stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיירת בן שמן
לקריאה נוספת

אברהם אילון, חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות, (ציורים: יהודה הררי), תל אביב: הוצאת מערכות, תשי"ט 1959.
יוסף אוליצקי, ממאורעות למלחמה, תל אביב: הוצאת מפקדת ההגנה בתל אביב, 1949.
אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, כרך שני, הוצאת זמורה ביתן, 1989.
מרים זקהיים, למעננו היה הקרבן": ילדי בן שמן זוכרים את הרוגי השיירה שפרצה את המצור עבורם, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 24.4.2023
הערות שוליים

↑  ראו: משפט בן שמן.
↑  יוסף אוליצקי, ממאורעות למלחמה, תל אביב: הוצאת מפקדת ההגנה בתל אביב, 1949, עמ' 113.
מפת שיירת בן שמן, מתוך הספר: חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הסבר על שיירת בן שמן באתר הזיכרון בכניסה למושב בית נחמיה
שי מאסטרו

| --- | --- |

שי מאסטרו
 לידה:  5 בפברואר 1987 (בן 37) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  תלמה ילין, מכללת ברקלי למוזיקה 
 סוגה:  ג'אז 
 כלי נגינה:  פסנתר, כלי מקלדת 
 חברת תקליטים:  ECM, Simya Müzik, Laborie 
 www.shaimaestro.com/home/
 
שי מאסטרו (נולד ב-5 בפברואר 1987) הוא פסנתרן ג'אז ישראלי, כיום פועל בברוקלין, ניו יורק.
ביוגרפיה

שי מאסטרו החל לנגן פסנתר בגיל 5 ונחשף לראשונה לג’אז בגיל 8 כאשר הקשיב ל-”Gershwin songbook” של אוסקר פיטרסון. מאסטרו למד בתיכון לאומנויות תלמה ילין. בשנתו הראשונה הוא קיבל מלגה מלאה לשנתיים ללימודי מוזיקה בתוכנית הקיץ של מכללת ברקלי למוזיקה. בזמן שהיה בסיבוב הופעות בארה”ב שכלל הופעה בפני ה-IAJE הוא נבחן לתוכנית 4 שנתית בברקלי ושוב קיבל מלגת לימודים מלאה.
מאסטרו היה חבר בשלישיית אבישי כהן מ-2006 עד 2011.
ב-2010 הקים את שלישיית שי מאסטרו (Shai Maestro Trio) יחד עם הבסיסט הפרואיני חורחה רודר (Jorge Roeder) ועם המתופף הישראלי זיו רביץ. השלישייה הוציאה עד כה חמישה אלבומים.
בשנת 2020 הוציא קליפ בבימוי של גילי עזגד ובהמשך, בתחילת 2021 אלבום חדש "Human" עם אותו שיר.
השפעות

מאסטרו מציין את באך, שופן, בטהובן, קית' ג'ארט, הרבי הנקוק, מיילס דייוויס, צ'יק קוריאה, אוסקר פיטרסון ואת אבישי כהן כהשפעות מוזיקליות. בין השפעותיו החוץ מוזיקליות ציין את הסופר הגרמני הרמן הסה ואת הפילוסוף הישראלי ישעיהו ליבוביץ.
דיסקוגרפיה חלקית > אלבומים בהובלתו

Shai Maestro Trio ‏(2012)
The Road to Ithaca ‏(2013)
Untold Stories ‏(2015)
The Stone Skipper ‏(2016)
The Dream Thief ‏(2018)
Human ‏(2021)
דיסקוגרפיה חלקית > עם אחרים

Melismetiq ‏ (2017)
Elegy ‏ (2017)
דיסקוגרפיה חלקית > עם אחרים > במסגרת שלישיית אבישי כהן

Gently Disturbed ‏(2008)
שעות רגישות ‏(2008)
Aurora ‏(2009)
Seven Seas ‏(2011)
הערות שוליים

1 2 3  http://www.habama.co.il/Pages/ArtPerson.aspx?PeopleID=46756
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1581514961898  BnF: cb159537917 (data)  GND: 1079505105  ISNI: 0000 0000 5505 7232  LCCN: no2015069749  MusicBrainz: fe723bbb-47cc-4f42-830c-352f7b1fed81  NKC: osa2012733367  RERO: 02-A014068678  SUDOC: 172396468  VIAF: 78815482   WorldCat (עם VIAF): 78815482 
מאסטרו בשנת 2008, מופיע בהרכב של אבישי כהן.
שמעון דרעי

| --- | --- |

שמעון דרעי, מאי 2017
 לידה:  26 בנובמבר 1955 (בן 68) 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1974–2006 (כ־32 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה במילואים
 תפקידים בשירות
 ראש ענף משטר ומשמעת באכ"א  מפקד טקס הדלקת המשואות
 
שמעון דרעי (נולד ב-26 בנובמבר 1955) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל שמכהן כמפקד טקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות.
ביוגרפיה

דרעי השתחרר מצה"ל ב-2006. בתפקידו האחרון היה ראש ענף משטר ומשמעת באכ"א. פיקד על טקסים רבים, בהם ביקורי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין והאפיפיור.
ב-2016 פרש אלוף-משנה דוד רוקני לאחר 34 שנים שבהן ניהל את הטקס. דרעי ערך איתו חפיפה, וב-2017 ביום העצמאות ה-69 למדינת ישראל החל למלא את התפקיד.
ב-8 במאי 2019 (מספר דקות טרם החל טקס הדלקת המשואות) הועלה לדרגת אלוף-משנה, כקודמו בתפקיד.
גלריה

עם קודמו בתפקיד דוד רוקני
הערות שוליים

↑  מערכת גלצ, משב רוח חדש ינשוב בטקס הדלקת המשואות, באתר גלצ, ‏30 באפריל 2017.
↑  אמרי סדן‏, ללא הרס"ר המיתולוגי: ההכנות לטקס יום העצמאות הממלכתי בשיאן, באתר וואלה, 25 באפריל 2017.
↑  איתמר אייכנר, הסמל של טקס הדלקת המשואות פורש, באתר ynet, 8 באפריל 2016.
↑  מעריב אונליין, ‏דקות לפני טקס הדלקת המשואות: מפקד הטקס הועלה בדרגה, באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2019
מתוך הטוויטר הרשמי של צה"ל, באתר twitter.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תנועת האמנות הקונקרטית (MAC)

תנועת האמנות הקונקרטית (MAC, MAC (Movimento per l'arte concreta)), שהוקמה במילאנו בשנת 1948 על ידי ג'ילו דורפלה, ג'יאני מונאט, ברונו מונארי ואטנסיו סולדאטי, הייתה אחת התנועות הראשונות שפירשו בצורה שיטתית את הצורך לפתח שפה אמנותית שיכולה לתרגם את התובנות של האמנים לתמונות קונקרטיות. שפה זו "קונקרטית" התבטאה דרך משחקים טהורים של צורה וצבע, אשר הבליטו את הקצב ואת האינטראקציות הצורניות, מבלי לכלול הפניות ציוריות או משמעות סימבולית. התנועה פעלה עד לשנת 1959.
ה-MAC זכתה לתמיכתו של קבוצת אמנים רחבה, כולל לוצ'ו פונטנה, לואיג'י ורונזי, מאריו ניגרו, קרלה אקרדי, פיירו דוראזיו, אכיליה פרילי ורבים אחרים. מטרת התנועה הייתה ליצור יצירות שהיו אוטונומיות ביחס למציאות החיצונית, תוך התמקדות באלמנטים חזותיים חיוניים וביכולתם להעביר רגשות דרך האסתטיקה הטהורה.
שילה ראסקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1946 (בת 78) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
שילה ראסקין (באנגלית: Sheila Ruskin; נולדה ב-28 במרץ 1946) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

ראסקין שיחקה בתפקיד ויפסניה אגריפינה בסדרה משנת 1976 של ה-BBC "אני, קלאודיוס". היא זכורה למעריצי הסדרה "דוקטור הו" מתפקידה כקאסיה במיני-סדרה משנת 1981 "The Keeper of Traken". לחובבי הסדרה "Blake's 7" היא מוכרת מהופעתה ב-1979 בפרק "Redemption" בתפקיד אלטה 1.
תפקידים נוספים של ראסקין בטלוויזיה היו בסדרות: "מקנזי", "Special Branch", "משפחת פאליסר", "מה יפית עמק נוי", "The Sweeney", "המקצוענים", "Minder", "ברז'רק", "בון", "טאגארט", "מיס מארפל", "חדר מיון", "רמפול", "אחים וזרים", "The Bill", "דיאל ופסקו", "הולבי סיטי", "רציחות במידסומר" והדוקודרמה "The Lost Boys".
בקולנוע הופיעה ראסקין בסרט "האמת על אהבה" משנת 2005.
חיים אישיים

בין השנים 1966 ו-1970 הייתה ראסקין נשואה לשחקן דייוויד ווד.
שרק 4-D

| --- | --- |
אריזת הסרט
אריזת הסרט
 בימוי:  סיימון ג'יי סמית' 
 הופק בידי:  ג'פרי קצנברג דייוויד ליפמן
 תסריט:  ויליאם סטייג 
 שחקנים ראשיים:  מייק מאיירס אדי מרפי קמרון דיאז ג'ון לית'גאו
 מדבבים:  סיימון ג'יי סמית' (Three Blind Mice) פרנק ולקר (Dragon) קמרון דיאז (הנסיכה פיונה) קודי קמרון (Pinocchio, Three Little Pigs) כריסטופר נייטס (Thelonious, Three Blind Mice) קונרד ורנון (Gingerbread Man) מייק מאיירס (שרק, Three Blind Mice) ג'ון לית'גו (לורד פרקווד) אדי מרפי (דונקי) 
 מוזיקה:  הארי גרגסון וילאמס
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  DreamWorks Animation Pacific Data Images
 חברה מפיצה:  דרימוורקס
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2003
 משך הקרנה:  12 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פנטזיה, סרט לכל המשפחה 
 סרט הבא:  חג שמח עם שרק
 דף הסרט ב־IMDb
 
שרק 4‎-D (באנגלית: Shrek 4-D) הוא סרטון בתלת־ממד שיצא בשנת 2003 מחברת דרימוורקס והופץ בפארק יוניברסל. בעקבות הצלחתו יצא הסרט גם בתקליטור DVD.
עלילה

הסרטון עוסק בירח-הדבש של שרק ופיונה. תלוניוס, העוזר של לורד פרקוואד מהסרט הראשון, חוטף את פיונה. במהלך מרדפם אחרי לורד פרקוואד, מגיעים שרק וחמור לבית הקברות בו קבור לורד פרקוואד. רוחו של פרקוואד מופיעה ומבשרת כי פיונה צריכה למות, על מנת שתינשא לו ובכך הוא יהיה המלך של עולם המתים. דרקונית, אשתו של חמור מגיעה להציל את שרק וחמור. תלוניס מנסה להרוג את פיונה, שניצלת על ידי דרקונית, חמור ושרק. דרקונית יורה אש ברוחו של לורד פרקוואד וזה מתפוצץ. שרק, פיונה וחמור רוכבים על דרקונית לירח הדבש של שרק ופיונה.
הסרטון נקרא שרק 4D למרות שהוא בתלת־ממד. הממד הרביעי הוא המים, הרוח והאפקטים הנוספים שמרגיש הקהל שיושב באולם וצופה בסרט בזמן שהדברים מתרחשים על המסך. הסרט הופץ ב-DVD, בו לא ניתן להוסיף את הממד הרביעי, לכן הוא נקרא שרק 3D.
דמויות

שרק (מייק מאיירס): הגיבור הראשי, עוג ירוק שמציל את פיונה מרוחו של לורד פרקוואד.
הנסיכה פיונה (קמרון דיאז): אשתו של שרק, נחטפה על ידי תלוניוס, העוזר של לורד פרקוואד.
חמור (אדי מרפי): חמור מדבר שעוזר לשרק להציל את פיונה.
לורד פרקוואד (הרוח) (ג'ון לית'גאו): רוחו של לורד פרקוואד, האויב של שרק. בגלל שפרקוואד נטרף על ידי דרקונית ומת, הוא רוצה שפיונה תתחתן איתו. לשם כך הוא רוצה להרוג את פיונה.
תלוניוס: העוזר הטיפש של לורד פרקוואד.
דרקונית: אשתו של חמור, עוזרת לשרק וחמור להציל את פיונה.
שנה לא מעוברת

ערך זה עוסק בסוג שנה בלוח השמשי. אם התכוונתם לסוג שנה בלוח העברי, ראו .
שנה לא מעוברת או שנה פשוטה (באנגלית: Common year) בלוחות שנה רבים היא שנה קלנדרית עם 365 ימים, להבדיל משנה מעוברת, שיש בה 366 ימים. באופן כללי יותר, שנה לא מעוברת היא שנה ללא אינטרקלציה. לוח השנה הגרגוריאני (כמו לוח השנה היוליאני שהקדים אותו) כולל גם שנים לא מעוברות וגם שנים מעוברות כדי לשמור על לוח השנה מסונכרן לשנה הטרופית, שאינה מכילה מספר מדויק של ימים.
השנה הלא-מעוברת כוללת 365 ימים, כלומר 52 שבועות ויום אחד, ולכן שנה לא מעוברת מתחילה ומסתיימת תמיד באותו יום בשבוע (למשל, 1 בינואר 2021 ו-31 בדצמבר 2021 חלים שניהם ביום שישי) והשנה העוקבת לשנה לא מעוברת תחול ביום שלאחר מכן בשבוע. בשנים לא מעוברות, בפברואר יש ארבעה שבועות, כך שמרץ יחל באותו יום בשבוע שבו התחיל פברואר. נובמבר יחל גם ביום זה.
בלוח השנה הגרגוריאני, 303 מכל 400 שנה הן שנים לא מעוברות. לשם השוואה, בלוח השנה היוליאני, 300 מכל 400 שנים הן שנים פשוטות, ובלוח השנה היוליאני המתוקן (המשמש את יוון) 682 מתוך כל 900 שנים הן שנים פשוטות.
שנה אקדמית

שנה אקדמית היא פרק הזמן שבמהלכו מתקיימים לימודים במוסדות להשכלה גבוהה.
השנה האקדמית בישראל

השנה האקדמית במוסדות להשכלה גבוהה בישראל מתחילה בדרך כלל בחודש אוקטובר (לאחר סיום חגי תשרי) ומסתיימת בחודש יוני או ספטמבר. במהלך הסמסטרים חלות חופשות לימודים קצרות בהתאם לחלק ממועדי ישראל.
מרבית המוסדות מחלקים את השנה האקדמית לשלושה חלקים הנקראים סמסטרים.
החלק הראשון הוא סמסטר חורף החל בקירוב מאוקטובר ועד ינואר. מיד עם סיומו נערכת חופשת סמסטר בת כחודש ובה מתקיימות בחינות הסיום לקורסים (פרק זמן המכונה גם "תקופת בחינות").
החלק השני הוא סמסטר אביב החל בקירוב ממרץ ועד יוני. מיד עם סיומו נערכת חופשה בת כחודש ובה מתקיימות בחינות הסיום לקורסים (תקופת בחינות).
החלק השלישי הוא סמסטר קיץ שחל בקירוב מיולי ועד ספטמבר. זהו חלק חובה רק לחלק מהסטודנטים, לרבות הלומדים במסלול לימודי ערב שמחויבים בהשלמות בקורסי חובה. בנוסף אליהם רשאים ללמוד בו גם שאר הסטודנטים מקצועות בחירה על פי בחירתם. עם סיומו נערכות בחינות סיום לקורסים לרוב לפני חגי תשרי.
בעבר נהגה במוסדות מסוימים בישראל (כמו באוניברסיטה העברית) שיטת הטרימסטרים (ראו להלן).
השנה האקדמית במדינות העולם

במוסדות אקדמיים בעולם מחולקת השנה האקדמית לרוב לפי אחת משתי שיטות:
שיטת הסמסטרים, המתמשכים לרוב מאוגוסט ועד דצמבר (עד לערב חג המולד) ומינואר ועד למאי או יוני. אורכם של הסמסטרים הוא 15 עד 18 שבועות.
שיטת הטרימסטרים – כלומר חלוקת השנה האקדמית לשלושה פרקי זמן שווים, המקבילים בקירוב לעונות הסתיו, החורף והאביב, ואורכם כ-10 עד 12 שבועות. שיטה זו נפוצה בקרב מוסדות אקדמיים בבריטניה ובארצות הברית.
שיטה שלישית הקיימת בעולם לחלוקת השנה האקדמית היא חלוקה לרבעים, שאורך כל אחד מהם כ-12 שבועות. הם משתרעים גם על פני עונת הקיץ ומכסים שנה קלנדרית שלמה.
במדינות בחצי הדרומי של כדור הארץ - אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, צ'ילה - מקבילה בדרך כלל השנה האקדמית לשנה הקלנדרית ונמשכת מפברואר או מרץ ועד לנובמבר או דצמבר. הסיבה לכך היא שעונת הקיץ – שבה משובצת חופשת הקיץ - חלה בחצי הכדור הדרומי מחודש דצמבר ועד לחודש פברואר.
מידת הגיוון בין המוסדות האקדמיים בארגון השנה האקדמית במסגרת השיטות המתוארות  - הן מבחינת משך חלקי השנה האקדמית והן מבחינת מועדי תחילתם וסיומם - היא רבה, בין מדינות העולם כמו גם בין מוסדות הפועלים במסגרת אותה מדינה.
ראו גם

שנת הלימודים
שבר מאמץ

| --- | --- |
 תחום:  ראומטולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  397402 
 MeSH:  D015775
 סיווגים
 ICD-10:  M48.4, M84.3 
 ICD-11:  FB80.A 
 
צילום רנטגן של תגובה קלה במעטפת השוקה
שבר מאמץ הוא שבר לא שלם בעצמות, הנגרם מהפעלת עומס יתר על העצם לאורך זמן כתוצאה ממאמץ לא אופייני או מאמץ החוזר על עצמו, כגון נשיאת משקל כבד באופן מתמשך. שבר זה שונה משברים אחרים, אשר נגרמים כתוצאה מפגיעה חד פעמית וקשה במיוחד. שבר מאמץ נראה כסדק צר או קו כספי, ולכן מכונה "שבר בצורת קו שיער" (מאנגלית "Hairline fracture"). שברים אלה מתרחשים בעיקר בעצמות שנושאות משקלים כבדים כמו השוקה, עצמות המסרק בכף הרגל ולעיתים רחוקות גם בעצם הירך (שכיח יותר אצל ספורטאים ובמיוחד אצל אתלטים).
הופעה

הסימפטום העיקרי של שבר מאמץ הוא כאב חד באזור השבר, המרוכז בנקודה אחת על העצם. הכאב מופיע בעת פעילות גופנית מאומצת (כגון ריצה), ולעיתים כבר החל מרמה מתונה (כגון הליכה). הכאב לא נעלם גם לאחר הפסקת הפעילות, ועלול אף להפריע לשינה. באזור השבר עלולים להתפתח גם נפיחות ורגישות למגע.
חלק מהתנאים הגורמים לשבר מאמץ בחלק התחתון של עצם השוק עלולים לגרום גם לדלקת ברקמת השריר המכונה "שין ספלינט". ההבדלים העיקריים בסימפטומים: במצב של שין ספלינט הכאב מקרין על כל האזור, מופיע רק בזמן פעילות עצימה ונעלם מיד לאחר הפסקת הפעילות.
שכיחות

שברי מאמץ נפוצים במיוחד בקרב חיילים, מטיילים, רקדנים, וכן בעלי מקצועות המחייבים הליכה ועמידה ממושכת ומאומצת, כגון אחים ואחיות בבתי חולים. במחקר בארצות הברית נמצא כי שיעור הסובלים משברי מאמץ בין חיילים וספורטאים מגיע ל-5–30 אחוזים.
גורמי סיכון נוספים – שברי מאמץ נפוצים יותר אצל אנשים בעלי כף רגל קמורה (בלטינית Pes cavus), נשים לעומת גברים, לבנים לעומת שחורים, זקנים (בגלל ירידת צפיפות העצמות שקשורה לגיל מתקדם) וילדים (העצמות עדיין בתהליך בניה), מצב של דלדול עצם (אוסטיאופורוזיס).
הבדלים בין המינים

ממחקרים עלה כי שברי מאמץ נפוצים פי שניים יותר בקרב חיילות מאשר בקרב חיילים תחת שגרת מאמץ זהה. הקלת המאמץ על החיילת יכול להוריד את שכיחות שברי המאמץ. לדוגמה נמצא כי על ידי הורדת משקל הציוד מ-12.5 ק"ג ל-9.5 ק"ג נצפתה ירידה ביותר מפי שניים בשכיחות שברי המאמץ בקרב חיילות. הדבר עולה בקנה אחד עם מחקרים על ההבדלים בבניית העצם ובהידלדלותה בקרב נשים וגברים.
אבחון

אבחון שבר מאמץ נעשה על ידי בדיקה קלינית אצל רופא מנוסה, אם כי בדיקה כזו לא תמיד תזהה את השבר. הרופא המאבחן נעזר בבדיקות עזר כגון צילום רנטגן, בדיקות CT, MRI ובעיקר מיפוי עצמות.
גורמים

שבר מאמץ נוצר עקב הפעלת עומס יתר על העצם לאורך זמן, בניגוד לשבר רגיל הנגרם מאירוע טראומטי חד-פעמי. כל עומס על העצם גורם להרס מקומי במבנה העצם. במצב רגיל הגוף מסוגל לתקן את הנזקים בתהליך שבונה מחדש את העצם ומחזק אותה, באמצעות פעילות תאי אוסטאובלסט. אולם, בתנאים מסוימים הגוף לא מסוגל לשקם את העצם, וכך נוצר אזור מוחלש – שבר מאמץ. גורמים עיקריים להיווצרות שבר מאמץ:
פעילות אינטנסיבית מדי כאשר הגוף לא רגיל לעומס – התחלת פעילות אינטנסיבית ללא חימום, העלאת רמת העצימות בסדרת אימונים באופן מהיר מדי.
עומס רב מדי לאורך זמן – למשל ריצה למרחקים ארוכים מדי, נשיאת משקל רב מדי.
מנוחה בלתי מספקת.
תזונה לקויה – בעיקר חוסר ויטמין D וסידן.
מתיחות ועייפות בשרירים – במצב רגיל השריר משכך חלק מהאנרגיה המתפזרת בגוף בעת הפעילות. לאחר מאמץ מתמשך או כשהשריר מתוח יכולתו לספוג אנרגיה פוחתת, ויותר עומס עובר לעצמות.
תנאים סביבתיים – שימוש בציוד לא מתאים (כגון נעליים שחוקות) או פעילות בסביבה לא מתאימה.
עישון, צריכת אלכוהול מרובה.[דרושה הבהרה]
טיפול

הטיפול הראשוני והמיידי בשבר מאמץ (וגם בשין ספלינט) הוא הפסקה מיידית של הפעילות הגופנית הגורמת לכאב מיד עם הופעתו. המשך הפעילות תביא להחמרת הפגיעה.
לאחר הפסקת הפעילות יידרשו לפחות 4–8 שבועות של מנוחה עד להחלמה מלאה של השבר. במהלך זמן זה יש להימנע לחלוטין מפעילות עצימה (כגון ריצה), להימנע ככל האפשר מפעילות לא עצימה (כגון הליכה), להקפיד על תזונה מתאימה הכוללת ויטמין D וסידן, ועל מנוחה מספיקה. בתקופה זו רצוי לבצע אימונים חליפיים ללא עומס על אזור השבר (למשל שחייה או רכיבה על אופניים), וכן מתיחות ותרגילים ייעודיים לחיזוק השרירים.
לעיתים נעשה שימוש באמצעים נוספים להקלת העומס על האזור הפגוע, כגון סד, תחבושת גבס, נעליים מיוחדות, תחבושת לחץ, קביים ובמקרים חמורים אף ניתוח.
לאחר תקופת ההחלמה חשוב לחזור לפעילות באופן מדורג ולהמשיך עם מנוחה מספיקה, על מנת לאפשר לשבר להחלים סופית ולמנוע שבר חוזר. לעיתים תידרש תוכנית שיקום להמשך חיזוק השרירים.
מניעה

הדרך הטובה ביותר למנוע שברי מאמץ היא להימנע מהגורמים השונים להם:
ביצוע פעילות גופנית על פי סרגל מאמצים מתאים – מרחקי ריצה, משקל משא, תדירות האימון וכו'. העלאת העומס בצורה מדורגת תאפשר לגוף לחזק את העצמות וכך להקטין את הרגישות לשברי מאמץ.
ביצוע חימום (דינמי) לפני הפעילות, ומתיחות (סטטיות) אחריו.
הימנעות מעומס רב מדי לאורך זמן.
ביצוע תרגילים לחיזוק השרירים.
ביצוע פעילות גופנית תוך שימוש בציוד ותנאים סביבתיים מתאימים
נעליים מתאימות לקשת כף הרגל.
נעליים לא שחוקות (רצוי להחליף נעליים כל 600–800 ק"מ)
ריצה על משטח מתאים – לא קשה מדי (כגון בטון), לא תלול או עם נטייה צידית, לא ריצה על משטח מסוג אחד בלבד (רצוי לגוון – אדמה, חול ים, דשא, שביל כורכר וכדומה) ועוד.
מנוחה מספקת.
הקפדה על תזונה מתאימה, בעיקר ויטמין D וסידן, אך גם חלבון. מחקר בארצות הברית העלה כי לקיחת מנות עשירות בסידן או ויטמין D, אפילו לפרק זמן קצר, יכולה לצמצם את מספר מקרי שברי מאמץ בקרב חיילות. במחקרים אחרים לא הוכח קשר ישיר בין ויטמין D ומניעת שברי מאמץ.
ראו גם

שברי הליכה
הערות שוליים

↑  מולי אפשטיין, Shin splints - לחטוף שוק ולנוח. אתר מכון וינגייט. 15 במרץ 2006
↑  Pes Cavus. Wheelessonline.com
↑  Arnon Gam, Liav Goldstein, Yuval Karmon, Igor Mintser, Comparison of Stress Fractures of Male and Female Recruits during Basic Training in the Israeli Anti-Aircraft Forces, Military Medicine 170, 2005-08-01, עמ' 710–712 doi: 10.7205/MILMED.170.8.710
↑  Naama Constantini, Aharon S. Finestone, Nir Hod, Idit Shub, Equipment Modification Is Associated With Fewer Stress Fractures in Female Israel Border Police Recruits, Military Medicine 175, 2010-10-01, עמ' 799–804 doi: 10.7205/MILMED-D-09-00253
↑  האם תוספת סידן או ויטמין די יכולה להועיל בבריאות העצם? השאלה החמישית בריאיון שנערך עם פרופ' צופיה איש שלום (הקישור אינו פעיל, 29 בדצמבר 2016)
↑  המחקר בוצע באוניברסיטת "קרייטון", והוצג ב-11 פברואר 2007 בכנס השנתי ה-53 למחקרים אורתופדיים במרכז סן דייגו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שנה טרופית

שנה טרופית (מיוונית: τρόπος – סיבוב, מחזור) היא פרק הזמן שעובר משעה שהשמש נצפית בנקודה מסוימת על-פני מסלולה האופקי בשמי כדור הארץ, ועד שנצפית שוב באותה נקודה בדיוק. פרק הזמן הזה מקביל פחות-או-יותר לחילופי ארבע עונות השנה (באזורים הממוזגים של כדור הארץ), ולשנה אחת בלוחות השנה המבוססים על השמש. משכה של שנה טרופית כיום עומד על 365.2421875 ימים (כלומר – 365 ימים, 5 שעות, 48 דקות ו-45 שניות), משכה של השנה הטרופית משתנה עם הזמן וכל 100 שנה מתקצר אורך השנה בכ-0.000013 יום (1.123 שניות), כך שבשנת 1500 למשל אורך השנה היה 365.242254 יום. השינויים נובעים מהשתנות מהירות הסיבוב הצירי הארצי, השתנות הנובעת מהשפעות הכבידה של גרמי שמיים הסמוכים לכדור הארץ.
התנועה כביכול של השמש על-פני מסלול אופקי בשמיים נובעת למעשה משתי תכונות של כדור הארץ:
כדור הארץ נע בתנועה מחזורית סביב השמש.
ציר הסיבוב של כדור הארץ סביב עצמו נוטה בזווית של 23.43629° יחסית למישור סיבוב כדור הארץ סביב השמש, מישור המילקה.
תוצאת שתי התכונות האלה היא, שלמתבונן מכדור הארץ, נראה כי השמש נמצאת בכל יום בגובה שונה בשמיים. טווח השינוי הוא 23.43629° כפול 2, כלומר 46.87258°.
באזור קו המשווה השמש נעה מטה-מעלה בשמיים ועוברת פעמיים בשנה בזניט.
מדידת אורך השנה הטרופית

במצרים העתיקה התקיים לוח שנה שהיה מבוסס על אורך שנה בן 365 ימים. במאה ה-3 לפנה"ס תוקן לוח השנה על ידי המלך תלמי השלישי כדי שיתאים לאורך שנה בן 365.25 ימים. מכאן ברור שכבר בתקופת המלך תלמי היה ידוע שאורך השנה הטרופית קרוב יותר ל-365.25 מאשר ל-365 ימים, אולם בהחלט ייתכן שמידע זה היה ידוע עוד קודם ושינוי הלוח התעכב. ביוון העתיקה שינה מטון את לוח השנה האטי ממחזור של 8 שנים למחזור של 19 שנים כדי להגיע להתאמה טובה יותר עם מחזורי הירח. מחזור ה-8 שנים התבסס על אורך שנה טרופית של 365.25 ימים, ומחזור ה-19 שנה התבסס על שנה ארוכה יותר בת 365.263 ימים. מכיוון שמטרת לוחות אלו הייתה להתאים בין שנות השמש לחודשי הירח לא ניתן לדעת את אורך השנה הטרופית המדויק ביותר שהיה ידוע לחכמי אתונה, אולם ברור שהיה בסביבות 365.25 ימים.
קביעה מדויקת של אורך השנה הטרופית התבצעה על ידי היפרכוס, במאה ה-2 לפנה"ס, הודות להצטברות של רישומים על-פני מאות שנים של זמני ההיפוך ושיפור במכשירי המדידה. תלמי, במאה ה-2 לספירה, מביא בספרו אלמגסט בשם היפרכוס, שאורך השנה הטרופית היא  365+({\tfrac {1}{4}}-{\tfrac {1}{300}}) שהם 365.246667 ימים. היפרכוס השווה בין זמן ההיפוך הקיצי שחזה אריסטרכוס מסאמוס, בשנת 280 לפנה"ס, לתצפית שלו של זמן ההיפוך הקיצי משנת 135 לפנה"ס. הוא מצא שהתקופה בין שתי נקודות הקיצון הייתה קצרה ב-12 שעות מ-365.25 ימים לשנה עבור 145 שנה, או ביממה שלמה עבור 300 שנה. תלמי עצמו חישב את אורך השנה הטרופית על-פי זמן שוויון סתוי שהוא צפה בשנת 139 לספירה וזמן שוויון שרשם היפרכוס בשנת 147 לפנה"ס, כמו גם על זמן שוויון אביבי שלו משנת 140 לספירה לעומת זמן שוויון אביבי של היפרכוס משנת 146 לפנה"ס. תלמי גם אישש את חישוביו בהתבסס על תצפית של מטון. מדענים מודרניים העלו השערות שונות לגבי השאלה מדוע תלמי לא הצליח להגיע לתוצאות מדויקות יותר מהיפרכוס, למרות שהיו בידיו תצפיות משנים רחוקות יותר זו מזו. היו שטענו שתלמי זייף את תצפיותיו ואחרים טענו שתלמי התקשה לברור בין תוצאות נכונות לתצפיות שגויות. פדרסון מייחס את אי הדיוק במדידת אורך השנה לאי דיוק במכשירי המדידה והעדר פיצוי על שבירה של האור.
ראו גם

שנה סידרית
לוח השנה של המאיה
הערות שוליים

↑  The Y2KLeap Year Problem
↑  James Evans, The history and practice of ancient astronomy, Oxford University Press US, 1998, pages 208-210
↑  David H. Kelley, E. F. Milone, A. F. Aveni, Exploring ancient skies, Birkhäuser, 2005, page 95
שנה גלקטית

מסלול השמש (מסומן בעיגול צהוב) סביב מרכז גלקסיית שביל החלב.
שנה גלקטית (נקראת גם שנה קוסמית) היא פרק הזמן הדרוש להקפה אחת של השמש סביב מרכז הגלקסיה (אנ') של שביל החלב, כאשר אותו פרק זמן מוערך בין 225 מיליון שנה ל-250 מיליון שנה ומהירות התנועה היא 828,000 קמ"ש (230,000 מטר לשנייה). הגדרה של תקופת זמן זו מהווה דרך יותר נוחה לחישובים של פרקי זמן ארוכים.
אירועים קוסמולוגיים וגאולוגיים במונחים של שנה גלקטית

| שנה גלקטית> לפני זמננו | תיאור> לפני זמננו |
| --- | --- |
61.32: המפץ הגדול
54: היווצרות שביל החלב
20.44: היווצרות השמש
17-18: הופעתם של אוקיינוסים על פני כדור הארץ
16.889: היווצרות חיים על פני כדור הארץ
15.555: הופעת פרוקריוטים
12: הופעת חיידקים
10: היווצרות יבשות
6.8: יצורים רב-תאיים החלו להופיע
6.666: הופעת האיקריוטים
2.4: הפיצוץ הקמבריוני
2: מבנה המוח הראשון מופיע בתולעים
1.11: הכחדת פרם-טריאס
0.2935: הכחדת קרטיקון-פלאוגן
בעתיד     
בעוד שנה גלקטית אחת: כל היבשות על פני כדור הארץ עשויות להתמזג ליבשת-על אחת
2-3: הירח יתרחק מכדור הארץ על כדי כך שלא תתאפשר יותר ליקוי חמה
4: רמת הפחמן דו-חמצני תרד לרמה כזו שלא יתאפשר קיבוע פחמן במסלול C4 והחיים הרב-תאיים יחדלו להתקיים
12: השדה המגנטי של כדור הארץ יחדל מלהתקיים
15: התנאים על פני כדור הארץ יהיו דומים לאלה שעל פני נוגה כיום
22: תחילת ההתנגשות בין שביל החלב לגלקסיית אנדרומדה
25: השמש תפלוט ערפילית פלנטרית ותהפוך לננס לבן
30: יושלם המיזוג בין שביל החלב לגלקסיית אנדרומדה ומאותה העת תהיה גלקסיה אחת בשם מילקדרומדה (אנ')
500: התפשטות היקום גורמת לכל הגלקסיות מעבר לקבוצה המקומית של שביל החלב להיעלם מעבר לאופק האור הקוסמי (אנ'), ואלו לא תהיינה חלק מן היקום הנצפה
2000: הקבוצה המקומית, ביחד עם עוד 47 גלקסיות, תתמזגנה לגלקסיה אחת גדולה.
ראו גם

לפני זמננו
העתיד הרחוק
הערות שוליים

↑  Period of the Sun's Orbit around the Galaxy (Cosmic Year), (נצפה ב-16 במרץ 2019) (באנגלית)
שרק השלישי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  קריס מילר, ראמאן הואי 
 הופק בידי:  ג'פרי קצנברג
 תסריט:  פיטר סימן, ג'פרי פרייס 
 עריכה:  מייקל אנדרוז, ג'ויס ארסטיה 
 שחקנים ראשיים:  מייק מאיירס אדי מרפי קמרון דיאז אנטוניו בנדרס ג'סטין טימברלייק רופרט אוורט ג'ולי אנדרוז ג'ון קליז
 מדבבים:  מייק מאיירס (שרק) מאיה רודולף (Rapunzel) איימי סדריס (Cinderella) איימי פולר (Snow White) לארי קינג (Doris the Ugly Stepsister) ארון ורנר (Big Bad Wolf) קונרד ורנון (Gingerbread Man, רומפלסטילטסקין) קודי קמרון (Pinocchio, Three Little Pigs) שרי אוטרי (Sleeping Beauty) איאן מקשיין (Captain Hook) רג'יס פילבין (Mabel the Ugly Stepsister) אריק איידל (Merlin) אדי מרפי (דונקי) קמרון דיאז (הנסיכה פיונה) ג'סטין טימברלייק (ארתור פנדרגון) אנטוניו בנדרס (החתול במגפיים) ג'ון קליז (King Harold) ג'ולי אנדרוז (Queen Lillian) רופרט אוורט (הנסיך מקסים) סת' רוגן 
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דרימוורקס, דרימוורקס הנפשה, Pacific Data Images 
 חברה מפיצה:  דרימוורקס
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 במאי 2007
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, פנטזיה קומית, סרט הרפתקאות, סרט פנטזיה, סרט אגדות 
 תקציב:  160,000,000‏$
 הכנסות:  798,958,162‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   shrek3
 סרט קודם:  שרק 2
 סרט הבא:  שרק לנצח
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שרק השלישי (באנגלית: Shrek the Third) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת משנת 2007, המהווה את סרט ההמשך ל"שרק 2". זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי "שרק". כמו שני קודמיו, גם סרט זה הופק על ידי חברת דרימוורקס.