stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארק בול
קריירה

לאחר סיום לימודיו החל בול לעבוד כעיתונאי ותסריטאי פרילאנסר. הוא כתב למגזינים כמו וילג' ווייס, רולינג סטון ופלייבוי.
ב-2004 פרסם בול במגזין פלייבוי כתבה בשם "Death and Dishonor" ("מוות וחוסר-כבוד"), על הרצח של החייל ריצ'רד ט. דייוויס לאחר שובו לארצות הברית מעיראק, ב-2003. כתבה זו הייתה ההשראה לסרט "בעמק האלה" (2007) בבימויו של פול האגיס, שהתבסס על סיפור המקרה בתסריט הבדיוני שכתב לסרט. הקרדיט על כתיבת סיפור העלילה של הסרט ניתן לבול ולהאגיס במשותף.
בשנת 2004, במהלך מלחמת עיראק, הצטרף כעיתונאי ליחידות חבלנים אמריקאים בעיראק. בספטמבר 2005 פרסם במגזין פלייבוי כתבה על אחד החבלנים, סמל ג'פרי ס. סארבר, תחת הכותרת "The Man in the Bomb Suit" ("האיש בחליפת הפצצה").
לאחר מכן החל לכתוב את התסריט לסרט "מטען הכאב" (2009), שהיה תסריט בדיוני העוסק ביחידה עילית של חבלנים מצבא ארצות הברית, שהתבסס על הראיונות שערך בעיראק ועל חוויותיו שם. הוא אף נמנה עם מפיקי הסרט. את הסרט ביימה קתרין ביגלו, שותפתו העסקית, ששימשה גם היא כמפיקה.
במרץ 2010 (חמישה ימים לפני טקס פרסי האוסקר), פרסם רב-סמל ראשון ג'פרי ס. סארבר כי הוא מגיש תביעה נגד מפיקי "מטען הכאב", מאחר שלטענתו ביסס מארק בול את הדמות הראשית בסרט, "ולמעשה את כל הסיטואציות בסרט", על אירועים הקשורים בו. סארבר אף טען כי הוא זה שטבע את הביטוי "מטען הכאב" ("the hurt locker").‏
הדובר של המפיקים אמר בתגובה כי תסריט הסרט הוא בדיוני. בנוסף, ניתן למצוא אזכורים של הביטוי "מטען הכאב" כבר משנת 1966, מימי מלחמת וייטנאם. הביטוי היה שגור בפיהם של אנשי צבא מזה כמה עשורים. ב-8 בדצמבר 2011 פורסם בהוליווד ריפורטר כי נדחתה התביעה שהגיש סארבר, שחויב לשלם למפיקי הסרט 180,000$ דמי טרחה.
ב-2011 כתב ברולינג סטון כתבה על הרג של אזרחים אפגנים בידי חיילים אמריקאים.
פילמוגרפיה > קולנוע

"בעמק האלה" (2007) - תסריט של פול האגיס; מבוסס על סיפור מאת מארק בול והאגיס
"מטען הכאב" (2009) - תסריט, הפקה
"כוננות עם שחר" (2012), סרטה של קתרין ביגלו על הריגת אוסמה בן לאדן (2012) - תסריט, הפקה
"דטרויט" (2017) - תסריט, הפקה
משולש הגבולות (2019) - תסריט
פילמוגרפיה > טלוויזיה

Echo 3‏ (TBA) - יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל
פרסים

"מטען הכאב" (2009)
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר
פרס לתסריט המקורי הטוב ביותר מטעם איגוד הכותבים האמריקאי (Writers Guild of America)
פרס לתסריט המקורי הטוב ביותר מטעם ארגון מבקרי הקולנוע של שיקגו (Chicago Film Critics Association)
פרס "שואוטיים טוני קוקס אוורד" לתסריטאות - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי ננטוקט (Nantucket)
פרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר - מועמדות
פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר - מועמדות
הערות שוליים

↑  Shauna Siggelkow, OFF THE CUFF: Mark Boal, Oscar Winner, The Oberlin Review, September 27 2010
↑  להבדיל מהתסריט, שעליו קיבל האגיס קרדיט מלא
1 2  Mark Boal IMDb listing
↑  Mark Boal, "Death and Dishonor", Playboy
↑  " 'Hurt Locker' Producers Sued Days Before Oscars", ABC News, Retrieved March 6, 2010.
↑  Bernie Woodall, "U.S. bomb expert says 'Hurt Locker' stole his story", Reuters, 4 March 2010, accessed 8 March 2010
↑  "Sorry, Sgt. Sarver", Language Log, University of Pennsylvania, 5 March 2010, Retrieved March 6, 2010
↑  Matthew Belloni, Iraq War Vet Ordered to Pay $187,000 in Failed Lawsuit Against 'Hurt Locker' Producers (Exclusive), Hollywood Reporter, August 12, 2011
↑  Mark Boal, The Kill Team: How U.S. Soldiers in Afghanistan Murdered Innocent Civilians, Rolling Stone, March 27, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349832705171  PLWABN: 9810654143405606  BIBSYS: 10012260  BNE: XX4895606  BnF: cb15832304j (data)  GND: 140191003  ISNI: 0000 0001 1944 8137  LCCN: no2008034647  NKC: xx0155162  NTA: 313078386  SUDOC: 142511188  VIAF: 78786534   WorldCat (עם VIAF): 78786534
רחוב 42 (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן רחוב 42 של ברדפורד רופס
 בימוי:  לויד בייקון 
 הופק בידי:  דריל זאנוק 
 תסריט:  ראיין ג'יימס, ג'יימס סימור 
 עריכה:  תומאס פראט
 שחקנים ראשיים:  וורנר בקסטר רובי קילר ביב דניאלס ג'ינג'ר רוג'רס אונה מרקל דיק פאוול
 מוזיקה:  הארי וורן (מוזיקה), אל דובין (מילים)
 צילום:  סול פוליטו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 במרץ 1933
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  439,000 דולר
 הכנסות:  2,300,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   42ndstreet
 דף הסרט ב־IMDb
 
צילום הרגלים מ"רחוב 42"
רחוב 42 (באנגלית: 42nd Street) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1933 בבימויו של לויד בייקון, עם וורנר בקסטר, רובי קילר, ביב דניאלס, ג'ינג'ר רוג'רס, אונה מרקל ודיק פאוול בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "רחוב 42" של ברדפורד רופס (אנ'). השירים נכתבו על ידי הארי וורן (מוזיקה) ואל דובין (מילים). הכוריאוגרפיה היא של באזבי ברקלי.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
ב-1998 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס "על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית".
ב-2006 הוא נבחר במקום ה-13 ברשימת 25 הסרטים המוזיקליים הגדולים ביותר.
ב-1980 עובד הסרט לבמה והועלה בתיאטראות ברודוויי עד 1989 3,486 פעמים. הוא נמצא במקום ה-15 ברשימות המחזות שהועלו הכי הרבה פעמים בברודוויי. ב-2001 הוא הועלה מחדש בברודוויי וכן בלונדון ובמקומות רבים בעולם ולמעשה הוא הועלה עד לתקופת הקורונה.
העלילה היא על הפקת מחזמר בתיאטרון ברחוב 42 במנהטן בתקופת השפל הגדול, מבחירת צוות השחקנים עד להצגת הבכורה עם כל הבעיות והמתחים בתוך צוות השחקנים, הבמאי והמפיקים. מבחינה זאת הוא דומה למחזות זמר כמו קרון הלהקה או שורת המקהלה.
תקציר העלילה

ג'וליאן מארש (וורנר בקסטר) הוא במאי תיאטרון שאיבד את כל כספו בתקופת השפל הגדול לאחר נפילת הבורסה בוול סטריט. כעת הוא עייף ומריר ורוצה לביים מחזה מצליח שיאפשר לו לפרוש בביטחון מהמקצוע. הוא מקבל את הזדמנות חייו, לביים מחזמר בשם "Pretty Lady" בתיאטרון ברחוב 42 בניו יורק.
אבנר דילון (גאי קיבי) הוא בנקאי עשיר שמשקיע בהפקה 200,000 דולר מכספו, וכן הוא השוגר דדי של השחקנית הראשית בהפקה, דורותי ברוק (ביב דניאלס). מתוך 5,000 בחורות נבחרות 200 שעוברות סקירה ראשונית על ידי הבמאי והמשקיע, שכוללת את מראה הרגליים שלהן.
למקום מגיעה פגי סוייר מאלנטאון, פנסילבניה שרוצה להשתתף בהפקה למרות שאין לה כל כל ניסיון. היא מוצאת חן בעיני השחקן הראשי, בילי לאולר (דיק פאוול) שמציג אותה לפני הבמאי והיא מתקבלת כנערת מקהלה. עוזרות לה גם שתי שחקניות ותיקות, אנה לואל (ג'ינג'ר רוג'רס) ולורין פלמינג (אונה מרקל).
דורותי מנהל רומן סודי עם השחקן המובטל (פאט דנינג) וזה יכול להכעיס את המשקיע ולסכן את ההפקה. מארש שול שני עבריינים ש"משכנעים" את פאט להפסיק את קשיו עם דורותי. הוא נכנע ועובר לפילדלפיה.
החזרות נמשכות ללא לאות מהבוקר עד הערב, במשך חמישה שבועות. הצגת הבכורה נקבעת להיות בפילדלפיה. דורותי רבה עם ה"שוגר דדי" שלה וגם נוקעת את רגלה. הוא מחליף אותה באני ודרש מהבמאי שהיא תחליף את דורותי. אני אומרת שהפקיד גדול עליה והיא ממליצה על נערת המקהלה פגי.
מארש עומד לפני התמוטטות עצבים אבל אין לו מה להפסיד. הוא מתחיל בחזרות עם פגי עד שעה לפני עליית המסך. דורותי נפגשת עם פגי ומאחלת לה הצלחה ומודיעה כי היא מתחתנת עם פאט.
ההצגה מצליחה מאוד והקהל מריע. מארש עומד בחוץ אכול מדאגה ושומע מהקהל היוצא שההצגה הצליחה בזכות פגי, הוא אינו מוזכר כלל.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| וורנר בקסטר | ג'וליאן מארש | במאי |
| ג'ינג'ר רוג'רס | אני | שחקנית |
| אונה מרקל | לורן | שחקנית |
| ביב דניאלס | דורותי ברוק | שחקנית ראשית |
| רובי קילר | פגי סוייר | רקדנית מתחילה |
| דיק פאוול | בילי לאולר | שחקן |
| ג'ורג' ברנט | פאט דנינג | שחקן |
| ג'ורג' סטון | אנדי לי | מנהל ההצגה |
| גאי קיבי | אבנר דילון | מממן ההצגה |
דטרויט (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  קתרין ביגלו 
 הופק בידי:  קתרין ביגלו, מארק בול, מייגן אליסון, מתיו בודמן, קולין וילסון
 תסריט:  מארק בול 
 עריכה:  ויליאם גולדברג, הארי יון
 שחקנים ראשיים:  ג'ון בויגה, ויל פולטר, אלג'י סמית', בן או'טול
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  ברי אקרויד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Annapurna Pictures 
 חברה מפיצה:  Annapurna Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 ביולי 2017 4 באוגוסט 2017 (הפצה רחבה)
 משך הקרנה:  143 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה היסטורית, סרט פשע, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  דטרויט 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות:  16.8 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   detroit
 www.detroit.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
דטרויט (באנגלית: Detroit) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2017 בבימויה של קתרין ביגלו. הסרט מבוסס על הסיפור האמיתי של התקרית במוטל אלג'יר (אנ'), שהתרחשה בלילה שבין 25–26 ביולי 1976, במהלך המהומות הידועות כ"מהומות רחוב 12".
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  חסרים תוכן מהותי של העלילה.
הסרט מתרחש בשנת 1967 בעיר דטרויט, ומתמקד בתקרית שהתרחשה במתחם "מוטל אלג'יר" (ליל 25–26 ביולי 1967), ובה נהרגו שלושה אפרו-אמריקאים, ותשעה אזרחים הוכו בברוטליות, מהם שבעה גברים אפרו-אמריקאים ושתי צעירות לבנות.
לארי, זמר אפרו-אמריקאי, הוא מנהיג להקת "הדרמטיקס" שצפויה להופיע לאחר "מרתה והונדלס" (אנ'), בערב שיהווה את פריצת הדרך שלהם. האירוע מתבטל בעקבות המהומות בעיר, והוא ומנהל הלהקה, פרד, מוצאים מחסה במלון אלג'ירס. במלון הם פוגשים שתי צעירות לבנות, ג'ולי אן וקארן וידידם האפרו אמריקאי הפרוע קארל. קארל יורה מתוך שעשוע לכיוון אנשי המשמר הלאומי באקדח הזנקה.
למלון מגיעים חבורת שוטרים בהנהגת קראוס, שוטר לבן וגזען שפוצח במסכת חקירות ועינויים נגד לארי וחבריו. במהלך ההתעללות נרצחים שלושה צעירים שחורים, בהם פרד וקארל.
מלווין דיסמוקס, מאבטח אפרו-אמריקאי שנקלע למקום, נחקר ומואשם ברצח יחד עם השוטרים המתעללים. הם מזוכים בידי חבר מושבעים לבן.
שחקנים ודמויות

ג'ון בויגה - מלווין דיסמוקס, מאבטח אפרו-אמריקאי המואשם במעשי אלימות
ויל פולטר - קראוס, שוטר לבן גזען וסדיסט
האנה מארי - ג'ולי אן
ג'ון קרסינסקי - עורך הדין אוארבך
בן או'טול - פלין
אלג'י סמית' - לארי ריד
ג'ייקוב לאטימור - פרד
קייטלין דיוור - קארן
אנתוני מאקי - גרין
פייטון אלכס סמית' - לי פורסיית'
ג'ק ריינור - דימנס
ג'רמי סטרונג - עו"ד לאנג
ג'ייסון מיטשל - קארל
ג'וזף דייוויד ג'ונס - מוריס
כריס קוי - הבלש תומפסון
כריס צ'ולק - השוטר פרנק
לאז אלונזו - ג'ון קוניירס ג'וניור אנ'
הפקה

הסרט הוא שיתוף הפעולה השלישי בין הבמאית קתרין ביגלו לתסריטאי מארק בול, לאחר "מטען הכאב" ו"כוננות עם שחר". השניים הובילו את הפקת הסרט וחברו לצורך כך לחברת "Annapurna Pictures", חברת הפקות עצמאית הנתמכת על ידי בתו של לארי אליסון. צילומי הסרט בוצעו במהלך 2016 במסצ'וסטס ובדטרויט. הצלם הראשי היה בארי אקרויד שעבד עם ביגלו בסרט "מטען הכאב".
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-25 ביולי 2017 והפצת הסרט נקבעה ל-4 באוגוסט 2017.
תגובות והכנסות

הסרט זכה בדרך כלל לשבחי מבקרי הקולנוע ולדירוג של 84% באתר Rotten Tomatoes מצד המבקרים ו-79% מצד הצופים. לעומת זאת הוא לא הצליח בקופות ורשם הכנסות של 7.1 מיליון דולר בלבד בסוף השבוע הראשון להקרנתו הרחבה בארצות הברית ו-16.7 מיליון דולר סך הכל, סכום נמוך משמעותית מתקציב ההפקה שעמד על 30 מיליון דולר.
ג'ון בארומן

| --- | --- |

ג'ון בארומן, 2014
 לידה:  11 במרץ 1967 (בן 57) גלאזגו, סקוטלנד
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ, מחזמר 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 עיסוק:  זמר, רקדן, סופר
 מקום לימודים:  Alliant International University  Joliet West High School  אוניברסיטת דהפול 
 בן או בת זוג:  Scott Gill (2 ביולי 2013–?) 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 http://www.johnbarrowman.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון סקוט בארומן (באנגלית: John Scot Barrowman; נולד ב-11 במרץ 1967) הוא שחקן, זמר ורקדן סקוטי, המוכר בעיקר בשל גילום דמותו של קפטן ג'ק הרקנס בסדרות טורצ'ווד ודוקטור הו, וכן דמותו של מלקולם מרלין בסדרת הטלוויזיה החץ.
ביוגרפיה

בארומן נולד בגלאזגו, הצעיר מבין שלושה אחים. בשנת 1976 נאלצה לעבור המשפחה בעקבות העבודה של האב לאילינוי שבארצות הברית. הרצון לעבוד בתחום המשחק והמוזיקה התפתח אצל בארומן כבר מהתיכון. בשנת 1985 סיים את התיכון ועבר לסן דייגו, קליפורניה.
קריירת משחק > התחלת הקריירה

בשנת 1989 השתתף בארומן כשחקן בהצגות תיאטרון "פנטום האופרה", "שיער" וב"היפה והחיה" שם ביצע מספר שירים. בשנת 1998 היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר. בתחילת 2005 השתתף במחזה "A Few Good Men". בתחילת 2007 שיחק את תפקידו של אלאדין במחזה "אלאדין". ואת התפקיד הראשי במחזה על רובין הוד. ב-14 בספטמבר 2008 הופיע בארומן בחגיגות יום ההולדת של אנדרו לויד ובר.
קריירת משחק > פרויקטים שונים

בשנים 1994–1993 הנחה תוכנית בשם "Electric Circus". בשנים שלאחר מכן הופיע בארומן במספר תוכניות אירוח ברשת BBC. בשנת 1995 השתתף בסדרה "Central Park West" ובמספר אופרות סבון. בשנת 2000 הופיע ב"Titans". ב-25 במרץ 2008 הופיע בארומן הופעת אורח בסדרה "מלון בבילון. מגזין "Entertainment Weekly" הודיע שבארומן יגלם ב-2010 ב"עקרות בית נואשות" למשך כמה פרקים את דמותו של פטריק לוגן.
בשנת 2005 הופיע בסרט המפיקים. בפברואר 2006 השתתף בתוכנית הריאליטי "רוקדים על הקרח".
קריירת משחק > דוקטור הו וטורצ'ווד

בממלכה המאוחדת בארומן ידוע בעיקר בעקבות תפקידו בסדרת המדע בדיוני של רשת BBC, דוקטור הו. בארומן משחק את תפקידו של קפטן ג'ק הרקנס. הדמות זכתה להצלחה שהופקה סדרת ספין אוף שבמרכזה קפטן ג'ק הרקנס מפקד של יחידה לחקירת אירועים מיוחדים, טורצ'ווד. הסדרה עלתה לאוויר ב-22 באוקטובר 2006. ב-2007 הופיע בארומן בעוד שלושה פרקים של דוקטור הו. העונה הרביעית של טורצ'ווד שודרה בקיץ 2011.
אתר האינטרנט BuddyTV דירג אותו במקום ה-60 ברשימת הגברים הסקסיים בטלוויזיה לשנת 2011.
קריירה מוזיקלית

במהלך הופעותיו של בארומן בתיאטרון הוא אף ביצע מספר קטעים מוזיקליים. בשנים שלאחר מכן הוא הקליט מספר אלבומים שחלקם כללו את ביצועיו מהתיאטרון ואחרים היו גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים אחרים.
חיים פרטיים

בארומן הוא הומוסקסואל מוצהר. את בן זוגו, סקוט גיל, פגש בשנת 1993 כאשר גיל בא לראות את בארומן משחק באחד מהמחזות. לשניים יש בית בלונדון ובקארדיף. ב-27 בדצמבר 2006 השניים נרשמו כזוג במשרד רישום האזרחים ולאחר מכן נערך טקס קטן. השניים לא מגדירים את הקשר כנישואים. בשנת 2008 הוציא לאור בארומן בעזרת אחותו ספר אוטוביוגרפי המכיל את חייו וזיכרונותיו שנקרא "Anything Goes". הספר השני שהוציא היה "I Am What I Am" שמספר בעיקר על הצלחתו ויצא בשנת 2009. בארומן פעיל באגודה למען זכויות להט"ב.
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט/סדרה | סוג | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 | הבלתי משוחדים | סרט |  |  |
| 1995-1996 | סנטרל פארק וסט (אנ') | סדרה | פיטר פיירצ'יילד |  |
| 2000 | Putting It Together | סדרה | האיש הצעיר |  |
| 2000 | Titans | סדרה | פיטר ויליאמס |  |
| 2002 | Shark Attack 3: Megalodon | סרט | בן קרפטנר |  |
| 2004 | שיטה | סרט | טימותי סטיבנס |  |
| 2004 | De-Lovely | סרט | ג'ייק |  |
| 2005 | המפיקים | סרט | הטנור הראשי |  |
| 2010-2005; 2021-2020 | דוקטור הו | סדרה | קפטן ג'ק הרקנס | 13 פרקים |
| 2006-2011 | טורצ'ווד | סדרה | קפטן ג'ק הרקנס |  |
| 2009-הווה | Tonight's the Night | סדרה | עצמו |  |
| 2009 | המשפחה שלי | סדרה | הרופא בפרק "The Guru" |  |
| 2010 | עקרות בית נואשות | סדרה | פטריק לוגן (5 פרקים) |  |
| 2011 | Broadway: The Next Generation | סרט | עצמו |  |
| 2012 | הנוכלים | סדרה | דין דוויל |  |
| 2019-2012 | החץ | סדרה | מלקולם מרלין |  |
| 2012 | כוננות עם שחר | סרט | ג'רמי |  |
| 2016 | ממלכה | סדרה | מונרו (2 פרקים) |  |
| 2016-17 | אגדות המחר | סדרה | מלקולם מרלין |  |
| 2017 | סופרגירל | סדרה | מלקולם מרלין |  |
| 2015-17 | הפלאש | סדרה | מלקולם מרלין |  |
דיסקוגרפיה חלקית

1994: Godspell
1998: Hey Mr Producer!
2002: Loving You
2003: Anything Goes
2006: Just So
2007: Another Side
2008: Music Music Music
2010: John Barrowman
בארומן
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-70

| --- | --- |

 תאריך:  13 בינואר 2013
 מיקום:  מלון בוורלי הילטון 
 מנחים:  טינה פיי 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 סרט דרמה:  "ארגו"
 סרט קומדיה/מוזיקלי:  "עלובי החיים"
 סדרת דרמה:  "הומלנד"
 סדרת קומדיה/מוזיקלית:  "בנות"
 מיני-סדרה/סרט טלוויזיה:  "חוקי המשחק"
 www.goldenglobes.org
 →69 71← פרס גלובוס הזהב
 
טקס פרס גלובוס הזהב ה-70 (באנגלית: 70th Golden Globe Awards) נערך ב-13 בינואר 2013, ובמסגרתו הוענק פרס גלובוס הזהב למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך במלון בוורלי הילטון שבבוורלי הילס, קליפורניה ושודר על ידי ערוץ NBC האמריקאי. מנחות הטקס היו טינה פיי ואיימי פולר.
המועמדים לפרס הוכרזו כבר ב-13 בדצמבר 2012, על ידי ג'סיקה אלבה, מייגן פוקס ואד הלמס. הטקס הופק על ידי דיק קלארק בשיתוף פעולה עם איגוד הכתבים הזרים בהוליווד. בטקס נכחו מיטב שחקני הקולנוע של ארצות הברית.
רשימת המועמדים והזוכים

בתחום הקולנוע, הזוכים הגדולים ביותר בטקס גלובוס הזהב ה-70 היו הסרט עלובי בחיים, שזכה בשלוש קטגוריות שונות, והסרטים ארגו וג'אנגו ללא מעצורים, ששניהם גרפו 2 פרסים.
בתחום הטלוויזיה סדרת הטלוויזיה הומלנד זכתה למירב הפרסים עם 3 פרסים, ולצידה סרט הטלוויזיה "חוקי המשחק", אודות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008. סדרת הטלוויזיה בנות זכתה בשני פרסים.
רשימת המועמדים והזוכים > פרס ססיל ב. דה-מיל

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| פרס ססיל ב. דה-מיל  (מפעל חיים בתעשיית הקולנוע) |  | • ג'ודי פוסטר |
הערות שוליים

↑  אורי קליין, גלובוס הזהב || השלב הבא: האוסקר, באתר הארץ, 14 בינואר 2013
↑   סיון שור ואורון שמיר, הזוכים של גלובוס הזהב 2013: "הומלנד" ו"ארגו", באתר הארץ, 14 בינואר 2013
| פרס גלובוס הזהב |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט הטוב ביותר - דרמה • הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי • הסרט הטוב ביותר - הנפשה • השחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה • השחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי • השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה • השחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי • שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע • שחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • הפסקול הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • הסרט הזר הטוב ביותר |  |
| פרסי טלוויזיה | סדרת הדרמה הטובה ביותר • סדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר • מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה • השחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית • השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה • השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה  • השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית  • השחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה  • שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה  • שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה |  |
| טקסים | 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| מיוחדים | פרס ססיל ב. דה-מיל למפעל חיים בתעשיית הקולנוע • פרס קרול ברנט למפעל חיים בתעשיית הטלוויזיה • מיס גלובוס הזהב • איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד |  |
רסיסים של חיבה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן A Thousand Acres של ג'יין גרייבס סמיילי
 בימוי:  ג'וסלין מורהאוס
 הופק בידי:  מרק אברהם, סטיב גולין
 תסריט:  לורה ג'ונס
 עריכה:  מריאן ברנדון
 שחקנים ראשיים:  ג'סיקה לאנג  מישל פייפר ג'ניפר ג'ייסון לי
 מוזיקה:  ריצ'רד הרטלי
 צילום:  טאק פוג'ימוטו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  סרטי טאצ'סטון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בספטמבר 1997
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  28,000,000 דולר
 הכנסות:  7,900,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   thousandacres
 דף הסרט ב־IMDb
 
רסיסים של חיבה (באנגלית: A Thousand Acres) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1997 בבימויה של ג'וסלין מורהאוס, עם ג'סיקה לאנג, מישל פייפר, ג'ניפר ג'ייסון לי וג'ייסון רוברדס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "A Thousand Acres" של ג'יין גרייבס סמיילי משנת 1991 שזכה בפרס פוליצר לסיפורת ול"פרס חוג מבקרי הספר הלאומי" (אנ') לסיפורת.
העלילה היא בהשראת המחזה המלך ליר של ויליאם שקספיר – אב זקן וחולה עומד לחלק ירושה לשלוש בנות.
ג'סיקה לאנג הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
תקציר העלילה

לארי קוק (ג'ייסון רוברדס) הוא בעל חווה חקלאית גדולה באיווה. יש לו שלוש בנות, הבכורה-ג'יני (ג'סיקה לאנג) – נשואה לטאי סמית' (קית' קאראדין) ואין להם ילדים. השנייה היא רוז (מישל פייפר) הנשואה לפיטר לואיס (קווין אנדרסון) ולהם שתי בנות מתבגרות – פאמי (מישל ויליאמס) ולינדה (אליזבת מוס) והשלישית היא קרולין (ג'ניפר ג'ייסון לי) שמתגוררת בדה מוין ועוסקת בעריכת דין.
לארי הוא אלמן ומתקשה לתפקד. הוא רוצה להוריש את החווה לבנותיו כדי שתמשכנה לנהל את החווה בעזרת בעליהן. ג'יני ורוז מסכימות וקרולין מסרבת. לארי כועס ומנתק את הקשר עם קרולין.
יחסיה של ג'יני עם בעלה לא יציבים על רקע חוסר יכולתה ללדת. היא מקיימת קשרים אינטימיים עם ג'ס קלארק (קולין פירת') בנו של חוואי שכן בשם הרולד קלארק (פאט הינגל). ג'ס היה בעבר בן זוגה אבל הוא עזב את המקום וחזר כעבור 13 שנים.
מצבו הנפשי והקוגניטיבי של לארי הולך ומתערער. הוא מרבה בשתיית אלכוהול, נפצע בתאונה וג'יני אוסרת עליו לנהוג. הוא מפתח שנאה כלפי ג'יני ורוז ומבקש לנשל אותן מהחווה בעזרת עורכת הדין קרולין. בשלב זה מגלה רוז לג'ני כי לארי אביהן  ניצל אותן מינית בילדותן. הוא התחיל בג'יני ואחר כך עבר לרוז. ג'יני שהייתה עד אז בהדחקה, מקבלת זאת קשה.
לארי טוען ששתיהן גורמות נזק לחווה אך מפסיד במשפט. פיטר נהרג בתאונה עצמית לאחר שהיה שיכור. ג'יני עוזבת את החווה ומתחילה לעבוד כמלצרית. לאחר זמן מתקשרת אליה רוז ומגלה לה כי סרטן השד ממנו סבלה מספר שנים, התפרץ שוב ומצבה קשה. ג'יני נפרדת ממנה בבית החולים, חוזרת לחווה, מוכרת אותה לתאגיד ועוברת משם עם פאמי ולינדה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'סיקה לאנג | ג'יני קוק סמית' |  |
| מישל פייפר | רוז קוק לואיס |  |
| ג'ניפר ג'ייסון לי | קרולין קוק |  |
| ג'ייסון רוברדס | לארי קוק |  |
| קולין פירת' | ג'ס קלארק |  |
| קית' קאראדין | טאי סמית' |  |
| קווין אנדרסון | פיטר לואיס |  |
| מישל ויליאמס | פאמי לואיס |  |
| אליזבת מוס | לינדה לואיס |  |
| פט הינג'ל | הרולד קלארק | חוואי |
שבעה ימים במאי

| --- | --- |

כרזת הסרט שבעה ימים במאי
 מבוסס על:  Seven Days in May 
 בימוי:  ג'ון פרנקנהיימר
 הופק בידי:  אדוארד לואיס ג'ון פרנקנהיימר
 תסריט:  ספר: פלצ'ר קנבל, ריצ'רד ביילי תסריט:  רוד סטרלינג
 עריכה:  פריס ובסטר
 שחקנים ראשיים:  ברט לנקסטר קירק דאגלס  פרדריק מארץ' אווה גרדנר אדמונד או'בראיין מרטין בלסם ג'ון האוסמן
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית'
 צילום:  ג'וזף מקדונלד
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Bryna Productions, Seven Arts Productions 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 באפריל 1964
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מתח פוליטי, סרט דרמה, סרט פוליטי, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, וושינגטון די. סי., טקסס 
 תקציב:  2,200,000‏$
 הכנסות:  3,650,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
שבעה ימים במאי (באנגלית: Seven Days in May) הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת מותחן פוליטי משנת 1964 בבימויו של ג'ון פרנקנהיימר המתאר ניסיון צבאי - פוליטי להפיל את נשיא ארצות הברית וממשלתו על רקע החלטתו לחתום חוזה לפירוק נשק גרעיני עם ברית המועצות.
התסריט מבוסס על רב-מכר בשם זה מאת פלצ'ר קנבל וריצ'רד ביילי משנת 1962. הנשיא ג'ון קנדי קרא אותו ואמר שהוא לא כל כך דמיוני. בתקופת כהונתו הוא קבל את התפטרותו של גנרל אדווין ווקר שביטא את נטיותיו האנטי קומוניסטיות בצבא ויצא נגד הנשיאים הארי טרומן, דוויט אייזנהאואר, אלינור רוזוולט ועוד וכינה אותם "אוהדי קומוניזם" ו"ורודים". שמו מוזכר בסרט.
העלילה מתרחשת במשך שבעה ימים בחודש מאי 1974. הנשיא ג'ורדן ליימן (פרדריק מארץ') חתם זה עתה על חוזה לפירוק נשק גרעיני עם הסובייטים. ארצות הברית גועשת. חלק גדול מהאזרחים, כולל חברי סנאט וחברי המטות המשולבים ובראשם יושב ראש המטות המשולבים גנרל ג'יימס סקוט (ברט לנקסטר) מאשימים את הנשיא בהפקרת ביטחונה של ארצות הברית תמורת פיסת נייר שאין לה ערך. על רקע זה מתארגן המהלך להפלת השלטון.
השחקן אדמונד או'בריין זכה בפרס גלובוס הזהב ב-1964 כשחקן משנה על משחקו בסרט זה. באותה שנה היו מועמדים לגלובוס הזהב באותו סרט, פרדריק מארץ' כשחקן ראשי, ג'ון פרנקנהיימר כבמאי וג'רי גולדסמית' כמלחין.
הסרט זכה לביקורות טובות והצלחה קופתית. בעשור האחרון זכה להערכה-מחדש (דייוויד תומפסון ועוד) ונחשב כיום לסוג של קלסיקה אמריקאית. ב-1994, שלושים שנה לאחר ההפקה המקורית, הפיקה אייץ' בי או גרסה חדשה בבימויו של ג'ונתן דארבי ובכיכובם של סם ווטרסון, ג'ייסון רובארדס ופורסט ויטיקאר.  רוב המבקרים מצאו כי היא נופלת בהרבה מן המקור.
שאל כל נערה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ויניפרד וולף
 בימוי:  צ'ארלס וולטרס
 הופק בידי:  ג'ו פסטרנק
 תסריט:  ג'ורג' וול
 עריכה:  ג'ון מקסוויני
 שחקנים ראשיים:  שירלי מקלין דייוויד ניבן גיג יאנג רוד טיילור
 מוזיקה:  ג'ף אלכסנדר
 צילום:  רוברט ברונר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 במאי 1959
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  $1,140,000
 הכנסות:  $3,475,000
 דף הסרט ב־IMDb
 
שאל כל נערה (באנגלית: Ask Any Girl) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1959 עם שירלי מקליין, דייוויד ניבן, גיג יאנג ורוד טיילור בתפקידים הראשיים.
שירלי מקליין זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
היא זכתה גם בפרס דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר קומדיה או מוזיקלי.
משחקו של רוד טיילור זכה לשבחים והביא לבחירתו לתפקיד ראשי בסרט "מכונת הזמן" (1960).