תזונת ילדים במדינות אפריקה שמדרום לסהרה
תמותת ילדים מתת תזונה

בעיית התזונה במדינות שמדרום לסהרה (SSA) מתבטאת בשני אופנים – תת-תזונה מחד, והשמנת יתר מאידך. המעבר התזונתי הוא תהליך שעוברות מדינות רבות באזור ה-SSA, אשר מטרתו שיפור התזונה יחד עם הורדת שיעורי התמותה בילדים ובכלל.
לצורך סיווג המדינות על פי שלב השינוי בו הן מצויות, פותחה שיטת דירוג שמטרתה לזהות את רמת "המעבר התזונתי" בכל מדינה, לפי מדדים קבועים מראש.
הדירוג נע בין 0-6, כאשר 6 מתאר מדינה המצויה בשלב האחרון של המעבר התזונתי, בעוד 0 יתאר מדינה בשלבים מוקדמים מאוד של המעבר.
דירוג קרוב לאפס יעיד על רמת הרעב, ולרוב יאפיין מדינה עם צריכת אנרגיה לראש נמוכה, שיעור תמותת פעוטות גבוהה, שכיחות גבוהה של עיכובים התפתחותיים ושיעור נמוך של השמנת יתר. דירוג קרוב לשש יאפיין מדינה עם צריכת אנרגיה גבוהה, שכיחות נמוכה של תמותת פעוטות ועיכובים התפתחותיים ושיעור גבוה של השמנת יתר.
נמצא כי הנקה באופן אקסקלוסיבי הפחיתה משמעותית את תמותת הפעוטות, לעומת כל פרמטר אחר אשר חשבו שיכול להוריד את הסטטיסטיקה. חלב אם תמיד עדיף בתור תזונה לפעוטות, על אחת כמה וכמה כשמדובר ביבשת בה יש חוסר ודאות לגבי כמות המזון, עוני ומחלות שונות. חלב אם מספק לתינוק את השילוב הנחוץ לו של חלבונים, שומנים, פחמימות, מינרלים וקלוריות.
בנוסף, המעבר למזון ושתייה שלא בהנקה מעמיד את הפעוטות בסיכון, שכן הם חשופים יותר לזיהומים, עקב תנאים סניטריים והיגייניים ירודים הקשורים באחזקת המזון.
יתרה מכך, ייתכן ומיקרו-נוטריינטים- סופחי מתכות המצויים בתחליפי המזון, מורידים את הזמינות הביולוגית לברזל ואבץ המגיעים מהנקה, וכך, שלא במכוון- תורמים לעלייה בכמות הילדים הסובלים מפיגור.
יותר ממחצית מדינות ה-SSA עדיין מצויות בשלבים הראשונים של המעבר התזונתי, בעוד מעטות מהן הגיעו לנקודה בה שינויים בדפוסי התזונה כבר מראים תוצאות בריאותיות בחלק נרחב מהאוכלוסייה.
המדינות שעדיין בשלבים הראשונים של המעבר חשובות במיוחד, מאחר שקצב המעבר מהיר יותר במדינות עם הכנסה נמוכה-ממוצעת. מדינות אלה מצויות בסכנה של פיתוח שיעור גבוה של השמנת יתר ותמותה ממחלות לא מדבקות, בקצב מהיר יותר מאשר זה הקיים במערב-2.
בעבר היה נהוג לחשוב כי המחייה בערים משפרת את התנאים הבריאותיים והתזונתיים של החיים בה, ובעיקר של ילדים, לעומת אלה המתגוררים באזורים כפריים יותר, אך בשנים האחרונות החלו להצטבר עדויות רבות לכך שבמדינות מסוימות, דוגמת קניה, ילדים עירוניים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך הציגו בריאות ורמת תזונה נמוכה יותר אפילו מזו של ילדים במצב דומה, החיים בכפר.
מצב זה התקבל בעקבות גל עיור מאסיבי שהתרחש בין השנים 1980 ל-2000, בעוד הרשויות לא היו ערוכות לכך ולא היו מסוגלות לספק תנאים מתאימים לתושבים הרבים. גל העיור הביא לכך שתושבים רבים בערים מתגוררים בשכונות עוני מאוכלסות יתר על המידה, בתנאים סניטריים ירודים ביותר, המאופיינים באשפה מרובה ברחובות, מים לא בטוחים לשתייה, ביוב לא מטופל הזורם ברחובות – אשר חשפו אותם למחלות רבות ובעיות בריאותיות שונות. כל אלה הובילו לתזונה לקויה, חולי רב ותמותה, אשר ניכרו בעיקר בקרב ילדים.
הסיכון של זיהום ומחלות בקרב ילדים הוא הרבה יותר גבוה מאשר בקרב מבוגרים. הנתונים הנוכחיים לגבי תמותת תינוקות וילדים כתוצאה מסיכונים אלה נוטים להערכת חסר, ומשוער כי הנתונים האמיתיים אף גבוהים יותר מהידוע. הערכת חסר זו משמעותית במיוחד בקרב מקרי מוות של ילדים אפריקאים באזורים כפריים, שם שיעורי התמותה בקרב תינוקות וילדים צפויים להיות גבוהים באופן משמעותי מאשר הערכות זמינות. המועצה למחקר רפואי העריכה כי בין 1990 ל־1994, שיעור תמותת תינוקות (IMR, כלומר מספר מקרי המוות של ילדים לפני גיל שנה ל-1,000 לידות) בקרב דרום אפריקאים, היה כ-81 מקרי מוות ל-1,000 לידות תקינות. בקרב תינוקות אפריקאים ה-IMR היה גבוה עוד יותר, ב-86 מקרי מוות ל-1,000 לידות תקינות.
באופן דומה, בקרב תינוקות כפריים, ה-IMR המדווח היה 94. ישנם מחקרים שנערכו בשנים האחרונות מצביעים על ירידה כללית ב-IMR בעולם, אך עם זאת, הפערים החדים בין IMR של תינוקות לבנים לבין אלו של האפריקאים עדיין משמעותיים.
באוקטובר 1993 דיווח ארגון UNICEF כי שיעור תמותת הילדים (CMR), כלומר מספר הילדים שמתו לפני גיל 5 שנים, בדרום אפריקה היה 72 מקרי מוות ל-1,000 לידות תקינות, לעומת ממוצע עולמי של כ-34, אולם שיעור זה ככל הנראה לוקה בהערכת חסר; מועצת המחקר הרפואי דיווחה על CMR כולל של בין 115 ל-120, עם שיעור של 139 מקרי מוות ל-1,000 לידות תקינות באזורים כפריים. השיעורים המדווחים אודות תמותת ילדים בדרום אפריקה גבוהים בהרבה מאלה המדווחים במדינות עם רמות הכנסה לאומית דומה.