רוד חילס
קריירת משחק

ב-1964, לאחר קריירת נוער חובבנית, הצטרף חילס בן ה-16 לקבוצת טלסטאר ספורטקלאב. בעונת 1965/1966 כבר שיחק במדיה בליגת העל ההולנדית, וכבש חמישה שערי ליגה בשמונה הופעות.
לאחר עונה אחת במדי טלסטאר נרכש על ידי קבוצת הפאר ההולנדית פיינורד. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה שותף לשתי סגנויות בליגה, ובעונת 1968/1969 סייע למועדון לזכות בדאבל המקומי. הוא כבש עשרה שערי ליגה בעשרים הופעות בדרך לזכייה באליפות הולנד. בגביע כבש חילס שלוש פעמים, כולל צמד בתשע הדקות הראשונות בחצי הגמר מול DWS אמסטרדם. הוא פתח במשחק הגמר מול פ.ס.וו. איינדהובן שהסתיים בשוויון 1–1, ובעקבותיו נקבע משחק חוזר, בו חילס לא שותף בניצחון קבוצתו 0–2.
עונה לאחר מכן הגיע למועדון המאמן ארנסט האפל. תחתיו ירדו משמעותית דקות המשחק של חילס, שכבש שמונה שערים ב-12 הופעות בלבד בליגה. חילס היה שותף לזכייתה של פיינורד בגביע אירופה לאלופות באותה העונה. הוא כבש רביעייה בניצחון הגבוה 2–12 על קו. אר. רייקיאוויק בסיבוב הראשון, ובמשחק הגומלין מול האיסלנדים כבש צמד בדרך לניצחון 0–4. הוא לא הוסיף לכבוש עוד בטורניר, וכלל לא נכלל בסגל הקבוצה למשחק הגמר, בו גברה פיינורד על סלטיק לאחר הארכה. בסיום אותה העונה עזב חילס את פיינורד, עם 46 שערי ליגה ב-89 הופעות.
לקראת עונת 1970/1971 עבר לגו אהד איגלס, אף היא מהליגה הבכירה. במדיה המשיך להפגין יכולת כיבוש שערים גבוהה, ותרם 17 שערים בעונת הבכורה שלו, ושער אחד יותר בעונתו השנייה.
לקראת עונת 1972/1973 יצא חילס לראשונה לליגת העל הבלגית, שם חתם במדי קלאב ברוז'. בעונת הבכורה שלו במועדון כבש עשרה שערי ליגה ב-23 הופעות, ועוד שני שערים בגביע אופ"א, ווסייע לקבוצתו לזכות באליפות בלגיה. עונה לאחר מכן שיפר את מספריו בליגה, עם 18 שערים בשלושים הופעות, וסיים עם ברוז' במקום החמישי.
הפריצה הגדולה בקריירה של חילס הגיעה לקראת עונת 1974/1975. מיד לאחר טורניר מונדיאל 1974, אליו זומן כחלק מסגל הולנד אך לא שותף במהלכו, חזר חילס להולנד שם חתם במדי אייאקס. בארבע עונות במועדון הוא היה המוציא לפועל העיקרי בהתקפת הקבוצה, כאשר בכל אחת מארבע העונות סיים כמלך השערים של הליגה ההולנדית, ואף התברג בין עשרת הכובשים הגדולים בתולדות המועדון בכל הזמנים. הוא העמיד ממוצעים מרשימים של קרוב לשער למשחק (בסך הכול 123 שערי ליגה ב-131 הופעות). הוא זכה עם הקבוצה באליפות הולנד בעונת 1976/1977, ובאותה העונה אף זכה בתואר מלך השערים של גביע אופ"א עם 11 כיבושים. כבר במשחק הראשון בטורניר כבש רביעייה לרשת גלנטורן, והוסיף שלושער במשחק הגומלין. אייאקס נעצרה בשלב שמינית הגמר.
חילס שב לבלגיה לקראת עונת 1978/1979, לאחר הקדנציה המוצלחת באייאקס, וחתם באנדרלכט, זוכת גביע אירופה למחזיקות גביע. הוא פתח בהרכב הקבוצה בצמד המשחקים מול אלופת אירופה ליברפול במסגרת הסופר קאפ האירופי, בו זכתה אנדרלכט לאחר ניצחון 3–4 בסיכום המפגשים. כמו כן, הוא הוביל את טבלת הכובשים של המועדון בליגה עם 25 כיבושים ב-28 הופעות, שסייעו לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה.
לאחר עונה בלבד באנדרלכט, חזר להולנד, וחתם בשורות ספרטה רוטרדם. בעונת 1980/1981, עונתו השנייה והאחרונה בקבוצה, כבש 22 שערי ליגה בשלושים הופעות, וזכה בפעם החמישית בקריירה בתואר מלך שערי הליגה ההולנדית.
לקראת עונת 1981/1982 עבר חילס לפ.ס.וו. איינדהובן, ובכך הפך לכדורגלן הראשון ששיחק בכל שלוש הקבוצות הגדולות בהולנד (אחרי ששיחק גם בפיינורד ובאייאקס). בעונת הבכורה שלו תרם 15 שערי ליגה ב-28 הופעות ופ.ס.וו. סיימה את העונה במקום השני בטבלה. בפתיחת העונה הבאהנ הוא הפך לשחקן ספסל עם ארבע הופעות בלבד וללא שערים, ולכן עזב את הקבוצה ועבר לנאק ברדה, שם עד לתום העונה כבש שישה שערי ליגה ב-22 הופעות, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לשרוד בליגה הבכירה. עם תום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
חילס מדורג שני בכל הזמנים בטבלת גדולי הכובשים של ליגת העל ההולנדית.