stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב באיי פארו
הגנה מפני אפליה

בדנמרק, איסור על אפליה על רקע נטייה מינית נכנס לתוקף בשנת 1987. הפרלמנט של איי פארו הציע הצעת חוק דומה בשנת 1988, שנדחתה כאשר רק חבר אחד הצביע בעדה ו-17 הצביעו נגדה. הצעת החוק הוצעה שוב רק בנובמבר 2005, אז נדחתה שוב בהצבעה של 12 בעד מול 20 נגד בעוד חברי הפרלמנט שהצביעו נגדה ההצעה טענו כי מאחר ש-"הומוסקסואליות נוגדת את הביבליה, אפליה נגד אדם על בסיס העילה הזו צריכה להיות חוקית". הערות הומופוביות רבות נוספות נאמרו גם על ידי חברי פרלמנט נוספים, שכללו בין היתר השאוות להט"ב ל-"חוטאים ופדופילים". ההצבעה ותגובות חברי הפרלמנט, הובילו לגינויים על ידי ראש ממשלת איסלנד, יוהנה סיגורדרדוטיר, שידועה כלסבית נשואה.
אף על פי ניסיונות החקיקה, הנושא לא הפך למקור לדיון ציבורי עד 2006, כאשר המוזיקאי ההומוסקסואל הגלוי ומנחה הרדיו הפופולרי רסמוס רסמוסן הותקף קשות בבירה טורסהאבן על ידי חמישה אזרחים, בעוד בני משפחתו של רסמוסן החלו לקבל שיחות טלפון מאיימות. עם זאת, המשטרה המקומית סירבה לטפל בתיק מכיוון שלא נכח חוק שאסר על אפליה נגד מיעוטים מיניים ברחבי האיים. לאחר מכן, אורגנה עצומה שאספה כ-20,000 חתימות ממקומות שונים בעולם, שרובן הגיעו בעיקר מדנמרק, איסלנד ואיי פארו, שקראה לפרלמנט הפארואי ליזום חקיקה שתאסור על אפליה על רקע נטייה מינית. במקביל, שמונה אזרחים מטורסהאבן עצמה אספו גם כן כ-2,000 חתימות באמצעות דואר אלקטרוני ואיסוף חתימות פיזיות סביב חנויות, מרכזי תיירות ותחנות דלק ברחבי העיר עבור העצומה.
ב-15 בדצמבר 2006, בהצבעה של 17 בעד ו-15 נגד, אישר הלוגטינג את הכללת העילה "נטייה מינית" בתוכן החוק של איסור אפליה של פאר שקבע כי "מי שבפומבי או מתוך כוונה להפיץ אותה למעגל רחב יותר משמיע הצהרה או תקשורת אחרת שבאמצעותה קבוצת אנשים מאוימת, נפגעת או מושפלת בשל גזעם, צבעם, מוצאם הלאומי או האתני, דתם או נטייתם המינית, צפוי לקבל קנס או לנשוא בעונש מאסר עד שנתיים". החוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2007. בכך, איי פארו הפכו לאזור האחרון בצפון אירופה שאסר על אפליה על רקע נטייה מינית בחוק.
תנאי מחיה

לפני שנת 2012, זכויות להט"ב לא היוו נושא בעל חשיבות גבוה באיי פארו, בעודם נתפסו על ידי מדינות שכנות והתקשורת הבינלאומית כשטח הומופוביה רחבה במשך זמן רב. לאורך השנים, הדמוניזציה של אזרחי להט"ב פארואים שכללה את תיוגם כ-"מפלצות" או "פריקים" על ידי מנהיגים דתיים הייתה די שכיחה, מה שהוביל לכך שלהט"ב פארואים רבים נאלצו לשמור בסוד על נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית בקרב האוכלוסייה מתוך חשש לקבלת אפליה. במקרים בהם אזרחי להט"ב פארואים חשפו את זהותם, הם נדחו על ידי משפחתם או חבריהם ונאלצו למצוא מקלט במדינות הנורדיות השכנות בשביל להימנע מקבלת אפליה ולהיות בעלי זכויות שוות בחוק בדומה לאזרחים הטרוסקסואלים.
תנאי מחיה > אפליה

לאורך השנים התרחשו מספר תקריות הומופוביות באיי פארו שנודעו בקנה מידה רווח בעיתונות הסקנדינבית. ציון מצעד הגאווה הראשון באיי פארו בטורסהאבן בשנת 2005 עוררה מחלוקת וביקורות שליליות רבות. בשנת 2006, רסמוס רסמוסן, זמר, פזמונאי, גיטריסט ומנחה רדיו פופולרי פארואי הוכה קשות על ידי חמישה אזרחים בטורשאבן ואושפז בבית חולים, זמן קצר לאחר שהצהיר על היותו הומוסקסואל בפומבי. מאוחר יותר הוא הועבר לבית חולים פסיכיאטרי, כשהוא סובל מדיכאון עמוק שהוחמר לאחר תקיפתו. בעקבות דיווחים בתקשורת על התקיפה, הוא ומשפחתו קיבלו שיחות טלפון מאיימות. המועצה הנורדית וראש ממשלת דנמרק הביעו גינויים חריפים בעקבות התרחשות האירוע. באותה תקופה, בראיון לתקשורת הדנית בדצמבר 2006, הצהיר רסמוסן כי "נמאס לו ממבטים מתנשאים ומהערות לעג מהחברה הפרואית". בשנת 2010, יושב ראש מפלגת המרכז הנוצרית (אנ'), ג'ניס אב ראנה (אנ'), סירב להזמנה שהוצעה לו לקיום ארוחת ערב עם ראש ממשלת איסלנד, יוהנה סיגורדרדוטיר, על רקע היותה לסבית נשואה. לאחר מכן עורר מחלוקת נוספת בטענה שרוב תושבי פארו "יסכימו עם מעשו". האירוע דווח בהרחבה בעיתונות הסקנדינבית והוביל לביקורות שליליות רבות נגד ראנה, שציינו בין היתר על פגיעתו במוניטין של איי פארו.
באוגוסט 2015, אחד הנושאים שזכו לתשומת לב גבוהה במערכת הבחירות הכללית של אותה שנה (אנ') היה הכשרתם של נישואים חד-מיניים באיי פארו. חברי מפלגת המרכז הנוצרית ציטטו את הביבליה במספר הזדמנויות בציון התנגדותם ליוזמה. ב-29 באוגוסט 2015 התקיימה אספת תפילה מול הפרלמנט שכללה את ראש ממשלת איי פארו, יו"ר הלוגטינג, שלושה כמרים ו-800 משתתפים שהתפללו נגד הכשרת נישואים חד-מיניים.
תנאי מחיה > התפתחויות אחרונות

לאחר העשור הראשון של המאה ה-21, זכויות להט"ב באיי פארו הפכו לשוות יותר לאלו של אזרחים הטרוסקסואלים, בעוד שגילויי אפליה, פשעי שנאה ודברי שטנה נגד אזרחי להט"ב על רקע נטייתם המינית נאסרו בחוק מאז 2007, יוזמה שהובילה פארואים רבים להצהיר על זהותם בפומבי. הצגת תערוכות שונות של סוגיות להט"ב באיים בהן "Hvat er natúrligt?" ו-"Gay Greenland" שיפרו את התמיכה הציבורית בחקיקת זכויות להט"ב מבעבר. בנוסף, אוכלוסיית הלהט"ב הפארואית נתמכה על ידי דמויות פרואיות מפורסמות בהן הזמרת-יוצרת אייווור פאלסדור (אנ'), שקראה להגנה על הומוסקסואלים פארואים מאפליה בראיון לתקשורת האיסלנדית והצהירה שיש "להתעלם מבעלי דעות שליליות נגד הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים".
סוניה יוגבנסטוד (אנ'), לסבית מוצהרת, הפכה לאדם ההומוסקסואל הגלוי הראשון שנבחר לפרלמנט של איי פארו לאחר הבחירות הכלליות בספטמבר 2015. היא קיבלה כ-1,020 קולות, מה שהפך אותה לפוליטיקאית הפארואית השלישית הפופולרית ביותר ברחבי האיים והיוותה בהמשך דמות בולטת בחקיקתם של נישואים חד-מיניים בשטח. בשנים האחרונות מצעד הגאווה "Faroe Pride" שמתקיים מדי שנה בטורסהאבן בחודש יולי, מושך כ-10% מכלל אוכלוסיית איי פארו. אורחים ונואמים שונים במהלכו כללו לארוך השנים את ראש עיריית טורשאבן לשעבר הדן מורטנסן (אנ'), ראש עיריית רייקיאוויק לשעבר יון גנאר, השגריר האמריקאי בדנמרק רופוס גיפורד (אנ'), הכומר המקומי מרג'ון בק וראש ממשלת איסלנד לשעבר יוהנה סיגורדרדוטיר.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1933)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (15):  (מאז 1988)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה):  (מאז 2007)
חוקים נגד אפליה המכסים זהות מגדרית: 
חוקים נגד פשעי שנאה על רקע נטייה מינית:  (מאז 2007)
נישואים חד מיניים:  (מאז 2017)
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור):  (מאז 2017)
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים:  (מאז 2017)
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים:  (מאז 2017)
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (דנמרק אחראית להגנה)
זכות לשינוי מגדר בחוק:  (מאז 1967, חקיקה נוספת ממתינה לאישור מאז 2018)
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם: / (מאז 2020, לאחר תקופה דחייה של 6 חודשים)
הערות שוליים

↑  Lagnan hjá hjúnabandslógini avgjørd mikudagin, Kringvarp Føroya (בפארואזית)
↑  Nei til broyting av hjúnabandslógini, Skrivunder.net
↑  Hjúnabandslógin til viðgerðar aftur týsdagin, web.archive.org, ‏2018-08-07
↑  www.in.fo, Uppskot um at samkynd kunnu giftast samtykt, ‏2018-11-16
↑  Atkvøtt um fólkaatkvøðu og hjúnabandslógina, web.archive.org, ‏2016-04-30
↑  The Perchy Bird, Faroe Islands Approves Same-sex Marriage and Adoption, The Perchy Bird, ‏2016-04-29 (באנגלית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2017-09-07
↑  Første homoseksuelle par gift på Færøerne | Nyheder | DR, web.archive.org, ‏2017-09-07
↑  The Perchy Bird, Danish Parliament Ratifies Faroe Islands’ Same-sex Marriage Law, The Perchy Bird, ‏2017-04-25 (באנגלית)
↑  Parental leave system ”discriminates”, Kringvarp Føroya (בפארואזית)
↑  Parliament passes same-sex bills, Kringvarp Føroya (בפארואזית)
↑  Sammøðurnar endaliga samtyktar, Kringvarp Føroya (בפארואזית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2014-03-19
↑  A letter from Faroe islands | Q Union, web.archive.org, ‏2014-05-17
↑  Equal Human Rights and Civil Rights for All Persons, No Matter Their Gender, No Matter Their Sexual Orientation: An Interpretive Newsletter - Home, web.archive.org, ‏2017-05-20
↑  Christopher Brocklebank, Faroe Islands MP refuses to dine with Iceland’s gay prime minister and her partner, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBTQ+ news, ‏2010-09-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Minister to explain Faroese gay policy — Nordic cooperation, web.archive.org, ‏2017-07-13
↑  Marc Shoffman, Homophobia “perfectly legal” in Faroe Islands, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBTQ+ news, ‏2006-11-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Kristina E. Young, Lokale kvinder støtter færøske homoseksuelle, Politiken, ‏2006-10-29 (ב־)
↑  Lovbekendtgørelse nr. 215 af 24. juni 1939: Straffeloven, um seinast broytt við løgtingslóg nr. 36 frá 6. mai 2012, web.archive.org, ‏2013-09-27
↑  Gay News From 365Gay.com, web.archive.org, ‏2007-01-03
↑  EP 148: Faroe Pride! - The Faroe Islands Podcast - CastRoller, web.archive.org, ‏2014-05-17
↑  Biðja fyri løgtingsvalinum, Kringvarp Føroya (בפארואזית)
↑  Listin, Hvat er natúrligt? Røða og ferniseringsmyndir, LISTIN, ‏2012-07-27
↑  Friðrika Benónýsdóttir·LGBT Rights·, Singer Eivør Pálsdóttir: Ignore Jenis av Rana - GayIceland, ‏2015-07-10 (באנגלית)
↑  Lesbisk stemmesluger vil kæmpe for mere lighed på Færøerne, DR, ‏2015-09-02 (ב־)
↑  Former Icelandic PM to open Faroe Pride, faroeislands.fo (באנגלית)
↑  Lov nr. 234 af 3. juni 1967 om sterilisation og kastration, sum sett í gildi við kongelig anordning nr. 73 frá 14. marts 1968, og sum seinast broytt við løgtingslóg nr. 78 frá 29. mai 2017, logir.fo
מצעד הגאווה בבירה טורסהאבן בשנת 2017
זכויות להט"ב בדומיניקה

| --- | --- |

דומיניקה
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 2024
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בדומיניקה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. ב-2024 ביטלה המדיה את החוק האוסר על פעילות הומוסקסואלית.
על אף הפללתה של פעילות הומוסקסואלית בחוק בשטחה דה יורה, בשנת 2011, דומיניקה הצביעה בעד "ההצהרה המשותפת על סיום מעשי אלימות והפרות זכויות אדם קשורות בהתבסס על נטייה מינית וזהות מגדרית" שגינתה לראשונה אלימות ואפליה נגד להט"ב בעצרת הכללית של האומות המאוחדת. בכך, הייתה למדינה היחידה שחברה באו"ם מהאנטילים הקטנים שהצביעה בעד ההצהרה בניגוד לכל שאר מדינות האזור שנמנעו וסנט לוסיה שהצביעה נגד.
תנאי מחיה > אלימות

בשנת 2010, איש מהעיר פורטסמות', קלמנט ג'יימס, נדקר למוות לאחר שהואשם בכך "שהסתכל לכיוון התוקף שלו במקום ציבורי". לנאשם, דייוויס סנט ג'ין, דווח שהיה הרגל לשיר ולהטיף בקול ברחוב על הרג הומוסקסואלים בעוד לפני שדקר למוות את ג'יימס, על פי דיווחים, הצהיר כי "כל הבאגרמנים (כינוי גנאי להומוסקסואלים בדומיניקה) חייבים למות".
תנאי מחיה > תנועת להט"ב

סקירה אקדמאית משנת 2011 שהוגשה לאו"ם קבעה כי קבוצות להט"ב בדומיניקה נאלצות לפעול במחתרת בגלל חשש שחבריהן יהיו קורבן לאלימות, בעוד חברים הומוסקסואלים בגלוי מקבוצות אלה הצהירו על מעשי ונדליזם שבוצעו ברכושם לאורך השנים כאשר דיווחים המועברים למשטרה בנושא אינם נלקחים ברצינות ולעיתים הקורבנות מקבלים יחס משפיל מהשוטרים.
"Minority Rights Dominica" היא קבוצת תמיכה עבור אזרחי להט"ב בדומיניקה, הפועלת לקידום מעמד זכויות הלהט"ב במדינה שנוסדה על ידי הפעיל דריל פיליפ.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 2024)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2024)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
הערות שוליים

↑  U. S. Mission Geneva, Over 80 Nations Support Statement at Human Rights Council on LGBT Rights, U.S. Mission to International Organizations in Geneva, ‏2011-03-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Joint Statement on the Rights of LGBT Persons at the Human Rights Council, U.S. Department of State
↑  Scott Roberts, Dominica Prime Minister: ‘We will never accept same-sex marriage’, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBTQ+ news, ‏2014-07-10 (באנגלית בריטית)
↑  Catholic bishop in Dominica: End anti-homosexuality laws – Erasing 76 Crimes, 76crimes.com
↑  Dominica leader: No enforcement of anti-gay law – Erasing 76 Crimes, 76crimes.com
↑  Michael K. Lavers, Gay man plans to challenge Dominica sodomy law, Washington Blade: LGBTQ News, Politics, LGBTQ Rights, Gay News, ‏2019-06-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Admin, Challenge to Dominica's buggery laws filed in Dominica High Court, Dominica News Online, ‏2019-07-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gay man challenges Dominica’s anti-LGBT laws – Erasing 76 Crimes, 76crimes.com
↑  "Laws banning gay sex under challenge in tiny Caribbean nation". Reuters (באנגלית). 2019-07-19. נבדק ב-2022-11-18.
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2014-05-29
ועדת הבחירות של הודו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  הודו 
 סוכנות בת:  India International Institute of Democracy and Election Management 
 תאריך הקמה:  25 בינואר 1950 
 מטה מרכזי:  ניו דלהי 
 www.eci.gov.in
 קואורדינטות:  28°37′26″N 77°12′40″E﻿ / ﻿28.623888888889°N 77.211111111111°E﻿ / 28.623888888889; 77.211111111111
  (למפת דלהי מוגדלת) ועדת הבחירות של הודו(למפת דלהי רגילה) ועדת הבחירות של הודו
 
ועדת הבחירות של הודו (בהינדי: भारत निर्वाचन आयोग; באנגלית: Election Commission of India‏ (ECI)) היא גוף הממונה על ניהול הבחירות בהודו. הוועדה מנהלת את הבחירות לפרלמנט ההודי, האספות המחוקקות והמועצות המחוקקות של מדינות הודו ונשיא הודו וסגן נשיא הודו.
בוועדה הוקמה תחת הוראות שנכללו בחוקת הודו.
מבנה וסמכויות

הוועדה הוקמה ב-25 בינואר 1950 תחת חוקת הודו.
במקור עמד בראש הוועדה קצין בחירות יחיד. ב-1989 מונו שני קציני בחירות נוספים, וקצין הבחירות הפך לקצין בחירות ראשי. שני הקצינים הנוספים הוסרו ב-1990 אך הושבו לאחר חקיקה חדשה ב-1991.
הוועדה אחראית לקביעת גבולות מחוזות הבחירה בהודו.
הוועדה אחראית על רישום והסדרת המפלגות בהודו. סמכות זו נקבעה בחוק ב-1989.
קצין הבחירות הראשי

קצין הבחירות הראשי ושני קציני הבחירות העומדים בראש הוועדה מכהנים לתקופה בת שש שנים או עד הגיעם לגיל 65 (קצין הבחירות הראשי) או 62 (שני הקצינים האחרים).ניתן לפטר אותם רק בהליך הדחה בפרלמנט ההודי. בעבר נקבע כי הם מקבלים שכר ומעמד של שופטים בבית המשפט העליון של הודו, אך ב-2023 הושווה מעמדם למעמד מזכיר בממשלת הודו.
הערות שוליים

↑  "The Presidential and Vice-Presidential Elections Act, 1952
1 2 3  The Election Commission of India, India Today, ‏15 במרץ 2009
↑  The Representstuo of the People (Amendment) Act, 1988
↑  The Chief Election Commissioner and Other Election Commissioners (Appointment, Conditions of Service and Term of Office) Bill, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12019604v (data)  CiNii: DA08151804  GND: 67614-7  ISNI: 0000 0000 2376 7061  LCCN: n83182577  SUDOC: 080122906  VIAF: 75233646   WorldCat (עם VIAF): 75233646
ויליאם סליי

ויליאם סליי (באנגלית: William Schley;‏ 10 בדצמבר 1786 –  20 בנובמבר 1858) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ג'ורג'יה ה-36 בשנים 1835–1837.
ראשית חייו

ויליאם סליי נולד בפרדריק, מרילנד, מקום מושב משפחתו המקורי באמריקה הצפונית. יחד עם אחרים מבני משפחתו, הוא עבר בראשית המאה ה-19 לאוגוסטה, ג'ורג'יה, שם הוא התחנך בבתי הספר בלואיוויל ובאוגוסטה. בהמשך הוא למד משפטים, וב-1812 התקבל ללשכת עורכי הדין ועסק במקצוע באוגוסטה. בשנים 1825–1828 הוא כיהן כשופט בית המשפט הגבוה של המחוז המרכזי של ג'ורג'יה.
קריירה פוליטית

ב-1830 נבחר סליי לבית הנבחרים של ג'ורג'יה. ב-1832, ושוב ב-1834, הוא נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית. מתפקיד זה הוא התפטר כדי לכהן כמושל ג'ורג'יה ה-36, תפקיד בו הוא כיהן בשנים 1835–1837.
במהלך תקופת כהונתו כמושל, יזם סליי את סלילתה של מסילת הברזל וסטרן ואטלנטיק (אנ'). הוא גם דחף להקמתו של בית חולים לחולי נפש ולהנהגת הסקר הגאולוגי של המדינה. סליי פרסם את הספר "תקציר החוקים האנגליים שבתוקף בג'ורג'יה" (Digest of the English Statutes in Force in Georgia, פילדלפיה, 1826).
מותו

ויליאם סליי נפטר באוגוסטה ב-20 בנובמבר 1858. הוא נטמן בחלקת הקבר של משפחתו שבעיר. על שמו קרוי מחוז סליי שבג'ורג'יה.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 291-292
זכויות להט"ב באיים המלדיביים

| --- | --- |

האיים המלדיביים
 מעמד בחוק:  פלילי, עד 8 שנות מאסר עם אפשרות לענישה גופנית, קנסות, מעצר בית או גירוש
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  להט"בים לא מורשים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור בחוק על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד, תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באיים המלדיביים מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים.
חוק העונשין המלדיבי מפליל הומוסקסואליות וקובע עונשים פליליים על התנהגות ויחסים חד מיניים בעודו פועל על פי חוקי השריעה האסלאמיים עבור הענשת כל מעשה הקשור להומוסקסואליות באמצעות עונשי מאסר, קנסות וענישה גופנית. הומוסקסואליות נדונה לעיתים רחוקות והיא נושא טאבו חברתי, אפליה על רקע נטייה מינית מתרחשת לעיתים קרובות ואנשי קהילת הלהט"ב נתונים לפשעי שנאה והפרות נוספות של זכויות אדם.
בשנת 2009 חוקקו האיים המלדיביים חוקה חדשה הכוללת פרק בנושא זכויות וחירויות, הממחישה את הרצון לאמץ תרבות חדשה של זכויות אדם. עם זאת, לא כללה החלטות בנוגע לנושאי זכויות אדם של אנשי להט"ב.
מעמד בחוק > חוק העונשין והחוק האסלאמי

חוק העונשין של האיים המלדיביים מפליל עוד יותר את ההומוסקסואליות בכמה אופנים. מגע מיני פלילי מוגדר על פי סעיף 131 לחוק העונשין במלדיביים ומתייחס לאיסור מגע מיני ללא כל סיבה אם אינה מותרת על פי החוק האסלאמי בעוד יחסים חד מיניים אינם חוקיים על פי החוק. יחסים חד מיניים נקראים במפורש כעבירה במסגרת סעיף 411 (2) לחוק העונשין ומוגדרים לפי סעיף 411 (ו).
מעמד בחוק > מנגנוני ענישה ואכיפה

העונשים המרביים על מעשים הומוסקסואליים האסורים על פי חוק העונשין של האיים המלדיביים כוללים מאסר של עד שנה בגין נישואים בלתי חוקיים לפי סעיף 410 (א) (8), מאסר של עד 8 שנים בגין התנהגות פלילית לפי סעיף 411 (א) (2) ו-411 (ד) עם תוספת לעונש של 100 הצלפת מלקות נוספות על פי חוקי השריעה ומאסר עד 4 שנים בגין התנהגות מינית בלתי חוקית לפי סעיף 412.
על פי האיגוד הבינלאומי לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס (ILGA) חוק העונשין במלדיביים (לפני התיקון בשנת 2015) הותיר את הנאשמים הנוגעים להתנהגות מינית בלתי חוקית להסדרת החוק האסלאמי אשר חלים על מוסלמים בלבד. עם זאת, מאז שנכנס לתוקפו, חוק העונשין המתוקן החמיר חוקים הנוגעים לכלל האזרחים המזדהים כאנשי להט"ב.
הכרה בזוגיות חד מינית

הכרה במערכות יחסים חד מיניות בהם: נישואים חד מיניים, איחודים אזרחיים או מעמד ידועים בציבור, אינם מוכרים במלדיביים.
סעיף 410 (א) (8) לחוק העונשין במלדיביים (בתוקף מאז 16 ביולי 2015) מפליל קיום נישואים חד-מיניים בקביעה כי מדובר בעבירה כאשר "שני בני זוג מאותו מין נכנסים לנישואים".
הגנה מפני אפליה

נכון לשנת 2021, לא קיים איסור בחוק על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
התפתחויות אחרונות > החלטות האו"ם

בשנת 2008, הצהרה שנוסחה על ידי האומות המאוחדות ביוזמת צרפת, דרום אפריקה, הולנד, ארצות הברית וקולומביה אשר קראה לחקיקת אי-הפללה של הומוסקסואליות והמליצה למדינות העולם "לנקוט בכל האמצעים הדרושים, ובמיוחד בחקיקה או הנהלה, על מנת להבטיח כי נטייה מינית או זהות מגדרית בשום פנים ואופן לא יהיו הבסיס לעונשים פליליים במיוחד הוצאות להורג, מעצרים או מאסרים" הידועה בשם הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית. המלדיביים הייתה אחת מ-57 המדינות (כיום 54) שחתמו על מסמך מנוגד, אותו יזמה סוריה אשר תומכיו תיארו את הצהרת האו"ם כניסיון לכפות עיגון בחוק של איחוד אזרחי או נישואים חד מיניים, אימוץ על ידי זוגות חד מיניים, פדופיליה ושאר "מעשים נתעבים". בנוסף, טענו המתנגדים כי ההצהרה תביא לפגיעה בחופש להתנגדות דתית להומוסקסואליות ובכך לפגיעה בחופש הדת.
כמדינה תחת חוקי השריעה האסלאמיים, המלדיביים עקבה אחר אמונות החוקים במספר נושאים אשר בין היתר קבעו כי הצהרת האו"ם הפריעה לעניינים שצריכים להיות בתחום השיפוט המקומי של מדינות בודדות. יתר על כן, טענה כי המסמך הסורי עליו חתמה הצהיר רצון להימנע מנורמליזציה חברתית של מה שנחשב ל-"מעשים מבישים" על ידי קביעת זכויות וסטנדרטים חדשים שלא הוסכם על ידי כניסה לחברות באו"ם ובהצהרה האוניברסלית לזכויות אדם בשנת 1948. המלדיביים טענה בנוסף כי ההכרזה מהווה "איום על המסגרת הבינלאומית של זכויות אדם".
ביוני 2011 דחו האיים המלדיביים החלטה שהגישה דרום אפריקה באו"ם שביקשה לאשר את זכויותיה של קהילת הלהט"ב ברחבי העולם אשר הייתה להחלטה השנייה אשר התקבלה על ידי מועצת זכויות האדם של האו"ם בספטמבר 2014 אשר התייחסה לנטייה מינית וזהות מגדרית. אולם, זו נדחתה שוב על ידי האיים המלדיביים.
התפתחויות אחרונות > סקירה תקופתית אוניברסלית

בספטמבר 2014, בהגשת הנציבות לזכויות האדם של האיים המלדיביים (HRCM) לסקירה התקופתית האוניברסלית ברחבי המדינה, הודגשו מספר נושאים של זכויות אדם אם כי לא דנו בזכויות להט"ב. "חופש הביטוי" הודגש כאזור דאגה בו צוין, "אין חוקים המבטיחים את חופש הביטוי באיים המלדיביים" אשר התייחס לאיומי המוות הרבים והתנהגות אלימה שקיבלו פעילי זכויות אדם בעוד כי הוועדה ציינה את הצורך "לנקוט באמצעים לטיפול באיומים והפחדות שמופנים לפרלמנטרים, עיתונאים ופעילי חברה אזרחית כדי להבטיח את ביטחונם". בהתייחסות לאחר מכן מדוע לא נכללו זכויות להט"ב בעת הסקירה, ענתה הוועדה בכך שמטרותיה לזכויות האדם במלדיביים נקבעות בחוק ועדת זכויות האדם וכוללות הגנה, קידום ושמירה על זכויות האדם במלדיביים "בהתאם לשריעה האסלאמית וחוקת האיים המלדיביים".
שנה לאחר מכן, מועצת זכויות האדם, המליצה למלדיביים להאיץ חקיקה כנגד אפליה ו"לוודא הכללת איסור אפליה על רקע נטייה מינית, ומאבק בסטיגמציה ושוליות של הומוסקסואלים בחברה". דווח כי אלה שנתפשו כהומוסקסואלים או טרנסג'נדרים באיים המלדיביים היו מטרות של פשעי שנאה והפרות של זכויות אדם אשר כתוצאה מכך, קרן האוכלוסין של האו"ם (UNFPA) המליצה למלדיביים להבטחת הגנה של אנשי להט"ב מפני אפליה באמצעות רפורמה בחוק. הוועדה המליצה למדינה בנוסף, "להעביר אי-הפללה של יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בין מבוגרים". המלצות אלה צוינו על ידי האיים המלדיביים אך לא התקבלו.
בדו"ח הלאומי של מועצת זכויות האדם לאיים המלדיביים בשנת 2015, צוין כי מאז סקירת המלדיביים בשנת 2010 חלו התפתחויות חשובות רבות מבחינת זכויות האדם ככל שהמדינה עברה לחברה דמוקרטית יותר. אולם, הדו"ח אינו כולל פירוט של נושאים או התפתחויות של חברי קהילת הלהט"ב.
במאי 2015, במאמר תדרוך שהוגש למחזור השני של סקירה תקופתית אוניברסיטאית במלדיביים, אמר השירות הבינלאומי לזכויות אדם (ISHR) כי "חוקי השריעה המוסלמים המתוקנים מפלילים התנהגות הומוסקסואלית ובכך, הפכו את האיים המלדיביים למקום מאוד לא בטוח לתמוך בו לזכויות של אנשים המזהים את עצמם כלהט"ב".
בדו"ח של האו"ם לשנת 2016 של מועצת זכויות האדם בישיבתה ה-30, צוין כי המלדיביים קיבלו 198 המלצות מתוך 258, והותירו 60 המלצות שנדחו. 60 ההמלצות הללו כללו נושאים אשר הציגו סתירה של האמונה האסלאמית וחוקת האיים המלדיביים הנוגעים ל-"חופש דת, לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים, ביסקסואלים וצורות משפחה לא מסורתיות". ארגון זכויות האדם הקנדי "Action Canada for Population and Development" ציין גם כן את דאגתו מדחיית ההמלצות על ידי המלדיביים וקרא למדינה "לאמץ חוק נגד אפליה על רקע נטייה מינית".
תנאי מחיה > דעת קהל

בשנת 2013, דווח כי בלוגר מלדיבי בשם הילת רשיד היה קורבן פיגוע אלים מחוץ לביתו בשל היותו הומוסקסואל גלוי וקריאתו לחופש דת. מאמר שנערך בניו זילנד ב-2014 דיבר על אברהם נעים שקיבל מקלט במדינה בשל רדיפתו שעמדה בפניו בהיותו הומוסקסואל במלדיביים. במהלכו, נאמר כי משרד העסקים, החדשנות והתעסוקה העניק לנעים מעמד של פליט מכיוון שהוגדר כמי שנמצא "בסיכון לפגיעה חמורה מצד סוכני מדינה וסביר להניח שיעמוד לרדיפות נוספות על היותו הומו בגלוי בחזרתו למלדיביים". כך אישר איבראהים מועז, דובר משרד הנשיא, שהעיר כי מבקשי מקלט מחוץ למדינה מסיבות של אפליה על רקע נטייה מינית יעמדו לדין עם חזרתם. אף שהומופוביה ניכרת באיים המלדיביים, המדינה מוגדרת כיעד פופולרי לחופשות בקרב זוגות חד מיניים אשר ממעטים לחוות את המציאות של החוק האסלאמי במדינה בשל ענף התיירות הרב ממדינות מערביות.
בשנת 2015 נעצרו שני גברים מקומיים בביתם הפרטי באחד האיים באשמת הומוסקסואליות בעקבות תלונה של תושב.
תנאי מחיה > אקטיביזם

פעילי ארגון הלהט"ב, "Rainbow Warriors" הצהירו כי תנועת הלהט"ב המקומית במלדיביים מוגבלת ברובה לעולם הווירטואלי הפועלת באינטרנט בשל חוסר ודאות ועוצמת ההומופוביה במדינה.