stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בת שלום
הקמת הארגון

הזרעים להקמת הארגון "הקשר הירושלמי" נזרעו ב-1989 התקיים בבלגיה כנס הנשים הפלסטיני-ישראלי הבינלאומי הראשון תחת הכותרת "תנו סיכוי לשלום: נשים משמיעות את קולן" (“Give Peace a Chance: Women Speak Out”). הכנס זומן על ידי הפעילה היהודית -בלגית סימון סוסקינד (Simone Susskind) שבעלה דויד גייס את המימון לקיומו. באותה תקופה אסור היה לישראלים להיפגש עם אנשי אש"ף תוניס. כדי להימנע מהפרת החוק הכנס נבנה כמפגש בינלאומי אשר אליו הגיעו ישראליות (יהודיות וערביות), פלסטיניות מהשטחים ומתוניס וקבוצה גדולה של מנהיגות בינלאומיות מרחבי העולם כולל מסין, רוסיה, מצרים, ארצות הברית ואירופה. הן ביקשו לקדם במשותף פתרון לסכסוך על בסיס ההכרה בזכות של כל האנשים והנשים באזור לחיות חיים בכבוד ובביטחון. עם חזרתן לאזור, הקימו המשתתפות הישראליות של הכנס את "רשת הנשים לשלום" שהחלה בגיוס נשים ישראליות ותכננה פעילויות משותפות, סביב שני צירים: קידום נשים וקידום השלום. כבסיס לפעילות שימשה ההצהרה המשותפת שהתקבלה בסיום הכנס (The Brusssels Declaration).
בין הנשים הישראליות שהשתתפו במפגש בבריסל ובפעילות הרשת היו חברות הכנסת דאז שולמית אלוני ונאוה ארד, חברות הכנסת לעתיד תמר גוז'נסקי, יעל דיין, נעמי חזן וענת מאור, השחקניות חנה מרון וסלוואה נקורה חדד ופעילות שלום כגליה גולן, ג'ודי בלנק, מרים מרעי רוחמה מרטון ואליס שלוי. המשלחת הבינלאומית כללה בין היתר את Bella Abzug מארצות הברית, Cheng JUN UI מסין, Anne-Marie Lizin מבלגיה, Vera Naufal מתוניס, Juliet Pope מאנגליה, Lila Shahid מפריס, Leila Siegal משווייץ ו־Simone Veil מצרפת.
למרות הקשיים הפוליטיים של אותה תקופה, כדוגמת מלחמת המפרץ, הנשים המשיכו להיפגש ולפעול יחדיו. קוימו מאות מפגשים של נשים ברחבי הארץ, חלקם בשיתוף בנות השיח הפלסטיניות. נערכו סיורים הדדיים משני צידי הקו הירוק כדי להכיר את תנאי החיים של החברות.
ממפגשים אלו גובשה הצעה לייסד קשר ארגוני רשמי בין נשים ישראליות ופלסטיניות, כדי לעבוד במשותף על נושאים הקשורים להעצמת הנשים ולקידום השלום בין שני העמים.
בשנת 1992, הפעם בחסות הפרלמנט האירופי, זומנה פגישה נוספת בבלגיה. כתוצאה ממנה נוצר "הקשר הירושלמי" The Jerusalem Link. גוף זה שימש כארגון גג לשני ארגוני נשים שפעלו במשותף: 'בת שלום' מהצד הישראלי במערב ירושלים ו'המרכז הירושלמי לנשים' מהצד הפלסטיני במזרחה. שני הארגונים חלקו עקרונות פוליטיים משותפים ופעלו יחדיו במטרה לקדם שלום צודק. הקשר הירושלמי שימש כבסיס לשיתוף פעולה, תיאום ותמיכה הדדית, כאשר כל ארגון פעל כמרכז נפרד והיה בעל תשתית ארגונית משל עצמו.
מטרות הארגון

ארגון 'בת שלום' פעל לכינון שלום עם הפלסטינים, במקביל ליצירת חברה דמוקרטית, בה נהוג צדק חברתי ופלורליזם בישראל. כמו כן הארגון קידם חברה בה לנשים יהיה קול לגיטימי ובולט. הארגון שאף להעלאת מודעות הדדית, למתן ביטוי לרגשות העולים ממגוון הגבולות הפיזיים והנפשיים בין העמים ולפיתוח ואימוץ מנגנונים שיחצו גבולות אלו כדי ליצור תרבות של שלום וצדק חברתי. לשם כך, הארגון הפגיש בין נשים מחנכות, אקטיביסטיות למען שלום, פוליטיקאיות ומנהיגות קהילתיות. הארגון פעל להעצים את הנשים הללו כדי להגביר את מעורבותן בתהליכים פוליטיים, וכן כדי לחשוף ולהרחיב את קולותיהן ואת הפרספקטיבות שלהן גם לנקודות מבט אחרות.
חזונו של הארגון היה שלום המתחשב בצרכים, זכויות, ערכים והיסטוריות של שני העמים. הארגון שאף ליצור קהילה דינאמית של נשים, המבטאות את קולותיהן הייחודיים ומאתגרות את נקודות המבט שרווחו אז על הסכסוך הישראלי-פלסטיני מפרספקטיבה פמיניסטית. בנוסף, פעל הארגון ליצירת ניתוח אלטרנטיבי לסכסוך, שמעודד נשים להיות סוכנות של שינוי חברתי.
פעילות

לאורך השנים, הארגון פעל במישורים שונים בחברה הישראלית, כארגון בפני עצמו ובשיתוף עם 'המרכז הירושלמי לנשים'. פעילות הארגון התמקדה במספר מישורים מרכזיים, לאור מטרותיו של הארגון.
פעילות > פעילויות בנושא שלום וזכויות אדם

הארגון הפיק אירועי חינוך לציבור, שמטרתם הייתה להגיע לציבור הרחב בצורה בלתי-רשמית. בין אירועים אלו נכללו הרצאות, פאנלים, אירועי 'בית פתוח' במרכז בירושלים, ודיונים בנושאים כגון השפעת הסגר על חיי הפלסטינים, המחירים וההשפעות של ההתנחלויות ובניית רשת נשים במזרח התיכון.
בקיץ 1997 חברות בת שלום ביחד עם עמיתותיהן הפלסטיניות הפיקו את " לחיות ביחד בירושלים – שתי בירות לשתי מדינות" (Sharing Jerusalem: Women Speak Out for Tow Capitals for Two States)
במהלך הקיץ קיימו עשרות פעולות ברחבי העיר, פוליטיות ותרבותיות, בהן לקחו חלק ישראלים ופלסטינים. זו הייתה הפעם הראשונה שהרעיון נזרק לאוויר העולם, ומאז קמו לו כבר שותפים לא מעטים. כחלק מהאירועים הוכנו מספר רב של פוסטרים וקטלוג מקיף.
כתוצאה מפעילות זו קם בבת שלום 'הפורום הירושלמי', שמטרתו הייתה לבסס פתרון לחלוקת העיר המבוסס על זכותם של שני העמים לריבונות. דיוניו הדגישו את חשיבות חלוקת ירושלים כחלק מתהליך השלום. דרך פורום זה, פעילות הארגון ביקרו את פעילותה של ממשלת ישראל ליצור עובדות בשטח דרך הפקעה או ייעוד אדמות ממזרח ירושלים לשכונות יהודיות, ובכך ליצור קושי עתידי להפרדתה של העיר תחת הסכם שלום. דרך הפורום, הארגון מימן סיורים להתנחלויות ולקרקעות פלסטיניות שהופקעו באזור ירושלים. בנוסף, דרך הפורום, פעילות הארגון ארגנו מפגשים במגוון נושאים נוספים העוסקים בחקיקה, מחקר, זכויות אדם והפצת מידע בנושא ירושלים.
הארגון עסק גם במקרים אינדיבידואליים של הפרת זכויות אדם. זאת למשל על ידי פניה לרשויות בשמן של פלסטיניות שנזקקו לאישורי כניסה לישראל למטרות שונות, כדוגמת סיוע רפואי או איחוד משפחות, אך בקשתן נדחתה. פעילות הארגון ניסו לעזור לנשים אלו להשיג את האישורים, לרוב על ידי קשר עם חברי כנסת שהיו קרובים לארגון.
יתר על כן, הארגון אף פעל במישור הבינלאומי. כך למשל ב-7 במאי 2002, טרי גרינבלט, מנהלת הארגון דאז, ייצגה את הארגון מול מועצת הביטחון של האו"ם. היא הדגישה בנאומה את המנדט של המועצה ואת האחריות שלה לכונן תנאים תחתיהם יהיה ניתן ליצור צדק וכבוד תחת החוק הבינלאומי. זאת כדי להבטיח מחד ביטחון לאזרחים הישראלים ומאידך את ציותה של מדינת ישראל לחוק זה.
פעילות > תוכניות חינוך למחנכות

תוכניות אלו העניקו ידע לנשים מחנכות בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני ופרספקטיבות פמיניסטיות של הקונפליקט. המטרה הייתה לפתח פרספקטיבות וכלים כדי להכין צעירים להיות סוכני שינוי לשלום. הפעילויות כללו סמינרים, סדנאות לאימהות וסדנאות עבור מנחות מנוסות.
פעילות > תוכניות "יציאה לקהילה" בנושא צדק חברתי ושלום

בזמן שארגוני השלום, תנועות הנשים ותנועות זכויות האדם בישראל הורכבו בעיקר מנשים אשכנזיות ועירוניות, פעילות בת שלום רצו להרחיב את מעגל הנשים הפעילות ולכלול גם נשים מזרחיות. הכוונה הייתה "לצאת לקהילה" ולהגיע לנשים שנדחקו לשולי החברה ולהעלות את מודעותן לנושאי שלום, נושאים פוליטיים ונושאים פמיניסטיים. תוכניות אלו הושקו בשנת 1995 וכללו בין השאר קבוצת העצמה לסטודנטיות מזרחיות מהאוניברסיטה העברית, עבודה עם קבוצות נשים מזרחיות משכונות מקופחות - מוחלשות בירושלים, פרויקט בנושא נשים ושלום במוזיקה המזרחית ודיאלוג בין נשים מזרחיות ואשכנזיות.
תוכניות אלו העלו קשיים, משום הפער הסוציו-אקונומי בין חברות הארגון האשכנזיות המבוססות לאלו המזרחיות מאזורים פחות מבוססים. פער זה גרם לאשכנזיות להיתפס כאליטיסטיות הדואגות יותר לפלסטינים מאשר לעניים בישראל – דבר שהגביר את המתחים בין הנשים האשכנזיות והמזרחיות, הן ביחסים בין-אישיים והן ביחסים הבין-קבוצתיים.
פעילות > פעילויות משותפות עם 'המרכז הירושלמי לנשים'

שני המרכזים שיתפו פעולה בפעילויות שונות, שתוכננו על ידי ועדה משותפת של נשים ישראליות ופלסטיניות. ועדה זו הורכבה מחברות הוועד של שני המרכזים. פעילויות אלו כללו הפגנות, קמפיינים לחינוך הציבור, תערוכות אומנות ישראליות ופלסטיניות, ניסוח הצהרות משותפות, כנסים, קבוצות דיאלוג בין ישראלים ופלסטינים שהתקיימו בישראל ומחוצה לה וסמינרי מנהיגות. פעילויות אלו התכוונו ליצור הנהגה נשית ישראלית ופלסטינית שתומכת בשלום, לפתח דפוסי פעולה ואינטראקציה המקדמות שלום בין שני העמים, להפיץ מידע בנושאי נשים ושלום בישראל ומחוצה לה ולתמוך במשותף בתהליך השלום.
פעילויות אלו היו כרוכות בקשיים, הן ברמת ההנהגה והן ברמת הנשים המשתתפות. על קשיים אלו מספרת דפנה גולן-עגנון, המנהלת הראשונה של הארגון: "שיתוף הפעולה בין נשים ישראליות ופלסטיניות הוא קשה, מרתק, מעצבן ומלא עליות ומורדות בהתאם למצב הפוליטי, מספר הפיגועים, עוצמת הסגר ושאר הצרות שעושות את כל העבודה לקידום השלום באזורנו כמעט בלתי אפשרית". הנשים עצמן לעיתים סירבו להיפגש עם בנות העם השני, ולפעמים לחברות ההנהלה של שני המרכזים קשה היה להחליט על אג'נדה משותפת.
בנוסף, "הקשר הירושלמי" עצמו נקלע לא אחת לקשיים, ואף פסק מפעילותו לתקופות מסוימות משום המתיחות הפוליטית באזור, למשל סביב אירועי אוקטובר 2000. עם זאת, הקשר חזר בזכות אמון משותף של שני הצדדים בדיאלוג משותף והיות הקשר מבוסס על פמיניזם וחוויות משותפות של נשים תחת דיכוי. בנוסף, נוכחותן של החברות הערביות-ישראליות בבת שלום עזרה לגשר על הקשיים.
פעילות > פעילויות משותפות עם ארגוני שמאל ישראליים נוספים

הארגון שיתף פעולה עם ארגוני שמאל אחרים באופן זמני סביב נושאים נבחרים. פעילויות אלו כללו, בין השאר, הפגנות משותפות, כגון הפגנה הקוראת לנסיגת צה"ל מרפיח בשנת 2004, וכתיבת מכתבים ציבוריים משותפים, כדוגמת שליחת מכתב למזכירת המדינה האמריקנית לשעבר, קונדוליזה רייס, בבקשה להפעיל לחץ על ממשלת ישראל להפסיק את מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006. מעבר לכך, הארגון ייסד ולקח חלק בקואליציות שונות במטרה ליצור ולחזק קשרים פוליטיים. בין הקואליציות נמנות קואליציית נשים לשלום (חברה מייסדת), הוועד הישראלי נגד הריסת בתים (חברה מייסדת), והקואליציה נגד הגדר בירושלים.
הסניף הצפוני

לפעילות הסניף הראשי בירושלים נוסף הסניף "בת שלום צפון", שמרכזו היה בעיר עפולה. קבוצה זו הוקמה ב-1993 על ידי פעילות ישראליות ופלסטיניות ממושבים, קיבוצים, ערים וכפרים מאזור מגידו, נצרת והעמקים. בשנותיו הראשונות, פעילותו המרכזית של הסניף הייתה יצירת קבוצות דיאלוג בין נשים ישראליות ופלסטיניות באזור. לאחר מספר שנים, הסניף הרחיב את פעילויותיו ועסק בארגון סדרת מפגשים של 'קפה פוליטי', סיורים בכפרים ערביים שנחשבו ל'בלתי-חוקיים' ואף היה הארגון הראשון שהחל לעשות אירועים שנתיים לציון יום האדמה. בנוסף, מאז שנת 1996 קיימו חברות הסניף "סוכת שלום" מסורתית בחג הסוכות בצומת מגידו בנושאים שונים לקידום שלום ודו-קיום באזור. בשנת 2005, התפצל הסניף מהארגון ופעילותיו הקימו ארגון חדש תחת השם "בת הצפון". הפילוג נוצר משום חוסר ההסכמה על האג'נדה הפוליטית הנוגעת למרכזיותם של הנושאים הקשורים לערביי ישראל בתחומי המדינה.
לקריאה נוספת

D. Golan, “’Separation’, ’Normalization’ and Occupation - The Dilemmas of a Joint Venture by Palestinian and Israeli Women”, Palestine-Israel Journal, Vol.2 No.2 (1995), http://www.pij.org/details.php?id=657
J. M. Powers, Blossoms on the olive tree: Israeli and Palestinian women working for peace (Greenwood Publishing Group, 2006).
הערות שוליים

↑  Norwegian Church Aid, Jerusalem Link: Bat Shalom and
Jerusalem Center for Women – The Evaluation Report (2008), 4, http://www.norad.no/en/tools-and-publications/publications/publication?key=132926
[]; עמותות וארגונים – בת שלום, ynet, http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-3684-organizationid-2957,00.html [גישה אחרונה: 31
באוקטובר, 2014].
↑  M. B. Anderson, The
Jerusalem Link: Women Joined Across Conflict (CDA: Massachusetts, 1995), 2-6; P. Schuster, “Bat Shalom”, in Encyclopedia
of Women in Today's World, ed. M. Z. Stange, C. K. Oyster, and J. E. Sloan (SAGE,
2011), http://sage-ereference.com/view/womentoday/n74.xml
↑  Norwegian Church Aid, Jerusalem Link: Bat Shalom and
Jerusalem Center for Women…, Annex 4.
↑  M. B. Anderson, The Jerusalem Link: Women Joined Across Conflict..., 14; Norwegian Church Aid, Jerusalem Link: Bat
Shalom and Jerusalem Center for Women…, 10.
↑  M. B. Anderson, The Jerusalem Link: Women Joined Across Conflict..., 14, 17.
↑  P. Kershenovich, A
Case Study of the Jerusalem Link as a Women's Dialogue Group, thesis paper,
Tel-Aviv University, Middle Eastern History Department, 2002, 135.
↑  A. H. Emmett, Our Sisters' Promised Land: Women,
Politics, and Israeli-Palestinian Coexistence (Michigan: University of
Michigan Press, 2003), x.
↑  M. B. Anderson, The
Jerusalem Link: Women Joined Across Conflict..., 15.
↑  Ibid., 16; T. S. Hermann,
The Israeli Peace Movement: A Shattered Dream (New-York: Cambridge University
Press, 2009), 139-140.
↑  P. Kershenovich, A Case Study of the Jerusalem Link
as a Women's Dialogue Group, thesis paper, Tel-Aviv University, Middle
Eastern History Department, 2002, 117.
↑  M. B. Anderson, The Jerusalem Link: Women Joined Across Conflict..., 19-24.
↑  ד. גולן-עגנון, איפה אני בסיפור הזה? (ירושלים: כתר, 2002), 107.
↑  C. Cockburn, From
Where We Stand..., 116-120.
↑  Ibid.
↑  א. שומפלבי, "מתנגדים
למלחמה: "שולחים את ילדינו לעקדה"", ynet, 25 ביוני 2006,

http://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-3281312,00.html [גישה אחרונה: 31 באוקטובר,
2014]; נ. חסון, "800 אנשי שמאל הפגינו בגבול הרצועה", הארץ, 23
במאי 2004, http://www.haaretz.co.il/misc/1.968463 [גישה אחרונה: 31 באוקטובר,
2014].
↑  The Israeli Committee
Against House Demolitions (ICAHD), “History of ICAHD”, http://www.icahd.org/History-Of-ICAHD
[]; Norwegian Church Aid, Jerusalem Link: Bat
Shalom and Jerusalem Center for Women…, 11.
↑  Norwegian Church Aid, Jerusalem Link: Bat Shalom and
Jerusalem Center for Women…, 6; C. Cockburn, From Where We Stand:
War, Women's Activism and Feminist Analysis (London: Zed Books, 2007),
125-129;"לידיעת
האזרחים שאכפת להם: אירועים בסוכות", ynet, 17 באוקטובר 2005, http://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-3156021,00.html [גישה אחרונה: 31 באוקטובר 2014].
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599366505171  LCCN: no2006006471  VIAF: 124700145   WorldCat (עם VIAF): 124700145
1855 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1855  במדע |  |
< · 1853 · 1854 — 1855 — 1856 · 1857 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
ארכאולוגיה

ביצוע חפירות ותאור של קיריגואה, אתר מורשת עולמית
ביולוגיה

רוברט רמאק פרסם חקר על רבייה תאית.
גאוגרפיה

17 בנובמבר – דייוויד ליווינגסטון הגיע למפלי ויקטוריה.
טכנולוגיה

המצאת מבער בונזן
תחילת ייצור רבעים ותותחים לפי שיטת ויליאם ארמסטרונג.
17 באוקטובר – הנרי בסמר מקבל פטנט על תהליך בסמר.
כימיה

גילוי תגובת וורץ
פיזיקה

פרסום תאוריית אלקטרומגנטיות על ידי ג'יימס קלרק מקסוול
חקר זרמי מערבולת על ידי לאון פוקו
רפואה

תיאור ראשון של מחלת אדיסון
נולדו

5 בינואר – קינג קמפ ג'ילט, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1932)
23 בינואר – ג'ון בראונינג, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1926)
14 במרץ – פרסיוול לוול, אסטרונום אמריקאי (נפטר ב-1916)
29 במאי – דוד ברוס, מיקרוביולוג סקוטי (נפטר ב-1931)
5 בנובמבר – לאון דה בורט, מטאורולוג צרפתי (נפטר ב-1913)
נפטרו

23 בפברואר – קרל פרידריך גאוס, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1777)
20 במרץ – יוזף אפסדין, ממציא בריטי (נולד ב-1778)
13 באפריל – הנרי דה לה בש, גאולוג אנגלי (נולד ב-1796)
9 ביולי – ויליאם פרי, חוקר ארקטיקה אנגלי (נולד ב-1790)
7 באוקטובר – פרנסוא מגנדי, פיזיולוג צרפתי (נולד ב-1783)
1858 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1858  במדע |  |
< · 1856 · 1857 — 1858 — 1859 · 1860 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

2 ביוני גילוי כוכב שביט דונטי. זנ היה כוכב שביט ראשון שצולם.
ארכאולוגיה

גילוי פפירוס רינד
ביולוגיה

תחילת שימוש בטביעת אצבע לזיהוי.
פרסום של תוצאות מחקריו של רודולף וירכו בנושא תא.
פרסום Handbook of the British flora. הספר היה בשימוש מעל 100 שנים.
1 ביולי – צ'ארלס דרווין ואלפרד ראסל וולאס הציגו את התאוריה שלהם באספה כללית של האגודה הלינאית של לונדון.
גאוגרפיה

13 בפברואר – ריצ'רד פרנסיס ברטון גילה את אגם טנגניקה
3 באוגוסט – ג'ון ספק גילה את אגם ויקטוריה.
טכנולוגיה

בניית אונייה SS Great Eastern זה הייתה האונייה הגדולה בעולם עד לשנת 1901.
הוצאת פטנט לשיטת ייצור לבנים מודרנית.
מתמטיקה

גילוי טבעת מביוס.
ארטור קיילי פרסם את מחקרו בנושא מטריצה.
רפואה

פרסום ספר האנטומיה של גריי.
נולדו

28 בינואר – אז'ן דובוא, פלאונטולוג הולנדי (נפטר ב-1940)
18 במרץ – רודולף דיזל, ממציא גרמני (נפטר ב-1913)
23 באפריל – מקס פלאנק, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1947)
27 באוגוסט – ג'וזפה פיאנו, מתמטיקאי איטלקי (נפטר ב-1932)
4 באוקטובר – מיכאיל פופין, רופא סרבי-אמריקאי (נפטר ב-1935)
1 בנובמבר – לודביג סטרובה, אסטרונום רוסי ממוצא גרמני (נפטר ב-1920)
30 בנובמבר – ג'אגדיש בוזה, פיזיקאי הודי (נפטר ב-1937)
נפטרו

28 באפריל – יוהאן פטר מולר, פיזיולוג גרמני (נולד ב-1801)
10 ביוני – רוברט בראון, בוטנאי סקוטי (נולד ב-1773)
8 בנובמבר – ג'ורג' פיקוק, מתמטיקאי אנגלי (נולד ב-1791)
1847 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1847  במדע |  |
< · 1845 · 1846 — 1847 — 1848 · 1849 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

פרסום קטלוג כוכבים חדש - Histoire Céleste Française. שיטת מספור הכוכבים שפותחה לקטלוג זה נמצאת בשימוש עד היום.
1 ביולי – גילוי אסטרואיד מס' 6 - הבה 6 על ידי קארל הנקה.
20 ביולי – גילוי כוכב שביט 23P/Brorsen–Metcalf
13 באוגוסט – גילוי אסטרואיד מס' 7 - איריס 7 על ידי ג'ון הינד.
18 באוקטובר – גילוי אסטרואיד מס' 8 - פלורה 8 על ידי ג'ון הינד.
כימיה

גילוי ניטרוגליצרין על ידי אסקניו סובררו.
הרמן קולבה הצליח לקבל חומצה אצטית מחומרים לא אורגנים.
מתמטיקה

פרסום יסודות של אלגברה בוליאנית על ידי ג'ורג' בול.
פרסום מחקר ראשון בתחום טופולוגיה על ידי יוהאן ליסטינג.
פיזיקה

ניסוח חוק שימור האנרגיה על ידי הרמן פון הלמהולץ.
נולדו

21 בינואר – ז'וזף לה בל, כימאי צרפתי (נפטר ב-1930)
11 בפברואר – תומאס אלווה אדיסון, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1931)
3 במרץ – אלכסנדר בל, ממציא סקוטי (נפטר ב-1922
נפטרו

9 במרץ – מרי אנינג, חוקרת טבע אנגליה (נולדה ב-1799
10 במרץ – צ'ארלס האטשט, כימאי אנגלי (נולד ב-1765)
11 בנובמבר – יוהאן דיפנבך, מנתח גרמני (נולד ב-1792)
1846 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1846  במדע |  |
< · 1844 · 1845 — 1846 — 1847 · 1848 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

20 בפברואר – פרנצ'סקוט דה ויקו גילה כוכב שביט 122P/de Vico
26 בפברואר – תאודור ברורסן גילה כוכב שביט 5D/Brorsen
1 ביוני – אורבן לה-ורייה ביצע חישוב של מיקום נפטון על בסיס שינויים במסלול אורנוס
8 באוגוסט – אסטרונום בריטי ג'יימס צ'אליס צפה בנפטון אך לא הבין שמדובר בכוכב לכת חדש
31 באוגוסט – אורבן לה-ורייה פרסם תוצאות נוספות של חישוביו בהקשר למסלול נפטון
23 בספטמבר – גילוי נפטון על ידי יוהאן גאלה
10 באוקטובר – גילוי טריטון על ידי ויליאם לאסל
כימיה

17 במרץ – גילוי תהליך לייצור קרוסין על ידי אברהם גסנר
גילוי חוק גרהם הקשור לאפוזיה של גזים
טכנולוגיה

13 בינואר – להפעלת מסילת רכבת נבנה גשר המקשר את ונציה עם היבשת
28 ביוני – המצאת הסקסופון על ידי אדולף סאקס
בניית העגורן ההידראולי הראשון
רפואה

21 בדצמבר – רוברט ליסטון, מנתח סקוטי מבצע ניתוח ראשון באירופה תוך שימוש בהרדמה
נולדו

12 בדצמבר – אוגן באומן, כימאי גרמני (נפטר ב-1896)
נפטרו

17 במרץ – פרידריך בסל, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1784)
1856 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1856  במדע |  |
< · 1854 · 1855 — 1856 — 1857 · 1858 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

גילוי צביר כדורי NGC 6539 על ידי תאודור ברורסן.
ארכאולוגיה

גילוי שרידים של האדם הניאנדרטלי.
ביולוגיה

לב צנקובסקי משער שאצות הן יצורים חד-תאים.
גאוגרפיה

20 במאי – דייוויד ליווינגסטון השלים את חציית אפריקה והגיע לחוף.
טכנולוגיה

בניית מחרשה המופעלת על ידי קיטור.
כימיה

גילוי מובאין (חומר לצביעה) על ידי ויליאם פרקין.
פיזיקה

גילוי חוק דרסי.
נולדו

15 בפברואר – אמיל קרפלין, פסיכיאטר גרמני (נפטר ב-1926)
6 במאי – זיגמונד פרויד, פסיכולוג אוסטרי (נפטר ב-1939)
6 במאי – רוברט פירי, מגלה ארצות אמריקאי (נפטר ב-1920)
10 ביולי – ניקולה טסלה, ממציא סרבי (נפטר ב-1943)
14 בספטמבר – סרגיי וינוגרדסקי, ביולוג רוסי (נפטר ב-1913)
נפטרו

24 בפברואר – ניקולאי לובצ'בסקי, מתמטיקאי רוסי (נולד ב-1792)
25 בפברואר – ג'ורג' דון, בוטנאי סקוטי (נולד ב-1798)
9 ביולי – אמדאו אבוגדרו, כימאי איטלקי (נולד ב-1776)
24 באוגוסט – ויליאם באקלנד, גאולוג אנגלי (נולד ב-1784)
20 בנובמבר – פרקש בויאי, מתמטיקאי הונגרי (נולד ב-1775)
תסמונת נפרוטית

| --- | --- |

 תחום:  נפרולוגיה 
 תסמינים:  פרוטאינוריה, hypoalbuminemia 
 טיפול:  ציטוקסן  כלורתיאזיד  מתילפרדניזולון  torasemide  ethacrynate sodium  polythiazide  trichlormethiazide  טקרולימוס  פרדניזון  ציקלוספורין  כלורתיאזיד  פרדניסולון  mycophenolate mofetil  ריטוקסימאב  bendroflumethiazide  indapamide  hydroflumethiazide  bumetanide  quinethazone  cyclothiazide  ethacrynic acid  benzthiazide  methyclothiazide  פורוסמיד  ציטוקסן  הידרוכלורותיאזיד  מטולזון  chlorthalidone 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  244631 
 MeSH:  D009404
 סיווגים
 ICD-11:  GB41 
 
תסמונת נפרוטית (Nephrotic syndrome) היא הפרעה כלייתית לא ספציפית שמאופיינת בשלוש הסתמנויות: פרוטאינוריה מסיבית, בצקת, היפרליפידמיה.
פרוטאינוריה מסיבית - כאשר בשתן ניתן למצוא מעל ל-3.5 גרם של חלבון (ליממה ל-1.75מ').
בצקת פריפרית ומיימת - עקב הפרשת החלבונים המוגברת ובייחוד אלבומין, הלחץ האונקוטי בתוך כלי הדם יורד ולכן נוזלים עוברים מתוך כלי הדם אל הרקמה הבין תאית.
היפרליפידמיה - כדי להעלות את הלחץ האונקוטי, הכבד מנסה לייצר יותר אלבומין ועקב מסלולים משותפים לאלבומין ולליפופרוטאינים ישנו ייצור מוגבר של ליפופרוטאינים ולכן עליה בדם של כולסטרול.
כיום החלוקה לתסמונת הנפרוטית והתסמונת הנפריטית מפנה את מקומה להבנה כי לרוב אין חלוקה מדויקת בין השתיים וכי רוב החולים יציגו הסתמנויות שישלבו בין התסמינים של שתי התסמונות.
אטיולוגיה

המנגנון להיווצרות של התסמונת הזו הוא עליה בחדירות של הממברנה הבזאלית עקב פגיעה בה, והסתננות של חלבונים אל השתן. ישנם מגוון רחב של גורמים לתסמונת הנפרוטית:
אטיולוגיה > מחלות ראשוניות > מחלה עם שינויים מינימליים (Minimal Change Disease - MCD)

מחלה האופיינית בעיקר בילדים (מהווה כ-80% ממחלות הכליה בילדים) ומבחינה קלינית היא מאופיינת בתסמונת הנפרוטית עם סלקטיביות לאלבומין (כלומר, החלבון העיקרי בשתן אשר מופרש הוא אלבומין). ללא סימנים להמטוריה, אי ספיקת כליות או יתר לחץ דם- למעשה התמונה הקלינית השכיחה היא בצקת המתפתחת תוך מספר שבועות.
המחלה נקראת כך משום שבמיקרוסקופ אור קשה לגלות שינויים - הגלומרולי נראים תקינים לחלוטין, אולם במיקרוסקופ אלקטרוני ניתן לזהות פודוציטים שטוחים לחלוטין במעל 90% מהגלומרולוס.
הסברה היא כי מדובר במחלה הנגרמת מהפרעה בתפקוד תאי T. התאים החולים מפרישים לימפוקינים אשר מנטרלים את המטען החשמלי השלילי על פני הממברנה וגורמים לפגיעה ביכולת הסינון החשמלית שלה וכך אלבומין יכול להסתנן ולהופיע בכמויות גדולות בשתן. אצל מבוגרים, קיומה של המחלה יכול להצביע על ממאירות למשל לימפומה (הודג'קין או לא הודג'קין) או כתוצאה משימוש בתרופות מסוימות.
הטיפול המקובל יהיה סטרואידים. כאשר בילדים התגובה היא טובה מאוד וחלק גדול מהילדים יעברו רמיסיה של המחלה לאחר הטיפול בעוד חלקם יעברו רמיסיה רק לאחר כמה טיפולים חוזרים. באחוז קטן מהילדים החולים אין רמיסיה מהמחלה והם מפתחים תלות בסטרואידים.
במבוגרים הטיפול בסטרואידים פחות מוצלח ולפעמים דורש שימוש בתרופות ציטוטוקסיות (כגון ציקלוספורין).
אטיולוגיה > מחלות ראשוניות > טרשת פקעיתית מוקדית מקטעית (Focal Segmental Glomerulosclerosis - FSGS)

כפי שהשם מרמז, זוהי מחלה גלומרולרית, הפוגעת רק בחלק מהגלומרולים, ורק בחלק מהגלומרולוס הפגוע. המחלה יכולה להיות ראשונית אולם היא שכיחה יותר בצורתה השניונית. היא מאופיינת בפרוטאינוריה ובתסמונת הנפרוטית, כאשר לכך יכולות להתלוות פגיעה ב-GFR, המטוריה ויתר לחץ דם. מחלה זו נבדלת ממחלת ה־Minimal Change Disease בכך שרבים מחולים אלה סובלים מיתר לחץ דם והמטוריה, הפרוטאינוריה איננה סלקטיבית, החולים אינם מגיבים היטב לטיפול בסטרואידים, רבים מהחולים יכולים להגיע למצב של גלומרולונפריטיס כרונית במשך מספר שנים, וניתן לראות משקים של IgM ומרכיב המשלים C3.
הסיבות למחלה מגוונות - היא יכולה להיות אידיופתית, גנטית, כתוצאה מהרעלת תרופות, במסגרת מחלת האיידס, או משנית למחלת הזאבת הכלייתית.
במיקרוסקופ אור ניתן לראות כי הממברנה הבזאלית מצטברת ליצירת גוש מטריקס כאשר לעיתים נתקעים בקפילרות חלבונים ליצירת נגעים היאלינים, ובמקרים מסוימים ניתן לראות תאי קצף השקועים בסגמנט הסקלרוטי. הממברנה הבזאלית מקומטת, ולעיתים הפודוציטים מופרשים ממנה והיא נדבקת אל הקופסית ע"ש באומן. במקרים אחרים יכולה להיות היפרטרופיה והיפרפלסיה של הפודוציטים, למשל בווריאנט ספציפי של המחלה שנקרא collapsing FSGS אצל חולי איידס.
אטיולוגיה > מחלות ראשוניות > idiopathic membranous glomerulonephritis

מכונה גם "נפרופתיה ממברנוזית". זוהי מחלה גלומרולרית המהווה כיום את הגורם השכיח ביותר לתסמונת הנפרוטית אצל מבוגרים. המחלה היא לרוב על רקע אימוני אשר יכולה ללוות מחלות שונות - למשל גידולים או מחלות סיסטמיות כגון סוכרת, עגבת, הפטיטיס B, מלריה, או חשיפה לתרופות מסוימות כגון קפטופריל ופניצילין, או חשיפה לכספית ולזהב. עם זאת, אצל 85% מהחולים, הסיבה למחלה אינה ידועה ומכאן שמה. המחלה פוגעת לרוב במבוגרים (העשור החמישי).
ההסתמנות היא של פרוטאינוריה קשה שלא מוגבלת לאלבומין, היפרליפידמיה, ובצקת. שתי הכליות מוגדלות וחיוורות, והפגיעה היא בשתיהן באופן דיפוזי וכללי בכל הגלומרולים. המחלה מתאפיינת בהתעבות ממברנת הבסיס כתוצאה מיצירת משקעים סאב-אפיתליאליים. במקרים מסוימים תיתכן התפתחות של סגמנטים סקלרוטיים. ניתן לראות בהיסטולוגיה מעין שערות קטנות על הממברנה הבזאלית - אלו הן התרחבויות של הממברנה הבזאלית סביב המשקעים. בשלב מאוחר יותר ניתן לראות את המשקעים בתוך הממברנה עצמה ולאחר מכן יצירה של רווחים לבנים בתוך הממברנה כתוצאה מספיגה של המשקעים. המחלה אינה נפרוטית טהורה וכוללת בתוכה גם מרכיבים של התסמונת הנפריטית ולכן ניתן לראות באימונופלואורסצנציה שקיעה מסיבית של IgG ו-c3, בעיקר בממברנה הבזאלית.