stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארמון הקיסרי בשניאנג
היסטוריה

בניית הארמון החלה ב-1625 על פי הוראותיו של הקיסר נורהאצ'י, שאז עמד בראש ממלכה שמרכזה במנצ'וריה. בנו, הקיסר חְוָאנְג טָאיגִ'י, החל להרחיב את הארמון ב-1631 והקמת המבנים הנוספים הסתיימה ב-1636.
הארמון נבנה תוך ניסיון לחקות את העיר האסורה בבייג'ינג. עם זאת, יש בארמון סממנים של סגנונות מנצ'וריים וטיבטיים. ב-1634 שונה שם העיר משניאנג ל"מוקדן" ("לעלות" במנצ'ורית), ומאז העיר קרויה כך בספרות המערבית עד שלהי המאה ה-20. משום כך הארמון בשניאנג מכונה גם "ארמון מוקדן".
לאחר ששושלת צ'ינג החליפה את שושלת מינג בשלטון על סין ב-1644, ומוקד השלטון עבר לבייג'ינג, איבד הארמון במוקדן את מעמדו כמשכנו הרשמי של הקיסר. במקום זאת הוא הפך לארמון אזורי.
ב-1780 הרחיב הקיסר צ'יינלונג את הארמון. קיסרים משושלת צ'ינג נהגו לשהות בארמון במוקדן כל שנה למשך זמן מה.
ב-1955 הוסב הארמון ל"מוזיאון ארמון שניאנג".
ב-2004 הוא נכלל ברשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו כהרחבה של אתר הארמון הקיסרי של שושלות מינג וצ'נג בבייג'ינג.
מבנה האתר

הארמון הקיסרי בשניאנג מצוי כיום בדרך שניאנג מספר 171 שבלב העיר שניאנג. הארמון משתרע על יותר שטח של מ-60,000 מטרים רבועים (פחות מעשירית משטח הארמון של העיר האסורה בבייג'ינג). יש בו כ-300 חדרים בכ-70 מבנים המסודרים סביב עשרים חצרות פנימיות. יש בארמון שלושה חלקים המייצגים את שלוש תקופות הבנייה העיקריות (ראו בתוכנית הארמון המצורפת):
החלק המזרחי – חלק זה שנבנה בתקופת הקיסר הראשון, נורהאצ'י, בנוי סביב חצר פנימית גדולה שצורתה מלבנית ושכיוונה (מהכניסה) דרום צפון. בקצה המרוחק של החצר הוקם ארמונו של הקיסר המכונה "היכל דָאגֶ'נְג" (היכל עסקי המדינה הגדולים), מבנה שגגו הכפול מתומן. באולם שבארמון זה הוכתר הקיסר ובו הוא נהג להכריז על חוקים חדשים, לקבל פני מפקדיו בשובם מנצחים משדה הקרב וכו'. משני צדדי החצר הוקמו עשרה מבנים המכונים "ביתנים של עשרת המלכים", ובהם משרדים של מפקדי הצבא. שני המבנים הראשונים הצמודים לארמון משני צדדיו היו עבור המפקד של האגף הימני והאגף השמאלי של הצבא ושמונה הביתנים האחרים עבורי מפקדי שמונה הדגלים של צבא המאנצ'ו.
החלק המרכזי – חלק זה נבנה בתקופת הקיסר חְוָאנְג טָאיגִ'י, וכולל שורת מבנים סביב חצרות פנימיות. המבנים העיקריים בחלק זה הם (מדרום לצפון):
שער דָאצִ'ינְג
ארמון צִ'ינְגְנִינְג - שימש בעיקר כחדרי השינה לקיסר ולפילגשיו.
מגדל הפניקס - בנוי על בסיס של לבנים שחורות שגובהו 4 מטרים. שלושת הגגות של המגדל מקורות ברעפים צהובים ששוליהם ירוקים. בשעתו היה זה המבנה הגבוה ביותר בשניאנג.
היכל צ'ונְגגֶ'נְג – בדומה ל"היכל דָאגֶ'נְג", שימש היכל צ'ונְגגֶ'נְג (היכל עסקי המדינה העליונים) כמקום הכתרתו של חְוָאנְג טָאיגִ'י, הכרזה על חוקים חדשים וחלוקת כבוד למפקדים ששבו מנצחים בקרב. זהו הבניין החשוב ביותר במכלול המבנים של הארמון בשניאנג. פרט קישוטי בולט בארמון הם דרקונים מגולפים בעמודים של ההיכל.
החלק המערבי – חלק זה נבנה בתקופת הקיסר צ'יינלונג (1799-1711). בניגוד לשני מייסדי שושלת צ'ינג האחראים להקמת החלק המזרחי והמרכזי של הארמון וששלטו על מנצ'וריה בלבד, קיסר זה כבר שלט בסין כולה מבייג'ינג. לכן הארמון בשנגיאנג שימש רק כאכסניה ארעית בזמן שערך סיורים בצפון מזרח סין. חלק זה כולל את המבנים הבאים (מדרום לצפון):
בית האופרה
היכל גְ'יָאיִין
היכל דִיגוָאנְג – נמצא מזרחית להיכל גְ'יָאיִין, משכנו של הקיסר בשהותו בארמון.
ביתן וֶן סוּ – המבנה העיקרי בחלק זה של הארמון. מבנה בעל גג כפול ועמודים ירוקים. המבנה שימש כספרייה שהכילה אחד משבעת העותקים של אסופת הספרים הגדולה המכונה "סְאקוּ צְ'וֵ'אנשׁוּ" (במנדרינית: 四庫全書, בפין-יין: Siku Quanshu - "אסופת ארבעת האוצרות"), ולכן נעשה שימוש ברעפים שחורים לקרות את גגו. הצבע השחור מסמל, על פי האמונה הסינית, מים שתפקידם להגן על הספרים היקרים שבפנים בפני אש.
הסיבה לכך שכל קיסר בנה היכל חדש קשורה למסורת של המאנצ'ו של מתן כבוד לאבות הקדומים והימנעות לכן משימוש במבנה של קודמו. שלושת ההיכלות של הקיסרים (היכל דָאגֶ'נְג, היכל צ'ונְגגֶ'נְג, והיכל דִיגוָאנְג) קורו ברעפים צהובים, שהיו שמורים למבנים קיסריים בלבד.
המוזיאון שבשטח הארמון מכיל חפצי ערך מתקופת הקמת הארמון כדוגמת חרבו של נורהאצ'י, חרבו של חְוָאנְג טָאיגִ'י, כלי נשק כדוגמת, קשתות, חיצים ותותחים ציורים, עבודות קליגרפיה ורקמה, כדים, פסלים ועבודות לכה.
היכל דָאגֶ'נְג, הבניין הקדום ביותר בארמון
תוכנית הארמון הקיסרי בשניאנג
מגדל הפניקס
האב, הבן וראש העיר

האב, הבן וראש העיר הוא אלבום הראפ השמיני של הראפר הישראלי סגול 59. את האלבום הפיקו שירוטו (תומי רותם) ומאיור (יובל מאירי) והוא כולל תשע רצועות. האלבום יצא לאור ב-26 בנובמבר 2021 בלייבל קמ"ע."האב, הבן וראש העיר" נחשב לאלבום הראפ הישראלי הראשון של ראפר סולן שיצא גם בפורמט של תקליט ויניל
הסינגלים שיצאו מתוך האלבום הם "הניחי את החרב" בהשתתפות הזמרת דנה ברגר ו"רוח וצלצולים" בהשתתפות הראפרית אקו.
בביקורת על האלבום שהתפרסמה ב"ידיעות אחרונות" בתאריך 9.12.21 כתב המבקר אמיר שוורץ: "סגול 59, מהדמויות היותר חשובות בהיפ הופ המקומי, נשמע מרענן ומקורי באלבום החדש שלו, "האב, הבן וראש העיר", שמספק האזנה כיפית ומעניינת".
ב-15 באפריל 2022 יצאה לכל אתרי הסטרימינג הגרסה האינסטרומנטלית של האלבום.
רשימת רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | מפיק(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הבן / אינטרו  | תומי רותם | שירוטו | 1:20 |
| 2. | ואן גוך (בהשתתפות אורית טשומה)   | חן רותם, אורית טשומה | שירוטו | 3:49 |
| 3. | הניחי את החרב (בהשתתפות דנה ברגר)   | חן רותם, דנה ברגר | שירוטו | 3:34 |
| 4. | עדיין נושם (עם שירוטו וקאשי)   | חן רותם, תומי רותם, רועי קאשי, תמר אייזנמן | שירוטו | 4:02 |
| 5. | הבן וראש העיר / אינטרלוד  | תומי רותם, יובל מאירי | שירוטו ומאיור | 1:47 |
| 6. | רוח וצלצולים (בהשתתפות אקו)   | חן רותם, יובל מאירי, אקו מורגנשטרן | מאיור | 3:14 |
| 7. | מה התסריט? (עם פאס ורוזן)   | חן רותם, אסף אשרי, יונתן רוזן, יובל מאירי | מאיור | 3:03 |
| 8. | הנוכל  | חן רותם, יובל מאירי | מאיור | 2:57 |
| 9. | ראש העיר / אאוטרו  | יובל מאירי | מאיור | 1:01 |
הערות שוליים

↑  "קניית האלבום בחנות דיסק סנטר". קניית "האב, הבן וראש העיר".
↑  דוח המבקרים • 24 שעות • ידיעות אחרונות, באתר yediot.webflow.io
האוסף השקט

האוסף השקט הוא האלבום ה-17 של שרית חדד ואלבום האוסף השני שלה אשר יצא לאור ב-5 במאי 2008. האלבום הוא אוסף של שירים שקטים מאלבומיה הקודמים, וכן שירים שהוקלטו, אך לא נכנסו לאלבומים אלה.
רשימת רצועות

| שיר | זמן | מילים | לחן | עיבוד | מתוך האלבום/בוצע לראשונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יום חולין | 03:25 | רחל שפירא | יאיר רוזנבלום | אבנר חודורוב | שידורי התרמה של עמותת "לתת" - 2004 |
| בין כל הבלאגן | 04:00 | הנרי | הנרי | יעקב למאי | מיס מיוזיק |
| אהבה מעבר לפינה | 03:41 | יואב גינאי | יוני רועה | שי ראובני | התוכנית "אהבה מעבר לפינה", 2003 |
| אור | 04:11 | הנרי | הנרי | יעקב למאי | חגיגה |
| הייתי בגן עדן (מתוך הופעה בקיסריה) | 05:03 | אהוד מנור | שמעון בוסקילה | שי ראובני | כמו סינדרלה |
| אצלי הכל בסדר | 04:05 | שמרית אור | בועז שרעבי | שי ראובני ועמית הראל | השיר הוקלט במסגרת פרויקט "לפתוח את הלב למען הקהילה", השיר הוקלט בשנת 2004 |
| למות מאהבה | 03:58 | יוסי גיספן | זאב נחמה | שי ראובני | מיס מיוזיק |
| שלך לנצח | 03:05 | יוסי גיספן | שמעון בוסקילה | שי ראובני | חגיגה |
| פנויה לאהבה | 03:22 | אהוד מנור | שרית חדד | שי ראובני | חגיגה |
| היום היום | 03:51 | דודו ברק | מוני אמריליו | שי ראובני | השיר הוקלט במסגרת פרויקט "יום טוב".השיר נכנס גם לאלבום רק אהבה תביא אהבה, השיר הוקלט ב-2002. |
| חתיכה מחיי | 03:32 | יוסי גיספן | שרית חדד | יעקב למאי | מיס מיוזיק |
| העצב בתוכי | 04:23 | יוסי גיספן | איטלקי עממי | שי ראובני | ילדה של אהבה |
| לתת הכל | 03:42 | דו סול | דו סול | דו סול | שידורי ההתרמה של עמותת "לתת" - 2007 |
| אל תבקש משאלות | 03:32 | ירון כהן | ירון כהן | שי ראובני | רק אהבה תביא אהבה |
| ניצוץ החיים (מתוך הופעה בקיסריה) | 04:56 | דוד זיגמן | טורקי | שי ראובני | ניצוץ החיים |
| לראות את הכאב | 04:22 | יוסי גיספן | שמואל אלבז | שי ראובני | ילדה של אהבה |
| אבא (מתוך הופעה בקיסריה) | 04:31 | דוד זיגמן | שרית חדד | שי ראובני | לעשות מה שבא לי |
| לו יהי | 03:36 | נעמי שמר | נעמי שמר | שי ראובני | הושמע לראשונה במסגרת ערב לכבוד פשנל 2003. נכנס גם לאלבום חגיגה. |
| אדון עולם | 04:12 | מן המקורות | עוזי חיטמן | שי ראובני | לזכרו של עוזי חיטמן יום העצמאות 2005  |
הדיוויזיה הדנית

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 שיוך:   הצבא המלכותי הדני
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 1997 – 1 בינואר 2019 (22 שנים)
הדיוויזיה הדנית (בדנית: Danske Division) הייתה דיוויזיה של ההצבא המלכותי הדני. הדיוויזיה פורקה ב-2019 ושולבה במסגרת הדיוויזיה הרב-לאומית צפון.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 בינואר 1997 על בסיס דיוויזיית יוטלנד. במשך למעלה מעשר שנים, הדיוויזיה הדנית הייתה הדיוויזיה היחידה בצבא הדני, והיא ריכזה תחתיה את מרבית הכוחות הזמינים של הצבא הדני. היא הייתה מחולקת לשתי בריגדות (ה-1 וה-2). ב-2006, בעקבות הסכם בין שרי ההגנה של דנמרק וליטא, סופחה תחת פיקוד הדיוויזיה בריגדת חיל רגלים ממוכן של צבא ליטא. ב-2013 צורפו אליה גם בריגדה אסטונית ובריגדה לטבית.
ב-1 בינואר 2019 פורקה הדיוויזיה ושולבה במסגרת הדיוויזיה הרב-לאומית צפון הכוללת חיילים מדנמרק, אסטוניה ולטביה.
האוסף הקצבי

האוסף הקצבי הוא אלבומה ה-16 של שרית חדד ואלבום האוסף הראשון שלה אשר יצא לאור ב-5 במאי 2008. האלבום כולל את להיטיה הקצביים של חדד מאלבומיה הקודמים, וכן מספר שירים שלא נכנסו לאלבומים אלה.
רשימת רצועות

| מספר | שיר | זמן | מילים | לחן | עיבוד | מתוך האלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 | שיר הפריחה | 03:45 | אסי דיין | צביקה פיק | דו סול | עבודה עברית 2, השיר הוקלט בשנת 2008. |
| 02 | לצפון באהבה | 03:08 | דודו ברק | נורית הירש | שי ראובני | לצפון באהבה - שירים ממלחמת לבנון השנייה, השיר הוקלט בשנת 2006. |
| 03 | אתה האור | 04:31 | צ'ולי זכאי | שי ראובני | יעקב למאי | השיר הוקלט בשנת 2006 במסגרת העבודה על אחד האלבומים, אך לבסוף לא נמנה עם שירי האלבום. |
| 04 | אין גבול לאהבה | 03:21 | דוד זיגמן | סוטיס וולאניס | סוטיס וולאניס | השיר הוקלט בסלוניקי, יוון במסגרת הדיסק של סוטיס וולאניס שראה אור ביוון. הוקלט בשנת 2004. נכנס גם לאלבום מנטה 2 - האוסף . |
| 05 | חגיגה | 04:13 | הנרי | הנרי | הנרי ונערי רפול | חגיגה |
| 06 | קצת משוגעת | 03:52 | נערי רפול | נערי רפול | שי ראובני | רק אהבה תביא אהבה |
| 07 | בחום של תל אביב | 03:25 | עברי לידר | הנרי | שי ראובני | חגיגה |
| 08 | שרופה עליו | 03:08 | מירית שם אור | צביקה פיק | שי ראובני | ילדה של אהבה |
| 09 | הכל סגור | 03:22 | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | שי ראובני | חוק החיים |
| 10 | מיסטר די ג'יי | 03:11 | יואב גינאי | צביקה פיק | שי ראובני | ילדה של אהבה |
| 11 | כוכבים של אהבה | 03:33 | יוסי גיספן | שרית חדד | שי ראובני | מיס מיוזיק |
| 12 | חוק החיים | 03:25 | דוד זיגמן | כריסטו ניקולפוס | שי ראובני | חוק החיים |
| 13 | קמע | 03:42 | נערי רפול | נערי רפול | שי ראובני | חגיגה |
| 14 | מלך הרחוב | 03:32 | דוד זיגמן | שמעון בוסקילה | שי ראובני | רק אהבה תביא אהבה |
| 15 | אתה תותח | 03:26 | יוסי גיספן | אוזבקי (טוליב קולייב) | שי ראובני | ילדה של אהבה |
| 16 | עלם משגע | 04:02 | הנרי | הנרי | הנרי | חגיגה |
| 17 | קרנבל בנח"ל | 03:36 | לאה נאור | יאיר רוזנבלום | שי ראובני | השיר הוקלט במסגרת פרויקט המחווה של גלגלצ - שירותרום 2001, נכנס גם לאלבום ילדה של אהבה |
| 18 | מלכת הדיסקו | 02:36 | אהוד מנור | צביקה פיק | שי ראובני | קדם אירוויזיון 2002 |
| 19 | זה ששומר עליי - רמיקס | 08:42 | דו סול | דו סול | עופר ניסים וינון יהל | עופר ניסים - Happy People, השיר הוקלט בשנת 2007.   |
הדיוויזיה הדרומית

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 שיוך:   בונדסוור
 בסיס האם:  פייטסהכהיים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 2013 – דצמבר 2014 (כשנה)
 פיקוד
 דרגת המפקד:   גנרל-מיור
 
הדיוויזיה הדרומית (בגרמנית: Division Süd) הייתה דיוויזיה קצרת ימים של הבונדסוור אשר התקיימה בין אוקטובר 2013 לדצמבר 2014.
היסטוריה

בסוף שנת 2013 החליטה מפקדת הבונדסוור על עריכת רפורמות מקיפות בדיוויזיית הפאנצר העשירית - אחת הדיוויזיות החזקות והמצוידות ביותר של הבונדסוור. לשם כך, פוצלו מרבית יחידות הדיוויזיה והועברו לוויטשהיים. על בסיס יחידות אלו הוקמה "הדיוויזיה הדרומית" שנועדה בהדרגה להפוך ליורשת של דיוויזיית הפאנצר העשירית. הכינוי "הדרומית" נועד לרמוז על ההצבה המתוככנת של הדיוויזיה בדרום גרמניה. אל יחידות אלו צורפו יחידות נוספות מדיוויזיית התובלה האווירית המבצעית. בדצמבר 2014 הסתיימה הקמת הדיוויזיה ושמה שונה ל"דיוויזיית הפאנצר העשירית". היא קיבלה את הסמלים והמורשת ההיסטורית של הדיוויזיה.
הדיוויזיה ההררית אס אס ה-23

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  קמא (Kama)
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  אס אס אס אס
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  19 ביוני 1944 – 31 באוקטובר 1944 (135 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  הלמוט רייטל
דיוויזיה הררית מס' 23, קאמא אס אס, שקיבלה לאחר מכן את השם "הדיוויזיה הקרואטית מס' 2", הוקמה על ידי גרמניה הנאצית, בתקופת מלחמת העולם השנייה, בתחום קרואטיה, שכללה באותה תקופה גם את בוסניה והרצגובינה.
לאחר הצלחת הגיוס של בוסנים מוסלמים (בעידוד המופתי הירושלמי חאג' אמין אל-חוסייני) לדיוויזיית אס אס הררית ה-13 ("הנדשאר", או חנג'ר), החליטו הגרמנים להקים דיוויזיה נוספת המבוססת על חיילים בוסנים מוסלמים. הדיוויזיה הוקמה ביוני 1944 והרכבה היה 90% בוסנים מוסלמים ו-10% קרואטים קתולים. בספטמבר 1944 היא פורקה והחיילים צורפו לדיוויזיה הררית מס' 13, חאנדיאר אס אס.
לקריאה נוספת

Williamson, Gordon, German Mountain & Ski troops 1939-45, Oxford: Osprey Publishing, 1996.
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוואפן אס אס  |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות פאנצר | דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה • דיוויזיית אס אס "דאס רייך" • דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף" • דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית "ויקינג" • דיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית "הוהנשטאופן" • דיוויזיית פאנצר אס אס העשירית "פרונדסברג" • דיוויזיית פאנצר אס אס ה-12 "היטלריוגנד" |  |
| דיוויזיות פאנצרגרנדיר | דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-11 "נורדלנד" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-16 "רייכספיהרר-אס אס" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-17 "גץ פון ברליכינגן" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-18 "הורסט וסל" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-23 "נדרלנד" |  |
| דיוויזיות הרריות | דיוויזיית אס אס השישית "נורד" • דיוויזיית אס אס השביעית "פרינץ אויגן" • דיוויזיית אס אס הררית ה-13 "הנדשאר" • דיוויזיית אס אס הררית ה-21 "סקנדרבג" • דיוויזיית אס אס הררית ה-23 "קאמא" • דיוויזיית ואפן הררית אס אס ה-24 "קארסטייגר" |  |
| דיוויזיות פרשים | דיוויזיית פרשים אס אס השמינית "פלוריאן גאייר" • דיוויזיית פרשים אס אס ה-22 "מריה תרזה" • דיוויזיית ואפן פרשים אס אס ה-33 • דיוויזיית פרשים אס אס ה-37 "ליצו" • דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה • דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה |  |
| דיוויזיות חיל רגלים | דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-15 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-19 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-20 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-25 "הוניאדי" • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-27 "לנגמרק" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-28 'ולוניה' • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס רונה • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-30 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-31 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-32 "ינואר" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-33 "שרלמן" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-34 'לנדשטורם נדרלנד' • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-36 • דיוויזיית האס אס ה-38 "ניבלונגן" |  |
| דיוויזיות משטרה | דיוויזיית האס אס הרביעית • דיוויזיית האס אס ה-35 |  |
הארמונות המלכותיים של אבומה

אחד הארמונות
הָאַרְמוֹנוֹת הַמַּלְכוּתִיִּים שֶׁל אַבּוֹמֶה (בצרפתית: Palais Royaux d'Abomey) הם ארמונות עתיקים השוכנים בסמוך לעיירה אבומה שבדרום בנין. הארמונות הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1985.
רקע היסטורי

ממלכת דהומיי נוסדה בשנת 1625 בקירוב. לפי סיפור עם מקומי, מוצאם של מלכי דהומיי הוא מהעיר טאדו (טוגו של ימינו), והם נצר לנסיכה אלגיבונון מטאדו ובן זוג לא ידוע. במהלך המאה ה-17 הקימו גנגניהסו ודאקו, שניים מצאצאי הזוג, את התשתית של ממלכת דהומיי. הוגבדייה (1645–1684) הקים את הבסיס החוקי הנדרש כגון סדרי ירושת השלטון. הממלכה השתרעה בתקופה זו על פני מישור אבומה.
במהלך המאה ה-18 כבש המלך אגאדייה (1708–1740) שטחים שהשתרעו עד לחוף האוקיינוס האטלנטי בהביסו את הממלכות אלאדה וסאבי. לאחר כיבושים אלה החזיק בית המלוכה של דהומיי במונופול על החלק המקומי בסחר העבדים האטלנטי, והממלכה נכנסה לתקופה של שגשוג כלכלי. דהומיי הגיעה לשיא פריחתה במהלך תקופת שלטונו של המלך גואזו, בין 1818 ל-1858. הוא נכנע ללחצים של מתנגדי העבדות, החליט לצמצם את סחר העבדים בממלכה והחל לפעול למען ביסוס הכלכלה על ייצוא תוצרת חקלאית.
בנובמבר 1892 הוצתו העיירה והארמונות על ידי המלך בהאנזין, שהיה המלך העצמאי האחרון של דהומיי וזה שנכנע לכוחות הקולוניאליים הצרפתיים, והוא ברח צפונה. המינהל הקולוניאלי הצרפתי שיקם את העיר וחיבר אותה לחוף באמצעות מסילת רכבת.
החל מ-1993 אותרו והוחלפו 50 מתוך 56 התבליטים השטוחים שקישטו את קירות ארמונו של המלך גללה. על התבליטים השטוחים יש שרטוטים איקונוגרפיים המבטאים את ההיסטוריה והכוח של אנשי הפון.
המתחם המלכותי

אבומה הייתה מוקפת בחומת בוץ לאורך תוואי משוער של 10 קילומטרים, שבה היו שישה שערים עם חפיר בעומק מטר וחצי, הממולא בשיטה דוקרנית. בתוך החומות היו מספר כפרים המופרדים על ידי שדות חקלאיים, מספר ארמונות מלכותיים, כיכר-שוק וכיכר גדולה שבה שכנו הקסרקטינים.
אזורי המגורים היו רק חלק קטן מהמתחם המוקף על ידי החומה החיצונית. ארמונו של המלך אקאבה היה היחיד שנבנה באזור נפרד משאר הארמונות.
הארמונות נבנו על פני תא שטח בגודל של 400 דונם, והמלכים הותירו במקומם את ארמונותיהם של הקודמים להם. המלך אקאבה בנה את ארמונו צפונית-מזרחית למתחם המלכותי המרכזי. הארמונות הללו אכלסו כמחצית משטחו של המתחם המלכותי, והם כוללים את הארמון והבית הרב-קומתי של אגאדג'ה (Agadja) ואת הקברים המלכותיים של טגבסו (Tegbessou;‏ 1728–1774), קפנגלה (Kpengla‏; 1774–1789) ואגוגלו (Agouglo‏; 1789–1797). במתחם הארמונות של גואזו וגללה שנבנה במהלך המאה ה-19 שוכנים כיום מוזיאון וכפר אמנים. באזור זה נותרו גם מספר בקתות הנמצאות בתוך אזורים קטנים שבהם עדיין יש צמחייה. דיירי הבקתות דואגים לתחזוקת הקברים.
לכל הארמונות מספר יסודות אדריכליים משותפים. כל אחד מהם מוקף בחומה משלו בתוך המתחם המלכותי וערוך סביב שלוש חצרות פנימיות. החצר החיצונית מכונה "קפודודג'י" (Kpododji), והיא שימשה אתר לתהלוכות צבאיות ולטקסי פולחן. שתי החצרות האחרות היו החצר הפנימית המכונה "ג'אלאלאהנו" (Jalalahènnou) והחצר הפרטית שהובילה למעון המלכותי. אף שהארמונות נבנו על פני תקופה של יותר מ-300 שנים, חומרי הבנייה כמעט שלא השתנו, והם נבנו מלטריט בשילוב מספר סוגי עצים כמו חיזרן ודקל, שמעליהם גגות קש. חומרים אלה, הרגישים לפגעי מזגי האוויר, הביאו להידרדרות במצבם של הארמונות, מצב שהוחמר במספר סופות טורנדו ב-1975, ב-1977 וב-1984. הארמונות שהשתמרו בצורה הטובה ביותר הם ארמונותיהם של המלכים גללה וגואזו.
בין 1977 ל-1985 נערכו במקום מספר בדיקות על ידי נציגים מטעם אונסק"ו, שגילו את מצבם הרעוע של חלק מהארמונות. ב-1982 נערכו במקום עבודות שיקום, שבהן נעשה שימוש בחומרי בנייה שונים מאלה ששימשו לבניית הארמונות. האירועים הללו גרמו להכנסתו של האתר לרשימת אתרי המורשת העולמית שבסיכון ב-1985, אך בשנת 2007 האתר נבדק ונמצא שמצבו השתפר, ולפיכך הוא הוצא מהרשימה.
הערות שוליים

↑  המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
האוסף השני

האוסף השני הוא שמו של אלבום אוסף של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, הכולל שירים מארבעת אלבומיה הראשונים. האלבום יצא ב-1995 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקת זאב אולמן.
בניגוד לאלבום האוסף הראשון של הלהקה "גבירותי ורבותי: משינה", כל השירים באלבום האוסף השני נכללו באלבומי העבר של הלהקה. עטיפת האלבום זהה לעטיפה של האלבום "גבירותי ורבותי: משינה" מצילומו של ברי פרידלנדר, אך בצבעים הופכיים.
שירי האלבום

הפקה מוזיקלית וכלל העיבודים מאת חברי "משינה" וראובן שפירא.
אבל אין (2:51) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "משינה".
אחכה לך בשדות (3:52) (שלומי ברכה/יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
המשפט (2:32) (שלומי ברכה/יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
אניגודין (2:06) (שלומי ברכה/יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "משינה".
מדברים עלייך (3:53) (שלומי ברכה/יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "משינה 2".
אז למה לי פוליטיקה עכשיו (4:07) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
שלמונזה (4:45) (יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "משינה 3".
מעגל נפתח (2:57) (איגי דיין/אבנר חודורוב)
במקור מתוך האלבום "משינה 3".
עתיד מתוק (3:43) (שלומי ברכה/יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "משינה".
הספסל ההוא מול האגם (4:09) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
הכוכבים דולקים על אש קטנה (3:25) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
דוקטור קליני (3:08) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "משינה 3".
כי לא בא לה (3:56) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "משינה".
מכונית (3:03) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
בואי וניפול (4:34) (שלומי ברכה/יובל בנאי)
במקור מתוך האלבום "העמותה לחקר התמותה".
סר חינה (1:17) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "משינה 3".
הוי סלסלאת (2:41) (שלומי ברכה)
במקור מתוך האלבום "משינה 2".
משתתפי האלבום

יובל בנאי - שירה
שלומי ברכה - גיטרות
אבנר חודורוב - קלידים וסקסופון
מייקל בנסון - גיטרה בס
איגי דיין - תופים וכלי הקשה
דרקון ירוק (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  טימותי לין בוי 
 הופק בידי:  Tony Bui, אליה סמחה, אנדרו סטיבנס 
 תסריט:  טימותי לין בוי 
 שחקנים ראשיים:  פטריק סווייזי Hiep Thi Le Billinjer C. Tran Don Duong פורסט ויטאקר Kieu Chinh 
 מוזיקה:  ג'ף דנה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה 
 הקרנת בכורה:  2001 
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   greendragon02
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרקון ירוק (באנגלית: Green Dragon) הוא סרט דרמת מלחמה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של טימותי לין בוי, ובכיכובם של פטריק סווייזי, פורסט וויטאקר ודוונג דון.
עלילה

הסרט עוקב אחר החוויה של פליטים וייטנאמים בארצות הברית מיד לאחר נפילת העיר סייגון בתום מלחמת וייטנאם. טאי טראן מונה למתרגם המחנה על ידי סמל רובאות ג'ים לאנס (פטריק סווייזי). הוא הגיע עם שני ילדיה הקטנים של אחותו, שככל הנראה אבדה במהלך העזיבה הבהולה של וייטנאם.
למרות הייאוש מלעזוב את וייטנאם והצורך לחיות בארצות הברית הלא מוכרת, רבים מהפליטים מתחילים להסתגל.
מין שותק ומתבודד עד שהוא פוגש את אדי, הטבח של המחנה (פורסט ויטאקר). בינתיים, טאי וחברו דוק מוצאים את עצמם מאוהבים בשתי פליטות. טאי מתאהב בת'וי הואה, בתו של גנרל וייטנאמי מודח. דוק מתאהב מחדש בחברתו לשעבר מווייטנאם, כעת אישה נשואה לא מאושרת.
דמויות ושחקנים

פטריק סווייזי – סמל רובאות ג'ים לאנס
פורסט ויטאקר – אדי
דון דוונג – טאי טראן
היפ ת'י לה – ת'וי הואה
בילינג'ר סי. טראן – דוק
קתלין לוונג – אישה שנייה
קיאוו צ'ין – קיאוו
טרונג נגוין – מין
הפקה

הסיפור נכתב על ידי אחיו הצעיר של הבמאי, טוני בוי. שני האחים הגיעו לארצות הברית עם משפחתם ב-1975, כפליטים מווייטנאם.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-19 בינואר 2001, בפסטיבל סאנדנס, שם הוא היה מועמד לפרס מטעם חבר השופטים.
ביקורת

הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות, על אף שרבים טענו שהסרט היה כל כך סנטימנטלי עד שפרטים אבדו. ב"ניו יורק טיימס" כתב מבקר הקולנוע דייב קהר: ”לא סרט מזיק, אלא פשוט סרט שמושך יותר מדי במיתרי הלב”. המגזין "וראייטי" שיבח את השחקנים, ”סווייז וויטאקר יעילים מבלי למתוח במיוחד את טווח המשחק שלהם, בעוד דוונג, שכיכב יחד עם הארווי קייטל ב"שלוש עונות", מביא אנדרסטייטמנט חגיגי וחום שמשרתים את תפקידו היטב. עם זאת, הם מתחו ביקורת על הבמאי ש"מתמקד בבוטות בפניהם התמימות של שני ילדים ונותן להתפתחות הקשר בן אדי למין תחושה מחממת-לב מלאכותית והדיאלוג ביניהם נשמע מוכוון אג'נדה”.
הערות שוליים

↑  Gonzalez, Ed (15 במאי 2002). "Review: Green Dragon". Slant Magazine. ארכיון מ-4 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Green Dragon (2001)". The A.V. Club. ארכיון מ-4 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Green Dragon - Full Cast & Crew". TV Guide. ארכיון מ-4 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Green Dragon". Rotten Tomatoes. ארכיון מ-4 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kehr, Dave (19 ביולי 2002). "FILM REVIEW; Sustaining Asian Roots in American Soil". The New York Times. ארכיון מ-4 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rooney, David (22 בינואר 2001). "Green Dragon". Variety. ארכיון מ-4 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
הארמייה החמישית (האימפריה האוסטרו-הונגרית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 שיוך:   הצבא האוסטרו-הונגרי
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1918 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה החמישית של הצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה ארמייה אוסטרו-הונגרית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הארמייה החמישית הוקמה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמפקדה מונה ליבוריוס פון פרנק. הארמייה השתתפה בפלישה לסרביה בין יולי - אוגוסט של אותה שנה. הסרבים הדפו את הפלישה, ואף ניסיון הפלישה השני לסרביה בראשית ספטמבר נהדף. בנובמבר 1914, זכתה הארמייה החמישית במספר ניצחונות התקדמה לעומק סרביה וכבשה את בלגרד. עם זאת, הצבא הסרבי הצליח לבלום את המתקפה ואף להודפה, וב-15 בדצמבר הסתיים קרב קולובארה בו הביסו הסרבים את הארמייה החמישית ופגעו או שבו בלמעלה ממחצית הכוח הלוחם האוסטרו-הונגרי. פון פרנק הודח מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה סבטוזר בורוייביץ'.
בעקבות הצטרפותה של איטליה למלחמה, הועברה הארמייה לחזית האיטלקית. הארמייה הצליחה לעמוד מול האיטלקים ב-11 קרבות הנהר איזונצו, ובאוקטובר 1917 הנחיל בורוייביץ' לאיטלקים ביחד עם עמיתו הגרמני אוטו פון בלוב, תבוסה קשה בקרב קפורטו. הארמייה זכתה לתהילה רבה, ואנשיה כינו את בורוייביץ' Naš Sveto ("סבטו שלנו"). הארמייה פורקה ב-1918 יחד עם כל הצבא האוסטרו הונגרי.
מפקדים

גנרל חיל הרגלים ליבוריוס פון פרנק (1 באוגוסט 1914 - 27 בדצמבר 1914)
גנרל חיל הרגלים סבטוזר בורוייביץ' (27 בדצמבר 1914 - 23 באוגוסט 1917)
גנרל חיל הרגלים ונצל פון וורם (23 באוגוסט 1917 - נובמבר 1918)