stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'סין טוד
הערות שוליים

↑  Ax Facts & Stats vol. 43: Shinedown's Jasin Todd, April 4, 2006, Guitar Site
↑  McDonald, Keith. "Interview with Shinedown". Metal-Rules.com. נבדק ב-26 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Acoustic, Always (20 בספטמבר 2012). "Shinedown Interview with Brent Smith". AlwaysAcoustic.com. נבדק ב-24 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Correspondent, Alan Sculley. "Shinedown has wrung hits out of hard times and survived to enjoy good times". PilotOnline.com. נבדק ב-24 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jasin Todd Bio
↑   10/11/20 Jasin Todd from Shinedown and Fuel on Sunday Evening Live, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Halestorm - Lzzy Hale Guitar Rig Gear and Equipment
↑  Adrian, Halestorm's Lzzy Hale Says The Warning Frontwoman "Filled Her With Passion And Inspiration", August 4, 2022, MetalZone
| שיינדאון |
| --- | --- | --- |
| ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי | ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי |  |
| אלבומי אולפן | Leave a Whisper • Us and Them • The Sound of Madness • Amaryllis • Threat to Survival • Attention Attention • Planet Zero |  |
| מיני אלבומים (EP) | iTunes Session |  |
| סמית ומאיירס | Acoustic Sessions • Volumes, 1 & 2 |  |
| סרטים והופעות | Live from the Inside • Somewhere in the Stratosphere • Attention Attention |  |
| סינגלים | "Fly from the Inside" • "45" • "Simple Man" • "Burning Bright" • "Save Me" • "I Dare You" • "Heroes" • "Devour" • "Second Chance" • "Sound of Madness" • "If You Only Knew" • "The Crow & the Butterfly" • "Diamond Eyes (Boom-Lay Boom-Lay Boom)" • "Bully" • "Unity" • "Enemies" • "I'll Follow You" • "Adrenaline" • "Cut the Cord" • "State of My Head" • "Asking for It" • "How Did You Love" • "Devil" • "The Human Radio" • "Get Up" • "Monsters" • "Attention Attention" • "Atlas Falls" • "Planet Zero" • "The Saints of Violence and Innuendo" • "Daylight" • "Dead Don't Die" • "A Symptom of Being Human" |  |
אומה (צפון אירלנד)

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 פרובינציה:  אלסטר אלסטר
 אומת הבית:  צפון אירלנד צפון אירלנד
 מחוז:  מחוז טיירון
 גובה:  65 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  22,182 (2001)
 קואורדינטות:  54°36′00″N 7°18′09″W﻿ / ﻿54.6°N 7.3025°W﻿ / 54.6; -7.3025 
 אזור זמן:  UTC
 http://www.omagh.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אומה(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אומה(למפת צפון אירלנד רגילה) בלפסט דרי קרייגבון באלמינה ניורי אירלנדאומה(למפת צפון אירלנד מוגדלת) בלפסט דרי קרייגבון באלמינה ניורי אירלנדאומה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אומה (באנגלית: Omagh) היא עיר במחוז טיירון בצפון אירלנד. שם המקום נובע מהמושג An Ómaigh, שפירושו "המישור הבתולי".
העיר ממוקמת במפגש הנהרות דרומראג וקמוון, מערבית לבלפסט ודרומית לדרי.
אומה היא העיר הגדולה והמאוכלסת ביותר במחוז טיירון, ומונה 19,659 תושבים.
היסטוריה

באזור הוקם מנזר בשנת 792, ובשנת 1464 הוקמה במקום כנסיית פרנציסקנית. בשנת 1610 הוקמה העיירה אומה, ושימשה מאוחר יותר מקלט לנמלטים במהלך המרד במחוז טיירון בשנת 1641. בשנת 1689 הגיע ג'יימס השני, מלך אנגליה, לאומה בדרכו לדרי. תומכיו של ויליאם השלישי, מלך אנגליה, שרפו מאוחר יותר את העיר.
בשנת 1768 החליפה אומה את דונגנון כעיר המחוז של המחוז.
הפיגוע באומה

בשנת 1998 התרחש בעיר פיגוע מכונית תופת. הפיגוע באומה הוצא לפועל על ידי אנשי "הצבא האירי הרפובליקני האמיתי" (RIRA) והוא נחשב לאחד הפיגועים החמורים ביותר בתולדות הסכסוך בצפון אירלנד. סמוך למקום הפיגוע הוצבה אנדרטת זיכרון.
הסרט "אומה", שיצא בשנת 2004, מתאר את הפיגוע, התקופה שקדמה לו ואת השלכותיו. הסרט זכה בפרס באפט"א לטלוויזיה בשנת 2005, בפרס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2004 ובשני פרסים של האקדמיה לטלוויזיה וקולנוע באירלנד לסרט האירי הטוב ביותר ולשחקן הטוב ביותר בסרט.
ערים תאומות

סקוטלנד איסט קילברייד, סקוטלנד
צרפת ליי לה רוז, צרפת
הערות שוליים

1 2  Omagh, discoveringireland
↑  The town of Omagh
↑  מרשם האוכלוסין צפון אירלנד
↑  the irish times writter, Omagh a quiet town which had escaped worst of violence, THE IRISH TIMES, Aug 17, 1998
↑  The Omagh Bomb - Main Events
↑  Omagh, imdb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557602805171  GND: 5158867-5  LCCN: n85307831  VIAF: 137280790   WorldCat (עם VIAF): 137280790 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדרטת הזיכרון באומה
דגל דקוטה הדרומית

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  1909 בגרסה המקורית 9 בנובמבר 1992 בגרסה המחודשת
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, במרכזו מוטען חותם המדינה בתוך שמש, ומסביבו מופיע הכיתוב "
 דגלים היסטוריים   :     דגל דקוטה הדרומית 1909 - 1963
דגל מדינת דקוטה הדרומית הוא דגל כחול עם חותם המדינה במרכז.
הצבע הכחול מייצג שמים, החותם לבן והעיגול סביבו מהווה שמש. סביב החותמת כתוב "הדקוטה הדרומית" ו-" מדינת הר ראשמור". הר זה הוא הפארק הלאומי בו ממוקם מונומנט לזכר מספר נשיאים: ג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון, אברהם לינקולן ו-תאודור רוזוולט.
דגל דלאוור

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 קבלת מעמד רשמי:  24 ביולי 1913
 מוטיבים עיצוביים:  סמל המדינה במעוין כתום אל רקע כחול ותאריך יסוד המדינה בחלק התחתון
דגל מדינת דלאוור הוא דגל כחול שבמרכזו צורת יהלום בצבע עור ובמרכז היהלום מופיע סמל מדינת דלאוור.
מתחת ליהלום מופיע תאריך אשרור חוקת ארצות הברית על ידי המדינה (הראשונה מבין המדינות שעשתה זאת) - ה-7 בדצמבר 1787 - שהוא למעשה יום הפיכתה למדינה.
צבעי הדגל הם צבעי מדיו של ג'ורג' וושינגטון.
סמל המדינה המופיע באמצע הדגל אומץ ב-17 בינואר 1777. צורת הסמל מגן, ומצויים בו שלושה צבעים (מלמטה למעלה)- אדום, כחול ולבן, כאשר על הצבע האדום מופיעה אלומת שיבולים וקלח תירס, הכחול מייצג את נהרות המדינה ועל הלבן מופיע שור העומד על עשב - אלה מייצגים את ענפי הכלכלה של המדינה.
מעל המגן מצוירת ספינה, ונושאים את המגן שני גברים - מימין חקלאי, ומשמאל חייל. מתחת למגן מופיע מוטו המדינה: "חירות ועצמאות" ("Liberty and Independence").
הדגל הנוכחי אומץ ב-24 ביולי 1913, והוא מתבסס על דגל שנשאו יחידות צבא שמקורן בדלאוור במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (הדגל שנשאו היה זהה לדגל הנוכחי בהיעדר היהלום בצבע העור).
דוכסות אורליאן

| --- | --- |
סמל

 
 היסטוריה
 הקמה:  העלאת רוזנות אורליאן למעמד דוכסות
 תאריך:  1344
 פירוק:  צירוף הדוכסות לאדמות הכתר של צרפת
 תאריך:  1498
 ישות קודמת:   רוזנות אורליאן
 ישות יורשת:   אורליאנה
 
דוכסות אורליאן (בצרפתית: Duché d'Orléanais) הייתה דוכסות מלכותית, אשר הוקמה בתקופת שלטונו של איג קאפה על ידי העלאת רוזנות אורליאן למעמד דוכסות. בשנת 1498, כחלק מריכוזיות של צרפת תחת שלטונו של לואי השנים עשר, מלך צרפת, התפרקה הדוכסות והוחלפה במחוז אורליאנה שהיה ידוע עדיין כ"דוכסות אורליאנה".
היסטוריה

דוכסות אורליאן הוקמה בשנת 1344 על ידי העלאת רוזנות אורליאן לשעבר לדוכסות תחת המלך פיליפ השישי עבור בנו השני פיליפ דה ולואה. עם הקמת הדוכסות, שולבו גם כמה יישובים סביב הרוזנות הקודמת, הם כללו את רוזנות בוז'נסי ואת המחוזות של נויוויל-או-בואה, Yèvre-le-Châtel‏, Châteauneuf-en-Thymerais, לורי ובואסקום. בשנת 1375, הנסיך פיליפ מת ללא יורש לגיטימי, התואר 'דוכס אורליאן' והדוכסות עצמה אוחדו לתחום המלכותי (אדמות הכתר) של מלך צרפת.
בשנת 1392, הדוכסות הוקמה מחדש על ידי המלך שארל השישי עבור אחיו הצעיר לואי דה ולואה-אורליאן. מאוחר יותר ירש את הדוכס בנו שארל דה ולואה-אורליאן ששלט עד 1465 כאשר מת מסיבות טבעיות. ירש אותו בנו לואי דה ולואה-אורליאן, שהפך למלך לואי השנים עשר ב-1498 והתואר אוחד לכתר פעם נוספת.
בשנת 1498, כחלק מריכוזיות של אזורי צרפת השונים, התפרקה הדוכסות והוחלפה במחוז החדש של אורליאנה.
הערות שוליים

↑  Madelaine, p. 404
1 2  Polluche, Daniel (1778). Essais historiques sur Orléans ou description topographique et critique de cette capitale et de ses environs (בצרפתית). Couret de Villeneuve.
1 2  "Provinces of France to 1791". www.worldstatesmen.org. נבדק ב-2022-10-27.
↑  "Orléanais", Wikipédia (בצרפתית), 2022-02-23, נבדק ב-2022-10-27
↑  Lavergne, Léonce de (1809-1880) Auteur du texte (1879). Les assemblées provinciales sous Louis XVI (2e édition) / par M. Léonce de Lavergne,... (באנגלית).
↑  de Lavergne, p. 161–162
↑  Masson, p. 33
אוליביה האלינן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בינואר 1985 (בת 39) האונסלו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר  תיכון נוטינג היל ואילינג  St Catherine's School 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוליביה האלינן (באנגלית: Olivia Hallinan; נולדה ב-20 בינואר 1985) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד לורה טימינס בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד", ובתפקיד קים בסדרה "שוגר אהובתי" של ערוץ 4. עוד כיכבה האלינן בתפקיד אלי בסדרת הנוער "Girls in Love".
ביוגרפיה

האלינן היא מטוויקנהאם שבמערב לונדון, הבת השלישית במשפחה של ארבע בנות. אחותה היא קלמנסי האלינן ששיחקה בסדרה "קרועים" והשתתפה בתוכנית "The X Factor". אוליביה האלינן התחילה ללמוד משחק בגיל 11 בבית הספר של ימי ראשון של אמה בטדינגטון. היא למדה בבית הספר סיינט קתרין בטווקינהאם, בבית הספר התיכון נוטינג היל ואילינג ברובע אילינג, ואחר כך למדה אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר.
ביוגרפיה > קריירת משחק

האלינן הופיעה ביותר ממאה הפקות מאז שהייתה בת שבע. הופעתה המקצועית הראשונה הייתה ב-1991 במחזה "Jack and the Beanstalk" לצדה של סילה בלק. מאז שיחקה האלינן בתיאטרון, ברדיו, בקולנוע ובתוכניות טלוויזיה בהן "The Bill", "הולבי סיטי", "המשפחה שלי", "ג'וליה ג'קיל והארייט הייד" וסדרת הנעורים "Girls in Love" של טלוויזיית גרנדה. בשנה הראשונה שלה באוניברסיטה שיחקה האלינן בשתי העונות הראשונות של סדרת הקאלט "שוגר אהובתי" של ערוץ 4 המבוססת על הרומן מאת ג'ולי בורצ'יל. ב-9 ביוני 2007 נאמה האלינן בכנס של ארגון הלהט"בים סטונוול (Stonewall) על גילום דמות לסבית ב"שוגר אהובתי".
כשחייתה במנצ'סטר השתתפה האלינן בתיאטרון סטודנטים. ב-2006, בשנה האחרונה שלה באוניברסיטה, כיכבה במחזה "Wake Me Later" מאת ניקולה סקופילד. עוד באותה שנה גילמה את אמה בפרק "Out of Time" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד", הופיעה בפרק בסדרה "משפט ועונש", ושיחקה בעיבוד הרדיופוני של הרומן "המאהב" מאת מרגריט דיראס ששודר מה-3 עד 7 בספטמבר 2007. האלינן כיכבה בתפקיד לורה טימינס בהפקה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד" ששודר לראשונה ב-13 בינואר 2008. היא הופיעה בכל ארבע העונות של הסדרה. הופעת הבכורה של האלינן בקולנוע הייתה בסרט האפל הבריטי "Jack Falls" בתפקיד נטשה.
ב-2011 כיכבה האלינן במחזה "Precious Little Talent" מאת אלה היקסון ובבימויו של ג'יימס דאקר בתיאטרון טרפלגר סטודיוס בווסט אנד הלונדוני. בדצמבר 2011 שיחקה בתפקיד ג'סטין במחזה "Herding Cats" מאת לוסינדה קוקסון בתיאטרון המפסטד בלונדון. היא גילמה את אותה דמות בדצמבר 2010 בתיאטרון יוסטינוב סטודיו בעיר באת'. ב-2013 גילמה האלינן את דמותה של מריאן דשווד בעיבוד של הלן אדמונדסון לרדיו ה-BBC של הרומן "תבונה ורגישות" מאת ג'יין אוסטן. ב-2014 שיחקה האלינן במחזה "Lotty's War" מאת ג'וליאנו קריספיני בבימויו של ברוס גאת'רי בתיאטרון איבון ארנו בגילפורד, ואחר כך בסיור הופעות בבריטניה.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  | Das sprechende Grab | פופי |  |
| 1994 |  | Mole's Christmas | דיבוב | סרט טלוויזיה קצר |
| 1994 |  | Just William | סוזי צ'מברס |  |
| 1995 |  | The Adventures of Mole | דיבוב | סרט טלוויזיה |
| 1995–1998 |  | Julia Jekyll and Harriet Hyde | ג'וליה ג'קיל / הארייט הייד | סדרת טלוויזיה |
| 1999 |  | Doomwatch: Winter Angel | ג'סיקה טאנאהיל | סרט טלוויזיה |
| 2000 | הולבי סיטי | Holby City | ג'ינה טורל | בפרק "Moving On" |
| 2001 | רופאים | Doctors | ג'מה דייוויס | בפרק "No Smoke Without Fire" |
| 2003–2005 |  | Girls in Love | אלי אלרד |  |
| 2005 |  | Murder in Suburbia | לידיה בלייקמן | בפרק "Witches" |
| 2005–2006 | שוגר אהובתי | Sugar Rush | קים | סדרת טלוויזיה |
| 2006 | המשפחה שלי | My Family | הולי | בפרק "Bliss for Idiots" |
| 2006 | טורצ'ווד | Torchwood | אמה | בפרק "Out of Time" |
| 2007 | משפט ועונש | Trial & Retribution | שארלוט רוג'רס | בפרק "Mirror Image" |
| 2007 | חדר מיון | Casualty | ג'ייד דייל | בפרק "Lie to Me" |
| 2008 |  | A Risk Worth Taking | ג'וזי פורטר | סרט טלוויזיה |
| 2008–2011 | הדרך לקנדלפורד | Lark Rise to Candleford | לורה טימינס | סדרת טלוויזיה |
| 2010 |  | Moving On | רות' | בפרק "Rules of the Game" |
| 2010 |  | Jack Falls | נטשה |  |
| 2011 |  | Comedy Showcase: Chickens | גווינת' | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2012 | גן עדן לנשים | The Paradise | גברת ג'וסלין ברוקמייר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
הערות שוליים

↑  Why life's a beach for Olivia, Manchester Evening News, 15 June 2006.
↑  Student's lead role in lesbian TV drama, Manchester Evening News, 8 June 2005.
↑  Sugar Rush Interview - Part 1, LoveGirls.co.uk;
↑  Lesbian drama star joins Manchester play, PinkNews.co.uk, 14 June 2006.
↑  Olivia Hallinan to play Laura Timmins in Lark Rise to Candleford, BBC.co.uk, 17 December 2007
↑  Sense And Sensibility Adapted for radio by Helen Edmundson, BBC Radio 4 Publicity
↑  Cheesman, Neil (11 באוגוסט 2014). "LOTTY'S WAR Starring Olivia Hallinan, Mark Letheren and Adam Gillen". londontheatre1.com. נבדק ב-10 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shryhane, Geoffrey (8 באוקטובר 2014). "THEATRE REVIEWS - Lotty's War". wigantoday.net. אורכב מ-המקור ב-2014-12-10. נבדק ב-10 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Channel 4 Comedy Showcase: Chickens". Channel 4 press release. נבדק ב-30 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811713410605606  GND: 1025309715  ISNI: 0000 0001 2014 7331  LCCN: no2011071641  VIAF: 171223483   WorldCat (עם VIAF): 171223483
אוליביה דאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באפריל 1955 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  17 בנובמבר 1962 (בגיל 7) איילסברי, הממלכה המאוחדת 
 ידועה בשל:  בתם של רואלד דאל ופטרישה ניל
 
אוליביה טוונטי דאל (באנגלית: Olivia Twenty Dahl;‏ 20 באפריל 1955 – 17 בנובמבר 1962) הייתה ילדתם הבכורה של הסופר רואלד דאל והשחקנית האמריקאית פטרישה ניל. היא נפטרה בגיל שבע מדלקת המוח הנגרמת על ידי חצבת, לפני שהתפתח חיסון נגד המחלה. הרומנים של רואלד דאל "ג'יימס והאפרסק הענק" (1961) ו"העי"ג" (1982) הוקדשו לאוליביה. לאחר מותה, הפך אביה רואלד לתומך פעיל בחיסון כרפואה מונעת, ומיד לאחר מכן כתב והוציא בשנת 1988 את החוברת "חצבת, מחלה מסוכנת".
חייה

אוליביה דאל נולדה בעיר ניו יורק וגדלה בכפר גרייט מיסנדן בבקינגהאמשייר. היא נקראה על שם אוליביה, גיבורת "הלילה השנים עשר" של ויליאם שייקספיר, אשר היה מחזה אהוד על אמה. שמה האמצעי, טוונטי (Twenty), מקורו בתאריך לידתה, והעובדה שלאביה היו 20 דולר בכיסו כשראה אותה בבית החולים בפעם הראשונה. אמה התקשתה לגדל את אוליביה מיד לאחר לידתה, אך התנהגותה השתנתה לאחר שבילתה כמה שבועות עם דודתה, אלזי לוגסדייל. רואלד דאל הקים את צריף הכתיבה שלו במטע הסובב את ביתם למען יוכל לכתוב בשלווה ובשקט לאחר לידת אוליביה.
בנובמבר 1962, בגיל 7, אוליביה חזרה מפנימיית גודסטו, עם פתק שהודיע להוריה על התפרצות של חצבת. אמא, פטרישה, יצרה קשר עם גיסתה, אשלי מיילס, ששלחה להם זריקות של גמא גלובולין, שהיו נפוצות בעבר בארצות הברית, כדי להגביר את חסינותם של ילדים נגד חצבת. מיילס סיפקה כמות קטנה בלבד, שמשפחת דאל השתמשו בה לבנם, תיאו. פטרישה נזכרה באוטוביוגרפיה שלה, "כפי שאני", כי מיילס אמרה "תן לבנות לקבל חצבת... זה יהיה להן טוב". לאחר מכן חלתה אוליביה בחצבת, וסבלה מחום קל במשך כמה ימים, אחר כך סבלה מפרכוסים ונהייתה יותר ויותר תשושה. מהר מאוד היא הייתה מחוסרת הכרה והובהלה לבית חולים סטוק מנדוויל שם נפטרה למחרת.
האם נזכרה שרופא צלצל לומר לה בפתאומיות שאוליביה מתה, והיא "לא האמינה עד כמה קולו היה מסויג". מאוחר יותר הצטערה ניל שלא ראתה את אוליביה לאחר מותה, לאחר שגיסותיה שכנעו אותה להימנע מכך. לדברי ניל, בעלה "כמעט השתגע" כאשר ניל שמרה על המשפחה למען שני ילדיהם הנוספים. הדיבור אודות אוליביה סייע לניל להתגבר על צערה הכרוך באובדן ילדתה, ואילו אביה רואלד לא דיבר אודותיה עד מותו שלו. אוליביה הותירה אחריה את אחיה תיאו (יליד 1960) וטסה (ילידת 1957). ילדותיהם הרביעית והחמישית של משפחת דאל, אופליה ולוסי, נולדו בשנת 1964 ובשנת 1965 בהתאמה. רואלד כתב ספר על מותה של אוליביה במחברת שאותה שמר במגירה של צריף הכתיבה שלו; זה התגלה לאחר מותו, 28 שנים מאוחר יותר.
אוליביה נקברה בחצר הכנסייה של יוחנן המטביל במיסנדן הקטנה. רואלד הקים גן מסלעה מעל קברה.
מורשת

רואלד דאל סבל מדיכאון שהתגבר לאחר מותה של אוליביה, ובילה שעות בקברה בשתיקה. צערו השפיע על יחסיו עם ילדיו.
מאוחר יותר דאל הפך לתומך נלהב בעד חיסונים, והוציא לאחר מותה של אוליביה חוברת בשנת 1988 שכותרתה "חצבת, מחלה מסוכנת". דאל כתב זאת
"כאשר המחלה עברה את השלבים הרגילים שלה אני זוכר שקראתי תכופות ספר ליד מיטתה, ולא הרגשתי מודאג במיוחד בשל כך. ואז בוקר אחד, כשהיא הייתה בדרך להחלמה, ישבתי על מיטתה והראיתי לה איך לעצב חיות קטנות ממנקיי מקטרות צבעוניים, וכשהגיע התור שלה להכין אחת בעצמה, שמתי לב שאצבעותיה ומוחה לא עובדים יחד והיא לא יכולה לעשות כלום. 'את מרגישה בסדר?', שאלתי אותה. 'אני מרגישה ישנונית', אמרה. תוך שעה היא הייתה מחוסרת הכרה. בתוך שתים עשרה שעות היא מתה... לא הצלחתי לעשות זאת עבור אוליביה בשנת 1962 כי באותם הימים חיסון אמין נגד חצבת, טרם התגלה".
דאל כתב בחוברת כי "היום זמין חיסון טוב ובטוח לכל משפחה וכל שעליך לעשות הוא לבקש מהרופא שלך לתת אותו".
בראיון שנערך בשנת 1997 פטרישה ניל נזכרה במותה הפתאומי של אוליביה, שהתרחש פחות משבוע לאחר שחלתה בחצבת. אחותה של אוליביה, לוסי, שהתראיינה בשנת 2015 ל- CBS, הצהירה כי אביה אינו מבין מדוע אנשים בחרו שלא לחסן את ילדיהם מפני חצבת. במכתבו הציבורי של דאל כתב כי "זהו כמעט פשע עבור חלק מההורים שלא לחסן את ילדיהם". "אני מסכימה עם זה", קובעת לוסי; "אני חושבת שזה פשע".
כמחווה לבתה, ניל תרמה גביע עשוי כסף לבית הספר של אוליביה למנצח בתחרות קפיצה לגובה, והתעקשה ששמה של הדמות אוליביה וולטון שהיא שיחקה בסרטי הטלוויזיה "הוולטונים", ו"השיבה הביתה: סיפור חג המולד", יישמר כ"אוליביה", ולא ישתנה לשם "מרי" למורת רוחם של המפיקים.
רואלד דאל תרם פסל עץ של סנט קתרין לכנסיית יוחנן המטביל במיסנדן הקטנה לזכר אוליביה לאחר שהמקור נשדד מהכנסייה. לאחר מכן, נגנב גם הפסל שדאל תרם והוחלף על ידי העתק. דאל הקדיש את סיפורי הילדים "ג'יימס והאפרסק הענק" (1961) ו"העי"ג" (1982) לאוליביה. "העי"ג" פורסם במלאת עשרים שנה למותה.
הערות שוליים

1 2  Sturrock 2011, p. 346.
↑  Sturrock 2011, p. 384.
↑  Sturrock 2011, p. 385.
1 2  "Dealing with Olivia's Death". Roald Dahl Fans. 5 בדצמבר 2015. נבדק ב-5 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sturrock 2011, p. 387.
↑  Sturrock 2011, p. 389.
↑  Sturrock 2011, p. 391.
↑  "Outbreak of anger over anti-vaccination movement". news.com.au. נבדק ב-11 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dahl, Roald (1986). "Roald Dahl on Olivia, writing in 1986 "MEASLES: A dangerous illness". roalddahl.com. Roald Dahl Nominee Limited. נבדק ב-22 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gonzalez, Robbie. "Read Roald Dahl's Powerful Pro-Vaccination Letter (From 1988)". i09. נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Castro, Peter. "The Mourning After". People. נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Author Roald Dahl's Daughter Remembers Sister Lost to Measles, Father's Fight For Vaccinations". CBS. 5 בפברואר 2015. נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Helen Matthews; Neil Matthews (15 בפברואר 2019). Slow Travel: The Chilterns & the Thames Valley. Bradt Travel Guides. p. 90. ISBN 978-1-78477-613-8. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Kashmira Gander (30 בינואר 2019). "'In 12 Hours She Was Dead': Read Roald Dahl's Heartbreaking Letter to Anti-Vaxxers After His Daughter Died From Measles". Newsweek. נבדק ב-5 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
רואלד דאל בשנת 1954, שנה לפני לידתה של אוליביה
אחיעזר

ערך זה עוסק במושב במרכז ישראל. אם התכוונתם לספר שאלות ותשובות של הרב חיים עוזר גרודזנסקי, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: שדות דן
גובה ממוצע: ‎40 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יולי 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 2,100 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אחיעזר(למפת גוש דן רגילה) אחיעזר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אחיעזר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אחיעזר31°58′56″N 34°52′17″E﻿ / ﻿31.9823269791156°N 34.871259535174°E﻿ / 31.9823269791156; 34.871259535174  heמפת היישובים של מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) באדום - אחיעזר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 4 מתוך 10

אֲחִיעֶזֶר הוא מושב דתי לאומי במחוז המרכז בישראל ליד העיר לוד השייך למועצה אזורית שדות דן. צפונית לאחיעזר נמצאים כביש 1 ומושב יגל, דרומית ומערבית לאחיעזר נמצאת מסילת הרכבת מתל אביב ללוד, מזרחית לאחיעזר נמצא מושב זיתן.
מקור השם

שמו של היישוב הוא כשמו של אחד מנשיאי שבט דן, שהמושב מזוהה כמצוי בנחלתו.
היסטוריה

היישוב נוסד בי"ב בתמוז ה'תש"י - 27 ביוני 1950 על ידי עולים ביצ'אנים מתימן.
אחיעזר נמצאת כ-36 מ' מעל פני הים. היישובים השכנים הם זיתן ממזרח, כפר חב"ד במערב ויגל מצפון.
שטח המושב כ-2,500 דונם, ומונה כ-368 משקי בית (נכון לדצמבר 2015) ו-1,947 נפשות (נכון לשנת 2021).
ב- 7 בדצמבר 2018 היו הצפות ונזקים במושב אחיעזר כתוצאה מכמויות משקעים גבוהות שגרמו לעליה חריגה של מפלס נחל שפירים הסמוך.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שמות עבריים ליישובים החדשים, חרות, 17 ביולי 1950
↑  יישובים בישראל - קובצי יישובים, באתר www.cbs.gov.il
↑  רועי רובינשטיין ואביבית צנטי, הצפות ונזקים במושב אחיעזר: "המים הגיעו עד למיטות. נותרנו בלי בגדים", באתר ynet, 7 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588168705171  VIAF: 317132340   WorldCat (עם VIAF): 317132340 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גז טבעי דחוס

גז טבעי דחוס (בראשי תיבות גט"ד; באנגלית: CNG: Compressed Natural Gas), הוא גז טבעי שעיקרו מתאן. הגז מאוחסן ומופץ במכלים קשיחים בלחץ של 200–248 בר (2900–3600 PSI), בדרך כלל בצורת גליל או כדור.
שימושים

הגז הטבעי הדחוס נפוץ בעולם לתחבורה והנעת מכוניות. כ-11 מיליון מכוניות בעולם מונעות בגז טבעי כאשר איראן ופקיסטן הן המדינות המובילות בשימוש למטרה זאת.
גז טבעי דחוס מספק חלופה חסכונית, גמישה ויעילה לחיבור "מחוץ לצינור" קווי החלוקה המסורתיים של מערכות אספקת הגז הטבעי.
גז מצינור גז טבעי נדחס כדי 200–250 בר ואז נטען על מכלית גז או מכל קטן לשם שינוע בדרכים. בנקודת הפריקה (נקודת ההפחתה או ההנחתה) הלחץ של הגז הדחוס מורד ללחצים מתאימים ללקוחות (תעשייה או תחבורה).
גז טבעי דחוס בישראל

החל מיוני 2014 ועד לחיבורו לצנרת חלוקת גז בפברואר 2015 מפעל פניציה באזור התעשייה ציפורית שבגליל התחתון סופק בגז טבעי דחוס.
בחברת "סופרגז", זכיינית ההובלה של הגז הדחוס במכליות, מעריכים את פוטנציאל שוק ה-CNG בישראל ב-0.4-0.5 BCM בשלב הראשון (בטרם יושלם הרישות בישראל בצנרת) - וזה ירד בעתיד ל-0.2 BCM, שיסופקו בעיקר ללקוחות שלא יחוברו לצינור.
בדצמבר 2011 אושר אתר למילוי גז טבעי דחוס וקביעת צנרת גז באזור התעשייה אלון תבור.
השימוש בגז טבעי דחוס בישראל, שהוא חלופה נקייה יחסית לדלקים אחרים כמו בנזין, מזוט וסולר יכול לשמש פתרון אנרגטי לשימושים הבאים:
הנעת כלי רכב. תקן ישראלי לשימוש בגז דחוס בתחבורה פורסם בישראל בשנת 2012.
הנעת מפעלי תעשייה הממוקמים הרחק מקווי ההולכה והחלוקה של רשת הגז בישראל ואשר קיים ספק או קושי בפוטנציאל החיבור שלהם לרשת הגז הטבעי. שימוש בגז דחוס, כאשר תקינותו תוסדר בישראל, תאפשר לתעשייה ליהנות מעלויות אנרגיה זולות יותר, בהשוואה לדלקים בהם עושים שימוש כיום. עיקר ההסדרה הנדרשת, לשם כך, לשימוש בישראל היא בתחום התקינה.
הערות שוליים

↑  לראשונה בישראל: מפעל פניציה הוגז ופועל על גז טבעי דחוס CNG, אתר תשתיות 1.6.2014
↑  אבי בר-אלי, היכונו לפקקים בת"א: סופרגז תחפור צנרת גז טבעי במרכז העיר, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2012
↑  אושר אתר למילוי גז טבעי דחוס וקביעת צנרת גז באזור התעשייה אלון תבור, באתר של משרד הפנים, 13 בדצמבר 2011
↑  תקן חדש בישראל –יאפשר שימוש בגז טבעי דחוס מסוג CNG להנעת כלי רכב, בלוג כלכלה ירוקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph923618