stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטארקטיקה (סרט, 2008)
תקציר העלילה

בועז (עופר רגירר) הוא רקדן בלט לשעבר שכעת הוא מורה לריקוד. הוא הומוסקסואל מוצהר שמחליף בני זוג לעיתים תכופות.
עומר (תומר אילן) עומד לחגוג יום הולדת שלושים ועדיין לא יודע בדיוק מה הוא מחפש. הוא מעדיף לאבד את עצמו בין הספרים בספרייה העירונית שבה הוא עובד. מדי פעם הוא יוצא לבליינד דייטים, באחד מהם הוא פוגש בדני (יפתח מזרחי), בחור הצעיר ממנו בעשר שנים שחולם להיות רקדן.
אחותו שירלי (לוסי דובינצ'יק) היא לסבית שעובדת בקפה פולה ביחד עם יעלי (יעל דקלבאום). בעבר היה לה קשר הדוק עם בעלת הקפה מיכל (ליאת אקטע) והן חשבו להתחתן. מיכל רוצה לחדש את הקשר וכשהיא שומעת ששירלי חולמת על טיול לאנטארקטיקה היא מפתיעה אותה בכרטיס טיול לאנטארקטיקה (מכאן שם הסרט).
רונן (גיא זוארץ) הוא עיתונאי שעומד לכתוב כתבה על חייזרים. לשם כך הוא נפגש עם מתילדה המומחית לחייזרים (רבקה נוימן). הוא נמצא בקשר עם מיקי (יובל רז) וכאשר הוא מגיע לספריה כדי לחפש חומר על חייזרים הוא פוגש בעומר ומיד "נדלק" עליו.
שושנה (מיס לילה קרי) היא אמם של עומר ושירלי. היא אינה מתביישת שיש לה בן הומו ובת לסבית ומתכננת את מסיבת ההפתעה ליום ההולדת של עומר בו תגלה את רצונה להתחתן עם עמרם (מיס לילה קרי בתפקיד כפול).
לבסוף כולם ממתינים למופע החייזרים בתל אביב שיפשירו את ליבם הקפוא.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| עופר רגירר | בועז |  |
| גיא זוארץ | רונן |  |
| יובל רז | מיקי |  |
| יפתח מזרחי | דני |  |
| תומר אילן | עומר |  |
| אושרי שחר | איתן |  |
| לוסי דובינצ'יק | שירלי |  |
| יעל דקלבאום | יעל |  |
| ליאת אקטע | מיכל |  |
| שירלי סולומון | בתפקיד עצמה |  |
| מיס לילה קרי | שושנה/עמרם |  |
| רבקה נוימן | מתילדה רוז |  |
| דביר בנדק | צחי |  |
לין ונטה

לין ונטה (בהולנדית: Leen Vente;‏ 14 במאי 1911 – 9 בנובמבר 1989) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת החלוץ. השתתף עם נבחרת הולנד במונדיאל 1934.
ביוגרפיה

לין ונטה נולד ב-14 במאי 1911 ברוטרדם שבהולנד ושיחק את רוב הקריירה שלו בפיינורד. ב-1937 היה לאחד מהשחקנים שחנכו את אצטדיונה החדש של פיינורד, דה קויפ, וגם זכה להבקיע את השער הראשון באצטדיון בניצחון 2–5 על בארשוט הבלגית במשחק ידידות. בסך השתתף ב-82 משחקי ליגה עבור פיינורד וכבש 65 שערים.
בנוסף לכך ששיחק במשחק הראשון באצטדיון דה קויפ ונטה גם שיחק במשחק הבינלאומי הראשון שנערך באצטדיון זה נגד בלגיה כשהבקיע את שער הניצחון במשחק שנגמר בתוצאה 0–1. למונדיאל 1934 הגיעו הולנד לאחר ניצחון על צפון אירלנד ובלגיה במוקדמות כשבשני המשחקים כבש ונטה שער אחד. בטורניר עצמו הולנד הפסידה במשחקה הראשון נגד שווייץ 3–2 כשהוא כובש את אחד מהשערים יחד עם קיק סמיט. אותו גביע עולם אחרי זה ב-1938 שוב פעם הולנד עפו בשמינית. ונטה ערך בסך הכל 21 הופעות בהם כבש 19 שערים לפני פרישתו מהמדים הלאומיים ב-1940.
הוא נפטר ב-9 בנובמבר 1989 בגיל 78. נכדו של אחיו, דילן ונטה (אנ'), הוא כדורגלן המשחק כיום בקבוצת הכדורגל זוולה.
מיכל הקטנה (סרט, 2011)

| --- | --- |
 בימוי:  אבי דור
 הופק בידי:  עידית נחומי
 תסריט:  אבי דור
 שחקנים ראשיים:  מיכל ויצמן
 צילום:  ברוך אבן-חן יוסי הרוש
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  פליי רקורדס
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  2011
 משך הקרנה:  40 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט לילדים, סרט קומדיה, סרט מוזיקלי
 סרט הבא:  מיכל הקטנה - השיר שבלב
 סרטים בסדרה:  מיכל הקטנה - השיר שבלב מיכל הקטנה בממלכת האהבה
 
מיכל הקטנה הוא סרט טלוויזיוני והדי וי די הראשון של מיכל ויצמן.
תקציר העלילה

מיכל הקטנה היא ילדה קטנה ונחמדה שרוצה לגדול ואוהבת ילדים. היא לבושה בחולצה עם סוכרייה על מקל. לילה אחד, בחלומה, היא מופיעה, שרה, רוקדת ופוגשת המון ילדים. כשהיא מתעוררת, היא מגלה שחלומה אכן הפך למציאות. היא נמצאת על הבמה, מוקפת ילדים, אהבה ואושר.
השחקנים והדמויות

מיכל ויצמן - מיכל הקטנה
מיכל זוארץ - אמא של מיכל
שרון צור - אבא של מיכל
רונן חזן
בן דור
השירים בסרט

שיר פתיחה
בא לי
אבא ואמא
חלומות מתוקים
יש לי שאלות
יופי יולי יופי קם
כיף להיות קטנים
הלב שלי
חיבוקי
היה לי חלום
ויויאן אדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בת 60 בערך) 
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית 
 תאריך עלייה:  1965
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה 
 סוגה:  שירה, תרגום
 
ויויאן אדן (באנגלית: Vivian Eden) היא משוררת, מתרגמת, עורכת וחוקרת ספרות ישראלית-אמריקאית.
ביוגרפיה

אדן נולדה בניו יורק, ארצות הברית ועלתה לישראל בשנת 1965. למדה סוציולוגיה וספרות אנגלית ב-Barnard College ניו יורק ולאחר מכן, ספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים. בהמשך, קיבלה תואר דוקטור בספרות השוואתית מאוניברסיטת איווה.
אדן מתרגמת מעברית לאנגלית ומצרפתית לאנגלית. היא תרגמה פרוזה, שירה, אופרה מחזות ומסות. בין המשוררים שתרגמה מעברית נמנים ט. כרמי, עמיחי חסון, רחל המשוררת, סלמאן מצאלחה ואלכס בן-ארי. לאורך השנים, לימדה אנגלית, תיאטרון ותרגום במוסדות שונים (בין היתר, בכיתת השירה של הליקון), וכיהנה בתפקיד המנהלת האמנותית של "פסטיבל השירה הבינלאומי במשכנות שאננים" (1997-1991).
בעשור השלישי של המאה ה-21, היא משמשת עורכת במהדורה האנגלית של עיתון "הארץ". בעבר בעלת טור חודשי בעיתון, שעסק בשירה עברית מתורגמת. מתגוררת בירושלים ואם לשניים.
מספריה

משני הצדדים/Front and Back, סדרת "כבר" לשירה, הוצאת כרמל, 2008 - ספר דו-לשוני עברי-אנגלי. השירים נכתבו במקור באנגלית ותורגמו לעברית על ידי אמיר אור, גיל אלרואי, יעל גלוברמן, אריאל זינדר, סלמאן מצאלחה, אגי משעול, טל ניצן, אירית סלע ורמי סערי.
מספריה > מבחר ספרים שתרגמה

אופרה לטרזין מאת ליליאן אטלן (1985)
ערבסקות מאת אנטון שמאס (1988)
רצח בדרך בית לחם מאת בתיה גור (2004)
מסע הילדים אל הארץ המובטחת מאת אהרן מגד (2002)
אדוני הארץ מאת עקיבא אלדר ועדית זרטל (2007)
גמל המעופף ודבשת הזהב מאת אהרן מגד (2007)
עריכה

השירים: פסטיבל משוררים בינלאומי, ירושלים 1993 (עורכים: איל מגד וויויאן אדן, כתר, 1993)
השירים: פסטיבל המשוררים הבינלאומי ירושלים 1997 (עורכים: ויויאן אדן ודן דאור, כתר, 1997)
הערות שוליים

↑  Vivian Eden in Haaretz
↑   Amichai Chasson & Vivian Eden — A Dialogue Between Two Poets, Tupelo Quarterly, March 31, 2023
יחידת החילוץ וההצלה הארצית

תרגיל שנתי יחצ"א בעיר עכו דצמ' 2022
פעולות איתור חילוץ והצלה באתר סרפסייד מיאמי יולי 2021
היחצ"א בניירובי קניה 1998
יחידת החילוץ וההצלה הארצית (היחצ"א) היא יחידת מילואים מיוחדת בצה"ל הכפופה ישירות למפקד פיקוד העורף. בראש היחידה קצין מילואים בדרגת אלוף-משנה. היחצ"א מיועדת לביצוע פעולות חילוץ והצלה במתארים מורכבים ומיוחדים תוך מתן מענה חילוץ והצלה בהתראה מאוד קצרה בבט"ש ובחירום, ברחבי ישראל ומחוץ לה ובכל מקום שיידרש.
היחידה פועלת במתאר US&R - Urban Search and Rescue עם זאת ליחצ"א יכולות ידע כח אדם מנוסה והכשרה לפעול במתארים ובכל מקום בו צה"ל פועל או יפעל בבט"ש ובחירום.
היחידה הוסמכה ב-2018 כיחידת אינסרג (INSARAG Heavy Team ISR-01) הראשונה בישראל. האינסרג מהווה תקן בינ"ל המחמיר ביותר שנקבע על ידי האו"ם ליחידות חילוץ והצלה בעולם ומקנה ליחצ"א אפשרות לפעול ברחבי העולם למטרות חילוץ והצלה תוך הפעלה על ידי מדינת ישראל בפקודת אלוף הפיקוד או לבקשת האו"ם למען US&R באירועי חירום משמעותיים ברחבי העולם.
היחצ"א פיתחה וגיבשה לאורך השנים תורת חילוץ והצלה חדשנית ומתקדמת, המיישמת שימוש בכלים, אמצעים, תורה, ידע, וטכנולוגיות בהן רפואת חילוץ, טכניקות חילוץ, הנדסת חילוץ, איתור לכודים (תפיסת המודיעין המשולב), שליטה ובקרה (שו"ב) שהן בין המתקדמות מסוגן בקרב יחידות חילוץ והצלה מובילות בתחומן עולם.
תפיסת המודיעין המשולב ייחודית ליחצ"א ומטרתה ליצור תמונת מצב מודיעינית מהירה ואמינה המצביעה על מיקומם של לכודים פוטנציאליים בדגש על מספר הלכודים והנעדרים וסימון מיקומם המשוער בזירת ההרס. תפיסת המודיעין המשולב באה לידי ביטוי ביישום המבוסס על עזרים ברורים, מופשטים כמו גם טכנולוגיות ויישומים מתקדמים בשת"פ וסיוע ענף אגמים בפיקוד העורף. טכניקת המודיעין המשולב מופעלת על ידי תא המודיעין המשולב ביחצ"א בפיקוד קמ"ן היחידה (סא"ל במיל'), קצין התנהגות אוכלוסייה (קה"א, סא"ל במיל') ומהנדס היחידה (סא"ל במיל').
ביחצ"א משרתים מעל 400 קצינים וחיילים מחלצים במילואים, כולם מוסמכי אינסרג וכולם בעלי ההסמכה לחילוץ הגבוהה ביותר בפיקוד העורף "מחלץ שלב 09" הקיימת רק ליחצ"א וסיירת אלון.
מאז שנת 2014, היחצ"א עברה תהליך של ארגון מחדש, בהתאם להנחיות הצבא. ארגון מחדש זה כלל הכשרה מקצועית של צוותים ייעודיים בכל פלוגה ומחלקה, לדוגמה מנהור, טג"ח (טיפוס, גלישה, חילוץ), תימוך, חיתוך ברזל וחיתוך בטון. בכל פלוגה ומחלקה יש מספר צוותים ייעודיים, כאשר כל צוות מתמחה בטכניקת חילוץ שונה, בנוסף להיותם מוסמכים כמחלצים בשלב 09.
מפקדי היחידה

| --- | --- |
שם: תקופת כהונה
אל"ם (מיל') גבריאל רפפורט (גברוש): 1984–1989
אל"ם (מיל') משה גלילי: 1989–1993
אל"ם (מיל') אודי בן אורי: 1993–2000
אל"ם (מיל') גדעון בר-און: 2000–2006
תא"ל (מיל') שלום בן אריה: 2007–2011
אל"ם (מיל') רמטין סבטי: 2012–2014
אל"ם (מיל') דודי מזרחי: 2014–2018
אל"ם (מיל') גולן ואך: 2018–2024
אל"ם (מיל') יוסי פינטו: 2024–היום
ראו גם

בה"ד 16
חטיבת החילוץ וההדרכה
יחידת להבה - יחידת החילוץ של כבאות והצלה לישראל
חלצ – החטיבה הישראלית הלאומית של יחידות החילוץ לאיתור חילוץ והצלה
הערות שוליים

↑  מסמכי תערוכה, באתר archives.mod.gov.il
↑  Israel Rescue and Service team assisting emergency operations in Albania, ynetnews, ‏2019-11-27 (באנגלית)
↑  T. O. I. staff, AP, IDF sends aid mission to earthquake-stricken Albania, www.timesofisrael.com (באנגלית)
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  מערכת אתר צה"ל, משלחת המומחים לסיוע באלבניה שבה לארץ, באתר צה"ל, 13 בדצמבר 2019
↑   נשיא רפובליקת אלבניה ביקר בפיקוד העורף, באתר צה"ל, 22 בינואר 2020
↑  הנשיא מטה מוקיר את יחידת החילוץ הלאומית הישראלית עם "עיטור העיט המוזהב", באתר נשיא אלבניה, 23 בינואר 2020 (באלבנית)
נשיא אלבניה איליר מטה (חליפה כחולה במרכז) מעניק ליחידת החילוץ וההצלה הארצית את עיטור העיט המוזהב, ינואר 2020
כנס הרפואה הבין לאומי, ה-IPRED, שנערך בישראל. הכנס השישי בהשתתפות נציגי ארגוני חירום מרחבי העולם, ינואר 2020
הפוגה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט הפוגה
כרזת הסרט הפוגה
 בימוי:  עמרם עמאר
 הופק בידי:  חיים נחום, סרטי עצמאות
 תסריט:  רוז'ה אטאלי, עמרם עמאר
 שחקנים ראשיים:  נסים מזרחי אסתר פרידר רות גבריאלית
 צילום:  עמרם עמאר
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1950
 משך הקרנה:  65 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 דף הסרט ב־IMDb
הפוגה הוא הסרט הראשון באורך מלא שהופק במדינת ישראל ביוזמה עצמאית ובבימויו של עמרם עמאר ובהפקת "סרטי עצמאות".
הסרט שצולם בשנת 1950 מציג סיפור משולש אהבה מלודרמטי מזרחי-אשכנזי, על רקע ההפוגה במלחמת השחרור. הסרט הופק על ידי חברת "סרטי עצמאות" שבראשה עמד חיים נחום שזה היה הסרט היחיד שהפיקה. לניהול ההפקה והמימון הצטרפו יגאל כספי והבמאי איש המח"ל מצרפת עמרם עמאר, שהניסיון שלו היה בעריכה ובצילום. הצילומים נערכו בירושלים, קריית ענבים וסובא. הסרט הוצג רק שבוע אחד בקולנוע אוריון בירושלים ומאז נעלמו עקבותיו. בעזרתו של עו"ד רם כספי נמצא עותק 16 מ"מ של הסרט בעזבונו של אחיו. הסרט הוצג ב-1990 בסינמטק ירושלים באירוע מיוחד ובהשתתפות השחקנים שהופיעו בסרט בהתנדבות.
תקציר העלילה

קרבות עזים מתחוללים בירושלים וסביבותיה. הלגיון כובש את הרובע היהודי והעיר נצורה. גדעון הפלמחני"ק (נסים מזרחי) חבר קיבוץ, מתגייס ונוטל חלק בכיבוש של כפר ערבי במבואות ירושלים. הקרב קשה עם הרוגים ופצועים. לבסוף נכבש הכפר אך גדעון נפצע בראשו ומאבד את הכרתו. מטפלת בו החובשת מרים (אסתר פרידר, לימים עו"ד אתיה שמחה יועצת ראש הממשלה לקידום מעמד האישה).
עם הכרזת ההפוגה מועבר גדעון לבית חולים בירושלים ומרים מבקרת ומעודדת אותו. עם החלמתו הוא מחליט לשוב למשק עובד בגן הירק ואילה חברתו (רות גבריאלית) עובדת ברפת. מרים, סטודנטית למשפטים באוניברסיטה מתגעגעת אליו.
גדעון מתוודה בפני איילה, מספר לה על פציעתו ועל מרים שהצילה את חייו והיא מתחילה לחשוש ולקנא.
למרים נודע היכן גדעון והיא מגיעה למשק, במכונית פאר, כדי להביאו העירה ולהזמינו לנשף עם חבריה הסטודנטים. היא עורכת נשף ריקודים שאינו לטעמו של גדעון. הוא מחליט שאינו מתאים לחברה הזאת, חוזר לקיבוץ שם מקבלת אותו איילה בחיבוק.
עיניים פקוחות

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  חיים טבקמן
 הופק בידי:  רפאל כץ
 תסריט:  מירב דוסטר
 עריכה:  דב שטויר
 שחקנים ראשיים:  ראו פסקת דמויות
 מדבבים:  טל ברק
 מוזיקה:  מיכאל גורביץ', נתנאל מישלי
 צילום:  אקסל שנאפט
 מדינה:  ישראל, צרפת, גרמניה 
 חברה מפיצה:  פימפה הפקות
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בספטמבר 2009
 משך הקרנה:  91 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, מלודרמה 
 מקום התרחשות:  ירושלים 
 הכנסות באתר מוג'ו:   eyeswideopen
 דף הסרט ב־IMDb
 
צוות הסרט בפסטיבל קאן 2008
עיניים פקוחות הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של חיים טבקמן, שיצא לאקרנים ב-3 בספטמבר 2009. במרכז הסרט עומד רומן הומוסקסואלי בחברה החרדית. הסרט השתתף בפסטיבל קאן 2009‏, ונבחר להשתתף גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו שנערך בספטמבר 2009‏.
הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי שנערך בגנט, בלגיה באוקטובר של אותה שנה ובנובמבר העוקב זכה הסרט בפרס "ארוס ופסיכה", הפרס הראשי במסגרת פסטיבל "MedFilm", פסטיבל סרטי הים התיכון ה-15 שנערך ברומא. במרץ 2009 זכה "עיניים פקוחות" בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי "Cape Winelands" שהתקיים בדרום אפריקה.
עלילה

אהרון (זוהר שטראוס) הוא גבר חרדי שנשוי לרבקה (טינקרבל) ואב לארבעה ילדים. כשהוא מחפש עוזר שיעבוד אצלו באיטליז שירש מאביו שנפטר זה מכבר, מגיע עזרי (רן דנקר). עזרי הוא חרדי הומוסקסואל שזה עתה נפרד מבן זוגו רפאל (מתי אטלס). אהרון מקבל את עזרי לעבודה ואף דואג לצרכיו. עם הזמן הקשר בין אהרון לעזרי מתחזק, ולבסוף הופך לרומן, לאחר שהם הולכים ביחד לטבול במעיין. בעקבות כך אהרון נכנס לדילמה קשה. רעייתו רבקה מרגישה שמשהו אינו כשורה, ובו בזמן הרב וייסבן (צחי גראד), ו"משמרות הצניעות", מאיימים להרוס את חיי המשפחה של אהרון ולהגלות אותו מן הקהילה.
דמויות

אהרון (זוהר שטראוס): חרדי בעל אטליז שנשוי לרבקה ואב לארבעה ילדים, מתאהב בעזרי.
עזרי (רן דנקר): חרדי הומוסקסואל שניפרד מבן זוגו ומתחיל לעבוד באטליז, מתאהב באהרון.
רבקה (טינקרבל - רוית רוזן): אשתו של אהרון. היא מרגישה שמשהו אינו כשורה אבל תומכת בבעלה.
הרב וייסבן (צחי גראד): רב המשמש כראש הקהילה. "משמרות הצניעות" נכנסות לתמונה כאשר השמועות על הבחור ההומוסקסואל שהגיע לשכונה מתפשטות- הם מפיצים פשקוויל לא-מפורש על נבלה שנעשתה בשכונה, והם  מאיימים להפיץ פשקוויל על כך שהאטליז של אהרון אינו כשר ומאיימים עליו בגירוש מהשכונה. אהרון הולך ומסתבך בדילמה שבין שמירה על ערכי החברה בה הוא חי לבין תאוותו לעזרי שעלולה לסכן את האיזון בו הוא ומשפחתו חיים.
רפאל (מתי אטלס): בן זוגו לשעבר של עזרי.
יענקל (לידור דאודי): בן של אהרון.
הערות שוליים

↑  עינב שיף‏, שני סרטים ישראלים בפסטיבל קאן 2009, באתר וואלה, 23 באפריל 2009
↑  עינב שיף‏, "עיניים פקוחות" התקבל לפסטיבל טורונטו, באתר וואלה, 24 ביוני 2009
↑  "עיניים פקוחות" זכה בפסטיבל בדרא"פ, באתר ynet, 31 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012852074505171
המגילה 83

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  המגילה של איציק מאנגר
 בימוי:  אילן אלדד
 הופק בידי:  טומי לנג,
 תסריט:  חיים חפר, טומי לנג, אילן אלדד
 עריכה:  נעמי פרס אבירם
 שחקנים ראשיים:  יונתן סגל ניצה שאול
 מוזיקה:  דובי זלצר
 צילום:  אילן רוזנברג
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  18 במרץ 1983
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, יידיש
 דף הסרט ב־IMDb
המגילה 83 הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1983 בבימויו של אילן אלדד, קופרודוקציה ישראלית (יצחק שני ויוסף דיאמנט) - ומערב-גרמנית (ZDF) בבימויו של אילן אלדד, עם יונתן סגל, ניצה שאול וג'רי היימן בתפקידים הראשיים.
הצילומים נערכו בגני יהושע ובאחת השכונות ביפו. השחקנים שרים ביידיש והעלילה מסופרת בפי המספר באנגלית או בגרמנית (הופקו שתי גרסאות). שירתו של ג'רי היימן מדובבת על ידי אלברט כהן. בסרט נוספו קטעי ריקוד רבים.
המחזה והשירים הם בחרוזים ("פורים שפיל בחרוזים, עם אלף טעמים").
תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בעיירה יהודית במזרח אירופה שכל תושביה חייטים. הם מעלים בפורים הצגה על מגילת אסתר במה שקרוי פורים שפיל. זהו חיזיון צבעוני, שהחייטים מעלים מדי שנה בחג הפורים, ובו הם מערבים את סיפור מגילת אסתר עם היום יום שלהם, תוך הזדהות רגשית עם גורל גיבורי המגילה, שאותם הם מזהים בין גבירי העיירה וקבצניה.
פאסטריגאסע (יונתן סגל) תופס טרמפ לעיירה ביחד עם החייט פאנפאסע (ג'רי היימן), אשתו (אביבה פז) ובתו אסתר (ניצה שאול). הם מגיעים לעיירה שבמרכזה רוקדים ושרים "הסו יהודים, אנחנו מתחילים ב"פורים שפיל".
אחשוורוש (ג'רי היימן), שהוא בעצם בעל המתפרה שלהם, שוב השתכר, והוא דורש שאשתו ושתי (אביבה פז) תחולל לפניו עירומה. ושתי מסרבת והיא נדונה לעריפת ראשה לפני כן היא שרה על עלומיה האבודים.
המן (שלמה בר אבא), איש העולם התחתון, מציע לאחשוורוש ששרוי בבדידותו להודיע על תחרות לבחירת היורשת של ושתי במיטתו.
מרדכי היהודי (מייקל שניידר) מסדר שדודניתו אסתר היפה (ניצה שאול) תהיה בין המועמדות, וליבו של שוליית החייטים פאסטריגאסע נשבר בקרבו. הוא משגר ציפורי נייר לאהובתו השבויה בחדר המיטות של אחשוורוש ואסתר מצידה משיבה לו במזמור "פליטס פייגעלעך". פסטריגאסע שר שיר געגועים לאסתר - "די עלגיע פון פאסטריגאסע"
אחשורוש ואסתר יוצאים בכרכרה מקושטת ואנשים מריעים להם. זה מרגיז את פאסטריגאסע והוא יוצא לנקום באחשורוש, ומשלם על כך בחייו. אחשורוש יוצא בשיר על הצלתו "א-מחייה, א-מחייה". המן מנצל את ההזדמנות ומחתים את אחשורוש על צו לחיסול היהודים בממלכה.
אסתר המדוכאת שטה בסירה ושרה על "די גולדנע פאווע" (טווס הזהב).
אסתר מצליחה להביא לפני אחשורוש הקלטות סתר של דודה מרדכי, ועליהן נרקמות תוכניות הבגידה של שומריו (בגתן ותרש) וזה מעלה את ערכו של מרדכי. המן מצליח לארגן פוגרום בעיירה. אסתר שולחת מכתב הזמנה להמן והוא מגיע ומתחיל לתנות אתה אהבים. מרדכי מיידע את המלך וזה תופס אותו עם אסתר "על חם" ומחליט לתלות אותו עם בני משפחתו.
לבסוף עולה המן לגרדום וכל היהודים שרים בשמחה "צ'יריבימבוים"
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יונתן סגל | פאסטריגאסע, מספר |  |
| שלמה בר אבא | המן |  |
| ניצה שאול | אסתר |  |
| אביבה פז | אשת פאנפאסע, ושתי, זרש |  |
| מייקל שניידר | מרדכי היהודי |  |
| ג'רי היימן | פאנפאסע, אחשוורוש |  |
| אלברט כהן |  | קול |
הטבעת

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  בהשראת סיפורים אמיתיים
 בימוי:  אדיר מילר, יואב פז, דורון פז
 הופק בידי:  לאון אדרי, משה אדרי
 תסריט:  אדיר מילר
 עריכה:  איציק מיזרוחין
 שחקנים ראשיים:  אדיר מילר תיקי דיין ג'וי ריגר
 מוזיקה:  טל ירדני
 צילום:  משה משעלי
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  17 בדצמבר 2024
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית, הונגרית
 סוגה:  דרמה קומית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הטבעת הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית משנת 2024 בבימוי של אדיר מילר, יואב פז ודורון פז, עם אדיר מילר, ג'וי ריגר ותיקי דיין בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בהשראת סיפורים אמיתיים שקרו למשפחתו של מילר כחלק משואת יהודי הונגריה.
על תפקידה ב"הטבעת" הייתה תיקי דיין מועמדת לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2024.
הסרט צולם בישראל והונגריה ומשתתפים בו שחקנים ישראלים והונגרים.
עלילת הסרט מתוארת בפלאשבק – ישראל 1996 ובודפשט 1944.
אימו של אדיר מילר מופיעה בסוף הסרט בתפקיד עצמה.
תקציר העלילה

בודפשט, 1944 – יהודים מובלים לקרונות בקר על ידי חיילי צלב החץ בדרכם לאושוויץ. ויולטה (בולגרה קאוש) עם תינוק מצליחה להתחמק אבל חייל אחד בשם יאנוש אורבן מזהה אותה ועומד לירות בה אך לאחר שהיא מוסרת לו טבעת שקיבלה מאחותה ניקולט החייל משחרר אותה.
ישראל 2001 – ארנון נובל (אדיר מילר) הוא חוזר בתשובה שעובד כמורה לנהיגה. בעבר היה פרקליט מצליח שפוטר בגלל שנתפס במועדון קזינו לא חוקי.
ארנון קשור מאד לאמו ויולטה (תיקי דיין) שמספרת לו מדי פעם על חייה בתקופת השואה בבודפשט ועל הטבעת שהצילה את חייהם. ארנון מחליט לנסוע לבודפשט למצוא את הטבעת.
לארנון יש בת תחקירנית בשם עלמה (ג'וי ריגר) שגודלה על ידי בת זוגו. היא עובדת כתחקירנית וארנון רוצה לצרף אותו אליה. היא מסרבת בתקיפות אבל לאחר שויולטה נופלת בבית, שוברת את האגן ומצבה מתדרדר לאחר הניתוח, היא מסכימה.
הם עוברים מסע רב תהפוכות עם מצבים קומיים בעזרת חוקר הונגרי (פטר לינקה). הם רבים בנוגע לקשרים של עלמה עם חברתה דקלה (ירדן ג'רבי) אבל עם הזמן הקשרים מתהדקים וארנון מקבל את יחסיהן ברצון.
הם מצליחים למצוא את הטבעת וארנון נותן אותה לאמו ויולטה זמן קצר לפני פטירתה.
צוות השחקנים

| שם השחקן | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אדיר מילר | ארנון נובל |  |
| תיקי דיין | ויולטה נובל |  |
| ג'וי ריגר | עלמה נובל |  |
| ירדן ג'רבי | דקלה |  |
| פטר לינקה | לאצי | חוקר פרטי |
| דומיניקה בירו פנה | מריקה | נכדתו של יאנוש אורבן |
| אסתר מרטון | מגדה | בתו של יאנוש אורבן |
| בוגלרקה קאוש | ויולטה הצעירה |  |
| צ'רבה קרקס | עובד בבית הקברות |  |
| אנה בלוג | ניקולט | אחותה של ויולטה |
הערות שוליים

↑  גיל משעלי, רועי אבן, ‏תום נשר בדרך לאוסקר: הסרט "קרוב אלי" הוא הזוכה הגדול בפרסי אופיר, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2024
הגלולה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דוד פרלוב
 הופק בידי:  דוד פרלוב, ארוין סמל
 תסריט:  נסים אלוני
 עריכה:  ערה לפיד
 שחקנים ראשיים:  יוסי בנאי אבנר חזקיהו ז'רמן אוניקובסקי שרגא פרידמן
 מוזיקה:  יוחנן זראי
 צילום:  אדם גרינברג
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1972
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פנטזיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הגלולה הוא סרט פנטזיה ישראלי שיצא לאקרנים ב-1972 בבימויו של דוד פרלוב, עם יוסי בנאי, אבנר חזקיהו, ז'רמן אוניקובסקי וגדעון זינגר בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בידי נסים אלוני וזה ניסיונו היחיד בתסריט לקולנוע.
ההפקה שהחלה ב-1967 נתקלה בקשיים והסרט יצא לאקרנים רק ב-1972. שרגא פרידמן נפטר ב-1970 וקולו מדובב בסרט על ידי אברהם רונאי.
הסרט היה חריג בתקופת הסרטים עם מסר לאומי-ציוני וסרטי הבורקס והקהל לא הבין אותו. הוא נחל כישלון מסחרי וספג ביקורות שליליות מכל מבקרי הקולנוע.
הצילומים נערכו בתל אביב בגן יעקב וברחוב ביאליק.
תקציר העלילה

פלטיאל פיק (אבנר חזקיהו) הוא היפוכונדר ואספן בולים. דירתו מלאה בעשרות תרופות למחלות שונות. הוא נבדק על ידי ד"ר שחור (גדעון זינגר) שמוכן לוותר על שכרו תמורת בול פלסטינה 1926, אבל פלטיאל מסרב. הוא גר עם אחיו למחצה גץ (יוסי בנאי) שהוא זמר מתוסכל שמופיע במועדון לילה בלווית שני גיטריסטים (יוסף פלטה ובני אמדורסקי). גברת פסיה (זהרירה חריפאי) מבקשת ממנו קטע סטריפטיז וכשהוא מסרב היא גורמת להרס במועדון ורודפת אחריו...
פלטיאל מצטנן. גץ מאשפז אותו בבית החולים של ד"ר שחור ובתמורה נותן לרופא את בול פלסטינה שלו ללא ידיעתו. פלטיאל מיואש ורוצה להתאבד בתלייה, אבל באותו רגע מופיעה הרמינה (ז'רמן אוניקובסקי) שמעריצה את גץ מזמן שהייתה בת 12 והוא ביקש ממנה שתגיע כשתהיה בת 18. היא מתחילה להתפרע ובעקבותיה מגיע אביה הרוקח יעקב צווינגל (שרגא פרידמן) שבידו הגלולה עליה עבד 15 שנה והיכולה להצעיר את הלוקח אותה. הרמינה בולעת את הגלולה ומתחילה לרחף באוויר...
שכנתו האלמנה של פיק (אדית אסטרוק) גרה עם בתה (ענת שפירא) ולוחצת על פיק להתחתן אתה. הוא מסרב והיא שולחת לו אבטיח ובתוכו פצצה. בהתפוצצות הוא וצווינגל נפצעים. לבסוף הוא מסכים להתחתן אתה לאחר שהיא מגלה לו שהיא עובדת בדואר...
צווינגל נותן לגץ את הגלולה והוא הופך לבחור צעיר ומלא מרץ. הרמינה מנהלת את יחסי הציבור שלו והוא הופך לידוען. הוא מוקף כל הזמן בדוגמניות (יעל אביב, עפרה פוקס, עירית אלטר) ומרואיין על ידי עיתונאים (יוסי גרבר ודורי בן זאב). הוא שר בחוצות תל אביב את "שיר הנעורים" כשלצדו הרמינה. ההמצאה מתפרסמת בכל העולם ומדענים מגיעים לישראל כדי ללמוד עליה ובעיקר להיפגש עם גץ. בשדה התעופה מקבל אותם נציג הממשלה (גד קינר). מיליונר מצרפת (יעקב בן סירא) מורה למזכירו (דודיק סמדר) לרכוש את ההמצאה במיליוני דולרים. בטלוויזיה דנים על הגלולה ואחד המדענים (דובי גל) אומר שאם גץ יחלה בנזלת זה ישפיע על אורך החיים של הגלולה.
גץ מופיע בכל הפרסומות ובעיקר בקמפיין של הרמינה לצמחונות. כעת ד"ר שחור מוכן להחזיר את הבול הפלסטיני תמורת הגלולה. הגלולה מפסיקה להשפיע וגץ זקוק לגלולות נוספות בהופעה הגדולה שלו באצטדיון הכדורגל.
פלטיאל מבקש ממנו שלא ייקח את הגלולות, אך גץ בולע בקבוק שלם, מתחיל את ההופעה ובסוף מתפוצץ ועף מעלה עם כנפיים כשפלטיאל מבקש ממנו מלמטה, לחזור.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יוסי בנאי | גץ | שחקן |
| אבנר חזקיהו | פלטיאל | היפוכנדר |
| ז'רמן אוניקובסקי | הרמינה | בתו של צווינגל |
| שרגא פרידמן | יעקב צווינגל | רוקח |
| אדית אסטרוק | אלמנה |  |
| גדעון זינגר | ד"ר שחור | רופא |
| משה טימור |  | שדרן טלוויזיה |
| זהרירה חריפאי | פסיה |  |
אל-מג'דל (אשקלון)

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  ישראל ישראל
 מחוז:  מחוז עזה
 נפה:  נפת עזה
 שפה רשמית:  ערבית
 גובה:  200 מטרים
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  1948–1950
 יישובים יורשים:  אשקלון כפר סילבר, ברכיה (מושב), משען, ניר ישראל.
 דת:  אסלאם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  4,910 (1945)
 
אל־מג'דל (ערבית: المجدل) הייתה עיירה ערבית מוסלמית ליד חורבות אשקלון העתיקה.
בשנת 1596 היה מג'דל היישוב השישי בגודלו בארץ ישראל וגרו בו 2,795 תושבים. מג'דל נודעה כעיירה עם שוק אזורי שוקק, אליו הגיעו פלאחים מכפרי הסביבה למכור את יבולם וכן בשל תעשיית האריגה שהביאה לכך שכינו אותה "מנצ'סטר של פלשתינה".
ערב מלחמת העצמאות התגוררו במג'דל כ־10,000 תושבים. במהלך המלחמה ועד סוף 1950 עברו תושבי העיירה לרצועת עזה, ובשטחה הוקמה שכונה יהודית של אשקלון.
מערבית לעיירה נמצא "משהד סידנא אל-חוסיין" (Mash-had Sidna el Husein), (או: "משהד נבי חוסיין"), מבנה עתיק מסוף המאה ה־11.
מפה משנת 1870, אל מג'דל במרכז.
גאוגרפיה

מג'דל הייתה ממוקמת כקילומטר וחצי מהים, מוקפת בשלושה כפרים: ממערב - אל-ג'ורה, חמאמה מצפון ונעליא (ער') מדרום.
בשנת 1945 שטחה הבנוי של העיירה היה 1,346 דונמים, 40,705 דונם שטחים מעובדים (35,442 שדות, 2,377 פרדסים, 2,886 שטחים מושקים) ועוד 1,629 דונם אדמות שאינן ניתנות לעיבוד, סך כל האדמות היה 43,680 דונם.
היסטוריה > העת העתיקה

בחפירת הצלה שנערכה במרכז הרפואי ברזילי (2013) נמצאו ממצאים המעידים על התיישבות בתקופות: הרומית, הביזנטית, העבאסית והתקופה הממלוכית.
על פי מסורת שיעית, ראשו של חוסיין בן עלי, נכדו של הנביא מוחמד שנערף על ידי הסונים, בשנת 680 בכרבלא, הגיע ונטמן ב"משהד סידנא אל-חוסיין" (Mash-had Sidna el Husein), (או: "משהד נבי חוסיין"), ליד מג'דל. בסוף המאה ה־11 נבנה מסגד על המקום שהיה קדוש לשיעים ונהגו לעלות אליו לרגל. (ראו להלן)