stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פקאן
מאפיינים

הפקאן גדל לגובה של 25–40 מטרים. העלים מסורגים, אורך העלה נע בין 35 ל-40 סנטימטרים. הפרחים מואבקים על ידי הרוח, ואינם מתאימים זה לזה לצורך האבקה, לכן נחוצים שני עצים או יותר כדי להפרות זה את זה. הרבייה נעשית באמצעות הפצת זרעים, כשעומק זריעה מלאכותית היא כ-5 סנטימטרים.
עצי הפקאן מאריכים ימים ומניבים פירות עד גיל של יותר מ-300 שנה. קצב הגדילה מהיר מאוד ועל פי מקורות שונים צריכת המים שלו היא 150 ליטר לשבוע. העץ אוהב אקלים קר ויכול לגדול לממדי ענק, עד למצב בו הוא מטיל צל על פני צמחים אחרים.
עליו בעלי תכונות אללופתיות, כך למשל הם מכילים כמות גדולה של אשלגן.
צורת פרי הפקאן דומה לביצה מוארכת, אורכו 2.6 עד 6 סנטימטרים, ורוחבו 1.5 עד 3 סנטימטרים. צבע קליפתו הפנימית חום כהה וקליפתו החיצונית הירוקה, הקרויה "שומר", מחולקת לארבעה חלקים הצמודים יחד, עובייה 3 עד 4 מילימטרים, היא קשה ומחוספסת ומכילה חומצה טאנית המגינה עליה מפני פגיעת מזיקים. קליפה זו מתפקעת כאשר הפרי בשל, ארבעת חלקי הקליפה מתפצלים כלפי חוץ, והפרי נושר עם טלטול העץ ברוח או, בגידול תעשייתי, בטלטול של מנערת מכנית ייעודית המשירה את הפירות ארצה כשמכונה אחרת אוספת אותם.
תנובת הפרי היא בסתיו.
אגוזי הפקאן אכילים ובעלי טעם עשיר ודמוי חמאה. הם יכולים להיאכל כפי שהם, או לשמש לבישול — במיוחד בקינוחים מתוקים אך גם בתבשילים מתובלים. אחד התבשילים הנפוצים ביותר שהפקאן הוא חלק עיקרי בהם הוא עוגת הפקאן, מאכל מסורתי בדרום ארצות הברית. הפקאן הוא מרכיב חשוב גם בממתק הפרלין (praline), אשר בדרך כלל מקושר לניו אורלינס.
כמו כן ניתן לקלות אותם בתנור אפיה. לפני הכנסתם לתנור יש לסדוק את הקליפה ולהרטיב במי מלח.
עץ הפקאן משמש להכנת רהיטים בשל חוזקו, וכן כחומר בעירה מצוין להכנת בשר מעושן בטכניקת עישון קר או חם.
הפקאן הוא "עץ המדינה" של טקסס, אך המדינה המובילה בגידול פקאן בארצות הברית היא ג'ורג'יה, ואחריה טקסס, ניו מקסיקו ואוקלהומה. מחוץ לארצות הברית, מגדלים פקאן בישראל, אוסטרליה, ברזיל, מקסיקו, פרו ודרום אפריקה.
80 עד 95 אחוז מייצור הפקאנים העולמי, מקורו בארצות הברית, עם יבול שנתי של 150,000–200,000 טון המופקים מכ-10 מיליון עצים.
באנגלית, משמשת לעיתים המילה Nut (אגוז) לתיאור מי שהוא טיפש או משוגע, אך בדרום לואיזיאנה משמשת המילה Pecan (פקאן) באותה משמעות.
ערכים תזונתיים

ערך תזונתי של אגוזי פקאן (קלופים), ל-100 גרם:
9.17 גרם חלבון
71.97 גרם שומן:
6.18 גרם חומצות שומן רוויות
40.801 גרם חומצות שומן חד בלתי רוויות
21.614 גרם חומצות שומן רב בלתי רוויות
13.86 גרם פחמימות, כולל 9.6 גרם סיבים תזונתיים
0.66 מ"ג תיאמין
0.21 מ"ג ויטמין B6
4.5 מ"ג מנגן
121 מ"ג מגנזיום
277 מ"ג זרחן
4.53 מ"ג אבץ
הערות שוליים

↑  פקאן באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  באתר משרד החקלאות של ארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000330585 
עץ פקאן
אגוזי פקאן, עם ובלי קליפה
קונסטנטין גניץ'

| --- | --- |

 לידה:  3 בינואר 1978 (בן 46) אירקוטסק, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  GenichK
 טלגרם:  kgenich
 
קונסטנטין מיכאילוביץ' גניץ' (נולד ב-3 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר רוסי, המשמש כפרשן כדורגל בערוץ Match TV.
קריירת מועדונים

את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית ערך במדי חימקי ב-7 באפריל 2001, במשחק נגד שיניק. הוא שיחק 3 עונות בליגה הלאומית במדי חימקי ואמקר פרם. לפני מעברו לאמקר הגיע לעונה אחת במכבי אחי נצרת.
לאחר פרישתו

בשנת 2005 הודיע על פרישה ממשחק ושנה לאחר מכן מונה לפרשן ספורט, תחילה ברשת NTV (‏2006–20015) ובערוץ 1 הרוסי ולאחר מכן בערוץ הספורט הלאומי Match TV, מנובמבר 2015‏.
משנת 2012 עובד בחברת "Bookmakers Ratings", בה נותן תחזיות כדורגל להימורי ספורט.
תארים

מלך השערים בליגה השנייה: 2000 (18 שערים)
הערות שוליים

↑  "Konstantin Genich - Stats - titles won". www.footballdatabase.eu. נבדק ב-2020-05-06.
↑  @GenichK
↑  Гусев, Генич, Черданцев, Голованов и Выборнов будут комментировать ЧМ-2014
↑  "«Спартак» – «Црвена Звезда». Матч прокомментирует Генич". sports.ru. 2014-09-03.
↑  "Финал Лиги чемпионов будет комментировать Константин Генич". sports.ru. 2014-05-04.
↑  Константин Генич станет голосом игры FIFA-2016
↑  Комментаторы Константин Генич и Владимир Стогниенко будут работать на канале «Матч ТВ»
↑  Константин Генич: у комментаторов «Матч ТВ» теперь есть дополнительный редактор
↑  "Как «Матч ТВ» покажет Евро-2016". Match TV. 2016-05-26.
↑  "Генич рассказал об ожиданиях от матча Колумбия — Англия". Gazeta.Ru. 2018-07-03.
↑  "«Не про Дзюбу же спрашивать». Генич — о том, как его отправили к Медведеву с вопросом о допинге". Рамблер. 2019-12-06.
צ'רנוזמיה

מחוזות הכוללים את צ'רנוזמיה
ציורו של איוואן שישקין שדות שיפון (1878) מתאר ערבות יער שהותאמו לחקלאות לעיבוד
צ'רנוזמיה או מחוז האדמה השחורה המרכזי (ברוסית: Черноземье או Центрально-черноземная область, Центральная черноземная област, Центрально-черноземная полоса) הוא מחוז באירואסיה של אדמה עשירה בחקלאות השוכן במרכז רוסיה וכולל את מחוז וורונז', מחוז ליפצק, מחוז בלגורוד, מחוז טמבוב, מחוז אוריול ומחוז קורסק. בשנים 1928 עד 1934, אזורים אלה אוחדו לזמן קצר למחוז מרכז האדמה הכהה, עם וורונז' ששימשה כמרכז אדמיניסטרטיבי.
האזור מפורסם בזכות האדמה האיכותית שלו, הנקראת צ'רנוזיום (אדמה שחורה). אף על פי שחשיבותו הייתה חקלאית בעיקרה, אזור צ'רנוזם פותח על ידי הסובייטים כאזור תעשייתי המבוסס על עפרות ברזל של האנומליה המגנטית של קורסק.
האזור מכיל שמורת טבע ביוספרית בשם שמורת הטבע האדמה השחורה המרכזית (ששטחו 42 קמ"ר). הוא נוצר בשנת 1935 במחוזות קורסק ובלגורוד. שמורת הטבע היא דוגמה מובהקת של ערבות יער אירופאיות והיא מורכבת מערבות אדמה בתוליות טיפוסיות ויערות נשירים.
היסטוריה

ב-14 במאי 1928 הוועד הפועל המרכזי הכל-רוסי וממשלת הרפובליקה הפדרטיבית הסוציאליסטית הפדרטיבית הרוסית הורו על הקמת מחוז האדמה השחורה המרכזי תוך שימוש בשטח מחוז וורונז', קורסק, אוריול וטמבוב עם וורונז' כבירה מינהלית.
ב-16 ביולי 1928 נקבע הרכב המחוז וב-30 ביולי של אותה שנה נוסדו מחוזות המשנה שלו. מאוחר יותר, בשנים 1929–1933, גבולות מחוזות אלו שונו מספר פעמים.
ב-3 ביוני 1929, וורונז' הוגדרה כיחידה מנהלית עצמאית הכפופה ישירות לקונגרס האזורי של הסובייטים ולוועד הפועל שלו.
ב-16 בספטמבר 1929 בוטל מחוז וורונז' ושטחו פוצל בין מחוזות סטארי אוסקול ואוסמן שזה עתה נוסדו.
הערות שוליים

↑  Geography class 10. Goyal Brothers Prakarshan.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546465505171  LCCN: sh86002089 
מחוז וורונז', צ'רנוזמיה
פורטוגל באירוויזיון 2017

פורטוגל השתתפה באירוויזיון 2017, שהתקיים בקייב שבאוקראינה, עם השיר "Amar pelos dois" שנכתב והולחן על ידי לואיזה סובראל ובוצע על ידי סלבדור סובראל. באוגוסט 2016 הודיע תאגיד השידור הפורטוגזי, RTP, כי פורטוגל תשוב להשתתף באירוויזיון אחרי שנה אחת של היעדרות באירוויזיון 2016, שנבעה מתוצאות גרועות בתחרות ומחוסר עניין של הקהל בתכנים דומים לזה של האירוויזיון. רשות השידור הפורטוגזית ארגנה מופע מקביל לקדם-אירוויזיון לשם בחירת הנציג הפורטוגזי לתחרות. לאחר שני חצאי-גמר שנערכו בפברואר ובמרץ 2017, נבחר השיר "Amar pelos dois" לייצג את פורטוגל בתחרות באותה שנה. אותו השיר זכה לניקוד הגבוה ביותר מבין 7 חברי שופטים אזוריים ומהצבעה טלפונית שהייתה פתוחה לקהל הרחב.
פורטוגל השתתפה בחצי-גמר האירוויזיון ב-9 במאי 2017 והעפילה לחצי הגמר שנערך ארבעה ימים מאוחר יותר. בגמר, שנערך ב-13 במאי אותה שנה, מוקמה פורטוגל במיקום ה-11 מבין השירים שבוצעו בתחרות, השיגה 758 נקודות וזכתה בתחרות לראשונה מאז הצטרפותה לתחרות ב1964.
רקע

לפני אירוויזיון 2017 השתתפה פורטוגל בתחרות האירוויזיון 49 פעמים מאז הצטרפותה ב-1964. המיקום הגבוה ביותר של המדינה בתחרות היה השישי, אותו הם השיגו ב-1996 עם השיר "O meu coração não tem cor" בביצועה של לוסיה מוניז (אנ'). ההישג הנמוך ביותר של פורטוגל היה המקום האחרון, אותו הם השיגו שלוש פעמים. היא גם קיבלה אפס נקודות פעמיים; ב-1964 וב-1997. פורטוגל לא הצליחה להעפיל לגמר ב-2015 עם השיר "Há um mar que nos separa" בביצוע לאונור אנדרדה.
לפני האירוויזיון > Festival da Canção 2017

"Festival da Canção 2017" הייתה המהדורה ה-51 של "Festival da Canção" (אנ') שבחרה את הנציגות של פורטוגל לאירוויזיון 2017. 16 מועמדים התחרו בתחרות שכללה שני חצאי גמר שהתקיימו ב-19 וב-26 בפברואר 2017 וגמר בן שמונה שירים ב-5 במרץ 2017. כל שלושת המשדרים של התחרות שודרו ב-RTP1, וכן באינטרנט דרך האתר הרשמי של השדר "rtp.pt".
לפני האירוויזיון > Festival da Canção 2017 > פורמט

מבנה התחרות כלל שלושה משדרים: שני חצאי גמר ב-19 וב-26 בפברואר 2017, והגמר ב-5 במרץ 2017. כל חצי גמר כלל שמונה שירים מתחרים מהם עלו ארבעה לגמר. התוצאות במהלך חצאי הגמר נקבעו על ידי שילוב 50/50 של קולות מפאנל חבר שופטים שמונה על ידי RTP והצבעת הציבור, בעוד שהתוצאות במהלך הגמר נקבעו על ידי שילוב של 50/50 של קולות משבעה חברי שופטים אזוריים והצבעת הציבור, שנפתחה לאחר חצי הגמר השני ונסגרה במהלך משדר הגמר. הן הציבור והן השופטים הקצו נקודות מ-3–8, 10 ו-12 על סמך הדירוג שפותח על ידי שני זרמי ההצבעה.
לפני האירוויזיון > Festival da Canção 2017 > משדרים > חצאי הגמר

שני חצאי הגמר התקיימו באולפנים של RTP בליסבון ב-19 וב-26 בפברואר 2017. את חצי הגמר הראשון הנחו סוניה אראוחו וחוסה קרלוס מאלטו, ואילו את חצי הגמר השני הנחו טניה ריבאס דה אוליביירה וחורחה גבריאל. בכל חצי גמר, שמונה שירים התחרו וארבעה העפילו לגמר. התוצאות נקבעו על ידי שילוב 50/50 של קולות מפאנל חבר שופטים שמונה על ידי RTP והצבעת הציבור.
| סדר | אמן | שיר | שופטים | קהל | סך הכל | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מרסיה | "Agora" | 5 | 3 | 8 | 8 |
| 2 | גולדן סלמברס | "Para perto" | 6 | 5 | 11 | 5 |
| 3 | פרננדו דניאל | "Poema a dois" | 7 | 10 | 17 | 3 |
| 4 | דאולינדה קינזימבה | "O que eu vi nos meus sonhos" | 8 | 4 | 12 | 4 |
| 5 | רואי דרומונד | "O teu melhor" | 3 | 6 | 9 | 7 |
| 6 | ליסה גארדן | "Without You" | 4 | 7 | 11 | 6 |
| 7 | סלבדור סובראל | "Amar pelos dois" | 12 | 8 | 20 | 2 |
| 8 | ויוה לה דיווה | "Nova glória" | 10 | 12 | 22 | 1 |
| סדר | אמן | שיר | שופטים | קהל | סך הכל | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דייוויד גומס | "My Paradise" | 6 | 6 | 12 | 7 |
| 2 | לנה ד'אגואה | "Nunca me fui embora" | 10 | 4 | 14 | 4 |
| 3 | ביאה | "Ao teu olhar" | 8 | 5 | 13 | 5 |
| 4 | פדרו גונסאלבס | "Don't Walk Away" | 4 | 12 | 16 | 3 |
| 5 | הלנה קנדל | "Andamos no céu" | 5 | 8 | 13 | 6 |
| 6 | סלינה דה פיאדה | "Primavera" | 12 | 7 | 19 | 1 |
| 7 | חורחה בנווינדה | "Gente bestial" | 7 | 10 | 17 | 2 |
| 8 | אינס סוזה | "Se o tempo não falasse" | 3 | 3 | 6 | 8 |
לפני האירוויזיון > Festival da Canção 2017 > משדרים > גמר

הגמר התקיים באולם "Coliseu dos Recreios" בליסבון ב-5 במרץ 2017, בהנחיית סילביה אלברטו וקתרינה פורטאדו. שמונת השירים שהעפילו משני חצאי הגמר הקודמים התחרו. המנצח, "Amar pelos dois" בביצוע סלבדור סובראל, נבחר על סמך שילוב של 50/50 של קולות משבעה חברי שופטים אזוריים והצבעת הציבור.
| סדר | אמן | שיר | שופטים | קהל | סך הכל | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | חורחה בנווינדה | "Gente bestial" | 10 | 5 | 15 | 4 |
| 2 | פדרו גונסאלבס | "Don't Walk Away" | 5 | 8 | 13 | 6 |
| 3 | לנה ד'אגואה | "Nunca me fui embora" | 5 | 3 | 8 | 7 |
| 4 | סלבדור סובראל | "Amar pelos dois" | 12 | 10 | 22 | 1 |
| 5 | פרננדו דניאל | "Poema a dois" | 7 | 7 | 14 | 5 |
| 6 | סלינה דה פיאדה | "Primavera" | 10 | 6 | 16 | 3 |
| 7 | דאולינדה קינזימבה | "O que eu vi nos meus sonhos" | 3 | 4 | 7 | 8 |
| 8 | ויוה לה דיווה | "Nova glória" | 6 | 12 | 18 | 2 |
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-31 בינואר 2017 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו.
פורטוגל שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון שהתקיים ב-9 במאי 2017.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2017, הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פורטוגל שובצה כהופעה התשיעית, אחרי אזרבייג'ן ולפני יוון.
בפורטוגל, שלוש התוכניות שודרו ב-RTP1 וב-RTP Internacional עם פרשנות מאת חוסה קרלוס מאלטו ונונו גלופים. מגישת הצבעת השופטים בגמר מטעם פורטוגל הייתה פילומנה קוטלה.
באירוויזיון > חצי הגמר

בשל בעיות בריאותיות, סלבדור סובראל לא היה מסוגל להשתתף בחזרות טכניות ב-30 באפריל וב-4 במאי ולכן, באישור ה-EBU, הוחלף באחותו, לואיזה סובראל, שהלחינה את "Amar pelos dois". סלבדור סובראל השתתף בחזרות הגנרליות ב-8 וב-9 במאי, כולל מופע חבר השופטים ב-8 במאי, בו צפו ודירגו השופטים המקצועיים של כל מדינה את השירים המתחרים. בהופעה הפורטוגזית הופיע סלבדור סובראל לבוש בחליפה שחורה על במת הלוויין באמצע הקהל עם מעמד למיקרופון. מסכי LED הציגו רקע יער.
בסיום המופע, פורטוגל הוכרזה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי פורטוגל הגיעה למקום הראשון בחצי הגמר, עם 370 נקודות; 173 נקודות מהשופטים, ו-197 נקודות מהקהל.
באירוויזיון > גמר

זמן קצר לאחר חצי הגמר הראשון, נערכה מסיבת עיתונאים של נציגי עשר המדינות שהעפילו לגמר. במסגרת מסיבת עיתונאים זו, הנציגים לקחו חלק בהגרלה כדי לקבוע באיזו מחצית ממופע לגמר הם יופיעו. פורטוגל הוגרלה להופיע במחצית הראשונה. לאחר הגרלה זו, החליטו מפיקי התוכניות על סדר ההופעות של מופע הגמר. פורטוגל שובצה כהופעה ה-11, אחרי דנמרק ולפני אזרבייג'ן.
סלבדור סובראל השתתף בחזרות הגנרליות ב-12 וב-13 במאי לפני הגמר, כולל גמר חבר השופטים שבו השופטים המקצועיים דירגו את כל השירים. פורטוגל זכתה בתחרות במקום הראשון עם 758 נקודות; 382 נקודות מהשופטים, ו-376 נקודות מהקהל. זה היה הניצחון הראשון של פורטוגל באירוויזיון.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. צוותי השיפוט בתחרות מונים חמישה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה, אזרחי המדינה אותה הם מייצגים. שמותיהם פורסמו לפני התחרות בשם השקיפות. כל צוות שיפוט דירג את כל השירים שהתחרו על פי יכולות ווקאליות, ההופעה על הבמה, הרכב השיר ומקוריותו. בנוסף, נאסר על כל שופט להיות קשור בצורה כלשהי עם אחד האמנים המתחרים. הדירוגים האישיים של כל שופט וכן תוצאות הצבעות הקהל פורסמו זמן קצר לאחר מכן. חבר השופטים הפורטוגזי הורכב מסלינה דה פיאדה, אינס מנזס, נלסון קרבליו, רמון גלרזה וטוזה בריטו.
באירוויזיון > הצבעה > תוצאות הצבעה מפורטות

| סדר | מדינה | שופטים> ט. בריטו | שופטים> נ. קרבליו | שופטים> א. מנזס | שופטים> ס. דה פיאדה | שופטים> ר. גלרזה | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  שוודיה | 5 | 3 | 6 | 5 | 7 | 6 | 5 | 2 | 10 |
| 02 |  גאורגיה | 12 | 4 | 14 | 11 | 4 | 8 | 3 | 5 | 6 |
| 03 |  אוסטרליה | 2 | 7 | 5 | 3 | 8 | 5 | 6 | 12 |  |
| 04 |  אלבניה | 17 | 15 | 15 | 17 | 15 | 17 |  | 17 |  |
| 05 |  בלגיה | 15 | 11 | 4 | 15 | 16 | 13 |  | 3 | 8 |
| 06 |  מונטנגרו | 11 | 17 | 17 | 9 | 17 | 15 |  | 16 |  |
| 07 |  פינלנד | 3 | 2 | 7 | 6 | 6 | 4 | 7 | 4 | 7 |
| 08 |  אזרבייג'ן | 1 | 1 | 3 | 13 | 5 | 3 | 8 | 10 | 1 |
| 09 |  פורטוגל |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10 |  יוון | 7 | 10 | 8 | 12 | 9 | 9 | 2 | 6 | 5 |
| 11 |  פולין | 9 | 9 | 13 | 10 | 10 | 10 | 1 | 13 |  |
| 12 |  מולדובה | 6 | 8 | 2 | 2 | 2 | 2 | 10 | 1 | 12 |
| 13 |  איסלנד | 8 | 12 | 10 | 8 | 14 | 11 |  | 11 |  |
| 14 |  צ'כיה | 4 | 5 | 1 | 1 | 1 | 1 | 12 | 9 | 2 |
| 15 |  קפריסין | 10 | 16 | 11 | 4 | 13 | 12 |  | 8 | 3 |
| 16 |  ארמניה | 14 | 6 | 12 | 7 | 3 | 7 | 4 | 14 |  |
| 17 |  סלובניה | 16 | 14 | 16 | 14 | 12 | 16 |  | 7 | 4 |
| 18 |  לטביה | 13 | 13 | 9 | 16 | 11 | 14 |  | 15 |  |
| סדר | מדינה | שופטים> ט. בריטו | שופטים> נ. קרבליו | שופטים> א. מנזס | שופטים> ס. דה פיאדה | שופטים> ר. גלרזה | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  ישראל | 17 | 22 | 25 | 22 | 15 | 25 |  | 11 |  |
| 02 |  פולין | 15 | 17 | 20 | 18 | 9 | 19 |  | 21 |  |
| 03 |  בלארוס | 23 | 16 | 16 | 2 | 6 | 12 |  | 16 |  |
| 04 |  אוסטריה | 2 | 2 | 9 | 4 | 20 | 2 | 10 | 17 |  |
| 05 |  ארמניה | 19 | 13 | 10 | 5 | 16 | 13 |  | 19 |  |
| 06 |  הולנד | 9 | 14 | 11 | 12 | 7 | 8 | 3 | 13 |  |
| 07 |  מולדובה | 13 | 8 | 1 | 1 | 22 | 5 | 6 | 1 | 12 |
| 08 |  הונגריה | 22 | 15 | 19 | 6 | 3 | 15 |  | 9 | 2 |
| 09 |  איטליה | 8 | 21 | 17 | 15 | 10 | 18 |  | 7 | 4 |
| 10 |  דנמרק | 20 | 20 | 21 | 19 | 5 | 20 |  | 25 |  |
| 11 |  פורטוגל |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12 |  אזרבייג'ן | 1 | 1 | 2 | 10 | 21 | 1 | 12 | 15 |  |
| 13 |  קרואטיה | 25 | 25 | 15 | 24 | 1 | 22 |  | 12 |  |
| 14 |  אוסטרליה | 6 | 7 | 7 | 8 | 17 | 6 | 5 | 22 |  |
| 15 |  יוון | 12 | 9 | 14 | 23 | 12 | 17 |  | 20 |  |
| 16 |  ספרד | 11 | 18 | 8 | 14 | 19 | 16 |  | 6 | 5 |
| 17 |  נורווגיה | 14 | 6 | 6 | 3 | 25 | 9 | 2 | 24 |  |
| 18 |  הממלכה המאוחדת | 4 | 11 | 13 | 11 | 24 | 11 |  | 14 |  |
| 19 |  קפריסין | 16 | 12 | 12 | 7 | 13 | 10 | 1 | 18 |  |
| 20 |  רומניה | 24 | 24 | 24 | 25 | 2 | 24 |  | 4 | 7 |
| 21 |  גרמניה | 18 | 19 | 22 | 21 | 11 | 23 |  | 23 |  |
| 22 |  אוקראינה | 21 | 23 | 23 | 17 | 4 | 21 |  | 8 | 3 |
| 23 |  בלגיה | 10 | 3 | 4 | 13 | 14 | 3 | 8 | 2 | 10 |
| 24 |  שוודיה | 7 | 5 | 5 | 9 | 18 | 4 | 7 | 10 | 1 |
| 25 |  בולגריה | 3 | 4 | 18 | 16 | 23 | 14 |  | 3 | 8 |
| 26 |  צרפת | 5 | 10 | 3 | 20 | 8 | 7 | 4 | 5 | 6 |
הערות שוליים

↑  Knoops, Roy (5 במרץ 2017). "Watch now: Final of Festival da Canção 2017 in Portugal". Esctoday. נבדק ב-5 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jiandani, Sanjay (5 בדצמבר 2016). "Portugal: Three shows for Festival da Canção 2017; final on 5 March". ESCToday. נבדק ב-6 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vote na canção que quer que vença o Festival da Canção 2017". RTP.pt (בפורטוגזית). נבדק ב-5 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Fidan, Mustafa (2 בפברואר 2017). "Portugal: Festival da Canção presenters revealed". Eurovoix. אורכב מ-המקור ב-17 בפברואר 2017. נבדק ב-16 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (21 בפברואר 2017). "PORTUGAL: RUNNING ORDER DETERMINED FOR FIRST FOUR FINALISTS". eurovoix.com. Eurovoix. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eurovision 2017: Which country is in which Semi-Final?, אתר האירוויזיון, ‏31 בינואר 2017
↑  Jordan, Paul (31 במרץ 2017). "Semi-Final running order for Eurovision 2017 revealed". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-12 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zwart, Josianne (30 באפריל 2017). "Salvador from Portugal: "I want people to feel the music"". eurovision.tv. נבדק ב-5 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cobb, Ryan (4 במאי 2017). "Day 5: Salvador Sobral's sister Luísa completes second rehearsal for Portugal – PREDICTION & REVIEW". escXtra. נבדק ב-5 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Deakin, Samuel (8 במאי 2017). "Live Jury Rehearsal: Eurovision 2017 Semi Final One". Eurovoix. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eurovision 2017 Semi-final 1 Results, eurovisionworld
↑  Jordan, Paul; Nilsson, Helena (12 במאי 2017). "EXCLUSIVE: Running order for the 2017 Grand Final released!". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-12 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Grand Final of Kyiv 2017". European Broadcasting Union. ארכיון מ-8 במאי 2021. נבדק ב-8 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Results of the Grand Final of Kyiv 2017". European Broadcasting Union. ארכיון מ-12 במאי 2021. נבדק ב-12 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Voting–Eurovision Song Contest". European Broadcasting Union (EBU). ארכיון מ-26 במאי 2021. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kyiv 2017, אתר האירוויזיון
1 2 3 4 5  Kyiv 2017, אתר האירוויזיון
1 2 3 4 5  Kyiv 2017, אתר האירוויזיון
סלבדור סובראל בטקס הפתיחה בקייב
לואיזה וסלבדור סובראל במהלך מסיבת העיתונאים של הזוכה
קונסטנטין דוברובין

קונסטנטין דוברובין (בגרמנית: Konstantin Dubrovin, באוקראינית: Костянтин Дубровін; נולד ב-4 בינואר 1977) הוא שחיין עבר יהודי-גרמני יליד ברית המועצות, זוכה מדליית ארד אולימפית (אטלנטה 1996) ואלוף עולם בבריכת 25 מטר (גטבורג 1997) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, וזוכה מדליית ארד באליפות אירופה בבריכת 25 מטר (רוסטוק 1996) במשחה ל-200 מטר חופשי.
ביוגרפיה

דוברובין נולד וגדל בקייב, אוקראינה. בתחילת שנות ה-90 במהלך התפרקות ברית המועצות היגר עם משפחתו למינכן, גרמניה.
ביוגרפיה > 1996 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה שנערכה ביולי זכה במדליית ארד יחד עם חבריו לנבחרת השליחים של גרמניה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 1996 > מדליית ארד באליפות אירופה בבריכת 25 מטר

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה ברוסטוק שבגרמניה בדצמבר זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.60 דקות.
ביוגרפיה > 1997 > אלוף עולם בבריכת 25 מטר

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בגטבורג שבשוודיה באפריל זכה במדליית זהב יחד עם חבריו לנבחר השליחים של גרמניה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
פרנק ארמיטאג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בספטמבר 1924 מלבורן, אוסטרליה 
 פטירה:  4 בינואר 2016 (בגיל 91) Paso Robles, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור
 הושפע על ידי:  דייוויד אלפארו סיקירוס 
 יצירות ידועות:  פיטר פן 
 
פרנק ארמיטאג' (באנגלית: Frank Armitage;‏ 5 בספטמבר 1924 - 4 בינואר 2016) היה צייר וצייר קיר אמריקאי יליד אוסטרליה, הידוע בציור הרקע של כמה סרטי הנפשה קלאסיים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, בעיצוב אזורים עבור דיסניוורלד והמרכז הביו-רפואי שלו.
ביוגרפיה > ראשית חייו וציורי קיר במקסיקו

פרנק ארמיטאג' נולד במלבורן, אוסטרליה, והפנה את תשומת לבו לציור. לאחר ששירת בחיל האוויר המלכותי האוסטרלי במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא למד בבית ספר לאמנות. הוא הוציא ספר על ציירי קיר מקסיקניים בגלריה הלאומית של ויקטוריה והתעניין מאוד בתנועת ציורי הקיר המקסיקניים. לאחר מכן עזב את בית הספר לאמנות והפליג לקנדה, שם עבד במונטריאול במשך 18 חודשים כדי להרוויח מספיק כסף כדי להגיע למקסיקו סיטי באוטובוס. ארמיטאג' זכה בתחרות ציורי קיר בינלאומית בחסות דייוויד אלפארו סיקירוס, ובשנת 1949 הפך ארמיטאג' לעוזרו של סיקיירוס. ארמיטאג' עבד על ציורי קיר רבים על מבני ציבור ברחבי מקסיקו.
ביוגרפיה > עבודה עבור חברת וולט דיסני וקריירת אמנות

ב-1952 עבר ארמיטאג' ללוס אנג'לס, קליפורניה, והחל לעבוד באולפני וולט דיסני. אחד הפרויקטים הראשונים שלו היה הנפשה לסרט של דיסני משנת 1955, היפהפייה והיחפן. ארמיטאג' עבר אז לצייר רקעים לסרטי דיסני אחרים, כגון פיטר פן, היפהפייה הנרדמת, מרי פופינס, ספר הג'ונגל, והפרק "איש בחלל" בסדרת הטלוויזיה "עולמו המופלא של דיסני".
ארמיטאג' עבר ב-1977 לעצב את פארקי השעשועים של דיסני. עבודתו על דמויות אנטומיות סייעה ליצור את ביתן פלאי החיים באפקוט. הוא גם צייר 5,500 רגל מרובע של ציורי קיר עבור מסעדת Safari Fare בוולט דיסני וורלד. כמה מציורי הקיר בטוקיו דיסניסי הם גם מיצירתו, כולל של תיאודור רוזוולט בטרקלין טדי רוזוולט, ציורים במלון MiraCosta (אנ'), בר ברודוויי, וארבעה בטוקיו בניין עיריית דיסניסי. לאחר פרישתו, ארמיטאג' חזר לוולט דיסני וורלד כדי ליצור ציורי קיר של בעלי חיים מוסווים במסעדת Pizzafari בממלכת החיות של דיסני.
ארמיטג' יצר את איור ההפקה ואת עיצובי התפאורה של זוכי פרס האוסקר לסרט המדע הבדיוני מ-1966 "Fantastic Voyage" (אנ'). הוא צייר סצנות של פנים גוף האדם, שהפכו לאחר מכן לסטים גדולים. הוא גם יצר כמה ציורי נוף עבור מגזין לייף. בשנת 1971, הוא שיתף פעולה עם הצלם לנארט נילסון לפרויקט על תפקוד המוח. ארמיטאג' יצר את אמנות הרקע לארבעה עשר פרקים של הסדרה The Dick Tracy Show (אנ') ותשעה פרקים של הסדרה Mister Magoo (אנ'). ב-6 באוקטובר 1989 ניתנה לארמיטאג' ההזדמנות לצייר תמונה של הדלאי לאמה, שהיה בפגישה עם שישה נוירולוגים בדיון על החיים שאחרי המוות.
ביוגרפיה > חיים מאוחרים יותר

ארמיטאג' פרש מחברת דיסני בשנת 1989. לאחר מכן למד רפואה מזרחית בקולג' לרפואה מזרחית ונסע לסין כדי ללמוד דיקור סיני. בשנת 2006 הוא תרם חלק גדול מיצירות האמנות הרפואיות שלו לתוכנית להדמיה ביו-רפואית באוניברסיטת אילינוי בשיקגו.[6] הוא שמור באוסף קבוע בקמפוס במחלקה למדעי המידע הביו-רפואי והבריאותי.
בתחילת 2010, לאחר שראה סרט תיעודי על גורילות כסף, תרם ארמיטאג' מספר ציורי עיפרון שמן של גורילות לקרן דיאן פוסי לגורילות באטלנטה שבג'ורג'יה, ולמרכז לקופים הגדולים בווצ'ולה שבפלורידה. העיצובים מודפסים על מוצרים כמו ספלי קפה וחולצות טריקו, ונמכרים כדי לגייס כסף עבור הארגונים.
ארמיטאג' התנדב עם הרופאים המעופפים (אנ') בכפרי מקסיקו. הוא התגורר ליד פאסו רובלס שבקליפורניה, עם אשתו קארן קונולי ארמיטג', שגם היא יוצרת בדימוס. הם ניהלו עסק לעיצוב אדריכלי בשם Armitage Images. הוא גם יצר ציורי שמן וציורי קיר לבתים פרטיים.
ביוגרפיה > מוות

ארמיטאג' מת בביתו בפאסו רובלס ב-4 בינואר 2016 בגיל 91.
ביוגרפיה > פרסים והוקרה

בשנת 2006, התוכנית להדמיה ביו-רפואית של המכללה למדעי הבריאות היישומיים, שהיא חלק מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו, ייסדה את סדרת ההרצאות השנתית על שמו, המכבדת את יצירות האמנות האנטומיות של ארמיטג'.
ב-18 ביולי 2009, באתר הנופש אנהיים קראון פלאזה באנהיים שבקליפורניה, זכה ארמיטג' בתואר אגדת דיסני וקיבל את "פרס האגדה של דיסני" על ידי מועדון מעריצי הפנטזיה הלאומי (NFFC), ארגון ללא מטרות רווח המוקדש להוקרתו של וולט דיסני.