stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו מרזוק
ביוגרפיה

נולד ב־25 בינואר 1937 (שנת תרצ"ו), בשכונת הקראים שברובע היהודי בקהיר שבמצרים, ליצחק בן אברהם מרזוק ולרחל בת משה איוב שמש.
בצעירותו למד בבית הספר של העדה הקראית ברובע היהודי בקהיר, בין היתר אצל החכם יוסף יום-טוב. וכמו כן, מחוץ לכותלי בית הספר למד חזנות אצל החזן ליאטו נונו, ושימש כאחד החזנים בבית הכנסת העתיק "הרב שמחה" שברובע היהודי. בגיל 18 וחצי התחתן עם פלור בת שמואל אלגזר כשעוד היה במצרים, ושם נולדה לו רחל, בתו הבכורה.
כשהיה בן 20, עלה לארץ ישראל בינואר 1957 (שנת תשי"ז), לאחר מבצע סיני, יחד עם רבים מבני הקהילה. בעלייתו ארצה ממצרים, הוא הצליח לחלץ מבית הכנסת הקראי "רב שמחה" שבקהיר שני ספרי תורה עתיקים, והביא אותם לבית הכנסת שהקים באופקים.
כשעלה אליהו מרזוק לארץ ישראל, הוא עבר להתגורר באופקים, יחד עם עוד כשלושים משפחות מבני העדה הקראית, והיה ממקימי העיירה. בבחירות המקומיות הראשונות שהתקיימו בעיירה, הוא נבחר לכהן כחבר במועצה המקומית, ובשלב מאוחר יותר כיהן כסגן יו"ר המועצה המקומית באופקים. בשנת 1958, הוא התמנה מטעם העדה הקראית והמשרד לשירותי דת כחזן וכאחראי על כל צורכי הקהילה הקראית באופקים במשרה חלקית, אך הוא התפרנס בעיקר מעבודתו בליטוש יהלומים, כשאת המשכורת שקיבל מעבודתו כחזן ואחראי על צורכי הקהילה הקראית, תרם לטובת קהילתו. בתקופה זו הוא למד שחיטה, מוהלות, הלכות קראיות ודיינות, בין היתר אצל החכם הקראי עמנואל בן משה מסעודה, שהיה החכם הקראי הראשי באותו זמן.
בשנת 1964, כעבור כ־7 שנים מאז עלייתו ארצה, הוא מונה להיות החכם הקראי של אופקים במשרה מלאה. עם מינויו כחכם הקראי במשרה מלאה, הוא עזב את מקצוע ליטוש היהלומים ממנו התפרנס, והתמקד בתפקידו כחכם ואחראי על הקהילה הקראית באופקים. במהלך תפקידו כחכם, הוא לימד והכשיר מוהלים, שוחטים וחזנים רבים. אהבתו להוראת הנוער הייתה ידועה בקרב הציבור, והוא השקיע רבות בחינוך האמוני של הדור הצעיר. הוא גם יזם את הקמתו האטליז הקראי ובית השחיטה באופקים, כדי לספק לקראים באופקים וברנן בשר בכשרות קראית.
בשנת 1990, לאחר שהחכם הקראי הראשי לשעבר, חיים לוי, פרש מתפקידו, נתמנה הרב אליהו כממלא מקום של החכם הקראי הראשי בפועל, ובתוך כך מונה על ידי שר הדתות כרשם נישואין וגירושין. בסוף שנת 1991 הוא מונה לתפקיד החכם הקראי הראשי. בראשית כהונתו כחכם הקראי הראשי, הוא יזם את הקמת ישיבת "חיזוק אמונה" בירושלים, שהכשירה חכמים קראיים רבים. אף לאחר תום מחזור הלימוד בישיבה, הסמיך הרב שלושה חכמים נוספים לשורות ההנהגה הדתית. ביוזמתו ובעידודו, קיבלה העדה הקראית שעות חינוך ממשרד החינוך, נפתחו בתי כנסת חדשים, והתקיימו פעילויות רבות.
אליהו מרזוק יצא לגמלאות בתחילת שנת 2002, אך הוא המשיך לכהן בהתנדבות בתפקיד החכם הקראי הראשי ובתפקיד החכם הקראי של אופקים. בשנת 2011 הוא פרש מתפקידו כחכם הקראי הראשי, ובמקומו נבחר משה פירוז לתפקיד. בשנה זו עבר מרזוק להתגורר בעיר אשדוד.
חיים אישיים

היה נשוי לפלור, והיו להם 5 בנות ובן.
חיבוריו

שערי אמונה מוסר ודעת - ספר הכולל דרשות ונאומים שנשא אליהו מרזוק בפומבי, ויועדו ברובן לציבור הרחב. עקב סגנונו של הספר כאסופת דרשות ונאומים, השפה בה הוא כתוב היא שפה המתאימה לדיבור ולנאום בפני הציבור, ולא השפה הכתובה. הספר כולל בתוכו מסרי אמונה, מוסר ודעת על־פי ההגות הקראית, והוא נועד לציבור הרחב. הספר נערך על ידי נריה הרואה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286287605171  ISNI: 0000 0003 7883 4892  LCCN: n2019038274  VIAF: 256740540   WorldCat (עם VIAF): 256740540
עמית בן-דוד

| --- | --- |
עמית בן-דוד במדי עירוני נס ציונה, 2016
עמית בן-דוד במדי עירוני נס ציונה, 2016
 לידה:  27 בדצמבר 1977 (בן 46) ישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.90 מטר
 מספר:  9
 קבוצות כשחקן
 1995–1999   1999–2000   2000–2001   2001–2002   2002–2003   2003–2007   2007–2008   2008–2010   2010–2011   2011–2015  2015–2016   2016–2017:  מכבי עירוני רעננה   הפועל חולון   הפועל צפת   עירוני נהריה   מכבי ראשון לציון   עירוני נהריה   הפועל גלבוע/עפולה   מכבי חיפה   הפועל חולון   מכבי ראשון לציון  מכבי עירוני רעננה   עירוני נס ציונה
 קבוצות כמאמן
 2017–2019   2019–2021  2021 2021-:  הפועל תל אביב (ע. מאמן)   מכבי חיפה (ע.מאמן)  מכבי חיפה הפועל עמק חפר
עמית בן-דוד (נולד ב-27 בדצמבר 1977) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמן כדורסל שמשמש כמאמן קבוצת הנוער על והמנהל המקצועי של הפועל עמק חפר, וכמאמן תיכון רמות ים.
ביוגרפיה

בן-דוד החל לשחק כדורסל בקבוצת הנערים של מכבי תל אביב, אך בהמשך עבר למכבי רעננה. במקביל, שיחק בנבחרת הכדורסל של תיכון מטרו ווסט ברעננה, וב-1996 הוכתר כשחקן הטוב ביותר בליגת התיכונים, עם ממוצע של למעלה מ-30 נקודות למשחק. הוא היה חבר בסגל נבחרת הנוער של ישראל שזכתה במקום העשירי באליפות אירופה ב-1994.
ב-1995 הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי רעננה, ששיחקה אז בליגה הלאומית ובסיומה עלתה לליגת העל. הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע עונות, אך לא זכה לדקות משחק רבות.
החל מ-1999 החליף קבוצה מדי שנה: הפועל חולון, הפועל צפת, עירוני נהריה (בליגה הלאומית) ומכבי ראשון לציון, אך באף אחת מהן לא היה שחקן משמעותי. בעונת 2003/2004 שב לעירוני נהריה, שעלתה בינתיים לליגת העל, ולראשונה התייצב מעמדו כשחקן מוביל. הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע עונות, במהלכן השתתפה ביורוקאפ וביורופליג. ב-2007 עבר להפועל גלבוע/עפולה, בה היה אחד השחקנים הבולטים. לאחר שבסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, הצטרף למכבי חיפה, ושיחק בה במשך שתי עונות. בעונת 2010/2011 שב לשחק בקבוצת הפועל חולון. בעונת 2011/2012 עבר לשחק במכבי ראשון לציון.
לאחר שלוש שנים במכבי ראשון לציון שיחק שתי עונות בליגה הלאומית במדי מכבי רעננה ובמדי עירוני נס ציונה, בסוף עונת 2016–2017 פרש מכדורסל.
בחודש יוני 2017 מונה לעוזר המאמן של דני פרנקו בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל.
ב-21 באוגוסט 2019 מונה בן דוד לעוזר המאמן של דניאל סאוואנה במכבי חיפה מליגת העל בכדורסל. במרץ 2021 מונה למאמנה של הקבוצה במקומו של סאוואנה. בעונת 2021-22 בן-דוד מונה למנהל המקצועי של שכבות ט׳-י״ב, מאמן קבוצת הנוער על, מנהל האקדמיה בבית ספר רמות ים ומאמן קבוצת הבוגרים בליגה הארצית במועדון הפועל עמק חפר.
בן-דוד נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  עמית בן דוד מונה לעוזרו של דני פרנקו | הפועל SP תל אביב (ארכיון)
↑  איתן גליקמן, מכבי חיפה: עמית בן דוד ישמש כעוזר המאמן, באתר ynet, 21 באוגוסט 2021
↑  ‏דניאל סאואנה פוטר ממכבי חיפה, עמית בן דוד יחליפו, באתר ספורט1, 6 במרץ 2021
↑  ברק חקלאי, אחרי אבדיה: הכישרון הישראלי בן ה-15 שאתם חייבים להכיר, באתר ynet, 25 בינואר 2022
גבר הולך לאיבוד (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלמה ארצי
 מתוך האלבום גבר הולך לאיבוד
 יצא לאור:  1978
 שפה:  עברית
 אורך:  5:11
 חברת תקליטים:  הד ארצי 
 
"גבר הולך לאיבוד" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי. השיר יצא לאור בשנת 1978.
רקע

השיר היה לשיר הנושא באלבום הנושא את שמו. האלבום "גבר הולך לאיבוד" נוצר לאחר ארבעה אלבומים כושלים שקדמו לו. ארצי קיבל הזדמנות אחרונה מחברת התקליטים "הד ארצי", ויצר אלבום אישי יותר.
בריאיון ל"ידיעות אחרונות" סיפר ארצי: "למה דרך מרפסת? כי פעם באתי הביתה ולא היה לי מפתח. קפצתי מהמרפסת לכיוון הבית וטיפסתי פנימה. המילים לא כוונו למישהו ספציפי. זה אפילו שיר אהבה-נקמה כי בסוף הגבר לא מגיע". ארצי סיפר שבחברת התקליטים לא אהבו את השיר הקודר הזה וביקשו שלא להכניסו לתקליט.
את הפתיח המלוּוה בפסנתר ביצע משה לוי.
בשנת 2000 הוציא ארצי גרסה מחודשת לשיר עבור אלבום האוסף "אהבתיהם", בעיבוד חדש בו דיקלמו את השיר דני סנדרסון, מיכה שטרית, קובי אוז, אריק סיני ודודו טופז.
במאי 2011 עופר לוי חידש את השיר בגרסה מזרחית בחידוש שזכה להצלחה.
הערות שוליים

↑  רז שכניק, היכל שלמה, באתר ynet, 12 באוקטובר 2019
↑  בועז כהן, ‏איך הפך שלמה ארצי ממוזיקאי מרגש וחדשן לכל כך שמרן, באתר מעריב אונליין, 14 בדצמבר 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע סודאמריקנה

| --- | --- |
לוגו גביע סודאמריקנה

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2002
 ארגון מפעיל:  CONMEBOL
 מספר מתמודדים:  47 (+ 2 סיבובים מקדימים)
 יבשת:  דרום אמריקה (בעבר גם: מקסיקו)
 זוכה:  ארגנטינה ראסינג קלוב (זכייה ראשונה)
 הכי הרבה זכיות:  ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה   אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה   אקוודור ליגה דה קיטו   ארגנטינה בוקה ג'וניורס   ארגנטינה אינדפנדיינטה   (2)
 מפעל גבוה יותר:  גביע ליברטדורס
 Conmebol.com עונת 2022 בגביע סודאמריקנה
 
מסמלי הטורניר
גביע סודאמריקנה (השם הרשמי בספרדית: Copa Sudamericana) הוא המפעל השני בחשיבותו לקבוצות כדורגל בדרום אמריקה, המאורגן על ידי CONMEBOL ומתקיים לאורך השנה הקלנדרית במקביל לגביע ליברטדורס.
באליפות נפגשות קבוצות הדרג השני והשלישי של היבשת, כאשר בשנים 2004-2008 השתתפו בטורניר גם קבוצות מקונפדרציית CONCACAF של צפון אמריקה. הטורניר מיועד בעיקר לקבוצות שלא העפילו לגביע ליברטדורס היוקרתי, ונחשב כמקביל לליגה האירופית של אופ"א באירופה. עם זאת, גם קבוצות מהדרג הראשון עשויות לשחק בטורניר, אם הגיעו למקום השלישי בשלב הבתים בגביע ליברטדורס ונשרו ממפעל זה. בנוסף, בעבר התאפשרה השתתפות של קבוצה אחת בשני הגביעים באותה שנה, שכן הם נערכו במחציות שונות של השנה והכללים להעפלה אליו היו שונים ממדינה למדינה.
הזוכה בטורניר מתמודדת עם אלופת הליברטדורס על גביע רקופה סודאמריקנה, וכן משתתפת בגביע סורוגה בנק.
היסטוריה

גביע הסודאמריקנה החל לפעול ב-2002, לאחר החלטה של קונפדרציית CONMEBOL לעבור למתכונת של שני מפעלים גדולים בדומה לאופ"א באירופה. הוא מילא את מקומם של ארבעת הגביעים המשניים שנערכו ביבשת מסוף שנות השמונים ועד לאותה העת: הסופרקופה סודאמריקנה, שנועד לאלופות ההיסטוריות של הליברטדורס והתקיים בין 1988 ל-1997, גביע קונמבול, שפעל משנת 1992 ועד 1999 והיה השלישי בחשיבותו בעת שנערך ושני הגביעים האזוריים, גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, שנוסדו עם סיום הסופרקופה ופעלו במקביל בין 1998 ו-2001.
בגביע הראשון זכתה קבוצת סן לורנסו מארגנטינה. הקבוצה המצליחה ביותר בתולדות המפעל היא בוקה ג'וניורס מארגנטינה, עם 2 גביעים. ארגנטינה היא המדינה המובילה בזכיות בגביע - קבוצותיה זכו ב-8 תארים בסך הכל, כשאחריה נמצאת ברזיל עם 2 תארים.
מלך השערים של הטורניר בכל הזמנים הוא האורוגוואי הרנן רודריגו לופס עם 16 שערים, אותם כבש במדי ליגה דה קיטו (10) ופלמיירס (2). אדוארדו ורגאס מצ'ילה, חלוץ אוניברסידד דה צ'ילה מחזיק בשיא הכיבושים לטורניר בודד - 11 שערים, שאת כולם כבש בטורניר של שנת 2011. פייר וובו מקמרון הוא השחקן הלא דרום אמריקאי היחיד שהפך למלך השערים בטורניר.
בשנת 2003 החלה יצרנית המכוניות היפנית ניסאן מוטורס באימוץ הטורניר ושמו שונה ל-"Copa Nissan Sudamericana". בשנים 2011 ו-2012 הספונסר היה יצרנית הצמיגים ברידג'סטון, ובשנים 2013 ו-2014 שונה השם ל-"Copa Total Sudamericana". בשנת 2015 שב השם להיות Copa Sudamericana כבשנתו הראשונה, ללא חסות בשם הטורניר.
טורניר 2016 הסתיים באסון, ב-28 בנובמבר 2016 התרסקה טיסה 2933 של LaMia שבה היו שחקני הקבוצה הברזילאית שאפקואנסה שעלתה לגמר, סמוך למדיין שבקולומביה. המשחקים נדחו לאלתר, מתוך 81 נוסעים חמישה בני אדם ניצלו באסון, בהם אלן רושל, המגן השמאלי של הקבוצה ושוערי הקבוצה מרקוס דנילו פדיליה (שנפטר בבית החולים מפצעיו) וג'קסון פולמן. ‏19 שחקני הקבוצה ומאמנה נספו בהתרסקות. אתלטיקו נסיונל, שעימה הייתה אמורה שאפקואנסה להתמודד בגמר, ביקשה כי התואר יוענק לשם כבוד לקבוצה שנכחדה כמעט לחלוטין באסון. CONMEBOL נענתה לבקשה והעניקה את התואר לשאפקואנסה, ותואר מיוחד לאתלטיקו נסיונל עבור תחרות הוגנת (פייר פליי) לכבוד שנת המאה של ההתאחדות (בספרדית: Premio del Centenario Conmebol al Fair Play).
תוצאות טורנירי עבר

| שנה | גמר> זוכה | גמר> תוצאה | גמר> סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 פרטים | סן לורנסו ארגנטינה ארגנטינה | 4 - 0 0 - 0 בסיכום 4 - 0 | אתלטיקו נסיונל קולומביה קולומביה |
| 2003 פרטים | סיינסיאנו פרו פרו | 3 - 3 1 - 0 בסיכום 4 - 3 | ריבר פלייט ארגנטינה ארגנטינה |
| 2004 פרטים | בוקה ג'וניורס ארגנטינה ארגנטינה | 0 - 1 2 - 0 בסיכום 2 - 1 | בוליבר בוליביה בוליביה |
| 2005 פרטים | בוקה ג'וניורס ארגנטינה ארגנטינה | 1 - 1 1 - 1 בסיכום 2 - 2 בפנדלים 4 - 3 | אוניברסידד נסיונל מקסיקו מקסיקו |
| 2006 פרטים | פצ'וקה מקסיקו מקסיקו | 1 - 1 2 - 1 בסיכום 3 - 2 | קולו קולו צ'ילה צ'ילה |
| 2007 פרטים | ארסנאל ארגנטינה ארגנטינה | 3 - 2 1 - 2 בסיכום 4 - 4 | קלוב אמריקה מקסיקו מקסיקו |
| 2008 פרטים | אינטרנסיונל ברזיל ברזיל | 1 - 0 1 - 1 בסיכום 1 - 2 | אסטודיאנטס ארגנטינה ארגנטינה |
| 2009 פרטים | ליגה דה קיטו אקוודור אקוודור | 5 - 1 0 - 3 בסיכום 5 - 4 | פלומיננסה ברזיל ברזיל |
| 2010 פרטים | אינדפנדיינטה ארגנטינה ארגנטינה | 0 - 2 3 - 1 בסיכום 3 - 3 בפנדלים 5 - 3 | גויאס ברזיל ברזיל |
| 2011 פרטים | אוניברסידד דה צ'ילה צ'ילה צ'ילה | 1 - 0 3 - 0 בסיכום 4 - 0 | ליגה דה קיטו אקוודור אקוודור |
| 2012 פרטים | סאו פאולו ברזיל ברזיל | 0 - 0 2 - 0 בסיכום 2 - 0 | טיגרה ארגנטינה ארגנטינה |
| 2013 פרטים | לנוס ארגנטינה ארגנטינה | 1 - 1 2 - 0 בסיכום 3 - 1 | פונטה פרטה ברזיל ברזיל |
| 2014 פרטים | ריבר פלייט ארגנטינה ארגנטינה | 1 - 1 2 - 0 בסיכום 3 - 1 | אתלטיקו נסיונל קולומביה קולומביה |
| 2015 פרטים | אינדפנדיינטה סנטה פה קולומביה קולומביה | 0 - 0 0 - 0 בסיכום 0 - 0 בפנדלים 3 - 1 | הוראקן ארגנטינה ארגנטינה |
| 2016 פרטים | שאפקואנסה ברזיל ברזיל | התואר הוענק לשאפקואנסה ביוזמת נסיונל, בעקבות אסון התרסקות המטוס. | אתלטיקו נסיונל קולומביה קולומביה |
| 2017 פרטים | אינדפנדיינטה ארגנטינה ארגנטינה | 2 - 1 1 - 1 בסיכום 3 - 2 | פלמנגו ברזיל ברזיל |
| 2018 פרטים | אתלטיקו פרנאאנסה ברזיל ברזיל | 1 - 1 1 - 1 בסיכום 2 - 2 בפנדלים 4 - 3 | ג'וניור ברנקייה קולומביה קולומביה |
| 2019 פרטים | אינדפנדיינטה דל ואיה אקוודור אקוודור | 3 - 1 | קולון ארגנטינה ארגנטינה |
| 2020 פרטים | דפנסה וחוסטיסיה ארגנטינה ארגנטינה | 3 - 0 | לנוס ארגנטינה ארגנטינה |
| 2021 פרטים | אתלטיקו פרנאאנסה ברזיל ברזיל | 3 - 1 | רד בול ברגנטינו ברזיל ברזיל |
| 2022 פרטים | אינדפנדיינטה דל ואיה אקוודור אקוודור | 2 - 0 | סאו פאולו ברזיל ברזיל |
זכיות וסגנויות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | סגנות | אלופה בשנים | סגנית אלופה בשנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ליגה דה קיטו | 2 | 1 | 2009, 2023 | 2011 |
|  בוקה ג'וניורס | 2 | - | 2004, 2005 | - |
|  אינדפנדיינטה | 2 | - | 2010, 2017 | - |
|  אתלטיקו פרנאאנסה | 2 | - | 2018, |2021, |  |
|  אינדפנדיינטה דל ואיה | 2 | - | 2019, 2022 | - |
|  ריבר פלייט | 1 | 1 | 2014 | 2003 |
|  לנוס | 1 | 1 | 2013 | 2020 |
|  סאו פאולו | 1 | 1 | 2012 | 2022 |
|  סן לורנסו | 1 | - | 2002 | - |
| פרו סיינסיאנו | 1 | - | 2003 | - |
| מקסיקופצ'וקה | 1 | - | 2006 | - |
|  ארסנאל | 1 | - | 2007 | - |
|  אינטרנסיונל | 1 | - | 2008 | - |
|  אוניברסידד דה צ'ילה | 1 | - | 2011 | - |
|  סנטה פה | 1 | - | 2015 | - |
|  שאפקואנסה | 1 | - | 2016 | - |
|  דפנסה וחוסטיסיה | 1 | - | 2020 | - |
| ארגנטינה ראסינג קלוב | 1 | - | 2024 | - |
|  אתלטיקו נסיונל | - | 3 | - | 2002, 2014, 2016 |
| בוליביה בוליבר | - | 1 | - | 2004 |
| מקסיקו UNAM | - | 1 | - | 2005 |
|  קולו-קולו | - | 1 | - | 2006 |
| מקסיקו קלוב אמריקה | - | 1 | - | 2007 |
|  אסטודיאנטס | - | 1 | - | 2008 |
|  פלומיננסה | - | 1 | - | 2009 |
|  גויאס | - | 1 | - | 2010 |
|  טיגרה | - | 1 | - | 2012 |
|  פונטה פרטה | - | 1 | - | 2013 |
|  הורקאן | - | 1 | - | 2015 |
|  פלמנגו | - | 1 | - | 2017 |
|  ג'וניור | - | 1 | - | 2018 |
|  קולון | - | 1 | - | 2019 |
| [[פורטלזה (כדורגל)|ברזיל פורטלזה]] | - | 1 | - | 2023 |
| ברזיל קרוזיירו | - | 1 | - | 2024 |
אליפויות לפי מדינה

| מדינה | זכייה | סגנות | סה"כ גמרים |
| --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה ארגנטינה | 9 | 6 | 15 |
| ברזיל ברזיל | 4 | 4 | 8 |
| אקוודור אקוודור | 2 | 1 | 3 |
| קולומביה קולומביה | 1 | 4 | 5 |
| מקסיקו מקסיקו | 1 | 2 | 3 |
| צ'ילה צ'ילה | 1 | 1 | 2 |
| פרו פרו | 1 | 0 | 1 |
| בוליביה בוליביה | 0 | 1 | 1 |
הערות שוליים

↑  נסיונאל ביקשה: תנו את הגביע לשאפקואנסה, באתר ynet, 29 בנובמבר 2016
↑  מטוס שבו קבוצת כדורגל מברזיל התרסק בקולומביה - 75 נהרגו, באתר ynet, 29 בנובמבר 2016
↑  , באתר ערוץ הספורט
↑
17 בנובמבר

ערך זה עוסק ב17 בנובמבר, יום בלוח השנה. אם התכוונתם למחתרת גרילה יוונית, ראו .
17 בנובמבר הוא היום ה-321 בשנה, (322 בשנה מעוברת), בשבוע ה-47 בלוח הגריגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 44 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1558 – עם מותה של מרי הראשונה הופכת אליזבת למלכת אנגליה ומתחיל העידן האליזבתני
1820 – קפטן נתניאל פאלמר (Nathaniel Palmer) הוא האמריקאי הראשון שמגיע ליבשת אנטארקטיקה
1855 – דייוויד ליווינגסטון הופך לאירופאי הראשון שמגיע למפלי ויקטוריה
1869 – תעלת סואץ נפתחת
1873 – הערים בודה, פשט ואובודה מאוחדות ונוצרת העיר בודפשט, בירת הונגריה
1932 – קנצלר גרמניה פרנץ פון פאפן מתפטר מתפקידו
1933 – יוצא לאקרנים סרט הקולנוע מרק ברווז
1956 – אב טיפוס של מטוס הקרב מיראז' 3 ממריא לראשונה
1970 – נחיתת רכב החלל לונוחוד 1 על הירח, באזור ים הגשמים. לונוחוד 1 היה לרובר הרובוטי הראשון שנחת על גרם שמימי אחר. הוא הגיע לירח על הגשושית לונה 17 במסגרת תוכנית לונה הסובייטית
1973 – ממשלת יוון שולחת את צבאה מלווה בטנקים כדי לדכא הפגנת סטודנטים באתונה; האירוע, שהפך לסמל של דיכוי הממשלה את העם, שימש השראה לשם ארגון הטרור ה"17 בנובמבר"
1989 – מהפכת הקטיפה: נפילת המשטר הקומוניסטי ברפובליקה הצ'כית, בלא שנורתה ירייה אחת
1997 – טבח התיירים בלוקסור: שישה טרוריסטים איסלמיים רוצחים ביריות 62 תיירים בלוקסור שבמצרים
2021 – התגלו שרידי מבצר יווני מתקופת החשמונאים ליד קריית גת
נולדו

9 – אספסיאנוס, קיסר רומי (נפטר ב-79)
1453 – אלפונסו, נסיך אסטוריאס (נפטר ב-1468)
1503 – אניולו ברונזינו, צייר פיורנטיני (נפטר ב-1572)
1755 – לואי השמונה עשר, מלך צרפת (נפטר ב-1824)
1790 – אוגוסט פרדיננד מביוס, מתמטיקאי ואסטרונום גרמני; ידוע בעיקר בשל טבעת שעיצב הקרויה על שמו, טבעת מביוס (נפטר ב-1868)
1876 – אוגוסט זנדר, צלם גרמני שהתמחה בצילומי דיוקנאות תיעודיים (נפטר ב-1964)
1887 – ברנרד לו מונטגומרי, גנרל בריטי (נפטר ב-1976)
1889 – ארתור שפנייר, ספרן וחוקר במדעי היהדות (נרצח ב-1944)
1891 – גלקטיון טאבידזה, משורר גאורגי (נפטר ב-1959)
1895 – מיכאיל בכטין, חוקר ספרות רוסי (נפטר ב-1975)
1902 – יוג'ין ויגנר, פיזיקאי יהודי ממוצא הונגרי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-1995)
1907 – לס קלארק, אנימטור ובמאי אמריקאי (נפטר ב-1979)
1918 – כרמי יוגב, איש חינוך ישראלי, מנהל גימנסיה הרצליה (נפטר ב-2010)
1922 – סטנלי כהן, ביוכימאי יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נפטר ב-2020)
1926 – וסבולוד אובצ'יניקוב, עיתונאי פובליציסט וסופר סובייטי-רוסי (נפטר ב-2021)
1931 – עמי ברזילי, רופא כירורג, פרופסור לכירורגיה בבית הספר לרפואה של הטכניון (נפטר ב-1998)
1931 – אמירה סרטני, אשת ציבור ישראלית שכיהנה כחברת הכנסת מטעם מפ"ם בכנסת האחת עשרה
1931 – עזריה פז, מדען מחשב ישראלי
1935 – אליז קרטס, מתעמלת, אלופה אולימפית ומאמנת יהודייה-הונגרייה
1936 – דליה רביקוביץ, משוררת ישראלית (נפטרה ב-2005)
1938 – גורדון לייטפוט, זמר פולק ופזמונאי קנדי (נפטר ב-2023)
1942 – מרטין סקורסזה, במאי קולנוע ומפיק קולנוע אמריקאי
1944 – דני דה-ויטו, שחקן קולנוע אמריקאי
1944 – רם קולהאס, אדריכל הולנדי
1946 – נחמיה תמרי, אלוף בצה"ל (נפטר ב-1994)
1948 – הווארד דין, פוליטיקאי אמריקני
1950 – רולנד מאתס, שחיין מגרמניה המזרחית (נפטר ב-2019)
1955 – יולנדה קינג, פעילת זכויות אדם אמריקאית (נפטרה ב-2007)
1958 – דני עפרוני, אלוף, הפרקליט הצבאי הראשי
1959 – שירה גרא, שדרנית רדיו, מגישה ומנחת טלוויזיה ישראלית
1962 – עמנואל פינטו, סופר, מתרגם ושחקן ישראלי
1966 – סופי מרסו, שחקנית צרפתייה
1966 – ג'ף באקלי, מוזיקאי אמריקאי (נפטר ב-1997)
1966 – מירי חנוך, עיתונאית, סופרת ותסריטאית ישראלית
1970 – אבידע ליבני, במאי ותסריטאי ישראלי
1972 – ג'ובאני רוסו, כדורגלן קרואטי
1975 – אורית בראון, ג'ודוקא ישראלית
1976 – טל ירדני, מלחין קלאסי ישראלי
1977 – אוקסנה באיול, מחליקה על קרח ואלופה אולימפית אוקראינית
1978 – טום אליס, שחקן בריטי
1978 – רייצ'ל מקאדמס, שחקנית קנדית
1989 − אלי טמפוסי, זמרת-יוצרת אמריקאית
1994 – שאדי מרעי, שחקן ערבי-ישראלי
נפטרו

375 – ולנטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הרומית (נולד ב-321)
474 – לאון השני, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-467)
594 – גרגוריוס מטור, היסטוריון גאלו-רומי ובישוף טור (נולד ב-538)
641 – ג'ומנה, הקיסר ה-34 של יפן (נולד ב-593)
1231 – אליזבת מתורינגיה, נסיכה בממלכת הונגריה שהוכרזה כקדושה (נולדה ב-1207)
1494 – ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה, הומניסט ופילוסוף איטלקי (נולד ב-1463)
1525 – לאונור מוויזאו, אינפנטה והמלכה רעיה של מלך פורטוגל ז'ואאו השני (נולדה ב-1458)
1558 – מרי הראשונה, מלכת אנגליה (נולדה ב-1516)
1558 – רג'ינלד פול, חשמן והארכיבישוף מקנטרברי הקתולי האחרון (נולד ב-1500)
1562 – אנטואן דה בורבון, ראש בית בורבון ומלך נווארה (נולד ב-1518)
1592 – יוהאן השלישי, מלך שוודיה (נולד ב-1537)
1624 – יאקוב במה, פילוסוף ותאולוג גרמני (נולד ב-1757)
1796 – יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה (נולדה ב-1729)
1858 – רוברט אוון, רפורמטור חברתי (נולד ב-1771)
1917 – אוגוסט רודן, פסל צרפתי (נולד ב-1840)
1929 – הרמן הולרית', סטטיסטיקאי וממציא אמריקאי (נולד ב-1860)
1959 – הייטור וילה לובוס, מלחין ברזילאי (נולד ב-1887)
1979 – יוסף רייך, שופט בבית הדין הארצי לעבודה (נולד ב-1902)
1998 – מאיר נוי, מוזיקאי ישראלי, מלחין, חוקר הזמר העברי ומורה למוזיקה (נולד ב-1922)
2002 – אבא אבן, דיפלומט ומדינאי ישראלי (נולד ב-1915)
2006 – פרנץ פושקש, כדורגלן הונגרי (נולד ב-1927)
2008 – יעקב אלפרון, פושע ישראלי (נולד ב-1955)
2011 – עזה צבי, מבקרת ספרות, מסאית ומתרגמת ישראלית (נולדה ב-1934)
2013 – דוריס לסינג, סופרת וכלת פרס נובל אנגלייה (נולדה ב-1919)
2018 – אדולף גרונבאום, פילוסוף והיסטוריון של המדע אמריקאי ממוצא יהודי-גרמני (נולד ב-1923)
2019 – עדנאן אל-פאצ'צ'י, מדינאי ודיפלומט עיראקי ממוצא סוני (נולד ב-1923)
2019 – שרגא שמר, ראש מועצת חבל יבנה (נולד ב-1929)
2021 – חנה הורן, סופרת ילדים ישראלית (נולדה ב-1922)
2021 – רינה הברון, סופרת ילדים, ארכאולוגית ומחנכת ישראלית (נולדה ב-1925)
2021 – איגור סבוצ'קין, שחקן תיאטרון וקולנוע ומנחה טלוויזיה רוסי (נולד ב-1963)
2022 – פרד ברוקס, חלוץ בתחום הנדסת תוכנה (נולד ב-1931)
2023 – אחמד בחר, סגן יושב הראש הראשון של המועצה המחוקקת הפלסטינית ויושב ראש הפרלמנט של חמאס ברצועת עזה (נולד ב-1949)
2024 – ויקטור סמסונוב, גנרל רוסי (נולד ב-1941)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום הסטודנטים הבינלאומי
בכל שנה, שיאו של מטר המטאורים לאונידים
16 בנובמבר – 18 בנובמבר
נובמבר
לוח אירועים שנתי
אספסיאנוס
ברנרד לו מונטגומרי
מרטין סקורסזה
דני דה-ויטו
ולנטיניאנוס הראשון
מרי, מלכת אנגליה
יקטרינה הגדולה
כף פיירוול

| --- | --- |

כף פיירוול
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים טסמן 
 קואורדינטות:  40°29′53″S 172°41′05″E﻿ / ﻿40.498055555556°S 172.68472222222°E﻿ / -40.498055555556; 172.68472222222
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ניו זילנד 
 אזור זמן:  UTC +12
 מגלה:  אבל ינזון טסמן
  (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןכף פיירוול(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןכף פיירוול
 
כף פֵיירְוֵול (באנגלית: Cape Farewell) נמצא בניו זילנד, הנקודה הצפונית ביותר באי הדרומי. הוא ממוקם ממש מערבית לפיירוול ספיט (אנ'). המקום מופה לראשונה על ידי אבל ינזון טסמן, המקום קבל את שמות על ידי מגלה הארצות והחוקר הבריטי קפטן ג'יימס קוק בשנת 1770. זו הייתה פיסת האדמה האחרונה שנראתה על ידי צוותו כאשר הם יצאו למסע מערבה, חזרה לבריטניה על הספינה בשם "אנדוור" דרך טרה אוסטרליס.
בשל מיקומו המרוחק של כף פיירוול, הוא אחד המקומות המתוירים פחות בניו זילנד. "טיול הצוק" (2–3 שעות הליכה בכיוון אחד לאורך גבעות החוף מזרחית לכף) מוביל לאזור פיירוול ספיט, נופים מדהימים של ים טסמן מצד אחד, של דיונות חול בצפון מזרח וצוקים נישאים עם נופי הסלעיים הראשוניים לצד החוף (המזרחי).
בשנת 2020, הוקפו בגדר חסינה מפני טורפים 2.5 הדונם הצפוניים ביותר של הכף כדי להגן על עופות הים הדוגרים על החוף והצוקים, צמחים מקומיים נדירים, חלזונות ענק ושממיות.
גאולוגיה

הכף ומצוקים שלו מורכבים מאבן חול, קוורץ ופלאוקן. שחיקת המצוקים לחול דק, הנישא על זרמי הים, שינה עם השנים את מיקום פיירוול ספיט יותר מזרחה.
גלריה

תמונת לווין באזור כף פיירוול
כף פיירוול "הקשת" מראה מנקודת התצפית הקרובה ביותר
ראו גם

המסע הראשון של ג'יימס קוק
הערות שוליים

1 2  Farewell Spit and Cape Farewell (from Te Ara: The Encyclopedia of New Zealand, 1966 Edition. Accessed 2008-06-16.)
↑  גוטנברג|W.J.L. Wharton, Captain Cook's Journal During the First Voyage Round the World, London, 1893. See also J. C. Beaglehole and R. A. Skelton (eds.), The Journals of Captain James Cook on His Voyages of Discovery, Vol. 1, The Voyage of the Endeavor, 1768-1771, Cambridge University Press for the Hakluyt Society, 1955, pp.272-273
↑  "Predator-free sanctuary for seabirds, rare native plants opens at Cape Farewell". RNZ (בNew Zealand English). 2020-01-18. נבדק ב-2020-01-20.
↑  J.J., Kamp, Peter; A., Vincent, Kirsty; J.S., Tayler, Michael (2015). "Cenozoic sedimentary and volcanic rocks of New Zealand: A reference volume of lithology, age and paleoenvironments with maps (PMAPs) and database" (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 112870910  VIAF: 219495046   WorldCat (עם VIAF): 219495046
מוסקול

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  168.993 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 מזהים
 קוד ATC:  M03BB03 
 מספר CAS:  95-25-0
 PubChem:  2733
 ChemSpider:  2632
 
Chlorzoxazone
מוסקול (muscol), נמכרת גם תחת השם Paraflex וגם כתרופה משולבת הנקראת Parafin Forte (זהו השילוב של chlorzoxazone עם acetaminophen פרצטמול) וידועה בשמה הגנרי-Chlorzoxazone. מטרת התרופה היא לפעול באופן מרכזי להרפיית השרירים ומשתמשים בו על מנת לטפל בעוויתות השרירים, בעקבות כאבים או אי נוחות בשרירים. התרופה פועלת על עמוד השדרה על ידי דיכוי הרפלקסים.
חומר פעיל

500 מ"ג פרצטמול - משכך כאבים ומוריד חום
30 מ"ג אורפנדרין ציטראט - חומר אנטיכולינרגי המרפה את השרירים
מנגנון פעולה

Chlorzoxazone מעכב את הדגרנולציה של תאי מאסט, ולאחר מכן מונע שחרור של היסטמין ושל ה-(slow-reacting substance of anaphylaxis (SRS-A), מתווכים של תגובה אלרגית מסוג ראשון. Chlorzoxazone יכול גם להפחית את השחרור של הלויקוטרינים הדלקתיים. ה-Chlorzoxazone פועל על ידי עיכוב זרם הסידן והאשלגן, שמוביל לעיכוב עצבי והרפיית השרירים. מידע מתוך ניסויים בבעלי חיים ובמחקרים קליניים בבני אדם, מצביעים שה-Chlorzoxazone פועל בעיקר ברמה של עמוד השדרה ובאזור התת-קליפתי של המוח, ששם מתבצע העיכוב של קשת הרפלקס המולטיסינפטית המשתתפות ביצירה ושמירה על עוויות שרירי השלד.
שימושים

מוסקול מיועד לשיכוך כאבי שרירים והרפיית שרירים תפוסים.