stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדריה
יהדות אלכסנדריה

היהודים הראשונים התיישבו בעיר במאה ה-3 לפנה"ס, בימי שלטון בית תלמי במצרים העתיקה. הם זכו לאוטונומיה רחבה בניהול ענייניהם הפנימיים. בראשם עמד אתנרך (נשיא העם) ולימים ניהלה את הקהילה מועצת הזקנים בת 71 איש. הקהילה הייתה עשירה מאוד והקימה בית כנסת מפואר. התפתחה בה ספרות יהודית-הלניסטית, ובה נעשתה ראשית מלאכת תרגום התנ"ך ליוונית ("תרגום השבעים"). בגמרא מוזכרים יהודי העיר, ונאמר שהשמן היחיד המצוי ברשות אנשי אלכסנדריה הוא שמן צנונות.
בין יהודי העיר המפורסמים מאותה התקופה היה הפילוסוף פילון האלכסנדרוני.
בתקופה הרומית היוו היהודים כ-40 אחוזים מתושביה של אלכסנדריה, והם חיו ברבעים מיוחדים משלהם (2 מתוך 5 רבעים). התושבים האחרים היו בעיקר יוונים. בשנת 38 לספירה פרעו תושבי העיר היוונים ביהודים, בסיועו של הנציב הרומאי, אאולוס אוויליוס פלאקוס. בשנת 66, בפרוץ מרד היהודים ברומאים בארץ ישראל, התמרדו גם יהודי אלכסנדריה. המרד דוכא ביד קשה, ורבבות יהודים נהרגו. מרד נוסף, מרד התפוצות, פרץ ב-115. בתלמוד הירושלמי מוזכר המרד ונאמר שהדם הגיע בים עד קפריסין. בשנת 414 גורשו כל היהודים מאלכסנדריה בידי שליטיה הביזנטיים.
במאה ה-12 ישבו בה רק 300 יהודים. במאה ה-19, עם חדירת האירופאים למצרים, שבה הקהילה היהודית וגדלה. בין השאר כיהנו בה כרבנים ראשיים הרב ישראל משה חזן, הרב נתן עמרם, הרב משה פארדו, הרב פרופ' דוד פראטו והרב ד"ר משה ונטורה. במקורות יהודים נהגו באותה תקופה לכנות את אלכסנדריה "נא אמון". אחרי מלחמת העולם השנייה ישבו באלכסנדריה כ-15,000 יהודים. בשנים שלאחר קום מדינת ישראל עלו רובם לישראל. בית הכנסת אליהו הנביא, הגדול בעיר, שבשיאו מנה 1,000 מקומות ישיבה, קיים עד היום בעיר. במאה העשרים הייתה בבית הכנסת מקהלה. באלכסנדריה היה מועדון "מכבי" לנוער.
לאחר מלחמת סיני ב-1956 החלו שלטונות מצרים בגירוש יהודי אלכסנדריה. גל נוסף של גירושים היה לאחר מלחמת ששת הימים. הגברים בקהילה נעצרו, וחלקם, ובהם הרב נפוסי, עונו. לאחר ששוחררו ממעצר, הותר להם לעזוב את מצרים, אך לא לעלות לישראל, ומבלי לקחת עם את רכושם. גם תשמישי הקדושה לא הורשו לעזוב את מצרים. היהודים שנותרו באלכסנדריה פוטרו ממקומות עבודתם.
ב-8 באוקטובר 2023, במקביל לטבח שבעה באוקטובר, התרחשה מתקפת טרור נגד תיירים ישראלים באלכסנדריה, כאשר שוטר מצרי שנשכר על ידם כמאבטח ירה על נוסעי האוטובוס. בפיגוע נרצחו שני אזרחים ישראלים והמדריך המצרי, ואדם נוסף נפצע באורח בינוני ונפטר בהמשך מפצעיו.
ערים תאומות

סלובקיה ברטיסלאבה, סלובקיה
יוון סלוניקי, יוון
קפריסין פאפוס, קפריסין (מ־2018)
איטליה קטניה, סיציליה, איטליה (מ־2019)
רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה
אוקראינה אודסה, אודסה, אוקראינה
קפריסין לימסול, קפריסין
טורקיה איזמיר, טורקיה
מרוקו קזבלנקה, מרוקו
דרום אפריקה דרבן, קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין
קזחסטן אלמטי, קזחסטן
רומניה קונסטנצה, רומניה
ארצות הברית קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית
תוניסיה תוניס, תוניסיה
הודו קאנפור, הודו
צרפת מרסיי, צרפת
אזרבייג'ן ייבלאח, אזרבייג'ן
בולגריה קאזאנלק, בולגריה
ראו גם

המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה
גן החיות של אלכסנדריה
ביבליותיקה אלכסנדרינה
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
↑  אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית., מפת נמל אלכסנדריה, 1817
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ו, עמוד א'
↑  פילון האלכסנדרוני, נגד פלאקוס, פרק שמיני, סעיף 55.
↑  ד"ר רחל שרעבי, 'היישוב הספרדי בירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית', עמוד 14
↑  מפה הערוב באלכסנדריה, 1923, באתר סריקה מונגשת הספרייה הלאומית.
↑  איתמר אייכנר, ליאור בן ארי, הדר עדי, פיגוע באלכסנדריה, בזמן המלחמה: שוטר מצרי ירה למוות בשני תיירים ישראלים, באתר ynet, 8 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550310105171  BNE: XX451106  BnF: cb11865912m (data)  GND: 4001138-0  ISNI: 0000 0001 2111 630X  LCCN: n80067694  MusicBrainz: 519fb127-912a-43ab-b5f7-68ba2ce7253d  NARA: 10044594  NDL: 00628179  NKC: ge134011  RERO: 02-A013720146  SUDOC: 069889481  VIAF: 129002681   WorldCat (עם VIAF): 129002681 
בית הכנסת אליהו הנביא
זיאד חנא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  שנות ה־70 של המאה ה־20 ראמה, ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת אוקספורד 
 מנחה לדוקטורט:  תומאס פרדריק מלהאם 
 מוסדות:  קיידנס  אינטל 
 
זיאד חנא (בערבית: زياد حنا) הוא מדען מחשב ערבי-ישראלי המכהן כמנכ"ל מרכזי המחקר והפיתוח של חברת התוכנה האמריקאית קיידנס (Cadence Design Systems) בישראל.
קורות חיים

זיאד חנא הוא יליד הכפר ראמה, בן למשפחת פליטים מהכפר איקרית. הוא בעל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1995 קיבל תואר שני במדעי המחשב, על עבודה שכותרתה "Cave. computer aided verification environment", שנעשתה בהנחיית פרופ' עמירם יהודאי. בשנת 2011 קיבל תואר שלישי במדעי מחשב מאוניברסיטת אוקספורד באנגליה, על עבודה שכותרתה "A Symbolic Execution Framework for Algorithm-Level Modelling and Verification of Computer Microarchitecture". בשנות התשעים הצטרף לחברת אינטל כמהנדס תוכנה בקבוצות פיתוח הכלים של החברה. במהלך 17 שנות עבודתו באינטל כיהן בתפקידי ניהול בכירים בחברה והתמקד, הן כמנהל והן כמהנדס ראשי בחברה בפיתוח כלי תוכנה בתחום האימות הפורמלי (Formal Verfication) של שבבי חומרה. כלי התוכנה שפותחו בקבוצות התוכנה תחת ניהולו שימשו את אינטל בפיתוח רוב מעבדיה לאורך השנים.
בשנת 2007 עזב את אינטל ועבר לעמק הסיליקון בקליפורניה, שם הצטרף כסגן נשיא לפיתוח וכמהנדס ראשי בחברת הזנק צעירה יחסית בשם Jasper Design Automation. ב-2014 נרכשה החברה על ידי חברת Cadence Design Systems ומאז מכהן חנא כסגן נשיא בכיר למחקר ופיתוח בקיידנס ומנכ"ל סניף החברה בחיפה. באפריל 2019 מונה למנכ"ל כל מרכזי המחקר והפיתוח של החברה בישראל. ב-2016 מונה לפרופסור אורח במחלקה למדעי מחשב באוניברסיטת אוקספורד.
על שמו של חנא רשומים פטנטים אחדים.
תרומה לקהילה

זיאד חנא פעיל בקידום והנגשת תחום ההיי-טק במגזר הערבי הישראלי, הוא חבר בארגון צופן - מרכזי טכנולוגיה עילית ואחד מראשי המועצה הציבורית לקידום הייטק בחברה הערבית.
חיים אישיים

חנא נשוי ואב לשתי בנות, מתגורר ועובד בחיפה.
הערות שוליים

↑  Ziyad Hanna, University of Oxford
↑  גנאלוגיה מתמטית של זיאד חנא, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
↑  Jordan Mulcare, University of Oxford appoints Cadence employee as visiting professor,  Electronic Specifier, 11th April 2016
↑  Patents by Inventor Ziyad Hanna, Justia
↑  קרן-אור גרינברג, הייטק צריך שינוי תודעתי ומחשבתי, של החברה הערבית וגם היהודית, באתר כלכליסט, 12 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  dblp: 10/5046  ISNI: 0000 0004 2722 3204  MGP: 243309
בת'אני ג'וי לנז

| --- | --- |

בת'אני ג'וי לנז בשנת 2015
 לידה:  2 באפריל 1981 (בת 43) הוליווד, פלורידה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם במה:  בת'אני ג'וי גלאותי, ג'וי לנז
 סוגה מועדפת:  רוק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  שחקנית: 1988 - היום   זמרת: 2000
 עיסוק:  מפיקה, במאית
 מקום לימודים:  Eastern Christian High School  Eastern Christian School Association 
 בן או בת זוג:  Michael Galeotti (2005–2012)   וס רמזי 
 מספר צאצאים:  1
 www.bethanyjoy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בת'אני ג'וי לנז (באנגלית: Bethany Joy Lenz; נולדה ב-2 באפריל 1981) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. היא מוכרת מתפקידה בתור היילי ג'יימס סקוט בסדרת הטלוויזיה "מגרש ביתי" (2012-2003) ברשת The CW, ומתפקידה בתור קארי אלן בסדרת הדרמה הפוליטית "פירסון" (2019) ברשת USA.
היא מוכרת גם בתחום המוזיקה מקריירת הסולו שלה, ובתור סולנית בלהקה אברלי (Everly).
ביוגרפיה

בת'אני ג'וי לנז נולדה ב-2 באפריל 1981 בעיר הוליווד, פלורידה. ב'תאני היא בתם היחידה של רוברט ג'ורג לנז, מורה להיסטוריה ומטפל, ולקתרין הולט מלקולם שפרד, מנהלת אישית ויזמית.
סבא שלה הופיע במחזות זמר בברודוויי בשנת 1950. בת'אני הלכה בדרכו והחלה לשיר ולהופיע בגיל צעיר בכנסייה.
לאחר שעברה עם משפחתה לטקסס כשהייתה בת 7, החלה ללמוד בבית ספר המשלב תיאטרון ואמנות, שם למדה ריקוד ומשחק. במהלך שנות לימודיה שם, השתתפה לנז במספר הצגות ומופעים בית-ספריים.
בשנת 1999, במהלך צילומי "אור מנחה", סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר נוצרי-פרטי בניו ג'רזי.
קריירה

בעת שנסעה לטיול קצר בלוס אנג'לס, לנז קיבלה את העבודה המקצועית הראשונה שלה בפרסומת לבובות. לנז הופיעה בהמשך בפרסומות עבור מותגים כמו אגו וופלס, ד"ר פפר ואחרים.
בשנת 1996, כאשר הייתה בכיתה ט', היא קיבלה את התפקיד של לינדה האלק בסרט האימה "קללת הצועני" שביים טום הולנד ומתבסס על הרומן משנת 1984; "רזה" מאת סטיבן קינג. היא הופיעה בפיילוטים, פרסומות וסרטים שונים, והופיעה בתיאטרון אזורי עד שבסופו של דבר לוהקה לתפקיד קבוע באופרת הסבון "אור מנחה".
בשנת 1998, כאשר הייתה בת שבע עשרה, לנז גילמה את השיבוט של רווה שיין באופרת הסבון "אור מנחה" של רשת CBS במשך תשעה פרקים. תפקידה זיכה אותה בביקורות כה חיוביות מצדה צופים, המבקרים ומפיקי התכנית, עד שלנז לוהקה בסופו של דבר לתפקיד של מישל באואר סנטוס עם פרישתה של השחקנית רבקה באדיג, שגילמה אותה עד כה.
בשנת 2003, לוהקה לנז לסדרת הטלוויזיה "מגרש ביתי" של רשת The WB שלאחר מכן נסגר וזכויות הפצת הסדרה הועברו לרשת הטלוויזיה The CW. במקור היא עשתה אודישן לתפקידים של ברוק דייוויס והיילי ג'יימס סקוט. היא קיבלה את התפקיד של היילי ג'יימס סקוט, החברה הכי טובה של לוקאס סקוט, בגילומו של צ'אד מייקל מאריי, ואשתו של ניית'ן סקוט, בגילומו של ג'יימס לאפרטי. במהלך התקופה שלה ב"מגרש ביתי", הוצעה ללנז את התפקיד של בל/היפה בהפקת תיאטרון של "היפה והחיה" כשהיה עדיין בהפקה בברודוויי, אך דחתה זאת עקב אילוצים בלוח בזמנים. לנז הופיעה בפרק של הסדרה "חיים בלתי צפויים" כחלק מאירוע קרוסאובר בין "מגרש ביתי" ו"חיים בלתי צפויים".
בעונה השישית, לנז עברה לכס הבימוי. בתחילה היא פנתה למפיק גרג פראנג' ב-2007 עם רעיון הבימוי, אך לא ניתנה לה ההזדמנות לעשות זאת, רק שנתיים לאחר מכן. היא ביימה שלושה פרקים סך הכל בסדרה. לאחר תשע עונות שידור, עונתה התשיעית והאחרונה של הסדרה הסתיימה ב-4 באפריל 2012.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי של קארי אלן בסדרת הדרמה הפוליטית של רשת USA, "פירסון", המהווה ספין אוף לסדרת הטלוויזיה המצליחה "Suits".
באוקטובר 2024, לנז הוציאה לאור ספר זיכרונות בשם Dinner for Vampires Life on a Cult TV Show (While also in an Actual Cult!), בו היא משתפת את סיפור חייה בתוך כת.
חיים אישיים

לנז הייתה חלק מקבוצה דתית קיצונית נוצרית בשם "Big House Family" במשך עשר שנים, תחת השפעתו של כומר מאיידהו ששלט בקריירה, בחייה האישיים ובחשבון הבנק שלה. מנהיג הקבוצה גרם לה להתנתק מבני משפחתה וממכריה, ובנוסף מנע ממנה להשתתף במחזמר "היפה והחיה" בברודוויי. ב-31 בדצמבר 2005, נישאה לנז למוזיקאי מייקל גלאוטי, בנו של מנהיג הקבוצה ולשעבר הקלידן בלהקת האינדי רוק "Enation". בשנת 2011, לנז ילדה את בתם הבכורה, מריה רוז. היא עזבה את הכת ב-2012, אותה שנה בה התגרשה מגלאוטי. היא איבדה את המיליונים שהרוויחה מצילומי הסדרה "מגרש ביתי" לידי מנהיג הכת לאחר שמנהלי הכספים של הקבוצה השקיעו 2 מיליון דולר מחשבונה בהשקעות מסוכנות.
היא ובתה מתגוררות כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2002: Preincarnate
2005: Come On Home
2006: The Starter Kit
2012: Then Slowly Grows
2013: Your Woman
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2008: Mission Bell (חלק מלהקת "Everly")
2009: Fireside (חלק מלהקת "Everly")
2010: B Tracks: Vol. 3 (חלק מלהקת "Everly")
2010: B Tracks: Full Collection (חלק מלהקת "Everly")
2014: Get Back to Gold
2015: It's Christmas
2020: Snow
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | קללת הצועני | לינדה האלק |  |
| 2004 | מעודדות צמודות 2 | מרני פוטס |  |
| 2017 | Extortion | ג'ולי ריילי |  |
| 2020 | Blindfire | ג'ן בישופ |  |
| 2022 | So Cold the River | אריקה שואו | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Harvest Moon | דלפין |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Psalty's Salvation Celebration | שלי בארנס | סרט טלוויזיה |
| 2000–1998 | אור מנחה | שיבוט של רווה שייני | 9 פרקים |
| 2000–1998 | אור מנחה | מישל באוור סנטוס | 40 פרקים |
| 2000 | Mary and Rhoda | רוז קרונין | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2001 | מכושפות | ליידי ג'וליה | פרק: "A Knight to Remember" |
| 2001 | פליסיטי | גרטשן | פרק: "Oops...Noel Did It Again" |
| 2001 | על גבול השפיות | הת'ר | פרק: "Feeling Shellfish" |
| 2002 | Maybe It's Me | סוכנת מכירות | "The Romeo & Juliet Episode" |
| 2003 | הסניגור | קלייר סטאסיאק | 2 פרקים |
| 2012–2003 | מגרש ביתי | היילי ג'יימס סקוט | תפקיד ראשי (9 עונות); 187 פרקים גם במאית (3 פרקים)  |
| 2010 | חיים בלתי צפויים | היילי ג'יימס סקוט | פרק: "Music Faced" |
| 2013 | CSI | דארסי בליין | פרק: "Frame by Frame" |
| 2013 | דקסטר | קאסי ג'ולנסטון | 5 פרקים |
| 2013 | Men at Work | מג | פרק: "Tyler the Pioneer" |
| 2014 | The Christmas Secret | כריסטין אייזלי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2014 | Sock Monkee Therapy | הולי | סדרת רשת; פרק: "Holly" |
| 2016 | סוכני S.H.I.E.L.D. | סטפני מאליק | 2 פרקים |
| 2016 | אמריקן גותיק | אפריל | 3 פרקים |
| 2017 | קולוני | מורגן | 8 פרקים |
| 2017 | Snowed-Inn Christmas | ג'נה הדסון | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2017 | NaSty Habits |   | במאית הפרק "Somebody's Mom" |
| 2018 | האנטומיה של גריי | ג'ני | 2 פרקים |
| 2018 | Poinsettias for Christmas | אלי פאלמר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2018 | Royal Matchmaker | קייט גליסון | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2019 | Bottled with Love | אבי לורנס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2019 | פירסון | קארי אלן | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2020 | Five Star Christmas | לוסי רלסטון | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2020 | Just My Type | ונסה סילס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2020 | A Valentine's Match | נטלי סימונס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2021 | An Unexpected Christmas | אמילי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2022 | Good Sam | איימי טיילור | תפקיד אורח |
| 2023 | A Biltmore Christmas | לוסי קולינס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
הערות שוליים

↑  Bethany Joy Lenz Reveals How Her Daughter Influenced Her Decision to Leave Cult After 10 Years: 'We Gotta Get Out', People.com (באנגלית)
↑  Elizabeth Stanton, 'One Tree Hill' actress among celebrities lured in by cult 'predators' despite fame and success, Fox News, ‏2024-10-21 (באנגלית אמריקאית)
1 2  David Oliver, Bethany Joy Lenz of 'One Tree Hill' on how she got into a cult: 'Bible study went sideways', USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16601899c (data)  GND: 1299021115  ISNI: 0000 0000 7756 8340  LCCN: no2010043769  MusicBrainz: 4d26bfe6-eec6-4ad1-89e0-396b483dc3cd  VIAF: 108068985   WorldCat (עם VIAF): 108068985
בטי רוקאווי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בפברואר 1954 (בת 70) הודו
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  מאפרת, סוכנת דוגמנויות
 בן או בת זוג:  רוברט רוקאווי 
 www.rockaway.co.il
 
בטי (ברוכה) רוקאווי (נולדה ב-21 בפברואר 1954) היא אשת אופנה ישראלית.
ביוגרפיה

רוקאווי נולדה בהודו למשפחה שומרת מצוות בת שמונה נפשות. אביה הגיע להודו מבוכרה ושם משפחתה היה "מירזיוף". המשפחה עלתה לישראל כשהייתה בת 3 ונקלטה בפתח תקווה. רוקאווי למדה בבית הספר הדתי "ישורון" בפתח תקווה.
לאחר שירותה הצבאי, למדה איפור ואופנה ב-"F.I.T" שבסן דייגו. עם שובה לישראל שמשה כמאפרת בהצגותיו של חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 1983 התמנתה לעורכת מדור איפור וטיפוח של המגזין עולם האישה, ובשנת 1985 יסדה את סוכנות הדוגמנות "אימג'". החל משנת 1993 היא בעלת המניות היחידה של הסוכנות, שייצגה במהלך השנים את יעל אבקסיס, מילי אביטל, דודי בלסר, יעל בר זוהר, איילת זורר, שירז טל, מלי לוי, אסתי ממו, אנסטסיה מיכאלי, רנא רסלאן, נינה ברוש, שיר אלמליח, ימית סול, רונית אלקבץ ואחרים.
בין השנים 2005–2006 השתתפה רוקאווי בתוכנית המציאות של ערוץ 10 "הדוגמניות", כשופטת, לצד מיקי בוגנים וגלית גוטמן.
ב-2015 השתתפה רוקאווי בתוכנית המציאות "מאסטר שף VIP" והייתה המודחת התשיעית והאחרונה (בחצי גמר).
חיים אישיים

רוקאווי הייתה נשואה לפרופסור רוברט רוקאווי, השניים חיו ביחד 18 שנים עד שהתגרשו באמצע שנות התשעים של המאה ה-20, לאחר תקופה בה חיו בנפרד בשנת 2000 חזרו לחיות יחד, בשנת 2017 חתמו על תעודת זוגיות דרך ארגון משפחה חדשה ובתחילת שנת 2023 התחתנו שוב.
לזוג יש שני ילדים, בן ובת. היא מתגוררת בארסוף.
הערות שוליים

↑  "שנים שאבא שלי התבייש בי, מקווה שעכשיו הוא גאה", באתר ‏מאקו‏, 5 במרץ 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011416543305171  VIAF: 313165930955168530001   WorldCat (עם VIAF): 313165930955168530001
רונית יודקביץ'

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1965 (בת 59) פתח תקווה
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1979
 עיסוק:  דוגמנית, שחקנית, מרצה ומעצבת פנים
 יצירות בולטות:  אדמה משוגעת
 בן זוג:  אלי ברק
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  הפנים של השמונים (1984) מעומדות לפרס אופיר בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר (2003,2006)
 פרופיל ב-IMDb
רונית יודקביץ' (נולדה ב-14 בנובמבר 1965 בפתח תקווה) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

יודקביץ' נולדה בפתח תקווה, בת אחת משלושה ילדים לאב חשמלאי ולאם שעבדה ברשת עמל, התגלתה כדוגמנית בגיל 14, על ידי כתבת "לאשה", דליה בן-ארי, ובגיל 18 זכתה בתואר "הפנים של השמונים" על ידי המגזין וייצגה את ישראל בתחרות דוגמנית העל העולמית. לאורך השנים הספיקה לעבוד כדוגמנית ביפן ובארצות הברית, ונחשבה לאחת המצליחות מהתחום בישראל.[דרוש מקור] נישאה לראשונה ליואב רן. את בן זוגה, פרננדו, מאמן טניס ברזילאי, הכירה עת ביקורו בישראל. היא עברה בשנת 1998 להתגורר בברזיל ולשניים נולדו שני ילדים. בני הזוג נפרדו ויודקביץ' שבה לישראל.
עם חזרתה לישראל, החלה לעסוק במשחק והשתתפה בתפקידים מרכזיים בסרטים "מתנה משמיים" (2003) של דובר קוסאשווילי, "אדמה משוגעת" (זוכה פרס אופיר לשנת 2006) של דרור שאול, "נתיב המזלות" של איל בן אהרון ו"לאהוב את אנה" של ציון רובין. על משחקה זכתה לשבחים ולמועמדות בטקס פרסי אופיר. ב-2005 שימשה כשופטת בתחרות מלכת היופי. בשנת 2008 שיחקה יודקביץ' בסרט הקולנוע "שבע דקות בגן עדן". מאז חזרתה לישראל דגמנה עבור מותגים כמו "הפי ליידי", "קרייזי ליין" ו"סי יו". בשנת 2011 יודקביץ' הנחתה את התוכנית "משפחה 10" בערוץ 10. בשנת 2012 הופיעה בסרטו של אלון שרביט, "טור אחד לחלום". שיחקה בסרטו של יוסי מדמוני, "מקום בגן עדן" ובסרט "עמק" של סופי ארטוס, בשנת 2023 הנחתה יודקביץ ביחד עם דרור קונטנטו את תוכנית העיצוב בערוץ 13 "מעצבים ברגע".
יודקביץ משמשת החל משנת 2021 כפרזנטורית של חברת מורז.
יודקביץ' היא בוגרת המדרשה לאמנות והציגה מספר תערוכות בארץ ובעולם.
בנוסף ליודקביץ 18 שערים במגזין לאישה לאורך השנים.
חיים אישיים

ליודקביץ שני בנים מבן זוגה פרננדו ובן נוסף מאיש העסקים יאיר ברזילי.
בשנת 2019 נישאה לאלי ברק, איש כוחות הביטחון בעבר ואיש עסקים בהווה.
הערות שוליים

↑  יפעת הללי אברהם, ‏בגיל 53: רונית יודקביץ' התחתנה בפעם השלישית, באתר ‏מאקו‏, 20 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304786505171  BnF: cb16224844j (data)  GND: 1061900622  ISNI: 0000 0000 8966 7960  LCCN: no2008019287  NTA: 304148865  SUDOC: 149318162  VIAF: 130698093   WorldCat (עם VIAF): 130698093
אשתו כגופו

אשתו כגופו הוא כלל הלכתי המדמה אשה לבעלה עד כדי שתידמה לו מבחינה דינית בתחומים מסוימים בהלכה.
עדוּת

לעניין פסולי עדות: 
האשה נחשבת כבעלה, שנאמר: ”עֶרְוַת אֲחִי אָבִיךָ לֹא תְגַלֵּה אֶל אִשְׁתּוֹ לֹא תִקְרָב דֹּדָתְךָ הִוא” (ספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק י"ד), [ועל זה אמרו חז"ל] והלא אשת דודו היא? אלא שאשה כבעלה (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ח, עמוד ב'). [ופסק הרמב"ם כי] לפיכך כל בעל שאתה פסול להעיד לו, כך אתה פסול להעיד לאשתו (משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות עדות, פרק י"ג, הלכה ו', ארבעה טורים, חושן משפט, סימן ל"ג, ג).
עדוּת > גבולות הכלל במקרה של ריחוק דורות

ריחוק הדורות
כשנתרחקו הדורות עד דור שלישי, אין אומרים אשה כבעלה. ולכן אפילו לדעת הסוברים שראשון בשלישי פסול להעיד (ראה ערך פסולי עדות), לאשתו הוא כשר, כגון משה מותר להעיד לאשת פינחס בן בנו של אהרן (מובא בתוספות בתלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ח, עמוד א', בדיבור המתחיל "רב").
אשתו יותר מגופו

לגבי כבוד אשתו ההנחיה היא שיכבד אותה יותר מאשר את גופו. מקור הדברים הוא בתלמוד. וכך כתב הרמב"ם: ”וכן צוו חכמים שיהיה אדם מכבד את אשתו יתר מגופו ואוהבה כגופו, ואם יש לו ממון מרבה בטובתה כפי הממון, ולא יטיל עליה אימה יתירה ויהיה דיבורו עמה בנחת ולא יהיה עצב ולא רוגז” (משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ט"ו, הלכה י"ט).
הדלקת נרות חנוכה

מנהג קהילות אשכנז שכל אחד מבני הבית מדליק נרות חנוכה, כדי לקיים את מצוות ההדלקה באופן של 'מהדרין מן המהדרין', אך אין הנשים הנשואות  מדליקות, אלא אם כן נבצר מהבעל להדליק מסיבה כלשהי. על מנהג זה תמה רבי אפרים הכהן, שכן על מנת להיות מהמהדרין מן המהדרין, לפי דעתם של הרמב"ם והרמ"א, שכשיטתם נהגו יהודי אשכנז, צריך להדליק נרות בהתאם למספר כל בני הבית כפול מספר ימי החנוכה שחלפו (כולל היום הנוכחי). רבי אליהו שפירא יישב את המנהג בהתבסס על הכלל שאשתו של אדם כגופו, ולכן אישה נשואה אינה צריכה להדליק בעצמה מפני שאשתו כגופו וממילא נחשב לה הידור בהדלקת בעלה. ואף אין הבעל והאישה נספרים כשני אנשים במניין בני הבית. ראייה לחידושו מופיעה כבר בדברי מהרש"ל, הכותב שמספיק נר אחד עבור איש ואשתו. אמנם יש מפקפקים בחידוש זה
תשלומי בושת

במסכת כתובות (דף סה) דנה הגמרא על תשלומים המגיעים לבעל בגין נזקים הנגרמים לאשתו. המשנה קבעה שכאשר אדם בייש אישה מגיעה תשלום ה"בושת" לבעלה.
יריקה על אדם נחשבת ככלל של "המבייש את חברו" שממנו לומדים למקרי בושת שונים. פסק רב פפא שהיורק על בגד חברו אינו חייב לשלם בושת – יריקה המחייבת תשלום בושת חייבת לנגוע בגוף האדם. לעומת זאת, כאשר יורקים על אשתו של אדם, הוא עצמו חש ביזיון. הגמרא מנסה להשוות זאת למקרה אחר של בושה עקיפה, ודוחה ומבהירה: "אשתו גופֵיה הוואי" (תרגום: אשתו היא גופו).
דאורייתא ודרבנן

ישנן כמה דעות בפוסקים לגבי גדר הכלל:
יש מהראשונים שסוברים שמן התורה אין אומרים אלא שאשה כבעלה, אבל לא אומרים שבעל כאשתו, אלא שמדרבנן עשאוהו גם כן כאשתו - המאירי על תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ח, עמוד ב' (בשם "יש אומרים").
יש סוברים שאף בעל כאשתו מן התורה, שאף הוא נלמד מהפסוק "דֹּדָתְךָ הִוא", שכשם שאישה כבעלה הוא הדין לבעל כאשתו - בעל המאור ומלחמות ומאירי על תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ח, עמוד ב', וכן תורת חיים (שם).
יש סוברים שאף אשה כבעלה הוא מדרבנן, וכל שכן בעל כאשתו שהוא מדרבנן; כי "דֹּדָתְךָ הִוא" בעריות נאמר, ואין למדים עדות מעריות - שו"ת נודע ביהודה ב, אבן העזר עו'.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ב, עמוד ב'.
↑  שער אפרים - אפרים בן יעקב, הכהן, מוילנה, 1616-1678 (page 37 of 206), באתר hebrewbooks.org
↑  אליה רבא, אורח חיים סימן תרעא סעיף קטן ג
↑  שו"ת מהרש"ל/סימן פה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ברכי יוסף, אורח חיים סימן תרעא סעיף קטן ב
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
דניאל בנלולו

דניאל בנלולו (נולד ב-6 במאי 1958), הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד, וכחבר מועצת עיריית אשדוד.
ביוגרפיה

נולד במרוקו, ובשנת 1969 עלה לישראל. כיהן בעבר כחבר מועצת עיריית אשדוד.
בשנת 2003 נבחר לראשונה לכנסת ה-16 מטעם הליכוד. עם הקמת מפלגת קדימה בשלהי 2005 החליטה סיעת הליכוד למנות את בנלולו ליושב ראש ועדת הכנסת תחת רוני בר-און שפרש מהסיעה ומונה לשר התשתיות הלאומיות. בפועל בנלולו כיהן שלושה וחצי חודשים בתפקיד (פברואר-אפריל 2006).
בבחירות לכנסת ה-17 הוא הוצב במקום ה-16, אך הליכוד זכה רק ב-12 מנדטים והוא לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד לכנסת, ולא נבחר.
במאי 2012 נבחר למנכ"ל נמל תל אביב, אולם רשות החברות הממשלתיות עצרה את המינוי עקב חוסר עמידה בתנאי הסף לתפקיד.
באוגוסט 2020, הציעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מירי רגב את מועמדותו ליו"ר רשות שדות התעופה אך הוא נפסל לאור היעדר "כישורים מיוחדים" הנדרשים לאור זיקתו הפוליטית בהתאם לחוק החברות.
בנלולו גרוש ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  אילן ליאור, רשות החברות הממשלתיות עצרה את מינוי דני בנלולו לתפקיד מנכ"ל נמל ת"א, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2012
↑   חגי עמית, מירי רגב ניסתה לסדר ג'וב למקורב - זו היתה תגובת רשות החברות, באתר TheMarker‏, 25 באוגוסט 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקצוע חופשי

מקצוע חופשי (מקור המונח הוא מצרפתית: Profession libérale) הוא מקצוע המתנהל על בסיס הכשרה ייעודית, על בסיס אישי, באחריותו האישית של בעל המקצוע, באופן עצמאי ומקצועי, המחויב לפעול לרוב לפי האינטרס הציבורי. בעיקר שירותים מקצועיים (משפטיים, פיננסים וכדומה), טכניים או טיפוליים במסגרת מוסדרת או בלתי מוסדרת.
בעלי מקצועות חופשיים פועלים לעיתים קרובות כעצמאיים, פרילנסרים, כחלק משותפות או נרשמים כחברה בע"מ, אך רבים מהם מועסקים כשכירים. הם גובים שכר טרחה או עמלה עבור שירותיהם. הם חופשיים לקבוע את שעות העבודה ומשך יום או שבוע העבודה, בניגוד לעובד שכיר המחויב לשעות עבודה קבועות שהמעסיק קובע. הם חייבים לקיים הנהלת חשבונות של הכנסותיהם, וזכאים להטבות מס במקרים מסוימים.
מקור הביטוי "מקצוע חופשי" מהמונח "אמן חופשי" (artisan libérale), שהתייחס לאנשים שהיו "חופשיים", כלומר, לרוב לבני המעמד הגבוה (או בני חסות שלהם), שיכולים היו להקדיש את זמנם ללימודים גבוהים ולא לאלה שנאלצו לדאוג לפרנסתם בעבודת כפיים מפרכת.