stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמק האלבה בדרזדן
היסטוריה

אזור העיר דרזדן היה מיושב כבר באמצע האלף ה-2 לפנה"ס, ויישובים הוקמו מעל מפלס ההצפה של נהר האלבה. התושבים עסקו בדיג, בגידול גפנים ובחוואות. מקורה של דרזדן עצמה ביישוב סלאבי על הגדה הצפונית של הנהר, שכונה "דרזדזאני" (Drezdzany), היינו, "תושבי החורש שבמישור". העיר העתיקה שעל הגדה הדרומית נוסדה כיישוב גרמאני, ונזכרה לראשונה במאה ה-13. העיר נבנתה מחדש ובוצרה לאחר שרפה ב-1491, והייתה למקום הראשון בגרמניה שקיבל את הרפורמציה הפרוטסטנטית ב-1539. החל ב-1547 הייתה העיר לבירתם של הנסיכים הבוחרים של סקסוניה, וידעה תקופת פריחה במאה ה-16.
לאחר שרפה נוספת בסוף המאה ה-17 נבנתה העיר העתיקה ("Altstadt") בסגנון הבארוק והרוקוקו, "העיר החדשה" (Neustadt) נבנתה מחדש ו"פרידריכשטאט" (Friedrichstadt) נוסדה צפונית-מערבית לעיר העתיקה. השם "העיר החדשה" יוחד לבסוף לכל הגדה הצפונית של האלבה, בעוד שהכינוי "העיר הישנה" תיאר את חלקה שמדרום לנהר. במחצית השנייה של המאה ה-18, לאחר מלחמת שבע השנים, נהרסו ביצורי העיר, והחל מסוף המאה עלתה חשיבותו של הנהר כעורק ספנות. על שתי גדותיו נסללו "נתיבי גרירה" לאוניות (Leinpfad), ואלה קיימים עד היום. חיבור העיר במסילת רכבת לברלין וללייפציג במאה ה-19, הביא לפריחה כלכלית בדרזדן ובסביבותיה, והדבר הביא לשיפור נתיב השיט בנהר. למעט האי פילינץ, פונו האיים הקטנים בנהר וגדות החול הרדודות הועמקו. לאורך הנהר נבנו סכרים, ויובליו הישנים נותקו ממנו על מנת לשפר עוד את איכות השייט. עם זאת, יובלים ישנים אלה ממשיכים ומהווים חלק מהמערכת האקולוגית של הנהר גם כיום. השדות החקלאיים הפכו עם הזמן לשדות מרעה ולגנים, והשטח הבנוי התפתח אל הפרוורים בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. ערכו של הנוף הוכר באופן רשמי בשנות ה-30 של המאה ה-20 וזכה להגנה בחוק בשנת 1941. מרכזה של דרזדן חרב בהפצצה קשה מן האוויר באמצע חודש פברואר 1945, אך שוקם על ידי הרשויות של גרמניה המזרחית ושל גרמניה המאוחדת לאחריה. לגדות הנהר ולעיר נגרמו נזקים כבדים בשיטפון שפקד את האזור באוגוסט 2002, ושבמהלכו עלה מפלס מי הנהר ב-8.9 מטר. שיטפון נוסף בשנת 2006 הסב נזקים פחות כבדים בשל היערכות הרשויות מבעוד מועד. נזקיהם של שני השיטפונות תוקנו מאז.
האתר

רוחבו של השטח הירוק על שתי גדותיו של הנהר נע בין 50 ל-100 מטר, שטחים אלה נותרו ברובם פנויים ממבנים והוגדרו כשטחי הצפה. שטחים אלה מתרוממים בהדרגה בצורת טרסות והופכים לגבעות, והם נוצלו בעבר לשם נטיעת גפנים. חלק מהם קיים עד היום, אך רובם הפכו במהלך המאה ה-19 לווילות לאוכלוסייה האמידה של הסביבה, לגנים ולפארקים. האי הקטן פילינץ (Pillnitz) במרכזו של הנהר מוגדר כאזור שימור טבעי והוא סגור למבקרים. חלק מהכפרים העתיקים שימרו את אופיים המסורתי כפי שהיה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. המבנים החשובים ביותר מחוץ למרכז העיר הם שלוש הווילות על גבעת לושווייץ (Loschwitz). טירת אלברכטסבורג (Schloss Albrechtsburg) ווילה שטוקהאוזן (Villa Stockhausen) נבנו בסגנון אנגלי אגב אימוץ רעיונות מהרנסאנס האיטלקי, וארמון אקברג (Eckberg) הוקם בסגנון הרומנטי המאוחר.
העמק קיבל את מראהו הנוכחי לאחר המהפכה התעשייתית ושיפור עורק הספנות בנהר. בתקופה זו הוקמו מעל הנהר גשר הפלדה שנודע בשם "הנס הכחול" (Blaues Wunder), גשר לרכבת מונורייל והפוניקולר התלוי "שוובבאן דרזדן" (Schwebebahn Dresden). ספינת קיטור שהוכנסו לשירות החל ב-1879 ורציפי הנוסעים, שנבנו על גדות האלבה בשנת 1900 לערך, נמצאים עדיין בשימוש. באזור אוסטראגהגה (Ostragehege) ממערב לדרזדן, מתעקל הנהר בעיקול חד ומצידו הדרומי נחפרה תעלת הצפה. במקום שכן גן איילים במאה ה-16 ובמאה ה-17, שחלקו הפך למקום אחסון לבעלי חיים ולבית מטבחיים בתחילת המאה ה-20, והיתר היה לפארק. בית המטבחיים מותאם בהווה לשמש כיריד תערוכות.
אולם האתר החשוב ביותר באזור הוא העיר העתיקה של דרזדן, המצטיינת במספר מונומנטים ובהם הצווינגר (Zwinger), הרזידנצשלוס (Residenzschloss), הפראואנקירכה (Frauenkirche), הזמפר-אופרה (Semperoper) והכנסייה הקתולית. ממול העיר העתיקה, על הגדה הצפונית של הנהר, שוכנת "העיר החדשה", ובה הארמון היפני (Japanisches Palais) וגניו. אתרים חשובים נוספים הם ארמון פילינץ ממזרח לעיר, וארמון איביגאו (Übigau) שממזרח לו.
ביטול ההכרזה

ב-11 ביולי 2006 הכלילה ועדת המורשת העולמית את האתר ברשימת האתרים הנמצאים בסיכון, וזאת בשל תוכניות להקמת גשר ואלדשלוסשן ממזרח למרכזה של דרזדן:
"לתוכניות לבניית גשר מעל נהר האלבה יהיו תוצאות מרחיקות לכת על שלמות נופו של האתר, עד כי שוב לא יהיה ראוי להיכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית. בשל כך הוחלט להכליל את האתר ברשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון, אגב כוונה לשקול באופן זהיר את הסרתו מרשימת אתרי המורשת העולמית בשנת 2007, אם התוכניות יצאו לפועל".
אף שהקמת הגשר אושרה במשאל עם בשנת 2005, החליטה מועצת העיר דרזדן ב-20 ביולי 2006 לעצור את המכרז להקמת הגשר. לאחר התדיינות משפטית, אולצה מועצת העיר לאפשר את תחילת העבודות בסוף שנת 2007. בחודש יולי 2008 החליטה ועדת המורשת העולמית כי אם הקמת הגשר לא תופסק והנזק שנגרם לאתר עד כה לא יתוקן, הוא יוסר מרשימת המורשת העולמית בשנת 2009. לאחר שלא תוקנו הליקויים לפי דרישת אונסק"ו הוחלט ב-25 ביוני 2009, בישיבה השנתית של ועדת המורשת העולמית, לבטל את ההכרזה. הייתה זו הפעם השנייה שבה בוטלה הכרזה על אתר כלשהו כאתר מורשת עולמית, לאחר שב-2007 בוטלה ההכרזה על מקלט הראם הלבן שבעומאן.
הערות שוליים

↑  אתר אונסק"ו
↑  World Heritage Committee threatens to remove Dresden Elbe Valley (Germany) from World Heritage List
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4085489-9  VIAF: 240346610   WorldCat (עם VIAF): 240346610 
מראה ממרכז דרזדן לכיוון מזרח
וילה שטוקהאוזן
גשר "הנס הכחול" ממעלה הפניקולר התלוי
גשר ואלדשלוסשן שהקמתו הביאה לביטול ההכרזה על המקום כאתר מורשת עולמית
העיר העתיקה בדרזדן
עונת 2005/2006 בליגת העל בכדורסל

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  11
 מארחת:  פיינל פור: היכל נוקיה, תל אביב
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל ירושלים
 עלייה:  עירוני רמת גן
 ירידה:  הפועל חיפה/רמת השרון, הפועל תל אביב
 מספר משחקים:  154:   150 (עונה סדירה)   4 (פיינל-פור: חצי גמר, גמר, משחק על המקום השלישי)
 השחקן המצטיין:  MVP העונה: ארצות הבריתטימי באוורס (מכבי גבעת שמואל)   MVP הגמר: קרואטיהניקולה וויצ'יץ' (מכבי תל אביב)
 מלך הסלים:  ארצות הבריתמרכוס האטן (הפועל תל אביב)  23.0 למשחק
 מלך הריבאונדים:  מאליעוסמאן סיסה (בני השרון)  10.1 למשחק
 מלך האסיסטים:  ישראלמאיר טפירו (הפועל ירושלים)  5.4 למשחק
 → 2004/20052006/2007 ←
 
עונת 2005/2006 בליגת העל בכדורסל  הייתה העונה ה-52 של תחרות ארצית בישראל והעונה השישית של ליגת העל. הליגה כללה 11 קבוצות עקב כך שמ.ס. רמת אפעל ויתרה על העלייה לליגת העל. שיטת הפלייאוף בסדרות בוטלה ובמקומה הונהגו שני שינויים: סיבוב שלישי נוסף לעונה הרגילה ובסיומו ארבע הראשונות העפילו לפיינל פור. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של הכדורסל הישראלי בה אליפות המדינה הוכרעה בשיטת הפיינל פור.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה עירוני רמת גן.
העונה הסדירה החלה ב-23 באוקטובר 2005 הסתיימה ב-31 במאי 2006. העונה הסתיימה בפיינל פור בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-13 ברציפות ובפעם ה-46 בתולדות המועדון.
בהתאם לתוצאות העונה הפועל חיפה/רמת השרון והפועל תל אביב ירדו ליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 30 | 26 | 4 | 2776 | 2335 | 441 | 56 | פיינל פור |
| 2 | הפועל ירושלים | 30 | 23 | 7 | 2578 | 2364 | 214 | 53 | פיינל פור |
| 3 | מכבי ראשון לציון | 30 | 17 | 13 | 2551 | 2427 | 124 | 47 | פיינל פור |
| 4 | עירוני נהריה | 30 | 17 | 13 | 2561 | 2451 | 110 | 47 | פיינל פור |
| 5 | הפועל גליל עליון | 30 | 16 | 14 | 2605 | 2602 | 3 | 44 |  |
| 6 | עירוני אשקלון | 30 | 13 | 17 | 2436 | 2496 | 60- | 43 |  |
| 7 | מכבי גבעת שמואל | 30 | 13 | 17 | 2518 | 2667 | 149- | 43 |  |
| 8 | הפועל תל אביב | 30 | 13 | 17 | 2314 | 2376 | 62- | 43 | ירדה ליגה |
| 9 | בני השרון | 30 | 12 | 18 | 2418 | 2560 | 142- | 42 |  |
| 10 | עירוני רמת גן | 30 | 10 | 20 | 2372 | 2605 | 233- | 40 |  |
| 11 | הפועל חיפה/רמת השרון | 30 | 7 | 23 | 2437 | 2683 | 246- | 37 | ירדה ליגה |
טבלת הליגה > פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 6 ביוני - | 6 ביוני - |  |  |  |  |  |
|  |  מכבי תל אביב |  85 |   |  |  |  |  |
|  |   עירוני נהריה |  72 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 8 ביוני - | 8 ביוני - |  |
|  |   |   |   |   |   מכבי תל אביב |  96 |  |
|  |   |   |   |   |   הפועל ירושלים |  66 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 6 ביוני - | 6 ביוני - |   |  | 8 ביוני - | 8 ביוני - |  |
|  |   הפועל ירושלים |   66 |   |  |   עירוני נהריה |  84 |  |
|  |   מכבי ראשון לציון |  65 |   |  |  מכבי ראשון לציון |  87 |  |
כדורסלנים מצטיינים

מרכוס האטן מהפועל תל אביב היה מלך הסלים עם 23.0 סלים למשחק.
ליאור אליהו מהפועל גליל עליון היה מלך הסלים הישראלי עם 15.9 סלים למשחק
טימי באוורס ממכבי גבעת שמואל נבחר לשחקן העונה.
ליאור אליהו מהפועל גליל עליון נבחר לשחקן הישראלי של העונה.
ראו גם

גביע המדינה בכדורסל 2005/2006
הערות שוליים

↑  החליטה לא להירשם לליגת העל
| עונות בליגת הכדורסל העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגה ארצית | 1953/1954 • 1955 • 1957 • 1957/1958 |  |
| ליגה לאומית | 1958/1960 • 1960 • 1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 |  |
| ליגה לאומית א' | 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 |  |
| ליגת העל | 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סעיר

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  חברון
 שטח:  117 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  18,045 (2007)
 קואורדינטות:  31°35′04″N 35°08′43″E﻿ / ﻿31.584444444444°N 35.145277777778°E﻿ / 31.584444444444; 35.145277777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) סעיר(למפת הר חברון רגילה) סעיר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סעיר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סעיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סעיר (בערבית: سعير, הגייה: סַעִ֫יר או סֶעִ֫יר) היא עיר פלסטינית בנפת חברון, מרכז חבל יהודה, 8 ק"מ מצפון מזרח לחברון.
יישובים סמוכים כוללים את בית פג'ר ואת אל-ערוב מצפון, בית אומר בצפון מערב, חלחול ממערב ובית ענון וא-שויוח' מדרום. ים המלח נמצא ממזרח לגבולות המוניציפליים של סעיר. במפקד 2007 של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, העיר מנתה למעלה מ-18,045 איש.
שטח השיפוט המוניציפלי של העיר משתרע על פני 117,000 דונם, מתוכם 6,000 דונם של שטח בנוי ו-11,715 מתוכם שטחים מעובדים. הפעילויות הכלכליות העיקריות בסעיר הן חקלאות, או עבודה בשוק הישראלי. זו האחרונה נפגעה כתוצאה מההגבלות הישראליות בעקבות האינתיפאדה השנייה בשנים 2000–2004. הזיתים הם התוצרת המרכזית בעיר.
היסטוריה

סעיר מזוהה עם היישוב המקראי ציער, הנזכר בספר יהושע (ט"ו, נ"ד) ברשימת ערי יהודה, מיד לאחר חברון. לפי מועצת העיר, סעיר נודעה בעת העתיקה בשם 'צעיר' או 'צעיור'. בסקר ארכאולוגי שנערך בכפר נתגלו חרסים מתקופת הברזל II (ימי ממלכת יהודה), מהתקופות הפרסית, הרומית והביזנטית (עיקר הממצא), וכן מימי הביניים והתקופה העות'מאנית. כמו כן, בשנת 2024 נתגלו חריטות של שתי מנורות מתקופת התלמוד על משקוף אחד הבתים. חלקו הצפוף של הכפר, שנמצא בסמוך למעיין, הוא מקומו של התל של היישוב הקדום. בסמוך לכפר מספר מערות מגורים, בהן התגלו שרידים מהתקופה הכלקוליתית ומתקופת הברונזה הקדומה I.
לאורך השנים התקבלו דיווחים כי תושבי הכפר, היום מוסלמים, הם ממוצא יהודי. על פי צבי מסיני, כל החמולות בכפר מודעות למוצאם זה. בנוסף, הוא מציין כי חמולת אל-מטור מקיימת מנהג נידה מלא כפי שנהוג בהלכה היהודית, וכן כי חמולת אל-קוואזבה שמתגוררת בכפר מקורה בחורבה הסמוכה ח'רבת כויזבה, שייתכן שקשורה לבר כוסבא. בני החמולה האחרונה אף התראיינו בשנת 2009 לכתבה בערוץ 1 עם צבי מסיני והודו במוצאם היהודי.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

במפקד אוכלוסין עות'מאני שנערך בשנת 1596 נמנו בסעיר 72 משקי בית, כולם מוסלמים, ושילמו מיסים על חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים ו/או כוורות.
החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1863 וכתב כי "מספר תושביו ארבע מאות. הוא משתרע בבקעה ועל צלע גבעה. בתוך מסגד יש שם קבר שמוקירים אותו בחזקת 'קבר עשו'". לדבריו, זהו ייחוס מוטעה שנטוע בזיהויו השגוי של הר שעיר במקום. הוא הוסיף כי בכפר קברים עתיקים חצובים בסלע, הסתומים באבן גולל, שהמקומיים עדיין קוברים בהם את מתיהם.
במרשם כפרים עות'מאני שנערך בשנת 1870 נכתב כי בכפר סע'ין התגוררו 186 איש ב-84 בתים, אך נראה שמפקד אוכלוסין זה מנה רק גברים.
היסטוריה > המנדט הבריטי

על-פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1922, בסעיר התגוררו 1,477 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד האוכלוסין של 1931 נרשם כי בכפר אוכלוסייה של 1,967 נפש, כולם מוסלמים, שהתגוררו ב-388 בתים.
על-פי סקר הכפרים של 1945, חיו בכפר 2,710 איש, כולם מוסלמים, שהחזיקו ב-92,423 דונם של אדמה, מתוכם 76 היו בנויים.
היסטוריה > שלטון ירדני

לפי מפקד אוכלוסין ירדני שנערך ב-1961, חיו אז בסעיר 2,511 נפש.
היסטוריה > לאחר 1967

סעיר נמצאת בשליטה ישראלית מאז מלחמת ששת הימים. האוכלוסייה במפקד 1967 שנערכה על ידי הרשויות הישראליות הייתה 4,172 איש.
בעקבות הסכמי אוסלו ב-1993 הוכרז סעיר כשטח B. ב-1997 הוקמה על ידי הרשות הפלסטינית מועצה מקומית נבחרת של 13 חברים. גבולותיה המוניציפליים כוללים מספר כפרים קטנים, בהם אל-עודייסה (אנ'), א-דווארה, ערקאן טוראד (ער'), כווייזבה, ואדי א-רים (ער'), וראס א-טוויל. המשפחות העיקריות במועצה הן: שלאלדה, פרוח', ג'ראדאת, מטור, אל-ג'בארין, אל-כוואזבה וא-טורווה. חכים שלאלדה נבחר לראשות העיר בבחירות המוניציפליות ב-2005.
הערות שוליים

↑  Sa'ir Town Profile. Applied Research Institute-Jerusalem. 2008. Retrieved on 2012-03-12.
↑  הלוחמים גילו בכפר הערבי: כתובת מנורה מתקופת התלמוד, באתר www.inn.co.il, ‏2024-05-22
↑  משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא ירושלים, 1972, עמ' 54
1 2  צבי מסיני, ההתחברות: בעית ארץ ישראל שורשיה ופתרונה, 18, ליעד, 2014, עמ' 40, 152
↑  ערוץ 1, (סיקור חדשותי) "המוצא היהודי של הפלסטינים", 11:50, 2009
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 122
↑  ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל - כרך ראשון : יהודה (ג), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1983, עמ' 101-102
↑  Socin, 1879, p. 159
↑  Hartmann, 1883, p. 142 also noted 84 houses
↑  U. O. Schmelz (1990). "Population characteristics of Jerusalem and Hebron regions according to Ottoman census of 1905".  In Gad G. Gilbar (ed.). Ottoman Palestine 1800–1914. Leiden: E. J. Brill. pp. 15–67.
↑  Barron, 1923, Table V, Sub-district of Hebron, p. 10
↑  Mills, 1932, p. 33
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 23
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 50
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 14
| דגל הרשות הפלסטיניתיישובי נפת חברון |
| --- | --- | --- |
| ערים | חברון • דורא • חלחול • יטא • דאהרייה |  |
| מועצות מקומיות | בני נעים • בית עווא • בית אולא • בית אומר • דיר סאמת • אידנא • ח'אראס • נובא • סעיר • א-סמוע • צוריף • תרקומיא • תפוח |  |
| כפרים | אום אל-ח'יר • אל-בקעה • בית עמרה • בית ענון • בית כאחיל • בית א-רוש אל-פוקא • אל-בורג' • דיר אל-עסל אל-פוקא • א-דווארה • חדב אל-פוואר • אל-חילה • חוריז • אמריש • ג'בעה • ח'ירבת כרמה • אל-כרמל • ח'אלת אל-מאיה • חֻ'רסא • אל-כום • ח'ירבת סאפא • ח'רבת זנוטה • ח'ירבת א-סימיא • מג'ד • קַלְקַס • קילה • רמאדין • א-ריחייא • א-שויוח' • שיוח' אל-ערוב • א-סורה • א-טבקה • אל-עודייסה • זיף • ראבוד • קורייסה |  |
| מחנות פליטים | אל-ערוב • אל-פוואר |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567599305171  LCCN: n92039449  VIAF: 157246978   WorldCat (עם VIAF): 157246978
עבדון

ערך זה עוסק במושב בגליל המערבי. אם התכוונתם לשופט ה-11, ראו .
| --- | --- |
עבדון
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מעלה יוסף
גובה ממוצע: ‎166 מטר
תאריך ייסוד: 1952
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 674 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) עבדון(למפת הגליל המערבי רגילה) עבדון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עבדון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עבדון33°02′53″N 35°10′50″E﻿ / ﻿33.0479855175853°N 35.180460347876°E﻿ / 33.0479855175853; 35.180460347876  heמפת היישובים של מועצה אזורית מעלה יוסף (in English: Ma'ale Yosef Regional Council) באדום - עבדון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

עַבְדּוֹן הוא מושב באזור הצפון ליד שלומי השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מתוניסיה ומאיראן, שקראו ליישוב תחילה "כפר עבדון". בימיו הראשונים שימש היישוב ככפר עבודה.
המושב קרוי על שם עבדון, אחת מ-48 ערי הלויים שככל הנראה הייתה ממוקמת בקרבת המושב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  התחיל פיתוחו של ואדי קרן, הצופה, 4 ביוני 1951
↑  הוחל ביישוב ואדי קרן, הצופה, 14 במאי 1952
| ערי הלויים |
| --- | --- | --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |  |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן •  תַּעְנַךְ |  |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588170905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמק דייוויס (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בעמק בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  עמק דיוויס ואגם פורלידאס 
 קואורדינטות:  82°28′00″S 51°09′00″W﻿ / ﻿82.4667°S 51.15°W﻿ / -82.4667; -51.15
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק דייוויס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק דייוויס
 
עמק דייוויס (באנגלית: Davis Valley) הוא עמק שאינו מכוסה קרח, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
העמק ממוקם בסמוך ממזרח למצוק פורלידס.
אזור מוגן במיוחד אנטארקטי

עמק דייוויס ועמקים חשופי קרח סמוכים אחרים, מהווים את מערכת "העמקים היבשים" הדרומיים ביותר ביבשת אנטארקטיקה. בשל כך לעמקים אלה חשיבות מדעית יוצאת דופן, לחקר האקלים באזור.
העמק, וכן אגם פורלידס הממוקם 500 מטרים מהעמק, מהווים יחד אזור אנטארקטי מוגן מיוחד (אזור מס' 119), המוגן תחת האמנה האנטארקטית.
היסטוריה > גילוי ומיפוי העמק

העמק מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע שנערכו במסגרת משלחת חקר הרי פנסקולה של הסקר הגאולוגי (USGS Pensacola Mountains Project), ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמו של העמק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
העמק נקרא על שמו של אדוארד ה. דייוויס (Edward H. Davis), מצי ארצות הברית, מכונאי בניין, ששהא בעונת החורף האנטארקטי 1957 בתחנת אלזוורת'.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3  ראו ב"לקריאה נוספת" - Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No. 119
1 2 3 4 5 6 7  מידע היסטורי
| אזורים אנטארקטיים מוגנים מיוחדים |
| --- | --- | --- |
| ארץ המלכה אליזבת | עמק דייוויס • אגם פורלידס |  |
| ארץ המלכה מוד | עמק יוקידורי |  |
| אדמת מק. רוברטסון | מונולית מוריי • מונולית סקאלין • איי רוקרי |  |
| ארץ הנסיכה אליזבת | מפרץ אמאנדה • הר הארדינג • חצי האי מיול |  |
| ארץ המלכה מרי | האי האסוול |  |
| ארץ וילקס | האי ארדרי • האי פרייזר • חצי האי קלארק |  |
| ארץ אדלי | האי ברנרד • נונאטאק בן דוקטור |  |
| ארץ ג'ורג' החמישי | בקתות מוסון |  |
| ארץ ויקטוריה | כף אדייר • עמק בארוויק • עמק בולהאם • כף האלט |  |
| ים רוס | רמת ארייבאל • כף קרוזייר |  |
| ארץ פאלמר | אגם אבליישן • נקודת אבליישן • עמק אבליישן • הר מוניק • הר מרטין |  |
| ארץ גרהאם | נקודת ביסקו |  |
| איי שטלנד הדרומיים | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 247364777   WorldCat (עם VIAF): 247364777
עונת 1983/1984 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

| --- | --- |
האצטדיון בו נערך משחק הגמר
 מארחת:  אצטדיון סטאדיו אולימפיקו
 תקופת התחרות:  14 בספטמבר 1983 – 30 במאי 1984 (260 ימים) 
 מספר משתתפות:  32
 הזוכה:  אנגליה ליברפול
 מספר משחקים:  59
 מספר שערים:  165 (2.8 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברית המועצות ויקטור סוקול (6 שערים)
 → 1982/19831984/1985 ←
עונת 1983/1984 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-29 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-14 בספטמבר 1983 ותחרות הסתיימה ב-30 במאי 1984.
בתחרות השתתפו 32 קבוצות.
משחק הגמר נערך בסטאדיו אולימפיקו, רומא. התחרות הסתיימה בניצחון של ליברפול בפעם הרביעית בתולדות המועדון. המשחק נגד רומא נערך באיצדיון הביתי שלה, ולמרות זאת היא הפסידה בבעיטות עונשין.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 32 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
ראו גם

גמר גביע אירופה לאלופות 1984
ערן ליס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 ביולי 1975 (בן 49) ראשון לציון, ישראל 
 הישג בולט:  אלוף העולם עד גיל 14 בשנת 1988   אלוף ישראל בשנת 1998
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1995
 מד כושר מרבי:  2540 (יולי 1997)
 מד כושר נוכחי:  2414 ‏(אוקטובר 2024)
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מקצוע נוסף:  עורך דין
 מדינה:  ישראל
 
ערן ליס (נולד ב-2 ביולי 1975) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן, עורך דין וכתב בגלובס בתחום השחמט.
היה אלוף העולם לנוער עד גיל 14 וזכה באליפות ישראל בשחמט לשנת 1998. רב אמן משנת 1995.
עם מאמניו בעבר נמנה רב-אמן ולרי ביים.
נכון לנובמבר 2021, גרשון מדורג במקום ה-56 בישראל, לפי מד כושר.
ליס נשוי לעינת ואב לשלוש בנות. מתגורר ברחובות.
הישגים בולטים בקריירה השחמטאית

1988 - זכה במדליית זהב באליפות העולם עד גיל 14, שנערכה בטימישוארה, רומניה
1989 - זכה במקום ראשון באליפות ישראל בשחמט לנוער עד גיל 20, בגיל 14 בלבד
1990 - זכה במדליית ארד באליפות העולם לקדטים (עד גיל 16), בהקדימו את וסלין טופאלוב
1993 - זכה, פעם שנייה, במקום ראשון באליפות ישראל בשחמט לנוער עד גיל 20
1995 - זכה במדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 20, שהתקיימה בחולון
1998 - זכה במקום ראשון באליפות ישראל בשחמט, שהתקיימה ברמת אביב.
קריירה בתחום המשפטים

ליס בוגר אוניברסיטת תל אביב במשפטים (בשנת 2000) ובעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן (בשנת 2003). 

מייסד-שותף של משרד עורכי הדין עדין-ליס ומתמחה בקניין רוחני, דיני מחשבים וטכנולוגיות מידע ודיני הגנת הפרטיות ועוסק בליטיגציה. מוערך על ידי חברות דירוג בינלאומיות וישראליות כעורך דין בולט בתחום הקניין הרוחני.
כתב יחד עם שותפו למשרד, עו"ד דן עדין, ספר בשם "דיני קניין רוחני ופרקטיקה", שיצא לאור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ליס מרצה, בין היתר, בפני איגוד לשכות המסחר והתאחדות התעשיינים בישראל.
ליס חבר בלשכת עורכי הדין, ב-AIPPI, ב-Enforcement Committee וב-INTA.