אייזק אייזקס
שנים מעצבות וקריירה מוקדמת

אייזק אלפרד אייזקס נולד ב-1855 ברחוב אליזבת', מלבורן שבמדינת ויקטוריה (אוסטרליה), לזוג מהגרים יהודים. אביו, אלפרד אייזקס, היה חייט יהודי, שנולד בעיירה מלאווה שבצפון מרכז פולין, היגר משם לגרמניה, צרפת ולבסוף הגיע ללונדון, אנגליה, ב-1845. שם, ב-1849, הוא פגש ונישא לרבקה אברהמס, יהודייה גם היא. השניים היגרו לאוסטרליה ב-1854 (מסע של שלושה חודשים בספינה באותה עת) ואייזקס נולד כשנה אחרי הגעתם, הבן הבכור מתוך שישה ילדים. שניים מאחיו נפטרו בצעירותם. המשפחה עברה ממלבורן לצפון מדינת ויקטוריה, כשאייזקס היה בן ארבע ושם הוא גדל בעיירה בשם יקנדנדה, שהוקמה סביב מכרה זהב. היה זה ביקנדנדה שהחל ללמוד בבית ספר יסודי וכבר שם הוכיח עצמו כילד נבון בעל תחומי עניין רבים. כאשר בשנת 1867 עברה המשפחה לעיירה השכנה ביצ'וורת' הגדולה יותר, הוא הלך תחילה לבית הספר הרב-תחומי ולאחר מכן לבית הספר לדקדוק של ביצ'וורת' שבו הוענק לו התואר הרומאי 'דוקס' (Dux). לאחר שהוסמך כתלמיד-מורה לימד בבית הספר המשותף ובבית הספר הממלכתי שהחליף אותו משנת 1870 עד 1875.
אייזק הצטיין בלימודי מתמטיקה ובשפות, והיה בגיל 15 בלבד כאשר מונה כמורה בתיכון שבו למד, למרות היעדרויותיו התכופות מבית הספר. הוא הירבה לברוח למחנות כורי הזהב שבסביבה. את ניסיונו הראשון במשפטים רכש במסגרת זו, במשפט שניהל כנגד הנהלת בית הספר בקשר לשכרו. היה זה במהלך 1875, לאחר המשפט עם המנהל על שכר הטרחה המגיע לו, שהתפטר ממשרתו ועבר ללמד למספר חודשים בבית הספר לדקדוק. באמצעות קשריו של חברו המקומי ג'. ב. קרפרד, הובטח לאייזקס מינוי כפקיד במשרד הפרוטנוטרי במחלקה למשפטי הכתר במלבורן, שם היה לו ניסיון רב בנושאים משפטיים מעשיים במשפט אזרחי. בהיותו סטודנט במשרה חלקית, החל ללמוד משפטים באוניברסיטת מלבורן בשנת 1876 וסיים בזמן המינימלי באפריל 1880 בהצטיינות מהשורה הראשונה. מחברת לימודים שלו משנת 1879 ששרדה היא מודל של דיוק ובהירות בהצהרתו הקצרה של דוקטרינה ועקרון, ובהערות סיכום של תיקים מוכרעים. ייתכן ולאייזקס היה זיכרון צילומי (דבר שלא הוכח) ובבחינות יכול היה לצטט תיקים משפטיים שלמים.
הידע שלו בשפות כלל בסופו של דבר לא פחות משמונה שפות: אנגלית, רוסית, גרמנית, איטלקית, צרפתית, יוונית, סינית והינדית. לאחר שהשלים תואר ראשון במשפטים ב-1880 המשיך אייזקס ללימודי תואר שני שהשלים ב-1883. הוא נשאר במשרד עורכי הדין של הכתר עד 1882, כשהחליט לעבור ללשכת עורכי הדין העירונית. ללא קשרים ועם גיבוי כלכלי מועט, אייזקס טיפח מוניטין דרך עבודה ממושכת. עד 1890 הוא היה מבוסס היטב: באותה שנה הוא הופיע תשע עשרה פעמים בפני בית המשפט העליון של ויקטוריה והיה למייצגם של לקוחות עסקיים גדולים, כולל בנקים, הבורסה, חברות הקרקעות והפיננסים והרשויות המקומיות. טווח עיסוקו היה רחב מאוד: במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 הופיע בענייני דיני חברות שונים, במקרים בהם נוגעים נזקים, חוזים, ביטוח, חדלות פירעון, כרייה ודיני ממשל מקומיים. אייזקס צוין בלשכת הדין בשל "תשומת הלב הצמודה והמפורטת שהקדיש למקרים שלו, שלמות הטיעונים שהציג וההתייחסות שלו ללקוח."
בשנת 1886 הביא אייזקס את הוריו למלבורן, ומאז 1888 התגוררו בבית רחב בן שתי קומות ברחוב אובורן. ב-18 ביולי נישא לדבורה (דייזי) ג'ייקובס, בתו של אייזיק ג'ייקובס, סוחר טבק שהיה נשיא הקהילה העברית סט. קילדה ובשנים 1889–1890 היה הנשיא המיועד של לשכת התעשייה. נולדו להם שתי בנות ב-1890 וב-1892. המשפחה עברה מדירה לדירה בתדירות גבוהה, אך בנוסף על הדירה במלבורן עצמה היה לרשות המשפחה בית כפרי בהר מקדון. אייזקס שמר על קשר יומיומי הדוק עם אמו, ואכן, בשנים הראשונות לנישואיו עזב לעיתים את משפחתו לתקופות קצרות כדי להישאר עם אמו ולטפל בה. אפילו כאשר היה בן מעל גיל 50 וכיהן כשופט בעליון האוסטרלי, הוא היה כותב ל'אמי היקרה המתוקה שלי'. בין האם ובנה נותר קשר חזק מאוד עד לפטירתה של האם בשנת 1912.