stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה עולמית
קווי מִתאר להיסטוריה עולמית > העת החדשה

במציאות כפי שהתרחשה, המהפכה התעשייתית פרצה במאה ה-18 באירופה. איך קרה שאירופה, אשר במשך רוב האלף השני הייתה ציוויליזציה פריפריאלית באירואסיה, מפגרת מבחינה טכנולוגית, עקפה את שאר המרכזים עד כי העולם בו אנו חיים כיום הוא תוצר של תהליכים שהתרחשו בה? זאת שאלה ענקית ונושא לוויכוח ער בקדמת המחקר. לא כאן המקום להרחיב על כך, רק נציין בקצרה כי באופן כללי קיימות שלוש דעות בנושא: א. יש הגורסים כי אירופה כלל לא פיגרה ושהחל מהרנסאנס במאה ה-14 התפתחו מאפיינים ייחודיים בתרבות האירופית אשר איפשרו מאוחר יותר את הפריצה הגדולה של המהפכה התעשייתית. ב. הודג'סון גרס כי התמורה חלה במאה ה-17 בד בבד עם המהפכה המדעית ושעד אז אירופה אכן הייתה פחות מתקדמת משאר המרכזים, על אף המסעות בימים. ג. יש הגורסים כי עד למהפכה התעשייתית ממש אירופה הייתה בפיגור ביחס לשאר המרכזים ורק הצטברות של צירופי מקרים, אותם הם מפרטים, הביאה לידי כך שהמהפכה התעשייתית פרצה דווקא באירופה (ראו Kenneth Pomeranz וראו גם Wolfgang Keller and Carol Shiue).
ההתפרצות הטכנולוגית שחלה באירופה בעקבות המהפכה התעשייתית הייתה אקספוננציאלית ולא איפשרה שום סיכוי להתמודדות מולה של המרכזים האחרים. אך הדבר החשוב להדגיש הוא כי לא ניתן להסביר את המהפכה התעשייתית במנותק מההתפתחויות של האלף השני בכל רחבי אירואסיה. הייתה זו ההצטברות האטית אך מתמדת של פיתוחים טכנולוגיים שקדמו למהפכה התעשייתית, אשר איפשרו את קיומה. ורוב פיתוחים אלה מקורם בסין.
לקריאה נוספת

Toynbee,A., A Study of History 12 vols.; Oxford 1934–61
McNeill, W., The Rise of the West: A History of the Human Community, Chicago, 1963
Hodgson M., Rethinking World History: Essays on Europe, Islam, and World History Cambridge, 1993
Ponting, C., World History: A New Perspective, London, 2000
Pomeranz, K., The Great Divergence: China, Europe and the Making of the Modern World Economy, Princeton, 2000
ג'ארד דיימונד, רובים, חיידקים ופלדה
יובל נח הררי, קיצור תולדות האנושות
ביל ברייסון, היסטוריה קצרה של כמעט הכל (אנ')
עודד גלאור ואורי כץ, המסע של האנושות, כנרת זמורה-דביר, 2020.
סקוט וילסון

| --- | --- |

סקוט וילסון, וונדר-קון 2016
 לידה:  29 במרץ 1942 אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית 
 פטירה:  6 באוקטובר 2018 (בגיל 76) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 שם לידה:  William Delano Wilson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1967–2018 (כ־51 שנים)
 פרופיל ב-IMDb
 
סקוט וילסון (באנגלית: Scott Wilson;‏ 29 במרץ 1942 - 6 באוקטובר 2018) היה שחקן קולנוע אמריקאי. וילסון נודע בזכות הופעותיו בסרטים "בדם קר", "גטסבי הגדול", "הצוות המובחר", "פרל הארבור", בסדרה "המתים המהלכים" ו"התצורה התשיעית" עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

וילסון נולד באטלנטה, ג'ורג'יה. קיבל מלגת כדורסל לאוניברסיטת דרום טיץ שבעיר, אך במקום בחר לנסוע ללוס אנג'לס ולנסות את מזלו כשחקן. הופעתו הראשונה של וילסון בקולנוע הייתה בשנת 1967 בעיבוד הקולנועי לרומן "בדם קר" בתפקיד הרוצח ריצ'רד היצ'קוק ובתפקיד קטן בדרמה "כחום הלילה".
ב-1971 כיכב בסרט "חטופים" ("The Grissom Gang"), כעבריין החוטף בת של מיליונר ומתאהב בה.
ב-1974 שיחק וילסון בגרסה הקולנועית לרומן "גטסבי הגדול" ע"פ תסריט אותו כתב פרנסיס פורד קופולה. בשנת 1976 הוא שיחק בסרט "קשר הפסחא".
וילסון קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב בתפקיד משני בשנת 1980 על הופעתו בדרמה הקומית "התצורה התשיעית" בתור קפטן בילי קאטשואו, יוצא מלחמת וייטנאם המאושפז במוסד פסיכיאטרי עקב מצבו הנפשי. ב-1983 השתתף בדרמת התעופה הביוגרפית "הצוות המובחר" ושיחק בתפקיד טייס המשנה סקוט קרוספילד.
ב-1984 שיחק בסרט "שנת השמש השקטה" של במאי הפולני קשישטוף זאנוסי, כחייל אמריקאי בפולין זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, המתאהב בבחורה מקומית.
ב-1990 שיחק במערבון "אקדוחנים צעירים 2" בתור איש הצבא האמריקאי לואיס וולאס.
ב-1995 השתתף בדרמה של טים רובינס "גבר מת מהלך" בתפקיד כומר בית הכלא בו כלוא הרוצח הנידון למוות מת'יו פונסלט (שון פן). באותה שנה הוא גם השתתף בסרט הקולנוע "השופט דרד", המבוסס על קומיקס בעל אותו שם, בתפקיד אבא אנג'ל, מנהיג כנופיית אוכלי נבלות קניבלים ובסרט "נבל הדשא". ב-1997 הופיע וילסון בדרמת הפעולה של רידלי סקוט "ג'י איי ג'יין" וגילם את קפטן סיילם, מפקד בסיס אימוני הקומנדו הימי.
בשנות ה-2000, וילסון הופיע במותחן הפשע "דרכו של אקדח" בתור המפיונר האל צ'ידוק, במלודרמת המלחמה של מייקל ביי "פרל הארבור" בתפקיד ראש המטה הכללי של צבא ארצות הברית ג'ורג' מרשל, כמו גם בתפקיד קטן בקומדיה "חיה רעה" בתור ראש העיר, בדרמה "מונסטר", בדרמה הקומית "ג'ונבאג" בתור יוג'ין אביו של ג'ורג' ג'ונסון. ב-2002 שיחק בסרט "נביחה!", לצד וינסנט ד'אונופריו, ובסרט "קווי חוף" לצד ג'וש ברולין.
בשנת 2006 שיחק בקומדיה "מאחורי המסכה: עלייתו של לסלי ונון", בסרט "תחושה של ראייה", וגם בתפקיד קטן בסרט המפלצות הקוריאני "המארח". באותה שנה שיחק בסרטה של מיה גולדמן "חלון פתוח".
בשנת 2007 שיחק בקומדיה של רוב שניידר "סטן הגדול". ב-2009 שיחק בסרט האימה "For Sale by Owner‏".
ב-2017 שיחק במערבון "אויבים".
תפקידיו הטלוויזיוניים כוללים השתתפות בסדרה "אזור הדמדומים" בשנת 1986, בסדרה "תיקים באפלה" בשנת 2000, וכן השתתפות קבועה בסדרה "CSI" בעונות 2–7 בתפקיד בעל הקזינו סם בראון ואביה הביולוגי חוקרת הזיהוי הפלילי קתרין ווילוס. החל מאוקטובר 2011, וילסון מגלם את דמותו של החוואי הרשל גרין בסדרת האימה "המתים המהלכים".
בשנת 2016 שיחק וילסון בסדרה מקורית של נטפליקס "The OA" שבה גילם את אייבל, אביה של פריירי הגיבורה הראשית בסדרה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

וילסון הלך לעולמו ב-6 באוקטובר 2018. התגורר בלוס אנג'לס עם אשתו עורכת הדין הוונלי וילסון, לה היה נשוי במשך 34 שנים.
הערות שוליים

↑  ר. עזריה, מקצועיות יוצרת אומנות, מעריב, 20 במאי 1968
↑  יצחק בן-נר, סרטי השבוע - "חטופים", על המשמר, 9 במרץ 1973
↑  פ. סבר, על ,'גטסבי הגדול' ,מאהלר ו'מגרש השדים', על המשמר, 10 במאי 1974
↑  חגי לוי, סרטים חדשים  - שפה משותפת, חדשות, 6 ביוני 1991
↑  תיגל נשיא, עכבר העיר תל אביב, מה לראות בסוף שבוע?, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2007
↑  אוריה שביט, היפאנים באים היפאנים באים, באתר הארץ, 16 במאי 2001
↑  אור בר שלום, עכבר העיר, מה סוד ההצלחה של "המתים המהלכים"?, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2012
↑   חן חדד, The OA: הסדרה המסתורית של נטפליקס רחוקה מלהיות מתגמלת, באתר הארץ, 1 בינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442717205171  PLWABN: 9810544221605606  BNE: XX1122151  BnF: cb13901230v (data)  GND: 1022545523  ISNI: 0000 0001 0802 6369  LCCN: n85199170  NKC: xx0085253  NTA: 240403452  SUDOC: 113635176  VIAF: 85864986   WorldCat (עם VIAF): 85864986
יו גריפית'

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1912 Marian-glas, ויילס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 במאי 1980 (בגיל 67) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1939 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1939)  Ysgol Gyfun Llangefni 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1959) 
 פרופיל ב-IMDb
 
יו גריפית' בסרט בן חור
יו גריפית (באנגלית: Hugh Griffith;‏ 30 במאי 1912 - 14 במאי 1980) היה שחקן בריטי, זוכה פרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרט "בן חור".
חייו

גריפית' למד בבית ספר מקומי וניסה להתקבל ללימודים באוניברסיטה, אולם נכשל בבחינה באנגלית. למרות זאת היה נחוש לעשות קריירה בבנקאות. הוא נהייה לפקיד בנק ועבר להתגורר בלונדון כדי להתקרב לאפשרויות בתחום המשחק, שהיו אז דלות ביותר: ב-1939 הופיע בסרט טלוויזיה זניח ובסרט קולנוע ללא קרדיט. בדיוק כשהחל להתקדם והתקבל ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, נקרא לשרת בצבא, בהודו ובמיאנמר בעת מלחמת העולם השנייה. הוא חידש את קריירת המשחק שלו בשנת 1947. מאותה שנה ואילך הופיע גריפית' בשורה ארוכה של תפקידי משנה בסרטים בריטים. ההזדמנות הגדולה שלו לפרוץ לחזית הבמה הגיעה ב-1953 כשכיכב לצד לורנס אוליבייה בסרט "אופרת הקבצן" (The Beggar's Opera).
יחד עם זאת, גם לאחר מכן המשיך להופיע בסרטים בריטיים בתפקידים משניים בלבד, וכך היה גם בסרט זוכה האוסקר "בן חור", בו גילם גריפית' את השיח' הערבי אידרים, שהשאיל ליהודה בן חור (צ'רלטון הסטון) ארבעה סוסים לקראת מרוץ המרכבות המפורסם. תפקיד זה זיכה את גריפית' בפרס האוסקר לשחקן המשנה, והזניק את הקריירה שלו בן לילה. הוא החל לככב בסרטים הוליוודיים ובהם "הבוגד שלא בגד" (1962), "אקסודוס" של אוטו פרמינגר, "המרד על הבאונטי" עם מרלון ברנדו, הסרט זוכה האוסקר "טום ג'ונס", בו קיבל מועמדות נוספת לאוסקר במול פלנדרס (1965) ובסרטו של ויליאם ויילר, "כיצד לגנוב מיליון". ב-1968 כיכב בתפקיד פייגין בסרט נוסף שזכה באוסקר (שלישי במספר), "אוליבר!", על פי הרומן הנודע של צ'ארלס דיקנס. לאחר מכן הופיע בדרמה "יום הדין" (The Fixer), על פי ספרו של ברנרד מלמוד, שעליו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב ובסרט "אנקת גבהים" על פי הרומן של אמילי ברונטה.
ב-1972 הופיע לראשונה בחייו בתפקיד הראשי בסרט קולנוע. היה זה בסרטו של הבמאי האיטלקי הנודע פייר פאולו פאזוליני, סיפורי קנטרברי. במאי גדול אחר ביים אותו באותה שנה, רומן פולנסקי בסרטו "מה?", בו הופיע גריפית' לצד מרצ'לו מסטרויאני. שנה אחר כך הופיע בסרטו האחרון של הזמר הבריטי קליף ריצ'רד שנקרא "Take Me High" משנת 1973. בשנת 1976 הוא שיחק ב"קשר הפסחא".
גריפית', שמרבית חייו התמודד עם בעיות אלכוהוליזם, נפטר ערירי במאי 1980, בלונדון, כתוצאה מהתקף לב. הוא מעולם לא נישא.
טריוויה

היה מועמד לפרס הטוני על הופעתו בברודוויי במחזה "הבט הביתה, מלאך" של הסופר תומאס וולף. הוא קיבל מועמדות לשחקן הראשי, בעוד שכשחקן קולנוע כיכב תמיד כשחקן משנה בלבד.
בטקס פרס גלובוס הזהב של פברואר 1969 גריפית' התחרה נגד עצמו בקטגוריית 'שחקן המשנה הטוב ביותר', כשהיה מועמד הן על "אוליבר!" והן על "יום הדין".
הפיגוע בכפר יובל

| חלק מהתבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון (הסכסוך הישראלי-פלסטיני) |
| --- | --- |
האנדרטה לזכרם של יעקב מרדכי, שמחה מרדכי ונחמיה יוסף-חי במרכז כפר יובל
האנדרטה לזכרם של יעקב מרדכי, שמחה מרדכי ונחמיה יוסף-חי במרכז כפר יובל
 תאריך:  15 ביוני 1975
 מקום:  מושב כפר יובל, אצבע הגליל
 קואורדינטות:  33°14′48″N 35°35′52″E﻿ / ﻿33.2467°N 35.5979°E﻿ / 33.2467; 35.5979
 סוג:  פיגוע מיקוח
 הרוגים:  3 אזרחים ישראלים
 חטופים:  5
 פצועים:  3
 מבצע:  ארגון חזית השחרור הערבית נטל אחריות
 מספר מפגעים:  4 מחבלים פלסטינים
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) כפר יובל(למפת אצבע הגליל רגילה) כפר יובל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר יובל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר יובל
הפיגוע בכפר יובל היה פיגוע מיקוח שבוצע על ידי חזית השחרור הערבית ב-15 ביוני 1975 במושב כפר יובל שבאצבע הגליל, ובו נלקחו תושבי בית במושב כבני ערובה. בפיגוע נהרגה שמחה מרדכי, אחיה נחמיה (נמי) יוסף-חי ובעלה יעקב (פצ'נגה) מרדכי אשר עמד בראש הכוח שפרץ לשחרר את בני הערובה. ארבעת המחבלים נהרגו בידי הכוח הפורץ.
הפריצה

התוכנית הייתה לפרוץ את דלת הכניסה תוך ירי של כוח רתק עם מקלעים. מנעול הדלת היה מרוסק ופתוח, מהשלב בו חדרו המחבלים לבית. מפקדי הכוח לא ידעו שעל הדלת מושענים מבפנים חפצים כבדים כמו מכונת כביסה וטלוויזיה למניעת פתיחתה. נקבעו ארבע חוליות לפריצה, חוליה לכל חדר. התכנון בוצע על ידי מושקו רום המ"פ בפועל, בעזרת הקצינים אבישי ורבר מפקד מחלקת התול"ר, וגיל אונגר מפקד מחלקת המרגמות. הוא אושר על ידי שמיל גולן הסמח"ט, יוסי קולר המח"ט ואלוף הפיקוד.
הפתיחה באש הייתה בסביבות השעה 7:30. הרהיטים שהמחבלים הצמידו לדלת עיכבו את הפריצה, המחבלים ירו לעבר הדלת וזרקו לכיוונה רימון. יעקב פרץ את הדלת, הצליח להרוג שניים מהמחבלים ונורה בראשו. כוח הפריצה חיסל את שני המחבלים הנותרים.
תוצאות האירוע

בחילופי האש נהרגו נחמיה יוסף-חי וגיסו, יעקב מרדכי ("פצ'נגה"). אביו של נחמיה, יצחק יוסף-חי ובנו אברהם יוסף-חי, נפצעו. שמחה, אשתו של יעקב מרדכי ואחותו של נחמיה יוסף חי נפצעה אף היא ונפטרה למחרת בבית החולים, אולי בגלל השגחה רפואית לא מתאימה. בנה התינוק, אסף, נפצע מרסיסי רימון. ליעקב מרדכי הוענק לאחר מותו עיטור העוז על אומץ הלב והתעוזה שגילה. שמחה, בעלה יעקב ואחיה נחמיה נקברו בהלוויה משותפת בבית העלמין שבכפר יובל. את ממשלת ישראל ייצג בהלוויה השר חיים בר-לב.
בתגובה לאירוע תקף חיל האוויר הישראלי מטרות בלבנון, התקיפה הייתה מלווה גם בהפגזות ארטילריה אשר כוונו לעבר ריכוזי המחבלים בקדמת הפתחלנד בכפר שובא שבהר דב, אשר משם יצאה חוליית המחבלים. הותקפו גם כפר חמאם (אנ'), וראשיא אל-פוח'אר. על פי הדיווח של דובר אש"ף בדמשק אבו מייזר, כתוצאה מתקיפת צה"ל אישה אחת נהרגה ושלושה אנשים נפצעו קל.
מבצעי הפיגוע

חוליית המחבלים השתייכה לחזית השחרור הערבית בראשותו של עַבְּד אל-וַהַּאבּ אל-כַּיַּאלִי (ער') שהיה גם חבר הוועד הפועל של אש"ף. הארגון כפוף ישירות למפלגת הבעת' בעיראק. ארבעת המחבלים שהשתתפו בהתקפה היו כל אחד ממוצא שונה: פלסטיני, טורקי, עיראקי ומרוקאי. עבד אל-והאב אל-כיאלי חוסל בלבנון ב-1981, לא ידוע האם חוסל על ידי ישראל או על ידי מיליציה לבנונית. חזית השחרור הערבית פעלה תוך שילוב לוחמים זרים בארגון ותוך ובשיתוף פעולה עם אנשי ארגון הטרור הצבא האדום היפני.
הנצחה

אנדרטה לזכרם של יעקב מרדכי, שמחה מרדכי ונחמיה יוסף-חי הוקמה במרכז היישוב. במרכז האנדרטה פסל אבן, על בסיס בטון, המתאר בני משפחה חבוקים וכרוכים זה בזה, והקרוי "משפחה מלוכדת". האנדרטה כוללת חומת אבנים מתעגלת ולמרגלות הקצה השמאלי שלה, הנקטע בחדות, מונח לוח שיש ועליו שמות הנופלים.
האנדרטה עוצבה ובוצעה בידי הפסלת רבקה קרן ממושב קדרון.
אנדרטה נוספת לזכרם של יעקב ושמחה הקים דוד מרדכי, אחיו של יעקב מצפון לשמורת תל דן, בשביל הכניסה למשק שי, הקרוי אף הוא על שמם: שמחה-יעקב. האנדרטה הוקמה בשנת 2014 בסיועו של גלעד דיאמנט.
יעקב מרדכי מונצח גם במרכז המורשת וההנצחה של סיירת גולני במחנה שרגא ובפינת הנצחה שהוקמה בבית הספר החקלאי נהלל.
ג'ון ונטימיליה

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1963 (בן 61) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מקום לימודים:  תיכון טינאק 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון ונטימיליה (באנגלית: John Ventimiglia; נולד ב-17 ביולי 1963) הוא שחקן אמריקאי אשר התפרסם בעיקר בזכות תפקידו כארטי באקו בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".
חיים אישיים

ונטימיליה נולד בקווינס, ניו יורק, וגדל בטינק, ניו ג'רזי.
קריירת משחק

בנוסף למשחקו בסופרנוס שיחק ונטימיליה במספר סרטי קולנוע בתפקידים משניים, ובמספר הופעות אורח בסדרות טלוויזיה כולל חוק וסדר ו-NYPD Blue.
ב-1997 שיחק בסרט "ניאגרה, ניאגרה" ובסרט "מתחת לגשר" לצדה של מליסה לאו. ב-1998 שיחק בסרט הטלוויזיה "מלך העולם" של רשת ABC על פי ספרו של דייוויד רמניק אותו המתאגרף מוחמד עלי.
בשנת 1999 שיחק בתפקיד קטן בסרט הדרמה "הבן של ישו" על פי ספרו של דניס ג'ונסון. בשנת 2012 שיחק במותחן הפשע של הישראלי אריאל ורומן, "אייסמן" לצד מייקל שאנון.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה גזלייט.
בשנת 2023 השתתף בסרט הקומדיה "הבעלים לשעבר" (אנ') בתור סייפל.
רוני שחם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באוגוסט 2002 (בת 22)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  הרמת משקולות
 :  55 ק"ג
 מועדון:  מכבי תל אביב
 הישגים
 שיאים אישיים:  שיא ישראל לבוגרות בקטגוריית 55 ק"ג
 
רוני שחם (נולדה ב-9 באוגוסט 2002) היא מרימת משקולות ישראלית.
קריירה

שחם מייצגת את מועדון מכבי תל אביב.
קריירה > 2021

באליפות אירופה עד גיל 20 (אנ') שנערכה ברובניימי שבפינלנד בספטמבר-אוקטובר סיימה שחם במקום שמיני כללי בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג בתוצאה של 152 ק"ג (מקום תשיעי בהנפה בתוצאה של 67 ק"ג ומקום שמיני בדחיקה בתוצאה של 85 ק"ג).
קריירה > 2022

באליפות העולם עד גיל 20 (אנ') שנערכה בהרקליון שביוון במאי סיימה במקום 16 כללי בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג בתוצאה של 160 ק"ג (מקום 15 בהנפה בתוצאה של 72 ק"ג ומקום 17 בדחיקה בתוצאה של 88 ק"ג).
באליפות אירופה (אנ') שנערכה בטירנה שבאלבניה במאי-יוני סיימה במקום 13 כללי בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג בתוצאה של 164 ק"ג (מקום 14 בהנפה בתוצאה של 72 ק"ג ומקום 12 בדחיקה בתוצאה של 92 ק"ג).
באליפות אירופה עד גיל 20 (אנ') שנערכה בדורס שבאלבניה באוקטובר סיימה במקום שמיני בהנפה בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג בתוצאה של 72 ק"ג, אך לא הצליחה לקבוע תוצאה בדחיקה.
באליפות העולם (אנ') שנערכה בבוגוטה שבקולומביה בדצמבר סיימה במקום 20 כללי בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג בתוצאה של 160 ק"ג (מקום 19 בהנפה בתוצאה של 71 ק"ג ומקום 20 בדחיקה בתוצאה של 89 ק"ג).
תחנת הכוח מעלה גלבוע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח הידרואלקטרית 
 מיקום:  הר הגלבוע
 מדינה:  ישראל ישראל
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  300 מגה-ואט 
 
 קואורדינטות:  32°28′12″N 35°27′03″E﻿ / ﻿32.469989760651°N 35.450762471844°E﻿ / 32.469989760651; 35.450762471844
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) תחנת הכוח מעלה גלבוע(למפת עמק בית שאן רגילה) תחנת הכוח מעלה גלבוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הכוח מעלה גלבוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הכוח מעלה גלבוע he
 
אולם הטורבינות התת־קרקעי בתחנת הכוח מעלה גלבוע
מנהרת הגישה הראשית
תחנת הכוח בגלבוע היא תחנת כוח הידרו-אלקטרית בהר הגלבוע הפועלת בשיטת אנרגיה שאובה. היא יכולה לייצר עד 300 מגה־ואט חשמל לפרק זמן של כ-10 שעות. התחנה מסתמכת על יכולת ייצור חשמל עודפת של יחידות יצור שונות, קובנציונאליות או מתחדשות, בשעות שפל בהם עלות יצור החשמל נמוכה או שמתחייב יצור עודף מסיבות תפעוליות, על מנת לאפשר יכולת ייצור חשמל נוספת בשעות ביקוש שיא בה עלות יצור החשמל גבוהה, או בעת תקלות ביחידות יצור המחייבות גיבוי מהיר.
היסטוריה

תכנון הפרויקט החל בשנת 2009, והוא מוקם בשיטת בנה־הפעל־החזק על ידי חברת פי.אס.פי השקעות (שותפות של שיכון ובינוי ואלקטרה בע"מ) ברישיון לייצור ל־20 שנה. בתום תקופת הרישיון יעמוד הנכס ברשות היזמים. עלות הפרויקט המוערכת עומדת על 2.2 מיליארד שקל וממומנת על ידי חברות אלקטרה, שיכון ובינוי ועל ידי בנק לאומי, מגדל ביטוח, הראל השקעות, כלל ביטוח ועמיתי קרנות הפנסיה הוותיקות.
הפרויקט הוכרז כתוכנית לתשתית לאומית ב־14 ביוני 2009 ואושר בממשלה ב־21 בנובמבר 2011. עבודות הבניה החלו בשנת 2013.
במהלך בניית הפרויקט נהרגו פועלי בנייה בשלוש תאונות שונות. בתאונה שארעה ביולי 2018 נהרג פועל בעת קריסת מנוף לתוך מנהרה באתר הבנייה.
המתקן החל לפעול באופן מסחרי באפריל 2020.
עקרונות

תחנת כוח הפועלת בשיטת אנרגיה שאובה ממירה אנרגיה חשמלית בשעות שפל (או במחיר שפל) לאנרגיה פוטנציאלית על ידי שאיבת מים ממקום נמוך למקום גבוה. בזמן ביקוש שיא (או מחיר שיא) ניתן להמיר חזרה את האנרגיה הפוטנציאלית, בעזרת אנרגיה קינטית, לאנרגיה חשמלית לשימוש.
השיטה נותנת מענה חלקי לבעיה של חוסר יכולת לאגור חשמל. אנרגיה שאובה נותנת אפשרות לשלוט על מאגר חשמל כגיבוי לביקוש שיא ואגירה בזמני שפל, כמו־גם אפשרות לשמר אנרגיה בטווחי זמן של בין שעות בודדות למספר שנים.
יעילות הפקת החשמל בשיטת אגירה הידרואלקטרית יכולה להגיע עד מעל 90% ניצולת.
מבנה ואופן הפעולה

התחנה בנויה משני מאגרי מים, עליון ותחתון, עם קיבולת של כ־2.7 מיליון מטר מעוקב כל אחד. המאגרים מחוברים ביניהם בכ־4,500 מטר של מנהור ממולא בצינורות בטון ופלדה של 16 צול. בנוסף ישנן מנהרות באורך של כ־1,500 מטר לעזר ולוגיסטיקה. הפרש הגבהים בין מאגרי המים הוא 500 מטרים. המאגר העליון ממוקם בסמוך לקיבוץ מעלה גלבוע והמאגר התחתון בסמוך לקיבוץ רשפים. השטח הכולל של התחנה משתרע על פני 1,533 דונם.
תצרוכת המים של התחנה הוא 2.7 מיליון מ"ק למילוי ראשוני ועוד כ־600 אלף מ"ק בשנה לפיצוי על התאיידות. מקור המים לתחנה הוא מעיינות בעמק המעיינות בשלב א' ומי ירדן דרומי (מותפלים) בשלב ב'.
כושר הפקת החשמל של התחנה יעמוד על עד 300 מגה־ואט, עם כושר תגובה של 90 שניות למעבר בין מצב צריכה (אגירה) להפקה. היעילות המינימלית של המערכת תעמוד על 76%.
בתחתית מערכת המנהרות, בבטן האדמה, סמוך למאגר התחתון, הוקם אולם ייצור חשמל חצוב בהר בגודל של 60 × 15 × 35 מטרים (מקביל לבניין של 10 קומות), ובו שתי טורבינות הידרואלקטריות (150 מגה־ואט כל אחת). הטורבינות משמשות הן לשאיבת המים בזמן האגירה והן להפקת האנרגיה בזמן ההפקה.
הזמן שלוקח למלא את המאגר העליון במלואו מהמאגר התחתון (זמן האגירה) הוא כ־13 שעות. קצב זרימת המים במורד יהיה 237,000 קוב לשעה, המאפשרים כושר ייצור חשמל של כ־10 שעות.
בבניית הפרויקט ניתן דגש חשוב לשמירה על הנוף והסביבה. כחלק מהחוזה בין המדינה לחברה המבצעת ישנה הקפדה רבה על שימור של הצמחייה המקומית ושמירת גאופיטים מקומיים. לשם שמירה על הנוף החברה המבצעת מחויבת לייצב את הסוללות בשיחים ועשבוניים מקומיים (תוך מגבלות הנדסיות) ולבנות את דפנות המאגרים בשיפועים מתונים. כן נדרשת החברה לתכנן שילוב עם תנועת התיירים בשוטף, בדגש על שמורות הטבע באזור והמעיין עין מודע ובעונת התיירות באזור בזמן פריחת אירוס הגלבוע. כן נכתבה תוכנית למניעת פליטות אבק בזמן הקמת הפרויקט.
הערות שוליים

1 2 3  תת"ל 40 – אגירה שאובה – מעלה גלבוע – משרד הפנים
↑  שיכון ובינוי, תחנת הכוח בגלבוע
↑   מיכאל רוכוורגר, לאומי מוביל קונסורציום למימון הפקת חשמל בגלבוע ב-2 מיליארד ש', באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2014
↑  ערן סוקול, המוסדיים יממנו הקמת תחנת כוח על הר הגלבוע על ידי אלקטרה ושיכון ובינוי, באתר כלכליסט, 5 בינואר 2014
↑  נעה שפיגל, לי ירון, פועל נהרג בקריסת מנוף באתר בנייה בעמק המעיינות, באתר הארץ, 13 ביולי 2018
↑  קובי ישעיהו, ‏רישיון לייצור חשמל לפרויקט האגירה השאובה בגלבוע, באתר גלובס, 30 באפריל 2020
↑  Stolten, D, Scherer, V, Harby, A, Sauterleute, J, Korpås, M, Killingtveit, Å, Solvang, E, Nielsen, Pumped Storage Hydropower, Transition to Renewable Energy Systems, 2013
↑  Energy conversion efficiency
↑  Adamkowski, A., Janicki, W., Kubiak, J., Urquiza, G., Sierra, F., & Fernández, J, WATER TURBINE EFFICIENCY MEASUREMENTS USING THE GIBSON METHOD BASED ON SPECIAL INSTRUMENTATION INSTALLED INSIDE PIPELINES, 6th International Conference on Innovation in Hydraulic Efficiency Measurements, 2006
גריפין דאן

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1955 (בן 69) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  בית הספר לתאטרון נייברהוד פלייהאוס  Fay School  Fountain Valley School of Colorado  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  קארי לוול (1989–1995) 
 צאצאים:  האנה דאן 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1992) 
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס גריפין דאן' (באנגלית: Thomas Griffin Dunne נולד ב-8 ביוני 1955)
הוא שחקן, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי. היה מועמד פרס אוסקר לסרט הקצר ביותר בתור במאי, פרס גלובוס הזהב ופרס אמי בתור שחקן על הופעותיו בסרט "שגעון של לילה" ובסדרה "פרייז'ר".
חיים אישיים

דאן נולד בניו יורק סיטי, בנם של הפעילה החברתית אלן בטריז ושל הסופר, מפיק והעיתונאי דומיניק דאן.
אחותו השחקנית דומיניק דאן נרצחה בגיל 22.
למד ב"מכללת מדינת קולורדו" ועזב בגיל 18 לניו יורק כדי להיות שחקן.
דאן היה נשוי לשלוש נשים, המפיקה קייט פורטה למשך שנה, לשחקנית קארי לוול איתה לדאן ילדה אחת ולאשתו השלישית והנוכחית אן בינגמן.
קריירת משחק

התפרסם לראשונה בקומדיית האימה "זאב אמריקאי בלונדון" בתפקיד הסטודנט ג'ק גודמן שנהרג בתחילת הסרט וחוזר כרוח.
בשנת 1985 עבד דאן ביחד עם מרטין סקורסזה והפיק איתו את הקומדיה "שגעון של לילה", בסרט גם לקח דאן חלק כשחקן הראשי והועמד לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בתור פול האקט, פקיד הנקלע לשרשרת אירועים מוזרים.
ב-1987 שיחק לצידה של מדונה בקומדיית הפשע הרומנטית "מי הנערה הזו?" בתפקיד עורך הדין לודון טראוט, ושיחק בסרטו של ג'ון לנדיס "נשות האמזונס על הירח".
ב-1988 השתתף בדרמת הצלילה של לוק בסון "הכחול הגדול", ב-1991 בקומדיה "החברה שלי" בתור מר ביקסלי המורה של ואדה סולטנפוס וב-1994 בדרמה ההיסטורית של רוברט רדפורד "חידון האשליות".
בשנת 1996 הועמד לפרס אמי על הופעת אורח שעשה בסדרה הקומית "פרייז'ר".
בשנת 2001 שיחק בסרט "פיניירו". בשנת 2002 שיחק בקומדיה "לא יכול בלי". בשנת 2006 שיחק בסרט הדרמה "עבדות" לצד מייקל אנגרנו, ושיחק בסדרת הטלוויזיה שלא האריכה ימים "3 ק"ג", ברשת CBS.
בשנת 2007 בדרמה "מלאכי שלג" בתור הפרופסור דון פרקינסון ולאחרונה בדרמה "אתמול בלילה". בשנת 2008 שיחק בדרמה הקומית "באק האוורד הגדול" בכיכובם של טום הנקס וג'ון מלקוביץ'.
בשנת 2015 שיחק בקומדיה הרומנטית "מצב רגיש", בכיכובם של ג'ייסון סודייקיס ורבקה הול.
בשנת 2023 כיכב בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה העצמאי "הבעלים לשעבר" (אנ') בתור פיטר פירס, לצדה של רוזנה ארקט שגילמה את אשתו.
קריירת משחק > כבמאי וכמפיק

בקריירה שלו במפיק עבד דאן ביחד עם מרטין סקורסזה בקומדיה השחורה "שגעון של לילה", עליה זכה דאן ביחד עם שני מפיקים נוספים בפרס הסרט העצמאי הטוב ביותר של פרס אינדפנדנט ספיריט ועם סידני לומט, איתו הפיק את דרמת ההתבגרות "אהבה במלכוד".
ב-1990 הפיק את הדרמה הארוטית "כשגבר אוהב אשה" וב-1996 את הקומדיה המוזיקלית "הדירה של ג'ו".
ב-1995 הועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הקצר הטוב ביותר על עשיית הסרט "דוכס הגרוב".
ב-1997 ביים את סרטו הראשון, הקומדיה הרומנטית "מכורים לאהבה".
ב-1998 ביים את סרטו המצליח בקריירה כבמאי, הפנטזיה הקומית "קסם מעשי" בכיכובן של זוכות האוסקר סנדרה בולוק וניקול קידמן.
ב-2005 ביים והפיק את דרמת הנעורים הספרותית "אנשים ללא מורא".
ב-2008 ביים את הקומדיה הרומנטית "בעל מזדמן" בכיכובם של אומה תורמן וקולין פירת'.
ראצ'יד צ'ירינו

ראצ'יד אנריקה צ'ירינו סראנו (בספרדית: Rachid Enrique Chirino Serrano; נולד ב-21 באוקטובר 2000 בקסאדה שבקוסטה ריקה) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת קשר הכנף.
קריירת מועדונים

צ'ירינו גדל במחלקת הנוער של סן קרלוס. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל של קוסטה ריקה. בסך הכל ערך 134 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-31 ביולי 2023 חתם צ'ירינו על חוזה לשלוש שנים במכבי נתניה מליגת העל הישראלית. ב-1 באוקטובר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 למכבי חיפה.
ב-5 בפברואר 2024 הושאל להפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.
קריירה בינלאומית

ב-21 באוגוסט 2021 ערך צ'ירינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אל סלוודור במשחק ידידות.
תארים

אליפות קוסטה ריקה (1): 2018/2019 קלאוסורה