stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עבדאללה אבן מסעוד
הערות שוליים

↑  Green Lane Masjid (2017-03-16), The Life of Abdullah Ibn Masud - Shaykh Aqeel Mahmood, נבדק ב-2018-04-05
↑  admin@inter-islam.org, The Life of Abdullah Ibn Masood (R.A.), www.inter-islam.org
↑  Abdullah ibn Masud, islamknowledge.faithweb.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303342105171  GND: 118897470  ISNI: 0000 0000 9518 7816  LCCN: n88174145  NTA: 308239539  SELIBR: 232523  TDVİA: abdullah-b-mesud  VIAF: 35254789   WorldCat (עם VIAF): 35254789
אווה דוברני

| --- | --- |

אווה דוברני, 2010
 לידה:  24 באוגוסט 1972 (בת 52) ארצות הברית לונג ביץ', מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 עיסוק:  תסריטאית, מפיקה ובמאית קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 יצירות בולטות:  סלמה, 13th
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ון קסאווטס של אינדיפנדנט ספיריט (2013)  International Emmy Founders Award (2022)  טיים 100 (2017)  Sundance U.S. Directing Award: Dramatic (2012)  VH1 Trailblazer Honors (2019) 
 www.avaduvernay.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אווה דוברני (באנגלית: Ava DuVernay;‏ נולדה ב-24 באוגוסט 1972) היא במאית ותסריטאית אמריקאית. היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה בפרס הבימוי הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס, הבמאית האפרו-אמריקאית הראשונה שהייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב והבמאית האפרו-אמריקאית הראשונה שסרטה היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. עם צאת סרטה "קמט בזמן" בשנת 2018, הפכה לבמאית האפרו-אמריקאית הראשונה שביימה סרט עם תקציב של 100 מיליון דולר. דוברני היא גם יוצרת, במאית ושותפה בכתיבת מיני סדרת הדרמה של נטפליקס "כשהם רואים אותנו" המבוססת על משפטם מ-1989 של "חמישיית סנטרל פארק" שהואשמו באונס שלא ביצעו. הסדרה זכתה לתשבחות.
ביוגרפיה

דוברני נולדה בלונג ביץ', קליפורניה וגדלה בליינווד (אנ') עם אחיותיה, אמה ואביה החורג. במהלך חופשות הקיץ בילדותה, היא הייתה נוסעת לבית אביה, שלא היה רחוק מסלמה (אנ'), אלבמה. דוברני ספרה כי חופשות הקיץ האלה השפיעו עליה ליצור את הסרט "סלמה", בהשראת סיפוריו של אביה, שראה את המצעדים מסלמה למונטגומרי כילד קטן.
לדוברני תואר ראשון כפול בספרות אנגלית ולימודים אפרו-אמריקאיים (אנ') מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בתחילת דרכה, עסקה דוברני בעיתונאות. היא החלה בהתמחות ב-CBS News (אנ'), ובמסגרת תפקידה סייעה בסיקור משפט הרצח של או. ג'יי. סימפסון. לאחר מכן עברה לתחום יחסי ציבור ככתבת זוטרה עבור פוקס המאה ה-20 וכן מספר סוכנויות יחסי ציבור, וב-1999 הקימה חברת יחסי ציבור משלה, סוכנות דוברני, הידועה גם בשם DVAPR. החברה סיפקה שירותי שיווק ויחסי ציבור לתעשיית הבידור והלייף סטייל, ועבדה על קמפיינים לסרטים ותוכניות טלוויזיה כגון "ספיי קידס", "שרק 2", "טרמינל", "נערות החלומות" והסרט "לומומבה" (אנ') על חייו של פטריס לומומבה.
בשנת 2005 הוציאה את סרטה הראשון, "Saturday Night Life", סרט קצר בן 12 דקות, העוסק בסיפורה של צעירה אפרו-אמריקאית, שמוצאת עצמה כאם חד הורית לשלושה ילדים. הסרט מבוסס על חייה של אמה של דוברני.
לאחר מכן, פנתה דוברני ליצירת סרטי תעודה, אשר ניתנים להפקה בתקציב נמוך יותר.
מבחן דוברני

"מבחן דוברני" הוא מושג המקביל למבחן בקדל לנשים בסרטים אשר הוצע לראשונה על ידי כותבות של הגרדיאן ואחר כך על ידי מבקרת הקולנוע של הניו יורק טיימס מנואלה דרגיס בינואר 2016. זהו מבחן שדומה למבחן בקדל אך במקום לבדוק מגוון מגדרי בודק מגוון אתני ונועד להצביע על היעדרם של אנשים שחורים ואנשים ממיעוטים אתניים בסרטים הוליוודיים, באמצעות מדידת חשיבות הדמות והאם היא מתקיימת רק בקשר לדמות של אדם לבן אחר.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס NAACP Image | הבימוי הטוב ביותר בסרט קולנוע | מקור | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  With 'A Wrinkle In Time,' Ava DuVernay will pass a milestone, באתר לוס אנג'לס טיימס, 3 באוגוסט 2016
↑  עידו ישעיהו‏, תישירו מבט: עצוב עד כמה הסיפור של "כשהם רואים אותנו" עדיין רלוונטי, באתר וואלה, 30 במאי 2019
↑  אווה דוברני, באתר Famous Birthdays
↑  Where "Selma" meets Hollywood, באתר CBS News,‏ 8 בפברואר 2015
↑  We Shall Overcome: Ava DuVernay on Making ‘Selma’, באתר רולינג סטון, 5 בינואר 2015
↑  In Conversation: Ava DuVernay, באתר The Cut
↑  Direct Action, באתר המגזין של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
↑  With Her MLK Drama Selma, Ava DuVernay Is Directing History, Vulture, ‏2 בדצמבר 2014
↑  על הסרט Saturday night life, באתר agoralumiere
1 2  In the Middle of Somewhere with Ava DuVernay and Emayatzy Corinealdi, במגזין Interview,‏ 19 באוקטובר 2012
↑  Selma Director Ava DuVernay on Hollywood’s Lack of Diversity, Oscar Snub and #OscarsSoWhite Hashtag, באתר Democracy Now,‏ 27 בינואר 2015
↑   נטע אלכסנדר, חמש המלצות למי שמעדיף את העולם האמיתי, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2016
↑  ניו יורק 2016 – דיווח על סרט הפתיחה: ״ה-13״ (The 13th), מתוך "סריטה - בלוג קולנוע"
↑  מאיה פז, ‏"כשהם רואים אותנו": סיפורה המזעזע של חמישיית סנטרל פארק, באתר "Time Out ישראל", 4 ביוני 2019
↑  ‘DuVernay Test’ Is Like the Bechdel Test, But for Race, באתר GOOD,‏ 2 בפברואר 2016
↑  Want to measure a film's diversity? Try "the DuVernay test.", באתר VOX, ‏1 בפברואר 2016
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2012: סטיב מקווין ואבי מורגן – "בושה" | פרס Black Reel לתסריט (מקורי או מעובד) הטוב ביותר  2013: אווה דוברני – "Middle of Nowhere" | הבא: 2014: ג'ון רידלי – "12 שנים של עבדות" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007333015305171  PLWABN: 9810642135505606  BNE: XX5537379  BnF: cb169896032 (data)  GND: 1073302040  ISNI: 0000 0003 5624 500X  LCCN: no2011127416  NLK: KAC201709445  NTA: 392803321  SUDOC: 188224491  VIAF: 181761687   WorldCat (עם VIAF): 181761687
חלקי פנים

מרק קיבה מנורמנדי
קוקורֶצי מהמטבח היווני - חלקי פנים של כבש נצלים על שיפוד
נקניק דם
חלקי פְּנִים (וכן חלקים פנימיים או טפלי בשר) מתייחס בבישול לאיברים פנימיים של בעלי חיים הנצרכים כמזון. לרוב הכוונה היא לכל החלקים שאינם רקמת שריר או עצם.
ההתייחסות לחלקי פנים ככלל או לחלקים מסוימים בפרט, שונה בין תרבויות. מה שעשוי להיחשב מעדן יוקרתי בחברה מסוימת נחשב כמאכל עניים ואף כאשפה בחברה אחרת.
מאכלים מחלקי פנים > המטבח היהודי והישראלי

במטבח היהודי האשכנזי, שצמח בשטעטלים העניים, הכורח לנצל באופן מיטבי את הבשר הוליד מאכלים רבים מחלקי פנים, ביניהם כבד קצוץ, קישקע ועוד.
במטבח יהדות גאורגיה - חנגי עשוי חלקי פנים של עוף ואגוזי מלך.
במטבח הישראלי, מעורב ירושלמי נאכל לרוב כמאכל רחוב. הוא עשוי כבד ולבבות צלויים על מנגל, המוגשים בפיתה.
מאכלים מחלקי פנים > אירופה

מתכוני חלקים פנימיים מהמטבח הבריטי כוללים פגוטס (faggots) - בשר חזיר קצוץ (מחלקי לב, כבד ובטן), מעורב עם עשבי תיבול ופירורי לחם, הנעטף בקרום בטן ונאפה; פשטידת סטייק וכליות; האגיס הוא מאכל סקוטי העשוי קיבת כבש ממולאת חלקי פנים קצוצים (ריאות, כבד, לב). מאכל דומה נאכל ברומניה בחג הפסחא.
פָּטֶה העשוי מבשר ראש וג'לטין ("גבינת ראש") נאכל בתרבויות שונות. במטבח הבריטי הוא נעשה מבשר ראש חזיר ונאכל קר. באיסלנד הוא עשוי ראש כבש ומוגש חם או קר. בדנמרק - מראש חזיר.
מתכוני מרק קיבה קיימים במטבח הבולגרי, המטבח הטורקי, המטבח הרומני ואחרים.
ביוון ספליננטרו (splinantero) כולל כבד, טחול ומעי צלויים על המנגל. גרסה חגיגית של המאכל, קוקורֶצי (Kokoretsi), הנאכלת מסורתית בחג הפסחא, מורכבת מחלקי כבש (כבד, לב, ריאות, טחול, כליות ושומן) המושמים על שיפוד גדול בדומה לשווארמה. לאחר מכן כורכים מסביב חלקי מעי וצולים את השיפוד מעל פחם. מאיִיריצָה (magiritsa) הוא מרק עשוי מטפלי כבש, עשבי תיבול, לעיתים ירקות ואבגולמונו.
במטבח האיטלקי נפוצים מאוד מאכלי חלקי פנים. ביניהם: מוח מטוגן או כנזיד; קיבה ברוטב עגבניות או ברוטב פטרוזיליה וצ'ילי; כבד צלוי עם בצל, ומאכלים העשויים מלבבות, ראש, עיניים, אשכי חזיר. בסיציליה מקובל כריך של טחול וקשקבל.
במטבח הספרדי מאכלים מסורתיים הכוללים חלקי פנים הם קאיוס (callos, בפי דוברי אסטורית מבוטא קאליוס) - מרק מקיבת בקר, כבד עם בצל, כליות (לרוב עם יין שרי), מוח, אשכי פר ולשון בקר.
מאכל מהמטבח הצרפתי במרסיי - pieds et paquets ("רגליים וחבילות"), עשוי רגלי וקיבת חזיר.
נקניק דם - נקניק העשוי מדם בהמה, הנפוץ במטבחי אירופה. קָלטאבוס (caltabos) נקניק איכרים מהמטבח הרומני עשוי טפלי חזיר.
מאכלים מחלקי פנים > אמריקה הלטינית

בחלק מארצות אמריקה הלטינית משתמשים בקיבה להכנת מרק מנודו (menudo) או מונדונגו (mondongo). בפרו ובברזיל מקובלים שיפודי לבבות. נזיד פייז'וֹאָדה (feijoada) הברזילאי מכיל לעיתים טפלי חזיר - אוזניים, רגליים, זנב. נזידים מסורתיים אחרים כוללים "קורקבני" עוף, כבד בקר וקיבה.
בארגנטינה ארוחת גריל ("אסאדו") כוללת פעמים רבות גם חלקי פנים כגון מעיים, כליות, לבלב. ממוח בקר מכינים מלית לרביולי. לשון בקר נוהגים לבשל, לפרוס ולהשרות במרינדה של שמן, חומץ, מלח, שום ופלפל קצוץ.
מאכלים מחלקי פנים > ארצות הברית

מתכוני חלקי פנים מארצות הברית כוללי טפלי עוף, מאכלי כבד; מתכונים מסורתיים של רוטב בשר לתרנגול הודו כוללים בדרך כלל חלקי פנים של העוף; בדרום ארצות הברית - מתכונים הכוללים מעיים, קורקבני עוף וכבד, קיבת חזיר; בצפון-מזרח המדינה מקובל סקרפל (Scrapple), קציץ בשר חזיר הכולל לעיתים חלקי פנים; באזור עמק הנהר אוהיו מתמחים בכריכי מוח מטוגן.
בארצות הברית אסור על פי חוק לשווק ריאות למאכל.
מאכלים מחלקי פנים > אסיה

בסין בשר חזיר הוא הבשר הנצרך ביותר וקיימים מגוון מאכלים מטפלי חזיר. יש המחשיבים אותם כמאכלי מעמד הפועלים והם נפוצים בדוכנים של סוחרי רחוב. ביניהם: כליות מוקפצות עם רוטב צדפות, ג'ינג'ר ובצל ירוק; נזיד טופו, חרדל, מעי חזיר וקוביות דם קרוש; לשון חזיר עם מלח ושמן שומשום פופולרית במחוז סצ'ואן; רצועות אוזני חזיר ברוטב סויה הם מתאבן נפוץ הנמכר על ידי סוחרי רחוב ובסופרמרקטים; גם מעיים בטיגון עמוק ופרוסות כבד חזיר מוקפצות עם בצל או במרק נמכרים כמאכל רחוב; פרוסות קיבה צלויה בסוכר ורוטב סויה הן מאכל מקובל בברביקיו בסגנון הונג קונג; מרק דם חזיר נחשב מאכל עתיק. הרפואה הסינית עושה שימוש בחלקי פנים בשיקויי מרפא שונים.
בסינגפור מרק חלקי פנים של חזיר נמכר כמאכל רחוב.
באינדונזיה מתכוני מרקים רבים כוללים בשר עז, לרבות חלקי פנים.
ביפן נכללים טפלי עוף ב"יקיטורי" וטפלי בקר ב"יקיניקו" אך ככלל מועדפים ביפן טפלי פירות ים הנתפסים כנקיים ובריאים יותר על פי אמונות טוהר הנובעות מהשינטו.
בפיליפינים כל חלקי החזיר נחשבים ראוים לאכילה. מאכל מקובל הוא נקניק דם או נזיד דם (תלוי באזור) מבוסס על חומץ ופלפל צ'ילי ירוק.
בהודו, פקיסטן ובנגלדש נאכלים רוב החלקים הפנימיים של העז וכן כבד ולבבות עוף. גם בנפאל נאכלים חלקי פנים של עז, והם מקובלים במאכלי החג הלאומי דשאין (Dashain). קורקבני עוף הם טפלי העוף האהודים בנפאל.
בלבנון נאכלים בין השאר מוח כבש (בתבשיל ואף כמילוי לכריך) ומעי כבש ממולא אורז.
באיראן כבד, לב וכליות נכללים בקבב פופולרי. גם מעיים וקיבת כבש מבושלים הם מאכלים אהודים. תבשיל של מוח, לשון ושוק כבש נאכל לעיתים בארוחת בוקר עם לחם מסורתי.
מאכלים מחלקי פנים > אוסטרליה

באוסטרליה חלקי פנים נצרכים לרוב בפשטידות בשר או בתבשילים אתניים. עד 2003 נאסר על פי תקן המזון לכלול חלקי פנים מסוימים (כגון חוטם, קרקפת, שפתיים, ריאות ואברי מין) במאכלי בשר. כיום ניתן להוסיפם למאכלים תוך פירוט מדויק שלהם ברשימת המרכיבים (ולא כמושג כללי "חלקי פנים"). בפשטידות בשר מותר לכלול אותם ללא פירוט מלא.
סוגיות בטיחות ובריאות

מעיים דורשים ניקוי מוקפד טרם הכנתם לבישול, ובישול ממושך, בין השאר כיוון שהם מכילים חיידקי קוליפורם. מתכונים מסורתיים העושים שימוש במעיים מוכנים כיום לעיתים עם מעטפת סינתטית כתחליף.
חלקי פנים ככלל, וכבד ומוח בפרט, הם עתירי כולסטרול.
רקמות ממערכת העצבים עלולות בתנאים מסוימים להיות מזוהמות בפריונים הגורמים לספגת המוח בבקר ("מחלת הפרה המשוגעת") ולמחלת קרויצפלד יקוב באדם.
הנוהג להאכיל כלבי חוות בחלקי פנים נאים (בלתי מבושלים) עלול לגרום להתפשטות אכינוקוקוזיס (echinococcosis), מחלה טפילית בעלת פוטנציאל קטלני לבעלי חיים ולאדם.
חלקי פנים העשירים בפורין עלולים לגרום אצל חולי שיגדון להתקף חמור.
חלקי פנים של דג הפוגו מכילים את הרעל הקטלני טטרודוטוקסין. ביפן מורשים לעבד את הדג אך ורק שפים שהתמחו והוסמכו לטיפול בו.
הערות שוליים

↑  Choice magazine, אוגוסט 2003, עמוד 12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4513360-8 
סקרפל
אורי קילשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוגוסט 1972 (בן 52) ראשון לציון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  מנהל
 תפקיד:  מנכ"ל קניוני עזריאלי (2021–2022)   מנכ"ל קרפור ישראל (2022–הווה)
 בת זוג:  אלגרה קילשטיין
 מספר צאצאים:  4
 
אורי קילשטיין (נולד ב-15 באוגוסט 1972) הוא מנהל ישראלי. החל מיולי 2022 הוא מכהן כמנכ"ל קרפור ישראל. לפני כן כיהן כמנכ"ל קניוני עזריאלי ומשנה למנכ"ל קבוצת עזריאלי, קודם לכן שימש כמשנה למנכ"ל שופרסל וסמנכ"ל הסחר והשיווק.
ביוגרפיה

אורי קילשטיין נולד בראשון לציון, בוגר בית הספר הבינלאומי באמסטרדם (ISA). בשנים 2001–2004 עבד כמנהל מותג באסם-נסטלה. בשנים 2004–2008 עבד כמנהל פרויקטים בחברת הייעוץ מקינזי ושות'. בשנים 2008–2010 עבד כמנהל יחידת האסטרטגיה בישראל של חברת אמדוקס.
החל מינואר 2010 ועד ינואר 2021 עבד בחברת שופרסל. בתחילה כמנהל מטה אגף הסחר והשיווק והחל מדצמבר 2012 כסמנכ"ל הסחר והשיווק. בינואר 2019 התמנה בנוסף לכך כמשנה למנכ"ל הרשת יצחק אברכהן. מלבד האחריות הכללית על הסחר והשיווק של שופרסל, קילשטיין היה אחראי על המותג הפרטי של שופרסל, שהגיע ב-2019 לכ-25% ממכירות רשת המזון, ועל אגף האי-קומרס שהיוה כ-21% ממכירות הרשת ב-2020. בין השנים 2016–2021 היה יו"ר דירקטוריון גידרון תעשיות, ובין השנים 2017–2021 - היה יו"ר ארגון ה-GS1 (אנ') (האגודה לקידוד המוצר) בישראל.
החל מפברואר 2021 עד לאפריל 2022 היה מנכ"ל קניוני עזריאלי, משנה למנכ"ל קבוצת עזריאלי אייל חנקין ויו"ר עזריאלי קום. הוא החליף בתפקיד את ארנון תורן. במסגרת תפקידו ניהל 19 קניונים, בעלי שווי מצרפי של כ-13.1 מיליארד שקל, המייצרים רווח תפעולי של 665 מיליון שקל.
החל מיולי 2022 קילשטיין מכהן כמנכ"ל קרפור ישראל ויו"ר השותפות קוויק (לאחר שהוצע לו תפקיד מנכ"ל שופרסל, אך החליט לוותר על התפקיד לטובת ניהול קרפור). במסגרת תפקידו הוא אחראי על כלל פעילות המזון של הקבוצה, מוביל את כניסתה של קרפור לישראל (כניסה ראשונה של קמעונאי מזון בין-לאומי לשוק הישראלי), מנהל את הרשתות יינות ביתן ומגה קמעונאות (שבשליטת אלקטרה מוצרי צריכה) ומסב אותן לרשת קרפור. הרשתות מונות נכון לינואר 2023 כ-151 סניפים, שוויה נאמד ב-900 מיליון שקל, היקף המכירות שלהן ב-2020 היה 3.596 מיליארד שקל.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קילשטיין מתגורר בתל אביב, נשוי לאלגרה, סמנכ"לית מערכות המידע של אמדוקס ואב לארבעה ילדים. אחיו, עמיחי קילשטיין, הוא מנכ"ל חברת מאצ' ריטייל, זכיינית רשת H&M בישראל. קילשטיין בעל תואר ראשון בכלכלה (בהצטיינות) ובמשפטים ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. הוא בוגר התוכנית לניהול מתקדם של אוניברסיטת הרווארד (AMP).
הערות שוליים

1 2  שופרסל דו"ח שנתי 2017, עמ' 251 (24)
↑   עדי דברת, אורי קילשטיין: "אין סיכוי שאני הולך לשופרסל. זה נגמר", באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2022
↑  עמוד הפייסבוק של קילשטיין
↑  קורות חיים, עמוד הלינקדאין של קילשטיין
1 2    שושנה חן, "אין סיכוי שהחנויות הפיזיות יתחסלו, אבל נצטרך להתמודד", באתר "ידיעות אחרונות", 22 באוקטובר 2020
↑  שני מוזס, ‏אורי קילשטיין מונה למשנה מנכ"ל קבוצת שופרסל, באתר גלובס, 2 בינואר 2019
↑  נורית קדוש, הפתעה בשופרסל: המשנה למנכ"ל עוזב, באתר כלכליסט, 18 באוקטובר 2020
↑  שופרסל דו"ח שנתי 2020, עמ' 9
↑  אורי קילשטיין מונה ליו"ר האגודה לקידוד המוצר בישראל
↑   עדי דברת, יתחרה בשופרסל: אורי קילשטיין מונה למנכ"ל קרפור ישראל, באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2022
↑  כפיר אדר, ארנון תורן פורש מניהול קניוני עזריאלי לאחר 3 עשורים; אורי קילשטיין יחליפו, באתר אייס, 19 באוקטובר 2020
↑  הכוחנות של דנה עזריאלי: פיטרה מנהל שביקש להתקדם בחברה אחרת, באתר וואלה, 25 בינואר 2022
↑  מצגת משקיעים, מאי 2022, עמ' 4, 22
↑  שירה ספיר, ‏אורי קילשטיין מונה למנכ"ל קארפור ישראל, באתר גלובס, 6 ביוני 2022
↑  נווית זומר, הזעזועים בצמרת שופרסל: אברכהן החליט על זהות המנכ"ל החדש, באתר ynet, 28 ביוני 2022
↑  גולן חזני, במקום שופרסל: אורי קילשטיין בדרך לתפקיד מנכ"ל יינות ביתן, באתר כלכליסט, 2 ביוני 2022
↑   עדי דברת, אורי קילשטיין: "אין סיכוי שאני הולך לשופרסל. זה נגמר", באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2022
↑  נווית זומר, רשתות המזון: במקום תחרות על המחיר - חוטפים אחד מהשני את כוח האדם הבכיר, באתר ynet, 6 ביוני 2022
↑  שירה ספיר, ‏אורי קילשטיין מסביר את ההגעה לקארפור: "אפשר לחולל מהפכה", באתר גלובס, 6 ביוני 2022
↑  גולן חזני, האחים זלקינד מחפשים שותף לרשת קארפור לפי שווי של 900 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 23 בינואר 2023
↑  הערכת שווי בדבר הקצאת עלות צירוף העסקים ברכישת יינות ביתן בע״מ, אלקטרה צריכה, מאי 2022, עמ' 19
↑   עדי דברת ומיכאל רוכוורגר, המינוי המפתיע בעזריאלי - ומה זה אומר על התוכניות של דנה עזריאלי, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2020
↑  שירה ספיר, ‏אורי קילשטיין מונה למנכ"ל קארפור ישראל, באתר גלובס, 6 ביוני 2022
KaTeX

| --- | --- |


 תאריך השקה:  2013
 גרסה אחרונה:  0.16.11 (2 ביולי 2024) 
 רישיון:  רישיון MIT
 github.com/KaTeX/KaTeX
 
KaTeX היא ספריית JavaScript אשר מטרתה להציג נוטציה מתמטית באתרי אינטרנט. הקוד נכתב על ידי אקדמיית קהאן והיה אחד מ-5 הפרויקטים הפופולריים יותר ב־GitHub בשנת 2014.
פיצ'רים

מהירות - KaTeX מרנדרת את המתמטיקה סינכרונית להעלאת הדף.
איכות - הספרייה מבססת את עצמה על TeX
רינדור בצד שרת - יש אפשרות למשתמש לבצע את הרנדרינג באמצעות Node.js ולשלוח את הביטויים כ-HTML
יש לציין, לעומת זאת, ש־KaTeX מימשה כמות קטנה יותר של סימבוליים מ־Mathjax, האלטרנטיבה הידועה שלה.
כרוסקים

מפה המתארת את מיקומם של שבטי הכרוסקים ושבטים גרמאנים נוספים בזמן שלטונו של אדריאנוס (117–138 לספירה)
הכרוסקים היו שבט גרמאני שהתפרש על פני המישורים והיערות של צפון-מערב גרמניה ככל הנראה סמוך להנובר של היום בין המאות הראשונות לפני ולספירה. פליניוס הזקן אפיין אותם מבחינה אתנית כמשתייכים להרמיונס – קבוצה אתנית הכוללת בתוכה את שבטי הח'אתי והסואבים הסמוכים ואת שבטי ההרמנדורי הדרומיים.
על פי המיתולוגיה הגרמאנית מיוחסים שבטים אלה לאב קדמון בשם מאנוס. הכרוסקים הובילו מערכה צבאית משמעותית כנגד האימפריה הרומית, בסופו של דבר נטמעו ככל הנראה בקונפדרציות השבטים של הפרנקים והאלמאנים.
אטימולוגיה

מקור השם "כרוסקים" אינו ידוע בוודאות. על פי הדעה המובילה במחקר ייתכן והשם נובע מהמילה הגרמנית העתיקה Gerut (באנגלית מודרנית: Hart, כלומר צבי). ייתכן והשבט נקרא בשם זה מאחר שהצבי שימש כטוטם בעל משמעות טקסית פולחנית עבור שבטי הגרמאנים. השערה אחרת שהוצעה במאה ה-19 על ידי יעקב גרים ואחרים גורסת שמקור השם מהמילה Heru שמשמעותה חרב (בגותית: Hairus ובאנגלית עתיקה: Heoru).
לעומתם גורס הנס קוהן שהתוספת sk המופיעה בכל מקרה אינה שכיחה בגרמנית, ולפיכך הוא מציע כי מקור השם אינו גרמני אלא קדום יותר וקשור לחבל המשוער של הבלוק הצפון-מערבי (בצפון גרמניה של היום) – שהוא מקורם של עמים רבים (ממקור גרמאני) וביניהם הכרוסקים.
IUE

| --- | --- |

תיאור הלוויין
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א,סוכנות החלל האירופאית
 מפעיל:  נאס"א, סוכנות החלל האירופית 
 תאריך שיגור:  26 בינואר 1978
 משגר:  דלתא 2914
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל, כן שיגור 17A 
 archive.stsci.edu/iue/
 משימה
 סוג משימה:  טלסקופ חלל בתחום על סגול
 לוויין של:  כדור הארץ
 אפואפסיד:  42,000 ק"מ
 פריאפסיד:  26,000 ק"מ
 משך המשימה הכולל:  26 בינואר 1978 – פברואר 1996 (כ־18 שנים) 
 משך המשימה:  18 שנים
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  670 ק"ג
 משקל:  671 ק"ג 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  10637
 מאגר המידע הלאומי:  1978-012A
 
IUE (באנגלית: International Ultraviolet Explorer; בעברית: חוקר על סגול בין-לאומי) היה טלסקופ חלל בתחום על סגול. הוא היה הלוויין הראשון שכל אסטרונום היה יכול לנצל אותו למחקריו.
רעיון לשיגור הוצע לראשונה בשנת 1964. הפיתוח בוצע במשותף על ידי מרכז החלל גודרד, סוכנות החלל האירופית ומרכז מדע והנדסה בריטי. תחילה היה מתוכנן לשגר אותו במסגרת תוכנית אקספלורר. אורך חיים המתוכנן היה 3 שנים אך משימה נמשכה כ-18 שנים.
הלוויין פעל במסלול מסונכרן-כדור הארץ. על הלוויין הותקן טלסקופ בגודל 45 ס"מ שפעל בתחום 185–330 ננומטר. פאנל סולארי סיפק חשמל למערכות הלווין.
הלוויין שוגר ממרכז החלל קנדי ב-26 בינואר 1978 למסלול ביניים וממנו בעזרת מנוע של הלוויין עבר למסלול הקבוע. לאחר תקופת בדיקות שנמשכה כחודשיים הלוויין הועבר לשימוש שותף. התצפיות בוצעו ב-3 משמרות. משמרת בודדת נוהלה ממרכז בקרה אירופאי ליד מדריד. יתר המשמרות נוהלו ממרכז בקרה שהיה ממוקם במרילנד.
תוצאות תצפיות הועברו בזמן אמת תוך שימוש ב-ADC. בדרך כלל תצפית בודדת נמשכה כ-20 דקות. במידה והוזמנה תצפית חוזרת היא נערכה לאחר הפסקה.
במהלך עבודת הלוויין התרחשו מספר תקלות. בשנת 1995 אחריות על הלוויין הועברה לסוכנות החלל האירופי. 2 משמרות שבאחריות נוצלו לתצפיות. משמרת בודדת שנותרה באחריות נאס"א נוצלה לפעילויות תחזוקה. הלוויין היה מצויד ב-6 מערכות גירוסקופ לייצוב מיקומו. לאחר תקלה בשנת 1996 גירוסקופ בודד נותר בשימוש. בפברואר 1996 הוחלט להפסיק את השימוש וכל המערכות הודממו.
תצפיות ותגליות

בשירותי הלוויין התשמשו אלפי מדענים. בשנת 1986 לסביבת כדור הארץ הגיע שביט האלי, תצפיות רבות הוקדשו לחקר השביט.
הנושא העיקרי של התצפיות היה חקר כוכבים. בשנת 1987 באזור ענן מגלן הגדול התרחש פיצוץ סופרנובה 1987A. תצפיות שבוצעו הוכיחו שמקור בעל-ענק כחול.
נושא חשוב נוסף היו תצפיות תווך בין-כוכבי. בין היתר התגלה קיום ענן גדול של גז סביב שביל החלב.
תצפיות שבוצעו עזרו להבנת תופעה של גרעין גלקטי פעיל.
על סמך ממצאי התצפיות נכתבו כ-250 עבודות דוקטורט וכ-4,000 מאמרים.
תוצאות התצפיות הרבות נשמרות בארכיון הניתן לגישה דרך אינטרנט.
טלסקופ החלל גלקס שוגר בשנת 2003 תוך ניצול ניסיון מצטבר בשימוש ב-IUE.
יוהאן-פריסו, נסיך אוראניה-נסאו

הנסיך יוהאן פריסו, נסיך אוראניה-נסאו (Johan Friso van Oranje-Nassau; ‏25 בספטמבר 1968 – 12 באוגוסט 2013) היה בנם השני של ביאטריקס, מלכת הולנד לשעבר ובעלה הנסיך קלאוס, ואחיהם של מלך הולנד, וילם-אלכסנדר, ושל הנסיך קונסטנטין. הוא נפטר בעקבות תאונת גלישה באתר סקי.
ביוגרפיה

הנסיך יוהאן-פריסו נולד באוטרכט וסיים את לימודיו התיכוניים בעיר האג. בשנים 1986–1988 למד הנדסת מכונות באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, ארצות הברית. מ-1988 ועד 1994 למד באוניברסיטה הטכנית של דלפט והשלים תואר בהנדסה אווירונאוטית. כמו כן השלים תואר שני בכלכלה באוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם. מאוחר יותר השלים לימודי תואר שני במנהל עסקים בבית הספר INSEAD.
בשנים 1995–1996 עבד בסניף ההולנדי של תאגיד הייעוץ הבינלאומי מקינזי. לאחר סיום לימודי התואר השני במנהל עסקים כיהן כסגן נשיא בסניף הבריטי של בנק ההשקעות גולדמן זקס (1998–2003). לאחר מכן שימש כנשיא משותף של הארגון ההולנדי למחקר במדע יישומי. מ-2006 היה מנכ"ל הסניף הבריטי של חברת ההשקעות והייעוץ וולפנזון ושות'. כמו כן נמנה הנסיך עם בעלי המניות המייסדים של חברת התעופה ויז אייר. בעת התאונה שעבר היה מנהל הכספים הראשי (CFO) של קבוצת אורנקו (URENCO), העוסקת בהעשרת אורניום לאספקת דלק לתחנות כוח גרעיניות.
ביחד עם אחיו הצעיר הנסיך קונסטנטין היה יוהאן-פריסו יושב ראש של כבוד של קרן הנסיך קלאוס לתרבות ופיתוח.
ב-2004 נשא הנסיך לאישה את מייבל ויס סמיט (Mabel Wisse Smit). הנישואים היו כרוכים בשערורייה: לכלה הייתה בעבר מערכת יחסים עם סוחר סמים הולנדי, אף שלדבריה היא לא ידעה על עיסוקו הפלילי. מאחר שהיא לא מסרה בתחילה מידע מלא עליה – ואולי בשל בקשת בני הזוג – החליטה ממשלת הולנד שלא לבקש מהפרלמנט לאשר את הנישואים, כנדרש בחוק. בעקבות זאת איבד הנסיך את מקומו בתור הירושה לכס המלוכה ההולנדי. לזוג נולדו שתי בנות – הנסיכה לואנה (ילידת 2005) והנסיכה זאריה (ילידת 2006). המשפחה התגוררה בשכונת קיו בלונדון שבבריטניה.
ביוגרפיה > תאונת הסקי ואחריה

ב-17 בפברואר 2012, במהלך חופשת סקי באתר לך אם ארלברג (Lech am Arlberg) באוסטריה, גלש הנסיך מחוץ למסלולי הסקי המסומנים (off piste), נקלע למפולת שלגים ונקבר תחתיה. הוא חולץ לאחר כ-25 דקות, עבר החייאה שנמשכה 50 דקות והוטס לבית חולים באינסברוק. עקב מחסור בחמצן נגרם לו נזק מוחי חמור והוא שקע בתרדמת. במרץ 2012 הועבר לשיקום בבית החולים ולינגטון בלונדון. לאחר שהגיע בהדרגה למצב הכרה מינימלי (minimally conscious state), הוחזר להולנד ביולי 2013 ושוכן בארמון המלכותי האוס טן בוש (Huis ten Bosch) בהאג.
ב-12 באוגוסט 2013 נפטר הנסיך בהאג עקב סיבוכים מהפגיעה שנגרמה לו. הוא נקבר ב-16 באוגוסט בהלוויה פרטית בקרבת טירת דרקסטיין (Drakesteijn) מצפון-מזרח לאוטרכט. במקום זה בילה את ילדותו והוא נבחר כמקום מגוריה של אמו, המלכה ביאטריקס, לאחר שוויתרה על כתרה. טקס זיכרון לנסיך נערך ב-2 בנובמבר 2013 בכנסייה הישנה בדלפט.
הנס וינקלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1906 
 פטירה:  1987 (בגיל 81 בערך) 
 מדינה:  גרמניה 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (10 ביוני 1982) 
 
הנס וינקלר (בגרמנית: Hans Winkler;‏ 18 באפריל 1906, ברלין - 18 בנובמבר 1987) היה גרמני וחבר בקבוצת ההתנגדות "קהילה לשלום ובנייה" בגרמניה הנאצית.