הכרה בקוסובו
עמדות שננקטו על ידי גופים ריבוניים > גופים שלא הכירו בקוסובו כמדינה עצמאית > מדינות חברות באו"ם

| # | מדינה | עמדה |
| --- | --- | --- |
| 1 | אוגנדה אוגנדה | בפברואר 2008 אמר בכיר באוגנדה כי ממשלת אוגנדה בוחנת בקפידה את הכרזת העצמאות של קוסובו לפני שתקבל את ההחלטה האם להכיר בה כמדינה או לא. בפגישה שנערכה ב-26 במרץ 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני ורוחקנה רוגונדה, שגרירת אוגנדה באו"ם, הביעה רוגונדה את הצורך בהידוק המגעים בין שתי המדינות לצורך החלפת מידע ושיתוף פעולה. והוסיפה כי בבא העת אוגנדה תקבל את ההחלטה האופטימלית בשאלת קוסובו. באוגוסט 2011 כתב שר החוץ של אוגנדה, סם קוטסה, לסגן ראש ממשלת קוסובו, בהדג'ט פצולי, והבטיח לבחון את בקשת ההכרה בהתאם להחלטת בית הדין הגבוה לצדק. בפברואר 2012 הודיעה משרד החוץ בקוסובו כי אוגנדה הכירה בעצמאותה, וציטטה דברים מאגרת מוקראת שקיבלה מנשיא אוגנדה, יוורי מוסווני, ב-5 בדצמבר 2011, בהם הוא בירך את קוסובו "על ההתקדמות לעבר עצמאות מדינתכם" והוסיף כי "אנו עומדים מאחורי מדינות אחרות שהכירו ברפובליקה של קוסובו". אך שר החוץ הסרבי ווק ירמיץ' הגיב כי שר החוץ של אוגנדה, הנרי אורם אוקלו, מסר לו שהכרה מעולם לא התרחשה. בינואר 2013, שר החוץ לשעבר של קוסובו סקנדר היסני, אמר כי ההכרה של ניגריה ואוגנדה "מוטלת בספק לא רק על ידי המדינות המדוברות, אלא גם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית". שר החוץ הנוכחי, אנבר הודג'אי, הצהיר כי הוא בטוח שההכרות תקפות. אך במסמך שפורסם ביוני 2014, משרד החוץ בקוסובו ציין את אוגנדה כמדינה שלא הכירה בקוסובו. |
| 2 | אוזבקיסטן אוזבקיסטן | בפברואר 2008 ממשלת אוזבקיסטן הודיעה כי היא סבורה שבשאלות הנוגעות לעצמאות מדינות יש להכריע באספת האו"ם. ובאשר לקוסובו, אוזבקיסטן טרם הגיעה להכרעה סופית. |
| 3 | אוקראינה אוקראינה | אוקראינה מסרבת להכיר בעצמאות קוסובו ותומכת בשלמותה הטריטוריאלית של סרביה. |
| 4 | אורוגוואי אורוגוואי | במרץ 2008 פורסם בעיתון "Ultimas Noticias", שאורוגוואי לא הכירה בהכרזת העצמאות של קוסובו, מכיוון שהכרזת העצמאות שלה לא עומדת בשלושת העקרונות הנדרשים מבחינתה להכרה: עקרון השלמות הטריטוריאלית של מדינות, עקרון השגת פתרון באמצעות דיאלוג והסכמה, והכרה מצד ארגונים בין-לאומיים." ב־27 בספטמבר 2010, סגן שר החוץ האורוגוואי, רוברטו קונדה, הצהיר כי אורוגוואי לעולם לא תכיר בעצמאות קוסובו. |
| 5 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | בפברואר 2008, דובר משרד החוץ של אזרבייג'ן, ח'זאר איברהים, אמר כי "אנו רואים במעשה זה מעשה בלתי חוקי אשר סותר את החוק הבין-לאומי. בהמשך לכך, עמדת אזרבייג'ן ברורה: היא אינה מכירה בעצמאות [קוסובו]". אזרבייג'ן הוציאה גם את גדוד שומרי השלום האזרי ששהה בקוסובו. זאהיד אורוז', חבר הוועדה הפרלמנטרית להגנה וביטחון, הסביר זאת באומרו "בשל שינוי המצב בקוסובו, גדוד שמירת השלום האזרי שמבצע את משימתו במסגרת הקונטיננטציה הטורקית יסוג. אזרבייג'ן פועלת בהתאם לעמדתה הפוליטית". בפסגת הארגון לשיתוף פעולה איסלאמי (OIC) שנערכה ב-10 במרץ 2008 התנגדה אזרבייג'ן לאימוץ מסמך שהוצע על ידי טורקיה, שיעניק תמיכה בהכרזת העצמאות של קוסובו. ב-19 ביוני 2008, במהלך פגישה נוספת של ה-OIC, אזרבייג'ן הייתה בין המדינות שהתנגדו להכרה בקוסובו כמדינה עצמאית. בדיון שנערך ב-3 בדצמבר 2009 בבית הדין הבין-לאומי (ICJ), אמרה המשלחת האזרבייג'נית כי גוף שמצהיר על פרישה תוך הפרת החוקים הפנימיים של המדינה לא יכול להיחשב כמדינה, וכי לא ניתן לקבל זאת כעובדה מוגמרת. בפגישה עם נשיא סרביה בוריס טאדיץ' בבאקו במאי 2010, אמר נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב כי סרביה ואזרבייג'ן מסייעות זו לזו בזירה הבין-לאומית וכי מדינתו מספקת תמיכה נחרצת בשלמותה הטריטוריאלית של סרביה. הוא הצהיר כי העצמאות שהוכרזה באופן חד צדדי על ידי קוסובו היא מהלך בלתי חוקי וקרא לכל המדינות החברות באו"ם לכבד את החוק הבין-לאומי. |
| 6 | איי בהאמה איי בהאמה | בפגישה שהתקיימה ב-18 ביוני 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, לפאולט בת'ל נציגת איי הבהאמה באו"ם, הודיעה בת'ל כי תעביר את הבקשה להכרה לממשלתה. באפריל 2010 אמר שר החוץ של איי הבהאמה, ברנט סימונט., "שקלנו ואנו ממשיכים לשקול את המצב בשטח ולשמוע את שני הצדדים של הנושא ואנו ממתינים לתוצאת המשא ומתן בין קוסובו לשכנותיה לפני שנבצע תמיכה באחת משתי המדינות". ב-26 בספטמבר 2012 אמר שר החוץ הבהאמי, פרדריק א. מיטשל, כי למדינתו יש סימפתיה לעצמאות קוסובו, וכי איי בהאמה יתמכו בעתיד בקוסובו. |
| 7 | אינדונזיה אינדונזיה | תגובת אינדונזיה לעצמאות קוסובו הייתה מעורבת. |
| 8 | איראן איראן | ב-13 במרץ 2008 אמר נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד כי איראן, לאחר שבחנה לעומק את הנושא את האזור ותנאיו, החליטה לא להכיר בעצמאות קוסובו. בתחילת מרץ 2008, ג'ולמרזה אנסארי, שגריר איראן ברוסיה, אמר כי "לשאלה זו יש היבטים חשובים מאוד. בכנות, האו"ם חילק את אחת המדינות החברות בו לשני חלקים, על אף החלטה 1244 בדבר שלמותה הטריטוריאלית של סרביה. זה אירוע מאוד מוזר. אנו חושבים שחלק מהמדינות מנסות להחליש את הארגונים הבין-לאומיים. נכון לעכשיו, איראן בוחנת את שאלת עתידה של קוסובו. איראן... מביעה את דאגתה מהיחלשותם של הארגונים הבין-לאומיים". באפריל 2012 במהלך ביקור סגן שר החוץ האיראני ראמין מהמנפארסט בבלגרד, הוא אמר כי איראן תעמוד בהחלטתה שלא להכיר בעצמאות קוסובו. הוא הוסיף כי טהראן מאוד ברורה בנושא זה בכדי לסייע ביציבות ובבטיחות באזור. מהמאנפראסט הוסיף כי איראן תמכה בדיאלוג בלגרד-פרישטינה מכיוון שהיא מאמינה שהחוק הבין-לאומי יכול לפתור את הנושאים הבוערים בצורה הטובה ביותר. בריאיון שנערך ב-5 באוגוסט 2012, אמר שגריר איראן באלבניה, עלי אמואי, כי הוא מאמין שהדרך היחידה לפתור את הסוגיה של קוסובו היא שיחות עם סרביה, וכי איראן לא תהסס להכיר בקוסובו באופן רשמי לאחר שתגיע למסקנה שזה ישמש לכינון שלום ויציבות בבלקן ומימוש זכויותיהם הלגיטימיות של המוסלמים בקוסובו. בפברואר 2013 אמר אמואי כי אם ה-OIC יגיע למסקנה פה אחד כי הכרה בקוסובו מסייעת לשלום וליציבות באזור, איראן לא תימנע מההכרה. לדבריו, היחסים הטובים של איראן עם סרביה ורוסיה אינם משפיעים על עמדתם בקוסובו. |
| 9 | אלג'יריה אלג'יריה | במרץ 2008 הצהיר מוראד מדלסי, שר החוץ האלג'יראי, כי אלג'יריה אמנם תומכת בכל המדינות המוסלמיות, אך היא מאמינה כי יש להקפיד על חוקים בין-לאומיים. שנה לאחר מכן, אישר מדלסי את עמדתה של אלג'יריה שרואה בקוסובו חלק בלתי נפרד מסרביה. במאי 2009, שגריר אלג'יריה בסרביה, עבדלקאדר מסדואה, הצהיר כי אלג'יריה תשקול מחדש את נושא קוסובו אם סרביה תשנה את עמדתה שלה. |
| 10 | אנגולה אנגולה | ב־23 ביוני 2008, נשיא אנגולה ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש העביר הודעה לעמיתו הסרבי בוריס טאדיץ' בדבר הכרזת העצמאות של קוסובו. בה הוא הביע את הזדהותה של אנגולה עם סרביה באשר לשמירה על ריבונותה ושלמותה. |
| 11 | אקוודור אקוודור | בתגובה לבקשת אוניברסיטת אוקספורד בנוגע לניתוח ההתפתחויות הקשורות לעצמאות קוסובו, באוגוסט 2008 הצהיר משרד החוץ האקוודורי כי צריכה להיות "עמידה בלתי מוגבלת בכללים ובעקרונות מגילת האו"ם והמשפט הבין-לאומי". בפגישה שנערכה בינואר 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, ושגרירת אקוודור באוסטריה, מריה אלנה מוריירה, אמרה מוריירה כי ממשלתה עקבה בקפידה אחר ההתפתחויות בקוסובו, ולוקחת בחשבון את ההכרה בקוסובו על ידי מדינות אירופה ומרחקה הלטינית. וכי אקוודור תשקול ברצינות את הבקשה להכרה בקוסובו כמדינה עצמאית וריבונית. בפגישה שהתקיימה ב־25 במרץ 2009 עם היסני, אמר שגריר אקוודור באו"ם, דייגו מורחון-פסמינו, כי אקוודור עקבה בקפידה אחר ההתפתחויות בקוסובו, והוא הדגיש את החשיבות של בניית מוסדות דמוקרטיים וחברה עם זכויות המובטחות לכל הקהילות. מר מורחון-פסמינו אמר גם כי אקוודור תמשיך לבחון את ההתפתחויות לפני שתקבל החלטה אם להכיר בקוסובו. |
| 12 | ארגנטינה ארגנטינה | בפברואר 2008 אמר שר החוץ הארגנטינאי, חורחה טאיאנה, "אם נכיר בקוסובו, שהכריזה על עצמאותה באופן חד צדדי, ללא הסכם עם סרביה, נקבע תקדים מסוכן שיאיים ברצינות על סיכויינו להסדר מדיני במקרה של איי מאלווינס (פוקלנד)". הוא אמר כי הנשיאה כריסטינה פרננדס דה קירשנר לא תתן שום הצהרה רשמית בנושא, והדגיש כי לא תהיה הכרה בקוסובו. ארגנטינה לא תכיר גם משום שהיא "תומכת בעקרון השלמות הטריטוריאלית". בנוסף הוא הדגיש כי החלטה 1244 של מועצת הבטיחון של האו"ם משנת 1999 קראה להסכמה הדדית של כל הצדדים בכדי לפתור את הסכסוך. בדיון שהתקיים ב-2 בדצמבר 2009 בבית הדין הגבוה לצדק אמרה המשלחת הארגנטינאית כי הצהרת העצמאות של קוסובו "מפרה את חובה לכבד את השלמות הטריטוריאלית של סרביה, את החובה לפתרון סכוכים בדרכי שלום ואת ועקרון אי ההתערבות. אין להחלטה בסיס משפטי בעקרון ההגדרה העצמית." ועל כן "היא לא ביטלה ולא תבטל את ריבונותה של סרביה על קוסובו". |
| 13 | אריתריאה אריתריאה | ב־4 בספטמבר 2008 אמר מנהל החטיבה האירו-אמריקאית במשרד החוץ האריתראי, טסיי פסיל, כי ממשלתו לא החליטה אם היא תכיר בעצמאותה של קוסובו. בספטמבר 2011 דווח כי נשיא אריתריאה, איסאייס אפוורקי, הגיב בחיוב לבקשה להכרה בקוסובו.  באפריל 2014 אמר שר החוץ האריתראי, עוסמן סאלח מוחמד, כי אריתריאה תומכת בזכות להגדרה עצמית וכי מדינתו תפעל לשיפור קשריה עם קוסובו. |
| 14 | ארמניה ארמניה | ב-12 במרץ 2008 הצהיר נשיא ארמניה סרז' סרקיסיאן כי ההכרה האפשרית של ארמניה בעצמאות קוסובו תגרום למתיחות ביחסי ארמניה ורוסיה, אך ציין כי "נושא ההכרה בקוסובו זקוק לדיון רציני... ארמניה הייתה תמיד חסידה של זכותן של מדינות להגדרה עצמית ובהיבט זה אנו מברכים על עצמאותה של קוסובו." ב-3 בספטמבר 2008 אמר סרקיסיאן: "יש התוהים מעת לעת מדוע ארמניה אינה מכירה בעצמאות אבחזיה ודרום אוסטיה. התשובה היא פשוטה: מאותה סיבה שהיא לא הכירה בעצמאות קוסובו. בהינתן הסכסוך בנגורנו-קרבאך, ארמניה אינה יכולה להכיר בישות אחרת כל עוד היא לא הכירה ברפובליקה של נגורנו-קרבאך". זכותה של אומה להגדרה עצמית "אורכת זמן", ודורשת הבנה של "כל בעלי העניין". לפיכך, ארמניה מנסה "לשכנע" את אזרבייג'ן לקבל את אובדן קרבאך, אמר הנשיא. בנובמבר 2008, בעודו מתייחס להכרה של רוסיה בריבונתן של אבחזיה ודרום אוסטיה, אמר סרקיסיאן "במקרה של קוסובו הוחלה זכותן של מדינות להגדרה עצמית. עם זאת, צעד דומה של רוסיה קיבל תגובה עוינת". בפגישה במאי 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, לנציג ארמניה באו"ם ארמן מרטירוסיאן, ציין הנציג הארמני כי הבקשה להכרה תועבר לממשלתו. בביקור ממלכתי ביולי 2009 בארמניה, דן נשיא סרביה בוריס טאדיץ' עם סרקיסיאן בסוגיות קוסובו ונגורנו-קרבאך. שני המנהיגים הסכימו כי יש לפתור סכסוכים אזוריים ללא שימוש בכוח ורק באמצעי שלום בהתאם לחוק הבין-לאומי. טאדיץ' נפגש גם עם ראש ממשלת ארמניה טיגראן סרקזיאן שם נדונו אותם נושאים. "העניינים של קוסובו ונגורנו-קרבאך ניתנים לפתרון רק באמצעות משא ומתן וכל פתרונות שנכפו עד כה אינם מקובלים ואנחנו מסכימים לחלוטין על כך", אמר טאדיץ' לאחר מכן. ב-4 באפריל 2011 אמר סרקיסיאן כי ארמניה לא תכיר בעצמאותה של קוסובו כנגד האינטרסים של סרביה. |
| 15 | אתיופיה אתיופיה | בפגישה שנערכה בינואר 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, לבין שגרירת אתיופיה באוסטריה, קונגיט סינגיורגיס, הצהירה סינגיורגיס כי ממשלת אתיופיה נותרה מחויבת לשקול את ההכרה בקוסובו, ותגיע להחלטה בזמן המתאים. על פי סרביה, בקשות לאשרות כניסה לאתיופיה של שר החוץ הקוסובני קסנדר היסני וחברי משלחת נוספים של קוסובו נדחו בינואר 2010. לטענתם, הם רצו להשתתף בפסגת האיחוד האפריקאי על מנת לשדל מדינות באפריקה להכיר בקוסובו. אשרותיהם נדחו לאחר לחץ מצד ממשלת סרביה, על פי שר החוץ הסרבי, ווק ירמיץ'. ירמיץ', שהשתתף בפסגה, הודה לעמיתו האתיופי על דחיית האשרות ועל התמיכה בסרביה. עם זאת, משרד החוץ של קוסובו מכחיש כי הגיש בקשות כלשהן לאשרות. ב-5 באוגוסט 2012 דווח כי ממשלת אתיופיה הכירה רשמית בקוסובו, ושמשרד החוץ של קוסובו ממתין לאגרת מוקראת. בדצמבר 2014, על רקע סכסוך דיפלומטי עם סרביה, איימה אתיופיה להכיר בקוסובו. |
| 16 | בהוטן בהוטן | בפגישה שנערכה ב-28 במאי 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, לנציגו של נשיא בהוטן באו"ם, להאטו וואנגצ'וק, אמר וואנגצ'וק כי הוא העביר את בקשתה להכרה של קוסובו לממשלתו ב-3 בפברואר, והוא ממתין להחלטת ממשלתו. ב-19 בספטמבר 2012 אמר וואנגצ'וק כי מדינתו דנה בסוגיית קוסובו. |
| 17 | בוטסואנה בוטסואנה | בפגישה שנערכה בספטמבר 2010 בין שרי החוץ של קוסובו ובוטסואנה, סקנדר היסני ופאנדו סקלמני, אמר סקלמני כי בית הדין הבין-לאומי קיבל "החלטה ברורה", ואמר כי בקרוב יגיש בקשה רשמית להכרה בפני ממשלתו. באוקטובר 2010 אמר סקלמני כי בוטסואנה טרם קיבלה החלטה על הכרה בקוסובו ושהי תמתין עד להכרעת האיחוד האירופי, וכי קוסובו הבטיחה תמיכה בהקמת בית ספר לרפואה בבוטסואנה בתמורה להכרה שלה. במרץ 2011 אמר סקלמני. שבוטסואנה עדיין צריכה לדון בנושא כראוי על מנת להגיע להחלטה מושכלת בנושא. לדבריו, מכייון שהנושא הגיע לפתחו של בית הדין הבין-לאומי, ולכן הוא דורש התבוננות מדוקדקת כיוון שהוא נושא הכרוך בשאלות משפטיות. בספטמבר 2013, הבטיח סקלמני, את ההכרה בקוסובו וטען שכעת זה רק עניין פרוצדורלי לפני שזה יקרה. בספטמבר 2014 אמר סקלמני כי מדינתו מעריכה את ההתפתחויות בקוסובו כחיוביות, אשר סוללות את הדרך לאפשרות לבחון הכרה על ידי ארצו. |
| 18 | בוליביה בוליביה | בפברואר 2008, נשיא בוליביה, אבו מוראלס, סירב להכיר בעצמאותה של קוסובו והשווה את קוסובו למנהיגי ארבע מדינות מזרח בוליביה שדרשו מהממשלה הפדרלית אוטונומיה רבה יותר. בדיון שנערך ב־4 בדצמבר 2009 בבית הדין הבין-לאומי, אמרה המשלחת הבוליביאנית כי קוסובו היא חלק בלתי נפרד מסרביה ושהרפובליקה של קוסובו אינה קיימת. הכרזת עצמאות חד צדדית אינה יכולה לשנות את המשטר הבין-לאומי שנקבע בהחלטת האו"ם, או להכריע בתוצאות המשא ומתן. |
| 19 | בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה | התגובה הבוסנית לעצמאות קוסובו הייתה מעורבת, ובתוך מוסד הנשיאות המורכב משלושה נציגים של הקבוצות האתניות המרכזיות בבוסניה, הייתה מחלוקת, הנציג הבוסניאקי והנציג הקרואטי תמכו בהכרה בעצמאות קוסובו ואילו הנציג הסרבי התנגד. |
| 20 | בלארוס בלארוס | בפברואר 2008 כתב נשיא בלארוס, אלכסנדר לוקשנקו, במכתב לנשיא סרביה בוריס טאדיץ' כי "בלארוס מביעה את הזדהותה עם כוונתם של הסרבים להגן על ריבונותם ועל השלמות הטריטוריאלית של ארצם".האספה הלאומית של בלארוס פרסמה הצהרה המגנה את הכרזת העצמאות ועודדה את כל המדינות לכנות את המהלך "בלתי חוקי" על פי החוק הבין-לאומי. משרד החוץ של בלארוס פרסם הודעה בה נאמר "כי ההתיישבות בקוסובו ובמטוכיה צריכה להתנהל על פי החוק הבין-לאומי, בהתבסס על החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 1244 (משנת 1999) המהווה את המסמך המכונן להסדר בקוסובו המאשר את ריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית של הרפובליקה של סרביה, ומבוסס על הוראות המפתח של מגילת האו"ם והסכמי הלסינקי. ותפקידה המהותי של מועצת הביטחון של האו"ם היא הנשיאה באחריות לשמירה על שלום וביטחון בין-לאומי". בדיון שנערך ב־3 בדצמבר 2009 בבית הדין הבין-לאומי, המשלחת הבלארוסית אמרה כי על פי החוק הבין-לאומי ניתן להפריד רק מושבות לשעבר, או במקרים בהם אוכלוסיית המיעוטים דוכאה במשך תקופה ארוכה ונמנעה ממנה השתתפות בממשלה, אולם המצב בקוסובו לא עמד בקריטריונים אלה המתפרשים באופן מסורתי כזכות להגדרה עצמית "חיצונית". החוק הפנימי של סרביה כמו גם החלטות האו"ם מספקים הגדרה עצמית "פנימית" של האוכלוסייה האלבנית. במאי 2012 אמר שגריר בלארוס בסרביה, אולדזמיר צ'ושאו, כי בלארוס לעולם לא תכיר בעצמאות קוסובו. הוא צוטט באומרו: "הפצעים בקוסובו פוגעים בנו מאוד." |
| 21 | ברזיל ברזיל | ברזיל לא הכירה בעצמאותה של קוסובו, ואמרה כי היא סבורה כי יש להגיע להסכמה בחסות האו"ם ובמסגרת החוקית של הלטה מספר 1244 של מועצת הביטחון של האו"ם.  בפברואר 2008 אישרה ממשלת ברזיל את עמדתה כי יש להמשיך ולחפש אחר פתרון לנושא קוסובו באמצעות דיאלוג ומשא ומתן, בחסות האו"ם ובמסגרת החוקית של החלטה 1244. שר החוץ הברזילאי סלסו אמורים אמר כי ברזיל צריכה להמתין להחלטת האו"ם לפני שתגדיר את עמדתה הרשמית בנושא עצמאותה של קוסובו. בספטמבר 2009 אמר שגריר ברזיל בסרביה דנטה קואלו דה לימה כי "עמדתנו הבסיסית היא שאנחנו מכבדים את שלמותה הטריטוריאלית של סרביה. תמכנו בהחלטה 1244 של מועצת הביטחון, לפיה קוסובו היא חלק מסרביה. אנו חושבים גם כי העיקרון של הזכות להגדרה עצמית לא יכול לסתור את החובה לציית לחוק הבין-לאומי". בדיון שנערך ב־4 בדצמבר 2009 בבית הדין הבין-לאומי, המשלחת הברזילאית אמרה כי הכרזת העצמאות החד-צדדית מתעלמת לא רק מסמכותו של האו"ם, אלא גם מעקרון ההגנה על שלמותן הטריטוריאלית של מדינות. אין בסיס להצדיק את הכרזת העצמאות החד-צדדית בהחלטת האו"ם 1244 מכיוון שהיא קידמה פתרון שהוסכם על ידי שני הצדדים. מאחר שהסכם כזה לא הושג, הסכסוך בקוסובו יכול להיות מוכרע רק על ידי האו"ם. |
| 22 | גאורגיה גאורגיה | שר החוץ של גאורגיה, דויט בקרדזה, אמר ב-18 בפברואר 2008 כי טביליסי לא תכיר בעצמאותה של קוסובו והוסיף: "אני חושב שכולם בגאורגיה, ללא קשר לנטייה פוליטית, מסכימים פה אחד בנושא זה. ב-29 במרץ 2008, ראש הממשלה, לאדו גורגנידזה, העניק ריאיון מוקלט באסטוניה, ובו אמר בבירור באנגלית שכפי שחברותיה של גאורגיה הכירו בקוסובו, זה טבעי שבסופו של דבר גאורגיה תעשה כך גם כן. פרסום מודפס של הריאיון הוביל לדרישות של האופוזיציה להעמידו לדין, ודובר הממשלה הצהיר כי ראש הממשלה פורש באופן שגוי, ולאחר מכן העיתון האסטוני Postimees, שניהל והדפיס את הריאיון, הוציא את הריאיון המוקלט לאור. ב־9 במאי 2008 אמר נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי, "אנו אומרים בקול רם וברור שמעולם לא תכננו להכיר בקוסובו. אנחנו גם לא מתכננים לעשות זאת בעתיד. הפתרון שנבחר הוא אינו הפתרון הטוב ביותר. היה צריך לתת לסרבים יותר זמן למשא ומתן. והפתרון שקוסובו נקטה בו היה פזיז". |
| 23 | גואטמלה גואטמלה | במרץ 2008 אמר שר החוץ של גואטמלה, ארולדו רודאס, כי הוא מתנגד להכרה בקוסובו מתוך חששות דומים לחששות של הרוסים. עם זאת, הממשלה עדיין שוקלת להכיר בקוסובו. בפגישה שנערכה ב-26 במרץ 2009 בין שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, ושגריר גואטמלה באו"ם, גרט רוסנטל, אמר רוסנטל כי ממשלת ארצו בוחנת בקפידה את ההתפתחויות בקוסובו, ואת ההכנות המתמשכות לקראת העלאת הנושא בפני בית הדין הבין-לאומי. ועוד הוסיף רוסנטל כי גואטמלה מתייעצת גם עם מדינות אחרות באמריקה הלטינית כדי להגיע להחלטה. באפריל 2014 אמר נשיא גואטמלה אוטו פרס מולינה כי מדינתו תשקול להכיר בקוסובו. |
| 24 | גינאה המשוונית גינאה המשוונית | במסיבת עיתונאים שהתקיימה ב-1 בספטמבר 2010, אמר הנציג של גינאה המשוונית באו"ם, אנטוליו נדונג מבה, כי מדיניות החוץ של מדינתו תומכת בעצמאות קוסובו. בספטמבר 2011 דווח כי נשיא גינאה המשוונית, תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו, הגיב בחיוב לבקשה להכרה מצד קוסובו. ב־21 בנובמבר 2011, בפגישה עם סגן ראש ממשלת קוסובו הראשון, בהדג'ט פצולי, הבטיח הנשיא אוביאנג כי יתחיל מיד לנסח את ההכרה בקוסובו. בינואר 2012 הצהיר יועצו של פצולי, ג'טליר זיבראג', כי קוסובו קיבלה אישור על הכרה מגינאה המשוונית, אך ממתינה לקבלת אגרת מוקראת. |
| 25 | ג'מייקה ג'מייקה | ממשלת ג'מייקה סירבה בשנת 2009 לבקשת ארצות הברית להכיר בקוסובו. ב-23 ביולי 2009, מזכירת המשנה לעניינים רב-צדדיים במשרד החוץ והסחר בג'מייקה, השגרירה וילמה מקניש, הבהירה כי אינה מצפה לשינוי בהחלטת ממשלת ג'מייקה שלא להעביר הכרה דיפלומטית רשמית לקוסובו. לאחר פגישות באפריל 2010 עם בכירים בג'מייקה, הצהיר שר החוץ הסרבי ווק ירמיץ' כי סרביה יכולה לסמוך על המשך תמיכתה של ג'מייקה בשמירה על ריבונותה ועל שלמותה הטריטוריאלית. ב-20 בפברואר 2020 פרסם נשיא קוסובו האשים טאצ'י הצהרה בטוויטר והודה לג'מייקה על הכרתה בקוסובו כמדינה ריבונית ועצמאית. עם זאת, שרת החוץ והסחר של ג'מייקה קאמינה ג'ונסון-סמית' הכחישה את ההכרה עוד באותו יום. |
| 26 | דרום אפריקה דרום אפריקה | התגובה של דרום אפריקה לעצמאות קוסובו הייתה מעורבת |
| 27 | דרום סודאן דרום סודאן | ביולי 2011 הוזמן סגן ראש הממשלה הראשון של קוסובו, בהדג'ט פצולי, להשתתף בטקס העצמאות של דרום סודאן. בספטמבר 2012 הזמין סגן נשיא דרום סודאן, ריק מאכר טני, את ראש ממשלת קוסובו, האשים טאצ'י, לדרום סודאן כדי לדון בבנית יחסים בין שתי המדינות. במהלך פגישה באוקטובר 2012 עם פצולי הצהיר נשיא דרום סודאן, סאלווה קיר מאיארדיט, על רצונה של ארצו לשמור על יחסי ידידות עם קוסובו. הוא חזר על העמדה כי דרום סודאן תומכת בזכותם של אזרחי קוסובו לבנות ולגבש את מדינתם. בספטמבר 2013 שר החוץ של דרום סודאן, ברנבה מריאל בנג'מין, אישר כי ההכרה בקוסובו היא עניין של זמן. באפריל 2014 אמר בנימין כי יש לצפות לחדשות חיוביות בכל הנוגע לשיפור היחסים עם קוסובו. בספטמבר 2014 אמר בנג'מין כי דרום סודאן שוקלת בכובד ראש את ההכרה בעצמאות ותמלא אחר כל הנהלים על מנת לעשות זאת. |
| 28 | הודו הודו | הודו סירבה בעקביות להכיר בעצמאות קוסובו. |
| 29 | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | ב-10 בפברואר 2009 אמרה ראש מינהל הארגונים הבין-לאומי במשרד החוץ בקונגו, אליס קימפמבה במבה, כי ממשלתה לא מתכוונת להכיר כרגע בקוסובו, והוסיפה כי ממשלתה עוקבת מקרוב אחר ההתפתחויות בנושא קוסובו באו"ם. בנובמבר 2009 דווח כי נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ז'וזף קבילה אמר כי מדינתו לא תכיר בעצמאותה של קוסובו כל עוד הוא חי. ב־6 באפריל 2012, יו"ר האספה הלאומית של קונגו, אבריסטה בושאב אמר כי "עמדת סרביה בנוגע לקוסובו ומטוכיה היא עמדת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו". בספטמבר 2013 הצהיר שר החוץ של קונגו, ריימונד טשיבנדה כי יציע לנשיא קונגו להכיר בקוסובו. |
| 30 | הרפובליקה העממית של סין הרפובלקיה העממית של סין | סין תומכת באופן מובהק בעקרונות ריבונות המדינה ושלמות טריטוריאלית. והיא תומכת בעמדת סרביה בנוגע לקוסובו. |
| 31 | הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו |  |
| 32 | וייטנאם וייטנאם | בפברואר 2008 שגריר וייטנאם באו"ם לה לואונג מין "אישר מחדש את מדיניות וייטנאם כי העובדה שהכרזת העצמאות של קוסובו נעשתה באופן חד צדדי איננה עולה בקנה אחד עם החלטה 1244 של מועצת הביטחון של האו"ם וכי היא רק תסבך את המצב בקוסובו ובאזור הבלקן". בפגישה שהתקיימה ב-23 בפברואר 2011 בין שר החוץ הסרבי ווק ירמיץ', לבין סגן ראש ממשלת וייטנאם, פאם ג'יה קים, אישר קים את עמדתה של וייטנאם התומכת בכל הנושאים הקשורים לקוסובו במסגרת הצו של מועצת הביטחון של האו"ם להשגת צעדים מקיפים מבחינת כיבוד הריבונות הלאומית והשלמות הטריטוריאלית של סרביה, והבטחת האינטרסים של מדינות מעורבות. בפגישה שנערכה ב־24 בנובמבר 2011 עם סגן ראש ממשלת אלבניה ושר החוץ, אדמונד האקסינאסטו, אמר שר החוץ של וייטנאם, פאם בין מין, כי וייטנאם עוקבת אחר ההתפתחויות בקוסובו, וכי סרביה וקוסובו צריכות להמשיך בדיאלוג כדי למצוא בסיס משותף למתווה שיהיה מקובל על שני הצדדים. |
| 33 | ונצואלה ונצואלה | בפברואר 2008 הודיע נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס, כי ונצואלה אינה מכירה בעצמאותה של קוסובו בטענה שהושגה באמצעות לחץ של ארצות הברית. והוא מתח ביקורת על תנועה פוליטית שקראה בעקבות כך להגברת האוטונומיה של מדינת סוליה שבוונצואלה. ב־24 במרץ 2008 האשים צ'אבס את וושינגטון בניסיון להחליש את רוסיה על ידי תמיכה בעצמאות לקוסובו. הוא כינה את ראש ממשלת קוסובו האשים טאצ'י, "טרוריסט" שהועלה לשלטון על ידי ארצות הברית, וציין כי מנהיג המורדים לשעבר הוא "הנחש". |
| 34 | זימבבואה זימבבואה | באפריל 2011, על פי הדיווחים, אמר קלאודיוס נהאמה, סגן מנהל הפרוטוקול במשרד החוץ של זימבבואה, לג'יימס ברישה הקוסובני כי זימבבואה תשקול את ההכרה בקוסובו, אך עליהם להמתין להמלצה של נציג זימבבואה באו"ם, שעליו להעביר אותה למשרד החוץ ורק לאחר מכן הוא יועבר לפרלמנט לאישור. בפברואר 2013 אמר ראש ממשלת זימבבואה, מורגן צ'נגיראי, כי ישקול להכיר בקוסובו. |
| 35 | זמביה זמביה | במרץ 2008 אמר שר החוץ של זמביה, קבינגה פנדה, כי זמביה לא החליטה על עמדתה בנושא הכרזת עצמאותה של קוסובו. פנדה אמר כי הממשלה זקוקה ליותר זמן לניתוח העניין. על פי מידע שהודלף בארצות הברית, זמביה אינה מעוניינת לנקוט עמדה בקוסובו בשל החשש מתקדים לשבט לוזי, קבוצה אתנית המתגוררת בעיקר במערב זמביה, שיש לה תנועה בדלנית פעילה לעצמאות מזמביה. בפגישה עם שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני, בספטמבר 2010, אמר פנדה כי זמביה בוחנת בקפידה את חוות דעתו של בית הדין הבין-לאומי, וכי הבקשה להכרה תטופל בקרוב. בפגישה שהתקיימה לאחר מכן עם שר החוץ האלבני, אדמונד האקסינאסטו, אמר פנדה כי עצמאותה של קוסובו היא מציאות בלתי הפיכה וכי חוות דעתו של בית הדין הבין-לאומי מקלה על ההחלטה להכיר בקוסובו עבור מדינות אפריקאות רבות. ב־27 בפברואר 2011,הצהיר פנדה בקשר לבקשה להכרה בקוסובו כי "אנו נעריך את הבקשה הזו. זה יצטרך לעבור בדיקה כמו שאנחנו תמיד עושים". בספטמבר 2012, שר החוץ של זמביה, גיבן לובינדה, אמר כי למדינתו אין סיבה שלא להכיר בקוסובו. השר הזמבי לענייני פנים, אדגר לונגו, הצהיר בדצמבר 2013 כי ממשלתו תדון ביסודיות בכל השטחים האפורים לפני שניתן יהיה לקבל החלטה כלשהי על קוסובו, וכי ההכרה בקוסובו תהיה בראש סדר העדיפויות של זמביה. |
| 36 | טג'יקיסטן טג'יקיסטן | בפברואר 2008 הצהיר יו"ר הוועדה לעניינים בין-לאומיים של האספה הטג'יקית העליונה, אסומודין סעידוב, כי טג'יקיסטן לא תכיר בעצמאותה של קוסובו מכיוון שהיא רואה בה הפרה של הנורמות החוקיות ושהיא מסכנת את אירופה. על פי מידע אמריקאי שהודלפ, טג'יקיסטן אינה מעוניינת לנקוט עמדה בקוסובו בשל החשש מהתקדים באבחזיה ודרום אוסטיה. |
| 37 | טורקמניסטן טורקמניסטן | בפגישה שנערכה בספטמבר 2010 עם ראש ממשלת אלבניה סאלי ברישה, אמר נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב כי מדינתו תשקול את ההכרה בקוסובו בזמן המתאים. |