stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פונקציית L
פונקציות L ופונקציות זטא

אם המקדמים  a_{n} של הפיתוח של פונקציית L לטור הדיריכלה חיוביים, אז נהוג לקרא לפונקציית L, פונקציית זטא. אולם המושג פונקציית זטא גמיש יותר ומכיל לעיתים גם פונקציות שלא מקימות את התכונות 1-4 למעלה.
שימושים > התפלגות ראשוניים

נוסחת המכפלה של אוילר (תכונה 3 למעלה) יוצרת קשר בין פונקציית L (כפונקציה מרוכבת אחת) ובין שאלות הקשורות למספרים ראשוניים. באופן מפורש יותר, אם לוקחים לוגריתם לשני צדדי הנוסחה ומציבים ערכים שונים של  s מקבלים שוויון הקושר בין ערכי פונקציית L לבין סכומים של ביטויים מתאימים על כל הראשוניים. באופן פרקטי, בדרך כלל עדיף להחליף את הלוגריתם בנגזרת הלוגוריתמית מכיוון שהיא שומרת על המרומורפיות של הפונקציה. יתר התכונות של פונקציית L מספקות מידע רב על אגף שמאל של שוויון זה. לאפסים של פונקציית L יש תפקיד מיוחד מכיוון שהם הקטבים של הנגזרת הלוגוריתמית של פונקציית L (ונקודות הסתעפות של הלוגריתם שלה)
השערת רימן המוכללת נוגעת למידע על אפסים של פונקציות L רבות.
הטבלה הבאה מסכמת מספר דוגמאות לקשר בין פונקציות L למספרים ראשוניים.
| פונקציית L | אובייקט נחקר | תוצאות על התפלגות מספרים ראשוניים |
| --- | --- | --- |
| פונקציית זטא של רימן | מספרים ראשוניים | התבדרות טור ההופכיים של המספרים הראשוניים, משפט המספרים הראשוניים, הנוסחה המפורשת של רימן-מנגולד |
| פונקציית L של דיריכלה | מספרים ראשוניים בסדרה חשבונית | משפט דיריכלה וגרסאותיו הכמותיות |
| פונקציית L של ארטין | איברי פרובניוס של ראשוניים שונים בהרחבה נתונה | משפט הצפיפות של צ'בוטרב, משפט פרובניוס (תורת המספרים האלגברית) |
שימושים > השוואה בין אובייקטים

פונקציות L משמשות להשוואה בין אובייקטים מתחומים שונים במתמטיקה. לעיתים לשני אובייקטים כאלה מתאימה אותה פונקציית L. דבר זה מצביע על קשר ביניהם ויכול לשמש להעברת מידע בין תחומים שונים במתמטיקה. דוגמה קלאסית לתופעה זו היא השערת טניאמה-שימורה (כיום משפט המודולריות) שמראה את הקשר בין פונקציות L של עקומים אליפטיים ופונקציות L של תבניות מודולריות. המשפט קובע כי לכל עקום אליפטי ישנה תבנית מודולרית בעלת פונקציית L אשר זהות זו לזו. משפט זה היווה חלק מרכזי בהוכחת המשפט האחרון של פרמה.
משפט טניאמה-שימורה מהווה מקרה פרטי של סדרה מרחיקת לכת של השערות הקרויה תוכנית לנגלנדס. גם בתוכנית זו לפונקציות L יש תפקיד מרכזי בהתאמה בין האובייקטים השונים.
לקריאה נוספת

Mathematical Society of Japan's Encyclopedic Dictionary of Mathematics (pp 1372-1392), MIT Press, 1977.
הערות שוליים

↑  Steuding, Jörn, An Introduction to the Theory of L-functions, Scribd
↑  למעשה מקרה פרטי שלו
| פונקציות L וזטא |
| --- | --- | --- |
| פונקציות זטא בתורת המספרים | פונקציית זטא של רימן • פונקציית זטא של דדקינד • פונקציית זטא של הסה-וויל • פונקציית זטא אריתמטית • פונקציית זטא של איגוסה |  |
|  פונקציות L (נוספות) בתורת המספרים | פונקציית L של דיריכלה • פונקציית L של ארטין • פונקציית L של הקה  • פונקציית L של תבנית אוטומורפית  • פונקציית L מוטיבית |  |
| תוצאות חשובות | המשכה אנליטית ומשוואה פונקציאונלית עבור פונקציית זטא של רימן • משפט המספרים הראשוניים • הנוסחה המפורשת של רימן מנגולד • משפט דיריכלה • משפט הצפיפות של צ'בוטרב •  משפט פרובניוס (תורת המספרים האלגברית) • השערות וויל • נוסחת מספר המחלקה (של דיריכלה ושל דדקינד) |  |
| השערות חשובות | השערת רימן (המוכללת) • השערת לנגלנדס  • השערת לינדולף • השערת ארטין |  |
| פונקציות L וזטא נוספות | פונקציית זטא של חבורה • פונקציית זטא הצגתית של חבורה • פונקציית זטא של סלברג |  |
| מושגים קשורים נוספים | תורת המספרים האנליטית • תורת המספרים האלגברית • המשכה אנליטית • טור דיריכלה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548335605171  BnF: cb13163190s (data)  LCCN: sh85073592
לוין אמנות חברה ותרבות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  עופר לוין
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים)
  
 https://www.levinartandculture.com/
 
קרן לוין אמנות חברה ותרבות הוקמה בשנת 2010 בירושלים על ידי אספן האמנות עופר לוין.
פעילות

הקרן מנהלת בין היתר את אוסף לוין לאמנות ישראלית אשר נרכש ממבקר האמנות גדעון עפרת. עפרת התחיל את האוסף בשנת 1970 ונכון לשנת 2019 הוא כולל כ-3000 יצירות הנפרשות על פני למעלה ממאה שנות יצירה ישראלית.
הקרן פועלת לשימור המורשת התרבותית המקומית ולתמיכה בדור העתיד של אמני ישראל. לשם כך היא עוסקת בהוצאת ספרים וקטלוגים, יוזמת ומשתתפת בתערוכות, אירועי אמנות, סיורי אמנות והרצאות אמנים.
תערוכות על אוספים ברשות לוין אמנות

ב-1 בדצמבר 2022 התארחה בהיכל באומגרטן שבווינה, אוסטריה, תערוכה מוזיקלית על יצירות דיולה צילצר
באוגוסט 2019 נפתחה במוזיאון פתח תקווה לאמנות תערוכה בשם "G/HOST – דיאלוג עם יצירות מאוסף לוין" בשיתוף בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים. (01.08.19 – 28.12.19). התערוכה נערכה במסגרת הקורס "תערוכה דה פקטו", פרויקט הגמר של תלמידי מגמת אוצרות בשיתוף תלמידי תואר שני לאמנויות (MFA).
במאי 2017, בשיתוף פעולה עם שגרירות ישראל בקנדה וועדת ההון הלאומית (NCC), נתנה לוין אמנות חברה ותרבות חסות לתערוכה של יצירות הצלמת עליזה אורבך, "Aliza Auerbach: From Stone to Sea". התערוכה התקיימה בביתן הבינלאומי של הNCC באוטווה.
במאי 2015 הוצגו 46 יצירות מתוך אוסף לוין במסגרת התערוכה: "Israel: Land and Identity" בגלריית רועי גרין בפדרציה היהודית שבקליבלנד. אוצרת התערוכה: אמה גשינסקי.
מבחר ספרים וקטלוגים

אופקים רחבים: מאוסף עפרת לאוסף לוין מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2013
אופקים רחבים יותר: מאוסף עפרת לאוסף לוין מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2014
ברלין – ירושלים: אמנות העלייה מגרמניה מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית 2015
פאריז-תל אביב: הקשר הצרפתי של האמנות הישראלית מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2015
ניו יורק-תל אביב: הקשר האמריקאי של האמנות הישראלית מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2016
ירושלים-תל אביב: אמנות בקונפליקט אורבני מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2016
מעבר לאופק: אוסף לוין, עבודות נבחרות מאת גדעון עפרת קרן לוין לאמנות ישראלית, 2017
לודוויג בלום: תש"ח מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2018
יובל שאול, אלימות וחמלה מאת יובל שאול, קרן לוין לאמנות ישראלית, 2018
יגאל תומרקין מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית 2019
משה קסטל מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית 2019
אריה לובין מאת גדעון עפרת, קרן לוין לאמנות ישראלית 2020
אל המרחבים: אוסף לוין, עבודות נבחרות, חלק ד' מאת גדעון עפרת, הוצאת לוין 2020
נוישטיין - קו, סביבה, מושג .מאת גדעון עפרת. הוצאת לוין 2021
אלי שמיר: עיונים ביצירותיו, מאת גדעון עפרת. הוצאת לוין, 2022
יורם רוזוב - כל זה ראיתי, מאת יורם רוזוב, אריאל הירשפלד, גדעון טיקוצקי. הוצאת לוין, 2022
אהרון כהנא, מאת גדעון עפרת, הוצאת לוין, 2022
תערוכת חג החומש: היצירה הסביבתית הראשונה של דני קרוון, מאת רון ברטוש, הוצאת לוין, 2022
מאופק עד אופק: אוסף לוין, עבודות נבחרות, חלק 5, מאת גדעון עפרת, הוצאת לוין, 2023
אמנות פוליטית בישראל, מאת גדעון עפרת, הוצאת לוין, 2023
Israel: Land and Identity- Artworks from the Levin Collection, Emma Gashinsky, Daria Kassovsky, Sponsored by Levin Foundation, 2016
הערות שוליים

↑  "אופקים רחבים: עבודות נבחרות (א)". המחסן של גדעון עפרת. 2011-01-21. נבדק ב-2017-11-08.
↑  הוצאת לוין, באתר לוין אמנות חברה ותרבות
↑  SchindelPR, A musical exhibition, Germany Zero detail, ‏24/11/2022
↑  G/HOST – דיאלוג עם יצירות מאוסף לוין, באתר ARToday, ‏2019-12-26 (ארכיון)
↑  From Stone to Sea: Aliza Auerbach Art Exhibit | Jewish Federation of Ottawa, jewishottawa.com (באנגלית)
↑  cwolff@cjn.org, CARLO WOLFF | STAFF REPORTER. "Ofer Levin Collection visits Cleveland". Cleveland Jewish News (באנגלית). נבדק ב-2017-11-08.
↑  בניין יד, באתר מוזיאון הרצליה
↑  חנה לוי, באתר מוזיאון הרצליה
↑  תערוכות, באתר המשכן לאמנויות
↑  משא בזמן « The Jerusalem Artists House - בית האמנים בירושלים
↑  רב ערב 22.01.19, באתר ערב רב
↑  תערוכה מומלצת "אברהם אופק: גוף עבודה", מוזיאון תל אביב לאמנות, באתר מגפון ניוז Megafon News, ‏2018-06-05
↑  המפה - לקרוא בין הקווים, באתר מוזיאון ארץ ישראל
↑  סיגל גליל, הכל נשאר במשפחה: התערוכה המרגשת על משפחות האמנים בישראל, באתר מגפון, ‏25 במארס 2018
↑  גומליDATA - תערוכה, באתר הנסן
↑  אורבך עליזה "מאבן לים, צילומים 2015-1970", באתר בית האמנים
↑  חיים, באתר משכן לאמנות עין חרוד
↑  זה האיש - ישו באמנות ישראלית, באתר מוזיאון ישראל
↑  documenta 14: Benaki Museum, frieze
↑  תערוכת יחיד של אמיר שפט, באתר JOKOPOST.COM
↑  אורי ליפשיץ - בשר ודם, באתר מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
↑  עליס בליטנטל, ליאוניד בלקלב נחשף בתפארתו, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 ביולי 2015
↑  סבטלנה ריינגולד, האוונגרד היהודי מודליאני, ליפשיץ, זדקין ואחרים, באתר Artportal
↑  אמנון לורד, לא צלבנים, יהודים: בספרו החדש חוזר פרופ' דוד אוחנה אל הזכרונות - כשהמצב בארץ היה מעט שונה, באתר ישראל היום, ‏25.09.2022
↑  ארכיון דן אלמגור, באתר הספריה הלאומית
↑   משה צימרמן, עוגת הזאכר, האופרטה "העטלף", הקצפת שעל הקפה, היטלר, באתר הארץ, 1 בינואר 2020
↑    אלעד מורגנשטרן, ‏זיכרון במכחול, בעיתון מקור ראשון, 8 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583337105171
מוזיאון בית הפסיפס ביפו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 כתובת:  יהודה הימית 26 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  32°03′00″N 34°45′18″E﻿ / ﻿32.050019909217°N 34.754975041104°E﻿ / 32.050019909217; 34.754975041104
 psifas-house.com
  (למפת גוש דן מוגדלת) מוזיאון בית הפסיפס ביפו(למפת גוש דן רגילה) מוזיאון בית הפסיפס ביפו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון בית הפסיפס ביפו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון בית הפסיפס ביפו
 
מוזיאון בית הפסיפס ביפו הוא מוזיאון לאמנות ישראלית השוכן ברחוב יהודה הימית 26 בעיר יפו. המוזיאון הוקם על ידי אמן הפסיפס, יוסף לוגסי, אשר ביטא בעבודותיו זיקה חזקה לתולדות הציונות ולחידוש היישוב היהודי בארץ ישראל במאה העשרים ועד ראשית המאה העשרים ואחת, עת נפטר.
לוגסי (1949 במרוקו-2018) הנציח אירועים ומעל למאה אישים מההנהגה היהודית במאה השנים הראשונות לציונות ולתקומת מדינת ישראל.
כיום, המוזיאון מנוהל על ידי בני משפחתו, וזכה לכתבות סיקור מעיתונים כגון "הארץ", "מאקו", ""ynet", מסע אחר" וה"וושינגטון פוסט".
לימור מרגולין-יחידי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באפריל 1968 (בת 56) גבעתיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
לימור מרגולין-יחידי (נולדה ב-2 באפריל 1968) היא שופטת בית משפט השלום תל אביב בדימוס, סופרת ודוקטורנטית לאנתרופולוגיה.
ביוגרפיה

מרגולין-יחידי נולדה ב-1968 וגדלה בגבעתיים. השתתפה בתוכנית "חשבון פשוט" ששודרה בטלוויזיה הלימודית בהנחייתו של דני מוג'ה. לאחר שירות צבאי סיימה מרגולין-יחידי תואר ראשון במשפטים בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב בשנת 1994.
היא התמחתה במשרד עורכי דין, קיבלה רישיון לעריכת דין ובמקביל לעיסוקה בתחום המשיכה גם ללימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת תל אביב, אותם סיימה בהצטיינות ב-1998.
קריירה מקצועית

מרגולין-יחידי עבדה במשרדי הסנגורים עו"ד יהודה וינשטיין וד"ר יעקב וינרוט. ב-1998 הצטרפה מרגולין-יחידי ליחידת מיסוי וכלכלה בפרקליטות מחוז תל אביב, ואחרי 9 שנים מונתה לכהונת שופטת בית משפט השלום תל אביב.
בין הנאשמים שהופיעו בפניה היה הזמר קובי פרץ שעליו גזרה שנתיים מאסר בעקבות עבירות מס, הזמרים משה פרץ ואיל גולן שעליהם לא גזרה מאסר בפועל, איש העסקים אבנר קופל, יו"ר איגוד הכדורסל לשעבר - עליו גזרה מרגולין-יחידי שלוש שנות מאסר, ויעקב דיין שארגן השתלות כליה בתשלום באמצעות חברות זרות בקפריסין ובפיליפינים ונידון ל-75 חודשי מאסר בגין עבירות מס.
באוקטובר 2016 מונתה מרגולין-יחידי כשופטת בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב, כמינוי זמני לשנה. לאחר שמינויה הקבוע לא אושר, הודיעה מרגולין-יחידי ב-2018 על כוונתה לפרוש משיפוט.
ב-2019, ביומה האחרון בתפקיד, הקריאה מרגולין-יחידי את הכרעות הדין שלה במשפטם של מנכ"לי קופת חולים מאוחדת שהואשמו בתרמית בגיוס מבוטחים, ובמשפטו של ראש עיריית אשקלון לשעבר, איתמר שמעוני. בהכרעת הדין שלה ייחדה פרק לשאלה האם השפעה על אמצעי תקשורת עשויה להוות שוחד, והציעה שורה של מבחנים כדי לענות על שאלה זו. אף שפסיקתה לא היוותה תקדים מחייב, היא חיזקה את עמדתה של הפרקליטות בתיקים שניהלה כנגד בנימין נתניהו.
לאחר פרישתה

לאחר פרישתה מכס השיפוט שבה מרגולין-יחידי לאקדמיה וסיימה בהצטיינות יתרה תואר שני בניהול וישוב סכסוכים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2021 זכתה בפרס ע"ש יצחק רבין למחקרי שלום, פיוס ושיתופי פעולה בין יהודים-ערבים בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב.
כיום היא דוקטורנטית לאנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
כמו כן, הייתה חברה בוועדת המלגות של בית הספר לשלום בנווה שלום בשנת 2021.
נמנית עם 100 נשים מובילות בתערוכה "100 שנים 100 נשים" במסגרת חגיגות ה-100 לגבעתיים.
בספטמבר 2022 ראה אור בהוצאת כנרת זמורה דביר "לים אותו הריח", רומן הביכורים של מרגולין-יחידי.
חיים אישיים

מרגולין-יחידי מתגוררת ברמת גן. נשואה למוטי יחידי ואמא לשני בנים ובת.
הערות שוליים

1 2  השופטת של קובי פרץ החלה את דרכה בטלוויזיה, באתר טריבונה, ‏18 במאי 2016
1 2 3  האתר הרשמי של הרשות השופטת – קורות חיים שופטים, באתר judgescv.court.gov.il
↑  גז"ד לחברת ליאם הפקות בע"מ ומנהליה הזמר אייל גולן, ואח' בגין עבירות מס - פסקדין, באתר www.psakdin.co.il
↑  שלחה את קובי פרץ לכלא: הכירו את השופטת החדשה של שמעוני, באתר כאן דרום - אשקלון, ‏2017-09-26
↑  תומר גנון, 75 חודשי מאסר למארגן השתלות הכליה יעקב דיין שהורשע בעבירות מס, באתר חדשות 13, 16 באפריל 2016
↑  איתמר לוין, ארבע שנות מאסר לאברהם סיבוני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 22 במרץ 2021
↑  הרשעת איתמר שמעוני: בית משפט או חוג לתקשורת?, באתר פוסטה, ‏2019-11-12
↑  איתמר לוין, ניצן מאותת: החלטה בתיקי נתניהו תתקבל עוד החודש, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 בנובמבר 2019
↑  יהודה יפרח, שופטת המחוזי שהתנדבה לעשות למנדלבליט את העבודה בתיקי נתניהו, באתר מקור ראשון, ‏14 בנובמבר 2019
↑  Moran Barir, School for Peace grant awards 2022 – The School for Peace (באנגלית אמריקאית)
↑  על אירועי ה-100, באתר 100.givatayim.muni.il
1 2  לים אותו הריח, באתר כנרת זמורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011596270405171  VIAF: 10166475429907400707   WorldCat (עם VIAF): 10166475429907400707
לוי קושניר

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1953 (בן 71) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
לוי קושניר (נולד ב-29 בדצמבר 1953) הוא איש עסקים ישראלי המשמש כיו"ר ומנכ"ל קיטאל החזקות ופיתוח בינלאומי בע"מ ויו"ר בחברה להתחדשות עירונית. בעבר ייסד את רשת חנויות "עשה זאת בעצמך", הום סנטר, אוטו סנטר והצמיח את רשת חנויות הנוחות FasMart USA בארצות הברית.
חיים אישים

קושניר נולד בבית החולים בלינסון שבפתח תקווה, להורים ניצולי שואה. הוא התחנך בבית ספר תיכון עירוני דביר שברמת גן ובשנת 1972 התגייס לצה"ל ושירת בפלוגות סיור וחרמש בשריון. במהלך שירותו לחם במלחמת יום הכיפורים בתעלה עם חטיבה 14.
עם שחרורו מצה"ל בשנת 1975, החל את לימודי התואר הראשון בכלכלה ומינהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, אותם סיים בהצלחה בשנת 1977.
כיום, נשוי קושניר לרותי עימה הוא מתגורר בתל אביב. הוא אב לבן ובת וסב לשלושה נכדים
פעילות עסקית והשקעות

את דרכו המקצועית החל קושניר בשנת 1977, בעתודת המנהלים (במסגרת תוכנית הכשרת מנהלים לעתודה ניהולית) ב"כור סחר". בין השנים 1980–1984 שימש כמנהל אזורי במזרח אפריקה, אז התגורר בניירובי שבקניה, ובין השנים 1984–1986, שימש כמנהל אזורי בחוף המערבי בארצות הברית. בשנת 1986 פרש מ"כור סחר" והחל את דרכו המקצועית העצמאית.
בשנת 1986 פרץ לעולם העסקים כאשר הקים את רשת החנויות "בילדרס דיסקאונט". הרשת הציעה לצרכן חומרי בניין איכותיים במחיר נמוך – רשת עשה זאת בעצמך אשר התמחתה גם במכירה לקבלנים קטנים וקבלני שיפוצים. הרשת מנתה 5 מתחמי ענק בקליפורניה וב-2003 נמכרו והתמזגו לתוך הום דיפו. קושניר כיהן כנשיא החברה עד שנת 1993, אז חזר לישראל והקים את "קיטאל החזקות ופיתוח בינלאומי בע"מ" כזרוע ההשקעות העיקרית שלו בישראל.
בשנת 1992 רכש קושניר את השליטה בנחושתן מעליות מגליה אלבין ושימש כ- יו"ר עד שנת 1998 אז נמכרה החברה לשינדלר הענקית השווייצרית. במקביל בשנת 1992 ייסד את "הום סנטר" שהפכה לרשת הקמעונאות ישראלית של "עשה זאת בעצמך" הגדולה בישראל בתחום שיפוץ ואחזקת הבית. בשנת 1999 הנפיק קושניר את הום סנטר בנסד"ק, החברה הישראלית הראשונה שאינה מתחום ההיי טק אשר הונפקה בנסד"ק. באותה עת מנתה החברה כ-30 חנויות (4 בקפריסין) ונמכרה ב-2000 לקבוצת פישמן רשתות. במקביל, בשנת 1998 הקים את "אוטו סנטר",שעסקה במכירת כלי רכב, טרייד אין וליסינג פרטי, החברה הראשונה שהביאה את הקונספט של סופר-מרקט לרכבי יד שנייה בארץ, בפורמט "אוטו-מקס" מארצות הברית. החברה נמכרה כעבור מספר שנים לקבוצת מאיר, יבואנית כלי רכב ובעלת חברת ההשכרה אוויס.
החל משנת 1999 שימש כסגן יו"ר ובעלים של חברת "תדיראן מוצרי צריכה", עד שנת 2004 אז נמכרה החברה לקבוצת Carrier"" האמריקאית. בין השנים 2004–2006 היה סגן יו"ר ומנכ"ל "אמפא-תדיראן" ואף השתתף בתוכנית טלוויזיה של הוט בפורמט של ה-BBC "בחזרה לתחתית", בו תועד קושניר כעובד מן המניין ברצפת הייצור של "אמפא-תדיראן".
בשנת 2005, רכש קושניר את חברת "פטרו גרופ" חברה ציבורית בישראל אשר החזיקה בכ-180 תחנות דלק וחנויות נוחות הפזורות ב-8 מדינות שונות במזרח ארצות הברית ופעלה תחת המותג FasMart USA. כיו"ר החברה הגדיל קושניר את ממדי החברה למעל 350 אתרים ומכר אותה בשנת 2008 לקבוצת גאידמק.
לקראת סוף שנת 2012, היה לוי קושניר שותף להקמת "eLoan" - פלטפורמת P2P להלוואות חברתיות.
בשנת 2016 פתח בשיתוף עם צופית גרנט, סניף מקומי של בית הספר "School of Life".
בתחום הביוטק והקלינ-טק

בשנת 2010, היה קושניר לדירקטור ומשקיע בחווה הסולארית "ישראסולר" עד שנת 2012, אז נמכרה החברה לקבוצה ישראלית. בשנת 2012, השקיע קושניר ומונה למייצג של בעלי המניות הרגילות בחברת "Cleveland Diagnostics המחזיקה בטכנולוגיה ייחודית ומציעה מוצר דיאגנוסטי בתחום סרטן הערמונית. בשנת 2014, היה למייסד שותף בחברת "EarlyCell", המחזיקה בטכנולוגיה פורצת דרך לאיתור ובידוד תאי עובר ותאים סרטניים בדם.
בתחום הנדל"ן

מאז שנת 1993, פועל קושניר רבות בתחום הנדל"ן באפריקה, אסיה, ארצות הברית וישראל, ובנה למעלה מ – 4000 יחידות דיור בסטנדרטים גבוהים. בשנת 2000, הצליח קושניר להגשים את חזונו, עת יזם פרויקט מגורים יוקרתי וייחודי בדרום ת"א – מגדל נווה צדק (בשיתוף עם קבוצת הבנייה ים סוף, הפיתוח והבנוי), המושתת על קונספט ה –LOFT. בשנת 2009, הקים את החברה להתחדשות עירונית באמצעותה יבוצעו פרויקטים של פינוי בינוי באזורי ביקוש, שיציעו אלפי יחידות דיור במסגרת התחדשות עירונית.
משנת 2010 מוביל קושניר חברת ניהול מלונאי בפוקט (תאילנד הכוללת ניהול המלון היוקרתי "Serenity Resort and residences Phuket", את החוף והמלון "Friendship Beach Resort" ואת הספא "Atmanjai Wellness Spa").קושניר בעברו היה בעלים של מספר מלונות בישראל, ביניהם : מלון "נהר הירדן" טבריה, מלון "אלכסנדר" תל אביב ו"מלון כרמל" בנתניה.
מעורבותו בספורט

משנת 2009–2012, כיהן קושניר כנשיא של מועדון הכדורגל הבריטי פורטסמות', אשר שיחקה באותה עת בפרמייר ליג. במהלך שנותיו במועדון ביצע במועדון שינויים רבים ומשמעותיים, שהובילו את הקבוצה לראשונה בתולדותיה ב-2010, להעפיל לגמר הגביע האנגלי. בשנת 2012 נמכר המועדון לקבוצת בנקאות רוסית.
פעילות בקהילה

לוי היה נשיא ארגון "יד ביד" בארצות הברית בשנים 1988–1991.
הערות שוליים

↑  לוי קושניר, באתר קיטאל
↑  יובל לובנשטיין, מי האדם החשוב ביותר ברשת קמעונאית?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 במאי 2011
↑  אלעזר לוין, ‏אוטו סנטר שכרה 1,000 מ"ר וחניון בנס ציונה ב-20 אלף דולר לחודש, באתר גלובס, 25 באוקטובר 1999
↑  שי שלו, ‏חידת קוטלר, באתר גלובס, 25 בדצמבר 2014
↑  קושניר לוי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 באוקטובר 2000
↑  שי שלו, ‏קיטאל ויתרה על רווח של 10 מיליון דולר בלוס-אנג'לס, באתר גלובס, 10 בינואר 2000
↑  דפוס המקור - בוחנת שיתוף פעולה, באתר גלובס, 10 באפריל 2000
↑  גולן חזני, תביעה נגד WTP של ארזי וברמלי: השיגה נכסים במרמה, באתר כלכליסט, 13 בינואר 2015
↑  אלי דניאל, הצלחה להצעת הרכש של נחושתן וקרייר למניות תדיראן מוצרי צריכה, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2001
↑  עמי גינזבורג, נחושתן השקעות מכרה את חלקה בתדיראן צריכה לקרייר ברווח של 50 מיליון שקל, באתר הארץ, 2 ביולי 2004
↑  תדיראן אמפא תייצר את המקררים שלה בעצמה, באתר ynet, 18 בינואר 2005
↑  בלעדי: יוסי מימן מעוניין לרכוש את חברת האנרגיה פטרו גרופ, באתר כלכליסט
↑  צופית גרנט מלמדת אתכם איך לחיות, באתר את
↑  לוי קושניר מייסד, באתר סקול אוף לייף
↑  Executive Leadership, באתר cleveland-diagnostics
↑  לוי קושניר - דירקטור, באתר החברה להתחדשות עירונית
↑  דותן לוי, פינוי בינוי ראשון ברחוב לה גארדיה בת"א, באתר כלכליסט, 30 בנובמבר 2015
↑  אמיר אייזנברג, ‏קבוצת מליבו רוכשת ממלונות הים התיכון עוד %30 ממניות נהר הירדן, באתר גלובס, 4 בינואר 1998
↑  אמיר אייזנברג, ‏נחושתן נכסים: אחרי 3 שנים לוי קושניר חוזר לשוק, באתר גלובס, 27 באוגוסט 1997
↑  אריק מירובסקי, טירוף הנדל"ן מגיע גם להרצליה פיתוח: מגרש בן 10 דונם מוצע למכירה ב-20 מיליון דולר, באתר הארץ, 23 ביולי 2007
↑  יזמי "כרמל" מוכרים את 40 הדירות האחרונות במלון, באתר גלובס, 17 בפברואר 1997
↑  Levi Kushnir set to become Portsmouth's fifth chairman in just over a year, באתר dailymail
לידיה גורדון-קנכט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1938 (בת 87 בערך) אורוגוואי 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
לידיה גורדון-קנכט (נולדה ב-1938) היא סופרת ישראלית.
ביוגרפיה

לידיה גורדון-קנכט נולדה וגדלה בבית חילוני-הומניסטי במונטוידאו, אורוגוואי. הוריה, לאה (לבית טייטלבאום) ומשה גורדון, הם ילידי פולין, והגיעו לאורוגוואי בסוף שנות העשרים של המאה העשרים. בתחילת דרכם עבדה אמה בבית חרושת לבגדים ואביה היה סוכן-נוסע של מפעל תכשיטים, ובהמשך בעל עסק ליבוא ויצוא.
גורדון-קנכט עלתה לישראל ב-1958 עם גרעין של השומר הצעיר שהתיישב בקיבוץ געתון, שבו היא מתגוררת עד היום. בצבא שירתה בנח"ל, ואחר כך למדה בסמינר של עליית הנוער והייתה מדריכת נוער בקיבוץ. בשנים 1979–1981 שהתה עם משפחתה ברומא, איטליה, בשליחות מטעם השומר הצעיר. אחר כך שימשה מורה לספרות בתיכון הקיבוצי "אופק". כיום היא ממשיכה לכתוב, ומנחה סדנאות לכתיבה יוצרת.
לידיה גורדון-קנכט נשואה ולה שלושה ילדים בוגרים. בתה הבכורה, גלית ראב"ד, היא סופרת ילדים.
השכלה

גורדון-קנכט סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות כללית באוניברסיטת חיפה, ותואר שני בחוג לתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב. התזה שלה עסקה בנורמות תרגום לספרדית מהשפות אנגלית, צרפתית ואיטלקית, בהנחיית פרופ' איתמר אבן-זהר. בשנת 1989 זכתה במלגה לכתיבת התזה באוניברסיטת העיר לאון בספרד. את הלימודים לדוקטורט עשתה בחוג ללימודים רומאניים ולטינו-אמריקניים באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית פרופ' מירנה סולוטורבסקי. משנת 2000 זכתה בשלוש מלגות מחקר לדוקטורט כאורחת האוניברסיטה האוטונומית במדריד וכאורחת אוניברסיטת קומפלוטנסה. עבודת הדוקטורט נכתבה בספרדית ויצאה לאור כספר בשם "המשחק בטקסט" בהוצאת אוניברסיטת מרילנד.
מלגות ופרסים ספרותיים

בשנים 1995–1997 זכתה במלגת סופר-מורה מטעם משרד החינוך ואגודת הסופרים.
בקיץ 2000 שהתה במושבת האמנים יאדו (Yaddo) בסרטוגה ספרינגס, ארצות הברית, במימון מלגה לסופר ישראלי.
הסיפור "תסריט דרום-אמריקני" זכה בפרס אריכא לסיפור הקצר בשנת 1986, והספר זכה בפרס ע"ש פרננדו חנו מטעם הקהילה היהודית במקסיקו לסופר ישראלי בשנת 1988.
הסיפור "האישה שגידלה חד-קרן במטבח" תורגם לאנגלית בידי אשר הריס, ראה אור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' וזכה בפרס תרגום של BCLA.
ספריה > ספרים בעברית

לאטלנטיס ובחזרה: סיפורים, ספרית פועלים, תשל"ח 1978.
תסריט דרום-אמריקני: סיפורים, ספרית פועלים, תשמ"ט 1989.
טאנגו למאחרים, אסופת סיפורים, ספרית פועלים, תשנ"ט 1999.
הסיפור של מרתה, רומן, הוצאת גוונים, תשס"ב 2002.
להיות ככל העולם - השינוי בקיבוץ, תיעודי, הוצאת מערכת, 2008.
עוברת אורח, רומן, הוצאת פרדס, 2014.
אהבה, לימונדה וכתב יד רדוף, רומן, הוצאת עמדה, 2022.
ספריה > ספרים בספרדית

El texto lúdico - Borges, Hernández, Cortázar, Sarduy. Hispamérica, University of Maryland, U.S.A
La mujer que crio un unicornio en su cocina: Relatos (Spanish Edition), 2013
לקריאה נוספת

על הסיפור של מרתה
מירית קושניר סטרומצה. בין אורוגוואי וישראל. צפון 1, ח' בטבת תשס"ג, 13 בדצמבר 2002.
עמוס לויתן. מומלץ גוונים לשבוע הספר. העיר, מוסף ספרות ומוזיקה, יוני 2000.
שרה כוכבי. כצל חולף. הדף הירוק, כ"ו בסיון תשנ"ט, 10 ביוני 1999.
על טאנגו למאחרים
צבי קרניאל. זרים לעצמם. הקיבוץ, 13 במאי 1999.
גיורא מנור. סיפורים דרום-אמריקניים או טאנגו למתחילים. הדף הירוק, 20 במאי 1999.
על תסריט דרום-אמריקני
יגאל צור. החד-קרן ואמנות הסיפור. על המשמר, כ"א בתשרי תש"ן, 20 באוקטובר 1989, עמ' 21.
עדנה. פרס לסיפור הקצר. השבוע בקיבוץ הארצי, אפריל 1987, עמ' 9.
טל ניצן. עקרת-בית בארץ הפלאות. ידיעות אחרונות המוסף לשבת, ב' באייר תש"ן, 27 באפריל 1990, עמ' 29.
מג"ל. האישה שגידלה חד-קרן במטבח. מעריב, עיון ראשון, 27 באוקטובר 1989.
ריקי גושן. ועכשיו בעברית. כל הצפון, ג' בכסלו תש"ן, 1 בדצמבר 1989.
אלי ברוקס. תסריט דרום-אמריקני. לאשה, בסימן קריאה, 27 בנובמבר 1989.
טלילה בן-זכאי. התסריט הוא סיפור. מעריב, סגנון, 9 באוגוסט 1989.
Firstater, José. Logros y límites. Semana, 19 de octubre 1989.
Wainstein, Mario. La dificultad de ser pionero. Aurora, octubre 1989.