stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטרסון ג'וזף

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1964 (בן 60) וילסדן, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרסון ג'וזף (באנגלית: Paterson Joseph; נולד ב-22 ביוני 1964) הוא שחקן בריטי. ב-1990 שיחק בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזות "המלך ליר" ו"עמל אהבה לשווא". בטלוויזיה הוא מוכר מהופעותיו בסדרה "חדר מיון" (1997–1998), בתפקיד אלן ג'ונסון בסיטקום של ערוץ 4 "פיפ שואו" (2003–2015), בסדרה "מחלקה אלטרנטיבית" (2004–2006), בסדרה "ניצולים" (2008–2010), בסדרה הקומית "Boy Meets Girl" ‏(2009), ובתפקיד מפקח בילוש וס לייטון בסדרה המשפטית "חוק וסדר: בריטניה" (2013–2014). בקולנוע שיחק בסרטים "החוף" (2000), "איאון פלקס" (2005) וב-"The Other Man".
ביוגרפיה

ג'וזף נולד בלונדון להורים שמוצאם מסנט לוסיה. הוא למד בבית ספר התיכון Cardinal Hinsley R.C בצפון-מערב לונדון. בשנים 1983 עד 1985 למד משחק ב-"Studio '68 of Theatre Arts" עם רוברט הנדרסון, ואחר כך למד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
ביוגרפיה > תיאטרון

ב-1991 זכה ג'וזף בפרס איאן צ'ארלסון על הופעתו בתפקיד אוסוולד במחזה "המלך ליר", בתפקיד דומיין במחזה "עמל אהבה לשווא", ובתפקיד המרקיז דה מוטה במחזה "The Last Days of Don Juan" כולם עם הלהקה השייקספירית המלכותית.
עוד הופיע בתיאטרון בתפקיד הראשי ב"אותלו" ובמחזות "הנרי הרביעי", "המלך ליר" ו"המלט" בעיר ניו יורק. ב-2012 גילם את ברוטוס בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "יוליוס קיסר" שמתרחש באפריקה. ב-2004 השתתף בפרויקט עבור ערוץ 4 בצילום סרט דוקומנטרי בשם "שייקספיר שלי", בו הוא ביים גרסה של "רומיאו ויוליה" בהשתתפות עשרים צעירים שאינם שחקנים מאזור הרלסדן שבלונדון. ב-2006 היה ג'וזף פטרון של "OffWestEnd.com", רשימת תיאטראות מחוץ לזרם המרכזי. ב-2006 וב-2007 שיחק בתפקיד ראשי במחזה "The Royal Hunt of the Sun" ובמחזה "הקיסר ג'ונס" בתיאטרון אוליבייה בלונדון. ב-2015 הופיע ג'וזף בהצגת יחיד שכתב בשם "Sancho: An Act of Remembrance" המבוסס על חייו של איגנסיוס סנצ'ו (אנ'), שהועלה באוקספורד וברמינגהם ובסיבוב הופעות בארצות הברית.
ביוגרפיה > טלוויזיה

ג'וזף שיחק בתפקידים רבים בטלוויזיה הבריטית בדרמות וגם בקומדיות. בין שאר תפקידיו היו רובן ב"וויליאם ומרי" לצדו של מרטין קלונס; מארק גרייס בסדרה הרפואית "חדר מיון", מרקיז דה קארבאס בסדרת הפנטזיה "Neverwhere"; אלן ג'ונסון בסדרה "פיפ שואו"; לינדון ג'ונס ב"מחלקה אלטרנטיבית" ובתפקיד שורטי בפרק הראשון של הסדרה "יריחו".
הוא השתתף בסדרת הדרמה שזכתה לשבחים "Sex Traffic", בעיבוד הטלוויזיוני של המחזה "Elmina's Kitchen" מאת קוויים קווי ארמה (אנ'), בשני פרקים בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" "זאב רע" ו-"The Parting of the Ways" בתפקיד רודריק שהוא משתתף בגרסה עתידית של השעשועון "החוליה החלשה" ולבסוף הורגים אותו הדאלקים. עוד השתתף בתפקידי משנה בסדרה הקומית "Dead Ringers". ב-2006 הופיע בתוכנית המערכונים "That Mitchell and Webb Look" בתפקיד סיימון, מתחרה בשעשועון "Numberwang".
ב-2007 שיחק ג'וזף בשתי עונות של הסיטקום המדע בדיוני "Hyperdrive" של ה-BBC, וגילם את בנג'מין מדוקס בסדרת הדרמה "ג'קיל". הוא דיבב את ק. או. ג'ו בסדרת האנימציה הממוחשבת "Chop Socky Chooks".
ב-2008 שיחק בתפקיד גרג פרסטון בסדרה "ניצולים" גרסה מחודשת של ה-BBC לדרמת המדע בדיוני באותו שם משנות השבעים של המאה העשרים. ב-2010 חזר וגילם את אותה דמות בעונה השנייה של הסדרה. עוד ב-2008 הופיע ג'וזף בתפקיד מתנקש בשם פטריק פינץ' בפרק בסדרה "The Fixer".
ב-2009 הוזכר שמו בין המועמדים לתפקיד הדוקטור ה-11, אבל לבסוף מאט סמית נבחר לתפקיד.
ג'וזף היה הקריין בסדרת "Mega Cities" של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק בשנים 2005 עד 2011. ב-2009 היה הקריין בסדרה הדוקומנטרית "Wild Russia". ב-2010 שיחק בתפקיד טיילר בסרט "Rules of Love" של BBC Switch.
ב-2013 וב-2014 הופיע ג'וזף בתפקיד מפקח בילוש וס לייטון בגרסה הבריטית של הסדרה "חוק וסדר".
ב-2014 החל להופיע בתפקיד "הולי ויין" גילקרסט בסדרת הדרמה של HBO "הנותרים", וב-2015 גילם את גנרל ארנולד גיינס במיני-סדרה "You, Me and the Apocalypse".
ב-2016 היה ג'וזף הקריין בסרט הדוקומנטרי "Inside Obama's White House" של ערוץ BBC Two.
ביוגרפיה > קולנוע

בשנת 2000 הופיע ג'וזף בתפקיד קיטי בסרט ההולווידי "החוף" לצדו של לאונרדו דיקפריו. ב-2005 שיחק בתפקיד ג'ירו בסרט "איאון פלקס" בהפקת סרטי פרמאונט בכיכובה של שרליז ת'רון.
ביוגרפיה > הופעות קוליות

ב-2011 חזר להופיע ב"דוקטור הו" בדרמת אודיו בשם "Earth Aid" בתפקיד ויקטור אספינוזה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ג'וזף חי בצרפת עם אשתו ובנו. לפני שפנה לקריירת משחק הוא היה שף.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | בשם האב | In the Name of the Father | בנביי |  |
| 2000 |  | The Long Run | גאסה |  |
| 2000 | החוף | The Beach | קיטי |  |
| 2000 | אצבעות ירוקות | Greenfingers | ג'ימי |  |
| 2004 |  | The Baby Juice Express | שון בויטנג |  |
| 2005 | איאון פלקס | Æon Flux | גירו |  |
| 2008 | הגבר האחר | The Other Man | ראלף |  |
| 2012 | הנרי החמישי | Henry V | הדוכס מיורק | סרט טלוויזיה |
| 2023 | וונקה | Wonka | ארתור סלאגוורת' |  |
הערות שוליים

1 2  "Paterson Joseph". BBC. נבדק ב-3 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rampton, James (22 בדצמבר 2004). "Baz and the Bard". The Independent. London: Independent News & Media. נבדק ב-2 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Patron – Paterson Joseph". OffWestEnd.com. אורכב מ-המקור ב-2016-08-09. נבדק ב-25 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Billington, Michael (13 באפריל 2006). "The Royal Hunt of the Sun, National, London". The Guardian. UK. נבדק ב-25 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hemley, Matthew. "Paterson Joseph one-man show to play UK ahead of US tour." The Stage.15 July 2015.
↑  Joseph, Paterson. "Paterson Joseph on Sancho: The First Black Briton to Vote." The Guardian. 14 September 2015.
↑  "That Mitchell and Webb Look" (הודעה לעיתונות). BBC. 29 באוגוסט 2006. נבדק ב-25 בינואר 2009. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Doctor Who: Runners and riders". BBC. 3 בינואר 2009. נבדק ב-2 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BBC Two - Inside Obama's White House". BBC. 17 במרץ 2016. נבדק ב-19 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Michael Deacon, ‏Interview: Paterson Joseph on Boy Meets Girl, The Telegraph, 21 April 2009
↑  "Sky 1 - Sky.com". sky.com.
↑  Everyone Theatre: An Interview with Paterson Joseph, 1 April 2013
↑  "Programme Information: Hustle". BBC Media Centre. London. נבדק ב-2011-12-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434443605171  BnF: cb165531106 (data)  GND: 1151163848  ISNI: 0000 0000 4879 9908  LCCN: no2003115943  MusicBrainz: a64a24dc-ba03-4c06-935e-cbfb3f2d3e17  NTA: 264114353  RERO: 02-A023028729  VIAF: 34156373   WorldCat (עם VIAF): 34156373
פלודירקס

| פלודירקס |
| --- | --- |
 
תקופה
פלאוקן–פליסטוקן כ-5,332,000–12,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
סוג:: פלודירקס
מינים
 Paludirex vincenti  Paludirex gracilis
שם מדעי
 Paludirex

פלודירקס (שם מדעי: Paludirex; מלטינית: "paludis" – ביצה ו-"rex" – מלך, כלומר: "מלך הביצות") הוא סוג נכחד של זוחל גדול מתת-משפחת המקוסיכיים שבממשפחת התניניים אשר חי ביבשת אוסטרליה בין הפלאוקן לפליסטוקן שלפני 5.3 מיליון שנה עד ללפני 12,000 שנה מזמננו, מעט לפני ההולוקן.
הפלודירקס התגלה ב-1886 בשטחי המאובנים של ריברסליי בצפון קווינסלנד והוא ידוע מגולגולת חלקית, בעיקר של הלסתות כשהוא תואר בידי צ'ארלס וולטר די ויס (אנ') בשם: Pallimnarchus שכיום נחשב לשם נרדף עבורו ולפי מספר חוקרים נחשב כמין של תנין, אף שהלסת שלו הייתה מעובה יותר. המין הראשון שנודע היה Paludirex vincenti. מין שני בסוג נקרא ב-1997 בידי החוקרים פול וויליס ורלף מולנר – Paludirex gracilis.
תנין זה היה בעל גולגולת ארוכה ועבה והוא הגיע כנראה לאורך 4 מטרים בבגרות, קצת יותר קטן מהקווינקנה. החלק העליון של הלסת העליונה היה מכופף מעט ורחב וקהה בקצה כשהיו מעט שיניים רוחביות צרות יחסית לאורכו. במראהו דמה יותר לאליגטור מלתנין ושיניו גם נחבאו כשהפה נסגר.
הערות שוליים

↑  Willis, P.M.A.; Molnar, R.E. (1997). "A Review of the Plio-Pleistocene crocodilian genus Pallimnarchus". Proceedings and Journal of the Linnean Society of New South Wales. 117: 223–242
↑  Ristevski, J.; Yates, A.M.; Price, G.J.; Molnar, R.E.; Weisbecker, V.; Salisbury, S.W. (2020). "Australia's prehistoric 'swamp king': revision of the Plio-Pleistocene crocodylian genus Pallimnarchus de Vis, 1886". PeerJ. 8: e10466. doi:10.7717/peerj.10466. PMC 7759136. PMID 33391869.
↑  Molnar, R.E. (2004). Dragons in the dust: the paleobiology of the giant monitor lizard Megalania. Bloomington and Indianapolis, IN: Indiana University Press. p. 172. ISBN 0-253-34374-7.
פיגוע הירי בבית הספר קובננט בנאשוויל

| חלק מירי המוני בארצות הברית |
| --- | --- |

 תאריך:  27 במרץ 2023
 מקום:  נאשוויל, טנסי, ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  36°05′35″N 86°49′32″W﻿ / ﻿36.093055555556°N 86.825555555556°W﻿ / 36.093055555556; -86.825555555556
 סוג:  ירי בבית ספר
 נשק:  רובה קרבין בסגנון AR-15 רובה קרבין Kel-Tec SUB-2000(אנ') אקדח 9 מ"מ
 הרוגים:  7 (כולל היורה)
 פצועים:  1
 מבצע:  איידן (אודרי אליזבת) הייל
 מספר מפגעים:  1
 he
 
פיגוע הירי בבית הספר "קובננט" היה אירוע ירי בבית ספר שהתרחש ב-27 במרץ 2023 בבית הספר הפרטי הנוצרי "קובננט" שבנאשוויל, טנסי השייך לכנסייה הפרסביטריאנית. היורה, איידן הייל בן ה-28, בוגר בית הספר שהזדהה כגבר טרנס, התפרץ למקום וירה למוות ב-3 תלמידים ו-3 אנשי סגל נוספים לפני שנורה על ידי השוטרים שהוזעקו לזירת הפיגוע.
הטבח

הייל הגיע בשעה 9:54 CDT לבית הספר ברכבו הפרטי מדגם הונדה ג'אז, והחנה אותו בחניית בית הספר. לאחר מכן, שלח הייל לחברו הוותיק הודעה ברשת החברתית אינסטגרם ובה סיפר לו שהפוסט שפרסם מוקדם יותר היה "סוג של הודעת התאבדות" וכי תכנן למות באותו יום. כתוצאה מכך התקשר החבר לקו החם המקומי לעיתות משבר (מקביל ל-1202 של ער"ן בישראל) אך הקו החם העביר את ההודעה למשרד השריף המקומי רק ב-10:13, דקות ספורות לאחר תחילת הטבח.
בשעה 10:11 החל הייל, שהיה חמוש בשני רובי קרבין ובאקדח, לירות בדלתות הזכוכית של המוסד, ובאמצעותם להתפרץ אל המקום. 2 דקות מאוחר יותר, ב-10:13, קיבלה המשטרה דיווח על הירי. במהלך הפיגוע רצח הייל 3 תלמידים, כולם בני 9, ושלושה אנשי צוות נוספים: מורה מחליפה בת 61, שרת בית הספר בן ה-61, ומנהלת בית הספר בת ה-60. הקורבנות נבחרו באקראי. היורה הסתובב חמוש בקומה השנייה של בית הספר וירה לעבר מספר כיתות, אך איש לא נפגע כיוון שהמורים ביצרו את דלתות הכיתות והחביאו את תלמידיהן, ובכך הצילו את חייהם.
המשטרה הגיעה לבית הספר ב-10:25, פעלה לפינוי הקומה הראשונה של בית הספר והחלה בחיפושים אחר היורה. חמישה שוטרים הגיעו לראש הבניין שם הבחינו בהייל יורה בנשקו לעבר רכבי משטרה שהוזעקו לזירת הפיגוע. שניים מהשוטרים ירו לעברו והרגו אותו ב-10:27, כ-14 דקות לאחר שדווח על הפיגוע במוקד החירום 911.
היורה

היורה, איידן הייל, נולד כאישה תחת השם אודרי אליזבת הייל, ובשם זה זוהה תחילה על ידי המשטרה. רק בשלב מאוחר יותר הודיעו הרשויות בטנסי על שמו הנוכחי וזהותו כגבר טרנס. הייל בן ה-28, נטול עבר פלילי, למד בבית הספר בילדותו, ועסק כמעצב גרפי לאחר שסיים את לימודיו במכללת "נוסי" לאמנות ועיצוב ב-2022. על פי עדויות השכנים, התגורר הייל עם הוריו.
מכר לשעבר של הייל, שלמד איתו בבית הספר, סיפר כי בתקופה שקדמה לרצח התקשה הייל להתמודד עם מותו של חבר קרוב שככל הנראה היה במערכת יחסים רומנטית עם הייל וקיבל טיפול פסיכולוגי בעקבות כך. מורו לשעבר בקולג' לאמנות דיווח כי הייל יצא מהארון כטרנסג'נדר ב-2022 על גבי דף הפייסבוק שלו, אך מכרים אחרים שלו דיווחו כי לא ידעו על השינוי בזהותו המגדרית. כמו כן חלקם דיווחו על אובססיה שהייתה לו "להישאר ילד לנצח".
מהמשטרה אושר כי היורה אכן היה תחת טיפול פסיכולוגי עבור "הפרעה רגשית" בזמן שקדם לטבח, וכמו כן, נטען כי אפשר שאחד המניעים לטבח הייתה תחושת טינה שחש הייל כלפי בית הספר אליו "הוכרח" לכאורה ללכת בילדותו. כמו כן, מהמידע שהיה בידי המשטרה נודע כי הייל רכש באופן חוקי 7 כלי נשק בין 2020 ל-2022, שלושה מהם היו בשימוש בזמן הטבח. במהלך החקירה, שבוצעה בחלקה על ידי לשכת החקירות של טנסי והרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ, בוצע חיפוש בבית משפחת הייל ובו נתפסו מספר רובי שוטגאן וראיות נוספות שהעידו על תכנון של מעשה הטבח, שנמשך מספר חודשים, וכללו מפה מפורטת של המקום ומניפסט שכתב.
הערות שוליים

↑  ירי בבית ספר בטנסי: שלושה ילדים ושלושה מבוגרים נהרגו | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  Sydney Keller, Nashville school mass shooter reached out to former basketball teammate before tragedy, WZTV, ‏2023-03-28 (באנגלית)
1 2  Bogel-Burroughs, Nicholas (2023-03-27). "The Nashville school shooter had a 'manifesto' and maps, police say". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-04-05.
↑  Body camera footage shows moment police confront and kill Nashville shooter, web.archive.org, ‏2023-03-28
1 2  Police chief tells NBC News a sense of ‘resentment’ may have fueled Nashville shooter’s attack at former school, NBC News (באנגלית)
↑  'Truly horrific': Nashville mourns after mass shooting at elementary school, The Tennessean (באנגלית אמריקאית)
↑  Cochrane, Emily; Shpigel, Ben; McGee, Jamie (2023-03-28). "Nashville Shooting: Police Say Shooter Was Under Doctor's Care for 'Emotional Disorder'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-04-05.
↑  Christina Zdanowicz, Nashville shooter Audrey Hale had a 'child-like obsession with staying a child,' college classmate says, CNN, ‏2023-03-28 (באנגלית)
↑  טבח בארה"ב: חזר לבית הספר היסודי שבו למד ורצח 3 ילדים, באתר ynet, 28 במרץ 2023
↑  Investigation Continuing into Today's Active Shooter Murders at Covenant School, Nashville.gov (באנגלית)
↑  Nashville police release video of shooter who killed 6 entering grade school, thestar.com, ‏2023-03-27 (באנגלית)
↑  Audrey Hale, 28, named as Nashville school shooter as map and manifesto found, The Independent, ‏2023-03-28 (באנגלית)
פוקימון הסרט: הכוח של כולנו

| --- | --- |

כרזת הסרט ביפנית
 מבוסס על:  פוקימון
 בימוי:  טטסו יאג'ימה 
 הופק בידי:  סטושי שימואירה סוסומו מאטסויאמה אטסושי צ'יקו שון אוהינאטה
 תסריט:  אטסוירו טומיוקה
 עריכה:  ג'ין נוגאווה
 מוזיקה:  שינג'י מיאזאקי 
 צילום:  ריו קוג'יראי קנג'י טקשי
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  OLM, סטודיו ויט 
 חברה מפיצה:  טוהו
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 ביולי 2018 (יפן)
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פנטזיה, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני 
 הכנסות באתר מוג'ו:   pokemonpowerofus
 סרט קודם:  פוקימון הסרט: אני בוחר בך!
 סרט הבא:  פוקימון: מיוטו מכה שנית - התפתחות
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוקימון הסרט: הכוח של כולנו (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס הסרט: הסיפור של כולם" 劇場版げきじょうばんポケットモンスター みんなの物語) הוא הסרט ה-21 בסדרת סרטי פוקימון. זהו הסרט השני שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - הזמן החלופי" ביפן.
הסרט עלה לאקרנים ב-13 ביולי 2018 ביפן. הדיבוב האנגלי לסרט הופק על ידי החברה "The Pokemon Company". הסרט עלה לקולנוע בהקרנה זמנית ב-24 בנובמבר עד 1 בדצמבר 2018 בשתי השפות, ביפנית ובאנגלית בארצות הברית, קנדה, הממלכה המאוחדת ואירלנד. באוסטרליה ובניו זילנד הסרט יצא לאקרנים ב-25 בנובמבר באותה שנה. בסינגפור הסרט יצא לאקרנים בדיבוב לאנגלית ב-12 בנובמבר. הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ הילדים ב-2019 בדיבוב לעברית.
עלילה

העיר פולה הוקמה באדמה שוממת אשר נוצרה בידי בני האדם אחרי שהפוקימון האגדי לוגיה נתן להם את כוח הרוח. פסטיבל הרוח מתקיים בכל שנה. לפני 50 שנה, היער שבהר הוצף בלהבות בגלל שבני האדם הרסו את היער על מנת לחפש את הפוקימון המסתורי זרוארה. הארייט, האישה שבנתה את תחנת הכוח, שרפה את ידה כאשר נכשלה בלהציל את הסנאבל האהוב שלה משרפה. היא הייתה היחידה שיש לה את המפתח שמפעיל את התחנה שסנאבל החזיק. התוצאות גרמו לה להתרחק מפוקימונים. לוגיה נקרא כדי לכבות את האש. מקווה להגן על זרוארה מפני בני האדם, שיקר ראש העיר של פולה שזראורה מת וקולל בהרים. הסוד נשמר בידי יושרו, אוליבר. בהווה, מרגו, בתו של אוליבר, מטפלת היטב בזראורה לאחר שנפצע כדי להציל אותה ועוד שני פוקימונים ממפולת סלעים.
האצנית לשעבר ריסה הלכה לפסטיבל כדי לתפוס פוקימון בשביל אחיה הקטן ריק. אש ופיקאצ'ו הגיעו לפסטיבל ולקחו חלק בתחרות תפיסת פוקימונים. קאלאהאן השתתף בפסטיבל יחד עם אחותו מיה ואחייניתו קלי. קלי סובלת מחסינות נמוכה, לכן קאלאהאן המציא סיפורי גוזמה על זה שהוא מאמן פוקימונים נהדר, למרות שאין לו פוקימון באמת. הארייט, כיום אישה זקנה, מקבלת תמצית של ניחוח מתוק עליה, דבר אשר גרם למספר פוקימונים ללכת אחריה.
כשהלך לבקש עזרה מהמדען השלומיאל והלחוץ טורן, קאלאהאן השקרן והגוזמאי החליט לתת את הנאום של טורן למעבדה בתמורה שיעזור לו לנצח בתחרות תפיסת הפוקימונים. בתחרות, סודוודו החל לעקוב אחרי קאלאהאן למרות רוחו. קאלאהאן הגיע למקום הראשון והמציא סיפור על פוקימון נדיר ביער אשר הדהים את כולם, חוץ ממרגו המודאגת. אש, שהגיע למקום השני, עזר לריסה לתפוס את הפוקימון איווי ויחד הם הצליחו.
הארייט, אשר השתגעה ממגוון הפוקימונים שעוקבים אחריה, הלכה לטורן ובקשה ממנו נוגדן, אולם הוא אמר שזה ייקח זמן והיא נשארת איתו. קאלאהאן לא הגיע בזמן להביא את הנאום. טורן ניסה לעשות את הפרזנטציה בעצמו, אך בלי כוונה הוא הפעיל סרטון על זה שעזר לקאלאהאן בתחרות בזמן שכולם ראו זאת, וגם אחייניתו המאוכזבת. בינתיים, צוות רוקט גונב בקבוק של אבקה משתקת מהמעבדה. אולם, השלישייה איבדה את הבקבוק ביער.
מארגו גנבה את האש הנצחית, האור בבניין הגבוה בעיר אשר יכול לתקשר עם לוגיה, על מנת לעצור את הפסטיבל ולשמור על זרוארה מוסתר ובטוח. מארגו ניסתה להגן על זרוארה משני הגנבים, אולם היא נצלה על ידי אש וחבריו בזמן. לפתע הבקבוק האבוד נשבר והאבקה המשתקת החלה לגרום נזק גדול ליער ולעיר והחבורה, בזכותו של אש, החליטו כולם לעבוד ביחד על מנת לעצור זאת.
קאלאהאן גילה שמיה וקלי נלכדו בגונדולה כאשר העיר הוצפה ובזכות סודוודו, שהאמין בקאלאהאן והפך להיות הפוקימון הראשון שלו, הם רצו יחד להציל את העיר. טורן רץ למעבדה ועבד על הנוגדן של השפעת הדיו שפולשת בעיר. לפתע פורצת שרפה ביער והחשמל הופסק, אך טורן השתמש בפירות היער של צוות רוקט כדי ליצור את הנוגדן.
זרוארה מתעורר ומתחיל להציל את הפוקימונים. כאשר אש ומארגו החליטו ללכת יחד איתו, ריסה גברה על הפחד שלה בזכות איווי ורצה להחזיר את האש הנצחית למגדל. ואש ופיקאצ'ו נאלצו להילחם מול זרוארה, אשר עדיין לא סובל בני אדם, אולם אש ומארגו החליטו לעזור לו לכבות את השריפה. טורן הגיע לתחנת הכוח ונתן את הנוגדן לקאלאהאן אשר זרק את הנוגדן דרך הטורבינות כאשר הארייט והפוקימונים, שהחלה להתחבר אליהם, הפעילו את הלהבים. ריסה הצליחה להגיע למגדל והחזירה את האש הנצחית לראש המגדל, ולוגיה הגיע וכיבה את האש. ראש העיר אוליבר ביטל את השקר על היעלמותו של זראורה והבטיח שכל האזרחים יחיו יחד בשלום. בנוסף, קלי מגלה שדוד שלה הוא גיבור והיא סולחת לו.
דיבוב

| דמות | ביפנית | באנגלית | בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| אש קטצ'אם | ריקה מאטסומוטו | שרה נאטוצ'ני | דניאל מגון |
פיקאצ'ו: איקואה אוטאני
| מספר | אונשו אישיזוקה | רודג'ר פרסונס | עמי מנדלמן |
| ג'סי | מגומי היאשיברה | מישל נוטס | נעה קשפיצקי |
| ג'יימס | שיניצ'ירו מיקי | קרטר קאת'קארט | גילן שחף |
| מיאו | אינוקו אינויאמה | קרטר קאת'קארט | דור סרוגו |
| ריסה | רינה קאווי | הייבן פסקל | טליה ברקאי |
| מארגו | מאנה אשידה | אריקה שרודר | מייה קדוש |
| קאלאהאן | קוג'י אוקורה | בילי בוב תומפסון | אמנון וולף |
| טורן | גאקו האמאדה | אדי לי | דדי זהר |
| הארייט | מאסאקו נוזאווה | קת'רין קאהיל | טליה ברקאי |
| זראורה | קואיצ'י יאמאדרה | פיט זארוסטיקה | פיט זארוסטיקה |
| קלי | אינורי מינאסה | לורי היימס | מאי יעקובסון |
| ריק | שוקו נאקאגאווה | ליאן מרי דובס | דור סרוגו |
| ראש העיר אוליבר | קואיצ'י יאמאדרה | מארק תומפסון | דן שצברג |
הפצה > הפצה בקולנוע

הסרט עלה לאקרנים ב-13 ביולי 2018 ביפן. הדיבוב האנגלי לסרט הופק על ידי החברה "The Pokemon Company". הסרט עלה לקולנוע בהקרנה זמנית ב-24 בנובמבר עד 1 בדצמבר 2018 בשתי השפות, ביפנית ובאנגלית בארצות הברית, קנדה, הממלכה המאוחדת ואירלנד. באוסטרליה ובניו זילנד הסרט יצא לאקרנים ב-25 בנובמבר באותה שנה. בסינגפור הסרט יצא לאקרנים בדיבוב לאנגלית ב-12 בנובמבר.
הפצה > בישראל

הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ הילדים ב-2019 בדיבוב לעברית.
עונת 2014/2015 בליגה האירופית

| --- | --- |

 מארחת:  האצטדיון הלאומי, ורשה, פולין (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  1 ביולי 2014 – 27 במאי 2015 (331 ימים)
 מספר משתתפות:  48  (מתוך 162 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  ספרד סביליה
 מספר משחקים:  205
 מספר שערים:  548 (2.67 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  4,066,128 (19,835 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברזיל אלן בלגיה רומלו לוקאקו (8 שערים כ"א)
 → 2013/20142015/2016 ←
עונת 2014/2015 בליגה האירופית הייתה העונה ה-44 בה מתקיים טורניר הכדורגל האירופאי השני בחשיבותו של אופ"א, והעונה השישית שהתקיימה במתכונת הנוכחית.
משחק הגמר של הליגה האירופית 2014/2015 התקיים ב-27 במאי 2015 באצטדיון הלאומי בוורשה, פולין. במשחק גברה האלופה המכהנת סביליה הספרדית על דניפרו דניפרופטרובסק האוקראינית בתוצאה 2–3, וזכתה בתואר בפעם הרביעית בתולדותיה ובפעם השנייה ברציפות.
החל מעונה זו, נדרשו המועדונים המשתתפים לעמוד בתקנות אופ"א לתחרות כלכלית הוגנת על מנת להשתתף במפעל. כמו כן, בעונה זו השתתפה במפעל לראשונה קבוצה מגיברלטר, לאחר קבלתה של התאחדות הכדורגל שלה כחברה ה-54 באופ"א בקונגרס אופ"א במאי 2013. קבוצת קולג' יורופה, סגנית מחזיקת גביע רוק, הייתה לנציגה הראשונה של גיברלטר במפעל.
שינוי נוסף שהחל במפעל בעונה זו, היה העפלתה של הזוכה במפעל לליגת האלופות בעונה הבאה, אם לא הצליחה לעשות זאת דרך הליגה המקומית. הזכייה הבטיחה למעפילה מקום בשלב הפלייאוף של המוקדמות, לכל הפחות. עם זאת, מכיוון שברצלונה זכתה בעונת 2014/2015 בליגת האלופות, וכן השיגה את הכרטיס לשלב הבתים בעונה הבאה דרך הליגה, התפנה המקום השמור לה בשלב הבתים, זכתה סביליה בכרטיס הכניסה הישיר לשלב הבתים של עונת 2015/2016 בליגת האלופות.
שינויים נוספים שהוכנסו בעונה זו היו מחיקת מניין הכרטיסים הצהובים עם תום שלב רבע הגמר ואיפוס הספירה לקראת שלב חצי הגמר, וכן השימוש בספריי לסימון קו החומה על ידי השופטים.
בכינוס חירום שערכה אופ"א ב-17 ביולי 2014, נקבע כי מועדונים מרוסיה ומאוקראינה לא יוכלו לעלות בהגרלה זו מול זו בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה, ועד להודעה חדשה. כמו כן נקבע כי מועדונים מישראל לא יוכלו לארח משחקים במפעל בעקבות המצב הביטחוני ששרר בארץ בתקופת מבצע צוק איתן.
ארבע קבוצות ישראליות לקחו חלק בטורניר: הפועל באר שבע והפועל תל אביב הצטרפו בשלב המוקדמות השני והודחו כבר בשלב זה, עירוני קריית שמונה הצטרפה והודחה בשלב המוקדמות השלישי, ומכבי תל אביב הצטרפה בשלב הפלייאוף של המוקדמות לאחר הדחתה ממוקדמות ליגת האלופות, והודחה כבר בשלב זה. אף קבוצה ישראלית לא המשיכה לשלב הבתים בעונה זו.
לוח זמנים

כל ההגרלות התקיימו במשרדי אופ"א בניון, שווייץ, למעט אם נאמר אחרת
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | מחזור ראשון | מחזור שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקדמות | שלב המוקדמות הראשון | 23 ביוני 2014 | 3 ביולי 2014 | 10 ביולי 2014 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השני | 23 ביוני 2014 | 17 ביולי 2014 | 24 ביולי 2014 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השלישי | 18 ביולי 2014 | 31 ביולי 2014 | 7 באוגוסט 2014 |
| פלייאוף | פלייאוף | 8 באוגוסט 2014 | 21 באוגוסט 2014 | 28 באוגוסט 2014 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 29 באוגוסט 2014 (מונקו) | 18 בספטמבר 2014 | 18 בספטמבר 2014 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 29 באוגוסט 2014 (מונקו) | 2 באוקטובר 2014 | 2 באוקטובר 2014 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 29 באוגוסט 2014 (מונקו) | 23 באוקטובר 2014 | 23 באוקטובר 2014 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 29 באוגוסט 2014 (מונקו) | 6 בנובמבר 2014 | 6 בנובמבר 2014 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 29 באוגוסט 2014 (מונקו) | 27 בנובמבר 2014 | 27 בנובמבר 2014 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 29 באוגוסט 2014 (מונקו) | 11 בדצמבר 2014 | 11 בדצמבר 2014 |
| שלב הנוקאוט | סיבוב ראשון | 15 בדצמבר 2014 | 19 בפברואר 2015 | 26 בפברואר 2015 |
| שלב הנוקאוט | שמינית הגמר | 27 בפברואר 2015 | 12 במרץ 2015 | 19 במרץ 2015 |
| שלב הנוקאוט | רבע הגמר | 20 במרץ 2015 | 16 באפריל 2015 | 23 באפריל 2015 |
| שלב הנוקאוט | חצי הגמר | 24 באפריל 2015 | 7 במאי 2015 | 14 במאי 2015 |
| שלב הנוקאוט | הגמר | 24 באפריל 2015 | 27 במאי 2015, האצטדיון הלאומי, ורשה | 27 במאי 2015, האצטדיון הלאומי, ורשה |