stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ישראל בעמאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  شارع ميسلون رقم 47 
 עיר:  עמאן
 קואורדינטות:  31°58′56″N 35°52′41″E﻿ / ﻿31.982342228599°N 35.878109246095°E﻿ / 31.982342228599; 35.878109246095
 תאריך פתיחה:  1994
 מתקפות:  התקרית בשגרירות ישראל בעמאן 2017
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ירדן–ישראל
 כפופה ל:   משרד החוץ
 שגריר:  רוגל רחמן
 שטח האמנה:  ירדן ירדן
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 embassies.gov.il/amman
  (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלשגרירות ישראל בעמאן(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלשגרירות ישראל בעמאן
 
שגרירות ישראל בעמאן היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בירדן. הנציגות הוקמה לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994, שבו הוסכם על קיום יחסים דיפלומטיים מלאים בין שתי המדינות.
שגריר ישראל המכהן בעמאן הוא רוגל רחמן .
מבנה השגרירות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעלי תפקידים ומחלקות

שגריר ישראל בירדן הוא ראש הנציגות. מגיש את כתב האמנתו למלך ירדן.
המחלקה המדינית - כפופה לשגריר. אחראית על ניהול הקשר בין ממשלת ישראל לבין ממלכת ירדן, ארגון ביקורים רשמיים וחתימה על הסכמים מדיניים. נכון לתחילת 2021, בראש המחלקה המדינית עומד סמי אבו ג׳אנב.
המחלקה הקונסולרית - מספקת שירותים קונסולריים לישראלים השוהים בירדן, ולתושבי ירדן המבקשים לבקר בישראל. בראשה עומדת גלי יצחק
המחלקה המנהלתית - בראשה עומדת אריאלה שמעוני
אירועים בולטים > ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל

בספטמבר 1997 בוצע ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל, בכיר בחמאס, שבוצע על ידי סוכני "המוסד" על אדמת ירדן. שני סוכנים נמלטו לשגרירות ישראל בעמאן, והשגרירות הוקפה בכוחות מיוחדים ירדנים. המלך חוסיין ראה במעשה משום מעילה באמונו ואיים לפרוץ לשגרירות אם לא יוסגרו הסוכנים לידיו. בתיווכם של שר החוץ, אריאל שרון ושל אפרים הלוי, שליח מיוחד של ראש הממשלה בנימין נתניהו לירדן, הוסגרו הסוכנים לידי הירדנים. לאחר משא ומתן שוחררו הסוכנים בתמורה למתן סם הנגד לזריקת הרעל שהוזרקה למשעל, ושחרור שייח' אחמד יאסין מכלאו.
אירועים בולטים > התקרית בשגרירות ישראל בעמאן 2017

התקרית בשגרירות ישראל בעמאן אירעה ב-23 ביולי 2017 בדירת מאבטח ישראלי במתחם השגרירות, כשמקומי בן 17 דקר במברג את זיו מויאל, קצין ביטחון ישראלי. המאבטח נפצע באורח קל והשיב בירי שכתוצאה ממנו נהרגו הדוקר ובעל הדירה. התקרית גרמה למשבר דיפלומטי ביחסי ירדן–ישראל.
שגרירי ישראל בירדן

שמעון שמיר (1994–1997)
עודד ערן (1997 – 2000)
דוד דדון (2000 – 2003)
יעקב הדס-הנדלסמן (2003 – 2006)
יעקב רוזן (2006 – 2009)
דניאל נבו (2009 – 2015)
עינת שלאין (2015 – 2018)
אמיר ויסברוד (2018 – 2021)
איתן סורקיס (2021- 2023)
רוגל רחמן (2023-הווה)
הערות שוליים

↑  אודות שגרירות ישראל בירדן, באתר השירותים והמידע הממשלתי - שגרירויות, ‏21 בדצמבר 2022
↑  איתמר אייכנר ורועי קייס, ירדן: מאבטח שגרירות ישראל נדקר וירה למוות בשניים, העובדים נצורים בשגרירות, באתר ynet, 24 ביולי 2017.
↑  ירדן: שגריר ישראל החדש הגיע לעמאן, באתר ynet, 28 בספטמבר 2006
↑  ג'קי חוגי, דניאל נבו מונה לשגריר החדש בירדן, באתר nrg‏, 11 באוגוסט 2009
↑  שלמה צזנה, לראשונה: שגרירה אישה במדינה ערבית, באתר ישראל היום, 15 בספטמבר 2014
↑  איתמר אייכנר, שגריר ישראלי חדש בירדן נכנס לתפקיד לצלילי "התקווה" בארמון המלך, באתר ynet, 3 בספטמבר 2018
↑  מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, ‏6 ביוני 2020
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל בארצות ערב ישראל |
| --- | --- | --- |
| נציגויות פעילות | שגרירות ישראל באבו דאבי (איחוד האמירויות הערביות) • שגרירות ישראל במנאמה (בחריין) • שגרירות ישראל בנג'מנה (צ'אד) • שגרירות ישראל בעמאן (ירדן) • שגרירות ישראל בקהיר (מצרים) • נציגות ישראל ברבאט (מרוקו) |  |
| נציגויות מתוכננות | שגרירות ישראל בח'רטום (סודאן) |  |
| נציגויות שאינן פעילות | שגרירות ישראל בנואקשוט (מאוריטניה) • נציגות ישראל בביירות (לבנון) • נציגות ישראל בתוניס (תוניסיה) • נציגות ישראל במסקט (עומאן) |  |
שדה התעופה רובניימי

שדה התעופה רובניימי (בפינית: Rovaniemen lentoasema) ממוקם 10 קילומטרים צפונית לעיר רובניימי שבפינלנד, סמוך לחוג הארקטי שחוצה את הקצה הצפוני של מסלול הטיסה.
היסטוריה

שדה התעופה הוקם ב-1940, ובתחילה מסלולי הטיסה שלו לא היו סלולים. חברת פינאייר חנכה באותה שנה קו טיסות סדיר בין הלסינקי לבין פטסמו (כיום העיר פצ'נגה שברוסיה), שכלל נחיתות ב-7 ערים נוספות ובהן רובניימי. במהלך מלחמת ההמשך שימש שדה התעופה את הלופטוואפה. שדה התעופה ניזוק במלחמת לפלנד, ושיקומו הסתיים ב-1948. במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 הוארך מסלול הטיסה ונבנו מבנים חדשים. בשנת 2000 הותקנו בבניין הטרמינל שרוולי העלאת נוסעים.
במהלך שנת 2011 עברו בשדה התעופה קרוב ל-400 אלף נוסעים, והוא היה שדה התעופה הרביעי בגודלו בפינלנד מבחינת היקף הנוסעים. מבחינת גודל פיזי, זהו שדה התעופה החמישי בגודלו במדינה.
הטיסות הסדירות היחידות במהלך כל ימות השנה הן טיסות של פינאייר ונורוויג'ן אייר שאטל להלסינקי. בעונת התיירות (החורף), מפעילה פינאייר גם טיסות סדירות למורמנסק, וחברת טראנסאוויה.קום מפעילה טיסות לאמסטרדם ולפריז. חברות תעופה רבות נוספות מפעילות טיסות שכר ליעדים שונים באירופה במהלך החורף, בין היתר לאמסטרדם, אתונה, בודפשט, בוקרשט, ברלין, ברצלונה, דבלין, ורשה, לונדון, מדריד, מילאנו, פראג, פרנקפורט, קייב ותל אביב, וכן לערי שדה נוספות בבריטניה ובגרמניה. בנוסף, משמש שדה התעופה גם את חיל האוויר הפיני.
בואינג 737-800 של נורוויג'ן אייר שאטל בשדה
שורש 26

שורש 26, או ג'יה בּוּ (בסינית: 卩部, פיניין: Jié bù) הוא השורש העשרים-ושישה של הכתב הסיני. פירושו "חותם",  והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 40 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
בדרך כלל הוא משתנה לצורה 㔾 כאשר הוא מופיע בתחתית תו סיני כאשר הוא מרכיב אותו יחד עם שורשים אחרים, כגון בתו: 卮.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 卩
+1: 卪
+2: 卫SC (=衛/衞->行)卬
+3: 卭卮卯
+4: 印危
+5: 卲即却SC/JP (=卻)卵
+6: 卶卷卸卺
+7: 卹卻卼卽
+8: 卿
+9: 卾
+11: 厀厁
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
רסול גמזטוב

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1923 Tsada, רוסיה 
 פטירה:  3 בנובמבר 2003 (בגיל 80) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 מקום לימודים:  מכון גורקי לספרות 
 שפות היצירה:  רוסית, אווארית 
 סוגה:  טור שירי, שירה עלילתית, פואמה 
 זרם ספרותי:  ריאליזם סוציאליסטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1932 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור הידידות בין העמים  פרס לנין  מסדר אנדרו הקדוש  מסדר גיזת הזהב הגאורגי  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור מהפכת אוקטובר  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  עיטור לנין  גיבור העמל הסוציאליסטי  מסדר קירילוס ומתודיוס 
 
רסול גמזטוב (ברוסית: Расул Гамзатов; באווארית: ХӀамзатил Расул, תעתיק IPA: [ħamzatil rasul]; ‏ 8 בספטמבר 1923 - 3 בנובמבר 2003) היה משורר סובייטי ממוצא אווארי קווקזי. על פעילותו הספרותית והציבורית הוענקו לו פרס סטלין (1952), פרס לנין (1963), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ועיטורים נוספים. בשנת 2003 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש, העיטור הגבוה ברוסיה.
חייו

גמזטוב נולד בכפר בדגסטן למשפחת משוררים. לאחר סיום לימודי בית הספר הוא המשיך לבית הספר למורים ועד לשנת 1941 עבד כמורה. בשנים 1945–1950 למד במכון ללימודי ספרות במוסקבה והיה פעיל מאוד מבחינה ציבורית. גמזטוב היה חבר במספר מוסדות ציבוריות בתקופת ברית המועצות, ציר בוועידות סופרים וחבר בסובייט העליון. בשנת 1951 נבחר לתפקיד יו"ר איגוד הסופרים של דגסטן וכיהן בתפקיד זה עד מותו. בשנת 1973 הוא חתם על גילוי דעת נגד אנדריי סחרוב ואלכסנדר סולז'ניצין. בהיותו מקורב לשלטון, גמזטוב פעל רבות לעזרת סופרים אחרים.
במהלך שנות ה-90 פעל גמזטוב כנגד תנועות בדגסטן שדגלו בהתנתקות מרוסיה.
גמזטוב נפטר במוסקבה בשנת 2003 ונטמן בבית העלמין המוסלמי במחצ'קלה, ליד אשתו.
פעילות ספרותית

גמזטוב החל לכתוב שירה בשנת 1932 ובשנת 1943 התפרסם הספר הראשון שלו. הוא עסק בתרגום ספרות רוסית לשפה האווארית כולל אלכסנדר פושקין, מיכאיל לרמונטוב, ולדימיר מאיאקובסקי וסרגיי יסנין. בהיותו בלימודים במוסקבה הוא הכיר משוררים רוסים צעירים והם החלו לתרגם את שיריו לרוסית. השיר המפורסם שלו "עגורים" תורגם לרוסית, הולחן בידי יאן פרנקל ובוצע על ידי מארק ברנס. גם מלחינים כמו דמיטרי קבלבסקי, ריימונד פאולס ואלכסנדרה פחמוטובה הלחינו את שיריו.
בתקופת ברית המועצות ספריו תורגמו לרוסית ולשפות רבות נוספות.
ובנוסף היה חבר מערכת של מספר ירחונים ספרותיים סובייטיים.
רסול דיאז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במאי 1990 (בת 34)
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר (2015) 
 
רסול ריקרדו אלייז'ה יוג'ין דיאז (באנגלית: Rasool Ricardo Elijah Eugene Diaz; נולדה ב-1 במאי 1990), הידועה גם בשם הבמה סול-גוט-היטס (SoolGotHits), היא פזמונאית ומפיקה מוזיקלית אמריקאית, הידועה בתור הכותבת והמפיקה של "Drunk in Love" מאת הזמרת-יוצרת האמריקאית ביונסה משנת 2013.
בשנת 2015 זכתה בפרס גראמי הראשון שלה, בקטגוריית "שיר ה-R&B הטוב ביותר". היא זכתה בשלושה פרסי BMI.
קריירה

בשנת 2012 עבדה עם הראפר ליל ויין על "No Worries". בשנה שלאחר מכן עבדה עם נלי, B.o.B, פיוצ'ר, 2 צ'יינז, ג'יי-זי וביונסה. עם האחרונה עבדה על הלהיט הבין-לאומי "Drunk in Love", שדורג במקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, וזכתה בפרס גראמי בקטגוריית "שיר ה-R&B הטוב ביותר". בשנת 2014 עבדה עם טינשיי, טייאנה טיילור, ויז קאליפה וניקי מינאז'. בשנת 2015 עבדה עם טייגה בלבד, על שירו "4 My Dawgs". בשנת 2016 עבדה עם פיוצ'ר על "All Right" ובהמשך עם יו גוטי.
במהלך הוצאת האלבום Queen של ניקי מינאז' השתתפה דיאז בעבודה על "LLC" ו-"Miami". בשנת 2018 עבדה על "Champagne Rosé" של הראפר קוואבו בהשתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה והראפרית קארדי בי. בהמשך, עבדה עם גוצ'י מיין, 6ix9ine, סקי מאסק דה סלאמפ גאד, קורדאה, YG, פולו ג'י, א בוגי ויט דה הודי, מיגוס ודון טוליבר.
הערות שוליים

↑  Beyoncé (Ft. JAY-Z) – Drunk in Love, נבדק ב-2023-11-17
1 2  Rasool Diaz | Artist | GRAMMY.com, www.grammy.com
↑  "Christopher 'Ludacris' Bridges and Top Songwriters Honored at the 2014 BMI R&B/Hip-Hop Awards"
↑  Lil Wayne (Ft. Detail) – No Worries, נבדק ב-2023-11-17
1 2 3  Sool Got Hits, Genius (באנגלית)
↑  Tyga (Ft. Lil Wayne) – 4 My Dawgs, נבדק ב-2023-11-17
↑  Future – All Right, נבדק ב-2023-11-17
↑  Yo Gotti (Ft. 21 Savage) – Yellow Tape, נבדק ב-2023-11-17
↑  Queen by Nicki Minaj, Genius (באנגלית)
↑  CHAMPAGNE ROSÉ, נבדק ב-2023-11-17
ריאזאנסקי (נפה, מוסקבה)

נפת ריאזאנסקי (ברוסית: Рязанский район) היא נפה של המחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 6.49 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 110,073 תושבים (2020).
מאז שנות ה-2000 מפונה בהדרגה הייצור התעשייתי משטח הנפה. רבים מהמפעלים שהוקמו בתקופה הסובייטית בסביבת השדרה המובילה לנפה (שדרת ריאזאן) כבר נסגרו. הקמת אזורי מגורים חדשים מתוכננת על השטחים שהתפנו, כולל במסגרת תוכנית שיפוץ הדיור במוסקבה. ישנם 12 ארגוני מחקר ו-12 מפעלי ייצור בשטחי הנפה.
אתרים ראויים לציון

היכל התרבות "40 שנה למהפכת אוקטובר"
מכון המחקר המרכזי למבני בניין[דרושה הבהרה]
תחנות מטרו "שדרות ריאזאן", "אוקסקאיה" ו"סטחנובסקאיה"
רפובליקנישר שוצבונד

סמל הרפובליקנישר שוצבונד
רפובליקנישר שוצבונד (בגרמנית: Republikanischer Schutzbund, מילולית: ליגת ההגנה הרפובליקנית) היה ארגון מעין צבאי אוסטרי שהוקם בשנת 1923 על ידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SDAPÖ) כמשקל נגד מול ההקצנה הפוליטית, ומיליציות ימניות שקמו לאחר מלחמת העולם הראשונה, במטרה להגן על המפלגה. ההתארגנות עודדה על ידי עיתון המפלגה, הארבייטר-צייטונג.
מצעד של השוצבונד
התנגשות בין אנשי הארגון לבין אחד מארגוני החיילים המשוחררים הימניים, ההיימויר (Heimwehr) הביאה למותו של חייל משוחרר וילד בן 8 - ובעקבותיה למהומות יולי 1927. ביוני 1933 הוצא הארגון אל מחוץ לחוק על ידי קנצלר אוסטריה אנגלברט דולפוס, ונאלץ לרדת למחתרת. ב-11 בפברואר 1934 קרא אמיל פיי, מפקד ההיימווהר בווינה, לאנשי השוצבונד להתפרק מנשקם. ב-12 בפברואר, ערך כוח של המשטרה, עליו פיקד בפועל קצין של ה'היימויר', פשיטה לצורך חיפוש אחר נשק של ה'שוצבונד' במלון 'שיף' (Schiff) בלינץ, אשר היה המטה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. חברי השוצבונד התנגדו לפשיטה, ופתחו בכך את מלחמת האזרחים באוסטריה
לשוצבונד היה גם אגף צ'כי הקשור בפעילות מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית ברפובליקה האוסטרית.
שבעת ימי המילואים

משה נותן מדם איל המילואים על תנוך האוזן הימנית, האגודל הימני והבוהן הימני של אהרון ובניו.
שבעת ימי המילואים הם כינוי לשבעה ימים שקדמו לחנוכת המשכן שאירעה ביום א' בניסן. במשך ימים אלו נצטווה משה לערוך טקסים מיוחדים שנהגו רק באותם הימים.
הציווי על קיום שבעת ימי המילואים מופיע בפירוט בפרשת תצווה וקיום המצווה מתואר שוב בפירוט בפרשת צו.
רקע

בעת נדידת בני ישראל במדבר לאחר שיצאו ממצרים, נצטוו בני ישראל לבנות משכן. בני ישראל בנו את המשכן בראשות בצלאל בן אורי ואהליאב בן אחיסמך, על פי ציווי ה' כפי המתואר בפרשיות תרומה, תצוה, וכי תשא בספר שמות. אוהל זה שימש את ישראל לאורך כל תקופת המדבר, וכן לאחר שנכנסו בני ישראל לארץ ישראל, להקרבת קורבנות ולמטרות פולחניות נוספות, וכן לשם היוועדות האל עם משה, והשראת שכינתו בקרב עַם ישראל.
במשך כל יום מאותם שבעת הימים התקיים טקס שבמהלכו משה רחץ את אהרון ובניו, הלביש אותם בבגדי כהונה לעיני כל העם, בעוד הוא לבוש בגדי לבן, וכן הקריב משה קורבנות.
בשבעת ימי המילואים נצטווה משה לעבוד בעצמו במשכן ולהקריב בו את הקרבנות, אך מלבד ימים אלו לא שימש משה בעבודות השייכות לשבט הכהונה, אלא רק אהרן ובניו בלבד.
זמנם

על פי חז"ל ימי המילואים החלו ביום כ"ג באדר, ונמשכו עד ראש חודש ניסן, שבו נחגגה חנוכת המשכן.
לפי הפרשנות הקראית, ימי המילואים התחילו בא' בניסן שבו הוקם המשכן, והסתיימו בח' בניסן כיוון שבשבת אסור להקריב. אחר כך הקריבו הנשיאים מט' בניסן עד כ"ב בניסן, כי דילגו על י"א בניסן וי"ח בניסן, שתמיד חלים בשבת בלוח השנה במגילות קומראן, ולא דילגו על ימי חג הפסח כי לא חגגו במדבר אלא קורבן פסח בלבד. המסורת לחגוג בכל שנה את ימים אלה מתועדת במגילת המקדש.
במגילת תענית שחוברה בסוף ימי בית שני ישנה רשימה של מועדי שמחה שנקבעו בעקבות ניצחונות או הצלה מגזירה של עם ישראל, בתקופת בית שני. המועד הראשון שמופיע בלוח הוא בחודש ניסן: ”מן ריש ירחא דניסן עד תמניא ביה איתוקם תמידא, דלא למספד”. בין החוקרים ישנה מחלוקת בעניינו של מועד זה: על פי אחת הגישות במחקר ענינם של שמונת הימים הן כשמונת ימי חנוכה, כיון שאז החלה חנוכת המשכן, במדבר, ולדעות אחרות הכוונה לחנוכת המקדש בימי עזרא. אמנם על פי חוקרים אחרים ההסבר הוא כפי המובא בסכוליון,: ניצחון הפרושים על הצדוקים בוויכוח האם קרבן התמיד יכול לבוא מכספי יחיד. ההסבר המקובל במחקר הוא שבעקבות ניצחון הפרושים חזרו לגבות את מחצית השקל. רוב החוקרים סוברים שהאירוע התרחש בתקופת שלומציון המלכה, ויש המתארכים אותו לתקופות אחרות. .
הכנת אהרן ובניו

בפרשת תצווה, מופיע הציווי למשה על הקדשת אהרון ובניו לצד הציווי על הכנת בגדי הכהונה. ”וְאַתָּה הַקְרֵב אֵלֶיךָ אֶת אַהֲרֹן אָחִיךָ וְאֶת בָּנָיו אִתּוֹ מִתּוֹךְ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל לְכַהֲנוֹ לִי אַהֲרֹן נָדָב וַאֲבִיהוּא אֶלְעָזָר וְאִיתָמָר בְּנֵי אַהֲרֹן.” (שמות, כ"ח, א') ”וְהִלְבַּשְׁתָּ אֹתָם אֶת אַהֲרֹן אָחִיךָ וְאֶת בָּנָיו אִתּוֹ וּמָשַׁחְתָּ אֹתָם וּמִלֵּאתָ אֶת יָדָם וְקִדַּשְׁתָּ אֹתָם וְכִהֲנוּ לִי.” (שמות, כ"ח, מ"א)
לדורות

חז"ל פירשו את הפסוק ”כַּֽאֲשֶׁ֥ר עָשָׂ֖ה בַּיּ֣וֹם הַזֶּ֑ה צִוָּ֧ה יְהוָ֛ה לַֽעֲשֹׂ֖ת לְכַפֵּ֥ר עֲלֵיכֶֽם” כתיאור ההכנה הרצויה במהלך שבעת הימים שלפני יום הכיפורים.
לפי מגילת המקדש, ימי המילואים נחגגים מדי שנה. מוסכם על החוקרים מלשון המגילה וכן מסתבר להשלים במגילה 4Q326, שהם נערכו בתחילת החודש הראשון בלוח השנה במגילות קומראן, כדעת הצדוקים.
ראו גם

ברית הכהונה
ביאורים

↑  לגבי השאלה האם היו אלו שמונת ימי המילואים ראו אבן עזרא, רמב"ן ועוד על ספר שמות, פרק מ', פסוק ב'; רש"י אבן עזרא ועוד על ספר ויקרא, פרק ט', פסוק א'
↑  היו שהקדימו את האירוע לתקופת יוחנן כהן גדול, והיו שהקדימו את האירוע עוד יותר, לתקופת חידוש עבודת המקדש לאחר מרד החשמונאים. והיו שאיחרו אותו עד לתחילת תקופת הרומאים
↑  על השאלה מדוע קבעו חג של שמונה ימים על ניצחון זה, שלא היה בו אירוע בן שמונה ימים, ראו בין היתר: חנוך אלבק "למחלוקות הפרושים והצדוקים בענייני המקדש וקדשיו", תורה שבעל פה ה, מוסד הרב קוק, תשכ"ג עמוד כח.
רפובליקת אררט

| --- | --- |


 ממשל
 משטר:  רפובליקה
 שפה נפוצה:  כורדית
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה 
 היסטוריה
 הקמה:   
 הקמה:  28 באוקטובר 1927
 פירוק:   
 פירוק:  ספטמבר 1930
 ישות קודמת:  טורקיה
 ישות יורשת:  טורקיה
 
רפובליקת אררט (בכורדית: کۆماری ئارارات) הייתה רפובליקה כורדית דה פקטו שהתקיימה מאוקטובר 1927 ועד לספטמבר 1930 ונקראה על שם האזור בה התקיימה – אררט שבמזרח טורקיה.
ההכרזה על עצמאות המדינה התקיימה ב-28 באוקטובר 1927 במהלך מרד כורדי בשלטונות הטורקיים. לאחר לחץ טורקי, ממשלות הממלכה המאוחדת וצרפת הטילו מגבלות על רפובליקת אררט ועל מנהיגיה. בסופו של דבר, הרפבוליקה נכבשה על ידי טורקיה בספטמבר 1930.
שורש 27

שורש 27, או צ'אנג בּוּ (בסינית: 厂部, פיניין: Chǎng bù) הוא השורש העשרים-ושבעה של הכתב הסיני. פירושו "צוק", או "מפעל" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 129 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
המשמעות המרכזית של 厂 היא "צוק" אולם עקב איחוד התווים המודרני בסינית מפושטת, פושט התו 廠, שמשמעו "מפעל" המבוטא גם הוא "chǎng", ל 厂, אף שאין ביניהם קשר ידוע מבחינה תרבותית או היסטורית.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| שבץ | דמויות |
| --- | --- |
+0: 厂
+2: 厃厄厅SC (=廳->广)历SC (=歷/曆)
+3: 厇厈厉SC / JP וריאנט (=厲)
+4: 厊压SC (=壓->土)厌SC (= 厭)
+5: 厍SC (=厙)厎厏厐SC (= 龎 =龐->广)厑
+6: 厒厓厔厕SC (=廁->广)
+7: 厖厗厘厙厚厛(=廳->广)
+8: 厜厝厞原
+9: 厠JP/variant (=廁->广)厡(=原)厢SC/variant (=廂->广)厣SC (=厴)厩SC/JP/variant (=廄->广)
+10: 厤厥厦SC / וריאנט (=廈->广)厧厨SC / JP / וריאנט (=廚->广)
+11: 厪厫
+12: 厬厭厮厯(=歷)厰(=廠->广)
+13: 厱厲
+17: 厴
+28: 厵
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 22

שורש 22, או פאנג בּוּ (בסינית: 匚部, פיניין: Fāng bù) הוא השורש העשרים-ושניים של הכתב הסיני. פירושו "קופסה" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון הקאנגשי יש 64 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
בסינית מסורתית בשימוש בטאיוואן, הונג קונג ומקאו, שורש 22 (קופסה פתוחה מימין,匚), ששני הקווים שלו חולקים את אותה נקודת התחלה, שונה במקצת משורש 23 (מתחם מסתיר או מחבוא, 匸), שהקו השנייה שלו מתחילה קצת מימין לנקודת ההתחלה של הקו הראשון.
בסין היבשתית, שני השורשים אוחדו כקופסה פתוחה ימנית 匚, שהפך למרכיב האינדקס השמיני בטבלה של אינדקס רכיבי התווים הסיני, שאומצו בעיקר על ידי מילוני סינית מפושטת, והניואנס בין שני הרדיקלים אינו קיים עוד; לא נותר רכיב אינדקס קשור לאחר המיזוג. מיזוג זה חל גם על תווים מסורתיים במערך התווים GB בסין.
שורש 22 ושורש 23 אוחדו גם בקאנג'י היפני. מערך תווים של JIS (כולל kyūjitai). גופנים ומילונים יפניים במיינסטרים אינם מבחינים עוד בין שני השורשים.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 匚
+3: 匛匜匝匞
+4: 匟匠匡匢
+5: 匣匤匥医SC / JP (=醫->酉)
+7: 匦SC (= 匭)匧
+8: 匨匩匪匫
+9: 匬匭匮SC (= 匱)
+10: 𠥓
+11: 匯匰
+12: 匱匲
+13: 匳
+14: 匴
+15: 匵
+17: 匶
+18: 匷
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 28

שורש 28, או סְ-בּוּ (בסינית: 厶部, פיניין: Sī bù) הוא השורש העשרים-ושמונה של הכתב הסיני. פירושו "סוד" או "פרטי" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 40 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
צורת השורש 厶 היא הצורה המקורית של 私 ("פרטי").
התפתחות

השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 厶
+2: 厷厸厹
+3: 去
+4: 厽
+5: 厾县SC (=縣->糸)私
+6: 叀叁SC (= 叄)参SC/JP (= 參)
+9: 參叄
+10: 叅
+11: 叆SC (=靉->雨)
+13: 叇SC (=靆->雨)
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
ראומה

ערך זה עוסק בדמות מקראית מספר בראשית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ראומה היא דמות מקראית מספר בראשית. פילגשו של נחור אחי אברהם ואמם של טבח גחם, תחש ומעכה.
”וּפִילַגְשׁוֹ וּשְׁמָהּ רְאוּמָה וַתֵּלֶד גַּם הִוא אֶת טֶבַח וְאֶת גַּחַם וְאֶת תַּחַשׁ וְאֶת מַעֲכָה.”
ככל הנראה, ראומה היה שם של שבט שהתגורר באזור לבנון, ומשם הם התפשטו לשאר הארץ.
השם ראומה נגזר כנראה מהמילה ראם.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ב, פסוק כ"ד
1 2  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ז
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שורש 21

שורש 21, או בּי בּוּ (בסינית: 匕部, פיניין: Bǐ bù) הוא השורש העשרים-ואחד של הכתב הסיני. פירושו "כף" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 19 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 匕Kangxi/SC/HK/JP/KO /匕TW
+2: 化Kangxi/SC /化JP/KO/HK /化TW
+3: 北
+9: 匘匙
וריאציות

匕 כמרכיב של תווים סיניים לובש צורות שונות בגופני הדפסה שונים או תווים סיניים שונים. במילון הקאנגשי, הסטנדרט הנוכחי בסינית מפושטת, סינית מסורתית בהונג קונג ויפנית, הקו השני של 匕 הוא קו נופל שמאלי. בסינית המסורתית בטייוואן, הצורה הסטנדרטית של דמויות לאומיות רושמת שהקו השני של 匕 הוא אופקי.
הניואנס של דמות זו חל הן על צורות הדפסה והן על כתב יד.
| קו שני נופל שמאלה | קו שני נופל שמאלה | קו שני אופקי |
| --- | --- | --- |
匕
化
| מילון קאנגשי סינית מפושטת | הונג קונג  מקאו  יפנית קוריאנית | טאיוואן |