stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האשכול (אנציקלופדיה)
ההתייחסות לאנציקלופדיה בעיתונות העברית

הערכים תורגמו בחלקם מתוך אנציקלופדיות ומקורות גרמניים וחלקם נכתבו לראשונה בעברית. בעיתונות התקופה נערך דיון על הסגנון ואופן השימוש שנעשה בעברית. העיתונים 'הצפירה' בוורשה ו'הצבי', שיצא לאור בירושלים בעריכת אליעזר בן-יהודה, ברכו על התחלת המפעל המרשים מחד ותקפו ללא הרף מאידך.
עיתון 'הצפירה' פתח במאמר ביקורת על החוברת הראשונה (בגיליון 6 באפריל 1888) שגלש לכדי שלושה גיליונות. המאמר מציין חלק נכבד מהטעויות שנמצאו בחוברת, טעויות של נתונים ובעיקר טעויות של כתיבת עברית וכללי תעתיק שמות לועזיים.
"...פעמים הם כותבים E אי ופעמים ע ופעמים א ס ג ו ל, ויש אשר הם מנקדים אבדירה ד' חירק, אבליגציה ל' חירק ובחצאי לבנה ... ונמצא כל התועלת מן הערכין של גאוגרפיא והיסטוריא עולה בתהו".
ועוד מוסיף המבקר ב'הצפירה':
"... אמת-המרה דרושה להיות ביד מסדרי האשכול שיהיו הערכים נקצבים ונמדדים בכמותם לפי איכותם, שלא תהיה אריכות במקום זה וקיצור במק"א (במקרה אחר) לבנה אחת גדולה ולבנה שנייה קטנה לא תצטרפנה לבנין. סוד הצמצום וההערכה הוא הסוד היותר גדול שבמלאכת ענציקלאפעדיע ולזה דרוש לסופרי האשכול, מלבד חכמה יתרה, גם טעם טוב והרגשה".
המורה לעברית דוד ילין כתב ב'הצבי' בגיליון 8 ביוני 1888 (על החוברת הראשונה שפורסמה כחודשיים קודם לכן) ביקורת נוקבת לא פחות: "שמחים אנו לראות את ספרותנו הולכת הלוך וגדול הלוך ורחב עד כי לא יחסר כל בה... למין הראשון יחשבו כל השמות בשפות הנכריות אשר הָלבשו אותיות עבריות ויהיו לבני עֵבֶר כמו אֲאַרוֹנוֹטִיקָה (מסע באוויר) אֲאֵרוֹסטֲט (כדור פורח) אֲאֵרוֹקְלִינוֹשְקוֹף (מודיע מצב האוויר) אשר בשום אופן אין להם תמונה עברית... אין לנו עוד בשפת עֵבֶר שמות קצובים לדברים החדשים האלה"
הוא ממשיך ומונה עשרות שגיאות כתיב בעיקר בשמות ערביים, לדוגמה הוא טוען שהשם "אבולפיה" צריך להיות כתוב "אבו אלעפיה".
על מנת להעשיר בערכים עבריים ויהודיים את "האשכול" פונה המו"ל לקהל מנויו ומבקש בחוברת השישית:
"ואלה הידיעות העיקריות הנחוצות לעניין הזה מכל קהלה וקהלה
מתי נתיסדה?
מי היו מייסדיה הראשונים?
אם נמצאו ברבניה וראשיה אנשים מצוינים אשר פעלם נראה על זמנם ועמם?
מה היו קורותיה ומאורעותיה מאז ועד הנה?
כמה מספר אחינו בה לעת הזאת?
אם גדלה במספרה או מעטה מכפי שהייתה מלפנים?" (שם)
לימוד התגובות והביקורת על פרסום חוברות "האשכול" בעברית, מלמד על הניסיונות לאחד את חוקיה וסגנונה של השפה העברית המתחדשת.
הערות שוליים

1 2  האשכול, הצפירה, 6 באפריל 1888
↑  האשכול, הצבי, 8 ביוני 1888
חיים אילתה

| --- | --- |

חיים אילתה
 לידה:  1929 (בן 96 בערך) הולנד, ממלכת ארצות השפלה 
 ענף מדעי:  הנדסת מכונות 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  משרד האנרגיה והתשתיות 
 בן או בת זוג:  גרדה אילתה-אלסטר 
 
חיים אילתה (נולד ב-1929) הוא איש ציבור ששימש כמדען הראשי של משרד האנרגיה וכנשיאה הרביעי של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1985–1990).
ביוגרפיה

אילתה נולד בהולנד ועלה לארץ ישראל לאחר השואה. הוא למד לתואר ראשון ושני בטכניון ולאחר מכן עשה דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא חזר לישראל והצטרף לסגל הטכניון בשנת 1961. בשנת 1963 הוא הועלה לדרגת מרצה בכיר ובשנת 1967 לפרופסור משנה. 
בטכניון ביצע אילתה יחד עם פרופ' שרגא אירמאי ניסויים בבריכות שמש, בזרימת סחף ובהקטנת חיכוך של מים זורמים. במקביל ייסד את חברת הידרונאוטיקס ישראל ושימש כמנכ"ל שלה.
בשנת 1974 עבר לאוניברסיטת בן-גוריון והיה לראש המחלקה להנדסת מכונות ודיקן הפקולטה להנדסה.
בשנת 1979 התמודד אילתה על תפקיד רקטור אוניברסיטת בן-גוריון אך הפסיד לפרופ' דוד וולף על חודו של קול. בשנים 1980–1983 הוא כיהן כמדען ראשי של משרד האנרגיה. בתקופת כהונתו עודד המשרד התקנת תחנות כוח הידרואלקטריות בנהר הירדן. בהיותו מדען ראשי קידמה הממשלה את פרויקט תעלת הימים. בהיעדר היתכנות כלכלית לפרויקט, הציע אילתה לקדם קודם את פרויקט האגירה-שאיבה שנועדה לנצל חשמל בשעות השפל להעלאת מים לגובה, כדי לייצר חשמל בשעות העומס.
באוגוסט 1984 נבחר אילתה לרקטור אוניברסיטת בן-גוריון ולאחר פרישת שלמה גזית מתפקיד נשיא האוניברסיטה שימש גם כנשיא בפועל. באפריל 1986 המליץ הסנאט פה אחד למנות אותו לנשיא האוניברסיטה ובמאי 1986 החליפו פרופ' טמיר בתפקיד הרקטור.
בשנים 1994–1996 עמד בראש ועדה לעניין ייצור פרטי של חשמל ובשנים 1997–2001 עמד בראש הרשות לשירותים ציבוריים-חשמל.
חיים אישיים

לאילתה ארבעה ילדים מאשתו הראשונה. הוא נשוי בשנית לגרדה אילתה-אלסטר, אחותו הבכורה של הרב צבי טאו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  אברהם אדולף טאו בנקאי  אברהם אדולף טאו בנקאי     |  אברהם אדולף טאו בנקאי  אברהם אדולף טאו בנקאי     |  אברהם אדולף טאו בנקאי  אברהם אדולף טאו בנקאי     |  |  |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |    |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  גרדה אילתה-אלסטר חוקרת ספרות  גרדה אילתה-אלסטר חוקרת ספרות     |  גרדה אילתה-אלסטר חוקרת ספרות  גרדה אילתה-אלסטר חוקרת ספרות     |  גרדה אילתה-אלסטר חוקרת ספרות  גרדה אילתה-אלסטר חוקרת ספרות     |   |  חיים אילתה איש ציבור ומדען  חיים אילתה איש ציבור ומדען     |  חיים אילתה איש ציבור ומדען  חיים אילתה איש ציבור ומדען     |  חיים אילתה איש ציבור ומדען  חיים אילתה איש ציבור ומדען     |   |  אוולין גודמן-טאו רבה ופרופסור למחשבת ישראל  אוולין גודמן-טאו רבה ופרופסור למחשבת ישראל     |  אוולין גודמן-טאו רבה ופרופסור למחשבת ישראל  אוולין גודמן-טאו רבה ופרופסור למחשבת ישראל     |  אוולין גודמן-טאו רבה ופרופסור למחשבת ישראל  אוולין גודמן-טאו רבה ופרופסור למחשבת ישראל     |   |  צבי ישראל טאו נשיא ישיבת הר המור  צבי ישראל טאו נשיא ישיבת הר המור     |  צבי ישראל טאו נשיא ישיבת הר המור  צבי ישראל טאו נשיא ישיבת הר המור     |  צבי ישראל טאו נשיא ישיבת הר המור  צבי ישראל טאו נשיא ישיבת הר המור     |   |  חנה טאו רבנית ומחנכת  חנה טאו רבנית ומחנכת     |  חנה טאו רבנית ומחנכת  חנה טאו רבנית ומחנכת     |  חנה טאו רבנית ומחנכת  חנה טאו רבנית ומחנכת     |
הערות שוליים

1 2 3  באר שבע, מעריב, 3 באפריל 1986
↑  יעקב העליון, בקרית הטכניון, מעריב, 23 בספטמבר 1963
↑  העלאות ומינויים בסגל הטכניון, דבר, 25 בינואר 1967
↑  מדענים ישראלים התקרבו לניצול אנרגיית השמש בקנה מידה גדול, דבר, 2 באוגוסט 1962
↑  סימפוזיון על המחקרים ההידרולוגיים בטכניון, דבר, 24 במאי 1963
↑  תעלת מים לצורכי מחקר, מעריב, 28 בינואר 1969
↑  יעקב העליון, מדעני הטכניון פיתחו שיטה להקטנת חיכוך מים זורמים בתנועתם, מעריב, 21 בפברואר 1965
↑  נורית ארד, מכשיר ישראלי לגילוי חומר נפץ, דבר, 16 ביוני 1971
↑  הסימפזיון הישראלי לטינו אמריקני, דבר, 28 בינואר 1970
↑  מינויים בסגל האקדמי של אוניברסיטת הנגב, דבר, 11 באפריל 1974
↑  Former presidents, Ben Gurion University of the Negev
↑  פרופ' ד. וולף - רקטור אוניברסיטת בן גוריון, דבר, 14 במאי 1979
↑  פרופ' דן זסלבסקי מדען ראשי במשרד התשתית והאנרגיה, מעריב, 26 במאי 1983
↑  שעיה סגל, יובל של הדן מספק חשמל, מעריב, 15 בדצמבר 1982
↑  נתן ארד, משרד האנרגיה והתשתית – 1984 עד 1990
↑  שלמה גבעון, פרופסור אברהם טמיר - רקטור אוניברסיטת ב"ש, מעריב, 12 במאי 1986
↑  אמיר פז פוקס, אלעד לשם, בין הציבורי לפרטי, מכון ון ליר, עמ' 19
↑  דוד חיון, ‏פרופ' חיים אילתה הודיע לסוויסה על פרישתו, באתר גלובס, 2 ביולי 2000
↑  עדות של גרדה אילתה אלסטר, אתר לדורות
↑  יאיר שלג, הרבה טאו נגד הרב טאו, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308082605171  dblp: 68/10321  ISNI: 0000 0003 9277 972X  NTA: 227890329  VIAF: 286899233   WorldCat (עם VIAF): 286899233
רב-זיפיות

| רב-זיפיות |
| --- | --- |
 תולעים רב זיפיות ממינים שונים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: תולעים טבעתיות
מחלקה:: רב זיפיות
שם מדעי
 Polychaete ‏גרובה, 1850
Platynereis dumerilii
תולעת פומפיי (Alvinella pompejana)
רַב-זִיפִיּוֹת (שם מדעי: Polychaete) היא מחלקה השייכת למערכת התולעים הטבעתיות. התולעים הרב-זיפיות נקראות כך, משום שבצידי גופן יש להן בליטות ובהן זיפים קשים. יש אלפי מינים ימיים, שחלקם טורפים וחלקם מסננים מן המים את הפלנקטון וניזונים ממנו. תולעים רב-זיפיות חיות במקומות רבים כגון חורי סלעים, שטחי אצות, על ובתוך אלמוגים חיים, על ספוגים, קווצי עור, על ובתוך צורבים וכדומה. רק רב-זיפיות בוגרות מעטות חיות במים החופשיים. במצב פגות וטרום פגות צפות רב-זיפיות במים לפני שהן מתיישבות.
מיון

תת-מחלקה Palpata
סדרה Canalipalpata
סדרה נרתיקניות (Sabellida) - בה תולעת צינור ענקית וסלילונית ענק
סדרה Terebellida
תת-מחלקה Errantia
סדרה Amphinomida
סדרה Eunicida
סדרה Phyllodocida
תת-מחלקה Sedentaria
סדרה Scolecida
משפחות נוספות:
Diurodrilidae
Histriobdellidae
Nerillidae
Parergodrilidae
Potamodrilidae
Psammodrilidae
Spintheridae
Protodriloididae
Saccocirridae
Endomyzostomatidae
Asteromyzostomatidae
Myzostomidae
רב-זיפיות בישראל

מספר המינים באזור אילת גדול מאוד והם נפוצים מאזור הכרית ואזורי החוף הרדודים ועד לעומק של יותר מ-1000 מטר.
בתולעת הרב-זיפית מן הסוג זכוכיתית, החיה בחופי הים התיכון של ארץ ישראל, הזיפים מרובים ודוקרניים כחוטי זכוכית דקים. ארכו של מין זה כ-15 סנטימטרים וצבעו כתום; זכוכיתיות אחרות מגיעות עד לאורך של 30 סנטימטרים וצבען אדום.
הנראיס, היא תולעת  נימית ארוכה וטורפת, הנראית כחוט לבנבן וארוך. הדייגים משתמשים בה כפיתיון לחכות דיג; תושבי הוואי אף ניזונים מתולעי נאריס (בשפתם: "פלולו") בעונת הרבייה שלה, כשמיליוני פרטים שלהן צפים על פני הים.
בין התולעים הרב-זיפיות מצויות התולעים מסדרת הנרתיקניות, הנקראות כך על שם הנרתיקים (הגמישים או הקשיחים) שהן בונות סביב גופן. נרתיקים אלה משמשים להגנתן, ולתוכם הן מתכנסות בעת סכנה. יש בהן מינים שנרתיקיהן מפותלים כסליל המגולגל סביב עצמו. מינים אחרים מפרישים נרתיקים מעוקלים מעט, דמויי שופר או ישרים.
התולעים הטבעתיות דומות לתולעי האדמה אך הן בעלות הופעות רבות ושונות. התולעת הסלילנית הענקית שייכת למחלקה זו.
גלריה

התולעת בוביט
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון, 1983, עמ' 99
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563150105171  BnF: cb12102539h (data)  LCCN: sh85104596  LNB: 000350183  NDL: 00572640  NKC: ph370209
קלאונאים

| קלאוניים |
| --- | --- |
 קלאו קרנפי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
על־סדרה:: דמויי כחלאים
סדרה:: קלאונאים
משפחות
 קלאוניים  קלאויים
שם מדעי
 Bucerotiformes ‏פורברינגר, 1888

קלאו צהוב-ראש
טוקוסים אדומי מקור
קלאו אדום פנים
הַקָּלָאוֹנִיִּים (שם מדעי: Bucerotiformes) היא סדרה במחלקת העופות הכוללת בתוכה עופות גדולים, בעלי מקור גדול וחלול, רגליים חזקות והרגלי קינון ייחודיים. ישנן שתי משפחות בסדרת הקלאונאים. תכונה המאפיינת את הקלאונאים היא שיש להם קסדה מעל ראשם ומקורם, בצורת אליפסה לרוב. הקסדה חזקה מאוד, אך קלה מפני שהיא חלולה, בדומה למקורם של הטוקניים.
הקלאונאים נמצאים ביערות של אסיה ואפריקה.
הקלאונאים חיים לרוב ביערות גשם טרופיים. הקלאונאים בדרך כלל פעילים בחופה של יער הגשם, שם הם מוצאים את מזונם ובונים קן. באפריקה, מתוך 24 מינים, המינים שמתקיימים בסביבות הצחיחות האלה מנויים כ-13 מינים, בעוד שכל השאר נמצאים ביערות.
התנהגות

הקלאונאים ניזונים בעיקר מתאנים, מפיקוסים, מפירות ומחרקים, אך לעיתים גם מדו-חיים ומשלשולים. המקור שלהם ארוך מאוד ולשונם קצרה, ולכן הם מטילים את הראש אחורה וכך בולעים את פירות הפיקוס והתאנים. הקלאונאים מחפשים את המזון בעיקר בצמרות העצים, שם הם מתגודדים בקבוצות אכילה גדולות, אך יש שמחפשים את המזון על האדמה, למשל קלאו הקרקע הצפוני.
כל מיני הקלאו מקננים לפי אותו דפוס קינון ייחודי להם: הנקבה בוחרת לעצמה חור בעץ לקנן בו ומתיישבת בו. למרות מקורם הגדול, הקלאונאים אינם מסוגלים לחפור בעצים משום שמקורם וקסדתם חלולים. אחרי שהנקבה מצאה מקום לקינון, היא כולאת את עצמה, בעזרת הזכר שמביא לה חומרי גלם (לשלשת ושאריות מזון) עד שהחור בעץ נאטם לגמרי מלבד חור קטן שמיועד להעברת אוכל ולהוצאת לשלשת. אטימת החור מיועדת כדי למנוע כניסת פולשים כגון נחשים לקן, כך שהנקבה לא יכולה לצאת והטורפים לא יכולים להיכנס. אחרי שהגוזלים גדלים, הנקבה והם פורצים את הקן בעזרתו של הזכר, והגוזלים כולאים את עצמם, כמו אמם לפניהם. כעת הזכר והנקבה מביאים להם אוכל, ובבוא העת יפרצו שניהם את החור ויעופו לדרכם.
המין הגדול ביותר הוא קלאו אדום פנים (Bucorvus leadbeateri) שיכול לשקול עד 6.2 ק"ג. הקטן ביותר הוא טוקוס שחור ננסי (Tockus hartlaubi) ששוקל עד 102 גרם.
מיון

משפחה: קלאויים
סוג: קלאו קרקע (Bucorvus) - בו 2 מינים
משפחה: קלאוניים
סוג: טוקוס (Tockus) - בו 17 מינים
סוג: Horizocerus - בו 2 מינים
סוג ומין יחיד: קלאו לבן-כתר (Berenicornis comatus)
סוג: קלאו הקרן (Bycanistes) - בו 5 מינים
סוג: Ceratogymna - בו 2 מינים
סוג: קלאו גדול (Buceros) - בו 3 מינים
סוג ומין יחיד קלאו חום-ציצית (Rhinoplax vigil)
סוג: Anorrhinus - בו 3 מינים
סוג: קלאו אפור (Ocyceros) - בו 3 מינים
סוג: קלאו כהה (Anthracoceros) - בו 5 מינים
סוג ומין יחיד: קלאו אדום-צוואר (Aceros nipalensis)
סוג: קלאו צבוע (Rhabdotorrhinus) - בו 4 מינים
סוג: קלאו טריקטיקי (Penelopides) - בו 5 מינים
סוג: Rhyticeros - בו 6 מינים
לקריאה נוספת

דייוויד אטנבורו, חיי הציפורים, מודן, 2003
אלסטר פותרגיל, עולם מופלא, כנרת, 2007
הערות שוליים

↑  יש מחלוקת לגבי המשפחה קלאויים: יש הטוענים שהיא תת-משפחה במשפחת הקלאוניים, ויש הטוענים שהיא משפחה.
↑  ראו להלן את הכותרת "סוגים, מינים ומיון טקסונומי"
↑  יוצא דופן הוא הקלאו חום-הציצית אשר קסדתו אינה חלולה, ועשויה מחומר מיוחד הנקרא "שנהב קלאויים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph116783
פינחס הכהן לינטופ

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1851 ה'תרי"ב דאוגבפילס, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 ביוני 1924 (בגיל 72) 
 מקום קבורה:  בירז'
 תקופת הפעילות:  ? – 1 ביוני 1924 
 אב:  יהודה לייב הכהן לינטופ
 מספר צאצאים:  11
 
הרב פינחס הכהן לינטופ (10 באוקטובר 1851 - 1 ביוני 1924) היה רב הקהילה החסידית בבירז' שבליטא, מקובל והוגה דעות.
תולדות חייו

נולד בדאוגבפילס ליהודה לייב הכהן לינטופ. בשנת 1876 - ה'תרל"ו, מונה לרב העיירה ואבולניק שבליטא. בשנת 1888 - ה'תרמ"ח מונה לרב הקהילה החסידית בבירז'.
כשהראי"ה קוק בצעירותו כיהן כרב העיירה זיימל, הוא למד קבלה בחברותא עם הרב לינטופ.
הרב לינטופ תמך בתנועת המזרחי בהבינו את הרעיון הקדוש של יישוב א"י ונחיצותו; אך ראה ב"אגודת ישראל" ככתובת העדיפה לקול הקורא שלו. להבדיל מהרבה מרבני תקופתו שלא הוציאו לאור את רוב ספריהם, הרב לינטופ השתדל במיוחד להוציא לאור את ספריו, על מנת לחדש את פני הספרות הדתית, דבר שראה בו עוגן להצלת הדור, ובכך לגאול את האמת ולאחד את ישראל.
לרב לינטופ ולאשתו סלובה נולדו אחד עשר ילדים. בנו צבי הירש היגר לארצות הברית בשנת 1905, ושינה את שמו להארי סבי לינפילד.
בתו של לינטופ, ליבה, נישאה לרב בנימין צבי מובסס, שירש את חותנו כרב בבירז'. מאוחר יותר שימש מובסס כרב העיירה קרקינובה. הוא נהרג עם משפחתו במהלך השואה.
בשנת 1924 ביקש הרב לינטופ לעלות לארץ ישראל, שם הוא היה אמור לכהן כרבה של המושבה נס ציונה. הרב אברהם יצחק הכהן קוק ביקש עבורם סרטיפיקט מהממשל הבריטי. בקשה זו אושרה רק כחודשיים לאחר פטירתו של הרב לינטופ.
הרב לינטופ נפטר ב-1 ביוני 1924 בבירז' ונקבר בבית העלמין היהודי בעיר.
השקפותיו

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא תרגמת.
הרב לינטופ ראה את ישועתו של העם היהודי כתלויה בלימוד תורה, ובפרט בתורת הנסתר. הוא ניסה להפיץ קבלה להמונים וספג על כך ביקורת.
הרב לינטופ ביקש ליצור סינתזה של בתי המדרש של הרמח"ל, הגאון מווילנה ותורת חב"ד. תלמידו מנחם מנדל פרידן הצהיר כי רבו היה מתנגד ברוחו, אף שהיה רב הקהילה החסידית.
מבחינה הלכתית נטה להקל. כאשר התלוננו על כך באוזני רבי יוסף רוזין הוא הגיב: "אם לא הייתי מכיר אותו באופן אישי, הייתי מנתק אותו מהקהילה, אבל אני מכיר את היושר שלו ואת טהרת ליבו ואת הידע הרב שלו בתורה, ויש לו על מי לסמוך אם הוא מקל בהלכה." עוד האמין בהקלה בנוגע לנוהג הרוחני של לא יהודים ביחס לדבקות בשבע מצוות בני נח. החוקר מרק ב. שפירא טען כי בפתחי שערים: "הרב לינטופ מבקר את השקפת הרמב"ם, כי בהינתן הכוח היהודים חייבים להכריח לא יהודים לאמץ את שבע מצוות בני נח". "פקודה זו חלה רק על שבעת העמים שאכלסו את כנען הקדומה, אך אינה חלה על אף לא יהודי אחר, אפילו לא על החיים בישראל." יתר על כן, "...לא יהודים שאינם מקיימים את חוקי נח... [הם] ללא רבב מכיוון שהם לא יודעים יותר טוב, לאחר שנולדו בתרבויותיהם."
הרב לינטופ גם הדגיש את החשיבות במיסוס הבידול בין חלקי העם היהודי, במיוחד בין החסידים למתנגדים. הוא האמין כי הסרת שנאה זו היא תנאי הכרחי לבניית בית המקדש בארץ ישראל. באופן ספציפי, ניסה לקרב בין תלמידי בעל התניא (האדמו"ר הראשון מחב"ד ליובאוויטש) ובין תלמידי הגר"א. בילקוט אבני אמונת ישראל ביקש לגשר על ההבדלים בין ספרדים לאשכנזים.
באופן דומה, הוא הסתייג מוועידת הכנסייה הגדולה של אגודת ישראל באוגוסט 1923. אף שבין הישגי הכינוס היו הקמת חינוך פורמלי לבנות והכרזה על הדף היומי, האספה התגלתה כאכזבה גדולה מבחינתו, מכיוון שהיא כללה גם התקפות על הרב קוק.
הרב לינטופ טען כי דורו, בניגוד לדורות קודמים, אינו רואה את אלוקות נפשם, את משימתם הדתית ללמוד תורה ואת הצורך להחזיק בקרבת אמונתם היהודית, אלא דאגה לדם וכסף ולמתן פורקן לנטיותיהם הרעות. בחשבונו של עולם הרב לינטופ מבקש לספק תרופה למה שהוא ראה כמחלה שהובילה לייאוש ולצער יהודי שנגרם עקב התנתקותם של היהודים מאמונתם. מוקד נוסף של הרב לינטופ היה הפחתת הטמעת יהודים בתרבות אירופית שהרחיקה את העם היהודי מלשמור על תורת התורה והספרות היהודית בעיקר. הוא הדגיש זאת ביצירתו מאמר בניין האומה, ובכל זאת הוא ציין במקביל את התועלת למה שהציע המערב הלא דתי לעמו, כלומר חדשנות שלדעתו תסייע בישועת העם היהודי. הרב לינטופ הציע שיום אחד האומה הקדומה של הישראלים תוקם מחדש באמצעות שימוש בטכנולוגיה מודרנית, בין היתר, לפרסם ולהפיץ כתבים יהודיים שבסופו של דבר יעלו ויאגדו את העם היהודי. הוא האמין שהעם היהודי אמור להיות מומחה לטכנולוגיה מערבית מודרנית בעודו חוזר למלא אחר המסורות היהודיות. הרב לינטופ הציע שזה יהיה אנלוגי לאופן שבו היפנים - עם שהוא ראה כמספר קטן ומבודד מבחינה גאוגרפית ותרבותית מהמערב - מודרניזציה תוך שימוש בטכנולוגיה מערבית, אך עם זאת שמרו על אופיים המזרחי הייחודי במהלך פיתוח האומה ניצח את רוסיה במלחמת רוסיה-יפן בשנת 1905.
מיצירתו התורנית

הרב לינטופ חיבר מספר ספרים ומאמרים מורחבים:
פתחי שערים, ווילנה, 1881. השקפה על מצב העם ופירוד דעותיהם, תוך הסבר שיטת ומטרת כל מפלגה, לבירור אדני האמונה על פי התלמוד והקבלה כמוטבע בתורה שבכתב. הקדמה לחכמת הקבלה.
ילקוט אבני אמונת ישראל. פורסם בשנת 1895.
מאמר בניין האומה פורסם בשנת 1906 ובשנת 1908.
חשבונו של עולם, פורסם בשנת 1912.
"מעז יצא מתוק" - פורסם בהפלס (ירחון) שנה א' 1901 תרס"א עמ' 39–44.
הענוה וההקשבה העצמית, ב-"הניר", ירושלים התרס"ט.
אור הגנוז בחכמת האמת, ב-"כנסת הגדולה" א' ע' 65-50; ג' ע' 18–27, ד' ע' 23–34, ורשה תש"נ.
בשנות המאה ה-21, עובדו חלק ממכתביו של הרב לינטופ ותאולוגית נוספות פורסמו, ובהם:
קנאותיה דפינחס שערך הרב בצלאל נאור, מתמקד במכתב שכתב הרב לינטופ שטרם פורסם בשנת 1909 לרבי אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי האשכנזי הראשון לארץ ישראל.
שנות דור ודור (חלק ד) שנכתב על ידי ראובן דסלר מכיל שני מכתבים משמעותיים מאת הרב לינטופ לרב קוק בערך מהשנים 1907 ו- 1909. (בספר אגרות הראי"ה ישנם תשובות ומכתבים שכתב הרב קוק אל הרב לינטופ.)
אודותיו

בצלאל נאור טען בחיבור שערך "קנאותיה דפינחס" כי "הרב לינטופ היה אחד משלושת המקובלים הליטאיים הגדולים בליטא בתחילת המאה העשרים: שלמה אלישיב, אברהם יצחק הכהן קוק, ופנחס הכהן לינטופ".
תלמידו מנחם מנדל פרידן ציין כי הרב לינטופ היה "חריף ובקיא בכל אוצר המשפט העברי, ידע כמעט את כל התלמוד בעל פה, למד פילוסופיה ורעיונות מתקדמים, והיה אדוק וקנאי."
הערות שוליים

↑  גוטליב, שמואל נח, אהלי שם, באתר היברובוקס
↑  הרב הראל כהן, חוג הראי"ה,  חלק ראשון, שיעור ראשון, ע' כח, ירושלים: אריאל, תשע"ח
1 2  Shapiro, Marc B. (21 בנובמבר 2015). "Maimonides and Prophecy, R. Pinhas Lintop, R. Jose Faur, and More Examples of Censorship". The Seforim Blog. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ספר "קנאותיה דפנחס" עמ' 7.
↑  ראו אגרות הראיה ז – כרך ב, מכון הרצי"ה תשפ"ד, עמ' תקסב-תקסד
1 2  קנאותיה דפינחס, אורות.
↑  הרב קוק: איש חזון ופעיל, אורות.
1 2 3  A Jewish Life on Three Continents: The Memoir of Menachem Mendel Frieden. תורגם ע"י Weissbach, Lee Shai. Stanford University Press. 2013. p. 182.
↑  פנחס בר' יהודה ליב הכהן, פתחי שערים, באתר הספרייה הלאומית.
1 2  פנחס בן יהודה ליב הכהן לינטופ, ילקוט אבני אמונת ישראל, באתר הספרייה הלאומית.
↑  הרב בצלאל נאור, הפסיכולוגיה, אורות.
1 2  פינחס הכהן לינטופ, חשבונו של עולם, באתר היברובוקס.
1 2  מאמר בנין האומה, באתר הספרייה הלאומית.
↑  פינחס הכהן לינטופ, ילקוט אבני אמונת ישראל, באתר היברובוקס.
↑  פינחס הכהן לינטופ, מאמר בניין האומה, באתר היברובוקס.
↑  פינחס הכהן לינטופ, קנאותיה דפינחס, באתר אוצר החכמה.
↑  דסלר, רבי ראובן (2013). שנות דור ודור. Vol. חלק ד. ברוקלין, ניו יורק: ארטסקרול מסורה. pp. 414–437.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523070105171  LCCN: n2017074371  VIAF: 308265600   WorldCat (עם VIAF): 308265600 
בית הכנסת של חסידות חב"ד בבירז', שנות ה-20–30 של המאה ה -20.
מצבת הרב לינטופ בבירז' בשנת 1936
מצבתו של הרב לינטופ בשנת 2014.
סלובה לינטופ יושבת שלישית משמאל. קרקינובה 1938
מכתב מוועד נס ציונה לבקשת רישיון עליה לרב פינחס הכהן לינטופ. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 6
צילום הרצאות בווידאו

צילום הרצאות בווידאו נעשה לשם תיעוד לצורך הוראה. מאפייני צילום הרצאה והאופן בו היא מתבצעת מתחילים בהגדרת התוצר הפדגוגי הנדרש. בהתאם לצורך הפדגוגי נבחר הפתרון המתאים על מרכיביו השונים. היתרונות הפדגוגיים ליישום של וידאו בחינוך הם אפשרות ללמידה גמישה מבחינת המיקום והזמן, יישום של מודלים פדגוגיים חדשניים, הפעלת הלומדים באמצעות פעילות שבה הלומדים צריכים להשתמש בצילום לצורך למידה, מענה ללומדים עם צרכים מיוחדים, הרחבת קהל היעד של מוסדות חינוך לקהל יעד מרוחק (למידה מרחוק) וכן באמצעות קורס פתוח מקוון מרובה משתתפים (Massive Open Online Courses או MOOC). צילום שיעורים בווידאו החל עם כניסת מדיום הטלוויזיה (לדוגמה הטלוויזיה החינוכית), וצבר תאוצה רבה עם התפתחותה של רשת האינטרנט ובעיקר של אתר YouTube, המאפשר להעלות סרטוני וידאו לרשת. הזמינות של הסרטים לצפייה בכל זמן ומכל מקום, ועיבודם על גבי השרתים הנמצאים בענן הפכו את השימוש בטכנולוגיה לפשוטה וזמינה. מוסדות להשכלה גבוהה כדוגמת MIT, וכן אוניברסיטאות נוספות שהחלו להבין את היתרונות של מדיום זה, פתחו את שעריהן ללומדים מכל העולם באמצעות הרצאות מוקלטות של קורסים שלמים. כמו כן, יש ארגונים רבים כדוגמת אקדמיית קהאן המציעים גישה לאלפי סרטונים המשמשים ללמידה במגוון של מקצועות לימוד.
מודלים פדגוגיים לצילום שיעור

השימוש הפדגוגי בשיעור מצולם נותן מענה לאספקטים הקשורים לצרכים של הלומד, וכן ללומדים בעלי צרכים מיוחדים. לצד הערך המוסף אשר ניתן להפיק מצפייה בהרצאה מוקלטת, ישנה ביקורת על הפסיביות של הצופה ועל כך שמדיום זה אינו מתאים לכל לומד. יש מחקר שאף מצביע על כך שייצוג מידע טקסטואלי מלא בנוסף לליווי הקריינות עשוי אף לפגוע בהשגת המטרות ולהשפיע לרעה על עמדתו של הלומד. לכן יש דגש רב על הבנית מודלים נכונים של תיעוד אשר בהם ימצא פתרון למגוון רחב של לומדים בעלי מאפיינים שונים. על מנת לתת מענה לצורך יש להגדיר את מטרת הצילום ולאחר מכן לבחור את מודל הצילום המתאים. יישומים אפשריים לצילום הרצאה כוללים:
ארכיון – מתאפשרת גישה לסטודנטים לאחר שנכחו בשיעור לצורך צפייה חוזרת. צפייה חוזרת בשיעור מאפשרת לסטודנט להתמקד בנושא לא מובן ולצפות בו שוב ושוב או במהירות גבוהה יותר מאשר הקצב הרגיל. ישנה טענה הגורסת כי שירות מסוג זה יגרום לאי השתתפות של הסטודנטים בשיעורים הפיזיים.
יישום פדגוגי של כיתה הפוכה – המרצה מקליט את עצמו ומעלה את השיעור לרשת, כך שהתלמידים יכולים לצפות בו בזמנם החופשי. לאחר מכן בכיתה מתקיים דיון או נערכת פעילות אשר מתבססת על הידע הקודם שרכשו הלומדים במהלך הצפייה בסרט.
סימולציה – צילום לצורך תחקור, המאפשר למשתתף בסימולציה לצפות בעצמו וכן להעריך את תפקודו בעזרת חונך.
צילום ההרצאה > צילום בזמן אמת אל מול סרט ערוך

תזמון העריכה של הרצאה יכול להתבצע בשני אופנים עיקריים:
עריכה בזמן אמת – לאחר שהסתיים הצילום אין כל שלב של עריכה, התוצר עובר לשימוש בדיוק כפי שנוצר. עריכה בזמן אמת יכולה להתבצע באופן אוטומטי על ידי תוכנה היודעת לבחור ולהתמקד באובייקט המצולם, או באמצעות צלם מקצועי המנתב את התמונה בזמן אמת.
עריכה מאוחרת – לאחר שהסתיים הצילום, מתחיל תהליך עריכה שבו מתבצע חיתוך של מקטעים, הטבעת תמונות או מצגת על גבי הסרט שהוקלט ועוד.
צילום ההרצאה > שיטות לצילום הרצאה

שיטת הצילום היא נגזרת של הצורך אשר הוגדר מראש, בהתאם למטרת הצילום ניתן לבחור את השיטה המתאימה ביותר. מחקר שנערך על ידי צ'י-מינג צ'ן (Chih-Ming Chen) מצביע על כך שלסרטוני וידאו תרומה לשיפור הלמידה אך יש הבחנה בין השיטות השונות ולכל אחת היתרונות שלה. קיימות מגוון שיטות לצילום הרצאה:
צילום ההרצאה > שיטות לצילום הרצאה > צילום באמצעות מחשב אישי

צילום של תצוגת המחשב האישי של המרצה. המרצה יכול "לדפדף" במצגת במהלך הצילום באופן שהמצלמה כל העת מופנית אליו. כמו כן – ישנן תוכנות רבות המאפשרות למורה לתעד בנוסף אליו גם את כל מה שמתרחש על המסך ולהפיק תוצר אחד של סרט ערוך. הידע הנדרש ליישום הוא פשוט, וקיימות תוכנות מחשב מאפשרות לבצע את השיתוף ישירות ל-Youtube. חלק מהתוכנות משמשות כתוסף לתוכנת מיקרוסופט פאוורפוינט, וחלקן מספקות מעטפת כוללת ללכידת המסך (כדוגמת Camtasia) וכמובן שיש מגוון רחב של תוכנות קוד פתוח. הייעוד העיקרי של צילום באופן זה הוא לתת מענה מספק לצילום קצר לצורך נקודתי.
יתרונות:
פשטות בביצוע – ביצוע מהיר אשר אינו דורש הערכות מיוחדת.
זמינות – ציוד פשוט וזול, אשר בדרך כלל מובנה במחשב.
חסרונות:
האיכות של התוצר אינה מתקדמת, בהשוואה לאפשרויות אחרית.