stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולא הקטן: שמח עד הגג

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סדרת הספרים "ניקולא הקטן" שנכתבה על ידי רנה גוסיני ואוירה בידי ז'אן-ז'אק סמפה
 בימוי:  Amandine Fredon, Benjamin Massoubre 
 הופק בידי:  Aton Soumache, Lilian Eche, אנטואן דלווֹ 
 תסריט:  Anne Goscinny, מישל פסלר 
 עריכה:  Benjamin Massoubre 
 מדבבים:  לורן לאפיט (ז'אן-ז'אק סמפה) Quentin Faure Alban Aumard Martial Le Minoux Delphine Baril Marc Arnaud Alicia Hava Frédérique Tirmont אלין צ'אבט (רנה גוסיני) Serge Faliu 
 מוזיקה:  לודוביק בורס 
 מדינה:  צרפת, לוקסמבורג 
 חברת הפקה:  Method Animation, Bidibul Productions 
 הקרנת בכורה:  20 במאי 2022 
 משך הקרנה:  82 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות 
 פרסים:  Annecy Cristal for a Feature Film  Award for best music at the La Baule Festival 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ניקולא הקטן: שמח עד הגג (באנגלית: Little Nicholas: Happy As Can Be, בצרפתית: Le Petit Nicolas : Qu'est-ce qu'on attend pour être heureux ?) הוא סרט הנפשה צרפתי משנת 2022 בבימויו של אמנדין פרדון ובנג'מין מסובר. הסרט מתאר את סיפורם של רנה גוסיני וז'אן-ז'אק סמפה כשהם יוצרים את סדרת ספרי הילדים המאוירים המשפיעה ניקולא הקטן, המשלבת בין סצנות המתארות קטעים מהספרים וסצנות שמתארות את יצירת העולם האמיתי של הספרים כולל גוסיני וסמפה אשר מקיימים אינטראקציה עם ניקולא הקטן ומדברים איתו ישירות.
בסרט מככבים אלן צ'אבט בתפקיד גוסיני, לורן לאפיט בתפקיד סמפה וסיימון פאליו בתפקיד ניקולא הקטן. בתו של גוסיני, אן גוסיני, הייתה אחת הכותבות.
הסרט הוקרן בבכורה כהקרנה מיוחדת בפסטיבל הקולנוע בקאן 2022.
תגובה ביקורתית

אלן האנטר מ"סקרין דיילי" שיבח את הסרט, כינה אותו אנימציה מקסימה עם "חלק מהסגנון של סילבן צ'ומט ", וכתב שהוא "מתפתח בקצב נסדק, משקף את האנרגיה הסוערת והתוססת של מוח צעיר סקרן. לודוביק בורס. הניקוד העליז של ז'אן ז'אק מניע את הכל, מציאת סגנון מוזיקלי לכל מצב רוח הגעתו הפעורה של ז'אן ז'אק לפריז מתנגנת כמו נאמבר דינאמי של ג'ין קלי, יש טנגו לתקופתו של רנה בארגנטינה. התרוממות רוח עזה שתתאים לתחושת הציפייה כאשר רנה מגיע לניו יורק בפעם הראשונה".
קוה ג'לינוס מ- Under the Radar כתב כי "סגנון האנימציה של ניקולא הקטן, הנשען בעיקר על צבעי מים, הוא הליווי הוויזואלי המושלם לנרטיב הבריזי של הסרט. השימוש המינימליסטי של האנימטורים בצבעים לא רק גורם לכל צילום להיראות כאילו הוא נקרע החוצה. מהספרים עצמם, אבל גם מושך תשומת לב מוגברת הן לצורות של קומפוזיציות והן לניגוד בין חללים מלאים וריקים האנימציה היומיומית הפשוטה, במיוחד בשילוב עם הנרטיב של הסרט, מחזקת שניקולא הקטן מיועד לכולם.
פיטר דברוג' מ- Variety היה מעורב יותר, שיבח את קטעי הסיפור אך כתב כי לקטעים "העולם האמיתי" אין השפעה דרמטית.
הערות שוליים

1 2  Peter Debruge, "‘Little Nicholas: Happy as Can Be’ Review: The Pint-Size Hero of a Cartoon ‘The 400 Blows’ Meets His Makers" (אורכב 05.06.2023 בארכיון Wayback Machine). Variety, 19 June 2022.
1 2  Kaveh Jalinous, "Little Nicholas: Happy As Can Be" (אורכב 10.08.2023 בארכיון Wayback Machine). Under the Radar, 21 December 2022.
1 2  Lise Pedersen, "The Little Nicholas Meets His Makers in Cannes World Premiere Animation Film" (אורכב 10.08.2023 בארכיון Wayback Machine). Variety, 19 May 2022.
↑  Allan Hunter, "'Little Nicholas - Happy As Can Be’: Review". Screen Daily, 20 May 2022. (אורכב 07.07.2022 בארכיון Wayback Machine)
נבחרת קוריאה הצפונית בכדורגל נשים

נבחרת קוריאה הצפונית בכדורגל נשים מייצגת את קוריאה הצפונית מאז 1989. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של קוריאה הצפונית. הדירוג הנוכחי של נבחרת קוריאה הצפונית  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-9 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 5 נמדד לראשונה בדצמבר 2006, והדירוג הכי נמוך 12 נמדד לראשונה ביולי 2011.
הנבחרת העפילה שלוש פעמים לגביע העולם בכדורגל נשים. בפעמיים הראשונות (1999 ו-2003) לא עברה הסיבוב הראשון אך ב-2007 העפילה לשלב רבע הגמר. הנבחרת זכתה שלוש פעמים באליפות אסיה (2001, 2003, ו-2008) ופעמיים נוספות הגיעה לגמר אך הפסידה (1993 ו-1997). נבחרת הנשים הצעירה של קוריאה הצפונית זכתה בגביע העולם עד גיל 20 שנערכה בשנת 2006 ברוסיה.
כל גביעי העולם

1991 - לא העפילה
1995 - לא העפילה
1999 - סיבוב ראשון
2003 - סיבוב ראשון
2007 - רבע גמר
2011 - סיבוב ראשון
2015 - הושעתה
2019 - לא העפילה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל בקוריאה הצפונית קוריאה הצפונית |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל של קוריאה הצפונית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הצפון קוריאני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנוער עד גיל 19 • נבחרת הנוער עד גיל 17 • נבחרת קוריאה הצפונית בכדורגל נשים |  |
מרק רוז'אוולדי

| --- | --- |

 לידה:  1789 בלשגיארמט, הונגריה 
 פטירה:  23 בינואר 1848 (בגיל 59 בערך) פשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 שפה מועדפת:  הונגרית 
 כלי נגינה:  כינור 
 צאצאים:  דיולה רוז'אוולדי 
 
מַרְק רוֹזַ'אווֹלְדִי (במקור מרדכי "מוטקה" רוזנטל, בהונגרית: Rózsavölgyi Márk; (בַּלַשַדִיאַרְמַט, 14 באוגוסט 1787 – פשט, 23 בינואר 1848) היה מלחין וכנר יהודי-הונגרי. הוא כונה כבר בחייו "אבי הצ'ארדש". בנו, דיולה (יוליוס) רוז'אוולדי, ייסד בשנת 1850 יחד עם נורברט גרינצוייל, חברה להוצאה לאור של מוזיקה ולארגון קונצרטים, החברה והחנות המפורסמת קיימות עד היום במרכז בודפשט. בן אחר של מרק, ליאופולד, הפך לרופא. שם משפחתו ההונגרי הוא תרגום מדויק של שמו הגרמני המקורי, רוזנטל, דהיינו "עמק ורדים".
ביוגרפיה

מוצאו ממשפחת סוחרים יהודית. הוא התחיל את לימודיו בגיל צעיר וסיים אותם בפראג, שם התפרנס מ"כתיבה תמה". הוא הגיע לפשט בשנת 1808 והתחיל לעבוד בתפקיד כנר ראשון ב"חברת התיאטרון ההונגרי" בשנת 1813 הוא עבר לעיר באיה שם היה מקום מושבו עד לשריפה הגדולה בשנת 1819. שוב עבר לפשט, ושוב המשיך בנדודים, כי קיבל משרת כנר בתזמורת התיאטרון בעיר טימישוארה. במשך הזמן הוא עבר כמעט בכל הונגריה ככנר וירטואוז. הוא ניגן ניגונים הונגריים ישנים, ניגן את יצירותיו ואת עבודות הצ'רדש שלו בכל מקום, לעיתים קרובות מאוד אפילו ללא ליווי מוזיקלי נוסף.
יצירותיו הפכו ידועות ופורסמו במספר אוספים. בשנת 1833 חזר שוב לפשט, אך המשיך גם את מסעות הקונצרטים שלו ברחבי המדינה. בשנת 1837 כתב יצירה בשם "קולות שמחה לאומית" (22 באוגוסט 1837) לפתיחת "התיאטרון ההונגרי של פשט" שהפך מאוחר יותר ל"תיאטרון הלאומי". הוא מונה לכנר הראשון של תזמורת התיאטרון וגם למנהלה המוזיקלי. נשמתו הנודדת לא מצאה את מקומה בתוך ההגנה של תיאטרון קבוע בנוי אבן ועד מהרה יצא שוב לדרך.
בשנת 1845 הוא עדיין הופיע בערים אוראדיה, אגר, קאריי והחל סיור קונצרטים כפריים חדש, אך בשל מחלתו נאלץ לשוב לפשט, שם חי בעוני ומת במחלתו. עד מותו הייתה לו ידידות קרובה עם שנדור פטופי שהפך לימים למשורר הלאומי של הונגריה. פטופי כתב מאמר בשנת 1844 עליו ועל יצירתו בגיליון המגזין "האופנה ההונגרית". את זכרו הנציח פטופי בשירו "מוזיקאי זקן, מה חטאתי לך".
ראו גם

מייסדי המוזיקה לריקודים בהונגריה. מאמר בעיתון "עיתון יום ראשון" מאת לאיוש אווה. (בהונגרית)
לקריאה נוספת

מאמר על חייו (בהונגרית)
הלקסיקון לקורות חיים (בהונגרית)
Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929. הלקסיקון ליהודים הונגרים (בהונגרית)
הערות שוליים

↑  מילון אנציקלופדי של מוזיקה ומוזיקאים בשפה הגרמנית. מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים
↑  http://www.rozsavolgyi.hu/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409296605171  PLWABN: 9810688167005606  BIBSYS: 3044045  BNE: XX1730399  BnF: cb13899251f (data)  CiNii: DA12224129  GND: 123805023  ICCU: LO1V466970  ISNI: 0000 0001 2027 9393  LCCN: no92008984  MusicBrainz: 44ca88c9-66d8-44f5-af6c-91c14a7e2b40  NKC: mzk2011645364  NTA: 278760422  RERO: 02-A016865187  SUDOC: 166669008  VIAF: 69116720   WorldCat (עם VIAF): 69116720
נאוואטל

| --- | --- |

 מדינות:  מקסיקו
 אזורים:  מרכז מקסיקו
 דוברים:  פחות מכ-1,500,000
 שפת אם:  לא ידוע
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  אוטו-אצטקית אצטקית נאוואטל
 לאום:  מקסיקו מקסיקו 
 מוסד:  המכון הלאומי לשפות ילידים 
 קוד שפה:  nah 
 קוד ISO 639-2:  nah 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
נָאווַאטְל (IPA: ‏['naː.watɬ]קובץ:Nawatl.ogg‏Ⓘ‏; תעתיק לטיני: Náhuatl‏) הוא שם כולל למספר שפות אצטקיות ממרכז מקסיקו. תחת "חוק כללי לזכויות לשוניות של העמים הילידיים" (Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas) קיבלה נאוואטל, יחד עם 62 שפות "אמרינדיאניות" נוספות, מעמד רשמי כ"שפה לאומית" ושװה לספרדית.
לעיתים קרובות משמש המונח לציון שפת נאוואטל הקלאסית, שהייתה שפת האימפריה האצטקית, ועל כן שמשה כלינגואה פרנקה בחלקים נרחבים ממרכז אמריקה מהמאה ה-7 לספירה ועד למאה ה-16, עת נכבש העולם החדש בידי הספרדים.
המונח משמש גם לציון מספר שפות, חלקן ניבים של נאוואטל קלאסית, שעדין מדוברות בידי כ-1.5 מיליון איש בשטחה של מקסיקו. כל הניבים הללו הושפעו מהשפה הספרדית במידה זו או אחרת. הניבים המדוברים קרוב יותר לעמק מקסיקו קרובים יותר לנאוואטל הקלאסית, אם כי אינם זהים לה, מאשר אלו המרוחקים יותר.
סקירה כללית

נאוואטל היא השפה הילידית המדוברת ביותר במקסיקו ובצפון אמריקה. בדומה לשאר השפות האמרינדיאניות, רוב דובריה הם דו-לשוניים השולטים גם בספרדית. בעבר, היו רוב הדוברים שהתגוררו מחוץ לעמק מקסיקו דו-לשוניים גם הם, ושלטו בשפתם המקומית בנוסף לנאוואטל. משערים כי זו הייתה שגורה גם בפי אבותיהם הקדמונים של האצטקים, כגון הטולטקים.
תפוצה גאוגרפית

מגוון של ניבים שונים של נאוואטל מדוברים כיום באזור המשתרע בין המדינות המקסיקניות דורנגו שבצפון וטבסקו שבדרום. ניב נוסף, שזכה לשם משלו ואשר קרוי פיפיל (Pipil), מדובר מדרום לאזור זה עד לאל סלוודור.
פונולוגיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | מכתשי | מכתשי | דו־שפתי | דו־שפתי |
| אפי |  |  |  |  |  |  |  |  | n |  | m |  |
| סותם |  | ʔ |  | kʷ |  |  |  |  |  | t |  | p |
| מחוכך (צדי) |  |  |  |  |  |  |  | ʧ |  | ʦ |  |  |
| מחוכך (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  |  | tɬ |  |  |
| חוכך |  | (h) |  |  |  |  |  | ʃ |  | s |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  | w |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |
* תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
דקדוק

לנאוואטל סממנים דקדוקיים האופייניים לשפות רבות של ילידי אמריקה, כגון הרכבת מילים (אינקורפורציה); עם זאת, יש קווי דמיון דקדוקיים לא מועטים בין נאוואטל לעברית. מערכת זמנים דקדוקיים פשוטה יחסית, צורות סומך ונסמך (אם כי הפוכות בתפקידיהן: calli "בַּיִת" ו-ocelotl "יגואר" יוצרות ocelo-calli "בֵּית הַיגואר"), כינויי שייכות פשוטים המוצמדים למילה (אם כי בראשיתה ולא בסופה כמו בעברית: nantli "אֵם" לעומת nonan "אִמִּי") ועוד.
השפעה על שפות אחרות

נאוואטל תרמה לספרדית מילים רבות, חלקן ייחודיות למקסיקו ומרכז אמריקה וחלקן מקובלות בשאר העולם דובר הספרדית. אחדות ממילים אלו, בעיקר שמות פירות וחיות, עברו גם לשפות אחרות דוגמת האנגלית והעברית. מילים עבריות משפת נאוואטל:
שוקולד: מהמילה xocoatl "מים מרירים" (דהיינו משקה שוקולד). צירוף של xocotl "מריר" ו-atl "מים".
קקאו: מהמילה cacahuatl, שם לפולי הקקאו.
אבוקדו: מהמילה ahuacatl "אשך" (הפרי נקרא על פי צורתו).
כמו כן המילה האנגלית tomato (עגבנייה) ודומותיה בשאר שפות העולם נגזרה מהמילה tomatl "שמנמן", שמציינת כל פרי עגול בצורתו. העגבנייה עצמה נקראה בשם xitomatl "שמנמן עם טבור" (מהמילה xitl "טבור") - שוב על שם צורתה.
שמות גאוגרפים רבים נגזרו גם הם מנאוואטל, כגון מקסיקו (בנאוואטל mēxihco), גואטמאלה (בנאוואטל cuauhtēmallan) ושם הר-הגעש פופוקטפטל.
הערות שוליים

↑  צירוף האותיות טל מסמן מכתשי מחוכך צדי אטום
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282313805171  BnF: cb11940015q (data)  GND: 4120272-7  LCCN: sh85010670  NDL: 00568060  NKC: ph201903
נבחרת קוריאה הצפונית בכדורסל

| --- | --- |
קוריאה הצפונית
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של קוריאה הצפונית
 הצטרפות:  1947
 השתייכות:  פיב"א אסיה
 
 אליפות אסיה בכדורסל
 הופעות:  2 (הראשונה ב-1991)
 ההישג הטוב:  כסף: 1993
 
נבחרת קוריאה הצפונית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קוריאה הצפונית. נבחרת קוריאה הצפונית לא דורגה ברשימת הדירוג של פיב"א לגברים, נכון ל-10 באוגוסט 2024
קוריאה הצפונית ממעטת להשתתף בטורנירי כדורסל בינלאומיים. היא השתתפה פעמיים באליפות אסיה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום השני בו סיימה בשנת 1993 לאחר שהפסידה בגמר לסין בתוצאה 93-72.
נבחרת קוריאה הצפונית מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל או למשחקים האולימפיים.
כל אליפויות אסיה בכדורסל

| אליפות אסיה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
הפיליפינים 1960: לא השתתפה
טאיוואן 1963: לא השתתפה
מלזיה 1965: לא השתתפה
קוריאה הדרומית 1967: לא השתתפה
תאילנד 1969: לא השתתפה
יפן 1971: לא השתתפה
הפיליפינים 1973: לא השתתפה
תאילנד 1975: לא השתתפה
מלזיה 1977: לא השתתפה
יפן 1979: לא השתתפה
הודו 1981: לא השתתפה
הונג קונג 1983: לא השתתפה
מלזיה 1985: לא השתתפה
תאילנד 1987: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 1989: לא השתתפה
| יפן 1991 | מקום חמישי | 8 | 5 | 3 |
| אינדונזיה 1993 | מקום שני | 6 | 5 | 1 |
קוריאה הדרומית 1995: לא השתתפה
ערב הסעודית 1997: לא השתתפה
יפן 1999: פרשה
הרפובליקה העממית של סין 2001: פרשה
הרפובליקה העממית של סין 2003: לא השתתפה
קטר (מדינה) 2005: לא השתתפה
יפן 2007: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 2009: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 2011: לא השתתפה
הפיליפינים 2013: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 2015: לא השתתפה
לבנון 2017: לא השתתפה
אינדונזיה 2022: לא השתתפה
ערב הסעודית 2025: לא השתתפה
| סך הכל | 2 הופעות | 14 | 10 | 4 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
ניקולא היים

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1678 רומא, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  31 ביולי 1729 (בגיל 51) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מוקד פעילות:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  1708–1729 (כ־21 שנים) 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  איטלקית, אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 בן או בת זוג:  ג'ואנה מריה לינדלהיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולא פרנצ'סקו היים ליד הצ'מבלו. ציור של מרקו ריצ'י מסביבות 1709.
ניקולא פרנצ'סקו היים (באיטלקית: Nicola Francesco Haym, ‏6 ביולי 1678 - 31 ביולי 1729) היה לבריתן אופרה, מלחין, מנהל תיאטרון ונגן. היים זכור בעיקר הודות לטקסטים שעיבד ללבריות לאופרות של הנדל וג'ובאני בונונצ'יני. להנדל כתב לבריות ל"יוליוס קיסר", "אוטונה", "פלביו", "טמרלאנו", "רודלינדה" ועוד.
חייו > ראשית הקריירה ברומא

היים נולד ברומא. אביו היה כנראה סבסטיאן היים, מוזיקאי ממוצא גרמני. במשפחתו היו עוד כמה מוזיקאים, שנשארו כולם ברומא ועסקו שם בנגינה, אך כמעט לא פנו להלחנה. את הקריירה המוזיקלית שלו החל ניקולא היים כצ'לן באיטליה.
בשנים 1694 - 1700 עבד היים מדי פעם כצ'לן בשירותו של החשמן פייטרו אוטובוני ברומא וב-13 בספטמבר 1695 נרשם כחבר ב"איגוד המוזיקאים של סנטה צ'צ'יליה". אוטובוני הזמין אצל היים את שתי האורטוריות היחידות שחיבר, היצירות המוקדמות ביותר שלו הידועות כיום.
חייו > לונדון

בשנת 1701 נלווה אל הכנר הרומאי ניקולא קוזימי, שיצא ללונדון בהזמנת הדוכס מבדפורד ובחר בהיים לנגן איתו כצ'לן קונטינואו בתזמורת האקדמיה המלכותית למוזיקה; תוך זמן קצר היה היים לממונה על המוזיקה הקאמרית בחצר הדוכס השני מבדפורד. וביסס את המוניטין המוזיקליים שלו בשני קבצים של טריו סונאטות בסגנון קורלי (אמסטרדם 1703-04) וקובץ של שבע קנטטות (1704), שרק אחת מהן שרדה. הוא כתב את הלברית ל"קאמילה" של בונונצ'יני, יצירה ראשונית שזכתה להצלחה עצומה ותרמה רבות לביסוס מעמדה של האופרה האיטלקית בלונדון. בתיאטרון דרורי ליין בוצעו בשנת 1705 אופרות בסגנון איטלקי, בעיקר באנגלית, והיים ליווה בנגינה בצ'לו את אשתו, הזמרת ג'ואנה לינצ'נהם וניהל את עסקיה. בשנת 1722 היה למזכיר האקדמיה לשש העונות האחרונות שלה: בתקופה זו לא הסתפק בכתיבת הלבריות, אלא קיבל עליו גם את תפקיד מנהל הבמה. לפני מותו בלונדון בשנת 1729 תכנן לסייע להנדל ולהיידגר להקים אקדמיה חדשה אחרי גוויעתה של האקדמיה הישנה.
בעשור הבא, כשהחל להתקבל בלונדון ביצוע אופרות איטלקיות בשפת המקור בלבד, סביר להניח שהיה זה הים שעיבד רבים מן הפסטיצ'וס (תערובת היצירות) שהכילו "אריות מזוודה" - אריות שזמרים לקחו עמם לביצוע במסעותיהם. ידו של היים ניכרת בעיבודי המוזיקה לאריות האלה, אך שום מקור איננו מייחס לו בפירוש את המלאכה. בשנת 1716 חיבר היים לפטרונו ג'יימס ברידג'ס, הארל מקארנאבון, קובץ של שישה מזמורים להרכב קאמרי מותאם במיוחד לתשעת המוזיקאים שעבדו בשירות הארל: שני נערים בקולות סופרן, בס, שני כנרים, אבובן, חלילן, צ'לן (היים) ונגן מקלדת. הייתה זו יצירתו הגדולה האחרונה ומכאן ואילך התמקד במחקר ובכתיבה. היים היה נומיסמטיסט והספר שכתב בשנים 1719-20, Del tesoro britannico parte prima, היה הראשון שנכתב על מטבעות עתיקים בשפה האנגלית.
לקריאה נוספת

Lowell Lindgren: "Franceso Haym, Nicola", Grove Music Online ed L. Macy (Accessed 19 April 2007), grovemusic.com, subscription access.
לואל לינדגרן: "פרנצ'סקו היים, ניקולא", מילון גרוב המקוון בעריכת ל. מייסי
נבחרת קזחסטן בכדורגל חופים

הנבחרת הלאומית של קזחסטן בכדורגל חופים מייצגת את קזחסטן בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל הקזחית.
הסגל הנוכחי

סגל נכון לאליפות אירופה בכדורגל חופים 2018
מאמן: קזחסטן יראלן ג'אמנטייב
שיא תחרותי > מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (אופ"א)

| מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> שנה | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> סיבוב | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> משחקים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> ניצחונות | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> ניצחונות בהארכה | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> ניצחונות בפנדלים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> הפסדים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> שערי זכות | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> שערי חובה | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> הפרש שערים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ספרד 2008: -
ספרד 2009: -
| איטליה 2011 | שלב הבתים | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 5 | 22 | 17- | 0 |
רוסיה 2013: -
איטליה 2015: -
| איטליה 2017 | שלב הבתים | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 6 | 11 | 5- | 3 |
| רוסיה 2019 | שמינית גמר | 4 | 1 | 0 | 0 | 3 | 11 | 22 | 11- | 3 |
| סך הכל | 3/7 | 10 | 2 | 0 | 0 | 8 | 22 | 55 | 33- | 6 |
נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד נשים

נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של קוריאה הדרומית. הנבחרת השתתפה ב-19 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה בשנת 1995. בנוסף לכך, היא זכתה פעמיים במשחקים האולימפיים. הנבחרת זכתה 15 פעמים באליפות אסיה בכדוריד. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הנבחרת מדורגת במקום ה-11.
הישגי הנבחרת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | אולימפיאדה | אליפות העולם | אליפות אסיה |
| 1978 |  | 10-12 |  |
| 1980 | לא העפילה |  |  |
| 1982 |  | 6 |  |
| 1984 | 2 |  |  |
| 1986 |  | 11 |  |
| 1987 |  |  | 1 |
| 1988 | 1 |  |  |
| 1989 |  |  | 1 |
| 1990 |  | 11 |  |
| 1991 |  |  | 1 |
| 1992 | 1 |  |  |
| 1993 |  | 11 | 1 |
| 1995 |  | 1 | 1 |
| 1996 | 2 |  |  |
| 1997 |  | 5 | 1 |
1998: 
| 1999 |  | 9 | 1 |
| 2000 | 4 |  |  |
| 2001 |  | 15 |  |
| 2002 |  |  | 2 |
| 2003 |  | 3 |  |
| 2004 | 2 |  | 1 |
| 2005 |  | 8 |  |
| 2006 |  |  | 1 |
| 2007 |  | 6 |  |
| 2008 | 3 |  | 1 |
| 2009 |  | 6 |  |
| 2010 |  |  | 2 |
| 2011 |  | 11 |  |
| 2012 | 4 |  | 1 |
| 2013 |  | 12 |  |
| 2015 |  | 10 | 1 |
| 2016 | 3 |  |  |
| 2017 |  | 13 | 1 |
| 2018 |  |  | 1 |
| 2019 |  | 11 |  |
2020: 
| 2021 | 8 | 14 | 1 |
| 2022 |  |  | 1 |
הערות שוליים

↑  https://www.ihf.info/member-federations/republic-of-korea/121 דירוג של האיגוד העולמי
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפת מיטשל

מפת מיטשל (באנגלית: Mitchell Map) היא מפה שיצר ג'ון מיטשל (1711–1768), וראתה אור מספר פעמים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18. מפת מיטשל שימשה כמקור מפתי ראשוני במהלך אמנת פריז להגדרת גבולותיה של ארצות הברית לאחר העצמאות. המפה נותרה חשובה לפתרון סכסוכי הגבול בין ארצות הברית לקנדה במחלוקת שונות במשך שנים רבות, כמו בנושא הדייג במפרץ מיין. מפת מיטשל היא המפה המקיפה ביותר של מזרח צפון אמריקה שנעשתה בתקופה הקולוניאלית. אורכה 2.0 מ' ורוחבה מטר וחצי.
ג'ון מיטשל כיצרן מפות

ג'ון מיטשל לא היה גאוגרף מקצועי או יצרן מפות. הוא היה בן למשפחה עשירה במחוז לנקסטר, בחלקה הצפוני של וירג'יניה. הוא התחנך באוניברסיטת אדינבורו, סקוטלנד; השכלה זו כללה את השנתיים הראשונות בתוכנית לימודי הרפואה שנמשכה שלוש שנים. כשחזר לווירג'יניה, הוא התאמן כרופא ולמד בוטניקה מקומית. בריאות לקויה אילצה את מיטשל ואשתו לעזוב את וירג'יניה ללונדון בשנת 1746. שם שימש כיועץ לצמחים אקזוטיים לאצילים המעוניינים בגנים. כמו כן, שם יצר מיטשל את המפה המפורסמת שלו. היסטוריוני המפות התעניינו בשאלה מדוע רופא ובוטנאי שלא גילה עניין קודם ביצירת מפות, רצה ליצור מפה כה גדולה ומפורטת.
עד לא מזמן טענו ההיסטוריונים כי מיטשל היה מוטרד מחוסר העניין שהפגינו פוליטיקאים בלונדון בנוגע לקולוניאליזם ולכן התכוון להזהיר אותם מפני הסכנה שהצרפתים הציבו בפני המושבות הבריטיות. מיטשל עשה זאת ביוזמתו, על ידי עריכת מפה ראשונה של צפון אמריקה בשנת 1750, אותה הראה לפוליטיקאים שהכיר באמצעות פעילותו הבוטנית והגינונית. המפה הרשימה את ג'ורג 'מונטאגו-דאנק, הרוזן השני של הליפקס, שמונה לנשיא מועצת המסחר והמטעים בשנת 1748. לכן הליפקס פתח את הארכיונים הרשמיים בפניו, וביקש מפות מעודכנות מהמושבות עבור מיטשל כדי שיצור מפה חדשה וטובה יותר. זו הייתה המפה שפורסמה בשנת 1755. כלומר, הכוח המניע להכנתה היה האיום הצרפתי.
בחינה מחודשת של הראיות הארכיוניות מצביעה עם זאת, שמיטשל יצר את המפה הראשונה שלו בשנת 1750, לפי בקשתו של הליפקס. הליפקס התמנה לנשיא מועצת המסחר מיד לאחר סיום מלחמת הירושה האוסטרית (1744–1748) ומרכיבו הצפון אמריקאי, מלחמת המלך ג'ורג' . המלחמה הסתיימה בקיפאון ובחזרה לסטטוס קוו האנגלו-צרפתי של חוזה אוטרכט 1714. לאמיתו של דבר, באותם ימים הייתה אמונה נפוצה שזה רק עניין של זמן עד שתתחיל עוד מלחמה אנגלו-צרפתית עולמית. היה ניתן לצפות כי הניצוץ של הסכסוך החדש יהיה במושבות בצפון אמריקה. מכאן מובן מדוע הליפקס נצמד למיטשל כמומחה בכל עניין הקולוניאליזם. אחת מבקשותיו, ככל הנראה, הייתה שמיטשל יכין מפה חדשה שתראה את המצב הטריטוריאלי בצפון אמריקה. אין ספק, שהבקשה הגיעה לאחר 1749 זאת מתוך התכתבויותיו של מיטשל שחשפו את העניין החדש שלו בגאוגרפיה ובפוליטיקה.
יצירת המפה

מיטשל חיבר מפה ראשונה בשנת 1750 מהחומרים שיכול היה למצוא בלונדון, בארכיונים רשמיים ובידיים פרטיות. אך המידע שהיה נראה כבלתי מספק. בהתאם לכך, הורה הליפקס למושלי המושבות הבריטיות לשלוח מפות חדשות. אלה הפכו לבסיס, כשהם משולבות בתוך המסגרת הגאוגרפית הכוללת שסופקו על ידי מפות הגאוגרף הצרפתי גיום דליסל (Guillaume Delisle). בשלהי 1754 השתמש הליפקס בעותק כתב-יד אחד של המפה השנייה של מיטשל כדי לקדם בהצלחה את עמדתו הפוליטית (״ללא פשרה עם הצרפתים״) בתוך הקבינט הבריטי בהכרזת מלחמת שבע השנים, המכונה מלחמת צרפת והאינדיאנים. הליפקס גם אפשר למיטשל לפרסם את המפה: היא הופיעה באפריל 1755, כשהלוחות הוכנו על ידי תומאס קיצ'ין ופורסמה על ידי אנדרו מילר.
המפה שפורסמה נשאה את הכותרת "מפת השלטון הבריטי והצרפתי בצפון אמריקה". תאריך זכויות היוצרים הוא 13 בפברואר 1755, אך ככל הנראה המפה לא נמכרה לציבור עד אפריל ואפילו מאי. תיקונים קלים ללוחות ההדפסה של המפה בוצעו ככל הנראה במהלך תהליך ההדפסה (לדוגמה, תיקונו של המו"ל וכתובתו).
הגאוגרף ג'ון גרין מתח ביקורת על מיטשל ומפתו, זמן קצר לאחר הופעתה, והדגישה שני כישלונות ביחס לנובה סקוטיה (אזור של סכסוך עם הצרפתים). מיטשל, ציין גרין, לא השתמש לא בתצפיות האסטרונומיות לקווי הרוחב והאורך שביצע המרקיז ג'וזף ברנרד דה שברט (Joseph Bernard de Chabert). בשנות 1740 ולא במפה משנת 1715 של חוף נובה סקוטיה. בתגובה, מיטשל הוציא גרסה חדשה של המפה, עם שני קטעים גדולים של טקסט שתיאר את כל מקורות הנתונים שלו.
הגרסה החדשה של המפה התאימה גם את קו החוף בקנה אחד עם עבודתו של שברט אך דחתה את תרשים 1715 כמלא פגמים. מקובל לחשוב שגרסה זו של מפת מיטשל, המכונה "המהדורה השנייה", הופיעה בשנת 1757, אך ייתכן כי הופיעה כבר שנה קודם.
המפה המשיכה להתעדכן וכמה גבולות עודכנו, גם לאחר מותו של מיטשל בשנת 1768.