stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזובית המדבר

| אזובית המדבר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: אזובית
מין:: אזובית המדבר
שם מדעי
 Origanum dayi
אֲזוֹבִית הַמִּדְבָּר (שם מדעי: Origanum dayi Post) היא בן-שיח רב-שנתי מדברי, בן קיימא, לא מצוי, אנדמי לישראל ממשפחת השפתניים. הוא מצוי במדבר יהודה ובהר הנגב; נדיר בהרי יהודה, בצפון הנגב ובמערב הנגב; ונדיר מאוד בבקעת ים המלח.
אזובית המדבר משויכת לסוג אֲזוֹבִית (שם מדעי: .Origanum Tourn. ex L) שמקיפה רק בני-שיח ועשבים רב-שנתיים ריחניים המונה כ-57 מינים ו-9 תת-מינים. בישראל גדלים שלושה מיני בר: אזובית רמון, אזובית המדבר ואזוב מצוי (אזובית מצויה) ועוד 4 מיני בר מחוץ לגבולות ישראל: אזובית סיני במערב סיני ועוד שלושה בירדן: אזובית ירדנית, אזובית פטרה ואזובית פונון.
אזובית המדבר דומה לאזובית רמון בצורתה ובמחזור חייה, אך שונה ממנה בכמה מאפיינים. העלים גדולים יותר והגבעולים קירחים ולא שעירים. הכותרת גדולה יותר וצבעה לבן ולא לילך או ורוד חיוור. בפקע הפרח, ובפרח צעיר צבעה צהוב ולא ארגמן. הפקעיות גדולות יותר מהפקעיות של אזובית רמון. אזובית רמון גדל בהר הנגב הגבוה, ברום של 800 עד 1,000 מ' ומחליף את אזובית המדבר הגדלה מרום 300- מ' עד 700 מ'.
הפריחה כמעט כל השנה למעט מסוף פברואר ועד אמצע אפריל. הפריחה העזה חלה מסוף מרץ ומדלדלת לאורך הקיץ ומתחזקת בסתיו ונמשכת עד אמצע פברואר, והכל בהתאם ללחות הקרקע בכיס הסלע שהפרט נתון בו.
הצמח עשיר בשמן אתרי, ששאגור באלפי שערות בלוטיות גדולות על פני העלה. הוא נחשב לצמח מרפא סגולות חזקות נגד חיידקים ופטריות.
מאפיינים

אזובית המדבר היא בן-שיח קטן, נמוך קירח או מקריח, מסועף, צפוף, גובהו 20 עד 50 ס"מ, קוטרו עד 40 ס"מ, מדיף ריח תימול (זעתר, מתאים להכנת תה חריף). מין זה הוא צמח סלעים מדברי בן קיימא, שגדל בכיסי קרקע במחשופים של סלעי גיר ודולומיט וצור או בכיסי קרקע במצוקים וגם בערוצים קטנים סמוך למחשופי סלעים. ההתאמה של אזובית המדבר ליובש המדבר מתבטאת בחילוף עלים בעונות השנה. עלי החורף גדולים יחסית ורחבים יותר מעלי הקיץ הקטנטנים. עלי החורף החדשים מלבלבים מבסיס הגבעולים המעוצים בעת ובעונה אחת יחד עם עלי הקיץ מצהיבים של השנה שעברה. במהלך הפריחה מתייבשים עלי החורף ובחיקם מתפתחים ענפים מקוצרים (שפרקיהם קרובים שה לזה) נושאים עלי קיץ קטנטנים. המין מכוסה הן בשערות בלוטיות קצרות וצפופות והן בבלוטות צהבהבות או אדמדמות יושבות ולעיתים בשערות רב-תאיות מסועפות צפופות או דלילות.
הגבעולים זקופים, מסועפים, רבועים, מקריחים ומכוסים בכל שטחם בבלוטות יושבות, שצבען אדום או צהוב, שנראות כמו דקירות סיכה. לעיתים רחוקות מצויות שערות פשוטות מפושקות על הגבעולים או בבסיס עלי הגבעול.
העלים נגדיים, פשוטים, יושבים, תמימים, דמוי ביצה רחבה, בסיסם דמוי לב ואורכם 8 עד 20 מ"מ. צבע העלים משתנה מירוק עז לירוק בהיר. העלים מכוסים בבלוטות יושבות, שצבען אדום או צהוב, שנראות כמו דקירות סיכה (שקערוריות) ומעליהן פרושות מעט שערות פשוטות, אבל רק בבסיס העלים.
התפרחיות ערוכות בתפרחות חיקיות, דמויות שיבוליות זקופות, קצרות, לא צפופות שנושאות כמה פרחים. הפרחים נישאים על עוקץ קצר, אחד אחד בחיק חפים. החפים של התפרחת תמימים וקטנים יותר מעלי הגבעול ודמויי אזמל או דמויי ביצה מוצרים בבסיסם. החפים והחפיות מכוסים בכל שטחם בבלוטות יושבות, שצבען אדום או צהוב, שנראות כמו דקירות סיכה.
הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול,  מאוחי עלים, דו-שפתניים, צבעם לבן או קרם, אורכם כ-13 מ"מ ומופיעים זוגות-זוגות. ובפקעיות שלצד הפרחים הפורחים מבצבצות כותרות צהובות (מעין כדור גלידה בגביע).
הגביע, שאורכו כ-6.5 מ"מ, דמוי פעמון, מאוחה עלים חלקית, בעל 13 עורקים, שפת הגביע עם 5 שיניים שוות פחות או יותר, והן כמעט משולשות וקודקודן חד. לוע הגביע עם טבעת שעירה וכולו מכוסה בשערות פשוטות, מפושקות וצפופות. הגביע מכוסה בכל שטחו בבלוטות יושבות, שצבען אדום או צהוב, שנראות כמו דקירות סיכה.
הכותרת פעמונית, דו-שפתניים, צבעה לבן או קרם, ובפקעית (בתוך הגביע בפרחים צעירים) צבעה צהוב.
צינור הכותרת, שאורכו 6 עד 8 מ"מ, בולט במידה ניכרת מהגביע. הוא שעיר בצדו החיצוני וחסר טבעת של שערות בפנים. אוגן הכותרת דמוי משפך עם ארבע אונות כמעט שוות. השפה העליונה זקופה ושטוחה. השפה התחתונה בת 3 אונות.
האבקנים 4, מעורים אל צינור הכותרת, ערוכים בשני זוגות בלתי שווים באורכם, מפושקים ובולטים מאוד מהכותרת. הזרים של האבקנים קירחים ומפורדים. המאבקים סגלגלים ובנויים מ-2 לשכות שמופרדים על ידי קונקטיב (רקמה חיבורית) דמוי משולש.
השחלה עילית, בעלת 2 עלי שחלה המתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה לארבעה מגורות בעלות ביצית אחת.
עמוד עלי אחד בולט החוצה. הוא יוצא מבין המגורות, מבסיס השחלה ומתפצל בראשו לשתי זרועות בלתי שוות. שתי הצלקות פחוסות, דמויי ביצה ומחוברות ביניהן.
הפרי מסוג מַפְרֶדֶת (schizocarp) שעשוי 4 פרודות (זרעים, אגוזיות יבשות) ועטופות בגביע משתייר.
הזרעים סגלגלים, מעט מצולעים, יבשים, חלקים, קירחים ובעלי עובר ישר.
הפריחה כמעט כל השנה למעט מסוף מרץ ועד אמצע אפריל. הפריחה העזה חלה מסוף מרץ ומדלדלת לאורך הקיץ ומתחזקת בסתיו ונמשכת עד אמצע דצמבר. והכל בהתאם ללחות הקרקע בכיס הסלע שהפרט נתון בו.
ראו גם

אורגנו
לקריאה נוספת

Dudai, N., Larkov, O., Chaimovitsh, D., Lewinsohn, E., Freiman L. and Ravid, U. (2003). Volatile compounds of Origanum dayi Post. Flavour & Fragrance Journal 18(4): 334-337.
Amzallag, N., Larkov, O., Ben Hur, M. and. Dudai, N. (2005) Soil microvariation in the wild as a source of variability : the case of secondary metabolism in Origanum dayi Post J. Chem. Ecol. 31(6): 1235-1254
הערות שוליים

↑  אזובית רמון, באתר הערכות הסיכון לטבע ביראל
אלכסנדר סטמבוליסקי

ערך זה עוסק בראש ממשלת ממלכת בולגריה לשעבר. אם התכוונתם לעיר במחוז פלובדיב בבולגריה, ראו .
אלכסנדר סְטוֹאִימֶנוֹב סְטָמְבּוֹלִיְסְקִי (בבולגרית: Александър Стоименов Стамболийски, שם המשפחה נהגה Stamboliyski;‏ 1 במרץ 1879, סלאבוביצה, מחוז פאזארדז'יק, נסיכות בולגריה – 9 ביוני 1923, סלאבוביצה) היה מנהיג מפלגת האיכרים הבולגרית, בעל השקפת עולם אנטי-מלוכנית ואנטי-מיליטריסטית עם חזון פאן-בלקני מתוך גישת זהותם האתנית המשותפת של עמי הבלקן. בשנת 1920 נבחר סטמבוליסקי ברוב גדול לראש ממשלת בולגריה ופעל ליישום תפישותיו, אשר ביטאו את הלכי הרוח של פשוטי העם ואיכרי המדינה שקצה נפשם מהמלחמות, ועל כך שילם בחייו כאשר נרצח במהלך הפיכה צבאית.
ראשית חייו

סטמבוליסקי למד בבית הספר החקלאי בעיר סדובו שבמחוז פלובדיב והמשיך לפלבן, שם הוסמך ככורם ענבי יין. במהלך לימודיו הכיר את יאנקו זאבונוב, מייסד מפלגת האיכרים, הוקסם מרעיונותיו והפך לתלמידו ועוזרו האישי. את לימודיו האקדמיים השלים בגרמניה, שם למד פילוסופיה בעיר האלה ואגרונומיה בעיר מינכן. בראשית המאה ה-20 שב לבולגריה ונכנס לזירה הפוליטית, ובשנת 1908 נתמנה לסגן יושב ראש האספה הלאומית ולמנהיג מפלגת האיכרים, תוך שהוא מפגין עוינות בולטת למשפחת המלוכה הבולגרית והתנגדות נחרצת לכניסת בולגריה למלחמת הבלקן השנייה.
מלחמת העולם הראשונה

סטמבוליסקי ומפלגתו היוו אופוזיציה משמעותית לכניסת בולגריה למלחמת העולם הראשונה והשתתפותה בה. הם ניסו בכל מאודם להשיג אחיזה רעיונית בחוג אנשי הצבא, כנגד ראש הממשלה וסיל רדוסלאבוב, ובעקיפין כנגד המלך פרדיננד הראשון. בראשית המערכה נתפסו כבוגדים. סטמבוליסקי נפגש עם המלך פרדיננד ב-18 בספטמבר ומחה בפניו על כניסתה המיועדת של בולגריה למלחמה. המלך הורה לעוצרו, הוא נשפט ונידון למאסר עולם בעוון מרידה במלכות. לקראת סוף המלחמה, בגבור המשבר הכלכלי, הקיפאון המתמשך בחזית והאבדות ההולכות וגדלות, הצליחו נציגי מפלגת האיכרים ליצור תומכים בחוגי הצבא ובסופו של דבר להביא להדחתו של רדוסלאבוב.
באמצע ספטמבר 1918 התחולל קרב דוברו פולה במהלכו הובס הצבא הבולגרי וחייליו סבלו אבדות כבדות כתוצאה מהפעלת להביורים על ידי החיילים הצרפתים. החיילים נטשו את החזית, התמרדו והכריזו על הקמת רפובליקה עצמאית בשם "הרפובליקה של ראדומיר", על שם העיר בה הוכרזה, ובראשה ראייקו דסקאלוב, אחד ממנהיגי מפלגת האיכרים, אשר ליבתה את היצרים. המורדים הכריזו על הדחת המלך פרדיננד והמלכת בנו בוריס תחתיו ונעו לכוון סופיה, שם נתקלו בצוערי האקדמיה הצבאית ובחיילים גרמנים ונקטלו בהמוניהם. בשלב זה החזית נפרצה והממלכה עמדה הן בסכנת פלישה מחוץ והן בהפיכה צבאית מבית. הממשלה הבולגרית פנתה למפקדת הצבא האנגלו-צרפתי בסלוניקי, ביקשה הפסקת אש וזו הוכרזה ב-29 בספטמבר 1918. סטמבוליסקי שוחרר מהכלא במהלך מרד "ראדומיר" ונשלח לנהל משא עם המורדים כדי להרגיע את הרוחות, עניין שלא עלה בידיו, והמרד קצר הימים הוכרע סופית עד ה-2 באוקטובר, כשסטמבוליסקי נמלט לאזורים הכפריים מחשש שיוצא להורג ונשאר במחבואו עד לאחר עלייתו של המלך בוריס השלישי לשלטון ועזיבת אביו פרדיננד את המדינה.
בשל נסיונותיו להביא לפתרון המשבר בדרכי שלום, זכה בחנינה מלאה, בינואר 1919 הצטרף לממשלת הקואליציה של תאודור תאודורוב והשתתף בצוות המשא ומתן מטעם בולגריה בוועידת השלום בפריז.
השלכות הרצח על בולגריה

ממלכת בולגריה נותרה תאורטית מונרכיה חוקתית, אך למעשה הממשלה החדשה שהוקמה בראשות אלכסנדר צאנקוב הופעלה על ידי גורמים צבאיים בסדיר ובמילואים. הייתה זו הפיכה פרו פאשיסטית כנגד ממשלה שיש המגדירים את מדיניותה הכלכלית כקומוניזם אגררי. הממלכה שקעה ב-11 שנים של חוסר יציבות פוליטית, אנרכיה, פיגועים, רציחות פוליטיות וניסיונות התנקשות במלך. כבר בספטמבר 1923 פרץ מרד קומוניסטי עקוב מדם כנגד הממשלה החדשה אשר דוכא בברוטליות על ידי כוחות הצבא, תוך הוצאה להורג של מאות חשודים כקומוניסטים. בהמשך אירעה סדרת ניסיונות התנקשות במלך בוריס, רובן בהשראה קומוניסטית, ששיאן הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה בסופיה, אשר גבה את חייהם של 160 בני אדם ועוד 320 שנפצעו. המלך ניצל, אך חלק נכבד מאצולת הפיקוד הצבאי הבולגרי הבכיר נהרגו ונפצעו. ב-1934 בוצעה הפיכה צבאית נוספת ובולגריה הייתה נתונה תחת משטר צבאי מלא למספר חודשים. עד לשנה זו היה המלך בוריס יותר דמות סמלית מאשר מעשית, ושימש לא אחת חותמת גומי לרצונותיהם של הגנרלים המושכים בחוטים. רק ב-1935 הצליח להחזיר אליו את רסן השלטון, בתמיכת גרמניה הנאצית.
הנצחתו

בשנת 1979 שונה שמה של העיר נובי קריצ'ים, אשר במחוז פלובדיב לשם סטמבוליסקי, לזכרו של ראש הממשלה שנרצח. כמו כן, במחוז דובריץ' נקרא כפר על שמו.
הערות שוליים

↑  מלחמת העולם הראשונה "ביוגרפיה של הגנרל ניקולה ז'קוב", באתר firstworldwar.com(באנגלית).
1 2 3  רומנו, אלברט. א, יהדות בולגריה, בתוך אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 358-359.
↑  רומנו, אלברט. א, יהדות בולגריה, בתוך אנצקלופדיה של גלויות –יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 291-292.
↑  Stavrianos, L, "The Balkan Federation Movement: A Neglected Aspect" , in American Historical Review, 1942, Vol. 48.
↑  הסלאבים הדרומים הוא פלג של השבטים הסלאבים, אשר התיישב בבלקנים והיווה ביחד עם השבטים הפרוטו-בולגארים את הגרעין להקמת האימפריה הבולגרית הראשונה.
↑  יואן סקורטו - ביקור סטמבוליסקי ברומניה בינואר 1921
1 2  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד-ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 27.
↑  תומסון, דייוויד, אירופה מאז נפוליאון, תרגום:חשביה אריה, כרך ב', הוצאת זמורה ביתן, 1984, עמוד 570.
↑  ג'ונסון, פול, היסטוריה של הזמן המודרני, מ-1917 ועד שנות ה-90, הוצאת דביר, תל אביב, 1995, עמוד 95.
↑  אלברט. א, רומנו, עמוד 360.
| ראשי ממשלת בולגריה |
| --- | --- | --- |
| נסיכות וממלכת בולגריה (1878-1946) | טודור בורמוב • קלמנט טרנובסקי • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • יוהאן קזימיר ארנרוט • אלכסנדר באטנברג • לאוניד סובולב • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • קלמנט טרנובסקי • פטקו קרבלוב • וסיל רדוסלאבוב • קונסטנטין סטואילוב • סטפן סטאמבולוב •  קונסטנטין סטואילוב • דימיטר גרקוב • טודור איבנצ'וב • ראצ'ו פטרוב • פטקו קרבלוב • סטויאן דאנב • ראצ'ו פטרוב • דימיטר פטקוב • דימיטר סטאנצ'וב • פטר גודב • אלכסנדר מלינוב • איוון גשוב • סטויאן דאנב • וסיל רדוסלאבוב • אלכסנדר מלינוב •  תאודור תאודורוב • אלכסנדר סטמבוליסקי • אלכסנדר צאנקוב • אנדריי ליאפצ'ב • אלכסנדר מלינוב • ניקולה מושאנוב • קימון גאורגייב • פנצ'ו זלאטב • אנדריי טושב • גאורגי קיוסאיבנוב • בוגדאן פילוב • דוברי בוז'ילוב • איוון בגריאנוב • קונסטנטין מוראבייב • קימון גאורגייב |          |
| הרפובליקה העממית הבולגרית | קימון גאורגייב • גאורגי דימיטרוב • וסיל קולארוב • וולקו צ'רבנקוב • אנטון יוגוב • טודור ז'יבקוב • סטאנקו טודורוב • גרישה פיליפוב • גאורגי אטנסוב • אנדריי לוקאנוב |          |
| בולגריה (מאז 1990) | אנדריי לוקאנוב • דימיטר פופוב • פיליפ דימיטרוב • ליובן ברוב • רנטה אינג'ובה • ז'אן וידנוב • סטפן סופיאנסקי • איוואן קוסטוב • סימאון סקסקובורגותסקי • סרגיי סטאנישב • בויקו בוריסוב • מארין רייקוב • פלמן אורשרסקי • גאורגי בליזנאשקי • בויקו בוריסוב • אוגניאן גרג'יקוב • בויקו בוריסוב • סטפן יאנב • קיריל פטקוב • גלב דונב • ניקולאי דנקוב • דימיטר גלבצ'ב |          |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תאודור תאודורוב | ראשי ממשלת ממלכת בולגריה  14 באוקטובר 1919 - 9 ביוני 1923 | הבא: אלכסנדר צאנקוב |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מיכאיל מג'ארוב | שר החוץ והדתות של בולגריה  14 באוקטובר 1919 - 9 ביוני 1923 | הבא: אלכסנדר צאנקוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287206605171  PLWABN: 9810628376605606  BIBSYS: 90179997  BnF: cb12021426w (data)  CiNii: DA12923285  GND: 118798405  ISNI: 0000 0001 2276 4384  LCCN: n81026807  NKC: jn20010420018  NLA: 36565400  NSK: 000373684  NTA: 070876681  SELIBR: 352467  SUDOC: 02729322X  Trove: 1295729  VIAF: 12320939   WorldCat (עם VIAF): 12320939
אליוט נייט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 1990 (בן 34) ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר  Manchester School of Theatre 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליוט נייט (באנגלית: Elliot Knight; נולד ב-10 ביולי 1990) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד סינבד בסדרת הטלוויזיה הבריטית "סינבד". בסדרת הפנטזיה האמריקאית "עד עצם היום הזה" גילם נייט את דמותו של מרלין.
ביוגרפיה

נייט נולד בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת לסטיוארט ולורנה נייט, שניהם מורים. אביו עובד בבית הספר התיכון Broadway Secondary School בברמינגהאם.
הוא למד בבית הספר "המלך אדוארד השישי", ולאחר מכן למד בבית הספר למשחק מנצ'סטר מטרופוליטן. ב-2011 סיים את לימודיו לתואר ראשון בהצטיינות.
קריירה

ביוני 2011 הכריז ערוץ Sky1 שנייט לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "סינבד". זה היה התפקיד הראשון ששיחק באופן מקצועי עוד לפני שסיים את לימודיו בבית הספר למשחק. שידור הסדרה החל ביולי 2012.
ב-2013 הצטרף נייט לסדרת הפשע של ה-BBC "כל האמצעים כשרים" לצדם של וורן בראון ושלי קון.
ב-2015 לוהק נייט להופיע לתפקיד מרלין בעונה החמישית של הסדרה "עד עצם היום הזה".
במרץ 2017 לוהק נייט לתפקיד וס בפיילוט של הסדרה "Life Sentence" של רשת The CW לצדה של לוסי הייל. הסדרה תשודר בשנת 2018.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | בית ספר במצור | מארסק |  |
| 2020 | צבע מהחלל | וורד פיליפס |  |
| 2023 | Your Lucky Day | אברהם |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | סינבד | סינבד | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2013 | חוק וסדר: UK | ניל ג'נקינס | פרק: "Dependent" |
| 2013 | By Any Means | צ'ארלי או'בריין | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2014 | המדריך לרוצח | איידן ווקר | 2 פרקים |
| 2015 | עד עצם היום הזה | מרלין | 6 פרקים |
| 2016 | סודות משפחתיים (אנ') | בריידי רוס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2016 | כאילו אין מחר | גרהאם | פרק: "No Sleep 'Til Reykjavik" |
| 2018 | Life Sentence | ווס צ'ארלס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2018, 2021 | טיטאנים | דונלד הול | 2 פרקים |
| 2021 | ממלכת החיות | השוטר צ'דוויק | 6 פרקים |
| 2021 | Showmance | רמי | פודקאסט; 5 פרקים |
הערות שוליים

↑  Roz Loz (8 ביולי 2012). "Brummie actor Elliot Knight sets sail for fame as Sinbad". Sunday Mercury. נבדק ב-27 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Elliot's Sinbad breaks hearts and records". Manchester School of Theatre. 9 ביולי 2012. נבדק ב-10 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Catriona Wightman (17 ביוני 2011). "'Sinbad' cast unveiled by Sky1". Digital Spy. נבדק ב-27 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MMU - Manchester School of Theatre - Elliot Knight". Faculty of Art and Design.
↑  "Warren Brown, Gina McKee, Elliot Knight to star in BBC1 drama By Any Means". Radio Times. 26 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Patrick Hipes (10 ביולי 2015). "'Once Upon A Time' Castings: Camelot Finds Its Merlin & Guinevere". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (1 במרץ 2017). "Elliot Knight Joins The CW's 'Life Sentence'; Justin Chon in ABC's 'Deception'". Deadline. נבדק ב-25 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (10 במאי 2017). "'Black Lightning' & Lucy Hale's 'Life Sentence' Picked Up To Series By The CW". Deadline. נבדק ב-25 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 2311 6225  LCCN: no2020028202  NTA: 355361116  VIAF: 305806294   WorldCat (עם VIAF): 305806294
אזוג

| --- | --- |

דמותו של אזוג בסרט ההוביט, מגולם בידי השחקן מנו בנט
 שם ספר:  ההוביט
 יוצרים:  ג'ון רונלד רעואל טולקין
 מידע
 שם אמיתי:  ezog
 תאריך לידה:  עידן שני (לא ידוע מתי)
 גזע:  אורק
 מין:  זכר
 מומחיות:  לחימה
 מקום מגורים:  מוריה 
 תאריך פטירה:  עידן שלישי (בקרב אזנולביזר)
 דמויות קשורות
 משפחה:  בולג (בן)
 אויבים:  גמדים, אנשים, עלפים, קוסמים
 
אזוג הוא דמות בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
אזוג היה מנהיג האורקים בהרי הערפל בשלהי העידן השלישי של הארץ התיכונה, והוא שהצית את מלחמת הגמדים באורקים שהסתיימה בקרב אזנולביזר ובמותו של אזוג.
ביוגרפיה

לאחר נפילת ומשיסת ארבור על ידי הדרקון סמאוג, בני עם דורין היו לנוודים, לאחר זמן יצא המלך הגולה תרור, מתוך יאוש ואי שפיות, אל מוריה שנשלטה על ידי האורקים מאז נמלטו משם הגמדים, שם נקטל וגופו חולל על ידי אזוג, שחרת את שמו על ראשו הכרות של תרור. מעשה זה גרם לזעם רב בקרב הגמדים (אף אצל עמים שאינם מעם דורין, מאחר שדורין הוא בכור אבות הגמדים) ולמלחמת נקם למותו של המלך.
ביוגרפיה > מלחמת הגמדים באורקים

לאחר התארגנות רחבת היקף שנמשכה זמן רב (מאחר שעם הגמדים היה מפוזר על פני כל הארץ), הסתערו הגמדים - כשבראשם תרין בנו של תרור - על מעוזי האורקים בהרי הערפל ובעוד הם מחפשים אחר אזוג, החריבו את המעוזים בזה אחר זה עד אשר הגיעו למוריה, שם חיכה להם אזוג עם כל כוחותיו.
שני הצבאות נפגשו בעמק אזנולביזר, שממזרח למוריה, לקרב המכריע, הנודע לאחר מכן כ"קרב אזנולביזר", שבמהלכו הביסו הגמדים את האורקים תבוסה ניצחת, אם כי במחיר כבד של אנשיהם. בעיצומו של הקרב הרג אזוג את מנהיג הגמדים מגבעות הברזל נין בן גרור שקרא נגדו תיגר, אך נקטל בעצמו על ידי דין רגל ברזל, בנו של נין, וכך נקמו הגמדים את נקמתם.
ביוגרפיה > מלחמת הגמדים באורקים > תוצאות המלחמה

לאחר תבוסת האורקים ומותו של אזוג היו הרי הערפל בטוחים מאורקים לזמן רב, אך לאחר שנים רבות שוב תפסו האורקים אחיזה בהרים ואף יצאו מהם לקרב חמשת הצבאות. מנהיג האורקים באותו קרב היה בולג, בנו של אזוג. בולג נהרג על ידי באורן, שהצטרף לקרב לקראת סופו.
בסרט

בטרילוגיית ההוביט (מאת פיטר ג'קסון) מוצג הסיפור באופן שונה: תרור הגיע עם צבאו לתבוע מחדש את מוריה לאחר משיסת ארבור, שם נתקלו באורקים של אזוג. במהלך הקרב נקטל תרור על ידי אזוג ותורין צינת-אלון כרת את ידו של אזוג ובכך התחילה תבוסת האורקים. ולכל אורך שלושת הסרטים צד אזוג את תורין כנקמה, אך גם על פי מצוותו של בעל האוב (הלוא הוא סאורון). בסרט האחרון, ההוביט: קרב חמשת הצבאות, אזוג ותורין מנהלים דו-קרב אחרון לחיים ולמוות, בו שניהם הורגים זה את זה.
בסרטי ההוביט, דמותו של אזוג גולמה בידי מנו בנט.
ראו גם

ההוביט
ההוביט (טרילוגיית סרטים)
תורין צינת-אלון
הערות שוליים

↑  ג'ון רונלד רעואל טולקין שר הטבעות, זמורה ביתן, 2004 עמ' 1038: "רק כמחצית מאנשיהם - מסופר עמדו על רגליהם או נשקפה להם תקוות אחלמה".
↑  .ג'ון רונלד רעואל טולקין, ההוביט, הוצאת זמורה ביתן, 1976, עמוד 226: "השדים עולים עליכם, בולג בא מן הצפון, הוי דין, את אזוג אביו הרגת בהר רומון"
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
אן סוויני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בנובמבר 1957 (בת 66) הדסון, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר לחינוך של הרווארד  קולג' ניו רושל 
 מעסיק:  חברת וולט דיסני, לגו 
 תפקיד:  חברת דירקטוריון בנטפליקס, LEGO A/S  חברה בחבר הנאמנים של Mayo Clinic, J.P. Getty Trust
 בן או בת זוג:  קווין סמית' 
 פרסים והוקרה:  פרס לוסי (2002)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2022) 
 
אן מארי סוויני (באנגלית: Anne Marie Sweeney; נולדה ב-4 בנובמבר 1957) היא אשת עסקים אמריקאית. היא מכהנת כיום בדירקטוריון של נטפליקס וקבוצת לגו, וכן בחבר הנאמנים של Mayo Clinic ו-J.P. Getty Trust. היא כיהנה בעברה כיושבת ראש משותפת של דיסני וכנשיאת קבוצת הטלוויזיה דיסני–ABC, וכן כנשיאת ערוץ דיסני בין 1994 ל-2014. כמו כן, היא שימשה בעבר כמצביעה באיגוד השופטים בפרס פיבודי.
במרץ 2014 הודיעה על עזיבת תפקידיה בחברת וולט דיסני.
ילדותה

אן סוויני נולדה בעיירה הדסון שבניו יורק ב-4 בנובמבר 1957. היא קיבלה תואר ראשון מקולג' ניו רושל ותואר שני .Ed.M מאוניברסיטת הרווארד.
ניקולודיאון ופוקס

סוויני עבדה במשך 12 שנים בניקולודיאון/Nick at Nite במספר תפקידי הנהלה, ובתפקידה האחרון כסגנית הנשיא הבכירה בחטיבת התוכניות. במהלך הקריירה שלה בניקולודיאון, היא הייתה שותפה לצמיחה הבינלאומית של המותג, לרבות ההשקה שלו בבריטניה וביצירת השותפות עם חברת השידור סקיי.
בין 1993–1996 סוויני הייתה המנכ"לית ויושבת הראש של FX Networks. במהלך ההתמחות שלה, היא הייתה אחראית על ההשקה של שני ערוצי כבלים חדשים, בשם FX ו-FXM, שהיה הראשון שהיה מבוסס סרטים שצולמו באולפן הוליוודי.
חברת וולט דיסני

סוויני עברה לדיסני בפברואר 1996 לתפקיד נשיאת ערוץ דיסני וסגנית נשיא ברשתות דיסני/ABC. בין אוקטובר 2000 לאפריל 2004 סוויני שימשה כנשיאת ABC בכבלים וערוץ דיסני הבינלאומי. היא המשיכה את המדיניות של קודמה בהפצת תכנים, ובתקופתה ערוץ דיסני הכפיל פי חמישה את כמות המנויים שלו, בנוסף ליצירת תוכן משולב המורכב מסדרות מקוריות ומרכש.
באפריל 2004 סוויני מונתה ליושבת ראש משותפת של Disney Media Networks, ונשיאת קבוצת דיסני/ABC. בתפקידה זה, היא הייתה אחראית על מאפייני החדשות והבידור ברחבי העולם. בזמן עבודתה בדיסני, באפריל 1998, אן סוויני פיקחה על ההשקה של ערוץ האנימציה שמשדר 24 שעות ביממה, Toon Disney. שנתיים אחר כך, היא הובילה את ההקמה של SOAPnet, ערוץ אופרות סבון שמשדר 24 שעות ביממה וכן את ערוץ דיסני ג'וניור המיועד לילדי הגנים.
חיים אישיים

סוויני פעילה במספר ארגונים בתוך ומחוץ לעולם הטלוויזיה בכבלים, והיא חברת חבר הנאמנים של קבוצת הטלוויזיה A&E, נטפליקס, מוזיאון הטלוויזיה והרדיו וספיישל אולימפיקס. היא חברה לשם כבוד של ארגון Cable Positive.
אן סוויני נשואה לפיליפ מילר ויש להם שני ילדים, רוזמרי וכריסטופר, שממוקם על הספקטרום האוטיסטי. היא קתולית.
הערות שוליים

↑  "Who We Are". Grady College and University of Georgia. נבדק ב-22 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Carter, Bill; Brooks Barnes (11 במרץ 2014). "Top Disney TV Official to Step Down". The New York Times. נבדק ב-15 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lieberman, David (2015-03-30). "Anne Sweeney Becomes A Director At Netflix". Deadline. נבדק ב-2017-08-31.
↑  Firestone, Barbara (2007). Autism Heroes: Portraits of Families Meeting the Challenge. Jessica Kingsley Publishers. pp. 60–63. ISBN 978-1-84310-837-5. נבדק ב-29 בנובמבר 2008. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Hollywood at Church: Where the A-List Prays". The Hollywood Reporter. 24 בדצמבר 2012. נבדק ב-8 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אן סוויני".