אי המטמון
עלילה

הסיפור מתרחש במאה ה-18, בשנת 1761. ג'ים הוקינס הוא נער צעיר הגר בפונדק הים "האדמירל בנבו", השייך להוריו. הפונדק נמצא בקרבת בריסטול, אנגליה. ימאי זקן ומאיים, בשם בילי בונס, המכנה את עצמו ״קברניט״, מופיע בפונדק – אך מת זמן קצר לאחר מכן משבץ מוחי (כתוצאה של שתייה מרובה של רום), לאחר שהוצג בפניו ה"כתם השחור", הודעה פיראטית סודית אשר מדיחה את הקברניט ממעמדו. לפני מותו ביקש בונס מג'ים להזהירו במקרה ויראה בסביבה ימאי בעל רגל אחת. ג'ים ואמו פותחים בחופזה את תיבת-הים של בילי, כדי לגבות תשלום מהימאי עבור שהייתו בפונדק. בפנים, מצאו השניים (בין שאר הדברים בתיבה) יומן-אונייה ומפה. כשהם שומעים צעדים מחוץ לפונדק, הם עוזבים במהירות כשהמסמכים בידם, לפני שרודפיו של בילי פורצים אל הפונדק ובוזזים אותו, בחפשם אחר המסמכים.
ג'ים מבין שלמסמכים שהשיג מתיבת-הים ערך רב, ולכן מביא את המסמכים שמצא לשני מכרים אריסטוקרטיים מקומיים: ד"ר ליווסי ובעל-האחוזה ג'ון טרלוני. האחרונים מזהים את המפה כמפה לאוצרו האגדי של הקפטן פלינט הידוע לשמצה, הקבור באי הגולגולת באיי הודו המערבית. טרלוני מתחיל מיד בתכנון מסע. בזמן שהוא מחפש אנשי צוות לספינה שקנה, ה"היספניולה", משכנע אותו ג'ון סילבר הארוך לשכור אותו עצמו כטבח, כמו גם עמיתים רבים של פלינט שהפליגו עמו וזאת תוך הסתרת זהותו וזהותם כאנשי צוות אנייתו של פלינט לשעבר. ג'ים מבחין כי ג'ון סילבר הארוך הוא קטוע רגל, אך לא מייחס לכך חשיבות. האדם היחיד אשר שכר טרלוני וראוי לאמון הוא קפטן אלכסנדר סמולט – אך טרלוני נפל בקסמו הכריזמטי של סילבר ומאמין כי סילבר טוב יותר מסמולט. הספינה יוצאת לדרכה ללא כל תקלות, עד שג'ים שומע במקרה את תוכניותיו של סילבר למרד ורצח. ג'ים מספר לקפטן על סילבר ועל שאר הצוות המרדני, וסמולט הופך למנהיג "הצוות הנאמן".
כשהספינה מגיעה לאי, קפטן סמולט ממציא תוכנית להרחקת מרבית המורדים מהספינה – לתת לצוות זמן פנאי על החוף. בלי שיודיע לשותפיו, חומק ג'ים אל סירת הפיראטים ושט עמם אל החוף. מפוחד מהפיראטים, בורח ג'ים אל היער על האי. ממקום מחבואו, עד ג'ים לרציחתו של אחד המלחים אשר לא הסכימו להצטרף אל המורדים על ידי סילבר. ג'ים נמלט עמוק יותר, אל ליבו של היער, ונתקל בבן גַן, המשוגע-למחצה. בן היה פעם חבר בצוות ספינתו של פלינט, אך ננטש על האי שלוש שנים לפני התרחשות הסיפור.
בינתיים, סמולט ואנשיו מגיעים אל החוף ומוצאים מקלט ב"מבצר הקורות", אשר אותו בנה פלינט לפני שנים. ג'ים מגיע אל מבצר הקורות ומספר על קורותיו ועל מפגשו עם בן. למחרת, סילבר מופיע עם דגל לבן, מבקש הפסקת-אש ומנסה לשאת ולתת עם סמולט, אך הדבר רק מוביל למריבה רועמת. כשעה אחר-כך, הפיראטים תוקפים את המקום, וכתוצאה מכך חמישה פיראטים ושני משרתיו של טרלוני נהרגים והקפטן נפצע. ג'ים, הלהוט לפעול, הולך אחרי גחמות לבו, נוטש את שותפיו וחומק אל סירת הנצרים המוחבאת בין העצים שהכין בן גן במו ידיו.
לאחר שמצא את סירתו של בן, מפליג ג'ים אל הספינה העוגנת במטרה לחתוך את חבל העוגן, ובכך למנוע מהפיראטים לברוח. הוא אכן עושה זאת, אך מגלה כי סירתו נסחפה אל קרבת מחנה הפיראטים, וחושש שיתגלה. הפיראטים אינם מבחינים בג'ים, וזה האחרון נסחף סביב לאי עד שהוא מבחין בספינה הנסחפת עם הזרם. כשהוא מגיע אל הסיפון, מבחין ג'ים כי רק אחד משני הזקיפים שנשארו על הספינה נשארו. ישראל הנדס הרג את הזקיף השני מתוך שכרות, וישראל עצמו פצוע קשה. ג'ים משתלט על הספינה תוך מאבק עם ישראל, ג'ים נפצע, אך מצליח להרוג את ישראל.
ג'ים חוזר למבצר הקורות בלילה ומגלה כי הפיראטים מחזיקים בה כעת. סילבר לוקח את ג'ים כבן ערובה, ואומר לו כי הקפטן נתן להם, הפיראטים, את מפת האוצר, אספקה ואת השליטה במבצר בתמורה לחייהם. סילבר אינו מצליח לפקד על הצוות שלו, המאשים אותו בבגידה. סילבר מציע לג'ים שיעזרו האחד לשני לשרוד על ידי העמדת פנים שג'ים בן ערובה. אך, הצוות מציג לסילבר "כתם שחור" ומודיע לו כי הודח ממעמדו כמנהיגם. בניסיון להשתלט על צוותו, מראה להם סילבר בערמומיות את מפת האוצר כדי לפייסם והם בוחרים בו פה-אחד להיות מחדש הקפטן שלהם.
למחרת, מוביל סילבר את אנשיו ואת ג'ים אל מיקום הסימון שאמור להצביע על אתר המטמון – ולמרבה אימתם, הם מגלים כי הסימן היא גופתו של אחד מאנשיו של קפטן פלינט, שגופתו מצביעה לעבר אתר המטמון. כאשר הקבוצה מגיעה אל אתר המטמון הם מזדעזעים לגלות כי התיבה כבר נחפרה והמטמון נלקח, פרט למספר מטבעות. הפיראטים זועמים ומוכנים לחסל את סילבר ואת ג'ים אחת ולתמיד. ברגע זה, הד"ר ליווסי, הפיראט אברהם גריי ובן גן מופיעים מבין השיחים ופותחים באש על החבורה, הורגים את מרבית הפיראטים ומבריחים שלושה מהם. בנקודה זו, מחליף סילבר צד והיות והציל את חייו של ג'ים,  הוא מתקבל אל הצוות הנאמן.
לאחר שהשקיעו שלושה ימים בהעברת המטמון ממערתו של בן אל הספינה, מתכונן הצוות להפליג חזרה הביתה. מתקיים דיון בדבר גורלם של שלושת הפיראטים אשר ברחו במהלך העימות. למרות תחנוניהם של המורדים, הם ננטשים על האי – עתיד טוב יותר מהחזרתם לאנגליה רק כדי שיומתו בתלייה. סילבר מורשה להצטרף אל ההפלגה אל הנמל הספרדי-אמריקני הנמצא בקרבת מקום. שם, בורח סילבר (בעזרתו של בן גן) מהספינה כשהוא לוקח עמו חלק מהמטמון. הד"ר ובעל-האחוזה שבים לאנגליה וממשיכים בסדר יומם הרגיל, חרף העובדה שהתעשרו. קפטן סמולט פורש מחייו בים וחי בשלום באנגליה. בן גן בזבז את כל כספו תוך 19 יום והפך לקבצן. הד"ר ובעל-האחוזה נותנים לו קצבה חודשית, והופכים אותו לאדם מן השורה.
ג'ים הוקינס ממשיך לנהל את ה"אדמירל בנבו" לבדו, אך סובל מזיכרונותיו מהאי: "מטילי הכסף והנשקים עדיין קבורים במקום בו פלינט קבר אותם ...אך גם שוורים וחבלים לא יצליחו לגרור אותי חזרה אל האי המקולל ...ולפעמים אני מתעורר בלילה עם זיעה קרה, כשקולו של קפטן פלינט (התוכי של סילבר) מצלצל באוזניי: "שמיניות! שמיניות!" (מטבעות זהב מספרד).