stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ונרה 12

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  ברית המועצות
 מפעיל:  האקדמיה הסובייטית למדעים 
 יצרן:  לאבוצ'קין
 תאריך שיגור:  14 בספטמבר 1978
 משגר:  פרוטון K ובנוסף שלב עליון ושלב הימלטות
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור
 משימה
 סוג משימה:  טיסה על פני כוכב הלכת נגה ונחיתה
 מסלול:  הליוצנטרי
 נטייה:  51.5 מעלה 
 משך המשימה הכולל:  14 בספטמבר 1978 – 18 באפריל 1980 (שנה) 
 מידע טכני
 משקל:  4715 ק"ג
 אורך:  2.3 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  11025
 מאגר המידע הלאומי:  1978-086A
 
ונרה 12 (ברוסית: Венера-12), היא משימת חלל סובייטית בלתי מאוישת לחקר כוכב הלכת נוגה, כחלק מתוכנית ונרה. ונרה 12 שוגרה ב־14 בספטמבר 1978 מכן שיגור 81/24 בקוסמודרום בייקונור. הגשושית נבנתה במשרד לאבוצ'קין.
במהלך הטיסה לנוגה בוצע ניסוי סובייטי-צרפתי לגילוי ומדידה של קרינת גמא. לצורך כך הותקנו מכשירי מדידה בונרה 11, ונרה 12 וחללית "פרוגנוז 7". מכשירי מדידה היו במרחק משמעותי ביניהם ולכן היה ניתן לבצע  טריאנגולציה לגילוי מקור הקרינה.
הגשושית התנתקה מפלטפורמת הטיסה ב־19 בדצמבר 1978 ונכנסה לאטמוספירה של נוגה יומיים מאוחר יותר ב־21 בדצמבר במהירות של 11.2 ק"מ לשנייה. במהלך הירידה היא הפעילה בלימה אווירודינמית ולאחריה מצנח בלימה שנסתיימה עם בלימה אטמוספירית. היא ביצעה נחיתה רכה על פני השטח ב-06:30 שעון מוסקבה ב־21 בדצמבר, לאחר זמן ירידה של שעה בקירוב. מהירות הנחיתה הייתה 7–8 מטר לשנייה. מידע הועבר לפלטפורמת הטיסה להעברה מחודשת לכדור הארץ במשך 110 דקות אחרי הנחיתה.
רכב הנחיתה נשא ציוד לחקר הטמפרטורה והתרכובת הכימית של הקרקע ושל האטמוספירה. מכשיר שנקרא גרוזה זיהה ברקים בנוגה. לוונרה 11 ולוונרה 12 היו רכבי נחיתה עם שתי מצלמות שתוכננו להדמיית צבע. המצלמות כשלו בהחזרת תמונות כאשר כיסוי העדשה לא נפרד לאחר הנחיתה עקב פגם תכנוני. גם מאבחן האדמה כשל. היה עליה כרומטוגרף גז כדי לאמוד את הרכב האטמוספירה של נוגה ומכשירים לחקר קרינה סולרית מפוזרת. התוצאות שדווחו כללו הוכחה לרעם וברק וגילוי פחמן חד-חמצני בגבהים נמוכים.
מודול הטיסה עבר במרחק 34 אלף ק"מ מנוגה. ב-13 בפברואר 1979 הוא חקר כוכב שביט C/1979 Y1 בעזרת ספקטרומטר אופטי שהותקן בו. ב-5 במרץ 1979 נרשמה התפרצות קרינה שבהמשך זוהה כמגנטר. הקשר עם הגשושית נותק ב-18 באפריל 1980
הערות שוליים

↑  Kouveliotou, C.; Duncan, R. C.; Thompson, C. (February 2003). "Magnetars". Scientific American; Page 41.
↑  נתונים מאתר נאס"א, דף 152
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ונרה 11 | תוכנית ונרה | הבא: ונרה 13 |
ויקטוריה אאוחניה, נסיכת בטנברג

ויקטוריה אאוחניה פון באטנברג (בספרדית: Victoria Eugenia de Battenberg; באנגלית: Victoria Eugenie of Battenberg;‏ 24 באוקטובר 1887 – 15 באפריל 1969), הייתה נסיכה בריטית-גרמנייה, ואשתו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד.
ביוגרפיה

ויקטוריה יוג'יני נולדה ב-24 באוקטובר 1887 בטירת בלמורל, סקוטלנד, להיינריך פון באטנברג ולביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט ושל ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. חינוכה של ויקטוריה ואחותה התנהלו תחת פיקוח חמור של הוריהם, והיא נחשבה לאינטליגנטית ביותר. האומנת שלה לימדה אותה לקרוא ולכתוב עוד לפני שהיא הייתה בת חמש, ועם האומנת הצרפתייה שלה היא דיברה רק צרפתית. ויקטוריה למדה בנוסף לאנגלית, את השפה הגרמנית, מדע, ספרות, לטינית והיסטוריה. אביה, הנרי, נסיך בטנברג לימד אותה מדיניות ופילוסופיה, ובנוסף הייתה ויקטוריה אחת הנסיכות היפות באירופה.
ב-31 במאי 1906 התחתנה ויקטוריה יוג'יני עם אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, הפכה למלכה רעיה ושינתה את שמה לוויקטוריה אאוחניה. כשחזרו מחתונתם, מחבל אנרכיסט השליך לעברם פצצה שהוחבאה בזר פרחים. אלפונסו ואשתו יצאו ללא פגע מהתנקשות, אך 24 בני אדם נהרגו. הנישואים לא היו מוצלחים, משום שאלפונסו ניהל חיים מופקרים, והיו לו הרבה פרשיות אהבים, ואף ניהל רומן עם בת דודתה - ביאטריס, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה.
בשנת 1923 תפס הגנרל פרימו דה ריברה את השלטון בהפיכה צבאית והנהיג משטר דיקטטורי בספרד. המלך אלפונסו הכיר בשלטונו ומינה אותו לראש ממשלה. בסוף שלטונו של דה ריברה המדינה נקלעה למשבר כלכלי, והוא איבד את תמיכת הציבור, עד שפרש בינואר 1930. בעקבות כך נפגע קשה גם מעמדו של המלך אלפונסו.
ב-12 באפריל 1931 התקיימו בספרד בחירות מוניציפליות, בהם זכו הרפובליקנים בהישגים משמעותיים בערים המרכזיות. באותה עת גם התקיימו בערים הגדולות הפגנות גדולות נגד המלך ובעד רפובליקה. בעלה המלך אלפונסו, שאך בנס שרד ניסיונות קודמים להדיחו מכסאו, הרגיש שנשאר רק עם מעט תומכים ולפיכך, ברח יחד עם בני המשפחה אל מחוץ למדינה. אלפונסו פרסם הודעה קצרה בה מסר שהוא מרגיש שבאופן זמני אינו זוכה לתמיכת בני עמו. הוא הודיע שאינו מוותר על כסאו, שאינו רק שלו, אלא נובע מזכויות שהצטברו על פני ההיסטוריה, אשר עתידה לדרוש ממנו דין וחשבון, ולכן הוא רק משהה את השימוש בסמכויותיו. הוא טען שהיה לו מספיק כח כדי להילחם במתנגדיו אבל העדיף לעזוב כדי למנוע שפיכות דמים של בני עמו.
ביום יציאת המשפחה לגלות ברומא - ה-14 באפריל 1931, הוכרזה ספרד כרפובליקה הספרדית השנייה.
לאחר מכן נדדה המשפחה במקומות שונים באירופה, ושהתה בשווייץ, צרפת ואיטליה. בשנת 1938 מת בנה הבכור במיאמי, ארצות הברית, ובשנת 1941 מת בעלה אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד ברומא, איטליה. בשנת 1968 שימשה ויקטוריה אאוחניה כסנדקית בטקס ההטבלה של נינה פליפה, נסיך ספרד, וב-15 באפריל 1969 מתה ויקטוריה אאוחניה בלוזאן, שווייץ.
משפחתה

לוויקטוריה אאוחניה ואלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, היו 7 ילדים:
אלפונסו, נסיך אסטוריאס (1907–1938)
חיימה, נסיך ספרד (1908–1975)
באטריס, נסיכת ספרד (1909–2002), התחתנה עם אלסאנדרו טורלוניה, נסיך סיוויטלה-ססי החמישי
פרננדו, נסיך ספרד (1910)
מריה כריסטינה, נסיכת ספרד (1911–1996), התחתנה עם אנריקו אאוגניו מארונה-סינצאנו, רוזן מארונה הראשון
חואן, רוזן ברצלונה (1913–1993), אביו של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד
גונזאלו, נסיך ספרד (1914–1934)
הערות שוליים

↑  Modern Spain: A Documentary History, Jon Cowans, עמוד 132
↑  Anarchists in the Spanish Civil War, Robert Alexander, עמוד 104
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429069005171  PLWABN: 9810602451205606  BNE: XX886052  BnF: cb144945118 (data)  CANTIC: a11168055  GND: 119176866  ISNI: 0000 0000 9039 8390  LCCN: n84125281  NKC: xx0094483  NTA: 25068389X  SUDOC: 077187784  VcBA: 495/201246  VIAF: 87766850   WorldCat (עם VIAF): 87766850
ויליאם היולט

| --- | --- |

ויליאם היולט, 1993
 לידה:  20 במאי 1913 אן ארבור, ארצות הברית 
 פטירה:  12 בינואר 2001 (בגיל 87) פאלו אלטו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 תלמידי דוקטורט:  Jerre Noe 
 פרסים והוקרה:  פרס ליימלסון-MIT (1995)  מדליית בנג'מין פרנקלין (1997)  מדליית המייסדים של IEEE (1973)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (1992)  המדליה הלאומית למדעים (1983)  פרס הינז (1997) 
 בן או בת זוג:  Flora Lamson Hewlett 
 צאצאים:  Eleanor Hewlett 
 
ויליאם ר. היולט (באנגלית: William Reddington Hewlett;‏ 20 במאי 1913 - 12 בינואר 2001) היה, יחד עם דייב פקארד, מייסד חברת היולט פקארד (HP).
חייו

היולט נולד באן ארבור, מישיגן אבל הוריו עברו לסן פרנסיסקו כשהיה בן 3. הוא למד בבית הספר היוקרתי תיכון לוואל והתקבל לאוניברסיטת סטנפורד כטובה לאביו המנוח, אלביון וולטר היולט, אשר מת מגידול במוח בשנת 1925.
היולט קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1934, ואת התואר השני ממכון המחקר של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1936. בסטנפורד למד היולט אצל פרד טרמן ובהכנת עבודת הסיום הכיר את דייב פקארד. היולט ופקארד החלו לדון בהקמת חברה ב-1937 וייסדו רשמית את היולט-פקארד ב-1 בינואר 1939. באותה שנה נשא היולט את פלורה למסון לאשה. לזוג נולדו חמישה ילדים.
היולט היה נשיא היולט פקארד (HP) בשנים 1964–1977, וכיהן כמנכ"ל מ-1968 עד 1978. אחריו כיהן ג'ון א. ינג. עד 1983 היה היולט יו"ר מועצת המנהלים, ולאחר מכן כיהן כסגן יו"ר עד 1987.
בשנת 1995 הוא קיבל פרס הצטיינות ממכון המחקר של מסצ'וסטס על מפעל חיים.
וסובנדהו

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־3 פשאוור, פקיסטן 
 פטירה:  המאה ה־4 
 זרם:  מהאיאנה
 תקופת הפעילות:  ? – המאה ה־4 
 תלמידים:  Lobpön Gangwa Pel, Drachompa Chö Kyob, דיגנאגה, Sthiramati, Arya Vimuktisena 
 יצירות ידועות:  Abhidharma-kosa, Vimśatikāvijñaptimātratāsiddhi, Triṃśikā-vijñaptimātratā 
 
וסובנדהו (Vasubandhu) (בסנסקריט: वसुबन्भु) היה נזיר בודהיסט ופילוסוף ממוצא הודי. ביחד עם אחיו למחצה, אסנגה, היה אחד ממייסדיה העיקרים של אסכולת היוגאצ'ארה (Yogācāra) ולכן אחד הדמויות המשפיעות ביותר בתולדות הבודהיזם.
הוא נולד בגנדהארה במאה הרביעית. בהתחלה השתייך לאסכולת הסרואסטיואדא אולם מאוחר יותר עבר לזרם המהאיאנה וחיבר מספר רב של מסכתות עבות כרס. המפורסם ביותר בכתביו הוא המסכת "30 בתים על תודעה-בלבד".
הרצאת הרב

| --- | --- |

שער החוברת במהדורתה הראשונה
 מידע כללי
 מאת:  אברהם יצחק הכהן קוק 
 נושא:  ספרות תורנית 
 הוצאה
 הוצאה:  ספרית חוה, המכון התורני ישיבת אור עציון 
 תאריך הוצאה:  1921 
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  הרצאת הרב
 
הרצאת הרב היא הרצאה שמסר הראי"ה קוק בכ' בטבת ה'תרפ"א לרגל יום פטירת הרמב"ם, בפני "חכמי מרכז הרב". בהרצאה קרא הרב ל"חיים של יצירה", וקרא ליצירתם של כמה מפעלים של ספרות תורנית: אנציקלופדיה לתורה שבעל-פה, סיכום פרשנות התלמוד, הלכה ברורה ובירור הלכה, פירוש לביאור הגר"א על השולחן ערוך ועוד.
לדבריו מפעלים אלה יתנו "הוד והדר על תופשי התורה בארץ ישראל".
במהלך השנים שחלפו מאז נמסרה ההרצאה בוצעו חלק ממפעלים ספרותיים אלה. חלקם בוצע על ידי תלמידי הרב קוק ואחרים שהושפעו מדרכו, בין היתר בהשפעת הרצאה זו.
המאמר הודפס במהדורות רבות, וכיום מצורף לחלק ממהדורות הספר אורות התורה.
רקע ההרצאה ותוכנה > הרקע להרצאה

לדברי הרב יוחאי רודיק הרקע להרצאה היה כפול: מחד, בחוגי הישוב הישן הייתה עייפות בלימוד התורה והיעדר חדוות יצירה אצל לומדים רבים. מאידך, בחוגי הישוב החדש הייתה תנועה של הקמת מערכות ומסגרות חינוך שמתנערות מנקודות הקודש מהמסורת ומהאמונה היהודית.
כפתרון שמבקש דווקא למנף את הסיטואציה, קרא הראי"ה להרחבת הלימוד בעומק האגדה, וכן ליצירת ספרות תורנית בהירה ועמוקה בתחום ההלכתי ובקשר בין התלמוד להלכה. על היצירות הספרותיות להיות כוללות, כאלה שמעמידות את כלל התורה שבעל פה כתוכן שלהן, וכן עליהן להיווצר בשיתוף פעולה של הצוות הכותב.
רקע ההרצאה ותוכנה > קהל שומעי ההרצאה

על כריכת החוברת מודפס שההרצאה ניתנה לפני "חכמי מרכז הרב". הכוונה אינה לתלמידי ישיבת מרכז הרב, שהוקמה רק בשנת ה'תרפ"ג, שנתים לאחר מועד ההרצאה, אלא, לפי דברי הרב נריה גוטל הכוונה לתלמידי כולל האברכים "המרכז" של הרב יעקב משה חרל"פ, שהעמיד את הראי"ה בנשיאותו.
רקע ההרצאה ותוכנה > מתכני ההרצאה

מלבד הקריאה ליצירת מפעלים ספרותיים תורניים, ההרצאה כוללת תכנים כלליים, מבין התכנים הללו:
שורשי המחלוקות בהלכה: לדברי הראי"ה יש חמש סיבות עיקריות למחלוקות בהלכה: א. מחלוקת בפירוש. ב. חילוק גרסה בסוגיה. ג. דחיית סוגיה אחת מפני סוגיה אחרת. ד. מחלוקת בכללי ההלכה, כגון הכלל הלכה כבתראי. ה. מחלוקת בהכרע הסברא.
חיבור ההלכה והאגדה: המקצוע בתורה של הלכות דעות, חובות הלבבות ובכלל כל תחום האגדתא צריך להילמד בגדלות: ברוחב בעומק ובהיקף, בכל גווניו וסגנונותיו, ועל ידי כך להאיר את מרחב ההלכה.
השפעת ההרצאה

הרב משה צבי נריה כותב על השפעת הרצאת הרב והרעיונות הגלומים בה. לדבריו לאחר זמן רב ניכרה השפעת דברי הראי"ה על שומעיה ששימשו חלק מצוות המפעלים התורניים (כדוגמת האנציקלופדיה התלמודית): ”...כמה מבחירי ישיבתו... אע"פ שלכאורה... דיבורי הרב על הלכה ברורה ובירור הלכה כאילו לא שינו דבר במהלכי עיונם, הרי מתברר שבהמשך הזמן המסר נקלט יפה יפה, ובהמשך הזמן הללו נהיו לעמודי תוך של המפעלים התורניים הגדולים... ביצירותיהם של תלמידים מעולים אלו קולטים אנו את הד קולו של הרב, אם בפירוש ואם מכללא.”
המפעלים שהראי"ה קורא ליצור > אנציקלופדיה לתורה שבעל-פה

הראי"ה כותב שיש לחבר אנציקלופדיה לתורה שבעל פה, שתתמקד בדברי התלמוד והראשונים, בהצגת הכללים היסודות והגדרים בשפה ברורה כדי שיוכל כל קורא נבון להבין את הדברים. לדבריו, אנציקלופדיות דומות קודמות, כמו השדי חמד, עסקו בעיקר באיסוף שיטות האחרונים והצגתן, ולא בהצגת ההגדרות והיסודות, ולכן דרוש מפעל חדש שיהיה ”אוֹצָר גָּדוֹל שֶׁיֵּלֵךְ עַל פְּנֵי כָּל הַתּוֹרָה שֶׁבְּעַל-פֶּה בְּיִחוּד, וּבִפְרָט עַל פְּנֵי הַתַּלְמוּדִים וְדִבְרֵי הָרִאשׁוֹנִים, וְיַצִּיעַ בְּשָׂפָה בְּרוּרָה אֶת כָּל הַכְּלָלִים הַיְסוֹדִיִּים שֶׁל הַסֻּגְיוֹת הָעִקָּרִיוֹת, הַתַּמְצִית הַבְּרוּרָה שֶׁל הַתַּלְמוּדִים וְהַשִּׁיטוֹת, בֵּאוּרֵי גִדְרֵיהֶן וּגְבוּלֵיהֶן בְּדֶרֶךְ פְּשׁוּטָה וִישָׁרָה וּבְאֹפֶן הַמֵּפִיץ אוֹרָה עַל כְּלָלוּת הָעִנְיָן בְּהַסְבָּרָה מוּבֶנֶת לַמְדָנִית וּמַדָּעִית”.
לדבריו על האנציקלופדיה לעסוק גם בתחום האגדה.
עשרות שנים לאחר ההרצאה, יזמו הרב שלמה יוסף זוין והרב מאיר בר-אילן את כתיבת האנציקלופדיה התלמודית, שאכן נועדה לרכז על פי נושאים את הספרות התלמודית ההלכתית ולסדר אותה באופן אנציקלופדי. הדמיון בין הרעיונות, והקשר האישי בין הרב מאיר בר-אילן לראי"ה הביאו את הרבנים יהושע בן מאיר ונריה גוטל למסקנה שהאנציקלופדיה הוקמה "לאור חזון זה". לעומתם טוען הרב אורי רדמן שאין קשר ישיר בין ההרצאה שנשא הרב קוק למיזם האנציקלופדיה התלמודית, וכסימוכין לכך הוא מציין שמייסדי האנציקלופדיה לא הזכירו כלל את ההרצאה כהשראה למפעלם. הרב מאיר בראלי, חבר במערכת האנציקלופדיה התלמודית, התייחס לדמיון בין הרעיונות, אך ציין שקיימים שני הבדלים בין המפעל שהתווה הרב קוק לאנציקלופדיה התלמודית: א. הראי"ה בקש ליצור אנציקלופדיה מתומצתת הממוקדת בשיטות הראשונים, בעוד האנציקלופדיה התלמודית מסכמת גם את דברי האחרונים, וערכיה לעיתים מקיפים את הנושא באריכות ולא מתמצתים אותו. בנקודה זו לדעתו המיקרופדיה התלמודית דומה יותר למפעל שלו קרא הראי"ה. ב. העובדה שהאנציקלופדיה התלמודית אינה כוללת דברי אגדה. לדעתו כשתסיים האנציקלופדיה התלמודית את ערכי ההלכה, יושלם המפעל גם על מרחב האגדה. גם הרב אורי רדמן ציין חלק מהבדלים אלה, ולכן סיכם שספק גדול אם המיזם כפי שנוצר, קשור למיזם שבקש הרב קוק.
המפעלים שהראי"ה קורא ליצור > הלכה ברורה ובירור הלכה

הלכה ברורה ובירור הלכה היא שיטה ללימוד גמרא שאליה קרא הרב בהרצאתו. המטרה היא חידוש הקשר בין התלמוד להלכה והבנת הדרך בה ההלכה והשתלשלותה, לשיטותיה השונות, נובעות מתוך התלמוד ומפרשיו.
”לְסַדֵּר עַל שְׁנֵי הַתַּלְמוּדִים אֶת הַהֲלָכוֹת שֶׁל הַפּוֹסְקִים, לְשׁוֹן הָרַמְבָּ"ם בְּמָקוֹם שֶׁהוּא מַסְפִּיק בְּהַהֲלָכוֹת שֶׁהֵן בְּרוּרוֹת וְאֵין בָּהֶם חִלּוּקֵי דֵעוֹת וְשִׁיטוֹת, וּבְמָקוֹם שֶׁעַל פִּי הַפּוֹסְקִים הָאֲחֵרִים יֵשׁ בָּהֶן שִׁנּוּי דֵּעוֹת לְצָרֵף אֶת לְשׁוֹן הַשֻּׁלְחָן עָרוּךְ, וּבְמָקוֹם שֶׁעַל פִּי מַסְקָנַת גְּדוֹלֵי הָאַחֲרוֹנִים הַמְפֻרְסָמִים מְפָרְשֵׁי הַשֻּׁלְחָן עָרוּךְ נוֹטָה הַהֲלָכָה לִצְדָדִים אֲחֵרִים, לְהַעֲלוֹת בִּקְצָרָה גַּם אֶת הַמַּסְקָנוֹת הַלָּלוּ... עַד שֶׁמֵּהַקִּבּוּץ בִּכְלָלוֹ יֵצֵא כְּלִי לְמַעֲשֵׂהוּ "הֲלָכָה בְּרוּרָה" שֶׁל שְׁנֵי הַתַּלְמוּדִים עֲרוּכִים זֶה לְעֻמַּת זֶה הַגְּמָרָא וְהַפּוֹסְקִים מְעֻבֶּדֶת וּמְסֻדֶּרֶת... בְּרֹב הַמְּקוֹמוֹת צְרִיכִים לְהוֹסִיף אֵיזֶה בֵּאוּר, בְּאֵיזֶה אֹפֶן יָצְאָה הַהֲלָכָה מִתּוֹךְ הַתַּלְמוּדִים, וְהַהֶעָרוֹת הַלָּלוּ צְרִיכוֹת לְהִכָּתֵב בְּהַחֶלֶק שֶׁל "בֵּרוּר הֲלָכָה"... בְּמָקוֹם שֶׁיֵּשׁ שִׁיטוֹת מְחֻלָּקוֹת צָרִיךְ הַמְחַבֵּר הָעוֹסֵק בְּאוֹתָהּ הַיְצִירָה הַמְיֻחֶדֶת לוֹ לְבָאֵר אֶת הַנִּמּוּק שֶׁל כָּל שִׁיטָה וְשִׁיטָה, אֵיךְ הַהֲלָכָה נוֹבַעַת מִתּוֹךְ הַתַּלְמוּד עַל פִּי שִׁיטַת כָּל אֶחָד מֵהַפּוֹסְקִים הַמְקֻבָּלִים בְּיִשְׂרָאֵל”
לשם פיתוח השיטה, פרסומה ומילוי מטרותיה, הקים בנו של הרב, הרצי"ה קוק, בירושלים את מכון הלכה ברורה ובירור הלכה שכיום נמצא בישיבת מרכז הרב, ופעילים בו אברכי הישיבה ורבניה, בראשות רבה של ירושלים הרב אריה שטרן.
השיטה מורכבת משני חלקים:
הלכה ברורה - סיכום של פסק ההלכה היוצא מסוגיות הגמרא, כפי שהוא מופיע ברמב"ם ובשולחן ערוך. מודפס בתחתית דף הגמרא. חלק זה נכתב על ידי הראי"ה קוק עצמו.
בירור הלכה - מחקר וסיכום של שיטות המפרשים על סוגיות הגמרא שנוגעות לפסק ההלכה, והסבר על השתלשלות ההלכה הנובעת מתוך כך, החל מהגאונים והראשונים ועד לפסק בספרי ההלכה המקובלים. מודפס בנפרד בסוף הגמרא.
עד כה (ה'תשפ"א) יצאו לאור על ידי המכון רוב מסכתות התלמוד הבבלי.
המפעלים שהראי"ה קורא ליצור > סיכום הפרשנות לתלמוד

מפעל נוסף שאליו קרא הראי"ה הוא סיכום שיטות מפרשי התלמוד האחרונים, בדומה למה שנעשה בשיטה מקובצת על חידושי הראשונים.
”גַּם בְּמַה שֶּׁנּוֹגֵעַ לְדִבְרֵי הָאַחֲרוֹנִים, מֵהָרִאשׁוֹנִים שֶׁבָּהֶם עַד אַחֲרוֹנֵיהֶם, שֶׁהַרְבֵּה מְאֹד פְּנִינִים יְקָרִים מְפֻזָּרִים בָּהֶם, שֶׁאִם יָבֹאוּ בְּסֵדֶר נָכוֹן יִהְיוּ לִמְאוֹרוֹת גְּדוֹלִים בַּהֲלִיכוֹת הַתּוֹרָה, הַהוֹרָאָה, וְסִגְנוֹן הַלִּמּוּד. רָאוּי הָיָה לַעֲסֹק בַּעֲרִיכַת "שִׁיטָה מְקֻבֶּצֶת" חָדָשׁ עַל כָּל הַשַּׁ"ס, הַבַּבְלִי וְהַיְרוּשַׁלְמִי, מִבְּהִירֵי הַפְּנִינִים שֶׁבְּדִבְרֵי הָאַחֲרוֹנִים הַמְפֻזָּרִים בַּהֲמוֹן הַסְּפָרִים הָרַבִּים, וּלְהַעֲרִיכָם עַל סִדְרֵי הַמַּסֶּכְתּוֹת דַּף עַל דַּף, בִּבְחִירָה הֲגוּנָה וּבְסֵדֶר נָכוֹן. זֹאת תִּהְיֶה עֲבוֹדָה מוֹעֶלֶת וּרְצוּיָה”
יצירה דומה לזו שקרא אליה הראי"ה היא "אוצר מפרשי התלמוד", ובמידה מסוימת דומה לו המדור "ילקוט ביאורים" שבמהדורת מתיבתא.
המפעלים שהראי"ה קורא ליצור > באר אליהו וברכת אליהו

המפעל של פענוח ביאורי הגר"א נועד גם הוא לחבר בין ההלכה לבין התלמוד. ביאורי הגר"א מביאים את המקורות התלמודיים של השיטות השונות בשולחן ערוך, אך בקיצור רב. פענוח הביאורים מנגיש את המקורות שאליהם ציין הגר"א ללומדים, ובכך נקשרים לומדי ההלכה למקורותיה בתלמוד:
”צָרִיךְ לָשׂוּם לֵב לַהַשְׁלָמָה שֶׁל בֵּאוּרֵי הַגְּרָ"א עַל אַרְבָּעָה חֶלְקֵי שֻׁלְחָן עָרוּךְ... כְּבָר אָמַרְתִּי שֶׁהַשִּׁמּוּשׁ בְּבֵאוּר הַגְּרָ"א בְּחוּג הַלּוֹמְדִים הוּא כָּל כָּךְ מְמֻעָט מִפְּנֵי קִצּוּרוֹ הַגָּדוֹל, וְהִנֵּה חַיָּבִים אֲנַחְנוּ לְהַרְחִיבוֹ לְפָרְשׁוֹ וּלְבָאֲרוֹ בְּשָׂפָה בְּרוּרָה עַד שֶׁיּוּכַל גַּם תַּלְמִיד חָכָם בֵּינוֹנִי לַעֲסֹק בְּלִמּוּד חֶלְקֵי הַשֻּׁלְחָן עָרוּךְ עִם בֵּאוּרֵי הַגְּרָ"א מִבְּלִי שֶׁיִּצְטָרֵךְ לְהִתְיַגֵּעַ הַרְבֵּה וּלְקַבֵּץ הֲמוֹן סְפָרִים... עַד שֶׁיַּעֲמֹד עַל הַכַּוָּנָה שֶׁל דִּבְרֵי הַגְּרָ"א בְּבֵאוּרָיו, צְרִיכִים אֲנַחְנוּ לְהַרְחִיב וּלְפָרֵשׁ אֶת הַבֵּאוּרִים בְּלָשׁוֹן בָּרוּר בְּהַעֲרָכָה מְבֹרֶרֶת וּמְדֻיֶּקֶת מִכָּל הָעִנְיָנִים הַצְּרִיכִים לַהֲבָנַת הָעִנְיָן וְלַהֲפָצַת אוֹרָה שֶׁל בֵּאוּר פָּשׁוּט בַּמְּקוֹמוֹת הָרַבִּים שֶׁהָעִנְיָן דּוֹרֵשׁ כָּךְ, וְאָז יֵצֵא לָנוּ אוֹר גָּדוֹל, וְהַהִתְחַבְּרוּת שֶׁל הַפּוֹסְקִים עִם שְׁנֵי הַתַּלְמוּדִים וְהָרִאשׁוֹנִים בְּשִׁיטוֹתֵיהֶם - יִהְיֶה מֵאִיר וּמַבְרִיק לְעֵינֵינוּ לְהַרְחִיב אֶת הַדַּעַת וּלְהַעֲלוֹת אֶת הַלּוֹמְדִים שֶׁל הַדּוֹר...”
במפעל הבאת מקורות הגר"א על הגהותיו על השולחן ערוך החל הרב קוק עצמו בספרו באר אליהו. חיבור מקיף בשם "ברכת אליהו" נעשה על ידי הרב ברוך רקובר החל משנת תשכ"ח והמשיך גם אחרי פטירתו על ידי צוות תלמידי חכמים הממשיכים את מפעלו.
כתיבת מבואות
הרב קורא ליצירת מבואות לכל חלקי התורה שבכתב ושבעל פה. ראשית לכל פרק ופרק, אחר כך לכל מסכת, בהמשך לכל סדר וסדר מהתלמוד הבבלי והירושלמי, ולבסוף מבוא כללי לכל אחד מהתלמודים (ובאופן דומה לשאר ספרי הקודש).
המבואות צריכים לגעת בתוכן הספרים, ולהאיר מה האופי המרכזי שלו, ולא רק לגעת בצדדים טכניים כמו המבנה שלו והתולדות היוצאות ממנו.
הערות שוליים

↑  בהקדמתו של הרב ברוך רקובר לכרך הראשון של ספרו "ברכת אליהו", המבאר את ביאורי הגר"א הוא מציין את דברי הרב קוק ב"הרצאת הרב" שקרא לחבר חיבור כזה: "וְאֶחָד מִמִּצְעָדָיו (שֶׁל הַגְּרָ"א) שֶׁאָנוּ יְכוֹלִים לְמַלֹּאות אַחֲרָיו עַל שְׂדֵה הַהֲלָכָה הִיא הַשְׁלָמַת בֵּאוּרָיו לְחֶלְקֵי הַשֻּׁלְחָן עָרוּךְ; כְּבָר אָמַרְתִּי שֶׁהַשִּׁמּוּשׁ בְּבֵאוּר הַגְּרָ"א בְּחוּג הַלּוֹמְדִים הוּא כָּל כָּךְ מְמֻעָט מִפְּנֵי קִצּוּרוֹ הַגָּדוֹל, וְהִנֵּה חַיָּבִים אֲנַחְנוּ לְהַרְחִיבוֹ לְפָרְשׁוֹ וּלְבָאֲרוֹ בְּשָׂפָה בְּרוּרָה עַד שֶׁיּוּכַל גַּם תַּלְמִיד חָכָם בֵּינוֹנִי לַעֲסֹק בְּלִמּוּד חֶלְקֵי הַשֻּׁלְחָן עָרוּךְ עִם בֵּאוּרֵי הַגְּרָ"א מִבְּלִי שֶׁיִּצְטָרֵךְ לְהִתְיַגֵּעַ הַרְבֵּה וּלְקַבֵּץ הֲמוֹן סְפָרִים", הקדמה זו התולה את חיבורו של הרב רקובר ב"דברי הגאון הגדול מרן הרב אברהם יצחק הכהן קוק זצ"ל" (ראו כאן), נכתבה בראש הכרך הראשון על אבן העזר, תשכ"ח. ההקדמה הושמטה מהמהדורה השנייה שיצאה בתשס"ט.
↑  בכתיבת הלכה ברורה ובירור הלכה למסכת ביצה השתתפו אחיו, הרב דב בער הכהן קוק, וכן תלמידים של הראי"ה. לימים נוסד מכון הלכה ברורה על יד ישיבת מרכז הרב.
↑  בשדה הראי"ה, "על תלמי השדה".
1 2  הרב אורי רדמן, "בין חששות לאידיאל: יחסם של גדולי התורה לאנציקלופדיה התלמודית, המעין סא [ג] (ניסן תשפ"א), עמ' 112–114.
| הרב אברהם יצחק הכהן קוק |
| --- | --- | --- |
| כתביו | אגרות הראי"ה • אורות • אורות הקודש • אורות התורה • אורות התשובה • עולת ראיה • עין איה • מאמרי הראי"ה • שמועות ראי"ה • חדריו דעת כהן • משפט כהן • אורח משפט • עזרת כהן • שבת הארץ • כתבים נוספים |  |
| ממשנתו | למהלך האידיאות בישראל • הרצאת הרב • חזון הצמחונות והשלום • מאמר הדור • יסוד כסא השם בעולם • המספד בירושלים |  |
| משיריו | שיר האמונה •  ישמח לבי • לחשי ההוויה • כנפי רוח |  |
| תלמידיו | הרב צבי יהודה הכהן קוק (בנו) • הרב יעקב משה חרל"פ • הרב הנזיר • הרב שלום נתן רענן (חתנו) • הרב יצחק אריאלי • הרב אריה לוין •  הרב שאול ישראלי • האדמו"ר החלוץ • הרב משה צבי נריה • הרב יצחק הוטנר • תלמידים נוספים |  |
| מוסדותיו | הרבנות הראשית לישראל • ישיבת מרכז הרב • מכון הלכה ברורה ובירור הלכה • תנועת דגל ירושלים |  |
| כהונות ברבנות | זיימל • בויסק • יפו • מחזיקי הדת (לונדון) • ירושלים • ארץ ישראל |  |
| הנצחתו | בית הרב קוק • כפר הרא"ה • מוסד הרב קוק • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • קבוצת אברהם |  |
ציונות דתית • תורת ארץ ישראל • מועדי הראי"ה • משפחתו • תלמידי הרצי"ה • עוד
| כתבי הראי"ה |
| --- | --- | --- |
| בהלכה וש"ס | דעת כהן • משפט כהן • אורח משפט • עזרת כהן • שבת הארץ • חבש פאר • עץ הדר • עיטור סופרים • טוב ראי |  |
| בהגות | עין איה • עולת ראיה • מאמרי הראי"ה • אדר היקר • ראש מילין • לנבוכי הדור • מדבר שור • מוסר אביך • מידות הראי"ה • עקבי הצאן • ארץ חפץ • חזון הגאולה |  |
| סדרת ה"אורות" | אורות (אורות ישראל) • אורות הקודש • אורות התורה • אורות התשובה • אורות הראי"ה • אורות התפילה • אורות האמונה |  |
| כתבים | למהלך האידיאות בישראל • הרצאת הרב • חזון הצמחונות והשלום • מאמר הדור • אגרות הראיה • שמונה קבצים • פנקסי הראי"ה • משנת הרב • המספד בירושלים • חדריו |  |
| שירים | נכתבו על ידו כשירים: שיר האמונה  • ישמח לבי • לחשי ההויה קטעים ופיסקאות שהולחנו: כנפי רוח • יסוד כסא השם בעולם |  |
הערה: חלק מספרי ה"אורות" הם ליקוטים מאוחרים ממשנתו סביב נושאים שונים, שהשתמשו אף הם בשם "אורות".
וו. סי. פילדס

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1880 דרבי, פנסילבניה, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בדצמבר 1946 (בגיל 66) פסדינה, קליפורניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1898–1946 (כ־48 שנים) 
 בן או בת זוג:  קרלוטה מונטי 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://www.wcfields.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
וו. סי. פילדס
וו. סי. פילדס (באנגלית: W. C. Fields; ‏ 29 בינואר 1880 – 25 בדצמבר 1946), קומיקאי אמריקאי, אחד הקומיקאים הנודעים ביותר במחצית הראשונה של המאה ה-20.
פילדס יצר דמות של מיזנתרופ (שונא-אדם), אגוצנטרי ואלכוהוליסט השונא כלבים, נשים וילדים ובז לדת, למנהגיה ולכוהניה. הדמות הבדויה דבקה בו והפכה למזוהה עמו עד כדי כך שהגבול בין הדמות לבין השחקן המגלם אותה היטשטשה מבחינת הציבור לקראת סוף חייו. רק עם פרסום יומניו ומכתביו האישיים החל ב-1973 התברר שהיה נשוי (אך חי בנפרד מאשתו) והיה אב אוהב לילדיו ולנכדיו.
הקומיקאי הבריטי בני היל ביצע מספר רב של מערכונים המבוססים על מערכונים של פילדס.