stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאדג' סינקלייר
פילמוגרפיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 | Madigan |  | פרק: "The Midtown Beat" |
| 1972 | The Witches of Salem: The Horror and the Hope | Tituba |  |
| 1974 | I Love You... Good-bye | Salesgirl |  |
| 1974 | Conrack | Mrs. Scott |  |
| 1974 | Medical Center | Arbiter | פרק: "Tainted Lady" |
| 1974 | The Waltons | Minnie Doze | פרק: "The Visitor" |
| 1975 | Cornbread, Earl and Me | Leona Hamilton |  |
| 1975 | Guess Who's Coming to Dinner | Sarah Prentiss | סרט טלוויזיה |
| 1975 | Joe Forrester | Sheila Gates | פרק: "Stake Out" |
| 1975 | Doctors' Hospital | Unknown | פרק: "Come at Last to Love" |
| 1976 | I Will, I Will... for Now | Dr. Williams |  |
| 1976 | Leadbelly | Miss Eula |  |
| 1976 | Executive Suite | Judge Gillespie | פרק: "Who Shall Hall Bring Mercy" |
| 1977 | שורשים | בל ריינולדס | 3 פרקים מועמדות—פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית אורחת בסדרת דרמה |
| 1977 | Serpico | Michelle | פרק: "One Long Tomorrow" |
| 1978 | Convoy | Widow Woman |  |
| 1978 | ABC Afterschool Specials | Mrs. Bradsbury | פרק: "The Rag Tag Champs" |
| 1978 | One in a Million: The Ron LeFlore Story | Georgia LeFlore | סרט טלוויזיה |
| 1978 | Uncle Joe Shannon | Margaret |  |
| 1979 | The White Shadow | Louelia Judd | פרק: "Sudden Death" |
| 1980-1986 | טראפר ג'ון, MD (אנ') | Ernestine Shoop | 129 פרקים מועמדות—פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה (1983-1985) |
| 1982 | קורבנות (אנ') | סמלת אשקרופט |  |
| 1984 | ABC Afterschool Specials | Miss Thomas | פרק: "Backwards: The Riddle of Dyslexia" |
| 1986 | מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה | מפקדת הסרטוגה | ללא קרדיט |
| 1987 | Mathnet | Amelia Airliver | פרק: "Problem of the Trojan Hamburger" |
| 1987 | Ohara | Gussie Lemmons | 11 פרקים |
| 1987 | Starman | לוריין מייקלס | פרק: "The Test" |
| 1987 | Look Away | אליזבת' קאקלי | סרט טלוויזיה |
| 1988 | מגלה את אמריקה |  |  |
| 1989 | גדעון אוליבר | אנג'לה הולמס | פרק: "By the Waters of Babylon" |
| 1989 | רוזאן | מיוריאל ג'ונסטון | פרק: "Guilt by Disassociation" |
| 1989 | Midnight Caller | איידה מארי | פרק: "Take Back the Streets" |
| 1990 | The End of Innocence | בולין |  |
| 1990-1991 | Gabriel's Fire | Empress Josephine | 22 פרקים פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 1991 | The Orchid House | לאלי | 4 פרקים |
| 1991-1992 | Pros and Cons | ג'וזפין אוסטין | 12 פרקים |
| 1992 | פרקליטי אל איי | ג'סיקה רולינס | פרק: "Diet, Diet My Darling" |
| 1992 | אגדות מעולם המסתורין | לוסיל | פרק: "Curiosity Killed" |
| 1993 | המלכה של אלכס היילי | דורה | מיני-סדרה |
| 1993 | מסע בין כוכבים: הדור הבא | המפקדת סילבה לה פורג' | פרק: "Interface" |
| 1994 | מלך האריות | סראבי | אנימציה, דיבוב |
| 1994-1995 | Me and the Boys | מארי טאוור | 19 פרקים |
| 1995 | Dream On | מיס צ'ארלס | פרק: "Little Orphan Eddie", (הופעתה האחרונה בטלוויזיה) |
לקריאה נוספת

Bogle, Donald (2001). Primetime Blues: African Americans on Network Television (First ed.). New York: Farrar, Straus and Giroux. ISBN 0-374-23720-4.
הערות שוליים

↑  Obituary - Madge Sinclair| The Independent
↑  Stephen Bourne, "Obituary: Madge Sinclair", The Independent, 3 January 1996.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334814305171  BNE: XX1595775  ISNI: 0000 0003 7412 1019  LCCN: n84167040  SUDOC: 249913313  VIAF: 87323595   WorldCat (עם VIAF): 87323595
עמנואל חי ריקי

| --- | --- |
 לידה:  1688 ט"ו בתמוז ה'תמ"ז פרארה, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  1743 (בגיל 55 בערך) א' באדר ה'תק"ג 
 תקופת הפעילות:  ?–1743 
 
רבי רפאל עמנואל חי ריקי (Ricchi; ט"ו בתמוז ה'תמ"ז, 26 ביוני 1687, פרארה – א' באדר ה'תק"ג, 25 בפברואר 1743) היה רב פרשן המשנה, מקובל ופייטן איטלקי. נודע בעיקר על שם חיבורו משנת חסידים ששימש רבים כחיבור יסוד רב-השפעה המאפשר היכרות שיטתית עם קבלת האר"י.
חייו

נולד לאברהם ומרים, ובעודו תינוק עברה משפחתו לרוויגו, עיר מולדת אמו. בגיל שש התייתם מאביו, ודודו אחי אמו הרב ידידיה רבינו פרנס את המשפחה וגידל את הילדים. כשהיה בן 19 נפטר דודו, ומאז, כדי להתפרנס, החל לנדוד על מנת לשמש כמלמד.
בנדודיו עבר בגוריציה ובפירנצה ושם נשא את אשתו מרים. הסיבה שהוכרח לעזוב את גוריציה היא כי הקהילה הספרדית לא יכלה לסבול את דעתו שאשכנזים לא צריכים להניח תפילין בימי חול המועד גם אם הם לא נמצאים בקהילה ספרדית.[דרושה הבהרה] משם עבר לוונציה, גם שם התפרנס כמלמד עד שחלה ותלמידיו התפזרו. אחר כך נקרא לטריאסט לשמש שם כמלמד. בתור מורה, כדי להמחיש לתלמידים את סיפור המקרא על מלאכת המשכן וכליו הוא יצר דגם מקרטון של המשכן וכליו. בעקבות זאת הוא כתב את ספרו "מעשה חשב" לבאר את מלאכת המשכן בסגנון של משניות עם פירוש.
בספריו הוא מצביע על ר' נתן פינקארלי בן ר' יואל (שהיה מורה הוראה באלכסנדריאה דיל"ה פאלי"ה) כ"מורו ורבו".
כשהיה בן שלושים עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת, בה למד את חכמת הקבלה ועסק בכתבי האר"י. בצפת ערך מחדש את חיבורו הקצר שהיה באמתחתו בשם "דקדוקי עניות" וקרא לו "הון עשיר". לאחר כשנתיים עזב את צפת עקב מגפה שפרצה בגליל העליון ויצא לחוץ לארץ. על הספינה בה נסע התנפלו שודדים ושבו אותו עם משפחתו. לאחר ארבעים יום נפדה ובא לאיטליה, לעיר ליוורנו. בתקופה זו חיבר את חיבורו העיקרי "משנת חסידים". משם נתבקש לכהן כרב בפירנצה. לאחר ארבע שנים חזר לליוורנו כדי לעסוק בהדפסת ספריו. לאחר מכן יצא למכור את ספריו בערים המרכזיות באותה תקופה: איזמיר, סלוניקי, קושטא, אמסטרדם ולונדון.
באחרית ימיו החליט לחזור לארץ ישראל, בדרך התעכב כשנתיים בארם צובא, שם סחר בסחורות ששלחו לו מליוורנו. לאחר שצבר די בשביל פרנסתו, עלה לארץ ישראל והשתכן בירושלים.
קשרי ידידות והערכה הדדיים היו לו עם בן דודו ר' יוסף אירגאס שנתן הסכמה לספרו "הון עשיר", והוא נתן הסכמה לספרו של הרב אירגאס "שומר אמונים".
חייו > סוף ימיו

הרב עמנואל רצה לייסד ישיבה בירושלים, ולצורך זה יצא לחוץ לארץ כדי לגייס תרומות וגם כדי להדפיס את שאר ספריו שלא נדפסו. לאחר כשנתיים של נדודים חזר לארץ ישראל ובדרך פגעו בו שודדים ורצחוהו נפש בראש חודש אדר ה'תק"ג. שבוע אחר כך הובא לקבורה בצ'נטו שבבולוניה. בחצרו בירושלים הוקמה ישיבת כנסת ישראל בראשותו של רבי חיים אבן עטר הידוע בכינויו ה"אור החיים הקדוש". ישיבה זו התקיימה לפחות עד לשנת 1886 ולמדו בה מחשובי הרבנים בירושלים באותם הימים.
בשנת 2011 הוקמה מצבה על קברו על סמך מפות הקבורה העירוניות, וביום הפטירה עלה מניין על קברו.
חיבוריו

אדרת אליהו - על הש"ס, וכמה עניינים. בסופו שירים וחידות.
אלקים מושיב יחידים ביתה - כתב חידה.
הון עשיר (דקדוקי עניות) - פירוש על המשנה.
הן היא כמת דולק בתוך המים - כתב חידה.
חושב מחשבות - חידושים על תנ"ך וש"ס בדרך אגדה
חזה ציון - פירוש על תהלים, דפוס ראשון - ליוורנו תק"ב.
יושר לבב - קבלה. בספר זה הופיע, בין השאר, ניסוח ברור של תפיסת 'צמצום כפשוטו' בתורת הצמצום הלוריאנית.
מעשה חושב - על מלאכת המשכן.
מקוה טהרה - חישוב נפח המים למקוה טהרה והדינים הקשורים בו.
משנת חסידים - סידור וביאור כל ענייני הקבלה שבכתבי האר"י. הספר נקרא כך משום שהוא מחקה את סגנונה ואת אופן חלוקתה של המשנה למסכתות. המחבר הדפיס שתי מהדורות בחייו אחת בליוורנו, ושנייה, עם הוספות, באחרית ימיו בירושלים.
קריית ארבע
תפילין דמארי עלמא - על הנחת תפילין בחול המועד
תולדות חייו - רבי עמנואל חי ריקי מספר על חייו, ובנו מתאר את פטירתו איך נהרג על קידוש השם.
מפרשים על חיבוריו

דרך המלך - פירוש על מסכת עולם קטן, והוא כמו הקדמה של מחבר ספר משנת חסידים.
מגיד משנה - פירוש על ארבעה סדרי משנה שבמשנת חסידים הנקראים מפתח העולמות והם סדר זרעים, קדשים, טהרות ונזיקין (כך סדרם בעל משנת חסידים במפתח העולמות).
טעם עצו - ביאור על מפתח העולמות שבמשנת חסידים מאת הרב פנחס אליהו הורביץ מחבר ספר הברית.
מגיד שני - ביאור על מסכת נשים שהוא עולם הנשמות של המשנת חסידים מאת הרב יעקב אריה ליב פרענקיל.
בית שער - ביאורים ומקורות מהרב מיכאל בורנשטיין
פרי הג"ן - הארות ומקורות על חמשת סדרי משנת חסידים (מפתח העולמות שכוללים סדר זרעים, קדשים, טהרות ונזיקין. וכן מפתח הנשמות שנקרא סדר נשים) על ידי הרב ניר גולן
לקריאה נוספת

צבי לובושיץ, נוסח קדום של 'יושר לבב' לר' עמנואל חי ריקי – מבוא ומהדורה לפולמוס הצמצום, קבלה, 42 (תשע"ח), עמ' 269 - 320.
צבי לובושיץ, נדודים ודעת עליון : עיונים בתולדותיו ובכתביו של ר' עמנואל חי ריקי / מאת צבי לובושיץ ; בהנחיית: פרופ' יהונתן גארב (עבודת MA).
הערות שוליים

↑  את תולדות חייו כתב בהקדמה לספרו חזה ציון, והמשכם כתב בנו לאחר הקדמת אביו.
↑  אדרת אליהו, חלק השו"ת סי' כד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298185505171  BPN: 88738370  GND: 138504628  ISNI: 0000 0000 6629 1817  LCCN: nr91020051  NTA: 297443062  VcBA: 495/2326  VIAF: 88643022   WorldCat (עם VIAF): 88643022
מארג' פירסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במרץ 1936 (בת 88) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  יהודים, האדם הלבן 
 מקום מגורים:  Wellfleet 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 שפות היצירה:  אנגלית, ספרדית, צרפתית, אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  General literature, שירה, מדע בדיוני, מדע בדיוני פמיניסטי 
 יצירות בולטות:  Going Down Fast, Woman on the Edge of Time 
 פרסים והוקרה:  פרס ארתור סי. קלרק (1993)  היכל התהילה של נשות מישיגן (2006) 
 margepiercy.com
 
מארג' פירסי (באנגלית: Marge Piercy; נולדה ב-31 במרץ 1936) היא סופרת ומשוררת יהודיה-אמריקאית. ספרה Gone To Soldiers נמנה עם רבי המכר של הניו יורק טיימס.
ביוגרפיה

פירסי נולדה בדטרויט, מישיגן, לרוברט פירסי וברט ברניס (באנין) פירסי. משפחתה הייתה ממעמד הפועלים והיא הייתה הראשונה במשפחתה שהמשיכה ללימודים גבוהים. את התואר הראשון שלה רכשה באוניברסיטת מישיגן כאשר זכייתה בפרס הופווד לסיפורת ושירה (1957) אפשרה לה לסיים את לימודיה. את לימודי התואר השני סיימה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. ספר השירה הראשון שלה פורסם בשנת 1968.
פירסי הייתה פעילה בגל השני של הפמיניזם. כמו כן הייתה קול משמעותי בשמאל החדש ובארגון "סטודנטים למען חברה דמוקרטית" שפעל בשנות השישים.
נשואה לאירה ווד, והם מתגוררים בוולפליט, מסצ'וסטס. השניים כתבו יחד ספר ומחזה.
כתיבתה

פירסי כתבה מעל לשבעה עשר קובצי שירה, חמישה עשר רומנים ומחזה. כמו כן הייתה מעורבת בעריכה, הקדמה וכתיבה של ספרי עיון, קובצי מאמרים ואנתולוגיות בנושאי שירה וכתיבת נשים.
בכתיבתה היא מתמקדת בנושאים של שינוי חברתי באופן רדיקלי כאשר יש התייחסות חוזרת ונשנית של נושאים פמיניסטיים וחברתיים. הרקע בו היא ממקמת את העלילה משתנה בין ספריה ומאופיין במחקר קפדני ומדוקדק. שתי דוגמאות שמראות את ההתייחסות מעל לזמן הן ספרה "Woman on the Edge of Time", שנכתב בשנת 1976, בו היא מתארת אישה שעושה מסע בזמן לעתיד בו אין ערך למגדר, וכך מתייחסת לרעיון רדיקלי מבחינה פמיניסטית. כמו כן, מתייחסת בספרה המפורסם "Gone to Soldiers" משנת 1987 לחוויתן של הנשים בזמן מלחמת העולם השנייה. ספרה זה זכה להיכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
ספרה "He, She and It" משנת 1991 מתייחס לאגדה של הגולם מפראג מהמאה ה-16 כאשר היא יוצרת דמות המגינה על קהילה יהודית עתידית.
ב-2002 יצא ספרה האוטוביוגרפי "Sleeping with Cats". במגזין "הניו ריפבליק" נכתב על הספר:
"אחד הספרים הראשונים החוקרים את סגנונות החיים המגוונים שנשים מאמצות על מנת לתת משמעות לחייהן האישיים והפוליטיים"
זהות ופעילות יהודית

פירסי גדלה בבית עם אם יהודייה ואב נוצרי ומגיל צעיר התחבטה בשאלת זהותה. בדטרויט של שנות ילדותה, יהדותה של פירסי הייתה מקור לבידוד והתעמרות והוריה אף הם הביעו דעה חלוקה לגבי זהותה. סבתה מצד האם, חנה, נתנה לה שם יהודי, מרה, וממנה היא ספגה תחושת שייכות לעם היהודי. השואה, בה נספו קרוביה של הסבתא, חידדה את זהותה היהודית כמו גם את ההכרה כי מעורבות פוליטית היא הכרחית.
עם מותה של אמה בשנת 1981, ואמירתה את הקדיש, התעורר בה מחדש העניין ביהדותה והיא החלה לכתוב שירה בנושאים יהודיים. שיריה היוו חלק מספר התפילה "חדש ימינו: סידור לשבת ולחג". כמו כן, הייתה חלק מקבוצה שהפיקה את "אור חדש", סידור של "פני אור". היא כתבה בעיתונים יהודיים שונים כמו "תקווה" ו"לילית", ואף ערכה את המדורים הספרותיים של עיתונים אלו במהלך השנים.
היא הייתה ממייסדי "חבורת המעיין" בקייפ קוד, ששמה לה למטרה להגביר את הפעילות היהודית, כגון תפילות וחגיגות בר/בת מצווה וכן לימוד השפה העברית. ב-1999 פרסמה את ספרה "The Art of Blessing the Day: Poems with a Jewish Theme" הכולל בתוכו שירים על החיים היהודיים. ספר זה זכה באותה השנה בפרס פטרסון לשירה.
פרסים ספרותיים

פרס הופווד לסיפורת ושירה (1957).
פרס ורד הזהב לשירה ‏(1990).
פרס ארתור סי. קלארק (1992).
פרס פטרסון לשירה (1999).
כתביה > רומנים

Going Down Fast, 1969
Dance The Eagle To Sleep, 1970
Small Changes, 1973
Woman on the Edge of Time, 1976
The High Cost of Living, 1978
Vida, 1980
Braided Lives, 1982
Fly Away Home, 1985
Gone To Soldiers, 1988
Summer People, 1989
He, She And It, 1991
The Longings of Women, 1994
City of Darkness, City of Light, 1996
Storm Tide, 1998 (כתבה עם אירה ווד)
Three Women, 1999
The Third Child, 2003
Sex Wars, 2005
כתביה > קובצי שירה

Breaking Camp, 1968
Hard Loving, 1969
To Be of Use, 1973
Living in the Open, 1976
The Twelve-Spoked Wheel Flashing, 1978
The Moon is Always Female, 1980
Circles on the Water, 1982
Stone, Paper, Knife, 1983
My Mother’s Body, 1985
Available Light, 1988
The Earth Shines Secretly: A Book of Days, 1990
Mars and Her Children, 1992
What Are Big Girls Made Of?, 1997
Early Grrrl, 1999
The Art of Blessing The Day: Poems with a Jewish Theme, 1999
Colors Passing Through Us, 2003
The Crooked Inheritance, 2006
הערות שוליים

↑  HILMA WOLITZER, ביקורת על הספר Gone to soldier מאתר הניו יורק טיימס, 10 מאי, 1987
↑  ניו ריפבליק, באתר ארגון הסופרים של ניו יורק, ביקורת על הספר Sleeping with cats
↑  Sara R. Horowitz, מארג' פירסי, ערך מאתר ארכיון נשים יהודיות
↑  אתר :חבורת המעיין"(הקישור אינו פעיל)
↑  The Golden Rose Award
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266552405171  PLWABN: 9810557273205606  BIBSYS: 90086912  BnF: cb119197214 (data)  CANTIC: a19208455  CiNii: DA02619142  GND: 118816500  ISNI: 0000 0001 2137 988X  LCCN: n79088854  LNB: 000187185  MusicBrainz: 495f118d-81b6-4887-a407-cb07c06c2a0c  NDL: 00651218  NKC: xx0241178  NLA: 35422715  NLK: KAC201006746  NSK: 000312593  NTA: 068218311  RERO: 02-A003693289  SELIBR: 314819  SUDOC: 035762241  Trove: 947196  VIAF: 68934255   WorldCat (עם VIAF): 68934255
ליסה לוב

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1968 (בת 56) בת'סדה, מרילנד
 שם לידה:  Lisa Anne Loeb 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בראון, מכללת ברקלי למוזיקה, Hockaday School 
 סוגה:  רוק, פולק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  ארטמיס, A&M, Geffen
 http://lisaloeb.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ליסה אן לוֹב (באנגלית: Lisa Anne Loeb; נולדה 11 במרץ 1968) היא זמרת-יוצרת אמריקאית-יהודייה. היא הגיעה לתודעת הציבור לראשונה בשירה "Stay (I Missed You)", שנכלל בפסקול הסרט "מציאות נושכת". היא הזמרת הראשונה בארצות הברית שהסינגל שלה הגיעה למקום ראשון במצעדים כאשר אין היא חתומה על חוזה הקלטות. חמשת אלבומי הסטודיו כוללים את אלבום הבכורה שלה, אלבום הזהב "Tails", ומועמד הגראמי, אלבום הזהב "Firecracker".
לוב עובדת גם בסרטים, טלוויזיה, דיבוב, תיאטרון והקלטות ילדים. ב-2010 היא השיקה קולקציית משקפיים המבוססת על עיצובים שלה.
ביוגרפיה

ליסה לוב נולדה בבת'סדה, מרילנד למשפחה יהודית. היא גדלה בדאלאס יחד עם אחיה ואחותה, המקושרים אף הם לעולם המוזיקה. כילדה, היא למדה פסנתר, ובהמשך החליפה לגיטרה. במשך התיכון, היא אירחה תוכנית רדיו משלה, בערוץ בית ספר מקומי. היא למדה באוניברסיטת בראון, שם סיימה תואר ראשון בספרות השוואתית ב-1990.
לוב הייתה במערכת יחסים עם דויזל זאפה בין השנים 1998–2004. היא נישאה לרועי הרשקוביץ ב-2009, ולהם שני ילדים - לילה רוז ואמט קולי.
קריירה במוזיקה

לאחר סיום הלימודים, לוב למדה זמן קצר בבית הספר למוזיקה ברקלי בבוסטון, אך במהרה העתיקה לניו יורק ונכנסה לסצנת המוזיקה. היא הקימה להקה בשם Nine Stories (תשעה סיפורים) על שם אוסף הסיפורים של ג'. ד. סלינג'ר. היא גם התחילה להקליט שירים עם חואן פטיניו, מפיק תקליטים שלימים גם נהיה בן זוגה.
כעבור מספר שנים בהן נאבקה לקבל הכרה, התמזל מזלה כשאית'ן הוק, שהיה שכן וחבר, ביקש ממנה להקליט שיר לפסקול אחד מסרטיו - "מציאות נושכת". השיר היה "Stay (I Missed You)", שיצא כסינגל ונסק לראש מצעדי הפופ, דבר שלא קרה קודם לכן עבור אמן ללא חוזה הקלטות. כתוצאה, לוב הוחתמה לחוזה הקלטות, ואף קיבלה מועמדות לפרס גראמי.
אלבומה הראשון, "Tails", יצא ב-1995, וקיבל מעמד אלבום זהב, כמו גם אלבומה השני מ-1997, "Firecracker", שכלל את הסינגל "I Do". אלבומה השלישי, "Cake and Pie", שיצא ב-2002, לא קודם על ידי חברת התקליטים, אז לוב לקחה את העניינים לידיה - היא קנתה את הזכויות להקלטות המאסטר, והוציאה מחדש את האלבום עם שירים חדשים ושם חדש - "Hello Lisa" - דרך הקלטו ארטמיס. ב-2003 היא הוציאה אלבום ילדים ראשון, שזכה להצלחה ונתן לה כיוון נוסף בקריירה המוזיקלית.
בנוסף להקלטות הסטודיו שלה, לוב השתתפה כאמנית-אורחת באלבומים רבים - מחווה לאוזי אוסבורן, מחווה לשר, ומחווה לשאניה טוויין ביניהם. היא גם תרמה לפסקולי סרטים וסדרות, כולל "לא רק בלונדינית", "Twister", "האנטומיה של גריי" ו"באפי ציידת הערפדים".
טלוויזיה וסרטים

בינואר 2004 התחילה סדרת הריאליטי הראשונה של לוב, יחד עם בן זוגה דאז זאפה, "Dweezil & Lisa", בערוץ האוכל. הסדרה עקבה אחרי סיבובי ההופעות של השניים, כאשר בכל מקום הם טעמו מאכלים שונים ומיוחדים. לוב הצהירה שהיא "צמחונית שאוהבת בייקון מדי פעם".
ב-2005, לאחר פרידתה מזאפה, לוב הקליטה תוכנית ריאליטי שנייה, "Number 1 Single", בערוץ E!. הסדרה עסקה במסעה אחר האהבה וההצלחה.
לוב הופיעה בתפקידי אורח במגוון תוכניות, כולל "נני", "MADtv", "אחת שיודעת", "התוכנית של שרה סילברמן", ועוד. היא גם שיחקה במספר סרטי אימה, כולל "ליל האימה", ודיבבה מספר סרטים, כולל "ראגרטס: הסרט".
דיסקוגרפיה

1990: Liz and Lisa – Days Were Different
1992: Purple Tape (re-released in 2008)
1995: Tails
1997: Firecracker
2002: Cake and Pie
2002: Hello Lisa
2003: Catch the Moon
2004: The Way It Really Is
2008: Camp Lisa
2011: Lisa Loeb's Silly Sing-Along: The Disappointing Pancake and Other Zany Songs
2013: No Fairy Tale
2015: Nursery Rhyme Parade!
כתיבה > ספרים

2011: Lisa Loeb's Silly Sing-Along: 'The Disappointing Pancake' and Other Zany Songs
2013: Lisa Loeb's Songs for Movin' and Shakin'
כתיבה > מחזות

2015: Camp Kappawanna - co-wrote lyrics and music
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | פורמט | ערוץ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | מעגל הבנים השחורים | סרט קולנוע |  |  |
| 1999 | הבית על הגבעה הרדופה | סרט קולנוע |  |  |
| 1999 | מאד טי.וי | סדרת קומדיה | WB |  |
| 2003 | Spider-Man: The New Animated Series | סדרת ילדים | MTV | מרי ג'יין ווטסון, מדבבת |
| 2004 | Dweezil & Lisa | סדרת ריאליטי | Food Network | עצמה |
| 2007 | אחת שיודעת | סדרת טלוויזיה | נטפליקס |  |
| 2012 | Jake and the Never Land Pirates | סדרת ילדים | דיסני ג'וניור | הנסיכה וינגר, מדבבת |
| 2014 | Helicopter Mom | סרט קולנוע | American Film Productions | מורה בתיכון |
| 2019 | צער גידול בנות הדור הבא | קומדיית מצבים | נטפליקס |  |
הערות שוליים

↑  Ryan O'Rourke, Lisa Loeb (2.4.2013).
↑  Purcell, Carey (18.12.2014).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14050072m (data)  GND: 134954521  ISNI: 0000 0003 6633 5885  LCCN: no97067985  MusicBrainz: 22c5cef9-80e8-48d2-acd3-6d16f6c8a16d  NKC: xx0014929  NTA: 173304958  VIAF: 233166270   WorldCat (עם VIAF): 233166270
ליאנדרו ארליך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במאי 1973 (בן 51) בואנוס איירס, ארגנטינה
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 תחום יצירה:  פיסול / מיצג
 זרם באמנות:  קונספטואלי
 יצירות ידועות:  בריכת השחייה, בית דלסטון
 https://www.leandroerlich.art/
 
ליאנדרו ארליך (נולד ב-1973 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא אמן קונספטואלי ארגנטינאי, שעבודותיו מוצגות ברחבי העולם.
ארליך חי ויוצר בבואנוס איירס, בפריז ובמונטווידאו.
קריירה

ליאנדרו ארליך החל את דרכו המקצועית בגיל 18 בתערוכת יחיד במרכז התרבות בשכונת רקולטה בבואנוס איירס. בשנים 1998 ו-1999 הוא למד במוזיאון לאמנות יפה ביוסטון, ארצות הברית, במסגרת תוכנית מלגת שהייה (residency), ושם נחשף לאמנות בינלאומית.
בשנת 2000 הוצגו עבודותיו בביאנלה של וויטני ובביאנלה של איסטנבול, ובשנת 2001 הוא ייצג את ארגנטינה בביאנלה ה-49 בוונציה.
יצירותיו של ארליך נכללות בכמה אוספים פרטיים וציבוריים כולל המוזיאון לאמנות מודרנית בבואנוס איירס, ארגנטינה; המוזיאון לאמנויות ביוסטון, ארצות-הברית; טייט מודרן בלונדון; המוזיאון לאמנות מודרנית בפריז; מוזיאון המאה ה-21 לאמנות עכשווית בקנזאווה, יפן ומוזיאון ישראל בירושלים.
בשנת 2001 הוא ייצג את ארגנטינה בביאנלה בוונציה ועבודה שלו נכללה גם בזו של שנת 2005.
סגנון

יצירותיו של ארליך מזמנות אינטראקציה עם הצופה, והן מאופיינות בגבולות מטושטשים, לא יציבים ונזילים, בין מציאות לאשליה. שינוי אחד ביצירה, כמו היפוך בין עליון לתחתון או בין פנים לחוץ, מאתגר את התפיסות שלנו ומערער את הביטחון שיש לנו במה שנחשב לסיטואציה טבעית.
יצירות בולטות > בריכת השחייה

ב-2001, בביאנלה ה-49 של ונציה, ייצג ארליך את ארגנטינה עם אחת העבודות הפופולריות ביותר שלו – המיצב "בריכת השחייה" (The Swimming Pool). זוהי סביבה ארכיטקטונית שבה האנשים שעומדים במפלס העליון של המיצב צופים באנשים שנמצאים בתוך בריכת מים עמוקים. למעשה, זוהי אשליה כיוון שבמציאות, מדובר בשכבה דקה ורדודה של מים על גבי זכוכית שקופה, שמתחתיה יש חלל ריק, בצורה ובצבע של בריכה, שבו יכולים המבקרים להתהלך. המיצב הזה מאתגר את התפיסות שלנו ומניע אותנו להטיל ספק במה שאנו רואים.
המיצב הוצג ב־MoMA PS1 (מכון לאמנות עכשווית בקווינס, ניו יורק) וכעת היא מוצגת באופן קבוע במוזיאון לאמנות עכשווית של המאה ה-21 בקנאזאווה, יפן.
יצירות בולטות > בית דלסטון

בקיץ 2013, הזמין הברביקן, מרכז האמנויות הלונדוני, את ארליך ליצור מיצב חדש ברובע דלסטון שבמזרח לונדון. יצירתו "בית דלסטון" (Dalston House) הוא מיצב אינטראקטיבי של אשליה אופטית באתר "טחנת דלסטון" ובו מראה ענקית שמוצבת בזווית של 45° מעל דגם של חזית בית עירוני ויקטוריאני. הדגם הוא בגודל טבעי ומונח על הקרקע, כך שנוצרת אשליה של מבקרים מטפסים או תלויים באוויר מחוץ לבניין.
יצירות בולטות > הדמוקרטיה של הסמל

ב-20 בספטמבר 2015, "נעלם" קדקודו של אחד הסמלים הבולטים ביותר של העיר בואנוס איירס, האובליסק שממוקם במרכז העיר. מדובר במיצב של האמן ליאנדרו ארליך, שגרם לאשליה אופטית באמצעות מערכת של מראות. השחזור המדויק של הקדקוד האבוד, הוצב בכניסה למוזיאון לאמנות אמריקה הלטינית בבואנוס איירס (MALBA), שציין למחרת 14 שנים להקמתו.
יצירות בולטות > סדר חשיבות (Order of Importance)

בדצמבר 2019 הוצג בחוף שבשדרת לינקולן בסאות' ביץ' שבמיאמי, מיצב מונומנטלי של "פקק תנועה". המיצב היה מורכב מ-66 יציקות חול של מכוניות ומשאיות בגודל טבעי, עומדות בפקק תנועה על כביש מהיר, תקועות בחול. מטרת המיצב, לדברי האמן, הייתה להעלות את המודעות למשבר האקלים: "שינויי האקלים והשלכותיו אינם עוד עניין של פרספקטיבה או דעה. משבר האקלים הפך לבעיה אובייקטיבית הדורשת פתרונות מידיים. כאמן, אני במאבק מתמיד כדי לגרום לאנשים להיות מודעים למציאות הזו, במיוחד לרעיון שאנחנו לא יכולים לחמוק מהאחריות שלנו להגן על כדור הארץ."
יצירה זו, שהוזמנה על-ידי עיריית מיאמי, הייתה חלק משבוע האמנות של מיאמי באותה השנה.
יצירות בולטות > המפה, בצל העיר

יצירה זו, המוצבת בעיר בורדו שבצרפת מיוני 2023, היא פסל מונומנטלי שמורכב מ-14 עצים בגובה 5 מטר, מכוסה חופה גדולה של קרוב ל-400 מ"ר אלומיניום, ויחד עם אור השמש הגורם לצל משתנה, יוצר פרשנות למפת העיר בורדו. באמצעות משחק של אור וצללים מצוירים על אדמת היער העירוני הזה הנהר, השדרות והרחובות של בורדו. כך משולבים מעשה ידי אדם עם הטבע במישור רב-ממדי.
היצירה מציעה לתושבים צל והגנה מהשמש תוך שהיא מפצה על חוסר האפשרות לשתול עצים במקום הספציפי הזה, עקב רשתות תת-קרקעיות וחניה.
תערוכות בישראל

בשנת 2014, הוצגה בתערוכת היחיד של ארליך, "מראות", בגלריית ברוורמן בתל אביב, שכללה ארבעה מיצבים שלו.
בשנת 2017 הוצגה עבודה של ארליך במוזיאון ישראל בתערוכה הקבוצתית "אין כמו בבית". בתערוכה הוצג מיצב הווידאו – "הנוף" (La Vista), מאוסף המוזיאון.
פרסים בינלאומיים

בין הפרסים הבינלאומיים שבהם זכה ליאנדרו ארליך אפשר לציין:
2022 – פרס CCBB (Centro Cultural Banco do Brasil), סאו פאולו, ברזיל
2017 – פרס Roy R. Neuberger Exhibition, אוניברסיטת פרצ'ס, ניו יורק
2004 – פרס מלגת שהייה (residency), Centre Internationale d’Accueil et d’ Echanges des Récollettes, פריס
2002 – פרס מלגת שהייה (residency), Cite International des Arts, פריס
2001 – פרס קרן ג'ואן מיטשל, ניו יורק
2001 – פרס אונסקו, הביאנלה ה-7 של איסטנבול, טורקיה
1998 – פרס אליזה (Eliza Prize), מוזיאון לאומנות יפה, יוסטון, טקסס, ארצות-הברית