stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיר ההד
ביצועים נוספים והכללתו של השיר באוספים

השיר מופיעה באלבומה של רונית אופיר "שירים לנגה" שיצא בהוצאת הד ארצי ב-1996.
אריק לביא ביצע את השיר בתוכנית לילה גוב ביחד עם גידי גוב וקובי אשרת. השיר מופיע באוסף שירים מלילה גוב 2 שיצא בהוצאת הד ארצי ב-1997.
השיר מופיע באוסף "לפנות ערב – משיריו היפים של יעקב שבתאי" בהוצאת הד ארצי מ-1998.
השיר מופיע באוסף "חמישים שירים חמישים שנה" של הוצאת NMC מ-1998.
השיר מופיע באלבום "יוחנן זראי – האוסף" בהוצאת הליקון מ-2004.
השיר מופיע באלבום האוסף שיצא במלאת 25 שנה לתוכנית הרדיו ארבע אחרי הצהריים ב-2005 בהוצאת NMC.
השיר מופיע באלבומו של מיכה שטרית "שלהי קיץ" שיצא בהוצאת קלעים ב-2005.
השיר מופיע באלבום האוסף "היו לילות: השירים היפים של שנות ה-50" של הוצאת NMC מ-2009.
מנחי התכנית זהו זה! שלמה בראבא, גידי גוב, דב'לה גליקמן, מוני מושונוב ואבי קושניר, ביצעו את השיר בעיבודו של אמיר לקנר בתוכנית ששודרה באוגוסט 2020. השיר מופיע באוסף זהו זה! 2020 שיצא ב-2022 בהוצאת NMC.
השיר מופיע באלבום "השיר שנשאר" של להקת האירוסים שיצא ב-2020.
השיר בוצע על-ידי איה כורם ומופיע באלבום "הכוכבת של נצרת עלית" שיצא לאור ב-2021.
ביצוע אינסטרומנטלי של השיר מופיע באלבום Flute Waves של החלילנית שרי ברנס שיצא ב-2022.
הערות שוליים

↑  בן שלו, מה הפך את אריק לביא לאחד מגדולי הזמרים הישראלים?, באתר הארץ, 9 במרץ 2012
↑  עדנה שבתאי, כי היום עובר: חיי עם יעקב שבתאי, בני-ברק: הקיבוץ המאוחד, 2019, עמ' 98
1 2 3 4 5 6  גיא פרחי, מסע בעקבות הד, הו! כתב עת לספרות 17, 2018, עמ' 50-54
1 2  בן שלו, מה הפך את אריק לביא לאחד מגדולי הזמרים הישראלים?, באתר הארץ, 9 במרץ 2012
↑  לאוהבי הנוסטלגיה: כוכבי “זהו זה” חוזרים ל”שיר ההד” בביצוע מחודש, באתר אונו News, ‏6 באוגוסט, 2020
גידי גוב ביצע את השיר בתוכניתו לילה גוב יחד עם אריק לביא וקובי אשרת וגם עם מנחי זהו זה!
עור

ערך זה עוסק במעטפת גופם של בעלי חיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 שיוך:  איבר של יצורים חיים, ישות אנטומית מסוימת, מוצרים מהחי, איבר חישה 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1065) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  cutis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A16.0.00.002 
 TA2 (2019):  7041 
 קוד MeSH:  A17.815 
 מזהה MeSH:  D012867 
 
עור האדם
עוֹר הוא מעטפת גופם החיצונית של בעלי חיים.
העור האנושי, אשר מכסה כמעט את כל שטחו של גוף האדם ומהווה 15% ממשקלו, הוא האיבר הגדול והרחב ביותר בגוף. העור משתייך למערכת הכסות, אשר כוללת גם את השיער, בלוטות זיעה ואיברי החישה השונים שמצויים בעור.
בנוסף מהווה העור לפי הגדרות רבות חלק ממערכת החיסון, שכן רבים מתאי הדם הלבנים אינם שוכנים כלל בדם אלא ברקמות השונות של העור. העור משתייך למערכת החיסון המולדת; פירוש הדבר הוא שהגנתו בפני זיהומים וכימיקלים מזיקים אינה ספציפית, אלא כללית, ונעשית ללא הבחנה.
גמישות עור כף היד
עוביו של העור משתנה בחלקי הגוף השונים. בכפות הרגליים, למשל, יכול עוביו להגיע לסנטימטר אחד, ואילו באזור המצח קטן עוביו ממילימטר.
תפקידי העור

מערכת העור מווסתת את טמפרטורת הגוף. פליטת חום הגוף נעשית על ידי נידוף הזיעה המופרשת מבלוטות בעור וע"י התרחבות הנימיות וכלי הדם שטחיים. כמו כן, השומן וכלי הדם הנמצאים בשכבות התחתונות של העור משמשים כמבודדי חום, ועוזרים לשמירת חום הגוף בסביבות קרות. אמצעי נוסף להתמודדות עם קור הן טפולות העור, כמו שערות הגוף. בסביבות קרות מזדקרות השערות, לוכדות בתוכן אוויר ומסייעות בשמירה על חום הגוף. עורם של בעלי חיים רבים מכוסה בפרווה או בנוצות, אשר שומרות על טמפרטורת הגוף ביעילות רבה מאוד.
העור מונע התייבשות של רקמות הגוף באמצעות בידוד הנוזל החוץ-תאי.
העור משמש כאיבר תחושה חשוב. הוא מאבחן תחושת חום, קור, מגע עדין, לחץ וכאב.
העור משמש מאגר לחומרי מזון, כגון שומן, מים ומלחים וכן המקום בו מיוצר ונאגר ויטמין D.
העור מגן על הרקמות שמתחתיו מפני פגיעה מכנית.
כפי שצוין לעיל, מהווה העור חלק ממערכת החיסון. העור מהווה את המחסום הראשוני בפני פתוגנים וכימיקלים. האזורים בגוף אשר אינם מכוסים בעור, או שבהם קיימים פתחים אל תוך הגוף מערכת הנשימה, העיניים, מערכת השתן, הם מועדים לזיהומים הרבה יותר מאזורים בגוף המוגנים על ידי העור.
מבנה עור האדם

מבנה העור והרכבו שונים בחלקי הגוף שונים. העור נחלק באופן כללי לשלוש שכבות:
מבנה עור האדם > עילית העור (אפידרמיס)

עילית העור (אפידרמיס, 1 ו-2 באיור) מורכבת מרבדים צפופים של תאי אפיתל פעילים, שכל הזמן מתרבים ומתלכדים לרקמת קרטין. עובייה כמעט ואינו עולה על 0.2 מילימטר. בין תאי עילית העור פזורים מלנוציטים, המשווים לעור את גוונו. בעילית העור אין כלי דם ועצבים. עילית העור מורכבת משתי שכבות, שכבה מתקרנת ושכבת הנביטה:
שכבה מתקרנת, השכבה הקרנית (1 באיור, בלטינית Stratum Corneum) מורכבת משכבות רבות של תאים מתים המלאים בקרטין. שונה בעוביה במקומות שונים בגוף והיא עבה ביותר בכפות הידיים והרגליים. באזורים אלו, בהם העור עבה במיוחד, ניתן יהיה להבחין בתת-שכבה נוספת המכונה השכבה השקופה (stratum lucidum)
שכבת הנביטה (2 באיור) נחלקת לשלושה אזורים משניים:
השכבה הגרגרית: שכבה בה יש תאים שטוחים ועשירים בקרטו-היאלין (חומר קרני שקוף).
השכבה הקוצית: שכבה בה יש תאים שקשורים זה לזה הנראים כמכוסי קוצים.
שכבה בסיסית, השכבה היוצרת: שכבה רביעית והעמוקה ביותר במבנה האפידרמיס (stratum basale). היא היחידה המכילה תאים בעלי פוטנציאל חלוקה. תאים אלה מהווים עתודה לשאר תאי האפיתל והם בצורת גליל, בעלי גרעין מוארך. בתוך שכבה זו מצויים גם מלנוציטים וכן קצוות תאי עצב תחושתיים.
מבנה עור האדם > העור (דרמיס)

העור (דרמיס, 3 באיור) קשה וגמיש. הוא עשוי רקמת חיבור מוצקה שבה יש סיבים גמישים, ובהם שפע של עצבים וכלי דם, המעבירים גירויי חום, קור, כאב, מגע ולחץ. הצרורות של סיבי קולגן שברקמת החיבור של הדרמיס ערוכים בתלמים אופייניים הנראים על פני העור, במיוחד בכפות הידיים וטביעת האצבע שבקצות האצבעות המיוחדת לכל אדם והנשמרת ללא שינוי למשך כל חייו. הדרמיס מורכב משתי שכבות, השכבה העליונה של הדרמיס היא השכבה הפטמתית והשכבה התחתונה היא השכבה הרשתית:
השכבה הפטמתית: שכבה זו חודרת לתוך האפידרמיס, ומכך נוצרים רכסים שניתן לראותם על העור. הפטמות עשירות בנימי דם ומזינות את האפידרמיס.
השכבה הרשתית: שכבה זו בנויה מרקמת חיבור דחוסה ובה תאים שונים, בהם פיברוציטים ותאי פיטום. בשכבה זו מצויים שורשי השיער, בלוטות החלב, שרירי העור ורשת כלי דם מסועפת.
מבנה עור האדם > תת-העור (היפודרמיס, סאב קוטן)

השכבה התת-עורית (היפודרמיס, 4 באיור) עשויה רקמת חיבור רופפת ורקמת שומן. היא מחברת את העור עם הרקמות שמתחתיו ומשמשת לבידוד ולשמירת חום הגוף. עוביה של ההיפודרמיס משתנה: ממילימטרים אחדים אצל אדם רזה ועד לסנטימטרים רבים אצל אדם שמן.
צבע העור

צבע העור נקבע על ידי כמותו וסוגו של הפיגמנט מלנין בעור. בממוצע, לגברים עור כהה מעט יותר מאשר לנשים. הכמות והסוג של המלנין בעור נקבעים על ידי שישה גנים, הפועלים בדומיננטיות חלקית. כל גן מגיע במספר אללים, והתוצאה היא גיוון רב בצבעי העור. שומות ונמשים נגרמים על ידי הצטברות של מלנין.
העור ברפואה

הענף ברפואה אשר מתמחה בטיפול ובמחקר של העור ומחלות העור הוא הדרמטולוגיה.
העור ברפואה > שימוש אבחוני

העור משמש את הרופא לאיבחון מגוון רחב של מחלות פנימיות ותופעות גופניות שונות (שאינן מחלות עור) אשר לרובן השפעה כלשהי על מערכת העור ומכאן חשיבותו האיבחונית. שינויים בטמפרטורה, בלחות, בגמישות וכן סימנים שונים על גבי עילית העור (האיפדרמיס) נבחנים תכופות בבדיקה רפואית שגרתית.
העור ברפואה > השפעת ההזדקנות על העור

במהלך ההזדקנות משתנות תכונותיו של העור. יכולת התחדשות העור פוחתת, החומרים בתא נחלשים ולכן הוא נעשה דק יותר, רפוי יותר ומאבד מגמישותו, מה שמביא לכך שהוא ניזוק ביתר קלות. בנוסף לכך, בשל ירידה בהספקת הדם לעור והאטה ההאמורה בקצב התחדשות תאי העור, נפגעת גם מידת יכולתו להחלמה מפגיעות עור שונות.
המהירות והעוצמה של תהליך הזדקנות העור תלויות במידה רבה בגורמים חיצוניים כמו תזונה לקויה, העדר טיפוח עור, אי התאמה של קרמים לעור, חשיפה מוגזמת לשמש, עישון, סטרס ועוד.
העור ברפואה > חתך, צלקת וסימני מתיחה

העור נמצא תחת מתח קבוע (מתיחות) והוא מאופיין בגמישות רבה. גמישות זו מאפשרת למשל לכירורג במהלך עבודתו לבצע חתך קטן יחסית לאזור אותו הוא מעוניין לחשוף לביצוע הניתוח. כאשר פגיעה או חתך מקבילים לכיוון המתח העורי ובשכבתו העילית, קווי המתח מחלימים בדרך כלל בצורה טובה וללא צלקת שנראית לעין לאחר שסיבי העור סוגרים את קצוות החתך. לעומת זאת, כאשר החתך חוצה את קווי המתח הטבעיים של העור וכן כאשר פוגע בשכבות העמוקות יותר של העור, נפגעים סיבי קולגן (collagen) רבים יותר אשר לאחר התחדשותם תופיע צלקת.
סימני מתיחה (striae gravidarum) הן תופעה שכיחה בקרב נשים בהיריון, נערים ונערות בגיל ההתבגרות ואנשים הסובלים מעודף משקל רב. למרות גמישותו של העור, בעת מתיחה משמעותית בזמן קצר, נפגעים סיבי הקולגן שבדרמיס וסימני מתיחה מופיעים. סימנים אלה נראים בעיקר על הבטן, העכוז, הירך והחזה. על אף שסימנים אלה נוטים לדהות לאחר ההריון או הרזייה, הם אינם נעלמים לחלוטין.
העור ברפואה > כווייה

כווייה היא פגיעה שכיחה בעור הנגרמת כתוצאה מפגיעה תרמית (טמפרטורה גבוהה או נמוכה בצורה קיצונית מטמפרטורת העור שהיא כ-33 מעלות), קרינה אולטרסגולה או קרינה מייננת וכן על ידי כימיקלים שונים.
הכוויות מחולקות ל-3 דרגות על פי עומק הכווייה ופגיעתה בשכבות העור השונות. בהיבט הרפואי הקליני ניתנת חשיבות רבה גם להיקף השטח הפגוע שנמדד באחוזים משטח הגוף הכללי, זאת כדי להעריך את סיכוי ההחלמה של הנפגע.
פיתוחים טכנולוגים

מדענים מיפן פיתחו עור חי, בעל יכולת שיקום עצמית עבור רובוטים בעלי חזות אנושית. במאמר שפורסם בשנת 2023 בכתב העת המדעי "Matter", תוארה שיטה חדשה שבה אצבע רובוטית קשיחה שקועה בקולגן הידרוג'ל שהכיל תאי עור האדם.
ראו גם

דרמטולוגיה
קילוף עור
מחלות עור
עור (חומר גלם)
לקריאה נוספת

ד"ר יעל אדלר, העור שלנו, תרגום מאנגלית: אורן שדה-לייכט, 2018
הערות שוליים

↑  Edd Gent, Scientists Used Human Cells to Make Self-Healing 'Living Skin' for Robots, Singularity Hub, ‏13 ביוני 2023
| סממנים חיצוניים בגוף האדם |
| --- | --- | --- |
| ראש וצוואר | קרקפת • פנים • מצח • רקה • עצם הרקה • עין • אוזן • תנוך • לחי • אף • פה • שפתיים • לשון • שיניים  • סנטר • גרגרת • עורף • גרון |  |
| גו | בית החזה • בית השחי • שדיים • פטמה • בטן • טבור • אגן • מותן • פות • פין • אשכים • גב • פי הטבעת |  |
| יד | כתף • זרוע • מרפק • אמה • שורש כף היד • כף יד • אצבעות (אגודל, אצבע מורה, אמה, קמיצה, זרת) • ציפורניים |  |
| רגל | עכוז • ירך • ברך • שוק • קרסול • כף רגל • סוליה (עקב, קשת, כרית) • אצבעות כף הרגל (בוהן) |  |
| עור | שיער • שיער פנים • ריסים • גבות • שער הערווה |  |
פורטל גוף האדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546126605171  BNE: XX526295  BnF: cb11965434q (data)  GND: 4023838-6  LCCN: sh85123164  LNB: 000092113  NDL: 00563596  NKC: ph341328  TA98: A16.0.00.002 
טומוגרפיה של העור באזור קצה האצבע. ניתן לראות בבירור את החלוקה לשכבות ואת צינורות הזיעה.
אנטומיית העור
שכבות העור
חשיפה לאור השמש משנה את המבנה הכימי של המלנוציטים ומביא לשינוי בגוון העור (שיזוף). חשיפה ממושכת גורמת להזדקנות מוקדמת של העור ועלולה לעורר מספר מחלות, ובראשן סרטן העור.
הצלצול האמיתי

| --- | --- |

 סוגה:  שעשועון 
 מנחים:  עודד פז (עונה 1)   דנה פרידר (עונה 1)   יהונתן בשן (עונה 2)   לירון רביבו (עונה 2)   מעיין רובין (עונות 1–2)   טום באום (עונה 1)   עומר דרור (עונה 1)
 משתתפים:  כיתות ד'–ז' מכל רחבי הארץ
 זוכים:  טליה אמיר (עונה ראשונה)   ליה וילדר (עונה שנייה)
 פרסים:  מקום 1 – טיסה לחו"ל ותיעוד המסע בסרט המשודר בסוף הקיץ.   מקום 2 – טיול באתר ברחבי הארץ.   פרס משני – לכיתה הזוכה הצטרף ילד שענה על הכי הרבה שאלות טריוויה מהבית   פרס ניחומים – כיתות המודחות בכל שלבי התחרות מקבלות כניסה כיתתית להיכל הקרח חולון (ע"פ פרסומים רשמיים בלבד)
 ארץ מקור:  ישראל 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  35 
 הפקה
 חברת הפקה:  דורי מדיה דרסט 
 עורכים:  איתי בן ניסים
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הילדים
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  2016–2017
 
הצלצול האמיתי היה שעשועון טלוויזיה ישראלי ששודר בערוץ הילדים. המתמודדים מחולקים לכיתות שמתחרות זו בזו. מנחי התוכנית בעונה הראשונה היו דנה פרידר ועודד פז, ובעונה השנייה הנחו את התוכנית לירון רביבו ויהונתן בשן.
עונה ראשונה (2016) > סקירה כללית

התוכנית מתנהלת כבית ספר אחד גדול לכאורה בו "לומדים" קפטנים המייצגים כל אחד מהם כיתה שלמה. בסוף העונה, הקפטן המנצח לוקח את כיתתו לטיול בחו"ל. הקפטנים בבית הספר מחולקים לשתי כיתות "צלצול 1" ו"צלצול 2", שתי הכיתות משחקות זו נגד זו בדו-קרב בסוף כל שבוע. המשימות שעושים הקפטנים נחלקות לכמה קטגוריות כאשר כל אחת מהן היא מקצוע בבית הספר. להלן הנושאים שבהם פועלים הקפטנים: גאוגרפיה, היסטוריה, בוקר (התארגנות לבית הספר), טבע, מדע וטכנולוגיה ומיחזור. ההדחה מתנהלת כך שכל אחד מהמתמודדים בוחר לוקר בו נמצא מספר אקראי של נקודות, שלושת או שני המתמודדים בעלי הכי פחות נקודות עוברים למשימה בה נקבע המודח והשאר מקבלים חסינות. (בדומה לקיר הגורלות, בתוכנית ששטוס, תוכנית האם בפועל של הצלצול האמיתי). גם אנשים רגילים שלא נרשמו לתוכנית יכולים לזכות בטיסה במגוון דרכים: 1. לענות הכי הרבה תשובות נכונות בארץ על חידון במגוון נושאים. 2. ליצור יצירה מבקבוקי פלסטיק ריקים ולהצטלם איתם ליד המחזורית. הנוהל השני הוא הגרלה. ישנה פינה בתוכנית שאינה קשורה לקפטנים ולבתי הספר אותה מנחים נועה פילטר טום באום ועומר דרור. הפינה עוסקת בספורט.
שיר הפתיחה של התוכנית, גם הוא נקרא "הצלצול האמיתי" מבוצע על ידי להקת הבנים "בויבנד".
עונה ראשונה (2016) > המנחים

עודד פז
דנה פרידר
טום באום
עומר דרור
מעיין רובין
עונה ראשונה (2016) > הקפטנים

| שם | כיתה ובית ספר | הדחה / מקום בגמר |
| --- | --- | --- |
| טליה אמיר | ה'1 בבית הספר רמז (כפר סבא) | ניצחה בגמר (טסה לאיטליה), מקום ראשון |

| רובי אליהו | ו'1 בבית הספר תל"י גאולים (ירושלים) | מקום שני |
| יובל מסה | ה'1 בבית הספר פעמונים (רעננה) | מקום שלישי |
| ליה דן | ו'1 בבית הספר ברנדיס (הרצליה) | הצטרפה באמצע העונה, הדחה תשע-עשרה |
| מיה זיסר | ו' בבית הספר אדם וסביבה (געש) | הצטרפה באמצע העונה, הדחה שמונה-עשרה |
| עמית כהן ששון | ו'1 בבית הספר ניצן (ניצנים) | הדחה שבע-עשרה |
| עומר הנדלר | ד'2 בבית הספר אירוס (גני איריס) (נס ציונה) | הדחה שש-עשרה |
| שיר הלפמן | ו' "שקד" בבית הספר אמירים (בנימינה) | הדחה חמש-עשרה |
| אגם בלינוז | ד'1 בבית הספר נאות אשקלון (אשקלון) | מודחת שמינית, חזרה במסגרת גלגל ההצלה, מודחת ארבע-עשרה |
| אריאל זעפרני | ו'1 בבית הספר קפלן (חדרה) | הדחה שלוש-עשרה |
| מורן אמסלם | ו'3 בבית הספר אופק (כרמיאל) | הצטרפה באמצע העונה, הדחה שתים-עשרה |
| ניב גולדשטיין | ה'1 בבית הספר רגבים (אמונים) | הדחה אחת-עשרה |
| יונתן פיאצה | ז'5 בבית הספר אורט (רחובות) | הדחה עשירית |
| שי טולדנו | ה'1 בבית הספר קריית עמל (קריית טבעון) | הדחה תשיעית |
| עמית חדד | ז'2 בבית הספר דרכא (נתיבות) | הדחה שביעית |
| אליס אפשטיין | ז'2 בבית הספר מקיף י"א ראשונים (ראשון לציון) | הדחה שישית |
| יונתן בוארון | ו'4 בבית הספר אהרונוביץ' (נווה ירק) | הדחה חמישית |
| עידו בן חמו | ו'2 בבית הספר יפה נוף (מעלה אדומים) | הדחה רביעית |
| מאיה אלויה | ה'1 בבית הספר אבני חן (מודיעין) | הדחה שלישית |
| יובל פז | ה'2 בבית הספר מצפה גולן (רמת הגולן) | הדחה שנייה |
| אופק מרדכי | ה'1 בבית הספר אורים (קריית ים) | הדחה ראשונה |
עונה שנייה (2017) > סקירה כללית

התוכנית מתנהלת כבית ספר אחד גדול לכאורה בו "לומדים" קפטנים המייצגים כל אחד מהם כיתה שלמה, בסוף העונה, הקפטן המנצח לוקח את כיתתו לטיול בחו"ל. הקפטנים בבית הספר מחולקים לשתי כיתות "צלצול 1" ו"צלצול 2", שתי הכיתות משחקות זו נגד זו בדו-קרב בסוף כל שבוע.
עונה שנייה (2017) > המנחים

יהונתן בשן
לירון רביבו
מעיין רובין
עונה שנייה (2017) > הקפטנים

| כיתת הצלצול: | שם | כיתה ובית ספר | הדחה / מקום בגמר |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 (חולצות אפורות) | ליה וילדר | ו' בבית הספר הדר (רמת השרון) | ניצחה בגמר, טסה לבלגיה, מקום ראשון |

| 2 (חולצות שחורות) | נועם ליבוביץ' | ו' בבית הספר גניגר (מועצה אזורית עמק יזרעאל) | מקום שני, צעד במכביה |
| 1 (חולצות אפורות) | ארז לוי | ה'3 בבית הספר כצנלסון (גבעתיים) | מקום שלישי |
| 2 (חולצות שחורות) | אפק גולדשטיין | ד'3 בבית הספר נוה עוז (פתח תקווה) | הדחה חמש-עשרה |
| 1 (חולצות אפורות) | תמר שרון | ו' בבית הספר מבואות (באר טוביה) | הדחה ארבע-עשרה |
| 1+2 (חולצות שחורות ואפורות) | ליהי גרוסמן | ה' בבית הספר נילי (רמת השרון) | הדחה חמישית, חזרה במסגרת גלגל ההצלה, הדחה שלוש-עשרה |
| 2 (חולצות שחורות) | שליו קסנטיני | ז' בבית הספר מדעים (רחובות) | הדחה שתים-עשרה |
| (חולצות אפורת) | אמיר אברהם | ו' בבית הספר אביגור (רמת גן) | הדחה שישית, חזר במסגרת גלגל ההצלה, הדחה אחת-עשרה |
| 1 (חולצות אפורות) | אורי דור | ה' בבית הספר שחף (שוהם) | הדחה עשירית |
| 2+1 (חולצות אפורות ושחורות) | מאיה ברודי | ו' בבית הספר ברנר (הרצליה) | הדחה תשיעית |
| 2 (חולצות שחורות) | רועי גלמן | ה' בבית הספר אהרונוביץ' (מושב אלישמע) | הדחה שמינית |
| 2 (חולצות שחורות) | נעמי קריב | ו' בבית הספר קשת (זכרון יעקב) | הדחה שביעית |
| 2 (חולצות שחורות) | שי בייסרמן | ו' בבית הספר רעים (מודיעין) | הדחה רביעית |
| 1 (חולצות אפורות) | יגל גבע | ד' בבית הספר אילנות (אשקלון) | הדחה שלישית |
| 1 (חולצות אפורות) | יואב הנדלסמן | ז' בבית הספר הרב תחומי (חדרה) | הדחה שנייה |
| 2 (חולצות שחורות) | ליאל יהודה | ה' בבית הספר ניר (קריית אונו) | הדחה ראשונה |
פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד

| --- | --- |
הלוגו הכללי של מגזין הבילבורד
הלוגו הכללי של מגזין הבילבורד
 תיאור:  ביצועים מצטיינים במצעדים
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  בילבורד 
 תקופת הפרס:  18 במאי 1994 – הווה (30 שנה)
 billboardevents.com
 
פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד התפתחו מתוך פרסי המוזיקה של בילבורד של מגזין "בילבורד". פרסי בילבורד הם הפרס הוותיק ביותר של תעשיית המוזיקה הלטינית. טקס הפרס הראשון החל בשנת 1994. בנוסף לפרסים הניתנים על בסיס הצלחה במצעדי הבילבורד, הטקס כולל את פרס "רוח התקווה" על הישגים הומניטריים ופרס מפעל חיים, וכן פרסים של הגוף המשדר. המוזיקאי אנריקה איגלסיאס זכה ב-47 פרסים, הזמרת הקולומביאנית שאקירה זכתה ב-41 פרסים. טקס הפרסים כולל משתתפים מארצות הברית, אמריקה הלטינית וספרד, אם כי אמנים ממדינות אחרות זכאים להגיש מועמדות אם האמן מבצע מוזיקה לטינית.
"בילבורד" גם מעניק שלושה פרסים מיוחדים במהלך הטקס: "רוח התקווה" לאמנים שהקדישו את הקריירה שלהם לפילנתרופיה, פרס מפעל חיים כדי להכיר בקריירה של אמן בתעשיית המוזיקה הלטינית, ומדי פעם היכל התהילה של המוזיקה הלטינית על מנת לכבד אישיות מוזיקלית שתרמה במידה רבה לז'אנר המוזיקה הלטינית.
ראו גם

פרס המוזיקה של בילבורד
ביאורים

↑  קטגוריית אמן השנה ניתנה לראשונה בשנת 2010. פרסי האמנים של השירים הלטיניים החמים והאלבומים הלטיניים המובילים מוענקים מאז השנים 1994 ו-1998, בהתאמה.
↑  פרס אלבום השנה הוגש לראשונה בשנת 2008. לכל ז'אנר היה קטגוריית אלבום השנה משלהם בשנת 1994.
↑  לכל ז'אנר הייתה קטגוריית שיר השנה משלו משנת 1995 עד שנת 1998.
↑  זוכה אמן השנה ב"השירים הלטיניים החמים".
↑  אלבום הפופ של השנה
↑  האלבום הטרופי/סלסה של השנה
↑  אלבום השנה המקסיקני האזורי
↑  זוכה אמן השנה ב"השירים הלטיניים החמים".
↑  שיר הפופ של השנה.
↑  שיר השנה הטרופי/סלסה.
↑  שיר השנה המקסיקני האזורי.
↑  שיר הפופ של השנה.
↑  שיר השנה הטרופי/סלסה.
↑  שיר השנה המקסיקני האזורי.
מערת אוריניאק

| --- | --- |
כניסה למערת אוריניאק
כניסה למערת אוריניאק
 מידע כללי
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום:  מחוז אוריניאק, צרפת
 קואורדינטות:  43°13′21″N 0°51′55″E﻿ / ﻿43.2225°N 0.865278°E﻿ / 43.2225; 0.865278
 עומק:  11.8 מ'
 מגלה:  אדואר לארטה
 תאריך גילוי:  1860
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מערת אוריניאק(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מערת אוריניאק
 
מערת אוריניאק (בצרפתית: Grotte d'Aurignac) היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי בנפת אוריניאק, שבמחוז גארון עילית בדרום-מערב צרפת. באתר זה הוגדרה לראשונה התרבות האוריניאקית (ראשית התקופה הפלאוליתית העליונה) שנחשבת כהופעה הראשונה של האדם המודרני באירופה.
חפירות במערה מאז 1860 חשפו ממצאים עשירים מתרבות זאת בהקשר לשרידי השלד האנושיים, ובכך הראו את הגעתם ונוכחותם הקבועה של בני אדם מודרניים קדומים שכונו אנשי קרו-מניון בתקופה הפלאוליתית העליונה.. התרבות האוריניאקית היא התרבות המוקדמת ביותר המיוחסת לבני האדם המודרניים במערב אירואסיה ומוגדרת לפי מסורת ייצור כלים ייחודים. תרבות זו נמצאה בשכבות של אתרים רבים באירופה ובמזרח התיכון המתוארכים לתקופה של 45,000 עד 26,000 שנים לפני זמננו.
מתוך הכרה במשמעותה עבור תולדות המחקר הפרהיסטורי ועבודתו החלוצית של אדואר לארטה במאה ה-19, הוכרזה רשמית מערת אוריניאק כמונומנט היסטורי לאומי של צרפת בצו שהוצא ב-26 במאי 1921.
מיקום

מערת אוריניאק ממוקמת כ-1.5 קילומטרים צפונית מערבית לנפת אוריניאק בצד הדרומי של עמק הנחל רודס, יובל של הנהר לוז' במורדות הצפוניים של הפירנאים.
היסטוריה

בשנת 1852, כמה שנים לפני הופעתו של ענף הפלאואנתרופולוגיה במובנו המדעי, סקר עובד מקומי העונה לשם ז'אן בפטיסט בונמייסון את החלק הקדמי של המערה מתוך סקרנות, שם מצא כמה כלים פרהיסטוריים ו-17 שלדים אנושיים שקבריהם נאטמו באמצעות לוחות אבן חול. אלה נקברו במהירות בבית העלמין המקומי על פי בקשתו של ד"ר עמיאל, ראש העיר. גילם ומוצאם לא ידוע מכיוון שמעולם לא עברו בדיקה מדעית וכעת הם נחשבים אבודים.
הפלאונטולוג החלוצי אדואר לארטה הוביל את החפירה הראשונה בין השנים 1860–1863 ומצא כלים מתקדמים מאבני צור, עצם וקרן מהתקופה הפלאוליתית, כמו גם מספר רב של עצמות אנושיות וחרסים מתקופה מאוחרת יותר, התקופה הכלקוליתית.
לארטה החל לחפש באזור שהכיל את 17 השלדים וגילה עצמות מאובנות של בעלי חיים נכחדים מתקופת הקרח האחרונה: כמה מיני טורפים, כמו צבוע מערות, דוב מערות ושועל, ומינים רבים של אוכלי עשב כמו ממותה, קרנף צמרי, סוס רמכי, ביזון ואייל צפון, השמורים באוספי מוזיאון האדם. בבסיס שכבה שחורה ועבה, שהכילה כמויות גדולות של אפר ופחם, הוא גילה מצבור של כלי צור, עצם וקרן פלאוליתיים. במחקר שפרסם בשנת 1861, לארטה הגיע למסקנה, המהפכנית לזמנה, כי עושי הכלים היו בני דורם של בעלי החיים הנכחדים שמאובניהם התגלו. משנת 1938 עד 1939 חידשו הארכאולוגים פרננד לקור ואשתו את החפירות וחשפו כמויות גדולות יותר של עצמות מאובנות של למעלה מ-30 מיני בעלי חיים.
בשנת 1961 חפר לואי מרוק באתר שנמצא 30 מטרים מהמערה הראשונה שנחקרה על ידי לארטה. האתר החדש "אוריניאק 2", מאופיין בנוכחות בלוקים גדולים שקרסו. כלים שנמצאו הם בעיקר מגרדים ולהבים. לואי מרוק כתב בשנת 1963: "האתר של "אוריניאק 2" היה מיושב לפני קריסת המערה הראשונה, שהייתה בוודאי רק תוספת קטנה למערך מחסות גדול בהרבה. בהתבסס על הממצאים, אנו מניחים כי מערות אוריניאק, לא היו ידועות לאוכלוסיות פלאוליתיות מאוחרות יותר".
פריטים שנמצאו במערת אוריניאק, שנשמרו בעבר במוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ובמוזיאון טולוז, מוצגים כעת בפורום "המוזיאונים של אוריניאק", שפתח את שעריו לציבור באוקטובר 2014.
סטרטיגרפיה

במחקר סטרטיגרפי שבוצע במערה נקבע רצף של שלוש שכבות ברורות:
השכבה הנמוכה והעתיקה ביותר עם משקעים כהים וחפצי אמנות המיוחסים להתיישבות האנושית המוקדמת (עד 35,000 שנה לפני זמננו), במהלכה שימש האתר כמחסה ומחנה קבע. הגדרת התרבות האוריניאקית התבססה על הממצאים בשכבה זו.
שכבה מרכזית, שהכילה מספר רב של עצמות מאובנות של בעלי חיים (לאחר 35,000 שנה לפני זמננו).
שכבה עליונה בה התגלו שרידי קבורה משותפים, ששימשו בתקופה הכלקוליתית, שנאטמו על ידי לוח אבן חול וייתכן שכללו את 17 האנשים שהתגלו בשנת 1852.
ראו גם

מערת מנות
מערת כבארה
הערות שוליים

↑  Koehl, Dan. "The Cro Magnon man (Homo sapiens sapiens) Anatomically Modern or Early Modern Humans". elephant.se. Grolier Multimedia Encyclopedia. נבדק ב-28 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John J. Shea (28 בפברואר 2013). Stone Tools in the Paleolithic and Neolithic Near East: A Guide. Cambridge University Press. pp. 154–. ISBN 978-1-139-61938-7. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Grotte d'Aurignac - Cave or Rock Shelter in France in Midi:Haute-Garonne". Megalithic Portal. נבדק ב-25 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Le site préhistorique d'AURIGNAC". Club de géologie de Tournefeuille. נבדק ב-25 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  François Bon, Sandrine Costmagno, Nicolas Valdeyron. "HUNTING CAMPS IN PREHISTORY - An apparent absence of Aurignacian "hunting camps"" (PDF). LABORATOIRE TRAVAUX ET RECHERCHES ARCHÉOLOGIQUES SUR LES CULTURES, LES ESPACES ET LES SOCIÉTÉS. נבדק ב-28 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2 3  "Recherche grotte L'abri d'Aurignac". Club de géologie de Tournefeuille. נבדק ב-28 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MUSEUM FORUM OF THE AURIGNACIAN". CARP - PREHISTORIC ROCK ART TRAILS. נבדק ב-28 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
גישה למערת אוריניאק
מגרד כפול, התרבות האוריניאקית
ציור של כף יד אנושית. מערת אוריניאק.
פרסי המוזיקה של בילבורד 2022

| --- | --- |
הלוגו הכללי של מגזין הבילבורד
הלוגו הכללי של מגזין הבילבורד
 תאריך:  15 במאי 2022
 מיקום:  לאס וגאס, קליפורניה
 רשת שידור:  NBC
 זכייה במספר הפרסים הרב:  אוליביה רודריגו (7)
 מספר המועמדויות הרב:  דה ויקנד (17)
 →2021 2023←
פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2022 יתקיימו ב-15 במאי 2022, ב-MGM גראנד גארדן ארנה בלאס וגאס. המועמדויות הכוללות כ־62 קטגוריות - לפרויקטים שיצאו במהלך התקופה שתחילתה ב־10 באפריל 2021 עד 26 במרץ 2022 - הוכרזו בטוויטר ב-8 באפריל 2022. דה ויקנד קיבל את הכי הרבה מועמדויות מכל אמן, עם כ־17. דוג'ה קאט היא האישה עם הכי הרבה מועמדויות עם כ־14 מועמדויות. BTS הם הלהקה עם הכי הרבה מועמדויות, כ־7. הטקס ישודר בשידור חי ב-NBC ויהיה זמין לצפייה גם ב-Peacock.