stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמה ושלום (אופרה)
תפקידים > תפקידים נוספים

כשבעים תפקידים מפורטים בליברית של האופרה, ולכן, בשל מספר התפקידים הרב נהוג שזמרים משחקים מספר תפקידים.
התפקידים העיקריים:
סונייה, אחייניתה של נטשה (מצו-סופרן
מריה דמיטרייבנה אחרוסימובה (אלט)
דולוחוב (בריטון)
קולונל וסקה דניסוב (בס)
פלאטון קאראטאב (טנור)
הנסיך ניקולאי בולקונסקי, אביו של אנדרי (בס-בריטון)
תפקידים נוספים:
מאדאם פרונסקאיה (סופרן)
הצאר אלכסנדר הראשון (תפקיד שקט)
הנסיכה מריה בולקונסקאיה, אחותו של אנדרי (מצו-סופרן)
באלאגה, נהג כרכרה (בס)
יוזף, משרת (תפקיד שקט)
מטריושה, צוענייה (מצו-סופרן)
דוניאשה, משרתה של נטשה (סופרן)
גבריאלה, משרתה של הגברת אחרוסימובה (בס)
מטיוויר, רופא צרפתי (בריטון)
טיחון שרבאצקי, פרטיזן (בריטון)
ואסיליסה (סופרן)
פיודור, פרטיזן (טנור)
מאטוייב, תושב מוסקבה (בריטון)
לואיס אלכסנדר ברתייר, (בריטון)
ארמן אוגוסטין לואי דה קולינקור (תפקיד שקט)
הגנרל אוגוסטין דניאל בליאר (בריטון)
מר דה בוסט (טנור)
גנרל לוין אוגוסט פון בניגסן (בס)
הנסיך דה טולי (טנור)
הגנרל אלכסיי פטרוביץ' ירמולוב (בריטון)
הגנרל פיוטר קונווניצין (טנור)
גנרל ניקולי ראווסקי (בריטון)
מאלאשה, נערה צעירה (תפקיד שקט)
קפטן ראמבאל (בס)
סרן בונה (טנור)
איבאנוב, תושב מוסקבה (טנור)
ז'אקוט (בס)
ז'רר (טנור)
מאברה קוסמיניצנה (אלט)
מארשל לואי-ניקולה דאבו (בס)
כמו כן האופרה כוללת מספר רב של תפקידים שאינם מצוינים בשמם: תושבי מוסקבה, משרתים, אנשי צבא, חיילים ומשוגעים.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה ראשונה: גן בית הכפר של הרוזן רוסטוב, מאי 1806, אחרי השקיעה

אנדרי, אורח בביתו רוסטוב, מתאבל על מות רעייתו. נטשה, אשר אינה יכולה להירדם מביטה מבעד לחלונה ומספרת לסוניה כמה יפה נראה הגן לאור הירח. אנדריי מתעודד לשמע דבריה של נטשה.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה שנייה: ערב ראש השנה 1810

נשף ריקודים נערך בסנקט פטרסבורג בנוכחות הצאר. פייר מעודד את אנדרי, המאוהב בנטשה, שיפנה אליה ויציע לה לרקוד עמו. אנטולי, המאוהב אף הוא בנטשה, פונה להלנה ומבקש ממנה שתכיר בינו ובין נטשה.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה שלישית: ביתו של הנסיך ניקולי 1812

הרוזן רוסטוב ונטשה מבקרים בביתו של הנסיך ניקולי, אביו של אנדרי, לו מאורסת נטשה. אנדריי נמצא מחוץ לרוסיה זה כשנה. הנסיכה מריה, בתו של הנסיך ניקולי, מציינת כי אביה לא יראה את הרוזן רוסטוב והרוזן עוזב. הנסיך מופיע ומתנהג בגסות לנטשה, המבינה כי הנסיך מתנגד לנישואיה לבנו.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה רביעית: ביתו של פייר במוסקבה, מאי 1812

הלנה מספרת לנטשה כי אנטולי מאוהב בה, ונטשה מסכימה להיפגש עמו.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה חמישית: דירתו של דולוחוב, 12 ביוני 1812

דולוחוב מסייע לחברו אנטולי להיפגש עם נטשה, ומארגן את בריחתם על מנת להינשא אחד לשנייה. נהג הכרכרה באלאגה, דולוחוב ואנטולי שותים להצלחת הבריחה והנישואין.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה שישית: ליל 12 ביוני 1812

נטשה מגלה כי סוניה גילתה את סודה למאדאם אחרוסימובה, אצלה שתיהן מתגוררות. גבריאלה, המשרת של אחרוסימובה מגרש את אנטולי ודולוחוב, ונטשה פורצת בדמעות. פייר מגיע ומגלה לנטשה כי אנטולי נשוי לאישה אחרת, ומציע לפנות בשמה של נטשה לאנדריי ולבקש את סליחתו. פייר מודה כי הוא עצמו מאוהב בנטשה. נטשה משלימה עם סוניה.
עלילת האופרה > חלק 1 (שלום) > סצנה שביעית: מאוחר יותר באותו הליל

הלנה משעשעת את אנטולי מטיבייר ואבה. פייר מגיע למקום ודורש מאנטולי שיעזוב את מוסקבה. אנטולי מסכים. דניסוב מגיע ומבשר כי נפוליאון וצבאותיו פולשים לרוסיה.
עלילת האופרה > חלק 2 (מלחמה) > סצנה שמינית: סמוך לבורודינו, 25 באוגוסט 1812

ההכנות להגנה על מוסקבה בעיצומן. אנדריי ודניסוב נפגשים על מנת לדון בשימוש בפרטיזנים במאבק נגד חילות נפוליאון. פייר מגיע על מנת לצפות בקרב. מרשל קוטוזוב מציע לאנדריי להפוך לחלק מצוותו אולם אנדריי מעדיף להישאר עם הגדוד שלו, והקרב מתחיל.
עלילת האופרה > חלק 2 (מלחמה) > סצנה תשיעית: ערב 25 באוגוסט 1812

נפוליאון בוחן את צבאו ולאחר היסוסים שולח חיילים נוספים למערכה. כדור תותח נוחת לרגליו אך לא מתפוצץ, ונפוליאון בועט בו.
עלילת האופרה > חלק 2 (מלחמה) > סצנה עשירית: 27 באוגוסט 1812

קוטוזוב ומפקדיו מתכנסים לדון במצב המלחמה סמוך לסמולנסק ומתלבטים האם להגן על מוסקבה או לסגת. הגנה על מוסקבווה תוכל להביא לתבוסה, אולם נסיגה מהעיר יביא לכיבושה על ידי נפוליאון. קוטוזוב מחליט לסגת ולהקריב את מוסקבה למען הניצחון.
עלילת האופרה > חלק 2 (מלחמה) > סצנה 11: מוסקבה בלהבות

העיר מוסקבה מוצתת על ידי תושביה. פייר נתפס לצד תושבים נוספים ומואשם בהצתות על ידי הצרפתים. בית המשוגעים והתיאטרון של מוסקבה עולים בלהבות ושחקניות ומשוגעים בורחים ברחובות העיר. נפוליאון מודה כי אנשי מוסקבה האמיצים מביאים לכישלון תוכניותיו.
עלילת האופרה > חלק 2 (מלחמה) > סצנה 12: בקתת איכרים במיטשי

הנסיך אנדריי פצוע, סובל מחום ומהזיות. הוא פונה על ידי משפחת רוסטוב ממוסקבה. נטשה מבקרת אצלו ומתנצלת על התנהגותה. אנדריי מכריז על אהבתו אליה ונטשה מבטיחה לו כי יבריא. אנדריי נרדם וליבו (שהלמותו מבוצעות על ידי מקהלה מחוץ לבמה) מפסיק לפעום.
עלילת האופרה > חלק 2 (מלחמה) > סצנה 13: נובמבר 1812

קבוצת חיילים צרפתים נסוגים מלווה קבוצת שבויים ממוסקבה בדרך לסמולנסק בזמן סופת שלגים. קרטאב לא מצליח לעמוד בקצב ונורה למוות על ידי הצרפתים. קבוצת פרטיזנים תוקפת את הצרפתים ומשחררת את השבויים ובהם פייר. דניסוב מגלה לפייר כי אנדריי נפטר אולם נטשה חייה. קוטוזוב וחייליו חוגגים את ניצחונם שהוא ניצחון רוחה של האומה הרוסית.
תובענה ייצוגית

תובענה ייצוגית היא תביעה במשפט אזרחי שבה אדם יחיד תובע בשם קבוצה.
התובענה הייצוגית מבוססת על מקרים שבהם יש נפגעים רבים אך לכל אחד מהם נגרם נזק קל, ולכן לא כדאי לכל אחד מהם להגיש תביעה (עקב העלויות והטרחה הכרוכים בכך). התובענה הייצוגית מאפשרת לתובע הייצוגי (שהוא חלק מקבוצת הנפגעים) לתבוע בשם הקבוצה כולה ולקבל כתמריץ פיצוי מוגדל במיוחד עבור טרחתו. תביעות ייצוגיות מוגשות לרוב בעניינים כגון בנקאות, ניירות ערך, ביטוח, איכות הסביבה והגנת הצרכן.
התובענה הייצוגית מאפשרת לנהל הליך משפטי שלא היה יוצא לפועל אם על כל אחד מן הנפגעים היה מייצג את עצמו. נוסף על כך היא חוסכת הוצאות התדיינות ועלויות מנהליות כיוון שמספר רב של תביעות מקובצות להליך אחד.
מכוח תקנה 16 לתקנות תובענות ייצוגיות, היועץ המשפטי לממשלה מקבל דיווח על שלבי ההליך המרכזיים בכל תובענה שמתנהלת. בשל העניין הציבורי על היועץ המשפטי לממשלה לבדוק את הסדרי הפשרה המוגשים לבתי המשפט, ולהביע את עמדתו בטרם יינתן אישור השופט. היועץ המשפטי לממשלה בודק מכוח תקנה זו גם בקשות הסתלקות מן התביעה.
מטרת מוסד התובענה הייצוגית

התובענה הייצוגית נועדה לפתור את הכשל שבו נגרם נזק רב, אך הוא מתפזר על מספר רב של נפגעים. לרוב את הנזק גורם גוף גדול וחזק (ממשלתי או מסחרי) אך פגיעתו בכל אחד מן הנפגעים קטנה כשלעצמה ואינה מצדיקה תביעה נפרדת של היחיד (בין שמדובר בזוטי דברים ובין שהזמן, המאמץ וההשקעה הכספית בתביעה פרטנית אינם כדאיים). כדי להתגבר על קושי זה התובענה הייצוגית מאפשרת לאזרח בודד לתבוע בשם קבוצת תובעים פוטנציאליים. הגשת תובענה כזו היא רבת משמעות ומשקל, שכן אף שהנזק לכל אחד מהנפגעים קטן יחסית, במצטבר מדובר בסכומי פיצוי גבוהים ביותר.
התובענה הייצוגית היא מכשיר צרכני מן המעלה הראשונה, שנועד לאזן בין הכוחות הלא שוויוניים של האזרח או הצרכן הקטן אל מול גופי ענק, כגון המדינה ורשויותיה וחברות המספקות שירותים או מוכרות מוצרים לציבור.
מאפייני התובענה הייצוגית > אישור התובענה הייצוגית

תובענה ייצוגית מוגשת לבית המשפט ככל תובענה אחרת שמגיש יחיד לבית המשפט; אולם על מנת לנהלה כייצוגית – ובכך נבדלת היא מכל תובענה אחרת – עליו להגיש גם "בקשה לאישור התובענה כייצוגית", ולקבל את אישור בית המשפט לנהלה כייצוגית. רק לאחר אישורה היא תהפוך לתובענה ייצוגית, והתובע יהפוך לתובע ייצוגי.
במקרים רבים אישורה של תביעה כתובענה ייצוגית מביא לפשרה בין התובע הייצוגי לנתבע, בחסות בית המשפט, ולפיצוי קבוצת התובעים היצוגיים. מכאן התפתחות מוסד הבקשה לאישור התובענה כייצוגית ותנאיה.
כדי שתביעה תאושר כתובענה ייצוגית, עליה לעבור משוכה של הכרעת בית המשפט. לשם כך על התובע והתובענה לעמוד בכמה תנאים ובהם:
קיומה של "עילת תביעה אישית" לתובע הספציפי.
העילה מבוססת כדי כך שישנה "עילת תביעה לכאורה" לתובע הייצוגי. כאן בודק בית המשפט אם יש לתובע סיכוי לכאורה לזכות בסוף המשפט בתביעתו.
על בית המשפט להתרשם כי התובע מביא בפניו עילת תביעה "משותפת", המהווה בסיס משותף לתביעה של קבוצה גדולה של תובעים, לבד מן התובע הספציפי. עילת התובענה הייצוגית תתאפיין בדרך כלל בכך שהיא מביאה בפני בית המשפט מערכת עובדות המקיימות עילת תביעה טובה לקבוצה מסוימת של תובעים כנגד הנתבע, אלא שלכל תובע בנפרד אין עניין להגישה בנפרד מפאת סכומה הקטן או הטרחה הרבה הכרוכה בניהולה, בעוד שכקבוצה יש לה משמעות ניכרת. הגשת התובענה הייצוגית ובירורה ככזו פותרת את הכשל העומד ביסוד הגשת ההליך על ידי כל תובע בנפרד.
עוד יבדוק בית המשפט אם התובע הוא "תובע הולם", וכן שבאי-כוחו, קרי עורכי דינו, מסוגלים לעמוד במעמסה של תובענה ייצוגית וראויים לשאת בנטל מבחינת שמם הטוב וכדומה.
הסעד הנתבע הוא סעד אחיד ומשותף לכלל התובעים הפוטנציאליים, ואינו מעורר בחינה נפרדת של כל פרט בתובענה.
עוד יבדוק בית המשפט כי התובענה הוגשה בתום לב, ולמשל אין כוונה נסתרת למוטט או לסחוט את הנתבע או להתנקם בו.
בהרבה מקרים נגמרת התביעה הייצוגית עוד בשלביה המוקדמים בשל הסתלקות התובע הייצוגי מן ההליך. במקרה כזה על בית המשפט לוודא שהנתבע לא העביר תמורה כספית לתובע במסלול שאין בו שקיפות או שאיננו מוצדק מבחינת ציבור הניזוקים שביקש התובע לייצג. בית המשפט יבדוק אם ראוי להמשיך בתביעה, ויחליט בהתאם על אחת מארבע אפשרויות:
לדחות את ההסתלקות ולהכריח את התובע ובא כוחו להמשיך בתביעה בעל כורחם.
לקבל את ההסתלקות אך לחפש תובע ייצוגי חלופי שייצג את הקבוצה הנפגעת.
לקבל את ההסתלקות ולאשר את תנאי הגמול ושכר הטרחה שהוסכמו בין הצדדים.
לקבל את ההסתלקות אך להתערב בנוגע לסכומי הגמול ושכר הטרחה שסוכמו בין הצדדים.
מאפייני התובענה הייצוגית > הסעדים

בתובענה ייצוגית יכול התובע לבקש סעד המחייב את הנתבע כלפי קבוצה מוגדרת של אנשים שהוחלט כי התובע ראוי לייצג, והוא סעד אחיד ומשותף לכלל התובעים הפוטנציאליים, למשל: צו מניעה, החזר כספי או פיצוי, ובלבד שהוא אחיד כלפי כל הקבוצה (כך, לדוגמה, יכול תובע אחד לתבוע חברה סלולרית שהעלתה שלא כדין את מחירי הקישוריות, ופסק הדין שיקבל יחייב את הנתבע כלפי כל מנויי החברה).
משמתקבלת תובענה ייצוגית, תיקבע בפסק הדין הדרך שבה הנתבע הייצוגי יתקן את המעוות. בדרך כלל ייקבע מנגנון, בפיקוח התובע הייצוגי או בית המשפט, על מנת שכל בני קבוצת התובעים הייצוגיים יקבלו את המגיע להם מכוח התובענה, אף שלא היו צד לתובענה ולא השתתפו בהליכים.
פסק דין בתובענה ייצוגית – בין לקבלה ובין לדחייה – מחייב את כל חברי קבוצת התובעים המיוצגים, לטוב ולרע, בין שהיו צד לתובענה ובין שלא, ויוצר כלפיהם מעשה בית דין, במובן זה ששום תובע פוטנציאלי ייצוגי, אף שלא היה צד לתובענה הייצוגית ולא השתתף בהליכים, לא יוכל להגיש תביעה נפרדת בגין אותה עילת תביעה.
מאפייני התובענה הייצוגית > פיצוי התובע הייצוגי

אם התובענה הייצוגית מתקבלת (התובע זוכה), בית המשפט יקבע פיצוי מיוחד לתובע הייצוגי שיזם את התובענה בשם הקבוצה. זהו פיצוי הבא לפצות על הזמן והמשאבים שהשקיע, שלרוב עולים על הנזק הממשי שנגרם לו. פיצוי זה נועד להוות תמריץ לאנשים להגיש תביעות ייצוגיות, כיוון שאף שהיא כרוכה בהשקעה רבה של משאבים, מדובר בפעולה יעילה אשר מביאה לתוצאה הוגנת.
כמו כן ייפסק שכר טרחה לעורך הדין של התובע הייצוגי. גם שכר הטרחה הוא חלק מן הפיצוי שעל הנתבע לשלם, וזאת בשביל להקטין את העלויות שהתובע הייצוגי יישא בהן. שכר הטרחה שיפסוק בית המשפט ייגזר מסכום הפיצוי שנפסק לכלל הקבוצה, ותוך התחשבות בנסיבות ניהולה ובירורה של התובענה.
כל אלה הם תמריץ חשוב להגשת תובענות ייצוגיות בידי תובע, לפתרון הכשל הטבוע בסוג זה של תביעות, שאחרת כל אחד מבני הקבוצה כלל לא היה מגיש את התובענה.
מאפייני התובענה הייצוגית > הבעייתיות בהסדרי הפשרה והפתרון בחוק

שתי בעיות עלולות להיווצר כתוצאה מהגעה להסדר פשרה: בעיית הנציג וחשש מתביעות סרק.
מאפייני התובענה הייצוגית > הבעייתיות בהסדרי הפשרה והפתרון בחוק > בעיית הנציג

לתובע ולעורך דינו אינטרס שונה מזה של קבוצת התובעים שהם מייצגים. מאחר ששניהם נושאים בעלויות התביעה ועל גבם הסיכון, הם ייטו להסכים לפשרות נמוכות ולקבל את הפיצוי המגיע להם מבלי לחשוב על הסכום שבאמת היה ראוי לפצות את הקבוצה שניזוקה. כך נוצר מצב של תביעות בעלות עילות טובות ומבוססות אשר היו יכולות להעניק החזר משמעותי לנפגעים, אך בשל בעיית הנציג התביעה מגיעה לפשרה ומסתכמת בפיצוי קטן בהרבה כשהתובע ובא כוחו קיבלו את מבוקשם.
מאפייני התובענה הייצוגית > הבעייתיות בהסדרי הפשרה והפתרון בחוק > תביעות סרק

בעיה נוספת שיוצרות הפשרות הרבות היא התמריץ להגשת תביעות סרק. כאשר תובעים ייצוגיים ועורכי דין רואים את הקלות שבה אפשר להגיע לפיצוי כספי מספק, נוצר תמריץ להגשת תביעות ייצוגיות רבות שבבסיסן אין עילה טובה ויכול להיות שדינן היה להידחות, אך מאחר שהחברה הנתבעת לרוב מגיעה לפשרה עוד לפני אישור התובענה כייצוגית, כדי להימנע מפרסום ומהוצאת שם רע, הן מסתיימות בפשרה לשביעות רצונם של התובע ועורך דינו. שוב נוצר מצב של עומס על בתי המשפט ושימוש לא נכון בכלי התובענה הייצוגית כשמדובר בתביעות סרק לא מועילות.
הקליניקה לתובענות ייצוגיות

הקליניקה לתובענות ייצוגיות היא גוף ללא מטרות רווח, הפועל מאז 2011, תחילה במרכז הבינתחומי הרצליה ולאחר מכן באוניברסיטת תל אביב. הקליניקה פועלת ליישום מיטבי של התובענה הייצוגית, לאכיפת הוראות החוק, ולצמצום הקשיים העולים מן השימוש בתובענה הייצוגית. הקליניקה משלבת פעילות מעשית ואקדמית ומדי שנה משתתפים בה כעשרים סטודנטים מצטיינים מן הפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן באוניברסיטת תל אביב. הקליניקה מקיימת שיתופי פעולה עם "ועדת תובענות ייצוגיות" של לשכת עורכי הדין.
לקריאה נוספת

אלעד אופיר, תובענות ייצוגיות בישראל (בורסי, 2017)
אביאל פלינט, חגי ויניצקי, תובענות ייצוגיות, הוצאת "נבו", 2017
אלון קלמנט, "פשרה והסתלקות בתובענה הייצוגית", משפטים מא 5 (תשע"א).
רונן עדיני, "גם זו דרך לסיים – על הסדרי הסתלקות בתובענה ייצוגית", הפרקליט נא 3 (תשע"ב).
גיא יצחק סנדר, גיא אלון ומוראד ח'ליליה, "האוכף האזרחי – על התובע הסדרתי המשתמש בתובענה הייצוגית ככלי לשינוי חברתי", משפט ועסקים כח 53 (2023).
הערות שוליים

↑  הודעות ליועץ המשפטי לממשלה, באתר משרד המשפטים
↑  ספיר כלפון, ‏היועמ"ש נגד פשרה בייצוגית נגד פלאפון: "שתחזיר כסף", באתר גלובס, 6 ביולי 2015
↑  חדשות 2, ‏בקרוב: אלפי שקלים לתביעה ייצוגית, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2017
↑  איתי הר אור, ייצוגית נגד בנק יהב והלמן אלדובי בטענה להטעיית לקוחות, באתר כלכליסט, 11 במרץ 2009
↑  ענת רואה, לשופט נמאס מהייצוגיות:17 תביעות נגד אתרי קופונים נדחו על הסף, באתר כלכליסט, 2 באוקטובר 2012
↑  יסמין גואטה והילה רז, חושבים שתרוויחו מהגשת תביעה ייצוגית? זה עלול לעלות לכם ביוקר, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2012
↑  עע"מ 2439/16 אהוד שפיר נ' רשות הטבע והגנים, ניתן ב־16 במאי 2016
↑  נורית רוט, קליניקה משפטית תגיש ייצוגיות בשם אוכלוסיות מוחלשות, באתר TheMarker‏, 28 בנובמבר 2011
↑  הקליניקה לתובענות ייצוגיות, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  אתר לשכת עורכי הדין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10639938  NKC: ph517038
The Best Damn Tour: Live in Toronto

The Best Damn Tour: Live in Toronto הוא אלבום וידאו של הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין. אלבום הווידאו יצא לאור ב-5 בספטמבר 2008, על ידי חברת התקליטים האמריקאית תקליטי RCA. האלבום מכיל הופעה של הזמרת בטורונטו מתוך סיבוב ההופעות שלה "The Best Damn Tour" אשר היה נועד לקדם את אלבומה השלישי.
בארצות הברית בנוסף לגרסה הרגילה של האלבום יצא לאור גם גרסה "נקייה" שבה מצונזרות מילים בוטות.
רשימת רצועות

DVD
"Girlfriend"
"I Can Do Better"
"Complicated"
"My Happy Ending"
"I'm with You"
"I Always Get What I Want"
"Best Damn Dance Break"
"When You're Gone"
"Innocence"
"Don't Tell Me"
"Hot"
"Losing Grip"
"Bad Reputation Video Montage" (גרסת כיסוי לשירה של ג'ואן ג'ט)
"Everything Back But You"
"Avril on Drums"
"Runaway"
"Hey Mickey" (גרסת כיסוי לשירה של טוני בסיל)
"The Best Damn Thing"
"I Don't Have to Try"
"He Wasn't"
הדרן:
"Girlfriend" (רמיקס)
"Sk8er Boi"
הערות שוליים

1 2  Avril Lavigne - The Best Damn Tour - Live In Toronto, Discogs (באנגלית)
↑  "Setlist: The Best Damn Tour - Live in Toronto" (בגרמנית). avril.de. אורכב מ-המקור ב-29 באוגוסט 2008. נבדק ב-2008-06-27. {{cite web}}:  (עזרה)
| אבריל לאבין |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Let Go • Under My Skin • The Best Damn Thing • Goodbye Lullaby • Avril Lavigne • Head Above Water • Love Sux |  |
| אלבומי הופעה | My World • Greatest Hits |  |
| אלבומי אוסף | B-Sides |  |
| אלבומי וידאו | Avril Lavigne: My World • Bonez Tour 2005: Live at Budokan • The Best Damn Tour: Live in Toronto |  |
| סינגלים | "Complicated" • "Sk8er Boi" • "I'm with You" • "Losing Grip" • "Mobile" • "Don't Tell Me" • "My Happy Ending" • "Nobody's Home" • "He Wasn't" • "Fall to Pieces" • "Keep Holding On" • "Girlfriend" • "When You're Gone" • "Hot" • "The Best Damn Thing" • "Alice" • "What the Hell" • "Smile" • "Wish You Were Here" • "Here's to Never Growing Up" • "Rock n Roll" "Let Me Go" • "Hello Kitty" • "Give You What You Like" • "Fly" • "Head Above Water" • "Tell Me It's Over" • "Dumb Blonde" • "I Fell in Love with the Devil" • "We Are Warriors" • "Bite Me" • "Love It When You Hate Me" |  |
| שירים אחרים | "I Always Get What I Want" • "Take Me Away" • "Push" • "Bad Reputation" • "How You Remind Me" • "Bad Girl" • "Flames" |  |
| סיבובי הופעות | Try To Shut Me Up Tour • Bonez Tour • The Best Damn World Tour • The Black Star Tour • The Avril Lavigne Tour  • Head Above Water Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: c896ea76-11a5-4163-bfa6-11c91dcc67cb
Deep state

מדינת צללים (מכוּנה: מדינה בתוך מדינה; באנגלית: Deep state) היא אוסף מאורגן נטען של רשתות כוח נסתרות שמשפיעות בחשאי ובעוצמה על הממשל במדינה, מחוץ למסגרת הפוליטיקה הציבורית ותוך עקיפת ההנהגה החוקית הנבחרת, בניסיון לקדם את מטרותיהן.
על פי התיאוריה, הגורמים שמרכיבים את רשתות הכוח מתנהלים בפועל כאילו היו הריבון האמיתי, וחוברים יחד לנהל את המדינה, מעל ראש העם ומנהיגיו. דוגמאות לגורמים נטענים כאלו הם עובדי מדינה בכירים ברשויות המדינה, כוחות ביטחון (צבא וסוכנויות מודיעין) מערכת אכיפת החוק (משטרה והרשות השופטת) – ואפילו הפשע המאורגן, חברות ממשלתיות, או תאגידים פרטיים הפועלים באופן עצמאי משליטה ממשלתית או רגולטורית. הם פועלים לשבש את ייעוד תהליך הבחירה הדמוקרטית, מטעמים כמו המשכיות המדינה עצמה, ביטחון תעסוקתי לחבריה, כוח מוגבר וסמכות, קביעת סדר יום ומרדף אחר מטרות אידאולוגיות.
מדינת הצללים יכולה לפעול בניגוד לסדר היום של הנבחרים, על ידי חסימה, התנגדות וחתירה כנגד המדיניות שלהם או הנחיותיהם. במובן הרחב של הקשר זה, היא עשויה עשויה ללבוש צורה של עובדי מדינה בשירות הציבורי ורשויות השלטון השונות, הפועלים באופן לא־קונספירטיבי, אך נוקטים מדיניות לעומתית כלפי הדרג הפוליטי הנבחר ומנסים לכפות את דעותיהם וערכיהם על המדינה, באמצעות בירוקרטיה ומשפטים.
מדינת הצללים היא ארגון היברידי, שפושט צורה ולובש צורה. הישות הזאת אוחזת במוקדי הכוח והשליטה, וקוראת תיגר על יכולתם של נבחרי הציבור לשלוט. בהמשך לזאת, בשיח הציבורי של העשור השני של המאה ה-21, לעיתים מבלבלים בינה לבין מושגים שונים. למשל, היא מופיעה כמרכיב בתאוריות קשר הטוענות לחתירה משותפת להפלת הממשל. עם זאת, היא נבדלת מהפיכה שלטונית, גלויה לפחות (כגון הפיכה צבאית), בכך שהיא לא מפילה את השלטון באופן ברור ורשמי, אלא חותרת נגדו בחשאי תוך יצירת מראית עין שהדרג הפוליטי הנבחר הוא עדיין השולט.
דוגמאות > טורקיה

המושג המודרני של מדינה עמוקה קשור לטורקיה, ולרשת הסודית שהוקמה בשנת 1923 על ידי מוסטפא כמאל אטאטורק.
דוגמאות > ברית המועצות לאחר העידן הסובייטי

המשטרה החשאית הסובייטית – ק.ג.ב – תוארה לעיתים קרובות על ידי היסטוריונים כ"מדינה בתוך מדינה". לדברי יבגניה אלבץ (אנ'), רוב מנהיגי הק.ג.ב, כולל לברנטי בריה, יורי אנדרופוב ו-ולדימיר קריוצ'קוב, התחרו תמיד על השלטון עם המפלגה הקומוניסטית והפעילו את המנהיגים הקומוניסטים.
דוגמאות > הממלכה המאוחדת

בממלכה המאוחדת, שירות המדינה מתואר לעיתים כ'מדינה עמוקה' של עובדי מדינה בכירים. ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, אמר על שירות המדינה, "אתה לא יכול לזלזל בכמה הם מאמינים שזה התפקיד שלהם לנהל את המדינה בפועל, כדי לעמוד בפני השינויים שהוצגו על ידי פוליטיקאים שהם מזלזלים בהם בטענה: 'נמצאים כאן היום, ילכו מחר'. הם באמת רואים את עצמם כאפוטרופוסים האמיתיים של האינטרס הלאומי, וחושבים שתפקידם הוא פשוט להתיש אותך ולחכות שתלך". מאמצי השירות הציבורי לתסכל פוליטיקאים נבחרים הוא הנושא של הקומדיה הפוליטית הסאטירית הפופולרית של BBC TV, "כן, אדוני השר".
דוגמאות > ארצות הברית

בארצות הברית מקובל שכל נשיא חדש ממנה את אנשי אמונו לתפקידים בשירות המדינה, ובעיקר הבכירים שבהם, במקום אנשי אמונו של הנשיא הקודם. נוהג זה נועד למנוע תופעה של Deep State בשירות הציבורי ולהבטיח לנשיא יכולת משילות.
מאז תחילת כהונתו של ממשל טראמפ בשנת 2016 נעשה שימוש במונח Deep State לתיאור "איגוד היברידי של אלמנטים ממשלתיים וחלקים של התעשייה העליונה ברמה הפיננסית, המניח כי הוא מסוגל למעשה לשלוט בארצות הברית ללא התייחסות להסכמה של הנשלט כפי שבאה לידי ביטוי באמצעות התהליך המדיני הרשמי". סוכנויות המודיעין כמו ה-CIA הואשמו על ידי גורמים בממשל דונלד טראמפ בניסיון לסכל את מטרות המדיניות שלו.
דוקטור אלי קוק, ראש התוכנית ללימודי ארצות הברית באוניברסיטת חיפה והיסטוריון של הקפיטליזם האמריקאי, מתאר, "אחד הדברים הראשונים שקרו כשטראמפ הגיע לבית הלבן זה שהוא נכנס ראש בראש ב־FBI, וזה החריף מאוד את הרעיון של הדיפ סטייט, שלכאורה מנסים להפיל את טראמפ מבפנים. מהבחינה הזאת, הרעיון של דיפ סטייט בארצות הברית לקח פנייה חדה ימינה".
דוגמאות > ישראל

לאורך השנים העלו גורמים שונים את התפיסה לפיה קיימת במדינת ישראל "מדינת עומק" בעלת מטרות מוסוות, שלא בהכרח תואמות את המטרות המוצהרות של הממשלה, ולעיתים אף חותרות תחתיה. יש המאמינים בקיומו של מנגנון מסוג זה, המתבטא בעיקר במערכת השלטונית, במערכת המשפט, בשירות הציבורי ובמערכת הביטחון. על פי סקירת מאמרים שבוצעה בדה-מרקר, המושג לא היה בשיח הציבורי של ישראל לפני שנת 2016, והחל לצבור תאוצה בשנים שלאחר מכן.
אחת הגרסאות של תאוריית ה-Deep State טוענת שמערכת המשפט – בית המשפט העליון בעיקר בשבתו כבג"ץ, היועץ המשפטי לממשלה, מערך הייעוץ המשפטי, פרקליטות המדינה ולעיתים גם המשטרה – כופה את דעותיה וערכיה על הדרג הפוליטי הנבחר ומונעת ממנו ליישם את המדיניות שלו; וזאת היא עושה באמצעות אקטיביזם שיפוטי קיצוני, הטלת וטו של יועצים משפטיים על החלטות שרים ו"תפירת תיקים". כך נטען שהמנגנון המשפטי "תופר תיקים" לפוליטיקאים שמכריזים על רצונם לבצע רפורמות במערכת המשפט, ומובאות הדוגמאות של יעקב נאמן, אביגדור קהלני וראובן ריבלין. גרסאות נוספות מייחסות את שלטון הדיפ-סטייט לגורמים נוספים, ביניהם שלדון אדלסון, הטייקונים ובנק ישראל שמנסים להטות את השלטון לטובתם, או גורמים אחרים כמו חששות מפני ניסיונות השתלטות של החרדים, המתנחלים או יהודי ארצות הברית על המציאות הפוליטית.
אנשי ציבור המחזיקים בתפיסה שקיים "דיפ סטייט" בישראל ברמה זו או אחרת הם העיתונאים אראל סג"ל, גדי טאוב, בן-דרור ימיני וכן ד"ר רן ברץ מייסד אתר מידה. בבדיקה שערך עיתון דה-מרקר מול אישים נוספים שמזוהים עם הימין והתבטאו בנושא, דוגמת העיתונאי קלמן ליבסקינד, השר לשעבר דן מרידור, ושר המשפטים לשעבר פרופ' דניאל פרידמן – התנערו כולם מתמיכה בתזת הדיפ סטייט בישראל, אולם ביטאו מחאה כלפי תופעה שונה בשם "שלטון הפקידים", שלטענתם אמיתית בניגוד לתאוריית הדיפ-סטייט. דוקטור ברץ אמר: "ברור שיש אנשים שמשתמשים במונח דיפ סטייט בצורה לא אחראית, אבל אי אפשר לשלול את הרעיון שלפקידות יש אינטרסים משל עצמה, ושהיא מקדמת אותם על חשבון המדיניות שקובע הדרג הפוליטי. זה מוכח וברמת המובן מאליו במחקר".
גורמים אחרים מתבטאים באופן שונה. פרופסור יואב דותן אמר על מערכת המשפט: "אין דיפ סטייט בישראל, ואם יש, המערכת המשפטית לא רק שאינה חלק ממנה, אלא היא אחד המנגנונים שמגנים על הדמוקרטיה ועל שלטון החוק מפניה". פרופסור מרדכי קרמניצר מותח ביקורת בנושא: "הימין רוצה שלטון אוטוריטרי, וכדי להגיע לשם הוא צריך לספר את סיפור הבדיה של הדיפ סטייט".
פרופסור ירון זליכה טען: "אין דיפ סטייט אחת בישראל, אלא יש כמה דיפ סטייטס. אבל הן לא מנהלות את המדינה, אלא את האינטרסים של עצמן. אלה הן כמה קבוצות אינטרס חזקות בשירות המדינה: קבוצה אחת היא המשפטנים של הפרקליטות והיועצים המשפטיים במשרדי הממשלה; קבוצה שנייה היא הקבוצה של אגף התקציבים באוצר; הקבוצה השלישית היא בכירי מערכת הבריאות. כביכול הממסדים האלה מנהלים את המדינה, אבל הם לא מנהלים שום דבר, אלא רק את האינטרסים של עצמם".