מיתוסים של מבול
ביאורים

↑  עם אינדיאני לחופי נהר הפורוס באגן האמזונס המערבי.
↑  לימינג מציין כי המים הקמאיים הם המוטיב הנפוץ ביותר במיתוסי בריאה ברחבי העולם:
↑  וכך גם בפשט סיפור הבריאה הראשון במקרא: "וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ, וְחֹשֶׁךְ עַל פְּנֵי תְהוֹם וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל פְּנֵי הַמָּיִם" (בראשית א', ב'); "וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים, יִקָּווּ הַמַּיִם מִתַּחַת הַשָּׁמַיִם אֶל-מָקוֹם אֶחָד, וְתֵרָאֶה הַיַּבָּשָׁה; וַיְהִי-כֵן" (בראשית א', ט').
↑  ראיות כאלו למבול המקראי מופיעות כבר בכתביהם של התאולוגים הנוצרים אוגוסטין הקדוש מן המאה ה-4 ותומאס אקווינס מן המאה ה-13, כמצוטט על-ידי הארכאולוג דייוויד מונטגומרי:
Montgomery, D. R. (2012). The Rocks Don't Lie: A Geologist Investigates Noah's Flood. WW Norton & Company.
↑  בשנת 1982, במשפט תקדימי בבית המשפט הפדרלי של מחוז מזרח בארקנסו McLean v. Arkansas Board of Education, בחן בית המשפט תאוריות של "מדע הבריאה", ופסק שתאוריות של קטסטרופיזם ומבול כלל-עולמי אינן מדעיות עקב הסתמכותן על ניסים. תקדים זה הורחב לכל ארצות-הברית בשנת 1987, בפסק דין אדוארדס נגד אגילארד:
↑  באינדקס המוטיבים של הספרות העממית, A1241: "בריאת האדם מאדמה, חימר, בוץ או אבק"
↑  חוקר הפולקלור הרומני מירצ'ה אליאדה ראה את הטבילה הנוצרית כהצגה טקסית של סיפור מבול אישי, Dundes, עמ' 173
↑  גם האל במקרא, לדעת חוקרי מקרא רבים, מוצג במכוון כמבסס את שלטונו על איתני-ים כמו "תהום", "התנינים הגדולים", "רהב", "לווייתן" ו"נחש עקלתון"
↑  נקרא במיתוס גם הר נימוש, ככל הנראה ההר הידוע כיום בשם פיר עומר גודרון בכורדיסטן, שגובה פסגתו כ-2700 מטר מעל פני הים.
↑  מסורת אחרת מכנה אותו מוק דור-יאונג, שפירושו "רווק העץ":
↑  מיעוט אתני בחונאן, בגוויג'ואו ובווייטנאם.
↑  סיפור זה מכונה במחקר המודרני "השמדת האנושות" מתוך "קובץ הפרה השמיימית" מתקופת אל-עמארנה, שהתגלה על קירות חדרי הקבורה של תות ענח' אמון, סתי הראשון, רעמסס השני, רעמסס השלישי ורעמסס הרביעי
↑  באוגריתית, באכדית ובפיניקית: "צפנו". לדעת קאסוטו ואיילי-דרשן הוא נזכר במקרא מספר פעמים, למשל בישעיהו, י"ד, י"ג: וְאַתָּה אָמַרְתָּ בִלְבָבְךָ, הַשָּׁמַיִם אֶעֱלֶה--מִמַּעַל לְכוֹכְבֵי-אֵל, אָרִים כִּסְאִי; וְאֵשֵׁב בְּהַר-מוֹעֵד, בְּיַרְכְּתֵי צָפוֹן.
↑  משה דוד קאסוטו העיר כי גם במקרא מתואר המוות כמתגנב דרך חלונות: "כִּי עָלָה מות בְּחַלּוֹנֵינוּ, בָּא בְּאַרְמְנוֹתֵינוּ, לְהַכְרִית עוֹלָל מִחוּץ, בַּחוּרִים מֵרְחֹבוֹת" (ירמיה ט', כ).
↑  ישנם קריאות ופירושים שונים לתעודות אוגרית הנקראות כיום "עלילות בעל וענת". סיפור המבול לפי פירושה של פולנסבי מתבסס בעיקר על קריאתו של חוקר המקרא הבריטי-אמריקאי תאודור גאסטר:
↑  למשל "מועד התירוש" המתואר במגילת המקדש
↑  תאודור גאסטר סבר שפרק תהלים צ"ג התבסס על מזמור לבעל שהושר בחג זה, לפי דמיונו למילים "בעל ימלוך" ותיאור הנהר והים ב"עלילות בעל וענת":
↑  מספר חוקרים נוספים הציעו שתיאורי התיבה המסופוטמיים והמקראיים משקפים מתארים ארכיטקטונים או סמליים של מקדש, היכל או אוהל מועד. ראו סיכום אצל
↑  תיאור זה קרוב לוודאי מתכתב עם תיאור הבריאה בפרק א' של ספר בראשית, בו מתוארים התהום הבראשיתית והשמים כמפרידים בין מים עליונים ותחתונים.
↑  לפי השערת התעודות, המקור הכהני P בתורה האמין שההבחנה בין חיות טהורות ושאינן טהורות ניתנה לראשונה למשה בהר סיני, ולפיכך נח עדיין לא הכיר אותה. באופן כללי, סיפור על אבי כל האנושות המקריב קורבנות לה' עלול לאיים על המונופול בנושא של ברית הכהונה משושלת אהרן הכהן והכהנים בני צדוק, ולכן לפי ההשערה נעדר הקורבן מהסיפור הכהני.
↑  אין לבלבל אותו עם הטיטאן אטלס. שמו של האוקיינוס האטלנטי ביוונית קרוב לוודאי נגזר משם הטיטאן, בעוד ששמם של אטלנטיס ואטלס האטלנטידי נגזרו משם האוקיינוס.