stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המודל הבינומי לתימחור אופציות
תיאור המודל

המודל הבינומי מתבסס על אסטרטגיה חסרת סיכון. בבסיס האסטרטגיה מונח העיקרון שבסוף התקופה מצבו יהיה זהה בשני מצבי הטבע, ובלתי תלוי במחיר המניה. ניטרולו של הסיכון בהשקעה מושג על ידי קנייה של נכס הבסיס וכתיבה (מכירה) של אופציות.
תיאור המודל > מודל בינומי חד תקופתי

בדוגמה שלהלן:
התוצאה הנדרשת - שווי האופציה להיום, בהסתמך על הנתונים הבאים:
מחיר המניה הנוכחי הוא 50 שקל (50=S).
קיימת אופציית Call עם תוספת מימוש של 50 שקל (50=K) לתקופה אחת (חודש אחד למשל).
שער הריבית לחודש הוא 5%.
קיימים שני מצבי טבע (מכאן השם:בינומי) :
מצב טבע 1: בסוף התקופה שער המניה יהיה 100 שקל
או
מצב טבע 2: בסוף התקופה שער המניה יהיה 25 שקל.
שווי האופציה הנגזר בתום התקופה
במצב טבע 1 שווי האופציה בסוף התקופה יהיה 50 שקל (מחזיק האופציה יוסיף 50 שקל (גובה תוספת המימוש) ויקבל מניה בשווי 100 שקל).
במצב טבע 2 שווי האופציה יהיה אפס (לא כדאי לממשה).
תיאור המודל > מודל בינומי חד תקופתי > מימוש אסטרטגיה חסרת סיכון

המשקיע "הבינומי" הדמיוני בונה לעצמו אסטרטגיית השקעה חסרת סיכון. בבסיס האסטרטגיה מונח העיקרון שבסוף התקופה מצבו יהיה זהה בשני מצבי הטבע, בלתי תלוי במחיר המניה.
המשקיע נוקט באסטרטגיה הבאה: הוא מוכר ("כותב") 3 אופציות CALL, קונה 2 מניות, ולוקח הלוואה בסך 47.62 שקל.
תזרים המזומנים הנוכחי של המשקיע הוא 3C - 100 + 47.62
(C היא אופציית ה-CALL שמחירה הנוכחי לא ידוע)
תזרים המזומנים העתידי
במצב טבע 1: עליו לקנות בחזרה 3 אופציות ששוויין 3*50=150 שקל, ולהחזיר הלוואה בשווי 50 שקל (47.62 ועוד ריבית של 5%). מנגד ברשותו שתי מניות בשווי 2*100=200 שקל. תזרים המזומנים הכולל שלו הוא אפס.
במצב טבע 2: שווי האופציות הוא אפס. ברשותו 2 מניות בשווי 2*25=50 שקל, ועליו להחזיר הלוואה בגובה 50 שקלים. שוב, תזרים המזומנים הוא אפס.
בשני מצבי הטבע, נותר מצבו של המשקיע זהה, ללא תלות במחיר המניה. לכן זוהי אסטרטגיה חסרת סיכון.
בשני המקרים תזרים המזומנים העתידי הוא אפס.
מכאן ששווי תזרים המזומנים הנוכחי של המשקיע שווה אף הוא לאפס.
מכאן נגזר שווי האופציה להיות  C=17.46.
הערות:
אם תזרים המזומנים הנוכחי הוא חיובי, כלומר מחיר האופציה בשוק גבוה יותר משוויה, (למשל 20 שקלים) כי אז קל להראות שכל משקיע רציונלי ינקוט באסטרטגיה זו, קרי ימכור אופציות ויקנה מניות. אם התזרים שלילי, כלומר מחיר האופציה בשוק נמוך יותר משוויה, כל משקיע ינקוט באסטרטגיה ההפוכה. ארביטראז' בשוק יביא לשינוי במחירים עד שהתזרים יתאפס.
יחס הגידור (Hedge ratio) או יחס ניטרול הסיכון הוא היחס בין כמות המניות הנקנית לכמות האופציות הנמכרת, שהוא במקרה דנן 2/3 (קניית שתי מניות וכתיבת שלוש אופציות).
תיאור המודל > מודל בינומי חד תקופתי > פתירת המודל הבינומי באמצעות הסתברויות מותאמות לסיכון (Risk Neutral Probabilities)

לחלופין, ניתן גם לחשב את אופציית הרכש באמצעות שקלול שוויה של האופציה בכל מצב טבע באמצעות הסתברויות מסוימות (הנקראות הסתברויות מותאמות לסיכון) והיוון התוצאה לפי שער הריבית. נסביר זאת באמצעות דוגמה.
במספרי הדוגמה הקודמת,
ניתן לראות כי במצב טבע Up שווי המניה הוא 200% לעומת שוויה הנוכחי (100 בעוד כתקופה לעומת 50 כיום). לכן, נסמן כי הפרמטר u=2.
כמו כן, במצב טבע Down שווי המניה הוא 50% לעומת שוויה הנוכחי (25 בעוד כתקופה לעומת 50 כיום), ולכן נסמן את הפרמטר d=0.5.
כמו כן, נסמן באות R את סכום המספר 1 ושיעור הריבית, כלומר 1.05 (כך הריבית מיוצגת ככופל על סכום הכסף): R=1+0.05=1.05.
ההסתברויות המותאמות לסיכון יסומנו באות p ויחושבו באופן הבא:
שווי האופציה יכול להיות מחושב כערך הנוכחי של שקלול שווי האופציה בכל מצב.
במצב טבע Up שווי האופציה הוא 50 ש"ח (100-50=50) וההסתברות המותאמת לסיכון שמצב זה יקרה היא 0.367.
במצב טבע Down שווי האופציה הוא 0 מכיוון שלא כדאי לממשה, וההסתברות המותאמת לסיכון שמצב זה יקרה היא 0.633.
שווי האופציה יחושב לכן כתוחלת שווי האופציה ביום הפקיעה, מחושבת על ידי הסתברויות מותאמות לסיכון ומהוונת להיום בשיעור הריבית:
השווי שהתקבל, באופן לא מפתיע, שווה בדיוק לשווי שהתקבל באמצעות שיטת ה-Replicating Portfolio. למעשה, מבחינה מתמטית שתי השיטות זהות לחלוטין ולכן התוצאה הזהה.
ההסתברויות האמיתיות לכל מצב טבע אינן ידועות, והמידע הזה גם לא נדרש לצורך חישוב שווי האופציה. למעשה, זהו אחד המאפיינים היפים ביותר של המודלים לתמחור אופציות.
תיאור המודל > המודל הבינומי הרב תקופתי

המודל הרב תקופתי מתייחס למספר תקופות, לכל תקופה שני מצבי טבע, כאשר העיקרון זהה: המשקיע הדמיוני נוקט באסטרטגיה חסרת סיכון. לכל תקופה נקבע ערך האופציה העתידי לכל מצב טבע אפשרי, וברקורסיה מחושב ערך האופציה בהווה.
כדי להמחיש את המודל הרב תקופתי נהוג להשתמש בעץ המתאר את התפתחות המחירים לאורך התקופות.
נסמן:
S = שער המניה
C = תמחור אופציית Call
P = תמחור אופציית Put
S_{0}={\frac {pS^{u}+(1-p)S^{d}}{(1+r)^{T}}}\
S^{u}=uS_{0}\
S^{d}=dS_{0}\
p={\frac {(1+r)^{T}-d}{u-d}}\
(1-p)={\frac {u-(1+r)^{T}}{u-d}}\
C_{0}={\frac {pC^{u}+(1-p)C^{d}}{(1+r)^{T}}}\
P_{0}={\frac {pP^{u}+(1-p)P^{d}}{(1+r)^{T}}}\
כאשר  r הוא שיעור הריבית ו- T\in \mathbb {N}  הוא מספר התקופות.
הקשר בין המודל הבינומי ומודל בלק ושולס

מודל בלק ושולס מניח, במקום שני מצבי טבע ומספר תקופות סופי, את קיומה של התפלגות נורמלית של מחירי המניות וכן קיומו של מסחר רציף, כלומר אינסוף תקופות.
שימושים במודל הבינומי

בדף זה ובדף זה באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב
ראו גם

מודל בלק ושולס
הדגמה לעץ המודל הרב תקופתי
הווידוי

| --- | --- |

 בימוי:  ליאם בנקס
 הופק בידי:  ליאם בנקס
 תסריט:  ליאם בנקס ג'ונת'ן באלטר
 שחקנים ראשיים:  אסמי מת'יוס ג'סיקה מסנגר צ'רלי קלארק ארנסט ורנון פיל מרטין
 צילום:  ג'ונת'ן באלטר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 הקרנת בכורה:  26 באוגוסט 2017
 משך הקרנה:  2 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה על-טבעי
 סרט קודם:  "האחות" (2017)
 סרט הבא:  "מה לא בסדר עם אמא?" (2017)
 סרטים בסדרה:  היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
 דף הסרט ב־IMDb
"הווידוי" (באנגלית: The Confession) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי קצר אותו ביים והפיק ליאם בנקס, לפי תסריט שכתבו בנקס וג'ונת'ן באלטר. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת בווידוי של מישהי בפני כומר, שנגרם כתוצאה מחוויית אירועים על-טבעיים, בסופם שֵׁד הורג את כולם.
הסרט פורסם ב-26 באוגוסט 2017 והיה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "יצירת האנאבל שלי".
עלילה

הסרט מתחיל כאשר ניתן לראות את פיונה (אסמי מת'יוס) רצה אל תא הווידוי במטרה להתוודות על חטאיה בפני הכומר (ארנסט ורנון). היא נכנסת לתא כשהיא בוכה ומתחילה לספר לו מה ראתה ועשתה. הוא מקשיב לדבריה ולאחר מכן ניתן לראות סצנה בה קת'רין (ג'סיקה מסנגר) קוראת ספר בשם "מסתורי הבלתי מוסבר" מאת ריצ'רד מרשל במיטתה, בעת שפיונה ואנג'לה (צ'רלי קלארק) ישנות. קת'רין שומעת רעשים מוזרים ממפתן הדלת וכשהיא מסתכלת לעברו היא צורחת וזועקת לעזרה. כמה רגעים לאחר מכן כבר לא ניתן לראותה.
בסצנה העוקבת, מוצג מסדרון בו נראות פיונה ואנג'לה, כשהן מנסות להבין את פשר הצעקות. בסמוך לכך, נשמע קול דפיקה על דלתה של קת'רין. פיונה ממהרת לפתוח את ידית החדר, אך אנג'לה מתעקשת שלא תעשה זאת. באותו רגע, קופץ השֵׁד (פיל מרטין) על אנג'לה והורג אותה לנגד עיניה של פיונה. זו מתחילה לצרוח ומנורת המסדרון מתפוצצת. פיונה נשארת לבד במסדרון כשאורות מעומעמים נדלקים וכבים בצורה תכופה. שניות אחדות לאחר מכן, מופיע השֵׁד מאחוריה ומיד מתחלפת הסצנה בחזרה לתא הווידוי.
בסצנה האחרונה, נעלם הכומר מתא הווידוי ופיונה שסיפרה לו מה קרה, מסתכלת הצידה ומגלה לידה גופה, שפניה מקיזות דם. באותו הרגע, היא מוצאת עצמה בתוך המסדרון בשנית. בסוף הסרט, רגע לפני שהורג השֵׁד גם אותה כל הצלבים מתהפכים; זהו הרמז לסצנות דומות שאירעו בסרטי היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
צוות השחקנים והדמויות

אסמי מת'יוס – פיונה
ג'סיקה מסנגר – קת'רין
ארנסט ורנון – הכומר מיכאל
צ'רלי קלארק – אנג'לה
פיל מרטין – שֵׁד
הוצאה

הסרט הקצר הועמד בתחרות "יצירת האנאבל שלי" ופרק זמן ליציאתו, במאי הסרט "אנאבל: הבריאה" דייוויד פ. סנדברג, הודיע שהוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו.
הערות שוליים

↑  The Confession, נבדק ב-2019-04-10
1 2 3 4  theconjuring.fandom.com
1 2  Superfreak Media (2017-08-26), Annabelle Creation WINNER - The Confession Horror Short Film, נבדק ב-2019-04-10
המנון כווית

| --- | --- |

 מדינה:  כווית כווית
 שפה:  ערבית
 מילים:  אחמד אל-עדוואני
 לחן:  איבראהים א-סולה
 תאריך מעמד רשמי:  1978
 ‏האזנהקובץ:National anthem of Kuwait (instrumental).ogg‏Ⓘ‏
 
ההמנון הלאומי (בערבית: النشيد الوطني) הוא ההמנון הלאומי של כווית. מילותיו נכתבו על ידי אחמד אל-עדוואני, ואילו המנגינה הולחנה על ידי איבראהים א-סולה ועובדה על ידי אחמד עלי. ההמנון אומץ רשמית ב-25 בפברואר 1978.
לפני חיבורו של ההמנון הנוכחי נעשה שימוש בשיר "המנון האמיר" (ערבית: السلام الأميري), שהולחן על ידי יוסף עדיס בשנת 1951, כהמנון הלאומי. בנוסף, שש התיבות הראשונות של ההמנון הנוכחי לקוחות ממנגינת "המנון האמיר".
ההמנון הלאומי חובר במסגרת תחרות לכתיבת ההמנון הלאומי, אשר נוהלה בידי ועדה מטעם ממשלת כווית בראשות  ראש הממשלה ויורש העצר דאז, שיח' ג'אבר אל-אחמד א-סבאח.
המנון כווית כמעט אינו בשימוש בכווית, והשימוש בו נשמר לאירועים מיוחדים בלבד. לכן רוב הכוויתים כלל לא משתמשים בהמנון.
מילות ההמנון

| ערבית | תעתיק עברי | תרגום לעברית |
| --- | --- | --- |
| اللازمة:  وطني الكويت سلمت للمجد  وعلى جبينك طالع السعد  وطني الكويت وطني الكويت  وطني الكويت سلمت للمجد    يا مهد آباءالأولى كتبوا  سفرالخلود فنادت الشهب  الله أكبر إنهم عرب  طلعت كواكب جنة الخلد    (اللازمة)    بوركت يا وطني الكويت لنا  سكنا وعشت على المدى وطنا  يفديك حر في حماك بنى  صرح الحياة بأكرم الأيدي    (اللازمة)    نحميك يا وطني وشاهدنا  شرع الهدى والحق رائدنا  وأميرنا للعز قائدنا  رب الحمية صادق الوعد    (اللازمة) |  אַ(ל)לַּאזִמַה:  וַּטַנִי (א)לְכֻּוַּיְתִּ סַלִמְתַּ לִלְמַגְ'דִּ  וַּעַלַא גַ'בִּינִכַּ טַאלִעֻ (אל)סַּעְדִּ  וַּטַנִי (א)לְכֻּוַּיְת וַּטַנִי (א)לְכֻּוַּיְת  וַּטַנִי (א)לְכֻּוַּיְתִּ סַלִמְתַּ לִלְמַגְ'דִּ    יַא מַהְדַּ אַבַּאאִי (א)לְאוּלַא כַּתַבּוּא  סִפְרַ (א)לְחֻ'לוּדִ פַנַאדַתִ (אל)שֻׁהֻבֻּ  אַללַּהֻ אַכְּבַּרֻ אִנַּהֻם עַרַבֻּ  טַלַעַתְ כַּוַּאכִּבֻּ גַ'נַּתִ (א)לְחֻ'לְדִּ    (אַ(ל)לַּאזִמַה)    בּוּרִכְּתַּ יַא וַּטַנִי (א)לְכֻּוַּיְתַּ לַנַא  סַכַּנַן וַּעִשְׁתַּ עַלַא (א)לְמַדַא וַּטַנַא  יַפְדִּיכַּ חֻרֻּן פִי חִמַאכַּ בַּנַא  צַרְחַ (א)לְחַיַאתִ בִּאַכְּרַםִ (א)לְאַיְדִּי    (אַ(ל)לַּאזִמַה)    נַחְמִיכַּ יַא וַּטַנִי וַּשַׁאהִדֻנַא  שַׁרְעֻ (א)לְהֻדַא וַּ(א)לְחַקֻּ רַאאִדֻנַא  וַּאַמִירֻנַא לִלְעִזִּ קַאאִדֻנַא  רַבֻּ (א)לְחַמִיַּתִ צַאדִקֻ (א)לְוַּעְדִּ    (אַ(ל)לַּאזִמַה) | פזמון:  מולדתי כווית, היי שלמה לתהילה  ועל מצחך המזל והברכה  מולדתי כווית, מולדתי כווית  מולדתי כווית, היי שלמה לתהילה    הו ערש, אבותיי הראשונים כתבו  את ספר הנצח, והמטאורים קראו  "אללה הוא הגדול מכולם", הם ערבים  כוכבי גן העדן הנצחי זרחו    (פזמון)    תבורכי לנו, מולדתי כוית  כמקום מגורינו, ותחיי כל הימים כמולדת  יפדה אותך אדם חופשי, שבנה בגבולך  את ארמון החיים בידיים המכובדות ביותר    (פזמון)    נגן עלייך, מולדתי וְעֵדַתֵנוּ  חוק האסלאם והאמת נר לרגלינו  ואמירנו לתפארת הוא מפקדנו  בעל הקנאות ונאמן ההבטחה    (פזמון) |
ראו גם

דגל כווית
סמל כווית
הערות שוליים

↑  אתר KUWAITinfo.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 6b01370f-97b8-4cea-841c-ebd3409355a1
הוויה וזמן

| --- | --- |

עטיפת המהדורה הצרפתית של הוויה וזמן
 מידע כללי
 מאת:  מרטין היידגר 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  ספרות עיון 
 נושא:  הוויה (פילוסופיה), מטאפיזיקה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1927 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  תורגם חלקית
 סדרה
 הספר הבא:  Kant and the Problem of Metaphysics 
 
הוויה וזמן (בגרמנית: Sein und Zeit) הוא ספר שנכתב ב-1927 בידי הפילוסוף הגרמני מרטין היידגר. למרות שהוא נכתב במהרה, ועל אף העובדה שהיידגר מעולם לא השלים את הפרויקט אותו התווה בהקדמה לספר, "הוויה וזמן" נחשב לעבודתו החשובה ביותר ואף השפיע רבות על הפילוסופיה של המאה ה-20 בכלל, ועל אקזיסטנציאליזם, הרמנויטיקה ודקונסטרוקציה בפרט.
הפרויקט המקורי של היידגר

הספר "הוויה וזמן" היה מיועד בתחילה להכיל שני כרכים עיקריים שיהיו מורכבים משלושה חלקים כל אחד. היידגר נאלץ לפרסם את ספרו לאחר שהשלים רק את שני החלקים הראשונים של הכרך הראשון של הפרויקט. שאר החלקים של הפרויקט לא פורסמו מעולם, אם כי ניתן למצוא התייחסויות אליהם בקורסים שהתפרסמו כספרים בין השנים 1926-1929.
תקציר הספר

בעמודיו הראשונים של הספר, היידגר מתאר את הפרויקט אותו נטל על עצמו במילים הבאות: "כוונתנו במסכת הבאה היא לעבוד על שאלת משמעותה של ההוויה, ולעשות כן באופן קונקרטי". היידגר טוען, בהמשך לכך, כי המסורת האונטולוגית פסחה על שאלה זו בכך שהיא ניסחה אותה כשאלה הנוגעת לטבע הישות הניתנת לידיעה אנושית ובכך הניחה את המבוקש בכל הנוגע לאפיון של ההוויה. ב"הוויה וזמן" היידגר ניסה לאפיין את האדם כשואל שאלת הישות. כשואל, לטענת היידגר, האדם פתוח לקבלת תשובות שונות לשאלה זו לפי האופן שבו הישות נחשפת בפניו בפעילותו-בעולם.
ברמה הפורמלית היידגר מציע, כחלופה, להבין את ההוויה עצמה באופן מובחן מישויות אחרות. לפי היידגר, מה שמבחין את ההוויה מהישויות בעולם הוא שההוויה היא תמיד רק אפשרות, ולכן לא ניתנת לזיהוי עם אף ישות מסוימת. להפך, לטענת היידגר, אפיון הישויות נעשה מתוך שדה האפשרויות שנפתחות עבור היות-האדם-בעולם ולכן הוא כרוך באופן מהותי בצמצום האפשרויות הללו לכדי קביעה של ישויות. בספר היידגר מנסה לאפיין את התנאים להופעה של כל ישות באשר היא. היידגר טוען כי תפיסת ההוויה מובילה להבהרת משמעותה ("sinn des seins", "האופן שבו דבר-מה נעשה לניתן להבנה כדבר-מה"). לפי היידגר, ככל שמובן זה של ההוויה קודם לכל יחס מסוים לעולם לגבי אופן הקיום של כל ישות פרטיקולרית, הוא קדם-מושגי, לא-פרופוזיציונאלי ולפיכך גם קדם-מדעי. האונטולוגיה היסודית (כך היידגר מכנה את החקירה שלו ב"הוויה וזמן") תבאר את ההבנה הקודמת לכל אופן אחר של ידיעה או פרשנות, כמו השימוש בלוגיקה, תאוריה, אונטולוגיה ספציפית או מחשבה רפלקטיבית. לעומת זאת, היידגר מדגיש, אין גישה אחרת להוויה מאשר הישויות עצמן – כלומר, שאלת ההוויה צריכה להישאל באשר לישות כלשהי ובהתייחס להווייתה.
Dasein

השאלה שהיידגר מבקש לשאול ב"הוויה וזמן", לפיכך, היא "מהי הישות שתעניק לנו גישה לשאלת משמעות ההוויה?" תשובתו של היידגר היא שישות זו היא הישות שעבורה לשאלת ההוויה יש משמעות, שעבורה שאלת ההוויה חשובה. כלומר, הישות שעבורה ההוויה היא שאלה היא איננה מה אלא מי. היידגר קורא לישות זו בשם "Dasein" (ביטוי שעשוי להיות מתורגם לעברית כ"היות-פה" או "היות-שם"). המתודה בה נוקט היידגר בספר כוללת את ניסיון האפיון של ה-Dasein, זאת במטרה להבין את משמעותה של ההוויה עצמה באמצעות פרשנות ממד הזמניות של ה-Dasein (שינוי בממד זה של ה-Dasein, לפי היידגר, נושא בחובו את משמעותה של אותה ישות).
האפיון של ה-Dasein ב"הוויה וזמן" הוא דו-שלבי: בחטיבה הראשונה היידגר מאפיין באופן כללי את ה-Dasein כהיות-בעולם והיות-עם-אחרים. באפיון זה היידגר מבקש להבהיר את האופן הפרשני שבו אדם נגש לעולם באופן יום-יומי, בעיקר על בסיס הפעילויות הפרקטיות שהוא מבצע על בסיס יום-יומי ותפקידיו ביחס לאחרים. בחטיבה השנייה היידגר מאפיין את האדם ביחס לשאלת הופעתו השלמה (כמכלול של אפשרויותיו) מה שהיידגר מכנה 'אותנטיות'. הניתוח של היידגר מגיע למסקנה כי בבסיס הווייתו של ה-Dasein ישנה אי-אפשרות של האפשרות של הופעתו כמכלול, מה שחוסם בסופו של דבר אפיון אונתולוגי שלם של האדם משום שהאדם כשלם לעולם לא מופיע בעולם, אלא רק האדם בחלקיותו ובסופיותו.
זמן

לבסוף, שאלת האותנטיות של ה-Dasein לא יכולה להיות מובחנת מה"היסטוריות" של ה-Dasein. מחד גיסא, ה-Dasein כבן תמותה "נמתח" בין לידה ומוות, ו"מושלך" אל תוך עולם, כלומר, מושלך אל תוך אפשרויותיו, אפשרויות שה-Dasein נדרש לאמץ. מאידך גיסא, הגישה של ה-Dasein אל אותו עולם ואל אותן אפשרויות תמיד נעשית דרך ההיסטוריה ודרך המסורת – זוהי שאלת ה"היסטוריות של העולם": בין השלכותיה של שאלה זו, לפי היידגר, היא שאפשרות האותנטיות של ה-Dasein מצויה ביכולתו לבחור "גיבור". תוצאת ההתקדמות של טיעון זה היא הרעיון לפיו הווייתו של ה-Dasein היא הזמן. אף על פי כן, היידגר מסכם את עבודתו ברצף שאלות מסתוריות אשר צופות את הצורך לשחזר את ההיסטוריה של הפילוסופיה והאופן שבו אופני-ההבנה המרכזיים שלה הובנו עד כה. שאלות אלו, עם זאת, לא נענו באופן ישיר מעולם במסגרת החקירה של "הוויה וזמן", אך שרידים של הפרויקט ניתן למצוא בחיבורו "בעיות מרכזיות בפילוסופיה" שמסכם קורס שהוא נתן לאחר פרסום "הוויה וזמן" ב-1928.
תרגום לעברית

על הזמן [מתוך ספרו היות שזמן Sein und Zeit]. מרתין היידגר. תרגום: אלכסנדר ברזל. תל אביב: מפעל השכפול של הסתדרות הסטודנטים באוניברסיטת תל אביב. תשכ"ד.
היילי אנדרסון

היילי דניטה אנדרסון (באנגלית: Haley Danita Anderson; נולדה ב-20 בנובמבר 1991) היא שחיינית מים פתוחים אמריקאית. פעמיים ברציפות אלופת העולם (ברצלונה 2013 וקאזאן 2015) במשחה ל-5 ק"מ ובעלת מדליית כסף אולימפית (לונדון 2012) במשחה ל-10 ק"מ.
ביוגרפיה

אנדרסון נולדה בסנטה קלרה בשבקליפורניה. אחותה, אליסה, המבוגרת ממנה בשנה, אף היא שחיינית מצטיינת בעלת מדליית זהב אולימפית (לונדון 2012). היא לומדת ושוחה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
במבחנים האמריקאיים לאליפות העולם בשחייה סיימה אנדרסון במקום השני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:31.66 דקות ונכללה בנבחרת. באליפות עצמה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.62 דקות ובמקום 28 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:45.91 דקות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בסוף יולי 2011 הייתה אמורה אנדרסון להשתתף במשחה ל-25 ק"מ אך היא לא התייצבה למשחה. שבועיים לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן שבסין באוגוסט, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:21.72 דקות, לפני מלני קוסטה מספרד (16:21.79 דקות) ולוריין בויל מניו זילנד (16:26.37 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:27.11 דקות, אחרי בויל (8:26.30 דקות) ולפני קוסטה (8:33.66 דקות).
ביוגרפיה > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אנדרסון במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:38.6 שעות, אחרי אווה ריסטוב מהונגריה (1:57:38.2 שעות) ולפני מרטינה גרימלדי מאיטליה (1:57:41.8 שעות).
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה אנדרסון במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:34.2 דקות, לפני פוליאנה אוקימוטו (56:34.4 דקות) ואנה מרסלו קוניה (56:44.4 דקות) שתיהן מברזיל.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 הגנה אנדרסון על תוארה וזכתה במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 58:48.4 דקות, לפני קליופי אראוזו מיוון (58:49.8 דקות) ופיניה אונרם מגרמניה (58:51.0 דקות).
הדיוויזיה המוטסת הראשונה (בריטניה)

| --- | --- |

סמל היחידות המוטסות הבריטיות
 פרטים
 כינוי:  Red Devils  ('השדים האדומים')
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941 – נובמבר 1945 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה מבצע בייטינג פלישת בעלות הברית לסיציליה מבצע מרקט גארדן
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  12,148
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס המוטס הראשון
הדיוויזיה המוטסת הראשונה (באנגלית: 1st Airborne Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים מוטסת ומוצנחת של הצבא הבריטי שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הדיוויזיה השתתפה בין היתר בפלישת בעלות הברית לסיציליה, מספר מבצעים מוצנחים קטנים והיא כנראה מוכרת במיוחד בתור השתתפותה במבצע מרקט גארדן ובמיוחד בקרב על ארנהם, שם רק כ-2,000 חיילים ניצלו מהקרב והצליחו להימלט לקווי בעלות הברית. הדיוויזיה לא הצליחה להתאושש מקרב ארנהם ומעולם לא חזרה לכוחה המלא. אחרי קרב זה היא השתתפה בשחרור נורווגיה בסוף המלחמה ופורקה לבסוף בנובמבר 1945.
הקמה

לאחר שהממשלה הבריטית ראתה את תפקוד היחידות המוצנחות של צבא גרמניה הנאצית במהלך המערכה על צרפת בשנת 1940, משרד המלחמה הבריטי החל לבחון את האפשרות להקים כוח של חיל רגלים מוטס ומוצנח בן כ-5,000 חיילים. כתוצאה מכך, ב-22 ביוני 1940, 'גדוד הקומנדו השני' (No. 2 Commando) הוסב לגדוד מוצנח והוקם מחנה אימונים לחיל רגלים מוצנח בסיס של חיל האוויר המלכותי ליד מנצ'סטר. חמישה חודשים מאוחר יותר הפך הגדוד ל-'גדוד השירות האווירי המיוחד ה-11' כאשר הוספו לו כנף צניחה וכנף דאונים.
ב-10 בפברואר 1941 ערכו כוחות הגדוד פשיטה באיטליה "מבצע קולוסוס", מבצע שהוכתר בהצלחה רבה למרות שהישגיו היו זניחים, הוא הוכיח את היכולת המבצעית של כוח איכותי המוטס מאוחרי קווי האויב. ההצלחה במבצע זה הובילה את משרד המלחמה להרחיב את הכוח המוטס בצבא הבריטי, זאת על ידי הקמת הרגימנט המוצנח (שמרכז את האימון, הגיוס והמסגרת של הכוחות המוטסים והמוצנחים). החלו גם תוכניות להקמת גדודים וחטיבות מוטסות ומסגרות אופרטיביות רחבות יותר, בעיקר על ידי המרה של יחידות חיל רגלים קיימות.
ב-31 במאי 1941 אושרה תוכנית להקמת שתי חטיבות מוצנחות; אחת שתמוקם בבריטניה והשנייה במזרח התיכון, בנוסף לאלו אושרה הקמה של כוח מוטס (על בסיס דאונים) בן 10,000 חיילים. 'גדוד השירות האווירי המיוחד ה-11' הפך לגדוד מוצנח; 'הגדוד המוצנח ה-1' והוקמו שני גדודים נוספים ('הגדוד המוצנח ה-2' ו-'הגדוד המוצנח ה-3'), שלושת הגדודים אורגנו יחד תחת 'החטיבה המוצנחת הראשונה' (1st Parachute Brigade). בסיס האימון לחיילים המוצנחים והמוטסים אורגן אף הוא מחדש והוקמה מפקדה, בראש הכוחות המוטסים עמד מייג'ור-גנרל פרדריק בראונינג. היחידה הבאה שהוקמה הייתה 'החטיבה המוטסת הראשונה' (1st Airlanding Brigade), שהוקמה על ידי שינוי שמה של 'החטיבה העצמאית ה-31' (שהוכשרה בלחימה הררית), כאשר חיילי החטיבה שלא התאימו לשירות המוטס, הוחלפו במתנדבים. בסוף שנת 1941 החטיבות והכוחות המוטסים והמוצנחים, הפכו לדיוויזיה המוטסת הראשונה, בפיקודו של בראונינג.
היסטוריית שירות > מבצע בייטינג ופרשמן

בלילה של ה-27 בפברואר 1942 יצא כוח של פלוגה 'C' ‏(116 לוחמים), הגדוד המוצנח השני של החטיבה המוצנחת הראשונה, למבצע בייטינג בצרפת תחת כיבוש גרמניה הנאצית. יעד המבצע היה מתקן רדאר גרמני, כאשר המטרה הייתה לאסוף כמה שיותר מודיעין על טכנולוגיית הרדאר הגרמנית, זאת על ידי חטיפת אנשי צוות מהמתקן, לקיחת חלקים וציוד וצילום מרכיבי המתקן מקרוב. תחת פיקודו של מייג'ור ג'ון פרוסט, הפלוגה צנחה מספר קילומטרים מהיעד ועשתה את דרכה אל הוילה ששימשה כמרכז מתחם הרדאר. לאחר קרב קצר הצליחו הצנחנים הבריטים להשתלט על המתחם, ציוד הרדאר פורק ונלקח יחד עם שני שבויים גרמניים, אחד מהם טכנאי של תחנת הרדאר. הכוח שתפקידו היה להשתלט על רצועת החוף ששימשה נקודת פינוי לא הצליח במשימתו, לכן הכוח כולו עשה את דרכו אל החוף והשתלט עליו לאחר קרב קצר. הפלוגה פונתה על ידי סירות סיור של חיל הים המלכותי שהשיטו את הצנחנים לביטחה באנגליה. הפעולה הוכתרה כהצלחה גדולה, היא קידמה את הבנת בעלות הברית את ההתקדמות בטכנולוגיית הרדאר הגרמנית וכך תרמה לפיתוח טכנולוגיות נגד.
ביולי 1942, לאחר שמפקד הדיוויזיה בראונינג לחץ על הפיקוד הגבוה, אושרה הקמתה של חטיבה שלישית; 'החטיבה המוצנחת השנייה'.
ב-19 בנובמבר 1942 יצא כוח מצומצם של הדיוויזיה בשני דאונים מסקוטלנד לכיוון מפעל 'וומוק' (Vemok) בנורווגיה. המפעל היה חלק מתוכנית הגרעין של גרמניה הנאצית והיה אחראי על ייצור המים הכבדים. תוכנית המבצע הייתה נחיתה של הכוח בקרבת המפעל ופיצוצו על ידי חבלנים שהצטרפו אל הכוח, לאחר מכן הכוח היה מתוכנן לצאת דרך הספינות מחופי נורווגיה וחזרה לבריטניה. שני הדאונים הגיעו לחופי נורווגיה כשהם מחוברים למטוסים שגררו אותם, אך אף אחד מהם לא הגיע אל היעד. הדאון הראשון התנתק כתוצאה ממזג אוויר סוער ובעיות בניווט המטוס והדאון התרסק. שמונה לוחמים נהרגו במקום, ארבעה נפצעו קשה וחמישה שרדו את ההתרסקות, כל הניצולים נפלו בשבי הגרמני מעט לאחר מכן. הדאון השני יחד עם המטוס שגרר אותו התנגשו בקרקע באזור הררי מסיבות שאינן ברורות, צוות האוויר נהרג כולו כמו גם רוב הלוחמים, הניצולים נפלו אף הם בשבי הגרמני. כל השבויים הוצאו לבסוף להורג משום "פקודת הקומנדו" של היטלר לפייה כל חייל קומנדו שבוי מלחמה יוּצא להורג לאחר תפיסתו.
היסטוריית שירות > צפון אפריקה וסיציליה

החל ממרץ 1943 השתתפה הדיוויזיה בסדרת מבצעים כחלק מפלישת בעלות הברית לסיציליה. בין מרץ לאוגוסט 1943, השתתפו כוחות מהדיוויזיה במבצע "טרקי באזארד" (Turkey Buzzard) שהיה מבצע הובלה של דאונים בין אנגליה וצפון אפריקה.
ב-9 ביולי 1943, החלו כוחות הדיוויזיה במבצע "לדברוק" (Ladbroke). במבצע זה כחלק מהפלישה, יצאה החטיבה המוטסת הראשונה על בסיס 144 דאונים כדי להשתלט ולהחזיק את הגשר פונטה גרנד, כמו גם להחזיק את העיירה סירקוזה כולה. מבין הדאונים, 65 שוחררו מוקדם מידי מהמטוסים שגררו אותם והם צנחו לים, 252 לוחמים טבעו ומתו כתוצאה מכך. מבין הלוחמים הנותרים אשר הגיעו ליבשה, רק 87 חיילים הגיעו לבסוף אל היעד, השתלטו על הגשר והחזיקו אותו מעל הזמן המתוכנן. לבסוף לאחר שנגמרה למגינים על הגשר התחמושת, 15 החיילים שנותרו לא פצועים נכנעו לכוחות האיטלקיים. כוחות החטיבה שנחתו במקומות אחרים באזור, השתלטו על מתחמי אויב והשמידו קווי תקשורת.
המבצע השני של הדיוויזיה בסיציליה "פוסטיאן" (Fustian) נערך על ידי החטיבה המוצנחת הראשונה, גם הוא בתחילת המערכה. יעדו של מבצע זה היה תפיסת גשר פרימוסול שעל נהר הסימטו ואחזקתו עד שכוחות היבשה יגיעו. בתחילת המבצע מטוסים רבים הופלו ומבין המטוסים שהגיעו מעל סיציליה, רוב הצנחנים צנחו רחוק מהיעד, רק סדר גודל של שתי פלוגות נחתו באזור המתוכנן. למרות כל זה, הצליחו הצנחנים הבריטים להגיע ולהחזיק את הגשר כנגד התקפות הכוחות האיטלקיים והגרמנים, הם החזיקו אותו עד הלילה. בשלב זה עם אספקה ותחמושת מועטה, כשהדיוויזיה ה-50 נמצאת רק כקילומטר וחצי מהגשר, החליטו הצנחנים לסגת והגשר שב לידיים בריטיות רק שלושה ימים לאחר תחילת המבצע.
היסטוריית שירות > איטליה והתרעננות באנגליה

המשימה הבאה של הדיוויזיה הייתה במהלך הפלישה לאיטליה בספטמבר 1943. במהלך מבצע סלפסטיק ב-9 בספטמבר, שני גדודי הדיוויזיה נחתו מספינות מלחמה של הצי המלכותי בנמל טארנטו ללא התנגדות, ובעקבותיהם נחתה שאר הדיוויזיה. לאחר כניסתם לנמל התקדמו הכוחות בהמשך היבשה, ואבטחו את בארי ואת ברינדיזי ואת שדה התעופה הצבאי גיויה דל קולה. ההתנגדות המשמעותית היחידה הייתה מצד חלקים מדיוויזיית הצנחנים הגרמנית ה-1. מייג'ור גנרל ג'ורג' הופקינסון נפל במהלך התקדמות זו, ובריגדיר ארנסט דאון קיבל את הפיקוד במקומו. לאחר שחברה הדיוויזיה לכוחות הארמייה השמינית בפוג'יה, נסוגה הדיוויזיה מהחזית ובנובמבר חזרה לאנגליה, שם שולבה עם הדיוויזיה המוטסת ה-6 תחת פיקוד הקורפוס המוטס ה-1. חטיבת הצנחנים ה-2 נותרה ככוח עצמאי באיטליה.
ראו גם

הקרב על ארנהם
הדיוויזיה המוטסת הבריטית השישית
לקריאה נוספת

Ferguson, Gregor. 1984. The Paras. London: Osprey.