stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת האזרחים האירית
לאחר הפסקת האש

איימון דה ואלירה תמך בפקודת הפסקת האש והוציא הצהרה רשמית ללוחמים מתנגדי האמנה ב-24 במאי:
חיילי הרפובליקה. מגני העורף: לא תוכלו להוסיף ולהגן בהצלחה על הרפובליקה. קורבנות נוספים יהיו כעת לשווא והמשך המאבק האלים יהיה שגוי בהיבט הלאומי ופוגעני לעתיד מטרותינו. על הניצחון הצבאי להיוותר כעת בידי אלו שהחריבו את הרפובליקה.
המקור באנגלית
Soldiers of the Republic. Legion of the Rearguard: The Republic can no longer be defended successfully by your arms. Further sacrifice of life would now be in vain and the continuance of the struggle in arms unwise in the national interest and prejudicial to the future of our cause. Military victory must be allowed to rest for the moment with those who have destroyed the Republic.
ממשלת המדינה החופשית החלה במשא ומתן לשלום במאי, אך השיחות התפוצצו מספר ימים לאחר תחילתו. בית המשפט העליון של אירלנד הכריע ב-31 ביולי 1923 כי מצב המלחמה תם - כתוצאה מכך היה על המדינה החופשית לשחרר מכלאם את הרפובליקנים אשר נאסרו במהלך המלחמה מתוקף המשפט המקובל, שהיה תקף רק בזמן מלחמה והיה לא חוקי כעת משתמה. ללא שלום בר קיימא, כשהיא מחזיקה ב-13,000 אסירים ומודאגת מפריצה מחודשת של העימותים, החליטה ממשלת מדינת אירלנד החופשית על חקיקת שני חוקי חירום באוגוסט 1923, על מנת להמשיך להחזיק במעצר את החיילים הרפובליקנים. אלפי רפובליקנים וחברי IRA (כולל איימון דה ואלירה בעצמו) נאסרו על ידי המדינה החופשית בחודשים שלאחר תום המלחמה - וזאת לאחר שהשליכו את נשקם וחזרו לבתיהם.
ב-27 באוגוסט 1923, נערכו במדינה בחירות כלליות, ובהן זכתה ב-40% מפלגת "קומן נה נגייל" (גלגולה הראשון של מפלגת פינה גייל), אשר תמכה בכינונה של מדינת אירלנד החופשית. הרפובליקנים, שיוצגו בבחירות על ידי מפלגת שין פיין, זכו רק ב-27% מהקולות, וזאת בעיקר מאחר שרבים ממועמדיה ותומכיה עדיין ישבו במאסר טרם, במהלך ולאחר הבחירות. באוקטובר 1923 כ-8,000 מתוך 12,000 האסירים הרפובליקנים פתחו בשביתת רעב. השביתה ארכה כ-41 ימים ועל אף שכמה מן השובתים מתו במהלכה, היא לא הצליחה לסייע להם במצבם. אולם, מירב הנשים העצורות כן שוחררו לאחר תום השביתה, והתנועה הרפובליקנית החלה לרכז את מאמציה בשחרור האסירים.
מתקפות על לויאליסטים במהלך המלחמה

על אף שהעילה לפרוץ מלחמת האזרחים הייתה האמנה האנגלו-אירית, ככל שהתקדמה המלחמה הרפובליקנים ביקשו לזהות את מהלכיהם עם המאבק הרפובליקני המסורתי - "אנשים ללא רכוש" - המעמד הקתולי שנוצר בעקבות ההשתלטות הבריטית ויישוב אירלנד, כשבעלי האדמות הקתולים נושלו ממעמדם ומאדמותיהם ונאלצו לעבוד ולהיות כפופים לבעלי האדמות הפרוטסטנטיים שיובאו לאירלנד מאנגליה ומסקוטלנד. כחלק מהניסיון להזדהות עם מאבק זה, הרפובליקנים תקפו את בעלי האדמות האנגלו-אירים ולויאליסטים פרוטסטנטיים אחרים. בסך הכל כ-192 אחוזות של בעלי אדמות ופוליטיקאים של מדינת אירלנד החופשית הוצתו ונהרסו על ידי הרפובליקנים במהלך המלחמה.
הסיבה הרשמית למתקפה על בתיהם של בעלי האדמות הייתה שחלקם הפכו לבעלי תפקידים במדינת אירלנד החופשית. באוקטובר 1922 נציגות של בעלי אדמות יוניוניסטים נפגשה עם ויליאם תומאס קוסגרייב על מנת להציע את תמיכתם במדינת אירלנד החופשית וחלקם גם קיבלו תפקידים בסנאט של מדינת אירלנד החופשית. בין הבתים שהוצתו ניתן למנות את ביתו של רוזן מאיו בסמיכות לנאס ואחוזות של סנאטורים במאיו, קלונמל, סטילורגן ודבלין.
אולם, בנוסף להצטרפותם לצד המדינה החופשית, היו עוד גורמים מאחורי האיבה שרחשו הרפובליקנים כלפי מעמד בעלי האדמות הישן. רבים, אך לא כל בעלי האדמות, תמכו בבריטניה במהלך מלחמת העצמאות האירית. תמיכה זו לרוב הייתה מוראלית, אך לעיתים הייתה אקטיבית באופיה. תקיפות אלו היו אמורות להיפסק עם חתימת הסכם הפסקת האש בין בריטניה לאירלנד בתום מלחמת העצמאות, אך הן נמשכו גם לאחריה וביתר שאת עם פרוץ מלחמת האזרחים. במהלך המלחמה הכוחות הרפובליקניים היו משתלטים על בתי בעלי האדמות על מנת להשתכן בהם. מתקפות רבות נערכו על בתי לויאליסטים בתחילת 1923 - 37 בתים הועלו באש בינואר ובפברואר בלבד.
פרוטסטנטים רבים עזבו את אירלנד בעקבות מאורעות מלחמות העצמאות והאזרחים. ההערכה היא שכ-41,000 פרוטסטנטים, אשר לא היו להם קשרים עם הממשל הבריטי כלל, עזבו את דרום אירלנד בין 1919 ו-1923. בסך הכל, בין 1911 ל-1926, אחוז הפרוטסטנטים בדרום אירלנד צנח מ-10.4 אחוזים ל-7.4 אחוזים.
תוצאות > אבדות

מלחמת האזרחים, על אף משכה הקצר, הייתה עקובה מדם. היא עלתה בחייהן של דמויות ציבוריות רבות משני צדי המתרס - מייקל קולינס, קהל ברו, ארתור גריפית' וליאם לינץ'. שני הצדדים הוציאו לפועל פעולות ברוטאליות - מתנגדי האמנה התנקשו בחברי אירכטס רבים ושרפו מבנים היסטוריים ופרטיים, בעוד ממשלת מדינת אירלנד החופשית הוציאה להורג אסירים פוליטיים ומתנגדי משטר רבים, באופן חוקי ורשמי או שלא.
מספרים מדויקים של הרוגים ופצועים אינם קיימים. תומכי האמנה ומוסדות השלטון ספגו בין 800 ל-1,000 הרוגים ובצד השני המספר אף גבוה יותר. לפי הרפובליקנים, בין 1922 ל-1924 בלבד נהרגו כ-426 חיילים. המחקר העדכני בתחום מסיק כי מניין ההרוגים בצד מתנגדי האמנה מגיע כמעט ל-2,000. ההערכות בנוגע למספר הלוחמים והאזרחים ההרוגים הכולל עומדות על בין 1,500 ל-4,000, על אף שהמספר האחרון נחשב למעט גבוה מדי.
כוח השיטור החדש שהוקם במדינת אירלנד החופשית, הגארדה שיכנה, לא היה מעורב במלחמה, מה שהפך אותו לשירות משטרתי לא חמוש ונייטרלי מבחינה פוליטית, שהוסכם על כל הצדדים לפקח על הפסקת האש לאחר המלחמה. ממשלת מדינת אירלנד החופשית הורתה לפרק את הארגון מנשקו ביוני 1922 על מנת לזכות באמון הציבור, ובדצמבר אותה השנה ה-IRA אף הורה לא לפגוע בשוטרים המשתייכים אליו. המחלקה לחקירות פליליות, שמנתה כ-350 שוטרים בלבוש אזרחי, פעלה במהלך המלחמה בשירות מדינת אירלנד החופשית ותרמה רבות בלכידת מנהיגי מתנגדי האמנה. המחלקה פורקה באוקטובר 1923, מעט לאחר תום המלחמה.
תוצאות > כלכלה

עלויות המלחמה היו גבוהות. בעת שעזבו כוחות הרפובליקנים את עמדותיהם ביולי ואוגוסט 1922, הם העלו באש בניינים ומשרדים רבים בהם ישבו. בנוסף, לוחמת הגרילה הממושכת גרמה להרס רב לתשתיות, בעיקר למסילות רכבת שונות, מהן נפגעה מדינת אירלנד החופשית שזה עתה הוקמה. הנזק החומרי שיצרה המלחמה מוערך בכ-30 מיליון לירות שטרלינג, בנוסף ל-17 מיליון לירות שטרלינג שהשקיעה בה מדינת אירלנד החופשית. הגירעון של מדינת אירלנד החופשית עמד בשנת 1923 על 4 מיליון לירות שטרלינג. מצבה הכלכלי המוחלש הוביל לחוסר יכולתה לשלם את חלקה בחוב האימפריאלי, כפי שהתחייבה לבריטניה במסגרת האמנה אנגלו-אירית. מצב זה השפיע על דיוני הגבול שנערכו בין הצדדים בשנים 1924–1925, במסגרתם אירלנד קבלה ללא עוררין את גבולה הקבוע עם צפון אירלנד, בתמורה לוויתור על חובה לממלכה המאוחדת. בנוסף, מדינת אירלנד החופשית נדרשה לשלם על הנזקים שנגרמו לרכוש במלחמת האזרחים.
תוצאות > השלכות פוליטיות

מלחמת האזרחים האירית גרמה לדעיכת הלחימה בממלכה המאוחדת של קבוצות איריות חמושות בצפון אירלנד. מייקל קולינס, ראש ממשלת מדינת אירלנד החופשית וג'יימס קרייג, ראש ממשלת צפון אירלנד, אף חתמו על הסכם על מנת להביא לסיום העימותים. אולם, קולינס סיפק בחשאי נשק וכספים ליחידות ה-IRA שנותרו בצפון אירלנד עד מותו. בגלל העיסוק המועט בצפון אירלנד וחולשת היחידות האיריות של ה-IRA שנותרו בה, הצליחה המדינה החדשה שנוצרה בה לגבש את עצמאותה ולהביא לביסוס קיומה לעתיד הנראה לעין. במצב עניינים בו לא הייתה מתרחשת מלחמת האזרחים, ייתכן שעיסוקה של מדינת אירלנד החופשית הייתה בהשבת ששת המחוזות הצפוניים לתחומה.
רק לאחר שהפסידו במלחמת האזרחים, החלו מתנגדי האמנה לשקול מאבק חמוש בשלטון הבריטי בצפון אירלנד. היחידות הצפוניות של ה-IRA אף תמכו במדינת אירלנד החופשית במהלך המלחמה בשל מדיניותו של קולינס כלפיהם ומעל ל-500 מהם הצטרפו לצבא הלאומי. ב-1926, לאחר שנכשלו בניסיון לשכנע את רוב יחידות ה-IRA מתנגדות האמנה או את מפלגתם, שין פיין, בכך שיש לקבל את הסטטוס קוו הנוכחי כבסיס להקמת הרפובליקה עתידית, פרשו איימון דה ואלירה ופרנק אייקן יחד עם הפלג שתמך בהם מהמפלגה על מנת להקים את מפלגת פיאנה פול. בעוד שפיאנה פול תהפוך בעתיד למפלגה הדומיננטית בפוליטיקה האירית, השין פיין הפכה למפלגה סקטוריאלית קטנה ומבודדת. הצבא האירי הרפובליקני, שאז עוד היה ארגון גדול ומשפיע, אפילו יותר מהשין פיין, העביר את תמיכתו מהמפלגה אל פיאנה פול, עד שהוצא מחוץ לחוק על ידי דה ואלירה ב-1935.
ב-1927 חברי מפלגת פיאנה פול נשבעו את שבועת הנאמנות של מדינת אירלנד החופשית והסכימו להיכנס לדאל אירן, לאחר שהכירו בלגיטימיות של מדינת אירלנד החופשית, אשר החלה לנוע לעבר עצמאות מוחלטת מהממלכה המאוחדת באותה התקופה. ב-1931 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק וסטמינסטר, אשר הכיר למעשה בעצמאותם של הדומיניונים מהאימפריה הבריטית, כולל של מדינת אירלנד החופשית, אך הותיר את בית המלוכה בראשותם. פיאנה פול תחת דה ואלירה נבחרה לשלטון בשנת 1932 והחלה במסע לביטול האמנה האנגלו-אירית בפועל - הם ביטלו את שבועת הנאמנות, הסירו את המושל הכללי הבריטי מתפקידו וביטלו את הסנאט, שנשלט בידי היוניוניסטים ותומכי האמנה. ב-1937 הועברה בפרלמנט אמנה חדשה, שהעמידה בראש המדינה נשיא וביטלה כל קשר בין אירלנד לבין המלוכה הבריטית, ביטלה למעשה את מדינת אירלנד החופשית וכללה טענת בעלות על צפון אירלנד. בשנה שלאחר מכן, הממלכה המאוחדת השיבה ללא תנאים את נמלי הים באירלנד שהיו ברשותה מתוקף תנאי האמנה. כשפרצה מלחמת העולם השנייה ב-1939, יכלה אירלנד להדגים את עצמאותה בכך ששמרה על נייטרליות, על אף שתמכה באופן מרומז ובזהירות בבעלות הברית. לבסוף, ב-1948, ממשלת אחדות שכללה את שני הצדדים שלחמו במלחמת האזרחים (תומכי האמנה ממפלגת פינה גייל ומתנגדי האמנה ממפלגת קלאן נה פובלכטה), החליטה על פרישה מחבר העמים הבריטי, ושינתה את שמה ממדינת אירלנד החופשית לרפובליקה של אירלנד. עד שנות ה-50, כל הנושאים עליהם נסובה מלחמת האזרחים האירית יושבו.
תוצאות > מורשת

כמו ברוב מלחמות האזרחים, הותירה מלחמת האזרחים האירית אחריה מורשת מרירה, הממשיכה להשפיע עד עצם היום הזה על הפוליטיקה באירלנד. שתי המפלגות הגדולות באירלנד במשך רוב ההיסטוריה שלה הן פיאנה פול ופינה גייל - שתיהן גלגולים של מתנגדי ההסכם ותומכיו בהתאמה. עד לשנות ה-70 כמעט כל הפוליטיקאים המשמעותיים באירלנד היו שותפים במלחמת האזרחים, עובדה שהרעילה את מערכת היחסים בין שתי המפלגות הגדולות במדינה - בצד הרפובליקני ניתן למנות את איימון דה ואלירה, פרנק אייקן, טוד אנדרוס ושון למס ובצד מדינת אירלנד החופשית ניתן למנות את ויליאם תומאס קוסגרייב, ריצ'רד מולקהי וקווין או'היגינס. יתרה מזאת, ילדיהם של רבים מהם הפכו גם הם לפוליטיקאים, מה שגרם לשעתוק האיבה האישית בין הצדדים גם בדורות הבאים. בשנות ה-30, לאחר שפיאנה פול עלתה לשלטון, רבים האמינו כי מלחמת האזרחים עומדת לפרוץ בשנית - אך המשבר חלף ועד שנות ה-50 האלימות כבר לא הייתה נוכחת קבועה בפוליטיקה של הרפובליקה האירית.
אולם, ניתוקו של ה-IRA ממוסדות המדינה הרשמיים ממשיך עד לעצם היום הזה. רק בשנת 1948 חדל הארגון מלפגוע בכוחות מדינת אירלנד החופשית כשזו הפכה לרפובליקה האירית. מיקודו עבר אז להפסקת השליטה הבריטית בצפון אירלנד. המועצה הצבאית של הארגון עדיין טוענת שהיא הממשלה הזמנית הלגיטימית של הרפובליקה האירית שהוכרזה ב-1918 ושבוטלה במסגרת האמנה האנגלו-אירית ב-1921.
נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון

נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון (באנגלית: Liverpool John Lennon Airport) הוא נמל תעופה הנמצא בעיר ליברפול שבצפון-מערב אנגליה. נמל התעופה נפתח רשמית ב-1933, והוא שוכן סמוך לשפך נהר המרזי, כ-12 קילומטרים דרומית-מזרחית למרכז העיר. במהלך מלחמת העולם השנייה השתמש חיל האוויר המלכותי בנמל התעופה, והוא נודע בשם RAF Speke.
מספר הנוסעים שעברו בנמל התעופה גדל מ-875,000 נוסעים ב-1998 ל-5.47 מיליון ב-2007. שיעור הגידול בשנת 2007 היה 10.2%. 500,000 נוסעים עברו בשדה התעופה, בפעם הראשונה, במהלך מאי 2007. כל הנתונים הללו הפכו את נמל התעופה לאחד מהמתפתחים ביותר באירופה בעשור האחרון.
בעברו נודע כ"נמל התעופה ספיק", אך בשנת 2002 שונה שמו ל"נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון", על שמו של חבר להקת הביטלס ג'ון לנון, שנולד בעיר ונרצח בשנת 1980. בנוסף לכך, נבנה במקום פסל של הזמר בגובה 2.1 מטר העשוי ברונזה. על הפסל מופיע מוטו שדה התעופה, "Above us, only sky" (מעלינו, רק שמיים), הלקוח משירו של לנון Imagine.
משחק רשת חברתית

משחק רשת חברתית (באנגלית: Social network game) הוא סוג של משחק מקוון המשוחק באמצעות פלטפורמות מדיה חברתית או דרך הרשתות החברתיות המקוונות. משחקי הרשת החברתית הם כוללים בדרך כלל מערכות משחוק עם מכניקת משחק מרובת משתתפים. בתחילה משחקי רשת חברתית היו לרוב משחקי דפדפן. כאשר משחקי המובייל החלו לזכות בפופולריות עצומה מרבית משחקי רשת החברתית באינטרנט הפכו להיות משחקי מובייל.
המשחקים רשת חברתית נועדו להקל על האינטראקציה החברתית בין השחקנים, ולאפשר להם לשחק עם חברים שלהם בסביבה וירטואלית. משחקי הרשת החברתית זכו עם השנים לפופולריות עצומה בעיקר בשל הנגישות שלהם, והיכולת לשחק עם חברים ומכרים.
משחקי הרשת החברתית הם כיום ממשחקי הווידאו הפופולריים ביותר בעולם.
היסטוריה

הקונספט של משחקי הרשת החברתית פותח בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 כאשר הרשתות החברתיות המקוונות כמו מייספייס ופייסבוק החלו לצבור פופולריות עצומה. משחקי הרשת החברתית הראשונים שפותחו היו משחקים פשוטים מבוססי דפדפן שאפשרו למשתמשים לקיים אינטראקציה זה עם זה ולנסות להשיג ניקוד גבוה יותר מהחברים שלהם.
הז'אנר זכה לפופולריות ניכרת במיוחד עם המשחקים פארמוויל (שיצא ב-2009) ו-Mafia Wars (שיצא ב-2008) בפלטפורמה של פייסבוק. המשחקים הללו הציגו לראשונה את הקונספט של משחק מרובה משתתפים אסינכרוני בו השחקנים יכולים לקיים אינטראקציה זה עם זה ולשתף פעולה במשימות או יעדים שונים מבלי לשחק במשחק בו-זמנית.
ככל שמשחקי הרשת החברתית המשיכו לצבור פופולריות עצומה המפתחים החלו לחקור ז'אנרים חדשים ומכניקות משחק שונות, והדבר הוביל לפיתוח של משחקים מגוונים הנותנים מענה לתחומי עניין וקבוצות דמוגרפיות שונות.
משחקיות

לאורך השנים פותח משחקי רשת חברתית במגוון רחב של ז'אנרים. כמה מהז'אנרים הפופולריים ביותר הם:
משחקי סימולציות ניהול – משחקי סימולציה כגון FarmVille ו-CityVille (אנ') מאפשרים לשחקנים לבנות ולנהל חוות וירטואליות, ערים או עסקים. השחקנים יכולים לגדל יבולים, לבנות מבנים וליצור אינטראקציה עם החברים שלהם על מנת להשיג בכוחות משותפים יעדים שונים.
משחקי תפקידים – חלק ממשחקי הרשת החברתית מכילים אלמנטים של משחקי תפקידים שבהם השחקנים צריכים ליצור אווטארים אישיים, ולצאת למשימות שונות יחד עם חבריהם ושחקנים אחרים.
משחקי אסטרטגיה – חלק ממשחקי הרשת החברתית הם משחקי אסטרטגיה בהם השחקנים צריכים להתחרות בקרבות ולכבוש שטחים במשחקים כמו Empires & Allies. (אנ')
משחקי חשיבה – משחקי פאזל השחקנים צריכים לפתור חידות שונות במסגרת זמן מוגבלת. במשחקים הללו שחקנים יכולים גם להתחרות בחברים ומכרים על מנת לראות מי משיג ניקוד גבוה יותר. אחד מהמשחקים הפופולריים ביותר מהסוג הזה הוא המשחק קנדי קראש סאגה.
מונטיזציה

משחקי רשת חברתית משתמשים בדרך כלל באסטרטגיות הבאות על מנת לייצר הכנסות:
האפשרות לבצע רכישות בתוך המשחק – במשחקים רבים השחקנים יכולים לרכוש מטבעות וירטואליים או פריטים וירטואליים שונים באמצעות כסף אמיתי על מנת לשפר את חווית המשחק שלהם או להתקדם מהר יותר בשלבי המשחק.
שילוב פרסומות – בחלק ממשחקי הרשת החברתית מוצגים בפני השחקנים פרסומות בתוך ממשק המשחק.
מודל פרימיום – משחקי רשת חברתית רבים מסתמכים על מודל לפיו מוצעים בחינם החלקים הבסיסיים של המשחק, בעוד שאת פיצ'רים מתקדמים אופציונלים זמינים לרכישה.
דמוגרפיה

בשנת 2010 דווח כי כ-55 אחוז מהאמריקנים שמשחקים במשחקי רשת חברתית הן נשים, בעוד שבממלכה המאוחדת כ-60 אחוז מהבריטים שמשחקים במשחקי רשת חברתית הן נשים. בנוסף, רוב האנשים שמשחקים במשחקי רשת חברתית הם לרוב בטווח הגילאים 30 עד 59.
משחקי רשת חברתית נוטים למשוך אוכלוסייה יותר מבוגרת בעיקר משום שהם חינמיים, קל יותר להתקדם בהם בפרק זמן קצר, הם אינם כרוכים באלימות כמו משחקי וידאו מסורתיים, וקל יותר להבין כיצד לשחק בהם.
טכנולוגיה ופלטפורמות

בתחילה משחקי רשת חברתית הסתמכו על שימוש בטכנולוגיות כמו Flash, HTML5, PHP ו-JavaScript. כאשר החלו לפתח משחקי רשת לניידים מרבית משחקי הרשת החברתית פותחו באמצעות טכנולוגיות כמו Java, Objective-C, Swift ו-C++.
הערות שוליים

↑  Chen, Sande (29 באפריל 2009). "The Social Network Game Boom". Gamasutra. ארכיון מ-23 ביוני 2014. נבדק ב-26 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Scale of Impact-Social Games Online". 20 ינו' 2016. ארכיון מ-22 בינואר 2016. נבדק ב-22 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lev Grossman. "The Odd Popularity of Mafia Wars". TIME. אורכב מ-המקור ב-2009-11-10.
↑  Workshop: Game Design for Social Networks, Proceedings of the 13th International MindTrek Conference: Everyday Life in the Ubiquitous Era by Aki Järvinen from TIME (2009).
↑  Kim, Ryan (12 באוקטובר 2010). "The Future of Social Games is Mobile". Gigaom. ארכיון מ-5 באוקטובר 2011. נבדק ב-11 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Zoe Kleinman (בנובמבר 2009). "Social network games catch the eye of computer giants". BBC News. ארכיון מ-2014-10-27. נבדק ב-2010-05-26. {{cite news}}:  (עזרה).
↑  Ingram, Matthew. "Average Social Gamer Is a 43-Year-Old Woman". Gigaom. ארכיון מ-31 במאי 2014. נבדק ב-10 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| סוגות משחקי וידאו |
| --- | --- | --- |
| משחקי פעולה | משחק מכות (Hack and slash) • משחק לחימה • משחק פלטפורמה (משחק ריצה אינסופית) • משחק יריות (משחק ירי בגוף ראשון • Shoot 'em up • משחק יריות טקטי • משחק ירי בגוף שלישי • משחק באטל רויאל) |  |
| משחקי פעולה-הרפתקאות | משחק דמוי GTA • משחק התגנבות • משחק מטרוידבניה • משחק הישרדות-אימה |  |
| משחקי הרפתקה | משחק הרפתקאות גרפי • משחק הרפתקאות מבוסס טקסט • סרט אינטראקטיבי • רומן חזותי |  |
| משחקי תפקידים | משחק פעולה-תפקידים • Dungeon crawler • משחק תפקידים המוני ברשת • משחק תפקידים טקטי |  |
| משחקי אסטרטגיה | משחק אסטרטגיה בזמן אמת (הגנת מגדלים) • משחק אסטרטגיה מבוסס תורות • 4X • משחק ארטילריה ממוחשב • משחק זירת קרב מרובת משתתפים • משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת • משחק טקטיקה בזמן אמת • משחק טקטיקה מבוסס תורות • משחקי מלחמה ממוחשבים |  |
| משחקי סימולציה | סימולציות ניהול ובנייה (משחקי בניית ערים) • סימולציות חיים (סימולציות חברתיות • חיות מחמד וירטואליות) • משחק אלוהות • משחק ספורט ממוחשב • משחקי סימולציית כלי רכב (סימולציות טיסה • סימולציות טיסה בחלל • סימולציות מרוצים • משחקי מרוצי קארטינג • סימולציות רכבות) |  |
| סוגות אחרות | משחק חשיבה • משחק חינוכי • משחק התעמלות  • משחק וידאו מוזיקלי • משחק חברה ממוחשב • משחק שולחן ממוחשב |  |
| כללי | היסטוריה של משחקי הווידאו • משחק וידאו לשחקן יחיד • משחק מרובה משתתפים (Co-op • PVP) • משחק קונסולה • משחק מחשב • משחק ארקייד • משחק מובייל • משחק וידאו המבוסס על מיקום גאוגרפי • משחק מציאות מדומה • משחק רשת (משחק דפדפן • משחק רשת מרובה משתתפים • משחק רשת חברתית) • משחק מבוסס טקסט • משחק גלילה צדדית • משחקי עולם פתוח • משחק אינדי |  |
ניל לביוט

| --- | --- |
צילום מ-2010
צילום מ-2010
 לידה:  19 במרץ 1963 (בן 61) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בריגהם יאנג 
 פרסים והוקרה:  star on Playwrights' Sidewalk 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניל לבּיוּט (באנגלית: Neil LaBute;‏ נולד ב-19 במרץ 1963) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומחזאי אמריקאי.
קורות חיים

ניל לביוט נולד בדטרויט, מישיגן, אביו, ריצ'רד לביוט עבד כנהג משאית כבדה ואמו הייתה פקידת קבלה בבית חולים. הוא גדל בספוקיין, בוושינגטון.
בעת לימודי תיאטרון באוניברסיטת בריגהאם יאנג בפרובו שביוטה, הצטרף לדת המורמונית. באותה תקופה התוודע לשחקן ארון אקהרט שעמד לגלם כמה תפקידים ראשיים בסרטיו ומחזותיו. לביוט יצר כמה מחזות שבדקו את הגבול של מה שנחשב למקובל באוניברסיטה הדתית השמרנית וכמה מהם הורדו מהבמה מיד אחרי הבכורה. עם זאת החוג לתיאטרון של האוניברסיטה כיבד אותו עם "פרס המחזאי המבטיח" מקרב הסטודנטים.
בהמשך השתתף במספר קורסים באוניברסיטת קנזס, באוניברסיטת ניו יורק ובאקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון.
לפי עדותו בראיון אצל רוברט אלדר, לביוט הרגיש עניין מיוחד בעשייה הקולנועית כאשר ראש הפעם הראשונה את הסרט La Peau Douce של פרנסואה טריפו, שהיה כדבריו "הסרט ששינה את חייו". חשב שזו הצורה שבו גם הוא היה רוצה להעביר סיפור אנושי באופן הכי פשוט באמצעים קולנועיים.
סגנונו

סגנונו של לביוט ממוקד מאוד לשפת גיבוריו. הוא תמציתי, קצבי ומבוסס מאוד על שפת הדיבור של התקופה.
זהו סגנון שיש בו דמיון לזה של אחד ממחבריו האהובים, דייוויד מאמט. לביוט אף נוגע בכמה נושאים המעניינים את ממט, כמו יחסי מגדרים, תקינות פוליטית, וגבריות. בעיני מבקרי התיאטרון והקולנוע קנה לעצמו שם של "מיזנתרופ".
סרטים

In the Company of Men (1997) (בחברת גברים)
Your Friends & Neighbors (1998) (חברים, שכנים ודברים אחרים)
Tumble -2000)
Nurse Betty (2000) (האחות בטי)
Bash: Latter-Day Plays (2001) - לטלוויזיה (אמבטיה. מיטה. פארק)
Possession (2002) (מכתב אהבה)
The Shape of Things (2003) (צורה לאהבה)
The Wicker Man (2006) (איש הקש)
Lakeview Terrace (2008) (גדר לבנה)
Death at a Funeral (2010)
(2010) [ Sexting סרט קצר
Some Velvet Morning - 2013
Dirty Weekend - 2015
בלתי צפוי - 2022
House of Darkness - 2022
Fear the Night - 2023
מחזות

Lepers
Rounder
Ravages
Sanguinarians & Sycophants
עיבוד ל-Dracula
עיבוד ל-Woyzeck
Filthy Talk For Troubled Times (1989)
In the Company of Men (1992) (בחברת גברים)
Bash: Latter-Day Plays (1999) (אמבטיה. מיטה. פארק)
The Shape of Things (2001) (צורה לאהבה)
The Distance From Here (2002)
The Mercy Seat (2002)
Autobahn (2003)
Fat Pig (2004) (שמנה)
This Is How It Goes (2005)
Some Girl(s) (2005) (האקסיות שלי)
Wrecks (2005)
In A Dark Dark House (2007)
reasons to be pretty (2008) (היופי כן קובע)
Helter Skelter/Land of the Dead (2008)
The Break of Noon (2009)
The New Testament (2009)
Some White Chick (2009)
The Purple Marmoset (2009)
The Furies (2009)
In a Forest, Dark and Deep (2011)
בעברית

2000 - אמבטיה. מיטה. פארק (Bash: Latter-Day Plays) - תרגום: יוסף אל-דרור, הוצג בהבימה בבימוי רביד דברה
2003 צורה לאהבה (Shape of Things), בתרגום אסף ציפור, הוצג בהבימה, בבימוי ניר ארז; בשנת 2015 הוצג בתיאטרון הספרייה ברמת גן, בבימוי יוסי צברי
2006 שמנה (Fat Pig), בתרגום אסף ציפור, הוצג בתיאטרון הקאמרי עם עירית קפלן ומיכה סלקטר; הוצג ב-2014 בהפקה של תיאטרון הספרייה ברמת גן, בבימוי ענת צדקוני, עם ירדן מרחבי ואחרים.
2012 התחלה חדשה - הוצג בבית צבי
2012 - היופי כן קובע (Reasons to be pretty), בתרגום אסף ציפור, הוצג בבית לסין בבימוי ליאור אשכנזי עם יעל בר זוהר, דני גבע ואחרים
2013 - האקסיות שלי (Some Girls) - נוסח עברי מאת יונתן אסתרקין, הוצג בבית צבי בבימוי אורלי רביניאן
נרימן מהטה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 באפריל 1920 מומבאי, הראג' הבריטי 
 פטירה:  22 באוגוסט 2014 (בגיל 94) ברלינגטון, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנזס  St. Xavier's College, Mumbai 
 
נרימן (נארי) בומנשו מהטה (בכתב אנגלי:Nariman Bomanshaw Mehta, ‏ 8 באפריל 1920 - 22 באוגוסט 2014) היה כימאי ופרמקולוג הודי-אמריקאי. התפרסם בעיקר הודות להמצאה וסינתוזה של התרופה נוגדת הדיכאון בופרופיון, המשמשת גם בגמילה מעישון סיגריות.
ביוגרפיה

נרימן בומנשו מהטה נולד במומבאי, אז, הודו הבריטית במשפחה של פארסים-זורואסטרים. אביו היה בומנשו מהטה ואמו דהונבאי דארוואלה מהטה. למד במכללת סנט קסבייר במומבאי, בה סיים תואר ראשון B.Sc בכימיה ובפיזיקה ותואר ראשון B.A באנגלית ובכלכלה. בהמשך סיים גם תואר שני.
מהטה היה תלמיד מחונן והועסק תקופה כמורה פרטי שלימד 80 סטודנטים בתחום המתמטיקה, פיזיקה, כימיה וההנדסה הימית.
בשנת 1939 יחד עם סטודנט אחר, קייחוסרו ד. איראני חיבר ופרסם בהודו את הספר "ספר לימוד שימושי לפיזיקה תאורטית ופרקטית"
בעזרת מלגת טאטה ומענק מהרמן וילקי, בשנת 1947 נסע מהטה לארצות הברית ובשנים 1949–1952 עבד כעמית מחקר בצי האמריקאי. באותה תקופה עבד בתחום סינתוז החומר אמטין וסיים באוניברסיטת קנזס עבודת דוקטורט בכימיה, בהדרכתו של ויליאם אי. מקיואן.
קריירה מדעית

בשנת 1947 הזמינה חברת "ג'וזף סיגרם ובניו" את מהטה לעבוד כחוקר במעבדת המחקר שלה בארצות הברית. הוא השתלם בה בתחום התסיסה והזיקוק. באוה תקופה חקר מהטה את הפניצילין.
בזמן שהיה למשך שלוש שנים פרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת ויבלרפורס במדינת אוהיו, ב-1957 הצטרף מהטה לחברת התרופות "בארוס ולקאם", כיום גלקסו סמית' קליין והתגייס בה לחקר החומרים בעלי פוטנציאל נאורופרמקולוגי. בשנת 1969 הצליח לבנות, לסנתז ולרשום פטנט על התרופה בופרופיון שקיבלה בשנת 1985 אשור ה-FDA כטיפול נגד דיכאון. היא יצאה לשווקים בשם ולבוטרין ואחר כך גם זייבאן, צורה שאושרה לשימוש בגמילה מסיגריות טבק.
זייבאן הייתה התרופה הראשונה שאושרה על ידי FDA להפסקת עישון. ולבוטרין נרשם לפעמים לצורך הגברת החשק המיני אצל נשים
חברת גלקס סמית קליין הרוויחה כ-900 מיליון לירות שטרלינג.
מהטה נפטר בגיל 94 באוגוסט 2014 בפיק רסורסס, בברלינגטון, צפון קרוליינה, בעקבות מחלה קצרה.
גופתו נשרפה בקרמטוריום לואו והאפר הובא לקבורה בבית הקברות קנסיקו בוולהאלה, מדינת ניו יורק.
מבחר פרסומים

Mehta, N B (1983), The Chemistry of Bupropion, The Journal of Clinical Psychiatry (published May 1983), 44 (5), pp. 56–9, PMID 6406464
David L. Musso; Nariman B. Mehta; Francis E. Soroko; Robert M. Ferris; Elizabeth B. Hollingsworth; Bernard T. Kenney (2004), "Synthesis
and evaluation of the antidepressant activity of the enantiomers of bupropion", Chirality (published 2004-09-21), 5 (7): 495–500 doi:10.1002/chir.530050704, PMID 8240925
Mehta, Nariman B; Arthur P Phillips; Florence Fu Lui; Ronald E Brooks (1960), "Maleamic and citraconamic acids, methyl esters, and imides", The Journal of Organic Chemistry, 25 (6): 1012–1015, doi:10.1021/jo01076a038
בחייו הפרטיים

מהטה היה נשוי ואב לשתי בנות ובן.