stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף שפוצ'ניק
ביוגרפיה > פטירתו

הרב שפוצ'ניק נפטר בפתאומיות ב-21 באוקטובר 1937 בלונדון. הלווייתו התעכבה בשל המוניטין השנוי במחלוקת שיצא לו בשל מעורבותו בפרשיות העגונות והבשר, שגרם לסירוב של חלק מהחברות קדישא בעיר לסרב לטפל בקבורתו. בנו היחיד, לוי שפוצ'ניק, ניהל מגעים עם מספר קהילות בעיר ובסופו של דבר הסכימה קהילת "עדת ישראל" שהוקמה באותה שנה לקבור אותו בבית הקברות ברובע אנפילד.
הלוויה התקיימה ב-25 באוקטובר 1937, ארבעה ימים לאחר פטירתו, ולמרות הגשם השוטף באו כ-5,000 איש להשתתף בה. רובם אנשים פשוטים שהכירוהו מהאיסט אנד וראו בו לוחם למען צדק חברתי ומנהיג דתי.
פעילות ספרותית

הרב שפוצ'ניק היה מחבר פורה של ספרים, חוברות, עיתונים וכתבי עת רבים בהוצאה עצמית. בשנת 1908 הוא חיבר מסה בת 80 עמודים על המשמעויות הקבליות של שם האל, תחת הכותרת "קדושת השם". ספרו המפורסם ביותר הוא "ש"ס הגדול שבגדולים" שנדפסה ממנו רק מסכת ברכות, בכרך אחד בפורמט ענק, גובה הכרך היה 60 סנטימטרים, והוא נחשב לפרסום הרבני הגדול ביותר פיזית שפורסם אי פעם.
הוא פרסם את עצמו כבעל מופת, ועורר סנסציה כאשר ב-1928 שלח לג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, תערובת צמחית כתרופה. הוא נהג לתרום שני שלישים מהכנסותיו לצדקה.
מספריו

אמת וטוב, אודסה תרס"ד, באתר היברובוקס
מדרש יוסף או הגהות מהרי"ש - חלק שני, אודסה תרס"ו, באתר היברובוקס
מדרש יוסף או הגהות מהרי"ש - מסכת ברכות, ברלין תרע"ג, באתר היברובוקס
מדרש יוסף או הגהות מהרי"ש - מסכת שבת, ברלין תרע"ג, באתר היברובוקס
מדרש יוסף או הגהות מהרי"ש - מסכת עירובין, ברלין תרע"ג, באתר היברובוקס
שולחן הגבוה - א, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
שולחן הגבוה - ב, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
שולחן הגבוה - ג, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
שולחן הגבוה - ד, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
שולחן הגבוה - ה, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
שולחן הגבוה - ו, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
קדושת השם , לונדון תרע"ח, באתר היברובוקס
קדושת השם - מהדורה שנייה, לונדון תרע"ח, באתר היברובוקס
ש"ס הגדול שבגדולים - ברכות, לונדון תרע"ט, באתר היברובוקס
קיצור גמרא ברכות, לונדון תר"פ, באתר היברובוקס
ש"ס המסביר - ברכות, לונדון תרפ"ג, באתר אוצר החכמה
ש"ס המשפיע, לונדון תרפ"ח, באתר היברובוקס
ידיו רב לו, לונדון תרצ"א, באתר היברובוקס
תיקון ערוב לשבת, לונדון תרצ"ג, באתר היברובוקס
מספריו > מאסף תורני בעריכתו

ראשי אלפי ישראל - 1, לונדון תרע"ה, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 2, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 3, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 4, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 5, לונדון תרע"ו, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 6, לונדון תרע"ז, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 7, לונדון תרע"ז, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 8, לונדון תרע"ז, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 9, לונדון תרע"ז, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 10, לונדון תרע"ח, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 11, לונדון תרע"ח, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 12, לונדון תרע"ח, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 13, לונדון תרע"ח, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 14, לונדון תרע"ט, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 15, לונדון תרע"ט, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - 16, לונדון תרע"ט, באתר היברובוקס
ראשי אלפי ישראל - תוספת, לונדון, באתר היברובוקס
לקריאה נוספת

הרב איתם הנקין, סיפורו של יוסף שפוצ'ניק מלונדון והמחאה כנגדו, באתר "אסיף".
פנחס אליעזר דונר, 'המבוהל מלונדון - סיפור המלחמה ביוזמת הפתרון הגורפת להיתר העגונות', עץ חיים באבוב, לה (ניסן תשפ"א), עמ' תצג - תקז.
ר' יוסף שאפאטשניק מלונדון - האיש ויצירותיו, בפורום "אוצר החכמה".
הערות שוליים

↑  דברי הלל חלק א', סעאיני, רומניה, תרפ"ו, עמ' ג
↑  בית ועד לחכמים כרך ז', עמ' א
↑  "דעס ווארט", גיליון 184, ז' באייר ה'תרפ"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308228405171  GND: 139197885  ISNI: 0000 0000 6997 3055  LCCN: nr91044449  NTA: 303290218  VIAF: 97385933   WorldCat (עם VIAF): 97385933
יצחק גבאי

| --- | --- |
שער משניות עם פירוש "כף נחת" ונציה, ה'שפ"ה (1620)
שער משניות עם פירוש "כף נחת" ונציה, ה'שפ"ה (1620)
 לידה:  אספי, מרוקו
 פטירה:  1640 ה'ת' ונציה 
 השכלה:  תלמוד, הלכה
 מקום מגורים:  אספי וונציה
 תקופת הפעילות:  המאה ה-16 – המאה ה-17
 השתייכות:  אחרונים
 תחומי עיסוק:  פרשנות המשנה, דפוס
 בני דורו:  רבי יהודה אריה ממודנה
 חיבוריו:  "כף נחת" - פירוש על ששה סדרי משה
 צאצאים:  בנו רבי ידידיה גבאי כף נחת, בעל בית הדפוס בליבורנו ואיזמיר  נכדו רבי אברהם גבאי כף נחת בעל בתי דפוס באיזמיר, קושטא וסלוניקי
 
רבי יצחק גבאי (נפטר לא אחרי ה'ת' 1640) מחכמי אספי שבמרוקו וונציה שבאיטליה, עבד כדפס ב"דפוס ברגדין" בוונציה, וחיבר פירוש על המשנה בשם כף נחת. היה אבי שושלת של בעלי דפוס ששם משפחתם "כף נחת", על שם פירושו.
ביוגרפיה

רבי יצחק נולד במאה ה-16 לרבי שלמה גבאי, בנו של רבי חיים גבאי ממגורשי ספרד. התגורר בעיר אספי שבמרוקו. סביב ראש המאה ה-17 נסע לוונציה על מנת להדפיס בה פירוש קצר על המשנה, לשם כך עבד כפועל בבית הדפוס ברגדין שבוונציה. בשנת ה'שס"ט (1609) הדפיס את חיבורו "כף נחת" - פירוש על המשנה, פירוש שהתבסס בעיקר על פירושי רש"י, הרמב"ם ורבי עובדיה מברטנורא. מאז נדפס שם הפירוש בשנת ה'שע"ד (1614) בהגהת רבי יהודה אריה ממודנה שהוסיף פירוש למסכת אבות - עליה דילג רבי יצחק, וכן נדפס בשנת ה'שפ"ה (1625) ובשנת ה'ת' (1650) בהגהת מחותנו רבי אברהם חבר טוב ואז נזכר רבי יצחק בברכת המתים. בשנת ה'ת"ג (1653) נדפס שוב באמסטרדם ובשנת ה'ת"ד (1654) נדפס בקושטא. בהקדמה ציין רבי יצחק לשבח את בחירתו לסדר את פירושו על המשנה באותיות מרובעות, תופעה שלדבריו לא הייתה כמותה מעולם.
משפחתו

בנו רבי ידידיה, המכונה גם בשם "גבאי כף נחת" ולעיתים "כף נחת" בלבד – על שם חיבורו של אביו, נשא לאשה את בתו של רבי אברהם בן רבי שלמה חבר טוב. לימים היה בנדודים ובשובו ביקש אגרת המלצה מיהודה אריה ממודנה, כדי שיוכל לכסות את הוצאות הדרך. רכש את האותיות והתבניות מדפוס ברגדין בו עבד אביו, ובשנת ה'ת"י (1650) עבר לליבורנו וייסד בה בית דפוס שהיה הראשון במקום. הוא שלח את בנו רבי אברהם עם כלי דפוס ופועלים כדי להקים את בית הדפוס באיזמיר, ומשנת ה'תי"ז (1657) פעל שם בית דפוס למשך 18 שנה, כשבמקביל מפעיל בנו בית דפוס גם בקושטא. רבי ידידיה נפטר זקן בשנת ה'תל"א (1671).
לקריאה נוספת

רבי יצחק גבאי, משניות עם פירוש כף נחת, הקדמת המחבר.
אברהם יערי, ארשת א, עמוד 96 ואילך "הדפוס בעברי באיזמיר", מוסד הרב קוק, ירושלים, ה'תשי"ט.
הערות שוליים

↑  הרב חבר טוב כותב בהקדמתו כי החכם משה עטייאס מסר לו את הספר כשהוא מלא בהגהותיו הרבות ואף הגיה איתו את הספר פעם שנייה ושלישית כשהכל ללא כל תמורה.
↑  ראו: דניאל קארפי, אגרות רי"אם, עמוד 364, תל אביב, ה'תשמ"ד.
↑  רבי יעקב ששפורטש, ציצת נובל צבי, עמוד 4, ירושלים, ה'תשי"ד: "והגיד לי הזקן כה"ר ידידיה גבאי, בנו של החכם כה"ר רבי יצחק גבאי בעל כף נחת".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299516905171  ISNI: 0000 0000 6805 8859  VIAF: 97478732   WorldCat (עם VIAF): 97478732
יצחק גאשצינני

אין תמונה חופשית
יצחק גאָשצינני (קרי: גוּשְצִינִּי; תר"ה, 1845 – י"ג בכסלו תרע"א, 14 בדצמבר 1910) היה מחלוצי העיתונות העברית והעיתונות ביידיש בארץ ישראל, בעל בית דפוס, ומבוני ירושלים.
חותם העיתון שערי ציון
קורות חיים

יצחק בן צבי גאשצינני נולד בוורשה בשנת תר"ה (1845) ועלה לירושלים בגיל 22. בירושלים נשא לאשה את שרה בת בן ציון זילברשטיין ("טלאל"). בני הזוג נמנו עם בני כולל ורשה.
גאשצינני עשה את צעדיו הראשונים במלאכת הדפוס בבית המלאכה של ישראל ב"ק ובשנת תרל"ב (1872) יסד יחד עם גיסו שמעלקע יוסף שמער ויעקב דוד סלוטקי בית דפוס בירושלים - השישי במספר והשלישי בבעלות יהודית. עם השנים התחלפו השותפים ועמם - שמו של בית הדפוס (שם בית הדפוס לא הוכן בגלופה אלא סודר מחדש עם כל הדפסה ולפיכך קיימות וארציות רבות לשם בית הדפוס בשערי הספרים שהודפסו בו):
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנים | שם בית הדפוס | מספר הפרסומים | הערות |
| 1872-1874 | דפוס השותפים | 27 |  |
| 1874-1876 | דפוס מיכל הכהן ויצחק גאשצינני מו"ל האריאל | 14 |  |
| 1876-1883 | דפוס השותפים אג"ן ויצחק גאשצינני וקומפ. | 45 | עם פירוק השותפות, המשיך דפוס אג"ן להתקיים כדפוס עצמאי |
| 1883-1890 | דפוס יצחק גאשצינני | 32 |  |
גאשצינני הוציא לאור מספר עיתונים: "שערי ציון" שיצא לאור בירושלים בשנים תרל"ו- תרמ"ה, "דער היילגער אנצייגער" (עיתון יידי שראה אור בגליונות בודדים בתרמ"ז/תרמ"ח), Jerusalem - עיתון כתוב גרמנית שהופץ בחוץ לארץ.
וכן הדפיס את עיתוניהם של אחרים: "עמוד היראה ועמוד התורה" של עקיבה יוסף שלזינגר ו"האריאל" שהודפס בבית דפוסו של גאשצינני בין השנים תרל"ד-תרל"ו.
עד סוף שנת תר"ן (1890) נדפסו בבית הדפוס כמאה ספרים, בעברית, יידיש ולאדינו. בין הספרים היה אחד פרי עטו של גאשצינני עצמו: משניות עם פירוש ותרגום אשכנזי בשם "נר נשמה".
אין ידיעות ברורות על עיסוקיו של גאשצינני לאחר סגירת בית הדפוס - ייתכן כי הפעיל מאפייה או עסק בסחר בפחם עץ.
גאשצינני היה בין המתיישבים הראשונים בשכונת מחנה יהודה וכן היה שותף לניסיון-הנפל להקמת שכונת "נוה שלום" באזור בקאע.
יצחק גאשצינני נפטר בירושלים בשנת 1910 ונקבר בהר הזיתים.
דוגמאות מבית הדפוס

שער ספר יצירה עם ביאור הגר"א - בדפוס המשובח של הר"ר מיכל הכהן, ויצחק גאשצינני הי"ו, מו"ל „האריאל”
שער הספר "שיר תהלות" שחיבר שלום משה חי גאגין לכבוד משה מונטיפיורי - בדפוס המשובח של יצחק גאשצינני ושותפו
שער הספר "בגדי ישע" של צדוק הרופא - דבפוס של ר' יצחק ב"ר צבי גאשצינני נ"י
מכתב בקשת תרומות להכנסת כלה שבו שם הנמען והשנה מולאו בכתב יד - בדפוס של יצחק ושותפו
שער ספר "ארשות החיים" שחובר בידי חיים יצחק בן ידידיה רפאל חי אבולעפיה והובא לבית הדפוס בידי מנחם נתן נטע אויערבאך
לקריאה נוספת

שושנה הלוי, ספרי ירושלים הראשונים, הוצאת אריאל, עמ' לז-לח
רודיקה לופו-יעקב, בתי-הדפוס של ירושלים, ירושלים, תשע"ב, עמ' 30
הערות שוליים

↑  ראו שורה 20 בעמוד זה ממפקד מונטיפיורי לשנת תרל"ה (1875)
↑  הלוי, עמ' לה
↑  על פי הלוי
↑  על פי אסתר קנדלשיין, הדפוס העברי בארץ ישראל של"ז-תרפ"ג : היבטים ביבליוגרפיים, תרבותיים וסוציו-אקונומיים (חיבור לשם קבלת תואר "דוקטור לפילוסופיה"), רמת גן, תשס"ד, עמ' 365
↑  גדעון פוקס, ‏עיתונים וכתבי-עת יהודיים בירושלים, תרי"ד-תרפ"ג (מתוך הלקסיקון הביבליוגראפי של יעקב שכטר לתולדות ירושלים), קתדרה עמ' 187-218
↑  אמנון מיכלין, "נתגלה העורך של העיתון "ירושלים" (1882)", קשר 12, אוניברסיטת תל אביב, 1992, עמ' 118
↑  הלוי, עמ' לז
↑  אסתר לפון-קנדלשיין ושפרה ברוכסון-ארביב, "דפוסי לאדינו בארץ-ישראל מב"ק עד עזריאל (1923-1843)", בתוך: אפרים חזן ושמואל רפאל (עורכים), מחברות ליהודית : קובץ מחקרים מוגש לפרופ’ יהודית דישון, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ג, עמ' 351-388
↑  אליעזר רפאל מלאכי, ""דער הייליגער אנצייגער" עיתון אידי ירושלמי — ביטאונה של הרבנית מבריסק", בתוך: אלחנן ריינר וחגי בן-שמאי (עורכים), מנגד תראה : אסופה ממאמרי א.ר. מלאכי בענייני ארץ-ישראל, יד יצחק בן צבי, ירושלים, תשס"א, עמ' 168
↑  יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה: ירושלים החדשה בראשיתה, ירושלים, תשל"ט, עמ' 229-230
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408497305171  GND: 1156358809  VIAF: 367152743021427732098   WorldCat (עם VIAF): 367152743021427732098
כושר תמרון

בהנדסת טילים, כושר התמרון, הוא גודל המוגדר על ידי היחס בין   התאוצה הרדיאלית (lateral acceleration) המקסימלית וזמן התגובה האופייני של מערכת הבקרה של הטיל. לרוב נמדד ביחידות של מטר לשנייה בשלישית [m/s^3].
כושר התמרון מגדיר את היכולת של הטיל להגיב לשינויים בסביבה ולהתמודד מול מטרה מתמרנת. כולל מעבר בין שני מצבי ניהוג שונים בזמן מינימלי.
באופן אינטואיטיבי, כושר התמרון של הטיל הוא מדד ליכולתו לנוע במסלולים בעקמומיים דמוי סללום, והוא מתבטא בשינויי כיוון במסלול הטיל.
מנקודת מבטו של עצם הנמצא בתוך הטיל, כושר התמרון מתבטא בקצב שינוי המשקל שלו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לא שם זין (סרט)

| --- | --- |

עטיפת הספר וכרזת הסרט
 בימוי:  שמואל אימברמן 
 תסריט:  חנן פלד 
 שחקנים ראשיים:  איקה זהר 
 מוזיקה:  בני נגרי 
 צילום:  ניסים לאון 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1987 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לא שם זין הוא סרט ישראלי בבימויו של שמואל אימברמן שיצא לאקרנים בשנת 1987 המבוסס על ספר בעל אותו שם מאת דן בן אמוץ עם איקה זוהר וענת וקסמן בתפקידים הראשיים.
עלילת הסרט

עיקר עלילת הסרט היא סיפור אהבה שמתחיל בין צעירים לפני גיוס לצה"ל, רפי (איקה זוהר) ונירה (ענת וקסמן), ומסתבך בעקבות פציעתו של רפי במהלך שירותו. רפי, בחור מלא שמחת חיים שהתנדב לחטיבת הצנחנים, נפגע בתקרית ירי עם מחבלים והופך למשותק ברגליו. הוא נאלץ ללמוד מחדש כיצד לבצע פעולות גופניות פשוטות כמו ישיבה ועשיית צרכים ונאלץ להתרגל לתדמית החדשה של גופו. הדבר שמציק לו ביותר הוא אי הידיעה לגבי יכולתו המינית. רפי לא יודע אם הוא הפך לאימפוטנט והוא אינו מקבל הדרכה לתפקוד מיני במצב נכותו.
רפי מתרחק מנירה ומסלק אותה מחייו בשל הבושה בתדמית גופו החדשה וחושב שהיא רוצה אותו מתוך רחמים אליו. הוא נמלא חששות, נכנס לדיכאון, שוקל להתאבד. גם משפחתו נכנסת לסחרור. אבי המשפחה (שמואל שילה) מנסה להתאבד ואחיו של רפי, אלי (שמואל וילוז'ני) מציל את האב. ידידו החדש והנכה של רפי, אמנון, מנסה לשדל אותו לבדוק את תפקודו המיני עם זונה, אך רפי מסרב. לאחר שחברו הטוב יגאל נהרג בפיגוע, רפי מחליט להתחיל להשתקם ולהשלים עם תדמית גופו.
בסופו של דבר, רפי משלים עם נכותו, חוזר אל אהובתו, נירה, ומגלה יחד איתה שכושרו המיני לא אבד.
כנפיים אחזקות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  כנפים
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־44 שנים) 
 חברות בנות:  אל על
 מיקום המטה:  רמת גן
 שליטה בחברה:  דדי בורוביץ' וישראל בורוביץ'
 ענפי תעשייה:  תעופה
 שווי שוק:  212 מיליון ש"ח (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  27.8 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  10.3 מיליון דולר (2023)
 רווח:  13.6 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  75.4 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  181 מיליון דולר (2023)
 יו"ר:  שלמה חנאל
 מנכ"ל:  ערן בן מנחם
  
 knafaim.co.il/home/
 
כנפיים אחזקות בע"מ המוכרת בשם המקוצר כנפיים היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בהחזקת מספר חברות מתחום התעופה.
סמליל החברה בתקופת אחזקתה בארקיע
היסטוריה

חברת כנפיים אחזקות הוקמה במאי 1980, בשם "כנפיים - אחזקות ארקיע בע"מ", כחברה פרטית על ידי התאומים דדי בורוביץ' וישראל בורוביץ'. בנובמבר 1993 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית.
בשנת 1997 רכשה 20% מחברת איסתא שנה אחר כך רכשה 24% מחברת קשרי תעופה.
ביוני 2003 החברה החלה לרכוש מניות אל על, ובפברואר 2005 קיבלה לידיה את השליטה בחברה. בעקבות, כתנאי שהציב הממונה על ההגבלים העסקיים לרכישה, מכרה את כל אחזקותיה ב"איסתא", "קשרי תעופה" ו-"ארקיע".
נכון לשנת 2022 מנכ"ל החברה הוא רו"ח ערן בן מנחם ויושב ראש דירקטוריון החברה הוא שלמה חנאל.. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים בבית איילון ביטוח שברמת גן.
תחומי פעילות

עד פברואר 2005 החזיקה בשליטה בחברת התיירות איסתא ליינס.
עד פברואר 2005 החזיקה בשליטה החברת התעופה ארקיע.
מפברואר 2005 ועד 2020 החזיקה בשליטה בחברת התעופה הישראלית "אל על - נתיבי אוויר לישראל". בשנת 2020 עם הנפקת מניותיה של אלעל דחק אלי רוזנברג בנו של המיליונר קני רוזנברג את כנפיים אחזקות ורכש 44.9% ממניותיה של אלעל באמצעות חברת כנפי נשרים תעופה.
בעלת השליטה בחברת "גלובל כנפיים ליסינג" העוסקת ברכישת מטוסים והחכרתם לחברות תעופה בעולם.
מחזיקה ב-50 אחוז ממניות חברת "QAS" העוסקת במתן שירותי קרקע לחברות תעופה ומפעילי מטוסים פרטיים בנמל התעופה בן-גוריון.
מחזיקה בכ-100 אחוז מ-"כנפי תחזוקה" המאוגדת כשותפות מוגבלת ועוסקת במתן שירותי תחזוקה לחיל האוויר הישראלי.
בעלי עניין

נכון לשנת 2019 בעלי השליטה בחברה הם בני משפחת בורוביץ.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  כנפיים אחזקות: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  שי שלו, ‏כנפיים תרכוש מאיסתא תמורת 5 מ' ד', באתר גלובס, 10 ביני 1997
↑  אביבה קרול, ‏כנפיים-ארקיע תגדיל אחזקותיה בקשרי תעופה ל-28.5%, באתר גלובס, 18 ביוני 1999
↑  נועם שרביט, ‏שטרום הציב מגבלות למיזוג, באתר גלובס, 15 במאי 2005
↑  TASE, דף הבית - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כריסטופר טיי

| --- | --- |
 לידה:  1505? קיימברידג', ממלכת אנגליה 
 פטירה:  סביבות 1572
 מוקד פעילות:  ממלכת אנגליה 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב
 
כריסטופר טיי (באנגלית: Christopher Tye; ‏סביבות 1505 - סביבות 1572) היה מלחין ונגן עוגב אנגלי, שלמד באוניברסיטת קיימברידג' ובשנת 1545 היה לדוקטור למוזיקה הן בקיימברידג' והן באוקספורד.
חייו

טיי היה מדריך המקהלה של קתדרלת אילי מסביבות שנת 1543 ומשנת 1559 כיהן גם כנגן עוגב במקום. דף השער של "מעשי השליחים" מאת טיי (לונדון 1553) מתאר אותו כ"אחד מאצילי הקאפלה המכובדת ביותר של הוד מעלתו", וייתכן שהיה המורה למוזיקה של המלך אדוארד השישי, שתואר כמי שציטט את אביו, הנרי השמיני שאמר, כי לאנגליה יש רק אל אחד, אמת אחת ודוקטור אחד לאמנות המוזיקה, הלא הוא דוקטור טיי, הנערץ על שליטתו בהרמוניה של המוזיקה.
טיי נשאר באלי בתקופת שלטונה של המלכה הקתולית מרי, על אף העדפתו הברורה לפרוטסטנטיות. ב-1560 או 1561 התפטר ממשרתו באלי, שם החליף אותו בתפקידו רוברט וייט (שאף נשא לאישה את בתו), התקדש לכנסייה והיה לרקטור של דודינגטון אשר במחוז קיימברידג'. הוא מת ב-1572 או 1573, עדיין פעיל כנראה בתקופת שלטונה של אליזבת, כדברי אנתוני ווד:
ד"ר טיי היה אדם קפריזי ונוח לכעוס, בעיקר באחרית ימיו, ולפעמים ניגן בעוגב בקאפלה של המלכה אליזבת, כשסברה שמוזיקה יש הרבה אך הנאה לאוזן אין, הייתה שולחת אליו את שמש הכנסייה להגיד לו שהוא מזייף בנגינתו; ותשובתו על כך הייתה, שאוזניה הן שמזייפות.
המוזיקה של טיי לכנסייה הקתולית כוללת מזמורי תפילה ומיסות - ידועה בעיקר מיסה המבוססת על השיר "רוח המערב" (המהווה בסיס גם למיסות מאת ג'ון טאוורנר וג'ון שפארד). עוד חיבר יצירות באנגלית לכנסייה האנגליקנית, בהן מוזיקה לטקסי תפילה ומזמורים, ויצירות להרכבי ויולים.
הערות שוליים

↑  פול דו ודייוויד מאטר, הערך "כריסטופר טיי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
1 2 3  דו ומאטר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282709605171  PLWABN: 9810586261005606  BNE: XX1219612  BnF: cb13900621r (data)  CiNii: DA06847251  GND: 124524273  ICCU: CFIV078804  ISNI: 0000 0000 7364 9530  LCCN: n79091199  MusicBrainz: a2cf1521-af9a-4ecb-820c-882698901025  NKC: xx0071473  NTA: 074912291  SUDOC: 158057074  Trove: 878680  VIAF: 29719592   WorldCat (עם VIAF): 29719592
לא שם זין (אלבום)

לא שם זין הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר הצל (יואב אליאסי). האלבום יצא לאור בשנת 2008.
מספר סינגלים יצאו מתוך האלבום, כשהידוע ביותר בינם הוא "מענטזת 2007". האלבום יצא לחנויות ב-1 באפריל 2008. בנוסף נכללו באלבום הסינגלים "תן לזה זמן" שבו הוא מארח את סיוון ממשפחת תאקט, ואת "צל המוות", שיר פוליטי שבו הוא מארח את סינרגיה. האלבום מכר 5000 עותקים כבר בשבוע הראשון שלו. את האלבום הפיק סאבלימינל, תחת הלייבל תאקט. באלבום מתארחים גם אחיו של הצל, איתמר אליאסי מהרכב ההיפ-הופ "כלא 6", שי 360, סיוון, איציק שמלי ומטרו (שאחראי על רוב העיבודים וההפקות באלבום).
האלבום תוכנן לצאת לשוק בשנת 2007 אך בעקבות קריסת המחשב בו אוחסנו השירים התעכבה יציאת האלבום בשנה.
כמו בשאר האלבומים של אומני משפחת תאקט גם כאן יש שירים בעלי מסרים ציוניים ומיניים (כדוגמת "הציוני האחרון" ו"מענטזת" בהתאמה).
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | הקדמה  | 2:01 |
| 2. | הבום  | 3:19 |
| 3. | הציוני האחרון (עם סאבלימינל ומטרו)   | 4:16 |
| 4. | מענטזת 2007 (עם ג'קי מקייטן)   | 3:28 |
| 5. | לא שם זין  | 3:05 |
| 6. | ביט בוקס (עם שי 360 ואיתמר אליאסי)   | 2:52 |
| 7. | צל המוות (עם סינרגיה)   | 3:44 |
| 8. | על הרצפה  | 4:06 |
| 9. | Pump It Up (עם KYD)   | 4:43 |
| 10. | יוצא מפוקוס (עם סאבלימינל)   | 3:25 |
| 11. | יורדת (עם Meital Knob)   | 3:55 |
| 12. | מכוערת (עם אלון דה לוקו ורוברטו)   | 3:57 |
| 13. | תן לזה זמן (עם סיוון בהנם)   | 4:24 |
| 14. | לא מדברת (עם אוריין)   | 3:43 |
| 15. | לבדי (עם איציק שמלי)   | 4:40 |
| לייבל משפחת תאקט |
| --- | --- | --- |
| אמנים | סאבלימינל • האולטראס • שרק וצוקוש • יאנג דיג'יי |  |
| חברים לשעבר | אילן בבילון • גבריאל בטלר • הצל • שי 360 • סיוון • בוסקילז • עומרי "69" סגל • דן "מטרו" פרבר • רון "סקיי" נשר • איציק שמלי • מור אפרת ביטון • אופיר מלול |  |
| אלבומים | ישראלים עצבניים אחד אחד • האור מציון • האור והצל • אולסטארז • חי • בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר • איציק שמלי • לא שם זין • דף חדש • כולם רוצים את האמת • סיפור אהבה • Jew-Niversal • נלחם בשביל עצמי • הכל טוב • צבע לחיים • איזה לילה הולך להיות • בראש שלי |  |
| אלבומי אוסף | אני תל אביבי • פזצטא • היצירה שלי |  |
כיכר יוניון (ניו יורק)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית, שכונה במנהטן, פארק עירוני 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  פרדריק אוגוסט ברתולדי 
 קואורדינטות:  40°44′08″N 73°59′26″W﻿ / ﻿40.735556°N 73.990556°W﻿ / 40.735556; -73.990556
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיכיכר יוניון(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיכיכר יוניון(למפת מנהטן רגילה) כיכר יוניון(למפת מנהטן מוגדלת) כיכר יוניון
 
כיכר יוניון
שוק חג המולד בכיכר
כיכר יוניון (באנגלית: Union Square) או פארק כיכר יוניון (Union Square Park) היא כיכר (שבמרכזה מצוי גן עירוני) הנמצאת במפגש הרחובות ברודוויי ובאורי (Bowery) באי מנהטן שבעיר ניו יורק. אזור זה של העיר תוכנן ונבנה במהלך המאה ה-19.
מבנה הכיכר

הכיכר מצויה בין הרחובות 14, מזרח כיכר יוניון, 17 ומערב כיכר יוניון.
כמו כן הכיכר נמצאת במפגש הרחובות ברודוויי, השדרה הרביעית וברוורי.
בכיכר נמצאת תחנת רכבת תחתית מרכזית. בקרבת הכיכר נמצאת יוניון סקוור קפה.
מסביב לכיכר נמצאת השכונות פלאטאיירון בצפון, צ'לסי במערב, גריניץ' וילג' ואוניברסיטת ניו יורק בדרום וגרמסי במזרח.
היסטוריה

אזור הכיכר תוכננה והכיכר הוקמה במהלך המאה ה-19. באפריל 1861 לאחר נפילת פורט סמטר נערכה בכיכר עצרת למען האיחוד - העצרת הגדולה ביותר שנערכה באמריקה הצפונית עד לאותה עת, בה הונף הדגל אשר הורד מתורן המצודה.
פסלים בכיכר

במרכז הכיכר נמצא פסלו של ג'ורג' וושינגטון מעשי ידי הפסל הנרי קירק בראון. הפסל נחנך בשנת 1856. בשנת 1986 נוסף לכיכר פסלו של מהטמה גאנדי.
שוק האיכרים

מדי יום שני, רביעי, שישי ושבת נערך בכיכר שוק איכרים בו מביאים איכרי ניו אינגלנד ומדינת ניו יורק את תוצרתם. בשוק נמכרים בעיקר ירקות ומוצרי מזון ביתיים כגון ריבות ורטבים ביתיים.
אתר הפגנות פופולרי

הפארק הוא אתר פופולרי להפגנות פוליטיות - בעיקר הפגנות מצד השמאל האמריקאי והפגנות אנטי מלחמתיות.
לאחר מתקפת הטרור של ה-11 בספטמבר הפכה הכיכר מקום התרכזות מרכזי של הבעת הצער ופעילויות שלום - אנשים רבים הדליקו נרות בכיכר והניחו זרי פרחים ונערכו בה עצרות רבות.
שוק האיכרים
פסלו של ג'ורג' וושינגטון.
יצחק פוירינג

| --- | --- |

יצחק פוירינג בדיוקן משנות ה-30
 לידה:  26 בדצמבר 1889 האימפריה האוסטרו-הונגרית זבורוב, אוסטרו-הונגריה
 פטירה:  26 בדצמבר 1937 (בגיל 48) ירושלים, המנדט הבריטי
 מקום קבורה:  ישראל בית הקברות היהודי בהר הזיתים, ירושלים
יצחק פוֹיֶרִינְג‏ (Isaak Feuerring;‏ 26 בדצמבר 1889, ג' בטבת תר"ן, זבורוב, גליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 26 בדצמבר 1937, כ"ג בטבת תרצ"ח, ירושלים) היה בנקאי יהודי ומנהיג ציוני מגרמניה, שעסק במדיניות הכלכלית של המוסדות הציוניים.
קורות חיים

יצחק פוירינג נולד בזְבּוֹרוֹב שבגליציה (האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום אוקראינה). ובילדותו עבר להלברשטאדט שבגרמניה, והתחנך בקלויז (בית מדרש) המפורסם של סבו, ר' שלמה כהן, על ברכי החינוך המסורתי ובאווירה ציונית.
ב-1912 היה ממייסדי "אגודת הרצל" (Herzl-Bund), שאיגדה אנשי עסקים ציונים צעירים. היה ציר לקונגרסים הציוניים. בפעילותו הציונית התמקד בניהול ההיבטים הפיננסיים. היה חבר בהנהלת הכשרת היישוב וממנהיגי ההסתדרות הציונית בגרמניה. בשנת 1932 נבחר לוועד הפועל של ציוני גרמניה.
בשנת 1935, לאחר עליית הנאצים לשלטון, עזב את ברלין, עלה לארץ ישראל. כאן השתקע בירושלים, והשתלב ביזמות הפרטית. ייסד את "בנק המסחרי הכללי" (לאחר מכן שונה השם ל"בנק כללי לעסקי מסחר"), שלאחר מותו התמזג עם בנק פויכטוונגר ויצר את "י. ל. פויכטונגר, בנק כללי למסחר". בארץ המשיך בעשייה הציונית. בין היתר היה ממייסדי ה"אגודה לסיום מִלון הלשון העברית לאליעזר בן יהודה".
נפטר ב-1937 בירושלים.
בצוואתו הקדיש פוירינג 10,000 לא"י למטרת מימון "מפעל ציוני לטובת המעמד הבינוני של יהודי גרמניה", לפי בחירתה של אשתו, גרטרוד. כספו הוקדש לרכישת האדמה שעליה הוקם היישוב בית יצחק, אשר לימים נקרא על-שמו. ביום השנה החמישי למותו, ב-1942, ייסדה אלמנתו קרן על שמו. מכספי הקרן נסלל כביש מבית יצחק לגן חפר, ונבנה בית העם ביישוב. בנוסף, הקרן מקיימת חוגים ביישוב.
אלמנתו ובנו יוסף התגוררו בארצות הברית. בנו נפטר בגיל צעיר, שנים ספורות לאחר מות אביו.
לקריאה נוספת

יצחק פוירינג: Isaak Feuerring = ג' טבת תר"ן-כ"ג טבת תרצ"ח, תל אביב: דפוס הארץ, תרצ"ט – מאמרים וזיכרונות בעברית (עם תרגום גרמני), גרמנית או אנגלית, מאת ר' בנימין, זיגפריד הירש ועוד.
Isaak Feuerring, 1889-1937: Anlässlich der Gedenkfeier zu seinem 25. Todestag am 20. Jan. 1963 in Beth Jizchak / herausgegeben vom Präsidium des Herzl Bundes, Tel Aviv: Haaretz Press, 1963. (בגרמנית)
Barbara Schäfer, Berliner Zionistenkreise. Eine vereinsgeschichtliche Studie, Berlin, 2003 ISBN 978-3-93641. (בגרמנית)
הערות שוליים

↑  שם משפחתו מצוי בכתיבים נוספים: פויירינג, פויררינג, פוייררינג, פויארינג, פויאררינג.
↑  הנהלה חדשה לציוני גרמניה, דבר, 28 בספטמבר 1932.
↑  בנקים מתמזגים, דבר, 30 בינואר 1938.
↑  י. ל. פויכטונגר בנק כללי למסחר בע"מ, דבר, 1 ביוני 1945.
↑  לסיום מלונו של אליעזר בן-יהודה, דבר, 18 בדצמבר 1936; מאמר, דבר, 3 בפברואר 1938.
↑  יצחק פוירינג, דבר, 28 בדצמבר 1937.
↑   איתן זיימן; ורדית זיימן, בית יצחק, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח (מתוך אתר ארגון יוצאי מרכז אירופה); בית יצחק, ישוב חדש של עולי גרמניה בשרון הצפוני, דבר, 8 בנובמבר 1939.
↑  3000 לירות לזכר יוסף פוירינג, דבר, 1 בינואר 1943.
↑  בכפר: כביש מבית יצחק לגן חפר; בית עם בבית יצחק, דבר, 5 במרץ 1941.
↑  בית בריאות ע"ש יוסף פוירינג בבית-יצחק, דבר, 15 בנובמבר 1946.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509959805171  SELIBR: 248421  VIAF: 308280808   WorldCat (עם VIAF): 308280808