stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונסטיטושן
לקריאה נוספת

Alan McGowan, The Century before Steam - The Development of the Sailing Ship, 1700-1820. (Greenwich, National Maritime Museum - The Ship series.) London, HMSO, 1980.
R. Gardiner (editor), The Line of Battle - The Sailing Warship. 1650-1840. London, Conway Maritime Press, 1992.
Hollis, Ira N., "The Frigate Constitution". The Atlantic Monthly, Volume 80, Issue 481 (November 1897), pp. 590–604. In: American Memory.
E.B. Potter (editor), Sea Power - A Naval History. Annapoils (MD), Naval Institute Press, 1981 (2nd edition).
R.C. Anderson, Naval Wars in the Levant, 1559-1853. Liverpool, Liverpool University Press, 1952.
D. Macintyre. Famous Fighting Ships. London, Hamlyn, 1975.
A.T. Mahan, Sea Power and its Relations to the War of 1812. London, Sampson Low, Marston and Co. Ltd, 1905. 2 Vols.
J. Masefield, Sea Life in Nelson's Time. London, Conway Maritime Press, 1920 (2nd edition).
"Old Ironsides' Battle Record: Documents of USS Constitution's Illustrious Deeds" in Department of the Navy, Naval Historical Center (retreived 25 October 1999).
ס"א מוריסון, ה"ס קומאג'ר, ו"א לכטנברג. ההיסטוריה של ארצות הברית. מאנגלית: אמיר אורן. תל אביב, זמורה, ביתן - מוציאים לאור, תשמ"ד-1984. 2 כרכים.
הערות שוליים

↑  אוניית הקו הבריטית "ויקטורי" הושקה אומנם לפניה, ב־1765, וגם היא בשירות פעיל, אך ניצבת בתוך מבדוק יבש בנמל פורטסמות' ואינה מסוגלת עוד לשוט.
↑  McGowan, pp. 14-15; Gardiner, pp. 39-40; Macintyre, p. 34 .
↑  תותח 32 ליטראות (ארוך) ירה למרחק מקסימלי של מייל ימי בערך (1850 מטרים) ונועד ללחימה מטווח רחוק. קרונדה היה שמו של תותח קצר לטווח קרוב. קרונדה של 32 ליטראות ירתה בדרך כלל למרחק של כ־450 יארד (כ־410 מטרים) בלבד, אך כוח ההרס שלה היה עצום.
↑  Gardiner, p. 40
↑  Hollis, p. 590; ."Constitution" official site.‏ כ־5.7 מיליון דולר במונחים מודרניים (סכום זה מתייחס להשוואת עליית המחירים הריאלית, אך ללא התחשבות ביחס הסכום לכלכלת ארצות הברית בתקופה הנדונה).
↑  ביוגרפיה של טולבוט באתר המוזיאון הימי Mystic Seaport; ביוגרפיה של אייזק האל ב־Biographies in Naval History.
↑  על חלקה של "קונסטיטושן" במלחמה הברברית הראשונה: Potter, pp. 89-93; Anderson, pp. 409-426; Macintyre, pp. 35-36 .
↑  Potter, p. 97‏; Mahan, 328-329‏; Macintyre, pp. 36-38‏; ביוגרפיה של קפטן אייזק האל ב־Biographies in Naval History.
↑  Macintyre, p. 38 .
↑  משחק מילים. ironside משמעו – חסון, חזק, תקיף. ironsides, בלשון רבים, פירושו המילולי - "דפנות הברזל".
↑  על הקרב כולו: ביוגרפיה של אייזק האל ב־Biographies in Naval History; מכתבי קפטן דייקרז אל מפקד השייטת הבריטית בהליפקס וקפטן האל אל מזכיר הצי האמריקני ב־Naval Historical Center‏; Potter, pp. 97-98‏; Macintyre, pp. 38-39‏; Mahan, vol. i, pp. 330-336.
↑  מוריסון, עמ' 174-175; Potter, p. 99 .
↑  על הקרב כולו: ביוגרפיה של ויליאם ביינברידג' ב־Biographies in Naval History; קטע מיומנו של ביינברידג' ומכתבו של לפטננט צ'יידס אל מזכיר האדמירליות הבריטית ב־Naval Historical Center‏; Potter, p. 99‏; Macintyre, pp. 39-40‏; Mahan, vol. ii, pp.3-7.
↑  על הקרב כולו: קטעים מיומנו של קפטן סטיוארט וקטעים מיומנו של כומר הפריגטה "קונסטיטושן" ב־Naval Historical Center‏; Macintyre, pp. 41-43‏; Potter, p. 107‏
↑  על האירוע כולו: Macintyre, pp. 43-45‏; האוניות הבריטיות היו: אוניות הקו "ליאנדר" בפיקוד קפטן ג'ורג' רלף קולייר ו"ניוקאסל" בפיקוד קפטן ג'ורג' סטיוארט, והפריגטה "אייקסטה" בפיקוד אלכסנדר רוברט קֵר.
↑  קטעים ממכתביהם של קפטן אייזק מאיו ולוטננט רוג'רס למזכיר הצי ב־Naval Historical Center.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604728605171  LCCN: n80090462  SNAC: w6100v3t  VIAF: 140718579   WorldCat (עם VIAF): 140718579 
"קונסטיטושן" בורחת משייטת בריטית הרודפת אחריה בהיעדר רוח, יולי 1812. ציור מאת Anton Otto Fischer. מאוסף מחלקת ההיסטוריה של הצי האמריקני.
תרשים הקרב בין "קונסטיטושן" ל"גֶּריֵיר", אוגוסט 1812.
הקרב בין "קונסטיטושן" לפריגטה הבריטית "גֶּריֵיר", 19 באוגוסט 1812. ציור מאת Michel Felice Corne‏ (1752 - 1845)
קפטן ויליאם ביינברידג', מפקד "קונסטיטושן" בקרב נגד "ג'אווה", דצמבר 1812.
תרשים הקרב בין "קונסטיטושן" ל"ג'אווה", 29 בדצמבר 1812.
קפטן ג'ייקוב ג'ונס, מפקד "קונסטיטושן" ושייטת הים התיכון, 1821 - 1823
אופיר פלק

אין תמונה חופשית
אופיר פלק (נולד ב-14 במרץ 1968) הוא עורך דין ישראלי המשמש יועץ ראש הממשלה בנימין נתניהו לנושאים מדיניים.
ביוגרפיה

פלק נולד בישראל וגדל עד גיל 18 בקנדה. הוא בעל תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר לימודי משפטים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת מנצ'סטר ובעל תואר .Ph.D ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.
התמחה בפרקליטות המדינה ועבד במשרד הביטחון, שימש יועץ סיכונים ומייסד חברת "Acumen", המתמחה בניהול סיכונים ביטחוניים, והיה יועץ לוועד האולימפי הבין-לאומי לקראת אולימפיאדת אתונה (2004). כמו כן שימש דירקטור בחברת אם.אר.פי השקעות בע"מ של משפחת מאייר ההולנדית.
פלק כיהן כעמית מחקר במכון למחקרי ביטחון (CSS) באוניברסיטת ג'ורג'טאון וכעמית מחקר במכון למדיניות נגד טרור באוניברסיטת רייכמן.
הוא סייע לנתניהו בכתיבת האוטוביוגרפיה "ביבי: סיפור חיי", והיה מיוצרי הסרט התיעודי "המשפט" בנושא תיק 4000.
בתחילת 2023 מונה ליועצו המדיני של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
ספריו

?Targeted Killings, Law and Counter-Terrorism Effectiveness: Does Fair Play Pay Off, הוצאת טיילור ופרנסיס, 2021
Suicide Terror: Understanding and Confronting the Threat, יחד עם הנרי מורגנשטיין, הוצאת Wiley, ‏2009
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה‏, "המשפט" - הגרסה החלופית של תיק 4000 נפתחת מול המצלמות, באתר וואלה, 25 באוקטובר 2022
↑  מיכאל שמש, המועמד של נתניהו לתפקיד ראש מערך ההסברה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007380811505171  GND: 138835403  ISNI: 0000 0001 1439 3587  LCCN: n2008063364  NKC: utb2011621593  VIAF: 21619406   WorldCat (עם VIAF): 21619406
מנדנה מוגהדאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בפברואר 1962 (בת 62) טהראן, איראן 
 תחום יצירה:  פיסול, מיצב, וידאו
 זרם באמנות:  עכשווית
 יצירות ידועות:  Chelgis series, The Well, Sara's Paradise
 mandana-moghaddam.com/site/
 
מנדנה מוגהדאם (בפרסית: ماندانا مقدم; היא אמנית חזותית עכשווית איראנית-שוודית, הידועה בעיקר עבור עבודות מיצב, דוגמת אלה שהוצגו בביאנלה של ונציה ה-53. מוגהדאם קיבלה מקלט בגטבורג, שוודיה בעטיה של המהפכה האיראנית, שם היא ממשיכה לחיות ולעבוד. העבודה שלה מכסה נושאים כגון ניכור, תקשורת, ומגדר. ביצירותיה סביב נושאים אלה, מוגהדאם מנסה לגשר גבולות תרבותיים, לעורר דיאלוג בין תרבותי, ולהנציח היבטים שבמחלוקת בחיים האיראניים.
תחילת דרכה

מוגהדאם נולדה בטהראן ב-1962. בגיל 17, עלתה הרפובליקה האסלאמית לשלטון במהפכה, שהובילה להוצאתו להורג של אביה, כחבר בצבאו של השאה. טהראן הפכה עבורה למקום עוין, ואז פרצה מלחמת איראן–עיראק ונמשכה למשך שנות העשרים לחייה (1980-88). תהליך החינוך שלה הופרע כתוצאה מתנאים אלו, והיא נאלצה לעזוב את המדינה, ומצאה מקלט בשוודיה.
קריירה > השפעות

החשיפה של מוגהדאם לתסיסה חברתית, לאומיות, אלימות, וחוסר יציבות של המהפכה האיראנית השפיעה רבות על עבודתה, כמו גם על תחושת הזהות שלה. המיצבים המאוחרים יותר של מוגהדאם, במיוחד "Sara's Paradise"‏ (2009), מעידים שהיא מוצאת את זהותה לא רק בזיכרונות של ארצה ואנשיה, אלא גם בתחושה של אחדות גלובלית ופיוס.
קריירה > עבודות משמעותיות > סדרת Chelgis ‏(2005)

סדרת Chelgis, המבוססת על אגדה איראנית, משתמשת בשיער כסמל של החוויה של נשים בתרבות האיראנית. הסדרה כוללת חמישה חלקים, כל חלק משתמש במדיום שונה ופרספקטיבה אחרת לגבי נושא העבודה, שיער. השימוש של מוגהדאם בשיער טבעי במיצב הוא משמעותי ליצירת קשר עם קהל היעד שלה. היא חושפת את השיער כמקושר באופן הדוק למגדר ולאמונות חברתיות לגבי יופי. על פי האידיאלים הפרסיים עתיקי היומין, שיער צריך להיות ארוך, עבה, ושחור מבריק. היא מתמקדת באידיאל זה שנשים מזרח תיכוניות מצופות לעמוד בו, לפיו אפילו בעידן המודרני באיראן, שם נשים נאלצות לכסות את שיערן, הן מצופות לטפח אותו ולייפות אותו להנאת בעליהן. בעבודות כגון Chelgis, מוגהדאם הופכת את המבט על השיער, ועל היחס של נשים אל השיער שלהן. היא שולטת במבט של הקהל על השיער באמנות שלה, וחושפת אותו כסמל למצוקת נשים, במסגרת שנים של דיכוי ואידיאלים כפויים, ואפילו כסמל של שחרור כשגוזרות אותו. השיער, שמייצג את הנשי, מונח במצב של ניגוד עם פריטים המייצגים את הגברי, כגון כלי נשק ובטון.
קריירה > עבודות משמעותיות > The Well ‏(2008)

עבודת המיצב, The Well(הבאר), מיועדת לקדם פיוס, לידה מחדש ותקווה, בבמה הגלובלית. היא הוצגה לראשונה בשנת 2008 בגטבורג, אך המיצב הוא עבודה מתמשכת, שמטרתה להיות מוצגת בערים שונות ברחבי העולם. המיצב משקף את הזירה החברתית המסורתית שמתנהלת סביב הבאר, אך באופן בינלאומי, כשהאינטראקציה היא בין שתי בארות, בערים שונות זו מזו במקום אחר בעולם. בבארות מותקנים מכשירי אודיו, והקהלים שבאינטראקציה עם הבארות מצולמים בווידאו, שהם מנהלים שיחות עם אנשים אחרים שלא היו פוגשים בתנאים אחרים. הרעיון הוא להראות את הקשרים שאנשים יכולים לבנות למרות הבדלים של דת, פוליטיקה, תרבות, מרחק או גבולות.
בין הערים שהשתתפו במיצב: גוטברג, בנגלור, סיאול, וניו דלהי.
קריירה > עבודות משמעותיות > Sara's Paradise ‏(2009)

Sara's Paradise (גן העדן של שרה) הוצג לראשונה בווינה, ואחר כך בניו יורק. במסגרת תערוכת The Promise of Loss: A Contemporary Index of Iran (הבטחת האובדן: מדד עכשווי של איראן).
המיצב נועד להעביר מסר לגבי טבח והנצחה, במטרה להגיע בסופו של דבר לפיוס. היא יצרה אותו בהכרה בנופלים (המרטירים) של מלחמת איראן–עיראק, שהונצחו בבית העלמין בהשט א-זהרה בטהראן.
מעל 800,000 נפשות צעירות שנפלו במלחמה מיוצגות במיצב, שכולל אגן מרכזי ממנו מדמם ומבעבע זרם של מים אדומים. הדם מייצג את המרטירים, שהתפתו למותם על ידי הבטחה של מקום בגן עדן. מכולות ריקות וחביות המקיפות את האגן מייצגות את ההתרוקנות בסופו של דבר של המשאבים של איראן, במיוחד עתודות הנפט. המיכלים מוארים מבפנים באור ירוק שמסמל גם את התנועה הירוקה באיראן, כמו גם תקווה ורצון טוב עבור עתידה של איראן.
הערות שוליים

↑  Shirazi, Somayeh Noori (Spring–Summer 2012). "Mandana Moghaddam: Chelgis II and the Iranian Woman". Woman's Art Journal. 33 (1): 10–16.
↑  Reinhardt, Nora; Simons, Stefan. "Works from Iran's Underground Art Scene". Spiegel Online International. Spiegel Online.
↑  Mandana Moghaddam. Göteborg: Göteborg Museum of Art. 2006.
1 2  Top 10 Female Artists From The Middle East, C. A. Xuan Mai Ardia, Culture Trip, 12 January 2017
↑  Morgan, Robert. "ART AND POLITICS IN IRAN". Brooklyn Rail.
↑  Galerie Ernst Hilger, www.hilger.at
↑  Merali, Shaheen. "The Promise of Loss: A Contemporary Index of Iran". Brot Kunsthalle.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1014077923  SUDOC: 178789267  ULAN: 500378758  VIAF: 310529469   WorldCat (עם VIAF): 310529469 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מנדנה מוגהדאם".
"The Well", התקנה אינטראקטיבי של מוגהדאם בגטבורג
בית העלמין בהשט א-זהרה בטהראן.
ארז צדוק

ערך זה עוסק בסופר ואיש עסקים. אם התכוונתם לקומיקסאי ישראלי, ראו .
| --- | --- |

ארז צדוק
 לידה:  19 ביוני 1968 (בן 56) חולון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  אלקנה 
 השכלה:  מדרשיית נעם  המסלול האקדמי המכללה למינהל 
 מפלגה:  הבית היהודי, הליכוד 
 מספר צאצאים:  5 
 www.erezzadok.co.il
 
ארז צדוק (נולד ב-19 ביוני 1968) הוא סופר, פרשן כלכלי ומגיש לשעבר ב"עכשיו 14", מגיש בערוץ הכלכלה (ערוץ 10) ומנכ"ל של "אביב בית השקעות".
ביוגרפיה

נולד בחולון, למד במדרשיית נועם בפרדס חנה. לאחר השירות הצבאי למד לתואר ראשון במנהל עסקים וחשבונאות במכללה למנהל, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת דרבי. במסגרת התואר השני, כתב תזה בנושא 'השפעת אינדיקטורים כלכליים על התנהגות שוקי מניות בעולם' ופיתח מודל מתמטי מבוסס על רגרסיה ליניארית לחיזוי אטרקטיביות שוקי מניות בעולם, על פי היחסים בין שוקי המניות והסביבה הכלכלית ב-40 מדינות. צדוק הרצה לתלמידי MBA במכללה למנהל, בקורסים למימון בינלאומי וניהול השקעות גלובליות.
בשנת 2014 העניק בנק מזרחי טפחות לשר המדע והטכנולוגיה יעקב פרי בונוס, על עבודתו בבנק בשנת 2012. צדוק יצא נגד המהלך, והודיע במחאה שיסגור את חשבונותיו בבנק מזרחי טפחות. בשנת 2016 החל להגיש תוכנית רדיו שבועית העוסקת בכלכלה בגלי ישראל.
צדוק תומך בעקרונות השוק החופשי, ולצד זאת תומך בהוגנות של תאגידים. הוא מתנגד לפערי שכר לא ראויים, והביע התנגדותו למתווה הגז. במסגרת התנגדותו למתווה הגז הקדיש טורים רבים ב"דה-מרקר" נגד המתווה, התראיין נגדו באמצעי התקשורת, ונאם בהפגנה בתל אביב נגד המתווה. כמתנחל וכאדם המזוהה עם הימין, פעילותו נגד המתווה היוותה שבירת התבנית של שיוך פוליטי שמאלי בלבד המתנגד למתווה.
בשנת 2016 יצא צדוק לסבב הרצאות באוניברסיטאות בארצות הברית, ביחד עם באסם עיד, פעיל חברתי ערבי, תושב יריחו ומזרח ירושלים. צדוק דיבר באוניברסיטאות נגד תנועת ה-BDS ובעד התעשייה הישראלית ביהודה ושומרון וקידום מוצריה בעולם.
בשנים 2017–2018 ביקר צדוק בפרלמנט הבריטי בלונדון, בפרלמנט האיחוד האירופי בבריסל, במטה האו"ם בניו יורק ופעמיים בקונגרס של ארצות הברית בוושינגטון. צדוק הציג לחברי הפרלמנטים תוכנית כלכלית שכתב לפיתוח התעשייה ביהודה ושומרון ותוכנית מדינית שכתב לסיום הסכסוך במזרח התיכון. התוכנית הכלכלית כללה הקמה של מפעלים ביהודה ושומרון על ידי חברות אמריקאיות, כדי לתמוך בישראל ולהיות קרובות ללקוחותיהן הסמוכים לאזור זה. התוכנית המדינית כללה ארבעה שלבים: פיתוח התעשייה ביהודה ושומרון (על פי התוכנית הכלכלית), טיפול בהסתה של הרשות הפלסטינית, מתן אזרחות ירדנית לערביי יהודה ושומרון ואזרחות מצרית לערביי רצועת עזה, וריבונות של ישראל על כל ארץ ישראל. במסגרת התוכנית נטען כי ירדן ומצרים יהיו מוכנות לתת אזרחות לערביי יהודה ושומרון ורצועת עזה בהתאמה, אם יהיה שילוב של לחץ בינלאומי עם תמיכה פיננסית מאוד נדיבה מצד מדינות המערב, והסדר מיסוי בין ישראל לירדן ומצרים, לגבי מיסי העבודה ומיסים אחרים של מרכיבי האוכלוסייה שיישארו תושבי ישראל אך יהפכו לאזרחים בירדן ובמצרים.
צדוק פרסם שני ספרים בתחום ההשקעות הגלובליות וארבעה ספרי סיפורת. הספר האחרון שלו שיצא בשנת 2012, הסנדלר מכוכבאן, הגיע למקום הרביעי ברשימת רבי המכר של צומת ספרים.
קריירה מקצועית

בשנת 2001 הצטרף לבית ההשקעות נשואה זנקס כמנהל תחום השקעות גלובליות וכנציג חברת Invesco בישראל. בשנת 2003 החל לשמש כמרצה לתלמידי MBA במכללה למינהל. בתחילת שנת 2005 הקים את בית ההשקעות והפמילי אופיס "גרין בול". בסוף שנת 2005 רכש בנק דיסקונט 20% ממניות בית ההשקעות. בשנת 2012 מכר את "גרין-בול" ל"סיגמא בית השקעות" שהיה אז בבעלות פרופ' דן גלאי והקים את בית ההשקעות "אביב ניהול קרנות". במקביל, בשנים 2001 עד 2014 כיהן גם כאסטרטג בינלאומי בבית ההשקעות CMA שבאורלנדו, פלורידה, במסגרת זו הפעיל את המודל המתמטי שפיתח במסגרת לימודי התואר השני.
במסגרת אביב ניהול קרנות הוקמה הקרן "אביב ערכית", המשקיעה בחברות שמתנהלות בהוגנות. חברות כאלה מוגדרות על ידי הקרן כחברות שמתנהלות בהוגנות כלפי העובדים, הספקים והלקוחות שלהן, מקיימות ממשל תאגידי תקין, שומרות על הסביבה, ופרמטרים נוספים, למשל חברות ששכר המנהלים בהן הוגן ותואם לביצועיהן. מדיניות השקעה זו, המוכרת בעולם גם בשם הקוד ESG, נובעת מתוך תפיסה שחברות המתנהלות בהוגנות מציגות ביצועים עסקיים טובים יותר ושיעורי תשואה גבוהים יותר, בסיכון נמוך יותר.
אביב ניהול קרנות הקימה עוד 6 קרנות השקעה פרטיות (קרנות גידור), שמתמחות בחברות שמתנהלות בהוגנות ואף בהשקעות על פי ההלכה, כלומר בחברות שלא פועלות בשבת ומחזיקות בהיתר עסקה. בשנת 2022 הקים צדוק את 'אביב בית השקעות' שקיבלה רישיון מרשות ניירות ערך לניהול תיקי השקעות. באותה שנה הקים 6 קרנות נאמנות (בהוסטינג באיילון בית השקעות) שמתמחות גם הן ב-ESG (חברות שמתנהלות בהוגנות) ובהשקעות כשרות.
בשנים 2018, 2019 ו-2022 ערך צדוק שלושה כנסים בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בנושא השקעות, הוגנות והלכה. לכנסים הגיעו אישים משוק ההון הישראלי, בהם גילעד אלטשולר וצבי סטפק, לצד שרים, חברי כנסת והרב הראשי דוד לאו.
בשנת 2020 הצטרף כמשקיע למפעל "אדוה" לייצור סבון ומוצרי קוסמטיקה מחומרים טבעיים. זהו מפעל חברתי המעסיק אנשים בעלי צרכים מיוחדים, אותו הקים שלמה קשת בכוכב השחר.
קריירה תקשורתית

בשנים 2016–2017 הגיש צדוק תוכנית כלכלית מדי חמישי לפנות ערב ברדיו גלי ישראל. במסגרת התוכנית חרג מהקו הכלכלי כשיצא נגד הריסות הבתים בעמונה, בעפרה ובנתיב האבות, וראיין לא מעט את המתנחלים שבתיהם עמדו לפני הריסה. במקביל כתב על כך מאמרים בטור הקבוע שלו באתר דה-מרקר.
בשנת 2018 החל להופיע כפאנליסט בתוכנית 'האולפן הפתוח' של בועז גולן בערוץ 20, שהפך כשלוש וחצי שנים לאחר מכן ל"עכשיו 14". בהמשך החל להופיע כפאנליסט גם במהדורת החדשות של ערוץ 20 בשעה שמונה בערב, ואף הגיש כמגיש אורח עם שמעון ריקליןאת תוכניתו, ריקלין ושות'. בחודש מאי 2020, לאחר המעבר של ערוץ 20 לאולפן החדש בירושלים, החל צדוק להגיש בערוץ תוכנית כלכלית מדי יום חמישי. בהמשך הגיש תוכניות בוקר והיה מגיש מחליף באולפן הפתוח בערב. עם הקמת עכשיו 14, הגיש צדוק את התוכנית 'היום שיהיה' ברצועה היומית 9:00-10:00 בבוקר. לאחר שתוכנית זו הוחלפה בתוכנית של עודד מנשה ועדן הראל, המשיך צדוק לשמש כפרשן כלכלי במהדורה המרכזית ובתוכניות נוספות בערוץ.
ב-1 בינואר 2025 החל לפעול ערוץ הכלכלה החדש בערוץ 10, בו צדוק מגיש את התוכנית היומית 'פותחים שוק' עם סוניה גורודסקי.
פוליטיקה

בינואר 2017 הודיע כי יתמודד על מקום ברשימת הבית היהודי בבחירות לכנסת ה-21. במהלך 2018 עתר צדוק לבית הדין של המפלגה בטענה שנפתלי בנט מנסה להשתלט על המפלגה באמצעים לא כשרים ולשנות את התקנון שלה כך שיהפוך לכל יכול במפלגה. כמו כן טען לשחיתויות במפלגה, בהסתמך על דוחות מבקר המדינה ועל הערות רואה החשבון של המפלגה בדוחות הכספיים שלה.
לאחר פרישת בנט לטובת הימין החדש בדצמבר 2018 הודיע צדוק על התמודדותו לתפקיד יו"ר המפלגה. הוועדה המסדרת המליצה על הרב רפי פרץ לראשות המפלגה, וצדוק נבחר למקום העשירי ברשימתה. לאחר הקמת איחוד מפלגות הימין הוצב במקום ה-21 ברשימה המשותפת. צדוק לא התמודד בבחירות לכנסת ה-22 (ספטמבר 2019). באוקטובר 2019 עזב צדוק את "הבית היהודי" וכעבור זמן קצר התפקד למפלגת הליכוד, אך כעבור זמן קצר החליט לפרוש מעיסוק בפוליטיקה וביטל את חברותו במפלגה.
חיים אישיים

צדוק נשוי ואב לחמישה, מתגורר באלקנה.
ספריו

סיפורת:
השתלטות, הוצאת תמוז, 2004
מהלך מסוכן, הוצאת תמוז, 2005
דוסטויבסקי זה לא, ידיעות ספרים, 2008
הסנדלר מכוכבאן, הוצאת סלע ספרים, 2012
ספרי עיון:
קרנות גידור - מדריך למשקיע בשיתוף ד"ר אילן דון, הוצאה עצמית, 2005
המדריך הישראלי להשקעות גלובליות, הוצאת גלובס, 2001
הערות שוליים

↑  ארז צדוק, מה הקשר בין לפיד לבונוס של פרי?, באתר סלונה, 18 במאי 2014
↑  גדי דויטש, ‏"שוק ההשקעות כשרות עומד היום על 10 מיליארד ש"ח", באתר מעריב אונליין, 18 ביוני 2019
↑  קובי ישעיהו, ‏ארז צדוק: "מתווה הגז במתכונתו הנוכחית כבר אינו רלוונטי", באתר גלובס, 31 באוגוסט 2015
1 2  אילנית סולומונוביץ' חבוט, צדק לשני עמים, באתר ynet, 25 במרץ 2016
1 2  שמעון כהן, לשכנע מדינות להשקיע בתעשייה ביו"ש, באתר ערוץ 7, 2 בנובמבר 2017
↑  מערכת עכשיו 14, 4 חברי קונגרס לטראמפ: "לעודד בניית מפעלים ביו"ש", באתר עכשיו 14
↑  אילנית סולומונוביץ' חבוט, צדוק לנורמליזציה, באתר ynet, 12 בנובמבר 2017
↑   ארז צדוק, חוק ההסדרה ושקר האדמות הפרטיות, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2016
↑  רשימת רבי המכר לשבוע הראשון של אפריל 2012. ובמקום הרביעי, הסנדלר מכוכבאן מאת ארז צדוק
↑  תמר ברזילי, דיסקונט רכש 20% מבית ההשקעות גרין-בול, באתר ynet, 14 בדצמבר 2005
↑  תמר קובלנץ, ‏בית ההשקעות סיגמא ממשיך להתרחב: רוכש את פעילות ה-Family Office מקבוצת בנק דיסקונט, באתר גלובס, 5 ביוני 2011
↑  אודות אביב בית השקעות, באתר אביב בית השקעות - מוסיפים ערך לכסף, ‏8 ביוני 2023
↑  מפעל חייו, באתר ישראל היום
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏גם תחנת גלי ישראל מפסיקה את ההתקשרות עם שפ"א, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2017
↑   ארז צדוק, 10 סיבות להתנגד להריסת בתים בעפרה, באתר TheMarker‏, 26 בספטמבר 2016
↑  שרון טל, ארז צדוק יגיש תכנית כלכלית שבועית בערוץ 20, באתר אייס, 7 במאי 2020
↑  מירי פז, ‏תשואות ל"תשואות", באתר גלובס, 6 במאי 2004
↑  הספר "הסנדלר מכוכבאן", באתר "סימניה"
↑  הספר "קרנות גידור - מדריך למשקיע", באתר "סימניה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581017105171  BnF: cb161698045 (data)  ISNI: 0000 0000 7371 5446  LCCN: no2004060648  VIAF: 82538672   WorldCat (עם VIAF): 82538672
לורה פריפון

| --- | --- |

פריפון, 2014
 לידה:  7 במרץ 1980 (בת 44) וואצ'נג, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 שם לידה:  Laura Helene Prepon 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  Watchung Hills Regional High School  בית ספר המקצועי לילדים 
 בן או בת זוג:  בן פוסטר (2018–2024) 
 מספר צאצאים:  2
 https://lauraprepon.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לורה הלן פריפון (באנגלית: Laura Helene Prepon; נולדה ב-7 במרץ 1980) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ממוצא יהודי. פריפון זכתה להכרה ופרסום בשל תפקידיה כדונה פינסיוטי בסיטקום "מופע שנות ה-70" (2006-1998) ובתור אלכס ווס בסדרה של נטפליקס "כתום זה השחור החדש" (2019-2013).
ביוגרפיה

פריפון נולדה וגדלה בעיר וואצ'נג, ניו ג'רזי שבארצות הברית, הצעירה מבין חמישה ילדים למארג'ורי (לבית קול) ממשפחה אירית-קתולית, מורה בבית ספר תיכון ושפית פרטית, ולמייקל פריפון, מנתח אורתופדי ממשפחה רוסית-יהודית. ב-1993, כשהייתה בת 13, נפטר אביה במהלך ניתוח לב, בגיל 49.
קריירה

ב-1996 למדה דרמה ב"מעבדת התיאטרון" של המורה למשחק קרוליין תומאס.
ב-1997 הופיעה כקלואי באופרת סבון אינטרנטית בשם "They Go On". היא דגמנה בפריז, מילאנו וברזיל.
בשנים 1998–2006 גילמה את אחת הדמויות הראשיות כדונה פינסיוטי במשך שמונה עונות של הסיטקום המצליח "מופע שנות ה-70" של רשת FOX; לצד שחקנים מתחילים אחרים כמו מילה קוניס, אשטון קוצ'ר וטופר גרייס.
פריפון הופיעה פעמיים על שער המגזין MAXIM בינואר 2001 ובנובמבר 2004.
בשנת 2004 השתתפה בסרט האימה "Lightning Bug" ואף שימשה כמפיקה בפועל, ובאותה שנה היא תרמה את קולה למשחק המחשב "Halo 2".
בשנת 2006 כיכבה במותחן הפסיכולוגי "קרלה" בבימויו של ג'ואל בנדר. בשנים 2007–2008 שיחקה דמות ראשית בשתי עונות של הסדרה "חזרה לשורשים" (October Road). בשנת 2009 הופיעה בסדרת הקומדיה "איך פגשתי את אמא" בתפקיד אורח כקארן, חברתו המתנשאת של טד בתקופות שונות בחייו.
בשנת 2011 שיחקה תפקיד אורח בסדרה "קאסל" בתור השחקנית שמשחקת בסרט המבוסס על ספר מתוך הסדרה, ושיחקה גם בתפקיד אורח בסדרה "אהבה נושכת". בשנת 2012 הופיעה בתפקיד הראשי בסיטקום "איפה את, צ'לסי?", שבוטל לאחר עונה אחת. בנוסף, שיחקה בסרט "להמר בגדול" בדמותה של הולי.
בשנים 2013–2019 כיכבה בשבע עונות של סדרת הטלוויזיה הקומית של נטפליקס "כתום זה השחור החדש" של היוצרת ג'נג'י כהן, בתפקיד של אלכס ווס, בת זוגה לשעבר של פייפר צ'פמן.
בשנת 2016 שיחקה במותחן "הבחורה על הרכבת", אשר מבוסס על רב-המכר מאת פולה הוקינס באותו השם. בשנת 2017 שיחקה בדרמה הקומית "הגיבור".
בשנת 2023 הופיעה עם דמותה כדונה פינסיוטי בסדרת הספין-אוף "מופע שנות ה-90".
חיים אישיים

פריפון הייתה במערכת יחסים עם השחקן כריסטופר מסטרסון מ-1999 עד 2007. לאחר מכן, היא יצאה עם השחקן סקוט מייקל פוסטר במשך מספר שנים, אך ב-2013 השניים נפרדו.
באוקטובר 2016, התארסה לשחקן בן פוסטר. באוגוסט 2017 ילדה פריפון ילדה את בתם הבכורה, אלה פוסטר. פריפון ופוסטר נישאו ביוני 2018. בנם השני נולד בפברואר 2020. המשפחה מתגוררת בניו יורק. בנובמבר 2024 התגרשו עקב "פערים בלתי ניתנים לגישור".
פריפון הייתה חברה בכנסייה הסיינטולוגית. אולם ב-2016 פרשה ממנה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Southlander | שבע שווה חמש |  |
| 2002 | נוכלים ללא תואר | ריהאנה קאס |  |
| 2004 | Lightning Bug | אנגווין דובאט |  |
| 2006 | קרלה | קרלה הומולקה (אנ') |  |
| 2006 | השכם בבוקר | קים |  |
| 2007 | The Chosen One | רייצ'ל קרוז | דיבוב |
| 2012 | להמר בגדול | הולי |  |
| 2012 | The Kitchen | ג'ניפר |  |
| 2016 | הבחורה על הרכבת | קת'י |  |
| 2017 | הגיבור | שרלוט דילן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 - 2006 | מופע שנות ה-70 | דונה פינסיוטי | תפקיד ראשי (8 עונות); 200 פרקים |
| 2004 | המלך היל | אפריל | דיבוב; פרק: "Talking Shop" |
| 2005 | Romancing the Bride | מליסה | סרט טלוויזיה של Oxygen |
| 2007 - 2008 | חזרה לשורשים | האנה ג'יין דניאלס | תפקיד ראשי (2 עונות); 19 פרקים |
| 2009 - 2010 | איך פגשתי את אמא | קארן | 3 פרקים |
| 2009 | שומרת סוד | לורין הפרמן | פרק: "A Frond in Need" |
| 2010 | מדיום | קירה | פרק: "How to Beat a Bad Guy" |
| 2010 | האוס | פרנקי | פרק: "Private Lives" |
| 2011 | קאסל | נטלי רוד'ס / ניקי היט | פרק: "Nikki Heat" |
| 2011 | אהבה נושכת | אלכס | פרק: "Keep on Truckin'" |
| 2011 | משחקי רצח | אווה דאנקן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2012 | איפה את, צ'לסי? | צ'לסי ניומן | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2012 | Men at Work | האנה | פרק: "Plan B" |
| 2013 - 2019 | כתום זה השחור החדש | אלכס ווס (אנ') | תפקיד ראשי (7 עונות); 82 פרקים גם ביימה שלושה פרקים |
| 2023 | מופע שנות ה-90 | דונה פינסיוטי | 3 פרקים גם ביימה שני פרקים |