stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שי נחייסי
קריירה במוזיקה

הסגנון המוזיקלי של נחייסי משלב בין מזרח ומערב ובין רוק – פופ למוזיקת נשמה. ההשפעות למוזיקה שלו מגוונות: החל מרוק כבד, ועד מוזיקה מזרחית ישראלית.
טרם יציאת אלבום הבכורה שלו הפיק שלושה אלבומי EP..
הטקסטים בשיריו עוסקים בנושאים אישיים ומשפחתיים, בקונפליקטים האישיים שחווה בבית, ביחסיו המורכבים עם האמונה והדת ועוד.
בדצמבר 2020 ראה אור אלבום הבכורה של נחייסי בשם "בין מגרשים", כשם אחד מתוך תשעת השירים באלבום. נחיסיי מתאר את הבחירה בשם זה לאלבום כאנלוגיה למורכבות בה גדל ושילוב ההשפעות השונות בחייו.
את מילות השירים כתב נחייסי, בחלקם עם זוגתו רומי גורפינקל נחייסי ועם עינב ג׳קסון כהן שמלבד הכתיבה גם לקחה חלק בתהליך ההפקה המוזיקלית יחד עם עדי רותם שמשתתף באלבום כנגן גיטרות וקלידים בהרכב המלווה את נחיסיי. את הלחנים של כל השירים יצר נחייסי.
בעקבות מגפת הקורונה וביטול ההופעות החיות, החל נחייסי לארח מוזיקאים ואמנים שונים בסדרת רשת מצולמת בשם SHAIPOOL, בין האורחים בסדרה עינב ג'קסון כהן, איה זהבי פייגלין, עומר מושקוביץ ועוד.
הערות שוליים

1 2  שי נחייסי בתכנית המוסף ברדיו תל אביב, יום שבת, 09 בינואר, 2021, באתר Listen Notes (באנגלית)
1 2 3 4  שי נחייסי מספר על הפריצה המאוחרת שלו, באתר ערוץ 20, ‏2020-12-29
1 2  שי נחייסי מנתניה הפך לכוכב בגיל 36: "שר את מצוקת יהדות צפון אפריקה", באתר mynetnetanya, ‏2021-01-08
↑  יובל אראל‏, שי נחייסי – בין מגרשים, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 7 בדצמבר 2020
↑  יובל אראל‏, שי נחייסי לקראת מופע, שיר חדש, ראיון וחזרה, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 4 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007966982905171  VIAF: 19158306992806402133   WorldCat (עם VIAF): 19158306992806402133 
שי נחייסי בהופעה במוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב, יולי 2021
רחבת הכותל המערבי

| --- | --- |

רחבת הכותל המערבי ברובע היהודי בעיר העתיקה
 מידע כללי
 שטח:  7.5 דונם
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1967
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   ירושלים
 שכונה:  הרובע היהודי, העיר העתיקה
 רחובות מסתעפים:  מעלה הרב גץ, מעלות הרב שלמה גורן
 אתרים:  הכותל המערבי, מנהרות הכותל, מרכז שרשרת הדורות, הגן הארכאולוגי ירושלים, שער האשפות, ישיבת האידרא, אש התורה
 קואורדינטות:  31°46′35″N 35°14′01″E﻿ / ﻿31.776481°N 35.233667°E﻿ / 31.776481; 35.233667
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) רחבת הכותל המערבי(למפת ירושלים העתיקה רגילה) רחבת הכותל המערבי(למפת ירושלים רגילה) רחבת הכותל המערבי(למפת ירושלים מוגדלת) רחבת הכותל המערבי he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רחבת הכותל המערבי היא כיכר עירונית חשובה ברובע היהודי שבעיר העתיקה בירושלים. המשמשת באופן מסורתי כמקום מקודש לתפילה.
מיקום

הכיכר הוקמה בצמוד לכותל המערבי, על חורבות שכונת המוגרבים ב־1967 ואיחודה של העיר ירושלים יחד עם כיבוש הר הבית שנמצא מעליה לצורך הקמת כיכר ציבורית עבור המתפללים הרבים מהארץ ומכל העולם המגיעים אל העיר העתיקה בירושלים. בחלקה הצפוני של הרחבה נמצאים: מנהרות הכותל, מרכז שרשרת הדורות, וישיבת האידרא. בחלקה המערבי נמצאים: "ישיבת אש התורה" וחפירות ארכאולוגיות שמתכוננות להיפתח לציבור בשנה הבאה ביחד עם מרכז מבקרים חדש עבור מבקרי הכותל המערבי. בחלקה הדרומי נמצאים: "חפירות הכותל המערבי", "הגן הארכאולוגי ירושלים", "ישיבת פורת יוסף", ו"שער האשפות".
מתחם הכניסה אל "מנהרות הכותל" מחבר את רחבת הכותל אל רחוב הגיא ברובע המוסלמי של העיר העתיקה ומעליו רחוב מדרגות מעלה הרב יהודה גץ משמש בתור הכניסה אל הרחבה מכיוון אזור השווקים. מעל הרחבה בצידה המערבי נמצא "רחוב הכותל", המשמש כרחוב מגורים עבור תושבי הרובע היהודי וגם כתצפית על כל הרחבה ביחד יכולת נקודות עצירה ומנוחה עבור תיירים המגיעים לסיורים בעיר העתיקה. לצד שער הרחבה הדרומי נמצא רחוב מעלות רבי יהודה הלוי המקשר את הרחבה אל רחוב משגב לדך שרובע היהודי ואל רחבת המנורה, המשמשת כנקודת תצפית אל הר הבית ואל הר הזיתים ובה מוצג לראווה דגם של מנורת שבעת הקנים (הועתקה זמנית לכיכר החורבה עקב העבודות לבניית מעלית הכותל). רחוב מעלות הרב שלמה גורן היוצא מכיוון: "שער האשפות" ועולה אל אזור הרובע הארמני משמש בתור הכניסה הדרומית של הרחבה. סמוך לשער הדרומי נבנית מעלית הכותל שעתידה לחבר בין מפלס הרובע היהודי למפלס רחבת הכותל.
היסטוריה

לפני כיבוש מזרח העיר בידי כוחות צה"ל שכנה בצמוד אל הכותל המערבי שכונת המוגרבים שהוקמה בשנת 1193 על ידי בנו של צלאח א-דין, אל-אפדל איבן צלאח א-דין עבור מוסלמים יוצאי המגרב. בשנת 1887 ניסה הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד לקנות את בתי השכונה ולתת לתושבי השכונה בתים במקום אחר, ניסיון שלא צלח. הכותל המערבי היה סימטה צרה הצמודה אל בתי המוסלמים כאשר המתפללים היהודים נהגו להתפלל במקום ללא שום תנאים, מפני שהשלטון המנדטורי אסר על העמדת מחיצה בין נשים לבין גברים ועל הצבת ספסלים לישיבה. המתפללים סבלו התנכלויות מצד התושבים המוסלמים שנהגו להפריע ליהודים להתפלל וגם להשליך אשפה בצמוד אל אבני הכותל.
עד 1967 נקראו הרחובות המובילים משער יפו ועד שער האשפות המוביל אל הרחבה בשם: דרך הכותל המערבי[דרוש מקור] [דרושה הבהרה].
שלושה ימים לאחר מלחמת ששת הימים נתבקשו התושבים לפנות את 135 בתי השכונה כולל מסגד שהיה בשכונה לצורך יישור השטח והקמת כיכר ציבורית עבור מתפללי הכותל המערבי. השריד היחידי שנותר ברחבת הכותל המערבי משכונת המוגרבים זהו "גשר המוגרבים" המוביל מרחבת הכותל לשער המוגרבים, אשר קרס גם הוא ב-2004 ובמקומו נבנה גשר זמני.
באוקטובר 1968 הוקמה תחנת אוטובוסים בכניסה לרחבה, הורחב כביש הגישה משער האשפות וקואופרטיב אגד החל להפעיל קו אוטובוס לרחבה.
היסטוריה > תוכניות לעיצוב רחבת הכותל

באוגוסט 1967, התמנה האדריכל יוסף שנברגר להתוות תוכנית ראשונה לרחבת הכותל, אלא שקמה התנגדות מצד גורמים תכנוניים לתוכנית, שהפכה במהרה לראשונה מבין סדרה של תוכניות שלא הושלמו מעולם. בשנת 1970, הוזמן אדריכל הנוף שלמה אהרונסון לערוך תוכנית לעיצוב רחבת הכותל. הוא הציע להעמיק את חלקה המזרחי של הרחבה באמצעות חפירה באדמה, שתגיע עד למפלס הרחוב בתקופת הבית השני.
בשנת 1972, עיריית ירושלים הזמינה את האדריכל משה ספדיה לתכנן את המתחם. תוכניתו, שממשיכה במידת מה את זו של אהרונסון. ספדיה תכנן רחבה מדורגת היורדת מהרובע היהודי עד למפלס הרחוב ההרודיאני, ויוצרת סדרה של רחבות מדורגות המשקיפות לעבר הכותל. גם התוכנית הזו לא מומשה מעולם, אך את הקמרונות והכיפות מימש האדריכל בבניין ישיבת פורת יוסף בשולי הרחבה, ובדירתו הפרטית שאותה הקים בחזית הרובע היהודי הפונה אל רחבת הכותל.
בשנת 1976, עמד עו"ד ארווין שמרון בראש ועדת שמרון, שהוקמה כדי לבחון הצעות לתכנון רחבת הכותל. הוועדה המליצה על אימוץ התוכנית של האדריכל משה ספדי. אך התוכנית נדחתה סופית עקב התנגדותם של חוגים דתיים וחרדים.
בדצמבר 2015 אושרה הקמתו של "בית הליבה", מרכז מבקרים חדש מעל האתר הארכאולוגי ברחבה, ביוזמת הקרן למורשת הכותל המערבי ובתכנונה של האדריכלית עדה כרמי-מלמד. "בית הליבה" נחנך ב-2022.
אתרים מסביב לרחבת הכותל המערבי

הכותל המערבי
הכניסה אל מנהרות הכותל
מרכז שרשרת הדורות
עזרת ישראל (רחבת מתפללים)
הגן הארכאולוגי ירושלים בכניסה הדרומית אל הכותל המערבי
שער האשפות
הערות שוליים

↑  ניר חסון, גשר עץ הוקם בימים האחרונים בהר הבית כחלופה לגשר המוגרבים, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2014
↑  מהיום קו אוטובוסים לכותל המערבי, דבר, 9 באוקטובר 1968
↑  מיכאל יעקובסון, גם הכותל מתפלל: עזבו אותי, באתר Xnet‏, 9 באוגוסט 2011
↑  יעקב לורך, כל־כך הרבה כותל, עמדה, 1 באוגוסט 1975
↑  מיכאל יעקובסון, האדריכל משה ספדיה גר מול הנוף הכי יפה בעולם, ומבכה את עתידו, באתר Xnet‏, 18 ביולי 2016
↑  דוד רטנר, מלחמה אבודה - יעקב פרג, מעצב פנים אלמוני, יצא בשנת 1975 למשימת חייו כשנאבק על מימוש הצעתו לתכנון רחבת הכותל., באתר הארץ, 6 בספטמבר 2001
↑  אריה דיין, דבר אל הכותל - מאז יוני 1967 נסער הוויכוח חסר הסיכוי כין המימסד החילוני לחוגים הדתיים למיניהם, אם הכותל המערבי הוא נכס דתי או לאומי, כל העיר, 23 באפריל 1982
↑  ניר חסון, אושרה התוכנית השנויה במחלוקת להקמת מוזיאון ומרכז חינוכי ברחבת הכותל, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2015
↑  מיכאל יעקובסון, סיבוב בבית הליבה שברחבת הכותל המערבי, בבלוג "חלון אחורי", 14 במרץ 2022
| הר הבית |
| --- | --- | --- |
| מבני הר הבית | מסגד אל-אקצא • כיפת הסלע • אורוות שלמה • כיפת השלשלת • כיפת שלמה • כיפת הרוחות • כיפת הדקדוק • כיפת העלייה • המינרטים בהר הבית • הכוס • מוזיאון האסלאם |  |
| הר הבית בדתות המונותאיסטיות | הר הבית ביהדות • הר הבית בנצרות • הר הבית באסלאם |  |
| הכותל המערבי | שער קיפונוס • רחבת הכותל המערבי • הכותל הקטן • קשת רובינסון • שער ברקלי • קשת וילסון • שער וורן • שער המוגרבים • שער השלשלת • שער הטהרה • שער מוכרי הכותנה • שער הברזל • שער המשגיח • שער בני ע'ואנימה • מנהרות הכותל |  |
| הכותל הדרומי | שערי חולדה • השער הכפול • העופל • הגן הארכאולוגי ירושלים |  |
| הכותל המזרחי | שער הרחמים • שער שושן |  |
| הכותל הצפוני | שער טדי • השער החשוך • שער הסליחה • שער השבטים |  |
| מבנים בהר בעבר | בית המקדש הראשון • בית המקדש השני • מקדש הורדוס • מקדש יופיטר • בית המקדש של יוליאנוס |  |
| מבנים מתוכננים בעתיד | מעלית הכותל • הרכבל לכותל • בית המקדש השלישי |  |
| עליית יהודים להר הבית | כניסה להר הבית (הלכה) • הגבלת כניסה להר הבית |  |
| שונות | הסטטוס קוו בהר הבית • זיהוי מקום המקדש • פגיעה ארכאולוגית בעתיקות הר הבית |  |
| רחובות מרכזיים בעיר העתיקה  |
| --- | --- | --- |
| הרובע הארמני | רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס •  רחוב אררט • רחוב הארמנים |  |
| הרובע היהודי | רחוב היהודים • רחוב הקארדו • רחוב משגב לדך • רחוב תפארת ישראל • רחוב בתי מחסה • רחוב חב"ד |  |
| הרובע המוסלמי | רחוב הגיא • רחוב שער האריות •  רחוב שער הפרחים • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה  • מעלות המדרשה • רחוב בית הבד |  |
| הרובע הנוצרי | רחוב דוד • רחוב השער החדש • רחוב הבורסקאים • רחוב הפטריארכיה הלטינית • רחוב הנוצרים |  |
רחה שטרנבוך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במאי 1905 ודוביצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  6 בפברואר 1971 (בגיל 65) הרובע השנים-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Rachela Rottenberg 
 מדינה:  שווייץ 
 
רחה שטרנבוך (Recha Sternbuch) לבית רוטנברג (1905–1971) הייתה שווייצרית-יהודייה שהצילה יהודים בתקופת השואה.
ביוגרפיה

שטרנבוך נולדה בקרקוב, פולין. אביה היה הרב מרדכי רוטנברג, רב ומלומד ידוע. בשנת 1912, בהיותה בת 7, עברו רחה ומשפחתה לאנטוורפן מפולין, בעקבות בקשת המנהיגים הדתיים של האוכלוסייה היהודית ההולכת וגדלה באנטוורפן למנות את אביה לרב הראשי של הקהילה החרדית בעיר.
בקהילה זו לא התאפשר לרחה לקבל חינוך דתי אורתודוקסי ולכן למדה בבית ספר ציבורי, בו למדה צרפתית. בבית דיברה גרמנית עם משפחתה. בביתה התקיימו מפגשים ללימוד יהדות למלומדי הקהילה, בהנחיית אביה. כנערה השתתפה במספר מפגשים כאלה.
רחה נישאה ליצחק שטרנבוך, איש עסקים שמוצאו במונטרה, שווייץ, ועברה בשנת 1928 לגור עמו בסנט גאלן שבשווייץ, עיר הולדתו של בעלה. המעבר לגאלן היה זעזוע תרבותי עבור שטרנבוך, שגדלה בקהילה דתית ולא הייתה מוכנה לקהילה הקטנה והליברלית של יהודי שווייץ. משפחתו של יצחק עברה לארצות הברית לאחר פוגרום קישינב, אך לא התאקלמה שם ועברה לבזל, שווייץ, כשיצחק היה בן 10. אביו של יצחק הפך למנהיג קהילה אורתודוקסית בעיר שרוב יהודיה היו מתבוללים. מבחינה זו, ילדותו של יצחק בשווייץ דמתה לילדותה של רחה בבלגיה, שכן בית אביו הפך לנקודת מפגש של מלומדים דתיים. הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ממייסדי הציונות הדתית, שהה בבית שטרנבוך בשנת 1914, כאשר החלה מלחמת העולם הראשונה, חוויה שהשפיעה ככל הנראה על השקפותיה של משפחת שטרנבוך על הציונות. יצחק לא הצליח למצוא שידוך בקהילה השווייצרית-יהודית, שרוב אנשיה היו מתבוללים, ופגש את רחה לאחר ששמע שבתו של רב גדול מבקשת להינשא.
פעילותה בתקופת השואה

למרות היותה אשה אורתודוקסית, עם ילדים, בהריון, רחה נהגה להגיע בלילות לאזור המיוער ליד הגבול האוסטרי ולנסות להבריח פליטים ולהתחמק משומרי הגבול השווייצרים שקיבלו הוראה להחזיר יהודים מעל גיל שש-עשרה ומתחת לגיל שישים. היא עבדה עם קצין משטרה שווייצרי, פאול גרינינגר, שבשנת 1938 עזר לה להבריח למעלה מ-800 פליטים לשווייץ.
רחה שטרנבוך נעצרה ונכלאה, ואיבדה את עוברה. גרינינגר איבד את מקום עבודתו ואת הפנסיה שלו עקב עזרתו ליהודים.
לאחר שחרורה מהכלא, המשיכה רחה שטרנבוך בפעילותה, לרוב לבדה, ופעלה לחילוץ של למעלה מ-2,000 יהודים. היא הבריחה אשרות שווייצריות מזויפות ליהודים מעבר לגבולות גרמניה הנאצית ואוסטריה. מאוחר יותר קיבלה אשרות כניסה סיניות שאיפשרו לבעליהן להגיע לשווייץ ואיטליה, משם יכלו להיות מוברחים לארץ ישראל.
ביום בר המצווה של בנה הודיעו לה כי יהודים נמצאים בסכנה בצרפת של וישי. במקום ללכת לבית הכנסת לקחה רחה רכבת לצרפת בשבת והצילה את היהודים שהיו בסכנה, ועברה על האיסור הדתי לגבי נסיעה בשבת, וזאת מטעמי פיקוח נפש.
הייתה לה גישה לדואר הדיפלומטי הפולני וכך הצליחה לשלוח מכתבים מוצפנים לאנשי הקשר שלה בועד ההצלה בארצות הברית ובטורקיה. בערוץ זה העבירה רחה לסניף ועד הצלה בניו יורק, ב-2 בספטמבר 1942, מידע על זוועות השואה, אשר אושש במברק ריגנר באוגוסט 1942. המידע נשלח כדי להתריע בפני יהדות אמריקה על השואה, והוביל לפגישה של 34 ארגונים יהודיים. הדואר הדיפלומטי הפולני שימש גם להעברת מסרים סודיים, וכסף ליהודים באירופה הכבושה על ידי הנאצים כשוחד להצלה.
רחה שטרנבוך פיתחה קשרים טובים עם השליח האפיפיורי לשווייץ, מונסיניור פיליפה ברנדיני (Phillippe Bernadini), דיקן הקהילה הדיפלומטית השווייצרית. הוא העניק לה אפשרות להיעזר בשליחויות הוותיקן למשלוח כסף ומסרים לארגוני יהודים וארגוני התנגדות באירופה הכבושה בידי הנאצים. רחה שטרנבוך הייתה בין הראשונים שהשיגו תעודות זהות דרום אמריקאיות והפיצו אותן ליהודים שחייהם היו בסכנה על ידי הנאצים.
בספטמבר 1944 יצרה רחה שטרנבוך קשר עם ז'אן מרי מוזי, נשיא שווייץ לשעבר ומכר של הימלר. לבקשתה של שטרנבוך, ניהל מוזי, בעזרת בנו, בנואה מוזי, משא ומתן עם הימלר, על שחרור יהודים ממחנות ריכוז תמורת כופר של מיליון דולר. ב-7 בפברואר 1945 הועברו לשווייץ בזכות התיווך 1,210 אסירים מטרזינשטט ושחרורם של אסירים נוספים הובטח במרווחים של שבועיים, אך לא היה שחרור נוסף.
רחה ויצחק שטרנבוך המשיכו לנהל משא ומתן דרך מוזי עד סוף המלחמה. הושג הסכם למסור ארבעה מחנות ריכוז לידי בעלות הברית בתמורה לערבות ארצות הברית לשומרי המחנה שיישפטו במקום להיות מוצאים להורג. כך ניצלו חייהם של אסירים רבים. רחה ויצחק ניהלו משא ומתן לשחרור אלפי נשים ממחנה רוונסברוק ושחרור 15,000 יהודים שהוחזקו באוסטריה.
חיים אישיים

בנה הוא הרב אברהם שטרנבוך.
הנצחה

במאי 2023 קראה קבוצה של היסטוריונים, נציגי הקהילה היהודית ואנשי ציבור שווייצריים, בהם האמנית פיפילוטי ריסט, לשנות את השם של כיכר רייפאייזן בסנט גאלן לכיכר רחה שטרנבוך. זאת, בשל דעותיו האנטישמיות של הבנקאי פרידריך וילהלם רייפאייזן, על שמו קרויה היום הכיכר. התהליך הרשמי כפוף להחלטת העירייה המקומית וצפוי לקחת לפחות מספר חודשים.
לקריאה נוספת

איככה אוכל וראיתי - תולדות משפחת שטרנבוך, הוצאת צוף.
הערות שוליים

↑  Moriah Films, Unlikely Heroes. Documentary includes chapter on Recha Sternbuch
↑  Eugster, David; Kern, Thomas (2023-05-26). "Der Gründer der zweitgrössten Bank als Antisemit". swissinfo.ch (בגרמנית). נבדק ב-2023-06-09.
↑  Elsener, Marcel (2023-06-07). "«Raiffeisen bewegt sich»: Bank bestätigt Recherche zu ihrem Gründer, der als Antisemit seinen Platz verlieren soll". St. Galler Tagblatt (בגרמנית). נבדק ב-2023-06-09.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007473322705171  GND: 118867377  HDS: 049704  ISNI: 0000 0000 6678 5833  LCCN: n84162285  NKC: zmp2012737067  SNAC: w6x93299  VIAF: 69727130   WorldCat (עם VIAF): 69727130
ריפוי העיוור מלידה

ישו מרפא את העיוורים, מאת ניקולה קולומדל, 1682
הריפוי של העיוור מלידה הוא אחד מהנסים של ישו. בנס זה ישו מרפא קבצן עיוור ומחזיר לו את מאור עיניו, אך מחייב אותו קודם לרחוץ (כסמל להיטהרות מחטאיו) בברכת השילוח.
הסיפור בברית החדשה

ציטוט מהבשורה על-פי יוחנן:
1 וַיְהִי בְּעָבְרוֹ וַיַּרְא אִישׁ וְהוּא עִוֵּר מִיּוֹם הִוָּלְדוֹ׃ 2 וַיִּשְׁאֲלוּ אֹתוֹ תַּלְמִידָיו לֵאמֹר רַבִּי מִי הַחֹטֶא הוּא אוֹ יֹלְדָיו כִּי נוֹלַד עִוֵּר׃ 3 וַיַּעַן יֵשׁוּעַ לֹא הוּא חָטָא וְלֹא יוֹלְדָיו אַךְ לְמַעַן יִגָּלוּ־בוֹ מַעַלְלֵי־אֵל׃ 4 עָלַי לַעֲשׂוֹת מַעֲשֵׂי שֹׁלְחִי בְּעוֹד יוֹם יָבוֹא הַלַּיְלָה אֲשֶׁר־בּוֹ לֹא־יָכֹל אִישׁ לַעֲשׂוֹת׃ 5 בְּעוֹדֶנִּי בָּעוֹלָם אוֹר הָעוֹלָם אָנִי׃ 6 וַיְהִי כְּדַבְּרוֹ זֹאת וַיָּרָק עַל־הָאָרֶץ וַיַּעַשׂ טִיט מִן־הָרוֹק וַיִּמְרַח אֶת־הַטִּיט עַל־עֵינֵי הָעִוֵּר׃ 7 וַיֹּאמֶר אֵלָיו לֵךְ וּרְחַץ בִּבְרֵכַת הַשִּׁלֹחַ הוּא שָׁלוּחַ וַיֵּלֶךְ וַיִּרְחַץ וַיָּבֹא וְעֵינָיו רֹאוֹת׃ 8 וַיֹּאמְרוּ שְׁכֵנָיו וַאֲשֶׁר רָאוּ אֹתוֹ לְפָנִים כִּי־עִוֵּר הוּא הֲלֹא הוּא הַיּשֵׁב וְשֹׁאֵל צְדָקָה׃ 9 אֵלֶּה אָמְרוּ כִּי־זֶה הוּא וְאֵלֶּה אָמְרוּ אַךְ־דּוֹמֶה לּוֹ וְהוּא אָמַר אֲנִי הוּא׃ 10 וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו וְאֵיךְ נִפְקְחוּ עֵינֶיךָ׃ 11 וַיַּעַן וַיֹאמֶר אִישׁ אֲשֶׁר־נִקְרָא שְׁמוֹ יֵשׁוּעַ עָשָׂה טִיט וַיִּמְרַח עַל־עֵינַי וַיֹּאמֶר אֵלַי לֵךְ וּרְחַץ בִּבְרֵכַת הַשִּׁלֹחַ וָאֵלֵךְ וָאֶרְחַץ וַתִּפָּקַחְנָה עֵינָי׃ 12 וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו וְאַיּוֹ וַיֹּאמֶר לֹא יָדָעְתִּי׃
הבשורה על-פי יוחנן פרק ט פסוקים 1–12 מספרים שישו ראה גבר שהיה עיוור מלידה. תלמידיו שאלו אותו: "רבי, מי חטא, האיש הזה או הוריו, שהוא נולד עיוור?". ענה על כך ישו:
לאחר שאמר זאת, הוא ירק על האדמה, יצר מעט בוץ (טיט) מהעפר והרוק ומרח אותו על עיניו של האיש. באופן המזכיר את בריאת האדם כשאלוהים יצר אותו מעפר. ישו מייצר טיט מעפר ובורא "אדם חדש". "לך", הוא אמר לו, "רחוץ בברכת שילוח" (השם שילוח בא מהשורש של"ח "נשלח"). בתגובה האיש מציית והולך לשם, רוחץ בברכת השילוח וחוזר כשהוא רואה. במבנה של סיפור הנס מוטמעת סמליות העוברת בו כחוט השני. כשם שישו נשלח על ידי אלוהים להאיר את העולם, כן נשלח אותו קבצן עיוור (ראה יוחנן ה: 38; ח: 42; ט: 4; יג: 20) לברכת השילוח שמשמעותה "נשלח" לצורך קבלת הראייה, ובו בזמן כמו גם את התובנה, של הבאת אור לעולם האפל הזה.
שכניו של אותו קבצן עיוור ואחרים שראו אותו בעבר כקבצן עיוור, שאלו: "האם זה לא אותו אדם שהיה יושב ומקבץ נדבות?" היו שטענו שכן. אחרים אמרו, "לא, הוא רק נראה כמוהו." שתי המסקנות נכונות. הוא אותו אדם ובאותה מידה הוא גם ולא אותו אדם; הוא אכן אותו האיש העיוור שהיה יושב ומקבץ נדבות, ובכל זאת הוא כבר אדם אחר, אדם חדש . אולם הוא עצמו [הקבצן העיוור, האיש שנרפא] התעקש "אני אותו האיש", או בפשטות, "אני הוא" .
"כיצד זה נפקחו עיניך אם כן?" הם שאלו. והוא ענה, "האיש שהם מכנים "ישוע" עשה זאת, הוא מרח מעט טיט על עיניי. הוא אמר לי ללכת לרחוץ בברכת השילוח. אז הלכתי לשם, רחצתי ומאז אני יכול לראות."
"היכן האיש הזה?" הם שאלו אותו. "אינני יודע," הוא ענה.
בנס זה מדגים ישו את התואר אור העולם על עצמו ככתוב ביוחנן ט: 5, באומרו:
פסקה זו מובילה אל יוחנן פרק ט פסוק 39, ששם מסביר ישו באופן מטפורי שהוא הגיע לעולם הזה, על מנת שהעיוורים יוכלו לראות. וַיֹּאמֶר יֵשׁוּעַ אֲנִי בָאתִי לָעוֹלָם הַזֶּה לָדִין לְמַעַן יִרְאוּ הַעִוְרִים וְהָרֹאִים יִהְיוּ לְעִוְרִים"
מסורת נוצרית

על פי המסורת הנוצרית, הן הקתולית והן האורודוקסית המזרחית, שמו של האיש היה סליודוניוס (Celidonius), שעל פי מסורת זו היה מייסד הכנסייה הקתולית בנימס צרפת.
ראו גם

הברית החדשה
ריפוי העיוור מבית צידה
ריפוי ברטימאי
משלי ישו
לקריאה נוספת

פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך - לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה - לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
פ. לבר טוב, בן האדם - חיי ישוע המשיח ופעליו, 1968, הוצאת דולפין
הראלד פלש, איך נכיר את המשיח, 1972, מרכז לכתבי הקדש הר הזיתים
רוברט ליאו אודום, משיח ישראל שמוצאותיו מקדם, המכון למורשת ישראל, ניו יורק ירושלים
אנטוני בזארד, זהותו של המשיח - מחקר שנועד לסייע בשיקום האמונה בכתובים, 2002, דפוס אאא חיפה
ד"ר ארנולד ג. פרוכטנבאום, הנבואות המשיחיות בתנ"ך - עיון בנבואות על ביאת המשיח הראשונה, 2009, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 978-965-447-170-1
הערות שוליים

↑  "Biblegateway John 9:1–12". Biblegateway.com. נבדק ב-2018-04-18.
↑  Jonathan Bishop, “Encounters in the New Testament,” in Literary Interpretations of Biblical Narratives, ed. Kenneth R. R. Gros Louis, 2 vols. (Nashville: Abingdon, 1974-1982), 2:285-94 at 2:287.
↑  James L. Resseguie, Narrative Criticism of the New Testament: An Introduction (Grand Rapids, MI: Baker Academic, 2005), 149.
↑  Andy M. Reimer, “The Man Born Blind: True Disciple of Jesus,” In Character Studies in the Fourth Gospel: Narrative Approaches to Seventy Figures in John, ed. Steven A. Hunt, D. Francois Tolmie et al (Grand Rapids, MI: Eerdmans, 2016), 428-438, at 432.
↑  Paul Duke, Irony in the Fourth Gospel (Atlanta: John Knox, 1985), 119; Resseguie, The Strange Gospel: Narrative Design and Point of View in John (Leiden: Brill, 2001), 141; J. Warren Holleran, “Seeing the Light: A Narrative Reading of John 9,” ETL 69 (1993): 5-26, 354-82, at 361.
↑  Bishop, 288.
1 2  Matera, Frank J. New Testament Christology. Louisville, Ky. : Westminster John Knox Press, 1999, 235.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553277705171  LCCN: sh85059514
ריפוי עשרה מצורעים

ג'יימס טיסוט – "ריפוי עשרה מצורעים" (Guérison de dix lépreux) – מוזיאון ברוקלין
טיהור/ריפוי של עשרה מצורעים על ידי ישו, הוא אחד מהנסים של ישו המדווחים בבשורות (בשורת לוקס י"ז: 11–19).
הסיפור המקראי

על פי המסופר בבשורת לוקס, נתקל ישו, באחד מן הכפרים, בדרכו לירושלים, בעשרה מצורעים. כנדרש ממצבם כמצורעים, הם נעמדו מרחוק וקראו לו בקול רם "יֵשׁוּעַ מוֹרֶה חָנֵּנוּ", בכוונה שירפא ויטהר אותם מצרעתם. ישו אמר להם להראות לכוהנים כפי שמצווה התורה (ויקרא יג: 9–17). עוד בהיותם בדרך למלא אחר דבריו של ישו להראות לכוהנים, כולם נרפאו. אחד מהם, שהיה שומרוני ולא יהודי, כאשר ראה שכולם נרפאו, חזר מיד, נפל לרגלי ישו, הילל ושיבח את אלוהים בקול גדול והודה לו. כל השאר לא חזרו להודות לישו, ועל כך הביע ישו תמיהה, הכיצד זה שנכרי חשב לתת כבוד לאלוהים ולא שאר הנרפאים שהיו בני עמו. ישו משחרר אותו באומר למצורע השומרוני שנרפא: "לך אמונתך הושיעה לך".
כך כתוב בבשורת לוקס:
11 וַיְהִי בְּלֶכְתּוֹ יְרוּשָׁלָיִם וְהוּא עֹבֵר בֵּין שֹׁמְרוֹן וְהַגָּלִיל׃ 12 וַיָּבֹא אֶל־כְּפָר אֶחָד וְהִנֵּה לִקְרָאתוֹ עֲשָׂרָה אֲנָשִׁים מְצֹרָעִים וַיַּעַמְדוּ מֵרָחוֹק׃ 13 וַיִּשְׂאוּ אֶת־קוֹלָם וַיִּקְרָאוּ יֵשׁוּעַ מוֹרֶה חָנֵּנוּ׃ 14 וַיַּרְא אוֹתָם וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם לְכוּ וְהֵרָאוּ אֶל־הַכֹּהֲנִים וַיְהִי בְלֶכְתָּם וַיִּטְהָרוּ׃ 15 וְאֶחָד מֵהֶם בִּרְאֹתוֹ כִּי נִרְפָּא וַיָּשָׁב וַיְשַׁבַּח אֶת־הָאֱלֹהִים קוֹל גָּדוֹל׃ 16 וַיִּפֹּל עַל־פָּנָיו לְרַגְלָיו וַיּוֹדֶה לוֹ וְהוּא שֹׁמְרוֹנִי׃ 17 וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמַר הֲלֹא הָעֲשָׂרָה טֹהָרוּ וְאַיֵּה הַתִּשְׁעָה׃ 18 הֲכִי לֹא־נִמְצָא מִי שֶׁיָּשׁוּב לָתֵת כָּבוֹד לֵאלֹהִים זוּלָתִי הַנָּכְרִי הַזֶּה׃ 19 וַיֹּאמֶר אֵלָיו קוּם וָלֵךְ אֱמוּנָתְךָ הוֹשִׁיעָה לָּךְ׃
פרשנות

לטענת ברארד מרטלר והרברט לוקייר, נס זה, כמו נסים אחרים שעשה ישו, מדגיש את חשיבותה של האמונה, שכן ישו מעולם לא ייחס לעצמו את הנס ואמר: "בגבורה שלי נושעת" אלא אמר: "קום ולך אמונתך הושיעה לך". ישו תמיד ייחס את הריפוי לאמונתם של הנרפאים או הללו שהנס נעשה להם בגבורת הקדוש ברוך הוא ובכך שישו פועל בשליחותו.
ראו גם

ישו
הברית החדשה
הנסים של ישו
משלי ישו
ריפוי מצורע בידי ישו
ריפוי ברטימאי
ריפוי מצורע
החלק המקראי בנושא: לוקס י"ז
לקריאה נוספת

פולה פרדריקסן, "מישו למשיח" (2000), ISBN 0-300-08457-9
ורנון ק. רובינס, "ישוע המורה: פרשנות סוציו-רטורית למארק" 2009, ISBN 978-0-8006-2595-5
פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך – לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה – לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
פ. לבר טוב, בן האדם – חיי ישוע המשיח ופעליו, 1968, הוצאת דולפין
הראלד פלש, איך נכיר את המשיח, 1972, מרכז לכתבי הקדש הר הזיתים
רוברט ליאו אודום, משיח ישראל שמוצאותיו מקדם, המכון למורשת ישראל, ניו יורק ירושלים
אנטוני בזארד, זהותו של המשיח – מחקר שנועד לסייע בשיקום האמונה בכתובים, 2002, דפוס אאא חיפה
ד"ר ארנולד ג. פרוכטנבאום, הנבואות המשיחיות בתנ"ך – עיון בנבואות על ביאת המשיח הראשונה, 2009, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 978-965-447-170-1
הערות שוליים

↑  Bible Knowledge Background Commentary: Matthew-Luke by David C. Cook and Craig A. Evans (Feb 27, 2003) ISBN 0781438683 page 365
↑  "Biblegateway Luke 17:11-19". Biblegateway.com. נבדק ב-2018-04-18.
↑  ויקרא י"ג 9–17: יג וְרָאָה הַכֹּהֵן, וְהִנֵּה כִסְּתָה הַצָּרַעַת אֶת-כָּל-בְּשָׂרוֹ--וְטִהַר, אֶת-הַנָּגַע: כֻּלּוֹ הָפַךְ לָבָן, טָהוֹר הוּא. יד וּבְיוֹם הֵרָאוֹת בּוֹ בָּשָׂר חַי, יִטְמָא.
↑  Berard L. Marthaler 2007 The Creed: The Apostolic Faith in Contemporary Theology ISBN 0-89622-537-2 page 220
↑  Lockyer, Herbert, 1988 All the Miracles of the Bible ISBN 0-310-28101-6 page 235
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553277405171  LCCN: sh85059517
רפרנט

רפרנט (באנגלית: Referent) הוא מונח חשוב בתחום בפילוסופיה של הלשון ובבלשנות, ובקרב מתכנתים. המונח מתאר את היחס שבין ביטוי לשוני לבין האובייקט אליו הביטוי מפנה, אשר יכול להיות דבר מוחשי או מופשט. תפקידו של הרפרנט הוא להקנות משמעות לביטויים שונים באמצעות קישורם לאובייקטים בעולם הממשי או לרעיונות מופשטים. במובנים מסוימים, הרפרנט משקף את האופן בו שפה ומציאות מתקשרות זו עם זו.
המונח "רפרנט" נגזר מן המונח האנגלי "רפרנס" (reference) שמשמעותו יחס ההוראה שבין הביטוי הלשוני לבין האובייקט עליו מדובר. ההוראה אינה ההיבט היחידי של המשמעות, שכן בנוסף ליחס אל האובייקט אליו מורה הביטוי, ישנו גם המובן או האופן בו האובייקט מוצג באמצעות הביטוי.
בעברית מקובל לעיתים לתרגם את יחס ההוראה גם במונח "ריפרור". בשימוש יומיומי "רפרנט" משמש גם ככינוי לאדם במחלקת שירות לקוחות המשמש כאחראי על נושא מסוים.
רפרנט בפילוסופיה של הלשון ובבלשנות

בפילוסופיה של הלשון ובבלשנות, הרפרנט מתפקד כגשר בין הביטוי הלשוני לבין האובייקט אליו הביטוי מורה. זה מאפשר לחוקרים לפענח את האופן בו מילים וביטויים יוצרים משמעות על ידי קשירתם למציאות החיצונית או לעולמות מופשטים. חשוב לציין שהרפרנט אינו קובע באופן חד-משמעי את המשמעות, אלא הוא מתווך בין השפה למציאות, מה שמאפשר מגוון רחב של פרשנויות ושימושים.