stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשות החשמל
הערות שוליים

1 2  חוק משק החשמל
1 2  רשות החשמל, דו"ח פעילות לשנים 2011-2012
| ישראל מוסדות ממשלתיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| כלכלה | המוסד לביטוח לאומי • שירות התעסוקה • רשות התחרות • בנק ישראל • רשות המסים בישראל • רשות ניירות ערך • הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה • מכון התקנים הישראלי • רשות החברות הממשלתיות • הרשות הלאומית להסמכת מעבדות • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • רשות החדשנות • הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן • רשות ההשקעות |  |
| תחבורה | הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים • רשות שדות התעופה • רשות התעופה האזרחית • רשות הספנות והנמלים • הרשות הארצית לתחבורה ציבורית |  |
| אנרגיה ותשתיות | רשות החשמל • רשות הגז הטבעי • רשות המים |  |
| סביבה | רשות הטבע והגנים • רשות העתיקות • השירות המטאורולוגי הישראלי |  |
| בינוי ושיכון | המרכז למיפוי ישראל • הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית • רשות מקרקעי ישראל • הרשות לאכיפה במקרקעין • מינהל התכנון • הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב |  |
| דת | הרבנות הראשית לישראל • מערך הגיור |  |
| תקשורת וטכנולוגיה | רשות השידור (בעבר) • תאגיד השידור הישראלי • הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו • המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין • דואר ישראל (בעבר) • ארכיון המדינה • לשכת העיתונות הממשלתית • מערך הסייבר הלאומי • רשות התקשוב הממשלתי • מערך הדיגיטל הלאומי |  |
| חברה | רשות השירות הלאומי-אזרחי • הרשות לשיקום האסיר  • הרשות לקידום מעמד האישה  • הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים • מבקר המדינה • נציבות פניות ילדים ונוער בהשמה חוץ ביתית • הרשות לזכויות ניצולי השואה • יד ושם • הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי |  |
| בריאות | רשות בתי החולים הממשלתיים (בעבר) • התאגיד לפיקוח וטרינרי |  |
| משפטים | רשות התאגידים • רשות האכיפה והגבייה • הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור • היחידה הממשלתית לחופש המידע • הרשות להגנת הפרטיות • רשות הפטנטים • הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין |  |
| חינוך | המועצה להשכלה גבוהה |  |
| ביטחון לאומי | שירות בתי הסוהר • הרשות הארצית לכבאות והצלה • הרשות להגנה על עדים • רשות המאגר הביומטרי הלאומי • הרשות הלאומית לביטחון קהילתי |  |
| פנים | רשות האוכלוסין וההגירה |  |
| ביטחון | רשות מעברים יבשתיים • הרשות לפינוי מוקשים • רשות חירום לאומית |  |
ג'ק גילברט

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1925 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בנובמבר 2012 (בגיל 87) ברקלי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פיטסבורג, אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו, Peabody High School 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים  National Book Critics Circle Award for Poetry 
 
ג'ק גילברט (באנגלית: Jack Gilbert; ‏28 בפברואר 1925 – 11 בנובמבר 2012) היה משורר אמריקאי, בין המוערכים והמשפיעים ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה

גילברט נולד וגדל בפיטסבורג, פנסילבניה למשפחה ממעמד הביניים. אביו נהרג בתאונה כשהיה בן 10. בנעוריו נשר מבית הספר התיכון ועבד כמדביר, כפועל פלדה וכמוכר מדלת לדלת לפני שהתקבל, הודות לטעות פקידותית, לאוניברסיטת פיטסבורג. במהלך לימודיו פיתח עניין בשירה והחל לכתוב. הוא סיים תואר ראשון בספרות אנגלית ב-1954 ובהמשך השלים גם תואר שני באוניברסיטת סן פרנסיסקו, ב-1963.
לאחר שסיים את התואר הראשון, נסע לפריז ועבד זמן קצר בהראלד טריביון לפני שעבר לאיטליה. הוא התגורר באיטליה שנתיים ואז עבר לניו יורק ולאחר מכן לסן פרנסיסקו, שם החלו למעשה חייו כמשורר. ספר השירה הראשון שלו, "Views of Jeopardy", יצא לאור ב-1962. הספר זכה בפרס המשוררים הצעירים של ייל (אנ'), וגילברט זכה תוך זמן קצר להכרה בתחום.
לאחר מכן התרחק מפעילות בסצנת השירה בסן פרנסיסקו וב-1964 עזב את ארצות הברית. הוא התגורר באנגליה, דנמרק ויוון לפני ששב לסן פרנסיסקו ב-1967.
ב-1975 מונה למרצה ראשי לספרות אמריקאית במחלקת המדינה של ארצות הברית. המינוי הוביל לכך שיצא לסיור בן חמש עשרה מדינות, בהן עבד כמרצה וזכה בהזדמנות לשתף ספרות אמריקאית עם קהלים בינלאומיים.
ספרי השירה שלו היו מעטים ופורסמו במרווחים גדולים זה מזה: ספרו השני, "Monolithos", שהיה מועמד לפרס פוליצר, יצא לאור ב-1982, עשרים שנה לאחר הספר הראשון. עם זאת, גילברט כתב ללא הרף ותרם לכתבי עת ספרותיים שונים ולמגזינים כדוגמת הניו יורקר.
ב-1994 יצא לאור ספרו השלישי, "The Great Fires: Poems 1982-1992". בשנים 1999–2000 השתתף בתוכנית שהות סופר במכללת סמית' במסצ'וסטס. בתוכנית דומה לקח חלק ב-2004 באוניברסיטת טנסי, שם גם עבד כמרצה אורח. ב-2005 פרסם את "Refusing Heaven", הנחשב לספרו המצליח ביותר, הן ביקורתית והן מסחרית. בעבור הספר עטור השבחים, זכה גילברט בפרס מבקרי הספרות הלאומי (אנ'), אחד מהפרסים הספרותיים היוקרתיים ביותר בארצות הברית. כך זכה להכרה רחבה יותר לקראת סוף הקריירה שלו.
ב-2012 הוציא לאור את אוסף שיריו, שהיה מועמד לפרס פוליצר לשירה לשנת 2013. ועדת הפרס כתבה בנימוקיה כי הספר פורש בפני הקורא "חצי מאה של שירים, המשקפים את המחויבות של מחבר יצירתי לחיות חיים מלאים וכנים ולהפיק יצירה גלוית לב, המאירה את החוויה היומיומית בבהירות מדהימה".
חיים אישיים

חלק גדול מעבודתו של גילברט עוסק ביחסיו עם נשים. בזמן שהותו באיטליה בשנות ה-50, הוא פגש את ג'אנה גלמטי, בת זוג המופיעה לעיתים קרובות ביצירתו. הקשר הסתיים לאחר שנה.
במהלך שנות החמישים המאוחרות ותחילת שנות השישים ניהל מערכת יחסים ארוכה ומשמעותית עם המשוררת לורה אולביץ' (אנ') בסן פרנסיסקו. לאולביץ' הייתה השפעה רבה על יצירתו המוקדמת; למעשה, חלק ניכר מהסגנון האופייני לו, שבזכותו נודע לאחר מכן, הגיע ישירות ממנה, וספרו הראשון הוקדש לה.
ב-1962 הכיר את המשוררת לינדה גרג, שהייתה אז בת תשע עשרה ותלמידתו באוניברסיטת סן פרנסיסקו. השניים היו בזוגיות במשך שמונה שנים. גרג נותרה חברת נפש וההשפעה הרווחת והנוכחת תמיד בחייו וביצירתו של גילברט במשך חמישה עשורים. "היא הייתה האדם הכי יקר בחיי", אמר פעם. "היא האדם הכי חשוב לי בעולם".
בשנות ה-70 הכיר ונישא למיצ'יקו נוגאמי, פסלת ומורה ליפנית שהייתה צעירה ממנו ב-21 שנים. נוגאמי נפטרה מסרטן בגיל 36, בשנת 1982. רבים משיריו הבאים נכתבו בהשראת זיכרונה של מיצ'יקו, ונאמר עליו כי מעולם לא התגבר על האובדן.
ג'ק גילברט נפטר בגיל 87 ב-13 בנובמבר 2012 בברקלי, קליפורניה לאחר מאבק ארוך במחלת האלצהיימר.
שירתו

שירתו של ג'ק גילברט ידועה בישירותה, בהירותה ובעומקה הרגשי, וביכולתה לפנות למגוון רחב של קוראים. יצירותיו התבוננו במציאות האוניברסלית הגדולה של אהבה ומוות. הוא כתב בצורה משכנעת על תשוקה, אובדן ובדידות, ושיריו מלאים בתחושת פליאה אודות הקיום והיכולת למצוא בו אושר - למרות היגון, המאבק והניכור. בכך, משקפת עבודתו קבלה ואישור עמוק של העולם על כל היבטיו.
הסופרת והמבקרת מייגן או'רורק (אנ') כתבה ב-2005: "גילברט הוא לא רק משורר מדהים. הוא המשורר שעומד מחוץ לזמנו, מתרגל פואטיקה של טוהר בעולם צורם מתמיד".
גילברט עצמו אמר, כי הדברים היחידים הראויים באמת לכתוב עליהם הם אלה: "אהבה, מוות, האדם, סגולה, טבע, עוצמה, מצוינות, רוע, סבל, אומץ, מוסר. מהם החיים הטובים. מה זה כבוד. מי אני".
הערות שוליים

1 2  Weston Cutter, Infinite Books: The Collected Poems of Jack Gilbert « Kenyon Review Blog, The Kenyon Review, ‏2012-04-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  A Brief For The Defense | The Sun magazine, www.thesunmagazine.org (באנגלית)
↑  The Ghost Inside, The Poetry Foundation
1 2 3  Penner, John (14 בנובמבר 2012). "Jack Gilbert dies at 87; unconventional poet knew fame and obscurity". Los Angeles Times. ארכיון מ-30 בינואר 2022. נבדק ב-14 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Haglund, David (13 בנובמבר 2012). "Jack Gilbert, American Poet, Dies at 87". Slate. ארכיון מ-30 בינואר 2022. נבדק ב-14 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "About Jack Gilbert". Poets.org. ארכיון מ-10 בפברואר 2022. נבדק ב-24 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Art of Poetry No. 91" (באנגלית). Vol. Fall/Winter 2005, no. 175. 2005. ISSN 0031-2037. נבדק ב-2024-12-10.
↑  Academy of American Poets, Jack Gilbert, Poets.org (באנגלית)
↑  Academy of American Poets, Jack Gilbert, Poets.org (באנגלית)
↑  The Pulitzer Prizes, web.archive.org, ‏2022-03-21
↑  Gilbert, Jack (1962). "Views of Jeopardy", viii.
1 2  O'Rourke, Meghan (9 במאי 2005). "The Recluse". Slate. ארכיון מ-18 באפריל 2021. נבדק ב-24 במרץ 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Garner, Dwight (13 במרץ 2012). "'Collected Poems' by Jack Gilbert". The New York Times. ארכיון מ-28 באפריל 2021. נבדק ב-24 במרץ 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jack Gilbert". Poetry Foundation. ארכיון מ-10 בפברואר 2022. נבדק ב-24 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Ghost Inside, The Poetry Foundation
↑  We must risk delight: The Poetry of Jack Gilbert, Daily Kos (באנגלית)
↑  Bruce Weber, Jack Gilbert, a Poet Whose Words Transformed Lives, Is Dead at 87, The New York Times, ‏Nov 14, 2012
↑  Astley, Neil (2012-11-20). "Jack Gilbert obituary". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-12-04.
↑  Garrison Keillor, Getting Old, The Writer's Almanac, ‏Feb 17, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010648482805171  BnF: cb150871621 (data)  CiNii: DA08937945  GND: 1250008565  ISNI: 0000 0000 8182 3818  LCCN: n81122737  SNAC: w6ht387b  SUDOC: 151263388  VIAF: 114247104   WorldCat (עם VIAF): 114247104
צ'וטפוטי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף
 מטבח:  הודי, בנגלי
 מוצא:  בנגלדש בנגלדש
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  קמח, תפוח אדמה, בצל
 
צ'וטפוטי (בנגלי: চটপটি; באנגלית: Chotpoti) הוא תבשיל בנגלי חריף העשוי מתפוח אדמה ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
התבשיל מורכב בעיקר מתפוחי אדמה, חומוס, בצל, צ'ילי וביצים, אך קיימות גרסאות נוספות עם עלי כוסברה, כמון, צ'אטני, תמרהינדי ופורי פריך.
התבשיל נחשב למאכל רחוב נפוץ, טעמו חריף וחמצמץ ונהוג להגישו חם.
הערות שוליים

↑  Chotpoti: This Popular Bengali Street Food Is Packed With Everything Healthy (Recipe Inside), NDTV Food (באנגלית)
↑  Night out in Dhaka: Dynamics of Bangladesh never sleep, koreatimes, ‏2019-05-05 (באנגלית)
↑  Chotpoti, Banglarecipes by Rownak, ‏2013-07-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Chotpoti - Bangladeshi Street food healthy with zero oil Recipe by Susita Sen, Cookpad (באנגלית)
↑  Chotpoti | Traditional Vegetable Dish From Bangladesh | TasteAtlas, www.tasteatlas.com
↑  Chotpoti, worldfood.guide (באנגלית)
לאסינה סינאיוקו

לאסינה סינאיוקו (בצרפתית: Lassine Sinayoko; נולד ב-8 בדצמבר 1999 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוסר ובנבחרת מאלי.
קריירת מועדונים

סינאיוקו החל לשחק בקבוצת המילואים של אוסר בשנת 2017. ב-29 ביוני 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-10 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–4 על ניור במסגרת המחזור ה-32 בליגה הצרפתית השנייה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה בעונה זו.
קריירה בינלאומית

ב-16 באוגוסט 2021 זומן סינאיוקו לראשונה לסגל נבחרת מאלי. ב-6 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אוגנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת מאלי לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  4 Franciliens ont signé professionnels à Auxerre ! באתר Actufoot, ‏ 20 ביוני 2019 (בצרפתית)
↑  AJA : Lassine Sinayoko convoqué avec le Mali באתר Foot Mercato, ‏ 16 באוגוסט 2021 (בצרפתית)
↑  CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023  באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת מאלי – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 מונקורו •  2 המ. טראורה •  3 ש. טראורה •  4 א. היידארה •  5 קויאטה •  6 מ. היידארה •  7 דומבייה •  8 סמאסקו •  9 טורה •  10 ק. קוליבאלי •   11 ל. קוליבאלי •  12 סיסאקו • 13 ס. קוליבאלי •  14 א. טראורה • 15 פופאנה • 16 דיארה • 17 סאקו • 18 קונה • 19 ג'נפו • 20 ביסומה • 21 א.נ. טראורה • 22 דיאוורה • 23 דיאנג • 24 סמאקה • 25 סינאיוקו • 26 קמארה • 27 קואמה • 28 הא. טראורה • מאמן: מגאסובה |  1 מונקורו •  2 המ. טראורה •  3 ש. טראורה •  4 א. היידארה •  5 קויאטה •  6 מ. היידארה •  7 דומבייה •  8 סמאסקו •  9 טורה •  10 ק. קוליבאלי •   11 ל. קוליבאלי •  12 סיסאקו • 13 ס. קוליבאלי •  14 א. טראורה • 15 פופאנה • 16 דיארה • 17 סאקו • 18 קונה • 19 ג'נפו • 20 ביסומה • 21 א.נ. טראורה • 22 דיאוורה • 23 דיאנג • 24 סמאקה • 25 סינאיוקו • 26 קמארה • 27 קואמה • 28 הא. טראורה • מאמן: מגאסובה | מאלי |
| נבחרת מאלי – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דיאוורה •  2 ה. טראורה •  3 דאנטה •  4 א. היידארה •  5 קויאטה •  6 ס. ניאקאטה •  7 מ. דומבייה •  8 סמאסקו •  9 סיסוקו •  10 ביסומה •   11 קוליבאלי •  12 קמארה • 13 דיארה •  14 דוקורה • 15 פופאנה • 16 דיארה • 17 סאקו • 18 י. ניאקאטה • 19 דיאבטה • 20 קויטה • 21 א. טראורה • 22 א. דומבייה • 23 דיאנג • 24 ב. טראורה • 25 סינאיוקו • 26 ק. דומביה • 27 דורז'לה • מאמן: שלה |  1 דיאוורה •  2 ה. טראורה •  3 דאנטה •  4 א. היידארה •  5 קויאטה •  6 ס. ניאקאטה •  7 מ. דומבייה •  8 סמאסקו •  9 סיסוקו •  10 ביסומה •   11 קוליבאלי •  12 קמארה • 13 דיארה •  14 דוקורה • 15 פופאנה • 16 דיארה • 17 סאקו • 18 י. ניאקאטה • 19 דיאבטה • 20 קויטה • 21 א. טראורה • 22 א. דומבייה • 23 דיאנג • 24 ב. טראורה • 25 סינאיוקו • 26 ק. דומביה • 27 דורז'לה • מאמן: שלה | מאלי |
פסאודומורפיזם

עץ מאובן
בגאולוגיה, פסאודומורפיזם (Pseudomorphism) או דמיון בצורה הוא מצב שבו תרכובת מינרלים עוברת תהליך שבו המינרל העיקרי בתרכובת מוחלף על ידי מינרל אחר, אבל הצורה החיצונית של התרכובת וממדיה נשארים ללא שינוי. מקור המילה מיוונית: Ψευδο (פסאודו) – שקרי המתחזה להיות אמיתי, Μορφή (מורפה) – צורה, כלומר "צורה מזויפת". לתרכובת מסוג זה נוהגים לקרוא פסאודומורף.
קיימים שלושה סוגים של פסאודומורפים:
פארארמורף (מכונה גם אלומורף) הוא מינרל שחל בו שינוי ברמה המולקולרית בלבד. למינרל החדש יש אותו הרכב כימי, אבל מבנה מרחבי שונה. למרות השוני במבנה הפנימי צורת הפאראמורף זהה לצורת המינרל שהחליף. תופעה זו מתרחשת למשל כשארגוניט מוחלף על ידי קלציט.
פסאודומורף מסתנן – הוא פסאודומורף שבו מינרל אחד או סוג חומר אחד מוחלף על ידי אחר. צורתו של המינרל המקורי נשמרת, אבל הצבע, הקשיות, ותכונות נוספות משתנים לאלו של המינרל המחליף. דוגמה מרהיבה לתהליך זה (המכונה החלפה) היא החלפת עץ בסיליקה (קוורץ או אופאל) כך שנוצר עץ מאובן שבו ההחלפה יכולה להיות כה מושלמת עד שאפילו המבנה התאי של עץ נשמר. דוגמה למינרל אחד המחליף מינרל אחר הוא החלפה של גבישים תאומים של ארגוניט על ידי נחושת, כפי שאירע בקוֹרוֹקוֹקוֹ (Corococo) שבבוליביה.
פסאודומורף מצופה נוצר כאשר מינרל עובר ציפוי על ידי מינרל אחר והמינרל הכלוא נמס. המינרל העוטף נותר שלם, ושומר על צורת המינרל או החומר המקוריים. לחלופין, ייתכן שמינרל אחר ימלא את החלל (הגלופה) שקודם לכן היו בו מינרל או חומר אחר כלשהם.
פסאודומורפים הם תופעה נפוצה בפלאונטולוגיה. מאובנים נוצרים לעיתים קרובות על ידי החלפה פסאודומורפית של שאריות החומר האורגני על ידי מינרלים. דוגמאות כוללות עץ מאובן וקונכיות של חלזונות שעברו תהליך של פיריטיזציה.
הטרמינולוגיה לפסאודומורף היא מחליף אחרי מוחלף, כמו ב"ברוקיט אחרי רוטיל".
לקריאה נוספת

* Cornelis S. Hurlbut,  Dana's Manual of Mineralogy, Eighteenth Edition, (1971, John Wiley & Sons, Inc.) ISBN 0-471-42225-8
מבצע ניתוח מקומי

מבצע ניתוח מקומי היה מבצע צבאי רחב-היקף של צה"ל שכלל השתלטות מחדש על בית החולים שיפא בעזה למשך שבועיים, מ-18 במרץ עד 1 באפריל 2024, במסגרת הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל. בית החולים נכבש לראשונה ב-15 בנובמבר 2023, אך לאחר שצה"ל נסוג ממנו, הוא חזר לשמש את מחבלי החמאס וגא"פ למטרות טרור. צה"ל הכריז על מבצע "ניתוח מקומי", שמטרתו לכבוש בשנית את בית החולים ולטהרו ממחבלים ותשתיות טרור.
במסגרת המבצע נהרגו כ-200 מחבלים, נעצרו יותר מ-500 מחבלים מזוהי חמאס או גא"פ ונגרם הרס רב למתקני בית החולים. לאחר המבצע, רשויות בעזה דיווחו על כ-400 הרוגים באזור. פשיטה זו היא אחת הפעולות הגדולות של צה"ל בתמרון הקרקעי בעזה.
רקע > טבח 7 באוקטובר ופריצת המלחמה

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות הטבח פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל למיטוט שלטון חמאס ברצועת עזה. במסגרת התמרון הקרקעי ברצועה פשטו כוחות צה"ל על בתי חולים, בהם הוסלקו תשתיות טרור בחסות החולים והצוות הרפואי. אחד מבתי החולים המרכזיים אליהם פשטו הכוחות היה בית החולים שיפא.
רקע > כיבוש בית החולים ונטישתו

ב-15 בנובמבר לפנות בוקר, צה"ל החל להיכנס למתחם הרפואי של בית החולים שיפא ופעל בצורה ממוקדת כדי לסרוק את המקום ולאתר חטופים. בטרם כניסת הכוחות, פתח צה"ל ציר מעבר לפינוי בית החולים מחולים וחוסים. הכוחות נכנסו לבית החולים ובכניסה למקום התפתח קרב יריות שבו נהרגו מספר מחבלי חמאס.
ב-16 בנובמבר בבוקר לוחמי גדוד 603 איתרו בסמוך לבית החולים את גופת אחת החטופות, יהודית וייס, שנחטפה מבארי במהלך הטבח בקיבוץ.
ב-19 בנובמבר כוחות צה"ל בפיקוד אוגדה 36 ובהשתתפות כוחות מיוחדים מיחידות שלדג, יהל"ם ועוקץ, חשפו בהכוונת שירות הביטחון הכללי ואגף המודיעין תוואי מנהרת טרור באורך של כ-55 מטרים ובעומק של כ-10 מטרים מתחת לבית החולים שיפא.
ב-23 בנובמבר נעצר מנהל בית החולים והועבר לתחקור בשב"כ לאחר שנחשפו עדויות לכך שבית החולים תחת ניהולו שימש כמפקדה הראשית של חמאס וכן שימש לפעילות טרור, ובכלל זאת רצח החטופה נועה מרציאנו בתוך בית החולים.
לאחר כיבוש בית החולים שיפא וטיהורו, נטשו כוחות צה"ל את המקום. בחודשים שלאחר הנסיגה חזרו מאות מחבלי חמאס וגא"פ להתבצר בבית החולים, ולהקים בו תשתית טרור מחדש. עדי ראייה סיפרו לרשת CNN שבאמצע חודש מרץ הגיעו לבית החולים מאות מחבלים, חלקם חמושים, והתמקמו במקום עם בני משפחותיהם. בעקבות זאת הוחלט בצה"ל לכבוש את המתחם מחדש.
מהלך המבצע

הפריצה לשטח בית החולים וכיתורו התבצעו בהפתעה וארכו דקות ספורות. כתוצאה מכך, מאות המחבלים ששהו במקום נלכדו במתחם ולא הצליחו להימלט ממנו גם בימים שלאחר מכן.
לפנות בוקר 18 במרץ 2024 החל מבצע "ניתוח מקומי" בו פשטו כוחות מיוחדים של צה"ל ושירות הביטחון הכללי, שכללו את שייטת 13 ויחידה 504 של אמ"ן, על בית החולים שיפא. זאת לאחר שהתקבל מודיעין לפיו חמאס הקים מפקדה בבית החולים והשתמש בו לצורכי טרור. כוחות של אוגדה 162, בהובלת צק"ח 401, הכולל גדודים של חטיבת הנח"ל וחטיבת גבעתי, כיתרו את המתחם. במהלך הפעילות התנהלו חילופי אש כבדים במתחם בו שהו אלפי עקורים, בהם נהרגו שני חיילים.
מקורות פלסטיניים דיווחו על 400 הרוגים בבית החולים. לפי צה"ל נהרגו בפעולה כ-200 מחבלים, ונעצרו מעל 900 חשודים, מהם מעל 500 מחבלים, בהם מפקדים בכירים בגדודי עז א-דין אל-קסאם ובפלוגות אל-קודס. בסריקות נמצאו בבית החולים אמל"ח רב, שהוסתר בין ציוד רפואי, חולים וחוסים, וכן כספי טרור בשווי העולה על 11 מיליון ש"ח. בנוסף תפסו כוחות צה"ל והשב"כ בבית החולים חומר מודיעיני רב ואיכותי. במהלך הפעילות הלוחמים הפרידו בין החולים והחוסים לבין המחבלים והכניסו סיוע הומניטרי לבית החולים, כולל מי שתייה, מזון, ציוד רפואי וגנרטור.
לאחר מעצר המחבלים, עוד טרם העברתם לחקירה מעמיקה בישראל, צוות של חוקרי שב"כ חקרו כבר בבית החולים את העצורים, והמידע שהפיקו מהחקירה שימש לתקיפות וסיכולים ממוקדים שביצעו כוחות צה"ל לאחר מכן.
בבוקר 1 באפריל כוחות צה"ל עזבו את בית החולים וסביבתו. בבית החולים נגרם הרס רב. לדברי דובר צה"ל את רוב ההרס גרמו המחבלים שהפעילו מטעני חבלה בתוך המחלקות.
אבידות לארגוני הטרור

מאות מחבלים מארגוני הטרור חמאס וגא"פ נהרגו בקרבות, בהם בכירים. מאות נוספות של מחבלים נעצרו ובחקירותיהם מסרו מידע מודיעיני. כ-3700 עזתים עזבו את המקום ועברו לדרום הרצועה.
במהלך המבצע עצרו כוחות צה"ל יותר מ-500 פעילים של ארגוני חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, וחיסלו כ-200 מחבלים.
אבידות לארגוני הטרור > הרוגים בולטים

מחבל חמוש שנהרג במבצע ניתוח מקומי בבית החולים שיפא
מחבל חמוש שנהרג במבצע ניתוח מקומי בבית החולים שיפא
class=notpageimage|הצגה
ראאד ת'אבת - ראש חיל האספקה וכוח האדם של הזרוע הצבאית של החמאס.
פאא'ק מבחוח - ראש מנהלת המבצעים בביטחון הפנים של חמאס.
מוחמד חליל זקזוק – סגן אחראי הירי תלול מסלול בעיר עזה בארגון חמאס.
פאדי דיוכ – פעיל בכיר במודיעין הצבאי של ארגון הטרור חמאס, אחד מן המבצעים של הפיגוע באדורה שבשנת 2002, בו נרצחו ארבעה ונפצעו שבעה בני אדם. משוחרר עסקת שליט.
זכריה נג'יב – פעיל בכיר במטה הגדה של ארגון הטרור חמאס, מקשר בין הגדה לרצועת עזה באכוונת פיגועים, היה מעורב בחטיפת החייל נחשון וקסמן ושוחרר במסגרת עסקת שליט.
אבידות לארגוני הטרור > עצורים בולטים

בכירים במטה הגדה המערבית של חמאס:
עמר עצידה, ראש ועדת שכם, האחראי על פעילות טרור של חמאס בגזרה.
מחמוד קוואסמה ממתכנני ומממני חטיפת שלושת הנערים ב-2014.
חמדאללה חסן עלי, אחראי אזור קלקיליה.
שדרת הפיקוד פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יאהד האיסלמי בצפון הרצועה:
מחמד ג'נדיה – מפקד גדוד שג'אעייה וסגן מפקד החטיבה הצפונית של הארגון.
סמיר זיאד עבד אבו עודה – מפקד גזרת שאטי ביחידה הרקטית.
אחמד סמארה – אחראי המנהור ותשתיות התת-קרקע בצפון הרצועה.
האשם מוחמד חסן בטש – אחראי תיק הכספים של חטיבת העיר עזה.
בכר ג'עברי − סייען של ראש מרחב צפון.
מוסא אלעימאוי − סגן מפקד גזרת סברה.
חואסם סלאמה׳ – אחראי תיק התצפיות בחטיבת עזה
ואסם סלאמה׳ – אחראי מערך ההסברה הקרבית בעזה.
ח'אלד אל-בטש - ממנהיגי הג'יהאד האסלאמי.
טארק סלמי אבו שלוף - דובר הלשכה המדינית של הגא״פ ברצועה
רדואן יונס כמאל טאפש – אחראי מדור החריטה במערך ייצור אמצעי לחימה של הגא"פ.
בכירי משטרת חמאס:
בכר אחמד בכר קניטה – ראש מדור במנהלת הביטחון והאבטחה של החמאס.
אברהים תמראז − אחראי פעילות המשטרה במחוז עזה.
מהדי אבו חסנין − ראש ביטחון הפנים במחוז עזה.
השאם צרצור − ראש ועדות החירום במחוז מזרח עזה.
דיאב אלתתר − בכיר בוועדות החירום במחוז מזרח עזה.
מחמוד נאהצ' עג'ור − ראש ועדת הפסיקה.
אשרף אברהים סמור − סגן ראש מחלקת הידיעות במודיעין הצבאי של חמאס.
אסאמה תופיק אלט'אט'א − אחראי ירי תלול מסלול בגדוד שג'אעייה.
חסן עכי − סגן מפקד היחידה הרקטית המיוחדת.
מוחמד שמאלי − אחראי כספי הארגון.
בתקשורת

המבצע הוגדר על ידי דובר צה"ל כ"אחד המבצעים המוצלחים ביותר מאז תחילת המלחמה". בהצהרה לתקשורת בערב 21 במרץ 2024, אמר דובר צה"ל כי במבצע בשיפא נתפס ריכוז המחבלים הגדול ביותר מתחילת המלחמה, בהם "בכירים חשובים מאד" בארגון הטרור חמאס ובשדרת הפיקוד של הג'יהאד האסלאמי. גם הרמטכ"ל הרצי הלוי אמר שהמבצע השיג את המטרה שלו ברמה מאוד גבוהה, בהישג התודעתי שגם בית חולים אינו מקום מוגן למחבלים, ובכמות המחבלים העצורים וההרוגים.
ב-21 במרץ פרסם דובר צה"ל גלריית תמונות של חלק מ-358 העצורים עד לאותה עת. בין תמונות העצורים היה ראאד סעד, ראש אגף המבצעים של חמאס, אך דובר צה"ל פרסם מאוחר יותר כי מדובר בטעות. דווחו גם על טעויות נוספות בגלריה זו.
גם גורם בחמאס הצהיר בפני כתבי העיתון הלבנוני אל-אח'באר שהם ספגו מכה מודיעינית שאילצה אותם לשנות תוכניות, ושבכירים רבים נעצרו.
מספר ימים לאחר פתיחת המבצע העיתונאית ג'מילה אלהסי טענה כי חיילי צה"ל אונסים נשים פלסטיניות בשטח בית החולים. ערוץ אל-ג'זירה הפיץ את טענותיה של אלהסי. דובר צה"ל בערבית, אביחי אדרעי, הכחיש את הדברים ואמר כי זהו "שקר ללא כל ביסוס", וטען כי זה ניסיון של חמאס להסיט את דעת הקהל מכישלונה הצבאי במערכה. עלילת הדם הובילה לכך שתושבים ברחו מצפון הרצועה כי פחדו להאנס, מה שהוביל לכך שחמאס הכחיש את המקרה, ובהמשך גם המנהל לשעבר של ערוץ אל-ג'זירה, יאסר אבו הילאלה, הבהיר כי סיפור אונס שיוחס לחיילי צה"ל בבית החולים שיפא בדוי, וכי "האישה שסיפרה את הסיפור השקרי, עשתה זאת על מנת 'לעורר להט'".
ראו גם

תשתית הטרור בתוך האוכלוסייה האזרחית בעזה
האנה גרוס

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1990 (בת 34) וסט בלומפיליד, ארצות הברית 
 מדינה:  קנדה 
 מקום מגורים:  מנהטן 
 השכלה:  בית הספר לאמנויות על שם טיש  אוניברסיטת ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 
האנה גרוס (באנגלית: Hannah Gross; נולדה ב-25 בספטמבר 1990) היא שחקנית קנדית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כדבי מיטפורד בדרמה של נטפליקס "מיינד האנטר".
ראשית חייה

גרוס נולדה וגדלה בטורונטו, קנדה. היא בתם של השחקנים מרתה ברנס ופול גרוס. היא למדה בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק וסיימה תואר ראשון באומנויות בתיאטרון, במגמת לימודי דת.
קריירה

תחילת הקריירה של גרוס הייתה בתיאטרון. בשנת 2010, גרוס גילמה את קייטי במחזה "דוק" של שרון פולוק משנת 1984 וביימה את "חשמלית ושמה תשוקה" של טנסי ויליאמס (1947) עבור סטודיו סטלה אדלר למשחק.
ב-2013 גרוס לוהקה ל-"I Used to Be Darker" (אנ') לאחר שפגשה את הבמאי מתיו פורטרפילד במסיבה. גרוס גילמה את הדמות הנשית הראשית בסרטו של צ'ארלס פוקל "חג המולד, שוב"(אנ'), שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של לוקרנו 2014. היא גם הופיעה בסרטו של נתן סילבר מ-2014 "Uncertain Terms", והתאחדה איתו בסרטו מ-2015, "Stinking Heaven".
בשנת 2017, גרוס הופיעה בדרמה של נטפליקס "מיינד האנטר", בה שיחקה את התפקיד של דבי מיטפורד, סטודנטית לתואר שני באוניברסיטת וירג'יניה.
ב-2025 שיחקה בתפקיד אנה סינדלר בסדרה "יום אפס" של נטפליקס.