קרב גרניקוס
צבאות ופיקוד > הצבא הפרסי ופיקודו

| פרטי הקצינים הפרסים שהשתתפו במערכה> שם הקצין | פרטי הקצינים הפרסים שהשתתפו במערכה> תעתיק לטיני | פרטי הקצינים הפרסים שהשתתפו במערכה> תפקידו בקרב והערות | פרטי הקצינים הפרסים שהשתתפו במערכה> גורלו בקרב או אחריו (אם שרד) |
| --- | --- | --- | --- |
| ארבופאלס | Arbupales | נכדו של ארתחששתא השני. | נהרג |
| ארסמס, בפרסית: ארשמה | Arsames | סטרפ קיליקיה; נלחם בקרב באגף שמאל יחד עם ממנון | לאחר הקרב נס לבירת הסטרפיה שלו, טרסוס, אך לא הצליח למנוע את נפילתה לאלכסנדר. נהרג בקרב איסוס |
| ארסיטס | Arsites | סטרפ פריגיה הלספונטינית. בשנת 340 לפנה"ס שלח כוח של שכירי חרב להגנת פרינתוס נגד כוחות של פיליפוס השני. במועצת המלחמה בזליה התנגד להצעתו של ממנון לנקוט אסטרטגיית האדמה החרוכה. הסטרפיה שלו כללה את פפלגוניה ובקרב פיקד על פרשים אלה. ייתכן שהיה המפקד העליון של הכוחות הפרסיים. | שרד את הקרב, אך התאבד פרק זמן קצר לאחר מכן, ייתכן בגלל תחושת אשמה על כך שהתנגד לתוכניתו של ממנון או כי התבוסה התרחשה בשטח הסטרפיה שלו. |
| אטיזייס | Atizyes | סטרפ פריגיה הגדולה, נלחם בקרב יחד עם פרשים מאזור זה. | שרד את הקרב, אך נהרג לאחר מכן בקרב איסוס |
| ממנון | Memnon | גנרל שכיר יווני, היה בין המתנגדים הבולטים לאלכסנדר הגדול. נשלח על ידי דריווש השלישי להתעמת עם פרמניון בעת פלישתו לשטח האימפריה הפרסית לפי הוראתו של פיליפוס. | שרד את הקרב וקיבל פיקוד על כל הכוחות הפרסיים באסיה הקטנה כדי להמשיך את ההתנגדות הפרסית באסיה הקטנה לאלכסנדר. לאחר מכן קיבל כוחות צי גדולים ונשלח לעורר התנגדות לאלכסנדר ביוון. כבש מספר איים, אך לא הספיק להשלים את המשימה כי נפטר ממחלה בשנת 333 לפנה"ס |
| מיתרידטס | Mithridates | חתנו של דריווש השלישי וסטרפ איוניה | נהרג |
| מיתרובוזנס | Mithrobuzanes | סטרפ קפדוקיה הדרומית, פיקד על חילות מהסטרפיה שלו בקרב | נהרג |
| ניפטס | Niphates | אריסטוקרט מאסיה הקטנה | נהרג |
| אומרס | Omares | מפקד שכירי החרב; פרסי במוצאו | נהרג |
| פטנס | Petenes | אריסטוקרט מאסיה הקטנה | נהרג |
| פרנסס | Pharanses | אחיה של אשתו הראשונה של דריווש השלישי; אריסטוקרט חשוב מאסיה הקטנה | נהרג |
| ראומיתרספרנסס | Rheomithres | השתתף במרד הסטרפים, אך בגד בסטרפים המורדים והצטרף לכוחות המלך. בקרב פיקד על הפרשים הבאקטרים באגף הימני. סביר שמקור הפרשים האלה במתיישבים צבאיים שהושיבו המלכים הפרסיים כדי לחזק את אחיזתם באסיה הקטנה. | שרד את הקרב, אך נהרג בקרב איסוס |
| רואסקספרנסס | Rhoesaces | אחיו של ספיתרידטס | נהרג |
| ספיתרידטס | Spithridates | אריסטוקרט פרסי חשוב, חתנו של דריווש השלישי, ניהל מספר סטרפיות (איוניה ולידיה). הוביל את הסתערות הפרשים הפרסים על אלכסנדר. | נהרג |
המקורות המתארים ששרדו עד היום הם יווניים ורומיים. לכן המידע אודות הצבא הפרסי הוא כללי ולא ידוע בוודאות אילו יחידות השתתפו בקרב. יודעים רק את המוצא של חלק מהיחידות הפרסיות שהשתתפו בקרב זה.
בקרב גרניקוס כלל הצבא הפרסי שלושה חלקים עיקריים. החלק החשוב ביותר היו הפרשים, הזרוע החזקה של הצבא הפרסי. 10,000 עד 15,000 - 16,000 פרשים פרסיים השתתפו בקרב. חימושם כלל שתי חניתות: אחת להטלה והשנייה לדקירה, חרב קצרה וכלי נשק אחרים. מיגונם היה בדרך כלל קל מזה של ההיטיירוי. קשתים רכובים שמקורם בחלקים המזרחיים של האימפריה הפרסית לא לקחו חלק בקרב.
המרכיב השני היה חיל הרגלים הכבד שהורכב מהופליטים יוונים שכירים. תופעת שכירי החרב הייתה נפוצה מאוד בתקופה זו ושכירי חרב רבים שירתו בצבא הפרסי עוד מאמצע המאה החמישית לפנה"ס וביתר שאת מקרב קונקסה (401 לפנה"ס). הם היו חיל הרגלים הטוב ביותר של הצבא הפרסי. המקורות העתיקים מזכירים מספרים גדולים של שכירי חרב, אך ככל הנראה בקרב זה השתתפו כ-5,000‏ עד 6,000 שכירי חרב.
המרכיב השלישי של הצבא הפרסי היו הרגלים הקלים. מספרם בשדה הקרב אינו ידוע, אך בהתחשב בכך שהצבא הפרסי מנה כ-30,000‏ לוחמים, מספרם עמד כנראה על כ-10,000 עד 15,000. המקורות העתיקים לא מוסרים לנו איזה תפקיד, אם בכלל, הם מילאו במהלך הקרב ומה עלה בגורלם אחריו. יש אפשרות שהם כלל לא השתתפו בקרב.
קיימת מחלוקת במחקר לגבי זהות המפקד הפרסי. המקורות לא נוקבים בשמו של מפקד עליון כלשהו, אך ניתן להעריך, שארסיטס היה המפקד העליון משום שהקרב התנהל בשטח הסטרפיה שלו, והוא לקח על עצמו את האחריות לתבוסת הצבא הפרסי, והתאבד לאחר הקרב. כך או כך מדובר בספקולציה וייתכן שהפיקוד היה משותף בין הסטרפים וממנון.