stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת בנדר
לקריאה נוספת

Bender: The Complete Saga (Graphic Novel); Michael Frizell (writer) and David Frizell (artist); Skye Press (a Division of Oghma Creative Media); 2018; ISBN 978-1633734395.
The Saga of the Bloody Benders; Rick Geary; NBM Publishing; 2008; ISBN 978-1561634996.
The New Encyclopedia of Serial Killers; Brian Lane and Wilfred Gregg; Headline Book Publishing; 1996; ISBN 0-7472-5361-7.
History of Labette County, Kansas, and Representative Citizens; Nelson Case; Biographical Publishing; 846 pages; 1901.
The Bender Family—Some New Light on Their Mysterious Disappearance.  The St. Joseph Weekly Gazette (St. Joseph, Missouri).  Vol. XLIV, No. 7.  16 Feb 1888. Page 1.
York, Mary E. (2017). The bender tragedy, CreateSpace Independent publishing platform
הערות שוליים

↑  The bloody Benders, Stein and day, 1970
↑  Bloody benders, Fampeople
↑  Katie Serena, How The “Bloody Benders” Made Murder The Family Business, All That's Interesting, ‏2021-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Bloody Benders Family – Ties of Bloodlust that Shocked 19th, Guide Book to Life (באנגלית)
↑  Bloody_Benders, Wikizero
הפונדק של הבנדרים
נעדר (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט נעדר
כרזת הסרט נעדר
 מבוסס על:  הרומן "נעדר" מאת תומאס האוזר
 בימוי:  קוסטה גברס 
 הופק בידי:  אדוארד לואיס, מילדרד לואיס
 תסריט:  קוסטה גברס, דונלד סטיוארט
 עריכה:  פרנקויס בונו 
 שחקנים ראשיים:  סיסי ספייסק ג'ק למון ג'ון שיאה
 מוזיקה:  ואנגליס 
 צילום:  ריקרדו ארונוביץ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוליגרם 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בפברואר 1982
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט בלשי, סרט מתח פוליטי 
 תקציב:  5,000,000‏$
 הכנסות:  $15,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   missing
 פרסים:  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (קוסטה גברס, דונלד סטיוארט)  פרס גילדת הכותבים של אמריקה (קוסטה גברס)  פרס דקל הזהב  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נעדר (באנגלית: Missing) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 1982 בבימויו של קוסטה גברס עם ג'ק למון וסיסי ספייסק בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת תומאס האוזר (1979) המתאר את חטיפתו ורציחתו של העיתונאי האמריקאי צ'ארלס הורמן בעת מהפכת 1973 בצ'ילה ואת מאמצי אביו ואשתו לגלות מה עלה בגורלו.
הסרט מתאר את שלטון הדמים של פינושה בצ'ילה ומעלה האשמה חמורה נגד ארצות הברית ששיתפה פעולה עם משטרו בהפיכה זו. הוא היה מוחרם בתקופת פינושה ונאסר להקרנה בארצות הברית במשך שנתיים בגלל תביעת דיבה של שגריר ארצות הברית בתקופה ההיא על סך 150 מיליון דולר. רק לאחר שהתביעה נדחתה חזר הסרט למסכי הקולנוע.
הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן (ביחד עם הסרט הטורקי "יול"). ג'ק למון זכה באותו פסטיבל בפרס השחקן הטוב ביותר.
קוסטה גברס ודונלד סטיוארט זכו בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס באפט"א לקולנוע על התסריט והעריכה.
תקציר העלילה

צ'ארלס הורמן (ג'ון שיאה) הוא עיתונאי אמריקאי צעיר המתגורר עם אשתו בת' (סיסי ספייסק) בסנטיאגו דה צ'ילה. הם נמצאים בחברה של עיתונאים אמריקאים הכותבים לעיתונים אמריקאיים בעלי נטיות שמאלניות.
באחד הימים נמצא צ'אלס בעיר הנופש ויניה דל מאר ונפגש עם פקיד אמריקאי המוסר לו כי הוא נמצא בשליחות חשובה עם ראשי צבא צ'ילה. צ'ארלס רושם זאת ובחוזרו לסנטיאגו הוא נחטף ונעלם. אשתו בת' שנתקעה בחוץ בגלל עוצר לילי חוזרת לדירתם ההפוכה ומתחילה לחפש את בעלה.
היא מודיעה על כך לאדמונד ("אד") הורמן (ג'ק למון), הוא מגיע בטיסה מארצות הברית ושניהם מתחילים בחיפושים אחרי צ'ארלס.
הם נפגשים מספר פעמים עם שגריר ארצות הברית בסנטיאגו ואנשיו, הטוענים כי הם עושים את כל המאמצים למצוא את צ'ארלס, וכי לדעתם הוא בחיים ומסתתר.
אד ובת' לא מאמינים להם וממשיכים בחיפושים. הם מקבלים אישור לבקר בחדר מתים בבית חולים, מסתובבים בין מאות גופות מדממות של אזרחים שנרצחו, מזהים את גופתו של פרנק טרוג'י חברו של צ'ארלס שנטען כי הוא בחיים אך לא מוצאים את גופת צ'ארלס (סצנה קשה לצפייה).
הם מקבלים אישור להיכנס לאצטדיון הלאומי של צ'ילה בו נמצאים אלפי עצורים. הם קוראים לצ'ארלס ברמקול אך ללא תשובה.
לבסוף מקבל אד ידיעה ממקור שמסרב להזדהות כי צ'ארלס נעצר והובא לאצטדיון הלאומי של צ'ילה ושם הוצא להורג.
עם הידיעה הזאת הוא חוזר לשגרירות ארצות הברית שם ממשיך השגריר לטעון כי צ'ארלס כנראה מסתתר. אד מטיח בפניו האשמות של שיתוף פעולה עם משטר פינושה. השגריר מתוודה בפניו כי הדבר חיוני, שכן האמריקאים מגינים בכך על זכויותיהן של יותר מ-3000 חברות אמריקאיות הנמצאות בצ'ילי, ושיתוף הפעולה עם פינושה נעשה לטובת העם האמריקאי.
לבסוף מודיעים לו מהשגרירות כי אכן צ'ארלס נרצח והם ידאגו להטסת הגופה תוך ימים ספורים.
הגופה מוטסת מסנטיאגו לארצות הברית רק כעבור שבעה חדשים כדי שאי אפשר יהיה לבצע בה נתיחה שלאחר המוות. בסוף הסרט נאמר שהורמן הגיש 11 תביעות נגד הממשלה בארצות הברית אך כולן נדחו בגלל חיסיון וכי עד היום לא הודתה ארצות הברית על התערבותה בהפיכה.
נעלי גולדה

נעלי גולדה לחיילות בשנת 1956
נעלי "סירה" חלקות בסוף שנות ה-60
נעלי גולדה הוא כינוי סלנג לסוג מסוים של נעליים לחיילות. בשנות ה-60' ניתן כינוי זה לנעליים חצאיות חומות, בעלות שרוכים.
ראש ממשלת ישראל, גולדה מאיר, שהייתה בשנים ההן שרת החוץ, נעלה נעליים אורתופדיות בעלות שרוכים ללא עקב גבוה. הנעליים התקניות, שהותרו לחיילות בצה"ל באותה תקופה, דמו במראה שלהן לנעלים של גולדה מאיר, לכן כונו "נעלי גולדה". לאחר הטירונות הותר לחיילות לנעול נעלי סירה שחורות חלקות ללא עקב, שאותן רכשו בעצמן, ונעלי גולדה נותרו ללא שימוש.
נעלי עבודה לנשים הזכירו את הנעליים התקניות של החיילים, אלא שבמקום לשורכן בשרוכים למלוא גובהן, רוכסים אותן בשני אבזמים המשלימים את שריכת השרוכים. עד אוגוסט 1993 היוו נעלי העבודה לנשים בצבא רכוש של הבסיס, והחיילות היו מוחתמות על ציוד (משומש) זה בהגיען, במידת הצורך, ומזדכות בעוזבן את הבסיס. החל מתאריך זה, נעלי נשים מהוות ציוד אישי של החיילת, ואינן מוחזרות לבסיס בעת החלפת בסיס. בכך הושוותה הלוגיסטיקה המטפלת בנעלי חיילות לזו המטפלת בנעלי חיילים.
לקריאה נוספת

אמנון דנקנר ודוד טרטקובר, איפה היינו ומה עשינו, עמ' 128
נעלי בית

נעלי בית פתוחות מאחור
נעלי בית למכירה בשוק
נעלי בית הן נעליים נוחות, קלות ולרוב גם רכות, המיועדות להינעל בפנים הבית.
גפת נעלי הבית עשויה לרוב בד וסולייתן – גומי או פלסטיק.
סוליותיהן בדרך כלל שטוחות, ללא עקב, למען הנוחות.
צבעי נעלי בית מגוונים מאוד, החל מצבעים חלקים וכלה בדוגמאות משובצות, פרחוניות ומופשטות. נעלי בית משובצות מכונות לפעמים "נעלי קיפי" על שם קיפי בן קיפוד, דמות מהסדרה רחוב סומסום, שנעל אותן.
ישנן נעלי בית הפתוחות מאחור, וננעלות על ידי החלקת הרגל פנימה. אחרות מעוצבות כנעל סגורה, ונרכסות באמצעות רוכסן התפור בחלקן העליון או בצידן. שני הסוגים הללו קיימים בעיצובים לנשים ולגברים.
ישנן גם נעלי בית לנשים המעוצבות כמגף נמוך שרצועת גומי נסתרת תפורה בפתחו או שרוכסן בצידו.
נעלי בית לילדים מעוצבות פעמים רבות בצבעים עליזים ובהירים, אם כי קיימים גם עיצובים הזהים לאלו של המבוגרים. עיצוב נפוץ לנעלי בית לילדים הוא דמויות של בעלי חיים (למשל: פיל, ארנב, כלבלב), המעטרות את קדמת הנעל.
ביפן נהוג להסיר את הנעלים לפני הכניסה לבית ולהחליפן בנעלי בית, ולכן בבתים יפנים מוכנות נעלי בית עבור אורחים.
יש הנוהגים לסרוג נעלי בית בשתי מסרגות או במסרגה אחת. בספר על עבודות קרושה יש צילום של נעלי בית שנוצרו ב-1845.
נעלי בית חד-פעמיות מנייר, משמשות ברכבת בסין
נעלי בית לתינוק, מעוצבות בדמות טיגריס
נעלי בית בגזרת מגפיים, מעוצבות מבד סאטן ומעוטרות בפרווה
הערות שוליים

↑  Lis Paludan, תרגום: Jean Olsen , Marya Zanders, Crochet, Crochet History & Technique, 1995, Loveland, Colorado: Interwaeve Press, 1986, עמ' 132, ISBN 978-1883010096. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12395431d (data)  GND: 1074037197
נפרדק קרושבאץ (כדורסל)

ערך זה עוסק בקבוצת כדורסל סרבית מהעיר קרושבאץ. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל סרבית מאותה העיר, ראו .
מועדון הכדורסל נַפְּרֶדָק קְרוּשֵׁבָאץ (בסרבית: Кошаркашки клуб Напредак Крушевац) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר קרושבאץ. המתמודדת בליגת המשנה הסרבית בכדורסל.
הקבוצה הוקמה בשנת 1946, בתור קבוצת חובבים שנרשמה באיגוד הכדורסל היוגוסלבי רק בשנת 1965. עונת הבכורה בליגת העל היוגוסלבית הייתה בשנת 1994, אך היא הסתכמה בעונה אחת בלבד. בעונת 2004/05 חזרה לשחק בליגה הבכירה והפעם בליגת העל של סרביה ומונטנגרו, שהפכה לאחר שנתיים לליגה סרבית בלבד. בסיום עונת 2011/12 נשרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-16 בטבלה.
בעונת 2011/12, השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית.
סדרת סילבסטר

סדרת סילבסטר היא סדרה של מספרים טבעיים, המוגדרת לפי נוסחת הנסיגה  \ s_{i}=s_{i-1}(s_{i-1}-1)+1, כאשר  \ s_{1}=2. הסדרה נקראת על שמו של המתמטיקאי היהודי בריטי ג'יימס ג'וזף סילבסטר.
בסדרה זו מתקיים שכל איבר שווה למכפלה של קודמיו בסדרה בתוספת 1, לפי היחס  \ s_{n}=1+\prod _{i=1}^{n-1}s_{i}, וכך אפשר לראות שכל שני מספרים בה זרים זה לזה. תכונה זו מספקת הוכחה מיידית למשפט של אוקלידס שקיימים אינסוף מספרים ראשוניים: לכל איבר בסדרה יש מחלק ראשוני, ואלו חייבים להיות שונים זה מזה.
חשיבותה העיקרית של סדרת סילבסטר בכך שמבין כל הפתרונות למשוואה הדיופנטית  \ {\frac {1}{x_{1}}}+{\frac {1}{x_{2}}}+\dots +{\frac {1}{x_{n}}}=1 בנעלמים  \ 0<x_{1}\leq x_{2}\leq \dots \leq x_{n}, עבור  \ n טבעי כלשהו, הפתרון שבו  \ x_{n} הוא הגדול ביותר מתקבל מ- \ n איברי סדרת סילבסטר הראשונים, לפי הנוסחה  \ {\frac {1}{s_{1}}}+\dots +{\frac {1}{s_{n-1}}}+{\frac {1}{s_{n}-1}}=1. בפרט, למשוואה זו יש מספר סופי של פתרונות.
לדוגמה, ארבעת האיברים הראשונים של סדרת סילבסטר הם 2, 3, 7, 43, ואכן  \ {\frac {1}{2}}+{\frac {1}{3}}+{\frac {1}{7}}+{\frac {1}{42}}=1.
נשימה מחזורית

נשימה מחזורית (באנגלית: Circular breathing) היא טכניקת נשיפה אשר משמשת בנגינת כלי נשיפה. מטרת הטכניקה היא לאפשר נגינה רציפה ללא הפסקות לנשימה. ביצירות מסוימות נדרשים נגני כלי נשיפה לנגן משפטים מוזיקליים ארוכים שאינם מאפשרים נשימה, ללא קטיעה של הרצף המוזיקלי. לרוב, ניתן לנגן משפטים מוזיקליים אלו על ידי נשימה עמוקה קודם התחלת הנגינה, ובצמצום מתן האוויר. במקרים חריגים, גם הנשימה הטבעית מספיקה בקושי, ועל כן שימוש בטכניקת נשימה מחזורית מקל מאוד על הנגן.
הטכניקה מבוססת ברוב המקרים, על נשיפה דרך הפה תוך כדי נשימה מהירה דרך האף. האוויר הננשף דרך הפה אינו מגיע מהריאות, אלא הוא האוויר שנמצא בחלל הפה. כך יכולות הריאות להתמלא באוויר גם כשאוויר ננשף דרך הפה.
נשימה מחזורית דורשת אימון רב, על מנת שלא להיכנע לרפלקס הקבוע שאינו מאפשר נשימה ונשיפה בו זמנית. נגנים המאומנים היטב בטכניקה, יכולים לנשוף ולשאוף בו זמנית בצורה שאיננה מורגשת כלל.
ראו גם

דודוק
דיג'ירידו
זורנה
נקודת שקילות

נקודת שקילות, נקודה אקוויוולנטית או נקודה סטוכיומטרית של תגובה כימית היא כאשר מספר המולים של טיטרנט שווה מבחינה סטוכיומטרית למספר המולים של מגיב כלשהו שאת ריכוזו בודקים (הנקרא אנליט). זהו מספר המולים הקטן ביותר שמגיב או סותר את התגובה במלואה. במקרים מסוימים ישנם מספר נקודות שקילות שהן כפולות של נקודת השקילות הראשונה, למשל בחומצות דו פרוטיות.
בנקודת השקילות, ישנה נקודת פיתול בעקומת הטיטרציה.
נקודת הסיום (דומה אך לא שווה לנקודת השקילות) היא הנקודה בה האינדיקטור משנה את צבעו בטיטור המסתמך על צבע ועל פי רוב היא מעט מעבר לנקודת השקילות.
שיטות לקביעת הנקודה האקוויוולנטית

ישנן שיטות רבות לקביעת הנקודה האקוויוולנטית, ביניהן:
אינדיקטור pH: זהו חומר המשנה את צבעו כתגובה לשינוי כימי. אינדיקטור חומצה-בסיס (למשל פנולפתלאין) משנה את צבעו בהתאם ל־pH. מוסיפים כמה טיפות של האינדיקטור הנבחר וכאשר הצבע משתנה, התמיסה הגיעה לנקודת הסיום ובקירוב גם לנקודת השקילות.
נגד משתנה: ניתן להשתמש בנגד משתנה או פוטנציומטר כאינדיקטור. זהו מכשיר המודד את פוטנציאל האלקטרודה של התמיסה. הפוטנציאל של האלקטרודה ייתשנה בהגעה לנקודה האקוויוולנטית.
מד pH: זהו נגד משתנה שמשתמש באלקטרודה הרגישה לריכוז ההידרוניום בתמיסה. זו דוגמה לאלקטרודת יונים בררנית. שיטה זו מאפשרת למדוד את ערך הגבה לכל אורך הטיטור. בנקודת השקילות יהיה שינוי חד בדרגת ה-pH. זוהי שיטה יותר מדויקת מאשר אינדיקטור.
מוליכות: המוליכות החשמלית של תמיסה תלויה ביונים הנמצאים בה. במהלך טיטרציות רבות, המוליכות משתנה בצורה ניכרת. (לדוגמה, במהלך טיטרצית חומצה בסיס יוני ההידרוניום וההידרוקסי מגיבים ליצירת מים. בעקבות כך, משתנה המוליכות של התמיסה.) המוליכות הכוללת של התמיסה מושפעת על ידי יונים נוספים הקיימים בתמיסה. לא כל היונים משפיעים בצורה שווה על המוליכות. ההשפעה על המוליכות משתנה בהתאם לניידות החשמלית של כל יון ולריכוז של היונים (כוח יוני). לכן, ניבוי השינוי במוליכות קשה יותר ממדידת המוליכות.
שינוי צבע: בתגובות מסוימות, התמיסה משנה את צבעה ללא צורך באינדיקטור.
ספקטרוסקופיה: ניתן להשתמש בספקטרוסקופיה על מנת למדוד את כמות האור הנקלטת על ידי התמיסה כל עוד הספקטרום של הטיטרנט או האנליט ידועים.
ניסאן פיבו

| --- | --- |

ניסאן פיבו
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  ניסאן פיבו 1 (שנת 2005)
 יצרן:  ניסאן (Nissan Motor Company Ltd)
 שנות ייצור:  2005 (מכונת קונספט) שנת 2007 - מכונית קונספט "פיבו 2"  שנת 2011 - מכונית קונספט "פיבו 3"
 הרכבה:  יפן יפן
 חברת אם:  ניסאן
 אורך:  2,700 מ"מ (דגם "ניסאן פיבו 1" שנת 2005)
 רוחב:  1,600 מ"מ (דגם "ניסאן פיבו 1" שנת 2005)
 גובה:  1,660 מ"מ (דגם "ניסאן פיבו 1" שנת 2005)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי מונע מצבר
ניסאן פיבו (ב-אנגלית: Nissan Pivo) - היא מכונית חשמלית, בתצורת מכונית מיקרו אשר נבנתה כ-מכונית קונספט והוצגה על ידי חברת הרכב היפנית ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) בשנת 2015.
בשנת 2007 הוצג דגם הקונספט "פיבו 2", ובשנת 2011 הוצג דגם הקונספט "פיבו 3".
"ניסאו פיבו 1"

דגם ה-"ניסאן פיבו 1" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ב-טוקיו בשנת 2005
מכונית מיקרו
מכונית חשמלית - נטענת על ידי סוללת ליתיום-יון
3 מושבים
תא הנוסעים בנוי על מרכב קבוע. תא הנוסעים מסתובב ב-360° (ראו תמונות מספר 3-4, בסעיף גלריה)
4 גלגלים - סימטריים
ניסאן "פיבו 2"

דלת כניסה 1 - בקדמת הרכב
4 הגלגלים (קדמיים ואחוריים) מסתובבים ב-90° (בעת ובעונה אחת)
ניסאן "פיבו 3"

"ניסאן פיבו 3" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ב-טוקיו בשנת 2011
3 מושבים: 1 מושב מקדימה, 2 מושבים מאחור
גלריה

ניסאן פיבו, שנת 2005
ניסאן פיבו, שנת 2005
ניסאן פיבו, שנת 2005 (תא הנוסעים מסתובב ב-360°) (תמונה מספר 3)
ניסאן פיבו, שנת 2005 (תא הנוסעים מסתובב ב-360°) (תמונה מספר 4)
ניסאן פיבו, שנת 2005
ניסאן פיבו, שנת 2005 - מבט לתוך הרכב
ניסאן פיבו, שנת 2005 - מבט לתוך הרכב
"ניסאן פיבו 2", שנת 2007
"ניסאן פיבו 2", שנת 2007
"ניסאן פיבו 2", שנת 2007
"ניסאן פיבו 2", שנת 2007
"ניסאן פיבו 3", שנת 2011
"ניסאן פיבו 3", שנת 2011
"ניסאן פיבו 3", שנת 2011
"ניסאן פיבו 3", שנת 2011
"ניסאן פיבו 3", שנת 2011
ראו גם

ניסאן סוואי
ניסאן טאון-פוד
סוללת ליתיום-יון
מכונית מיקרו
מכונית חשמלית
הערות שוליים

↑  ניסאן פיבו קונספט conceptcarz.com/vehicle/z10239/Nissan_Pivo
↑  כיצד ניסן פיבו עובד? auto.howstuffworks.com/nissan-pivo
↑  ניסאן פיבוcaranddriver.com/news/nissan-pivo-auto-shows
סאנה נילסן

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1984 (בת 39) Ivetofta, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקת שלאגר, dansband music 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 כלי נגינה:  מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  וורנר מיוזיק גרופ 
 פרסים והוקרה:  אולה בילקוויסט (2002)  Årets Skåning (2003)  Kristallen 
 www.sannanielsen.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סאנה ויקטוריה נילסן (נולדה ב-27 בנובמבר 1984) היא זמרת ומנחת טלוויזיה שוודית. ייצגה את שוודיה באירוויזיון 2014 וסיימה במקום השלישי הכללי.
ביוגרפיה

נילסן נולדה וגדלה בעיירה Edenryd בעיריית ברומולה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

הקריירה של נילסן התחילה במספר חיפושי כישרונות, הראשון היה ב-1992 באולופסרום. ב-1994 השתתפה בחיפוש כישרונות בקלינגינג וזכתה עם השיר " Can You Feel the Love Tonight". נילסן הופיעה עם להקת הריקודים מאטס אלמס בין 1995 ל-1996 בגיל אחת עשרה.
בדצמבר 2001, נילסן השתתפה במסע חג המולד יחד עם כריסטר סיוגרן, סטן נילסון ושרלוט פרלי. ב-2002 יצאה לסיבוב הופעות עם רוג'ר פונטרה ובדצמבר אותה שנה השתתפה בקונצרט חג המולד עם קאלה מוראוס וטיטו בלטראן ב-2003 וגם ב-2004.
ביוגרפיה > 2014

נילסן החליטה לחזור לתחרות ב -2014, הפעם עם השיר " Undo ". היא התמודדה בחצי הגמר השני שנערך ב-8 בפברואר, בו העפילה לגמר, שנערך ב־Friends Arena, סטוקהולם ב-8 במרץ. היא זכתה בגמר וייצגה את שוודיה באירוויזיון 2014 בקופנהגן, דנמרק בחצי הגמר הראשון ב-6 במאי. נילסן הגיע לגמר. בגמר נילסן הגיעה למקום השלישי עם 218 נקודות. זה גם הציב את נילסן כזמרת השנייה עם הניקוד הגבוה ביותר עבור שוודיה באירוויזיון אחרי לורין ב-2012. Undo הפך לשיר הראשון של נילסן שהגיע למצעד 40 הסינגלים המובילים בבריטניה במקום 40
ב-29 בספטמבר 2014, נילסן הוכרז כמנחה של Melodifestivalen 2015 יחד עם הקומיקאי רובין פולסון
סאנה חזרה לאירוויזיון בנסיעה לליסבון במאי 2018 כפרשן של רשת השידור השוודית הלאומית, Sveriges Television (SVT).
סזאר ריץ

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1850 נידרוואלד, שווייץ 
 פטירה:  26 באוקטובר 1918 (בגיל 68) קיסנאכט, שווייץ 
 שם לידה:  César Jean Ritz 
 מדינה:  שווייץ 
 מקום קבורה:  נידרוואלד 
 
סזאר ריץ (בצרפתית: César Ritz; ‏23 בפברואר 1850 – 24 באוקטובר 1918) היה מלונאי שווייצרי ידוע ומייסדם של בתי מלון,  המפורסמים שבהם הם מלון ריץ בפריז ומלון ריץ בלונדון. כינויו היה: "מלך המלונאים ומלונאי המלכים".
ביוגרפיה

ריץ נולד בנידרוואלד, שווייץ, למשפחת חוואים. הוא החל את הקריירה שלו בלה ספלנדיד, בית מלון בפריז, ושימש כמאטר ד'אוטל (רב-המלצרים) בשה וואזן (Chez Voisin), מסעדה שנסגרה בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה של 1870.
ב-1878 מונה לתפקיד מנהל של מלון גראנד הוטל נשיונל בלוצרן, במקביל לניהול מלון גראנד הוטל במונקו, עד ל-1888. ריץ היה חלוץ בפיתוח מלונאות התענוגות, ידע כיצד לפתות לקוחות עשירים והשיג לעצמו במהירות מוניטין של טעם טוב ואלגנטיות.
ב-1888 פתח עם אוגוסט אסקופייה מסעדה בבאדן-באדן, והשניים הוזמנו ללונדון בידי ריצ'רד ד'וילי קארט, כדי להתמנות למנהל ולשף הראשונים של מלון סבוי, משרות בהן החזיקו מ-1889 עד 1897.
ריץ הרכיב את מה שהוא מתאר כ"צבא קטן של אנשי מלון לצורך כיבושה של לונדון". מלון סבוי נחל הצלחה בן לילה, משך לקוחות עתירי ממון ומפורסמים, כשהבולט בהם היה הנסיך מוויילס.
ב-1898 פתח את מלון ריץ הידוע, בכיכר ונדום שבפריז, צרפת. הוא המשיך ופתח את מלון ריץ בלונדון, בריטניה ב-1906, שנהפך למקום המפגש הפופולרי ביותר באותה עת של האליטה הלונדונית. מלון ריץ במדריד שבספרד, נפתח ב-1910, בעידודו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, שהשתוקק לבנות מלון יוקרה שיתחרה עם הריץ שבפריז. ריץ נהנה משותפות ארוכה עם אסקופייה, השף הצרפתי הידוע ואבי הבישול הצרפתי המודרני.
ריץ סבל מהתמוטטות עצבים בשנת 1902, ולא היה מסוגל לעבוד ב-15 השנים האחרונות לחייו, והמלונות שנוסדו אחרי ההתמוטטות נוהלו בידי אחרים. ריץ הלך לעולמו בקיסנאכט, ליד לוצרן שבשווייץ, ונקבר בכפר הולדתו.  שארל ריץ, בנו, ירש את עסקיו.
נשיקה צרפתית

נשיקה צרפתית בין גבר לאישה
נשיקה צרפתית היא סוג של נשיקה, שבה הלשון נוגעת בפיו של בן-הזוג, נוסף על מגע בין השפתיים. נשיקה זו נחשבת מאוד רומנטית וארוטית, אף יותר מנשיקה רגילה, ומבוצעת כמעט תמיד בהקשר מיני; לרוב היא גם ממושכת יותר.
נשיקות צרפתיות אינן נפוצות בכל התרבויות בעולם, והתדירות שלהן יכולה להשתנות במידה ניכרת גם מזוג לזוג.
מחלות כגון הצטננות, שפעת, דלקת קרום המוח והרפס שפתיים עלולות לעבור דרך נשיקה צרפתית.
סאנט אנדראו

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ברצלונה 
 על שם:  סנט אנדראו דה פאלומאר 
 שטח:  6.565 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  149,826 (2022)
 קואורדינטות:  41°26′10″N 2°11′28″E﻿ / ﻿41.436111°N 2.191111°E﻿ / 41.436111; 2.191111
  מחוזות ברצלונה. סאנט אנדראו בצבע אדום.
 
סאנט אנדראו (בקטלאנית: Sant Andreu, נהגה [ˈsant ənˈdɾew]) הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה מאז החלוקה מחדש של העיר בשנת 1984. המחוז נקרא גם מחוז מס' 9 ושמו נגזר מעיריית סנט אנדראו דה פאלומאר לשעבר, שהייתה הגדולה באזור וכיום מהווה את עיקר השכונה הנושאת את שמה, וכן חלק מהמחוז השכן נואו באריס.
שטח המחוז 6,530 דונם. (הרובע השלישי בשטחו) והתגוררו בו 142,598 תושבים בשנת 2005. הוא נמצא בחלק הצפוני של העיר, וגובל בנהר בזוס, שתי עיירות סמוכות במטרופולין, סאנט אדריה דה בזוס וסנטה קולומה דה גרמנט, ועוד שלושה ממחוזות ברצלונה: נואו באריס, הורטה גינארדו וסאנט מארטי.
שכונות

מחוז סאנט אנדראו מחולק ל-7 השכונות להלן:
סאנט אנדראו דה פלומאר
לה סגררה
טריניטאט וולה
בארו דה ויבר
נאבאס
אל קונגרס אי אלס אינדיאנס
בון פסטור
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
הערות שוליים

↑  "El districte i els seus barris". Sant Andreu. Oct 5, 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531038105171  BNE: XX456249  LCCN: n95071214   WorldCat (עם LCCN): n95-071214
סדרת פאדובן

סידור משולשים על פי סדרת פאדובן
במתמטיקה, סדרת פאדובן היא הסדרה שאיבריה הראשונים הם:
...,1,1,1,2,2,3,4,5,7,9,12,16,21,28,37,49
הסדרה, שאת איבריה מקובל לסמן באות  \ P, מוגדרת ברקורסיה על ידי נוסחת נסיגה
P(n)=P(n-2)+P(n-3).
והתנאי ההתחלתי:
P(0)=P(1)=P(2)=1,
שלושת האיברים הראשונים הם 1 וכל איבר החל מהרביעי שווה לסכום שני האיברים שקודמים לאיבר שלפניו.
אפשרות נוספת להצגת איברי הסדרה היא
הסדרה קרויה על שם הארכיטקט הבריטי ריצ'רד פאדובן ושמה ניתן לה על ידי המתמטיקאי איאן סטיוארט במאמר בכתב העת  סיינטיפיק אמריקן ב-1996 . פאדובן כתב על הסדרה במאמר שהוקדש לנזיר ההולנדי האנס ואן דר לאן ( Hans van der Laan ), מגלה היחס הפלסטי.
היחס המקורב בין כל שני איברים עוקבים של הסדרה הוא  "היחס הפלסטי" ...1.3247
שהוא גם אחד מפתרונות המשוואה ממעלה שלישית:
קשר לסדרת פרין

תנאי הסדרה, למעט התנאי ההתחלתי, מתקיימים גם בסדרה אחרת, סדרת פרין,
,...,0,2,3,2,5,5,7,10,12,17,22,29,39, שאיבריה מובעים גם על ידי
משפחת נפוליאונה

| --- | --- |

קתרינה ורפאלו נפוליאונה
 לידה:  23 בדצמבר 1894 טורה די פאסרי, איטליה
 פטירה:  9 באפריל 1960 (בגיל 65) רומא, איטליה
 מדינה:  איטליה
 מקצוע:  עורך דין
 מידע חסיד אומות העולם
 סטטוס היסטורי:  שרד
 מקום ההצלה:  רומא, איטליה
 אופן ההצלה:  הסתרה
 תאריך הכרה:  13 במרץ 2007
 יוזם ההכרה:  נתן (סנדרו) די קאסטרו
 מספר היהודים שהציל:  8
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (13 במרץ 2007) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  משפחת נפוליאונה
 
| --- | --- |
 לידה:  28 באוקטובר 1880 פורלי, איטליה
 פטירה:  19 ביולי 1964 (בגיל 83) רומא, איטליה
 מדינה:  איטליה
 מקצוע:  מורה
 מידע חסיד אומות העולם
 סטטוס היסטורי:  שרד
 מקום ההצלה:  רומא, איטליה
 אופן ההצלה:  הסתרה
 תאריך הכרה:  13 במרץ 2007
 יוזם ההכרה:  נתן (סנדרו) די קאסטרו
 מספר היהודים שהציל:  8
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (13 במרץ 2007) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  משפחת נפוליאונה
 
בני הזוג רפאלו וקתרינה נפולאונה (Raffaelo & Caterina Napoleone) היו בני זוג איטלקים שהצילו משפחה יהודית, משפחת די קאסטרו (Di Castro), בזמן מלחמת העולם השנייה באיטליה. הם הוכרו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם ב-13 במרץ 2007.
חייהם עד מלחמת העולם השנייה

רפאלו נפולאונה נולד ב-28 בדצמבר 1894 בטורה די פאסרי (Torre de' Passeri) (איט') במחוז אברוצו, איטליה, ונפטר ב-9 באפריל 1960 ברומא.
קתרינה נפולאונה נולדה ב-28 באוקטובר 1880 פורלי, במחוז אמיליה-רומאניה, ונפטרה ב-19 ביולי 1964.
רפאלו נפולאונה נולד למשפחה צנועה בטורה די פאסרי, עיירה במחוז אברוצו שבמרכז איטליה. אביו היה יזם פעיל בתחום הבנייה בעוד אמו הייתה מורה. רפאלו הגיע ממשפחה גדולה, שמנתה כ-5 ילדים - 4 בנים, ובת שמתה בגיל צעיר.
קתרינה נפולאונה נולדה בפורלי, למשפחה איטלקית עשירה ומבוססת בוונציה שבמחוז ונטו. בבעלות משפחתה היו נכסים רבים באזור ונטו. אביה, לואיג'י נגרלי (Luigi Negrelli) היה מהנדס בכיר בשירות בית הבסבורג ולאחר מכן בשירות בית סבויה, ובנוסף היה אחד מבוני תעלת סואץ.
רפאלו וקתרינה נפגשו בתחילת המאה ה-20 בטורינו שם למדו ביחד. לאחר מכן החליט רפאלו לעבור לרומא כדי להתחיל לעבוד כעורך דין ולאחר מכן בתור נוטריון. רפאלו נלחם במלחמת העולם הראשונה, וזכה לעיטורי גבורה רבים. לאחר המלחמה שימש בתור יועץ בניסוח החוקה האיטלקית החדשה, ותרם לשיקומה של איטליה.
רפאלו וקתרינה הקימו משפחה ברומא ונולדו להם שלושה ילדים: אוג'ניה, נורברטה ולואיג'י. משפחתם הייתה משפחה בורגנית ומשכילה. בני המשפחה קיבלו חינוך הומניסטי ומשפטי, והאומנות והמוזיקה שיחקו תפקיד מרכזי בחיי המשפחה.
למשפחת נפולאונה הייתה וילה לאורך דרך ויה אפיה. וילה נפולאונה הייתה מוקפת חומה גבוהה, וכאשר היו נכנסים לוילה ניתן היה לראות מצד שמאל את בית הוילה ומצד ימין ניתן היה לראות מדשאה שעליה מפוזרים כמה ביתנים של משרתים, אורוות סוסים, ומחסנים.
בית הוילה היה בנוי משתי קומות וגג. על הגג היה כיתוב של המשורר האיטלקי דנטה אליגיירי - "מרחוק אני ראיתי את שפת הים": "Di Lonato Conobbi Il Tremoral Della Marina".