הושע בן בארי
דמותו של הושע לפי חז"ל

חז"ל ראו בהושע את הראשון לארבעת הנביאים שנתנבאו באותו פרק (הושע, ישעיה, עמוס ומיכה).
על פי חז"ל היה הושע בן לבארה, נשיא שבט ראובן המוזכר בספר דברי הימים כמי שהוגלה על ידי מלך אשור. לדבריהם, בארה היה גם הוא נביא.
בתלמוד הבבלי אפשר למצוא ביקורת על הושע, אולי כיוון שבספרו יש ביקורת כלפי עם ישראל:
אמר לו הקדוש ברוך הוא להושע: 'בניך חטאו', והיה לו (להושע) לומר: 'בניך הם, בני חנוניך הם, בני אברהם, יצחק ויעקב. גלגל רחמיך עליהם!' לא דיו שלא אמר כך, אלא אמר לפניו: 'רִבונו של עולם, כל העולם שלך הוא. העבירם באומה אחרת!'

אמר הקדוש ברוך הוא: 'מה אעשה לזקן זה? אומַר לו: לך וקח אשה זונה ותוליד לך בנים זנונים, ואחר כך אומַר לו: שלחה מעל פניך. אם הוא יכול לשלוח – אף אני אשלח את ישראל, שנאמר: 'וַיֹּאמֶר ה' אֶל הוֹשֵׁעַ: לֵךְ קַח לְךָ אֵשֶׁת זְנוּנִים וְיַלְדֵי זְנוּנִים', וכתיב: 'וַיֵּלֶךְ וַיִּקַּח אֶת גֹּמֶר בַּת דִּבְלָיִם'.
בהמשך הסוגיה בתלמוד, מבהירים חז"ל כי הושע שב בתשובה, ורגשותיו כלפי העם שונו:
לאחר שנולדו לו שני בנים ובת אחת, אמר לו הקדוש ברוך הוא להושע: 'לא היה לך ללמוד ממשה רבך, שכיון שדִברתי עמו פירש מן האישה? אף אתה בדול עצמך ממנה.' אמר לו: 'רִבונו של עולם, יש לי בנים ממנה ואין אני יכול להוציאה ולא לגרשה.' אמר ליה הקדוש ברוך הוא: 'ומה אתה, שאשתך זונה ובניך בני זנונים ואין אתה יודע אם שלך הן, אם של אחרים הן – כך ישראל, שהן בני, בני בחוני, בני אברהם, יצחק ויעקב, אחד מארבעה קנינין שקניתי בעולמי: תורה [...] שמים וארץ [...] בית המקדש [...] ישראל [...] – ואתה אמרת העבירם באומה אחרת?'

כיוון שידע שחטא, עמד לבקש רחמים על עצמו. אמר לו הקדוש ברוך הוא: 'עד שאתה מבקש רחמים על עצמך – בקש רחמים על ישראל, שגזרתי עליהם שלֹש גזירות בעבורך'.

עמד ובִקש רחמים ובִטל גזירה, והתחיל לברכן, שנאמר: "וְהָיָה מִסְפַּר בְּנֵי יִשְׂרָאֵל כְּחוֹל הַיָּם [אֲשֶׁר לֹא יִמַּד וְלֹא יִסָּפֵר], וְהָיָה בִּמְקוֹם אֲשֶׁר יֵאָמֵר לָהֶם 'לֹא עַמִּי אַתֶּם', יֵאָמֵר לָהֶם 'בְּנֵי אֵל חָי'. וְנִקְבְּצוּ בְּנֵי יְהוּדָה וּבְנֵי יִשְׂרָאֵל יַחְדָּו...", "וּזְרַעְתִּיהָ לִּי בָּאָרֶץ וְרִחַמְתִּי אֶת לֹא רֻחָמָה וְאָמַרְתִּי לְלֹא עַמִּי 'עַמִּי אַתָּה' [וְהוּא יֹאמַר 'אֱלֹהָי']."
בכך יש כדי להסביר את רגשותיו המעורבים של הושע כלפי העם המובעים בספרו, לעיתים בצורה עזה וקיצונית (למשל: ”תֵּן לָהֶם, ה', מַה תִּתֵּן? תֵּן לָהֶם רֶחֶם מַשְׁכִּיל וְשָׁדַיִם צֹמְקִים.” לעומת ”אֶרְפָּא מְשׁוּבָתָם, אֹהֲבֵם נְדָבָה, כִּי שָׁב אַפִּי מִמֶּנּוּ.”), ואת המעברים החדים שלו בין נבואות פורענות לבין נחמה (למשל המעבר בין א', ח' לײב', א').
אביו של הושע זוכה לשני אזכורים בחז"ל. על פי האחד היה אף הוא נביא, אשר לא זכה לספר מפני קוצר נבואותיו:
ואמר רבי סימון: שני דברים נתנבא בארי ולא היה בהם כדי ספר, ונטפלו בישעיה, ואלו הן: 'וְכִי יֹאמְרוּ אֲלֵיכֶם: דִּרְשׁוּ אֶל הָאֹבוֹת וְאֶל הַיִּדְּעֹנִים [הַמְצַפְצְפִים וְהַמַּהְגִּים, הֲלוֹא עַם אֶל אֱלֹהָיו יִדְרֹשׁ, בְּעַד הַחַיִּים אֶל הַמֵּתִים]", וחַבֵרוֹ ["לְתוֹרָה וְלִתְעוּדָה, אִם לֹא יֹאמְרוּ כַּדָּבָר הַזֶּה אֲשֶׁר אֵין לוֹ שָׁחַר"].
לפי השני מזוהה בארי עם בארה, נשיא שבט ראובן המוזכר בדברי הימים א', ה', ו', כמי שהוגלה על ידי מלך אשור:
...חייך שבן בִנך מחזיר את ישראל לאביהם שבשמים. ואיזה זה? זה הושע, הדא הוא דכתיב: 'דְּבַר ה' אֲשֶׁר הָיָה אֶל הוֹשֵׁעַ בֶּן בְּאֵרִי', וכתיב: 'בְּאֵרָה בְנוֹ אֲשֶׁר הֶגְלָה תִּלְּגַת פִּלְנְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשֻּׁר, הוּא נָשִׂיא לָראוּבֵנִי'.
במקום אחר נאמר, כי הנבואה הראשונה של הושע הייתה דווקא זו המופיעה בפרק י', א':
'גֶּפֶן בּוֹקֵק יִשְׂרָאֵל' – זה היה תחילת הספר. ולמה נכתב כאן? לפי שאין מוקדם ומאוחר בתורה.