stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנה סיץ'
מעצרו, מותו

כשאחיו הצעיר, מיקלוש, ביקר בהונגריה בספטמבר 1950, הוא שכנע אותו לגור איתו על פי הוראות המפלגה. ראקושי, שרק חיכה להזדמנות כזו ומייד ניצל אותה, אך חשש מתגובת הסובייטים, עצר את ארנה שיץ' ששלח אפיונים ודיווחים גם אודותיו (אודות ראקושי) למוסקבה. הוא נעצר ביחד עם אחיו בחשד לריגול למען המערב. ההאשמות המפוברקות נגדו היו:
שלפני 1941 שיתף פעולה עם המשטרה הפוליטית ההונגרית
הוא היה בקשר עם השירות החשאי הבריטי באמצעות אחיו מיקלוש, שחי באנגליה בין השנים 1938–1949
הוא השתמש באמצעים לא חוקיים במהלך חקירות בסוכנויות הביטחון של המדינה, וביצע פשעים הקשורים לחבלה ושחיתות
הוא נלקח לבית הטרור בשדרת אנדראשי 60. אשתו של סיץ', ולנטינה וילדיהם הועלו על רכבת למוסקבה. האחים עונו בכלא בהוראת ראקושי ("הכו אותו יום ולילה במשך יומיים עד שעצמותו יסדקו!"), אך הקבוצה שביצעה את המשימה פספסה את המטרה. ב-21 בנובמבר, שניהם הוכו למוות. את החקירה בעניינו של סיץ' (על בסיס האשמות מפוברקות) הוביל ולדימיר פרקש והוא היה מעורב גם בהכאתם למוות, אך הוא הכחיש את אחריותו הישירה בתיק זה עד סוף ימיו, וניסה להפריך זאת באמצעות ראיות. לפי השקפתו, סיץ' לא הוכה למוות בטעות, אלא היה קורבן לרצח בכוונה תחילה.
אלמנת אחיו, נשארה בבודפשט וקיבלה פיצוי של 5,000 HUF (כ-2200 דולר אז ב-1962). בשנת 1967 ביקשה אלמנתו של ארנה סיץ' במכתב ממוסקבה מיאנוש קאדאר לאפשר לה ולילדיה לבקר את קברו של בעלה, מה שכנראה מעולם לא קרה.
הנצחה

דמותו מופיעה באופן עקיף ברומן הפשע של הסופר ההונגרי וילמוש קונדור (אנ') "בודפשט בהריסות" ובאופן בולט יותר בסרט "טעם השמש" של אישטוואן סאבו.
לקריאה נוספת

Baráth Magdolna: Valaki figyel. Beszélő, 4. évf. 11. szám, 1999. november.
Szőcs Géza: Szűcs Ernő vrag. Irodalmi Jelen, 2009. július 1.
Buják Attila: Magyar horror. 168 Óra, 2009. június 12.
Makki Marie-Rose: Az ÁVO titkai. Hetek, 2006. november 30.
Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
הלקסיקון החדש של רוואי. עורך ראשי. אישטוואן קולגה טרשוי. 1996
לקסיקון ביוגרפי חדש הונגרי. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט, מועדון הספר ההונגרי
Farkas Vladimir (1990). Nincs mentség (בהונגרית). Interart Stúdió. ISBN 9638035129.
טיבור הוסאר: טחנות הגיהנום. המקרה של קולונל ÁVH ארנה סיץ' והשלכותיו, 1946–1955. מסמכים, ראיונות על פעילותו של ארנה סיץ', הודאות השותפים והקורבנות ; קורווינה, בודפשט, 2009 מסת"ב 9789631358315
הערות שוליים

↑  HU BFL - VII.5.c - 15580 - 1926
↑  "Péter Gábor beadványa a börtönben". 1956-07-10. נבדק ב-2009-10-25.(הקישור אינו פעיל, 2019-04)
↑  Szőcs Géza (2009-07-01). "Szűcs Ernő vrag". Irodalmi Jelen. אורכב מ-המקור ב-2009-07-28. נבדק ב-2009-10-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6273 5935  LCCN: nb2009014752  VIAF: 90484721   WorldCat (עם VIAF): 90484721
ז'אן-בטיסט גרז

| --- | --- |

דיוקן עצמי מ-1769
 לידה:  21 באוגוסט 1725 טורני, חבל בורגונדיה, ממלכת צרפת 
 פטירה:  21 במרץ 1805 (בגיל 79) פריז, צרפת, הקיסרות הראשונה 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לציור ולפיסול בפריז 
 תקופת הפעילות:  1750–1805 (כ־55 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  רוקוקו
 הושפע על ידי:  שארל גראנדון, שארל-ז'וזף נטואר 
 יצירות ידועות:  "אירוסין בכפר" (1761), "קללת האב", "הביצים השבורות", "הבן הכפוי טובה"
 צאצאים:  אנה-ז'נבייב גרז 
 
ז'אן-בטיסט גרז (בצרפתית: Jean-Baptiste Greuze;‏ 21 באוגוסט 1725 – 21 במרץ 1805) היה צייר ורשם צרפתי. הוא החיה את סוגת ציור הז'אנר המתאר את חיי היום יום, המוסרי או הסנטימנסטלי אחרי העדנה שידעה סוגת הציור ההיסטורי בימי שלטונו של לואי הארבעה עשר. הוא הושפע מהרוקוקו ומהריאליזם של האמנים ההולנדים ופלמים. הוא נשאר בתודעת הציבור, שהעריץ אותו בעיקר בזכות הסצנות הרגשניות מחיי האיכרים, שהעבירו מסרים מוסריים, והצטיין באמנות הדיוקן.
ביוגרפיה

נולד כז'אן גרז ביישוב טורני, עיירת שוק בחבל בורגונדיה, בנם של ז'אן-לואי גרז, רעפן וקבלן, ושל קלודין לבית רוק. מילדותו נמשך לציור בניגוד לרצון אביו שהועיד אותו לקריירה של אדריכל. בסופו של דבר השתכנע האב לאפשר לבנו להתלמד אצל הצייר שארל גרנדון בליון. המורה, אמן ידוע בפני עצמו ולימים חמיו של המלחין גרטרי, המליץ לאב להמשיך לטפח את כישוריו ולהרשות לו לנסוע לפריז בשנת 1750. גרז נרשם באקדמיה המלכותית לציור ולפיסול, זכה להערכתו של לואי דה סילבסטר והיה תלמידו של שארל-ז'וזף נאטואר, הוא לא הלך בתלם ולא קיבל את תכתיבי מוריו. פקד את עולם האנציקלופדיסטים והבוהמה, והושפע מגישתם של אנשים כמו דידרו, לה שוסה וסדן.
בשנת 1755 ציורו "אב מסביר את כתבי הקודש לילדיו" הפתיע את חוגי האמנים, שכמה מהם העלו ספקות שגרז היה בשל מספיק כדי שיוכל ליצור אותו. בסופו של דבר השתכנעו מכישרונו. יצירה זו וכן "העיוור המרומה" (L'aveugle trompé) משכו את תשומת לבו של האספן לה ליב דה ז'ילי, שהשיג את הצגתם בסלון האמנים באותה שנה. לפי המלצתו של פיגאל התקבל גרז כחבר שלא מן המניין באקדמיה המלכותית הצרפתית לציור ולפיסול.
בשנים 1755–1757 נסע לאיטליה, כמלווה של האב גוגנו, ושהה בעיקר ברומא ובפירנצה. התקבל הרושם שמסע זה לא הותיר עקבות ביצירתו. זמן קצר אחרי הגעתו לאיטליה צייר את "הביצים השבורות".
ב-3 בפברואר 1759 נשא גרז לאישה את אן-גבריאל בבוטי, בת של פרנסואה בבוטי, בעל חנות ספרים מקה ד'אוגוסטן בפריז, והוא ראה בה אידיאל של יופי נשי.
נישואים אלה לא הביאו לו נחת מכיוון שאשתו בגדה בו באופן שערורייתי ובפרידה נישלה אותו מנכסים רבים. גרז הנציח אותה בשנת 1761 בציור המחמיא "הפילוסופית הנרדמת" שבה היא מוצגת רדומה ומוקפת ספרים. באותה שנה הקסים את הקהל ואת המבקרים עם יצירתו "אירוסין בכפר" – L'Accordée de village שהוצגה בסלון של הלובר.
ב-1762 ילדה אשתו את בתם הראשונה, אנה-ז'נבייב, לימים ציירת כמו אביה.
בשנת 1769 נחל גרז אכזבה רבה מכך שבחירתו כחבר מן המניין באקדמיה המלכותית לציור ולפיסול נעשתה בקטגוריה הנחותה יותר של "ציירי הז'אנר" ולא באגף ה"ציירים היסטוריים" כפי שקיווה. לא עזרה לו בכך יצירת התמונה "סוור וקרקלה" שנדחתה כן על ידי הקהל וכן על ידי המבקרים של סלון האמנים באותה שנה. דידרו עצמו מתח עליו בקורת ורמז כי יד אשתו הייתה בניסיון השאפתני הזה. כתוצאה מכל אלה גרז לא השתתף יותר בסלונים לציור עד שנת 1800, על אף כל ההפצרות.
ב-4 באוגוסט 1793 התגרש מאשתו לפי רצונו. אחרי שהשקיע את הונו בקצבה מלכותית קבועה של עיריית פריז (אוטל דה ויל), הוא נותר חסר כל לאחר המהפכה הצרפתית.
בשנת 1805 נפטר גרז בגיל 80 בפריז בביתו ברחוב פוסה סן דני (rue des Fossés Saint Denis) המקביל לשדרת בון-נובל (boulevard de Bonne-Nouvelle).
הובא לקבורה בבית הקברות של מונמארטר.
גרז היה בונה חופשי, חבר בלשכת "תשע אחיות".
יצירתו

לאורך חייו ביסס גרז את הקריירה האמנותית שלו על החדרת סוגיות מוסר כפי שהמליץ לו מעריצו, הפילוסוף דני דידרו – "להחזיר את המוסר לאמנות". גישה זו שהביאה לו בתוך חמש שנים פופולריות רבה בקרב הקהל הרחב, עוררה בקורת רבה בקרב ההיסטוריונים של האמנות. לוק בנואה, למשל, הגדיר אותו "צייר טוב", בעל טכניקה של "וירטואוז" אך "בעל רוח צרה", ש"הלך לאיבוד בשבילי המוסר", "קרבן לשאיפתו לפרסום, להשפעות מהקומדיות הסוחטות דמעות, ורומני המוסר" של תקופתו. לדברי בנואה, שאל גרז את סיסמאותיו במפגשים של יום שני בסלון של מאדאם ז'פרן שאותו נהג לפקוד. לדידו של בנואה ציורי גרז הם "פסטורליה מזויפת" ממוקמת ב"תפוארות מבוימות", ושגיבוריה הם עניים בשירות העשירים ואיכרים לשימוש האצולה הגדולה.
החושניות המודחקת שבציוריו, למשל בפניהן הילדותיות של הנערות החסודות, כבשה את הערצתם של רבים.
מבקרים רבים שיבחו לעומת זאת את אמנות הדיוקן של גרז, כפי שבאה לידי ביטוי בדיוקנאות של סופי ארנו ושל ידידו, החרט ז'ורז' ויל.
דידרו הקדיש לגרז מאמרי רוויו נלהבים בעיתון "התכתבות הספרותית ". הוא ראה בו מתבונן חד עין בטבע האנושי, בעל רגישות ואמפתיה עמוקות.
מורשתו

עם תלמידיו נמנו: מארי רנה ז'נבייב ברוסאר דה בולייה, ז'אן-פיליברט לדו, קונסטאנס מאייר, ובתו אנה-ז'נבייב גרז, ז'אן פרידום, פייר אלכסדר ויל ושארל-אנרי דפוסה (Desfossez).
חייו הפרטיים

בתו, אנה ז'נבייב גרז, הייתה גם כן ציירת ותלמידתו.
פרסים ואותות הוקרה

1769 – חבר האקדמיה המלכותית לציור ולפיסול בפריז – בקטגוריה "צייר ז'אנר".
הנצחה

1864 – רחוב ברובע השישה-עשר של פריז נקרא על שמו.
הרחוב שבו שוכן בית הוריו (הבית מס.5) בעיירה טורני נקרא גם כן על שמו – Rue Greuze
1868 – פסל לכבודו, יצירת הפסל בנואה דוז'לה, הוצב בכיכר העירייה בעיר הולדתו, טורני.
הנצחה > תערוכות

1976–1977 – תערוכה חשובה ראשונה עם יצירות גרז אורגנה ב"אתנאום וודסוורת'" בהרטפורד על ידי הל נ. אופרמן ואדגר מנהול. היא הוצגה המשך במוזיאון לגיון הכבוד בסן פרנסיסקו ובמוזיאון לאמנות של דיז'ון בצרפת. התלווה לתערוכה מחקרו של מנהול Review of Jean-Baptiste" Greuze, 1725–1805'"
(סקירה על ז'אן בטיסט גרז, 1979)
2002 תערוכה ראשונה של רישומיו של גרז אורגנה בגלריית "אוסף קריק" בניו יורק, גם כן על ידי מנהול שערך את הקטלוג שלה – "גרז אמן הרישום"
מבחר ציוריו > סצנות מוסר

"הביצים השבורות" (1756), מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק
"צייד הצפורים מכוונן את הגיטרה שלו" (1757), המוזיאון הלאומי של ורשה
"הילד המפונק" (1765), מוזיאון ארמיטאז', סנקט פטרבורג
"צדקה רומאית" (בערך 1767) מרכז גטי, לוס אנג'לס
"הנדבנית" (1773), המוזיאון לאמנויות של ליון
"עוגת המלכים" (1774), מוזיאון פאבר, מונפלייה
"הבן הנענש" (1778), מוזיאון הלובר, פריז
מבחר ציוריו > דיוקנאות

"הדיוקן של ז'אן-ז'ורז' ויל" (1763), מוזיאון ז'קמאר-אנדרה, פריז
"דיוקן של דני דידרו" (1766), ספריית פיירפונט מורגן, ניו יורק
"הכובע הלבן" (1780), המוזיאון לאמנות של בוסטון
"דיוקן של נער", דמותו של הילד מוצרט, גלריית האמנות של אוניברסיטת ייל, ניו הייבן
מבחר ציוריו > דמויות של נערות

"נערה עם ידיים שלובות" (1780), מוזיאון פאבר, מונפלייה
"הכד השבור" (1773), לובר, פריז
"נערה עם יונה", מוזיאון המנזר הקרטיזיאני בדואה
"הצפור המתה" (1800), לובר, פריז
"הנערה עם סרט כחול" (ללא תאריך), המוזיאון לאמנות של רן
לקריאה נוספת

1973 Luc Benoist – Secolul al XVIII-lea în Franța capitol în Istoria ilustrată a picturii, ed a-III-a Editura Meridiane, București
(תרגום מהמקור הצרפתי לרומנית מאת סורין מרקולסקו –, Histoire illustrée de la peinture de l'art rupestre a l'art abstrait, Ed.F.Hazan Paris 1971
Kathryn Desplanque A Satirical Image against Jean-Baptiste Greuze:Celebrity, Printmaking and, the Public Woman Eighteenth-Century Studies,vol. 50, no. 1 (2016) Pp. 27–51
הערות שוליים

↑  1913 L.Hautecoeur עמ' 11
↑  1913 L.Hautecoeur עמ' 12
1 2 3  L.Gillet
↑  1973 LBenoist 'עם 200
↑  K.Desplanques עמ' 27
↑  1973 LBenoist 'עם 226
↑  1973 LBenoist 'עם 199
↑  1973 LBenoist 'עם 199–200
↑  K.Desplanque
↑  על אף רצונו להיות מסווג כ"צייר היסטורי" הודות לתמונה "הקיסר סוורוס"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276331705171  PLWABN: 9810620259705606  AAG: 1803  BIBSYS: 90344768  BNE: XX958578  BnF: cb12004217p (data)  GND: 118718789  ICCU: RAVV034360  ISNI: 0000 0000 8102 8662  KulturNav: c2a3a2a3-d505-4a07-91ae-e258c6125106  LCCN: n85252610  LNB: 000306835  NGV: 4717  NKC: ola2002150732  NLG: 62869  NTA: 068656076  RKD: 33710  SELIBR: 57254  SNAC: w6668dxv  SUDOC: 02815052X  ULAN: 500000119  VcBA: 495/145798  VIAF: 24611548   WorldCat (עם VIAF): 24611548 
בית הוריו של גרז בעיירה טורני – כיום רחוב גרז מס. 5
קברו של ז'אן-בטיסט גרז בבית הקברות של מונמארטר, עם הפסל "הכד השבור" מאת ארנסט דאגונה (1856–1926)
Hiroshima

"Hiroshima" הוא שיר נגד מלחמה בביצוע הלהקה הבריטית Wishful Thinking (אנ'), שנכתב על ידי דייוויד מורגן והופק על ידי לו רייזנר, המספר על הטלת פצצת האטום על הירושימה. הרצועה הוקלטה באולפני ההקלטות שאפל, בלונדון ב-1970. השיר פורסם לראשונה ב-1971 כסינגל מתוך אלבום באותו השם, אך זכה להצלחה מסחרית רק עם הוצאתו מחדש ב-1978, כשהגיע בשיאו למקום השמיני בגרמניה המערבית, ושהה במצעד במשך ארבעים-וארבעה שבועות.
בנוסף לכך, "Hiroshima" היה לאחד מהסינגלים הנמכרים ביותר בשנת 1978 בגרמניה המערבית.
רשימת השמעה

תקליט 7 אינץ'
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1978)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1978)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1978)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1978)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 8 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1978)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1978)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1978)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1978)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 9 |  |
גרסתה של סנדרה

הזמרת הגרמנייה סנדרה הקליטה את "Hiroshima" והוציאה את הגרסה שלה כסינגל ב-29 בינואר 1990, בהפקתו של המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו. היא החליטה להקליט את "Hiroshima" בתור שיר נגד מלחמה מתוך דאגה לתסיסה הפוליטית שהתרחשה במדינות כמו לבנון, סין ורומניה בסוף שנות ה-80.
זה היה השיר הראשון שהוקלט לאלבומה הרביעי Paintings in Yellow, והוא פורסם כסינגל המוביל מתוכו בינואר 1990. גרסת הכיסוי של סנדרה זכתה להצלחה מסחרית, במיוחד בגרמניה ובשווייץ, שם דורגה בחמישייה הפותחת והפכה לאחד מהסינגלים המצליחים ביותר שלה. בשווייץ, דורגה גרסתה במקום האחד-עשר במצעד האיירפליי.
את הווידאו קליפ הרשמי של "Hiroshima" ביים רולנד וילארט. הוא נכלל באלבום הווידאו של סנדרה 18 Greatest Hits ב-1992, וכן ב-The Complete History משנת 2003. בשנת 1999, יצא רמיקס לשיר כחלק מ-My Favourites של סנדרה. רמיקס נוסף נוצר כחלק מאלבום האוסף שלה Reflections משנת 2006.
גרסתה של סנדרה > ביקורת

במוזיקה & מדיה כתבו, ”זהו ביצוע איטי ומדויק, המאופיין במצב רוח תואם להפקתו המוזיקלית. למעשה, מדובר בשיר מקסים עם מנגינה משובחת”.
גרסתה של סנדרה > רשימת השמעה

| --- | --- |
 תקליט 7 אינץ' A. "Hiroshima" –‏ 4:11 B. "La vista de luna" –‏ 3:44 תקליט 12 אינץ' A. "Hiroshima" (גרסה מורחבת) – 6:44 B1. "Hiroshima" (דאב מיקס) – 3:08 B2. "Heaven Can Wait" (רמיקס אמריקאי) – 7:11:  תקליטור מקסי-סינגל "Hiroshima" (גרסת הסינגל) – 4:11  "Hiroshima" (גרסה מורחבת) – 6:44  "Hiroshima" (דאב מיקס) – 3:08  "Heaven Can Wait" (רמיקס אמריקאי) – 7:11
גרסתה של סנדרה > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 15 |  |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 4 |  |
|  ישראל | המצעד הלועזי השבועי של גלי צה"ל | 4 |  |
|  צרפת | SNEP | 16 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 70 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 33 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 29 |  |
גרסאות כיסוי נוספות

בשנת 1982, הלהקה המזרח-גרמנית Puhdys הקליטה את השיר בשפה הגרמנית. הגרסה נכללה באלבום Computer-Karriere.
השיר הוקלט גם על ידי להקת הפאוור מטאל הגרמנית פרידום קול ונכלל במהדורה המיוחדת של אלבום ההופעה Live Invasion (2004).
הערות שוליים

↑  Wishful Thinking – Hiroshima, נבדק ב-2024-04-10
↑  Wishful Thinking – Hiroshima
↑  "Offiziellecharts.de – Wishful Thinking – Hiroshima"
↑  "Top 100 Single–Jahrescharts 1978"
↑  "WISHFUL THINKING - Singles 70"
↑  "Offiziellecharts.de – Sandra – Hiroshima" (in German). GfK Entertainment charts.
↑  Sandra – Hiroshima, נבדק ב-2024-04-10
↑  "Sandra". Artistspecial. Stockholm, Sweden. 4 May 1990. Nordic.
↑  "Previews – Singles" (PDF). Music & Media. Vol. 7, no. 5. Amsterdam.
↑  "Playlist Report" (PDF). Music & Media. Vol. 7, no. 18. Amsterdam.
↑  "18 Greatest Hits (The Video)"
↑  "Sandra - The Complete History (DVD, DVD-Video, PAL, Compilation, Stereo)"
↑  Release group “My Favourites” by Sandra - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Release group “Reflections” by Sandra - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  "Previews: Singles" (PDF). Music & Media. 3 February 1990. p. 16.
↑  Computer Karriere, 1995-09-25, נבדק ב-2024-04-10
↑  Live Invasion, 2004-01-01, נבדק ב-2024-04-10
| סנדרה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | The Long Play • Mirrors • Into a Secret Land • Paintings in Yellow • Close to Seven • Fading Shades • The Wheel of Time • The Art of Love • Back to Life • Stay in Touch |  |
| אלבומים שונים | Reflections • The Platinum Collection • The Very Best of Sandra |  |
| אלבומי אוסף | Everlasting Love • My Favourites • So80s Presents Sandra |  |
| אלבומי להיטים | Ten on One (The Singles) • 18 Greatest Hits • The Essential Sandra |  |
| ערכים קשורים | ערבסקה • אניגמה • מיכאל קרצו |  |
| סנדרה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| The Long Play | "(I'll Never Be) Maria Magdalena" • "In the Heat of the Night" • "Little Girl" |  |
| Mirrors | "Innocent Love" • "Hi! Hi! Hi!" • "Loreen" • "Midnight Man" |  |
| Ten on One (The Singles) | "Everlasting Love" • "Stop for a Minute" |  |
| Into a Secret Land | "Heaven Can Wait" • "Secret Land" • "We'll Be Together" • "Around My Heart" |  |
| Paintings in Yellow | "Hiroshima" • "(Life May Be) A Big Insanity" • "One More Night" |  |
| Close to Seven | "Don't Be Aggressive" • "I Need Love" |  |
| 18 Greatest Hits | "Johnny Wanna Live" |  |
| Fading Shades | "Nights in White Satin" • "Won't Run Away" |  |
| My Favourites | "Secret Land '99" • "In the Heat of the Night '99" • "(I'll Never Be) Maria Magdalena '99" |  |
| The Wheel of Time | "Forever" • "Such a Shame" • "I Close My Eyes" |  |
| The Art of Love | "The Way I Am" • "What Is It About Me" |  |
| Back to Life | "In a Heartbeat" • "The Night Is Still Young" |  |
| Stay in Touch | "Maybe Tonight" • "Infinite Kiss" |  |
| סינגלים אחרים | "Andy mein Freund" • "Japan Ist Weit" • "Everlasting Love (PWL Remix)" • "Secrets of Love" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 2a565973-f12b-387f-af0c-407495d05a12
עתיד האנושות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מיצ'יו קאקו
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע פופולרי
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  20 בפברואר 2018 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אריה ניר
 תאריך:  אוגוסט 2018
 תרגום:  עמנואל לוטם
 מספר עמודים:  328
 סדרה
 ספר קודם:  העתיד של המוח
 הספר הבא:  The God Equation 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 990047364580205171
 
עתיד האנושות: מסע בין כוכבים, אלמוות וייעודנו הגורלי מעבר לכדור הארץ הוא ספר מדע פופולרי שנכתב על ידי הפיזיקאי והעתידן האמריקאי מיצ'יו קאקו, מבכירי הפיזיקאים התאורטיים בעולם, מהחוקרים הבכירים בתחום תורת המיתרים וממייסדיה של תורת שדה המיתרים. הספר יצא באנגלית ובעברית בשנת 2018, ועוסק באפשרות שהאנושות תתרחב מעבר לגבולות כדור הארץ: תחילה התיישבות על מאדים לאחר הפיכתו לראוי למחיה באמצעות תהליך הארצה, בהמשך אל שאר מערכת השמש, ובסופו של דבר אף מסע בין-כוכבי אל מחוץ לתחומי מערכת השמש.
הצורך בהתפשטות האנושות

בספרו, קאקו מסביר את הצורך בהתרחבות והתפשטות של האנושות מעיבר לגבולות הארץ בכך ש-99% מהיצורים החיים שאי פעם חיו על פני כדור הארץ, נכחדו. הכחדות המוניות מתרחשות מעת לעת על פני כדור הארץ ומדובר בתהליך מחזורי ובלתי נמנע, שכן החיים על כדור הארץ, בפרט החיים התבוניים, יעמדו בבוא היום בפני הכחדה נוספת- בין מפגיעת מטאוריט כמו זה שהוביל להכחדת הדינוזאורים, התפרצות-על של מגה הר-געש, מלחמה גרעינית, התחממות יתר ולבסוף מותה של השמש שצפויה להחריב את כדור הארץ. החיים בכדור הארץ, בסופו של דבר, נועדו לכליה אך בניגוד לדינוזאורים, למשל, לבני האדם ישנה היכולת הטכנולוגית להימנע מגורל דומה וזאת באמצעות תוכנית החלל שתיקח את האדם למקומות התיישבות נוספים ברחבי החלל כמעין "תעודת ביטוח" למקרה של אסון בקנה מידה גלובלי על כדור הארץ. בנושא זה, קאקו מצטט את קונסטנטין ציולקובסקי, מדען רוסי, ממבשרי הטיסה לחלל, שאמר: "כדור הארץ הוא ערש האנושות. אבל אי אפשר להישאר בעריסה לנצח".
התפשטות האנושות מעבר לכדור הארץ > העידן הנוכחי בחלל והמסע למאדים

לאחר דיון בהכרח להשקיע משאבים ומאמצים בתוכניות חלל ופיתוח טכנולוגיות חדישות לצורך זה, קאקו דן בשאלת ההיתכנות להשקעה מעין זו. לדבריו, מדובר בעידן זהב חדש לחקר החלל, שכן בניגוד לעבר, התחום אינו תלוי חסדיה של נאס"א בלבד שלדבריו מתנהלת בעצלתיים, אלא ישנו אפיק חדש של השקעה פרטית בתחום, במיוחד מצד מיליארדרים כגון אילון מאסק, בעלי SpaceX הבונה את הטיל פאלקון כבד, (המיועד לחזרה לארץ לאחר שיגורו לשם שימוש חוזר) וג'ף בזוס, בעלי בלו אוריג'ין. קאקו צופה תחילה חידוש של משימות מאוישות לירח לצורך מחקר ואימונים בדרך למשימה מאוישת למאדים כבר בראשית העשור השלישי של המאה ה-21, משימה שצפויה לארוך כ-9 חודשים ולהיתקל בקשיים רבים, בפאת המרחק העצום שבין כדור הארץ למאדים שיהפוך כל משימת הצלה לחללית לבלתי- אפשרית. האסטרונאוטים במשימה ייאלצו לשאת עמם אספקה ראשונית של מזון ולייצר מים בעצמם. בהגיעם למאדים, יהיה עליהם להכשיר מקטעי קרקע לעיבוד חקלאי, אחרת יגוועו ברעב. כמו כן, הם ייאלצו להתרגל לחיים בבדידות מוחלטת, הרחק מביתם, למשך זמן ממושך, כאשר התקשורת עם כדור הארץ אורכת כ-20 דקות לכל כיוון. הם יצטרכו להתגונן בפני סכנות רבות, ביניהן רוחות שמש וסופת אבק אימתניות שלעיתים מכסות את פני כוכב הלכת כולו.
התפשטות האנושות מעבר לכדור הארץ > העידן הנוכחי בחלל והמסע למאדים > הארצת מאדים

על מנת להתחיל בתהליך ההארצה של מאדים, יהיה על האסטרונאוטים להקים מפעלים על מאדים, על מנת שאלו ייצרו ויפלטו גזי חממה, כגון פחמן דו-חמצני, אדי מים ומתאן. גזי החממה הם בעלי השפעה הרסנית על פני כדור הארץ, עליו הם מחוללים את ההתחממות הגלובלית, אך על פני מאדים, אשר הטמפרטורה הממוצעת על פניו היא כ-50 מעלות מתחת לאפס, פליטה של גזי חממה תהיה הכרחית על מנת להביא את הטפרטורה על פניו לרמה הראויה למחיה של בני אדם. יד ביד, פליטה של גזי חממה תעבה את האטמוספירה הדלילה של מאדים במידה כזו שלא תברח לחלל ופחמן דו-חמצני שייפלט ישמש לגידול צמחייה על מאדים והצמחייה תפלוט לאוויר חמצן שיש בני אדם לנשימה טבעית על פני מאדים. עליית הטמפרטורות על מאדים תוביל לתהליך של המסת הקרחונים המכסים את הקטבים של המאדים ובה בעת את הפחמן הדו-חמצני המומס בהם. התהליך יביא, בו זמנית, ליצירת אוקיינוסים, כפי שזרמו בו לפני מיליארדי שנים, ולפליטה נוספת של פחמן דו-חמצני לאוויר שיעבה ויחמם את האטמוספירה ויזין את התהליך, תוך שהוא מאפשר גידול מוגבר צמחים וכך קיום חיים מורכבים יותר כגון בעלי חיים ובני אדם. בסיום התהליך, שעשוי לארוך מאות שנים, מאדים יזכיר מאוד במראהו את כדור הארץ והאנושות תתחלק לשניים- שוכנת ארץ ושוכנת מאדים.
התפשטות האנושות מעבר לכדור הארץ > מסע אל מרחבי מערכת השמש

מעבר למאדים, קאקו דן במשימות לגרמי שמיים בתוך מערכת השמש הניתנים ליישוב. בפרט, הוא מונה את אירופה, ירחו הקפוא של צדק שתחת מעטה הקרח העבה שלו זורם, ככל הנראה, אוקיינוס עצום ממדים של מים נוזליים, וטיטאן, ירחו הקפוא של שבתאי, שהוא בעל אטמוספירה, אוקיינוסים, ופני שטח מגוונים בדומה לכדור הארץ ואף קיים בו מזג אוויר ומחזור טבעי של נוזלים המתאדים, מתעבים ויורדים כגשמים, אם כי הנוזל על טיטאן הוא לא מים, אלא מתאן נוזלי.
לקריאה נוספת

מיצ'יו קאקו
מאדים
הפיזיקה של הבלתי אפשרי
הפיזיקה של העתיד
העתיד של המוח
שיטת אברת'

שִׁיטַת אָבֵּרְתּ', או שִׁיטַת אָבֵּרְתּ' אֶרְלִיךְ (באנגלית: Aberth-Ehrlich Method) היא אלגוריתם איטרטיבי למציאת שורשים מרובים (ממשיים ומרוכבים) של פונקציה פולינומית בעלת משתנה אחד באופן סימולטני. כלומר, היא מוצאת את הפתרונות למשוואה  f(x)=0, כאשר  f(x) פונקציה פולינומית. היא פותחה בשנת 1967 על ידי המתמטיקאי אוליבר אברת' וכן בגרסה מעט שונה על ידי המתמטיקאי לואיס ו. ארליך ב-1973. השיטה מתחילה במציאה של קירובים לשורשי הפונקציה, אשר מתכנסים אליהם יותר ויותר בכל איטרציה. לשיטה מקדם התכנסות של 3, ולפיכך יותר יעילה מאלגוריתם דורנד-קרנר, שיטה נוספת למציאת שורשים של פולינום בבת אחת, אשר מתכנסת באופן ריבועי (מקדם של 2).