stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2015/2016 ב-NBA
שינויים בסגלי הקבוצות > מעברי שחקנים בולטים > שחקנים חופשיים

ב-9 ביולי 2015, היום הראשון בו מותר לקבוצות להחתים שחקנים חופשיים, מספר שחקנים בולטים החליפו קבוצה:
ארון אפללו עבר לניו יורק ניקס (מפורטלנד טרייל בלייזרס).
למרכוס אולדרידג' עבר לסן אנטוניו ספרס (מפורטלנד טרייל בלייזרס).
דמארה קארול עבר לטורונטו ראפטורס (מאטלנטה הוקס).
טייסון צ'נדלר עבר לפיניקס סאנס (מדאלאס מאבריקס).
וסלי מת'יוז עבר לדאלאס מאבריקס (מפורטלנד טרייל בלייזרס).
גרג מונרו עבר למילווקי באקס (מדטרויט פיסטונס).
לו ויליאמס עבר ללוס אנג'לס לייקרס (מטורונטו ראפטורס).
ב-10 ביולי עבר פול פירס ללוס אנג'לס קליפרס (מוושינגטון ויזארדס), ומו ויליאמס עבר לקליבלנד קאבלירס (משארלוט הורנטס).
ב-13 ביולי עבר ראז'ון רונדו לסקרמנטו קינגס (מדאלאס מאבריקס).
ב-14 ביולי עבר מונטה אליס לאינדיאנה פייסרס (מדאלאס מאבריקס), ודרן ויליאמס עבר לדאלאס מאבריקס (מברוקלין נטס).
ב-16 ביולי עבר ג'וש סמית' ללוס אנג'לס קליפרס (מיוסטון רוקטס).
ב-17 ביולי עבר דייוויד וסט לסן אנטוניו ספרס (מאינדיאנה פייסרס).
שינויים בסגלי הקבוצות > מעברי שחקנים בולטים > טריידים

ב-24 ביוני 2015 העבירה פורטלנד טרייל בלייזרס את ניקולא באטום לשארלוט הורנטס בתמורה לג'רלד הנדרסון ונואה וונליי.
ב-9 ביולי העבירה אינדיאנה פייסרס את רוי היברט ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לבחירת סיבוב שני בדראפט.
ב-20 ביולי העבירה דנוור נאגטס את טיי לוסון, ביחד עם בחירת סיבוב שני בדראפט, ליוסטון רוקטס בתמורה לפאבלו פריג'וני, קוסטאס פאפאניקולאו, ג'ואי דורסי, ניק ג'ונסון ובחירת סיבוב ראשון בדראפט.
ב-27 ביולי העבירה גולדן סטייט ווריורס את דייוויד לי לבוסטון סלטיקס בתמורה לג'רלד וולאס וכריס באב.
ב-16 בפברואר 2016 העבירה אורלנדו מג'יק את טוביאס האריס לדטרויט פיסטונס בתמורה לברנדון ג'נינגס וארסאן אילייסובה.
ב-18 בפברואר שלחה ממפיס גריזליס את ג'ף גרין ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה ללאנס סטיבנסון ובחירת סיבוב ראשון בדראפט.
ב-18 בפברואר שלחה פיניקס סאנס את מרקיף מוריס לוושינגטון ויזארדס בתמורה לכריס האמפריז, דואן בלייר ובחירת סיבוב ראשון בדראפט.
אולסטאר

סוף-שבוע האולסטאר של עונת 2016 נערך באולמה הביתי של קבוצת טורונטו ראפטורס - מרכז אייר קנדה שבטורונטו, קנדה - בין התאריכים 12–14 בפברואר 2016. משחק האולסטאר עצמו התקיים ביום ראשון, ה-14 בפברואר.
אולסטאר > משחק האולסטאר

החמישיות הפותחות למשחק האולסטאר נבחרו על ידי האוהדים, ואת השחקנים המחליפים בחרו מאמני הליגה. בהצבעת הקהל לשחקני החמישייה הוביל קובי בראיינט שקיבל 1,891,614 קולות. טיירון לו (קליבלנד קאבלירס) וגרג פופוביץ' (סן אנטוניו ספרס) נבחרו למאמני נבחרות המזרח והמערב, בהתאמה, לאחר שהובילו את קבוצתם למאזן הטוב ביותר במחוז שלהן.
במשחק עצמו ניצחה נבחרת המערב בתוצאה 196–173 - סך הנקודות הגבוה ביותר במשחק האולסטאר אי פעם. ראסל וסטברוק מאוקלהומה סיטי ת'אנדר קלע 31 נקודות והפך לשחקן השני שזוכה בפרס ה-MVP של משחק האולסטאר פעמיים ברציפות, אחרי בוב פטיט שעשה זאת בעונות 1958 ו-1959. קובי בראיינט, שהודיע כי יפרוש בסיום העונה, סיים את משחק האולסטאר האחרון שלו עם 10 נקודות.
נפצע ^- ג'ימי באטלר וכריס בוש נעדרו מהמשחק בשל פציעה.
החליף ^- פאו גאסול ואל הורפורד נבחרו להחליף את באטלר ובוש הפצועים בסגל המזרח.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 בפברואר 2016 | מזרח | 173 - 196 | מערב | מרכז אייר קנדה, טורונטו |
|  | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | צופים: 18,298 |
|  | נק': פול ג'ורג' - 41 ריב': אנדרה דראמונד - 13 אס': קייל לאורי - 10 |  | נק': ראסל וסטברוק - 31 ריב': ראסל וסטברוק - 8 אס': כריס פול - 16 |  |
אולסטאר > אירועים נוספים

משחק הכוכבים העולים ("Rising Stars Challenge") בו השתתפו רוקיז או שחקנים בעונתם השנייה ב-NBA שחולקו לאזרחי ארצות הברית נגד שחקנים משאר מדינות העולם. קבוצת "ארצות הברית" ניצחה בתוצאה 157–154, ול-MVP של המשחק נבחר זאק לאבין ממינסוטה טימברוולבס שקלע 30 נקודות.
תחרות השלשות - זכה קליי תומפסון (גולדן סטייט ווריורס), שהתמודד בגמר מול דווין בוקר (פיניקס סאנס) וסטפן קרי (גולדן סטייט ווריורס).
תחרות ההטבעות - זכה בפעם השנייה ברציפות זאק לאבין (מינסוטה טימברוולבס), שהתמודד בגמר מול ארון גורדון (אורלנדו מג'יק).
אתגר הכישורים - זכה קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה טימברוולבס) שהתמודד בסיבוב הגמר מול אייזיאה תומאס (בוסטון סלטיקס).
משחק הסלבריטאים - "קבוצת קנדה" ניצחה את "קבוצת ארצות הברית" בתוצאה 74–64. המוזיקאי וין בטלר זכה בתואר ה-MVP של המשחק.
העונה הסדירה > טבלת העונה הסדירה

‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
העונה הסדירה > מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | סטפן קרי | גולדן סטייט ווריורס | 30.1 |
| ריבאונדים למשחק | אנדרה דראמונד | דטרויט פיסטונס | 14.8 |
| אסיסטים למשחק | ראז'ון רונדו | סקרמנטו קינגס | 11.7 |
| חטיפות למשחק | סטפן קרי | גולדן סטייט ווריורס | 2.1 |
| חסימות למשחק | חסן וייטסייד | מיאמי היט | 3.7 |
| איבודים למשחק | ג'יימס הארדן | יוסטון רוקטס | 4.6 |
| עבירות למשחק | דמרקוס קאזינס | סקרמנטו קינגס | 3.6 |
| דקות למשחק | ג'יימס הארדן | יוסטון רוקטס | 38.2 |
| אחוזים מהשדה | דיאנדרה ג'ורדן | לוס אנג'לס קליפרס | 70.3% |
| אחוזים מהקו | סטפן קרי | גולדן סטייט ווריורס | 90.6% |
| אחוזים לשלוש | ג'יי. ג'יי. רדיק | לוס אנג'לס קליפרס | 47.5% |
| נקודות מדד למשחק | סטפן קרי | גולדן סטייט ווריורס | 31.26 |
| דאבל דאבלים | אנדרה דראמונד | דטרויט פיסטונס | 66 |
| טריפל דאבלים | ראסל וסטברוק | אוקלהומה סיטי ת'אנדר | 18 |
העונה הסדירה > שיאים למשחק

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות | קובי בראיינט | לוס אנג'לס לייקרס | 60 |
| ריבאונדים | אנדרה דראמונד | דטרויט פיסטונס | 29 |
| אסיסטים | ראז'ון רונדו | סקרמנטו קינגס | 20 |
| אסיסטים | ראסל וסטברוק | אוקלהומה סיטי ת'אנדר | 20 |
| חטיפות | רוברט קובינגטון | פילדלפיה 76' | 8 |
| חטיפות | ריקי רוביו | מינסוטה טימברוולבס | 8 |
| חטיפות | פאבלו פריג'וני | לוס אנג'לס קליפרס | 8 |
| חטיפות | ג'יימס הארדן | יוסטון רוקטס | 8 |
| חסימות | חסן וייטסייד | מיאמי היט | 11 |
| שלשות | סטפן קרי | גולדן סטייט ווריורס | 12 |
פרסים > פרסים עונתיים

MVP של העונה הסדירה - סטפן קרי, גולדן סטייט ווריורס (פה אחד, לראשונה בהיסטוריה)
שחקן ההגנה של העונה - קוואי לנארד, סן אנטוניו ספרס
רוקי השנה - קארל-אנתוני טאונס, מינסוטה טימברוולבס
השחקן השישי של העונה - ג'מאל קרופורד, לוס אנג'לס קליפרס
השחקן המשתפר - סי. ג'יי. מקולום, פורטלנד טרייל בלייזרס
מאמן השנה - סטיב קר, גולדן סטייט ווריורס
מנהל השנה - אר. סי. ביופורד, סן אנטוניו ספרס
פרס הספורטיביות - מייק קונלי, ממפיס גריזליס
פרס האזרחות - ויין אלינגטון, ברוקלין נטס
השחקן הקבוצתי - וינס קרטר, ממפיס גריזליס
חמישיות העונה
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה | החמישייה השלישית |
| --- | --- | --- |


| סטפן קרי (גולדן סטייט ווריורס) | כריס פול (לוס אנג'לס קליפרס) | קייל לאורי (טורונטו ראפטורס) |
| ראסל וסטברוק (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) | דמיאן לילארד (פורטלנד טרייל בלייזרס) | קליי תומפסון (גולדן סטייט ווריורס) |
| לברון ג'יימס (קליבלנד קאבלירס) | קווין דוראנט (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) | פול ג'ורג' (אינדיאנה פייסרס) |
| קוואי לנארד (סן אנטוניו ספרס) | דריימונד גרין (גולדן סטייט ווריורס) | למרכוס אולדרידג' (סן אנטוניו ספרס) |
| דיאנדרה ג'ורדן (לוס אנג'לס קליפרס) | דמרקוס קאזינס (סקרמנטו קינגס) | אנדרה דראמונד (דטרויט פיסטונס) |
חמישיות ההגנה
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


כריס פול (לוס אנג'לס קליפרס): טוני אלן (ממפיס גריזליס)
אייברי בראדלי (בוסטון סלטיקס): ג'ימי באטלר (שיקגו בולס)
קוואי לנארד (סן אנטוניו ספרס): פול ג'ורג' (אינדיאנה פייסרס)
דריימונד גרין (גולדן סטייט ווריורס): פול מילסאפ (אטלנטה הוקס)
דיאנדרה ג'ורדן (לוס אנג'לס קליפרס): חסן וייטסייד (מיאמי היט)
חמישיות הרוקיז
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


דווין בוקר (פיניקס סאנס): עמנואל מודיאיי (דנוור נאגטס)
קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה טימברוולבס): דיאנג'לו ראסל (לוס אנג'לס לייקרס)
ניקולה יוקיץ' (דנוור נאגטס): ג'סטיס וינסלו (מיאמי היט)
קריסטפס פורזינגיס (ניו יורק ניקס): מיילס טרנר (אינדיאנה פייסרס)
ג'אליל אוקפור (פילדלפיה 76'): וילי קאולי-סטיין (סקרמנטו קינגס)
פרסים > פרסים חודשיים

| חודש | שחקן החודש> מזרח | שחקן החודש> מערב | רוקי החודש> מזרח | רוקי החודש> מערב | מאמן החודש> מזרח | מאמן החודש> מערב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נובמבר | פול ג'ורג' (אינדיאנה) | סטפן קרי (גולדן סטייט) | קריסטפס פורזינגיס (ניו יורק) | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה) | דייוויד בלאט (קליבלנד) | לוק וולטון (גולדן סטייט) |
| דצמבר | ג'ון וול (וושינגטון) | קווין דוראנט וראסל וסטברוק (אוקלהומה סיטי) | קריסטפס פורזינגיס (ניו יורק) | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה) | סקוט סקיילס (אורלנדו) | גרג פופוביץ' (סן אנטוניו) |
| ינואר | דמאר דרוזן וקייל לאורי (טורונטו) | קווין דוראנט (אוקלהומה סיטי) | קריסטפס פורזינגיס (ניו יורק) | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה) | דוויין קייסי (טורונטו) | דוק ריברס (קליפרס) |
| פברואר | לברון ג'יימס (קליבלנד) | סטפן קרי (גולדן סטייט) | מיילס טרנר (אינדיאנה) | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה) | בראד סטיבנס (בוסטון) | טרי סטוטס (פורטלנד) |
| מרץ | לברון ג'יימס (קליבלנד) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה סיטי) | ג'וש ריצ'רדסון (מיאמי) | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה) | סטיב קליפורד (שארלוט) | סטיב קר (גולדן סטייט) |
| אפריל | לברון ג'יימס (קליבלנד) | ג'יימס הארדן (יוסטון) | נורמן פאוול (טורונטו) | קארל-אנתוני טאונס (מינסוטה) | פרנק ווגל (אינדיאנה) | דוק ריברס (קליפרס) |
ביאורים

↑  כולל עונת 2014/2015, אותה סיימו הווריורס עם ארבעה ניצחונות רצופים.
↑  כולל עונת 2014/2015, אותה סיימה פילדלפיה עם עשרה הפסדים רצופים.
החברים של ויולט

| --- | --- |

 בימוי:  קספר אנדראס 
 הופק בידי:  קספר אנדראס 
 שחקנים ראשיים:  Mindy Cohn Marcus Patrick 
 מוזיקה:  Michael Barry 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2010 
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   violettendencies
 דף הסרט ב־IMDb
 
החברים של ויולט (באנגלית: Violet Tendencies) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2010 בבימויו של קספר אנדראס, על פי תסריט מאת ג'סי ארצ'ר, ובכיכובם של מינדי כהן ומרקוס פטריק. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-19 בנובמבר 2010, שוחרר לצפייה ב-VOD במרץ 2011 ולרכישה ב-DVD ב-24 במאי 2011.
תקציר העלילה

ויולט (בגילומה של מינדי כהן) היא פאג האג בת 40, שנמאס לה להיות לבד. היא מחליטה להתנתק מכל חבריה ההומוסקסואלים כדי למצוא לעצמה בן-זוג סטרייט.
שם הסרט

באנגלית, שם הסרט "Violet Tendencies" הוא משחק מילים על המונח "violent tendencies", שמשמעותו נטייה לאלימות.
הערות שוליים

1 2  Violet Tendencies (2010) - IMDb
↑  "Violet Tendencies (2010)". Box Office Mojo. 2011-04-14. נבדק ב-2012-03-12.
↑  ""Violet Tendencies" Director: "I basically keep making new films to avoid having to get a day job!" | Filmmakers, Film Industry, Film Festivals, Awards & Movie Reviews | Indie". Indiewire.com. 2011-11-08. נבדק ב-2012-03-12.
נבחרת איי הבתולה הבריטיים בכדורגל

נבחרת איי הבתולה הבריטיים בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של איי הבתולה הבריטיים.
נבחרת זו נחשבת לאחת הנבחרות החלשות בעולם. הדירוג הנוכחי של נבחרת איי הבתולה הבריטיים ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-208 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 790.63 – ירידה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 160 נמדד לראשונה במרץ 2000, והדירוג הנמוך ביותר 209 נמדד לראשונה במרץ 2022.
כל גביעי העולם

1930 עד 1998 - לא נכנסה
2002 עד 2022 - לא העפילה
גביע הזהב של CONCACAF

1991 עד 1993 - לא העפילה
1996 - פרשה
1998 עד 2005 - לא העפילה
2007 - פרשה
2009 עד 2025 - לא העפילה
ליגת האומות של CONCACAF

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית 2019-2020 | ג | שלב הבתים | 4 | 0 | 0 | 4 | 5 | 15 |
| ארצות הברית 2022-2023 | ג | שלב הבתים | 4 | 0 | 2 | 2 | 3 | 11 |
| ארצות הברית 2023-2024 | ג | שלב הבתים | 4 | 1 | 2 | 1 | 7 | 6 |
| ארצות הברית 2024-2025 | ג | שלב הבתים | 4 | 0 | 0 | 4 | 1 | 7 |
| ארצות הברית 2026-2027 | ג |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 16 | 1 | 4 | 11 | 16 | 39 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל ממאי 1997 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרלו אלפרדו פיאטי

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1822 ברגמו, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  18 ביולי 1901 (בגיל 79) מוצו, איטליה 
 מקום קבורה:  Mozzo 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מילאנו 
 עיסוק:  צ'לן, מלחין ומורה למוזיקה
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 מספר יצירות ידוע:  בערך 50
 
קרלו אלפרדו פיאטי (באיטלקית: Carlo Alfredo Piatti;‏ 8 בינואר 1822, ברגמו – 18 ביולי 1901, מוצו) היה צ'לן, מורה למוזיקה ומלחין איטלקי.
ביוגרפיה

קרלו אלפרדו פיאטי הוא בנו של הכנר אנטוניו פיאטי (שנולד בשנת 1801 אף הוא בברגמו ושהוביל את התזמורת בעיר). אלפרדו פיאטי התחיל ללמוד לנגן בכינור לפני שעבר ללמוד נגינה על צ'לו. כצ'לן הוא למד אצל דודו, גטאנו זאנטי שהיה צ'לן. לאחר שנתיים של לימודים הצטרף לתזמורת בתיאטרון, שם ניגן במשך שלושה חודשים. לאחר מותו של דודו, הוא הפך לתלמיד בקונסרבטוריון של מילאנו בפיקודו של וינצ'נצו מריגי. את הופעת הבכורה שלו בקונצרט הוא ערך בגיל 15 והחל לסייר בערים בגיל 16. איש לא פקפק במיומנותו של הווירטואוז הצעיר בכלי, אך הוא לא משך קהל רב. כתוצאה מכך, כשפיאטי חלה הוא נאלץ למכור את הצ'לו שלו לכיסוי העלויות הרפואיות. פרנץ ליסט הזמין אותו להופיע באחד הרסיטלים שלו. הוא היה המום מהנגינה של פיאטי. פיאטי המשיך להיות אחד הצ'לנים המפורסמים ביותר בימיו, שאהוב על היצירות שהלחין וביצוען בעצמו.
משנת 1838 הוא יצא למסע הופעות ברחבי אירופה, וניגן בהצלחה יוצאת דופן בכל הערים החשובות ביבשת. בשנת 1844 הופיע בפני הציבור בלונדון בקונצרט פילהרמוני.
בשנת 1852 הוא הציג לראשונה סונטה לצ'לו ופסנתר, אופ. 32, מאת ויליאם סטרנדייל בנט (אנ'). לאחר שקיבל את כתב היד המקורי של היצירה בבוקר, הוא בחן אותה ברכבת ואז ניגן אותה בקונצרט באותו ערב בעל פה.
בשנים 1859–1897 הוא היה בתפקיד הצ'לו הראשון בקונצרטים קאמריים מפורסמים. הוא ניגן בסטרדיוואריוס שכיום נקרא על שמו ונמצא בבעלות הצ'לן המקסיקני קרלוס פריטו (אנ').
תלמידיו היו רבים, וכללו את רוברט האוסמן.
קרלו אלפרדו פיאטי נפטר באיטליה, כ-4–6 קילומטרים ממקום הולדתו.
פסל של פלג גופו העליון של פיאטי שעשוי משיש, נמצא באוסף האקדמיה המלכותית למוזיקה, שניתן על ידי בתו בשנת 1909.
יצירותיו > יצירות סולו לצ'לו

שנים עשר קפריצ'יות לסולו בצ'לו, אופ. 25
יצירותיו > צ'לו ופסנתר

Air Baskyrs, Op. 8
Am Meer, Serenade, Ave Maria (פרנץ שוברט / אלפרדו פיאטי)
Canto di primavera לצ'לו ופסנתר
קנזונטה לצ'לו ופסנתר
דנזה מורסקה לצ'לו ופסנתר
Elegia per la morte di Cavour לצ'לו ופסנתר
הפצרה / תחנונים / ביט לצ'לו ופסנתר
Follia su un'aria di Geminiani לצ'לו ופסנתר
גליארדה לצ'לו ופסנתר
Impromptu sopra un'aria di Purcell nella "רג'ינה אינדיאנה לצ'לו ופסנתר
מבוא ווריאציות על נושא מתוך Lucia di Lammermoor של דוניצטי לצ'לו ופסנתר, אופ. 2
Introduzione e Allegro alla Spagnuola לצ'לו ופסנתר
לה ברגמאסקה לצ'לו ופסנתר, אופ. 14
גיטה בגונדולה / לה דנזה לצ'לו ופסנתר
Les Fiancés לצ'לו ופסנתר, אופ. 7
מזורקה סנטימנטל לצ'לו ופסנתר, אופ. 6
נוטורנו לצ'לו ופסנתר, אופ. 20
השיר של אוסיאן, בלדה לצ'לו ופסנתר
Passetemps Sentimental, Op. 4
פיוג'יה ד'אפריל לצ'לו ופסנתר
Sérénade Italienne לצ'לו ופסנתר, אופ. 17
סיציליאנה לצ'לו ופסנתר, אופ. 19
Souvenir de la Sonnambula לצ'לו ופסנתר, אופ. 5
טרנטלה לצ'לו ופסנתר, אופ. 23
Tema e Variazioni לצ'לו ופסנתר
המירוץ - לה קורסה לצ'לו ופסנתר
Rimembranze del "Trovatore" di Verdi, Op. 20
יצירותיו > צ'לו ותזמורת

Air Baskyrs Op.8
הפצרה / תחנון / ביט
סרנטה לשני צ'לים ותזמורת
נושא וריאציות
יצירותיו > מוזיקה לשני צ'לו

Elegia per la morta di Anton Rubinstein
סרנטה לשני צ'לים ותזמורת
סרנטה לשני צ'לים ופסנתר
יצירותיו > רביעיית צ'לו

ln Vacanza (בחופשה) (1891)
הערות שוליים

↑  Alfredo Piatti. 12 Cello Caprices, op. 25.
↑  מאת מורטון לטהם, Alfredo Piatti
↑  אלפדרו פיאטי, באתר המוקדש לו
↑  Carlo Alfredo Piatti (1822–1901) Giacomo Manzoni of Bergamo (1870–1910) Royal Academy of Music, האקדמיה המלכותית למוזיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286044305171  PLWABN: 9810687971305606  BIBSYS: 2023300  BNE: XX1558333  BnF: cb139459250 (data)  GND: 116176849  ICCU: CFIV148770  ISNI: 0000 0001 0984 9252  LCCN: n88090401  LNB: 000073417  MusicBrainz: 0778217a-7691-4b27-bd68-807c38933891  NKC: xx0024688  NLG: 218125  NLK: KAC199621658  NTA: 097081663  SELIBR: 294695  SNAC: w6t72r0j  SUDOC: 109902696  VIAF: 70145344   WorldCat (עם VIAF): 70145344 
פיאטי בערך לפני 1900.
פיאטי משנת 1958. ליטוגרפיה מאת אדוארד קייזר
סימון טרודה

סימון טרודה (בגרמנית: Simon Terodde; נולד ב-2 במרץ 1988 בבוכהולט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ.
טרודה היה 4 פעמים מלך השערים של הבונדסליגה השנייה בארבע קבוצות שונות, ונכון לאוגוסט 2024 הוא מלך השערים של הבונדסליגה השנייה בכל הזמנים.
תארים

עם שטוטגרט:
אליפות הבונדסליגה השנייה: 2016/17
עם פ.צ. קלן:
אליפות הבונדסליגה השנייה: 2018/19
עם שאלקה 04:
אליפות הבונדסליגה השנייה: 2021/22
תארים אישיים:
מלך השערים של הבונדסליגה השנייה: 2015/16, 2016/17, 2018/19, 2021/22
נבחרת אנגולה בכדורגל

נבחרת אנגולה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת אנגולה. הדירוג הנוכחי של נבחרת אנגולה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-85 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,281.09 – עלייה של 5 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 45 נמדד לראשונה ביולי 2000, והדירוג הנמוך ביותר 148 נמדד לראשונה בפברואר 2017.
נבחרת אנגולה הופיעה לראשונה בזירה הבינלאומית במוקדמות מונדיאל 1986, אך הודחה על ידי אלג'יריה בסיבוב המוקדמות השני.
ב-8 באוקטובר 2005, העפילה הנבחרת לראשונה בתולדותיה לגביע העולם בכדורגל, לאחר שסיימה במקום הראשון בבית המוקדמות. במונדיאל 2006 סיימה במקום השלישי, לאחר תצוגה הגונה לנבחרת בגודלה, עם תוצאות תיקו מול נבחרת מקסיקו ומול נבחרת איראן.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1930 עד 1974: הייתה חלק מפורטוגל
ארגנטינה 1978: לא הייתה חברה בפיפ"א
ספרד 1982: לא נרשמה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
צרפת 1998: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
| גרמניה 2006 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 |
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 1/12 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי אפריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
סודאן 1956 1957: הייתה חלק מפורטוגל
מצרים (1958-1972) 1959: הייתה חלק מפורטוגל
אתיופיה (1897–1975) 1962: הייתה חלק מפורטוגל
גאנה 1963: הייתה חלק מפורטוגל
תוניסיה 1965: הייתה חלק מפורטוגל
אתיופיה (1897–1975) 1968: הייתה חלק מפורטוגל
סודאן 1956 1970: הייתה חלק מפורטוגל
קמרון 1972: הייתה חלק מפורטוגל
מצרים 1974: הייתה חלק מפורטוגל
אתיופיה (1975–1987, 1991–1996) 1976: לא הייתה חברה בCAF
גאנה 1978: לא הייתה חברה בCAF
ניגריה 1980: לא הייתה חברה בCAF
לוב (1977-2011) 1982: לא העפילה
חוף השנהב 1984: לא העפילה
מצרים 1986: לא נרשמה
מרוקו 1988: לא העפילה
אלג'יריה 1990: לא העפילה
סנגל 1992: לא העפילה
תוניסיה 1994: לא העפילה
| דרום אפריקה 1996 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 6 |
| בורקינה פאסו 1998 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 5 | 8 |
גאנה ניגריה 2000: לא העפילה
מאלי 2002: לא העפילה
תוניסיה 2004: לא העפילה
| מצרים 2006 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 5 |
| גאנה 2008 | רבע גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 5 | 4 |
| אנגולה 2010 | רבע גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 6 | 5 |
| גבון גינאה המשוונית 2012 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 5 |
| דרום אפריקה 2013 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 |
גינאה המשוונית 2015: לא העפילה
גבון 2017: לא העפילה
| מצרים 2019 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 |
קמרון 2021: לא העפילה
| חוף השנהב 2023 | רבע גמר | 5 | 3 | 1 | 1 | 9 | 4 |
| מרוקו 2025 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 9/34 | 31 | 7 | 13 | 11 | 39 | 43 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

פבריס אקווה
פדרו דניאל
אלמקיס בזובה
ג'ואו ריקארדו
ברתולומאו ז'אסינטו קיסאנגה
דולי מנגה
ליטו וידיגל
פליסיו מילסון
שואו
שיאי שחקנים

נכון ל-25 במרץ 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פלביו אמדו | 2000–2012 | 91 | 34 |
| 2 | ז'ילברטו (אנ') | 1999–2015 | 89 | 10 |
| 3 |  לאב | 2001–2016 | 79 | 11 |
| 4 | פבריס אקווה | 1995–2006 | 78 | 38 |
| 5 | יאמבה אשה | 2000–2009 | 76 | 1 |
| 6 |  קאלי | 2001–2011 | 74 | 0 |
| 7 | אנדרה מקאנגה | 1999–2012 | 69 | 2 |
| 8 | מתאוס גליאנו דה קושטה | 2006–2021 | 68 | 14 |
| 9 | ריקארדו ז'וב אשטבאו | 2007–2018 | 64 | 7 |
| 10 | אנטוניו נטו | 1992–2001 | 59 | 1 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פבריס אקווה | 1995–2006 | 38 | 78 | 0.49 |
| 2 | פלביו אמדו | 2000–2012 | 34 | 91 | 0.37 |
| 3 | מאנוצ'ו | 2006–2017 | 21 | 50 | 0.42 |
| 4 | גלסון דאלה | 2015–הווה | 20 | 44 | 0.45 |
| 5 | פאולו אנטוניו אלבס | 1989–2001 | 19 | 52 | 0.37 |
| 6 | חסוס | 1979–1990 | 18 | 48 | 0.38 |
| 7 | מתאוס גליאנו דה קושטה | 2006–2021 | 14 | 68 | 0.21 |
| 8 | לאב | 2001–2016 | 11 | 79 | 0.14 |
| 9 | מבולולו | 2013–הווה | 10 | 32 | 0.31 |
| 9 | ז'ילברטו (אנ') | 1999–2015 | 10 | 89 | 0.11 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל

ערך זה עוסק בנבחרת כדורגל של מדינה באפריקה. אם התכוונתם לנבחרת כדורגל של מדינה בעלת שם דומה, ראו .
נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל, הידועה בכינוייה "The Simbas", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הנבחרת נקראה בעבר "נבחרת זאיר בכדורגל" כאשר הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו נקראה "זאיר" בין השנים 1971 ו-1997.
הדירוג הנוכחי של נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-58 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,416.91 – עלייה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 28 נמדד לראשונה ביולי 2017, והדירוג הנמוך ביותר 133 נמדד לראשונה באוקטובר 2011.
הישגה הגדול ביותר של נבחרת זאיר היה העפלתה למונדיאל 1974 בגרמניה, אבל בטורניר עצמו היא רשמה את אחת ההופעות החלשות בתולדות גביע העולם בכדורגל והפסידה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים, לנבחרת סקוטלנד 0:2, ליוגוסלביה 0:9 (אחת התוצאות הגבוהות בהיסטוריה של גביע העולם) ולברזיל 0:3, ובסיכום ספגה 14 שערים ולא הבקיעה אף אחד. רק נבחרת קוריאה הדרומית במונדיאל 1954 השיגה מאזן גרוע יותר.
בגביע אפריקה לאומות זכתה הנבחרת פעמיים. בפעם הראשונה כ"נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו" ב-1968 ופעם כ"נבחרת זאיר" ב-1974.
מאז 1974 הישגה הטוב ביותר היה מקום שלישי באליפות אפריקה ב-1998.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1930 עד 1962: הייתה חלק מבלגיה
אנגליה 1966: לא נרשמה
מקסיקו 1970: לא נרשמה
כזאיר
| גרמניה 1974 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 14 |
ארגנטינה 1978: פרשה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא נרשמה
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
כרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
צרפת 1998: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
גרמניה 2006: לא העפילה
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 1/15 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 14 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה