stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לייב קוניוחובסקי
ביוגרפיה

לייב קוניוחובסקי (קאניוכאווסקי) (LEYB KONIUCHOWSKI) נולד באליטא Alytus שבליטא ב-18 בנובמבר 1910. מהנדס במקצועו, הוא התגורר בקובנה. בתקופת הכיבוש הגרמני התגורר קוניוחובסקי בגטו קובנה ועבד שם עד בריחתו. הוא מצא מקלט בבונקר בבית איכרים ובו שהה עד לשחרור בידי הצבא האדום ב-1944.
בתום המלחמה יצא קוניוחובסקי, ביוזמתו הפרטית, לתעד את גורל יהדות ליטא בזמן שואת יהודי ליטא. במשך יותר משנתיים (החל מ-1944) הוא ראיין קרוב ל-170 יהודים ב-23 מחוזות בליטא עצמה ומאוחר יותר במחנות העקורים שארית הפליטה בגרמניה, שם התגורר במשך תקופה זו. מגרמניה הוא היגר לארצות הברית, בסיוע ארגון היאס.
הוא נפטר בפלורידה ב-22 בפברואר 2003.
קוניוחובסקי אימץ את שיטת הראיון הקבוצתי כדרך היעילה ביותר לבסס את סיפור המעשה, וחלק מראיונותיו היו ראיונות קבוצתיים. הוא היה מראיין מספר יהודים מעיירה או מאזור מסוים בליטא וכותב ביידיש את הסיפורים ששמע. הוא הוסיף רשימה של שמות הקורבנות שהוזכרו, ובכך תיעד שמות של אלפי קורבנות השואה. כמו כן הוא היה מוסיף רשימה של שמות מבצעי הפשעים, מקומיים וגרמנים. בסיום התהליך הוא היה מחתים את המרואיינים על תצהיר המעיד על כך שהעובדות שהוצגו בסיפור נכונות. סיפורי הראיונות שלו מסתכמים בכמעט 1700 עמודים. קוניוחובסקי לא חשש להשתמש בתיאורים ספרותיים בזמן כתיבת הסיפורים. ההיסטוריון פיליפ פרידמן, שהעריך מאוד את עבודתו של קוניוחובסקי, תיאר את סיפורי הראיונות כרומנים.
ביחד עם יחידי סגולה אחרים, בעצם לקיחת עדויות של ניצולים מייד לאחר המלחמה, טרם קוניוחובסקי לתיעוד מעשי הזוועה של השואה, מפי האנשים שעברו אותה כקורבנות, הרבה לפני שהמונח שואה בכלל הוטבע, או שהייתה לניצולים ההזדמנות להפנים את המאורעות שקרו אותם ולתארם בקונטקסט ההיסטורי והגלובלי שלהם. בעבודת המחקר שלו באוניברסיטת אינדיאנה כותב ההיסטוריון ת. פילדר וואלון:
"... במובן מסוים, מאשרים מסמכי קוניוחובסקי את מה שכבר ידענו על השואה של יהדות ליטא, כלומר שהשואה במחוזות ליטא נעשתה בצורה פרימיטיבית, והמרצחים (לעיתים קרובות תושבים מקומיים) ביצעו את מעשיהם בקרבת קורבנותיהם. אבל במובנים אחרים, העדויות שרשם קוניוחובסקי מספקות תובנות חדשות. שלא כמו נרטיבים דומיננטיים שהצדיקו את המוטיבציה של המשתתפים המקומיים תחת המיתוס של "בולשביזם-יהודי" או החוויה החדשה שחוו מהכיבוש והדיכוי הסובייטי, מסמכי קוניוחובסקי חושפים ליטא פרובינציאלית, שבה האנטישמיות הנוצרית העזה היא שהניעה את המשתתפים לביצוע רצח עם, תוך ליבוי ההסתה במהלך מאורעות אנטי-יהודיים מבוימים. 
בעוד שהרושם המוחץ שמתקבל ממסמכי קוניוחובסקי הוא של אובדן חסר גבולות, העדויות גם מעניקות דבר נוסף: זיכרון שונה בתכלית מהראיונות והדיווחים שנלקחו ממבצעי הפשעים, שהעדיפו להשכיח ולטשטש את האנושיות של קורבנותיהם..."
לקריאה נוספת

ביקורת בעיתון הארץ על ספר המתאר את עבודתו של קוניוחובסקי
קטלוג מתוך הראיונות של לייב קוניוחובסקי בארגון EHRI (התשתית האירופאית למחקר השואה)
תיאור פעולתו של לייב קוניוחובסקי ב-ייווא - המכון לחקר היהדות
כתבה של אן רבינוביץ על הפרסומים בו מתוארים פעולותיו של לייב קוניוחובסקי באתר JewishGen
הערות שוליים

↑  https://books.google.fr/books/about/Holocaust_Historiography_in_Context.html?id=aNzjTUT6jdYC&redir_esc=y
↑  https://www.yivo.org/cimages/rescued_from_oblivion_koniuchowsky_papers.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453208205171  GND: 1068221569  LCCN: n2016017688  VIAF: 26146094352900332857   WorldCat (עם VIAF): 26146094352900332857
ליגת ההוקי רולר הישראלית

| --- | --- |
 שם מלא:  ליגת ההוקי רולר הישראלית
 תחום:  הוקי רולר
 ארגון:  ההתאחדות הישראלית להוקי קרח
 מדינות:  ישראלישראל
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 מירב הזכיות:  ירושלים ברס (5)
 
ליגת ההוקי רולר הישראלית היא אליפות ישראל בהוקי רולר שמתקיימת מדי שנה. הליגה מחולקת לליגת על ולליגה לאומית ומנוהלת על ידי ההתאחדות הישראלית להוקי קרח בשיתוף איגוד הגלגליות בישראל. בעונת 2013/14 הליגה כללה 20 קבוצות.
טבלת אליפויות המדינה

| עונה | אלופה |
| --- | --- |
2004/2005: ראשון דווילס
2005/2006: ירושלים ברס
2006/2007: ירושלים ברס
2007/2008: ראשון דווילס
2008/2009: ירושלים ברס
2009/2010: בת ים אייסברגס
2010/2011: ירושלים ברס
2011/2012: הרצליה אייסטיים
2012/2013: נס ציונה דרגונז
2013/2014: הרצליה אייסטיים
2014/2015: ירושלים ברס
2015/2016: 
2016/2017: קריית ביאליק
הערות שוליים

↑  טבלת תוצאות ליגה בוגרים לעונת 2016-2017, ביאליק זוכה באליפות לעונת 2016/2017, אתר איגוד הגלגיליות בישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לואיס קברל

לואיס סברינו דה אלמדירה קברל (בפורטוגזית: Luís Severino de Almeida Cabral; ‏11 באפריל 1931 - 30 במאי 2009) היה לוחם חירות לעצמאות קאבו ורדה וגינאה ביסאו ונשיאה הראשון של גינאה ביסאו (מקבלת עצמאות המדינה ב-1974 ועד הדחתו בהפיכה צבאית ב-1980).
תולדות חייו

נולד בביסאו, בירת גינאה הפורטוגלית, למשפחה שמוצאה בקאבו ורדה, שם גם השלים את לימודיו והוכשר כרואה חשבון. יחד עם אחיו-למחצה, אמילקר קברל, היה ב-1956 בין מייסדי "המפלגה האפריקאית לעצמאות גיאנה וקאבו ורדה" (Partido Africano para a Independência da Guiné e Cabo Verde - PAIGC) ושותף בכיר בהנהגתה, לצד אחיו, שהיה ראש התנועה. בשלב מסוים נמלט קברל לקונאקרי, בירת גינאה, על מנת להימלט מהמשטרה החשאית הפורטוגלית. ב-1961 ייסד את איגוד העובדים של גינאה ביסאו, UNTG. ב-1963 החלה ה-PAIGC להפעיל לוחמת גרילה נגד השלטון הפורטוגלי הקולוניאליסטי. קברל היה חבר מועצת המלחמה של התנועה ומפקד הגזרה המרכזית. במהלך הלוחמה שוחררו עוד ועוד אזורים במדינה וב-1970 מונה קברל לחבר המועצה המצומצמת לניהול האזורים המשוחררים והעברתם לשלטון עצמי. כן היה אחראי על קשרי החוץ של התנועה עם סנגל, ראש משלחת התנועה לדקר, בירת סנגל ואחראי על הפליטים שנמלטו לשם מגינאה ביסאו בשל הלוחמה.
ב-20 בינואר 1973 נרצח אמילקר קברל בקונאקרי. את מקומו בראשות התנועה תפס ארישטידש פריירה (Aristides Pereira), לימים נשיאה הראשון של קאבו ורדה. לואיס קברל מונה לראש התנועה בגינאה ביסאו. בספטמבר 1973, לאחר שתנועת השחרור אחזה בכ-90% משטח המדינה, הצהיר קברל באופן חד צדדי על עצמאות גינאה ביסאו, הצהרה שהתקבלה על ידי מספר רב של מדינות אפריקאיות, מדינות מהגוש המזרחי ומדינות בלתי-מזדהות. מדינות כברית המועצות, סין העממית, קובה ומדינות סקנדינביה נרתמו לסייע לאומה הצעירה שקברל מונה לנשיאה בפועל. הכרה מצד ליסבון הגיעה רק לאחר מהפכת הציפורנים באפריל 1974. ב-10 בספטמבר אותה שנה העניקה פורטוגל רשמית עצמאות לישות שכלה את גינאה ביסאו וקאבו ורדה (שקיבלה עצמאות נפרדת שנה מאוחר יותר).
קברל, שלא נבחר בבחירות, אלא נישא על גלי מנהיגותו המהפכנית, שלט באחת המדינות העניות והמוזנחות בעולם וכונן משטר חד-מפלגתי. המדינה נפגעה לא רק מהזנחה הממושכת מצד השלטון הקולוניאליסטי הפורטוגלי ומהרס התשתיות הצנועות בעת הלוחמה, אלא גם מן הבצורת הקשה שהכתה באפריקה בשנות השבעים. בנוסף לניסיונות לפתח את המדינה, נתקל קברל בהאשמות על מעורבותו בהוצאה להורג של מקומיים אשר סייעו לממסד הפורטוגלי בתקופת הלוחמה. האשמה נוספת שהועלתה נגד קברל הייתה מוצאו מקאבו ורדה והעובדה שאייש משרות בכירות רבות על ידי ילידי האיים, תוך אפליה כלפי מקומיים ילידי היבשת. על רקע האשמה זו הודח קברל ב-14 בנובמבר 1980 על ידי סנו, ראש הממשלה ומפקד הצבא לשעבר, ז'ואאו ברנארדו ויאיירה, שתפס את השלטון בהפיכה צבאית.
קברל יצא לגלות, תחילה בקובה ומ-1984, כאורח ממשלת פורטוגל. עם תום מלחמת האזרחים של גינאה ביסאו במאי 1999, הזמין אותו ראש ממשלת האחדות פרנסיסקו פאדול, לשוב מן הגלות. אולם קברל סירב כל עוד ויאיירה נותר נשיא המדינה. ב-2 באוקטובר 1999, לאחר הדחתו של ויאיירה על ידי אנסומנה מאנה (Ansumane Mané), הזמין מאנה את קברל לא רק לשוב לארצו, אלא גם לשוב ולכהן כנשיא מוצעת המדינה שלה. קברל אמנם שב, אך הצהיר שאינו מעוניין לקחת חלק פעיל בפוליטיקה.
קברל שב לפורטוגל, שם נפטר ב-30 במאי 2009 בביתו בעיירה טורש ורדש, כ-50 ק"מ מצפון לליסבון. עם מותו הודיעה מועצת המדינה של גינאה ביסאו על שלושה ימי אבל לאומי.
הערות שוליים

↑  Widening Trajectories: Guinea Bissau and Cape Verde since Independence, Norrie MacQueen, Relaçőes Internacionais, 2006
↑  Former leader ready to return home
↑  Guinea-Bissau's first president dies in Portugal
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12669522k (data)  ISNI: 0000 0000 3839 6195  LCCN: n84220508  NTA: 404068952  SUDOC: 055795749  VIAF: 41962617   WorldCat (עם VIAF): 41962617
כריסטיאן רולפס

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1849 גרוס נינדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  8 בינואר 1938 (בגיל 88) האגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  Friedhof Delstern 
 תקופת הפעילות:  1864–1938 (כ־74 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  Alexandre Struys 
 
כריסטיאן רולפס (בגרמנית: Christian Rohlfs‏; 22 בדצמבר 1849 – 8 בינואר 1938) היה צייר מודרניסטי גרמני.
ביוגרפיה

בשנת 1851 עבר רולפס עם הוריו לפרדסדורף. בשנת 1864 הוא נפל מעץ וספג פציעה קשה ברגלו. הרופא המטפל נתן לו חומרי ציור כדי להתמודד עם השעמום. הוא זיהה את כישרונו האמנותי של הילד ועודד אותו להמשיך לצייר מאותו רגע ואילך. משנת 1866 למד רולפס בבית הספר התיכון בסגברג.
רולפס פגש את הצייר וסופר האמנות לודוויג פייטש בברלין בשנת 1870, והלה המליץ עליו לבית הספר לאמנויות בווימאר, שם קיבל משרה מפאול תומאן. בשלב מוקדם זה הוא יצר בעיקר יצירות נטורליסטיות.
עקב מחלה ברגלו האחרת (דלקת כרונית במח העצם), נאלצו לקטוע את רגלו בשנת 1873, ובשנת 1874 חזר רולפס ללימודיו.
משנת 1884 היה אמן עצמאי בווימאר ופנה לאימפרסיוניזם. בשנת 1886, בהזמנתה של תרז היידנרייך, בילה כמה חודשים כאורח באחוזה ליד קאסל, שם צייר כמה דיוקנאות של המשפחה ואת נופי האחוזה.
בשנת 1901 עבר להאגן בהזמנתו של קרל ארנסט אוסטהאוס, שם הצליח להקים סטודיו. בשנים 1904–1906 שהה רולפס בסוסט. בין השנים 1910–1912 היה במינכן והסביבה.
הוא המשיך להתמקד בכנסיות ובבנייני ימי הביניים של סוסט ביצירתו עד שנות העשרים של המאה העשרים, וכן בתצפיות על מנזר אנדקס בבוואריה. בנוסף, צייר עירום ונופי הרים בבוואריה עילית.
בסביבות 1910 פנה רולפס לאקספרסיוניסטים. באותה שנה הוא נבחר כחבר וכשופט באיגוד האמנים הגרמני בדרמשטאדט.
נישואיו עם הלן פוגט בשנת 1919 וההכרה הציבורית שקיבל עם תערוכה מיוחדת בגלריה הלאומית בברלין העניקו לו תנופה החדשה. ביום הולדתו ה-75 בשנת 1924 הוענקה לו חברות באקדמיה הפרוסית לאמנויות.
משנת 1927 הוא היה באסקונה כל שנה – בעיקר מחודשי האביב עד דצמבר. בשנת 1930 פגש שם את הלמוט מקה ומריאן פון ורפקין, איתם עבד עד לאביב 1931.
עבודות רולפס רבות הוחרמו לתערוכת "האמנות המנוונת" במינכן בשנת 1937, ביניהן כ-450 יצירות ממוזיאון כריסטיאן רולפס בהאגן (מוזיאון אוסטהאוס האגן). נאסר עליו לצייר, והוא הוצא מהאקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין ב־7 בינואר 1938, יום לפני מותו.
יצירה

כמה מגמות מודרניות באות לידי ביטוי בעבודתו האמנותית של כריסטיאן רולפס, החל מהציור הנטורליסטי שבלט בשנות השבעים. עבודתו בלטה בשני הסגנונות החשובים של תקופתו, תחילה האימפרסיוניזם ואחר כך האקספרסיוניזם.
האוסף הנרחב ביותר של יצירותיו, כלומר כ־700 עבודות מכל הסוגים, נמצא עדיין במוזיאון אוסטהאוס האגן.
גלריה

מופשט בכחול
סצנה תנכית
נוף סתווי
כנסייה בסוסט
גשר בווימאר
אשה קוראת
כרזנטמות
החייל
הערות שוליים

↑  "Christian Rohlfs (German, 1849–1938)", www.moma.org
↑  Christian Rohlfs". German Art in the 20th Century: Painting and Sculpture 1905 1985 (Catalogue of an exhibition held at the Royal Academy of Arts, London). London: Royal Academy of Arts/ Prestel Verlag. 1985. pp. 497–8.
↑  The Prisoner: Christian Rohlfs : Art in Print, artinprint.org
↑  Kunsthalle der Hypo-Kulturstiftung München und Von der Heydt-Museum Wuppertal, Christian Rohlfs, Hirmer Verlag München 1996, Vorwort S. 9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275793605171  AAG: 361  BIBSYS: 90192020  BNE: XX1422282  BnF: cb121148527 (data)  GND: 118602217  ISNI: 0000 0000 8115 3543  KulturNav: f14417da-c56c-4a54-8fb6-246034362e05  LCCN: n50046884  NGV: 21323  NKC: xx0067460  NLA: 35459750  NTA: 068642717  RKD: 67750  SIKART: 4026630  SNAC: w6rf6wdj  SUDOC: 029544688  Trove: 960496  ULAN: 500017013  VcBA: 495/167478  VIAF: 36949603   WorldCat (עם VIAF): 36949603
כף אירופה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר גיברלטר 
 קואורדינטות:  36°06′35″N 5°20′47″W﻿ / ﻿36.10961°N 5.34626°W﻿ / 36.10961; -5.34626
 סוג:  לשון יבשה
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
  (למפת גיברלטר מוגדלת) לה לינאה דה לה קונספסיון ספרד מפרץ גיברלטר הים התיכון כף אירופה(למפת גיברלטר רגילה) לה לינאה דה לה קונספסיון ספרד מפרץ גיברלטר הים התיכון כף אירופה
 
כף אירופה מכיוון מצר גיברלטר. המיגדלור והמינרט של מסגד איברהים אל-איברהים נראים היטב בקדמת התמונה. מגדל הפעמונים של גבירתנו מאירופה שוכן מצד שמאל
מפת גיברלטר
כף אירופה (באנגלית: Europa Point או Great Europa Point – "נקודת אירופה (הגדולה)"; בספרדית: Punta de Europa) היא לשון יבשה השוכנת בקצה הדרומי של גיברלטר.
האזור שטוח יחסית ויש בו מגרש גדול המכונה "אליפסת אירופה" (Europa Oval) והמשמש כאחד משני מגרשי הקריקט במושבה. בנוסף נמצאים במקום מספר מבנים ובהם המצפה הימי של "החברה לאורניתולוגיה ולתולדות הטבע של גיברלטר" (The Gibraltar Ornithological & Natural History Society או GONHS), אחד משני המגדלורים הניצבים משני צדדיה של הכניסה למפרץ גיברלטר, מסגד איברהים אל-איברהים והכנסייה הקתולית "גבירתנו מאירופה". ביום בהיר ניתן לצפות מכף אירופה לעבר חופי מרוקו והעיר סאוטה שבאפריקה, מצידו האחר של מצר גיברלטר.
בשנים האחרונות אירעו שתי תאונות ימיות ליד כף אירופה - האחת היא טביעתה של האוניה ניו פליים (MV New Flame) בשנת 2007, והאחרת של האוניה פדרה (MV Fedra) אשר פגעה בסלעי כף אירופה בשנת 2008 ונבקעה לשני חלקים.
המגדלור

המגדלור, הידוע גם בכינוי "לה פרולה" (La Farola – "המגדלור" ביניטו), הוא אחד משני מגדלורים הניצבים משני צדדיה של הכניסה למפרץ גיברלטר (האחר נמצא בפונטה קרנרו (Punta Carnero) בחוף הספרדי). הוא הוקם על ידי מושל גיברלטר אלכסנדר ג'ורג' וודפורד בין השנים 1838–1841, ומערכת התאורה שלו שופרה במספר הזדמנויות, ובמיוחד בין 1954–1956 עת הפכה לחשמלית. בנוסף הוגבה המגדלור בכשני מטרים, וכיום הוא מתנשא לגובה של 20 מטר. המגדלור הפך לאוטומטי לחלוטין בשנת 1994. קרן האור של פנס המגדלור מאירה בגובה של 49 מטר מעל מפלס מי הים שלמרגלות כף אירופה. היא מאירה למרחק של 15 (אור אדום) עד 19 מיל ימי (אור לבן), ולפיכך נראית היטב גם מחופי אפריקה.
מסגד איברהים אל-איברהים

המסגד ידוע גם בשם "מסגד פהד בין עבדולעזיז אל-סעוד" על שמו של המלך פהד מערב הסעודית, אשר העניקו כמתנה לתושביה המוסלמים של גיברלטר. עוד הוא ידוע בשם "מסגד שומרי שני המסגדים הקדושים". הוא הוקם בין השנים 1995–1997 בעלות של 5 מיליון לירה שטרלינג, ופועלים בו גם בית ספר, ספרייה ואולם הרצאות. המסגד הוא המסגד הייעודי היחיד בגיברלטר.
גבירתנו מאירופה

כנסיית גבירתנו מאירופה היא כנסייה קתולית הניצבת במרכזה של כף אירופה. לאחר הכיבוש המוסלמי של ספרד הוקם במקום מסגד. כאשר הספרדים גרשו את המורים בראשונה בשנת 1309 הם הפכו את המסגד לכנסייה, אך המוסלמים שהשתלטו שוב על האזור ב-1333, החזירו למבנה את תפקידו הקודם. ב-20 באוגוסט 1462 כבשו הספרדים את גיברלטר שוב, והפכו את המסגד לכנסייה. הם הקדישו אותה לבתולה והעניקו לה את השם "כנסיית גבירתנו מאירופה" (Ermita de la Virgen de Europa), כסמל להקדשת היבשת כולה לאל. בסמוך למבנה הקיים הקימו הספרדים קפלה גדולה והציבו בה פסל קטן בגובה של כ-60 ס"מ של המדונה והילד. שתי הדמויות נושאות כתרים, ובידה אוחזת הבתולה בשרביט המסתיים בשלושה פרחים המסמלים אהבה, אמת וצדק. בשנת 1540 נבזזה הכנסייה על ידי השודדי ים, והמלך פליפה השני חיזק את חומותיה והיא הפכה למקום מקלט.
עם כיבוש גיברלטר בידי הבריטים ב-4 באוגוסט 1704 נבזזה הכנסייה שוב, ופסל המדונה והילד הושלך אל הים מסלע סמוך. הפסל העשוי עץ, צף ונמצא על ידי דייג שמסרו לאיש כנסייה. זה הביאו לאלחסירס למשמר, ובגיברלטר הוכן העתק של הפסל. ההעתק נשמר בדרך כלל בקתדרלה הקתולית של גיברלטר, ואילו המקור הושב מאלחסירס רק ב-1864. המבנה עצמו חדל מלשמש כבית תפילה, ובעת המצור הגדול על גיברלטר, בין השנים 1779-1783, ניזוק והמבנים שהוסיפו לו הספרדים נהרסו. הוא הפך למחסן צבאי שהוקף במבנים צבאיים, ולאחר מכן לחדר המשמר ולידו פינת הלקאה. ב-1928 הפך המבנה לספרייה וב-1939 לחנות. ב-1959 החליט הצבא הבריטי כי שוב אין לו צורך במבנה וביקש להורסו. עם זאת, ערכו ההיסטורי של המבנה הוכר ושחזורו החל ב-1962. ב-7 באוקטובר 1968 הוחזר הפסל המקורי של המדונה והילד אל הכנסייה. עבודות שחזור נוספות נערכו ב-1973 - המבנה הורחב, והוקמו בו מזבח חדש וכן שישא את הפסל. ב-1979 אישר האפיפיור יוחנן פאולוס השני באופן רשמי את התואר "גבירתנו מאירופה" כקדושה מגנה של גיברלטר, וקבע את יום חגה ב-5 במאי, הוא יום היווסדה של מועצת אירופה (אחד משני "ימי אירופה"). לפי תוכניות מ-1995 עבר המבנה שחזור מקיף ולצידו הוקם מגדל פעמונים.
גלריה

מסגד איברהים אל-איברהים
גבירתנו מאירופה
גבירתנו מאירופה
האוניה פדרה לרגלי המגדלור בכף אירופה
מראה מהמגדלור בכף אירופה - האוניה הטובעת ניו פליים
מראה עם אפריקה ברקע, צילום של שרה אנג'לינה אקלנד, 1903
יציבות כלי טיס

מטוס גראמן M2F2 חווה תנודות רוחביות בטיסה
יציבות כלי טיס היא ענף במכניקת הטיס ובהנדסת אווירונאוטיקה העוסקת בהתנהגות העצמית של כלי הטיס יחסית להפרעות בצירי התנועה של הכלי. ניתן להבדיל בין שני מצבי יציבות: יציבות סטטית – נטייה של כלי הטיס לחזור למצבו המקורי. ויציבות דינמית – נטיית כלי הטיס לתגובה לאורך זמן – תוך כמה זמן ותוך כמה מחזורים כלי הטיס יחזור לטיסה יציבה.
חשיבות יציבות כלי טיס היא בטיחותית, במיוחד בציר האורכי וקשורה במיקום מרכז הכובד המושפע מגורמים כמו דלק, פיזור של נוסעים ודלק ודורש הכנה קפדנית בידי צוות האוויר.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות סטטית

יציבות סטטית היא הנטייה של כלי הטיס לחזור למצב המקורי לו המטוס מוגדר בכוח קבוע והגאים מקוזזים, ללא התערבות – שחזור מהירות ומצב במרחב אחרי הופעה של הפרעה רגעית. ישנם שלושה סוגים של יציבות:
יציבות סטטית חיובית – מטוס יציב – בהופעת הפרעה המטוס ישאף לחזור למצב המקורי. כלומר תגובת המטוס תיצור שינויים שיגרמו למטוס לחזור למצב של איזון מחודש. למרות זאת מטוס יחשב יציב גם אם הוא יצור אוסילציה מתונה סביב לטווח שאליו המטוס מקוזז.
יציבות סטטית שלילית – מטוס אל־יציב – בהופעת הפרעה המטוס יצור תגובות שיחריפו את ההפרעה וירחיקו את המטוס מהמצב המקורי.
יציבות סטטית אפסית – מטוס אדיש – בהופעת הפרעה המטוס לא תיצור שום שינוי אלא תשמור על המצב החדש ללא נטייה לתיקון או החרפה של השגיאה.
יציבות סטטית קשורה באופן אינטימי עם תכונות הניהוג של כלי הטיס. מטוס בעל יציבות סטטית גבוהה מדי יתנגד לפקודת ההגאים ולא יאפשר לבצע תמרונים סטנדרטיים הנדרשים בטיסה. למעלה מזאת המטוס לא יאפשר כניסה להזדקרות, שאף על פי שזהו מצב לא רצוי בטיסה, הוא קריטי במהלך נחיתה. אם המטוס בעל יציבות סטטית נמוכה הוא יהיה רגיש מדי לפקודת טייס ויכול להיכנס מהר מאוד למצב של התבדרות שיוציא את המטוס מידי טיסה נשלטת. בשל תכונות אלו יציבות כלי הטיס משפיע על קיזוז ההגאים הנדרש על שמירת מצב קיים. מטוס יציב מדי ידרוש הטיה גדולה של הגאי המטוס בשביל להגיע למצב רצוי ולכן יגדיל את הגרר וישפיע לרעה על נצילות הדלק של המטוס, מטוס עם יציבות סטטית נמוכה לעומת זאת ידרוש הרבה פחות קיזוז ולכן יחווה פחות גרר. לכן רמת היציבות הסטטית הרצויה ברוב המקרים היא בינונית – מתונה.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות דינמית

יציבות דינמית היא אופן התגובה של כלי הטיס להפרעות לאורך זמן. כלומר כמה חריפה תהייה הנטייה של כלי הטיס לחזור למצב המקורי או לצאת ממנו. ישנם שלושה סוגי יציבות דינמית:
יציבות דינמית מתבדרת – מטוס מסוג זה יגיב בחריפות לכל שינוי ויטה להתבדר.
יציבות דינמית מתרסנת – הרמה הרצוייה של יציבות דינמית בו המטוס מגיב ברמה שתאפשר חזרה למצב קודם אבל לא תגרום להתבדרות בדרך כלל מתבטא במספר מחזורים מתמתנים של תיקון עד להגעה למצב המקורי. ישנו מצב נוסף של יציבות זה והוא יציבות דינמית מרוסנת יתר – נטייה של כלי הטיס להגיב בכבדות, מעל סף מסוים לא יאפשר למטוס לחזור למצב המקורי כלל, גם אם המטוס יציב סטטית.
יציבות דינמית אדישה – נטייה של מטוס להישאר בתנודה יציבה לאחר היווצרות שגיאה.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות דינמית > דוגמאות לתופעות חוסר יציבות דינמית

ישנן מספר תופעות טיסה האופייניות הן למטוסים יציבים והן למטוסים לא יציבים.
פוגואידה – תופעה של מטוסים המופיעה לאחר הפרעה. במצב זה המטוס חוזר לזווית התקפה המקורית אבל במקום לשמור על הגובה והמהירות המטוס מייצר מעין תנועה גלית מעלה ומטה בזווית התקפה קבועה.
גלגול הולנדי – תופעה במטוסים יציבים כאשר ישנה מעין תנועה נחשית של האף ימינה ושמאלה המשולבת עם תנועה בגלגול וכתוצאה ממנה גם שינוי בזווית עלרוד. ניתן לדמות את התנועה הזאת לתנועת מזחלת בתעלה מעוגלת בפנייה. ישנם מספר אמצעים לשיכוך ותיקון התופעה שאופיינית להרבה כלי טיס, במיוחד אלה עם התקנת כנף נמוכה. האמצעים העיקריים הם התקנת הגה גובה בהטייה מטה, התקנת סנפירים בזנב המטוס המוטים לצדדים ושיכוך פעיל על ידי מערכת בקרת טיסה.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות אורכית

יציבות אורכית היא יציבות סביב ציר העלרוד והיא לרוב המרכזית בכלי טיס, מכיוון שמצב האף של המטוס משפיע ישירות על מהירות וזווית התקפה, בעיקר כשהמטוס בישרה ואופקית. החרפת זווית האף מעלה בפנייה, למשל תעלה את זווית ההתקפה ובכך תקרב את מהירות ההזדקרות שעולה במהלך גלגול וזאת מסוגלת להכניס את המטוס לסחרור.
יציבות אורכית תלויה רבות במיקום מרכז המסה של כלי הטיס יחסית למרכז העילוי. במטוסים אם מרכז המסה נמצא לפני (יחסית לכיוון הטיסה) מרכז העילוי במהלך הפרעה משקל המטוס יטה למשוך אותו מטה, ומשטח מייצב הגובה ייצב אותו ויתנגד לעליית הזנב. המטוס יהיה יציב. אם מרכז המסה יהיה מאחורי מרכז העילוי, בכל הפרעה זנב המטוס יטה ליפול ולהוציא את המטוס מטיסה נשלטת, ללא יכולת היחלצות ללא מערכות היגוי מתקדמות.
בשל התנהגות בעייתית זאת מיקום מרכז המסה הוא נתון ששמים עליו דגש מיוחד הן במהלך הנדסת כלי הטיס, והן במהלך תפעולו. גם אם תוכנן כלי הטיס בכוונה להיות אל־יציב, מיקום מרכז המסה משפיע בצורה משמעותית על יציבות ויכולת השליטה בכלי הטיס.
פתרון נוסף המוסיף יציבות אורכית הוא "אנהדרל אורכי" שזה בעצם התקנה של הכנפיים בזווית מתונה יחסית למשטח מייצב הגובה, כאשר הכוונה היא שמייצב הגובה ינחית את הזנב ועל ידי כך יאזן את העילוי הפועל על הכנפיים.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות אורכית > בטיסה על קולית

בטיסה מעל מהירות הקול מרכז העילוי נע אחורה בגלל תופעות שונות. בפועל מבחינת יציבות סטטית זה גורם למצב של מטוס יציב מדי. כאמור במצב זה יידרש קיזוז רב בשביל לאזן את המטוס בעלרוד ולכן זה יפגע בביצועי השיוט של כלי הטיס במהירויות על־קוליות. זה אחד הגורמים המגבילים את כלי הטיס ולכן מרביתם לא מסוגלים לשייט במהירות על־קולית לאורך זמן.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות רוחבית

יציבות רוחבית כוללת בתוכה את היציבות יחסית להחלקות, היציבות בציר הסבסוב, והיציבות בגלגול, שכן אלה משפיעים אחד על השני.
לדוגמה אם נוצרת החלקה לצד, זרימת האוויר על הכנף הנגדית לכיוון ההחלקה תושפע יותר מהכנף השנייה, מפני שזה ישנה את הקמרון המעשי של הכנף החיצונית והיא תחווה פחות עילוי מה שיגרום להפלת הכנף.
ברוב המטוסים קיים משטח מייצב כיוון שתפקידו הוא להתנגד לשגיאת החלקה או סבסוב על ידי ההשפעה האווירודינמתי של המשטח.
אמצעים נוספים להגברת יציבות רוחבית הם סנפירי ייצוב אנכיים או מוטים מעט בזווית (לשיכוך תופעות נוספות) ומנשקים זוויתיים.
הגדרות יציבות במטוסים > יציבות רוחבית > אנהדרל ודיהדרל

הכנפיים מתנגדות טבעית להפרעות בגלגול מפני שהכנף היורדת חווה אוטומטית זווית התקפה גבוהה יותר ועל כן מייצרת יותר עילוי, אבל בתלות במיקום גוף המטוס ייתכן שיציבות טבעית זאת לא תספיק, במיוחד בשל העובדה שההתנגדות הזאת מתקיימת כאשר יש תזוזה, כלומר לאחר השלמת התנועה הכנף הופכת לאדישה. במטוסים בהם הכנפיים מותקנות נמוך בתוך הגוף חוסר היציבות בגלגול יכול להיות משמעותי ולכן מתקינים את הכנפיים בהטייה מעלה מהשורש, מה שנקרא דיהדרל כנף או דיהדרל רוחבי. במטוסים בהם הכנף מותקנת גבוה בגוף המטוס (התקנה גבוהה או התקנת כתף) לרוב אין צורך בדיהדרל לכנף, כי גוף המטוס שפועל כמשקולת ומושך את הכנף הגבוהה מטה ומשכך את ההפרעות בגלגול. במטוסים אלה לעיתים היציבות בגלגול היא גבוהה מדי וגורמת למטוס להגיב בכבדות לגלגול, ולכן בשביל להקטין נטייה זאת מתקינים את הכנף בזווית כלפי מטה, מה שנקרא אנהדרל.
בקרה על יציבות > ייצוב אווירודינמי

כאמור, הרבה פתרונות הקניית יציבות מסופקים על ידי גורמים אווירודינמיים כגון משטחי ייצוב ראשיים כפי שמתואר בתרשים הבא:
מייצב הכיוון מתנגד להפרעות צידיות ומכוון את אף המטוס לכיוון זרימת האוויר. מייצבי הגובה מאזנים את העילוי של הכנפיים ומייצב את מצב האף של המטוס בעלרוד.
לעיתים ישנן תופעות או הפרעות שמשטחי ייצוב סטנדרטיים לא מסוגלים לשכך – לרוב בהקשר של יציבות דינמית ובשביל אלה מוסיפים משטחים נוספים כגון סנפירים, מנשק זוויתי ומשטחי קנראד למיניהם.
בקרה על יציבות > בקרת טיסה

מערכות בקרת טיסה מתוכננות להקל על הטייס על ידי ביצוע תיקוני הפרעות באופן עצמאי. פונקציה בסיסית של מערכות אלה היא הגברת יציבות (SAS) המודדת תאוצה זוויתית של כלי הטיס ומכניסה תיקונים רגעיים ומגדילה בפועל את היציבות הסטטית של כלי הטיס. פונקציות נוספות מאפשרות למערכת לשכך תופעות דינמיות וצימודים שונים ואף לרסן מטוס שיוצא מסף היציבות. כמו כן עם פונקציות מתקדמות מערכות בקרת טיסה מסוגלות להקנות יכולות כגון טייס אוטומטי וריחוף אוטומטי המורידות את עומס העבודה של הטייס במהלך ביצוע עבודתו.
היכולת של מערכות בקרת טיסה מתקדמות לתגובה מהירה מאוד, במיוחד במערכות טוס־על־חוט מאפשרות תכנון וייצור כלי טיס אל־יציבים (כלומר עם מרכז כובד אחרי מרכז העילוי) המרוסנים על ידי מערכת ההיגוי בלבד ומאפשרת לכלי הטיס זריזות גבוהה מאוד.
בקרה על יציבות > בקרת משקל ואיזון

בשל המורכבות בניהול משקל ואיזון זהו נושא שמקנים לו תשומת לב רבה בהכנות לטיסה ובמהלכה. הטייס, המחזיק באחריות לבטיחות הטיסה, אחראי גם על ביצוע מתאים של פיזור הנוסעים והמטען בצורה שתאפשר למרכז הכובד להישאר בתוך טווח התנועה המותר שלו על פי ספרות הייצרן.
כחלק מביקורות תקופתיות כלי טיס עוברים תהליך שקילה שבו נבחנות ההשלכות של האחזקה שבוצעה למטוס, שבמהלכה ייתכן והוספו או הורדו רכיבים שונים, על המשקל הריק של כלי הטיס וכן על מרכז הכובד.
במטוסים המיועדים לשיוט על־קולי התנועה האופיינית של מרכז העילוי אחורה היא בעייתית שכן ללא שינוי מרכז הכובד המטוס הופך ליציב מדי ובשל כך יידרש קיזוז רב בשביל לאזן את המטוס, מה שמגדיל את הגרר ומשפיע לרעה על ביצועי השיוט. לכן במרבית המטוסים המיועדים לשיוט על־קולי ישנה יכולת של פיזור הדלק במיקומים שונים בגוף או בכנפיים בשביל להזיז את מרכז הכובד אחורה.