stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חליפת צלילה
סוגי חליפות הצלילה > חליפות יבשות

חליפות יבשות משמשות בדרך כלל כאשר טמפרטורת המים היא בין 2- עד 15 מעלות צלזיוס. בחליפה יבשה אין כניסה של מים והצוללן נשאר יבש מתחת לחליפה. מניעת כניסת המים נעשית על ידי אטימה באזור הצוואר ובפרקי הידיים והיא נסגרת בדרך כלל על ידי רוכסן עמיד למים. החליפה מבודדת את הלובש על ידי שמירה על שכבת אוויר מבודדת בבין הגוף לבין מעטפת החליפה, באופן שבו בגדי בידוד תרמי עובדות בדיוק מעל למים.
חליפה יבשה ניתנת להתאמה רבה יותר לטמפרטורות המים המשתנות מכיוון שניתן ללבוש בגדים שונים מתחתיה. עם זאת, הם מגושמים למדי וזה גורם להגברת מאמצי הגרירה והשחייה. החומרים הארוגים הם יחסית לא אלסטיים ומגבילים את תנועתיות המפרקים. בנוסף, אם החליפה היבשה תקולה, היא מאבדת כמעט את כל תכונות הבידוד שלה.
חליפות יבשות מיוחדות העשויות מבד בעל גומי חזק חיצוני נלבשות על ידי צוללנים מסחריים העובדים בסביבות מזוהמות כגון ביוב או כימיקלים מסוכנים. קל יותר לטהר את המשטח החיצוני החלק. בחליפה היבשה יש מגפיים אינטגרליים והיא אטומה ובעלת קסדת צלילה וכפפות יבשות כדי למנוע כל מגע עם חומר מסוכן.
בחליפות יבשות בנפח קבוע יש מערכת המאפשרת לנפח את החליפה כדי למנוע "סחיטת חליפה" הנגרמת על ידי לחץ גובר וכדי למנוע דחיסה מוגזמת של בגדי הבידוד. יש להם גם פתחי אוורור המאפשרים לעודף האוויר לצאת מהחליפה במהלך העלייה ממעמקי הים.
סוגי חליפות הצלילה > אביזרים

כפפות נלבשות לרוב בעת צלילה כהגנה תרמית או כהגנה מפני הסביבה ומפגעי העבודה. קיימות כפפות יבשות ורטובות.
הגנה על כף הרגל נלבשת בדרך כלל בעת צלילה, מתחת לסנפירים או כהגנה על כפות הרגליים בעת צלילה כבדה, כאשר הצוללן מסתובב בעיקר בהליכה. מגפיים הן חלק בלתי נפרד מרוב החליפות היבשות. מגפיים שאינם אטומים למים עשויים ללבוש מעל מגפיים אינטגרליות או גרבי ניאופרן להגנה מפני הסכנות במקום העבודה כאשר הצוללן לובש חליפת צלילה או חליפת מים חמים.
ברדס נלבש בדרך כלל להגנה תרמית אם הצוללן אינו משתמש בקסדה. ברדסים יבשים קיימים, אך נדירים יחסית.
חליפות אטמוספיריות

חליפת צלילה אטמוספירית היא צוללת קטנה של אדם אחד המובנית בצורת אנתרופומורפית הדומה לחליפת שריון, עם מפרקי לחץ משוכללים תוך שמירה על לחץ פנימי של אוויר.
החליפות יכולות לשמש לצלילות עמוקות מאוד לתקופות ארוכות ללא צורך בשחרור לחץ, ולמנוע את רוב הסכנות הפיזיולוגיות הקשורות לצלילה עמוקה. צוללנים אפילו לא צריכים להיות שחיינים מיומנים. הניידות והמיומנות מוגבלים בדרך כלל על ידי אילוצים מכניים, והארגונומיה של התנועה בעייתית.
טיפול בחליפות צלילה

הטיפול בחליפות הצלילה הוא קריטי לטובת שמירה על אפקטיביות החליפה והשימוש בה לטווח ארוך. במהלך השימוש בחליפה היא נספגת ומתלכלכת בחומרים רבים הפוגעים בהן, חול, מי מלח ושתן של המשתמשים.
מאחר ששטיפה במים חמים הורסת את ההדבקות וההלחמות של מרבית החליפות ופוגעת בניאופרן עצמו שממנה עשוי החליפה ובנוסף מחלישה את החליפה וגורמת לה לאבד מצורתה המקורית משתדלים גולשים רבים שלא לשטוף במים חמים. ולכן צוללנים פרטיים, מועדונים ומוסדות ללימוד ולהשכרת ציוד שטפו בעבר את החליפות בעזרת אלפי ליטרים של מים.
כיום שטיפת החליפות ברוב מוסדות הצלילה נעשית על ידי קולב שטיפה ייעודי המונע בזבוז מים וחוסר יעילות ומאפשר שטיפה מהירה, קלה ויסודית המונעת בזבוז מים וחוסר יעילות, הנקרא קולב בולי.
הערות שוליים

↑  חליפות צלילה יבשות באתר התאחדות הצוללנים הישראלית
↑  Meet MasBully: The World's First Wetsuit Washer - Magicseaweed, Magicseaweed.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4377383-7 
שמלת הצלילה של ג'ון לטברידג', חליפת הצלילה הסגורה הראשונה, שנבנתה בשנות ה 1710.
העיצוב המשופר של Siebe בשנת 1873.
חליפת צלילה מוקדמת המוצגת במוזיאון להיסטוריה של חיל הים במקסיקו סיטי
צוללן משמר הבית האסטוני, 1941
ספירפישר בחליפה רטובה
חליפה יבשה במים קפואים
צוללני הצי האמריקני מתכוננים לצלול בחליפות יבשות
חליפת JIM במוזיאון הצוללות המלכותי .
קולב בולי בפעולה
פרנקלין (מיני-סדרה)

| --- | --- |

 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 הפצה:  אפל TV פלוס 
 שידור
 רשת שידור:  אפל TV פלוס 
 תקופת שידור מקורית:  12 באפריל 2024 – 17 במאי 2024 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פרנקלין (באנגלית: Franklin) היא מיני סדרת דרמה ביוגרפית אודות האב המייסד של ארצות הברית, בנג'מין פרנקלין, המבוססת על ספרה של סטייסי שיף משנת 2005, "A Great Improvisation: Franklin, France, and the Birth of America". המיני סדרה, הכוללת שמונה פרקים, הופצה בשירות הסטרימינג אפל TV פלוס החל מ-12 באפריל 2024 עד 17 במאי של אותה שנה.
תקציר העלילה

הסדרה מתארת את שמונה השנים שבילה בנג'מין פרנקלין כשגריר ארצות הברית בצרפת.
שחקנים ודמויות

מייקל דאגלס – בנג'מין פרנקלין
נואה ג'ופ – ויליאם טמפל פרנקלין
לודיווין סנייה – אן לואיז ברילון דה ז'וי
טיבו דה מונטלמבר – שארל גרבייה, הרוזן דה ורז'ן
דניאל מייס – אדוארד בנקרופט
אסד בואב – פייר בומרשה
אדי מארסן – ג'ון אדמס
ז'אן באליבר – אן-קתרין דה ליגניוויל, מאדאם הלבטיוס
תאודור פלרן – המרקיז דה לה פאייט
ג'ון הולינגוורת' – לורד דייוויד סטורמונט
הפקה

בפברואר 2022 פורסם כי מייקל דאגלס יככב בסדרה בתור בנג'מין פרנקלין שתשודר באפל TV פלוס, עם קירק אליס שיכתוב את הסדרה וטים ואן פאטן יביים.
הצילומים החלו ביוני 2022 בארמון ורסאי, עם נואה ג'ופ, לודיווין סנייה, דניאל מייס, אסד בואב ואדי מארסן.
הערות שוליים

↑  Petski, Denise (28 בפברואר 2022). "Michael Douglas To Star As Benjamin Franklin in Apple TV+ Limited Series From Kirk Ellis, Tim Van Patten, Tony Krantz & Richard Plepler". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (8 ביוני 2022). "Apple's Benjamin Franklin Series Starring Michael Douglas Adds Noah Jupe, Ludivine Sagnier, Daniel Mays, Assaad Bouab, More; Filming Starts In Paris". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
מרתון דרך החיים

מרתון "דרך החיים", המוקדש לציון 68 שנה להסרת המצור על לנינגרד. סיום המרתון בסמטת הידידות ליד אנדרטת פרח החיים. 29 בינואר 2012.
מרתון החורף הבינלאומי "דרך החיים" (ברוסית: Международный зимний марафон «Дорога жизни») היא תחרות ריצה בה לוקחים חלק ספורטאים מקצועיים וחובבי אתלטיקה. האירוע, המתוזמן בקנה אחד עם תבוסת הכוחות הנאצים ליד לנינגרד והסרת המצור, מתקיים מדי שנה ביום ראשון האחרון בינואר. מסלול המרתון עובר לאורך כביש התחבורה האגדי דרך החיים, שבשנות המלחמה חיברה את לנינגרד הנצורה עם שאר המדינה.
מארגן המרתון הוא הארגון הציבורי האזורי "התאחדות הספורט של אתלטיקה של סנקט פטרבורג". הסיוע בארגון וניהול המרתון מתבצע על ידי הוועדה לתרבות פיזית וספורט של סנט פטרבורג, הוועדה לתרבות פיזית וספורט של מחוז לנינגרד, הנהלת נפת קלינין ומנהלת "המחוז העירוני וסבולוז'סק" במחוז לנינגרד.
במסגרת התחרות נערכת ריצת מרתון למרחקים הבאים: 42.195 ק"מ ו-5 ק"מ. מסלול 42.195 ק"מ יוצא מגדות אגם לדוגה ליד אנדרטת שבירת הטבעת, מסלול 5 ק"מ מתחיל בעיר וסבולוז'סק. שני המסלולים מסתיימים באנדרטת פרח החיים.
היסטוריה

המרתון התחיל ב-21 בינואר 1970, כאשר רץ המרתון הסובייטי המפורסם, תושב לנינגרד הנצורה, גריגורי איוואנוביץ' קולגאשקין, ביום הולדתו, יחד עם רצים דומים - מדריך החינוך הגופני אולג אויבייב, סמל התותחנים הוותיק במלחמה, דמיטרי קיטאיצב ואחרים ביצעו את ריצת המרתון הראשונה בדרך החיים.
הרצים כיסו מסלול בן 39 קילומטר מאנדרטת שבירת הטבעת, שנמצאה במקום בו המשאיות ירדו מהחוף אל קרח לדוגה, אל אנדרטת פרח החיים ברובע העירוני רז'בקה, משם החל החלק הקרקעי של דרך החיים.
אורך המרחק של שלושת המרוצים הראשונים היה 39 ק"מ. בשנת 1973, לכבוד 30 שנה לפריצת המבור, נערך לראשונה מרתון קלאסי (42,195 ק"מ) בו התחילו 49 אנשים.
בשנת 1975, המרתון זכה להכרה לאומית והחל להתקיים בקביעות ובשנת 1991 הוא קיבל מעמד בינלאומי.
בשנות השמונים הגיעו למרתון עד 3,000 משתתפים. דרך החיים נחשב למרתון ייחודי, שכן הוא נערך בחורף. למרות תנאי מזג האוויר הקשים, התחרות מעולם לא בוטלה. בשנים 1980 ו-1985, בגלל כפור קשה, אורך המסלול הצטמצם ל-30 קילומטר.
במשך זמן רב ניתן היה להשתתף במירוץ על ידי הרשמה ממש ביום המרוץ. אך הפופולריות הגוברת של המירוץ הובילה לכך שבשנת 2016 מספר המשתתפים החל להיות מוגבל:
| שנה | מרתון | חצי מרתון | 5 ק"מ |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | 1700 | - | 800 |
| 2019 | 1500 | - | 1000 |
| 2018 | 1000 | 800 | 800 |
| 2017 | 1000 | 800 | 700 |
| 2016 | 700 | 700 | 800 |
עלייה נוספת במספר נשענת על קשיים ארגוניים: יש להעביר את משתתפי המירוץ לנקודת ההתחלה באמצעות אוטובוסים ממרכז העיר סנקט פטרבורג (מתחנת הרכבת פינלנד) והם מחליפים לבגדי מרוץ בסמוך לנקודות ההתחלה. חפצי הרצים נותרים באוטובוסים שיוצאים לקו הסיום. לאחר כיסוי המרחק, המשתתפים עוברים באוטובוסים ונלקחים חזרה לתחנת פינלנד כשהאוטובוסים מתמלאים. מי שרוצה מובא בדרך לסאונה בחינם.
מאז 2019, בגלל קשיים ארגוניים וכלכליים מוגברים, בוטל חצי המרתון, אך מכסת המרתון הוגדלה ל-1,500 איש.
עד 1990 לא הייתה תחרות נשים.
לקריאה נוספת

Рогаткин А. В., Кочетков М. А., Уйк А. Г. Марафон «Дорога жизни» в зеркале отечественной прессы. Год за годом (1970—2013). — СПб: ООО «РИП СПБ», 2014. — 216 с.
הערות שוליים

↑  שם מלא ברוסית — Международный зимний марафон «Дорога жизни», посвящённый годовщине полного снятия блокады Ленинграда
↑  "В Петербурге бегут марафон по «Дороге жизни»". БалтИнфо. 30 בינואר 2001. אורכב מ-המקור ב-2012-08-09. נבדק ב-2011-02-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Новость 19/10/2018". wnmarathon.tilda.ws. נבדק ב-2018-10-19.
לארי מולן ג'וניור

| --- | --- |

מולן ב-2005
 לידה:  31 באוקטובר 1961 (בן 63) ארטנה, דבלין, אירלנד
 שם לידה:  לורנס ג'וזף מולן ג'וניור
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 מקום לימודים:  בית ספר מקיף מאונט טמפל 
 עיסוק:  מוזיקאי, מתופף, כותב שירים, שחקן
 סוגה:  רוק, פוסט-פאנק, רוק אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים, כלי הקשה, שירה, סינתיסייזר
 חברת תקליטים:  איילנד רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  U2, Automatic Baby, Passengers
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר החירות 
 פרופיל ב-IMDb
 
לורנס ג'וזף "לארי" מולן ג'וניור (באנגלית: Laurence Joseph Mullen Jr; נולד ב-31 באוקטובר 1961) הוא מוזיקאי ושחקן אירי, הידוע בעיקר בשל היותו המתופף של להקת הרוק האירית U2.
ביוגרפיה

לורנס ג'וזף מולן ג'וניור נולד ב-31 באוקטובר 1961 בדבלין שבאירלנד, לאביו לורנס ג'וזף ולאמו מורין. אביו היה עובד ציבור ואמו הייתה עקרת בית. יש לו אחות גדולה בשם ססיליה והייתה לו אחות קטנה בשם מארי, אשר נפטרה ב-1973. בשנת 1976, נהרגה אמו בתאונת דרכים.
הוא למד בבית ספר למוזיקה בדבלין, שם החל לנגן בפסנתר בגיל 8, ובגיל 9 החל לנגן בתופים. לפני שהקים את להקת U2, מולן היה חבר זמן קצר בתזמורת מצעדים, דבר אשר תרם לסגנון הנגינה שלו המזכיר תיפוף צבאי. דוגמה לכך היא השיר "Sunday Bloody Sunday". הוא חסך כסף ואביו עזר לו לקנות מערכת תופים.
קריירה מוזיקלית

אביו של מולן הציע לו לפרסם בלוח המודעות של התיכון בו למד מודעה לגבי חיפוש מוזיקאים עבור להקה חדשה. U2 נוצרה ב-25 בספטמבר 1976 במטבח של מולן.
הלהקה, אשר כללה אז את מולן, בונו, דה אדג', דיק אוונס, אחיו של דה אדג', אדם קלייטון, איוון מקורמיק ופיטר מרטין נקראה בהתחלה Larry Mullen Band (הלהקה של לארי מולן), אך השם השתנה במהירות ל-Feedback, מכיוון שזה היה אחד ממונחי המוזיקה המועטים שחברי הלהקה הכירו. מקורמיק ומרטין עזבו זמן קצר לאחר מכן, ושם הלהקה שונה ל-The Hype. ממש לפני שהם זכו בתחרות כישרונות בלימריק, אירלנד, הם שינו את השם ל-U2 ודיק אוונס עזב את הלהקה. מולן עזב את בית הספר ב-1978, לאחר שעבר את בחינות חטיבת הביניים.
סגנון וטכניקה

בימיה הראשונים של הלהקה, עיקר תרומתו של לארי הייתה בנגינה על התופים, אך הוא הפך למעורב יותר בכתיבת השירים מאוחר יותר. כאשר U2 עמדה לחתום על חוזה עם קולומביה רקורדס, החברה סירבה להחתים אותם אלא אם כן לארי יפוטר. ניסיונו בתזמורת המצעדים תרם רבות לסגנון התיפוף שלו, דבר אשר מופיע בשירים רבים של U2 ומעורר בהם דימויים צבאיים.
במהלך ההקלטות של האלבום "Pop" ב-1996, מולן סבל מבעיות גב קשות. ההקלטות נדחו כדי שהוא יוכל לעבור ניתוח. כאשר הוא עזב את בית החולים והגיע לסטודיו, הוא מצא את שאר חברי הלהקה מתנסים יותר מתמיד במכונות תופים אלקטרוניים, בעיקר בהשפעתו של דה אדג', אשר התעניין במוזיקת דאנס והיפ-הופ. מכיוון שהוא היה חלש מהניתוח, מולן לא התווכח יותר מדי ונתן לדה אדג' להמשיך להשתמש בתופים האלקטרוניים, אשר תרמו רבות לתחושה האלקטרונית של האלבום.
מולן סבל מדלקות בגידים לאורך הקריירה שלו. כאמצעי להפחתת הדלקת והכאב, הוא החל להשתמש במקלות תופים מיוחדים אשר עוצבו על ידי חברת Pro-Mark. הוא משתמש בתופים של חברת ימאהה ובמצלתיים של חברת פייסט. הוא נבחר במקום ה-21 ברשימת 50 מתופפי הרוק הגדולים ביותר על פי מגזין סטיילוס. מדי פעם מולן מנגן גם על קלידים וסינתיסייזר בהופעות, אך הוא כמעט אף-פעם לא שר. הוא תרם קולות רקע לשירים "Numb", "Get On Your Boots", "Moment of Surrender", "Elevation", "Miracle Drug", "Love and Peace or Else", "Unknown Caller", "Zoo Station" ,"Daddy's Gonna Pay for Your Crashed Car" (רק במהלך סיבוב ההופעות של Zoo TV) ובעוד כמה שירים אחרים. מדי פעם במהלך סיבוב ההופעות Zoo TV הוא ביצע גרסת כיסוי של השיר "Dirty Old Town" של יואן מקול. במהלך הופעות חיות של השיר "I'll Go Crazy If I Don't Go Crazy Tonight", מולן מסתובב על הבמה ומנגן על דג'מבה.
נאמר על מולן שיש לו חוש קצב על-טבעי. בריאן אינו סיפר כי באחת הפעמים בהן עבד עם U2 על אלבום, מולן התעקש שמשהו לא בסדר בערוץ השמע. אינו סידר אותו אחרת, אף על פי שהוא חשב שמולן טועה, אבל לאחר מכן גילה שמולן צדק ושהערוץ לא היה מתואם בכשש אלפיות השנייה.
מולן הודה שטכניקת תוף הבס שלו היא לא אחת מהנקודות החזקות שלו, ושהוא משתמש בתוף טם כדי ליצור את האפקט שהוא רוצה מאז תקופת The Unforgettable Fire (האש הבלתי נשכחת). ב-1995 מולן אמר ש-"טכניקת תוף הבס שלי הייתה אז, כמו היום, לא לגמרי מפותחת, ומעולם לא הייתה לי הזדמנות להתאמן וללמוד כמו שעושים רוב האנשים. בתזמורת המצעדים השתמשתי רק בתוף סנר וכאשר קיבלתי את מערכת התופים הראשונה שלי, לא למדתי איך להשתמש כראוי בכל החלקים ביחד... לא יכולתי לנגן את מה שרוב האנשים יחשיבו כביט נורמלי לשיר, אז בחרתי בדרכים אלטרנטיביות."
קריירת סולו

מולן השתתף בהרבה פרויקטים מחוץ ל-U2, הכוללים שיתוף פעולה עם מריה מקי, ננסי גריפית' ואחד המפיקים של U2, דניאל לנואה. ב-1990, מולן היה שותף בכתיבת השיר הרשמי לנבחרת הכדורגל הלאומית של הרפובליקה של אירלנד לכבוד גביע העולם בכדורגל. לשיר קראו "Put 'Em Under Pressure". הוא ניגן תופים גם ברבים מהשירים באלבומה של אמילו האריס אשר יצא ב-1995 ונקרא "Wrecking Ball".
מולן ואדם קלייטון הקליטו את שיר הנושא לסרט "משימה בלתי אפשרית" מ-1996. השיר הגיע למקום ה-8 במצעד הבילבורד של ארצות הברית, והיה מועמד לפרס גראמי לשיר הפופ האינסטרומנטלי הטוב ביותר. בנוסף, הוא גם עבד עם המפיק דניאל לנואה על אלבומו "Acadie".
מולן וקלייטון שיתפו פעולה עם מייקל סטייפ ומייק מילס מלהקת אר.אי.אם. ויצרו סופרגרופ בשם Automatic Baby - שילב של שמות שני האלבומים של U2 ואר.אי.אם - "Achtung Baby" ו-"Automatic for the People". הלהקה הופיעה פעם אחת בלבד, ב-1993, בטקס כניסתו של ביל קלינטון לתפקיד נשיא ארצות הברית. הם ביצעו גרסה משותפת של השיר "One" של U2.
קריירת משחק

תפקידו הראשון של מולן בסרט היה בסרטו של פיל ג'ואנו, "אנטרופיה". הוא שיחק את עצמו יחד עם בונו. הוא שיחק גנב בסרט "Man on the Train" יחד עם קיפר סאת'רלנד, סרט אשר יצא ב-2011. ב-2013 הוא השתתף בסרט המלחמה "להיפרד כל פעם מחדש" יחד עם ז'ולייט בינוש. הסרט זכה בפרס בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול.
חיים אישים

מולן הכיר את בת זוגו, אן אצ'סון, בשנתם הראשונה בבית הספר התיכון, ויש להם שלושה ילדים. מולן הוא בן דוד של השחקן קונור מולן. כאשר U2 החלה להתפרסם, לארי החליט להוסיף לשמו את התוספת "ג'וניור" כדי שלא ייווצר בלבול עם אביו, אשר היה מקבל חשבונות מס גדולים שהיו אמורים להגיע לבנו. הוא מעדיף לתת לשאר חברי הלהקה לעמוד באור הזרקורים בזמן ראיונות.
פרסים

מולן זכה יחד עם U2 ביותר מ-60 פרסים, כולל 22 פרסי גראמי. בטקס הגראמי, הלהקה זכתה שבע פעמים בפרס להקת הרוק הטובה ביותר, פעמיים בפרס אלבום השנה, פעמיים בפרס הקלטת השנה, פעמיים בפרס שיר השנה ופעמיים בפרס אלבום הרוק של השנה.
מקלארן P1

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מקלארן אוטומוטיב
 שנות ייצור:  אוקטובר 2013 – דצמבר 2015
 יחידות שיוצרו:  375 יחידות
 הרכבה:  ווקינג, סארי, אנגליה
 מודל קודם:  מקלארן F1
 סיווג:  מכוניות ספורט
 מרכב:  קופה עם שתי דלתות
 אורך:  4,588 מ"מ
 רוחב:  1,946 מ"מ
 גובה:  1,188 מ"מ
 משקל:  1,547 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,670 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע V8 צילנדרים בנפח 3,799 סמ"ק
 הילוכים:  מצמד כפול בעל שבעה הילוכים
 מהירות מרבית:  350 קילומטרים לשעה
 קשר:  מקלארן 12C, מקלארן 650S
 מעצב:  פרנק סטיבנסון, רוברט מלוויל
מקלארן P1 (באנגלית: McLaren P1) היא מכונית ספורט היברידית, שיוצרה על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2013 עד 2015. ה-P1 הוצגה בתערוכת הרכב בפריז בשנת 2012 ובתערוכת ז'נבה בשנת 2013. ה-P1 הייתה אחת משלוש המכוניות היחידות באותה תקופה שהקיפו את המסלול המרוצים של נירבורגרינג בפחות מ-7 דקות יחד עם הפרארי לה-פרארי והפורשה 918.
מפרט טכני

המקלארן P1 כוללת מנוע V8 צילנדרים כפול טורבו בנפח 3,799 סמ"ק המספק כ-727 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 73.8 קג"מ ב-4,000 סיבובים לדקה. המכונית כוללת מנוע חשמלי המייצר כ-177 כוחות סוס ו-26.5 קג"מ. המנועים מספקים יחד כ-903 כוחות סוס ו-91.7 קג"מ, עם תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 350 קילומטרים לשעה.
גרסאות

מלבד הגרסה הבסיסית, במהלך השנים ייצרה החברה שלוש גרסאות נוספות. הראשונה "מקלארן P1 GTR" המיועדת למרוצים. הספק המנוע שלה עלה ל-986 כוחות סוס. היא הוצגה בתערוכת ז'נבה בשנת 2015. השנייה "מקלארן P1 LM" הכוללת מנוע V8 צילנדרים טווין טורבו בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-986 כוחות סוס ב-8,500 סיבובים לדקה. השלישית "מקלארן P1 GT" המחליפה למקלארן P1 GTR.
גלריה

מקלארן P1 GTR בפסטיבל המהירות של גודווד 2016
מקלארן P1 LM בפסטיבל המהירות של גודווד 2016
הערות שוליים

↑  רן אלקובי, תמונות רשמיות ראשונות למקלארן P1, באתר קארטיוב, ‏26 בפברואר 2013
↑  רן אלקובי, מקלארן P1 שוברת את מחסום השבע דקות בנורבורגרינג, באתר קארטיוב, ‏9 בדצמבר 2013
↑  רן אלקובי, מקלארן P1 – המספרים נחשפים, באתר קארטיוב, ‏20 בפברואר 2013
↑  מנוע המקלארן P1, באתר קארפוליו
↑  ביצועי המקלארן P1, באתר קארפוליו
↑  אוהד אלגוב, יפות ומהירות בגודווד: אסטון מרטין, מקלארן ולמבורגיני חוגגות, באתר אוטו, ‏27 ביוני 2016
| מקלארן אוטומוטיב |
| --- | --- | --- |
| אישיים | רון דניס - מייסד • מייק פלוויט מנכ"ל החברה • רוברט מלוויל - מנהל עיצוב |  |
| כלי רכב נוכחיים | מקלארן אלבה • מקלארן ספידטייל • מקלארן 570S • מקלארן 765LT • מקלארן 600LT • מקלארן 720S • מקלארן GT • מקלארן סנה • מקלארן סולוס GT |  |
| כלי רכב לשעבר | מקלארן 675LT • מקלארן 620R • מקלארן 540C • מקלארן P1 • מקלארן 650S • מקלארן MP4-12C • מקלארן F1 |  |
| חטיבות | מקלארן GT - חטיבת המרוצים של החברה |  |
| אחר | קבוצת מקלארן (חברת האם) |  |
האיש שלי בפנים

| --- | --- |

 מבוסס על:  "החפרפרת" מאת מאיטה אלברדי
 סוגה:  קומדיית פשע
 בימוי:  רבקה אשר מורגן סקט
 שחקנים:  טד דנסון  מרי אליזבת' אליס  סטפני באטריז  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 חברת הפקה:  יוניברסל טלוויזיה
 אורך פרק:  27-34 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  21 בנובמבר 2024 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"האיש שלי בפנים" היא סדרת קומדיית פשע אמריקאית שמשודרת בנטפליקס החל מה-21 בנובמבר 2024.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר צ'ארלס ניואנדייק (טד דנסון), פרופסור להנדסה בדימוס ואלמן, שמחפש משמעות חדשה בחייו לאחר מות אשתו.
בעידוד בתו אמילי (מרי אליזבת' אליס), צ'ארלס נענה למודעת דרושים של חוקרת פרטית בשם ג'ולי (ליילה ריצ'קריק אסטרדה). היא מציעה לו לשמש כחפרפרת בדיור מוגן יוקרתי בסן פרנסיסקו, במטרה לחקור סדרת גניבות של חפצים יקרי ערך. צ'ארלס עובר להתגורר בדיור המוגן "פסיפיק ויו" ומתחיל להכיר את הדיירים והצוות, ביניהם דידי (סטפני ביאטריס), מנהלת המקום. במהלך שהותו, הוא יוצר קשרים חברתיים חדשים, מתמודד עם זיכרונות מאשתו המנוחה, ומתחיל להבין את האתגרים והבדידות של הגיל השלישי. במהלך החקירה, צ'ארלס מגלה שהגניבות הן רק חלק קטן מהבעיות במקום. הוא נחשף לסיפורים האישיים של הדיירים, מתמודד עם סוגיות של דמנציה ואובדן זיכרון, ומבין שהמשימה האמיתית שלו היא לעזור להם למצוא משמעות וחיבור בחייהם.
דמויות ושחקנים

צ'ארלס ניואנדייק (טד דנסון) – אלמן ופרופסור בגמלאות שמקבל הזדמנות חדשה בחיים כאשר הוא עונה למודעה של חוקר פרטי והופך לחפרפרת בחקירה סודית.
אמילי (מרי אליזבת אליס) – בתו של צ'ארלס, אם לשלושה ילדים, שמתקשה להסתגל לקריירה החדשה והמפתיעה של אביה כבלש סמוי.
דידי (סטפני ביאטריס) – המנהלת הכל-יודעת של בית האבות שבו צ'ארלס מתחזה לדייר חדש.
ג'ולי (לילא ריצ'קריק אסטרדה) – חוקרת פרטית שמעסיקה את צ'ארלס ומעמידה פנים שהיא בתו כדי לשמור על הסיפור בבית האבות.
קלברט (סטיבן מקינלי הנדרסון) – תושב שקט ומחושב בבית האבות, שמגיע מוושינגטון די.סי.
וירג'יניה (סאלי סטרת'רס) – דיירת חברתית וחיונית בבית האבות שמתחברת במהירות לצ'ארלס.
ג'ואל (יוג'ין קורדרו) – בעלה של אמילי, מורה למדעים בכיתה י' ותומך במשפחתו.
פלורנס (מרגרט אייברי) – חברתה הטובה של וירג'יניה, שאוהבת שירה ונבחרת הכדורסל Golden State Warriors.
אליוט (ג'ון גץ) – דייר פלרטטן בבית האבות, שמרגיש מאוים מתשומת הלב שצ'ארלס מקבל.
גלדיס (סוזן רוטן) – מעצבת תלבושות לשעבר מניו יורק, שגרה בשכנות לצ'ארלס.
סוזן (לורי טאן צ'ין) – נשיאת מועצת הדיירים של בית האבות, הידועה בגישתה הקשוחה.
גרנט (קלייד קוסאצו) – דייר בוגר אוניברסיטת פרינסטון, שמקפיד להזכיר את תאריו האקדמיים.
אוון (מארק אוון ג'קסון) – הלקוח שמעסיק את ג'ולי לחקור את גניבת השרשרת של אמו.
ביאטריס (ג'אמה וויליאמסון) – מנהלת הפעילויות של בית האבות, שתמיד שמחה.
הפקה

במרץ 2023, פורסם כי נטפליקס הזמינה שמונה פרקים של עיבוד טלווזיוני לסרט דוקומנטרי בשם "החפרפרת" (ספ'), שיצרה הבמאית הצ'יליאנית מאיטה אלברדי והוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס בשנת 2020 וקיבל מועמדות לאוסקר בקטגוריית הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר. עוד פורסם כי הסדרה תהיה בכיכובו של טד דנסון ובכתיבתו של מייקל שור, ששיתפו פעולה בפעם השנייה לאחר שעבדו יחד בסדרה הקומית "המקום הטוב". מפיקים בפועל נוספים כללו את מאיטה אלברדי ומרסלה סנטיבנייס מטעם Micromundo Producciones, וג'ולי גולדמן וכריסטופר קלמנטס מטעם Motto Pictures. יוניברסל טלוויזיה, שבה שור חתום על חוזה כולל, משמשת כאולפן ההפקה.
באוקטובר 2024, הוכרז כי הסדרה תעלה לשידור ב-21 בנובמבר, וכל שמונת פרקיה יהיו זמינים לצפייה באותו יום. בדצמבר 2024, נטפליקס הודיעה על הזמנת עונה שנייה לסדרה. נכון לינואר 2025, לא נקבע תאריך יציאה לעונה השנייה, אך היא צפויה להיות חלק מהתכנים של נטפליקס בשנת 2025.
קבלה וביקורות > תגובות המבקרים

ציון המבקרים של הסדרה באתר Rotten Tomatoes הוא 96% בהתבסס על 45 ביקורות. מבקרים שיבחו את הסדרה על הקומדיה החמה והכתיבה השנונה שמתאימה לטד דנסון, כמו גם על הדרך בה היא עוסקת בנושא ההזדקנות עם אופטימיות. מבקרים גם ציינו לטובה את יכולתו של טד דנסון לשלב קומדיה ופתוס בדמותו של צ'ארלס.
ציון הביקורות באתר Metacritic של הסדרה הוא 75, המבוסס על 23 ביקורות, המוגדרות בדרך כלל כחיוביות: 78% מהביקורות חיוביות, 22% מעורבות, ו-0% שליליות. הביקורות משבחות את הסדרה על היותה חמימה, שנונה ובעלת דמויות מפותחות, אך חלק מהמבקרים מציינים שההומור אינו חזק כמו בסדרות קודמות של שור.
מבקרים כמו IndieWire שיבחו את הסדרה על היותה "מצחיקה ונוגעת ללב", בעוד אחרים כמו USA Today טענו שהסדרה מרגישה "כמעט גולמית ולא מגובשת לחלוטין". המבקרת מלני מקפרלנד מ-"Salon" ציינה שהסדרה אינה קומדיית סלפסטיק, אלא סיפור כן ואמיתי עם דמויות מפותחות.
קבלה וביקורות > נתוני צפייה

הסדרה היא בין התכנים הפופולריים ביותר בנטפליקס מאז השקתה בחודש נובמבר 2024.
קבלה וביקורות > פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גלובוס הזהב | 2025 | השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית | טד דנסון | מועמדות |  |
| פרס גילדת שחקני המסך | 2025 | ההופעה הטובה ביותר של שחקן בסדרה קומית | טד דנסון | בהמתנה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Nellie Andreeva, Mary Elizabeth Ellis, Stephanie Beatriz, Sally Struthers, Margaret Avery & Eugene Cordero Among 13 Cast In Mike Schur/Ted Danson Netflix Comedy, Deadline, ‏2024-02-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Joe Otterson, Netflix Orders ‘Mole Agent’ Series Adaptation Starring Ted Danson From Mike Schur, Variety, ‏2023-03-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Dave Nemetz, Ted Danson’s Netflix Comedy A Man on the Inside Nabs Release Date — See Him Go Undercover in a New Trailer, TVLine, ‏2024-10-28 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Britta DeVore, The Fate of Ted Danson's 'A Man on the Inside' Is Decided at Netflix One Month After Release, Collider, ‏2024-12-16 (באנגלית)
↑  A Man on the Inside: Season 1 | Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
1 2  A Man on the Inside season 1 Reviews, www.metacritic.com (באנגלית)
↑  Melanie McFarland, With "A Man on the Inside" Ted Danson sweetly leads us into the mystery of getting old and going on, Salon, ‏2024-11-21 (באנגלית)
↑  Gabrielle Boehme, THE 82ND GOLDEN GLOBE AWARDS - WINNERS, Golden Globes, ‏2025-01-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hannah Furnell, 2025 SAG Awards nominations announced along with one major change, Daily Express US, ‏2025-01-08 (באנגלית)