stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנבל מלצר
הצגות שביימה

חקירה - מחזה מאת נורמן פנטון וג'ון בלייר המתעד את חקירת מותו של המנהיג הדרום אפריקאי סטיב ביקו. מלצר צפתה בהצגה בניו יורק כששהתה שם בשנת שבתון, והחליטה להפיק אותה גם בישראל (החאן, 1978)
ארבי על האי - הצגה לילדים על פי ספרו של ויליאם סטייג ובתרגומו של יהודה מלצר (החאן, 1980)
קברט וולטר 1984 - פסטיבל מחווה במוזיאון ישראל שניסה לשחזר את "קברט וולטר" מ-1916 בציריך, באמצעות מפגש בין יצירות דאדא היסטוריות ויצירות דאדאיסטיות (מוזיאון ישראל, 1984)
מחקרים ומאמרים שפרסמה

Melzer, Annabelle. "Dada Performance at the Cabaret Voltaire." ARTFORUM (USA 12 (1973): 74-78.
Henkin, Annabelle. "From Dada performance to the Surrealist sketch." (Ph.D diss. Columbia, 1973).
Winograd, Annabelle, and Annabelle Melzer. Latest Rage the Big Drum: Dada and Surrealist Performance. No. 7. Ann Arbor, Mich.: UMI Research Press, 1980.
Melzer, Annabelle Henkin. "The Dada Actor and Performance Theory." Battcock e Nickas (1984): 33-57.
Rothwell, Kenneth Sprague, and Annabelle Henkin Melzer. Shakespeare on Screen: An International Filmography and Videography. Mansell, 1990.
Melzer, Annabelle Henkin. Dada and surrealist performance. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1994.
Melzer, Annabelle. "‘Best Betrayal’: The Documentation of Performance on Video and Film." New Theatre Quarterly 11.42 (1995): 147-157.
Melzer, Annabelle, "Spectacles and Sexualities: The" Mise-en-Scène" of the" Tirailleur Sénégalais" on the Western Front, 1914-1920." In Melman, Billie. Borderlines. Routledge, 2013. 217-248.
הערות שוליים

↑  Staff Directory, Tel Aviv University (באנגלית אמריקאית)
↑  ⁨מחנה קיץ של "מתאן", באתר דבר, ‏6 יולי 1981
↑  'כיוונים חדשים' במוזיאון ישראל, באתר דבר, ‏11 נובמבר 1981
↑  אביגל חוזרת?, באתר מעריב⁩, ‏25 דצמבר 1987
↑  ⁨חקירה בחאן, באתר מעריב⁩, ‏26 דצמבר 1978
↑  ארבי על האי, באתר תיאטרון החאן
↑  ⁨בין הצלילים, באתר מעריב⁩, ‏13 מרץ 1984
רצח השבעה

| חלק מהאינתיפאדה הראשונה, פעולות טרור בתל אביב |
| --- | --- |

רחוב יהודה הימית, אחת מזירות הפיגוע.
 תאריך:  17 ו־19 באוקטובר 1989
 מקום:  דרום תל אביב, תל אביב-יפו, ישראל
 סוג:  רצח
 נשק:  חניקה
 הרוגים:  7
 פצועים:  0
 מספר מפגעים:  2
רצח השבעה, המוכר גם כ"פיגוע החניקה בתל אביב", התרחש באוקטובר 1989 בחג הסוכות בתל אביב-יפו. שני אחים פלסטינים מרצועת עזה, מוחמד ומחמוד חלבי, רצחו שבעה אנשים בחניקה, בתל אביב-יפו, בשני רחובות שונים.
ראו גם

פיגוע הדקירה בחגיגות פורים בתל אביב (1989)
הערות שוליים

1 2  גדעון מרון ואיתן לוין, הגופות היו מוטלות  כמו בשר באיטליז, מעריב, 22 באוקטובר 1989
1 2  בוקי נאה, המשטרה מנהלת מצוד: "קיים חשש שהרוצח הרג עוד אנשים", חדשות, 22 באוקטובר 1989
↑  החשודים בוצה השבעה: מוחמד ומחמוד חלבי, חדשות, 9 בנובמבר 1989
↑  בוקי נאה, כתב אישום ברצח השבעה, חדשות, 1 בדצמבר 1989
↑  פצע פתוח, באתר ישראל היום, 28 במרץ 2014
אברוס

ערך זה עוסק בצמח ממוצע הודי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| אברוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: Abrus
מין:: אברוס
שם מדעי
 Abrus precatorius ‏לינאוס, 1767
תחום תפוצה

Abrus precatorius
האברוס (שם מדעי: Abrus precatorius. שם אנגלי: Indian Liquerice. שמות ערביים: עין אלג'ין, עין אלעפרית), הוא צמח ממוצא הודי בעל מערכת שורשים ענפה. הזרעים קשים, מעוגלים, אדומים בעלי כתם שחור גדול. הם רעילים ומכילים את האלקלואיד אברין (Abrin). המשמש לייצור תכשירי רפואה.
שימושים על פי מקורות קדומים

בהודו ובמזרח אסיה שימשו הזרעים מידת משקל, וכן חרוזים בשרשראות ובתכשיטים אחרים. בנוסף שימשו הזרעים לאמונות וסגולות רפואיות שונות, שימוש הקיים עדיין בימינו, וכן להרעלה של בני אדם ובקר. השורשים שימשו תחליף לשורשי השוש הקירח.
הערות שוליים

↑  ז' עמר וא' לב, "סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל", ירושלים, תשס"ב, עמ' 56.
↑  שם
אגרוטיס כתום

| אגרוטיס כתום |
| --- | --- |
פרודניה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: תנשמיתיים
סוג:: אגרוטיס
מין:: אגרוטיס כתום
שם מדעי
 Noctua pronuba ‏ליניאוס, 1758

אגרוטיס כתום, הידוע גם כאגרוטיס הכלולות (שם מדעי: Noctua pronuba) הוא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים.
אזור התפוצה של האגרוטיס הכתום הוא אירופה, צפון אפריקה ומרכזה אסיה ומערבה. בישראל ניתן לראות את הבוגרים בעיקר בחודשים נובמבר ודצמבר ובחודשים אפריל ומאי.
מאפיינים

מוטת כנפיו של האגרוטיס הכתום היא בערך 55 מ"מ. כנפיו הקדמיות בצבע חום-אפור, ומצוירים עליהם מספר כתמים כהים. הכנפיים האחוריות כתומות, ויש עליהן פס רוחב שחור-חום קרוב לשוליים.
הביצים מוטלות בקבוצות על צמחי בר, קרוב לפני הקרקע. האגרוטיס הכתום הוא רב פנדקאי (זחליו יכולים להתפתח על מספר צמחים), וזחליו מתפתחים בעיקר על צמחים נמוכים. כשהזחלים גדלים, יש והם עולים גם על צמחי תרבות. הזחל הבוגר יכול להגיע לאורך 50–60 מ"מ, צבעו חום או ירוק, ויש לו 3 פסי אורך בהירים על הגב. הזחלים פעילים בלילה ובמשך היום מסתתרים באדמה. ניתן למצאם בחורף ובאביב. הם מתגלמים בתוך האדמה.
אגוז הקיא

| אגוז הקיא |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: לוגניים
סוג:: Strychnos
מין:: אגוז הקיא
שם מדעי
 Strychnos nux-vomica ‏לינאוס, 1753
אגוז הקיא (שם מדעי: Strychnos nux-vomica) הוא עץ בר גדול, בעל עצה לבנה וקשה וקליפה עבה. הענפים מכוסים בקליפה לבנבנה-אפורה. העלים נגדיים, מבריקים ודמויי ביצה. הפרחים לבנים-ירקרקים והפרי (ענבה גדולה בגודל תפוח) בעל ציפה עסיסית. הזרעים מרים מאוד ומכילים אלקלואידים רעילים, ביניהם סטריכנין (רעל עכברים). העץ גדל ביערות אסיה הטרופית (הודו ומלזיה).
שימושים רפואיים

הפרי רעיל מאוד ומסוכן. בימי הביניים שימש אגוז הקיא לטיפול בשיתוק הפנים ולעידוד הקאה. אין שימוש בפרי ברפואה המודרנית, אך ברפואה המסורתית משמש כמרכיב בטיפול במחלת הנפילה.
הערות שוליים

↑  אפרים לב וזהר עמר, סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל, ירושלים, תשס"ב, עמ' 58.
אגפית משוישת

| אגפית משוישת |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: אגפיתיים
סוג:: אגפית
מין:: אגפית משוישת
שם מדעי
 Gymnura altavela ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


אגפית משוישת (שם מדעי: Gymnura altavela) היא מין בטאי ממשפחת האגפיתיים שבסדרת הטחנאים החיה במי האוקיינוס האטלנטי. האגפית מצויה בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד לשם מאכל.
האגפית המוזרה בעלת מבנה סנפירי חזה ארוכים ושטוחים ביותר היכולים להגיע לרוחב 2 מטרים ואפילו 4 מטרים. משקלה מגיע ל-60 ק"ג. היא בעלת זנב קצר ביותר, ראש שטוח עם עיניים קטנות והיא מותאמת לשיוט על פני המים. צבעה ירקרק-חום ולעיתים היא מסווה עצמה על פני החול. האגפית יכולה להשריץ מבטנה עד 8 צאצאים.
היא חיה באוקיינוס האטלנטי במים טרופיים עד ממוזגים-חמימים בעומק של 5–100 מטרים. תפוצתה היא מבואנוס איירס (פרובינציה) בארגנטינה למסצ'וסטס ונדירה במפרץ מקסיקו, חוץ מחופי וירג'יניה. במזרח האוקיינוס האטלנטי היא מצויה מפורטוגל עד אנגולה לרבות בים התיכון והים השחור וכן במדיירה והאיים הקנריים. כמה אגפיות נעות במעלה מים מליחים שונים של ביצות ונהרות. הנקבות כבדות מהזכרים וימצאו בימים עמוקים יותר בממוצע.
האגפית טורפת דגי גרם כמו שרבובוניים, דיונונים ועוד סילוניות וכן סרטנים, רכיכות שונות ואף כרישים קטנים, והיא עטה על טרפה מעליו או מאחוריו ומשתמשת בסנפירי החזה הרחבים שלה כדי להכות את הטרף למוות. היא עצמה נטרפת בידי כרישים כמו פטישן גדול וכמה יונקים ימיים, אך האויב הגדול ביותר שלה הוא האדם הדג אותה. עם זאת דיג של מיני כרישים גדולים בצפון האוקיינוס האטלנטי גרם לאגפית זו להתרבות בכמות גדולה יותר.
הערות שוליים

↑  אגפית משוישת באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגמון (צמח)

| אגמון |
| --- | --- |
 אגמון הכדורים
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: גמאיים
סוג:: אגמון
שם מדעי
 Scirpus ‏לינאוס, 1753
אַגְמוֹן (שם מדעי: Scirpus) הוא סוג של צמחים עשבוניים ממשפחת הגמאיים, הכולל כמה מאות מינים, בתפוצה עולמית.
מיני האגמון נפוצים בבתי גידול לחים, כגון ביצות, גדות נחלים ואגמים, ומכאן שם הסוג. חלקם מותאמים לסביבות בעלות מליחות גבוהה, כגון חולות וחופי ים.
צמחי האגמון מתאפיינים בעלים צרים ומארכים, וקנים הנושאים תפרחות בצורת שיבולת. יש מינים המגיעים לגובה 3 מטרים, ואחרים שגובהם 20 ס"מ. הקנים והעלים של רבים מהמינים מכילים רקמה ספוגית האוגרת אוויר ומאפשרת לצמח לצמוח בתוך המים.
בעקבות מחקרים פילוגנטיים מאז סוף המאה ה-20, מקובל כיום לפצל את הסוג Scirpus לכמה סוגים נוספים, בהם Schoenoplectus, Scirpoides ועוד. בעבר מנה הסוג קרוב ל-300 מינים, אולם בעקבות השינויים הוא הצטמצם לכ-120 מינים.
בארץ ישראל מצויים מיני האגמון הבאים:
אגמון האגם - Scirpus lacustris (או Schoenoplectus lacustris)- צמח רב-שנתי גבוה (עד 1.5 מ') הנפוץ ליד נחלים, אגמים וביצות, טבול במים או קרוב אליהם. גבעוליו הגליליים משמשים לקליעת מחצלות ושזירת חבלים.
אגמון ימי - Scirpus tuberosus (או Bolboschoenus maritimus) - בעל גבעולים תלת-צלעיים, גדל בארץ בגדות נחלים, ובאירופה בעיקר בחופי ים (מכאן שמו).
אגמון החוף - Scirpus litoralis (או Schoenoplectus litoralis) - דומה לאגמון ימי, נבדל ממנו בסידור העלים והשיבולים.
אגמון שרוע - Scirpus supinus (או Schenoplectus supinus) - צמח חד-שנתי נדיר הגדל במישור החוף.
אגמון נטוי - Scirpus cernuus (או Isolepis cernua) - צמח חד שנתי נדיר.
אגמון הכדורים - Scirpus holoschoenus (או Scirpoides holoschoenus; בעבר נקרא גם אגמונית הכדורים, Holoschoenus vulgaris) - צמח רב-שנתי, בעל גבעולים חלקים ומחורצים ותפרחות כדוריות המורכבות משיבולים רבות. נפוץ בקרקעות חוליות במקומות לחים במישור החוף ובבקעת הירדן.
האגמון במקורות עבריים

השם אגמון מקורו בשם הנזכר בכמה מקומות בתנ"ך, בביטויים ציוריים ומטפוריים:
אין יודעים בבירור אם באזכורים אלו בתנ"ך מדובר בצמח הקרוי כיום אגמון.
ג'ניפר אניסטון

| --- | --- |

ג'ניפר אניסטון, 2012
 לידה:  11 בפברואר 1969 (בת 55) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'ניפר ג'ואנה אניסטון
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 מקום לימודים:  מכללת לה גוארדיה  תיכון לגארדיה 
 בן או בת זוג:  בראד פיט (29 ביולי 2000–2 באוקטובר 2005)  ג'סטין ת'רו (5 באוגוסט 2015–15 בפברואר 2018)  טייט דונובן (1995–1998)  וינס ווהן (2005–2006)  ג'סטין ת'רו (מאי 2012–5 באוגוסט 2015)  בראד פיט (1998–29 ביולי 2000)  ג'ון מאייר (פברואר 2008–מרץ 2009)  דניאל מקדונלד (1990–1995)  אדם דוריץ (1995–1995)  צ'רלי שלאטר 
 פרסים והוקרה
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'ניפר ג'ואנה אניסטון (באנגלית: Jennifer Joanna Aniston; נולדה ב-11 בפברואר 1969) היא שחקנית, קומיקאית, במאית, מפיקה ואשת עסקים אמריקאית. אניסטון פרצה לתודעה כאשר גילמה את דמותה של רייצ'ל גרין בקומדיית המצבים "חברים" בשנים 1994–2004. תפקיד זה זיכה אותה בשלושה פרסים נחשבים: פרס גילדת שחקני המסך, פרס אמי ופרס גלובוס הזהב. הסדרה שודרה ברחבי העולם וצברה פופולריות רבה.
כשחקנית קולנוע קיבלה תפקידים ראשיים בסרטי קומדיה וקומדיה רומנטית רבים, כאשר המצליחים מביניהם הם "ברוס הגדול מכולם", "הצד שלו, הצד שלה", "מארלי ואני", "לזרום עם זה", "איך להיפטר מהבוס", "אנחנו המילרים" ו"השמועה אומרת ש..." עם רווח של למעלה מ-$200 מיליון דולר לכל סרט מכלל ההכנסות הבינלאומיות. סרטים אחרים בהם בלטה היו "ואז הגיעה פולי" והדרמה הקומית "הוא פשוט לא בקטע שלך". את רוב הציונים לשבח על כישרון המשחק שלה קיבלה עבור השתתפותה בשני סרטים: "בחורה טובה", עליו קיבלה שש מועמדויות שונות, בין היתר בטקסי פרס אינדפנדנט ספיריט ופרס סטלייט, ועל הדרמה "עוגה", שזיכתה אותה במועמדות בקטגוריית שחקנית הדרמה הטובה ביותר בטקס פרסי גלובוס הזהב ובשלושה פרסים שונים. בתחילת 2020 זכתה פעם נוספת בפרס גילדת שחקני המסך על תפקידה בסדרת הטלוויזיה "תוכנית הבוקר" בתור אלכס לוי.
בשנת 2004 כתב העת הנמכר ביותר באמריקה, פיפל הכתיר אותה כאישה היפה ביותר בעולם, ובשנת 2011 זכתה בתואר דומה כאשר הוכתרה לאישה הסקסית ביותר של כל הזמנים על ידי מגזין הגברים הגדול בעולם Men's Health. ב-22 בפברואר 2012 קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. כחצי שנה קודם לכן היא הייתה השלישית ברשימת השחקניות המרוויחות ביותר בהוליווד על פי כתב העת פורבס. בשנת 2014 שמרה על המקום השלישי ברשימת השחקניות המרוויחות ביותר בהוליווד.
לקראת סוף העשור שהחל ב-2010 נראה היה שהקריירה של אניסטון בדעיכה, אולם היא הפתיעה לקראת שנת 2020 עם שתי הפקות מצליחות ביותר: הסדרה תוכנית הבוקר ושתי קומדיות מתח בנטפליקס ("תעלומת רצח" ו"תעלומת רצח 2"). אניסטון גם הפיקה וגם כיכבה בסדרה ובסרטים.
ביוגרפיה

אניסטון נולדה בשרמן אוקס, שכונה אמידה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. אביה ג'ון אניסטון (אנ') (במקור יאניס אנסטאסקיס) היה שחקן אמריקאי יליד האי כרתים, יוון, שאינגלז את שמו בטרם התחתן. אמה ננסי דואו היא ילידת העיר ניו יורק. שני הוריה הם שחקנים במקצועם, ויש לה שני אחים למחצה; אח גדול בשם ג'ון ט. מאליק מנישואיה הראשונים של אמה, ואח קטן בשם אלכסנדר אניסטון מנישואיו השניים של אביה. הסנדק שלה היה השחקן המנוח טלי סוואלס, חבר קרוב של אביה ג'ון. בשנת 1970 אביה סיים את תפקידו הראשון (גילם דמות אחרת מאוחר יותר) באופרת הסבון "ימי חיינו" ונשאר מחוסר עבודה. כתוצאה מכך, ב-1974, כשאניסטון הייתה בת ה-5 משפחתה עברה ליוון שם תכנן ג'ון לעשות הסבה לתחום הרפואה כדי להתפרנס. כשסוכנו מצא לו עבודה לטווח הארוך כשנה לאחר מכן באופרת סבון אחרת "אהבת חיי", עברה משפחתה של אניסטון לניו יורק ושם היא גדלה. כשהייתה בת 6 התחנכה בבית ספר יסודי פרטי על פי גישתו האנתרופוסופית של רודולף שטיינר, שם פגשה במשחק לראשונה כשהצטרפה למועדון הדרמה. היא התעניינה במשחק לאחר שצפתה בפרק בסדרה "תהילה", המבוססת על סרט בעל אותו השם, ומגוללת את קורות חייהם של מורים ותלמידים בתיכון לאומניות הבמה בניו יורק של שנות השבעים. אניסטון נרשמה לבית ספר למוזיקה, אמנות ואמנות הבמה על שם פיורלו לה גוארדיה שבמנהטן, בית הספר ממנו שאבה הסדרה "תהילה" השראה, ושם למדה דרמה. בשנת 1978, כשהייתה כבת 9 הוריה התגרשו, זאת לאחר שאביה התאהב בשחקנית ששיחקה לצדו בסדרה "אהבת חיי" שלמענה הוא חזר לארצות הברית. בשנת 1996 אניסטון ניתקה את הקשר עם אמה ננסי לאחר שזו התראיינה לתוכנית בטלוויזיה, במהלכה חשפה פרטים אישיים על מערכת היחסים ביניהן, ובהמשך פרסמה ספר בשם From Mother And Daughter To Friends: A Memoir, שהביך אותה. אמה הפכה מנוכרת עבורה למעלה מעשור, אולם לאחר שנישואיה לבראד פיט התפרקו, השתיים התפייסו.
ביוגרפיה > 1988–1994: ראשית הקריירה

עם תום לימודיה בשנת 1987, אניסטון החליטה לוותר על לימודים בקולג' והחלה לגשת אל מבחני בד רבים תוך שהיא עובדת, בין היתר כמלצרית; בתחילה לקחה חלק בהפקות אוף ברודוויי בניו יורק, כמו "Dancing on Checker's Grave" ו-"For Dear Life", ובשנת 1990, לאחר אודישנים מרובים הגיעה הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה כאשר קיבלה תפקיד ראשי בקומדיית המצבים "מולוי" שבוטלה אחרי שבעה פרקים. בהמשך כיכבה בסדרות טלוויזיה נוספות בתפקיד ראשי, כמו בקומדיית המצבים "פריס ביולר" שמבוססת על הסרט "שמתי ברז למורה" וקומדיית המערכונים "The Edge", אולם גם אלו הפסיקו שידוריהם כעבור זמן קצר. במקביל קיבלה תפקידי אורח בסדרות "זינוק לאתמול" ו-"בראש של הרמן", כמו גם שיחקה בסרט הטלוויזיה "מחנה קוקמונגה". בשנת 1993 השתתפה בסרט האימה "לפרקון", אשר חרף הביקורות השליליות שקיבל הפך עם השנים לסרט פולחן.
בשנת 1994 השתתפה בשתי סדרות של רשת הטלוויזיה CBS; היא לקחה חלק בסיטקום נוסף בשם "Muddling Through", שבדומה ליתר הסדרות גם הוא לא האריך ימים ובוטל לאחר עשרה פרקים, ונתנה הופעת אורח בדרמת הפשע "החוק של בורק", שהייתה חידוש לסדרה בעלת אותו השם משנת 1963. לאחר שארבע הסדרות בהשתתפותה - "מולוי", "פריס ביולר", "The Edge" ו-"Muddling Through" - נחלו כישלון, אניסטון החלה לאבד את המוטיבציה, וברגע של ייאוש אף שקלה ברצינות לוותר על השאיפה להיות שחקנית.
ביוגרפיה > 1994–2002: הפריצה הטלוויזיונית

בעודה ממשיכה לשחק בסדרה "Muddling Through" כשהיא כפופה לחוזה עם רשת CBS, נפגשה אניסטון עם מנכ"ל רשת הטלוויזיה המתחרה NBC, וורן ליטלפילד, וסיפרה לו על הספקות שלה לגבי העתיד שלה בתחום המשחק. ליטלפילד הביע את אמונתו בה תוך שהוא מעודד אותה להמשיך בעבודתה, ומספר חודשים לאחר מכן הוא עזר לה לקבל את האודישן לקומדיית המצבים "חברים", זאת חרף העובדה שאניסטון עדיין הייתה חתומה על חוזה עם CBS, מה שגרם לרשת NBC להיות חשופה לתביעה. בתחילה נתבקשה אניסטון לגלם את דמותה של מוניקה גלר ומנגד השחקנית קורטני קוקס נתבקשה לגלם את זו של רייצ'ל גרין, אולם כל אחת התחברה לתפקיד שהוצע לאחרת, ולאחר הבחינות אכן לוהקו אחת לתפקיד של השנייה. בהמשך השתחררה מהחוזה עם CBS באופן טכני לאחר שזו החליטה לבטל את הסדרה בהשתתפותה, וכעת הייתה אניסטון באופן רשמי חלק מרשת NBC. באותה תקופה המפיק בפועל של קומדיית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב", לורן מייקלס הציע לה להיות חלק מהפאנל בתוכנית, אולם היא דחתה את ההצעה לטובת "חברים", החלטה שעזרה לה לפרוץ לתודעה הציבורית – לאור העובדה שהסדרה הפכה להצלחה בינלאומית לאחר ששודרה במשך עשר עונות, זכתה בקהל נרחב ובלא פחות מ-52 פרסים והשפעתה התרבותית הייתה ניכרת, כמו "תספורת רייצ'ל" שהפכה מבוקשת. אניסטון השתכרה מיליון דולר לפרק בשתי העונות האחרונות, והפרסום והפופולריות שצברה העניקו לה הופעות אורח בתוכניות כמו "המופע של לארי סנדרס", קומדיית המצבים "Partners", "הרקולס", "סאות' פארק" ו-"המלך היל", נוסף להופעות אורח במספר וידאו-קליפים, האחד של הזמרת מליסה אתרידג', ואף תפקיד דיבוב במשחק סימולציה של הבמאי המוערך סטיבן ספילברג. "חברים" הסתיימה במאי 2004 עם הפרק האחרון שחתם את הסדרה, ובמסגרתה קיבלה אניסטון לאורך השנים 27 מועמדויות, מתוכם זכתה ב-10 פרסים, כאשר החשובים מביניהם הם פרס גילדת שחקני המסך (1996), פרס אמי (2002) ופרס גלובוס הזהב (2003).
בתור כוכבת עולה, אניסטון ניסתה את מזלה כשחקנית קולנוע במקביל לפועלה בטלוויזיה; עד שנת 2002 היא ניסתה לפרוץ אל המסך הגדול כאשר גילמה מגוון של דמויות בעל אופי קומי ודרמטי בעשרות סרטים, לרבות סרטים עצמאיים או סרטים בהפצה מוגבלת, ביניהם ניתן למנות את הסרטים העצמאיים הקומיים "האחת והיחידה" בבימויו של אדוארד ברנס, ו-"שבויה בנדודי שינה" בהפקתו של כריסטופר לויד, הסרט המוקומנטרי "הקו הוורוד הדק", הקומדיה הרומנטית "מושא אהבתי" שמבוסס על נובלה משנת 1987 בעלת אותו שם, הקומדיה "מהומה במשרד (אנ')" שהפכה עם השנים לסרט פולחן, הסרט המונפש "ענק הברזל" והדרמה המוזיקלית "רוק סטאר". הסרטים זכו לביקורות מעורבות או שליליות, והבולטים מביניהם נחלו הצלחה מועטה. אך כשנדמה היה שהיא אינה מצליחה לבחור את התפקידים הנכונים כדי להצליח להתעלות מעל לדמותה רייצ'ל, היא לוהקה לתפקיד ראשי בסרט הדרמטי "בחורה טובה", שם שיחקה אישה נשואה בשם ג'סטין שמנהלת רומן עם גבר לאחר שמאסה בשגרת חייה בתור קופאית ובחוסר תשומת הלב מצד בעלה. הסרט ביחד עם אניסטון קיבלו ביקורות אוהדות ברובן ממבקרים, שציינו לשבח את הופעת המשחק שלה, שהייתה שונה במהותה מתפקידה כרייצ'ל גרין, וצפו לה עתיד מזהיר.
ביוגרפיה > 2003–2011: עלייתה כשחקנית קולנוע

לאחר שרשמה את הפריצה הקולנועית המשמעותית שלה בסרט "בחורה טובה", ולמעט שני תפקידי אורח קטנים, אניסטון זנחה לחלוטין את מסכי הטלוויזיה לטובת התמקדות בקריירה הקולנועית והחלה לככב בסרטים רבים. בשנת 2003 שיחקה בסרט "ברוס הגדול מכולם", שלימים הפך לסרט המצליח ביותר ברזומה שלה. בשנת 2004 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "ואז הגיעה פולי" בתפקיד פולי, בחורה אופטימית וספונטנית למדי שפוגשת בראובן, חבר ילדות שנדמה כי הוא ההפך הגמור ממנה. כשנה לאחר מכן השתתפה במותחן "מחיר הבגידה" ובקומדיה הרומנטית "השמועה אומרת ש...", אשר לא נחלו הצלחה רבה בקופות ואף קיבלו ביקורות שליליות. בשנת 2006 השתתפה בסרט דל התקציב "חברות עם כסף" שהוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס, ובהמשך השנה הופיעה בסרט הקומדיה הרומנטית "הצד שלו, הצד שלה", שלמרות הביקורות השליליות היה להצלחה קופתית, ולימים נכנס למקום השישי ברשימת הסרטים המצליחים ביותר של אניסטון. בשנת 2008 השתתפה בדרמה הקומית "מארלי ואני" המבוססת על ספר בעל אותו השם, בתפקיד בדמות הראשית ג'ני, נשואה טרייה לג'ון, שבעצת חברו לעבודה מחליטים הזוג לאמץ כלב לברדור כדי לבדוק את נכונותם להפוך להורים. הסרט זכה לביקורות מעורבות עם נטייה לחיוביות ונחל הצלחה מסחרית בקופות, כאשר הוא שובר את שיא הסרט הנצפה ביותר ביום חג המולד עם כ-$14.75 מיליון דולר, ולימים נכנס למשבצת הסרט השלישי המצליח ביותר של השחקנית.
בפברואר 2009 יצא לאקרנים סרט הקומדיה "הוא פשוט לא בקטע שלך" בכיכובה, שם שיחקה אישה חסרת מזל בתחום הרומנטי. הסרט היה למצליח הקופתי בשבוע הראשון ליציאתו ועקף סרטים כמו "חטופה", "הפנתר הוורוד 2" ו"פול בלארט: שומר קניון". בעוד הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים, אניסטון צוינה לשבח יחד עם בן אפלק, ג'יניפר גודווין וג'ניפר קונלי כהופעות הבולטות בסרט. היא זכתה באותה השנה בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע.
במקביל לתחזוק הקריירה הקולנועית, אניסטון עשתה גיחות קצרות אל מסך הטלוויזיה בתפקידי אורח שונים, בין היתר בקומדיות המצבים "קוגר טאון" ו"רוק 30" – על האחרונה קיבלה מועמדות בקטגוריית הופעת אורח בולטת של שחקנית בסדרה קומית, במסגרת טקס פרסי האמי לטלוויזיה. בעשור השני של המאה ה-21 היא התבלטה בז'אנר הקומדיה עם השתתפות בסרטים כמו "אקסית במצור", "לזרום עם זה" - שיצא לאקרנים בשבוע של יום האהבה - ו"איך להיפטר מהבוס", כשהסרט האחרון קיבל את הביקורות החיוביות ביותר מהמבקרים והשני הוא המכניס ביותר מביניהם. על הקומדיה "איך להיפטר מהבוס" זכתה בפרס בטקס פרסי הקולנוע של MTV על תפקיד הנבל הטוב ביותר על המסך, ועד 20 ביוני 2010 כלל הסרטים בכיכובה (22) גרפו למעלה מ-$1.8 מיליארד דולר ברחבי העולם.
ביוגרפיה > 2012–2019: תפקידי קולנוע בדעיכה

בפברואר 2012 יצא לאקרנים סרט הקומדיה בעל הביקורות המעורבות "את, אני והשאר" בהפקתו של ג'אד אפאטו, שם כיכבה בתפקיד הראשי את לינדה, אשתו של ג'ורג', שלאור מצוקה כלכלית מחליטים השניים לעזוב את החיים האורבניים בניו יורק לטובת מגורים בקומונה של היפים. הסרט הבא בכיכובה, הקומדיה "אנחנו המילרים" יצאה לאקרנים באוגוסט 2013, שם גילמה חשפנית שהופכת לחלק ממשפחה מפוברקת של סוחר סמים במסגרת מסעו המסוכן למקסיקו. הסרט גרר ביקורות מעורבות, אולם הוא נחל הצלחה קופתית והפך לסרט השני המצליח ביותר של אניסטון. כעבור שנה השתתפה בקומדיית הפשע "חיי פשע", שהתבססה על נובלה מפי הסופר אלמור לנארד המנוח, הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרים, אולם לא נחל הצלחה בקופות. בהמשך השנה יצא סרט ההמשך "איך להיפטר מהבוס 2", שבקרב המבקרים זכה להצלחה מועטה יותר מקודמו. בדצמבר 2015 יצא לאקרנים סרט הדרמה "עוגה" בכיכובה, שם שיחקה את התפקיד הדרמטי השני בקריירה אחרי "בחורה טובה" כשגילמה את דמותה של קלייר סימונס, אישה שסובלת מכאבים כרוניים, ומתקשה לא רק להשלים עם החיים שאחרי מות בנה כי אם גם להתמודד עם התאבדות חברתה הקרובה. הסרט הוקרן לראשונה בספטמבר 2015 במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו וקיבל ביקורות מעורבות, אם כי במקביל לציון לשבח שקיבלה אניסטון על הופעה "טובה באופן קורע לב" אשר גרמה לרבים להשתכנע שסיכוייה לקבל מועמדות בפרסי האוסקר הם גבוהים. היא לבסוף לא הייתה מועמדת לפרס אוסקר, אולם תפקידה בסרט העניק לה שלל מועמדויות אחרות, ביניהן מועמדות בטקס פרסי גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה ומועמדות בטקס פרסי גילדת שחקני המסך בקטגוריית הופעה בולטת של שחקנית ראשית, וזכייה אחת משותפת עם השחקנית איימי אדמס בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר מטעם פסטיבל הסרטים Capri Hollywood (אנ').
ב-29 באוגוסט 2014 הקומדיה בהשתתפותה "מצחיקה שכזאת" הוצגה בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה. בסרט היא גילמה תפקיד משני של פסיכותרפיסטית בשם ג'יין אשר נאלצת להתמודד עם מטופליה של אמה, פסיכותרפיסטית בעצמה, לאחר שזו נסעה לטוסקנה להתחיל תהליך גמילה. הביקורות על הסרט נעו ממעורבות עד לשליליות, כמו אתר הביקורות Rotten Tomatoes, שחשב שהסרט אינו ראוי להשתייך לז'אנר הקומדיה לאור הדעה ש"הצחוקים הם באופן מאכזב מועטים ונדירים". ב-4 במאי 2015 פורסם כי אניסטון נמצאת על הכוונת של הבמאי שון אנדרס, שעבד איתה בעבר על הסרט "איך להיפטר מהבוס 2", כמועמדת לתפקיד ראשי בסרט "אמהות רעות", סרט ההמשך של הקומדיה המצליחה משנת 2004 "ילדות רעות", שעתיד להתחלף בצוות בוגר יותר תוך שהוא שומר על מהות הסרט הקודם, אך לא התקבלה. ב-2016 הופיעה בסרט "יום האם", לצדם של ג'ייסון סודייקיס, ג'וליה רוברטס וקייט הדסון.
בשנת 2018 הופיעה בסרט "גדולה מהחיים" לצד השחקנית דניאל מקדונלד.
ביוגרפיה > 2019–היום: פריצה מחודשת בדרמה טלוויזיוניות וקומדיות קולנועיות

בשנת 2019 חברה שוב לאדם סנדלר, עימו הופיעה בשובר הקופות "לזרום עם זה" בשנת 2011. שניהם כיכבו בסרט "תעלומת רצח" של נטפליקס, אניסטון גם הייתה המפיקה בפועל של סרט זה. באותה שנה הופיעה בתפקיד הראשי בסדרה "תוכנית הבוקר" לצד ריס וית'רספון. על תפקידה זה זכתה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
ב-27 במאי 2021, השתתפה אניסטון בפרק ספיישל "חברים: האיחוד", של HBO Max.
בשנת 2023 הופיעה אניסטון בסרט ההמשך "תעלומת רצח 2" בנטפליקס, אניסטון זכתה לגלם שוב בלשית מתוך זוג בלשים נשואים, לצדו של אדם סנדלר. הסרט שודר בנטפליקס ב-31 במרץ וזכה לכבוש את המקום השני כקומדיה הנצפית ביותר בשבוע הבכורה, עם 42 מיליון צפיות בשלושת הימים הראשונים.