנגדו, החלה כהן לפרסם סדרת כתבות על המלחמה בפייק ניוז בנושא הקורונה וחיסוני הקורונה. בין הפרשיות שחשפה, ב"תוכנית חיסכון" ובמהדורה המרכזית, הייתה פרשת איתמר גרוטו וטדי שגיא, שבה העניק פרופ' גרוטו פטור מבידוד קורונה למיליארדר בצעד מעורר מחלוקת. עוד הובילה סדרת חשיפות על אנשי ציבור, בהם השר לשעבר יואב גלנט, השר אביגדור ליברמן, הח"כים מיקי לוי, דוד ביטן וגדי יברקן, אשר הפרו את הנחיות הקורונה בזמן ימי הסגר. כהן אף ליוותה את אפיק סוויסה, החולה הצעיר הראשון שאושפז במצב קשה מאוד, בכל מסעו הארוך בדרך להחלמה.
בספטמבר 2022 חשפה את מחדל ההפריה באסותא ראשון לציון, פרשה שבמרכזה עמדה אישה שעברה הפריה חוץ-גופית וגילתה בחודש השמיני להריונה שהחזירו לה עובר ששייך לזוג אחר. כהן אף ראיינה לראשונה את הזוג שלו קרה המחדל.
מאז 7.10 כהן, השמיעה את זעקת משפחות הנרצחים, הנופלים והחטופים וחשפה תיעודים ופרשיות שעוררו הדים בארץ ובעולם. כהן חשפה תיעודים בלעדיים מתוך מצלמות המחבלים, עדויות על הטרדות מיניות מצד המחבלים בטבח הנובה והקלטות של בכירים מהדרג הצבאי והמדיני.
כהן זכתה בפרס המכון הישראלי לעיתונות לשנת 2024 על השמעת קולן של משפחות החטופים והנרצחים במלחמת חרבות ברזל.
חיים אישיים

בשנת 2017 נישאה לאיש העסקים והתקשורת שי בן מאור. הזוג מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  יפעת הללי אברהם,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'‏אני גאה בזה שניקיתי בתים עם אמא. זה מה שלימד אותי לעבוד קשה, באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2023
↑  כתבת חדשות 12 חושפת: "אמא שלי עברה עינויים במכות חשמל", באתר אייס, 26 באפריל 2023
↑  https://twitter.com/yollancohen/status/1651116798551392256, X (formerly Twitter)
↑  יולן כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'‏אימי חוותה על בשרה את זוועות משפחת אסד בסוריה. יהודים רבים לא שרדו כדי לספר, באתר ‏מאקו‏, 11 בדצמבר 2024
↑  רותי שילוני,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏פרשת "תינוק המריבה" - האב מדבר: "הילד הזה שלי, לא שלכם", באתר ‏מאקו‏, 19 בנובמבר 2016
↑  יוסי מזרחי,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'‏"מנסים להפוך אותך לסוג של זומבי", באתר ‏מאקו‏, 30 ביולי 2016
↑  יוסי מזרחי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'‏תורים מקוצרים לוועדים? המשטרה תבדוק, באתר ‏מאקו‏, 7 באוגוסט 2016
↑  חיים ריבלין,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'‏החברה הפיקטיבית והפגישה עם השר, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2017
↑  יולן כהן: התגלו 5 מקרים נוספים "ותיקים" של זן הקורונה החדש AY4.2 בישראל, באתר hm-news.co.il
↑  יולן כהן,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'‏משרד הבריאות נגד הרופאים שמפיצים פייק-ניוז: יזומנו לבירור ושימוע, באתר ‏מאקו‏, 26 בספטמבר 2021
↑  יולן כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'‏חשיפה: המיליארדר, החגיגות, הפטור מבידוד - והדרישה של השר לבדיקה, באתר ‏מאקו‏, 10 ביוני 2020
↑  יולן כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'‏הפוליטיקאים שוב מפרים הגבלות: ח"כ מיקי לוי בילה בבית בנו בערב החג, באתר ‏מאקו‏, 4 באוקטובר 2020
↑  יולן כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'‏פרסום ראשון: אישה בהיריון מתקדם גילתה שהעובר שהוחזר לה בטיפולי הפוריות - לא שלה, באתר ‏מאקו‏, 14 בספטמבר 2022
↑  יולן כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'‏בת משפחה של חטוף לנתניהו: "תחתום על העסקה"; רה"מ בתגובה: "איזו עסקה יש על הפרק?", באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2024
↑  חן ארצי סרור, ג'וש בריינר, יולן כהן ומיכאל שמש - זוכי פרס המכון הישראלי לעיתונות ולתקשורת, באתר וואלה, 28 בינואר 2025
הסנדלר והגמדים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  האחים גרים
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  מעשייה, סיפור עם
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1812
הסנדלר והגמדים (בגרמנית: Die Wichtelmänner "השדונים") היא סדרת אגדות שנאספו על ידי האחים גרים (KHM 39) על סנדלר עני המקבל עזרה בלתי צפויה מגמדים חרוצים.
הסנדלר והגמדים הוא הסיפור הראשון מבין שלוש האגדות המופיעות בסיפור מספר 39 של האחים גרים.
הסיפור הראשון הוא מסיווג ארנה-תומפסון 503 ('גמדים חרוצים'). השני הוא מסיווג ארנה-תומפסון 476 ('סנדקית לגמדים'). הסיפור השלישי הוא מסיווג ארנה-תומפסון 504 ('השינוי').
מקור

סדרת הסיפורים פורסמה על ידי האחים גרים במהדורה הראשונה של Kinder- und Hausmärchen" (1812)" ("מעשיות הילדים והבית"), כסיפור מס' 39.
במהדורה הראשונה, שלושת הסיפורים נקראים "הסנדלר שעבדו בשבילו", "הנערה המשרתת ששימשה כסנדקית", ו"האישה שהחליפו את בנה", אם כי האחים גרים לא נתנו כותרות לסיפורים בודדים במהדורות מאוחרות יותר.
תקציר הסיפורים > סיפור ראשון

לסנדלר עני נשאר מעט עור שהוא יכול היה לייצר רק זוג נעליים אחד. ערב אחד, הוא הלך לישון כשהוא משאיר את פיסות העור הלא גמורות על שולחנו. בבוקר למחרת, הוא מצא את הנעליים גמורות ועשויות היטב על שולחן העבודה שלו. עד מהרה נכנס לקוח לחנות והציע יותר מהמחיר הרגיל, שכן הוא חיבב את הנעליים. הסנדלר השתמש בכסף כדי לקנות עור לנעליים נוספות, שגם אותן הוא השאיר הלילה. שוב פיסות העור הופכות לנעליים יפות בבוקר.
ערב אחד, זמן קצר לפני חג המולד, אמר הסנדלר לאשתו, "למה שלא נישאר ערים הלילה ונראה מי עוזר לנו", ואשתו הסכימה. הם הסתתרו בפינת החדר וראו שני גברים קטנים עובדים במהירות ובזריזות על הנעליים, ואז בורחים לאחר שעבודתם הסתיימה.
למחרת בבוקר אמרה אשתו: "האנשים הקטנים הפכו אותנו לעשירים. אנחנו חייבים להראות להם את תודתנו. הם מתרוצצים בלי כלום, קופאים". היא הציעה להכין בגדים, והסנדלר הסכים להכין זוג נעליים לכל אחד מהם. שניהם לא הפסיקו עד שסיימו את העבודה, ואז הסתתרו שוב. בלילה שלאחר מכן, בני הזוג ראו את הגברים הקטנים מאושרים כשניסו את הבגדים והנעליים הקטנים והיפים; הם רקדו מחוץ לבית ולא חזרו, אבל הסנדלר המשיך להצליח ולשגשג בעסקיו.
תקציר הסיפורים > סיפור שני

נערה משרתת ענייה וחרוצה טאטאה את הבית וניערה את המטאטא על ערימה גדולה מחוץ לדלת כשמצאה מכתב על הערימה. מכיוון שלא ידעה לקרוא, לקחה המשרתת את המכתב אל אדוניה. הם סיפרו לה שהיא הוזמנה לטקס הטבלה של שדונים והיא מתבקשת להיות הסנדקית של השדון התינוק. הנערה היססה בהתחלה, אבל בעליה משכנע אותה לבסוף.
הנערה המשרתת מובלת על ידי השדונים אל מעמקי ההר, שם הכל היה קטן יותר אבל גם מקושט יותר. הנערה עוזרת בטקס ההטבלה ומבקשת לעזוב, אך השדונים משכנעים אותה להישאר איתם שלושה ימים. השדונים עשו הכל כדי לשמח אותה בשלושת הימים האלה, אבל הילדה שוב מבקשת לעזוב. האנשים הקטנים נותנים לה זהב ומשלחים אותה לדרכה. כשחזרה הביתה, למדה הנערה המשרתת שהיא לא בילתה שלושה ימים עם השדונים אלא שבע שנים..
תקציר הסיפורים > סיפור שלישי

לאישה אחת לקחו את הילד מהעריסה והחליפו אותו בשדון תינוק. השכנה יעצה לה לשים את השדון תינוק על האח, להדליק את האש באח, ולהרתיח בסיר מים שתי קליפות ביצים. מעשה זה אמור היה להצחיק את השדון תינוק, ואם הוא יצחק, הוא יוחלף בחזרה בתינוק המקורי. האישה עשתה כדברי שכנתה, והשדון תינוק אכן החל לצחוק על בישול קליפות הביצים. לפתע הופיעה חבורה של שדונים קטנים, הביאה את הילד האמיתי, הניחה אותו על האח ולקחה את השדון התינוק.
ראו גם

מעשיות האחים גרים
לקריאה נוספת

האחים גרים, תרגם יצחק אבנון, איירה איזה הרשקוביץ, הסנדלר והגמדים, הוצאת עמיחי, 1960
האחים גרים, תרגם אברהם לוין, אייר ג'יו-פן, הסנדלר והגמדים ועוד אגדות, הוצאת מ. מזרחי, 1966
האחים גרים, עבדה נעה ספרבר, איירה נורית מזרחי, הסנדלר והגמדים, הוצאת קוראים, 2005
האחים גרים, תרגמה חנה לבנת, אייר ג'ים למרש, הסנדלר והגמדים, הוצאת כנרת זמורה ביתן דביר, 2008
האחים גרים, עבדה שלומית הנדלסמן, הסנדלר והגמדים, הוצאת קוראים, 2014
הערות שוליים

1 2 3 4 5  D. L. Ashliman, The Elves, University of Pittsburgh, ‏2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172382506  LCCN: n79141463  MusicBrainz work: 4746de63-52b7-4cbd-a60e-df765ae54124  VIAF: 181845049   WorldCat (עם VIAF): 181845049
גל פרא

גל ענק בחזית ספינת משא
גל פרא (באנגלית: Rogue wave), המכונה לעיתים "גל משוגע" או "גל קיצוני", הוא גל ים חריג בגודלו המתהווה באופן ספונטני על פני האוקיינוסים ומהווה איום אף לאוניות גדולות. באוקיינוגרפיה גל פרא מוגדר כגל שגובהו כפול מן הגובה הממוצע של שליש הגלים הגבוהים ביותר, שנמדדו ותועדו (מדד SWH).
ממצאים אנקדוטליים על קיום גלי פרא נמצאו בעדויות ספנים ובנזקים שאירעו לספינות בלב ים, אולם מדידה מדעית ראשונה של גל פרא, אשר הוכיחה את קיומו, בוצעה ב-1 בינואר 1995 באסדת קידוח נפט בים הצפוני, בשם דרופנר (Draupner). מדידת גובה הגל במכשור שעל האסדה אוששה על ידי הנזקים שנגרמו לאסדה על ידי הגל.
מחקר שנעשה על ידי שימוש בלווייני ראדאר של סוכנות החלל האירופאית בשנת 2001 זיהה באוקיינוסים מספר גלים ענקיים, על פי חתימת הרדאר שלהם, אשר עשויים להעיד על היווצרות גלי פרא באופן קבוע וספונטני באוקיינוסים.
רקע

גלים חריגים הם תופעה שמתרחשת במים פתוחים, שבה רוחות, זרמים, ונסיבות אחרות גורמות להיווצרות גל גדול בהרבה מהגל הגדול "הממוצע" באותו זמן ומקום. הפיזיקה הבסיסית שמאפשרת תופעות כמו גלים חריגים היא שגלים שונים יכולים לנוע במהירויות שונות, ולכן ,בנסיבות מסוימות הם יכולים "להצטבר". בעומק האוקיינוס המהירות של גל פרופורציונלית לשורש הריבועי של אורך הגל - מרחק בין שיא לשיא בין גלים סמוכים. עם זאת, מצבים אחרים יכולים גם להוליד גלים חריגים, במיוחד מצבים כאשר השפעות לא-ליניאריות או חוסר יציבות יכולות לגרום לאנרגיה לנוע בין גלים ולהתרכז בגל גדול במיוחד לפני חזרה לתנאים "נורמליים".
תיאורי גלים חריגים נחשבו בעבר לאגדות ובאמונות ימאיםולא היו הוכחות מוצקות לקיומם. החל מסוף המאה ה-20 הוכח שגלים חריגים קיימים, וידועים כתופעה טבעית באוקיינוס. עדות ראייה של יורדי ים ונזקים שנגרמו לכלי שיט מראים שהם מתרחשים. העדות המדעית הראשונה לקיומם הגיעה עם הקלטת גל חריג על ידי פלטפורמת גורם, במרכז הים הצפוני בשנת 1984. בהקלטה זוהה גל בולט בגובה של 11 מטר, במצב ים נמוך יחסית. תשומת הלב של הקהילה המדעית הופנתה למדידה הדיגיטלית של גל חריג שנקלטה בפלטפורמת Draupner בים הצפוני ב-1 בינואר 1995. התופעה שנקראת "גל דראופנר", היה לו גובה גל מרבי מתועד של 25.6 מטר. במהלך אותו אירוע, גרם הגל נזק קל לרציף בגובה הרבה מעל פני הים. דבר המאשר את תקפות הקריאה שנעשתה על ידי חיישן לייזר מכוון למטה.
קיומם של גלים חריגים אושר מאז גם על ידי סרטוני וידאו, תצלומים, תמונות לוויין, ומכ"ם של פני האוקיינוס.
מאגדה למציאות

במשך תקופה ארוכה נחשבו סיפורים על גלי פרא כאגדות, אולם החל מן העשור האחרון של המאה ה-20 החל להיאסף מידע מדעי המוכיח כי מדובר בתופעת טבע לא נדירה, המתרחשת באוקיינוסים, אלא שלרוב, אוניות וספינות ענק נתקלות בה לעיתים נדירות.
אין זה מחזה נדיר לראות גלי סערה באוקיינוס המגיעים לגובה 7 מטר ובסערות עזות אף ל-15 מטר. אולם לאורך דורות כלל הפולקלור של ימאים סיפורים על גלי ענק מפלצתיים המגיעים בגובהם לכ-30 מטר (בדומה לגובהו של בניין ממוצע בן 10 קומות), היכולים לכאורה להופיע לפתע ללא כל אזהרה באמצע הים, בניגוד לכיוון הזרמים וכיוון הגלים הממוצעים, ולעיתים אף במזג אוויר בהיר ויפה ועם ים "שקט".
על פי הפולקלור, גלים כאלה נראו כמעט כקיר אנכי של מים שלפניו שפל כה עמוק עד שזכה לכינוי "חור בים". סיכויי הינצלותה של אונייה הנתקלת בגל בעל עוצמה שכזו הם קלושים. גל עצום כזה מפעיל לחץ העלול להגיע ל-100 טון למטר רבוע על גוף האונייה וכמעט לבטח היא תשקע בים בתוך שניות. אוניות רגילות מתוכננות לשרוד ללא פגע סערות עם גובה גלים של לפחות 15 מטר ולחץ של לפחות 15 טון למטר רבוע על גוף האונייה.
אוניות הבנויות לחציית אוקיינוסים יכולות אף לעמוד בגלים בגבהים של לפחות 20 מטר, עם לכל היותר נזק כלשהו לשלד הספינה, אך מבלי שתטבע.
במשך תקופה ארוכה התייחסו מדענים לסיפורי הימאים על גלי ענק פראיים כסיפורי פולקלור שאין להם בסיס במציאות, תוך שהם מצביעים על מודלים מתמטיים מהם נובע כי גלי אוקיינוס שגובהם מעל 15 מטר הם אירוע כה נדיר שהוא עלול להתרחש "אחת ל-10,000 שנה".
טביעתן הפתאומית של ספינות ענק בלב אוקיינוסים, ללא הסבר מספק אחר, יוחסה לעיתים קרובות לגלי פרא. אולם, אף שמדובר בהסבר אפשרי לטביעת ספינות פתאומית, עד היום לא הוכחה השערה זו, היות שבאותם מקרים לא נותרו עדויות אנשי צוות לאחר טביעת הספינה. אחד האירועים הבודדים שבהם קיימות ראיות עקיפות, המצביעות על גל פרא כגורם לטביעת ספינה, הוא טביעתה של ספינת המשא "מינכן" (MS München) בשנת 1978. הספינה, אשר הייתה רק בת שש שנים בעת טביעתה, טבעה לפתע בלב-ים ללא ניצולים. בין שרידיה המעטים נמצאה סירת הצלה, אשר בעיתות שגרה הייתה תלויה בגובה 20 מטר מעל פני המים ואשר לא שוגרה מן הספינה בטרם טביעתה. אחד מן הפינים המחברים את הסירה אל גוף האוניה נמצא כשהוא מעוקם. לנוכח ראיה זו הסיק בית דין ימי אשר דן בנסיבות הטביעה, כי היא נגרמה כתוצאה מ"מזג אוויר גרוע שבמהלכו התרחש אירוע חריג". לדעת מומחים היה זה גל פרא אשר הפך את הספינה על צידה וגרם לטביעתה.
מידע שהתקבל ממכשור על גבי מצופים אשר עגנו במפרץ מקסיקו בעת סופת ההוריקן קתרינה הצביע אף הוא על קיומם של גלי ענק בעת הסופה. הדעה המקובלת היום היא כי גלי ענק נוצרים בכל האוקיינוסים בעולם פעמים רבות מדי שנה. גילוי זה הניע בחינה מחודשת באשר לסיבות להיווצרות גלים אלה וכן בחינה מחדש של השלכות גילוי זה על הנדסת ספינות המפליגות בלב אוקיינוסים.
יש להבחין בין גל פרא לבין צונאמי. גלי צונאמי הם גופי מים גדולים הנעים למרחקים גדולים, במהירות ובגובה אשר כמעט ולא ניתן להבחין בו בעומק הים. הצונאמי הופך לגורם סכנה רק כאשר הוא מתקרב לחוף ולכן אינו מהווה סכנה לספינות בלב ים. כך, הספינות היחידות שטבעו בעת הצונאמי שנוצר לאחר רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004), היו אלה שעגנו בנמלים.
מנגד, גל פרא הוא אירוע מוגבל יחסית במקום ובזמן, המתרחש בדרך כלל בלב ים, ושם הוא עלול להיות מסוכן מאוד. חוסר האמון בדיווחים על גלים חריגים, נבע ממיעוט העדויות והעדר הסבר הגיוני לתופעה. עד הופעתן של אוניות פלדה בעלות דופן כפולה במאה ה-20 אנשים שנתקלו בגלים גבוהים של 30 מטר בדרך כלל לא שרדו בכדי להעיד על התופעה.
מפגשים עם גלי פרא

לעיתים קרובות, בתרבות הפופולרית, גל ענק מקוטלג באופן שגוי כגל פרא, בעוד שלא הוכח ולרוב לא ניתן לקבוע שהאירוע המדווח הוא גל פרא במובן המדעי. כלומר בעל אופי שונה מאוד במאפיינים מן הגלים שמסביב באותו מצב ים ועם הסתברות נמוכה מאוד להתרחשות לפי תהליך מקרי ארגודי התקף עבור תאוריית הגלים הליניאריים.
מפגשים עם גלי פרא > המאה ה-19

בשנת 1826, המדען הצרפתי קפטן ז'ול דומונט ד'אורוויל דיווח על גלים בגובה של 33 מטר באוקיינוס ההודי עם שלושה חוקרים עמיתים כעדים. ולמרות זאת הוא נעשה ללעג על ידי מדען אחר פרנסואה אראגו. באותה תקופה רווחה הדעה ששום גל לא יכול לחרוג מ-9 מטר. דומונט ד'אורוויל, בסיפורו, הביע את הדעה שהגלים הגיעו לגובה של 'לפחות 80 עד 100 רגל'. בעידן שבו הובעו דעות ששום גל לא יעלה על 30 רגל, ההערכות של דומונט ד'אורוויל התקבלו, כך נראה, בספקנות מסוימת.
מגדלור אי הנשר 1861 – מים ניפצו את זכוכית המגדל המזרחי של המבנה והציפו אותו, מה שמרמז על גל שעלה על הצוק בגובה 40 מטר עד גובה החלון לפחות.
מגדלור פלנן (Flannan Isles Lighthouse) 1900 – שלושת שומרי המגדלור נעלמו לאחר סערה. ציוד שנפגם מעוצמת הגל נמצא בגובה 34 מטר מעל פני הים.
מפגשים עם גלי פרא > המאה ה-20

אוניית הנוסעים הגרמנית "הנסיך וילהלם" (SS Kronprinz Wilhelm) ב-18 בספטמבר 1901 הייתה אז אונית הנוסעים המודרנית ביותר בתקופתה זוכת פרס "הרצועה הכחולה" במסע הבכורה שלה משרבורג לניו יורק נפגעה על ידי גל ענק. הגל הכה את האונייה חזיתית.
אוניית הנוסעים הבריטית לוסיטניה (RMS Lusitania) – בליל ה-10 בינואר 1910, פגע גל של 23 מטר בחרטום האונייה וגרם נזק בסיפון הצופים וניפץ את חלונות הגשר.
במסע הסירה ג'יימס קיירד נתקל ארנסט שקלטון בגל שהוא כינה "ענק" בזמן השייט בסירת הצלה מאי הפיל לאי דרום ג'ורג'יה.
אוניית הנוסעים הבריטית "הומריק" (RMS Homeric (1913)) נפגעה בשנת 1924 מגל של 24 מטר בזמן הפלגה בסערת הוריקן מול החוף המזרחי של ארצות הברית. הגל פצע שבעה אנשים, ניפץ חלונות ואשנבים רבים, סחף את אחת מסירות ההצלה וניתק כיסאות ואביזרי סיפון אחרים מהחיבורים שלהם.
אוניית צי ארצות הברית "רמפאו" (USS Ramapo (AO-12)) – נפגעה בשנת 1933 מגל שגובהו 34 מטר.
האונייה "המלכה מרי" בשנת 1942 - נדחקת מהצד על ידי גל 28 מטר. קיבלה הטיה כ-52 מעלות לזמן קצר לפני שחזרה והתיישרה.
האונייה האיטלקית "מיכאלאנג'לו" סופגת בשנת 1966 מכה מגל פרא של 24 מטר. חלון זכוכית כבדה התנפץ, מעל קו המים. שלושה אנשים מצאו את מותם, נבקע חור במבנה העליון.
אונית המשא האמריקית "אדמונד פיצגרלד" (Edmund Fitzgerald) טבעה בשנת 1975 בימת סופריור עם כל 29 אנשי צוותה. דו"ח של משמר החופים האשים את כניסת המים לפתחים, שמילאו בהדרגה את ההחזקה, או לחלופין טעויות בניווט. עם זאת, ספינה סמוכה אחרת, (Arthur M. Anderson), נפגעה באותו זמן דומה משני גלים חריגים ואולי גם שלישי, ונראה היה שהדבר גרם לטביעה כעבור כעשר דקות.
אוניית המשא הגרמנית "מינכן" (MS München) – אבדה בשנת 1978 בים עם כל 28 אנשי צוותה. והותירה רק שברים מפוזרים וסימני נזק פתאומי כולל כוחות קיצוניים 20 מעל קו המים. סביר כי טבעה בגלל גל פרא, כנראה היה מעורב יותר מגל אחד.
(Esso Languedoc) בשנת 1980 שטף גל בגובה 30 מטר את הסיפון המכלית הצרפתית ליד דרבן, דרום אפריקה. הגל צולם על ידי הקצין הראשון.
ה"דרבישייר" (MV Derbyshire) אבדה בשנת 1980 בסערת "טייפון אורכיד" מדרום ליפן יחד עם כל הצוות שלה. מחקר אינו שולל שנתקלה בגל פרא.
מגדלור פאסטנט בים האירי נפגע בשנת 1985 על ידי גל פרא בגובה 48 מטר.
גל Draupner בשנת 1995 הגל החריג הראשון שאושר באמצעות ראיות מדעיות, היה לו גובה מרבי של 26 מטר.
אוניית הנוסעים הבריטית (Queen Elizabeth 2) – נתקלה ב-1995 בגל פרא בגובה 29 מטר בצפון האוקיינוס האטלנטי, במהלך "הוריקן לואיס". רב החובל תיאר שהגל "יצא פתאום מהחושך ונראה כמו הצוקים הלבנים של דובר."
בחודש פברואר 2000 נתקלה ספינת מחקר אוקיינוגרפי בשקע רוקל (Rockall Trogh), מערבה לסקוטלנד, בגלים הגבוהים ביותר שתועדו אי פעם במכשור מדעי בים הפתוח, הגבוה שבהם היה בגובה 29.1 מטר מפסגת הגל ועד לשפל, אולם גל זה לא התאים להגדרת "גל פרא" היות שהגובה הממוצע של שליש הגלים הגבוהים שנמדדו באותה עת היה 18.5 מטר (יותר ממחצית גובה הגל הגבוה ביותר).
מפגשים עם גלי פרא > המאה ה-21

מעבדת המחקר של צי ארצות הברית זיהו בשנת 2004, באמצעות חיישן לחץ בקרקעית האוקיינוס גל חריג שנגרם על ידי הוריקן איבן במפרץ מקסיקו. הגל היה בסביבות 27.7 מטר מפסגה לשפל, ואורך כ-200 מטר. דגמי המחשבים שלהם גם הצביעו על כך שייתכן שהגלים עברו את ה-40 מטר בעין הסערה.
בלדה אלאוטית, בים ברינג, בשנת 2005 צילומים של מה שמזוהה כגל חריג מופיעים בפרק של הסרט. הגל פוגע בספינה בלילה ומשתק את הכלי, מה שגורם לספינה לנטות לזמן קצר על צידה.
בשנת 2006, חוקרים מהמכון הימי של ארצות הברית החזיקו בתיאוריה שגלים פראיים עשויים להיות אחראים לאובדן בלתי מוסבר של מטוסים בטיסות נמוכות, כגון משמר החופים של ארצות הברית מסוקים במהלך משימות חיפוש והצלה.
האונייה (Louis Majesty) נפגעה בחודש מרץ 2010 בשלושה גלים רצופים של 8 מטר בעת חציית מפרץ ליון בהפלגה בים התיכון בין קרטחנה (ספרד) ו-מרסיי (צרפת). שני נוסעים נהרגו מזכוכית חלון טרקלין שנופץ על ידי הגל השני והשלישי. הגלים, שפגעו ללא אזהרה, כולם היו גבוהים באופן חריג ביחס לגלי הים בזמן התקרית.
בשנת 2019, יצר "הוריקן דוריאן" גל פרא בגובה 30 מטר ליד ניופאונדלנד.
שכיחות

מידע שהתקבל מלוויינים בשנים האחרונות מאשש את הטענה כי גלים עד לגובה של 30 מטר שכיחים הרבה יותר ממה שנחזה על פי תורת ההסתברות, העושה שימוש בהתפלגות ריילי לצורך חיזוי גובה גלים. בפרויקט מקסווייב (MaxWave) של סוכנות החלל האירופאית נחקרו פני האוקיינוס באמצעות צילומי שני לווייני ראדאר, לאורך תקופה של שלושה שבועות בשנת 2001. במחקר תועדו 30,000 צילומים של קטעים שממדיהם 10X5 ק"מ בכל פעם, סך הכל תועד שטח של 1.5 מיליון קמ"ר מפני הים. עשרה גלי ענק (מעל גובה של 25 מטר) זוהו בתמונות הללו, גל ענק אחד בממוצע ל-150,000 קמ"ר משטח פני הים. המחקר הוכיח כי תופעת גלי הפרא איננה נדירה ומתרחשת באופן טבעי באוקיינוסים.
בינואר 2018 תועד גל פרא מול חופי ישראל. התיעוד נשען על מדידות מד הגלים ועל מחקר שהחל במכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון.
בשנת 2022 ב-9 בדצמבר נהרגה נוסעת אמריקנית מגל פרא שפגע בספינת טיולים ששטה לכיוון אנטארקטיקה.
גורמים

תופעת גלי פרא נמצאת עדיין בשלבי מחקר ראשוניים יחסית, וגורמיה של תופעה זו טרם התבררו עד תומם. עם זאת, מן המידע שנאסף עד כה, נמצא כי גלי פרא מתרחשים בשכיחות גבוהה יותר במקום שבו זרמי ים חזקים נעים נגד הכיוון הכללי של הגלים. מסיבה זו, האזור הסמוך לכף אגולס מול הקצה הדרומי של יבשת אפריקה הוא אזור המועד לגלי פרא. אולם, כיוון שהסבר זה אינו מספק לגבי גלי פרא שנמצאו באזורים אחרים של האוקיינוסים, נראה שקיימים גורמים נוספים לתופעה.
סיווג גלי פרא

עד היום זוהו שלושה סוגים של גלי פרא:
"קיר מים" - גל פרא הנע באוקיינוס עד למרחק של 10 ק"מ.
"שלוש אחיות" - קבוצה של שלושה גלי פרא עוקבים.
"גל סערה פראי בודד" היכול להתנשא לגובה הגדול פי ארבעה מגובה הגלים האחרים שסביבו, והוא נעלם בתוך שניות.
ראו גם

גלי ים
אוקיינוגרפיה
צונאמי
המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית
הערות שוליים

↑  Freak Wave - programme summary תוכנית ששודרה ביום 14 בנובמבר 2002 ב-BBC.
↑  Were extreme waves in the Rockall Trough the largest ever recorded?
↑  כיום קראון איריס, של חברת מנו ספנות.
↑  Rogue Waves: Results of the MaxWave Project, asmedigitalcollection.asme.org
↑  Freak waves spotted from space ידיעה על המחקר באתר ה-BBC, מיום 24 ביולי 2004
↑  Ship-sinking monster waves revealed by ESA satellites המחקר על גלי פרא באתר סוכנות החלל האירופאית.
גל מתואר כצונאמי, הגל המאיים ב"הגל הגדול מול קנאגאווה" מאת הוקוסאי דוגמה לגל חורג גדול.
רישום מודד הגלים של אסדת קידוח הנפט דרופנר, מיום 1 בינואר 1995, בו תועד גל פרא שגובהו בולט באופן קיצוני מעל גלי הסערה. גובהו הוערך ב-18.5 מטר, פי שלושה מן הגובה הממוצע של שאר הגלים בסרט תיעוד זה.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מגדלור פלנן
אוניית הנוסעים הגרמנית הנסיך וילהלם.
אוניית המשא האמריקית "אדמונד פיצגרלד".
האוניה לואיס מג'סטי - קראון איריס, בשנת 2018
דובאי (עיר)

פנורמה של דובאי
דובאי (בערבית: دبيّ, תעתיק מדויק: דֻבַּיְּ) היא העיר המאוכלסת ביותר באיחוד האמירויות הערביות וכן הבירה של אמירות דובאי. העיר, ששוכנת על חופו הדרום-מזרחי של המפרץ הפרסי, היא מרכז כלכלי ותחבורתי בינלאומי, וב-2012 הוגדרה כעיר עולם בדרגה אלפא+ על ידי GaWC.
היסטוריה

האזכור הראשון של השם "דובאי" כשמו של המקום הוא ב"לקסיקון הגאוגרפי לארצות ומקומות" (ער') מ-1095 של הגאוגרף וההיסטוריון הערבי-אנדלוסי אל-בכרי, אם כי היישוב עצמו עוד לא היה קיים אז.
היישוב עצמו החל להתפתח ככפר דייגים ומרכז מסחרי לאחר כמה מאות שנים. החל מ-1820 החלו השייח'ים של דובאי, כמו של יתר היישובים באזור, לחתום על הסכמי שלום עם האימפריה הבריטית וביניהם. לאורך המאה ה-19 התהדקו ההסכמים עד שבסופו של דבר נוצר מדינת החסות הבריטית חוף שביתת הנשק. באותה תקופה החלה העיר לצמוח במרכז מסחרי גדול במפרץ הפרסי, והיא משכה אליה סוחרים רבים מפרס שחלקם היגרו אליה בסופו של דבר.
דובאי נודעה בעיקר בפנינים שדייגיה דלו מהמפרץ, אך הסחר בהן נפגע משמעותית בעקבות השפל הגדול ובעקבות פיתוח חקלאות הצדפות ופנינים מלאכותיות, שייתרו את הצורך בפנינים מן הים. בעקבות כך האמירות נכנסה לשפל כלכלי כבד בשנות ה-30 של המאה ה-20.
החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 החלה דובאי להתפתח תחת הנהגתו של האמיר ראשד בן סעיד אאל מכתום. הוא שתל את הניצנים של תעשיית התיירות של דובאי כשפתח את המלונות הראשונים בה והקים נמל תעופה. בעקבות מציאת נפט בתחומי אמירות אבו דאבי השכנה החלו חיפושים אחריו גם מול חופי דובאי ואכן נמצא נפט במים הטריטוריאליים שלה ב-1966. גילוי הנפט גרם לפיתוח אדיר של העיר ולזרם עצום של עובדים זרים שבאו לעבוד בה והגדילו את האוכלוסייה פי כמה תוך שנים ספורות.
ב-1971 קיבל איחוד האמירויות הערביות עצמאות מבריטניה. דובאי המשיכה להתפתח במהירות בעשורים שלאחר מכן, למעט התקופות של מלחמת המפרץ ותחילת מלחמת עיראק. בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 הכלכלה המקומית החלה לעבור מהסתמכות על תעשיית הנפט לפיתוח דובאי כמוקד תיירות ומסחר חופשי עולמי.
אתרים בעיר

בדובאי נמצא אחד מריכוזי גורדי השחקים הגדולים בעולם, ובשנת 2016 היו בה למעלה מ-150 מבנים גמורים בגובה של יותר מ-150 מטרים. בין הבניינים בעיר ניתן למנות את בורג' ח'ליפה, הבניין הגבוה בעולם, מגדל הנסיכה, בורג' אל-ערב, שהיה המלון הגבוה בעולם עד 2009 וקניון דובאי, הקניון החמישי בגודלו בעולם.
בעיר נמצא דובאי מירקל גרדן שהוא גן הפרחים הגדול בעולם. מסגרת דובאי שכוללת תצפית מהווה אחת האטרקציות התיירותיות בעיר.
כמו כן העיר מפורסמת בריכוז האיים המלאכותיים ששוכנים לחופיה – איי התמרים וארכיפלג העולם.
בשנת 1967 הוקם גן החיות של דובאי.