stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלחימה ברצועת עזה לאחר מבצע צוק איתן
הפרות השקט > הסלמת 2018 > פברואר 2018

בחודש פברואר, במקביל לירי רקטות מתמשך מאז דצמבר, החלו ניסיונות של פלסטינים לחדור לשטח ישראל מהרצועה.
ב-1 בפברואר סוכל פיגוע חדירה סמוך לקיבוץ חולית שבמועצה אזורית אשכול: 4 פלסטינים שחצו את גדר המערכת מעזה נתפסו על ידי כוח צה"ל, על אחד מהפלסטינים נתפסו שני סכינים ורימון יד, כל הארבעה הועברו לחקירה בשב"כ. מספר שעות לאחר האירוע שוגרה רקטה מרצועת עזה. הרקטה נפלה בשטח פתוח במועצה אזורית חוף אשקלון ללא נפגעים או נזק. בתגובה צה"ל תקף עמדת תצפית של חמאס בצפון הרצועה.
ב-2 בפברואר פלסטיני חצה את גדר המערכת בצפון הרצועה באזור זיקים ונעצר על ידי כוח צה"ל. החשוד הועבר להמשך חקירת שב"כ. במהלך היום נרשמו עימותים לאורך גבול הרצועה. הפלסטינים דיווחו על מספר נפגעים מירי של צה"ל במהלך העימותים. בשעה 21:31 נשמעה אזעקת צבע אדום ב-מועצה אזורית שער הנגב בעקבות שיגור של רקטה שנורתה מהרצועה לעבר שטח ישראל, הרקטה נפלה בשטח פתוח באזור שדרות ללא גרימת נפגעים וללא נזק.
ב-3 בפברואר מטוסי קרב של חיל האוויר תקפו שתי מטרות טרור של ארגון חמאס בתגובה לירי הרקטה מוקדם יותר.
ב-6 בפברואר מחבלים מעזה שיגרו רקטה לעבר ישראל, אך השיגור כשל והרקטה התפוצצה בשטח הרצועה, השיגור היה מדרום הרצועה מאזור ח'אן יונס.
ב-17 בפברואר ארבעה חיילים מיחידות ס"פ-יהל"ם וגדוד 13 של חטיבת גולני, נפגעו, מהם 2 באורח קשה, בפיצוץ מטען חבלה בציר הוברס, על גבול הרצועה. בתגובה ירה טנק של צה"ל פגז אל עבר עמדת תצפית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ומטוסי חיל האוויר תקפו שישה יעדי טרור, בהם מנהרת טרור. בערב שיגרו מחבלים פלסטינים מספר רקטות אל עבר עוטף עזה, אזעקות צבע אדום נשמעו ביישובים רבים, ורקטה אחת פגעה בגג של בית פרטי אך לא התפוצצה. סמוך לשעה 22:50 זיהה טנק של צה"ל חוליית טרור בת ארבעה מחבלים המתקרבים לגדר וירה לעברה: מהירי נפגעו חברי החוליה וחלקם נהרגו.
ב-18 בפברואר בלילה תקפו מטוסי חיל האוויר הישראלי 10 מטרות טרור של חמאס, זאת בנוסף לתקיפות שהיו מספר שעות קודם לכן. בסביבות השעה 21:50 נשמעה אזעקת צבע אדום בשדרות ורקטה נפלה בשטח פתוח במועצה אזורית שער הנגב. במקביל לירי הרקטה היה ירי פצמ"רים על כוחות הנדסה קרבית שפועלים באזור, ללא נפגעים.
ב-19 בפברואר חיל האוויר תקף ברצועת עזה "תשתית תת-קרקעית" באזור רפיח. בהמשך היום חשף אביגדור ליברמן כי הותקפה מנהרת טרור באזור כרם שלום.
ב-23 בפברואר במהלך עימותים בין פלסטינים לכוחות צה"ל בגדר המערכת בגבולות הרצועה נפגעו 22 פלסטינים מתוכם 2 קשה והיתר במצבים בינוני וקל. כמו כן סוכל פיגוע מטען חבלה נוסף על גדר הגבול ללא נפגעים או נזק.[דרוש מקור]
ב-24 בפברואר שני פלסטינים לא חמושים חצו בערב את הגדר בדרום הרצועה באזור קיבוץ עין השלושה. הם נעצרו על ידי צה"ל והועברו לידי השב"כ.
ב-25 בפברואר התרחשה תקרית ימית: כלי שיט חשוד חרג מהשטח המותר לדיג בצפון הרצועה ועליו שלושה חשודים. בתגובה ביצע כוח צה"ל נוהל מעצר חשוד שכלל קריאות, ירי לאוויר וירי לעבר גוף הסירה. כתוצאה מהירי אחד החשודים נפצע באורח קשה ומאוחר יותר מת מפצעיו. החשודים הנוספים נעצרו והועברו לחקירה.
העימותים בגבול ישראל-עזה

החל מסוף מרץ החלו הפלסטינים בסדרת הפגנות ומהומות אלימות על גדר המערכת סביב רצועת עזה בארגון חמאס. בחסות המהומות בוצעו גם פיגועי טרור וניסיונות לחבל בגדר ולחדור לשטח ישראל. צה"ל נערך בכוחות מתוגברים ופרש עשרות צלפים שירו לעבר מחבלים ומתפרעים מסכני חיים.
ב-30 במרץ היום הראשון של "צעדת השיבה הגדולה" ברצועת עזה. הפלסטינים דיווחו כי לפנות בוקר צה"ל ירה פגז טנק לעבר מספר חשודים בסמוך לגבול וחיסל אדם בן 28. נטען כי ההרוג הוא חקלאי. באירוע אחר כוח צה"ל ביצע ירי לעבר שני חשודים בצפון הרצועה אשר התעסקו עם תשתית ביטחונית של גדר המערכת. הפלסטינים דיווחו על שני נפגעים באירוע הזה. ככל הנראה, מטרת האירועים האלו הייתה ניסיון להניח מטענים. בצהריים הפלסטינים דיווחו על 16 הרוגים מהבוקר בעימותים עם צה"ל בגבול, ועל למעלה מ-1,400 נפגעים. באירוע אחר 4 מחבלים ניסו לבצע פיגוע ירי לעבר הכוחות המוצבים סמוך לגדר. צה"ל סיכל פיגוע זה וחיסל את ארבעת המחבלים.
שיא העימותים על הגדר התרחש ב-14 במאי, "יום הנכבה" ויום העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים, בו עשרות אלפי פלסטינים התפרעו על הגדר, ניסו לחבל בה ולחדור לישראל, ולבצע פיגועי טרור בחסות המהומות. צה"ל הגיב בירי צלפים, ממנו נהרגו 63 פלסטינים, מהם 50 מחבלי חמאס ועוד 3 מחבלי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. 1,200 נפצעו ועוד רבים סבלו משאיפת גז מדמיע.
בחודשים יוני-אוגוסט הסלימו העימותים וארגוני הטרור הפלסטיניים החלו בהפגזה ארטילרית של מאות פצצות מרגמה ורקטות על ערים ויישובים ישראליים במטחים מרוכזים. ישראל הגיבה בהפצצות של למעלה ממאתיים מבני ותשתיות טרור באמצעות מטוסי קרב, ובין השאר חיל האוויר הישראלי השמיד 4 מפקדות גדודיות של חמאס, רב-קומות של משרד הפנים של חמאס, מספר מנהרות טרור ומפעל לייצור דיפון בטון למנהרות.
האירועים נמשכים מאז, וכוללים גם שיגור עפיפוני תבערה ובלוני תבערה ונפץ מרצועת עזה לישראל במטרה להצית שטחים ישראליים מעבר לגדר. כתוצאה מכך התרחשו מאות שריפות בעוטף עזה ואלפי דונמים של שדות ועצי חורש נשרפו. בנוסף לירי צלפים לעבר המפגינים הגיב צה"ל בירי טנקים לעבר עמדות חמאס וג'יהאד אסלאמי והפצצות של מטוסים ומסוקים.
היקף ההרוגים והפצועים הפלסטינים בהפגנות הוא הגבוה ביותר בסכסוך הישראלי-פלסטיני מאז מבצע צוק איתן. נכון ל־22 בדצמבר 2018, נהרגו באירועים 230 פלסטינים. מתוך ההרוגים כשליש הם אנשי זרועות צבאיות או מנגנוני ביטחון של ארגוני טרור, מעל חצי בעלי זיקה לארגוני טרור, וכשישית אזרחים חסרי זיקה ארגונית. כמו כן, נפצעו כ־22,000 פלסטינים, מאש חיה שנורתה על ידי חיילי צה"ל ומשאיפת גז מדמיע. לצה"ל חייל הרוג אחד ועשרה פצועים.
סטטיסטיקות ונתונים כמותיים

נפילת רקטות ופצצות מרגמה בשטח ישראל שנורו מעזה לאחר מבצע צוק איתן:
0
0
1
0
0
0
1
1
4
1
3
4
7
4
1
2
0
5
0
3
0
1
1
0
2
0
0
0
7
3
0
0
1
2
1
0
0
0
18
1
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
20
0
0
0
1
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
0
12
1
2.5
5
7.5
10
12.5
15
17.5
20
22.5
25
רקטות
פצצות מרגמה
2
5
0
0
24
59
1
11
3
0
3
0
90
4
4
1
0
0
2
0
0
0
222
170
25
50
75
100
125
150
175
200
225
250
רקטות
פצצות מרגמה
ירי תמ"ס לא מזוהה
הערה: ירי תמ"ס בלתי מזוהה מציין ירי תלול מסלול שלא זיהו או לא פרסמו האם הוא פצצת מרגמה או רקטת קרקע-קרקע.
ישראלים ברצועת עזה

בתום מבצע צוק איתן נותרו ברצועת עזה גופותיהם של שני חיילי צה"ל שהוכרזו בידי ישראל כחללים, אורון שאול והדר גולדין. מגעים חשאיים להחזרת הגופות טרם הניבו פרי. בנוסף מוחזקים ברצועת עזה ארבעה ישראלים לוקים בנפשם, שנכנסו לרצועת עזה בזמנים שונים לאחר מבצע צוק איתן: אברה מנגיסטו, הישאם שעבאן א-סייד, ג'ומעה אבראהים אבו ענימה ואלמוני בן 20 (בן לפלסטיני תושב עזה).
היערכות לעימות הנרחב הבא

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תקופת הרגיעה שלאחר המבצע נוצלה על ידי שני הצדדים להיערכות לעימות הנרחב הבא. לטענת ישראל, חמאס השתמש בחומרי בנייה, שישראל העבירה לשם שיקום הרצועה, לבניית מנהרות לחימה.
ב-2017, החלה ישראל בבניית מכשול תת-קרקעי נגד מנהרות ברצועת עזה.
במאי 2018 החל משרד הביטחון בבניית מכשול ימי נגד חדירות מחבלים, מדרום לחוף זיקים.
באוקטובר 2020 נחל המכשול הצלחה כאשר חסם מנהרה שנבנתה על ידי חמאס, המנהרה הושמדה על ידי כוחות צה"ל וכלל לא נכנסה לשטח ישראל.
ראו גם

הסכסוך הישראלי-פלסטיני (2015)
גל הטרור הפלסטיני (2015–2016)
תוכנית ההתנתקות
הסגר על רצועת עזה
הלחימה ברצועת עזה מההתנתקות עד מבצע עופרת יצוקה
הלחימה ברצועת עזה בין מבצע עופרת יצוקה למבצע עמוד ענן
הלחימה ברצועת עזה בין מבצע עמוד ענן למבצע צוק איתן
מבצע גשם ראשון
מבצע גשמי קיץ
מבצע חורף חם
מבצע עופרת יצוקה
המשט לעזה (2010)
מבצע עמוד ענן
מבצע צוק איתן
בהקטי

בהקטי (מסנסקריט: "לדבוק", "לסגוד") הוא השם של הדרך הידועה גם כגאודיה ואישנוויזם או וישנויזם.
פילוסופיה ומקורות היסטוריים

עד לעת האחרונה, נהוג היה לקשור את מקורותיה של תנועה זו בעיקר בהסתעפות פרואנית מהתרבות הברהמינית שבו נעשתה הפרדה בין  המוחלט (ה"אטמן") לבין האל. אולם, גישה זו לא סיפקה הסברים מלאים לגבי הימצאותם של מוטיבים לא ברהמיניים בדת. כיום נוטים להאמין שמוצאו הראשוני של זרם זה בתרבויות הדרווידיות של דרום הודו (הממלכות "פאנדאיה", "צ'ולה", ו"צ'רה"). המאות השלישית עד החמישית לספירה התאפיינו בתהפוכות פוליטיות ודתיות בדרום הודו, אשר הביאו עימן סדרים פוליטיים חדשים כמו גם חדירה מסיבית של תרבות ברהמינית מצפון תת-היבשת. במאה ה-6 לספירה החלה תופעת הסאדהו, נזירים קדושים (כדוגמת Sundarar) שעזבו את דרך החיים המקובלת והיו לנוודים. הללו נחלקו לקדושים שיוויסטים (של האל שיווה) – Nayannars - ולקדושים וישנואיסטים (של האל וישנו) – Alwars ונתפרסמו בשל השירים מלאי הרגש ששרו להתגלמויותיהם המקומיות של האלים. מקובל כיום כי באותה תקופה נהגו הבהאקטה לנדוד בין המקדשים בתוך מסגרת. בסביבות המאה העשירית לספירה, נעשה מיסוד של הנוודים ההיסטוריים לכדי קדושים והדת התמסדה במסגרת של רשת פולחנית מסועפת בעלת לוח שנה דתי עמוס בטקסי פולחן, אשר נפרשה ברחבי דרום הודו ויצרה לעצמה מרכזים דתיים-פוליטיים מרובים.
התפישה הנפוצה כיום אם כך, גורסת כי הבהקטי הוא זרם דתי אשר נוצר כתוצאה מסינתזה ברהמינית של דתות דראווידיות דרומיות אשר לוותה כמו כן גם בתופעות אנטיטטיות של ויתור על ערכי דת מסוימים. הדרישה המוקדמת ברוב הדתות ההודיות הקודמות - ייחוס חברתי או דתי מוקדם - נשמטה מתנועה דתית זו, ובכך למעשה התבטאה חתרנותה – יציאתה נגד ההיררכיה החברתית.
בתקופת ימי הביניים (בעיקר במאות ה-15 וה-16) זכתה תנועת הבהקטי לתנופה מחודשת ופרצה לצפון הודו. הפופולריות לה זכתה עשויה להיות מוסברת באותה חתרנות שאיפשרה תחת שיטת הקאסטות, בפשטות שבה יכלה לבוא לידי ביטוי.
כמה ממחדשיה העיקריים של תנועת הבהקטי הווישנויסטית (של וישנו) הם רמנוג'אצ'ריה (אנגלית), מאדהואצ'ריה (אנגלית) ושרי צ'יתניה מהאפרבהו.
בהקטי יוגה

לפי משנתו של קרישנה, משמעות המילה בהקטי היא אהבה. בעזרת יוגה ומדיטציה ניתן לגלות את העצמי הרוחני, ולחבור לנשגב.
תרגול בהקטי יוגה:

היוגה של הבהקטי שואפת לחיבור עם אלוהים דרך דבקות אמוציונלית בדמותו הפרסונאלית של האל. המתרגל אינו רואה את אלוהים כדבר מופשט אלא לומד ליראות אל פרסונלי. מישהו עמו הוא מפתח מערכת יחסים. על פי הבהקטי-רסמריטה סינדהו מאת רופה גוסוואמי, תרגול הבהקטי כרוך בתשעה סוגי תרגול:
שמיעה - לימוד הכתבים.
דיבור - דיבור אודות נושאים פילוסופיים. יכול להתייחס גם למדיטציה על מנטרה.
זכירה - מדיטציה על אלוהים.
שירות - ביצוע של שירות כלשהו למיקדש, למורה הרוחני או למתרגלים אחרים.
סגידה - סגידה לאלוהות במקדש או בבית.
תפילה זימרת תפילות ומנטרות.
שירות - לעקוב אחר הוראות התרגול הרוחני.
פיתוח יחסי ידידות עם האל - הגות פנימית על אהבה לאלוהים.
התקדשות - הקדשת הגוף, המחשבה והדיבור לעליון.
לרוב, יש המתייחסים לשלושת הראשונים מבין התרגולים הללו, קרי: שמיעה, דיבור וזכירה, כחשובים ביותר. לרוב אף נוהגים לשים דגש על דיבור, בהתייחס לזימרה ומדיטציה על מנטרות הכוללות את שמות האל, עד כדי כך שמתארים תרגול זה ככולל את כל התרגולים האחרים בתוכו.
שירת הבהקטי של ימי הביניים

כתנועה דתית ימי ביניימית, ומקרה פרטי של פנומנת הבהקטי בכללותה, היה בה דגש רגשי שהתבטא בשירה בעלת חשיבות מרכזית בדת, ששמה דגש על נגישותו של האל במקומות הפולחן (בסנסקריט - arca), כמו גם על רגשותיו האוהבים בין המאמין לאלוהות. רגשות אלו עשויים להימצא בקשת רחבה של הקשרים ובהם אהבה, צער ואף כעס ומדגישים את געגועיו של המאמין למפגש עם האלוהי. מוטיב חוזר בשירה זו הוא תיאור תחושות של צער עקב הפירוד מהאל (סנסקריט - Viraha) במהלך הנדודים, צער אשר נמהל כחלק מטיב החוויה הדתית ומתקיים כמרכיב בלתי נפרד ממנה, אף כי אינו סותר, ואף מדגיש, את הסגידה האינסופית לאל.
עם השנים הפכה שירת הבהקטי למאפיין בפולקלור, בתרבות הדתית ההינדואית הרווחת ובהוויה ההודית ואף נתפשת כיום כאחת מהחוליות המבנות את ההמשכיות התרבותית ההיסטורית של הודו. כמו כן, ניתן למצוא כיום בתרבות השירה העממית של הודו מוטיבים משירה זו.
קיד וידאו

| --- | --- |
פתיח התוכנית
פתיח התוכנית
 סוגה:  אנימציה לילדים
 יוצרים:  סבן אנטרטיינמנט, דיק אנטרטיינמנט
 שחקנים:  רובי ריסט   בריאן סקוט   סטיב אלתרמן   גבּריאל בנט  
 מדבבים:  רובי ריסט, בריאן סקוט, סטיב אלתרמן, גבּריאל בנט, מיכאל בל, קאת'י קאבדיני, מרשל אפרון, פיטר רנדיי, סוזאן סילו, רוברט טאוורס
 מדבבים בעברית:  יוני חן, אורנה לביא פלינט, קובי מידן, דן תורן, מיקי קם, שירה גרא, אבי אוריה
 פסקול:  קיד וידאו (להקה)
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 מפיק:  חיים סבן, ז'אן שאפולי, אנדי היירארד
 מפיקים בפועל:  שוקי לוי
 הפצה:  DHX מדיה 
 אורך פרק:  כ-21 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NBC
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון ערוץ הילדים ערוץ ג'טיקס
 תקופת שידור מקורית:  15 בספטמבר 1984 – 7 בדצמבר 1985
 קישורים חיצוניים
 http://www.kvflipside.org
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קיד וידאו (באנגלית: Kidd Video) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית בת 26 פרקים, ששודרה במקור בטלוויזיה החל מ-15 בספטמבר 1984 עד 7 בדצמבר 1985.
הסדרה מתארת את קורותיה של להקת פופ-רוק בנוסח שנות השמונים מקליפורניה. הלהקה נוסדה במיוחד בשביל הסדרה, וביצעה את השירים שבסדרה.
בישראל הסדרה שודרה במקור בערוץ הראשון ב-1987, ולאחר מכן שודרה בערוץ הילדים ובערוץ ג'טיקס.
עלילה

ביום אחד, חברי הלהקה עורכים חזרה במחסן, ובראי הנמצא שם, מופיעה דמות מצוירת בשם אדון מדון החוטף אותם לעולם הרוקנ'רול (הידוע בכינויו "הצד האחר" - Flipside), בו גם הם הופכים לדמויות מצוירות. אדון מדון מעוניין שחברי הלהקה יהיו העבדים המוזיקליים שלו לנצח.
כאשר הלהקה מגיעה ל"צד האחר", הם ניצלים בזכות פיה בשם ניצנץ אשר משמשת להם גם כמורת דרך. ניצנץ מקבלת כוחות על זמניים (כוח וזריזות) בכל פעם שהיא מתעטשת.
במהלך הסדרה, הלהקה מנסה למצוא את הדרך חזרה אל ה"עולם האמיתי", תוך כדי הימנעות מהיתקלויות עם אדון מדון שמעופף בשמים בג'וקבוקס ענק ושלושת עוזריו החתולים הנאמנים - ה"חיקולים": ראשתול, שמנתול וחדחתול.
טנדר הסובארו הצהוב של הלהקה נשאב גם הוא ל"צד האחר", שם הוא הופך לרכב גדול ועתידני בשם הקידכונית (המזכיר את הצוללת הצהובה של הביטלס), איתו הם מסיירים ברחבי ה"צד האחר".
דמויות

קיד (בריאן סקוט) - הסולן והגיטריסט של הלהקה. דובב בעברית על ידי יוני חן.
וויז (רובי ריסט) - הבאסיסט החנון. דובב בעברית על ידי קובי מידן.
אש (סטיב אלתרמן) - הקלידן המגושם. דובב בעברית על ידי דן תורן.
קרלה (גבּריאל בנט) - המתופפת הלטינית. דובבה בעברית על ידי אורנה לביא פלינט.
מוזיקה

בעונה הראשונה, כל פרק מסתיים בוידאו קליפ של הלהקה בסגנון פופ אייטיז קלאסי, מלבד הפרק הראשון בסדרה, בו הופיע ליונל ריצ'י בקליפ "All Night Long". מלבד זאת, לא הופיעו בסדרה עוד אמנים מפורסמים מסיבות של תשלומי תמלוגים.
חלק גדול מהשירים בסדרה הופקו ונכתבו על ידי חיים סבן ושוקי לוי. בכתיבת השיר "Easy Love" היה שותף גם נועם קניאל, שהיה ילד פלא ישראלי. שיר מוכר נוסף של הלהקה הוא "Run".
בעקבות הצלחת הסדרה בארץ, יצא ליין של מוצרים של חברת "עלית" ו"שטראוס" וגם תקליט ב-1986.
ב-1987 אף הגיעה הלהקה לישראל לסיבוב הופעות.[דרוש מקור]
הוואי חמש-אפס

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה משנות השבעים. אם התכוונתם לחידוש לסדרת טלוויזיה זו, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמה משטרתית
 יוצרים:  לאונרד פרימן
 שחקנים:  ג'ק לורד ג'יימס מקארתור קאם פונג צ'ון גילברט לאני קוי אל הרינגטון
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  12
 מספר פרקים:  279
 הפקה
 מפיקים בפועל:  פיטר מ. לנקוב 
 חברת הפקה:  CBS 
 הפצה:  CBS מדיה ונצ'רס 
 אתר צילומים:  הוואי 
 מוזיקה:  מורטון סטיבנס 
 אורך פרק:  42–48 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBS
 רשת שידור בישראל:  HOT Zone
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 1968 – 4 באפריל 1980
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הוואי חמש-אפס (באנגלית: Hawaii Five-O, נהגה "הוואי פַייב אוֹ") היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שנוצרה על ידי לאונרד פרימן (אנ'). הסדרה התרחשה בהוואי ועקבה אחר היחידה המשטרתית המיוחדת חמש-אפס, שבראשה עמד סטיב מקגארט. צוות חמש-אפס הורכב משלושה עד חמישה חברים (כח קטן יחסית בהשוואה ליחידות משטרה דומות), והוא שכן בארמון איולאני (אנ'). נעימת הנושא של הסדרה, אשר הולחנה על ידי מורטון סטיבנס (אנ'), זכתה לפופולריות רבה ולמחוות שונות (ראו להלן).
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון | דירוג | מדרוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 24 | 24 | 20 בספטמבר 1968 | 19 במרץ 1969 | 46 | 18.1 |
|  | 2 | 25 | 25 | 24 בספטמבר 1969 | 11 במרץ 1970 | 19 | 21.1 |
|  | 3 | 24 | 24 | 16 בספטמבר 1970 | 10 במרץ 1971 | 7 | 25.0 |
|  | 4 | 24 | 24 | 14 בספטמבר 1971 | 7 במרץ 1972 | 12 | 23.6 |
|  | 5 | 24 | 24 | 12 בספטמבר 1972 | 13 במרץ 1973 | 3 | 25.2 |
|  | 6 | 24 | 24 | 11 בספטמבר 1973 | 26 בפברואר 1974 | 5 | 24.0 |
|  | 7 | 24 | 24 | 10 בספטמבר 1974 | 25 במרץ 1975 | 10 | 24.8 |
|  | 8 | 24 | 24 | 12 בספטמבר 1975 | 4 במרץ 1976 | 39 | - |
|  | 9 | 24 | 24 | 30 בספטמבר 1976 | 5 במאי 1977 | 18 | 21.9 |
|  | 10 | 24 | 24 | 15 בספטמבר 1977 | 4 במאי 1978 | 23 | 20.4 |
|  | 11 | 21 | 21 | 28 בספטמבר 1978 | 5 באפריל 1979 | 44 | 18.0 |
|  | 12 | 19 | 19 | 4 באוקטובר 1979 | 5 באפריל 1980 | - | - |
בישראל החלו לשדר את הסדרה ביוני 1973.
צוות שחקנים

סטיב מקגראט (ג'ק לורד)
דני ויליאמס (ג'יימס מקארתור)
צ'ין הו קלי (קאם פונג צ'ון)
קונו קלקואה (פרנסיס דמיין לאני גילברט קאו-הי, הידוע בכינוי "זולו")
בן קוקואה (אל הרינגטון)
דיוק לוקלה (הרמן וודמייר)
פרנק קאמאנה (דאגלס מוסמן)
ג'יימס קאריו (ויליאם סמית')
לורי וילסון (שרון פארל)
"טראק" קיאלוהה (וילפרד מו קיאלה)
המושל פול ג'יימסון (ריצ'רד דנינג)
פרקליט המדינה ג'ון מניקוט (גלן קאנון)
הפתולוג ד"ר מקס ברגמן (אל איבן)
ראש מעבדת הזיהוי הפלילי צ'ה פונג (הארי אנדו)
המזכירה ג'ני שרמן (פגי ראיין)
המזכירה בעונה הראשונה מיי (מגי פרקר)
הסוכן החשאי הסיני וו פט (חאי די)
תפקידי אורח בולטים

ג'ולי גרג (שתי דמויות בשני פרקים)
לזלי נילסן (שתי דמויות בשני פרקים)
סאל מינאו (שתי דמויות בשני פרקים)
מריון רוס (שתי דמויות בשני פרקים)
ג'קי קוגן (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
מרטין שין (שתי דמויות בשני פרקים)
גווין מקלאוד (דמות אחת בשני פרקים)
אד פלנדרס (שש דמויות בשבעה פרקים)
אנדרו דאגן (חמש דמויות)
ג'יימס גרגורי (שתי דמויות בשני פרקים)
לו איירס (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
הנרי דארו (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
ברוס בוקסלייטנר (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
מארג' דוסיי (שתי דמויות בשני פרקים)
ג'ון מארלי (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
ריקרדו מונטלבן (שתי דמויות בשני פרקים)
מארק לנארד (ארבע דמויות בארבעה פרקים)
ג'ים דמרסט (שש דמויות בשבעה פרקים)
דן ליגנט (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
אלברט פולסן (ארבע דמויות בארבעה פרקים)
אן הלם (שתי דמויות בשני פרקים)
רוברט קוסטה (תשע דמויות ב-12 פרקים)
ג'ון הילרמן (שתי דמויות בשני פרקים)
איליין ג'ויס (שתי דמויות בשני פרקים)
קווין מקארתי (שתי דמויות בשני פרקים)
לורטה סוויט (שלוש דמויות בארבעה פרקים)
ויליאם וינדום (שתי דמויות בשני פרקים)
ג'ואן לינוויל (שתי דמויות בשלושה פרקים)
ביל צוקרט (שתי דמויות בשלושה פרקים)
דון נייט (שש דמויות בשישה פרקים)
אמנדה מקברום (סנדי ולס, בארבעה פרקים)
ג'ף קורי (שתי דמויות בשני פרקים)
רייט אסר (תשע דמויות, באחד-עשר פרקים)
בוב באסו (שמונה דמויות בשמונה פרקים)
טומי סנדז (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
לויד בוכנר (ארבע דמויות בארבעה פרקים)
סם מלויל (שלוש דמויות בשלושה פרקים)
פרי קינג (שתי דמויות בשני פרקים)
סון-טק או (שמונה דמויות בשמונה פרקים)
מייקל קונרד (שתי דמויות בשני פרקים)
ג'ון לארץ' (שתי דמויות בשני פרקים)
קרול לינלי (דמות אחת בפרק אחד)
נוריוקי מוריטה (דמות אחת בפרק אחד)
הנרי סילבה (דמות אחת בפרק אחד)
בתרבות הפופולרית

נעימת הפתיחה של הסדרה:
שימשה בישראל בפתיח התוכנית הקומדי סטור.
נוגנה בתחילת הסרט שרק 2 על ידי אחד מנגני הממלכה לאחר תרועת החצוצרות המלכותית.
מפעל הפיס ערך פרסומת להגרלת ה-50 מיליון הגדולה שלו בעזרתה.
הושמעה בפרק "החטיפה" בסדרה שמש.
מנוגן כפתיח לשיר ״לא רוצה לישון״ של ג'וזי כץ לפסטיבל שירי הילדים
בסדרה הסמויה כונו המשטרה והשוטרים בעגת תושבי בולטימור "‎5-O" (קרי: פָייב אוֹ).
Psychonauts

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  19 באפריל 2005 (Windows, אקס בוקס)   22 ביוני 2005 (פלייסטיישן 2)   ספטמבר 2011 (macOS, לינוקס)
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Double Fine
 הוצאה לאור:  Majesco
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, גרמנית, צרפתית, רוסית 
 הפצה:  Majesco
 עיצוב:  טים שייפר
 סדרה:  Psychonauts 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Microsoft Windows, פלייסטיישן 2, Xbox, macOS, לינוקס
 
 www.psychonauts.com
 
Psychonauts (בתרגום חופשי: פְּסִיכוֹנַאוּטִים) הוא משחק וידאו, שפותח על ידי חברת Double Fine והיוצר טים שייפר. הוא יצא בשנת 2005, והופץ על ידי חברת Majesco. קיימות גרסאות של המשחק למחשב, לפלייסטיישן 2 ולאקס-בוקס.
המשחק עוסק בילד בשם רזפוטין, המכונה רז, בעל כוחות טלפתיים. רז מצטרף למחנה קיץ של ילדים טלפתיים כמוהו, במטרה להפוך לפסיכונאוט (Psychonaut) - מרגל בעל כוחות טלפתיה. במהלך המשחק רז לומד להכיר וליישם כוחות טלפתיים שונים (כגון ריחוף, בלתי נראות וטלקינזיס), ונכנס לתוך מוחות של אחרים (עולמות מנטליים דמיוניים שבנויים לפי מחשבותיהם - למעשה כמו שלבים שונים במשחק). בתוך המוחות האלו הוא מוצא סודות, מתקן בעיות נפשיות ונעזר במידע שהוא משיג כדי להתקדם במשחק.
למרות הביקורות הטובות להן זכה, מכירות קמעונאיות של המשחק היו נמוכות. ב-2012, לאחר שהסתיים חוזה ההפצה המקורי, החלה Double Fine לשווק את המשחק בפלטפורמות דיגיטליות חדשות, והמשחק זכה לפופולריות וצבר עדת מעריצים משמעותית. מכירותיו של המשחק בפלטפורמות דיגיטליות הגיעו ליותר ממיליון עותקים בין השנים 2010–2015.
משחק המשך בשם Psychonauts in the Rhombus of Ruin יצא לאור בשנת 2017. משחק נוסף בסדרה, Psychonauts 2, יצא בשנת 2021.
דמויות > ילדי המחנה

רזפוטין "רז" אקואטו - הוא הגיע ממשפחה של פעלולני קרקס, וכנגד רצונו של אביו, ברח מהקרקס כדי להפוך לפסיכונאוט. עקב קללה שהוטלה על משפחתו, בכל פעם שהוא נכנס למים עמוקים, יד גדולה נשלחת משם ומנסה להטביע אותו.
לילי זאנוטו - בתו של ראש הפסיכונאוטים. רז מתאהב בה.
דוגן בול - ילד נמוך ושתקן. הוא מסתובב עם כובע אלומיניום כדי למנוע מעצמו לפוצץ את ראשי הסובבים אותו.
בובי זילץ - בריון.
דמויות > הנהלת המחנה

סשה ניין - פסיכונאוט קר ומחושב. העולם המנטלי שלו הוא קובייה אפורה וגדולה, שמסמלת את השליטה העצמית שלו.
מיה וידלו  - פסיכונאוטית. היא אוהבת אופנה ומסיבות, והעולם המנטלי שלה הוא מסיבת ריקודים גדולה. היא מלמדת את רז להשתמש בכוח ה-Levitation.
המאמן מורסיו אוליאנדר  - פסיכונאוט. הוא אחד האנטגוניסטים של המשחק, והוא מתואר כחייל (לשעבר) שמנסה ליצור משמעת צבאית אצל הילדים. העולם המנטלי שלו הוא שדה קרב ענקי, בו הילדים עוברים אימונים.
פורד קרולר - פסיכונאוט זקן שנחשב לפי רז למנהיג הגדול ביותר שאי פעם היה לפסיכונאוטים, עד שקרב טלפתי בעברו שבר את התודעה שלו והשאיר אותו עם מספר אישיויות שונות (טבח, סייר, אדמירל, מנקה). רק כשהוא קרוב למקור של פסיטאניום (Psitanium) הוא שפוי בדעתו.
דמויות > דמויות נוספות

פרד בונאפרטה - נלחם במוחו נגד נפוליאון בשביל לשלוט על גופו. העולם המנטלי שלו הוא משחק קופסה ענקי שמדמה את קרב ווטרלו, אותו הוא משחק נגד נפוליאון.
אדגר טגלי - אמן ספרדי שאובססיבי לגבי קרבות שוורים, אחרי סיפור אהבה שכשל. העולם המנטלי שלו הוא רחוב ספרדי ששור גדול כל הזמן רץ בו, שמכיל אלמנטים של משחקי קלפים ושל התאבקות.
גלוריה - שחקנית לשעבר בעלת רגשות הפכפכים, שאיבדה את כישרונה ואהדתה אחרי בגלל ביקורות. העולם המנטלי שלה הוא תיאטרון בו גרסה בדיונית שלה משתתפת, ובו יש מבקר מרושע שגם פועל בחשאי כדי להרוס את התיאטרון.
בויד - מאבטח שמוחו מלא בתאוריות קונספירציה. הוא כל הזמן ממלמל, ועולמו המנטלי הוא שכונת פרברים רגילה שמעוקמת ומפותלת מסביב לעצמה (כמו תאוריות קשר), ותושביה הם כולם סוכנים שמתחזים לאנשים רגילים.
דוקטור לובוטו -רופא שיניים לשעבר ואחד האנטגוניסטים. במעבדה שלו הוא מוציא לילדים את המוחות בעזרת אבקת עיטוש ומכניס את המוחות לתוך טנקים טלפתיים.
דג החכאי לינדה - עוזר לרז להגיע לבית המשוגעים דרך האגם שמפריד ביניהם. עולמו המוחי של הדג הוא עיר חכאים בשם Lungfishopolis, בה רז נחשב למפלצת בגלל גודלו העצום ביחס לתושבים ולבניינים.
משחקי המשך

בשנת 2015, הכריז שייפר על קמפיין מימון המונים כדי לגייס כסף לפיתוח משחק ההמשך, Psychonauts 2. הקמפיין זכה להצלחה וגייס כ-3.8 מיליון דולר תוך 38 ימים. חלק מצוות הפיתוח של המשחק הראשון חזר לפתח את משחק ההמשך, לצד הצוות הקיים של חברת Double Fine.
באותה שנה, הכריזה החברה על משחק המשך נוסף, Psychonauts in the Rhombus of Ruin. המשחק יצא לאור ב-2017 לקונסולת הפלייסטיישן 4. זהו משחק מציאות מדומה הממשיך את עלילת המשחק הראשון.
חברת מיקרוסופט רכשה את חברת Double Fine בשנת 2019, וכן את זכויות ההפצה של Psychonauts 2 תמורת 13.2 מיליון דולר. החברה הכריזה כי המשחק ייצא לאור בשנת 2021. Psychonauts 2 יצא ב-25 באוגוסט 2021 בגרסאות לווינדוס, פלייסטיישן 4, Xbox One ו-Xbox Series X/S.
הערות שוליים

1 2  קמפיין מימון המונים של משחק ההמשך, Psychonauts 2, ‏דצמבר 2015 (באנגלית)
1 2  Heather Alexandra, Let Psychonauts 2 and Jack Black Rock Your Senses on Xbox Game Pass and Xbox Series X, news.xbox.com, ‏23 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  שמואל מקונן, ביקורת: Psychonauts 2 - משחקי מוחות, באתר Vgames, ‏23 באוגוסט 2021
דניס ויטצ'בסקי, המשחקים שעשו לנו את 2021 - ואלה שלא, באתר ynet, 30 בדצמבר 2021
↑  Announcing Psychonauts in the Rhombus of Ruin!, doublefine.com, ‏5 בדצמבר 2015 (באנגלית)
↑  Alissa McAloon, Microsoft picks up Psychonauts 2 publishing rights from Starbreeze, gamasutra.com, ‏9 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  Psychonauts 2, באתר Double Fine (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e1f7ab46-41ba-491e-a22f-0a93867fd073  MusicBrainz work: 73d3c3c3-542d-472c-a5b6-d114f4c9b079
ג'ון ראבה

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1882 המבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 בינואר 1950 (בגיל 67) ברלין, גרמניה המזרחית 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Kaiser Wilhelm Memorial Cemetery 
 מעסיק:  סימנס 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
לוח זיכרון לזכרו של ראבה בננקינג
קברו המשופץ בבית העלמין בשרלוטנבורג, ברלין
ג'ון ראבה (בגרמנית: John Rabe;‏ 23 בנובמבר 1882 – 5 בינואר 1950) היה איש עסקים גרמני-נאצי, שהתפרסם בזכות מאמציו לעצור את הזוועות של הצבא היפני במהלך טבח ננקינג (נאנג'ינג) ועבודתו כדי להגן ולעזור לאזרחים הסינים במהלך האירוע. האזור הבטוח בנאנג'ינג שהוא עזר להקים הגן על כ-200,000 סינים מהטבח. הוא ייצג באופן רשמי את גרמניה הנאצית ושימש כמפקד הבכיר של הממסד האירופי האמריקאי שנשאר בנאנג'ינג, הבירה הסינית באותה העת, בזמן שהעיר נפלה בידי החיילים היפנים.