stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים חג'בי
העלייה לארץ > בישראל

לעת זקנתו זכה הרב חיים לעלות לישראל בחודש תשרי שנת ה'תש"י. הרב נפטר לאחר תקופה קצרה בישראל, ביום שבת, בתאריך כ' בחשוון ה'תש"י. נטמן בבית הקברות סגולה שבעיר פתח תקווה, בחלקה ד' שורה מ'..
מורשתו

הרב חיים הסמיך שוחטים מקדשים ומוהלים והעמיד תלמידים רבים, ואף דיינים במחוז כוולאן שבתימן. הרב חיים היה מוכר גם אצל רבני צנעא וכונה בפיהם: "מרא דאתרא" ו"מקובל".[דרוש מקור].
כתבים לזכרו

חוברת מפעלי הצדיק - תולדות הרב חיים חג'בי. חוברת זו היא פרי מחקר מקיף על פועלו של הרב, והיא כוללת עדויות ממקור ראשון על פועלו של הרב. פורסמה בשנת ה'תשס"ז בחודש תשרי.
ספר זיכרון תימן - ספר אודות חכמי תימן מהמאה ה-18, בספר חלק נכבד מתייחס לרב חיים חג'בי ובניו הרבנים. פורסם בשנת ה'תשס"ו.
פעולותיו של הרב חיים פורסמו בעלוני שבת שונים המופצים בישראל..
מתלמידיו

בנו הרב הדיין משה חג'בי.
בנו רבי חיים חג'בי, נקרא על שם אביו. עסק ברפואה על פי חוכמת הקבלה.
הרב הדיין יוסף תנעמי.
חתנו הרב הדיין יחיאל שפירא, היה ראש השוחטים בעיר באר שבע.
הרב שלום נחשון. היה שוחט, מוהל, ועורך חופות.
ספריו

עם העלייה לארץ אבדו רוב כתבי היד של הרב, ואת חלקם גנז הרב בעצמו ולא הפיצם ברבים.
קונטרס דברי תורה - פירוש על התורה בדרך הפרד"ס.
מראה הבהמה וחלקיה - בירורים בהלכות שחיטה ומראה הבהמה וחלקיה, כולל ציורים של איברים והסבר מפורט עליהם.
חידושים והבהרות - בכתב ידו על התורה. את כל הקונטרסים כתב וחיבר בארץ התימן.
לקריאה נוספת

אודות הרב
בשבח הצדיק המקובל הרב חיים חג'בי זצוק"ל, באתר יד מהרי"ץ, הרב יצחק רצאבי.
המקובל רבי חיים חג'בי, באתר MyTzadik.
"מפעלי הצדיק" אודות רבי חיים בן רבי משה חג'בי זצוק"ל, באתר masoret.
תולדות חייו בהרחבה כולל סיפורים ומעשים, מאתר TheMarkerCafe.
כתבות
תפילה בער"ח סיון בקבר הגה"צ מארי רבי חיים חג'בי זצ"ל בפתח תקווה, המודיע, 8 ביוני 2016 (התאריך לפי הלוח היוליאני).
יעקב שלמה לוי, שבועון מרוה לצמא, גיליון 2295.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  המקובל רבי חיים חג'בי, באתר MyTzadik, האנציקלומדיה להנצחת צדיקים
1 2 3  מפעלי הצדיק, מהדורה ראשונה, מבוא, עמוד 6.
1 2 3  זיכרון תימן, עמוד קי"א.
1 2  ספר מפעלי הצדיק, מהדורה ראשונה, עמוד 32.
↑  ספר מפעלי הצדיק, מהדורה ראשונה, עמוד 40.
1 2 3  דברי הרב יצחק רצאבי לרגל הילולת הרב חג'בי, בשבח הצדיק המקובל רבי חיים חג׳בי זצוק"ל זיע"א
↑  ספר מפעלי הצדיק, מהדורה ראשונה, עמודים 41-42.
1 2  זיכרון תימן, עמוד קי"ח.
↑  מפעליהצדיקמבוא
↑  מפעלי הצדיק, מהדורה ראשונה, עמודים 23-28.
↑  מפעלי הצדיק, מהדורה ראשונה, עמוד 36.
↑  מסמכי הג'וינט של העלייה הגדולה (עמ' מס' 49 ברשימה)
1 2  הרב חיים חג'בי, באתר BillionGraves
↑  שבט טיש, משפטים, תשע"ו. מדי שבת בשבתו, עלון מס' 40.
↑  נקרא גם מארי יחיא חפדי.
יהודים בביקור בקבר הרב חיים חג'בי, ביום ההילולה, כ' בחשוון.
רוברט פטינסון

| --- | --- |

פטינסון, 2017
 לידה:  13 במאי 1986 (בן 38) אנגליה לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Robert Douglas Thomas Pattinson 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 מקום לימודים:  The Harrodian School  Tower House School 
 בת זוג:  סוקי ווטרהאוס(2018-הווה)
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (2009)  פרס הקולנוע של MTV לקרב הטוב ביותר (2011)  פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (2011)  פרס הסרטים של MTV על ההופעה הטובה ביותר (2011)  פרס הסרטים של MTV על ההופעה הטובה ביותר (2010)  פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (2010)  פרס הקולנוע של MTV לכוכב העל הגלובלי (2010)  פרס הקולנוע של MTV לקרב הטוב ביותר (2009)  פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
פטינסון, 2014
רוברט דאגלס תומאס פטינסון (באנגלית: Robert Douglas Thomas Pattinson; נולד ב-13 במאי 1986) הוא שחקן, דוגמן ומוזיקאי אנגלי. תפקידו הראשון המשמעותי היה גילום סדריק דיגורי בסרט "הארי פוטר וגביע האש". מאוחר יותר קיבל את תפקיד אדוארד קאלן, דמות ראשית בחמשת סרטי "דמדומים". בשנת 2019 נבחר לגלם את באטמן בסרט הקולנוע החדש של DC קומיקס "באטמן" ב-2022.
בשנת 2010 נכנס פטינסון לרשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של המגזין "טיים" וכן דורג על ידי המגזין "פורבס" כאחד מ-100 האנשים המשפיעים ביותר.
ילדות ונעורים

פטינסון נולד בלונדון, אנגליה, בנם של קלייר (לבית צ'ארלטון), עבדה בסוכנות דוגמנות, ושל ריצ'רד פטינסון, עבד בייבוא מכוניות מארצות הברית. לו שתי אחיות גדולות, ליזי פטינסון, זמרת, וויקטוריה פטינסון. גדל בפרבר הלונדוני בארנס ולמד בבית הספר היסודי Tower House School עד גיל 12. השלים את לימודיו בבית הספר The Harrodian School.
בצעירותו, נטל חלק פעיל בתיאטרון המקומי, Barnes Theatre Company.
קריירה > דוגמנות

פטינסון החל לעבוד בדוגמנות בגיל 12, אולם לאחר ארבע שנים חלה ירידה בביקוש לעבודתו. בדצמבר 2008 הוא הסביר את חוסר הביקוש לעבודתו כדוגמן במאפיינים החיצוניים הגבריים שלו. לדבריו, "כאשר התחלתי לראשונה הייתי די גבוה ונראיתי כמו ילדה, אז קיבלתי הרבה עבודות, משום שזה היה בתקופה בה המראה האנדרוגיני היה מגניב. אז, אני מניח, הפכתי לבחור יותר מדי, אז לא קיבלתי עוד עבודות. הייתה לי קריירת דוגמנות לא מוצלחת ביותר". ב-2007 הופיע כדוגמן במספר פרסומות, בהן קמפיין הפרסום לביגוד של חברת Hackett.
נכון לנובמבר 2016 פטינסון מדגמן לחברת dior.
קריירה > משחק

פטינסון החל את דרכו בתחום המשחק בתיאטרון חובבים, ולאחר שצבר ניסיון מאחורי הקלעים, החל להשתתף כממלא מקום של שחקנים בתיאטרון. הוא משך את תשומת לבו של סוכן שחקנים במחזה "טס" מאת תומאס הארדי, ומאז החל להשתתף בסרטים בתפקידי משנה שונים. תחילה שיחק בתפקיד משנה בסרט הטלוויזיה "קללת הטבעת" בשנת 2004. מאוחר יותר באותה שנה השתתף בסצנה בסרט "יריד ההבלים", אך הסצנה נמחקה מהגרסה הקולנועית והופיעה רק בגרסת ה-DVD.
בשנת 2005 השתתף בסרט "הארי פוטר וגביע האש" בתפקיד סדריק דיגורי; על משחקו קיבל פרס מ-Times Online. המגזין "טיימס" תיאר אותו כאחד השחקנים הבריטים המבטיחים ביותר.
ב-2008 השתתף בתפקיד אדוארד קאלן בסרט "דמדומים", המבוסס על ספרה של סטפני מאייר, בעל אותו השם. הסרט זכה להצלחה והפך לשובר קופות, ופטינסון הפך לכוכב בעקבותיו. הוא זכה במספר פרסי MTV ו-Teen Choice Award על תפקידו בסרט. בנוסף הופיע ב-2008 בסרט "How to Be". ב-2009 יצא הסרט השני בסדרת סרטי דמדומים, "דמדומים 2: ירח חדש", שזכה גם הוא להצלחה וביסס את מעמדו של פטינסון כשחקן מצליח; גם על תפקידו בסרט זה זכה פטינסון במספר פרסי MTV ו-Teen Choice Award. ב-2009 כיכב פטינסון גם בסרט "Little Ashes", בתפקיד סלבדור דאלי.
ב-2010 יצא סרטו "זכרי אותי לנצח" (Remember Me), בו כיכב לצד אמילי דה רייבין. פטינסון שימש לראשונה גם כמפיק בפועל של הסרט. בנוסף כיכב בשנה זו בסרט השלישי בסדרת סרטי דמדומים, "דמדומים 3: ליקוי חמה", וזכה במספר פרסי MTV ו-Teen Choice Award על תפקידו. באותה שנה דירג אותו "טיים מגזין" כאחד האנשים המשפיעים ביותר, והמגזין "Forbes" כאחד הידוענים החזקים ביותר.
ב-2011 כיכב בדרמה הרומנטית "מים לפילים", לצד ריס וית'רספון, והצטלם לסרט ההמשך בסדרת "דמדומים", "דמדומים 4: שחר מפציע (חלק 1)".
בשנת 2012 כיכב בסרט האחרון בסאגת דמדומים ובסרטים "קוסמופוליס" ו"בל אמי".
בשנת 2014, הופיע בסרטים "רובר" ו"מפות לכוכבים" לצידה של ג'וליאן מור.
בשנת 2016 שיחק בדרמה הביוגרפית "העיר האבודה Z" המבוססת על ספר באותו שם, לצד צ'ארלי האנם וסיינה מילר.
בשנת 2017 שיחק במותחן הפשע "גוד טיים" פרי יצירתם של ג'וש ובני ספדי. הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב פסטיבל קאן והשתתף גם בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
בשנת 2018 שיחק לצד ז'ולייט בינוש בסרט הדרמה העתידני "החיים למעלה" של הבמאית הצרפתייה קלייר דני.
בשנת 2020 גילם את ניל בסרט הפעולה "טנט" של כריסטופר נולאן. באותה שנה גם כיכב בדרמת הפשע "תמיד השטן" בהפקה של נטפליקס.
בשנת 2022 שיחק את באטמן בסרטו של מאט ריבס "באטמן" מבית DC קומיקס.
קריירה > מוזיקה

במקביל לעבודתו כשחקן, פטינסון מנגן בפסנתר ובגיטרה, וכותב קטעי מוזיקה ושירה משלו. הוא שר שניים מקטעי המוזיקה המופיעים בפסקול הסרט "דמדומים": "Let Me Sign" שנכתב על ידי מרכוס פוסטר ובובי לונג, ו-"Never Think", אותו גם כתב בשיתוף עם סאם בראדלי. גם בסרטו "How To Be" מבצע פטינסון שלושה שירים, שנכתבו על ידי המלחין ג'ואו הייסטינגס.
בשנת 2010 זכה פטינסון בפרס "הזמרים המשפיעים והכי פחות צפויים של הוליווד".
בשנת 2013 שיתף פעולה עם להקת ההיפ הופ האקספרימנטלית דת' גריפס בשירם "birds".
קריירה > פרסים ודירוגים

פטינסון הופיע ברשימת "100 הגברים הסקסיים" לשנת 2008 ו-2009 במגזין "People". המגזין "Vanity Fair" דירג אותו כאחד ממקבלי השכר הגבוה ביותר בהוליווד, עם הכנסות המוערכות בכ-18 מיליון דולר בשנת 2009.
בשנת 2009, "Ask Men" דירג אותו כאחד מ-49 האנשים המשפיעים ביותר.
חיים אישיים

בשנת 2008, החל לצאת עם השחקנית האמריקאית קריסטן סטיוארט. סטיוארט הודתה בקיומה של מערכת היחסים לראשונה ביולי 2012, לאחר שהמגזין "Us Weekly" טען שהיא לכאורה קיימה רומן עם הבמאי רופרט סנדרס, אשר ביים את הסרט "שלגייה והצייד" בו השתתפה. לאחר מכן פורסמה התנצלותה של סטיוארט לפטינסון. לאחר פרידה קצרה של כמה חודשים השניים חזרו לזוגיות, אולם במאי 2013 פורסם כי הם נפרדו.
בספטמבר 2014 החל פטינסון לצאת עם הזמרת הבריטית FKA twigs. באפריל 2015 השניים התארסו. שנה לאחר שהוכרזו האירוסין, ביטל פטינסון את אירוסיו עם הזמרת. בספטמבר 2017 הזוג נפרד.
באמצע שנת 2018 החל לצאת עם השחקנית והדוגמנית האנגלייה סוקי ווטרהאוס. הזוג עבר להתגורר בלונדון. בנובמבר 2023 פורסם כי הזוג מצפה לילד ראשון. במרץ 2024 נולדה ביתם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | יריד ההבלים | רוודי קרוואלי | ללא קרדיט |
| 2005 | הארי פוטר וגביע האש | סדריק דיגורי |  |
| 2008 | How to Be | ארט |  |
| 2008 | דמדומים | אדוארד קאלן |  |
| 2009 | Little Ashes | סלבדור דאלי |  |
| 2009 | דמדומים 2: ירח חדש | אדוארד קאלן |  |
| 2010 | זכרי אותי לנצח | טיילר קיטס הוקינס | גם מפיק בפועל |
| 2010 | דמדומים 3: ליקוי חמה | אדוארד קאלן |  |
| 2010 | Love & Distrust | ריצ'רד |  |
| 2011 | מים לפילים | ג'ייקוב ג'נקובסקי |  |
| 2011 | דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1 | אדוארד קאלן |  |
| 2012 | בל אמי (אנ') | ז'ורז' דרואה |  |
| 2012 | קוסמופוליס | אריק פקר |  |
| 2012 | דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2 | אדוארד קאלן |  |
| 2014 | רובר (אנ') | ריינולדס |  |
| 2014 | מפות לכוכבים (אנ') | ג'רומי פונטנה |  |
| 2015 | מלכת המדבר | תומאס אדוארד לורנס |  |
| 2015 | Life | דניס סטוק (אנ') |  |
| 2016 | ילדות של מנהיג (אנ') | צ'ארלס מרקר |  |
| 2016 | העיר האבודה Z | הנרי קוסטין |  |
| 2017 | גוד טיים | קוני ניקאס |  |
| 2018 | Damsel | סמואל אלבסטר |  |
| 2018 | החיים למעלה (אנ') | מונטה |  |
| 2019 | המלך (אנ') | לואיס |  |
| 2019 | המגדלור | אפרים וינסלואו / תומאס הווארד |  |
| 2020 | טנט | ניל |  |
| 2020 | תמיד השטן | פסטור טיגרדין |  |
| 2020 | מחכים לברברים | מנדל |  |
| 2022 | באטמן | באטמן / ברוס ויין |  |
| 2023 | הילד והאנפה | האנפה האפורה | דיבוב |
| 2025 | מיקי 17 | מיקי בארנס |  |
| 2026 | באטמן – חלק 2 | באטמן / ברוס ויין |  |
| 2026 | האודיסיאה | יפורסם בהמשך |  |
| TBA | Die, My Love |  |  |
| TBA | The Drama |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | קללת הטבעת (אנ') | גיסלהר | סרט טלוויזיה של Sat.1 |
| 2006 | The Haunted Airman | טובי ג'אג | סרט טלוויזיה של BBC Four |
| 2007 | המדריך לאם גרועה (אנ') | דניאל גייל | סרט טלוויזיה של ITV |
הערות שוליים

↑  #50 Robert Pattinson, כתבה באתר פורבס
↑  Chris Weitz, ‏ Robert Pattinson, באתר טיימס, 29 באפריל 2010
↑  Almost famous, באתר טיימס, 26 במאי 2005
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, דמדומים: דרקולה מתהפך בקברו, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2008
↑  אלעד בילו, עכבר העיר, רוברט פטינסון זוכה, מקלל ומנשק בפרסי ה-MTV, באתר הארץ, 6 ביוני 2011
↑  חן חדד, עכבר העיר, זכרי אותי לנצח: כש"דמדומים" ו"אבודים" נפגשים, התוצאה מאכזבת, באתר הארץ, 22 באפריל 2010
↑  אורי קליין, דמדומים - ליקוי חמה: בלה סוואן ממשיכה להתלבט, באתר הארץ, 16 ביולי 2010
↑  נתנאל שלומוביץ, "העיר האבודה Z": אימפריאליזם ושוביניזם הולכים לאיבוד בג'ונגל, באתר הארץ, 25 באפריל 2017
אורון שמיר, עכבר העיר, "העיר האבודה Z": יש בראד פיט חדש, באתר הארץ, 20 באפריל 2017
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, מסופיה קופולה עד רוברט פטינסון: המלצות צפייה בפסטיבל הקולנוע בירושלים, באתר הארץ, 5 ביולי 2017
↑  איתמר זהר, מה עושה רוברט פטינסון בסרט הראשון באנגלית של הבמאית קלייר דני, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2018
↑  נתנאל שלומוביץ, את "טנט" אפשר להבין רק בצפייה שנייה. רק המעריצים יסכימו לעמוד בזה, באתר הארץ, 30 במאי 2021
↑  אורון שמיר, "תמיד השטן": יש כאן חומרים לקלאסיקה אמריקאית, אז איך זה השתבש?, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2020
↑  אורון שמיר, "באטמן" החדש רחוק מלהיות הגרסה האולטימטיבית, באתר הארץ, 3 במרץ 2022
↑  הלם: רוברט פטינסון וקריסטן סטיוארט נפרדו. שוב, באתר נענע, 19 במאי 2013
↑  יאללה ביי: רוברט פטינסון מבטל את החתונה עם FKA Twigs, באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2016
↑  Eve Barlow, Robert Pattinson interview: the High Life star talks dating and privacy in Hollywood, www.thetimes.co.uk (באנגלית)
↑  Olivia Ovenden, The House Instagram Wants To See Inside, Esquire, ‏2020-07-23 (באנגלית בריטית)
↑  אינה טוקר, מערפד לאיש העטלף: רוברט פטינסון הוא הבאטמן החדש, באתר ynet, 31 במאי 2019
↑  Matt Grobar, Christopher Nolan’s Next Film Is An Adaptation Of Homer’s ‘The Odyssey,’ Universal Reveals, Deadline, ‏2024-12-23 (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בן אפלק | שחקנים שגילמו את "באטמן"  2021– | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455035305171  PLWABN: 9810674925505606  BIBSYS: 9031023  BNE: XX4836387  BnF: cb15968803t (data)  GND: 137014864  ICCU: RAVV626895  ISNI: 0000 0001 2133 3240  LCCN: no2008168470  LNB: 000148982  MusicBrainz: 28f87490-205b-4187-970b-cd48881f5225  NDL: 01191587  NKC: xx0098726  NLK: KAC201011573  NTA: 315907061  SUDOC: 135994071  VIAF: 53976712   WorldCat (עם VIAF): 53976712 
פטינסון, 2009
דסאו

בית הספר בדסאו
דסאו (גרמנית: Dessau. בספרות הרבנית נכתב שמה דעסוי או דעסויא או דעסא) היא עיר במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה, השוכנת על צומת הנהרות מולדה ואלבה.
גאוגרפיה

העיר מונה 77,557 נפש (2004), וזו העיר השלישית בגודלה בסקסוניה-אנהלט. בשיאה, לפני מלחמת העולם השנייה, מנתה אוכלוסיית העיר 120,000 איש. בשנים האחרונות חוותה העיר ירידה דרסטית במספר תושביה, בדומה לערים רבות אחרות במזרח גרמניה.
דסאו ידועה כאחת מערי הבאוהאוס החשובות בעולם. מכללת הבאוהאוס הועברה לכאן ב-1926, לאחר שאולצה להיסגר בוויימאר. בעיר בתי באוהאוס רבים, אשר הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בעיר אתר מורשת עולמית נוסף: ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ (Dessau-Wörlitz), גן אשר הוקם ב-1750. הגן משתרע על שטח של 142 קמ"ר (פי שלושה משטחה של תל אביב), והוא מהווה את הגן הגדול ביותר באירופה היבשתית.
יהדות דסאו

בשנים 1737–1743 כיהן כרבה של הקהילה היהודית בדסאו הרב דוד פרנקל, בעל הפירוש המפורסם לירושלמי 'קרבן העדה'; הרב פרנקל אף החזיק בביתו ישיבה קטנה ובה למדו כשלושים תלמידים מבני העיר. במסגרת זו למד בצעירותו גם משה מנדלסון, אבי תנועת ההשכלה, המכונה במקורות רבים 'משה מדסאו' (או ביידיש, 'משה דעסויער'), על שם העיר. משנת 1768 עד ל-1785 כיהן כרב העיר ר' שמחה מדעסוי (בנו של ר' צבי חריף), בעל ההגהות על הש"ס שנדפסו בש"ס וילנא.
יהדות דסאו > רשימת רבני דסאו הידועים החל מהמאה ה-17

הרב שלמה זלמן ריינאך, רבה של הלברשטט (עד שנת תמ"ט) 1689
הרב מאיר ב"ר יצחק מפראג (משנת ת"נ-עד פטירתו י"ב באדר ת"נ) 1689–1690
הרב בנימין וואלף מירלש (עד פטירתו בשנת תנ"א) 1691
הרב בנימין זאב וולף (תנ"ח-ה'תס"ח) 1698–1708
הרב יוסף יצחק ב"ר גרשון לנדסברג (ה'תס"ח-עד פטירתו י"ט בחשוון תצ"ו) 1708–1735
הרב יצחק זליג קרא (תצ"ו-תצ"ח) 1736–1737
הרב דוד פרנקל 1737–1743
הרב יוסף אייזנשטט 1743–1760
הרב אהרן ב"ר משה מגזע צבי 1760–1763
הרב דוד ברלין (אחיו של ישעיה פיק ברלין) 1763–1767
הרב שמחה מדעסוי 1768–1785
הרב יחיאל מיכל שפייאר (גר'), חתנו של רפאל הכהן כ"ץ 1785–1822
הרב ישראל ליפשיץ 1822
לקריאה נוספת

צבי הלוי איש הורוויץ, "עיר דעסוי ורבניה", בתוך אוצר החיים, ספר שישי, דוה תר"ץ, עמ' 191-186.
הקונסיסטוריה היהודית של וסטפאליה

הכרוז הרשמי של הקונסיסטוריה שהודיע על ביטול האיסור על קטניות, 18 בינואר 1810. בתחתית, שמות ששת ראשיה.
הקונסיסטוריה הווסטפאלית המלכותית לבני ישראל (בגרמנית: Königlich Westphälisches Konsistorium der Israeliten, בתעתיק לעברית בן התקופה: קאֶניגליך וועזטפֿאלישז קאָנזיזטאָריום דער איזראַעליטען) הייתה הוועד המרכזי והמפקח על יהודי ממלכת וסטפאליה הנפוליאונית, שפעל מ-1808 עד 1813. הקונסיסטוריה נועדה לקדם מודרניזציה של היהודים כך שיהיו אזרחים מועילים, והייתה חלוצת הרפורמות בתחומי המשטר הקהילתי, החינוך, הדת ועוד שעברו על יהדות גרמניה בעידן האמנציפציה ליהודים.
ראו גם

הפקודה המחפירה של נפוליאון בונפרטה
אמנציפציה ליהודים
הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת
לקריאה נוספת

Felix Lazarus, Das Königlich Westphälische Konsistorium der Israeliten, Alkalay, 1914.
הערות שוליים

↑  Michael A. Meyer, The Origins of the Modern Jew: Jewish Identity and European Culture in Germany, 1749-1824, Wayne State University Press, 1979. עמ' 132-134
1 2  David Jan Sorkin, The Transformation of German Jewry, 1780-1840, Wayne State University Press, 1999. עמ' 85-89.
1 2 3  Lionel Kochan, The Making of Western Jewry, 1600-1819, Springer Verlag, 2004. עמ' 293.
1 2  מרדכי אליאב, Jüdische Erziehung in Deutschland im Zeitalter der Aufklärung und der Emanzipation, Waxmann, 2001. עמ' 154-158.
↑  מאיר, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism. Wayne State, 1995, עמ' 31-35.
↑  אורתודוקסיה, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
ג'ודי דנץ'

| --- | --- |

ג'ודי דנץ', 2007
 לידה:  9 בדצמבר 1934 (בת 90) הממלכה המאוחדת יורק, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Judith Olivia Dench 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון  Clifton Pre-preparatory School 
 בן או בת זוג:  מייקל ויליאמס (1971–2001) 
 צאצאים:  פינטי ויליאמס 
 פרסים והוקרה:  IFTA Lifetime Achievement Award (6 ביולי 2023)  דוקטור של כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז (2008)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד (2017)  פרס מפעל חיים של האקדמיה האירופית לקולנוע (2008)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (1999)  מדליית בנג'מין פרנקלין (2000)  פרימיום אימפריאל (2011)  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1997)  פרס באפט"א למפעל חיים (2001)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (1988)  חבר החברה המלכותית לאמנויות  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר  פרס מעגל המבקרים להצטיינות באמנויות  פרס מיוחד של אגודת התאטרון של לונדון  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לידס  פרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר  פרס אוליבייה 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
דיים ג'ודית אוליביה "ג'ודי" דנץ' (באנגלית: Dame Judith Olivia "Judi" Dench; נולדה ב-9 בדצמבר 1934) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. זוכת עשרה פרסי באפט"א, שבעה פרסי לורנס אוליבייה, שני פרסי גלובוס הזהב, שני פרסי גילדת שחקני המסך, פרס אוסקר ופרס טוני.
דנץ' נולדה בעיר יורק שבצפון אנגליה. למדה בבית ספר לדרמה בלונדון. הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה ב-1957 בתפקיד אופליה בתיאטרון ה"אולד ויק" בליברפול. בהמשך השתתפה בהפקות של "רויאל שייקספיר קומפני" (RSC), והתיאטרון הלאומי. ב-1964 הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט The Third Secret. אחרי שנה זכתה בפרס BAFTA הראשון שלה. דנץ' המשיכה להופיע בסרטי קולנוע, אך זכתה להכרה ולשבחים בעיקר על תפקידיה בתיאטרון. דנץ' חוננה אף בקול ערב והופיעה במחזות-זמר, זכורה במיוחד הופעתה ב"מוזיקת לילה זעירה" של סטיבן זונדהיים וביצועה המרטיט לבלדה הנודעת "הכניסו את הליצנים".
בשנות ה-80 גברה ההערכה אליה על הופעותיה בסרטים. תפקידה ב"זיכרונות אהבה מפירנצה" זיכה אותה בפרס BAFTA נוסף; בפרס זה זכתה תשע פעמים על תפקידים שונים בקולנוע וטלוויזיה, והייתה מועמדת לפרס פעמים רבות נוספות.
אחרי הופעותיה הרבות בתפקידים היסטוריים, שאחד מהם היה בסרטו עטור השבחים של קנת בראנה "הנרי החמישי", שינתה דנץ' כיוון לתפקיד מודרני וגילמה את "M" בסרט "גולדן איי", סרטו הראשון של פירס ברוסנן בתפקיד ג'יימס בונד. היא המשיכה לגלם את דמות "M" בסרטים הבאים בסדרה: "מחר לנצח", "העולם אינו מספיק", "למות ביום אחר" ,"קזינו רויאל", "קוונטום של נחמה" ו"סקייפול".
ב-1997 הייתה דנץ' מועמדת לפרס האוסקר על תפקידה בסרט "גברת בראון" בו גילמה את דמותה של המלכה ויקטוריה, היא זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה. בפרס האוסקר זכתה בקטגוריית שחקנית המשנה כשגילמה את המלכה אליזבת בסרט "שייקספיר מאוהב". ב-2001 הייתה מועמדת שוב לפרס האוסקר עבור הסרט "שוקולד", וב-2002 על תפקידה בסרט "אייריס" על חייה של הסופרת הבריטית אייריס מרדוק.
דנץ' הייתה נשואה לשחקן מייקל ויליאמס משנת 1971 ועד מותו ממחלת הסרטן ב-2001, נולדה להם בת אחת, השחקנית פינטי ויליאמס. בני הזוג הופיעו יחד בסדרת טלוויזיה A Fine Romance.
עוד בטלוויזיה הופיעה ג'ודי דנץ' בסדרה הקומית "בחלוף השנים" לצדו של ג'פרי פאלמר, סדרת הדרמה "מידלמארץ'" (לפי ספר של ג'ורג' אליוט) ובסדרה Behaving Badly. כמו כן בשנת 1989 ביימה את סרט הטלוויזיה "הבט אחורה בזעם" לפי המחזה של ג'ון אוסבורן.
ביוגרפיה

דנץ' נולדה בעיר יורק שבצפון אנגליה למשפחה נוצרית. אמה, אלאונורה אוליב, נולדה בדבלין שבאירלנד. אביה, רג'ינלד ארתור דנץ', רופא במקצועו, נולד במחוז דורסט שבדרום מערב אנגליה, ועבר עם משפחתו לדבלין בה גדל. הוריה נפגשו בדבלין כשאביה למד רפואה בטריניטי קולג'. אחיה של דנץ' נולדו בטילדסלי שבלנקשייר, ואחד מהם הוא השחקן ג'פרי דנץ'.
דנץ' למדה בבית הספר הקווייקרי "מאונט סקול" ביורק, וכך דנץ' המירה את הזרם הנוצרי שלה לזה של כנסיית הקווייקרים בעצמה.
קריירה

בבריטניה נחשבת דנץ' לאחת השחקניות הטובות ביותר מהדור שאחרי המלחמה, בעיקר על משחקה בתיאטרון שבו בלטה לאורך הקריירה שלה. יותר מפעם אחת היא נבחרה כשחקנית הטובה ביותר בבריטניה.
קריירה > השנים הראשונות

כבר מגיל צעיר היה לה קשר לתיאטרון. אביה היה הרופא של התיאטרון ביורק, ואמה הייתה אחראית על המלתחה. לעיתים קרובות התארחו בביתם שחקנים. בשנות החמישים השתתפה באופן לא מקצועי בהפקה מודרנית של "York Mystery Plays". על אף שבתחילה רצתה להיות מעצבת תפאורות, החלה להתעניין בתיאטרון בעקבות אחיה ג'ף והחלה ללמוד בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" שבאוניברסיטת לונדון. ונסה רדגרייב הייתה בת כיתתה. היא סיימה את לימודי התואר הראשון בהצטיינות וזכתה בארבעה פרסי משחק, ומדליית זהב כתלמידה מצטיינת.
בספטמבר 1957 הופיעה לראשונה באופן מקצועי על במת התיאטרון עם להקת "אולד ויק" בתיאטרון "רויאל קורט" שבליברפול, בתפקיד אופליה במחזה "המלט". אחרי כך הופיעה בהופעת בכורה בלונדון באותו תפקיד. בין השנים 1957 עד 1961 הייתה חברה בלהקת התיאטרון. בין הדמויות שגילמה היו: קתרין במחזה "הנרי החמישי" ב-1958 (שהיה גם תפקיד ראשון שלה בניו יורק), יוליה ב"רומיאו ויוליה" בבימויו של פרנקו זפירלי (1960). במהלך תקופה זו הייתה בסיבוב הופעות בארצות הברית ובקנדה, הופיעה ביוגוסלביה ובפסטיבל אדינבורו. בדצמבר 1961 הצטרפה ל"רויאל שייקספיר קומפני", ושיחקה בתפקיד אניה במחזה "גן הדובדבנים" בתיאטרון אולדוויץ' (Aldwych) בלונדון. באפריל 1962 הופיעה לראשונה בסטרטפורד אפון אייבון במחזה "מידה כנגד מידה" בתפקיד איזבלה. לאחר מכן שיחקה במשך כמה עונות בתיאטרון רפרטוארי עם "נוטינגהאם פלייהאוס" בנוטינגהאם החל מינואר 1963, ועם "פלייהאוס קומפני" באוקספורד החל מאפריל 1964. באותה שנה השתתפה לראשונה בסרט קולנוע "The Third Secret".
קריירה > הצלחה מקצועית

ב-1966 זכתה בפרס באפט"א כשחקנית המבטיחה ביותר על הופעתה בסרט "ארבע לפנות בוקר", וב-1968 זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב-"Talking to a Stranger" מאת המחזאי ג'ון הופקינס.
כשהוצע לה לגלם את סאלי באולס במחזמר "קברט" חששה שלא תוכל לשיר. אך כשהמחזה עלה בתיאטרון פאלאס בפברואר 1968, כתב פרנק מרקוס ביקורת ב-"Plays and Players" שהיא שרה היטב, ובפרט שיר הנושא הוגש ברגש רב.
אחרי "קברט" חזרה להופיע עם "רויאל שייקספיר קומפני" במשך כעשרים שנה שיחקה במספר רב של הפקות בסטרטפורד ובלונדון, וזכתה במספר פרסים בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר". בין תפקידיה היו הדוכסית במחזה "הדוכסית ממאלפי" מאת ג'ון ובסטר (1971). בעונת התיאטרון של 1976 בסטרטפורד וב-1977 באולדוויץ' הופיעה בקומדיות, האחת כאדריאנה בעיבוד מוזיקלי של טרוור נאן ל"קומדיה של טעויות", והשנייה לצידו של דונלד סינדן כביאטריס בעיבוד של ג'ון ברטון ל"מהומה רבה על לא דבר". אחד ההישגים הבולטים שלה היה הופעתה כליידי מקבת' ב-1976. ההפקה עטורת שבחים של נאן ל"מקבת'" הועלתה בעיצוב מינימליסטי בתיאטרון "The Other Place" בסטרטפורד. הבמה העגולה הקטנה מיקדה את הפוקוס בדינמיקה והפסיכולוגיה של הדמויות. הן איאן מקלן בתפקיד הראשי והן דנץ' קיבלו ביקורות אוהדות ביותר. מייקל בילינגטון כתב ב"הגארדיאן": "אם זה אינו משחק גדול אינני יודע משחק גדול מה הוא". בספטמבר 1977 עברה ההפקה לתיאטרון "דונמר ורהאוס" בלונדון. המחזה עובד לטלוויזיה ויצא מאוחר יותר על גבי וידאו ו-DVD. דנץ' זכתה בפרס SWET כשחקנית הטובה ביותר לשנת 1977.
ב-1979 הייתה דנץ' מועמד לפרס באפט"א על תפקידה כהייזל ויילס בדרמה של ה-BBC "על כתפי הענק" (On Giant's Shoulders). ב-1989 לוהקה לתפקיד פרו פורסט, אשתו השתקנית של טום פורסט, באופרת הסבון הרדיופונית "The Archers" של ה-BBC. בסרט הטלוויזיה "Langrishe, Go Down" שיחקה בתפקיד רומנטי לצידו של ג'רמי איירונס, לפי תסריט של הרולד פינטר עיבוד לרומן מאת איידן היגינס ובבימויו של דייוויד ג'ונס, בו גילמה אחת משלוש אחיות המתגוררות באחוזה מתפוררת באזור הכפרי של ווטרפורד באירלנד. מחזה הבכורה שלה כבמאית היה ב-1988 עם "רנסאנס תיאטר קומפני" במסגרת סיבוב הופעות בשם "Renaissance Shakespeare on the Road" בהפקה משותפת עם תיאטרון ברמינגהם, ולסיום נערכו במשך שלושה חודשים הופעות בתיאטרון פניקס שבלונדון. תרומתה של דנץ' הייתה עיבוד למחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתקופת נפוליאון, כיכבו קנת בראנה וסמנתה בונד כבנדיק וביארטריס. פעמים רבות הופיעה בווסט אנד כולל כמיס טרנט בגרסה המוזיקלית מ-1974 של "The Good Companions" ב"תיאטרון הוד מלכותה". ב-1981 הייתה דנץ' אמורה לשחק בתפקיד הראשי כגריזבלה במחזמר "קטס", אך נאלצה לוותר על התפקיד כיוון שקרעה את גיד אכילס, ואיליין פייג' זכתה בתפקיד. ב-1987 שיחקה בתפקיד בלתי נשכח של קלאופטרה בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה". בספטמבר 1995 גילמה את דזירה ארמפלט בהפקה מחודשת של "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן זונדהיים, על תפקידה זה זכתה בפרס אוליבייה.