stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צמנט (שן)
תכונות

הצמנטום מעט רך יותר מהדנטין והוא כולל בין-45% ל-50% חומרים אורגניים (הידרוקסילאפטיט, ובין-50% ל-55% חומר אורגני ומים. החלק האורגני מורכב בעיקר מקולגן ומפרוטאוגליקן. הצמנטום חסר כלי דם, והוא ניזון דרך תאים משלו המקיפים את כלי הדם ברצועת החניכיים. הצמנטום נראה בצבע צהוב בהיר, מעט בהיר יותר מדנטין. הוא מכיל את כמות הפלואור הגבוהה ביותר מכל רקמות המינרלים. הצמנטום גם חדיר למגוון רחב של חומרים. הוא נוצר באופן רציף לאורך כל החיים כי שכבה חדשה של צמנטום תמיד "נשארת" לשמור את הצירוף שלם כשכבה השטחית של הצמנטום. שורש של הצמנטום מסתיים היכן שהוא מסיים להקיף את נקב הפסגה והוא יכול להאריך מעט את עצמו על הקיר הפנימי של עיסת התעלה.
מבנה

התאים של הצמנטום, הצמנטוציטים לוכדים את הצמנטובלסטים. כל צמנטוציט נמצא בחלל משלו, בדומה לתבנית של עצמות. לחללים אלו יש גם תעלות משלהם. עם זאת, בניגוד לעצמות, התעלות בתוך הצמנטום לא מכילות עצבים, והן לא מקרינות כלפי חוץ. במקום זאת, התעלות מכוונות לכיוון רצועת החניכיים ומכילות תהליכים צמנטיים אשר קיימים כדי לפזר חומרים מזינים ברצועות. לאחר התמורה של הצמנטום לשכבות, הצמנטובלסטים שלא נלכדים בצמנטום עומדים בשורה יחד עם המשטח הצמנטי והכיסוי החיצוני של רצועת החניכיים. צמנטובלסטים אלה יכולים ליצור שכבות עוקבות של הצמנטום אם השן נפגעת. סיבי העצם הם חלק מסיבי הקולגן העיקריים של רצועת החניכיים הנמצאות בצמנטום ובמכתשי העצם המחברות את השן למכתש השן.
מבנה > צומת צמנטואמיילית

הצמנטום מתחבר אל האמייל על מנת ליצור צומת צמנטואמיילית, אשר מכונה "קו הצוואר". שלושה סוגים אפשריים של מעבר ממשקים יכולים להיות נוכחים בצומת זו. ישנן שלוש אפשרויות שונות ליחסים בין הצמנטום לאמייל בצומת זו, כאשר ב־60-65% של השיניים, הצמנטום נמצא על האמייל, ב-30% מהמקרים הם נמצאים אחד בצמוד אל השני ורק ב5-10% של השיניים יש מרווח ביניהם ושכבת הדנטין חשופה. בעבר האמינו שממשקים מסוימים ישלטו בחללי פה מסוימים. כיום אנו יודעים שצומת זו יכולה להכיל שלושת ממשקים השונים בחלל פה של כל אדם.
מבנה > צומת הדנטינוצמנטית

כאשר הצמנטואיד מגיע אל מלוא העובי הדרוש, הצמנטואידים המקיפים את הצמנטוציטים והופכים למינרלים, או שהם גדלים, ואז הם נחשבים לצמנטום. בגלל תרומת הצמנטום לדנטין, נוצרת צומת הדנטינוצמנטית. ממשק זה אינו מוגדר קלינית ולא היסטולוגית, כמו זה של צומת הדנטינואמיילית, למרות שלצמנטום ולדנטין יש רקע אמבריולוגי משותף, שלא כמו של האמייל והדנטין. הצומת הדנטינוצמנטית יחסית חלקה באזור השן הקבועה, וההיקשרות של הצמנטום לדנטין חזקה, אך לא ברור לחלוטין מדוע.
מבנה > סוגים

נוצרים שני סוגים של צמנטומים: תאי ולא תאי, והסיבים יכולים להיות פנימיים או חיצוניים, וכתוצאה מכך ישנן ארבע אפשרויות שונות; הצמנטום הראשון שיכול להיווצר במהלך התפתחות שן הוא לא תאי בעל סיבים חיצוניים. השכבה הלא תאית של הצמנטום היא רקמה חיה אשר לא כוללת תאים במבנה שלה, בדרך כלל שולטת על חלק הקורונלי של השורש; תאי צמנטום נוצרים בתדירות גבוהה יותר על החצי האפיקלי.
פתולוגיה

חלק מהאזור האפיקלי של שורש השן עלול להיספג אך, זה עשוי לקרות רק אם יהיה יתר לחץ אורתודונטי ותנועה מהירה מדי. מספר מומחים מסכימים על סוג שלישי של צמנטום, צמנטום אפיברילרי אשר לפעמים משתרע על האמייל של השן.
עודף הצטברות של צמנטום על השורשים של שן הוא מצב פתולוגי ידוע בתור היפרצמנטוסיס. עובי הצמנטום יכול לגדול בקצה השורש, כדי לפצות על השחיקה של המשטח האוקלוסלי ועל ההתפרצות של השן.
כאשר הצמנטום נחשף דרך נסיגת חניכיים, הוא עשוי להישחק על ידי חיכוך מכני מכיוון שהוא נעשה דק וחסר במינרלים. החשיפה של הדנטין העמוק יותר יכולה להוביל לבעיות כמו צביעה חיצונית של הדנטין ורגישות יתר של השן.
ההיארעות של העששת בצמנטום גדולה יותר אצל מבוגרים כאשר ישנה נסיגת חניכיים כתוצאה מטראומה או ממחלות חניכיים. זה מצב כרוני היוצר פצע גדול ושטחי אשר פולש לאט לאט לצמנטום של השורש הראשון ואז לדנטין וגורם לדלקת כרונית של מוך השן. מפני שכאב השיניים מופיע מאוחר יותר, רוב הנגעים מזוהים במצב מתקדם, וכתוצאה מכך ישנם קשיים בשיקום השן ועלייה באובדן השיניים.
הצמנטיקלים הם קטנים, דמויי כדור או ביצה מסוידים המשובצים בתוך או מחוברים לשכבת הצמנטום על בסיס פני השטח של השן, או משתרעים בחופשיות בתוך רצועת החניכיים.
זרזי צמנטום ניתן למצוא ליד או בצומת הצמנטואמיילית. זרזים אלו הם ספרות סימטריות של הצמנטום המחוברות אל משטח שורש הצמנטום, בדומה לפניני האמייל. זרזים אלו נובעים מהדחה לא סדירה של הצמנטום על השורש. הם יכולים להציג כמה בעיות קליניות בהבדלה לבין אבן אשר ניתן לגלות על ידי צילום; אך עדיין, מכיוון שהם רקמת שן קשה, לא ניתן להסירם בקלות, ובכך הם עשוים להפריע בטיפולי חניכיים.
פתולוגיה > מחקרי דנ"א

מחקר ארכאולוגי ב-2010 מצא כי בצמנטום יש פי חמישה מחומר הדנ"א של הילד בהשוואה לדנטין, שנדגם בדרך כלל. לקיחת דגימות DNA מהשיניים לסיוע בזיהוי שרידי אדם נעשית נפוצה יותר ויותר. דגימת ה-DNA ותוצאות הניתוח הגנטי של הרקמה שונים מאוד בין הרקמות ובמידה מסוימת בלתי צפויים. כמות ה-DNA הזמין בדנטין מושפעת על ידי הגיל ומחלות השיניים, בעוד שהחומר הגנטי בצמנטום רב ויציב.
ראו גם

דנטין
משנן נשיר
חניכיים
ליקוי סגר
לקריאה נוספת

Graber, T. M. (1982). The chemistry and biology of mineralized connective tissues: Arthur Veis (editor) New York, 1981, Elsevier North Holland, Inc. 680 pages, illustrated, index. American Journal of Orthodontics, 82(5), 438.
הערות שוליים

↑  Cementum, DentalFind.com
1 2 3 4 5 6  Bath-Balogh and Fehrenbach, Elsevier, Illustrated Dental Embryology, Histology, and Anatomy
↑  DIETER D. BOSSHARDT & KNUT A. SELVI, [http://www.fodonto.uncuyo.edu.ar/upload/41-75.pdf Dental cementum: the dynamic
tissue covering of the root]
↑  Nanci A (2013). Ten Cate's Oral Histology (8 ed.). Elsevier. pp. 205–207. ISBN 978-0-323-07846-7.
↑  American Academy of Periodontology 2010 In-Service Exam, question A-38
↑  Carranza's clinical periodontology, 9th ed, Philadelphia: W.B. Saunders Co, 2002
↑  Dieter D. Bosshardt, Knut A. Selvig (1997). "Dental cementum: the dynamic tissue covering of the root" (PDF). Periodontol 2000. 13: 41–75. doi:10.1111/j.1600-0757.1997.tb00095.x.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  AAP 2010 In-Service Examination, question A-9
↑  Max A. Listgarten. "Histology of the Periodontum - Developmental Anomalies". University of Pennsylvania and Temple University. אורכב מ-המקור ב-9 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chiego Jr. DJ (14 באפריל 2014). Essentials of Oral Histology and Embryology: A Clinical Approach. Elsevier Health Sciences. p. 133. ISBN 978-0-323-29100-2. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Bath-Balogh M; Fehrenbach MJ (10 בדצמבר 2010). Illustrated Dental Embryology, Histology, and Anatomy. Elsevier Health Sciences. p. 174. ISBN 978-1-4377-2934-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Adler, C.J.; Haak, W.; Donlon, D.; Cooper, A. (2010). "Survival and recovery of DNA from ancient teeth and bones". Journal of Archaeological Science. 38 (5): 956–964. doi:10.1016/j.jas.2010.11.010.
↑  Denice Higginsa, John Kaidonisa, Jeremy Austinb, Grant Townsenda, Helen Jamesa & Toby Hughes (2011). "Dentine and cementum as sources of nuclear DNA for use in human identification". Australian Journal of Forensic Sciences. 43 (4). doi:10.1080/00450618.2011.583278.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284977605171  GND: 4337247-8  LCCN: sh85021755  TA98: A05.1.03.057 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הצמנטום סביב שן טוחנת באדם
מורמנסק (מחוז)

מחוז מורמנסק (ברוסית: Мурманская область; תעתיק: מורמנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
המחוז גובל עם פינלנד ונורווגיה.
המחוז הוקם ב-28 במאי 1928.
המחוז נמצא בשטח של חצי האי קולה, וברובו מעבר לחוג הקוטב הצפוני. המחוז נמצא על שפת הים הלבן וים ברנץ.
נכון לינואר 2024 במחוז התגוררו 656,438 תושבים.
היסטוריה

בחצי האי קולה התגוררו סאמים. במהלך המאה ה-12 לאזור הגיעו סוחרים מרפובליקת נובגורוד. במחצית המאה ה-13 אלכסנדר נבסקי שלח משלחת להוקון הרביעי, מלך נורווגיה להסדרת הגבולות באזור. הסכם משנת 1326 בין נורווגיה לבין רפובליקת נובגורוד מזכיר שגבולות נותרו ללא שינוי.
בשנת 1478 השטחים סופחו לנסיכות מוסקבה. יישובי האזור מבחינה מנהלית היו כפופים לארכנגלסק. במחצית המאה ה-16 הוקם מבצר קולה שהפך להיות מרכז סחר בין-לאומי עם אנגליה והולנד. קבלת גישה לחופי הים הבלטי עצרה פיתוח סחר באזור.
במהלך מלחמת קרים מבצר קולה נהרס על ידי האנגלים.
בשנת 1883 אזור הוצא מגוברניית ארכנגלסק וקיבל מעמד נפרד.
לתנופת פיתוח אזורי תרמה הקמת מסילת ברזל. בשנת 1916 הוקם יישוב ונמל חד. באפריל 1917 הוא קיבל שם מורמנסק.
בשנת 1921 הוקמה גוברניית מורמנסק, אך בשנת 1927 היא נכללה בשטחי מחוז לנינגרד.
באזור נמצאו מחצבים והחל פיתוח תעשייתי של האזור.
בעקבות מלחמת החורף למחוז צורפו אזורים שהיו שייכים לפינלנד.
בשנת 1941 יחידות של גרמניה הנאצית ופינלנד ניסו לנתק את מסילת הברזל ולכבוש אזור מורמנסק. התקדמות הייתה מועטה מאוד ונמל מורמנסק המשיך להיות יעד של השיירות הארקטיות שיצאו מנמלי בריטניה.
בשנת 1944 יחידות של הצבא האדום החלו במתקפת נגד ואף נכנסו לשטח נורווגיה הכבושה על ידי גרמנים. בסיום הלחימה ברית המועצות רכשה מפינלנד שטחים באזור הגבול.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 באזור החל פיתוח מואץ של בסיסים עבור הצי הצפוני. עיר סברומורוסק הפכה להיות בסיסו הראשי.
בשנת 1973 החלה לפעול תחנת הכוח הגרעינית קולה.
ממשל

הרשות המחוקקת היא "דומה של מחוז מורמנסק" שכוללת 32 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר לחמש שנים. בספטמבר 2019 לתפקיד נבחר אנדריי צ'יביס. בשנת 2024 הוא נבחר לכהונה השנייה.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק לשישה ראיונים ושש ערים בעלי חשיבות מחוזית. כמו כן קיימות חמש ערים סגורות בהם הוקמו בסיסים של הצי הצפוני.
דמוגרפיה

נכון לינואר 2024 במחוז התגוררו 656,438 תושבים. בשנת 1990 התגוררו מחוז כ-1.2 מיליון תושבים. כ-94% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-77% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין את האוקראינים (2%). עמי הצפון (קרלים ופינים) מהווים כ-0.3% מאוכלוסיית המחוז. העיר הגדולה - מורמנסק ובה מתגוררים כ-266 אלף תושבים.
כלכלה

בשטח המחוז נמצאים מרבצים של אפטיט, ברזל, ניקל, ונחושת. בים ברנץ נמצאים שדות נפט וגז טבעי.
בשטח המחוז נמצאת תחנת כוח גרעינית הצפונית בעולם.
בעיר מורמנסק יש נמל חשוב המהווה גם בסיס של הצי הרוסי.
כלכלה > תחבורה

דרך כביש ארצי R-21 "קולה" סנקט-פטרבורג-מורמנסק-גבול נורווגיה המחוז מקושר עם חלקים דרומיים של הפדרציה הרוסית.
בנוסף למסילת ברזל מורמנסק-סנקט פטרבורג נבנו מסילות ברזל נוספות.
נמל מורמנסק מהווה נקודת התחלה של נתיב הים הצפוני.
נמל תעופה של מורמנסק קיבל מעמד בין-לאומי. בשנת 2023 עברו דרכו כ-1.3 מיליון נוסעים.
מרצדס-בנץ AG

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (17 בנובמבר 1998–DAI, MBG)  בורסת איטליה (1MBG) 
 תקופת הפעילות:  17 בנובמבר 1998 – הווה (26 שנים) 
 חברות בנות:  מרצדס-בנץ ארה"ב  Fujian Benz Automotive  Mitsubishi Fuso Truck and Bus Corporation  Rolls-Royce Power Systems  American LaFrance  car2go  Daimler India Commercial Vehicles Pvt. Ltd.  Mercedes AMG High Performance Powertrains  מרצדס-בנץ הודו  Daimler Financial Services  מרצדס AMG  Daimler Truck North America  קרייזלר  Deutsche Accumotive  מרצדס-בנץ AG  דיימלר יפן  משאיות דיימלר  מרצדס-בנץ ארה"ב  Mercedes-Benz Argentina 
 מיקום המטה:  שטוטגרט 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית, מסחרית 
 הכנסות:  153,218,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 רווח תפעולי:  17,423,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 רווח:  14,261,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 הון עצמי:  91,773,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 יו"ר:  Bernd Pischetsrieder 
 מנכ"ל:  Ola Källenius 
 עובדים:  168,336 (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
  
 group.mercedes-benz.com
 
מרצדס-בנץ AG לשעבר דיימלר AG‏ (Daimler AG) הוא תאגיד גרמני המייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים. תאגיד דיימלר הוא יצרן כלי הרכב הוותיק ביותר בעולם, וחטיבת המשאיות שלו היא הגדולה בעולם.
הקמה

תאגיד דיימלר-קרייזלר קם בשנת 1998 כשחברת מרצדס-בנץ קנתה את חברת קרייזלר שעמדה בפני הליך פירוק, כתוצאה מאיחוד החברות נבחר השם דיימלר-קרייזלר. איחוד זה נשבר כשהחברה הודיעה ב-15 במאי 2007 על רצונה למכור את חטיבת קרייזלר לקרן ההשקעות האמריקאית סרברוס. ב-3 באוגוסט 2007 כשהמכירה הושלמה החברות החליפו את שמן, קבוצת דיימלר ל-"דיימלר AG" וחברת קרייזלר ל-"קרייזלר LLC".
חטיבות

התאגיד בנוי מחמש חטיבות:
חטיבת הרכב - החטיבה המרכזית בפעילות התאגיד הכוללת את ייצור הרכבים הפרטיים של מרצדס-בנץ, סדנת הביצועים AMG, מותג הרכב סמארט ורכבי היוקרה של מייבאך.
חטיבת המשאיות - כוללת את המשאיות של מרצדס, פרייטליינר, מיצובישי פוזו, ווסטרן סטאר ותומאס.
חטיבת המסחריות - כוללת את דגמי מרצדס ופרייטליינר
חטיבת האוטובוסים - כוללת את דגמי מרצדס ו-Setra
החטיבה הפיננסית
מותגי החברה

מרצדס-בנץ - המותג הראשי, מותג רכב עולמי למכוניות יוקרה, מסחריות, משאיות ואוטובוסים
מייבאך - מותג רכבי יוקרה שמבוסס על רכבי מרצדס
סמארט - יוצרה בתחילה במסגרת מיזם משותף בין תאגיד כלי הרכב הגרמני דיימלר-בנץ וחברת השעונים השווייצרית סווטש (סווטש נסוגה בהמשך לחלוטין מהפרויקט) אשר מטרתו הייתה לייצר רכב עירוני דו-מושבי וחסכוני בדלק
מרצדס AMG - סדנת ביצועים לרכבי מרצדס
פרייטליינר - חטיבת משאיות סמי-טריילר כולל חברת מותגי סטרלינג, וטומאס חברת אוטובוסים בארצות הברית
מיצובישי פוזו - מותג משאיות. היה שייכת בעבר לחברת מיצובישי אך לאחר בעיות בדוחות הכספים העבירו את המותג לחברת דיימלר
אחזקות

85% בחברת מיצובישי פוזו
40% בחברת מקלארן
19.9% בחברת קרייזלר LLC
30.2% בחברת EADS חברת אם ליצרנית המטוסים אירבוס
6.2% ברנו-ניסאן (3.1 ברנו, 3.1 בניסאן)
בעבר דיימלר קרייזלר הייתה בעלת אחזקות (22%) ביצרנית המכוניות היפנית מיצובישי וכן 10% ביצרנית הקוריאנית יונדאי אך נפטרה מהם עד שנת 2004.
בשנת 2018 רכש המיליארדר הסיני לי שופו 9.69% ממניות "דיימלר AG".
הערות שוליים

↑  מרצדס - וואלה! רכב
↑  https://group.mercedes-benz.com/company/business-units/daimler-trucks
↑  המיליארדר לי סו פו שותף בדיימלר nzz.ch/wirtschaft/der-groesste-einzelaktionaer-von-daimler-ist-nun-ein-chinesischer-milliardaer
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15647734n (data)  GND: 10182901-2  ISNI: 0000 0001 2316 4305  LCCN: no2008115581  LNB: 000201077  NDL: 001251648  NKC: stk2009457971  VIAF: 172887706   WorldCat (עם VIAF): 172887706
אינדיבידואליזם מתודולוגי

אינדיבידואליזם מתודולוגי (באנגלית: Methodological Individualism), היא גישה מדעית ותאוריה במדעי החברה, המדגישה כי תופעות חברתיות, כלכליות ופוליטיות מוסברות על ידי הצגת האופן שבו הן נובעות מפעולות אינדיבידואליות.
הגרעין התאורטי

גישה תאורטית זו, מתעדפת פעולות אינדיבידואליות על פני תופעות חברתיות, תוך שימוש במודלים של בחירה אישית כדי להסביר תוצאות חברתיות מצרפיות] רעיון זה, כולל אוסף של אסטרטגיות מתודולוגיות, המציגות סוכנים אנושיים, את פעולותיהם והאינטראקציה ביניהם כמרכיבים מרכזיים של הסבר חברתי ברמת המאקרו.
בחירה אישית כהסבר לתופעה חברתית מצרפית

אינדיבידואליזם מתודולוגי, מתייחס לאסטרטגיות של הסבר וחיזוי אשר מעניקות עדיפות לפעולה אינדיבידואלית ביחס לתופעות חברתיות. אסטרטגיות כאלה מסתמכות על הבחנה בין קושי בקבלת החלטות של שחקנים בודדים מחד, לבין מוסדות חברתיים, סדרים שונים ונורמות מאידך. על-כן, לפי לוגיקה זו, ניתן להשתמש במודלים כלליים, משוכללים ומסוגננים של בחירה אישית כדי להסביר תופעות חברתיות מצרפיות.
לדוגמה, למודלים של פעולה אינדיבידואלית ישנו מקום דומיננטי בתאוריות סוציולוגיות קלאסיות, ואכן אינדיבידואליזם מתודולוגי מניח מראש את קיומן של עובדות חברתיות כהסבר לתופעות שונות במדעי החברה. מתודולוגיה זו, מציגה את המניעים להתנהגותם של שחקנים שונים בשדה החברתי, כפוטנציאל רלוונטי לחזות ולצפות לדפוס התנהגות דומה גם בעתיד. לפיכך, על פי הגיון זה, יציבותם של סדירויות חברתיות, הופעתן של נורמות ותפקודם של מוסדות בעולם החברתי, צריכים להיות מוסברים במונחים של סיבות אינדיבידואליות בסיסיות. מציאות זו, מזמנת הזדמנויות ליישום מודלים קלאסיים במדעי ההתנהגות העוסקים בבחירה רציונלית, וגם את ישומן של תאוריות משוכללות יותר העוסקות בקוגניציה ואישיות.
אינדיבידואליזם מתודולוגי לעומת הוליזם מתודולוגי

במדעי המדינה נהוג לערוך חלוקה בין אינדיבידואליזם מתודולוגי, אשר מסביר תופעות פוליטיות על ידי התייחסות ליחידים ולאינטראקציות ביניהם, לבין הוליזם מתודולוגי, או חוסר רדוקציוניזם, גישה פילוסופית המתבוננת בכמה ישויות או הון חברתי ברמת המאקרו, כגון: מדינות, מוסדות, מפלגות, תרבויות וארגונים.
ראו גם

מקס ובר
אמיל דורקהיים
שיטות מחקר איכותניות
פילוסופיה של מדעי החברה
לקריאה נוספת

אמיל דורקהיים, הכללים של המתודה הסוציולוגית (תרגם מצרפתית: רואי בן בשט, עריכה מדעית: פרופ' ז'יזל ספירו), תל אביב, רסלינג, 2006.
אנתוני גידנס, סוציולוגיה - מהדורה שישית מתוקנת ומעודכנת בשיתוף פיליפ ו. סאטון (תרגום: יורם שדה, עריכה מדעית: פנחס שטרן), רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ד 2013
הערות שוליים

↑  sciencedirect, Methodological Individualism, sciencedirect
↑  Elster, Jon, “The Case for Methodological Individualism,”, Theory and Society 11, 1982, עמ' 453–482 Pp
↑  Hodgson, Geoffrey M.,, “Meanings of Methodological Individualism,”, Journal of Economic Methodology, 14, 2007, עמ' Pp 211-226
↑  MARIO BUNGE, Ten Modes of Individualism—
None of Which Works—
And Their Alternatives, Philosophy of the Social Sciences, Vol. 30 No. 3, September 2000, עמ' Pp 384-406
↑  Lukes, Steven,, “Methodological Individualism Reconsidered,”, The British Journal of Sociology, 19(2):, 1968, עמ' Pp 119–129
↑  Christian List and Kai Spiekermann, Methodological Individualism and Holism in Political Science: A Reconciliation, The American Political Science Review 107(04), 2013, עמ' Pp 629-643
סקוט וולף

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1968 (בן 56) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון  תיכון וסט אורנג'  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  קלי מארי וולף 
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
סקוט ריצ'רד וולף (באנגלית: Scott Richard Wolf; נולד ב-4 ביוני 1968) הוא שחקן יהודי-אמריקאי. התפרסם כשחקן הראשי של סדרת דרמת הנעורים "שולחן לחמישה".
ביוגרפיה

וולף נולד בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית, למשפחה יהודית-רפורמית. הוריו הם סוזן (לבית לוי) וסטיבן וולף. הוא גדל בעיירה ווסט אורנג' שבניו ג'רזי. בן דודו הוא הקומיקאי, ג'וש וולף.
לו תואר במימון מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון שבוושינגטון.
קריירה

החל דרכו כשחקן בסרט הפעולה "Double Dragon" לצידו של אומן אמנויות הלחימה מארק דקסקוס ולצידה של אליסה מילאנו.
התפרסם בפעם הראשונה באמצע שנות ה-90 בתפקיד הנער ביילי סלינגר, התפקיד הראשי בסדרת דרמת הנעורים "שולחן לחמישה".
וולף הוביל את צוות השחקנים בכל שש עונות הסדרה המצליחה.
בקולנוע התפרסם באותן שנים בעיקר בדרמת ההרפתקאות של רידלי סקוט "ים של חברים" בתפקיד צ'אק גיג, נער ההפלגה של הקברניט הקשוח ד"ר כריסטופר שלדון (ג'ף ברידג'ס).
ב-1999 השתתף בדרמת הפשע הקומית "גו", בתור שחקן אופרת סבון בשם אדם.
ב-2001 דיבב את הדמות הראשית סקאמפ, גור הכלבים בסרט האנימציה "היפה והיחפן 2: ההרפתקה של סקאמפ"
המשיך את עלילת הקלאסיקה "היפהפייה והיחפן" מ-1955.
בשנת 2004 התחיל את תפקידו בן השנתיים בסדרת הדרמה "אוורווד" בתור ד"ר ג'ק הארטמן, דוקטור צעיר המגיע לעיירה הבדיונית הקטנה אוורווד.
ב-2006 שיחק בעונה היחידה של סדרת דרמת הפשע "התשע", בתור המנתח הקרדיולוגי ג'רמי קטס.
התפרסם לאחרונה בשתי עונות סדרת הדרמה הבדיונית הפופולרית "וי" בתור העיתונאי ומגיש הטלוויזיה צ'אד דקר.
חיים אישיים

היה מאורס בשנת 1993 לשחקנית אליסה מילאנו, אולם הם נפרדו לאחר שנה וחצי. בשנת 2004 התחתן וולף עם השחקנית קלי מארי לימפ, וכיום יש להם שלושה ילדים, שני בנים ובת.
פילמוגרפיה

צבי הנינג'ה (1990)
All I Want for Christmas‏ (1991)
בוני וקלייד - הדור הבא (1993)
Double Dragon ‏(1994)
ים של חברים (1996)
כוכב של ערב (1996)
גו (1999)
היפה והיחפן 2: ההרפתקה של סקאמפ (2001)
להרוג את אמט יאנג (2002)
אנשים טובים כאלה (2014)
37: A Final Promise‏ (2014)
Inside Game‏ (2019)
רובי המצילה (2022)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

שולחן לחמישה (1994–2000)
ספין סיטי (2001)
אוורווד (2004–2006)
התשע (2006–2007)
וי (2009–2011)
תפיסה (2015–2013)
משמרת לילה (2017–2014)
A Christmas Love Story‏ (2019) - סרט טלוויזיה של הולמרק
ננסי דרו (2019–הווה)
חמת חלילים

| --- | --- |

 סיווג:  אירופוניים
 קבוצה:  כלי נשיפה
נגן חמת חלילים בתלבושת סקוטית מסורתית
תזמורת חמת חלילים מבית לחם מנגנת ברחובות העיר בחגיגות חג המולד
חֵמֶת חֲלִילִים (Bagpipe) היא כלי נשיפה עתיק העשוי שק עור, מספר "חלילים" וצינור. מקורה של חמת החלילים בפרס העתיקה. העדויות ראשונות לחמת החלילים הן מהמאה ה־10 לפני הספירה. חמת החלילים המודרנית התפתחה כ־2,000 שנה לאחר חמת החלילים העתיקה. ה"חלילים" של הכלי מפיקים את הצליל באמצעות "לשונית כפולה" (Double reed) המורכבת משתי פיסות קנה, בדומה לאבוב (קיימות גם לשוניות סינתטיות). השק ניתן לניפוח על ידי נשיפה בצינור או על ידי שימוש במפוח ודרך החלילים מופק הצליל.
הצליל מופק על ידי לחיצה על השק המנופח ש"נושף" בחלילים. היתרון בשיטת הנגינה הזאת היא שהנעימה אינה מוגבלת בעוצמת הנשיפה של הנגן.
בדרך כלל, משמש חליל אחד (אך לפעמים גם יותר) לנגינת הנעימה, כלומר, ניתן לשנות את גובה צלילו על ידי שסתומים, והחלילים אחרים הם בעלי גובה צליל קבוע אך שונה זה מזה היוצרים ביחד הרמוניה.
פירוש המילה חמת הוא שק עור או נאד.
שורשיה של חמת החלילים עתיקים ומשערים כי מוצאה ממרכז אסיה או במזרח התיכון. התלמוד מתאר כלי נגינה בשם מגריפה שהיה בבית המקדש: ”מגריפה היתה במקדש. עשרה נקבים היו בה. כל אחד ואחד מוציא עשרה מיני זמר”, תיאור המתאים לכאורה לחמת חלילים.
חמת החלילים המודרנית המוכרת היום התפתחה באירלנד ובסקוטלנד, וקיימות לה מקבילות בארצות רבות, כגון ה־gaita הספרדית וה־sackpipa השוודית. חמת החלילים המוכרת ביותר היא חמת החלילים הגדולה של הרמות (Great Highland Bagpipe - GHB) וחמת החלילים האירית (Uilleann Pipes).
חמת חלילים סקוטית

חמת החלילים הסקוטית מורכבת משק עור, צינור נשיפה (Blowpipe), חליל (Chanter) ושלושה חלילי ליווי (Drones). אחד מחלילי הליווי הוא בס, המנגן שתי אוקטבות מתחת לתו לה (A) הנמוך של החליל הראשי, ושני חלילי טנור המנגנים אוקטבה אחת מתחת לתו לה (A) הנמוך של הראשי. בעבר היה רק חליל טנור אחד, אך בסביבות המאה ה־18 נוסף לו חליל שני. כיוון הצליל של חלילי הליווי נעשה גם בעזרת כיוון הגומיה שעל הלשונית (כיוון גס) וגם בעזרת הארכה או קיצור של החלילים עצמם (כיוון עדין).
התו לה (A) הוא יחסי, ולרוב מכוון בסביבות 450–460 הרץ (לעומת ה־לה הסטנדרטי שמכוון ל־440 הרץ). חמת החלילים הסקוטית מסוגלת להפיק תשעה תווים - מסול (G) נמוך עד לה (A) גבוה.
להקות המנגנות חמת חלילים סקוטית קיימות במדינות רבות ומרוחקות כמו ארצות הברית, נפאל, טורקיה, יפן, אוסטרליה, ירדן ואף ברשות הפלסטינית. גם בישראל קיימת להקת חמת חלילים בשם "The Israel Pipes&Drum".
חמת חלילים אירית

חמת החלילים האירית (Uilleann Pipes) שונה מעט מהסקוטית. את תפקיד צינור הנשיפה מחליף מפוח (Bellows), לכלי יש שלושה חלילי ליווי (טנור, בריטון ובס), ושלושה וסתים (Regulators) הנותנים אפשרות ליצירת "אקורדים", מעין ליווי לנגינה. שינוי חשוב נוסף הוא ביכולת לעצור את נגינת החליל הראשי ובכך ליצור סטקטו.
חמת החלילים האירית התפתחה במאה ה־18. היא מכוונת בדרך כלל לתו רה (D), ומגיעה לשתי אוקטבות ויותר.
ראו גם

חליל אירי
חלילית אירית
הערות שוליים

↑  מסכת ערכין, דף י', עמוד ב'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4178853-9  LCCN: sh85010971  MusicBrainz: 1d865ced-d86a-4277-8914-009740e37887  NARA: 10647066  NKC: ph119641 
Hümmelchen מודרני
כפר יהושע

| --- | --- |

אנדרטה לנופלים בכפר יהושע, מעשה ידיה של בתיה לישנסקי
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק יזרעאל
גובה ממוצע: ‎47 מטר
תאריך ייסוד: 1927
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,251 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) כפר יהושע(למפת הכרמל רגילה) כפר יהושע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר יהושע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר יהושע32°40′56″N 35°09′09″E﻿ / ﻿32.6821624355458°N 35.1524102586684°E﻿ / 32.6821624355458; 35.1524102586684  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק יזרעאל (in English: Jezreel Valley Regional Council) באדום - כפר יהושע בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://www.k-yehoshua.org.il
כְּפַר-יְהוֹשֻׁעַ הוא מושב בעמק יזרעאל, כשני קילומטרים דרומית לרמת ישי, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. נוסד ב-12 באוגוסט 1927.
חיים בו כ-1,100 תושבים ויש בו 90 נחלות חקלאיות ששטחן הכולל 9,500 דונם.
מקור השם

המושב נקרא על שם יהושע חנקין אשר ניהל את העסקאות לרכישת עמק יזרעאל לשם יישובו על ידי יהודים ובהן רכישת אדמות תל-שמאם ממשפחת טואני (ת'וואני) הלבנונית, שעל חלקן יושב כפר יהושע, בשלושת העשורים הראשונים של המאה ה-20. ואף זירז את הקמתם של היישובים החקלאיים החלוציים בו.