stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרסל כהן (סופר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באוקטובר 1937 (בן 86) אנייר-סיר-סן, סן, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום לימודים:  בית ספר הלובר, המכללה לעיתונות של פריז 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 פרסים והוקרה:  Prix de littérature francophone Jean Arp (2013)  פרס ז'אן-ז'אק רוסו (2024) 
 
מרסל כהן (נולד ב-6 באוקטובר 1937) הוא עיתונאי וסופר יהודי-צרפתי.
חייו

כהן נולד בפריז לז'אק ומארי, יהודים ילידי איסטנבול ממוצא ספרדי. הוא למד בבית הספר לעיתונאות, École Supérieure de Journalisme de Paris וב-École du Louvre. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחבא מרסל בכפרים בצרפת וכך הצליח להינצל מידי הנאצים. הוא כותב הן בצרפתית והן בלדינו, שפת הוריו. הוא בעיקר כותב סיפורים קצרים.
מספריו

צרפתית:
Galpa (Seuil, 1969; Michel Chandeigne, 1993)
Malestroit: Chroniques du silence (E.F.R., 1973),
Voyage à Waïtzata (E.F.R.,1976)
אנגלית (מתורגם)
The Peacock Emperor Moth (Burning Deck, 1995)
Mirrors (Green Integer, 1998)
לדינו:
Lettre à Antonio Saura (L’Échoppe, 1997)
Quelques faces visibles du silence (L’Échoppe, 2000)
מרסל לאנג

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1956 בזל, שווייץ 
 פטירה:  27 ביוני 2009 (בגיל 53) בזל, שווייץ 
 מוקד פעילות:  שווייץ 
 סוג קול:  טנור 
 
מרסל לאנג (בגרמנית: Marcel Lang;‏ 13 ביוני 1956 – 27 ביוני 2009) היה חזן שווייצרי במנעד טנור.
קורות חיים

מרסל לאנג נולד וגדל בבזל למשפחה, שמסורת החזנות המזרח-אירופאית טופחה בה. לאחר שרכש את מקצועו הראשון כאיש מכירות, למד שירה אצל קורט וידמר, באקדמיה למוזיקה בעיר בזל ובבית הספר לאופרה, שבשלוחתה.
לאחר שזכה בתעודת ההוראה בשירה, המשיך בלימודים נוספים במוסד לפסיכולוגיה שימושית בציריך, כפסיכולוג שימש מרסל לאנג כיועץ לחברות וללקוחות שונים. הוא היה היועץ הפסיכולוגי של האקדמיה למוזיקה בבזל ולימד שם גם פסיכולוגיה חינוכית בקונסרבטוריון.
בשנות ה–70 המאוחרות היה מרסל לאנג החזן בקהילה היהודית בציריך וגם במספר בתי כנסת קטנים. מ–1982 עד 1991 הוא היה החזן הראשי של הקהילה היהודית בבזל. לאחר מכן עבד בקביעות בקהילה היהודית בדיסלדורף עד לחזרתו לקהילה היהודית בציריך ב–2004. בנוסף לכך הוא התמסר להופעות בקונצרטים ולעיסוק בהוראה. בהופעותיו כסולן הוא שר שירי תפילה ששרים בבית כנסת, שירים ביידיש וגם שירים למוזיקה קלאסית, אופרה ואורטוריה.
דרך הקונצרטים שלו הוא הגיע לכל חלקי אירופה וגם לצפון אמריקה, לאוסטרליה ולישראל. הוא הפיק תקליטורים שונים עם הקלטות של שירים ביידיש ומוזיקת בתי כנסת בליווי מקהלה, פסנתר, נגינת מוזיקה קאמרית ותזמורות כלייזמר.
במשך יותר מ–30 שנה הכין נערים לטקס בר המצווה שלהם.
כבקי בשירה היהודית, בחזנות ובסדרי התפילה (ליטורגיקה) הוא לימד, ייעץ וליווה קבוצות ובודדים. בין היתר הוא עבד כמרצה לחזנות בבית הספר הגבוה ללימודי יהדות בהיידלברג ומ–1999 הוא לימד את חברי האגודה היהודית הפלורליסטית בבזל את הליטורגיקה של סדרי התפילה.
בנסיעותיו הרבות כמרצה העביר את ידיעותיו הנרחבות בתחום תרבות השירה האשכנזית והשירה היידית. עם הידע שלו ואהבתו ליהדות האורתודוקסית וגם ליהדות הליברלית הרגיש מרסל לאנג שייכות לשני הזרמים האלה ביהדות שהם שונים כל כך, ואת זאת הוא הראה בעבודתו כחזן בשתי הקהילות היהודיות בבזל ובציריך, שתיהן שונות זו מזו במגוון ההטרוגני של החברים שבהן, או בקהילה היהודית בדיסלדורף שאליה הגיעו יהודים מברית המועצות לשעבר, שלא קיבלו חינוך יהודי.
מרסל לאנג היה מעורב גם בדו-שיח הבין-דתי. בזכותו בני נוער רבים, במסגרת ההכנות שלהם לכניסה בברית הדת הנוצרית (קונפרמציה), נעשתה להם הכרה עם היהדות וגם דרך סיוריו לקהל הלא יהודי בבית הכנסת בבזל והרצאותיו לשווייצרים דוברי גרמנית, בהן הציג את היהדות במובנה המעשי.
הפקות תקליטורים

כי וירבו ימיך – שירת בית הכנסת
קול דממה דקה (דואטים למוזיקת בתי כנסת ושירים חסידיים)
מאיין שטעטעלע בלז (שירי שבת ושירים חסידיים)
שירים אוונגרדיים משנות ה - 20
לחיים (יחד עם תזמורת הכלייזמר בית יפה)
שירו! געדענסק (יחד עם תזמורת הכלייזמר בית יפה)
שמע קולנו (שירי תפילה ששרים בבית כנסת עם מקהלת בית הכנסת של ציריך)
זמירות מיכל (זמירות שבת)
משה הגר-לאו

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1953 (בן 71) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  ציונות דתית
 תפקידים נוספים:  מקים וראש המכינה הקדם צבאית יתיר, סגן מפקד אוגדה במילואים
 צאצאים:  עמינדב הגר
 
הרב משה (מוישי) הגר-לאו (נולד ב-2 במאי 1953, י"ז באייר התשי"ג, בתל אביב) הוא ראש המכינה הקדם צבאית יתיר וסגן מפקד אוגדה במילואים בדרגת אלוף-משנה. עד לתחילת 2018 שימש גם כראש מועצת המכינות הקדם צבאיות.
ביוגרפיה

נולד לרב יהושע הגר לאו. הגר-לאו היה קצין צה"ל ששירת במגוון תפקידים בסדיר ובמילואים, ובהם מפקד גדוד 77 וסגן מפקד אוגדת יהודה בתקופת מבצע חומת מגן. לאחר שחרורו מהשירות הסדיר למד בישיבת מרכז הרב במשך שלוש שנים.
ב-1979 נמנה עם מקימי היישוב החקלאי-שיתופי בית יתיר שבדרום הר חברון. הוא עבד כרועה צאן ובהמשך ניהל את כרם ענבי המאכל של היישוב ואף שימש כמזכיר היישוב.
ב-1992 נמנה עם מקימי המכינה הקדם צבאית יתיר, ומאז עומד בראשה.
בשנת 1999 נהרגה בתו, הוריה, יחד עם ארוסה מיכאל אונא, בתאונת דרכים. מאז הפך הרב הגר-לאו פעיל גם בנושא הזהירות בדרכים.
פעילות פוליטית

בשנת 2004, בתקופת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות, פורסם בתקשורת שהרב הגר, שעומד בראש איגוד המכינות הקדם-צבאיות, תומך בסירוב פקודה. הרב הגר טען שדבריו סולפו ולאחר סערה תקשורתית הוציא איגוד המכינות (יחד עם הרב הגר) הודעה שבה קראו לחייליהן לציית לפקודות הצבא.
באותה תקופה הקים הרב הגר תנועה בשם "רוח אחרת" למאבק בתוכנית ההתנתקות ושקל לעמוד בראשות מפלגה דתית ציונית שתציע אלטרנטיבה למפד"ל משום שלדבריו "המפד"ל בשנים האחרונות הפכה להיות גוף נגרר אחרי הציונות החילונית, במקום להיות גוף מוביל".
בשנת 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, הצטרף למפלגת יחד בראשות אלי ישי ופורסם שיוצב במקום הרביעי ברשימת המפלגה לכנסת אך יום לפני הגשת הרשימות פרש ממקומו מכיוון שהתנגד לאיחוד בין המפלגה למפלגת עוצמה יהודית בראשות מיכאל בן-ארי.
משפחתו

הרב הגר-לאו מתגורר בבית יתיר, נשוי לרונית ואב לשמונה ילדים.
הוא אחיינו של הרב ישראל מאיר לאו (אביו והרב לאו אחים מן האב אך לא מן האם), ונינו של רבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ (ה"אהבת ישראל"). אחותו היא הרבנית עידית איצקוביץ ממדרשת הרובע.
הערות שוליים

1 2  נאוה צוריאל, המפד"ל המשופצרת, באתר nrg‏, 5 בנובמבר 2004
↑  חנן גרינווד, ‏הרב משה הגר יוצב במקום הרביעי ברשימת 'יחד' לכנסת,  באתר כיפה, 21 בינואר 2015
↑  מנדי גרוזמן, ראש המכינה ביתיר פורש מרשימתו של אלי ישי, באתר nrg‏, 29 בינואר 2015
מרסל כהן (בלשן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בפברואר 1884 הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  5 בנובמבר 1974 (בגיל 90) Cugand, ונדה, צרפת 
 שם לידה:  Marcel Samuel Raphaël Cohen 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  צרפת, אתיופיה
 מקום לימודים:  תיכון קונדורסה 
 מוסדות:  ל'הומניטה  סורבון  אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 פרסים והוקרה:  לגיון הכבוד 
 צאצאים:  Francis Cohen, Laurence Lentin 
 תרומות עיקריות
 חקר השפות השמיות
 
מרסל סמואל רפאל כהן (בצרפתית: Marcel Samuel Raphaël Cohen;‏ 6 בפברואר 1884 - 5 בנובמבר 1974) היה בלשן יהודי צרפתי, מגדולי החוקרים של השפות השמיות ובעיקר הענף האתיופי שבה.
חייו

כהן נולד בפריז למשפחה יהודית, ולמד בתיכון קונדורסה (Lycée Condorcet). הוא שמע הרצאות של הבלשן אנטואן מייה (אנ') אשר גילה את כישרונו ועודד אותו לחקור את השפות השמיות. בשנים 1909-1905 למד במכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח (אנ'), שם התמחה בערבית מדוברת, וכתב תזה בנושא הדיאלקט הערבי של יהודי אלג'יריה.
בשנים 1910–1911 נסע בעזרת מלגה ממשרד החינוך לאתיופיה לערוך מחקר לשוני. בשנת 1916 מונה למרצה במכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח, ובשנת 1926 לפרופסור מן המניין. בין תלמידיו המובהקים נמנה הבלשן וולף לסלאו.
עבודות עיקריות

1924: Système verbal sémitique et l’expression du temps.
1931: Études d'éthiopien méridional.
1936: Traité de langue amharique.
1947: Essai comparatif sur le vocabulaire et la phonétique du chamito-sémitique.
1950: Histoire d’une langue, le français.
1956: Pour une sociologie du langage.
1959: La grande invention de l'écriture et son évolution.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299318505171  PLWABN: 9810545570005606  BIBSYS: 1629265515511  BNE: XX1026728  BnF: cb11897196c (data)  CANTIC: a11141451  CiNii: DA02083406  GND: 118669656  ISNI: 0000 0000 8112 9463  LCCN: n50027565  Léonore: 85886  NDL: 00520779  NKC: xx0017922  NLA: 36360488  NLG: 228044  NSK: 000123403  NTA: 068630204  SELIBR: 181967  SNAC: w65164k8  SUDOC: 026793296  Trove: 354836  VcBA: 495/166639  VIAF: 34454776   WorldCat (עם VIAF): 34454776
משפט בנך-אלאוגלו

משפט בנך-אלאוגלו (Banach-Alaoglu theorem) הוא משפט מתמטי באנליזה פונקציונלית. משפט זה אומר שכדור יחידה במרחב הדואלי הוא קומפקטי בטופולוגיה החלשה עליה.
הוכחה שהמשפט מתקיים במרחב ספרבילי נורמי ניתנה בשנת 1932 על ידי סטפן בנך, ובשנת 1940 ניתנה הוכחה כוללת על ידי לאונידס אלאוגלו.
כיוון שהוכחת המשפט נעשית באמצעות משפט טיכונוף, היא מתבססת על אקסיומת הבחירה.
הטופולוגיה החלשה-* המוגדרת על המרחב הדואלי למרחב וקטורי טופולוגי

יהי X מרחב וקטורי טופולוגי נורמי (למשל מרחב בנך), ויהי  \ X^{*} המרחב הדואלי שלו.

נשים לב כי כל מרחב X כנ"ל, משוכן באופן קנוני במרחב הדואלי למרחב הדואלי  \ X^{*}, על ידי אופרטורי הערכה בנקודה.

כלומר לכל  x\in X, נגדיר אופרטור  \ T_{x} שיפעל על  \ X^{*} באופן הבא - לכל  \ f\in X^{*} יתקיים  \ T_{x}(f)=f(x). קל לראות כי  \ T_{x} פונקציונל ליניארי רציף, וההתאמה 
 x\mapsto T_{x} מהווה שיכון איזומטרי.

הטופולוגיה החלשה-* (קרי חלשה-כוכב,weak-star באנגלית) על המרחב הדואלי  \ X^{*}, מוגדרת כטופולוגיה החלשה ביותר כך שאופרטורי הערכה בנקודה המתוארים מעלה רציפים.

באופן שקול, ניתן לכל אופרטור הערכה כזה  \ T_{x} להגדיר סמינורמה על  \ X^{*} על ידי  \ \rho _{x}(f)=|f(x)|, לכל  \ f\in X^{*}, והטופולוגיה החלשה-* היא הטופולוגיה המושרית על ידי משפחת הסמינורמות הללו.
נשים לב כי טופולוגיה זו חלשה מהטופולוגיה המקורית, כלומר כל קבוצה פתוחה בטופולוגיה החלשה-* היא אכן פתוחה בטופולוגיה המקורית.
משפט בנך-אלאוגלו

יהי X מרחב בנך. כדור היחידה הסגור של המרחב הדואלי  \ X^{*}, ביחס לטופולוגיה הנורמית שלו (המתקבלת מהנורמה האופרטורית), הוא קומפקטי ביחס לטופולוגיה החלשה-*.
הוכחת המשפט

לכל  \ x\in X נגדיר אינטרוול  \ I_{x}=\left[-\|x\|,\|x\|\right] ונסתכל במרחב מכפלת טיכונוף שלהם  \ K=\prod _{x\in X}{I_{x}}. לומר שפונקציונל f נמצא בכדור היחידה זה שקול לומר שהגרף של הפונקציונל הליניארי f עובר בתוך כל אינטרוול ולא יוצא ממנו, כלומר: הגרף של f הוא "קו" שנמצא כולו בין קצוות ה"רצועה" שנוצרה על ידי האינטרוולים. בנוסחה,  \ |f(x)|\leq \|x\|\iff f\in D(X^{*}) כאשר D מסמל את כדור היחידה. לכן אפשר לשכן את כדור היחידה D בתוך K.
לפי משפט טיכונוף K הוא קומפקט (קבוצה קומפקטית סגורה) כמכפלה של מרחבים קומפקטיים (כל אינטרוול הוא קומפקט כי מדובר בקבוצה סגורה וחסומה במרחב האוקלידי).
כדי להוכיח ש-D הוא קומפקט מספיק להראות שזו קבוצה סגורה, אך זה ברור מאחר שלינאריות היא תכונה סגורה וכל פונקציונל ניתן להגדיר על ידי חיתוך כל התנאים הסגורים מהצורה  \ f(x_{1}+x_{2})=f(x_{1})+f(x_{2})\ ,\ f(ax)=af(x).
ראו גם

טופולוגיה חלשה
משפט טיכונוף
משפט קריין-סמוליאן
מפרץ אמונדסן (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק במפרץ באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  רואלד אמונדסן 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  66°55′00″S 50°00′00″E﻿ / ﻿66.9167°S 50°E﻿ / -66.9167; 50
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ אמונדסן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ אמונדסן
 
מפרץ אמונדסן (באנגלית: Amundsen Bay) המכונה גם מפרץ אייס (באנגלית: Ice Bay; מילולית: מפרץ הקרח) הוא מפרץ שרוחבו 39 קילומטרים, בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה.
המפרץ נמצא ממערב להרי טולה.
בצפון המפרץ מצוי פיורד אדמס.
היסטוריה > גילוי המפרץ

סר דאגלס מוסון ראה את המפרץ לראשונה ב-14 בינואר 1930. קפטן היאלמאר רייסר לארסן, ראה את המפרץ בטיסתו מעל המפרץ ב-15 בינואר ומיפה אותו.
המפרץ מופה בפירוט על ידי המשלחת האנטארקטית הלאומית האוסטרלית, אשר הונחתה ממטוס לחוף המפרץ בשנת 1956.
היסטוריה > מקור השם

מוסון קרא למפרץ על שמו של מגלה הארצות הנורווגי רואלד אמונדסן, שהיה הראשון להגיע לקוטב הדרומי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על פיורד אדמס
משחקי מדינות אירופה הקטנות

סמליל המשחקים בשלושת צבעי המדליה האולימפית
המדינות המשתתפות במשחקים
משחקי מדינות אירופה הקטנות (באנגלית: The Games of the Small States of Europe; בראשי תיבות: GSSE) הם אירועי ספורט רב ענפי דו-שנתי שהושקו על ידי סן מרינו ועל ידי הוועד האולימפי הלאומי (CONS) שלה. המדינות המשתתפות בתחרות הן תשע המדינות הקטנות באירופה. המשחקים מתקיימים כל שנתיים מאז 1985 בסוף מאי או בתחילת יוני. המשחקים כוללים תשעה ענפי ספורט אולימפי כליבה, ביניהם כדורסל, אתלטיקה, שחייה תחרותית וג'ודו, והמארחות רשאיות להוסיף 2 ענפים נוספים. כל המדינות המשתתפות גם זכאיות לארח אותם ברוטציה.
המדינות החברות

הוועדים האולימפיים (NOC) של כל המדינות המשתתפות במשחקים חברים בוועדים האולימפיים האירופיים (EOC).
| --- | --- |
 אנדורה אנדורה  קפריסין קפריסין  איסלנד איסלנד  ליכטנשטיין ליכטנשטיין  לוקסמבורג לוקסמבורג:  מלטה מלטה  מונקו מונקו  מונטנגרו מונטנגרו  סן מרינו סן מרינו
בנוסף לתשע המדינות המשתתפות במשחקים, גם איי פארו מבקשים להצטרף למשחקים, אך איי פארו הם אוטונומיה של דנמרק ולכן הם לא נחשבים מדינה ואינם משתתפים במשחקים.
המשחקים

| מס"ד | שנה | תאריך | מיקום | מדינה | מס' ספורטאים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1985 | 23–26 במאי | סן מרינו (עיר) | סן מרינוסן מרינו | 222 |
| 2 | 1987 | 14–17 במאי | מונקו | מונקומונקו | 468 |
| 3 | 1989 | 17–20 במאי | ניקוסיה | קפריסיןקפריסין | 675 |
| 4 | 1991 | 21–25 במאי | אנדורה לה ולה | אנדורהאנדורה | 697 |
| 5 | 1993 | 25–29 במאי | ולטה | מלטהמלטה | 690 |
| 6 | 1995 | 29 במאי – 3 ביוני | לוקסמבורג (עיר) | לוקסמבורגלוקסמבורג | 684 |
| 7 | 1997 | 2–7 ביוני | רייקיאוויק | איסלנדאיסלנד | 714 |
| 8 | 1999 | 24–29 במאי | ואדוץ | ליכטנשטייןליכטנשטיין | 566 |
| 9 | 2001 | 29 במאי – 2 ביוני | סן מרינו (עיר) | סן מרינוסן מרינו | 658 |
| 10 | 2003 | 2–7 ביוני | ולטה | מלטהמלטה | 765 |
| 11 | 2005 | 30 במאי – 4 ביוני | אנדורה לה ולה | אנדורהאנדורה | 793 |
| 12 | 2007 | 4–9 ביוני | מונקו | מונקומונקו | 786 |
| 13 | 2009 | 1–6 ביוני | קפריסין | קפריסיןקפריסין | 843 |
| 14 | 2011 | 30 במאי – 4 ביוני | ליכטנשטיין | ליכטנשטייןליכטנשטיין | 750 |
| 15 | 2013 | 27 במאי – 1 ביוני | לוקסמבורג | לוקסמבורגלוקסמבורג | 762 |
| 16 | 2015 | 1–6 ביוני | רייקיאוויק | איסלנדאיסלנד | 789 |
| 17 | 2017 | 29 במאי – 3 ביוני | סן מרינו (עיר) | סן מרינו סן מרינו | 889 |
| 18 | 2019 | 27 במאי – 1 ביוני | בודווה | מונטנגרומונטנגרו | 846 |
| 19 | 2021 | בוטלו בשל אולימפיאדת טוקיו ב-2020 | אנדורה לה ולה | אנדורהאנדורה |  |
| 19 | 2023 | 28 במאי – 3 ביוני | ולטה | מלטהמלטה | 1,000 |
| 20 | 2025 |  | אנדורה לה ולה | אנדורהאנדורה |  |
| 21 | 2027 |  | מונקו | מונקומונקו |  |
ענפי ספורט

בשנת 2023 היו במשחקים 10 ענפי ספורט:
אתלטיקה
כדורסל
ג'ודו
רוגבי
שייט
ירי ספורטיבי
סקווש
שחייה
טניס שולחן
טניס
מדליות

מספר המדליות של כל מדינה עד המשחקים ב-2023:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דירוג | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| 1 | קפריסין קפריסין (CYP) | 519 | 453 | 398 | 1,370 |
| 2 | איסלנד איסלנד (ISL) | 509 | 393 | 423 | 1,325 |
| 3 | לוקסמבורג לוקסמבורג (LUX) | 411 | 420 | 398 | 1,229 |
| 4 | מונקו מונקו (MON) | 147 | 169 | 252 | 568 |
| 5 | מלטה מלטה (MLT) | 111 | 174 | 231 | 516 |
| 6 | ליכטנשטיין ליכטנשטיין (LIE) | 75 | 80 | 105 | 260 |
| 7 | סן מרינו סן מרינו (SMR) | 68 | 122 | 155 | 345 |
| 8 | מונטנגרו מונטנגרו (MNE) | 55 | 24 | 46 | 125 |
| 9 | אנדורה אנדורה (AND) | 52 | 100 | 139 | 291 |
| סך הכול |  | 1,947 | 1,935 | 2,147 | 6,029 |
ראו גם

הוועדים האולימפיים האירופיים
הערות שוליים

↑  מונטנגרו הצטרפה למשחקים בשנת 2009
↑  Cyprus to host small European states' games in 2009
↑  GSSE 2017 – SAN MARINO
↑  Montenegro to host 2019 edition
↑  Andorra acollirà al 2021 els Jocs dels Petits Estats d’Europa (בקטלאנית)
רוכב האופניים אלכס קירש, מתחרה מטעם לוקסמבורג, מתחרה ברכיבת אופניים ב-2013
משפט בלוך-לנדאו

באנליזה מרוכבת, משפטי בלוך-לנדאו הם משפטים בדבר פונקציה הולומורפית  f בעיגול היחידה המקיימת  |f'(0)|=1. המשפט הוא אחד השלבים המרכזיים בהוכחת משפט פיקארד הקטן. הם נקראים על שמם של המתמטיקאים אנדרי בלוך ואדמונד לנדאו.
משפט בלוך

משפט בלוך - תהי  f פונקציה הולומורפית בעיגול היחידה המקיימת  |f'(0)|=1. אזי קיים קבוע  b>0 כך שהפונקציה הפיכה בכדור הפתוח ברדיוס  b. כלומר, קיימת פונקציה הולומורפית  g כך ש- g\circ f היא הזהות על כדור כנ"ל.
הקבוע האופטימלי  B שמקיים את משפט בלוך נקרא קבוע בלוך, וערכו לא ידוע עד היום. בכל זאת, ידוע חסם לא רע -  0.4332\approx {\frac {\sqrt {3}}{4}}+2\times 10^{-4}\leq B\leq {\sqrt {\frac {{\sqrt {3}}-1}{2}}}\cdot {\frac {\Gamma ({\frac {1}{3}})\Gamma ({\frac {11}{12}})}{\Gamma ({\frac {1}{4}})}}\approx 0.4719.
משפט לנדאו

משפט לנדאו (לעיתים גם משפט בלוך-לנדאו) - תהי  f פונקציה הולומורפית בעיגול היחידה המקיימת  |f'(0)|=1. אזי תמונת  f מכילה כדור ברדיוס חיובי  l>0.
הקבוע האופטימלי  L המקיים את משפט לנדאו נקרא קבוע לנדאו; ניתן להוכיח דיי בקלות כי  L>{\frac {1}{16}}, וטיעונים מסובכים יותר מראים כי  0.5<L<0.544 בערך. גם הערך של  L לא ידוע.
משפט ואלירון

המשפט נקרא על שמו של המתמטיקאי הצרפתי ג'ורג ואלירון. משפט זה הביא את בלוך להוכיח את המשפט בנוסח לעיל.
משפט ואלירון - אם  f פונקציה שלמה לא קבועה, אז קיים עיגול  D ופונקציה אנליטית  \phi :D\to \mathbb {C}  כך ש- \forall z\in D:f(\phi (z))=z.
למעשה, משפט ואלירון מתאים למשפט בלוך, לפי עקרון בלוך.
יישומים

במשפט פיקארד הקטן יש שימוש במסקנה ממשפט בלוך-לנדאו:
משפט: אם  f פונקציה שלמה לא קבועה, אז תמונתה מכילה עיגול ברדיוס 1.
הוכחה:  f לא קבועה, תהי  z_{0}\in \mathbb {C}  עבורה  f'(z_{0})\neq 0. נגדיר  \psi (z)={\frac {1}{16}}f({\frac {16}{f'(z_{0})}}z+z_{0}). אז  \psi  מקיימת את תנאי משפט לנדאו, ולכן מכילה כדור ברדיוס  {\frac {1}{16}}, ולכן מתקיים הדרוש.
ראו גם

משפטי פיקארד
מרי, מלכת הסקוטים (סרט, 2018)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Queen of Scots: The True Life of Mary Stuart 
 בימוי:  Josie Rourke 
 הופק בידי:  טים ביבן, אריק פלנר, דברה הייוורד 
 תסריט:  בו וילימון 
 עריכה:  כריס דיקנס 
 שחקנים ראשיים:  סירשה רונן (מרי, מלכת הסקוטים) Ismaël Cruz Córdova (דייוויד ריציו) סיימון ראסל ביל (Robert Beale) אדריאן לסטר (תומס רנדולף) איאן הארט (John Maitland, 1st Lord Maitland of Thirlestane) ג'יימס מקארדל (ג'יימס סטיוארט, רוזן מוריי) Liah O'Prey (Mary Livingston) Eileen O’Higgins (Mary Beaton) אלכס בקט (Walter Mildmay) Izuka Hoyle (Mary Seton) מריה-ויקטוריה דרגוס (Mary Fleming) גאי פירס (ויליאם ססיל) ג'ק לאודן (הנרי סטיוארט, לורד דרנלי) מרגו רובי (אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה) ג'מה צ'אן (בס מהרדוויק) מרטין קומפסטון (ג'יימס הפברן, רוזן בותוול) ג'ו אלווין (רוברט דאדלי, רוזן לסטר) דייוויד טננט (ג'ון נוקס) ברנדן קויל (מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס ה-4) אנדרו רות'ני (ג'יימס הראשון, מלך אנגליה) 
 מוזיקה:  מקס ריכטר 
 צילום:  ג'ון מת'יסון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Focus Features, Working Title Films, Perfect World Pictures 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, Focus Features, סרטי יוניברסל 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בדצמבר 2018 
 משך הקרנה:  125 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה היסטורית, סרט ביוגרפי, סרט שמבוסס על ספרים 
 תקציב:  25 מיליון דולר
 הכנסות:  46.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   maryqueenofscots
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרי, מלכת הסקוטים (באנגלית: Mary Queen of Scots) הוא סרט דרמה היסטורי משנת 2018 בבימויה של ג'וזי רורק, שנכתב על ידי בו וילימון, ומבוסס על הביוגרפיה "Queen of Scots: The True Life of Mary Stuart" מאת ג'ון גאי. בסרט מככבות סירשה רונן בתפקיד מרי, מלכת הסקוטים, ומרגו רובי בדמות דודניתה המלכה אליזבת הראשונה. הסרט מתעד את הסכסוך שהתרחש ב-1569 בין שתי הממלכות. בתפקיד משנה משחקים ג'ק לאודן, ג'ו אלווין, דייוויד טננט וגאי פירס.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בערב הסיום של פסטיבל הקולנוע של מכון הסרטים האמריקאי ב-15 בנובמבר 2018. בארצות הברית יצא הסרט לאקרנים ב-7 בדצמבר 2018, ובממלכה המאוחדת ב-18 בינואר 2019. הסרט קיבל ביקורות מעורבות. הוא זכה לשבחים על הופעתם של השחקנים (בעיקר אלו של רונן ורובי), ועל התלבושות, אבל קיבל ביקורת על התסריט ועל חוסר דיוק היסטורי. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי באפט"א שהוענקו בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-72, ולשני פרסי אוסקר עבור עיצוב התלבושות הטוב ביותר והאיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-91. רובי הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר של גילדת שחקני המסך ולפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
תקציר עלילה

בשנת 1561, מרי סטיוארט בת ה-19, מלכת סקוטלנד הקתולית, חוזרת לארץ הולדתה מצרפת, אחרי מותו של בעלה, המלך פרנסואה השני, כדי לעלות על כס המלוכה. שם היא מתקבלת על ידי אחיה למחצה, הרוזן של מוריי. באנגליה השכנה, מולכת דודניתה אליזבת הפרוטסטנטית בת ה-28. היא אינה נשואה, ללא ילדים, ומאוימת מטענתה של מרי לכתר אנגליה. מרי מסלקת את איש הכנסייה ג'ון נוקס מחצר המלוכה שלה. נוקס, שהוא פרוטסטנטי ומנהיג הרפורמציה הסקוטית, רואה במרי סכנה לעליונות הפרוטסטנטית של הממלכה.
אליזבת, שמבקשת להחליש את האיום של דודניתה על הריבונות שלה, מארגנת למרי נישואים עם גבר אנגלי. היא בוחרת ברוברט דאדלי, אותו היא אוהבת בסתר. אבל הוא ומרי אינם מעוניינים להתחתן. הידיעות על מחלתה של אליזבת באבעבועות שחורות משכנעת את מרי לקבל את הצעת הנישואים, בתנאי שאליזבת תכריז עליה כיורשת שלה. אליזבת אינה מעוניינת לוותר על דאדלי, והיא שולחת לסקוטלנד את לורד דרנלי בתירוץ של חופש דתי. אף על פי שמרי חושדת במניע נסתר, היא מתחילה לחבב את דרנלי, ולבסוף מקבלת את הצעת הנישואים שלו.
נישואיה הקרבים של מרי גורמים למשבר חוקתי בשתי הממלכות: היועצים אומרים לאליזבת להתנגד לנישואים מחשש שדרנלי, כאציל אנגלי, יגביר את תביעתה של מרי לכתר. יועציה של מרי חושדים בדרנלי, וחוששים מהשתלטות אנגלית. שתי הממלכות דורשות את חזרתו לאנגליה, אבל מרי מסרבת, ובכך מעוררת את זעמו של מוריי, והוא יוצא למרד נגדה. מרי מתחתנת עם דרנלי, ומגלה שהוא שוכב עם המזכיר הפרטי שלה, דייוויד ריציו. מרי מדכאת את המרד, אבל חסה על חייהם של ריציו ומוריי. כשהיא נכנסת להיריון, מרי מצהירה שהילד הוא "היורש של סקוטלנד ואנגליה" - ובכך פוגעת באנגלים.
מוריי משתף פעולה עם אביו של דרנלי, מתיו סטיוארט רוזן לנוקס, כדי לערער על מעמדה של מרי. הם מפיצים שמועות שאביו של התינוק שילדה הוא ריציו, וגורמים לג'ון נוקס להטיף בלהט נגד מרי הנואפת. מחשש מהאשמות אלה וגילוי אפשר של ההומוסקסואליות שלו, דרנלי משתכנע להצטרף לקושרים ברצח ריציו, כשהוא מנחית עליו את המכה הסופית.
מרי מגלה את הקשר נגדה, והיא מסכימה לחון את הקושרים אם תוצג בפניה הוכחה שדרנלי לקח בה חלק. לבסוף היא סולחת למוריי, ומבקשת מאליזבת להיות הסנדקית של הילד שלה. הם מסכימות להכריז שהילד הוא היורש לכתר, למגינת לבם של אנשי החצר האנגלית. מרי מגרשת את דרנלי, אבל מסרבת להתגרש ממנו, למרות דרישת המועצה שלה. הם פונים לרוזן בות'וול, שמשמש יועץ ומגן של המלכה, שידאג להרוג אותו.
אחרי מותו של דרנלי, מרי נאלצת לברוח ללא הילד שלה. בות'וול אומר לה שהמועצה החליטה שהיא חייבת להתחתן מיד עם סקוטי, והיא מסכימה לכך בהיסוס. זה גורם לנוקס להטיף לסקוטים ולכנות את מרי "פרוצה" שגרמה למותו של בעלה. מוריי ואנשי החצר דורשים ממנה שתוותר על כס המלוכה. על אף התנגדותה, בסופו של דבר מרי מוותרת על הכתר ובורחת לאנגליה.
אליזבת מארגנת פגישה חשאית, בה מרי מבקשת ממנה עזרה לחזור לכס המלכות. אליזבת אינה מעוניינת לצאת למלחמה עבור הקתולים, ובמקום זה היא מבטיחה לה מקום מבטחים בגלות באנגליה, כל עוד לא תסייע לאויבים שלה. מרי עונה לה שאם היא תעשה זאת, זה יהיה רק מפני שאליזבת הכריחה אותה, ומאיימת שאם אליזבת תרצח אותה, היא תיזכר כמי "שהרגה אחות ומלכה". מרי נלקחת למעצר בית, ואליזבת מקבלת ראיות משכנעות שמרי "קשרה קשר עם אויביה" כדי להתנקש בחייה. בלית ברירה אליזבת מורה על הוצאתה להורג. כאשר מרי פוסעת אל הגרדום, היא חושפת בגד אדום בוהק, שמרמז על היותה קדושה מעונה. ברגעיה האחרונים מאחלת מרי לבנה ג'יימס ברכות של תקווה ושלום בממלכתו.
בכתוביות הסיום מתגלה שעם מותה של אליזבת ב-1603, היה ג'יימס למלך הראשון של סקוטלנד ואנגליה.
צוות השחקנים

סירשה רונן – מרי סטיוארט, מלכת הסקוטים ודודניתה של אליזבת
מרגו רובי – המלכה אליזבת הראשונה, דודניתה של מרי ומלכת אנגליה ואירלנד
ג'ק לאודן – הנרי דרנלי, בעלה השני של מרי
ג'ו אלווין – רוברט דאדלי, היועץ והמאהב של אליזבת
דייוויד טננט – ג'ון נוקס, מייסד הכנסייה של סקוטלנד
גאי פירס – ויליאם ססיל, יועץ של אליזבת
ג'מה צ'אן – בס מהרדוויק, חברתה ואשת סודה של אליזבת
מרטין קומפסטון – לורד בות'וול, בעלה השלישי של מרי
איסמאל קרוז קורדובה – דייוויד ריציו, חבר ואיש סודה של מרי
ברנדן קויל – רוזן לנוקס, אביו של לורד דרנלי
איאן הארט – לורד מייטלנד, לורד צ'נסלור של סקוטלנד
אדריאן לסטר – לורד רנדולף, השגריר של אליזבת בסקוטלנד
ג'יימס מק'ארדל – ג'יימס, רוזן מוריי, העוצר של סקוטלנד
בנוסף הופיעו בסרט איילין או'היגינס, איזוקה הוייל וליה או'פריי בתפקיד של בנות הלוויה של מרי, מרי ביטון, מרי סטון ומרי ליבינגסטון בהתאמה. אלכס בקט, ששיחק בתפקיד סר וולטר מידמיי הצ'נסלור האנגלי, נפטר בגיל 35, שבעה חודשים לפני יציאתו של הסרט לאקרנים. הסרט מוקדש לזכרו.