עקיבא איגר
הערות שוליים

↑  כך עולה מכל הביוגרפיות של רע"א. לרשימת הביוגרפיות ראו בפרק "לקריאה נוספת", וראו גם: שמחה עלברג, הפרדס, סו, ז, עמ' 3: ”שום אסיפה לא החליטה שרבי עקיבא איגר הוא גאון הדור... האוטוריטה של 'גדול הדור' אינה מתחזקת בעזרת חגיגה טקסית. מאליו עצמו, מארבע אמות השקטות שלו, צומח וגדל הענק היהודי הרוחני הראוי להיות רבן של כל בני הגולה...”.
↑  כך עולה מכל הביוגרפיות של רע"א, על השפעתו במאה ה-20 ראו במאוחרות שבהן.
↑  בניגוד למקובל אצל ביוגרפים מוקדמים של איגר לתארך את לידתו לי"ד בחשוון תקכ"ב (8 בנובמבר 1761), מחקרו של שאול בלום מעלה כי על וימפל (חגורה לעיטור ספר תורה) שנדבו הוריו לציון יום הולדתו והשתמרה בקהילת אייזנשטט עד סמוך למלחמת העולם השנייה נרשם "שנולד במזל טוב יום ה' ראש חודש מר-חשוון תקכ"ב לפ"ק". ראו על כך: שאול בלום, ילדותו של רבנו רב עקיבא איגר, חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה: ש' בלום, תרצ"ח, עמ' 7, הערה 1, באתר היברובוקס. גם באשר לשנת לידתו ישנן דעות שגויות, אך הן פחות רווחות: כך, ד"ר ה. ל. גארדאן, אונזער פיעל-שפראכיגע ליטעראטור, דער מארגען זשורנאל, כ"ח באדר ה'תרצ"ו, 22 במרץ 1936ּ, מקדים בטעות את תאריך לידתו של רע"א לשנת 1752.
↑  בקטלוג מכירה 42 של בית המכירות "קדם", משער הכותב, כי ברית המילה שלו, וכנראה גם לידתו היו בפרשבורג, בה התגוררו הורי אמו, ולא באייזנשטט עיר מגורי הוריו.
↑  להרחבה על רע"א בספר על קהילות בורגנלנד היהודיות, ראו: 
Hugo Gold, Gedenkbuch der untergegangenen Judengemeinden des Burgenlandes, Tel Aviv: Olamenu, 1970.
↑  צילום פנקס המוהל, רישום ברית המילה של רבי עקיבא איגר, בעמוד הימני.
↑  באשר לסיבת עריכת הברית שלא בזמנה הועלו מספר השערות, ייתכן והוא נולד בבין השמשות שבין א' בחשוון לב' בחשוון, ולכן לא היה ניתן למולו ביום השמיני ללידתו, ח' בחשון. וייתכן שהעיכוב חל מסיבה רפואית.
↑  שו"ת רבי עקיבא איגר, מהדורה קמא [להלן: שו"ת רע"א (קמא)] (פסקים) סי' כ"ט, מכתבו של דודו ומורו של רע"א, ר' וולף איגר.
↑  כך נהג גם ד"ר עקיבא (Jacob) [!] איגר, דיואן לרבי אברהם אבן עזרא ברלין תרמ"ו.
↑  שאול בלום, ילדותו של רבנו רב עקיבא איגר, חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 8, הערה 4, באתר היברובוקס. על שם המשפחה "איגר" ראו: 
"Eger," in: Heinrich W. Guggenheimer and Eva H. Guggenheimer, Jewish Family Names and Their Origins: An Etymological Dictionary, Hoboken, N.J.: Ktav Pub. House, 1992, p. 211.
↑  עובדה זו מופיעה אצל כל הביוגרפים של איגר, למן המוקדמים שבהם. ראו: בלייכרודה, תולדות רע"א עמ' 2; סופר, חוט המשולש עמ' קעד; מרדכי וייץ, עטרת פז עמ' 20; שאול בלום, הנער הגאון בא לבריסלה, חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 12–13, באתר היברובוקס.
↑  מרדכי וייץ, עטרת פז עמ' 13.
↑  מרדכי וייץ, עטרת פז עמ' 14. השערתו של וייץ, נתמכת מעדות בן התקופה המתאר את לימודם המשותף בהקדמת הקונטרס מסלק תמיהות, כתב יד מאוסף המוזיאון היהודי בפראג, באתר "כתיב" של הספרייה הלאומית בירושלים (גרסת טקסט של הקדמת מסלק תמיהות, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי).
↑  במקורות ספורים היא נקראת "גליקכֶן" או "גליקכֶה" – צורה בגרמנית עילית.
↑  במכתבו שנדפס בשו"ת רע"א (קמא) סימן כט, מתאר דודו את המסיבה שערכו בישיבת ברסלאו כהשתתפות מרחוק עם חברם ביום חתונתו, ראו שם.
↑  תאריכי הלידה והפטירה של בני המשפחה מבוססים על השוואת המידע המופיע בביוגרפיות העיקריות של נשוא הערך, ובקובץ "משפחת איגר", וחלקם אינם מוסכמים על הכל. ראו גם: מיכאל סימון, "שלשלת היוחסין של משפחות איגר, מרגליות-קלבריסקי, וסימון", תל אביב 1954.
↑  השריפה מתוארת אצל כל הביוגרפים של איגר. חיים קרלינסקי, רבי עקיבא איגר ז"ל, בירחון "היהודי", גיליון כז, ניו יורק, כסלו תרצ"ח – מוכיח מהרצף הכרונולוגי של האירועים שתיאוריהם נשמרו בידינו, כי יש לתארך את השריפה לקיץ תק"ן (כ' בסיוון, 2 ביוני 1790), ולא כפי שרשמו מקצת הביוגרפים שלפניו, בקיץ תקנ"א (כ' בסיוון, 22 ביוני 1791). סימוכין לתיארוך זה בקובץ כתבי יד המתארים את השריפה ומצויים בספרייה הלאומית, בשם: לשון הקדש: פרשת השריפה שפרצה בליסא בשנת תק"ן, בכ' בסיון (1790), וכלתה כמחצית מבתי היהודים.
↑  שלמה סופר, אגרות סופרים, אגרת ג'.
↑  ראו על נישואיה השניים להלן. תאריך לידתה נקבע כאן ע"פ רוב הביוגרפים של רע"א ושל בעלה השני ה"חתם סופר" שנקבו בשנת 1790 (תק"נ). אך הדבר מוטל בספק: לפי דודה ר' בונים גינז במכתבו אל בעלה השני (חוט המשולש עמ' יד) היא נולדה בסביבות תקמ"ח (1788). ומאידך, ד"ר אברהם חיים פריימן (חוקר המשפט העברי, מחללי שיירת הדסה), במבוא למאמר מגנזי ר' עקיבא איגר, בתוך: אזכרה ג, ירושלים תרצ"ז. עמ' מד. טען כי מכתבו של רע"א משנת תקס"ז (1807) העוסק בשידוך לבתו בת ה-13 מדייק בגילה ומדבר בה, לאור זאת הוא קובע כי נולדה בערך בשנת תקנ"ד (1794). מאמר מאוחר יותר דוחה את מסקנתו של פריימן: צילום של האוטוגרף מעלה כי המכתב נכתב בשנת תק"ס (1800) ולא תקס"ז (1807), כך שיש להקדים את הולדתה ב-7 שנים לסביבות תקמ"ז–תקמ"ח (1787). ראו על כך: אברהם שישא, לבירור תאריך המדויק של מכתב אחד ממרן הגרעק"א והמסתעף מזה, בתוך: המעיין שנה כב גיליון ג, תשמ"ב. עמ' 47–48.
↑  מרדכי וייץ, עטרת פז עמ' 40.
↑  ר' נפתלי צבי בלייכרודה, תלמידו מתקופה זו, נעשה נכדו מנישואין, כשנישא לבתו של ר' אברהם איגר.
↑  שאול בלום, רבנו רב עקיבא איגר במרקיש פרידלאנד: (תקנ"ב–תקע"ו), חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 30, באתר היברובוקס (בלום מונה את שמות הקהילות: ברלין, ביאליסטוק, הורדנה, גלוגא, דנציג, דרזדן, ורשה, וילנה, לנצ'יץ, לייפניק, קובנה ושטרסבורג).
↑  חיים קרלינסקי, רבי עקיבא איגר ז"ל, בירחון "היהודי - גיליון כז, ניו יורק, כסלו תרצ"ח
↑  לפי שאול בלום, רבנו רב עקיבא איגר במרקיש פרידלאנד: (תקנ"ב–תקע"ו), חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 30, באתר היברובוקס. רע"א מקונן על כך במכתבו: "היא הוליכה עמי בן ובת תחת החופה בעונג ובשמחה..."
1 2 3 4  מכתבי רבי עקיבא איגר, מכתב קמ"ט
↑  שאול בלום, רבנו רב עקיבא איגר במרקיש פרידלאנד: (תקנ"ב–תקע"ו), חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 46, באתר היברובוקס. העניין נידון במכתב ברכה לנישואיו השניים שכתב ידידו וקרוב משפחתו הרב צבי הירש מזמושץ', ונדפסה בספר השו"ת שלו "תפארת צבי" סימן מט.
↑  מקורו של מכתב זה בסיומה של תשובה הלכתית שערך אל גיסו ונדפסה בשו"ת רע"א (קמא) סימן קמז.
↑  שלמה סופר, חוט המשולש החדש עמ' נח. שני המועמדים הנוספים היו: הרב ברוך תאומים-פרנקל מלייפניק, מחבר "ברוך טעם", והרב שלום אולמן, אז רבה של לוקנבך.
↑  הוא נישא לבשה בת למשפחת פינקלשטיין הברלינאית. ולפיכך האגדה שנקשרה בחתונתו של בן זה המבוססת על כך שהתחתן עם בת למשפחה יהודית מבלארוס וחתונתו התקיימה במינסק, תמוהה, ואפשר שאירעה בנסיבות אחרות (ראו המובא להלן על בנו שמואל שהתגורר במינסק, ואכן ב'שם הגדולים השלישי' <לא נדפס> מובאת אגדה זו בהתייחס לנישואי שמואל). האגדה העממית המוזכרת במקורות רבים, ויש בה כדי להבליט את הענווה המיוחסת לרבי עקיבא איגר, מספרת כי לרגל חתונתו, הגיע רבי עקיבא איגר לעיר מינסק, ורבה של פינסק, הרב מרדכי זקהיים, שחפץ לדבר עמו בדברי תורה, נסע לשם כך במיוחד למינסק. מחוסר מקום במרכבה שהסיעה את הרב, הציע עצמו כעוזר לעגלון וכך הצליח לנהל שיחה ממושכת עם הרב. כשנפרדו, הפטיר רבי עקיבא שלא העלה על דעתו שלכבודו בחר גאון מפורסם לעסוק בעגלונות: "אשרייך ליטא, שאפילו עגלונים שבך מלאים תורה כרימון".
↑  פרטים עליה ראו בהמשך.
↑  סופר, כתב זאת זיכרון עמ' 23, כותב עליו: "הרב מו"ה פייבלמאן... נפטר בדמי ימיו" אך לפי משפחת איגר אילן ג', הוא מת בן שנה אחת בלבד.
1 2  משפחת איגר אילן ג'
↑  סימוכין לכך מביא בלום (חיי הגאון, עמ' 48, באתר היברובוקס) ממכתבו של רע"א המצוי בכתב יד בארכיון רבי אברהם טיקטין, ובו הוא מתנה את הישארו במרקיש-פרידלנד כעצת חבריו הרבנים, בכך שאנשי הקהילה היהודית באייזנשטט "ימחלו לי על דיבורי".
↑  ידידו וקרובו, רבי מאיר וייל.
↑  שטר המינוי מופיע במלואו בספר אגרות סופרים עמ' 5–6. את התנגדות חבריו למינוי, מזכיר רע"א במכתבו בעניין אחר שנדפס שם, עמ' 13–14.
↑  להרחבה על פרשת השידוך, אגדות עממיות שנקשרו בה, נוסח שטר התנאים, וניסיונות העיכוב של גורמים בקהילת פרשבורג, ראו חוט המשולש החדש עמ' סח–עא.
↑  יוסף ראובן זלוטופלר, זכיות יוסף, ראשון לציון תשל"ו. חלק ג' עמ' קנד אות קכא. אגדה זו מופיעה במקורות מוקדמים נוספים.
↑  בלום, חיי הגאון, עמ' 59, באתר היברובוקס. וראו להלן בכתב הרבנות שנשלח בחודש אלול בשנה שלאחריה, אזכור ישיבה זו.
↑  ראו: יהושע לוינזון, תולדות רבנו עקיבא איגר, בכתב העת הכרמל - מאמר שני בסדרה, מובא בפרק "קישורים חיצוניים".
↑  הצעה זו נדחתה מסיבה צדדית, מחלת לב שנתגלתה אצל רע"א. מכתב רע"א בעניין הצעה זו, מודפס באגרות סופרים עמ' 15.
↑  אגרות סופרים עמ' 15.
1 2 3  מרדכי נדב, 'כתב רבנות של ק"ק קורניק לר' עקיבא אייגר', ארשת: ספר השנה לחקר הספר העברי, ו' (תשמ"א 1981): עמ' 172–180.
↑  כתב רבנות זה נשתמר בתוך "פנקס קורניק" הנמצא באוסף כתבי היד של ספריית בית המדרש לרבנים בניו יורק, ובמיקרופילם במכון לתצלומי כתבי יד עבריים (No.29708)
↑  ראו אגרות סופרים עמ' 13–15 מכתביו מאייר תקע"ה בעניין זה.
↑  הצעת קהילת קורניק מוזכרת אצל בלום, חיי הגאון, עמ' 47, באתר היברובוקס, ולא כפי שמדגיש מרדכי נדב במאמרו 'כתב רבנות של ק"ק קורניק לר' עקיבא אייגר', עמ' 172 ,177, כי דבר ההצעה לא היה ידוע לביוגרפים המוקדמים של רע"א, ומונה את בלום ביניהם (מרדכי נדב, 'כתב רבנות', ארשת, ו' (תשמ"א 1981): עמ' 172–180.
↑  שטר הרבנות מופיע כאן על פי: יהודה לואיס לוין, 'אגרת הרבנות אשר שלח קהל פאָזען אל ר' עקיבא איגר', בתוך: קובץ על יד שנה יט, ברלין: מקיצי נרדמים, תרס"ג. לוין העתיקו מתוך פנקס קהל פאזען כרך iii. וראו גם העתקיהם של: סופר, אגרות סופרים עמ' 8–11; בלום, חיי הגאון, עמ' 61–62, באתר היברובוקס
↑  ראו אודותיו אצל: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה חלק א' עמ' 87. על-פי "משפחת איגר", הוא היה נשוי לגולדה זילבר.
↑  בנם הוא יעקב רוזנס, אודותיו ראו בפרק "צאצאיו"
↑  הלל נח מגיד שטיינשניידר, עיר וילנה, עמ' 266, הערה 4.
↑  חתנו בזיווג שני היה הרב יצחק יהודה שמלקיש, מחבר שו"ת "בית יצחק", מרבני גליציה ומגדולי הפוסקים בדורו.
↑  הרב הלל ליכטנשטיין, מסר: ”שמעתי ממגידי אמת שהגאון הקדוש מאור הגולה רבי עקיבא איגר זללה"ה קודם שנתמנה להיות מנהיג ישראל היה הולך בכל יום לבקר את בית החולים הנקרא 'שפיטאל'... ואחר כך כשנתעלה להיות רועה ישראל, ומרבות טרדותיו לא היה יכול תמיד לילך לשם, היה שוכר לאיש אחד שילך לשם בכל יום ויום ויספר לו כל הדברים וכל המאורעות כהוייתן. וממנו יראה וילמוד כל אדם.” (הנ"ל, משכיל אל דל, למברג תרל"א, חלק ד, כלל ב פרט א שאלה א, דף יא, ב בהערה). פתרון זה היה נושא למשא-ומתן הלכתי בין הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים (האדר"ת) ואחיו הרב צבי יהודה רבינוביץ' תאומים, להרחבה בנושא זה ראו: הרב ישראל דנדרוביץ, ‏הימנעות ממצות ביקור חולים, המעין גליון 200, טבת תשע"ב, עמ' 147-154.
↑  סדר יומו של רע"א נדפס לאחר פטירתו בגרמנית בספרו של איגנץ רייך, Beth-El : Ehrentempel verdienter ungarischer Israeliten, פסט 1868, עמ' 192–193 בהערה; כאן מובא לפי תרגומה של חיה מרקוביץ, המובא במאמרו של שלמה יהודה שפיצר, לא היה כדוגמתו בקרב רבני תקופתנו, בתוך: "עלי זיכרון: רשומות לתולדות אישים וקהילות", גיליון ג, עמ' ב-ה. בשינויים קלים מובא סדר יום זהה לזה אצל אברהם עובדיה (גוטסדינר), רבי עקיבא איגר, ירושלים תרצ"ח. "סיני", כרך א', עמ' תקכג-תקכד.
↑  לפירוט נרחב של פעולות אלו, ראו:
שאול בלום, רבנו רבי עקיבא איגר ראב"ד בפוזנה: (תקע"ו–תקצ"ח), חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 82–83, באתר היברובוקס. תרגום לעברית של מסמך ההוראות המקורי שפורסם בגרמנית באותיות עבריות, במאמרו של הרב משה אוירבך, הוראות לימים נוראים שנת תקצ"ב בק"ק פוזן, המעין, כרך ו גיליון א, תשרי תשכ"ו, עמ' 9–12.
↑  זאב יעבץ, תולדות ישראל כרך יד, עמ' 27. נוסח מכתבו של פרידריך ה-3 שפורסם בעיתונות המקומית, מובא כלשונו אצל בלייכרודה, תולדות רע"א, וממנו הועתק לספרו של שאול בלום, חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 82–83, באתר היברובוקס. פירוט, מנקודת מבטו, על פעילותו סביב מניעת התפשטות הכולרה, והוראותיו לציבור היהודי בתקופה זו, הכוללים תיאורים מפורטים של המגפה ודרכי פעולתו לגהות הציבור, ראו מכתבי רע"א מכתבים קמו-קמח.
↑  מכתביו בפרשה זו, 14 במספר, נמצאים באוסף כתבי ד"ר לואיס לוין, בספריית ישיבה יוניברסיטי בניו יורק, קובץ 189.
↑  פרשה זו נידונה באריכות בספרו של יצחק לוין, מבוקר לערב קובץ מאמרים, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשמ"ב. עמ' 194–211. מכתביו של רע"א בעניין זה, הודפסו שם אף הם בשלמותם.
↑  ראו ערך:"האכסניה למען הזקן והחולה בפוזנא", בוויקיפדיה הפולנית.
↑  מאיר וונדר, בית החולים היהודי שהקים רבי עקיבא איגר, בשבילי הרפואה, גיליון א' תשל"ט, עמ' 81–84.
↑  הנוסח המלא של מכתביו בפרשה זו פורסם בכתב העת הצופה מארץ הגר, שנה ד' עמ' 72–77 "רשמי זכרונות ממני א"בר", ומשם באגרות סופרים מכתבים לא-לח.
↑  ראו עליו: יחזקאל דוקקעס, חכמי א’ה’ו’, המבורג תרס"ח, מס. 122 (עמ' 126).
↑  על גלגוליה של תמונה זו, ראו בהרחבה: עקיבא ברוך פוזנר, הערות לתולדות רבי עקיבא איגר, להלן "לקריאה נוספת", עמ' 147–148. ובעקבותיו: ירחמיאל כהן, והיו עיניך רואות את מוריך: הרב כאיקונין, בתוך: ציון נח:ד, תשנ"ג 1993, עמ' 422–431. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  לפי הרב מאיר דן פלוצקי, בעת ביקורו בבית חתנו, התחזתה אשתו השלישית של החת"ם סופר, אלמנת הרב צבי הירש הלר, כבתו של הרב איגר והוא לא הבחין בדבר. (מובא אצל הירשלר, "מאורן של ישראל", חלק א, עמ' קמו).
↑  גלבר, משה זקס, סיני, שנה א, עמ' תקסט הערה 4.
↑  שאול בלום, רבנו רב עקיבא איגר באחרית ימיו, חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר, ורשה תרצ"ח, עמ' 96, באתר היברובוקס, על פי ספרו של ד"ר ל. וורשנר, רבי עקיבא איגר (בגרמנית)
↑  נוסח הצוואה שפורסם בגרמנית בעיתונות היהודית: ”הודעת פטירה: אבינו הטוב וירא השמים, הרב הראשי ר' יעקב מוזס [עקיבא בן משה] איגר נקרא ברצונו הצודק של הטוב והמטיב לכל, ביום י"ג תשרי מחייו הארציים לחיים טובים יותר. אנו מודיעים זאת לידידיו ומעריציו, ובמיוחד לתלמידיו וחבריו, ומצרפים קטע מצוואתו כדלהלן: "על פטירתי יש להודיע לתלמידי וחברי באמצעות העיתונים הציבוריים, בתוספת בקשתי מהם שלזכותי ילמדו בשנה הראשונה יום יום פרק משניות אחד, וכן אחר כך ביום היאהרצייט שלי. וחוץ מזה אני מבקש לא להספיד אותי בשום מקום מלבד במקום הקבורה". פוזן, י"ח תשרי תקצ"ח”. מתוך: "Allgemeine Zeitung des Judentums" שנת 1837, גיליון 95, עמ' 378. (וראו גם: שם, גיליון 101 (בגרמנית). תרגום לעברית: חיה מרקוביץ (פורסם ב"עלי זיכרון: רשומות לתולדות אישים וקהילות", גיליון ג, עמ' ב–ה).
↑  רפאל פירשטנטל, אבל יחיד, ברסלאו 1837 - מבוא, פרקים ג-ד
↑  שירים על מות רע"א והספדים עליו נדפסו במקורות רבים נוספים שלא הקדישו לו פרסום שלם בדפוס, ראו למשל: דוד לונטל, אילת השחר: מחברת כוללת שירים ומליצות שונות, מכתמים ומשלים, שירי תהלה ושירי קינה, ורשה תר"ד. עמ' 86-92
↑  על הנהגתו של ר' שלמה איגר בימי האבל על אביו רע"א, ראו בהערותיו המודפסות על גיליונות ה"שולחן ערוך", בשם "גיליון מהרש"א", בהתייחס למנהג האבלים לשנות את מקומם בבית הכנסת, ואיסור מנהגי אבלות בפרהסיא בשבת: ”ועל זה סמכתי להקל בימי אבלי על אבא מארי מאורן של ישראל זצלה"ה שלא לשנות בשבת כי ודאי הרב בעירו אין דרכו לשנות והוה פרהסיא. ומ"מ בשבת שניה שהשינוי מן הדין לא הלכתי לבית הכנסת”. (גיליון מהרש"א, שו"ע יורה דעה הלכות אבלות, סי' שצ"ג, על הש"ך ס"ק ז').
↑  גרשום שלום, מברלין לירושלים, עם עובד, עמ' 50–51.
↑  "ברכה למורה, לד"ר אברהם יצחק בלייכרודה - בן השמונים", "הארץ", כ"ד בתשרי תש"ח, עמ' 2; פורסם גם בשם: "ברכה למורה", "ההד", כ"ג, א', תש"ח, עמ' כד-כה.
↑  ליטוגרפיה של הדיוקן ניתנת לצפייה ב אוסף הספרייה הלאומית (ראו שם פריט 11).
↑  האגודה מתנהלת בישראל ביוזמתו וניהולו של נכדו של רע"א הקרוי על שמו: עקיבא איגר, מקיבוץ נצר סירני, והייתה רשומה זמן-מה כעמותה.
↑  על האגודה וכינוסים מאוחרים יותר שלה, ראו: חנה עמית, עקיבא איגר הוא קיבוצניק, בירחון הקיבוץ הדתי עמודים, גיליון 606, עמ' 142–143, תשנ"ז 1997.
↑  "בית אהרן".[דרושה הבהרה]
↑  "פלסנר, שלמה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
↑  "כה לחי".
↑  "עדות לישראל".
↑  "כתובים אחרונים".
↑  "תשובות מר"מ יפה" ו "בית מנחם".
↑  "דודאי מהרא"י".
↑  "שער שמעון".
↑  "כהונת עולם".
↑  מצוטטים אצל יצחק ורפל, ממכתביו של רבי עקיבא איגר, סיני, שנה א', עמ' תקנב
↑  מכתב משנת תרנ"ז, נדפס בראש ספרו של אביו "מרומי שדה" חלק א, ירושלים תשי"ד.
↑  להרחבה ופירוט ביבליוגרפי, ראו בפרק "חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס".
↑  מהדורה זו היא למעשה המהדורה הסטנדרטית והפופולרית של חידושי רע"א, מאחר שהיא הקטנה שבכולן מבחינת מספר הכרכים וגודלם. בראש כל כרך ובסופו נדפסו מפתחות למקורות הדברים כדי לשמור על מינימליזם עיצובי בתוך דפי הטקסט, ולא להעמיס מידע, שפעמים רבות לא עמד בראש מעייניו של המעיין המצוי בכתבי רע"א, על שולי הגיליון.
↑  רפאל נתן נטע רבינוביץ, מאמר על הדפסת התלמוד, מהדורת א"מ הברמן, ירושלים תשי"ב. המעיר: "והם כפלי כפלים מהגהותיו הנדפסות בדפוס פראג".
↑  ראו במבוא לספרו של ח"ד שעוועל, "משנתו של הגאון רבי עקיבא איגר בגיליון הש"ס", בהערה 2, על גלגולי שמו של החיבור, ושם הוא מציין שמתחילה חשבו לקראו "תיקוני הש"ס".
↑  מובא בשמו בהקדמת בניו לספרו דרוש וחידוש.
↑  ירושלים תשמ"ז.
↑  נחמן פלברבוים, גיליון הש"ס המבואר, בית שמש תשס"ז.
↑  החוברת נדפסה על ידי מחזיק כתב-היד במהדורה מצומצמת של 215 עותקים.
↑  ראו בערך איגר (אגר) ר' עקיבא בן משה. האנציקלופדיה העברית, ירושלים–תל אביב, תשי"ד–תשמ"ג, כרך ב, עמ' 629–630, בסופו נכתב כי הגהותיו של רע"א לירושלמי נעלמו.
↑  לרב אברהם ישעיהו קרליץ, ה"חזון איש", מיוחסת האימרה כי לפני שכתב הרב איגר "צ"ע", חשב 20 דקות, ולפני שכתב "צע"ג", חשב 40 דקות. לפי: ויאמר הנני!, בני ברק, תשע"ד 2014, עמ' 313.
↑  יצחק צבי ארונובסקי, יד יצחק, באתר היברובוקס.
↑  בנימין רבינוביץ', משנת ר' בנימין, באתר היברובוקס.
↑  משה אברהם מוינשטר, גנון והציל, באתר היברובוקס.
↑  על ספר זה פורסמה ביקורת קצרה במדור "ליד ארון הספרים" של הרבעון "היהודי" (בגליונו המוקדש לרע"א, ראו 'לקריאה נוספת', עמ' 69), חתומה בידי ח. בן ישעיה (כנראה העורך, חיים קרלינסקי). בתוך דבריו הוא מעיר כי יש מקומות אחדים אשר אין דברי המחבר עולים יפה... מצד הסברא וההגיון. הוא תולה זאת ברצונו של המחבר לתרץ ב"קבלנות" את כל קושיותיו של רע"א, לטעמו מתכון בטוח לסטיה מן האמת מפעם לפעם.
↑  קול תורה, באתר היברובוקס.
↑  דגול מרבבה, ספרו של הרב יחזקאל לנדא. אף הוא נדפס במהדורות מאוחרות על גליון השולחן ערוך עצמו.
↑  ראו על כך: מבוא ל'שולחן ערוך השלם', ירושלים: מכון ירושלים, תשנ"ד. עמ' 114–118.
↑  ראו למשל: הערות והגהות על ספר "אליהו רבה" מוריה, שנה יב: גיליון (ז-ט) קד-קח, תשד"מ 1984; הגהות והערות לשו"ת "תשובה מאהבה" ח"ג, מוריה, שנה טז: גיליון (ג-ד) לג-לח, תשמ"ח 1988; הגהות לספר "כנסת הגדולה" או"ח, מוריה, שנה יט: גיליון (ה-ו) כד-כה, תשנ"ד 1994
↑  ראו למשל: גליונות רבי עקיבא אייגר על אליה רבה, ירושלים תשס"ג. בשער הספר צוין: "יו"ל משני עותקים של גליונות אליה רבה של רבינו". המהדורה מבוססת על עותק אחר מזה שנזכר בהערה הקודמת.
↑  הקדמה לשו"ת רע"א (קמא).
↑  ראו: אהרן סורסקי, ראש גולת אריאל חלק א, תש"נ. עמ' שע. על נסיונותיו של האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר מגור, לרכוש את כתב-היד מאספן שהתגורר בוורשה.
↑  ירושלים תשנ"ו. מהדורה שנייה עם הוספות, תשס"ד.
↑  הקדמת ספרו "ברכת שמואל", עמ' 7.
↑  מרדכי ליפסון, מדור דור חלק א, תל אביב - ניו יורק, תרפ"ט 1929. עמ' 184.
↑  ראו למשל, במנפיסט של הרב אברהם אליהו קפלן, "לתחיה תורנית", בתוך: בעקבות היראה, עמ' פד.
↑  ויאמר הנני!, עמ' 313.
↑  ולדנברג, שו"ת ציץ אליעזר, חלק י"ד סימן ק אות ג, בקטע הנפתח במילים "ועוד הבאתי".
↑  מילולית: אנו כאצבע בשעוה לסברה. היגד המבטא את חוסר ההשפעה של דעתנו, במקום בו חיוו דעתם להפך מומחים מאיתנו. כלחיצת אצבע כנגד שעוה קשה. לפי תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף נג עמוד א.
↑  קרליץ, חזון איש, אבן העזר, סימן לז אות ג.
↑  זכור לדוד חלק ב' עמ' רס"ט. מפי משמשו ר' דוד פרנקל.
↑  מעשה איש חלק ד', עמ' צ"א והלאה. כן מובא שם שאמר שכשרואים ציון "ועיין בספר פלוני" בספרי רבי עקיבא איגר, חובה לפתוח את הספרים כיוון ש"מצווה לשמוע בדברי חכמים"...
↑  מצוטט אצל אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות א, עמ' כט-ל.
↑  שרי המאה ב', עמ' 242.
↑  ההספד הובא בתיקון שלמה עמ' ק"ד. שתי דרכי הענווה עומדות בפולמוס ארוך במחשבת היהדות. למשל חובות הלבבות בשער הכניעה המתנגד לענווה שאינה מכירה בערך האדם לעומת איגרת הרמב"ן, בה מבואר שעל כל אדם להרגיש גרוע יותר מכל האנשים. ראו גם במאמר מהחתם סופר, בקובץ בית אהרן וישראל (גיליון קל"א, עמ' 5), בו מופיעה התייחסות לשתי הדרכים.
↑  ראו שרי המאה שם, וכן שרי המאה א', עמ' 251. אהלי שם דף ז'.
↑  כוונת רע"א למשחק מילים, שבו "לשון נופל על לשון": ערב־רב במשמעות של טרום־רב, נשמע כ"ערב רב", מי שהיו בני קבוצה הכוללת מצריים ובני עמים נוספים שהתלוו לבני ישראל ביציאת מצרים, ועל פי המסורת היהודית התקבלו על ידי משה כחלק אינטגרלי מהעם, ובהמשך חטאו והחטיאו את עם ישראל במדבר, בחטא העגל ובהזדמנויות נוספות.
↑  מרדכי ברויאר, האמנציפציה והרבנים. המאמר בתרגומו לעברית נדפס בתוך ספרו אסיף: מפרי העט והעת, [להלן: ברויאר, אסיף], ירושלים תשנ"ט.
↑  מקורות "מתנגדיים" מובהקים, לא עסקו למישרין בשאלת יחסו של רע"א לחסידות, כנראה מפאת גילו הצעיר בשעת המחלוקת העיקרית והחרמות. ולכן עיקר המידע שבידי המחקר בעניין זה נסמך על מקורות חסידיים. אך ראו: שמואל שרגא פייגענזאָהן (שפ"ן הסופר), 'לתולדות דפוס ראם'; הביא לדפוס: חיים בר-דיין, בתוך: יהדות ליטא, כרך א: יהודי ליטא מהמאה הט"ו עד 1918, תל אביב: עם הספר, תש"ך 1959, עמ' 268–296. (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 290 ואילך) (נדפס במקור בכתב העת הספר א, א (אייר תשי"ד), הטוען כי בפרשת המחלוקת סביב ש"ס סלאוויטא, עמדו ברקע המחלוקת חשדות על רקע יחסי חסידים-מתנגדים, ורע"א גילה חשדנות כלפי מדפיסי סלאוויטא החסידים על רקע השמטת הגהותיו של הגאון מווילנה ממהדורת תקע"ז של הש"ס שבהוצאתם.

הביוגרף של רע"א, מרדכי וייץ, עטרת פז עמ' 45–64, מספר על פי מסורת חסידית כי כיבד את הרבי שמחה בונים מפשיסחה כאשר האחרון ביקרו בביתו ואף שקל לגמול לו בביקור. אלא שבנו עיכב את ביקור הגומלין כי ”לאי-כבוד נחשב בעיניו שאביו יכניע עצמו לפני רבי של חסידים”. כך גם נוקט חוקר ההתנגדות לחסידות מרדכי וילנסקי, (חסידים ומתנגדים חלק א', ירושלים: מוסד ביאליק 1970, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת 1990, עמ' 335 ואילך), המעיר כי גם בנו של רע"א, רבי שלמה, שהיה ידוע בהתנגדותו הנחרצת לחסידים הזהיר את אחד מבניו "שלא לדבר רע על חבורת חסידים... כי כל פטפוטי בישין". ראו גם: אליעזר עמנואל הורוויץ, דברות חיים חלק א, מבוא עמ' סח, תולדות הרב ישעיה מפשדבורז', לטענתו רע"א למד בצעירותו עם הרב מפשדבורז' שנעשה חסיד, ומפאת היכרותו זו, סירב לקבל את הדעה שהחסידים הם 'עוקרי תורה'.
↑  שורות בכתב ידו שרשם על עותק של איגרת ר' דוד ממאקוב על תולדות המחלוקת עם החסידים שהעביר לבנו, ”... ועל מה שאמרו שהגאון ר' עקיבא הלך למקום הידוע, הוא שקר וכזב...”. וילנסקי קובע את זמן העברת האיגרת לשנת תקס"ה, ומסביר את התייחסותו לשמועה שהפיצו החסידים.
↑  לפי חיים מרדכי פרלוב, ליקוטי סיפורים, ניו יורק תשנ"ב, הפגישה התרחשה בעיירת מרחצאות המרפא הצ'כית מרינבד (מריאנסקה לאזנייה, Mariánské Lázně); אך לדעת ההיסטוריוגרף וחוקר החסידות יצחק אלפסי, (המאירים לארץ: תולדות אדמו"רי בית חב"ד, עמ' 130) הפגישה בין שני האישים הייתה בדרך לקרלסבד. וראו: יהושע מונדשיין (עורך), מאמר "אל תצר את מואב": מאת מוהר"ר דובער, אדמו"ר האמצעי, נאמר לפני הרב ר' עקיבא אייגר בפוזנא, פ' דברים תקפ"ה. ברוקלין נ"י: קרני הוד תורה, תשל"ו. נראה שמדובר בביקור בביתו של רע"א.