stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלומברדים במסע הצלב הראשון
עלילה > מערכה שנייה

אצ'אנו ונציגים מטריטוריות סמוכות נועדים לדון בצעדים לחזק את התנגדותם לצלבנים. הם שבו את ג'יזלדה, הנתונה במשמר בהרמונו של אצ'אנו. סופיה, אשתו של אצ'אנו ונוצרייה בסתר, נכנסת עם בנה אורונטה. אורונטה מאוהב בג'יזלדה השבויה, וכשהוא שר על אהבתו לג'יזלדה, סופיה רואה בג'יזלדה הזדמנות למשוך את בנה לנצרות.
נזיר ממתין לבואם של הצלבנים. פירו, שהפך להיות נאמנו של אצ'אנו ומופקד על שערי אנטיוכיה, מופיע במערה ומבקש מהנזיר כי יראה לו דרך בה יוכל לכפר על מעשיו. הנזיר אומר לו כי אם ברצונו לכפר על מעשיו, יפתח את שערי אנטיוכיה לפני הצלבנים. ארווינו והצלבנים מופיעים במערה, הנזיר שומע כי בתו של ארווינו נשבתה על ידי אצ'אנו אך הוא מבטיח להם כי אנטיוכיה תיפול בידם.
הנשים בהרמון שרות לג'יזלדה ששפר גורלה שאורונטה מאוהב בה. בזמן שג'יזלדה מתפללת נשמעות קריאות כי הצלבנים חדרו לאנטיוכיה. סופיה נכנסת במרוצה ואומרת כי אצ'אנו ואורונטה נהרגו. ארווינו מופיע בלווית הנזיר, וסופיה מזהה אותו כאדם שהרג את בעלה ובנה. למשמע הדברים, נרתעת ג'זלדה מחיבוקו של אביה, באומרה כי מסע הצלב הזה אינו רצון האל. ארווינו שולף את חרבו ומאיים להרוג את ג'יזלדה בעוון חילול הקודש, אך הנזיר וסופיה עוצרים בעדו. ארווינו אומר בכעס כי בתו השתגעה.
עלילה > מערכה שלישית

הצלבנים מלווים בצליינים, שרים על יופייה וקדושתה של ירושלים והארץ הקדושה. ג'יזלדה מתרחקת ממחנה הצלבנים. לפתע היא פוגשת באורונטה, שרק נפצע מחרבו של ארווינו. השניים מחליטים לברוח יחד.
ארווינו זועם על בגידתה של בתו ג'יזלדה. חיילים מופיעים ומודיעים כי פגאנו נראה באזור המחנה, ומבקשים רשות ללוכדו ולהמיתו, ארווינו מסכים.
כינור מנגן פרלוד. ג'יזלדה ואורונטה מופיעים, אורונטה פצוע, וג'יזלדה מקוננת על אכזריות הגורל. הנזיר מופיע, ואומר לשניים כי אהבתם היא בחטא, אך ניתנת לתיקון על ידי התנצרותו של אורונטה. הנזיר משלים את תהליך ההתנצרות, ואורונטה מת מפצעיו, מבטיח לג'יזלדה  לפוגשה בגן עדן.
עלילה > מערכה רביעית

בשנתה, חולמת ג'יזלדה על אורונטה המופיע בחזיונה. הוא מספר לה כי האל נענה לתפילות, וכי הצלבנים ימצאו חיזוק במימי נקבת השילוח. ג'יזלדה מתפעמת מהחיזיון הניסי.
הצלבנים והצליינים מיואשים, הם חושבים כי האל נטש אותם במדבר. ג'יזלדה מופיעה בקול תרועה ומספרת לכולם על המעיין שנתגלה לה. כאשר הכל שמחים, מחזק ארווינו את ביטחון הצלבנים כי הם יכבשו את ירושלים.
הנזיר מובא אל האוהל כשהוא פצוע פצעים חמורים. הוא חושף בפני ארווינו וג'יזלדה כי הוא לא אחר מאשר פגאנו. הוא מתחנן למחילה על רצח אביו. כאשר ארווינו מחבק את אחיו, מבקש פגאנו בפעם האחרונה לראות את עיר הקודש. כאשר ירושלים מתגלית לעיניהם, פגאנו נופח את נשמתו, הצלבנים מהללים את האל.
הונאה משמחת

| --- | --- |

עמוד השער של הלברית
 מידע כללי
 מלחין:  ג'ואקינו רוסיני
 לבריתן:  Giuseppe Maria Foppa 
 סוגה:  אופרה
 שפה:  איטלקית
 מספר מערכות:  1
 מקום התרחשות העלילה:  איטליה
 
הונאה משמחת או הטעיה בת מזל (באיטלקית: L'inganno felice) היא אופרה בת מערכה אחת מאת ג'ואקינו רוסיני. דוניצטי כתב אופרה בשם דומה, "הטעיה משמחת", כעשר שנים מאוחר יותר. הלברית של "הונאה משמחת" נכתבה על ידי ג'וזפה פופה (Giuseppe Foppa). הצגת הבכורה של האופרה נערכה ב-8 בינואר 1812 בתיאטרון סאן מואיזה (Teatro San Moisè) בוונציה שכבר אינו קיים היום.
הדמויות

| דמות | קול |
| --- | --- |
איזבלה: סוֹפּרָן
הנסיך ברטרנדו: טֶנוֹר
באטונה: בַּס
טאראבוטו: בַּס
אורמונדו: בַּס
עלילה > הרקע

אורמונדו השפל מאוהב באיזבלה הנשואה באושר לנסיך ברטרנדו. כשהאישה מסרבת להצעתו של אורמונדו, הגבר מתחיל להפיץ עליה שמועות מרושעות ומשלם לגבר בשם באטונה כדי שישיט את איזבלה בסירה לים וישאיר אותה שם. עם זאת, כורה מקומי, טאראבוטו, מציל את איזבלה, אותה הוא מסתיר כאחייניתו בשם "ניסה" במשך עשר שנים.
עלילה > המערכה

העלילה נפתחת עשר שנים מאוחר יותר כאשר ברטרנדו מבקר במכרות. איזבלה, שעדיין מאוהבת בבעלה, חושפת את זהותה האמיתית לטאראבוטו, שמבטיח לעזור לה. הנסיך מגיע למקום עם אורמונדו ובאטונה וגם הוא עדיין אוהב את אשתו שנעלמה, אף על פי שהאמין לשמועות שהיא בגדה בו. באטונה רואה את "ניסה" ומבין שהיא בעצם איזבלה בתחפושת. הוא מתכנן עם אורמונדו לחטוף את האישה באותו הלילה, אבל טאראבוטו מצותת לשיחתם. שני הנבלים נחשפים בטרם מצליחים לחטוף את איזבלה, שסיפורה האמיתי מתגלה כשהיא מראה את בגדי הנסיכה שלה ואת תמונת הנסיך שהיא שמרה איתה כל הזמן. ברטרנדו ואיזבלה מוצאים זה את זה שוב.
אריות מפורסמות

אוברטורה
Cosa dite - דואט טאראבוטו ואיזבלה
Qual tenero diletto - האריה של ברטרנדו
Una voce m'ha colpito - האריה של באטונה
Quel sembiante, quello sguardo - טריו של ברטרנדו, טאראבוטו ואיזבלה
Tu mi conosci - אריה של אורמונדו
Và taluno mormorando - דואט של באטונה וטאראבוטו
Al più dolce e caro oggetto - אריה של איזבלה
Tacita notte amica - פינלה (באטונה, איזבלה, טאראבוטו, ברטרנדו ואורמונדו)
הקלטות

| שנה | הדמויות: איזבלה, ברטרנדו, טאראבוטו, באטונה | המנצח, בית האופרה והתזמורת | תגית  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Annick Massis, Raúl Giménez, Rodney Gilfry, Pietro Spagnoli | Mark Minkowski, Le Concert des Tuileries Orchestra (Recorded at performances in the Théâtre de Poissy, 12–17 June) | Audio CD: ERATO Cat: 0630 17579-2 |
| 1999 | Carmela Remigio, Luigi Petroni, Lorenzo Regazzo, Paolo Rumetz, Roberto Scaltriti | Giancarlo Andretta, Orchestra del Teatro La Fenice (Recorded Padova October 24, 1998) | Audio CD: Monda Musica Cat: MFON 20142 |
| 2005 | Corinna Mologni, Kenneth Tarver, Marco Vinco, Lorenzo Regazzo | Alberto Zedda, Brno Chamber Soloists (Recorded at concert performances in the Kurtheater, Rossini in Wildbad, July) | Audio CD: Naxos Records Cat: 8.660233-34 |
לקריאה נוספת

Holden, Amanda (ed.) (2001), The New Penguin Opera Guide, New York: Penguin Putnam. ISBN 0-14-029312-4
Osborne, Charles (1994), The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini, Portland, Oregon: Amadeus Press. ISBN 0-931340-71-3
Osborne, Richard (1992), L'inganno felice in The New Grove Dictionary of Opera, ed. Stanley Sadie, London. ISBN 0-333-73432-7
Booklet notes accompanying the Minkowski recording
הערות שוליים

↑  Recordings of L'inganno felice on operadis-opera-discography.org.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 300342357  LCCN: no2001084725  MusicBrainz work: 3d0a11e8-589b-4cc4-b33c-2872fa7c73cf  VIAF: 174017130   WorldCat (עם VIAF): 174017130
המדיום

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מלחין:  ג'אן קרלו מנוטי
 לבריתן:  ג'אן קרלו מנוטי 
 תאריך יצירה:  1946 
 סוגה:  אופרטה
 שפה:  אנגלית
 מספר מערכות:  2
 זמן התרחשות העלילה:  המאה העשרים
 תפקידים
 Madame Flora (Baba)  Mrs. Nolan  Toby  Mrs Gobineau  Monica  Mr Gobineau  A voice 
 
המדיום (באנגלית: The Medium) היא אופרה טרגית קצרה עם מוזיקה וליברית מאת ג'אן קרלו מנוטי.
האופרה קצרה (היא נמשכת שעה), ובה שתי מערכות.
האופרה נכתבה בהזמנת (בתמיכה ובמימון) של קרן אליס מ. דיטסון (Alice M. Ditson Fund) מאוניברסיטת קולומביה שבעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק, שבארצות הברית.
הופעת הבכורה של האופרה הייתה באוניברסיטה ב-8 במאי 1946.
ההופעה המסחרית הראשונה של האופרה הייתה בין 1 במאי ל-1 בנובמבר 1947, בתיאטרון הקשר (Heckscher) הייתה הופעה כפולה, בהופעה זו הוצגה גם האופרה "הטלפון", אף היא מאת מנוטי.
בשנת 1951 ביים מנוטי, בעזרת יוצר הסרטים אלכסנדר חמיד, גרסה קולנועית של האופרה, בסגנון פילם נואר (סרט אפל), ובכיכובה של מארי פאוורס בתפקיד מאדאם פלורה ואנה מריה אלברגטי בתפקיד מוניקה.
הפקת טלוויזיה בשידור חי בכיכובה של מארי פאוורס התקיימה ב־12 בדצמבר 1948 בסדרת הטלוויזיה "סטודיו ואן" (Studio One).
תפקידים

| תפקיד | סוג קול | משתתפים בהופעה המסחרית הראשונה ב־18 בפברואר 1947 (מנצח: יאשה זייד (Jascha Zayde)) | משתתפים בהופעה הראשונה בישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| מוניקה | סופרנו | אוולין קלר (Evelyn Keller) | טל גנור |
| טובי | תפקיד שקט | ליאו קולמן (Leo Coleman) | חנן שוורצברג |
| מאדאם פלורה (באבא) | קונטרה אלט | מארי פאוורס (Marie Powers) | שי בלוך |
| גברת גובינו | סופרנו | בוורלי דיים (Beverly Dame) | טל ברגמן |
| מר גוביניו | בריטון | פרנק רוז'ייר (Frank Rogier) | עודד רייך |
| גברת נולאן | מצו-סופרן | וירג'יניה בילר (Virginia Beeler) | שקד סטרול |
| קול רוח הרפאים – מושר מחוץ לבמה על ידי גברת גובינו או על ידי מוניקה | סוֹפּרָנוֹ | בוורלי דיים (Beverly Dame) | טל גנור |
תקציר העלילה > מערכה ראשונה

מוניקה, בתה של מאדאם פלורה, וטובי, נער משרת אילם משחקים בתחפושות. מאדאם פלורה, או "באבא" כפי שהם מכנים אותה, מגיעה שיכורה לביתה, היא צועקת עליהם ואלימה כלפיה על שלא הכינו את הבית לסיאנס של אותו לילה.
עד מהרה האורחים מגיעים, מר וגברת גוביניו (Gobineau), לקוחות קבועים - המגיעים מדי שבוע לסיאנס, והאלמנה גברת נולאן (Nolan) שמגיעה בפעם הראשונה. בתחילה גברת נולאן חוששת מהסיאנס ורוצה לעזוב את המקום, אולם בני הזוג גוביניו משכנעים אותה להישאר.
האורחים מתיישבים סביב שולחן הסיאנס. במרכז מאדאם פלורה היושבת בטראנס, ומשני צדדיה האורחים.
האלמנה נולאן חושבת שהיא מדברת עם ילדתה המתה, שנפטרה בגיל 16. הסיאנס מזויף, והיא מדברת עם מוניקה המסתתרת מאחורי המסך. כשמוניקה נעלמת, האלמנה נולאן מנסה ללכת אחריה, אולם בני הזוג גובניה מרסנים אותה. בני הזוג "יוצרים קשר" עם בנם התינוק, שנפטר בגיל שלוש, ולא למד לדבר, ולכן הוא רק צוחק. גם קול הצחוק נעשה על ידי מוניקה שמעבר למסך.
לפתע מרכישה מאדאם פלורה בזוג ידיים האוחזות בגרונה, והיא נבהלת, ודורשת מהאורחים לעזוב.
לאחר שהאורחים עוזבים, מאדאם פלורה קוראת למוניקה, ומספרת לה מה הרגישה, ומאשימה את טובי. על מנת להרגיע אותה שרה מוניק לפלורה את שיר הערש האפל "הברבור השחור". לפתע שומעת פלורה קול - היא מאשימה את טובי. מוניקה ממשיכה לשיר, ופלורה מתפללת את תפילת "אווה מריה".
תקציר העלילה > מערכה שנייה

טובי מציג מופע בובות למוניקה. אהבתם ההדדית נעשית ברורה. כשמאדאם פלורה שבה הביתה היא מאשימה שוב את טובי, בטוחה שהוא יודע מה קרה באותו לילה.
האורחים מגיעים שוב, מצפים לסיאנס נוסף, מאדאם פלורה מסרבת, מנסה להחזיר להם את כספם, ומנסה לשכנע אותם שהסיאנס היה מזויף תוך שהיא מציגה את השיטות שבהן היא ומוניקה השתמשו.
האורחים לא מאמינים לה, ומסרבים לקחת את הכסף. הזוג גובניה מתעקשים שהם מזהים את צחוקו של בנם (והוא לא דומה לקולה של מוניקה), וכן שהם הרגישו את מגעו, ואילו האלמנה נולאן מתעקשת שהיא שמעה את ביתה, שאמרה לה לחפש משכית שהיא לא ידעה על קיומה, וגילתה אותה לאחר הסיאנס.
האורחים מתעקשים, שאולי פלורה חשבה שהיא מרמה אותם, אולם הסיאנס היה אמיתי.
לאחר שהאורחים הולכים, פלורה מגרשת את טובי מביתה, למרות זעקותיה של מוניקה.
פלורה משתכרת ומאבדת את ההכרה.
טובי חוזר אל הבית ומחפש את תוף המרים שלו, והרעש מעיר את פלורה, אשר קוראת "מי שם", ושטובי לא עונה לוקחת את אקדחה, יורה בו, והוא נופל מתבוסס בדם. כשהיא רואה את הגופה פלורה מאבדת את שפיותה, וצועקת "הרגתי רוח רפאים".
האריות הידועות

האריות הידועות באופרה:
"ואלס של מוניקה" (מוניקה) –  האריה "הואלס של מוניקה - שרה אליסון כריסטופר, סרטון  באתר יוטיוב
"הברבור השחור" – מכונה גם "השמש שקעה" (מוניקה) –  האריה "הברבור השחור" - שרה פמלה אנדרוז, סרטון  באתר יוטיוב  האריה "הברבור השחור" - שרה טרישה קינר, סרטון  באתר יוטיוב
"מפחדת, אני מפחדת?" (באבא) –  האריה "מפחדת, אני מפחדת?" שרה שרה לואלן, סרטון  באתר יוטיוב  האריה "מפחדת, אני מפחדת?" שרה דזירה פאולי, סרטון  באתר יוטיוב
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  ההיסטוריה של האופרה, ותיאור העלילה
1 2 3  ההופעה המסחרית הראשונה בברודוויי
↑  כאשר שתי אופרות הן קצרות, לעיתים שתיהן מוצגות באותו ערב, עם הפסקה ביניהן (כך שהאורך הכולל של המופע, הוא כאורך אופרה רגילה).
↑  מידע על הסרט משנת 1951
↑  משתתפי הופעת הבכורה המסחרית
↑  המדיום, באתר האופרה הישראלית
↑   האריה "השמש שקעה", שרה ג'ויס קסטל, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345669705171  BnF: cb140146832 (data)  GND: 300913044  LCCN: n2001078755  MusicBrainz work: 95447f5d-6efc-4879-b455-ea2868d4db1d  NLA: 35616195  VIAF: 177540452   WorldCat (עם VIAF): 177540452
החטיפה מן ההרמון

| --- | --- |

הצגת האופרה אשר התקיימה בפסטיבל המוזיקה של זלצבורג, אוסטריה ב-2004
 מידע כללי
 מלחין:  וולפגנג אמדאוס מוצרט
 לבריתן:  Christoph Friedrich Bretzner 
 תאריך יצירה:  1780 
 סוגה:  "זינגשפיל" (שירת-משחק, Singspiel) אופרה קלה שמשולבים בה קטעי דיבור.
 שפה:  גרמנית
 מספר מערכות:  3
 זמן התרחשות העלילה:  המאה ה-18
 מקום התרחשות העלילה:  בית כפרי השייך לפאשה (גרמנית Bassa), במקום לא מוגדר לחופי הים התיכון
 תפקידים
 הפאשה סלים: Bassa Selim; תפקיד המיועד לשחקן דובר.  בלמונטה: Belmonte, טנור; בן אצולה ספרדי.  פדריו: Pedrillo, טנור; משרתו של בלמונטה.  קונסטנצה: Konstanze, סופרן; מאורסת לבלמונטה.  בלונדכן (או בלונדה): Blondchen/Blonde, סופרן; החדרנית האנגליה של קונסטנצה.  אוסמין: Osmin, בס; רב שרתים ומשגיח ראשי בבית הפאשה.  קלאָס: Klaas, תפקיד לשחקן דובר; ספן.  משרת אילם, כפוף לאוסמין: Mute in Osmin's Service; תפקיד שקט.  מקהלת היניצ'רים (Chorus of Janissaries).
 
החטיפה מן ההרמון (גרמנית: Die Entführung aus dem Serail), ‏K.384‏, היא אופרה זינגשפיל (שירת-משחק) בשלוש מערכות, שהלחין וולפגנג אמדאוס מוצרט. זוהי האופרה האחרונה שמוצרט כתב בגרמנית ובסגנון הזינגשפיל לפני "חליל הקסם". היא הולחנה והוצגה בווינה, אוסטריה, ב-1782 וזכתה לתפוצה רחבה; עוד בימי חייו בוצעה האופרה בערים פראג, ורשה, בון, פרנקפורט ע"נ מיין, לייפציג, מאנהיים, קרלסרואה, קלן, זלצבורג, דרזדן, מינכן, ריגה, נירנברג, הנובר, גראץ, המבורג, וויימאר, אאוגסבורג, אמסטרדם ועוד.
העלילה מספרת על גיבורהּ בלמונטה, אשר בעזרת משרתו פדריו חותר להציל את קונסטנצה אהובתו מן ההרמון של סלים.
רקע

האופרה הוצגה לראשונה לפקודתו של קיסר אוסטריה יוזף השני ב-16 ביולי 1782 בבורגתיאטר בווינה. הצגת הבכורה נחלה הצלחה וביססה את המוניטין של מוצרט בווינה, שעבר לשם מעיר מולדתו זלצבורג שנה קודם לכן. האופרה הגשימה משאלה ותיקה של הקיסר, שייחל לכך, שבבורגתיאטר תוצג אופרה מצליחה בגרמנית; ביצועים קודמים לאופרות מסוג זה הצליחו רק כשהיו חיקויים או תרגומים מיצירות זרות.
בתור זינגשפיל, חלק רב מהפעולה מתנהל בדיאלוג מדובר, כך שבמוזיקה מורגש מחסור ברצ'יטטיב והיא מתרכזת כולה במספרים הקבועים (אריות, דואטים, רביעיית קולות וכו').
היצירה קלילה באופיה ומטרתה לגרום הנאה. אין בה אותה ירידה לעומק הדברים וחקר הדמויות או רגשות אפלים, המורגשים באופרות המאוחרות יותר של מוצרט. עלילתה מנצלת את ההתלהבות ששררה אותו זמן לתרבות ה"אקזוטית" של טורקיה, אומה שזמן קצר קודם לכן הפסיקה להוות איום צבאי על אוסטריה, והוינאים גילו עניין בפולקלור הפיקנטי שלה. האופרה של מוצרט כללה גרסה מערבית למוזיקה הטורקית והתבססה בצורה רופפת על המוזיקה של להקות יניצ'רים טורקיות, שהופיעה ביצירותיו המוקדמות יותר של מוצרט. כמו רבות מן הקומדיות של התקופה, היא עושה שימוש באלמנטים רבים בעלילה ובדמויות, שמקורם בסגנון הקומדיה דל'ארטה.
דמויות האופרה מגלמות גם את הסטריאוטיפים הטורקים, במיוחד אוסמין, דמותו הקומית של רב השרתים המרושע, עב הכרס, של הפאשה, אשר מביע את איומיו הרבים בשירת בס. עם זאת, אי אפשר לראות באופרה כולה סטריאוטיפ טורקי, מאחר שרוח העלילה תלויה באופיו הנוח והמוכן לוותרנות של סלים, כפי שהוא מתגלה בסוף האופרה.
המוזיקה הולחנה במלוא המרץ וכוללת כמה מהאריות המרהיבות, המורכבות והמסובכות ביותר של המלחין; באריה האחרונה של אוסמין כלול אחד התווים הנמוכים ביותר ברפרטואר המערבי, רה נמוך. ייתכן שרבות מהן נכתבו מתוך מחשבה על הזמרים, שמוצרט ייעד להם את האריות. את אוסמין גילם לראשונה לודוויג פישר, זמר בס, שנודע במנעד הגדול שלו וביכולתו לדלג על מרווחים גדולים בקלות. בדומה לכך, מוצרט כתב על הזמרת הראשונה שגילמה את דמות קונסטנצה, קתרינה קווליירי: "הקרבתי את האריה של קונסטנצה במעט למען הגרון הגמיש של הגברת קווליירי." הדבר ניכר בעיקר באריה המפורסמת ביותר, יש להניח, של האופרה, "עינויים מכל הסוגים" (Martern aller Arten) הארוכה, המשוכללת והקשה ביותר לביצוע.
אנקדוטה ידועה, שמרבים לספרה, על הקושי המוזיקלי ביצירה, אומרת: לאחר ששמע את האופרה, אמר הקיסר למלחין, "יותר מדי תווים, מוצרט יקירי," ועל כך השיב מוצרט, לפי המסופר "בדיוק המספר הנכון, הוד מעלתך." (מוזיקולוגים רבים, מכל מקום, מטילים ספק באמיתות האנקדוטה).
על השחקנים, הזמרים וכלי הנגינה

הזמרים שרים יחד עם תזמורת של התקופה הקלאסית, בליווי כלי הנגינה הדרושים להפקת מוזיקה "טורקית": תופי בס, מצלתיים, משולש ופיקולו. לצד אלו, התזמורת כוללת זוג חלילים, אבובים, קלרינטים, בסונים, קרנות יער, חצוצרות, מערכת שני טימפני, ומערכת כלי המיתר הרגילה הכוללת כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים.
עלילה > מערכה I

בלמונטה מחפש בכל מקום אחר ארוסתו, קונסטנצה, שנפלה, עם המשרתת האנגליה שלה, בלונדשן והמשרת של בלמונטה, פדריו בשבי שודדי ים ואלה מכרו אותם לפאשה-סלים (אריה: "כאן אראך, קונסטנצה, את הינך תקוותי!" - Hier soll ich dich denn sehen, Konstanze, dich mein Glück!). אוסמין, משרתו של הפאשה, מגיע עם סולם לקטוף תאנים בגן ומתעלם לחלוטין מפניותיו של בלמונטה (אריה: "מי שאהבה מצא" - Wer ein Liebchen hat gefunden). בלמונטה מתעקש ומנסה להשיג חדשות ממשרתו, פדריו (דואט: "ארורים תהיו אתה והשיר שלך" - Verwünsch seist du samt deinem Liede!). אוסמין כעוס ("אילו פוחחים" - Solche hergelaufne Laffen). למרות הכל, לאחר שהמשרת עוזב, בלמונטה פוגש את פדריו והם נחושים לחטוף חזרה את קונסטנצה (אריה: "קונסטנצה, קונסטנצה, לו רק אזכה לראותך שוב" - Konstanze, dich wiederzusehen, dich)
בליווי מקהלת היניצ'רים ("שירו לפאשה הגדול" - Singt dem großen Bassa Lieder) סלים מופיע עם קונסטנצה, שאת אהבתה הוא מבקש לשווא, (האריה של קונסטנצה: "מחל לי! הו, אהבתי!" - Ach ich liebte, war so glücklich!). בהמלצתו של פדריו, הפאשה מסכים להעסיק את בלמונטה כבנאי, אך אוסמין מסרב לאפשר לו גישה לארמון (טרצט: "צעד! צעד! צעד!" - Marsch! Trollt euch fort!).
עלילה > מערכה II

בלונדשן דוחה את ניסיונות הפלרטוט הגסים של אוסמין (אריה: "בעדינות ובחנופה" - Durch Zärtlichkeit und Schmeicheln). אחרי דואט ("אני הולך, אך מייעץ לך לסור מדרכו של פדריו הנבל" - Ich gehe, doch rate ich dir, den Schurken Pedrillo zu meiden), אוסמין נפרד מעליה. קונסטנצה מקבלת את בלונדשן במצוקה (אריה: "יגון הפך לגורלי" - Welcher Wechsel herrscht in meiner Seele), ומגלה לה, שסלים דורש את אהבתה ומאיים להשתמש בכוח (אריה: "גם זאת אשא" - Martern aller Arten).
לאחר לכתה, פדריו ניגש אל בלונדשן אהובתו ומודיע לה, שבלמונטה קרוב למקום וכולם מוכנים ומזומנים למנוסה. בלונדשן מתמלאת באושר (אריה: "איזו שמחה, איזה עונג" - Welche Wonne, welche Lust). פדריו מזמין את אוסמין למשקה כדי לשכר אותו (אריה: "קדימה לקרב" - Frisch zum Kampfe, frisch zum Streite, ודואט: "יחי דיוניסוס!" - Vivat Bacchus! Bacchus lebe!). תוכניתו מצליחה ומפנה את אוסמין מדרכו ובלמונט זוכה לראות שוב את קונסטנצה אהובתו (רביעייה בה שרים בלמונטה, קונסטנצה, פדריו ובלונדשן: "הו, בלמונטה, הוי חיי" - Ach, Belmonte! Ach, mein Leben).
עלילה > מערכה III

בלמונטה ופדריו מגיעים אל הגן עם סולמות (אריה, בלמונטה: "כשדמעות האושר נושרות" - Ich baue ganz auf deine Stärke; רומנסה, פדריו: "שבוי בארץ המורים" - In Mohrenland gefangen war ein Mädel hübsch und fein). בלמונטה מצליח בחטיפת קונסטנצה, אך כשפדריו עומד להימלט עם בלונדשן, הם נתפסים על ידי אוסמין (אריה: "הו, איך אחגוג את ניצחוני" - Ha, wie will ich triumphieren), ובלמונטה וקונסטנצה גם הם נתפסים ומובאים בחזרה למשמר. סלים פאשה, המכיר בבלמונטה את בנו של גדול אויביו, עומד לצוות על הוצאתם להורג (דואט: "הו איזה גורל, הו מצוקת הנפש" - Welch ein Geschick! O Qual der Seele). אך יגונם נוגע ללבו; הוא מוחל להם ומכריז, ששנאתו אל אבי בלמונטה כה גדולה, עד שינקום בו בהשבת בנו וארוסת הבן בחיים, כדי שיראה עצמו חייב לו לנצח נצחים. כולם יוצאים לחופשי - לצערו הרב של אוסמין, אשר היה מעדיף לראות אותם מוצאים להורג באלימות (פינאלה: "לעולם לא אשכח את טוב לבך" - Nie werd' ich deine Huld verkennen).
עיבודים

המלחין הפיני אוליס סלינן כתב אופרה המכונה "הארמון"; היא מכילה דמויות מ"החטיפה מן ההרמון", ומשתמשת בעלילה של האופרה של מוצרט כנקודת הפתיחה של פנטזיה משונה.
ספרים

עיבוד סיפור העלילה מהמדריך השלם למבקר באופרה מאת ליאו מליץ, גרסת 1921. (The Opera Goer's Complete Guide by Leo Melitz)
דיון וניתוח של האופרה מאת ג'וליאן ראשטון מופיע במילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים. (New Grove Dictionary of Music and Musicians by Julian Rushton)
Die Entführung aus dem Serail מאת תומאס באומן בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
קייט בקינסייל

| --- | --- |
בקינסייל בכנס קומיק-קון 2011
בקינסייל בכנס קומיק-קון 2011
 לידה:  26 ביולי 1973 (בת 51) לונדון, אנגליה,  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Kathrin Romany Beckinsale 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית
 מקום לימודים:  ניו קולג'  בית הספר גודולפין ולטימר 
 בן זוג:  פיט דווידסון
 צאצאים:  לילי מו שין 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין רומרי "קייט" בקינסייל (באנגלית: Kathrin Romary "Kate" Beckinsale; נולדה ב-26 ביולי 1973) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

בקינסייל נולדה באזור צ'יזיק שבלונדון, אנגליה. בשם קתרין ביילי בקינסייל לשחקנית התיאטרון והטלוויזיה ג'ודי לו והשחקן ריצ'רד בקינסייל, שחקן טלוויזיה פופולרי שמת ב-1979 בגיל 31. לקייט בקינסייל אחות למחצה, סמנתה, שאף היא שחקנית. אבי סבה היה ממוצא בורמזי.
בקינסייל למדה בבית ספר פרטי "גודולפין ולאטימר", ובנעוריה זכתה פעמיים בתחרות לכותבים צעירים, על כתיבת סיפור קצר ושלושה שירים. אחרי תקופת התבגרות סוערת שבה עברה התמוטטות עצבים ואנורקסיה, פנתה בעקבות הוריה לפתח קריירת משחק. תפקידה הראשון היה בסרט טלוויזיה "One Against the Wind", ששודר ב-1991 ועסק במלחמת העולם השנייה. בקינסייל למדה ספרות צרפתית ורוסית בניו קולג' באוניברסיטת אוקספורד אך לא סיימה את לימודיה.
קריירה

כשבקינסייל הייתה בשנה הראשונה באוניברסיטה הוצע לה להופיע בסרט הקולנוע של קנת בראנה "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד הירו. את שנת הלימודים האחרונה עשתה בפריז, ואחר כך החליטה לעזוב את הלימודים ולהתרכז בקריירת המשחק. ב-1998 הופיעה בשני סרטי קולנוע "משחקי נוכלים" ו"ימי הדיסקו האחרונים", כמו כן כיכבה בסרטי הטלוויזיה "פרחים ועשבים שוטים", שהתקבל באהדה רבה, לצידם של רופוס סוול, איילין אטקינס וג'ואנה לאמלי. ב-1996 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "אמה" על פי רומן מאת ג'יין אוסטן.
הופעתה הראשונה בסרט אמריקאי הייתה ב-1999 ב"ארמון של סורגים" שלא הצליח מבחינה כלכלית. אבל ב-2001 היא לוהקה לסרט המצליח "פרל הארבור" לצידו של בן אפלק, שהביא לפריצת הדרך המשמעותית שלה בקולנוע. בשנים הבאות הופיעה בסרטים אמריקאים בולטים נוספים כמו "בדיוק כשהתאהבנו" (2001), "מלחמת האופל" (2003), ו-"ואן הלסינג" (2004). עוד גילמה את דמותה של אווה גרדנר בסרט "הטייס". ב-2006 גילמה שוב את תפקיד הערפד ב"מלחמת האופל 2", סרט המשך ל"מלחמת האופל" שביים בעלה דאז, לן וייסמן. עוד ב-2006 שיחקה בסרט הקומדיה "קליק" בתור אשתו של הדמות שמגלם אדם סנדלר. ב-2008 שיחקה בסרט הדרמה "אנשים שבורי כנפיים" לצידם של פורסט ויטאקר, גאי פירס, דקוטה פנינג וג'ניפר הדסון. ב-2012 השתתפה בסרט "זיכרון גורלי".
בשנת 2015 הצטלמה לסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמות הדם", הסרט הוא החמישי בסדרה. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2016. באותה שנה שיחקה גם בתפקיד הראשי בסרט "אהבה וידידות", עיבוד לרומן המכתבים מאת ג'יין אוסטן "ליידי סוזן". בנוסף שיחקה גם בסרט האימה "החדר הנסתר", על פי תסריט של ונטוורת' מילר.
חיים אישיים

בשנים 1995–2003 היא הייתה בזוגיות עם השחקן הוולשי מייקל שין, ולהם בת שנולדה ב-1999. בשנים 2004–2016 הייתה נשואה לבמאי האמריקאי לן וייסמן.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | מהומה רבה על לא דבר | Much Ado About Nothing | הרו |  |
| 1994 | ללא כיסוי | Uncovered | ג'וליה |  |
| 1994 | נסיך ג'אטלנד | Prince of Jutland | אתל |  |
| 1995 |  | Marie-Louise ou la Permission | מארי-לואיז |  |
| 1995 | פרחים ועשבים שוטים | Cold Comfort Farm | פלורה פוסט |  |
| 1995 | רדוף אהבה | Haunted | כריסטינה מרייל |  |
| 1996 | אמה | Emma | אמה וודהאוס | סרט טלוויזיה |
| 1997 | משחקי נוכלים | Shooting Fish | ג'ורג'י |  |
| 1998 | ימי הדיסקו האחרונים | The Last Days of Disco | שרלוט פינגרס |  |
| 1998 | אליס מבעד למראה | Alice Through The Looking Glass | אליס |  |
| 1999 | ארמון של סורגים | Brokedown Palace | דרלן דייוויס |  |
| 2001 | פרל הארבור | Pearl Harbor | אוולין ג'ונסון |  |
| 2001 | בדיוק כשהתאהבנו | Serendipity | שרה תומאס |  |
| 2001 | קערת הזהב | The Golden Bowl | מגי וורוור |  |
| 2002 | שחייה לילית | Laurel Canyon | אלכס אליוט |  |
| 2003 | מלחמת האופל | Underworld | סלנה |  |
| 2003 | משפחה קטנה שלי | Tiptoes | קרול |  |
| 2004 | הטייס | The Aviator | אווה גרדנר |  |
| 2004 | ואן הלסינג | Van Helsing | אנה ולריוס |  |
| 2006 | קליק | Click | דונה ניומן |  |
| 2006 | מלחמת האופל 2 | Underworld: Evolution | סלנה |  |
| 2007 | חדר פנוי | Vacancy | אמי פוקס |  |
| 2007 | מלאכי השלג | Snow Angles | אני מרצ'נד |  |
| 2008 | האמת ורק האמת | Nothing But The Truth | רייצ'ל ארמסטרונג |  |
| 2008 | אנשים שבורי כנפיים | Winged Creatures | קלרה דוונפורט |  |
| 2009 | מחוקה | Whiteout | קרי סטטקו |  |
| 2009 | מלחמת האופל: עלייתם של אנשי הזאב | Underworld: Rise of the Lycans | סלנה |  |
| 2009 | כולם בסדר | Everybody's Fine | אמי |  |
| 2012 | המבריח | Contraband | קייט פראדיי |  |
| 2012 | מלחמת האופל: התעוררות | Underworld: Awakening | סלנה |  |
| 2012 | זיכרון גורלי | Total Recall | לורי |  |
| 2013 | המשפטים של קייט מקול | The Trials of Cate McCall | קייט מקול |  |
| 2014 |  | The Trials of Cate McCall | קייט |  |
| 2014 | תעתועי נפש | Stonehearst Asylum | אלייזה גרייבס |  |
| 2015 | הכל באופן מוחלט | Absolutely Anything | קתרין |  |
| 2015 | פני מלאך | The Face of an Angel | סימון |  |
| 2016 | החדר הנסתר | The Disappointments Room | דנה בראו |  |
| 2016 | אהבה וידידות | Love & Friendship | סוזן ורנון |  |
| 2016 | מלחמת האופל: מלחמות הדם | Underworld: The Blood Wars | סלנה |  |
| 2017 | הנער היחיד בניו יורק | The Only Living Boy in New York | ג'והאנה |  |
| 2018 |  | Farming | אינגריד קרפנטר |  |
| 2019 | האלמנה | The Widow | ג'ורג'יה ולס | סדרת טלוויזיה |
| 2021 | ג'ולט | Jolt | לינדי |  |
| 2021 |  | Guilty Party | בת' בייקר | סדרת טלוויזיה; תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2023 | גן עדן של טעויות | Fool's Paradise | כריסטיאנה דיור |  |
| 2024 | קנארי בלאק | Canary Black | אייברי גרייבס |  |