אבירות
הערות שוליים

↑  למשל "אָז הָלְמוּ עִקְּבֵי סוּס מִדַּהֲרוֹת דַּהֲרוֹת אַבִּירָיו" (שופטים ה', כ"ב), "סְבָבוּנִי פָּרִים רַבִּים אַבִּירֵי בָשָׁן כִּתְּרוּנִי" (תהלים כ"ב, י"ג), "הַאוֹכַל בְּשַׂר אַבִּירִים וְדַם עַתּוּדִים אֶשְׁתֶּה" (תהלים נ', י"ג).
1 2 3 4 5  Wollock, Jennifer G. Rethinking chivalry and courtly love. ABC-CLIO, 2011.
↑  יוהאן הויזינחה, בסתיו ימי הביניים, תרגם: אהרון אמיר, ירושלים, 1977, עמ' 84.
↑  הויזינחה, בסתיו ימי הביניים, עמ' 55.
↑  Kaeuper, R. W. 2000. Chivalry and the “civilizing process.” In R. W. Kaeuper, ed., Violence in medieval society. Rochester, N.Y.: Boydell & Brewer
1 2  Crouch, David (2005). The Birth of Nobility: Constructing Aristocracy in England and France 900–1300. Harlow, UK: Pearson
↑  Crouch, David. William Marshal: knighthood, war and chivalry, 1147-1219. Routledge, 2014.
↑  Meron, Theodor. Bloody Constraint: War and Chivalry in Shakespeare. Oxford University Press on Demand, 1998. pp. 108-109
↑  תומאס מאלורי, מות ארתור, ספר שלישי, פרק XV
↑  Elinder, M., & Erixson, O. (2012). Gender, social norms, and survival in maritime disasters. Proceedings of the National Academy of Sciences, 109(33), 13220-13224.
↑  Lewis, C. S. (1986). The necessity of chivalry. Present Concerns, 13-26.
↑  MacLean, Nancy. Behind the mask of chivalry: The making of the second Ku Klux Klan. Oxford University Press, USA, 1995.
↑  Thomas, Henry. Spanish and portuguese romances of chivalry: the revival of the romance of chivalry in the Spanish peninsula, and its extension and influence abroad. Cambridge University Press, 1920
↑  Knight Errant, in tvtropes.org
↑  Damsel Errant, in tvtropes.org
↑  Menocal, M. R. (2004). The Arabic role in medieval literary history: a forgotten heritage. University of Pennsylvania Press.
↑  רוזלינד הורטון וסלי סימונס. נשים ששינו את העולם. עמ' 30–33, הוצאת מטר, 2009
↑  מצוטטת אצל צבי ינאי, "אהבה עד כלות", מחשבות, ינואר 2000, עמ' 67-71
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13533808r (data)  LCCN: sh52024506  NDL: 00565997  NKC: ph125380 
נסיכה מכתירה אביר, דוגמה לתפיסה רומנטית מודרנית של אבירות בציור מאת אדמונד בלייר לייטון משנת 1901.
פסלי תשעת המכובדים, דמויות מופת שגילמו את האידיאלים של האבירות, בקתדרלה בקלן מן המאה ה-14. הם כוללים את הקטור, אלכסנדר הגדול, יוליוס קיסר, יהושע בן נון, דוד המלך, יהודה המכבי, המלך ארתור, קרל הגדול, וגוטפריד מבויון.
גיום התשיעי, דוכס אקוויטניה מתואר כאביר במיניאטורה מתוך כתב יד של שירה אבירית מן המאה ה-13. הוא נחשב לטרובדור הידוע הראשון, וחיבר את שירתו כאשר שב ממסע הצלב של 1101.
ג'ון טלבוט מגיש למלך ומלכת אנגליה כתב יד מאויר של עלילות אבירים. האיור הוא מתוך כתב היד עצמו, שראה אור בשנת 1444. טלבוט היה אביר אנגלי ומפקד צבא מהולל במלחמת מאה השנים, ודמותו מופיעה במחזהו של ויליאם שייקספיר "הנרי השישי, חלק ראשון" כסמל לאבירות שעבר זמנה.
איור ויקטוריאני מחנך להתנהגות אבירית: הילד המנומס מסייע לילדה לחצות את הפלג.
כרזת סרט הראינוע "הולדתה של אומה" מציגה את איש הארגון הגזעני קו קלוקס קלאן בדמות אביר.
פסל ברונזה של דון קישוט ונושא־כליו, סנצ'ו פנסה. הספר היה בעצמו פארודיה על סיפורי האבירות הפופולריים בתקופתו.
כריכת הספר בבא דאנטונא מאת אליהו בחור שנדפס בשנת 1541, גרסה ביידיש של בוויס מהמפטון שממנה נגזר הביטוי היידי בובה מייסעס.
סר לנסלוט הורג את הדרקון, איור של ארתור רקהאם מתוך גרסה מקוצרת לילדים של מות ארתור.
"האביר בפרשת הדרכים", ציור משנת 1882 מאת ויקטור וסנצוב. הציור מתאר בוגאטיר, המקביל לארכיטיפ האביר בשירת הבילינה הסלאבית.
בראדמנטה ואלורוסה, דמות של אבירה אשה באורלנדו המטורף, מתוארת בתחריט מאת אנטוניו טמפסטה, 1597.
אביר טרובדור מעניק שיר שכתב לגבירתו. איור מקודקס מאנסה, המאה ה-14.
הגבירה קושרת את צעיפה על זרוע האביר היוצא לקרב, בציור של אדמונד בלייר לייטון משנת 1900.