stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקודת אפס

נקודת אפס (באנגלית: Point of zero charge ובקיצור: pzc), היא מושג בכימיה פיזיקלית המתייחס לתופעה של ספיחה, והיא מתארת מצב שבו צפיפות המטען החשמלי על פני השטח שווה ל-0. ערך זה נקבע בדרך כלל ביחס ל-PH של אלקטרוליט, ומהווה תכונה של סובסטרט נתון או חלקיק קולואידאלי.
לדוגמה, נקודת האפס של FeOOH מוצק היא 9. במילים אחרות, נקודת האפס היא ערך ה-pH שבו מוצק שקוע באלקטרוליט מציג אפס מטען חשמלי על פני השטח.
מושג נוסף באלקטרוכימיה הקשור לנושא הוא פוטנציאל האלקטרודות בנקודת האפס.
רמת החומציות משמשת לקביעת נקודת האפס רק עבור מערכות שבהן −H+/OH הם היונים מגדירי הפוטנציאל (כפי שקורה ברוב המערכות).
כאשר ה-PH נמוך מנקודת האפס, המים החומציים תורמים יותר פרוטונים מאשר הקבוצות ההידרוקסיליות ולכן המשטח הסופח טעון חיובית (מושך אניונים). לחלופין, מעל לנקודת האפס, המשטח הסופח טעון שלילית (מושך קטיונים/דוחה אניונים).
בנקודה זו, המערכת הקולואידלית מציגה אפס פוטנציאל זטה, יציבות מינימלית, מסיסות מקסימלית וצמיגות מקסימלית.
נקודת האפס היא יסוד חשוב במדעי הסביבה. היא קובעת את היכולת של משטח לספוג יונים מזיקים.
ביחס לנקודה איזואלקטרית

כאשר אין ספיחה של יונים אחרים מלבד −H+/OH, נקודת האפס זהה לנקודה האיזואלקטרית (iep). מקרה זה שכיח עבור יוני חמצן טהור במים. בנוכחות ספיחה ספציפית, יש הבדל בין נקודת האפס לנקודה האיזואלקטרית.
שיטת מדידה

נקודת האפס מאובחנת בדרך כלל על ידי טיטור בסיס-חומצה של דיספרסיות קולאידליות תוך ניטור הניידות האלקטרופורזית של החלקיקים ואת ה- pH של התרחיף. כדי להבדיל בין ה-pzc לבין ה-iep נדרשים מספר טיטורים באמצעות אלקטרוליטים שונים. מתקבלים 2 גרפים:
PH כפונקציה של כמות בסיס/חומצה
פוטנציאל זטה כפונקציה של ה-PH
נקודת החיתוך בין 2 העקומות היא נקודת האפס, ה-pzc.
יישומים באלקטרוכימיה

באלקטרוכימיה, הממשק בין האלקטרודה לאלקטרוליטים בדרך כלל טעון. אם האלקטרודה פולריזבלית, אזי המטען על פני האלקטרודה תלוי בפוטנציאל החשמלי שלה .
פוטנציאל האלקטרודה בנקודת האפס מוגדר כך:
E_{pzc}=E-E_{\sigma =0}
כאשר:
E_{pzc}- פוטנציאל האלקטרודה בנקודת האפס ביחס לנקודה שבה המטען על פני שטחה הוא אפס.
E- הפוטנציאל של האלקטרודה אותה ביחס לאלקטרודת ייחוס בעלת פוטנציאל מוגדר V
E_{\sigma =0}- הפוטנציאל של האלקטרודה אותה כאשר על פני שטחה המטען הוא אפס, בהיעדרו של משטח ספיחה ספציפי חוץ ממנה, ביחס לאלקטרודת ייחוס בעלת פוטנציאל מוגדר V.
המבנה של אלקטרוליט על פני האלקטרודה תלוי גם במטען על פני השטח, שמשתנה סביב פוטנציאל האלקטרודה בנקודת האפס,  E_{pzc}. לדוגמה, מבנה מולקולת מים (המורכבת מ-2 יוני מימן חיוביים ויון חמצן שלילי) שמונחת על אלקטרודות פלטינה, משתנה בצורה הבאה:
עבור משטח טעון שלילית - יון החמצן מקבל אוריינטציה כלפי מעלה בעוד קשרי המימן נותרים חלשים.
עבור משטח טעון חיובית - האוריינטציה של היונים היא שטוחה וקשרי המימן נעשים חזקים.
לקריאה נוספת

Kosmulski M. (2009). Surface Charging and Points of Zero Charge. CRC Press; 1st edition (Hardcover). ISBN 978-1-4200-5188-9
הערות שוליים

↑  Russel, W.B., Saville, D.A., and Schowalter, W.R. (1989). Colloidal Dispersions. Cambridge University Press
↑  Lyklema, J. (1995). Fundamentals of Interface and Colloid Science. Academic Press.
↑  Kirby, B.J. (2010). Micro- and Nanoscale Fluid Mechanics: Transport in Microfluidic Devices. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-11903-0.
↑  Hunter, R.J. (1989). Foundations of Colloid Science. Oxford University Press.
↑  International Union of Pure and Applied Chemistry, IUPAC Compendium of Chemical Terminology, Research Triagle Park, NC: IUPAC. (באנגלית)
↑  asatoshi Osawa, Minoru Tsushima, Hirokazu Mogami, Gabor Samjeské, and Akira Yamakata, "Structure of Water at the Electrified Platinum−Water Interface: A Study by Surface-Enhanced Infrared Absorption Spectroscopy", J. Phys. Chem. C, 2008, 112 (11), pp 4248–4256, doi:10.1021/jp710386g (abstract).
אלקטרוליזה של המים
משרד התובע הכללי (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת
 סוכנות בת:  שירות התביעה של הכתר  המחלקה המשפטית הממשלתית  המשרד להונאות חמורות
 ממשלה:   ממשלת בריטניה
 שר:  ריצ'רד הרמר
 תאריך כניסה:  5 ביולי 2024
 ראש:  התובע הכללי של אנגליה וויילס
 מטה מרכזי:  רחוב ויקטוריה 20, לונדון, אנגליה
 תקציב:  600 מיליון לירה שטרלינג
 https://www.gov.uk/government/organisations/attorney-generals-office
 קואורדינטות:  51°29′56″N 0°07′53″W﻿ / ﻿51.499°N 0.131482°W﻿ / 51.499; -0.131482
 he
 
משרד התובע הכללי (באנגלית: The Attorney General’s Office; בראשי תיבות: AGO) הוא משרד בממשלה הבריטית המעניק תמיכה וסיוע להתובע הכללי של אנגליה וויילס בשני תפקידו כאשר ראשית עומד בראש התביעה הכללית של הרשות המבצעת והשירות המשפטי הציבורי של הממלכה. ושנית משמש כיועץ משפטי לממשלה. המשרד גם מעניק תמיכה לפרקליט המדינה של בריטניה.
תפקיד התובע הכללי של אנגליה וויילס הוא מקביל לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה של ישראל.
תפקידים

בין תפקידיו השונים של משרד התובע הכללי ניתן למנות:
לספק ייעוץ משפטי לממשלת הוד מלכותו
לפקח על שירות התביעה של הכתר
לפקח על תהליך ההעמדה לדין .
לפקח על המחלקה המשפטית אשר מייעצת למשרדי הממשלה והסוכנויות השונות
לתת דין וחשבון על עבודת מערכת התביעה והייעוץ המשפטי בפני הפרלמנט הבריטי.
מבנה ארגוני

מחלקת התובע הכללי
| יחידה | תפקיד |
| --- | --- |
התובע הכללי: חבר ממשלת בריטניה, במעמד שר.
פרקליט המדינה: משמש כממלא מקום התובע הכללי, עומד בראש שירות התביעה של הכתר, מעניק תמיכה לתובע הכללי בליטיגציה אזרחית וייעוץ בענייני משפט אזרחי ובתפקיד האינטרס הציבורי, מסייע לתובע הכללי בפיקוח על גופי הסמך השונים הכפופים אליו.
שירות התביעה של הכתר: שירות התביעה של הכתר (פרקליטות) הוא חלק מהרשות המבצעת ופועל כיחידה ארגונית נפרדת במשרד התובע הכללי. שירות התביעה של הכתר והפרקליטים המשרתים בו מופקדים על ייצוג המדינה והאינטרס הציבורי בפני ערכאות המשפט.
המחלקה המשפטית הממשלתית: יש שני תפקידים מרכזיים – ליווי משפטי של הכנת החקיקה בממשלה ובפרלמנט וייעוץ משפטי לממשלה ולרשויות ציבוריות נוספות. בעניינים אלה פועלים משפטני המחלקה המשפטית הממשלתית להבטיח שמירה על עקרונות היסוד של המשפט האנגלי ועקרון שלטון החוק.
המשרד להונאות חמורות: חוקר ומעמיד לדין בגין עבירות שוחד, שחיתות, ועבירות הונאה חמורות.
הערות שוליים

↑  Attorney General's Office, GOV.UK, ‏9 במרץ 2023 (באנגלית)
↑  About us, GOV.UK (באנגלית)
↑  Solicitor General - GOV.UK, gov.uk (באנגלית)
↑  The CPS Areas, CPS Direct, CPS Central Casework Divisions and CPS Proceeds of Crime | The Crown Prosecution Service, cps.gov.uk
↑  About us, GOV.UK (באנגלית)
↑  About us, Serious Fraud Office (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0383 4932  UKPARL: P8FS4eb5
נוזל אלקטרו-ראולוגי

המחשת התנהגות החלקיקים של הנוזל בתוך שדה מגנטי
נוזל אלקטרו-ראולוגי הוא תרחיף (קולואיד) של חלקיקים קטנים במיוחד (עד לקוטר של 50 מיקרון) לא מוליכים אך פעילים חשמלית בתוך נוזל מבודד חשמלית. הצמיגות של הנוזל הזה משתנה בסדר גודל של עד 100,000 בתגובה לשדה חשמלי. לדוגמה, נוזל אלקטרו-ראולוגי מסוגל לעבור ממצב של נוזל למצב של ג'ל ובחזרה בזמן תגובה של מיקרו שניות. אפקט זה נקרא לעיתים "אפקט וינסלוו" על שם הממציא האמריקאי שגילה את התופעה (רשם פטנט על התופעה ב-1947, ופרסם מאמר ב-1949).
שימושים

מתג הידראולי: מתג לשליטה על זרימת נוזל המגיע למהירויות שליטה בסדר גודל של מילי-שניות.
מצמד דיסק: מחבר בין שתי דיסקיות ומעביר כוחות. היתרון הוא שניתן לשנות את יחסי ההצמדה בהדרגה לפי שינוי מתח חיצוני. עובי המצמד הוא נוזל בסדר גודל של 1 מ"מ.
בלם: בדומה למצמד המתואר למעלה, ניתן לעצור את תנועה הגלגל.
בולם זעזועים: בדומה לבלם זעזועים במערכת שמן סגורה. הבלימה מתרחשת כאשר הנוזל מנסה לעבור דרך משאבה. כאשר ניתן לשנות את צמיגות הנוזל במהירות רבה על ידי שינוי המתח.
ליטוש: מאפשר דיוק רב יותר לביצוע מיקרו-ליטוש.
אמצעי חישה/מסכי מגע (תחושה): כאשר המשתמש נוגע במסך חישה הוא מרגיש התנגדות ביחס לחפץ אליו התכוון המתכנת. זה קורה בזכות שינוי הצמיגות המהיר.
אלקטרוניקה גמישה: מסכים שניתנים לקיפול בזכות היותם צמיגים. כאשר מעוניינים להקשיח את המסך ולהפעילו ניתן בזכות הנוזל האלקטרו-ראולוגי להחזירו למצב מוצק.
אפקט האלקטרו-ראולוגי

הפעלת שדה חשמלי על הנוזל האלקטרו-ראולוגי (תרחיף חלקיקים אקטיביים חשמליים בנוזל מבודד) גורם לחלקיקים הנמצאים בשמן מבודד לקבל קוטביות מושרית וגורם למשיכה בין החלקיקים. בעקבות זאת נוצרות שרשראות של חלקיקים בין קצוות השדה (האלקטרודות) . שרשראות אלה הן אחד המאפיינים החשובים ביותר באפקט האלקטרו-רואלוגי (א"ר, ER). הנוזל יכול להחשב במקורב לנוזל בינגהם.
החומר והתאוריה

נוזל אלקטרו-ראולוגי הוא סוג של "נוזל חכם". ניתן להכין נוזל א"ר פשוט על ידי ערבוב בין קמח תירס לשמן צמחי קל (עדיף שמן סיליקון).
ישנן שתי תאוריות בסיסיות כדי להסביר את האפקט:
תאוריית מתח פנים בין שתי פאזות (גשר מים) ותאוריית האלקטרוסטטיקה.
תאוריית גשר המים מניחה מערכת של שלוש פאזות (מצבים), החלקיקים כוללים את הפאזה השלישית שהיא נוזל נוסף, לדוגמה מים ושמן שלא יכולים להתערבב. כל עוד אין מתח חשמלי החלקיקים שומרים את הפאזה השלישית. זאת אומרת שהנוזל האלקטרו-ראולוגי שומר בתוכו את החלקיקים ומתנהג כמו נוזל. כאשר מפעילים מתח חשמלי הפאזה השלישית נסחפת לצד אחד על ידי "זרימה אלקטרו-אוסמוזית" ומתחברת לחלקיקים הסמוכים ביחד ליצירת שרשרת. יצירת השרשת אומרת שהנוזל בדרך לתצורה מוצקה.
התאוריה האלקטרו-סטטית מניחה שיש רק שתי פאזות. חלקיקים מבודדים בתוך נוזל אשר יוצרים שרשראות בעקבות מתח חשמלי, בדרך דומה לכך שנוצר האפקט בנוזל אלקטרו-מגנטי. כאשר הנוזל בפאזה המוצקה המיוצר מחלקיקים מוליכים המצופים במבודד. חומר זה לא יכול לעבוד בגישת "גשר המים", אף על פי שלהדגמת נוזל אלקטרו-ראולוגי שעובד בתאוריה אלקטרו-סטטית אינו מוכיח שכל הנוזלים האלקטרו-ראולוגים פועלים ככה. היתרון בנוזל א"ר הפועל על-פי התאוריה האלקטרוסטטית הוא ביטול "זליגת זרם". נוזלים א"ר פועלים חשמלית כקבלים והיתרון המשמעותי הוא מהירות התגובה ולכן צפוי שהשימוש יהיה בזרם משתנה.
החלקיקים הם :אקטיביים חשמלית". הם יכולים להיות פרו-חשמליים או (כפי שמצוין למעלה) מוליכים מצופים במבודד או פעילים "אלקטרו-אוסמוזיים" .
במקרה של פרו-חשמליים או מוליכים, לחלקיקים יהיה קבוע מבודד גבוה מאוד. יכול להיות כאן בלבול לגבי קבוע מבודד של מוליך, אם חומר בעל קבוע מבודד גבוה מוצב בתוך שדה חשמלי גודל השדה יקטן ביחס לנפח המבודד (ראה ערך מקדם דיאלקטרי). ומאחר שהשדה החשמלי הוא אפס במוליך אידיאלי אזי בהקשר זה הקבוע המבודד של מוליך הוא אינסוף.
גורם נוסף שמשפיע על האפקט האלקטרו-ראולוגי הוא הגאומטריה של האלקטרודות. בעוד כשאלקטרודות ממוקמות במקביל ניתן לראות שיפור קל באפקט. כאשר האלקטרודות ממוקמות בניצב ניתן לראות שיעור כפול באפקט. אפקט גדול יותר ניתן להשיג כאשר מצפים את האלקטרודות בחומרים עם קוטביות חשמלית. זה משנה את החיסרון הנפוץ של "מבודד מחורר" (ראה Dielectrophoresis) ליתרון שימושי.
האפקט האלקטרו-ראולוגי הענק (אר"ע; GER) התגלה ב-2003 והוא מסוגל להגיע למאמצים גזירה גדולים בהרבה מכל אלה של האפקט האלקטרו-ראולוגי הרגיל. הנוזל האלקטרו-ראולוגי-הענק מכיל ננו חלקיקים של בריום, טיטניום, ומלח של חומצה אוקסילית מצופים בשתנן תלויים בתוך שמן סיליקון. נקודת הכניעה הגבוהה של החומר היא תודות לקבוע המבודד הגבוה של החלקיקים. הגודל הקטן של החלקיקים והשתנן. יתרון נוסף של האפקט האלקטרו-ראולוגי-הענק הוא הקשר הליניארי שבין חוזק השדה החשמלי לבין נק' הכניעה של החומר לאחר שהשדה החשמלי מגיע ל-1 קילו-וולט למילימטר. אפקט זה הוא בעל חוזק רב לעומת שדה חשמלי קטן, וכמות חומר זורם קטנה ביחד לכל נוזל אלקטרו-ראולוגי אחר. תהליך יצירת החומר נתונה בהערת השוליים.
הדאגה היחידה היא השימוש בחומצה אוקסילית להכנת החלקיקים שהיא חומצה אורגנית חזקה מאוד.
יתרונות וחסרונות

בעיה עיקרית אחת לנוזל האלקטרו-ראולוגי היא הריחוף בתוך החומר, שכן החלקיקים נוטים לשקוע לאורך זמן. לכן בחומרים מתקדמים יותר דואגים להתאים את הצפיפיות של הנוזל ובמוצק, או בעזרת חלקיקים אשר מייצרים שורות בעזרת אפקט מגנטי-ראולוגי. בעיה אחרת היא השדה הקריטי לזליגה של זרם באוויר שהוא 3 קילו-וולט למילימטר, קרוב למתח שדרוש כדי לייצר את האפקט האלקטרו-ראולוגי.
יתרון הנוזל הוא שהוא מאפשר שליטה מכנית רבה לעומת ההשקעה החשמלית שהוא דורש. לדוגמה הוא יכול לשמש כמגבר הספק. אך היתרון המשמעותי ביותר הוא מהירות התגובה הגבוהה. ישנם מעט אפקטים נוספים היכולים לשלוט במהירות על מערכות הידראוליות בסדר גודל דומה.
ראו גם

מכניקת הרצף
נוזל מגנטי
מכניקת הנוזלים
אפקט דביי-פוקנהגן (אנ')
פולימרים אלקטרו-אקטיביים
תאחיזה חשמלית (אנ')
אפקט אלקטרו-צמיגי (אנ')
נוזל חכם (אנ')
מרסן אלקטרו-מגנטי (אנ')
הערות שוליים

↑  Khanicheh, Azadeh; Mintzopoulos, Dionyssios, Evaluation of Electrorheological Fluid Dampers for Applications at 3-T MRI Environment, IEEE/ASME TRANSACTIONS ON MECHATRONICS. 3. 13., June 2008
↑  Winslow, W. M, Method and means for translating electrical impulses into mechanical force, U.S. Patent 2,417,850, 25 March 1947, פטנט ארצות הברית
↑  Winslow, Willis M. (1949). "Induced Fibration of Suspensions". Journal of Applied Physics. AIP Publishing. 20 (12): 1137–1140. doi:10.1063/1.1698285. ISSN 0021-8979.
↑  tactile screen
↑  Okamoto, K.; Nakatsukasa, T.; Madarame, H. (2001). "Visualization study on the layer formation of electro-rheological fluid". Journal of Visualization. Springer Nature. 4 (4): 341–348. doi:10.1007/bf03183896. ISSN 1343-8875.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548908805171  NKC: ph933801 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נוזל אלקטרו-ראולוגי".
נרתיק אקדח

אקדח Heckler & Koch P7 (אנ') בנרתיק חיצוני
נרתיק אקדח הוא אביזר המשמש לנשיאת אקדח בצורה בטוחה, נוחה וזמינה לשימוש מהיר במקרה הצורך. נרתיקים לאקדחים מיוצרים ממגוון חומרים, כגון עור, ניילון, פלסטיק ומתכות, וכל אחד מהם מתאים לצרכים ולתנאים שונים.
סוגי נרתיקים

נרתיק חיצוני (Outside the Waistband – OWB):
נלבש מחוץ למכנסיים, בדרך כלל על החגורה.
מאפשר גישה מהירה ונוחה לאקדח.
מתאים לשימוש יום-יומי ולנשיאת אקדחים בצורה גלויה.
נרתיק פנימי (Inside the Waistband – IWB):
נלבש בתוך המכנסיים, על החגורה.
מספק הסתרה טובה יותר של האקדח.
נפוץ בקרב אנשים המעדיפים לשאת אקדח בצורה מוסתרת.
נרתיק כתף:
נלבש על הכתף ומתחבר לאזור החזה.
מאפשר גישה קלה לאקדח בזמן ישיבה או נהיגה.
מתאים לאנשי ביטחון ולמי שמעדיף לשאת אקדח בצורה פחות גלויה.
נרתיק קרסול:
נלבש על הקרסול, מתחת למכנסיים.
מתאים לנשיאת אקדחים קטנים.
מספק גישה נסתרת אך פחות נוחה ומהירה.
נרתיק ירך:
נלבש על הירך ומתחבר לחגורה ולרגל.
מאפשר גישה מהירה ונוחה לאקדח.
מתאים לשימושים טקטיים ולמי שזקוק לנשיאת אקדח במיקום נגיש.
נרתיק מוסתר:
נועד להסתרה מוחלטת של האקדח.
עשוי להיראות כחלק מלבוש רגיל כגון תיק, חגורה או כיס.
שימושים

נרתיקים לאקדחים משמשים מגוון רחב של אנשים, כולל:
אנשי ביטחון: שוטרים, חיילים, יחידות ביטחוניות.
אנשי מקצוע פרטיים: מאבטחים.
אזרחים פרטיים: בעלי רישיון לנשיאת נשק.
אפשרויות נשיאה

נשיאה על הגוף: נרתיקים המתחברים ישירות לגוף באמצעות חגורה או רצועה, כגון נרתיקי OWB ו-IWB. אפשרויות נשיאה על הגוף כוללות:
נשיאה על המותן: מתאים לנרתיקים חיצוניים ופנימיים, מאפשר גישה מהירה ונוחה.
נשיאה על הכתף: מאפשרת חלוקת משקל נוחה יותר ומתאימה לאקדחים גדולים יותר.
נשיאה על הקרסול: מתאימה לאקדחים קטנים ולמצבים בהם יש צורך בהסתרה מקסימלית.
נשיאה על הירך: מתאימה לנשיאה טקטית ולמי שזקוק לנגישות מהירה לאקדח.
נשיאה בתוך בגד: נרתיקים הנסתרים בתוך חלקי לבוש, כגון כיסים מיוחדים או נרתיקים מוסתרים בחגורות.
נשיאה בתיק: נרתיקים המיועדים לנשיאה בתוך תיקים רגילים או תיקים מיוחדים לאקדחים, המאפשרים גישה מהירה ונוחה.
התאמה ונוחות

כאשר בוחרים נרתיק לאקדח, חשוב לקחת בחשבון את הפרמטרים הבאים:
מידת האקדח: הנרתיק צריך להתאים בצורה מדויקת לגודל ולצורת האקדח.
נוחות נשיאה: הנרתיק צריך להיות נוח לשימוש יום-יומי ולא לגרום לאי-נוחות.
גישה מהירה: הנרתיק צריך לאפשר שליפה מהירה ונוחה של האקדח במידת הצורך.
בטיחות: הנרתיק צריך להיות בטוח לשימוש ולמנוע אפשרות לשליפה לא רצויה.
תחזוקה וניקוי

נרתיקים לאקדחים דורשים לעיתים תחזוקה שוטפת כדי לשמור על תקינותם ועל האקדח שבתוכם. נרתיקי עור יש לשמן מעת לעת כדי למנוע ייבוש והתכווצות, ונרתיקים מבד או ניילון ניתן לנקות עם סבון ומים חמים. חשוב לוודא שהנרתיק יבש לגמרי לפני החזרת האקדח לתוכו.
נברנים

| נברנים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
משפחה:: אוגריים
תת־משפחה::  ארוויקוליים 
קבוצה:: נברנים
נברן אמריקאי (Microtus pinetorum)
נברנים (באנגלית: Vole) הוא שם כולל למספר סוגים מתת-משפחת הארוויקוליים (Arvicolinae) שבמשפחת האוגריים. הנברנים הם מכרסמים קטנים הדומים לעכבר, אך בעלי גוף שמנמן יותר, זנב קצר ושעיר יותר, ראש עגול יותר, אוזניים ועיניים קטנות יותר, וצורה שונה של שיניהם הטוחנות.
מיון הנברנים

שבט Arvicolini
סוג Arvicola - בו המין נברן מים
סוג Blanfordimys
סוג Chionomys - בו המין נברן השלג
סוג Lasiopodomys - בו המין נברן ברנט
סוג ומין יחיד Lemmiscus curtatus
סוג נברן שדות (Microtus)
סוג Neodon
סוג ומין יחיד Phaiomys leucurus
סוג Proedromys
סוג Volemys
שבט Ellobiusini
סוג נַבְרַן עֲרָבוֹת (Ellobius)
שבט Myodini
סוג Alticola
סוג Caryomys
סוג Eothenomys
סוג Hyperacrius
סוג Myodes
שבט Pliomyini
סוג ומין יחיד Dinaromys bogdanovi
שבט Prometheomyini
סוג ומין יחיד Prometheomys schaposchnikowi
נאו-ציונות

נאו-ציונות הוא זרם הגותי ופוליטי בציונות שצמח במדינת ישראל ובתפוצות ישראל. נושא עיקרי בנאו-ציונות הוא התמודדות עם האידאולוגיה הפוסט-ציונית. ישנן דעות שונות ממתי החלה צמיחתו; יש הסוברים שמשנות ה-60 של המאה ה-20, ויש הסוברים ששנות ה-80 של המאה ה-20.
האידאולוגיה הנאו-ציונית מתמודדת עם שני זרמים פוסט-ציונים להגדרתה: פוסט-ציונות מן הימין, ופוסט-ציונות מן השמאל, כאשר שתיהן לרוב תומכות בסיפוח השטחים אך מצדדים שונים של המפה הפוליטית:
פוסט-ציונות מן הימין (על פי השיטה הנאו-ציונית) הוא זרם הגותי ופוליטי המעמיד את קיומה של שליטה יהודית בכל ארץ ישראל כערך קובע, הגובר על ההשלכות שתהיינה על הדמוגרפיה והדמוקרטיה במדינת ישראל, כתוצאה מהגדרת כל שטחי ארץ ישראל כנתונים באופן בלעדי תחת שלטונה וחוקיה של ישראל. אידאולוגיה זו לרוב מצדדת בסיפוח השטחים ולמעשה גם בביטול צביונה הדמוקרטי של המדינה, ובכך מנוגדת לבסיסי הציונות שהגה בנימין זאב הרצל. תפיסה זו מתבטאת בעיקר בקרב המתנחלים ונערי הגבעות שרואים במוסדות המדינה דבר הצורך שינוי בתפיסה הדתית.
פוסט-ציונות מן השמאל הוא זרם הגותי ופוליטי אשר בבסיסו משתייך להגות הפוסט לאומית. בניגוד לפוסט-ציונות הימנית המשמרת את שטחי 67 כחלק משטחה של ארץ ישראל, הפוסט ציונות מן השמאל התפתחה לאחר מכן, להבנה כי אין צורך במלחמה דמוגרפית וגאוגרפית במדינה. אידאולוגיה זו גם היא כאמור מצדדת בסיפוח השטחים, אך תוך כינון מדינת כלל-אזרחיה פוסט-לאומית ובכך שוללת גם את הציונות וגם את הלאומיות הפלסטינית. כמו כן, טוענים ההוגים הנאו-ציונים, כי הפוסט ציונות משמאל מונעת ממניעים כלכליים נאו-ליברליים המושתתים על ניצול עובדים והרחבת הפערים הכלכליים.
הנאו-ציונות גורסת כי המשותף לשתי אידאולוגיות אלו הן הרדוקציה שהן עושות לציונות ההיסטורית ממפעל ליצירת חברה יהודית צודקת בא"י, ללאומנות יהודית בשטחי המדינה ותו לא. היא מבדילה בין שאיפה לאומית, שהיא השאיפה לריבונותו של כל עם בארצו, לשאיפה לאומנית, שהיא השאיפה לעליונות עם אחד וצרכיו על כלל העמים והקבוצות האחרות. לכן התנועה מצהירה כי היא מבקשת לחבר בין השורשים היהודיים של הציונות, לבין צרכיה המודרניים; וגורסת כי העם היהודי וריבונותו על ארץ ישראל לצד הקמת מדינה פלסטינית, תוך שאיפה לתיקון עולם היא יעדו של עם ישראל ושל הציונות.
קיימת מחלוקת על הגדרתה המדויקת של האידאולוגיה הנאו-ציונית גם בקרב דובריה. הוגים פוסט-ציונים מן השמאל מבקשים להגדירה כתנועה ימנית אשר הגיחה לאחר מלחמת ששת הימים. מאידך, הוגים שונים (הנמנים בזרם זה) רואים בה תגובה להגות פוסט-ציונית הן מימין והן משמאל, כתוצאה מהתערערות האתוס הציוני החל משנות ה-80 של המאה ה-20, ולכן דובריה סוברים כי יש לשייכה לצד השמאלי של המפה הפוליטית. חלק מההוגים המזוהים ביותר עם הנאו-ציונות מגדירים את עצמם כימין מובהק (לדוג' רונן שובל), וחלקם טוענים כי הציונות ההרצליאנית המקורית היא אידיאל שמאלי של שחרור ושוויון, ולכן חזרה אליה היא חזרה לעקרונות שמאליים של מדינת רווחה והכרה ושלום עם העם הפלסטיני (לדוג' גדי טאוב).
לקריאה נוספת

הערך: נאו-ציונות, אנציקלופדיה "זמן יהודי חדש, תרבות יהודית בעידן חילוני, (עורכים: שולמית וולקוב, ירמיהו יובל, יאיר צבן, דוד שחם ומורטון ויינפלד), כרך הרביעי, עמ' 525.
יהודה גודמן ויורם בילו הזכירו את המושג כמה פעמים במאמר על דרשות רבנים בקובץ "מערבולת הזהויות".
אורי רם, "ציונות ופוסט ציונות - ההקשר הסוציולוגי של ויכוח ההיסטוריונים", בתוך: יחיעם ויץ (עורך), בתוך: בין חזון לרוויזיה - מאה שנות היסטוריוגרפיה ציונית, ירושלים: הוצאת מרכז שזר, 1997, עמ' 284.
אניטה שפירא (עורכת), מדינה בדרך - החברה הישראלית בעשורים הראשונים, ירושלים: הוצאת מרכז שזר, 2001, עמ' 265 ו-294.
יוסי יונה, בזכות ההבדל, הפרויקט הרב תרבותי בישראל, ירושלים: הוצאת מכון ון ליר, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007, עמ' 224, 231 ו-233.
רונן שובל, "אם תרצו - מניפסט לציונות המתחדשת", ירושלים: הוצאת ראובן מס, 2010.
גדי טאוב, תרגיל בהומור מקאברי על חשבון הציונות הלאומית, מעריב, 25/4/01
הערות שוליים

↑  תרגיל בהומור מקאברי על חשבון הציונות הלאומית - גדי טאוב, באתר tal.wolfson.co.il
נשפון דאובנטון

| נשפון דאובנטון |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: נשפוניים
סוג:: נשפון
מין:: נשפון דאובנטון
שם מדעי
 Myotis daubentonii ‏קאל, 1817
תחום תפוצה


נשפון דאובנטון (שם מדעי: Myotis daubentonii) הוא מין של עטלף במשפחת נשפוניים המצוי במגוון אזורים באירופה ואסיה מבריטניה עד ליפן. הוא קרוי ע"ש החוקר "לואיס דאובנטון" (Louis-Jean-Marie Daubenton).
זהו עטלף המגיע לאורך 45-55 מ"מ, מוטת כנפיים של 240-275 מ"מ ולמשקל של 7-15 גרם. עטלף זה בעל פרווה חומה, ראש גדול עם אוזניים ורודות גדולות וכנפיים ארוכות ושחורות. השפתיים ורודות וקטנות ובתוכם שיניים חדות. העטלף יכול לחיות 22 שנה בטבע.
העטלפים נחים במשך היום במערות ויוצאים כשהשמש שוקעת. הם חיים במגוון בתי גידול כולל מדבריים, אך בעיקר באזורים הסמוכים לנהרות או לקניונים. העטלפים עפים מעל הנהר או הקניון וחוטפים חרקים העפים מעל הנהר או חרקים שנפלו למים. הם תופסים עשים, יתושים, בריומים וזבובים בעזרת קרום הכנף שלהם או בעזרת טופרי רגליהם.
הערות שוליים

↑  נשפון דאובנטון באתר הרשימה האדומה של IUCN
נאו-פגאניזם גרמאני

נאו-פגאניזם גרמאני הוא שם כולל למספר רב של זרמים, שמאפיינם המשותף הוא שאיפה ל"שיקום" או הקמה מחדש של דתות פוליתאיסטיות גרמאניות שמלפני הנצרות (הפגאניזם הגרמאני). היעדר המקורות המהימנים על האמונות, הטקסים, המנהגים, הקוסמולוגיה ותפישות-העולם של העמים הגרמאנים שמלפני הנצרות מותיר את אלו שמנסים להחיות דתות אלו בעמדה שדורשת "בנייה מחדש דתית" (באנגלית: Religious reconstruction). כבר בראשית המאה ה-19 התנועה הרומנטית בגרמניה וסקנדינביה החלה לנסות לפתח אסתטיקה וקריאה לחזרה לדת גרמאנית אותנטית. אולם, תנועות אלו מעולם לא התגבשו לדתות ומערכות אמונה מבוססות. בראשית המאה ה-20 התנועה הפולקלוריסטית (גרמנית: Volkisch, עממי) החלה לבסס גרסה חדשה של דת גרמאנית, שמבוססת על איחוד בין הדת, הלאום, התרבות, הגזע והאל. בתגובה לביקורת על דת זו החלו לצמוח החל משנות ה-50 של המאה ה-20 זרמים חדשים בנאו-פגאניזם הגרמאני שמבקרים את ההנחות הגזעניות של התנועה הפולקלוריסטית.
תפוצה

דתות נאו-פגאניות גרמאניות נפוצות בעיקר במדינות גרמאניות, כגון איסלנד, נורווגיה, שוודיה, דנמרק, גרמניה, אנגליה וארצות הברית, שם קיימת אוכלוסייה גדולה של קולוניאליסטים ממוצא גרמאני. לא קיימות הערכות מלאות של תפוצת דת זו, אך ההערכות הנמוכות עומדות על מספר עשרות אלפים. הערכה אחת מ-2014 טוענת כי רשומים לפחות 20,000 אנשים ברחבים העולם בארגונים דתיים שמשויכים לנאו-פגאניזם הגרמאני.
הערות שוליים

↑  norse revival, stephanie von schnurbein
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4041783-9
ניקוד ארצישראלי-טברני

כתב יד פארמה למשנה (סדר טהרות, מסכת כלים, תחילת פרק ב), מנוקד ניקוד א"י-טברני
הניקוד הארצישראלי-טברני או הניקוד הטברני המורחב הוא שיטה גרפית לסימון ההגייה של טקסטים עבריים וארמיים בידי יהודי ארץ ישראל, צפון אפריקה ואירופה, במהלך ימי הביניים.
שיטת ניקוד זו עושה שימוש בסימנים הגרפיים של שיטת הניקוד הטברנית כדי לשקף את ההגייה הארצישראלית (הדומה להגייה הספרדית), במקום את ההגייה הטברנית. לכן, אף על פי שהסימנים הגרפיים זהים, ההגייה המשתקפת מהם שונה מזו שבשיטה הטברנית.
השיטה שימשה לניקוד המקרא, המשנה והתרגומים הארמיים למקרא (תרגום אונקלוס לתורה, תרגום יונתן לנביאים ותרגום כתובים). שימוש נפוץ נוסף הוא בסידורי תפילה ובמחזורים אשכנזיים בימי הביניים המוקדמים.
המאפיינים העיקריים של שיטת הניקוד

שיטת הניקוד אינה אחידה: יש לה וריאציות שונות, המציגות קרבה משתנה לכללי ניקוד הטברני. עם המאפיינים הייחודיים לשיטת הניקוד הארצישראלית-טברנית נמנים:
חוסר הבחנה בין הקמץ והפתח מחד גיסא, ובין הסגול והצירי מאידך גיסא.
דגש קל מופיע בכל האותיות למעט ה', ח', ע', א', ר'.
רפה מופיע בכל האותיות שאין בהן דגש.
הנקודה המבחינה באות שי"ן מסומנת בתוך האות, כמו דגש.
א' שאינה נחה מסומנת במפיק.
מפיק באות סופית נכתב לעיתים מתחת לאות ולא בתוכה.
בחלק מכתבי היד מסומנת תנועת החולם באמצעות סימן החטף-קמץ.
תפוצתה של שיטת הניקוד

בימי הביניים שלטה בארץ ישראל, צפון אפריקה ואירופה (הן במערב והן במזרח)  ההגייה הארצישראלית. להגייה זו אמנם נוצרה שיטת ניקוד מיוחד (ניקוד ארצישראלי), אבל היא לא זכתה להתקבל, והשימוש בה כנראה מעולם לא חרג מעבר לגבולות ארץ ישראל. על כן כתבי יד של ספרות חז"ל ושל מחזורים וסידורים נוקדו – מי יותר ומי פחות – בשיטה הארצישראלית-טברנית.
ואכן, שיטה זו הייתה שיטת הניקוד העיקרית לטקסטים לא מקראיים בימי הביניים. עם כתבי היד החשובים המנוקדים ניקוד ארצישראלי-טברני נמנים כתב יד פארמה למשנה (בתמונה) וכתב יד רויכלין לנביאים וכתובים, הכולל גם את תרגום יונתן ואת תרגום כתובים.
רק בימי הביניים המאוחרים החלה (בעיקר במזרח אירופה) מגמה של כפיית כללי הניקוד הטברני על טקסטים אלו, והשיטה הארצישראלית-טברנית הלכה ונזנחה.
ראו גם

ניקוד טברני
ניקוד בבלי
ניקוד ארצישראלי
ניקוד העברית בת ימינו