stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעצם
מאפיינים > שימור אבולוציוני > שימור הפעילות

רצפי הנוקלאוטידים של המעצמים נתונים במקרים רבים לשינויים אבולוציוניים מהירים, מה שמקשה לעקוב אחרי מיקומם הגנומי באורגניזמים שונים. עם זאת, קיימות מספר עדויות לכך שמעצמים שנמצאו באורגניזמים קדומים מבחינה אבולוציונית מסוגלים להביא לביטוי גנים באופן ספציפי לסוג התא והרקמה באורגניזמים חדשים יותר מבחינה אבולוציונית, וזאת על אף שאין זהות מוחלטת בין רצפי המעצמים של האורגניזמים. לדוגמה, בחינת המעצם Islet שזוהה בספוג Amphimedon Queenslandica, גילה שאותו רצף מגנום הספוג ביקר ביטוי גנים ספציפי במוח בדגי זברה ובעכברים. השינויים האבולוציוניים המהירים של המעצמים יחד עם שימור הפעילות באורגניזמים רחוקים אבולוציונית עשויים להעיד על כך, שהמעצמים וגורמי התיעתוק הקושרים אותם עוברים שינויים מתואמים (קו-אבולוציה), כך שרצף של המעצם יכיל את אתר ההכרה של גורם התיעתוק הקושר אותו. באופן מעניין, בדומה למעצמים, גם רצפי הקדמים נתונים לשינויים אבולוציוניים מהירים, אך פעילותם בבקרת תיעתוק נשמרת במהלך האבולוציה. עם זאת ה"שפה" שבה כתובים אלמנטי בקרה בכלל, ומעצמים בפרט, עדיין לא פוענחה.
שיטות לזיהוי ואפיון מעצמים > Enhancer Assay

שיטה המשמשת לבחינת הפעילות בבעלי חיים ובתאים (in vivo) של מקטעים המועמדים לתפקד כמעצמים.
תחילה יש לזהות את הרצפים המועמדים בזמן וברקמה המתאימים לפי המודיפיקציות האפיגנטיות שלהם. על מנת לזהות אזורי כרומטין פתוחים ניתן להשתמש בשיטת ATAC-seq (אזורי הכרומטין הנגישים ניתנים לזיהוי על ידי פעילות של אנזים רקומביננטי המסוגל לחתוך אזורים לא מוגנים על ידי חלבונים – אזורי כרומטין פתוחים). על מנת לזהות את חלבוני היסטון 3 הנושאים קבוצת אצטיל (H3K27ac) ניתן להשתמש בשיטת ChIP-seq המשמשת לאיתור אינטראקציות בין DNA לחלבונים תוך שימוש בנוגדן ספציפי לחלבון והמודיפיקאציות שלו.
את המקטעים המועמדים משבטים לפלסמיד יחד עם קדם מינימלי (כשלעצמו אינו מספיק על מנת לבקר תיעתוק) וגן דווח. את הפלסמידים מזריקים לביצית מופרית של דג זברה או של עכבר ועוקבים אחר ביטוי גן הדווח. דפוס הביטוי של גן הדווח ברקמה ובזמן תהליך ההתפתחות העוברי יכול ללמד על הפעילות של הרצף כמעצם.
אומנם השיטה נוחה לביצוע, אך היא מתעלמת מהמרחק הפיזי בין המעצם לבין הקדם, ולא מספקת מידע אודות גן המטרה של המעצם.
שיטות לזיהוי ואפיון מעצמים > Chromosome conformation capture

מספר שיטות למציאת אינטראקציות בין אזורים שונים בגנום המבוססות על קיבוע (פיקסציה) של הכרומטין, חיתוכו למקטעים קטנים, ליגציה של אזורים סמוכים פיזית והסרת הפיקסציה של הכרומטין. השיטות משמשות למציאת סוגים שונים של אינטראקציות, ולכן קיים שוני ביניהן בשלבים שלאחר הליגציה. אופי שאלת המחקר ישפיע על בחירת השיטה:
chromosome conformation capture‏ (3C): משמשת לאיתור אינטראקציות בין שני לוקוסים (one vs. one). יש לתכנן פריימרים (תֶּחֶלים) מתאימים לשני המקטעים אותם מעוניינים לבחון, ולבצע הגברה ב-PCR. השיטה יכולה לשמש לבחינת אינטראקציה משוערת בין קדם למעצם.
chromosome conformation capture-on-chip‏ (4C): משמשת לאיתור אינטראקציות בין לוקוס ספציפי לבין כל שאר הלוקוסים בגנום (one vs. all). לאחר הליגציה יש לבצע ליגציה נוספת כדי ליצור מקטעים מעגליים. יש לתכנן פריימר מתאים למקטע אותו מעוניינים לבחון, ולבצע הגברה ב-inverse PCR (מאפשר הגברה של המקטע הלא ידוע שנמצא בסמיכות למקטע הידוע). לבסוף, המקטעים עוברים ריצוף. השיטה יכולה לשמש לבחינת אינטראקציות של מספר מעצמים עם קדם יחיד.
chromosome conformation capture carbon copy‏ (5C): משמשת לאיתור כל האינטראקציות באזור גנומי מוגדר (many vs. many). לאחר הליגציה מתבצעת ליגציה נוספת של פריימרים אוניברסליים לכל המקטעים. לבסוף, כל המקטעים עוברים ריצוף. השיטה יכולה לשמש לבחינת אינטראקציות בין מספר קדמים למספר מעצמים.
מעצמים ומחלות

בניגוד לשינויים ברצפים מקודדים הפוגעים בכל הרקמות שבהן מתבטא גן נתון, שינויים ברצפי המעצמים יפגעו בביטוי הגן ברקמה שבה פועלת בקרת הגן על ידי המעצם. להלן מספר דוגמאות לשינויים במעצמים אשר הוליכו לפנוטיפ:
מוטציה במעצם LMBR1 הפועל בגפיים ומבקר את הגן SHH מובילה לריבוי אצבעות (polydactyly) . לעומת זאת, החסרה של המעצם LMBR1 מוביל לאי היווצרות של האצבעות. בנחשים למשל, קיים חסר של 17 נוקלאוטידים במעצם LMBR1, מה שככל הנראה תורם לכך שהם חסרי גפיים.
SNPs (רב-צורניות של נוקלאוטיד בודד) במעצמים המוחיים של הגן BIN1 המתפקד כגן מדכא סרטן נמצאו כקשורים להתפתחות מחלת אלצהיימר.
TBX5 הוא גורם תיעתוק הפועל במהלך התפתחות הלב והגפיים הקדמיות. מוטציות במעצמים הפועלים בלב מובילים לתת-התפתחות של שריר הלב, בעוד שהגפיים לא נפגעות.
תסמונת Mowat-Wilson מתאפיינת בהתקפים אפילפטיים, עיכוב גדילה ומוגבלות שכלית, והיא נמצאה כקשורה למוטציות בגן ZEB2. נמצא כי חסר במעצמים של ZEB2 הפועלים במערכת העצבים המרכזית עלולים לגרום להופעת תסמונת Mowat-Wilson.
ראו גם

משתיק
בקרת גנים
רשת גנטית
ביולוגיה התפתחותית
ילדי הים האדום

| --- | --- |

לוגו הסדרה, מתוך שיר הפתיחה
 סוגה:  נעורים, דרמה, הרפתקאות
 כותבים:  יובל אור, נועם אור, ורד שפירא
 בימוי:  מרקו כרמל
 שחקנים:  אביב אסולין אורי קלצ'קין עידן שם טוב יוהנה פוקילה מתן אזולאי אביגיל אריאלי קובי שטמברג יגאל כרמל איציק וייס
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיק:  אודט אור, יובל אור, שלומית סמדג'ה, חני לאופר
 חברת הפקה:  נגה תקשורת אילת תקשורת
 עורכים:  שמעון ספקטור, דגנית אטיאס גיגי
 אתר צילומים:  אילת, הים האדום
 צלמים:  עמית יסעור
 אורך פרק:  כ-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ לוגי
 תקופת שידור מקורית:  31 ביולי 2005 – 10 באוגוסט 2005
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
ילדי הים האדום היא סדרת טלוויזיה ישראלית לנוער, מסוגת דרמה והרפתקאות, אשר בוימה על ידי מרקו כרמל, נכתבה על ידי יובל אור, נועם אור וורד שפירא, והופקה על ידי נגה תקשורת ואילת תקשורת.
הסדרה שודרה במקור בערוץ לוגי בימים ראשון עד רביעי, כאשר פרק הבכורה שודר ב-31 ביולי 2005 ופרק הסיום שודר ב-10 באוגוסט באותה שנה. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת שמונה פרקים באורך 25 דקות.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חברות ילדי הים האדום הכוללת את רון, שיר, רועי, עידו וגל. במהלך הסדרה החבורה פותרת תעלומות ומסכלת מזימות חשאיות לפגיעה בחיי הים האדום, ים העשיר בצורות חיים ייחודיות. בנוסף לפתירת התעלומות החבורה מתמודדות עם התבגרות, ערכה של ידידות ואהבה.
צוות השחקנים

רוב שחקני הסדרה הם בני נוער מאילת שהיו חסרי ניסיון במשחק.
צוות השחקנים > שחקנים ראשיים

אביב אסולין בתפקיד רון
אורי קלצ'קין בתפקיד רועי
עידן שם טוב בתפקיד גל
יוהנה פוקילה בתפקיד שיר סער
מתן אזולאי בתפקיד עידו
אביגיל אריאלי בתפקיד מיכל
קובי שטמברג בתפקיד ארז
יגאל כרמל בתפקיד דומיניק
איציק וייס בתפקיד קוסטה
צוות השחקנים > שחקנים אורחים

יוסוף אבו ג'מאל בתפקיד יוסוף
יצחק ג'רסי בתפקיד ג'רסי
איציק נקש בתפקיד ג'מיל
ירון לוי סבג בתפקיד בני
יוסי טל בתפקיד פרופסור גור אריה
רוני יופה בתפקיד גלבוע
שירלי פוטרמן בתפקיד ורד
מועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדים | תוצאה | הפסיד ל> .. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | תוכנית ילדים ונוער | — | מועמדות | השמיניה |
| 2006 | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | בימוי בסדרת ילדים ונוער | מרקו כרמל | מועמדות | רובי דואניאס |
הערות שוליים

↑  אייל גולדמן, לא לשכוח למצמץ, באתר Nrg מעריב, 20 ביוני 2005
↑  רותה קופפר, בנמל של בולטימור, באתר הארץ, 31 ביולי 2005
↑  ילדי הים האדום, באתר ynet, 28 ביולי 2005
↑  מירב לוי דיאמנט, ילדי הים האדום, באתר ערב ערב באילת, 4 באוגוסט 2005
↑  המתחרים על פרס הטלוויזיה 2006, באתר פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה
צליל אברהם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1986 (בת 39 בערך) הוד השרון, ישראל 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  tzlil.avraham
 טוויטר:  TzlilAvraham
 
צליל אברהם (נולדה ב-1986) היא עיתונאית ומגישת הסכתים ישראלית. פעילותה העיתונאית עוסקת בעיקר בכלכלה, ולעיתים בספרות ונושאים נוספים.
כתבה עבור מאקו, כאן 11, ידיעות אחרונות והארץ. בנוסף, אברהם כותבת ומגישה הסכתים וסרטונים עבור פלטפורמות הדיגיטל של כאן 11, כולל ההסכת הכלכלי חיות כיס.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסרים פרטים רבים על חייה.
צליל אברהם נולדה בהוד השרון ב-1986. גרה בתל אביב.
בשנת 2009 התחילה לעבוד ב"ידיעות אחרונות" ככתבת ספרות.
שימשה כסגנית עורכת מדור הספרות של "ידיעות אחרונות" וככתבת במוספים 7 ימים ו-7 לילות
בין השנים 2014 ל-2016 כתבה עבור מאקו, ושימשה כסגנית עורכת מגזין סוף השבוע. כתבה סדרת כתבות פופולרית על דור ה-Y.
ב-2016 החלה לעבוד בכאן 11. החלה את תפקידה בדסק הכלכלי תחת שאול אמסטרדמסקי, ולאחר מכן מונתה לראשת הדסק הכלכלי, תפקיד ממנו פרשה ב-2018. כתבה והגישה הסכתים, הכוללים את ההסכת הכלכלי "חיות כיס", "בית בקצה המסילה" על מעונות לנערות בסיכון, ו"בנות - יומן צפייה". כמו כן, כתבה והגישה סרטונים בפלטפורמות הדיגיטל של כאן, שזכו לעשרות אלפי צפיות. בנוסף, כתבה כתבות טקסטואליות שפורסמו באתר כאן 11.
יצרה והגישה את הסדרה התיעודית וואי וואי וואי, העוסקת בדור ה-Y. הסדרה נכתבה בהשראת סדרת כתבות פופולרית שאברהם פרסמה שנים קודם לכן במאקו.
המשיכה לפרסם בענייני ספרות, כולל כתיבת ביקורת ספרות ב"הארץ" והתארחויות בהסכת הספרות "מה שכרוך" של כאן 11.
ב-2019 הופיעה כמספר 49 ברשימת ה-Power Women של מגזין פורבס ישראל.
הערות שוליים

↑  mako | צליל אברהם, באתר mako
↑  תוצאות החיפוש "צליל אברהם", באתר כאן 11
1 2  מאמרי צליל אברהם, באתר "הארץ"
1 2 3 4 5  נועה פרייס‏, ביטחון תעסוקתי: דור ה-Y מגיע לתאגיד, באתר וואלה, 14 בספטמבר 2016
↑  פורבס ישראל, 49# צליל אברהם, באתר Power Women 2019, ‏2019-05-31
1 2 3  צליל אברהם, באתר אוטופיה
↑  על סדר היום - בעניין יום השואה - צליל אברהם על הספר 'ספרד' | עם עובד הוצאת ספרים, באתר www.am-oved.co.il
↑  המלצות | עם עובד הוצאת ספרים, באתר עם עובד
↑  המלצות | עם עובד הוצאת ספרים, באתר עם עובד
↑  נועה פרייס‏, חדש בקיוב: מי זז השבוע?, באתר וואלה, 17 במאי 2018
↑  לעבור לפריפריה כי השכירות בגוש דן מתייקרת - זו לא תשובה | כאן דעה, נבדק ב-2023-10-25
↑  הסיפור של עשר שעות במשרד - נגמר | כאן דעה, נבדק ב-2023-10-25
↑  נעמה רק, ‏יוצרי הדוקו הישראלי על דור ה־Y דווקא אופטימיים, באתר "Time Out ישראל", 12 ביוני 2019
↑  פורבס ישראל, 49# צליל אברהם, באתר Power Women 2019, ‏31 במאי 2019
קריטריון נייקוויסט ל-ISI

תגובת ההלם של מסנן Raised cosine עומדת בקריטריון נייקוויסט ל-ISI. תגובות הלם משורשרות של Raised cosine מציגות את תכונת חוסר ה-ISI ברגע הדגימה. ב t=0 הפולס האמצעי נמצא במקסימום שלו וסכום שאר הפולסים מתאפס.
בתקשורת, קריטריון נייקוויסט ל-ISI מתאר את התנאים בהם צריך ערוץ תקשורת לעמוד (כולל תגובות תדר של מסנני שידור וקליטה), על מנת שלא יהיו הפרעות בין סימבולים שכנים (ISI). קריטריון זה מספק שיטה עבור בניית פונקציות מוגבלות-סרט על מנת להתגבר על השפעות של ISI.
כאשר מספר סימבולים משודרים ברצף (אחד אחרי השני) מעל ערוץ באפנון ליניארי (לדוגמה ASK, QAM וכו'), תגובת ההלם (או באופן שקול, תגובת התדר) של ערוץ גורם לסימבול משודר להתפשט בתחום הזמן. זה גורם ל-ISI, כי סימבולים ששודרו בעבר משפיעים על סימבולים שנקלטים כעת, ובכך מקטינים את הסיבולת לרעש. משפט נייקוויסט מקשר את התנאי הזה בתחום בזמן למקביל בתדר-תחום.
קריטריון נייקוויסט קשור באופן הדוק למשפט הדגימה של שאנון-נייקוויסט, רק עם נקודת מבט שונה. הוא פותח על ידי הארי נייקוויסט.
קריטריון נייקוויסט

אם נסמן את תגובת ההלם של הערוץ כ-  h(t), אז התנאי עבורו אין ISI הוא:
עבור כל מספר טבעי  n, כאשר  T_{s} הוא זמן סימבול. משפט נייקוויסט אומר שהמשוואה הנ"ל בתחום הזמן שקולה למשוואה הבאה בתחום התדר:
כאשר  H(f) הוא התמרת פורייה של  h(t). זהו קריטריון נייקוויסט ל-ISI.
קריטריון זה יכול להיות מובן באופן אינטואיטיבי באופן הבא: העתקים מוזזים בתדר של H(f) צריכים להסתכם לערך קבוע.
בפועל, קריטריון זה מוחל על סינון baseband על ידי התייחסות לרצף הסימבולים כהלמים ממושקלים (הלם של דיראק). כאשר מסנני ה-baseband במערכת התקשורת עומדים בקריטריון נייקוויסט, סימבולים יכולים להיות משודרים מעל ערוץ בעל תגובת תדר שטוחה ברוחב פס מוגבל ללא ISI. דוגמאות למסנני baseband כאלה הם מסנן Raised cosine או מסנן Sinc כמסנן האידיאלי.
ראו גם

מסנן Raised cosine
מסנן Root-raised-cosine
משפט הדגימה של שאנון-נייקוויסט
לקריאה נוספת

John G. Proakis, "Digital Communications, 3rd Edition", McGraw-Hill Book Co., 1995. ISBN 0-07-113814-5
קשר מתכתי

קשר מתכתי הוא קשר כימי בין גרעינים חיוביים (יונים חיוביים) במתכת מוצקה ונוזלית, הנובע משיתוף של אלקטרוני הערכיות בין כל אטומי המתכת. מבנה זה, המכונה סריג מתכתי, מעניק למתכות את מוליכותן החשמלית, מאחר שהאלקטרונים אינם קשורים לשום אטום ספציפי וחופשיים לנוע וליצור זרם חשמלי. גם היכולת לעבור ריקוע, והאפקט הפוטואלקטרי הנצפה במתכות, מוסברים על ידי מבנה זה.
סידור האטומים בסריג מתכתי

בסריג מתכתי נעים האלקטרונים מרמת האנרגיה האחרונה סביב הגלעינים (חלקיקים הכוללים את גרעין האטום ואת האלקטרונים שסביבו, פרט לאלקטרוני הערכיות. הגרעין טעון חיובית מכיוון שחסרים לו אלקטרונים.) באופן חופשי, כלומר, בלי להיות קשורים לגרעין מסוים. אופן תנועה זה מכונה ים אלקטרונים, ענן אלקטרונים או דבק אלקטרוני.
מוליכות חשמלית ותכונות נוספות

גרעיני האטומים של המתכות הם בעלי מטען חשמלי חיובי (כפי שהוסבר לעיל, הדבר נובע בשל היעדרם של אלקטרוני הערכיות), ולכן הם נמשכים לענן האלקטרונים, שמטענו שלילי.
אם כן, קשר מתכתי הוא קשר בין יונים חיוביים, הנוצרים לאחר שהאטום מסר את אלקטרוני הערכיות שלו, לבין "ים" של אלקטרונים המקיפים אותם. בעזרת מודל זה ניתן להסביר את תכונותיהן השונות של המתכות: בשל המשיכה החשמלית החזקה בין היונים החיוביים והאלקטרונים השליליים, נמצאות מרבית המתכות, בטמפרטורת החדר, במצב צבירה מוצק.
מוליכות החום והחשמל של המתכות היא הודות לניידות האלקטרונים. למתכות טהורות יש מוליכות חשמלית טובה, בגלל שהאלקטרונים הקוולנטיים אינם ממוקמים במיקום אחד. כאשר מופעל מתח חשמלי על המתכת, אלקטרונים מהענן חופשיים לנוע בקלות ולהעביר את הזרם חשמלי.
כאשר מופעל כוח חיצוני על מתכת, עשויים היונים החיוביים להחליף את מקומם עם יונים חיוביים אחרים. תזוזה זו אמנם תגרום לשינוי מבנה המתכת, אולם האלקטרונים השליליים ימשיכו "להדביק" גם את הסידור החדש. זו הסיבה שניתן לרקע ולעבד מתכות.
צ'יפס טורטייה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף 
 מוצא:  מקסיקו 
 מרכיבים עיקריים:  טורטיית תירס 
 
ילדה אוכלת צ'יפס טורטייה עם פיקו דה גאלו
צ'יפס טורטייה הוא חטיף העשוי מטורטיות תירס (אנ'), שנחתכות למשולשים, ולאחר מכן עוברות טיגון או אפייה (לחלופין הוא עשוי להיות בצורת דיסקים שנחתכו מבצק תירס ואז עברו טיגון או אפייה). טורטיות תירס עשויות מתירס, שמן צמחי, מלח ומים. אף על פי שיוצרו לראשונה באופן מסחרי בלוס אנג'לס, ארצות הברית, בסוף שנות ה-40, מקורו של צ'יפס הטורטייה מהמטבח המקסיקני, שבו קיימות מנות דומות, כמו טוטופוס וטוסטאדאס.
החטיף עשוי בדרך כלל מתירס צהוב, ולעיתים מתירס לבן, כחול או אדום. צ'יפס המיועד לטבילה לרוב יהיה מומלח קלות בלבד, בעוד חטיפים שנועדו לאכילה כפי שהם עשויים להיות מתובלים במגוון טעמים.
היסטוריה

צ'יפס טורטייה בצורת משולש זכה לפופולריות בשנות ה-40 בזכות מנהלת מפעל הטורטיות המקסיקני "אל זראפה", רבקה ווב קרנזה, כדרך לעשות שימוש בטורטיות מעוותות שנדחו ממכונת ייצור הטורטיות האוטומטית שבה השתמשו במפעל מערב לוס אנג'לס. קרנזה גילתה שכאשר חותכים את הטורטיות המעוותות למשולשים ומטגנים אותן, מקבלים חטיף צ'יפס, את החטיף היא מכרה תמורת דיים לשקית. בשנת 1994, קיבלה קרנזה את פרס טורטיית הזהב על תרומתה לתעשיית המזון המקסיקנית.
טקס-מקס ומטבח מקסיקני

צ'יפס טורטייה הוא מתאבן פופולרי במסעדות טקס-מקס ואוכל מקסיקני בארצות הברית וברחבי העולם. הפופולריות שו מחוץ לקליפורניה זכה לעלייה מתמדת בסוף שנות ה-70, כאשר הם החלו להתחרות בחטיפי תירס (אנ'), חטיף הטבילה הפופולרי במהלך שלושת הרבעונים הראשונים של המאה ה-20.[דרוש מקור] הם מוגשים בדרך כלל עם מטבל, כגון סלסה, צ'ילה קון קסו או גואקמולה. כאשר אינם מוגשים עם מטבל, הצ'יפס לרוב מתובל בעשבי תיבול ותבלינים שונים. למרות שהם זמינים כעת ברחבי העולם, ארצות הברית מהווה את אחד השווקים העיקריים של צ'יפס הטורטייה. שמות מותגים מסחריים לחטיפי צ'יפס טורטייה כוללים: דוריטוס, טוסטיטוס, חטיפי פילאס פוג ונוספים.
מנה משוכללת יותר המשתמשת בצ'יפס טורטייה היא נאצ'וס. המנה הומצאה לראשונה במקסיקו בשנת 1943. מקורם בעיירה המקסיקנית הקטנה פיאדרס נגראס, המנה פותחה על ידי המלצר איגנסיו "נאצ'ו" אנאיה. נאצ'ו אילתר את המנה עבור חיילים אמריקאים שסעדו במסעדה בה עבד, כאשר נדרש לאלתר מנה זריזה מהמצרכים שהיו ברשותו. הוא חתך טורטיות למשולשים וטיגן אותם, לאחר מכן הוסיף להם פלפל חלפניו וגבינה מגורדת. הנאצ'וס מוגשים לרוב עם גבינה מותכת או מגוררת, ותוספות מגוונות נוספות, כגון: בשר, סלסה (למשל פיקו דה גאלו), שעועית, גואקמולה, שמנת חמוצה, בצל חתוך לקוביות, זיתים וחלפניו כבוש. במסעדות רבות לעיתים מחממים את הנאצ'וס בתנור לפרק זמן קצר כדי לחמם את הצ'יפס ולהתיך את הגבינה.
חטיף תירס

קיימים חטיפי תירס רבים שאינם עשויים מטורטיות, אלא מקמח תירס שעובד לצורה מסוימת, בדרך כלל בצורה אליפטית. חטיפי תירס אלו דומים בהכנתם וצורתם לחטיפי תפוחי אדמה. חטיף תירס פופולרי בסגנון זה הוא הפריטוס. ההבדל העיקרי בין התירס בטורטיה לזה בחטיפי התירס המעובדים הוא שהתירס שבטורטיית התירס עבר תהליך המכונה ניקסטמיליזציה (אנ'), הכולל עיבוד של התירס הטרי עם סיד.
ראו גם

קסדייה
טורטייה
הערות שוליים

1 2  Associated Press (24 בפברואר 2006). "Rebecca Carranza; a pioneer of the tortilla chip; 98". The San Diego Union-Tribune. Union-Tribune Publishing Co. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2009. נבדק ב-23 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Arnold, Oren (10 באפריל 1939). "Romance Inc. - Chapter 40". Painesville Telegraph. p. 8. נבדק ב-18 ביולי 2011. Tostados - crusty toasted tortillas - were served [to] them. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Are nachos really Mexican?, cauldron
↑  
"The Birth of the Frito". National Public Radio. 18 באוקטובר 2007. נבדק ב-2 באוגוסט 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Caballero-Briones, F.;  et al. (ביוני 2000). "Recent advances on the understanding of the nixtamalization process". Superficies y Vacío. Mérida, Yucatán, Mexico: Sociedad Mexicana de Ciencia de Superficies y de Vacío. 10: 20–24. ISSN 1665-3521. {{cite journal}}:  (עזרה)
אמא'לה

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לשיר של סטטיק ובן-אל תבורי, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  מולי שגב, תמר מרום, רם נהרי
 כותבים:  תמר מרום
 בימוי:  רם נהרי
 שחקנים:  אורנה בנאי מיה דגן אלון פרידמן תיקי דיין אלון אבוטבול יובל שגב
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  27
 הפקה
 חברת הפקה:  שידורי קשת
 מוזיקה:  אביתר בנאי ואמיר צורף
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  שידורי קשת (ערוץ 2)   ערוץ ההומור (ש.ח, פברואר 2019 - הווה)   ערוץ 24 (ש.ח, נובמבר 2019 - הווה)
 תקופת שידור מקורית:  21 בדצמבר 2005 – 21 בדצמבר 2008
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אמא'לה היא סדרת דרמה בכיכובה של אורנה בנאי אשר שודרה בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת החל מ-21 בדצמבר 2005. הפרק הראשון זכה למדרוג (רייטינג) של 28.2%. העונה הראשונה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרה הקומית דרמטית הטובה ביותר.
העונה השנייה עלתה לשידור בערוץ 2 ב-14 במרץ 2007.
העונה השלישית עלתה לשידור גם היא בערוץ 2 ב-9 בנובמבר 2008. הפרק הראשון בעונה השלישית זכה לרייטינג של 30.3%.
רקע

הסדרה, אותה ביים רם נהרי וכתבה תמר מרום, עוקבת אחר סיפורה של אפרת ("אפי") בכר (אורנה בנאי), רווקה בת 38 שגרה לבדה בתל אביב. אפרת היא שחקנית כושלת ועיקר עבודתה בהצגות ילדים דלות-תקציב, פרסומות ותפקידים שוליים בהצגות. חייה של אפרת משתנים כאשר היא מגלה שהיא בהיריון. בעוד שהיא לא יודעת מיהו האב של התינוק המיועד, מחליטה אפרת לשמור את התינוק כנגד כל הסיכויים, ולגדלו בעתיד לבדה. הסדרה, שנכתבה בעזרתה של בנאי עצמה, דומה לסיפור הריונה שלה, כשילדה את בנה אמיר בשנת 2003.
הדמויות

דפנה "דפי" (מיה דגן) (עונות ראשונה ושנייה): שחקנית בת 32. חברתה הטובה ביותר של אפרת, אשר משחקת איתה בהצגות הילדים. דפנה לוקחת כדורים נגד דיכאון מאז שעברה התמוטטות עצבים בתקופה בה עזב אותה בן זוגה – יגאל. כמו אפרת, גם דפנה היא רווקה. השתיים נוהגות לבלות את רוב זמנן יחדיו.
אילנה בכר (תיקי דיין) (כל העונות): מנהלת תיכון לשעבר בת 65. אימהּ האלמנה של אפרת, אשר מנהלת עם בתהּ יחסים מורכבים עוד מילדות. אישה עצבנית ושתלטנית. אילנה חודרת במידה רבה לחייה של אפרת כשזאת מגלה שהיא בהיריון.
קובי (אלון פרידמן) (כל העונות): אדריכל הומוסקסואל בן 30. שכנהּ וחברהּ של אפרת, העוזר לה בתקופה זו של חייה ומשמש כתחליף אבהי לתינוקה.
מיקי פרנקל (אלון אבוטבול) (עונה ראשונה): שחקן מצליח בן 40. מיקי מנהל עם אפרת רומן סודי הנמשך מספר שנים. למיקי אישה, תמי, וילדה, איה. מיקי הוא אדם שרמנטי ומצליח, שלא מסכים לקבל את העובדה שהוא יכול להיות אב ילדהּ של אפרת.
צחי פרנקו (יובל שגב): ברמן בן 22. בין פרנקו ואפרת נוצרת מערכת יחסים בלתי צפויה, וזאת לאחר ששניהם שיקרו בקשר לגיל האמיתי שלהם. כשפרנקו מגלה שאפרת בהיריון, הוא בורח לטיול שתכנן לאחר הצבא להודו.
הדמויות > העונה השנייה

יובל ("יובי") (זהר שטראוס) (עונה שנייה): בן 31, חבר ילדות של קובי, שעובר לגור אצלו אחרי שחברתו זרקה אותו. מאחורי גבו של קובי הוא מנהל רומן סודי עם דפנה, והוא הבסיס למשולש רומנטי רווי סודות ושקרים.
דורון (צחי גראד) (עונות שנייה ושלישית): מתווך דירות, בן 40 פלוס, גרוש עם שני ילדים. הוא פוגש את אפרת במקרה, ועל אף שזה נראה בלתי אפשרי – נוצר ביניהם קשר זוגי משמעותי.
צביקה (אלי גורנשטיין (עונות שנייה ושלישית): בן שישים פלוס, מוותיקי החברים במקהלה אליה מצטרפת אילנה. צביקה נראה כשידוך האידיאלי לאילנה. אך בסוף עונה 3 נהרג בהתרסקות מטוס
סיוון (שני כהן) (עונה שנייה): בת 22, השותפה החדשה של אפרת בהצגות הילדים. היא מלאת אנרגיות ושמחת חיים, עד עכשיו עבדה בצוות בידור במלון באילת והיא מתמחה בהפעלות לילדים כשהיא לבושה בביגוד מינימלי.
שחקנים נוספים מכל העונות: נתן זהבי (מני), חנה לסלאו (סטלה), יעקב זדה דניאל (שרון), אדיר מילר (שרון), ורדה בן חור (פאני), יוסי מרשק (אבישי), פירה קנטור (זיווה), בני אבני (יגאל), גיא מרוז (דודו), מיכה לווינסון (פרקליט).
העונה השלישית

העונה שודרה מ-9 בנובמבר 2008 עד ל-21 בדצמבר 2008 וזו הייתה העונה האחרונה. אפרת עוברת לגור עם דורון ושני ילדיו, לאילנה יש הרפתקאות בתאילנד ולקובי יש חבר חדש בשם גדעון (יחזקאל לזרוב)- הבוס שלו.
בתחילת העונה אפרת וקובי מתכננים להביא יחד ילד לעולם, אף על פי שגדעון לא מתלהב מהרעיון. הכוונה הראשונית שלהם הייתה להיעזר ברופא, אך אפרת משכנעת את קובי לשכב איתה. הניסיון לא מצליח ואפרת לא נכנסת להיריון בפעם הראשונה.
אילנה נוסעת לטיול בתאילנד יחד עם צביקה. הם לא מסתדרים ואילנה מחליטה להמשיך בטיול לבדה, מגיעה לחוף בו היא פוגשת תלמיד לשעבר שלה בשם שרון מצליח, ואת חברו דימה. היא נקשרת לשרון ומתחילה להתנסות יחד איתם בתענוגות החיים, כולל סמים, מסיבות ואפילו פטריות הזייה.
אפרת נתקלת בדורון במקרה בחיפושיה אחר דירה חדשה, מה שמוביל אותם חזרה זה לזרועות זו. מסתבר שגרושתו של דורון, עירית, נהרגה חודשיים קודם לכן בתאונת דרכים, וילדיהם המשותפים- רותם (בת 15) ורועי (בן 12) עברו לחיות איתו במרכז. דורון מציע לאפרת לעבור לגור איתו ועם שני ילדיו בבית גדול ששכר עבורם בכפר סבא. המגורים המשותפים כרוכים בקשיים רבים- רותם מתמרדת ומתגעגעת לאמה, ורועי סובל מפחדים.
לאחר שאפרת ודורון חוזרים, אפרת מודיעה לקובי שהיא שינתה את דעתה. בשלב זה גדעון מתרצה, והוא וקובי מתחילים בתהליך של פונדקאות מארצות הברית.
בשלב מסוים מודיעים לאילנה מהקונסוליה שצביקה נהרג בתאונת מטוס (באותה שנה התרחשה תאונת המטוס בפוקט, בה נהרגו רבים, ביניהם 8 ישראלים). אילנה חוזרת ארצה וחולמת על הרגע שבו תיסע להודו להתאחד שנית עם שרון ודימה, אך שרון מודיע לה שתוכניותיו השתנו ואילנה נשארת בארץ.
אפרת ודורון מחליטים להתחתן, לאחר שאפרת מגלה שהיא בהיריון. קובי וגדעון מתבשרים כי העובר שנקלט ברחמה של הפונדקאית לא מתפתח ומחליטים על הפלה. קובי מחליט להיפרד מגדעון. רותם עתידה לעבור לפנימייה בצפון.
ראו גם

קרוב לוודאי
אהבה זה כואב
הערות שוליים

↑  בועז גריילסמר, שיאי צפייה יוצאי דופן בערוץ 2: אילנה דיין פתחה את העונה בסערה עם 25.5%; "נולד לרקוד" עם 29.3%, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2005
↑  רוני קורן-דינר, קרב קשת-טופז: ניצחון מוחץ, כישלון צורב, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2006
↑  עכבר העיר, לא לעצבן את אמא'לה, באתר הארץ, 14 במרץ 2007
↑  רותה קופפר, מה לראות היום בטלוויזיה, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2008
↑  יעל גאוני, ‏בכורה מוצלחת ל"אמא'לה": רשמה רייטינג של 30.3%, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2008
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2005 - אין, קטגוריה חדשה | פרס האקדמיה לטלוויזיה - הסדרה הקומית דרמטית הטובה ביותר  2006 - אמא'לה | הבא: 2007 - מסודרים |
דוארטה דה מנזש

ערך זה עוסק באציל פורטוגזי שהיה מושל טנג'יר והמושבות הפורטוגזיות בהודו. אם התכוונתם לנכדו של נשוא ערך זה, אציל פורטוגזי שהיה מושל טנג'יר והמשנה למלך הודו, ראו .
דום דוארטה דה מנזש (פורטוגזית: Duarte de Meneses‏; נולד לפני 1488 ומת אחרי 1539) היה אציל פורטוגזי, שירת בצבא ומילא תפקידי ממשל שונים.
ביוגרפיה

מנזש, בנם של ג'ואנה וז'ואאו דה מנזש, הרוזן הראשון מטרוקה, נקרא על שם סבו, דוארטה דה מנזש, הרוזן ה-14 מויאנה. ב-1508 ירש את אביו בתפקיד מושל טנג'יר ומשל שם בשנים 1508–1521 בתקופה זו הוביל בהצלחה מספר מסעות צבאיים באזור טנג'יר ואף נפצע.
ב-1521 מינה אותו מנואל הראשון, כמושל השישי של המושבות הפורטוגזיות בהודו (Estado da Índia). להודו הוא הפליג באפריל 1521 בראש ארמדה של 11 קאראקים שלוו על ידי פלגה של ארבע ספינות, מטרת הצי הייתה חופי סין. מנזש ופמלייתו נחתו בחוף גואה באוגוסט 1521 והוא משל על המושבות הפורטוגזיות בהודו בשנים 1522–1524. תקופת שלטונו נחשבה הרת אסון, עם תבוסות והפסד של שטחים צבאיים כולל בהורמוז (אנ'), ולכן ב-1524 הגיע ואסקו דה גאמה לגואה, הדיח את מנזש ושלח אותו כאסיר לפורטוגל. מנזש היה אסור קרוב ל-7 שנים ושוחרר לבסוף בהתערבותם של ידידים בעלי השפעה.
ב-1536 טוהר שמו והוא מונה בשנית להיות מושל טנג'יר, מילא את התפקיד בשנים 1536–1539 והוחלף על ידי בנו, ז'ואאו דה מנזש.
נישא לפיליפה דה נורוניה, ממנה היו לו לפחות שני בנים (ז'ואאו ופדרו שהיו שניהם מושלי טנג'יר), בנוסף, גם בנו הלא חוקי פרננדו דה מנזס משל על טנג'יר.
נכדו, שנשא אותו שם, היה המשנה למלך בהודו והמושל ה-14 של הודו הפורטוגזית.