stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארטמיסיה הראשונה מקאריה
ארטמיסיה בתרבות

אריסטופאנס מזכיר אותה ב"ליסיסטרטה" וב"חג הנשים". פאוסניאס כותב שבשוק של ספרטה הייתה מוצבת אנדרטה שכונתה בפי המקומיים "הפרסים", משום שהיא נעשתה משלל מלחמה שנלקח מהפרסים. באנדרטה עוצבו בין היתר בשיש דמויותיהם של מצביאים פרסיים שונים ביניהם מרדוניוס וארטמיסיה.
בתקופת שושלת פהלווי נבנתה באיראן משחתת שנשאה את השם "ארטמיסיה". הייתה זו המשחתת הגדולה ביותר באיראן אותה תקופה.
בסרט 300 הספרטנים היא מגולמת בידי אנה ווייקפלד. היא דמות שולית בספרו של סטיבן פרספילד "שערי האש". בסרט 300: עליית האימפריה ארטמיסיה מגולמת בידי אווה גרין, בסרט היא מצביאה קשוחה, יפהפייה, אכזרית, ונקמנית. האנטיגוניסטית הראשית של הסרט.
לקריאה נוספת

כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת"
הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
כתבי פוליאינוס מתורגמים לאנגלית
Herodotus. Translated by A.D. Godley. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922 (reprinted 1971). Digitized copy in: Perseus
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר שביעי, 99.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 69.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 87.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 93.
↑  פוליאינוס, ספר שמיני, 53, 1.
↑  פוליאינוס, ספר שמיני, 53, 3.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 88.
↑  הכוונה כמובן לאל הפרסי אהורה מזדא. היוונים והרומאים נהגו לכנות אלים זרים בשמות האלים המוכרים להם.
↑  פוליאינוס, "תכסיסים", ספר שמיני, 53, 5.
↑  פלוטרכוס, "חיי תמיסטוקלס", 14.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 100.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 101.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 102.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 103.
↑  פוליאינוס, ספר שמיני, 53, 4.
↑  פוליאינוס, ספר שמיני, 53, 2.
↑  אריסטופאנס, "ליסיסטרטה", 675.
↑  אריסטופאנס, "חג הנשים", 1200.
↑  פאוסניאס, ספר שלישי, 11, 3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810685327505606  GND: 125957864X  ISNI: 0000 0001 1902 7383  LCCN: no2011050463  NTA: 383348072  SUDOC: 23323960X  VIAF: 85154981788167740655   WorldCat (עם VIAF): 85154981788167740655
אשלי ויליאמס

אשלי ארול ויליאמס (באנגלית: Ashley Errol Williams, נולד ב-23 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן עבר אנגלי-ולשי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

ויליאמס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וסט ברומיץ' אלביון, אותה עזב כשהיה בן 16. לאחר מכן הוא עבר לשחק בהאדנספורד טאון. כעבור שנתיים במועדון הוא עבר לסטוקפורט קאונטי בה הפך לקפטן כבר בהופעת הבכורה שלו במועדון. במרץ 2008, ויליאמס הושאל לסוונסי סיטי עד לסיום העונה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו. בסיום העונה עלתה סוונסי לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לראשונה מזה 24 שנים וכרטיסו של ויליאמס נרכש על ידי המועדון תמורת 400 אלף פאונד, סכום שיא בתולדות המועדון באותה תקופה. ב-16 בספטמבר 2008, ויליאמס הבקיע את השער הראשון שלו בסוונסי בתיקו 1-1 נגד דרבי קאונטי. בנובמבר 2009 זכה בתואר "הכדורגלן הוולשי של השנה". בתום עונת 2009/2010 נכלל בנבחרת השנה של הליגה, כאשר הוא היה שחקן הרכב משמעותי במערך של המועדון שספג רק 37 שערים ב-46 משחקים. בעונת 2010/2011 ערך את הופעתו ה-106 ברציפות במדי המועדון ובכך השווה את שיא המועדון. בתום העונה העפילה סוונסי לפרמייר ליג. ב-24 בספטמבר 2011, ויליאמס הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 4-1 לצ'לסי. באוקטובר 2012, ויליאמס חתם על חוזה לשלוש שנים נוספות בסוונסי. בעונת 2012/2013 זכה עם סוונסי בגביע הליגה האנגלי. ב-19 באפריל 2015 נכלל בהרכב העשור של המועדון.
ב-10 באוגוסט 2016 חתם לשנתיים באברטון. ב-20 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-1 על וסט ברומיץ' אלביון. ב-13 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון בניצחון 2-1 על ארסנל. ב-2 באוגוסט 2018 הושאל לסטוק סיטי מהצ'מפיונשיפ לעונה אחת. ב-23 באוגוסט 2019 חתם בבריסטול סיטי לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

ויליאמס אמנם נולד בוולברהמפטון הנמצאת במחוז אנגליה, אך בסופו של דבר החליט לייצג את ויילס מאחר שסבו מצד אמו הגיע משם. ב-26 במרץ 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס. ב-14 בנובמבר 2009 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הנבחרת בניצחון 0-3 נגד סקוטלנד. ב-11 באוגוסט 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-5 נגד לוקסמבורג. באוקטובר 2012 מונה לקפטן הנבחרת באופן רשמי.
תארים

פלייאוף העלייה לפרמייר ליג: 2010/2011
גביע הליגה האנגלי: 2012/2013
נבחרת השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2009/2010, 2010/2011
אסוקר מורנו

| --- | --- |
 מקום הקמה:  ספרד, בדחוס 
 מוקד פעילות:  בדחוס, אקסטרמדורה, ספרד
 תקופת הפעילות:  1984–2008, 2013
 סוגה:  פופ, מוזיקה לטינית, פלמנקו
 חברת תקליטים:  EMI, קפיטול רקורדס, CBS Records, Sony Music, Epic Records
 www.azucarmorenomusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אנטוניה (טוני) אנקרנסיון (אנקרנה) סלזר
 
אסוקר מורנו (בספרדית: Azúcar Moreno – סוכר חום) הן צמד זמרות ספרדיות שמכרו למעלה מ-3 מיליון אלבומים וסינגלים מאז 1985, והתפרסמו ברחבי אירופה, ארצות הברית ואמריקה הלטינית בשנות ה-90.
את אהבתי

"את אהבתי" הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת הישראלית גילה אדרי. את האלבום הוציאה בשנת 1964 לאור חברת התקליטים התקליט חיפה, בניהולו של דב זעירא. הוא פורסם כשאדרי הייתה בת 17 בלבד. הרצועות שנכללו בו היו גרסאות כיסוי: "את אהבתי" גרסת כיסוי ל-"I'm Saving My Love", "למה" גרסת כיסוי ל-"The End of the World", "לאבד אותך" פורסם במקור על ידי ברנדה לי כ-"Losing You" ו"היה שלי" הוא גרסה של "Be My Baby" מאת הרונטס. "את אהבתי" פורסם בפורמט תקליט בגודל שבעה אינצ'ים.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | את אהבתי  | 2:06 |
| 2. | למה  | 2:51 |
| 3. | לאבד אותך  | 3:21 |
| 4. | היה שלי  | 2:36 |
| משך כולל: | משך כולל: | 10:54 |
הערות שוליים

↑  את אהבתי - גילה אדרי, סטריאו מונו
↑  Gila Adari – את אהבתי, דיסקוגס
| גילה אדרי |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: הנשיקה הראשונה
מיני-אלבומים: את אהבתי • יקירי • שיר הרוק • כל ילדה היא פרח
אלבום אוסף: כמו פעם
אמנדה ביינס

| --- | --- |

ביינס (2009)
 לידה:  3 באפריל 1986 (בת 38) קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Amanda Laura Bynes 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1993–2010 (כ־17 שנים)
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, ומעצבת אופנה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  Young Actors Space  Thousand Oaks High School  Fashion Institute of Design & Merchandising 
 http://www.amandabynes.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אמנדה לורה ביינס (באנגלית: Amanda Laura Bynes; נולדה ב-3 באפריל 1986) היא שחקנית, זמרת, ומעצבת אופנה יהודייה-אמריקאית.
ביוגרפיה

ביינס נולדה בת'אוזנד אוקס, קליפורניה לריק ביינס, רופא שיניים, ולין (לבית אורגן), שיננית. יש לה שני אחים גדולים, טומי וג'יליאן. אמה היא יהודיה שנולדה להורים קנדים עם שורשים מפולין, רוסיה ורומניה ואילו אביה הוא נוצרי-קתולי ממוצא אירי, לטבי ופולני. היא מזדהה כיהודייה, וגדלה בבית בו חגגו חגים נוצריים וחגים יהודיים כאחד.
קריירה

ביינס החלה לשחק בגיל 7 כאשר השתתפה בפרסומת לחברת הממתקים קראנץ'. במהלך ילדותה הופיעה בהצגות "אנני", "איש המוזיקה", "סוד הגן הנעלם" ו"צלילי המוסיקה".
בגיל 13, היא כיכבה בתוכנית קומדיה משלה בשם "המופע של אמנדה"(אנ').
שיחקה בסדרה קצרה בשם "The nightmare room". בשנת 2002, הופיעה ביינס לראשונה בקולנוע בסרט "שקרן בריבוע", ולאחר שנה, ב-2003, השתתפה בסרט "מה שבחורה רוצה". במקביל שיחקה בקומדיית המצבים "אחיות או לא להיות", ששידוריה הסתיימו ב-2006. בשנת 2005 דיבבה בסרט האנימציה הממוחשבת "רובוטס", וכן שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה הרומנטית "אהבה טרופה". במרץ 2006 כיכבה בסרט קומדיה נוסף, "יש לה ביצים", בו היא מגלמת נערה המתחפשת לאחיה כדי להגשים את חלומה ולשחק כדורגל. בשנת 2007 השתתפה בסרט המוזיקלי "היירספריי" וגילמה את פני, חברתה הטובה של הדמות הראשית, טרייסי. לאחר מכן היא כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטית "סידני ווייט", שיצא לאקרנים בספטמבר 2007.
במאי 2007, דורגה ביינס כאחת מרשימת "100 האנשים הכי יפים" של מגזין "פיפל".
ב-2007, חתמה ביינס על חוזה ל-5 שנים עם חברת האופנה "Steve & Barry's", כדי ליצור קו אופנה משלה - שנקרא "Dear" והוא יצא לחנויות ב-16 באוגוסט 2007.
ב-2010 יצא לאקרנים הסרט "באה בקלות" בכיכובה של ביינס לצד אמה סטון, וזכה להצלחה גדולה בקופות. זה הסרט האחרון בו ביינס השתתפה, לפני שלקחה פסק-זמן מהקריירה שלה.
חיים אישיים

בשנת 2008 הייתה במערכת יחסים קצרה עם השחקן סת' מקפרלן, לאחר השתתפותה בסדרה שלו "איש משפחה".
בשנת 2020, הודיעה בחשבון האינסטגרם שלה על האירוסים שלה עם פול מייקל. כעבור שלושה שבועות הוכרז כי הם ניתקו את הקשר, אך בהמשך הודעה זו התגלתה כשגויה. מייקל הצהיר כי חשבונות האינסטגרם שלהם נפרצו. במרץ 2020 שיתפה ביינס תמונת אולטרסאונד בחשבון האינסטגרם שלה, והודיעה כי הם מצפים לילד ראשון. בהמשך היא מחקה את הפוסט הזה, ועורך דינה אישר כי בני הזוג אינם מצפים לילד למרות הטענה הראשונית.
מאז ילדותה ביינס התעניינה בעיצוב אופנה. בדצמבר 2013 נרשמה לבית ספר לאופנה (Fashion Institute of Design & Merchandising), אך פרשה לאחר זמן קצר בעקבות ההתאשפזות שלה. לבסוף, בשנת 2019 סיימה את הלימודים בהצלחה עם תואר באופנה.
חיים אישיים > בריאות הנפש, סמים

בשנת 2012 ביינס משכה תשומת לב תקשורתית בעקבות שורה של הסתבכויות עם החוק, ביניהן נהיגה תחת השפעת סמים. במאי 2013 הואשמה ביינס שוב, בפזיזות ובאחזקת מריחואנה לאחר שנמצאה מעשנת בלובי של בית דירותיה במנהטן. כששוטרים נכנסו לדירתה בקומה ה-36, לכאורה היא השליכה באנג מהחלון. שופט במחוז ניו יורק ביטל את האישום נגדה ביוני 2014 וביינס קיבלה מאסר על תנאי למשך שלוש שנים.
ביולי 2013 היא נעצרה במחוז ונטורה לאחר שהציתה שרפה בחניה של אדם זר. היא אושפזה למשך 72 שעות במסגרת הערכת בריאות הנפש שלה. הוריה של ביינס הגישו בקשה לשמירה על בתם זמן קצר לאחר תחילת אשפוזה. באוגוסט קיבלה אמה של ביינס שמירה זמנית על ביתה. בדצמבר אותה שנה היא השתחררה. באוקטובר 2014 האשימה ביינס את אביה בהתעללות רגשית ומינית בסדרת ציוצים; כשהוריה מחו על חפותם, ציינה ביינס בטוויטר כי אביה מעולם לא התעלל בה, אך "המיקרו-צ'יפ במוח שלי גרם לי לומר את הדברים האלה, אבל הוא זה שהורה להם לשתול בי מיקרו-ציפ'". כעבור מספר ימים, ביינס התאשפזה בשנית ואמה של ביינס קיבלה שמירה עליה. זמן קצר לאחר מכן הודיעה ביינס כי היא אובחנה כחולה בהפרעה דו-קוטבית. באוגוסט 2018 הוגשה ניירת על ידי אמה של ביינס להמשך המשמורת עד אוגוסט 2020.
בשנת 2018, ביינס הצהירה שהיא פיכחת במשך ארבע שנים בזכות הוריה. היא התנצלה גם על הדברים שאמרה בטוויטר במהלך תקופת השימוש שלה בסמים: "אני ממש מתביישת ונבוכה מהדברים שאמרתי. אני לא יכולה להחזיר את הזמן אבל אם הייתי יכולה, הייתי עושה זאת. ואני כל כך מתנצלת למי שפגעתי ובמי ששיקרתי לו כי זה באמת אוכל אותי." בראיון הצהירה ביינס כי בימים שהשתמשה בסמים, היא התנסתה בקוקאין וב-MDMA אך הסם שהכי "התעלל בה" היה התרופה אדרל שמשמש בעיקר להפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | שקרן בריבוע | קיילי |  |
| 2003 | חוות הקסמים 2: ההרפתקה הגדולה של וילבור | נלי | דיבוב |
| 2003 | מה שבחורה רוצה | דפני ריינולדס |  |
| 2005 | רובוטס | פייפר | דיבוב |
| 2005 | אהבה טרופה | ג'ני טיילור |  |
| 2006 | יש לה ביצים | ויולה/סבסטיאן הייסטינגס |  |
| 2007 | היירספריי | פני פינגלטון |  |
| 2007 | סידני ווייט | סידני ווייט |  |
| 2010 | באה בקלות | מריאן ברייאנט |  |
| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000-1996 | כל זה | דמויות שונות | תפקיד ראשי (עונות 3–6); 57 פרקים |
| 1998 | הרמזים של בלו | עצמה | פרק: "Blue's Birthday" |
| 1999 | ארליס | קריסטל קופרי | פרק: "Our Past, Our Present, Our Future" |
| 2002-1999 | המופע של אמנדה | מנחה/דמויות שונות | תפקיד ראשי (3 עונות); 40 פרקים |
| 2000 | Crashbox | רובוט ורוד | פרק: "Amanda Bynes" |
| 2001 | המופע של דרו קארי | שחקנית במערכון | פרק: "Drew Carey's Back-to-School Rock 'n' Roll Comedy Hour" |
| 2001 | The Nightmare Room | דניאלה וורנר | פרק: "Don't Forget Me" |
| 2006-2002 | ראגרטס | טאפי | דיבוב; 9 פרקים |
| 2006-2002 | אחיות או לא להיות | הולי טיילר | תפקיד ראשי (4 עונות); 86 פרקים |
| 2008 | איש משפחה | אנה | דיבוב; פרק: "Long John Peter" |
| 2008 | הוכחה חיה | ג'יימי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352224705171  PLWABN: 9812368509805606  BIBSYS: 9027895  BNE: XX1628358  BnF: cb14530037j (data)  CANTIC: a11508656  GND: 1016202407  ISNI: 0000 0001 1447 1864  LCCN: no2002091907  MusicBrainz: 96a8e056-af5a-492b-97e7-5dce594aa286  NKC: xx0075162  NLA: 42358572  NLK: KAC2020L1566  NTA: 262674858  Trove: 1457695  VIAF: 68605517   WorldCat (עם VIAF): 68605517
ארכיון התצלומים של קק"ל

נוף מישורי באילת, ארכיון קק"ל
"ארכיון התצלומים של קק"ל" הוא מאגר תמונות ותצלומים של קרן קיימת לישראל, המשקפים פרקים חשובים מתולדות הציונות והעשייה בארץ ישראל ובהם: התיישבות, ייעור, הווי חלוצי, נופי ארץ ישראל, פריצת דרכים, מלחמות ישראל, עלייה וקליטה, חגים וטקסים, ועוד. בארכיון קרוב ל-500,000 תצלומים ושקופיות הן בשחור לבן והן בצבע שצולמו מראשית המאה ה-20.
על פי קק"ל, המאגר נמצא בתהליכי דיגיטציה. כבר היום אפשר לצפות בכ-70,000 תצלומים ושקופיות מן המאגר באינטרנט בתצלומים של כל הארכיון ההיסטורי בשחור לבן וכן בתצלומים של השנים האחרונות בצבע. בארכיון שמורים תצלומים ופריטים נדירים שצולמו על ידי בכירי הצלמים בארץ. מאז הקמתו שימש הארכיון כמקור למחקר, פרסומים ותערוכות.
הארכיון מתעדכן בצילומים המשקפים את פעילויות קק"ל בהווה.
תערוכות ביוזמת הארכיון

"קרן קימת ומצלמת - תמונות מהקופסה הכחולה 1903-2003" - הוצגה בתחנת הכוח ההיסטורית רדינג א' של חברת החשמל, אפריל 2003.
"רואים שקוף" (2013-2014) - התערוכה הוצגה לראשונה בפסטיבל הצילום בראשון לציון בשנת 2013 ולאחר מכן, עברה להיות מוצגת במוזיאון ארץ ישראל. התערוכה מציגה לראשונה תצלומי זכוכית נדירים מימיו הראשונים של החלום הציוני, פרי עבודתם של חלוצי הצילום הארץ-ישראלי. חלקם הורכבו מחדש אחרי שנים שהיו שבורים לרסיסים., בין הצלמים: יעקב בן דב, יוסף שמואל שוויג ואברהם מלבסקי.
ראו גם

אוסף התצלומים הלאומי
הארכיון הציוני המרכזי
הערות שוליים

↑  22 בינואר - 15 באוקטובר: תערוכת רואים שקוף באתר קק"ל
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
אריה דיסנצ'יק

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1907 ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 באוגוסט 1978 (בגיל 70) 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת לטביה 
 מעסיק:  מעריב 
 בן או בת זוג:  רחל דיסנצ'יק 
 
אריה דיסנצ'יק (צ'יק) (13 בדצמבר 1907 – 14 באוגוסט 1978) היה עורכו השני של העיתון "מעריב", לאחר מותו של מייסד העיתון ועורכו הראשון, עזריאל קרליבך. דיסנצ'יק שימש עורך "מעריב" במשך 18 שנה, התקופה הארוכה ביותר מכל עורכי העיתון. ממייסדי תנועת בית"ר.
קורות חיים

דיסנצ'יק נולד בריגה שברוסיה (כיום בלטביה). למד באוניברסיטת ריגה וסיים עם תואר דוקטור בכלכלה באוניברסיטת וינה. שלט בשפות יידיש, עברית, רוסית, לטבית, גרמנית ואנגלית.
ב-1923 נמנה עם מייסדי תנועת בית"ר בלטביה, והיה חבר ההגנה העולמית שלה בווינה. בשנת 1929 הגיע לפריז, לאחר שהוזמן על ידי זאב ז'בוטינסקי להיות מזכירו האישי, ויצא עם ז'בוטינסקי בשליחויותיו לרוב ארצות אירופה. במקביל עסק בעבודה עיתונאית – כתב לעיתונים יהודיים בריגה וגם לעיתונים לטביים.
עלייתו ארצה ב-1934 הרחיקה אותו ממוקדי הכוח והעשייה הבית"ריים. בתחילה עבד בעיתונים של בית"ר ואחר כך התקבל לעבודה בסוכנות "פלס" שייבאה ומכרה עיתונים זרים. התקבל לעבודה בסוכנות הידיעות האמריקאית Associated Press‏ (AP), והוזמן לעבוד בעיתון "הבוקר" של הציונים הכלליים. במקביל ערך את העיתון הסאטירי "עגל הזהב". בעת מלחמת העולם השנייה עשה מאמצים רבים לאתר את הוריו ובני משפחה אחרים שהשאיר אחריו בריגה, אך לשווא; הם נרצחו כולם בידי לטביים עוד בטרם הגיעו הנאצים לשם.
בשנת 1948 פנה אליו עזריאל קרליבך והציע לו להצטרף להקמת העיתון החדש "מעריב". דיסנצ'יק נרתם לעשייה. בשל היותו עיתונאי יחידי שלא עבד ב"ידיעות אחרונות", יכול היה לארגן את כל ההכנות להקמת עיתון חדש: לקבל רישיון מן השלטונות הבריטיים, לגייס במהירות סכומי כסף לרכישת נייר לדפוס ומקום לאחסונו, להתקשר לבית דפוס שיהיה מוכן להדפיס את העיתון החדש ולשמור על כך בסוד גמור, להקים צוות ראשוני של עובדים מחוץ לחבורת העיתונאים עליהם כבר ידע.[דרושה הבהרה]
במהלך פרשת רצח פיאטלי נדונה לראשונה הפרה של סוב יודיצה בפני בית המשפט העליון. שאול הון, כתב "מעריב", פרסם בנובמבר 1958 כתבה על המשפט, ובה נאמר שהנאשם כפר באשמה בבית המשפט – אך לפני תחילת המשפט השיב תשובה אחרת לשאלת עיתונאי. הון ודיסנצ'יק הורשעו על ידי בית המשפט המחוזי בפרסום עניין התלוי ועומד לדיון בבית משפט, והוטל עליהם קנס בסכום 200 ל"י. בית המשפט העליון דחה את ערעורם וקבע שלא יאפשר לעיתונות להתערב במשפטים.
דיסנצ'יק נישא לשולמית דראליץ, ולהם נולדו שני בנים: עידו ורוני. שולמית נפטרה ממחלת הסרטן ב-1958. שנים אחדות לאחר מותה נשא דיסנצ'יק לאישה את רחל פשיסוכר, ועמהּ חי 18 שנה עד לפטירתו.
דיסנצ'יק, שכּונה בפי חבריו ואנשי מעריב "צ'יק" (שם שנחרט על קברו), היה מעורה בחיי המדינה וביחסים אישיים עם ראשי השלטון (מסופר על לוי אשכול שהיה יושב בישיבה סגורה והודיע שלא להפריע לו אלא בשני מקרים: כשפורצת מלחמה או אם דיסנצ'יק מטלפן).
בסוף 1974 פרש דיסנצ'יק מעריכת העיתון. כעבור ארבע שנים נפטר ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק בהלוויה רבת משתתפים.
בשנת 1990 קראה עיריית תל אביב-יפו רחוב על שמו בשכונת צהלה. בנו, עידו דיסנצ'יק, שימש כעורך "מעריב" החמישי ולאחר מכן כיו"ר "בזק". בנו השני, רוני דיסנצ'יק, שימש כמנהל מוזיאון תל אביב לאמנות ומנהל התזמורת הקאמרית הישראלית.
לקריאה נוספת

צ'יק – אריה דיסנצ'יק, 1907–1978 (כתבו: בני המשפחה), תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ב.
יובל אליצור, אריה דיסנצ'יק "מנכ"ל המדינה", 31 דמויות ממעצבי דור המדינה, הוצאת כרמל, 2008, עמודים 231 – 236.
הערות שוליים

↑  שאול הון, "לא מודה", מעריב, 6 בנובמבר 1958
↑  ע"פ 126/62 - אריה דיסנצ'יק ושאול הון נ' היועץ המשפטי . פ"ד יז(1), 169]
↑  בתי המשפט לא יסבלו התערבות העיתונות במשפט תלוי ועומד, דבר, 21 בפברואר 1963
↑  אריה דיסנצ'יק הובא למנוחות, דבר, 16 באוגוסט 1978; אריה דיסנצ'יק באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303832305171  VIAF: 297510119   WorldCat (עם VIAF): 297510119 
אריה דיסנצ'יק בחדר עבודתו,  1964
אליפות העולם בשחייה 1973

אליפות העולם הראשונה בשחייה נערכה במרכז הספורט טאסמג'אן בבלגרד, יוגוסלביה ב-31 באוגוסט – 9 בספטמבר 1973. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, בהשתתפות 686 ספורטאים, מ-47 מדינות.
בתחרות התנהל מאבק שליטה בין ארצות הברית (ארצות הברית) ומזרח גרמניה (מזרח גרמניה) שזכו ב-28 מדליות זהב מתוך 37 מדליות שחולקו. האמריקאים ניצחו עם 15 מדליות זהב הודות לשליטה בשחיית הגברים ובכל המדליות בשחייה הצורנית, לעומת מזרח גרמניה ששלטה בשחיית הנשים וזכתה ב-13 מדליות זהב בסך הכל.
שחייה > שחיינים בולטים > נשים

השחייניות הבולטות באליפות היו קורנליה אנדר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), זכתה ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף, רנטה פוגל (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), זכתה ב-3 מדליות זהב, רוזמרי קותר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
שחייה > שחיינים בולטים > גברים

השחיין הבולט בתחרות היה ג'ים מונטגומרי (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-5 מדליות זהב. רולנד מאתס (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), ג'ון הנקן (ארצות הברית ארצות הברית) וג'ו בוטם (ארצות הברית ארצות הברית) זכו כל אחד ב-3 מדליות, שתיים מזהב ומדליית כסף ורובין בקהאוז (ארצות הברית ארצות הברית) זכה אף הוא ב-3 מדליות, שתיים זהב ומדליית ארד.
שחייה > שיאי עולם

באליפות נקבעו 13 שיאי עולם (7 בנשים ו-6 בגברים).
שחייה > שיאי עולם > נשים

קורנליה אנדר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.54 דקות.
נובלה קליגאריס (איטליה איטליה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:52.97 דקות.
רוזמרי קותר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:13.76 דקות.
אנדריאה היבנר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:20.51 דקות, לפני קורנליה אנדר שיאנית העולם הקודמת שגם היא שיפרה את שיא העולם (2:21.21 דקות).
גודרון וגנר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:57.51 דקות, לפני אנג'לה פרנק ממזרח גרמניה שיאנית העולם הקודמת שגם היא שיפרה את שיא העולם (5:00.37 דקות).
רביעיית השליחות ממזרח גרמניה (מזרח גרמניה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:52.45 דקות.
רביעיית השליחות ממזרח גרמניה (מזרח גרמניה) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:16.84 דקות.
שחייה > שיאי עולם > גברים

ריק דמונט (ארצות הברית ארצות הברית) קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:58.18 דקות, לפני בראד קופר (אוסטרליה אוסטרליה)  האלוף האולימפי שגם הוא שיפר את שיא העולם (3:58.70 דקות) ובכך היו שניהם לשחיינים הראשונים בהיסטוריה שיורדים מגבול 4 דקות.
סטיבן הולנד (אוסטרליה אוסטרליה) קבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:31.85 דקות, לפני ריק דמונט שגם הוא שיפר את שיא העולם (15:35.44 דקות).
רולנד מאתס (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.87 דקות.
ג'ון הנקן (ארצות הברית ארצות הברית) קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.02 דקות.
דייוויד וילקי (בריטניה בריטניה) קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.28 דקות, לפני ג'ון הנקן השיאן העולמי הקודם שגם הוא שיפר את שיא העולם (2:19.95 דקות).
הרביעייה האמריקאית (ארצות הברית) קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:33.22 דקות.