stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סווינגינג
השפעות > מחלות מין

אנשים העוסקים בסווינגינג נחשפים לאותם סוגי סיכונים כמו אנשים הלוקחים חלק במין מזדמן, כאשר הסיכונים העיקריים להשתתפות בפעילות זו כוללים את הסיכון להיכנס להיריון או להידבק במחלת מין. אנשים העוסקים בסווינגינג יכולים להפחית את הסיכון בלהידבק במחלות מין על ידי ביצוע בדיקות לקיומן של מחלות מין, לפני שמחליטים לקחת חלק בפעילות מינית. בעוד שרבים מהעוסקים בסווינגינג משתמשים באמצעי מניעה, במקרים מסוימים הם עשויים שלא להספיק, משום שישנן מחלות מין שעשויות להתפשט גם כאשר משתמשים בקונדומים - כגון הרפס, HPV וסיפיליס. במחקר שנערך ב-1992 נמצא ש-7% מהאנשים שעסקו בסווינגינג בחרו להפסיק בעקבות ההתפשטות של מגפת האיידס. באותו המחקר צוין גם שכ־62% מהאנשים שהשתתפו במחקר, ציינו כי הם שינו את הרגלי המין שלהם, כאשר הם בחרו להיות יותר בררנים לגבי בני זוג עימם הם מקיימים יחסי מין ו/או על ידי הקפדה על שימוש באמצעי מניעה.
מחקר הולנדי, שהשווה את התיעוד הרפואי אודות השכיחות של מחלות מין בכלל האוכלוסייה מצא כי השכיחות של מחלות מין הייתה הכי גבוהה בקרב אנשים צעירים, גברים הומוסקסואליים, ואנשים שעוסקים בסווינגינג.
השפעות > היריון

היריון נחשב לתוצאה בלתי רצויה אפשרית לאנשים העוסקים בסווינגינג. ניתן למזער את הסיכויים להיכנס להיריון כתוצאה מסווינגינג על ידי קשירת חצוצרות (עיקור נשי), חסימת צינור הזרע (עיקור גברי), או לוודא שכל הנשים בקבוצה הן בגיל המעבר. פתרונות אחרים כוללים שימוש בקונדומים וגלולה למניעת היריון. שימוש נכון בקונדום בשילוב שיטה יעילה למניעת היריון ממזערים את הסיכון להריון ולהעברת מחלות מין.
בחברה המערבית

על פי הספר של טרי גולד "The Lifestyle: a look at the erotic rites of swingers"‏ התופעה החלה במלחמת העולם השנייה בקרב טייסים של חיל האוויר האמריקני ונשותיהם. לטענתו של גולד, שיעור התמותה בקרב הטייסים היה כה גבוה, וכי בשל כך נוצר קשר הדוק בין המשפחות של הטייסים על מנת שאם אחד מהטייסים ימותו בקרב, הטייס שנותר בחיים ידאג לצרכים של האלמנות - הן מבחינה רגשית והן מבחינה מינית. עם תום מלחמת קוריאה התפשטה תופעת הסווינגינג מהקהילות הצבאיות אל הפרברים. באותה העת התופעה כונתה בכלי התקשורת "wife-swapping" (חילופי נשים).
במהלך שנות ה-60, בהשפעת תנועת ה"Free love" (אנ'), תופעת הסווינגינג הפכה נפוצה יותר במגוון רחב יותר של מעמדות חברתיים וגילאים שונים. בשנות השבעים פעילויות הסווינגינג הפכו אף שכיחות יותר.
על פי מחקרים שונים מהפכת טכנולוגיית המידע והתקשורת, יחד עם פיתוח גלולות נגד היריון והעלייה בקיומם של טיפולים רפואיים לאנשים שנדבקו במחלות מין, הובילו לעלייה בתופעת הסווינגינג לאורך השנים.
ראו גם

מין מזדמן
נישואים פתוחים
אורגיה
פוליאמוריה
הערות שוליים

↑  Jenks, Richard J. (1998). "Swinging: A Review of the Literature". Archives of Sexual Behavior. 27 (5): 507–521. doi:10.1023/a:1018708730945.
↑  Dukers-Muijrers, N. H. T. M.; Niekamp, A.-M.; Brouwers, E. E. H. G.; Hoebe, C. J. P. A. (2010). "Older and swinging; need to identify hidden and emerging risk groups at STI clinics". Sexually Transmitted Infections. 86 (4): 315–317. doi:10.1136/sti.2009.041954. PMID 20577016.
↑  "Condom Effectiveness". advocatesforyouth.org. אורכב מ-המקור ב-2016-06-10. נבדק ב-2016-05-16.
↑  Terry Gould, The Lifestyle: a look at the erotic rites of swingers. Vintage Canada, November 23, 1999 ISBN 1-55209-482-0
↑  History of Wife Swapping, homerf.org
↑  The History and Definitions of Swinging which is Couples Only, Liberated Christians, Inc.
↑  Stone 1994, "Sex, Love and Hippies".
↑  Sheff, Elisabeth (2005). Gender, Family, and Sexuality: Exploring Polyamorous Community. University of Colorado. p. 648.
↑  D'Orlando, Fabio (2010). "Swinger Economics". The Journal of Socio-Economics. 39 (2): 303–304. doi:10.1016/j.socec.2009.12.008.
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000356249 
סמליל בו עושים הסווינגרים שימוש על מנת לזהות אלה את אלה בציבור
קווינטוס דליוס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־1 לפנה״ס רומא העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־1 לפנה״ס 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 
קווינטוס דליוס (ביוונית עתיקה: Δελλιος) היה מפקד צבאי ומדינאי רומאי במחצית השנייה של המאה ה-1 לפנה"ס. משפחתו השתייכה למעמד הפרשים במערכת החברתית של רומא.
חיים

סנקה האב כתב כי מרקוס ולריוס מסאלה קורווינוס כינה את דליוס בתור desultor bellorum civilium (תרגום: "רוכב הקרקס של מלחמות האזרחים"), בשל נטייתו להחליף צדדים לעיתים קרובות. הוא קיבל כינוי זה משום שערק מפובליוס קורנליוס דולבלה לגאיוס קסיוס לונגינוס בשנת 43 לפנה"ס, מקסיוס למרקוס אנטוניוס בשנת 42 לפנה"ס, ולבסוף מאנטוניוס לאוקטביאנוס בשנת 31 לפנה"ס.
במשך עשר שנים במזרח שירת דליוס את אנטוניוס, שהשתמש בו בעיקר למשימות דיפלומטיות. בשנת 41 לפנה"ס שלח אותו אנטוניוס לאלכסנדריה על מנת לזמן את מלכת מצרים, קלאופטרה, לנהר קידנוס ליד טרסוס בקיליקיה. שם היא הייתה אמורה לתת דין וחשבון על הכספים שלכאורה שלחה לגאיוס קסיוס לונגינוס למימון המלחמה נגד אנטוניוס ואוקטביאנוס. בשנת 40 לפנה"ס שלח אותו אנטוניוס לממלכת יהודה לסייע להורדוס בגירוש המתחזה אנטיגונוס. בשנת 36 או 35 לפנה"ס דליוס ניהל משא ומתן עם הורדוס בניסיון לשכנעו למנות את אחיה הצעיר של אשתו מרים החשמונאית, אריסטובולוס השלישי, לכהן גדול. דליוס השתתף גם במסע המלחמה של אנטוניוס נגד האימפריה הפרתית בשנת 36 לפנה"ס. שנתיים לאחר מכן נשלח לשכנע את ארטוואסדס השני, מלך ארמניה להשיא את בתו בת הארבע לאלכסנדר הליוס, בנו בן השש של אנטוניוס וקלאופטרה השביעית. לא ברור אם שליחות זו הייתה רצינית, שכן זמן קצר לאחר מכן (34 לפנה"ס) פלש אנטוניוס לארמניה, כבש את בירתה ארטקסטה ועצר את המלך ומשפחתו.
דליוס נודע בהערותיו הלגלגניות, וכן נטען ששימש כמשדך בענייניו הרומנטיים של אנטוניוס. בשל כך, קלאופטרה תיעבה אותו.
כאשר אנטוניוס נלחם במלחמתו האחרונה נגד אוקטביאנוס (31 לפנה"ס), דליוס ליווה את מפקדו ליוון, שם גייס תגבורות עבור אנטוניוס במקדוניה ובתרקיה תוך שהמצב הלך והחמיר. ממש לפני קרב אקטיום, דליוס ערק לצד אוקטביאנוס, והסגיר לו את תוכניותיו של אנטוניוס. הוא נימק את עריקתו בפחדו כי קלאופטרה מתכננת להתנקש בחייו. דליוס זכה להערכה רבה מצד אוקטביאנוס. על פי הפרשן פורפיריוס, המשורר הורטיוס הקדיש לו את האודה 2.3.
לפי סטראבון, דליוס כתב גם חיבור היסטורי שאבד (המכונה Bellum Parthicum), אשר עסק במלחמתו של אנטוניוס נגד הפרתים, מלחמה שבה השתתף דליוס בעצמו. פלוטרכוס כינה אותו "דליוס ההיסטוריון" (ביוונית עתיקה: Δελλιος ὁ ἱστορικος), ואף ציטט מדבריו כדי לתמוך בטענה שהתנהגותה של קלאופטרה הביאה אותו לערוק לקיסר. לכן, מקובל להניח כי ספרו של דליוס היה מקור חשוב עבור פלוטרכוס בכתיבת הביוגרפיה של אנטוניוס, וכן עבור דיווחיהם של סטראבון והיסטוריונים מאוחרים נוספים על מסעות המלחמה של פובליוס ונטידיוס ואנטוניוס נגד הפרתים. אוטו הירשפלד (1903) וסנטו מצארינו (1966) טענו לעומת זאת כי גאיוס סאלוסטיוס קריספוס כתב נאום ניצחון עבור ונטידיוס, והוא היה המקור העיקרי. לייזנר-ינסן (1997) סיכם כי פרשנותם להופעתן של שש מילים בלבד הייתה מוגזמת: "כל המסקנות המרתקות הללו של מלומדים חרוצים, למרבה הצער, אינן נתמכות בעדויות נוספות".
בתרבות הפופולרית

קווינטוס דליוס מופיע כדמות בלתי מוסרית וידידו של מרקוס אנטוניוס ברומן Antony and Cleopatra מאת קולין מקאלוג ובמחזה Cleopatra: A Life Unparalleled.
ביבליוגרפיה

Nisbet, Robin; Hubbard, Margaret (1991). A Commentary on Horace: Odes: Book II. Oxford: Oxford University Press. pp. 51–54. ISBN 9780192646996.
Georg Wissowa: Dellius, Q. In: Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft, vol. 4, 2 (1903), col. 2447–2448.
Leisner-Jensen, Mogens (1997). "P. Venditius and Sallust". Classica Et Mediaevalia vol.48. Museum Tusculanum Press. pp. 326–331. ISBN 9788772894935. נבדק ב-3 באפריל 2023. {{cite book}}:  (עזרה)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Nisbet & Hubbard 1991, p. 51.
↑  Nisbet & Hubbard 1991, p. 52.
1 2 3 4 5  Plutarch (1924). "Life of Antony 59". Plutarch's Lives with an English Translation. תורגם ע"י Perrin, Bernadotte. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. נבדק ב-3 באפריל 2023. And Cleopatra's flatterers drove away many of the other friends of Antony also who could not endure their drunken tricks and scurrilities. Among these were Marcus Silanus and Dellius the historian. And Dellius says that he was also afraid of a plot against him by Cleopatra, of which Glaucus the physician had told him. For he had offended Cleopatra at supper by saying that while sour wine was served to them, Sarmentus, at Rome, was drinking Falernian. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Leisner-Jensen 1997, p. 326.
↑  Leisner-Jensen 1997, p. 328.
↑  Leisner-Jensen 1997, p. 328–331.
↑  Leisner-Jensen 1997, p. 327–331.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102389977  ISNI: 0000 0003 7146 6628  VIAF: 76706086   WorldCat (עם VIAF): 76706086
רושם ראשוני

רושם ראשוני הוא הרושם המתקבל על אדם בזמן הנע בין מספר אלפיות השנייה למספר דקות, במפגש ראשון עם אנשים אחרים. הרושם הראשוני הוא אחד המרכיבים המכריעים בקביעת התפיסה הכללית על אותו אדם. בזמן קצר זה נקבעת הדעה הכללית על האדם ובפרט דעה על המראה, שפת גוף, ריח גוף, צורת לבוש, התבטאות, מבטא וכדומה.
בכל פגישה חדשה בין אנשים נוצר רושם ראשוני כלשהו, וקשה מאוד לשנותו לחיוב או לשלילה. "אין הזדמנות שנייה ליצור רושם ראשוני", מה שהופך את הרושם הראשוני לחשוב מאוד ביחסים העתידיים בין אותם אנשים.
חלקים בגוף אליהם מופנה הרושם הראשוני

בשביל הרושם הראשוני לגבי ידידות מבט שני המינים פונה לכיוון ירכיים וכפות רגליים בעוד שבמקרה התעניינות בזוגיות בשני המינים המבט פונה לכיוון ראש, בית החזה ומותניים (גברים מביטים לכיוון החזה ונשים - לכיוון הראש והחזה). פנויים לזוגיות מתמקדים יותר בגוף מאשר בפנים ונשים מביטות בממוצע יותר זמן במי שהן באות להכיר מגברים.
רושם ראשוני במקום עבודה

רושם ראשוני מתחיל מקורות החיים של העובד וממשיך בראיון העבודה שהוא בעצם מעין "פגישה עיוורת" בין המראיין למרואיין. אדם המגיע לראיון עבודה חווה רגשות של התרגשות, אי-נוחות ומתח במידה כלשהי. כל הרגשות הללו יכולים לפגום ברושם הראשוני שהוא מעוניין ליצור. "כימיה" חיובית עם המראיין עוזרת ביצירת רושם טוב. במקרים מסוימים הרושם הראשוני מושפע מסטריאוטיפים ומדעות קדומות של המראיין בהתבסס על המראה הראשון של המרואיין.
גורמים היכולים להשפיע לחיוב או לשלילה על הרושם הראשוני הם:
"אפקט ההילה"
אפקט הדמיון – עד כמה המרואיין דומה למראיין
לקריאה נוספת

אן דמאראיס, וואלרי וייט, "רושם ראשוני: כיצד רואים אותנו אנשים אחרים", הוצאת מודן, 2005.
הערות שוליים

↑  קרן צוריאל הררי, מה אנחנו עושים כשאנחנו לא עושים כלום, באתר כלכליסט, 29 בנובמבר 2012
↑  Omry Gillath "Eye Movement When Looking at Potential Friends and Romantic Partners
↑  Peter Fromberger, Kirsten Jordan, Jakob von Herder, Henrike Steinkrauss, Rebekka Nemetschek, George Stolpmann, Jurgen Leo Muller "Initial Orienting Towards Sexually Relevant Stimuli: Preliminary Evidence from Eye Movement Measures"
| פסיכולוגיה חברתית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | שכנוע • קונפורמיות • תוקפנות • משיכה בין אישית (אנ') • דעות קדומות • אלטרואיזם • השפעות הקבוצה • העדפות חברתיות • סכסוך • רגש • אמפתיה • עמדות • ייחוסים חברתיים • קוגניציה חברתית • מוטיבציה • פוביה ממגע |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • הערכה עצמית • שנאת אי-שוויון • תורת הערך • שנאת סיכון • תאוריה של תודעה • אפקט ההילה • רושם ראשוני • השערת העולם הצודק • תאוריית הצדקת המערכת • תאוריית החליפין החברתי • תאוריית השליטה החברתית • הטיה לטובת העצמי • הטיית האישוש • הטיית הצופה המשתתף • זוהר חמים (אנ') • טעות הייחוס הבסיסית • דיסוננס קוגניטיבי • נבואה המגשימה את עצמה • הערכה עצמית • אפקט הזרקור • אפקט הקונצנזוס השגוי • אפקט מעל הממוצע • צידוק יתר • התאוריה הדו גורמית של הרגש (אנ') • פיזור אחריות • בורות פלורליסטית • תאוריית התסכול-תוקפנות • חבלה עצמית • תאוריית שיפור העצמי  • תאוריית ההשוואה החברתית • סמכותנות • זרימה • קיטוב קבוצתי (אנ') • קבוצת פנים וקבוצת חוץ • תאוריית התפיסה העצמית • מודל המעגל המורכב של הרגשות • חוכמת ההמונים • פסיכולוגיה של השקר • תחושת סוכנות • סטריאוטיפ • דה-אינדיבידואציה • ניהול הרושם • ניטור עצמי • משא ומתן • תאוריית הלמידה החברתית • תאוריית רמת ההבנייה (אנ') |  |
| אישים בולטים | ליאון פסטינגר • דריל בם • סטנלי שכטר • ג'רום זינגר (אנ') • ליסה פלדמן בארט • פול אקמן • סולומון אש • פיליפ זימברדו • ג'יימס ראסל • שלום שוורץ • אלברט בנדורה • נירה ליברמן |  |
| תחומי מחקר קרובים | פסיכולוגיה ארגונית • כלכלה התנהגותית • נוירופסיוכלוגיה חברתית • נוירוכלכלה • פסיכולוגיה פוליטית • ניהול • פסיכולוגיה צבאית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4264440-9  LCCN: sh85048592
פסק זמן (אלבום)

פסק זמן הוא אלבום האולפן ה-22 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי שם טוב לוי, שיצא בשנת 1984.
הפקת האלבום

זהו שיתוף הפעולה המלא השני של איינשטיין ולוי, לאחר ששיתפו חלקית פעולה באלבום "יסמין", ובאופן מלא באלבום "ילדים" שיצא בשנת 1976. לאורך השנים התארח לוי כנגן באלבומיו של איינשטיין, אך באלבום "פסק זמן" חברו השניים לראשונה ליצירת אלבום שלם לקהל הבוגר, שלווה בתוכנית טלוויזיה שנשאה את אותו השם.
כל שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי לוי. איינשטיין כתב את כל שירי האלבום, כשיוצא דופן הוא השיר "יעקב ועשו", שנכתב על ידי המשורר חיים נחמן ביאליק (והולחן קודם לכן בלחן עממי, כאשר מבין המבצעים של הלחן ההוא ניתן לציין את ליאור ייני). בין השירים הבולטים באלבום: "שלוש ארבע לעבודה", "הוא חזר בתשובה", "זה בראש שלך" ו"פסק זמן". כמו כן, שיר נוסף בולט הוא "מכבי הישן", שיר געגוע נוסף למתחם מכבי הישן בתל אביב, שהיווה את מרכז "הקילומטר המרובע" שבו חי איינשטיין כל ימיו, ושהפך באותה עת ממגרש ספורט למגרש חנייה.
הדעה הרווחת היא שאת השיר "הוא חזר בתשובה" כתב איינשטיין על חברו אורי זוהר, אך למעשה השיר לא נכתב ישירות עליו. איינשטיין קיבל את הדחף לכתוב אותו לאחר שקרא בעיתון כתבה על ילדים שניתקו את יחסיהם עם הוריהם בעקבות חזרה בתשובה. אף על פי כן, בהלווייתו של איינשטיין ספד לו זוהר וציטט את השיר באומרו "אמרת 'הלך לי חבר' אבל אתה הלכת לפניי".
רשימת רצועות

מילות השירים נכתבו על ידי אריק איינשטיין, למעט "יעקב ועשיו" שנכתב על ידי חיים נחמן ביאליק, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שם טוב לוי.
| פסק זמן> מס' | פסק זמן> שם | פסק זמן> משך | פסק זמן>  | פסק זמן>  | פסק זמן>  | פסק זמן>  | פסק זמן>  | פסק זמן>  | פסק זמן>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פסק זמן  | 03:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | שלוש ארבע לעבודה  | 02:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | הוא חזר בתשובה  | 04:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | יעקב ועשיו  | 04:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | שדות זרים  | 04:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | צריך ללמוד עם זה לחיות  | 03:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | זה בראש שלך  | 04:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "מכבי" הישן  | 05:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | לא עומד בקצב  | 03:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | לא עוזר  | 03:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 41:30 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

אריק איינשטיין: שירה
שם טוב לוי: פנדר רודס, סינטיסייזר, פסנתר, חליל, חלילית, שירה, קולות רקע
אלון אולארצ'יק: גיטרה בס (שירים 1,2,4)
אוהד אינגר: גיטרה בס (שירים 3,5,8,9)
אלי מגן: גיטרה בס (שירים 6,7,10)
מאיר ישראל: תופים, כלי הקשה (שירים 1,2,4)
אלון הלל: תופים, כלי הקשה (שירים 3,5,6,7,8,9,10)
יצחק קלפטר: גיטרות (שירים 1,2,3,4,5,6,8,9,10)
משה לוי: אקורדיון, סינטיסייזר, פסנתר, פרופט 5
ירוסלב יעקובוביץ': סקסופון
גורי אגמון: קלרינט
רובין פלמקווסט: חצוצרה
רמי אורן: חצוצרה
יוסי רוזנברג: טרומבון
רביעיית כנורות בראשות יצחק מרקובצקי
מיכאל תפוח: מפיק
מנחם סקס: צילום עטיפה
מנחם רגב: עיצוב עטיפה
גיא יפה: טכנאי הקלטה
מרק רוטוול: עוזר טכנאי הקלטה
כלכלת שוק חברתי

כלכלת השוק החברתי (SOME; בגרמנית: Soziale Marktwirtschaft), הנקראת גם קפיטליזם הריין, קפיטליזם הריין-אלפיני, המודל הריני וקפיטליזם חברתי, היא מודל סוציו-אקונומי המשלב מערכת כלכלית קפיטליסטית של שוק חופשי לצד מדיניות חברתית ובתוספת רגולציה המיועדת לבסס תחרות הוגנת בתוך השוק ובאופן כללי לתמוך בחלק ממה שנקרא מדינת רווחה. לפעמים היא מסווגת ככלכלת שוק מפוקחת. במקור, כלכלת השוק החברתי קודמה ויושמה במערב גרמניה על ידי האיחוד הנוצרי-דמוקרטי בהובלת הקנצלר קונראד אדנאואר ב-1949, וכיום היא משמשת אורדו-ליברלים (אנ'), תומכי ליברליזם חברתי ותומכי סוציאל-דמוקרטיה כאחד. ניתן לאתר את מקורותיה באסכולת המחשבה הכלכלית של פרייבורג בין שתי מלחמות העולם.
כלכלת השוק החברתי תוכננה להוות דרך ביניים בין צורות לסה פר של קפיטליזם ובין כלכלה סוציאליסטית. היא קיבלה השראה חזקה מאורדו-ליברליזם, שהושפע מהאידאולוגיה הפוליטית של דמוקרטיה נוצרית. כלכלת שוק חברתי נמנעת מניסיונות לתכנן ולהנחות את הייצור, את כוח העבודה או את המכירות, אך היא תומכת בכלי תכנון כלכליים באמצעים של מדיניות כלכלית מקיפה בתחומים כמו הון, אשראי, מסחר, מס, מכס, השקעות ומדיניות חברתית, כמו גם אמצעים אחרים. מדיניות כלכלית מסוג זה שמה לה למטרה ליצור כלכלה המשרתת את הרווחה ואת הצרכים של כלל האוכלוסייה, אך מבלי להיחשב כלכלה קומוניסטית ומבלי להתיימר לבצע חלוקה שוויונית של המשאבים.
אזכור המילה 'חברתי' גורם לעיתים לביקורות שגויות שמזהות את כלכלת השוק החברתי עם סוציאליזם, אך למרות שיש בכלכלת השוק החברתי היבטים בהשראת הסוציאליזם, היא דוחה את הרעיונות של הקומוניזם בהחלפת רכוש פרטי בבעלות החברה ובביטול השווקים לטובת תכנון כלכלי מקיף. במקום זאת, האלמנט ה'חברתי' שם דגש על מתן הזדמנויות שוות ועל הגנה למי שאינם יכולים להשתלב בשוק, כגון בגלל זקנה, נכות או אבטלה.
השימוש בשם קפיטליזם הריין בא בדרך כלל להנגיד אותו למודל הקפיטליסטי של אנגליה, אם כי יש הרואים בו מודל שיצר סינתזה מוצלחת בין הקפיטליזם האנגלו-אמריקני ובין הסוציאל-דמוקרטיה האירופאית. אחרים מכנים אותו קפיטליזם חברתי, מתוך רצון להדגיש כי מדובר בגרסה מעודנת יותר של קפיטליזם. נעשו גם ניסיונות לחדד את הבידול של מודל כלכלת השוק החברתי ממודלים של מדינות רווחה סוציאל-דמוקרטיות, וכמו כן, בשנים האחרונות נוסף למודל גם הצורך לשמור על שימוש בר קיימא ולהגן על משאבי טבע, במה שמכונה כלכלת שוק אקולוגי-חברתי (אנ').
מדינות עם כלכלת שוק חברתי כוללות את אוסטריה, צ'כיה, קרואטיה, גרמניה, פולין ויפן.
כינויים דומים > קפיטליזם הריין

מישל אלברט (אנ') בספרו 'קפיטליזם נגד קפיטליזם' תיאר מושג דומה בשם "קפיטליזם הריין". הוא השווה את מה שמכונה "המודל הנאו-אמריקאי" של כלכלת שוק קפיטליסטית שהציגו ממשליהם של רונלד רייגן ומרגרט תאצ'ר עם מה שהוא כינה קפיטליזם הריין, הקיים בגרמניה, בצרפת ובכמה מהכלכלות בצפון אירופה.
לפי אלברט, בעוד שהמודל הנאו-אמריקאי מתבסס בעיקר על רעיונותיהם של פרידריך פון האייק ומילטון פרידמן, הקפיטליזם של הריין מבוסס על ביטחון סוציאלי מאורגן. אלברט מנתח את המודל הרייני כיותר שוויוני, יותר יעיל ופחות אלים. עם זאת, לטענת אלברט, בגלל סיבות פסיכולוגיות ומעורבות התקשורת, המודל האמריקאי נתפס בעיני הקהל הרחב כאטרקטיבי ודינמי יותר.
כינויים דומים > קפיטליזם חברתי

קפיטליזם חברתי כתיאוריה או עמדה פוליטית או פילוסופית מאתגר את הרעיון שהשיטה הקפיטליסטית היא מטבעה אנטגוניסטית למטרות חברתיות או לכלכלה פוליטית המאופיינת בשוויון כלכלי גדול יותר. המהות של כלכלת השוק החברתי היא ההשקפה כי השווקים הפרטיים הם אמנם מנגנון ההקצאה היעיל ביותר, אך התפוקה ממוקסמת באמצעות ניהול מאקרו-כלכלי ממלכתי תקין של הכלכלה. כלכלות שוק חברתיות טוענות שעל ידי הפחתת העוני והרחבת השגשוג למעמד ביניים גדול, גם ההשתתפות בשוק ההון גדלה. כלכלות שוק חברתיות גם טוענות שרגולציה ממשלתית ואפילו חסות על שווקים יכולה להוביל לתוצאות כלכליות טובות, והן מביאות דוגמאות מהחסות הממשלתית שהייתה לפיתוח האינטרנט או מהצורך ברגולציה בסיסית של ניירות ערך.
אלמנטים עיקריים

המרכיבים העיקריים של כלכלת השוק החברתי בגרמניה הם:
מרכיבים מרכזיים של כלכלת שוק חופשי: רכוש פרטי, סחר חוץ חופשי, חילופי סחורות וקביעת מחירים חופשית מהתערבות.
בניגוד למצב בכלכלת שוק חופשי, המדינה אינה פסיבית והיא מפעילה אמצעים רגולטוריים באופן אקטיבי. חלק מהמרכיבים כמו ביטוח פנסיוני, שירותי בריאות אוניברסליים ודמי אבטלה הם חלק ממערכת של ביטוח לאומי. ביטוחים אלו ממומנים על ידי שילוב של הפרשות משכרם של העובדים, דמי מעסיק וסבסוד ממשלתי.
יעדי המדיניות החברתית כוללים מדיניות תעסוקה, דיור וחינוך וכן איזון ממניעים חברתיים-פוליטיים של חלוקת הגידול בהכנסה. בנוסף, ישנם צווים ותקנות לריסון השוק החופשי (למשל חוק הגבלים עסקיים, חוקים נגד ניצול לרעה של כוח השוק וכן הלאה). האלמנטים האלה עוזרים לצמצם רבות מהבעיות הקיימות בכלכלת שוק חופשי.
היסטוריה > בריטניה

בבריטניה, הרעיון של כלכלת השוק החברתי הוצג לראשונה על ידי הפוליטיקאי השמרני קית' ג'וזף (אנ'). לאחר מלחמת העולם השנייה הסכימו המפלגות הפוליטיות העיקריות על הלאמת התעשייה ועל רגולציה כלכלית הדוקה. בשנות ה-70, ג'וזף הציג את הרעיון כחלופה לקונצנזוס שלאחר המלחמה המאפשרת לשווקים חופשיים תחרות וחדשנות, בעוד שתפקיד הממשלה הוא לעזור לתחזק את השוק, לספק תשתיות, לשמור על מטבע יציב, מסגרת חוקית, יישום החוק והסדר, אספקת רשת ביטחון כלכלית (מדינת רווחה), הגנה על זכויות קניין וכל שאר הזכויות הכרוכות בתהליך הכלכלי.
לאורך הקריירה הפוליטית שלו, ג'וזף ניצל את מעמדו כדי לנסח מחדש את עקרונות כלכלת השוק החברתי ולכוון מחדש את המדיניות השמרנית בבריטניה. בסופו של דבר, ג'וזף הקים צוות חשיבה ב-1974 כדי ללמוד את המודל, ובתחילה קרא לו קרן לודוויג ארהארד והמכון לכלכלת שוק חברתי, לפני שהחליט על השם המרכז לחקר מדיניות (אנ').
היסטוריה > האיחוד האירופי

המודל שהיה בתחילה שנוי במחלוקת, הפך יותר ויותר פופולרי במערב גרמניה ובאוסטריה, מאחר שבשתי המדינות הוא הפך מזוהה עם הנס הכלכלי. משנות ה-60, כלכלת השוק החברתי הייתה המודל הכלכלי העיקרי במערב אירופה ובעיקר בגרמניה, שם הובילו אותה ממשלות הן של המרכז-ימין (בהנהגת ה-CDU/CSU) והן של המרכז-שמאל (בהנהגת ה-SPD). הרעיון של כלכלת השוק החברתי הוא עדיין הבסיס הכלכלי המשותף של מפלגות פוליטיות גדולות בגרמניה, ומחויבות לכלכלת שוק חברתי קיימת בסעיף 3 של האמנה על האיחוד האירופי.
תפיסות מוטעות

למרות שאחד הגורמים העיקריים להופעתו של המודל האירופי של הקפיטליזם היה הניסיון לשפר את תנאי העובדים תחת הקפיטליזם ובכך למנוע את הופעתם של סוציאליזם או של מהפכה סוציאליסטית, מבקרים מזהים את מודל השוק החברתי עם מושגי מדינת הרווחה ולעיתים מזהים אותו בטעות כסוציאליסטי.
הערות שוליים

↑  Ralph M. Wrobel, Social Market Economy
1 2  GHDI - Document - Page, germanhistorydocs.ghi-dc.org
↑  Germany – The Social Market Economy, countrystudies.us
↑  אריה קרמפף, פֶּרֶק מִסֵּפֶר – "המקורות הלאומיים של כלכלת השוק" מאת אריה קרמפף, באתר דְּיוֹמָא, ‏2025-03-12-il
1 2  Prof Dr Andreas Suchanek, Definition: Soziale Marktwirtschaft, Gabler Wirtschaftslexikon
↑  חנן שטיינהרט, ‏מה אפשר ללמוד מהניסוי הגרמני המוצלח ב-80 מיליון בני אדם, באתר גלובס, 28 באפריל 2018
↑  Michel Albert, Capitalism Against Capitalism, Wiley, 1993, ISBN 978-1-870332-54-5. (באנגלית)
↑  Tristan Claridge, Social Capitalism and Social Capital - Definitions and Discussion, Institute for Social Capital, ‏2017-05-09 (ב־Australian English)
↑  Dominik H. Enste, SOZIALE MARKT­WIRTSCHAFT, roman herzog institut
1 2 3  Why is Labour still so obsessed with the German model?, web.archive.org, ‏2018-07-31
↑  Konrad Adenauer - Konrad-Adenauer-Stiftung, www.kas.de
↑  Biffen, John (1994-12-12). "Keith Joseph obituary". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2025-03-12.
↑  Why Britain Needs A Social Market Economy, The Centre for Policy Studies (באנגלית)
↑  Wirtschaftspolitik - Politische Themen der CDU, web.archive.org, ‏2013-03-14
↑  EUR-Lex - 12008M003 - EN, Official Journal 115 , 09/05/2008 P. 0017 - 0017; (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4055722-4  NKC: ph125773 
אלפרד מולר-ארמק
קונרד אדנאואר