stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דז'ה רוואי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוגוסט 1903 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  31 במרץ 1996 (בגיל 92) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Révai Dezső 
 מדינה:  הונגריה 
 
דז'ה רוואי (במקור לדרר עד 1919, בהונגרית: Révai Dezső; בודפשט, 14 באוגוסט 1903 – בודפשט, 31 במרץ 1996) היה צלם עיתונות יהודי-הונגרי, שהתפרסם בזכות תמונותיו שצולמו במהלך מלחמת האזרחים בספרד. הוא היה אחיו של הפוליטיקאי הבכיר והשר בממשלת הונגריה יוז'ף רוואי.
קורות חיים

דז'ה לדרר נולד במשפחה יהודית כבנם של איז'ק לדרר, סוחר זכוכית ופורצלן יליד צ'רבנקה, ושל לאורה סידוורס, מורה ילידת וינה. הוא צילם את תמונותיו הראשונות בשנת 1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, כחבר בתנועת הסטודנטים הקומוניסטית. בשנת 1925 היה חבר ב"אגודת החינוך הגופני של הפועלים" (Munkás Testedző Egyesület), אז עבד עם הצלם מיקלוש רב. ב-1926 הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה, שם מילא את תפקידי מזכיר מחלקת הספורט והתרבות, ויחד עם טיבור בש ואנדור שוגאר ניהל גם את קבוצת הפוטומונטאז'. ב-12 ביולי 1931 נשא לאישה את גיזלה ריכטמן, בתם של מוריץ ריכטמן ושל פאני ויינברגר, ברובע 5 של בודפשט. הוא נכלא ב-1934 ובשנה לאחר מכן הפך לתלמידה של הצלמת היהודייה המפורסמת מריאן רייזמן.
קורות חיים > פריז

רוואי היגר לצרפת ב-1936. בפריז פתח מעבדת צילום משלו ברחוב בלייר דדובר (Rue Bellier Dedouvre). במהלך שהותו שם פגש והתוודע רוואי לחוג רחב של אמנים כולל רוברט קאפה, ארווין מרטון, בראסאי, פיקאסו ופעילי שמאל נוספים.
קורות חיים > ספרד

בסוף שנת 1936 הצטרף דז'ה רוואי ליחידה ההונגרית של הבריגדות הבין-לאומיות שנלחמו במלחמת האזרחים בספרד. הוא לחם ועבד גם כצלם בבריגדות הבינלאומיות ותצלומיו מתקופה זו היו חתומים "פוטו טוראי" (Foto Turai). כחבר במחלקת התעמולה של הבריגדות הוא לא רק צילם, אלא גם ערך כמה פרסומים וחוברות שיצאו במהלך המלחמה. התצלומים המשמעותיים ביותר שלו מתקופה זו היו סדרת תצלומי "מטרו מדריד" עטורת הפרסים שצולמה ב-1937 המתארת את תושבי מדריד כשהם תופסים מחסה מהתקיפות האוויריות הלאומניות בתחנות המטרו.
ב-1939 הסתיימה מלחמת האזרחים בספרד והחיילים השבויים של הבריגדות הבינלאומיות הוכנסו למחנות כליאה/מעצר. יחד עם בני ארצו הוצב רוואי במחנות מחנה המעצר גירס ומחנה ורנט (Vernet) בדרום צרפת. עם כמה מחבריו האסירים הוא ארגן מעבדת צילום סודית שבה הכינו תצלומים, מונטאז'ים, חוברות ומסמכים אחרים. בעזרת מצלמה בעבודת יד הוא הצליח להנציח את חיי היומיום במחנה. תמונות יוצאות דופן אלו הוברחו מהמחנה ונשארו שמורות בארכיון העבודות שלו עד היום. לאחר שנתיים של מאסר הוא התנדב לעבודה דרך הנהלת המחנה והועבר לגרמניה. עד מהרה נמלט חזרה לצרפת והצטרף ב-1941 ללוחמי תנועת ההתנגדות הצרפתית, ב-1944 התנדב ל"פלוגת פטפי" ההונגרית.
קורות חיים > בחזרה להונגריה

בתום מלחמת העולם השנייה ב-1945 חזר להונגריה ומונה לראש מחלקת הצילום במאפירט (MAFIRT) המכונה היום MTI. בהמלצתו ובהמלצת אישטוואן הומוקי נאג' החלו ליצור אז סרטי צבע בהונגריה. מאוחר יותר מונה למנהל חברת הפקת הסרטים ההונגרית. סרטים הונגריים מפורסמים רבים הופקו בתקופתו כבמאי, ביניהם: אי שם באירופה "פיסת קרקע" (Talpalatnyi Föld), לודאש מתי (הסרט), "נישואים יוצאי דופן" (Különös házasság), "הים קם לתחייה" (Feltámadott a Tenger). משנת 1954 עבד כסגן מנהל הטלוויזיה והרדיו ההונגרית והיה אחראי על השקת תחנת הטלוויזיה ההונגרית הראשונה.
עם פרישתו ב-1962 המשיך לעבוד כצלם גם בשנות השמונים לחייו והפיק תמונות קלאסיות רבות ששימשו על גלויות ברחבי הונגריה.
פרסים והוקרה

מדליית החירות
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית דרג 4
מסדר הצטיינות בעבודה
מדליית הצטיינות ספורט בדרג זהב
מדליית הצטיינות עבור כוח פועלים-איכרים מהפכני
לקריאה נוספת

"דז'ה רוואי". מוזיאון ספרותי פטפי.
דז'ה רוואי - artportal
התמונות של דז'ה רוואי באינטרנט
לקסיקון לאמנות הונגרית עכשווית. עורך ראשי. פטר פיץ. בודפשט, הוצאת אנציקלופדיה, 1999-2001.
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1919. évi 68969. sz. rendelete. MNL-OL 30803. mikrofilm 831. kép 1. karton.
↑  HU BFL - XXV.4.a - 2513 - 1958
↑  "László Ferenc: Révai József pályaképe – Egy veszedelmes elme (Magyar Narancs)". אורכב מ-המקור ב-2019-11-06.
↑  Házasságkötésük bejegyezve Budapest V. ker. polgári akv. 467/1931. folyószám alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375985205171  PIC: 386085  VIAF: 4892152200830514400006   WorldCat (עם VIAF): 4892152200830514400006 
8
ג'ייקוב זומה

ג'ייקוב זומה (באנגלית: Jacob Gedleyihlekisa Zuma, נולד ב-12 באפריל 1942) הוא פוליטיקאי דרום אפריקאי, שכיהן כנשיא המדינה וראש מפלגת השלטון במדינה, הקונגרס הלאומי האפריקני (ANC).
זומה הוא אחד הפוליטיקאים השנויים ביותר במחלוקת בדרום אפריקה. הוא זכה לפופולריות עצומה בקרב ציבורים נרחבים, שראו בו מנהיג עממי בעל רקורד מרשים במאבק נגד האפרטהייד. עם זאת, רבים אחרים ואף חלק מאלה שהיו בעבר תומכיו, רואים בו סמל לסיאוב, פלילים, שחיתות שלטונית וסכנה לשלטון החוק. הוא הואשם בשנת 2007 בכתב אישום הכולל סעיפים של סחיטה, הלבנת הון והונאה. כתב אישום זה בוטל כעבור מספר חודשים מטעמים טכניים. זומה גם הואשם באונס והועמד למשפט בגין כך, אך זוכה מאישום זה ב-2006. קודם לנשיאותו כיהן כסגן-נשיא המדינה, אך פוטר מתפקידו זה בידי הנשיא תאבו מבקי עקב מעורבותו בפרשיות שחיתות.
בשנת 2009 הוביל את ה-ANC לניצחון בבחירות, וב-9 במאי החל לכהן כנשיאה של דרום אפריקה לאורך שתי קדנציות, עד להדחתו מראשות המפלגה בעקבות צבר של הסתבכויות בפרשיות שחיתות ואובדן התמיכה בו. ב-14 בפברואר 2018 הודיע על התפטרותו המיידית מתפקיד הנשיא, ותפקידו הועבר לסגנו סיריל רמפוזה.
ביוגרפיה > נעורים ותחילת פעילות פוליטית

זומה נולד בארץ הזולו במזרח המדינה, במחוז הידוע כיום בשם קוואזולו-נטאל, לאב שוטר שנפטר בילדותו של זומה. הוא לא קיבל חינוך פורמלי, ובגיל צעיר החל בפעילות פוליטית. ב-1959 הצטרף ל-ANC - הקונגרס הלאומי האפריקני, אז תנועת התנגדות למשטר האפרטהייד. ב-1962 הפך חבר פעיל ב"חנית האומה" - הזרוע הצבאית של הארגון, שהחלה לפעול בעקבות הוצאת הקונגרס מחוץ לחוק ב-1960. ב-1963 נאסר בידי השלטונות ונידון ל-10 שנות מאסר, אותן ריצה ברובן איילנד לצידו של נלסון מנדלה.
לאחר שחרורו שב לפעילות פוליטית מחתרתית במחוז הולדתו. ב-1975 עזב את דרום אפריקה והמשיך בפעילותו הפוליטית מחוץ לגבולות המדינה, תחילה בסווזילנד ולאחר מכן במוזמביק, שם היה פעיל מאוד בקרב גולים דרום אפריקנים שמספרם גבר כתוצאת מהומות סווטו (1976). ב-1977 היה לחבר בוועד הפועל של הקונגרס הלאומי האפריקני, וכיהן כסגן נציג הארגון במוזמביק, והחל מ-1984 כנציג הראשי. ב-1987 נאלץ לעזוב את מוזמביק בעקבות לחץ שהפעילה ממשלת דרום אפריקה על ממשלת מוזמביק, ועקר ללוסקה בירת זמביה, שם עמד בראש מנגנון המחתרת של ארגונו, ה-ANC, וכראש מחלקת המודיעין שלו. בהמשך כיהן במועצה הפוליטית והצבאית של הארגון.
ביוגרפיה > פוליטיקה לאומית ומנהיגות

בעקבות הרפורמות שהנהיג נשיא דרום אפריקה פרדריק וילם דה קלרק ב-1990 הותרה מחדש פעילותו הפוליטית של ה-ANC, וזומה היה מראשוני המנהיגים הגולים לשוב לדרום אפריקה. הוא נבחר כיו"ר ה-ANC בדרום נטאל, ועסק בפריקת המתח ואלימות שהתעוררו באותה תקופה בין פעילי הקונגרס הלאומי האפריקני לבין מפלגת החופש אינקאתה של בני הזולו בהנהגת הצ'יף מנגוסותו בותלזי. כבן זולו בעצמו, הייתה לו עמדת השפעה מכרעת באותו סכסוך כנציג ה-ANC, והוא זכה להערכה ולתמיכה רבה בקרב בני הזולו משני עברי המתרס. זמן קצר לאחר מכן נבחר זומה כסגן מזכ"ל ה-ANC.
לאחר הבחירות הכלליות של 1994, בהן לראשונה שותפה האוכלוסייה השחורה בהליך הדמוקרטי, מונה זומה כחבר בוועד הפועל של ממשלת מחוז קוואזולו-נטאל והיה אחראי על נושאי כלכלה ותיירות, וזאת לאחר שוויתר לטובת תאבו מבקי במרוץ לסגנות נשיאות המדינה. בדצמבר אותה שנה נבחר כיושב ראש הקונגרס הלאומי האפריקני ובמקביל כיו"ר סניף קוואזולו-נטאל של המפלגה. בדצמבר 1997 נבחר כסגן נשיא המפלגה, וכפועל יוצא מכך מונה כסגן נשיא המדינה ב-1999. בשלב זה הוא סומן כיורשו המיועד של הנשיא המכהן, תאבו מבקי. כסגן נשיא היה זומה מעורב, יחד עם נשיא אוגנדה יוורי מוסווני, בתיווך תהליך השלום בין בני ההוטו לבני הטוטסי בבורונדי שבמרכז אפריקה.
ביוגרפיה > הסתבכויות פליליות

ב-14 ביוני 2005 פיטר הנשיא מבקי את סגנו זומה בשל התפוצצותה של פרשת שחיתות ושוחד שנראה כי זומה היה מעורב בה עמוקות. בנובמבר אותה שנה נפתחה חקירה פלילית נגד זומה בחשד כי אנס את בתו בת ה-31 של עמיתו המנוח למאבק באפרטהייד, בביתו שביוהנסבורג, ובדצמבר הוגש נגדו כתב אישום באונס. בעקבות כך הוא עזב את משרת סגן הנשיא ובמקום מונתה פומזייל מלאמבו-נקוקה.
זומה טען להגנתו כי יחסי המין התקיימו ביניהם בהסכמה, ובמאי 2006 קיבל בית המשפט את טענתו והוא זוכה. במקביל, המשיכו מאמצי פרקליטות המדינה להעמידו לדין באשמת שחיתות.
ב-18 בדצמבר 2007 הצליח זומה להביס את מבקי בבחירות במרכז המפלגה, ולהתמנות תחתיו כנשיא המפלגה וכמועמדה לנשיאות בבחירות שהיו צפויות להתקיים ב-2009. עשרה ימים מאוחר יותר הוגש נגדו כתב אישום חמור על שותפותו בפרשיית השחיתות, מהחמורות בתולדות המדינה, שנסבה סביב קבלת שוחד כחלק מעסקת ענק של רכישת נשק ב-5 מיליארד דולר. בספטמבר 2008, החליט בית המשפט לבטל את כתב האישום נגדו בנימוק שהוגש מבלי מתן זכות שימוע לזומה. בעקבות החלטה זאת, והטענות כי ההחלטה להאשים את זומה נבעה ממניעים פוליטיים, נאלץ מבקי להתפטר מן הנשיאות.
למרות משפט האונס וההאשמות בשחיתות, המשיך זומה ליהנות מפופולריות רבה בקרב קהל תומכיו – אנשי האגף השמאלי של ה-ANC, ליגת הנוער של המפלגה, קונגרס האיגודים המקצועיים של דרום אפריקה והמפלגה הקומוניסטית הדרום אפריקנית. אלה ראו בהאשמות כנגדו רדיפה פוליטית מצידו של הנשיא תאבו מבקי. הופעותיו של זומה בבתי המשפט לווו בהפגנות תמיכה המוניות של תומכיו מחוץ לבית המשפט, שקראו קריאות עידוד בזכותו של זומה ובגנותו של הנשיא מבקי. משום התמיכה הרחבה, הוסיף זומה להיות דמות מפתח בפוליטיקה הדרום אפריקנית גם לאחר פיטוריו והעמדתו לדין. פרשנים מסבירים את התמיכה בזומה חרף הסתבכויותיו הרבות, במסורת השבטית של נאמנות חסרת פשרות הנהוגה בקרב בני הזולו.
זומה נשלח ל-15 חודשי מאסר ב-2 ביולי 2021.
ביוגרפיה > נשיאות

ביטול כתב האישום בספטמבר 2008 סלל בפני זומה את הדרך להובלת מפלגת ANC בבחירות הלאומיות של 2009. בבחירות אלה ניצחה המפלגה, כבכל מערכות הבחירות מאז ביטול האפרטהייד, וזומה נתמנה ב-9 במאי 2009 כנשיא המדינה. בבחירות במאי 2014 שוב עמד בראשות מפלגתו, והובילה לניצחון ולהמשך כהונתו כנשיא לקדנציה נוספת.
תקופת נשיאותו, בשתי הקדנציות, הייתה רצופה בשערוריות ובחשיפות של פרשיות שחיתות. אלה כללו, כין היתר, הענקת חנינה למקורב שהורשע בפרשיית שוחד ונידון ל-12 שנות מאסר, מינויים פוליטיים תמוהים, שימוש ב-27 מיליון דולר של כספי ציבור לשיפוץ אחוזתו הפרטית, יחסים קרובים עם אילי הון מפוקפקים וקבלת טובות הנאה מהם. במקביל, הידרדרה מאוד כלכלת המדינה, שיעור האבטלה גאה והגיע לשיא של 27%, האינפלציה עלתה, הצמיחה הואטה ושער הראנד נשחק. שביתות שפרצו והאופן בו טיפל בהם זומה, הביאו לאובדן התמיכה של האיגודים המקצועיים בו. במפלגת ה-ANC הלכו וגברו הקריאות להדיחו.
בדצמבר 2017 הדיחה מפלגת ANC את זומה מתפקידו כראש המפלגה ובחרה בסגנו, סיריל רמפוזה, לעמוד בראשה. מולו התמודדה נקוסזנה דלמיני-זומה, גרושתו של זומה ושרה בממשלתו, שזכתה לתמיכת בעלה לשעבר. לאחר בחירת רמפוזה פנתה הנהגת ANC לזומה בדרישה שיתפטר מתפקידו כנשיא המדינה.
ב-14 בפברואר 2018 פנה ג'ייקוב זומה אל העם ואמר כי אף על פי שאינו מסכים עם החלטת הקונגרס הלאומי האפריקאי להדיחו, הוא מתפטר מהנשיאות, ואכן יום לאחר מכן הגיש האחרון את התפטרותו כמחליפו מונה אוטומטית, על פי חוקת דרום אפריקה, סגן הנשיא סיריל רמפוזה.
ג'ייקוב זומה סירב להתייצב לוועדת החקירה העוסקת בפרשות השחיתות שלו. הוא הורשע בביזוי בית הדין, נידון ל-15 חודשי מאסר בפועל ונכנס לכלא ביולי 2021. לאחר מאסרו, החל גל מחאות אלימות ברחבי המדינה בהן נהרגו יותר מ-70 אנשים. חלקן הדרדרו למהומות. במקביל, בית המשפט העליון במדינה דן בערעור שהגיש בדרישה לשחררו.
חיים אישיים

ג'ייקוב זומה הוא פוליגמיסט, שנודע במספר הרב של נשותיו. הפוליגמיה נחשבת נורמטיבית בקרב בני הזולו. הוא נישא לפחות לשש נשים שונות שידועות לציבור, וייתכן שיותר. אחת מנשותיו לשעבר (שממנה התגרש כדין) היא הפוליטיקאית נקוסזנה דלמיני-זומה, לימים שרת הפנים בממשלתו של זומה, ואיתה הביא לעולם 4 ילדים. אישה נוספת, שילדה לו חמישה ילדים, התאבדה בדצמבר 2000. יתר נשותיו עודן נשואות לו, ככל הידוע, ובסך הכל בין כל נשיו ועוד מספר פילגשים יש לו 21 ילדים ידועים.
לקריאה נוספת

אלכסנדרה פולר, הילדים של נלסון מנדלה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 145, יוני 2010
הערות שוליים

↑  נשיא דרום אפריקה מבקי פיטר את סגנו שהיה מעורב בפרשת שחיתות, באתר הארץ, 15 ביוני 2005
↑  סגן הנשיא לשעבר הואשם באונס, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2005
↑  סוכנויות הידיעות, דרום אפריקה: סגן הנשיא לשעבר זוכה מאונס, באתר ynet, 8 במאי 2006
↑  סגן נשיא דרום אפריקה לשעבר נבחר לראש מפלגת השלטון - בדרך לנשיאות, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2007
↑  רויטרס, דרא"פ: כתב אישום נגד ראש מפלגת השלטון, באתר ynet, 28 בדצמבר 2007
↑  ynet, דרא"פ: בוטלו האישומים נגד יו"ר מפלגת השלטון, באתר ynet, 12 בספטמבר 2008
↑  David McKenzie, Amy Cassidy and Rob Picheta CNN, Former South African President Jacob Zuma sentenced to 15 months in prison for contempt of court, CNN
1 2   יוסף חרש, עסקות נשק מפוקפקות, שוחד ומשפט אונס: אבל זה לא מה שהכריע את נשיא דרום אפריקה, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2017
↑  אוריאל בארי, ‏דרמה בדרום אפריקה: הנשיא הודח על ידי מפלגתו, באתר "סרוגים", 13 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, דרום אפריקה: הסגן ניצח את גרושת הנשיא ובדרכו לנשיאות, באתר ynet, 19 בדצמבר 2017
↑  סוכנויות הידיעות‏, דרום אפריקה: מפלגת השלטון החליטה להדיח את הנשיא, באתר וואלה, 13 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, הבין את הרמז: נשיא דרום אפריקה התפטר, באתר ynet, 15 בפברואר 2018
↑  הצתות וביזה בדרום אפריקה אחרי כליאת הנשיא לשעבר, באתר ynet, 11 ביולי 2021
↑  חיים איסרוביץ, ‏מהומות בדרום אפריקה: יותר מ-40 נהרגו, הצבא החל להתפרס בשטח, באתר מעריב אונליין, 13 ביולי 2021
↑  David McKenzie, Pierre Bairin and Samantha Beech CNN, More than 70 killed in South Africa protests after former leader Jacob Zuma is jailed, CNN
↑  כאוס בדרום אפריקה: תושבים חמושים נגד הבוזזים, באתר ynet, 14 ביולי 2021
↑  עמית ולדמן, ‏דרום אפריקה על סף אנרכיה: מהומות שפרצו בעקבות כליאת הנשיא לשעבר יצאו משליטה, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2021
| נשיאי דרום אפריקה |
| --- | --- | --- |
| חוקת 1961 (תפקיד ייצוגי) | צ'ארלס רוברטס סווארט • תאופילוס אבנהעזר דונגס • ז'וזואה פרנסואה נודה • יאקובוס יוהנס פושה • יוהאנס דה קלרק • ניקולאס יוהאנס דידריקס • מרה פיליון • ג'ון פורסטר • מרה פיליון |  |
| חוקת 1983 (תפקיד ביצועי) | פיטר וילם בותה • כריס היוניס • פיטר וילם בותה • פרדריק וילם דה קלרק |  |
| חוקת 1996 (תפקיד ביצועי) | נלסון מנדלה • תאבו מבקי • קגאלמה מוטלנטה • ג'ייקוב זומה • סיריל רמפוזה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306287305171  PLWABN: 9810624438305606  BIBSYS: 11038268  GND: 13936367X  ISNI: 0000 0001 1453 5901  LCCN: n97118271  NKC: js20081126003  NTA: 303813822  SELIBR: 324708  SUDOC: 127704817  VIAF: 101112576   WorldCat (עם VIAF): 101112576 
קהל תומכים וסקרנים שעמד מחוץ לבית המשפט העליון ביוהנסבורג
דייטמר הופ

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1940 (בן 84) היידלברג, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום מגורים:  ולדורף 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של קרלסרוהה 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2010)  Deutscher Stifterpreis (2014)  פרס הכלכלה העולמית (2008)  מסדר ההצטיינות של באדן-וירטמברג (1999)  פרס רודולף דיזל 
 
מטה SAP SE
דייטמר הופ (בגרמנית: Dietmar Hopp; נולד ב־26 באפריל 1940) הוא מהנדס תוכנה ואיש עסקים מיליארדר גרמני. הוא היה אחד ממייסדי SAP SE ב-1972 עם עובדי IBM לשעבר, הנס ורנר הקטור, קלאוס טשירה, קלאוס ולנריוטר והאסו פלטנר והוא גם הבעלים של מועדון הבונדסליגה TSG 1899 הופנהיים.
בספטמבר 2021 העריך פורבס את הונו הנקי ב-8.3 מיליארד דולר.
ראשית חיים וקריירה עסקית

הופ גדל בהופנהיים, כפר קטן בבאדן וירטמברג, דרום גרמניה. אביו, אמיל הופ, היה חבר בארגון הצבאי למחצה של המפלגה הנאצית Sturmabteilung, והוביל כמפקד הרס בית כנסת בהופנהיים במהלך פוגרום ליל הבדולח בנובמבר 1938.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, הוא למד הנדסת טלקומוניקציה בקרלסרוהה עד 1966. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, הוא עבד כמפתח תוכנה ויועץ בחברת IBM.
בשנת 1972, הוא הקים את SAP SE עם עוד ארבעה עמיתים לשעבר של IBM, הנס ורנר הקטור, קלאוס טשירה, קלאוס וולנראוטר והאסו פלאטנר. הוא נשאר מנכ"ל SAP SE (אז SAP AG) מ־1988 עד 1998, יו"ר מועצת המנהלים שלה מ־1998 עד 2003 וחבר מועצת המנהלים מ־2003 עד 2005. הוא שמר על כ-10% ממניות החברה לאחר שעזב את הדירקטוריון.
הוא המשיך להשקיע בחברות קטנות שונות והקרן הפילנתרופית שלו, Dietmar-Hopp-Stiftung, הוציאה מאות מיליוני אירו עבור רפואה, חינוך וצדקה באזור המטרופולין ריין-נקר.
TSG 1899 הופנהיים

הופ הוא הבעלים של מועדון הכדורגל הגרמני TSG 1899 Hoffenheim, מועדון הממוקם קרוב לבית ילדותו ובו שיחק כנער.
לאחר הפסדים רבים ב־1990, הופ החליט להשקיע כסף במועדון הקודם שלו, ששיחק באותה תקופה בשכבות הנמוכות ביותר של הכדורגל הגרמני (קרייסליגה). בשל הסיוע הכספי שלו, המועדון הפך לכוח מרכזי באזור בתחילת שנות ה-2000 והגיע לליגה השלישית של גרמניה (Regionalliga). בשנת 2005, הופ העצים באופן מסיבי את השקעותיו וכיוון לעלייה לבונדסליגה, הליגה הבכירה של גרמניה. הופ הוציא סכומי כסף גדולים על שחקנים חדשים והמאמן ראלף רנגניק הצליח להביא את הופנהיים לשתי עליות רצופות ולבסוף עלתה לבונדסליגה ב־2008, בה היא שיחקה מאז.
הופ גם הוציא 100 מיליון אירו כדי לבנות אצטדיון חדש של 30,000 מושבים, Rhein-Neckar-Arena ליד סינסהיים, עבור המועדון.
בסך הכל, על פי ההערכות, הופ השקיע יותר מ־350 מיליון אירו במועדון.
הופ והשפעתו על המועדון ספגה ביקורת. המועדון סומן כמועדון פלסטיק, שכן הצלחתו מבוססת במידה רבה על הסיוע הכספי של הופ. הופ הותקף מילולית על ידי אוהדים אחרים מספר פעמים, מה שהוביל למספר מעצרים וקנסות.
חיים אישיים

הופ נשוי לאנליז זונר, יש להם שני בנים ומתגוררים בוולדורף, גרמניה.
הערות שוליים

↑  "Forbes profile: Dietmar Hopp". Forbes. נבדק ב-17 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dietmar Hopp. "Köpfe der Wirtschaft: Dietmar Hopp". WirtschaftsWoche (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2010-04-29.
↑  Kreitling, Holger (11 בפברואר 2009). "Hoffenheim und die dunkle Seite der Familie Hopp" [Hoffenheim and the dark side of the Hopp family]. Die Welt (בגרמנית). נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dietmar Hopp: Geld für TSG 1899 Hoffenheim in Champions League". Manager Magazin (בגרמנית). 14 במאי 2018. נבדק ב-13 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Humphreys, Jason (11 בפברואר 2016). "The rise of TSG Hoffenheim: from ninth-tier amateurs to the Bundesliga". The Guardian. נבדק ב-13 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Forbes profile: Dietmar Hopp". Forbes. נבדק ב-17 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)"Forbes profile: Dietmar Hopp". Forbes. Retrieved 17 September 2021.
↑  Öhlschläger, Andreas (2006-09-22). "Der Milliardär mit der großen Liebe zum Fußball" [The billionaire with a great love for football]. stimme.de (בגרמנית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811342108905606  GND: 10825397X  ISNI: 0000 0001 1448 0816  LCCN: no2006104302  VIAF: 74390999   WorldCat (עם VIAF): 74390999
ג'ייקוב המבלין

| --- | --- |

ג'ייקוב המבלין
 לידה:  6 באפריל 1819 סיילם באוהיו
 פטירה:  31 באוגוסט 1886  (בגיל 67) פלזנטאון בניו מקסיקו
 מדינה:  ארצות הברית
 ידוע בשל:  יישוב המערב על ידי המורמונים
 השקפה דתית:  מורמונית
ג'ייקוב ורנון המבלין (באנגלית: Jacob Vernon Hamblin‏; 6 באפריל 1819 - 31 באוגוסט 1886) היה חלוץ אמריקני, מיסיונר מורמוני ושליח מטעם המורמונים אל שבטי האינדיאנים השונים בדרום-מערב ארצות הברית ובאגן הגדול. הוא סייע להתיישבות של אמריקנים ממוצא אירופי באזורים נרחבים של יוטה וצפון אריזונה, שבהם נחשב כמתווך הוגן בין המתיישבים המורמונים והילידים. בין כינוייו: "השליח בעור הצבי" (Buckskin Apostle) או "השליח אל הלמאניטים".
בחרותו ומשפחתו

המבלין נולד בסיילם שבמחוז אשטאבולה במדינת אוהיו בארצות הברית למשפחת חקלאים. בנעוריו למד חקלאות. ב-1839 הוא התחתן עם לוסינדה טיילור (Lucinda Taylor) והם התגוררו בספרינג פריארי (Spring Prairie) בוויסקונסין והתפרנסו מחקלאות. להמבלין ולאשתו הראשונה נולדו ארבעה ילדים. למרות התנגדות אשתו הוא הוטבל כחבר בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים (מורמונים) ב-3 במרץ 1842 בגיל 22 בעקבות הטפות של המיסיונר המורמוני ליימן סטודארד (Lyman Stoddard) שהגיע לספרינג פריארי. לוסינדה הסכינה עם חברותו של המבלין בכנסייה המורמונית והיא וילדיהם הוטבלו לכנסייה. אחר-כך המשפחה עקרה למרכז המורמוני דאז בעיירה נאוו (Nauvoo) באילינוי. אבל כאשר המבלין הציע לעקור מערבה יחד עם המורמונים האחרים לעמק סולט לייק סירבה לוסינדה. בפברואר 1849 החליטו המבלין ולוסינדה להיפרד, והוא עקר מערבה בלעדיה כשהוא לוקח עמו את ארבעת ילדיהם. בספטמבר של אותה שנה פגש המבלין באלמנה רייצ'ל ג'וד (Rachel Judd) ונישא לה בקנסיל בלאפס (Council Bluffs) באיווה. להמבלין ולרייצ'ל נולדו חמישה ילדים. המבלין חי על פי הדוקטרינה המקורית של המורמונים של ריבוי נשים, ובנוסף לרייצ'ל הוא התחתן עם שרה פריסילה ליוויט (Sarah Priscilla Leavitt) ב-11 בספטמבר 1857, ועם לואיזה בונלי (Louisa Bonelli) ב-16 בנובמבר 1865. נישואיו אלו, המכונים "החתמה" (Sealing) בטרמינולוגיה של המורמונים, נערכו בסולט לייק סיטי במבנה המרכזי לטקסים אלו (Endowment House). עם ליוויט היו לו עשרה ילדים ועם בונלי שישה.
פעילותו בכנסייה המורמונית

לאחר הירצחו של מייסד הכנסייה, ג'וזף סמית' הבן, ב-1844 היה המבלין עד למשבר הירושה בקרב המורמונים. הוא תמך בבריגהם יאנג כמנהיג הכנסייה, ויחד עם רוב המורמונים תמך בפלג של יאנג (כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים). בזיכרונותיו כתב המבלין על הרגע שבו החליט לתמוך ביאנג:
ב-8 באוגוסט 1844 השתתפתי במפגש הכללי של הקדושים. זקן העדה ריגדון היה שם, מציג את טענותיו לזכותו לנשיאות הכנסייה. קולו לא נשמע כקולו של רועה אמיתי. זקני העדה בריגהם יאנג, פארלי פראט והבר קימבול עלו לדוכן. בריגהם יאנג ציין לקהילה "אני אנהל הצבעה זו עבור זקן העדה ריגדון. הוא אינו בראש כאן. ילד זה" (כשהוא מתכוון לעצמו) "ינהל עדר זה למשך עונה". קולו ומחוותיו של האדם היו כשל הנביא ג'וזף. האנשים, למעט כמה חריגים, ראו בעליל שאדרתו של הנביא ג'וזף סמית ירדה על כתפיו של בריגהם יאנג. לחלקם נראה הדבר כאילו ג'וזף עמד שוב בפניהם. קמתי על רגלי ואמרתי לאיש היושב על ידי, "זהו קולו של רועה אמיתי – מנהיג השליחים"
המבלין היה חלוץ והתיישב בטואלה (Tooele) ביוטה, סמוך לסולט לייק סיטי ב-1850. הוא התפרסם כמי שיצר יחסים טובים בין מתיישבים לבנים לאינדיאנים. לאחר עימות כאשר הייתה תקלה ברובה שלו כשניסה לירות באינדיאני, אמר המבלין שאלוהים גילה לו כי יהיה "שליח של שלום" לאינדיאנים, ואם לא יהיה צמא לדמם, הוא לא ימות מידם. ב-1854 נקרא המבלין על ידי יאנג בשליחות לפאיוט הדרומיים והוא התיישב בסנטה קלרה (Santa Clara) על הנהר וירג'ין בסמוך לעיר סנט ג'ורג' (St. George) של ימינו. ביתו הראשון של המבלין בסנטה קלרה נחרב בשיטפון. רייצ'ל, אשתו השנייה של המבלין הצילה אחד מילדיהם הצעירים מטביעה, אבל הילד מת אחר-כך מהחשיפה למים הקרים. גם רייצ'ל מעולם לא החלימה מהחשיפה למים הקרים, והמבלין בנה את ביתו החדש על גבעה בסנטה קלרה.
הבית שייך כיום לכנסייה המורמונית ופועל כמוזיאון שבו עורכים מיסיונרים מורמונים סיורים מדי יום.
לקריאה נוספת

Compton, Todd (2013), A Frontier Life: Jacob Hamblin, Explorer and Indian Missionary, Salt Lake City, Utah: University of Utah Press, ISBN 9781607812340
Wixom, Hartt (1998), Jacob Hamblin: His Own Story, St. George, Utah: Dixie State College, OCLC 40390805
Wixom, Hartt (2008), Jacob Hamblin: A Modern Look at the Frontier Life and Legend of Jacob Hamblin, Springville, Utah: CFI, ISBN 9781555172732, OCLC 35954246
ביאורים

↑  באנגלית Lamanites הם, על פי ספר מורמון, גזע שחום עור שהוא יריב מרושע לנפיטים (Nephites) הצדיקים בני הגזע בהיר העור. שניהם צאצאים של בני ישראל שהגיעו בספינה לעולם החדש סביב שנת 600 לפני הספירה. המורמונים הראשונים זיהו את הלמאניטים עם האינדיאנים והפולינזים
↑  באנגלית Elder, אחד מדרגות הכמורה בכנסייה המורמונית
↑  באנגלית Indian Agent אדם שהוסמך מטעם ממשלת ארצות הברית לקיים אינטראקציה עם שבטים אינדיאניים
הערות שוליים

1 2  JACOB VERNON HAMBLIN
↑  Rachel Judd Hamblin
↑  Hartt Wixom, Hamblin: A Modern Look at the Frontier Life and Legend of Jacob Hamblin
↑  mormonismunveile00leej Mormonism Unveiled: Or, The Life and Confessions of the Late Mormon Bishop, John D. Lee, 270.]
1 2  McClintock, James H. (1921), Mormon Settlement in Arizona, Phoenix Arizona: Arizona Historian Office, p. 65
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007374633205171  GND: 1047221403  ISNI: 0000 0000 3051 8899  LCCN: n80080365  NKC: jo20221139549  SNAC: w69s1v42  SUDOC: 125070144  VIAF: 18523659   WorldCat (עם VIAF): 18523659 
מיקום ביתו של ג'ייקוב המבלין ומאונטיין מדוז
ביתו של ג'ייקוב המבלין בסנטה קלרה
הכפר אוראיבי של בני ההופי
צוקי השני סמוך לליז פרי
ג'רמי לין

| --- | --- |

ג'רמי לין, 2017
 לידה:  23 באוגוסט 1988 (בן 36) לוס אנג'לס שבקליפורניה
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.91 מטר
 מספר:  17
 מכללה:  אוניברסיטת הרווארד
 דראפט:  לא נבחר, 2010
 קבוצות כשחקן
 2010–2011   2010–2011   2011   2011–2012  2012   2012–2014   2014–2015   2015–2016   2016–2018   2018–2019   2019   2019–2020   2021-:  גולדן סטייט ווריורס   רינו ביגהורנס (NBDL)   דונגגוואן לאופרדס (סין)   ניו יורק ניקס   אירי בייהוקס (NBDL)   יוסטון רוקטס   לוס אנג'לס לייקרס   שארלוט הורנטס   ברוקלין נטס   אטלנטה הוקס   טורונטו ראפטורס   בייג'ינג דאקס   סנטה קרוז ווריורס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2019)
לין במדי אוניברסיטת הרווארד
ג'רמי שו-הו לין (באנגלית: Jeremy Shu-How Lin; בסינית: 林書豪; נולד ב-23 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז, אשר משחק בקבוצת סנטה קרוז ווריורס בליגת ה-G-league.
לין קיבל לראשונה חוזה בליגת ה-NBA בשנת 2010, בקבוצת גולדן סטייט ווריורס, בתום לימודיו באוניברסיטת הרווארד לאחר שלא קיבל מלגת ספורטאי מצטיין במכללות המובילות. בעונת הרוקי שלו, שיחק לין לעיתים רחוקות, ולאחר זמן הועבר לליגת הפיתוח של ה-NBA. בסוף שנת 2011 עבר לקבוצת הניו יורק ניקס, גם בה בתחילה כמעט ולא שותף במשחקים, עד שסדרת פציעות והיעדרויות של הרכזים האחרים בקבוצה הביאה את המאמן לשתף אותו כשחקן מרכזי וכשחקן פותח בחמישייה, אז חל המפנה בקריירת הכדורסל שלו, והחלה התקופה שכונתה בתקשורת האמריקאית 'לינסניטי' (משחק מילים; הלחם של המילים 'לין' ו'אי-שפיות').