stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סולוגוני

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 אזור מוצא:  מחוז סמגרלו
 מוצא:  גאורגיה גאורגיה
 מרכיבים עיקריים:  חלב גולמי, חלב פרה 
 גבינות
 סוג חלב:  פרות או צאן
 
סוּלוּגוּני (גאורגית: სულუგუნი) היא סוג של גבינה דמוית מוצרלה בעלת מליחות עדינה, שמקורה במחוז סמגרלו שבגאורגיה.
טעמו של הסולוגוני, כאמור, דומה למוצרלה, ומעט מלוח. מרקמה דחוס ואלסטי, ועשוי שכבות שכבות בשל אופן הכנתה. הסולגוני נשמרת בדרך כלל במי מלח או באריזת ואקום.
אופן ההכנה

סולגוני עשויה מחלב פרה, עז או כבש מפוסטרים, או מעירוב שלהם. במהלך הכנתה מחוממת הגבינה עד להתכה קלה, ואז הגבן לש ומקפל בידיו את הגבינה פעמים רבות להיווצרות השכבות האופייניות. יש המעשנים את הגבינה בתום התהליך ליצירת סולגוני מעושנת.
ראו גם

המטבח הגאורגי
סולוטבין

סולוטבין (באוקראינית: Солотвин; בפולנית: Sołotwina; ביידיש: סעלאָטווינע) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, למרגלות הקרפטים ועל גדות נהר ביסטריציה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12, ובמאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר. בתקופה זו סבל היישוב מפשיטות הטטרים. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג.
בשנת 1888 פגעה בעיירה שרפה קשה, וכך גם במהלך הכיבוש הרוסי שלה בתחילת מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהחיילים הרוסים בזזו את רכוש תושביה, והעלו את בתיה באש.
יהודי סולוטבין

יהודים התיישבו בעיירה מהיווסדה, ובמהלך המאה ה-19 גדל מספרם בה, עד שבראשית המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,948 יהודים, רוב תושביה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרעו הרוסים ביהודי העיירה, ואף שרפו את חלקם בחיים. לאחר המלחמה עזבו את העיירה רוב יהודיה, ונותרו בה 610 יהודים בלבד, כשליש מתושביה. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ויהודיה סבלו מתקיפות אנטישמיות, תוך רצח של מספר יהודים מהעיירה.
בספטמבר 1942, תחת הכיבוש הגרמני, גורשו יהודי העיירה למחנה "טחנת רודולף" שבסטניסלבוב, וממנו שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ או נרצחו במקום.
סנג'ק פוז'גה

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 עיר בירה:  פוז'גה
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  כיבוש ממלכת קרואטיה על ידי האימפריה העות'מאנית
 תאריך:  1538
 פירוק:  הסכם קרלוביץ
 תאריך:  1699
 ישות קודמת:   ממלכת קרואטיה
 ישות יורשת:   ממלכת קרואטיה-סלאבוניה
 
סנג'ק פוז'גה היה סנג'ק עות'מאני באזור סלאבוניה, אשר סופח בשלום קרלוביץ לממלכת הבסבורג.
היסטוריה

בשנת 1526 נהרג לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה בקרב מוהאץ', ועם מותו נכחד בית יגלו (המשפחה ממנה באו מלכי פולין, ליטא, צ'כיה והונגריה). התבוסה הדגישה את חוסר היכולת של הנוצרים הפאודלים להילחם באימפריה העות'מאנית. בשנים לאחר מכן כבשו העות'מאנים את רוב שטחה של ממלכת הונגריה, ובכלל זה את אזור סלאבוניה, שנכלל משנת 1538 בסנג'ק פוז'גה.
בתחילה היה הסנג'ק חלק מאיילט בודין, ובשנת 1580 צורף לאיילט בוסניה. בשנת 1596 צורף הסנג'ק לאיילט סיגטוואר, ובשנת 1600 צורף לאיילט קניז'ה.
בשנת 1699 נחתם הסכם קרלוביץ אשר סיים את מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699), ובמסגרת ההסכם העבירה האימפריה העות'מאנית לממלכת הבסבורג את רוב שטחי ממלכת הונגריה שהיו ברשותה, ובכלל זה את אזור סלאבוניה.
ראו גם

ממלכת סלאבוניה
היסטוריה של קרואטיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 316637736   WorldCat (עם VIAF): 316637736
סנג'ר אל-ג'וואלי

סנג'ר אבן-עבדאללה עלאם אל-דין אבו סעיד אל-ג’וואלי היה האמיר של עזה ופלשתינה בשושלת הממלוכית משנת 1311 עד 1320, תחת הסולטאן מוחמד בן קלאוון, ולאחר מכן שוב בשנת 1342 בתקופת שלטונו של בנו, א-סאליח איסמעיל. שימש גם כמושל כרכ, אמיר שובכ בעבר הירדן וכמושל מחוז חמה.
בתקופת שלטונו בעזה ופלשתינה בנה מבנים רבים, במיוחד בעזה, שהפכה בהנהגתו מעיירה קטנה וחסרת כוח פוליטי לעיר גדולה ומשגשגת. לאחר מכן מונה למפקד צבאי בקהיר, ודיכא בהצלחה מרד שפרץ בשנת 1344 בכרכ נגד השלטון. אל-ג’וואלי היה מלומד אסלאמי, ולפני מותו ב-1345 פרסם ספר ובו פרשנות על עבודתו של מוחמד אבן אידריס א-שאפעי.
קורות חייו

סנג'ר אל-ג’וואלי נולד בשנת 1255 והיה כנראה כורדי שהתאסלם. השם אל-ג’וואלי מציין שהוא היה חייל בצבא השושלת הבחרית תחת פיקודו של ביברס. לאחר מכן לחם תחת הסולטאן קלאוון ותחת שלטונו של בנו, ח'ליל בן קלאוון. בשנת 1290 הוצב בכרכ, ובשנת 1294 עבר לשרת בצבא הסולטנות הממלוכית בקהיר. בשנת 1299 תפס מוחמד בן קלאוון את השלטון בקהיר, אך בשנת 1309 הוא הופל על ידי אל-ג’וואלי ועוזרו הצבאי סלאר. במקומו מונה ביברס אל-ג'אשנכיר לשליט קהיר, וזה גזר על מוחמד בן קלאוון גלות בכרכ. אף על פי שנלחם נגד בן קלוואן, אל-ג’וואלי היה נאמן לשושלת הבחרית והחליט להגר לכרכ יחד עם בן קלאוון. השניים התיידדו, ובשנת 1310 עזר אל-ג’וואלי לבן קלוואן לשוב לשלטון, ובתמורה הוא מונה למושל כרכ. הוא פיתח את העיר, ובנה בה ארמון, בית מרחץ, מדרסה, חאן, מסגד ובית חולים.
בשנת 1311 בן קלאוון מינה את אל-ג’וואלי לאמיר של עזה ופלשתינה, אזור בו נכללו בין היתר ירושלים, חברון, יפו ושכם. כמו כן היה המנהיג הדתי העליון של "שני הקודשים של פלשתינה", הלא הם מסגד אל-אקצה ומערת המכפלה. על פי ההיסטוריון אל-מקריזי, אל-ג'אוולי בנה מבנים רבים בפלשתינה ובמיוחד בעזה, שהפכה בתקופתו למטרופולין מרכזי. הוא בנה בה טירה, בית חולים, שוקי מסחר, חאנים, בתי ספר מוסלמיים, מסגדים, מרחצאות ומסלול למרוצי סוסים.
בשנת 1313 היה אחראי על סקר הקדסטר, גבולות הקרקע המחוזיות בפלשתינה, למעט חלב וטריפולי (שם שלט תנכיז). בראשית שנת 1314 הגיש את דו"ח הסקר למוחמד בן קלאוון בקהיר.
בשנת 1320 פרץ ריב בין אל-ג'אוולי לבין תנכיז, שהיה מעוניין לרכוש בית בדמשק שהיה בבעלותו של אל-ג’וואלי אך הוא סירב למכרו. באותה שנה נכלא אל-ג’וואלי לשמונה שנים לאחר שהורשע בשחיתות וניצול לרעה של כוח. הוא הואשם בשימוש לא-חוקי בכספי האקטאע בזמן סקר הקדסטרים בסוריה. לאחר שחרורו בשנת 1329 הוענק לו התואר אמיר ארבעין (מפקד של ארבעים חיילים ממלוכים) וזמן קצר לאחר מכן הוענק לו התואר אמיר מי-מקדאם אלף (מפקד של אלף חיילים).
בשנת 1341 נפטר הסולטן מוחמד בן קלאוון ולאחר מאבק ירושה בין בניו תפס את השלטון א-סאליח איסמעיל. בשנת 1342 מינה איסמעיל את אל-ג’וואלי למושל חמה למשך שלושה חודשים, ולאחר מכן הוא מונה שוב למושל עזה למשך שלושה חודשים. לאחר מכן הוא מונה למפקד צבאי בקהיר, בירת השושלת הממלוכית, ובשנת 1344 נשלח לכרכ, שם דיכא בהצלחה מרד שפרץ נגד השלטון. הוא הטיל מצור על הטירה בכרכ, השמיד חלק מהחומה סביבה ואילץ את מנהיג המרד להיכנע. הוא ערף את ראשו ושלח אותו לאיסמעיל.
אל-ג’וואלי היה מלומד אסלאמי מכובד, בעל סמכות לפסוק פתוות על פי המד'הב. לפני מותו פרסם ספר ובו פרשנות על עבודתו של המלומד מוחמד אבן אידריס א-שאפעי.
אל-ג’וואלי נפטר ב-14 בינואר 1345 בגיל 90. הוא נקבר במוזוליאום בתוך המדרסה שבנה בקהיר ב-1304, לצד עוזרו הצבאי סלאר.
מורשת אדריכלית

בתפקידיו כאמיר עזה ופלשתינה יזם אל-ג'אוולי שורה של פרויקטים אדריכליים, במיוחד בעזה ובקהיר.
בקהיר ייסד מדרסה, בה נקבר מאוחר יותר. במתחם המדרסה, המעוצב בסגנון חלבי, פועל גם מסגד סופי.
בעזה בנה אל-ג’וואלי את מסג'ד אל-חילווה ("המסגד היפה") שנהרס מאוחר יותר. מהמסגד שרד לוח הכולל את ההיסטוריה של המסגד, והועבר למסגד אל-שאמה, שנמצא בחלק אחר של עזה. בשנת 1318 הורה אל-ג'וואלי לשחזר את המסגד הגדול בעזה שנהרס בידי המונגולים בשנת 1260. בשנת 1320 הקים את "חמאם השומרונים" ברובע זייתון בעזה, הפעיל עד היום. כמו כן בנה בעזה מדרסה בה נלמד המד'הב לפי שיטת האסכולה השאפעית, חאן ובית חולים על שם מוחמד בן קלאוון.
בנוסף, הוא בנה בחברון את מסגד אל-ג'וואלי, הקרוי על שמו, בתכנון אדריכלי חלבי. ההיסטוריון המצרי אל-מקריזי, בן המאה ה-15, מציין בכתביו כי תקרת המסגד עשויה "אבן מלוטשת להפליא". בשנת 1320 הקים את "מדרסה אל-ג'וואליה" בירושלים. כמו כן בנה מספר חאנים בקאקון, ארסוף ובית שאן.
סנג'ק זור

| --- | --- |

 
 סנג'ק זור בשנת 1900
 ממשל
 עיר בירה:  דיר א-זור
 היסטוריה
 הקמה:  הפרדת הסנג'ק מוילאייט בגדד
 תאריך:  1857
 פירוק:  כיבוש האזור על ידי הבריטים
 תאריך:  1917
 ישות קודמת:  האימפריה העות'מאנית וילאייט בגדד
 ישות יורשת:   מנהלת שטח האויב הכבוש
 
סנג'ק זור (בטורקית: Deyr-i-Zor sancağı) היה סנג'ק של האימפריה העות'מאנית, אשר נוצר ב-1857. חלק משטחו הופרד מוילאייט בגדד. זור הוזכרה לעיתים כחלק מוילאייט חלב, או מוילאייט סוריה.
הבירה הייתה דיר א-זור, עיירה על הגדה הימנית (כלומר, הדרומית) של הפרת, שהייתה גם העיר הגדולה היחידה בסנג'ק. בתחילת המאה ה-20, שטח הסנג'ק היה 38,600 מילים רבועים (100,000 קילומטרים רבועים), ואוכלוסייה מוערכת של 100,000, רובם נוודים ערבים. הבירה עצמה הייתה רק כפר לפני שהפכה למרכז הסנג'ק.
לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית ב-1918, נסוגו הכוחות העות'מאניים מהאזור והשאירו שטח הפקר. האזור נכבש לאחר מכן על ידי לאומנים עיראקים שייצגו את הממלכה הערבית של סוריה בדמשק, ולאחר הסכם ניוקומב-פולה ב-1923, הוא הפך לחלק מהמנדט הצרפתי בסוריה.
חלוקה אדמיניסטרטיבית

קאזות של הסנג'ק:
קאזה של דיר
קאזה של ראס אל-עין
קאזה של עסארה
קאזה של אל-בוכמאל
הערות שוליים

↑  Pavet de Courteille, Abel (1876). État présent de l'empire ottoman (בצרפתית). J. Dumaine. pp. 91–96.
↑  Studies on Ottoman Social and Political History: Selected Articles and Essays, p. 647. Kemal H. Karpat, BRILL, 2002
″The Vilayet of Halap (Aleppo) comprised Maraş, Urfa and Zor. In 1899, a fourth sanjak, that of Antioch was formed ...″
↑  Geographical Dictionary of the World in the early 20th Century. Logos Press, New Delhi, 1906. מסת"ב 8172680120
↑  Asia by A. H. Keane, page 460
↑  Zor Mutasarrıflığı | Tarih ve Medeniyet
מפה של סנג'ק זור בשנת 1907
סנטה אוויטה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  תומאס אלוי מרטינס 
 שפת המקור:  ספרדית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1995 
 
סנטה אוויטה (Santa Evita) הוא רומן משנת 1995 מאת הסופר הארגנטינאי תומאס אלוי מרטינס . בתערובת של עובדות וסיפורת, הרומן מתמקד בגברת הראשונה של ארגנטינה אווה פרון ועוקב אחר גופתה החנוטה לאחר מותה מסרטן בגיל 33. הספר הפך לרב מכר בארגנטינה ותורגם לשפות רבות. ברחבי העולם, לפי הערכות, נמכרו 10 מיליון עותקים, מה שהופך אותו לאחד הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2020 עובד הספר למיני-סדרה בת 7 פרקים בהפקת סלמה הייק ובכיכובה של נטליה אוריירו כאווה פרון.
הערות שוליים

↑  Fox, Margalit (2010-02-06). "Tomás Eloy Martínez, Argentine Author Who Merged Fact With Fancy, Dies at 75". The New York Times. נבדק ב-2012-04-11.
↑  Britannica on Santa Evita: "Martínez was best known as the author of two classics of Argentine and Latin American literature: La novela de Perón (1985, The Perón Novel, 1988) and Santa Evita (1995, Eng. trans., 1995); the latter was translated into 30 languages and sold more than 10 million copies." (22 November 2007)
↑  Kakutani, Michiko (1996-09-20). "The Legend of Evita as Latin Gothic". The New York Times. נבדק ב-2012-04-11.
סינדרלה (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  פילדלפיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 סוגה:  גלאם מטאל, הארד רוק, בלוז רוק 
 חברת תקליטים:  מרקורי רקורדס 
 www.cinderella.net
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Tom Keifer 
 
Cinderella (סינדרלה) היא להקת רוק אמריקאית אשר נוסדה בפילדלפיה בשנת 1983 על ידי כותב השירים, הפסנתרן, והגיטריסט טום קיפר יחד עם חברו הבסיסט אריק בריטינגהאם. הלהקה הוציאה ארבעה אלבומי אולפן, וחמישה אלבומי הופעה חיה.
הלהקה התגלתה על ידי ג'ון בון ג'ובי בעת שניגנה במועדון בפילדלפיה. ובשנת 1985 הם חתמו על חוזה בחברת התקליטים מרקורי\פוליגרם ובאותה עת צירפו אליהם את הגיטריסט ג'ף לאבר והמתופף ג'ים דרנס שלאחר מכן החולף במתופף פרד קורי שמלווה את הלהקה עד היום.
כעבור שנה יצא אלבום הבכורה "Night Songs" (שירי לילה) שהגיע למעמד של פלטינה משולשת וזכה להצלחה רבה.
לאחריו הגיעו "Long Cold Winter" (חורף ארוך וקשה) בשנת 1988, "Heartbreak Station" (תחנת הלבבות השבורים) בשנת 1990,
ולבסוף אלבומם האחרון " Still Climbing " (עדיין מטפס) בשנת 1994
סולן הלהקה טום קיפר ניחן בקול גרוני ועוצמתי ביותר אותו איבד מספר פעמים בקריירה. לראשונה בשנת 1991 לאחר סיבוב ההופעות של אלבומם השלישי "תחנת הלבבות השבורים". הוא נאלץ לעבור ניתוחים בגרונו במהלך השנים ולימד עצמו לשיר מחדש.
מלבד השירה טום מנגן בקלידים, מפוחית, סקסופון, ובעיקר גיטרה עבור הלהקה. הוא מתמחה בנגינת סלייד על הגיטרה ומבצע את רוב קטעי הסולו של הלהקה.
הלהקה ידועה בחיבתה לבלוז ומוזיקת קאנטרי אותם הם משלבים לרוב בשיריהם.
להיטה הידוע ביותר של הלהקה הוא השיר - (Dont know what you got (till it's gone אשר יצא כסינגל מאלבומם השני. השיר הוא בלדה ומיוחד בזכות שירתו הגרונית של טום ומילותיו הנוגעות.
כמו כן להיטים אחרים של הלהקה הם "Nobody's Fool",‏ "Heartbreak Station",‏ "Gypsy Road",‏ "Coming Home".
דיסקוגרפיה

Night Songs‏ (1986)
Long Cold Winter‏ (1988)
Heartbreak Station ‏(1990)
Still Climbing ‏(1994)
סולו? הופעה פומבית

"סולו? הופעה פומבית" הוא אלבום האולפן ה-11 של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1976 חברת התקליטים הד ארצי. הוצאתו באה לאחר האלבום טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת, שנכשל מבחינה מסחרית. הפעם הצליחה אילנית להכניס שתיים מרשימת הרצועות למצעדי הפזמונים השבועיים בישראל: "כך היה כך יהיה" ו"הכרתי פעם איש".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | כך היה כך יהיה  | 3:09 |
| 2. | כשאתה מחייך  | 2:15 |
| 3. | אתך היום  | 3:03 |
| 4. | פתאום בא לי להיות שונה  | 2:54 |
| 5. | שכזאת אני  | 3:43 |
| 6. | בחורים במחרוזת  | 4:35 |
| 7. | הכרתי פעם איש  | 5:04 |
| 8. | שבע השנים הטובות  | 3:03 |
| 9. | מדגסקר  | 1:41 |
| 10. | נערה שמרנית  | 2:33 |
| 11. | לזה שלא הגיע  | 1:59 |
| 12. | הזמרת בת עשרים  | 2:43 |
| 13. | לכל פזמון יש סוף  | 2:21 |
הערות שוליים

↑  סולו? הופעה פומבית באתר סטריאו ומונו
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 543c45a2-8b64-402e-91cf-9a71deed6cdc
סארק

| --- | --- |
מארק לנארד כסארק, מתוך הפרק "Journey To Babel" של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", 1967.
מארק לנארד כסארק, מתוך הפרק "Journey To Babel" של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", 1967.
 שם סרט:  "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק" "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה" "מסע בין כוכבים 5: הגבול האחרון" "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" "סטארטרק"
 תוכנית טלוויזיה:  "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" "מסע בין כוכבים: הדור הבא" "מסע בין כוכבים: דיסקברי"
 הופעה ראשונה:  הפרק "Journey To Babel" בעונתה השנייה של הסדרה "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", 1967.
 הופעה אחרונה:  הפרק "Such Sweet Sorrow" בעונתה השנייה של הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי"
 מספר הופעות:  פרק אחד בסדרה "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" פרק אחד בסדרה "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" שני פרקים בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" מספר פרקים בסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי חמישה סרטי קולנוע
 יוצרים:  ג'ין רודנברי 
 גילום הדמות:  מארק לנארד בן קרוס ג'יימס פריין
 מידע
 גיל:  203 במותו
 תאריך לידה:  שנת 2165
 גזע:  וולקן
 מין:  זכר
 מקצוע:  אסטרופיזיקאי שגריר
 שיוך:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 אזרחות:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 תאריך פטירה:  שנת 2368
 סיבת המוות:  תסמונת בנדאי
 דמויות קשורות
 משפחה:  סייבוק – בנו הבכור (מחוץ לנישואין) אמנדה גרייסון – אשתו הראשונה ספוק – בנו (מאמנדה) פרין – אשתו השנייה
 
סארק (באנגלית: Sarek), היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". הוא חייזר המשתייך לגזע הוולקן, אסטרופיזיקאי במקצועו, שגריר וולקן לפדרציה המאוחדת של כוכב לכת, ואביו של ספוק. הדמות גולמה במקור על ידי מארק לנארד בפרק משנת 1967 בשם "Journey To Babel". לנארד גילם לפני כן מפקד רומולאני בפרק אחר של מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית משנת 1966 "Balance of Terror".
השחקן ג'ונתן סימפסון שיחק את סארק הצעיר, בסצנה קצרה בסרט "מסע בין כוכבים 5: הגבול האחרון", על רקע קריינות מאת לנארד. בן קרוס מגלם את סארק בשנת 2009, בסרט הקולנוע "סטארטרק".
הדמות מופיעה בסדרות "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" ו"מסע בין כוכבים: הדור הבא", ”מסע בין כוכבים: דיסקברי”, חמישה סרטי קולנוע, רומנים רבים וחוברות קומיקס.
ביוגרפיה של הדמות > הסדרה המקורית

סארק נולד בשנת 2165. אביו הוא סקון מוולקן. סולקאר, סבו של סארק (אביו של סקון) היה השגריר הראשון של וולקן לכדור הארץ, והיה הקפטן של ספינת החלל T'plana'hath אשר יצרה מגע ראשון בין וולקן לבין כדור הארץ ("מסע בין כוכבים: המפגש") סארק היה נשוי פעמים, ויש לו שני בנים. לפני נישואיו הראשונים, הייתה לו מערכת יחסים עם כוהנת וולקנית בשם ט'ריאה (T'Rea), ולהם נולד סייבוק – בנו הבכור של סארק (דמות אשר לא פותחה עד להופעתה לראשונה בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 5: הגבול האחרון" בסוף שנות ה-80). מאוחר יותר סארק נישא לאמנדה גרייסון, ילידת כדור הארץ. לאחר מותה של אמנדה, סארק התחתן בשנית עם פרין, גם היא אנושית, לה היה נשוי עד ליום מותו. לסארק ולפרין לא היו ילדים.
בנו השני של סארק, ספוק, נכנס ללימודים באקדמיה של צי הכוכבים. סארק התנגד להחלטה, והשניים חיו בנפרד במשך 18 שנים. בעקבות משימת ספינת החלל אנטרפרייז אשר במהלכה עזר ספוק בהצלת חייו של סארק, התפייסו השניים.
במהלך חייו, לסארק היו הצלחות דיפלומטיות רבות. לאורך כל הסדרות והסרטים, סארק מוצג כבעל תחושה של חמלה רבה כלפי האנושות וכדור הארץ. המסר הבסיסי של הדמות שלו הוא צירוף של אכפתיות עמוקה, אהבה וחמלה כנגד הפלדה של ההיגיון הצרוף.
בסרט "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק, סארק מבקש מקירק כי יביא את גופתו של ספוק בחזרה לוולקן, ביחד עם הקטרה (Katra; מהות החיים) שלו. בטרם ספוק מת מות גיבורים בסוף הסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", הוא מפקיד את הקטרה שלו בתוך מוחו של חברו לאונרד מקוי, למשמרת. מיזם "ג'נסיס" החזיר לחיים את ספוק, אשר הושב אל כוכב הבית שלו, בו סארק מבקש מהכוהנת ט'לאר לבצע את טקס הפל-טור-פן (fal-tor-pan) – איחוד מחדש של גופו של ספוק עם מחשבתו. בסרט "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה", כאשר ספוק ושאר הצוות תחת פיקודו של קירק חוזרים אל כדור הארץ ומצילים אותו מהרס, לפני המשפט שלהם, סארק מבקש לשוחח ביחידות עם בנו. סארק מודה בפני ספוק כי טעה בהתנגדותו להצטרפות בנו אל צי הכוכבים, ומשבח את חבריו של ספוק כאנשים בעלי אופי טוב.
ביוגרפיה של הדמות > הדור הבא

הסכסוך המתמשך של ספוק בין רגש לבין היגיון שקול ליחסים בין הוריו, זוג אוהב ומסור. בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בפרק "Sarek", לנארד מבצע את אחת מהופעותיו האחרונות כדמות. סארק סובל מתסמונת בנדאי (Bendii), מחלה נוירולוגית-ניוונית חשוכה מרפא אשר גורמת לו לאבד את השליטה על רגשותיו. רק לאחר שהוא מבצע מיזוג מוחות עם קפטן ז'אן לוק פיקארד, סארק מסוגל להמשיך במשימה דיפלומטית חשובה, אולם רגשותיו באים לידי ביטוי באופן פרטי דרך פיקארד, ביניהם אהבתו העמוקה לאמנדה, ספוק, ופרין. סארק נכנע לבסוף לתסמונת בנדאי, ומוצא את מותו בפרק "Unification, part I" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", אשר עלילתו מתרחשת בשנת 2368.
הופעתו המצולמת האחרונה של מארק לנארד כסארק הייתה בסרט "מסע בין כוכבים 6: ארץ לא נודעת". הסרט יצא לאקרנים בטרם הוקרנה לראשונה הופעתו הטלוויזיונית האחרונה. בסרט זה, הדמות, שוב, מוצגת כדיפלומט אשר נוטל חלק בכנס קיטאמור, הפגישה הדיפלומטית הראשונה בין האימפריה הקלינגונית לבין הפדרציה.
דמותו של סארק, לרבות יחסיו עם ספוק ועם אמנדה, נחקרו לעומק בספרות חובבים, בכמה רומנים רשמיים, וכן בפרק "Yesteryear" של "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה", שנכתב על ידי די.סי. פונטנה.
ביוגרפיה של הדמות > סטארטרק (2009)

סארק מופיע בסרט הקולנוע "סטארטרק" משנת 2009, בגילומו של בן קרוס. למרות הכבוד ליכולתו של ספוק לבצע את בחירותיו בעצמו, סארק בבירור מעודד אותו לשמור על הטבע הוולקני ההגיוני שלו. סארק טוען שהוא נישא לאמנדה כי זה היה הגיוני לעשות זאת – שכן כשגריר וולקן, מתוקף תפקידו עליו להתבונן בהתנהגות אנושית. מאוחר יותר, סארק משמש כחבר בדירקטוריון של האקדמיה הוולקנית למדעים, והוא מופתע לגלות שהבן שלו דחה את קבלתו ללימודים במוסד זה, לטובת הצטרפותו של צי הכוכבים. דבר זה הוביל את מערכת היחסים בין סארק לבין ספוק, כמו בסדרה המקורית, למצב של ניכור.
כאשר נירו, קפטן רומולאני מטורף, חושף את כוונתו להשמיד את כוכב הלכת וולקן, ספוק מגיע על מנת לחלץ את סארק, אמנדה ושאר חברי המועצה הוולקנית; אולם, אמנדה מוצאת את מותה במהלך ניסיון חילוץ זה. על סיפון האנטרפרייז, סארק שוב מנסה לעזור ספוק, שממשיך להיאבק ברגשותיו. סארק מייעץ לספוק, שאם הוא מרגיש כעס (בחורבנו של וולקן ומותה של אמנדה), אז הוא לא צריך לנסות להסתיר את זה. סארק גם מודה בפני בנו: "פעם שאלת אותי למה התחתנתי עם אמא שלך... אני נשוי לה כי אני אוהב אותה." סארק מאשר לבנו שלא כל הוולקנים הם חסרי-רגש כמו שהם נראים; אפילו סארק מתאבל על אבדנה הכואב של אשתו האהובה. ברגע זה, האב והבן מתפייסים, כששניהם מתאבלים יחד על חורבן עולמם ואהוביהם, בטרם ספוק עוזב על מנת למנוע מנירו לגרום להרס נוסף וכדי לנקום את מותה בטרם עת של אמו.
ביוגרפיה של הדמות > דיסקברי

בסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי" מוצגים סארק ואשתו, אמנדה, כהוריה המאמצים של מייקל ברנהאם, לאחר שהוריה נהרגו במהלך פשיטה של קלינגונים.
סארק מנע מברנהאם ללמוד באקדמיית המדעים של וולקן, לאחר שהתבקש לבחור בינה ובין ספוק, ובחר בספוק שכלל לא היה מעוניין להתקבל לאקדמיה, והעדיף לבחור במסלול קצונה בצי הכוכבים.
ביוגרפיה של הדמות > ציר זמן חלופי

בעונה השנייה של מסע בין כוכבים: פיקארד מוצג ציר זמן חלופי בו סארק שימש כראש האקדמיה למדעים של וולקן. בתאריך לא ידוע לפני 2401 נהרג סארק כאשר גנרל ז'אן-לוק פיקארד מהקונפדרציה של כדור הארץ ערף את ראשו על מדרגות האקדמיה לעיני קהל שכלל גם את אשתו ובנו. לימים הציג פיקארד לראווה את גולגולתו ופגיונו של סארק בחדר המזכרות בביתו.
הופעות

סארק מופיע בפרקים ובסרטים הבאים:
| שנה | שם הסרט/הסדרה | שם הפרק | שם השחקן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967 | מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית | Journey to Babel | מארק לאנרד |
| 1973 | מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה | Yesteryear | מארק לאנרד |
| 1984 | מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק |  | מארק לאנרד |
| 1986 | מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה |  | מארק לאנרד |
| 1989 | מסע בין כוכבים 5: הגבול האחרון |  | ג'ונתן סימפסון מארק לאנרד |
| 1990 | מסע בין כוכבים: הדור הבא | Sarek | מארק לאנרד |
| 1991 | מסע בין כוכבים: הדור הבא | Unification, Part I | מארק לאנרד |
| 1991 | מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת |  | מארק לאנרד |
| 2009 | סטארטרק |  | בן קרוס |
| 2017 והלאה | מסע בין כוכבים: דיסקברי | דמות חוזרת | ג'יימס פריין |
סיליגו

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  סרדיניה סרדיניה
 נפה:  סאסארי
 שטח:  43.45 קמ"ר
 גובה:  452 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  789 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  40°34′31″N 8°43′39″E﻿ / ﻿40.57525°N 8.7273888888889°E﻿ / 40.57525; 8.7273888888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comunesiligo.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסיליגו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסיליגו(למפת סרדיניה רגילה) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון סיליגו(למפת סרדיניה מוגדלת) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון סיליגו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיליגו (באיטלקית: Siligo) הוא כפר, שנמצא בנפת סאסארי, שבמחוז סרדיניה שבאיטליה.
גאוגרפיה

הכפר נמצא כ-149 ק"מ מקליארי, בירת המחוז וכ-336.5 ק"מ מרומא, בירת איטליה.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 15 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (28 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (5 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 892 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (169 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (14 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

הכפר נמצא ליד הכבישים SP23 ו-SP41bis.