stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמל ליבריה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  ליבריה 
 תאריך אימוץ:  1847 
 
סמל ליבריה הוא סמלה הרשמי של מדינת ליבריה. הסמל מתאר מגן שעליו מתוארת ספינת מפרש מהמאה ה-19 המסמלת את הספינה שבה הגיעו העבדים המשוחררים מארצות הברית לליבריה.
מעל המגן מופיע מוטו המדינה באנגלית: "אהבת החירות הביאה אותנו לכאן" ("The love of liberty brought us here") ומתחת למגן שמה הרשמי של המדינה: "רפובליקת ליבריה" (Republic of Liberia).
ראו גם

דגל ליבריה
המנון ליבריה
סמל ליכטנשטיין

| --- | --- |

סמל ליכטנשטיין
 גרסאות
 
 הסמל הקטן של ליכטנשטיין
 פרטים
 המחזיק בסמל:  הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין
 התקנים
 מגן:  זהוב-אדום
בסמל בית הנסיכות של ליכטנשטיין משתמשות משפחת המלוכה והרשויות הממשלתיות. אזרחים רשאיים להשתמש בסמל הגדול רק כאשר השימוש הוא לטובת המדינה.
על הסמל ניתן לראות השפעות מאזורים באירופה שליכטנשטיין הייתה מעורבת בהן, אם בכיבוש ואם בנישואין. רבע אחד מייצג את שלזיה, מחוז בגבול גרמניה-צ'כיה-פולין, השני את מזרח פריזיה, מחוז בצפון מערב גרמניה, השלישי את מחוז אופבה בצ'כיה והרביעי את מחוז קונרינגה. מתחת לסמלים מופיע השופר המייצג את מחוז קרנוב שבצ'כיה. במרכז חמשת הסמלים מופיע מגן זהוב-אדום. הסמל מוצג כאילו לבוש בגלימת ארגמן וכתר נסיך ליכטנשטיין.
בסמל הקטן, המייצג את משפחת המלוכה לעיתים, הכתר מופיע ישירות מעל המגן שבמרכז הסמל הגדול.
ראו גם

דגל ליכטנשטיין
המנון ליכטנשטיין
סמל מאלי

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מאלי 
 תאריך אימוץ:  20 באוקטובר 1973 
 
תיאור הסמל של מאלי נכלל בחוק שאושר ב-20 באוקטובר 1973.
סיסמת המדינה היא "Un Peuple, Un But, Une Foi" (אומה אחת, מטרה אחת, גורל אחד) כפי שצוין בפרק 25 של החוקה. הסמל עגול ורקעו כחול.
במרכז - מסגד בעיר ג'נה (אתר מורשת עולמית)
מעל המסגד - נשר לבן בטיסה
מתחת למסגד - השמש העולה בצבע צהוב
לפני השמש - זוג קשתות עם חצים בצבע לבן.
מסביב - המילים "רפובליקה מאלי" וסיסמת המדינה בצבע שחור.
ראו גם

דגל מאלי
המנון מאלי
סין הקדומה

סין הקדומה הוא הכינוי לתקופה בהיסטוריה של סין המתחילה בשנת 2200 לפנה"ס ומסתיימת בשנת 221 לפנה"ס. התקופה באה אחרי תקופת סין המיתולוגית, ולפני תקופת סין הקיסרית.
חלוקת תקופת סין הקדומה לתקופות עיקריות

| מספר | התקופה/שושלת | טווח זמן התקופה | פירוט |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | שושלת שיה | 2200–1700 לפנה"ס | השושלת המתועדת ארכאולוגית הראשונה של סין, בת 17 מלכים.  בירתה הייתה יאנג-צ'אנג, המשטר היה מלוכני-פיאודלי, המטבע בזמנה היו צדפות ים. |
| 2 | שושלת שאנג | 1766–1045 לפנה"ס | השושלת הארוכה בתולדות סין, בת 31 מלכים, היו לה שש בירות, בהן ייאנג-קסו וזאו-אוג'.  המשטר היה מלוכני-פיאודלי, והמטבע צדפות. הייתה זח חברה מעמדית שהתבססה על חקלאות, ציד, ביות בעלי חיים, פולחן אבות, וקורבנות אדם, עצמות ניחוש. |
| 3 | שושלת ג'ואו המערבית | 1122–771 לפנה"ס | השושלת שזמן שלטונה פרוס על פני שלוש תקופות עד שנת 256 לפנה"ס, אך בפועל שלטה עד 771 לפנה"ס, בירותיה היו אוג'ינג שי-אן, ולְווֹיָאנְג,המשטר מלוכני-פיאודלי, המטבע קאש סיני, בזמנה נטבע המונח מנדט השמיים. |
| 4 | תקופת האביב והסתיו | 770–481 לפנה"ס | תקופה שבה לכאורה שלטה שושלת ג'ואו, אך למעשה השלטון פוזר לשליטים רבים, שייצרו מאות מדינות קטנות, התפוררות שיכבת האצולה הביאה להתפשטות ההשכלה בסין, ידיעת הקרוא-כתוב התפשטה, פילוסופיות ודתות החלו להיווצר בסין כגון: הקונפוציאניזם, הדאואיזם, הלגליזם. |
| 5 | תקופת המדינות הלוחמות | 480–221 לפנה"ס | תקופה שבה הפך שלטונה לכאורה של שושלת ג'ואו, להיווצרן של מספר מדינות גדולות, שבהדרגה הפכו לממלכות, תוך מאבק זו בזו, החלו להיבנות קטעים מהחומה הסינית הגדולה נגד פלישת עמים מצפון ומערב. בסיום התקופה מלך צ'ין החל במסע כיבוש עקוב מדם של שש הממלכות היריבות העיקריות, שהעביר את סין לתקופת סין הקיסרית. זו גם התקופה שהבודהיזם הגיע לסין.   |
התגבשות העם הסיני

בתקופה המכונה "סין הקדומה" התגבשה האומה הסינית האן לכדי עם, תוך הליך של הגירה, לחימה, פירוד למאות ישויות קטנות, ואיחוד לממלכות עיקריות ולבסוף לקיסרות. הכתב הסיני הומצא במהלך התקופה על גלגוליו השונים. הדתות הראשיות של האומה הסינית גובשו כפילוסופיות, ומאוחר יותר כדתות. החברה הסינית הפכה למלוכנית פיאודלית. המטבעות הסיניות הפכו מצדפות למטבעות ברונזה.
מפת סין בתקופת שושלת שיה
מפת סין בתקופת שושלת שאנג
מפת סין בתקופת שושלת ג'ואו
מפת סין בתקופת האביב והסתיו
מפת סין בתקופת המדינות הלוחמות
רישומים עתיקים שנחרטו לצורך הגדת עתידות על שריון צב
קונפוציוס
מטבעות קאש סיניות מתקופת שושלת ג'ואו
סמל מאוריטניה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מאוריטניה 
 תאריך אימוץ:  28 בנובמבר 2018 
 
סמל מאוריטניה בין השנים 1959 ו-2018
סמל מאוריטניה מבוסס על דגל המדינה ואומץ ב-28 בנובמבר 2018.
צבעיו הם ירוק, צהוב ואדום - הצבעים הכלל-אפריקאיים.
ירוק - מסמל את האסלאם
צהוב - מסמל את חולות מדבר סהרה.
אדום - מסמל את הדם של העם המאוריטני שנשפך במאבק להשגת עצמאות מצרפת.
הכוכב והסהר מסמלים את האסלאם, הדת השלטת במדינה. הכיתוב הוא "הרפובליקה האיסלאמית של מאוריטניה" בערבית ובצרפתית.
בשנת 2018 שונה הצבע הירוק שבמעגל החיצוני לצבע האדום, כדי להתאים לדגל המדינה החדש שאומץ שנה קודם לכן.
ראו גם

דגל מאוריטניה
המנון מאוריטניה
סמל לסוטו

| --- | --- |

 גרסאות
 
 1966-2006
 פרטים
 המחזיק בסמל:  לסוטו 
 תאריך אימוץ:  2006 
 
סמל לסוטו אומץ רשמית ב-4 באוקטובר 1966 בעקבות עצמאותה של המדינה. הסמל עודכן ב-2006.
הסמל מכיל מגן מסוג באסותו עליו ניצב תנין. המגן מסמל את הקבוצה האתנית העיקרית של לסוטו. מאחורי המגן מצויים שני רובים מוצלבים.
למגן שני תומכים - שני סוסי באסותו.
בחזית הסמל סרט מוזהב שעליו רשום מוטו לסוטו - באותיות לטיניות: Khotso, Pula, Nala (שלום, גשם, רווחה).
ראו גם

דגל לסוטו
המנון לסוטו
סמל מדגסקר

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מדגסקר 
 תאריך אימוץ:  1959 
 
שלט האצולה של מדגסקר כולל את תרשים מפת האי במרכזו (יחד עם שני האיים הקטנים שבחסות מדגסקר), ומתחתיו ראש של זבו. צבעי הסמל הם אדום, ירוק, צהוב, שחור ולבן. אדום וירוק מסמלים את דגלה של המדינה, פרושים כקרני שמש ממרכז הסמל.
בהיקף הפנימי העליון של הסמל מופיע כיתוב במלגשית שמשמעותו: "רפובליקת מדגסקר", ובבסיס מופיע כיתוב שמשמעותו "מולדת - חירות - פיתוח".
ראו גם

דגל מדגסקר
המנון מדגסקר
סמל מקדוניה הצפונית

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מקדוניה הצפונית 
 תאריך אימוץ:  1947 
 
סמל מקדוניה הצפונית אומץ רשמית בשנת 1992 עם הכרזת העצמאות מיוגוסלביה.
תיאור הסמל

הסמל מעגלי בצורתו, בשני צדדיו שיבולי חיטה, עלי טבק וזרעי פרג. בתחתית הסמל קלף המעוטר בדגם האופייני לתלבושת המסורתית המקדונית. במרכז הסמל ניתן לראות הר, אגם וזריחה.
הסמל נועד לסמל את עושרה של המדינה, את מבניה הטופוגרפי, ואת מאבקה לעצמאות.
היסטוריה

הסמל אומץ רשמית ב-27 ביולי 1946 על ידי מועצת העם של הרפובליקה העממית של מקדוניה (לימים הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה), והרפובליקה ממשיכה להשתמש בסמל זה גם לאחר היפרדותה מיוגוסלביה. הצעות שונות לבחור סמל חדש למדינה כשלו, בשל מחלוקת פוליטית על מבנה הסמל החדש. אחת ההצעות כללה אריה זהוב על רקע של מגן אדום - סמל לאומי מקדוני.
ב-16 בנובמבר 2009 הוסר מראש הסמל הכוכב האדום בן חמישה קצוות - הסמל המסורתי של הקומוניזם.
ראו גם

דגל מקדוניה הצפונית
המנון מקדוניה הצפונית
סמל מאוריציוס

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מאוריציוס 
 תאריך אימוץ:  25 באוגוסט 1906 
 
סמל מאוריציוס קבוע בחוקי מאוריציוס משנת 1990. את הסמל עיצב ב-1906 מושל יוהנסבורג, יוהאן ואן דר פוף.
תיאור הסמל

במרכז הסמל מופיע שלט אצולה שמצדדיו שני תומכים.
שלט האצולה מחולק לארבע. ברביע השמאלי העליון מתוארת ספינת מפרש מוזהבת על רקע כחול, ברביע הימני העליון מופיעים שלושה דקלים (שנים בחלקו העליון של הרביע, ואחד בחלקו התחתון), ברביע הימני התחתון מופיע כוכב לבן על רקע כחול, ממנו נמשכת כלפי מטה קרן אור וברביע השמאלי התחתון מופיע מפתח אדום על רקע זהוב.
שני תומכי הסמל הם ציפור דודו (משמאל) ואייל סמבר (מימין) כאשר בין התומכים לשלט האצולה ניצבים שני קני סוכר.
מתחת שלט האצולה מופיע המוטו של המדינה: "Stella Clavisque Maris Indici" (בלטינית: הכוכב והמפתח של האוקיינוס ההודי).
ראו גם

דגל מאוריציוס
הנס המלכותי של מאוריציוס
המנון מאוריציוס
ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה)

ערך זה עוסק בסדרת אנימציה ממוחשבת אמריקאית משנת 2010. אם התכוונתם לסדרת האנימה מ־1989, ראו .
| --- | --- |
 סוגה:  אנימציה / הרפתקאות
 מדבבים בעברית:  איתי לוי, עומר שטיינברג, דני בסן, מיכה אוזין סליאן,  אלי לולאי, חנן רוזן, יואב בר-לב, אפי בן ישראל, מאי יעקובסון, שירה קניספל, גיא רושיניאק, מאיה בר שלום, תומר גלר, יורם יוספסברג.
 ארץ מקור:  הודו הודו גרמניה גרמניה צרפת צרפת
 שפות:  אנגלית, גרמנית, צרפתית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  78
 הפקה
 הפצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 מוזיקה:  גאי מיקלמורה 
 אורך פרק:  12 דקות
 שידור
 רשת שידור:  גרמניה ZDF   צרפת TF1
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים לוגי
 תקופת שידור מקורית:  23 בינואר 2011 – הווה
 קישורים חיצוניים
 thejunglebook.zdfe-b2c.de
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ספר הג'ונגל (באנגלית: The Jungle Book) היא סדרת אנימציה ממוחשבת בת 78 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 2010 ל-2011. הסדרה, אשר המבוססת על הספר "ספר הג'ונגל" מאת רודיארד קיפלינג, נוצרה במסגרת הפקה הודית-צרפתית-גרמנית.
בישראל הסדרה משודרת בערוץ הילדים החל מה-23 בינואר 2011.
תקציר העלילה

הסדרה מתמקדת בעלילותיו של הילד מוגלי אשר ננטש בג'ונגל בהודו וגדל אצל משפחת זאבים. לאורך הסדרה מוגלי חווה הרפתקאות שונות יחד עם חבריו: באלו הדוב, בגירה ההפנתר השחור, ואחרים, יחד הם מתעמתים בשירקן הטיגריס שרוצה לטרוף את מוגלי.
הדמויות העיקריות

מוגלי - גור אדם שנוטש בג'ונגל ממשפחתו וגדל עם משפחת זאבים.
באלו - דוב שפתני, אחד מחבריו הטובים ביותר של מוגלי; אוהב לספר סיפורים על הג'ונגל.
בגירה - פנתר שחור, גם הוא מחבריו הטובים של מוגלי.
קא - פיתון הודי, מכר של מוגלי.
שירחן - טיגריס בנגלי, הוא שונא את מוגלי ורוצה לטרוף אותו.
ריקשה - זאבה, אמו המאמצת של מוגלי.
טאבאקי - תן, עוזרו של שירחן.
אקלה - זאב זקן אשר מנהיג את משפחת הזאבים
פאונה - אחד ממשפחת הזאבים, שונא את מוגלי ורוצה שיעזוב את להקת הזאבים
סטיב לנדקוויסט

סטיבן "סטיב" לנדקוויסט (באנגלית: Stephen "Steve" Lundquist; נולד ב-20 בפברואר 1961) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושיאן עולם בסגנון חזה ומעורב אישי. לנדקוויסט הוא השחיין הראשון בהיסטוריה שפרץ את גבול שתי הדקות במשחה ל-200 יארד בסגנון חזה.
ביוגרפיה

לנדקוויסט נולד באטלנטה, ג'ורג'יה. הוא סיים את לימודי התיכון בג'ונסבורו, ג'ורג'יה בשנת 1979. בשנת 1984 הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת סאות'רן מת'ודיסט. סיים תואר שני בבית ספר לניהול באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 1994. הכינוי שלו היה "לאנק", ומתחרהו העיקרי ויקטור דייוויס כינה אותו "המאיים".
בגיל 17, במסגרת המבחנים האמריקאיים לאליפות העולם בשחייה, קבע לנדקוויסט את שיאו העולמי הראשון במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:04.39 דקות. שיא זה החזיק מעמד 22 ימים.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, מערב גרמניה בשנת 1978 סיים לנדקוויסט במקום הרביעי המאכזב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. הוא החזיק בשיא העולם בתוצאה של 2:05.80 דקות, אחרי המנצח גרהם סמית' מקנדה ששיפר את השיא העולמי (2:03.65 דקות). בנוסף סיים במקום השביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.11 דקות, אחרי המנצח ולטר קוש ממערב גרמניה (1:03.56 דקות).
במשחקים הפאן אמריקאים שנערכו בסן חואן פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה לנדקוויסט בשלוש מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.82 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.97 דקות ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה ש 3:47.20 דקות.
לנדקוויסט נבחר לייצג את נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980) אך בגלל החרם האמריקאי עקב הפלישה הסובייטית לאפגניסטן נמנע ממנו להשתתף במשחקים.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בשנת 1982, זכה לנדקוויסט בשתי מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.75 דקות, לפני ויקטור דייוויס מקנדה (1:02.82 דקות) ובן ארצו ג'ון מופט (1:03.13 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב יחד עם ריק קארי, מאט גריבל וראודי גיינס כל אחד מהם היה שיאן עולם בעצמו במשחה אישי כששחה את המשחה. הוא שחה את סגנון החזה. הרביעייה האמריקאית קבעה שיא עולם חדש בתוצאה של 3:40.84 דקות, לפני ברית המועצות (3:42.86 דקות) ומערב גרמניה (3:44.78 דקות). בנוסף הוא סיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:06.22 דקות, אחרי המנצח אלכסנדר סידורנקו מברית המועצות (2:03.30 דקות).
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בקלוביס, קליפורניה בתחילת אוגוסט 1983 קבע לנדקוויסט שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.34 דקות.
במשחקים הפאן אמריקאים שנערכו בקראקס ונצואלה בסוף אוגוסט אותה שנה זכה לנדקוויסט בשלוש מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:02.28 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.31 דקות ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב, בשיא עולם חדש שוב יחד עם קארי, גריבל וגיינס בתוצאה של 3:40.42 דקות. בנוסף הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:06.26 דקות, אחרי המנצח ריקרדו פראדו מברזיל (2:04.51 דקות).
ביוגרפיה > אירוע השיא

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה לנדקוויסט בשתי מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה קבע שיא עולם חדש בתוצאה של 1:01.65 דקות לפני דייוויס (1:01.99 דקות) ופיטר אוונס מאוסטרליה (1:02.97 דקות). מופט שיאן העולם, קבע במוקדמות שיא אולימפי חדש בתוצאה של 1:02.16 דקות, איטי רק בשלוש מאיות השנייה משיאו העולמי, אך אכזב בגמר וסיים רק במקום החמישי בתוצאה של (1:03.29 דקות). במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, יחד עם קארי, פאבלו מוראלס וגיינס הם קבעו שיא עולם חדש בתוצאה של 3:39.30 דקות, לפני קנדה (3:43.23 דקות) ואוסטרליה (3:43.25 דקות). בנוסף הוא סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:04.91 דקות, אחרי המנצח אלכס באומן מקנדה שקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 2:01.42 דקות.
לנדקוויסט יזכר בתור השחיין שבכה מרוב התרגשות כשנוגן ההמנון האמריקאי בטקס חלוקת המדליות למשחה 100 מטר חזה.
לנדקוויסט זכה לכבוד, כשנשא את הדגל האולימפי ביחד עם עוד שבעה ספורטאים אמריקאיים מהגדולים בהיסטוריה, בטקס הפתיחה באולימפיאדת אטלנטה (1996), עיר הולדתו.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

לנדקוויסט הוא פעיל חברתי, פועל רבות בקהילה כדובר, מארח ויו"ר כבוד בארגונים רבים כגון: הוועד האולימפי האמריקאי, איגוד הסוכרת האמריקאי, הצלב האדום האמריקאי, קרן הגשמת חלום, קרן בית חולים של פלורידה, ספיישל אולימפיקס, סיסטיק פיברוזיס, שחייה למען מחקר בלוקמיה, טרשת נפוצה, "איסטר סילס" (ארגון צדקה ללא כוונת רווח, עזרה למען אוטיזם ולקויות נוספות), ועוד.
לנדקוויסט הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות כמו: "The Tonight Show" עם ג'וני קרסון "לארי קינג לייב" עם לארי קינג, "בוקר טוב אמריקה", פרשן של משחקי הרצון הטוב שנערכו במוסקבה ועוד.
תארים

לנדקוויסט שיפר את השיא העולמי 9 פעמים, מתוכם 5 פעמים במשחה ל-100 מטר חזה, פעם אחת במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ו-3 פעמים במשחה ל-4x100 מטר מעורב.
לנדקוויסט זכה 14 פעמים בתואר אליפות ארצות הברית בשחייה, 7 פעמים בתואר NCAA, וב-6 מדליות זהב במשחקים הפאן אמריקאיים.
לנדקוויסט זכה בתואר שחיין השנה בארצות הברית בשנת 1982.
בשנת 1990 זכה לנדקוויסט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
הערות שוליים

↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  STEVE LUNDQUIST (USA) - 1990 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810598548205606  VIAF: 301550153   WorldCat (עם VIAF): 301550153
סימן נצח ארמני

צלב השמש הארמני (Arevakhach)
סימן הנצח הארמני או צלב שמש (⟨֎ ֍⟩, בארמנית:Յաւերժութեան Նշան) הוא סמל לאומי ארמני עתיק וסמל לזהות הלאומית של העם הארמני.  זהו אחד הסמלים הנפוצים ביותר באדריכלות הארמנית, והוא מגולף על חצ'קרים ועל קירות כנסיות .
היסטוריה ושימוש

בתרבות הארמנית של ימי הביניים, סימן הנצח סימל את המושג של חיי נצח, כאלה שמימיים.  מהמאה החמישית, הוא הופיע על אסטלות ארמניות; מאוחר יותר הוא הפך לחלק מהסמליות של חצ'קר . בסביבות המאה השמינית השימוש בסמל הארמני של הנצח הפך לפרקטיקה איקונוגרפית לאומית מבוססת זה מכבר,  והוא שמר על משמעותו בעת החדשה.  מלבד היותו אחד המרכיבים העיקריים של החצ'קרים,  ניתן למצוא אותו על קירות הכנסייה,    אבני קבר ומונומנטים אדריכליים אחרים.     סמל זהה מופיע בתבליטים של המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי,  והוא כנראה מעין "שאילה" מכנסיות ארמניות קודמות באזור. ניתן למצוא אותו גם על כתבי יד ארמניים .
נעשה שימוש בסימן הנצח בסמליהן של סוכנויות ממשלתיות ועל מטבעות זיכרון, וכן סוכנויות ממשלתיות ארמניות וארגונים ומוסדות לא ממשלתיים בארמניה, וכן בפזורה הארמנית.
Unicode

בשנת 2010 הציע המכון הלאומי הארמני לתקנים לקודד סימן נצח ארמני בערכת התווים של Unicode. בסופו של דבר סימני נצח ארמנים הן כאלה הפונים שמאלה (֎) והן כאלה הפונים ימינה (֍), נכללו בגרסת Unicode 7.0 כאשר זה פורסם ביוני 2014.
גלריית תמונות

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
מטבע זיכרון ארמני אשר הונפק לציון הצטרפות ארמניה למועצת אירופה בשנת 2001
בית הקברות היהודי בעיירה Yeghegis (בארמנית: Եղեգիս), המאה ה־13
סמל לטביה

| --- | --- |

הסמל הגדול
 גרסאות
 
 הסמל הקטן המורחב
 
 הסמל הקטן
 פרטים
 המחזיק בסמל:  לטביה 
 תאריך אימוץ:  18 בנובמבר 1918
 התקנים
 ציצה:  שלושה כוכבים
 מגן:  חלק עליון, כחול, שמש זורחת זהובה, חלק תחתון חצוי, מימין אדום, גריפין כסוף, שמאל כסף אריה אדום
 תומכים:  אריה אדום וגריפין כסף
 פרטים נוספים
 גרסאות קודמות:  
 שימוש:  סמל לטביה הסובייטית
 
סמל לטביה נוצר לאחר הכרזת העצמאות של רפובליקת לטביה ב-18 בנובמבר 1918.
הסמל משלב סמלים לאומיים והיסטוריים של לטביה. השימוש בסמל הופסק בשנת 1940, כאשר לטביה נכללה בברית המועצות וחודש בשנת 1991 עם קבלת עצמאות מחדש.
השמש בחלקו העליון של שלט האצולה מסמלת את הלאומיות הלטבית. השמש סימלה כסמל הלאומיות הלטבית על ידי הרובאים הלטבים – ה-latviešu strēlnieki – שגויסו על ידי רוסיה במלחמת העולם הראשונה. 17 קרני השמש מייצגים את 17 מחוזות לטביה בהתאם לחלוקה שהייתה במדינה בשנת 1921.
שלושת הכוכבים מעל שלט האצולה מייצגים את איחוד שלושת המחוזות ההיסטוריים וידזמה, לטגייל וקורזמה זמגייל) למדינה אחת.
על הסמל מופיעים סמלי האזורים ההיסטוריים. סמל קורזמה וזמגייל (לטביה המערבית) היה אריה אדום כבר מהמאה ה-16. האריה הופיע לראשונה על שלט האצולה של דוכס קורזמה בשנת 1569. הסמל המסורתי של וידזמה ולטגייל (מזרח לטביה) הוא גריפון כסוף – סמל זה הופיע לראשונה בשנת 1566.
סמל לטביה עוצב על ידי האמן הלטבי ריהארדס זארינס.
סמל לטביה מופיע בשלוש צורות – הסמל הקטן, הסמל הקטן המורחב והסמל הגדול:
בסמל הגדול – עושים שימוש נשיא לטביה, הסאימה – הפרלמנט הלטבי, ראש ממשלת לטביה, שרי הממשלה ומשרדי הממשלה, בית המשפט העליון של לטביה, התובע הכללי, שגרירויות וקונסוליות.
בסמל הקטן המורחב – עושים שימוש סוכנויות הממשלה ומוסדות הפועלים תחת פיקוח שלטוני.
בסמל הקטן – עושים שימוש מועצות מקומיות ומוסדות לימוד.
הגדרת הצבעים

אדום – Pantone 186 C.
ירוק – Pantone 341 C.
כחול – Pantone 286 C.
זהוב – Pantone 873 C / 131 C.
כסף – Pantone 877 C / Cool Grey 4 C.
שחור – Pantone Black C.
ראו גם

דגל לטביה
המנון לטביה
עוגיית פלורנטין

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  ביסקוויט 
 מוצא:  פירנצה 
 מרכיבים עיקריים:  דבש, שקדים
 
פלורנטינים
עוגיות פלורנטין (מכונות גם עוגיות פלורנטינר או פלורנטינים, על שם העיר פירנצה) הן עוגיות איטלקיות פריכות, המוכנות בדרך כלל בצורת ריבועים דקים, עשויות דבש, קרמל, שקדים ופירות יבשים. לרוב אינן מכילות קמח או ביצים.
הייחוד שלהן בכך שראשית מבשלים את הבצק, ואז אופים אותו. השילוב הדקורטיבי המתקבל מהשקדים והפירות היבשים נתן לעוגיות את שמן הנוסף,  "עוגיות תחרה". ברוב הגרסאות מצפים את העוגיות בשוקולד מריר מומס, ומקשטים בעיטורים עדינים.
בגרסה הישראלית של עוגיות אלה מחליפים לעיתים את הפירות היבשים בקליפות תפוז מסוכרות.
סר ליונל

| --- | --- |

 מידע
 מקצוע:  אביר
 
"ההתחבטות של בורס", מתוך אוסף הספרייה הלאומית של צרפת, פריס.
סר לַיוֹנֵל (באנגלית: Sir Lionel) הוא בנו הצעיר של המלך בורס מגונס (או גול) ואחיו של בורס הצעיר באגדות המלך ארתור. בנוסף, הוא בן-דודם של סר לנסלוט דו לאק והקטור דה מאריס.
כשאביהם נופל בקרב נגד המלך קלאודאס, ליונל ובורס נחלצים בידי גבירת האגם וגדלים בממלכתה התת-מימית לצד בנה-החורג לנסלוט. כשאר בני משפחתו, ליונל הופך בבגרותו לאחד מאבירי השולחן העגול.
ליונל חסר-מזל בעניין הלקאה בקוצים. בעודו מטייל עם לנסלוט כאדם צעיר, הוא נלכד בידי האביר-הנבל טורקווין, המלקה אותו בקוצים ומשליך אותו לצינוק לאחר מכן. התסריט הזה חוזר על עצמו מאוחר יותר, כשהוא כבר בחיפוש אחר הגביע הקדוש, אז הוא מוכיח שאינו ראוי לחפץ המבורך כשהוא מנסה להרוג את אחיו כנקמה על כך שלא הציל את חייו.
בורס רואה את ליונל מוכה ומובל, אך חייב לקבל החלטה אם להצילו או להציל עלמה צעירה הנגררת בדיוק באותו הרגע לכיוון השני. הוא בוחר להציל את העלמה, וחושש שליונל נהרג. אך ליונל בורח מכלאו, ותוקף את בורס בהזדמנות הראשונה בה הוא פוגש בו. בורס מוכיח את ערכו כראוי לגביע הקדוש כשהוא מסרב להגן על עצמו, וליונל הורג נזיר ואת סר קלוגרננט, חברם למסדר אבירי השולחן העגול, כשהם מנסים לגונן על בורס מחרון-אפו של אחיו. ברגע האחרון, לפני שהוא מנחית על אחיו את המכה הקטלנית, אלוהים מתערב ומשתק את איבריו.
ליונל ושאר בני-משפחתו יוצאים לגלות יחד עם סר לנסלוט דו לאק לאחר שפרשיית-אהביו עם המלכה גווינביר מתגלית. ליונל משתתף בקרבות נגד כוחותיו של ארתור, ונעשה למלך גונס. לאחר "הקרב על קמלן", לנסלוט ומשפחתו שבים לבריטניה כדי להביס את שארית צבאותיו של מורדרד. ליונל נהרג בידי מלהאן, בנו של מורדרד; אחיו בורס נוקם את מותו.
עיבודים מאוחרים

סר ליונל הוא נושאה של בלדה עממית מימי הביניים המאוחרים, בה הוא הורג חזיר-בר ענקי. השיר, 'בלדת-ילדים' מספר שמונה-עשרה, הוקלט בהרי האפלצ'ים במאה העשרים. גרסה אהודה במיוחד שלו כוללת את "באנגום הזקן" ו-'חזיר-פרא'. סר ליונל מופיע גם בסרט-ההנפשה של האחים וורנר משנת 1998, "החרב הקסומה", בתור אבי הדמות הראשית, קיילי.
לקריאה נוספת

אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
תומאס מלורי, אבירי השולחן העגול, הוצאת מודן.
לבנה ליטני (עורכת), המיתולוגיה הבריטית, מפה הוצאה לאור, 2005.
אלספת' קנדי, לנסלוט והגביע הקדוש, הוצאת קלרנדון, 1986.
אלספת' קנדי (עורכת), רומנסת הסיפורת הלא-מחזורית בצרפתית העתיקה, שני כרכים, הוצאת OUP, שנת 1980.
קרטיין דה-טרואה (בתרגום ד.ד.ר. אוואן), רומנסות ארתוריאניות, טאטל הוצאת לאור, בהוצאה מחודשת של אברימן, 1988.
סין הפרהיסטורית

סין הפרהיסטורית היא התקופה הקדומה ביותר בתולדות האנושות בסין, המסמלת את העידן הקודם לתקופת ההיסטוריה המתועדת בכתב. תקופה זאת מסתיימת בתקופת סין המיתולוגית בשנת 2852 לפנה"ס.
באתר הארכאולוגי במחוז שאנסי נמצאות העדויות הראשונות בעולם לשימוש באש על ידי ההומו ארקטוס
אגם טובה באינדונזיה, שהוא למעשה לוע של הר געש, שהתפרצותו כמעט הכחידה את האדם בעולם, לפני כ 75000 שנה
מחוז חנאן, שמשמעו "דרומית לנהר", אזור זה נחשב לערשׂ התרבות הסינית, מכיוון שכאן החלו להתקיים התרבויות העירוניות הראשונות של סין
הנהר הצהוב - בעמק הנהר הצהוב התפתח בשלהי התקופה הנאוליתית מרכזה התרבותי של סין
התקופה הפלאוליתית

העדויות הארכאולוגיות הקדומות ביותר לנוכחות אנושית בסין של ימינו הן של הומו ארקטוס (האדם הזקוף). באתר שבמחוז שאנסי נמצאות העדויות הראשונות בעולם לשימוש באש על ידי ההומו ארקטוס, ומתוארכות ללפני 1.27 מיליוני שנים. ממצאי ארקטוס מפורסמים במיוחד הם אלו שזכו לכינוי "אדם פקין", והתגלו בתחילת המאה ה-20 במחצבת ג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן סמוך לבייג'ינג.
תושביו הנוכחיים של האזור הם צאצאי הומו סאפיינס שהגיע לאזור לפני כ-65,000 שנים, על פי הדעה המקובלת כיום במחקר האנתרופולוגי, מקורו של המין האנושי (ההומו סאפיינס) הוא באפריקה. וקבוצה קטנה של פחות מ-1,000 פרטים מהווה את האבות_הקדומים של אוכלוסיית העולם שמחוץ לאפריקה.
התקופה הנאוליתית

גידול הדגנים התחלק בסין בין גידול אורז בדרום וגידול דוחן בצפון. עדויות מוקדמות לחקלאות סינית טיפוסית – גידולי אורז בבריכות – מתוארכות לשנת 6,000 לפנה"ס. האורז תורבת לראשונה בסין ובהודו.
גידול אורז התאים במיוחד לסין, ארץ שהייתה משופעת בכוח אדם רב וזול, מים בשפע (הנהר הצהוב), וניתן לגדל אותו למעשה בכל מקום, גם בצלע הר תלול, תנאים אלו התאימו לתנאים ששוררים בדרום-מרכז סין.
גידול הדוחן בסין מתוארך לשנת 6,000 לפנה"ס, את הדוחן ניתן לגדל באזורים צחיחים יחסית, בכמות משקעים נמוכה יחסית, וגם בקרקעות לא־פוריות, דבר שהתאים לתנאי צפון סין.
בסביבות שנת 8000 לפנה"ס החלו לביית את החזיר בסין. בסביבות שנת 3000 לפנה"ס החלו לגדל את תולעת המשי בצפון סין. נמצאו עדויות לביות בעלי חיים נוספים כגון: הכלב, התאו, הכבש, עופות.
בדומה לתרבויות קדומות בכל העולם (כגון: תת-היבשת ההודית, מצרים), הביאה החקלאות לגידול מהיר באוכלוסייה, כיוון שהתבססות על גידולים חקלאיים הבטיחה יכולת שימור המזון ואגירתו לזמן ממושך יותר, וזו הביאה בהדרגה לגידול האוכלוסייה, להתפתחותה התרבותית ולריבוד חברתי.
בשלהי התקופה הנאוליתית עמק הנהר הצהוב בסין החל לפתח את מעמדו כמרכז תרבותי, כאשר ראשוני הכפרים באזור הופיעו שם. מרבית העדויות למרכז חשוב זה נמצאות באזור העיר שי-אן בסין.
התקופה הנאוליתית > הערים הראשונות

הערים הראשונות בסין צמחו עם מעבר סין מהתקופה הפרהיסטורית לתקופת סין הקדומה בסביבות 3000-2500 שנה לפנה"ס.
גילוי מתכות

בסביבות שנת 3000 לפנה"ס החלו לייצור ארד בסין. הברזל נתגלה רק בתקופת שושלת ג'ואו, בזמן סין הקדומה.
סין יאנגצה אנרגיה

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בשאנגחאי (600900) 
 תקופת הפעילות:  4 בנובמבר 2002 – הווה (22 שנים)
 חברת אם:  תאגיד שלושת הערוצים של סין
 מיקום המטה:  בייג'ינג 
 ענפי תעשייה:  תחנת כוח הידרואלקטרית 
 מוצרים עיקריים:  סכר שלושת הערוצים
  
 www.cypc.com.cn
 
סין יאגנצה אנרגיה (בסינית פשוטה: 中国长江电力股份有限公司; בסינית מסורתית: 中國長江電力股份有限公司) היא חברת שירות סינית, המפיקה אנרגיה. החברה הוקמה ב-4 בנובמבר 2002. החברה היא חברת בת של תאגיד שלושת הערוצים של סין, חברת חשמל ממשלתית.
ב-18 בנובמבר 2003 היא נרשמה לבורסה בשנגחאי, ומאז היא מהווה מרכיב חשוב במדד SSE 180, מדד המניות של הבורסה בשאנגחאי.
פעילות

החברה מפעילה מספר מפעלים הידרואלקטריים על נהר היאנגצה, ביניהם סכר שילוודו, הסכר ההידרואלקטרי השני בגודלו בסין והשלישי בעולם, סכר שיאנגג'יאבה וסכר גג'ואובה. בנוסף, ישנם שני סכרים נוספים בפיתוח: סכר באיחטאן, הסכר ההידרואלקטרי השלישי בגודלו בסין והרביעי בגודלו בעולם, מבחינת נפח הסכר, שאמור להתחיל לפעול באופן מלא ביולי 2021 וסכר וודונגדה, הסכרק ההידרואלקטרי הרביעי בגודלו בסין והשביעי בעולם, שאמור להתחיל לפעול באופן מלא בדצמבר 2021.