stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהמט ג'אפרולו
קורות חייו > לימודיו באזרבייג'ן ובגלות איסטנבול

בשנת 1919 אחרי פתיחת אוניברסיטת באקו, נרשם ג'אפרולו לפקולטה להיסטוריה ולספרות. אולם אחרי כיבוש באקו על ידי הבולשביקים ונפילת הרפובליקה האזרית באפריל 1920, נמלט מאזרבייג'ן דרך בטומי לאיסטנבול. עבד זמן מה כמזכיר של הקונסול כללי של הרפובליקה האזרית לשעבר, יוסף צ'מנזמינלי. הקונסול הציג אותו בפני מהמט פואט ביי קפריליזדה, פרופסור באוניברסיטת איסטנבול, לימים שר החוץ של טורקיה.
ג'פארולו השיג דרכון זמני מטעם הקונסוליה הפרסית בטורקיה ונרשם ללימודי שפות וספרות באוניברסיטת איסטנבול, בה היה, בין השאר תלמידו של קפריליזדה. פואט קיפריליזדה התמנה באותה תקופה למנהל המכון הטורקי שבו נפתחה בפני ג'אפרולו האפשרות לעיין באוסף הטורקולוגי העשיר של ניקולאי קטנוב שהתאחסן בספריית המכון הטורקי. הודות לידע שלו ברוסית ובשפות טורקיות התוודע ג'אפרולו לגולים דוברי שפות טורקיות שהגיעו לטורקיה מקאזאן, מקרים, ממרכז אסיה, מקווקז ומהבלקן. היה מעודכן בספרות המזרחנית הענפה מרוסיה ובשנת 1925 התחיל לפרסם את מאמריו הראשונים בבטאון המכון הטורקי – Turkiyat Mecmuesi. בתום לימודיו באוניברסיטה עבד זמן מה בספריית הפקולטה לתאולוגיה וכעוזר הוראה במכון הטורקי.
קורות חייו > לימודי הדוקטורט בגרמניה

ב-1925 בעזרת מלגה ממשרד החוץ של גרמניה נסע ג'פרולו ללימודי דוקטורט בגרמניה. למד למשך סמסטר באוניברסיטת ברלין, בה השתתף בקורסים של וילי באנג קאופ, אלברט פון לה קוק, האפריקנולוג דידריך הרמן וסטרמן ושל הסלאביסט מקס פאסמר, ולמד את השפה האויגורית השתלם בפונולוגיה ובתנועות. החל מנובמבר 1926 למשך שלוש שנים למד ג'אפרולו באוניברסיטת ברסלאו, בין היתר, אצל קרל ברוקלמן בתחום השפה היקוטית והכתב הטורקי הקדום הידוע כ"כתב אורחון", אצל פרידריך גיזה והנס היינריך שדר בפרסית המודרנית, אצל היינריך וינקלר ופאול דילס, ארווין קושמידר, בתחום השפה הסלבונית ותולדות הדקדוק הפולני.
באותה תקופה עבד ג'אפרולו בעריכת מילון טורקי-אויגורי ועשה מחקרים בתחום הבלשנות ההשוואתית הטורקית. ב-1928 פרסם עוד שישה מאמרים בגיליון השני של Turkiyat Mecmuesi, התעדכן עם מחקרי האסכולה הסובייטית לבלשנות טורקית – בכתבי ניקולאי מאר, אלכסנדר סמויולוביץ' ואחרים.
במאי 1929 סיים תחת הדרכתו של גיזה את עבודת בדוקטורט שלו "ניתוחם של 75 שירים אזרבייג'נים מסוג "באיאטי" בניב של גנג'ה עם ביאור לשוני". היא פורסמה בברלין ב-18 בינואר 1930.
קורות חייו > פעילותו בטורקיה

בשנת 1929 קיבל ג'פארולו את האזרחות הטורקית וחזר לאיסטנבול. התקבל לעבודה כמרצה בקתדרה לשפה הטורקית בפקולטה לספרות של אוניברסיטת איסטנבול. בשנת 1932 התמנה למרצה להיסטוריה של השפה הטורקית. ג'פארולו המשיך להיות במגע עם הגולים האזרים בטורקיה ובמערב וגילה בקורת כלפי מדיניות ברית המועצות. גישתו הפכה למנוגדת למדיניות הרשמית של הנשיא מוסטפא כמאל אטאטורק לשיפור היחסים עם ברית המועצות ולהתרכזות בזהות הלאומית של טורקיה ועמה, תוך התרחקות מהאידאולוגיה הטוראניסטית שטיפחה זהות טורקית רבתי.
ברוח מדיניות המשטר הרפובליקני הטורקי נסגרו כתבי עת ועיתונים של הגולים האזרים בטורקיה כדוגמת Odlu Yurt, Azeri-Türk
ו-Yeni Kafkasya והמנהיג הגולה האזרי מהמד אמין רסולזדה נאלץ לעזוב את טורקיה והתשתקע בפולין.
בשנים 1932–1934 הצליח עדיין ג'פארולו לפרסם ירחון חדש Azerbaycan Yurt Bilgis (ידיעון ארץ אזרבייג'ן). כתב אז גם מונוגרפיה על השתקפות המאבק לעצמאות בספרות של אזרבייג'ן. כמו כן בשנים 1942–1943 ניהל את המגזין Türk amacı (העניין הטורקי) כמו כן Türk dili və ədəbiyyatı məcmuəsinin (אוסף על שפה הספרות הטורקית)
ב-23 באוגוסט 194 בקונגרס השני לטורקולוגיה שהתקיים בארמון דולמבהצ'ה באיסטנבול שבו השתתפה גם משלחת בלשנים סובייטים בראשותם של איוואן משצ'אנינוב ואלכסנדר סמוילוביץ' נאם ג'פארולו על "מזכרות מהשפה הטורקית בשפה הרוסית"
Rus dilinde ilk Türk dili yadigârları” שבו תיאר את השפעות התרבויות הטורקיות על רוסיה מתוך גישה מתנשאת כלפי התרבות הרוסית.
הנשיא אטאטורק עזב את האולם בכעס והמשלחת הסובייטית תיארה את הנאום כמעשה תופקנות אנטיסובייטי.
העיתון "ג'ומהורייט" מתח בוקרת על ג'פארולו שערבב בנאומו סוגיות לא מדעיות.
ב-29 בספטמבר 1934 פוטר ג'פארולו מתפקידו באוניברסיטה והיה לספרן בפקולטה לתאולוגיה. הכתב העת שלו Azerbaycan Yurt Bilgis נסגר. בסופו של דבר ב-1936 התקבל ג'פארולו בחזרה לאוניברסיטה כמרצה ובשנת 1938 קודם למשרת פרופסור. בשנת 1946 התמנה לראש הקתדרה להיסטוריה של השפה הטורקית באוניברסיטת איסטנבול, במקום מהמט פואט קפריליזדה שנפטר. הוא התמנה גם מנהל המכון הטורקי.
אחרי מלחמת העולם השנייה עם התקררות היחסים בין טורקיה לברית המועצות, הצטרפות טורקיה לברית נאט"ו ועלה האינטרס של השלטון בעיניין האזרי. ב-1947 התאפשרה חזרתו של רסולזדה לטורקיה וב-1949 הוקמה באנקרה האגודה לתרבות אזברבייג'ן ולרגל האירוע נאם גם ג'פארולו.
אהמט ג'פארולו היה אחד ממיסדי האגודה לשפה הטורקית. היה מייסד ועורך ראשי של כתב העת " Azerbaycan Yurt Bilgis".
הוא פרש מהעבודה האויברסיטה באוגוסט 1975.
הלך לעולמו באיסטנבול בינואר 1975 מבלי שיוכל לראות שוב את מולדתו. הובא לקבורה בבית הקברות זינג'ירליקויו באיסטנבול.
קורות חייו > כתיבתו המדעית

ב-1968 פרסם ג'אפרולו מהדורה חדשה של המילון לשפה האויגורית העתיקה שכלל 7,500 מושגים.
ב-1969–1970 הופיע ספרו הידוע ביותר – "תולדות השפה הטורקית" ב ארבעה כרכים.
עוד ב-1935 תרגם ג'אפרולו מפולנית את מילון השפה היקוטית מאת אדוארד פקארסקי.
פרסים ואותות הוקרה

1937 – חבר באגודה הפולנית למזרחנות
1938 – חבר מתכתב באקדמיה הפולנית למדעים
1944 – חבר מתכתב של האקדמיה ההונגרית למדעים ובאגודת קרשי-צ'ומה
דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה האוקראינית העצמאית
1955 – עיטור המסדר "אלפונסו העשירי החכם" – מטעם ממשלת ספרד
חבר לשם כבוד של אגודת "טוראן" שמושבה בבואנוס איירס
פרסומים

בשנים 1923–1969 פרסם אהמט ג'אפרולו כ-350 מאמרים בארצות ובשפות שונות:
1958–1964 – Türk Dili Tarihi – תולדות השפה הטורקית
כרך א – עד המאה ה-9
כרך ב – בין המאות 10–15
1931 – עריכת המילון של השפה הקומנית הקדומה (קפצ'אק) מאת אבו חייאן אל-ע'רנאטי (Kitabü'l-İdrak li-Lisani'l-Etrak; كتاب الإدراك للسان الأتراك)
1934–1938 – Uygur Türkçesi – מילון השפה האויגורית
1938 – Kaşgarlı Mahmut – על המילונאי מהמוט קשגרלי
קומפילציות מאזורים שונים של אנטוליה ב-9 כרכים:
1940–1941, 1942, Anadolu Dialektolojisi Üzerine Malzeme חומר על הדיאלקטולוגיה של אנטוליה" בשני כרכים
1944 – Anadolu Ağızlarından Toplamalar אוספים מניבים אנטוליים
1945 – Güneydoğu İllerimiz Ağızlarından Toplamalar אוספים מניבים במחוזות הדרומיים-מזרחיים
1946 – Kuzeydoğu İllerimiz אוספים בניבים במחוזות הצפוניים-מזרחיים
1948 – Orta Anadolu Ağızlarından Derlemeler קומפילציות בניבי מרכז אנטוליה
1951 – Anadolu İlleri Ağızlarından Derlemeler קומפילציות בניבי המחוזות האנטוליים
הניבים של אנטוליה ורומליה Anadolu ve Rumeli Ağızları
עם גרהרד דרפר – Azerbaycan Dili השפה של אזרבייג'ן; Azerbaycan Edebiyatı "הספרות של אזרבייג'ן" ב-Philologiae Turcicae Fundamenta"
1983 (רישומים שפורסמו אחרי מותו) Türk Kavimleri – "השבטים הטורקיים"
מאמרים פוליטיים – בכתבי העת של הגולה האזרית: "האבל הגדול של אזרבייג'ן – 27 באפריל", "28 במאי 1920", אזרבייג'ן – הרפובליקה הטורקית הראשונה בהיסטוריה" וכו'
כתבים על הפולקלור ועל הספרות של אזרבייג'ן:
האפוס של אשיג גריב בספרות העממית באזרבייג'ן
המשורר האזרי מליכ ביי אבשי מן המאה ה-17
"האזרי-טורקי הגדול מירזה פתאלי"
לקריאה נוספת

Dilqəm Əhməd Fərqlilər TEAS Press, 2016
הערות שוליים

↑  Dilqəm Əhməd, «Fərqlilər» עמ' 163
↑  M.Sertkaya Encyclopedia Islamica 1993
↑  Dilqəm Əhməd, «Fərqlilər» עמ' 164
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271309305171  BnF: cb12055441c (data)  GND: 103427627  ISNI: 0000 0001 1071 4558  LCCN: n86115453  SUDOC: 080162169  TDVİA: caferoglu-ahmet  VIAF: 76336479   WorldCat (עם VIAF): 76336479
ישראל דניאלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 57 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד  מפקד חטיבה 8
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה מבצע עופרת יצוקה
 
ישראל דניאלי (נולד ב-1968) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על חטיבה 8.
ביוגרפיה

נולד בבאר שבע, בן לנתן ומזל. בוגר בגרות מלאה במסלול הריאלי במקיף ד' בבאר שבע. עם גיוסו לצה"ל שובץ דניאלי בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קציני שריון שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה ומפקד גדוד.עם סיום תפקיד מג"ד 9, יצא ללימודי ראיית חשבון במסלול האקדמי של המכללה למנהל וסיים התמחות בתחום במשרד גדול. חזר לצה"ל לתפקיד סגן מפקד חטיבה 188 בשנת 2003.
בשנים 2004-2006 - שימש כקצין האג"ם של אוגדה 36. בשנים 2006–2008 פיקד על חטיבה 8. בשנת 2009 החליט הרמטכ"ל גבי אשכנזי, להדיח את דניאלי מתפקידו כסגן מפקד עוצבת אדום, לאחר שאפשר לזוגתו לנהוג במכוניתו בניגוד לנהלים ולא דיווח, כמו גם בשל העובדה שנהג להשתמש בציוד צבאי בביתו.
בשנת 2010 פרש מצה"ל בהסכמה.
בשנים 2011 - 2012 סיים לימודי תואר שני במשפטים ובראיית חשבון באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 2012-2014 שימש כשותף במשרד רואי חשבון DFD (דותן, פלייבה, דניאלי ושות', רואי חשבון) ובשנת 2014 פנה לדרך עצמאית שבשיאה ייצג מעל 1,000 לקוחות בתחום. בשנת 2018 נעצר בחשד לעבירות מרמה וגנבה. באוקטובר 2021 השתחרר שחרור מוקדם מהכלא, בהסכמה עם הפרקליטות לאור הטיפול והשינוי שעבר.
הערות שוליים

↑  חנן גרינברג, עוד קצין בכיר מסר מכונית לזוגתו, לא דיווח והושעה, באתר ynet, 12 באוגוסט 2009
↑  אבי כהן, אל"מ במיל' נעצר בחשד למרמה וגנבה, באתר ישראל היום, 12 בדצמבר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסי וסיהון

אסי וסיהון (נולד ב-31 ביולי 1982) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בהפועל גני תקווה בעמדת הקשר.
קריירה

וסיהון נולד באתיופיה ועלה לישראל בשנת 1989. וסיהון החל לשחק במחלקת הנוער של קבוצת מכבי נתניה, ובעונת 2001/02 עבר לקבוצה הבוגרת של המועדון, בה שיחק עד עונת 2006/2007.
בקיץ 2007 שוחרר ממכבי נתניה והושאל להפועל נצרת עילית, אז בליגה הלאומית, למשך עונה אחת, השאלה שהוארכה מאוחר יותר לשנתיים. וסיהון התפרסם, בצורה שלילית, בשל חשד שעלה בעונת 2006/07 למכירת משחק של הפועל נצרת עילית בליגה הלאומית, פרשה שנלוותה לפרשה אחרת, של מכירת משחקים בהפועל באר שבע, גם היא בלאומית. בסופו של דבר נוקה וסיהון מכל אשמה.
בקיץ 2010 חתם וסיהון בהפועל כפר סבא, ושיחק שנתיים במדיה. לאחר תקופה ארוכה בה לא שיחק, בינואר 2013 חתם בקבוצת עירוני קריית גת מליגה א'. וסיהון שיחק במדי הקבוצה עד תום העונה, ולאחר מכן לא חזר לשחק כדורגל מקצועני.
בקיץ 2016 וסיהון חזר לשחק כדורגל אחרי שלוש שנים כאשר חתם בעירוני אריאל מליגה ג'. לקראת עונת 2022/2023 חתם במדי הפועל גני תקווה מליגה ג'.
לוסיהון שש הופעות בנבחרת הצעירה של ישראל, כאשר הראשונה שבהן הייתה ב-29 בינואר 2003 נגד נבחרתה המקבילה של טורקיה.
הערות שוליים

↑  מערכת אתר ליגה, אסי וסיהון חתם בעירוני אריאל, באתר ליגה, 30 באוגוסט 2016
ארנסט לודוויג קירכנר

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1880 אשאפנבורג, ממלכת בוואריה, הקיסרות הגרמנית 
 התאבד:  15 ביוני 1938 (בגיל 58) Davos Frauenkirch, שווייץ 
 מקום קבורה:  Waldfriedhof Davos 
 לאום:  גרמנים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של דרזדן 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם, אקספרסיוניזם (ספרות) 
 יצירות ידועות:  Five women on the street, Wiesen bridge, Tinzenhorn - Zügencanyon near Monstein, Alpine Kitchen, Archery, Tramway and train, Flock of sheep, Artillerymen in the Shower, Bridge over the Rhine in Cologne, Street Scene, Marzella, סצנת רחוב ברלינאית, Potsdam Square, Berlin, Lehrer Florian Bätschi mit Schulkindern, Street, Berlin, Half-Length Nude with Hat, The Rider 
 בן או בת זוג:  ארנה שילינג (1912–1938)  Irene Altman (?–1921)  Doris Große  Elsbeth Luebke 
 חתימה:   
 אתר רשמי
 
ארנסט לודוויג קירכנר (בגרמנית: Ernst Ludwig Kirchner‏; 6 במאי 1880 – 15 ביוני 1938) היה צייר ויוצר אקספרסיוניזם גרמני וממייסדי קבוצת האמנים "הגשר" (בגרמנית: Die Brücke – "די בריקה"). חבר הזצסיון הברלינאי. התנדב לשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה, אך עד מהרה סבל מהתמוטטות ושוחרר. עבודתו סומנה כאמנות מנוונת על ידי הנאצים בשנת 1933, ובשנת 1937 נמכרו או הושמדו יותר מ-600 מיצירותיו.
קורות חיים > ראשית חייו

ארנסט לודוויג קירכנר נולד באשפנבורג שבבוואריה. הוריו היו ממוצא פרוסי ואמו הייתה צאצאית של ההוגנוטים, עובדה אליה התייחס קירכנר לעיתים קרובות. כשאביו של קירכנר חיפש עבודה, המשפחה עברה לעיתים תכופות וקירכנר למד בבתי ספר בפרנקפורט ובפרלן עד שאביו זכה בתפקיד פרופסור במכללה הטכנולוגית בקמניץ, שם למד קירכנר בבית ספר תיכון. אף על פי שהוריו של קירכנר עודדו את הקריירה האמנותית שלו, הם גם רצו שהוא יסיים את לימודיו הפורמליים בשנת 1901, אך הוא החל ללמוד אדריכלות באוניברסיטה הטכנית בדרזדן. המוסד סיפק מגוון רחב של קורסים בנוסף לאדריכלות, כגון רישום חופשי, רישום פרספקטיבה ולימוד היסטורי של אמנות. שם התיידד עם פריץ בלייל, אותו פגש קירכנר במהלך הסמסטר הראשון. הם שוחחו על אמנות יחד ולמדו גם טבע, עם השקפה רדיקלית משותפת. קירכנר המשיך את לימודיו במינכן בין השנים 1903–1904, וחזר לדרזדן בשנת 1905 כדי להשלים את התואר.
בשנת 1905 הקים קירכנר יחד עם בלייל ושני סטודנטים נוספים לאדריכלות, קרל שמידט-רוטלוף ואריך הקל, את קבוצת האמנים Die Brücke ("הגשר"). מכאן ואילך התחייב לאמנות. הקבוצה שאפה להימנע מהסגנון האקדמי המסורתי ולמצוא דרך חדשה לביטוי אמנותי, שיהווה גשר (ומכאן השם) בין העבר להווה. הם הגיבו הן לאמנים בעבר כמו אלברכט דירר, כמו גם לתנועות אוונגרדיות בינלאומיות מודרניות. כחלק מאישור המורשת הלאומית שלהם, הם החיו מחדש טכניקות ישנות יותר, במיוחד הדפסי חיתוך עץ.
הקבוצה נפגשה בתחילה בסטודיו הראשון של קירכנר, שהיה בעבר אטליז. בלייל תיאר אותו כ"מקום של בוהמיין אמיתי, מלא ציורים המונחים בכל מקום, רישומים, ספרים וחומרי אמן – הרבה יותר כמו מגורים רומנטיים של אמן מאשר ביתו של סטודנט מאורגן היטב לאדריכלות".
הסטודיו של קירכנר הפך למקום שביטל מוסכמות חברתיות כדי לאפשר יצירת אהבה מזדמנת ועירום תכוף. מפגשי ציור חיים קבוצתיים התקיימו באמצעות מודלים מהמעגל החברתי, ולא אנשי מקצוע, ובחירת תנוחות של רבע שעה לעידוד הספונטניות. בלייל תיאר דוגמנית אחת כזו, איזבלה, ילדה בת חמש עשרה מהשכונה, כ"אדם תוסס מאוד, בנויה להפליא, שמחה, ללא שום דפורמציה שנגרמה על ידי האופנה המטופשת של המחוך ומתאימה לחלוטין לדרישותינו האמנותיות במיוחד במצב הפריחה של ניצניה הילדותיות."
בספטמבר ובאוקטובר 1906 נערכה התערוכה הקבוצתית הראשונה, שהתמקדה בעירום הנשי, באולם התצוגה של זייפרט ושות' בדרזדן.
בשנת 1906 פגש את דוריס גרוס, שהייתה הדוגמנית המועדפת עליו עד שנת 1911. בשנים 1907–1911 שהה במהלך הקיץ באגמי מוריצבורג ובאי פמרן עם אמנים אחרים. בעבודתו הופיע העירום הנשי בסביבות טבעיות. בשנת 1911 הוא עבר לברלין, שם הקים בית ספר פרטי לאמנות, בשיתוף פעולה עם מקס פכשטיין במטרה להפיץ את הוראת הציור המודרנית. המוסד לא זכה להצלחה ונסגר בשנה שלאחר מכן, אז החלה גם מערכת יחסים שלו עם ארנה שילינג שנמשכה כל חייו.
בשנת 1913, כתב את ההיסטוריה של "הגשר" שהתפרקה באותה שנה. בשלב זה הוא ביסס זהות אישית עם תערוכת היחיד הראשונה שלו, שהתקיימה במוזיאון אסן. במהלך השנתיים הבאות הוא צייר סדרה של סצנות רחוב שהציגה את רחובות ברלין, עם דמויות של הולכי הרחוב.
קורות חיים > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בספטמבר 1914 התנדב קירכנר לשירות צבאי. ביולי 1915 הוא נשלח להתאמן כנהג ביחידת המילואים של גדוד ארטילריה שדה. אבל הוא שוחרר לאחר התמוטטות נפשית.
לאחר מכן שב קירכנר לברלין והמשיך לעבוד והפיק ציורים רבים, כולל דיוקן עצמי כחייל (1915); בדצמבר 1915 הוא התקבל לסנטוריום שם אובחן כסובל מתלות חזקה בורונאל ואלכוהוליזם. במשך 1916 חזר קירכנר מעת לעת לברלין לכמה שבועות בכל פעם כדי להמשיך בעבודה בסטודיו שלו. הוא גם הפיק סדרת ציורי שמן ורישומים רבים במהלך שהותו בסנטוריום בקוניגשטיין. לאחר תערוכה של עבודותיו בגלריה של לודוויג שיימס, בפרנקפורט, באוקטובר 1916, מכר קירכנר עבודות רבות והחל להסתדר כלכלית. בדצמבר הוא סבל מהתמוטטות עצבים נוספת והתקבל לסנטוריום של ד"ר אדל בשרלוטנבורג בברלין.
דאבוס

בשנת 1917, נסע קירכנר לדאבוס, שווייץ, שם צפה בתערוכה של ציוריו של פרדיננד הודלר. ביקורו הראשון של קירכנר בדאבוס חפף מזג אוויר קר במיוחד והוא שב לברלין לאחר שהות של עשרה ימים בלבד.
זמן קצר לאחר מכן, חברו הקרוב והמנטור של קירכנר, בוטו גרייף נפטר וקירכנר החליט לחזור לדאבוס לטיפול. שם הוא היה בהשגחתו של ד"ר לוציוס ספנגלר שאילץ את קירכנר לדבוק בכללים ובשגרה קפדניים. קירכנר התרעם עמוקות על כך ועשה כל שביכולתו כדי להונות את הרופא.
קירכנר המשיך לחוות דיכאון, כאבים מזדמנים ושיתוק בגפיו אך כתב בנימה עליזה יותר לד"ר הגמן בסוף יולי: "אני רוצה להישאר כאן, ההרים הגבוהים יעזרו לי". הקיץ היה פרודוקטיבי מאוד למרות מחלתו של קירכנר. הוא סיים כמה יצירות חשובות במהלך החודשיים, כמו "נוף הכנסייה במונשטיין" ו"ירח עולה בסטפלאלפ". יחד עם 11 חיתוכי עץ, עבודות אלה היוו את תחילת חייו האלפיניים של קירכנר.
בשנת 1918 קיבל קירכנר אישור שהייה והוא עבר להתגורר בפרואנקירך באזור דאבוס, שם שכר חדר באכסניה בקומה הראשונה אותו קישט ברהיטים שגילף. הוא כתב על הבית לאנרי ון דה ולדה: "אני גר בבית ישן ויפהפה עם מטבח שנראה כמו הסטודיו של רמברנדט". קירכנר התגבר על מחלתו ואף על פי שהוא עדיין היה תלוי במורפין, הרופא שלו הוריד אט אט את המינונים שלו.
ארנה שילינג, בת זוגו לחיים, ביקרה אותו מעת לעת בדאבוס תוך שהיא שומרת גם על מגורים בברלין כדי לטפל בעסקי קירכנר שם.
קירכנר המשיך לעבוד בשנים 1919 ו-1920 מכיוון שבריאותו השתפרה במהירות. המוניטין שלו גדל עם מספר תערוכות בגרמניה ובשוויץ בשנת 1920. [2] הוא מצא נושאים רבים לצייר כשהתוודע לחקלאים באזור, שנדהמו מהגרמופון שלו. קירכנר החל לכתוב ביקורות על סגנון האמנות שלו בכינוי בדוי – לואי דה מרסל כדי לשלוט בדעת הקהל עליו ולהשתחרר מתלות במבקרי האמנות של ימיו.
בשנת 1921 הוצגה בברלין תערוכה גדולה של יצירתו של קירכנר, הביקורות היו חיוביות. אביו של קירכנר נפטר ב-14 בפברואר. קירכנר ביקר בציריך בתחילת מאי ופגש את הרקדנית, נינה הארד, אותה הזמין חזרה לדאבוס (למרות התנגדויותיה של אשתו ארנה). נינה הארד תהפוך למודל חשוב עבור קירכנר ומופיעה ברבות מיצירותיו.
בין דאבוס לברלין

בשנת 1925 התיידד קירכנר עם אמן עמית, אלברט מולר ומשפחתו. רוט-בלאו, קבוצת אמנות חדשה שבסיסה בבזל, הוקמה על ידי הרמן שרר, אלברט מולר, פול קומניש והנס שיס, שביקרו כולם את קירכנר ועבדו בהדרכתו. בסוף 1925 חזר קירכנר לגרמניה ונסע לפרנקפורט, צ'מניץ (שם התגוררה אמו), וברלין שם נפגש עם קרל שמידט-רוטלוף שרצה שקירכנר יקים קבוצת אמנים חדשה, קירכנר סירב בנימוס.
לאחר מכן חזר לשווייץ בדצמבר 1926 נפטר חברו הקרוב אלברט מולר, מטיפוס יחד עם אשתו, אנני מולר. בשנת 1927 ארגן קירכנר תערוכת זיכרון לאלברט מולר. בבית הספר בדאבוס הייתה תערוכה גדולה של עבודותיו של קירכנר. הביקורות היו חיוביות.
קירכנר המשיך לעבוד בפרואנקירך, סגנונו הלך והפך מופשט יותר ויותר. בשנת 1929 נאלץ קירכנר להתרחק מקבוצת רוט-בלאו לאחר שהתחייבו לו אמונים, מה שהרגיז את קירכנר מאוד.
בשנת 1930 החל קירכנר לחוות בעיות בריאות עקב עישון ובשנת 1931 נאלצה ארנה לעבור ניתוח בברלין עקב חשד לסרטן. בשנת 1931 הוא התמנה לחבר האקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין.
החיים אחרי עליית הנאצים

כאשר המפלגה הנאצית השתלטה על גרמניה, היה בלתי אפשרי עבורו למכור את ציוריו. בשנת 1937 נאלץ להתפטר מהאקדמיה הפרוסית לאמנויות.
לקירכנר הפריע יותר ויותר המצב בגרמניה וכתב ביומנו: "כאן שמענו שמועות איומות על עינויים ביהודים, אבל זה בוודאי לא נכון. אני קצת עייף ועצוב לגבי המצב שם. מריחים מלחמה באוויר. במוזיאונים נהרסים ההישגים התרבותיים שזכו להצלחה רבה בעשרים השנים האחרונות, ובכל זאת הסיבה שבגללה הקמנו את "ברוקה" הייתה לעודד אמנות גרמנית אמיתית, תוצרת גרמניה. ועכשיו היא אמורה להיות לא גרמנית. אלוהים יקר זה מרגיז אותי ".
לאורך השנים 1936 ו-1937 החל קירכנר לחוות בעיות בריאות. בשנת 1937 התקיימה בגרמניה תערוכת האמנות המנוונת; בסך הכל הוצאו 639 יצירות של קירכנר ממוזיאונים ו-25 הוצגו בתערוכה. האקדמיה לאמנויות בברלין גירשה את קירכנר ממנה. קירכנר המשיך לעבוד וארגן תערוכה גדולה בבזל, שזכתה לביקורות מעורבות. בשנת 1938 התרגז קירכנר יותר ויותר מהמצב בגרמניה. לאחר שסופחה אוסטריה על ידי גרמניה באנשלוס, הוא היה מוטרד מהרעיון שגרמניה עשויה לפלוש לשווייץ.
ב-15 ביוני 1938 התאבד קירכנר ביריות מול ביתו בפרואנקירך.
שלושה ימים לאחר מכן הובא למנוחות קירכנר בבית העלמין וולדפרידהוף.
ארנה שילינג אשתו המשיכה להתגורר בביתם עד מותה בשנת 1945.
מורשתו

בשנת 1913, התצוגה הציבורית הראשונה בארצות הברית של יצירתו של קירכנר התקיימה בתערוכת הארמורי, שהייתה גם התצוגה הגדולה הראשונה של האמנות המודרנית באמריקה.
בשנת 1921, מוזיאונים בארצות הברית החלו לרכוש את יצירתו ועשו זאת לאחר מכן יותר ויותר. תערוכת היחיד הראשונה שלו במוזיאון בארצות הברית הייתה במכון לאמנויות דטרויט בשנת 1937.
בשנת 1969, רטרוספקטיבה גדולה של ציורים, רישומים והדפסים הייתה במוזיאון לאמנות בסיאטל, למוזיאון לאמנות פסדינה ולמוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון.
בשנת 1992 קיימה הגלריה הלאומית לאמנות בעיר וושינגטון, מופע מונוגרפי תוך שימוש באוסף הקיים שלה.
בנובמבר 2006, בכריסטיס, סצנת הרחוב של קירכנר, ברלין (1913), השיג 38 מיליון דולר, שיא של האמן. מ-3 באוגוסט עד 10 בנובמבר 2008, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק ערך תערוכה גדולה ש"כנראה כוללת את מיטב יצירותיו".
גלריה

דיוקן עצמי כחולה
רקדניות
אשה יושבת
דודו ואחיה
עירום נשי
אשה עם כובע שחור
דיוקן אשה
טברנה
אנשים ערומים משחקים
דיוקן נשי
דיוקן ארנה שילינג
כיכר נולנדורף
סצנת רחוב ברלינאית
גשר
ראו גם

דיוקן ארנה שילינג
סצנת רחוב ברלינאית
הערות שוליים

1 2  "Ernst Ludwig Kirchner: German, 1880–1938", www.moma.org
1 2  "Ernst Ludwig Kirchner"
↑  Peter Lasko, The Student Years of the Brücke and their Teachers, Art History 20, 1997-03-01, עמ' 61–99 doi: 10.1111/1467-8365.00046
1 2  "Kirchner – Expressionism and the city", web.archive.org, ‏2007-09-26
↑  "Ernst Kirchner's Streetwalkers: Art, Luxury, and Immorality in Berlin, 1913–16", findarticles.com
1 2 3 4 5 6  "Biography Ernst Ludwig Kirchner"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263981805171  PLWABN: 9810616456405606  AGSA: 3353  BNE: XX1135092  BnF: cb12169570k (data)  CiNii: DA03227046  GND: 118562398  HDS: 021959  ISNI: 0000 0001 2120 211X  KulturNav: ea3815e9-c49a-4494-9fc3-c68e7bee9edd  LCCN: n50048850  LNB: 000202417  NDL: 00445755  NKC: ola2002161339  NLA: 35273042  NTA: 06837870X  RKD: 44474  SELIBR: 193591  SIKART: 4023403  SNAC: w6s187sj  SUDOC: 03023669X  Trove: 892190  ULAN: 500027704  VcBA: 495/96886  VIAF: 9888581   WorldCat (עם VIAF): 9888581 
ארנסט קירכנר, עירום עם כובע
ארנסט קירכנר, דיוקן עצמי כחייל
ארנסט קירכנר, רחוב בברלין, 1913
ארנסט קירכנר, דאבוס בקיץ
ארנסט קירכנר, קשתים, 1935-1937
קולוסוס (xAI)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 סוג:  מחשב-על 
 יצרן:  xAI 
 
קולוסוס  (באנגלית: Colossus) הוא מחשב-על שפותח על ידי xAI שבבעלות אילון מאסק לשם הפעלת מודלי בינה מלאכותית מהמתקדמים בעולם, ובעיקר המודל המתקדם גרוק שמתחרה עם מודלי שפה גדולים כגון ChatGPT.
בעוד שמחשב-על מוביל בעולם נבנה במשך מספר שנים, משך הקמתו של קולוסוס עמד על 122 ימים בלבד, על בסיס מבנה קודם ששימש לפני כן את חברת אלקטרולוקס השוודית. המבנה שוכן בממפיס, טנסי, על גדות נהר המיסיסיפי. צריכת החשמל של המחשב נשענת על מערכת ענק של Megapacks המיוצרים על ידי טסלה.
קולוסוס, מכיל מעל 100,000 מעבדי HGX H100 של חברת אנבידיה, ונחשב למחשב החזק בעולם. ומטרתו המוצהרת (על ידי אילון מאסק) היא "לפתור את תעלומות היקום". החברה הודיעה שעם ההשקה של מעבדי H200 החדשים של אנבידיה, הם ישולבו בקולוסוס וכך יכפילו את עצמתו.
הערות שוליים

↑  xAI Brings Colossus Online, ספטמבר 2024, באתר perplexity.ai
| בינה מלאכותית |
| --- | --- | --- |
| כללי | מבחן טיורינג • היסטוריה של הבינה המלאכותית • ציר הזמן של בינה מלאכותית • התקדמות הבינה המלאכותית • אוריינות AI • סוכן תבוני • AI-שלמות מערכת מומחה • אסדרת בינה מלאכותית (בישראל) • בינה מלאכותית צרה • בינה חישובית • הסברתיות בינה מלאכותית • הפרדוקס של מורבק • סוכן תבוני • אתיקה של בינה מלאכותית |  |
| תחומים | עיבוד שפה טבעית • ראייה ממוחשבת • בינה מלאכותית יוצרת • אומנות בינה מלאכותית • בינה מלאכותית כללית (AGI) |  |
| סוגי למידת מכונה | מערכת לומדת • למידה מונחית • למידה בלתי מונחית • למידה עמוקה • למידת חיזוק • סיווג בייסיאני נאיבי • רשת בייסיאנית |  |
| אלגוריתמי למידת מכונה קלאסית | פרספטרון • עץ החלטה • מכונת וקטורים תומכים • Bag of words • אלגוריתם k-מרכזים • אלגוריתם מיקסום התוחלת • הורדת ממד • אלגוריתם שכן קרוב • יער אקראי  • Q-learning •‏ T-SNE •‏ Tf–idf • חיזוק גרדיאנט |  |
| למידה עמוקה | רשת עצבית מלאכותית • רשת זרימה קדימה • רשת עצבית רקורסיבית • פונקציית אקטיבציה • טרנספורמר • Attention •‏ GAN |  |
| עיבוד שפה טבעית | מודל שפה • שיכון מילים • בלשנות חישובית • תרגום מכונה • חילוץ מידע (אנ') • ניתוח סנטימנט • זיהוי חלקי דיבר (אנ') • מערכת זיהוי דיבור • זיהוי ישויות • כריית טקסט • תיוג תפקידים סמנטי • Word2vec • מודל שפה גדול • GPT •‏ BERT (אנ') • מודל Bag-of-words (אנ') • יצירת טקסט בשפה טבעית (אנ') • מילת עצירה • ניתוח מחרוזות • Stemming (אנ') • למטיזציה (אנ') |  |
| יישומים לבינה מלאכותית (אנ') | צ'אטבוט • זיהוי דובר • זיהוי עצמים • זיהוי תבניות • עוזר וירטואלי • זיהוי תווים אופטי • מחולל תמונות • הזיות |  |
| מערכות בינה מלאכותית | אלייזה • ChatGPT •‏ DALL-E •‏ Midjourney •‏ Gemini • קלוד •‏ Perplexity •‏ SearchGPT •‏ GitHub Copilot • דיפ־פייק • סירי • Google Assistant • אמזון אלכסה • מיקרוסופט קופיילוט |  |
| סוגיות בטיחות בינה מלאכותית (אנ') | סכנה קיומית מבינה מלאכותית כללית • בינה מלאכותית חזקה • יישור בינה מלאכותית (אנ') • בקרת יכולות בינה מלאכותית (אנ') • בינה מלאכותית ידידותית (אנ') • התכנסות אינסטרומנטלית (אנ') • סינגולריות טכנולוגית • השתלטות הבינה המלאכותית • המכתב הפתוח על בינה מלאכותית (2015) |  |
| ספריות בשימוש נרחב | TensorFlow •‏ PyTorch •‏ Torch •‏ Hugging Face •‏ Keras •‏ spaCy (אנ') •‏ Caffe |  |
לקטגוריית הבינה המלאכותית