stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רומניה במלחמת העולם הראשונה
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > המשא ומתן שקדם להצטרפות רומניה למלחמת העולם הראשונה

יון (יונל) ברטיאנו, ראש ממשלת רומניה בתקופה שקדמה להצטרפות רומניה למלחמה, לא מיהר לקבל את ההחלטה לאיזה צד להצטרף והקדים לכך משא ומתן שנועד להבטיח סיפוק חלק משאיפות רומניה, במקרה שהצד שלה ינצח. רוב רובה של דעת הקהל הרומנית ומנהיגותה שאף להצטרף לברית ההסכמה הלבבית, כדי לזכות בחבלי טרנסילבניה והבאנאט, אך היה צורך להגן בהסכמים על הגבול המזרחי נגד השאיפות הרוסיות.
המגעים נמשכו תקופה ממושכת בת שנתיים, ובמהלכה הצטרפו למלחמה איטליה, בולגריה והאימפריה העות'מאנית. הרומנים מכרו יבולים של שנתיים במחירים גבוהים ובכסף הזה, בתוספת מלווה פנימי שהטילו, ציידו את צבאם, אך הנשק שהוזמן לא סופק על ידי בני הברית העתידיים, שעיכבו את האספקה עד שרומניה תחליט לאיזה צד היא מצטרפת.
במשך התקופה הזאת הופעלו על רומניה לחצים להצטרף לצד זה או אחר ולתת סיוע כזה או אחר. מעצמות המרכז ביקשו להעביר כוחות ותחמושת דרך רומניה, בהסתר, אל החזית הטורקית. רומניה לא הסכימה למעבר וגם פירקה מנשקן יחידות רוסיות שעברו בטעות את הגבול אל רומניה. לבסוף תבעה המפקדה העליונה של כוחות מדינות ההסכמה שרומניה תחליט להצטרף מיד או שכל הסיכומים שהושגו איתה מבוטלים. באמצע אוגוסט 1916 חתם ברטיאנו על הסכם בוקרשט, שעל פיו הובטחו השאיפות הרומניות, במקרה של ניצחון, במערב עד נהר הטיסה. ארבע המדינות – האימפריה הרוסית, צרפת, הממלכה המאוחדת וממלכת איטליה – הסכימו להיות ערבות לשלמות הטריטוריאלית של רומניה והכירו בלגיטימיות התביעה הרומנית של צירוף שטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית בהם האוכלוסייה הרומנית היוותה רוב בין התושבים. בתמורה התחייבה רומניה להכריז מלחמה על האימפריה האוסטרו-הונגרית ולהפסיק את היחסים המסחריים עם המדינות העוינות את ההסכמה הלבבית. הצדדים התחייבו גם לא לכרות שלום נפרד ולרומניה הובטח מעמד שווה במשא ומתן לכריתת השלום העתידי. בנוסף להסכם המדיני נחתם גם הסכם צבאי בן 17 סעיפים שעל פיו רומניה התחייבה להיכנס למלחמה עד סוף החודש. בהמשך כונסה מועצת המלך ואישרה את ההסכמים, למרות התנגדות אוהדי האופציה הגרמנית. רומניה הכריזה מלחמה על אוסטרו-הונגריה ולמחרת גרמניה הכריזה מלחמה על רומניה. בעקבות גרמניה, גם בולגריה והאימפריה העות'מאנית הכריזו מלחמה על רומניה.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > המתקפה הרומנית > הרכב הצבא הרומני והיערכותו

רומניה גייסה 1,083,000 חיילים בגילאים 18–45, שהיוו 15% מאוכלוסייתה באותו זמן. 833,758 מהמגויסים היוו את היחידות הצבאיות (18,000 מתוכם היו קצינים) ומתוך כמות זו כ-562,000 היו יחידות מבצעיות והיתר, כ-270,000, יחידות שירותים.
בצבא הרומני היו 378 גדודי חיל רגלים, 299 סוללות תותחים ו-104 אסקדרוני פרשים. לרשות הצבא עמדו 281,240 סוסים. מבחינה ארגונית הצבא הורכב משתי דיוויזיות של פרשים ו-5 בריגדות פרשים מסופחות ליחידות אחרות ועוד 23 דיוויזיות חיל רגלים. מתוך ה-23, רק עשר דיוויזיות היו באיכות טובה, חמש היו ברמה בינונית ו-8 היו באיכות נמוכה, בתהליך התארגנות. הארטילריה הכבדה כללה 129 קני תותחים בקוטר 105 עד 210 מילימטר, שהוצאו ממבצרים והוסבו למתניעים בכל מיני אמצעים מאולתרים. הוצאת התותחים מהמבצרים בוצעה כהפקת לקח מהתנהלות המלחמה בבלגיה, שם הוכחה שלמבצרים אין ערך צבאי במלחמה הזאת.
עם כניסת רומניה למלחמה הוקם חיל תותחים נגד מטוסים, שהוכפף לגנרל הדיוויזיה, מיכאי בוטנרו, שהיה ממונה גם על הגנת הבירה, בוקרשט. לרשות ההגנה נגד מטוסים עמדו 113 תותחים נגד מטוסים, לפי הפירוט הבא: 4 תותחים 75 מילימטר איטלקים, 4 תותחים 75 מילימטר צרפתים, 44 תותחים 57 מילימטר ו-45 תותחים 75 מילימטר מודל 1880.
מבחינה אופרטיבית חולק הצבא הרומני ל-4 ארמיות שנועדו לפעול בשתי חזיתות. בצפון וצפון מזרח פעלו הארמייה הראשונה בפיקודו של יואן קולצ'ר, השנייה בפיקודו של אלכסנדרו אוורסקו והרביעית (כונתה גם בשם "צבא הצפון") בפיקוד קונסטנטין פרזאן, במגמה התקפית כשפניהן אל טרנסילבניה. הארמייה השלישית, בפיקודו של מיכאי אסלאן, הוצבה בדרום, במגמה הגנתית, כדי להבטיח את הגבול מהתקפה בולגרית אפשרית.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > המתקפה הרומנית > חימוש צבא רומניה

לרומניה לא הייתה תעשיית נשק ותעשיית התחמושת שלה הייתה קטנה ולא מסוגלת לספק את צורכי צבאה. לפני פתיחת מלחמת העולם הראשונה לצבא הרומני היו חוסרים גדולים בנשק ובעיקר בתחמושת. נעשו ניסיונות להגדיל את תעשיית התחמושת המקומית ונחתמו חוזים ליבוא נשק ותחמושת ממערב אירופה. עם פתיחת המלחמה ספקיות חומרי הלחימה נמנעו מאספקתם עד לקביעת עמדתה של רומניה והתחייבותה ללחום לצדן. לאחר הצטרפות רומניה למדינות ההסכמה, עדיין משלוחי הנשק נזקקו לזמן רב, כדי לעבור דרכים ארוכות ממערב אירופה לרומניה, דרך נמלי צפון אירופה לרוסיה ומשם לרומניה או דרך איראן לרוסיה ומשם לרומניה. המשלוחים עברו קיצוץ על ידי שודדים שגנבו מהם בזמן מעברם ברכבות ברוסיה ועל ידי צוללות גרמניות שהטביעו ספינות שהובילו את הנשק והתחמושת. רק באביב 1917 הגיעו המשלוחים הראשונים לרומניה. לפני הגעת המשלוחים עמדו לרשות הצבא הרומני רק 614 מקלעים (הנשק המתקדם של התקופה), מתוכם 413 מקלעי שדה, 161 מקלעי עמדה ועוד 40 מקלעים של אסקדרוני הפרשים. מלאי התחמושת של רומניה סיפק רק 143 כדורים לכל מקלע. גם מצב הציוד ולבוש החיילים הרומנים היה לא טוב - חייל מגויס נתבע להגיע עם שתי מערכות של לבוש תחתון מהבית ולרבים מהם לא היו נעליים, אלא אופינצ'י.
בגלל האוריינטציה הפרו-גרמנית של קרול הראשון, מלך רומניה, עיקר הנשק של הצבא הרומני היה מתוצרת מעצמות המרכז ולמדינות ההסכמה לא היו קווי ייצור לתחמושת מתאימה עבור נשק זה. תעשיית התחמושת של מדינות ההסכמה, שפעלה בלחץ גדול, כדי לספק את צורכי המדינות השרויות במלחמה, לא הייתה מוכנה לעסוק בהקמת קווי ייצור חדשים למען נשק שנמצא רק בידי צבא רומניה ובמידה מצומצמת יותר בידי הצבא האיטלקי.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > המתקפה הרומנית > הפלישה לטרנסילבניה

בו זמנית עם הכרזת המלחמה, ב-27 באוגוסט, יצאו יחידות רומניות, שרוכזו לפני כן בקרבת הגבולות עם טרנסילבניה, אל מעברי ההרים ותפסו אותם על מנת להבטיח את מעבר הצבא הרומני דרכם. תוך שלושה ימים עברו דרך מעברי ההרים ונכנסו לתוך טרנסילבניה 12 דיוויזיות רומניות, שהתקבלו בהתלהבות רבה על ידי החלק הרומני של האוכלוסייה המקומית. הארמייה הרומנית הראשונה, בפיקודו של גנרל יואן קולצ'ר, שחדרה לטרנסילבניה דרך ערוצי הנחלים צ'רנה, אולט וז'יו, הייתה מפוצלת על ידי רכסי הרים בלתי עבירים, לכן מפקד הארמייה, מתוך זהירות יתירה, עצר את כוחותיו לפני שהגיעו לאתרים שנקבעו להם כיעד.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > מתקפות הנגד של מעצמות המרכז > קרב טורטוקאיה

מתקפה של צבאות בולגרים וגרמנים על מצודת טורטוקאיה, בימים הראשונים של ספטמבר 1916 הביאה למפלה של הצבא הרומני שהיה חסר ניסיון קרבי, שתפקוד מפקדיו היה גרוע ונשקו עתיק יומין.
התמוטטות קו ההגנה הדרומי גרמה לעצירת המתקפה הרומנית בטרנסילבניה והוצאת 7 דיוויזיות מחזית טרנסילבניה ושליחתן אל הדרום (הן לא הגיעו לשם, כי התוכניות שונו פעם נוספת, אך בינתיים חסרו בחזית הטרנסילבנית), כדי לעצור את המתקפה של אוגוסט פון מקנזן.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > מתקפות הנגד של מעצמות המרכז > מתקפת הנגד של מעצמות המרכז בטרנסילבניה

בתחילת ספטמבר 1916 כינסו מעצמות המרכז 2 ארמיות (הארמייה הגרמנית התשיעית והארמייה האוסטרית הראשונה) וריכזו אותם פחות מ-65 ק״מ מפסגות הרי הקרפטים.
באוקטובר הוחלף גנרל קולצ'ר בפיקוד הארמייה הראשונה על ידי גנרל יואן דרגלינה. יואן דרגלינה יצא במכוניתו לבדוק את מצב כוחותיו בעמק הז'יו ושם נפצע. הוא הועבר לטיפול, לבוקרשט, אך מת מזיהום פצעו.
ב-30 באוקטובר הגרמנים בפיקוד אריך פון פאלקנהיין תקפו את הרומנים בהרמנשטאדט וב-8 באוקטובר בקרונשטאדט והביסו אותם. אולם על אף שנהדפו לאחור, התבצרו הרומנים במעברי ההרים וסיכלו את ניסיונות הגרמנים להודפם לאחור. רק ב-26 בנובמבר הצליחו הגרמנים להבקיע את מעבר וולקן, לאחר ניצחון נוסף למרגלות גבעות טירגו-ז'יו, ובכך פתחו את הדרך לתוככי המישור הרומני. בעקבות כך החליט הפיקוד הרומני לנטוש אף את המעברים האחרים, עקב חשש מכיתור על ידי הגרמנים.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > מתקפות הנגד של מעצמות המרכז > כיבוש בוקרשט

בו בזמן הבקיע מקנזן את קו הדנובה וצלח אותה מצפון לסבישטוב. כעת נוצרה תחרות בין פאלקנהיין למקנזן מי יכבוש את הבירה בוקרשט, אולם פאלקנהיין שתוגבר בעוד 4 דיוויזיות ניצח בתחרות, וב-5 בדצמבר נכנס לעיר. למחרת יחידה אחרת של פאלקנהיין כבשה את שדות הנפט בפלוישט.
ההצטרפות למלחמה ומהלך הקרבות > מתקפות הנגד של מעצמות המרכז > בלימת המתקפה הגרמנית

בעקבות מזג האוויר הסוער שגרם לנהרות לעלות על גדותיהם, ועקב החרבת כל הגשרים על ידי הרומנים, הצליחו הרומנים לבלום את המתקפה הגרמנית בסוף דצמבר 1916 על גדות הנהר סירט התחתי. באותו זמן נטלו הרוסים לידיהם את קו החזית מצפון דוברוג'ה עד הקרפטים, וגנרל סחרוב נטל את הפיקוד על כל הכוחות הרוסיים והרומניים במולדובה.
גם במהלך שנת  1917 הכוחות הרומנים בפיקודו של ירמיה גריגורסקו הצליחו לעמוד במתקפה גרמנית ולייצב את חזית. בהמשך נחתם הסכם שביתת הנשק של פוקשאן שסיים את הלחימה.
כלכלת רומניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה

אירועי המלחמה השפיעו על הכלכלה הרומנית מפתיחת המלחמה, כשרומניה עדיין שמרה על נייטרליות. השפעות המלחמה על הכלכלה גברו מאוד לאחר כניסת רומניה למלחמה והתעצמו עם הכיבוש הגדל והולך של טריטוריות רומניות על ידי צבאות עוינים ובזיזת נכסים רומנים. חוזה השלום הנפרד, שעל פיו כלכלת רומניה שועבדה למעצמות המרכז, ההצטרפות המחודשת למלחמה, כיבוש טרנסילבניה ובודפשט, כולל בזיזתה ולבסוף הסכמי הפיצויים המורכבים, כל אלה ועוד, השפיעו והושפעו מהמצב הכלכלי.
ראו גם

אסון הרכבת בצ'יוראה
הנצחת החיילים היהודים שלחמו בשורות הצבא הרומני במלחמת העולם הראשונה ונפלו בקרב
לקריאה נוספת

Enciclopedia României כרך מס' 1, פרק מס' 12, החלק השלישי - החיים הפוליטיים ברומניה תחת קרול הראשון. (ברומנית)
Enciclopedia României כרך מס' 1, פרק מס' 12, החלק הרביעי - המלחמה לאיחוד העם. (ברומנית)
Enciclopedia României כרך מס' 1, פרק מס' 12, החלק החמישי - החיים הפוליטיים ברומניה תחת פרדיננד הראשון. (ברומנית)
הערות שוליים

↑  פרופסור ניקולאה צ'יובאנו – האבדות האנושיות של רומניה בעת מלחמת העולם הראשונה
↑  מירצ'אה דוגארו - האנטנטה (מדינות ההסכמה) והרומנים
↑  המכון ללימודים פוליטיים להגנה והיסטוריה צבאית, בוקרשט, רומניה, 2007, מס' 9 – 90 שנים מכניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה, עמוד 20
↑  פרופסור ניקולאה צ'יובאנו – האבדות האנושיות של רומניה בעת מלחמת העולם הראשונה
↑  איך מת גנרל דרגלינה
| מדינות במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ההסכמה | איטליה • ארצות הברית • בלגיה • האימפריה הבריטית (אוסטרליה • אירלנד • דרום אפריקה • ניו זילנד • קנדה) • יוון • האימפריה היפנית • ליבריה • מונטנגרו • סין • סרביה • פורטוגל • צרפת • רומניה • האימפריה הרוסית • לוקסמבורג |  |
| מעצמות המרכז | האימפריה האוסטרו-הונגרית (הונגריה) • בולגריה • הקיסרות הגרמנית • האימפריה העות'מאנית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556842305171  LCCN: sh2008113827 
מתקפת הנגד של מעצמות המרכז, ספטמבר–אוקטובר 1916
המאוזולאם במרששט
שבעת העמקים

עטיפת הספר
שבעת העמקים (פרסית: هفت وادی - "הַפְת ואדי") הוא ספר שנכתב בפרסית על ידי בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית. הספר ארבעת העמקים נכתב גם הוא על ידי בהאא אללה, ושני הספרים ביחד מפורסמים תחת השם שבעת העמקים וארבעת העמקים. עם זאת, שני הספרים שונים זה מזה ואין ביניהם קשר ישיר.
שבעת העמקים

הספר נכתב בשנת 1860 בקירוב בבגדאד, לאחר שבהאא אללה חזר מאזור העיר סולימאניה שבכורדיסטן. הספר נכתב בתגובה לשאלות שהופנו אל בהאא אללה על ידי שייח' מוחי א-דין, שהיה שופט שהשתייך לקאדריה הסופית. במקביל לתקופה שבה הוא כתב לבהאא אללה, התפטר השופט מתפקידו, ועשה את שארית חייו במסעות ברחבי כורדיסטן העיראקית.
יצירה זו כונתה על ידי שוגי אפנדי כ"חיבורו המיסטי הגדול ביותר" של בהאא אללה, ובעולם המערבי הספר היה לאחד מכתביו הראשונים שפורסמו, עת הוא תורגם לצרפתית ב-1905, ושנה לאחר מכן לאנגלית.
סגנון הספר נחשב לפואטי, למרות שהוא לא נכתב בסגנון החרוז הלבן. כמעט בכל שורה בטקסט יש חרוז ומשחקי מילים העשויים לאבד ממשמעותם בתהליך התרגום. כיוון שהספר נכתב עבור מוחי א-דין הסופי, עשה בהאא אללה שימוש בדקויות היסטוריות ודתיות שבחלק מהמקרים התבססו על מילים בודדות כדי להתייחס לחריזה בקוראן, במסורות ובפואמות מפורסמות. בתרגומים לאנגלית נעשה שימוש רב בהערות שוליים על מנת לספק הקשר לטקסט.
הספר מתאר את מסעה הרוחני של הנשמה דרך שלבים שונים, החל מהעולם הזה ועד לממלכות אחרות הקרובות יותר לאלוהים, כפי שתואר לראשונה על ידי המשורר הסופי פריד א-דין עטאר (فریدالدین عطار) במאה ה-12 בספרו "הרצאת הציפורים". בספר הסביר בהאא אללה את המשמעות והחשיבות של כל אחד משבעת השלבים. בהקדמה הוא כתב כי "חלק קראו לזה שבעת העמקים, ואחרים קראו לזה שבע הערים". הדרישות בשלבים השונים מתמלאות בסדר מסוים, ומטרת המסע היא ללכת בעקבות "הנתיב הנכון", "לנטוש את טיפות החיים ולבוא אל הים של מעניקי החיים", וכן "להביט על האהובים". בסיום הספר הוא כותב:
למסעות הללו אין סוף נראה בעולם הזמן, אך המטייל הנפרד - אם אמת מואצלת לו באופן בלתי נראה ושומר האמונה מסייע לו - עשוי לחצות את שבעת השלבים האלה בשבעה צעדים, אפילו בשבע נשימות, אפילו בנשימה אחת, אם אלוהים ירצה ויחשוק בכך.
בהקדמה לספר התייחס בהאא אללה לעידן חדש המתחיל ב"כול-י שאי" ("כל דבר"), והוא עושה שימוש במטפורות של אחרית הימים מההינדואיזם ובתיאור של ציפייה לעידן זהב המתרומם מתוך עידן של חשיכה: היצירה של כל הדברים בעידן שחור והרסני זה. בקטע זה נעשה שימוש גם בצוואת הבאב ובהקשרים באביים אחרים.
תיאור העמקים

עמק החיפוש: עמק זה מתואר כשלב הראשון שהמחפש חייב לבצע במסעו. בהאא אללה הצהיר כי המחפש חייב לטהר ליבו, ולא ללכת בדרכי אבותיו הקדמוניים. בחלק זה מוסבר כיצד התשוקה והסבלנות נחוצות כדי לחצות את העמק.
עמק האהבה: עמק זה הוא המקום שבו המחפש מושווה לעש שמצא להבה. בהאא אללה כתב כי יש נגיעה בלבו של המחפש, וכי הוא מתאהב באלוהים.
עמק הידע: הידע שאליו קשור העמק הזה הוא ידיעת האלוהים, והוא איננו מבוסס על למידה; בחלק זה של הספר מוסבר כי התגאות בידע ובהישגים מעכבת את ההגעה להבנה אמיתית, שהיא הידע של אלוהים. נאמר כי המחפש, כאשר הוא נמצא בעמק זה, מתחיל להבין את התעלומות הכלולות בהתגלותו של אלוהים, והוא מוצא הגיון וחוכמה בכל הדברים הטובים והרעים, שאותם הוא מבין כרחמיו וכברכתו של אלוהים. עמק זה מכונה בספר "העמק המוגבל האחרון".
עמק האחדות: בשלב הזה מתואר כיצד המחפש רואה את תכונותיו של אלוהים בכל הדברים שנוצרו, ולא בצורה המוגבלת מעצם טבעו כאדם. המחפש מתנתק מהדברים הארציים, הוא אינו דואג לעצמו ואין לו אגו; במקום כל הדברים הללו הוא משבח את אלוהים על כל הדברים שברא.
עמק שביעות הרצון: בעמק זה הופך הנוסע לחופשי מכל הדברים, ולמרות שהוא עשוי להיראות עני או נתון לסבל, הוא יזכה ברווחה וכוח מהעולמות הרוחניים כך שבסופו של דבר הוא יהיה שמח. השמחה מוסברת כתכונה של מאמין אמיתי, ולא ניתן להגיע אליה באמצעים חומריים כיוון שאמצעים אלו הם זמניים בלבד.
עמק הפליאה: בעמק הפליאה המחפש מוכה בתדהמה כתוצאה מהיופי של אלוהים; המחפש מתוודע לטווח הנרחב של הבריאה ואל תהילתה, ומגלה את התעלומות הפנימיות של התגלות האלוהים. באמצעות מעבר מתעלומת בריאה אחת לשנייה מוסבר כיצד המחפש ממשיך להביע פליאה על יצירותיו של אלוהים.
עמק העוני האמיתי והאפסיות המוחלטת: עמק זה הוא השלב האחרון שאליו המיסטיקה יכולה להגיע. המחפש עני בכל מה שנוגע לדברים חומריים, אך מצד שני עשיר בתכונות רוחניות. בספר מוסבר כי שלב זה הוא מצב של ביטול העצמיות מפני האל, אך אין מדובר באחדות אקזיסטנציאלית: תמצית העצמיות של אלוהים והעצמיות המיסטית הן עדיין נפרדות, בניגוד למה שנראה כאיחוד מלא במסורות אחרות.
לקריאה נוספת

Julio Savi (2008). Towards the Summit of Reality: An introduction to Bahá'u'lláh's Seven Valleys and Four Valleys. Oxford, UK: George Ronald. ISBN 978-0-85398-522-8.
Hatcher, J.S. (1997). The Ocean of His Words: A Reader's Guide to the Art of Bahá'u'lláh. Wilmette, Illinois, USA: Bahá'í Publishing Trust. ISBN 0877432597.
Taherzadeh, A. (1976). The Revelation of Bahá'u'lláh, Volume 1: Baghdad 1853-63. Oxford, UK: George Ronald. ISBN 0853982708.
על נושא שבעת העמקים נכתב כבר במאה ה-12, בספר הרצאת הציפורים, שירתו של המשורר הסופי הפרסי פריד א-דין עטאר
הערות שוליים

1 2  Taherzadeh, Adib (1976). The Revelation of Bahá'u'lláh, Volume 1: Baghdad 1853-63. Oxford, UK: George Ronald. pp. 96–99. ISBN 0-85398-270-8.
↑  Walbridge, John (1996). Sacred Acts, Sacred Space, Sacred Time. Oxford: George Ronald.
↑  Effendi, Shoghi (1944). God Passes By. Wilmette, Illinois, USA: Bahá'í Publishing Trust. p. 140. ISBN 0-87743-020-9.
↑  Winters, Jonah (2003-10-17). "Seven Valleys: Tablet study outline". bahai-library.org.
↑  Bahá'u'lláh (1991) [1856-63]. The Seven Valleys and the Four Valleys. Wilmette, Illinois, USA: Bahá'í Publishing Trust. pp. 40–41. ISBN 0-87743-227-9.
↑  Hierarchy, Authority and Eschatology in Early Bábí Thought
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
| כתבים בהאיים |
| --- | --- | --- |
| מחיבורי בהאא אללה | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • איגרות אל המלכים והשליטים • האיגרת אל בן הזאב • ג'ואהר אל-אסראר |  |
| מחיבורי עבד אל-בהאא' | שיחות פריז • תשובות לכמה שאלות • צוואתו של עבד אל-בהאא |  |
| מחיבורי שוגי אפנדי | הנה ה' עובר • היום המובטח הגיע |  |
| מחיבורי הבאב | קיום אל-אסמאא • באיאן • כתאב אל-אסמא • שבע ההוכחות |  |
| חיבורים שונים | מפציעי השחר |  |
רישום עסק

רישום עסק - קיימות שלוש דרכים מקובלות לניהול ולרישום עסק:
בעלות אישית.
שותפות.
חברה בעירבון מוגבל.
בעלות אישית

בבעלות אישית בעל העסק והעסק הם גוף אחד. זכויות העסק וחובותיו הם של בעליו ועל אחריותו, גם רווחי העסק הם של הבעלים, לאחר ניכוי המס המגיע לשלטונות המס. אם העסק דורש השקעות נוספות - על הבעלים להוסיפן מכיסו. אם העסק מפסיד - הבעלים מפסיד מכספו.
שותפות

עסק על בסיס שותפות עם אדם אחד או יותר. השותפות יכולה להתחלק באופן שווה או להיקבע על ידי כל חלוקה מוסכמת אחרת.
חברה בעירבון מוגבל

חברה בע"מ בנויה על בסיס של ישות משפטית אחת או יותר, כאשר כל אחד מחזיק במספר מניות שווה או בלתי שווה, בהתאם להון שכל אחד משקיע. עד לחוק החברות החדש נדרש מינימום של שני בעלי מניות; מגבלה זו הוסרה בחוק החדש.
לכל חברה יש תזכיר ותקנות, שבהם נקבע באספת בעלי המניות מי ישמש מנהל החברה.
גופים מסוימים ובכללם חברות ממשלתיות וציבוריות עובדים רק עם ספקים שהם חברה בע"מ. גופים פרטיים לא יכולים לגשת למכרזים או לקבל עבודות והזמנות להספקת סחורה.
שבעת העורבים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  האחים גרים
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  סיפור עם, מעשייה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1819
שבעת העורבים (בגרמנית: Die sieben Raben) היא מעשייה גרמנית שנאספה על ידי האחים גרים (KHM 25). מספר הסוג של הסיפור 451 בסיווג ארנה-תומפסון ("העלמה שמחפשת את אחיה"), נפוץ ברחבי אירופה.
מעשיות נוספות שיש להן מאפיינים דומים הן "ששת הברבורים" של האחים גרים, "שנים עשר ברווזי הבר" של הסופר הנורווגי פטר כריסטן אסבירנסן, "אודאה ושבעת אחיה" (אגדה צפון אפריקאית), "ברבורי הפרא" של הנס כריסטיאן אנדרסן ו"שנים עשר האחים" של האחים גרים.
סרט האנימציה העלילתי הגרמני "שבעת העורבים" משנת 1937 הוא עיבוד של סיפור זה.
מקור

הסיפור פורסם על ידי האחים גרים במהדורה הראשונה של Kinder- und Hausmärchen בשנת 1812, תחת השם Die drei Raben (שלושת העורבים). במהדורה השנייה, בשנת 1819, שונה השם Die sieben Raben (שבעת העורבים) ושוכתב באופן משמעותי.
תקציר העלילה

לאיכר אחד היו שבעה בנים, אך לא היו לו בנות. לבסוף כשנולדה לו בת, היא הייתה חולנית. האב שולח את בניו להביא לה מים כדי להטביל אותה ובכך לנסות ולהציל אותה ממוות. בחיפזונם האחים מפילים את הכד שלקחו לשאוב מים לבאר. כשהם לא חוזרים, אביהם חושב שהם הלכו לשחק ומקלל אותם וכך הם הופכים לעורבים.
כשהאחות גדלה, היא יוצאת לחפש את אחיה. היא מנסה לקבל עזרה תחילה מהשמש, אך היא חמה ואכזרית מדי, אחר כך מהירח, שמתגלה כקר לב ורע במיוחד, ואז היא פונה אל כוכב הבוקר. הכוכב עוזר לה בכך שהוא נותן לה עצם עוף ואומר לה שהיא תזדקק לו כדי להציל את אחיה. היא מגיעה להר הזכוכית אך מאבדת את העצם שקיבלה, וחותכת את אצבעה כדי להשתמש בה כמפתח. היא נכנסת להר, שם היא פוגשת גמד אומר לה שאחיה לא בבית כעת ועורך לה שולחן עם שבע צלחות ושבע כוסות. היא לוקחת מכל צלחת קצת מהאוכל ושותה מעט מכל כוס. בכוס השביעית היא מניחה את הטבעת שהביאה מהבית.
כשאחיה חוזרים, היא מתחבאת. הם חוזרים לצורה אנושית ושואלים מי נגע באוכל שלהם. האח הצעיר מוצא את הטבעת, ומקווה שזו אחותם, ובמקרה כזה הם יינצלו. היא מגיחה, מצילה אותם וכולם חוזרים בשלום הביתה.
ניתוח הסיפור

סיפור זה, כמו "שנים עשר האחים", "ששת הברבורים" ו"אח ואחות" (מעשייה אחרת של האחים גרים), מציג אישה המצילה את אחיה. בתקופה ובאזור שבהם הוא נאסף, גברים רבים גויסו על ידי מלכים לחיילים, כדי להישלח כשכירי חרב. כתוצאה מכך, גברים רבים הפכו את בנותיהם ליורשותיהם; עם זאת, הם גם הפעילו שליטה רבה יותר עליהן ועל נישואיהן. הסיפורים פורשו כמשאלה של נשים לשובם של אחיהן, שתשחרר אותם משליטה זו. עם זאת, לא ברור מתי נאספו הסיפורים.
כמה פולקלוריסטים קושרים את הסיפור הזה לנוהג הכללי יותר של אולטימוגנטורה, שבו הילד הצעיר ביותר, הוא זה שמקבל את הירושה.
בגרסה המקורית שבעל פה, לא היו שבעה עורבים, אלא רק שלושה; מחקר של אגדות עם גרמניות מצא כי מתוך 31 גרסאות שנאספו לאחר פרסום אגדות גרים, רק בשתיים מהן הופיעה הגרסה של שבעה העורבים.
לקריאה נוספת

לאה גולדברג/עריכה: עשי ויינשטיין, עולם האגדות שבעת העורבים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000
יעקוב ווילהלם גרים/תרגום: שמעון לוי, האחים גרים - מעשיות האוסף המלא, הוצאת ספריית פועלים, 2009
לאה גולדברג/איורים: רינת הופר, שבעת העורבים, הוצאת ספריית פועלים, 2012
הערות שוליים

↑  Uther, Hans-Jörg, The Types of International Folktales: Animal tales, tales of magic, religious tales, and realistic tales, with an introduction, FF Communications, 2004, עמ' 267-268
↑  Heidi Anne Heiner, Six Swans | Related Tales, Sur La Lune Fairy Tales
↑  Die sieben Raben/ Deutschland 1937, יוטיוב, ‏2017
↑  Ashliman, D. L., The Seven Ravens, University of Pittsburgh, ‏2002
↑  Jack David Zipes, The brothers Grimm: from enchanted forests to the modern world, 1st ed., [2002 ed.], New York: Palgrave Macmillan, 2002, ISBN 978-1-4039-6065-8
↑  Jack David Zipes, The great fairy tale tradition: from Straparola and Basile to the brothers Grimm texts, criticism, New York London: W. W. Norton, 2001, a Norton critical edition, ISBN 978-0-393-97636-6
↑  James M. McGlathery, The Brothers Grimm and folktale, Urbana: University of Illinois press, 1988, ISBN 978-0-252-01549-6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4134531-9  LCCN: n81062945  VIAF: 179025524   WorldCat (עם VIAF): 179025524 
האחות הקטנה מגיעה לכוכבים בחיפוש אחר שבעת אחיה. כוכב הבוקר נותן לה מפתח קטן להר הזכוכית ומספר לה שהאחים גרים שם כעורבים.
רמי דואני

רמי דואני (נולד ב-24 במאי 1987) הוא כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.