stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חינוך דמוקרטי
החינוך הדמוקרטי בישראל > המכון הדמוקרטי

אחד המרכזים לפיתוח החינוך הדמוקרטי ולהכשרת העוסקים בחינוך דמוקרטי הוא "המכון הדמוקרטי", אשר הוקם בשנת 1998 בשם "המכון לחינוך דמוקרטי". המכון פועל לקידום תרבות דמוקרטית בחברה הישראלית, בין היתר באמצעות קידום תהליכי דמוקרטיזציה של בתי ספר ותומך בקבוצות שפועלות להקים בתי ספר דמוקרטיים חדשים. מייסד המכון הוא יעקב הכט, אשר עמד בראשו עד שנת 2010. כיום מנוהל המכון על ידי מיכל גלבוע-אטר ויותם טרון.
החינוך הדמוקרטי בישראל > החממה ליזמות חינוכית חברתית

המכון הדמוקרטי מפתח ומוביל מיזמים המקדמים את התרבות הדמוקרטית, עוסק בהקמה ושינוי מוסדות חינוך ומערכות למידה תוך מיקוד בחדשנות חינוכית, חברתית, ערכית. המכון מפעיל בשיתוף עם מכללת סמינר הקיבוצים בתל אביב את התוכנית האקדמית היחידה בעולם, המכשירה מורים בתחומי החינוך הדמוקרטי. התוכנית ששמה הוא "החממה ליזמות חינוכית חברתית", היא תוכנית לתואר B.Ed ובה לומדים הסטודנטים לתואר בחינוך עם התמחות בחינוך דמוקרטי ועושים תעודת הוראה בשתי דיסציפלינות לבחירתם. התוכנית משלבת למידה אקדמית עם למידה בכלים מתחום החינוך הדמוקרטי והתנסות מעשית בבית ספר תיכון ממלכתי ובבית ספר דמוקרטי. בנוסף מפתח המכון ערי חינוך - תוכנית המפתחת מרחב חינוכי עירוני הרואה בעיר כולה בית ספר אחד גדול. תוכנית חלוץ חינוכי - תוכנית המאתרת ומכשירה אנשי חיוך לתפקידי מנהיגות ועתודה ניהולית.
החינוך הדמוקרטי בישראל > בתי ספר דמוקרטיים בישראל

בית הספר הדמוקרטי הראשון בישראל הוקם ב-1987 בחדרה. זמן קצר אחריו הוקם בית ספר פתוח-דמוקרטי ביפו. מאז תחילת שנות התשעים קמו בישראל בתי ספר דמוקרטיים רבים.
החינוך הדמוקרטי בישראל > בתי ספר דמוקרטיים בישראל > בית הספר הדמוקרטי בחדרה

בית הספר הדמוקרטי הראשון שהוקם בישראל היה "בית הספר הדמוקרטי" בחדרה אשר הוקם על ידי יעקב הכט בשנת 1987. בית ספר הוקם לראשונה בתור בית ספר ניסויי-פתוח ולאחר שנתיים הוסב לבית ספר דמוקרטי. בית הספר מונה כ-500 תלמידים מגילאים 4 עד 19. כיום הוא בין בתי הספר הדמוקרטיים הגדולים והוותיקים בעולם.
בית הספר מנוהל באופן דמוקרטי, תוך שמירה על עקרון הפרדת הרשויות.
לכל חברי בית הספר:
הזכות להשתתף באופן שווה בחקיקת חוקי בית הספר.
נשמרת הזכות לבחור ולהיבחר לרשויות בית הספר.
מובטחת זכות הפנייה לרשות שופטת בלתי תלויה, שתפקידה לסייע לחברי בית הספר לשמור על זכויותיהם.
החינוך הדמוקרטי בישראל > ביקורת על התנהלות בתי הספר

ניהול בית הספר מתבצע על ידי עמותות הורים. דבר זה מאפשר בפועל להורים להטיל וטו על ההחלטות הדמוקרטיות של התלמידים, בניגוד לעקרונות הרשמיים של בתי-ספר אלה. למעט בתי ספר בדגם סדברי, בית ספר כנף ובית הספר סאדברי ירושלים, בהם עקרונות הדגם נשמרים ומכובדים.
רבות מהביקורות על החינוך הדמוקרטי מתבססות על האופי הסוציו-אקונומי של התלמידים ברוב בתי הספר אשר ממוקמים באזורים חזקים (לדוגמה מודיעין, שוהם, רעננה ועד). התנהלות בתי הספר כבתי ספר פרטיים אשר אינם מקבלים תקצוב מהרשויות המקומיות כבתי ספר אחרים, גורמת למצב בו רבים המעוניינים בחינוך מסוג זה אינם מסוגלים לעמוד בתשלומי ההורים הגבוהים יחסית והם נותרים תלויים במלגות של בתי הספר. בשנת 2006 הוקם בשכונת גבעת אולגה שבחדרה בית ספר דמוקרטי ציבורי בתמיכת העירייה, אשר אינו גובה תשלום.
ראו גם

יאנוש קורצ'אק
לקריאה נוספת

א.ס. ניל, בית ספר סאמרהיל/ילדות אחרת, הוצאת כתר והמכון לחינוך דמוקרטי, 2003.
אתגר: סאמרהיל בעד ונגד - אסופת מאמרים של מחברים שונים בעד ונגד גישת בית הספר, הוצאת יבנה.
יאנוש קורצ'אק, כיצד לאהוב ילדים, הוצאת הקיבוץ המאוחד.
ד"ר קן רובינסון, המקום הנכון - למה חשוב לעשות את מה שאוהבים, הוצאת כתר.
יעקב הכט, החינוך הדמוקרטי סיפור עם התחלה, הוצאת המכון לחינוך דמוקרטי.
איוואן איליץ', ביטול בית הספר, הוצאת מסדה.
ג'ון הולט, בלמידה מתמדת, פראג הוצאה לאור.
ג'ון דיואי, דמוקרטיה וחינוך, הוצאת מוסד ביאליק.
דן לסרי, חינוך בביצת הפתעה, הוצאת אנסופיה.
דניאל גרינברג, לגדול במקום אחר, הוצאת המכון לחינוך דמוקרטי.
אליוט לוין, דרך לכל ילד, הוצאת מכון ברנקו וייס.
הערות שוליים

1 2 3 4  אברום תומר, ‏"יצירתיות בחלל חינוכי", השילוח, גיליון 14, אפריל 2019
↑  אריה קיזל, החינוך הממיין: בתי ספר דמוקרטיים שמורות מוגנות של התבדלות והתרחקות, באתר חברה – כתב עת סוציאל-דמוקרטי, 3, ‏2003
בית הספר הדמוקרטי הדו-לשוני "גשר על הואדי" בכפר קרע, 11/11
חצר המכון לחינוך דמוקרטי ו'עץ הדמוקרטים' בסמינר הקיבוצים
23 באוגוסט

23 באוגוסט הוא היום ה-235 בשנה בלוח הגרגוריאני (236 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 130 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1155 – גו-שירקאווה מוכתר לקיסר יפן
1305 – ויליאם ואלאס הוצא להורג
1328 – פיליפ השישי מלך צרפת מומלך בארצו
1387 – לאחר מותו של אולף הרביעי, מלך נורווגיה, עולה במקומו לשלטון, אימו, מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק
1572 – "ליל ברתלומאוס הקדוש" – טבח שערכו צרפתים קתולים בהוגנוטים קלוויניסטים בפריז במסגרת מלחמות הדת
1617 – הרחוב החד-סטרי הראשון בעולם נקבע בלונדון
1833 – העבדות מבוטלת במושבות הבריטיות
1839 – בריטניה משתלטת על הונג קונג
1889 – נקלט השדר הרדיו הראשון בעולם מאניה אל החוף
1914 – מלחמת העולם הראשונה: האימפריה היפנית מכריזה מלחמה על גרמניה ומפציצה את קינדאו שבסין
1927 – סאקו וונצטי, אנרכיסטים ממוצא איטלקי, מוצאים להורג בארצות הברית
1929 – החלו פרעות תרפ"ט
1939 – נחתם חלק ב' הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות
1940 – הגרמנים מתחילים להפציץ את לונדון
1942 – מלחמת העולם השנייה – גרמניה הנאצית מפציצה לראשונה את סטלינגרד מהאוויר; 40,000 אזרחים סובייטים נספים
1944 – הפיכת 23 באוגוסט 1944 בבוקרשט מיוזמת המלך מיכאי, מפקדים בצבא ואנשי אופוזיציה, מביאה להדחת הדיקטטורה הפרו-נאצית של המרשל יון אנטונסקו ולהפסקת הלחימה נגד ברית המועצות ובעלות הברית
1975 – הפיכה צבאית קומוניסטית מצליחה בלאוס
1979 – הרקדן הסובייטי אלכסנדר גודונוב עורק לארצות הברית
1982 – בשיר ג'ומאייל נבחר לנשיא לבנון
2005 – נוצר הוריקן קטרינה הקטלני אשר גורם ליותר מ-1,500 הרוגים
2006 – נטשה קמפוש נמלטת מהשבי בו הוחזקה 8 שנים לאחר שחטף אותה וולפגנג פריקופיל כשהייתה בת 10
2023 – הגשושית צ'אנדריאן 3 של הודו נוחתת בהצלחה על הקוטב הדרומי של הירח (אנ')
2023 – כחודשיים לאחר ניסיון המרד של קבוצת וגנר האוליגרך הרוסי ומייסד כוח וגנר יבגני פריגוז'ין נהרג בהתרסקות מטוס מסתורית ברוסיה יחד עם בכירים אחרים בכוח וגנר
נולדו

688 – קרל מרטל, מנהיג פוליטי וצבאי פרנקי (נפטר ב-741)
1741 – ז'אן-פרנסואה לה פרוז, מגלה ארצות צרפתי (נפטר ב-1788)
1754 – לואי השישה עשר, מלך צרפת (נפטר ב-1793)
1781 – ג'ון מקפרסון ברין, פוליטיקאי אמריקאי וסנאטור מטעם ג'ורג'יה (נפטר ב-1856)
1864 – אלפתריוס וניזלוס, ראש ממשלת יוון (נפטר ב-1936)
1910 – ג'וזפה מאצה, כדורגלן איטלקי (נפטר ב-1979)
1912 – ג'ין קלי, שחקן ורקדן (נפטר ב-1996)
1919 – יורגן קילר, רופא דני שהיה מראשי המחתרת הדנית במלחמת העולם השנייה (נפטר ב-2017)
1920 – יצחק מיכאל שילה, שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי (נפטר ב-2007)
1920 – עמוס בן-גוריון, איש משטרה ומנכ"ל אתא, בנו של דוד בן-גוריון (נפטר ב-2008)
1921 – קנת' ארו, כלכלן, זוכה פרס נובל לכלכלה 1972 (נפטר ב-2017)
1922 – רולאן דומא, עורך דין ופוליטיקאי סוציאליסט צרפתי (נפטר ב-2024)
1922 – אינגה דויטשקרון, עיתונאית וסופרת גרמנייה-ישראלית (נפטרה ב-2022)
1924 – אפרים קישון, סופר, סאטיריקן, מחזאי וקולנוען ישראלי (נפטר ב-2005)
1924 – רוברט סולו, כלכלן אמריקאי יהודי זוכה פרס נובל לכלכלה (נפטר ב-2023)
1928 – שאול אפק, אלוף-משנה בצה"ל ולוחם פלמ"ח (נפטר ב-2020)
1929 – זולטן צ'יבור, כדורגלן הונגרי (נפטר ב-1997)
1929 – ורה מיילס, שחקנית אמריקאית
1930 – יאיר צבן, פוליטיקאי ישראלי
1931 – המילטון או. סמית', מדען אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
1933 – רוברט קורל, כימאי אמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-2022)
1935 – יצחק נחמיאס, כדורגלן (נפטר ב-2017)
1940 – תומאס סטייץ, פרופסור אמריקאי לביופיזיקה וביוכימיה, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-2018)
1946 – קית' מון, זמר ומתופף (להקת "The Who") (נפטר ב-1978)
1949 – שלי לונג, שחקנית קולנוע אמריקאית
1949 – ויקי לאנדרוס, זמרת יוונייה בעלת קריירה בין-לאומית ארוכה, זוכת אירוויזיון 1972 כנציגת לוקסמבורג
1951 – המלכה נור מירדן
1951 – ג'ימי ג'יימיסון, מוזיקאי אמריקאי
1954 – עודד שחר, עיתונאי ישראלי
1959 – איתן כבל, פוליטיקאי ישראלי
1961 – ארז אדלשטיין, מאמן כדורסל ישראלי
1970 – ריבר פניקס, שחקן קולנוע (נפטר ב-1993)
1970 – מאיה הפנר, תסריטאית טלוויזיה ישראלית
1970 – אלכסנדר סנדרוביץ', שחקן ישראלי
1971 – עופר שריקי, מוזיקאי, זמר, פזמונאי, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי
1976 – סקוט קאן, שחקן אמריקאי
1977 – שירלי ברקוביץ', במאית, צלמת סרטים תיעודיים
1978 – קובי בראיינט, שחקן כדורסל ב-NBA (נפטר ב-2020)
1979 – דני רוזנברג, במאי ותסריטאי ישראלי
1982 – נטלי קוגלין, שחיינית אמריקאית
1982 – שרון פאוסטר, שחקנית ישראלית
1988 – אלון מנדל, שחיין ישראלי
1989 – טריקסי מאטל, מלכת דראג זמר-יוצר, וקומיקאי אמריקאי
1991 – עומרי חיון, עיתונאי ובלוגר ישראלי
1995 – ססילי אוטרופ לודוויג, רוכבת אופני כביש דנית
נפטרו

30 לפנה"ס – קיסריון, בנם של קלאופטרה ויוליוס קיסר וביחד עם אימו פרעה מצרים האחרון (נולד ב-47 לפנה"ס)
1305 – ויליאם וולאס, אביר סקוטי (הוצא להורג) (נולד ב-1270)
1498 – איזבלה מאראגון, מלכת פורטוגל (נולד ב-1470)
1507 – ז'אן מולינה, כרוניקן, משורר ומלחין (נולד ב-1435)
1540 – גיום בידה, מלומד צרפתי (נולד ב-1467)
1574 – אבוסוד אפנדי, שייח' אל-אסלאם באימפריה העות'מאנית, פוסק הלכה, פרשן הקוראן, ומשפטן חנפי (נולד ב-1490)
1806 – שארל אוגוסטין דה קולון, פיזיקאי צרפתי (נולד ב-1736)
1849 – אדוארד היקס, צייר אמריקאי (נולד ב-1780)
1926 – רודולף ולנטינו, שחקן קולנוע (נולד ב-1895)
1960 – אוסקר המרשטיין, פזמונאי (שותפו של המלחין ריצ'רד רוג'רס) (נולד ב-1895)
1982 – סטנפורד מור, ביוכימאי אמריקאי זוכה פרס נובל לכימיה (נולד ב-1913)
1991 – פלורנס סייברט, ביוכימאית אמריקאית (נולדה ב-1897)
2000 – נחום לב, לוחם ומפקד ביחידות מיוחדות בצה"ל (ובהן סיירת מטכ"ל), בעל צל"ש הרמטכ"ל (נולד ב-1956)
2006 – אד וורן, חוקר על-טבעי (נולד ב-1926)
2006 – מארי ת'ארפ, גאולוגית אמריקאית ואוקיינוגרפית (נולדה ב-1920)
2012 – נח מילגרם, דקאן בית הספר ללימודים מתקדמים במרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון ופרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב (נולד ב-1931)
2012 – ג'רי נלסון, בובנאי מפורסם שהפעיל בין היתר בובות ברחוב סומסום (נולד ב-1934)
2014 – פיליפין דה רוטשילד, הבעלים של היקב הצרפתי שאטו מוטון רוטשילד (נולדה ב-1933)
2015 – יוסי פיאמנטה, גיטריסט ישראלי (נולד ב-1951)
2016 – ברי חמיש, עיתונאי ישראלי (נולד ב-1952)
2019 – בני נגרי, מלחין ומעבד ישראלי (נולד ב-1950)
2021 – ז'אן-לוק ננסי, פילוסוף צרפתי (נולד ב-1940)
2021 – משה פישר, ארכאולוג ישראלי (נולד ב-1945)
2023 – יפה ויגודסקי, יו״ר שדולת הנשים בישראל (נולדה ב-1946)
2023 – יבגני פריגוז'ין, איש עסקים רוסי ומייסד ומנהיג קבוצת וגנר (נולד ב-1961)
חגים ואירועים החלים ביום זה

רומניה: יום השחרור 1944
יום הזיכרון הבינלאומי לסחר בעבדים ולביטולו ‏
22 באוגוסט – 24 באוגוסט
אוגוסט
לוח אירועים שנתי
23 באוגוסט 1939 – חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות
קרל מרטל
לואי השישה עשר
אפרים קישון
קיסריון
מאיר מיכל רבינוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1819 ה'תקע"ט קיידאן ליטא 
 פטירה:  1901 (בגיל 82 בערך) חורף ה'תרס"א וילנה, ליטא 
 מדינה:  ליטא ליטא
 השכלה:  קובנה
 תקופת הפעילות:  ?–1901 
 אב:  הרב שלום
 
הרב מאיר מיכל רבינוביץ (מכונה גם רבי מאיר מיכל שָאטער; ה'תקע"ט, 1819, קיידאן, ליטא - חורף ה'תרס"א, 1901, וילנה), היה רב ליטאי, רבה של שאט, ומורה ההוראה הראשי של וילנה. התפרסם על שם ספרו "המאיר לעולם".
ביוגרפיה

נולד בשנת תקע"ט (1819) בקיידאן הסמוכה לקובנה, לרב שלום בנו של רבי שמואל רבה של שאט (המכונה "רבי שמואל הקטן"), בנו של רבי אברהם אחי הגר"א. בילדותו לא אובחנו כשרונותיו והוא נשלח להיות סופר סת"ם. לאחר תקופה של הפצרות מצדו, נשלח ללמוד בקובנה בבית המדרש "נבייזר" אצל רבי ישראל ליפקין מסלנט.
בהיותו כבן 30, התמנה כרבה של שאט, עיירה במחוז קיידאן בפלך קובנה, וכיהן במשרה זו עשרים שנה. על שם עיירתו זו, כונה: רבי מאיר מיכל שָאטער. במהלך הזמן קיבל הצעות רבנות מערים חשובות כמו וילקומיר ודווינסק, אך הוא אהב את השקט שהקנתה לו העיירה השכוחה ודחה את ההצעות. למרות ההערצה הגדולה אליו שמשתקפת מכתביהם של רבנים אחרים כמו האדר"ת, למעשה שמו לא היה מוכר בתקופה זו כי אם לרבנים ספורים.
זמן מועט לאחר שעבר את שנתו ה-50, פרצה שרפה גדולה בשאט והעיירה נזקקה לשיקום. הוא ניצל את תקופת המעבר, כדי להתפטר מרבנותו, ועבר לגור בווילנה. חברו מקובנה, רבי אליהו אליעזר גרודזינסקי (חותנו של רבי חיים עוזר גרודזינסקי, וחתנו של רבי ישראל סלנטר), פרסם את שמו בין רבני וילנה, והוא מונה כמורה הוראה ראשי, משרה שסיפקה לו דמי מחיה בסיסיים. הוא התגורר בדירה צפופה בעליית גג, באחת משכונות העוני בעיר. בשנותיו בווילנה, העביר שיעורים תורניים בישיבת רמיילס, ורבים השתתפו בהם.
בעת פולמוס המוסר היה בין רבני ליטא החתומים על מכתב התמיכה בתנועת המוסר.
נפטר בסוף חורף תרס"א (1901), בווילנה.
משפחתו

ילדיו:
רבי שמואל רבינוביץ - התמנה לימים כרב בפורט אמבוי, בארצות הברית.
בן נוסף שאף הוא שימש כרב.
בתו - אשת הרב זלמן פינחס הכהן קפלן מגלבן. אביהם של אפרים קפלן, רופא ועיתונאי במארגען זשורנאל הניו-יורקי. והרב דוד קפלן, שההדיר את ספרי סבו, "המאיר לעולם", והוציאם לאור מחדש (ירושלים תרצ"א).
החתן השני היה הרב אליהו פנחס מריינא, שהיה שנים רבות ר"מ בישיבת זובחי צדק בווילנה, ובסוף ימיו עלה ארצה ולימד בישיבת מאה שערים (ספריו הם "אלף המגן", "המלמד" ו"חסד לאלפים").
ספרו

לאחר פטירתו הדפיס בנו, רבי שמואל רבינוביץ, חלק מחידושי תורתו לצד דברי אגדה, בספר "המאיר לעולם".
לאחר שיצא לאור ספרו זה, הוכר שמו בכל רחבי ליטא, ונעשה ללחם חוקם של תלמידי הישיבות בה. בשל ספרו זה, דבק בו הכינוי "דער צוויטער שאגת אריה" (השאגת אריה השני).
לקריאה נוספת

הרב דב כץ, תנועת המוסר, כרך ב, תל אביב תש"י, עמ' 421–424
יעקב מרק, רבי מאיר מיכל רבינוביץ (תק"ץ-תרס"ב), בתוך: במחיצתם של גדולי הדור, הוצ' 'גויל', ירושלים תשי"ח, עמ' 134–138
תולדות רבינו המאיר לעולם, בתוך: המאיר לעולם - חלק שלישי, ירושלים, תשנ"ב. עמ' ה-יד.
הערות שוליים

↑  לפי הרב אלעזר מנחם מן שך, השתתף בשיעוריו גם הבית הלוי בהזדמנו לווילנה.
↑  קיימת סתירה בין המקורות באשר לתאריך פטירתו המדויק, אם בחודש שבט תרס"א (הרב יהושע זליג דיסקין), או בערב ראש חודש ניסן באותה שנה (הספד עליו בספר "בנין שלמה").
↑  ראו עליו: 'קפלן, ר' זלמן פנחס', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 85 טור 2 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1283).
↑  ראו עליו: 'קפלן, אפרים בה"ר זלמן פנחס', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 224 טור 2 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1422).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525285105171  GND: 105344642X  ISNI: 0000 0000 3568 2970  LCCN: n95026671  VIAF: 38618796   WorldCat (עם VIAF): 38618796
כוונת MARS

זוג נחתים סורקים עם רובי M16A4 בפלוג'ה, עיראק (דצמבר 2004); זה שבקדמה עם כוונת MARS מחוברת דרך מסילת פיקטיני.
כוונת MARS (באנגלית: Multi-purpose Aiming Reflex Sight, ובעברית: כוונת השלכה רב תכליתית) היא כוונת המשלבת שני מכשירי תצפית, כוונת השלכה וכן כוונת לייזר, וגם כוונת ברזל כגיבוי. היא תוכננה ומיוצרת על ידי חברת ITL Optronics, שבסיסה בישראל. הלייזר עשוי להיות גלוי או אינפרא אדום וניתן להפעיל אותו לפי הצורך באמצעות מתג לחץ. הכוונת נרכשה על ידי מספר צבאות, כולל צבא ארצות הברית, עבור סדרת ה-M16; צה"ל, עבור רובה התבור; וצבא הודו (בייצור מקומי ברישיון כ-Raptor sight), עבור רובה INSAS, כמו גם לקוחות אחרים.
אופטיקה וחיישנים:
| --- | --- |
הגדלה:: 1x
צמצם:: 25 מ"מ
קוטר נקודה:: 0.3 מילי־רדיאן (בערך 1 "@ 100m)
מקבילה:: <0.2 מילי־רדיאן באינסוף
תעבורת אור:: 85% לתגובה פוטופית
פיצוי נקודה אדומה:: טווח דינמי אוטומטי = 1
שליטה על עוצמת נקודה:: 5 מצבים: OFF, HIGH, MEDIUM, LOW, VERY LOW.
עיוות אופטי:: סטיית זווית של 0.5o של קרני אור מקבילות דרך הכוונת
| מצביעי לייזר>  |
| --- | --- | --- |
| אדום: | 650nm, 1.0 mW, Class 2 (IEC 825-1) |  |
| IR (אופציונלי): | 850nm, 0.4 mW, Class 1 (IEC 825-1) ** מוגבל לכוחות לאכיפת החוק והצבא בלבד |  |
| הסתעפויות קרן: | 0.5mRad |  |
איפוס

| התאמה: | לייזרים למראה וכיווני רפלקס מותאמים בפעולה אחת |  |
נתונים פיזיים

| משקל: | 431 גרם (15.2 oz). עם סוללה וכבל. |  |
| ממדים: | אורך: 12.5 ס"מ (4.9 אינץ'), רוחב: 4.3 ס"מ (1.7 אינץ'), גובה: 8.6 ס"מ (3.4 אינץ'). |  |
| מתאם: | מסילת פיקטיני |  |
חשמל

| מקור כוח: | סוללת 1.5V AA יחידה |  |
| זמן פעולה: | 200 שעות רצוף |  |
| מצביע לייזר: | 10,000 פעולות של 5 שניות כל אחת |  |
| אזהרת מתח נמוך: | 1V ± 0.1V, ללא הפרעה לתפעול הראייה |  |
מהימנות

| חיי מתג לייזר: | 40,000 דקות פעולה |  |
סביבה

| טווח טמפרטורות: | 20- C° עד 55 C°‏ MIL STD 810F |  |
| לחות: | 95% ב־70 מעלות צלזיוס |  |
| הלם תרמי: | 20- C° עד 70 C° |  |
| מים ואבק: | 1 מטר, 30 דקות. ערפל מלח, אבק וחול |  |
| גובה: | 15,000-50,000 רגל (לא פועל) |  |
| הלם: | 30 גרם ל־11 ms |  |
ראו גם

אמצעים אופטיים לנשק קל של צה"ל
Aimpoint AB
טריג'יקון
ELCAN טכנולוגיות אופטיות
EOTech
מפרולייט
מוזיאון הווטרנים נשר

| --- | --- |

הכניסה למבנה המוזיאון בעת ששכן בשכונת בן דור
 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 כתובת:  המגינים 26, נשר
 מיקום:  נשר
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  גרגורי דונאייבסקי, יוסף סיטניקוב
 מנהל:  יוסף סיטניקוב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 
 קואורדינטות:  32°45′56″N 35°03′00″E﻿ / ﻿32.765504°N 35.049875°E﻿ / 32.765504; 35.049875
 דף המוזיאון באתר עיריית נשר
  (למפת חיפה מוגדלת) מוזיאון הווטרנים נשר(למפת חיפה רגילה) מוזיאון הווטרנים נשר(למפת הגליל המערבי רגילה) מוזיאון הווטרנים נשר(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מוזיאון הווטרנים נשר
 
מכשיר הטלפון שנלקח על ידי הווטרן גריגורי דונאייבסקי המפיהררבונקר בברלין, ימים ספורים לאחר התאבדותו של אדולף היטלר
מוזיאון הווטרנים על שם יורי שטרן, הוא מוזיאון בעיר נשר המנציח את מורשת הלוחמים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה. המוזיאון שכן מאז הקמתו בשכונת בן דור ועבר באוגוסט 2022, לשכונת נשר הוותיקה ברחוב המגינים 26, במבנה לשימור ששוכן בו גם המוזיאון ההיסטורי של העיר נשר.
היסטוריה

בשנת 1993 הוקמה בעיר נשר "עמותת הווטרנים נשר", הפועלת במסגרת "העמותה למען הקשיש". עמותת הווטרנים הוקמה כדי לאגד את הלוחמים היהודים במלחמת העולם השנייה אשר עלו לארץ ישראל ונקלטו בעיר. בינואר 2000, החליט מנהל העמותה הראשון, גרגורי דונאייבסקי, להקים את מוזיאון הווטרנים. דונאייבסקי היה פוליטרוק לשעבר בצבא האדום, אשר הגיע לברלין במלחמת העולם השנייה, עלה לישראל והתיישב בעיר נשר. ההנחה הייתה שלווטרנים רבים הגרים בנשר מזכרות רבות והם יהיו מוכנים לתרום אותן למוזיאון. דונאייבסקי פנה למנהל המוזיאון הנוכחי יוסף סיטניקוב בהצעה להקים ביחד את המוזיאון. סיטניקוב הוא צייר ופסל והקים מוזיאונים כאלה בברית המועצות (בערים רוסטוב על הדון ואזוב) וגם הביא איתו בעת עלייתו לישראל חלק מהמוצגים של המוזיאונים אותם הקים בברית המועצות. עיריית נשר העמידה לרשות העמותה מספר חדרים צמודים במתנ"ס המקומי וכן מימון להקמת התצוגות. מימון נוסף התקבל מהמשרד לקליטת העלייה.
"מוזיאון הווטרנים - נשר" נחנך ב-10 במאי 2000. מטרת המוזיאון הייתה שימור מורשת הווטרנים - לוחמים יהודים שלחמו לצד בעלות הברית במלחמת העולם השנייה כנגד הנאצים. הפריטים המוצגים במוזיאון נתרמו בעיקר על ידי וטרנים תושבי נשר, והם כוללים תמונות שצולמו על ידי הלוחמים תוך כדי לחימה, מדים של הלוחמים, עיטורי גיבור ברית המועצות ואותות הצטיינות שונים שקיבלו הווטרנים. אחד הפריטים החשובים במוזיאון הוא מכשיר טלפון מהבונקר של היטלר שנלקח משם על ידי דונאייבסקי. במוזיאון מוקדשת פינה ל-156 לוחמים יהודים אשר קיבלו את עיטור "גיבור ברית המועצות", שהוא האות הגבוה ביותר שניתן בזמנו. מאז פתיחתו ועד חודש פברואר 2010, גדל מספר המוצגים במוזיאון פי ארבעה, סיירו במוזיאון כ-22,000 איש בקבוצות של תלמידים, סטודנטים, חיילים, תיירים מרוסיה ואוקראינה וכן חברי כנסת וקונסולים של רוסיה. בטקס הפתיחה הביא הקונסול הרוסי סאשה מוסיינקו כשי בקבוק וודקה אשר עוצב כפגז. לאחר מותו של חבר הכנסת לשעבר יורי שטרן הוסב שם המוזיאון ל"מוזיאון הווטרנים על שם חבר הכנסת יורי שטרן".
במרץ 2010, חלק מהמוצגים של המוזיאון נמצאו באחסון בגלל צפיפות בשטח המוזיאון והעדר שטח תצוגה מתאים. הפעילות במוזיאון כוללת גם מתן הרצאות לתלמידי בתי ספר יסודיים, חטיבות ביניים ותיכוניים על מורשת הווטרנים.
בשנת 2008 זכתה עמותת הווטרנים המפעילה את המוזיאון בפרסים ואותות הצטיינות מטעם המשרד לקליטת עלייה והכנסת על תרומתה לקהילה.
בשנת 2022 החליטה עיריית נשר להעביר את המוזיאון לרחוב המגינים 26 בנשר, בתוך מבנה שנמצא ברשימת השימור ומשמש גם את הארכיון ההיסטורי של העיר נשר. המטרה היא לפנות את החדר בו המוזיאון יושב לטובת כיתת לימוד של בית הספר הממלכתי דתי "כנפי נשרים" היושב באותו מבנה. העברה בוצעה ב-16 באוגוסט 2022. ב-5 בפברואר 2023 בסיוע של עיריית נשר, הסתיים ארגון המוזיאון וכל המוצגים נתלו על הקירות.
ראו גם

מוזיאון הווטרנים אריאל
הערות שוליים

↑  הערך מבוסס על ריאיון עם מנהל המוזיאון, מנהל העמותה למען הקשיש, ביקור במוזיאון ומסמכים שהוצגו
↑  הודעת דובר עיריית נשר באתר העירייה
טלי תאני-הררי

| --- | --- |

פרופ' טלי תאני-הררי
 לידה:  30 במרץ 1973 (בת 51)
 ענף מדעי:  תקשורת, התנהגות צרכנים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מנחה לדוקטורט:  שמואל ליימן-ווילציג 
 מוסדות:  המרכז האקדמי פרס 
 https://taliteeni.com/
 
טלי תאני-הררי (נולדה ב-30 במרץ 1973) היא חוקרת התנהגות צרכנים (אנ') אסטרטגיה שיווקית ותקשורת, פרופסור חבר בבית הספר למנהל עסקים ובבית הספר לתקשורת במרכז האקדמי פרס.
ביוגרפיה

טלי תאני-הררי נולדה וגדלה בישראל. בשנת 2005 השלימה את לימודי הדוקטורט שלה באוניברסיטת בר-אילן בנושא: "מודל הסתברות עיבוד המידע בקרב ילדים: מסלולי שכנוע ושינוי עמדות בשלבי התפתחות קוגניטיביים שונים וברמות מעורבות שונות", בהנחיית ד"ר למפרט (בית הספר למנהל עסקים) ופרופ' שמואל ליימן-ווילציג (בית הספר לתקשורת).
לאחר סיום הדוקטורט השתלבה כמרצה באוניברסיטת בר-אילן בבית הספר למנהל עסקים ובבית הספר לתקשורת ובשנת 2012 עברה לבית הספר למנהל עסקים במרכז האקדמי פרס. בשנים 2013–2018 שימשה כראש ההתמחות בשיווק, בשנים 2017–2018 שימשה כסגנית ראש החוג לתואר ראשון במנהל עסקים. משנת 2018 משמשת כראש החוג לתואר שני במנהל עסקים והחל מ-2023 משמשת גם כראש החוג לתקשורת במרכז האקדמי פרס.
משנת 2008 היא מרצה באוניברסיטת רייכמן בקורסים העוסקים בתקשורת שיווקית, שיווק ומיתוג. מחקריה פורסמו בכתבי עת מובילים, זכו להכרה של הקרן הלאומית למדע, הוועדה לזכויות הילד בכנסת, לשכת המדען הראשי וגורמים נוספים.
קידום החינוך לצרכנות נבונה

טלי תאני-הררי פעילה ומקדמת את החינוך לצרכנות נבונה והחינוך הפיננסי. פרסמה שני ספרי ילדים העוסקים בקידום החינוך לצרכנות נבונה:
הקופה שמאחורי מגירת הגרביים, יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2011, נכתב על ידי תאני-הררי ביחד עם חני נחמיאס. מטרת הספר להקנות לילדים כלים לצרכנות ביקורתית ונבונה, בדגש על חיסכון, דרך ספור מהנה ומעורר הזדהות בו גיבורי הספר לומדים מהו תפקידו של הכסף, מדוע חשוב לחסוך, ומהן המשמעויות של "הבחירות הכלכליות". הספר מבוסס על מחקר אקדמי רחב בתחום הצרכנות וההתנהלות הכלכלית של צעירים. הספר פונה לילדים בגילאי 5–8, ומותאם לגילאים אלה מבחינת השפה, תהליכי עיבוד המסר והתפתחות הילד כצרכן.
עשינו עסק, יצא לאור בהוצאת סטימצקי בשנת 2018, נכתב על ידי תאני-הררי ביחד עם אלרואי קנבל. הספר מציג לצעירים מושגים בתחומי הצרכנות, הכלכלה והעסקים, על מנת להקנות להם את הידע וההבנה כבסיס לקבלת החלטות צרכניות ופיננסיות נבונות. המושגים בספר מוצגים בליווי דוגמאות מוכרות ואיורים להמחשת המושגים לילדים הצעירים.
תאני-הררי משתתפת בפורומים ובוועדות לקידום החינוך לצרכנות נבונה, מקדמת מודעות לנושא בתקשורת, ומסייעת למשרד החינוך בגיבוש תוכניות לימוד בתחום הצרכנות הנבונה.
הערות שוליים

↑  פרופ טלי תאני-הררי באתר המרכז האקדמי פרס, באתר המרכז האקדמי פרס
↑  Te'eni-Harari, T., Lampert, S. & Lehman-Wilzig, S, Information processing of advertising among children: The elaboration likelihood model as applied to youth, Journal of Advertising Research 47, 2007, עמ' 326–340
↑  Te'eni-Harari, T., Lampert, S. & Lehman-Wilzig, S, The importance of product involvement for predicting advertising effectiveness among young people, International Journal of Advertising 28, 2009, עמ' 203–229
↑  Te'eni-Harari, T., Lampert, S. & Lehman-Wilzig, Information Processing of Advertising among Young People: The Elaboration Likelihood Model as Applied to Youth, Journal of Advertising Research 47, 2007, עמ' 326-340
↑  Te’eni-Harari, T., Lehman-Wilzig, S. & Lampert, The importance of product involvement for predicting advertising effectiveness among young people, International Journal of Advertising 28, 2009, עמ' 203-229
↑  Te'eni-Harari, T, Clarifying the relationship between involvement variables and advertising effectiveness among young people, Journal of Consumer Policy 37, 2013, עמ' 182-203
↑  Te'eni-Harari, T., Eyal, K., & Aharoni, M., It's complicated: Plot and formal feature complexity in early childhood television content, Mass Communication & Society 23, 2020, עמ' 578-599
↑  Te'eni-Harari, T., Sela, Y. & Bareket-Bojmel, L, Gen Z during the COVID-19 crisis: resilience, values and attitudes, Current Psychology 42, 2023, עמ' 1-10
↑  Te'eni-Harari, T, Financial literacy among children: The role of involvement in saving money, Young Consumers 17, 2016, עמ' 197-208
↑  Eyal, K., & Te’eni-Harari, T, High on attractiveness, low on nutrition: An over-time comparison of advertising food products on Israeli television, Health Communication 31(8), 2016, עמ' 988-997
↑  הקופה שמאחורי מגירת הגרביים, באתר צומת ספרים
↑  הספר עשינו עסק, באתר הספרייה הלאומית
↑  טלי תאני-הררי, יוקר המחייה כהזדמנות לשינוי: מאמצים אורח חיים צרכני בריא לכל המשפחה, באתר Forbes, ‏13 באוקטובר 2022
↑  טלי תאני-הררי, ‏שיח פתוח והתייעצות: כך תשמרו על החוסן הכלכלי למרות המצב, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2023
↑  טלי תאני-הררי, ‏נדרשת תוכנית חירום לאומית להקניית כלים פיננסיים וצרכניים, באתר גלובס, 24 בפברואר 2022
אגם נקורו

אגם נקורו (באנגלית: Lake Nakuru) הוא "אגם בסיסי" רדוד בקניה, השוכן בשבר הסורי-אפריקאי, כ-120 ק"מ צפונית-מערבית לבירה ניירובי, וכשני ק"מ דרומית-מזרחית לעיר נקורו שבה מתגוררים כ-300,000 תושבים. האגם וסביבתו מוכרזים כפארק לאומי מאז שנת 1961, ובשנת 2011 הם הוכרזו - יחד עם שני אגמים נוספים בקניה, אגם אלמנטייטה ואגם בוגוריה - כאתר מורשת עולמית המשתרע על-פני שטח של 188 קמ"ר.