זכויות להט"ב בלבנון
תנאי מחיה

| --- | --- |
 :  ראו גם – מצעד הגאווה בביירות
חברי קהילת הלהט"ב הלבנונית החלו לפעול בפומבי למען זכויות הלהט"ב בשנת 2002, עם הקמת אגודה פוליטית בשם "Hurriyyat Khassa" (חירויות פרטיות). הקבוצה מיקדה את מאמציה בביטול סעיף 534 לחוק הפלילי, כך שפעולות הומוסקסואליות בין מבוגרים בהסכמה לא יהיו עוד פשע. ארגון זכויות להט"ב נוסף בלבנון "Helem" ("חלום" בערבית) הוקם שנת 2001. ארגונים אלה ערכו הפגנות פומביות, הרצאות וגיוס כספים למען חינוך למאבק במחלות ה-HIV/איידס בקרב חברי הקהילה. קהילות לבנוניות בתפוצות (אירופה, אמריקה הצפונית, אמריקה הלטינית, אוסטרליה) החלו להוות נראות באמצעות שלוחות הלהט"ב של "Helem" בערים שונות עם נוכחות לבנונית גדולה בהן מונטריאול בה השיג הארגון רישום חוקי ופריז.
בשנת 2006, ציין "Helem" את היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה במלון מונרו דאונטאון בביירות.
באוגוסט 2007, נוסדה עמותת הלהט"ב הנשית, "Meem" עבור תמיכה בנשים לסביות, ביסקסואליות, טרנסג'נדריות, קוויריות וחוקרות בלבנון בפרט, המציעה תמיכה קהילתית, ייעוץ פסיכולוגי, מרכז פעילות, תמיכה משפטית, אירועים חברתיים ועוד. במיאם גם בית Womyn משמש כמרכז פעילות ומשאבים בביירות.
מ-29 בנובמבר עד 1 בדצמבר 2013, קבוצה עצמאית ארגנה את "TransFocus" אשר הוגדר כ-"פסטיבל סרטים עצמאי שסובב סביב נושאים, שאלות, אנשים ופוליטיקה בנוגע לטרנסג'נדריות ומגדריות בלבנון". האירוע בן שלושת הימים היה ללא מטרות רווח, ממומן באמצעות מיקור המונים מקוון, והוא בוצע על ידי "חבורה של חברים ומארגנים מקומיים" שמטרתם להיות "מחוץ לכל מוסד, ארגון או קולקטיב; בינלאומי או מקומי". האירוע כלל הקרנות סרטים, פאנל דיונים ממוקד, פרויקט איסוף משאבים ותערוכה. זה סימן את פסטיבל הסרטים הציבורי הלבנוני הראשון המתמקד בקולות ובנושאים טרנסיים.
במאי 2015, "Proud Lebanon", ארגון לבנוני ללא מטרות רווח, ציין את היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה (IDAHOT) על ידי השקת קמפיין תקשורתי. הקמפיין כלל מודעות בהשתתפות אמנים וידוענים לבנונים בולטים הקוראות לממשלת לבנון לספק זכויות שוות לכלל האזרחים והתושבים ללא קשר לנטייה מינית, זהות מגדרית, לאום ועוד. המודעה שמה דגש מיוחד על זכויות קהילת הלהט"ב הלבנונית ועל "חיים בחברה נקייה מהומופוביה".
מצעד הגאווה בביירות, בירת לבנון, התקיים לראשונה בשנת 2017 בו השתתפו כ-4,000 איש במקביל לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. שבוע הגאווה טרם ציון האירוע כלל תצוגות אופנה, ערב סיפורי להט"ב, הקרנות סרטים, מספר מסיבות, מופעי דראג, ועוד. המצעד תוכנן להתקיים ב-21 במאי 2017, אם כי מארגניו נאלצו לקיים אירוע פרטי בשל חשש לאלימות מצד שוטרים ואיסלאמיסטים קיצוניים. בשנת 2018, לפני שהמשטרה עצרה את המארגן, האדי דמיאן, השתתפו קרוב ל-3,000 צועדים במהלכו. התובע של ביירות השהה את כל האירועים שנקבעו, ופתח בהליכים פליליים נגד מארגן המצעד האדי דמיאן בגין ארגון אירועים "המסיתים להוללות".
מהדורת המצעד השלישית הוכרזה בין 28 בספטמבר ל-6 באוקטובר 2019 לציון 50 שנה למהומות סטונוול. טקס הפתיחה שהיה אמור להתקיים במרכז ארסקו 3 "הארמון" ברחוב מרכזי בביירות, אל חמרה, נדחה לאחר שהמופתי של הרפובליקה ביקש להפסיק את פעילות הפסטיבל בעודו האשים את משתתפיו ב-"הפרת מוסר". לאחר התפרצות מגפת הקורונה בלבנון, מצעד הגאווה התקיים באירוע דיגיטלי בן 27 שעות ברציפות שהושמע באתר יוטיוב ובמספר ערוצים מקוונים. במהלכו, מארגני המצעד זכו לתרומות ממספר פעילים במדינות: אפגניסטן, ארמניה, אזרבייג'ן, איראן, עיראק וסוריה, בנוסף להשתתפותן של מדינות מהמזרח התיכון והעולם הערבי כגון: מצרים, לוב, מרוקו, הרשות הפלסטינית, סודאן ותוניסיה.
בפברואר 2020 ביטלה אוניברסיטת נורת'ווסטרן בקטר אירוע בהשתתפות להקת משרוע ליילה הלבנונית בעקבות תגובות הומופוביות בעוד כי סולנה, חאמד סינו, ידוע כהומוסקסואל גלוי הפועל למען זכויות להט"ב בעולם הערבי.