stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשדוד
אנדרטאות

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
באשדוד יש מספר אנדרטאות לנספים במערכות ישראל, בפעולות האיבה ובקהילות היהודיות בעולם:
האנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל נמצאת ברחבה בקרן הרחובות הרצל והחלוצים, הוקמה בשנת 2000 ועוצבה בידי האמן משה סעידי.
בפארק בן-גוריון, בכניסה לרובע ב' (פינת שדרות יצחק הנשיא ושדרות בני-ברית), ניצבת האנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות.
בגן אלישבע ברובע א', ניצבת האנדרטה לחללי חיל הים. בתחילה היא הוקמה לזכר 47 חללי המשחתת אח"י אילת שטובעה ב-20 באוקטובר 1967 ליד נמל פורט סעיד, ולאחר זמן מה היא נקבעה כאנדרטה לכל חללי חיל הים במערכות ישראל. האנדרטה מעוצבת בצורת אונייה וטקס הזיכרון השנתי לחללי חיל הים נערך בה מדי שנה.
סמוך לשדרות משה דיין ברובע ד', ניצב פסל "שימשון הגיבור", הממוטט את עמודי מקדש דגון. הפסל נוצר על ידי האמן ברוך וינד לזכר גיבורי השואה ומלחמות ישראל.
בסמוך לגן אלישבע, בכיכר הנר, ניצבת "אנדרטת הנר" לזכר בני אשדוד שנפלו במלחמות ישראל. האנדרטה, בדמות נר דולק, נוצרה ב-1971 על ידי מתילדה הלפרין, אם שכולה.
ברחוב דב גור ברובע ו' ממוקמת אנדרטה לזכרם של מעפילי הספינה אגוז, שטבעה בדרכה לחופי ישראל ממרוקו. בירידה לחוף הקשתות ממוקמות שתי אנדרטאות נוספות להנצחת החללים ומפעל ההעפלה החשאי ממרוקו – אנדרטת "צל ואור" ו"ממוריאל הזיכרון", לזכר לוחמי המוסד שנפלו במחתרת היהודית במרוקו.
בכניסה הצפונית לחוף גנדי ניצבת אנדרטה לזכר חללי ספינות המעפילים סטרומה ומפקורה, שיצר האמן ברוך וינד.
בפארק "מגדלי התאומים" שברובע ד' ממוקמת אנדרטה לזכר הנרצחים בפיגועי 11 בספטמבר, וביניהם 5 ישראלים, אחת מהן תושבת אשדוד.
בשדרות בן-גוריון פינת שדרות הרצל נמצאת אנדרטה לזכר 10 הנרצחים בפיגוע בנמל אשדוד שנרצחו בפיגוע התאבדות כפול בנמל ב-14 במרץ 2004. האנדרטה מורכבת מגשר מתכת מבוקע ומעליו מרחפים שחפים.
בכיכר שבין רובע י' לרובע י"ג הוקמה ב-2005 אנדרטה לציון 60 שנים לניצחון בעלות הברית את גרמניה הנאצית ולחיילים היהודים שנפלו במלחמה.
בפארק אשדוד-ים נחנכה ב-2018 אנדרטת הקשת הכפולה לזכר הנספים היהודים ברעידת האדמה באגאדיר (1960) שבמרוקו.
אנדרטה לנרצחים בפיגוע בנמל אשדוד
יד לחללי חיל הים
פסל שמשון של ברוך וינד, הממוטט את עמודי המקדש הפלשתי לאל דגון
אובליסק לזכר החללים המצריים בעד הלום
אנדרטה לזכר מעפילי הספינות "סטרומה" ו"מפקורה"
אנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות
האנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל
אנדרטת הנר
טבע עירוני

בסקר טבע עירוני נמצאו במרחב המוניציפלי של אשדוד 443 מיני צומח, 189 מיני בעלי חיים ו-32 אתרי טבע עירוני.
בתי גידול – חולות ניצנים, בית גידול לח, רצועת החוף, משארי כורכר ושטחים חקלאיים.
נחל לכיש – בשטחו מקננים עופות מים רבים. חישות הקנים הנרחבות בשטח הן בית למגוון ציפורי שיר. בריכות המים הרדודות הנמצאות באזור היבש של הנחל מהוות גורם משיכה בעת נדידת עופות.
צומח – 26 מינים נדירים מאוד או כאלה המוגדרים "אדומים", ביניהם: אגמון שרוע, אולדנית הכף, אירוס הארגמן, בן חילף הביצות, גומא שרוני, גלדן מוארך, חרחבינה חופית ועוד.
יערות וחורשים – הריכוז הגדול ביותר של עצי שיטה מלבינה בישראל, וכן שבעה חורשות ויערות נטועים. בעורף החוף קיימים אתרי חורש של אשלים.
עופות – 145 מיני עופות, מתוכם 49 מינים המקננים בעיר.
יונקים – צבי ארץ ישראלי, חזיר בר, שועל מצוי, ארנבת, קיפוד מצוי, גרביל החוף, גרביל החולות, ירבוע החולות, תן זהוב, גירית מצויה, זאב וקרקל.
פרפרים – 16 מיני פרפרים.
זוחלים – נחש חולות, ארבע קו מצוי, צפע ארצישראלי, זיקית מצויה, נחושית חולות, שנונית חולות, כוח אפור ועוד.
ערים תאומות

לאשדוד 12 ערים תאומות:
גרמניה שפנדאו, ברלין, גרמניה (מ־1968)
צרפת בורדו, צרפת (מ־1984)
ארגנטינה באיה בלנקה, ארגנטינה (מ־1996)
ארצות הברית טמפה, פלורידה, ארצות הברית (מ־2005)
קזחסטן אטיראו, קזחסטן (מ־2006)
הרפובליקה העממית של סין ווהאן, הרפובליקה העממית של סין (מ־2009)
אוקראינה זפוריז'יה, אוקראינה (מ־2011)
גאורגיה בתומי, גאורגיה (מ־2011)
רוסיה ארכנגלסק, רוסיה (מ־2011)
אתיופיה בהר דר, אתיופיה (מ־2011)
בלארוס ברסט, בלארוס (מ־2012)
רומניה יאשי, רומניה (מ־2019)
העיר ורצועת החוף, במבט מחולות ניצנים, 2016
ראו גם

יקירי העיר אשדוד
סמל העיר אשדוד
תכנון העיר אשדוד
לקריאה נוספת

הארכיון לתולדות אשדוד – ארכיון מקוון המכיל מידע היסטורי ועדכני אודות העיר
לקריאה נוספת > ספרים

איריס גרייצר ואחרים, אשדוד: קובץ מאמרים, תל אביב-יפו: החוג לגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב, עיריית אשדוד, 1976
בועז רענן, אשדוד – גאוגרפיה, היסטוריה, טבע, מסלולי טיול: לקט מאמרים, אשדוד: החברה להגנת הטבע, 1990
בועז רענן, אשדוד 2000, אשדוד: החברה להגנת הטבע, סניף אשדוד, 2000
ניסים יחזקאל, אשדוד: העיר הדינאמית ביותר בישראל, כ.נ.ר., 1979
מיכאל שיחור, אשדוד, עיר של טעמים: מסע קולינרי, תל אביב-יפו: שיחור, 2017, מסת"ב 9789657326640
לקריאה נוספת > מאמרים

אליעזר ברוצקוס, "אשדוד – רעיון והגשמתו" בפרויקט בן-יהודה
דרור אסנת, "מחייטים וסנדלרים בנינו פה נמל": פועליות, לאומיות ואתניות בקרב פועלי נמל אשדוד, 1961-1967, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2004
נעם לוין, איל בן-דור, גיורא קדרון, השפעתם של גורמים אנושיים על השינויים העיתיים בקצב ההתייצבות של חולות אשדוד-ניצנים, אופקים בגאוגרפיה 57-58, 2003, עמ' 224–241‏, JSTOR 23710644
ארז צפדיה, חיים יעקובי, רב-תרבותיות, לאומיות והפוליטיקה של העיר: המקרה של אשדוד, סוציולוגיה ישראלית ט, 2007, עמ' 127–148‏, JSTOR 23442062
ניסים כהן, מדינת הרווחה, מדיניות ציבורית ו"אי-משילות": המקרה של בית החולים באשדוד, דינמיקה של שינוי: הפוליטיקה הישראלית בתקופת מעבר, מחקרים בפוליטיקה הישראלית ד, 2011, עמ' 93–123
לקריאה נוספת > מאמרים > תכנון והתפתחות העיר

מירב אהרון גוטמן, "שקט יהיה לנו מספיק כשנמות – עכשיו הזמן לחיות": בין תכנון העיר המודרנית והחיים בה, תכנון, 2(1), 2005
איילת בן אילן ואחרים, מערך אזורי התעשייה באשדוד: היבטים ניהוליים, תכנוניים וסביבתיים, תל אביב-יפו: אוניברסיטת תל אביב, 2017
Max Budovitch et al, Global Case Studies: Lessons for Ashdod from around the World, קיימברידג': אוניברסיטת תל אביב, 2017 (באנגלית)
ביאורים

↑ עיר הדרום (חוף אשדוד) מקור: עמוד תיק / פריט, באתר ארכיון המדינה גנזך המדינה מקור: עמוד תיק / פריט, באתר ארכיון המדינה גנזך המדינה
אשדוד-ים (סוכריר)
עיירת סוכרייר
סוכרייר החדשה
סוקריר, דרומה לראשון לציון
שיכון ליד ואדי סוכרייר
עיר הדרום בוואדי סוכרייר
עיר הדרום
עיר הדרום (חוף אשדוד)
מרכז עירוני בדרום הארץ
שיכון ליד תחנת הכוח בדרום מצפון לניר גלים
יישוב בחוף אשדוד
חוף אשדוד
עיר בדרומה של ישראל המשתרעת בין העיר העתיקה אשדוד ושפת הים ועד בואך חולות יבנה בצפון (לשון ההסכם להקמת העיר)
↑  בילקוט הפרסומים מופיע עדכון ועדת השמות הממשלתית כדלקמן: אַשְׁדּוֹד. עיר על שפת הים משני עברי נחל לכיש, ובה מתוכנן נמל הדרום. העיר משתרעת עד האתר העתיק תל אשדוד. השם - היסטורי, מקראי. ראה: "מעקרון וימה כל אשר על יד אשדוד וחצריהן. אשדוד, בנותיה וחצריה" (ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק מ"ו). העיר כוללת את חרבות אשדוד-ים; שם היסטורי, מימי המקרא, נודע מכתובת סרגון השני: "צרתי על אשדוד, גת ואשדוד ים וכבשתי אותן". שם קודם: מינת אל קלעה (מינת אסדוד).
צפנת פענח (על הרמב"ם)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יוסף רוזין 
 שפת המקור:  עברית 
 נושא:  משנה תורה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1903 
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  20216
 
הספר צפנת פענח על משנה תורה לרמב"ם הוא אחד מספריו של הרב יוסף רוזין, שרבים מהם נקראו "צפנת פענח".
תוכן וסגנון הספר

הספר עוסק בפרשנות תמציתית של החיבור משנה תורה לרמב"ם, ומנוסח באופן קצר מאוד וקשה להבנה באופן חריג. הקושי בהבנת הכתוב בספר נובע בין השאר מריבוי ראשי התיבות שבו ומכך שהכלים שבהם הוא דן ומנתח, נושאים אופי של פילוסופיה האופיינית לרמב"ם.
להלן ציטוט המהווה דוגמה אופיינית לפסקה בספרו:
עי' רש"י ד' ד' וד' ז' ע"ש בתוס' ודף ט"ז ע"א וע"ב וע"ש ברש"י בזה ודף י' ע"ב.
פענוח הציטוט: עיינו ברש"י דף ד' ודף ז', ועיינו שם גם בתוספות, וכן בדף ט"ז עמוד א' ועמוד ב', ועיינו שם ברש"י בעניין זה ובדף י' עמוד ב'.
גם לאחר קריאה בכל המקומות להם מציין המחבר בצפנת פענח קשה ללומד שאינו רגיל במשנתו של הרב רוזין לעמוד על הקשר בין שלל המקורות שהוא מציין להם להלכה ברמב"ם הוא בא לבאר. בספר "מפענח צפונות" הקדישו פרקים להסברת כללי שיטתו ולהסברת ראייתו הפילוסופית של הרב רוזין את דברי התלמוד והמפרשים הראשונים ולפי כללים אלו ניתן להבין בדרך כלל למה הוא מתכוון בציוני המקורות.
לאחר השואה נעלמו כתביו של הרב יוסף רוזין וביניהם הספר "צפנת פענח", אולם בשנות ה-60 של המאה ה-20 גילה אותם הרב מנחם מנדל כשר, תלמידו של הרב יוסף רוזין, לאחר שבתו של הרב רוזין, רחל ציטרון, שנסעה לאירופה להציל את הכתבים ונספתה שם, הספיקה לשלוח שק מלא בצילומי כתביו של הרב יוסף רוזין לדודתו של הרב ישראל אלטר ספרן פוקס (שהחליף את הרב יוסף רוזין ברבנות העיר דבינסק - כיום דאוגבפילס). חלק מכתביו עדיין לא יצאו לאור.
מהדורות הספר

מהדורה (ראשונה ככל הנראה): ורשה-פיוטרקוב תרס"ג; מו"ל - מאיר יחיאל אלטר.
מהדורה נוספת: ניו יורק תשי"ד; מו"ל - לא ידוע.
צפנת פענח עם ביאורים והשלמות מאת הרב אברהם בן שמעון, הוצאת ספרים מוסד הרב קוק; הלכות שבת; הלכות איסורי ביאה; הלכות אישות
צפנת פענח עם השלמות והרחבות, על הלכות איסורי ביאה (ג"כ), בהוצאת מכון ירושלים
ראו גם

יוסף רוזין
נושאי כליו של הרמב"ם
מנחם מנדל כשר
מפענח צפונות
לקריאה נוספת

מפענח צפונות מאת הרב מנחם מנדל כשר שלמד מהרב יוסף רוזין בצעירותו, הספר מכיל הקדמה שסוקרת את מהותה של שיטת הלימוד והחשיבה של הרב יוסף רוזין, הפירוש לספר צפנת פענח ומילון ערכים ייחודי למשנתו של הרב יוסף רוזין.
צפנת פענח המבואר מאת הרב אברהם אטלס (שהקים גם צוות לפרשנות כתבי הרב יוסף רוזין).
העמק עיון מאת הרב משה גרוסברג.
צפנת פענח על גרושין, צפנת פענח על הלכות שבת, צפנת פענח על הלכות אישות חלק א' [קדושין] ועל חלק ב' [כתובות] מאת הרב אברהם בן שמעון, הוצאת מוסד הרב קוק.
הערות שוליים

↑  ראו מאמר של פרופסור ישעיהו ליבוביץ הדן, בין השאר, בפילוסופיה האופיינית לרמב"ם.

ג'יימס א' אורמסון (עורך), בן-עמי שרפשטיין (עורך המהדורה העברית), רמב"ם, בספר "פילוסופיה" באתר מט"ח.

וכן מאמר נוסף על הפילוסופיה של הרמב"ם ממחבר לא ידוע.
↑  סיפור זה מובא בספר הרוגוצ'ובי מאת יאיר בורוכוב; 2005. מקור חלקי נוסף לסיפור זה ניתן למצוא כאן וכאן.
הר אצל

| --- | --- |

המורדות הצפון-מזרחיים של הר אצל: שכונת נוף ציון ובתי ג'בל מוכבר
 מידע כללי
 גובה:  795 מ' 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°45′15″N 35°14′11″E﻿ / ﻿31.754261°N 35.236436°E﻿ / 31.754261; 35.236436
  (למפת ירושלים מוגדלת) הר אצל(למפת ירושלים רגילה) הר אצל(למפת הרי ירושלים רגילה) הר אצל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הר אצל
 
פסגת הר אצל במבט מדרום: בתי תלפיות מזרח ומתחם ארמון הנציב
הר אָצַל נמצא בדרום-מזרח ירושלים ומתנשא לגובה 795 מטר מעל פני הים. הוא מוכר גם בשמות ג'בל מוכבר (בערבית ההר הכביר), רכס ארמון הנציב, הר העצה הרעה או הר המועצה הרעה. על ראש ההר עומד מתחם ארמון הנציב, ועל מורדותיו בנויות השכונות תלפיות מזרח, ג'בל מוכבר ונוף ציון.
מקור השם

השם "הר אצל" נקבע להר בידי ועדת השמות הממשלתית במאי 1990, על פי שמו של נחל אצל התוחם את ההר מצפון. מקור השם בנבואת אחרית הימים של הנביא זכריה:
וְעָמְדוּ רַגְלָיו בַּיּוֹם הַהוּא עַל הַר הַזֵּתִים אֲשֶׁר עַל פְּנֵי יְרוּשָׁלַ‍ִם מִקֶּדֶם וְנִבְקַע הַר הַזֵּיתִים מֵחֶצְיוֹ מִזְרָחָה וָיָמָּה גֵּיא גְּדוֹלָה מְאֹד וּמָשׁ חֲצִי הָהָר צָפוֹנָה וְחֶצְיוֹ נֶגְבָּה. וְנַסְתֶּם גֵּיא הָרַי כִּי יַגִּיעַ גֵּי הָרִים אֶל אָצַל וְנַסְתֶּם כַּאֲשֶׁר נַסְתֶּם מִפְּנֵי הָרַעַשׁ בִּימֵי עֻזִּיָּה מֶלֶךְ יְהוּדָה וּבָא ה' אֱלֹהַי כָּל קְדֹשִׁים עִמָּךְ
השם המקראי השתמר בכינויו הערבי של הנחל: וָאדִי יָאצוּל. את זיהויו של ואדי יאצול כאצל המקראית הציע הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון-גנו ב-1874, לאחר חפירות שערך במקום.
גאוגרפיה

הר אצל הוא שלוחה מאורכת של הרי יהודה, הנמתחת ממערב למזרח על קו פרשת המים בדרום-מזרח ירושלים. מורדותיו המערביים משתפלים בשיפוע מתון לעבר עמק רפאים, בעוד מורדותיו הצפוניים, המזרחיים והדרומיים יורדים בתלילות רבה אל ערוצי הנחלים בספר מדבר יהודה - נחל קדרון במזרח, נחל דרגה בדרום ונחל אצל בצפון.
פסגת ההר בגובה 795 מטר מעל פני הים, והיא צופה היטב על ירושלים העתיקה והחדשה ועל מדבר יהודה.
מסורות הקשורות בהר

לפי מסורת יהודית, במקום זה השאיר אברהם את נעריו בלכתו להר המוריה כדי לעקוד את בנו יצחק.
יש המזהים את ההר כמקום שבו, על פי המסורת הנוצרית, שכן בית הקיץ של הכהן הגדול קיפא, מקום התכנסותה של מועצת הזקנים שהחליטה למסור את ישו לצליבה בידי הרומאים. מכאן שמו "הר העצה הרעה" (באנגלית Hill of Evil Counsel) או "הר המועצה הרעה" (באנגלית Hill of Evil Council). זיהוי זה אינו מוחלט, ויש המזהים את הר העצה הרעה בגבעת אבו תור הסמוכה (גבעת חנניה). לפי חבר ועדת השמות הממשלתית, יהודה זיו, רק משנקבע מושב מטה UNTSO של האו"ם בארמון הנציב אשר בראש ג'בל מוכבר, הוסט זיהוי הר העצה הרעה מגבעת אבו תור מעט דרומה אל הר אצל, ותושבי ירושלים החלו לכנותו "הר המועצה הרעה" (כרמיזה למועצת הביטחון של האו"ם).
המסורת המוסלמית מספרת כי הכובש המוסלמי עומר בן אל-ח'טאב הגיע לירושלים מדרום בשנת 638,  ומפסגת רכס זה ראה לראשונה את ירושלים במלוא תפארתה. או אז כרע אפיים וקרא: "אללה אכבר!" (אלוהים גדול). קריאתו ההיסטורית של עומר, כך על פי המסורת, היא הסיבה לשמו הערבי של ההר.
היסטוריה > העת העתיקה

בתקופה החשמונאית נחצבה מנהרה באורך 423 מטרים בבטן הר אצל, כ- 60 מטר מתחת לפסגתו, דרכה עברה אמת המים התחתונה כחלק ממפעל אספקת המים לירושלים מהמעיינות באזור בית לחם. המנהרה נדרשה כדי להתגבר על בעיית גובהו של הר אצל שעמד בנתיבה של אמת המים בדרכה לירושלים.
בתקופת בית שני שימשו ההר ומורדותיו התלולים חלק מהנקרופוליס של ירושלים. בתחתית המורד הצפוני של ההר, על דופן מצוק נחל אצל, נחצבו מערות קבורה רבות המתוארכות לתקופה ההרודיאנית. המערות בנויות כאשכולות של חדרים החצובים בסלע. בדפנות החדרים חצובים כוכים ששימשו להצבת גלוסקמאות. חלק מהמערות נחצבו עם חצר פנימית ועל חלקן נחצבה קשת מעל הכניסה למערה. ריכוז המערות יוצר מתחם קבורה מוגדר והו מהוות מדגם מיצג של תרבות וטכנולוגית קבורה של התקופה ההרודיאנית. בחפירות שנערכו באתר על ידי רשות העתיקות, נתגלו גלוסקמאות מעוטרות ועליהן כתובות בעברית. על אחת הגלוסקמאות פוענחה הכתובת: "יהוסף בן קיפא", הלא הוא הכהן הגדול קיפא, מסיפורי הברית החדשה, ועל אחרות המילה "שלום".
מערת תלפיות במורדות הדרומיים של הר אצל, נתגלתה במהלך עבודות להנחת יסודות לבניין בשכונת תלפיות מזרח ב-1980. גם זו מערת קבורה מתקופת בית שני, ובה גלוסקמאות הנושאות כיתובים עם שמות הנקברים, ביניהם "ישוע בר יוסף" ועוד שמות הדומים לשמות בני משפחתו של ישו. בעקבות כך עלתה סברה שנויה במחלוקת, שזוהתה מערת הקבורה של משפחתו של ישו.
היסטוריה > העת החדשה

לאחר כיבוש הארץ בידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה הוקמו מחנות צבאיים על המורדות המערביים של ההר, בסמוך לדרך חברון. הבריטים גם הכשירו במקום מנחת מטוסים, ששימשם עד להקמת שדה התעופה עטרות מצפון לעיר. לאורך תקופת המנדט הבריטי החלה להתפתח התיישבות קבע של בני השבט הבדואי א-סוואחרה במורדותיו המזרחיים של הר אצל. היישוב כונה "ג'בל מוכבר" על פי שמו הערבי של ההר. במקביל, הוקמו שכונת תלפיות היהודית במערב ההר, בסמוך למחנות הצבא ולמנחת, ושכונת בקעה הערבית, במורדות המערביים הגולשים אל עמק רפאים, בצד הדרכים המובילות מירושלים אל בית לחם וחברון.
ב-1928 הוקמה על במת ההר, מעט מערבית לפסגתו, חוות הלימוד מייסודה של רחל ינאית בן-צבי. בשנת 1931 הקים השלטון הבריטי על פסגת ההר את מבנה מושבו של הנציב העליון, לאחר שהמבנה הקודם ששימוש אותו, מתחם אוגוסטה ויקטוריה, ניזוק ברעידת אדמה ב-1927. המתחם, ששימש מעונו ולשכתו של הנציב עד 1948, נקרא בפי הבריטים "בית הממשלה" אך בפי העם זכה לכינוי "ארמון הנציב". ב-1935 הוקם בצד חוות הלימוד המבנה החדש של הקולג' הערבי, שפעל במקום עד סוף תקופת המנדט.
במלחמת העצמאות ניטשו קרבות עזים על השליטה בהר ובמתחם ארמון הנציב שבראשו. בסיום המלחמה נמסר מתחם ארמון הנציב לשליטת האו"ם, ושטח ההר שסביבו הוכרז כשטח מפורז, מצב שנותר על כנו עד 1967.
במלחמת ששת הימים נכבש האזור על ידי צה"ל, כתגובה לניסיון הצבא הירדני להשתלט על ארמון הנציב. לאחר כיבוש הרכס התקדמה חטיבת ירושלים אל העיר העתיקה. לאחר המלחמה סופח רכס ההר לשטחה המוניציפלי של ירושלים המאוחדת. על מורדותיו הדרומיים של ההר הוקמה שכונת תלפיות מזרח, כחלק משכונות הטבעת. החל מ-1987 הוקמו בהדרגה על קו הרכס של הר אצל שלושת המקטעים של טיילת ארמון הנציב, ממנה נשקף נוף של הר הבית, העיר העתיקה, העיר החדשה ומדבר יהודה. ב-2005 נבנתה שכונת נוף ציון במורדות הצפון-מזרחיים של ההר.
בשנת 1976 פרסם הסופר עמוס עוז קובץ נובלות בשם "הר העצה הרעה", ובו הוא מספר על ירושלים בשלהי תקופת המנדט. בין היתר, תיאר בספר את החיים בארמון הנציב שעל ההר.
ראו גם

נחל אצל
ג'בל מוכאבר
ארמון הנציב
טיילת ארמון הנציב
הערות שוליים

↑  יהודה זיו ועדת השמות הממשלתית, "המועצה הרעה" בהר אצל, באתר הארץ, 29 באפריל 2012
↑  Azal: A Longtime Mystery Rediscovered
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398644105171 
"מנהרת ארמון הנציב" בבטן הר אצל, בנתיב האמה התחתונה
'הר העצה הרעה' בציורו של הארי פן, 1880
ארמון הנציב על פסגת הר אצל, סמוך לבנייתו
השגות הראב"ד

השגות הראב"ד הן השגות שכתב רבי אברהם בן דוד מפושקירה על ספרו של הרמב"ם "משנה תורה".
מטרת הספר

הרמב"ם בספרו "משנה תורה" כתב את הלכותיו ללא מקור וללא התייחסות לדעות השונות, דבר שלא היה מקובל עד אז. הראב"ד שהיה מבוגר ממנו התנגד לשיטה זו, לדבריו אין לפסוק ללא ידיעת המקור, דבר שיכול לגרום לשגיאה, לדעת הראב"ד יש להציב לפני הקורא גם את השיטות השונות כדי שיוכל להכריע ביניהם. כך כתב:
סבר לתקן ולא תיקן. כי הוא עזב דרך כל המחברים אשר היו לפניו, כי הם הביאו ראיה לדבריהם וכתבו הדברים בשם אומרם והיה לו בזה תועלת גדולה, כי פעמים רבות יעלה על לב הדיין לאסור או להתיר וראייתו ממקום אחד ואילו ידע כי יש גדול ממנו (ש)הפליג שמועתו לדעת אחרת היה חוזר בו. ועתה לא אדע למה אחזור מקבלתי ומראייתי בשביל חבורו של זה המחבר. אם החולק עלי גדול ממני הרי טוב ואם אני גדול ממנו למה אבטל דעתי מפני דעתו. ועוד כי יש דברים שהגאונים חולקים זה על זה וזה המחבר (=הרמב"ם) בירר דברי האחד וכתבם בחיבורו, ולמה אסמוך אני על ברירתו והיא לא נראית בעיני ולא אדע החולק עמו אם הוא ראוי לחלוק אם לא. אין זה אלא כל קבל די רוח יתירא ביה.
באחת מתשובותיו של הרמב"ם הצטער על זה שלא כתב את מקורות ההלכות. על טענתו של הראב"ד השיב ר' יוסף קארו, בספרו "כסף משנה", שעם כל זאת מי שירצה יוכל לסמוך על פסיקתו של הרמב"ם בלי לעיין במקורות ההלכה.
לדעת הרב חיים בנבנישתי בספרו "כנסת הגדולה", במקום שהראב"ד אינו משיג, נחשב שמסכים עם דעת הרמב"ם, אולם יש שחלקו על קביעה זו, וכראיה לכך מביאים מקרים שבהם בחיבוריו השונים דעתו שונה מהרמב"ם ובהשגות לא השיג על פרטים אלו. דעה נוספת בעניין זה של הרב יוסף קאפח שאין ללמוד כלל הלכה מהשגות הראב"ד אלא רק משאר ספריו.
הרמב"ם לא התייחס באופן מפורש להשגותיו של הראב"ד וכלל לא ידוע אם אלו הובאו לידיעתו. אמנם בשו"ת התשב"ץ הביא טענות שהרמב"ם התייחס להשגות אלו:
ואומרים כי רבי משה ראה בהשגות שהשיג עליו הראב"ד ז"ל, ובלשון הזה אמר: מימי לא נצחני אלא בעל חכמה [וי"ג מלאכה] אחת. כך שמעתי, אבל לא ראיתי כתוב כן בשום מקום".
מטרת הספר > אופן הכתיבה

את כל ההשגות הראב"ד מתחיל בראשי תיבות: א"א, שפירושם אמר אברהם.
הראב"ד כדרכו בשאר חיבוריו השתמש בביטויים חריפים כדי לדחות דעות השונות מהבנתו, כך גם כלפי הרמב"ם, אולם ברוב המקרים ההשגות נכתבו בלשון מכובדת. במקרים אחדים אף מאשר את פסקו, ובמקום אחד אף משבח הראב"ד את הרמב"ם וכותב ”מלאכה גדולה עשה לאסוף ולכנוס בחופניו כל אלה”.
לדעת מחבר ספר שלשלת הקבלה הלשונות החריפים נגד הרמב"ם נועדו כדי לזלזל בו. רבים חולקים על הנחה זו, ולדבריהם ישנן סיבות אחרות לביטויים אלו. למשל לדעת הרמ"ע מפאנו, הראב"ד התכוון בסגנונו כדי שלא ימשכו אחר ספרו מורה הנבוכים, השערה זו נדחתה שהרי הרמב"ם כתב את מורה נבוכים בזקנותו ומסתבר שהראב"ד כבר נפטר כי היה מבוגר מהרמב"ם.
המהר"ם חאגיז משער שמטרת הראב"ד בלשונותיו החריפים לצנן את ההתלהבות מספר משנה תורה כך שיוכלו הדורות הבאים לחלוק עליו, יש שכתבו שהראב"ד לא רצה שיעזבו את התלמוד ויתעסקו רק בהלכות הרמב"ם[דרוש מקור].
בשם רבי חיים מבריסק מובא שחריפות לשון הראב"ד תלויה בהתנגדותו לדברי הרמב"ם.
לקריאה נוספת

הרב פרופ' יצחק אשר טברסקי, "על השגות הראב"ד למשנה תורה" בתוך: שאול ליברמן (עורך), ספר היובל לצבי וולפסון, ירושלים תשכ"ה, עמ' 169–186. [נדפס מחדש בתוך טברסקי, כמעיין המתגבר: הלכה ורוח ביצירת חכמי ימי הביניים, מרכז זלמן שזר תש"ף, עמ' 363–379.]
שלם יהלום, ‏"לשאלת מקומן של השגות הראב"ד בספרות הראשונים", בתוך: תא שמע: מחקרים לזכרו של ישראל מ' תא-שמע, אלון שבות תשע"א, עמ' 443–473, באתר Academia.edu.
הערות שוליים

↑  דבריו נסובים על דברי הרמב"ם בהקדמתו הסבור כי חיבורו הוא תיקון גדול מפני שפסיקה מתוך המקורות היא קשה ומייגעת, בפרט אחרי 'שרבו הספרים ונתקטנו הדורות'.
↑  ע"פ ספר דניאל, פרק ו', פסוק ד'
↑  כללי הפוסקים אות לה
↑  ראו מחלוקת זו בהרחבה בספר 'שדי חמד' חלק ט כללי הראבד אות ו עמוד אתתי"ג
↑  הקדמה למשנה תורה הוצאתו עמוד כו כך כתב: "לי נראה שאין לחשוב אותו במקום ששתק, ולא כחולק במקום שהשיג, אלא כאמור כמגלה למעיין מציאות דעה אחרת
↑  ראו הקדמת 'משנה תורה' בהוצאת הרב יוסף קאפח מדע עמוד כה
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ציצית, פרק ג', הלכה א', משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ה', הלכה כ"ה, משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות שכנים, פרק ט', הלכה ט' ועוד
↑  בהשגה על משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות כלאים, פרק ו'.
↑  שלשלת הקבלה, דבריו הובאו בספר יד מלאכי כללי הרמב"ם הראב"ד והסמ"ג
↑  שו"ת הרמע מפאנו סימן קח
↑  ספר משנת חכמים אות פו, פח
↑  דבריו הובאו בשם רבי משה פיינשטיין בעלון מאורות הדף היומי..
| ארון הספרים היהודי |
| --- | --- | --- |
| כתבי יסוד | תורה • נביאים • כתובים • ספר יצירה • משנה • תוספתא • תלמוד (בבלי וירושלמי) • מסכתות קטנות • סידור ומחזור • הגדה של פסח |  |
| מדרשי הלכה (חז"ל) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
| מדרשי אגדה (חז"ל) | מדרש רבה • מדרש תנחומא • פרקי דרבי אליעזר • סדר עולם • ילקוט שמעוני • אבות דרבי נתן • תנא דבי אליהו • פסיקתא דרב כהנא • פסיקתא זוטרתא • מדרש שוחר טוב |  |
| ראשונים ואחרונים | פירוש רש"י לתורה • פירוש רש"י לתלמוד • חובות הלבבות • משנה תורה (והשגות הראב"ד) • תוספות • ספר הזוהר • שולחן ערוך (והגהות הרמ"א) • שולחן ערוך הרב • קיצור שולחן ערוך • משנה ברורה |  |
| סוגות | מדרש • ספרות האגדה • ספרות ההיכלות והמרכבה • פרשנות למקרא • פרשנות למשנה • פרשנות לתלמוד • פרשנות השולחן ערוך • שו"ת • ספרי חסידות • סיפורי חסידים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395813505171
גורדי שחקים בניו יורק

מראה מבניין האמפייר סטייט
מראה ממרכז רוקפלר בזמן השקיעה
העיר ניו יורק, הגדולה מבין ערי ארצות הברית, היא ביתם של 6,486 רבי קומות וגובהם של 113 מתוכם עולה על 183 מטרים (600 רגל). גורד השחקים הגבוה ביותר בעיר הוא מגדל החירות שנבנה כחלק ממרכז הסחר העולמי החדש ומתנשא לגובה של 541 מטרים. הבניין, על 104 קומותיו, הוא גם הבניין הגבוה ביותר בארצות הברית, הגבוה ביותר בחצי הכדור המערבי והשישי בגובהו בעולם.
רובם של גורדי השחקים בניו יורק מרוכזים במידטאון, מנהטן תחתית. נכון לינואר 2011, היו בעיר 228 גורדי שחקים שגובהם עולה על 152 מטרים (500 רגל), כולל אלו שהיו מצויים בבנייה, יותר מכל עיר אחרת בארצות הברית.
משנת 2003 הושלמו בנייתם של 24 גורדי שחקים הגבוהים מ-183 מטרים בעיר ו-20 נוספים מצויים בשלבי בנייה שונים.
נכון לפברואר 2016, ישנם 458 גורדי שחקים הנמצאים בבנייה או מוצעים לבנייה בעיר.
היסטוריה

נהוג לציין את תחילת עידן גורדי השחקים בניו יורק ב-1890 עם השלמתו של בניין ניו יורק העולמי. קדמו לו רבי קומות רבים בעיר, אך הוא הבניין הראשון בעיר שגובהו עלה על גובהה של כנסיית השילוש הקדוש. הוא היה הגבוה ביותר בעיר ניו יורק עד שנת 1899, ובשנת 1955 נהרס כדי לאפשר את הרחבת הכניסה לגשר ברוקלין.
מאז, ניו יורק בלטה בבניית גורדי שחקים. בין השנים 1890–2001, 11 מבנים שונים שנבנו בה החזיקו בתואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם". הפיתוח המואץ השני הגיע לשיאו בתקופה בין העשור השני של המאה ה-20 לתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 שבה נבנו מבנים בולטים כמו בניין וולוורת', וול סטריט 40, בניין קרייזלר ובניין אמפייר סטייט. כל אחד מהמבנים הללו היה לבניין הגבוה בעולם מיום השלמתו כשהאחרון נשא בתואר כ-40 שנה.
הפיתוח המואץ השלישי הגיע לשיאו בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנים אלו נבנו והושלמו כ-70 גורדי שחקים שגובהם עלה על 183 מטרים (600 רגל). בעשור שלאחר מכן הושלמו מגדלי התאומים, שהצפוני מביניהם נשא בתואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" בין השנים 1972–1973, והיה הגבוה בניו יורק עד שנת 2001. המגדל הצפוני, כמו כל ששת מגדלי הקומפלקס של מרכז הסחר העולמי, נהרסו בפיגועי 11 בספטמבר 2001. בנייתו המחודשת של קומפלקס מרכז הסחר העולמי החדש החלה בשנת 2006. הבניין הגבוה שבקומפלקס הוא הבניין הגבוה בארצות הברית, לאחר שנטל את התואר ממגדל סירס, והוא מתנשא לגובה של 541 מטרים.
גורדי השחקים לפי רובע

הטבלה שלהלן מציגה את הבניין הגבוה ביותר בכל אחד מחמשת רובעי העיר ניו יורק. מדידת המבנים לפי השיטה הסטנדרטית. עמודת ה"שנה" מציינת את שנת השלמת בנייתו של המבנה.
| רובע | שם הבניין | גובה במטרים (רגל) | קומות  | שנה  | Source |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הברונקס | Harlem River Park Towers I & II | 123 (404) | 44 | 1975 |  |
| ברוקלין | 388 Bridge Street | 180 (590) | 53 | 2013 |  |
| מנהטן | מגדל החירות | 541 (1,776) | 104 | 2013 |  |
| קווינס | One Court Square | 201 (658) | 50 | 1990 |  |
| סטטן איילנד | Church at Mount Loretto | 69 (225) | 1 | 1894 |  |
גורדי שחקים בבנייה ומוצעים > בבנייה

| שם | תמונה   או הדמיה | גובה במטרים (רגל) | קומות | שנה* (מוערך) |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מרכז הסחר העולמי 2 | — | 411 (1,350) | 79 | 2021 |  |
| מרכז הסחר העולמי 3 |  | 357 (1,171) | 80 | 2018 |  |
| One57 |  | 306 (1,004) | 75 | 2014 |  |
| פארק פלייס 30 | — | 286 (937) | 82 | 2015 |  |
| הדסון יארדס 10 | — | 273 (895) | 52 | 2015 |  |
| ליאונרד סטרייט 56 | — | 250 (821) | 57 | 2016 |  |
| ווסט סטריט 50 | — | 218 (714) | 65 | 2015 |  |
| רחוב 57 מזרח 250 | — | 217 (712) | 59 | 2014 |  |
| רחוב 42 מערב 605 | — | 200 (656) | 61 | 2015 |  |
| בית מלון ומגורים ברקת | — | 185 (606) | 48 | 2014 |  |