stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרך המלכים (ספר)
עלילה > הווה

שש שנים לאחר שפרצה המלחמה בין האלת'ים לפרשנדים בחבל ארץ שנקרא 'המישורים המנופצים' עלילת הספר מתחילה, ועוברת בין כמה דמויות.
דאלינאר קולין, אחיו של המלך שנרצח, רואה איך מלחמת הנקמה על מות אחיו הופכת למרדף תחרותי וקטנוני בין עשרת הנסיכים הנעלים של אלת'קאר אחר כסף וכבוד. דאלינאר שמציית לתקנות הקרב העתיקות ומקפיד על המשמעת של צבאו, מנסה לגרום לשאר הנסיכים להקפיד על התנהגות נאותה יותר, ומחפש  לסיים את המלחמה חסרת התועלת. הוא רואה חזיונות במהלך סערות האימים, שבהם הוא רואה את אבירי האור הקדומים. שוב ושוב נאמר לו בחזיונות כי עליו לאחד את ההנהגה באלת'קאר אל מול אסון העתיד לבוא. הקרובים לדאלינאר מתחילים להטיל ספק בשפיותו ושוקלים מחדש את טענתו למנהיגות. בעקבות החזיונות כורת דאלינאר ברית עם נסיך נעלה אחר, סאדיאס, בקרבות מול הפרשנדים, אבל סאדיאס בוגד בדאלינאר באחד הקרבות ומותיר אותו ואת צבאו להילחם לבדם על אחד המישורים המנופצים ללא דרך מילוט. למזלם של דאלינאר קולין, אדולין בנו וצבא נסיכות קולין, קאלאדין וצוות אנשי הגשרים שבהנהגתו מחלצים את הצבא הלכוד ומסכלים את תוכניתו של סאדיאס.
קאלאדין "מבורך הסער" הוא כהה-עיניים שאומן מנעוריו כמנתח אך בעקבות שרשרת אירועים הוא מגויס לקרב מחוזות קטן של לורד מקומי בשם אמראם כדי להשגיח ולהגן על אחיו הקטן טיאן בשדה הקרב. בקרב השלישי שלו, קאלאדין לא מצליח להגן על אחיו שנהרג. קאלאדין נשבר, ומחליט להישאר בשדה הקרב, להגן על הטירונים, וחולם להשלח למלחמה האמיתית שמתרחשת במישורים המנופצים. במהלך קרב מאוחר יותר קאלאדין מצליח להרוג אויב עם שריון רסיס, ובזאת להציל את חייו של הלורד אמראם.
במקביל מסופר על שאלאן דאבאר, מתלמדת צעירה המתמחה בחסותה של אחות המלך, ג'סנה. שאלאן באה מבית אצילים מרושש מג'אה קבד, אשר מטיל הנשמה שלו נשבר ועקב כך מצוי בסכנה של פשיטת רגל. שאלאן ביקשה להיות בת החסות של ג'סנה כדי לגנוב את מטיל הנשמה של ג'סנה. היא מצליחה לגנוב את מטיל הנשמה, ומנסה להפעיל אותו, אך לא מצליחה. באחת הפעמים היא מצליחה פתאום להפוך כוס לדם, ורואה מקום מוזר המלא כולו בחרוזים שחורים. לאחר זמן דבר הגנבה מתגלה, וכתוצאה מכך היא וג'סנה מסתכסכות. שאלאן מבינה שמטיל הנשמה של ג'סנה מזויף ונועד להסוות את יכולתה להטיל נשמה בכוחות עצמה, בלי המכשיר, וכתוצאה מזה שאלאן מבחינה כי גם לה יש את הכוח לעשות זאת. לאחר שהיא משתפת את ג'סנה בהבנתה ומספרת לה על אותו עולם מוזר, ג'סנה מסבירה לה שזהו מקום הנקרא צללעולם, ושיש להן כוחות של מסדרי אבירי האור. ג'סנה מחליטה לשתף את שאלאן במחקר שלה, ומגלה לה שהיא חקרה את הפרשנדים, והיא סבורה שהם אבות הריק שמוזכרים באגדות. עם הגילוי הזה, ג'סנה מחליטה לנסוע עם שאלאן אל המישורים המנופצים, ולספר לדודהּ, דאלינאר, על גילוייה.
דמויות

הפרקים העיקריים בספר מסופרים מנקודת המבט של כמה דמויות עיקריות, בזמן שקטעי המעבר מסופרים מנקודות מבטן של דמויות שונות (חלקן חוזרות ומופיעות, וחלקן לא).
דמויות > דמויות ראשיות

סזת' בן בן וולאנו - המתנקש משינובאר. הוא מתייחס לעצמו כ"חסר האמת" שחייב לשרת את אלו שנושאים את אבן השבועה שלו. הוא נושא חרב שנותנת לו את הכוח להשתמש בכוחות האוריים ואת היכולות של שועט רוחות. הוא שונא את העובדה שמכריחים אותו לרצוח, ובוכה לאחר שהמעשה הושלם.
קאלאדין "מבורך הסער" - לוחם כהה עיניים מאלת'קאר שמשרת בתור הקפטן של משמרו האישי של דאלינאר, ולפיכך הוא גם האחראי הישיר לאבטחתו של המלך אלהוקאר, אחיינו של דאלינאר. בעברו, קאלדין היה השולייה של אביו, ויועד ללמוד רפואה, אולם בסוף הצטרף לצבאו של הלורד אמראם. קאלאדין מגלה בהמשך שהוא "שועט רוחות"; הוא יכול להשתמש באור הסערה כדי להיות חזק יותר ומהיר יותר מאדם רגיל. מסתובבת לידו ספרנית בשם סיל.
דאלינאר קולין - דאלינאר הוא נסיך נעלה אלת'י, ודוד המלך. דאלינאר מנסה להקים קואליציה שתילחם באבות הריק.
שאלאן דאבאר - בהירת עיניים מדרגה נמוכה ממדינת ג'אה-קבד. המשפחה שלה מצויה בזמנים קשים לאחר מותו של אביה. היא הופכת לעוזרת והמתלמדת של ג'סנה על מנת לגנוב ממנה את מטיל הנשמה כדי להציל את משפחתה. שאלאן היא אורגת אור. היא יכולה, בעזרת מבט אחד, לזכור וליצור מחדש סצנה שהיא ראתה עם צבעי פחם ונייר, ומסוגלת להשתמש בכוח של מטיל הנשמה ללא מטיל נשמה. היא נוסעת למישורים המנופצים כדי ללמוד יותר על אבות הריק.
אדולין קולין - בנו הבכור של דאלינאר, לוחם חזק ומפקד בשטח של כוחותיו של דאלינאר, והמיועד לרשת אותו.
דמויות > דמויות משנה

נאבאני קולין - אלמנתו של המלך המנוח גאבילר, אימו של המלך הנוכחי אלהוקאר, ומושא אהבת נעוריו של דאלינאר.
אלהוקאר קולין - מלך אלת'קאר, בנו של גאבילר המלך הקודם ואחיינו של דלינאר קולין.
ג'סנה קולין - מלומדת, אחותו של מלך אלת'קאר אלהוקאר ובתו של גאבילר המלך הקודם.
גאבילר קולין - מלך אלת'קאר הקודם, נרצח על ידי סזת' בן בן וולאנו.
הפוגות

בין חלקי הספר ישנם פרקים הנקראים "הפוגות" (Interludes), שעוסקים בדמויות שונות (לרוב דמויות משנה שמופיעות פעמים בודדות מחוץ להפוגות או לא מופיעות כלל). ההפוגות מספקות עוד מידע על רושאר ושאר היקום בו מתרחשת העלילה, וכוללות בתוכן רמיזות וקצי חוט לעלילה הנסתרת שמתרחשת מאחורי הקלעים.
| מספר הפוגה | שם | עלילה | הקשרים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אישיק | דייג בשם אישיק החי במקום הנקרא 'האגם הטהור'. מנסה לעזור לשלושה זרים למצוא אדם מסתורי המחליף תחפושות ושמות. | שלושת האנשים הם חברים ברסיס השבע-עשרה, האחד הקרוי "ישרי" הוא דמו מטרילוגיית הערפילאים, והאחד הקרוי "רטנני" הוא גאלדון מאלנטריס. השלישי הוא באון מהרומן הגרפי White Sand שלא תורגם לעברית. הם מחפשים את הויד/שנינות המלך. |
| 2 | נאן באלאט | העלילה מסופרת מנקודת מבטו של אחיה הגדול של שאלאן באלאט ('נאן' פירושו "אח בכור") והרהוריו על מסעה של שאלאן. |  |
| 3 | תהילת הבורות | לאחר שרצח את מלך אלת׳קאר, סזת׳ בן-בן ולאנו חסר האמת משינובאר ננטש על ידי אדוניו בצד הדרך, ומתגלגל מאדון לאדון, עד ששודד רוצח את אדונו האחרון, ולוקח עליו בעלות. |  |
| 4 | ריסן | ריסן היא מתלמדת סוחרים ת'אילנית של סוחר מוזר שאוהב לסחור במקומות אקזוטיים. במהלך הפרק הם מגיעים לשינובאר, ומנהלים איתם סחר. | לומדים מעט על ההיסטוריה של סזת׳, על שינובאר והמדינות השונות שיש ברושאר ומהם חסרי אמת. |
| 5 | אקסיאס המלקט | אקסיאס הוא אימיאני, גזע החי אלפי שנים, ובעל מספר יכולות על טבעיות, ומטרתו של אקסיאס היא ללקט ולקטלג את כל מיני הספרנים הקיימים. באחת מהתחנות שלו אקסיאס נתקל בספרן ענק ומוזר הנקרא בפי בני העיר 'קוסיקש'-המגן. | ככל הנראה הופיע בהפוגה בספר הבא מנקודת מבטה של ריסן וגם הוזכר בספר השלישי על ידי מלומד בשיחה עם ג'סנה קולין |
| 6 | יצירת אמנות | סזת׳ בן-בן ולאנו, חסר האמת משינובאר מרוצה מחייו היחסית שקטים תחת אדונו השודד, עד שאדונו נרצח לפתע, והרוצח לוקח עליו בעלות באמצעות 'אבן השבועה'. האדון החדש טוען שסזת׳ לא ממש את הפוטנציאל הגלום בו, ופוקד עליו לרצוח רשימה של אנשים חשובים- כגון מלך ג׳אה קבד. ובכך לחולל סערה ברושאר. |  |
| 7 | באקסיל | באקסיל ואחיו הם פושעים פשוטים הנגררים אחר אדוניתם המסתורית, הם פושטים בחשאי על ארמונות, ומשמידים את יצירות האומנות שם, דבר המתמיה מאוד את באקסיל, אך הוא חושש לשאול לפשר הדבר. | הפרק נותן מידע על כוחה של שומרת הלילה, ואופן הענקת המשאלות. כמו כן, האדונית ככל הנראה היא אחת המבשרים הידועה בשם שאלאש. |
| 8 | ג׳ראניד | ג׳ראניד ובעלה הם אדוקים שלקחו על עצמם מטרות - ג׳ראניד חוקרת ספרנים, ובעלה חוקר ומנסה להמציא מאכלים. בדרך מקרה הם מגלים שכאשר מודדים את הספרנים בדרך כלשהי, הם קופאים במקום ומפסיקים לזוז. |  |
| 9 | המוות לובש לבן | סזת׳ בן-בן ולאנו חסר האמת משינובאר פורץ לארמונו של מלך ג׳אה קבד בזמן סעודה רבת משתתפים, וטובח בכולם בדרכו להרוג את המלך כפי שפקדו עליו. רגע לפני שמחסל את המלך הוא מגלה שהמלך ידע על בואו, והחליט לטמון לו מלכודת שגרמה להרג של הרבה אנשים על ידי סזת'. סזת׳ הנסער שכבר איבד את שפיותו מאשים את המלך בכל המוות, והורגו. |  |
הערות שוליים

↑  Ben Fulton, Author Brandon Sanderson's real-life fantasy, The Salt Lake Tribune‏ 27 באוגוסט 2010
↑  ברנדון סנדרסון, The Way of Kings Prime - the 2002 alternate version, פרסום באינטרנט: Dragonsteel Entertainment, עמ' vii
↑  Baffled Editor מתוך הבלוג של ברנדון סנדרסון, ה-12 במאי 2009
↑  The Way of Kings: An Introduction מתוך אתר הוצאת הספרים של טור, ה-10 ביוני 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 2901e889-871b-4369-be86-2efbf0abe90e
חזון (ספר)

| --- | --- |
הערות לפואמה "הביאה השנייה" בה מתאר ייטס את הג'ייר הספירלי כפרדיגמה גאומטרית לאופן שבו האדם עובר מחזוריות של גלגול נשמות
הערות לפואמה "הביאה השנייה" בה מתאר ייטס את הג'ייר הספירלי כפרדיגמה גאומטרית לאופן שבו האדם עובר מחזוריות של גלגול נשמות
 מידע כללי
 מאת:  ויליאם בטלר ייטס 
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  גרמנית, איטלקית, ספרדית ועוד
 נושא:  אסטרולוגיה
 הוצאה
 הוצאה:  פרטית
 תאריך הוצאה:  1925 
 מספר עמודים:  256
 
חיתוך עץ הנקרא 'הגלגל הגדול', מאת המאייר והצייר הבריטי-צרפתי, אדמונד דולאק, לספר האזוטרי 'חזון', מאת ייטס
תמונה של שני החרוטים המשולבים זה בזה, הלקוחה מהערותיו של ויליאם בטלר ייטס לספר השירים מייקל רובארטס והרקדנית, הרלוונטית פה לערך "חזון"
החרוטים שבהם לפי ספרו של ייטס "חזון" נעות בשני כיוונים מנוגדים שתי ספירלות (Gyres)
באיור זה, ארבעת ה"כוחות" מסודרים על המשולשים כך שה"מסכה" ו"גוף הגורל" נמצאים בשיא התפשטותם לכיוון קוטב ה"עיקר" בעוד שה"שכל היצירתי" ו"כוח הרצון" נמצאים בשיא התפשטותם לכיוון קוטב ה"ניגוד". זאת, על פי מחשבתו של המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס.
חזון: מהות החיים על פי כתביו של ג'ירלדוס ועל פי דוקטרינות מסוימות המיוחסות לקוסטא אבן לוקא (באנגלית: A Vision: An Explanation of Life Founded upon the Writings of Giraldus and upon Certain Doctrines Attributed to Kusta Ben Luka) הוא ספר שיצא בהוצאה פרטית בשנת 1925 על ידי המשורר האירי, ויליאם בטלר ייטס, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1923.
רקע והקשרים

הספר מאגד בתוכו שלל נושאים שייטס עסק בהם במהלך חייו, כולל פילוסופיה, היסטוריה, אסטרולוגיה ותקשור, ומחולק לארבע יחידות. ייטס הציג את רעיונותיו ההיסטוריים והמיסטיים באמצעות פואמות. הבולטות ביניהן: "לדה והברבור" (Leda and the Swan) - מופיעה בתחילת הפרק השלישי, "יונה או ברבור" (Dove or Swan) או לחלופין, "מופעי הירח" ו"הגלגל" (The Wheel and The Phases of the Moon) - מופיעות בתחילת הפרק הראשון, "מה שהח'ליף למד בצורה חלקית" (What the Caliph Partly Learned). ייטס רכש ניסיון רב בתקשור, קבלה וספיריטואליזם, במיוחד במסגרת חברותו רבת השנים ב"מסדר ההרמטי של השחר המוזהב". ניסיון זה מהווה נדבך רב חשיבות בהבנת הרקע לכתיבת הספר. ייטס כתב את "חזון (A Vision)", לאחר תהליך של התנסות משותפת בכתיבה אוטומטית עם אשתו ג'ורג'י הייד-ליס. בתהליך שנמשך 3 שנים, הזוג ייטס, תקשר עם מגוון רחב של "רוחות" או "מדריכים". אלו העבירו להם מערכת מטאפיזית בעלת היבטים היסטוריים ופילוסופיים, המוצגת באמצעות צורות גאומטריות כמו למשל: סחרחרות מפותלות (ספירלות), הנעות בתוך חרוטים שיוצגו בתור שני משולשים השלובים זה בזה. הספר מסכם למעשה, שיתוף פעולה פורה מאוד של הזוג ייטס, ומשקף את היחס ההדדי בין דמיון יוצר, היסטוריה וספיריטואליזם.
ספר זה הושווה ומושווה ליצירות של משוררים אחרים, למשל, "אאורקה: פואמה בפרוזה" (Eureka: A Prose Poem), ספרו העיקרי האחרון, של המשורר אדגר אלן פו. השראה מרכזית הניכרת אצל ייטס בהקשר לספר היא מהמשורר ויליאם בלייק,
אשר מודל ה-מערבולת (Vortex) לדידו של בלייק והמוצג ביצירותיו המיתיות-פואטיות, אשר בסגנונן משלבות תוכן פיוטי תנ"כי, מהווה הקבלה למודל ה-סחרחרת (Gyre) המוצגת בספרו זה של ייטס. הפואמה "הלך מטורף", אותה ייטס חקר וניתח בתוך חיבורו בן שלושת הכרכים "עבודותיו של ויליאם בלייק: פואטיקה, סימבוליזם, וביקורת" (The Works of William Blake: Poetic, Symbolic, and Critical), מהווה עדות לכך. ייטס אף כלל דיון על הפואמה בחלק השני של הספר, המסביר את הגאומטריה של הסחרחרת המפותלת. ייטס מנסה לתת כאן הן המשכיות רעיונית לבלייק והן להסבירה כפואמה המתאימה לחשיבתו המעגלית על החיים, המבוססת על ניגודיות.   כמו כן, במסגרת חקר הספרות האנגלית בפרט וחקר הספרות בכלל, מושווה לא אחת שיתוף הפעולה של ייטס ושל אשתו לזה שהיה בין בלייק ואשתו, קתרין.
האיורים במהדורה הראשונה של חזון, הם מאת המאייר הבריטי-צרפתי, אדמונד דולאק.
ייטס כתב מהדורה שנייה, עם כמה שינויים, בשנת 1937.
הסחרחרת המפותלת

הסחרחרת המפותלת (באנגלית: Spiral Gyre), שצורתה היא צורת מעגל או חרוט, מופיעה רבות בשיריו של ייטס והיא פותחה כחלק מהמערכת הפילוסופית שהותוותה בספרו "חזון". בשלב הראשון, ייטס השתמש במופעי הירח כדי לבטא את אמונתו שההיסטוריה מורכבת מעידני זמן, מאוחר יותר הסתמך על הסחרחרת (Gyre) כדוגמה שימושית יותר. הוא בחר בדימוי של שתי סחרחרות (ספירלות) השלובות זו בזו - אשר מבחינה חזותית נראות כשתי ספירלות חרוטיות מצטלבות - כדי לסמל את אמונתו הפילוסופית כי את כל התופעות ניתן לתאר במונחים של מחזוריות מעגלית. למותר לציין, כי בשתי המהדורות של הספר חזון שיצאו לאור במהלך חייו, ייטס בחר לפשט את הגאומטריה הזו לשני משולשים, המזכירים במידה כזו או אחרת מגן דוד, זאת כסמל מעורפל לחברותו רבת השנים במסדר ההרמטי של השחר המוזהב, כאשר במסגרת חברות זו הוא שילב בשלדת המגן שלו צורה מדויקת של מגן דוד.
הנשמה (או הציוויליזציה, העידן ההיסטורי, וכך הלאה) תנוע מהנקודה הקטנה ביותר של הספירלה לנקודה הגדולה ביותר, לפני שהיא תעבור לאורך הסחרחרת הנגדית לה. אף על פי שזהו רעיון קשה לתפיסה בצורה מופשטת, לדימוי הזה יש לוגיקה כשהוא מיושם לגבי הגאות והשפל (waxing and waning) של עידן היסטורי ספציפי. כנ"ל לגבי התפתחות החיים האנושיים מנעורים לבגרות לגיל זקנה. סמל הסחרחרות (ספירלות) השלובות זו בזו, חושף את אמונתו של ייטס בגורל ובדטרמיניזם היסטורי כמו גם את גישתו הרוחנית ביחס להתפתחות הנשמה, מאחר שלפי ייטס כל היצורים והאירועים חייבים להתפתח בהתאם לצורת החרוט. תוך שהוא משתמש בדימוי זה, ייטס כלל התייחסות בשיריו לכל מחשבתו הפילוסופית לגבי ההיסטוריה והספיריטואליות.
Unity of Being (אחדות ההוויה, אחדות הקיום)

עבור ייטס, כאדם וכמשורר, הספר 'חזון' נשען על המושג אחדות ההוויה, אחדות הקיום (Unity of Being), המהווה מושג ליבה פילוסופי מרכזי, שלא לומר דתי. מאחת מישיבות הכתיבה האוטומטית המשותפות לו ולאשתו ג'ורג', תיאור המושג Unity of Being מובא באופן הבא: ”תואם מושלם בין הגוף הפיזי, האינטלקט והיצר הרוחני...” (Complete harmony between physical body, intellect & spiritual desire…). בפסקה נוספת מביע ייטס מושג זה באופן הבא, תוך שהוא מציין בנוסף לכך, השפעות של דנטה אליגיירי ושל האופנישדות, לא רק של בלייק:
נולדתי לתוך האמונה הנוצרית, חייתי בה, ואף אמות בה; הנצרות שלי, מסקנה לגיטימית הנובעת מהקרדו של פטריק הקדוש, היא אותה אחדות ההוויה, אותה דנטה השווה לגוף אדם הרמוני ומושלם, מה שבלייק מכנה 'הדמיון' ומה שהאופנישדות מכנות ה'עצמיות': אחדות זו איננה דבר מרוחק היא ולכן ניתן להבינה באמצעות השכל, אימננטית היא בכל אדם, שונה היא מאדם לאדם ומעידן אחד למשנהו, ואף עוטה היא על עצמה כאב וכיעור, כשל צפרדע וכשל טריטון.
המקור באנגלית
I was born into this faith, have lived in it, and shall die in it; my Christ, a legitimate deduction from the Creed of St. Patrick as I think, is that Unity of Being Dante compared to a perfectly proportioned human body, Blake’s ‘Imagination,’ what the Upanishads have named ‘Self’: nor is this unity distant and therefore intellectually understandable,but imminent, differing from man to man and age to age, taking upon itself pain and ugli-ness, ‘eye of newt, and toe of frog’
כתיבה אוטומטית

.
| תאריך | מקום | מספר תקשורים | מספר שאלות | דפים שנשמרו |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 באוקטובר - 4 בנובמבר 1917 | יער אשדאון |  |  |  |
| 5 בנובמבר - 12 בנובמבר 1917 | יער אשדאון | 13 | 33 | 93 |
| 20 בנובמבר - 7 בדצמבר 1917 | לונדון | 21 | 723 | 284 |
| 21 בדצמבר - 25 בדצמבר 1917 | יער אשדאון | 4 | 136 | 77 |
| 31 בדצמבר 1917 - 1 בינואר 1918 | לונדון או אוקספורד | 2 | 81 | 26 |
| 2 בינואר - 5 במרץ 1918 | אוקספורד | 55 | 1778 | 591 |
| 11 במרץ 1918 | דבלין | 1 |  | 2 |
| 14 - 27 במרץ 1918 | גלנדאלוך | 9 | 225 | 91 |
| 30 במרץ - 2 באפריל 1918 | גלנמאלור | 5 | 143 | 37 |
| 7 באפריל - 2 במאי 1918 | קול פארק | 11 | 173 | 69 |
| 9 במאי - 9 בספטמבר 1918 | באלינאמאנטיין | 54 | 1004 | 431 |
| 14 - 17 בספטמבר 1918 | רוזס פוינט | 3 | 77 | 22 |
| 18 בספטמבר 1918 | סלייגו | 1 | 24 | 7 |
| 21 -23 בספטמבר 1918 | ת'ור בלילי | 3 | 47 | 18 |
| 24 בספטמבר - 11 בדצמבר 1918 | דבלין | 33 | 595 | 212 |
| 16 - 22 בדצמבר 1918 | איניסקרי | 7 | 150 | 61 |
| 24 בדצמבר 1918 - 8 בינואר 1919 | דבלין | 9 | 131 | 80 |
| 9 - 17 בינואר 1919 | לוקאן | 7 | 112 | 61 |
| 19 בינואר - 16 בפברואר 1919 | דבלין | 15 | 134 | 77 |
| 20 -29 במרץ 1919 | דונדרום | 9 | 258 | 84 |
| 31 במרץ 1919 | דבלין | 1 | 18 | 5 |
| 1 באפריל - 6 במאי 1919 | דונדרום | 28 | 605 | 190 |
| 21 - 25 במאי 1919 | לונדון | 3 | 67 | 16 |
| 28 - 29 במאי 1919 | אוקספורד | 2 | 33 | 10 |
| 31 במאי - 8 ביוני 1919 | לונדון | 4 | 68 | 28 |
| 16 - 30 ביוני 1919 | ת'ור בלילי | 12 | 226 | 108 |
| 2 - 3 ביולי 1919 | קילקני | 2 |  | 8 |
| 14 - 24 ביולי 1919 | ת'ור בלילי | 6 | 90 | 43 |
| 25 ביולי 1919 | גולוויי | 1 | 18 | 5 |
| 26 ביולי - 1 באוגוסט 1919 | אואוטרארד | 7 | 128 | 53 |
| 2 - 15 באוגוסט 1919 | ת'ור בלילי | 14 | 279 | 92 |
| 20 באוגוסט 1919 | רנוויל | 1 |  | 3 |
| 22 באוגוסט - 23 בספטמבר 1919 | ת'ור בלילי | 28 | 524 | 208 |
| 12 -27 באוקטובר 1919 | אוקספורד | 17 | 226 | 99 |
| 30 באוקטובר 1919 | לונדון | 1 |  | 1 |
| 4 בנובמבר 1919 - 4 בינואר 1920 | אוקספורד | 42 | 398 | 232 |
| 7 בינואר 1920 | לונדון | 1 | 11 | 6 |
| 27 בינואר - 1 בפברואר 1920 | ניו יורק | 2 | 9 | 4 |
| 1 במרץ 1920 | שיקגו, אילינוי | 1 | 8 | 5 |
| 21 במרץ 1920 | פורטלנד, אורגון | 1 | 16 | 9 |
| 24 במרץ 1920 | ברכבת, בדרך לסן פרנסיסקו | 1 |  | 7 |
| 28 -29 במרץ 1920 | פסדינה, קליפורניה | 2 | 25 | 11 |
| 29 באפריל 1920 | ברכבת, מקליבלנד לניו יורק | 1 | 1 | 1 |
| 16 -17 במאי 1920 | ניו יורק | 2 |  | 6 |
| 20 ביוני 1920 | לונדון | 1 |  | 1 |
| 15 -24 בספטמבר 1920 | אוקספורד | 4 | 26 | 8 |
| 25 - 26 בינואר 1921 | סטון קוטג', יער אשדאון | 2 | 19 | 7 |
| 4 ביוני 1921 | שילינגפורד | 1 |  | 2 |
| ללא תאריך: " בדיקה של ההורוסקופ שלי" | ? | 1 | 40 | 10 |
| ללא תאריך: תקשור אקראי | ? | ? | 13 | 126 |
| סך כולל |  | 450 | 8672 | 3627 |
בציור מאויר מגדל ת'ור בלילי, אחד מן המקומות שבהם התנסה הזוג ייטס בטכניקה של כתיבה אוטומטית
בתמונה מאויר גלגל השמים עם ארבע רוחות השמים, כנראה שימש את הזוג ייטס בהקשר לגלגל המזלות או להסבר המיתולוגיה של ויליאם בלייק
הורוסקופ, כנראה מפת לידה של אחד מבני הזוג ייטס, ששימש את הזוג כדי לתשאל את ה"מדריכים" איתם תקשרו באשר לטבע נשמת האדם
ויליאם בלייק ו"חזון"

”חזון, או דמיון, כותב בלייק, הוא ייצוג של מה שקיים באמת, ריאלי ובלתי משתנה. "משל או אלגוריה, נוצר על ידי בנותיו של הזיכרון". חזון הוא, תפיסה של הסמלים הנצחיים, אשר בהם העולם נוצר, בעוד אלגוריה מהווה זיכרון של אירוע טבעי כלשהו שלתוכנו אנו קוראים משמעות רוחנית. בחזון המשמעות בוחרת סמל משלה על ידי סוג של זיקה מסוימת, ואילו במקרה של אלגוריה, אנו בוחרים מקרה גשמי כלשהו, ומכניסים לתוך זכרוננו אותו חזון מצומצם יותר, מפני שאלגוריה, על פי בלייק, מכילה 'איזשהו חזון' תמיד, ומרימים אותו לדרגת האנשה של משמעות רוחנית או טבעית.”
ויליאם בטלר ייטס, עבודותיו של ויליאם בלייק: פואטיקה, סימבוליזם וביקורת, כרך 1, עמוד 307
קטעי וידאו

אסיף רחמים - Asif Rahamim- | בערב על ויליאם בטלר ייטס - William Butler Yeats
לקריאה נוספת

Raine, Kathleen, From Blake to "A vision". Dublin : Dolmen Press, 1979. ISBN 0-85105-339-4
Raine, Kathleen, Yeats the initiate : essays on certain themes in the work of W.B. Yeats, Mountrath, Ireland : Dolmen Press ; London : G. Allen & Unwin, 1986. ISBN 0-85105-398-X. Cf. Chapter VI, From Blake to A Vision", pp. 106–176.
The Collected Works of W.B. Yeats Volume XIII: A Vision: The Original 1925 Version, by William Butler Yeats (Author), Catherine E.Paul (Editor), Margaret Mills Harper (Editor), ISBN 0-684-80733-5
A Vision: The Revised 1937 Edition: The Collected Works of W.B. Yeats, ISBN 978-0-684-80734-8
The Making of Yeats's A Vision: A Study of the Automatic Script, Volume 1, By George Mills Harper, ISBN 0-8093-1342-1
The Making of Yeats's A Vision: A Study of the Automatic Script, Volume 2, By George Mills Harper, ISBN 0-8093-1343-X
"Stylistic Arrangements": A Study of William Butler Yeats's A Vision ISBN 0-8-38750-877
Mann, Neil, A Reader's Guide to Yeats's "A Vision". Clemson, SC: Clemson University Press, 2019. ISBN 978-1-942954-62-0
הערות שוליים

↑  באתר ביקורות הספרים Goodreads
↑  Yeats's publication of A Vision
↑  מסדר המכשפים "השחר המוזהב" - יום תרבות ועיון מטעם "יקום תרבות"
↑  William Butler Yeats's Magical Golden Dawn Tools and Private Journals
↑  W.B. Yeats' Golden Dawn journal - A facsimile of Irish poet William Butler Yeats' magickal journal containing diagrams and other information from the Golden Dawn. From the National Library in Dublin.
↑  W. B. Yeats, George Hyde-Lees and the Automatic Script - Arjang Hedayati Rad
↑  Meyers, Jeffrey. Edgar Allan Poe: His Life and Legacy. New York: Cooper Square Press, 1992. p. 214. ISBN 0-8154-1038-7 and Hoffman, Daniel. Poe, Poe, Poe, Poe, Poe, Poe, Poe. New York: Avon Books, 1972. p. 292. ISBN 0-380-41459-7
↑  William Butler Yeats’s ‘The Symbolic System’ of William Blake
↑  The Mutual Indebtedness of William Blake and William Butler Yeats
↑  Blake's Vortex - An Explanation of his thought and inspiration by Mark Greenberg
↑  גליה בנזימן,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'ויליאם בלייק: יחזקאל שעל התמזה, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2012
↑  William Blake and W. B. Yeats's A Vision
1 2  Wiiliam Blake's The Mental Traveller - From W. B. Yeats's A Vision
↑  Yeats’ Geometry of the Four Faculties
↑  REVIEW: Janet Warner. Other Sorrows, Other Joys: The Marriage of Catherine Sophia Boucher and William Blake. A Novel. New York: St. Martin’s Press, 2003. xii + 371 pp., 24 b&w illus. Reviewed by Eugenie R. Freed
↑  Croft, Barbara L., "Stylistic Arrangements": A Study of William Butler Yeats's A Vision, Bucknell University Press, 1987. ISBN 0-8387-5087-7
בתמונה מופיע כתב ידה של אשתו של המשורר האירי, ויליאם בטלר ייטס, ג'ורג' ייטס, אשר התנסתה עמו במשותף בטכניקה של כתיבת רצף מדיומיסטית. במהלך התקשורים הם ניסו לקבל מסרים מישויות רוחניות כאלה ואחרות, "מדריכים" (Instructors), אשר העבירו להם מערכת גאומטרית ואסטרולוגית מורכבת ביותר אשר התיימרה להסביר את המחזוריות ההיסטורית, לשיטתם, אשר קיימת בהיסטוריה של המין האנושי. התמונה היא מראשית התקשורים, 24 באוקטובר 1917
תרשים מן הכתיבה האוטומטית של הזוג ייטס, מ-5 בינואר 1918, בו מאוירים הברקים המנצנצים (Lightning Flashes), ומתואר תפקידם ביחס למערכת שלבי הירח כמתואר בספרו של ויליאם בטלר ייטס, "חזון" (A Vision).
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ארבע הזואות (חיות) ותיאור חלוקתן ומיקומן ביחס לאדם ושטן
ויליאם בטלר ייטס עומד ובידו אחד מכרכי הספר "עבודותיו של ויליאם בלייק: פואטיקה, סימבוליזם וביקורת", אותם הוא הוציא לאור בשיתוף עם אדווין ג'ון אליס ב-1893
ענת שוורץ

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1978 (בת 46) חיפה ישראל ישראל
 סוגה מועדפת:  תיעודי
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  במאית קולנוע במאית טלוויזיה  עיתונאית
 מקום לימודים:  תלמה ילין  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה  אוניברסיטת תל אביב 
 פרופיל ב-IMDb
 
ענת שוורץ (נולדה ב-21 ביולי 1978) היא במאית קולנוע וכתבת.
ביוגרפיה

שוורץ נולדה בחיפה וגדלה ברמת אפעל. היא בוגרת בית הספר התיכון לאמנויות ע"ש תלמה ילין במגמת תיאטרון ושירתה בצה"ל במודיעין חיל האוויר.
בעלת תואר ראשון בהצטיינות בחוג לתורת הספרות הכללית ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, בוגרת בהצטיינות בלימודי קולנוע בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סם שפיגל, ירושלים. זכתה במלגות רבות, בהן: פרס NDF לתלמיד מצטיין, מלגת השתלמות בפסטיבל הקולנוע התיעודי IDFA ומלגת קרן מיכאלה. שוורץ היא בוגרת התוכנית הבינלאומית לבמאים בבית הספר הגבוה לקולנוע La Femis (אנ') בפריז ולומדת לתואר MFA בביה״ס לקולנוע ע״ש טיש, באוני׳ תל אביב.
קריירה

בשנת 2005 הפיקה שוורץ את סרטו של הבמאי נדב לפיד "החברה של אמיל" שהשתתף בפסטיבל קאן בתחרות הרשמית ונמכר להפצה בצרפת.
בשנת 2008 שימשה עוזרת במאי של ארי פולמן בסרט "ואלס עם באשיר", הסרט הוקרן בתחרות הרשמית בפסטיבל קאן, זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס הסזאר.
הסדרה התיעודית "לה פרומיז", אותה ביימה וצילמה שוורץ (בהפקה משותפת עם רונן בן טל) הוקרנה ב-2017 בערוץ יס דוקו וזכתה לשבחי הביקורת. הסרט התיעודי "לה פרומיז" (84 דק'), המבוסס על הסדרה, הוקרן בפסטיבל דוקאביב 2017 בתחרות הרשמית והוקרן בסינמטקים ברחבי הארץ.
בשנת 2020 ביימה וכתבה את סרט הקצר "39", שהשתתף בתחרות הרשמית בפסטיבל הקולנוע בטורינו, איטליה.
בשנת 2022 ביימה, כתבה והפיקה את הסרט "חיים סובייטים" על הציירת זויה צ'רקסקי, ששודר בכאן 11. הסרט זכה בין היתר בפרס הפורום הדוקומנטרי בישראל, בפרס הסרט הקצר בפסטיבל סרטי האמנות Master of Art והוקרן בפסטיבלי סרטים ברחבי העולם.
משנת 2023 שוורץ כותבת עבור ה"ניו יורק טיימס". בדצמבר 2023 היא לקחה חלק בתחקיר של הניו יורק טיימס על אלימות מינית בטבח שבעה באוקטובר. 
ב-2024 זכתה שוורץ בפרס פולק לעיתונות על סיקור חסר תקדים של המלחמת בין ישראל לחמאס.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"' עינב שיף,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'"לה פרומיז", yes דוקו, 20:15, באתר "ידיעות אחרונות", 14 ביולי 2017
↑  אבנר שביט‏, חירות, שיוויון, אחווה: "לה פרומיז" היא תגובת נגד חזקה וחשובה לגזענות המקומית נגד יהדות צרפת, באתר וואלה, 25 ביולי 2017
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'שני ליטמן,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'"לה פרומיז": הבטחה שממתינה למימוש, באתר הארץ, 14 במאי 2017
↑  אוהד לנדסמן, "לשבור את הקיר: סיכום ביקורתי של התחרות הישראלית בפסטיבל דוקאביב". doctalk. ‏29 במאי 2017
↑  Jeffrey Gettleman, Anat Schwartz and Adam Sella, ‘Screams Without Words’: How Hamas Weaponized Sexual Violence on Oct. 7, The New York Times, December 28,2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011548969305171  VIAF: 2166475470907401090   WorldCat (עם VIAF): 2166475470907401090
אלעזר שטרן

אלעזר שטרן (נולד ב-25 באוגוסט 1956, י"ח באלול ה'תשט"ז) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד. בעבר כיהן כשר המודיעין, כיו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה וכחבר הכנסת מטעם מפלגת התנועה. שטרן הוא אלוף במילואים בצה"ל. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כראש אגף כוח האדם ולפני כן שימש מפקד בית הספר לקצינים של צה"ל וקצין החינוך הראשי.