stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת היהודים
חשיבותו של הספר

לדברי ההיסטוריון מנחם שטרן, החיבור "מלחמת היהודים" הוא חלק מה"התפתחות הכללית של ההיסטוריוגרפיה היוונית, מאז ימות תוקידידס" וניתן לראות בו "דוגמה כמעט מושלמת של היצירה ההיסטוריוגרפית היוונית בעידן הקיסרות הרומית". לדעתו, במאה ה-1 לאחר תקופת אוגוסטוס, לא ניתן "להצביע על דמות של היסטוריון יווני שישווה בעצמת כתיבתו ליוספוס של 'מלחמת-היהודים'". לדעת שטרן, מדובר ב"ספר גדול מבחינה ספרותית ואמנותית", ואף אולי "ספר הפרוזה המזהיר ביותר של הספרות היהודית הלניסטית ויצירה גדולה ללא ספק גם לפי הממדים היווניים רומיים באותם דורות".
מלחמת היהודים הוא העדות היחידה כמעט, והמפורטת ביותר, למרד הגדול. בספר זה נמסרת תמונה מדויקת של ירושלים וארץ ישראל של התקופה. יוספוס הוא כותב בהיר ומפורט מאוד. כתיבתו הסדורה והמדויקת, הנעדרת סיפורי מעשיות (אך אינה חפה מאינטרסים) מתאימה מאוד להנחיית המחקר המודרני.
בכל הקשור לתיאורי הארץ יוספוס הוא כותב אמין ומדויק, ככל שהמחקר הארכאולוגי מתפתח מתגלים ממצאים שמאששים את התיאורים של יוספוס. המחקר הארכאולוגי גם יוצא נשכר מהבחנתו של יוספוס וציונו המדויק את הטופוגרפיה. הטופוגרפיה אינה משתנה באופן ניכר והיא מאפשרת לחופרים להבין את המפה אותה מצייר יוספוס.
אולם בכל הקשור לתיאור המרד ניתן להבחין במשנתו של יוספוס שמבקש לתאר את המרד כאי הבנה: פעולתם של מיעוט קיצוני שהצליח לגרור אחריו את כל העם בעקבות התנהגותם המושחתת של הנציבים הרומאים. ישנה ביקורת במיוחד על תיאורו את חורבן בית המקדש. המבקרים טוענים שהמניע העיקרי לתיאור זה הוא רצונו לנקות את פטרונו, הקיסר טיטוס, שביקש לשדר תדמית של קיסר נאור ומיטיב מאשמת החרבת מקום פולחן דתי - דבר שנחשב טאבו בעולם העתיק. בחברה היהודית במיוחד נהוג להוקיע את טיטוס משום החשבון ההיסטורי של העם היהודי עם קיסר זה, אך תיאורו של יוספוס את טיטוס כמי שלא רצה לשרוף את המקדש תואם את רוב המקורות הלא יהודיים מתקופתו, ואינו בלתי אמין בהכרח.
תיאור מצעד הניצחון (טריומף) ברומא (ספר ז, סעיפים 123–157) הוא התיאור המפורט ביותר של מצעד ניצחון רומי בכל הספרות הקלאסית.
בספרו "נגד אפיון", מספר יוסף כי העניק את ספרו על המלחמה לאספסיאנוס וטיטוס, וכן גם למספר יהודים חשובים, "אנשים משכילים בחכמה יונית", כמו יוליוס ארכלאוס (בעלה של מרים בת אגריפס הראשון), הורדוס הנאור, והמלך אגריפס השני.
חלקים מתיאור המרד הגדול בספר עומדים בסתירה לתיאורו בספרו האוטוביוגרפי של יוספוס "חיי יוסף", שנכתב בערוב ימיו.
תרגומים וגרסאות

התרגום הקדום ביותר לשפה שאינה יוונית הנמצא בידינו הוא תרגום הספר השישי, לסורית. תרגום זה נמצא בסוף כתב יד המכיל גם את הפשיטתא. יש חוקרים המשערים כי תרגום זה נעשה הישר מן המקור העברי או הארמי.
במאה הרביעית תורגם הספר ללטינית, תוך עיבוד וקיצור. קיצור זה נקרא "ספר הגסיפוס", לכאורה על-שם הגסיפוס, אחד מההיסטוריונים הקדומים של הכנסייה, לו יוחס העיבוד, אולם למעשה מקורו של השם בשגיאת תעתיק שמו של יוספוס ומשום כך מכונה המעבד "פסאודו-הגסיפוס". על בסיס מקור זה נכתב בימי הביניים בעברית "ספר יוסיפון".
התרגום שתרם להפצת הספר במערב אירופה הוא התרגום ללטינית של אחד מאבות הכנסייה, רופינוס איש אקוילה, מן המאה הרביעית. תרגום זה היה מוכר גם על ידי היהודים המשכילים בימי הביניים ונקרא "יוסיפון לרומיים". בשנת 2017 ביקר בנימין נתניהו בקרמלין וקיבל מידי ולדימיר פוטין עותק נדיר של הספר "מלחמות היהודים" שהודפס באיטליה בשנת 1526 בדיאלקט טוסקני.
התרגום העברי המלא הראשון הוא של קלמן שולמן, המשכיל היהודי שתרגם רבות עבור בית ההוצאה של האלמנה והאחים ראם. תרגומו יצא לאור ב-1863 ונעשה מתוך התרגום לגרמנית של פארט (Parett), כלומר תרגום מכלי שני, ולא ישירות מן המקור היווני. התרגום יצא בשם "מלחמות היהודים עם הרומאים" וייתכן שמשם השתרש השיבוש "מלחמות היהודים" (ברבים, במקום "מלחמת היהודים") בשם הספר בעברית.
מהדורות עבריות ואחרות

יוונית:
סריקה מקוונת של מהדורת "ניזֶה", ב' ניאצה (Niese), ברלין 1895. (מהדורה מדעית של נוסח המקור היווני, באתר פרויקט פרסאוס).
עברית:
מהדורת סריקה חלקית (באתר גוגל לספרים) ספר מלחמות היהודים עם הרומאים, חֻבַּר בשפת יפת, עם הקדמה והערות מאת קלמן שולמאן, דפוס יוסף ראובן ראם, וילנה חלק א' (תרכ"א 1861), חלק ב' (תרכ"ג 1862), תרמ"ד 1888[דרושה הבהרה] (ב' כרכים); תרע"ג 1913, ב' כרכים, דפוס צילום אמהות (סטריוטיפי).
מהדורת תמלול מקוון תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, בתרגומו של ד"ר י.נ. שמחוני (יעקב נפתלי שמחוני), הוצאת שטיבל, תרפ"ג (1923) תל אביב. הוצאה זו הוציאה מהדורות נוספות בשנים תרצ"ח/ט2, 1929, 1930, 1933, 1935, ובשנת 1940. ספר זה יצא בהוצאת מסדה בתל אביב החל משנת תש"י 1950 לערך (ב' כרכים, מהדורת צילום של מהדורת תל אביב, תש"ה לערך). תשט"ו 1955 (צילום של מהדורת תל אביב, תש"י לערך). תשט"ז 1956 (צילום מהדורת תשט"ו); תשי"ז 1957 (צילום מהדורת תשט"ז); ובשנת 1968.
מלחמת היהודים, תרגום חדש על ידי שמואל חגי, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשכ"ד (1964). (תרגום פחות מדויק מתרגומו של י"נ שמחוני, אך בעברית קלה וקריאה יותר; משמש בעיקר במערכת החינוך).
תולדות מלחמת היהודים ברומאים, עריכה: ישראל שצמן; תרגום: ליזה אולמן; מבוא: יונתן פרייס, הוצאת כרמל, ירושלים 2009. הספר המלא לקריאת ב"פסיק, הספרייה הדיגיטלית" (זמין לסטודנטים, תלמידים וחוקרים).
התרגום הסורי העתיק כאחד הספרים החיצוניים מתוך הפשיטתא - התרגום הארמי לביבליה:
מלחמת היהודים בכתב יד אמברוסיאנו, אחד מכתבי היד של הפשיטתא (ארמית-סורית), (בכתב היד הספר מופיע בסופו של כתב היד, בעמודים 660 - 679, אולם בקובץ הפד"ף הדפים נסרקו כספר הכתוב משמאל לימין, והדפים מופיעים בסדר יורד, מהסוף להתחלה. כך שהספר מלחמת היהודים מופיע החל מעמוד 37 ועד עמוד 18) (משקל הקובץ 530 מגהבייט)
ראו גם

קדמוניות היהודים
חיי יוסף
נגד אפיון
ספר יוסיפון
העדות הפלוויאנית
שער טיטוס
השושלת הפלאבית
המרד הגדול
יודפת
בית המקדש השני
מצדה
לקריאה נוספת

מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"א-1991. מאמרים על "מלחמת היהודים" בעמ' 378–407.
הערות שוליים

↑  ראה לדוגמה דורות הראשונים חלק ה
1 2 3  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרק ט.
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, הערות ובאורים (מאת המתרגם י"נ שמחוני) לספר ז', פרק 5, פסקה ז'.
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ד, פרק 11, פסקאות ב-ג, סעיפים 644-634.
↑  תרגום ליזה אולמן למלחמת היהודים ברומאים, מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 29, 35.
↑  תרגום ליזה אולמן למלחמת היהודים ברומאים, מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 37.
↑  יוסף בו מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר א, סעיף 203; ספר יח, סעיף 11; ספר כ, סעיף 258. חיי יוסף, פרק 27, סעיפים 413-412.
↑  תרגום ליזה אולמן למלחמת היהודים ברומאים, מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 36.
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים (תרגום ליזה אולמן), פתח דבר, פסקה א, הערה 1.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 20, פרק יא, פסקה א, סעיף 258.
↑  דוד פלוסר, יוספוס פלביוס, אוניברסיטה משודרת, עמ' 56.
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים (תרגום: ליזה אולמן), מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 33, הערה 50.
↑  תרגום ליזה אולמן למלחמת היהודים ברומאים, מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 38-37.
↑  תרגום ליזה אולמן למלחמת היהודים ברומאים, מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 45.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרק ט, סעיף 49.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרק י.
↑  מגן ברושי, מהימנותו של יוסף בן מתתיהו: נתוני ריאליה במלחמת היהודים ומקורותיהם, בתוך: יוסף בן מתתיהו: היסטוריון של ארץ-ישראל, עמ' 25-23.
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון של 'מלחמת היהודים', עמ' 386.
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון של 'מלחמת היהודים', עמ' 384.
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון של 'מלחמת היהודים', עמ' 388.
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון של 'מלחמת היהודים', עמ' 389–390.
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון של 'מלחמת היהודים', עמ' 379.
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, דרכו של יוסף בן מתתיהו בכתיבת ההיסטוריה, עמ' 410.
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים (תרגום: ליזה אולמן), מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 24, הערה 41.
↑  אריה כשר, נגד אפיון, פירוש לספר ראשון, עמ' 76.
↑  תרגום ליזה אולמן, מבוא עמ' 16
↑  טל שלו‏, המתנה שקיבל נתניהו מפוטין: עותק נדיר של הספר "מלחמות היהודים", באתר וואלה, 10 במרץ 2017
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים (תרגום: ליזה אולמן), הקדמה מאת ליזה אולמן, עמ' 1, הערה 1.
↑  התרגום הרוסי של יעקב שרתוק ИУДЕЙСКАЯ ВОЙНА
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263513405171  PLWABN: 9810533838805606  BNE: XX2035124  BnF: cb12008314w (data)  GND: 4211816-5  LCCN: n88277065  NLA: 35719405  SELIBR: 323283  SUDOC: 050565419  VcBA: 492/14123  VIAF: 177058742   WorldCat (עם VIAF): 177058742 
תבליט הנמצא על שער טיטוס ברומא ומתאר תהלוכת ניצחון בה נראים לגיונרים עטורי ניצחון נושאים כלים מכלי בית המקדש
מצדה - ספרו של יוספוס הוא המקור היחיד לתיאור המאורעות במקום בתקופת המרד
מהדורתו של קלמן שולמאן, וילנה 1862
יהונתן אינדורסקי

| --- | --- |

 לידה:  1984 (בן 41 בערך) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  ישיבת פוניבז'  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
יהונתן אינדורסקי (נולד בשנת תשמ"ד, 1984) הוא תסריטאי ובמאי ישראלי, זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על הסדרה שטיסל.
ביוגרפיה

נולד בשכונת גבעת שאול בירושלים, כבן הזקונים מתוך חמישה אחים במשפחה בעלת אורח חיים חרדי-ליטאי ממוצא רוסי הונגרי. למד בישיבת אור אלחנן לצעירים ובישיבת פוניבז'. בשנת 2002, בתום שלוש שנות לימודים פרש מפוניבז' ובמשך כמה שנים כתב עבור השבועון החרדי בקהילה, תחת שם העט יהונתן ענבר. ב-2005 החל ללמוד קולנוע ב"סם שפיגל", לאחר צפייה באחד היומנים של דוד פרלוב והיחשפות לסרטי איכות בסינמטק. במקביל המשיך בעבודתו כעיתונאי. בשנים 2007–2010 שימש כעורך השבועון שעה טובה.
יצירתו

ב-2010 נבחר סרט הגמר "דרייבר" לסרט המצטיין ב"סם שפיגל" ואף השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים. "דרייבר", בהשתתפות ערן איוניר ומיכאל וייגל, מתאר מסע לילי של גיוס כספים. באותה שנה ביים וצילם את הסרט התיעודי "עולים ויורדים בו", ובו חמש מעשיות ודמויות שוליים בנחלאות בירושלים. הסרט השתתף בפסטיבל קולנוע דרום 2010 והוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים.
ב-2012 יצר וכתב יחד עם הסופר אורי אלון את סדרת הדרמה "שטיסל", המספרת את קורותיהם של אב חרדי ובנו החיים בשכונת גאולה בירושלים. בעונתה הראשונה והשנייה זכתה "שטיסל" ב-17 פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, בהם פרס התסריט לאינדורסקי ולאלון. הסדרה נמכרה בשנת 2018 לרשת נטפליקס ומשודרת בעשרות מדינות ברחבי העולם. באותה שנה, במסגרת החממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים, החל בכתיבת התסריט לסרטו העלילתי הארוך הראשון "דרייבר", הפקה ישראלית-צרפתית על בסיס הסרט הקצר "דרייבר".
ב-2013 עלה לאקרנים סרטו התיעודי "זמן פוניבז'", המתעד את חיי היום יום של כמה מתלמידי ורבני הישיבה. הסרט הופק עבור זכיינית ערוץ 2 רשת ו-yes דוקו, השתתף בין היתר בפסטיבל חיפה, וזכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013 בקטגוריית סרטי ביכורים בטקס פורום היוצרים הדוקומנטריים, ובפרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל Jewish Motifs בוורשה 2014.
בשנת 2015 ביים את הסרט הקצר "החזן והים" שזכה בפרס לבימוי בסרט עלילתי קצר בפסטיבל ירושלים ומועמד לפרס אופיר בקטגוריית הסרט הקצר הטוב ביותר. באותה שנה החל בשיתוף פעולה עם אורי אלון ליצירת מיני-סדרה בשם "אוטונומיות" עבור חברת הכבלים HOT.
באפריל 2016 החל לביים את סרטו העלילתי הראשון "דרייבר", הסרט הוא הרחבה של סרט הגמר שלו משנת 2010, הנושא את אותו שם. בדרייבר מככבים משה פולקנפליק, רבקה מיכאלי, דובלה גליקמן, יעל אבקסיס, יחזקאל לזרוב ואחרים. הסרט יצא לאקרנים ביוני 2018 וזכה בשלושה פרסים מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל: פרס הסרט, פרס התסריט ופרס השחקן הראשי הטובים ביותר לשנת 2018.
ב-2018 יצר יחד עם אורי אלון את המיני-סדרה אוטונומיות, המתרחשת תחת היסטוריה חלופית, בה מפוצלת מדינת ישראל לשתיים: מדינה חילונית ואוטונומיה חרדית. הסדרה זכתה בנובמבר 2018 בפרס הסדרה הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בז'נבה ונבחרה על ידי עיתון הארץ כאחת מחמש הסדרות הטובות ששודרו בישראל ב-2018.
ב-2023 עלתה לבמת תיאטרון בית ליסין ההצגה "בבצ'יק", הצגה קומית אותה יצר בבימויו של נועם שמואל.
בדצמבר 2024, עלתה בyes "קוגל", סדרת הבת ל"שטיסל" שכתב לבדו. הסדרה מספרת את סיפורו של נחום שטיסל ומשפחתו, ומצולמת רובה בבלגיה.
יצירתו > סגנונו

ביצירתו מרבה אינדורסקי לעסוק בהתמודדות של חיי היום יום של הגיבורים, שהם בדרך כלל אנשים מן השורה בציבור החרדי, עם סיפור שיכול היה להתרחש גם במנותק מהיותם חרדים. זאת בניגוד לאופן שבו הוצגו דמויות אלו בקולנוע הישראלי במשך שנים רבות, כבר מימי קונילמל, בדרך כלל כדמויות חריגות המתייסרות בהתחבטויות אמוניות, או חיות בחוסר השלמה עם אורח חייהם.
מה שמעניין אותי לבחון הוא הקונפליקט בין האדם העומד מול היקום ותוהה על מצבו, יותר מאשר הקונפליקט, החשוב גם הוא, של האדם מול דתו... לראות חרדים שאוהבים להיות חרדים, שלא קמים בבוקר וחושבים על העולם מעבר, אלא מתמודדים עם המצוקות הקיומיות והצורך הנואש באהבה. את כל זה עוטפת היכולת החרדית המופלאה לצחוק מכל דבר, כי מה נותר לנו בעולם הזה מלבד איזו אנחה טובה, האוכל שאהבנו בילדותנו, והמעייש'ס – הסיפורים שבלעדיהם היינו נשכחים
במובן זה, יצירתו היא חלק מגל יצירות קולנועיות שהחל בעשור הראשון של המאה ה-21, של אמנים בעלי זיקה לעולם החרדי, בדרך כלל חוזרים בתשובה או יוצאים בשאלה. את חייו שלו מגדיר אינדורסקי כנעים על שני מסלולים, אך "במהותי אני חרדי". ביוצרים הללו הוא רואה אנשים שאולי עשו "שינוי מתקן של שנות קולנוע ישראלי רבות בהן דמות החרדי הייתה כמעט קלישאה והיה ניתן לשאול אותה מסרט אחד למשנהו", ובהם נמנים היוצר והשחקן שולי רנד ("האושפיזין"), הבמאי דוד וולך ("חופשת קיץ"), הבמאי מני פיליפ ("ויהי חושך ויהי אור") והבמאית רמה בורשטיין ("למלא את החלל").
יחד עם זאת, על אף ההתמקדות ביצירתו בתיאורי הווי ובחוויות הפשוטות אין מדובר בעיניו בהתעלמות מהסוגיה האמונית. אדרבה, עניין האמונה מבצבץ ועולה ביתר שאת מתוך תיאור שכזה:
""אחד היסודות הגדולים ביותר באמונה היהודית הוא שאלוהים מסתיר את עצמו, סוד הצמצום. אלוהים, כדי לברוא את העולם, היה צריך לצמצם ולהסתיר את עצמו, כי הכול הוא אלוהים. בשביל ליצור משהו נפרד ממנו הוא היה חייב להיעלם... מדברים על הקולנוע המודרניסטי של אנטוניוני וברגמן כקולנוע שמעמיד את האדם במרכז, שאלוהים לא קיים בו. ואני תמיד הרגשתי שזה הפוך, זה שאלוהים לא קיים שם זו הנוכחות הכי גדולה שלו. כשהאדם עומד מול עצמו במראה ומבין שהוא בסופו של דבר מה שיש לו, זו הנוכחות הכי גדולה של אלוהים".
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

| שנה | שם הסרט | הערות |
| --- | --- | --- |
| 2010 | עולים ויורדים בו |  |
| 2013 | זמן פוניבז' |  |
| 2015 | החזן והים |  |
| 2018 | דרייבר |  |
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

-
| שנה  | שם הסדרה  | הערות  |
| --- | --- | --- |
| 2012–2021 | שטיסל |   |
| 2018 | אוטונומיות |   |
| 2024 | קוגל |   |
חיים אישיים

אינדורסקי מתגורר בתל אביב ונשוי לאווה אינדורסקי.
אותות הוקרה

פרס הסרט המצטיין עבור סרט הגמר ב"סם שפיגל", "דרייבר"
פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013 בקטגוריית סרטי ביכורים ופרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל Jewish Motifs בוורשה 2014 ל"זמן פוניבז'"
17 פרסים מטעם האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשתי העונות של "שטיסל", כולל פרס התסריט (יחד עם אורי אלון)
פרס לבימוי סרט עלילתי קצר בפסטיבל ירושלים לסרט "החזן והים"
פרס הסדרה הטובה ביותר לשנת 2018 עבור ״אוטונומיות״ בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בז'נבה.
פרס הסרט, השחקן והתסריט הטובים ביותר לשנת 2018 עבור ״דרייבר״ מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל.
הערות שוליים

↑  יריב פלג, זמן פוניבז': הצצה נדירה לחיי ישיבה, 24.03.2013
↑  חגיגי: ביקורת עיתוני חג הפסח תשע"א, באתר "הגניזה", מאי 2011
↑  הסרט המלא, בספריית הווידאו של אתר בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה
↑   עכבר העיר, המועמדים לפרס אופיר: "המילים הטובות" בראש, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2015
↑  נירית אנדרמן, "דרייבר" זכה בפרס הסרט הישראלי הטוב ביותר מטעם פורום מבקרי הקולנוע, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2018
↑  מערכת, הסדרה 'אוטונומיות' זכתה בפרס בינלאומי, באתר כיפה, ‏11 בנובמבר 2018
↑   אריאנה מלמד, איך אומרים בינג' בעברית? הסדרות הישראליות הטובות של 2018, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2018
↑  בבצ'יק, באתר תיאטרון בית ליסין
↑  עמיחי חסון, ראיון עם יהונתן אינדורסקי על סרטו זמן פוניבז', מוסף 'ערב שבת', מעריב, 29 במרץ 2013
↑  איציק אוחנה, ‏יוצר 'שטיסל' ובוגר 'פוניבז' התחתן | צפו בתיעוד, באתר כיכר השבת, 20 בספטמבר 2022
↑  מערכת, הסדרה 'אוטונומיות' זכתה בפרס בינלאומי, באתר כיפה, ‏11 בנובמבר 2018
↑  נירית אנדרמן, "דרייבר" זכה בפרס הסרט הישראלי הטוב ביותר מטעם פורום מבקרי הקולנוע, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010784890405171  BnF: cb169724206 (data)  GND: 1132271371  ISNI: 0000 0004 5336 0448  LCCN: no2014077603  RERO: 02-A026615546  SUDOC: 194179753  VIAF: 308771328   WorldCat (עם VIAF): 308771328
גאומטריה אנליטית

קואורדינטות קרטזיות
במתמטיקה, גֵּאוֹמֶטְרִיָּה אָנָלִיטִית או הַנְדָּסָה שִׁעוּרִית היא ענף העוסק בחקר הגאומטריה באמצעות כלים אלגבריים. בענף זה משתמשים לרוב במערכת צירים קרטזית כדי לתאר באמצעות משוואות מרחבים, ישרים, עקומות, מעגלים וכדומה, בדו-ממד ובתלת-ממד.
את היסודות לגאומטריה האנליטית הניח רנה דקארט, שעל שמו נקראת מערכת צירים קרטזית והמכפלה הקרטזית, בשנת 1637. עבודתו סיפקה את הבסיס לחשבון האינפיניטסימלי שפותח בנפרד על ידי אייזק ניוטון וגוטפריד וילהלם לייבניץ. יש הרואים בפיתוח הגאומטריה האנליטית את תחילתה של המתמטיקה המודרנית.
גאומטריה אנליטית במישור

בגאומטריה האנליטית של המישור (הבנויה על מערכת צירים קרטזית) מיוצגת כל נקודה על ידי זוג סדור של מספרים ממשיים, כאשר בערכם המוחלט, הראשון מציין את המרחק (האופקי/הקטן ביותר) של הנקודה מציר ה- y והשני את המרחק (האנכי/הקטן ביותר) של הנקודה מציר ה- x. 
החוזק של הגאומטריה האנליטית ביחס לגאומטריה האוקלידית, הוא באפשרות לתאר מושגים גאומטריים על ידי משוואות ופונקציות, ובכך לאפשר פתרון אלגברי לבעיה הגאומטרית.
הזוג הסדור של נקודה נקרא גם "שיעורי" הנקודה. הראשון נקרא שיעור ה- x של הנקודה והשני שיעור ה- y של הנקודה.
גאומטריה אנליטית במישור > מרחק בין נקודות

בבסיס התחום נמצאת הגדרת המרחק בין שתי נקודות, שמוגדרת לפי משפט פיתגורס:
גאומטריה אנליטית במישור > קווים ישרים

קו ישר מוגדר כאוסף הנקודות שמקיימות משוואה מהצורה:
כאשר  A=B=0 המשוואה מגדירה את כל המישור או אף נקודה, ולא קו ישר במובן הרגיל של המילה.
כאשר  B\neq 0 ניתן להציג את הקו הישר על ידי משוואה מהצורה  y=mx+n. משוואה זו נקראת המשוואה הקנונית של הישר (או המשוואה המפורשת של הישר).
המשוואה הקנונית (המפורשת) של הישר היא יחידה – כלומר, אם נתונות שתי משוואות שונות, הן בהכרח מייצגות שני ישרים שונים, ולהפך. לעומת זאת, לכל ישר קיימות אינסוף משוואות רגילות המתארות אותו, כיוון שניתן להכפיל את המשוואה של ישר נתון בכל מספר ממשי שאינו אפס והמשוואה תוסיף ותתאר את אותו הישר.
המספר  m שבמשוואה נקרא שיפוע הישר, והוא מייצג את מספר היחידות שהישר עובר בציר ה־ y עבור כל יחידת אורך שהוא עובר בציר ה־ x. ישרים בעלי שיפוע זהה הם ישרים מקבילים, ולהפך. שיפוע הישר המקביל לציר ה־ x הוא  0, ושיפוע הישר המקביל לציר ה־ y אינו מוגדר ואי אפשר לייצג אותו באמצעות משוואה זו.
המספר  n שבמשוואה הוא ערך ה- y בנקודת חיתוך הישר עם ציר ה־ y.
בהינתן שתי נקודות על ישר:  (x_{2},y_{2}),(x_{1},y_{1}) ,אזי השיפוע( m) הוא הפרש שיעורי ה־ y של שתי הנקודות חלקי הפרש שיעורי ה־ x של שתי הנקודות  m={\frac {y_{2}-y_{1}}{x_{2}-x_{1}}} .
הזווית שישר יוצר עם ציר ה- x (כמו גם עם כל ישר אחר המקביל לציר ה-x) היא  \theta =\arctan(m).
גאומטריה אנליטית במישור > קווים ישרים > מרחק בין ישרים מקבילים

בהינתן שני ישרים מקבילים  \ell _{i}:Ax+By+C_{i}=0,  i=1,2, המרחק ביניהם הוא
d={\frac {|C_{1}-C_{2}|}{\sqrt {A^{2}+B^{2}}}}.
אם נדאג לכך ש- B>0, אם  \ell _{2} מעל  \ell _{1} נוכל להשמיט את הערך המוחלט, ואם אם  \ell _{2} מתחת ל- \ell _{1} נוכל לשים במקומו מינוס.
גאומטריה אנליטית במישור > קווים ישרים > מרחק בין נקודה לישר

בהינתן ישר  \ell :Ax+By+C=0 ונקודה  (x_{0},y_{0}) המרחק ביניהם הוא
d={\frac {|Ax_{0}+By_{0}+C|}{\sqrt {A^{2}+B^{2}}}}.
גאומטריה אנליטית במישור > קווים ישרים > ישרים מאונכים

מכפלת השיפועים של ישרים מאונכים היא מינוס 1.
הוכחה:
עבור ישר עם זווית  \theta  ביחס לציר  x, השיפוע שלו הוא  m=\tan(\theta ),
כך שהישר המאונך לו הוא עם זווית  \theta +90^{\circ } ביחס לציר ה  x ,
כלומר שיפוע הישר המאונך הוא   m_{\perp }=\tan(\theta +90^{\circ }),
ומאחר ו  \tan(\theta +90^{\circ })=-1/\tan(\theta ) ,
אזי מתקבל  m_{\perp }=-1/m
גאומטריה אנליטית במישור > מעגלים

המעגל לפי הגדרתו הגאומטרית, הוא אוסף כל הנקודות שמרחקן מנקודה מסוימת שווה למספר חיובי קבוע - רדיוס המעגל. הנקודה המסוימת נקראת מרכז המעגל. משוואתו של מעגל מוגדרת כך:
כאשר מרכז המעגל נמצא בראשית הצירים - הנקודה  (0,0), משוואת המעגל מקבלת את הצורה:
מעגל כזה נקרא מעגל קנוני, וקל לראות שניתן ליצור ממנו כל מעגל על ידי הזזה. כאשר רדיוס המעגל הקנוני הוא  1, המעגל נקרא מעגל היחידה. דרך נוחה להצגה פרמטרית של מעגל היחידה היא על ידי הנוסחה
קיימות נוסחאות דומות גם לחתכי חרוט אחרים (פרבולה, היפרבולה ואליפסה).
הכללה למרחב ה-n ממדי

במרחב n-ממדי, מיוצגת כל נקודה על ידי וקטור  n-ממדי מעל המספרים הממשיים. מישור עילי במרחב  n-ממדי מוגדר על ידי כל הנקודות המיוצגות על ידי קומבינציות ליניאריות של  n-1 וקטורים בלתי תלויים, המייצגים נקודות באותו מרחב. קו ישר מיוצג על ידי קבוצת כל הקומבינציות הליניאריות של שתי נקודות שונות ומישור (במרחב תלת-ממדי) על ידי כל הקומבינציות הליניאריות של שלוש נקודות שאינן על ישר אחד.
משמעות מודרנית

במשמעותה המודרנית גאומטריה אנליטית עוסקת בחקר של קבוצות אפסים של פונקציות אנליטיות. ישנם קשרים רבים בין גאומטריה אנליטית מודרנית לגאומטריה אלגברית מודרנית, למשל במשפטי ה-GAGA של ז'אן-פייר סר.
לקריאה נוספת

ברוך בן-יהודה, גאומטריה אנליטית של המישור, הוצאת מסדה, מהדורה חמישית, 1965.
שמשון עמיצור, גאומטריה אנליטית, אקדמון, תשכ"ט
רחל בוהדנה, נורית הדס, שרה קירו, גאומטריה אנליטית, המחלקה להוראת המדעים - מכון ויצמן למדע, 1997.
הערות שוליים

↑  המונחים במילוני האקדמיה | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563082805171  BnF: cb11938440r (data)  GND: 4001867-2  LCCN: sh85054141  LNB: 000082628  NDL: 00564622  NKC: ph114037
ישראל פורת

| --- | --- |
הרב ישראל פורת, ארץ ישראל (1920 לערך)
 לידה:  1886 תמוז ה'תרמ"ו 
 פטירה:  1974 (בגיל 88 בערך) שביעי של פסח ה'תשל"ד 
 תקופת הפעילות:  ?–1974 
 רבותיו:  אברהם יצחק הכהן קוק 
 
הרב ישראל פורת (כ"ט בסיוון ה'תרמ"ו, 2 ביולי 1886 – שביעי של פסח ה'תשל"ד, 12 באפריל 1974) היה תלמיד חכם ירושלמי, רב בארץ-ישראל ובאמריקה, מתלמידיו המובהקים של הראי"ה קוק. הרב האשכנזי היחיד שהוצע אי פעם לכהן במשרת חכם באשי. שימש במשך כחמישים שנה כראש רבני קליבלנד, אוהיו. מחבר סדרת הספרים "מבוא התלמוד".
חיבור "מבוא התלמוד"

באיגרת מחודש סיוון ה'תרע"ג ביקש ממנו הרב קוק לכתוב מבוא חדש לתלמוד, המבוסס על השוואה של כל עניין בתלמוד הבבלי לעומת התלמוד הירושלמי, תוך חיפוש בכל המקורות השייכים לו מהקדמונים עד דברי האחרונים. כאשר בא להיפרד מרבו לקראת נסיעתו לאנגליה, חזר הרב קוק על הבקשה ואמר "דע לך כי ספרים מתחברים לפי צורך הדורות. דורנו זקוק למבוא חדש לתלמוד. לך והתחל בעבודה...". גם כאשר שהה בחוץ לארץ הוא דחה את כתיבת המבוא במשך זמן רב, אך לאחר מות הרב קוק הוא ראה בכך צוואה שלו - והחל בכתיבתו. הספר הוא ניסיון לתת סיכום של סוגיות התלמוד עם כל הוויכוחים והפלפולים של התנאים והאמוראים, וכל המסקנות, כפי שנלמד מתוך התלמוד, ועל פי ביאורי הראשונים וגדולי המפרשים. הרב ישראל פורת שאף שהספר יהיה ספר קריאה מושך, מעניין ומאלף לבעלי בתים; וספר עזר להכנת שיעורים ולחזרה, באופן המועיל לזיכרון, למורים ולתלמידי ישיבות.  משיצא לאור, הספר עשה רושם גדול בעולם התורני, ובכלל.
אף על פי שהספר נקרא בשם "מבוא", הוא אינו פרוזדור אלא חלק הגון מהטרקלין עצמו, בהיותו תוכן וסיכום סוגיות התלמוד. הרב ישראל פורת חיבר שבעה כרכים למסכתות שונות, ובהם סיכם את תמצית הסוגיות בסגנון נאה מהקל אל הכבד ומהמוקדם אל המאוחר, בסידור לפי סדר דורות  החכמים תוך השלמת הסוגייה ממסכתות אחרות, ובבהירות: הכרך הראשון (יצא לאור בשנת תש"ב) הוא על מסכת גיטין (פרקים א ו-ב); הכרך השני (תש"ג) על מסכת גיטין (פרקים ג ו-ד) וסוגיות נוספות; הכרך השלישי (תש"ה) על בבא קמא; הכרך הרביעי (תש"ח) על בבא מציעא; הכרך החמישי (תשי"א) על מסכת סנהדרין; הכרך הששי (תשט"ו) על מסכת חולין; הכרך השביעי והאחרון (תש"ך) על מסכת כתובות. בין השנים תש"מ - תש"ן, הוציאו בניו של המחבר את הספר במהדורה חדשה ומתוקנת.
הרב משה אריה ליב שפירא כתב על "מבוא התלמוד" למסכת סנהדרין: 'מאוד נהניתי לעיין בו כי כל הסוגיא כולה מתבארת על כל פרטיה בסגנון יפה ונעים. וחן מיוחד שפוך על כל סעיף וסעיף שבו. ואמרתי: מי יתן שכל סוגיות שבש"ס תהיינה מסודרות באופן זה, וספרותינו התלמודית הייתה מתעשרת ברכוש רב ערך'.
והרב יהושע זליג דיסקין כתב על חמישה הספרים הראשונים: 'הספרים האלה הם קילורין לעיניים ללומדים וגם לבעלי בתים. נכונים הם למבין, כי כל סוגיא מסובכת מתבהרת כאן בהסברה מובנת ומוצלחת עד שהיא מעמידה את הלומד על יושר מיצוי הסוגיא... כוונתו הרצויה היא להקל על הלומדים והמעיינים. נזהר הוא מאוד מלהביע הכרעות ומלהיות פוסק ומכריע לרבים. בגישה הנכונה הדרושה לאוצר החיים של עמנו הוא נכנס לפני ולפנים ומהפך בדברי רבותינו הקדושים ז"ל'.
ספריו

ספר מבוא התלמוד, חלק ראשון: למסכת גיטין, באתר היברובוקס.
ספר מבוא התלמוד, חלק שני (למסכת גיטין), באתר היברובוקס.
ספר מבוא התלמוד, (כרך שלישי) למסכת בבא קמא, באתר היברובוקס.
ספר מבוא התלמוד, (כרך רביעי) למסכת בבא מציעא, באתר היברובוקס.
ספר מבוא התלמוד, (כרך חמישי) למסכת סנהדרין, באתר היברובוקס.
ספר מבוא התלמוד, (כרך ששי) למסכת חולין, באתר היברובוקס.
ספר מבוא התלמוד, (כרך שביעי) למסכת כתובות, באתר היברובוקס.
משכנותיך ישראל: חידושי תורה, אגרות ומאמרים בהלכה ואגדה מאוצרו הגנוז של הרב ישראל פורת זצ"ל, בעריכת יואל פורת (עורך אחראי) והרב יחיאל שטרנברג (עורך ראשי) ועוד, ירושלים, תשע"ז (2017)
לקריאה נוספת

קונטרס "ישראל בתפארתה" לזכרו של הגאון רבי ישראל פורת זצ"ל, ישורון, ל, ע' תרפט - תשמג, ניו-יורק ירושלים, תשע"ד (2014).