stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסימפוניה השלישית של מאהלר

גוסטב מאהלר
הסימפוניה השלישית ברה מינור של גוסטב מאהלר, נכתבה בין 1895 ל-1896 ובוצעה לראשונה ב-9 ביוני 1902, באולם קונצרטים בעיר קרפלד שבגרמניה, בניצוח מאהלר עצמו. הסימפוניה השלישית היא הסימפוניה הארוכה ביותר שמאהלר כתב, ובכלל זוהי היצירה הארוכה ביותר שכתב אי פעם. משך נגינתה נע בין 90 דקות ל 100 דקות, ואף יותר. בין השאר, הסימפוניה ידועה גם במספר פרקיה החריג מן המקובל (שישה פרקים) ובגודל התזמורת הענקית שנדרשת לנגן את הסימפוניה. כמו בסימפוניה השנייה של מאהלר (וגם בעוד סימפוניות אחרות, כמו הסימפוניה הרביעית והשמינית), גם בסימפוניה זו נעשה שימוש בקולות שירה: בסולו אלט ובשתי מקהלות: מקהלת ילדים ומקהלת נשים, בשני פרקים. הסימפוניה השלישית ידועה באופטימיות שלה, בניגוד לרובן של שאר יצירותיו של מאהלר (ובכללן 9 הסימפוניות שלו) אשר לרוב הן יצירות פסימיות, אשר מדברות הרבה על המוות. הסימפוניה השלישית מדברת על החיים, ועל התעוררותם של החיים והטבע.
ב־2016, על פי משאל שערך BBC Music Magazine (אנ') בקרב 151 מנצחים, דורגה הסימפוניה במקום העשירי ברשימת עשר הסימפוניות הגדולות בכל הזמנים.
הלחנה

מאהלר החל לכתוב את הסימפוניה רק שנה לאחר שגמר את הסימפוניה הקודמת שלו, סימפוניית ה"תחייה", אך בין שתי היצירות ישנו ניגוד חריף באופי ובמשמעויות הנסתרות. סימפוניית התחייה (אשר מייצגת את המוות) מדברת כל כולה על המוות ועל החיים שלאחר המוות, אך בניגוד לפסימיות שבסימפוניה השנייה עומדת האופטימיות הזוהרת של הסימפוניה השלישית (אשר מייצגת את החיים). מאהלר חיבר את הסימפוניה בהשראת הטבע וכל אשר בו: הצמחים, האדמה, האנשים, ילדים, אמונות, תקוות ואכזבות. בניגוד לשתי הסימפוניות הראשונות של מאהלר, אשר להן נתן מאהלר כינוי מכליל ליצירה בשלמותה, בסימפוניה השלישית החליט מאהלר לתת כותרת לכל פרק בנפרד, וכותרות אלה נושאות אופי תיאורי. תיאורי הפרקים הם:
"התעוררות פאן, הקיץ הולך ובא"
"מה סחים לי פרחי האחו"
"מה סחות לי חיות היער"
"מה סח לי האדם"
"מה סחים לי המלאכים"
"מה סחה לי האהבה"
בסופו של דבר השמיט מאהלר את הכותרות כאשר הסימפוניה כולה יצאה לאור (בשנת 1899), משום שחשש כי הן עלולות להוליך שולל את המאזינים, ובמקום להתייחס אל המוזיקה הצרופה יראו ביצירה מעשה פיוט.
תזמור

כמו בסימפוניות הקודמות של מאהלר, וגם באלו שיבואו אחריהן, לביצוע הסימפוניה נדרשת תזמורת גדולה הרבה מעבר למקובל, וכמו בסימפוניית התחייה גם בסימפוניה השלישית נעשה שימוש בקול האדם (סולו אלט, מקהלת ילדים ומקהלת נשים), וכן באפקט של "נגינה ממרחק", כאשר מספר כלים נשלחים לנגן מאחורי הקלעים של במת הקונצרט. בסימפוניה השלישית מספר הכלים אשר נשלחים אל מאחורי הכלים הוא קטן יותר מבסימפוניות אחרות, וכמו כן קטן יותר גם מספר הקולות.
תזמור > כלי נשיפה מעץ

4 חלילים (כל הארבעה עוברים לפיקולו בשעת הצורך)
4 אבובים (אבוב 4 עובר לקרן אנגלית לפי הצורך)
3 קלרינטים בסי במול (הקלרינט ה-3 עובר לקלרינט בס)
2 קלרינטים במי במול (קלרינט 2 במי במול עובר לקלרינט 4 בסי במול לפי הצורך)
4 בסונים (בסון 4 עובר לקונטרה-בסון)
תזמור > כלי נשיפה ממתכת

8 קרנות בפה
4 חצוצרות בפה ובסי במול (חצוצרה עוברת לקורנט בפרק 1)
4 טרומבונים
טובה
תזמור > כלי הקשה

2 טימפאנים
תוף סנר (פרק 1)
תוף בס
מצילתיים
משולש
תוף מרים
שני פעמוניות (יש אפשרות ששני נגנים ינגנו על אותו הכלי)
תזמור > מאחורי הקלעים

קרן דואר (במידה ואין בנמצא קרן דואר ניתן להחליפו בפלוגלהורן בסי במול) (בפרק השלישי בלבד)
מספר תופי סנר (בפרק הראשון בלבד)
תזמור > קולות

נהוג ששתי המקהלות, מקהלת הילדים ומקהלת הנשים, שרות על בימה גבוהה, ורק סולו האלט שרה על הבימה הרגילה.
אלט סולו (בפרק הרביעי והחמישי בלבד)
מקהלת ילדים (בפרק החמישי בלבד)
מקהלת נשים (בפרק החמישי בלבד)
תזמור > כלי מיתר

נבלים I,II
"הרכב גדול מאוד של כל כלי הקשת"
כינורות ראשונים ושניים
ויולות
צ'לי
קונטרבסים (עם תוספת דו נמוך)
צורה

לסימפוניה השלישית יש מספר חריג של פרקים, אפילו ביחס לסימפוניות של מאהלר, שאופייני להן מספר פרקים שונה מן המקובל. בחלקן מדובר בחמישה פרקים (כמו בסימפוניה השנייה, החמישית והשביעית) בשונה מן המספר המקובל, שהוא ארבעה פרקים (כפי שכתובות הסימפוניות הראשונה והשישית (המכונה הטראגית)). שישה פרקים, כמו בסימפוניה השלישית, הוא מספר יוצא דופן אף יחסית ליתר הסימפוניות של מאהלר. במקור היו אמורים להיות לסימפוניה השלישית שבעה פרקים, אך הפרק השביעי (אשר קיבל את התיאור: "מה סח לי הילד") נהפך לבסוף לפרק האחרון של הסימפוניה הרביעית של מאהלר. ייתכן שהפרק האחרון הושמט, משום שאלמלא כן הייתה נגינת הסימפוניה נמשכת קרוב לשעתיים, (כ-110 דקות), זמן בלתי סביר בעליל לנגינה בקונצרט חי, הן מצידם של המבצעים (נגני התזמורת), הן מצידו של המנצח והן מצידם של מאזיני הקונצרט. ששת פרקי הסימפוניה הם:
Kräftig. Entschieden (בחוזקה ובהחלטיות) כתוב בסולם רה מינור.
Tempo di Menuetto (בקצב של מנואט) כתוב בסולם לה מז'ור.
Comodo Scherzando (בנינוחות, כמו סקרצו) כתוב בסולם דו מינור.
Sehr langsam—Misterioso (לאט מאוד, במסתוריות) כתוב בסולם רה מז'ור.
Lustig im Tempo und keck im Ausdruck (עליז בטמפו ולגלגני בהבעה) כתוב בסולם פה מז'ור.
Langsam—Ruhevoll—Empfund (באיטיות, בשקט, בהבעה עמוקה) כתוב בסולם רה מז'ור.
היצירה מחולקת לשני חלקים גדולים: החלק הראשון כולל את הפרק הראשון בלבד, והחלק השני כולל את חמשת הפרקים הבאים. נהוג לערוך הפסקה קצרה בין החלק הראשון לחלק השני. אורכו של הפרק הראשון (אשר ממלא את כל נפחו של החלק הראשון) גדול מאוד, ובביצוע רגיל הוא נמשך בין 30 ל-40 דקות. במקור הוא נכתב כיצירה בפני עצמה (כנראה פואמה סימפונית, כמו פרקה הראשון של סימפונית התחייה), אך בהמשך קבע אותו מאהלר כפרק הראשון של הסימפוניה השלישית. בפרק הראשון מתאר מאהלר את התעוררותו של האל המיתולוגי פאן (אל הרועים והטבע במיתולוגיה היוונית), התעוררות הטבע והחיים עצמם. מאהלר מדמה את התעוררות הטבע בתזמורו הייחודי, ומצליח לדמות את תחושת ההתעוררות של הטבע ושל היצורים החיים. מאהלר כתב על הפרק באחד ממכתביו:
פה הכל מזמר ומצלצל ומשגשג מכל עבר. ובתוך כך שוב סודיות אינסופית וצער רב כמו הטבע הדומם, אשר דומייתו השקטה מקננת ציפייה לקראת החיים הבאים
.
הפרק השני הוא מינואט חינני, הפרק השלישי הוא מעין רונדו, שנושאו מבוסס על שיר הומוריסטי מתוך קובץ השירים: "קרן הפלא של הנער", שמאהלר הלחין בתקופה מוקדמת יותר. השיר נקרא: "החלפת תפקידים בקיץ" ("Ablösung im Sommer"). זהו שיר טבע, המתאר כיצד מתה הקוקייה אשר תוהה מי ינעים את הקיץ במקומה, עד שלבסוף ציפור הזמיר העליזה, ששמחה כאשר הציפורים האחרות שותקות, מחליפה ברצון את הקוקייה המתה. הפרק הרביעי הוא הסולו לאלט לפי הטקט של: פרידריך ניטשה מתוך: "כה אמר זרתוסטרא" (שבהשראתו חיבר ריכרד שטראוס פואמה סימפונית מפורסמת), הפרק החמישי למקהלות ולסולנית האלט, אשר גם הוא מבוסס על שיר מתוך "קרן הפלא של הנער", שניקרא: "Es sungen drei Engel", כלומר: "פצחו בשיר ערב שלושה מלאכים", והפרק השישי האחרון, הפותח בנושא חרישי ומתפתח לאט לאט עד לכדי סיום חגיגי אשר מנוגן בידי התזמורת כולה, ברוב הוד והדר.
צורה > הפרק הראשון

הפרק הראשון כתוב בסולם רה מינור. הפרק בנוי פחות או יותר לפי העקרונות של צורת הסונאטה. בפרק הראשון, פאן מעיר לחיים את הטבע ומאהלר מעיר למעשה את הטבע בעזרת מוזיקה: כלי נגינה המחקים ציוצי ציפורים וחיות אחרות, תיאור חיי הכפר במוזיקה עממית, תיאור קרני השמש הראשונות לאחר החורף וכו'.
את הסימפוניה פותחות הקרנות עם נושא קצר ברה מינור. לאחריו מופיע הנושא הראשון (בסימון המקום 2 בפרטיטורה.), שהוא ארוך ובעל אופי מאוד רצ'טטיבי וחופשי, ברה מינור, אשר מנוגן בקרנות ובחצוצרות. לאחר מכן ישנו נושא שני (בסימון המקום 11), ברה מז'ור אשר מופיע תחילה בסולו הכינור. מייד לאחריו ישנה חזרה על האקספוזיציה (בסימון המקום 13), אשר מופיעה בצורה שונה ומורחבת יותר: הנושא הראשון מופיע בסולו טרומבון ונעשים בו שינויים קלים. לאחר מכן חוזר הנושא השני (בסימון המקום 17) אשר בהופעתו השנייה מורחב הרבה יותר מתצוגתו הראשונה, והוא עובר סולמות רבים ומוטיבים רבים אשר כולם יחדיו מהווים את הנושא השלם. לאחריו מופיעות קבוצות סיום (בסימון המקום 27) שלא הופיעו בתצוגה הראשונה, בסולם רה מזור.
לאחר סדרת אקורדים חזקים מתחיל הפיתוח (בסימון המקום 29), שפותח בחזרה על הנושא הראשון בסולם רה מינור, אשר מתפתח בהרחבה על ידי כלים שונים. לאחר מכן מתפתחים מוטיבים שונים אשר מרכיבים את הנושא השני (בסימון המקום 35). לאחר מכן מופיע נושא חדש (בסימון המקום 43) שמבוסס פחות או יותר על נושאים שכבר הוצגו. הנושא מוצג בקונטרבסים ובצ'לי, בסולם סי במול מינור. לאחריו מפותחים (בסימון המקום 44) פחות או יותר כל הנושאים שהוצגו בפרק, עם ליווי כפרי (צלילי דרון בטרומבונים ובטובה) שנותן למוזיקה תחושה של מוזיקה עממית. לאחר מכן ישנו קטע מעבר סוער בכלי הקשת (בסימון המקום 51) ובכלי הנשיפה מוצגים נושאים קצרים חדשים, עד אשר לאט לאט נרגעת המוזיקה.
לאחר מכן חוזרת בשלמותה ההקדמונת מתחילת הפרק (בסימון המקום 55), ולאחריה מופיעה הנושא הראשון, ישירות בסולו הטרומבון בקיצוצים נרחבים למדי (בסימון המקום 57). לאחר מכן חוזר הנושא השני (בסימון המקום 64) יחד עם כל המוטיבים השונים אשר מרכיבים אותו בסולם פה מז'ור, אשר מופיע בצורה פחות או יותר זהה לתצוגתו השנייה מהאקספוזיציה. לאחר מכן חוזר מוטיב קבוצות הסיום (בסימון המקום 72) והאקורדים החזקים (בסימון המקום 74), ובקודה קצרה נגמר הפרק הראשון בסולם פה מז'ור, הסולם המקביל לסולם הפרק רה מינור.
צורה > הפרק השני

הפרק השני כתוב בסולם לה מז'ור. הוא מתוזמר בדלילות הרבה יותר גדולה מאשר הפרק הראשון, ורוב הזמן מנגנים רק כלים מעטים בו זמנית. לפני שניתן לו תיאורו הנוכחי ("מה פרחי האחו מספרים לי") מאהלר נתן לו את התיאור: "מחזה הפרחים". הפרק ברובו הוא רגוע ושליו. זהו למעשה פרק המינואט הראשון שמאהלר משלב בסימפוניה, ובשתי הסימפוניות אשר קדמו לסימפוניה השלישית נהג מאהלר לשים במשבצת פרק הריקוד בסימפוניה לנדלר, ריקוד אוסטרי בעל אופי עממי, המזכיר ואלס. המינואט בסימפוניה השלישית כלל לא מזכיר מינואט "קלאסי" מן המאה ה-18, אך יש לו צורה כללית שמזכירה את מבנהו של המינואט ה"קלאסי": ישנו נושא ראשי אשר חוזר פעמיים (בשינויים) ולאחריו מעיין קטע פיתוח קצר (בסימון 1) על הנושא ולאחריו חזרה של הנושא (מעט לאחר סימון 2).
לאחר מכן מופיע נושא חדש ומהיר יותר במשקל שלוש שמיניות (סימון מקום 3), ולאחריו שוב משתנת המוזיקה בפיתאומיות עם נושא חדש במשקל שני רבעים (בסימון 4). לאחריו חוזר הנושא הקודם אך הפעם לא במשקל שלוש שמיניות אלא משקל תשע שמיניות (בסימון 4) ומתפתח מעט, עד אשר לפתע חוזר הנושא הראשי (בסימון 6) והפיתוח שלו, יחד עם שינויים והרחבות קלים. לאחר מכן חוזרים הנושאים של שלוש השמיניות (סימון 9) והשני רבעים (בסימון 10) ושנייהם מתפתחים לסירוגין. לבסוף חוזר הנושא הראשי (בסימון 14) עם הרחבות קלות, והפרק החינני מגיע אל סיומו. נגינת הפרק נמשכת כ- 10 דקות.
צורה > הפרק השלישי

הפרק השלישי של הסימפוניה בא לתאר את חיות היער (כפי שמתאר הכינוי שניתן לו על ידי מאהלר). הפרק כתוב בסולם דו מינור. בפרק השלישי מצוטטות שורות רבות משיר מתוך "קרן הפלא אשר לנער" שמאהלר הלחין שנים רבות לפני כן: "החלפת תפקידים בקיץ" ("Ablösung im Sommer") והוא שיווה לו מנגינה שמתארת את יצורי היער ובעיקר את חיי החיות המסתובבות על הארץ. הפרק הזה נגוע בלא מעט כלי נשיפה המחקים בעיקרון בתוך המלודיה והשבירות החרישיות והענוגות את רחשי היער, חיות הבר ועוד. הכינורות הראשונים והשניים מחולקים לשתי קבוצות. הפרק בנוי בצורת רונדו, כאשר בו יש נושא ראשי (רפרן) שחוזר ובכל פעם בין הופעותיו מפריד נושא חדש. נושא הפרק חינני ועדין. לאחר מכן מופיע נושא חדש (סימון 4) ומעט פראי יותר, במשקל שש שמיניות. לאחר מכן חוזר נושא הפרק (בסימון 6) עם מספר שינויים והרחבות, בעיקר בתזמור שנעשה "כבד" יותר ומגוון יותר. לאחר קטע מעבר עוצמתי מופיע נושא חדש (סימון 9) ועדין יותר. לאחריו חוזר הנושא הראשי (סימון 12), עוד הפעם עם שינויים והרחבות חדשים. לאחריו מנגן הפוסט הורן (קרן דואר) מאחורי הקלעים (סימון 14), בתרועה, שלאחריה מלודיה איטית ובעלת תחושת טבע חזקה. לאחר מכן חוזר הנושא הראשי (סימון 17) אשר מתפתח ומשתנה. לקראת הסוף נשמעים שוב קריאת קרן הדואר והנושא הראשי, ולאחריו נגמר הפרק בסולם דו מז'ור. נגינת הפרק אורכת בין 15 ל-20 דקות.
צורה > הפרקים הרביעי והחמישי

שני הפרקים, הרביעי והחמישי, הם הפרקים היחידים בסימפוניה אשר נעשה בהם שימוש בקול האדם. הטקסט של סולו האלט מהפרק הרביעי לקוח מתוך היצירה הגדולה של פרידריך ניטשה: "כה אמר זרתוסטרא". השיר נקרא: "בחצות הלילה" והוא מתאר המתאר את חיי הלילה, הרחשים והקולות שמתעוררים דווקא בחשכה, בחצות הלילה. הפרק מאוד שליו ורגוע, והוא מצליח להעביר את קולות הלילה המנומנמים בפרק רך ונוגה, בעל אופי רצ'טטיבי, כמעין הקדמה לפרק החמישי. בפרק משולבים בעורמה גם מספר מוטיבים מן הנושא הראשון של הפרק הראשון בסימפוניה. הפרק הרביעי כתוב אומנם בסולם רה מז'ור, אך הפרק נגמר בסולם לא ברור, ולמעשה נדמה כאילו כלל אין לו סיום ושהוא ממשיך ישירות אל הפרק החמישי, העליז ממנו לאין שיעור. נגינת הפרק הרביעי נמשכת כעשר דקות.
בפרק החמישי נעשה השימוש במקהלת הילדים והנשים יחד עם סולו האלט. נהוג ששתי המקהלות שרות ממקום גבוהה יותר מבמת הקונצרט ורק סולו האלט עומד על הבימה. בפרק נעשה שימוש נרחב בפעמונה (גלוקנשפיל, בגרמנית: Glockenspiel) ובפעמונים, והמוזיקה נושאת אופי מאוד רך, עדין ועליז. מנגינת הפרק מבוססת פחות או יותר על שיר מתוך קובץ שירים אחר שמאלהר הלחין: "קרן הפלא של הנער", מחזור שירים שמאהלר שילב גם בסימפוניה השנייה ובסימפוניה הרביעית. השיר נקרא: "Es sungen drei Engel", כלומר: "פצחו בשיר ערב שלושה מלאכים". המוזיקה של הפרק מאוד נוגה ו"מלאכית". הפרק החמישי כתוב בסולם פה מז'ור. זהו הפרק הקצר ביותר בכל הסימפוניה, והוא נמשך בין ארבע לחמש דקות.
צורה > הפרק השישי

הפרק השישי והאחרון הוא גם, במפתיע, הפרק האיטי ביותר בסימפוניה (פרק סיום דומה בטמפו איטי חריג הוא פרק הסיום של הסימפוניה האחרונה של מאהלר, הסימפוניה התשיעית). הוא כתוב בסולם רה מז'ור. נושאו הראשי של הפרק השישי מזכיר במקצת את נושא ההקדמה הקצרה שנוגנה בקרנות היער, בתחילת הפרק הראשון של הסימפוניה. תחילה מופיע הנושא השקט והאמוציונאלי רק בתזמורת מיתרים מצומצמת. הפעם ישנה חלוקה לא רק בכינורות הראשונים והשניים, אלא גם בויולות ובצ'לים. עם התקדמותו של הפרק לאט לאט נוספים כלים חדשים ושונים, שמעצימים את מלודיית הפרק הלירי, עד אשר לבסוף מנוגן הנושא ברוב חגיגיות בכל התזמורת כולה, עד לסיום האופטימי באקורד רה מז'ור רם, על רקע נקישות עוצמתיות מהטימפאני.
נגינת הפרק אורכת בין 25 דקות לחצי שעה, ומכאן שהוא הפרק השני באורכו בסימפוניה.
טקסט > הפרק הרביעי

| --- | --- |
הטקסט לקוח מתוך כה אמר זרתוסטרא של פרידריך ניטשה: "שיר חצות".
תרגום לעברית: המקור הגרמני
 אדם! הטה אוזן ושמע!  מה סח אישון ליל?  "ישנתי, ישנתי -     הקצתי מעומק חלום: -  עמוקה התבל,  עמוקה ממחשבת היום.  עמוק המדווה -,  והחדווה עמוקה ממדווה הלב.  אומר המדווה: יפוג הכאב!  אבל החדווה נצח תבקש - ,  - נצח עמוק, עמוק תבקש!"  :  O Mensch! Gib Acht!  Was spricht die tiefe Mitternacht?  "Ich schlief, ich schlief—,  aus tiefem Traum bin ich erwacht:—  Die Welt ist tief,  und tiefer als der Tag gedacht.  Tief ist ihr Weh—,  Lust—tiefer noch als Herzeleid.  Weh spricht: Vergeh!  Doch all' Lust will Ewigkeit—,  —will tiefe, tiefe Ewigkeit!"
טקסט > הפרק החמישי

| --- | --- |
הטקסט מתוך קרן הפלאים של הנער
תרגום לעברית: המקור הגרמני
 שלושה מלאכים שיר נלבב זימרו  בחדווה הצטלצל שירם במרום.  צהלה ברכתם ובקול אז בישרו:  הנה פטרוס חופשי מחטאו.    ובשבת ישוע אל שולחנו לעת ערב  עם תריסר תלמידיו לסעודת הרעים,  אמר אליהם: "למה תעמדו?  אני מביט בכם ואתם בוכים."     "איך לא אבכה, אדון רחום וחנון,  ואני את עשרת הדיברות הפרתי.  תועה אני ובוכה מרה,  חוסה נא ורחם עלי!"    "אם את עשרת הדיברות הפרת,  על ברכיך פול ולאל שא תפילה.  אהב את האל תמיד בכל עת,  וחדוות מרומים לך תהיה נחלה."    חדוות מרומים היא עיר מבורכת,  חדוות מרומים אין לה קץ ותכלה.  חדוות מרומים נתן ישוע לפטרוס   ושמחת נצחים לכל בני האדם.:  Es sungen drei Engel einen süßen Gesang,  mit Freuden es selig in dem Himmel klang.  Sie jauchzten fröhlich auch dabei:  daß Petrus sei von Sünden frei!    Und als der Herr Jesus zu Tische saß,  mit seinen zwölf Jüngern das Abendmahl aß,  da sprach der Herr Jesus: "Was stehst du denn hier?  Wenn ich dich anseh', so weinest du mir!"    "Und sollt' ich nicht weinen, du gütiger Gott?  Ich hab' übertreten die zehn Gebot!  Ich gehe und weine ja bitterlich!  Ach komm und erbarme dich über mich!"    "Hast du denn übertreten die zehen Gebot,  so fall auf die Knie und bete zu Gott!  Liebe nur Gott in all Zeit!  So wirst du erlangen die himmlische Freud'."    Die himmlische Freud' ist eine selige Stadt,  die himmlische Freud', die kein Ende mehr hat!  Die himmlische Freude war Petro bereit't,  durch Jesum und allen zur Seligkeit.
ביצועי בכורה

ביצוע בכורה עולמי (בקונצרט נוגנו רק הפרק השני, השלישי והשישי): 1897, ברלין, בניצוחו של פליקס ויינגרטנר.
ביצוע בכורה עולמי (מלא): 9 ביוני 1902, קרפלד גרמניה, בניצוח המלחין.
ביצוע בכורה בארצות הברית: 9 ביוני 1914, סינסינטי, בניצוחו של ארנסט קונוואלד.
הערות שוליים

↑  מארק בראון, ה"ארואיקה" של בטהובן נבחרה לסימפוניה הגדולה בכל הזמנים, באתר הגרדיאן, ‏4 באוגוסט 2016, בדיקה אחרונה 9 באוקטובר 2020
1 2 3 4  פטר גרנדוויץ, "עולם הסימפוניה", עמוד 217
↑  פטר גרדנוויץ, "עולם הסימפוניה", עמ' 210
↑  גרדנוויץ, שם
↑  "סימני מקום" הם מספרים המופיעים בפרטיטורה בתחילת קטעים חדשים, ומשמשים בעיקר כדי להקל על מציאת המקום בעת חזרות התזמורת. בערך הזה סימני המקום הם לפי ההוצאה לאור המקורית של הסימפוניה, משנת 1899.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439096605171  BnF: cb13915889b (data)  LCCN: n81055570  MusicBrainz work: ddcca484-fa72-4703-a44e-7c84ac67a5ea  VIAF: 177406696   WorldCat (עם VIAF): 177406696 
כריכת ההוצאה לאור הראשונה של הסימפוניה, משנת 1899
הדף הראשון של ההוצאה לאור הראשונה של הסימפוניה, משנת 1899
ההזמנה לקונצרט של הסימפוניה בביצוע התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, משנת 1922
יעקב ויסוקר

יעקב "יענקל'ה" ויסוקר (5 בספטמבר 1930 - 25 בדצמבר 2017) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער, מסמליה הבולטים של נבחרת ישראל וקבוצת הפועל פתח תקווה. היה מחליפו הקבוע של יעקב חודורוב בנבחרת ושוערה הראשון של פתח תקווה במהלך עונות האליפות שלה בשנות החמישים והשישים. ויסוקר פתח את הקריירה כקיצוני וכחלוץ, עובדה שסייעה לו להבקיע שמונה שערים במדי הקבוצה בבעיטות עונשין מ-11 מטרים.
לוויסוקר 240 הופעות בליגה ו-38 הופעות בגביע המדינה במדי הפועל פתח תקווה, והוא שיחק בשורותיה 14 עונות (נתונים אלו לא כוללים את השנים שלפני קום המדינה). בתקופתו זכתה הקבוצה בשש אליפויות, סיימה חמש פעמים במקום השני, ולא סיימה באף עונה מתחת למקום הרביעי. מספר השערים שספגה הקבוצה היה מהנמוכים בליגה.
אחיו הוא השוער יצחק ויסוקר.
ביוגרפיה

ויסוקר החל את דרכו בכדורגל בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. בהמשך עבר לקבוצת הנוער של הפועל פתח תקווה ושיחק בעמדת קיצוני ימני ובעמדה זאת עבר לקבוצת הבוגרים בשנת 1947. בשנת 1948 הוא שירת בצה"ל בחיל התחבורה ושיחק בנבחרתו. בשנת 1949, לאחר ששוער הפועל פתח תקווה, אליהו קרוסהר, הורחק לשנה בגלל סטירה לשופט, הוא נכנס במקומו לשער.
בשנות ה-50 הוא שיחק בנבחרת ישראל כשוער שני.
בעונת 1963/1964 החליף אותו אחיו הצעיר יצחק "איציק" ויסוקר בעמדת השוער של פתח תקווה והוא עצמו עבר לשמשון תל אביב. הוא חזר לפתח תקווה בעונה הבאה בעקבות פציעה שעבר אחיו ובמשך אותה העונה שניהם מילאו את התפקיד לסירוגין. בספטמבר 1965 הוא הועבר להפועל יהוד כשוער ובמקביל אימן את הקבוצה. תחת הנהגתו עלתה הקבוצה לליגה א'. במקביל עבד כנהג בקואופרטיב דן.
בסוף 1969 עבר לאמן את הפועל צפון תל אביב ששיחקה גם היא בליגה א'. בהמשך אימן את קבוצת הנוער של הפועל פתח תקווה, ואת הפועל הרצליה. היה גם פעיל בענף הטניס.
ויסוקר היה נשוי לרבקה עד למותה במאי 2017, ולהם שני בנים. ב-2006 הפך נכדו, ברק ויסוקר, לבן השלישי למשפחת ויסוקר הממלא את עמדת השוער הראשון בהפועל פתח תקווה. בנוסף, נכדו טל ויסוקר היה לשחקן הכדורסל הראשון במשפחה.
ויסוקר נפטר ב-25 בדצמבר 2017.
הערות שוליים

↑  דבר הספורט, דבר, 14 בפברואר 1949
↑  תחרות כדורגל, דבר, 5 בנובמבר 1948
חנוכת אצטדיון של חיל תחבורה, חרות, 6 בפברואר 1949
↑  שוערי כדורגל במבחן, דבר, 18 בפברואר 1949
↑  נא להכיר: יעקב ויסוקר, דבר, 20 באוקטובר 1957
↑  הפועל פ"ת - הפועל חיפה, דבר, 30 במאי 1949
משחק ידידותי, דבר, 3 באפריל 1949
↑  יעקב ויסוקר עבר לשמשון, מעריב, 24 באוקטובר 1963
אלכס דורון, שוער מעולה בעל סגנון, מעריב, 2 בינואר 1964
↑  תמונה, דבר, 22 בדצמבר 1964
↑  השוער יעקב ויסוקר יוזעק למלא מקום אחיו יצחק, מעריב, 19 באוגוסט 1964
↑  אתמול המועד האחרון להעברות בליגות הנמוכות, מעריב, 16 בספטמבר 1965
↑  הנצחון הנאה לא הספיק, מעריב, 8 ביוני 1969
↑  הפתעות במשחקי ליגות ב', דבר, 21 בדצמבר 1965
קבוצות בית"ר ומכבי צויינו השבוע לשבח, מעריב, 30 בדצמבר 1965
↑  כדורגלני יהוד הגיעו לגבול 100 נקודות ועלו לליגה א', דבר, 10 ביוני 1968
↑  יעקב ויסוקר "קלט" את "הזכיה הגדולה" - בפיס, מעריב, 7 במרץ 1967
↑  הפועל קיסריה וצפון ת"א ב'מרכז החדשות' בליגות ב', דבר, 30 בדצמבר 1969
גם משחקי ליגות ב' ב"מזל" של תיקו אפס, דבר, 23 במרץ 1970
↑  מי מגדל את הנוער?, מעריב, 24 באוקטובר 1974
↑  מרכז הפועל מתנגד לשכר, מעריב, 1 באוגוסט 1974
↑  nrg ספורט, בגיל 87: שוער העבר יעקב ויסוקר הלך לעולמו, באתר nrg‏, 25 בדצמבר 2017
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - גביע אסיה בכדורגל 1956 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|   בלוט |   גלזר |   חלדי |   חודורוב |   ישראלי |   קופמן |   קרמר |   מתניה |   מרימוביץ' |   רבינוביץ' |    רוזנבוים |   שניאור |  סילברשטיין |   שפיגל |  סטלמך |  ויסוקר | מאמן: גיבונס  |   בלוט |   גלזר |   חלדי |   חודורוב |   ישראלי |   קופמן |   קרמר |   מתניה |   מרימוביץ' |   רבינוביץ' |    רוזנבוים |   שניאור |  סילברשטיין |   שפיגל |  סטלמך |  ויסוקר | מאמן: גיבונס  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - גביע אסיה בכדורגל 1960 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|   אמר |   אהרונסקינד |   עצמון |   בנבנישתי |   גולדשטיין |   גלזר |   חודורוב |   קלמי |   ר. לוי |   ש. לוי |    לבקוביץ' |   מויססקו |  מנצ'ל |   נהרי |  סטלמך |  טיש |  ויסוקר | מאמן: מאנדי  |   אמר |   אהרונסקינד |   עצמון |   בנבנישתי |   גולדשטיין |   גלזר |   חודורוב |   קלמי |   ר. לוי |   ש. לוי |    לבקוביץ' |   מויססקו |  מנצ'ל |   נהרי |  סטלמך |  טיש |  ויסוקר | מאמן: מאנדי  | ישראל |
אדיבו

אדיבו (געז: "አድያቦ", גם: "עדיבו", "עדדי אבו", משמעות: "ארץ האבות") הוא אזור גאוגרפי בתיגראי. האזור ממוקם דרומית לנהר המרב המשמש כגבול בין אתיופיה לאריתריאה. כיום האזור נמצא במחוז הצפון-מערבי בתיגראי ומחולק לשתי נפות: אדיבו עלית (אנ') ואדיבו תחתית (אנ'). האזור מאופיין כאזור עם יערות רבים וכן כמקום לציד שבו יש חיות בר רבות.
האזכור הראשון של האזור הוא מהמאה ה-4 בכתובת מתקופת עזנה בשם "אדבו", לאחר מכאן במאה ה-15 מופיע כאחד מהאזורים שמעלים מס לקיסרי אתיופיה. בתקופת לבנה דנגל חלקים מהאזור ניתנו למנזר דברה ביזן האווסטטאי. במאה ה-17 וה-19 היה לאזור שממנו יצאו מערכות צבאיות כנגד השנקלה.
לאדיבו לצד קווארה יש מקום נכבד במסורת ביתא ישראל ומתואר כאזור שבו התיישבו אבות ביתא ישראל לאחר שהיגרו  דרך התכזה ונחשב לאזור שממנו נפוצו היהודים לשאר תיגראי ולסימן. לפי מסורות אלו האזור היה נתון לאחר מכאן לשליטת גדעון.
לקריאה נוספת

הדנה טקויה, מגונדר לירושלים, דפוס משכן, תשע"א
Tsegay Berhe G. Libanos, "Adyabo" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461, p. 110
Irma Taddia, "Giovanni Ellero’s manuscript notes on the Falasha of Walqayt" in Tudor Parfitt & Emanuela Trevisan Semi (Editors), Jews of Ethiopia: The Birth of an Elite, Routledge, 2005, ISBN 9780415318389, p. 43-52
הערות שוליים

1 2  Tsegay Berhe G. Libanos, "Adyabo" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461 p. 110
↑  Irma Taddia, "Giovanni Ellero’s manuscript notes on the Falasha of Walqayt" in Tudor Parfitt & Emanuela Trevisan Semi (Editors), Jews of Ethiopia: The Birth of an Elite, Routledge, 2005, ISBN 9780415318389, p. 48
↑  James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: A History of the Beta Israel (Falasha) to I920, University of Pennsylvania Press, 1992, ISBN 9780812231168, p. 22-23
ליגת העל הגאנאית

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת העל של גאנה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של גאנה 
 מדינות:  גאנה גאנה
 קונפדרציה:  CAF
 קבוצות:  18
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־68 שנים)
 אלופה נוכחית:  סמארטקס (2024)
 מירב הזכיות:  אסאנטה קוטוקו (25 זכיות)
 מפעל מקביל:  גביע ה-FA הגנאי
 מפעל נמוך:  ליגה 1
 http://www.ghanaleague.com/
 
הפרמייר-ליג הגאנאי היא ליגת הכדורגל הבכירה בגאנה, שהוקמה בשנת 1956, ומשתתפות בה 16 קבוצות.
הליגה התחילה אף לפני כן בתחרות שנקראה "תחרות חוף הזהב לקבוצות" בעונת 1953/1954, ואחרי שנתיים נוסדה באופן רשמי על ידי ההתאחדות המקומית.
הליגה כיום מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הגנאית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
נכון לעונת 2020/2021, בליגה 18 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה לליגת האלופות האפריקאית. הקבוצות שמסיימות במקומות 14-18 יורדות ל"ליג 1", ליגת המשנה בגאנה.
קבוצת אסאנטה קוטוקו היא הקבוצה המצליחה ביותר בגאנה, עם 25 זכיות באליפות הליגה. שנייה בדירוג היא אקרה הארטס אוף אוק עם 21 אליפויות, ויחד הן הקבוצות הבולטות ביותר בליגה ושולטות בה.
הליגה דורגה בעבר במקום ה-11 באפריקה (בדירוג ה-5 שנתי של CAF), ודורגה במקום ה-65 בעולם בין השנים 2001-2010, אך מאז דעכה משני הדירוגים.
הזוכות באליפות הליגה

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע ה-FA הגנאי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
↑  בתחרות לא רשמית מיוחדת של ועדת הנורמליזציה GFA - זכתה אסאנטה קוטוקו
↑  בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות.