stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מורין ניוברגר
ביוגרפיה

ניוברגר נולדה בקלוברדייל שבצפון-מערב אורגון. היא למדה בבתי ספר ציבוריים, במכללת אורגון לחינוך במונמות' בשנים 1922–1924, וב-1929 השלימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אורגון. בשנתה הראשונה כסטודנטית נבחרה ל"מועצת מורטר" הלאומית, המהווה גוף של כבוד עבור סטודנטים במכללות ובאוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית. לאחר מכן, בשנים 1936–1937, למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מורין בראון הייתה מורה בבתי הספר הציבוריים של אורגון בין השנים 1932–1944. בשנת 1937, כאשר לימדה בתיכון בפורטלנד, הכירה את ריצ'רד ל. נוברגר. הם נישאו ב-1945, לאחר שנויברגר סיים את שירותו הצבאי במלחמת העולם השנייה. לאחר מכן נבחר ריצ'רד נויברגר לסנאט של מדינת אורגון בבחירות 1948.
מורין נוברגר נכנסה לפוליטיקה של ארצות הברית ב-1950, כשנבחרה לבית הנבחרים של מדינת אורגון בו כיהנה עד 1955. בשנת 1952, כשנבחרה מחדש לבית הנבחרים ובעלה נבחר במקביל לסנאט, למעשה היא גרפה כמות רבה של יותר של קולות המצביעים. בתקופה זו הייתה גם חברת מועצת המנהלים של האגודה האמריקאית לאומות המאוחדות. בבחירות אמצע הכהונה ב-1954 נבחר בעלה לסנאט של ארצות הברית.
בשנת 1960 נפטר ריצ'רד ניוברגר כתוצאה ממחלת הסרטן שקיננה בגופו. מורין זכתה אז בבחירות מיוחדות ב-8 בנובמבר 1960, כמועמדת המפלגה הדמוקרטית לאיוש שארית כהונתו של בעלה בסנאט. טרם הבחירות, מושל אורגון מינה באופן ארעי את הול לאסק, שופט בבית המשפט העליון של המדינה, למלא את מקומו של ריצ'רד ניוברגר בסנאט חרף העדפת הממסד הדמוקרטי את ניוברגר. לאחר הבחירות, השלימה ניוברגר את שארית כהונתו של בעלה המנוח מ-9 בנובמבר 1960 עד 3 בינואר 1961. במקביל לבחירות המיוחדות, היא ניצחה בבחירות הכלליות וזכתה לתקופת כהונה מלאה בת שש שנים בשנים 1960–1967. בבחירות 1966 בחרה שלא שלא להתמודד מחדש לסנאט.
ב-11 ביולי 1964 נישאה לפיליפ סולומון, פרופסור קליני לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. חתונתם התקיימה בוושינגטון הבירה, והיא עברה בעקבותיו לקיימברידג' שבמסצ'וסטס. וכעבור שלוש שנים בלבד הזוג התגרש.
במאמר שפורסם בשנת 1965 נחשף כי המושל מארק הטפילד התכתב עם ניוברגר בשמה החדש שלאחר הנישואים, "מורין ניוברגר-סולומון", מתוך כוונה להפוך את נישואיה מחדש לעניין מרכזי במסע בחירות פוטנציאלי ב-1966. פעילותה בקונגרס התמקדה ברפורמות בבריאות, חינוך וצריכה. כמו כן, היא נתנה את חסותה לאחת מן הצעות החוק הראשונות שתבעו להציב סימני אזהרה על חפיסות סיגריות. בשנת 1961 מינה אותה נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי לחברה בוועדה הנשיאותית למעמד האישה. בין השנים 1965–1968 הייתה יושבת ראש-עמיתה, ביחד עם האקטיביסטית פמיניסטית מיוריאל פוקס, של כוח המשימה לענייני הנשים שהקים סגן הנשיא יוברט האמפרי.
אחרי תום כהונתה בקונגרס הועסקה ניוברגר כמרצה לענייני צרכנות ומעמד האישה, וכמורה לממשל אמריקאי באוניברסיטת בוסטון ובמכון רדקליף ללימודים מתקדמים באוניברסיטת הרווארד. היא הייתה תושבת פורטלנד עד למותה ב-22 בפברואר 2000 בגיל 93, כתוצאה מהפרעה במח העצם. ניוברגר נטמנה בבית העלמין "בית ישראל" שבפורטלנד, אורגון.
הערות שוליים

↑  מריאנה אוליבר, Maurine Neuberger; One of First Women in Senate, באתר לוס אנג'לס טיימס, 24 בפברואר 2000 (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  NEUBERGER, Maurine Brown, באתר ההיסטוריה, האמנות והארכיונים של בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  Maurine Neuberger Biography, באתר מיזם ההיסטוריה של אורגון (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  קיבמרלי ג'נסן, Maurine Neuberger (1906-2000), באתר אנציקלופדיית אורגון (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  אדם ברנסטיין, Sen. Maurine Neuberger, 93, Dies, באתר וושינגטון פוסט, 25 בפברואר 2000 (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  וולפונג סקסון, Maurine Neuberger Dies at 93; Consumer Advocate in Senate, באתר הניו יורק טיימס, 24 בפברואר 2000 (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407285705171  LCCN: n88172787  NARA: 10571907  SNAC: w62j696n  US Congress: N000052  VIAF: 23697724   WorldCat (עם VIAF): 23697724
ספר שופטים (משנה תורה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רמב"ם 
 סדרה
 סדרת ספרים:  משנה תורה
 ספר קודם:  ספר משפטים
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  58968
 
ספר שופטים הוא הספר הארבעה עשר והאחרון בסדרת ספריו ההלכתיים של הרמב"ם "משנה תורה". בספר זה עוסק הרמב"ם בעיקר במערכות השלטוניות: בבתי הדין השונים ובסמכויותיהם, ובראשם הסנהדרין וסמכותה, בדיני גביית עדות, ובדיני המלך וסמכויותיו. אגב כך, עוסק הספר גם בהלכות אבלות ובדיני כיבוד הורים. שני הפרקים האחרונים של הספר מוקדשים לעיון בהלכות מלך המשיח.
הרמב"ם מגדיר את נושאי הספר: "ספר ארבעה עשר אכלול בו מצוות שהן מסורין לסנהדרין - כגון מיתות בית דין, וקבלת עדות, ודין המלך ומלחמות. וקראתי שם ספר זה, ספר שופטים".
מבנה הספר ותוכנו > הפסוק הפותח את הספר

כדרכו ביתר הספרים, בפתיחת הספר הרמב"ם מציב פסוק המכוון לתוכנו של הספר. בספר שופטים הפסוקים הפותחים הם פסוקים מספר משלי: "גם אלה לחכמים, הכר פנים במשפט, בל טוב. אומר לרשע צדיק אתה – יקבהו עמים, יזעמהו לאומים. ולמוכיחים ינעם, ועליהם תבוא ברכת טוב". ובגרסאות אחרות של משנה תורה פסוק אחר מספר משלי: "פתח פיך שפט צדק ודין עני ואביון".
מבנה הספר ותוכנו > הנושאים הכלולים בספר

הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם.
הלכות עדות.
הלכות ממרים.
הלכות אבל.
הלכות מלכים ומלחמותיהם
מבנה הספר ותוכנו > הכללת הלכות אבלות בספר זה

הרמב"ם מטעים את הסמכת הלכות אבלות להלכות סנהדרין מפני הקשר להרוגי בית דין שאין מתאבלים עליהם. ובלשון הרמב"ם: "(מצוות עשה) להתאבל על הקרובים. ואפילו כהן מתטמא ומתאבל על הקרובים. ואין אדם מתאבל על הרוגי בית דין. ולפי זה כללתי הלכות אלו בספר זה, שהן מעין קבורה ביום מיתה, שהיא מצות עשה".
מבנה הספר ותוכנו > המצוות המבוארות בספר זה

בספר שופטים נכללו 74 מצוות מתוך התרי"ג מצוות מתוכם 27 מצוות עשה ו47 מצוות לא תעשה.
חלוקת המצוות לפי סדר ההלכות:
הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם – נכללו בו 30 מצוות, מתוכם 10 מצוות עשה ו20 מצוות לא תעשה: (א) למנות שופטים. (ב) שלא למנות דיין שאינו יודע דרך המשפט. (ג) לנטות אחרי רבים אם נחלקו השופטים. (ד) שלא להרוג אם רבו המחייבין באיש אחד, עד שיהיו יתר שנים. (ה) שלא ילמד חובה, מי שלימד זכות בדיני נפשות. (ו) להרוג בסקילה. (ז) להרוג בשריפה. (ח) להרוג בסיף. (ט) להרוג בחנק. (י) לתלות. (יא) לקבור הנהרג ביום הריגתו. (יב) שלא תלין נבלתו. (יג) שלא להחיות מכשף. (יד) להלקות לרשע. (טו) שלא יוסיף בהכיית הלוקה. (טז) שלא להרוג נקי באוּמדן הדעת. (יז) שלא לענוש אנוּס. (יח) שלא לחוס על הורג חבֵרו או חובל בו. (יט) שלא לרחם על הדל בדין. (כ) שלא להדר גדול בדין. (כא) שלא להטות הדין על בעל עבירות, אף על פי שהוא חוטא. (כב) שלא לעוול משפט. (כג) שלא להטות משפט גר יתום. (כד) לשפוט בצדק. (כה) שלא ליראה בדין מאיש זרוע. (כו) שלא ליקח שוחד. (כז) שלא לישא שמע שוא. (כח) שלא לקלל הדיינין. (כט) שלא לקלל הנשיא. (ל) שלא לקלל אדם משאר בני ישראל הכשרים.
הלכות עדות – נכללו בו 8 מצוות, מתוכם 3 מצוות עשה ו-5 מצוות לא תעשה: (א) להעיד בבית דין למי שיודע לו עדות. (ב) לדרוש ולחקור העדים. (ג) שלא יורה העד בדין זה שהעיד עליו בדיני נפשות. (ד) שלא יקום דבר בעדות אחד. (ה) שלא יעיד בעל עבירה. (ו) שלא יעיד קרוב. (ז) שלא להעיד בשקר. (ח) לעשות לעד זומם כאשר זמם.
הלכות ממרים – נכללו בו 9 מצוות, מתוכם 3 מצוות עשה ו-6 מצוות לא תעשה: (א) לעשות על פי התורה שיאמרו בית דין הגדול. (ב) שלא לסור מדבריהם. (ג) שלא להוסיף על התורה, לא במצוות שבכתב, ולא בפירושן שלמדנו מפי השמועה. (ד) שלא לגרוע מן הכל. (ה) שלא לקלל אב ואם. (ו) שלא להכות אב ואם. (ז) לכבד אב ואם. (ח) ליראה מאב ואם. (ט) שלא יהיה הבן סורר ומורה על קול אביו ואמו.
הלכות אבל – נכללו בו 4 מצוות, מתוכם מצוַת עשה אחת, ו-3 מצוות לא תעשה: (א) להתאבל על הקרובים, ואפילו כהן מתטמא ומתאבל על הקרובים; ואין אדם מתאבל על הרוגי בית דין. (ב) שלא יטמא כהן גדול לקרובים. (ג) שלא יכנס עם המת באוהל. (ד) שלא יטמא כהן הדיוט לנפש אדם אלא לקרובים בלבד.
הלכות מלכים ומלחמותיהם – נכללו בו 23 מצוות, מתוכם 10 מצוות עשה ו13 מצוות לא תעשה: (א) למנות מלך מישראל. (ב) שלא ימנה מקהל גרים. (ג) שלא ירבה לו נשים. (ד) שלא ירבה לו סוסים. (ה) שלא ירבה לו כסף וזהב. (ו) להחרים שבעה עממים. (ז) שלא להחיות מהן נשמה. (ח) למחות זרעו של עמלק. (ט) לזכור מה שעשה עמלק. (י) שלא לשכוח מעשיו הרעים ואריבתו בדרך. (יא) שלא לשכון בארץ מצרים. (יב) לשלוח שלום ליושבי העיר כשצרים עליה, ולדון בה כאשר מפורש בתורה, אם תשלים ואם לא תשלים. (יג) שלא לדרוש שלום מעמון ומואב בלבד, כשצרים עליהן. (יד) שלא להשחית אילני מאכל במצור. (טו) להתקין יד שיצאו בו בעלי המחנה להפנות בו. (טז) להתקין יתד לחפור בו. (יז) למשוח כוהן לדבר באוזני אנשי הצבא בשעת המלחמה. (יח) להיות מארס, ובונה בנין, ונוטע כרם, שמחים בקנינן שנה תמימה, ומחזירין אותן מן המלחמה. (יט) שלא לעבור עליהן דבר, ולא יצאו אפילו לצורכי העיר וצרכי הגדוד ודומה להן. (כ) שלא לערוץ ולחזור לאחור בשעת המלחמה. (כא) דין יפת תואר. (כב) שלא תמכר יפת תואר. (כג) שלא יכבשנה לעבדות אחר שנבעלה.
מבנה הספר ותוכנו > פסקים ייחודיים

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חידוש הסמיכה – בהלכות סנהדרין כותב הרמב"ם את חידושו שבהסכמת כל חכמי ארץ ישראל ניתן להכריז על חכם כדיין סמוך, גם אם הוא לא נסמך בידי חכם סמוך אחר. על פי חידוש זה, שרבים חלקו עליו, קיימת אפשרות לחדש את שלשלת הסמיכה שנקטעה במשך הדורות. ניסיונות שונים לנהוג למעשה על פי דעת הרמב"ם וכך לחדש את הסמיכה, וממילא גם את הסנהדרין, עוררו פולמוסים רבים.
אבלות דאורייתא – לדעת הרמב"ם דיני האבלות ביום הראשון לאחר הפטירה הם מדאורייתא, ורק ששת הימים הבאים אחר כך הם מדרבנן. זאת בניגוד לפוסקים רבים הסוברים שכל דיני האבלות בכל ימי השבעה הם מדרבנן.
הלכות שבע מצוות בני נח – הרמב"ם מפרש את ההלכות בהם על פי התורה מחויבים בני נח, ואת העונשים הקבועים להם בהלכה כשעוברים על אחת מהמצוות האלה.
הלכות מלך המשיח – בסוף הלכות מלכים, עוסק הרמב"ם במושג מלך המשיח, ומגדיר את תפקידיו ואת הדרכים לזהותו. בין השאר הוא קובע כי המשיח עתיד לבנות את בית המקדש השלישי.
מפרשי הספר

נושאי כליו של הרמב"ם:
כסף משנה, הרב יוסף קארו.
פירוש הרדב"ז.
לחם משנה.
מגדל עז.
הגהות מיימוניות.
אחרונים:
אור שמח - רבי מאיר שמחה הכהן.
אשר למלך - הרב, אשר פויכטונגר, ירושלים, ה'תש"נ.
אמרי חן - על הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, הלכות ממרים ועל הלכות מלכים, ומלחמותיהם הרב יהודה השל לבנברג, לייקוד, ארצות הברית, ה'תשנ"ב.
תורת המלך - על הלכות מלכים, מאת הרב גרשון אריאלי, ה'תשמ"ד.
יחי המלך, עיונים בהלכות מלכים לרמב"ם, הרב שלום דובער וולפא, ה'תשנ"ב
דבר מלכות, חידושים וביאורים בהלכות מלך המשיח לרמב"ם, מנחם מענדל עזגאווי (עורך), 2020
מהדורות מבוארות:
הרמב"ם המבואר - עוז והדר.
הרמב"ם המבואר - מפעל משנה תורה.
הרמב"ם המבואר - הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ).
הערות שוליים

↑  הקדמה למשנה תורה
↑  על פי גרסאות רבות, ראה רמב"ם מהדורת חזק (על מהדורת הרב קאפח)
↑  משלי כד, כג-כה
↑  ראה למשל רמב"ם לעם מהדורת מוסד הרב קוק
↑  כך כותרת ההלכות במרבית המקורות ובמהדורות המדויקות. בדפוסי ונציה מהשנים ה'רפ"ד וה'ש"י כותרת ההלכות היא "הלכות מלכים ומלחמות ומלך המשיח"
↑  בדבריו בפתיחה להלכות אבל
↑  משנה תורה לרמב"ם,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'ספר שופטים,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'הלכות מלכים ומלחמות, פרק י"א, הלכות א'–ד'
| כתבי הרמב"ם - רבי משה בן מימון |
| --- | --- | --- |
| כתבים הלכתיים | פירוש המשנה • ספר המצוות • תשובות הרמב"ם • משנה תורה: ספר המדע • ספר אהבה • ספר זמנים • ספר נשים • ספר קדושה • ספר הפלאה • ספר זרעים • ספר עבודה • ספר קרבנות • ספר טהרה • ספר נזיקין • ספר קניין • ספר משפטים • ספר שופטים |  |
| כתבים פילוסופיים | מילות הגיון • מורה הנבוכים |  |
| הקדמות לפירוש המשנה | הקדמה לפירוש המשנה • הקדמה לפרק חלק • הקדמה למסכת אבות - "שמונה פרקים" |  |
| איגרות | איגרת השמד • איגרת תימן • איגרת תחיית המתים |  |
| כתבים רפואיים | פרקי משה • קיצורי גלינוס • על שמות הרפואות • תשובות רפואיות • ספר הסמים וההישמרות מפני הסממנים הקטלניים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438510505171  VIAF: 175419634   WorldCat (עם VIAF): 175419634
חציון

בסטטיסטיקה, החציון (קרוי גם המאון ה-50 או האחוזון ה-50) הוא מדד מרכזי לקבוצה סדורה של נתונים חד-ממדיים. החציון מוגדר להיות ערך החוצה את הקבוצה, עם מספר שווה של ערכים מעליו ומתחתיו.
למשל, החציון של {1,2,3,8,10} הוא 3. כאשר מספר הנתונים אי-זוגי החציון הוא הערך האמצעי. כאשר מספרם זוגי אפשר לבחור כל ערך בין שני הערכים האמצעיים, וכאשר נדרש ערך חד-משמעי מקובל לבחור בתור החציון את הממוצע שלהם.
חציון גאומטרי הוא מדד מרכזי שמוגדר גם עבור קבוצות סדורות של נתונים רב-ממדיים.
לחציון תכונות מסוימות, המשותפות עם הממוצע, אולם הם שונים מהותית בהיבטים אחרים. ההבדל המשמעותי ביניהם הוא בכך שהחציון מתעלם מגודלם של הנתונים ולוקח בחשבון רק את הסדר שלהם. כך למשל החציון של הקבוצה {1,2,5} זהה לחציון של הקבוצה {1,2,1000}, על אף שהממוצעים של שתי הקבוצות שונים מאוד. בפרט, החציון פחות רגיש לשגיאות גדולות בערכים בודדים או לערכים חריגים, אבל גם לשינויים מהותיים בהתפלגות של הזנבות.
החציון ומדדי מיקום ופיזור

החציון הוא אחת ממספר דרכים לתמצת את הערכים הטיפוסיים המשויכים לאיברי המדגם, לכן זהו פרמטר מיקום (אנ') אפשרי.
כשהחציון משמש כפרמטר מיקום בסטטיסטיקה תיאורית, ישנן מספר דרכים למדוד את השונות: הטווח, הטווח הבין-רבעוני, הממוצע של הסטייה המוחלטת והחציון של הסטייה המוחלטת.
מסיבות מעשיות, ההשוואה בין מדדי מיקום ופיזור שונים, נעשית לרוב על בסיס טיב יכולת שיעור ערכי המדגם. לחציון יש תכונות טובות בהקשר הזה. אמנם לא מיטבי לשער התפלגות של אוכלוסיית המדגם, אך התוצאה בדרך כלל טובה במידה סבירה. לדוגמה, השוואת היעילות של דרכי הערכה אפשריות, מראה כי הממוצע סטטיסטית יותר יעיל מהחציון, כאשר המידע אינו מזוהם על ידי מידע מהתפלגויות בעלות זנב משמעותי או מהתפלגויות מעורבות, אבל אחרת פחות יעיל. לעומת זאת, היעילות של החציון גדולה יותר עבור מגוון רחב של התפלגויות. ליתר דיוק, לחציון יש 64% יעילות בהשוואה לזו של ממוצע בעל שונות מינימלית (עבור מדגמים נורמליים גדולים), כלומר השונות של החציון תהיה גדולה בכ-50% משונות הממוצע.
הגדרה פורמלית

כמדד של קבוצת נתונים, יש לחציון כמה הגדרות מקובלות שכולן שקולות אם הקבוצה כוללת מספר אי-זוגי של נתונים. במקרה זה, החציון שווה לערך המופיע במקום האמצעי לאחר סידור הנתונים. אם בקבוצה מספר זוגי של נתונים מסודרים,  \ a_{1},\dots ,a_{n},a_{n+1},\dots ,a_{2n}, כל מספר שבין  \ a_{n} ו- \ a_{n+1} עשוי להיחשב כחציון, וכאמור נהוג לרוב לבחור את הממוצע שבין שני ערכים אלה.
כאשר מדובר בנתונים מקובצים (למשל: כמה תלמידים קיבלו ציון שבין 61 ל-70), החציון שייך לקבוצה שפחות ממחצית הנתונים מעליה, ופחות ממחצית הנתונים מתחתיה, אם יש כזו. במקרה כזה מקובל למקם את החציון כאילו הנתונים בקבוצה שאליה הוא שייך היו מתפלגים באופן אחיד, וכך מחלק החציון את ההיסטוגרמה לשתי מחציות שוות-שטח. אם לא קיימת קבוצה כנזכר למעלה, אז קיימת נקודת חיתוך בין שתי קבוצות, החוצה את הנתונים לשתי קבוצות שוות, ואז מקובל לקבוע אותה כחציון.
הגדרת החציון חלה, באופן כללי יותר, בכל מקרה שבו הנתונים סדורים באופן מלא. במקרה זה, חציון תמיד קיים (לפחות אחד) אם לכל חתך של הטווח של המשתנה המקרי (דהיינו, חלוקת הטווח לשתי קבוצות הממצות אותו ואשר כל איבר באחת גדול מכל אחד מאברי השנייה) יש לפחות קבוצה אחת המרכיבה אותו שיש לה איבר הקטן ביותר ואיבר הגדול ביותר.
הגדרה פורמלית > חציון של משתנה מקרי

בדומה לתוחלת, החציון מוגדר גם עבור משתנה מקרי ממשי X, בתור ערך  \ M(X), המקיים: 
גם
 \ P[X\leq M(X)]\geq 0.5  וגם  \ P[X\geq M(X)]\geq 0.5. האופרטור M הוא הומוגני ושומר על הזזות (כלומר,  \ M(aX+b)=aM(X)+b); יתרה מזו,  \ M(f(X))=f(M(X)) לכל פונקציה מונוטונית ממשית  \ f. התוחלת של סכום משתנים מקריים שווה לסכום התוחלות, ובתנאים מסוימים טענה דומה נכונה גם עבור השונות. לעומת זאת, אין קשר ברור בין החציון של סכום משתנים לבין שני החציונים.
החציון של משתנה מקרי המקבל בהסתברות  \ 1/n את הערך  \ a_{i} (כאשר  \ i=1,\dots ,n והערכים  \ a_{i} אינם בהכרח שונים), שווה לחציון של סדרת הערכים  \ a_{1},\dots ,a_{n}. מכיוון שכך, ניתן לראות בהגדרה לחציון של קבוצת ערכים, מקרה פרטי של ההגדרה למשתנים מקריים.
לדוגמה, החציון של התפלגות אחידה רציפה, הוא מרכז הקטע. החציון של התפלגות סימטרית, כגון ההתפלגות הנורמלית, שווה לתוחלת.
הגדרה פורמלית > הגדרה כערך קיצון

את הממוצע x של קבוצת מספרים  \ a_{1},\dots ,a_{n} אפשר להגדיר כמספר (היחיד) שעבורו סכום הריבועים  \ (x-a_{1})^{2}+\dots +(x-a_{n})^{2} הוא הקטן ביותר. באופן דומה, מספר הממזער את סכום הערכים המוחלטים  \ |x-a_{1}|+\dots +|x-a_{n}| נקרא חציון של הקבוצה. על-פי הגדרה זו, ישנם לקבוצה בגודל זוגי אינסוף ערכי חציון אפשריים (בדרך כלל); מקורות אחדים בוחרים אחד מן הערכים האלה להיות החציון, כפי שהוצע לעיל בבחירת הממוצע של שני הערכים המרכזיים.
ראו גם

סטטיסטיקה חסינה
מדד מיקום מרכזי
שער שושן

שער המזרח בדגם ירושלים בסוף ימי בית שני
הר הבית כפי שהיה נראה מכיוון הר הזיתים
מבט מהר הזיתים אל הכותל המזרחי של הר הבית. על פי המשנה, שער שושן היה שער הכניסה להר הבית דרך כותל זה, ועל פי התלמוד הבבלי השער היה מכוּון לנוכח קדש הקדשים. כיום אין זיהוי ודאי לשער שושן בכותל המזרחי.
שער שושן, הנקרא גם "שער המזרח", היה שער הכניסה המזרחי למתחם הר הבית, שדרכו היו נכנסים להר הבית מכיוון הר הזיתים בתקופת בית המקדש השני, והוא היה אחד מחמשת השערים שנבנו בחומת הר הבית בימי בית המקדש השני.
מקור השם

המשנה המסכת מידות מבארת שהשער המזרחי של הר הבית נקרא "שער שושן", על שם צורת העיר שושן, שהופיעה מעל השער בהוראת מלכות פרס, האימפריה שהביאה לתהליך שיבת ציון ובניית בית המקדש השני. בתלמוד הבבלי נחלקו האמוראים רב חסדא ורב יצחק בר אבדימי בטעם הדבר, האם כדי שהשבים לארץ יזכרו את המלכות שהיטיבה עימם ואישרה להם את השיבה לארץ ובניית המקדש, או כדי להזכיר להם את אימת המעצמה הפרסית שתחת חסותה שבו הגולים לארץ, ובכך להרתיעם מלמרוד במלכות פרס.
מיקום השער

שער שושן ממוקם בחומה המזרחית של הר הבית, והוא השער היחיד שדרכו ניתן היה להיכנס להר הבית מכיוון מזרח. חז"ל מבארים ששער שושן היה מכוּון בצורה מדויקת נוכח בית המקדש וקדש הקדשים. באופן זה יכול היה הכהן העורך את מעמד שריפת הפרה האדומה, שנועד להכין את אמצעי הטהרה שמאפשר לטמא המת להיטהר מטומאתו, לראות את הפרוכת שהבדילה בין ההיכל לקדש הקדשים בעת שהזה את דם הפרה לכיוונה. כמו כן במשנה נאמר שלשם מטרה זו קומת שער שושן הייתה נמוכה מעט מקומת שאר שערי הר הבית, וכך יוכל הכהן המזה את דם הפרה לראות את הפרוכת. עם זאת, בתלמוד הבבלי מבואר שעובדה זו, ששער שושן היה נמוך משאר שערי הר הבית, נתונה במחלוקת תנאים.
תפקיד השער

שער שושן שימש לכניסה להר הבית לבאים ממזרח, מכיוון הר הזיתים. אמנם בפועל מעטים היו נכנסים להר דרך שער זה היות שירושלים הייתה ממוקמת מדרום וממערב להר הבית, ובחלק השני של ימי בית שני גם מצפון להר, אך ממזרח להר הבית לא היה מקום יישוב וגם לא תנאים נוחים לכניסה להר לעולי הרגל. לכן תפקידו העיקרי של שער שושן היה הוצאת השעיר המשתלח ביום הכיפורים דרכו לשם השלכתו אל ה'עזאזל', וכן הוצאת הפרה האדומה דרכו מהר הבית אל הר המשחה (הר הזיתים) לצורך הכנת 'אפר פרה אדומה' לטהרת טמאי מת.
מאחר שבין הר המוריה, שבו נמצא הר הבית, להר הזיתים נמצא עמק יהושפט, נבנה גשר מיוחד המגשר בין שני ההרים על מנת להקל על הולכת השעיר והפרה אל הר הזיתים. על מנת לחמוק מחשש לקבר התהום בתוואי ההליכה שמהר המוריה להר הזיתים, נבנה גשר זה בצורה של 'כיפין על גבי כיפין' על מנת ליצור חציצה הלכתית בין טומאת הקבר להולכים על הגשר.
זיהוי השער בשנות האלפיים

רבי אשתורי הפרחי בספרו "כפתור ופרח", מתאר את הכותל המזרחי של הר הבית ממבט ממזרח למערב, ובין היתר כותב ששער שושן ממוקם בשליש הדרומי של הכותל:
עוד היום ניכר שער שושן למזרח והוא סגור אבני גזית. ואם תחלק זה הכותל לשלשה חלקים יהיה זה הפתח בחלק הראשון מצד קרן מזרחי דרומי
דבריו של רבי אשתורי עוררו דיון הן בקרב החוקרים והן בקרב הפוסקים שעסקו בשאלת מיקום בית המקדש בתוך הר הבית, שנגזרת שלה היא שאלת ההיתר לעלות להר הבית במצב כיום בו אנו טמאי מת בשל אי אפשרות להיטהר מטומאה זו ללא אפר פרה אדומה. סיבת חשיבות זיהוי מיקומו של שער שושן בכותל המזרחי נובעת מעובדת היותו מקביל, על ציר מזרח-מערב, לקודש הקודשים, כך שזיהוי נכון של השער מביא לזיהוי מיקומה של אבן השתייה שבקודש הקדשים על ציר צפון-דרום. דבר שיש לו חשיבות מכרעת בשאלת מיקום השטח האסור בכניסת טמאי מת בתוך הר הבית.
הדעה הרווחת בפסיקה ההלכתית ובמחקר היא שאבן השתייה שבתוך קדש הקדשים ממוקמת תחת כיפת הסלע, זיהוי שלכאורה אינו עולה בקנה אחד עם דבריו של הכפתור ופרח. בעקבות זאת תואמה עדותו של ר' אשתורי עם השיטה המזהה את אבן השתייה תחת המקום המכונה "אל כאס" ("הכוס").
אמנם יש המפרשים שכוונת ר' אשתורי באומרו "זה הכותל" לכותל המזרחי של חומת ירושלים, וממדידת אורך החומה עולה שכשתחולק חומה זו לשלושה חלקים, סוף החלק הדרום מזרחי יהיה מול מקום כיפת הסלע.
בפועל, כיום מלבד שער הרחמים לא ניכר שום שער בכותל המזרחי של הר הבית. יש הטוענים כי השער אותו ראה ר' אשתורי הפרחי הוסתר במכוּון עם השנים באמצעות קברים מוסלמיים המהווים חלק מבית הקברות המוסלמי הצמוד לכותל המזרחי, כדי לטשטש את הקשר של העם היהודי להר הבית.
ראו גם

מבני הר הבית
הכותל המזרחי
הערות שוליים

↑  מסכת מידות פרק א משנה ג'
↑  מסכת מנחות דף צח עמ' א'
1 2  תלמוד בבלי מסכת יומא דף טז עמ' א'
↑  מסכת מידות פרק ב משנה ד'
↑  והמשנה במסכת מידות נשנתה לפי שיטתו של רבי אליעזר בן יעקב, מחבר מסכת מידות. וכן באר הרמב"ם בפירוש המשנה על משנה זו
↑  רמב"ם משנה תורה הלכות שקלים פרק ד הלכה ח'. משנה פרה ג, ה, ורמב"ם בפירוש המשנה שם.
↑  כפתור ופרח פרק ו'
↑  טוביה שגיב (שקרקה), המקדש נתון בדרום, בתוך "תחומין" י"ד, שנת תשנ"ד, הוצאת צמת - צוותי מדע ותורה, עמ' 445
| הר הבית |
| --- | --- | --- |
| מבני הר הבית | מסגד אל-אקצא • כיפת הסלע • אורוות שלמה • כיפת השלשלת • כיפת שלמה • כיפת הרוחות • כיפת הדקדוק • כיפת העלייה • המינרטים בהר הבית • הכוס • מוזיאון האסלאם |  |
| הר הבית בדתות המונותאיסטיות | הר הבית ביהדות • הר הבית בנצרות • הר הבית באסלאם |  |
| הכותל המערבי | שער קיפונוס • רחבת הכותל המערבי • הכותל הקטן • קשת רובינסון • שער ברקלי • קשת וילסון • שער וורן • שער המוגרבים • שער השלשלת • שער הטהרה • שער מוכרי הכותנה • שער הברזל • שער המשגיח • שער בני ע'ואנימה • מנהרות הכותל |  |
| הכותל הדרומי | שערי חולדה • השער הכפול • העופל • הגן הארכאולוגי ירושלים |  |
| הכותל המזרחי | שער הרחמים • שער שושן |  |
| הכותל הצפוני | שער טדי • השער החשוך • שער הסליחה • שער השבטים |  |
| מבנים בהר בעבר | בית המקדש הראשון • בית המקדש השני • מקדש הורדוס • מקדש יופיטר • בית המקדש של יוליאנוס |  |
| מבנים מתוכננים בעתיד | מעלית הכותל • הרכבל לכותל • בית המקדש השלישי |  |
| עליית יהודים להר הבית | כניסה להר הבית (הלכה) • הגבלת כניסה להר הבית |  |
| שונות | הסטטוס קוו בהר הבית • זיהוי מקום המקדש • פגיעה ארכאולוגית בעתיקות הר הבית |  |
דיוקקיינוס

| דיוקקיינוס |
| --- | --- |
 איור גולגולת מאובנת של דיוקקיינוס
תקופה
אמצע מיוקן 13.8–11.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ספרסודונטה
משפחה:: Prothylacinidae
סוג:: דיוקקיינוס
מינים
 Dukecynus magnus
שם מדעי
 Dukecynus ‏Goin, 1997

דוקיקיינוס (שם מדעי: Dukecynus) הוא סוג נכחד של יונק טורף מסדרת הספרסודונטה, הקרובה ליונקי הכיס.
מאפיינים

יונק זה חי באמריקה הדרומית במהלך אמצע המיוקן שלפני 13.8 עד 11.8 מיליון שנה מזמננו. הוא הוגדר ב-1997 בידי החוקר. משמעות שמו המדעי הוא: ה"כלב של אוניברסיטת דיוק". המאובנים התגלו בתצורות קבוצת הונדה (אנ') שבוילה ובטולימה שבקולומביה וכללו שרידי גולגולת שבורה, לסתות וכן עצם הירך ועצם הזרוע והוא נחשב לסוג היונק הטורף הגדול באזור בו נמצא וכן לבן סדרת הספרסודונטה הגדול ביותר שנמצא באזור. סוג זה כולל מין יחיד - Dukecynus magnus שפירושו: "גדול".
יונק זה היה טורף גדול בעל ניבים ארוכים בקדמת פיו ובעל זרועות רחבות שדמו לזרועות דובים. הוא הילך על כפותיו כמו דוב ואומנם היה איטי אך חזק מאוד עם לסתות בעלות עוצמת נשיכה גדולה.
הוא נחשב לקרובם של המשפחות הבוריהאיניים והתיילוקוסמיים אך היה בעל קשר פרפילטי איתם והשתייך לקבוצה הגדולה Borhyaenoidea, כשהיה בעל מאפיינים של לסוגים קטנים יותר שהיו קרובים אליו כמו Prothylacinus ו-Lycopsis. סוגים אלה היו בעלי חוטם מוארך ולסתות צרות יחסית ורובם היו קטנים אך הדיוקקיינוס היה גדול מהם בהרבה והוא הגיע לאורך של 2 מטרים ולמשקל 50–70 ק"ג, כך שהוא היה יכול להוות איום גדול על הפרסתנים הקדומים של האזור כמו האסטרפותריום.
שפיטל אן דר דראו (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  קרינתיה קרינתיה
 שטח:  2,764 קמ"ר
 גובה:  922 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  76,248 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  46°49′59″N 13°18′22″E﻿ / ﻿46.833°N 13.306°E﻿ / 46.833; 13.306 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.verwaltung.ktn.gv.at/cgi-bin/evoweb.dll/web/akl/370_DE, https://www.verwaltung.ktn.gv.at/cgi-bin/evoweb.dll/web/akl/370_DE
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שפיטל אן דר דראו (בגרמנית: Spittal an der Drau) הוא מחוז בצפון-מערב מדינת קרינתיה שבאוסטריה.
במחוז 33 ערים ועיירות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוברדראובורג  אוברפלך  אירשן  באד קליינקירכהיים  בלדרמסדורף  ברג אים דראוטל  גמינד  גרוסקירכהיים  גריפנבורג  דלך אים דראוטל  הייליגנבלוט |  וייסנזה  וינקלרן  זבודן  זכסנבורג  טרבזינג  לורנפלד  לנדורף  מילדורף  מילשטט  מלטה  מלניץ |  מרטשך  פלטך  קלבלך לינד  קרמס  רדנטיין  רייסק  רנגרסדורף  רנווג אם קטשברג  שטאל  שטיינפלד  שפיטל אן דר דראו |
משחק חינוכי ממוחשב

תלמיד אשר לוקח חלק במשחק חינוכי בלוח החכם המוצב בכיתתו
משחק חינוכי ממוחשב (באנגלית: Educational video game) הוא משחק וידאו שמטרתו העיקרית היא להקנות לשחקן ידע או ללמד את השחקן מיומנות ספציפית. משחקים מהסוג הזה משלבים בידור יחד עם תוכן חינוכי, במטרה למשוך שחקנים לקחת חלק בפעילויות למידה במסגרת משחק אינטראקטיבי. קיימים משחקי וידאו מהסוג הזה במגוון רחב של נושאים, לרבות מתמטיקה, שפות, מדעים, היסטוריה ועוד, אשר מתאימים לקבוצות גיל שונות.
למרות שמבקרים רבים נעשה שימוש במשחקים מהסוג הזה בבתי ספר, ברוב המקרים משחקים מהסוג הזה לא נוצרו במטרה שיעשה בהם שימוש במסגרת בית ספרית.