אריק ברן
מודל ניתוח עסקאות

ברן הגה את מודל ניתוח העסקאות הידוע בעיקר בראשי התיבות באנגלית TA (Transactional analysis), כדרך להסביר את התנהגות האדם. התאוריה הייתה מבוססת על רעיונותיו של פרויד, אך הרעיונות היו שונים במהותם. פסיכותרפיסטים פרוידיאניים התמקדו באישיותו של המטופל, לעומתם ברן האמין שניתן להסיק תובנות טובות יותר מניתוח התנועות החברתיות שלו. ברן מיפה את מערכות היחסים הבין-אישיות לשלושה מצבי-אגו של האינדיבידואל : ההורה, המבוגר והילד. לאחר מכן חקר את הקשרים בין אינדיבידואלים שונים על בסיס מצב האגו של כל אחד. הוא קרא לקשרים הבין אישיים האלו "עסקאות" והשתמש במושג "משחק" כדי לסמן דפוסים של עסקאות שקרו באופן חזרתי בחיי היומיום.
ניתן לאתר את מקורות המודל לחמשת המאמרים הראשונים של ברן על אינטואיציה, אותם החל לכתוב ב-1949. אפילו בנקודה התחלתית זו, בעודו עדיין בהכשרה להיות פסיכואנליסט, מאמריו איתגרו את התפיסות הפרידיאניות על המודעות.
אריק ברן הציג את המודל כתאוריה פנומנולוגית המשלבת מרכיבים מגישותיהם של פסיכואנליטיקאים כגון זיגמונד פרויד ורנה שפיץ, לצד נאו-פסיכואנליטיקאים כגון אריק אריקסון. המודל משלב רעיונות ממספר תאוריות, בהן פסיכואנליזה ופסיכולוגיה הומניסטית, ומתחומי דעת רבים, בהם פסיכולוגיה של האישיות, פסיכולוגיה קוגניטיבית ופסיכולוגיה התפתחותית.
בשנת 1956, לאחר 15 שנים של ניסיון בפסיכואנליטיקה, אגודת הפסיכואנליטים בסן פרנסיקו סירבה להכיר בו כפסיכואנליסט מן השורה ואף דרשו שנים נוספות של הכשרה. ברן פירש סירוב זה כדחייה והחליט לשנות כיוון מקצועי. עד סוף אותה השנה, כתב עוד שתי עבודות סמינריוניות, שתיהן התפרסמו ב-1957:
במאמר הראשון "אינטואיציה V : תמונת האגו" (תרגום מאנגלית- Intuition V: The Ego Image) - ברן מתאר כיצד הגיע לקונספס של מצבי אגו, הכולל את הרעיון של הפרדת ה"מבוגר" מה"ילד".
המאמר השני, "מצבי אגו בפסיכותרפיה" (תרגום מאנגלית - Ego States in Psychotherapy), בוסס על מידע שפורסם מוקדם יותר באותה השנה במרפאה הפסיכיאטרית, של בית החולים הר ציון, סן פרנסיסקו, וגם במרפאה הנוירו-פסיכאטרית של בית הספר לרפואה לנגלי פורטר. במאמר זה, פיתח ברן את הסכמה התלת צדדית המשמשת כיום (הורה, מבוגר וילד), מציג את שיטת שלושת המעגלים, המשרטטת את הקשרים המתויגים בתאוריה, וממנח את הגישה הפסיכותרפיותית החדשה.
כמה חודשים לאחר מכן, ברן פרסם מאמר שלישי: "ניתוח עסקאות - דרך חדשה ואפקטיבית לטיפול בקבוצות" (תרגום מאנגלית - Transactional Analysis: A New and Effective Method of Group Therapy). מאמר זה הוצג על הזמנת המפגש של האזור המערבי של איגוד הפסיכותרפיה האמריקאי בלוס אנג'לס. עם פרסום מאמר זה בכתב העת האמריקאי לפסיכותרפיה, בשנת 1958, שיטת האבחון והטיפול החדשה של ברן, ניתוח עסקאות, הפכה לחלק קבוע מהספרות הפסיכותרפיותית. בנוסף על ניסוח מחדש של הקונספט של מצבי אגו וניתוח מבני, מאמר זה הוסיף את התכונות החדשות והחשובות של מודל ניתוח העסקאות (הניתוח של העסקאות), המשחקים, והתסריט.
קבוצת הסמינר שלו משנות ה-50 פיתחו את המושג "ניתוח עסקאות" (Transactional Analysis - TA) כדי לתאר טיפולים המבוססים על עבודתו. עד 1964, התרחב והפך לאגודה הבינלאומית לניתוח עסקאות. אף על פי שהקהילה הפסיכואנליטית ברובה התעלמה מרעיונותיו, מטפלים אחרים רבים השתמשו בהם.
בתחילת שנות ה-60 פרסם ברן הסברים טכניים ונימוקים פופולריים למסקנותיו. בשנת 1961 פרסם את ספרו הראשון באורך מלא על המודל, ושמו "Transactional Analysis in Psychotherapy" בתרגום- מודל ניתוח עסקאות בפסיכותרפיה. ספר נוסף "Structures and Dynamics of Organizations and Groups" תרגום - מבנים ודינמיקה של ארגונים וקבוצות, שפורסם בשנת 1963, בחן את אותו המודל בצורה קבוצתית, בשונה מאינטראקציה של אחד על אחד.
כיום המודל נפוץ בתחום הפסיכולוגיה הפופולרית, ומשמש כגישה יישומית בתחומים רבים כגון פסיכותרפיה, הורות, חינוך וניהול.