stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיאט 1200/1430 ספורט

| --- | --- |

סיאט 1200 ספורט, שנת 1976
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט
 שנות ייצור:  1975–1981
 הרכבה:  ספרד ספרד
 מודל קודם:  SEAT 124 
 מודל אחריו:  SEAT Bocanegra 
 אורך:  3,665 מ"מ
 רוחב:  1,555 מ"מ
 גובה:  1,250 מ"מ
 משקל:  805 ק"ג (לדגם סיאט 1,200 ספורט)  815 ק"ג (לדגם סיאט 1,430 ספורט)
 בסיס גלגלים:  2,225 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 8 שסתומים, 1,197 סמ"ק המפיק 67 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה 8.8:1   4 צילינדרים, 8 שסתומים, 1,438 סמ"ק המפיק 77 כ"ס ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (מנוע סיאט 1430)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  157 קמ"ש (למנוע 1,1,197 סמ"ק)  164 קמ"ש (למנוע 1,438 סמ"ק)
 צריכת דלק:  7.0 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,438 סמ"ק)
 מעצב:  Aldo Sessano
 
סיאט 1200/1430 ספורט (בספרדית: SEAT 1200 Sport/ 1430 sport) הם 2 סוגי מכוניות כמעט זהות, בתצורת קופה, (1,200 סמ"ק ו-1,430 סמ"ק), אשר יוצרו על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט בין השנים 1975–1981.
סיאט 1200/1430 ספורט

דגמי "סיאט 1200 ספורט" ו-"סיאט 1430 ספורט" הוצגו לראשונה בדצמבר 1975. המכירות החלו בפברואר 1976.
יוצרו 19,322 יחידות.
מקדם הגרר של הדגם: 0.37
תאוצת דגם "סיאט 1200 ספורט" בין 0-100 קמ"ש היא 14.5 שניות.
תאוצת דגם "סיאט 1430 ספורט" בין 0-100 קמ"ש היא 13.7 שניות.
גוף הרכב "סיאט 1200 ספורט" זהה לגוף הרכב "סיאט 1430 ספורט".
דגמים

סיאט 1200 ספורט - 2 דלתות, מנוע 1,197 סמ"ק
סיאט 1430 ספורט - 2 דלתות, מנוע 1,438 סמ"ק (מנוע סיאט 1430)
תמונות

סיאט 1200 ספורט, שנת 1977
סיאט 1200 ספורט, שנת 1977
סיאט 1200 ספורט
סיאט 1200 ספורט
סיאט 1200 ספורט
סיאט 1200 ספורט
סיאט 1200 ספורט
סיאט 1200 ספורט
סיאט 1430 ספורט
סיאט 1430 ספורט - מבט ללוח הבקרה
סיאט 1430 ספורט, שנת 1979
ראו גם

סיאט
פיאט
פיאט 124
פיאט 125
סיאט 1430
סיאט 850
סיאט 1400
סיאט 1500
לקריאה נוספת

סיאט 1200 ספורט (clubseatsport)
הערות שוליים

↑  סיאט 1200 ספורט, סיאט 1430 ספורט - מידות ונתונים טכניים automobile-catalog
↑  סיאט 1200 ספורט, סיאט 1430 ספורט - נתונים טכניים seat1200.es/fichatecnica
↑  סיאט 1200 ספורטclubseatsport.com/Seat1200
סופרייר (סנט לוסיה)

| --- | --- |

 מדינה:  סנט לוסיה סנט לוסיה
 מחוז:  סופרייר
 שפה רשמית:  אנגלית
 גובה:  5.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,997 (2001)
 קואורדינטות:  13°51′24″N 61°03′30″W﻿ / ﻿13.856747234606724°N 61.05823516845703°W﻿ / 13.856747234606724; -61.05823516845703
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סנט לוסיה מוגדלת) קסטריז גרו איסלט וויו פור הים הקריבי דנריסופרייר(למפת סנט לוסיה רגילה) קסטריז גרו איסלט וויו פור הים הקריבי דנריסופרייר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סופרייר (Soufrière) היא בירת מחוז הנושא את אותו שם בסנט לוסיה. העיירה שוכנת על החוף הדרום-מערבי של האי. היא הייתה בירת סנט לוסיה בתקופת השלטון הצרפתי וכיום היא עיירת דייגים מנומנמת עם תעשיית תיירות מתפתחת. העיירה מתגאה בכמה אטרקציות תיירותיות כמו גישה קרובה להר געש, גן בוטני עם מפל (שבו צולמה סצנה מהסרט סופרמן 2), מעיינות חמים וחופי רחצה.
מדרום לעיר ניצבים הפיטונס, שני פקקים געשיים, שרידיהם של הרים געשיים, שבשנת 2004 הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. האזור מהווה אתר פופולרי לצלילה.
סופרייר הייתה אתר העיר הדמיונית פורט אגנס, בירתו של האי הדמיוני קסקרה בסרט הקומי משנת 1985 "מים מים" (Water). הסרט ים של חברים צולם כאן ב-1996.
הערות שוליים

↑  www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477950105171  LCCN: n2002163229   WorldCat (עם LCCN): n2002-163229
סיאט 600

| --- | --- |

סיאט 600, דגם L
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט (סיאט ב- ספרדית: SEAT- Sociedad Española de Automóviles de Turismo)
 שנות ייצור:  1957–1973
 הרכבה:  ספרד ספרד
 מודל אחריו:  סיאט 850
 אורך:  3,322-3,475 מ"מ
 רוחב:  1,380 מ"מ
 גובה:  1,350 מ"מ
 משקל:  580 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,000-2,180 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 633 סמ"ק המפיק 19 כ"ס,  ב-4,600 סל"ד (מנוע אחורי) 4 צילינדרים, בטור, 767 סמ"ק המפיק 21.5 כ"ס ב-4,800 סל"ד (מנוע אחורי) 4 צילינדרים, בטור, 767 סמ"ק המפיק 29 כ"ס ב-5,000 סל"ד (מנוע אחורי, דגם  600 L Especial) 4
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  95 ק"מ (שנת 1961), 101 ק"מ (בין השנים 1961-1963) (דגם Normal)  108 ק"מ (דגם 600 D)   115 ק"מ (דגם L)
 צריכת דלק:  8 ליטר ל-100 ק"מ (דגם Normal) (מכל דלק 37 ליטר) 7 ליטר ל-100 ק"מ (דגם 600 D) (מכל דלק 30 ליטר)  8 ליטר ל-100 ק"מ (דגם L) (מכל דלק 30 ליטר)
 קשר:  פיאט 600
סיאט 600 היא (בספרדית: SEAT 600) היא מכונית סופרמיני, אשר ייצרה יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט, בין השנים 1957–1973.
דגם ה"סיאט 600" התבסס על דגם פיאט 600 אשר ייצר קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בין השנים 1955-1969, ונבנה ברישיון פיאט.
סך הכול יוצרו 783,745 יחידות.
דגמי סדרת 600

כל הדגמים: תצורה של 2 דלתות
"SEAT 600 "Normal (יוצר בין השנים 1957-1963)
600 D (יוצר בין השנים 1963-1970)
600 E (יוצר בין השנים 1969-1973)
600 L Especial (יוצר בין השנים 1972-1973)
סדרת 800

5 דלתות (הדלת הקדמית נפתחת הפוך לכיוון התנועה ("דלתות התאבדות")
יוצר מספטמבר 1963 - 1968
דגם ה"פיאט 800" היה קרוי:  "4-door saloon"
תמונות

סיאט 600
סיאט 600, שנת 1961
סיאט 600
סיאט 600 דגם L
סיאט 600 דגם D
סיאט 600 - מבט לתא הנהג
סיאט 800, 5 דלתות
סיאט 800, 5 דלתות
סיאט 800, 5 דלתות
סיאט 800, 5 דלתות
ראו גם

סיאט
פיאט
סיאט 850
פיאט 600
סיאט 133
סיאט מרבלה
לקריאה נוספת

סיאט 600 (caradvice.com.au/550969/seat-600-spains-fiat-based-peoples-car-restored-for-60th-birthday)
הערות שוליים

↑  סיאט 600museoseat.com/biblioteca
↑  סיאט 600 - מכוניות קלאסיות seat.com/why-seat/seat-600
↑  סיאט 600 - מפרט ותמונות microcarmuseum.com/tour/seat600
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532641305171
סיירוס קונאו

| --- | --- |

 לידה:  1879 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  23 ביולי 1916 (בגיל 37 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  נלי טניסון קונאו 
 צאצאים:  טרנס קונאו 
 
סיירוס קונאו (באנגלית:Cyrus Cuneo;‏ 18 ביוני 1879 – 23 ביולי 1916), היה אמן, שנולד למשפחת אמנים ונגנים אמריקאים איטלקיים, גם אחיו רינאלדו קונאו (1877–1939) ואגיסטו (1890–1972), ובנו טרנס קונאו (1907–1996) הפכו לאמנים.
ביוגרפיה

המשפחה התגוררה בגבעת טלגרף בשכונת נורת' ביץ' שבסן פרנסיסקו. הציורים הראשונים שפרסמו את סיירוס קונאו הופיעו בעיתון איטלקי כשהיה בן 16, והוא בילה את שלוש השנים הבאות כשעבד בעיתונות סן פרנסיסקו.
סיירוס קונאו התאמן כמתאגרף, והפך לאלוף במשקל זבוב במועדון האולימפי בסן פרנסיסקו בכספי הפרס שלו, יחד עם רווחים ממשרות שעסק בהם, ומכירת סקיצות, הצליח לממן נסיעה לפריז ללמוד ציור.
חינוך לאמנות

קונאו החל את לימודיו באמנות עוד כשגר בסן פרנסיסקו, במכון לאמנות מארק הופקינס. כשנסע לפריז בשנת 1896, התאמן אצל ג'יימס אבוט מקניל ויסלר ובסופו של דבר הפך לתלמיד הראשי שלו. קונאו הקים בית ספר לרישום בשעות אחר הצהריים. לימוד ציור סקיצות ואיגרוף סייעו לקונאו לפרנס את עצמו בפריז. הטיימס כתב שלקונאו היה מבנה גוף מעולה והוא ספורטאי טוב, וכמתאגרף היה מפורסם לא רק באמריקה, אלא גם בפריז ובלונדון.
קונאו התגורר במונפרנאס בפריז, בשנת 1900 כשהציג לראשונה באקדמיה המלכותית. הוא הציג שתי יצירות באותה שנה, שתיהן איורים על פי המלך ליר מאת שייקספיר. קונאו הציג גם במקומות אחרים.
המעבר ללונדון

בעוד גרינוול מצהיר שקונאו עבר ללונדון בשנת 1902, קירקפטריק מציין כי במפקד האוכלוסין של 1901 הוא מצא מקום לינה אצל הורי אשתו לעתיד בלונדון.
הוא התחתן עם האמנית נלי טניסון קונאו בלונדון ב־20 באוקטובר 1903.
סיירוס קונאו היה אמן מצליח מבחינה כלכלית. במהלך מלחמת העולם הראשונה צייר נושאי מלחמה בלונדון ובמכירה פומבית של אחד מציוריו מימנו קניית שני אמבולנסים לחזית.
מוות פתאומי

קונאו קיבל הרעלת דם לאחר שנדקר בטעות מסיכה. הוא מת ב-23 ביולי 1916.
הערות שוליים

↑  Sign In to The Times & The Sunday Times, account.thetimes.co.uk
↑  "Wills and Probates 1858-1996: Pages for Cuneo and the year of death 1916", probatesearch.service.gov.uk (באנגלית)
↑  Hughes, Edan Milton (1989). Artists in California, 1786-1940. San Francisco, CA: Hughes Publishing Company. p. 127
↑  1406012, CUNEO: A Family of Early California Artists, Issuu (באנגלית)
↑  Kirkpatrick, Robert J. (2019). The Men Who Drew For Boys (And Girls): 101 Forgotten Illustrators of Children's Books: 1844-1970. London: Robert J. Kirkpatrick.
↑  Algernon Graves, The Royal Academy of Arts; a complete dictionary of contributors and their work from its foundation in 1769 to 1904, London : H. Graves and co., ltd. [etc.], 1905
↑  Greenwall, Ryno (1905-06-14). Artists and Illustrators of the Anglo-Boer War. Vlaeberg, Western Cape, South Africa: Fernwood Press. p. 122.
↑  Cuneo Society Website, www.cuneosociety.org
↑  Brigid Peppin, Lucy Micklethwait, Dictionary of British book illustrators : the twentieth century, London : Murray, 1983, ISBN 978-0-7195-3985-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14972106j (data)  ISNI: 0000 0000 6660 4342  LCCN: no98104456  RKD: 104209  SUDOC: 22044823X  Trove: 1204583  ULAN: 500029364  VIAF: 12578249   WorldCat (עם VIAF): 12578249
ספייקר B6

| --- | --- |

ספייקר B6 (באנגלית: Spyker B6)
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Spyker B6 Venator
 יצרן:  Spyker Cars
 שנות ייצור:  2013 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  הולנד הולנד
 אורך:  4,347 מ"מ
 רוחב:  1,882 מ"מ
 משקל:  1,400 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 3,500 סמ"ק בעל הספק של 380 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות
ספייקר B6 (באנגלית: Spyker B6) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט בעלת 2 דלתות, 2 מושבים, אשר יוצרה על ידי חברת ספייקר ההולנדית בשנת 2013.
דגם ה"ספייקר B6" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה באפריל 2013, בתצורת רודסטר. המכונית הוצגה בגרסת קבריולה או בגרסה עם גג קשיח שקוף.
תמונות

לוגו היצרן חברת Spyker Cars על קדמת דגם ספייקר B6
לוגו היצרן חברת Spyker Cars על קדמת דגם ספייקר B6
לקריאה נוספת

ספייקר B6) Paternity Quest: The Mystery Behind The Spyker B6". Jalopnik. 15 April 2013. Retrieved 22 April 2013).
הערות שוליים

↑  ספייקר B6 First look at production-spec Spyker B6 Venator
↑  ספייקר B6 Spyker B6 VENATOR - TheCoolist
↑  ספייקר  B6 - תערוכת המכוניות בז'נבה 2013Tisshaw, Mark (5 March 2013). "Geneva motor show: Spyker B6 Venator". Autocar. Retrieved 22 April 2013.
↑  ספייקר B6 - סופרקרSpyker B6 Venator revealed". Top Gear. 6 March 2013. Retrieved 22 April 2013.]
סיסטם עאלי

| --- | --- |

סיסטם עאלי: מוחמד מוגרבי, יוהנה ריטמולר, סתיו ליפיץ, אנבר סייטיברגימוב, מוחמד אגואני, סמירה סרייה, רועי חסון, נטע וינר
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.systemaliband.com
 
לוגו הלהקה (המילה "סיסטם" בעברית וברוסית במעגל משמאל ומימין והמילה "עאלי" בערבית, במרכז) על עטיפת תקליט הבכורה
סיסטם עאלי (בערבית: سيستم عالي; באנגלית: System Ali; ברוסית: Систем Али) הוא הרכב היפ הופ ישראלי ובית אמנותי ליוצרות ויוצרים הפועלים יחד מאז 2010. היצירה של סיסטם עאלי היא פרי מפגש טעון ובלתי מתפשר בין זהויות, סיפורים אישיים ומקורות השראה. שירי הלהקה נכתבים ומבוצעים בשש שפות – עברית, ערבית, רוסית, אנגלית, יידיש ואמהרית, שפות האם של הכותבות והכותבים. סיסטם עאלי נולדה בשכונת עג'מי ביפו מתוך המאבק למען זכויות דיור בעיר. מאז היא מקיימת פעילות אמנותית-חינוכית-פוליטית אינטנסיבית ועמוקה מתוך ועבור הקהילות מהן היא צומחת.
ההרכב נוסד ב-2007 והוציא את אלבום הבכורה "סיסטם עאלי" ביולי 2013 ובספטמבר 2019 יצא האלבום השני "מהרג'אן". ההרכב מופיע ברחבי הארץ, בחו"ל, בפסטיבלים, אירועי מחאה והפגנות ובאתרים בלתי שגרתיים כגון שכונת שייח' ג'ראח במזרח ירושלים, הכפר ג'סר א-זרקא ובכפר הבלתי-מוכר דהמש שליד העיר לוד.
חברי ההרכב

שירה, ראפ ואקורדיון - נטע וינר
שירה וראפ - מוחמד אגואני
שירה וראפ - מוחמד מוגרבי
שירה וראפ - אנבר סיטיברגימוב
שירה וראפ - סמירה סרייה
קלידים ועיצוב סאונד - רועי חסון
כינור ושירה - יוהנה ריטמולר
תופים - סתיו ליפיץ
חברי ההרכב > חברי הרכב בעבר

לונא אבו נסאר - גיטרה ושירה
ליבה נאמן - כינור ושירה
יונתן קונדה - גיטרה ושירה
יונתן דיין - בס
מוטי בן ברוך - תופים
על ההרכב

חברי סיסטם עאלי נפגשו במהלך שנת שירות בתנועת הנוער סדאקה רעות שביפו שעסק במגוון אמנויות. חברי ההרכב הגיעו מרקעים שונים שירה כתובה, ג'אז, מוזיקה ערבית ורוק, אך הסכימו שהבסיס הטוב ביותר למוזיקה מחאתית הוא סגנון ההיפ-הופ. בשנת 2010 אחרי שנים של עבודה עם נוער במסגרות שונות דרך סדנאות לכתיבה, ספורן וורד, היפהופ וראפ, הקימו חברי ההרכב את עמותת "בית סיסטם עאלי" - תנועה חינוכית-תרבותית ששואפת להיות בית ובמה ליוצרות ויוצרים שפועלים למען שינוי חברתי-פוליטי.
נושאי השירים של ההרכב הם דרישה לשוויון וחופש ביטוי, נגד גזענות ודעות קדומות, הן בהקשרים אקטואליים של מדינת ישראל והן בהקשרים אוניברסליים. סיסמתה היא "בונים את הבית מחדש" ("نبني البيت من جديد"), כלומר בניית קהילה המבוססת על ערכי שוויון, אהבה וחירות. כפי שנאמר בשיר: "מהפכה תבוא בגלל האהבה שלי לקהילה שלי, לא בגלל אנשים שממשיכים לדרוך עלי ועל חברים שלי ולסרס כל ביקורת, לסתום את הפה שלי". אחד משירי הלהקה, המייצגי את סגנונה ומסריה, מתחיל כביצוע גרסת כיסוי מלודית לשירם של יעקב גלעד ויהודה פוליקר "חלון לים התיכון" בביצועו של סיטיברגימוב. השיר פותח במילים: "אחרי שהגעתי ליפו / תקוות נולדו מתוך ייאוש / מצאתי לי חדר וחצי / על גג של בית נטוש", ברגע שמבוטת המילה "נטוש" צורח וינר "נטוש!?" והשיר עובר לראפ בעברית וערבית הדן באופן מורכב הן בנכבה והן בקיבוץ גלויות, כאשר הסיום הוא שוב חזרה מלודית לשות הסיום של שירו של פוליקר: "ואולי מרחוק איזה אושר מתגנב אל החלון", הנטען במשמעות חדשה.
האלבום השני של ההרכב "מהרג'אן" מורכב מטקסטים, לחנים וביטים שנכתבו תוך הופעות בלתי פוסקות בישראל ומחוצה לה ומשובץ בו מבחר יוצא דופן של סימפולים אותם אספו חברי ההרכב מתקליטים אשר עיצבו את אישיותם. כך הופך האלבום למסיבה עוצמתית המתקיימת על הצומת שבין שירה רוסית עממית, שאנסונים של להקות צבאיות, פיירוז ושירה מצרית, טקסטים מקראיים, היפ הופ, ג'אז ומוזיקה צוענית. "מהרג'אן" - (קרנבל). הלהקה מתייחסת לעצמה כקרקס נודד, אקלקטי ובלתי אפשרי בחיבורים ובתופעות שהוא מביא לבמה. לכל אחד ואחת בלהקה תפקיד ו"כח פלא" - כפי שנאמר בשיר מהרג'אן - קוסם, אריה, עכבר, לוליינית. כל שיר באלבום שופך אור על סיפור אישי, נקודת מבט, מקור השראה ייחודי. האלבום נובע ישירות ובהתייחסות לזמן ולמקום - ישראל פלסטין 2019. הקרנבל הזה מתקיים אל מול כל התופעות שסיסטם עאלי מתמודדת איתן כלהקה מעורבת: גזענות, הדרה, הפרדה והפחדה. האלבום מהווה פעולה ממשית של בניית מציאות חדשה. על ההפקה המוזיקלית הופקדו אורי וינוקור ועומר לוז. לצד גרעין חברי הלהקה שרים ומנגנים בקרנבל של סיסטם עאלי אמנים דוגמת תאמר נפאר, שאנן סטריט, סמירה סרייה וראפרים צעירים שצמחו בבית סיסטם עאלי בעשור האחרון.
דיסקוגרפיה

2013: סיסטם עאלי
2019: מהרג'אן
הערות שוליים

↑  אגואני וקונדה הוציאו יחדיו ספר שירה בשם "תנאים מוקדמים" (ביקורת מאת אלי הירש על הספר, פורסמה בתאריך 3 באוגוסט 2012 במדור הספרות של ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 70145304371278570165   WorldCat (עם VIAF): 70145304371278570165
סקוילצ'ה

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  קלבריה קלבריה
 נפה:  קטנזארו
 תאריך ייסוד:  המאה ה-7 לפנה"ס
 שטח:  33 קמ"ר
 גובה:  344 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  3,511 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  110 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  38°47′00″N 16°31′00″E﻿ / ﻿38.783333333333°N 16.516666666667°E﻿ / 38.783333333333; 16.516666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.squillace.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסקוילצ'ה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסקוילצ'ה(למפת קלבריה רגילה) קטנזארו רג'ו די קלבריה קוזנצה קרוטונה בזיליקטה קמפניה סיציליה מפרץ טאראנטו  הים הטירני  הים היוניסקוילצ'ה(למפת קלבריה מוגדלת) קטנזארו רג'ו די קלבריה קוזנצה קרוטונה בזיליקטה קמפניה סיציליה מפרץ טאראנטו  הים הטירני  הים היוניסקוילצ'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סקוילצ'ה (באיטלקית: Squillace) היא עיר ורשות מקומית בנפת קטנזארו, מחוז קלבריה שבאיטליה. ראשיתה במאה ה-7 לפנה"ס, אז נוסדה על ידי מתיישבים על בסיס שרידים של היישוב העתיק מהתקופה הרומית. העיר שוכנת לחופי מפרץ סקוילצ'ה.
העיר הוקמה כמבצר ביזנטי, בתקופה שהאזור נשלט עלי ידי האימפריה הביזנטית. בימי הביניים העיר סבלה מהתקפות של סרצנים, שאף החזיקו בה בסיס צבאי. לאחר תקופת השלטון הקצרה, העיר עברה לשליטה של נורמנים, ובשנת 1044 הם הקימו בה מבצר חדש. בהמשך העיר עברה לשליטתה של משפחת בורג'ה, וזאת עד לשנת 1735.
סיפור סינדרלה: אם הנעל מתאימה

| --- | --- |

 בימוי:  מיצ'ל ג'ונסון 
 הופק בידי:  דיילן סלרס מישל ג'נסטון
 תסריט:  אלנה סונג
 עריכה:  דייוויד פינפר לורנס ג'ורדן
 שחקנים ראשיים:  סופיה קרסון ת'ומס לאו איימי לואיז וילסון ג'זרה ג'סלין ג'ניפר טילי ניקול פורטווין
 מוזיקה:  ג'ייק מונקו
 צילום:  רוברט ברינקמן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Warner Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2 באוגוסט 2016
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  נעורים קומדיה מחזמר
 סרט קודם:  סיפור סינדרלה: היה היה שיר
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפור סינדרלה: אם הנעל מתאימה (באנגלית: A Cinderella Story: If the Shoe Fits) הוא הסרט הרביעי בסדרת סרטי סיפור סינדרלה. הסרט יצא למדיה הדיגיטלית ב-2 באוגוסט 2016, יצא ל-DVD ב-16 באוגוסט 2016 ושודר בטלוויזיה בערוץ Freeform ב-27 בנובמבר 2016.
עלילה

טסה היא נערה אשר אימה החורגת ואחיותיה מעבידות אותה. כשהן באות לתחרות להצגה סינדרלה, טסה מבינה שיש לה מה שדרוש כדי להיות "סינדרלה הבאה". ג'ורג'י אחת מהמאפרות מציעה לטסה לעשות אודישן בתחפושת כדי שלא יזהו אותה. טסה זוכה בתפקיד, ובכך מגשימה את חלומה.
צוות השחקנים

סופיה קרסון - טסה
ת'ומס לאו - ריד ווסט
איימי לואיז וילסון - את'נה
ג'זרה ג'סלין - אולימפיה
ג'ניפר טילי - דיויין
ניקול פורטווין - ג'ורג'י
פסקול

| --- | --- |
 פסקול מאת זמרים שונים
 יצא לאור:  2 באוגוסט 2016
 הוקלט:  2016
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט רומנטי, סרט קומדיה 
 חברת תקליטים:  WaterTower Music
 
פסקול הסרט שוחרר ב-2 באוגוסט 2016
פסקול > רשימת שירים

| מס' | שם | ביצוע | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Full Throttle  | סופיה קרסון |   |
| 2. | Get Loose  | ת'ומס לאו |   |
| 3. | Stuck on the Outside  | ת'ומס לאו |   |
| 4. | Do You  | ניקול פורטווין וסופיה קרסון |   |
| 5. | Stick Up  | צ'יק נוריס |   |
| 6. | Reach for the Stars  | לאב קלי |   |
| 7. | Stuck on the Outside  | סופיה קרסון |   |
| 8. | Game On  | סיג'יי ראיין |   |
| 9. | Why Don't I  | סופיה קרסון |   |
| 10. | If the Shoe Fits  | ת'ומס לאו |   |
| 11. | (Why Don't I (Duet  | סופיה קרסון ולאו ת'ומס |   |
| 12. | Clap Your Hands  | לאו סול |   |
סקול

| --- | --- |

סקול והאטי רודפים אחרי השמש והירח
 תרבות:  מיתולוגיה נורדית 
 אב:  פנריר 
 אחים:  האטי 
 
סקול (בנורדית עתיקה: Sköll) הוא זאב אגדי מהמיתולוגיה הנורדית. סקול הוא בנו של פנריר, אחיו של האטי, ונכדם של לוקי ואנגרבודה. משמעות השם "סקול" היא "בגידה". לא ידוע שם אמם של סקול והאטי. באדה הפרוזאית מסופר כי היא ענקית החיה במידגארד, ושהיא אמם של כל הזאבים הענקיים. סקול נמצא במרדף מתמיד בשמים אחר מרכבתה של האנשת השמש סול, וכך גורם לשמש למהר. כאשר ישנו ליקוי חמה, פירוש הדבר שסקול מתקרב אל סול בצורה מסוכנת. במקביל, אחיו האטי רודף אחר אחיה של סול, מאני, האנשת הירח. כאשר יגיע הראגנארוק, ישתחרר פנריר מכבליו, וסקול והאטי יסיימו סוף סוף את מרדפם ויבלעו את השמש והירח.
בבית מהשיר "הבלדה של ואוות'רוד'ניר" מהאדה הפואטית נטען כי פנריר הוא זה שרודף אחר סול. בתרגומו של השיר, הנרדי אדמס בלוס טוען כי טענה זו היא תוצאה של בלבול בין פנריר לבין סקול.
הערות שוליים

↑  האדה הפרוזאית, ההטעיה של גילבי, 12.
↑  האדה הפואטית, הבלדה של ואוות'רוד'ניר, 46.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נפסבדשאג (עיתון)

| --- | --- |


הגיליון הראשון
 פורמט:  ברודשיט 
 מייסד:  Sándor Haraszti 
 בעלים:  Mediaworks Hungary 
 עורך ראשי:  András Murányi 
 תאריכי הופעה:  2 בנובמבר 1956 – 8 באוקטובר 2016 (60 שנה) 
 שפה:  הונגרית 
 מערכת:  בודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 ISSN:  0133-1752
 www.nol.hu
 
נפסבדשאג שפירושו "חירות העם" (בהונגרית: Népszabadság) היה היומון הפוליטי והציבורי הלאומי הגדול ביותר של הונגריה עד לסגירתו באוקטובר 2016. הוא פורסם במהדורות בודפשט ובמהדורות לאומיות (כלל ארציות) שישה ימים בשבוע, עם דפים אזוריים מוטציוניים שונים לסירוגין ועם מוספים צבעוניים נושאיים.
גיליון 1 של שנתו הראשונה הוצא לאור על ידי מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית (MSZMP), כיורשו של היומון "סבאד נפ" שפירושו "עם חופשי" (Szabad Nép) שפעל קודם לכן. נפסבדשאג פורסם מ-2 בנובמבר 1956 עד לחילופי המשטר בשנת 1990 כעיתון המרכזי של ה-MSZMP ונהנה מהטבות מיוחדות וגם מפיקוח מוחלט של מפלגת המדינה (היחידה שהייתה אז בהונגריה). משנת 1990 באמצעות "קרן העיתונות החופשית" (Szabad Sajtó Alapítvány),שהייתה מזוהה עם המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית (MSZP) שקמה עם חילופי השלטון, הייתה למפלגה זו השפעה משמעותית בעיתון עד 2015. העיתון נקנה אז על ידי Mediaworks Hungary Zrt.
ב-8 באוקטובר 2016 הודיעה ההוצאה על הפסקת פרסום העיתון. הגיליון האחרון שפורסם הוא של שנתון LXXIV (74) גיליון מספר 237 של אותה השנה. ב-12 בדצמבר הודיעו הבעלים של ההוצאה רשמית שהם יפסיקו את העיתון מכיוון שלא רואים אפשרות רציונלית או הצדקה כלכלית להפעלה מחדש של נפסבדשאג.
בינואר 2017 קבע בית המשפט המחוזי של בודפשט בפסק דינו הסופי והחלוט כי Mediaworks Zrt פעלה שלא כדין משום שהחליטה לחסל את נפסבדשאג ולפטר את העובדים מבלי ליידע את העובדים מראש.
נפסבדשאג באינטרנט

(NOL) Népszabadság online הייתה הגרסה המקוונת של העיתון היומי נפסבדשאג, אשר זמין בכתובת ה-www.nol.hu. האתר פועל כארכיון לאחר ההודעה על הפסקת העיתון, תוכנו אינו מעודכן, ולא ניתן להגיב על מאמרים בודדים.
היסטוריה > אירועים מקדימים

במהלך המרד ההונגרי, העיתון המרכזי של מפלגת הפועלים ההונגרית היה עיתון זה בשמו הקודם. הוא פורסם בפעם האחרונה ב-29 באוקטובר תחת שמו Szabad Nép, כי למרות שינוי הכיוון, העיתון שנשא את חותמת המפלגה הקומוניסטית לא היה יכול להימכר עוד תחת השם הישן. "ברחובות הם שרפו אותו במקום לקרוא אותו", כתב ההיסטוריון שאנדור רווס. העורכים תכננו לפרסם את העיתון תחת השם "חירות הונגרית" (Magyar Szabadság) כבר למחרת, ואז בערב ה-29 יוז'ף דודאש הנציב של "הוועדה המהפכנית הלאומית" תפס את המערכת. שם פרץ ויכוח בין העורכים בשאלה האם יש לפרסם את העיתון בנסיבות כאלה.
ב-30 באוקטובר קיימו העיתונאים של ה-Szabad Nép פגישה בבניין הפרלמנט ההנגרי, ולבסוף החליטו להקים עיתון חדש של המפלגה הקומוניסטית בשם נפסבדשאג - Népszabadság
היסטוריה > כעיתון יומי של ה-MSZMP בימי המרד ההונגרי

ב-1 בנובמבר 1956 מונה שאנדור הראסטי, תומך של אימרה נאג', לעורך הראשי של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית ונפסבדשאג, ולאיוש פהר מונה לסגנו. העיתון פורסם לראשונה ב-2 בנובמבר ובעמוד הראשון שלו הכריז על הקמת ה-MSZMP, על ישיבת מועצות הפועלים של בודפשט, ומחאת הממשלה נגד כניסת חיילים סובייטים להונגריה, יחד עם הסיום המיידי של הונגריה בברית ורשה.
היסטוריה > לאחר תחילת הרפורמות של יאנוש קאדאר

בשבועות שלאחר ריסוק המרד, אנשים סירבו לקנות את נפסבדשאג (וקודמתה של העיתון נפסבה -קול העם- שנקרא אז Népakarat כלומר "רצון העם"), או שקרעו את העיתון בפומבי ושרפו אותו. טיבור דרי כתב ביומנו כי "אנשים קונים חמישה עותקים של נפסבדשאג, קורעים ממנו את העמוד האחרון, שבו יש מופיעות חדשות ספורט על אולימפיאדת מלבורן, ואז שורפים את השאר. השוטרים רק מסתכלים ומסובבים את ראשיהם". בתחילה לא העזו העיתונאים של נפסבדשאג לכתוב את שמה של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית בתור המו"ל, אבל גם העורך האחראי וגם המוציא לאור לא נרשמו. הכתבות פורסמו ללא שם ואפילו לא היו חתומות בראשי תיבות.
היסטוריה > נפסבדשאג במשטר קאדאר (1956–1989)

במשטר יאנוש קאדאר, נפסבדשאג שימש כעיתון מפלגתי בולט והיה שופר המפלגה עד סוף שנות השמונים. בתור העיתון של מפלגת המדינה, העורכים הראשיים של נפסבדשאג יכלו להיות רק אנשי מפלגה בכירים מהמהמנים ביותר. הם היו בעצמם חברים במפלגה בתפקידים גבוהים ביותר, כך שהעורך הראשי של העיתון היה הוועדה הפוליטית. הוועד המרכזי של ה-MSZMP מינתה את העורך הראשי של נפסבדשאג, ומזכירי הוועד המרכזי מינו את חברי ועדת העורכים של העיתון.
היסטוריה > מתחילת חילופי המשטר

מ-8 באוקטובר 1989 עד 1994, כותרת המשנה של העיתון היה: "יומון סוציאליסטי".
נפסבדשאג היה יומון לאומי מאז 31 במאי 1994. מאז 1994 היה זמין בתקליטור, ומאז 1996 היה זמין גם באינטרנט.
מאפייני העיתון > המדורים החשובים ב-2014

הונגריה
עוֹלָם
תַרְבּוּת
דעה
כַּלְכָּלָה
פְּסִיפָס
ספורט
מאפייני העיתון > המוספים חשובים ב-2014

סוף שבוע (שבת)
עיצוב הבית
נסיעות
עולם הגלגלים
האיחוד האירופאי
המלצה לתוכניות
ביקורת ספרים
מַדָע
טֶכנִיקָה
עולם המידע
בְּרִיאוּת
עמוד ירוק
מגזין טלוויזיה
מאפייני העיתון > מספר עותקים

1956: 598 אלף (17 בדצמבר 1956 MSZMP IKB, בתוך: ZBSZ)
1971: 730 אלף בימי חול, 810 אלף בימי ראשון. (Gallyas–Fülöp 1972)
1994: בסביבות 300,000
2002: בסביבות 200,000
2009: בסביבות 90,000
2011: בסביבות 67 אלף
2015: 40 אלף
2016: 37 אלף
למרות הירידה במספר העותקים, הוא עדיין עמד בראש רשימות היומונים הציבוריים לפי מספר העותקים.
מאפייני העיתון > נפסבדשאג יזם מדורים בעיתון

ביקורות המסעדות (נערי ויטמן) (הופסק מאוחר יותר),
מוסף הספר החודשי הקבוע,
ביקורת אמנות המופיעה מדי יום, למשל ביקורת מוזיקה או ספרות,
מוספי סוף השבוע.