stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל בול
ביוגרפיה > ראשית חייו

בול נולד בעיירה בשם ברומסגרוב שבווסטרשייר, לאם וולשית ולאב אנגלי. אביו הוכשר כשוליה במפעל בברמינגהאם, והמשיך להיות איש עסקים מצליח, למרות שבמקור הוא רצה להיות שחקן. סבו מצד אמו של בול היה כורה פחם. סבתו מצד אמו שמרה על המשפחה. לבול יש אחות, קתרין, שצעירה ממנו בכמעט עשור. הוא עבר לדארטמור שבדבון עם הוריו כשהיה בן שלוש שנים. הוא מעולם לא לקח שיעורי שירה, אבל כילד הוא למד לשיר בעזרת מוזיקה מוקלטת: למשל, שירים של אלה פיצג'רלד, מהליה ג'קסון ופרנק סינטרה. כשהיה בן 11 הוא נסע ללמוד בפנימייה בעיר פלימות', כי ההורים שלו חשבו שזה יעניק לו חינוך טוב, אבל הוא לא מצא את מקומו באותו בית ספר באותו הזמן, והיה אומלל שם.
בול התעניין בתיאטרון, ואביו לקח אותו לראות הצגות במהלך החופשות מבית הספר, ביניהן הפקת "המלך ליר" של הלהקה השייקספירית המלכותית שהוצגה ב-Royal Shakespeare Theatre, שהרשימה אותו מאוד כנער בן 14. הוא הצטרף לתיאטרון-נוער, ובעקבות כך המשיך ללימודי דרמה בבית הספר למשחק בגילפורד שבסארי, בו מצא סביבה לטעמו. כסטודנט, הוא השתתף במופעי רחוב ברחבי העיר גילפורד, במהלך ימי השבת, ביחד עם חברה ללימודים, על מנת להרוויח קצת כסף. הוא סיים את לימודיו בשנת 1984. לאחר סיום לימודיו, קריירת השירה של בול התקדמה במהירות גבוהה. סבתו מצד אמו, שיש לה אוזן מוזיקלית, הייתה גאה בהישגי שירתו המוקדמים של בול; היא נפטרה באופן פתאומי, עם זאת, מהתקף לב כשבוע לפני הופעת הבכורה שלו באופרה הקומית "הפיראטים של פזנסטן".
קריירה > הקלטות

בול הופיע בקונצרטים רבים: הוא עורך סיבובי הופעות ברחבי בריטניה בתדירות גבוהה, כמו גם באוסטרליה ובארצות הברית. הייתה לו הצלחה במצעדי הפזמונים עם שיריו המוקלטים. לאחר שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי עם השיר "Love Changes Everything" מתוך המחזמר "Aspects of Love", בול לא הצליח לשחזר את ההצלחה עם סינגלים שהוציא לאחר מכן, והוא התמקד בהוצאה של אלבומים, שכולם הגיע למעמד של אלבום זהב בתוך מספר שבועות, ובמקרה של האלבום משנת 1988‏ "The Movies" - לאלבום פלטינה בתוך 7 שבועות (האלבום שוחרר ב-26 באוקטובר, והפך לפלטינה ב-12 בדצמבר).
בול ייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1992 שנערכו במאלמה, שוודיה, עם השיר "One Step Out of Time", שסיים במקום שני. הסינגל הגיע למקום 20 במצעד הבריטי, בעוד שהאלבום שכלל את הסינגל, ואשר שוחרר אותה השנה, הגיע למקום מס' 1.‏ בעקבות הצלחה זו, בול המשיך והוציא עוד 20 אלבומים במהלך שני העשורים הבאים. בחודש יולי 2006, בול היה אמן-אורח באלבום "Unexpected Songs" של ג'וליאן לויד ובר, ובנובמבר של אותה השנה שוחרר מארז DVD המכיל את שיריו הטובים ביותר לאורך השנים, אשר בוצעו בהופעות חיות. המארז מחולק לחמישה חלקים: מחזות זמר, שירי אהבה, שירים האהובים על בול באופן אישי, שירים קצביים, ואנפלאגד. המארז כלל גם קטעי אנפלאגד שהוקלטו במיוחד עבור ה-DVD, עם ארבעה מוזיקאים אחרים באולפן. ה-DVD שוחרר ב-20 בנובמבר 2006. בול לקח חלק בפעילויות קידום מכירות רבות בסוף שנת 2006, במקביל לשחרור אלבומו "One Voice". קידום המכירות כלל ביצוע השיר "Home" במספר תוכניות בוקר בטלוויזיה.
אלבום אוסף חדש בשם "Michael Ball: The Silver Collection" שוחרר ביולי 2007, יחד עם גרסת ה-DVD של הסרט "England My England" (ששוחרר במקור בשנת 1995). לקראת סוף שנת 2007, בול הקליט את אלבום הסולו שלו ה-15, אשר שוחרר ב-15 באוקטובר של אותה שנה. האלבום - "Back to Bacharach" שמו - מכיל שירים שנכתבו על ידי ברט בכרך. הוא שוחרר יחד עם ה-DVD של סיבוב הופעות שקיים בול במהלך 2007, תחת השם "One Voice Live", שצולם ב-Hammersmith Apollo שבלונדון. פעילויות קידום המכירות למהדורות אלו התקיימו לאורך אוקטובר-נובמבר 2007, וכללו מספר הופעות בטלוויזיה הבריטית.
בפברואר 2013, הוציא בול את אלבומו "Both Sides Now", הכולל את השיר "Fight the Fight" מתוך המחזמר החדש של טים רייס "From Here to Eternity the Musical".
בנובמבר 2014 הוציא בול אלבום חדש בשם "If Everyone Was Listening". סיבוב הופעות לקידום האלבום התקיים באפריל-מאי 2015.
באפריל 2020 שר בול את השיר "You'll Never Walk Alone" לכבודו של קפטן טום מור בן ה-99 ומסע גיוס הכספים שלו למען שירות הבריאות הלאומי בבריטניה (ה-NHS). הסינגל של השיר, בהשתתפות בול, קפטן טום מור, ומקהלת "NHS Voices of Care", הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, הפעם הראשונה שבול הגיע לראשות המצעד.
קריירה > טלוויזיה

כשחקן, בול הופיע לתקופה קצרה כמלקולם נאטל בסדרת הטלוויזיה "Coronation Street" בשנת 1985. כמו כן, בול שימש כמנחה, הן בתוכניות טלוויזיה והן בתוכניות רדיו. לבול הייתה תוכנית טלוויזיה משלו, "Michael Ball", אשר שודרה בשנים 1993–1995, ותוכנית נוספת, "Ball in the Hall", בשנת 1998. בול הנחה את מופע הגרלת הלוטו הלאומית למען ילדים במצוקה. הוא הנחה את תוכנית הבוקר "This Morning" למשך תקופה קצרה, בזמן שהמנחים הקבועים היו בחופשה.
בול שימש כשופט בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי של ITV‏ "Soapstar Superstar", בשנת 2007. בשנת 2010 בול השתתפו בתוכנית "Coming Home" של ערוץ הטלוויזיה המקומית של ה-BBC בוויילס, שהציגה את ההיסטוריה המשפחתית הוולשית שלו. בשנת 2010, בול הינחה 30 תוכניות של תוכנית הבידור שלו "The Michael Ball Show". ב-2010–2011 בול שימש כמנחה אורח למשך שש תוכניות של תוכנית הבוקר "Lorraine".
ב-10 באפריל 2013, בול שימש לראשונה כמנחה אורח של תוכנית הטוק שואו "The One Show", ומאז הנחה שוב את התוכנית בעוד מספר הזדמנויות. ב-18 בנובמבר 2013, בול החליף את מנחה התוכנית "The Paul O'Grady Show", שנעדר עקב מחלה. ב-24 בנובמבר 2013 בול הופיע בתפקיד עצמו בהופעת אורח בסיטקום הבריטי "Toast of London". ב-29 בדצמבר 2013 בול השתתף כמתחרה בשעשועון "Catchphrase", במהדורה מיוחדת לכבוד חג המולד.
ב-3 בינואר 2014, ערוץ BBC Four שידר ערב מחווה מיוחד לפזמונאי דון בלאק בשם "Diamonds are Forever: A tribute to Don Black" אשר התקיים ברויאל פסטיבל הול בלונדון. בול שר שני שירים במסגרת תוכנית זו; הראשון היה השיר "לחופש נולדה" שזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ואשר היה ללהיט של הזמר הבריטי מאט מונרו בשנת 1966. השיר נכתב על ידי בלאק (מילים) וג'ון בארי (לחן) עבור סרט הקולנוע באותו השם - "לחופש נולדה". השיר השני שביצע בול היה "Love Changes Everything" אותו כתב בלאק יחד עם הפזמונאי צ'ארלס הארט עבור המחזמר "Aspects of Love" שהלחין המלחין אנדרו לויד ובר. שיר זה שוחרר כסינגל של בול בשנת 1989, ושהה במצעדי הפזמונים הבריטיים במשך 14 שבועות. תזמורת ה-BBC ליוותה מוזיקלית את בול במהלך ביצוע שני השירים במופע זה.
ב-26 בדצמבר 2014, בול כיכב במחזמר של ויקטוריה ווד "That Day We Sang", במסגרתו שב לשתף פעולה עם אימלדה סטונטון, שכיכבה לצידו בעבר בהפקה של המחזמר "סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט".
קריירה > רדיו

בול מגיש מספר תוכניות רדיו: "Ball over Broadway" ב-BBC Radio 2, שנמצאת כעת בעונה הרביעית שלה, "The Greenroom" וכן מספר תוכניות חד-פעמיות עבור ה-BBC Radio 2 בנושאים כגון נט קינג קול, קמרון מקינטוש, וסי קולמן.
תוכנית הרדיו הראשונה שלו הייתה "Michael Ball's Sunday Brunch" בשנת 2008, אשר החליפה את תוכניתו של מייקל פרקינסון "Parkinson's Sunday Supplement" שהסתיימה בשנה הקודמת. התוכנית שודרה עד לספטמבר 2011, במשבצת שידור של ימי ראשון בבוקר, בשעות 11:00–13:00, לסירוגין עם התוכנית "Weekend Wogan" של טרי ווגן.
לאחר הפסקה קצרה, בשנת 2013 בול חזר ל-BBC Radio 2 עם תוכנית חדשה, "Michael Ball on Sunday", ששודרה בימי ראשון בערב בשעות 19:00–21:00. בעקבות מותו של טרי ווגן, בול חזר למשבצת השידור של יום ראשון בבוקר ב-10 באפריל 2016, עם תוכנית ששמה "The Michael Ball Show". בהמשך אותו החודש, קלאודיה וינקלמן השתלטה על משבצת השידור שהתפנתה בימי ראשון בערב.
כמו כן, בול משמש מנחה-מחליף עבור קן ברוס באותה תחנת רדיו.
חייו האישיים

בול מתגורר יחד עם המגישה לשעבר של תוכנית הטלוויזיה "Ready Steady Go!‎", קאת'י מק'גוון. השניים נפגשו בסביבות שנת 1989, והם חיים ביחד מאז שנת 1992. בשנת 2000 היא הצילה את חייו משרפה כאשר גררה אותו מחוץ לבית בוער.
דיסקוגרפיה > מחזות זמר

עלובי החיים – צוות השחקנים המקורי בלונדון (1985) בתפקיד מריוס פונמרסי
עלובי החיים – הקלטה בליווי תזמורת סימפונית (1988) בתפקיד מריוס פונמרסי
Rage of the Heart – אלבום קונספט (1989) בתפקיד פייר אבלר
היבטים של אהבה – צוות השחקנים המקורי בלונדון (1989) בתפקיד אלכס דילינגהם
סיפור הפרברים – הקלטת אולפן (1993) בתפקיד טוני
עלובי החיים בקונצרט לציון 10 שנים למחזמר (1995) בתפקיד מריוס פונמרסי
Passion – צוות השחקנים המקורי בלונדון בקונצרט (1997) בתפקיד ג'ורג'יו
Sondheim Tonight‏ (1998) – שחקני הקונצרט
Hey, Mr. Producer: The Musical World of Cameron Mackintosh‏ (1998) – שחקני הקונצרט, ראול דה־שאניי בפנטום האופרה, מריוס פונמרסי ב"עלובי החיים"
צ'יטי צ'יטי בנג בנג – צוות השחקנים המקורי בלונדון (2002) בתפקיד קראקטוס פוטס
סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט – העלאה מחודשת בלונדון (2012) בתפקיד סוויני טוד
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

Michael Ball ‏(1992)
Always ‏(1993)
One Careful Owner ‏(1994)
First Love ‏(1995)
The Musicals ‏(1996)
The Movies ‏(1998)
The Very Best of Michael Ball – In Concert at the Royal Albert Hall ‏(1999)
Christmas ‏(1999 & 2000)
This Time... It's Personal ‏(2000)
Centre Stage ‏(2001)
A Love Story ‏(2003)
Love Changes Everything – The Essential Michael Ball ‏(2004)
Music ‏(2005)
One Voice ‏(2006)
Back to Bacharach ‏(2007)
Past and Present: The Very Best of Michael Ball ‏(2009)
Heroes ‏(2011)
Both Sides Now ‏(2013)
If Everyone Was Listening ‏(תאריך השקה: 17 בנובמבר 2014)
דיסקוגרפיה > Compilation albums

The Best of Michael Ball ‏(1994)
Stages ‏(1996)
The Collection ‏(1997)
Songs of Love ‏(1998 & 2009)
Secrets of Love ‏(2000)
Michael Ball – The Collection ‏(from M&S) ‏(2000)
Stage and Screen ‏(2001)
A Song For You ‏(2003)
I Dreamed A Dream ‏(2003)
Seasons of Love ‏(2006)
Stage and Screen ‏(from Readers Digest) ‏(2006)
The Silver Collection ‏(2007)
Encore ‏(2010)
Songbook ‏(from Readers Digest) ‏(2011)
Love Changes Everything: The Collection ‏(2012)
דיסקוגרפיה > DVD

עלובי החיים - קונצרט לציון 10 שנים (1995) – מריוס פונמרסי
Michael Ball – the Musicals & More‏ (1996)
אנדרו לויד ובר: חגיגה באלברט הול (1998) – צוות הקונצרט
Hey, Mr. Producer: The Musical World of Cameron Mackintosh ‏(1998) – ראול בפנטום האופרה, מריוס בעלובי החיים
Michael Ball – Live at the Royal Albert Hall ‏(1999)
Michael Ball – This Time... It's Personal – Live ‏(2000)
Alone Together: Michael Ball – Live At The Donmar ‏(2001)
Michael Ball – Live In London ‏(2004)
The Best of Michael Ball – Live ‏(2006)
Michael Ball – One Voice, One Special Night – Live ‏(2007)
מופע המחווה של רוקי (2008) פרנק נ'פורטר (הוקלט בשנת 2006 – בול חלק את התפקיד עם אנתוני הד)
Michael Ball – Past and Present – 25th Anniversary Tour ‏(2009)
Michael Ball – A Life on Stage ‏(2010)
עלובי החיים - קונצרט לציון 25 שנים (2010)
Michael Ball – Heroes Live ‏(2011)
Michael Ball: Both Sides Now – Live Tour 2013‏ (2013)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  "Desert Island Discs with Michael Ball". Desert Island Discs. 2 March 2008. BBC. Radio 4. http://www.bbc.co.uk/radio4/factual/desertislanddiscs_20080302.shtml.
↑  "Olivier Awards 2013: Michael Ball and Imelda Staunton are the toast of the West End - Daily Mail Online". Mail Online. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2015 Birthday Honours" (PDF). www.gov.uk. נבדק ב-15 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Professional Biography". Justball.net. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ChartArchive - Michael Ball - Michael Ball". Chartstats.com. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The lover who's saved my life twice: Michael Ball says there's only one older woman for him... Sixties pop presenter Cathy McGowan". Daily Mail. 28 בפברואר 2013. נבדק ב-25 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Michael Ball CD, "Both Sides Now," Features New Songs by Tim Rice, Andrew Lloyd Webber". Playbill. 26 בפברואר 2013. נבדק ב-25 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.theguardian.com/tv-and-radio/2013/nov/19/paul-ogrady-off-air-angina-attack
↑  http://www.bbc.co.uk/news/entertainment-arts-35841965
↑  "Shooting Star Chase". Shootingstar.org.uk. אורכב מ-המקור ב-2000-08-23. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shooting Star CHASE Royal Patron, Vice Presidents and Patrons (PDF), Shootingstarchase.org.uk, אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-04-26, נבדק ב-19 בפברואר 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Michael Ball". Plymouth.ac.uk. אורכב מ-המקור ב-2014-06-25. נבדק ב-2014-07-04.
↑  "Personal Biography". Justball.net. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Michael Ball". Michael Ball. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434716505171  BNE: XX4416849  GND: 134664655  ISNI: 0000 0000 8389 6367  LCCN: no98037758  MusicBrainz: 09402904-94b8-467d-a894-4a7b40045eaf  VIAF: 65676769   WorldCat (עם VIAF): 65676769
מפקד פלוגה

מפקד פלוגה או בקיצור מ"פ (קרי: מם פא), הוא תפקיד אשר ניתן לקצינים בצה"ל בדרגת סרן או רב-סרן, על מנת לפקד על פלוגת לוחמים.
בצה"ל מתייחס מונח זה למפקד יחידה הכפופה לגדוד חי"ר, שריון, הנדסה קרבית, איסוף קרבי חטיבת החילוץ ויחידות מובחרות. בחיל התותחנים ובמערך ההגנה האווירית מכונה מפקד הפלוגה מסו"ל (מפקד סוללה). דרגתו של מפקד הפלוגה היא בדרך כלל דרגת סרן, לעיתים רב-סרן ולעיתים נדירות יותר סגן. מפקד פלוגה לרוב השתלם בקורס מפקדי פלוגות, ולעיתים נדירות יותר הוא גם בוגר תואר ראשון מהמכללה לפיקוד טקטי.
בחילות היבשה, למפקד פלוגה לוחמת כפופים ארבעה קצינים: סגנו ושלושת מפקדי המחלקות שתחתיו. לסגנו יש לרוב דרגת סגן ולמפקדי המחלקות יש דרגת סגן משנה. לרוב מפקד פלוגה אחראי על אחד עשר כלי רכב קרביים ועל כלי רכב מנהלי אחד. רכב קרבי ראשון (טנק, תותח מתנייע או נגמ"ש) הוא רכב בפיקודו הישיר. הוא משמש אותו ואת צוות החיילים הבסיסי הדרוש לו. הרכב השני נמצא תחת פיקודו של סגן מפקד הפלוגה וצוותו, ותשעת הנותרים מתחלקים בשלשות בין המחלקות. בכל מחלקה יש רכב קרבי אחד בפיקוד ישיר של מפקד המחלקה, אחד תחת פיקודו של הסמל המחלקתי ורכב שלישי תחת פיקודו של אחד ממפקדי הכיתות. את הרכב המנהלי מפעילים רב הסמל הפלוגתי, סגנו ונהגו ובו החובש הפלוגתי.
התקן לצוות טנק בצה"ל הוא ארבעה חיילים. לכן מפקד פלוגת שריון לוחמת אמור לפקד על 44 לוחמים (כולל עצמו) ועוד צוות מנהלי קטן. בחיל התותחנים המצב דומה לזה שבשריון. בנגמ"ש של חיל רגלים יכולים להיות בין שישה ל-12 חיילים. לכן מפקד פלוגת חיל רגלים לוחמת יפקד על 66 עד 132 לוחמים וצוות מנהלי קטן. מפקד פלוגה של חיל הנדסה יפקד על מספר זהה ואותו מבנה אורגני.
לקריאה נוספת

אלישיב שמשי, ולא אשוב עד כלותם - על מפקדי פלוגות בשדה הקרב, הוצאת מערכות, 2005
סרן לירון בנישו, ‏על דמותו של מפקד הפלוגה, מערכות 450, אוגוסט 2013
גל פרל פינקל, "מה בין המ"פים של 1973 לאלה של 2021?", מערכות, אוקטובר 2021.
הערות שוליים

↑  שחר הלווינג, הקורס לאמנויות לחימה, ביטאון ביבשה, גיליון 10, יוני 2009, באתר זרוע היבשה, משה (צ'יקו) תמיר: "ההצלחה תגיע קודם כל ממוכנות הפלוגה לקרב. פלוגה שמבצעת מעצר טוב באיו"ש לא בהכרח יודעת להילחם. אבל פלוגה שיודעת להילחם, יודעת לעצור לפחות ברמה בינונית".
מפלגת התעשיינים והיזמים (טורקמניסטן)

| --- | --- |
 מדינה:  טורקמניסטן 
 מנהיגים:  אובזמאמד ממדוב 
 תקופת הפעילות:  21 באוגוסט 2012 – הווה (12 שנים) 
 אידאולוגיות:  תיעוש
 מטה:  אשגבאט 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז (פוליטיקה) 
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  11 / 125
 tstp.gov.tm
 
מפלגת התעשיינים והיזמים (בטורקמנית: Türkmenistanyň Senagatçylar we telekeçiler partiýasy) היא מפלגה פוליטית בטורקמניסטן. מקור המפלגה באוגוסט 2012 כמפלגת האופוזיציה החוקית הראשונה במדינה. ב-10 ביוני 2013 נבחר מנהיג המפלגה אובזמאמד ממדוב לאספה של טורקמניסטן בבחירות שנערכו להשלמת חמישה מושבים פנויים. המפלגה נחשבת ככלי של המפלגה הדמוקרטית השלטת למניעת ביקורת על כך שטורקמניסטן היא מדינה של מפלגה אחת במקום שיש לה מפלגת אופוזיציה בפועל.
בדצמבר 2017 בחרו צירים בוועידת המפלגה הלאומית השנייה את ספארמירט אובגאנוב למנהיג החדש של המפלגה.
תוצאות בחירות > בחירות למג'ליס

| בחירות | מנהיג מפלגה | הצבעות | % | מושבים | +/– | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | קאסימגולי באבייב | לא ידוע | לא ידוע | 14 / 125 |  14 |  3 |
| 2018 | קאסימגולי באבייב | לא ידוע | לא ידוע | 11 / 125 |  3 |  2 |
הערות שוליים

↑  Turkmenistan Gets Its Second Political Party Radio Free Europe, 11 June 2013
↑  Turkmenistan Gets First Legislator From 'Alternative' Party Radio Free Europe, 11 June 2013
↑  В Партии промышленников и предпринимателей Туркменистана выбрали нового лидера (אורכב 28.11.2018 בארכיון Wayback Machine), arzuw.news, 2017-12-18. "В Ашхабаде прошёл второй общенациональный съезд Партии промышленников и предпринимателей республики. [...] Рассмотрев итоги четырёхлетней работы, делегаты перешли к выборам нового лидера партии.
 Внутрипартийные выборы выиграл Сапармырат Овганов, до настоящего времени руководивший частной компанией «Халыс».
ערך זה הוא קצרמרבנושא מפלגות ובנושא טורקמניסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפרץ ריגה

| --- | --- |

מפרץ ריגה ליד שפך הנהר דאוגבה (2017)
 מידע כללי
 על שם:  ריגה 
 מיקום:  הים הבלטי 
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 שטח:  18,000 קמ"ר
 עומק מרבי:  54 מטר
 ‏עומק ממוצע:  26 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  דווינה, Rannametsa River, Roja, Svētupe, Vitrupe, Grīva, Häädemeeste River, Aģe, גאויה, ליילופה, Lemmejõgi 
 מדינות באגן הניקוז:  לטביה, אסטוניה 
 איים:  רוהנו, קיהנו (אנ')
 קואורדינטות:  57°37′32″N 23°35′05″E﻿ / ﻿57.625555555556°N 23.584722222222°E﻿ / 57.625555555556; 23.584722222222
  (למפת לטביה מוגדלת) ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטימפרץ ריגה(למפת לטביה רגילה) ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטימפרץ ריגה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטימפרץ ריגה(למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטימפרץ ריגה 
 
מפרץ ריגה (בלטבית: Rīgas Jūras Līcis; באסטונית: Liivi Laht) הוא מפרץ בים הבלטי, בין לטביה לאסטוניה.
שטח מפרץ ריגה הוא 18,000 קמ"ר כשהעומק המרבי הוא 54 מטר מתחת פני הים. מפרץ ריגה מנותק באופן חלקי מהים הבלטי על ידי האי האסטוני סארמאה, בעיקר על ידי חצי האי סורבה והאי הסמוך מוהו. מפרץ ריגה מחובר לים הבלטי רק דרך מצרי סור (Suur Väin) בצפון ומצר אירבה (אסטונית: Irbe Väin; לטבית: Irbes Jūras Šaurums) במערב. האי רוהנו (Ruhnu) במרכז מפרץ ריגה שייך לאסטוניה.
בין הערים השוכנות לחופי המפרץ נמצאות ריגה, יורמלה ופרנו. הנהרות העיקריים הזורמים אליו הם דאוגבה, ליילופה, גאויה, וסאלאקה.
בחודשי החורף המפרץ מכוסה קרח שנמס בהדרגה בחודשי הקיץ. גישה לנמל ריגה אפשרית תוך שימוש בשוברי קרח.
מסקר ההכתרה של הצי המלכותי, 1953

הסיירת השוודית גוטה לז'ון במהלך המסקר. משמאל נראית הסיירת הסובייטית סברדלוב
מסקר ההכתרה של הצי המלכותי (באנגלית: Coronation Fleet Review, 1953) התקיים ב-15 ביוני 1953. הוא נערך במסגרת חגיגות ההכתרה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, שהתקיימה ב-2 ביוני 1953. נטלו בו חלק 465 כלי שיט מכל הסוגים, צבאיים ואזרחיים, בריטיים וזרים והוא היווה הפגנת עוצמה ימית של האימפריה הבריטית. מספר כלי השיט במסקר עלה על מספרם במסקר של 1937 (שנערך לכבוד הכתרת המלך ג'ורג' השישי), אך רבים מכלי השיט היו בו קטנים יותר.
המסקר > פרטי כלי השיט המשתתפים

מספר כולל - 465, מכל גודל ודגם
212 כלי שיט צבאיים, 92 כלי שיט אזרחיים, ובנוסף 161 יאכטות
בין כלי השיט הצבאיים: אוניית מערכה אחת, תשע נושאות מטוסים, 19 סיירות, 39 משחתות, 39 פריגטות, 19 צוללות
29 כלי שיט זרים - שישה מקנדה, שלושה מהודו, שניים מפקיסטן, אחד מכל אחת מהמדינות הבאות: אוסטרליה, ניו זילנד, ארצות הברית, ברית המועצות, צרפת, שוודיה, נורווגיה, דנמרק, הולנד, בלגיה, איטליה, יוון, טורקיה, ספרד, פורטוגל, ברזיל, הרפובליקה הדומיניקנית, תאילנד.
בין כלי השיט הזרים היו שתי נושאות מטוסים (מקנדה ומאוסטרליה), 11 סיירות, שש משחתות, שמונה פריגטות. איטליה שיגרה לאירוע את אוניית המפרשים לאימונים בת שלושת התרנים אמריגו וספוצ'י.
המסקר > מהלך המסקר

המסקר - מסורת בריטית בת 600 שנה - התקיים בספיטהד (Spithead), חלקו המזרחי של מצר הסולנט (Solent), המפריד בין האי וייט לבין חוף אנגליה, שמצפונו נמצא נמל פורטסמות'. כלי השיט המשתתפים הגיעו מבסיסיהם בבריטניה ומחוץ לה. הם עגנו במצר ב-18 שורות, שכללו כל אחת מספר שונה של כלי שיט. בשורה הארוכה ביותר ניצבו 44 כלי שיט, ובשורה הקצרה ביותר - שלושה. היאכטות המשתתפות עגנו בארבעה ריכוזים מצפון ומדרום לשורות כלי השיט.
הפריגטה סורפרייז (Surprise) נקבעה לשמש כיאכטה המלכותית למשך המסקר. בבוקר יום המסקר עלתה המלכה על סיפון הפריגטה ועל תורן האונייה הונף הנס המלכותי. לפני הצהריים אירחה המלכה על הפריגטה את מועצת האדמירליות, פגשה קברניטים של חלק מן האוניות וקיימה ארוחת צהריים. בהמשך עלו על הפריגטה המלכה האם, הנסיכה מרגרט וחברים נוספים במשפחה המלכותית.
בשעה 15:00 הפליגה הפריגטה מפורטסמות', כשהיא מלווה בחמש אוניות אחרות שנשאו על סיפוניהן אישים רמי מעלה לרבות ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל וקודמו קלמנט אטלי. המלכה ובעלה הנסיך פיליפ, שהיה לבוש במדי הצי, התייצבו במרפסת תצפית שנבנתה על גבי המבנה העילי של הפריגטה. בעת שהתקרבה אל שורות כלי השיט ירו כל תותחי הצי בו זמנית לכבוד המלכה מטח הצדעה של 21 יריות.
בשעה 15:30 נכנסה היאכטה המלכותית אל בין שורות כלי השיט. בכל אחד מהם, בריטי כמו גם זר, ניצבו אנשי הצוות במסדר על הסיפונים ובירכו את הפריגטה בעת שעברה לידם בשלוש קריאות הידד למלכה, כאשר הנסיך פיליפ מצדיע להם. בעת שחלפה היאכטה המלכותית ליד אוניית המערכה ונגארד (Vanguard), האונייה הגדולה ביותר במסקר,  ניגנה תזמורת הנחתים המלכותיים על סיפונה את ההמנון הלאומי. ההפלגה בין שורות כלי השיט נמשכה עד השעה 17:10. אז עגנה היאכטה המלכותית בקצה אחת משורות כלי השיט, לאחר השלמת שיט של כ-26 קילומטר.
בשעה 17:35 החל מטס מעל הצי של 300 כלי טיס של זרוע האוויר של הצי ושל הצי המלכותי הקנדי והצי המלכותי האוסטרלי. הם המריאו משלושה שדות תעופה ביבשה.
בשעה 20:30 עלתה המלכה על סיפון האונייה ונגארד לארוחת ערב. אחרי רדת הלילה, ב-22:30, הופעלו בכלי השיט מיליון נורות בסך הכל, אשר האירו את צלליות כל כלי השיט שבמסקר. ההארה נמשכה עד חצות הלילה. בשעה 22:40 החלה תצוגת זיקוקין די נור מול הצי העוגן, שנמשכה כעשרים דקות.
ראו גם

מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי, 1953
מפלגת התנועה הלאומית

| --- | --- |

 מדינה:  טורקיה 
 מייסד:  אלפארסלן טירקש 
 מנהיגים:  דבלט בחצ'לי 
 תקופת הפעילות:  9 בפברואר 1969 – הווה (55 שנים) 
 אידאולוגיות:  פופוליזם ימני, אירוסקפטיות, טוראניזם, פאן-טורקיזם
 מטה:  אנקרה 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי, ימין 
 צבעים רשמיים:  אדום, לבן 
 www.mhp.org.tr
 
מפלגת התנועה הלאומית או מפלגת הפעולה הלאומית (טורקית Milliyetçi Hareket Partisi, MHP) היא מפלגה בטורקיה אשר נוסדה על ידי אלפארסלן טירקש ב-1969. מצעה של המפלגה הוא ימני-קיצוני ולאומני-אתנוצנטרי בעיקרו, ולכן מתנגד להצטרפות טורקיה לאיחוד האירופי.
היסטוריה

בשנת 1965 זכה אלפארסלן טירקש בשליטה ב"מפלגת הכפריים הרפובליקנים הלאומית" (Cumhuriyetçi Köylü Millet Partisi, CKMP) שנוסדה ב-1958 בעקבות מיזוגן של "מפלגת הרפובליקנים הלאומית" (Cumhuriyetçi Millet Partisi) ו"מפלגת הכפריים הטורקים" (Türkiye Köylü Partisi). ארבע שנים לאחר מכן שינתה המפלגה את שמה ל"מפלגת התנועה הלאומית".
בשנות השבעים של המאה ה-20 נקטה המפלגה קו לאומני קיצוני וגזעני ברור, שכוון בעיקר כנגד כורדים וקומוניסטים, אולם גם כנגד בני לאומים אחרים:
המפלגה, כמו כל המפלגות הפוליטיות בטורקיה, פוזרה ונאסרה לאחר ההפיכה הצבאית השלישית במדינה ב-1980. יחד עמה נאסר קיומו של ארגון "הזאבים האפורים" (Bozkurtlar), ארגון הנוער של המפלגה, ו-220 מאנשיו כמו גם חלק מאנשי המפלגה וטירקש עצמו הועמדו לדין. טירקש נדון למאסר לתקופה של ארבע וחצי שנים. ב-1981 האשימו הרשויות הטורקיות את "הזאבים האפורים" בכ-700 מעשי רצח שהופנו בעיקר כנגד אנשי שמאל בין השנים 1974 ו-1980.
ב-1983 קמה המפלגה שוב, הפעם בשם "מפלגת המשימה הלאומית" או "מפלגת המאבק הלאומי" (Milliyetçi Çalışma Partisi, MÇP), וב-1987 שב טירקש לכהן כמנהיגה. ב-1992 שבה המפלגה אל שמה המקורי. באותה שנה פרשה מהמפלגה הסיעה המסורתית בקרב חבריה בטענה כי המפלגה "נעדרת אמונה דתית" והקימה את "מפלגת האיחוד הגדול" (Büyük Birlik Partisi) המשלבת דוקטרינה דתית ולאומנית. עם מותו של טירקש ב-1997, ניסה מנהיג המפלגה החדש, דוולט בהצ'לי, להציג קו ימני מתון יותר, גם כלפי הדת. הוא הבטיח להסיר את התנגדותו בעניין איסור לבישת כיסוי ראש לנשים במוסדות ממשלה, נושא רגיש בטורקיה, במיוחד באוניברסיטאות ולהנהיג שיעורים בבתי הספר בנושאי דת.
בבחירות שנערכו בטורקיה בעת גל הגאווה הלאומית שלאחר לכידת עבדוללה אג'לאן זכתה המפלגה ב-18% מהקולות והגיעה למקום השני. יחד עם מפלגת המולדת השתתפה המפלגה בממשלת קואליציה ברשות בולנט אג'וויט ממפלגת השמאל הדמוקרטי, אך בבחירות בשנת 2002 לא עברה את אחוז החסימה. בבחירות שנערכו במדינה ב-22 ביולי 2007 זכתה המפלגה ב-14.3% מהקולות וכתוצאה מכך ב-71 מושבים באספה הלאומית הגדולה של טורקיה. עם זאת נותרה המפלגה באופוזיציה לאור העובדה שהמפלגה המובילה, מפלגת הצדק והפיתוח ברשות רג'פ טאיפ ארדואן, נהנית מרוב מוחלט באספה הלאומית.
ראו גם

הזאבים האפורים
הערות שוליים

↑  מתוך מצע המפלגה בשנות השבעים לפי אתר Euro-Mediterranean Partnership
↑  ראו לדוגמה כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459245005171  GND: 6012722-3  ISNI: 0000 0000 8986 6900  LCCN: n80069809  SUDOC: 050732110  VIAF: 131109622   WorldCat (עם VIAF): 131109622 
לוגו המפלגה