stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנדנדל
הערות שוליים

↑  "The Presidency | Genadendal". The Presidency of South Africa. אורכב מ-המקור ב-2015-09-17.
↑  Sampson, Anthony (2011). Mandela: The Authorised Biography. London: HarperCollins. pp. 496–497. ISBN 9780007437979.
↑  Weber, Rebecca (11 בדצמבר 2013). "Revisiting Nelson Mandela's Genadendal". USA Today. נבדק ב-6 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Meredith, Martin (6 בספטמבר 2011). The Fate of Africa: A History of the Continent Since Independence. PublicAffairs. p. 658. ISBN 9781610391320. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-09-17. נבדק ב-2015-12-06. {{cite web}}:  (עזרה)
דומניקו מונגאריו

דומניקו מונגאריו (באיטלקית: Domenico Monegario) היה השישי מבין דוכסי ונציה. מונגאריו שלט בוונציה בין השנים 756–764.
מונגאריו נבחר לכהונת הדוג'ה בתמיכת דזידריוס, מלך הלומברדים. באותה עת שלוש סיעות נאבקו זו בזו על השליטה בוונציה: תומכי האימפריה הביזנטית, תומכי הפרנקים והרפובליקנים - תומכי ונציה העצמאית. מונגאריו ניסה לשמור על מעמדו בין קבוצות שונות אלה, ובסופו של דבר, בשל המאבק ביניהן איבד את כיסאו לאחר שמונה שנות כהונה, ובדומה לקודמיו - עוור ונשלח לגלות.
במהלך שנות כהונתו החל המהפך בכלכלה הוונציאנית - מכלכלה המבוססת על דיג לכלכלה המבוססת על סחר ימי עם איי יוון והמזרח התיכון. בתקופה זו החלו להיבנות בעיר ספינות סוחר חזקות, גדולות ומהירות יותר - דבר שאפשר גידול בהיקף המסחר הוונציאני ובהשפעה הוונציאנית על הסחר הימי ברחבי הים התיכון.
דייב סקוט

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1954 (בן 70) ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס  Davis Senior High School 
 www.davescottinc.com
 ספורט
 ענף ספורט:  טריאתלון 
 
דייב סקוט (באנגלית: Dave Scott; נולד ב-4 בינואר 1954) הוא טריאתלט אמריקאי.
ביוגרפיה

דייב סקוט גדל בדייוויס, קליפורניה, שם הוא היה שחקן כדור מים בבית הספר התיכון דייוויס, ובאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
דייב סקוט זכה שש פעמים באליפות העולם באיש הברזל בהוואי: 1980, 1982, 1983, 1984, 1986 ו-1987. רק יריבו, מרק אלן, הצליח להשוות את שיאו ולזכות שש פעמים בתואר, שמונה שנים מאוחר יותר. סקוט ידוע בכינוי "האיש" (The Man).
דייב סקוט שב מ'פרישה' ב-1994, בהיותו בן 40 והגיע למקום השני באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל בהוואי. ב-1996, בגיל 42, הוא חזר לתחרות והגיע למקום החמישי. הוא רץ את מקטע המרתון ב-2.45 שעות.
סקוט החל ברצף הניצחונות שלו רק שנתיים אחרי תחרות איש הברזל הראשונה שלו. במהלך התקופה בה היה אלוף העולם באיש הברזל הוא שמר על תזונה טבעונית קפדנית. אולם, מאז 1992, הוא איננו עוד טבעוני.
סקוט עובד כמאמן טריאתלון, יועץ כושר, נואם בנושא מוטיבציה, פרשן ויועץ לתאגידים.
סקוט נשוי בשנית ולו שלושה ילדים. כיום הוא מתגורר בבולדר, קולורדו.
גיא ששון

גיא ששון (נולד ב-28 באפריל 1980) הוא שחקן טניס כיסאות גלגלים ישראלי, מתחרה בקטגוריית הקוואד ומדורג במקום השלישי בעולם. ששון זכה באליפות צרפת הפתוחה 2024 בכיסאות גלגלים בקטגוריית קוואד יחידים (אנ') ומחזיק במדליית ארד מהמשחקים הפאראלימפיים בפריז 2024.
ביוגרפיה

ששון נולד ברמת גן, בן לניסים, איש נדל"ן, ולנוגה, אשת חינוך. בילדותו הוא עסק בספורט והתאמן בטניס ובג'ודו והתחנך בתיכון בליך שבעיר.
ביוגרפיה > תאונת סנובורד

ששון נפצע קשה בשנת 2015 בצרפת בתאונת סנובורד וספג פגיעה בעמוד השדרה בעקבותיה הפך מרותק לכיסא גלגלים. לאחר הליך שיקום של כ-18 חודשים, החל להתאמן בטניס במרכז הספורט לנכים של איל"ן ברמת גן.
קריירה

בשנת 2023 נקבעה לו דרגת נכות גבוהה יותר והוא צורף לנבחרת ישראל בטניס כיסאות גלגלים, בה חברים נכים בדרגת קושי גבוהה.
בשנת 2019 זכה לראשונה באליפות ישראל, זכייה בעקבותיה דורג במקום ה-30 בדירוג העולמי.
בשנת 2021 היה ממוקם 33 בדירוג ועמד בדרישות הקריטריון להשתתפות במשחקים הפאראלימפיים: "זה לא טריוויאלי מבחינתי להצליח להגיע לאולימפיאדה. זה יעד שהצבתי לעצמי לפני תקופה די ארוכה, שהוא יעד די יומרני, והצלחתי לעשות את זה לאחר פציעה לא פשוטה. סחטתי את הלימון ועשיתי ממנו לימונדה. זה איזשהו מקור לגאווה בעיקר למשפחה ולילדים שרואים למרות המגבלות והקשיים אפשר לעשות, להתקדם, להשתקם ואסור ליפול".
במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) התחרה בתחרות יחידים ובתחרות זוגות. בתחרות היחידים הפסיד בשלב המוקדמות ובתחרות הזוגות התחרה עם אדם ברדיצ'בסקי והם סיימו בשמינית הגמר.
ביוני 2024 עלה לגמר אליפות צרפת הפתוחה 2024 בכיסאות גלגלים בקטגוריית קוואד יחידים (אנ'), לאחר שניצח את המדורג ראשון בעולם, ההולנדי נילס וינק, בתוצאה 2:6, 3:6. בגמר גבר ששון על ההולנדי סם שרודר בתוצאה 2:6, 6:3, 6:7 ובכך הפך לישראלי הראשון שזוכה בגראנד סלאם בקטגוריית הקוואד - קטגורית הנכות הגבוהה ביותר.
ביולי 2024 העפיל לחצי הגמר באליפות וימבלדון 2024 בכיסאות גלגלים בקטגוריית קוואד יחידים (אנ'), והפסיד לנילס וינק שמדורג מס' 2 בעולם.
במשחקים הפאראלימפיים בפריז 2024 התחרה בקטגוריית קוואד יחידים וזכה במדליית הארד. הוא הגיע לתחרות מדורג שלישי בעולם, ולאחר שני ניצחונות מול יריבים מצ'ילה ובריטניה, הפסיד ששון בשלב חצי הגמר למדורג ראשון בעולם, סם שרודר ההולנדי. הוא נשר למשחק על מדליית הארד והתמודד מול אחמט קפלן מטורקיה. ששון ניצח לאחר שלוש מערכות 7:5, 4:6, 1:6. זו הייתה המדליה השמינית למשלחת הישראלית במשחקים.
חיים אישיים

ששון בעל חברת נדל"ן, בשנת 2022 עבר להתגורר ביוסטון לצורכי עבודה, נשוי לד"ר איה מור- ששון גינקולוגית שהשתפה בתוכנית "המתמחים" ולשניים ארבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  ערן נבון, "חובט במוסכמות: אחרי הזכייה ברולאן גארוס - הטניסאי גיא ששון מכוון למשחקים הפראלימפיים", 4 ביולי 2024, ישראל היום
1 2  ראיון ראשון: הטניסאי גיא ששון מסביון ישתתף במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו, באתר אונו News, ‏24 באוגוסט 2021
↑  ליאור ברטל, ‏גיא ששון הוביל את נבחרת הטניס בכיסאות גלגלים למקום השני בעולם: "אנחנו נחשבים לכוח חזק", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 17 במאי 2023
↑  אברהם תשובה, גיא ששון זכה באליפות ישראל בטניס בכיסאות גלגלים, באתר ynet, 31 באוקטובר 2019
↑  הישג נהדר: גיא ששון העפיל לגמר רולאן גארוס בכיסאות גלגלים, באתר ynet, 6 ביוני 2024
↑  "מקדיש את זה לחטופים ששוחררו": גיא ששון זכה ברולאן גארוס בכיסאות גלגלים, באתר ynet, 8 ביוני 2024
↑  מערכת ONE, הישג נפלא: גיא ששון זכה במדליית הארד, 05 בספטמבר 2024
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכסנדר אלכסיינקו |  |
|  בדמינטון | נינה גורודצקי |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  הרמת כוח | פולינה כצמן |  |
|  חתירה | שמוליק דניאל •  מורן סמואל • רביעייה מעורבת (סימונה גורן, ברק חצור, מיכל פיינבלט, אחיה קליין וההגאית מרלנה מילר) |  |
|  טניס | אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג • יוסי סעדון • גיא ששון |  |
|  טניס שולחן | קרולין טביב |  |
|  ירי תחרותי | יוליה צ'רנוי • דורון שזירי |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני (קפטן), אורי מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין, נועה מלכה) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו •  עמי דדאון • אראל הלוי • בשאר חלבי • אריאל מליאר •  מארק מליאר •  איאד שלבי |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | עמית חסדאי |  |
|  בדמינטון | נינה גורודצקי • אמיר לוי |  |
|  בוצ'יה | נדב לוי |  |
|  חתירה | שמוליק דניאל •  מורן סמואל •  חתירה זוגית (שחר מילפלדר וסאלח שאהין) |  |
|  טאקוונדו |  אסף יסעור • עדנאן מילאד |  |
|  טניס | אדם ברדיצ'בסקי • מעיין זיקרי • סרגיי ליסוב •  גיא ששון |  |
|  ירי תחרותי | יוליה צ'רנוי |  |
|  כדורשער |  נבחרת ישראל (נשים) (רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני, אורי מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין, נועה מלכה) |  |
|  קאנו/קיאקים | טליה אילת (קיאק) • אירן שפיר (קאנו) |  |
|  שחייה | ורוניקה גירנקו •  עמי דדאון • אריאל מליאר •  מארק מליאר |  |
דומניקו מורוזיני

שלט האצולה של משפחת מורוזיני.
דומניקו מורוזיני (באיטלקית: Domenico Morosini; נפטר בשנת 1156) היה הדוכס ה-37 של ונציה. דומניקו כיהן כדוג'ה משנת 1148 ועד פטירתו.
הרוזן דומניקו היה בן למשפחת האצולה מורוזיני. מורוזיני נבחר לתפקידו מאחר שהצליח ליישב בין שתי סיעות אשר פילגו את הפוליטיקה הוונציאנית במשך שנים רבות - המאבק בין תומכי ונציה כרפובליקה עצמאית בתמיכת האימפריה הרומית הקדושה לבין תומכי ההשארות כחלק מהאימפריה הביזנטית.
משפחתו של דומניקו קיבלה את תואר האצולה בשלהי המאה ה-10 לאחר שהצליחו לנצח, בתמיכת הקיסר אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את משפחת קאלפוריני היריבה. דומניקו היה זה שהביא את משפחתו לעמדה בעלת השפעה לפוליטיקה הוונציאנית.
בתחילת כהונתו של דומניקו היו היחסים בין ונציה לאימפריה הביזנטית מעורערים, בשל מסעות כיבוש שנעשו בשנים קודמות כנגד רודוס, כיוס, סאמוס, לסבוס, אנדרוס וקפאלוניה; ובמקביל התערערו היחסים עם האימפריה הרומית המערבית בשל תמיכת קודמו של דומניקו, פייטרו פולאני באימפריה הביזנטית כנגד הנורמנים - תמיכה שאף הובילה את האפיפיור להורות על חרם כנסייתי על העיר כולה.
בראשית כהונתו גישר דומניקו על הפערים בינו לבין מדינות האפיפיור (באותה עת אאוגניוס השלישי) בכך שבשנת 1152 הסכים להכיר בעצמאותה של הכנסייה בטריטוריות לה סרניסימה (צעד שהביא לביטול מיידי של החרם - ולפריחה מחודשת של המסחר הוונציאני).
שיפור נוסף ביחסים אירע בשנת 1554 עת העניק האפיפיור אנאסטאסיוס הרביעי תואר dominator Marchiæ לדוג'ה.
שיתוף הפעולה עם האפיפיור השפיע גם על יחסי הפוליטיקה הפנימיים בוונציה, מאחר שאיפשר גישור במחלוקת רבת הימים בין משפחת פולאני ומשפחת דאנדולו (שתים ממשפחות האצולה של ונציה). אנריקו דאנדולו (דודו של אנריקה דאנדולו, לימים הדוג'ה) היה פטריארך גראדו, ומשפחת פולאני שתמכה באפיפיור עיינה את משפחת דאנדולו. במטרה לסיים מחלוקת זו לחץ דומניקו מורוזיני על שתי המשפחות להתקשר בקשרי נישואין - והציע שאנדראה דאנדולו (נכדו של אנריקו) יישא לאישה את פרימרה פולאני (אחייניתו של הדוג'ה פייטרו פולאני). נישואין אלה הביאו ל"שלום בית" במאבק שפילג את משפחות האצולה והקל על היציבות השלטונית ברפובליקה.
בתקופתו של מורוזיני הסתיימה בניית בזיליקת סן מרקו.
גמר מונדיאל 1930

גמר מונדיאל 1930 התקיים באצטדיון סנטנאריו במונטווידאו, בירת אורוגוואי, ב-30 ביולי 1930, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 1930 היא נבחרת אורוגוואי, שניצחה את נבחרת ארגנטינה בתוצאה 2-4 בגמר המונדיאל הראשון בהיסטוריה.
טרם המשחק נתגלעה מחלוקת בין הנבחרות על כדור המשחק, כשכל נבחרת צידדה בכדור המיוצר בארצה. המחלוקת נפתרה בהתערבותה של פיפ"א, שקבעה לאחר הטלת מטבע כי הכדור הארגנטינאי יהיה בשימוש במחצית הראשונה, והכדור מאורוגוואי בשנייה.
במשחק גמר מרתק ורב תהפוכות, עלתה אורוגוואי ליתרון ראשון משער של פבלו דוראדו, אך ארגנטינה הפכה את התוצאה עם שערים של קרלוס פאוצ'לה וגיז'רמו סטאבילה, וירדה למחצית ביתרון 2-1. במחצית השנייה הכריעה אורוגוואי את המשחק עם שער שוויון של פדרו סאה, שער של סנטוס איריארטה שקבע מהפך בדקה ה-68, ושער נוסף של הקטור קסטרו דקה לסיום שקבע את תוצאת המשחק, 4-2 לאורוגוואי. אורוגוואי הייתה לאלופת העולם הראשונה בהיסטוריה, והיום שאחרי המשחק נקבע במדינה כיום חג.
רקע

אולימפיאדת פריז ב-1924 הייתה לציון דרך בעולם הכדורגל העולמי, שכן תחרות הכדורגל שלה הייתה התחרות הראשונה בהיסטוריה שהפגישה נבחרות אירופיות עם נבחרות משאר העולם. נבחרת אורוגוואי הייתה לזוכה בטורניר, לאחר שהביסה את שווייץ בתוצאה 3-0. בעקבות הצלחת הטורניר החליט נשיא פיפ"א, ז'יל רימה, לייסד טורניר בלתי תלוי במשחקים האולימפיים שיכריע את זהות אלופת העולם. לאחר זכייתה של אורוגוואי במדליית זהב שנייה ברציפות באולימפיאדת אמסטרדם לאחר ניצחון במשחק גמר חוזר 2-1 על ארגנטינה, ובעקבות יום המאה להקמת המדינה, זכתה אורוגוואי במכרז לאירוח טורניר הבכורה.
שתי הנבחרות שהעפילו לגמר היו הטובות בטורניר, והגיעו אליו עם מאזן מושלם של ניצחונות בטורניר. התחרותיות והאיבה בין המדינות השכנות רק הוסיפה לעניין סביב משחק הגמר.
רקע > הדרך אל הגמר

טורניר מונדיאל 1930 החל בשלב בתים. 13 הנבחרות הוגרלו לארבעה בתים, הראשון בן ארבע נבחרות וכל השאר בני שלוש נבחרות כל אחד. הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבתיהן, העפילו לשלב חצי הגמר, שהתנהל בשיטת נוקאאוט.
אורוגוואי פתחה את משחקיה בבית ג' בניצחון 1-0 על פרו. הקטור קסטרו העניק לנבחרתו את הניצחון עם שער בדקה ה-65. במשחק השני של שלב הבתים הביסה אורוגוואי את רומניה בתוצאה 4-0, והמשיכה לחצי הגמר עם מאזן מושלם של שני ניצחונות וללא שערי חובה. ארגנטינה נאלצה לשחק בשלב הבתים משחק אחד יותר, לאחר שהוגרלה לבית א', היחיד שהכיל ארבע נבחרות. במשחק הראשון שלה בטורניר פגשה ארגנטינה את צרפת. לואיס מונטי כבש תשע דקות לסיום והעניק לארגנטינאים ניצחון 1-0. במשחקה השני בטורניר נעזרה ארגנטינה בשלושער של גיז'רמו סטאבילה כדי לנצח 6-3 את מקסיקו. במשחקה השלישי והאחרון בשלב הבתים שמרה ארגנטינה על מאזן מושלם, כשגברה 3-1 על צ'ילה, בעזרת צמד של סטאבילה בהפרש של דקה אחת בלבד.
שתי הנבחרות סיימו כראשי בתים, והעפילו לחצי הגמר. בשלב זה פגשה אורוגוואי את יוגוסלביה. כבר בדקה הרביעית נקלעה אורוגוואי לפיגור, אך עד למחצית כבר צעדה ביתרון 3-1, בדרך לניצחון 6-1 והעפלה לגמר הטורניר הביתי. ארגנטינה השיגה תוצאה זהה, 6-1, על ארצות הברית. במחצית הובילה ארגנטינה בתוצאה 1-0, אך במחצית השנייה הוסיפה חמישה שערים. ארצות הברית רק צימקה דקה לסיום.
שופט המשחק

ג'ון לנגנוס הבלגי נבחר לשופט המשחק. עוזרי השופט, יוליסס סאוסדו הבוליביאני והנרי כריסטוף הבלגי, נבחרו לשמש קוונים במשחק.
לנגנוס היה לשופט הראשון אי פעם בגמר המונדיאל. הוא שפט גם בשני טורנירי המונדיאל הבאים, ב-1934 וב-1938.
מהלך המשחק

שתי הנבחרות עלו במערך 2-3-5, שהיה נפוץ באותה התקופה. אצטדיון סנטנאריו במונטווידאו החל להתמלא בשעות הבוקר, וב-14:15 שעון אורוגוואי, שעת הפתיחה, כבר היה מלא לחלוטין. טרם המשחק טענו כל אחת מהנבחרות כי כדור המשחק שלהן צריך להיות בשימוש. בסופו של דבר השופט, ג'ון לנגנוס, בעצה אחת עם פיפ"א, החליטו כי בכל מחצית ייעשה שימוש בכדור אחר. הטלת מטבע קבעה כי המחצית הראשונה תשוחק עם כדור ארגנטינאי.
כבר בדקה ה-12 עלתה אורוגוואי ליתרון ראשון במשחק. פבלו דוראדו בעט כדור לפינה הקרובה של השוער הארגנטינאי חואן בוטאסו והכניע אותו. בדקה ה-20 ארגנטינה חזרה למשחק, כשבעיטה חזקה של קרלוס פאוצ'לה סיימה מהלך קבוצתי מרשים בשער שוויון. שמונה דקות לסיום המחצית הראשונה השלימה ארגנטינה מהפך, כשבעיטה מזווית קשה של גיז'רמו סטאבילה הכניעה את אנריקה בז'סטררו וקבעה 2-1 לארגנטינה בהפסקה.
המחצית השנייה נפתחה בבעיטה של פרנסיסקו וראז'ו לקורת השער, שכמעט העלתה את ארגנטינה ליתרון כפול. ההחמצה החמירה את פציעתו של וראז'ו בברכו, אותה ספג עוד בטרם המשחק. באותה תקופה עוד לא היה ניתן לבצע חילופים, ואורוגוואי נהנתה מיתרון בעקבות פציעתו של החלוץ. בדקה ה-57 הצליחה אורוגוואי להשיג את השוויון מרגליו של פדרו סאה. 11 דקות אחר כך הגיע המהפך השני במשחק, הפעם לטובתה של אורוגוואי, כשבעיטה מרחוק של סנטוס איריארטה קבעה 3-2.
דקה לסיום התקרבה ארגנטינה לשוויון, לאחר שגיז'רמו סטאבילה מצא את המשקוף. המהלך הסתיים דווקא בשער מהצד השני, כשאורוגוואי יצאה להתקפה מתפרצת אותה חתם הקטור קסטרו עם שער שקבע את תוצאת הגמר, 4-2 לאורוגוואי בסיום.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביולי 1930 |  אורוגוואי | 4 - 2 |  ארגנטינה | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 68,346 שיפוט: בלגיה ג'ון לנגנוס |
| 30 ביולי 1930 | פבלו דוראדו  12'   פדרו סאה  57'   סנטוס איריארטה  68'   הקטור קסטרו  89' | (סיקור) | קרלוס פאוצ'לה  20'   גיז'רמו סטאבילה  37' | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 68,346 שיפוט: בלגיה ג'ון לנגנוס |
| --- | --- |
              אורוגוואי :               ארגנטינה 
שופט: בלגיה ג'ון לנגנוס

קוונים: בוליביה אוליסס סאוסדו, בלגיה הנרי כריסטוף
דוד בן זכאי

| --- | --- |
 לידה:  ~ד'תרכ"ב
 מקום פעילות:  בגדאד
 השתייכות:  ריש גלותא, נשיא יהדות בבל
 תפקידים נוספים:  פסיקת הלכה
 תלמידיו:  יום טוב הכהן בן יעקב
 בני דורו:  רבי אהרן הכהן בן מאיר ראש ישיבת גאון יעקב, רב סעדיה גאון
 
רב דוד בן זכאי ריש גלותא (או דוד נשיאה), היה מצאצאי בוסתנאי בן חנינאי לבית דוד, כיהן בבגדאד כראש הגולה בשנים ד'תר"ע-ד'ת"ש.
תולדותיו ומשפחתו

רב דוד נולד בארץ קצר לאביו זכאי שהתייחס למשפחת ריש גלותא עד לזרובבל בן שאלתיאל, היה לרב דוד אח בשם יאשיהו (מצאצאיו נמנה דוד בן דניאל) ובן בשם יהודה.
תולדותיו ומשפחתו > המחלוקת עם רב סעדיה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .
רב דוד בן זכאי חלק על רב סעדיה בריב שהחל כשבאו שני אחים לדון בפני רב דוד בדיני ירושת אביהם, רב דוד רצה לשתף את רב סעדיה בפסיקת הדין אלא שרב סעדיה סבר אחרת מסברת רב דוד, ונמנע מלחתום - עם סרבתו שלח את הדיון לפני לרב כהן צדק גאון שאכן חתם על פסק הדין כסברת רב דוד.
רב דוד לא הסתפק ועדיין רצה שרב סעדיה יכניע לבקשתו ויחתום, ושלח אליו את בנו יהודה להזהיר את רב סעדיה להענות לבקשת אביו. הפעם ספג מכות מתלמידי רב סעדיה אז החליט רב דוד להוריד את רב סעדיה מגאונותו, וכן עשה ומנה במקומו את רב יוסף בן רב יעקב.
בסופו של דבר, רב סעדיה ברח ואולי אף הושב בכלא. לאחר שבע השנים הצליחו בני הדור לפשר את הרגשים מה שגרם להתפייסות רבת משמעות.
תולדותיו ומשפחתו > המחלוקת עם חכמי פומבדיתא

לאחר פטירת גאון פומבדיתא, רב יהודה בר מר שמואל בשנת 917, מינו חכמי הישיבה את רב מבשר. רב מבשר לא קיבל את מרותו של בן זכאי, אשר כתגובה לכך מינה את רב כהן צדק בן יוסף. המחלוקת נמשכה כחמש שנים, ולבסוף הושגה פשרה ששני החכמים יכהנו במקביל.
תלמידיו וצאצאיו

רב דוד סמך לרבנות את תלמידו יום טוב הכהן בן יעקב, בין צאצאיו נמנה רב חזקיה ריש גלותא שנהרג, וכן רב שר שלום גאון.
הערות שוליים

↑  כך מכונה בכתבי רב שרירא גאון
↑  אוצר הגדולים ערך רב דוד בן זכאי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597479705171  VIAF: 316606688   WorldCat (עם VIAF): 316606688
גמר גביע העולם בכדורגל נשים 2023

גמר גביע העולם בכדורגל נשים 2023 היה משחק כדורגל נשים שקבע את המנצחת בגביע העולם בכדורגל נשים 2023. המשחק נערך בין נבחרות ספרד ואנגליה באצטדיון אוסטרליה בסידני, אוסטרליה, ב-20 באוגוסט 2023. במשחק ניצחה ספרד 1–0 משער ניצחון של אולגה קרמונה וזכתה בגביע העולם הראשון שלה. הגמר נערך לעיני 75,784 צופים ונוהל על ידי השופטת טורי פנסו מארצות הברית.
עבור שתי הפיינליסטיות הייתה זו ההופעה הראשונה בגמר גביע העולם לנשים. שתיהן רצו להפוך למדינה השנייה שזוכה בגביע העולם הן לנשים והם לגברים (אחרי גרמניה שעשתה זאת ב-2003) ולראשונה מאופ"א שזוכה בטורניר מאז גרמניה ב-2007. זה היה הגמר הכל-אירופי השלישי במונדיאל הנשים, אחרי הגמרים ב-1995 ו-2003.
רקע

שתי הנבחרות ערכו את הופעת הבכורה שלהן בגמר גביע העולם לנשים. ספרד הופיעה בשני גביעי עולם קודמים לנשים והגיעה לשמינית הגמר ב-2019. אנגליה שיחקה בחמישה גביעי עולם קודמים לנשים והגיעה להישג השיא שלה ב-2015, אז סיימה במקום השלישי.
זה היה הגמר הכלל-אירופי השלישי בתולדות גביע העולם לנשים אחרי 1995, אז נורווגיה זכתה בתואר הראשון שלה על ידי ניצחון על גרמניה בסטוקהולם, ו-2003, אז גרמניה זכתה לראשונה באמצעות שער זהב מול שוודיה בארצות הברית. כתוצאה מכך, המנצחת במשחק הפכה לנבחרת האירופית הראשונה שזוכה בטורניר מאז גרמניה ב-2007, והנבחרת שזוכה לראשונה בגביע מאז יפן ב-2011.
היה זה המפגש ה-17 בין שתי הנבחרות, כשאנגליה מובילה עם שבעה ניצחונות, שלושה הפסדים ושש תוצאות תיקו. שלושה מהמשחקים הללו היו בטורניר גדול, שלושתם באליפות אירופה, כאשר האנגליות ניצחו בשני המשחקים האחרונים בטורנירים של 2017 ו-2022.
מאמן ספרד חורחה וילדה אימן את הטורניר הגדול הרביעי שלו ברציפות והשני בגביע העולם לנשים. סרינה ויכמן, מאמנת אנגליה, הופיעה בגמר הטורניר הגדול הרביעי ברציפות שלה לאחר שזכתה ביורו 2017 וסיימה כסגנית בגביע העולם 2019 עם מולדתה הולנד, בנוסף לזכייה ביורו 2022 עם אנגליה. היא ניסתה להיות המאמנת הראשונה שזוכה בגביע עם נבחרת זרה והמאמנת המבוגרת ביותר שזוכה בטורניר בגיל 53 שנים ו-298 ימים.
מיקום

הגמר נערך באצטדיון אוסטרליה בסידני, ניו סאות' ויילס. לאצטדיון קיבולת של 75,784 מקומות, והוא אירח ארבעה משחקים במהלך גביע העולם, כולל חצי הגמר בין אנגליה לאוסטרליה. האצטדיון אושר כמארח הגמר ב-31 במרץ 2021.
האצטדיון נבנה לקראת אולימפיאדת סידני (2000) ונפתח במרץ 1999. בנוסף לטקסי הפתיחה והסיום של המשחקים ותחרויות האתלטיקה אירח האצטדיון את גמר טורניר כדורגל הגברים. האצטדיון אירח שבעה משחקים בגביע אסיה בכדורגל 2015, כולל הגמר בו ניצחה אוסטרליה 2–1 את קוריאה הדרומית בדרך לזכייה ראשונה. המשחק אירח גם את פלייאוף דרום אמריקה-אוקיאניה במוקדמות מונדיאל 2006, בו ניצחה אוסטרליה את אורוגוואי והעפילה לגביע העולם לגברים לראשונה מאז מונדיאל 1974.
הדרך לגמר > ספרד

| שלב | יריבה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| משחק 1 |  קוסטה ריקה | 3–0 |
| משחק 2 |  זמביה | 5–0 |
| משחק 3 |  יפן | 0–4 |
| שמינית גמר |  שווייץ | 5–1 |
| רבע גמר |  הולנד | 2–1ה |
| חצי גמר |  שוודיה | 2–1 |
ספרד העפילה לראשונה לטורניר נשים גדול ב-1997, אז הגיעה לחצי גמר אליפות אירופה הראשונה שלה, והעפילה למונדיאל הראשון שלה ב-2015 . הישג השיא שלה לפני 2023 היה העפלה לשמינית הגמר ב-2019.
לקראת הטורניר דורגו הספרדיות במקום השישי בדירוג העולמי של פיפ"א לנשים. הן הוגרלו לבית ג' עם יפן, קוסטה ריקה וזמביה. משחק הפתיחה של ה"לה רוחה" במונדיאל היה מול קוסטה ריקה והסתיים בניצחון 3–0 משער עצמי של ולריה דל קאמפו ושערים של אייטנה בונמטי ואסתר גונסאלס, כולם בתוך שש דקות. במשחק הבא הבטיחה ספרד את העלייה לשלב הבא עם 5–0 על זמביה משער של תרזה אביירה וצמדים של אלבה רדונדו וג'ניפר הרמוסו במשחקה ה-100 בנבחרת. במשחק האחרון בשלב הבתים הובסה ספרד 0–4 על ידי יפן וסיימה במקום השני בבית.
בשמינית הגמר פגשה ספרד את הראשונה בבית א', שווייץ. אייטנה בונמטי כבשה את השער הראשון בדקה ה-5' לפני ששער עצמי של לאיה קודינה השווה את התוצאה. ב-30 הדקות הבאות הבקיעה ספרד שלושה שערים של אלבה רדונדו, בונמטי וקודינה והוליכה 4–1 במחצית. ספרד חתמה את המשחק עם שער חמישי של ג'ניפר הרמוסו בדקה ה-70' והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע הגמר. יריבת ספרד בשלב הבא הייתה הולנד, סגנית אלופת העולם ב-2019. ה-VAR פסל שער של ספרד בדקה ה-38' ובעיטת עונשין לטובת הולנד בדקה ה-62'. בדקה ה-81' כבשה מריונה קלדנטיי מהנקודה הלבנה והעלתה את ספרד ליתרון לאחר נגיעת יד של סטפני ואן דר גראחט, שבתוספת הזמן כבשה את שער השוויון ושלחה את המשחק להארכה. בדקה ה-111' כבשה סלמה פראיואלו את שער הניצחון והעלתה את נבחרתה לחצי הגמר. בחצי הגמר התמודדה ספרד מול שוודיה. לאחר מחצית מאופסת פראיואלו כבשה שער יתרון בדקה ה-81', אך רבקה בלומקוויסט השוותה לאחר שבע דקות. דקה בלבד לאחר השער השוודי כבשה אולגה קרמונה את שער הניצחון ושלחה את ספרד לגמר מונדיאל הנשים הראשון בתולדותיה.
הדרך לגמר > אנגליה

| שלב | יריבה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| משחק 1 |  האיטי | 1–0 |
| משחק 2 |  דנמרק | 1–0 |
| משחק 3 |  סין | 6–1 |
| שמינית גמר |  ניגריה | 0–0ה (4–2פ) |
| רבע גמר |  קולומביה | 2–1 |
| חצי גמר |  אוסטרליה | 3–1 |
אנגליה העפילה לראשונה לטורניר נשים גדול ב-1984, וסיימה כסגנית אלופת אירופה. ה"לביאות" העפילו לראשונה למונדיאל הנשים ב-1999, והישג השיא שלהן היה מקום שלישי ב-2015.
לקראת הטורניר זכתה אנגליה בטורניר הגדול הראשון שלה באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022, אותה אירחה, ובפיינליסימה הראשונה לנשים, בה ניצחה את אלופת קופה אמריקה נשים 2022, ברזיל. הן הפסידו פעם אחת בלבד עם סרינה ויכמן כמאמנת מאז שמונתה ב-2021: הפסד 0–2 במשחק ידידות לאוסטרליה. אנגליה נכנסה לטורניר כשהיא מדורגת רביעית בדירוג פיפ"א, והוגרלה לבית ד' עם האיטי, דנמרק וסין. בשני המשחקים הראשונים ניצחה אנגליה 1–0 את האיטי ודנמרק מפנדל של ג'ורג'יה סטאנוויי ושער של לורן ג'יימס, אחותו של כדורגלן צ'לסי ריס ג'יימס. במחזור האחרון, כשהיא זקוקה לנקודה כדי לסיים ראשונה בבית, ניצחה אנגליה את סין 6–1 מצמד של ג'יימס ושערים של אלסיה רוסו, לורן המפ, קלואי קלי ורייצ'ל דיילי.
בשמינית הגמר התמודדה אנגליה מול סגנית בית ב', ניגריה, שדורגה 36 מקומות מתחתיה בדירוג פיפ"א. אנגליה סבלה מהרחקה של לורן ג'יימס, שספגה בתחילה כרטיס צהוב שהומר על ידי ה-VAR לכרטיס אדום לאחר שדרכה על ישבנה של מישל אלוזי. לאחר 120 דקות ללא שערים הועברה ההכרעה לדו-קרב פנדלים. לאחר החמצה של ג'ורג'יה סטאנוויי ארבעת הפנדלים הבאים של האנגליות נכנסו פנימה והן ניצחו 4–2. היריבה הבאה של אנגליה הייתה נגד קולומביה, שהעפילה לראשונה לרבע גמר המונדיאל. מלייסי סנטוס הקולומביאנית כבשה ראשונה, אך לורן המפ השוותה בתוך תוספת הזמן של המחצית. שער ניצחון בדקה ה-63' של אלסיה רוסו שלח את הלביאות לחצי הגמר מול המארחת אוסטרליה. אלה טון כבשה ראשונה, אבל אוסטרליה השוותה בזכות סאם קר. המפ ורוסו כבשו והבטיחו לאנגליה גמר גביע עולם ראשון מאז שהגברים ניצחו ב-1966 את גרמניה המערבית.
שיפוט

ב-18 באוגוסט 2023 מינתה פיפ"א את השופטת האמריקאית טורי פנסו לשופטת הגמר. היא הפכה לשופטת האמריקאית הראשונה ששפטה בגמר גביע העולם, לאחר ששפטה בארבעה משחקים בטורניר זה כולל חצי הגמר בין אוסטרליה לאנגליה. פנסו, שופטת בינלאומית של פיפ"א מאז 2021, שפטה את גמר הליגה הלאומית לכדורגל נשים בארצות הברית ב-2021 והפכה לשופטת האישה הראשונה בתולדות ליגת ה-MLS. העוזרות שלה, ברוק מאיו וקתרין נסביט, גם הן מארצות הברית, והשופטת הרביעית הייתה יושימי ימשיטה מיפן.
משחק > פרטים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 באוגוסט 2023 |  ספרד | 1–0 |  אנגליה | אצטדיון אוסטרליה, סידני, אוסטרליה צופים: 75,784 שיפוט: ארצות הברית טורי פנסו |
| 20 באוגוסט 2023 | אולגה קרמונה  29' | (סיקור) |   | אצטדיון אוסטרליה, סידני, אוסטרליה צופים: 75,784 שיפוט: ארצות הברית טורי פנסו |
| --- | --- |
              ספרד :               אנגליה 
| --- | --- |
השחקנית המצטיינת: ספרד אולגה קרמונה: כללי המשחק: המשחק נערך 90 דקות.  30 דקות הארכה במידת הצורך.  דו-קרב פנדלים אם יש שוויון אחרי 120 דקות.  מקסימום שנים עשר מחליפים רשומים.  מקסימום חמישה חילופים, ועוד אחד בהארכה.
משחק > פריצה למגרש

בדקה ה-24' של המשחק פרץ אדם למגרש ושיבש את המשחק למספר דקות לפני שהוצא. הוא לבש חולצה ועליה תמונה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כפיהרר גרמניה הנאצית אדולף היטלר וכיתוב "Stop Putler" ("עצרו את פוטלר").
לאחר המשחק

בטקס הענקת הגביע צולם לואיס רוביאלס, נשיא פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, מנשק בפיה את חלוצת הנבחרת ג'ניפר הרמוסו. רוביאלס, שתועד גם אוחז באשכיו ליד לטיסיה, מלכת ספרד, ספג ביקורת רבה על התנהגותו. הרמוסו גוננה על רוביאלס וטענה כי זו הייתה מחווה ספונטנית, אך הודתה ש"לא אהבה את זה".
כובשת שער הניצחון, אולגה קרמונה, התבשרה לאחר המשחק על מות אביה.
ראו גם

נבחרת אנגליה בכדורגל נשים
נבחרת ספרד בכדורגל נשים
גביע העולם בכדורגל נשים 2023