stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פראי בנטוס

פראי בנטוס (בספרדית: Fray Bentos) היא בירת מחוז ריו נגרו באורוגוואי. העיר נמצאת במערב המדינה, כ-300 קילומטרים צפונית-מערבית לבירת אורוגוואי מונטווידאו, והיא שוכנת על גדות נהר אורוגוואי, המשמש כגבול בין אורוגוואי וארגנטינה. בעיר מתגוררים 24,406 תושבים (נכון ל-2011).
החל מהמאה ה-19 התפתחה בעיר תעשייה נרחבת לעיבוד בשר, שהשפיעה על העיר. בעקבות השימור של מבני אותה תעשייה ב-2015 היא הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מתחם מפעל אנגלו דל אורוגוואי לעיבוד בשר בפראי בנטוס
היסטוריה

השם "פראי בנטוס" היה שמו של המקום במשך תקופה ארוכה לפני הקמת היישוב ומקורו לא ברור. מילולית משמעו "הנזיר בנטוס", וככל הנראה הוא מתייחס לנזיר נוצרי שהיה פעיל באזור.
בשנות ה-50 של המאה ה-19 התפתח מאוד המסחר באזור נהר אורוגוואי. הנמל הקרוב ביותר בנהר, זה ששכן בגואלגואיצ'ו בארגנטינה, היה קטן מדי ולא עמד בביקוש ונוצר צורך בנמל חדש באזור. הדבר הוביל ליוזמה של אנשי עסקים מקומיים וזרים להקמת נמל חדש וב-16 באפריל 1859 נוסד היישוב בשם ויז'ה אינדפנדנסיה (מילולית: "עיירת העצמאות").
כעבור מספר שנים בעקבות יוזמה של אנשי עסקים זרים החלה להתפתח במקום תעשייה לייצור מיצוי בשר (אנ'). כעבור זמן קצר חברת ליביג למיצוי בשר (אנ') השתלטה על התעשייה בפראי בנטוס והחלה לשווק את מוצריה באירופה, שהפכו שם תוך זמן קצר לפופולריים מאוד, תחת שמו של המקום (אנ'). החברה הקימה מתחם ענק בשם "מפעל אנגלו דל אורוגוואי לעיבוד בשר" (אנ'), ובהמשך יוצר בו גם בשר כבוש.
תעשיית הבשר המשיכה להתפתח ולתרום לגדילת היישוב, עד שב-1900 הוא קיבל מעמד של עיר ושמו שונה סופית לפראי בנטוס.
לאורך המאה ה-20 החלה התעשייה לדעוך עד שהמפעל נסגר ב-1979, לאחר יותר ממאה שנים של פעילות, וכעבור כמה זמן הוא הפך לאטרקציה תיירותית והוקם בו מוזיאון שמנציח את תעשיית עיבוד הבשר. בעיר הוקמו מספר מפעלים אחרים קטנים יותר לצורך תעשיות עיבוד מזון שעודם פועלים.
בתחילת המאה ה-21 הייתה תוכנית להקמת מפעל לייצור נייר בפראי בנטוס. תושבי גואלגואיצ'ו השכנה חששו שהמפעל החדש יזהם את נהר אורוגוואי ואת העיר וניסו למנוע את הקמתו, גם על ידי חסימת מעברי הגבול באזור עם אורוגוואי. הדבר הגיע עד לרמה של סכסוך בין אורוגוואי וארגנטינה (אנ') ואף הגיע לבית הדין הבינלאומי לצדק. הסכסוך הסתיים ב-2010 כאשר נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה חתמו על הסכם שקבע שתוקם ועדת תיאום דו-לאומית שתפקח על המפעל ועל הנעשה בנהר.
תחבורה

העיר מקושרת לארגנטינה על ידי גשר ליברטדור חנרל סן מרטין.
בעיר נמצא נמל התעופה ויז'ה אינדפנדנסיה, אך נכון ל-2017 הוא לא פעיל.
הערות שוליים

1 2  תוצאות סופיות למחוז ריו נגרו באתר מפקד 2011 של מכון הסטטיסטיקה הלאומי של אורוגוואי (בספרדית).
↑  הנוף התעשייתי של פראי בנטוס באתר אונסק"ו (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559619005171  GND: 3013977-6  LCCN: n80131831  VIAF: 138376810   WorldCat (עם VIAF): 138376810
פראיה פרגוסון

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 2006 (בת 18) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Priah Nina Ferguson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 פרופיל ב-IMDb
 
פאריה ניקול פרגוסון (באנגלית: Priah Nicole Ferguson; נולדה ב-1 באוקטובר 2006) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור אריקה סינקלייר בסדרה של נטפליקס, "דברים מוזרים" (2017–2024).
ביוגרפיה

פרגוסון נולדה ב-1 באוקטובר 2006 באטלנטה, ג'ורג'יה, בתם של ג'ון פרגוסון, אמן ומעצב רב תחומי ושל ואדג'ואה פרגוסון, מעצבת גרפית. יש לה אחות אחת, ג'יידה, הצעירה ממנה בשנתיים.
קריירה

פרגוסון קיבלה את ההחלטה להתחיל לשחק לאחר שצפתה בסרטים "הילדות הקטנות של אבא" ו"קרוקלין". בשנת 2015, היא החלה לשחק בסרטים קצרים ועצמאיים בהפקה מקומית.
בשנת 2016, היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "אטלנטה" של רשת FX Networks ובסדרת הדרמה התקופתית "Mercy Street" של רשת PBS. בשנת 2017, פרגוסון לוהקה לעונתה השנייה של סדרת האימה והמדע הבדיוני של נטפליקס "דברים מוזרים" בתור אריקה סינקלייר, אחותו הצעירה של לוקאס סינקלייר, בגילומו של קיילב מק'לאפלין. היא קודמה לצוות השחקנית הראשי החל מהעונה השלישית.
בשנת 2018, היא הופיעה לצדה של טיפאני האדיש בסרט הקומדיה "השבועה".
בשנת 2022 היא הופיעה בקומדיית ליל כל הקדושים של נטפליקס, "קללת ברידג' הולו" לצדו של מרלון ויינס. באותה שנה החלה לדבב את דמותה של ביילי קרטר בסדרה הקומית "גרטל והאוגר" מבית ערוץ דיסני.
בשנת 2023, פרגוסון דיבבה את ליסה, דמות חצופה אינטליגנטית בסדרת ההנפשה הממוחשבת "אבא שלי צייד ראשים" של נטפליקס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | La Vie Magnifique De Charlie | ברנדי הצעירה |  |
| 2018 | השבועה | הארדי פונטיין |  |
| 2022 | קללת ברידג' הולו | סידני גורדון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | אטלנטה | אסיה | פרק: "Streets on Lock" |
| 2016 | Coffee X Cream | מישל | 2 פרקים |
| 2017–2024 | דברים מוזרים | אריקה סינקלייר | תפקיד חוזר (עונה 2) תפקיד ראשי (עונה 5-3); 29 פרקים |
| 2017 | Mercy Street | ילדה | פרק: "One Equal Temper" |
| 2017 | Daytime Divas | פאטימה | פרק: "Lunch is on Us" |
| 2019 | Bluff City Law | אריקה | פרק: "When the Levee Breaks" |
| 2022–הווה | גרטל והאוגר | ביילי קרטר | דיבוב; 15 פרקים |
| 2023–הווה | אבא שלי צייד ראשים | ליסה | דיבוב; 10 פרקים |
צ'ואו שינקנסן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  יפן
 עיר:  טוקיו 
 שם המערכת:  צ'ואו שינקנסן
 מפעיל:  חברת הרכבות של מרכז יפן 
 מידע על ההקמה
 עלות:  13.54 טריליון ין
 מידע על המערכת
 אורך המערכת:  256 ק"מ
 מספר התחנות:  9
 אתר רשמי
 
צ'וֹאוּ שִׁינְקנְסן (ביפנית: 中央新幹線, באנגלית: Chūō Shinkansen) הוא מיזם עתידי של "מגלב" (Maglev), רכבת ריחוף מגנטי ביפן, בעלות של מעל 88 מיליארד דולר. הרכבת, מסוג "מגלב" אמורה בסופו של דבר לחבר בין טוקיו, נגויה ואוסקה.
מבנה > ריחוף מגנטי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מבנה > תחנות

בשלב ראשון יפעל הנתיב מתחנת שינגאווה בטוקיו ותחנת נגויה שבנגויה עם תחנות בסגמיהארה שבקנאגאווה, קופו שביאמאנאשי ונקצוגאווה שבגיפו כמו גם עם תחנה לא מוגדרת שבנאגנו.
הקו אמור לאפשר נסיעה בין טוקיו לנגויה ב-40 דקות ובין טוקיו לאוסקה ב-67 דקות, כאשר מהירות ההתקדמות היא 505 קמ"ש.
כ-90 אחוז מכלל הקו, שאורכו העתידי יהיה 286 ק"מ, יבנה במנהרות תת-קרקעיות.
היסטוריה

הפרויקט מקודם על ידי ממשלת יפן מאז שנות השבעים. פרויקט ממשלתי שניזום על ידי "Japan Airlines" ו JNR 
(Japanese National Railways - התאגדות לאומית בתחום הרכבות שהייתה קיימת בזמנו).
כיום המתקנים והמחקר מנוהלים על ידי "JR Central". הקרונות ידועים ביפן כ-"Linear Motor Car" ‏(リニアモーターカー rinia mōtā kā).
אישור ממשלתי סופי להתקדם עם הפרויקט ניתן במאי 2011 עם עלות פרויקט מוערכת של כ-88.5 מיליארד דולר ותחילת פרויקט ב-2014. JR Central צופה כי הקו טוקיו-נגויה יחל לפעול ב-2027 והקו נגויה-אוסקה ב-2045.
ראו גם

המסילה המהירה של קליפורניה
הערות שוליים

↑  Kevin Smith, R Central starts construction on Chuo maglev, ‏18 בדצמבר 2014 (באנגלית)
↑  Railway gazette, Chuo maglev project endorsed, ‏27 במאי 2011
פראן ז'וטגלה

פראן ז'וטגלה בלנץ' (בספרדית: Ferran Jutglà Blanch; נולד ב-1 בפברואר 1999 בסנט ז'וליה דה וילטורטה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

ז'וטגלה גדל במחלקות הנוער של סנט ז'וליה דה וילטורטה, ויק ריופרימר, אספניול, ויק, אוניפיקסיון בלוויטז' ו-ולנסיה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי סנט אנדרו מהליגה החמישית וקבוצת המילואים של אספניול.
ב-22 ביוני 2021 חתם ז'וטגלה על חוזה לעונה אחת בברצלונה מלה ליגה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון בפרימרה דיויסיון RFEF. ב-12 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 2-2 נגד אוססונה במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת 2021/2022. ב-18 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 3-2 על אלצ'ה במסגרת המחזור ה-18 בליגה. הוא ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-8 ביוני 2022 חתם ז'וטגלה על חוזה לארבע עונות בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-17 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על גנט במסגרת הסופר קאפ הבלגי. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, בניצחון 3-2 על ראסינג גנק במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-31 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לאופן במסגרת המחזור השני בליגה. ב-7 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 1-0 על באייר לברקוזן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023. ב-13 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 4-0 על פורטו, גם כן במסגרת שלב הבתים.
תארים

הסופר קאפ הבלגי (1): 2022
אליפות: 2023/2024
הערות שוליים

↑  Barça B signs Ferran Jutglà באתר הרשמי של ברצלונה, 22 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Ferran Jutglà joins from FC Barcelona באתר הרשמי של קלאב ברוז', 8 ביוני 2022 (באנגלית)
פריץ קליין (חוקר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בדצמבר 1932 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  24 במאי 2006 (בגיל 73) סן דייגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Fred Klein 
 ענף מדעי:  מיניות 
 מקום לימודים:  ישיבה יוניברסיטי  אוניברסיטת ברן  אוניברסיטת קולומביה 
 
פרד "פריץ" קליין (באנגלית: Fred "Fritz" Klein;‏ 27 בדצמבר 1932 – 24 במאי 2006) היה חוקר מין, פסיכיאטר ופעיל זכויות ביסקסואליות אוסטרי-אמריקאי יהודי.
ביוגרפיה

קליין נולד בווינה שבאוסטריה ב-27 בדצמבר 1932 להורים אורתודוקסים. כשהיה ילד, משפחתו היגרה לניו יורק שבארצות הברית כדי לחמוק מאנטישמיות.
קליין בעל תואר ראשון באמנות מישיבה יוניברסיטי (1953), תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת קולומביה (1955), תואר שלישי ברפואה מאוניברסיטת ברן (1961).
ב-1974, יצא מהארון כביסקסואל, ומצא להפתעתו כי אין כמעט דבר על ביסקסואליות בספרות כאשר חיפש בספריית העיר ניו יורק. באותה שנה, הוא ייסד את הפורום הביסקסואלי, קבוצת התמיכה הראשונה בעולם שקהל המטרה שלה היה ביסקסואלים בלבד.
ב-1978, הוא כתב את המהדורה הראשונה של הספר האופציה הביסקסואלית. המהדורה השנייה של הספר יצאה ב-1993.
ב-23 ביולי 1998, הוא ייסד את המכון האמריקאי לביסקסואליות שמטרתו לקדם מחקר וחינוך בנושא ביסקסואליות.
ב-2006, קליין אובחן כחולה בסרטן ועבר ניתוח בעקבות כך. למרות שהוא היה צפוי למות מסרטן תוך חודשים ספורים, פריץ קליין נפטר מדום לב בביתו שבסן דייגו שבקליפורניה בגיל 73. קליין הותיר אחריו שני אחים ובן זוגו לחיים, טום רייס. קליין תרם את גופתו למדע.
הערות שוליים

↑  Associated Press (June 6, 2006). Fritz Klein, 73, noted expert on bisexual life. Newsday
↑  Bisexual and Gay Husbands: Their Stories, Their Words - Fritz Klein, Thomas R Schwartz - Google Books. Books.google.com. נבדק ב-2014-06-29.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-10-09. נבדק ב-2014-10-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bonnie Zimmerman and George Haggerty (1999). Encyclopedia of lesbian and gay histories and cultures: Volume 1. United States: Taylor & Francis. p. 113. ISBN 0-8153-3354-4.
↑  Buchanan, Wyatt (1 ביוני 2006). "Dr. Fritz Klein -- bisexual pioneer who created Klein Grid sex scale". San Francisco Chronicle. נבדק ב-12 בדצמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Joan C. Chrisler; Donald R. McCreary (2010). Handbook of Gender Research in Psychology. Springer. p. 66. ISBN 978-1-4419-1464-4. נבדק ב-12 בדצמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Deborah T. Meem; Michelle Gibson; Jonathan F. Alexander; Michelle A. Gibson (2010). Finding out: an introduction to LGBT studies. SAGE. p. 183. ISBN 978-1-4129-3864-8. נבדק ב-12 בדצמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Staff report (16 June 2006). Fritz Klein: Psychiatrist driven to prove the existence of bisexuality.The Times,
↑  Reed, Christopher (June 19, 2006). Fritz Klein: Psychiatrist exploring the complexities of bisexuality. The Guardian, 19 June 2006
↑  Lee, Ryan (June 2, 2006). Noted bisexual leader Klein dies at 73. Washington Blade (via archive.org)
↑  Buchanan, Wyatt (June 1, 2006). Dr. Fritz Klein -- bisexual pioneer who created Klein Grid sex scale. San Francisco Chronicle
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271639305171  GND: 132943700  ISNI: 0000 0003 6834 8188  LCCN: n78014804  NTA: 072593059  VIAF: 57788496   WorldCat (עם VIAF): 57788496
פראיה (חבל ארץ)

.
מפה של פרובינקיה יודאה במאה הראשונה לספירה
פראיה (ביוונית: Περαία, פּרָאיָה או פֶּרַיְאָה; לטינית: Peraea, פֶּרֵיאָה; תרגום: "הארץ אשר ממול") הוא שמו, במקורות היווניים, של חבל ארץ מיושב יהודים בעברו המזרחי של נהר הירדן בתקופה החשמונאית ובתקופה הרומית.
היסטוריה

בעבר הירדן המזרחי היו נחלותיהם של בני שבט גד, שבט ראובן, וחצי שבט המנשה.
בתקופת בית שני ידוע על יישוב יהודי באזור פריאה בעבר הירדן בתקופה הפרסית ובתקופה ההלניסטית, אז בלטה בקרבו משפחת טוביה.
היישוב היהודי בדרום הגלעד ובארץ עמון ("ארץ טוביה") היה הגרעין של היישוב היהודי הגדול בעבר הירדן המזרחי בהמשך התקופה, הוא "הפריאה".
בעבר הירדן היו תושבים יהודים שיהודה המכבי הצילם בזמן מרד החשמונאים. יוחנן הורקנוס חיזק את האחיזה היהודית בעבר הירדן. נראה שאזור הפריאה סופח למדינה החשמונאית, על אף שאין לכך אזכור במקורות.
בתחילת שלטון בית חשמונאי הייתה פראיה מיושבת ברובה לא-יהודים, אולם יוחנן הורקנוס ואלכסנדר ינאי נקטו במדיניות שעודדה וטיפחה צביון יהודי ובזמן הורדוס כבר היה לפריאה צביון יהודי ברור.
יוסף בן מתתיהו מספר כי במשך התקופה הרומית שררו יחסים מתוחים בין הנבטים ליהודים, בין היתר בפראיה.
פריאה היה אחד מחמשת האזורים הגדולים (מריס) שהרכיבו את ממלכתו של הורדוס, כאשר כל אזור כזה כלל כמה מחוזות (טופרכיות), שכל אחד מהם כלל כמה כפרים.
לאחר מותו של הורדוס, בשנת 4 לפסה"נ, פרצו בארץ ישראל מהומות, שבמהלכן התמרד שמעון מפראיה, שהיה קודם לכן עבדו של הורדוס. הוא ריכז כוחות מפראיה בבקעת הירדן, בעיקר באזור יריחו והכתיר עצמו למלך. חיל המצב הרומי רדף אחריו, והוא נהרג בקרב. קבוצה אחרת של מתמרדים מפראיה שרפה את ארמון המלך בבית חמאם בעבר הירדן המזרחי.
הורדוס חילק בצוואתו את ממלכת יהודה בין יורשיו, ואת בנו הורדוס אנטיפס מינה לטטררך הגליל ופריאה. מינוי זה אושר על ידי הקיסר אוגוסטוס.
אנטיפס הקים את העיר טבריה לחופה המערבי של הכנרת, והיא שימשה כבירת הטטרארכיה שלו, במקום מרכזי יחסית בין שני האזורים שתחת שלטונו – הגליל ופראיה.
העיר יוליאס (בית צידא) שהקים פיליפוס, בנו של הורדוס, מצפון לים כנרת וממזרח לירדן, נחשבה לחלק מפראיה. בשטחה היו 14 עיירות.
בשנת 41 היה פראיה חלק ממלכת יהודה של אגריפס הראשון, אולם עם מותו בשנת 44, נכלל בתחומי פרובינקיה יודיאה.
בימי הנציב פאדוס (44–46) פרץ סכסוך גבולות בין יהודי פראיה לבין תושבי פילדלפיה, בדבר הכפר זיע, ממערב לרבת עמון. היהודים לא פנו לנציב אלא אחזו בנשק, וכעונש על כך נכלאו שלושה ממנהיגיהם ואחד הוצא להורג.
סביב שנת 55 הועבר צפון פראיה לממלכתו של אגריפס השני.
בשנות המרד הגדול נכבשו חלקים מפראיה ובהם מבצר מכוור, על ידי מורדים יהודיים, אך אלה נכבשו בשנית על ידי הרומאים כחלק מדיכוי המרד.
לאחר המרד נכלל פראיה בפרובינקיה יודיאה.
בתקופה הביזנטית כמעט ולא היו בפריאה יישובים עירוניים גדולים.
יוסף בן מתתיהו משתמש במילה "פראיה" כדי לציין את התחום היהודי שבעבר הירדן, ולפעמים גם את עבר הירדן כולו. השם "פראיה" נזכר בלטינית גם בספרו של פליניוס הזקן, "תולדות הטבע". בברית החדשה ובספרות חז"ל נקרא האזור "עבר הירדן".
גבולה הצפוני של פראיה היה כשליש הדרך מהכנרת לים המלח, ובשליש קו החוף המזרחי של ים המלח הסתיים גבולה הדרומי. גבולה המערבי השיק לירדן, והמזרחי היה מספר קילומטרים מזרחה ממנו. בנוסף פראיה שכנה בסמוך לנחלים ארנון וירמוך. 
יוסף בן מתתיהו מספר כי ארץ פראיה גדולה יותר בשטחה מהגליל:
ראו גם

שמעון מפראיה
ניגר איש עבר הירדן
הערות שוליים

↑  פֶּרָאיָה במפתח השמות בתרגום אולמן ל"מלחמת היהודים" (עמ' 735).
↑  פֶּרַיְאָה, על פי: ההיסטוריה של ארץ ישראל (בית הוצאה כתר, יד יצחק בן-צבי), כרך רביעי: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 86.
↑  פֶּרֵיאָה, על פי: ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 3: התקופה ההלניסטית ומדינת החשמונאים, חלק ב (כתב: אוריאל רפפורט), עמ' 214.
1 2  תרגום ליזה אולמן לתולדות מלחמת היהודים ברומאים, הערות מאת ישראל שצמן לספר ראשון, פרק ל, סעיף 586.
1 2 3  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 3: התקופה ההלניסטית ומדינת החשמונאים, חלק ב (כתב: אוריאל רפפורט), עמ' 214.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 3: התקופה ההלניסטית ומדינת החשמונאים, חלק א (כתב: מנחם שטרן), עמ' 109.
1 2  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 166.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 140.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 37.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 84.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 79, 82.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 163.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 90.
1 2  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 91.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 108–109.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 4: שלטון רומי, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 303.
↑  ההיסטוריה של ארץ-ישראל, כרך 5: תקופת המשנה והתלמוד והשלטון הביזנטי, חלק ג, 6. פני הארץ ויישובה (כתב: ירון דן), עמ' 295.
↑  פליניוס הזקן, תולדות הטבע, ספר 5, פרק 15 (14) (במהדורות אחרות: סעיף 70).
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ג, פרק שלישי, פסקה ג (תרגום י. נ. שמחוני).
פריץ רימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בינואר 1859 שווידניצה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  25 בנובמבר 1932 (בגיל 73) ארפורט, רפובליקת ויימאר 
 הישג בולט:  היה מס' 10 בעולם בשנת 1889
 מד כושר מרבי:  2632 (מרץ 1889)
 מדינה:  גרמניה
 
פריץ רימן (בגרמנית: Fritz Riemann;‏ 2 בינואר 1859, פולין - 25 בנובמבר 1932, גרמניה) היה שחמטאי גרמני.
קריירה

רימן היה תלמידו של אדולף אנדרסן בעיר ורוצלב. בשנת 1876 ניצח בדו-קרב את ארנולד שוטלנדר 5-0.
בשנת 1879 הגיע רימן למקום החמישי בלייפציג (אליפות גרמניה הראשונה, ניצח: ברטולד אינגליש), והגיע למקום השני בתחרות וסלבורן. בשנת 1880 הגיע למקום השני, אחרי לואיס פאולסן בתחרות בראונשויג, ובברלין סיים בתיקו דו-קרב עם אמיל שאלופ  +2 -2 =2 (+ ניצחונות –הפסדים = תוצאות תיקו).
בשנת 1881 חלק מקום 13-14 בתחרות ברלין (אליפות גרמניה השנייה, ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן).
בשנת 1883 חלק מקום 6-7 בתחרות נירנברג (האליפות השלישית, ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור).
בשנת 1885 חלק רימן מקום 8-9 בתחרות המבורג (האליפות הרביעית, ניצח: איזידור גונסברג), ובאותה שנה סיים בתיקו דו-קרב עם ארנסט פלשיג  +5 -5 =0) בעיר ורוצלב. בשנת 1888 חלק מקום ראשון עם קורט פון ברדלבן בתחרות לייפציג.
כתב ספר:
Riemann, Fritz: Schach-Erinnerungen des jüngsten Anderssen-Schülers. Mit vielen Diagrammen im Text und einem Bildnis des Verfassers. de Gruyter, Berlin und Leipzig 1925.
הערות שוליים

↑  Braunchsweig (Germania), 13°Congresso Germania Occidentale,18. - 26.07.1880, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Berlino, 2°Congresso degli scacchi tedeschi, 29/08-19/09-1881, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Norimberga, 3°Congresso degli scacchi tedeschi, 1883, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Amburgo 1885, 4°Congresso degli scacchi tedeschi, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Leipzig 1888, באתר La grande storia degli Scacchi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 132801051  ISNI: 0000 0000 1973 6393  NTA: 089511492  VIAF: 65177549   WorldCat (עם VIAF): 65177549
פרנק באקה-ינסן

פרנק באקה-ינסן (בנורווגית: Frank Bakke-Jensen; נולד ב-8 במרץ 1965) הוא פוליטיקאי נורווגי מהמפלגה השמרנית אשר שימש כשר לשיתוף פעולה נורדי (בין 2016-2018), כשר לענייני אירופה (בין 2016-2017) וכשר ההגנה (בין 2017-2021).
ביוגרפיה

הקריירה הפוליטית של באקה-ינסן החלה בשנת 2007 כאשר התמודד על ראשות עיריית באטספורד מטעם המפלגה השמרנית. למרות שמפלגת הלייבור זכתה ב-54% מהקולות, לאחר הבחירות רבים מנציגי הלייבור במועצת העיר התמרדו ולא הגיעו להצבעה על בחירת ראש העיר, וכך הפך באקה-ינסן לראש העיר. הוא כיהן בתפקיד עד 2009.
ב-20 בדצמבר 2016 מונה באקה-ינסן לשר לענייני אירופה ולשר לשיתוף פעולה נורדי בממשלתה של ארנה סולברג. ב-2017 העבירה סולברג את התיק לשיתוף פעולה נורדי מידיו של באקה-ינסן לידיה של מריט ברגר רוסלנד, אולם העבירה לידי באקה-ינסן את תפקיד שר ההגנה. תקופתו כשר ההגנה זכתה לביקורת שלילית רבה בעקבות פרשת טביעתה של ספינת הצי HNoMS Helge Ingstad. באפריל 2020 הוא הודיע כי לא יתמודד ברשימת המפלגה השמרנית בבחירות הבאות. לאחר התפרקות ממשלת סולברג ב-2021 הוא פרש מהחיים הפוליטיים.
עמית עברי

עמית עברי (נולדה ב-2 בספטמבר 1989) היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל. השחיינית הישראלית הראשונה שהגיעה לשלב חצי הגמר באולימפיאדה (לונדון 2012), זכתה במדליית ארד באליפות אירופה (דברצן 2012), וייצגה את ישראל ב-5 אליפויות עולם בשחייה (רומא 2009, שנגחאי 2011 וברצלונה 2013, קאזאן 2015 ובודפשט 2017).
נכון ל-2021, עברי מחזיקה בשלושה שיאים ישראלים, שניים בבריכה אולימפית (50 מטר פרפר ו-100 מטר פרפר) ושיא נוסף בבריכת 25 מטר (100 מטר פרפר). כמו כן, היא מחזיקה בשיא המכביה במשחה ל-100 מטר פרפר.
עברי היא השחיינית היחידה בישראל שיצאה מהארון כלסבית.
ביוגרפיה

עברי החלה לשחות בגיל 12 והיא מתאמנת בהפועל עמק חפר בהדרכתו של אסף מימון. בהמשך התאמנה במכון וינגייט בהדרכת לאוניד קאופמן.
ביוגרפיה > 2005

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2005, סיימה עברי במקום החמישי במשחה ל-50 מטר פרפר וקבעה שיא ישראלי חדש לנוער של 27.96 שניות. בנוסף, היא סיימה במקום ה-14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.30 דקות.
ביוגרפיה > 2006

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2006 זכתה עברי בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.96 דקות, לפני מור פליישמן מהפועל ירושלים (1:04.54 דקות) וירדן שר ממכבי קריית אונו (1:05.79 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.22 שניות, אחרי דעאא מסארווה מהפועל כפר סבא בית ברל (33.61 שניות) ולפני חנה פולישצ'וק ממכבי תל אביב כפר המכביה (34.34 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר 2006, סיימה עברי במקום ה-12 במשחה ל-50 מטר פרפר וקבעה שיא ישראלי לגילאי 17 של 27.16 שניות. היא סיימה במקום ה-21 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.92 דקות.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיימה עברי במקום ה-31 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.10 שניות ובמקום ה-36 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי של 1:01.22 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר אותה שנה, סיימה עברי במקום השביעי במשחה ל-50 מטר פרפר, וקבעה שיא אישי של 26.75 שניות. במשחה ניצחה אנה-קארין קמרלינג משוודיה בתוצאה של 25.70 שניות. עברי סיימה במקום ה-14 במשחה ל-100 מטר פרפר, בתוצאה של 59.93 שניות; במקום ה-32 במשחה ל-50 מטר חזה, בתוצאה של 33.34 שניות; ובמקום ה-47 במשחה ל-50 מטר חופשי, בתוצאה של 26.68 שניות.
ביוגרפיה > 2008

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008, סיימה עברי במקום שביעי במשחה ל-50 פרפר בתוצאה של 27.19 שניות. המנצחת הייתה שנטל גרוט מהולנד (26.03 שניות). בשלב חצי הגמר השיגה עברי תוצאה של 26.62 שניות ועלתה לגמר מהמקום החמישי. בנוסף, היא סיימה במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.29 דקות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אניה גוסטומלסקי, יוליה בנך ונסטיה קורוטקוב, שקבעו שיא ישראלי של 4:14.40 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה זכתה עברי ב-3 מדליות זהב ובמדליית כסף. היא זכתה במדליות זהב במשחה ל-50 מטר פרפר (וקבעה שיא ישראלי בינלאומי של 26.36 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.02 שניות, ובמשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.01 שניות. היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.51 שניות, אחרי גוסטומלסקי (25.79 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר אותה שנה, סיימה עברי במקום השישי במשחה ל-50 מטר פרפר, וקבעה שיא אישי של 26.00 שניות (סך הכול קיזזה משיאה במהלך היום 67 מאיות), זמן הנופל ב-26 מאיות מהשיא הישראלי של גוסטומלסקי. במשחה ניצחה היינקלין שרודר מהולנד שקבעה שיא אירופי של 25.21 שניות. כמו כן, עברי סיימה במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר פרפר, וקבעה שיא ישראלי של 57.89 שניות; ובמקום ה-17 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.48 דקות.
ביוגרפיה > 2009 > שיאנית ישראל

בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 שנערכו בווינגייט ביולי 2009, זכתה עברי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא מכביה חדש של 58.50 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה סיימה עברי במקום ה-23 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.59 שניות, במקום ה-25 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.02 שניות ובמקום ה-62 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.32 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום ה-20 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אנה וולצ'קוב, יוליה בנך וקריסטינה צ'רנישב בשיא ישראלי חדש של 4:09.49 דקות. הזמן שקבעה בזינוק שליחים בפרפר היה 58.33 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט זכתה עברי בשתי מדליות זהב ואחת כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי ובינלאומי חדש של 58.21 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.50 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.62 שניות, אחרי מרווה חרפק (56.39 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה סיימה עברי במקום התשיעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.79 שניות. במשחה ניצחה אינגה דקר מהולנד בתוצאה של 25.00 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא ישראלי חדש של 25.69 שניות ועלתה מהמקום ה-7. במקום ה-10 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.62 שניות, המנצחת הייתה דקר (55.74 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא ישראלי חדש של 57.85 שניות. במקום ה-21 במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 1:01.33 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום ה-22 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.41 דקות.