stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסתדרות העובדים הלאומית
מבנה

הגוף הבוחר של הע"ל הוא הוועידה הארצית של הארגון, המתכנסת אחת לחמש שנים (עם אפשרות להארכה לשמונה שנים) ובוחרת את יו"ר הארגון. הוועידה מונה 251 צירים, מתוכם 150 חברי ארגון מן המחוזות השונים ו-101 חברים המורכבים מהוועד המנהל היוצא, המועצה הארצית היוצאת, נציגי הנוער העובד הלאומי, ועדי עובדים וגופים נוספים הכפופים להסתדרות הלאומית. ועידה זו מתכנסת אך ורק לצורך הבחירות.
לארגון ישנה מועצה ארצית המורכבת מ-85 חברי ועידה ומתכנסת אחת לחצי שנה. למועצה זו יש סמכות לדון בכל סוגיה הקשורה לארגון ואף לבצע שינויים בחוקתו. המועצה הארצית בוחרת ועד מנהל, המנהל את הארגון בפועל, על פי המלצת היו"ר.
מתוקף תפקידו, יו"ר ההסתדרות הלאומית הוא גם יו"ר המועצה הארצית ויו"ר הוועד המנהל.
שירותים נלווים > שווה קולקטיב חברתי צרכני

"שווה" היא קבוצת צרכנות של ההסתדרות הלאומית שהושקה במרץ 2013 במטרה ליצור רווחה כלכלית לחברי ההסתדרות הלאומית. קבוצת הצרכנות הוקמה מתוך מטרה להחזיר ערך לחברי ההסתדרות הלאומית. השם שנבחר – "שווה" – מסמל את ערך השוויון, כדאיות כלכלית וגם נוגע במקורות – זאב ז'בוטינסקי היה חותם על מכתביו בתואר – שווה!.
במסגרת החברות במועדון "שווה" יכולים חברי ההסתדרות הלאומית ליהנות ממגוון רחב של הטבות בתחומי הפנאי, נופש, צרכנות ובילוי. תפישת העולם של "שווה" היא שעשרות אלפי החברים בהסתדרות הלאומית מהווים קולקטיב ולפיכך הם כוח קניה עצום, המאפשר להשיג הנחות משמעותיות בבתי עסק רבים ולשפר את איכות החיים. קבוצת הצרכנות "שווה" הוקמה על מנת לנצל כוח חברתי זה.
שירותים נלווים > הילה - הסתדרות ישירה לקידום העובד

"הילה" היא האגודה לקידום מקצועי מייסודה של ההסתדרות הלאומית למען קידומם המקצועי והעצמתם האישית והחברתית של חבריה. מטרתה לאפשר לכל חבר ההסתדרות הלאומית העצמה אישית והעשרה מקצועית, לשם כך הוקמו מנגנונים שיאפשרו לחבריה לרכוש ידע שיסייע העצמה בפן המקצועי, בפן החברתי ובפן האישי:
פיתוח מסגרות לקידום מקצועי, קורסי הכשרה וקורסים המוכרים לגמול השתלמות במגוון תחומים ומקצועות.
הקמה וניהול של סמינרים והשתלמויות בבתי מלון ברחבי הארץ בקשת רחבה של נושאים.
קרנות פנסיה

בבעלות ההסתדרות הלאומית היו שתי קרנות פנסיה:
קרנות פנסיה > קרן פנסיה הע"ל

קרן פנסיה של הסתדרות העובדים הלאומית בע"מ - קרן פנסיה וותיקה שהוקמה על ידי הסתדרות העובדים הלאומית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנת 1995, עקב משבר קרנות הפנסיה הגרעוניות ובעקבות המלצותיה של "ועדת פוגל", החליטה ממשלת ישראל על סגירת כל קרנות הפנסיה הוותיקות, כולל קרן הע"ל, למצטרפים חדשים.
בשנת 2008 הולאמה הקרן ועברה לניהול "עמיתים", גוף הניהול של קרנות הפנסיה שבהסדר, לאחרי שהתגלו בה אי סדרים חמורים. בשנת 2010 פסגות בית השקעות זכה במכרז למכירת קרן הפנסיה הע"ל, לאחר שהציע את המחיר הגבוה ביותר במכרז - כ-107 מיליון ש"ח שניזקפו לטובת עמיתי הקרן. באותה עת היו בקרן כ-37 אלף עמיתים שמחציתם פעילים ומפקידים, והיא ניהלה כ-6 מיליארד ש"ח.
קרנות פנסיה > קרן הפנסיה יובלים

יובלים ניהול קרנות פנסיה בע"מ- קרן חדשה שהוקמה בשנת 1995, הייתה בין הגופים הראשונים שקיבלו את אישור משרד האוצר להקים ולנהל קרנות פנסיה חדשות. יובלים מנהלת שתי קרנות פנסיה, קרן פנסיה מקיפה למטרת חיסכון ארוך טווח, וקרן פנסיה משלימה יובלים מנהלים. בחודש מרץ 2006, רכש בית ההשקעות דש איפקס את הקרן.
מאפייני הארגון

ההסתדרות הלאומית היא ארגון העובדים השני בגודלו בישראל, וחברים בו למעלה מ-90 אלף חברים (נכון ל-2017). בצידה פועלות קרן המלגות המרכזית של מוסדות ה.ע.ל ע"ש יוסף וזהבה ולקר (מלגות לסטודנטים), הילה - הסתדרות ישירה לקידום העובד בע"מ (חל"צ), עמית – קידום העובד מייסודה של ההסתדרות העובדים הלאומית, קופת עלו"ם ליד הסתדרות העובדים הלאומית להלוואות לחברי ההסתדרות. תחת ההסתדרות הלאומית פועלת ועדה לקידום מעמד האישה.
ההסתדרות הלאומית אשר פועלת לקיים את היסודות החברתיים והמקצועיים של אזרחי המדינה (על כל חלקיה ואפיוניה), פועלת בהתמדה סביב מעגלי החיים של האזרח מיום היוולדו ולכל אורך מסלול חייו, על בסיס חמשת העקרונות שהגדיר ז'בוטינסקי והם – מעון, מזון, מרפא, מלבוש ומורה.
מעון (שיכון) - סלע שיכון ייזום וניהול נדל"ן בע"מ (ומתחתיה החברות: עמרי סוכנות ביטוח בע"מ, חברה לבנייה עממית בע"מ) ו"שווה, קולקטיב חברתי צרכני בע"מ (חל"צ)" שעוסק בפעילות תרבות ורווחה עבור חברי הסתדרות העובדים הלאומית; וכן יזום ועריכת ימי עיון, כנסים ואירועים חברתיים לחברים.
מרפא - לאומית שירותי בריאות – הקמת קופ"ח לאומית.
מורה - "אמילי חממה לקטנטנים" (רשת מעונות שאופי פועלה הוא בדומה לנעמת) ותנועת הנוער "הנוער הלאומי" - בית"ר
ההסתדרות הלאומית סייעה לתנועה הרוויזיוניסטית, מאז דצמבר 1938 להוציא את ביטאון התנועה - העיתון היומי "המשקיף" שהמשיך בהופעתו עד הקמת המדינה.
ההסתדרות היא הבעלים המלאים של חברת ההחזקות "ה.ע.ל תשורה". החברה מחזיקה בחלק ממניות קרן הפנסיה יובלים וחלק בחברה הציבורית ד"ש איפקס.
כאיגוד מקצועי מציעה ההסתדרות הלאומית הגנה על זכויות עובדים, שכר וזכויות סוציאליות, הגנה מפני פיטורים ואפליה בעבודה, חתימה על הסכמים קיבוציים, וניהול משא ומתן מול מעבידים ארציים. לחברי הארגון מוצע סל שירותים רחב הכולל בין היתר שירותי ייעוץ פנסיה, ביטוח וקרנות השתלמות..
על הארגון נמתחה בעבר ביקורת בנוגע לפעולתו כ"ארגון מטעם המעסיקים" וחתימת הסכמי עבודה ללא מעורבות העובדים תוך הרעת תנאיהם. משרד הכלכלה אף ביטל מספר הסכמים שנחתמו מסיבות אלה. הארגון גם הוכיח עצמו כדואג לתנאי העובדים. ונלחם עבורם גם כאשר המעסיקים מנסים למנוע התאגדות.
בתחילת 2004 חתמו ההסתדרות הכללית והסתדרות העובדים הלאומית בחתימה משותפת על הסכם קיבוצי עם חברות כוח אדם.
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושאי זכויות עובדים במשרדי מדינת ישראל
לקריאה נוספת

יהושע אופיר, ספר העובד הלאומי, כרכים 1,2, הוצאת הסתדרות העובדים הלאומית.
מינה גראור (עורכת) ימי הצה"ר, כרונולוגיה של התנועה הרוויזיוניסטית 1949-1923, מכון ז'בוטינסקי
הערות שוליים

↑   ז'נאן בסול, עובדי ישראל מתאגדים בהמוניהם? הנתונים מספרים סיפור אחר, באתר TheMarker‏, 21 במרץ 2017
↑  אניטה שפירא, ברל, חלק ב, עמ' 395.
↑  אביבה חלמיש, מבית לאומי למדינה בדרך, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ג, יחידה 9, עמ' 219.
↑  עפרה אידלמן ותומר זרחין, שר האוצר לשעבר, אברהם הירשזון, הורשע בעבירות של גניבה, באתר הארץ, 8 ביוני 2009
↑  מיכל שפירא, גזר הדין של הירשזון: 5 שנים ו-5 חודשים בכלא, באתר nrg‏, 24 ביוני 2009
↑   חיים ביאור, גזבר הסתדרות העובדים הלאומית לשעבר יחזיר לה 7.5 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2014
↑  עמית בן-ארויה, יצחק רוסו, מנכ"ל הע"ל לשעבר, הורשע בגניבה של 335 אלף שקל; יעיד בקרוב נגד הירשזון, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2009
↑  נורית רוט, 40 חודשי מאסר לגזבר עמותת ניל"י , באתר TheMarker‏, 25 בדצמבר 2008
1 2  שי ניב, ‏תחקיר: שלטון היחיד של שמחי בהסתדרות הלאומית, באתר גלובס, 27 בפברואר 2014
↑  שי ניב, ‏המבקר יגיש דוח על שכר הבכירים בהסתדרות הלאומית, באתר גלובס, 14 בפברואר 2011
↑   רועי צ'יקי ארד, בניכוי השכר והזכויות, מצב המנקות מצוין, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2014
↑  אתר "שווה"
↑  אתר "הילה"
↑  טל לוי, פשיטה על משרדי הסתדרות העובדים הלאומית: מיקי צולר נעצר לחקירה על ידי רשות ני"ע, באתר הארץ, 20 ביוני 2008
↑  אתי אפללו, מפקח מיוחד יבדוק קרן הפנסיה של הסתדרות העובדים הלאומית, באתר הארץ, 4 ביוני 2008
↑  שרון שפורר, פסגות נכנסת לפנסיה: רכשה את קרן הע"ל תמורת 107 מיליון שקל, באתר הארץ, 6 בינואר 2010
↑  גיא לשם, מבקר המדינה חוקר מכירת 51% מקרן הפנסיה יובלים לבית ההשקעות דש איפקס, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2006
↑  סלע שיכון ויזום בע"מ
↑  עמרי סוכנות לביטוח בע"מ
↑  "שווה" במסגרת קולקטיב צרכנות
↑  שי ניב, ‏משרד הכלכלה פסל הסכמים של ההסתדרות הלאומית, באתר גלובס, 28 באפריל 2014
↑   ז'נאן בסול, הסכם קיבוצי נחתם בחברת HOT: העובדים יקבלו תוספות שכר של עד 16% בממוצע, באתר TheMarker‏, 10 בפברואר 2016
↑   ז'נאן בסול, האם זו סוף המלחמה בין ההסתדרות הלאומית למכבי?, באתר TheMarker‏, 1 בפברואר 2016
| זאב ז'בוטינסקי |
| --- | --- | --- |
| פעילות פוליטית וחברתית | גדוד נהגי הפרדות • הגדודים העבריים • ברית החייל  • ציונות רוויזיוניסטית • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • בית"ר • ארגון צבאי לאומי • הסתדרות ציונית חדשה • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הסתדרות העובדים הלאומית • תוכנית האווקואציה |  |
| משפחתו | יוענה ז'בוטינסקי (אשתו) • ערי ז'בוטינסקי (בנו) • זאב ז'בוטינסקי (נכדו) |  |
| כתביו | מגילת הגדוד • שמשון (ספר) • חמשתם • כן, לשבור! • על קיר הברזל • האתיקה של קיר הברזל • מתוך קרירות ואיתנות |  |
| שיריו | שיר אסירי עכו • שיר הדגל • שיר תל-חי • שמאל הירדן • שיר בית"ר • הנדר • שיר אל-על • כולה שלי • תרגום: העורב (פואמה) |  |
| הנצחה | יום זאב ז'בוטינסקי • פארק ז'בוטינסקי • מצודת זאב • גבעת זאב • פסגת זאב • כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי • מכון ז'בוטינסקי • ארכיון מכון ז'בוטינסקי • כביש 481 • כביש 441 • נחלת ז'בוטינסקי • תחנת ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו |  |
| שונות | קבורה בישראל • חלקת משפחת ז'בוטינסקי • מסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי • פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר |  |
תוכנית אל-עריש

תוכנית אל-עריש היא תוכנית מדינית שהועלתה לראשונה על ידי הרצל בינואר 1903, לאחר שנכשלו הניסיונות להשיג צ'ארטר מן השלטון העות'מאני להתיישבות יהודית בא"י. היוזמה יצאה לראשונה מגורמים בריטיים לנוכח השליטה הבריטית דה-פקטו במצרים דאז. התוכנית הייתה להתיישבות יהודית בטריטוריה שבשליטה אנגלית בסמוך לארץ ישראל - קפריסין או חצי האי סיני, לאור הקרבה לא"י. הרצל גם כינה את סיני בשם "פלשתינה המצרית".
מקור שמה של התוכנית הוא בעיר אל-עריש המצרית בחצי האי סיני לחוף הים התיכון.
קרבתו הגאוגרפית של ואדי אל-עריש לגבולות ארץ ישראל שימשה בידי הרצל נימוק מכריע במאמציו לשכנע את חבריו בוועד הפועל הציוני, כי עדיף להסתפק בתחליף ארעי, עד שיבשילו התנאים לצ'רטר על ארץ ישראל.
כדי לבדוק את אפשרות ההתיישבות בסיני נשלחה משלחת סקר מטעם ההסתדרות הציונית, שכללה את:
ליאופולד קסלר (צר') מהנדס מכרות - ראש המשלחת.
אלברט גולדסמית, לשעבר קולונל בצבא האנגלי ושימש כמנהל הראשי של מושבות הברון הירש בארגנטינה.
ג’ורג' הנרי סטאפנס, מהנדס אזרחי.
אמיל לאורן (Laurent), פרופסור במכון לחקלאות בבלגיה ועמד בעבר בראש שתי משלחות חקר לקונגו.
טומס הנרי איילמר הומפרי, מהנדס אזרחי, ששימש כמנהל הראשי של העבודות הציבוריות במצרים והיה נציג הממשלה המצרית.
אוסקר מרמורק, אדריכל מווינה, חבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית.
הלל יפה, רופא ראשי של בית־החולים היהודי ביפו ורופא המושבות.
זליג סוסקין, מהנדס חקלאי, מנהל משקים בארץ ישראל. חלק מהמשתתפים היו רק בחלק מהסיורים.
בשובם של חברי המשלחת לקהיר, ב-26 במרץ 1903, קיבל את פניהם הרצל שהגיע לשם וכבר נפגש עם הלורד קרומר (הנציב הבריטי) ועם שר החוץ המצרי בוטרוס ראלי.
הרצל קיווה ליישב באל-עריש כמה עשרות אלפי יהודים, בתוך זמן קצר, אך אנשי המשלחת הבהירו לו כי נדרשות מחויבויות מפורשות של הגורמים המעורבים (ממשלת בריטניה וממשלת מצרים) הן לנושא ההתיישבות והן לאספקת כמויות עצומות של מים לשטיפת הקרקע מהמלח שספוג בה, על מנת להכשירה לעיבוד חקלאי, כמקור פרנסה למתיישבים, דבר שייקח כמה שנים. לאחר כמה ימים של ישיבות וויכוחים סוערים, הם קיבלו הודעה מוויליאם ווילקוקס (צר') שהיה אחראי על המים במצרים, שאין אפשרות להקצות מים מהנילוס להכשרת הקרקעות באל-עריש והוא קיבל את גיבויו של הלורד קרומר. בכך, למעשה, בוטלה תוכנית אל-עריש.
הערות שוליים

1 2  פרקי זכרונות / הלל יפה - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
עמרי כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1961 (בן 64 בערך) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תואר שני מהקריה האקדמית אונו
 עיסוק:  מנכ"ל משען
 
עמרי כהן (נולד ב-1961 בישראל) הוא מנכ"ל משען, חבר דירקטוריון בנמל חיפה, לשעבר מנכ"ל ההסתדרות, מנכ"ל המכון הבינלאומי למנהיגות, משנה למנכ"ל תשתיות נפט ואנרגיה, דירקטור במרכז הפועל וחבר האספה הכללית ברשת עמל.
ביוגרפיה

כהן כיהן במגוון תפקידים ובהם מנכ"ל ההסתדרות, סמנכ"ל משאבי אנוש של רשת עמל, משנה למנכ"ל החברה הממשלתית לתשתיות נפט ואנרגיה, מנהל שיווק בחברה הממשלתית תמ"מ.
בשנת 2012 מונה למנכ"ל המכון הבינלאומי למנהיגות.
מאז 2018 עמרי כהן מכהן כחבר דירקטוריון בנמל חיפה.
כמו כן בשנה זו כהן מונה למנכ"ל רשת בתי הדיור המוגן משען.
לכהן תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.
בשנת 2025 החל לכהן כחבר הנהלת הוועד האולימפי.
הערות שוליים

↑  ריאיון עם מנכ"ל רשת בתי האבות 'משען', באתר 103fm
↑  עמירם ברקת, ‏עמרי כהן, מנכ"ל משען, מונה לחבר דירקטוריון בנמל חיפה, באתר גלובס, 16 בדצמבר 2020
↑   טלי חרותי-סובר, בנק, נדל"ן, קאנטרי ועוד: נכסי ההסתדרות נחשפים, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2014
↑  עמודו של עמרי כהן, באתר duns100
↑   טלי חרותי-סובר, כך ייעשה לאיש שהביא לניסנקורן 4,000 חברים, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2018
↑  מנוי עמרי כהן, באתר newsbeezer
↑  עמרי כהן ימונה לחבר דירקטוריון, באתר msn
↑  עמרי כהן מונה למנכ"ל רשת בתי הדיור המוגן 'משען', באתר טלנירי
↑  שירות כלכליסט, עמרי כהן מונה למנכ"ל רשת בתי הדיור המוגן משען, באתר כלכליסט, 14 במאי 2018
↑  ראיון עם עמרי כהן, באתר החמל
↑  זוכרים את השואה, באתר פייסבוק
↑  ברכות לעמרי כהן בוגר תואר שני במנהל עסקים התמחות בשיווק, באתר הקריה האקדמית אונו
פונטיין תומפסון

פונטיין לנד תומפסון (באנגלית: Fountain Land Thompson‏; 18 בנובמבר 1854 – 4 בפברואר 1942) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם דקוטה הצפונית.
ביוגרפיה

תומפסון נולד ב-18 בנובמבר 1854 במחוז מקופין שבאילינוי, סמוך לסקוטוויל, ועבר לג'ירארד הסמוכה בשנת 1865. הוא למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים ולמד משפטים, אך לא עסק בעריכת דין בהיקף נרחב. הוא כיהן כחבר במועצת המפקחים של מחוז מקופין ועסק בפעילות מסחרית. בשנת 1888 עבר לטריטוריית דקוטה והתיישב בחווה סמוך לעיר קנדו. בין השנים 1890 ל-1894 כיהן כשופט בית המשפט של מחוז טאונר.
תומפסון עסק בנדל"ן, בנקאות וחקלאות בקנדו, וכיהן גם כדירקטור בית ספר וחבר במועצת העיר קנדו. בנוסף, כיהן כראש עיריית קנדו. בשנת 1909 מונה מטעם המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של מרטין נ. ג'ונסון. תומפסון כיהן בתפקיד מ-10 בנובמבר 1909 ועד ל-31 בינואר 1910, אז התפטר מתפקידו.
לאחר מכן חזר לעסקיו בקנדו עד שפרש בשנת 1921 ועבר ללוס אנג'לס שבקליפורניה, שם התגורר עד מותו ב-4 בפברואר 1942 בגיל 87. הוא היה הסנאטור השני בהיסטוריה שהחזיק בשיא "הסנאטור המבוגר ביותר" בשתי תקופות נפרדות. שיא זה הושג בעקבות השבעתו בגיל מאוחר ומותו כעבור חודשיים של אנדרו ג'קסון יוסטון. תומפסון נקבר בבית הקברות הוליווד.
Wicked: The Soundtrack

Wicked: The Soundtrack הוא אלבום הפסקול לסרט הפנטזיה המוזיקלי האפי משנת 2024 "מרשעת" מאת ג'ון מ. צ'ו, הראשון מתוך העיבוד הקולנועי בשני חלקים המבוסס על המחזמר הבימתי באותו שם מאת סטיבן שוורץ וויני הולצמן. הרצועות המקוריות נכתבו והולחנו על ידי שוורץ. אלבום הפסקול יצא לאור על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס וורב רקורדס ב-22 בנובמבר 2024, באותו היום עם יציאת הסרט לאקרנים בארצות הברית.
הצלחה מסחרית

הפסקול הופיע לראשונה במקום השני במצעד הבילבורד 200, והוא הפסקול הראשון לעיבוד קולנועי של מחזמר שהגיע להישג זה, ועקף את ההישג של פסקול Dreamgirls משנת 2006, שהשיג 92,000 עותקים בשבוע הראשון. הפסקול צבר 139,000 יחידות אלבום שקולות בשבוע הראשון שלו, עם 85,000 יחידות ממכירת אלבומים פיזיים ו-67.66 מיליון השמעות רשמיות. מכירות הוויניל של הפסקול בשבוע הראשון הגיעו לכמעט 39,000 עותקים, ותרמו להצלחתו במצעדים. זהו שבוע המכירות הגדול ביותר לפסקול סרט מאז השבוע השני של A Star Is Born בשנת 2018, ושבוע הסטרימינג הגדול ביותר לפסקול מחזמר קולנועי. בנוסף, הפסקול הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד האלבומים המסחריים, מצעד הפסקולים, ומצעד אלבומי הוויניל של בילבורד בתאריך 7 בדצמבר 2024.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סטיבן שוורץ.
| Wicked: The Soundtrack> מס' | Wicked: The Soundtrack> שם | Wicked: The Soundtrack> מבצע/ת | Wicked: The Soundtrack> משך | Wicked: The Soundtrack>  | Wicked: The Soundtrack>  | Wicked: The Soundtrack>  | Wicked: The Soundtrack>  | Wicked: The Soundtrack>  | Wicked: The Soundtrack>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | No One Mourns the Wicked (בהשתתפות אנדי ניימן, קורטני-מיי בריגס, ג'ף גולדבלום, שרון קלארק וג'נה בויד)   | אריאנה גרנדה | 7:27 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dear Old Shiz (בהשתתפות מקהלת אוניברסיטת שיז)   | מקהלת אוניברסיטת שיז | 1:11 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Wizard and I (בהשתתפות מישל יאו)   | סינתיה אריבו | 5:36 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | What Is This Feeling?  | אריאנה גרנדה, סינתיה אריבו | 3:48 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Something Bad (בהשתתפות סינתיה אריבו)   | פיטר דינקלג' | 1:48 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Dancing Through Life (בהשתתפות אריאנה גרנדה, מריסה בודה, אית'ן סלייטר וסינתיה אריבו)   | ג'ונתן ביילי | 9:47 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Popular  | אריאנה גרנדה | 4:01 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | I'm Not That Girl  | סינתיה אריבו | 3:57 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | One Short Day  | סינתיה אריבו, אריאנה גרנדה | 6:32 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | A Sentimental Man  | ג'ף גולדבלום | 2:12 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Defying Gravity (בהשתתפות אריאנה גרנדה)   | סינתיה אריבו | 7:39 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 53:58 |  |  |  |  |  |  |
| Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית> מס' | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית> שם | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית> מבצע/ת | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית> משך | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית>  | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית>  | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית>  | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית>  | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית>  | Wicked: The Soundtrack — רצועות בונוס במהדורה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. | Ozdust Duet (רצועת בונוס)   | The Wicked Orchestra | 2:11 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Commentary  | סטיבן שוורץ | 0:33 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 56:42 |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 3 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 2 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט (ים) | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 22 בנובמבר 2024 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט • דיסק תמונה (אנ') | ריפבליק • ורב |  |
מנור ינאי

| --- | --- |

 לידה:  יבנאל, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת רייכמן  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צה"ל
 תקופת הפעילות:  מ-נובמבר 1997
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 601  מפקד בא"ח הנדסה  קצין ההנדסה של פיקוד הדרום  מפקד יהל"ם  רמ"ט פיקוד הדרום
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 
מנור ינאי (נולד ב-27 ביוני 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש מטה פיקוד הדרום. קודם לכן כיהן כמפקד יהל"ם, קצין ההנדסה של פיקוד הדרום, מפקד בא"ח הנדסה ומפקד גדוד 601.
ביוגרפיה

התגייס לצה״ל בנובמבר 1997, ושובץ בחיל ההנדסה הקרבית.
בשנת 2012 הועלה לדרגת סא״ל ומונה למפקד גדוד 601, וכיהן בתפקיד עד שנת 2014 בין השאר במהלך מבצע צוק איתן. בשנת 2014 מונה למפקד בא"ח הנדסה, וכיהן בתפקיד עד 2016.
בשנת 2016 הועלה לדרגת אל״ם ומונה לקצין ההנדסה של פיקוד הדרום. בתקופת כהונתו היה אמון על בניית המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה, פרויקט שהוענק למוביליו פרס ביטחון ישראל. בשנת 2018 סיים את תפקידו ויצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. בשנת 2019 מונה למפקד יהל"ם, וכיהן בתפקיד עד יולי 2022.
בשנת 2022 הועלה לדרגת תא״ל ומונה לראש מטה פיקוד הדרום.
למנור תואר ראשון מאוניברסיטת רייכמן (המרכז הבינתחומי) ותואר שני מאוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

↑  לילך שובל, "חמאס לא יפסיק לחפור", באתר ישראל היום
↑  לילך שובל, "הטיפול במנהרה בדרום לא יסתיים בתוך יום או יומיים", באתר ישראל היום
↑  תכירו: אלה המח"טים החדשים בצה"ל, באתר "סרוגים", 6 באוגוסט 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמיקם בר גרמא

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1947 (בן 77) גאולים, פלשתינה (א"י)
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  ציור, קרמיקה
 זרם באמנות:  אמנות שדות צבע, ריאליזם
 הושפע על ידי:  רוזנטאליס, בוגן
 יצירות ידועות:  אמנות שדות צבע, אלבום - אוצר מלחמה - לטרון
ייצוג אסתטי ואופטימי אקריליק על בד 2007
הצעקה - דימוי בוטני למאפיינים חברתיים רישום פסטל-גיר 2001
פן אחד לשלוש מידות טכניקת גְּריזָיי 1987
פִּייֵטָה או הקורבן - בעקבות מלחמה פסטל ופחם 1986
עמיקם בר גרמא (נולד ב-6 בדצמבר 1947) הוא צייר ופסל ישראלי.
ביוגרפיה

עמיקם בר גרמא (גרמא) נולד לנעמי ושלום גרמא, חברי גרעין "טלמון" שעבר ב-1945 מירושלים למושב גאולים. ב-28 במאי 1948 פלש כוח של הצבא העיראקי, בסיוע פלסטינים מהאזור, וכבש כמחצית מהמושב. הפלסטינים שרפו את ביתם, בזזו את המשק החקלאי והחי, ועקרו את המטעים. הוריו עברו לחלקת אדמה שרכשו בהרצליה בשנים שקדמו לכך. סיפורי הנסיגה סופרו פעמים רבות בביתם והשפיעו על גרמא.
עמיקם גדל והתחנך בהרצליה. אימו שלחה אותו כבר בגיל עשר ללמוד אצל מיטב המורים של המושבה הרצליה. למד מוזיקה, כלי נשיפה וציור (ציור אצל לאון פוטוריאן).
בשנת 1965 התגייס לחיל השריון ובשנת 1967 לחם בחזית הקדמית במלחמת ששת הימים. ב-1973 במלחמת יום הכיפורים נלחם כאיש צוות טנק, ושהה בחזית הקדמית שבעה חודשים. במהלך תקופה זו, בין הדיונות, צייר ורשם גלויות דואר מהווי הלוחמים ומיען אותן לחברתו, לימים אשתו. רישומים אלה היוו בסיס לסדרת תערוכות בשם "מגן את לי וסטודיו".
בשנת 1982, במלחמת שלום הגליל לקח חלק בלחימה קשה במיוחד שהשאירה עליו חותמה לכל החיים.
האמן "תבנית נוף מולדתו"

יצירתו של האמן עמיקם בר גרמא מתפרסת על נקודות ההתרחשויות ההיסטוריות של מדינת ישראל
כבר בתערוכתו הראשונה בשנת 1968 השתמש בערכים האמנותיים של אסכולת "אמנות שדות צבע" לביטוי ודימוי אמיתי של אלה שהקריבו את עצמם להגנה על מולדתם.
ביצירה מאוחרת יותר עוסק במוטיבים המסמלים ישראליות: הצבר ועץ הזית. גם כאן שילב את הקשר שלו לישראל, לאדמה.
יצירותיו האחרונות מבטאות אופטימיות ישראלית טיפוסית ועוסקות בצבעוניות מרהיבה בנושאים בוטניים. ערכים אסתטיים אלה מאפיינים את יצירותיו. עמיקם לא זנח את עיסוקו ב"אמנות שדות צבע" כביטוי אמנותי לתפישותיו החברתיות.
לימודי אמנות והסמכה

עמיקם למד בתיכון עירוני מקצועי י"ד - ויצו צרפת שבתל אביב, 1961 שהוקמה במתכונת הבאוהוז הישראלי על ידי קבוצת אמנים, מהמובילים בישראל באותה עת, אלכסנדר בוגן, משה רוזנטליס, משה שטרנשוס, משה ציפר, יצחק יורש, יואב בראל ופאולה אהרונסון.
בשנת 1964 קיבל עמיקם את מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל קרן "שרת" לאמנים צעירים. בהמשך, בשנת 1972, השתלם בטכנולוגיה קרמית ברמת טכנאי קרמיקה אצל מהנדס הקרמיקה אינג' אברהם קירשנר והטכנולוג יהודה קורן. בשנת 1988 למד הוראה במכללת בית ברל, וב-2001 למד תולדות האמנות ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
פעילות אמנותית כללית

בשנת 1975 הקים וניהל את הסטודיו לקרמיקה "נצר כדרים" בהרצליה שהפעילו כעשר שנים והתמחה בעיצוב קראמי ופיסול קראמי.
הקים במסגרת הקתדרה של המחלקה לתרבות בעיריית הרצליה סדנאות להוראת האמנות הפלסטית. בשנת 2000, הקים את המכון לאמנות ויזואלית "סטודיו M המושבות".
בשנת 2003, כיהן כיו"ר אמני כפר סבא והסביבה במשך שנתיים. ערך עם מאות מחבריו האמנים תערוכות וכנסים לציון מאה שנים לכפר סבא. באותה שנה (2003), בסיוע עיריית כפר סבא, ערך עמיקם אלבום רישומים מפואר, שאייר ורשם בזמן שהותו בחזית "מלחמת יום הכיפורים" - האלבום נתרם ל"יד לשריון לטרון", ולספריה הציבורית בכפר סבא.
משנת 2017, החל להציג במוזיאונים וגלריות באירופה, באיטליה, מוסקבה ופריז. שתי יצירותיו של עמיקם בר גרמא מוצגות דרך קבע בבית עיריית פריז.
עמיקם חבר אגודת הציירים והפסלים, סניף חיפה והצפון.
תערוכות > תערוכות יחיד ציור

התערוכה המקצועית הראשונה (1968) בגלריה כץ ברחוב דיזנגוף בתל אביב, יחד עם מוריו האמנים. "בעקבות מלחמה"
שגרירות צרפת בישראל (1972) - פיסול קראמי
גלריה "ברגר" - ברלין (1985) - "התרשמות"
גלריה בניו יורק (1986) - "התרשמות"
גלריה - השרון - הרצליה (1988) - בחסות עיריית הרצליה
מוזיאון יד לבנים - רעננה (1994)
היכל התרבות - יד לבנים כפר סבא (2001) - "מגן את לי וסטודיו"
יד לבנים חיפה (2002) - "מגן את לי וסטודיו"
יד לבנים רמת השרון (2003) - "מגן את לי וסטודיו"
אולם התערוכות (2017) - היכל התרבות העירוני פתח תקווה
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

מבואה – בנק דיסקונט כפר סבא (1986)
ערד - בית האמנים (1988)
מוזיאון "חצרות האיכרים" כפר תבור (1994)
בת ים – המחלקה לחינוך (1996)
היכל התרבות - כפר סבא (1998)
תערוכה שנתית - אגודת הציירים והפסלים חיפה והצפון. (2006)
מחווה לשאגאל - אגודת הציירים והפסלים חיפה והצפון. (2016)
המוזיאון הבינלאומי MIIT - טורינו, איטליה (2018)
גלריה בית שאגאל - חיפה, ישראל, "משואה לתקומה" (2019)
גלריה בית שאגאל - חיפה, ישראל, "שבירת מוסכמות" (2019)
גלריה "סטורה" בגנואה (2019)
מרכז תרבות במוזיאון ZIL במוסקבה (2019)
בית עיריית פריז הרובע ה-9 (2022)
היכל התרבות פתח תקווה "זוויות וחבורים" (2024)
פרסומים

מצוינות בסטודיו - תפישות הוראה בציור ורישום
אלבום - "אוצר מלחמה" שנתרם ליד לשריון, לטרון. "מגן את לי וסטודיו"
איורים בכתב העת "ביטאון מערכות" אוקטובר 2003
הסערה A - טורינו 2018
אמנות שדות צבע - בעקבות מלחמה שמן על בד 1967
הסערה B - טורינו 2018
הערות שוליים

1 2  ורדה ינון, צייר נשמה, צומת השרון גיליון 174, י"ז באב תשמ"ו, 22 באוגוסט, 1986, עמ' 41
1 2  סא"ל חגי גולן, 30 שנה למלחמת יום הכיפורים, ביטאון מערכות 391, משרד הבטחון, 2003, עמ' 48
↑  לילי עבודי, רוח חיים, תערוכה: המוזות אינן שותקות, נטו
1 2  יורם מארק-רייך ורבקה גלבשטיין, תערוכת ציורים של עמי-קם גרמא בבית יד לבנים, ידיעות חיפה יום שישי, 3 במאי, 2002, עמ' 62
↑  סא"ל חגי גולן, אפי מלצר, 30 שנה למלחמת יום הכיפורים, ביטאון מערכות 391, משרד הבטחון, 2003, עמ' 54
↑  כתב "קול הכפר", אמני השרון מצדיעים לכפר סבא, קול הכפר, עמ' 42
↑  צלילה שפר, "האמן עושה את המקום, ולא המקום את האמן", קול הכפר גליון 654, כ"ה באייר תשס"ג, 30/5, 2003, עמ' 42
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272958  ULAN: 500483509  VIAF: 8833157643292238590008   WorldCat (עם VIAF): 8833157643292238590008 
עמיקם בר גרמא בתערוכה במוזיאון המכוניות ZIL מוסקבה
יצירה של עמיקם בר גרמא בבית עיריית פריז, מוצגת מ-2022