stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיגריס
תפוצה > סכנת ההכחדה

הטיגריס נמצא על סף הכחדה כתוצאה מציד (וכאמור לעיל, שלושה תת-מינים שחיו בעבר הוכחדו מן העולם). ציד הטיגריס הפך למסורתי בהודו, עם נוהג מקובל בו היו רוכבים הציידים על פילים ובמעבה היער היו מניחים על הקרקע פיתיון כמו נבלת חיה ואחר כך היו ממתינים על ענף קרוב. בהתקרב הטיגריס אל המארב שטמנו לו, היו הציידים יורים בו ונוטלים אותו עימם למזכרת. סכנת ההכחדה הגדולה נובעת מכך שבנוסף לציד לשם הפרווה היפה וייצור תרופות אליל מאברי הטיגריס, גם איבוד שטחי המחיה (כתוצאה מכריתת יערות וכדומה) מדלדל את אוכלוסיית הטיגריסים. כשני-שלישים מאוכלוסיית הטיגריסים היום הם טיגריסים בנגליים, ולאוכלוסיות הנוספות, שאוכלוסיותיהן מונות בין עשרות למאות אחדות כל אחת, סיכויים קלושים לשרוד.
מוטציה מיוחדת של טיגריס הנקרא טיגריס לבן נוצר בגלל גן רצסיבי מיוחד. זוהי צורה של טיגריס רגיל שנוצרה כתוצאה מגידול סלקטיבי. לאור זאת למרות נדירותו, הוא לא נמצא בסכנת הכחדה. יש כ-600 פרטים בהודו, במקלט חיות באינדונזיה ובגני חיות בעולם.
תפוצה > מגוון גנטי

מסתבר שלטיגריסים המוחזקים בשבי בכל רחבי העולם – בגני חיות, קרקסים, ובתים פרטיים – יש ערך לשימור המין הנמצא בסכנת הכחדה מהירה. כך עולה ממחקר שפורסם בכתב העת Current Biology.
המחקר משתמש בשיטות חדשות להערכת המוצא הגנטי של טיגריסים והחוקרים גילו כי טיגריסים רבים מייצגים תת-מינים שנכחדו ומכילים מגוון גנטי שלא נמצא בטבע.
מספרם של הטיגריסים בטבע פוחת במהירות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוערך שמספר הפרטים הוא כ-10,000. בשנת 2014 הוערך שמספר הפרטים הוא בין 2,154 ל-3,159. האוכלוסייה שבשבי יכולה, לפיכך, לשמש כמאגר גנטי. הטיגריס הוא בעל החיים הראשון שהמגוון הגנטי שלו בשבי גדול מזה שבטבע. הניתוח הראשון של המגוון הגנטי של הטיגריסים העלה שונות גבוהה יותר בין השבויים לבין אלו שבטבע. הדבר מעיד על מספרם הנמוך של הטיגריסים בטבע, אך מחקר זה גם מעלה את הסבירות שניתן יהיה לשמור על השלמות הגנטית של המין.[דרוש מקור]
סאן-ג'ין לואו (Luo) מהמעבדה לשונות גנטית במכון לחקר הסרטן במרילנד בחן את המבנה הגנטי של 105 טיגריסים שבויים ב-14 מדינות כדי לראות כמה מהם היו גזעיים, כלומר לא היו יצורי כלאיים בין כמה תת-מינים הנמצאים בטבע. הם הגיעו למסקנה כי עד כרבע מהטיגריסים השבויים יכולים להיות גזעיים.
לדבריו, ישנם כיום בין 15 ל-20 אלף טיגריסים בגני חיות, תוכניות רבייה, קרקסים ובתים פרטיים ברחבי העולם, פי 5–7 יותר מאשר בטבע. רק אלף מהם נמצאים בתוכניות רבייה המבקשות לשמר את המגוון הגנטי של האוכלוסייה בטבע. השאר הם ממקורות לא ידועים או בני כלאיים שנולדו כתוצאה מזיווג ללא הבחנה של טיגריסים מתת מינים שונים בתוכניות רבייה.
לואו ועמיתיו השתמשו בדגימות DNA מטיגריסים שנולדו להורים פראיים ויצרו סמנים גנטיים שישמשו לזיהוי טיגריסים אחרים מאותו תת-המין. הם בחנו 105 דגימות DNA שנאספו במשך למעלה מ-20 שנה מטיגריסים בבעלות פרטית או מגני חיות.
הם מצאו כי 47 מתוך 105 הטיגריסים שייכים לאחד מחמשת תת-המינים המוכרים. לאו העיר כי סביר להניח שנתון זה אינו מייצג את היחס של הטיגריסים טהורי הגזע בקרב אוכלוסיית הטיגריסים השבויים. "מתוך הטיגריסים שבחנו, 43 השתייכו לתוכניות רבייה שנועדו להציל תת-מינים ספציפיים." הסביר. למרות זאת, החוקרים מעודדים ממספר הטיגריסים הגזעיים שמצאו בין 62 הטיגריסים שלא השתייכו לתוכניות השימור. 16 מתוכם סווגו כשייכים לתת מינים גזעיים. "אם זהו המצב לגבי למעלה מ-15 אלף הטיגריסים שבשבי, יכולה להיות לכך השלכה חשובה על השימור של תת-המינים." אמר לואו לעיתון המדע הפופולרי ניו סיינטיסט.
"ההצדקה להחזקת חיות פרא בשבי היא בעקרון לפיהם הם מייצגים ייצוג גנטי של האוכלוסייה בטבע והדבר משמש כביטוח כנגד הכחדות המין בטבע." הפחתת מספרם של הזיווגים הבין גזעיים בקרב הטיגריסים בשבי חיונית כדי לשמר את הערך הזה. אמר לואו והוסיף כי הטכניקה שפיתח עבור הניסוי יכולה לשמש לזיהוי גזעי הטיגריסים ולהרחבת תוכניות הרבייה.
החוקרים גילו כי הטיגריסים שבשבי היו גם מגוונים גנטית יותר. טיגריסים חיים בטבע בכיסים קטנים שבהם הסכנה לרבייה שאינה גזעית - גבוהה. עמיתיהם השבויים רבים במספרם והם מתרבים עם בני מינם מכל רחבי העולם.
גלריה

טיגריס סומטרה
טיגריס בנגלי
טיגריס הודו-סיני
טיגריס בנגלי זכר שטרף עגל תאו
טיגריס דרום-סין שותה
טיגריס מפהק
טיגריס מלאי
טיגריס סיבירי
טיגריס בנגלי לבן בגן החיות הלימודי חיפה
פסל דמוי טיגריס
הערות שוליים

↑  טיגריס באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  The Amazing Livesof Leaping Wildlife, National Wildlife Federation's Blog
↑  Novak, R. M.; Walker, E. P. (1999). "Panthera tigris (tiger)". Walker's Mammals of the World (6th ed.). Baltimore: Johns Hopkins University Press. pp. 825–828
1 2  Tiger, IUCN Red List
↑  Luo, S. J., Johnson, W. E., Martenson, J., Antunes, A., Martelli, P., Uphyrkina, O., ... & O'Brien, S. J. (2008). Subspecies genetic assignments of worldwide captive tigers increase conservation value of captive populations. Current Biology, 18(8), 592-596.
↑  catherine brahic, roar-ahead-in-stud-potential/ captive tigers roar ahead in stud potential באתר ניו סיינטיסט, 2008.
| חתוליים |
| --- | --- | --- |
| חתולים קטנים | חתולים קטנים |  |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |   |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |   |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |   |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |   |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |   |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |   |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |   |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |   |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |   |
| חתולים גדולים | חתולים גדולים |   |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |  |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |  |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536391005171  BnF: cb11933675r (data)  GND: 4185512-7  LCCN: sh85135318  NDL: 00573285  NKC: ph116509 
טיגריס במים
טיגריס דרום-סיני שצד דאמאליסק בשמורה בדרום אפריקה
טיגריס בסונדרבאנס. טיגריסי הסונדרבאנס מועדים לטריפת אנשים יותר מרוב הטיגריסים
תפוצת הטיגריס ב-1900 וב-1990
פרסיבל קלמנט

פרסיבל ווד קלמנט (באנגלית: Percival Wood Clement;‏ 7 ביולי 1846 –  9 בינואר 1927) היה פוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1892–1894, כראש עיריית ראטלנד בשנים 1897–1898 ושוב בשנים 1911–1912, כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1900–1902, וכמושל ורמונט ה-57 בשנים 1919–1921.
ראשית חייו

פרסיבל קלמנט נולד בעיירה ראטלנד שבוורמונט, כבנם של צ'ארלס ואליזבת (לבית ווד) קלמנט. הוא התחנך בבית הספר התיכון של ראטלנד ובבית הספר סנט פול שבקונקורד, ניו המפשייר, ולמד בטריניטי קולג' שבהרטפורד, קונטיקט.
ב-1868 נשא קלמנט לאישה את מריה ה. גודווין, ולשניים נולדו תשעה ילדים.
קריירה

קלמנט עבד כפקיד במשרד של חברת השיש קלמנט ובניו, עסק משפחתי וחברה בולטת במחוז ראטלנד. ב-1871 הוא היה לשותף בחברה. הוא גם היה נשיא הבנק הלאומי קלמנט ושל מועצת הסחר של ראטלנד, והבעלים של כמה עסקים בתחום הרכבות.
קלמנט היה חבר המפלגה הרפובליקנית. בשנים 1892–1894 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ורמונט, וסייע למתן הזיכיון של העיר ראטלנד להתאגד בנפרד מהעיירה ראטלנד. בשנים 1897–1898 הוא כיהן כראש העיר ראטלנד, והוחלף על ידי ויליאם י. ו. ריפלי. בשנים 1900–1902 הוא כיהן כחבר הסנאט של ורמונט. בשנים 1902 ו-1906 הוא התמודד ללא הצלחה על משרת מושל ורמונט, בפעם השנייה מתוכן מטעם המפלגה הדמוקרטית.
בשנים 1911–1912 כיהן קלמנט שוב כראש עיריית ראטלנד. ב-1912 הוא היה יושב הראש של ועידת נציבות הרכבות של ניו אינגלנד, וב-1917 חבר הוועד המנהל של ועדת בטיחות הציבור של ורמונט.
מושל ורמונט

ב-1918 נבחר קלמנט כמושל ורמונט, וכיהן בתפקיד מינואר 1919 ועד ינואר 1921. במהלך תקופת כהונתו כמושל, הקצה בית המחוקקים של ורמונט מיליון דולר לתשלום למגויסים לצבא. הוא התנגד לזכות בחירה לנשים ולחוק היובש, אך ורמונט אשררה את התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית, שעל פיו נחקק חוק היובש. קלמנט גם העניק חנינה לקודמו בתפקיד הוראס גרהאם, שהורשע במעילה בעת שכיהן כמבקר המדינה של ורמונט. לאחר תום כהונתו כמושל הוא שב לפעילותו העסקית.
מותו

פרסיבל קלמנט נפטר בראטלנד ב-9 בינואר 1927. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1603-1604
הערות שוליים

↑  "Gov. Clement Gives Graham Full Pardon". Boston Daily Globe. Montpelier, Vermont. November 5, 1920. pp. 1, 3.
| מושלי ורמונט ורמונט |
| --- | --- | --- |
| מושלי רפובליקת ורמונט | תומאס צ'יטנדן • מוזס רובינסון • תומאס צ'יטנדן |  |
| מושלי ורמונט | תומאס צ'יטנדן • פול בריגהאם • אייזק טיצ'נור • ישראל סמית' • אייזק טיצ'נור • ג'ונאס גלושה • מרטין צ'יטנדן • ג'ונאס גלושה • ריצ'רד סקינר • קורנליוס פ. ואן נס • עזרא בטלר • סמואל קרפטס • ויליאם פאלמר • סילאס ג'ניסון • צ'ארלס פיין • ג'ון מטוקס • ויליאם סלייד • הוראס איטון • קרלוס קולידג' • צ'ארלס ויליאמס • ארסטוס פיירבנקס • ג'ון רובינסון • סטיבן רויס • ריילנד פלטשר • הילנד הול • ארסטוס פיירבנקס • פרדריק הולברוק • ג'. גרגורי סמית' • פול דילינגהאם • ג'ון פייג' • פיטר וושבורן • ג'ורג' וייטמן הנדי • ג'ון וולקוט סטיוארט • ג'וליוס קונברס • עשהאל פק • הוראס פיירבנקס • רדפילד פרוקטור • רוזוול פרנהאם • ג'ון ברסטו • סמואל פינגרי • אבנעזר אורמסבי • ויליאם דילינגהאם • קרול פייג' • לוי פולר • אורבן וודברי • ג'וזאיה גראוט • אדוארד קרטיס סמית' • ויליאם סטיקני • ג'ון מקאלה • צ'ארלס בל • פלטשר פרוקטור • ג'ורג' פראוטי • ג'ון מיד • אלן פלטשר • צ'ארלס גייטס • הוראס גרהאם • פרסיבל קלמנט • ג'יימס הארטנס • רדפילד פרוקטור הבן • פרנקלין בילינגס • ג'ון ויקס • סטנלי וילסון • צ'ארלס מנלי סמית' • ג'ורג' אייקן • ויליאם הנרי וילס • מורטימר פרוקטור • ארנסט ויליאם גיבסון הבן • הרולד ארתור • לי אמרסון • ג'וזף ג'ונסון • רוברט סטאפורד • פ. ריי קייזר הבן • פיליפ הוף • דין דייוויס • תומאס סלמון • ריצ'רד סנלינג • מדלן קונין • ריצ'רד סנלינג • הווארד דין • ג'ים דאגלס • פיטר שמלין • פיל סקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009006672  SNAC: w6zs3g5m  VIAF: 9679502   WorldCat (עם VIAF): 9679502
חרדים בישראל

חרדים צעירים בירושלים, 2005
חרדים היא קטגוריה דמוגרפית במדינת ישראל המתייחסת לקבוצה דתית יהדית-אורתודוקסית בציבור הישראלי, המתאפיינת בהקפדה רבה יחסית על שמירת מצוות וקיום ההלכה, ובשמרנות מבחינת תרבותה ואורח חייה. זוהי אחת מקבוצות האוכלוסייה בעלות קצב הצמיחה הגדול ביותר בישראל.
בשנים האחרונות הגדרת היהדות החרדית על ידי מדינת ישראל התרחבה לכלול קבוצות שונות ומגוונות יותר של יהדות חרדית, ובהם כעת נכללים: חסידים, חרדים ספרדים, חרדים ליטאים וחרדים מודרניים.
דמוגרפיה

במדינת ישראל נמצא כיום הריכוז הגדול ביותר בעולם של אוכלוסייה יהודית חרדית. בעוד שבשנת 1948 היו בישראל בין 35,000 ל-45,000 יהודים חרדים, עד שנת 1980 היוו החרדים כ-4% מאוכלוסיית ישראל, בשנת[דרושה הבהרה] החרדים היוו כ-9.9% מאוכלוסיית ישראל, ובשנת 2017 מספר היהודים החרדים הגיע למיליון והם היוו כ-12% מאוכלוסיית ישראל. נכון לסוף שנת 2023 היו בישראל 1,335,000 יהודים חרדים אשר היוו כ-13.6% מכלל אוכלוסיית ישראל.
הציבור החרדי גדל בקצב מהיר כתוצאה משיעור הפריון הכולל של אוכלוסייה זו אשר עמד על 6.6 ילדים בממוצע לאישה בשנת 2019. למעלה ממחצית האוכלוסייה החרדית בישראל היא מתחת לגיל 19, וגילם החציוני הוא 16, לעומת 35 באוכלוסייה היהודית הכללית. בין השנים 2016 ל-2020, כשליש מהתינוקות היהודים שנולדו בישראל השתייכו למשפחות חרדיות.
הריבוי הטבעי הגבוה של האוכלוסייה החרדית בישראל עשוי, לדעת חוקרים שונים בישראל, למלא תפקיד מכריע בשמירה על רוב יהודי במדינה גם בעתיד. לצמיחה המואצת של האוכלוסייה החרדית בישראל צפויות להיות גם השלכות ניכרות על החברה, הכלכלה והתרבות של המדינה בעתיד.
רוב האוכלוסייה החרדית בישראל גרה בערים ירושלים, בני ברק, בית שמש, מודיעין עילית, אשדוד, ביתר עילית ואלעד.
האוכלוסייה החרדית בישראל מתחלקת באופן די שווה בין בין שלוש תת-קבוצות עיקריות: חסידים, חרדים ספרדים וליטאים, כאשר לכל אחת מאותן תתי הקבוצות יש מנהגים ייחודיים, ומנהיגים משלהם. לצד תת-קבוצות אלה ישנן קבוצות קטנות יותר של אורתודוקסים מודרניים ונאו-אורתודוקסים.
תנועת החסידות מתחלקת לחצרות חסידיות רבות, בהן חסידות חב"ד, חסידות גור, חסידות תולדות אהרן, חסידות פשעווארסק, חסידות ויז'ניץ, חסידות קרלין, חסידות סאטמר, חסידות בעלז, חסידות ברסלב, חסידות פוריסוב, חסידות אלכסנדר, חסידות לעלוב, חסידות שומרי אמונים, חסידות תולדות אברהם יצחק, חסידות מודז'יץ וחסידות סלונים.
אורח חיים

כל קהילה חרדית מנהלת אורח חיים והתמקדות הלכתית ייחודית בראשות רבניה. בין הבולטים נמנים חרדים ליטאים, חרדים ספרדים וחסידים, המחולקים בין חצרות חסידיות רבות.
חלק משמעותי מהגברים החרדים בישראל מקדישים את חייהם ללימוד תורה, בעוד נשותיהם הן המפרנסות העיקריות של משפחותיהן. באוכלוסייה החרדית בישראל מקובל להתחתן בגיל צעיר ולהביא לעולם ילדים רבים. שיעורי הגירושים באוכלוסייה החרדית בישראל נמוכים במיוחד.
הגברים החרדים בישראל מקפידים בלבוש חרדי הכולל חליפות, הקפדה על חולצות לבנות, וכובעים שחורים, בעוד שהנשים החרדיות בישראל מקפידות להתלבש בצניעות ונוהגות לשים כיסוי ראש או פאה נכרית.
האוכלוסייה החרדית בישראל נוהגת גם להקפיד להגביל במידה רבה את השימוש בטכנולוגיות מודרניות, כמו טלפונים חכמים והאינטרנט.
אורח חיים > חינוך חרדי

בתי הספר החרדיים מתמקדים בעיקר בלימודי דת, לרוב על חשבון מקצועות כמו מתמטיקה ומדעים. לאורך השנים הועלתה ביקורת על כך שגישה זו מקשה במיוחד על ההשתלבותם של חרדים בכוח העבודה בישראל משום שלחרדים רבים אין את המיומנויות הנחוצות להשתלבות בכוח העבודה המודרני. עם זאת, עבור הציבור החרדי ההתמקדות בלימודי התורה נחשבת כחיונית לכך שהם יצליחו לשמר את זהותם הדתית ואורח חייהם.
החינוך החרדי בענייני אישות ומשפחה, כולל הלכות שמירת נגיעה, נישואים על פי ההלכה ונידה.
אורח חיים > תעסוקה

קיימות תוכניות מגוונות ורבות לעידוד תעסוקת חרדים ובני ישיבות ושילובם בכלכלה הישראלית; בין אם דרך משרד העבודה, רשויות מוניציפליות או עמותות. בנוסף קיים סעיף תיעדוף כאפליה מתקנת של חרדים בהגשת מועמדות למשרות ממשלתיות.
אורח חיים > תעסוקה > תעסוקת גברים

העמדת לימוד התורה כממלא את מרבית תוכן חיי המעשה של הגברים נחשבת לסמל חרדי. מתוך יחס ערכי זה ללימוד התורה, ממעטים החרדים בלימודי חול במוסדות החרדיים המיועדים לגברים (להוציא לימודי חשבון בסיסי ודקדוק). בזרמים החרדיים השונים אין אחדות דעים בדבר האיזון הנכון בין תורה ועבודה. בעשורים האחרונים גברה ההשקפה כי לימוד התורה הוא תפקידו העיקרי של היהודי, אף במחיר חיי דחק. החרדים הדוגלים בהשקפה זו משתדלים (במידת האפשר) למלא את יומם בלימוד תורה, ורבים מהם אינם עוסקים במשלח יד כלשהו, כאשר בדרך כלל נשותיהם עובדות ומפרנסות את הבית. בחברה החרדית בישראל, ובמיוחד בציבור הליטאי, מקובל שהגבר החרדי לומד בכולל ואינו עובד במרבית חייו, והאישה נושאת בעול פרנסת המשפחה. נכון ל-2009 61% מהנשים החרדיות עובדות לעומת 52% בלבד מהגברים החרדיים. תופעות אלו של בעל לומד ואשה עובדת נפוצות יותר בציבור הליטאי. בציבור החסידי והספרדי ישנו מספר גדול יותר של גברים העובדים לפרנסתם.
בחברה החרדית שמוצאה מאירופה, הנוהג המקובל עד שנות ה-50 של המאה ה-20 היה שרוב הנערים לומדים מקצוע שיפרנס אותם, רק בראשית שנות ה-50 החל התהליך של יצירת "חברת לומדים" לצבור תאוצה בכל החברה החרדית, תחת הנהגתו של החזון איש. ההשקפה המעדיפה באופן מובהק את לימוד התורה על פני העבודה, התחזקה בעיקר בארץ, לאחר השואה, מתוך תפיסה שלאחר חורבן עולם התורה באירופה יש לשקם אותו אף במחיר הפרת האיזון בין תורה לעבודה. בעבר, רוב החרדים ואפילו רבנים חשובים עסקו לפרנסתם בעסקים קטנים, כגון קמעונאות ומסחר. התמיכה הסוציאלית ממשלתית לישיבות ולכוללים תרמה רבות להתחזקות מגמה זו. לעומת החרדים החיים במדינת ישראל, החרדים החיים בחוץ לארץ נוטים יותר להשתתף בשוק העבודה.
בסוף שנות ה-90 החלו להישמע יותר ויותר קולות בתוך המגזר החרדי שקראו ליציאה לעבודה וללימוד מקצועות מודרניים. הדבר נבע בעיקר ממצוקה כלכלית גוברת והולכת, ומהקושי לקיים את עולם התורה שהגיע לממדים גדולים. בעקבות זאת נפתחו מכללות ללימוד מקצועות כעריכת דין, ראיית חשבון, ניהול עסקים, אדריכלות, מחשבים ועוד, שנועדו לבני המגזר החרדי ומותאמים לאורח חייהם.
על-פי נתוני הלמ"ס לשנת 2013, רוב של 56% מהגברים החרדים בישראל מועסקים (בהשוואה ל־90% בציבור הגברים היהודים שאינם-חרדים). בין 2015–2019 שיעור התעסוקה של גברים חרדים נתקע סביב ה-52%, אך בשנת 2023 הוא שב ועלה ל-56%.
השפעה פוליטית

לאוכלוסייה החרדית בישראל יש כוח פוליטי ניכר בפוליטיקה הישראלית, בעיקר בזכות מפלגות פוליטיות חרדיות כמו ש"ס ויהדות התורה אשר לעיתים רבות ממלאות תפקיד מרכזי בהרכבת הקואליציה של ממשלות ישראל. המפלגות החרדיות נוהגות להקפיד לקדם מדיניות ממשלתית התואמת את האינטרסים של האוכלוסייה החרדית בישראל, כמו הגדלת התמיכה הכספית בישיבות, ולוודא שהגברים החרדים יהיו פטורים מלשרת בצה"ל.
למרות שבאופן מסורתי, גם בגולה, חרדים נטו להתיישב ולהשתקע בערים הגדולות או בכפרים רשמיים של המדינה בה גרו, בעשורים האחרונים הוקמו יישובי התנחלויות ישראליות בעלות צביון חרדי.
אינטגרציה חברתית

שילוב האוכלוסייה החרדית במשק הישראלי נותר אתגר משמעותי עד היום. בעוד ששיעור התעסוקה של הנשים החרדיות נע סביב 83%, בדומה לזה של הנשים היהודיות הלא חרדיות בישראל, שיעור התעסוקה בקרב הגברים החרדים נמוך בהרבה. פער זה נובע מכך שמרבית הגברים החרדים מקדישים את רוב חייהם ללימוד תורה בישיבות ובכוללים. בנוסף לכך, נשים חרדיות רבות עובדות במשרה חלקית משום שהן מקדישות זמן רב בגידול מספר רב של ילדים, ומשום שבעליהן מתמקדים בלימודי תורה.
נקודות החיכוך המרכזיות בחברה בישראלית בין האוכלוסייה החרדית בישראל ליתר האוכלוסייה הישראלית כוללות את סוגיית הפטור משירות צבאי המוענק לרוב האוכלוסייה החרדית בישראל, וכן השתתפותם הנמוכה יחסית בכוח העבודה בישראל, כאשר לטענת חוקרים שונים בישראל, הדבר עלול בעתיד להוות נטל קשה מנשוא עבור כלכלת ישראל כאשר שיעור החרדים בחברה הישראלית יהיה גדול באופן ניכר יותר.
אינטגרציה חברתית > הדרת חרדים בימי ראשית מדינת ישראל

מימי בנימין זאב הרצל והקונגרס הציוני העולמי הראשון ולאורך שנות ההסתדרות הציונית העולמית וממשלת ישראל מדוד בן-גוריון ועד גולדה מאיר החרדים סווגו כאישיות לא רצויה במרקם הפוליטי, באופי מדינת ישראל הרצוי, ולא כדמות הצבר הרצוי.
ניכור זה בא לידי ביטוי אף ברצח הפוליטי הראשון ביישוב היהודי בארץ ישראל של יעקב ישראל דה האן, ובאדישות החרדית בהתייחס לטרגדיית רצח רבין.
בן-גוריון הצהיר כי לעולם לא יקים ממשלה עם המפלגות החרדיות, ערביות או הקומוניסטיות. תוך ויתור על גיוס אלו לשירות כוחות המחתרות העבריות הלגיטימיות בארץ ישראל, צה"ל, ומלחמת העצמאות בימי ראשית המדינה ויתר מלחמות ישראל הראשונות שנלוו לה. במגמה זו המשיכו יתר ראשי ממשלות ישראל ממפלגת מפא"י עד לזמנה של גולדה מאיר. חרדים שכן התגייסו, או שנאלצו להתערות באורח החיים הצבאי חילוני ובעגה צה"לית או שלא קודמו בצבא. עד הקמת פלוגות חרדיות לגברים כמו נצח יהודה שם מתאפשר ללוחמים כשרות מלאה גלאט מהדרין, שמירת מצוות, לרבות 3 תפילות ביום. למרות שעד היום קשה למשרתי צבא חרדים להתקדם בדרגות הצבאיות אלא אם גויסו לרבנות הצבאית. לנשים חרדיות טרם נמצא פתרון צבאי הולם.
כיום קיימת מגמה התנגדות לחרדים, כמגמת ג'נטריפיקציה ושינוי מרקם החיים ביישובים שונים, כהתחרדות של יישובי מגורים ואורח חיי המגורים ביישוב.
ראו גם

יהדות חרדית
העדה החרדית
סטטוס קוו (ישראל)
יחס החרדים לציונות
תעסוקת חרדים בישראל
יהדות ישראל
היהדות החרדית בארצות הברית
מקאפנסחאט

מָקָאפַּנְסְחַאט (באפריקאנס: Makapansgat; באלפבית פונטי בינלאומי: /mɐkɐˈpɐnsxɐt/), או גם אתר המורשת העולמית עמק מקאפן (באנגלית: Makapan Valley world heritage site) הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי ופלאונטולוגי בעל חשיבות רבה לחקר האבולוציה של האדם בתחומי העמקים מקאפנסחאט וסווארטקראנס (Zwartkrans), צפונית-מזרחית למוקופנה (Mokopane) בפרובינציית לימפופו בדרום אפריקה. בשל הממצאים הנדירים של מאובני הומינינים שנמצאו במערות אבן הגיר המתוארכים בין 3 מיליון ל-2.6 מיליון לפני זמננו הכריז אונסק"ו בשנת 2005 על כל עמק מקאפן כאתר מורשת עולמית כהרחבה לאתר המורשת העולמית ערש המין האנושי.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מחצבות אבן הגיר של מקאפנסחאט

מחצבות אבן הגיר של מקאפנסחאט (Makapansgat limework) הם האתר העתיק ביותר בין אתרי המערות בעמק מקאפנסחאט, המשתרע על פני למעלה מ-4.0 מיליון שנים עד אולי 1.6 מיליון שנה לפני זמננו. אתר זה הניב אלפים רבים של עצמות מאובנות, שביניהן נמצאו שרידים של הומינין מהמין אוסטרלופיתקוס אפריקנוס. מאובני אפריקנוס תוארכו על ידי אנדי האריס (Andy Herries) מאוניברסיטת לה טרובה (La Trobe University) באוסטרליה באמצעות פלאומגנטיזם לגיל שבין 2.85 מיליון ל-2.58 מיליון שנים לפני זמננו. האתר נחפר במשותף על ידי חוקרים מאוניברסיטת ויטווטרסראנד מדרום אפריקה ואוניברסיטת המדינה של אריזונה.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת המדורות

מערת המדורות (Cave of Hearths) היא חלק ממכלול המערה ההיסטורית (Historic Cave complex) והיא משמרת תיעוד שלם בצורה יוצאת דופן של מגורי אנוש מהתקופה הפלאוליתית, החל מתקופת האבן הקדומה האפריקאית (התרבות האשלית) עבור בתקופת האבן התיכונה האפריקאית ועד לתקופת האבן המאוחרת האפריקאית ותקופת הברזל. שרידים של חפצים אירופאים מהמאה ה-19 כדוגמת כלי פליז וכדורים של רובה מוסקט נתגלו בפני השטח כשהחלו החפירות. האתר נחפר מחדש ונבחן מחדש כחלק מ"מיזם מחקר הפליסטוקן התיכון של מקאפן" (Makapan Middle Pleistocene Research Project) באחריות אוניברסיטת ליברפול בין 1996 ל-2001. מחקר זה הוכיח שמקורה של האדמה הצבעונית בשכבות מתקופת האבן הקדומה האפריקאית אינו משימוש באש. לסת תחתונה של הומינין שנחפרה משכבות אלו עשויה להיות אחד התגליות המוקדמות ביותר של הומו ספיינס.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת התאו

מספר קטן של מאובנים נאספו על ידי ד"ר רוברט ברום (Robert Broom) מאתר זה (Buffalo Cave) בשנת 1937. ברום ייחס את השרידים למין ננסי נכחד של תאו וקרא לו בשם המדעי Bos makapania, ה"תאו" שעל שמו קרויה המערה. אולם, לא נמצאו פריטים נוספים מאז והגדרתו הטקסונומית של מאובן זה עדיין אינה ברורה. חפירות שנערכו אחר-כך חשפו מגוון נרחב של בעלי חיים המשויכים ל"תקופת קורנליה של יונקי היבשה" כולל: אנטילופות, סוסיים, חזיריים, קופים וטורפים. הפאונה יחד עם אומדנים באמצעות פלאומגנטיזם שביצעו אנדי האריס ועמיתיו מתארכים את השכבות העיקריות שבהן יש מאובנים בין 990,000 ל-780,000 שנים לפני זמננו. משקעי מערה (flowstone) בקרקעית המערה מתוארכים עד לפני 2 מיליון שנים והוכיחו את התחלת מחזור ווקר לפני כ-1.7 מיליון שנים.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת פיקוס ואתר תקופת הברזל

מקור שם המערה (Ficus Cave) משורשי עץ Ficus ingens שיצרו מסך בכניסה למערה. המערה מכילה שרידים מתקופת הברזל של דרום אפריקה ומהמאה ה-19, מושבה גדולה של עטלפים ואגם תת-קרקעי. אתר תקופת הברזל הסמוך הניב שרידים מהכנת כלים מתחילת תקופת הברזל (שנת 550), שנת 870 ושלהי תקופת הברזל (שנת 1560). המדרונות הסמוכים למערה הם טרסות מעשה ידי אדם וממצאים ארכאולוגיים שנגלו בהם הכוללים חרסים, אבני השחזה, מקבות ושרידי מפעל להתכת ברזל, כולל עפרות, סיגים ושברי הצינורות דרכם דחסו אוויר לתוך הכבשן.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת הפלפל השחור

מערה זו (Peppercorn's Cave) מכילה שרידים מתקופת הברזל ואגם תת-קרקעי. היא גם משכן למושבה גדולה של עטלפים נודדים ארוכי אצבעות, Miniopterus schreibersii.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת הקשת בענן

מערה זו (Rainbow Cave) שוכנת מתחת למערה ההיסטורית (Historic Cave), והיא מכילה שרידים של כמה מוקדי אש, שמהם ניתן להסיק הן מגורים אנושיים והן את השימוש המבוקר באש. משקעים חשופים הניבו פריטי אבן מסותתים מתקופת האבן התיכונה האפריקאית, תרבות פיירטרסבורג (Piertersburg Culture) המתוארכת בין 100,000 ל-50,000 שנה. מחקרים שנעשו אחר-כך הראו כי השכבות הצבעוניות הן לא תוצאה של שרפה, אלא סביר יותר משקעים מאגם קדום.
אתרי עמק מקאפנסחאט > המערה ההיסטורית או מערת מקאפנסחאט

אתר זה שוכן בסמוך למערת המדורות, ומשמר שרידים מתקופת הברזל ומתקופת מפקאנה
מפורסם ביותר בשל העימות בין קומנדו הבורים ואנשי שבטי לאנגה (Langa) וקקנה (Kekana) המקומיים, לאחר רציחותיהם של פורטרקרס במורדריפט (Moorddrift), מאפלה (Mapela) ופרויזן (Pruizen). צ'יף מקאפן (Makapan או מוקופנה, Mokopane), יחד עם מספר גדול של אנשי שבטו ועדריהם, היו נצורים במערה במשך כמעט חודש, בין ה-25 באוקטובר ל-21 בנובמבר 1854, שבמהלכם מתו מאות רבים מרעב וצמא. פיט פוטגיטר (Piet Potgieter) נורה בזמן המצור והשם של העיירה הסמוכה השתנה מפרדנבורג (Vredenburg) ל"פיטר פוטגיטרסרוסט" ("Pieter Potgietersrust"), אשר מאוחר יותר השתנה לפוטגיטרסרוס ("Potgietersrus"). בתחילת המאה ה-21, לאחר המעבר מממשלת האפרטהייד לשלטון הרוב, קיימת מגמה לשנות שמות של כמה מוסדות ממשלתיים לאומיים ומועצות אזוריות (כולל מוסדות חינוך), כבישים, תשתיות ציבוריות, עיירות, ערים, וכו'. כתוצאה מכך, בצעד מעורר מחלוקת, שונה שם העיירה שוב למוקופנה (Mokopane), לכבודו של צ'יף מוקופנה. המערה הוכרזה מונומנט לאומי בשנת 1936.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת האוויר הקר

ניתוח של איזוטופים יציבים של אורניום בזקיפים של מערת האוויר הקר (Cold Air Cave) הניב תיעוד של שינויים אקלימיים לתקופות לפני 4,400–4,000 שנים ובערך מלפני 800 שנים עד ימינו.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת גוטנטייט

מערה זו (Gutentight Cave) נתגלתה בשנת 2000 על ידי האריס, לאתהאם (A. Latham) ומורצל (W. Murzel). לאחר מעבר במחילות צרות המערה נפתחת לאולם גדול. קרקעית האולם מכוסה בסימני מדורות. נתגלתה כתובת חקוקה על הקיר מהמאה ה-19 שהעידה שהכניסה המקורית למערה התמוטטה, והגישה למערה נחסמה אחר-כך.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת מורצל

המערה (Murzel's Cave) התגלתה ונחקרה על ידי האריס ולאתהאם. חפירת הכניסה הובילה לטיפוס ואז ירידה לסדרה של חדרים נמוכים יותר שקירותיהם מקושטים.
אתרי עמק מקאפנסחאט > מערת קצניאמר או חור האריס

מערת קצניאמר (Katzenjammer Cave) שוכנת בסמוך למערת הפלפל השחור. פיר כניסה מוביל מטה אל מעלה צר, וכניסה לרשת של מעברים באותה גובה ולמרחקים הדומים למערת הפלפל השחור. פיר הכניסה נוצר בהתמוטטות של שכבה המכילה מאובנים לתוך מערכת המערות הנמוכה יותר של ימינו, מערת קצניאמר. אזור פיר הכניסה ומשקעי המאובנים מכונים יחד "חור האריס" (Herries' Hole) על ידי "מיזם מחקר הפליסטוקן התיכון של מקאפן".