stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורנה פורת
ראשית חייה

פורת נולדה בשם אירֶנֶה קליין בעיר קלן שבגרמניה ב-1924 למשפחה גרמנית נוצרית. אביה היה בן למשפחה קתולית, בעוד אמה נולדה במשפחה פרוטסטנטית-לותרנית, אך בחרה להיות אתאיסטית והתעניינה ברעיונות סוציאליסטיים. בגיל עשר עברה עם משפחתה לעיר פורץ (אנ') (Porz; כיום חלק מהעיר קלן), שם התקבלה לאגודת הנערות הגרמניות (ארגון לנערות המקביל ל"נוער ההיטלראי"), למרות הסתייגות מפורשת של הוריה.
בתום לימודי התיכון, בשנים 1940–1942, למדה משחק בבית ספר לתיאטרון בקלן. דעותיה הושפעו באותה תקופה מקריאת ספרים "אסורים" מאת תומאס מאן, פרנץ ורפל ויאקוב וסרמן. ב-1942 התקבלה לתיאטרון מקצועי בשלזוויג, שם התוודעה לראשונה לגורל היהודים באותה עת:
בעלה של אחת העובדות בתיאטרון חזר לעיר עם התמוטטות עצבים. הוא היה שומר במחנה ברגן-בלזן, והוא סיפר וסיפר ובכה וסיפר, וכך נודעו לנו כל הפרטים הכי מזעזעים. ואני חשבתי שזה לא ייתכן, הוא לא נורמלי. אבל קלטתי שבכל זאת משהו היה נכון. ואם יש בזה משהו, אני לא יכולה להישאר בגרמניה. בבי בי סי לא דיברו על מחנות הריכוז.
לאחר סגירת התיאטרון במהלך המלחמה, נשלחה לעבוד בתעשייה הצבאית הנאצית, והפעילה זרקורים על מנת לגלות מטוסי אויב. לאחר המלחמה, בהשפעת פועלי הכפייה הרוסים והפולנים שפגשה שם, ביקשה להגר לרוסיה. עקב בקשתה נחקרה במודיעין הצבא הבריטי אצל קצין דובר גרמנית בשם יוזף (יוסף) פרוטר, חייל הבריגדה היהודית שמוצאו בעיר קלן. הם התאהבו, והיא החליטה לעלות עמו לארץ ישראל.
בשנת 1947 עלתה פורת ארצה יחד עם יוסף, וקשרה את גורלה עם ישראל. צעד זה זכה לתהודה חיובית ביישוב, שקלט אותה בזרועות פתוחות. השניים השתקעו תחילה בקיבוץ חצור.
קריירת משחק בישראל

ב-1948, זמן קצר לאחר עלותה ארצה, הצטרפה פורת לתיאטרון הקאמרי. תפקידה הראשון בקאמרי היה בהצגה "כזאת הייתה אמא". היא ביצעה תפקידים גם במסגרת תיאטרון הבימה, תיאטרון בית ליסין, תיאטרון באר שבע, תיאטרון יידישפיל ותיאטראות מחוץ לישראל.
ב-1951 השתתפה לראשונה בסרט קולנוע, ב"עיר האוהלים" של אריה להולה. ב-1954 שיחקה בסרט נוסף של להולה, "אבן על כל מיל".
בין התפקידים הרבים שביצעה:
"אהבתה של יובל אור" (יובל אור), "ז'אן ד'ארק" (תפקיד ראשי), "הנפש הטובה מסצ'ואן" (שן-טה/שוי-טה), "מרי סטיוארט" (מרי סטיוארט ואליזבת), "הלילה השנים-עשר" (ויולה), "אלקטרה" (אלקטרה), "חתונת הדמים" (האם), "המלט" (גרטרוד), "היער" (ראיסה פבלובנה גורמיז'סקאיה), "ביקור הגברת הזקנה" (קלייר זאכנסיאן), "קוריולנוס" (וולומניה), "נשות טרויה" (הקובה), "בית ברנרדה אלבה" (ברנרדה), "הנהג של מיס דייזי" (מיס דייזי), "מירל'ה אפרת" (מירל'ה), "שיינדלה" (הרעבעצן), "אכזר מכל המלך" (צרועה), "אחרון ימיה" (תפקיד ראשי), "הנשים הפיניקיות" (יוקסטה), "הדיבוק" (הצדיק).
היא שימשה גם כבמאית, בין היתר בהצגות "אנה פרנק" ו"ז'אן ד'ארק".
בשנת 1984 שיחקה בסרטו של איתן גרין "עד סוף הלילה", לצידם של יוסף מילוא ואסי דיין. ב-1997 שיחקה בסרט "אהבה אסורה". בשנת 1999 שיחקה בסרט "שקרים לבנים" לצד שרון אלכסנדר וסמדר קילצ'ינסקי. בשנת 2010 שיחקה בסרט "התפרצות X" בבימויו של איתן צור.
פעילות ציבורית

מלבד היותה שחקנית מוכרת, פורת הקימה וניהלה את התיאטרון לילדים שליד "הקאמרי" שפעל בשנים 1965–1970, ולאחר סגירתו הקימה ב-1970 תיאטרון לילדים ולנוער הנושא את שמה ופועל עד היום, וכיהנה עד למותה כנשיאת התיאטרון.
הייתה ממייסדי ארגון אסיטז' העולמי (המרכז לתיאטרון ילדים ונוער) והקימה את הסניף הישראלי של הארגון.
הוקרה

פורת היא כלת פרס ישראל לתיאטרון לשנת תשל"ט (1979), וכמו כן זכתה בשלושה פרסי כינור דוד (1970, 1974. ו-1980), בפרס ברנר, פרס רמח"ל לאמנות הבמה (1956), פרס "ורד הכסף" מטעם "מעריב" 1979, פרס מאיר מרגלית (1983), פרס א.מ.ת (2005), פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים ובפרס הוקרה מיוחד בשנת 2007/8 במסגרת פרס הבמה לילדים ונוער. כמו כן, זכתה בתוארי דוקטור לשם כבוד מטעם מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בר-אילן ואוניברסיטת תל אביב ועוד שורה של פרסים ועיטורים שהוענקו לה על ידי מוסדות בישראל ובמדינות נוספות.
בשנת 1979 הופק על ידי הטלוויזיה הישראלית הסרט "אורנה" - סרט תעודה בן 50 דקות על חייה של פורת בת ה-55, שהפיק איציק קול וביים יגאל שילון. בסרט השתתפו גם שמעון פינקל, חנה מרון, מרים ברנשטיין-כהן ועוד. הסרט שודר בינואר 1980 במסגרת תוכניות התעודה של הטלוויזיה הישראלית.
חיים אישיים

אורנה ויוסף לא הצליחו להביא צאצאים לעולם, וביקשו לפתוח בתהליכי אימוץ. היה חשש שלא יאשרו לאם שאינה יהודייה לאמץ ילדים יהודים, ולכן החליטה פורת לעבור תהליך גיור. בתום תהליך זה הם אימצו שני ילדים.
אורנה פורת נפטרה בביתה ב-6 באוגוסט 2015, בגיל 91, והובאה למנוחות לצד בעלה במושב חדיד. פורת השאירה אחריה בת ובן.
לקריאה נוספת

עירית עמית, שלוש חתונות: מפגשים עם אורנה פורת, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2000 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  דן פחטר, אורנה פורת מספרת, דבר, 5 בינואר 1955
↑   "עיר אוהלים", הסרט הראשון בו הופיעה אורנה פורת. במאי: אריה להולה, מוזיקה: ידידיה אדמון, תסריט והפקה: ברוך דינר, 1951, ארכיון שפילברג
↑  "אלקטרה" לאוריפידס – בתיאטרון הקאמרי
↑  "שקרים לבנים" באתר טרנספקס
↑  נסגרה הבימה לילדים של "הקאמרי", דבר, 19 במאי 1970
↑  אודות ארגון אסיטז' ישראל(הקישור אינו פעיל, 14.8.2021) באתר אסיטז' ישראל
↑  "זוכי פרס ישראל לשנת תשל"ט". אתר משרד החינוך.; פרס-ישראל לתיאטרון לאורנה פורת ור. קלצ'קין, דבר, 8 באוקטובר 1978; פרס ישראל לתיאטרון – לאורנה פורת וקלצ'קין, מעריב, 8 באוקטובר 1978.
↑  שר החינוך העניק פרסי "כינור דוד", דבר, 17 בדצמבר 1975
1 2  אורנה פורת באתר פרס א.מ.ת.
↑  ששה שחקנים יזכו בפרס רמח"ל: הזוכים: ד. ורדי, מ. מרגלית, א. מסקין, ח. מרון, א. פורת, וש. פינקל, דבר, 1 ביולי 1956; פרס רמח"ל של עירית ת"א הוענק לששה אמני התיאטרון העברי, דבר, 8 ביולי 1956; הוענק "פרס רמח"ל לאמנות הבמה", חרות, 8 ביולי 1956.
↑  השמחה המשולשת של ארנה, מעריב, 3 בינואר 1980
↑  כל פרסי אורנה פורת, מעריב, 12 במאי 1983
↑  מקבלי התואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת חיפה(הקישור אינו פעיל, 14.8.2021), אוניברסיטת חיפה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1995 - נסים אלוני | פרס התיאטרון הישראלי - פרס מפעל חיים 1996 - יוסי ידין, אורנה פורת, שמעון פינקל | הבאים: 1997 - יוסי בנאי, חנה מרון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299105605171  BnF: cb146957880 (data)  GND: 11626859X  ISNI: 0000 0000 7858 4609  LCCN: no2001004845  MusicBrainz: e522b395-5b23-4262-b3ca-843c09da2c42  SNAC: w6rr1znq  VIAF: 77062811   WorldCat (עם VIAF): 77062811 
אורנה פורת (משמאל) עם חנה מרון על במת הקאמרי, 1949
עם נתן כוגן ב"הו אבא אבאל'ה עלוב, אמא תלתה אותך בארון ואני כל כך עצוב", הקאמרי, 1966
פורת בינואר 2005
משמש מיובש

| --- | --- |

משמשים מיובשים מכילים בין 2500 ל-3000 ppm SO2, וצבעם נע בין צהוב בהיר לכתום
 
 מאכלים
 סוג:  פרי מיובש, מִשְׁמֵשׁ, מוצר מזון 
 
משמשים מיובשים הם פרי מיובש של עץ המשמש.
מאפיינים

כאשר הפרי המיועד לייבוש מטופל בגופרית דו-חמצנית (SO₂), הצבע הכתום של הפרי מובלט. פרי אורגני שאינו מטופל באדי גופרית הוא בצבע כהה יותר ובעל מרקם גס יותר. בדרך כלל, ככל שהצבע בהיר יותר, כך תכולת SO2 גבוהה יותר.
משמשים תורבתו במרכז אסיה מאז העת העתיקה, והמיובשים היו מצרך חשוב בדרך המשי. הם יכולים להיות מועברים למרחקים עצומים בשל חיי המדף הארוכים שלהם. לפני המאה ה-20, הם היו בכל מקום באימפריה הרוסית באימפריה העות'מאנית, והפרסית.
בתקופה האחרונה, קליפורניה הייתה היצרנית הגדולה ביותר, לפני שמקום ראשון זה נכבש על ידי טורקיה, שבה כ-95% מייצור המשמש היבש מסופק על ידי מחוז מלטיה.
ייבוש

משמשים קטנים מיובשים בדרך כלל בשלמותם. זנים גדולים יותר מיובשים בחצאים, ללא הגוגואים. במדינות ברית המועצות לשעבר, הראשונים ידועים כ-uryuk (урюк), ומשמשים בעיקר להכנת לפתנים, והאחרונים כ-kuraga (курага). זנים ים תיכוניים או טורקיים של משמשים מיובשים בדרך כלל בשלמותם ולאחר מכן מגולענים, ואילו זני קליפורניה נחתכים לחצי ומגולענים לפני הייבוש. מזונות אתניים המבוססים על משמש מיובש כוללים qubani ka metha בהודו וצ'אמוי במקסיקו.
משמשים מיובשים הם מקור חשוב לקרוטנואידים (ויטמין A) ואשלגן. בשל היחס הגבוה בין סיבים לנפח, הם משמשים לפעמים כדי להקל על עצירות או לגרום לשלשול. למשמשים מיובשים בדרך כלל אין תוספת סוכר ויש להם מדד גליקמי נמוך. שיעור הלחות המרבי המותר בטורקיה לאחר הייבוש הוא 25%.
לקריאה נוספת

רשימת מזונות יבשים
הערות שוליים

↑  Bittman, Mark (2011-12-19). How to Cook Everything Vegetarian: Simple Meatless Recipes for Great Food (באנגלית). Houghton Mifflin Harcourt. ISBN 978-0544186958.
↑  The Oxford Companion to American Food and Drink (ed. Andrew F. Smith). Oxford University Press, 2007. מסת"ב 9780195307962. Page 22.
↑  Esengun, Kemal; Gündüz, Orhan; Erdal, Gülistan (בפברואר 2007). "Input–output energy analysis in dry apricot production of Turkey". Energy Conversion and Management. 48 (2): 592–598. doi:10.1016/j.enconman.2006.06.006. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Консервирование. Большая книга рецептов (ברוסית). Litres. 2015-04-22. ISBN 9785457428713.
↑  "Does Apricot Origin Matter?: Can California and Mediterranean dried apricots be used interchangeably?". Cook's Illustrated. במרץ 2014. נבדק ב-7 ביוני 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ellison, Bronwyn. "About Dried Apricots". LIVESTRONG.COM. נבדק ב-2016-05-08.
↑  Karin Cadwell, Edith White. The Natural Laxative Cookbook. Sterling Pub Co Inc, 1995. מסת"ב 9780806913445. Page 17.
↑  Ellison, Bronwyn. "About Dried Apricots". livestrong.com. נבדק ב-14 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AgricultureKey. "Turkish Dried Apricot". www.agriculturekey.com. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-2016-05-08.
זנים רבים של משמשים מיובשים נמכרים באוזבקיסטן
משמשים מיובשים מצופים בשוקולד, סוג פופולרי של מוצר קונדיטוריה ברוסיה ובקזחסטן
לורסידון

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 לטודה
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C28H36N4O2S
 נתונים פרמוקוקינטיים
 מטבוליזם:  כבד (CYP3A4-mediated)
 זמן מחצית חיים:  18–40 שעות
 הפרשה:  צואה 67–80%, כלייתי 9–19%
 בטיחות
 דרכי מתן:  מתן פומי
לורסידון (באנגלית: Lurasidone) היא תרופה אנטי פסיכוטית המשמשת לטיפול בסכיזופרניה ובהפרעה דו קוטבית. בארץ, לורסידון נמכרת תחת השם המסחרי לטודה (Latoda) בין היתר. התרופה ניתנת דרך הפה (PO).
היסטוריה

לורסידון אושר לראשונה לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 2010. בשנת 2013, אושר בקנדה, ועל ידי מינהל המזון והתרופות של ארצות הברית. גרסאות גנריות אושרו בארצות הברית ב-2019, והפכו לזמינות ב-2023. בשנת 2021, זו הייתה התרופה ה-193 הנפוצה ביותר בארצות הברית, עם יותר מ-2 מיליון מרשמים.
שימוש רפואי

לורסידון משמש לטיפול בסכיזופרניה ובהפרעה דו קוטבית. בהפרעה דו-קוטבית, זה ניתן הן כמונותרפיה, והן כטיפול משלים לליתיום ולפרואט.
הסוכנות האירופית לתרופות (EMA) אישרה שימוש בלורסידון לטיפול בסכיזופרניה לאנשים מגיל 13 ומעלה, אך לא לטיפול בהפרעה דו קוטבית. בארצות הברית, הוא משמש לטיפול בסכיזופרניה לאנשים מגיל 13 ומעלה, כמו גם באפיזודות דיכאון של הפרעה דו קוטבית מגיל 10 ומעלה כמונותרפיה (טיפול במחלה בעזרת תרופה בודדת), ובשילוב עם ליתיום או ולפרואט במבוגרים.
ביוני 2020 אושר לורסידון ביפן, שמונה שנים לאחר אישורו הראשון בארצות הברית. ביפן זה מאושר לדיכאון דו קוטבי וסכיזופרניה.
לורסידון אינו מאושר על ידי מינהל המזון והתרופות (FDA) לטיפול בהפרעות התנהגות בקרב מבוגרים עם דמנציה.
התוויות נגד

לורסידון אסור לאנשים הנוטלים מעכבים חזקים של אנזים הכבד CYP3A4 או מעוררים כדוגמת קרבמזפין וריפמפין.האנזים CYP3A4 מעורב בעיכול תרופות. מעכבים כגון מיץ אשכוליות חוסמים את תפקודו וכתוצאה מכך כמות התרופה גדולה מדי בגוף. בארצות הברית התרופה לא מומלצת לשימוש בילדים.
בטיחות במהלך הריון והנקה

השימוש בלורסידון בנשים הרות לא נחקר ואינו מומלץ; במחקרים בבעלי חיים, לא נמצאו סיכונים. גם הפרשה בחלב אם אינה ידועה אך לורסידון אינו מומלץ לנשים מניקות.
תופעות לוואי

תופעות לוואי של לורסידון כוללות ישנוניות, הפרעות תנועה, בחילות ושלשולים.
תופעות לוואי חמורות המשותפות עבור כל התרופות האנטי-פסיכוטיות הלא טיפוסיות העשויות לכלול דיסקינזיה מאוחרת, כמו גם תסמונת ממאירה נוירולפטית, סיכון מוגבר להתאבדות, אנגיואדמה ורמות סוכר גבוהות בדם. למרות שפחות נפוץ שלוראזידון יגרום לרמות גבוהות של סוכר בדם, תסמונת היפרגליקמית היפראוסמולרית עלולה להתרחש. אצל אנשים מבוגרים עם פסיכוזה כתוצאה מדמנציה, זה עלול להגביר את הסיכון למוות.
תופעות הלוואי דומות בדרך כלל לתרופות אנטי-פסיכוטיות אחרות. לתרופה יש פרופיל תופעות לוואי נסבל יחסית, עם נטייה נמוכה לשינויים במרווחי QTc, עלייה במשקל ותופעות לוואי הקשורות בשומנים בדם. במטא-אנליזה משנת 2013 של היעילות והסבילות של 15 תרופות אנטי פסיכוטיות, נמצא כי הוא מייצר את העלייה השנייה הנמוכה ביותר (אחרי הלופרידול) במשקל, הארכת מרווח QT הקטנה ביותר, תופעות הלוואי הרביעיות בכמותן החוץ-פירמידליות ( אחרי הלופרידול, זוטפין וכלורפרומאזין). והסדציה השישית הפחותה (אחרי פאליפרידון, סרטינדול, אמיסולפרייד, אילופרידון ואריפיפרזול).
כמו בתרופות נוירולפטיות לא טיפוסיות אחרות, יש להשתמש בלורסידון בזהירות בקרב קשישים מכיוון שהוא מעמיד אותם בסיכון מוגבר לשבץ מוחי או להתקף איסכמי חולף.; עם זאת, הסיכונים הללו לא צפויים להיות גדולים יותר מאלה הקשורים לתרופות אנטי פסיכוטיות מקבוצות אחרות. באופן דומה, אין להשתמש בלורסידון לטיפול בפסיכוזה הקשורה לדמנציה, שכן עדויות הראו תמותה מוגברת עם שימוש בתרופות אנטי-פסיכוטיות. עלייה במשקל מדווחת סביב 15 אחוז מהמשתמשים. תופעות לוואי אפשריות אחרות כוללות הקאות, אקתיזיה, דיסטוניה, פרקינסוניזם, נמנום, סחרחורת, הרגעה ובחילות.
תופעות לוואי > הפסקת שימוש

הנוסחה הלאומית הבריטית ממליץ על נסיגה הדרגתית בעת הפסקת נטילת תרופות אנטי פסיכוטיות כדי למנוע תסמונת גמילה חריפה או הישנות מהירה. תסמיני הגמילה כוללים בדרך כלל בחילות, הקאות ואובדן תיאבון. תסמינים אחרים עשויים לכלול אי שקט, הזעה מוגברת ובעיות שינה. לעיתים קרובות פחות תיתכן תחושה של סיבוב העולם, חוסר תחושה או כאבי שרירים. התסמינים חולפים בדרך כלל לאחר פרק זמן קצר.
קיימות ראיות טנטטיביות לכך שהפסקת השימוש בתרופות אנטי פסיכוטיות עלולה לגרום לפסיכוזה. זה גם עלול לגרום להישנות של מצב המטופל. לעיתים רחוקות יכולה להופיע דיסקינזיה מאוחרת עם הפסקת התרופה.
הערות שוליים

1 2 3  Drugs.com. American Society of Health-System Pharmacists. Archived from the original on 21 March 2019. Retrieved 21 March 2019., Lurasidone Monograph for Professionals, Drugs.com (באנגלית)
↑  IR News | Investor Relations. Sumitomo Pharma. Archived from the original on 10 October 2022. Retrieved 10 October 2022., Sumitomo Dainippon Pharma Announces Approval of Atypical Antipsychotic Agent, LATUDA Tablets in Japan | Sumitomo Pharma, www.sumitomo-pharma.com (באנגלית)
↑  Afzal Javed, Holger Arthur, Logos Curtis, Lars Hansen, Sofia Pappa, Practical Guidance on the Use of Lurasidone for the Treatment of Adults with Schizophrenia, Neurology and Therapy 8, 2019-05-16, עמ' 215–230 doi: 10.1007/s40120-019-0138-z
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לורסידון".
נבחרת קומורו בכדורגל

נבחרת קומורו בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קומורו. הנבחרת הוקמה בשנת 1979 אך הצטרפה ל-CAF בשנת 2003 והצטרפה לפיפ"א בשנת 2005.
חלק משמעותי של שחקני הנבחרת (למשל רפידין עבדאללה) נולדו מחוץ למדינה להורים ממוצא קומורי.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קומורו ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-103 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,208.99 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 103 נמדד לראשונה בנובמבר 2024, והדירוג הנמוך ביותר 207 נמדד לראשונה בדצמבר 2006.
כל גביעי העולם

1930 עד 2006 - לא נכנסה
2010 עד 2022 - לא העפילה
כל גביעי אפריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1957 עד 1974: הייתה חלק מצרפת
1976 עד 2002: לא הייתה חברה בCAF
תוניסיה 2004: לא נרשמה
מצרים 2006: לא נרשמה
גאנה 2008: לא נרשמה
אנגולה 2010: לא העפילה
גבון גינאה המשוונית 2012: לא העפילה
דרום אפריקה 2013: לא נרשמה
גינאה המשוונית 2015: לא העפילה
גבון 2017: לא העפילה
מצרים 2019: לא העפילה
| קמרון 2021 | שמינית גמר | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 7 |
חוף השנהב 2023: לא העפילה
| מרוקו 2025 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 1/34 | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 7 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מדצמבר 2006 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
יהודית תמיר

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 בן או בת זוג:  שפי ישי 
 
יהודית תמיר היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה > תחילת הדרך

יהודית תמיר נולדה למשפחה מוזיקלית. אביה היה שר קטעי חזנות ואמה הייתה פסנתרנית.
אחרי שירותה הצבאי למדה תמיר פורטוגזית והופיעה עם חברים ברזילאים. בתחילת 1983 הוציאה תקליט שדרים עם השיר "איזו מין ארץ זו ברזיל" (לדבריה, ההורים מימנו לה את הקלטת הסינגל כמתנת יום הולדת). בעקבות השיר הזמין אותה מתי כספי למופע שלו עם להקת ברור חיל. באותה שנה כיכבה תמיר במופע שיזם אלי ישראלי "באטוקדה 83", שבו שרה בפורטוגזית עם להקת ברור חיל. המופע רץ כשנה והסתיים ב-1984.
באותה שנה הקימה תמיר להקת ליווי משלה עם אבי סינגולדה, רמי לוין ושפי ישי.
ב-1985 הופיעה תמיר כחלק מהרכב המופע "עיניים שלי" של יהודה פוליקר. תמיר שרה במופע קולות רקע, ניגנה בטמבורין והייתה סולנית בשיר "אילו הייתי איתך" שתרגם יעקב גלעד מיוונית. השיר בביצועה נכלל באלבום ההופעה של פוליקר "חולם בהקיץ" שיצא ב-1986. באותה שנה הקליטה תמיר שיר נוסף, "לי זה לא אכפת" (מילים: עלי מוהר, ללחן: שפי ישי), שיצא רק כתקליט שדרים ולא זכה להצלחה.
ב-1987 הייתה תמיר שותפה לאלבום שירי הילדים "מתחת לארון" ביחד עם שפי ישי, מוטי דיכנה ויעקב בנאי.
ב-1988 שרה תמיר קולות באלבומו של יהודה פוליקר "אפר ואבק". תמיר גם השתתפה במופע של פוליקר בקיסריה שליווה את האלבום. באותה שנה הקליטה תמיר את השיר "אנחת האדמה" שכתב והלחין אהוד בנאי.
ב-1989 שרה תמיר קולות רקע באלבום של אהוד ויעקב בנאי "תחת שיח היסמין" וכן באלבומו של אהוד בנאי "קרוב". באלבום "קרוב" נכלל דואט של תמיר ובנאי בשם "החזיון לפרנצ'סקו גויא".
תמיר נשואה למוזיקאי שפי ישי, ואם לבן.
ביוגרפיה > אלבומי הסולו

במאי 1991 יצא אלבום הבכורה של תמיר, שנקרא בפשטות "יהודית תמיר", בהפקתו ובעיבודו של יהודה פוליקר, שגם הלחין את רוב שירי האלבום. להיט האלבום היה "רומיאו" שהלחין פוליקר למילים של צרויה להב. גם השירים "אסיה בוכה" (מ' אהוד מנור, ל' יהודה פוליקר) ו"שיר ערש" (מ' חוה אלברשטיין, ל' יהודה פוליקר) זכו להצלחה במצעדים. פרט לשיריו של פוליקר באלבום, הוא כלל שני שירים שהלחין אהוד בנאי: "אנחת האדמה" ו"נסעת מכאן". בין כותבי המילים של השירים היו גם אסתר שמיר ותרצה אתר. פוליקר ניגן בגיטרות, קלידים, בס וארודיון, ואיתו השתתפו, ביו היתר, בהקלטות גם ניר צדקיהו בתופים וכלי הקשה, טל הרצברג בבס, וגלעד עצמון בחליל וסקסופון.
באותה שנה העלתה את המופע "רומיאו" ובו שירי אלבום הבכורה בהפקה מוזיקלית ועיבודים של שפי ישי' ובליווי הרכב שכלל את יוסי פרץ בגיטרות, רמי לוין בקלידים, וזהר פרסקו בכלי הקשה.
ב-1992 שימשה תמיר יועצת אמנותית באלבומו של שפי ישי "אהבה ושנאה" ושרה בו קולות רקע. האלבום זכה לביקורות מצוינות.
ב-1993 הוקלט אלבומה השני של תמיר, "פרחים אדומים", שממנו בלטו השירים "אל תלך ממני", "פרחים אדומים" ו"פגישות ופרידות", לו צולם וידאו קליפ. בין הכותבים לאלבום היו שפי ישי, שלמה ארצי ורחל שפירא. באלבום נטלו חלק בהפקה ובנגינה שפי ישי, אבי סינגולדה, חיים רומנו בגיטרות זוהר פרסקו בכלי הקשה ותייסיר אליאס. האלבום שיצא במרץ 1994 זכה לביקורות מפרגנות.
ב-1995 שמעה הזמרת היווניה גליקריה את תמיר, והחליטה להקליט איתה שיר אחרי התרשמות מהאלבום "פרחים אדומים". גליקריה הציעה שיר יווני שנקרא "נשים בודדות" ותמיר הציעה לשנות את המילים ל"תפילת אימהות לשלום". תמיר העבירה את הלחן לצרויה להב ולהב כתבה על פיו את "תפילת האמהות". ב-1998 הוקלט השיר בעברית, בערבית וביוונית, ושרו אותו תמיר, גליקריה ואמל מורקוס. עוד לפני ששודר השיר, חוגים של פעילי ימין קיצוניים התנגדו לשידור השיר ואיימו לפגוע בעורכי תוכנית הטלוויזיה בה שודר.
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏לקראת חגיגות ה-70: מטס ההצדעה לשיריה של צרויה להב, באתר מעריב אונליין, 16 ביולי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581737705171  VIAF: 90146461687227732996   WorldCat (עם VIAF): 90146461687227732996
חגי לונדין

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1975 (בן 49) י"ב באלול ה'תשל"ה 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ישיבת ההסדר הגבוהה אפיקי דעת בשדרות ועוד
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרבנים צבי ישראל טאו, שלמה אבינר, מרדכי שטרנברג אברהם יהושע צוקרמן ויוסף קלנר
 
הרב חגי לוּנדין (נולד בי"ב באלול ה'תשל"ה, 19 באוגוסט 1975) הוא ראש ישיבת ההסדר חולון, ר"מ בישיבת אפיקי דעת בשדרות ומרצה במקומות נוספים, ראש בית המדרש בקריה האקדמית אונו, מנהל התוכן של ערוץ מאיר, ומחבר סדרות ביאורים לכתבי הראי"ה קוק וספרים נוספים.
ביוגרפיה

נולד בפתח תקווה, למד בישיבת מרכז הרב, בעיקר אצל הרבנים צבי ישראל טאו ועמיאל שטרנברג, וכן אצל הרבנים שלמה אבינר, יהושע צוקרמן ויוסף קלנר. לאחר התפלגות ישיבת הר המור מישיבת מרכז הרב עבר בעקבות רבותיו אל ישיבת הר המור, שם למד עד גיוסו לצבא. בצבא שירת בחיל השריון במסלול פיקודי.
לאחר שחרורו מהצבא עבר לישיבת ברכת משה במעלה אדומים שם במקביל החל גם ללמד שיעורים בכתבי הראי"ה בעיקר לתלמידים מן הקבוצה הבוגרת בישיבה. חלק מספריו מבוססים על שיעורים אלו. בישיבת מעלה אדומים למד מהרב יצחק שילת ומהרב חיים סבתו. בשנת 2005 עבר עם משפחתו להתגורר בחיפה, ושימש כר"מ ללימודי אמונה בישיבת "אור וישועה" בעיר ובבית המדרש של הטכניון. בקיץ שנת 2011 עבר עם משפחתו לעיר שדרות ומאז הוא משמש כר"מ בישיבת ההסדר אפיקי דעת בעיר.
הרב לונדין מרצה במסגרת המדרשה הצבאית של צה"ל, בקריה האקדמית אונו ובאוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 2016–2018 היה דיקן הסטודנטים במכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום. הוא מלמד בישיבות הסדר, מכינות ומדרשות. שיעוריו ב"מכון מאיר" מועברים בשידור חי באתר "ערוץ מאיר". שיעורו באוניברסיטת בר-אילן מועבר ברדיו מורשת. ייחודה של שיטתו הוא בתרגום בהיר ועכשווי של רעיונות היהדות ומשנת הרב קוק בפרט.
הרב לונדין כתב טורים בעלוני השבת "שבתון", "עולם קטן", "מעייני הישועה", "ראש יהודי", שבת בשבתו ובאהבה ובאמונה.
בשנת 2018 חבר הרב חגי לונדין לרבנים יצחק נריה ויוני לביא בהקמת ארגון קהלים, שמטרתו להפיץ שיעורי תורה של רבנים ורבניות.
בתמוז תשפ"ב, מונה הרב לונדין לראשות ישיבת ההסדר חולון יחד עם הרב טל שאוליאן.
הרב לונדין בעל תואר ראשון בחינוך ותעודת הוראה מטעם מכללת מורשת יעקב ברחובות, ובעל תעודת M.A. במחשבת ישראל מטעם מכון לנדר (טורו קולג'). נשוי לאפרת, בתו של הרב יוסף אטון ואב לחמישה בנים. אחיו הוא ד"ר יוסי לונדין. גיסו הוא הרב רביד ניסים.
בהמשך לשיטתו של הרב קוק, עוסק הרב לונדין רבות ב'קידוש החול', היינו היכולת לחבר בין עולם הרוח לעולם החומר, ותפיסתה של היהדות לא רק כדת רוחנית אלא כביטוי לחיים הלאומיים-היסטוריים של עם ישראל.
ביוגרפיה > ערוץ מאיר

הרב לונדין החל ללמד בערוץ מאיר ב-2008, והעביר שם מאות הרצאות. סדרת 'יסודות האמונה' שלו זכתה לעשרות אלפי צפיות. בסדרה זו, מבאר הרב לונדין את שיטת הרב קוק ביחס למושג האלוהות והאמונה. סדרה נוספת שזכתה לתשומת לב היא סדרת 'מושגים ביהדות', שעל בסיסה יצא בשנת 2015 ספרו 'עיין ערך יהדות' בהוצאת ידיעות אחרונות. בשנת 2009 החל הרב לונדין לשמש גם כמראיין בתוכנית "אנשי אמונה בעולם המעשה" במסגרת שידורי האינטרנט של הערוץ. בכל תוכנית משוחח הרב לונדין עם דמות שהשפיעה על חיי החברה בישראל. בשנת 2010 מונה הרב לונדין למנהל התוכן של הערוץ שהחל לשדר גם שידורי טלוויזיה בחברת הכבלים הוט, ובשידורי הלווין בחברת yes.
ספריו

הרב לונדין כתב והוציא כ-20 ספרים, רובם במשנת הרב קוק.
ספריו > מאמרי ליבה במשנת הרב קוק

בשנת תשס"ה (2005) החל הרב לונדין בהוצאת סדרת הספרים 'מאמרי ליבה במשנת הרב קוק'. מטרת הסדרה היא ביאור מאמרים נבחרים מתוך משנת הרב קוק. ביאור המאמרים מכיל מצד אחד "תרגום" שפתו הקשה של הרב קוק לעברית מדוברת ומצד שני הרחבות והוספת מראי מקומות מתוך שאר כתבי הרב קוק. מונחים בהם משתמש הרב קוק מקבלים הגדרה על ידי מציאת מקבילות שלהם בכתביו, לצורך כך נעזר הרב לונדין רבות במילון הראי"ה של הרב יוסף קלנר. הסדרה כוללת חמישה ספרים וכתיבתה הסתיימה בשנת תשע"ג. הסדרה זכתה בפרס אגרסט של האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך לשנת תשע"ג.
בסדרה יצאו:
ביאורים במאמר למהלך האידיאות בישראל, הוצאת מעליות, מעלה אדומים תשס"ה, מהדורה שלישית בהוצאת מכון בניין התורה, תשס"ט
ביאורים במאמר הדור, הוצאת מעליות, מעלה אדומים תשס"ח, מהדורה שלישית בהוצאת מכון בניין התורה, תשס"ט
ביאורים במאמר חזון הצמחונות והשלום, מכון בניין התורה, ירושלים תשס"ט
ביאורים במאמר טללי אורות, העוסק בטעמי המצוות, מכון בניין התורה, ירושלים תשע"א
ביאורים במאמר דעת אלהים, העוסק באמונה באלוהים, מכון בניין התורה, ירושלים תשע"ג
ספריו > סדרת הראי"ה קוק המבואר

בשנת 2015 החל הרב לונדין להוציא לאור סדרת ספרים בשם 'הראי"ה קוק המבואר'. הסדרה, בהוצאת ישיבת ההסדר בשדרות ובהפצה של ידיעות ספרים ודברי שיר מיועדת לבאר את כתבי הרב קוק באופן קצר ובהיר, מעין פירוש קהתי על המשניות.
בסדרה יצאו, בהוצאת מכון ישיבת שדרות וידיעות ספרים, ביאורים על הספרים:
"מוסר אביך"
"מידות הראי"ה"
"אורות התורה"
"אורות התשובה"
"עקבי הצאן"
"אדר היקר"
"אורות" (שלושה כרכים)
"אורות התפילה"
ספריו > חומש הראי"ה

בשנת 2010 חבר הרב לונדין אז ר"מ אמונה בישיבת אור וישועה לרב יאיר רמר רבו של היישוב חרשה, בשיתוף ישיבת אור וישועה של הרב אליהו זייני, לעריכת 'חומש הראי"ה', שבו מובאים דברי הרב קוק המלוקטים מכל כתביו על פי סדר הפסוקים בתנ"ך, לצד הפסוקים הרלוונטיים. הליקוט על חמשת חומשי תורה הושלם בסוף שנת 2015.
ספריו > ספרים נוספים

על הרמוניה צמחונות ושלום, הוצאת "ראש יהודי", ירושלים תשס"ט
יצירה ישראלית – על ספרות אומנות ואסתטיקה במשנת הרב קוק, הוצאת "ראש יהודי", ירושלים תש"ע
עיין ערך יהדות – העולם הרעיוני של מושגי היסוד ביהדות, הוצאת ידיעות ספרים, תשע"ה
הגדה של הנפש, הוצאת קורן, תש"ף
12 אתגרי אמונה במאה ה-21 א', הוצאת דברי שיר, תשפ"א
מגילת אסתר של הנפש, הוצאת קורן, תשפ"ב
עוד 12 אתגרי אמונה במאה ה-21 הדור הבא', הוצאת דברי שיר, תשפ"ג
פרשה של הנפש, שני כרכים, הוצאת מגיד, תשפ"ד
שמים מעליי שמים בתוכי (עם צבי איל), הוצאת ידיעות ספרים, תשפ"ד
לקריאה נוספת

צמחונות בעקבות הרב קוק, אריה יואלי, מקור ראשון 8 במאי 2009
הערות שוליים

↑  עניין אישי והפעם עם הרב חגי לונדין, באתר ערוץ 7, 27 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298093505171  BnF: cb171134757 (data)  GND: 141798580  ISNI: 0000 0000 8239 3629  LCCN: nr2006025489  NTA: 31306458X  VIAF: 56573844   WorldCat (עם VIAF): 56573844 
הרב חגי לונדין, 2009