stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייטרהאם (רכב)
היצע הדגמים > SV

ה-SV זהה ל-רודספורט, אך ארוכה יותר ב-8 ס"מ ורחבה יותר ב-11 ס"מ. ה-SV נוצרה כדי לתת מענה ללקוחות אשר מרגישים לא בנוח בתוך תא הנוסעים הצפוף של ה-7. כתוצאה מההתרחבות, משקל ה-SV כבד ב-25 ק"ג ממשקל הרודספורט.
מנועים: 1.6 או 1.8 ליטר, בין 115 ל-160 כ"ס.
היצע הדגמים > סופרלייט

הסופרלייט ידועה בחיבה בכינוי "מכונית מרוץ חוקית לכביש". חלקים רבים בגוף המכונית, כגון האף ומגיני הגלגלים מוחלפים בחלקים העשויים מסיבי פחמן כדי לחסוך במשקל. בנוסף, במקום שמשה קדמית ישנו מסיט-רוח. מעבר לכך, לסופרלייט מאפיינים טכניים שונים המקנים נהיגה ספורטיבית יותר. משקל הסופרלייט כ-460-500 ק"ג.
מנועים: 1.6 ליטר, 1.8 ליטר או 2 ליטר, בעלי 150, 160 ו-210 כ"ס בהתאם.
היצע הדגמים > CSR

הקייטרהאם CSR, אשר שיווקה החל בסוף שנת 2005, זהה במידותיה ל-SV אך בעלת שלדה חדשה לגמרי הכוללת מתלה אחורי עצמאי ומתלה קדמי בסגנון פורמולה 1. אווירדינמיקת הרכב, נקודת חולשה ידועה בסבן, שופרה במידה נרחבת.
מנוע: 2.3 ליטר המיוצר על ידי סדנת המנועים קוזוורת', בעל 200-260 כ"ס. הגרסה בעלת 260 כ"ס מסוגלת להאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.1 שניות.
היצע הדגמים > SP300R

הקייטרהאם SP300R, אשר נחשפה לעולם ב-13 בינואר 2011 היא מכונית חדשנית לחלוטין עבור החברה לאחר 37 שנים בהן ייצרה רק את הקייטרהאם סופר-7 (למעט משך זמן קצר שבו ייצרה גם את דגם הקייטרהאם 21).
ה-SP300R מיועדת למסלולי המרוצים בלבד ונכון לעתה אינה ראויה לנסיעה על הכביש הציבורי. ייצור הדגם החל בשנת 2011 ונכון למועד השקתו צפוי ייצור של 25 יחידות בלבד.
מנועים

כאשר החלו קייטרהאם לייצר את הסבן, ציידו את המכונית במנועי פורד מסוג קנט (מנוע) או במנועי קוזוורת' בגרסאות מיוחדות למרוצים, אשר הפיקו עד כ-170 כ"ס. בתחילת שנות ה-90' החלו קייטרהאם לעשות שימוש במנועים ממקורות אחרים, כגון MG רובר ו-ווקסהול. מנועי רובר בדרך-כלל סיפקו בין 110 ל-250 כ"ס, בעוד שמנועי ווקסהול הציעו הספק של 165–320 כ"ס (123–239 קילוואט). לתקופה קצרה, דגם הקייטרהאם JPE (גרסה מיוחדת אשר תוכננה בצוותא עם נהג המרוצים הבריטי ג'ונת'ן פאלמר) החזיקה בשיא העולמי למכוניות ייצור במאוץ הקלאסי מ-0 ל-100 קמ"ש בזמן של 3.4 שניות. שיא זה נשבר לאחר תקופה קצרה על ידי המקלארן F1.
בעבר, בנוסף למנועים אלו, הציעה קייטרהאם ללקוחותיה להרכיב מנועים מיוחדים במכוניות, כגון מנועי אופנועים של סוזוקי והונדה. התאמות אקזוטיות אלו בוצעו על ידי חברות חיצוניות.
משנת 2005 קייטרהאם משתמשת בצורה בלעדית במנועי פורד והיצע כוחות הסוס כיום נע בין 105 ל-260 כ"ס (190 קילוואט).
ספורט מוטורי

הודות ליחס הכ"ס למשקל המיוחד של הקייטרהאם סופר-7 ומאפייני האחיזה המצוינים, מכונית זו פופולרית ביותר בקרב חובבי מרוצים בכל העולם. במספר מדינות בעולם ישנה קטגוריית מרוצים מיוחדת אשר בה מתחרים הנהגים רק באמצעות הסופר-7. ישנה אף אליפות כלל-אירופאית המבוססת על מכוניות קייטרהאם.
בעקבות אותם מאפיינים המעניקים לקייטרהאם ביצועים ייחודיים, מכוניותיה הוכיחו שוב ושוב ב-50 השנים האחרונות עד כמה הן מוצלחות ועדיין מצליחות לנצח במרוצים בינלאומיים כנגד יצרניות מכוניות ספורט גדולות ומבוססות, כגון פורשה ו-ב.מ.וו. באופן מפתיע, החליט ארגון ה-FIA (הפדרציה הבינלאומית לרכב) לאסור על מכוניות הסופר-סבן להתחרות במרוצים בינלאומיים אשר בשליטת הארגון, החלטה אשר הדביקה, באופן מצער, לרכבי קייטרהאם את הכינוי "Too fast to race" (מהירה מדי מכדי להתחרות).
בשנים 2012-2014 החברה השתתפה בתחרויות פורמולה 1.
חיקוי הסופר-7

הסופר-סבן ידועה כמכונית בעלת מספר החיקויים הגדול ביותר בעולם. מספר חברות רכב, בעיקר באירופה, הוקמו כדי ליצור רכב המקביל לסופר-סבן, כאשר הגדולות שבהן הן ווסטפילד הבריטית ודונקרוורט ההולנדית.
אמנם, בשנות ה-80' תבעה קייטרהאם את חברת ווסטפילד בטענה להפרת זכויות יוצרים. בנוסף לפיצוי כספי אשר העבירה ווסטפילד לקייטרהאם, חויבה ווסטפילד לבצע שינויים משמעותיים בעיצוביה כדי למנוע דמיון לסופר-סבן.
קייטרהאם בישראל

למרות הימצאותו של יבואן בלעדי לרכבי קייטרהאם לישראל אשר הצהיר כי ברצונו לייבא את המכניות לארץ באופן סדיר, בשנים האחרונות נעשו מספר ניסיונות לייבא את המכוניות לארץ ללא הצלחה.
הערות שוליים

↑  "Caterham 7 Showroom - היצע הדגמים של קייטרהאם באתר הרשמי". www.caterham.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2007-01-13. נבדק ב-2007-12-19.
↑  "Too Fast To Race! - מהירה מדי מכדי להתחרות!". www.carpages.co.uk.
הלוטוס סבן, יוצרה לפני רכישת זכויות הייצור על ידי קייטרהאם
מפעל קייטרהאם בדארטפורד, אנגליה
קייטרהאם קלאסיק
קייטרהאם רודספורט
הקייטרהאם CSR
מנוע של לוטוס 7
קייטרהאם על מסלול המרוצים ספא אשר בבלגיה
קליטה (עלייה לארץ ישראל)

קבלת פנים לעולים חדשים
כרזה משנות ה-40 לעידוד קליטת עלייה
אחות ביהוד מסבירה לאמהות עולות כיצד להחליף חיתול לילדיהן
קליטה היא התהליך שבו עולה חדש מסתגל לחברה ולתרבות בישראל.
מאחר שהעלייה לארץ ישראל היא מונח מרכזי בתרבות היהודית, פעילות זו ניצבת במקום מרכזי בסולם העדיפויות של ממשלת ישראל.
בעידוד עלייתם של יהודים לישראל מטפלים שליחי עלייה מטעם הסוכנות היהודית, המוצבים בקהילות גדולות של יהודים. בקליטתם של עולים חדשים בישראל מטפל, מאז הקמתו, המשרד לקליטת עלייה ולפני כן הטיפול היה מפוזר בין גורמים שונים והעיקרי הייתה הסוכנות היהודית.
הסוכנות היהודית, בתקופה בה טיפלה בקליטת העלייה, הייתה מספקת לעולים החדשים, שהגיעו לישראל, ציוד ביתי מינימלי, שולחן, כיסאות ומיטות סוכנות עם מזרני קש.
מרכז קליטה הוא מוסד מגורים בו זכאים לדור עולים חדשים מיד לאחר עלייתם לישראל.
לימוד השפה הוא חלק מתהליך הקליטה. אולפן עברית הוא בית ספר ללימוד אינטנסיבי של השפה העברית.
האולפן נועד להקל על שילוב מהיר ככל האפשר של העולה במדינה ועל התערותו החברתית, התרבותית והכלכלית בה. להשגת מטרה זו נלמדת עברית ברמה המאפשרת קיום שיחה, קריאה  והבנה בסיסית של השפה. בנוסף, אולפנים רבים מלמדים גם נושאי תרבות ישראלית, היסטוריה וגאוגרפיה.
רוב העולים זכאים גם למגוון הטבות ולסיוע כלכלי, המתבטא בסל קליטה, סיוע בשכר דירה, דמי קיום, פטור ממכס או החזר מכס ועוד.
קליטת עלייה היא תהליך מאתגר גם לעולים וגם לקולטים. הרגשות המעורבים באים לידי ביטוי בתרבות הישראלית, בין השאר בביטויים כגון "ישראל אוהבת עלייה ולא אוהבת עולים", בבדיחות עדתיות, ובמערכון "עולים חדשים" של אריק איינשטיין ואורי זוהר מהתוכנית לול (1973), בו כל דור של עולים מתקבל בלעג וחשש על ידי הוותיקים - העולים מהעליות הקודמות.
ב-2016 הוכרז ז' במרחשוון כ"יום העלייה" - יום הצדעה לעולים החדשים. במסגרת ציון היום לראשונה בכנסת, חברי כנסת שיבחו את "אלו שעזבו הכל, התגברו על כל הקשיים והגשימו את החזון הציוני והתנ"כי", וקראו לישראלים לסייע בהכנסת אורחים.
ראו גם

מגשימי תקוותנו
פרויקט תגלית
מעברה
מיזוג גלויות
מחאות דיור בישראל
הערות שוליים

1 2  העולים הם גשמי ברכה, ומזניקים את ישראל ליתרון דמוגרפי וכלכלי, אתר הכנסת, 8.11.2016
↑   העולים החדשים, בביצוע אריק איינשטיין ואורי זוהר ("לול", 1973), סרטון  באתר יוטיוב
קליטומאכוס

| --- | --- |
 לידה:  187 לפנה״ס קרתגו, אימפריית קרתגו 
 פטירה:  110 לפנה״ס (בגיל 77 בערך) אתונה העתיקה 
 שם לידה:  𐤏𐤆𐤓𐤁𐤏𐤋 
 זרם:  פלאטוניזם 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף 
 מדינה:  אימפריית קרתגו, אתונה העתיקה 
 
קליטומאכוס (נקרא במקור עזרבעל; בערך 187 - 110 לפנה"ס) היה פילוסוף פיניקי שעמד בראש האקדמיה האפלטונית באתונה.
ביוגרפיה

קליטומאכוס, ששמו המקורי היה עזרובעל, נולד בעיר קרתגו שבצפון אפריקה. הוא הגיע לאתונה בערך ב-163 כאשר היה בן עשרים וארבע שנה. שם הכיר את הפילוסוף קרנאדס שנמנה עם זרם הספקנות בפילוסופיה היוונית, ושעמד בראש האקדמיה האפלטונית החל מ-155. הוא הפך לאחד מבחירי תלמידיו ולמד גם את תורות האסכולה הסטואית והאסכולה הפריפטטית.
כאשר הרומאים החריבו את קרתגו עד היסוד בסופה של המלחמה הפונית השלישית (149 - 146), עזרובעל כתב יצירת תנחומים שהוקדשה לבני מולדתו האומללים. ב-127, שנתיים אחרי מותו של קרנאדס, עזרובעל ששינה את שמו לקליטומאכוס, הפך לראש האקדמיה האפלטונית באתונה והמשיך לשמש בתפקיד זה עד מותו. אחד מתלמידיו היה פילון מלאריסה.
יצירתו

קליטומאכוס כתב כארבעים ספרים שמהם שרדו אחדים בלבד. מטרתם העיקרית של ספרים אלה הייתה להפיץ בציבור את רעיונותיו הפילוסופיים של מורהו קרנאדס, שבהם החזיק ושמהם לא סטה מעולם. גם יצירת התנחומים של קליטומאכוס לבני מולדתו הייתה מבוססת על דבריו של קרנאדס, ונועדה להציג את כוחה של הפילוסופיה לשמש כנחמה על צרות החיים.
ספריו של קליטומאכוס זכו בהערצתו של קיקרו שעשה בהם שימוש ביצירותיו ובהן "על הנבואה" ו "על טבע האלים". שניים מספריו של קליטומאכוס הוקדשו למשורר הרומאי גאיוס לוקיליוס ולקונסול לוקיוס מרקיוס קנסורינוס - מה שמצביע על כך שיצירותיו זכו להערצה ברומא.
קרל היינריך גראון

| --- | --- |

 לידה:  7 במאי 1704 וארנבריק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  8 באוגוסט 1759 (בגיל 55) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  ברלין 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  קרויצשולה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 צאצאים:  Carl Ferdinand Graun, Justizrat 
 
קרל היינריך גראון (בגרמנית: Carl Heinrich Graun;‏ 7 במאי 1704 – 8 באוגוסט 1759) היה מלחין וזמר טנור גרמני. גראון, כמו יוהאן אדולף האסה, היה בין המלחינים הגרמנים שחיברו אופרה איטלקית בתקופתו.
ביוגרפיה

גראון נולד בווארנבריק שבברנדנבורג. הוא הלך בעקבות אחיו, יוהאן גוטליב גראון, שגם הוא היה למלחין, ולמד משנת 1714 בבית הספר הגבוה למוזיקה בדרזדן, שם שר במקהלה וניגן בצ'לו ובכלי מקלדת. בהמשך עבר לבראונשווייג, שם שר וכתב ללהקה שש אופרות. אחיו של גראון, יוהאן גוטליב, היה כנר ראשי בתזמורת של חצר פרידריך השני, יורש העצר ואחר מלך פרוסיה, (פרידריך הגדול). קרל היינריך הצטרף אל אחיו והיה משנה לכנר הראשי ואחר קאפלמייסטר, מאז עלייתו של פרידריך השני לכס המלוכה בשנת 1740 ועד מות גראון כעבור תשע-עשרה שנים בברלין.
גראון כתב מספר אופרות. האופרה שלו "קלאופטרה וקיסר" חנכה את בית האופרה של ברלין בשנת 1742. עוד אופרה היא "מונטזומה" (1755), לליברית של המלך פרידריך, יצירותיו אינן מבוצעות כיום לעיתים קרובות, אם כי הפסיון שלו, "מות ישו", מ-1755, הושמע לעיתים קרובות בגרמניה במשך שנים רבות אחרי מותו. שאר יצירותיו כוללות קונצ'רטי וטריו סונאטות.
ג'ון ו. גרובס כתב ביוגרפיה ממצה וקטלוג על פי נושא, בשם The sacred Choral Music of the Graun Brothers ("היצירות הכנסייתיות למקהלה של האחים גראון").
קרייזלר וליאנט VC

| --- | --- |

Chrysler Valiant VC
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Chrysler Australia (אנ') (שם רשמי: "FCA Australia", שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie")
 שנות ייצור:  פברואר 1966–1967
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  קרייזלר וליאנט AP6
 מודל אחריו:  קרייזלר וליאנט VE
 חברת אם:  קרייזלר
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Chrysler A platform (אנ')
 אורך:  4,782 מ"מ  (דגם סדאן)
 רוחב:  1,753 מ"מ
 גובה:  1,397 מ"מ
 משקל:  1,245-1,273 ק"ג (דגם סדאן, מנוע 3,682 סמ"ק)  1,335 ק"ג (דגם סדאן, מנוע 4,478 סמ"ק)  1,322-1,337 ק"ג (דגם סטיישן)
 בסיס גלגלים:  2,692 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,682 סמ"ק המפיק 145 כ"ס ב-4,400 סל"ד,יחס דחיסה 8.4:1  8V צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 4,478 סמ"ק המפיק 180 כ"ס ב-4,200 סל"ד, יחס דחיסה 8.8:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  175 קמ"ש (דגם סדאן, מנוע 4,478 סמ"ק)  162-167 קמ"ש (דגם סטיישן, מנוע 4,478 סמ"ק
קרייזלר וליאנט VC (באנגלית: Chrysler Valiant (VC)) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצרה בין השנים 1966–1967.
סך הכול יוצרו 65,634 יחידות.
תצורות "קרייזלר וליאנט VC"

4 דלתות - סדאן
5 דלתות - סטיישן
2 דלתות - טנדר (Valiant Wayfarer utility ,Coupé utility)
ממחיר דגמי  "קרייזלר וליאנט VC"

(נכון לשנת 1966, באוסטרליה)
2,490 דולר - דגם "Sedan Manual"
3,590 דולר - דגם "V8 Regal Safari Wagon"
2,128 דולר - דגם "Wayfarer Utility Manual"
תמונות

"קרייזלר וליאנט VC" סדאן
"קרייזלר וליאנט VC" - סדאן, דגם "Regal sedan"
"קרייזלר וליאנט VC" - סדאן, דגם "Regal sedan" - מבט לתא הנהג
"קרייזלר וליאנט VC" - סדאן, דגם "Regal sedan"
"קרייזלר וליאנט VC"  - סדאן, דגם "Regal sedan"
"קרייזלר וליאנט VC" - סדאן
"קרייזלר וליאנט VC" - סטיישן
"קרייזלר וליאנט VC" - סטיישן, שנת 1966
"קרייזלר וליאנט VC" - סטיישן, שנת 1967
"קרייזלר וליאנט VC" - סטיישן
"קרייזלר וליאנט VC"  - טנדר  (Valiant Wayfarer utility)
"קרייזלר וליאנט VC" - טנדר  (Valiant Wayfarer utility)
"קרייזלר וליאנט VC" - טנדר  (Valiant Wayfarer utility)
"קרייזלר וליאנט VC" - טנדר  (Valiant Wayfarer utility)
ראו גם

פלימות' ואליאנט
קרייזלר וליאנט RV1
קרייזלר וליאנט SV1
קרייזלר וליאנט AP5
קרייזלר וליאנט AP6
קרייזלר וליאנט VE
קרייזלר וליאנט VF
קרייזלר וליאנט VG
קרייזלר וליאנט צ'ארג'ר
הערות שוליים

↑  "קרייזלר וליאנט VC" - מפרט טכני uniquecarsandparts.com.au/valiant_vc_technical_specifications
↑  "קרייזלר וליאנט VC" - מפרט catalog.com/make/chrysler_australia/valiant_australia_3gen_vc-series/valiant_vc_sedan/1967
↑  "קרייזלר וליאנט VC" - נתונים ומפרט uniquecarsandparts.com.au/car_info_chrysler_valiant_vc
↑  "קרייזלר וליאנט VC" סטיישן - מפרט טכני automobile-catalog.com/make/chrysler_australia/valiant_australia_3gen_vc-series/valiant_vc_wagon/1966
רוב יושביה עליה

רוב יושביה עליה (נקרא גם "כל יושביה עליה") הוא מושג הלכתי הנוגע למספר מצוות התלויות בארץ ולפיו המצוות חלות מדאורייתא רק כאשר רוב עם ישראל מתגורר בארץ ישראל. על אף שיש בכך מחלוקת תנאים, נפסק להלכה שחיוב חלה ותרומות ומעשרות מהתורה מצריך שיהיו "רוב יושביה עליה".
על מנת להתחייב בדיני שביעית ובדיני שנת היובל מהתורה, נדרש גם ששבטי ישראל ישבו בארץ "כתיקונם", כלומר שהארץ תחולק לשבטים, כל שבט ישב בנחלתו, ובתוך כל שבט יחלקו את הנחלות למשפחות.
חישוב מניין ישראל

מספר היהודים החיים בעולם אינו ידוע בוודאות ונתון במחלוקת.
הרב אליעזר מלמד בספרו פניני הלכה (שראה אור בשנת 1993) כותב: "רבים אומרים, שמספר היהודים כיום הוא כשלושה עשר מיליון, וכשמעל לשישה וחצי מיליון יהודים יגורו בארץ, יתקיים התנאי הראשון ונתחייב בחלה ותרומות ומעשרות מהתורה." כיום, בשנת 2023, ישנם כחמישה עשר מיליון יהודים בארצות השונות, מתוכם 6.93 מיליון בישראל ו-8.3 מיליון מחוץ לישראל (כ-6 מיליון בארצות הברית וכ-2.3 מיליון בכל שאר המדינות). לטענת דעה זו, כאשר יגורו בארץ מעל לשבעה וחצי מיליון יהודים, יתקיים "רוב יושביה עליה" ועם ישראל יתחייב בחלה מדאורייתא (מהתורה) ובתרומות ומעשרות מדאורייתא.
עם זאת, על פי הרב מלמד יש להוסיף למספר היהודים בעולם עוד שלוש קבוצות אוכלוסייה שיש להתייחס אליהם כאל יהודים:
צאצאי יהודים שהוריהם התבוללו לפני דורות ספורים וניתן באמצעות מחקרים למצוא אותם.
צאצאי היהודים שהתבוללו בגויים במהלך הגלות בעקבות ייסורים ופגיעות בעם היהודי, אך לפי ההלכה, מאחר שהם צאצאים לאמהות יהודיות הם יהודים. וכהוכחה לדבריו מביא הרב מלמד מדברי רבי יהושע ורבי יהודה במסכת עדויות (פרק ח', משנה ז') לפיהם כשיבוא אליהו הנביא, ידאג להשיב לישראל את כל אלה ש"התרחקו בזרוע". כלומר, שהורחקו מישראל בכוח. לפי הערכת הרב מלמד, ייתכן שקבוצה זו מונה מאה מיליון יהודים ואולי כמה מאות מיליונים.
צאצאי עשרת השבטים שחלקם חזרו והצטרפו לישראל במהלך הדורות, אבל חלק גדול מהם נותרו בארצות הגלות וודאי שיש מהם כאלה הנחשבים יהודים על פי ההלכה.
יש הסבורים שמבחינה הלכתית ניתן לומר בימינו ש"רוב יושביה עליה". הרב אליעזר וולדנברג טען בעקבות רבינו גרשום, שצריך ייצוג של ששים ריבוא מישראל כדי שיחשב רוב יושביה עליה. גם הרב דב ליאור הלך בעקבותיו. הרב בנימין קוסובסקי טוען במאמר בכתב העת תחומין שגם לשיטות הסבורות שצריך רוב ממשי, בימינו יש כבר רוב. דבריו מסתמכים על כך כמה טענות:
בימינו כל יהודי שרוצה לעלות לארץ יכול לעשות זאת, ולכן אם לא עולה הרי שהוציא עצמו מן הכלל ואין הוא נחשב בספירה.
הספירה הידועה שעליה מסתמכות כל ההערכות לא מתייחסת לכך שרבים מהיהודים הנספרים אינם יהודים על פי ההלכה. בנוסף, כל הידיעה על קיומם בנויה על ספקלוציות והערכות, בלא ידיעה ודאית כלל.
יהודי שבמשך כמה דורות לא רואה כל זיקה ליהדותו או לעם היהודי או למדינת ישראל, וייתכן אף שאינו יודע כלל שהוא יהודי, יש לומר עליו את הכלל "משפחה שנטמעה נטמעה".
היסוד של הצורך ברוב יושביה עליה, הוא שהמסה המרכזית של עם ישראל נמצאת בארץ ישראל. וזה בוודאי אפשר לומר, שהרי ברור היום ש"כלל ישראל" כל הציבוריות של עם ישראל, היא בארץ ישראל.
על פי זה הוא מסיק שבימינו רוב יושביה עליה ועל כן חיוב בתרומות ומעשרות וחלה הוא מן התורה.
יושבים כתיקונם

כנאמר, כדי שמצוות השמיטה והיובל יחולו מדאורייתא, יש צורך שעם ישראל "ישבו בארץ כתיקונם". משמעות הדבר שכל אדם מישראל יקבל את שטחו בנחלת שבטו. ועל פי הרמב"ם דבר זה יקרה על פי רוח הקודש. וגם גרים שהצטרפו לישראל יקבלו גם הם נחלה בארץ עם השבטים אליהם יתחברו.
רוב האחרונים טוענים שדבר זה אינו ישים, מאחר שיש צורך שכל אדם מישראל יעבור לגור באזור שבטו.
הערות שוליים

↑  מספר היהודים בעולם - ערב ראש השנה תשפ"ב, באתר הסוכנות היהודית, ‏אוגוסט 2021
↑  רוב יושביה עליה, הרב אליעזר מלמד בפניני הלכה
↑  רגמ"ה ערכין לב ע"ב; ציץ אליעזר ח"י, סימן א אות ח.
↑  תשובה לרב יעקב יקיר, אתר ישיבת בית אורות.
↑  הרב בנימין קוסובסקי, "חיוב בתרומות ומעשרות מן התורה בזמן הזה", תחומין מג (תשפ"ג).
↑  ערכין לב, ב
↑  רמב"ם, הלכות מלכים יב, ג
נחלות שבטי ישראל. מפה אינטראקטיבית
קצין חיל ראשי

קצין חיל ראשי הוא קצין בכיר (בצה"ל בדרגת תת-אלוף) הניצב בראש חיל צבאי, ומהווה את מוקד הידע והסמכות המקצועית העליונה בתחומו. קצין החיל הראשי מהווה יועץ לרמטכ"ל ולמטהו בתחומו, מגדיר את תורת הלחימה החילית ומפקח על הטמעתה וביצועה, אחראי על בניין הכוח בהיבטי הכשרה וטיפוח כוח אדם, הצטיידות באמצעי לחימה ומרכז מחקר ופיתוח בתחומי המקצוע.
בדרך כלל מפרסם קצין חיל ראשי הנחיות, הוראות עבודה ופקודות המחייבות את כל חיילי החיל והעוסקים במקצוע המונחים מקצועית על ידו, גם אם אינם שייכים אורגנית לחיל (כך למשל קצין קשר גדודי השייך לחטיבת חי"ר מונחה מקצועית בתחום הקשר על ידי הוראות קצין קשר ראשי).
תחילה היו קציני חיל ראשיים בדרגת אלוף-משנה.  בדצמבר 1970 הוחלט שבכמה מחילות צה״ל התקן של קצין חיל ראשי, יעלה לדרגת תת־אלוף. בתוקף שינוי זה הועלו לדרגת תת־אלוף שבעה קציני חילות: קצין חימוש ראשי, ראש הג״א, קצין תותחנים ראשי, קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי, קצין אספקה ראשי, קצין רפואה ראשי, קצין הנדסה ראשי, קצין חינוך ראשי, בנוסף עלה תקן מפקד היחידה לסיוע וקשרי חוץ לדרגת תת־אלוף.
לקריאה נוספת

המילון למונחי צה"ל, אג"ם/תוה"ד 2003
הערות שוליים

↑  קציני חיל ראשיים לדרגת תת־אלוף, דבר, 24 בדצמבר 1970
↑  שונה תקן קצין חיל ראשי, על המשמר, 24 בדצמבר 1970
קרייזלר וליאנט VJ

| --- | --- |

Chrysler Valiant VJ, שנת 1973
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Dodge utility (דגם הטנדר)
 יצרן:  Chrysler Australia (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia", שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie")
 שנות ייצור:  1973–1975
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה  איחוד דרום אפריקה דרום אפריקה
 מודל קודם:  קרייזלר וליאנט VH
 מודל אחריו:  קרייזלר וליאנט VK
 חברת אם:  קרייזלר
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,897 מ"מ (דגם סדאן)
 רוחב:  1,885 מ"מ
 משקל:  1,402 ק"ג (דגם סדאן מודל "Hemi 6 Sedan")
 בסיס גלגלים:  2,819 מ"מ (דגם סדאן, דגם סטיישו, דגם טנדר)  2,921 מ"מ (דגם הרדטופ)  2,667 מ"מ (דגם Charger coupe)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,521 סמ"ק המפיק 145 כ"ס ב-4,400 סל"ד  6 צילינדרים, 4,018 סמ"ק המפיק 165 כ"ס ב-4,400 סל"ד  6 צילינדרים, 4,345 סמ"ק המפיק 228 כ"ס ב-4,800 סל"ד  V8 צילינדרים, 5,210 סמ"ק המפיק 230 כ"ס ב-4,400 סל"ד (מנוע "V8 engine" (אנ'))  V8 צילינדרים, 5.6 ליטר  V8 צילינדרים, 5,898 סמ"ק המפיק 255 כ"ס ב-4,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.2:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  175 קמ"ש (מנוע V8 צילינדרים, 5,200 סמ"ק)
קרייזלר וליאנט VJ (באנגלית: Chrysler Valiant VJ) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצר בין אפריל 1973 ועד ספטמבר 1975.
סך הכול יוצרו 90,865 יחידות.
תצורות "קרייזלר וליאנט VJ"

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - הרדטופ
2 דלתות - קופה
5 דלתות - סטיישן
2 דלתות - טנדר (Dodge VG utility)
דגמי "קרייזלר וליאנט VJ"

"Chrysler Valiant sedan"
"Chrysler Valiant Ranger sedan"
"Chrysler Valiant Ranger wagon"
"Chrysler Valiant Regal sedan"
"Chrysler Valiant Regal wagon"
"Chrysler Valiant Regal hardtop"
"Chrysler Valiant Charger coupe"
"Chrysler Valiant Charger XL coupe"
"Chrysler Valiant Charger 770 coupe"
"Chrysler Valiant utility"
"Dodge utility"
תמונות

"קרייזלר וליאנט VJ" -קופה
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Ranger" בתצורת 4 דלתות
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Ranger" בתצורת 4 דלתות
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Ranger XL" בתצורת 4 דלתות
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Regal" שנת 1974 בתצורת 4 דלתות
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Regal Hardtop"
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Regal Hardtop" - מבט לתא הנהג
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Charger", שנת 1974
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Regal Wagon" - סטיישן
"קרייזלר וליאנט VJ" דגם "Regal Wagon" - סטיישן
"קרייזלר וליאנט VJ" - טנדר
"קרייזלר וליאנט VJ" - טנדר
ראו גם

קרייזלר
פלימות' ואליאנט
קרייזלר וליאנט SV1
קרייזלר וליאנט AP5
קרייזלר וליאנט AP6
קרייזלר וליאנט VF
קרייזלר וליאנט VG
קרייזלר וליאנט VH
קרייזלר וליאנט VK
הערות שוליים

↑  "קרייזלר וליאנט VJ"  - מפרט uniquecarsandparts.com.au/valiant_vj_cj_technical_specifications
↑  "קרייזלר וליאנט VJ" - מפרט טכני uniquecarsandparts.com.au/car_info_chrysler_valiant_vj
↑  "קרייזלר וליאנט VJ" - סטיישן tradeuniquecars.com.au/news/1705/1974-chrysler-valiant-vj-tempter
קלטה אוליביה

| --- | --- |

קולאז' של קלטה אוליביה
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  סנטה קרוס (פרובינציה) סנטה קרוס
 חבל ארץ:  פטגוניה
 תאריך ייסוד:  20 בנובמבר 1901
 שטח:  24.4 קמ"ר
 גובה:  14 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  134
  ‑ הנקודה הנמוכה:  0
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  56,298 (2022)
  ‑ צפיפות:  2,766.1 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  46°26′00″S 67°32′00″W﻿ / ﻿46.433333333333°S 67.533333333333°W﻿ / -46.433333333333; -67.533333333333 
 אזור זמן:  UTC -3
 www.caletaolivia.gov.ar
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קלטה אוליביה(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קלטה אוליביה(למפת סנטה קרוס רגילה) ריו גז'גוס פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו דסאדו פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהקלטה אוליביה(למפת סנטה קרוס מוגדלת) ריו גז'גוס פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו דסאדו פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהקלטה אוליביה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קלטה אוליביה (בספרדית: Caleta Olivia) היא עיר בפרובינציית סנטה קרוס בארגנטינה. העיר נמצאת בחוף מפרץ סן חורחה, בחלקה הצפוני של הפרובינציה.
היסטוריה

בתחילת המאה ה-20 ממשלו של הנשיא חוליו ארחנטינו רוקה יזם הקמה של קו טלגרף מבירת ארגנטינה בואנוס איירס אל אזור כף וירחנס בדרום המדינה. ב-1901, במהלך העבודות של הנחת הקו, עגנה במפרץ קטן באזור ספינה שהכינה את התשתיות לקו. אסקיאל גוטרו שהיה מפקד הספינה זיהה באזור פוטנציאל להקמת התיישבות חדשה, אשר הוקמה ב-20 בנובמבר 1901. ההתיישבות נקראה קלטה אוליביה, ככל הנראה על שם המפרץ הקטן (בספרדית: קלטה) ועל שם אשתו של גוטרו, אוליביה.
בעשורים שלאחר מכן קלטה אוליביה נותרה התיישבות קטנה עם עשרות בודדות של מתיישבים. העיירה התחילה להתפתח לאחר הקמת ה-YPF, חברת הנפט הלאומית של ארגנטינה שהוקמה ב-1922 בעקבות גילוי מצבורי הנפט באזור קומודורו ריבדביה. קלטה אוליביה הפכה לאחד הבסיסים האזוריים של ה-YPF, מה שתרם להתפתחות העיירה.
ההתפתחות הואצה בשנות ה-40 של המאה ה-20, בין היתר בשם מציאת מאגר נפט בקרבת קלטה אוליביה ב-1944. בשנים שלאחר מכן אוכלוסיית העיר התייצבה, עד שבשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 העיר קלטה מהגרים רבים מצפון ארגנטינה שבאו לעבוד בתעשיית הנפט. גם הגדילה הזו נעצרה, בעקבות ההפרטה של YPF בשנות ה-90.
בתחילת חודש פברואר ב-2014 הופסקה הזרמת המים לעיר בעקבות חור בצינור ההובלה. העיר נאלצה להתמודד עם חוסר הזרימה במשך כחודש, דבר שגרם הפגנות של התושבים שאילצו את הממשל להביא לעיר משלוחי מים במשאיות.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת בעיקר על תעשיית הנפט, ובמידה פחותה יותר גם על דיג ותיירות. כמו כן בחלק הדרומי של העיר נמצא נמל קטן בשם "קלטה פאולה".
חינוך

בעיר נמצא אחד הקמפוסים של האוניברסיטה הלאומית של דרום פטגוניה, שמרכזה נמצא בבירת הפרובינציה ריו גז'גוס.
תחבורה

העיר נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 3, המקשר בין בואנוס איירס לדרום ארגנטינה.