stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחמים אפריקאים בצבא צרפת במלחמת העולם השנייה
מהלך האירועים > הגיוס לצבא > הלקחים ממלחמת העולם הראשונה

במלחמת העולם השנייה תרומת החיילים המערב אפריקאים בצרפת (WFAׂ) למאבק הייתה גדולה בהרבה. הדבר היה תוצאה של לקחי המלחמה הראשונה ביחד עם מדיניות צרפתית שונה. הוקמו שבע אוגדות אפריקאיות, לצד שלוש אוגדות קולוניאליות נוספות, מתוך 80 אוגדות צרפתיות בסה"כ. היחס השתנה באופן משמעותי לאחר שביתת הנשק ביוני 1940 בין הצרפתים לגרמנים ולאיטלקים. רוב הלוחמים הצרפתים הורחקו משדות הקרב. בתקופה זו שבין יוני 1940 לשחרור צרפת בקיץ 1944, הלוחמים האפריקאים בכלל, ואלו הצפון אפריקאים בפרט, היוו את הכוח המשמעותי ביותר בכוח האדם בצבא צרפת החופשית.
במלחמת העולם הראשונה, התבסס הגיוס האפריקאי לצבא הצרפתי בעיקר על הבטחות להטבות חומריות או על גיוס חובה ולא נעשה ניסיון להחדיר אידאולוגיה בחיילים. במלחמת העולם השנייה לעומת זאת, נעשו יותר מאמצים להכנת החיילים מבחינה אידאולוגית. ביטוי בולט לכך במגזין שהתפרסם בין ינואר ליוני 1940 בדקר, שנקרא "La Gazette du Tirailleur". המגזין הופץ בקרב גורמי ואנשי צבא, והכיל חדשות מנקודת מבט צרפתית, בדיחות אנטי נאציות וסיפורים אודות מטרות הלחימה הצרפתית ומטרותיו של היטלר לגבי אפריקה.
במלחמה השנייה התקיימה אינטגרציה גזעית בין האפריקאים לצרפתים. כמחצית מהכוחות האפריקאים עורבבו עם אלו הצרפתים ויצרו את הכוחות הנקראים RICMS. הצרפתים העריכו כי אינטגרציה זו נוהלה בצורה טובה. עם זאת, מדיווחי כוחות המודיעין, שעסקו בצנזור מכתביהם האישיים של החיילים, נמצא כי חיילים צרפתים רבים התלוננו על כניסת לוחמים אפריקאים ליחידותיהם. אך אלו כוונו יותר כלפי צרפת, מאשר אל החיילים עצמם.
מהלך האירועים > הלוחמים האפריקאים במהלך המלחמה

ההערכות הגסות מדברות על למעלה מ-100,000 לוחמים אפריקאים שלחמו כחלק מאפריקה המערבית הצרפתית בין ספטמבר 1939 ליוני 1940. כשני שלישים מתוכם היו מוצבים עוד לפני כן באירופה. במאי 1940 הוצבו באייסן וארוגן האוגדות הראשונה והשישית, ובשורותיהן אפריקנים רבים. אלו ספגו מכה קשה מהתקפות טנקים גרמניים. האוגדות הרביעית והחמישית ספגו את מרב ההתקפות הגרמניות החל ממאי אותה שנה.
אירוע שבלט באכזריותו התרחש 20 קילומטר צפונית לליון. כוחות סנגלים (RTS) הוצבו לשמור על דרך המובילה לעיירה מקומית, צ'סלי מונטלוזין. ב-17 ביוני התפתח במקום קרב מול הגרמנים, שרובו לחימה של חמש שעות במנזר מקומי. כאשר הקרב הסתיים, בתבוסת הכוחות הצרפתים, 212 הלוחמים הפצועים ששרדו, נלקחו על ידי הגרמנים ובוצע בהם טבח. אירוע ידוע נוסף הוא הוצאתו להורג של קפטן שרל נ'טורר, קצין אפריקאי מגבון. הוצאתו להורג התרחשה באותו יום בו בנו נהרג בקרב בסום. במכתב שכתב לבנו, באה לידי ביטוי מחויבותו ונאמנותו לצרפת. נ'טורר נלקח בשבי ביחד עם קצינים צרפתים נוספים. קצין גרמני הורה לו לעמוד ביחד עם שאר הלוחמים האפריקאים. כאשר סירב, בהתעקשו על קבלת יחס שווה לשאר הקצינים הצרפתים, נורה במקום. הלוחמים האפריקאים תוארו הן על ידי הגרמנים והן על ידי הצרפתים כלוחמים עיקשים. ככל הנראה בעקבות הפחד שהוחדר בהם על ידי צרפת כי במידה ויילקחו כשבויים, הגרמנים יהיו אכזרים איתם במיוחד, כפי שאכן קרה לעיתים רבות.
לאחר שביתת הנשק ביוני 1940 כ-24,270 מתוך 100,000 לוחמי אפריקה המערבית הצרפתית הוכרזו כנעדרים. ההערכה היא שכ-15,000 מתוכם היו שבויי מלחמה. רבים מהלוחמים ששרדו נכלאו במחנות עבודה גרמניים שבצפון-מזרח צרפת, לתקופות שונות של עד ארבע שנים. בשל היותם אפריקאים, לרוב הם זכו ליחס אכזרי יותר מצד הגרמנים. רבים מאותם שבויים נלקחו למחנות עבודה בצרפת(צר'), שם ביצעו עבודות פיזיות קשות לטובת התעשייה המלחמתית הגרמנית.
באותו הזמן צרפת של וישי השתמשה בלוחמים ששרדו כדי לשמור על הקולוניה הצרפתית באפריקה מפני פלישה בריטית.
בין השנים 1943-1945 נעשה גיוס של אפריקאים נוספים לצבא צרפת החופשית, שעליו פיקד שארל דה גול. בשנים אלו נשלחו שוב כ-100,000 לוחמים לחזית. בסה"כ ניתן להעריך כי צרפת גייסה כ-200,000 לוחמים אפריקאים, שלחמו בחזית המלחמה באירופה. הלוחמים ב-FWA הגיעו ביחד עם כוחות הצבא הצרפתי החופשי לפרובאנס ב-1944, ולחמו כחלק מהפלישה לדרום צרפת.
קשה להעריך את מספר הנספים מתוך לוחמים אלו במלחמה, אך ההערכות מדברות על כ-17,500 הרוגים מהלוחמים עד 1940. בתוספת ההרוגים במערכות נוספות: בצפון אפריקה ב-1943, באיטליה בין השנים 1943-1944 ובדרום צרפת ב-1944, מספר ההרוגים מגיע עד ל-25,000 חללים - 12% מכלל הלוחמים.
מהלך האירועים > הקשיים בהם נתקלו הלוחמים האפריקאים באירופה

על אף שהלוחמים נהנו מהטבות ופריבילגיות מסוימות, כגון ביקור במוקדי תיירות צרפתים ונסיעות ברכבות ללא תשלום, הם נתקלו בקשיים רבים. תקופת הלחימה באירופה, ובייחוד תקופת השהות במחנות העבודה, הייתה קשה עבור אותם לוחמים, שלא היו מורגלים לחורפים קרים. תנאי מזג אוויר קשים, ביחד עם מזון דל ביותר במחנות וביגוד דל, גרמה להיחלשותם הרבה, ורבים מהם חלו ומתו ממחלות ריאות. קשיים נוספים נבעו מפערים תרבותיים בינם לבין הלוחמים הצרפתים ביחידות בהם התקיימה אינטגרציה, שהובילו במקרים מסוימים לעימותים. בנוסף, זכו ליחס גזעני פעמים רבות מצד הגרמנים, הן בלחימה עצמה והן במחנות השבויים והעבודה אליהם נלקחו מאוחר יותר.
יחס צרפת ללוחמים > מתום המלחמה ועד סיום העידן הקולוניאלי

על אף שלאחר המלחמה ב-1944[דרושה הבהרה] דה גול הכריז כי יש למצוא פתרונות חדשים עבור האפריקאים בשטחי הקולוניה הצרפתית, בעקבות תרומתם, הלוחמים קיבלו מלגות בסכומים נמוכים במונחים אירופאים. תלונות רבות התקבלו מלוחמים אפריקאים כלפי צרפת על אי תשלום או איחור בתשלום משכורתם והטבות שחרור נוספות. בנוסף, התנגדות רבה התעוררה על רקע אי הסכמת צרפת לאפשר ללוחמים לשמור את כספם, פרנקים שצברו במהלך המלחמה. אך האכזבה האפריקאית הרבה ביותר נבעה מתוך תחושת אי הכרה בתרומתם ושירותם הרב לצרפת במאמצי מלחמתה, ונכונותם לקריאות גיוסה.
במחאה שפרצה ב-1944 על ידי לוחמים, בעקבות אי קבלת כספי פיצויים שהיו אמורים לקבל, נורו 35 אפריקאים למוות ו-35 נוספים נפצעו על ידי כוחות צרפתים בעת ניסיון לפזר את המחאה. אירוע זה לא זכה לתודעה רבה. מנגד, הייתה הכרה והעדה[דרושה הבהרה] כלשהי מצד הציבור הצרפתי בתרומתם, וב-1950 צרפת הכירה רשמית בצורך להעניק זכויות שוות ללוחמים האפריקאים והצרפתים. בעקבות זאת, הוענקו פיצויים מסוימים לאותם לוחמים. כתוצאה מכך, האמון והנאמנות של הלוחמים האפריקאים לצרפת, החל להשתקם.
יחס צרפת ללוחמים > ההכרה בתרומת הלוחמים האפריקאים

עד לאחרונה[דרושה הבהרה], תרומת הלוחמים האפריקאים למלחמה כמעט ולא זכתה להכרה. ההתעלמות והזנחת המעורבות האפריקאית במלחמה על ידי העולם ועל ידי צרפת נובעת מסיבות שונות: צרפת העדיפה ומעדיפה לטשטש ולא להבליט את כישלונותיה והפסדיה במלחמה, ואת השתתפותה במלחמה, בשלב מאוחר יותר, כשחקנית משנה. בנוסף, קיים מחסור במקורות תיעודיים בנושא עד לאחרונה.
עם זאת, לאחרונה[דרושה הבהרה] חלה בצרפת התעניינות מחודשת בעברה הקולוניאלי, בעקבות פרסום ביוגרפיות של קצינים צרפתים (שמטרתם להצדיק את השימוש בעינויים באלג'יר). ב-2004 הנשיא שיראק ציין והכיר בתרומת הכוחות האפריקאים לשחרור צרפת בטקס ממלכתי. בנוסף, שני סרטים שפורסמו ב-2006 העלו את התודעה הציבורית בנושא: Les enfants du pays ו-Indigenes, שמגוללים את סיפורם של לוחמים אפריקאים הנלחמים לשחרור צרפת. לדעת רבים[דרושה הבהרה], ניתן לראות שינוי והתפתחות איטית בהכרה העולמית בתרומת אפריקה למלחמה, בין השאר בזכות מאבקו של נשיא סנגל, עבדוליי ווייד, לקידום הנושא[דרושה הבהרה].
ראו גם

לגיון הזרים הצרפתי
לקריאה נוספת

Chafer, Tony. 2008. "Forgotten Soldiers", History today. 58 (11): 35-37
Echenberg, Nyron. 1985. "The African Soldiers in Second World War", The Journal of African History. 26: 363-380
Killingray, David. 1982. "Military and Labour Recruitment in The Gold coast During the second world war", The Journal of African History. 23(1): 83-95
הערות שוליים

↑  רות ג'יניאו, "להילחם את מלחמתם של אחרים - חיילים אפריקאים בצבא צרפת", היסטוריה 33, אב תשע"ד, עמ' 35–61
1 2  Chafer, 2008. pp. 35
↑  Echenberg, 1985. pp. 363
↑  Echenberg, 1985. pp. 366-367
↑  Echenberg, 1985. pp. 370
1 2  Echenberg, 1985. pp. 372
↑  Echenberg, 1985. pp. 363-365
↑  Echenberg, 1985. pp. 379
↑  Echenberg, 1985. pp. 376
↑  Echenberg, 1985. pp. 364
הנרי דיוסי צ'דס

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1788 מרילבון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 באפריל 1868 (בגיל 80) סאות'סי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי 
 דרגה:  אדמירל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת 1812  מלחמת קרים  מלחמת אנגליה-בורמה הראשונה  המלחמות הנפוליאוניות 
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט 
 
אדמירל הנרי דְּיוּסִי צֶ'דְס (באנגלית: Henry Ducie Chads;‏ 1788 - 1868) היה קצין בצי המלכותי הבריטי, שתקופת שירותו השתרעה מהמלחמות הנפוליאוניות עד מלחמת קרים.
קורות שירותו בצי

צ'דס הצטרף לאקדמיה של הצי המלכותי בהיותו בן 12. ב-1803 הוצב באוניית הקו "אקסלנט" (74 תותחים), והשתתף בהגנה על גָּאֶטָה ובכיבוש קאפרי. ביולי 1808, במהלך המערכה על מאוריציוס, שירת בפריגטה "אִיפִיגֶ'נָאיָה" (36 תותחים) והצטיין בכיבוש איל דה לה פאס. בעקבות תבוסת השייטת הבריטית בקרב גרנד פורט נפל צ'דס בשבי הצרפתים, אך חולץ משביו עם כיבושה של מאוריציוס בידי הצבא הבריטי ושב לתפקידו הקודם כלפטננט הראשון של "איפיג'נאיה".
כשפרצה מלחמת 1812 שירת צ'דס כלפטננט ראשון בפריגטה "ג'אווה". בדצמבר 1812 נתקלה אונייתו בפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן". בקרב אונייה-מול-אונייה שנתלקח ביניהן נפצע אנושות מפקד ה"ג'אווה", קפטן הנרי למברט. צ'דס, שנפצע גם הוא, נטל את הפיקוד והמשיך בקרב, אך נאלץ לבסוף, לאחר ארבע שעות לחימה עזה, להיכנע. אחרי הקרב קודם בדרגה וקיבל את הפיקוד על הסלופ "קולומביה". ב-1815 שירת עם אונייתו בגוואדלופ. ב-1824 השתתף עם אונייתו בחיל המשלוח הבריטי המושט לרנגון שבבורמה. ב-25 ביולי 1825 קודם לדרגת קפטן מלא (פוסט קפטן), נתכבד בתואר חבר מסדר האמבט, וזכה לשבחים ממושל הודו והפרלמנט הבריטי. מ-1834 עד 1837 פיקד על אה"מ "אֶנְדְרוֹמֶקִי" (Andromache); בספטמבר 1834 השתתף עם אונייתו בפריצה בכוח אל מצר בּוֹקָה טִיגְרִיס, במסגרת נסיונותיו של לורד ויליאם נֶפייר לכפות על המשנה לקיסר סין בקנטון את הרחבת המסחר עם בריטניה.
בין השנים 5–1841 פיקד על אה"מ "קמבריין" בתחנת הצי בסין, ואחר כך עבר לפקד על בית הספר לתותחנות של הצי המלכותי אה"מ "אקסלנט". במהלך כהונתו יזם שיפורים ושינויים נרחבים בתחום התותחנות הימית, כמו למשל במשקל הקלעים ובמהירות הירי. ב-12 בינואר 1854 הועלה לדרגת סגן אדמירל. באותה שנה, במהלך מלחמת קרים, השתתף יחד עם שאר הצי בפיקודו של אדמירל צ'ארלס נפייר בהרעשה ובכיבוש המצודה הרוסית בבומרסונד שבאיי אולנד, כשהוא מניף את דגל סגן האדמירל על תורנה של אה"מ "אדינבורו". הוא שב לאנגליה ב-1855, וכגמול על שירותו הוענק לו תואר אביר מפקד של מסדר האמבט. מ-1856 עד סוף 1858 שימש המפקד הראשי של הצי באירלנד. ב-24 בנובמבר 1858 הועלה לדרגת תת-אדמירל וב-3 בדצמבר 1863 לדרגת אדמירל מלא. ב-1865 קיבל את התואר אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט ואת גימלת השירות הטוב (good service pension) של אדמירל.
לוק רידנאוור

| --- | --- |

רידנאוור במדי מינסוטה טימברוולבס, 2011
 לידה:  13 בפברואר 1981 (בן 43) קור ד'אלן, איידהו, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון
 דראפט:  בחירה מספר 14, 2003 סיאטל סופרסוניקס
 קבוצות כשחקן
 2003–2008   2008–2010   2010–2013   2013–2014   2014   2014–2015:  סיאטל סופרסוניקס   מילווקי באקס   מינסוטה טימברוולבס   מילווקי באקס   שארלוט בובקאטס   אורלנדו מג'יק
לוקאס רובין "לוק" רידנאוור (באנגלית: Lukas Robin "Luke" Ridnour; נולד ב-13 בפברואר 1981) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2015. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 9.3 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות

רידנאוור נולד בעיר קור ד'אלן שבאיידהו, ולמד ב"תיכון בליין" אשר במדינת וושינגטון. בסיום שנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין בוושינגטון (Washington Mr. Basketball), ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בשנת 2000 החל ללמוד באוניברסיטת אורגון. בעונת 2001/2002 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, לצד לוק ג'קסון ופרד ג'ונס, לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), לראשונה מזה 42 שנים. לאחר שהצטיין בשני המשחקים הקודמים, במשחק רבע הגמר מול אוניברסיטת קנזס קלע רידנאוור 9 נקודות בלבד, וקבוצתו הפסידה בתוצאה 86–104. בעונת 2002/2003 זכה רידנאוור בפרס השחקן המצטיין של מחוז ה-"Pac-10", לאחר שהוביל של קבוצתו עם 19.7 נקודות בממוצע למשחק, אך אורגון הודחה כבר במשחק הראשון של טורניר המכללות. ממוצעיו הכוללים ב-3 עונותיו בקבוצה הם 14.6 נקודות ו-5.2 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק > סיאטל סופרסוניקס

בדראפט ה-NBA‏ 2003 נלקח רידנאוור בבחירה ה-14, על ידי סיאטל סופרסוניקס. בעונתו השנייה בסיאטל שימש כשחקן חמישייה קבוע, קלע 10.0 נקודות למשחק, וסייע לסופרסוניקס להעפיל לחצי גמר האזור המערבי. ב-3 העונות הבאות המשיך להציג יכולת סולידית בסיאטל, עם ממוצעים של 9.9 נקודות ו-5.5 אסיסטים למשחק, אך קבוצתו רשמה מאזן שלילי בכל 3 העונות ולא העפילה לפלייאוף.
קריירת משחק > מילווקי באקס

לקראת עונת 2008/2009 הועבר רידנאוור למילווקי באקס, כחלק מטרייד במסגרתו נשלח דזמונד מייסון לסיאטל, בעוד מו ויליאמס הועבר לקליבלנד קאבלירס. בשתי עונותיו בקבוצה קלע 10.0 נקודות וחילק 4.5 אסיסטים בממוצע למשחק.
קריירת משחק > מינסוטה טימברוולבס

ביולי 2010 חתם על חוזה ל-4 עונות במינסוטה טימברוולבס, בסך כ-16 מיליון דולר. בכל 3 עונותיו במינסוטה שימש כרכז הפותח של הקבוצה, והעמיד ממוצעים של 11.7 נקודות ו-4.6 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק > השנים האחרונות

בסיום עונת 2012/2013 נשלח רידנאוור בטרייד למילווקי באקס, ולאחר 36 משחקים בקבוצה הועבר בטרייד נוסף לשארלוט בובקאטס. בעונת 2014/2015, שהייתה האחרונה בקריירה שלו, שיחק עבור אורלנדו מג'יק.
ביוני 2015 עלה רידנאוור לכותרות לאחר שהועבר בארבעה טריידים שונים, בזה אחר זה, בטווח של שישה ימים. בסופו של דבר הגיע לטורונטו ראפטורס, ממנה שוחרר בטרם שיחק במדיה. ביוני 2016, לאחר שלא שיחק לכל אורך עונת 2015/2016, הודיע רידנאוור באופן רשמי על פרישתו ממשחק.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות ה-NBA של רידנאוור, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הזוכים בפרס "מר כדורסל" של וושינגטון, באתר realgm.com
↑  רשימת המשתתפים במשחקי מקדונלד'ס אול-אמריקן, באתר basketball-reference.com
↑  ביוגרפיה, באתר היכל התהילה של אורגון דאקס
↑  ממוצעי המכללות של רידנאוור, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2003, באתר basketball-reference.com
↑  רידנאוור נשלח בטרייד למילווקי, באתר seattletimes.com,‏ 14 באוגוסט 2008
↑  רידנאוור חותם על חוזה במינסוטה, באתר הקבוצה, 21 ביולי 2010
↑  רידנאוור מועבר בטרייד למילווקי, באתר הקבוצה, 11 ביולי 2013
↑  רידנאוור נשלח בטרייד לשארלוט, באתר newsobserver.com,‏ 21 בפברואר 2014
↑  רידנאוור חותם על חוזה באורלנדו, באתר הקבוצה, 25 ביולי 2014
↑  רידנאוור צוחק על כך שהועבר 4 פעמים תוך שבוע, באתר USA Today,‏ 2 ביולי 2015
↑  רידנאוור מודיע על פרישה ממשחק, באתר thescore.com,‏ 22 ביוני 2016
לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי - מבט מבפנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אפרים לפיד 
 שפת המקור:  עברית 
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך הוצאה:  2017 
 מספר עמודים:  485
 עורך:  רמי טל, עריכת לשונית: מימי ברעם
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-965-56-4438-8
 הספרייה הלאומית:  004102710
 
לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי - מבט מבפנים הוא ספרו של אפרים לפיד, אשר סוקר את מבנה ותפקידיה המרכזיים של קהילת המודיעין הישראלית החל מהקמת מדינת ישראל ובדגש על שנות ה-60 וה-70. הספר יצא לאור בשנת 2017, במהלך שבוע המודיעין, בהוצאת ידיעות ספרים.
בספר מתוארים הגופים המרכזיים אשר מרכיבים את קהילת המודיעין - אגף המודיעין בצה"ל, המוסד והשב"כ. בפרקים אלו נסקרים תפקידיהם המרכזיים של הגופים, כמו גם ההבדלים ושיתופי הפעולה ביניהם, כולל השתנות של תחומים אלו לאורך השנים ובעקבות אירועים מרכזיים בהוי הישראלי. בהמשך הספר עוסק בתפקידים מהותיים של קהילת המודיעין, לתפישת המחבר - מתן התרעה בפני מלחמה, התמודדות עם טרור ואיומים בלתי קונבנציונליים, חיפוש מודיעיני אחר פיוס ושלום.
תוכן > סקירת גופי קהילת המודיעין

בשלושת הפרקים הראשונים, סוקר לפיד את שלושת גופי המודיעין המרכזיים במדינת ישראל - אגף המודיעין בצה"ל, המוסד והשב"כ. לכל גוף מוקדש פרק, בו מדובר על מבנה הגוף ויחידות ארגוניות הנמצאות תחתיו, ועל אירועים מרכזיים המלווים את הגוף החל מקום המדינה.
תוכן > סקירת גופי קהילת המודיעין > המודיעין הצבאי

בפרק הראשון מדובר על המודיעין הצבאי, בדגש על אגף המודיעין בצה"ל. נסקרת ראשית דרכן של היחידות הבולטות באגף המודיעין:
מקמנ"ר, ובפרט תפקידו של חיל המודיעין בהדרכת חיילי אמ"ן, ובדגש על לימוד השפה הערבית;
מחלקת המחקר, לפני ואחרי מלחמת יום כיפור, תוך השמת דגש על איפכא מסתברא ומחלקת הבקרה;
מחלקת האיסוף (בנויה מענף הכוונה, ענף הפעלה, ענף מ"מ);
יחידת הסיגינט;
יחידת המיפוי;
עוצבת המודיעין האנושי;
ומודיעין גלוי.
מדובר גם על יחידות מודיעין בצבא מחוץ לאמ"ן, כדוגמת מודיעין חיל הים ומודיעין חיל האוויר.
תוכן > סקירת גופי קהילת המודיעין > המוסד

פרק ב' של הספר מוקדש להצגת מבנהו ופועלו של המוסד. היחידות המרכזיות שנסקרות מראשיתן: ה"צומת", "תבל", "קשת", "קיסריה", "ביצור", אגף מחקר, אגף טכנולוגי.
המוסד נסקר החל מראשיתו בקום המדינה, בדגש על פעילויות ראשונות ואישים מרכזיים, כדוגמת איסר הראל. מדובר על תקופת ראשי המוסד עד סוף המאה ה-20, ומוצג השינוי שעבר הארגון בעיסוקו בנושאים שונים לאורך השנים הללו.
תוכן > סקירת גופי קהילת המודיעין > השב"כ

הפרק השלישי בספר עוסק בהרחבה בשב"כ, מבנהו ופועלו. נסקרות הפעילויות המרכזיות של השב"כ - סיכול ריגול, הפעלת סוכנים, מבצעים, חקירות ואבטחה.
מתוארים עיסוקים שונים של השב"כ בראשית המדינה - סיכול ריגול סובייטי, תפיסת בוגדים בקרב ישראלים (כדוגמת ישראל בר) ועוד. בהמשך מתוארים המאמצים למלחמה בטרור ופעילות השב"כ בגדה המערבית, אבטחת אישים ורצח רבין, ופרשות נוספות כגון פרשת קו 300 ומוסריותו של הארגון.
תוכן > התרעה - משימת יסוד במודיעין

בפרק הרביעי בספר מדובר בהרחבה על משימת ההתרעה שניצבת בפני המודיעין הישראלי.
נסקרות מספר פרשיות בולטות בהן כשלה ההתרעה הישראלית, הבולטת שבהן היא ההתרעה טרם מלחמת יום כיפור, אך גם פרושת נוספות כמו פרשת רותם. מדובר על תפישת ההרתעה החל מקום המדינה ועד שנות ה-80.
תוכן > טרור - אתגר חדש בעשייה המודיעינית

בפרק זה נסקר איום הטרור שפקד את מדינת ישראל החל מראשיתה, בפעולות הפדאיון בשנות ה-50 ועד לטרור הפלסטיני המאורגן החל מסוף שנות ה-60. מתואר כיצד אתגר זה עומד לצד אתגר ההתרעה, ומוצגים הצעדים הראשונים בתחום זה עד להשגת יכולות מרשימות של חיל המודיעין בתקופות מאוחרות יותר. נדונה התמודדות הטרור בגזרות השונות - מדרום בשנות ה-50, מהגדה ומלבנון בשנות ה-60 וה-70.
תוכן > המעורבות הסובייטית במזרח התיכון - אתגר חדש

בפרק החמישי מדובר על האתגר שבהתמודדות למול הסובייטים, אשר נוכחותם במזרח התיכון גברה החל משנות ה-50 של המאה ה-20. ברית המועצות היוותה גורם תומך משמעותי במדינות ערב עד לשנות ה-70 ואף מאוחר יותר, הן באמצעים כלכליים והן באמצעים טכנולוגיים ואמצעי לחימה מתקדמים. בתקופה זו, צה"ל נאלץ להתמודד עם אמצעי לחימה ושיטות לחימה סובייטיות אשר הונחלו למדינות ערב הסובבות את מדינת ישראל הצעירה.
תוכן > איום גרעיני עיראקי

בפרק השישי בספר מוצגת סוגיית הגרעין העיראקי, שהחלה להתפתח החל משנות ה-70 של המאה ה-20. מדובר על המאמצים המודיעיניים שנעשו בהקשר זה, עד להפצצת הכור הגרעיני במבצע אופרה בשנת 1981. מדובר גם על ההשפעה ארוכת הטווח שמבצע זה יצר, ולמעשה חיסל בעקיפין את אפשרות הגרעין בעיראק גם בשנים מאוחרות יותר.
תוכן > חיפוש מודיעיני אחר פיוס ושלום עם העולם הערבי

מדובר על מספר סוגיות בהן המודיעין היווה ציר מגשר לכיוון הסכמי שלום מהמוכרים של ישראל עם שכנותיה. איסוף מודיעיני על המדינות עצמן, כמו גם שיתוף פעולה מודיעיני עם שכנותיהן, הכין את הקרקע לקראת ההסכמים המדוברים.
תוכן > ארגוני המודיעין כמערך קהילתי

הפרק האחרון בספר, נסקרים יחסי הכוחות של קהילת המודיעין כולה למול גורמי מפתח חיצוניים - הקברניטים ומקבלי ההחלטות, פיקוח על קהילת המודיעין, הקשר עם התקשורת, שיתוף עם האקדמיה.
לורה אנני וילסון

| --- | --- |

לורה אנני וילסון, בערך 1925
 לידה:  15 באוגוסט 1877 יורקשייר, אנגליה
 פטירה:  17 באפריל 1942 (בגיל 64) סוריי, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקצוע:  מהנדסת, בנאית, פעילת זכויות נשים
 תפקיד:  President of the Women's Engineering Society (1926–1928) 
 בן זוג:  ג'ורג' הנרי וילסון
 צאצאים:  ג'ורג' ויליאם, קתלין וגה
 פרסים והוקרה:  Member of the Order of the British Empire (MBE)
 
לורה אנני וילסון מ.ב. (15 באוגוסט 1877 –  17 באפריל 1942) הייתה מהנדסת וסופרת אנגלית, שנכלאה פעמיים על היותה פעילה פוליטית. היא הייתה אחת החברות המייסדות של האגודה להנדסה של נשים והייתה החברה הראשונה בפדרציה של בוני הבית.
ראשית חייה וקריירת מפעל

לורה אנני באקלי נולדה בהליפקס שביורקשייר לצ'ארלס באקלי (1836/7-1899), פועל של צבעים, ולאוגוסטה ליבר (1838/9-1907). היא התחילה לעבוד בגיל עשר בתור 'חצי טיימר' במפעל טקסטיל (בדים) מקומי. מטרת מחצית הזמן במפעלים הייתה לחסוך מילדים לעבוד יום שלם; במקום זאת הם עבדו חצי יום ובילו את שארית הזמן בבית הספר, שנבנה לעיתים קרובות במתחם המפעל.
כאשר לורה נישאה לג'ורג' הנרי וילסון בשנת 1899, היא תוארה כטווה. בעלה היה יצרן כלים מכניים שהקים מבנים הנדסיים מצליחים בהליפקס, אשר היא בעתיד עזרה להפעיל. לזוג וילסון נולדו שני ילדים, ג'ורג' (יליד 1900) וקתלין ווגה (ילידת 1910).
לורה התערבה מאוד בתנועת האיגודים המקצועיים, והפכה למזכירת הסניף של ליגת העבודה לנשים בהליפקס בשנת 1907. לורה הייתה גם מזכירה של סניף הליפקס של האיגוד החברתי והפוליטי לנשים שהוקם בינואר 1906.
בשנת 1907 לורה השתתפה בשביתת אורגים בגשר הבדן, שם נעצרה תחת עמדה כי היא הייתה שותפה ל"הסתה לאנשים לבצע הפרת שלום". כאשר הופיעה בבית משפט השלום, היא ערערה על הלגיטימיות של חוקת הגברים הבלעדית של בית המשפט, בדרישה להיעמד לדין על ידי בנות מינה, או להצטייד בעורך דין נשים . אמנם היא נמצאה אשמה ונידונה לארבעה עשר יום מאסר. עם שחרורה הודתה וילסון "הלכתי לכלא מורדת, אבל יצאתי כמטרידה רגילה". כעבור שבועות היא הייתה אחת מתוך 75 נשים שנעצרו לאחר מפגן נשים באולם הקקסטון. היא נדונה שוב לארבעה עשר יום בכלא הולוואי .
היא הייתה מנהלת משותפת של מפעל לייצור מחרטות ביחד עם סמית בארקר וילסון ועם בעלה, שבמהלך מלחמת העולם הראשונה ייצר תחמושת. לורה אנני הכשירה ופיקחה את כוח העבודה הנשי כעיקרו. כאשר הבחינה שחלק מהעובדים חיים בלי אוכל מספיק בשביל שילדיהם יוכלו לשבוע, היא הקימה קנטינה לעבודות כדי להבטיח שהנשים יכו לאכול כראוי. רעיון זה אומץ בהמשך על ידי מפעלים ברחבי בריטניה. בשנת 1917, באותה שנה שהונהג מסדר האימפריה הבריטית, הוענק לה תואר MBE על תרומתה ל"עבודת נשים בתחמושת".
קריירת הנדסה

בשנת 1919 לורה הקימה את האגודה להנדסה של נשים (WES) ביחד עם רייצ'ל פרסונס, מרגרט, ליידי מור, ליידי קתרין פרסונס, אלינור שלי-רולס, מרגרט רובוטם וג'נטה מרי אורנסבי . מטרת ה-WES הייתה להגן על העמדות שהנשים זכו לקבל בתעשייה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ולקדם שוויון הזדמנויות לנשים בהנדסה. לורה הייתה נשיאת WES בין השנים 1926-1928.
היא הפכה לחברה האישה הראשונה בפדרציה של בוני בתים, והקימה 72 בתים לעובדים בהליפקס בשנים 1925–26. היא הייתה גם חברה מייסדת באיגוד החשמל לנשים בשנת 1924, יחד עם קרולין הסלט; עניינה בנושא זה בא לידי ביטוי באחוזות הדיור שלה שהיו בעלי מכשירי הדלק והחשמל החדישים ביותר. בשנת 1927, לאחר שעברה לסוריי מהליפקס עם בעלה, המשיכה וילסון בסחר שלה כבונה ברכישת אדמות באנגלפילד גרין.
הערות שוליים

1 2  Heald, Henrietta (2018-07-12). Willson [née Buckley], Laura Annie (1877–1942), suffragette, engineer, and businesswoman (באנגלית). Vol. 1. Oxford University Press. doi:10.1093/odnb/9780198614128.013.107536.
1 2  "Willson, Laura Ann". Historic England.
↑  Hobbs, Sandy; McKechnie, Jim; Lavalette, Michael (1999-01-01). Child Labor: A World History Companion (באנגלית). ABC-CLIO. p. 111. ISBN 9780874369564. what is a 'half timer' in a factory.
↑  Liddington, Jill (2015-09-03). Rebel Girls: How votes for women changed Edwardian lives (באנגלית). Little, Brown Book Group. ISBN 9780349007816.
1 2 3  Law, Cheryl (2000-01-01). Women, A Modern Political Dictionary (באנגלית). I.B.Tauris. p. 159. ISBN 9781860645020. Laura Ann Willson.
↑  Crawford, Elizabeth (2016-12-15). The Women's Suffrage Movement in Britain and Ireland: A Regional Survey (באנגלית). Taylor & Francis. ISBN 9780415383325.
↑  "Suffragettes Go To Gaol". Manchester Courier and Lancashire General Advertiser. 8 בפברואר 1907. נבדק ב-18 בינואר 2020 – via British Library Newspapers. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Heald, Henrietta. "Magnificent Women and their Revolutionary Machines". נבדק ב-18 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Roll of Honour of Suffragette Prisoners 1905-1914". נבדק ב-18 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Law, Cheryl (2000-04-22). Suffrage and Power: The Women's Movement 1918–1928 (באנגלית). I.B.Tauris. ISBN 9781860644788.
↑  Heald, Henrietta, author. (2019). Magnificent women and their revolutionary machines. ISBN 978-1-78352-660-4. OCLC 1080083743. {{cite book}}: |last= has generic name (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Presidents Past & Present | Women's Engineering Society". www.wes.org.uk. נבדק ב-2016-12-15.
↑  England, Historic. "Architects, Builders and Garden Cities | Historic England". historicengland.org.uk. נבדק ב-2016-12-15.
↑  "News - Exploring Surrey's Past". www.exploringsurreyspast.org.uk. נבדק ב-2016-12-15.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לורה אנני וילסון".
פרסומת לבתים של לורה אנני וילסון בג'אמפלס