stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתן שלם
ביוגרפיה

נולד בסלוניקי יוון ליהושע שלם, בן למשפחה יהודית מסורתית ממוצא ספרדי. למד במסגרות חינוך יהודיות שכללו ידיעת השפה העברית, בין היתר אצל יצחק אפשטיין. הקים ביחד עם חברו דוד בנבנשתי את אגודת דורשי עברית בסלוניקי ב-1910. ב-1914 נשלח עם קבוצת נערים ללמוד בירושלים בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין. שם הכיר את מי שעתידה להיות אשתו, חווה לבית קומרוב (1895–1963), בת בכורה למשפחה עשירה שהגיעה מחרקוב והתיישבה בנס ציונה. בתקופת לימודיה של חווה בבית המדרש למורים, המשפחה התגוררה בירושלים. עם תום לימודי ההוראה, במהלך מלחמת העולם הראשונה יצא ללמד במושבה סג'רה. ב-1919, לאחר נישואיו, נתן שלם נסע ללימודי גאולוגיה בפירנצה, שם קיבל תואר דוקטור ב-1924, ושם גם נולד בנו הבכור אליהו (1924–1976). לאחר ארבע שנים נולדה בתו ירדנה (1928). נכדתו היא זמרת העבר נגה שלם.
ביוגרפיה > מורה בירושלים

לאחר קבלת תואר הדוקטורט באיטליה ב-1925, חזר נתן שלם לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם היה מורה לגאוגרפיה, לכימיה ולפיזיקה בגימנסיה העברית רחביה. במסגרת זו יצא עם תלמידיו לטיולים רבים בטבע. היה בין מקימי אמא"י (אגודת משוטטים ארץ ישראלית) ביחד עם חברו דוד בנבנשתי. בטיוליו ערך תצפיות ומדידות שונות ובהן איסוף דוגמאות סלעים, מאובנים וצמחים.
אהבת השיטוט ברחבי ישראל הייתה אצל נתן שלם מוטיב מרכזי בהוראת הטבע והגאוגרפיה במוסדות השונים בהם לימד במשך השנים. הוא היה יוצא עם תלמידיו לשטח, בתדירות גבוהה, לפעמים כל שבוע, ודרבן אותם לאסוף צמחים, בעלי חיים וכלי צור. נתן שלם הקים חדר טבע בגימנסיה העברית, ובו אוספי סלעים, חי וצומח של ארץ ישראל, וקירב את תלמידיו לעולם ידיעת הארץ, התנ”ך והטבע של ארץ ישראל.
תלמידו יהודה האזרחי הקדיש כמה עמודים לתיאורו של שלם ופעלו, בספרו "עיר, אבן ושמים".
על מראהו כתב:
ד"ר נתן שלם (היה) תמיר גוף וגבוה מאד, וכפי שדמה לי אז - ענק ממש, ולו מחלפות שיער שחורות המתנופפות ברוח, ועיניו השחורות יוקדות מבעד למשקפי-הפנסנה ללא מסגרת.
על מבטאו כתב:
הוא פתח ודיבר ואמר מיני דברים מופלאים על גאולוגיה... ועל זה שפעם היו כל הרי יהודה הגבוהים מתחת לפני הים... כשדיבר כך ממרומי קומתו הגבוהה במבטא סלוניקאי-איטלקי נהדר, עם רי"ש מתגרגרת ומתגלגלת כמו אבנים מידרדרות במורד הר, כבר נדרתי נדר בלבי, שאם אזכה לגדול פעם... אקדיש את כל חיי לאיסוף מאובנים.
על אגודת המשוטטים ועל חיבתו של שלם לטיולים כתב האזרחי:
"ד"ר שלם הוא המשוטט הכי חשוב באגודת המשוטטים בארץ ישראל, וכבר עבר ברגליו את כל הארץ לאורכה ולרוחבה הלוך ושוב, ממדבר סיני ועד החרמון".
ביוגרפיה > פעילות אקדמית > חלוץ המחקר במדעי האדמה

נתן שלם נחשב מראשוני חוקרי מדעי האדמה בארץ ישראל. הוא שם דגש רב על הגאומורפולוגיה, אבל לא רק בה, היה חלוץ. כפי שאפשר לראות מקשת הנושאים שטיפל בהם, וברובם מיוצגים באסופת המחקרים, שהתפרסמו לאחר מותו.
במשך לימודיו בפירנצה התרכז נתן שלם בלימודי המסלע ותורת המאובנים (פלאונטולוגיה) ומהם התפשט לתחומים קרובים. בין השנים 1925–1929, חזר ונסע בימי חופשת הקיץ אל אוניברסיטאות פירנצה ומודנה, היה אסיסטנט בקורסים למינרולוגיה, ותוך כדי כך השתמש במעבדותיהם ובאוספי מכונים אלה לבדיקת המאובנים שהביא מישראל. בתקופה זו גיבש את תפיסתו המחקרית שבאה לידי ביטוי בגישה הבין תחומית (ובין נושאית) ובראייה דינמית של הנוף. בלימודיו הפורמליים התוודע למגוון מקצועות עזר שבלעדיהם לא יכול היה להתמחות בתורות אלה. הגישה המחקרית הבין תחומית הובילה אותו, כבר במחצית השנייה של שנות העשרים להתמקד במקצוע הגאוגרפיה, אותו העריך עוד מתקופת לימודיו כתלמיד בית המדרש למורים בירושלים, ולאחר מכן בלימודי הגאוגרפיה באנגליה בשנים 1935–1937.
נתן שלם הרבה לעסוק בנושאים הקשורים להתפתחות מהעבר להווה: כגון: עמקי נחלים, תמורות אקלימיות, הקארסט, ורעידות אדמה, סייסמולוגיה וגעשיות. גישתו לנוף כמכלול דינמי התבטאה בשני היבטים שונים: הראשון – דינמיקה בו-זמנית, יחסי גומלין בין תופעה אחת לשנייה, כמו הקשר בין הטמפרטורה ובין הופעת הטל. היבט שני הוא כרונולוגי, הנוף כמכלול תופעות המתפתחות ללא הרף, זו אחר זו, כשינויים טקטוניים המביאים לשינויים ברשת הנחלים. מתוך יומניו עולה כי “צומת הדרכים” המקצועית שלו היה בכנס המדעי בהרי האלפים, בשנת 1928. כנס שהביא להתעניינותו בנושאים מורכבים ומשולבים מנקודת מבט מרחבית, וגם לתובנה של הדינמיקה הנופית.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית > הנחלת העברית כשפה מדעית

נתן שלם חידש והתאים מושגים עבריים מהמקורות היהודיים הקדומים, עם המחקר המודרני המתחדש בארץ ישראל, הוא העיר וביקר כותבים אחרים שאינם מדקדקים בשפה או בהגדרותיהם העבריות. את אהבתו לשפה העברית על גווניה הרבים, הוא קיבל ממורהו בסלוניקי, ד"ר יצחק אפשטיין, שלו הכיר תודה כל חייו על השפה ורזיה ועל הצורך לדייק במילים שאותן בוחרים לכתוב או לדבר, בחיי יום יום, כבכתיבה מדעית. נתן שלם לא התבייש להצהיר על האידיאה שלו בנושא עברות השפה המדעית.
אפשר לראות תכונתו זו בחיבור על הטל: הוא ריכז רשימה של מושגים והסביר את מקורם העברי, הערבי, הארמי. לדוגמה: ענן בוקר; עב טל; רסיסי לילה; אגלי טל. לאחר שהגדיר את מושגיו העבריים, הוא עבר לסעיף מרכזי במחקרו: "הטל בספרותינו העתיקה". וכך במאמר שאמור לטפל בתצפיותיו הפיזיקליות והביאולוגיות, הוא מצא לנכון להקדים דיון ארוך למדי שמקומו בעבודות שנעשות בתחומי מדעי הרוח כמקרא או לשון. יוצא איפוא, כי הטקסט של המונוגרפיה התחיל בשפה עברית "חגיגית" וגבוהה, שונה לחלוטין מהשפה המדויקת שהשתמש בה בהמשך כאשר דן בכמויות הטל או בגורמי תפוצתו. וכך נמשך הדיון על הטל בתלמוד ובספרות היהודית העתיקה. נתן שלם, למעשה קיבץ את הפסוקים והביטויים המופיעים במקורות האלה, ובעזרתם ניסה להציג מה ידעו אבות האומה על התופעה הנחקרת, ומה מתוך התיאורים הספרותיים העתיקים האלה ניתן ללמוד על התנהגות התופעה. וכפי שעשה בעברות מושגים במחקר הטל, עשה גם בתחומים אחרים:
המונח המקובל במקרא לרעידת אדמה הוא רעש, שהוראתו האטימולוגית הוא רגש (התרגשות) ורעד. הספרות הארמית, והתלמודית בכלל, משתמשת לאותה הוראה במונח זועה (או זיע).[…] לכפילות לשונית זו יש יסוד סייסמי. היא רומזת על שתי חטיבות רעשיות: הצפון כל סוריה והגליל; והדרום – מעמק יזרעאל הנגבה, עד תחומי מצרים. החטיבה הצפונית נודעה בכל הזמנים בכובד רעשיותה ותוצאותיה הקשות לעומת הדרומית, עד שהמונח זוועה (או זעוה) נעשה לבני הדרום לסמל אסון מחריד, ולאו דווקא רעשי.
שלם חיבר את ממצאיו על תפוצת הרעשים בלבנט, עם מושגים עבריים עתיקים הוא שאב את המונחים שאיתם הגדיר את התופעות הנחקרות. כאשר הוא תיאר את רעידות האדמה בירושלים, השתמש במושג "רעשים", או "זוועות" בהתאם לתוצאותיהם, היינו יצר הקבלה מסוימת בין סולמות מודרניים למדידת עוצמות רעשות, כסולם ריכטר, ובין מושגים מהספרות העברית העתיקה, כפי שעשה זאת עם הטל.
בעברות המושגים המדעיים, כאידאולוגיה הוא חצה את גבולות הגאוגרפיה. את גישתו המיוחדת הזאת הציג נתן שלם, לרקטור האוניברסיטה העברית, בדוח"ותיו השנתיים, וכך כתב:
לבסוף אציין ששימת לב מיוחדת הקדשתי לספרותינו העתיקה וביחוד לתנ"ך. ככל שהעמקתי חקור בספר הספרים הזה ראיתי שהוא מקור בלתי אכזב בו מכונסת באורח פלא ארץ ישראל כולה, וכאילו היא מקופלת בעצמה בהרי הארץ גופם. לגבי דידי יש לראות בתנ"ך כנתון מדעי ממדרגה ראשונה, לא רק בשאלות טופונומיות או אנתרופיות בלבד, אלא גם בשאר הנושאים, וחקירותי עד כה אמצו השקפתי זאת..."
עברות השפה המדעית הייתה משימה חשובה ביותר שהשפיעה על דרך כתיבתו. כמו כן התייחס ל'ידיעות' מהעולם העתיק וחיפש בהן את הערך מדעי. שילוב מיוחד זה בכתיבתו עמד לו לרועץ, כאשר נידון גורלו על ידי אנשי האוניברסיטה בוועדותיהם השונות.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית > באוניברסיטה העברית

באמצע שנות העשרים, פנייתו להתקבל כחוקר באוניברסיטה העברית בירושלים נדחתה והוא מצא פרנסה בהוראה בבתי ספר תיכוניים בירושלים. בסוף שנות העשרים פנה שוב אל הנהלת האוניברסיטה וביקש למנותו כעובד במדעי הטבע בענף הגאולוגיה, מאחר שהשתלם במקצוע זה באיטליה ופרסם מאמרים מדעיים מקצועיים על סלעי ארץ ישראל והגאולוגיה שלה. לנוכח המשבר הכלכלי של סוף שנות העשרים, האוניברסיטה הודיעה לנתן שלם כי מצב התקציב לא מאפשר מינוי של עובד מדעי נוסף בגאולוגיה (בנוסף לפרופ' ליאו פיקרד), ואין סיכויים לכך בימים הקרובים.
למרות הדחייה נתן שלם, לא מרפה מחלומו להיות חוקר באוניברסיטה העברית. במשך שנות השלושים הראשונות, הוא הרחיב את חוג מכיריו בין אנשי האוניברסיטה והחל להתקרב אל הגאוגרפיה בכלל, ואל הגאומורפולוגיה בפרט. בעצת ידידיו מהאוניברסיטה ומחוצה לה, יצא ללונדון להשתלם בגאוגרפיה בקיץ שנת 1936. מספר חודשים לאחר שהגיע ללונדון, קיבל מכתב מד”ר אייג ידידו באוניברסיטה שכתב כי ״ד”ר פיקרד מציג מועמדותו של עוזרו ד"ר דוד עמירן איש צעיר לימים, המבטיח לתפוס עמדה חשובה כאיש מדע”.
נתן שלם שלח מכתב לאוניברסיטה והגיש שוב את מועמדותו לתפקיד, וניסה להתחרות עם דוד עמירן.
נתן שלם הבין כי הסיכוי לקבלת מינוי באוניברסיטה העברית קשור להשגת כספים עבורה. לכן לאחר שחזר לארץ ישראל בסתיו תרצ”ח (אוקטובר 1937), הוא פנה לידידיו בקרב העדה הספרדית בירושלים, להשגת תרומה לאוניברסיטה, שתסייע לו לקבל מינוי במעמד של “חבר מחקר”, כפי שקיבל דוד עמירן. ידידיו הספרדיים ובראשם לאון רקנטי, משה קרסו ומאוחר יותר בכור שטרית, גייסו כסף עבור האוניברסיטה, ונתן קיבל את המינוי הזמני של "חבר מחקר".
הפרשה המשיכה להתגלגל במשך שנות הארבעים, כשנתן נידחה שוב ושוב על ידי מוסדות האוניברסיטה, ולא קיבל את המינוי של מקים המחלקה לגאוגרפיה. בשנים 7–1946, הוא הועסק זמנית כמורה מהחוץ, ולימד קורסים בגאוגרפיה פיזית, עוד לפני שהוקמה המחלקה לגאוגרפיה. במשך כל אותן שנים, חקר וכתב כמה מהמחקרים המקיפים שלו, אך למרות חוות דעת מצוינות על חלק מהם, התעלמו מקבלי ההחלטות ממחקריו.
עולמו המדעי

עיון במסמכים בפרשת מינויו באוניברסיטה העברית, העלה כי נשמעו כלפיו לא אחת טענות על אופיו המדעי, ועל טיב מחקריו השונים. אבל כאשר מנתחים כיום, את דעותיו וגישתו כפי שהוצגה לראשי האוניברסיטה בשנות השלושים והארבעים, אפשר לראות כי נתן שלם היה מדען ייחודי, רחב אופקים ובעל רגישות גבוהה למרחב ולזמן. בשנים בהן החל לחקור את ישאל, כמות החוקרים והידע שהיה ברשותם על הארץ ישראל ונופיה היה זעום, ונתן שלם חשף עובדות חדשות: נופים, סלעים, אנשים, תרבות, צומח, אקלים, אורחות חיים ועוד. בפרספקטיבה של ימינו אלה, ומנקודת מבט כוללת של גישתו המדעית שהייתה לצנינים בעיני ראשי האקדמיה באותם ימים. יש להדגיש את תפיסתו את "אחדות המחקר המדעי" – הרצון לגשר בין מדעים שונים, ולהיות מדען בין תחומי. היבט נוסף בגישתו המדעית, היא התובנה כי "לימוד העבר מהווה מפתח להבנת ההווה", גישה אותה העביר ממחקריו הגיאולוגיים לתחומים אחרים מחוץ למדעי הטבע. בנוסף להיותו חוקר טבע ונופים, הדגיש נתן שלם את חובתו לתרום "למדע העברי", ולכן התעקש לכתוב את מאמריו בעברית, לשם חידוש השפה העברית לא רק כשפת "הרחוב" אלא גם כשפת המדע. גם על רקע זה נמתחה עליו ביקורת חזקה מצד הפרופסורים באוניברסיטה העברית, שדגלו אז (כן עתה) שפרסום חומר מדעי בעברית הוא ברכה לבטלה. נתן שלם שלט בשפות רבות: עברית, ערבית, צרפתית, אנגלית, גרמנית, איטלקית, יוונית, לטינית. לכן פרסום בשפה זרה לא הייתה משימה בלתי אפשרית מבחינתו, אך ההתעקשות על "העבריות המדעית", הייתה ציוויו של מורהו הבלשן יצחק אפשטיין.
אפשר להדגים את תפיסתו המדעית בשילוב מקורות שונים, במחקרו החשוב על רעש האדמה של שנת 1927: רעידת האדמה 1927, נחשבת לרעש החזק ביותר במאה העשרים, ונזקיו היו רבים. נתן שלם היה בין הגאולוגים הבודדים שהיו בישראל בזמן הרעש, ותיעד ביומנו את הרעש בתיאורים מרתקים. בהמשך יצא לסייר באזורים שנפגעו, צילם וכתב מאמרים בנושא שפורסמו בשנים שונות, כ־1928 ו-1940. נתן שלם אסף עדויות מאנשים באזורים שנפגעו, כן ריכז קטעי עיתונות ערבית מארצות סמוכות שהתפרסמו בדמשק ובביירות. רשמים אלה והעדויות הכתובות יצרו אצלו תובנה על מהלך הרעש העצום הזה. על פי מסקנותיו שסוכמו במאמרים מדעיים ובמפות - מוקד הרעש היה בצפון ים המלח. קביעה זו הייתה בניגוד לקביעה הרשמית כי מוקד הרעש היה בגשר דמיה על פי הרישום של הסייסמוגרף שפעל בבירות בזמן הרעש. קביעה רשמית זאת החזיקה מעמד 70 שנה, ואילו דעתו של שלם נדחית. אבל בתחילת שנות האלפיים,
חוקרים מאוניברסיטאות בן-גוריון וסטנפורד שבקליפורניה שלא הכירו את עבודתו של נתן שלם, אלא השתמשו בשיטות ניתוח חדשות של המידע הסייסמי ובתאוריות שהתפתחו מאותם זמנים על הגאולוגיה של האזור, "תיקנו" את מוקד הרעש הרשמי, והעבירו אותו דרומה לאזור ים המלח - בדיוק לאזור שבו כאמור מיקם נתן שלם את הרעש – שבעים שנה לפניהם על פי ניתוח מקורות תאוריים - דיווחים אישיים וקטעי עיתונות.
מחקריו אלה הביאו אותו בשנת 1953 לעבודה במכון הגאולוגי לישראל שם עסק בסייסמולוגיה (חקר רעידות אדמה) והקים את מחלקת המחקר שלימים התפתח ממנו המכון הגיאופיזי של ישראל.
הנצחה

לזכרו נקרא רחוב בירושלים וכן היישוב מצפה שלם במדבר יהודה. השם הוצע על ידי תלמידו של שלם, רחבעם זאבי.
כתביו

נתן שלם, אסופת מחקרים בידיעת הארץ, קריית ספר תשל"ד
דוד בנבנישתי (עורך), מדבר יהודה - שבטי הבידוים ומשלוח ידם, דרכים מנזרים, מצודות, כפרי הספר, אתרים היסטוריים בהוצאת קרן המתלמדים ע"ש ליאון ריקנטי, תשכ"ח.
נתן שלם, גאוגרפיה פיזית, (סטנסיל), ירושלים תש"ה
טל ומטר - פרקים בהלכות המים בארץ-ישראל, הוצאת אמנות, תרצ"ג-תרצ"ד (3 כרכים)
לקריאה נוספת

יורם בר-גל, מי שחלם - נתן שלם ויומניו, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ג 2003
הערות שוליים

1 2  1יהודה האזרחי, עיר, אבן ושמים, הוצאת משרד הביטחון 1972, עמ' 119
↑  יהודה האזרחי, עיר, אבן ושמים, הוצאת משרד הביטחון 1972, עמ' 120
↑  פרנס. א, מחקרים גיאולוגיים של נתן שלם, ד״ר נתן שלם, אסופת מחקרים בידיעת הארץ, קרית ספר, עמ' ט״ו-כ״ו
↑  נתן שלם, הרעשים בירושלים לדורותיהם, אסופת מחקרים, קריית ספר, עמ' 270
↑  יורם בר-גל, מי שחלם, נתן שלם ויומניו, הוצאת משרד הבטחון, 2003, עמ' 76
1 2  נתן שלם חוזר על ביטוי זה פעמים רבות במשך השנים בתוך יומניו האישיים משנות העשרים ועד שנות החמישים. ראה יורם בר-גל, נתן שלם ויומניו, משרד הביטחון, 2003, פרק א
↑  קליין, מ. ובר-גל י., הערות למאמר: מיקום רעידת האדמה של 11 ביולי 1927, אנטומיה של טעות, אופקים בגיאוגרפיה, 2002 חוברת 54, עמ 124-132
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304034505171  BnF: cb161931915 (data)  GND: 11746063X  ISNI: 0000 0001 1629 6844  LCCN: no2004003321  NTA: 327274115  SELIBR: 247508  VIAF: 42615702   WorldCat (עם VIAF): 42615702 
כתב המינוי של ד״ר נתן שלם לוועד החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, חתום על ידי ישעיהו פרס, 1927
כריכת אחד היומנים של נתן שלם, מלונדון 1936, הכולל את פרשת מינויו לראש המחלקה לגאוגרפיה באותן שנים
כריכת אוסף המאמרים של ד״ר נתן שלם שהופיע ביוזמת חבריו
עיבוד מפת מוקדי הרעש של שנת 1927, על פי מחקר נתן שלם ב-1928. המוקד הראשי בצפון ים המלח.
סרחיו רגילון

סרחיו רגילון רודריגז (באנגלית: Sergio Reguilón Rodríguez; נולד ב-16 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן בטוטנהאם הוטספר ובנבחרת ספרד.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד

רגילון הצטרף לריאל מדריד בשנת 2005, בגיל שמונה. ב-5 באוגוסט 2015, הושאל לראשונה על מנת לצבור דקות משחק ב-UD לוגרונייס מהליגה הספרדית השלישית בכדורגל.
את הופעת הבכורה שלו ב-UD לוגרונייס ערך ב-23 באוגוסט 2015, כששיחק בשבע הדקות האחרונות בניצחון הביתי 3–0 מול קומפוסטלה. ב-16 בינואר 2016, לאחר שכמעט לא שיחק בלוגרונייס, שב רגילון למדריד ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון, בליגה השלישית. ב-23 באוגוסט 2016 חזר רגילון ל-UD לוגרונייס בעסקת השאלה נוספת לעונה אחת. הוא כבש שמונה שערים במהלך עונה זו, כולל משחק בו כבש ארבעה שערים ב-2 באוקטובר 2016, בניצחון 5–3 על אתלטיק בילבאו ב'. עם חזרתו לקסטיליה, הפך רגילון לשחקן הרכב קבוע. ב-25 באוגוסט 2018 הועלה לסגל הקבוצה הבכירה של ריאל מדריד תחת המאמן יולן לופטגי, וערך את הופעת הבכורה ב-2 באוקטובר 2018, בהפסד 0–1 של ריאל במסגרת ליגת האלופות לצסק"א מוסקבה. רגילון ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-3 בנובמבר, בניצחון 0–2 על ריאל ואיאדוליד.
קריירת מועדונים > סביליה

ב-5 ביולי 2019 עבר רגילון בהשאלה לסביליה עד סוף עונת 2019/2020.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-18 באוגוסט נגד אספניול. בסך הכל כבש שני שערים ב-31 הופעות.
קריירת מועדונים > טוטנהאם הוטספר

ב-19 בספטמבר 2020 עבר לטוטנהאם הוטספר בחוזה לחמש שנים.
רגילון ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 בספטמבר 2020 נגד צ'לסי, במסגרת גביע הפוטבול ליג. את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ערך ב-4 באוקטובר, בניצחון קבוצתו 1–6 על מנצ'סטר יונייטד. ב-21 בנובמבר 2021 כבש שער בכורה בניצחון קבוצתו 1–2 על לידס יונייטד.
ב-30 באוגוסט 2022 הושאל לאתלטיקו מדריד.
ב-1 בספטמבר 2023 הושאל למנצ'סטר יונייטד.
ב-17 בינואר 2024 הושאל למשך חצי עונה לברנטפורד, במהלכה רשם 16 הופעות בליגה ובישל ארבעה שערים.
קריירה בינלאומית

לרגילון הופעה אחת במדי נבחרת ספרד עד גיל 21 נגד נבחרת רומניה.
ב-6 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד הבוגרת בניצחון של ספרד 0–4 על אוקראינה במסגרת ליגת האומות.
תארים

גביע העולם למועדונים: 2018
הליגה האירופית: 2019/20
נבחרת העונה בליגה האירופית: 2019/20
הערות שוליים

↑  El sueño cumplido de Sergio Reguilón, abc, ‏6 באוגוסט 2015 (בספרדית)
↑  El joven Sergio Reguilón llega al UD Logroñés, Rioja2.com, ‏5 באוגוסט 2015 (בספרדית)
↑  SERGIO REGUILÓN JOINS ON LOAN FROM REAL MADRID, sevillafc.es (באנגלית)
↑  Reguilón completes transfer, Tottenham Hotspur (באנגלית)
עודד כרמלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1985 (בן 39) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה 
 מפלגה:  מרצ 
 
עודד כרמלי (נולד ב-18 בפברואר 1985) הוא משורר, סופר, עורך ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה

כרמלי נולד בכפר סבא, והחל לכתוב שירה בגיל צעיר. כבר בגיל 16 פורסמו שיריו בכתב העת עכשיו. בעת לימודיו בתיכון השלים תואר ראשון במסגרת האוניברסיטה הפתוחה. לאחר שירותו הצבאי עבר לתל אביב והשתלב בזירת הספרות והשירה של בית הקפה הנסיך הקטן.
פועלו הספרותי

בשנת 2006 החל כרמלי לארגן ערבי שירה בשכונת פלורנטין תחת השם "תרכובת", במסגרת זו פגש את יהודה ויזן. באותה שנה ייסדו השניים את כתב העת לשירה "כתם". סך הכל פורסמו שישה גיליונות בין דצמבר 2006 למרץ 2008.
בשנת 2007 ייסדו כרמלי וויזן את פסטיבל תל אביב לשירה, הפסטיבל הראשון נערך בכוונה על תאריכי פסטיבל המשוררים במטולה. לדברי כרמלי וויזן, פסטיבל תל אביב לשירה נועד "להוות קונקורנציה לסיאוב המשרד-חינוכי והביצתי של פסטיבל מטולה", ה"מתאפיין ברחיצות-ידיים, קרי – זונות מפרסמות זו לזו". באותה שנה, יחד עם ויזן, הניח חבילה חשודה על מפתן בית כתב העת הליקון, כחלק מהסכסוך המתוקשר בין כתבי העת. לטענתו, החבילה, שנעטפה בעטיפת פו הדב ונכתב עליה "תיק תק / תיק תק / כתם 2 / עוד שבועיים", נועדה להודיע לכתב העת "הליקון" על פרסום התקציב הממשלתי לו זוכה הליקון בגיליון "כתם" החדש. אנשי הליקון הזמינו את חבלני המשטרה, שפינו את הבניין ופוצצו את הארגז. בעקבות האירוע נחקר כרמלי במשטרה. שנה לאחר מכן נפרדה דרכם הספרותית של כרמלי וויזן.
בשנת 2008 זכה במקום הראשון בתחרות "שירה על הדרך" של עיריית תל אביב.
בשנת 2010 היה בין יוזמי ההוצאה לאור של פרויקט הספרות והאמנות החד-פעמי "תיקיות 02010", במסגרתו פורסמה התכתבות פרטית בין כרמלי למי שהיה עורך התרבות במקומון העיר, איתמר בן-כנען. לפי ההתכתבות, בן-כנען ביקש מכרמלי לכתוב ביקורת "מפרגנת" וכרמלי השיב: "אם סגרת מראש עסקאות-שטן עם היח"צ אז זאת לא ביקורת, חביבי, זאת תעמולה".
בשנת 2011 הקים את כתב העת הבה להבא לספרות עברית עכשווית. לדברי העורך, כתב העת החצי-שנתי "נוסד מתוך תחושה עמוקה של סלידה ממה שמכונה בשוגג או במזיד 'המציאות הישראלית' – כלומר מהאקטואליות, מהפרובינציאליות ומהמינוריות הטחה את ספרותינו ככיסוי עיניים נוכח שמיים מכוכבים". גיליונות כתב העת מודפסים באלפי עותקים ומחולקים חינם בחנויות ספרים עצמאיות, בקמפוסים, במועדונים ובבתי קפה ברחבי הארץ, והם זמינים להורדה חינם או להזמנה חינם מאתר האינטרנט של כתב העת.
בשנת 2015 ייסד את הוצאת הספרים הבה לאור, שמפרסמת את ספרי חבורת הבה להבא – לצד ספרי מופת מהאוונגרד הקלאסי. בשנה זאת גם חידש את פסטיבל תל אביב לשירה, הפעם לצד דוד (ניאו) בוחבוט, ומאז הוא נערך כסדרו מדי שנה בחנוכה.
מאז שנת 2007 כרמלי פרסם רומן, שלושה קובצי שירה וספר עזרה-עצמית פרודי. ובמהלך פעילותו ערך עשרות ערבי שירה, ספרות, מחשבות ומדע. רבים משיריו פורסמו בעיתונים היומיים ובכתבי עת שונים, וכן תורגמו למספר שפות. ב-2015 פורסם מבחר משיריו בהוצאת Proper Tales Press הקנדית, בתרגום כרמלי ומעין איתן, בשם "Hating Animals".
לצד מסות וביקורות ספרות, כרמלי עובד כעיתונאי מדע, בכלי תקשורת ישראליים כמו אתר סוכנות החלל הישראלית ומוסף הארץ ובכלי תקשורת בינלאומיים כמו Nautilus ו-New Scientist.
ספריו

עורשלד, מחזור שירים, עכשיו, 2007.
כלכלת בית, רומן, כתר, 2009.
ליקום אין אופוזיציה, קובץ שירים, אחוזת בית, 2010.
החיים לא ראויים לחיים, קובץ שירים, הבה לאור, 2015.
הכלום מנצח (כשאנשים חכמים עושים מדיטציה), עזרה עצמית, כנרת-זמורה-ביתן, 2019.
אף אחד לא בא, לא בדרך, לא יבוא, הבה לאור ואפרסמון, 2023
הערות שוליים

↑  שירי לב-ארי, "על הדרך" זכה המרדן המסורתי בפרס מהממסד, באתר הארץ, 20 במאי 2008
↑  אייל דץ‏, אסופת מאמרים חדשה מגלה: מי נגד מי בעולם הספרות?, באתר וואלה, 18 באוגוסט 2010
↑  דבורית שרגל, סדום ב"העיר", באתר ביזפורטל, 19 באוגוסט 2010
↑  אתר הבה להבא
↑   עמרי הרצוג, המניפסט של עודד כרמלי קורא לתוהו ובוהו, באתר הארץ, 16 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308331105171  BnF: cb16143799j (data)  ISNI: 0000 0000 7145 0210  LCCN: no2009120046  VIAF: 97523964   WorldCat (עם VIAF): 97523964
מל ברוקס

| --- | --- |

מל ברוקס, אפריל 2010
 לידה:  28 ביוני 1926 (בן 98) ברוקלין, ניו יורק
 שם לידה:  מלווין קמינסקי
 לאום:  אמריקאי
 מקום לימודים:  בית ספר ע"ש אברהם לינקולן  המכון הצבאי וירג'יניה  ברוקלין קולג' 
 תקופת הפעילות:  מ-1949
 תחום יצירה:  קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון
 הושפע על ידי:  ג'ורג' מ. קוהאן, בוב הופ, פרד אסטר וג'ין קלי.
 יצירות ידועות:  המפיקים, ההיסטוריה המטורפת של העולם, אוכפים לוהטים, פרנקנשטיין הצעיר, רובין הוד: גברים בגטקעס
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בפריים טיים לכתיבה לתוכנית קומית או מוזיקלית (1967)  פרס לורל לתסריטאות (2003)  פרס לורנס אוליבייה למחזמר החדש הטוב ביותר (2005)  פרס דרמה דסק למחזמר מצטיין (2001)  פרס אוסקר לשם כבוד  פרס דרמה דסק לספר של מחזמר (2001)  פרס דרמה דסק לליריקה (2001)  פרס מרכז קנדי (2009)  פרס אמי להופעת אורח בסדרה קומית (1997)  פרס הוגו להצגה הדרמטית (1975)  פרס מכון הסרטים האמריקאי על מפעל חיים (2013)  פרס אמי להופעת אורח בסדרה קומית (1999)  פרס אמי להופעת אורח בסדרה קומית (1998)  פרס גראמי לסרט המוזיקלי הטוב ביותר (2001)  פרס דרמה דסק למחזמר מצטיין (2001)  פרס גראמי לאלבום מחזמר (2001)  פרס גילדת הכותבים של אמריקה לתסריט המקורי הטוב ביותר (1969)  פרס דרמה דסק לספר של מחזמר (2001)  פרס אמי לבידור בפריים טיים לכתיבה לתוכנית קומית או מוזיקלית (1967)  פרס גראמי לסרט המוזיקלי הטוב ביותר (2002)  פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (1968)  פרס נבולה לתסריט הטוב ביותר (1975)  פרס פיבודי (2023)  פרס סאטורן לבמאי הטוב ביותר (1976)  פרס טוני לסיפור הטוב ביותר למחזמר (2001)  היכל התהילה של גראמי (1998)  פרס טוני למוזיקה המקורית הטובה ביותר (2001)  פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (1998)  מדליית המערכה האמריקנית  מדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  מדליית המערכה האירופית־אפריקאית־המזרח התיכון 
 בן או בת זוג:  אן בנקרופט (5 באוגוסט 1964–6 ביוני 2005) 
 צאצאים:  מקס ברוקס 
 מספר צאצאים:  4 
 www.melbrooks.com
 
מֶלווין "מֶל" קַמינסקי (באנגלית: Melvin "Mel" Kaminsky; נולד ב-28 ביוני 1926) ידוע יותר בשם הבמה שלו מֶל בּרוּקס, הוא יוצר סרטים, שחקן, מחזאי, קומיקאי ופזמונאי יהודי-אמריקאי, הידוע בעיקר כיוצר של פארסות ופרודיות.
ברוקס ידוע בפרודיות שלו לז'אנרים בקולנוע, על אנשים בתעשיית הקולנוע ואף על עצמו.
שלושה מסרטיו של ברוקס ממוקמים ברשימת 100 הסרטים המצחיקים ביותר של מכון הסרטים האמריקאי. "אוכפים לוהטים" במקום ה-6, "המפיקים" במקום ה-11 ו"פרנקנשטיין הצעיר" במקום ה-13.
ברוקס הוא אחד מתשעה עשר אנשים שזכו בפרסי האוסקר, אמי, גראמי וטוני גם יחד.
ראשית חייו

נולד בשם מלווין קמינסקי בברוקלין, ניו יורק. כילד חולני וחלש, חבריו לכיתה הציקו לו ולעגו לו, דבר שגרם לו לפתח הומור עוקצני וחד. הוא החל לעבוד בתור בדרן במקומות תיירותיים, והחל לצבור ביטחון בתחום זה. לאחר לימודיו בבית הספר התיכון על שם אברהם לינקולן (אנ') במשך שנה, ברוקס למד בבית הספר התיכון איסטרן דיסטריקט (אנ') ולאחר מכן למד שנה בברוקלין קולג' פסיכולוגיה. הוא שירת במלחמת העולם השנייה בצבא ארצות הברית והשתתף בקרב הארדנים.
ראשית הקריירה

ברוקס התחיל את הקריירה שלו בתחום עסקי השעשעושים כבדרן באתרי תיירות, והתמחה בחיקויים של כוכבי סרטים. לאחר שהתחיל לצבור ניסיון, הוא החל לעבוד כתסריטאי לקומדיות טלוויזיה.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20, חבר ברוקס אל קרל ריינר, תסריטאי ובדרן גם הוא, והפכו לצמד קומיקאים מצליח.
ברוקס החל לעבוד בתעשיית הקולנוע כשחקן, תסריטאי, מפיק ובמאי. סרטו הראשון של ברוקס היה "המבקר" אשר יצא בשנת 1963, סרט אנימציה קצר באורך ארבע דקות שמציג צורות וצבעים פשוטים, במהלכו נשמע קולו של ברוקס כזקן זועף שקנה כרטיס לסרט ולא מבין למה ביזבז עליו 2 דולר. הסרט זכה בפרס האוסקר.
ביחד עם באק הנרי, ברוקס יצר סדרת טלוויזיה מצליחה בשם "Get Smart" בכיכובו של דון אדמס כסוכן חשאי. הסדרה הוסיפה למוניטין של ברוקס כסאטריקין מבריק. הסרט "שחק אותה סמארט" מבוסס על סדרה זו.
סרטו העלילתי הראשון של ברוקס היה "המפיקים", הסרט, שיצא בשנת 1967, מספר את סיפורם של שני מפיקים המנסים להעלות את המחזה הכושל ביותר אי פעם. הסרט היה כל כך בוטה וחצוף (שירו המרכזי נקרא "שירו שיר לפיהרר") שאולפני הקולנוע הגדולים סירבו להפיקו. לבסוף מצא ברוקס חברת הפצה עצמאית שהסכימה להפיק את הסרט. הוא זכה באוסקר על כתיבת התסריט המקורי הטוב ביותר. הסרט זכה להצלחה מחתרתית רבה.
מאוחר יותר, הפיק ממנו ברוקס גם מחזמר ברודוויי, ובשנת 2005, הוציא אותו מחדש כסרט מוזיקלי, מבוסס על המחזמר. המחזמר נחל הצלחה כלכלית רבה, ואף זכה באופן חסר תקדים ב-12 פרסי טוני.
בשנת 1974 יצר ברוקס עוד שני סרטים, "אוכפים לוהטים" ו"פרנקנשטיין הצעיר", שזכו שניהם להצלחה כלכלית רבה.
בשנת 1976 הפיק ברוקס את הסרט האילם הקומי הראשון, אחרי ארבעה עשורים שבהם לא הופקו סרטים אילמים. הסרט נקרא "סרט אילם", וסיפר את סיפורו של הפקת סרט. את המילה היחידה בסרט, למרבה האירוניה, אומר דווקא מרסל מרסו, הפנטומימאי הידוע. בשנת 1977 הוציא ברוקס גם את הסרט "מתח גבוה", פארודיה על סרטי אלפרד היצ'קוק. היה זה הסרט הראשון שהפיק ברוקס במו ידיו.
בשנת 1975 ברוקס יצר סדרת טלוויזיה פארודית על רובין הוד. הסדרה לא הצליחה, ושודרה במשך 13 פרקים בלבד. אחרי כמעט 20 שנה, בתגובה לסרט המצליח שיצא בשנת 1991, "רובין הוד: נסיך הגנבים", הוציא בשנת 1993 ברוקס פארודיה בשם "רובין הוד: גברים בגטקעס", שהיה מבוסס רבות על סדרת טלוויזיה זו.