stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השתלת מח עצם
תהליך תרומת מח עצם

על תורם תאי מח העצם להתחייב לביצוע התהליך לפחות שבועיים לפני מועד התרומה וההשתלה, משום שאז מתחיל החולה את ההכנות הנדרשות של כימותרפיה אינטנסיבית והקרנות כדי להשמיד את תאי הסרטן ולהכין את גופו להשתלה.
בעבר התבצע איסוף התרומה באופן כירורגי, מעצם האגן של התורם. התהליך התבצע בחדר ניתוח, תחת הרדמה מלאה או חלקית (אפידורל), ונמשך כשעה. לאחר התאוששות קלה שוחרר התורם לביתו.
כיום, הודות להתפתחויות טכנולוגיות, ניתן לבצע איסוף תאי מח עצם מווריד היד. לשם ביצוע התהליך מקבל התורם במשך ארבעה ימים זריקות המעודדות את ייצור תאי האב במח העצם בכמות מוגברת, ו”זריקתם” לזרם הדם ההיקפי (שזורם בגוף). זריקות אלו נקראות נויפוגן והן עלולות לגרום לתורם להרגשה של "שפעת", כלומר ייתכנו כאבי עצמות כדוגמת כאבי גב, או כאבים בעצמות הארוכות של הגפיים, עליהם ניתן להקל על ידי לקיחת משככי כאבים. ביום החמישי מתבצע האיסוף.
המשך תהליך התרומה זהה לתרומת טסיות דם והוא מתבצע באמצעות מחט המוחדרת לווריד הזרוע שואבים דם מהתורם. הדם עובר דרך מכונה מיוחדת שמפרידה ממנו את התאים הצעירים ש”נזרקו” ממח העצם הודות לזריקות שקיבל. תאים אלו נאספים בשקית פלסטיק קטנה (300 סמ”ק) וכל יתר הדם חוזר אל התורם באמצעות מחט המוחדרת לווריד הזרוע השנייה. ההליך מתבצע ללא הרדמה ולא צפויות לו תופעות לוואי. המכונה המשמשת לתהליך מבוססת על צנטריפוגה וסטרילית לחלוטין, שכן כל הצינוריות והמכלים שבהם עובר דם הם חד-פעמיים.
תהליך התרומה עשוי להתבצע ביום אחד למשך 5–6 שעות, או במשך יומיים. משך האיסוף תלוי בגיל ובמשקל החולה, כמו גם במשקל התורם. התורם, למעשה, לא מאבד דם כלל, ואילו התאים הצעירים שהופרדו מזרם דמו מתרבים מעצמם במהירות, תוך יממה אחת.
אותם תאים שנלקחו מהתורם, מועברים לדמו של החולה במהירות, באמצעות עירוי, בדרך דומה לטיפולים כימותרפיים אחרים ובהגיעם אל מח העצם הם מתחילים לייצר תאי דם בריאים.
השתלות מח עצם בישראל

השתלות מח עצם בישראל החלו בתחילת שנות ה-80 בבית החולים הדסה בירושלים.
בישראל קיים מאגר תורמי מח עצם בעל חשיבות מיוחדת למציאת תורמים מתאימים למציאת מתאם ליהודים שחיו במשך הדורות בקהילות סגורות, ובכך שימרו את הדמיון הגנטי ביניהם.
הארגונים זיכרון מנחם, עזר מציון ומאבק לחיים נוהגים לקיים מדי פעם מבצעי הצטרפות למאגר. כמו כן, עזר מציון, מתרים גם בשרשרת החיול שבבסיס צה"ל בתל השומר. ההצטרפות למאגר אינה כרוכה בתשלום מצד התורם, והיא כוללת דגימת דם או רוק. במקרה בו ההצטרפות היא באמצעות דגימת דם- כמות קטנה של דם (5CC) נלקחת מווריד בזרועו של התורם הפוטנציאלי. דגימת דם זו נשלחת לבדיקת סיווג רקמות (חלבוני HLA) ותוצאותיה מצורפות למאגר. דגימות נלקחות מתורמים בגילאי 18–50 בעלי בריאות תקינה. מעל גיל 50 התרבות התאים היא אטית יותר ולכן תרומה עשויה להיות מסוכנת הן לתורם והן לנתרם. ההצטרפות למאגר נעשית פעם אחת ותקפה לכל הזמן בו המצטרף כשיר לתרומה.
מאגר מח עצם הדסה הוא המאגר הראשון שהוקם בישראל בשנת 1995, המאגר מייצג את כלל האוכלוסיות במדינת ישראל,בשנת 2016 הוקם המאגר הדרוזי הראשון בעולם במבצע מח עצם מקיף שכלל את כל הכפרים הדרוזים בארץ, בנוסף התקיימו מבצעים להקמת מאגר לקבוצות מיעוטים נוספות כמו בדואים וצ'רקסים.
כיום מאגר מח עצם מייצג את כלל האוכלוסיות במדינת ישראל מתוך הכרה בשיויון זכויות להצלת חיים.
כיום מאגר מח עצם הדסה מנוהל על ידי גב' עפרה אלקובי.
ב-2008 הוקם מאגר גנטי בבית החולים הדסה עין כרם עבור האוכלוסייה הערבית והוא הכיל נכון לנובמבר 2010 דגימות של כ-9,000 תורמים. בראיון עמה אמרה, ד"ר אמאל בשארה, כי רק ל-10% מהפונים למאגר זה נמצאת התאמה גנטית.
בישראל, מפגש בין תורם מח עצם והחולה שהתרומה ניתנה לו הוא אפשרי, אם שני הצדדים מעוניינים בכך, ומתבצע לאחר שנה, באמצעות מתאמת ההשתלות של מאגר מח העצם. במרכזים רפואיים מסוימים המפגש יכול להתבצע רק לאחר שנתיים או שהוא אינו אפשרי כלל.
החל משנת 1999 עמותת מאבק לחיים פעולת לקידום הנושא ומציאת תורמים מתאימים.
ראו גם

חוק מרשם תורמי מח עצם
הערות שוליים

1 2  ארי גלהר, מי יציל את מריה הקטנה, באתר mynet
↑  מח עצמות יושתל בגופם של חולי לוקמיה, מעריב, 6 בנובמבר 1978
↑  ילדה נרפאה מלוקמיה לאחר השתלת מח עצמות ב"הדסה", דבר, 13 בנובמבר 1983
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01037811  NKC: ph135086
טבח פלייגודלה

| חלק ממלחמת האזרחים בסרי לנקה |
| --- | --- |
 תאריך:  15 באוקטובר 1992
 מקום:  פלייגודלה, צפון סרי לנקה
 סוג:  טבח 
 נשק:  מצ'טות, רימונים, רובים
 הרוגים:  285-160 על פי הערכות שונות
 מבצע:  טיגריסי השחרור של טאמיל אילם
 מספר מפגעים:  1,000-150 על פי הערכות שונות
 
טבח פַּלִייָגוֹדֵלָה הוא טבח שבוצע ב-15 באוקטובר 1992, במהלך מלחמת האזרחים בסרי לנקה, על ידי ארגון טיגריסי השחרור של טאמיל אילם, כנגד האוכלוסייה המוסלמית ברובה שהתגוררה בכפר פלייאגודלה השוכן באזור הגבול הצפוני של סרי לנקה. היה זה טבח האזרחים הגדול ביותר שבוצע על ידי הטיגריסים הטמילים עד לאותה העת. קיימים חילוקי דעות על מספר ההרוגים ועל מספר הלוחמים שהשתתפו בטבח. על פי עדי ראייה נרצחו בכפר כ-285 גברים, נשים וילדים, כשליש מאוכלוסיית הכפר, על ידי כ-1,000 תוקפים שהשתתפו בטבח, ואילו על פי נתונים של ממשלת סרי לנקה נרצחו כ-160 בני אדם על ידי כוח של כ-150 טמילים. כ-40 מהקורבנות היו סינהליים ואילו השאר היו מוסלמים. בין התוקפים נמנו גם נשים וילדים.
לטבח קדמה מתיחות שהלכה וגברה בין ארגון הטיגריסים הטמילים לבין הקהילה המוסלמית בכפר, זאת על רקע דרישתם של הטיגריסים הטמילים מתושבי הכפר לשלם מיסים לארגון. תושבי הכפר ביקשו מהצבא הסרי לנקי הגנה מפני ניסיונות סחיטה שהופנו כלפיהם מצד הטיגריסים הטמילים, ועקב זאת סיפק הצבא הסרי לנקי לתושבים נשק ותחמושת לצורך הגנה עצמית. כשנה לפי הטבח, בספטמבר 1991, נהרגו 16 מתושבי הכפר במתקפה של הטיגריסים הטמילים, במהלכה נהרג גם אחד מהתוקפים.
הטבח החל ב-15 באוקטובר 1992 בשעה 4 בבוקר. לאחר שהרגו את 12 אנשי כוח האבטחה של הכפר, השליכו התוקפים הטמילים רימונים לתוך המסגדים והרגו כך כ-40 איש שהתחבאו במסגדים בהוראת כוח האבטחה. בנוסף לכך הרגו רבים נוספים באמצעות מצ'טות וירי רובים. התוקפים לא חסו על איש, ובמהלך התקיפה נהרגו גברים, נשים בהיריון וכ-44 ילדים. הטבח הופסק עם התערבותו של הצבא הסרי לנקי שהגיע לכפר בשעה 8 בבוקר בכוח שכלל מסוקים.
הערות שוליים

1 2 3 4  Sri Lanka's forgotten massacre
1 2  MASSACRES IN THE POLONNARUWA DISTRICT
ה'תרס"ב

ה'תרס"ב (5,662) ובקיצור תרס"ב – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-14 בספטמבר 1901, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 1 באוקטובר 1902.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 19 שעות ו-885 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחג. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 19 במחזור העיבור ה-299. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 6 (סימנה ולגז) במחזור השמש ה-203.
שנה זו היא שנת 1,833 לחורבן הבית, ושנת 2,213 לשטרות.
אירועים

ג' בכסלו - נוסדה המושבה סג'רה (אילניה)
כ"ט בכסלו - פרס נובל מוענק לראשונה, ביום השנה החמישי למותו של אלפרד נובל
י"ט בטבת - נוסדה הקרן הקיימת לישראל
כ' בשבט - נפתח בית החולים שערי צדק, בית החולים הראשון בעיר החדשה בירושלים
כ' באדר א' - נוסד בנק אנגלו-פלשתינה, לימים בנק לאומי
כ"ה באדר א' - נוסדה תנועת המזרחי
נולדו

כ"ב בטבת - הנס פון דוהנאני, חסיד אומות העולם, אחד מראשי קשר העשרים ביולי (נפטר ב-ה'תש"ה)
כ"ז בטבת - אריה אלטמן, חבר הכנסת מטעם תנועת החרות וגח"ל (נפטר ב-ה'תשמ"ב)
י"ט בשבט - יוסף ספיר, ראש עיריית פתח תקווה, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נפטר ב-ה'תשל"ב)
כ"ז בשבט - צ'ארלס לינדברג, מחלוצי התעופה, הראשון שחצה את האוקיינוס האטלנטי בטיסת סולו ישירה (נפטר ב-ה'תשל"ד)
ח' באדר א' - הרב יצחק יעקב וייס, פוסק חשוב, גאב"ד העדה החרדית, מחבר שו"ת "מנחת יצחק" (נפטר ב-ה'תשמ"ט)
י"ד באדר א' - דב סדן, חוקר ספרות, חתן פרס ישראל וחבר הכנסת מטעם המערך (נפטר ב-ה'תשמ"ט)
ט"ו באדר א' - דוד מרכוס, איש צבא יהודי-אמריקאי ומאנשי מח"ל (נהרג ה'תש"ח)
י"ז באדר ב' - חיים משה שפירא, ממנהיגיה של הציונות הדתית (נפטר ב-ה'תש"ל)
כ"ה באדר ב' - ישעיהו ברנשטיין, מראשוני "הפועל המזרחי" והאידאולוג של התנועה, מהוגי הדעות של תנועת הציונות הדתית ועורך עיתון "הצופה" (נפטר ב-ה'תשמ"ח)
י"א בניסן - האדמו"ר מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השביעי לשושלת אדמו"רי ליובאוויטש-חב"ד (נפטר ב-ה'תשנ"ד)
י"ז בניסן - משה ציפר, פסל ישראלי (נפטר ב-1989)
כ"ט בסיוון - מאיר לנסקי, מאפיונר (נפטר ב-ה'תשמ"ג)
נפטרו

ט' בתשרי – רבי אביעזרי זליג אוירבך, רבה של הלברשטאדט וחבר הנהלת בית המדרש לרבנים בברלין, ממנהיגי הנאו-אורתודוקסיה ביהדות גרמניה. (נולד בה'תר"א)
י' בטבת - רבי מאיר שלום רבינוביץ רב ואדמו"ר בקאלושין .
ה' בניסן – רבי שניאור זלמן פרדקין, פוסק ורבה של לובלין, עלה לירושלים ועמד בראש בד"ץ כוללות החסידים בירושלים. (נולד בה'תק"צ)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
מרקיניוס (2003)

מרקוס ויניסיוס אוליביירה אלנקר (בפורטוגזית: Marcus Vinicius Oliveira Alenca; נולד ב-7 באפריל 2003 בברזיל), המוכר בקיצור כמרקיניוס (Marquinhos), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קרוזיירו מהליגת העל הברזילאית.
קריירת מועדונים > סאו פאולו

מרקיניוס גדל במחלקת הנוער של סאו פאולו. ב-11 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על באהיה במסגרת המחזור ה-11 בליגת העל הברזילאית לעונת 2021. ב-14 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ליברטדורס, בתיקו 1-1 נגד ראסינג קלוב במסגרת המשחק הראשון בשלב שמינית הגמר של הטורניר לעונת 2021. ב-21 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על ראסינג קלוב במסגרת משחק הגומלין בשלב שמינית הגמר של הטורניר.
קריירת מועדונים > ארסנל

ב-13 ביוני 2022 חתם מרקיניוס על חוזה ארוך טווח בארסנל. ב-31 בינואר 2023 הושאל לנוריץ' סיטי עד לסוף העונה. ב-12 באוגוסט 2023 הושאל לנאנט לעונה אחת. ב-15 בפברואר 2024 חזר לברזיל והושאל לפלומיננסה. ב-9 בינואר 2025 הושאל לקרוזיירו.
נבחרות ברזיל

שיחק בשתי נבחרות הנערים של ברזיל עד גיל 16 ועד גיל 17.
שיחק במדי נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20 במונדיאליטו 2023, שם הגיעה הנבחרת לרבע הגמר והודחה על ידי נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 20.
תארים

אליפות סאו פאולו: 2021
ארסנל
מגן הקהילה: 2023
רקופה סודאמריקאנה: 2024
הערות שוליים

↑  Marquinhos: Arsenal sign Brazilian from Sao Paulo on long-term contract, BBC Sport. 13 June 2022
משמר הרכבת

קרון בונקר מבטון מלווה רכבת נוסעים בימי המאורעות
משמר הרכבת - או, בשמה המלא, מחלקת מסילת הברזל של משטרת ארץ ישראל (PPRD - Palestine Police Railway Department) הייתה יחידה של נוטרים, שעסקה באבטחת המסילות והרכבות של הרכבת המנדטורית בתקופת המרד הערבי (1939-1936).
הרקע להקמת היחידה

בתקופת המרד הערבי היו צירי התנועה בארץ נקודת תורפה משמעותית מבחינת שלטונות המנדט הבריטי. הדבר היה נכון במיוחד ביחס למסילות הברזל, שהיוו את האמצעי הראשי בכל הנוגע לניוד כוחות בהיקף גדול. חבלה בכל נקודה לאורך מאות קילומטרים של מסילות ברזל, יכלה לעכב תנועת כוחות, העברת אספקה ולשבש את הפעילות השוטפת של הבריטים ושל היישוב היהודי בארץ.
מטרתם הרגילה של המתקוממים הייתה להוריד רכבות מהפסים. לשם כך נקטו במספר שיטות פעולה: פירוק חלקים מהמסילה, מריחת הפסים בחומר סיכה (גריז), הצבת מחסומי אבנים על הפסים או תקיעת מוטות ברזל ברווחים שביניהם, חבלה בגשרים ופיצוץ מוקש מתחת לקטר. לעיתים הציבה קבוצה חמושה מארב, בנוסף לחבלה במסילה, בכוונה להתקיף את הנוסעים לאחר עצירת הרכבת. סוגים נוספים של התקפות כללו ירי או השלכת פצצות אל עבר רכבת נוסעת, ירי על תחנות הרכבת, הצתת סדנאות ומחסנים וחבלה בקווי טלפון ובמתקני האיתות שלאורך הפסים.
ההתקפות על אמצעי תחבורה זה התחילו עם פרוץ המרד. ב-22 באפריל 1936 יידו ערבים אבנים על רכבת שעברה ליד חאן יונס ופצעו נוסעת אנגליה. ארבעה ימים אחר כך נרשם לראשונה ניסיון להוריד רכבת מהפסים, כאשר ערבים חיבלו במסילה ליד טולכרם. במהלך השבועיים הראשונים של חודש מאי דיווחו הבריטים על חמישה ניסיונות חבלה במסילה. באחד מהם התהפכה קרונית בקרה ונהרסה. ב-19 ביוני הצליחו המורדים, לראשונה, להוריד רכבת מהמסילה, באזור שבין תל אביב ללוד. שבוע אחר כך, ב-26 בחודש, גרמה חבלה ליד תחנת כפר ג'יניס לירידת רכבת מהמסילה. קבוצה חמושה, שארבה במקום, פתחה באש על הקרונות לאחר שהרכבת נעצרה. בהתקפה זו נהרגו חייל בריטי ושני ערבים, נהג הקטר והמסיק. התקפות שכאלה היו אירוע נפוץ: עד להפוגה מנתה הסוכנות היהודית 158 מקרים של התקפות על רכבות, מסילות וקרוניות, מתוכם 72 מקרים שבהם השתמשו המתקוממים במוקשים או בפצצות. נתוני הצבא גבוהים אף יותר וכוללים 308 מקרים של חבלה בפסים. כאשר התחדש המרד, שבו המורדים לתקוף את הרכבות: ב-14 באוקטובר 1937, פוצצה קבוצה חמושה מוקש מתחת לרכבת ליד קלקיליה ותקפה אותה ביריות לאחר שנעצרה. התקפות אלה התגברו עם הזמן וגרמו לנזקים כבדים: בין אפריל 1938 למרץ 1939, תקופת השיא בפעילות המתקוממים, מנתה הנהלת הרכבת לא פחות מ-690 התקפות שונות: הקבוצות החמושות הורידו בתקופה זו 44 רכבות מהפסים, השמידו או פגעו קשה ב-33 קרוניות, חיבלו ב-21 גשרים ומעבירי מים והחריבו או פגעו במידה ניכרת ב-27 מבני תחנה, איתות, מגורים ואחסון השייכים לרכבת.
קטר הפוך במסילה ליד לוד
מסילה מפוצצת ליד ראש העין
הרקע להקמת היחידה > אבטחת הרכבת על ידי הצבא

המענה הראשוני לפגיעות ברכבת ניתן על ידי הצבא הבריטי והיה מענה מאולתר. האחריות להגנת המסילות, הרכבות ועובדי הרכבת הוטלה על מפקדי הגזרות הגדודיות, שבשטחם נמצאו. ההגנה על המסילות התבצעה באמצעות סיורים ממונעים או רגליים לאורך חלקים מהן, נסיעת חיילים ומלחים ברכבות והצבת חיילים ושוטרים מוספים לשמירה על נקודות מפתח, כגון צמתים וגשרים. באמצע מאי 1936 החלו יחידות צבא לסייר על המסילות עצמן, בקרוניות בקרה של חברת הרכבות. סיורים אלה נערכו לאורך שלוש המסילות העיקריות: רפח-חיפה, יפו-ירושלים וחיפה-סמח. במקביל, הכריזה הממשלה על עוצר לילה במרחק של כ-90 מטרים (100 יארד) משני צדי המסילה. לחיילים הותר לירות בכל מי שנמצא בשטח זה בשעות העוצר.
גם חיל הספר, שאנשיו סיירו בקרונית על מסילת רכבת העמק, נטל חלק במשימה זו.
בדומה להגנה על התחבורה האזרחית, השתמש הצבא בכוחות ליווי, בסיורים ובמוצבים על מנת למנוע פגיעה ברכבות. עם זאת, מאחר שכל חבלה במסילה עצרה את התנועה עליה ועשויה הייתה לגרום לקורבנות, נדרש הצבא להגן על הפסים עצמם ולא רק על הרכבות שנסעו עליהם. מה גם שבניגוד לשיירת מכוניות לא יכלה רכבת לפרוץ מחסום ולהימלט ממארב, אם המסילה נפגעה. משום כך הופנה המאמץ הצבאי למניעה, לאיתור ולתיקון חבלות במסילה. היה זה אתגר משמעותי, שכן בארץ ישראל היו אז מסילות באורך של כ-533 ק"מ, מתוכם כ-390 שנחשבו על ידי פיקוד הצבא כחיוניים.
הקמת "משמר הרכבת"

הבריטים התחילו להציב נוטרים יהודים בנקודות מפתח, כגון תחנות, גשרים וסדנאות כבר בשנת 1936, אך אלה פעלו באופן מקומי, כשומרים מטעם חברת הרכבות. בתקופת ההפוגה חל שינוי בגישת הצבא כלפי הנוטרים. במרץ 1937 החליט הנציב העליון ארתור ווקופ לארגן חיל משמר יהודי, שיגן על המסילות. בעקבות זאת, הכשירו גדודי הצבא 708 צעירים יהודים בשימוש בנשק ובביצוע משימות שמירה ואבטחה שונות. לוחמים אלה, שהושבעו כשוטרים-מוספים במשטרת המנדט, היו חלק מיחידה חדשה, בשם "מחלקת מסילות הרכבת, משטרת ארץ-ישראל" (Palestine Police Railway Detachment - PPRD). בשלב זה נועד משמר הרכבת לשמש כעתודה, למקרה של התפרצות מחודשת של האלימות, ואנשיו שוחררו לבתיהם בתום האימונים. ב-30 ביוני 1938 הורה הנציב העליון הרולד מקמייקל לגייס חלק ממשמר הרכבת לשירות פעיל, על מנת להחליף את יחידות הצבא בהגנה על המסילה בין חיפה ללוד. המשמר כלל 434 נוטרים, תחת פיקודם של ארבעה קציני משטרה בריטים. הנוטרים, שהוצבו ב-24 תחנות ועמדות הגנה לאורך המסילה (להלן), סיירו לאורך המסילה בקרוניות וברגל, הצטרפו לצוותי הרכבות ושמרו על התחנות ועל נקודות מפתח לאורך הקו. משמר הרכבת היה אב-הטיפוס ליחידות נוטרות ייעודיות נוספות, שקמו על מנת למלא משימה ביטחונית מסוימת, שלא הייתה קשורה בהגנה ישירה על היישובים היהודיים. הנהגת היישוב ראתה במשמר הרכבת את ראשית שיתופם של יהודים במערכה הכללית נגד המרד. יהושע גורדון, האחראי על הנוטרות בסוכנות היהודית, אמר כי משמר הרכבת היה "החיל הראשון שתפקידו אינו רק שמירה על רכושנו אנו, אלא על רכוש המדינה".
עם הזמן והגעתם של כוחות נוספים, ביקש הפיקוד לרכז את ההגנה על המסילות בידי יחידות ייעודיות. תחילת התהליך הייתה בהפעלת משמר הרכבת בתחילת יולי 1938. קורסי הכשרה למגויסים נערכו בתל אביב, ירושלים, חיפה, כפר סירקין, קיבוץ אפיקים וקיבוץ אלונים. מפקדי ההכשרות והמדריכים היו אנשי צבא ומשטרה בריטים, שהקפידו על משמעת קשוחה. בחודשים הבאים התקיימו גם קורסי הכשרה לנוטרים מהיחידה, שנמצאו ראויים לשמש כמפקדים בתוכה.
מפקד היחידה היה הקצין ויליאם ו. דנטון (William W Denton), ולצדו מונה יוסף רוכל מטעם "ההגנה", מתוכה הגיעו כל הנוטרים. רוכל אמנם הוגדר רשמית כ"קצין סעד", אך הוא היה מפקד הנוטרים ביחידה, שמנתה 400 איש – היחידה העברית הסדירה הגדולה ביותר מאז הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה.
אף על פי שהיחידה הוקמה, הנוטרים גויסו והוכשרו ונקבע דרג פיקודי – עברה למעלה משנה מיום הקמת היחידה, עד תחילת פעילותה בשטח. הבריטים לא היו שלמים עם קיומה של יחידה עברית גדולה ומאומנת, ורק הנסיבות בשטח דחפו אותם לאשר סופית את פעילות היחידה: קיץ 1938 היה שיאו של המרד הערבי בארץ. מתקני משטרה הותקפו ונבזזו, אזורים שלמים בהרי השומרון עברו לשליטת המתקוממים, ואפילו העיר העתיקה בירושלים הוחזקה במשך מספר ימים על ידי המתקוממים. ההתקפות על מסילות הברזל הגיעו לשיא, וב-1 ביולי 1938 הורתה ממשלת המנדט על תחילת פעילותו של משמר הרכבת.
אמצעי ההגנה

הצבא הבריטי וחברת הרכבות נתנו פתרונות טכניים לאתגרים המבצעיים. ב-10 יולי 1936 התחילה לפעול רכבת סיור משוריינת (Armoured Train No. 1), שסיירה בין חיפה לערטוף ובין ירושלים ללוד. ב-3 באוגוסט הצטרפה אליה רכבת שנייה (Armoured Train No. 2), שסיירה לאורך מסילת רכבת העמק. כל רכבת כללה קטר וקרונות "טירה" (Castle, שלושה ברכבת מס' 1 ושניים ברכבת מס' 2), קרונות משא פתוחים ותמימים למראה, שתחתיתם ודופנותיהם כוסו בלוחות פלדה ובטון, להגנה מפני פיצוץ וירי. בקרונות נקבעו תותחי פום-פום, מקלעים, מרגמות וזרקורים. לרכבת מס' 1 חובר גם קרון נוסעים, שנועד להטעות מתקוממים לחשוב כי לפניהם יעד ראוי לתקיפה. אנשי הצוות של הרכבות וכלי הנשק ששימשו אותם הושאלו על ידי ספינות הצי. השימוש ברכבות אלה לסיור נפסק לאחר ההפוגה, מחשש שמא פגיעה בהן תעצור את התנועה למשך זמן ארוך, בדומה להורדת רכבת אזרחית מהמסילה. ביולי הציב חיל ההנדסה זרקורים רבי-עוצמה, שבמקור נועדו לאיתור מפציצים, בנקודות מפתח לאורך המסילות מרפח ללוד ומלוד לטולכרם. מטרת הזרקורים הייתה לאתר ניסיונות חבלה במסילה בשעות הלילה וכן להרתיע את המתקוממים.
אמצעי ההגנה > מוצבים ומצדיות

בדומה לכבישים, גם לאורך המסילות נפרסו מוצבים הגנתיים. אלה כללו מוצבי קבע ומוצבים זמניים, שאוישו במהלך שעות האור בלבד. גם בתחנות הרכבת נבנו ביצורים, בהם השתכנו בדרך קבע חיילים או נוטרים. על מנת לכסות חלק גדול ככל הניתן מהמסילה אוישו חלק מהמוצבים על ידי כיתת חיילים בלבד.
מוצבי-קבע לאורך המסילה הוקמו מחדש בסוף שנת 1938. מוצבי הרכבת נקראו במספרים עוקבים, מדרום לצפון. חלקם נמצא בסמוך לכפרים ערביים כגון אל-מג'דל (מוצב מספר 8) ויבנה (מוצב מס' 10), חלקם בתחנות רכבת, כגון תחנת הרכבת לוד (מוצב מס' 12) וחלקם במבני ציבור, כגון בבית הספר הטמפלרי בביר-סלים (מוצב מס' 11).
בשנים 1938–1939 נוסף מרכיב חדש למערך ההגנה על המסילות, כאשר חברת הרכבות הקימה שורה של מצדיות באתרים שהיו מועדים להתקפה, כגון תחנות, גשרים וקטעי מסילה הסמוכים לכפרים ערביים. מצדיות אלה היו מסוג בלוקהאוס, מבנים קיימים שבוצרו, או פילבוקס, מבנה גלילי מבטון מזוין, שנקבעו בו חרכי ירי. כן הוקמו עמדות-הגנה זמניות, בנויות משקי חול, אדני מסילה וכיוצא באלה. כל מצדית או עמדה שכזו נועדה לכוח קטן, בן מספר לוחמים, ששהה בה זמן ממושך. בנוסף לאלה הציבה החברה מגדלי תצפית, מצוידים בזרקורים, במקומות שחלשו על קטעי מסילה ארוכים. את המצדיות, העמדות והמגדלים איישו, החל ביולי 1938, נוטרים ממשמר הרכבת.
שינוי פני המשמר

פעילות היחידה נמשכה ברציפות לאורך קיץ וסתיו 1938, שבסופם הוחלפו מפקדי היחידה: דנטון הוחלף בקצין פרנסיס קלארק הורסבור (Francis Clark Horsburgh) ויוסף רוכל הוחלף ביחזקאל סחרוב, שכיהן בתפקידו שלושה חודשים, ואחריו לא מונה מפקד יהודי נוסף ליחידה.
במהלך 1939 דעך בהדרגה המרד הערבי, בעקבות פעילות הצבא הבריטי. פעילות היחידה נמשכה, עם זאת, גם בתקופה זו ולאורך השנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה.
אחרי ניצחון הבריטיים באל-עלמיין בנובמבר 1942, כאשר פחת האיום בכיבוש גרמני, החלו הבריטים להחליף בהדרגה את הנוטרים היהודים, בנוטרים ערבים.
נוטרים אלה הצליחו פחות מקודמיהם להתמודד עם איומים על המסילות והרכבות, שהגיעו כעת מכיוונן של המחתרות העבריות.
משמר הרכבת היה הפעם הראשונה שבה התנסתה "ההגנה" בהפעלתה של יחידה סדירה בסדר גודל של קרוב לגדוד, כאשר ההפעלה כללה טיפול בלוגיסטיקה, ארגון וכוח אדם. הניסיון שנרכש היה משמעותי בהמשך, לקראת הקמתם של צה"ל ומשטרת ישראל.
גלריה

רכב מיוחד לאבטחת מסילות רכבת על ידי הצבא הבריטי
קרון שהורכב משני טנדרים מתוצרת פורד שחוברו בצידם האחורי, שוריינו וצוידו במקלעים
תחנת הרכבת עתלית עם שקי חול
רכבת בלווי אווירי
טנקים ומשוריינים מלווים רכבת
קרון עם מקלעים מלווה רכבת נוסעים מיפו לירושלים
הערות שוליים

1 2 3 4  Military Lessons of the Arab Rebellion in Palestine, 1936, British National Archive, TNA WO 191/70
↑  יד המחבלים במסילת הברזל, דבר, 19 ביוני 1936
↑  אברהם שמואל שטיין, עורך, הנוטר העברי: סיכומים וסיכויים (תרצ"ו–תש"ו – 1936–1946), תל אביב: הוצאת הוועד הארצי למען החייל היהודי, תש"ז - 1946, עמוד 309
↑  ביר-סלים היא "חוות אלנבי", הסמוכה לבאר-יעקב. ראו: ביטאון באפס, 475 (1939), עמ' 205; ראו גם: ביטאון הל"א, 39:3 (1939), עמ' 186-185; וגם: “British Forces in Palestine & Trans-Jordan Location Statement No. 98”, 1.2.1939, QRWS 3/6/7, p. 5
↑  ראו גם מוקש התפוצץ מתחת לטרולי, הצופה, 4 באוגוסט 1938
↑  גרשון ריבלין, עורך, לאש ולמגן: תולדות הנוטרות העברית, תל אביב: מערכות, 1962, עמודים 273-274
| המנדט הבריטי משטרת המנדט |
| --- | --- | --- |
| מפקדי המשטרה | פרסי בראמלי • הנרי טיודור • ארתור סטיבן מאברוגורדאטו • רוי ספייסר • אלן סונדרס • ג'ון מורי ריימר-ג'ונס • ויליאם ניקול גריי |  |
| יחידות צבא ומשטרה קשורות | המשטרה המעולה • הז'נדרמריה הבריטית • חיל הספר העבר-ירדני • משטרת היישובים העבריים • כלניות • מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט • משטרת תל אביב • המשטרה הניידת • הנוטרים • המשמר הנע • משמר הרכבת |  |
| אישים | אברהם זלינגר • תומאס ג'יימס וילקין • ריימונד אוסוואלד קפראטה • הרברט דאוביגין • רוי פאראן • ג'פרי מורטון • דאגלס דאף • צ'ארלס טיגארט • פאיז ביי אל-אידריסי‎ • הנרי טיודור • ויליאם דובי • ברנרד פרגוסון • שלמה שיף • דוד תדהר • חביב כנען • גרו גרא • ירחמיאל ירון |  |
| אירועים בולטים | מאורעות תר"פ • מאורעות תרפ"א • מאורעות תרפ"ט • מאורעות אוקטובר 1933 • המרד הערבי הגדול • מבצע עוגן • סטרומה • השבת השחורה • אקסודוס (אוניית מעפילים) • המצור על גבעת חיים • פרשת הרצח בחולות תל נוף • רצח ארלוזורוב |  |
| מבנים ואתרים | מגרש הרוסים • בווינגרד • מצודות טיגארט • גדר הצפון |  |
המנדט הבריטי • משטרת ישראל • פורטל היישוב
| רכבת העמק |
| --- | --- | --- |
| מסילות קשורות | מסילת הרכבת החיג'אזית • מסילת הרכבת דרעא–צמח • מסילת העמק • מסילת השומרון • הרכבת הצבאית העות'מאנית | תחנת חיפה מזרח |
| אישים | לורנס אוליפנט • עבדול חמיד השני • יהודה לבנוני • יעקב מושלי • היינריך אוגוסט מייסנר • קלוד קונדר • ברוך קטינקא • גוטליב שומאכר | תחנת חיפה מזרח |
| ארגונים ומוסדות | הרכבת המנדטורית • משמר הרכבת • משפחת סורסוק | תחנת חיפה מזרח |
| תחנות | אל חמה • אלרואי • בית שאן • חיפה מזרח • חיפה מרכז • כפר יהושע • עפולה • צמח | תחנת חיפה מזרח |
| גשרים | אל חמה • נהר הירדן • נחל יששכר • נחל קישון • נחל תבור | תחנת חיפה מזרח |
| אירועים | ליל הגשרים • ליל הרכבות • קרב סמח' | תחנת חיפה מזרח |
| הנצחה | חצר גשר הישנה • מוזיאון רכבת ישראל • רכבת האלונים • רכבת העמק (סרט) | תחנת חיפה מזרח |
דמיון משולשים

משולשים דומים
משולשים דומים הם שני משולשים שקיים ביניהם יחס הדמיון, כלומר, הם מקיימים את התנאים הבאים:
שלוש הזוויות של שני המשולשים שוות בהתאמה. במשולשים  \triangle ABC ו-  \triangle DEF בציור שמשמאל מתקיים: הזווית  \angle BAC שווה בגודלה לזווית  \angle EDF, הזווית  \angle ABC שווה בגודלה לזווית  \angle DEF, והזווית  \angle ACB שווה בגודלה לזווית  \angle DFE.
היחס בין הצלעות המתאימות של שני המשולשים שווה עבור שלושת זוגות הצלעות. במשולשים  \triangle ABC ו-  \triangle DEF בציור שמשמאל מתקיים  {AB \over DE}={BC \over EF}={AC \over DF}
די בכך שהמשולשים מקיימים את אחד התנאים, משום שקיום אחד התנאים גורר את קיום התנאי האחר.
אינטואיטיבית, במשולשים דומים משולש אחד הוא בעצם הגדלה של המשולש השני, הגדלה שבה כל הפרופורציות של המשולש המקורי נשמרות.
כאשר שני משולשים,  \triangle ABC ו-  \triangle DEF, דומים, מסמנים זאת בצורה:  \triangle ABC\sim \triangle DEF\,, כאשר הקודקודים המתאימים הם באותו סדר (כלומר זווית A שווה לזווית D‏, B ל-E ו-C ל-F).
משולשים חופפים הם מקרה פרטי של משולשים דומים, המתקיים כאשר היחס בין הצלעות המתאימות במשולשים שווה ל-1.
כדי להוכיח דמיון מספיק שיתקיים אחד משלושת התנאים הבאים:
שתי זוויות שוות בהתאמה.  כלומר לשני המשולשים יש אותן שתי זוויות.  כיוון שבמשולש יש 180 מעלות, מתנאי זה נובע ששלוש הזוויות בשני המשולשים שוות בהתאמה, כיוון שבכל אחד משני המשולשים הזווית השלישית שווה ל-180 פחות שתי הזוויות האחרות במשולש.
שלושת היחסים בין הצלעות המתאימות שווים. כלומר ניתן לסדר את המשולשים בצורה כזו שמתאימים לכל צלע במשולש אחד צלע במשולש השני כך שחלוקה של גודל של אחד בגודל של השני תיתן את אותו קבוע עבור שלושת זוגות הצלעות.
שני יחסים בין צלעות מתאימות שווים והזווית בין שתי צלעות אלו שווה.
הקו DE, המקביל לצלע AB, יוצר משולש  \triangle CDE הדומה למשולש  \triangle CAB
במשולשים דומים, בין אורכי הצלעות של המשולש האחד ואורכי הצלעות של המשולש השני קיים יחס קבוע. היחס בין שטחי המשולשים שווה לריבוע היחס שבין הצלעות, ויחס ההיקפים, הגבהים, התיכונים וחוצי הזווית שווה ליחס בין הצלעות.
כאשר במשולש מעבירים קו המקביל לאחת הצלעות, הוא יוצר משולש דומה למשולש המקורי (תכונה זאת ידועה גם בשם משפט תאלס המורחב).
יחס הדמיון הוא יחס שקילות.
קיומם של משולשים דומים שאינם חופפים שקול לאקסיומת המקבילים. כלומר, משולשים דומים קיימים רק בגאומטריה האוקלידית.
העובדה שבמשולשים דומים היחסים בין הצלעות המתאימות שווים מאפשרת למדוד את גובהם של עצמים גבוהים באמצעות מדידת צל, ולהשתמש בערך משולש. כפי שמוסבר בתלמוד: ”והרוצה לידע כמה גובהו של דקל מודד קומתו וצלו וצל קומתו וידע כמה גובה של דקל” (תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף מ"ג, עמוד ב').
ראו גם

משפט תאלס#המשפט הראשון