stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציפורת
אזכורים בתרבות > ההתייחסות לציפורת בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012

במהלך עימות הבחירות הנשיאותי הראשון, ב-3 באוקטובר 2012, המועמד לנשיאות ארצות הברית מיט רומני, השתמש בציפורת כדוגמה לאחד מהדברים הרבים שבכוונתו לקצץ כדי לצמצם את הגירעון בתקציב הפדרלי. רומני ציין בפני המנחה, ג'ים לרר, "אני אוהב אותך, אני אוהב את רחוב סומסום, אני אוהב את ציפורת, אבל אני לא רוצה להמשיך ללוות כסף מהסינים כדי לממן את זה".
בעקבות כך מטה הבחירות של ברק אובמה הפיץ סרטון פרסומת סאטירי בו ציפורת מתואר כ"גאון מרושע" ו"האיום על הכלכלה שלנו", ומתאר את רומני כמי שעסוק יותר בהתמקדות בציפורת מאשר בפושעי צווארון לבן כמו ברני מיידוף וקנת' ליי.
בעקבות כך המלכ"ר של Sesame Workshop אשר אחראי להפקת רחוב סומסום פרסם בקשה לשני המתמודדים, שיסירו את דמויות רחוב סומסום מחומרי התעמולה שלהם. במקביל, באתר של Sesame Workshop נכתב: "Sesame Workshop הוא ארגון א-מפלגתי, ללא מטרות רווח, ואנחנו לא בוחרים מועמד מועדף או לוקחים חלק בקמפיינים פוליטיים".
הערות שוליים

↑  הודעה בנושא, מתוך אתר iheartradio.ca
↑  'Sesame Street': Meet the New Puppeteer Inside Big Bird, מתוך אתר הוליווד ריפורטר
↑  למשל: הספר "אל תבכי צפורת - כולנו יודעים לקרוא", באתר "סימניה"
↑  Big Bird on Hollywood Squares 1976
↑  Saturday Night Live - Weekend Update: Big Bird
↑  Big Bird flies high in 2012 presidential campaign, Politics/Election 2012, Detroit Free Press, freep.com
↑  Big Bird - Obama for America TV Ad
↑  Sesame Workshop Response to Campaign Ads, The Sesame Workshop Blog
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558977505171  LCCN: no2020009510  MusicBrainz: 42561bfd-11a5-4204-bf9e-ac060008fa6e  SNAC: w6sr3kn7   WorldCat (עם LCCN): no2020-009510
מטמורפוזות

| --- | --- |

 ארבעת הדורות  היצירה  Baucis and Philemon  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מידע כללי
 מאת:  אובידיוס 
 שפת המקור:  לטינית קלאסית 
 סוגה:  פואמה 
 נושא:  מיתולוגיה רומית 
 
שער מהדורת התרגום לאנגלית של ג'ורג' סנדיס, 1632
מטמורפוזות (בלטינית: Metamorphoseon - "שינוי צורה") הוא שיר אפי בן חמישה-עשר חלקים פרי עטו של המשורר הרומאי אובידיוס שחי בין השנים 43 לפנה"ס – 17 לספירה. כתיבת היצירה הושלמה בשנת 8 לספירה.
תוכני היצירה

השיר מורכב מ-11,995 טורי שירה חרוזה ומגולל רצף של יותר מ-250 סיפורים מיתולוגיים, הנפתחים בבריאת העולם, ומגיעים עד זמנו של אובידיוס (המאה הראשונה לספירה). הקו המשותף לכל הסיפורים והמקשר ביניהם הוא גלגולי הצורה שעוברות הדמויות בסיפורים, ההופכות לבעלי-חיים, צמחים או חפצים דוממים, ומכאן השם "מטמורפוזות". נושאים עיקריים נוספים בשיר הם האהבה וחוסר האונים של הפרט לנוכח הגורל שטמנו לו האלים בתעלוליהם. האגדות המופיעות בסיפור לקוחות רובן מהמיתולוגיה היוונית, אבל ניתן למצוא בו גם אגדות ממקור רומי, וממקורות נוספים אחרים, כגון המיתולוגיה הכנענית, המצרית, והבבלית. לקראת סוף היצירה, העלילה עוברת מתחום המיתולוגיה לתחום ההיסטוריה, והיא מסתיימת עם סיפור האלהתו של יוליוס קיסר לאחר מותו, ובדברי שבח וחנופה ליורשו, אוגוסטוס קיסר.
השיר כתוב בהכסמטר דאקטילי, המשקל האופייני ליצירות רבות בתקופה. על-מנת לשלב באופן רציף בין הסיפורים השונים המופיעים ביצירה, אובידיוס משתמש במגוון שיטות, ביניהן, שימוש בדמות משותפת לכמה סיפורים, שימוש בהקשר גאוגרפי או אסוציאטיבי למעבר לעלילה שונה, או שילוב סיפור בתוך סיפור.
היצירה היא המקור העיקרי להכרת רבים מהמיתוסים היווניים, ולחלקם היא מהווה אף את המקור היחיד הידוע כיום. בין העלילות המפורסמות ביותר אשר המטמורפוזות מהווה את המקור העיקרי שלהן, ניתן למצוא את סיפור אהבתו של אפולו לדפנה, את סיפורם של נרקיסוס ואכו, וסיפור ירידתו לשאול של אורפאוס.
כתיבת היצירה החלה ברומא, אולם הופרעה עקב הגלייתו של אובידיוס לטומיס (כיום עיר הנמל קונסטנצה ברומניה) על ידי אוגוסטוס. לפי המסופר על ידי אובידיוס ביצירה אחרת, הקינות, עם קבלת הבשורה על הגלייתו השליך בייאוש את כתב-היד שבידו לאש, אך עותקים השתמרו בידי ידידיו, ובזכותם ניצלה היצירה. כחלק מעונש הגלות שהוטל עליו, נאסרה גם ההפצה הפומבית של יצירותיו, אבל למרות זאת היא זכתה להעתקים נוספים רבים ולפופולריות רבה. כיום השיר נחשב כיצירה השנייה בחשיבותה בשירה הרומית, לאחר האיניאדה, ויש הסוברים כי הוא עולה בחשיבותו אפילו עליה.
יש הרואים במטמורפוזות חיבור חתרני המנבא את נפילתן של הקיסרות והאימפריאליזם הרומאי. טענתם נשענת בעיקר על עקרון ה"גלגל חוזר בעולם" שהמחבר מציג בשם פיתגוראס בספר האחרון באריכות רבה, כשבדיוק לאחר תיאור עליית הקיסרות, אובידיוס פוסק בפתאומיות מתיאור השינויים העוברים על הכל, בהם עסק עד כה, ופונה בחדות להלל את הקיסר בדברי חנופה. לטענתם, אולי השקפתו זו של אובידיוס הייתה מהגורמים להגלייתו.
במאה ה-13, תורגמה היצירה ליוונית בידי נזיר ביזנטי בשם פלאנדוס. מאז ואילך שימשה היצירה מודל לכתיבה אפית והיא תורגמה לשפות רבות. לעברית תורגמו לראשונה חלקים מן היצירה בידי יהושע פרידמן בספר מבחר השירה הרומית (הוצאת בית הספר הראלי בחיפה, תשי"ב, 1952). היצירה בשלמותה תורגמה לעברית על ידי שלמה דיקמן ויצאה לאור בהוצאת מוסד ביאליק ב-1965.
משמעויות ביצירה

שלמה דיקמן, מתרגם היצירה לעברית, מוצא כי תיאורו של אובידיוס את הבריאה "נוטה לתורת הסטואה". בורא היקום הוא, עבורו, אל יחיד (ראו: מטמורפוזות, הוצאת מוסד ביאליק, עמ' 21).
היחס שבין האלים לבני האדם הוא שרירותי וסתום. האלים מוצגים על כל חולשותיהם האנושיות, עליהן משלמים פעמים רבות בני האדם. המטמורפוזה, העומדת בבסיס הספורים שבספר, אינה מבקשת על כן ליצור תמונת עולם קוהרנטית וברורה אלא לספק נקודות מבט מורכבות על אובייקטים שונים. אריאל הירשפלד, בספרו "אל אחרון האלים", הגדיר את השתלשלות התמורות שב"מטמורפוזות" כ"אופן שבו נעים חומרי התודעה האנושית: אלו הם סמלי החיים כפי שהם רשומים בתודעה, והם מתחברים על פי הסיפור הפנימי, הכמוס, האישי והכלל אנושי".
בסיפור המפורסם על אפולו ודפנה, לדוגמה, מתוארים פשעי האלים והשפעתם על בני האנוש. אפולו מתחרה בהטלת חיצים עם קופידון ומפסיד. כתוצאה הוא מתאהב בדפנה ורודף אחריה, אבל לפני שהוא תופס אותה היא נהפכת לעץ. מכאן זרי דפנה הם סמל הניצחון, המקושר עם אפולו.
השפעת היצירה

בהיותו המקור העיקרי שלנו להכרת רבים מהמיתוסים היוונים, ובמקרים מסוימים אפילו היחידי, לשיר הייתה השפעה עצומה על התרבות המערבית, ויצירות רבות, הן בתחום הספרות והן בתחום האומנות הפלסטית, שואבות ממנה השראה.
אובידיוס היה בין המחברים האהובים על שייקספיר, והשפיע עליו ביצירתו. סיפור אהבתם של פירמוס ותיסבה שימש כמקור ההשראה ל"רומיאו ויוליה", והסיפור עצמו מועלה כמחזה-בתוך-מחזה שמעלות הדמויות בסיומו של "חלום ליל קיץ". אובידיוס עצמו מוזכר במפורש ב"טיטוס אנדרוניקוס", המבוסס בצורה רופפת על סיפורם של פרוקנה, טראוס ופילומלה. חנוך לוין ביסס על-פי אותו סיפור את עלילת מחזהו "הזונה הגדולה מבבל".
סרטה התעודי של נטעלי בראון, "מתמורפוזה", משלב בין עדויות אונס שעברו נשים, לבין סיפורי האונס המתוארים במטמורפוזות: "הבחירה במטמורפוזה כמטאפורה לאונס היא מדויקת ומצליחה להעביר את חווית ההשתנות הגופנית והנפשית הבלתי הפיכה של האישה, את הפיכתה לחסרה, לזרה לעצמה."
תרגומים עבריים

מבחר השירה הרומית / אובידיוס, ורגיליוס, הורציוס; בתרגומו של יהושע פרידמן; ערוך ומבואר בידי אלכסנדר פוקס, חיפה: בית הספר הריאלי העברי ('ספרי מופת לבתי ספר'), תשי"ב 1952. (מֶטַמוֹרפוֹזוֹת / אוֹבִידִיוּס (קטעים נבחרים) בתרגום יהושע פרידמן)
פובליוס אובידיוס נזו, מטמורפוזות: בחמישה-עשר ספרים; תרגם מרומית והוסיף מבוא, הערות ומילון: שלמה דיקמן, 2 כרכים, ירושלים: מוסד ביאליק (ספרי מופת מספרות העולם), תשכ"ה. (מטמורפוזות, ספר שנים עשר, שורות 39–61, בתרגום שלמה דיקמן, דבר, 15 בינואר 1965)
שמעון בוזגלו, והיא הפכה ל...: מבחר מתוך 'מטמורפוזות' מאת אובידיוס, אבן חושן, 2015.
'אובידיוס: או, אהבות ומטמורפוזות ברומא; תרגומים לפרוזה עברית, דברי מבוא, הערות בגוף הטקסט, ליקוט ושילוב איורים ומפתח א"ב שמות כולל: יוסף האובן (נבו), תל אביב: י' גולן, 1998.
הערות שוליים

↑  נטעלי בראון, מתמורפוזה, באתר NFCT
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592884805171  PLWABN: 9810652039805606  BNE: XX2039012  BnF: cb120083304 (data)  GND: 4123895-3  LCCN: n80033500  MusicBrainz work: 14b9cfc1-c2cb-4776-a162-a9f2a69129b1  NLA: 35777233  NLG: 181930  SELIBR: 345526  SUDOC: 027338207  VcBA: 492/14948  VIAF: 3433152140031011100007   WorldCat (עם VIAF): 3433152140031011100007 
ארבעת הדורות של האדם (ספר ראשון), חיתוך עץ
תבליט נפילתו של פאתון, מאת סימון מוסקה מהמאה ה-16 במוזיאון בודה
אנדרומדה כבולה אל הסלעים בציור מעשה ידי רמברנדט
יאסון מביא לפליאס את גיזת הזהב, מעליהם ניקה, ציור על גבי חרס, מוזיאון הלובר
ביבליס וקאוונוס מאת לורנט דלווקס
מות אורפאוס מאת אלברכט דירר
קרב 7

ריצת 800 כחלק מתחרויות קרב 7 של אליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה ב-2007.
 מימין: ג'סיקה אניס, קרולינה קלופט, לילי שוורצקופף, ליודמילה בלונסקה, ג'ניפר אוזר ונטליה דוברינסקה
ג'סיקה אניס קופצת לרוחק במהלך תחרות ב-2010
קרב 7 (באנגלית: heptathlon) הוא מקצוע קרב רב באתלטיקה קלה, הכולל תחרות בשבעה מקצועות: ריצת 100 מטר משוכות, קפיצה לגובה, הדיפת כדור ברזל, ריצת 200 מטר, קפיצה לרוחק, הטלת כידון וריצת 800 מטר. בקרב 7 מתחרות נשים בלבד, בעוד שגברים מתחרים בקרב 10.
עד שנות ה-80 של המאה ה-20 התחרו נשים בחמישה מקצועות בלבד, והמקצוע נקרא קרב חמש מודרני. באולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984 נוספו שני מקצועות, הטלת כידון וריצת 800 מטר, ומאז נערכות התחרויות במתכונת זו. בראשית המאה ה-21 החלו להיערך גם תחרויות נשים בקרב 10, בדומה לתחרויות הגברים (תחרויות הכוללות גם ריצת 100 מטר, זריקת דיסקוס, קפיצה במוט, וריצת 1500 מטר במקום ריצת 800 מטר). אף שהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית מכירה בתחרויות אלה, הן אינן מהוות חלק מהתחרויות הגדולות הרשמיות.
שיטת הניקוד

שיטת הניקוד מורכבת מחישוב הכולל קבועים ואת התוצאה שהשיגה הספורטאית. הקבועים מפורטים בטבלה שלהלן.
בתחרויות הריצה:  a\cdot (b-T)^{c} ‏ (T הוא זמן הריצה בשניות). לדוגמה, מי שרצה 200 מטר בזמן של 23 שניות מקבלת 1,079 נקודות.

בתחרויות הקפיצה:  a\cdot (M-b)^{c}‏ (M הוא מרחק או גובה הקפיצה בסנטימטרים). לדוגמה, מי שקופצת לגובה של 1.90 מ', מקבלת 1,106 נקודות.

בתחרויות הזריקה:  a\cdot (D-b)^{c}‏ (D הוא מרחק הזריקה במטרים). לדוגמה, מי שהדפה כדור ברזל למרחק של 20 מ', מקבלת 1,199 נקודות.
| מקצוע | a‏ | b‏ | c |
| --- | --- | --- | --- |
| ריצת 200 מטר | 4.99087 | 42.5 | 1.81 |
| ריצת 800 מטר | 0.11193 | 254 | 1.88 |
| ריצת 100 מטר משוכות | 9.23076 | 26.7 | 1.835 |
| קפיצה לגובה | 1.84523 | 75 | 1.348 |
| קפיצה לרוחק | 0.188807 | 210 | 1.41 |
| הדיפת כדור ברזל | 56.0211 | 1.5 | 1.05 |
| הטלת כידון | 15.9803 | 3.8 | 1.04 |
שיאים

ג'קי ג'וינר קרסי (ארצות הברית ארצות הברית), מחזיקה בשיא העולם בתוצאה של 7,291 נקודות. השיא נקבע באולימפיאדת סיאול (1988).
סבטלנה גנזדילוב (ישראל ישראל), מחזיקה בשיא הישראלי בתוצאה של 6,031 נקודות. השיא נקבע בשנת 2003.
עשר האתלטיות הטובות ביותר בקרב 7

| דירוג | ספורטאית | תוצאה | זמן ומקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | ארצות הברית ג'קי ג'וינר קרסי | 7291 | סיאול, 1988 |
| 2. | שוודיה קרולינה קלופט | 7032 | אוסקה, 2007 |
| 3. | בלגיה נפיסטו ת'יאם | 7013 | גציס, 2017 |
| 4. | ברית המועצות לריסה טורצ'ינסקאיה | 7007 | בריאנסק, 1989 |
| 5. | ארצות הברית אנה הול | 6988 | גציס, 2023 |
| 6. | גרמניה זאבינה בראון | 6985 | גציס, 1992 |
| 7. | בריטניה קתרינה ג'ונסון-תומפסון | 6981 | דוחה, 2019 |
| 8. | בריטניה ג'סיקה אניס | 6955 | לונדון, 2012 |
| 9. | גרמניה המזרחית זאבינה יוהאן | 6946 | פוטסדם, 1984 |
| 10. | סוריה (1980–2024) ע'אדה שועאע | 6942 | גציס, 1996 |
קרב 7 לגברים

בתחרויות הנערכות באולם, מתחרים הגברים בקרב 7 ולא בקרב 10, ואולם מרחקי תחרויות הריצה שונים מאלה שבהם מתחרות הנשים בקרב 7.
קרב 7 לגברים > שבעת המקצועות בהם מתחרים האתלטים

ריצת 60 מטר
קפיצה לרוחק
הדיפת כדור ברזל
קפיצה לגובה
ריצת 60 מטר משוכות
קפיצה במוט
ריצת 1000 מטר
קרב 7 לגברים > שיא עולם

אשטון איטון (ארצות הברית ארצות הברית), הוא שיאן העולם בקרב 7 באולם בתוצאה של 6,645 נקודות (2012).
קרב 7 לגברים > אלופי עולם

| שנה | אתלט | מדינה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | דן אובריאן | ארצות הברית ארצות הברית | 6476 נקודות, שיא עולם |
| 1995 | כריסטיאן פלזיאט | צרפת צרפת | 6246 נקודות |
| 1997 | רוברט זמליק | צ'כיה צ'כיה | 6228 נקודות |
| 1999 | סבסטיאן חמרה | פולין פולין | 6386 נקודות |
| 2001 | רומן שברלה | צ'כיה צ'כיה | 6420 נקודות |
| 2003 | טום פאפאס | ארצות הברית ארצות הברית | 6361 נקודות |
| 2004 | רומן שברלה | צ'כיה צ'כיה | 6438 נקודות, שיא אירופה |
| 2006 | אנדרה ניקלאוס | גרמניה גרמניה | 6192 נקודות |
| 2008 | בריאן קליי | ארצות הברית ארצות הברית | 6371 נקודות |
| 2010 | בריאן קליי | ארצות הברית ארצות הברית | 6204 נקודות |
| 2012 | אשטון איטון | ארצות הברית ארצות הברית | 6645 נקודות, שיא עולם |
| 2014 | אשטון איטון | ארצות הברית ארצות הברית | 6632 נקודות |
Positions (שיר)

"Positions" (בעברית: "עמדות", נכתב באותיות קטנות: "positions") הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. השיר יצא לאור ב-23 באוקטובר 2020, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Positions, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר.
רקע והוצאה

ב-14 באוקטובר, הודיעה גרנדה ברשתות החברתיות שלה כי אלבום האולפן השישי הקרוב שלה ייצא באותו החודש. כעבור שלושה ימים היא פרסמה סרטון בהילוך איטי בו היא מקלידה את המילה "Positions". ב-17 באוקטובר, העלתה ספירה לאחור באתר הרשמי שלה, שסופר עד ליציאת הסינגל, תוך שפרסמה גם את תאריך יציאתו של האלבום.
ב-21 באוקטובר, חשפה גרנדה ברשתות החברתיות שלה את עטיפת הסינגל ובהמשך, גם את עטיפת האלבום.
הרכב

"Positions" תואר כשיר פופ ורית'ם אנד בלוז עכשווי עם אלמנטים של מוזיקת טראפ. מבחינה לירית, השיר עוסק בגרנדה שמבטיחה למאהב שלה שהיא תישאר נאמנה לו. ישנן השערות שהשיר עצמו נכתב על החבר הנוכחי של גרנדה, דלטון גומז. בשיר יש שימוש בגיטרה, כינור, תופים, וצלילים של צרצריים.
הצלחה

השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי ספוטיפיי העולמי, תוך שצבר למעלה מ-7.6 מיליון השמעות ביום הראשון לצאתו ושבר את השיא של "Rain on Me", שהוקלט בעבר על ידה ועל ידי ליידי גאגא. בנוסף, הפך לשיר השני עם הפתיחה הגדולה ביותר בשנת 2020, מאחורי "Cardigan" של טיילור סוויפט.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפכה גרנדה לזמרת הראשונה בהיסטוריה של המצעד שהכניסה חמישה שירים היישר אל המקום הראשון. בנוסף, הגיע השיר היישר אל צמרת מצעד הסינגלים הבריטי, מצעד הסינגלים האוסטרלי ומצעד הסינגלים האירי. בשבוע הראשון לצאתו צבר השיר כ-35.3 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג בארצות הברית ומכר כ-34,000 עותקים. ב-4 ביולי 2022, עבר השיר את רף המיליארד השמעות בספוטיפיי ושבר את שיאה של גרנדה לאמנית היחידה אשר 7 משיריה משיגים הישג זה. עשרה ימים לאחר מכן, הזמרת הבריטית דואה ליפה הצליחה להשוות אותה לגרנדה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי דייב מאיירס ופורסם בערוץ היוטיוב של גרנדה ב-23 באוקטובר 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. הווידאו קליפ הגיע תוך יממה אחת ל-18.5 מיליון צפיות.
וידאו קליפ > תקציר

בקליפ ניתן לראות את גרנדה מתפקדת כנשיאת ארצות הברית וממלאת משימות נשיאותיות ופנימיות שונות, הכוללות פיקוח על ישיבת הממשלה, חתימה על צווי מנהלים במשרד חדר הסגלגל, הענקת מדליה לעובדי הדואר (תגובה למשבר שירות הדואר של ארצות הברית בשנת 2020), כלבים הולכים על הדשא של הבית הלבן והכנת אוכל במטבח של הבית הלבן.
בקליפ ניתן לראות גם את חבריה של גרנדה, ביניהם: טיילה פארקס וויקטוריה מונה, כמו גם את אמה, ג'ואן.המבקרים ציינו קשר ישיר בין נושא הקליפ לדיונים על נשיאות ארצות הברית 2020, שהתקיימו שעות לפני פרסום הקליפ.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 1 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 1 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 7 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 38 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 3 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 18 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 44 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 20 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 22 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 1 |  |
|  בולגריה | BAMP | 7 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 91 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 9 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 8 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 18 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 8 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 14 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 1 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 39 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|  ליטא | AGATA | 1 |  |
|  מלזיה | RIM | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 7 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סינגפור | RIAS | 1 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 7 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 23 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 3 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 7 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 17 |  |
|  צ'כיה | מצעד 100 הסינגלים הדיגיטליים | 23 |  |
|  צרפת | SNEP | 20 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 160 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 1 |  |
|  קנדה | CHR/Top 40 | 3 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 52 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 10 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 5 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 79 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 9 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 4× | 280,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 15,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 23 באוקטובר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטור | ריפבליק |  |
| אוסטרליה | 23 באוקטובר 2020 | רדיו להיטים עכשוויים | ריפבליק |  |
| בריטניה | 23 באוקטובר 2020 | רדיו להיטים עכשוויים | ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 27 באוקטובר 2020 | רדיו להיטים עכשוויים | ריפבליק |  |
| בריטניה | 31 באוקטובר 2020 | מוזיקה עכשווית למבוגרים | ריפבליק |  |
| איטליה | 6 בנובמבר 2020 | רדיו להיטים עכשוויים | יוניברסל |  |
ישראל במשחקים האולימפיים

ישראל משתתפת באופן סדיר במשחקים האולימפיים החל משנת 1952 באולימפיאדת הלסינקי. לאחר שלא זכתה במדליה אולימפית בארבעת העשורים הראשונים, מאז שנות ה-90 הצליחה ישראל לזכות ב-20 מדליות בכל המשחקים שנערכו משנת 1992 מלבד אולימפיאדת לונדון ב-2012.
ספורטאי ישראל זכו ב-20 מדליות במשחקים האולימפיים. המדליה הראשונה, היא מדליית הכסף שבה זכתה יעל ארד באולימפיאדת ברצלונה (1992). המשלחת הישראלית זכתה בארבע מדליות זהב: הראשונה של גל פרידמן בגלישת רוח על גלשן מדגם "מיסטרל" באולימפיאדת אתונה (2004), השנייה של ארטיום דולגופיאט בתרגיל הקרקע בהתעמלות מכשירים באולימפיאדת טוקיו (2020), השלישית של לינוי אשרם בתחרות קרב רב אישי בהתעמלות אומנותית באולימפיאדת טוקיו (2020), והרביעית של תום ראובני בתחרות גלישת הרוח על גלשן מדגם ״IQFOIL” באולימפיאדת פריז (2024).
ספורטאי ישראל זכו בחמש מדליות כסף נוספות באולימפיאדת פריז (2024): ענבר לניר, רז הרשקו, שרון קנטור, ארטיום דולגופיאט, ונבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית. כמו כן זכו לאורך השנים בעשר מדליות ארד: אורן סמדג'ה, גל פרידמן, מיכאל קולגנוב, אריק זאבי, שחר צוברי, ירדן ג'רבי, אורי ששון, אבישג סמברג, פיטר פלצ'יק וכן ארד אחד לנבחרת ישראל בג'ודו בתחרות קבוצתית מעורבת. גל פרידמן וארטיום דולגופיאט הם הספורטאים היחידים שזכו בשתי מדליות אישיות. אורי ששון, פיטר פלצ'יק, ענבר לניר ורז הרשקו זכו גם במדליה אישית וגם במדליה קבוצתית.
מתוך 20 המדליות, תשע הן בענף הג'ודו, חמש בענף השיט (גלישת רוח), ארבע בענף ההתעמלות, אחת בענף הטאקוונדו והמדליה הנוספת, בענף הקיאקים. אחת-עשרה מהמדליות האישיות הושגו על ידי גברים, שמונה על ידי נשים, אחת על ידי קבוצת נשים ואחת על ידי קבוצה מעורבת.
ישראל השתתפה בכל אולימפיאדות הקיץ מאז 1952, מלבד החרמת אולימפיאדת מוסקבה בשנת 1980 יחד עם מדינות מערביות רבות בשל פלישת ברית המועצות לאפגניסטן. באולימפיאדת החורף החלה ישראל להשתתף באולימפיאדת לילהאמר (1994), כששלחה לאולימפיאדה זו נציג בודד, המחליק האמנותי על קרח מיכאל שמרקין ומאז היא משתתפת בקביעות.
עד היום שלחה ישראל שלושה ספורטאים ערבים ישראלים להתחרות באולימפיאדה: אדוארד מרון, רפעת טורק ואדם מראענה.
טבלת מדליות > מדליות לפי ענפי ספורט באולימפיאדת הקיץ

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ענף |   |   |   | סה"כ |
|  התעמלות | 2 | 2 | 0 | 4 |
|  שיט | 2 | 1 | 2 | 5 |
|  ג'ודו | 0 | 3 | 6 | 9 |
|  קאנו/קיאק | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  טאקוונדו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | 4 | 6 | 10 | 20 |
הקמת הוועד האולימפי הישראלי

כבר בשנת 1933 הוקם בארץ ישראל "הארגון האולימפי הארץ-ישראלי", ביוזמת ארגון "מכבי" ובראשותו עמד הקולונל פרדריק קיש. שנה לאחר מכן הוכר הארגון על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי כוועד הלאומי המייצג את פלשתינה המנדטורית. למעשה ייצג הארגון אך ורק את מרכז מכבי, ולא כלל את ארגוני הספורט האחרים ביישוב העברי (הפועל, בית"ר ואליצור) ואת הספורטאים הלא-יהודיים. ב-1936 הוזמן האיגוד על ידי יוזף גבלס להשתתף באולימפיאדת ברלין שהתקיימה בשנת 1936, אך החליט לדחות את ההזמנה בשל קיומה בגרמניה הנאצית, אשר אינה מאפשרת שוויון ליהודים ומכיוון שארצות הברית כבר החליטה להחרים (אף על פי שחזרה בה לאחר מכן).
לאחר הקמתה של מדינת ישראל במאי 1948, כחודשיים וחצי לפני תחילת אולימפיאדת לונדון ביולי אותה שנה, ביקש האיגוד להשתתף במשחקים, אך הוועד האולימפי הבינלאומי דחה את הבקשה בנימוק שפלסטינה הפסיקה להיות ישות קיימת עם סיום המנדט ולכן איננה רשאית להשתתף במשחקים.
בקשת ישראל להשתתף באולימפיאדת הלסינקי נדחתה תחילה, לכן מחו על כך הספורטאים היהודים, שהתכנסו לרגל המכביה השלישית, ב-1950.
רק בשנת 1951, שלוש שנים לאחר הקמת המדינה, הושג הסכם בין מרכזי הספורט שאיפשר את הקמת הוועד האולימפי בישראל שבו היה ייצוג שווה למכבי והפועל. בינואר 1952 הוכר הוועד החדש על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי והתאפשרה השתתפות משלחת ישראל באולימפיאדת הלסינקי.
משלחות ישראל לאולימפיאדה > אולימפיאדת לונדון (1948)

פרידה ליכטבלאו ורעיה ברונשטיין נבחרו לייצג את ישראל באולימפיאדת לונדון (1948), אך הוועד האולימפי הבינלאומי דחה את הבקשה בנימוק שפלשתינה הפסיקה להיות ישות קיימת עם סיום המנדט ולכן איננה רשאית להשתתף במשחקים.
משלחות ישראל לאולימפיאדה > אולימפיאדת הלסינקי (1952)

המשלחת הראשונה של מדינת ישראל לאולימפיאדה הייתה לאולימפיאדת הלסינקי בפינלנד. המשלחת כללה 26 ספורטאים, ובהם גם נבחרת הכדורסל שהיוותה מחצית מכלל הספורטאים. הספורטאי הבולט במשלחת היה הקופץ למים יואב רענן שסיים במקום התשיעי. האתלט דוד טבק ניצח במקצים המוקדמים בריצות 100 ו-200 מטר, הישג שאף אתלט ישראלי בגברים לא חזר עליו.
משלחות ישראל לאולימפיאדה > אולימפיאדת מלבורן (1956)

בשנת 1956 התקיימה אולימפיאדת מלבורן באוסטרליה. המשחקים במלבורן החלו בנובמבר באותה שנה, שלושה שבועות לפני הפתיחה התקיימה מלחמת סיני. המלחמה גררה את ביטול ההשתתפות של רוב הסגל האולימפי הישראלי, ובהם גם של נבחרות הכדורגל והכדורסל, ונשלחו 3 נציגים בלבד לייצוג סמלי - הקופץ למים יואב רענן, שהשתתף גם באולימפיאדת הלסינקי, השחיינית שושנה ריבנר, והקופץ לרוחק דוד קושניר. כמחאה על השתתפות בריטניה וצרפת במלחמה החליטו מצרים, עיראק ולבנון להחרים את אולימפיאדת מלבורן, וביטלו את השתתפותן כליל.
משלחות ישראל לאולימפיאדה > אולימפיאדת רומא (1960)

לאולימפיאדת רומא שלחה ישראל 23 ספורטאים. בהוצאת נבחרות הכדורגל והכדורסל, זאת המשלחת הכי גדולה שישראל שלחה עד אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984. לראשונה השתתפה ישראל בענפים התעמלות, אופניים, סיוף והרמת-משקולות. לאולימפיאדה זו נשלח לראשונה ערבי-ישראלי, מרים המשקולות אדוארד מרון. ההישג הכי גבוה של המשלחת היה מקום 17 אותו השיגו אילה חצרוני בהדיפת כדור ברזל, לצד נבחרת השחייה, ב-100X4 מעורב.
משלחות ישראל לאולימפיאדה > אולימפיאדת טוקיו (1964)

לאולימפיאדת טוקיו ב-1964 נשלחו עשרה ספורטאים ישראלים בלבד, לאחר שבעקבות הכישלון ברומא החליט הוועד האולימפי בישראל להציב לראשונה קריטריונים להשתתפות באולימפיאדה. מחצית מהספורטאים הישראלים היו מענף האתלטיקה והשאר בקליעה ושחייה. ההישג הכי גבוה של המשלחת היה מקום 19 של מיכל למדני בקפיצה לגובה.
משלחות ישראל לאולימפיאדה > אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)

בשנת 1968, באולימפיאדת מקסיקו סיטי התרחשה נקודת מפנה לספורט הישראלי האולימפי. נבחרת ישראל בכדורגל, אשר מנתה 19 ספורטאים מכלל ה-31 שישראל שלחה לאותה אולימפיאדה, הצליחה להעפיל עד לשלב רבע הגמר בטורניר הכדורגל, שם שיחקה מול נבחרת בולגריה. בסיום הזמן החוקי הייתה התוצאה 1:1, ומאחר וטרם הוכנסו חוקי הפנדלים במקרה של שוויון, הוכרע לבסוף המשחק על ידי הגרלה. בשלבים המוקדמים ניצחה נבחרת ישראל את גאנה ואת אל סלוודור והפסידה לנבחרת הונגריה.
בנוסף, הצליח אברהם מלמד להעפיל לחצי הגמר בתחרות 100 מטר פרפר, ולסיים במקום הרביעי במקצה ובמקום ה-11 הכללי, הישג שיא לשחיין ישראלי עד אז.