stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות בארצות הברית (2018)

הבחירות לסנאט של ארצות הברית, 2018, לפי חלוקה למדינות:
  סנאטור דמוקרטי שמר על מושבו
  מושב שנכבש על ידי סנאטור דמוקרטי
  סנאטור רפובליקני שמר על מושבו
  מושב שנכבש על ידי סנאטור רפובליקני
  סנאטור עצמאי שמר על מושבו
  לא נערכו בחירות
הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, 2018, לפי חלוקה למדינות ומחוזות בחירה:
  חבר קונגרס דמוקרטי שמר על מושבו
  מושב שנכבש על ידי חבר קונגרס דמוקרטי
  חבר קונגרס רפובליקני שמר על מושבו
  מושב שנכבש על ידי חבר קונגרס רפובליקני
הבחירות למשרות מושלים בארצות הברית, 2018
(במדינות המסומנות באפור לא נערכו בחירות):
  מושל דמוקרטי שמר על משרתו
  משרת מושל שנכבשה על ידי דמוקרטי
  מושל רפובליקני שמר על משרתו
  משרת מושל שנכבשה על ידי רפובליקני
  לא נערכו בחירות
הבחירות בארצות הברית בשנת 2018 נערכו ביום שלישי, 6 בנובמבר 2018. הן היו בחירות אמצע הכהונה, שנערכו במחצית תקופת הכהונה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. במהלכן נבחרו כל חברי בית הנבחרים של ארצות הברית, 35 מתוך 100 חברי הסנאט של ארצות הברית, 36 מושלי מדינות ושלושה מושלי טריטוריות וחברי בתי נבחרים מקומיים ב-44 מתוך 50 מדינות. כמו כן נערכו בחירות למשרות ציבוריות רבות אחרות במדינות ארצות הברית ועריה. אחוז ההצבעה במערכת בחירות זו היה כ-50.3% מקרב בעלי זכות ההצבעה, זהו השיעור הגבוה ביותר לבחירות האמצע בארצות הברית מאז מערכת הבחירות של שנת 1914.
הבחירות לקונגרס ה-116

בבחירות עמדו לבחירה 33 מבין 100 מושבי הסנאט, שהם כל חברי הקבוצה הראשונה (Class I) של חבריו, העומדים בשנת כהונתם השישית. בכל מדינה שיש בה בחירות לסנאט נבחר רק סנאטור אחד מתוך שני הסנאטורים שלה. נערכו גם בחירות למילוי שני מושבים שהתפנו מקרב הסנאטורים חברי קבוצות II ו-III.
בבחירות עמדו לבחירה כל 435 המושבים בבית הנבחרים שהם בעלי זכות הצבעה. בנוסף לכך עמדו לבחירה ששת המושבים של חברי הקונגרס שאינם בעלי זכות הצבעה, המייצגים את וושינגטון די. סי., ארבע טריטוריות ואת פוארטו ריקו.
בסנאט החזיקה המפלגה הרפובליקנית ערב הבחירות ב-51 מושבים לעומת 47 מושבים שבהם החזיקה המפלגה הדמוקרטית. שני מושבים הוחזקו על ידי מועמדים עצמאיים. בבחירות זכו מועמדי המפלגה הרפובליקנית ב-53 מושבים לעומת 45 מושבים שבהם זכו מועמדי המפלגה הדמוקרטית. שני הסנאטורים העצמאיים (אנגוס קינג וברני סנדרס) שבו ונבחרו לכהונה נוספת. בכך הצליחו הרפובליקנים לשמור בידיהם את השליטה בסנאט. מספר הקולות הכולל שניתנו למועמדים הרפובליקנים היה 34.94 מיליון, לעומת 53.04 מיליון למועמדים הדמוקרטים.
בבית הנבחרים החזיקה המפלגה הרפובליקנית ערב הבחירות ב-241 מושבים לעומת 194 מושבים שבהם החזיקה המפלגה הדמוקרטית. בבחירות זכו מועמדי המפלגה הדמוקרטית ב-235 מושבים לעומת 199 מושבים שבהם זכו מועמדי המפלגה הרפובליקנית. בכך נטלו הדמוקרטים את השליטה בבית הנבחרים מידי הרפובליקנים. מספר הקולות הכולל שניתנו למועמדים הדמוקרטים היה 60.72 מיליון, לעומת 50.98 מיליון למועמדים הרפובליקאים.
הנבחרים, ביחד עם חברי הסנאט שמושביהם לא עמדו לבחירה השנה, מרכיבים את הקונגרס ה-116, שהתכנס בינואר 2019.
בחירות במדינות ארצות הברית

בבחירות נבחרו מועמדים למילוי 36 משרות מושל במדינות ארצות הברית. כמו כן נבחרו מושלים לשלוש טריטוריות. מועמדים דמוקרטים כבשו תשע משרות מושל, מהן שמונה שהוחזקו על ידי רפובליקאי (שבע במדינות והטריטוריה גואם) ואחת שהוחזקה על ידי מושל עצמאי (טריטוריית איי הבתולה של ארצות הברית). מועמד רפובליקני כבש את משרת מושל אלסקה, שהוחזקה על ידי מושל עצמאי.
בבחירות נבחרו חברי בתי מחוקקים ב-87 מתוך 99 הבתים שבבתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית ובששה מתוך תשעה בתי מחוקקים בטריטוריות, כל אחת לפי השיטה הנוהגת בה. בסך הכל עמדו לבחירה 6,069 מושבים מתוך 7,383 מושבים בבתי המחוקקים המדינתיים. בשש מדינות בלבד לא נערכו כלל בחירות לבתי המחוקקים המקומיים.
בבחירות נבחרו גם ממלאי משרות ציבוריות רבים במדינות השונות וכן ראשי עיריות רבים, כולל וושינגטון די. סי., לואיוויל, נאשוויל, ניוארק, סן פרנסיסקו ופיניקס.
ראו גם

בחירות אמצע
בחירות אמצע הקדנציה בארצות הברית
הבחירות בארצות הברית (2016)
הערות שוליים

↑  2018g – United States Elections Project, www.electproject.org
↑  Michael McDonald, Voter turnout update: now up to an estimated 115.2 million people voted for a turnout rate of 48.9%. If this holds, 2018 will beat 1966's 48.7% and will be the highest midterm turnout rate since 1914's 50.4%, @ElectProject, ‏2018-11-10 (באנגלית)
↑  מקור: אתר Ballotpedia.
הנס ארונזון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בנובמבר 1865 קניגסברג (אז בממלכת פרוסיה), כיום קלינינגרד ברוסיה 
 פטירה:  8 במרץ 1919  (בגיל 53) דרזדן, הרייך הגרמני (רפובליקת ויימאר)
 ענף מדעי:  רפואה, בקטריולוגיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בווייסנזה
 מקום לימודים:  שאריטה
 מנחה לדוקטורט:  פאול ארליך 
 תרומות עיקריות
 תרופות נגד Streptococcus
 
הנס ארונזון (בגרמנית: Hans Aronson;‏ 28 בנובמבר 1865, קניגסברג- 8 במרץ 1919, דרזדן) היה רופא ובקטריולוג גרמני-יהודי. פיתח תרופות שונות ומייסד "קרן ארונזון"
ביוגרפיה

הנס הארונסון נולד בקניגסברג. הוא למד רפואהשם ובברלין. בשנת 1886 הנס ארונזון סיים את עבודת הדוקטורט בהדרכת פאול ארליך. תקופה מסוימת הוא עבד במחלקת ילדים של בית החולים בברלין. בשנת 1893 מונה למנהל מחלקת הבקטריולוגיה החדשה בחברת התרופות Schering AG. בתפקיד זה הוא הצליח לארגן לראשונה ייצור תרופה נגד דיפתריה (תוך שימוש במחקרים של אמיל אדולף פון ברינג והרחבתם). בשנת 1902 הנס ארונזון פיתוח תרופה נגד streptococcus.
בשנת 1909 הוא עזב את התפקיד אך המשיך במחקרים לפיתוח תרופות חדשות.
הנס ארונזון נטמן בבית הקברות היהודי בווייסנזה.
ביוגרפיה > פרס ארונזון

לאחר מותו ארונזון הוריש חלק גדול מהנכסים שלו להקמת "קרן ארונזון" המעניקה פרס בתחום מיקרוביולוגיה ואימונולוגיה מוענק פעם בשנתיים ב-8 במרס..
הענקת הפרס החלה בשנת 1921 והוא הוענק בין היתר לאוגוסט פון וסרמן, קרל לנדשטיינר וגרהרד דומק.
בשנת 1969, גאורג הנברג, שהיה יו"ר הוועדה שמעניקה את הפרס העביר את זכות הענקת הפרס לעיריית ברלין.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810554465505606  GND: 117663042  ISNI: 0000 0000 1049 9424  VIAF: 303428866   WorldCat (עם VIAF): 303428866
החלטה 9 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  15 באוקטובר 1946
 ישיבה מספר:  76
 קוד:  S/RES/9 (מסמך)
 נושא:  התדיינות בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ)
 סיכום הצבעה:  11 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה ברזיל ברזיל מצרים מצרים מקסיקו מקסיקו הולנד הולנד הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית
 
החלטה 9 של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-15 באוקטובר 1946, קבעה כי אומה שאינה חברה בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) יכולה להגיש תביעה בפני בית הדין הבין-לאומי כל עוד אותה מדינה מתחייבת לקיים את פסיקת בית המשפט. ההחלטה התקבלה במועצה פה אחד.
הנס באואר (כדורגלן)

הנס באואר (בגרמנית: Hans Bauer,‏ 28 ביולי 1927 – 31 באוקטובר 1997) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעיקר בבאיירן מינכן בעמדת המגן.
קריירת מועדונים

באואר שיחק כילד וכנער במועדון MTV מינכן, ובשנת 1946, כאשר היה בן 19, החל לשחק במועדון ואקר מינכן. כעבור שנתיים חתם באואר בבאיירן מינכן, ושיחק במועדון במשך 11 עונות, בהן הבקיע 12 שערים ב-259 הופעות. באואר זכה עם באיירן מינכן בגביע הגרמני בשנת 1957, ובשנת 1959 פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית

לבאואר חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית. באואר נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1954, בו זכתה נבחרת גרמניה המערבית לראשונה בתואר אלופת העולם בכדורגל.
נפטר במינכן שבגרמניה ב-31 באוקטובר 1997.
תארים

עם באיירן מינכן:
הגביע הגרמני: 1957
עם נבחרת גרמניה המערבית:
מונדיאל: 1954
הובהאנס תומניאן

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1869 (יוליאני) דסר, ארמניה 
 פטירה:  23 במרץ 1923 (בגיל 54) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 לאום:  ארמנים 
 מקום קבורה:  Armenian cemetery of Khojivanq 
 מקום לימודים:  בית ספר נרסיסיאן 
 שפות היצירה:  ארמנית 
 סוגה:  פואמה, מעשייה, שירה עלילתית, בלדה 
 יצירות בולטות:  Anoush, The Capture of Fort Tmuk, Fairy tales of Hovhannes Toumanian, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 תקופת הפעילות:  1880–1923 (כ־43 שנים) 
 הושפע מ:  מיכאיל לרמונטוב, יוהאן וולפגנג פון גתה, לורד ביירון, אלכסנדר פושקין 
 בן או בת זוג:  Olga Tumanyan 
 צאצאים:  Nvard Tʻumanyan, Hamlik Tumanyan, Areg Tumanyan, Anush Tumanyan, Arpenik Tumanyan, Artavazd Tumanyan, Moushegh Toumanyan, Ashkhen Tumanyan, Tamar Tumanyan, Seda Tumanyan 
 חתימה:   
 
הוֹבְהַאנֶס טוּמַנְיאן (בארמנית: Հովհաննես Թումանյան, בכתיב קלאסי: Յովհաննէս Թումանեան; ‏19 בפברואר 1869 - 23 במרץ 1923) היה משורר ארמני, סופר, מתרגם, פעיל ספרותי וציבורי. הוא נחשב למשורר הלאומי של ארמניה.
טומניאן חיבר שירה (מרובעים, בלאדות, שירים ליריים), מעשיות, רומאנים, מאמרי ביקורת, ופובליציסטיקה. עיקר יצירתו כתוב בסגנון ריאליסטי, ומתאר את חיי היומיום של זמנו. הוא נולד בכפר דְסֶך במחוז לוֹרִי בארמניה, אך בגיל צעיר משפחתו עקרה לטיפליס, כיום טביליסי, אשר הייתה מרכז התרבות הארמנית תחת האימפריה הרוסית במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. שם נודע שמו בקרב החברה הארמנית בשל יצירותיו הפשוטות אך הפיוטיות.
לאורך השנים נוצרו עיבודים רבים ליצירותיו של טומניאן לקולנוע. גם שתי אופרות -- אנוש (1912) מאת ארמן טיגרניאן ואלמסט (1930) מאת אלכסנדר ספנדיאריאן -- נכתבו על פי חיבוריו.
מהלך חייו

אביו, אסלן (1839–1898), היה כומר כפרי, נצר למשפחת הנסיכים הארמנית טומניאן, שהיא ענף של משפחת המלוכה ממיקוניאן, שהתיישבה בלורי במאות ה-10–11 לאחר שעזבו את הנחלה הפאודלית המקורית שלהם בטרון .
אמו, סוֹנָה (1842–1936), הייתה מספרת סיפורים ובעלת עניין מיוחד באגדות. טומניאן הצעיר היה הבכור מבין שמונה ילדים; אֶחָיו היו רוסטום (1871–1915), אוסאן (1874–1926), איסקוהי (1878–1943), ואהאן (1881–1937), אסתגיק (1885–1953), ארשביר (1888–1921), וְ-ארטאשס (1892-1916).
בין השנים 1877–1879 למד טומניאן בבית הספר הכנסייתי בדסך. בין השנים 1879–1883 למד בבית ספר בג'אלאלוגלי. בשנת 1883 עבר טומניאן לטיפליס, שם פקד את בית הספר על שם נרסיסיאן עד שנת 1887. בגיל 12 חיבר טומניאן את שירו הראשון. משך זמן מה התגורר בבית מורו, והתאהב בורג'ינה, בת המורה. משנת 1893 החל טומניאן לעבוד עבור כתבי העת Aghbyur, Murtch, Hasker ו"אופק", ועסק גם בפעילות ציבורית.
בשנת 1899 יזם טומניאן מפגשים של אינטלקטואלים ארמנים בביתו ברחוב בֶּבּוּטוֹב 44 בטיפליס (כיום אמַגְלֵבָּה 18 בסולולאקי). עד מהרה נוצרה קבוצה ספרותית משפיעה, אשר התכנסה לעיתים קרובות בעליית הגג של בית טומניאן. הקבוצה אימצה לעצמה את השם וֶרְנַטוּן, שפירושו "עליית גג" בארמנית. חברים בולטים בקבוצה היו אבטיק איסאקיאן, דרניק דמירצ'יאן, לבון שאנט, גאזארוס אגיאן, פרץ' פרושיאן, ניקול אגבאליאן, אלכסנדר שירוואנְזָדֶה, נאר-דוס, ורטאנס פפאזיאן, ואהאן טריאן, ליאו, סטפן ליסיציאן, מרים טומניאן, גבורג באשינג'גיאן ויוצרים ארמנים בולטים נוספים של ראשית המאה ה-20. הקבוצה התקיימה, בכמה הפסקות, עד שנת 1908.
בשנת 1912 נבחר טומניאן לנשיא אגודת הסופרים הארמנים של הקווקז.
בסתיו 1921 נסע טומניאן לקונסטנטינופול כדי לגייס סיוע לפליטים ארמנים. הוא חזר משם לאחר כמה חודשים כשהוא סובל ממחלה. לאחר ניתוח בשנת 1922, החל מצבו הבריאותי להשתפר. אולם בספטמבר, שבה מחלתו והחמירה. הוא הועבר לבית חולים במוסקבה, שם מת ב-23 במרץ 1923.
מהלך חייו > משפחתו

בשנת 1888, בגיל 19, נשא טומניאן לאשה את אולגה מאצ'קליאן, שהייתה בת 17. נולדו להם עשרה ילדים: מוּסֶך (1889–1938), אשקן (1891–1968), נבארד (1892–1957), ארטאבאזד (1894–1918), המליק (1896–1937), אנוּש (1898–1927), ארפּיק (1899 1981-1981), ארֶג (1900–1939), סֶדָה (1905–1988), ותמר (1907-1989).
פעילות פוליטית וציבורית

במהלך סכסוך הדמים בין האזרים לבין הארמנים בשנים 1905 עד 1907, ניסה טומניאן להשכין שלום בין הצדדים, ובשל כך נעצר פעמיים על ידי השלטונות. גם על המלחמה הגיאורגית-ארמנית של 1918 מתח טומניאן ביקורת עזה. במקביל שימש טומניאן גם מטיף נוצרי. באחד משיריו הוא כותב "יש רק דרך אחת לישועה, והיא דרך ישו המשיח, השוכן בתוך כל אחד מאיתנו".
באוקטובר 1914 הצטרף טומניאן ל"ועד לתמיכה בקורבנות המלחמה", אשר סייע מאוחר יותר גם לפליטי רצח העם הארמני אשר נשלחו לאצ'מיאדזין .
בשנת 1921 יסד בטיפליס את "בית האמנות הארמנית".
יצירתו

יצירתו של טומניאן פשוטה ופיוטית בה בעת. עדות לכך היא שילובם של עשרות ביטויים ופתגמים מיצירותיו בשפת היומיום הארמנית.
בעיני הארמנים נחשב טומניאן "משורר כל הארמנים". הוא זכה לכינוי זה כאשר הקתוליקוס של ארמניה ציווה שפליטים ארמניים מן המערב לא ייכנסו לאזורים מסוימים בביתו ובכנסייתו, בתוקף סמכותו כ"קתוליקוס של כל הארמנים". בתגובה ביקר טומניאן את ההחלטה, והכריז שהפליטים יכולים לבקש מקלט אצל הקתוליקוס בתוקף סמכותו שלו כ"משורר כל הארמנים".
הוא יצר שירי זמר, אגדות, ואפוסים. הוא תרגם לארמנית מיצירות ביירון, גתה ופושקין .
בין יצירותיו הבולטות:
בלאדות ושירים
הכלב והחתול (1886)
מארו (1887)
אחטאמר (1891)
דוד מסאסון (1902)
כיבוש טמקאברד (1902)
קץ הרשע (1908)
טיפת דבש (1909)
השאה והרוכל (1917)
רומאנים
אנוש (1890)
גיקור
דוד מסאסון
מעשיות
נזאר האמיץ
הגדי
פאנוס ביש-גדא
לאחר מותו

יצירותיו של טומניאן תורגמו, בין היתר, על ידי ואלרי בריוסוב, קונסטנטין בלמונט, יוסף ברודסקי, סמואיל מרשק ובלה אחמדולינה.
בארמניה קיימים שני מוזיאונים המוקדשים לטומניאן; האחד בכפר הולדתו דסך, והשני בבירה ירוואן, שנפתח בשנת 1953.
בשנת 2011 רכשה ממשלת ארמניה את הבית בטביליסי שבו התגורר בשעתו טומניאן, והפקידה אותו בידי איגוד הסופרים של ארמניה.
המקומות הבאים נקראו על שמו של טומניאן:
שמו של כפר הולדתו של טומניאן, דסך, שונה לטומניאן לכבודו בשנים 1938-1969.
בשנת 1951, שונה שמו של הכפר דזאגידזור במחוז לורי לטומניאן
האוניברסיטה הפדגוגית של ואנאדזור
תיאטרון הבובות הלאומי הארמני בירוואן
רחוב טומניאן במרכז ירוואן
פארק טומניאן ברובע אג'אפניאק של ירוואן
כיכר טומניאן - ברובע הצפוני של מוסקבה, רוסיה.
רחובות על שם טומניאן בקייב, דונֶצק, סוצ'י, .
עיבודים וביצועים ליצירותיו > אופרה

אנוּשׁ (1912) מאת ארמן טיגראניאן, על פי הרומן אנוש (1902)
אלְמַסְט (1930) מאת אלכסנדר ספנדיאריאן, על פי כיבוש טמקאברט (1902)
עיבודים וביצועים ליצירותיו > סרטים

גיקור (סרט אילם) מאת א' מרטירוסיאן, 1934
האדון והמשרת, מאת ד' קאוסאיאן, 1962
אחטאמר, מאת א' מרטירוסיאן (לא אותו מרטירוסיאן), 1969
כבוד העניים, מאת ב' הובהאנסיאן וא' סאמווליאן, 1969
הצייד השקרן, מאת אראמאיס סרגסיאן, 1969
מאז ימי הרעב, מאת א' מרטירוסיאן (הנ"ל מאחטאמר לעיל), 1974
גיקור, מאת ס' ישראיליאן, 1982
טיפת דבש, מאת הנריק מאליאן, 1982
עיבודים וביצועים ליצירותיו > סרטים מונפשים

טיפת דבש, מאת ו' פודפומוגוב, 1968
פארוואנה, מאת ו' פודפומוגוב, 1968
הצייד השקרן, מאת א' בדאליאן, 1969
פאנוס ביש-גדא, מאת ס' גאלסטויאן, 1980
מות קיקוס, מאת רוברט סהאקיאנץ, 1979
נזאר האמיץ, מאת רוברט סהאקיאנץ, 1986
עיבודים וביצועים ליצירותיו > בולים, שטרות ומטבעות

חותמת דואר סובייטית, 1969
מטבע עם דיוקנו של טומאניאן, 1994
שטר 5000 דראם ארמני, 1998
בול ארמני עם דיוקן טומניאן, 2019
הערות שוליים

1 2 3  Jrbashyan, E. "Hovhannes Tumanyan Biography". armenianhouse.org. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Թումանյան Հովհաննես (בארמנית). Դպրոցական Մեծ Հանրագիտարան, Գիրք II. 2010. נבדק ב-10 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Adjarian, Hrachia (1909). Classification des dialectes arméniens [Classification of Armenian dialects] (PDF) (בצרפתית). Paris: Librairie Honore Champion. p. 72. נבדק ב-8 ביולי 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  ԹՈՒՄԱՆՅԱՆԻ ՏՈՀՄԸ (בארמנית). Հովհաննես Թումանյանի թանգարան. נבדק ב-10 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  ԿՐԹՈՒԹՅՈՒՆ (בארמנית). Հովհաննես Թումանյանի թանգարան. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Туманян Ованес Тадевосович (ברוסית). РКНК. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ամուսնությունը (בארמנית). Հովհաննես Թումանյանի թանգարան. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Զավակները (בארמנית). Հովհաննես Թումանյանի թանգարան. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "עותק בארכיון" ՀՈՎՀ. ԹՈՒՄԱՆՅԱՆԸ  ԵՒ ՈՐԲԱԽՆԱՄ ԳՈՐԾԸ (בארמנית). ՀՈՎՀ. ԹՈՒՄԱՆՅԱՆԸ  ԵՒ ՈՐԲԱԽՆԱՄ ԳՈՐԾԸ. אורכב מ-המקור ב-2019-02-17. נבדק ב-15 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hovans Tumanian - המשורר העממי הארמני הגדול, יליד לורי.
↑  "עותק בארכיון" ՀՈՎՀԱՆՆԵՍ ԹՈՒՄԱՆՅԱՆԻ ԹԱՆԳԱՐԱՆԻ ՊԱՏՄՈՒԹՅՈՒՆԸ (בארמנית). אורכב מ-המקור ב-2016-10-25. נבדק ב-10 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kiesling, Rediscovering Armenia, p. 67, available online at the US embassy to Armenia's website (אורכב 26.06.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  "ул. Ованеса Туманяна на карте Киева – Mapia.ua". אורכב מ-המקור ב-2017-11-28. נבדק ב-23 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ул. Туманяна на карте Донецка – Mapia.ua". אורכב מ-המקור ב-2017-02-02. נבדק ב-23 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Сочи: улица Туманяна, 13А на карте с номерами домов". נבדק ב-23 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Туманян (ברוסית). Большая советская энциклопедия. 1977. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279065105171  PLWABN: 9810669561905606  BNE: XX5819831  BnF: cb10538809w (data)  CiNii: DA08485763  GND: 118763199  ISNI: 0000 0000 8718 0112  LCCN: n50081890  LNB: 000085126  MusicBrainz: ec1f2ac4-54c3-48f5-a16b-ccb1ad1f0529  NKC: jx20071127069  NSK: 000312890  NTA: 067781284  RERO: 02-A005638445  RSL: 000064437  SNAC: w67h23np  SUDOC: 132438674  VIAF: 95210694   WorldCat (עם VIAF): 95210694 
הורי טומניאן
חברי "ורנטון" ב-1903. יושבים, משמאל לימין: אבטיק איסאהקיאן, גזארוס אגאיאן, וטומניאן. עומדים, משמאל לימין, לבון שאנט, דרניק דמירצ'יאן.
משפחת טומניאן
הבית שבו התגוררה משפחת טומניאן בטביליסי
האניסאקל ויקס

| --- | --- |

האניסאקל ויקס, נובמבר 2008
 לידה:  1 באוגוסט 1979 (בת 45) קארדיף, ויילס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  קולג' פמברוק  Great Ballard School 
 בן או בת זוג:  Lorne Stormonth Darling (2005–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
האניסאקל הירו סוזן ויקס (באנגלית: Honeysuckle Hero Susan Weeks; נולדה ב-1 באוגוסט 1979) היא שחקנית בריטית המוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד סמנתה סטיוארט בסדרת הטלוויזיה "המלחמה של פויל" של רשת ITV.
ביוגרפיה

ויקס נולדה בקארדיף ויילס לרובין וסוזן ויקס, וגדלה בצ'יצ'סטר ובפטוורת'. הוריה קראו לה Honeysuckle (יערה) כי כשנולדה הצמח היה בפריחה. אחותה הצעירה היא השחקנית פרדיטה ויקס ואחיה הצעיר הוא השחקן רולו ויקס.
היא למדה בבית הספר "Great Ballard School" בסאסקס, "רודין סקול" ובקולג' פמברוק שבאוניברסיטת אוקספורד. ויקס גם למדה ב-"John Hall Pre-university Course" בוונציה. בהיותה ילדה הייתה חברה בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. מגיל 9 למדה בסופי שבוע בבית הספר למשחק של סילביה יאנג.
בגיל 11 טסה ויקס לארצות הברית ולוהקה לסרט "A Far Off Place" בהפקת וולט דיסני פיקצ'רס ובבימויו של סטיבן ספילברג. אבל אחר כך הוחלף הבמאי וריס ויתרספון נבחרה לתפקיד.
ביוגרפיה > קריירה

קריירת המשחק של ויקס החלה ב-1993 כשהופיעה בעיבוד הטלוויזיוני לספר הילדים "Goggle-Eyes" יחד עם אחותה פרדיטה. מאז השתתפה בתוכניות טלוויזיה רבות בהן הסדרה לילדים "The Wild House" וסדרות הבלשים הוותיקות "רציחות במידסומר" ו"פוארו". ב-1997 שיחקו האניסאקל ופרדיטה במיני-סדרה "The Rag Nymph" מאת קתרין קוקסון, בה גילמה פרדיטה את אותה דמות כמו אחותה רק בגיל צעיר יותר. ויקס שיחקה בסרט הטלוויזיה "לורנה דון" בתפקיד אנני ריד, ובתפקיד שרה בסרט "אחי תום". בשנת 2009 כיכבה בתפקיד ג'ולי נוואק בסדרה "The Bill".
ב-2016 שיחקה ויקס בסדרה "החמישייה" פרי עטו של כותב רבי המכר הרלן קובן. היא ידועה בעיקר מהופעותיה בסדרות הטלוויזיה "Close Relations" (מ-1998), "Ladies & Their Gentlemen" (בשנים 2002–2006), וב"המלחמה של פויל" (בשנים 2002–2010, 2013 ו-2015). בסדרה הבלשית זוכת הבאפט"א "המלחמה של פויל" המתרחשת בהייסטינגס בתקופת מלחמת העולם השנייה כיכבה לצדו של מייקל קיצ'ן. ב-2007 הופיעה ויקס בפרק בסדרה "חקירות המפקח לינלי" בתפקיד טניה תומפסון, דמות המבוססת על הרוצחת הסדרתית הקנדית קרלה הומולקה. ב-2008 גילמה ויקס את הדמות של הארייט פרינגל בעיבוד הרדיופוני של "Fortunes of War". ב-2012 שיחקה בתפקיד קטן בדמות גברת ביטון בפרק בסדרה הלימודית "The Charles Dickens Show" של ה-BBC.
ב-2015 הופיעה ויקס בדמות מיי הרמר בפרק בסדרה "Death in Paradise" של ה-BBC. ב-9 במאי 2015 גילמה דמות של כותבת מכתבים בזמן המלחמה במופע "VE Day 70: A Party to Remember" שהתקיים ברחבת משמר הסוסים בלונדון ושודר בשידור חי בערוץ BBC1. עוד הופיעה בפרק "Magnum Opus" בסדרה "לואיס" של רשת ITV.
ויקס השתתפה בסרטי הקולנוע "אחי תום", "מרקורי האדום", ו"עץ הקש".
בתחילת 2010 הופיעה ויקס בדמות "שרה פרנטיס" בהפקה של המחזה "A Daughter's A Daughter" מאת אגאתה כריסטי בטרפלגר סטודיוס בלונדון. עוד באותה שנה שיחקה בתפקיד לייזה דוליטל במחזה "פיגמליון" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר במערב סאסקס.
מ-8 במאי עד 9 ביוני 2013 כיכבה בהפקה של המחזה "These Shining Lives" מאת מלאני מרניץ'.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ויקס הייתה מאורסת למשורר והמוזיקאי אנו בירקין (אנ') זמן קצר לפני מותו בתאונת דרכים באיטליה ב-2001. היא נישאה ללורן סטורמונת'-דרלינג בטקס חתונה בודהיסטי מאולתר בהימליה בשנת 2005, וביולי 2007 נישאו מחדש בלונדון. ב-2011 נולד בנם של בני הזוג, וייד. המשפחה מתגוררת בפטוורת'.
ב-2004 הייתה ויקס מועמדת לפרס הטלוויזיה הלאומית בקטגוריית השחקנית החדשה הפופולורית ביותר.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  | Goggle Eyes | קיטי | מיני-סדרה |
| 1994 |  | A Dark Adapted Eye | פיית' הצעירה | מיני-סדרה |
| 1995, 1998 | סיפורי המסתורין של רות רנדל | The Ruth Rendell Mysteries | ג'ני / פטרה סאנדרטון | בפרקים "The Orchard Walls" ו-" The Strawberry Tree" |
| 1995–2009 |  | The Bill | ג'ולי נוואק / דבורה וייט / לוסי דין | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 1997 |  | Have Your Cake and Eat It | סופי דוסון | מיני-סדרה |
| 1997 |  | Rag Nymph | מילי | מיני-סדרה |
| 1997–1998 |  | The Wild House | סרנה | סדרת טלוויזיה |
| 1998 |  | Close Relations | אימוג'ן | מיני-סדרה |
| 1999 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | פלר ברידג'ס | בפרק "Blood Will Out" |
| 2000 | חדר מיון | Casualty | דיאן גיבסון | בפרק "Blood Will Out" |
| 2000 | לורנה דון | Lorna Doone | אנני ריד | סרט טלוויזיה |
| 2001 | אחי תום | My Brother Tom | שרה |  |
| 2002–2015 | המלחמה של פויל | Foyle's War | סמנתה סטיוארט / סמנתה ויינרייט | סדרת טלוויזיה |
| 2005 |  | Red Mercury | קלריסה |  |
| 2005 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | מיס דאוס | בפרק "Cards on the Table" |
| 2006 | מקום בו נמצא הלב | Where the Heart Is | קרלי | בפרק "Don't Look Back in Anger" |
| 2007 | חקירות המפקח לינלי | The Inspector Lynley Mysteries | טניה תומפסון | בפרק "Know Thine Enemy" |
| 2011 | עץ הקש | The Wicker Tree | לולי |  |
| 2012 |  | The Charles Dickens Show | גברת ביטון | בפרק "Christmas" |
| 2015 |  | Death in Paradise | מיי הרמר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 | המפקח לואיס | Inspector Lewis | קרינה בסקין | בפרק "Magnum Opus" |
| 2016 | החמישייה | The Five | לורה מרשל | מיני-סדרה |
| 2019 |  | Frankie Drake Mysteries | אגאתה כריסטי | פרק: "No Friends Like Old Friends" |
הערות שוליים

↑  My Titanic career move: Perdita Weeks on landing her first major role - Daily Mail Online
↑  http://directors.findthecompany.co.uk/l/7880735/Honeysuckle-Hero-Susan-Weeks
1 2  Hoyle, Antonia; Robertson, Peter (8 במרץ 2008), "What would Foyle say! The shocking truth about Honeysuckle Weeks, 'the primmest girl on TV'", Daily Mail, נבדק ב-12 באפריל 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "INTERVIEW: Honeysuckle Weeks is more than over the moon at her Chichester return". Bognor Regis Observer. 22 באפריל 2010. אורכב מ-המקור ב-2013-01-07. נבדק ב-16 במאי 2012. She grew up just near Petworth, went to school at Great Ballard and started her acting career with Chichester Festival Youth Theatre in 1988. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Honeysuckle Weeks Video - Celebrity Interview and Paparazzi". OVGuide. אורכב מ-המקור ב-2017-05-02. נבדק ב-16 במאי 2012. Weeks was educated at Great Ballard School, Sussex, Roedean School and Pembroke College, Oxford {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Craig Ferguson 5/28/14E Late Late Show Honeysuckle Weeks". YouTube.
↑  "Honeysuckle Weeks on getting into character". Ideas Mag. אורכב מ-המקור ב-2017-08-05. נבדק ב-3 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  IMDb, Honeysuckle Weeks, Filmography
↑  "BBC Two - The Charles Dickens Show". bbc.co.uk. 2012. נבדק ב-3 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Wicker Tree". Moria. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gardner, Lyn (4 ינו' 2010). "'A Daughter's A Daughter' Review". The Guardian. נבדק ב-14 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hemley, Matthew (19 באפריל 2013). "Honeysuckle Weeks to star in Melanie Marnich's These Shining Lives". The Stage. נבדק ב-20 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Claudia Joseph (19 במרץ 2013). "Foyle's War star Honeysuckle Weeks: I am not a bit like my character". Daily Express. נבדק ב-5 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1477 9498  LCCN: no2007011128  VIAF: 95120324   WorldCat (עם VIAF): 95120324
האניה הולם

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1893 וורמס, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  3 בנובמבר 1992 (בגיל 99) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Johanna Eckert 
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  פרס הריקוד קאפצ'יו (1978) 
 פרופיל ב-IMDb
 
האניה הולם (באנגלית: Hanya Holm;‏ 3 במרץ 1893 – 3 בנובמבר 1992) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית, ומורה למחול, אשר נמנית עם מייסדי המחול המודרני בארצות הברית.