חיים סרברו
פועלו

לאחר גיוסו בשנת 1965 למד הנדסה בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. במהלך חופשות עבר הכשרות צבאיות. בראשית דרכו המקצועית שימש בהוראה בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב, בבית הספר למדידות ובבתי ספר להנדסאים.
שירות צבאי
שירות סדיר: במהלך חופשות הלימודים עבר הכשרות צבאיות במסגרת שירות מילואים וכן השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. לאחר חזרתו לשירות הצבאי הסדיר בשנת 1971 שירת כקצין ביחידת המיפוי הצבאית בחיל המודיעין במגוון תפקידים עד שקיבל פיקוד על היחידה בשנת 1986. בתפקיד זה שירת עד לפרישתו מצה"ל בראשית 2003 בדרגת אל"ם. במהלך שירותו ביחידה השתתף במלחמת יות הכיפורים ובמלחמת לבנון והיה מפקד היחידה מהלך מלחמת המפרץ. בתקופתו התרחבה היחידה מאוד והפכה ליחידה חשובה במערך התמיכה המבצעית בפיקודים ובכל הזרועות. בין הישגיו המקצועיים הבולטים בשירותו הצבאי: ביסוס המיפוי והמטרות בצה"ל על תשתית מבוקרת מדויקת ויצירת תשתית בקרה רחבה; יצירה והכנסת מפות תצלום מבוקרות לשימוש בצה"ל (אורתופוטו מתצ"א משנת 1973 ומפות לוויין מסוף שנות ה-70') בעיקר לצורכי מודיעין ומטרות; הכנסת חידושים טכנולוגיים נוספים לשימוש מעשי במדינת ישראל ולשימוש מבצעי בצה"ל, בתוך כך: מערכת ראשונה למדידות מלוויינים בישראל בשנת 1976, קליטת מערכות GIS ראשונות במדינה משנת 1977 ובמסגרתן הכנסת המחשבים הראשונים לפיקודים המרחביים, קליטת מערכות פוטוגרמטריה אנליטית ראשונות במדינה משנת 1981, הקמת מאגרי מיפוי ספרתי מתצ"א משנת 1980, פיתוח מערכת הדמיה פוטוריאליסטית מבצעית ראשונה משנת 1990, פיתוח מערכת פוטוגרמטריה ספרתית ראשונה משנת 1991. מראשית שנות ה-80 הוביל הכנת תשתית מיפוי ספרתי לתמיכה במערכות אמל"ח מתקדמות ובמערכות שליטה ובקרה.
מעורבות אישית בהתוויית גבולות הקבע והגבולות הזמניים של ישראל: השתתף בצורה פעילה בהתוויה ובסימון קווי ההפרדה הצבאיים אחרי מלחמת 1973 והיה גורם מוביל בהתוויית גבולות ישראל מאז. בתוך כך היה אחראי על סימון קווי הביניים בסיני לאחר הסכם השלום בשנת 1979, עמד בראש צוות סימון הגבול הבינלאומי עם מצרים בשדה בשנים 1981–1982, היה חבר במשלחת ישראל לבוררות על הגבול הבינלאומי עם מצרים בשנים 1986–1988, היה חבר במשלחת המשא ומתן עם ירדן על הסכם השלום ב-1994 ואף חתם על התוויית קו הגבול בהסכם השלום, הקים צוות מומחים משותף ישראלי-ירדני לצורך התוויית קו הגבול הבינלאומי עם ירדן, לסימונו בשטח, למדידתו, לקביעתו בקואורדינטות, לתיעודו ולתחזוקתו השוטפת. במסגרת זו התווה גם את הגבול הימי עם ירדן בים סוף והוביל את קביעת הקואורדינטות לגבול הבינלאומי עם ירדן בים המלח ובנהר הירמוך. בשנת 2000 היה אחראי על העבודה המקצועית מטעם ישראל מול צוות האו"ם בנושא התוויית הקו הכחול עם לבנון. מאז 1994 עד היום הוא עומד, יחד עם עמיתו הירדני, בראש ועדת המומחים המשותפת ישראל-ירדן. במהלך השנים היה חבר בצוותי המשא ומתן על הסכמי גבולות עם המדינות השכנות. בשנת 2010 היה בצוות המשא ומתן עם קפריסין על קביעת הגבול הימי של האזור הכלכלי הבלעדי ואף חתם על התוויית הקו בהסכם בין המדינות.
לאורך השנים פעל ליצירת תשתית מידע רחבה בנוגע לגבולות ישראל שמשרתת את המדינה ואת הנושאים ונותנים מטעמה. מאז שנת 2002 הוא פועל באופן שיטתי לתעד את כל גבולותיה המוסדרים של המדינה, מתוך מתן עדיפות להגדרתם בקואורדינטות מדויקות. על בסיס לקחי סימון הגבול בין ישראל למצרים פיתח תורה להקמת גבולות בינלאומיים, להתווייתם בהסכמים, לסימונם, למדידתם ותיעודם ולתחזוקתם לאורך זמן. תורה זו יושמה בהצלחה בגבול ישראל-ירדן ואף גובשה בעבודת הדוקטורט שלו. בשנת 2013, בעת היותו יו"ר הוועדה לגבולות בינלאומיים, אותה הקים במסגרת בפדרציה העולמית של המודדים (FIG) פרסם את התורה בספר International Boundary Making שהוציא במסגרת הפדרציה. ספר זה שעבר ביקורת האו"ם טרם פרסומו חולק לנציגי המדינות בכינוס האו"ם למנהלי גופי מיפוי לאומיים (UN-GGIM) שנערך בייג'ינג ב-2014. פרסם ארבעה ספרים ועשרות מאמרים בנושא גבולות בארץ ובעולם.
הוקרה: על הישגיו המקצועיים ותרומתו המבצעית זכה ב-7 פרסים וציונים לשבח על חשיבה יוצרת במערכת הביטחון - מראשי אמ"ן (פרסים לחשיבה יוצרת על שם עוזי יאירי), ממפקדי חיל הים ומראש מפא"ת במערכת הביטחון: בשנת 1990 על פרויקט אורתופוטו, בשנת 1993 על פיתוח מערכת הדמיה פוטוריאליסטית, בשנת 1996 על הסכם השלום ישראל-ירדן, בשנת 1998 על הגבול הימי במפרץ אילת, בשנת 2000 על פרויקט מפה ספרתית, בשנת 2002 על פרויקט לתשתיות אסטרטגיות ובשנת 2011 על קביעת האזור הכלכלי הבלעדי ועל הגבול הימי. בנוסף לכך הוענקו פרסי הצטיינות ליחידת המיפוי הצבאית בפיקודו ולמרכז למיפוי ישראל בניהולו (מפ"י קיבל בין השאר פרסי הצטיינות על פיתוח מערכות מחשוב במגזר הממשלתי בישראל בשנים 2009 ו-2010 ופרס בינלאומי בשנת 2012.
מנכ"ל המרכז למיפוי ישראל
בין השנים 2003–2012 שימש בתפקיד מנכ"ל המרכז למיפוי ישראל (תחת השרים אפרים איתם, ציפי לבני, יצחק הרצוג, זאב בוים, מאיר שיטרית ואריאל אטיאס). בתקופה זו שימש גם יו"ר הוועדה הבין-משרדית למאגרי מידע גאוגרפיים, יו"ר ועדת המומחים המשותפת ישראל-ירדן וחבר ועדת הגבולות וועדות צופר ונהריים, חבר במועצה הציבורית לסטטיסטיקה, חבר בוועדה הלאומית לתצפיות כדור הארץ במסגרת סוכנות החלל הישראלית, יו"ר מערכת אטלס ישראל החדש, חבר הוועדה המייעצת ליחידה להנדסת תחבורה וגאואינפורמציה בטכניון, מקים ויו"ר הוועדה לגבולות בינלאומיים בפדרציה העולמית של המודדים (FIG) ועוד. בתפקידו שם דגש על שיפור השירות לציבור מתוך מגמה להעביר לשירות מקוון באינטרנט את כל השירותים למשרדי הממשלה, למודדים ולציבור הרחב; על שיפור התמיכה ברישום מקרקעין וקידום הגדרת גבולות לרישום מקרקעין רב ממדי מבוסס קואורדינטות; על קידום התשתיות בנגב ובמרחב הימי ועל הכשרת כוח אדם הנדסי לטווח בינוני וארוך כדי להתגבר על פערים מצטברים בהכשרת מהנדסים במדינה, מתוך הרחבה ומיצוי מגזרים פריפריאליים וחיזוק השתתפותם בכוח העבודה במדינה. עיקר הישגי המרכז למיפוי ישראל תחת ניהולו: מיסוד שרות מקוון מדויק מרשת תחנות הקבע למדידות מלוויינים, פרסום רשת בקרה חדשה מדויקת - רשת ישראל 2005 - מבוססת מדידות מלוויינים, גיבוש תקנות חדשות, פעילויות להאצת ביקורת תוכניות לצורכי רישום מקרקעין, לרבות פיתוח מערכת שליטה ומעקב ומינוי מודדים מבקרים חיצוניים. כן הותנעו ונערכו פעולות למעבר לקדסטר מבוסס קואורדינטות והשלמת למעלה ממחצית שטח המדינה (בדרום), השלמת פרויקט מחקר ופיתוח קדסטר תלת-ממדי במקומות שידרשו, קביעה ופרסום קווי החוף בים התיכון ובים סוף לצורך חוק שמירת הסביבה החופית, שדרוג המאגרים הלאומיים למידע גאוגרפי, תדירות עדכונם וזמינות הנתונים לצרכנים, פיתוח הפורטל הגאומרחבי הלאומי של משרדי הממשלה ופתיחתו לציבור הרחב (www.govmap.gov.il), הגברת זמינות המידע מכל מאגרי המידע של מפ"י לציבור באמצעות האינטרנט. בנושא פעילות לבניית תשתית כח אדם מקצועי לטווח ארוך יזם את פרויקט "עתידים לתעשייה" עבור משרדי הממשלה והתנעתו בפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון, הרחיב קליטת משכילים בני מיעוטים ויזם פתיחת מסלול הכשרה גאודזיה לחרדים בפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון בשיתוף עם מכללת מבח"ר החרדית בבני ברק. יזם פעילות ליצירת תהליך אוטומטי לייצור פרויקט מפות מהממ"ג הלאומי. בתחום הימי הושלמה הכנת סדרת מפות ימיות של ישראל בים התיכון ומפרץ אילת לבטיחות השיט, נקבעו קווי החוף הסטטוטוריים לצורך חוק שמירת הסביבה החופית והוכנו אטלסים לקו החוף בים התיכון, בים סוף ובכנרת. הוא יזם פעילות לקביעת קווי הבסיס הימיים של מדינת ישראל ועמד בראש ועדה בין-משרדית לקביעתם. כן הותנעה פעילות להרחבת הממ"ג הלאומי למרחב הימי. הושלמה הכנת אטלס ישראל החדש - האטלס הלאומי שד"ר סרברו שימש יו"ר המערכת שלו לאחר פרופ' אריה שחר, והוא יצא לאור בעברית ובאנגלית. כיו"ר הוועדה הבין-משרדית למאגרי מידע גאוגרפיים הרחיב והעמיק את פעילותה, לרבות ייזום הכנת תקנים לאומיים ושיתוף פעולה בעזרת איסוף חומר מתואם והפצתו באמצעות הפורטל הלאומי הגאוגרפי. הורחב שיתוף הפעולה בין המרכז למיפוי ישראל לבין האקדמיה (הסכם שיתוף פעולה עם הטכניון) ועם גורמי מיפוי זרים, לרבות הסכם שיתוף פעולה עם בוואריה, הסכם עם האדמירליות הבריטית, הסכמי שיתוף פעולה עם גופי המיפוי הלאומיים בסין, בקוריאה ובקפריסין והורחב הקשר השוטף עם גופי מיפוי לאומיים נוספים. כן נערך כינוס בינלאומי של מודדים באילת ב-2009, שד"ר סרברו היה מנהלו בהשתתפות כשש מאות נציגים מששים וחמש מדינות. הכינוס הגדול מסוגו שנערך בארץ. ד"ר סרברו יזם הוצאת ספרים ופרסומים מדעיים בתחומי הפעילות המקצועית של המרכז למיפוי ישראל, לרבות נושא הגבולות, הן לצורך התיעוד הן כדי להפוך את המידע לזמין לציבור המקצועי ולציבור הרחב. לצורך כך אף אצר שתי תערוכות לרגל כינוסים בינלאומיים שהתקיימו בארץ: תערוכת מפות ותצלומי אוויר ממלחמת העולם הראשונה, שהתקיימה במוזיאון הפתוח לצילום בתל חי בשנת 2007 ותערוכת חיפה בראי הימים על התפתחות העיר במאה שנות מיפוי, שהתקיימה באוניברסיטת חיפה בשנת 2010.
בתוקף מומחיותו הייחודית בנושאי מיפוי וגבולות נשלח במהלך ביצוע תפקידיו הממלכתיים על ידי משרד החוץ ועל ידי גורמים מדיניים בכירים למשימות בינלאומיות שקשורות בתחומי מומחיותו.