stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרביטית השונית

| שרביטית השונית |
| --- | --- |
שרביטית השונית שרביטית השונית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
משפחה:: פרפרוניים
סוג:: Heniochus
מין:: שרביטית השונית
שם מדעי
 Heniochus intermedius ‏סטיינדכנר, 1893

שרביטית השונית (שם מדעי: Heniochus intermedius) היא מין של דג מהסוג שרביטית ומשפחת הפרפרוניים.
תיאור

שרביטית השונית אנדמית לים סוף ומפרץ אילת. אורכה 12–20 סנטימטרים ולעיתים יכולה אף 22 ו־25 סנטימטרים. הקרן הרביעית בסנפיר הגב ארוכה מן הגוף. השרביטית בעלת חרטום קצר ומצח גבוה. אצל פרטים בוגרים יש בליטות גרמיות מעל העיניים.
הגב והשרביט של השרביטית לבנים, והגוף צהוב ברובו. בשני צידי הגוף ישנו פס שצבעו חום או שחום, ופס נוסף על העיניים והחרטום. הגרון לבן-אפור, וסנפיר השת הוא שחור וצהוב.
השרביטית היא דג החי בזוגות מוגונמיים לצורך השרצה בנחלות קבועות בשונית האלמוגים. השרביטית פעילה בעיקר ביום. היא ניזונה בעיקר מפלנקטון, לצד תולעים רב-זיפיות ופוליפים של אלמוגים.
השרביטית חיה בשוניות אלמוגים קבועות, והנקבה מטילה ביצים שצפות בפלנקטון.
שרביטית השונית תוארה ב-1893 ומצב השימור שלה הוא ללא חשש על פי הרשימה האדומה של IUCN.
לקריאה נוספת

"שרביטית השונית" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון, 1983, עמ' 160;
שרביטית השונית Heniochus intermedius, באתר kotar.cet.ac.il
לב פישלזון, הדגים בשוניות אילת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1981, עמ' 100
.Debelius, Helmut. Guía de especies del arrecife Asia-Pacífico. IKAN. 2001.
Michael, Scott W. (en inglés) Reef aquarium fishes. Microcosm.T.F.H.2005.
Allen, Steen, Humann & DeLoach. (en inglés) Reef Fishes Identification: Tropical Pacific. New World Publications. 2003.
Nilsen, Alf J. & Fossa, S.A. (en inglés) Reef Secrets. TFH Publications. 2003.
Tullock, J.H. (en inglés) Natural reef aquariums. T.F.H.Publications. 2001.
הערות שוליים

1 2  שרביטית השונית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  שרביטית השונית, באתר דיסקוס הגליל
↑  הַשּׁוּנִית שרביטית השונית, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  יעקב דפני, שרביטית השונית, באתר אתרי דפני
1 2 3 4  דני גולני ודוד דרום, מדריך הדגים של ישראל, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1997, עמ' 82
1 2 3 4  דוד דרום ומשה צורנמל, מדריך הים וחופיו חי וצומח, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1992, עמ' 136
↑  מנחם דור, לקסיקון דביר לזואולוגיה, תל אביב: דביר הוצאה לאור, 1987, עמ' 670
↑  #החי והצומח
מוזיקת נשמה

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  מוזיקת גוספל חילונית • בלוז • R&B
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 בארצות הברית (במיוחד ממפיס ודטרויט)
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  גיטרה • בס • קלידים • תופים • כלי נשיפה • קולות
 פופולריות מיינסטרים:  בכל העולם החל משנות ה-60 עד תחילת שנות ה-80
 נגזרות:  פאנק • דיסקו • R&B עכשווי • היפ הופ
 תת-סוגות
 נאו סול • מוזיקת נשמה לטינית • מוזיקת נשמה קולנועית
 סוגות היתוך
 גא'ז נשמה • נשמה פסיכדאלי • בלוז נשמה
 סצינות אזוריות
 שיקגו • דטרויט • ממפיס • ניו אורלינס • פילדלפיה
 
מוזיקת נשמה (באנגלית: Soul music) היא שילוב של רית'ם אנד בלוז וגוספל שהחל בשנות ה-50 של המאה ה-20 המאוחרות בארצות הברית. רית'ם אנד בלוז (באנגלית: בלוז וקצב, מינוח שטבע המפיק המוזיקלי ג'רי וקסלר) הוא בעצמו שילוב של בלוז וג'אז, כאשר שנות ה-40 של המאה ה-20 קבוצות קטנות של מוזיקאים אמריקאים-אפריקאים, שניגנו בדרך-כלל בסקסופון, שילבו ג'אז עם מסורות של בלוז. מוזיקת נשמה נבדלת מרית'ם אנד בלוז בכך שהיא משתמשת במוטיבים של גוספל, בדגש הגדול יותר על שירה, ובשילוב של נושאים חילוניים ודתיים גם יחד.
הסוגה נחלקת בין סגנון שירה יפה, נעים לאוזן, מלודי ומלטף (כגון זה של סם קוק או הסופרימס) לבין סגנון פרוע יותר, מיני ומחוספס שנציגיו הם וילסון פיקט וג'יימס בראון. סגנון נוסף של סול נובע מחיקוי של דרשה של מטיף בכנסייה בהגשה דיקלומית, קצבית ומתחרזת. נציג בולט של סגנון זה הוא סולומון בורק.
אין קשר בין מוזיקת נשמה לבין "שירי נשמה" במוזיקה החסידית או לשם השני של מוזיקת הדיכאון הישראלית שהוא "מוזיקת נשמה"
ניאו סול

כמו כן, ישנו סוג נוסף אשר משויך למוזיקת הנשמה, ושמו הוא נאו-סול. הנאו-סול הוא ז'אנר של המוזיקה הפופולרית. מונח זה נטבע על ידי קידר משנבורג, יזם בתחום המוזיקה בסוף שנות ה-90. סוג מוזיקה זה מבוסס במידה רבה על מילות מוזיקת הנשמה. סגנון זה נקרא כך ומאופיין בכך שזהו סגנון חדש יותר ממוזיקת הנשמה, אשר בו מילות השיר הם כשל שיר נשמה, אך מנגינתן והגשתן (איך שהזמר/ת שר/ה) היא כשל האר אנד בי, עם שילוב אלמנטים מג'אז, פאנק, היפ הופ ופופ.
הצלחת הזרם הזה במהלך 1990, עזר לפריצות דרך מסחריות וביקורתיות של כמה אמנים, בהם דיאנג'לו, אריקה באדו, לורין היל ומקסוול.
הנוכחות של הזרם ירדה במהלך שנות ה-2000, אף על פי שאמנים חדשים יצאו באמצעים עצמאיים יותר של שיווק המוזיקה הזאת. לדברי עיתונאי המוזיקה מארק אנתוני ניל, "נאו-סול וגלגוליה השונים סייעו להגדיר מחדש את הגבולות וקווי המתאר של הפופ השחור."
בישראל, נוהגים להגדיר כזמרי מוזיקת נשמה, זמרים המשתמשים בסגנון שירה וסלסולים אמריקאיים או בעלי גוון קול חם ועבה וכמו כן ישנה חשיבות לטקסט ולמידת ההתייחסות שלו לרגש ולהבעה האישית של האמן. זמרים מייצגים של סגנון זה בישראל הם: מרגלית צנעני, מומי לוי, קרולינה וסיון בהנם.
הערות שוליים

↑  אנתוני ניל יאנג (2002). Soul Babies: Black Popular Culture and the Post-Soul Aesthetic. ניו יורק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558440705171  BNE: XX536427  GND: 4181885-4  NDL: 01008137  NKC: ph224462 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יוס

| --- | --- |

מבט על הכפר ג׳יוס מגבעה בצור יגאל
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  קלקיליה
 שטח:  12 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,300 (2006)
 קואורדינטות:  32°12′05″N 35°02′06″E﻿ / ﻿32.201325°N 35.034883333333°E﻿ / 32.201325; 35.034883333333 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נתניה מוגדלת) ג'יוס(למפת נתניה רגילה) ג'יוס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'יוס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'יוס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ג'יוס (בערבית: جيوس) הוא כפר פלסטיני בנפת קלקיליה מזרחית לעיר קלקיליה. נכון לשנת 2023, היישוב מונה כ-3,885 נפש.
לגבי מקור השם יש שתי גרסאות.
הפרנקים שהקימו את הכפר, לפני מאות שנים קראו לו Largios, ואחר כך השם שונה לג'יוס.
בעבר זה היה מקום מושבו של מפקד כוחות צבאיים (בערבית: قائد الجيوش ובתעתיק עברי: קָאְאד (אל) גְ'יוּש) שהיה מצרי במוצאו ובהמשך העותמאנים שינו את השם לשם הנוכחי.
הכפר יושב על אתר ארכאולוגי מתקופות שונות וכן נמצאו עתיקות במערות הסמוכות לכפר
בתקופה העת'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי עבדו תושבי הכפר אדמות במקום שנקרא ע'אבת ג'יוס (غابة جيوس בתרגום לעברית: יער ג'יוס), באזור רעננה וכן בח'רבת ג'יוס (خربة جيوس) - במקום בו נמצאת היום שמורת בני-ציון שבשרון.
במפקד הבריטי שנערך בשנת 1922 נמנו בכפר 433 נפשות: 228 גברים ו-205 נשים, כולם מוסלמים. במפקד שנערך ב-1931 גדלה האוכלוסייה 569 נפש.
בשנת 1948 נתפס הכפר בידי הירדנים ובשנת 1967 נכבש הכפר, כמו יתר שטחי יהודה ושומרון, בידי ישראל
הכפר נמצא בשטח B בשנת 2012 צורף לכפר היישוב השכן - ח'רבת ציר (خربة صير) שנמצא כשני ק"מ מזרחית לכפר, כך ששני הכפרים הפכו לתחת מועצה עירונית אחת.
האחים אמיל ומשה ליטוינסקי רכשו כ-1800 דונם בכפר. על 300 דונם מהם נטעו פרדס. [דרוש מקור]
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הופקעו 1400 דונם מאדמות הכפר לטובת הקמת ההתנחלות צופים. עיקר פרנסת האוכלוסייה היא מגידולים חקלאיים.
הקמת גדר ההפרדה בעשור הראשון של המאה ה-21 ניתקה את הכפר מ-70% ויותר מאדמות תושביו (8,600 דונם) ומשש בארות מים. שער חקלאי בגדר פתוח מספר שעות ביום. בנוסף, עוד כ-600 דונם בסביבות היישוב הופקעו לשם בניית הגדר. תושבי הכפר הפגינו וכן ניהלו מאבק משפטי להסטת תוואי הגדר ולהחזרת אדמותיהם. בג"ץ קבע שאין עילה ביטחונית לתוואי הגדר. מכשול ההפרדה הועתק, וחלק מהאדמות הוחזרו לכפר, אולם בגלל אופן בניית המכשול (תשתית בטון עמוקה וקרקע כבושה), חלק מהאדמות שהוחזרו לא ניתנות לעיבוד.
על פי פסק הדין של הבג"ץ שהוזכר לעיל, הוקמו שלושה שערים הנפתחים שלוש פעמים ביום, כדי לאפשר לתושבי הכפר גישה לאדמותיהם שמעבר לגדר.
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת פאלקירק (אנ'), סקוטלנד, הממלכה המאוחדת
הערות שוליים

↑  ar.zhujiworld.com, جيوس, فلسطين — احصائيات 2023, ar.zhujiworld.com (בערבית)
↑
↑  مفوضية الإعلام والثقافة- لبنان, جيوس.. قرية فلسطينية ضاربة في القدم - فلسطيننا, www.falestinona.com (בערבית)
↑  עיריית ג'יוס - بلدية جيوس, באתר www.jayyous.ps (בערבית)
↑  יוני גבאי, ליד הבית: שמורת בני-ציון (רכס חר.., באתר כיכר השבת, ‏2009-08-06
↑  Barron, J.B, . Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, Government of Palestine., 1923, עמ' table ix
↑  Mills, E, Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas, Jerusalem: Government of Palestine, 1932, עמ' 58
↑  מפה אינטראקטיבית, באתר בצלם
↑  משפחת ליטוינסקי - אודותינו
↑  משה ליכטמן וגור מגידו, ‏תחקיר "גלובס": מחיר ההסתבכות של היישוב צופים, 5 דקות מכפר-סבא, באתר גלובס, 12 באפריל 2015
↑  אמיר גילת, סעיד בדראן ואייל, שני צדדים לגדר, באתר nrg‏, 9 בינואר 2004
↑  במועדי ישראל השער סגור
↑  בג"ץ הורה על ביטול תוואי גדר הביטחון שנועדה להגן על היישוב צופין - פסקדין, באתר www.psakdin.co.il
↑  ג'יוס, באתר מחסוםווטש
| Flag of Senegalיישובי נפת קלקיליה |
| --- | --- | --- |
| ערים | קלקיליה |  |
| מועצות מקומיות | חבלה • כפר ת'ולת' • עזון |  |
| כפרים | אבו סלמאן • אימאתין • אל-פונדוק • באקת אל-חטב • בית אמין • ג'יוס • ג'ינסאפוט • ג'ית • עזון • חג'ה • כפר לאקף • כפר קדום • נבי אליאס • סניריא • עזון עתמה • עיזבת א-טביב • ערב א-רמאדין • פלאמה • פרעתא • ראס א-טירה • ראס עטייה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584245605171
צביקה פוקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 ישראל 
 פטירה:  2 ביולי 2018 (בגיל 59 בערך) י"ט בתמוז התשע"ח ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  פוקסי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 402  סגן מפקד עוצבת עמוד האש  מפקד עוצבת כידון  סגן מפקד עוצבת הפלדה  מפקד עוצבת עמוד האש  ראש חטיבת תורה, הדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה  מפקד מרכז האש של פיקוד המרכז (מילואים)
 פעולות ומבצעים
 מבצע ליטאני  מבצע שלום הגליל   האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון  מבצע חוק וסדר  האינתיפאדה השנייה
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל שיווק ותכנון אסטרטגי בתע"ש.
 
צביקה פוקס (1959 – 2 ביולי 2018) היה קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, אשר שימש כראש חטיבת תורה, הדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה.
ביוגרפיה

עם גיוסו לצבא שובץ פוקס בקורס טיס אך בשלב מתקדם הודח בעקבות ראייה לא תקינה לאחר מכן הגיע לחיל התותחנים,[דרוש מקור] סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים, קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך מסלולו הצבאי שימש פוקס כמפקד סוללה וכמפקד גדוד 402, בין היתר במבצע חוק וסדר. בשנים 1993–1995 פיקד על  עוצבת כידון. לאחר מכן כיהן כסגן מפקד עוצבת הפלדה. בשנים 1996 עד 1998 פיקד על עוצבת עמוד האש. בתפקידו האחרון שימש פוקס כראש חטיבת תורה, ההדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו שימש בתפקיד בכיר בתעש. בשירות המילואים שימש פוקס כמפקד מרכז האש של פיקוד המרכז.
נפטר ב-2 ביולי 2018 לאחר מחלה קשה, והובא למנוחות בבית העלמין של מושב בית חנניה בו התגורר. הותיר אחריו אישה ובת.
הערות שוליים

↑  עמיר רפפורט, מחקו את הכפר, מחקו את רון ארד, באתר nrg‏, 19 ביולי 2008.
↑  פליקס פריש, חדש בצה"ל: חיילי מילואים יתאמנו באינטרנט, באתר ynet, 12 ביוני 2001.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרנף צמרירי

| קרנף צמרירי |
| --- | --- |
 קרנף מהמין Coelodonta antiquitatis
תקופה
פליסטוקן, כ-350–10 אלף שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
משפחה:: קרנפיים
סוג:: קרנף צמרירי
שם מדעי
 Coelodonta ‏ברון, 1831

קרנף צמרירי (שם מדעי: Coelodonta), הידוע גם כקרנף צמרי וקרנף שעיר הוא סוג קדום במשפחת הקרנפיים. יצור זה חי באירואסיה, בעידן הקרח האחרון, בתקופת הפליסטוקן.
מאפיינים

לקרנף זה היה גוף אדיר ממדים: גובהו היה כ-2 מטרים, אורכו כ-3 מטרים וחצי ומשקלו כ-2–3 טון. פרוותו העבה הגנה עליו מהאקלים העוין של הטונדרה. היו לו זוג קרניים גדולות באורך כמטר וחצי. הוא ניצוד על ידי האדם הקדמון לפני 30,000 שנה, ועדויות לכך נראות כיום במערות בצרפת. גילויים ארכאולוגים חדשים מראים כי התקיימה אוכלוסיית קרנפים צמריריים בסיביר עוד בשנת 8,000 לפני הספירה.
הקרוב החי בעל הקשר האבולוציוני הקרוב אליו ביותר הוא הסוג דיצרורינוס, בו המין קרנף סומטרה. סוג נוסף בעל שיער שקרוב אליו, אך נכחד, הוא הסטפנורינוס שהתקיים ברחבי אירואסיה, ועצמות של אחד ממיניו נמצאו אף באתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל.
הקרנף הצמרירי הופיע באירואסיה לפני כ-3.5 מיליון שנה ונכחד לפני כ-10,000 שנה. ישנה מחלוקת האם הוכחד עקב התחממות האקלים או עקב ציד-יתר של האדם. טווח הזמן הארוך בו שרד הסוג, שהתאפיין אף בטמפרטורות קיצוניות יותר מאלו ששררו בזמן הכחדתו, מרמזים כי דווקא חדירת האדם הקדמון לאזורי מחייתו והציד שחולל בו משך עשרות אלפי שנים לפחות, הם הגורם המכריע שגרם לצמצום באוכלוסייתו מעבר ליכולת הריבוי הטבעי ועד להכחדתו המלאה מכל אזורי מחייתו.
מיני הסוג

Coelodonta antiquitatis Blumenbach, 1799
Coelodonta nihowanensis Chow, 1978
Coelodonta thibetana Deng, et al., 2011
Coelodonta tologoijensis Beliajeva, 1966
בתרבות

קרנף זה הופיע בסדרות "ללכת עם חיות" ו"ענקי עידן הקרח" ובמשחק "Jurassic World: Alive".
גלריה

איור
איור של קרנף צמרירי בקרח
ציור של קרנף צמרירי במערת שובה, דרום-מזרח צרפת
הערות שוליים

↑  החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 1 מבואות ומפתחות - ארכזואולוגיה של ארץ ישראל
פלורשט (כדורגל)

מועדון הכדורגל פלורשט (במולדובנית: FC Florești) הוא מועדון כדורגל מהעיר פלורשט, שבמולדובה. המועדון נוסד בשנת 2017 ומשחק בליגת המשנה המולדבית.
את עונת 2017 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה המולדובית השלישית מחוז צפון ועלתה לליגת המשנה המולדובית. את עונת 2018 סיימה במקום השני בליגה. בעונת 2019 זכתה הקבוצה בליגה השנייה והעפילה לליגת העל המולדובית.
רופא שיניים

רופא שיניים הוא אדם העוסק ברפואת שיניים.
רופא שיניים וסייעת בעת טיפול
רפואת שיניים התפתחה כהתמחות נפרדת ברפואה רק החל מתחילת המאה ה-20 (קודם לכן, רופאים כלליים שימשו בעת הצורך גם כרופאי שיניים). לעומת רבים מתוכם, ישנם כאלה העוסקים במקצוע זה בלי השלמת תואר דוקטור ואף ללא תואר שני, כשלרשותם הסמכה מקצועית ממוקדת בלבד.
היסטוריה

בעבר, נדרשו כל העוסקים ברפואת שיניים, לעבור התמחות לכך לאחר שסיימו לימודי רפואה (אנ') כדי לקבל את תואר "רופא שיניים" (Stomatologist). במדינות מסוימות, בעיקר במזרח אירופה, היה ניתן גם לעבור מסלול מזורז, טכני, וללא צורך בלימודי רפואה מקיפים, כשכל אחד מבוגריו נקרא "מרפא שיניים" או "Dentist" שהיה מסמיך לבצע טיפולי שיניים פשוטים יחסית, ובלבד תחת פיקוח של רופא רגיל.
כיום

כיום, קיימים גם ברחבי העולם רופאי שיניים שלהם תואר ראשון בלבד כגון B.D.S (אנ') ‏(‏Bachelor of Dental Surgery).
קיימים גם רופאי שיניים בעולם בעלי תואר שני בלבד M.Dent (אנ') כגון ‏(Master of Dentistry). באוניברסיטאות מסוימות, בפרט בארצות הברית, חלק מהתוכניות לתארים מתקדמים מעניקות תעודות גמר לימודים בלבד כגון S.M.F (אנ') ‏ (‏Diploma in Dentistry).
בישראל, כל העוסקים ברפואת שיניים חייבים להיות בעלי תואר כגון D.M.D (דוקטור לרופא שיניים), או לחלופין, D.D.S (דוקטור לכירורגיה דנטלית). מסלול ההכשרה לרפואת שיניים הוא נפרד כיום מההכשרה לרפואה כללית, אך מספר מצומצם של רופאי שיניים הם גם רופאים כלליים בנוסף להתמחותם. בנוסף, מומחים רבים לכירורגיית פה ולסת (oral and maxillofacial surgery), שהיא התמחות של רפואת שיניים, הם גם בעלי תואר אקדמי של "דוקטור לרפואה" (M.D) בנוסף לתואר אקדמי ברפואת שיניים (D.M.D/D.D.S). תחום משיק לרפואת שיניים הוא תחום האורתודונטיה אשר עוסקת בנראות האסתטית של השיניים, הלסת וכן הלאה. רפואת השיניים כיום התפתחה לתחום רפואי-כירורגי נרחב, עם התמחויות רבות, העוסק לא רק בשיניים ובלסתות אלא בפנים, בחלל הפה ובבסיס הגולגולת. לפיכך, הכשרה רפואית היא תנאי לעיסוק ברפואת שיניים.
רופאי שיניים בישראל

רופאי השיניים בישראל נחלקים לשתי קבוצות עיקריות:
רופאי שיניים כלליים - רופאים אשר סיימו את לימודי רפואת השיניים בהצלחה, עברו בחינת רישוי ממשלתית, וכן קיבלו רישיון לעיסוק ברפואת שיניים. רישיון זה מתיר להם לערוך את כל פעולות רפואת השיניים השגרתיות, ללא צורך בהכשרה רשמית נוספת. כך, לדוגמה, רשאי רופא שיניים כללי לעסוק בניתוחי חניכיים, השתלות או טיפולים בלייזר לאחר השתלמות קצרה בלבד, ומבלי שיזדקק לרישוי רשמי. זאת, בניגוד למדינות אחרות בעולם, בהן על רופא השיניים לקבל הסמכה רשמית על מנת שיוכל לערוך פעולות טיפוליות שונות.
רופאי שיניים מומחים - רופאים אשר בנוסף ללימודי רפואת השיניים עברו גם מסלול התמחות, במשך ארבע עד חמש שנים, במהלכו התמקצעו בתחום מסוים ברפואת שיניים. ההתמחויות מסמיכות את רופאי השיניים המומחים לבצע טיפולים מסובכים ומיוחדים, ועל רופאי השיניים הכלליים להפנות את מטופליהם אל המומחים כשהם נתקלים בטיפול מורכב. אין זה מונע מבחינה חוקית מרופא השיניים הכללי לבצע את הטיפול בעצמו, אולם במקרה של סיבוך יידרש רופא השיניים להסביר מדוע לא הפנה למומחה.
בישראל נלמדת רפואת השיניים באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.
רופאי השיניים בישראל פועלים במסגרת קופות החולים השונות ובמרפאות פרטיות.
רופא שיניים במרפאתו בתל אביב, 1925. צילום מאת שמעון קורבמן בתערוכה במגדל שלום.
שרגא שכטר

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1930 ארגנטינה 
 פטירה:  21 במרץ 2017 (בגיל 86) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 
שרגא אבל שכטר (9 בספטמבר 1930 - 21 במרץ 2017) היה ביוכימאי ישראלי, פרופסור אמריטוס בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
אודות

שכטר נולד בארגנטינה. סיים דוקטורט בכימיה באוניברסיטת בואנוס איירס. עלה לישראל בשנת 1957 והצטרף למחלקה לחקר הסרטן בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם התמחה בביוכימיה. אחר כך עשה התמחות נוספת באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1964 התמנה לפרופסור ולראש המחלקה לביוכימיה באוניברסיטת תל אביב. הוא היה ממקימי הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטה והדיקן הראשון שלה. בשנת 1983 הקים את מכון סאקלר לרפואה מולקולרית בבית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב ועמד בראשו.
שכטר היה פרופסור-אורח באוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת אילינוי, אוניברסיטת קורנל בארצות הברית ובאוניברסיטת פרמה באיטליה. כמו כן היה לחוקר אורח במכוני הבריאות הלאומיים בארצות הברית (NIH) ובמכון קירי בפריז.
בשנת 2007 יצא ספרו "סדקים במגדל השן" בהוצאת צבעונים, בו הוא  ניתח את הצלחות האקדמיה הישראלית בעבר ודן בסכנות העומדות בפניה בעתיד.
התגורר ברמת השרון, אחד משלושת בניו הוא פרופ' עמית שכטר.
מספריו

תורת האבולוציה והתפתחות עולם החי, האוניברסיטה המשודרת, 1979
סדקים במגדל השן, צבעונים, 2007
כולל הורודנא

כולל הורודנא היה אחד מהכוללים האשכנזיים בהיישוב הישן, המאגד את יוצאי העיר גרודנו (כיום בבלארוס) שנקראה בפי היהודים "הורודנא".
היסטוריה > רקע

ראשיתו של הכולל בפיצול שחל בעדת הפרושים בירושלים בראשית שנות ה-60 של המאה ה-19, בסביבות שנת ה'תרכ"ג, אז פרצה מחלוקת בין מנהיגי העדה הפרושית, הרבנים ישעיה ברדקי (שנפטר באותה השנה) ושמואל סלנט, לבין הרב מנחם מנדל ירושלמסקי (ר' מנדל יאנובר). תומכיו של האחרון הקימו לעצמם תלמוד תורה נפרד, ובעקבות כך התפצל כולל וילנה (הכולל הפרושי) לכמה כוללים, בהם כולל הורדנא, שהיה מאוחד אז עם כולל מינסק וכולל זאמוט. ממונה הכולל המאוחד היה רבי מאיר מלוצין, איש כולל מינסק.
מספר שנים לאחר מכן התפרק האיחוד: כולל זאמוט שב והצטרף לכולל וילנא, וכולל הורודנא נפרד מכולל מינסק, כנראה בשל הפער הכלכלי ביניהם: כולל מינסק טיפל בעניים רבים בעוד שמרבית התרומות הגיעו דווקא מאזור הורודנא. לא ברור בדיוק מתי נפרדו הכוללים, אך בשנת ה'תרל"ה (1875/1876) הם כבר נמנים כשני כוללים נפרדים. כולל הורודנא קיבל את החצר ובית הכנסת שרכש הכולל המאוחד בעיר העתיקה, ושם שכנה מאותה העת הנהלת הכולל.
בשנים שלאחר מכן התגלע סכסוך קשה בין כולל הורודנא לכולל. הסכסוך הגיע לכדי תביעה בבית הדין השרעי בירושלים, מהלך שעורר התנגדות ביישוב, ואף הביא את הרב הראשי אברהם יצחק הכהן קוק לפנות ליועץ המשפטי לממשלת המנדט נורמן בנטוויץ'
שכונת בתי הורדנא

בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכש הכולל אדמות סמוך לשכונת מחנה יהודה, ועליו הקים שכונת חצר לבני הכולל בשם "דמשק אליעזר" הידועה יותר בשם "בתי הורודנא".
ממוני הכולל

עד שנת 1883 שימש אליעזר ליפמן קאמיניץ כמזכיר וסופר הכולל. באותה שנה עבר לנהל את המלון קאמיניץ של משפחתו. לאחריו, שימש בתפקיד מרדכי גרשון וינברג, עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה .
בין ממוני הכולל היו:
יהושע מאיר רייכמן
מרדכי דוד לוין
נחמן גדליהו ברודר
זרח ראובן ברוורמן
מרדכי קריוונסקי
משה גראף - ממייסדי שכונת בית יעקב.
בין מנהלי הכולל:
נפתלי הרץ הלוי
שמואל גרינברג מקוברין
יעקב דיין צדק משרשוב
אברהם רובינזון מבריסק
נתנאל חיים פאפע מאנטיפליא
ידידיה מהורדנא
נחום רגוזניצקי
הרב חיים שלמה רוזנטל ניהל את הכולל עד לפטירתו ב-1939.
בנו הרב הרב אברהם דוד רוזנטל
בין גבאי צדקה בקהילות יהודי חו"ל:
אליקום שפירא בגרודנא
שמואל ליפשיץ בביאליסטוק
לייב רוטנברג בבריסק
הערות שוליים

↑  אליעזר רפאל מלאכי, ראשיתו של כולל מינסק בירושלים, בתוך: "מנגד תראה: אסופה ממאמרי א. ר. מלאכי בענייני ארץ ישראל", יד בן צבי תשס"א, עמ' 458 - 467.
↑  חיים שלמה רוזנטל ז"ל, המשקיף, 8 ביוני 1939
↑  ראו כאן פסק ציטוט פסק דין בביץ הדין ירושלים משנת תש"ו.
פליאוגאוגרפיה

המחשת תנועת יבשות
שחזור פליאוגאוגרפי המציג את אזור אגן האפלצ'ים במהלך התקופה הדבונית התיכונה.
פלאוגאוגרפיה (או פליאוגאוגרפיה; באנגלית: Palaeogeography) הוא ענף בתחום מדעי הגאוגרפיה העוסק בחקר ההיסטוריה הגאוגרפית של כדור הארץ, בדרך כלל בשינויים הפיזיים. תחום מחקר זה מסייע למדענים להבין את תנאי הסביבה שבהם נוצרו מאובנים, את התפתחות מיני בעלי חיים שנכחדו, ואת מיקום היבשות והאוקיינוסים הקדומים. פלאוגאוגרפיה יכולה לכלול גם חקר סביבת בני האדם או תרבותיות. כאשר ההתמקדות בעיקרה על תצורות נוף, לעיתים משתמשים במונח פליאוגאומורפולוגיה. פליאומגנטיות, פליאוביוגוגרפיה והיסטוריה טקטונית הם בין הכלים העיקריים של פלאוגאוגרפיה.
ניתוח פליאוגוגרפי מספק מידע קריטי להבנה המדעית במגוון תחומים. לדוגמה, ניתוח פליאוגאוגרפי של אגני סלעי משקע וסחף הממלא תפקיד מרכזי בתחום גאולוגיית הנפט, מכיוון שסביבות גיאומורפולוגיות קדומות של פני כדור הארץ נשמרות בתיעוד הסטרטיגרפי. פלאוגאוגרפים גם חוקרים את סביבת סלעי המשקע והסחף שבה נמצאו מאובנים כדי לקבל רמזים על התפתחות האבולוציונית של מינים שנכחדו. הפליאוגוגרפיה חיונית להבנת הפלאוקלימטולוגיה, לאור ההשפעה של מיקומי היבשות והאוקיינוסים על השפעת האקלים העולמי והאזורי.
עדויות פלאוגאוגרפיות תרמו לפיתוח והבנת תאוריית נדידת היבשות, לספק מידע אודות תיאוריות הנוכחיות של טקטוניקת הלוחות. עדויות אלה מספקות מידע על הצורה והמיקום הגאוגרפי של יבשות-על כמו פנגיאה ואוקיינוסים עתיקים כמו פנתאלסה (אנ'), ובכך אפשרו שחזור של יבשות ואוקיינוסים פרהיסטוריים.
גלריה

נהר הקולורדו בגרנד קניון, ממחיש שינויים בנוף
מכתש רמון להמחשת שינויים בנוף
העתק הטקטוני האנכי בין הלוח הפיליפיני ללוח האירואסייתי שהביא להיווצרות האי טאיוואן.
מפה הממחישה את תנועת הלוחות הטקטונים להיווצרות האי טאיוואן השוכן בקצה המערבי של הלוח הפיליפיני הנדחק מתחת ללוח האירו-האסייתי
ראו גם

תצורת נוף
פלאומגנטיזם
גאוגרפיה היסטורית
מדעי כדור הארץ
סטרטיגרפיה
טאיוואן (אי)
לקריאה נוספת

Irving, Edward (8 בפברואר 2005). "The Role of Latitude in Mobilism Debates". PNAS. 102 (6): 1821–1828. Bibcode:2005PNAS..102.1821I. doi:10.1073/pnas.0408162101. PMC 548542. PMID 15684058. {{cite journal}}:  (עזרה)
Ami Boué: Einiges zur palaeo-geologischen Geographie. Wien 1875, פליאוגאוגרפיה, באתר OCLC (באנגלית).
Edgar Dacqué: Grundlagen und Methoden der Paläographie. G. Fischer, Jena 1915, פליאוגאוגרפיה, באתר OCLC (באנגלית).
Franz Kossmat: Paläogeographie. Geologische Geschichte der Meere und Festländer. (= Sammlung Göschen.) Göschen, Berlin 1916, פליאוגאוגרפיה, באתר OCLC (באנגלית).
Erich Thenius, Karl von Frisch: Meere und Länder im Wechsel der Zeiten. Die Paläogeographie als Grundlage für die Biogeographie. (= Verständliche Wissenschaft. Band 114.) Springer, Berlin 1977, ISBN 0-387-08208-5.
Gerda Standke: Paläogeografie des älteren Tertiärs (Paleozän bis Untermiozän) im mitteldeutschen Raum. in: Zeitschrift der Deutschen Gesellschaft für Geowissenschaften. Ausgabe 159/1. 2008, ISSN 1860-1804 (online).
הערות שוליים

↑  Blakey, Ron. "Paleogeography and Geologic Evolution of North America". Global Plate Tectonics and Paleogeography. Northern Arizona University. אורכב מ-המקור ב-2008-06-21. נבדק ב-2008-07-04.
1 2  Stanley, Steven M.; Luczaj, John A. (2014). Earth system history (4th ed.). New York. ISBN 978-1-4292-5526-4. OCLC 881875780.
1 2  Königshof, P. (2009). "Devonian change: case studies in palaeogeography and palaeoecology – an introduction". Geological Society, London, Special Publications (באנגלית). 314 (1): 1–6. Bibcode:2009GSLSP.314....1K. doi:10.1144/SP314.1. ISSN 0305-8719.
↑  Matthews, Kara J.; Maloney, Kayla T.; Zahirovic, Sabin; Williams, Simon E.; Seton, Maria; Müller, R. Dietmar (בנובמבר 2016). "Global plate boundary evolution and kinematics since the late Paleozoic". Global and Planetary Change. 146: 226–250. Bibcode:2016GPC...146..226M. doi:10.1016/j.gloplacha.2016.10.002. נבדק ב-26 בנובמבר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Torsvik, Trond H.; L. Robin M. Cocks (2017). Earth history and palaeogeography. Cambridge, UK. ISBN 978-1-107-10532-4. OCLC 968155663.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558101705171  BnF: cb11945801f (data)  GND: 4132305-1  LCCN: sh85097061  NKC: ph115647