stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאום השנה החדשה
נאומי ראש המדינה במדינות שונות > במדינות חבר המדינות

ארמניה, מאז 2019, ראש הממשלה נושא נאום ראש השנה לעם בארמנית. לפני כן, מאז עצמאות המדינה, נשיא הרפובליקה היה נושא את הנאום לשנה החדשה.
באזרבייג'ן, נשיא המדינה נוהג לנאום לשנה החדשה מדי שנה, בשפה האזרית.
בבלארוס, הנשיא, אלכסנדר לוקשנקו נושא את הנאום לשנה החדשה כבר 26 שנים. כל שנה הוא מעלה נושא לנאום. לדוגמה, ב-31 בדצמבר 2003, נאומו זכה לכותרת "הזמן הוא ציפור", ובשנת 2016 נושא נאומו היה "הכל עוד לפנינו". בתקופה שבין 1994 ל-2012, הברכות לשנה החדשה התקיימו בשטח מעונו של נשיא הרפובליקה במינסק, ולאחר השלמת בניית ארמון העצמאות, ב-31 בדצמבר 2013, הנאום מצולם בשטח הארמון. ב-31 בדצמבר 2017, במקום ההקדמה הרגילה, הוצגו הציטוטים והרגעים העיקריים עם אלכסנדר לוקשנקו ב-2017.
באוזבקיסטן, בתקופת שלטונו של אסלאם קרימוב בשנים 1989–2016, נשיא המדינה לא נשא נאום לאומה. הכרוז היה מקריא את ברכותיו של נשיא המדינה בערב ראש השנה. לאחר עלייתו של שבקט מירזייאיב לשלטון, החלה המסורת של נאום ראש השנה בטלוויזיה לעם. הנשיא מברך תחילה את האנשים ברוסית, ולאחר מכן, כמה דקות לפני כניסת השנה החדשה, נואם באוזבקית.
נשיא הפדרציה הרוסית עורך את נאום השנה החדשה לעם ברוסיה מדי שנה בליל 31 בדצמבר. ב-1999, הנשיא בוריס ילצין אף השתמש במעמד כדי להודיע לאומה על התפטרותו.
באוקראינה נהוג כי נשיא אוקראינה פונה בנאום טלוויזיוני לשנה החדשה. הנשיא ליאוניד קוצ'מה עשה זאת עשר פעמים. בשנת 2003, נאומו צולם יחד עם נכדו וכלב.
בתגובה לנאום ראש השנה האחרון ויקטור ינוקוביץ', ב-31 בדצמבר 2013, פרסם לראשונה את הנאום שלו.
נאומי ראש המדינה במדינות שונות > במדינות מערב אירופה

באוסטריה, ביום ראש השנה, הנשיא פונה לעם, כאשר נאום הקנצלר משודר בחג הלאומי ב-26 באוקטובר.
בשנת 1923, מנכ"ל BBC ג'ון רייט הזמין את המלך ג'ורג' החמישי לנאום בחג המולד בנאום לאומה, אך הרעיון נדחה על ידי המלך. אף על פי כן, ריית' התעקש על הרעיון שלו, ובשנת 1932 הקליט ג'ורג' החמישי ממעונו בסדרינגהאם הודעת רדיו לאזרחים הבריטיים. טקסט הנאום נכתב על ידי רודיארד קיפלינג. מאז, מלכים ומלכות הממלכה המאוחדת ביצעו את נאום ברכות חג המולד מדי שנה, למעט 1936 ו-1938. (המלך מדצמבר 1936 עד פברואר 1952 היה ג'ורג' השישי, שסבל מגמגום מגיל 7). בשנת 1957, נאום חג המולד של המלכה אליזבת השנייה שודר לראשונה בטלוויזיה והיא עשתה זאת מדי שנה עד למותה ב-2022.
בגרמניה, הקנצלר נושא נאום לשנה החדשה מאז 1970. הנשיא הפדרלי, שנחשב רשמית לראש המדינה, נואם לאומה בחג המולד. מ-1949 עד 1969, היה הנוהג הפוך. ב-1952 שודר לראשונה בטלוויזיה נאום השנה החדשה. תקרית מוזרה התרחשה ב-31 בדצמבר 1986, כאשר ערוץ הטלוויזיה Das Erste שידר את הנאום של הלמוט קוהל בשנה שקדמה לה. לטענת הנהלת ערוץ הטלוויזיה, זה קרה בטעות, וב-1 בינואר 1987 שודר הנאום הנכון של הקנצלר.
נאומי ראש המדינה במדינות שונות > מדינות אסיה

ב-1 בינואר 2013, חדשות BBC דיווחו כי מנהיג הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה נשא נאום טלוויזיה לשנה החדשה לאזרחים בפעם הראשונה מזה 19 שנים.
בישראל נישא נאום לראש השנה האזרחית בידי ראש ממשלת ישראל, בעיקר כפנייה לציבור הדובר רוסית במדינה במסגרת חגיגות הנובי גוד. בראש השנה לעיתים משודר נאום בערב החג או ריאיון חגיגי.
ראו גם

תחילת שנה חדשה
הערות שוליים

↑  "Новогодние обращения Президента Беларуси". UDF.BY. אורכב מ-המקור ב-2018-01-01. נבדק ב-2022-01-01.
↑  Васильева, Мария. (2015-01-01). "От Кравчука до Порошенко. Поздравления украинских президентов". Интернет-издание «Гордон».
↑  Герасимюк, Елизавета. (2014-12-31). "История новогодних обращений президентов Украины". Телеканал новостей «24».
↑  North Korea’s Kim Jong-un makes rare new year speech.
סאלי סאר

סאלי סאר (בצרפתית: Sally Sarr; נולד ב-6 במאי 1986) הוא כדורגלן עבר מאוריטני ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

סאר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לה הבר, אך מעולם לא זכה לשחק עבור הקבוצה הבוגרת.
בשנת 2007 הצטרף לתרסיוולוס היוונית בה שיחק עונה אחת.
בשנת 2009 חתם בויל הליגת השווייצרית השנייה בה שיחק שנתיים.
בקיץ 2011 הצטרף ללוצרן מליגת העל השווייצרית. ב-20 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד גראסהופרס ציריך. בשתי עונותיו הראשונות במועדון הפך לשחקן הרכב בקבוצה, אך בשלוש העונות שלאחר מכן מעמדו התערער.
בקיץ 2017 חזר לליגה השנייה בשווייץ וחתם בסרבט ז'נבה.
קריירה בינלאומית

סאר נולד בצרפת ובשנת 2016 החליט לייצג את נבחרת מאוריטניה. ב-2 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד דרום אפריקה.
משפט פריז

משפט פריז, המכונה במקורות היהודים גם "ויכוח פריז" או "ויכוח רבינו יחיאל מפאריש", היה דיון משפטי שהתקיים בארמון לואי התשיעי מלך צרפת ב־12 ביוני 1240. הוא עסק בהאשמה של היהודים על הכתוב בתלמוד ובסופו, חבר השופטים הנוצרי מצא את התלמוד אשם בדין וגזר על שריפת התלמוד.
אירועים מקדימים

בשנת 1215 התכנסה הכנסייה לוועידה מכרעת בשאלת היהודים והמוסלמים – ועידת לטראנו הרביעית. בהחלטות נקבע שיש לאסור על יהודים לעסוק בתפקידים ציבוריים וכן שיהודים ומוסלמים ילבשו בגד מיוחד שיזהה אותם ויבדילם מן הנוצרים. עקב כך חויבו היהודים לשאת על בגדיהם טלאי בצבעי אדום ולבן. בהתאם להחלטות ועידת הכנסייה, החליט האפיפיור לפעול ביד קשה כנגד המוסלמים והיהודים וגם כנגד הנוצרים שסטו מהדוגמה הקתולית, המינים.
באותה תקופה העבירו יהודים מומרים לעיונם של מלומדים נוצריים כמו פייר המכובד (אנ') קטעים מהתלמוד ומהברייתא, הצביעו לפניהם על מספר רב של אגדתות המכילות הגשמת אלוהים ועל דינים שבהם יחס שלילי ביותר למי שאינם יהודים. גם דברי האגדה שבהם מוטחים דברים קשים בישו ובנוצרים זכו לתשומת לב. בה בעת, התחזקו שני מסדרים נוצריים חשובים, של הפרנציסקנים ושל הדומיניקנים, שהרבו לעסוק בפעולות של הטפה וכפייה דתית והיו בעלי מאפיינים של שנאת היהדות.
בוועידה הוחלט להעמיד את היהודים לדין על הכתוב בתלמוד. הנוצרים לא יכלו לשפוט את היהודים על הכתוב בתנ"ך, הואיל והתנ"ך הוא גם חלק מכתבי הקודש הנוצריים.
המשפט

בשנת 1236 שלח הנזיר הפרנציסקני ניקולס דונין, שהיה יהודי מומר ותלמידו של רבי יחיאל מפריז, איגרת לאפיפיור גרגוריוס התשיעי, ובה האשמות רבות כנגד התלמוד. רק שלוש שנים אחר כך התקבלה התשובה. האפיפיור קבע כי כל ספרי היהודים יוחרמו מבתי המדרש ויועברו לעיון המסדרים. לשם ביצוע הוראותיו הוא הפנה את ניקולס דונין לבישוף של פריז ולמלכי אירופה. על התלמוד כתב האפיפיור באיגרתו:
כלולים בספר זה עניינים כה מוטעים וכה מגונים, עד כי מעלה הדבר בושה בלב האומרים זאת ואימה בלב השומעים זאת, וזו אמורה להיות הסיבה העיקרית הגורמת ליהודים להחזיק בעקשנות בבגידתם.
רק מלך צרפת, לואי התשיעי, הסכים לשתף פעולה עם דרישותיו של האפיפיור. המשפט התנהל בפריז בחודש יוני שנת 1240, לעיני מלך צרפת. בראש חבר השופטים ישבה המלכה בלאנש מקסטיליה ולצידה אנשי כמורה בכירים כמו ההגמונים מפריז ומסנס (Sens), האינקוויזיטור מקלן, נשיא האוניברסיטה וניקולס דונין.
את היהדות ייצגו ארבעה נציגים של יהודי צרפת ובראשם רבי יחיאל מפריז ועימו רבי משה מקוצי, מחבר ספר מצוות גדול, רבי יהודה ב"ר דוד ממילון ורבי שמואל ב"ר שלמה משאטא-טיער (Château-Thierry). ייתכן שאת כתב ההגנה חיבר רבי יוסף בן נתן אופיציאל (Official) בעל ספר יוסף המקנא.
המשפט > טענות התביעה

על מנת לספק מקור לטענותיו כי התלמוד כולל דברי כפירה, מצווה על איבה כלפי הנוצרים ומתיר ליהודי לרמות את הגוי, לגזול ממנו ואף להורגו, ציטט ניקולס דונין מן התלמוד מספר קטעים. בין שאר ציטוטיו, השתמש דונין באמרה "טוב שבגוים הרוג", ובאמרה "אסור ליתן לגוי מתנת חנם משום 'לא תחנם', ואסור ליהודי לומר כמה נאה גוי זה". הוא ציין שבעיני התלמוד, גויים חשודים על רביעה של חיות או של זכרים, על עריות ועל שפיכות דמים.
המשפט > תשובות ההגנה

תשובתם של הרבנים לגבי יחסו השלילי של התלמוד אל הגוי הייתה שאין למתוח קו משווה בין הגויים שאליהם מתייחס התלמוד לבין הנוצרים, ועובדה היא שאכן יהודים סוחרים עם נוצרים גם ביום חגם של האחרונים, מתייחדים איתם, מלמדים אותם תורה, ועוד. כן השיבו הרבנים תשובות פרטניות לגבי דברי האגדה שהטיח בהם ניקולס. הרבנים הבליטו את עתיקותו של התלמוד, את היותו פירוש למקרא ולא תחליף לו, וציינו שהיהודים לומדים את התלמוד במשך מאות שנים, ועד כה בכירי הכנסייה הנוצרית לא מצאו בכך כל פסול, כך שההתקפה כנגד התלמוד אינה אלא יוזמת המומר ניקולס ואינה מבוססת בנצרות. רבי יחיאל התייחס ליכולתו של הנוצרי להיגאל, על פי הדת היהודית. הוא טען שעל ידי קיומן של שבע מצוות בני נח יכול כל גוי, לרבות הנוצרי, להיגאל. לתפישה זו ישנם אכן מקורות מבוססים במחשבה היהודית.
לגבי הדברים בגנותו של ישו, השיבו הרבנים כי המדובר הוא באדם אחר ששמו ישו: ”כי לא הייתה כזאת מעולם שנולדו שני אנשים בעיר אחת ושם אחד להם ומתו במיתה אחת? הלא רבים כאלה בארץ!”, וביססו את תשובתם על כך שישו מוזכר בתלמוד כתלמידו של יהושע בן פרחיה, שחי כמה דורות לפני תקופת ישו על פי הכרונולוגיה הנוצרית.
הערכת תשובות הרבנים

בגלל אופיו של המשפט וזהותם של השופטים, הרבנים המשיבים היו מוגבלים בחופש הביטוי, ונזקקו לעיתים לפרשנות חופשית ויצירתית על מנת להדוף את הטענות שהוטחו בהם. ההבחנה בין גויים שבתלמוד לבין נוצרים שבה הסבירו הרבנים את אי הרלוונטיות של הדינים שציטט דונין אפשר שהייתה טקטית לצורך המשפט בלבד. הספרות ההלכתית לא מבדילה ברובה בין עובדי עבודה זרה לבין הנוצרים הקתולים. אומנם יש מקורות שהשתמשו בהבחנה זו באופן חלקי, אך הרבנים המתווכחים עשו בה שימוש גורף. עם זאת, יש חוקרים שטענו שהצורך להצטדק במשפט גרם להפנמה כנה של השקפות סובלניות, דבר שהחוקרים מנסים לאפיין בו במיוחד את רבי מנחם המאירי, חמישים שנה אחר כך. כפי שמעיר יעקב כ"ץ:
נתגלה לנו כאן זימונו של מפנה היסטורי כפול. שהרי המשפט בפריז מהווה בתולדות הכנסייה מעבר מסובלנות יחסית כלפי הדת היהודית לנוהג של התאנות, חשדנות וביקורת כלפי מנהגי היהדות ועיקריה. אותו מאורע גופו דחף את היהודים, אולי שלא בטובתם, לצעוד צעד קדימה לקראת ההשקפה של סובלנות דתית.
ההכרעה

בסיום המשפט מצא חבר השופטים את התלמוד אשם בדין, ודן אותו לשריפה. ניסיונותיהם של היהודים למנוע את ביצוע גזר הדין נכשלו וכל כתבי היד של התלמוד הוחרמו. בשנת 1244 שרפו הצרפתים בפריז במשך כשתי יממות את כל כתבי היד של התלמוד. על פי דברי מהר"ם מרוטנבורג, נשרפו באותו מאורע 24 קרונות עמוסים בספרי תלמוד.
ההשלכה של המשפט הייתה ברורה וחדה. הנוצרים עשו דבר שנמנעו ממנו במשך כל הדורות עד אז – והתערבו בתפיסה ובאמונה היהודית עצמה, בלי להשלים איתה מתוך ראיית היהודים כעדים לאמיתות הנצרות באומללותם הנוכחית או בהתנצרותם לעתיד לבוא.
המשפט ושרפת התלמוד שבעקבותיו היו צעד משמעותי בהיסטוריית רדיפת היהודים במערב אירופה במאות האחרונות של ימי הביניים, והביאו לתסיסה אנטישמית קשה.
ראו גם

הפולמוס היהודי-נוצרי
עליית בעלי התוספות
נצחון ישן
ויכוח ברצלונה
ויכוח טורטוסה
לקריאה נוספת

אורה לימור, בין יהודים לנוצרים, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, כרך 5.
הערות שוליים

↑  יש מקורות המצביעים על ה-12 לחודש יוני כיום בו אירע הוויכוח וישנם מקורות המצביעים על ה-25–27 לחודש יוני כימים בהם אירע הוויכוח
↑  מכילתא דר' ישמעאל, שמות יד, ז. במסכת סופרים נוספו המילים "בשעת מלחמה".
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף כ', עמוד א' ותלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף י"ד, עמוד א' .
↑  זהו התאריך המקובל. חוקרים מסוימים גרסו שהדבר אירע בשנת 1242.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537155305171  LCCN: sh94003450
סויוז MS-22

סויוז MS-22 (ברוסית: Союз МС-21) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-21 בספטמבר 2022. היא קיבלה שם "ק.א. ציאולקובסקי" על שם קונסטנטין ציאולקובסקי. מטרת הטיסה הייתה עגינה בתחנת החלל הבין-לאומית והצטרפות צוות החללית למשלחת מס' 67, משלחת מס' 68 ו-משלחת מס' 69.
צוות

רוסיה סרגיי פרוקופייב - מפקד
רוסיה דמיטרי פטלין - מהנדס טיסה
ארצות הברית פרנסיסקו רוביו - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה אולג קונוננקו- מפקד
רוסיה ניקולאי צ'וב - מהנדס טיסה
רוסיה לורל אוהרה - מהנדס טיסה
בתחילת שנת 2022 גובש צוות שכולל אנשי "רוסקוסמוס" בלבד. ביוני 2022 נחתם חוזה עם נאס"א על טיסות נציגי הארגון בחלליות "סויוז" ונציגי רוסקוסמוס בחלליות דרגון 2. בהתאם לכך שונה הרכב הצוות.
תיאור המשימה

חללית "סויוז MS-22" שוגרה ב-21 בספטמבר 2022 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כ-3 שעות. תהליך עגינה בוצע באופן אוטומטי.
באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 67 בפיקוד אולג ארטמייב. לאחר סיום פעילות המשלחת צוות היה חלק של משלחת מס' 68 וסרגיי פרוקופייב היה מפקד המשלחת.
חללית "סויוז MS-22" נותרה מחוברת לתחנת החלל ופעלה כחללית חירום.
ב-15 בדצמבר התרחשה תקלה בחלק החיצוני של מערכת הקירור של החללית וחלק מנוזל קירור דלף החוצה. כתוצאה מכך טמפרטורה בתוך תחנת החלל עלתה ל-30 מעלות. ב-18 בדצמבר צוות החללית הצליח לייצב את המצב. בעזרת צילומים שבוצעו התגלה חור בחלק החיצוני של מערכת הקירור. ככל הנראה זו הייתה תוצאה של פגיעת מיקרו-מטאוריט. בינואר 2023 הוחלט שחללית תחזור לכדור הארץ ללא צוות ושהות הצוות בתחנת החלל תוארך.
ב-24 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז MS-23 שהייתה ללא צוות.
ב-28 במרץ חללית "סויוז MS-22" התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ ללא צוות. הנחיתה עברה ללא בעיות.
סאלי פדרסון

סאלי פדרסון (באנגלית: Sally Pederson; נולדה ב-13 בינואר 1951) היא פוליטיקאית ועורכת אמריקאית, שכיהנה כסגנית מושל איווה בין השנים 1999–2007. פדרסון היא חברת המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה

פדרסון נולדה בעיר וינטון, מושב המחוז של מחוז בנטון שבאיווה. הוריה היו וינבה וג'רלד פדרסון. בשנת 1973 סיימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת המדינה של איווה, שם הייתה חברה באחווה "קפא קפא גמא". בטרם נבחרה לתפקיד סגן המושל בשנת 1998, כיהנה פדרסון כמנהלת בכירה בארגון "תאגיד מרדית'" שבדה מוין. היא עבדה גם כעורכת בכתב-העת "Better Homes and Gardens".
בבחירות 1998 באיווה, התמודדה פדרסון לסגנית המושל, כעמיתתו למירוץ של טום וילסאק. הצמד וילסאק-פדרסון גרף 500,231 קולות, שהם 52.3% מקולות הבוחרים. על אף שג'ים רוס לייטפוט, מועמד המפלגה הרפובליקנית, היה בעל הסיכויים הרבים יותר להחליף את טרי ברנסטאד בתפקיד המושל, וילסאק האנדרדוג גבר על לייטפוט ונהיה למושל הדמוקרטי הראשון של איווה מזה 30 שנה. פדרסון הושבעה לתפקידה ב-15 בינואר 1999, סגנית המושל ה-44 למניין. במהלך כהונתה כסגנית המושל פעלה פדרסון למען אנשים עם נכות והובילה את יוזמת הממשל של המושל וילסאק למען טיפולי בריאות ושירותי אנוש.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004, טרם היבחרו של ג'ון אדוארדס למועמד הדמוקרטי אל תפקיד סגן נשיא ארצות הברית, שוער רבות בעיתונות האמריקאית כי וילסאק עשוי להיות עמיתו למירוץ של המועמד הדמוקרטי לנשיאות ג'ון קרי. מאוחר יותר דווח כי לו קרי ינצח את הנשיא המכהן ג'ורג' ווקר בוש, לווילסאק יוצע תפקיד בקבינט של ארצות הברית. אילו היה זה קורה, הייתה פדרסון הופכת להיות האישה הראשונה כמושלת איווה.
הערות שוליים

↑  SALLY J. PEDERSON, באתר Iowa Publications Online (באנגלית)
↑  Sally Pederson, באתר Archives of Women's Political Communication (באנגלית)
נציב (עיר מקראית)

נחלות שבטי ישראל
נְצִיב הייתה עיר מקראית בשפלת יהודה, בסמוך לקעילה, הנזכרת בספר יהושע: ”לִבְנָה וָעֶתֶר וְעָשָׁן וְיִפְתָּח וְאַשְׁנָה וּנְצִיב וּקְעִילָה וְאַכְזִיב וּמָרֵאשָׁה”.
בתחילת המאה ה-4 לספירה ציין אוסביוס באונומסטיקון כי העיר הייתה נושבת בימיו, ושכנה במיל התשיעי בדרך שבין בית גוברין לחברון (הירונימוס תיקן כי מדובר בשבעה מיל).
האתר זוהה על ידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ועוד קודם לכן על ידי החוקר יהוסף שוורץ, עם החורבה הנקראת עד ימינו בשם ח'רבת בית נציב, במערב הרי יהודה, כשלושה ק"מ דרומית-מזרחית לתל קילא, המזוהה עם קעילה, וכק"מ אחד צפונית לתרקומיא.
"ח'רבת בית נציב" מפוצלת לחורבה מערבית ולחורבה מזרחית, כאשר בחורבה המערבית שרידים מהתקופה הרומית והביזנטית, ובחורבה המזרחית שרידים מתקופות קדומות יותר (החל מתקופת הברזל), המחזקים את זיהויה עם העיר המקראית.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים מ"ב–מ"ד.
↑  תבואות הארץ, פרק ג, ב.
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ה', עמ' 913-914.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סויוז T-11

סויוז T-11 (ברוסית: Союз Т-11) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-3 באפריל 1984 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 7.
צוות > צוות המראה

יורי מלישב - מפקד
גנאדי סטרקאלוב - מהנדס טיסה
הודו ראקש שרמה - קוסמונאטו חוקר
צוות > צוות נחיתה

לאוניד קיזים - מפקד
ולדימיר סולוביוב - מהנדס טיסה
אולג אטקוב - קוסמונאטו חוקר
צוות > צוות גיבוי

אנטולי ברזובוי - מפקד
גאורגי גרצ'קו - מהנדס טיסה
הודו רביש מלחוטרה- קוסמונאטו חוקר
תיאור המשימה

"סויוז T-11" שוגרה ב-3 באפריל 1984 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U.
החללית ביצע עגינה בתחנת החלל סליוט 7, שהייתה מאוישת על ידי צוות משלחת מס' 3 ראקש שרמה התרכז בצילומי הודו מהחלל ובמחקרים בתחום יוגה בחלל. ב-11 באפריל צוות המראה של החללית חזר לכדור הארץ בחללית סויוז 10.
חללית "סויוז T-11" נותרה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
החללית סויוז T-11 חזרה לכדור הארץ ב-2 באוקטובר 1984, כאשר על סיפונה נכח צוות הקוסמונאוטים, שהגיע לחלל בסויוז T-10.
סאלי קוסגיי

סאלי קוסגיי (באנגלית: Sally Kosgei; נולדה בשנת 1949) היא פוליטיקאית קנייתית.
ביוגרפיה

קוסגיי למדה בבית הספר לבנות אליאנס (אנ').
לאחר מכן עברה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, בה קיבלה תואר שני בשנת 1975 ותואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1980.
בשנת 2007 התמודדה בבחירות לפרלמנט קניה מטעם התנועה הדמוקרטית הכתומה (אנ') ונבחרה כנציגת מחוז הבחירה "אלדיי".
לאחר הקמת הקואליציה בשנת 2008, מונתה קוסגיי לשרה להשכלה גבוהה.
באפריל 2010 הפכה לשרת החקלאות, במקום השר ויליאם רוטו. היא מילאה תפקיד זה עד שעזבה את הפרלמנט בשנת 2013.
בשנת 2017 הייתה מעורבת בפרשת מסמכי פרדייז.
הערות שוליים

↑  Explore The Politicians in the Paradise Papers, ICIJ (באנגלית)
נמטבאניה

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת פאפה
 שטח:  12.19 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  114 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°12′59″N 17°38′40″E﻿ / ﻿47.216461111111°N 17.644388888889°E﻿ / 47.216461111111; 17.644388888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://nemetbanya.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נמטבאניה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נמטבאניה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נמטבאניה (בהונגרית: Németbánya) הוא כפר זעיר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנמטבאניה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 120 ובשנת 2020 רק 114 תושבים.
בזמן הכיבוש הטורקי ננטש הכפר ואוכלס מחדש על ידי מתיישבים גרמניים.
יהודי נמטבאניה

בנמטבאניה חיו שמונה יהודים בשנת 1880. יהודים מהכפר נרצחו בשואה.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  תיעוד יהודי הכפר שנרצחו בשואה
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת פאפה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פאפה • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • פרקשגייפי • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמשסאלוק • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 239710901   WorldCat (עם VIAF): 239710901
נלסון (ניו זילנד)

| --- | --- |
דגל נלסוןדגל נלסון

 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 ראש העיר:  רייצ'ל ריס
 תאריך ייסוד:  1841
 על שם:  הוריישו נלסון 
 שטח:  445 קמ"ר
 גובה:  0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  51,100 (30 ביוני 2020)
  ‑ במטרופולין:  61,600
  ‑ צפיפות:  110 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  41°16′15″S 173°17′2″E﻿ / ﻿41.27083°S 173.28389°E﻿ / -41.27083; 173.28389
 אזור זמן:  UTC +12
 www.nelsoncitycouncil.co.nz
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןנלסון(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןנלסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נלסון (באנגלית: Nelson) היא עיר בניו זילנד, על חוף מפרץ טסמן המזרחי ומהווה את המרכז הכלכלי והתרבותי של אזור נלסון.
נלסון הוכרזה כעיר בשנת 1858. היא העיר העתיקה ביותר באי הדרומי של ניו זילנד והעיר התשיעית בכמות האוכלוסייה בניו זילנד והמרכז הגאוגרפי של ניו זילנד.
שם

העיר נקראת לכבודו של האדמירל הוריישו נלסון, שניצח את שני ציי צרפת וספרד בקרב טרפלגר בשנת 1805. כבישים רבים ושטחים ציבוריים ברחבי העיר קרויים על שם אנשים וספינות הקשורות לקרב.
היסטוריה

ההתיישבות האירופית בניו זילנד הייתה ביוזמת חברת ניו זילנד, שתכננה להקים התיישבות שתכלול אלף מגרשים בחלקה של 810 קמ"ר שתרכוש באי הדרומי של ניו זילנד. לאחר שהחברה מכרה כשליש מהחלקות המתוכננות למתיישבים, יצאה משלחת של שלש ספינות עם הרוכשים לניו זילנד. בבואם התברר שלא יוכלו לרכוש חלקה בגודל שרכשו ובמקום זאת רכשו מידי המאורים תמורת 800 ליש"ט חלקה בגודל של כ-240 קמ"ר בצפון האי הדרומי. בעת הרכישה, לא הוגדרו גבולות השטח במדויק, דבר שהביא סכסוכים רבים לאחר מכן. שלוש הספינות הראשונות הגיעו למקום בנובמבר 1841 וכשלושה חודשים לאחר מכן הגיעו ארבע ספינות מהגרים כשבנלסון כבר היו רחובות, מספר בתי עץ, אוהלים וצריפים. תוך 18 חודשים הגיעו למקום 18 ספינות שהביאו 1052 גברים, 872 נשים ו-1384 ילדים. רק מעטים מהמתיישבים היו בעלי אמצעים מספיקים להקמת חווה. בעקבות זאת, עד שנת 1846 כרבע מהמתיישבים עזבו את נלסון.
בשנת 1929 נפגעה העיר ברעש אדמה.
גאוגרפיה

נלסון גובלת במפרץ טסמן וביתר הכיוונים מוקפת בהרים. נלסון משמשת כשער מעבר לפארק הלאומי אבל טסמן, הפארק הלאומי קהורנג'י וכן האגמים של הפארק הלאומי נלסון לייקס.
דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| פריסת אוכלוסיית נלסון וטסמן |
| --- | --- | --- | --- |
  מתחת 1 נפש לקמ"ר  מעל 1 נפש לקמ"ר  מעל 5 נפש לקמ"ר  מעל 10 נפש לקמ"ר  מעל 50 נפש לקמ"ר  מעל 100 נפש לקמ"ר  מעל 250 נפש לקמ"ר  מעל 500 נפש לקמ"ר  מעל 750 נפש לקמ"ר  מעל 1000 נפש לקמ"ר  מעל 2000 נפש לקמ"ר:
הערות שוליים

↑  רעש בניו זילנד, דבר, 18 ביוני 1929
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557264005171  GND: 4251410-1  LCCN: n50077424  MusicBrainz: c6725380-3835-4f29-b795-3519258a00d4  NKC: xx0043283  VIAF: 153579749   WorldCat (עם VIAF): 153579749 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סויוז MS-24

סויוז MS-24 (ברוסית: Союз МС-24) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-15 בספטמבר 2023. מטרת הטיסה היא להביא לתחנת החלל צוות שישתלב במשלחת מס' 69 לתחנת החלל הבין-לאומית.
צוות > המראה

רוסיה אולג קונוננקו - מפקד
רוסיה ניקולאי צ'וב - מהנדס טיסה
ארצות הברית לורל אוהרה - מהנדסת טיסה
צוות > נחיתה

רוסיה אולג נוביצקי - מפקד
בלארוס מרינה וסילבסקאיה - משתתפת טיסה
ארצות הברית לורל אוהרה - מהנדסת טיסה
צוות > גיבוי

רוסיה אלכסיי אובצ'ינין - מפקד
ארצות הברית טרייסי קולדוול דייסון - מהנדסת טיסה