stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל המים של שיקגו

| --- | --- |

מגדל המים, 2008
 מידע כללי
 סוג:  מגדל מים 
 שימוש:  מגדל מים (לא פעיל); גלריה לאמנות
 כתובת:  שדרות מישיגן 806N
 מיקום:  שיקגו 
 מדינה:  אילינוי, ארצות הברית
 בעלים:  הרשות המקומית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1869
 אדריכל:  ויליאם בויינגטון 
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית 
 מידות
 גובה:  47 מטר
 
 קואורדינטות:  41°53′50″N 87°39′28″W﻿ / ﻿41.897111°N 87.657764°W﻿ / 41.897111; -87.657764
  (למפת שיקגו מוגדלת) מגדל המים של שיקגו(למפת שיקגו רגילה) מגדל המים של שיקגו
 
מגדל המים של שיקגו הוא מגדל מים היסטורי שתוכנן בשנת 1869 בידי האדריכל ויליאם וורן בוינגטון. זהו מגדל המים השני שהוקם בארצות הברית, כשקדם לו מגדל המים בלואיוויל שבקנטקי (1856). גובהו של המגדל 47 מטרים, צורתו החיצונית מזכירה טירה בסגנון נאו-גותי והוא עשוי מלבני גיר שנכרו בעיר ג'ולייט, דרומית-מערבית לשיקגו. המגדל הוא מטיפוס פשוט, ללא מכל לאגירת מים בראשו: בסמוך לו ניצבה תחנת השאיבה בשדרת שיקגו, שקיבלה את אספקתה במנהרה מעריסת מים בימת מישיגן. בתוכו התנשא לגובה של 42 מטרים צינור מים אנכי שדרכו הוזרמו המים למערכת. המגדל סייע בכיבוי שריפות אש ובוויסות לחץ המים.
המגדל ותחנת השאיבה הסמוכה לו היו מהמבנים הבודדים ברובע ששרדו את השרפה הגדולה של שיקגו שהתרחשה ב-1871. בשנים העוקבות לשריפה סימל המגדל את שיקגו הישנה ואת תהליך התחדשותה של העיר אחרי השריפה. המגדל זכה לשיקום ראשון בשנים 1913–1916, במסגרתו הוחלפו חלק מלבני הגיר של המבנה, ולשיקום נוסף שהתמקד בפנים המבנה בשנת 1978. נכון לראשית העשור השני של המאה ה-21 פועלת במבנה גלריה לאמנות של לשכת התיירות בשיקגו.
ב-1969 זכה המבנה לתואר "ציון דרך במשק המים האמריקאי" (American Water Landmark) מטעם איגוד מקצועות המים האמריקאי (AWWA).
באפריל 1975 נוספו המגדל ותחנת השאיבה למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (NRHP).
תה עם לימון

| --- | --- |
כוסות תה עם לימון
 סוג:  tea culture of an area 
 
סמובר בעיצוב מסורתי
תה עם לימון, המכונה גם תה רוסי (ברוסית: Чай в России) הוא משקה חם, בדרך כלל, המבוסס על מים חמים, תה שחור, לימון וממתיק כלשהו, סוכר או דבש. ברוסיה ובמקומות נוספים מקובל השימוש בסמובר, מכל לחימום מים המספק את המים החמים להכנת התה.
בנוסף למתכון הבסיסי לתה עם לימון, יש המוסיפים לו נענע, זנגביל, קינמון ועוד.
השילוב של תה עם לימון התחיל באימפריה הרוסית והמשקה נועד בעיקר לחימום הגוף בקור הרוסי. לתה עם לימון יש השפעות חיוביות על בריאות האדם, בתנאי שצורכים אותו לפי ההמלצות.
במחקרים התגלה שנוגדי החמצון, המצויים בתה, שורדים במידה רבה יותר את המעבר במערכת העיכול, כשהם מלווים בלימון.
בכימיה, השיטה המקובלת לערבוב חומצות עם תמיסות מימיות מכונה "תה עם לימון", לפי דרך הכנת המשקה, תחילה מכינים את המים עם התה ורק לאחר מכן מוסיפים את הלימון. בישראל תה עם לימון מכונה לעיתים "תה אשכנזי", כינוי הנובע מהיותו בהיר. הבהירות נוצרת בהשפעת חומצת הלימון.
בתרבות

ציירים רוסים הנציחו את התה הרוסי בציוריהם, על שולחן האוכל יחד עם הסמובר. בתרבות הישראלית, בשיר "אוהב להיות בבית" של אריק איינשטיין, הפזמון החוזר מספר על אהבת הזמר ל"תה עם לימון".
הערות שוליים

↑  Why Is Russian Tea Called Russian Tea (באנגלית)
↑  מדוע תה לימון שימושי וכיצד לחלוט אותו
↑  תה ירוק ולימון - השילוב המנצח
↑  אני אוהב להיות בבית
יחסי איסלנד – הממלכה המאוחדת

| יחסי איסלנד – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
איסלנד: הממלכה המאוחדת


איסלנד: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 243,610
אוכלוסייה
396,257: 69,381,250
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,283: 48,140
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי איסלנד–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין איסלנד והממלכה המאוחדת.
היסטוריה

איסלנד הייתה מממלכת דנמרק עד קבלת עצמאותה בשנת 1918. בעקבות הכיבוש הנאצי של דנמרק, נחתו כוחות בריטיים באיסלנד בשנת 1940. ב-17 ביוני 1944 הוכרזה איסלנד כרפובליקה עצמאית, אשר הוכרה על ידי לונדון, כמו גם על ידי כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק.
מקבלת העצמאות של פינלנד עד אמצע שנות ה-70, היחסים בין שתי המדינות לא היו טובים בעקבות מלחמת הבקלה (סדרה של סכסוכים על זכויות דיג בצפון האוקיינוס האטלנטי בשנות ה-50 וה-70), בהם אף הטביעה הצי האיסלנדי ספינות דיג בריטיות.
בפברואר 1976 ניתקה איסלנד את הקשרים הדיפלומטיים עם בריטניה, פעולה חסרת תקדים בין שני חברי נאט"ו, אולם הם כוננו מחדש באביב של אותה שנה. מאז היחסים בין המדינות הרבה יותר טובים, בעיקר כי לשתי המדינות יש אינטרסים משותפים, כולל סחר חופשי, הגנה והגנת הסביבה. שתי המדינות הם חברות בנאט"ו ובאזור הכלכלי האירופי.
ביקורים רשמיים

אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ביקרה באיסלנד ביוני 1990. באוקטובר 2015 ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון הפך לראש הממשלה הבריטי הראשון שביקר באופן רשמי באיסלנד מאז הפכה לרפובליקה ב-1944. ראש ממשלת בריטניה האחרון שביקר באיסלנד קודם לכן, היה וינסטון צ'רצ'יל, באוגוסט 1941.
יחסים דיפלומטיים

בריטניה מחזיקה בפינלנד שגרירות ברייקיאוויק, ואילו איסלנד מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון ו-17 קונסוליות באברדין, ברמינגהאם, קארדיף, דובר, מזרח יורקשייר, אדינבורו, פליטווד, גלאזגו, גרימסבי, גרנזי, ג'רזי (באיי התעלה), לרוויק, ליברפול, מנצ'סטר, ניוקאסל, צפון אירלנד ויורק.
יחסי איטליה–סומליה

| יחסי איטליה–סומליה |
| --- | --- |
איטליה: סומליה


איטליה: סומליה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 637,657
אוכלוסייה
59,226,978: 19,386,817
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 11,680
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,071: 602
משטר
רפובליקה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי איטליה–סומליה הם היחסים הדו-צדדיים בין איטליה וסומליה.
יחסים דיפלומטיים

הממשלה הפדרלית של סומליה הוקמה ב-20 באוגוסט 2012, המייצגת את השלטון המרכזי הקבוע הראשון במדינה מאז תחילת הסכסוך. בחודש שלאחר מכן, חסן שייח' מחמוד נבחר לנשיא הראשון של הממשלה החדשה. הבחירות התקבלו בברכה על ידי השלטונות האיטלקיים, אשר אישרו מחדש את המשך תמיכתה של איטליה בממשלת סומליה, בשלמותה הטריטוריאלית ובריבונותה. שגרירות איטליה נפתחה מחדש במוגדישו בשנת 2014. איטליה תמכה כלכלית בבחירות של 2012 ו-2016, תהליך הפדרליזציה של המדינה, והיא מסייעת בתהליך של רפורמה חוקתית, כולל ההתייעצויות הפוליטיות ב-2021.
שיתוף פעולה

איטליה משתפת פעולה עם סומליה בתחום ההגנה והביטחון, עם חתימת הסכם בין שתי המדינות ברומא ב-2013 וההסדר הטכני בין קרביניירי ומשטרת סומליה ב-2015. איטליה עוסקת בהכשרה של משטרת סומליה למתן תרומה ליכולות השליטה בשטח סומלי ושיקום תנאי הביטחון במדינה. פרויקט MIADIT, שהחל ב-2013 ופותח על ידי ה-Carabinieri, הכשיר כ-1400 שוטרים.
איטליה היא התורמת הראשונה של אנשים וציוד במשימה הצבאית של EUTM סומליה, כצורה של שיתוף פעולה ואימונים צבאיים עם משרד ההגנה הסומלי והכוחות המזוינים של סומליה. תא תמיכה איטלקי פועל לתמיכה בעבודתה של משלחת EUTM סומליה, ומבצע פרויקטים שונים בתחום שיתוף הפעולה האזרחי-צבאי (CIMIC), שמטרתם כולם לתמוך באוכלוסייה הסומלית באזור בנאדיר. ה-CIMIC האיטלקי מתערב בתמיכה במבני בריאות, בתי ספר וחינוך, ושירותים חברתיים וחיוניים. כחלק מיוזמות האיחוד האירופי, קצין קרביניירי איטלקי הוזמן למשלחת האירופית כיועץ משטרה.
ישנן 24 יוזמות רב-שנתיות מתמשכות הממומנות על ידי שיתוף הפעולה האיטלקי בסומליה. הכספים שהוקצו לסומליה גדלו ביותר מ-100% בין 2014 (9 מיליון אירו) ל-2017 (18.5 מיליון אירו). הסיוע האיטלקי מתמקד במגזר הבריאות (3.5 מיליון אירו), ביטחון תזונתי (2.5 מיליון אירו), חינוך (1.9 מיליון אירו), פיתוח תשתיות (3.5 מיליון אירו), ושיקום כלכלי של המדינה (5 מיליון אירו), במטרה לצמצם את העוני, יצירת הזדמנויות עבודה חדשות, הסרת אי שוויון, קידום המגזר הפרטי ויזמות נשית, שיפור ביטחון תזונתי, תרומה לבריאות עולמית ולחינוך בסיסי אוניברסלי, ייצוב לאחר סכסוך וסיוע הומניטרי.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה בסומליה שגרירות במוגדישו.
סומליה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – סומליה

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – סומליה |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: סומליה


איחוד האמירויות הערביות: סומליה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 637,657
אוכלוסייה
11,213,856: 19,386,817
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 11,680
תמ"ג לנפש (בדולרים)
44,960: 602
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: משטר פדרלי נשיאותי למחצה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–סומליה (בערבית: العلاقات الإماراتية الصومالية) הם היחסים הבילטרליים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה הפדרלית של סומליה. שתי המדינות חברות בליגה הערבית, ומקיימות שיתוף פעולה פיתוחי קרוב. לסומליה יש שגרירות באבו דאבי, ולאיחוד האמירויות הערביות יש שגרירות במוגדישו.
סקירה

היחסים בין השטחים שכיום הם סומליה ואיחוד האמירויות קיימים עוד מימי קדם. הפריפלוס של הים האדום מהמאה ה-1 לספירה, יחד עם מסמכים נוספים, מעידים על חילופי סחורות מוקדמים בין סוחרים שהתגוררו בערי-מדינה בצפון סומליה הסמוכות לים עם סוחרים חמירים וסבאים, ששלטו באותה תקופה בחלק גדול מחצי האי ערב. במהלך ימי הביניים ותחילת התקופה המודרנית, סולטנים סומליים שונים שמרו גם הם על יחסים קרובים עם ממלכות אחרות ברחבי הים האדום.
ב-1969, סומליה ואיחוד האמירויות הערביות היו בין החברים המייסדים של הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC). שתי האומות חברות בליגה הערבית.
לאחר תחילת מלחמת האזרחים בסומליה ב-1991, איחוד האמירויות הערביות שמר על יחסים דיפלומטיים עם ממשלת המעבר הלאומית של סומליה ועם היורשת שלה ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה, ותמך ביוזמות הממשלה שלהם. איחוד האמירויות הערביות גם תמך באופן רשמי ביחידת השיטור הימי של פונטלנד (PMPF), מאז היווצרות הגוף הצבאי ב-2010.
הקמתה של הממשלה הפדרלית של סומליה באוגוסט 2012 התקבלה בברכה על ידי רשויות איחוד האמירויות הערביות, אשר אישרו מחדש את תמיכתם בממשלת סומליה, בשלמותה הטריטוריאלית ובריבונותה.
שיתוף פעולה פיתוחי

במרץ 2014, ראש ממשלת סומליה החל ביקור רשמי של שלושה ימים באיחוד האמירויות הערביות כדי לדון בחיזוק שיתוף הפעולה הבילטרלי בין שתי המדינות. במהלך שיחות עם השר לענייני הנשיאות וסגן ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות, רשויות איחוד האמירויות הערביות הביעו את מחויבותם לתהליך הבנייה מחדש בסומליה לאחר הקונפליקט. הם גם התחייבו לסייע בבנייה מחדש של מוסדות ממשלתיים.
בינואר 2015, ראש הממשלה החדש של סומליה, עומר עבדיראשיד עלי שרמקה, נפגש עם שגריר איחוד האמירויות הערביות בסומליה, מוחמד אחמד עות'מאן אל חמאדי, במשרד שלו במוגדישו. השניים דנו בנושאים שונים בענייני יחסים דו-צדדיים כמו, מבצעים צבאיים, הסדרת מוסדות ממשלתיים מחדש, אבטחה ימי ותהליך שיקום מקומי. שרמקה ציין כי בין המדינות מערכת יחסים קרובה וארוכת שנים. השגריר אל חמאדי הבטיח כי רשויות איחוד האמירויות הערביות הרשויות יתמכו תמיכה שוטפת בפעילויות ההתפתחותיות בסומליה.
במרץ 2015, שר החוץ של סומליה עבדיסלאם עומר נפגש עם שר החוץ של איחוד האמירויות הערביות עבדאללה בן זאיד אל נחיין באבו דאבי. שני השרים דנו בנושאים שונים בנוגע לקשר הבילטרלי בין המדינות כמו חיזוק שיתוף הפעולה בתחום הביטחוני. הם גם דנו על פרויקטים משותפים מתמשכים בין המדינות ועל המצב הפוליטי בסומליה. עומר שיבח את ממשלת איחוד האמירויות הערביות בעקבות יוזמות הפיתוח השונות שהפעילה בסומליה, ושיבח את גילוי המחויבות של איחוד האמירויות הערביות לעזור בבנייה מחדש של המדינה.
שיתוף פעולה צבאי

איחוד האמירויות הערביות אימנו כמה אלפי חיילים סומלים מאז 2014. איחוד האמירויות הערביות שילמו את המשכורות של כ-2,407 סומלי חיילים, ואימנו יחידה אנטי פיראטית בפונטלנד.
משימת ההדרכה הסתיימה לאחר שחיילים סומלים תקפו מטוס של איחוד האמירויות הערביות המטוס בנמל התעופה הבינלאומי עדן עדה והחרימו בכוח 9.6 מיליון דולר במזומן.
הסכמים

בסוף מרץ 2013, שר החוץ של סומליה פווזיה יוסוף חאג' אדן ושר החוץ של איחוד האמירויות הערביות שייח' עבדאללה בן זאיד אל נחיין חתמו על מזכר הבנות של שיתוף פעולה דו-צדדי. ההסכם מחדש קשר דיפלומטי רשמי בין סומליה ואיחוד האמירויות הערביות, ומתמקד גם את בתחומים הפוליטיים, הביטחוניים, הכלכליים, ובתחומי ההשקעה והפיתוח. בנוסף, ממשלת איחוד האמירויות הערביות הודיעה, כי היא תפתח מחדש את השגרירות במוגדישו.
בנובמבר 2014, סומליה ואיחוד האמירויות הערביות חתמו על מזכר הבנה כדי לשפר את שיתוף פעולה הצבאי.
משלחות דיפלומטיות

הממשלה הפדרלית של סומליה מחזיקה בשגרירות באבו דאבי. המשלחת הדיפלומטית מנוהלת על ידי השגריר עבדול קאדיר שייח'קי אל-חטמיני.
איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בשגרירות במוגדישו. המשלחת הדיפלומטית מנוהלת על ידי השגריר מוחמד אחמד עות'מאן אל חמאדי.
סומלילנד

חברת DP World (חברת נמלי דובאי העולמית) מפעילה את נמל ברברה בסומלילנד.
איחוד האמירויות הערביות הצהירה על רצון לפתוח בסיס צבאי בסומלילנד.
אנתוטירוס

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינת מי גבינה, גבינה איטלקית, גבינה יוונית 
 מוצא:  יוון 
 מרכיבים עיקריים:  חלב כבש 
 
אנתוטירוס (ביוונית: Ανθότυρος) (Anthotyro ביוונית מודרנית, "גבינה פרחונית") היא גבינה טרייה מסורתית.
סוגים

יש אנתוטירוס יבשה ואנתוטירוס טריה. אנתוטירוס יבשה היא גבינה בשלה הדומה למיזיתרה, עשויה מחלב וממי גבינה של כבשים או עיזים, לפעמים בשילוב. היחס בין החלב למי גבינה הוא בדרך כלל 9 ל-1. על פי רוב הגבינה המוגמרת היא בצורת קונוס קטום, אך כאשר נשלחת במכולות היא עלול להתפורר. היא יכולה להיות מחלב לא מפוסטר, במקום שהחוק מתיר זאת.
הייצור

החלב מחומם בטמפרטורה מתונה במשך עשר דקות ולאחר מכן מוסיפים אנזים הגבנה ומלח, תוך כדי ערבוב. את התערובת משאירים במכלים רדודים גדולים וכתוצאה מכך נוצרת חלקית תערובת רזה. למחרת, מוסיפים מלח לתערובת, ולאחר מכן יוצקים לתוך סלסילה דרך בד טול ומשארים לניקוז. מוסיפים מלח כל יום במשך שלושה עד ארבעה ימים נוספים. בשלב זה הגבינה עדיין טרייה, אך פחות רכה. אם משאירים אותה להתיישן, לעיתים קרובות מוסיפים מלח סמיך, כדי לכסות את החלק החיצוני.
הגרסה הטרייה היא יבשה, לבנה, רכה או עם קשיחות בינונית, עם טעם מתוק, קרמי, ללא קליפה חיצונית וללא מלח. אפשר לאכול אותה לארוחת בוקר עם דבש ופירות, או במנות מלוחות עם שמן, עגבניות ועשבי בר. הגרסה היבשה היא קשה, יבשה, לבנה ומלוחה; יכול להיות לה ריח חזק הדומה לשרי. אפשר לאכול אותה על ספגטי או סלטים.
אנתוטירוס מיוצרת ביוון, בדרך כלל בתארקיה, מקדוניה, האיים היוניים וכרתים.
ראו גם

רשימת גבינות
המטבח של יוון
הערות שוליים

↑  Arvanitoyannis, I. (2012). Modified Atmosphere and Active Packaging Technologies. Contemporary Food Engineering. Taylor & Francis. p. 88. ISBN 978-1-4398-0044-7.
↑  Papageorgiou, Demetrios M.; Bori, Mina; Mantis, Antonios (1996).
↑  Anthotyros Cheese.com.
יחסי איראן – דרום אפריקה

| יחסי איראן – דרום אפריקה |
| --- | --- |
איראן: דרום אפריקה


איראן: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 1,219,090
אוכלוסייה
92,067,439: 64,442,124
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,361: 5,862
משטר
רפובליקה אסלאמית: דמוקרטיה פרלמנטרית

המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי מארח את נשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה, 2016
יחסי איראן–דרום אפריקה (בפרסית: روابط ایران و آفریقای جنوبی, באנגלית: Iran–South Africa relations) הם היחסים ההיסטוריים והעתידיים של הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין רפובליקת דרום אפריקה. מבחינה כלכלית ופוליטית היחסים בין המדינות הם די חמים והמשיכו להתרחב.
דרום אפריקה ואיראן חולקות יחסים דו-צדדיים היסטוריים ואלה האחרונים תמכו בתנועות השחרור של דרום אפריקה. איראן ניתקה את היחסים הרשמיים עם דרום אפריקה בשנת 1979 והטילה חרם סחר במחאה על מדיניות האפרטהייד במדינה. עם זאת, בינואר 1994, איראן הסירה את כל הסנקציות המסחריות והכלכליות נגד דרום אפריקה והיחסים הדיפלומטיים כוננו מחדש ב-10 במאי 1994.
יחסים כלכליים

דרום אפריקה ואיראן חולקות יחסי סחר טובים, כאשר היצוא של דרום אפריקה גדל ב-7 אחוז מ-1.4 מיליארד דולר ב-2006 ל-1.5 מיליארד דולר ב-2007, והיבוא מאיראן, בעיקר נפט גולמי, גדל ב-13.5 אחוז מ-18.3 מיליארד דולר בשנת 2006 ל-20.8 מיליארד דולר ב-2007. איראן הייתה הספקית הגדולה ביותר של נפט גולמי לדרום אפריקה בשנת 2007.
כמה חברות דרום אפריקאיות מעורבות בפרויקטים גדולים באיראן. לקבוצת MTN נתח של 49 אחוזים בקונסורציום איראנסל שהוענק לרישיון התקשורת הנייד השני באיראן. היא החלה את פעילותה באוקטובר 2006.
סאסול משתתפת במיזם משותף פולימר של 900 מיליון דולר עם חברת הפטרוכימיה האיראנית בבעלות המדינה, Pars Petrochemicals Company, המייצרת אתילן כמו גם פוליאתילן בצפיפות גבוהה ונמוכה. המיזם המשותף מכונה חברת פולימר אריה סאסול. איראן ודרום אפריקה השקיעו בפרויקט 1.35 מיליארד אירו באותה מידה. מתחם אריה סאסול פטרוכימיה הוא בין הפרויקטים הגדולים בעולם לפולימרים. כאשר המתחם יפעל, 400,000 טון אתילן, 90,000 טון C3, 300,000 טון פוליאתילן בינוני וכבד ו-300,000 טון פוליאתילן קל יתווספו לתפוקה הפטרוכימית של איראן. פעולות הבנייה של המתחם החלו באזור Pars Special Energy Energy בשנת 2002 והפרויקט התקדם במעל 97 אחוזים עד מאי 2009.
בישיבה ה-12 של הוועדה המשותפת של דרום אפריקה-איראן שהתקיימה בטהראן, איראן 10–11 במאי, השר ליחסים ושיתוף פעולה בינלאומי של דרום אפריקה גינה את הטלת הסנקציות נגד איראן באומרו שהסנקציות הן "לא הגיוניות ולא חוקיות". השר גילה עניין בשיפור יחסי הסחר בתחומים כמו חינוך, בריאות, השקעות, כרייה, תחבורה, חקלאות, מדע וטכנולוגיה ואנרגיה לאחר הסרת הסנקציות.
במשך השנים גברה שיתוף הפעולה בין המדינות. בשנת 2016 איראן ודרום אפריקה חתמו על שיתוף פעולה ביטחוני, בתחומי ההגנה הימית והמלחמה בפשע מאורגן. ובאוגוסט 2023, חתמו איראן ודרום־אפריקה על הסכם שיתוף פעולה נרחב. בהצהרה שפרסם משרד החוץ האיראני הודגש הצורך בשיתוף פעולה כלכלי ופוליטי בין שתי המדינות. כיום נחשבת דרום אפריקה לשותפה אסטרטגית של איראן וקיים קשר הדוק בין תלונת דרום אפריקה נגד ישראל בגין רצח עם לבין קשריה עם איראן.
יחסים כלכליים > היחסים במהלך האפרטהייד

הקשרים בין ממשלת איראן תחת שושלת פהלווי לממשלה הלבנה של דרום אפריקה היו הדוקים במהלך האפרטהייד. לאחר שרזא ח'אן הודח בשנת 1941, הוא יצא לגלות בדרום אפריקה ואז נפטר שם בשנת 1944. בנו, מוחמד רזא שאה פהלווי, ביקר במדינה בשנות ה-70 שם התקבל על ידי ג'ון פורסטר.
במהלך מלחמת איראן–עיראק, לפי ההערכה, דרום אפריקה מכרה את טכנולוגיית ההגנה לאיראן בתמורה לנפט.
יחסי איראן–הונגריה

| יחסי איראן–הונגריה |
| --- | --- |
איראן: הונגריה


איראן: הונגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 93,028
אוכלוסייה
92,067,439: 9,650,282
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 212,389
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,361: 22,009
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי מארח את ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן, 2015
יחסי איראן–הונגריה הם יחסי חוץ, כלכלה ותרבות בין הונגריה לאיראן.
היסטוריה

בשנת 1930 נפתחה שגרירות הונגריה בטהראן אך רק בשנת 1964 הוצב בה שגריר. מאידך, איראן פתחה את שגרירותה בהונגריה באוגוסט 1969. לאחר המהפכה האיראנית בשנת 1979, הורחב שיתוף הפעולה הדו-צדדי ומשלחות בכירות ביקרו במדינה האחרת.
ביקורו של מר ויקטור אורבן באיראן בשנת 2015 היווה נקודת מפנה ליחסים דו-צדדיים. במהלך ביקור זה נחתמו 10 הסכמים בין הרשויות האיראניות והונגריות בתחומי הכלכלה, הפוליטיקה, התרבות, המדע ותיירות. חוץ מזה שתי המדינות הסכימו להעניק 100 מלגות לסטודנטים המעוניינים במוסדות להשכלה גבוהה.
ב-15 באוקטובר 2024, איראן זימנה את שגרירת הונגריה בטהראן לאחר שהאיחוד האירופי סנקציות על איראן בעקבות העברת אמצעי לחימה לרוסיה. ב-20 באוקטובר 2024, בפעם השנייה בתוך שבוע, איראן זימנה את שגרירות הונגריה בטהראן לאחר שהאיחוד האירופי ומועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ יצאו בקריאה משותפת לאיראן לסיים שליטתה על שלושה איים שנטענים לבעלות על ידי איחוד האמירויות הערביות.
נציגויות דיפלומטיות

הונגריה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן.
איראן מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
ביובית

ביובית
שאיבת ביוב
בִּיוּבִית או משאית ביובית היא מכלית לשאיבת שמן מינרלי, בנטונייט, ביוב ועוד. מכליות אלו נושאות ציוד המתאים לטיפול בבעיות במערכות ביוב בעלות צנרת בקוטר רחב, שאיבת בורות ספיגה, בורות רקב, בורות שומן, מפרידי שמן מינרלי וכדומה.
על הביובית מותקן ציוד ייעודי כמו סיב אופטי ומצלמה המיועדים לצילום ומיפוי מערכת הביוב מצידה הפנימי ואיתור התקלה באופן יעיל ומהיר, כמו כן מותקן גם צינור המספק מים בלחץ גבוה ומשמש לפירור מחוללי סתימות ולניקוי הצינורות ומשאבה המחוברת אל מכל שאיבה גדול לשאיבת נוזלים ופסולת מוצקה במקרה של הצפת מי שופכין.
הביובית משמשת לטיפול בתקלות במערכת הביוב ולתחזוקה שוטפת למניעת תקלות אפשריות. קיימים גדלים שונים של ביוביות להתאמה לתקלות שונות וכן לטיפול במוקמות בעייתיים, כמו חניונים תת-קרקעיים או פירי מעליות. מלבד פתיחת סתימות וטיפולי תחזוקה הביובית משמשת גם לשאיבת הצפות מי שופכין, שאיבת שירותים כימיים, שאיבת בורות שומן וספיגה ועוד.
מקור השם

השם בִּיוּבִית הומצא על ידי יוסי גולן בשנת 1977. הוא נרשם ברשם סימני המסחר ב-2 באוקטובר 2003.
הערות שוליים

↑  אתר חיפוש סימני מסחר, באתר www.trademarks.justice.gov.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי איראן–מרוקו

| יחסי איראן–מרוקו |
| --- | --- |
איראן: מרוקו


איראן: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 446,550
אוכלוסייה
92,067,439: 38,286,713
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,361: 3,686
משטר
רפובליקה אסלאמית: מונרכיה חוקתית

יחסי איראן–מרוקו (בפרסית: روابط ایران و مراکش, בערבית: العلاقات الإيرانية المغربية) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין ממלכת מרוקו.
סקירה כללית

לעיתים קרובות היו מחלוקות בין המדינות, ובהזדמנויות שונות איראן ומרוקו ניתקו לחלוטין את היחסים הדיפלומטיים ביניהם.
איראן החליטה לנתק את כל הקשרים המדיניים עם רבאט בשנת 1981, בתגובה להחלטת המלך חסן השני לתת מקלט למשפחת השאה מוחמד רזא פהלווי. כמעט עשור לאחר מכן הפשירו היחסים בין המדינות, והיחסים הדיפלומטיים חודשו בין המדינות, עבד א-רחמאן אל-יוסופי, ראש ממשלת מרוקו באותה העת, הוביל משלחת מרוקאית ראשונה לרפובליקה האסלאמית של איראן. הקשרים הכלכליים גם הם גדלו מאוד בתקופה הזאת.
ב-6 במרץ 2009, המלך מוחמד השישי ניתק את היחסים הדיפלומטיים עם איראן, בעקבות האיומים האיראנים על בחריין; מרוקו גם ציינה כי איראן מפיצה את התורה השיעית כתורת האסלאם בתוך מרוקו הסונית מה שהפריע לענייני הפנים במרוקו.
בפברואר 2014 הודיעו שתי המדינות על ביסוס מחדש הקשרים הדיפלומטיים. עם זאת, ב-2 במאי 2018 מרוקו שוב ניתקה את יחסיה הדיפלומטיים עם איראן. על פי שר החוץ המרוקאי, ההחלטה התקבלה מכיוון שאיראן סיפקה תמיכה פיננסית ולוגיסטית לתנועה הבדלנית חזית פוליסריו באמצעות ארגון חזבאללה.
במרץ 2022 השתתף שר החוץ המרוקאי, נאסר בוריטה, בפסגת הנגב, שבמרכזה עמד שיתוף פעולה ישראלי-ערבי נגד איראן.
יחסי איראן–אפגניסטן

| יחסי איראן–אפגניסטן |
| --- | --- |
איראן: אפגניסטן


איראן: אפגניסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 652,230
אוכלוסייה
92,067,439: 43,348,339
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 14,502
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,361: 335
משטר
רפובליקה אסלאמית: אמירות איסלאמית

נשיא איראן חסן רוחאני נפגש בטהראן עם נשיא אפגניסטן אשרף גאני אחמדזאי, 2015
יחסי איראן-אפגניסטן הוסדרו לראשונה בתקופת שלטונם של מוחמד זאהיר שאה בממלכת אפגניסטן ורזא ח'אן בשושלת פהלווי. היחסים ידעו עליות ומורדות ובזמן שלטון הטליבאן על אפגניסטן בסוף שנות התשעים, פעולות טרור ממושכות נגד האוכלוסייה השיעית של איראן כמעט הביאה לפלישה של צבא איראן אל תוך אפגניסטן. העמים בשתי המדינות בעלי קשר רחב ונכון ל-2020 ישנם יחסים דיפלומטים סדירים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן והממשלה האפגנית בקאבול.
קשר תרבותי

התרבות האיראנית השפיעה רבות על אפגניסטן לאורך ההיסטוריה, השפות הרשמיות באפגניסטן הן פשטו ודארי, האחרונה היא למעשה ניב של פרסית. באפגניסטן חוגגים את הנורוז, ראש השנה הפרסי. לאורך ההיסטוריה השושלות שמקורם בממלכת פרס אשר שלטו בשטחי אפגניסטן היו הממלכה האחמנית, האימפריה הפרתית, האימפריה הסאסאנית, השושלת הסאמאנית, השושלת הע'זנווית, השושלת הע'ורית, השושלת הספווית והשושלת האפשארית.
היסטוריה

הסכסוך הממושך באפגניסטן אשר גרם למלחמת אזרחים לאחר מלחמת אפגניסטן בברית המועצות הביא לעליית ארגון הטרור הסוני הטליבאן אשר ראה באוכלוסייה השיעית של איראן (95% מאוכלוסייתה) כנחותה, על כן החל בסדרת פעולות טרור על הגבול עם איראן, בייחוד במשהד. הראשונה שבפעולות אלה הייתה התנקשות בשגרירות האיראנית בקאבול.
משטר האייתוללות בטהראן החל על כן בתוכניות לפלישה רגלית לתוך אפגניסטן בעזרת הכוחות המזוינים של איראן. תוכניות אלו לא יצאו לפועל מעולם עקב הפלישה האמריקאית לאפגניסטן באוקטובר 2001 ותחילתה של מלחמת אפגניסטן (2001–2014). הממשל החדש אשר הוסדר באפגניסטן במהלך המאבק בטליבאן החזיק לכדי יציבות את היחסים בין המדינה לאיראן. עקב היחסים המתהדקים בין אפגניסטן וארצות הברית היחסים בין המדינות נמצאים במתיחות ממושכת.
מאז הפלישה האמריקנית לאפגניסטן ידעו יחסי שני הצדדים עליות ומורדות, שיתופי פעולה מול יריבים משותפים ושיתופי פעולה נקודתיים, אולם לאחר נסיגת ארצות הברית בשנת 2021 שבו ועלו יריבויות היסטוריות, מדיניות, כלכליות ודתיות. באיראן היו חלוקים לגבי היחס לטליבאן שהשתלט מחדש על המדינה. איראן לא הכירה רשמית בשלטון של ארגון הטרור טליבאן, אך שמרה על קשרים עם גורמים בממשלתו. במאי 2023 התחוללו חילופי אש בגבול בין המדינה בגלל מחלוקת על אספקת מים לאיראן, שסבלה מבצורת.
ראו גם

יחסי איראן–ארצות הברית
יחסי אפגניסטן–ארצות הברית
יחסי אפגניסטן–טורקיה
יחסי החוץ של איראן
יחסי איטליה–ארמניה

| יחסי איטליה–ארמניה |
| --- | --- |
איטליה: ארמניה


איטליה: ארמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 29,743
אוכלוסייה
59,226,978: 2,961,171
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 24,212
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,071: 8,177
משטר
רפובליקה

יחסי איטליה–ארמניה-איטליה הם היחסים הבילטרליים בין איטליה לארמניה.
היסטוריה

ארמניה ואיטליה מנהלות מערכת יחסים ארוכת שנים מאז ימי קדם, כאשר התרבות האטרוסקית סחרה עם הארמנים בממלכת אוררטו. מאוחר יותר היחסים התרחבו כאשר האימפריה הרומית התרחבה והצליחה לכבוש את ארמניה והפכה אותה למחוז. בעוד הארמנים ביקשו להילחם ולהשתחרר מהשליטה הרומית, חילופי התרבות בין שתי המדינות גברו והעשירו בסופו של דבר את הקשר העשיר בין רומא לארמניה.
גם ארמניה וגם איטליה המשיכו להיות מדינות נוצריות, ונשאו הבחנה משמעותית שהפכו את היחסים ביניהן לייחודיים. ארמניה הייתה האומה הנוצרית הראשונה עלי אדמות, ואילו איטליה היא משכנה של הכס הקדוש, המקום הקדוש ביותר לנצרות אחרי ירושלים.
היסטוריה > רצח העם הארמני

ממלכת איטליה הצטרפה למלחמת העולם הראשונה בשנת 1915 והייתה אחת האומות הראשונות שגינו את רצח העם הארמני בידי האימפריה העות'מאנית. הקונסול האיטלקי ג'אקומו גוריני גינה בגלוי את מעשי הזוועה של העות'מאנים. בשל מאמציו למנוע את רצח העם ותמיכתו המאוחרת במאבק הארמני, הוא זכה לכבוד בארמניה.