stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרבינאפין

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 (E)-6,6-trimethyl-N-(naphthalen-1-ylmethyl) hept-2-en-4-yn-1-amine
 שמות מסחריים בישראל
 למיסיל - Lamisil
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C21H25N 
 מסה מולרית:  291.43 g/mol
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  נספג בקלות
 מטבוליזם:  כבדי
 זמן מחצית חיים:  36 שעות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם (קפליות) וללא מרשם (למריחה)
 דרכי מתן:  פומי, מריחה
 מזהים
 קוד ATC:  D01BA02, D01AE15 
 מספר CAS:  91161-71-6
 PubChem:  1549008
 ChemSpider:  1266005
 
טרבינפין הידרוכלוריד (Terbinafine hydrochloride, נמכרת בארצות הברית, בריטניה, צרפת והונגריה בשם למיסיל - Lamisil, וכן נמכרת במקומות שונים בעולם בשם Terbisil) היא תרופה אנטי-פטרייתית סינתטית מסוג allyamine. היא בעלת משיכה כימית לשומנים בטבעה ונוטה להצטבר בעור, בציפורניים וברקמות השומניות. כתרופה גנרית היא נמכרת בשם Zabel באוסטרליה וכיום היא זמינה בגרסאות גנריות גם בארצות-הברית ובישראל. בישראל נמכרת התרופה הן כקרם ותרסיס לטיפול מקומי (בשמות למיסיל ולמיזיל בגרסה האתית של חברת נוברטיס ובשמות דרמסיל ופטיר בגרסאות גנריות של מעבדות רפא) והן כקפליות (בשמות למיסיל בגרסה האתית של נוברטיס ובשם Terbinafine-Teva בגרסה הגנרית של חברת טבע).
פרמקולוגיה

טרבינפין הידרוכלוריד היא אבקה לבנה גבישית המסיסה בקלות במתנול ובמת'ילין כלוריד, מסיסה באתנול ומסיסה מעט במים.
בדומה לתרופות אחרות ממשפחת ה-allylamine-ים, הטרבינאפין חוסמת את הסינתזה של הארגוסטרול על ידי חסימת הסקוולן אפוקסידאז, אנזים המהווה חלק מתהליך הסינתזה של דופן תא הפטרייה.
התוויות

הטרבינאפין משפיעה בעיקר על קבוצת הפטריות הדרמטופיטיות כולל Sporothrix schenckii.
בתור קרם או אבקה בריכוז 1% היא משמשת נגד זיהומי עור פטרייתיים שטחיים דוגמת Tinea cruris, Tinea pedis וסוגים שונים של גזזת.
קפליות 250 מ"ג בנטילה פומית נרשמות על פי רוב לטיפול בפטרת הציפורניים ברגליים או בידיים שנגרמה על ידי דרמטופיטים ומכונה על כן Tinea unguium. זיהומי ציפורניים פטרייתיים ממוקמים עמוק תחת הציפורן בעור הקרני, ולשם טיפולי עור שטחיים אינם מצליחים לחדור בכמות מספקת. לעיתים נדירות הקפליות עשויות לגרום להרעלה כבדית, כך שהחולים מוזהרים בנוגע לכך ותפקודי הכבד שלהם מנוטרים דרך קבע על ידי בדיקות דם. גם צריכת אלכוהול אסורה בעת נטילת הטרבינאפין.
התוויות > בארצות הברית

בתקופה בה הפטנט על התרופה היה בתוקף עלתה התרופה הון רב וחברות ביטוחי בריאות רבות בארצות הברית לא כיסו את עלות הטיפול שעשוי להימשך חודשים ולעלות אלפי דולרים, משום שהחשיבו את זיהומי העור הפטרייתיים לבעיה קוסמטית גרידא. לחלופין המליצו על שימוש בחלופות זולות יותר דוגמת פלוקונזול.
מנהל הבריאות והמזון האמריקאי, ה-FDA, אישר את הגרסה הגרסאות הגנריות הראשונות של קפליות הטרבינאפין לנטילה פומית (טרבינאפין היכרוכלוריד). שאר הפטנטים והבלעדיות על הטרבינאפין פגו ב-30 ביוני 2007 וכיום בשל כך נמכרת התרופה בשבריר ממחירה הגבוה בעבר והעלות הסופית למטופל ברוב הביטוחים הגדולים היא כדולר לשלושים טבליות מהמינון המקובל - 250 מ"ג.
מחקרים

מחקר משנת 2002 השווה את יעילותה ובטיחותה של הטרבינאפין לפלצבו, איטרקונזול ו-griseofulvin בטיפול בזיהומים פטרייתיים של הציפורניים. הממצאים העיקריים היו שלצורך צמצום היקף פגיעת הפטרייה הייתה הטרבינפין טובה משמעותית מהאיטרקונזול והגריסאופולבין, ושטרבינאפין נסבלה טוב יותר על ידי הנסיינים מאשר האיטרקונזול.
מחקר שבוצע על 504 נסיינים בשנת 2007 גילה שעקירה כירורגית של הציפורן בשילוב עם טרבינאפין בנטילה פומית (דרך הפה, להבדיל מקרם למריחה מקומית) הפחית משמעותית את תדירות הימצאות תסמיני הזיהום הפטרייתי בהשוואה לנטילת טרבינאפין בלבד.
ניסוי קליני אקראי משנת 2007 עם 249 משתתפים הראה ששילוב של לק אמורולפין לציפורניים (נמכר בישראל בשם לוסריל - Loceryl) עם נטילה פומית של טרבינאפין הגביר את יעילותו הקלינית של הטיפול בטרבינאפין בלבד וגם היה טוב יותר בניתוח עלות-תועלת.
זיהום ציפורניים פטרייתיים אחרי 10 שבועות טיפול עם טרבינאפין.
טרביום פוספיד

| --- | --- |

 כתיב כימי:  TbP 
 מסה מולרית:  189.899 גרם/מול
 מראה:  גבישים שחורים
 מספר CAS:  12037-64-8
 צפיפות:  6.82 גרם/סמ"ק
 
טרביום פוספיד היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מטרביום ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא  {\ce {TbP}}.
הכנה

ניתן להשיג טרביום פוספיד על ידי תגובה של טרביום עם זרחן אדום ב-800–1000 מעלות צלזיוס:
{\ce {4Tb + P_4 -> 4TbP}}
ניתן להשיג את התרכובת גם על ידי תגובה של נתרן פוספיד וטרביום כלוריד נטול מים ב-700~800 מעלות צלזיוס.
תכונות פיזיקליות

TbP עובר מעבר פאזה ב-40 GPa ממבנה NaCl למבנה CsCl.
TbP יוצר גבישים במערכת קובית, בעלי חבורת סימטריות מרחבית מסוג Fm3m.
שימושים

התרכובת היא מוליך למחצה המשמשת ביישומי הספק גבוה, בתדר גבוה ובלייזר דיודות ופוטודיודות אחרות.
הערות שוליים

1 2  American Elements, Terbium Phosphide, American Elements (באנגלית)
↑  Knorr, K.; Loidl, A.; Kjems, J. K.; Lüthi, B. (2 בדצמבר 1979). "Magnetic excitations in TbP". Journal of Magnetism and Magnetic Materials (באנגלית). 14 (2): 270–272. Bibcode:1979JMMM...14..270K. doi:10.1016/0304-8853(79)90136-7. ISSN 0304-8853. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rowley, Adrian T.; Parkin, Ivan P. (1 בינואר 1993). "Convenient synthesis of lanthanide and mixed lanthanide phosphides by solid-state routes involving sodium phosphide". Journal of Materials Chemistry (באנגלית). 3 (7): 689–692. doi:10.1039/JM9930300689. ISSN 1364-5501. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Adachi, Takafumi; Shirotani, Ichimin; Hayashi, Junichi; Shimomura, Osamu (28 בדצמבר 1998). "Phase transitions of lanthanide monophosphides with NaCl-type structure at high pressures". Physics Letters A (באנגלית). 250 (4–6): 389–393. Bibcode:1998PhLA..250..389A. doi:10.1016/S0375-9601(98)00840-8. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  mp-645: TbP (Cubic, Fm-3m, 225), Materials Project
חרטה על הליך התאמה מגדרית

חרטה על הליך התאמה מגדרית היא הפסקת אורח חיים טרנסקסואלי לאחר שנעשה הליך להתאמה מגדרית, באמצעים חברתיים, חוקיים או רפואיים, או תחושת חרטה ורצון לחזור למגדר הקודם.
מאמר סקירה בנושא משנת 1993 מבחין בין חרטה גדולה, המוגדרת כרצון לחזור למגדר המקורי, וחרטה קטנה, הנחשבת כאכזבה שעשויה לחפוף עם אי שביעות רצון מתוצאות ההליך.
חלק מן המחקרים החשיבו כחרטה רק ניתוחים להתאמה מגדרית חזרה, ואחרים הסתפקו בהצהרה על חרטה, בחזרה בפועל לתפקיד המגדר הקודם, או אף בדיווח על הרהורי חרטה מזדמנים. כך או אחרת, מקרי החרטה האלו מעטים ביותר בעיקר עקב היותה של ההתאמה המגדרית נדירה כשלעצמה. ישנם מחקרים המראים כי אף שיעור זה נמצא במגמת ירידה.
בין המתחרטים, ישנם כאלו שלאחר שהתחרטו החלו להזדהות כא-בינארים, סביר להניח שלאור התגלות זהותם המגדרית כמורכבת יותר מאשר הזהות המגדרית הבינארית שאליה עשו את ההליכים הללו במקור.
מחקר

סקירה שיטתית ומטא-אנליזה של תוצאות טיפולים להתאמה מגדרית, שנערכה על ידי חוקרי מאיו קליניק בשנת 2010, מצאה שמרבית המחקר שנערך בנושא ברחבי העולם הוא באיכות נמוכה מאוד, עקב מספר מגבלות מתודולוגיות: הוא אינו מוגן מנטאים אפשריים בשל היעדר קבוצות ביקורת והקצאה אקראית; פרטים כמו הטיפול ההורמונלי תכופות מתועדים רק לפי דיווח המטופלים עצמם; חלק מן המחקרים אף לא דיווחו כלל על הטיפול ההורמונלי, ואלו לא נחשבו בתוצאות המטא-אנליזה. מספר מחקרים שתוצאותיהם פורסמו לאחר סקירה זו ולא נכללו בה עשויים לתקן חלק מן הבעיות.
מחקר > סקירות מחקרים

סקירה משנת 1993 מצאה שיעור חרטה של כ-1% עבור טרנסים וטרנסיות לאחר ניתוח תחתון. סקירה דומה משנת 2002 מצאה שיעור זהה.
סקירה שיטתית ומטא-אנליזה שנערכה בשנת 2021 בחנה את שיעור החרטה בקרב מי שעברו ניתוח להתאמה מגדרית. בהתבסס על 27 מחקרים שהתפרסמו וכללו 7,928 משתתפים שעברו סוג כלשהו של ניתוח להתאמה מגדרית, נמצא כי שיעור החרטה נמוך ביותר (1%). הסיבה השכיחה ביותר לחרטה הייתה נסיבות פסיכו-סוציאליות, במיוחד עקב קשיים שנוצרו כתוצאה מהחזרה לחברה עם המגדר החדש בסביבות חברתיות ומשפחתיות. סיבות אחרות פחות נפוצות היו שהניתוח לא השיג את המטרות הכירורגיות ברמה אסתטית ופסיכולוגית.
המטא-אנליזה שנערכה על ידי חוקרי מאיו קליניק ב-2010 עסקה באיכות החיים ובתוצאות הפסיכו-סוציאליות של הליכי התאמה מגדרית, בהתבסס על 28 מחקרים קודמים שהתפרסמו בנושא, וכללו יחד 1,833 משתתפים עם דיספוריה מגדרית שעברו ניתוח להתאמה מגדרית הכולל טיפול הורמונלי. הממצאים העיקריים מתוך חישוב המטא-אנליזה היו כי 80% מן המשתתפים דיווחו על שיפור משמעותי בדיספוריה מגדרית ובאיכות החיים שלהם; 78% דיווחו על שיפור בתסמינים הפסיכולוגיים של דיספוריה; ו-72% דיווחו על שיפור בתפקוד המיני. מקצת המחקרים שהשתתפו בסקירה בדקו גם את שיעור החרטה. הממצא העיקרי בנושא זה היה כי רוב הנבדקים לא דיווחו על חרטה על ההתאמה המגדרית. במחקר אחד משנת 1998, שלושה מתוך 17 טרנסקסואלים שעברו התאמה מגדרית בשנים 1970–1990 הביעו חרטה, ושניים מהם ביקשו לעבור הליך לחזרה למגדרם הקודם. במחקר נוסף משנת 2006, בטווח של שלוש שנים בממוצע לאחר הניתוח, אף טרנסקסואל מבין 232 שעברו ניתוח להתאמה מגדרית (היפוך פין) לא הביע חרטה עקבית, ושישה אחוזים הביעו חרטה מזדמנת. שיעור המענה היה 32%.
בשנת 2012, דו"ח של האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה על הטיפול בדיספוריה מגדרית ציין שסקירת הספרות מתעדת מגמת ירידה באחוזי חרטה על ניתוחים להתאמה מגדרית במהלך שלושת העשורים הקודמים; בעוד ששביעות רצון מההליך נחשבת לנורמה בשנים האחרונות, כמה מחקרים משנות ה-70 וה-80 מצאו שיעורי חרטה בסביבות 30%, ואף בשנת 1997 מחקר אחד עדיין מצא שיעור חרטה של 6%. הסיבות לשיפור אינן ברורות לחלוטין, אך נמצאות במתאם עם קריטריונים גמישים אך עם זאת אחידים יותר להפניה לניתוח, עם שיפור בטכניקה ובתוצאות של הניתוחים, ועם אקלים חברתי נוח יותר כלפי מיעוטים מיניים ומגדריים.
סקירה שמוצגת באתר המכון לחקר אי-שוויון באוניברסיטת קורנל, בנושא השפעת ההתאמה המגדרית על רווחתם הנפשית של טרנסג'נדרים בוגרים, העלתה 55 מאמרים בנושא שפורסמו בין 1991 ליוני 2017. לעניין שיעור החרטה, במחקרים שבדקו אותו, הסקירה העלתה שהוא נע בין 0.3% ל-3.8%, שהשכיחות ירדה ככל שהשתפרו הטכניקות הכירורגיות והתמיכה החברתית, ושהחרטה לרוב נבעה מהיעדר תמיכה חברתית או מתוצאות גרועות של ניתוחים בטכניקות ישנות.
מחקר > מחלוקות

אוניברסיטת באת' ספא באנגליה (אנ') סירבה לאשר לפסיכותרפיסט ג'יימס קספיאן לערוך במסגרת לימודיו עבודת תזה בנושא היפוך תהליכי התאמה מגדרית. הצעת המחקר אושרה ב-2015, אולם ב-2017 כשקספיאן ביקש להרחיבה ולכלול בה גם אנשים שעברו ניתוחים להתאמה מגדרית, ולאחר מכן החליפו את מגדרם חזרה בלי לבצע ניתוח נוסף להתאמה מגדרית, ההצעה נדחתה, לדברי קספיאן בנימוק שהעיסוק במחקר בתחום שפוטנציאלית הוא בלתי תקין פוליטית, נושא בחובו סיכון, ושההתקפות במדיה החברתית עשויות לערב גם את האוניברסיטה. קספיאן ערער על החלטת האוניברסיטה, אך ערעוריו נדחו. האוניברסיטה פרסמה תגובה לפיה המחקר לא נפסל בשל נושאו, אלא מפני שמתודולוגיית המחקר לא תבטיח את האנונימיות של המשתתפים ואת חיסיון הנתונים.
ראו גם

התפתחות הזהות המגדרית
דיספוריה מגדרית בילדות
יהושע בועז

.
.
| --- | --- |

חיבוריו של הרב יהושע בועז מודפסים על דף הגמרא, מימין מסורת הש"ס, ולסוברים כי חיבר עוד מראי מקומות - משמאל למעלה "עין משפט נר מצווה", ובין פירוש רש"י לגמרא "תורה אור"
 לידה:  סביונטה
 פטירה:  1557 סאביליאנו, איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  ?–1557 
 רבותיו:  רבי נתן מאיגרא
 חיבוריו:  שלטי הגיבורים, מסורת הש"ס (תורה אור, עין משפט, נר מצווה) ספר הפשוטים, ספר המחלוקות
 
הרב יהושע בועז ממשפחת ברוך (המאה השש עשרה), היה מגדולי הפוסקים האחרונים, בעל הפירוש הנודע שלטי הגיבורים על הרי"ף, וציוני מסורת הש"ס. יש הסוברים כי חיבר גם את מראי המקומות "תורה אור" ו"עין משפט נר מצווה" על תלמוד בבלי, ברם יש המצדדים כי ספרים אלה לא נכתבו על ידו.
ביוגרפיה

רבי יהושע בועז (ברוך) בן שמעון בן אברהם נולד באיטליה לרבי שמעון לבית ברוך, משפחתו גלתה לאיטליה בגירוש ספרד. שנת לידתו אינה ידועה, יש שהעריכו שנולד בשנת רע"ח-רע"ט (1518) לערך, יש שכתבו שנולד בשנת רל"ב, ויש מהחוקרים האחרונים שהסיקו כי נולד בסביבות שנת ר"ס. מגיל 23 עד גיל 36 חיבר את חיבוריו "מסורת התלמוד" (שנים רבות לאחר מכן שונה שמו ל"מסורת הש"ס", בהשפעת הצנזורה), (יש אומרים שחיבר את "תורה אור" ו"עין משפט"), בנוסף הוא זה שציין בתוס' את כל הפניות הדפים. חיבורים אלו מלמדים על בקיאותו העצומה בתורה. הוא נפטר בשנת שט"ו-1555. חיבוריו של ר' יהושע בועז על הש"ס הוכנסו להדפסת התלמוד משנים ש"ו-שי"א[דרוש מקור], 1546–1551, על ידי המדפיס הנוצרי מארקו אנטוניו יושטיניאן כדי להוסיף "תועלת" למהדורתו השנייה של ש"ס ונציה של דניאל בומברג.
הוא חי בתקופת ראשוני האחרונים, בזמנם של רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך, והרמ"א. רבי יוסף קארו לא ראה את ספר שלטי הגיבורים, שנדפס בתקופה חופפת להדפסת השולחן ערוך, אך הרמ"א הרבה להביא פסקים מספר זה, ומכנהו "הגהות אלפסי".
ברוב המקומות בכתביו הוא אינו מציין את שמות רבותיו, אך בכמה מקומות הוא מזכיר את רבי נתן מאיגרא, שהיה מגדולי איטליה באותה התקופה, ושימש כדיין וכראש ישיבה.
פסיקה

בין פסיקותיו הידועות בהלכה הוא ההיתר לנשים לחבוש פאה ברשות הרבים. הוא טען ששיער שאינו מחובר לראש, גם אם זה שערה שלה עצמה, אינו נקרא "ערוה" לעניין ק"ש, ומהווה כיסוי ראש הולם לקישוט נשים, כמו כיסוי בד ברשות היחיד:
"פאה נכרית... משמע להדיא (=במפורש) שמותרות בנות ישראל להתקשט בהן, ד'שיער באשה ערוה' דקאמר (=שנאמר) לא הוי  (=אינו) אלא בשיער הדבוק לבשרה ממש ונראה גם בשרה עם השיער, אבל שיער המכסה שערה אין כאן משום 'שיער באשה ערוה' וגם לא משום 'פרועת ראש'. ונראה דלא שנא (=שאין הבדל בין) שערות דידה לא שנא (=לבין) שערות של חברתה, כל עוד דעבידי (=שמטרתן) לכיסוי השיער והן תלושות, אף על פי דקישוט הוא לה כדי שתראה בעלת שיער, אין בכך כלום (=אין בכך איסור) ושפיר דמי (=ומותר)".
לפסיקה זו הצטרף בזמנו הרמ"א ובדורות הבאים המג"א. עם הזמן הצטרפו אליה פוסקים רבים מכל העדות.
חיבוריו

בתלמוד:
מסורת הש"ס - הפניות למקבילות ממקומות אחרים בתלמוד הבבלי, כולל הגהות והערות קצרות על המסכת. מרבית ההפניות הן ציון המקבילות בדברי התלמוד. חיבורו הודפס כמעט בכל מהדורות התלמוד שיצאו לאור לאחר שנתחבר, ובמהלך הדורות נוספו בו הפניות רבות מחכמי הדורות. החיבור נקרא במקור מסורת התלמוד אך הצנזורה הנוצרית פגעה בשמו המקורי, ובעקבותיה התקבע שמו המוכר כיום.
יש הסוברים כי חיבר את תורה אור - מיקום פסוקי התנ"ך המופיעים בתלמוד.
יש הסוברים כי חיבר את עין משפט - נר מצווה - עין משפט כולל הפניות במסכת למקומות בהם דיברו הרמב"ם והסמ"ג על ההלכה המוזכרת במסכת. לאחר מכן נוספו גם ציונים להלכות המובאות בשולחן ערוך, וארבעה טורים לר' יעקב בן הרא"ש ולפעמים גם לרמ"א. דבר זה הוא כלי עזר חשוב ביותר ללומדי הגמרא "אליבא דהלכתא". נר מצווה למעשה מונה את ההלכות שבכל פרק במטרה להפנות לספר אחר של רבי יהושע בועז, שאבד ממנו, אבל לאחר שנוספו בעין משפט הפניות נוספות אין ערך בהדפסתו. אולם יש הסוברים שספרים אלו לא חוברו על ידו, כיוון שלא נזכרו בהקדמה בה כתב את מפעל חייו ורשומת ספריו, אלא הופיעו לראשונה בהדפסה אחת הכוללת גם את מסורת הש״ס וגם את עין משפט, נר מצווה, ותורה אור, ועקב הדמיון בין סוגי היצירה התורנית - מראי מקומות - נשתרשה הטעות כאילו חיבר גם אותם.
הלכה:
שלטי הגיבורים (נדפס לראשונה בסביוניטה בשנת ה'שי"ד) הוא פירוש הלכתי על הרי"ף המובא גם על פירוש המרדכי. הספר מהווה תמצות פסקי ההלכה הנובעים מדברי הרי"ף וההתייחסות אליהם בספרי ראשונים אחרים ובעיקר מספר ריא"ז, ויש בו גם מעט מחידושיו של ר' יהושע בועז עצמו. הספר מודפס בדפי הרי"ף בצד החיצוני של הדף. מכונה אצל חלק מפוסקים הגהות אלפסי.
ספר הפשוטים (או "התמים") וספר המחלוקות. בראשון מביניהם באות ההלכות בהן לא נפלה מחלוקת בין הפוסקים, ואילו בספר השני מובאות ההלכות בהן נפלה מחלוקת, עם דיון בשיטתם ההלכתית של החולקים. ספרים אלו נדפסו רק בשנת תשע"ב.
לקריאה נוספת

הרב יעקב לויפר משׂונצינו ועד וילנא - תולדות הדפסת התלמוד, הוצאת המודיע, ירושלים תשע"ב
הערות שוליים

↑  את שמו הוא חתם בראש הקדמתו לפירושו למסכת ברכות: "אמר צעיר התלמידים יהושע בועז... למשפחת ברוך מגירוש קטלוניא (=ספרד)
↑  ראו מאמר בקובץ "ישורון" תשס"ח, עמ' עה, הרב שלמה גאטעסמאן
↑  ספר לקט שכחת הפאה, בהסתמך על אנציקלופדיה לגדולי ישראל עמ' 701
↑  ראו מכתבו של אחד החוקרים בקובץ אליבא דהלכתא ס"ג
↑  ספר "שם הגדולים" להחיד"א, חלק ספרים מערכת ש' אות ע"ז
↑  ספר "אור הגנוז", עמ' עז
↑  שלטי הגיבורים על הרי"ף, שבת דף כ"ט מדפי הרי"ף
↑  מבין הפוסקים הספרדיים: הרב בן ציון אבא שאול, הרב שלום משאש, הרב עובדיה הדאיה, הרב חיים כסאר והרב יוסף קאפח
↑  רבי נתן נטע רבינוביץ', מאמר על הדפסת התלמוד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498549405171  GND: 10340063X  LCCN: nr95020679  NTA: 395122279  VIAF: 39267574   WorldCat (עם VIAF): 39267574
טירת מונסורו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שאטו, טירה, ארמון, מוזיאון 
 כתובת:  עמק הלואר 
 מיקום:  מונסורו 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  פיליפ מאיי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–990
 תאריך פתיחה רשמי:  990 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  47°12′56″N 0°03′44″E﻿ / ﻿47.2156°N 0.0622°E﻿ / 47.2156; 0.0622
 אתר רשמי
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טירת מונסורו(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טירת מונסורו(למפת פיי דה לה לואר רגילה) נאנט אנז'ה לאוואל לה מאן לה רוש סור-יון  ברטאן נורמנדי סאנטר- עמק הלואר  אקיטן החדשה מפרץ ביסקאיה טירת מונסורו(למפת פיי דה לה לואר מוגדלת) נאנט אנז'ה לאוואל לה מאן לה רוש סור-יון  ברטאן נורמנדי סאנטר- עמק הלואר  אקיטן החדשה מפרץ ביסקאיה טירת מונסורו
 
טירת מונסורו (בצרפתית: Château de Montsoreau) היא טירה בסגנון הרנסאנס בעמק הלואר (Loire Valley), שנבנתה ישירות באפיק נהר לואר. היא ממוקמת בעיירה הקטנה מונסורו, במחוז מן ולואר בצרפת, קרוב לסומיר, אנז'ה, טור, ו-250 קילומטר מפריז. טירת מונסורו נמצאת במפגש של שני נהרות, הלואר והוויין, ובנקודת המפגש של שלושה אזורים היסטוריים: אנז'ו, פואטו וטורן. זוהי הטירה היחידה בעמק הלואר, שנבנתה ישירות באפיק הנהר של הלואר.
בשנת 2015 חתם אספן האמנות העכשווית הצרפתי פיליפ מאיי (Philippe Méaille) עם מחוז מן ולואר על חוזה שכירות של 25 שנה. הטירה של מונסורו הפכה לבית לאוסף של פיליפ מאיי של קונספטואליסטים רדיקלים מקבוצת Art & Language ושמה שונה לטירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית.
גלריה

טירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית
גאוגרפיה > ארכאולוגיה

מקורו הגאלו-רומי של היישוב מונסורו אומת אך לא אושר עבור הטירה, אף כי עמוד עשוי מאבן ממקדש גאלו-רומי נמצא בגני הטירה במהלך עבודות השיקום בה, בסוף המאה העשרים.
גאוגרפיה > אטימולוגיה

הטירה נבנתה ישירות בתוך מצע נהר הלואר, למרגלות צלע הגבעה, על ראש הר סלעי, שממנו נלקח שמו, "הר סורו" (Mont Soreau). למרות העיור, הר זה עדיין נראה במקומות רבים. נכסים מקומיים רבים בנויים באבן מקומית מתוכם בתים רבים המובנים בתוך ההר, ובמערות המקומיות.
גאוגרפיה > הסביבה

אומרים כי מיקומה הטופוגרפי הוא בלתי ניתן לסתימה מבחינה צבאית, שכן היא ממוקמת בין שני עמקים קטנים על מישור של כשלושים דונם עם מדרונות תלולים ממזרח וממערב.
הטירה ממוקמת באזור מוגן לאומי, פארק הטבע האזורי לואר-אנז'ו-טורן.
גאוגרפיה > הגנות > מורשת אדריכלית

טירת מונסורו מסווגת כאתר מורשת על ידי משרד התרבות הצרפתי בשנת 1862, 1930 ו-1938. אתר מורשת (Monument Historique) הוא סיווג שניתן לכמה אתרים
לאומיים בצרפת בעלי ערך ארכיטקטוני הראויים לציון ופירושו כי הבניין הוא בעל חשיבות לאומית. . הטירה היא המבנה המסווג היחיד במונסורו.
גאוגרפיה > הגנות > אתר מורשת עולמית

מונסורו וטירת מונסורו הם חלק מאתר המורשת העולמית הרשומה על ידי אונסק"ו של עמק הלואר שבין סילי-סיר-לואר (Sully-sur-Loire) לבין שאלון-סיר-לואר (Chalonnes-sur-Loire).
הערות שוליים

↑  UNESCO Centre du patrimoine mondial, Val de Loire entre Sully-sur-Loire et Chalonnes, UNESCO Centre du patrimoine mondial (בצרפתית)
↑  Page d'été : découvrez Montsoreau, un château les pieds dans l'eau !, France 3 Pays de la Loire (בצרפתית) (ארכיון)
↑  FIAC, Autour de Paris, fiac.com (ארכיון)
↑  Philippe Méaille: “It is time we take responsibility and repair the climate and the planet. This is what I call prospective ecology” - Thrive Global, thriveglobal.com (באנגלית)
↑  A Historic Conceptual Art Group Has Taken Over a French Château, Hyperallergic, ‏2019-10-14 (באנגלית)
↑  Karen Chernick, The Collector Who Turned a 15th-Century French Castle into a Contemporary Art Destination, Artsy, ‏2019-09-20 (באנגלית)
↑  Largest Art & Language Collection Finds Home, artnet News, ‏2015-06-23 (באנגלית)
↑  Everybody Talks About Collecting with Their Eyes, Not Their Ears; Few Do It Like Philippe Meaille, Art Market Monitor, ‏2014-09-22 (באנגלית)
↑  French Collector Pulls Loans from MACBA After Catalonia Referendum, www.artforum.com (באנגלית)
↑  Château de Montsoreau notice PA00109211, www2.culture.gouv.fr
↑  Ministère de la culture, Immeubles Monuments Historiques, legifrance.fr
↑  The Loire Valley, a UNESCO world heritage site, The Loire Valley, a journey through France, Val de Loire, une balade en France (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4552860-3  VIAF: 246282146   WorldCat (עם VIAF): 246282146
יהושע אשל

ערך זה עוסק באיש צבא ישראלי. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1900 רפובליקת פולין 
 פטירה:  30 בינואר 1966 (בגיל 65) 
 תאריך עלייה:  1913
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  נמרוד אשל 
 השתייכות:  הגדודים העבריים הגדודים העבריים   ההגנה   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד שירות האוויר  קצין התיישבות באגף המבצעים במטכ"ל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות
 הנצחה
 רחוב בחיפה
 
יהושע אייזיק (אשל) (13 במאי 1900 – 30 בינואר 1966) היה איש ההגנה, ומפקד שירות האוויר של ההגנה, שהפך לאחר מכן, עוד בתקופתו, לחיל האוויר של צה"ל.
חייו

אשל נולד בפולין, עלה לארץ בשנת 1913, ולמד בגימנסיה העברית "הרצליה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורש על ידי הטורקים מארץ ישראל, ולקראת סוף המלחמה התנדב לגדודים העבריים. אחרי המלחמה המשיך אשל לעסוק בענייני ביטחון. הוא הצטרף לדגניה ב' וארגן את הגנת עמק הירדן. ב-1937 פיקד על כוח הנוטרים שהקימו את גדר הצפון. במרץ 1945 קיבל עליו אשל את המשימה לאחד ולרכז את נושאי התעופה. הוא הקים גוף אזרחי בשם "המועצה הכללית לתעופה" שהיה מסווה לפעילות צבאית.
חייו > בשירות האוויר

ב-10 בנובמבר 1947 הוקם "שירות האוויר" של ההגנה, ואשל היה למפקדו. בתפקיד זה שימש עד אפריל 1948. בין היתר היה אשל הוגה רעיון הקמת בית ספר לצניחה, וב-31 במרץ 1948 הוסב מגדל מים בפרדס חנה למתקן ללימודי צניחה. הדבר נותר בגדר תוכנית, ולא יצא אל הפועל.
במהלך אפריל 1948, בשלהי תקופתו של אשל, החל השם "חיל האוויר" להחליף בהדרגה את השם "שירות האוויר", מבלי שיצאה הודעה רשמית על כך. אשל החל לחתום על מכתביו כ"ראש החיל". ניתן לאמר שאשל היה מפקדו הראשון של החיל לכל דבר ועניין, למעט התואר. כך חשבו בכירי חיל האוויר ואף הרמטכ"ל הראשון, רב-אלוף יעקב דורי, ובתעודת הוקרה שהעניקו לאשל אחרי סיום תפקידו, על אף שבספירה "הרשמית" מוגדר ישראל עמיר כראשון מפקדי החיל.
בהמשך מלחמת העצמאות היה אשל ל"קצין התיישבות" באגף המבצעים במטכ"ל.
חייו > בשנות המדינה

אחרי שחרורו מצה"ל חזר אשל לעבודתו האזרחית כמנהל פרדסים בחברת יכין חק"ל. הוא הנהיג שיטה חדשה לנטיעת שתילים, שהגדילה את אחוזי הקליטה שלהם ותרמה לחיסכון במים ובימי עבודה. בשנותיו האחרונות היה יושב ראש ארגון חברי ההגנה.
אשל נפטר בינואר 1966 בזמן שהספיד את חברו רפאל לב באזכרה שנערכה ביום השלושים למותו ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. אחרי מותו הוענק לו פרס העבודה.
משפחתו

אשל נישא לשלומית גולומב (1979-1904), אחותו של אליהו גולומב. בנם, רב החובל נמרוד אשל, התפרסם כמנהיג שביתת הימאים (1951). לאשל היו שני ילדים נוספים, נגה ואילן.
לקריאה נוספת

עדו אמבר, אלי איל, אבי כהן, שורשי חיל האוויר - התפתחות התעופה הביטחונית בארץ ישראל עד הקמת המדינה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1997.
אבי כהן, חיל האוויר במלחמה לעצמאות, כרך א', 2004.
זאב שיף, צה"ל בחילו - חיל האוויר. אנציקלופדיה לצבא וביטחון, עמ' 15.
הערות שוליים

↑  ב חיל האוויר במלחמה לעצמאות, 2004) תפקידו מופיע כ"מפקד ראשון לחיל האוויר".
↑  יהושע אשל נפטר, דבר, 31 בינואר 1966
↑  יהושע אשל באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270570  NLI: 987007304149005171  LCCN: no2008021794  VIAF: 21942847   WorldCat (עם VIAF): 21942847
טרביזונדה ואלה

טרביזונדה "אונדינה" ואלה (באיטלקית: Trebisonda "Ondina" Valla; ‏20 במאי 1916 – 16 באוקטובר 2006) הייתה אתלטית איטלקייה, אלופה אולימפית (ברלין 1936) ושיאנית עולם (1936–1939) בריצת 80 מטר משוכות ובכך הייתה לאישה האיטלקייה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית. אלופת המשחקי הסטודנטים הבינלאומיים (טורינו 1933) בריצת 100 מטר, בריצת 80 מטר משוכות, בקפיצה לגובה ובריצת שליחות 4x100 מטר.
ביוגרפיה

ואלה נולדה וגדלה בבולוניה, אחרי ארבעה אחים. שמה הייחודי ניתן לה על ידי אביה על שם העיר טרבזון בטורקיה, הנקראת באיטלקית טרביזונדה, שנחשבה בעיניו כאחת מהערים היפות בעולם. הכינוי שלה "אונדינה" פירושו גל קטן. היא התאמנה בספורט עם יריבתה הגדולה קלאודיה טסטוני, אלופת אירופה ושיאנית עולם.
ביוגרפיה > אלופת האוניברסיאדה

במשחקי הסטודנטים הבינלאומיים (אוניברסיאדה) שנערכו בטורינו בשנת 1933 היא זכתה ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר (12.9 שניות), בריצת 80 מטר משוכות (12.2 שניות), בקפיצה לגובה (1.45 מטר) ובריצת שליחות 4x100 מטר.
ביוגרפיה > 1936 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת ברלין זכתה במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בריצה צמודה ביותר ובשיא אולימפי חדש של 11.7 שניות, לפני אנני שטוייר מגרמניה, בטי טיילור מקנדה וקלאודיה טסטוני מאיטליה. לכל ארבע האצניות נקבעה תוצאה זהה של 11.7 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 11.6 שניות, שיפור לשיא בן 4 השנים של אוולין הול ובייב דידריקסון (11.7 שניות), שתיהן מארצות הברית. שיאה זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי בת ארצה קלאודיה טסטוני (11.3 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 48.7 שניות.
לאחר המשחקים האולימפיים היא הפחיתה באימונים ובתחרויות בגלל בעיות בגב, אך המשיכה להתחרות בשנות ה-40.