stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבז
עלילה

עלילת הסיפור מתרחשת בפירנצה בימי הביניים ומסופרת על ידי מספר כל-יודע. האציל הצעיר פדיריגו בן פיליפו אלביריגו מתאהב בעלמה ג'ובאנה, היפה מבין בנות פירנצה, שלא נענית לחיזוריו. פדריגו מנסה להרשים את ג'ובאנה בתהלוכות וחגיגות, עד שמבזבז את כל כספו ולא נותר לו דבר מלבד ביתן קטן בעיירה קאמפי ובז נאמן. לאחר מותו של בעלה של ג'ובאנה, ג'ובאנה עוברת כמנהגה בקיץ לאחוזה בכפרו של פדריגו, שם בנה מתיידד עמו ומתאהב בבז שלו.
לאחר שהם חוזרים לפירנצה, מתגברים געגועיו של בנה של ג'ובאנה לבז והוא חולה ומבקש ממנה לקבל את הבז מפדריגו. ג'ובאנה שמבינה את מצבו הרע של בנה ניגשת לפדריגו שמכין לכבוד בואה סעודה גדולה. עם זאת, לפדריגו לא נותר דבר מחייו הקודמים, והוא מחליט להקריב את הבז הנאמן שלו למען הסעודה. בסעודה, מבקשת ג'ובאנה את הבז, אך לא יודעת שבו ברגע היא בעצם אכלה אותו. משפדריגו מסביר לג'ובאנה את מה שארע, חוזרת ג'ובאנה לביתה ולא חולפים ימים רבים ובנה נפטר ממחלתו. לאחר פטירת בנה, פונים אחיה של ג'ובאנה אליה בכך שהיא אלמנה בצעירותה והיא משיבה להם שתסכים להינשא רק לפדריגו, אף על פי שעני הוא. לבסוף, פדריגו וג'ובאנה נישאים זה לזה וחיים יחדיו עוד שנים רבות.
ניתוח הסיפור

אחד המוטיבים החוזרים בסיפור הוא מוטיב הבז שמסמל אצילות והדבר היחיד שנותר מחייו הקודמים של פדריגו. מוטיב נוסף הוא מוטיב ההקרבה, שהוא בעצם הרעיון המרכזי של הסיפור, מעין "גורל משותף" - פדריגו וג'ובאנה בסיפור נאלצים להקריב להם את הקרוב להם ביותר כדי שיחיו יחדיו. הדבר הבולט ביותר שחוזר בסיפור היא האירוניה הטראגית של הבז - ג'ובאנה מבקשת את הבז מפדריגו ואכן מקבלת אותו, אך לא בצורה שביקשה.גם פרדריקו מקבל את מבוקשו אולם גם כאן לא בצורה שבה רצה, ג'ובאנה אומנם נישאת לו אך לא מאהבה, אלא מיתוך חישוב קר ומחויבות כלשהי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדפסה על קנבס

הדפסה על קנבס (נקראת גם הדפסת ז'יקלה Giclee printing) היא שיטת הדפסה שהתפתחה בעקבות פיתוח והדפסה על נייר צילום.
תחום ההדפסה על קנבס צבר תאוצה החל משנת 1990 בעקבות ההתקדמות הרבה שחלה בטכנולוגיות ההדפסה ופיתוח המדפסות לציבור הרחב.
קנבס הוא בד חזק מאוד הארוג בצורה גסה, ששימושו המקורי הוא יצירת מפרשי ספינות ואוהלים. לראשונה השתמשו בקנבס למטרות אומנותיות במאה ה-14, עבור ציור בצבעי שמן. את יריעת הקנבס ציפו בחומר מיוחד שנקרא ג'סו (Gesso), שמטרתו היא למנוע מהצבע לחלחל אל תוך סיבי האריג.
שימושים

תחילה היו מדפיסים על קנבס אומנים וציירים אשר היו מעוניינים "לשכפל" את יצירות האומנות שלהם וליצור העתקים למכירה.
עם השנים התפתחה התעשייה והציעה את שירותיה לציבור רחב יותר כגון אדריכלים ומהנדסים אשר נדרשו לסקיצות בעותקים רבים.
היום נעשה שימוש בהדפסה על קנבס בעיקר למטרות דקורטיביות כגון הדפסת תמונות על קנבס מצילום או העתק של ציור ומכירת המוצר לקהל הרחב למטרות עיצוב הבית וכדומה.
עקב קלות השימוש בימינו התפתח טרנד של יצירת מתנות ומזכרות בהדפסה על קנבס.
אמצעי ייצור

המדפסות הראשונות השתמשו בשיטת צבעים דלה יחסית של 4 צבעים.

לאחר שנת 2000 פותחו מדפסות על ידי חברות כגון אפסון ו-HP  בעלות יכולות הדפסה מתקדמות ובעלות שילוב של עד 12 גוני צבע - שילוב הנותן תוצאת הדפסה הזהה למקור הצילום.
שיטות הדפסה

השיטות הנפוצות והמקובלות ביותר להדפסה הן שיטות "הסולבנט" וה"פיגמנט".
הפיגמנט  היא שיטה העושה שימוש בסוג דיו אשר מעניק אפשרות ליצירת מיליוני גוונים ודיוק מקסימלי בהדפסה, אולם החסרון העיקרי לסוג צבע זה שאינו עמיד בתנאי מזג האוויר השונים. עם זאת, בתנאי פנים הדיו הפיגמנטי אינו דוהה עשרות שנים. Epson ו HP  מצהירות שהדיו הפיגמנטי שלהן עמיד בין 70 ל 150 שנים נגד דהייה. ניתן להעניק עמידות לתנאי חוץ על ידי ציפוי לכה להגנה לדיו הפיגמנטי. הדיו הפיגמנטי מותאם לשימוש בתנאי פנים בגלל שאינו רעיל והוא על בסיס מים.
הסולבנט היא שיטה המשתמשת בסוג צבע על בסיס שמן המותאם לסביבה חיצונית ועמיד בתנאי מזג אוויר כגון שמש ולחות. הדפסה בדיו סולבנט, או אקו-סולבנט דוהה לאחר 3 עד 5 שנים. הדיו הסולבנטי או האקו סולבנטי (הידידותי יותר לסביבה) אינם מומלצים לתנאי פנים ועלולים להיות רעילים ומסרטנים בגלל נדיפות ריח הדיו שהוא רעיל, ולכן לא מומלץ להשתמש בדיו סולבנטי לתנאי פנים.
לקריאה נוספת

טכנולוגיית הדפוס
צילום דיגיטלי
בד קנבס מתוח על מסגרת עץ
הבורסה לניירות ערך בשיקגו

| --- | --- |


 סימול:  CHX
 תאריך ייסוד:  21 במרץ 1882
 עיר:  שיקגו
 מדינה:  אילינוי, ארצות הברית
 בעלים:  CHX Holdings, Inc.
 אנשי מפתח:  John Kerin (מנכ"ל)
 מטבע:  $ - דולר (USD)
 www.chx.com
הבורסה לניירות ערך בשיקגו (באנגלית: Chicago Stock Exchange או בקיצור CHX) היא בורסה לניירות ערך בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית. המסחר מתנהל בפיקוח הוועדה לניירות ערך ולבורסות. הבניין בו מתקיים המסחר ממוקם ברחוב לסייל 440 דרום (One Financial Place).
היסטוריה

הבורסה לניירות ערך בשיקגו נוסדה ב-21 במרץ 1882. באותה עת, נבחר צ'ארלס הנרוטין (Charles Henrotin) לשמש כיושב ראש ונשיא הבורסה. כחודש לאחר מכן הוכחר שטח ברחוב דירבורן 115 לטובת הקמת מקום מושבה של הבורסה.
בשנת 1894, הועבר מקום המסחר לקומת הקרקע של הבניין הישן של הבורסה לניירות ערך בשיקגו, שתוכנן על ידי האדריכלים אדלר וסאליבן ונבנה בפינת הרחובות לסייל ווושינגטון. בניין זה נהרס בשנת 1972, אך קומת המסחר המקורית והכניסה הראשית אליו נמצאים כיום במכון האמנות של שיקגו.
ביולי 1914, הופסקה פעילות המסחר בבורסה עקב פריצת מלחמת העולם הראשונה ונפתחה מחדש ב-11 בדצמבר של אותה שנה. ב-29 באוקטובר 1929, קרסה הבורסה כחלק מהשפעותיה של קריסת וול סטריט 1929.
בשנת 1949 התמזגה יחד עם הבורסות של סנט לואיס, קליבלנד ומיניאפוליס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון" (Midwest Stock Exchange). בשנת 1959 הצטרפה גם הבורסה של ניו אורלינס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון".
בשנת 1993, שונה שמה של הבורסה לניירות ערך של המערב התיכון בחזרה לבורסה לניירות ערך בשיקגו.
הערות שוליים

↑  Feder, Barnaby J. (1993-07-08). "Chicago (Midwest) Market Dusts Off Its Original Name". The New York Times (The New York Times Company). אוחזר 2007-11-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 276951-7  LCCN: no93008491  SUDOC: 176291334  VIAF: 154220742   WorldCat (עם VIAF): 154220742 
הבניין הישן של הבורסה לניירות ערך בשיקגו (1894).
האפגאני (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  פרדריק פורסיית' 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח וריגול
 נושא:  טרור, שירות חשאי, סוכן מודיעין 
 מקום התרחשות:  אפגניסטן 
 הוצאה
 הוצאה:  Bantam
 תאריך הוצאה:  2006
 מספר עמודים:  349 (כריכה רכה)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת שלגי
 תאריך:  2007
 תרגום:  יורי יוגב
 סדרה
 ספר קודם:  הנוקם 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002570408
 
האפגאני (באנגלית: The Afghan) הוא ספר מאת הסופר הבריטי פרדריק פורסיית'. הספר עוסק בלוחמה בטרור שמנהלות ארצות הברית ובריטניה כנגד אל-קאעידה. בספר חוזר המחבר לחלק מן הדמויות בספרו אגרוף האל. שם הספר נגזר כך שגיבור הספר מתחזה למחבל אפגני.
עלילה

במטרה לסכל פיגוע ראווה שמתכנן ארגון אל-קאעידה מתייעצים אנשי ה-CIA וה-SIS בד"ר טרי מרטין, מזרחן מומחה לגבי הרמז היחיד שלהם, שם קוד המבצע – אל-ישרא. לאחר שלא הצליחו לפענח שום פרטים ברורים על המבצע פולט בטעות טרי במחשבה כי לא שומעים אותו כי אחיו הגדול, מייק יהיה האדם המושלם להסתנן לתוך אל-קאעידה כסוכן סמוי בתור בעל ניסיון מבצעי באפגניסטן, הבקי בדרכי האסלאם כמו גם דובר פאשטו ובעל מיומנות גבוהה כלוחם.
מייק מרטין הוא קולונל בדימוס בצבא הבריטי. בשנת 1980 התגייס לצבא והתנדב לרגימנט המוצנח. בצנחנים עבר מרטין הכשרה כלוחם וקורס קצינים. כמפקד מחלקה בגדוד הצנחנים ה-3 לחם מרטין במלחמת פוקלנד ולאחריה התנדב לרגימנט ה-SAS. מרטין שימש כמפקד צוות ביחידה ובהמשך נשלח כסוכן של המודיעין הבריטי לאפגניסטן להדריך את המוג'הידין בשימוש בנשק מערבי שסופק להם במלחמתם כנגד ברית המועצות. בשהותו שם פגש מרטין את אחמד שאה מסעוד, הרופא המנתח איימן א-זוואהירי וה"שייח'" אוסאמה בן לאדן כאשר את השניים האחרונים פגש כאשר הציל את חייו של הנער האפגאני שאליו גורלו נשאר קשור. בהמשך לחם מרטין במלחמת המפרץ, הן כסוכן חשאי של המודיעין הבריטי והן במשימה עבור השירות האווירי המיוחד. לאחר פיגועי 11 בספטמבר לחם מרטין במלחמת אפגניסטן. בתום שירות זה פרש לגמלאות. לאחר ששקל את פנייתם מסכים מרטין לקחת על עצמו את המשימה ומתחזה לאותו אפגאני, אותו נער נהפך לאחר כל אותן שנים לחבר בטליבאן בעקבות חייו הקשים באפגניסטן מוכת הקרבות.
הערות שוליים

↑  פרדריק פורסיית', "האפגאני", הוצאת שלגי, 2007, עמודים 73–76.
ה"א השאלה

ה"א השאלה (גם: ה"א הַתֵּמַהּ), בדקדוק עברי, באה בראש מילת שאלה במשפט שאלה ומשמשת לציון שאלה או תמיהה. לרוב, מצטרפת ה"א השאלה לפועל או לשם עצם.
השימוש בה"א השאלה אינו רווח בעברית מודרנית וכדי לשאול מסתפקים בשינוי הטון. במשלב גבוה אומרים "האם", "כלום" ו"וכי". עם זאת, השימוש נפוץ מאוד בעברית מקראית. דוגמאות: "השומר אחי אנוכי?" (ספר בראשית, פרק ד'); "העוד לכם אח?" (ספר בראשית, פרק מ"ג); "ההייתה זאת בימיכם?" (ספר יואל, פרק ד'). ב־1930 כתב על כך הלשונאי יצחק אבינרי:
ה"א השאלה - זו בוטלה לגמרי. כמעט אין איש אשר יאמר: "התבוא אלי?" "הקראת את הספר?" אנו מביעים את השאלה רק בשנוי הטון, ואומרים "תבוא אלי וכדו'". זוהי תופעה טבעית בדרך הלשון החיה המתפתחת ואין להלחם בה. ה"א השאלה תשאר רק בכתב, בסגנון המקרא."
ניקודה היסודי של ה"א השאלה הוא בחטף פתח, למשל: "הֲראית איזה יופי?". לפני האותיות אהח"ע בלתי קמוצות ולפני שווא או חטף, ניקודהּ פתח, למשל: "הַעולים אתם?", "הַשְמעתם?". לפני אהח"ע קמוצות ובלתי מוטעמות, ניקודהּ סגול, למשל: "הֶהָיתה כזאת?".
| ניקוד יסודי | לפני אהח"ע בלתי קמוצות   או לפני שווא/חטף | לפני אהח"ע קמוצות  לא מוטעמות |
| --- | --- | --- |
| הֲ | הַ | הֶ |
בניגוד לה"א הידיעה, ה"א השאלה לא גוררת אחריה דגש חזק. לכן, עיצורי בכ"פ הבאים אחריה צריכים להיהגות רפויים. למשל, בפסוק המקראי "הֲבֵן יַקִּיר לִי אֶפְרַיִם, אִם יֶלֶד שַׁעֲשֻׁעִים" (ירמיהו, ל"א, י"ט), אין מדובר בה"א הידיעה, ולכן אין להגות "הבּן" אלא "הבֿן". יש במקרא חריגים לכלל זה ("הַכְּצַעֲקָתָהּ").
בערבית, כמו בארמית, האות אל"ף משמשת בתפקידים אותם ממלאת בעברית האות ה"א. כך, למשל, היא משמשת במקום ה' השאלה. למשל, ב-"أَتَكْتُبُ بِٱلْعَرَبِيَّةؚ؟" (תעתיק: אַתַכְתֻבֻ בִאלְעַרַבִיַּה?) שתרגומו: "התכתוב בערבית?", ניתן להשתמש גם במילית هَلْ.
ראו גם

אותיות השימוש
ה"א הידיעה
הערות שוליים

↑  מדובר בפסוק שאלה, בו מובעת תהייה: האם שבט אפרים הוא בן יקיר, שכאשר אביו מדבר בו אינו יכול להפסיק אלא מדבר בו עוד עוד?
האפה קרקלינג

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1964 (בן 59) רקלינגהאוזן, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה 
 כינוי:  Horst Schlämmer, Uschi Blum, Siegfried Schwäbli, Evje van Dampen 
 שם לידה:  Hans-Peter Wilhelm Kerkeling 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מעסיק:  רדיו מערב גרמניה 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של נורדריין-וסטפאליה (2007)  פרס הטלוויזיה הבווארית (2008)  Rheinlandtaler (מאי 2019)  פרס הטלוויזיה הבווארית (2004)  מסדר קרל ולנטין (2009)  פרס הטלוויזיה הבווארית (1991, 2018)  אוסגר (2007)  איש השנה (2011)  רומי  פרס שטייגר  פרס גרימה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 קישורים חיצוניים
 www.hapekerkeling.de
 
האפה קרקלינג (בגרמנית: Hape Kerkeling; נולד ב-9 בדצמבר 1964) הוא מנחה טלוויזיה גרמני.
ביוגרפיה

קרקלינג נולד ברקלינגהאוזן. במהלך לימודיו בבית הספר הקים עם חבריו להקה והם אף הקליטו שיר ביחד.
ב-1984 החל להופיע בקומדיה הטלוויזיונית "Känguru".
מ-1989 ועד 1991 הנחה את התוכנית הגרמנית הבוחרת את נציגות גרמניה לאירוויזיון.
ב-1991 התפרסם בכך שהתחפש לביאטריקס, מלכת הולנד וכמעט שנכנס לביקור רשמי בארמון בלוו. בשנה זו זכה בפרס הטלוויזיה "Goldene Europa".
ב-1992 יצא הסרט "Kein Pardon" שאותו ביים, ושיחק בתפקיד הראשי בו.
ב-1996 יצא הסרט "Willi und die Windzors", גם הוא בבימויו, המציג את השערוריות שבהן היו מעורבים בני משפחת המלוכה הבריטית.
ב-2003 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Lindenstraße" של ערוץ Das Erste.
הוא הנחה את שתי העונות הראשונות של "Let’s Dance", הגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".
ב-2006 יצא ספרו הביוגרפי "I'm Off Then", וב-2015 יצא הסרט "I'm Off Then", המבוסס על הספר.
ב-2008 זכה בפרס הטלוויזיה של בוואריה (Bavarian TV Awards).
באירוויזיון 2010 מסר את הניקוד של גרמניה.
ב-2013 דיבב את אולף בגרמנית בסרט "לשבור את הקרח". אחרי כן דיבב גם בסרט "קונג פו פנדה 3".
כקומיקאי נודע בשלל דמויות הסאטירה שביצע.
דן קצין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 71 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חזה
 
דן קצין (נולד בשנת 1953), שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-200 מטר חזה (1971).
ביוגרפיה

קצין עלה מארצות הברית והתאמן בקבוצת ברית מכבים עתיד.
ביוגרפיה > 1970

באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה בקיבוץ כפר בלום בספטמבר 1970 זכה קצין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:48.4 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר הוא זכה במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:49.0 דקות, אחרי יואל קנדה (2:46.9 דקות) ורמי יהודאי (2:48.3 דקות).
ביוגרפיה > 1971

בתחרות שנערכה בבריכת גלי גיל ברמת גן ביוני 1971 קבע קצין במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש לנוער של 2:46.6 דקות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באותה בריכה ביולי אותה שנה הוא שיפר במשחה ל-200 מטר חזה את שיאו הישראלי לנוער והעמידו על 2:45.6 דקות.
בתחרות שנערכה באוגוסט אותה שנה קבע קצין במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 2:39.2 דקות שיפור לשיא של יואל קנדה (2:40.1 דקות).
ביוגרפיה > 1971 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה זכה קצין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:46.1 דקות, לפני גרשון שפע (2:48.6 דקות) וגדעון לוי מהפועל כפר הנשיא (2:55.1 דקות).
ביוגרפיה > 1972

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכה קצין בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.9 דקות, אחרי בועז פלדי מהפועל שמיר (1:14.7 דקות) ולפני ארז הנדלמן מהפועל תל אביב (1:20.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.5 דקות, אחרי בועז פלדי (2:47.0 דקות) ולפני סמי הירשהורן מהפועל טבעון (2:51.6 דקות).
הערות שוליים

↑  אורי ירון, דורון שפי ניצח ופרש, מעריב, 20 בספטמבר 1970
↑  שלמה מוזר, שלומית ניר (פעם 3) משה גרטל (פעם 1 פעם) עברו את המינימום לבאנגקוק, דבר, 16 באוקטובר 1970
↑  דן קצין קבע שיא הנוער ב-200 מ' חזה - 2:46.6 ד', דבר, 13 ביוני 1971
↑  דן קצין קבע שיא נוער ב-200 מ' חזה - 2:45.6 ד', דבר, 18 ביולי 1971
↑  שלומית ניר ניצחה בשני משחים באליפות הצפון, דבר, 15 באוגוסט 1971
↑  שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון לאליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971
↑  רק שני שיאי נוער הושגו באליפות ישראל בשחיה, דבר, 24 בספטמבר 1972
הארגון הצבאי החשאי

הארגון הצבאי החשאי (בצרפתית: Organisation armée secrète; בראשי תיבות: OAS) היה ארגון ימני קיצוני צרפתי שפעל כנגד אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה במטרה להשאיר את אלג'יריה צרפתית.
היסטוריה

הארגון הוקם ב-1961 בידי הגנרל ראול סאלאן, גנרל בצבא הצרפתי וותיק מלחמת הודו–סין. הוא כלל בעיקר מתיישבים צרפתים וותיקי מלחמת הודו–סין ומנה 500–1,000 חברים. הארגון הוקם בעקבות החלטת צרפת להעניק לאלג'יריה עצמאות לאחר משאל עם. הופעתו של ה-OAS וקיצוניותו ייצגו את שיאו של תהליך של כשלוש שנים, במהלכו גורמי חיל הקצונה והמושבות פנו יותר ויותר כנגד הממשלה שלדעתם לא הייתה מסוגלת להגן על זכויות אירופה ולהילחם בחזית השחרור הלאומית (FLN).
הארגון ניהל התקפות ופעילויות טרור שנועדו למנוע את עצמאותה של אלג'יריה. הפעולה הראשונה של הארגון היה חיסלו של פייר פופי (Pierre Popie), מנהיג מפלגת "התנועה הרפובליקנית העממית", מפלגה נוצרית דמוקרטית צרפתית שתמכה במתן עצמאות לאלג'יריה. בין השנים 1961–1962 נהרגו כ-2,000 איש כתוצאה מפעילותו של הארגון. אחת הפעולות הבולטות של הארגון הייתה באוגוסט 1962: ניסיון חיסול כושל של נשיא צרפת שארל דה גול. בעקבות הפעילות האלימה של הארגון ניהלה הממשלה הצרפתית מאבק נגד חברי הארגון, אסרה אותם והוציאה אותם להורג.
בשנת 1961 הארגון ביצע את פיגוע הרכבת בוויטרי-לה-פרנסואה שבו נהרגו ונפצעו אנשים רבים.
במטרה להביא לסיום פעילות של "הארגון הצבאי החשאי", הקימו שרותי הביטחון הצרפתי ארגון מחתרתי מתחרה בשם "barbouzes" שבראשו הועמד לוסיין ביטרלן. פעילות הארגון נחשפה והממשל היה צריך להפסיק את מימון הארגון. לוסיין בטרילן, שהיה בעל דעות פרו-ערביות מובהקות, ערך בהמשך את הירחון אירוערביה.
במקביל למשא ומתן שהתנהל עם שליחים אלג'יריים באוויאן, במזרח צרפת, עבר הארגון למסע טרור נגד מוסלמים בכלל. לבסוף, לאחר שצרפת הסכימה לעצמאות, הם חזרו למדיניות של הרס מסיבי של תשתיות אלג'יריות. ב-17 ביוני 1962, שבועיים וחצי בלבד לפני שקיבלה עצמאותה של אלג'יריה, חתמו ה-OAS וה-FLN על הפסקת אש.
הערות שוליים

↑  Organisation Armée Secrète (Secret Army Organization), encyclopedia.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266135205171  GND: 4075691-9  ISNI: 0000 0001 2163 4297  LCCN: n50003492  NKC: kn20010711351  SUDOC: 027338290  VIAF: 135654822   WorldCat (עם VIAF): 135654822 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האפ קאזאק

האפ קאזאק הוא אלבום סולו מספר 13 של הזמר-יוצר החסידי אברהם פריד. האלבום יצא ב-1996 בחברת גל פז והוא מורכב מ-12 ניגוני חב"ד.
על האלבום

האלבום יצא בשנת תשנ"ו והיה האלבום הראשון של ניגוני חב"ד של אברהם פריד. הוא כולל 12 ניגונים בהם "אלי אתה", "צמאה לך נפשי" ועוד. רוב השירים באלבום יצאו במשך השנים בגרסאות כיסוי והפכו לניגונים מפורסמים. האלבום נקרא על שם הניגון השלישי באלבום, "האפ קאזאק", המיוחס לרב אריה לייב משפולי. בשמחת תורה ובשביעי של פסח נוהגים לנגן אותו בחסידות חב"ד.
רשימת השמעה

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | ניגון שמחה 1  | 4:06 |
| 2. | עסן עסט זיך  | 4:17 |
| 3. | האפ קאזאק  | 4:34 |
| 4. | ניגון לשבת ויום טוב  | 6:17 |
| 5. | ניגון שמחה 2  | 4:15 |
| 6. | אלי אתה  | 5:30 |
| 7. | ניע זשוריצי  | 3:47 |
| 8. | אך לאלוקים  | 5:28 |
| 9. | ניגון שמחה 3  | 3:20 |
| 10. | הנרות הללו  | 7:07 |
| 11. | ניגון שמחה 4  | 5:06 |
| 12. | צמאה לך נפשי  | 3:18 |
הארונה אבו דמבה

הארונה אבו דמבה סי (בערבית: هارونا أبو ديمبا; נולד ב-31 בדצמבר 1991) הוא כדורגלן מאוריטני המשחק בעמדת המגן הימני.
קריירה

אבו דמבה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של סדאן ובהמשך שיחק גם בזו של סטאד ריימס ובולון. ב-7 בספטמבר 2012 אבו דמבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בולון בתיקו 2-2 נגד אפינאל. בקיץ 2015 הצטרף לקבוצת המילואים של אמיין.
בקיץ 2016 הצטרף לאתלטיקו מרסיי. כעבור שנה חתם בגרנובל עמה היה שותף לעלייה של המועדון להליגה הצרפתית השנייה.
ב-13 ביוני 2022 חתם במרטיג מהליגה השלישית.
לאבו דמבה שורשים מאוריטנים שאפשרו לו לייצג את הנבחרת הלאומית של המדינה. ב-6 באוקטובר 2016 אבו דמבה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריטניה בהפסד 4-0 לקנדה. אבו דמבה השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
דן ראד'ר

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1931 (בן 92) וורתון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה סם יוסטון  Heights High School  South Texas College of Law 
 תקופת הפעילות:  מ-1950 
 מעסיק:  Associated Press 
 פרסים והוקרה:  פרס אדוארד מורו (2012)  Trustees Award (18 באוקטובר 2013)  Radio Television Digital News Association  פרס אמי לחדשות ולתעודה  עיטור ארבע החירויות - חירות הדיבור  האקדמיה האמריקאית להישגים  היכל התהילה של הטלוויזיה  פרס פיבודי 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  DanRather
 www.newsandgutsmedia.com
 
דן ראד'ר לאחר זכייה בפרס פיבודי
דן ארווין ראד'ר הבן (באנגלית: .Dan Irvin Rather Jr, נולד ב-31 באוקטובר 1931) הוא עיתונאי אמריקני, כתב ומגיש חדשות לשעבר שרוב הקריירה שלו עבד ברשת הטלוויזיה האמריקנית CBS.
ראד'ר הגיש את מהדורת החדשות המרכזית של רשת CBS, "איבנינג ניוז", החל משנת 1981 ולמשך 24 שנים - התקופה הארוכה ביותר מכל מגיש חדשות אחר. הוא נכנס לנעליו של מגיש החדשות המפורסם וולטר קרונקייט בהגיעו לגיל פרישה, ועוד טרם לכך הוא שימש ככתב פוליטי.
בשנת 2005 התפטר ראד'ר מתפקידו בעקבות תחקיר שנוי במחלוקת שפורסם אודות תקופת שירותו הצבאי של נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' בוש במלחמת וייטנאם. התפטרותו זו, יחד עם מותו באותה השנה של מגיש החדשות המרכזי של רשת ABC פיטר ג'נינגס, כמו גם פרישתו באותה התקופה של מגיש החדשות הראשי מרשת NBC טום ברוקו, הובילה באחת לסיום תקופה בת 20 שנה בה שידורי החדשות בארצות הברית נשלטו בידי השלושה.
כיום עורך ראד'ר תוכנית אקטואליה שבועית בהגשתו באחד מערוצי הכבלים הקטנים.
ביוגרפיה

דניאל "דן" ארווין ראד'ר ג'וניור נולד בדרום מזרח מדינת טקסס בארצות הברית. בהתבגרותו הוא עבר עם משפחתו להתגורר בעיר יוסטון, שם השלים את לימודיו היסודיים והתיכוניים בשנת 1950. שלוש שנים לאחר מכן הוא השלים תואר בוגר אוניברסיטה בעיתונאות באוניברסיטת המדינה סם יוסטון תוך כדי שהוא עורך עלון אוניברסיטאי. באותה התקופה גם דיווח לסוכנות הידיעות AP.
בשנת 1954 התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית, אך לאחר זמן קצר הוא שוחרר עקב הקדחת השיגרונית שבה לקה בהיותו ילד.
קריירה > תחילת הדרך

את ניסיונו בתחום התקשורת הרוויח ראד'ר משידור במספר תחנות רדיו ביוסטון ומכתיבה בעיתון "יוסטון כרוניקל". כמה שנים לאחר מכן הוא כבר עבר לשדר בטלוויזיה המקומית עד שלבסוף קודם להיות כתב של רשת CBS הארצית בשנת 1962, תפקיד שלשמו הוא עבר להתגורר בניו יורק. מעברו לאזור צפון מזרח ארצות הברית לא היה קל עבורו ועד מהרה התקבלה ההחלטה ברשת למנותו לאחראי על תחום החדשות של הדרום המערבי, לשם כך הוא חזר לטקסס והתמקם בדאלאס. להחלטה זו הייתה חשיבות מכרעת, שכן בעיר הזו נרצח נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי בנובמבר 1963.
ראד'ר נכח לא הרחק מ"תלולית הדשא" המפורסמת שממנה נטען בתיאורית הקשר אודות רצח קנדי כי נורו יריות לעבר הנשיא, אך הוא לא היה עד ישירות להתנקשות ולא שמע על המאורע עד שהתחוללה במקום מהומה. מיקומו בזירת האירוע אפשר לו לתרום דיווחים למשדר החדשות המתגלגל שהתנהל על מסכי רשת CBS הארצית באותן השעות, משדר חדשות ייחודי ופורץ דרך באותה התקופה, עד שזה הסתיים עם ההודעה הדרמטית של וולטר קרונקייט על מותו של הנשיא בשעות הצהריים ובכך המשדר הפך לסיקור אירוע אבל לאומי.
קריירה > כתב פוליטי

ראד'ר נבחר לשרת ככתב פוליטי המסקר את הבית הלבן בשנת 1964 ובד בבד הוא התנסה בשידורי חוץ בלונדון ובווייטנאם בשנתיים הבאות. החל משנת 1968 הוא כיסה את ממשלו החדש של נשיא ארצות הברית הרפובליקני ריצ'רד ניקסון ואף התלווה אליו בביקורו המפורסם לסין בשנת 1972. באותה השנה, שנת בחירות, גם החלו להתפרסם הדיווחים הראשונים אודות הפריצה המוזרה למטה הבחירות של המפלגה הדמוקרטית במתחם ווטרגייט ובהיותו הכתב בבית הלבן הוא סיקר את תגובותיהם הרשמיות של גורמי הממשל סביב הנשיא למאורע השולי.
עם ההתפתחויות הדרמטיות בחקירת פרשת הפריצה, פרשה שכבר נודעה בכינוי "פרשת ווטרגייט", החל ראד'ר לסקר את המאבק בין הנשיא ניקסון לבין הקונגרס האמריקני אודות הרצון לפרסם את ההקלטות מהחדר הסגלגל שיוכיחו האם לנשיא היה קשר לפריצה או לניסיון למנוע את חקירתה. מאוחר יותר, לאחר פרסום הקלטות בהוראת בית המשפט העליון שהוכיחו את מעורבות ניקסון בפרשה, הוא החל גם לסקר את ניסיון ההדחה של הנשיא ואף את הודעת התפטרותו בתחילת חודש אוגוסט 1974. עם סיום כהונתו של ניקסון עזב ראד'ר את תפקידו ככתב הבית הלבן.
בשנים הבאות שימש ראד'ר ככתב מיוחד לתוכנית התחקירים הוותיקה "60 דקות", באותה התקופה בה עברה התוכנית למשבצת הפריים טיים והפכה כה פופולרית ומצליחה.
מורשת וביקורת

כמו יתר מגישי החדשות לצידו ליווה ראד'ר את אמריקה למשך שנים רבות. הוא הגיש 6 משדרי בחירות לאורך השנים וסיקר אירועי חדשות גדולים בארצות הברית וברחבי העולם בכל תקופתו הארוכה כמגיש. אחד משידוריו הזכורים היה ב-11 בספטמבר 2001, אז העביר ראד'ר עשרות שעות בשידור חי מול פני האומה לנוכח מתקפת הטרור על אדמת אמריקה ופתח את מהדורת הערב לסיכום היום במשפט "”ה-11 בספטמבר, 2001. אתם תזכרו את היום הזה למשך כל ימי חייכם”. יחד עם מגישי החדשות האחרים הוא העביר את ארצות הברית דרך הטרגדיה בימים ההם.
לאורך השנים ספג ראד'ר ביקורת על הטיה ליברלית בשידוריו כפי שבאו לידי ביטוי בין היתר בעימות אחד שהתקיים בינו, ככתב בבית הלבן, לבין נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון במהלך מסיבת עיתונאים בשנת 1972. גם העימות החזיתי בינו לבין סגן הנשיא ג'ורג' בוש בריאיון שקיים עמו בשנת 1988 הוסיף לתדמיתו זו של מגיש חדשות עם נטייה ליברלית. בתקופתו כמגיש ברשת CBS המהדורה בהגשתו גם הלכה והידרדרה בטבלאות הרייטינג עד למקום האחרון ולאופי ההגשה של ראד'ר מיוחסת הידרדרות הזו ברובה.
עם זאת, לאורך השנים הוא גם זכה בפרסים רבים: 7 פעמים הוא זכה ב"פרס פיבודי" על עבודתו העיתונאית בתוכניות השונות של רשת CBS, פעם אחת הוא זכה בפרס אמי על מפעל חיים ובשנת 2004 הוא גם נכנס ל"היכל התהילה" של הטלוויזיה האמריקנית. היותו מגיש חדשות לתקופה ארוכה זיכתה אותו להערכה מעיתונאים רבים אחרים.
לאחר סיום עבודתו ברשת CBS החל ראד'ר לערוך תוכנית אקטואליה שבועית בהגשתו ברשת כבלים בשם "AXS TV".
האפוקליפסה של פאולוס

האפוקליפסה של פאולוס היא טקסט חיצוני של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות.
ספר זה מהווה למעשה הרחבה וסידור מחדש של האמור ב"אפוקליפסה של פטרוס". הספר מתאר את גן העדן והגהנום, בסופו של הספר משכנע פאולוס (ובגרסה האתיופית במקומו מרים, אם ישו משכנעת את האל) לתת לחוטאים בגיהנום יום חופש כל יום ראשון.
הספר מציין כי הגאווה היא שורש כל רע, ואילו גן עדן הוא ארץ זבת חלב ודבש המובטחת למאמינים, ואילו הגהנום כולל נהרות של אש וקרח.
ככל הנראה היוו התיאורים בספר השפעה על פרק "התופת" של "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי.
תוכן הספר

1, 2. תיאור ההתגלות.
3-6. בקשת הבריאה מהאל להעניש את האנושות.
7-10. דיווח של המלאכים לאל על התנהגות בני האדם.
11-18. גזירת דינם של הצדיקים והרשעים.
19-30. תיאור גן העדן ואגם אכרוסה.
31-44. תיאור הגיהנום. פאולוס משכנע את האל לתת יום מנוחה - מדי יום א' לחוטאים.
45-51. תיאור נוסף של גן העדן.
גרסאות

נותרו מספר גרסאות של הטקסט ביוונית, אולם אלה מקוטעות. הגרסה של הכנסייה הסורית היא המלאה ביותר של טקסט זה, אולם שרדו גם גרסאות בקופטית ובגעז.
הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט

| --- | --- |


מבנה הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט
 תאריך ייסוד:  1585 
 עיר:  פרנקפורט 
 מדינה:  גרמניה 
 בעלים:  דוישטה בורסה 
 מדדים:  SDAX, TecDAX, DAX, ÖkoDAX, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.boerse-frankfurt.de
 
הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (גרמנית: Frankfurter Wertpapierbörse, ראשי תיבות FWB) היא הבורסה לניירות ערך העשירית בגודלה לפי שווי שוק. הבורסה ממוקמת ברובע הבנקים שמהווה את מרכז העסקים הראשי של פרנקפורט על המיין, גרמניה. הבעלים והמפעיל של הבורסה הוא התאגיד דוישטה בורסה (אנ').
מאפייני הבורסה

הבורסה אחראית לכ-90 אחוזים מנפח המסחר בשוק הגרמני ולחלק נכבד מהשוק האירופאי. מסלקת הבורסה פועלת באמצעות החברה האחות קלירסטרים בנקינג.
שינויים של הבורסה בפרנקפורט מהווים גורם חשוב ומשמשים כאחד האינדיקטורים העיקריים לכל השווקים בעולם במהלך יום המסחר בישראל ובטרם נפתח המסחר בארצות הברית.