stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אראטי פרבהאקר
ביוגרפיה

משפחתה של פרבהאקר היגרה לארצות הברית בירת הודו ניו דלהי, כשהייתה בת שלוש. אמה הגיעה לארצות הברית בשביל תואר אקדמי בעבודה סוציאלית בשיקגו. בגיל עשר עברה המשפחה ללאבק שבטקסס, שם גדלה והתחנכה. בשנת 1979 השלימה באוניברסיטת טקסס טק לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל, וב-1980 קיבלה תואר שני באותו התחום. ב-1984 השלימה דוקטורט בפיזיקה יישומית מאת המכון הטכנולוגי של קליפורניה. היא הייתה האישה הראשונה שהשלימה דוקטורט בתחום זה במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
בתום לימודיה הגבוהים נסעה לוושינגטון הבירה ושהתה שם בשנים 1984–1986 על בסיס מלגה במשרד להערכה טכנולוגית (Office of Technology Assessment). לאחר מכן, מ-1986 עד 1993, עבדה בסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים של ארצות הברית (DARPA). את דרכה שם החלה כמנהלת תוכניות ומאוחר יותר התקדמה למנהלת מייסדת של משרד הטכנולוגיה של הסוכנות למיקרואלקטרוניקה.
בגיל 34 מונתה פרבהקאר לראש המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST), תפקיד אותו מילאה בין השנים 1993 ל-1997. לאחר שירותה ב-NIST הייתה מנהלת טכנולוגיות ראשית בתאגיד "Raychem" עד 1998. בשנה זו קודמה לתפקיד סגנית נשיא התאגיד, ועבדה שם עד שנת 2000. ב-2001 הצטרפה ל-"U.S. Venture Partners" חברת השקעות בנקאיות וקרן הון סיכון. היא עבדה בחברה זו עד 2011 והתמקדה בטכנולוגיה ירוקה וחברות הזנק בתחום טכנולוגיית מידע. ב-20 ביולי 2012 מונתה בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לראש DARPA. בינואר 2017, עם ההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, תם שירותה בסוכנות הצבאית.
בשנים 2017–2018 הייתה עמיתה במרכז ללימודים מתקדמים של מדעי ההתנהגות (CASBS) באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 2019 הקימה את "Actuate", מוסד ללא כוונת רווח המתמקד בנושאים הכוללים שינויי אקלים ומחלות כרוניות.
בשנת 2022 החליט נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן למנות את פרבהאקר למנהלת משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה של הבית הלבן וליועצת המדעית לנשיא ארצות הברית. ב-21 בספטמבר אותה שנה אישר הסנאט של ארצות הברית את מינויה לתפקיד. בתפקיד זה, פרבהאקר היא חברת הקבינט של ארצות הברית, וייעצה לנשיא ביידן בסוגיות הנוגעות לאסדרה של בינה מלאכותית. סיימה את תפקידה ב-20 בינואר 2025.
הערות שוליים

↑  מאנוג' ג'ושי, Delhi-born Arati Prabhakar is new head of US Defense Advanced Research Projects Agency, באתר India Today‏, 12 ביולי 2012 (באנגלית)
↑  ג'וש הולוסה, Profile/Arati Prabhakar; She's Not Just Setting Standards, באתר הניו יורק טיימס, 1 באוגוסט 1993 (באנגלית)
↑  נואה שכטמן, Exclusive: Darpa Gets a New Boss, and Solyndra Is in Her Past, באתר Wired‏, 18 ביולי 2012 (באנגלית)
↑  רון סאות'וויק, How Biden’s nominee for science adviser would make history, באתר OncLive‏, 27 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  ג'ני באומן, Senate Confirms Prabhakar to Lead White House Science Office, באתר בלומברג, 22 בספטמבר 2022 (באנגלית)
| הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ו ביידן ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגנית הנשיא | קמלה האריס (2021–2025) |  |
| מזכיר המדינה | אנתוני בלינקן (2021–2025) |  |
| מזכירת האוצר | ג'נט ילן (2021–2025) |  |
| מזכיר ההגנה | לויד אוסטין (2021–2025) |  |
| התובע הכללי | מריק גרלנד (2021–2025) |  |
| מזכירת הפנים | דב האלנד (2021–2025) |  |
| מזכיר החקלאות | טום וילסאק (2021–2025) |  |
| מזכירת המסחר | ג'ינה ריימונדו (2021–2025) |  |
| מזכיר העבודה | מרטי וולש (2021–2023) |  |
| מזכיר הבריאות ושירותי האנוש | חוויאר ביסרה (2021–2025) |  |
| מזכירת השיכון והפיתוח העירוני | מרשה פאדג' (2021–2024) |  |
| מזכיר התחבורה | פיט בוטיג'ג' (2021–2025) |  |
| מזכירת האנרגיה | ג'ניפר גרנהולם (2021–2025) |  |
| מזכיר החינוך | מיגל קרדונה (2021–2025) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | דניס מקדאנה (2021–2025) |  |
| מזכיר ביטחון המולדת | אלחנדרו מיורקס (2021–2025) |  |
| בעלי תפקידים ברמת קבינט | בעלי תפקידים ברמת קבינט |  |
| מנהל הסוכנות להגנת הסביבה | מייקל רייגן (2021–2025) |  |
| מנהלת משרד הניהול והתקציב | שאלנדה יאנג (2021–2025) |  |
| ראש המודיעין הלאומי | אווריל היינס (2021–2025) |  |
| ראש ה-CIA | ויליאם ברנס (2021–2025) |  |
| נציבת הסחר של ארצות הברית | קתרין טאי (2021–2025) |  |
| שגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות | לינדה תומאס-גרינפילד (2021–2025) |  |
| היועץ המדעי לנשיא ארצות הברית | אריק לנדר (2021–2023) • אראטי פרבהאקר (2023–2025) |  |
| יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית | ססיליה ראוס (2021–2025) • ג'ארד ברנסטיין (2021–2025) |  |
| מנהלת הסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית | איזבלה קסיאס גוזמן (2021–2025) |  |
| ראש סגל הבית הלבן | רון א. קליין (2021–2023) • ג'ף זיינטס (2023–2025) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  ↑  ג'ולי סו כיהנה כמזכירת העבודה בפועל במשך כשנתיים.  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810647990005606  LCCN: no2008039188  VIAF: 31800567   WorldCat (עם VIAF): 31800567
Resurs

Resurs (ברוסית:Ресурс, משאב) הייתה סדרת לוויינים מסוג חישה מרחוק שפותחה בברית המועצות ושיגורים נמשכו ברוסיה. במהלך השנים פותחו מספר דורות של לווייני הסדרה. הצילומים של סדרה F הוחזרו ביחידת נחיתה. מדגמים שונים של הסדרה שוגרו 30 לוויינים, כולם מקוסמודרום פלסצק.
יתר הלוויינים צוידו במצלמה דיגיטלית.
הפיתוח בוצע ב"מרכז הטילים והחלל פרוגרס". הלוויינים החליפו בהדרגה לוויינים מסדרה Fram.
Resurs F1

הלוויינים פותחו על בסיס לווייני סדרת זניט, דגם "זניט 4 ". השיגורים בוצעו בשנים 1979–1983. זמן פעילות הלוויין היה 11 ימים. משקל הלוויין היה 6,300 ק"ג. הלוויין היה מסוגל להגיע לצילומים באיכות גבוהה יותר מלווייני מסדרת Fram. רגישות הייתה עד 8 מ'. על הלוויין הותקנו 3 מצלמות.
Resurs F1M

הלוויינים היו שדרוג של הלוויין הקודם. השיגורים בוצעו בשנים 1997–1999. משקל היה 5,920 ק"ג. רגישות הצילום הייתה 7–10 מ' בצילום שחור-לבן או 10–11 מ' בצילום בצע.
Resurs F2

הלוויינים היו שדרוג של לווייני F1. השיגורים בוצעו בשנים 1987–1992. ללוויין התווסף פאנל סולארי שאיפשר להאריך אורך חיים ל-30 ימים. רגישות הצילום הייתה 6–11 מ' בצילום שחור-לבן או 7–14 מ' בצילום בצע. לוויין כלל מצלמה בודדת.
Resurs F3

הלוויינים היו שדרוג של לוויין F. השיגורים בוצעו בשנים 1993–1995. לוויין כלל פאנל סולארי שאיפשר להאריך אורך חיים ל-30 ימים. רגישות הצילום הייתה 2–3 מ' בצילום שחור-לבן. על הלוויין הותקנו 2 מצלמות.
Resurs DK

הלוויין פותח בתחילת המאה ה-21. על הלוויין הותקנה מצלמה דיגיטלית. היא נתנה רגישות של כ-1 מ' בשחור-לבן ו-1.6–1.8 מ' בצבע. רוחב הצילום היה 27 ק"מ. בנוסף לציוד צילום על הלוויין הותקן מכשור לחקר החלל וקרינה קוסמית.
הלוויין שוגר בשנת 2006 ופעל עד לשנת 2016 כאשר אורך חיים המתוכנן היה 3 שנים בלבד.
Resurs P

הלוויין פותח על בסיס לוויין Resurs DK על ידי "מרכז הטילים והחלל פרוגרס". השיגור הראשון בוצע בשנת 2018 קוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם סויוז 2. משקל הלוויין גדל ל-6,275 ק"ג. לוויין יכול לבצע צילום של רצועה באורך 115 ק"מ ושטח בגודל 100*300 ק"מ. רגישות של כ-0.7 מ' בשחור-לבן ו-3–4 מ' בצילום צבעוני.
השיגור הראשון בוצע בשנת 2013 ולוויין פעל עד לשנת 2022. השיגור השני בוצע בשנת 2014. בשנים 2016 ו-2017 התרחשו תקלות שמנעו פעילות תקינה של הלוויין. לוויין פעל רק עד לשנת 2018. שיגור נוסף בוצע בשנת 2016, בשנת 2017 התרחשה בו תקלה. לאחר הפסקה של שנה וחצי הוא חזר לפעילות תקינה. נכון לשנת 2023 הלוויין נמצא בעבודה.
לשנת 2024 בוצוע 2 שיגורים של לוויינים נוספים מסדרה זו עם יכולות משפורות.
הערות שוליים

↑  Космической группировке не хватило «Ресурса», Коммерсантъ, ‏2018-11-26 (ברוסית)
↑  https://lenta.ru/news/2017/05/19/progress/
קפסולת נחיתה של לוויין מדגם F2
תיאור הלוויין
לוויין Resurs P בתערוכה
TV Off

| --- | --- |
 שיר בביצוע קנדריק לאמאר בהשתתפות לפטי גאנפליי
 מתוך האלבום GNX
 יצא לאור:  22 בנובמבר 2024
 תאריך הקלטה:  מאי 2024
 סוגה:  וסט קואסט היפ הופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:40
 כתיבה:  קנדריק לאמאר דאקוורת'
 הפקה:  סאונווייב, ג'ק אנטונוף, מאסטרד, קאמאסי וושינגטון, שון מומברגר
 
"TV Off" הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר, מתוך אלבום האולפן השישי שלו, GNX‏ (2024). הוא יצא לאור ב-22 בנובמבר 2024, ומכיל הופעת אורח של הראפר לפטי גאנפליי. השיר הופק על ידי סאונווייב, ג'ק אנטונוף, מאסטרד, קאמאסי וושינגטון ושון מומברגר.
רקע

עם יציאתו, "TV Off" הופיע כאחת הרצועות הבולטות באלבום, בעיקר בשל הדמיון הקולי שלו ל-"Not Like Us" שהופק על ידי מאסטרד, שיצא מוקדם יותר בשנת 2024. לדברי מאסטרד, קווי הדמיון היו "בהחלט מכוונים" וחשף שהוא הוקלט בערך באותו זמן כמו "Not Like Us" במאי 2024 אבל בשני מועדים שונים, ולכן המקצב מתחלף במהלך השיר. השיר צוין במיוחד על כך שלאמאר צורח את שמו של מאסטרד כמעבר בין שני החלקים, וזכה לפופולריות כמם אינטרנטי.
הרכב

"TV Off" הוא שיר וסט קואסט היפ הופ המפוצל לשני חלקים נפרדים. השיר מכיל דגימה מ-"MacArthur Park" מאת מונק היגינס, יחד עם קטע מ-"The Black Hole - Overture" שהלחין ג'ון בארי לפסקול הסרט החור השחור (1979). כשההפקה של החלק הראשון מתפוגגת, חתימת המפיק של מאסטרד מופיעה שוב כשכלי הקשה נכנס, ואחריו צווחה בסגנון "אנימציה" של לאמאר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 12 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 69 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 5 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 40 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 17 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  ישראל | היטליסט | 50  |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 6 |  |
|  ליטא | AGATA | 8 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 29 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |  |
|  צרפת | SNEP | 64 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 27 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 19 |  |
הערות שוליים

↑  Havens, Lyndsey (22 בנובמבר 2024). "Mustard Reacts to Surprise Kendrick Lamar Album GNX & Says His "TV Off" Shout Out 'Was Elite'". Billboard. נבדק ב-26 בנובמבר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Setaro, Shawn (25 בנובמבר 2024). "Mustard reacts to Kendrick Lamar's viral 'Mustaaard!' line on "TV Off"". HipHopDX. נבדק ב-26 בנובמבר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Woodroof, Corey (23 בנובמבר 2024). "Kendrick Lamar yelling 'Mustard!' on his new album turned into an outstanding meme". For the Win. נבדק ב-26 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Silbermann-Schön, Jonas (22 בנובמבר 2024). "Überraschungsalbum veröffentlicht" [Kendrick Lamar surprisingly releases new album "GNX"]. Visions (בגרמנית). נבדק ב-26 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zoladz, Lindsay (26 בנובמבר 2024). "Digging Into Kendrick Lamar's Samples". The New York Times. נבדק ב-2024-11-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kendrick Lamar - GNX :: Le Recensioni di OndaRock". OndaRock (באיטלקית). נבדק ב-2024-11-28.
↑  Price, Joe (22 בנובמבר 2024). "Kendrick Lamar Screaming 'Mustard' on "TV Off" Is an Instant Meme". Complex. נבדק ב-26 בנובמבר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏25 בפברואר 2025
| קנדריק לאמאר |
| --- | --- | --- |
פרסים ומועמדויות
| אלבומי אולפן | Section.80 • Good Kid, M.A.A.D City • To Pimp a Butterfly • Damn • Mr. Morale & the Big Steppers • GNX |  |
| אלבומי אוסף | Untitled Unmastered |  |
| מיני-אלבומים | Kendrick Lamar |  |
| מיקסטייפים | C4 • Overly Dedicated |  |
| פסקולים | Black Panther: The Album |  |
| סיבובי הופעות | The Damn Tour • The Championships Tour |  |
| ערכים קשורים | בלאק היפי • טופ דואוג אנטרטיינמנט |  |
| משפחה | בייבי קים (בן דוד) |  |
| קנדריק לאמאר – שירים |
| --- | --- | --- |
| Section.80 | "HiiiPoWeR" |  |
| Good Kid, M.A.A.D City | "The Recipe" • "Swimming Pools (Drank)" • "Backseat Freestyle" • "Poetic Justice" • "Bitch, Don't Kill My Vibe" • "Money Trees" • "M.A.A.D City" |  |
| To Pimp a Butterfly | "I" • "The Blacker the Berry" • "King Kunta" • "Alright" • "These Walls" |  |
| Untitled Unmastered | "Untitled 07 | Levitate" |  |
| Damn | "DNA" • "Humble" • "Loyalty" • "Love" |  |
| Black Panther | "All the Stars" • "King's Dead" • "Pray for Me" |  |
| Mr. Morale & the Big Steppers | "N95" • "Die Hard" • "Silent Hill" • "The Heart Part 5" |  |
| GNX | "Squabble Up" • "Luther" • "TV Off" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Bad Blood" • "The Greatest" • "Don't Wanna Know" • "Goosebumps" |  |
| שירים אחרים | "Family Ties" • "Like That" • "Euphoria" • "6:16 in LA" • "Meet the Grahams" • "Not Like Us" |  |
רכבת 15:17 לפריז

| --- | --- |

 מבוסס על:  הספר "The 15:17 to Paris" והפיגוע ברכבת בצרפת באוגוסט 2015
 בימוי:  קלינט איסטווד
 הופק בידי:  קלינט איסטווד 
 תסריט:  דורותי בלייסקל
 עריכה:  בלו מורי
 מוזיקה:  תומאס ניומן 
 צילום:  טום סטרן
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Malpaso Productions, האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בפברואר 2018
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה היסטורית
 מקום התרחשות:  צרפת 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות:  57 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   1517toparis
 www.1517toparis.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מימין לשמאל: סדלר, סטון וסקרלטוס, יחד עם גנרל פול סלבה בטקס הענקת מדליית החייל לסקרלטוס
רכבת 15:17 לפריז (באנגלית: The 15:17 to Paris) הוא סרט קולנוע אמריקאי בבימויו של קלינט איסטווד. הסרט מבוסס על אירועי הפיגוע ברכבת בצרפת באוגוסט 2015. בסרט מגלמים את עצמם שני החיילים האמריקאים וחברם הסטודנט, שהשתלטו על המפגע ומנעו אירוע רב נפגעים.
עלילה

הסרט עוקב אחר שלושה חברי ילדות אמריקאים, מהתבגרותם המשותפת בקליפורניה ועד שנקלעו לפיגוע הטרור ברכבת Thalys (אנ') שהייתה בדרכה מאמסטרדם לפריז. השלושה שהו בחופשה באירופה במהלך אוגוסט 2015, כשטרוריסט אסלאמי החל לתקוף ולירות בנוסעים ברכבת בה נסעו, בשיתוף עם נוסעים אחרים השתלטו השלושה על המחבל תוך סיכון חייהם.
שחקנים ודמויות

ספנסר סטון - בתפקיד עצמו, חייל בחיל האוויר של ארצות הברית
אנטוני סדלר - בתפקיד עצמו, סטודנט אמריקאי
אלכס סקרלטוס - בתפקיד עצמו, חייל בצבא ארצות הברית
ג'נה פישר - היידי סקרלטוס, אמו של אלכס
ג'ודי גריר - ג'ויס אסקל - אמו של ספנסר סטון
תומאס לנון - מנהל בית הספר בו למדו השלושה
ג'ליל וייט
טוני הייל - מורה לחינוך גופני בבית הספר בו למדו
ברייס גייזר - אלכס סקרלטוס כילד
ז'אן גורסו
הפקה

התסריט לסרט עובד על ידי דורותי בלייסקל, על בסיס הספר "The 15:17 to Paris: The True Story of a Terrorist, a Train, and Three American Heroes", שכתבו סטון, סדלר וסקרלטוס בעזרתו של הסופר ג'פרי סטרן.
הבמאי קלינט איסטווד החליט ללהק לדמויות הראשיות את גיבורי האירוע האמיתי.
הפצת הסרט החלה בארצות הברית ב-9 בפברואר 2018.
הערות שוליים

↑  Heroes-turned-actors: 3 stars of ‘The 15:17 to Paris’ talk about their roles of a lifetime, ‏airforcetimes.com, ‏5 בפברואר 2018
עמוס הוכשטיין

עמוס ג'יי הוכשטיין (באנגלית: Amos J. Hochstein; נולד ב-4 בינואר 1973) הוא איש עסקים, יועץ לענייני אנרגיה, דיפלומט ולוביסט אמריקאי-ישראלי, אשר שימש כשליח וכמתווך מטעם ממשל ביידן לסכסוך שבין ישראל ללבנון ולתיווך בהסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון.
בשנת 2024 שימש כמתווך בהסכם הפסקת האש בחזית הצפונית שבמלחמת חרבות ברזל, אשר נכנסה לתוקף ב-27 בנובמבר 2024.
ביוגרפיה

הוכשטיין נולד וגדל בירושלים להורים שעלו מארצות הברית. בשנת 1992 התגייס לצה"ל לחיל השריון ושירת בו עד 1995. לאחר שחרורו משירותו הצבאי היגר לוושינגטון די. סי.
בין השנים 2011–2017 עבד הוכשטיין בתפקידים שונים בממשל ארצות הברית, תחת הנשיא ברק אובמה. בשנת 2014 מינה אותו מזכיר המדינה ג'ון קרי לדיפלומט האנרגיה הראשי של ארצות הברית. בשנת 2015 מינה אותו הנשיא אובמה לתת-מזכיר המדינה לענייני אנרגיה. הוכשטיין עבד בשיתוף פעולה הדוק עם סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, ליווה אותו בנסיעות בינלאומיות, ופעל לקידום תחום האנרגיה ככלי לקידום מדיניות החוץ של ארצות הברית.
פעילותו כשליח הנשיאותי המיוחד

הוכשטיין שימש כמתווך המרכזי בעסקת מכירת הגז שנחתמה בשנת 2014 בין ישראל לירדן. במסגרת זאת, ביקר בירדן ארבע-עשרה פעמים.
בשנת 2015 נפגש עם בכירי ממשל בביירות ובירושלים כדי לנסות למצוא פתרון לסכסוך על הגבול הימי שבין ישראל ללבנון.
ב-10 באוגוסט 2021, מזכיר המדינה של ארצות הברית אנתוני בלינקן הודיע על מינויו של הוכשטיין לשליח מיוחד ומתאם של ארצות הברית לענייני אנרגיה בינלאומיים. במסגרת זו השתתף ביולי 2022 בביקור נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בישראל. הוא תיווך בשיחות המשא ומתן בין ישראל ללבנון על גבולן הימי שהבשילו להסכם באוקטובר 2022.
ביוני 2024 היה מעורב במאמצי ההרגעה והתיווך בין ישראל לחזבאללה בעקבות המתיחות בגבול ישראל–לבנון במלחמת חרבות ברזל והפעולה הקרקעית של צה"ל בדרום לבנון, הוכשטיין היווה למתווך האמריקני והמרכזי במאמצים להסדר מדיני בגבול.
בנובמבר 2024 היה מעורב במאמצי תיווך כדי להגיע להסכם הפסקת אש בין ישראל ללבנון וחזבאללה, וב-26 בנובמבר 2024 נחתם הסכם ישראל–לבנון 2024.
חיים אישיים

הוכשטיין דובר עברית ומגדיר את עצמו כיהודי אורתודוקסי מודרני. נשוי לג'ולי ריי רינגל ואב לארבעה. בני הזוג מתגוררים בוושינגטון די. סי.
הערות שוליים

↑  שלו שינברג, הכירו את עמוס הוכשטיין, הישראלי שמנווט את הסכם הגבול הימי, באתר בחדרי חרדים, ‏23.10.2022
↑  T. O. I. staff, Yifa Yaakov, Israel-Jordan sign $500 million natural gas deal, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
↑  What's delaying gas exploration in Lebanon? - Al-Monitor: Independent, trusted coverage of the Middle East, www.al-monitor.com (באנגלית)
↑  איתמר אייכנר, חרדית מומחית סייבר, חייל צה"ל בעבר ודוברת אפרו-אמריקנית: כל אנשי הנשיא, באתר ynet, 12 ביולי 2022
↑  איתמר אייכנר, חשש בארה"ב מהמתיחות בצפון: שליחו של ביידן הגיע בחשאי, ונפגש עם נתניהו, באתר ynet, 11 ביולי 2023
↑  Ascent of Safed - In The City of Kabbalah, ascentofsafed.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1333409788  LCCN: no2019044130  VIAF: 14155409624208740098   WorldCat (עם VIAF): 14155409624208740098
טימור (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים טימור 
 קואורדינטות:  9°05′00″S 125°05′00″E﻿ / ﻿9.0833333333333°S 125.08333333333°E﻿ / -9.0833333333333; 125.08333333333
 שטח:  30,777 קילומטר רבוע
 אורך:  476 קילומטר
 רוחב:  102 קילומטר
 גובה מרבי:  2,963 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אינדונזיה אינדונזיה מזרח טימור מזרח טימור
 אוכלוסייה:  3,368,735 (2023, 2020)
  (למפת אינדונזיה מוגדלת) ג'קרטה נוסאנטארה סורבאיה מדן מקאסאר פונטיאנאק ג'איאפורה מ האוקיינוס ההודי האוקיינוס השקט מלזיה פטימור(למפת אינדונזיה רגילה) ג'קרטה נוסאנטארה סורבאיה מדן מקאסאר פונטיאנאק ג'איאפורה מ האוקיינוס ההודי האוקיינוס השקט מלזיה פטימור
 
טימור (פורטוגזית: Timor) הוא אי בצידו הדרומי של הארכיפלג המלאי, המחולק בין המדינה העצמאית מזרח טימור, ומערב טימור השייכת למחוז מזרח נוסה טנגרה באינדונזיה. שטח האי 30,777 קמ"ר. מקור שמו במילה המלאית טימור שפירושה מזרח, מפני שהאי נמצא בחלקה המזרחי של שרשרת האיים.
שפה

השפות הרשמיות במזרח טימור הן טטום ופורטוגזית, בעוד שבמערב טימור השפה הרשמית היא אינדונזית.
גאוגרפיה

ממזרחו ודרום-מזרחו של האי שוכנת אוקיאניה. בצפון-מזרחו שוכן האי סוּלָאווֵסִי, וממערבו האי סומבה. ממערב צפון-מערב לאי שוכנים האיים פלורס ואלור, ומצפון-מזרחו שוכנים איי באראט דיה, כולל האי ווטאר.
בטימור אין געשיות ויש בו ארכאולוגיה עתיקה יותר מאשר בשאר איי סונדה הקטנים. תופעות אלה הן תוצאה מהיותו של האי על קצהו הצפוני של הלוח האינדו-אוסטרלי שנדחק אל תוך דרום-מזרח אסיה.
היסטוריה

כאי הקרוב ביותר להתיישבות אירופאית בתקופה, טימור היה יעדו של ויליאם בליי ושל הימאים הנאמנים לו לאחר המרד על הבאונטי. ב־1789 הוא הגיע אל קופאנג שנשלטה על ידי ההולנדים ומשם שלח אל בריטניה את מכתב התלונה על המרד. באי גם נמצאו שרידיה של הספינה HMS pandora, שנשלחה לעצור את מורדי הבאונטי, לאחר שהתרסקה לתוך שונית המחסום הגדולה.
האי חולק פוליטית לשני חלקים: מערב טימור, שנודע כטימור ההולנדית מהשנים הראשונות של המאה ה-19 עד ל-1949 כשהיא הפכה לטימור האינדונזית, חלק מרפובליקת אינדונזיה שהוקמה מאיי הודו המזרחיים ההולנדיים. ומזרח טימור, שנודע שטימור הפורטוגזית מ-1512 ועד ל-1975. מזרח טימור כוללת בתוכה את גם את המובלעת אוקוסי-אומנו שבמערב טימור. הולנד ופורטוגל לא פתרו רשמית את בעיית הגבול עד לשנת 1915.
כוחות יפנים השתלטו על האי מ-1942 עד ל-1945.
לאחר התקוממות נגד המשטר הקולוניאלי פלשו כוחותיה של אינדונזיה אל תוך מזרח טימור ב-1975. מזרח טימור סופחה לאינדונזיה ונודעה כטימוֹר טימוּר או בקיצור "טים טים". היא נחשבה בידי האינדונזים כמחוז ה-27, אך הכיבוש מעולם לא הוכר בידי האו"ם או בידי פורטוגל. אוכלוסיית מזרח טימור התקוממה במשטר האינדונזי ופתחה ממלחמת גרילה.
לאחר משאל עם ב-1999, נחתם הסכם בין פורטוגל ואינדונזיה בחסות האו"ם שקבע שמזרח טימור תקבל עצמאות מלאה.
אחד מפחדיה הגדולים ביותר של הממשלה האינדונזית בנוגע למזרח טימור תמיד היה האפשרות שמערבו של האי יתעודד מעצמאותו של מזרחו, וינסה להצטרף לחציו השני בהקמת מדינת אי שלמה. חשדה של הממשלה האינדונזית אושר בהקמתה של תנועת טימור הגדולה, שהחלה לפעול ב-2001 בצדו המערבי של האי.
אלרון

ערך זה עוסק בחברת החזקות טכנולוגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


משרדי אלרון ואלביט ברחוב הגיבורים 86–88 בחיפה, ב-1966
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אלרון
 מייסדים:  עוזיה גליל
 תקופת הפעילות:  1961–הווה (כ־64 שנים)
 חברת אם:  דיסקונט השקעות
 חברות בנות:  אלביט 
 מיקום המטה:  מגדלי עזריאלי
 משרד ראשי:  תל אביב
 ענפי תעשייה:  טכנולוגיה רפואית 
 מוצרים עיקריים:  השקעה והחזקות
 שווי שוק:  251 מיליון ש"ח (24 בפברואר 2025)
 הכנסות:  16.1 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  9.44 מיליון דולר (2023)
 רווח:  הפסד של 11.0 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  142 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  160 מיליון דולר (2023)
 יו"ר:  דן הוז
 מנכ"ל:  יניב שניידר
  
 www.elron.com
 
סמליל קודם של החברה
אלרון ונצ'רס בע"מ, שבעבר נקראה אלרון תעשייה אלקטרונית בע"מ, הוקמה בשנת 1961 בחיפה על ידי עוזיה גליל כחברת אלקטרוניקה, ובהמשך הפכה לחברת החזקות. ביולי 2024 רכשה קבוצת אריאלי קפיטל את השליטה בחברה.
אלרון הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-1972 ובנאסד"ק ב-1981.
היסטוריה

החברה נוסדה בחיפה באוקטובר 1961 על ידי עוזיה גליל והחלה לעסוק בייצור מכשירים אלקטרוניים על סמך ידע מהאוניברסיטאות בישראל. בכך נמנתה עם חברות ההיי-טק הראשונות בישראל. כעבור חודשים אחדים הצטרפו לבעלות בחברה דיסקונט השקעות וקבוצת רוקפלר מניו יורק. בשנת 1964 החברה ייצרה, בין השאר, מכשיר לבדיקת כדוריות דם אדומות, ספקטרומטר מוסבאואר, מכשיר למדידת קרינה רדיואקטיבית ומכשירים למחקר גרעיני.
ב־1966 ייסדה אלרון עם משרד הביטחון את אלביט שהתמקדה בתחום הביטחוני והתפצלה מאוחר יותר לשלוש חברות נפרדות. בשנת 1968 ייסדה אלרון בשותפות עם קונצרן מונסאנטו מארצות הברית את מונסאל לייצור מכשירי מדידה אלקטרוניים. אלרון החזיקה ב-40% מהמניות. בשנת 1973 מכרה אלרון את חלקה למונסאנטו. ב-1969 הקימה אלרון מתוכה את אלסינט שעסקה בפיתוח מערכות הדמיה רפואית. ב-1972 הייתה אלסינט החברה הישראלית הראשונה שהונפקה בנאסד"ק. מאז הקמת אלסינט הפכה אלרון לחברת החזקות ולא עסקה במישרין בפיתוח או ייצור.
ב-1978 הקימה את פיברוניקס שעסקה בציוד תקשורת מחשבים ובייחוד בטכנולוגיות סיב אופטי. באותה שנה הקימה גם, בשותפות עם ישקר, את "אלרון-ישקר מכשירים רפואיים". ב-1981 הקימה את אופטרוטק, שהייתה החלוצה בפיתוח מערכות אופטיות אוטומטיות לבדיקת מעגלים מודפסים והתאחדה עם אורבוט לחברת אורבוטק.
ב-1983 הייתה אלרון מעורבת בהקמת חברת צורן. ב-1993 הייתה שותפה יחד עם רפא"ל בהקמת RDC שהקימה ב-1998 את גיוון אימג'ינג. במקביל פנתה אלרון לתחום האינטרנט והקימה את נטוויז'ן.
ביולי 2024 רכשה קבוצת אריאלי קפיטל 53.2% ממניות החברה תמורת 53 מיליון דולר והפכה לבעלת השליטה. בעקבות הרכישה הודיעה החרבה על שינוי באסטרטגיית ההשקעה שלה ומינתה את יניב שניידר למנכ"ל במקומו של אלעד ירון.
החזקות עיקריות

נכון לשנת 2014, אלרון שותפה או שולטת בכ-30 חברות, בין היתר בחברות הבאות:
תחום הרפואה : בריינסגייט, ניולנס, נוטל ויז'ן, פוקרד, קרטיהיל, קימא, די אי אס.
בריינסגייט: פועלת בתחום הגירוי העצבי להעברה יעילה של תרופות למוח, מפתחת שתל המווסת זרימת דם לשערי המוח. שתל זה מיועד לחולים אשר סבלו משבץ מוחי וגופם מונע מעבר תרופות למוח.
בתחום טכנולוגיית המידע: אר די סיד, פלאימדיה, קלאודין, פוז, נאמביז, אלרון טלסופט.
בתחום המוליכים למחצה: ג'ורדן וואלי.
בתחום הקלינטק: אטלנטיום, אקוויז.
חברות שבהן החזיקה אלרון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | שנת הקמה | הנפקה | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| אלביט | 1966 | הבורסה לניירות ערך בתל אביב בשנת 1978 | בעקבות מיזוג אלביט ואלרון ב-2002 פוצלה החברה ל-3 חברות שונות |
| אלסינט | 1969 | NASDAQ בשנת 1972 | בשנת 2005 מוזגה חברת אלסינט לתוך אלביט הדמיה |
| פיברוניקס | 1977 | NASDAQ בשנת 1983 | נמכרה ב-1996 לחברת MRV האמריקנית, שהוקמה על ידי מספר ישראלים ובהם ניר לוטן, לשעבר עובד פיברוניקס |
| אופטרוטק | 1981 | NASDAQ בשנת 1984 | מוזגה עם "אורבוט" בשנת 1992 ליצירת אורבוטק |
| צורן קורפוריישן | 1981 | NASDAQ בשנת 1993 |  |
| טלדטה | 1981 |  |  |
| צ'יפ-אקספרס | 1985 |  |  |
| נטוויז'ן | 1994 |  | נמכרה לסלקום |
| אורן סמיקונדקטור | 1994 | נרכשה על ידי צורן |  |
| אלביט מערכות | 1996 | הנפקה בבורסה | ב-2004 מכרה אלרון את החזקותיה (20%) באלביט מערכות |
| אראל-נט | 1996 | הנפקה בבורסת תל אביב 2000 | ב-2001 מכרה אלרון את יתרת החזקותיה |
| גליל מדיקל | 1997 |  |  |
| גיוון אימג'ינג | 1998 | NASDAQ בשנת 2001 |  |
| וויביון |  |  | ב-2011 נמכרה לחברת אלווריון |
סייפנד: 
| אלרון טלסופט |  |  | נמכרה לאי.סי.טל ב-2005 תמורת עשרות מיליוני דולר |
| 3DV |  |  | נמכרה למיקרוסופט ב-2009 תמורת 34 מיליון דולר |
| סטרלינג |  |  | נמכרה ב-2011 תמורת כ-13 מיליון דולר |