stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פט גרין
במחלקת ההגנה

בספטמבר 2001 הצטרף גרין למחלקת ההגנה כעוזר מיוחד למזכיר ההגנה האחראי על היוזמות המשותפות לסוכנויות השונות של המחלקה, לסוגיות חקיקתיות ולמייזמים מיוחדים.
ב-29 ביולי 2005 מינה הנשיא ג'ורג' ווקר בוש את גרין כמזכיר חיל האוויר בפועל, משרה בה החזיק עד לאישור המזכיר הקבוע, מייקל ויין, בנובמבר אותה שנה.
ב-21 בפברואר 2006 מונה גרין כתת-מזכיר הצבא. בתפקיד זה היה גרין בעל התפקיד האזרחי השני בחשיבותו במחלקת הצבא. במרץ 2007 מונה גרין כמזכיר הצבא בפועל על ידי מזכיר ההגנה רוברט גייטס, בשל התפטרותו של מזכיר הצבא הקודם פרנסיס הארווי על רקע שערוריית המרכז הרפואי של הצבא על שם וולטר ריד. ב-16 ביולי אותה שנה אישר הסנאט את מינויו הקבוע. ב-30 באוגוסט אותה שנה הקים גרין ועדה לחקירת המשבר בתחום הקבלנים החיצוניים של הצבא.
הערות שוליים

↑  Leadership in the Sid W. Richardson Foundation, Official website
↑  IDA Board of Trustees
↑  WordCraft, November 11, 2004
↑  Army News Service, Senate Names Pete Geren 20th Secretary of the Army, July 13, 2007
↑  Army News Service (August 30, 2007). "Army Fights Contracting Fraud". Department of the Army.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5664 4502  LCCN: no2011160267  SNAC: w6pq5n1g  US Congress: G000134  VIAF: 186787977   WorldCat (עם VIAF): 186787977
פורט-שבצ'נקו

| --- | --- |
סמל פורט-שבצ'נקו

פורט-שבצ'נקו מן האוויר
 מדינה:  קזחסטן קזחסטן
 מחוז:  מנגוסטאו
 שפה רשמית:  קזחית
 שמות קודמים:  נובופטרובסוקויה
 שטח:  54.5 קמ"ר
 גובה:  25 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,559 (2016)
 קואורדינטות:  44°31′00″N 50°16′00″E﻿ / ﻿44.516666666667°N 50.266666666667°E﻿ / 44.516666666667; 50.266666666667 
 אזור זמן:  UTC +5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קזחסטן מוגדלת) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. פורט-שבצ'נקו(למפת קזחסטן רגילה) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. פורט-שבצ'נקו(למפת מחוז מנגוסטאו רגילה) אקטאו ז'נאוזן ביינאו א ו ז ב ק י ס ט ן  טורקמניסטן א ק ט ו ב ה  אטיראופורט-שבצ'נקו(למפת מחוז מנגוסטאו מוגדלת) אקטאו ז'נאוזן ביינאו א ו ז ב ק י ס ט ן  טורקמניסטן א ק ט ו ב ה  אטיראופורט-שבצ'נקו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פורט-שבצ'נקו (בקזחית: Форт-Шевченко) היא עיירה קטנה השוכנת על גדות הים הכספי במערב קזחסטן. העיירה משמשת כעיר השרות של בסיס חיל הים הקזחי (אנ'). על פי הערכת אוכלוסין ל-2016 מתגוררים בפורט-שבצ'נקו 5,559 תושבים. בעיירה קיימים מחצבי אבן ונמל דייג המשרת את תושביה. כמו כן מתפרנסים תושבי העיירה משירותים לצי הקזחי.
היסטוריה

פורט-שבצ'נקו נוסד כבסיס צבאי בשנת 1857 על ידי הצי הרוסי הקיסרי כבסיס נמל לים הכספי. הבסיס פעל ברציפות מהקמתו ועד הפצצתו על ידי השייטת הבריטית בים הכספי ב-1918 והפיכתו לבסיס שירות.
ב-1939 היישוב עצמו נוסד בתקופת ברית המועצות במעמד כפר לאחר ששימש כבסיס צבאי של הצי הרוסי הקיסרי עד 1917 וכבסיס צבאי לא ימי של הצבא האדום מ-1919 עד 1939. בתחילה נקראו הבסיס והיישוב נובופטרובסוקויה (ברוסית: Новопетровское), שם זה שונה מספר פעמים ובשנת 1939 שונה שמה של העיר והיא נקראת על שמו של הסופר האוקראיני טאראס שבצ'נקו ששירת בבסיס בתחילת דרכו.
פאני בלנקרס-קון

פאני בלנקרס-קון מנצחת בריצת 200 מטר, 1947
פאני בלנקרס-קון בריצת 80 מטר משוכות, 1954
פראנסינה "פאני" אלשה בלנקרס-קוּן (בהולנדית: Francina "Fanny" Elsje Blankers-Koen;‏ 26 באפריל 1918 – 25 בינואר 2004) הייתה אתלטית הולנדית רב-גונית, אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות זהב מאולימפיאדת לונדון (1948), שיאנית העולם בריצת 100 מטר, בריצת 80 מטר משוכות, בקפיצה לגובה, בקפיצה לרוחק ובקרב חמש. נוסף לכך הייתה אלופת אירופה בעלת 8 מדליות מהן 5 זהב.
בשנת 1999 נבחרה כאתלטית הגדולה ביותר של המאה ה-20 על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF). כינויה היה "עקרת הבית המעופפת".
ביוגרפיה

בלנקרס-קון נולדה בעיירה קטנה בשם לאכה פירסכה (ליד בארן) לארנולדיס והלנה קון. היו לה חמישה אחים. אביה עבד כפקיד ממשלתי והשתתף בתחרויות בהדיפת כדור ברזל וזריקת דיסקוס. בצעירותה עסקה בענפי ספורט שונים כמו: טניס, שחייה, התעמלות, סייף, החלקה על הקרח וריצה, והתקשתה לבחור בענף בו תתמקצע. מאמן שחייה הפנה אותה לאתלטיקה משום שבאותה העת להולנד היו אלופות אולימפיות רבות (כדוגמת ריי מסטנברוק ווילי דן אודן) והדרך לנבחרת ההולנדית הייתה קשה הרבה יותר. בשנת 1935 החלה להשתתף בתחרויות אתלטיקה. כבר בניסיונה השלישי זכתה באליפות הולנד בריצת 800 מטר, מקצוע שהוצא מהמשחקים האולימפיים בטענה שמבחינה פיזית הוא תובעני מדי לנשים. היא התאמנה תחת הדרכתו של יאן בלנקרס, קופץ משולשת אולימפי שבמרוצת השנים הפך לבעלה.
באולימפיאדת ברלין (1936) סיימה במקום חמישי במרוץ שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 48.8 שניות, ובמקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.55 מטר.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בהדרגה טיפסה בלנקרס-קון לצמרת ובשנת 1938 קבעה את שיאה העולמי הראשון, בריצת 100 יארד בתוצאה של 11.0 שניות. באליפות אירופה השנייה באתלטיקה והראשונה לנשים, שנערכה בווינה, אוסטריה באותה שנה, זכתה בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר (12.0 שניות) ובריצת 200 מטר (24.9 שניות). המנצחת בריצות אלו הייתה האלופה האולימפית סטניסלווה וואלסייביץ' מפולין.
עקב מלחמת העולם השנייה התבטלו שתי אולימפיאדות (1940, ו-1944) וכך נמנע מבלנקרס-קון לזכות במדליות זהב רבות נוספות. באוגוסט 1940 היא התחתנה עם מאמנה, שהיה מבוגר ממנה ב-15 שנים, ובשנת 1941 ילדה את בנם הראשון. התקשורת העריכה שהקריירה שלה הסתיימה, מאחר שבאותו הזמן נשים נשואות כמעט שלא השתתפו בתחרויות, ועל אחת כמה וכמה אימהות. אך לה היו תוכניות אחרות והיא שבה לאימונים מספר שבועות לאחר הלידה.
בשנת 1942, שנה לאחר הלידה, שיפרה את שיאה העולמי בריצת 80 מטר משוכות ובמהלך מלחמת העולם השנייה קבעה עוד 5 שיאי עולם חדשים. ב-30 במאי 1943 קבעה שיא עולם בקפיצה לגובה (1.71 מטר), שיפור של 5 ס"מ לשיא הקודם, שיא שהחזיק מעמד עד שנת 1951. ב-5 בספטמבר אותה שנה היא קבעה שיא עולם חדש בריצת 100 מטר, שלא הוכר מאחר שהתחרתה מול גברים. בתחרות שנערכה בליידן, הולנד ב-19 בספטמבר אותה שנה היא קבעה בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 6.25 מטר, שיא שהחזיק מעמד עד שנת 1954 ונישבר על ידי איווט ויליאמס מניו זילנד (6.28 מטר).
במאי 1944 קבעה שיא עולם חדש בריצת 100 יארד ובאותה תחרות הייתה שותפה לרביעייה ההולנדית ששיפרה את שיא העולם בריצת שליחות 4x110 יארד, דבר שגרם להתרגשות רבה בתקשורת הגרמנית משום שהשיא שנישבר היה שייך לנבחרת בריטניה. חודש לאחר מכן שיפרה נבחרת הולנד גם את שיא העולם בריצת שליחות 4x200 מטר שהיה שייך לנבחרת גרמניה, ובמעשה של התרסה הן לבשו סמלים לאומיים במהלך הריצה.
בחורף 1944–1945 היה מחסור רב במזון בערים כך שאימונים סדירים היו הדבר האחרון שמשפחת בלנקרס-קון שהתגוררה באמסטרדם חשבה עליו.
שישה שבועות לפני אליפות אירופה נולדה בתם השנייה, ולמרות זאת היא השתתפה בתחרויות שנערכו באוסלו, נורווגיה בשנת 1946. ביום הראשון של התחרות היא נחלה כישלונות, לאחר שנפלה בשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר ולא עלתה לשלב הגמר ובהמשך היום סיימה במקום רביעי בקפיצה לגובה עם חבלות בגופה. ביומה השני של התחרות היא חזרה להצליח וזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 80 מטר משוכות (11.8 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר (47.8 שניות).
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה בלנקרס-קון ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש של 11.9 שניות, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 24.4 שניות, בריצת 80 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 11.2 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 47.5 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבריסל, בלגיה בשנת 1950 היא זכתה ב-4 מדליות מהן 3 זהב. מדליות זהב בריצת 100 מטר (11.7 שניות), בריצת 200 מטר (24.0 שניות) ובריצת 80 מטר משוכות (11.1 שניות) ומדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר (47.4 שניות).
בשנת 1955 פרשה בלנקרס-קון מתחרויות.
בשנותיה האחרונות סבלה ממחלת אלצהיימר וטופלה תחת השגחה סיעודית פסיכיאטרית. היא נפטרה ב-25 בינואר 2004
תארים והישגים

בסך הכל קבעה בלנקרס-קון 12 שיאי עולם.
תארים והישגים > שיאים אישיים

ריצת 100 מטר: 11.5 שניות, שיא עולם (1943)
ריצת 200 מטר: 23.9 שניות (1952)
ריצת 80 מטר משוכות : 11.0 שניות (1948)
קפיצה לגובה: 1.71 מטר, שיא עולם (1943), החזיק מעמד עד שנת 1951
קפיצה לרוחק: 6.25 מטר, שיא עולם (1943), החזיק מעמד עד שנת 1954
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר (ויקיפדיה באנגלית)
פסל בדמותה של פאני בלנקרס-קון ברוטרדם
פורפירובלסט

אלמנדין-גארנט שגדל כפורפירובלסט בגנייס קווארציטי. אורכו של גארנט מסוים זה הוא 3 סנטימטר. מיקום: פאראיבה, ברזיל.
פורפירובלסטים של פירופ סגול בפרידוטיט, מטבע האירו נועד לתת קנה מידה. מסת האם הצהובה-חוּמה היא אוליבין שעבר בליה. מיקום: אוטרוי (Otrøy), נורווגיה.
פורפירובלסט הוא גביש גדול של מינרל אופייני להתמרה בתוך סלע מותמר, שהתגבש בתוך מסת אם דקת גרגיר כתוצאה מתהליך המכונה "התגבשות מחודשת סטטית". הפורפירובלסטים נוצרים בשלבים האחרונים של ההתמרה (הן התמרה של מגע והן התמרה אזורית) כאשר הטמפרטורה עולה והם גדלים בהדרגה תוך ניצול היסודות הדרושים לגידולם מהמינרלים במסת האם שמסביבם. מסיבה זו הפורפירובלסטים הם כמעט תמיד גבישים אֵיאוֹהֶדרָליים (Euhedral – כלומר מפותחים היטב) יפים. בשל הדרך בה הם נוצרים יש לפורפירובלסטים חשיבות משום שהמינרלים הבונים אותם יכולים לשמש כמינרלי אינדקס ודרכם ניתן ללמוד על היסטוריית ההתמרה של הסלע שבו הם התגבשו.
הפורפירובלסטים הנפוצים ביותר במטאפליטים (metapelite - אבני בוץ ואבני טין שעברו התמרה) הם גארנטים וסטאורוליטים הבולטים היטב במטאפליטים הלווחיים (foliated - תכונת מרקם של סלע מותמר), כדוגמת השיסטים, בתוך מסת האם הלוחית של הנציץ. מינרלים נוספים המופיעים כפורפירובלסטים כוללים: ביוטיט, אנדלוזיט, קיאניט, סילימניט ופצלת השדה. גודל הפורפירובלסטים נע בין כמה מילימטרים לכמה סנטימטרים, אם כי נמצאו גם פורפירובלסטים שקוטרם עלה על 30 סנטימטרים.
תופעה דומה של גבישים גדולים בתוך מסת אם דקת גרגיר קיימת גם בסלעי יסוד, והם מכונים פנוקריסטים. תהליך ההיווצרות של הפנוקריסטים שונה משל הפורפירובלסטים. הפנוקריסטים מתגבשים כאשר המגמה הבונה את סלע היסוד מתקררת בשני שלבים תחילה באיטיות ואחר כך במהירות. סוג נוסף של גבישים גדולים בתוך מסת אם מכונה פורפירוקלסט וקל לטעות בינו לבין הפורפירובלסט, אלא שהפורפירוקלסט עתיק יותר ממסת האם של הסלע האופף אותו, כלומר הוא נוצר לפניה.
סלע המכיל פורפירובלסטים רבים מתואר כבעל "מרקם פורפירובלסטי".
פיאטזקזאוריים

| פיאטזקזאוריים |
| --- | --- |
 פיאטניצקיזאורוס
תקופה
יורה תיכון-קרטיקון עליון 170–85 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פיאטזקזאוריים
שם מדעי
 Piatnitzkysauridae

פיאטקזאוריים (שם מדעי: Piatnitzkysauridae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים שחיו ביורה באמריקה הדרומית ואמריקה הצפונית והיו מבין הגדולים שבבני תקופתם, בייחוד בדרום אמריקה.
מינים אלה היו בעלי גוף מגושם, רגליים קצרות יחסית ולסתות קצרות שהזכירו לסתות של אבליזאוריים, אך הם לא היו קרובים אליהם. הם גם הזכירו מעט אלוזאוריים בעיקר בצורת הגולגולת, אם כי מחשיבים אותם לקרובי המגלוזאוריים האירואסייתים.
דינוזאורים אלה היו מטורפי העל בתקופתם והם ניזונו מטרף איטי ולעיתים גם נמצאו לצד חופי ימים או נהרות. הגדול שבהם היה הפיאטניצקיזאורוס שהגיע לאורך 4.3 מטר ולמשקל של 400 ק"ג.
סוגים

במשפחה זו קיימים רק שלושה סוגים שחלקם נמצאים במחלוקת מדעית:
סוג Condorraptor
סוג מארשוזאורוס (Marshosaurus)
סוג פיאטניצקיזאורוס (Piatnitzkysaurus)
פיאט קופה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט 
 מודל קודם:  פיאט 128 
 אורך:  4,250 מ"מ 
 רוחב:  1,766 מ"מ 
 גובה:  1,340 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,540 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 מעצב:  כריס באנגל 
 
פיאט קופה היא מכונית ספורט בעלת 2 דלתות, בתצורת קופה, בעלת הנעה קדמית, שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1993–2000. סך הכול יוצרו 72,762 יחידות.
הפיאט קופה שווקה בישראל.
מפרט טכני ומידות

פיאט קופה, שנת 1997, מבט לתא הנהגמנוע 1,747 סמ"ק, 4 צילינדרים 16V המפיק 129 כ"ס, תאוצה 0 - 100 קמ"ש 9.2 שניות, מהירות שיא 205 קמ"ש
מנוע 1,995 סמ"ק, 4 צילינדרים 16V המפיק 137 כ"ס, תאוצה 0 - 100 קמ"ש 9.2 שניות, מהירות שיא 208 קמ"ש
מנוע 1,995 סמ"ק, 5 צילינדרים, 20V המפיק 145 כ"ס, תאוצה 0 - 100 קמ"ש 8.9 שניות, מהירות שיא  212 קמ"ש
מנוע 1,998 סמ"ק,  5 צילינדרים  20V המפיק 152 כ"ס, תאוצה 0 - 100 קמ"ש 8.4 שניות, מהירות שיא 217 קמ"ש
מנוע 1,998 סמ"ק טורבו, 4 צילינדרים  16V המפיק 193 כ"ס, תאוצה 0 - 100 קמ"ש 7.5 שניות, מהירות שיא 225 קמ"ש
מנוע 1,998 סמ"ק טורבו, 5 צילינדרים  20V המפיק 217 כ"ס, תאוצה 0 - 100 קמ"ש 6.3 שניות, מהירות שיא 240 קמ"ש (גרסת 5 הילוכים), 250 קמ"ש (גרסת 6 הילוכים)
תמסורת 5 הילוכים - ידנית
תמסורת 6 הילוכים - ידנית
אורך הרכב - 4,250 מ"מ
רוחב - 1,768 מ"מ
גובה - 1,340 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,540 מ"מ
משקל - 1,250-1,320 ק"ג
פורט (יין)

| --- | --- |

 סוג:  יין
 אחוז אלכוהול:  20 אחוז
 מוצא:  פורטוגל פורטוגל
 צבע:  אדום
 משקאות קשורים:  יין
 
סוגים שונים של יין פורט
פּוֹרְט (בפורטוגזית: Vinho do Porto) הוא יין אדום מתוק ומחוזק, המיוצר בחבל היין אלטו דורו בפורטוגל, ומיוצא מהעיר פורטו בצפון המדינה, והיא מקור שמו. היין מכיל כ-20% אלכוהול.
מקור היין ביקבים שנפתחו בצפון פורטוגל על ידי סוחרי יין אנגלים שחיפשו תחליפים ליין בורדו בעת מלחמה עם צרפת במאה ה-17. לפיכך, לרוב יינות הפורט שמות אנגליים, למרות מוצאם הפורטוגלי.
היין מבוקבק במפעלים הנמצאים בעיר התאומה של פורטו שנמצאת על הגדה הדרומית של הנהר, וילה נובה דה גאיה. יין הפורט מקבל את טעמו המיוחד מברנדי שמוסף אליו בתהליך התסיסה. התוספת גורמת לתסיסה להיעצר וכתוצאה מזה מתיקות הענבים נשמרת. עובדה זו נתגלתה במקרה על ידי סוחרים בריטיים, שהוסיפו ברנדי ליין כדי לחזק אותו במשך מסעותיהם הימיים הארוכים לבריטניה.
על גבי בקבוקי יין אלו לא מצוינת שנה, היות שהיין בכל בקבוק מיוצר מתערובת (בלנד) של יינות מחוזקים. בשנים משובחות במיוחד מוציאים בתי הפורט יין הנקרא וינטג' הנושא את שנת הבציר. היין עצמו מיושן בדרך כלל במשך מספר שנים (בהתאם למותג ולרמה) בחביות עץ אלון ואלו משמשות לאחר מכן ליישון ויסקי ובפרט בורבון.
שנות הבציר המשובחות הן: 1963, 1977, 1985, 1994, 1997.
סוגי פורט

קיימות רמות איכות שונות של פורט: הרמה הנפוצה והזולה ביותר היא Ruby, הרמה הבאה היא Garrafeira, רמה משובחת היא Tawny, והרמה הגבוהה ביותר היא הווינטג' המיוצרת רק בשנות בציר משובחות.
מותגים

קינטה דה נובל
פונסקה
גרהאם
וורן
סאנדמן (Sandeman)
פאולו ורונזה

| --- | --- |

 לידה:  1528 ורונה, איטליה 
 פטירה:  19 באפריל 1588 (בגיל 60 בערך) ונציה, הרפובליקה של ונציה 
 שם לידה:  Paolo Caliari 
 מקום קבורה:  San Sebastiano 
 לאום:  איטלקים 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  מנייריזם, הרנסנס הגבוה, Veronese school, האסכולה הוונציאנית 
 הושפע על ידי:  Antonio Badile 
 יצירות ידועות:  וילה ברבארו 
 בן או בת זוג:  Elena Badile 
 צאצאים:  Carlo Caliari, Gabriele Caliari 
 חתימה:   
 
פאולו ורונזה (באיטלקית: Paolo Veronese; ‏1528 – 19 באפריל 1588) היה צייר איטלקי בתקופת הרנסאנס בוונציה. מציוריו הבולטים - "החתונה בקנה" ו"הסעודה בבית לוי". הוא אימץ את השם פאולו קאליירי, אך היה ידוע בשם ורונזה כיוון שהגיע מוורונה.
ורונזה, טיציאן וטינטורטו שלטו בתחום הציור בתקופתם. ורונזה ידוע כאמן בצבע, ואף צייר ציורי קיר ובשמן. עבודותיו המפורסמות מפרטות עלילה תקופתית, ומובאות בסגנון המנייריזם, מלאות בארכיטקטורה מלאכותית ובמחזות זוהרים. ציוריו הגדולים של סעודות בתנ"ך צוירו עבור חדרי אוכל למנזרים בוונציה ובוורונה.
חייו ועבודותיו > נעוריו

המקור היחיד לתאריך לידתו של ורונזה הוא מפקד האוכלוסין של ורונה, ועל פיו ורונזה נולד בסביבות 1528 לסתת בשם גבריאל ולקטרינה. בגיל 14 היה ורונזה שוליה של אנתוניו באדיל, מאסטר מקומי, וייתכן גם שהיה שולייתו של ג'ובאני פרנצ'סקו קארוטו. קישוט מזבח שצויר על ידי באדיל ב-1543 כלל חלקים שצייר ורונזה בן ה-15. בשנת 1544 כבר הציג ורונזה ציורים שלו וכבר לא היה שוליה. ורונזה התאמן בתרבות המנייריזם שהייתה פופולרית בפארמה, ואימץ את הסגנון הזה.
חייו ועבודותיו > ונציה

בשנת 1548 עבר למנטובה (שם צייר פרסקו של כנסיית העיר, הדואומו) ומשם לוונציה. חמש שנים אחר כך קיבל את עבודתו הראשונה בוונציה, ציור הקיר של אולם מועצת העשרה (הגוף הממשלתי ברפובליקת ונציה בין השנים 1310–1797). לאחר מכן צייר את "ההיסטוריה של אסתר" לתקרת כנסיית סן סבסטיאנו. ציור זה הפך אותו למאסטר בוונציה, שם הושווה לאנטוניו דה קורג'ו ולמיכלאנג'לו. ורונזה הוזכר בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
חייו ועבודותיו > החתונה בקנה והחתונה של ורונזה

בשנת 1556 קיבל ורונזה הזמנה לצייר סצנת סעודה, הראשונה שלו, "הסעודה בביתו של שמעון", שאותה עתיד היה לסיים רק בשנת 1570. במקביל, בסוף שנות ה-50, עיצב ורונזה במאזר (Maser) את וילה ברבארו, שאותה בנה אנדראה פלדיו. ציורי הקיר איחדו בין התרבות האנושית לבין הרוח הנוצרית. ציורי הקיר כללו גם דיוקנאות של משפחת ברבארו ועל התקרה צייר ורונזה שמים כחולים ודמויות מיתולוגיות. עיצוביו של ורונזה בווילה הושפעו מטכניקת טרומפ-לויל והשילוב של ציוריו של ורונזה ובנייתו של פלדיו פרסם את שניהם באופן משמעותי.
"החתונה בקנה" צוירה בין השנים 1562–1563 עבור חדר אוכל במנזר סן ג'ורג'ו באי סן ג'ורג'ו מג'ורה. כמו בציורי סעודה אחרים, הסצנה שיקפה את החגיגות והחיים בוונציה. הציור היה כביר: למעלה ממאה דמויות, כולל דיוקנאות בולטים של טיציאן, טינטורטו וורונזה עצמו. האנשים בחלקו הקדמי של הציור חגגו, האנשים היו בבגדי פאר וישבו בשתי קומות ומאחור שמים מבריקים.
בציורי חדר האוכל, כגון ב"משפחת דריוס לפני אלכסנדר" (צוירה בין השנים 1565–1570), סידר ורונזה שהאדריכלות תיבנה במקביל לתכנוני הציור, להדגיש את דמויות התהלוכה שביצירה. עיצוביו הגאוניים של ורונזה היו במטרה להפיג את השיעמום הקיים במקומות תפילה או במקומות אירוח, וליצור עניין בחדר הודות לציור .
בשנת 1565 נשא ורונזה לאישה את אלנה באדיל. אלנה, בתו של אנתוניו באדיל, ילדה לימים ארבעה בנים ובת.
חייו ועבודותיו > ביתו של לוי

בשנת 1573 השלים ורונזה את הציור הידוע כיום בשם "הסעודה בבית לוי" על הקיר האחורי של חדר האוכל של כנסיית סנטי ג'ובאני ופאולו בוונציה. הציור היה אמור להיות תיאור של הסעודה האחרונה, שהיה מתוכנן להחליף ציור של טיציאן, שנשרף. הציור היה בגובה של למעלה מחמישה מטרים וברוחב של שנים-עשר מטרים, שמתאר עוד חגיגה ונציאנית והיה שיא בציורי הסעודות, אך הפעם כלל הציור לא רק את הסעודה האחרונה, אלא גם חיילים גרמנים, גמדים מצחיקים ומגוון בעלי חיים. ציור זה נשמר גם באינקוויזיציה.
חייו ועבודותיו > עבודות נוספות

בנוסף לציורי התקרה ולציורי הקיר, ורונזה הציג גם קישוטי מזבח (כגון "הקידוש של סנט ניקולאס", שצויר בשנים 1561–1562 ונמצא בגלריה הלאומית בלונדון), ציורים מיתולוגיים ("ונוס ומארס", 1578, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק), ודיוקנאות ("דיוקן אישה", 1555, מוזיאון הלובר בפריז). ורונזה הכין גם סקיצות בעט, בקסת דיו, בציורים מכובסים ואף בגיר.
ורונזה ניהל בית מלאכה משפחתי, שהמשיך להתקיים אחרי מותו בשנת 1588. עבדו בו אחיו בנדטו קליירי, ובניו קארלו קליירי וגבריאל קליירי. עם תלמידיו נמנו ג'ובאני בטיסטה זלוטי, ג'ובאני אנטוניו פאזולו ולואיג'י בנפטו.
ראו גם

ערך כללי על החתונה בקנה
ערך מורחב על ציורו של ורונזה, החתונה בקנה
פטר פאול רובנס
הערות שוליים

↑   יגאל ליברנט, ליל הסדר שלא היה, באתר הארץ, 10 באפריל 2017
↑  הקדוש אנתוני היה אבי הנצרות המנזרית
↑  הקדוש מארק חיבר כנראה את הבשורה על-פי מרקוס
↑  בקכוס הוא אל היין במיתולוגיה הרומאית
↑  אדוניס הוא דמות מפורסמת במיתולוגיה היוונית
↑  הקדוש יוחנן הוא יוחנן המטביל
↑  מדונה היא מרים, אם ישו
↑  מארק ומרקלין הם שני אחים תאומים, שהוצאו להורג כיוון שלא הסכימו להקריב קורבן לאלים הרומאים ומאוחר יותר הוכרזו כקדושים
↑  דריווש השלישי נלחם מול אלכסנדר הגדול בקרב איסוס שלאחריו רוב משפחת דריווש נשלחה לכלא, דריווש השלישי עצמו נרצח במלחמה מול אלכסנדר
↑  דניאל ברבארו היה עוזרו של ויטרוביוס וקרדינל
↑  קרב לפנטו היה קרב ימי בין האימפריה העות'מאנית לבין איחוד של ונציה, ספרד ומדינת האפיפיור, ונקרא על שם המצר שבו נלחמו, מצר לפנטו
↑  ג'אסטין נרצחה ברדיפות דיוקלטיאנוס בשנת 304 לספירה ככל הנראה
↑  קרס היא אלת האדמה והתבואה במיתולוגיה הרומית, מקבילה לדמטר במיתולוגיה היוונית
↑  הקדושה קטרין ביקרה את מקסנטיוס, שהכניס אותה לכלא ומאוחר יותר הוצאה להורג באמצעות גלגל שבירה
↑  פייטה הוא תיאור מריה שמערסלת את ישו המת
↑  הרמס הוא אל יווני, הרסה ואגלאולוס הן דמויות במיתולוגיה היוונית
↑  אירופה היא דמות במיתולוגיה היוונית, על פי האגדה, זאוס התאהב במראה וחשב לאנוס אותה, אך בסופו של דבר פיתה אותה והביא אותה לכרתים, שם המליך אותה למלכה הראשונה של האי
↑  קנטוריון הייתה דרגה בצבא הרומי
↑  לוקרטיה הייתה רומאית שנאנסה על ידי בן המלך סופרבוס, בעקבות האונס, לוקיוס יוניוס ברוטוס, קרוב משפחה של לוקרטיה, הוביל מרד שהפיל את סופרבוס מהשלטון, ר' אונס לוקרציה
↑  הלנה הקדושה הייתה אשת הקיסר כלורוס, במסגרת תפקידה עלתה לישראל לחפש את הצלב שעליו נצלב ישו, היא הביאה להטבלתו של יהודה והקימה כנסיות בארץ
↑  הולופרנס היה שר הצבא האשורי, ובדרכו לירושלים צר על בית אל, יהודית, פיתתה אותו, וכשהשתכר ונרדם היא כרתה את ראשו, דבר שהוביל לנסיגת הצבא האשורי מיהודה
↑  ניקולאס, שהיה הבישופ של מירה, התנגד לדעותיו של אריוס, הכומר של אלכסנדריה, ובפגישה איתו, סטר לו והפיל אותו על הרצפה, כתוצאה מכך נכלא והוצא להורג מאוחר יותר
↑  על פי האגדה, פאנתלון שחרר את עבדיו וחילק את רכושו, מספר קולגות שלו, שלא קיבלו ממנו דבר, הפיצו עליו שקרים במהלך רדיפת  דיוקלטיאנוס והוא הוצא להורג בשריפה
↑  אגוסטינו בארבאריגו היה האיש העשיר בוונציה מ-1486 ועד מותו, 1501
↑  סוזאנה הקדושה הייתה בתו של גבינוס הקדוש, אשר הלך נגד הכנסייה וכתוצאה מכך גם היא הוצאה להורג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277656405171  PLWABN: 9810543497305606  AAG: 6290  BIBSYS: 14033166  BNC: 000880240  BNE: XX1082252  BnF: cb13949328b (data)  CANTIC: a10236132  GND: 118626647  ICCU: CFIV047393  ISNI: 0000 0001 2096 6716  KulturNav: 816017ef-97e4-412c-849e-2b5a84f5ce69  LCCN: n79040166  LNB: 000201942  MusicBrainz: 778de28a-7b25-4b8d-8dd7-c10e94877584  NDL: 00459704  NGV: 1294  NKC: jn20000701891  NLA: 36514554  NLG: 68273  NSK: 000082917  NTA: 069874859  RERO: 02-A000172255  RKD: 80585  SELIBR: 317407  SNAC: w6jj7f9c  SUDOC: 027573370  Trove: 1265972  ULAN: 500021218  VcBA: 495/19915  VIAF: 95162605   WorldCat (עם VIAF): 95162605 
הסעודה בבית לוי
פונצנו ונטו

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  ונטו ונטו
 נפה:  נפת טרווזיו
 שטח:  22.27 קמ"ר
 גובה:  27 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  12,988 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  45°43′26″N 12°11′39″E﻿ / ﻿45.723851°N 12.194218°E﻿ / 45.723851; 12.194218 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.comuneponzanoveneto.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפונצנו ונטו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפונצנו ונטו(למפת ונטו רגילה) ונציה ורונה פדובה ויצ'נצה טרוויזו רוביגו קיוג'ה אוסטריה פריולי-ונציה ג'וליה  אמיליה-רומאניה לומברדיה טרנטינו אלטו אדיג'ה  הים האדריאטי פונצנו ונטו(למפת ונטו מוגדלת) ונציה ורונה פדובה ויצ'נצה טרוויזו רוביגו קיוג'ה אוסטריה פריולי-ונציה ג'וליה  אמיליה-רומאניה לומברדיה טרנטינו אלטו אדיג'ה  הים האדריאטי פונצנו ונטו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פונצנו ונטו (באיטלקית: Ponzano Veneto) היא קומונה בנפת טרוויזו במחוז ונטו באיטליה, הממוקמת כ-30 קילומטרים מצפון לוונציה וכ-6 קילומטרים מצפון מערב לטרוויזו. העיירה מונה 12,978 תושבים.
היסטוריה

סביר להניח שהמקום היה מיושב בעת העתיקה, בשל העובדה שהאזור נחצה על ידי דרך פוסטומיה, הדרך הרומית המחברת בין ג'נובה לאקוויליה .
בשנת 1807 התאחדו שלוש עיריות שהיו בעבר שלושה כפרים: פונצנו, פדרנו ומרנגו, ויצרו את קומונה די פונצנו, ב-1869 שונה שם הקומונה לפונצנו ונטו.
בפונצנו ונטו נמצא המטה של חברת בנטון, אחד מבתי האופנה האיטלקיים ומותגי הלבוש הגדולים בעולם. מטה החברה ממוקם בווילה מינלי, אשר נקנתה על ידי הקבוצה ב-1969, והפכה למטה הראשי של החברה בשנות ה-80.
הערות שוליים

↑  "Benetton Group - Corporate Website".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12321599w (data)  MusicBrainz: ce708dda-0592-4ddd-abc6-5dba8a8275ab  VIAF: 246296157   WorldCat (עם VIAF): 246296157
עינת קופר

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1970 (בת 54) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אהל שם (בית ספר) 
 שפות היצירה:  עברית, יפנית 
 
עינת קופר (נולדה ב-29 בינואר 1970), מתרגמת ועורכת ישראלית. היא מהמתרגמים הישראלים הבודדים שמתרגמים פרוזה יפנית משפת המקור לעברית.
ביוגרפיה

קופר למדה יפנית בטוקיו במהלך שהייתה הממושכת ביפן כסטודנטית צעירה בשנות התשעים. עם חזרתה החלה לתרגם פרוזה מיפנית לעברית ובכך הצטרפה לכמה מתרגמים אחרים אך נוכחותה הביאה לשינוי חשוב בתרגום הספרות היפנית לעברית - בעבר נעשו מרבית התרגומים של פרוזה יפנית מאנגלית לעברית, והחל מסוף שנות ה-90 רוב התרגומים נעשים משפת המקור.
קופר נחשבת לא רק למתרגמת פורייה במיוחד. היא כיום המתרגמת הרשמית של הסופר היפני הידוע הארוקי מורקמי, זוכה פרס ירושלים לשנת 2009, ותרגומיה זכו לשבחים רבים, בעיקר בזכות הנאמנות הסגנונית לשפה היפנית, שאינה מתורגמת בקלות לעברית. היא מוזמנת לעיתים קרובות להשתתף בפנלים ובכנסים אקדמיים, כדי להציג את עבודתה כמתרגמת ואת משנתה לגבי חשיבות הגיוון ביצירות ספרות יפניות המתורגמות לעברית. כמו כן היא מרצה במסגרות שונות.
מלבד ספריו של מורקאמי, תרגמה קופר לעברית מספריהם של יוקיו מישימה, שנחשב לגדול סופריה של יפן במאה ה-20 וסופרים נוספים, ביניהם בננה יושימוטו, אקירה יושימורה וטניזקי ג'ונאיצ'ירו. בנוסף ערכה מספר תרגומים או תרגמה אותם מחדש מהמקור ביפנית, והיא מרצה בפני קהלים מגוונים על יפן ועל ספרות יפן. עינת קופר מתגוררת בתל אביב.