stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בדואים בישראל
במאה ה-21 > שירותי בריאות

ד"ר בנימין בן אסא היה בין הראשונים שתיארו את השפעת המדבר על בריאות הבדואים.
בכל יישובי הקבע הבדואים המוכרים על ידי המדינה יש סניפים של קופות חולים: כללית, מכבי, מאוחדת ולאומית. כן נפתחו תחנות טיפת חלב. לעומת זאת, בדואים של הפזורה נאלצים להגיע ליישובי קבע או לבאר שבע על מנת לקבל שירותי בריאות.
60% מהגברים הבדואים מעשנים, רובם מגיל צעיר יחסית.
בשנת 2009 התפרסם דו"ח של משרד הבריאות לפיו ילדים בדואים סובלים מבעיות גדילה, חוסרים תזונתיים ועוד. למרות הניסיונות לשיפור מצבם, בריאות הילדים ירודה. שיעור תמותת התינוקות במגזר הבדואי הוא בין הגבוהים במדינה – תמותת התינוקות עד גיל שנה במגזר הבדואי גבוהה פי ארבעה ויותר בהשוואה ליישובים היהודיים בישראל (לפי נתוני 2011). אבל לפי ממצאי הדו"ח של משרד הבריאות (2009), משנת 2004 נצפית מגמת ירידה בשיעורי תמותת תינוקות בקרב הבדואים בנגב מ-16.9 ל-1,000 לידות בשנת 2004 ל-11.5 ל-1,000 לידות בשנת 2007. משרד הבריאות מקצה תקציב שנתי לפרויקט מיוחד להפחתת תמותת תינוקות באוכלוסייה הבדואית בנגב. הגורם העיקרי לתמותת תינוקות באוכלוסייה הבדואית הוא מומים מולדים ומחלות תורשתיות, שגרמו ל-43% ממקרי התמותה בשנים 2004–2006.
90.4% מהילדים הבדואים בנגב מקבלים את כל המנות של החיסונים השגרתיים המומלצים על ידי משרד הבריאות בתוכנית חיסוני השגרה בילדות המוקדמת. כתוצאה מקבלת החיסונים, משנת 1999 לא התקבלו דיווחים על מקרי תחלואה בחצבת, חזרת, אדמת, קרמת (אסכרה), טטנוס (פלצת), פוליו (שיתוק ילדים) ודלקת כבד נגיפית B בקרב ילדים בדואים מתחת לגיל 5. משנת 2001 התקבלו דיווחים על מקרים ספורים בלבד של דלקת קרום המוח ואלח דם שנגרמו על ידי Haemophilus influenzae מזן b (בממוצע 1.2 לשנה). כמו כן, משנת 2001 אובחנו מקרים בודדים של דלקת כבד נגיפית A עקב הכנסת החיסון נגד המחלה לשגרת החיסונים הניתנים בתחנות טיפת חלב ברחבי המדינה ב-1998; ועדיין מאובחנים מדי פעם מקרים מעטים של שעלת בקרב ילדים בדואים (בממוצע 7.3 לשנה).
במאה ה-21 > השכלה

עד שנות ה-50 רוב מוחלט של הבדואים בישראל לא ידעו קרוא וכתוב. חוק לימוד חובה יושם בתחילה באופן חלקי ביותר. בתקופת הממשל הצבאי, בין השנים 1948–1966, הוגבלה הניידות של האוכלוסייה הערבית-הבדואית, ונדרש היתר מיוחד לתעסוקה וללימודים. כתוצאה מכך נמנעה מרבים, ובמיוחד מנשים, הזכות לחינוך. רק בשנות ה-70 המאוחרות החלה המדינה ליישם את חוק לימוד חובה בנגב. שני בתי-ספר נבנו בשני יישובים בדואים. בניגוד לנשים הערביות מצפון הארץ, שהייתה להן גישה למערכת חינוך מפותחת, לנשים הערביות הבדואיות לא הייתה כמעט גישה למערכות חינוך פורמליות. רק ב-1976 האישה הבדואית רכשה השכלה גבוהה ורק ב-1988 קיבלו 12 נשים בדואיות את התואר הראשון. למרות זאת, יישום חוק לימוד חובה חולל מהפכה במגזר. במהלך דור אחד השתנתה רמת האוריינות מ-25% ל-95%. אלה שעדיין אינם יודעים קרוא-וכתוב הם על פי רוב קשישים. רמת הנשירה מבתי-הספר עודנה גבוהה מאוד, בין הגבוהות בישראל. לפי נתוני 2010, שיעור הנשירה במגזר נע בין 4.1% (בחורה) ל-10.6% בשבט הבדואי אל-אעצם. בשנת 1998 האחוזים היו גבוהים עוד יותר: רק 43% מהצעירים הבדואים התחילו ללמוד בכיתה י"ב.
מאמצים רבים נעשים על מנת לשפר את המצב. באוניברסיטאות לדוגמה, יש מלגות מיוחדות לבדואים. זה גרם לעלייה חסרת תקדים בכמות הסטודנטיות מהמגזר – פי 6 רק בחמש שנים – בין השנים 1996 ל-2001.
בקיץ 2012 אותרה מגמה חדשה – מאות בדואים מתקבלים ללימודים גבוהים באוניברסיטאות הפלסטיניות. שכר הלימוד הגבוה בישראל, הדרישה לעבור את הבחינה הפסיכומטרית ומחסור במקצועות שמעניינים את הבדואים, גורמים למאות מהם ללמוד באוניברסיטאות בחברון ובג'נין.
במאה ה-21 > מעמד האישה ותעסוקת נשים

במשך שנים רבות הייתה הזנחה של הנשים הבדואיות בתוך המגזר אך לאחרונה חל שיפור ומעמד האישה התחזק. הסיבה לכך היא הרחבת ההשכלה הגבוהה ויציאה הדרגתית של נשים בדואיות לשוק העבודה. הנשים הבדואיות זכאיות למלגות מיוחדות.
כמו כן הן משתתפות בקורסי הכשרה מקצועית במסגרת פרויקטים שונים. לדוגמה, קיים פרויקט האריגה בנגב בכפר לקייה – קורס הכשרה בעיבוד טקסטיל, תפירה, וייצור בגדים במשך השנתיים האחרונות. המרכז היהודי ערבי לפיתוח כלכלי הוביל יוזמה בשיתוף פעולה עם משרד התעשייה, המסחר והעבודה בקרב הקהילה הבדואית בכפר לקייה, וסיפק ל-20 נשים בדואיות הכשרה מיוחדת. הפרויקט כלל הכשרה בעניין התעסוקה, הכשרה בניהול עסקים, עזרה בבניית עסק, והדרכה ממושכת. זה היה פרויקט מאוד מוצלח – ארבע משתתפות הקימו עסק שיתופי של עיצוב וייצור אופנה לנשים מוסלמיות; 9 משתתפות הקימו מפעל תפירה, ואחרות התחילו לתפור בגדים באופן אינדיבידואלי מהבית.
שיעור הנשים הבדואיות המשתתפות בשוק העבודה נמוך במיוחד ועומד על 11.4%. מחקר שנערך על ידי עַאמֶר אבו קַרְן קבע כי הסיבות לשיעור הנמוך הן מחסור בהשכלה ובניסיון רלוונטי לשוק העבודה, והיעדר תשתיות תחבורה נאותות. קרנית פלוג וניצה קסיר הצביעו על אפליה בשוק העבודה, רמת ההשכלה ביישובים הבדואים ומחסור במקומות עבודה מתאימים באזור כגורמים מהותיים בהסבר של שיעורי התעסוקה הנמוכים של הנשים בחברה הבדואית.
האוהל הבדואי

האוהל הבדואי בלהג הבדואי קרוי גם בֵּית – שַעַר. נחשב בעבר, ובמקרים מסוימים גם כיום, לביתם של הבדואים שנדדו ממקום למקום. האוהל הוא חלק מרכזי מאוד בחיי היום-יום הבדואיים ונחשב לחלק חשוב בזהות ובמורשת. כיום, עם מעברם של רבים לבתי קבע, נמצא בסמיכות אליהם גם אוהל המשמש לאירוח.
האוהל הבדואי > חומרי הגלם של האוהל הבדואי הקלאסי

האוהל הבדואי הקלאסי עשוי משיער עיזים וכבשים, המעניק חום, מגן מפני הקור העז, ומונע חדירת מי גשמים. החומרים מהם עשוי האוהל מקלים על בעליו, ומאפשרים לו לעבור ממקום למקום בהתאם למזג האוויר. חומר גלם זה מגן על תושבי האוהל מפני תנודות האקלים המאפיינות את המדבר.
על גבי בד האוהל מונחת יריעה נוספת (الشقاق – אלשקאק) שמטרתה למנוע חדירת מים כשיורד גשם. בתוכו ישנה חלוקה המפרידה בין נשים וגברים (الخدرة – אלח'דרה). כמו כן, ישנם עמודים שמטרתם לייצבו, ומחוצה לו ישנם חבלים שמטרתם להחזיקו צמוד לאדמה ולאווררו במידת הצורך (الطناب – אלטנאב).
גודלו של האוהל הבדואי הוא לרוב כשבעה מטרים והוא מחולק לשני מדורים: האחד לקבלת אורחים (בערבית רַבּעַה), והשני עבור הנשים והטף, המכונה מַחַלְלַת אל-חַרִים. יש כאלה המכנים את האוהל המרכזי המיועד לקבלת האורחים בשם: שַיק מַקְעַד אל-רִגַ'אל (מקום מושב הגברים). בין מדור הגברים ומדור הנשים ישנה מחיצה.
במדור הנשים נמצאים הכסתות, הכיריים ומכשירי האוהל: פטיש עץ גדול, קערות נחושת, מכשירים לתעשיית החלב. כמו כן נמצא באזור זה ארגז האישה (סנדוק), שבו היא שמה את חפציה האישיים, בגדיה, כספה ותכשיטיה. לארגז יש מכסה ומנעול, והמפתח שמור אצל עקרת הבית על בגדיה, ובזמן השינה היא הייתה מניחה אותו סמוך לראשה מחשש שייגנב.
האוהל הבדואי > השוואה בין האוהל הקלאסי לבין האוהל העכשווי

חומרי הגלם של האוהל בעבר היו שיער עזים וכבשים, ולכן הוא יכול להיות נייד. לעומת זאת כיום המבנה המדמה את האוהל (בניסיון לשמר את המסורת) הוא נייח ועשוי בטון, ובתוכו ישנו בד של אוהל. כמו כן, בשונה מצורת הישיבה של פעם שהייתה על שטיח, כיום יושבים באוהל הבדואי על ספות, בדיוק כמו שיושבים בבית מודרני.
כאמור, האוהל בעבר היה מחולק לפי חלוקה מגדרית, ואילו כיום בשל העובדה שישנו בית קבע, הנשים נמצאות בבית והגברים באוהל, והוא משמש רק בזמנים של מסיבות ואירועים מיוחדים.
האוהלים של פעם היו מחוסרי אמצעים טכנולוגיים, ולמעט תאורה ורדיו לא היו בהם מכשירי חשמל נוספים. כיום האוהלים מכילים טלוויזיה, "ראוטר" ואפילו אמצעי מיזוג אוויר שונים.
האוהל הבדואי > כלים ייחודיים באוהל הקלאסי

השטיח (بساط) – הבד מיוצר על ידי נשים, וכולל שילוב של צבעים שונים המייחדים את המורשת, רוב החוטים אדומים.
עור כבשים מיובש (جاعد) – משמש כשטיח או כיסוי ומטרתו היא לבודד מקור ומחום.
קומקום, כלי הגשה לקפה (دله, صباب) – עשוי נחושת, מונח על האש כדי להכין קפה ולהגישו לאורח.
אבני ריחיים (ارحي) – מורכב משני סלעים ועץ "טחנת ידיים" ומשמש לטחינת חיטה או גריסים.
מטחנת קפה (الهون) – משמשת לשתי מטרות בו-זמנית: לטחינת קפה ובמקביל להשמעת צליל ככלי מוזיקלי, כשבאותה העת נשים שרות שירים פופולריים.
כלי נגינה: רבאבה (ربابه) – כלי קשת בעל מיתר אחד. גוף הכלי עשוי ממסגרת עץ מלבנית שעליה מתוח עור כבשים, משני הצדדים. המיתר עשוי משיער של זנב סוס, וכך גם השיערות של הקשת.
מחבת קלייה (محمص) – עשוי מנחושת, משמש לצליית קפה ומקבל צבע חום כהה, כלומר מוכן לטחינה ולהגיש אותו לאורח לאחר הכנתו על האש.
יחס המגזר הבדואי לצה"ל

אף שהבדואים אינם מחויבים לשרת בצה"ל, כבר בשנות ה-50 שולב מספר קטן של בדואים כגששים ביחידת המיעוטים לשעבר.
כיום רק אחוזים בודדים מתוך בני המיעוט הבדואי שחיים בישראל בוחרים לשרת בצה"ל.
בדואים שכן בוחרים לשרת צפויים להתגייס ליחידת הגששים, לגדס"ר הבדואי (סיירי המדבר), או למשמר הגבול. במחנה מחו"ה אלון יש מסלול טירונות בשם "פלוגת אייל" המיועד למתגייסים בדואים – מסלול זה עוזר להם לתרגל ולשפר את העברית שלהם תוך כדי הטירונות, ופותח בפניהם אפשרויות שיבוץ נרחבות מלבד היחידות המוכרות למגזר. בשנת 2020, שם הפלוגה שונה ל"ראם" – וכיום מתגייסים לפלוגה זו כל בני המיעוטים המעוניינים להתנדב לגיוס לצה"ל, בין השאר בשל הצורך שלהם לחזק השפה העברית בקרבם: דרוזים, צ'רקסים, ערבים-מוסלמים (לרבות הבדואים), פלאחים וערבים-נוצרים. הגיוס לפלוגת ראם במחו"ה אלון מתבצע ב-3 מחזורי גיוס בשנה, כשבכל מחזור מספר החיילים אומנם משתנה, אך נע בין 100–150 מתגייסים (מתוכם כ-98% הם גברים: בין אם ערבים, דרוזים או צ'רקסים) בלבד.
הגיוס שנוי מאוד במחלוקת בקרב בני העדה. בעקבות פריצת האינתיפאדה השנייה, ובעקבות תחושת האפליה של רבים במגזר והתחזקות התנועה האסלאמית בקרב התושבים, נרשמה ירידה באחוז המתגייסים הבדואים. עם זאת מאז 2002 הסתמנה מגמת עלייה במספר המתגייסים, שהגיע למאות חיילים בשנה. כמו כן נרשם מקרה ראשון של גיוס לוחמת בדואית (אמירה אל-הייב מהצפון), שהתגייסה למג"ב, וכן גיוס של בדואים בודדים לעתודה האקדמית. בשנת 2004 שירתו בצה"ל כ-1,000 בדואים ובשנת 2021 שירתו בצה"ל כ-1,500 בדואים, רבים מהם בשירות קבע.
לזכר הבדואים שנפלו בעת שירותם, הוקמה אנדרטת הלוחם הבדואי.
כל חברי הכנסת הבדואים שכיהנו בכנסת ישראל התנגדו לגיוס המגזר לצה"ל. ח"כ טלב א-סאנע הצהיר שהוא מסרב לשירותם של הבדואים בצה"ל, ואף הציג חיילים אלו כ"חלק ממכונת הג'נוסייד של ישראל כנגד הפלסטינים" וקרא להם לחזור, כדבריו, למקומם הטבעי בקרב עמם.
ראו גם

בנייה בלתי-חוקית בישראל
אורן יפתחאל
פסק דין אבו מסאעד נגד נציב המים
הבנייה הבלתי-חוקית בפזורה הבדואית
אום אל-חיראן
אל-עראקיב
הפזורה הבדואית בנגב
כפר בלתי מוכר
הפזורה הבדואית
המגזר הערבי
מוסלמים בישראל
הרפורמות בחוקי הקרקעות באימפריה העות'מאנית 1858–1914
הלבוש המסורתי של הבדואיות
המטבח הבדואי
לקריאה נוספת

אבשלום שמואלי, התנחלות הבדואים של מדבר יהודה, גומא (תל אביב), 1970
עמנואל מרקס, החברה הבדוית בנגב, הוצאת ספרים "רשפים", 1974
אבשלום שמואלי ויהודה גרדוס, (עורכים), ארץ הנגב, אדם ומדבר (בר-צבי, ששון: "מאפיינים של חיי הבדואים בנגב טרם התנחלות"), משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1979
יעקב חבקוק: עקבות בחול - גששים בדווים בשירות צה"ל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998
מאגר המידע של אתר סנונית בנושא הבדואים בישראל, 2001
ארנון סופר, "הבדואים בישראל - היבטים גאוגרפיים ב־2007", אופקים בגאוגרפיה 68–69, 2008, עמ' 202–223
פורת ח., הבדווים בנגב, בין נוודות לעיור 1948–1973. מרכז הנגב לפיתוח אזורי, אוניברסיטת בן-גוריון, 2008
ח'ליל אבו רביע, בדווי הנגב בין פוליטיקה שבטית למפלגתית, 2012
אורן יפתחאל, א. אמארה וא. אבו סעד (עורכים), (אי)צדק ילידי – זכויות, מרחב ופוליטיזציה של הבדווים, קאמברידג': הוצאת הרווארד 2013 (באנגלית)
זאב זיוון, יחסי יהודים ובדווים בשנות ה-40 וה-50 בנגב, הוצאת מרכז הנגב לפיתוח אזורי, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מכון קק"ל לתולדות הציונות וההתיישבות 2017
יגאל צחור, החצר האחורית שלנו, הוצאת כרמל, 2017
אליעד וינשל, והנגב לא ישקוט - סוגיית הבדואים בנגב, בין פתרון אזרחי לסכסוך לאומי, ידיעות ספרים, 2018
ירון עובדיה, הבדווים במדבר יהודה - עולם הולך ונעלם, הוצאת רסלינג, 2022
ענת מגן-שבו

| --- | --- |
ענת מגן-שבו בתפקיד בת-חן מיוחס
ענת מגן-שבו בתפקיד בת-חן מיוחס
 לידה:  28 באפריל 1975 (בת 49) יבנה, ישראל ישראל
 סוגה מועדפת:  קומדיה, דרמה
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן או בת זוג:  אורן שבו 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס השחקנית המבטיחה בתיאטרון על תפקידה בהצגה "מקווה" (2004)
 פרופיל ב-IMDb
 
ענת מגן-שבו (נולדה ב-28 באפריל 1975) היא שחקנית, קומיקאית ומדבבת ישראלית. זוכת פרס התיאטרון הישראלי.
ביוגרפיה

מגן-שבו נולדה והתחנכה ביבנה, ובגיל 23 עברה להתגורר בתל אביב.
את שירותה הצבאי עשתה בצוות הווי ובידור של פיקוד מרכז.
לאחר שירותה הצבאי החלה ללמוד בבית צבי בין השנים 1995–1998 לצד מיה דגן, דני גבע, הילה סורג'ון פישר ואחרים.
חיים אישיים

נשואה לאורן שבו ולהם שלושה ילדים.
מתגוררת ברמת השרון.
כוח המחץ

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה, מדע בדיוני, פעולה צבאית
 מדבבים בעברית:  אייל ברטונוב, שפרירה זכאי, עמי מנדלמן, אילן כרמי, ליליאן ברטו, שמעון כהן, צביקה קורמן, יעקב בוך, נורית כהן, עפרון אטקין.
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  95
 הפקה
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  סינדיקציה
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  16 בספטמבר 1985 – 21 בנובמבר 1986
 קישורים חיצוניים
 www.gijoe.com
 דף התוכנית ב-IMDb
כוח המחץ (באנגלית: G.I. Joe: A Real American Hero או Action Force) הוא זיכיון סדרות אנימציה פופולרי (ולאחר מכן גם סדרת חוברות קומיקס וסרט אנימציה), הסדרה מבוססת על סדרת צעצועים של חברת הסברו אשר הושקה בשנת 1964. עלילת הסדרה מתארת מלחמה ממושכת בין יחידת עילית של לוחמי קומנדו מארצות הברית וברית נאט"ו בשם "כוח המחץ" לארגון טרור בינלאומי בשם "קוברה" אשר מנסה באופן עקבי להשתלט על העולם. במקביל להצלחת הסדרה, בין השנים 1982–1994 השיקה מחדש יצרנית הצעצועים האמריקנית הסברו קו צעצועים נרחב אשר התבסס על עלילת הסדרה והכיל מעל 500 דמויות שונות של בובות פעולה ו-250 כלי רכב שונים ואביזרים נלווים. קו צעצועים זה חזר לשווקים בשנת 1997 וזוכה להצלחה רבה גם כיום.
הזיכיון מבוסס על קו הצעצועים המצליח ג'י. איי. ג'ו אשר נוצר על ידי יצרנית הצעצועים הסברו (Hasbro).
השם המקורי והפטריוטי של הסדרה ושל קו הצעצועים G.I. Joe: A Real American Hero (ג'י. איי. ג'ו: גיבור אמריקאי אמיתי) עבר התאמה לקהל האירופאי והלוגואים בסדרה ובקו הצעצועים שונו ל-Action Force (כוח המחץ) על מנת שקו הצעצועים ייתפס יותר כבינלאומי.
בישראל הסדרה והמיני סדרות (מלבד Real American Hero) דובבו לעברית ושודרו במקור בערוץ הראשון בין השנים 1988 -1989, ובערוץ השני ב-1991. על אף הצלחת הסדרה המקורית בישראל ועל אף שנוצרו מספר רב של סרטי אנימציה וגרסאות מחודשות לסדרה, בישראל שודרה רק הגרסה המקורית מ-1985.
תקציר העלילה > המיני-סדרות

הסדרה המצוירת החלה כמיני-סדרה אשר הופקה על ידי מארוול קומיקס ו-Sunbow Productions בעקבות ההצלחה של קו הצעצועים של האסברו. המיני-סדרה של "כוח המחץ" יצאה לראשונה כחמישה פרקים בעלי קו עלילה אחד אשר עלו לשידור בארצות הברית ב-12 בספטמבר 1983. בעקבות הצלחת המיני-סדרה, הופקה מיני-סדרה נוספת בשם "נקמתו של קוברה" אשר שודרה בארצות הברית ב-10 בספטמבר 1984.
A Real American Hero (בשנת 1983)

המיני-סידרה הראשונה בזיכיון אשר הכילה חמישה פרקים. ארגון "קוברה" גונב יחידת טלפורטציה ניסיונית, בעלת היכולת לשגר כל דבר לכל מיקום ברחבי העולם, בעזרת שימוש בלוויין אשר מכוון את קרן הטלפורטציה. יחידת עילית של לוחמי קומנדו מארצות הברית וברית נאט"ו, המכונה "כוח המחץ", חייבת למנוע מארגון קוברה מלהשתמש בטכנולוגיה זו כדי ליצור מערכת טלפורטציה משלהם, אך קודם הם יצטרכו לאסוף את שלושת היסודות אשר מפעילים את המכשיר - גבישים רדיואקטיביים, מים כבדים אשר מוצאם בעומק האוקיינוס, וחלקים ממטאוריט ענקי.
The Revenge of Cobra (בשנת 1984)

המיני-סידרה השנייה בזיכיון אשר הכילה חמישה פרקים. ארגון קוברה חוזר בכוחות גדולים, מחומש עם נשק חדיש שנוצר על ידי דסטרו אשר מסוגל לשלוט במזג האוויר. המכשיר ניזוק תחת קרב ונשבר לשלושה חלקים אשר מפוזרים ברחבי העולם. צוות של כוח המחץ חייב למצוא את החלקים לפני שארגון קוברה יצליח לאתר אותם ולבנות מחדש את המכשיר.
The Pyramid of Darkness (בשנת 1985)

המיני-סידרה השלישית בזיכיון אשר הכילה חמישה פרקים. ארגון קוברה מנסה לבנות נשק חדיש אשר יהיה מסוגל לנטרל את כל כוח החשמל בחצי כדור הארץ הצפוני. על מנת לעשות כן קוברה חייבים להציב ארבעה מוקדי שליטה ברחבי העולם. לאחר שקוברה מצליחים להשתלט על תחנת החלל של "כוח המחץ" הם מפעילים את מוקדי השליטה אשר מפעילים את פירמידת החושך. כוח המחץ חייבים להילחם בקוברה על מנת להשמיד את פירמידת החושך ולמצוא את המטה הסודי של ארגון קוברה.
Arise, Serpentor, Arise! (בשנת 1986)

המיני-סידרה הרביעית בזיכיון אשר הכילה חמישה פרקים. העלילה מתמקדת בניסיונות של ארגון קוברה לשבט לעצמם מנהיג חדש בשם "נחשון" לנוכח אי שביעותם מיכולתיו הפיקודיות של מפקד קוברה להוציא לפועל את תוכניותיהם הזדוניות של הארגון. ארגון קוברה שולח את כוחותיו למדינות שונות ברחבי העולם במטרה לאסוף את דגימות ה-DNA של האנשים האכזריים ביותר בהיסטוריה האנושית. דגימות ה-DNA נאספות מן הקברים של דמויות היסטוריות כמו אלכסנדר הגדול, נפוליאון, ג'ינגיס חאן, ולאד המשפד (הרוזן דרקולה), איוון האיום, וסון דזה (הדגימה היחידה שארגון קוברה איננו מצליח להשיג) בנוסף לעוד מספר דגימות מדמויות היסטוריות אחרות. על מנת להשלים את הדגימה החסרה ארגון קוברה חוטף את סמל סלוטר ולוקח אותה ממנו. בשלב הסופי של התהליך, אשר משובש באופן חלקי על ידי סמל סלוטר לאחר שהוא משוחרר על ידי מפקד קוברה אשר מטבע הדברים התנגד מלכתחילה לפרויקט אשר נועד ליצור לו מחליף. לאורך העלילה כוח המחץ מנסים למנוע מקוברה לאסוף את דגימות ה-DNA, עם זאת, ד"ר בר שכל מצליח לבסוף להשלים את התהליך בהצלחה וליצור את "נחשון" אשר בהמשך הסדרה הופך בהדרגה למנהיג האולטימטיבי של ארגון קוברה.
תקציר העלילה > G.I. Joe: A Real American Hero (1985 - 1987)

בעקבות הצלחתן של שתי המיני-סדרות הראשונות, הוחלט להפיק את סדרת האנימציה אשר עלתה לראשונה לשידור בארצות הברית ב-16 בספטמבר 1985. סדרת האנימציה המשיכה את עלילת המיני-סדרות. פרקי הסדרה התמקדו לרוב במאמצים של כוח המחץ לסכל את תוכניותיהם הזדוניות של ארגון קוברה.
שיר הפתיחה של התוכנית הכיל קטע קריינות אשר הציג את היחידה:
"כוח המחץ הוא שם הצופן של חיל המשימה הסודי ביותר בתבל. הוא חיל מאומן היטב ומטרתו להגן על חירות המין האנושי נגד קוברה, ארגון טרור נפשע שמנסה להשתלט על העולם"
משום שהסדרה נוצרה במקור על מנת למכור את קו הצעצועים, כל פרק נהג להתמקד בדמות אחרת של כוח המחץ, כאשר כמעט כל הדמויות זכו לפרק אשר התמקד בהן. עלילת סדרת האנימציה התבססה באופן רופף על עלילת סדרת הקומיקס של מארוול קומיקס.
תקציר העלילה > הסרט (1987)

ארגון קוברה מתכנן הפעם להשתלט על העולם באמצעות נבגים קטלניים אותם הוא מתכנן לשחרר אל תוך האטמוספירה של כדור הארץ. על מנת לבצע זאת, ארגון קוברה חייב להשיג משדר אנרגיה מיוחד וכוח המחץ מנסה למנוע ממנו להוציא את תוכניתו הזדונית לפועל. במקור, הסרט יועד לקולנוע אבל לאחר ש"רובוטריקים" (סרט המצויר מ-1987) ו"פוני הקטן: הסרט" שגם מחברת הצעצועים "הסברו" נכשלו בקולנוע, הסרט הופץ ישירות לווידאו.
תקציר העלילה > סדרות ספין אוף > G.I. Joe: A Real American Hero (1989 - 1991)

גרסה מחודשת לסדרה המקורית אשר נוצרה באולפני האנימציה DIC וזכתה לעיצוב מחודש של הדמויות ולסגנון אנימציה שונה לגמרי. סדרת המשך זו לא שודרה מעולם בישראל.
תקציר העלילה > סדרות ספין אוף > G.I. Joe Resolute (2009)

גרסה מחודשת לסדרה המקורית. סדרת אנימציה בת 11 פרקים. בניגוד לסדרות האחרות היא הייתה נועדת למבוגרים. הסדרה הייתה זמינה לצפייה לראשונה באינטרנט באתר Adult Swim Video ב-18 אפריל 2009, ושודרה בהמשך ב-26 באפריל 2009 ברשתות הכבלים בארצות הברית.
הדמויות הראשיות > ארגון קוברה

קוברה (Cobra) הוא ארגון טרור אשר נלחם כנגד יחידות העלית של הצבא האמריקאי המכונים כוח המחץ, הארגון בנוי בצורה היררכית נוקשה ומלא בגידות, "אינטריגות", וייעודו הסופי להשתלט על העולם.
נחשון (Serpentor) - הקיסר האימתני, הדמות השטנית, הלא-אנושית, שהפרק בן חמשת החלקים העוסק ביצירתו היה אחד משיאי הסדרה.
מפקד קוברה (Cobra Commander) - מנהיג ארגון קוברה, פניו כוסו תמיד במסכה כחולה מבד, פלסטיק או ברזל, היחידים שראו את פניו היו דסטרו והברונית (נחרדו ממראה פניו - או מזהותו האמיתית). בסרט המצויר של כוח המחץ, נתגלה כי מפקד קוברה הוא חלק מארגון תת-קרקעי, לא אנושי, שמתקיים מזה אלפי שנים ומנסה להשתלט על העולם. מפקד קוברה הוא הנבל הראשי של זיכיון "ג'י איי ג'ו". אויבם המושבע של כוח המחץ.
דסטרו (Destro) - ג'יימס מקולן דסטרו, השני בהיררכית קוברה ואף הוא מכסה את פניו במסכת פלדה כסופה. מוצאו ככל הנראה מסקוטלנד. דסטרו הוא חלק ממשפחה עשירה, אשר התבססה על מכירת נשק. בסדרת הטלוויזיה, דסטרו מגלם את ראש יחידת חקר הנשק (או MARS Millitary Armaments Research Systems), אשר מוכרת כלי נשק מתקדמים ליחידות קוברה. מפקד קוברה, במהלך מבריק אשר נועד להבטיח את אספקת כלי הנשק לארגון שכר אף את שרותיו של דסטרו לארגון (אף שנאמנותו של דסטרו אינה לארגון עצמו, אלא לארגון MARS). אט אט דסטרו הפך לבורג חשוב בארגון קוברה, התחבב על הברונית (אחת המנהיגות של הארגון), בשלב מסוים הוא אף החל מתערב בענייני הניהול של הארגון וצבר עוצמה רבה, דבר שהוביל לחיכוכים רבים עם מפקד קוברה. לנוכח הסכסוכים הממושכים, דסטרו וארגון ה-MARS נפרדו מקוברה, בשלב זה חלק "מלקוחות" העבר של הארגון החלו להטריד את פעילות הארגון, בשלב זה דסטרו נאלץ לקבל על עצמו תפקיד כספק נשק של קוברה ותו לא ואף להקים יחידת אבטחה שנקראה Iron Grenadiers, יחידה זו השתמשה בכלי נשק מתקדמים ושימשה כמאבטחיו האישיים של דסטרו.
הברונית (Baroness) - הברונית היא חולית הפיקוד הראשונה של מפקד קוברה, היא ראש תחום המודיעין בארגון והשנייה בהירככיה הארגונית, הברונית בעלת כישורי חבלה, איסוף מודיעין, יעילה בנשקי צליפה ובכלי נשק לטווח קרוב ואף הוכשרה כטייסת קרב. נקשרה לדסטרו בקשר רומנטי.
מייג'ור בלייד (Major Bludd) - סבסטיאן בלוד, שכיר חרב בינלאומי, אשר קיבל את הכשרתו הצבאית ביחידת ה-SAS האוסטרלית. החל את דרכו בארגון קוברה, כאשר הארגון היה בחבלי לידה, שימש כמפקד שטח ליחידות קוברה, ועלה אט אט בסולם הפיקוד כמפקד מוערך ומוצלח.
צל ענן (Storm Shadow) - תומאס אראשיקייג'. נינג'ה. מתמחה באמנויות הלחימה.
סאלמוט וקסאמוט (Tomax and Xamot) - תאומים זהים. קסאמוט זהה לגמרי לתומאקס מלבד צלקת גדולה על צדו הימני של הפנים, הבדל נוסף הוא שלתאום אחד יש את הסמל של קוברה מקועקע על ידו הימנית ולתאום השני על היד השמאלית.
ד"ר בר שכל (Dr. Mindbender) - מדען מטורף. מתמחה בהנדסה גנטית.
זארטן (Zartan) - מנהיג חוליית הדרדנוקס ("דרדרים" בגרסה העברית הכוללת את Buzzer [באזי], Torch [לפיד], Ripper [ריפר] ולאחר מכן גם את Monkeywrench [פני קוף] וThrasher [המכסח]. מרגל ומתנקש בכיר.
זרנה (Zarana) - אחותו של זארטן. מתנקשת מקצועית. מומחית בנק"ל ומטעני חבלה.
זנדר (Zandar) - אחיו של זארטן. אמן הסוואה.
סדרת הקומיקס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ (סרט)
ג'י. איי. ג'ו
הלוגו של "כוח המחץ"
הגומונים

ערך זה עוסק בסדרת הנפשה. אם התכוונתם לסוכרייה בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  הנפשה
 יוצרים:  דיסני
 מדבבים:  ג'ים קומינגס דיינה היל בארי דנן אלן אופנהיימר רוג'ר סי. כרמל ג'ייסון מרסדן ג'ון פורי Walker Edmiston דייוויד פאוסטינו רוב פאולסן טרס מקנייל האל סמית' בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  6 
 מספר פרקים:  95
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני הנפשת הטלוויזיה של דיסני 
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television, דיסני+ 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NBC 1985-1989  ABC 1989-1991
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  14 בספטמבר 1985 – 22 בפברואר 1991
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הגומונים (באנגלית: Disney's Adventures of the Gummi Bears) היא סדרת הנפשה אמריקאית בת 64 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1985 -1991.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים בדיבוב המקורי באנגלית עם כתוביות בעברית. דיבוב עברי לסדרה הופץ בקלטות וידאו.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר עלילותיהם של הגומונים, שבעה דובים מואנשים הגרים יחדיו במאורת מסתור מתחת לאדמה. הסדרה מתרחשת בתקופת ימי הביניים. לגומונים ידידים מגזע בני האדם (קלווין והנסיכה קאלה). אויבם המושבע הוא הדוכס איגת'ורן, אשר מנסה בעזרתם של קבוצת עוגים לשלוט בממלכת דאנוין.
בעזרת שיקוי פלא בעל השפעה זמנית הנקרא מיץ תותי-גומון, הגומונים מקבלים כוח-על של היכולת לקפץ בקלילות. שיקוי הפלא פועל גם על בני האדם (או העוגים) אשר בשתיתו מקבלים כוח פיזי על-אנושי - משום כך שומרים הדובים את המתכון לשיקוי בסוד מפני שאסור שינוצל לרעה על ידי בני האדם.
הדמויות > הגומונים

גרופי (Gruffi) - הכי רציני, פרפקציוניסט ושמרני בחבורה. הוא הטכנאי של החבורה, ובעל ריב ארוך טווח עם גראמי. ניתן גם להחשיב את גרפי בתור מנהיג הגומונים למעשה, אבל העקשנות שלו, השמרנות שלו והשימוש בכוחו לעיתים קרובות גורמות לו ולחבורה לצרות שונות.
זומי (Zummi) - הקוסם של החבורה. לעיתים קרובות שוכח דברים חשובים, כולל כישופים ברגעים הכי גרועים ולעיתים משתבשות לו המילים כאשר הוא נכנס ללחץ. חסר אונים לחלוטין כאשר הוא מאבד את משקפיו והוא גם סובל מפחד גבהים, חסרונות אלו גורמים לו ולחבורה לבעיות שונות לעיתים קרובות.
גראמי (Grammi) - אם השבט, היא מבשלת ומנקה ומכינה את מיץ תותי-הגומון. הבישולים שלה, שלפעמים ניסיוניים, לא תמיד מוערכים על ידי השאר.
טומי (Tummi) - הגומון הכי גדול בחבורה אף שנמצא עדיין בגיל העשרה, חושב ופועל באיטיות רבה, אבל אמיץ כמו שאר החבורה. יש לו חיבה עזה לממתקים, והוא אוהב לבנות מודלים של אוניות. לטומי יש גם מיומנויות בימאות. שלא בדומה לשאר חברי שבט הגומונים, הוא לובש סנדלים.
סוני (Sunni) - נמצאת עדיין בגיל ההתבגרות, כאשר לעיתים קרובות מורדת בשבט אבל לומדת את הלקח שלה לבסוף. היא מאוד אוהבת אופנות מוקצנות. החלום שלה הוא להיות יום אחד נסיכה. סוני היא הידידה הכי טובה של הנסיכה קאלה.
קאבי (Cubbi) - הגומון הכי צעיר. משתוקק להיות אביר, הוא תמיד מחפש הרפתקאות, ולעיתים קרובות מוצא אותן. בשל גילו הצעיר, הוא לעיתים קרובות לא נלקח ברצינות רבה על ידי האחרים.
הדמויות > הטובים

קווין (Cavin) - קווין הוא נושא הכלים של האדון טאקספורד, האביר הראשי בארמון המלך גרגור. קווין מתידד עם הגומונים בפרק הראשון וחולק אותן השאיפות כמו קאבי - להיות אביר. קווין גם היה הבעלים של מדליון קסום אשר ניתן לו בירושה על ידי הסבא שלו - המדליון פתח את ספר הגומונים הגדול, המקור של כל תבונות הגומונים. נושא הכלים הצעיר גם מאוהב בסתר בנסיכה קאלה.
הנסיכה קאלה (Princess Calla) - בתו של המלך גרגור, שליט דאנווין. בעלת אופי הרפתקני ולעיתים קרובות היא גוררת את קווין העמום להרפתקאות שונות. קאלה היא ידידה טובה של הגומונים ובמיוחד של סוני.
האדון טאקסוורד (Lord Taksoord) - מורו של קווין שהוא נושא הכלים שלו.
המלך גרגור (King Gregor) - המלך גרגור הוא השליט של ממלכת דונווין. הוא אמיץ ומגן על אנשיו מפני נבלים כמו הדוכס זיגמונד איגת'ורן בעזרת האבירים שלו. לעיתים הוא פיקד על אביריו באופן אישי בקרב נגד העוגים. המלך גרגור איננו מודע לקיומם של הגומונים או במעורבותם בהצלת הממלכה פעמים רבות.