stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השוק היווני

#invoke:תבנית מידע
מתחם השוק היווני בתחילת המאה ה-20
החנות של קסטרו במתחם בצד הפונה לכיכר השעון
חיילים בריטים עומדים בחזית השוק היווני בשנת 1936
השוק היווני ביפו (בערבית: سوق الدير; "סוק א דיר" – שוק המנזר) הוא מתחם חנויות ודירות בין כיכר השעון ושוק הפשפשים של יפו, שהיה המתחם המסחרי המודרני הראשון אשר נבנה מחוץ לחומות יפו העתיקה. המתחם נקרא על שם הכנסייה היוונית האורתודוקסית, שיזמה את הקמתו בעשור הראשון של המאה ה-20. המתחם, שגודלו כ-6 דונם, ממוקם בין רחוב בית אשל בדרום לרחוב מרזוק ועזר בצפון. מזרחית לו נמצא רחוב חנינא בן דוסא ומערבית לו מגדל השעון.
היסטוריה

הכנסייה היוונית האורתודוקסית, יזמה את הקמתו של המתחם בשטח שהיה קודם לכן חלק מהמרחב החקלאי של יפו, שהצטמצם בהדרגה בשלהי התקופה העות'מאנית, בעקבות תהליכי העיור והיציאה מהחומות, ונמחק כתוצאה מבנייה מואצת בתקופת המנדט הבריטי. השוק הוקם כמתחם מסחרי מודרני שכלל חנויות ומחסנים שחזיתותיהם האחידות פונות למניפת רחובות המתנקזים לכיכר מרכזית. בניגוד לסמטאות הצרות והמתעקלות של יפו, שהתפתחו בתהליך אורגני, בשוק היווני נבנו מעברים רחבים. מעל החנויות ומחסנים, בשורת המבנים הפונה לרחובות החיצוניים של המתחם,נבנו דירות. במרכז המתחם רוב המבנים בעלי קומה אחת גבוהה. באותה עת בנתה הכנסייה שוק דומה גם בירושלים, "שוק אבטימוס", (על שם הפטריארך היווני-אורתודכסי דאז) במתחם מוריסטן ליד כנסיית הקבר.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה בעלת המתחם, הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית, להחכיר מבנים ומגרשים במתחם ליזמים שונים. ב־1998 חתמה הפטריארכיה על הסכם חכירה ל־99 שנה עם חברת "רובע השעון" לרוב שטחו של המתחם (11 חלקות של מגרשים בנויים, ששימשו בעיקר למסחר, מלאכה ומעט למגורים). החברה החוכרת התחייבה לשלם בתמורה 1.5 מיליון דולר, ולמסור לכנסייה 35% מתוספות הבנייה (על פי התכנון הייתה אמורה החברה לבנות דירות מגורים בקומות נוספות מעל המבנים הקיימים) . חברת "רובע השעון" פשטה את הרגל ובמקומה ביקשה להיכנס חברת "קיסריה השקעות", שבשליטת איש העסקים אלברט נסימי. ביוני 2005, רכשה "קיסריה השקעות" את זכויות החכירה והפיתוח תמורת כ-6.65 מיליון דולר. בשנת 2007 שכרה ממנה רשת קסטרו מודל חנות במתחם, המתפרסת על 370 מ"ר, ושיפצה אותה.
מבנה נוסף במתחם, ברחוב בית אשל 5, בו הוקם בית מלון, נמכר תמורת 6 מיליון דולר לחברה בשליטת היהלומן יצחק לבבי במאי 2008. בית המלון ממוקם על מגרש בשטח של 430 מ"ר במבנה ששימש בעבר את השב"כ. האחים אריה ועמירם בריט גם רכשו שני מגרשים במתחם בשטח כולל של כ-2 דונם ביולי 2004. בשטח שרכשו הוקם פרויקט המגורים והמסחר "לב הסוהו".
במאי 2016, החלה קבוצת משקיעים, בראשות רואה חשבון יצחק סוארי, לנהל משא-ומתן עם חברת קיסריה השקעותי לרכישת הזכויות במתחם השוק היווני, במחיר של כ-220 מיליון שקל. בשנת 2017 נחשף שבדצמבר 2013, מכרה הפטריארכיה היוונית את הקרקע במתחם תמורת, 1.5 מיליון דולר לחברה בשם Bona Trading Limited, הרשומה באיי סנט וינסנט והגרנדינים. זהות הרכושים לא ידוע עקב חוקי הסודיות במדינה זו, מדינה המשמשת גם כמקלט מס. באותה עת נותרו עוד 87 שנים בהסכם החכירה של הקרקע. לפי הדיווחים בעיתונות, קבוצת המשקיעים רכשה לבסוף את הקרקע וזכויות החכירה תמורת 243 מיליון שקל. הקבוצה מקדמת תוכנית הכוללת הקמת 100 חדרי מלון, 155 דירות מגורים וחידוש ושיפוץ המתחם כולו.
בשנת 2019, קבוצת המשקיעים שרכשו את השוק היווני, החלה במהלך לפינוי כל העסקים במקום, לקראת פיתוח המתחם. בינו גבסו בעלי מסעדת "דוקטור שקשוקה", פתח במאבק מתוקשר נגד הפינוי. התוכנית החדשה של המתחם מתוכננת ומקודמת באמצעות האדריכל אילן פיבקו. באוקטובר 2020 הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה אישרה להפקדה את תוכנית המתאר המפורטת למתחם.
ארכאולוגיה בשוק היווני

בשוק ובסביבתו נערכו מספר חפירות הצלה בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21, לקראת חידוש תשתיות ופיתוח מתחמי מסחר ותיירות חדשים. האזור ממוקם ממזרח לתל העתיק של יפו והייתה בו פעילות למן תקופות הברונזה והברזל ועד לתקופה העות'מאנית. בחפירות בתוך ובסמוך לשוק היווני נחשפו שרידים בעיקר מהתקופה הצלבנית, התקופה הממלוכית והתקופה העות'מאנית. מהתקופה הצלבנית נמצאו שרידי מבנה ראשי חצים וקרמיקה. מהתקופה הממלוכית נתגלו קברים שקורו בלוחות אבן חול וכורכר. על סמך מקורות היסטוריים רבים אפשר לזהות בנקברים את אנשי המשמר הממלוכי שהוצבו ביפו לאחר חורבן העיר הצלבנית, לשם פיקוח על הנמל. מהתקופה העות'מאנית המאוחרת נמצאו תעלות השקיה מטויחות, בור מים ושרידי מבנה.
הערות שוליים

1 2  רות קרק, יפו: צמיחתה של עיר, 1799-1917, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1984
↑  פסק בוררות: קיסריה השקעות תשלם 6.65 מיליון דולר על זכויות חב' רובע השעון יפו, באתר גלובס, 11 במאי 2004
↑  גיא ימין, ‏קיסריה השקעות רכשה את מתחם כיכר השעון ביפו; תשלם 6.65 מיליון דולר, באתר גלובס, 20 ביוני 2005
↑  רשת האופנה קסטרו משיקה חנות בכיכר השעון ביפו, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2007
↑  אריאל רוזנברג, ‏בית המלון ליד כיכר השעון ביפו נמכר ליהלומן יצחק לבבי ב-6 מיליון דולר, באתר גלובס, 5 במאי 2008
↑  אלעזר לוין, ‏קיסריה ובריט קנו 8 דונם בשווי 9 מיליון דולר בכיכר השעון ושוק הפשפשים ביפו, באתר גלובס, 11 ביולי 2004
↑  גיא ימין, ‏יפו: פרויקט המגורים-עסקים "לב הסוהו" מוקם במתחם השעון, באתר גלובס, 8 באוקטובר 2006
↑  שלומית צור, ‏יצחק סוארי במו"מ לרכישת השוק היווני ביפו ב-220 מ' ש', באתר גלובס, 17 במאי 2016
↑  ניר חסון, הכנסייה היוונית מוכרת את נכסיה בכל מחיר, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2011
אמיתי גזית, הפטריארכיה היוונית מכרה גם את מתחם השעון ביפו, באתר כלכליסט, 18 ביולי 2017
↑  שלומית צור, למרות התנגדות העירייה: 255 דירות וחדרי מלון בדרך לשוק היווני ביפו, באתר כלכליסט, 9 בינואר 2020
↑  שירי כץ, ‏המלחמה האחרונה של בינו גבסו, באתר "Time Out ישראל", 26 בדצמבר 2020
↑  ארי יקותיאל, התוכנית לשדרוג מתחם השוק היווני בצפון יפו ממשיכה קדימה: הוועדה המחוזית הפקידה תוכנית מתאר מפורטת, באתר מרכז הנדל"ן, ‏4 בספטמבר 2020
↑  ליאור ראוכברגר , ‏יפו, רח' מרזוק ועזר, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 121, 24 במרץ 2009
↑  מרטין פיילשטוקר, ‏יפו, כיכר השעון, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 121, 27 בינואר 2009
↑  יואב ארבל, ‏יפו, השוק היווני, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 128, 6 בדצמבר 2016
הליגה הצרפתית לזכויות האדם

| --- | --- |
 תחום:  other voluntary membership organizations (France), international activities 
 מדינה:  צרפת 
 מטה הארגון:  הרובע השמונה-עשר של פריז 
 חברים:  8,150 (נכון ל־2021) 
 יושב ראש:  Nathalie Tehio 
 עובדים:  17 (נכון ל־2021) 
 תקופת הפעילות:  4 ביוני 1898 – הווה (126 שנים) 
 www.ldh-france.org
 
דגל הליגה הצרפתית לזכויות האדם
הליגה הצרפתית לזכויות האדם (בצרפתית: Ligue des droits de l'homme) נוסדה בשנת 1898 כחלק ממערך ההגנה במשפטו של אלפרד דרייפוס. זהו ארגון חוץ-ממשלתי הנאבק למען צדק, חירות, זכויות אזרח, זכויות פוליטיות, זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות, ונגד גזענות ואנטישמיות.
מטרות הארגון

על פי תקנון הארגון, שנכתב בשנת 1901, "הליגה הצרפתית להגנה על זכויות האדם מפגישה נשים וגברים מכל תחומי החיים ומכל התנאים, הבוחרים בחופשיות להתאגד על מנת לשקף, לדון ולפעול למען ההגנה על הזכויות והחירויות של כולם. היא פועלת בכל רחבי צרפת באמצעות סניפים מקומיים."
היסטוריה

הליגה הצרפתית לזכויות האדם נוסדה ב-4 ביוני 1898 על ידי הרפובליקאי הצרפתי לודוביק טרארי בזמן שנאבק להגן על חפותו של אלפרד דרייפוס. בזמן שטרארי העיד במשפטו של אמיל זולא, שהואשם לדעתו בהאשמת שווא, עלה במוחו הרעיון להקים ארגון כלל-ארצי להגנה על זכויות האדם בצרפת.
עקרונות הארגון התבססו על הצהרת זכויות האדם והאזרח, אחד מהמסמכים היסודיים ביותר של המהפכה הצרפתית, שנכתב בשנת 1789.
בנובמבר 1899 דן הארגון במספר אירועי ניצול ואלימות מצד כוחות הכיבוש הצרפתים כלפי תושבי סודאן. הארגון פרסם בנושא זה את ההצהרה הבאה: "זכויות האדם הן מוחלטות ובלתי ניתנות לערעור עבור כל יצור אנושי, ואין סיבה כלשהי שמדינה או משלחת קולוניאלית תפגע בזכויותיהם של התושבים השחורים או הלבנים במדינות עליהן שולטת צרפת."
בשנת 1903 החלו פעילי הארגון להגן על זכויות עובדים, לאחר שפרצה שביתה במפעל תעשייה בצפון צרפת, וחלק מהעובדים נפגעו בשריפה שפרצה בו. משפטני הארגון ייצגו את העובדים. באותה שנה התגלעו חילוקי דעות בתוך הארגון בנושא זכויות העובדים. חלק מחברי הארגון היו פעילים בוועדי עובדים וגייסו את הארגון למטרותיהם, ואילו אחרים טענו שהעיסוק בזכויות עובדים חורג מזכויות האדם האוניברסליות שהן ליבת העיסוק של הארגון. מחלוקת זו גרמה ל-40,000 איש לפרוש מהארגון בין השנים 1909 ל-1914.
בשנת 1933 מנה הארגון כ-180,000 חברים.
הארגון הוצא מחוץ לחוק על ידי ממשלת וישי ב-1940, במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא הוקם מחדש בחשאי ב-1943 על ידי מספר פעילים, בהם רנה קאסן. הארגון שב לפעול בפומבי לאחר תום המלחמה. פעולותיו הבולטות היו התנגדות למלחמת אלג'יריה, התנגדות לשימוש בעינויים במהלך מלחמת אלג'יריה (אנ') והפגנות נגד מרד הגנרלים באלג'יריה (1961).
בשנת 1970 תמך הארגון בתנועה למען זכויות האסירים בצרפת, שהוקמה על ידי מישל פוקו.
זכויות האישה היו נושא מרכזי בפעילות הארגון מראשיתו, ונשים רבות היו פעילות בו. בתחילת המאה ה-20 קראו פעילי הארגון לשוויון בין המינים בעבודה, שוויון בפני החוק לנשים נשואות, ודרשו חופשת לידה מעוגנת בחוק. בשנת 1920 החל הארגון לפעול למען זכות בחירה לנשים, ומשנת 1972 למען חוקי ההפלות. סימון דה בובואר הייתה בין פעילות הארגון בשנות השבעים.
פעילות הארגון במאה ה-21

הליגה הצרפתית לזכויות האדם הביעה התנגדות עקבית למדיניותו של ניקולא סרקוזי, שלטענתם פגע קשות בזכויות האדם בצרפת. כמו כן הארגון הרבה להגן על זכויות המהגרים לצרפת.
הארגון התנגד לחוק בדבר "התפקיד החיובי של הקולוניאליזם" שנחקק בשנת 2005. לדבריהם, החוק משכתב את ההיסטוריה ומכשיר את מעשי הארגון הצבאי החשאי. לאחר מספר חודשים החוק בוטל.
הליגה תמכה בהענקת זכות בחירה לזרים (אנ') בבחירות המקומיות בשנת 2005. בשנת 2006 הגיש הארגון תלונה לרשות שדות התעופה על כך שסייעה לסוכני CIA להוציא מהמדינה אנשים שנחטפו במסגרת המלחמה בטרור דרך נמל התעופה לה בורז'ה.
על פי NGO Monitor, משנת 2005 הארגון אימץ גישה פרו-פלסטינית, ובין השאר הביע תמיכה בפעולות BDS וגינה את פעולות צה"ל במבצע צוק איתן.
בשנת 2004 מנה הארגון 7,487 חברים, מאורגנים ב-309 סניפים מקומיים ו-57 אזורים.
נשיאי הארגון

בין נשיאי הארגון נמנו פרדינאן בויסון, פול לנז'בן וויקטור בש.
הערות שוליים

↑  Missions de la LDH, הליגה הצרפתית לזכויות האדם (בצרפתית).
↑  Ligue des droits de l'Hommes (LdH), מכון לחקר ארגונים לא-ממשלתיים, ‏14 בנובמבר 2021 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2149 4976  LCCN: n79024924  NKC: kn20100601005  VIAF: 121621331   WorldCat (עם VIAF): 121621331 
אנדרטה לזכרו של לודוביק טרארי בפריז
Into You

Into You (בעברית: בקטע שלך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה. השיר יצא לאור ב-6 במאי 2016 כסינגל השני מתוך האלבום השלישי של גרנדה Dangerous Woman. השיר זכה להצלחה גדולה באירופה, בינונית בארצות הברית והגיע למקום ה-13 בבילבורד הוט 100.
גרנדה הופיעה עם השיר בטקס פרסי בילבורד 2016 והופיעה איתו גם בגמר "The Voice ארצות הברית", יחד עם הזמרת כריסטינה אגילרה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר יצא ב-24 במאי 2016 ובוים על ידי האנה לוקס דייוויס, הקליפ קיבל ביקורות חיוביות והיה מועמד לארבעה פרסי VMA של MTV (ביניהן "הקליפ הנשי הטוב ביותר") אך לבסוף לא זכה. הקליפ צבר למעלה ממיליארד צפיות ב־YouTube.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 46 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 11 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 20 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 29 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 12 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 13 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 49 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 30 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 13 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 17 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 14 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 4 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 25 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 25 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 9 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 13 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 43 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 11 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 22 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 18 |  |
|  צרפת | SNEP | 64 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 65 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 13 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 31 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 34 |  |
הערות שוליים

↑  מידע על Into You, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Into You, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Into You, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Into You, באתר מצעד דנמרק
↑  מידע על Into You, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על Into You, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על Into You, באתר המצעד הספרדי
↑  מידע על Into You, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון
↑  מידע על Into You, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על Into You, באתר המצעד השוודי
| אריאנה גרנדה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • הופעות חיות • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • הופעות חיות • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Yours Truly • My Everything • Dangerous Woman • Sweetener • Thank U, Next • Positions • Eternal Sunshine |  |
| אלבומי הופעה | K Bye for Now (SWT Live) |  |
| אלבומים אחרים | The Remix • The Best |  |
| מיני-אלבומים | Christmas Kisses • Christmas & Chill |  |
| סיבובי הופעות | The Listening Sessions • The Honeymoon Tour • Dangerous Woman Tour • Sweetener World Tour |  |
| סיבובי הופעות שיווקיים | The Sweetener Sessions |  |
| טלוויזיה | One Love Manchester • Ariana Grande at the BBC • Ariana Grande: Dangerous Woman Diaries • Ariana Grande: Excuse Me, I Love You |  |
| ערכים קשורים | פרנקי גרנדה (אח חורג) • הפיגוע במנצ'סטר ארנה |  |
| אריאנה גרנדה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Yours Truly | "Baby I" • "Right There" • "The Way" • "Almost Is Never Enough" • "Popular Song" |  |
| Christmas Kisses | "Last Christmas" • "Love Is Everything" • "Snow in California" • "Santa Baby" • "Santa Tell Me" |  |
| My Everything | "Problem" • "One Last Time" • "Break Free" • "Best Mistake" • "Love Me Harder" • "Bang Bang" |  |
| Dangerous Woman | "Dangerous Woman" • "Be Alright" • "Into You" • "Side to Side" • "Let Me Love You" • "Greedy" • "Everyday" • "Focus" |  |
| Sweetener | "The Light Is Coming" • "R.E.M" • "God Is a Woman" • "Sweetener" • "Everytime" • "Breathin" • "No Tears Left to Cry" • "Goodnight n Go" • "Pete Davidson" • "Get Well Soon" |  |
| Thank U, Next | "Imagine" • "Needy" • "NASA" • "Bloodline" • "Bad Idea" • "Ghostin" • "In My Head" • "7 Rings" • "Thank U, Next" • "Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored" • "Monopoly" |  |
| Positions | "Shut Up" • "34+35" • "Positions" • "Motive" • "Just Like Magic" • "Off the Table" • "Safety Net" • "POV" |  |
| Eternal Sunshine | "Yes, And?" • "We Can't Be Friends (Wait for Your Love)" • "Bye" |  |
| השתתפות בשירים | "Popular Song" • "All My Love" • "Research" • "Adore" • "Boys Like You" • "Over and Over Again" • "My Favorite Part" • "Faith" • "Heatstroke" • "Dance to This" • "Bed" • "Rule the World" • "Good as Hell (Remix)" • "Time" • "Oh Santa! (Remix)" • "Met Him Last Night" • "Save Your Tears (Remix)" • "It Was a... (Masked Christmas)" |  |
| סינגלים אחרים | "Put Your Hearts Up" • "E Più Ti Penso" • "Beauty and the Beast" • "Somewhere Over the Rainbow" • "Earth" • "Boyfriend" • "Don't Call Me Angel" • "Stuck with U" • "Rain on Me" • "Santa, Can't You Hear Me" • "Die for You (Remix)" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: fee379f1-8c46-48bf-a510-fa309531b515  MusicBrainz work: d176eb30-6412-4612-b3c7-e0012393ab65
הרשות הלאומית לתרבות היידיש

הרשות הלאומית לתרבות היידיש (ביידיש, "די נאַציאָנאַלע אינסטאַנץ פֿאַר ייִדישער קולטור") הוקמה מכוח חוק הרשות הלאומית לתרבות היידיש, התשנ"ו–1996, ומטרתה העיקרית היא שימור וטיפוח של מורשת היידיש. פעילות הרשות מתמקדת בעיקר בישראל, והיא כוללת גם שיתופי פעולה עם גורמים מחוץ לישראל, העוסקים ביידיש ובתרבותה.
הלוגו הרשמי של הרשות הלאומית לתרבות היידיש
לרשות שר ממונה, מועצה ציבורית, ועד מנהל, ועדות לפי הצורך ומנהל כללי. כיו"ר ראשון של הרשות הלאומית לתרבות היידיש כיהן ח"כ אברהם מלמד. משנת 2008 משמשת בתפקיד ד"ר שרה זיו.
תהליך קבלת חוק הרשות והיווסדותה

עם הקמת המדינה ובמשך שנים רבות פעלו מוקירי שפת היידיש ותרבותה למען יוזמה בכנסת במטרה לגרום להכרה רשמית של היידיש ולחוקק חוק להקמת הרשות הלאומית לתרבות היידיש. עימם נמנים שמואל עצמון-וירצר, פרופ' יצחק ורשבסקי, יצחק לודן, פרופ' גרשון וויינר, יצחק קורן ועוד רבים.
בשנת 1969 ייסד יצחק קורן את "הוועד לעידוד תרבות היידיש", ובעקבות פעילותו הוקמה באותה שנה "המועצה לתרבות היידיש בישראל" ובהשפעתה מינה שר החינוך אהרון ידלין ועדה מיוחדת לבחינת לימודי שפת היידיש וספרותה בבתי הספר התיכוניים. החל משנת 1976 עמד קורן בראש המועצה עולמית לתרבות היידיש, שביוזמתה הונחו גם היסודות להקמת תיאטרון היידיש בישראל, תיאטרון יידישפיל.
אך הרשות לא הייתה קמה ללא התמיכה האיתנה של יו"ר הכנסת, דב שילנסקי. בשנת 1996 במושב הכנסת המאוחד, אושרה הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות היידיש, התשנ"ו-1996. הודות לכך הוכרזה הקמת הרשות הלאומית לתרבות היידיש - גוף ממלכתי שתפקידו הרשמי הוא להיות אחראי לענייני תרבות היידיש במדינת ישראל לרבות שפה ולשון, ספרות, אומנויות ופולקלור.
מטרות הרשות

אלה הן מטרותיה של הרשות הלאומית לתרבות היידיש:
העמקת ההיכרות של הציבור בישראל עם תרבות היידיש על כל צורותיה.
טיפוח מחקר של תרבות היידיש.
קידום הוראת לשון היידיש וספרותה.
עידוד היצירה בת זמננו ביידיש.
איסוף, תיעוד וקטלוג של אוצרות התרבות העממית שבעל פה ושל התרבות הכתובה.
הוצאה לאור של יצירות נבחרות הן בשפת המקור (יידיש) והן בתרגומים הולמים לעברית.
פעילות הרשות

אלה הם התחומים שהרשות הלאומית לתרבות היידיש פועלת בהם:
מתן סיוע (מענקים) לפרויקטים של יחידים ושל מוסדות התורמים לשימור ולפיתוח תרבות היידיש וביניהם: ספרים, סרטים, תקליטורים, סרטונים, הופעות, מחזות, הרצאות ועוד.
הענקת מלגות לימודים לסטודנטים הלומדים לתואר שני, שלישי ופוסט דוקטורט במוסדות להשכלה גבוהה בישראל, שהמחקר שלהם תורם לשימור ולפיתוח תרבות היידיש.
הענקת פרסים כאות הוקרה על פועלם של יוצרים העוסקים בתחומים שונים של תרבות היידיש בישראל ותורמים להעצמתה.
קיום תחרות שנתית נושאת פרסים לכתיבת הסיפור הקצר ביידיש.
תמיכה ביידיש במערכת החינוך: בבתי ספר הלומדים את שפת היידיש ותרבותה לבגרות ובבתי ספר לאומנויות, המקיימים סדנאות לשירה ביידיש.
תמיכה בפעילות תרבותית במועדוני יידיש ברחבי המדינה וכן במועדוני עמך לרווחת ניצולי שואה.
הנגשת מידע רלוונטי על אודות שפת היידיש ותרבותה בישראל לציבור הרחב באמצעות המרשתת (אתר ופייסבוק), יישומון הזום ובדוא"ל.
עריכה והגשה של תוכנית רדיו שבועית ביידיש בכאן תרבות ובכאן רק"ע.
קיום אירועי תרבות יידיש פתוחים לקהל הרחב, המציינים תאריכים מיוחדים בתרבות היידיש.
עידוד שיתופי פעולה עם מוסדות להוריד: אחרים בישראל ומחוצה לה, המדגישים תכנים הקשורים לתרבות היידיש.
בעקבות מגפת הקורונה בישראל והפסקה זמנית של כל פעילות פרונטלית עם קהל, יזמה הרשות מספר מיזמים על מנת לשמור את הקשר עם קהל הידידים ומוקירי תרבות היידיש: אגרת אינטרנטית דו-חודשית על נושאים רלוונטיים לתרבות היידיש, מופעי תרבות ביידיש (מוזיקה, הרצאות) פתוחים לציבור באמצעות הזום, הופעות אומני יידיש בחצרות בתי אבות ודיור מוגן להקל את הבידוד של הדיירים ולהנעים את זמנם.
יושבי ראש הרשות

אלה הם יושבי ראש הרשות הלאומית לתרבות היידיש לדורותיהם:
ח"כ אברהם מלמד
ד"ר אשר פורת
חיים הלפרין (שימש כממלא מקום)
פרופ' רחל רוז'נסקי
ד"ר שרה זיו
ראו גם

הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו
דיני פניות ציבור בנושאי מורשת במשרדי מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  אחד העם, שלילת הגלות, השילוח כרך כ', חוברת ה' (סיון תרס"ט)
↑  "קודם כול אני יהודי ואחר-כך אני ישראלי"
↑  זשאַבאָטינסקי, וולאַדימיר, זאמעלבוך פאר בית"רישער יוגענד, מינכען: המשרד האירופאי של בית"ר, 1947
↑  Meir, Golda, Address at the Dedication of the Leivick House in Israel, May 14, 1970, Yiddish: A Quarterly Journal, 1:1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256702205171  BnF: cb17098264q (data)  VIAF: 129556857   WorldCat (עם VIAF): 129556857 
ראשת הממשלת ישראל גולדה מאיר נואמת בטקס חנוכת בית לייוויק בתל אביב 14/5/1970
טקס שנתי של הענקת פרסי מפעל חיים מטעם הרשות הלאומית לתרבות היידיש. חתני הפרס: דניאל גלאי ודודו פישר, 1 בדצמבר 2020
מוקדמות מונדיאל 2002 - אסיה

199 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2002, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר. קוריאה הדרומית ויפן, המארחות, וצרפת, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 29 מקומות לשאר הנבחרות.
ל(אסיה) הוקצו 4.5 מקומות. מתוכם 2 למארחות קוריאה הדרומית ויפן. לכן שאר 40 הנבחרות באסיה התחרות על 2.5 מקומות. 2 העפילו ישירות למונדיאל ונבחרת אחד העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אירופה.
שיטת המוקדמות

קוריאה הדרומית ויפן, מארחות המונדיאל, העפילו אוטומטית והותירו 2.5 מקומות עבור 40 הנבחרות הנותרות. המשחקים באסיה התנהלו בשלושה שלבים:
סיבוב ראשון: 40 הנבחרות חולקו ל-10 בתים בני 4 נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים, למעט בית 2 שבו הן שיחקו פעם אחת. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 10 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני 5 נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל, והנבחרות שסיימו במקום השני התמודדו בפלייאוף היבשתי.
פלייאוף: 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אירופה.
סיבוב ראשון > בית 1

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |
|  עומאן | 16 | 6 | 5 | 1 | 0 | 33 | 3 | 30 |  | — | 2 – 0 | 12 – 0 | 7 – 0 |
|  סוריה | 13 | 6 | 4 | 1 | 1 | 40 | 6 | 34 |  | 3 – 3 | — | 11 – 0 | 12 – 0 |
|  לאוס | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 40 | -37 |  | 0 – 7 | 0 – 9 | — | 2 – 0 |
|  הפיליפינים | 1 | 6 | 0 | 1 | 5 | 2 | 29 | -27 |  | 0 – 2 | 1 – 5 | 1 – 1 | — |
עומאן העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב ראשון > בית 2

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |
|  איראן | 6 | 2 | 2 | 0 | 0 | 21 | 0 | 21 |  | — | 2 – 0 | 19 – 0 |
|  טג'יקיסטן | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 16 | 2 | 14 |  | - | — | 16 – 0 |
|  גואם | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 35 | -35 |  | - | - | — |
בבית זה הייתה אמורה לשחק מיאנמר, אך היא פרשה מהטורניר. איראן העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב ראשון > בית 3

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |
|  קטר | 16 | 6 | 5 | 1 | 0 | 14 | 3 | 11 |  | — | 2 – 1 | 0 – 0 | 3 – 0 |
|  פלסטין | 7 | 6 | 2 | 1 | 3 | 8 | 9 | -1 |  | 1 – 2 | — | 1 – 0 | 1 – 0 |
|  מלזיה | 7 | 6 | 2 | 1 | 3 | 8 | 11 | -3 |  | 1 – 5 | 4 – 3 | — | 1 – 2 |
|  הונג קונג | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 10 | -7 |  | 0 – 2 | 1 – 1 | 0 – 2 | — |
קטאר העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב ראשון > בית 4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |
|  בחריין | 15 | 6 | 5 | 0 | 1 | 9 | 4 | 5 |  | — | 1 – 2 | 1 – 0 | 2 – 0 |
|  כווית | 13 | 6 | 4 | 1 | 1 | 9 | 3 | 6 |  | 0 – 1 | — | 2 – 0 | 1 – 1 |
|  קירגיזסטן | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 9 | -6 |  | 1 – 2 | 0 – 3 | — | 1 – 1 |
|  סינגפור | 2 | 6 | 0 | 2 | 4 | 3 | 8 | -5 |  | 1 – 2 | 0 – 1 | 0 – 1 | — |
בחריין העפילה לשלב הבא.
סיבוב ראשון > בית 5

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |
|  תאילנד | 16 | 6 | 5 | 1 | 0 | 20 | 5 | 15 |  | — | 2 – 2 | 4 – 2 | 3 – 0 |
|  לבנון | 13 | 6 | 4 | 1 | 1 | 26 | 5 | 21 |  | 1 – 2 | — | 4 – 0 | 6 – 0 |
|  סרי לנקה | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 8 | 20 | -12 |  | 0 – 3 | 0 – 5 | — | 3 – 1 |
|  פקיסטן | 1 | 6 | 0 | 1 | 5 | 5 | 29 | -24 |  | 0 – 6 | 1 – 8 | 3 – 3 | — |
תאילנד העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב ראשון > בית 6

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים | שערים | שערים |  |   |   |   |   |
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |   |   |   |   |
|  עיראק | 14 | 6 | 4 | 2 | 0 | 28 | 5 | 23 |  | — | 1 – 1 | 4 – 2 | 8 – 0 |
|  קזחסטן | 14 | 6 | 4 | 2 | 0 | 20 | 2 | 18 |  | 1 – 1 | — | 4 – 0 | 3 – 0 |
|  נפאל | 6 | 6 | 2 | 0 | 4 | 13 | 25 | -12 |  | 1 – 9 | 0 – 6 | — | 4 – 1 |
|  מקאו | 0 | 6 | 0 | 0 | 6 | 2 | 31 | -29 |  | 0 – 5 | 0 – 5 | 1 – 6 | — |
עיראק העפילה לסיבוב הגמר.