stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חתונה אש!
הערות שוליים

1 2 3  "Shotgun Wedding (2022)". Box Office Mojo. ארכיון מ-13 בינואר 2023. נבדק ב-18 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Turner, Paul (21 בספטמבר 2022). "Shotgun Wedding First Look and Release Date On Prime Video Revealed". MAXBLIZZ. ארכיון מ-21 בספטמבר 2022. נבדק ב-21 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Wiseman, Andreas (29 בינואר 2019). "Ryan Reynolds To Star In Action-Comedy 'Shotgun Wedding' For Lionsgate & Mandeville; Jason Moore To Direct". Deadline Hollywood. ארכיון מ-8 בנובמבר 2020. נבדק ב-4 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (27 באוקטובר 2020). "Jennifer Lopez And Armie Hammer To Star in Lionsgate's 'Shotgun Wedding'". Deadline Hollywood. ארכיון מ-31 באוקטובר 2020. נבדק ב-4 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (13 בינואר 2021). "Armie Hammer Exits 'Shotgun Wedding' Role Amid Social Media Controversy; Actor Responds – Update". Deadline Hollywood. ארכיון מ-30 בינואר 2021. נבדק ב-4 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (2 בפברואר 2021). "Josh Duhamel Commits To Jennifer Lopez's 'Shotgun Wedding' After Armie Hammer's Exit; Jennifer Coolidge & Sonia Braga Also Join – Update". Deadline Hollywood. ארכיון מ-4 בפברואר 2021. נבדק ב-4 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (16 בפברואר 2021). "Lenny Kravitz, Cheech Marin, D'Arcy Carden Join Jennifer Lopez & Josh Duhamel In 'Shotgun Wedding'". Deadline Hollywood. ארכיון מ-16 בפברואר 2021. נבדק ב-16 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (6 במאי 2021). "Callie Hernandez And Steve Coulter Join Jennifer Lopez In Lionsgate's 'Shotgun Wedding'". Deadline Hollywood. ארכיון מ-6 במאי 2021. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Shotgun Wedding". Production List. 11 בינואר 2021. ארכיון מ-4 בפברואר 2021. נבדק ב-4 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cher (22 באפריל 2021). "Jennifer Lopez Shares Photos from the Dominican Republic Set of Shotgun Wedding After Filming Wraps". People. ארכיון מ-20 בינואר 2023. נבדק ב-19 בינואר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (28 באפריל 2021). "Lionsgate Dates Samuel L. Jackson's 'The Protege', Jennifer Lopez's 'Shotgun Wedding' & 'White Bird: A Wonder Story'". Deadline Hollywood. ארכיון מ-14 בפברואר 2022. נבדק ב-28 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (4 באפריל 2022). "Prime Video Takes U.S. Rights To Jennifer Lopez Lionsgate Romantic Comedy Shotgun Wedding". Deadline Hollywood. ארכיון מ-4 באפריל 2022. נבדק ב-4 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reul, Katie (4 באוקטובר 2022). "'Shotgun Wedding' Trailer: Jennifer Lopez and Josh Duhamel Endure the Wedding From Hell in Action Rom-Com". Variety. ארכיון מ-6 באוקטובר 2022. נבדק ב-6 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
יונת כתר ויקטוריה

| יונת כתר ויקטוריה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יוניים
סוג:: יונת כתר
מין:: יונת כתר ויקטוריה
שם מדעי
 Goura victoria ‏פרסר, 1844

בגן חיות בברלין
יונת כתר ויקטוריה (שם מדעי: Goura victoria) היא מין היונה הגדולה ביותר בעולם המצויה בטבע באי גינאה החדשה. היא קיבלה את השם ע"ש המלכה ויקטוריה.
אורכה של יונה גדולה זו 73-75 ס"מ, אורך כנף ממפרק עד קצה הנוצה 36-39 ס"מ ומשקלה עד 3.5 ק"ג. היא בעלת ראש וגוף כחולים, פס שחור על העיניים האדומות, ציצה גדולה בצבע תכלת על הראש, מקור קטן וחזה ענקי בצבע סגול. הכנפיים כחולות ובשוליים לבנות-שחורות וגם סגולות. הרגליים אדומות ומוצקות.
יונה זו מותאמת להליכה על הקרקע והיא מצויה רוב זמנה על קרקעית היערות של גינאה. היא ניזונה בעיקר מפירות ומפרחים ביער ומגוונת בזרעים ובחסרי חוליות. היא מעופפת לעיתים רחוקות.
היונה מצויה בגני חיות רבים בעולם ובישראל מצויה בגן החיות התנ"כי.
הערות שוליים

↑  יונת כתר ויקטוריה באתר הרשימה האדומה של IUCN
טוף

ערך זה עוסק באפר געשי מגובש. אם התכוונתם לסלע הנקבובי, המשמש בגינות נוי ונקרא בטעות "טוף", ראו .
| --- | --- |
טוף
טוף
סוג הסלע: סלע יסוד
סביבת היווצרות: געשית
הרכב: חומר פירוקלסטי
תכונות וזיהוי: אפור, זעיר-גביש
טוף געשי הוא סוג של סלע פירוקלסטי נקבובי, רך יחסית, שנוצר מדחיסה ומילוּט (מלשון מלט) של אפר געשי, שנפלט מלוע הר געש בעת התפרצות געשית. ניתן לסווג סלעי טוף כזכוכיתיים, גבישיים או סלעיים. כשהם מורכבים בעיקר מזכוכית, שבבי גביש, או שיירים של סלעים קדומים בהתאמה. כמה ממרבצי הטוף הזכוכיתיים הגדולים בעולם נוצרו מהתפרצויות דרך מספר רב של סדקים ולא מחרוט געשי. סלעי הטוף מוגדרים לפי המראה החיצוני שלהם, כאשר הרכב המינרלים הבונים אותם שונה ממקום למקום.
מקור השם מאיטלקית "טופה" (Tufa), אם כי המילה באיטלקית מתייחסת בדרך כלל דווקא לסלע משקע רך, נקבובי שנוצר מהשקעה כימית של קלציט, (מינרל של פחמת הסידן), או סיליקה במי מעיינות, אגמים או מי תהום כנֶטֶף (sinter - סוג של סלע. ראו טופה).
מקור האפר

החומרים המוצקים הפורצים מלוע הר געש, בנוסף לגאזים ולמאגמה נקראים חומרים פירוקלאסטיים או טפרה. חומרים אלה מקוטלגים לפי גודל הגרגרים:
עד 2 מ"מ: אפר געשי
סלע טוף על המדרון הדרומי של התל הגעשי בנטל ברמת הגולן2 עד 64 מילימטר: לפילי (מלטינית: אבנים קטנות)
מעל 64 מילימטר: פצצות געשיות או גושים געשיים
הטוף הוא התגבשות של החומרים הגעשיים בתנאי חום ולחץ מסוימים לסלע.
אם החלקיקים הנוצרים מההתפוצצות קטנים מספיק הם נקראים "אפר געשי", (בגודל גרגירי חול או אף קטנים יותר). חלקיקים אלה הם סיגים של גושי לבה שהושלכו לאוויר בשל התפרצויות של קיטור וגזים אחרים והתמלאו בשלפוחיות בשל התפשטות הגזים בתוכם כשעדיין היו במצב נוזלי.
נראה שלא היה שום עידן גאולוגי שלא הייתה בו התפרצות געשית, ולכן מוצאים סלעי טוף מעידן הפרקמבריון ועד ימינו.
החומרים המצויים על מדרונות הרי הגעש

שלושה סוגי מחלקות של חומרים מיוצגים בין שכבות האפר הרופפות המכסות את מדרונותיהם של הרי געש רבים:
אפר אמיתי מהסוג שתואר לעיל.
גושים של לבה ישנה וטוף היוצרים את דפנות לוע הר הגעש ושהושלכו בשל התפרצויות עזות של קיטור.
סלעי משקע מהחלקים העמוקים של הר הגעש שנותקו ממקומם עם הלבה הגואה, ושלעיתים קרובות "נאפו" בחום גבוה והתגבשו מחדש בשל החום שלו נחשפו.
בהתפרצויות געשיות גדולות מסוימות נפלטים מהר הגעש רק חומרים מהסוג השני. מצד שני, היו התפרצויות רבות שבהן כמות סלעי המשקע המנופצים והמעורבים באפר הייתה רבה למדי. לדוגמה, הרי הגעש הכבויים של אזור ה"אייפל" בגרמניה והטוף של תקופת הדבון הקרויים בגרמניה "Schalsteins".
חלק מלועות הרי הגעש בשדות הפחם של סקוטלנד פקוקים במסה המכילה שברים של סלעי משקע בלבד. במקרה זה יש לשער שלבה לא נפלטה כלל מהר הגעש, אלא שסיבת ההתפרצות היה שחרור והתרחבות פתאומית של כמות גדולה של קיטור. עם זאת, חומרים משניים ובלתי צפויים אלה השונים מאפר אמיתי נוטים להיווצר בשברים זוויתיים. וכאשר הם מהווים חלק עיקרי במסת הסלעים הם נקראים "בְּרֶקְצִיָה געשית" ולא טוף.
צורות ההתגבשות של האפר הגעשי > גודל הגרגרים של האפר ופיזורו

גודלם של גושי האפר משתנה מגושים בקוטר שישה מטרים ויותר לאבק בעל גרגרים זעירים ביותר. הגושים הגדולים קרויים: "פצצות געשיות". לרובם צורה מעוגלת, אליפטית או בצורת אגס בשל סיבובם באוויר כשעדיין היו צמיגיים. לרבים מהם יש משטחים בעלי צליעות או בליטות ולעיתים (כמו בהר הגעש וולקנו או בהר הגעש פלה), קרום הגוש מחורץ כמו קליפת לחם. סלע המורכב מאפר ושבו מצויות "פצצות" בשפע קרוי "אַגְלוֹמֶרָט".
בשכבות הטוף שהתפשטו על חלקים נרחבים, ונתקלים בהן לעיתים קרובות בין סלעי משקע, מהווים רסיסים קטנים את עיקר החומר ואין בו "פצצות" שקוטרם מעל 10 ס"מ.
בחלק ממקרי ההתפרצויות הגעשיות נוצרת שכבה של אפר בעובי של כמה מטרים המפוזרת על פני שטח ניכר, אבל שכבות אלו הולכות ונעשות דקות במהירות ככל שהמרחק מלוע הר הגעש גדל, ולכן רוב שכבות האפר המכסות קילומטרים רבועים רבים דקות למדי. מִמְטָרִים של אפר מתרחשים בדרך כלל לסירוגין, בהפרשי זמן קצרים או ארוכים. זו הסיבה שמרבצי טוף עבים מורכבים משכבות (בין אם נוצרו באוויר או מתחת למים). קשה לראות את תופעת השכבתיות בסלעי טוף גסים (אגלומרטים), אך בסלעים הבנויים מחלקיקים עדינים ניתן לראות תופעה זו בבירור.
צורות ההתגבשות של האפר הגעשי > התגבשות בחום

בהתפרצויות מסוימות, המגמה הקוצפת עולה לפני השטח כתחליב של גזים לוהטים וחלקיקים מלובנים. החומר הספוגי הקרוע לרסיסים מתפשט במהירות, אפילו בשיפועים מתונים, כמפולת לוהטת (nuée ardente) המסוגלת לנוע קילומטרים רבים במהירות גדולה מ-160 קמ"ש. לאחר שהמפולת נעצרת, החומר שנפלט עשוי להידחס כששברי הזכוכית החמים נצמדים על מנת ליצור את סלע הטוף המפוספס והמולחם הקרוי אִיגְנִימְבְּרִיט והמכסה שטחים נרחבים בניו זילנד, גואטמלה, פרו והפארק הלאומי של ילוסטון בארצות הברית.
כשהתפוצצויות מתחוללות מתחת לקרקע, החומר המקוטע נדחף בעוצמה לתוך הסלעים הסמוכים ומייצר סלע טוף פלוטוני (סלע מחדר) (פפריט- peperite).
צורות ההתגבשות של האפר הגעשי > התגבשות בלחץ

אם שכבות האפר הצטברו באזורי יבשה, כמו שכבות האפר המצויות סמוך להרי הגעש אטנה ווזוב, הטוף יהיה בנוי מחומרי געשיים בלבד ברמה משתנה של גודל גרגרים, מעורב בחומר אורגני כדוגמת עץ, צמחייה וכו'. לעומת זאת, הרי געש רבים מצויים קרוב לים, והאפר הנפלט מהם מתערב עם חומרי משקע המצטברים בתחתית הים. באופן זה נוצר בוץ או חול געשי ובמקרים מסוימים אבן גיר מעורבת באפר. למעשה, רוב סלעי הטוף המצויים בתצורות עתיקות מכילות תערובת של חרסית, חול, ולעיתים קונכיות מאובנות. דבר המוכיח כי שכבות אלו נוצרו מתחת למים.
חלוקים מעוגלים קטנים של זכוכית ספוגית מאוד ממוצא געשי מפוזרים בתוך הבוץ המרכיב חלק נכבד מקרקעית הים. חלוקים אלה צפו מהחוף או הושלכו מהרי געש תת-ימיים, והוסעו למרחקים של מאות קילומטרים לפני ששקעו לקרקעית. הוכח בניסוי שפומיס (לבה זכוכיתית, חומצית, קצפית־נקבובית וקלה ביותר) מסוגים מסוימים מסוגלת לצוף על מי הים במשך יותר משנה. מרבצי הים המכונים "חימר אדום" והמצויים במעמקים הם ברובם ממוצא געשי ונכון לכנותם "שכבות טוף תת-מימיות".
מלבד החומרים שהתווספו לטוף כגון שברים של סלעים עתיקים, חתיכות עץ וכו', תכולת שכבת האפר מכילה סלעים געשיים גבישיים. גבישים ימצאו בטוף אם הלבה בלוע הר הגעש הייתה מצויה בטמפרטורה שבה היא מתחילה להתמצק. הגבישים יכולים להגיע לגודל ניכר כדוגמת גבישי הלוסיט המצויים במדרונות הוזוב. רבים מגבישים אלה הם בעלי צורה מושלמת מכיוון שצמחו בתווך נוזלי שלא היה צמיג מדי. גבישים איכותיים של אוגיט ואוליבין מצויים בשכבות האפר של הוזוב והרי געש נוספים, עתיקים וצעירים. גושים של המינרליים הגבישיים אלה (אנורתיט, אוֹלִיבִין, אוגיט והוֹרְנְבְּלֶנְדֶה) מצויים בסלעי הטוף של רבים מהרי הגעש באיים בים הקריבי. סלעי הטוף קרויים "טוף גבישי" במקרים שגבישים מצויים בהם בשפע. רוב האפר בהתפרצות הגעשית באי מרטיניק ב-1902 היה מורכב מגבישים זעירים מוקפים בשכבת זכוכית דקה, משום שברגע ההתפרצות הלבה כמעט והתגבשה לגמרי למסת גבישית.
סוגי הטוף

למטרות פטרוגרפיה (תורת מיון הסלעים) נוהגים לסווג את הטוף בהתאם לאופי הסלע הגעשי ממנו הוא מורכב, בדומה לסיווג הלבה אם נוצרה כזו בזמן ההתפרצות. אם היה שינוי בסוג הלבה שנפלטה, סלעי הטוף מראים זאת בבירור.
סוגי הטוף > סלעי טוף רֵיוֹלִיטִיים

ריוליט הוא סלע געשי חומצי (מעל 10% קוורץ). סלעי טוף רֵיוֹלִיטִיים מכילים שברים ספוגיים דמויי זכוכית ושברים המכילים קוורץ, פצלת השדה ביוטיט וכו'. סלעי טוף צעירים מסוג זה קיימים באיסלנד, הונגריה, נבדה וניו זילנד. אבן הספוג השבורה היא שקופה ואִיזוֹטְרוֹפִּית (זהה בתכונות פיזיקליות של חומר מכל כיוון שהן נמדדות). לחלקיקים קטנים מאוד יש צורה חרמשית או צורה דו־קעורה המראה כי הם נוצרו מניפוץ הזכוכית בעלת השלפוחיות. לעיתים מכנים זאת מבנה-אפר.
סלעי טוף דומים קיימים בוויילס ובמחוזות נוספים של בריטניה אך הם שונים מהותית בשל תהליכי צֵרוּר (תהליך כימי שבו נספגו בטוף תמיסות של צורן דו-חמצני (סיליקה) שהוסיפו לטוף מינרלים כדוגמת אופאל, כלקדון וקוורץ) ו-devitrification (תהליך בו זכוכית מקוררת לאיטה ונוצרים בה גבישים). הנוכחות התדירה של גבישי קוורץ שעברו בליה בלבה רֵיוליטית, עוזרת לאבחן את טבעם של סלעי הטוף.
באיי ליפארי ובהונגריה יש טוף חומצי (ריוליטי) בצבע אפור חיוור או צהוב, המורכב בעיקר מגושים ושברים של אבן ספוג.
סוגי הטוף > סלעי טוף טראכיטיים

טרָכִיט הוא סלע געשי דק־גרגיר בינוני (כלומר אחוז הקוורץ בו בין 0% ל-10%) המורכב מעיקר מפצלת השדה מסוג אורתוקלז. טוף שמקורו בטרָכִיט אינו מכיל קוורץ אלא פצלת שדה מהסוגים אורתוקלז ואוליגוקלז ולעיתים בּיוֹטִיט, אוגיט והוֹרְנְבְּלֶנְדֶה. עקב בליה משתנה טוף זה לאבני חימר רכות בצבע אדום או צהוב עשיר בקאולין וקוורץ משני. טוף טרכיטי מצוי על הריין (בזיבנגבירגה) באיסקיה שליד נאפולי, הונגריה וכו'.
סוגי הטוף > סלעי טוף אנדזיטיים

אנדזיט הוא סלע געשי דק־גרגיר בינוני (כלומר אחוז הקוורץ בו בין 0 ל-10%) המורכב ברובו מן הפְּלַגְיוֹקְלז אַנְדֶסִיני. סלעי טוף שמקורם באַנְדזיט נפוצים מאוד. הם מצויים לאורך רכסי ההרים של אמריקה הצפונית והדרומית (הרי האנדים), באיים הקאריביים, ניו זילנד, יפן ועוד. גם במחוזות רבים של אנגליה מצויים בשפע סלעי טוף עתיקים מסוג זה. צבעם אדום או חום. שבריהם מופעים בכל הגדלים מגושים גדולים ועד אבק דק־גרגר. החללים בסלע ממולאים במינרלים משניים, קַלצִיט, כּלוֹרִיט, קוורץ אפידוט וכלקדון. במקטעים מיקרוסקופיים ניתן לזהות את טבעה של הלבה המקורית מהצורות והתכונות של הגבישים הזעירים שהתהוו מהזכוכית המקורית. סלעי טוף אלה זהים לחלוטין לשכבות האפר המודרניות שבקוטופקסי, קרקטואה והר פלה אפילו בפרטים הזעירים ביותר.
סוגי הטוף > סלעי טוף בזלתיים

בזלת הוא סלע געשי דק־גרגיר בסיסי (כלומר אחוז הקוורץ בו הוא 0%) והמורכב בעיקר מהמינרלים פירוקסן ופְּלַגְיוֹקְלז. טוף שמקורו בבזלת נפוץ מאוד הן באזורים פעילים געשית והן באזורים שהפעילות הגעשית שככה בהם מזמן. סלעי טוף כאלה מצויים באיים הבריטים כדוגמת סקי, מול ומחוז אנטרים ומקומות נוספים, היכן שקיימים סלעים געשיים מתור השלישון למשל
בסקוטלנד, דרבישייר ואירלנד בשכבות של תור הקרבון, ובסלעים העתיקים עוד יותר של אזור האגמים, והרמות הדרומיות של סקוטלנד ווילס. צבעם של סלעי טוף אלה שחור, ירוק כהה או אדום. קיימת שונות גדולה בגודל הגרגרים המרכיבים אותם. בחלק מהם מצויות "פצצות" מעוגלות ספוגיות בקוטר 30 ס"מ ויותר, ובשל מקורן התת-מימי הם מכילים צפחה, אבן חול, חצץ וחומרי משקע אחרים, ולעיתים הם מכילים מאובנים.
סלעי טוף בזלתי צעירים מצויים באיסלנד, איי פארו, אי יאן מאיין, סיציליה, וזוב, איי דרום סנדוויץ', סמואה וכו'. בהשפעת הבליה הם מכילים את מינרלים מקבוצת הכלוריט וכן קלציט, סרפנטין ובמיוחד כשהלבה כוללת נפליט או לוסיט הם עשירים בזאוליטים, כגון אנלציט, פרהניט, נתרוליט, סקולציט, חבזיט, היולנדיט וכו'.
הרי געש בזלתיים פלטו כמות גדולות של סקוריה שחורה שלאחר התגבשות עברה בליה והפכה לסלע רך אדום המכונה פאלאגוניט. טוף מסוג זה מצוי באיסלנד ובסיציליה.
סוגי הטוף > סלעי טוף אולטרה-בסיסיים

סלעי טוף ממוצא אולטרה-בסיסי (פחות מ-43% סיליקה) נדירים למדי. הם מאופיינים בשפע באוליבין או סרפנטין ובמיעוט או אף העדר של פצלת השדה. במחלקה זו ניתן למקם את סלעי הפֶּרידוֹטיט, הבְּרֶקְצִיָה או הקימברליט של שדות היהלומים של דרום אפריקה.
סלע היסוד הוא כחול ירוק כהה של צבע הסרפנטין (אדמה כחולה). בשל תהליכי בליה וחמצון הופך הסלע למסה פריכה בצבע חום או צהוב (ה"אדמה הצהובה"). מלבד אוליבין ואוגיט קיימים בו גבישים של היפרסתן, נציץ חום, גארנט, מגנטיט, אילמניט וקיאניט ביחד עם גושים גבישיים של גארנט, אוגיט ואוליבין (שחלק מהפטרוגרפים מכנים אקלוגיטים). גושים רבים של צפחה משובצים בברקציה ולכן יש המשערים שהיהלומים נוצרו כשהמגמה האולטרה-בסיסית מוססה פחמן, שהתגבש מחדש כשהסלע התקרר. רבים מהגבישים שבורים, ושברי הסלע הם זוויתיים ולא מעוגלים מה שמעיד שהקימברליט כנראה אינו טוף אלא בְּרֶקְצִיָה אולטרה-בסיסית.
תהליכים

במהלך הזמן פועלים על סלעי הטוף שינויים בנוסף לתהליך הבליה. לעיתים הם מעורבים בתהליך קימוט ועקב כך הסלעים נגזרים ונקרעים. רבים מהצפחות הירוקות של אזור האגמים הם אפר עדין שנבקע. הצבע הירוק הוא תוצאה מהתפתחות גבישי כלוריט.
בין השיסטים הגבישיים של אזורים רבים מצויים שכבות ירוקות או שיסטים ירוקים הכוללים קוורץ, הורנבלנדה, כלוריט או ביוטיט, תחמוצות ברזל, פצלת השדה וכו', והם כנראה טוף שעבר התמרה והתגבש מחדש.[דרוש מקור] סלעים אלה מצויים לרוב בצמוד לאפידיוריט ושיסטים של הורנבלנדה שהם במקביל התמרה של לבה וסיל. חלק מהשיסטים של כלוריט הם ככל הנראה שכבות אפר געשי שעברו התמרה.[דרוש מקור]
הסלעים המכונים "שכלשטיין" המצויים בדבון ובגרמניה מכילים משקע טוף מבוקע שעבר גיבוש מחדש. חלקם שמרו על המבנה המקוטע אף שהלאפילי (גֻלוֹת געשיות) בתוכם שטוחים ומתוחים. החללים בתוכם מכילים בדרך כלל קלציט, אבל לעיתים קוורץ.
שימושי הטוף

בעולם יש לטוף חשיבות כלכלית מועטה.
"פפרינו" (Peperino) – סוג של טוף טראכיטי היה בשימוש כאבן בניין ברומא ובנאפולי.
"פוצולנה" (Puzzuolana) - סוג של טוף בסיסי שעבר בליה כימית שנהגו לכרות במפרץ פוצאולי שסמוך לנאפולי ושימש כמלט וליציקות בטון לאחר ערבוב עם סיד, אך כיום נהוגים לקרוא בשם זה למספר חומרים שאינם תמיד בעלי אופי זהה.
"טראס" (Trass) - סוג של טוף טראכיטי ספוגי שנעשה שימוש נרחב באזור ה"איפל" בגרמניה עבור בטון חסין מים.
בישראל משווקת חברת "אבן ארי גרין" סלעים מרוסקים לצורכי גינון, אולם אין מדובר בטוף אלא בסלעי סקוריה.
לקריאה נוספת

פרופסור משה ברור, "טוף", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 9), הוצאת יבנה, תשס"א
הערות שוליים

↑  אור אליאסון, סלעי קיומנו, באתר מכון דוידסון, ‏19 בספטמבר 2021
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4186415-3  NDL: 00575829 
טוף מרותך (אִיגְנִימְבְּרִיט) בכניסה לפארק הלאומי ילוסטון
מחצבת טוף בגרמניה
חמישה קילו סוכר

גור קורן ונועה קולר
גור קורן ורונה בקרמן
גור קורן ויובל ינאי
גור קורן וציון אשכנזי
חמישה קילו סוכר היא קומדיה מוקומנטרית שכתב גור קורן ועלתה בהאנגר תיאטרון גשר בנובמבר 2009.
עלילה

סבו של גור קורן חוזר אליו אחרי מותו, נגלה אליו דרך דמויות שונות בחייו, ומבקש ממנו לשנות פרט היסטורי מסוים בספר על מלחמת העולם השנייה שעומד להתפרסם: סיפור של הברחת חמישה קילו סוכר בזמן מלחמת העולם השנייה ששמו של הסב עומד להיות נפקד ממנו. המשימה שהוא מטיל על גור להיפגש עם נכדו של "חברו" מתקופת המלחמה, כדי לדאוג לך שגם שמו של הסבא יוזכר בספר.
בדרכו להגשמת משאלתו של סבו פוגש גור קורן מגוון דמויות, שבכל אחת מהן צץ סבו לכמה רגעים: קבצן חסר בית, מלצרית בבית קפה, מנהלת בית ספר אליה הוא מגיע לראיון עבודה, תלמידה סוררת, חברו לספסל הלימודים מבית הספר למשחק שהוא היום שחקן מובטל שחובב חשיש, ההילרית אוולין ברדה, זונה בגן מאיר, נהג מונית חובב ספרות גבוהה ובעיקר עם יועד ריבה, נכדו של "החבר" מרצה להיסטוריה, הומוסקסואל, שמעוניין במין ואהבה.
ההפקה

המחזה הועלה לראשונה בהאנגר תיאטרון גשר בבימויו של יבגני אריה ב-17 בנובמבר 2009 וקורן משחק בהצגה את עצמו. באפריל 2012 הוצגה ההצגה בלונדון על ידי שחקנים אנגלים בפסטיבל NEW WRITING בתיאטרון טריסטיאן בייטס.
המשתתפים

גור קורן – בתפקיד עצמו
ציון אשכנזי – יועד ריבה
יובל ינאי – קבצן, שחקן מובטל ונהג מונית
נועה קולר – לימאי שמעוני, שמרית וזונה
רונה בקרמן – מנהלת בית ספר, מלצרית בבית קפה וההילרית אוולין ברדה
היוצרים

בימוי - יבגני אריה
מעצב במה – סלבה מלצב
מעצב תלבושות – ברק חודריאן
מעצב תאורה – אלכסנדר סיקירין
עוזר במאי – סשה קריינדלין
עריכה מוזיקלית – גור קורן
הערות שוליים

↑  ציפי שוחט, חמישה מחזות ישראלים מקוריים יעלו בלונדון בבימוי בריטי, באתר הארץ, 10 באפריל 2012
טרייג'ן לנגדון

טרייג'ן שאקה לנגדון (אנגלית: Trajan Langdon; נולד ב-13 במאי 1976 בפאלו אלטו, קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת הקלע.
קריירת מכללות

לנגדון החל את הקריירה בגיל 14 בתיכון המקומי, שם שיחק עד סוף לימודיו. בגיל 18 עבר לאוניברסיטת דיוק, בה שיחק במשך חמש עונות, כשבעונתו האחרונה הוא קולע 17 נק' בממוצע קליעות של 50% מהשדה. בשל שביתת השחקנים בליגת ה-NBA, זומן בעת לימודיו לנבחרת ארצות הברית לאליפות העולם בשנת 1998, וזכה עמה במדליית הארד.
קריירה מקצועית

לאחר מכן הוא נבחר בדראפט ה-NBA של 1999 במקום ה-11 על ידי קליבלנד קאבלירס. לאחר שלוש עונות לא מוצלחות ב-NBA, הוא עבר בעונת 2002/03 לבנטון טרוויזו, עימה זכה באליפות הליגה ובגביע.
בעונה שלאחר מכן חתם בקבוצת היורוליג הבכירה אפס פילזן כשגם שם הוא ממשיך לגרוף תארים כשזכה באליפות טורקיה. לאחר עונה אחת בלבד עבר לדינמו מוסקבה, בה לראשונה בקריירה האירופאית שלו לא זכה בשום תואר. לאחר שצסק"א מוסקבה ניצחה בגמר הפלייאוף את לנגדון ודינמו 3-1 בסדרה, עבר לנגדון ליריבתה הגדולה של דינמו, צסק"א מוסקבה, עימה הוא זכה בשלוש אליפויות רוסיה, בגביע רוסיה ובשתי אליפויות יורוליג.
בתום עונת 2010/2011 עם זכיית קבוצתו צסק"א מוסקבה באליפות, החליט לפרוש ממשחק פעיל יחד עם חברו לקבוצה ג'יי אר הולדן.
תארים

עם בנטון טרוויזו
אליפות איטליה: 2003
גביע איטליה: 2003
עם אפס פילזן
אליפות טורקיה: 2004
עם צסק"א מוסקבה
אליפות רוסיה: 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011
אליפות היורוליג: 2006, 2008
הגביע הרוסי:2006, 2007, 2010
יוטא סובסקריפטום

יוטא סובסקריפטום (בלטינית Iota subscriptum, ביוונית ὑπογεγραμμένη)  באורתוגרפיה הפוליטונית של השפה היוונית היא צורת כתיבה של האות יוטא כקו אנכי קצר מתחת לתנועה. יוטא זו שימשה ב"דיפתונגים ארוכים" ביוונית עתיקה, כלומר בדיפתונגים שהתנועה הראשונה בהם ארוכה:  ᾳ,  ῃ ו- ῳ.
לפני הנהגת הרפורמות של אֶוּקְלֵיידֶס והוספת האותיות Ω ו- Η לאלפבית היווני-אטי (403-402 לפנה"ס), לא הייתה כל דרך להבחין בין תנועות ארוכות לקצרות ביוונית אטית. הדיפתונגים של היוונית הקלאסית ΑΙ ΕΙ ΟΙ היו מורכבים מתנועה ומן האות יוטא, בין אם התנועה הייתה ארוכה ובין אם קצרה.
בין אמצע המאה ה-5 לפנה"ס לאמצע המאה ה-4 לפנה"ס החלו רוב הדיפתונגים ביוונית לאבד את רכיבם השני. הגיית ηι החלה מתמזגת עם הגיית ει ביוונית אטית ועם הגיית ι ביוונית קוינה. עם הזמן נהגתה ה- αι הארוכה באותו אופן כמו α ארוכה, ו- ωι באותו אופן כמו ω. היעלמות הדיפתונגים בשפה היוונית והתמזגות הפונמות של דיפתונגים ארוכים עם פונמות של תנועות אחרות ביוונית הובילו לביטול ה- ι הסופית מהדיגרפים שקודם לכן ייצגו דיפתונגים ארוכים. היוטא התחתית נוצרה בתקופה הביזנטית, כדי למלא את חסרונה של ι שהופיעה בעותקי כתבי יד קדומים; אך היא נכתבה מתחת לתנועה ולא בצדה, על מנת לציין את העובדה כי כבר אז לא נהגתה.
בשנים האחרונות רווח הנוהג לצטט ולתרגם שמות ביוונית כשהיוטא נמצא לצד התנועה ולאו דווקא מתחתיה: יוטא זו נקראת בשם יוטא אדסקריפט (ביוונית:  προσγεγραμμένη). לעיתים מודפס האדסקריפט בגודל גופן קטן מעט מן התנועה שלפניו.
יהונתן שפנדורף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1984 (בן 40 בערך)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 עיסוק:  מנצח
 כלי נגינה:  קרן יער
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הקאמרית לינקולן סנטר
 www.jonathanspandorf.com
 
יהונתן שְפָּנְדֹורף (נולד בשנת 1984) הוא מנצח ישראלי. הוא מכהן כיום כמנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית לינקולן סנטר מייסודה של אוניברסיטת פורדהאם (אנ').
ביוגרפיה

שפנדורף ניגן בקרן יער ולמד בתיכון תלמה ילין.
שפנדורף השלים את לימודי הניצוח באקדמיה למוזיקה בירושלים בהוראת אבנר בירון, דורון סלומון, איתן גלוברזון ומיכאל וולפה בשנת 2012.
הוא ניצח על התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הקאמרית הישראלית, סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית ע"ש מנדי רודן באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, אנסמבל טאנוס-גרינברג ותזמורת המעבדה של ג'וליארד. הוא ניצח על תזמורת הצעירים של עמותת מאסטרו.
במסגרת תחרויות אביב 2011 זכה שפנדורף בפרס הניצוח ע"ש יורי אהרונוביץ'. בשנת 2015 סיים תואר שני בבית הספר הגבוה למוזיקה ג'וליארד בהדרכתו של מאסטרו אלן גילברט, שהיה בעבר המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של ניו יורק. הוא גם מלמד פיתוח שמיעה בבית הספר התיכון של ג'וליארד. זוכה מלגות מקרן ע"ש ברונו ולטר ומקרן התרבות אמריקה-ישראל.
בשנת 2018 ניצח על הקאמרטה הישראלית ירושלים.
חייו האישיים

שפנדורף חובב טיפוס הרים וצילום. הוא טיפס על הרי ההימלאיה, הרי האנדים, הרי האלפים, הרי הפירנאים ועוד.
יהודית בר-אילן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1958 
 פטירה:  16 ביולי 2019 (בגיל 61 בערך) 
 ענף מדעי:  לימודי מידע
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  מיכאל רבין, מיכאל בן-אור 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן (1 באפריל 2010–16 ביולי 2019)  הפקולטה למדעים מדויקים, אוניברסיטת בר-אילן (1 באפריל 2010) 
 פרסים והוקרה:  פרס דרק ג'ון דה סולה פרייס (2017) 
 
יהודית בר-אילן (1958 - 16 ביולי 2019) הייתה פרופסור מן המניין במחלקה למדעי המידע באוניברסיטת בר-אילן, שכיהנה כראש המחלקה בשנים 2008–2012.