stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פת שלימה
תקציר העלילה

המספר מספר את העלילה בגוף ראשון. הסיפור התרחש בירושלים, כאשר המספר היה לבדו, משום שאשתו וילדיו יצאו לחוץ לארץ. עקב כך הרבה המספר לאכול במסעדות. בסופו של יום שבת חם מאוד יצא המספר לאכול במסעדה. בדרכו קרא לו זקן אחד, והתברר שזהו דוקטור יקותיאל נאמן. השניים שוחחו בשמחה, והמספר החל לדבר על ספרו של הדוקטור נאמן, שאותו הוא מתאר:
בסוף שיחתם נתן הדוקטור נאמן למספר "צרור מכתבים להביאם לבית הדואר ולשלחם באחריות", והמספר הבטיח לעשות שליחות זו באמונה.
הלך המספר לבית הדואר, אך בדרך תקפו הרעב, והוא החל להתלבט האם ללכת תחילה למסעדה או לבית הדואר. לבטיו גרמו לו לשנות את דרכו פעמים אחדות, ובסופו של דבר הגיע לפתח בית הדואר. קודם שנכנס ראה מרכבה ובה מכרו הוותיק, מר גרסלר. "מר גרסלר זה מכירי הוא, מן המיוחדים שבמכירי. מאימתי אני מכיר אותו, אפשר שמיום שעמדתי על דעתי מכירו אני, ולא אפריז אם אומר שמיום שאני מכיר אותו לא פסקה אהבתנו." עלה המספר למרכבתו של מר גרסלר, ובנסיעתם נקרה על דרכם מר חפני, ממציאה הטרחן של מצודת עכברים. בניסיון לחמוק ממר חפני גרם המספר להתהפכות המרכבה, ורק בקושי נחלץ ממנה, מלוכלך וחבול.
ממשיך המספר: "אף שכל איברי היו כואבים לא שכחתי את רעבוני. נכנסתי למלון שנזדמן לי ראשון. וקודם שנכנסתי לחדר האוכל נקיתי עצמי מלכלוכי וקינחתי את פצעי ורחצתי את פני וידי." הזמין המספר אצל המלצר את ארוחתו, ובכלל זה גם פת שלימה. המתין המספר לארוחתו, וראה שהמלצרים משרתים סועדים רבים, גם כאלה שהגיעו אחריו, אך הוא לא קיבל את הזמנתו. כאשר השעון צלצל עשר ומחצה, נזכר המספר במכתביו של הדוקטור נאמן שהתחייב לשלוח, ועמד מתוך בהלה להביאן לבית הדואר. בעמידתו נתקל במלצר וגרם לו להפיל את כל האוכל שנשא, שהיה סעודתו של המספר. המספר המשיך להמתין לסעודתו, אך זו לא הגיעה. בסופו של דבר הסתיימה פעילות חדר האוכל לאותו ערב, אך המספר נותר בו נעול עד לפתיחתו למחרת. בשלב זה יצא המספר מחדר האוכל וחזר לביתו כשהוא רעב וצמא, ועדיין מכתביו של הדוקטור נאמן אתו.
תולדות הסיפור

הסיפור "פת שלימה" הודפס בארבע גרסאות, בחלקן בשינויים גדולים ובחלקן בשינויים מעטים. גרסאות הסיפור:
הסיפור פורסם לראשונה בכתב העת "מאזנים" מיום 8 בינואר 1933, בגיליון שהוקדש לח"נ ביאליק במלאת לו 60 שנה.
גרסה שנייה, שונה מאוד מהגרסה הראשונה, הופיעה בשנת 1940 בירחון "גזית" שבעריכת גבריאל טלפיר.
בשנת 1941 נכלל הסיפור בסיפורי "ספר המעשים" שבכרך "אלו ואלו", שיצא לאור ככרך השמיני של כל כתבי עגנון, בגרסתם הראשונה, שהחלה לצאת לאור בשנת 1931. בגרסה זו נעשו שינויים רבים בפרק העשירי של הסיפור.
בגרסתם השנייה של כל כתבי עגנון, שיצאה לאור בשנת 1953, נכלל הסיפור בסיפורי "ספר המעשים" שבכרך "סמוך ונראה". בגרסה זו נעשו שינויים קלים לעומת קודמתה.
אחדים מפרשני הסיפור השתמשו בהשוואת נוסחיו לשם הבנתו. אברהם הולץ ציין: "נוסח א' מכיל קטעים ארוכים ומכריעים, שהושמטו בנוסחים הבאים, שהם חיוניים לדעתי להבנה נכונה של הסיפור". גם הלל ברזל ייחס חשיבות לנוסח הראשון: "הסיפור, במיוחד בנוסחו הראשון, חושף, הרבה יותר משלושת הנוסחים שבאו אחריו, את טיבו של הרובד הסמוי". לעומתם, הלל ויס וראובן מירקין מעדיפים את הנוסח השני ומציינים: "ואילו לנו נראה שנוסח ב' מגובש יותר, חסכוני ומיטיב לפתח את מימד הביקורת העצמית של המספר המתוודה בפרט בחלקים הטראגי-קומיים, המתרחשים בבית המלון והמְפַתחים את מימד הביזוי העצמי".
פרשנות > מאפיינים אוטוביוגרפיים

בסיפור יש מאפיינים אוטוביוגרפיים אחדים:
על מר גרסלר מספר המספר שטרם עלייתו לארץ ישראל, "אני הייתי בחור והוא זריז לשעשעני עד לאותו לילה שבו נשרף ביתי וכל קנייני עלו באש" - ב-6 ביוני 1924 פרצה שרֵפה בביתו של עגנון בבאד הומבורג, וכל כתבי-היד שלו ואוסף ספריו הגדול עלו באש. גם לתיאור פרטי השרפה בסיפור יש אופי אוטוביוגרפי.
לאחר השרֵפה עלה המספר לארץ ישראל - באוקטובר 1924, חודשים אחדים לאחר השרֵפה, עלה עגנון שנית לארץ ישראל, והתגורר בירושלים.
בתחילת הסיפור נאמר: "אדם בודד הייתי באותו פרק. אשתי וילדי יצאו לחוצה לארץ ואני נשתיירתי יחידי בביתי" - עם עלייתו של עגנון לארץ ישראל נותרו אשתו וילדיו בגרמניה, ולאחר דחיות אחדות מצדו של עגנון, שעוררו את זעמה של אשתו, הגיעו גם הם לארץ ישראל, בנובמבר 1925. זעמה של אשתו התגלגל בסיפור לנזיפתו של דוקטור נאמן: "עצלות שיש בך, שלא נתת את נפשך להעלותם, היא גורמת לך שאשתך ובניך מתגלגלים בלא אב ובלא בעל ואתה מתגלגל בלא אשה ובלא ילדים".
פרשנות > הסיפור כאלגוריה

במאמר שפורסם בשנת 1942, לאחר פרסום הגרסה השלישית של "פת שלימה" (בכרך "אלו ואלו"), הציג ברוך קורצווייל את הסיפור "פת שלימה" כאלגוריה. הדוקטור יקותיאל נאמן הוא משה רבנו, שעליו נאמר: ”בְּכָל בֵּיתִי נֶאֱמָן הוּא” (ספר במדבר, פרק י"ב, פסוק ז') ולפי חז"ל אחד משמותיו היה "יקותיאל" (תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ג, עמוד א'). ספרו של יקותיאל נאמן הוא התורה, שאותה כתב מפי הקב"ה (ששמו המפורש נרמז באמצעות סוגריים שבהן ארבע נקודות). בתיאור מקורו של הספר (האדון או הדוקטור נאמן) נרמז הוויכוח בדבר תורה מן השמים. צרור המכתבים שמוסר הדוקטור נאמן למספר הוא, לדברי קורצווייל, "המצוות, הפקודה, דרישות החברה, תביעות הכלל, התחייבויותיו המוסריות". מר גרסלר, לעומת זאת, הוא השטן, המושך את המספר לכל תענוגות העולם הזה. אברהם בנד, ובעקבותיו אברהם הולץ, מציינים שהשם גרסלר מקורו במילה הגרמנית gräßlich, שפירושה "מחריד".
על פי סמלים אלה, לבטיו של המספר, האם ללכת לדואר או למסעדה, הם המאבק בין יצר הטוב ליצר הרע. מאבק זה, שלא הוכרע, משום שהמספר לא מילא את השליחות שהוטלה עליו וגם לא השביע את רעבונו, מעורר, על פי קורצווייל, "ביעותי לילה ומחול שדים. בית אוכל ריק, חריקת מפתח, הנר הכבה, קול שעון איום, עכבר המכרסם, אור ירקרק מעיניו של חתול, הרעש הבודד ממרכבתו של אדון גרסלר, הבגדים המלוכלכים – כל זה עונש מן השמים, יסורי גיהנום כביכול."
הלל ברזל פענח את הנמשל של דמות נוספת המופיעה בסיפור. לדבריו, "חפני בעל מצודת העכברים הוא הקנאי הדתי, שיש לו פתרונות מזומנים לכול. הוא צד את החטא ומונע על ידי כך עונש. אם האני-המספר יאזין לו, תימנע לכאורה הפגישה המסוכנת בינו ובין העכבר המנקר במלבושיו לאחר מכן."
הלל ויס וראובן מירקין מעירים:
פרשנות > "פת שלימה" מהי

המספר מתאר את ההזמנה שמסר למלצר, ומציין: "וכדי שלא אהא בעיניו הדיוט שאוכל ואינו בורר הוספתי ואמרתי לו דרך חשיבות אבל מבקש אני פת שלימה". במהלך ההמתנה הממושכת לארוחתו החל המספר להתחרט: "התחלתי מהרהר מפני מה הקדימו אותם לפני, והלוא אני באתי לפניהם. אפשר מפני שביקשתי פת שלימה ופת שלימה אינה מצויה בשעה זו וממתינים עד שיביא הנחתום פת חדשה ויתנו לי. התחלתי מוכיח את עצמי על שביקשתי לי פת שלימה בשעה שהייתי מסתפק אפילו בפרוסה קטנה". למחרת בבוקר, כאשר הגיעו המנקים לחדר האוכל, והופתעו למצוא בו את המספר, "לסוף התחילו צוחקים ושאלו מי הוא זה שמוטל כאן? בא המלצר ואמר זהו אותו שביקש פת שלימה."
קורצווייל התייחס בקיצור נמרץ למשמעות של "פת שלימה", מונח הלכתי ביסודו שהפך לשמו של הסיפור: "חפץ לבבו לקבל פת שלימה מסמל רק חמדנותה של התשוקה האנוכית". ויס ומירקין מתייחסים למושג באופן דומה: "הפת השלימה באה לציין כסמל את 'העיניים הגדולות' של האדם בעולם הזה".
יעקב לוינגר לא הסתפק בפירוש קצר זה. הוא מציין למקורו של המושג בדיני עירוב, במסגרתם אמר הרמב"ם: "אין מערבים בחצרות אלא בפת שלמה בלבד" (משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות עירובין, פרק א', הלכה ח'). לוינגר מוסיף שדיני עירוב רלוונטיים לסיפור משום שקיומם "עניין קולקטיבי הוא, שכל בני החצר עושים אותו עשייה משותפת" והוא משמש, למשל, "כשאנשים כמו ד"ר יקותיאל נאמן מוסרים לנו בעצם יום השבת אי-אילו מכתבים, כדי למסור אותם בבית הדואר ולשלחם באחריות". כמו כן, "לפת שלימה אנו נזקקים לסעודות שבת ויום טוב". יתירה מזו, לפת ישנו במקורות הקשר מיני ובכך רואה לוינגר בפת השלימה כמשקפת את אופיו הארוטי של מאבק היצרים שבו נתון המספר, שכעדותו התראה עם מר גרסלר "ביותר באותם הימים שאשתי ישבה בחוצה לארץ". בהתאם למשמעותו הסמלית של הלחם, מפרש לוינגר כי "הפרובלימה הנוקבת בסיפור אינה מאבק יצרים סתמי, אלא יצרו של המספר להשיג מחוץ לבית את מה שניתן למצוא בבית בלבד".
אברהם הולץ פירש ש"פת שלימה" מציינת את ההימשכות אחר עבודה זרה. פירוש זה מסתמך על הופעתו של מושג זה בסיפור אחר של עגנון, "הנדח". הלל ברזל שולל פרשנות זו.
פרשנות > השטן בארץ ישראל

מר גרסלר, המסמל את השטן, הוא מכר ותיק של המספר: "מאימתי אני מכיר אותו, אפשר שמיום שעמדתי על דעתי מכירו אני". טרם עליית המספר לארץ ישראל התנתקו קשריו עם מר גרסלר, אך "כיון שעליתי לארץ ישראל מי נזדמן לי תחילה - גרסלר". אביעזר רביצקי העיר על כך: "הווה אומר, ארץ ישראל איננה פוטרת אדם מעונשו של מאבק האיתנים המתחולל דרך קבע בין תורת משה לבין מרכבתו של השטן. לא רק השכינה שרויה בארץ ישראל; גם הסטרא אחרא פוגע ביהודי מיד עם בואו לארץ הקודש, ויש שפגיעתו כאן רעה וקשה הרבה משהייתה שם, בארץ נכר." רביצקי מוסיף שמוטיב דומה, של פרידה מהשטן בחו"ל ומפגש חוזר איתו בארץ ישראל, מופיע במכתב ששלח האדמו"ר ממונקאטש, חיים אלעזר שפירא, לחסידיו בירושלים, לאחר ביקורו בה בשנת 1930.
פרשנות > סוגיות לשוניות

בסיפור ישנם רמזים אחדים למקורות תלמודיים האומרים דרשני:
"לא טרחתי בערב שבת ולא היה לי מה אוכל בשבת" – מרמז לפתגם התלמודי "מי שטרח בערב שבת יאכל בשבת, מי שלא טרח בערב שבת מהיכן יאכל בשבת" (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ג', עמוד א'). ויס ומירקין רואים בכך גם משמעות מובלעת: "המספר לא טרח בעולם הזה, הוא ערב שבת, ביזבז את זמנו, חייו יצאו בכדי, ולכן אין לו במה לבוא לעולם הבא".
"מאחר שאיני בקי בהטיית סוסים נהפכה המרכבה עלי" – ניתן לפרש משפט זה כפשוטו, אך קשה שלא לשים לב לביטוי "בקי בהטיה" הנרמז בו. ביטוי זה מופיע בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ו', עמוד ב' ושם משמעותו: היודע לדעת בתולה בלא לפגוע בקרום בתוליה. בעקבות משמעות זו מציינים ויס ומירקין: שזו "רמיזה הקשורה לפיתויי המין שהמספר נתון להם, או שזו שנינה של עגנון, המתרה במספרו". הביטוי מופיע גם בסיפורו של ח"נ ביאליק, "אלוף בצלות ואלוף שום", שפורסם כחמש שנים לפני פרסום הגרסה הראשונה של "פת שלימה", ומספר על ”יָשִׁישׁ מֻמְחֶה וְחַכִּים וּבָקִי בְהַטָּיָה”.
"אותו היום שבת של גלויות היה" – בעקבות המושג יום טוב שני של גלויות, שהוא יום חג נוסף שמוסיפים יהודי התפוצות לכל חג, "שבת של גלויות" הוא יום ראשון, שבאירופה הוא יום שבתון נוסף ליהודים, לאחר שבת.
פרשנות > פרשנות ברוח דומה לסיפור "עד הנה"

פרשנות ברוח דומה לפרשנותו של קורצווייל לסיפור "פת שלימה" נתן הסופר אברהם קריב נושא מרכזי בנובלה "עד הנה" של עגנון. בנובלה זו מתבקש המספר לטפל בשני חדרים מלאים ספרים שהותיר דוקטור לוי לאלמנתו. קריב ראה את דוקטור לוי כמייצג את משה רבנו, שני החדרים המלאים ספרים הם שני חדרי התורה – תורה שבכתב ותורה שבעל פה, והאלמנה היא יהדות גרמניה שהפנתה עורף לתורת משה. לביסוס השערתו הוא מביא, בין השאר, רמז אינטרטקסטואלי: התיאור של דוקטור לוי בנובלה: "זה היה האיש. עד יום מותו לא נשתנה מאור פניו ולא הוצרך למשקפיים" מזכיר את תיאורו של משה בתורה: ”זֶה מֹשֶׁה הָאִישׁ” ו”לֹא כָהֲתָה עֵינוֹ וְלֹא נָס לֵחֹה” ובנוסף מספר המדרש שמשה "אף לוי היה שמו על עיקר משפחתו".
לקריאה נוספת

ברוך קורצווייל, "פת שלימה", גזית ד', שבט-תמוז תש"ב, עמ' 145–147. נכלל גם בספרו מסות על סיפורי ש"י עגנון, במאמר בשם "ניתוח הסיפור 'פת שלימה' כדוגמה לפיענוח סיפורי 'ספר המעשים'", עמ' 86–94.
יעקב לוינגר, "הערות לפירוש על 'פת שלימה'", בספר: לעגנון שי, 1966, עמ' 179–183.
אברהם הולץ, "משלמות לעבודה זרה : עיונים ב'פת שלימה' לש"י עגנון", הספרות ג, 1971, עמ' 295–311.
הלל ברזל, חיים נחמן ביאליק, שמואל יוסף עגנון : מחקר ופירוש, יחדיו, 1986, עמ' 307-293; נדפס גם בספרו המאה החצויה - ממודרניזם לפוסט-מודרניזם, ספרית פועלים, 2011, עמ' 397–406.
הלל ברזל, "עיון נוסף ב'פת שלימה'", מאזנים מא/5, 1975. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הערות שוליים

↑  כל הציטוטים מהסיפור הם מגרסתו הרביעית (והאחרונה), משנת 1953, אלא אם נאמר אחרת
↑  הלל ויס וראובן מירקין, "מהדורה מדעית של 'פת שלימה' לעגנון - חילופי גרסאות ומשמעותם", בספר: הלל ויס והלל ברזל (עורכים), חקרי עגנון - עיונים ומחקרים ביצירת ש"י עגנון, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1994, עמ' 81–130.
↑  ש"י עגנון, "פת שלמה", מאזנים, י' בטבת תרל"ג (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
1 2 3  אברהם הולץ, "משלמות לעבודה זרה : עיונים ב'פת שלימה' לש"י עגנון", הספרות ג, 1971, עמ' 295–311.
1 2 3  הלל ברזל, חיים נחמן ביאליק, שמואל יוסף עגנון : מחקר ופירוש, יחדיו, 1986, עמ' 307-293.
1 2 3 4 5  הלל ויס וראובן מירקין, "מהדורה מדעית של 'פת שלימה' לעגנון - חילופי גרסאות ומשמעותם", בספר: הלל ויס והלל ברזל (עורכים), חקרי עגנון - עיונים ומחקרים ביצירת ש"י עגנון, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1994, עמ' 81–130.
1 2 3  ברוך קורצווייל, "פת שלימה", גזית ד', שבט-תמוז תש"ב, עמ' 145–147. נכלל גם בספרו מסות על סיפורי ש"י עגנון, במאמר בשם "ניתוח הסיפור 'פת שלימה' כדוגמה לפיענוח סיפורי 'ספר המעשים'", עמ' 86–94.
↑  המופיע במקומות שונים בהלכה למשל ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק ז', הלכה ד'.
↑  ראו למשל תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י"ח, עמוד ב'"פת בסלו"
↑  יעקב לוינגר, "הערות לפירוש על 'פת שלימה'", בספר: לעגנון שי, 1966, עמ'  183-179.
↑  אביעזר רביצקי, הקץ המגולה ומדינת היהודים - משיחיות, ציונות ורדיקליזם דתי בישראל, הוצאת עם עובד, 1993, עמ' 62-60.
↑  אברהם קריב, ריבוי פרצופין וקלסתר אחד, מאזנים, יוני 1975
| כתבי שמואל יוסף עגנון |
| --- | --- | --- |
| רומנים | הכנסת כלה • סיפור פשוט • אורח נטה ללון • תמול שלשום • שירה • בחנותו של מר לובלין |  |
| נובלות | בדמי ימיה • והיה העקוב למישור • עד הנה • שבועת אמונים • תהלה |  |
| סיפורים קצרים | אגדת הסופר • אחות • אצל חמדת • בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש • בין שתי ערים • בשעה אחת • בתוך עירי • האדונית והרוכל • המלבוש • הסימן • הפרוטה • הרופא וגרושתו • השיר אשר הושר • התרנגול ותפילת בני אדם • לאחר הסעודה • מאויב לאוהב • מלאך המות והשוחט • מעשה העז • מעשה רבי גדיאל התינוק • עגונות • עד עולם • עובדיה בעל מום • עידו ועינם • פנים אחרות • פרנהיים • פת שלימה • שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו |  |
| סיפורים | לפנים מן החומה • הנדח • בלבב ימים |  |
| קובצי סיפורים | אלו ואלו • פולין: סיפורי אגדות (מתוך "אלו ואלו") • על כפות המנעול • סמוך ונראה • פרקים של ספר המדינה (מתוך "סמוך ונראה") • ספר המעשים • עד הנה • האש והעצים • עיר ומלואה • לפנים מן החומה • פתחי דברים  • קורות בתינו • תכריך של סיפורים |  |
| מכתבים | אסתרליין יקירתי (עם אשתו) • ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות (תרע"ו – תשי"ט) (עם המוציא לאור) • מסוד חכמים |  |
| אנתולוגיות | ימים נוראים • אתם ראיתם  • ספר סופר וסיפור • סיפורי הבעש"ט |  |
| שונות | כלב חוצות • ספר האותיות (ספר ילדים) • מעצמי אל עצמי (קובץ מאמרים ונאומים) • יידישע ווערק (קובץ סיפורים ושירים ביידיש) |  |
קודי זלר

| --- | --- |

זלר בשנת 2019
 לידה:  5 באוקטובר 1992 (בן 31) וושינגטון שבאינדיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטר
 מספר:  40
 מכללה:  אוניברסיטת אינדיאנה
 דראפט:  בחירה רביעית, 2013 שארלוט בובקאטס
 קבוצות כשחקן
 2013–2021   2021–2022   2023   2023–:  שארלוט בובקאטס/הורנטס   פורטלנד טרייל בלייזרס   מיאמי היט   ניו אורלינס פליקנס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2014)
קודי אלן זלר (באנגלית: Cody Allen Zeller; נולד ב-5 באוקטובר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בניו אורלינס פליקנס.
שני אחיו הגדולים אף הם כדורסלנים מקצועיים: לוק זלר היה פעיל בין השנים 2009–2014, ושיחק בין היתר בפיניקס סאנס, וטיילר זלר נבחר בבחירה ה-17 של דראפט 2012, ומאז משחק בליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים ומכללות

זלר נולד בעיר וושינגטון שבאינדיאנה, ולמד ב"תיכון וושינגטון" המקומי. בשנתו השלישית בקבוצת הכדורסל של התיכון קלע 20.5 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לה לזכות באליפות התיכונים של אינדיאנה. בעונתו הרביעית והאחרונה זכה באליפות נוספת, וזכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אינדיאנה ("Indiana Mr. Basketball") לאחר שרשם ממוצעים של 24.6 נקודות ו-13.1 ריבאונדים למשחק. כמו כן באותה עונה השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2011 החל ללמוד באוניברסיטת אינדיאנה, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל שלה הוביל את קלעיה עם 15.6 נקודות בממוצע למשחק. במשחק שמינית גמר אליפות המכללות קלע זלר 20 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת קנטקי, בתוצאה 90–102. בסיום העונה זכה זלר בתואר "פרשמן העונה של מחוז ה-Big 10", ונבחר לחמישיית הפרשמנים השנייה של העונה בליגת המכללות.
על אף הצפי שייבחר באחת מ-10 הבחירות הראשונות של דראפט 2012, אם יירשם אליו, החליט זלר להישאר באינדיאנה עונה אחת נוספת. לאורך אותה עונה קלע זלר 16.8 נקודות (שלישי במחוז) ואסף 8.2 ריבאונדים (שני במחוז) בממוצע למשחק, וקבוצתו הודחה פעם נוספת בשלב שמינית גמר אליפות המכללות. בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות כולה (Second-team All-American), לצד חברו לקבוצה ויקטור אולדיפו שנבחר לחמישייה הראשונה.
קריירה מקצועית > שארלוט בובקאטס/הורנטס

בדראפט ה-NBA‏ 2013 נלקח זלר על ידי שארלוט בובקאטס בבחירה הרביעית, שתי בחירות אחרי אולדיפו. בעונת הרוקי השתתף בכל 82 משחקי קבוצתו, וקלע 6.0 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של אל ג'פרסון. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בנובמבר 2016 סיכם על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות בשארלוט, החל מעונת 2017/2018, בסך כ-56 מיליון דולר. ב-25 בפברואר 2019 קלע שיא קריירה של 28 נקודות במשחק מול גולדן סטייט ווריורס.
קריירה מקצועית > פורטלנד טרייל בלייזרס

באוגוסט 2021 חתם זלר על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס.
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז ומיאמי היט

ב-26 בספטמבר 2022 חתם זלר ביוטה ג'אז.
ב-15 באוקטובר באותה שנה, שוחרר זלר מהקבוצה.
ב-20 בפברואר 2023 חתם זלר במיאמי היט.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס פלינקס

ב-6 ביולי 2023 חתם זלר בניו אורלינס פליקנס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | שארלוט | 82 | 3 | 17.3 | 0.426 | 0.000 | 0.730 | 4.3 | 1.1 | 0.5 | 0.5 | 6.0 |
| 2014/2015 | שארלוט | 62 | 45 | 24.0 | 0.461 | 1.000 | 0.774 | 5.8 | 1.6 | 0.5 | 0.8 | 7.6 |
| 2015/2016 | שארלוט | 73 | 60 | 24.3 | 0.529 | 0.100 | 0.754 | 6.2 | 1.0 | 0.8 | 0.9 | 8.7 |
| 2016/2017 | שארלוט | 62 | 58 | 27.8 | 0.571 | 0.000 | 0.679 | 6.5 | 1.6 | 1.0 | 0.9 | 10.3 |
| 2017/2018 | שארלוט | 33 | 0 | 19.0 | 0.545 | 0.667 | 0.718 | 5.4 | 0.9 | 0.4 | 0.6 | 7.1 |
| 2018/2019 | שארלוט | 49 | 47 | 25.4 | 0.551 | 0.273 | 0.787 | 6.8 | 2.1 | 0.8 | 0.8 | 10.1 |
| 2019/2020 | שארלוט | 58 | 39 | 23.1 | 0.524 | 0.240 | 0.682 | 7.1 | 1.5 | 0.7 | 0.4 | 11.1 |
| 2020/2021 | שארלוט | 48 | 21 | 20.9 | 0.559 | 0.143 | 0.714 | 6.8 | 1.8 | 0.6 | 0.4 | 9.4 |
| 2021/2022 | פורטלנד | 27 | 0 | 13.1 | 0.567 | 0.000 | 0.776 | 4.6 | 0.8 | 0.3 | 0.2 | 5.2 |
| 2022/2023 | מיאמי | 15 | 2 | 14.5 | 0.627 | 0.000 | 0.686 | 4.3 | 0.7 | 0.2 | 0.3 | 6.5 |
| קריירה |  | 509 | 275 | 22.0 | 0.522 | 0.218 | 0.730 | 5.9 | 1.4 | 0.6 | 0.6 | 8.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | שארלוט | 4 | 0 | 13.3 | 0.333 | 0.000 | 0.500 | 2.3 | 0.5 | 0.0 | 0.8 | 2.0 |
| 2015/2016 | שארלוט | 7 | 2 | 19.6 | 0.553 | 0.000 | 0.810 | 5.3 | 0.3 | 0.1 | 0.4 | 8.4 |
| 2022/2023 | מיאמי | 21 | 0 | 8.3 | 0.571 | 0.000 | 0.400 | 2.3 | 0.3 | 0.1 | 0.2 | 2.2 |
| קריירה |  | 32 | 2 | 11.4 | 0.537 | 0.000 | 0.625 | 2.9 | 0.3 | 0.1 | 0.3 | 3.5 |
הערות שוליים

↑  זלר זוכה בפרס "מר אינדיאנה", באתר crimsonquarry.com,‏ 10 באפריל 2011
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אינדיאנה לקנטקי, באתר sports-reference.com
1 2  ביוגרפיה, באתר אוניברסיטת אינדיאנה
↑  זלר מודיע כי ישחק עונה נוספת באינדיאנה, באתר אוניברסיטת אינדיאנה, 10 באפריל 2012
↑  סטטיסטיקות המכללות של זלר, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2013, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרי חמישיות הרוקיז של עונת 2013/2014, באתר ה-NBA,‏ 22 במאי 2014
↑  זלר מסכם על הארכת חוזה בשארלוט, באתר יאהו, 1 בנובמבר 2016
↑  סטטיסטיקות המשחק בין ההורנטס לווריורס, באתר basketball-reference.com
פתרון סביר

פתרון  במשחק בצורה קואליציונית, נקרא פתרון סביר (reasonable) אם כל שחקן איננו מקבל תשלום הגבוה מהתרומה השולית הגבוהה ביותר שלו לקואליציה במשחק.
הגדרה

פתרון x נקרא פתרון סביר  במשחק בצורה קואליציונית  (N;v)\! אם לכל  x_{i}\in x ולכל  S\subseteq N\setminus \{i\}
מתקיים   x_{i}\leq max\{v(S\cup \left\{i\right\})-v(S)\}
כלומר, אף שחקן במשחק לא מקבל תשלום הגבוה מהתרומה הגבוהה ביותר שלו לקואליציה שאינה מכילה אותו קודם לכן.
דוגמה לפתרון סביר

נסתכל על המשחק הבא:
{\begin{aligned}v(\{1\})=1,v(\{2\})=2\\v(\{1,2\})=4\\\end{aligned}}
התרומה השולית המקסימלית של שחקן 1 היא 2, והתרומה השולית המקסימלית של שחקן 2 היא 3. לכן אם  \phi \! הוא מושג פתרון סביר, אז  \phi _{1}(x)\leq 2 ו-  \phi _{2}(x)\leq 3.
דוגמאות למושגי פתרון סבירים

•  הליבה היא מושג פתרון סביר. יתר על כן, כל פתרון שאיננו פתרון סביר סותר בהכרח את עקרון הסבירות הקבוצתית.
ראו גם

מונחים בתורת המשחקים
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
פתרון סופי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מייקל שייבון 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספרות בלשית
 הוצאה
 הוצאה:  Fourth Estate
 תאריך הוצאה:  2004
 מספר עמודים:  138 (במהדורה העברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2006
 תרגום:  אלינוער ברגר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002545729
 
פתרון סופי או: תעלומת התוכי החטוף (באנגלית: The Final Solution: A Story of Detection) הוא נובלה בסוגת הספרות הבלשית מאת הסופר היהודי-אמריקאי מייקל שייבון, שיצאה לאור בשנת 2004.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944 באנגליה, ובמרכזה "הזקן", אדם בן 89 שהוא בן דמותו של שרלוק הולמס, היוצא למשימה בלשית של איתור תוכי שנגנב מילד יהודי אילם, פליט מגרמניה הנאצית, המתגורר בבית הכומר.
תמצית העלילה

הזקן, שהיה בלש בעברו ועיסוקו העיקרי כעת הוא גידול דבורים, רואה מחלון ביתו בסאסקס שבדרום-מזרח אנגליה ילד בן תשע, ותוכי אפריקאי אפור על כתפו, המסתכן ליד פסי הרכבת, וחש להזהירו. מתברר שהילד הוא לינוס שטיינמן, פליט יהודי אילם מגרמניה הנאצית, המתגורר בבית הכומר המקומי, ק"ת פניקר, יחד עם משפחתו של הכומר - אשתו ובנו המתבגר רֶג'י, וכן שני דיירים, מר פרקינס ומר שיין, המתגוררים שם בשכירות. התוכי, הקרוי ברונו, יודע לשיר בלדות ושירים בגרמנית, אך מסקרן במיוחד מנהגו לדקלם רשימות ארוכות של ספרות בגרמנית, ללא סדר נראה לעין. אחד הדיירים משער שהתוכי מדקלם צופן צבאי גרמני, והדייר האחר, מר שיין, נראה כמתעלם מהתוכי, בניגוד לעניין הרב שמגלים בו כל האחרים.
למחרת נמצאת גופתו של מר שיין, שהוכה בעורפו בחפץ קהה, בחצר בית הכומר, והתוכי נעלם. קצין המשטרה המקומי, המפקח מייקל בלואוז, מזמין את הזקן לסייע בחקירת הרצח, וזה עונה: "אעזור לכם למצוא את התוכי של הילד. אם ניתקל בדרך ברוצח האמיתי, זה יהיה רווח נקי שלכם".
רג'י פניקר נעצר כחשוד ברצח וכמי שהתכוון למכור את התוכי לסוחר בעופות נדירים, אך בהמשך פונה החקירה לכיוונים נוספים, ובכלל זה ביקור בלונדון. בעקבות החקירה מצליח הזקן לזהות את רוצחו של מר שיין.
הפרק הלפני אחרון של הספר מסופר מנקודת מבטו של התוכי, הנמצא בידי הרוצח טרם לכידתו. בסופו של פרק זה נלכד הרוצח, בעזרת סיוע קל מהתוכי השבוי, ובפרק האחרון מחזיר הזקן את התוכי ללינוס.
המפקח בלואוז ציין שסדרות המספרים הארוכות שמדקלם התוכי "אינן מייצגות חשבונות בנק שווייצרים ממוספרים", והזקן הוסיף: "אני מסופק מאוד אם נדע אי-פעם מה המשמעות הטמונה במספרים האלה, אם יש כזו". לקורא, לעומת זאת, ניתן פתרון התעלומה: לסדרות המספרים שהוא מדקלם קורא התוכי במחשבותיו "שיר הרכבת", והוא למד אותן מפיו של לינוס בעת שלינוס שהה בביתו של אוברגרופנפיהרר שטופל בידי אביו של לינוס, הפסיכיאטר ד"ר יוליוס שטיינמן. לינוס אמר מספרים אלה בעת שהתבונן מחלון הבית ברכבות הנוסעות מזרחה, ומתברר שאינו אילם, אלא חדל לדבר כאשר הופרד מהוריו.
הוצאה לאור

הנובלה פורסמה לראשונה, בגרסה שונה מעט, בגיליון קיץ 2003 של כתב העת הספרותי The Paris Review, וזכתה בפרס אגא חאן לסיפורת - פרס שנתי שמעניק כתב העת ליצירה הטובה ביותר שפורסמה בו באותה שנה. בנובמבר 2004 הנובלה יצאה לאור כספר, מלווה באיורים מאת ג'יי ריאן (אנ'). שייבון סיפר על תהליך כתיבת הנובלה: "חיברתי את כל העלילה די במהירות, אולי תוך שעה, ואת הסיפור כתבתי במשך השנתיים הבאות, ברווחים בין העבודה על התסריט של 'קוואליר וקליי' והעבודה על הרומן החדש שלי".
הספר תורגם לעברית בידי אלינוער ברגר ויצא לאור בשנת 2006 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד. תרגום לגרמנית, בשם Das letzte Rätsel, בידי אנדראה פישר, יצא לאור בספטמבר 2005. תרגום לצרפתית, בשם La Solution finale, בידי איזבל פיליפ, יצא לאור באוקטובר 2007.
פרשנות > שם הספר

שמו המקורי של הספר, The Final Solution, מהדהד את שם ספרו של ארתור קונאן דויל, The Final Problem ("הבעיה הסופית"), שבו שרלוק הולמס נאבק באויבו הגדול, פרופסור מוריארטי, וכן את הפתרון הסופי, תוכניתם של הנאצים להשמדת יהודי אירופה.
תרגום מדויק לעברית של שם הספר הוא "הפתרון הסופי", אך עקב המשמעות העזה של שם זה בהיסטוריה היהודית, נקרא הספר בעברית "פתרון סופי". בתרגום לצרפתית נשמרה התאמה לשם המקורי, ואילו בתרגום לגרמנית התרחק שם הספר מהשם המקורי, ונקרא Das letzte Rätsel - "החידה האחרונה".
פרשנות > האם הזקן הוא שרלוק הולמס?

מאפיינים רבים של הזקן, כגון עיסוקו בגידול דבורים או תיאורו "בשעתו צבר את הונו ואת המוניטין שלו הודות לחילוץ שורה ארוכה ומבריקה של היסקים מצירופים בלתי סבירים של עובדות", מרמזים לכך שזהו שרלוק הולמס, אך לכל אורך הספר הוא מוזכר בכינוי "הזקן", ללא ציון שמו. מייקל שייבון הסביר זאת:
הערות שוליים

↑  פתרון סופי, עמ' 35
↑  פתרון סופי, עמ' 136
↑  The Paris Review No. 166, Summer 2003
1 2  מאיה פלדמן, "יש משהו מרגש בלשבור טאבו", באתר ynet, 15 בספטמבר 2006
↑  פתרון סופי, או: תעלומת התוכי החטוף, באתר של הוצאת עם עובד
↑  פתרון סופי, עמ' 10
| כתבי מייקל שייבון |
| --- | --- | --- |
| ספריו | מסתרי פיטסבורג • ילדי פלא • ההרפתקאות המדהימות של קוואליר וקליי • סאמרלנד • פתרון סופי • איגוד השוטרים היידים • אבירי הדרך | מייקל שייבון, 2006 |
| בעריכתו | מתח גבוה | מייקל שייבון, 2006 |