stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בור ספיגה
היסטוריה > אירופה

בורות ספיגה נחפרו באירופה מן המאה ה-16, כאשר האוכלוסייה העירונית גדלה בקצב מהיר יותר מבעבר. הגידול המהיר באוכלוסייה יצר ביוב שהציף את רחובות הערים כי הוא זרם לבריכות בתעלות פתוחות ברחוב שלא יכלו להכיל את נפחו. עד המאה ה-18 לא היו תקנות מחייבות לבניית בורות ספיגה כאשר התעורר צורך בבנייתם. בורות ספיגה נוקו על ידי אנשי מקצוע באמצעות אתים ועגלות רתומות לסוסים. הבורות נוקו רק בלילה, כדי להפחית את מפגע הריח לציבור. בורות ספיגה היו מרוקנים בכל 8 עד 10 שנים. תסיסה של הפסולת המוצקה בבורות הספיגה גרמה זיהומים מסוכנים לסביבה וגזים ששאפו אלה שרוקנו אותם הובילו למקרי מוות. במאה ה-19 החלו לנקות בורות ספיגה באופן קבוע יותר, ובאותה תקופה נקבעו אף תקנות באשר לאופן בניית הבורות והאוורור שלהם.
בטרם הוכנסו חידושים בבניית בורות ספיגה בתחילת המאה ה-19, פסולת נוזלית מחלחלת מן הבור אל הקרקע סביבו ואילו פסולת מוצקה הייתה נותרת בבור. בעוד שתהליך זה הקל על הוצאת הפסולת המוצקה מן הבור, הפסולת נוזלית זיהמה לעיתים קרובות את מקורות המים, סיכוני בריאות לציבור. החל מן המאה ה-19 נדרש כי בורות ספיגה באזורים עירוניים יהיו בנויים עם קירות אבן ובטון אטומים. כתוצאה מכך השפכים נותרו בבור, דבר שהביא לצורך לרוקן בורות ספיגה בתדירות גבוהה יותר, בממוצע פעמיים או שלוש פעמים בשנה. בתהליך הריקון היה צורך לשאוב את נוזלי הביוב ולאחר מכן להוציא פסולת מוצקה, אשר נוצלה לייצור אמוניה כדשן.
בשנת 1846 העריך תברואן הציבור אלפון ג'ראר (Alphone Guérard) כי 100 בורות ספיגה רוקנו בפריז מדי לילה, בידי 200–250 עובדי עירייה שהתמחו בריקון בורות, מתוך סך כולל של כ-30,000 בורות ספיגה. לאורך שנים התנגדו פקידי עיריית פריז להחלפת מערכת בורות הספיגה בעיר במערכת ביוב מודרנית, לא על בסיס צורכי בריאות הציבור, אלא על בסיס שיקולים כלכליים, מתוך רצון להמשיך ולאסוף את הפסולת המוצקה לצורכי דשן במקום להזרימו במערכת הביוב. רק בשנות ה-80 של המאה ה-19 החלה מודרניזציה של מערכת הביוב בפריז, כאשר החל שימוש בצנרת ניקוז מי גשם לצורך הזרמת ביוב. חלק מבורות הספיגה בעיר היו עדיין בשימוש במאה ה-20.
הערות שוליים

↑  Tilley, E.; Ulrich, L.; Lüthi, C.; Reymond, Ph.; Zurbrügg, C. Compendium of Sanitation Systems and Technologies - (2nd Revised 2rEdition). Swiss Federal Institute of Aquatic Science and Technology (Eawag), Duebendorf, Switzerland. ISBN 978-3-906484-57-0.
↑  כללי תאגידי מים וביוב (אמות מידה לשירות), תשע"א-2011. אתר נבו
↑  חוק עזר לחולון (ביוב), תשס"ג-2002. אתר נבו
↑  סעיף 63 לחוק הגנת הדייר [נוסח משולב], תשל"ב-1972.
↑  סעיף 53 לפקודת בריאות העם.
↑  סעיף 242 לפקודת העיריות [נוסח חדש].
↑  La Berge, Ann Elizabeth Fowler (2002). Mission and Method: The Early Nineteenth-Century French Public Health Movement. Cambridge University Press. pp. 207–9. ISBN 9780521527019.
↑  La Berge, Ann Elizabeth Fowler (2002). Mission and Method: The Early Nineteenth-Century French Public Health Movement. Cambridge University Press. pp. 209, 215. ISBN 9780521527019.
בור ספיגה ישן וריק בסלובקיה
פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1396 דיז'ון, דוכסות בורגונדיה, צרפת 
 פטירה:  15 ביוני 1467 (בגיל 70) ברוז', צרפת 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 מקום קבורה:  Champmol 
 בן או בת זוג:  Michelle of Valois (1409–1422) Bonne of Artois (1424–1425) Isabella of Portugal, Duchess of Burgundy (1430–?)  Marie de Belleval NN Catherine of Thieffries Jeanne de Presles Céline de Harlay 
 פרסים והוקרה
 אביר במסדר גיזת הזהב 
 
 חתימה:   
 
פיליפ השלישי "הטוב" (31 ביולי 1396 - 15 ביוני 1467), דוכס בורגונדיה מ-1419 עד מותו.
ביוגרפיה

פיליפ נולד ב-31 ביולי 1396, לז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה ולמרגרטה מבוואריה, בתם של אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ומרגרטה מבריג. כשהיה בן 13 שנה בלבד השיא אותו אביו למישל מוולואה, בתם של שארל השישי, מלך צרפת ושל איזבו מבוואריה.
בשנת 1419 אביו נרצח ופיליפ הפך לדוכס בורגונדיה ורוזן פלנדריה ופראנש קומטה, בשם פיליפ השלישי. ב-1422 אשתו נפטרה וב-1424 הוא נישא לבון מארטואה, שגם היא נפטרה כעבור שנה. ב-1430 נישא לאיזבל מפורטוגל שילדה לו שני בנים שמתו בינקותם, ואת שארל שירש את דוכסות בורגונדיה אחרי מותו ב-1467.
פיליפ השלישי האשים ברצח אביו את שארל יורש העצר של צרפת (שארל השביעי מלך צרפת לעתיד). ב-21 במאי 1420 בהסכם טרואה, פיליפ השלישי כרת ברית עם הנרי החמישי מלך אנגליה נגד שארל יורש העצר. בהסכם זה הוכר הנרי החמישי כיורש העצר החוקי של ממלכת צרפת. אך ב-31 באוגוסט 1422 נפטר הנרי החמישי, וב-21 באוקטובר של אותה שנה נפטר גם שארל השישי מלך צרפת. שארל יורש העצר ירש את הכתר בשם שארל השביעי, אולם ממלכת אנגליה ופיליפ השלישי סירבו להכיר בו. אנגליה הכריזה על הנרי השישי, בנו התינוק של הנרי החמישי, כמלך צרפת על פי הסכם טרואה. ב-1423 השיא פיליפ השלישי את אחותו לג'ון הראשון, דוכס בדפורד, אחיו של הנרי החמישי, ששימש כעוצר וכמושל צרפת בשם הנרי השישי מלך אנגליה.
ב- 1422 נבחר פיליפ השלישי לחבר מסדר הבירית האנגלי, אך סירב להצטרף למסדר זה וב- 1430 הקים את מסדר גיזת הזהב של בורגונדיה לרגל נישואיו עם הנסיכה הפורטוגלית איזבל מאביז.
ב-24 במאי 1430 כוחותיו של פיליפ השלישי תפסו את ז'אן ד'ארק בעיר קומפיין שמצפון לפריז. היא נמכרה לאנגלים שהעלו אותה על המוקד ב-30 במאי 1431. שארל השביעי מלך צרפת המשיך במלחמתו נגד האנגלים, וב-1435 פיליפ השלישי חתם על הסכם שלום נפרד עם צרפת. הוא תקף את העיר קאלה שלחופי התעלה, שהייתה בידי האנגלים, אך נכשל ונסוג לפלנדריה. ב-1440 תמך באצילים שמרדו בשארל השביעי מלך צרפת, ונתן מחסה ליורש העצר לואי (לואי האחד עשר מלך צרפת לעתיד) שמרד באביו.
ב- 1439 חתם על הסכם שלום עם ממלכת אנגליה כדי לחדש את המסחר שהתבסס בעיקר על יבוא צמר אנגלי ועל יצוא אריגים לאנגליה. ב- 1464, בתגובה על איסור שהטילה אנגליה על יבוא אריגים מאירופה, פיליפ השלישי הטיל איסור על יבוא אריגים מאנגליה. הוא נקט בצעדים כדי לחזק את הצי המסחרי של פלנדריה ואת תעשיית הדייג (בעיקר יצוא של הרינג), עודד את התחרות עם ברית ערי הנזה ואת פיתוח נמל אנטוורפן שהחל לתפוס את מקומה של ברוז' כמרכז הסחר הבינלאומי.
פיליפ השלישי דאג להרחיב את נחלותיו. ב-1429 קנה את רוזנות נאמור, ב-1430 ירש את דוכסות בראבנט ולימבורג, וב-1432 הפך לרוזן הולנד, זילנד ופריזלנד. ב-1443 קנה את דוכסות לוקסמבורג. הוא דאג להאדיר את שמה של דוכסותו, ובנוסף על העיר דיז'ון בירת בורגונדיה, קבע את מושבו לסירוגין בערים בריסל, ברוז' וליל. הוא הזמין מרבדים מצוירים ועבודות אמנות אחרות עבור ערי הבירה שלו בצרפת ובפלנדריה. בין הציירים שנהנו מחסותו היו: יאן ואן אייק, רוג'ר ואן דר ויידן והאנס ממלינג. כאשר פיליפ השלישי נפטר ב-1467 הייתה דוכסות בורגונדיה בשיא עוצמתה והשתוותה במעמדה לממלכות מערב אירופה. בנו שארל "האמיץ" ירש את דוכסות בורגונדיה.
שלמה תווינא

| --- | --- |

 לידה:  1856 בגדאד, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  26 בספטמבר 1913 (בגיל 57 בערך) קולקטה, הראג' הבריטי 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 26 בספטמבר 1913 
 
הרב שלמה תווינא (ה'תרט"ז, 1855, בגדאד – כ"ד באלול ה'תרע"ג, 6 בספטמבר 1913, כלכותא) היה תלמיד חכם, סופר, מתרגם, עיתונאי ומדפיס מקהילת יהודי בגדאד בהודו. עורך השבועון "מגיד מישרים" (כלכותא, 1890-1901), דיין ומו"צ בכלכותא. כתב, תרגם וערך ספרות יפה בערבית יהודית והוציא לאור עשרות ספרים.
קורות חיים

שלמה בן עאבד תווינא נולד בבגדאד בשנת 1855. בילדותו למד בתלמוד תורה ולאחר מכן במדרש בית זלכה, ישיבתו של הרב עבדאללה סומך, שם הצטיין בלימודיו. עוד בבגדאד הוציא לאור שלושה ספרים העוסקים בנושאי קודש - על פסקי דינים ("כתבינו לחיים") חג הפורים ("איילה שלוחה") וחידושים על ספר בראשית ("נופת צופים").
בשנת 1880 פנה לרב עבדאללה סומך הסוחר יחזקאל יהושע גבאי, מקהילת יהודי בגדאד בבומביי, בבקשה שישלח לעירו תלמיד חכם שיחנך את בניו ובנותיו וישמש כשוחט וחזן. הרב סומך בחר בתלמידו שלמה תווינא שהיה בן 24 באותה עת ושלחו לבומביי, שם שהה שנתיים. יהושע ילין, מאנשי היישוב היהודי בירושלים, שנסע בתקופה זאת לביתו של הגביר יחזקאל גבאי במטרה לגייס תרומות, פגש בתווינא ותיאר אותו בחיבה ביומן המסע שלו:
בבית הכנסת התוודעתי לחזן, איש תלמיד חכם משכיל ובעל לב טוב מאוד. הוא גם מלמד לבניו ובנותיו של העשיר יחזקאל [...] כי כן דרכם של העשירים שם, שכל אחד יש לו שוחט קבוע והוא דר בביתו וסועד על שולחנו ומלמד לילדיו ומקבל פרס חדשי.
קורות חיים > "מגיד מישרים" בכלכותא

לאחר שנתיים בבומביי עבר לכלכותא ושם התפרנס מעבודה כשוחט, ממכירת חפצי קודש ומלימוד יהדות לבני העשירים, עד שבשנת 1888 רכש בית דפוס בכלכותא. את בית הדפוס רכש בשביל להדפיס את הספרים הרבים שחיבר, אך במשך הזמן התרכזה עיקר עבודתו בהדפסת השבועון "מגיד מישרים" בערבית יהודית שיצא לאור בעריכתו ברציפות במשך 11 שנה (י"ג בחשוון ה'תר"ן - ט' בתשרי ה'תרס"א). העיתון הכניס שני חידושים ביחס לעיתונים בערבית יהודית שקדמו לו בקרב קהילת יוצאי בגדאד בהודו; הדגשת בעיותיהם של היהודים בבגדאד וקריאה לקהילה בהודו לסייע להם ומתן במה נרחבת לספרות ותרבות בעיתון. באשר לחידוש הראשון, כבר במאמר הפותח של העיתון הרב תווינא הצהיר על מטרתו, לפרסם את סבלם של היהודים בעיר מולדתו בגדאד תחת השלטון המוסלמי שם:
אולם עתה בכוונתי להדפיס עיתון משום שיש הכרח בכך והוא להביא לידיעת הקוראים את הצרות והעושק, שבאים על בני עמנו בעיר בגדאד מידי השלטונות והאזרחים המוסלמים בעיר, כפי שהם מודיעים לנו במכתביהם הרבים, שהגיעו אלינו ובהם מבקשים מאיתנו להדפיסם, כדי שישתדלו למענם, לסייע להם באמצעות אחינו הגבירים, שיצילו אותם מידי השלטונות והאזרחים.
תווינא פרסם בעיתון מאמרים רבים העוסקים בצרותיהם של יהודי בגדאד וברדיפות כנגדם, הקוראים להתגייס לסייע להם ואשר מדווחים על פועלם של יהודי הודו למען מטרה זו. במיוחד הוא עודד את המשפחות העשירות בהודו, ובראשן משפחת ששון וגבאי, לפעול למען אחיהם בבגדאד.
חידושו השני של העיתון, הקדשת מקום רב לספרות יפה, בא לידי ביטוי בכך שמעל דפי "מגיד מישרים" פורסמו סיפורים בהמשכים או סיפורים קצרים רבים פרי עטו של תווינא או תרגומיו מספרות ההשכלה העברית. למן הגיליון השביעי של העיתון נוסף לו מוסף בשם "מגיד משנה" שהוקדש כל כולו לספרות. את הסיפורים שהתפרסמו בעיתון בשנה הראשונה והשנייה קיבץ תווינא בשני הכרכים של ספרו "נטעי שעשועים". העיתון והמאמרים בו היו ככלל בערבית יהודית אך לעיתים פרסם בו תווינא גם סיפורים ומאמרים בעברית.
מלבד נושאים אלו פרסם תווינא מעל דפי מגיד מישרים חדשות ואקטואליה מהעולם, מאמרים מתורגמים מהעיתונות העברית, האנגלית והערבית, מאמרים על הפוליטיקה הפנימית של יהודי הודו, מדור שו"ת בענייני יהדות ועוד. העיתון דיווח על ידיעות מקהילות יהודיות ברחבי העולם, והקדיש מדורים קבועים מיוחדים לשלוש הקהילות המרכזיות בהודו ("אכבאר [=חדשות] כלכותא", "אכבאר במביי", "אכבאר רנגון") לקהילת יהודי עיראק ("משא בבל") ולקהילה היהודית בארץ ישראל ("אכבאר מארץ ישראל"\"ירושלים הבנויה"). לעיתון היו גם כותבים קבועים מהקהילות היהודיות-בגדאדיות האחרות במזרח הרחוק, מערים כגון הונג קונג וסינגפור. העיתון היה גם כלי להפצת ידע מודרני; כך למשל פורסם בו תרגום של ספר עיון אנגלי על הרי ההימליה ושל ספר אנגלי על "דתות ההודים, אמונתם, תוצאותיהם ומפלגותיהם".
בנסיבות לא ידועות, בשנת 1901 הפסיק הרב תווינא את פרסום "מגיד מישרים" ומכר את בית הדפוס שלו לעיתונאי סלימאן עזרא, שהוציא לאור לאחר מכן את העיתון "שושנה" שירש את "מגיד מישרים". הרב תווינא כתב בגיליון הראשון של "שושנה" שבכוונתו להוציא מחדש את "מגיד מישרים" כעיתון עברי, אך לא עלה בידו לעשות זאת.
קורות חיים > יצירתו הספרותית

לבד מפועלו העיתונאי, למן רכישת בית הדפוס חיבר והוציא לאור עשרות ספרים, בעיקר בערבית יהודית עיראקית, חלקם עוסקים בענייני הלכה וקודש וחלקם ספרות יפה. בין ספריו בנושאי קודש הוא תרגם לערבית יהודית את ספר קהלת, מגילת אסתר, מסכת אבות, מגילת איכה, מגילת רות, ספר תהילים וההגדה של פסח ופרסם את התרגום של כל אחד מספרים אלו ביחד עם פירוש שלהם פרי עטו בעברית בכתב רש"י. כמו כן כמה מספריו עוסקים בחגי ישראל (פורים, חנוכה) וטעמי המנהגים שלהם, במדרשים, דיני הלכה ועוד. חיבוריו הרבניים זיכו אותו בכבוד רב. כאשר בני קהילת כלכותא שלחו שאלות בענייני הלכה לרב יוסף חיים מבגדאד (הבן איש חי) הוא השיב להם: ”אין לכם צורך לשלוח את שאלותיכם אלי. יש לכם רב גדול הבקי בהלכות התורה והמצוות הוא הר' שלמה תווינא הוא איש כערכי ואני חושב שהוא עולה עלי”.
בתחום הספרות היפה, פרסם הרב תווינא ספרים רבים, חלק מהספרים היו פרי עטו וליקוטו וחלקם תרגומים מן הספרות העברית החדשה. תרגומיו מעברית לערבית יהודית כוללים את הרומן העברי הראשון "אהבת ציון" לאברהם מאפו, מספר ספרים של הסופר הגרמני מאיר להמן דרך התרגום העברי שלהם בידי הלל אריה ליב ליבשיץ, "מסתרי פריז" לאז'ן סי דרך תרגומו העברי של קלמן שולמן, "עמק ארזים" - תרגום בן שני כרכים של הרומן ההיסטורי של גרייס אגילר על האינקוויזיציה, ספר "דברי ימי ישראל" לזאב יעבץ על ההיסטוריה היהודית ועוד. בנוסף הרב תווינא פרסם לראשונה קובצי סיפורים של הספרות העממית של יהודי עיראק. יצירות רבות נוספות, מתורגמות ופרי עטו, הוא פרסם בהמשכים מעל דפי "מגיד מישרים".
ספריו ועיתונו של הרב תווינא הופצו בקהילות היהודיות העיראקיות ברחבי המזרח הרחוק ובקרב יהדות עיראק עצמה וזכו לפופולריות גדולה. החוקר והאספן דוד סלימאן ששון שפגש את תווינא מעט לפני מותו כתב עליו בהערצה ביומנו וכן בספרו על קהילת יהודי עיראק. הוא שימר חלק מחיבוריו של תווינא שהיו בכתב יד או בדפוס חלקי. פרופסור יצחק אבישור שחיבר מונוגרפיה מקיפה על חייו ופועלו של תווינא ותרגם מיצירותיו לעברית, מציין למעלה מ-70 ספרים שחוברו על ידו שלא עלה בידו לפרסמם. רובם אבדו וחלקם השתמרו בכתב יד. הרב תווינא נפטר בכלכותא בשנת 1913 בהותירו מאחוריו משפחה גדולה.
מספריו

מאיר להמן, ספר החלוף : ספור מליצי מימי הדורות האחרונים במה"ע "דער איזראעליט", מתרגם לערבית יהודית: שלמה תווינא, כלכתא: דפוס ש"ע תווינא, 1896, באתר הספרייה הלאומית
שלמה תווינא, חוטר ישי, כלכתא: דפוס ש"ע תווינא, 1889, באתר היברובוקס
שלמה תווינא, חמשה ואלף אנפין לתורה, ירושלים, באתר היברובוקס
שלמה תווינא, מדרש אליהו, כלכתא: דפוס ש"ע תווינא, 1888, באתר היברובוקס
שלמה תווינא, מעוז חיי, כלכתא: דפוס ש"ע תווינא, 1887, באתר היברובוקס
שלמה תווינא, חנוכת הבית לדוד, כלכתא: דפוס ש"ע תווינא, 1885, באתר היברובוקס. יצא במהדורה חדשה, אור יהודה : מרכז מורשת יהדות בבל, תש"פ.
שלמה תווינא, נופת צופים, בגדאד, 1879, באתר היברובוקס
לקריאה נוספת

יצחק אבישור, החכם הבבלי מכלכותא: החכם שלמה תווינא ויצירתו הספרותית בעברית ובערבית־יהודית, תל אביב: פרסומי מרכז ארכאולוגי, 2002, ב' כרכים.
אברהם יערי, הדפוס העברי בארצות המזרח, חלק שני, ירושלים: האוניברסיטה העברית, 1940, עמודים 15-17, 33-47.
שמואל מורה, 'עיתונות בעברית וערבית", בתוך: עיראק בסדרת "קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים", חיים סעדון (עורך), ירושלים: הוצאת משרד החינוך ומכון בן צבי, 2002, עמ' 108-114.
אברהם תווינה, גולים וגאולים, חלק שביעי - מוסף לאלבום, רמלה, 1981, עמ' 92-94.
יעקב צ. זמיר, מבוא מקיף לספר נופת צופים, (מרכז מורשת יהדות בבל, אור יהודה תשע"ט).
הנ"ל, מבוא מקיף לשו"ת וישב שלמה, אור יהודה תשפ"ד.
משה ש. שבת, ישיבות בגדאד - התהוותן והשפעתן לדורות, כרך שני (ירושלים תשע"ט), עמ' 247-281.
הערות שוליים

↑  יהושע ילין, זכרונות לבן ירושלים, ירושלים, תרפ"ד-1924, עמ' 124-126.
↑  יצחק אבישור, החכם הבבלי מכלכותא: החכם שלמה תווינא ויצירתו הספרותית בעברית ובערבית־יהודית, תל אביב: פרסומי מרכז ארכיאולוגי, 2002, כרך א', עמ' 30.
↑  אברהם תווינה, גולים וגאולים, חלק שביעי - מוסף לאלבום, רמלה, 1981, עמ' 92.
↑  David Solomon Sassoon, A history of the Jews of Iraq, The Alcuin Press, 1949, p. 214.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269289805171  GND: 128356111  ISNI: 0000 0001 0060 6596  LCCN: nr95019118  NTA: 260093254  VIAF: 8436366   WorldCat (עם VIAF): 8436366 
העיתון "מגיד מישרים", 15 ביולי 1897
יהודה לוי (פיזיקאי)

| --- | --- |
יהודה לוי, 2006
יהודה לוי, 2006
 לידה:  16 בינואר 1926 הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  17 ביוני 2019  (בגיל 93)
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  בריטניה, ארצות הברית, ישראל,
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  בית ספר טנדון להנדסה באוניברסיטת ניו יורק  האקדמיה התלמודית מרשה שטרן  הסיטי קולג' של ניו יורק 
 מוסדות:  המרכז האקדמי לב 
 הערות:  רב
 תרומות עיקריות
 כתיבה בתחום ההגות היהודית ובתחום האופטיקה היישומית.
 
הרב פרופסור יהודה לוי (באנגלית: Leo Levi; א' בשבט תרפ"ו, 16 בינואר 1926 – י"ד בסיוון תשע"ט, 17 ביוני 2019) היה פיזיקאי וחוקר יהדות אמריקאי ישראלי.
ביוגרפיה > פרטים אישיים

יהודה לוי נולד בשנת 1926 במנהיים שבגרמניה לד"ר יוסף אהרן ופרידה לוי. אביו היה רופא כללי ורופא שיניים, וכחובש במלחמת העולם הראשונה זכה לשלושה עיטורים על מעשי גבורה. ב-1939 היגר יהודה לאנגליה בעקבות רדיפות הנאצים. לאחר המלחמה עבר להתגורר עם משפחתו בניו יורק. בשנת 1957 הוא נישא למרים וקסלר והמשיך לגור בניו יורק.
לאחר הגירתו לארצות הברית למד תורה אצל הרב יוסף ברויאר, רב קהל עדת ישורון בוושינגטון הייטס, אשר בהמשך נתן לו סמיכה נוספת לרבנות (1961). מאוחר יותר, למד אצל הרב אהרן סולובייצ'יק וכן בכולל של ישיבת רבי חיים ברלין אצל הרב יצחק הוטנר, אשר הסמיך אותו לרבנות (1961).
לימודיו האקדמיים התקיימו במסגרת לימודי ערב. את התואר הראשון בהנדסת חשמל הוא קיבל מהסיטי קולג' של ניו יורק בשנת 1952, תואר שני בפיזיקה (1955) וכן תואר שלישי (PhD) בפיזיקה ובהנדסת חשמל (1964) הוא עשה ב-Polytechnic Institute of Brooklyn.
ב-1970 הוא הגשים שאיפה רבת שנים ועלה לארץ עם קבלת הצעת משרה אקדמית מאתגרת במרכז אקדמי לב.
לאחר עלייתו התגורר בירושלים, בשכונת בית וגן. היה אב לשלושה בנים.
יהודה לוי נפטר ביוני 2019 ונטמן בהר המנוחות.
ביוגרפיה > תפקידים ועשייה ציבורית

בשנות החמישים עבד כפיזיקאי בחברות למוצרים אופטיים ואלקטרוניים Freed Electronics and Control וכן Fairchild Camera. בסוף שנות החמישים החל לעבוד כיועץ עצמאי בפיזיקה למספר חברות גדולות, ביניהן IBM ומעבדת הצי האמריקני.
בשנות השישים הוא פעל בשני ארגונים וכיהן כסגן נשיא אגודת ישראל של ארצות הברית וכנשיא אגודת אנשי מדע שומרי תורה בארצות הברית (אנ').
בשנים 1965–1970 שימש כמרצה, ובהמשך - כפרופסור חבר במחלקת פיזיקה ב-City College בניו יורק. הוא עלה לארץ ב-1970 בעקבות הזמנתו של פרופ' זאב לב, מייסד בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים, להקים את מגמת פיזיקה שימושית ואלקטרואופטיקה בבית הספר ולעמוד בראשה. לימים נקרא בית הספר גם מכון לב על שם מייסדו. יהודה לוי כיהן בתפקיד זה בשנים 1970–1982.
עם פרישתו של זאב לב לגמלאות ב-1982, התמנה יהודה לוי לרקטור מכון לב ושימש בתפקיד זה עד ל-1990, כשהוא בוחר לנהל את מגמת פיזיקה שימושית ואלקטרואופטיקה שנתיים נוספות עד לפרישתו לגמלאות ב-1992. בשנותיו האחרונות עסק בכתיבה תורנית, מתן הרצאות וכיהן בחבר הנאמנים של המרכז האקדמי לב.
ביוגרפיה > ספרו "שערי תלמוד תורה"

בשנת תשמ"ב (1981) פרסם את ספרו "שערי תלמוד תורה", ובו עודד לימוד מקצוע במקביל ללימוד התורה. הספר קיבל את הסכמתם של רבנים בולטים בארצות הברית ובהם הרב יעקב קמינצקי. אולם הוא עורר את התנגדותם של גדולי הרבנים הליטאים בישראל, הרב אלעזר מנחם מן שך והרב יעקב ישראל קניבסקי, והם קראו לגנוז אותו בנימוק שהוא נוגד את "מסורת הישיבות".
פרסים

פרס פדר לתורה ומדע
פרס אברמוביץ-צייטלין לספרות יהודית
ספריו

שערי תלמוד תורה (פלדהיים; עולם הספר התורני)
יהדות ומדע כחכמות משלימות (כנה; עולם הספר התורני)
זמנים כהלכה לבית ולנוסע – לוחות זמני היום בכל העולם עם בירור הלכתי ומדעי ולוח תמידי (הוצאת ראובן מס)
איש, אשה ומשפחה – מודרנה מול מסורת/שחרור מול מסורת (ספריית בית אל)
תלמוד ירושלמי, מס' שביעית, תרומות, מעשרות, מעשר שני ופאה ודמאי עם פרוש חדש קב ונקי, הראשונים עם הרב אריה כרמל (פלדהיים, אור ירושלים), פאה ודמאי עם הרב גרשון מצגר (יד הרב הרצוג)
מול אתגרי התקופה (עולם הספר התורני, סיני)
המדע שבתורה (ראובן מס—קסט-לייבוביץ)
Vistas from Mount Moriah, 1959 New York
Jewish Crononomy (Gur Aryeh Institute, B'klyn, 1967)
Applied Optics, Vol. 1 (1968), Vol. 2 (1980), Wiley, New York
Handbook of Tables of Functions for Applied Optics, CRC Press, Cleveland
Applied Optics in the Eighties, J.C.T., Jerusalem (Co-author)
Modern Liberation — Torah Perspective on Contemporary Lifestyles (Hemed, B'klyn, 1998)
Torah and Science — Their interplay in the World Scheme (Feldheim, 1983, 2006)
ספריו > מאמרים תורניים

עשרות מאמרים, בעיקר בכתבי העת המעין, תחומין ובד"ד.
הערות שוליים

↑  המכתב תחת הכותרת "אזהרה להסיר מכשול" מתאריך י"ז באלול תשמ"ב מובא בספר "מכתבים ומאמרים" חלק ב', תשמ"ח, עמ' קז, מכתב נב: "אזהרה לגנוז ספר אחד שמביע דעה נגד מסורת הישיבות".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311442705171  BIBSYS: 90233761  BnF: cb122785894 (data)  CiNii: DA01769638  GND: 127469129X  ISNI: 0000 0001 0781 0709  LCCN: n50053435  NKC: skuk0003709  NLA: 35301939  NTA: 068709234  RERO: 02-A012488759  SUDOC: 110911210  Trove: 903839  VIAF: 220850722   WorldCat (עם VIAF): 220850722
Motion

Motion (בעברית: תנועה) הוא אלבום האולפן הרביעי של הדי ג'יי והמפיק הסקוטי קלווין האריס, אשר פורסם ב-31 באוגוסט 2014 דרך חברות התקליטים פליי איי רקורדס וקולומביה רקורדס.
האלבום קיבל תגובות מעורבות מהמבקרים. "Motion", בשבועו הראשון הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי עם 37,325 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון. כמו כן, הגיע האלבום למקום החמישי במצעד בילבורד 200 בשבועו הראשון בארצות הברית, והפך לאלבום השני של האריס ברציפות שהגיע לראש המצעד של אלבומי המוזיקה האלקטרונית/דאנס. שלושת הסינגלים הראשונים, "Under Control", "Summer" ו-"Blame" עלו אל ראש טבלת מצעד הסינגלים הבריטי. שאר הסינגלים שפורסמו מתוך האלבום הם "Outside", "Open Wide" ו-"Pray to God".
רקע והפקה

שם האלבום, עטיפתו, והתאריך הרשמי לפרסומו נחשפו ב-25 בספטמבר 2014. ב-5 באוקטובר, האריס הכריז בדף הטוויטר שלו על רשימת האמנים אשר שיתפו איתו פעולה בסינגלים, ביניהם אלי גולדינג, ביג שון, גוון סטפאני, ולהקת חיים.
סינגלים

"Under Control" - רצועה שיתופית עם הדי ג'יי השוודי אלסו והצמד הבריטי הרטס. יצא לאור ב-7 באוקטובר 2013 בתור הסינגל הראשון מתוך Motion. השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי כבר בשבועו הראשון, וכן נכנס אל תוך העשירייה הפותחת בפינלנד, אירלנד, נורווגיה ושוודיה.
"Summer" - יצא לאור ב-14 במרץ 2014, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת ובאירלנד ונכנס לחמשת המקומות הראשונים במדינות רבות, ביניהן אוסטרליה, קנדה, גרמניה, נורווגיה ושוודיה. הוא אף הפך לשיר אשר דורג במקום הגבוה ביותר בבילבורד הוט 100 מתוך האלבום, בזאת שהגיע למקום השביעי.
"Blame" - באירוח הזמר הבריטי ג'ון ניומן יצא לאור ב-7 בספטמבר 2014, כסינגל השלישי באלבום. השיר זכה להצלחה בינלאומית והגיע לראש המצעדים בפינלנד, נורווגיה, ושוודיה, ועמד בשיאו במקום ה-19 בבילבורד הוט 100.
"Outside" - יצא לאור ב-20 באוקטובר 2014, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, בהשתתפות הזמרת הבריטית אלי גולדינג. הסינגל הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון בגרמניה ופינלנד, לחמשת המקומות העליונים באירלנד, נורווגיה, שוודיה, לעשירייה הפותחת באוסטרליה וניו זילנד, ולשלושים המקומות הראשונים בארצות הברית.
"Open Wide" - אשר משתתף בו הראפר ביג שון, יצא לאור במקור כסינגל שיווקי מתוך האלבום ב-27 באוקטובר 2014. השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הסינגלים הבריטי, ופורסם כסינגל החמישי מתוך האלבום.
"Pray to God" - בהשתתפות הלהקה האמריקאית חיים, יצא לאור ב-2 בפברואר 2015, בתור הסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום. השיר הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים האוסטרלי וכן למקום ה-35 במצעד הסינגלים הבריטי.
סינגלים > סינגלים שיווקיים

"Slow Acid" - יצא לאור כסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום ב-15 באוקטובר 2014. השיר הגיע למקום ה-86 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Burnin'" - יצא לאור בתור הסינגל השיווקי השני מתוך האלבום בהשתתפות התקליטן R3hab, ב-29 באוקטובר 2014 דרך Beatport.
"Overdrive" - בשיתוף פעולה עם הדי ג'יי ההולנדי אומט אוזקאן, יצא לאור כסינגל השיווקי השלישי מתוך האלבום ב-22 בדצמבר 2014 דרך Beatport.
רשימת רצועות

| Motion> מס' | Motion> שם | Motion> מפיק | Motion> משך | Motion>  | Motion>  | Motion>  | Motion>  | Motion>  | Motion>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Faith  | האריס | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Under Control (בהשתתפות אלסו והרטס)   | האריס, אלסו | 3:04 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Blame (בהשתתפות ג'ון ניומן)   | האריס | 3:32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Love Now (בהשתתפות All About She)   | האריס | 3:38 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Slow Acid  | האריס | 3:41 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Outside (בהשתתפות אלי גולדינג)   | האריס | 3:47 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | It Was You (בהשתתפות פיירביץ)   | האריס, פיירביץ | 3:44 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Summer  | האריס | 3:42 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Overdrive (עם אומט אוזקן)   | האריס, אוזקאן | 4:51 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Ecstasy (בהשתתפות הרטס)   | האריס | 3:41 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Pray to God (בהשתתפות חיים)   | האריס, ראצ'שייד | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Open Wide (בהשתתפות ביג שון)   | האריס | 3:07 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Together (בהשתתפות גוון סטפני)   | האריס | 3:38 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Burnin' (עם R3hab)   | האריס, R3hab | 3:54 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Dollar Signs (בהשתתפות טינאשיי)   | האריס | 3:56 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 55:46 |  |  |  |  |  |  |
| מהדורת בונוס יפנית> מס' | מהדורת בונוס יפנית> שם | מהדורת בונוס יפנית> מפיק | מהדורת בונוס יפנית> משך | מהדורת בונוס יפנית>  | מהדורת בונוס יפנית>  | מהדורת בונוס יפנית>  | מהדורת בונוס יפנית>  | מהדורת בונוס יפנית>  | מהדורת בונוס יפנית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. | Under Control (עם אלסו והרטס (מיקס של סנרי ג'יימס וראיין מרציאנו))   | האריס, אלסו | 6:03 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Summer (רמיקס של R3hab & אומט אוזקאן)   | האריס | 4:43 |  |  |  |  |  |  |