stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואיה דל קאוקה
היסטוריה

במהלך התקופה הפרה-קולומביאנית ישבו במקום שבטי ילידים שונים. האירופאי הראשון שעבר במקום היה הקונקיסטאדורים הספרדים סבסטיאן דה בללקאסר וחואן דה אמפודיה ב-1535. תוך שנים ספורות הוקמה פרובינציית פופאיאן (אנ'), שהשתייכה למלכות המשנה של פרו עד להקמת מלכות המשנה של גרנדה החדשה במאה ה-18, וכללה בין היתר את שטחי המחוז העתידי.
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה בתחילת המאה ה-19 נוצרה פרובינציית פופאיאן שהשתייכה למחלקת קונדינמרקה (שכללה את שטחי קולומביה ופנמה המודרניות), אך תוך שנים ספורות הייתה חלוקה מחדש למחוזות והאזור היה חלק ממחוז קאוקה (שכלל את כל מערב קולומביה המודרנית) (אנ'). לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והוא חולק בין פרובינציית פופאיאן שנוסדה מחדש ובין פרובינציית בואנוונטורה (שמ-1835 בירתה הייתה קאלי). בשנים שלאחר מכן חלקים נוספים פוצלו מפרובינציית פופאיאן ועתה היו חלקים מהמחוז העתידי גם בפרובינציות ברבקואס וקאוקה (שבירתה הייתה העיר בוגה בשטחי המחוז העתידי).
ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית ונוצרה מדינת קאוקה שכללה את כל דרום ומערב המדינה, כמו גם חלקים נרחבים ממזרחה ואשר בירתה הייתה פופאיאן (במחוז קאוקה המודרני). ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והמדינה הפכה למחוז קאוקה. תושבים מקומיים ניסו לגרום לפיצול האזור של ואיה דל קאוקה ממחוז קאוקה, אך הם לא צלחו בעשורים הראשונים לפעולותיהם.
ב-1908 הייתה חלוקה מחדש של מחוזות בקולומביה, ובין היתר פוצלו ממחוז קאוקה מחוזות קאלי (שבירתו הייתה קאלי), בוגה (שבירתו הייתה בוגה) וקרטגו (שבירתו הייתה קרטגו) בשטחי מחוז ואיה דל קאוקה המודרני. החלוקה החדשה לא שרדה זמן רב והייתה כוונה לספח את המחוזות החדשים בחזרה למחוז קאוקה, אך פעילות של ילידי האזור אצל השלטון בבוגוטה גרמה לכך שב-16 באפריל 1910 המחוזות אוחדו לכדי מחוז ואיה דל קאוקה המודרני, כשבירתו היא קאלי.
כלכלה

כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול קנה סוכר, כותנה, סויה ודורה. תעשיית הסוכר הענפה של המחוז מתרכזת באזור העיר יומבו. כמו כן, הנמל של העיר בואנוונטורה במחוז הוא אחד הנמלים החשובים של קולומביה בחוף האוקיינוס השקט.
חלוקה מנהלית

בדומה לחלק גדול ממחוזות קולומביה, יש למחוז חלוקה מנהלית נוספת מלבד החלוקה לרשויות מקומיות והוא מחולק לחמישה אזורי משנה (Subregiones) כדלהלן:
| שם | שם בספרדית | יישוב מרכזי | מספר רשויות מקומיות |
| --- | --- | --- | --- |
| צפון | Norte | קרטגו | 16 |
| מזרח | Oriente | סביליה | 2 |
| מרכז | Centro | טולואה | 13 |
| דרום | Sur | סנטיאגו דה קאלי | 10 |
| מערב | Occidente | בואנוונטורה | 1 |
הערות שוליים

↑  ואיה דל קאוקה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
↑  היסטוריה של ואיה דל קאוקה באתר המחוז (בספרדית).
| מחוזות קולומביה |
| --- | --- | --- |
| מחוז הבירה | בוגוטה |  |
| מחוזות | אטלאנטיקו • אמסונאס • אנטיוקיה • אראוקה • בויאקה • בוליבר • גואאיניה • גואביארה • ואופס • ואיה דל קאוקה • וילה • ויצ'דה • טולימה • לה גואחירה • מגדלנה • מטה • נורטה דה סנטנדר • נריניו • סוקרה • סן אנדרס ופרובידנסיה • סנטנדר • ססאר • פוטומאיו • צ'וקו • קאוקה • קונדינמרקה • קורדובה • קינדיו • קלדס • קסנרה • קקטה • ריסרלדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557677505171  GND: 4308976-8  LCCN: n84033247  MusicBrainz: 4367702c-1865-4c28-8420-ccda38424bf5  VIAF: 123201603   WorldCat (עם VIAF): 123201603 
חלוקת המחוז לאזורי משנה.
ואיה

ערך זה עוסק בעיירה בהונגריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ואיה (בהונגרית: Vaja) היא עיירה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי ואיה

יהודים החלו להתגורר בואיה כבר בסוף המאה ה-18. הם התפרנסו בעיבודה ושיווקה של תוצרת חקלאית, בעיקר משקאות חריפים, חומץ ושמן. בזמן הקרע ביהדות הונגריה במסגרת קונגרס יהודי הונגריה (1869–1968) הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. בקהילה היו חברה קדישא, בית כנסת וחברות צדקה.
אחרי החלת החוקים היהודיים משנת 1938, שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, נותרו כ-40 משפחות יהודיות בואיה ללא פרנסה.
יחידות צבא הונגריות, שהוקמו בתחילת מלחמת העולם השנייה החלו לבצע מעשי חבלה מעבר לגבול הצ'כי, והם שכנו סמוך לואיה. חייליהן שדדו חנויות בבעלות יהודית, פגעו ביהודים ברחובות הכפר והרגו יהודי אחד.
בשנת 1942 נשלחו גברים יהודים מהכפר לעבודות כפייה. הם גויסו כ"שרות עזר" ליחידות הצבא ההונגרי, שלחמו לצד הגרמנים בחזית המזרח. בעיקר עסקו בעבודות ביצורים ושירותים. משפחותיהם נותרו בכפר ללא פרנסה.
באביב 1944, רוכזו היהודים בבית הכנסת, אז התגנב הכומר הפרוטסטנטי של ואיה לבית הכנסת, ניסה לעודד אותם בדבריו ולקח עמו למשמרת שני ספרי תורה.
לאחר כמה ימים הועברו היהודים לגטו בעיר קישווארדה הסמוכה, שם עונו רבים כדי שימסרו דברי ערך. כמה ימים לפני חג השבועות הובלו יהודי ואיה למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לואיה כ-25 יהודים. הם שיקמו את בית הכנסת, ניקו את בית העלמין וחידשו את חיי הקהילה. במשך הזמן התפזרו, רובם עלו לישראל ורק משפחה אחת נשארה במקום.
| שנה | מספר היהודים בעיר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 20 |  |
| 1880 | 123 | 1,224 |
| 1910 | 246 |  |
| 1920 | 238 |  |
| 1930 | 220 |  |
| 1941 | 172 | 2,783 |
לקריאה נוספת

ואיה בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 278-279
ואיא (נ'יר-ואיא), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 141. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מואיה שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת מאטסלקה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מאטסלקה • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • הודאס • יארמי • קנטוריאנושי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נאג'אצ'ד • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אופאי • אקריטופילפש • אר • פפוש • ראפולט • סמושקר • סמושסג • טיבורסאלאש • ואיה • ואלאי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552738805171  LCCN: n82010183  VIAF: 140502574   WorldCat (עם VIAF): 140502574
ז'וסי דה אוליביירה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באפריל 1936 (בת 88) קוריטיבה, ברזיל 
 מוקד פעילות:  ברזיל 
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  honorary doctor of the Federal University of Rio de Janeiro (5 באפריל 2016)  מלגת גוגנהיים (2005) 
 www.jocydeoliveira.com
 
ז'וסי דה אוליביירה (בפורטוגזית: Jocy de Oliveira; נולדה ב-11 באפריל 1936) היא פסנתרנית, מלחינה ואמנית מולטימדיה ברזילאית.
קורות חייה

ז'וסי דה אוליביירה נולדה בקוריטיבה וגדלה בסאו פאולו, ברזיל. היא למדה בסאו פאולו אצל חוסה קליאס, בפריז אצל מרגריט לונג ובסנט לואיס אצל רוברט וייקס. היא בעלת תואר מוסמך באמנויות מאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.
דה אוליביירה הייתה לפסנתרנית קונצרטים כבר בילדותה והופיעה ברחבי העולם עם מוזיקאים כאיגור סטרווינסקי, שבניצוחו ניגנה את הקפריצ'ו שלו, וג'ון קייג'. היא נישאה למנצח אלעזר דה קארווליו אך בהמשך התגרשה ממנו וחיה בסנט לואיס, בניו יורק ובריו דה ז'אנירו. מלחינים בני זמננו כמו בריו, קסנאקיס ועוד כתבו יצירות למענה. היא הופיעה עם תזמורות מן החשובות בעולם, כגון התזמורת הסימפונית של בוסטון, הפילהרמונית של לוס אנג'לס ועוד רבות באירופה ובאמריקה הלאטינית. יש לה הקלטות רבות על גבי 16 תקליטורים, שהופצו בארצות הברית, מקסיקו, בריטניה וגרמניה, בהם היא מבצעת את כל יצירותיו הגדולות לפסנתר של מסייאן, יצירות משלה ויצירות מודרניות אחרות. דה אוליביירה היא חברה באקדמיה הבריזלאית למוזיקה וחיברה ארבעה ספרים.
יצירותיה > מוזיקה לבמה

חמש אופרות גדולות ומוזיקה לתיאטרון
אופרה Inori, à Prostituta Sagrada,[דרוש תרגום] ראשונה בטרילוגיה של אופרות (1993)
אופרה Illud tempus נבחרה על ידי העיתון או גלובו כאחד מעשרת האירועים המוזיקליים החשובים של שנת 1994 והופקה בהצלחה רבה בברזיל ובגרמניה (1995)
אופרת הקסמים "פטה מורגנה" (1987) בוצעה לראשונה במוזיאון לאמנות מודרנית בריו.
יצירותיה > יצירות מולטי מדיה

"ליטורגיית חלל" (1988) בוצעה לראשונה לפני קהל של 15,000 איש תחת כיפת השמים בריו
קטע פלנטריום "מוזיקה נו אספאסו" בוצע בשנות ה-80' בפלנטריום היידן בניו יורק ובאתרי פלנטריום אחרים במיאמי, ריון וסאו פאולו.
מגוון המדיה שמשמש אותה מאז שנות ה-60' נובע מהרגשתה הפנימית האיתנה, שביטוי צלילי אוניברסלי בכל החיים.
הערות שוליים

↑  ז'ראר בהאג, "ז'וסי דה אוליביירה" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  גרוב
↑  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810607648405606  BnF: cb150007730 (data)  GND: 174030703  ISNI: 0000 0000 6664 6569  LCCN: n87901807  MusicBrainz: db092d0c-4ecc-480d-81f7-b39e646b53ef  NLA: 35773963  RERO: 02-A018760026  SNAC: w69t3t39  SUDOC: 184939100  VIAF: 93351249   WorldCat (עם VIAF): 93351249
ויילס (אלסקה)

| --- | --- |
האתר הארכאולוגי ויילס, וברקע העיירה ויילס
האתר הארכאולוגי ויילס, וברקע העיירה ויילס
 מדינה / טריטוריה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אלסקה אלסקה
 מחוז:  מחוז נום
 ראש העיר:  דן ריצ'רד
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  16 באפריל 1964
 שטח:  5.97 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  0 קמ"ר 0%
 גובה:  8 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  168 (2020)
  ‑ צפיפות:  25.31 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  65°36′44″N 168°5′21″W﻿ / ﻿65.61222°N 168.08917°W﻿ / 65.61222; -168.08917
 אזור זמן:  UTC -9
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורויילס(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורויילס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ויילס או קינאין (באנגלית: Wales, באינופיאק: Kiŋigin) היא עיר באלסקה, ארצות הברית. ויילס היא העיר המערבית ביותר שבארצות הברית היבשתית והיא שוכנת לחופו של ים ברינג, בכף הנסיך מוויילס.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-168 תושבים.
במקום נמצא נמל התעופה ויילס, ממנו יוצאות טיסות לנום של חברות התעופה ברינג אייר ורייבן אלסקה.
היסטוריה

תל קבורה של אסקימואים שמוערך שנוצר ב-500 עד 900 לספירה, התגלה על יד ויילס ובמאה העשרים ואחת הוא אתר ארכיאלוגי היסטורי וציון דרך לאומי.
בשנת 1827 תיעד חיל הים של האימפריה הרוסית את כפרי האינופיאק ששכנו במקום.
בשנת 1890 הקים איגוד המיסיונרים האמריקאים מיסיון בוויילס דהיום. בשנות התשעים של המאה התשע עשרה הובאו לאזור איילים וב-1894 הוקמה במקום תחנה לציד איילים. ויילס הפכה למרכז אסטרטגי לציידי לווייתנים לאורך השנים בשל מיקומה לאורך נתיבי נדידת הלווייתנים. שנות התשעים של המאה התשע עשרה היו "תור הזהב" של ויילס ובהן היא הייתה הכפר הגדול והמשגשג באזור.
בשנת 1918 פגעה השפעת הספרדית באוכלוסיית ויילס ולמעשה כמעט והשמידה את הכלכלה ביישוב וחלק גדול מאוכלוסייתו.
בשנת 2002 נכנסה לפעולה מערכת להפקת חשמל באמצעות רוח ובאמצעות דיזל בעיירה.
ב-9 בנובמבר 2011 ויילס הוכתה סופה חזקה ביותר, בה משבי הרוח הגיעו למהירות של 143 קילומטרים לשעה.
גאוגרפיה

ויילס ממוקמת בקואורדינטות 168.09 מערב ו-65.61 צפון.
ויילס ממוקמת בנקודה המערבית ביותר של יבשת אמריקה הצפונית, כף הנסיך מוויילס. הכפר נמצא במרחק של 179 קילומטרים צפון-מערבית לעיר נום, המרכז האזורי.
אקלים

האקלים בוויילס מסווג כאקלים טונדרה, סוג ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים.
| אקלים בויילס, אלסקה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בויילס, אלסקה> ינואר.-13.8.-21.5.10 | אקלים בויילס, אלסקה> פברואר.-15.4.-22.9.11 | אקלים בויילס, אלסקה> מרץ.-14.8.-22.3.12 | אקלים בויילס, אלסקה> אפריל.-8.9.-15.9.6.9 | אקלים בויילס, אלסקה> מאי.0.1.-5.1.14 | אקלים בויילס, אלסקה> יוני.6.3.0.8.19 | אקלים בויילס, אלסקה> יולי.11.1.6.1.37 | אקלים בויילס, אלסקה> אוגוסט.10.6.6.1.62 | אקלים בויילס, אלסקה> ספטמבר.6.7.2.7.51 | אקלים בויילס, אלסקה> אוקטובר.0.3.-4.1.36 | אקלים בויילס, אלסקה> נובמבר.-5.6.-11.7.17 | אקלים בויילס, אלסקה> דצמבר.-12.3.-19.1.13 | אקלים בויילס, אלסקה> ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:  Weather.com (extremes)
חינוך

בוויילס קיים "בית ספר ויילס", שמספק שירותי חינוך החל מגן הילדים ועד כיתה י"ב. בית הספר מסונף לבית הספר המחוזי של מיצר ברינג.
הערות שוליים

↑  
"Wales city, Alaska". Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 Demographic Profile Data. United States Census Bureau. אורכב מ-המקור ב-12 בפברואר 2020. נבדק ב-23 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  
"Alaska Taxable 2011: Municipal Taxation - Rates and Policies" (PDF). Division of Community and Regional Affairs, Alaska Department of Commerce, Community and Economic Development. בינואר 2012. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-04-25. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "US Gazetteer files: 2010, 2000, and 1990". United States Census Bureau. 2011-02-12. נבדק ב-2011-04-23.
↑  "Climatology of the United States No. 20 1971−2000: Wales, AK". National Oceanic and Atmospheric Administration. אורכב מ-המקור (txt) ב-2012-12-14. נבדק ב-2012-02-18.
↑  
"Daily Climate Summary for Wales, AK − Temperature and Precipitation". Weather.com. נבדק ב-2012-02-18.
↑  Wales, Alaska - Period of Record : 10/10/1925 to 8/31/1995 (אורכב 25.05.2017 בארכיון Wayback Machine). Retrieved November 14, 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566974905171  LCCN: n82064074  VIAF: 134888754   WorldCat (עם VIAF): 134888754
ויילס באירוויזיון הילדים 2018

ויילס באירוויזיון הילדים 2018 השתתפה עם השיר "Perta" ("היא הכי יפה"), שביצעה מאנו לילי רובין. השיר סיים במקום ה-20 (האחרון) עם 29 נקודות.
לפני אירוויזיון הילדים

ב-9 במאי 2018 הודיעה ויילס כי הם יעשו את הופעת הבכורה שלהם בתחרות אירוויזיון הילדים 2018 לאחר שאיגוד השידור האירופי החליט כי גם חברות משנה יכולות להשתתף בתחרות.
הם הודיעו על פתיחה התחרות "Chwilio am Seren" (מחפשים כוכב) לייצג אותם בתחרות וששופטי התחרות והמנטורים של המתמודדים יהיו טרה בטאן, קוני פישר וסטפן פרי.
יותר מ-100 מתמודדים ניגשו לאודישנים שהתקיימו ב-קארדיף וב-כלנדידנו ולאחר מכן נבחרו מבין המתמודדים, 12 ששרו בשידור חי מול הקהל בסיבוב השני
מבין ה-12 המנטורים בחרו שישה מתמודדים שיעלו לגמר.
ב-9 באוקטובר 2018 התקיים הגמר הגדול, בסיבוב הראשון ששת המתמודדים שרו קאברים וחמישה צוותי שידור אזוריים היו צריכים לבחור את שלושת הטובים ביותר לדעתם.
בסיבוב זה זכו אלה, מאנו ולילי.
לאחר מכן נחשף השיר שנקרא אז "Hi yw y Berta" כל אחת מהן ביצעה את השיר בגרסה אחרת, אלה ביצעה את השיר בגרסת פופ, לילי ביצעה את השיר כבלדת פסנתר ומאנו ביצעה אותו כבלדה עממית ולשית.
בסיבוב זה רק הקהל בבית הצביע ומאנו קיבלה את רוב קולות הקהל כאשר הפירוט המלא לא נחשף.
השיר נבחר באופן פנימי לאחר שרשות השידור הוולשית פנתה למספר זמרים מוכרים במדינה וביקשה מהם לכתוב שיר לתחרות, הזמר שהסכים להיות כותב ונבחר להיות הכותב הוא איוו גווינדד, אחד מבחירי הזמרים במדינה השרים בוולשית.
בראיון איוו סיפר כי הלחן נכתב לפני שהוצע לו לכתוב את השיר ואת המילים הוא כתב לאחר שהוא חשב על "הילדים של ימינו ואיכות הסביבה ועל הסכנה שבזריקת פלסטיק לים", בנוסף חשובה לדעתו ההשתתפות והצגה של השפה הוולשית לכל העולם.
השיר הותאם לקהל הצעיר והיה לו חשוב שהמילים ישמעו טוב לאוזן הבינלאומית עם פזמון חוזר שקל לקהל להצטרף אליו.
ב-16 באוקטובר 2018 נחשפה הגרסה החדשה של השיר שהותאמה למאנו, בשל היותה דוברת ולשית שוטפת לא היה צורך להוסיף אנגלית בשיר.
שם השיר השתנה בשל כללי השפה הוולשית, המילה בלי תוספות נכתבת "Perta" אך כאשר היא מלוות במילים נוספות היא נכתבת "Berta".
מאנו לילי רובין

מאנו לילי רובין (נולדה ב-26 בפברואר 2004) היא זמרת, מדבבת ויוצרת ולשית. נולדה וגדלה בכפר רוסגאדפאן שבצפון ויילס למשפחה הדוברת ולשית כשפה ראשונה. אימה שינייד עיתונאית, ולה שני אחים.
מאנו התחילה לשיר בגיל שנתיים וכבר בגיל ארבע היא הופיעה בפעם הראשונה מול קהל רב בפסטיבל "Urdd National Eisteddfod" (הפסטיבל השנתי לצעירים בשפה הוולשית בנושאי ספרות, מוזיקה ואומנות).
מאנו ממשיכה להופיע בפסטיבלים ואירועים מוזיקליים גדולים בכל רחבי הממלכה המאוחדת
בין היתר גם במסגרת בית הספר לאומנויות הבמה בבנגור.
החל מ-2014 משמשת מאנו כמדבבת לסרטים וסדרות בשפה הוולשית.
נוסף על כך, היא גם גולשת סקי מגיל צעיר.
באירוויזיון הילדים

ויילס הופיעה כשיר ה-18 על הבמה אחרי ארמניה ולפני מלטה.
בשל כך שהשיר מדבר על הטבע, הוחלט שכל המיתוג יהיה של טבע, גם הקליפ וגם ההופעה ייצגו את הטבע באופן כללי ואת הטבע בווילס באופן ספציפי, הכוריאוגרפיה הכילה גם ריקודים שנפוצים במדינה.
מאנו לוותה על ידי 4 רקדניות.
באירוויזיון הילדים > נקודות שהוענקו לוויילס

ויילס קיבלה 29 נקודות מהצבעות הקהל.
באירוויזיון הילדים > נקודות שהוענקו על ידי ויילס

ברשות השידור הוולשית הודיעו כי כל שנה אחד מן המלווים יגיש את הנקודות. בשנה זו נבחרה גוון.
| ציון | מדינה |
| --- | --- |
12 נקודות: אוסטרליה אוסטרליה
10 נקודות: גאורגיה גאורגיה
8 נקודות: מלטה מלטה
7 נקודות: רוסיה רוסיה
6 נקודות: פולין פולין
5 נקודות: אוקראינה אוקראינה
4 נקודות: מקדוניה מקדוניה
3 נקודות: אזרבייג'ן אזרבייג'ן
2 נקודות: אלבניה אלבניה
1 נקודות: הולנד הולנד
ראו גם

ויילס באירוויזיון הילדים
אירוויזיון הילדים 2018
מאנו מאחורי הקלעים באירוויזיון הילדים 2018
ויליאם ארצ'יבלד ספונר

| --- | --- |

ספונר בקריקטורה מאת ספיי (לזלי וורד) בעיתון ואניטי פייר, משנת 1898
 לידה:  22 ביולי 1844 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  29 באוגוסט 1930 (בגיל 86) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  קאמבריה 
 השכלה:  ניו קולג'  Oswestry School 
 מעסיק:  ניו קולג', אוניברסיטת אוקספורד 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 בן או בת זוג:  פרנסס וייקליף גודווין 
 
ויליאם ארצ'יבלד ספונר (באנגלית: Wiliam Archibald Spooner;‏ 22 ביולי 1844 – 29 באוגוסט 1930) היה מורה, מרצה וכומר בריטי. הוא כיהן כראש פקולטה באוניברסיטת אוקספורד. ספונר מפורסם בטעות כאיש האחראי להתפשטות תופעת השימוש בביטוי משוכל, תופעה הקרויה ספונריזם, על שמו.
ביוגרפיה

ספונר למד בצעירותו בבית הספר אוסווסטרי. בהמשך למד במכללת אוקספורד לתואר ראשון והוא נשאר באוניברסיטת אוקספורד ליותר משישים שנה, במהלכם שימש כחבר (1867), מרצה (1868), מורה (1869) ראש הפקולטה (1876–1889) וכמפקח על לימודי היסטוריה עתיקה, תאולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטה.
ההיסטוריון הבריטי ארנולד טוינבי מתאר את ספונר כ"איש דמוי-עכבר אך אמיץ כאריה". בירחון "Beaderws Digest" הוא מתואר כ"לבקן נמוך קומה בעל פנים ורודות, קצר-רואי, בעל ראש גדול יחסית לגופו הקטן, ואופיו ידידותי ומסביר פנים".
בנוסף להיותו איש אקדמיה, ספונר היה גם כומר מוסמך מטעם הכנסייה האנגליקנית.
ביטוי משוכל

ביטוי משוכל הוא שיבוש מכוון או לא מכוון באיות והגיית מילים, צירופים או משפטים. באנגלית מכונה תופעה זו ספונריזם (Spoonerism), על שמו של ספונר, ששמו יצא לפניו כנוטה לשימוש רב בביטויים משוכלים. ספונר, שהיה איש מוערך בסביבתו, עורר גיחוך כשהשתמש לעיתים בשיבושי לשון. אך ביטויים רבים שנקשרו לשמו אינם שיבושים שהוא המציא, וודאי שייחוס התפשטות התופעה לספונר שגוי. הסטודנטים של אוניברסיטת אוקספורד השתעשעו בהמצאת שיבושים שונים בעקבות ספונר, וכך פשטה התופעה גם מחוץ לכותלי האוניברסיטה. כשסטודנטים ביקשו שירצה על נושא מסוים היה נוהג לעיתים להגיב "אתם לא רוצים הרצאה אלא לשמוע שוב שיבושי לשון שלי". מכל מקום, הפרסום שלפיו ספונר הוא האחראי על התפשטות התופעה אינו נכון, וספונר עצמו התנער מכך.
הערות שוליים

↑  גיליון פברואר 1995
↑  ראו בוויקימילון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296073705171  BNE: XX1164155  GND: 124794572  ISNI: 0000 0000 6152 3738  LCCN: nr97026698  NTA: 07130262X  SNAC: w60z7fk4  VcBA: 495/48824  VIAF: 35398874   WorldCat (עם VIAF): 35398874 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ואיל מוגרבי

ואיל מוגרבי (בערבית: وائل مغربي; נולד ב-20 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי דרוזי המכהן כראש המועצה המקומית עין קנייא. מוגרבי הוא ראש מועצת עין קנייא הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות.
ביוגרפיה

נולד למזיאת ורוסילה וגדל בעין קנייא. השלישי מבין שישה אחים. למד בבית הספר היסודי עין קניא וחטיבה עליונה במסעדה.
לאחר התיכון למד חינוך גופני בבית הספר למאמנים מכון וינגייט. בשנים 1998–2001 שימש כמורה לחינוך גופני בבית ספר תל חי בקריית שמונה.
בשנת 2001 יצא ללמוד רפואה באוניברסיטת דמשק אך עזב לאחר שנה ולא השלים את התואר.
בשנים 2003–2007 שימש מורה לחינוך גופני בבית הספר אביטל מרום גולן.
בשנים 2006–2013 עבד כמאמן ספורט במרכז קנדה.
בשנים 2007–2018 שימש כמחנך ומורה לחינוך גופני בבית ספר טכנולוגי עתיד מסעדה.
ב-2018 נערכו לראשונה בחירות לרשות המקומית בכפר. מוגרבי התמודד על ראשות המועצה בתחילה מול 5 מועמדים. אך 9 ימים לפני הבחירות הכריזו ראשי הדרוזים על חרם על מי שיצביע בבחירות ו-3 מועמדים ורשימות פרשו מהמירוץ. רוב תושבי הכפר החרימו את הבחירות. וסך הכל הצביעו למועצה 21 קולות בלבד מתוך 1,618 בעלי זכות בחירה (1.3%), 20 מתוך הקולות (95.24%) ניתנו למוגרבי, שהיה לראש המועצה הנבחר הראשון בעין קנייא, וקול אחד (4.76%) ניתן לסמירה רדא עמראן. שני המתמודדים לראשות שנותרו היו גם היחידים שהתמודדו על מקום במועצה, כשרשימת "סאוא" של מוגרבי קיבלה 15 קולות מול קול אחד לרשימת "שוויון ושינוי" שלא עברה את אחוז החסימה וכל 5 המנדטים הוענקו לרשימתו, כשבפועל נותר ברשימה רק מוגרבי והוא נבחר כחבר מועצה יחיד.
בבחירות ב-2024 התמודד מול סמיר דעבוס ונבחר לכהונה נוספת בראשות המועצה עם 84.9% מהקולות. לעומת 15.1 לדעבוס. סיעתו "סאוא" זכתה בשישה מושבים מתוך שבעה למליאת המועצה.
מוגרבי בעל תואר שני במדע המדינה שלטון מקומי ומשרדי ממשלה מאוניברסיטת בר-אילן, ודוקטורנט בתחום הספורט והתיירות מאוניברסיטת סופיה בבולגריה. ספורטאי בתחום אומניות הלחימה קראטה שוטוקן וקרב מגע בעל חגורה שחורה (דאן 8) השתתף בתחרויות בארץ ובעולם.
מוגרבי נשוי לשדא אחות בקופת חולים מאוחדת ואב לשניים. מתגורר בעין קנייא.
הערות שוליים

↑   נעה שפיגל, מסע בחירות מתחת לרדאר: הקמפיינים השקטים ברשויות הדרוזיות בגולן, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2018
↑   ג'קי חורי, בציבור הערבי הבחירות המקומיות התנהלו בצל תקריות אלימות, אך הביאו בשורה לנשים, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2018
↑  עמליה דואק גלעד שלמור, ‏מנצח ראשון בבחירות - עם 20 קולות, באתר ‏מאקו‏, 30 באוקטובר 2018
↑  דינה חלוץ, רצה לראשות מועצת עין־קנייא, וזכתה בקול אחד: הקול של עצמה, באתר Xnet‏, 11 בנובמבר 2018
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12169, התשפ"ד, 10 במרץ 2024, עמ' 4555
↑  نتعرّف على رؤساء البلدات الدّرزيّة المنتخَبين, مجلة العمامة
הרקוויאם של ורדי

אלסנדרו מנצוני, שלזכרו כתב ורדי את הרקוויאם
הרקוויאם של ורדי (באיטלקית: Messa da Requiem) היא המוזיקה שג'וזפה ורדי כתב לטקסט הלטיני של תפילת האשכבה הקתולית לעילוי נשמת המת. ורדי כתב את הרקוויאם לזכר המשורר והסופר אלסנדרו מנצוני. מנצוני מת בגיל 89 במאי 1873 וורדי, שהעריץ אותו, הציע באמצעות המו"ל ג'וליו ריקורדי, לראש עיריית מילאנו להשמיע ביום השנה למותו רקוויאם, שיכתוב הוא עצמו. ראש העיר נתן את הסכמתו וביום השנה ניצח ורדי על ביצוע הבכורה של הרקוויאם, שכלל מקהלה מעורבת בת 120 זמרים ותזמורת בת 100 נגנים.
הרקוויאם כתוב לארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), למקהלה מעורבת ולתזמורת. היצירה הושמעה ראשונה ב-22 במאי 1874, בבזיליקת סן מרקו בוונציה. במשך זמן מה נודע בשם "הרקוויאם של מנצוני". אף כי מטרת חיבורו המקורית הייתה ליטורגית, הרי בימינו כמעט אין מבצעים אותו כמוזיקה כנסייתית אלא בצורה קונצרטית, הנמשכת כ-85 - 90 דקות. המוזיקולוג דייוויד רוזן מגדיר את הרקוויאם כ"יצירה הכוראלית הגדולה המושמעת כנראה בתדירות הגבוהה ביותר מאז כתיבת הרקוויאם של מוצרט".