stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילה של יום מפרך (סרט)
ליהוק

בנוסף לחברי הביטלס מופיעים בסרט הקומיקאי הבריטי וילפריד ברמבל (Wilfrid Brambell) בתפקיד סבא של פול; נורמן רוסינגטון (Norman Rossington) בתפקיד מנהלם הבדיוני של הביטלס (לפי דמותו של בריאן אפשטיין); ויקטור ספינטי (Victor Spinetti), המופיע בסרטים נוספים שעשו הביטלס, מגלם במאי טלוויזיה נלעג והיסטרי שחברי הלהקה מטריפים עד אובדן עשתונות. בריאן אפשטיין האמיתי מופיע בסרט בתפקיד קטן כניצב ללא קרדיט בלובי המלון בו משתכנים חברי הלהקה.
ג'ורג' האריסון נפגש על הסט עם אשתו לעתיד, פאטי בויד, המגלמת תלמידת תיכון הנפגשת עם הביטלס ברכבת.
התייחסות הביקורת

הסרט הפתיע את רוב המבקרים. באותה תקופה ראו אור מספר "סרטי נעורים" דלי עלילה וחסרי ערך אמנותי. הנטייה הייתה לשייך גם את "לילה של יום מפרך" לסוגה נחותה זו. אולם האיכות האמנותית של הצילום, הרעננות והטבעיות של חברי הלהקה, הבימוי של לסטר והכתיבה של אואן הפתיעו את מבקרי הקולנוע שרבים מהם באו לקלל ויצאו מברכים.
מבקרי תרבות העריכו את האמירה המרדנית של הסרט כנגד הסדר המעמדי בבריטניה, כנגד הכבוד שנדרשו האזרחים לרחוש לערכים צבאיים ולאומיים וכנגד ההתייחסות של הדור המבוגר לדור הצעירים וחוסר ההבנה של האינדיבידואליזם המתפתח והיצירתי של הדור הצעיר.
מועמדויות וזכיות בפרסים

בשנת 1965 היה מועמד "לילה של יום מפרך" לזכייה בשני פרסי אוסקר: עבור הפסקול הטוב ביותר ועבור התסריט הטוב ביותר. באותה שנה זכו ג'ון לנון ופול מקרטני בפרס גראמי עבור הפסקול של הסרט. כמו כן היו מועמדים כל חברי הלהקה בקטגוריית "השחקן המבטיח ביותר לתפקידים ראשיים בקולנוע" (Most Promising Newcomer to Leading Film Roles) מטעם האקדמיה הבריטית לקולנוע (BAFTA).
אתר Rotten Tomatoes מציין את הסרט כבעל 100% ביקורות חיוביות ומציין שהוא עובר את מבחן הזמן שחלף מאז הפקתו ונותר רענן, רלוונטי ומהנה כשהיה.
טריוויה

המילה "ביטלס" אינה נזכרת בסרט אפילו פעם אחת.
הזמר פיל קולינס הופיע בצעירותו כניצב בסרט וניתן לראותו בין קהל המעריצים של הביטלס בסצנת ההופעה.
שירים מהסרט

I'll Cry Instead
A Hard Day's Night
I Should Have Known Better
Can't Buy Me Love
If I Fell
And I Love Her
I'm Happy Just to Dance With You
This Boy (Ringo's Theme)
Tell Me Why
Don't Bother Me
I Wanna Be Your Man
All My Loving
She Loves You
לקריאה נוספת

רשימת ספרים על הסרט
הערות שוליים

↑  100 הסרטים הגדולים ביותר בכל הזמנים של טיים מגזין
↑  Voice of the Theatre – Journal of the Alex Film Society Vol.12, No1, 6 May 2006
↑  למשל זאב רב נוף, סרט ללא כתובת, דבר, 11 באוגוסט 1964
↑  ה. עזריה, האמת על ארבעת ה...מופרעים, מעריב, 10 באוגוסט 1964
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007379477205171  BNE: XX3854235  BnF: cb17107338h (data)  GND: 4402866-0  SUDOC: 183845927  VIAF: 208710834   WorldCat (עם VIAF): 208710834
מישל-ז'וזף מונורי

| --- | --- |

מישל-ז'וזף מונורי
 לידה:  17 בדצמבר 1847 Maintenon, צרפת 
 פטירה:  28 במרץ 1923 (בגיל 75) Artenay, צרפת 
 מקום קבורה:  Vault of Governors 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  1876–1920 (כ־44 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הארמייה השישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת פרוסיה צרפת  מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
  לגיון הכבוד (צלב גדול)  צלב המלחמה  GCMG  מרשל צרפת
 
מישל-ז'וזף מונורי (בצרפתית: Michel-Joseph Maunoury;‏ 17 בדצמבר 1847 – 28 במרץ 1923) היה גנרל צרפתי. פיקד על הארמייה השישית במלחמת העולם הראשונה.
תולדות חייו > תולדות חייו לפני המלחמה

בוגר האקול פוליטקניק ובית הספר הצבאי לארטילריה ומרצה לארטילריה באקדמיה הצבאית סן-סיר. עלה בסולם הדרגות וב-1906 מונה לגנרל מפקד דיוויזיה, מפקד התותחנים של ביצורי פריז ומפקד בית הספר הגבוה למלחמה (l'École supérieure de guerre). ב-1910 מונה למפקד הצבאי של פריז וחבר מועצת המלחמה העליונה. ב-1912 יצא לגמלאות.
תולדות חייו > במלחמת העולם הראשונה

באוגוסט 1914, בגיל 67, נקרא חזרה לשירות. באופן מקורי תוכנן לפקד על "ארמיית לורן", אך בפועל הופקדו תחת פיקודו שבע דיוויזיות המילואים של פריז. גיוס הדיוויזיות החל ב-21 באוגוסט ועד ה-26 באוגוסט נוצרה הארמייה השישית. לאחר מעורבות בסיוע בקרב לה קאטו, הוחזרה הארמייה לפריז ב-1 בספטמבר והועברה לפיקודו של המפקד הצבאי של העיר, ז'וזף גליאני.
גליאני הבחין בפרצה בין הגייסות הגרמניים המתקדמים לעבר פריז והורה למונורי לתקוף את אגף הארמייה הגרמנית הראשונה של אלכסנדר פון קלוק. בהמשך עיבה גליאני את שורותיו של מונורי באמצעות מגויסים שהובלו מפריז לחזית באמצעות מוניות. הארמייה השישית בפיקודו של מונורי הצטיינה בקרב הראשון על המארן, שהציל את פריז מפני פלישה גרמנית. הארמייה נלחמה בהמשך אותו חודש גם בקרב הראשון על האן.
ב-11 במרץ 1915, שעה שסייר מונורי בחזית, נפצע קשה בעינו ופרש מפיקוד אך לא שוחרר מהצבא (הוא שוחרר רשמית רק ב-1920).
לאחר מותו ב-1923, הוענק לו תואר מרשל צרפת.
מאמן השנה ב-NBA

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1962
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית
 זוכה:  מארק דייגנולט
 הכי הרבה זכיות:  דון נלסון (3)   פט ריילי (3)   גרג פופוביץ' (3)
 
מאמן השנה ב-NBA (באנגלית: NBA Coach of the Year Award) הוא פרס כדורסל שנתי, שניתן מאז עונת 1962/1963 למאמן המצטיין בעונה הסדירה של ליגת ה-NBA. הזוכה בפרס מקבל גביע על שם מאמן הכדורסל הוותיק רד אאורבך שהוביל את בוסטון סלטיקס לתשע אליפויות NBA מ-1957 עד ל-1966.
הזוכה נבחר בסוף עונת המשחקים הרגילה על ידי פאנל של כתבי ספורט מארצות הברית ומקנדה. לכל משתתף יש קול אחד עבור בחירות למקום הראשון, למקום השני ולמקום השלישי. כל בחירה במקום הראשון שווה חמש נקודות; כל בחירה במקום השני שווה שלוש נקודות; כל בחירה במקום השלישי שווה נקודה אחת. המאמן בעל מספר הנקודות הגבוה ביותר בסך הכול זוכה בפרס.
גרג פופוביץ', דון נלסון ופט ריילי מחזיקים בשיא הזכיות לאחר שזכו 3 פעמים בפרס, כשיובי בראון, ביל פיץ', קוטון פיטסימונס, ג'ין שו, מייק ד'אנטוני ומייק בודנהולצר באים אחריהם עם 2 זכיות כל אחד. פט ריילי הוא המאמן היחיד שזכה בפרס עם שלוש קבוצות שונות. לארי בירד הוא המאמן היחיד שזכה בפרס וגם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. ג'וני קר הוא המאמן היחיד שזכה בפרס עם מאזן שלילי (33–48, עם שיקגו בולס בעונת 1966/1967), לאחר שהוביל את הבולס למשחקי הפלייאוף בעונתם הראשונה בליגה.
הערות שוליים

↑  פירוט שיטת קבלת הניקוד, באתר ה-NBA
↑  פט ריילי נכנס להיכל התהילה של הכדורסל, באתר ESPN
↑  הביוגרפיה של ג'וני קר, באתר ה-NBA
| פרסי ליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| גביע האליפות | גביע לארי אובריאן |  |
| פרסים אישיים | MVP של העונה הסדירה • MVP של סדרת הגמר • MVP של סדרות הגמרים האזוריים • שחקן ההגנה של העונה • השחקן השישי של העונה • השחקן המשתפר של העונה • רוקי השנה • MVP של משחק האולסטאר • שחקן הקלאץ' של העונה • מאמן השנה • מנהל השנה |  |
| פרסים חברתיים | פרס האזרחות • פרס הספורטיביות • פרס השחקן הקבוצתי • פרס עזרה לקהילה • פרס לצדק חברתי |  |
| חמישיות העונה | חמישיית העונה • חמישיית ההגנה של העונה • חמישיית הרוקיז של העונה |  |
| הנצחות | קבוצת השנה ה-75 • קבוצת השנה ה-50 • קבוצת השנה ה-35 • קבוצת השנה ה-25 • פרס מפעל חיים |  |
רד אאורבך, זוכה הפרס בעונת 1964/65
פט ריילי, המאמן היחיד שזכה בפרס עם כל שלושת מצבי הניקוד
פיל ג'קסון זכה בפרס לאחר שקבוצתו ניצחה 72 משחקים מתוך 82 בעונה הסדירה
מייק בראון, מאמן השנה בעונת 2008/09
סטיב קר, מאמן השנה בעונת 2015/16 - עונה בה קבוצתו ניצחה ב-89% ממשחקיה - אחוז ההצלחה העונתי הגבוה בתולדות הליגה
מנואל בולנס

מנואל בולנס פריאטו (בספרדית: Manuel Bulnes; ‏25 בדצמבר 1799–18 באוקטובר 1866) הוא פוליטיקאי צ'יליאני אשר כיהן כנשיא צ'ילה בשנים 1841–1851.
ביוגרפיה

נולד ב-25 בדצמבר 1799 בקונספסיון שבמרכז צ'ילה. בגיל 16 נכלא על ידי השלטונות הספרדיים, אך השתחרר במהרה והצטרף לכוחותיו של חוסה דה סן מרטין. בשנת 1831 הועלה לדרגת בריגדיר-גנרל ונלחם למען שחרור צ'ילה מן האימפריה הספרדית.
בשנת 1841 בולנס נבחר לנשיא. נשיאותו התאפיינה בחיזוק האקדמיה הצ'יליאנית ויישוב סכסוכים חברתיים בין קבוצות שונות בצ'ילה. בשנת 1843 חיזק את ההתיישבות באזור פונטה ארנס על מנת ליצור ריבונות צ'יליאנית באזור מצר מגלן
נפטר ב-18 באוקטובר 1866 בבירה סנטיאגו דה צ'ילה.
מסיניאה

| --- | --- |
טירת קלמטה, קלמטה, מסיניאה.
טירת קלמטה, קלמטה, מסיניאה.
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  מחוז פלופונסוס
 חבל ארץ:  פלופונסוס
 רשויות מוניציפליות ביחידה האזורית:  1. קלמטה 2. מערב מאני 3. מסיני 4. אויכליה 5. פילוס-נסטורוס 6. טריפיליה
 בירת היחידה האזורית:  קלמטה
 שטח:  2,154 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ צפיפות:  53 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  37°10′00″N 22°00′00″E﻿ / ﻿37.166666666667°N 22°E﻿ / 37.166666666667; 22 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מיקומה של מסינאיה (מסומנת באדום) ביוון    החלוקה המנהלית של מסיניאה לרשויות מוניציפליות.   מפה פיזית של דרום הפלופונסוס ומסיניאה. tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מֶסִינִיאָה (ביוונית: Μεσσηνία, ביוונית עתיקה נהגה מֶסֶנִיאָה, בלטינית: Messenia - מֶסֶנְיָה) היא יחידה אזורית וחבל ארץ היסטורי של יוון. מסיניאה המודרנית שייכת מנהלתית למחוז פלופונסוס, וממוקמת בדרום מערב הפלופונסוס שבדרום יוון, על כול שטחו של חצי האי המסיניאי, ועל חלקו הצפון מערבי של חצי האי מאני. מסיניאה נתחמת על ידי היחידות האזוריות של ארקאדיה ולאקוניה במזרח, מפרץ מסיניאה והים התיכון בדרום, הים היוני במזרח, ואליס בצפון. היחידה האזורית כוללת גם בשטחה את איי אינוסס (Οινούσσες), קבוצת איים הצמודים לקו החוף של חצי האי המסיניאי, בחלקו הדרום מערבי.
ההתיישבות במסיניאה הייתה קדומה מאוד, ובכפר איקלנה שבתחומה נתגלתה ב-2011 העדות הכתובה הקדומה ביותר באירופה. בתקופת יוון העתיקה, למסיניאה היה חשיבות פוליטית מעטה. החבל, שגבולותיו חופפים במידה רבה את גבולות היחידה האזורית המודרנית, נשלט ונכבש על ידי כוחות חזקים יותר בפלופונסוס, ובראשם ספרטה, ששלטה על מסיניאה לאורך שנים רבות.
שטחה של מסיניאה עומד על 2,991 קמ"ר, ואוכלוסייתה מונה, נכון ל-2011, 159,954 נפשות. יותר משליש האוכלוסייה מתגוררת בתחומי הרשות המוניציפלית של קלמטה, העיר השנייה בגודלה בחצי אי הפלופונסוס, והעיר הגדולה ביותר במחוז פלופונסוס וביחידה האזורית. קלמטה משמשת גם כבירתה המנהלתית של מסיניאה, ומהווה את נמלה הראשי.
מאמן העונה בליגת העל בכדורסל

| ישראל   תארים אישיים בליגת העל בכדורסל |
| --- | --- |
 שחקן העונה  מאמן העונה  חמישיית העונה  תגלית העונה  מובילי הסטטיסטיקות:  מצטיין הגמר  שחקן ההגנה  השחקן השישי  השחקן המשתפר
מאמן העונה בליגת העל בכדורסל הוא פרס שנתי מטעם מנהלת ליגת העל בכדורסל המחולק למאמן העונה. הזוכה בפרס נבחר על ידי ועדה מיוחדת של מנהלת ליגת העל ובעונות מסוימות בשיתוף הקהל. חלוקת הפרס מתבצעת בטקס מיוחד שנערך במשחקי הגמר של הליגה, בו מתבצעת גם חלוקת פרס שחקן העונה.
הזוכים בפרס

| עונה | מאמן | קבוצה | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989/1990 | ישראל יורם חרוש | הפועל ירושלים |  |
| 1990/1991 | ישראל משה ויינקרנץ | מכבי ראשון לציון |  |
| 1991/1992 | ישראל מולי קצורין | הפועל גליל עליון |  |
| 1992/1993 | ישראל פיני גרשון | הפועל גליל עליון |  |
| 1993/1994 | ישראל מאיר קמינסקי | בית"ר רמת גן |  |
| 1994/1995 | ישראל חנוך מינץ | הפועל גבת/עמק יזרעאל |  |
| 1995/1996 | ארצות הבריתישראל דייוויד בלאט | הפועל גליל עליון |  |
| 1996/1997 | ישראל אריק שיבק | מכבי רעננה |  |
| 1997/1998 | ישראל אריק שיבק (2) | מכבי רעננה |  |
| 1998/1999 | ישראל אפי בירנבוים | הפועל ירושלים |  |
| 1999/2000 | ישראל שרון דרוקר | מכבי רעננה |  |
| 2000/2001 | ישראל ארז אדלשטיין | הפועל גליל עליון |  |
| 2001/2002 | ארצות הבריתישראל דייוויד בלאט (2) | מכבי תל אביב |  |
| 2002/2003 | ישראל אריאל בית הלחמי | מכבי גבעת שמואל |  |
| 2003/2004 | ישראל יעקב ג'ינו | בני השרון |  |
| 2004/2005 | ישראל אפי בירנבוים (2) | הפועל תל אביב |  |
| 2005/2006 | ישראל עופר ברקוביץ' | מכבי גבעת שמואל |  |
| 2006/2007 | ישראל עודד קטש | הפועל גליל עליון |  |
| 2007/2008 | ישראל מיקי דורסמן | הפועל חולון |  |
| 2008/2009 | ישראל אבי אשכנזי | מכבי חיפה |  |
| 2009/2010 | ישראל אריק אלפסי | ברק נתניה |  |
| 2010/2011 | ארצות הבריתישראל דייוויד בלאט (3) | מכבי תל אביב |  |
| 2011/2012 | ישראל עופר ברקוביץ' (2) | מכבי אשדוד |  |
| 2012/2013 | ארצות הברית בראד גרינברג | מכבי חיפה |  |
| 2013/2014 | ארצות הבריתישראל דייוויד בלאט (4) | מכבי תל אביב |  |
| 2014/2015 | ישראל דני פרנקו | הפועל ירושלים |  |
| 2015/2016 | ישראל אריק שיבק (3) | מכבי ראשון לציון |  |
| 2016/2017 | איטליה סימונה פיאניג'אני | הפועל ירושלים |  |
| 2017/2018 | ישראל דן שמיר | הפועל חולון |  |
| 2018/2019 | יוון יואניס ספרופולוס | מכבי תל אביב |  |
| 2019/2020 | יוון יואניס ספרופולוס (2) | מכבי תל אביב |  |
| 2020/2021 | יוון סטפאנוס דדאס | הפועל חולון |  |
| 2021/2022 | ישראל אורן אהרוני | בני הרצליה |  |
| 2022/2023 | סרביה אלכסנדר דז'יקיץ' | הפועל ירושלים |  |
| 2023/2024 | ישראל שרון אברהמי | עירוני קריית אתא |  |
הזוכים בפרס > שיאני הזכיות

| # | מאמן | זכיות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | דייוויד בלאט | 4 | 1995/1996, 2001/2002, 2010/2011, 2013/2014 |
| 2 | אריק שיבק | 3 | 1996/1997, 1997/1998, 2015/2016 |
| 3 | אפי בירנבוים | 2 | 1998/1999, 2004/2005 |
| 3 | עופר ברקוביץ' | 2 | 2005/2006, 2011/2012 |
| 3 | יואניס ספרופולוס | 2 | 2018/2019, 2019/2020 |
הערות שוליים

↑  סיכום ערב הגאלה של ליגת העל 2008/2009 באתר מנהלת ליגת העל
↑  מצטייני העונה לעונת 1989/1990, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1990/1991, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1991/1992, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1992/1993, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1993/1994, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1994/1995, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1995/1996, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1996/1997, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  ליגה לאומית א' לגברים - סיכום עונת 1997/1998, אתר ספסל
↑  מצטייני העונה לעונת 1998/1999, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 1999/2000, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2000/2001, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2001/2002, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2002/2003, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2003/2004, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2004/2005, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2005/2006, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2006/2007, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2007/2008, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2008/2009, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2009/2010, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2010/2011, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2011/2012, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2012/2013, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2013/2014, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2014/2015, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2015/2016, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2016/2017, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2017/2018, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2018/2019, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2019/2020, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2020/2021, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2021/2022, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2022/2023, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2023/2024, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
לילה קשוח

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  לוצ'יה אניילו 
 הופק בידי:  לוצ'יה אניילו מאט טולמאך דייב בקי פול וו' דאונס
 תסריט:  לוצ'יה אניילו, פול וו' דאונס 
 עריכה:  קרייג אלפרט 
 שחקנים ראשיים:  סקרלט ג'והנסון קייט מק'קינון ג'יליאן בל אילנה גלייזר זואי קרביץ פול וו' דאונס
 מוזיקה:  דומיניק לואיס 
 צילום:  שון פורטר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי סוני LStar Capital Matt Tolmach Productions Paulilu Productions
 חברה מפיצה:  סרטי סוני באמצעות סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  הורדה דיגיטלית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 ביוני 2017 (ניו יורק) 15 ביוני 2017 (ישראל)
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה; קומדיה שחורה
 תקציב:  20–26 מיליון דולר
 הכנסות:  $47,347,283 (31 באוגוסט 2017)
 הכנסות באתר מוג'ו:   rockthatbody
 www.roughnightmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילה קשוח (מאנגלית: Rough Night) הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי משנת 2017, שביימה לוצ'יה אניילו (אנ') בסרט הביכורים שלה כבמאית. את התסריט כתבה אניילו יחד עם פול וו' דאונס. במרכז העלילה חמש חברות החוגגות במסיבת רווקות שיוצאת משליטה כשהחשפן שהזמינו נהרג בתאונה במהלך המסיבה.
בתפקידים הראשיים משחקים סקרלט ג'והנסון, קייט מק'קינון, ג'יליאן בל, אילנה גלייזר, זואי קרביץ ופול וו' דאונס. שחקנים אורחים: טיי בארל ודמי מור.
הצגת הבכורה התקיימה בניו יורק ב-12 ביוני 2017. הסרט יצא לקהל הרחב בארצות הברית ב-16 באותו חודש בהפצת "סרטי סוני" ו"סרטי קולומביה", וקיבל ביקורות מעורבות.
אזכור פשעים אמיתיים

בכמה דיאלוגים בסרט מזכירות הדמויות פשעים שאירעו במציאות:
על מנת לדרבן את פיטר לנהוג בעצמו עד מיאמי, אחד מחבריו מספר לו על פרשת האסטרונאוטית ליסה מרי נוואק שבן-זוגה בגד בה עם קצינה בחיל האוויר באורלנדו, ואיך נהגה ליסה מיוסטון עד אורלנדו מצוידת בחיתולים כדי לחטוף את הקצינה המאהבת.
אחרי שעורך הדין רומז לחברות להעלים את הגופה, פיפה מציעה לבשל ולאכול אותה, "כמו שעשו באוסטרליה". היא התכוונה בכך לפרשת רצח והתאבדות שהתרחשה בבריזבן בשנת 2014, כאשר הטבח מרקוס וולק רצח את בת זוגו, הפרוצה הטרנסג'נדרית מיאנג פראסטיו, ביתר ובישל את גופתה.
פרנקי מתרצת את תגובתה האלימה ל"חיפוש" שערך על גופה החשפן-השוטר, בכך שזה היה יכול להיות "שוטר-אנס כמו דניאל הולצקלו" שניצל נשים עברייניות כי ידע שהן לא יתלוננו נגדו.
כאשר פרנקי מביעה חשש ממאסר ממושך על אף שאיננה אשמה, היא מספרת על אישה שירתה באוויר נוכח איומי בעלה לרצוח אותה, ונגזרו עליה 20 שנות מאסר. בכך התייחסה פרנקי לפרשת מריסה אלכסנדר (אנ'), שבשנת 2010 ירתה מאקדחה, לטענתה באוויר, אחרי שבעלה בנפרד ריקו גריי, איים לרצוח אותה בהמשך לשנים של התעללות. בשנת 2012 הוטלו על אלכסנדר 20 שנות מאסר בעוון תקיפה. היא שוחררה מהכלא בשנת 2017 בעסקת טיעון.
ליהוק

| שחקנים | דמויות |
| --- | --- |
סקרלט ג'והנסון: ג'סיקה "ג'ס" ת'אייר
קייט מק'קינון: פיפה
ג'יליאן בל (אנ'): אליס
אילנה גלייזר (אנ'): פרנקי
זואי קרביץ: בלייר
פול וו' דאונס (אנ'): פיטר
טיי בארל: פייטרו
דמי מור: ליאה
ראיין קופר: ג'יי, החשפן המדומה
קולטון היינס: סקוטי, החשפן האמיתי
דין וינטרס: פרייזר
אנריקה מרסיאנו: רואיז
בו ברנהם: טובי, חבר של פיטר
אריק אנדרה: ג'ייק, חבר של פיטר
חסן מינהאג' (אנ'): ג'ו, חבר של פיטר
פטריק קרלייל: פטריק, חבר של פיטר
דניאל ריימונט: מלצר יינות המנחה את מסיבת הרווקים של פיטר
קאראן סוני (אנ'): מנהל קמפיין הבחירות של ג'ס
פיטר פרנסיס ג'יימס (אנ'): עורך דין ג'ק, הדוד של בלייר
מארק טולמן: מלקולם, הגרוש של בלייר
ג'אבוקי יאנג-וייט: מחופש לבוראט במסיבה ב-2006
קיטון פאטי: מחופש לשחקן טניס שולחן במסיבה ב-2006
בוב דה דראג קווין: בתפקיד עצמו (הופעת קמע)
הפקה

לאור הצלחתם של אניילו, דאונס וגלייזר עם קומדיית המצבים "ברוד סיטי", התנהל מאבק בין מספר אולפנים על התסריט שהופק בפועל באמצעות "Paulilu", המותג המשותף של אניילו ודאונס. ב-19 ביוני 2015 נמסר ש"סרטי סוני" זכו במכרז שעליו התחרו גם אולפני "פוקס" (אנ'), "יוניברסל", "סרטי פרמאונט", ו"MRC" (אנ'). אניילו סיפרה ש"סרטי סוני" הועדפו לאור התחייבות האולפן לממש את ההפקה מבלי להאריך בפיתוח התסריט. כמו כן, הבמאית ציינה שמלכתחילה היא ודאונס תכננו לממן את ההפקה באמצעות מימון המונים ולא חשבו על סרט אולפן גדול, אולם נראה שנציגי האולפנים נהנו מהתסריט, או לחלופין ראו בו הזדמנות להכנסה נאה, ומבחינתה זה היינו הך. אניילו הוסיפה שלאור שפע הגילויים והחוויות שעוברות על הדמויות, היא ראתה בסרט גרסה קומית של "החברים של אלכס".
הסרט תואר כשילוב של "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס" עם "סוף שבוע אצל ברני". שמו הראשוני היה "Rock That Body" (בתרגום חופשי: "נענעו את הגופה הזו"), אך השם הוחלף כדי להימנע מעימות עם ג'סטין טימברלייק בנוגע לזכויות יוצרים על שירו "Rock Your Body" (אנ').
בדצמבר 2015 נמסר שסקרלט ג'והנסון תככב בסרט, באפריל 2016 נודע שזואי קרביץ תככב לצד ג'והנסון, וכעבור חודש נמסר על הצטרפותן לצוות השחקנים של קייט מק'קינון, ג'יליאן בל ואילנה גלייזר.
שלב הצילומים התחיל באוגוסט 2016, נמשך 36 ימים, התקיים ברובו במדינת ניו יורק, בעיקר בלונג איילנד, וכן בחוף הרמוסה (אנ') שבקליפורניה. הווילה היא בית אחוזה בעיירת החוף סאות'המפטון (אנ') שבדרום לונג איילנד. בסצנה שבה יוצאות פרנקי ובלייר לקנות טלפון פריפייד, האישה הקשישה שנכנסת לקנות את הטלפון עבורן בדראגסטור היא ג'ינה קוטון, סבתה של הבמאית לוצ'יה אניילו, בת 87 בעת הצילומים, ללא ניסיון כלשהו במשחק.
באפריל 2017, חודשיים לפני צאת הסרט לבתי הקולנוע, נערכו בברוקלין שבניו יורק צילומים חוזרים.
הפצה

הקרנת הבכורה של "לילה קשוח" התקיימה בעיר ניו יורק ב-12 ביוני 2017. הפצת הסרט לבתי הקולנוע בארצות הברית תוכננה בתחילה ל-23 ביוני, אך "סרטי סוני" הקדימו את יציאתו ל-16 בחודש, כדי להימנע מתחרות עם "רובוטריקים: האביר האחרון" של "פיקסאר".
הכנסות וביקורות

בבתי הקולנוע ברחבי העולם הכניס "לילה קשוח" 47.3 מיליון דולר.
במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes קיבל הסרט 44% דעות חיוביות בשקלול 167 ביקורות עם ציון ממוצע של 5.25/10. סיכום הביקורות באתר הוא שמדובר בכוכבות מחוננות ומצחיקות, אולם הכישרונות שלהן לא מנוצלים כראוי בקומדיה מפוזרת שיש בה יותר מדי הזדמנויות מוחמצות. באתר הביקורות Metacritic קיבל הסרט ציון 51 מתוך 100 בשקלול 40 ביקורות שהוגדרו "מעורבות או ממוצעות". בסקר דעת קהל של CinemaScore נתנו הצופים דירוג ממוצע +C בסולם +A (גבוה ביותר) עד F (נמוך ביותר), ואילו סקר של PostTrak (אנ') דיווח על 66% דעות חיוביות של הצופים בבתי הקולנוע.