stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריש טיגריסי
הערות שוליים

↑  כָּרִישׁ טִיגְרִיסִי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית
1 2  "Tiger Shark Biological Profile Florida Museum of Natural History Icthyology Department. Retrieved July 2011.
↑  כריש טיגריסי מאתר IUCN
↑  Tiger shark - BBC Nature
↑  ISAF Statistics on Attacking Species of Shark
↑  Fact Sheet: Tiger Sharks
↑  נעה פישר, תיעוד: כריש טיגריסי סמוך לחוף באילת, באתר ynet, 19 ביוני 2023,
תיעוד נדיר: כריש טיגריסי נצפה בחוף הצפוני באילת, באתר ערוץ 7, 19 ביוני 2023.
↑   בהלה באילת: כריש טיגריסי תועד סמוך לחופי ישראל, סרטון בערוץ "כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 02:59), יוני 2023.
1 2  נשיונל גיאוגראפיק-כריש טיגריסי (אנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1107211 
כריש טיגריסי צעיר באיי בהאמה
איור של קולטני החשמל, אמפולות לורנציני, ותעלות מערכת קו הצד בראשו של כריש.
מלתעות כריש טיגריסי
שיניו של הכריש טיגריסי משופעות ומשוננות לצורך חיתוך בשר ועצם.
כריש טיגריסי גדול שנלכד בהוואי ב-1966.
כריש טיגריסי באיי בהאמה
כשירות

פינגווין מלכותי אפרוח לבקן. הלבקנות יכולה לפגוע בכשירות הפרט להצליח בדומה לקרוביו, בעלי הצבעים הרגילים.
כשירות של פרטי Biston betularia להסתוות על גזעי עצים, תוך שפרטים שהשיגו כנפיים כהות יותר יצליחו להשתלב יותר בסביבתם.
כְּשִׁירוּת (באנגלית: Fitness) היא סיכויו של פרט לשרוד ויכולתו להתרבות בסביבה נתונה ביחס לשאר הפרטים באוכלוסייה שלו. אחת ההגדרות למושג זה היא מספר הצאצאים השורדים שהפרט צפוי להעמיד ביחס לפרטים אחרים באותה אוכלוסייה. סיכוי זה מושפע ממידת התאמתו של הפרט לסביבה. כאשר לגנוטיפ מסוים כשירות גבוהה מהכשירות הממוצעת של שאר הגנוטיפים באוכלוסייה, שכיחותו צפויה לעלות במרוצת הדורות. תהליך זה מכונה אבולוציה באמצעות ברירה טבעית. תכונה התורמת לכשירות של הפרט היא תכונה שגורמת לו להיות מותאם יותר לסביבה, ולכן תכונה זאת צפויה להיות שכיחה יותר ויותר באוכלוסייה כל עוד תנאי הסביבה נותרים דומים.
ראו גם

כשירות כוללת
כסמפורתטיס

| כסמפורתטיס |
| --- | --- |
 לסת של הכסמפורתטיס
תקופה
פליוקן- סוף פליסטוקן כ-4,900,000–780,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: צבועיים
סוג:: כסמפורתטיס
שם מדעי
 Chasmaporthetes ‏היי, 1921

כסמפורתטיס המכונה צבוע אצן (שם מדעי: Chasmaporthetes; משמעות השם: "משמיד/מחסל התהום", עקב הימצאותו בגרנד קניון) הוא סוג נכחד של טורף, בן למשפחת הצבועיים. הכסמפורתטיס התקיים מהפליוקן עד לסוף הפליסטוקן, לפני 4.9–0.78 מיליון שנה, ומאובניו נתגלו באירואסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית, אליה היגר המין Chasmaporthetes ossifragus דרך ברינגיה, והם הוגדרו בשנת 1921 בידי החוקר האמריקאי אוליבר פרי היי (אנ').
הכסמפורתטיס היה צבוע קרוב לצבועון הרעמה והיה ממיני צבועים בעלי מבנה "דמוי-כלב". הם היו בעלי מבנה הקל, רגליים ארוכות ולסתות בינוניות בעוצמת נשיכתם. אף על פי כן נחשב הכסמפורתטיס לגדול יחסית, כשהגיע לגובה 90 סנטימטרים ולמשקל של 30 עד 60 קילוגרם בממוצע. כמו רוב הצבועים חי הכסמפורתטיס בחבורות גדולות שככל הנראה צדו במשותף. מבנה שיניו הקדם-טוחנות ושל לסתותיו הותאם בעיקר לאכילת בשר, אך לא ללעיסת עצמות.
באמצעות מבנה רגליו יכול היה הכסמפורתטיס להגיע למהירויות גבוהות, בדומה לברדלס או לזאב הטלוא, והוא ניזון ממיני פרסתנים מהירים, כגון אנטילופות נכחדות כמו אנטילוקפריים, הצבי Gazella borbonica ו-Procamptoceras. ייתכן שבאמריקה ניזון אף מהמרמיטה הענקית Paenemarmota. הכסמפורתטיס התחרה בטורפים המקומיים, כגון ברדלס ענק, הכלב בורופאגוס וזאב הבלהות. ייתכן גם שחטף להם טרף, בדומה לצבועים המודרניים.
מינים

Chasmaporthetes lunensis
Chasmaporthetes ossifragus
Chasmaporthetes borissiaki
Chasmaporthetes australis
Chasmaporthetes bonisi
Chasmaporthetes exitelus
Chasmaporthetes nitidula
Chasmaporthetes melei
Chasmaporthetes gangsriensis
לוטרה ימית

| לוטרה ימית |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: לוטרות
סוג:: לוטרת נהר
מין:: לוטרה ימית
שם מדעי
 Lontra felina ‏מולינה, 1782
תחום תפוצה


לוטרה ימית (שם מדעי: Lontra felina) היא יונק ימי ממשפחת הסמוריים. הלוטרה הימית נמצאת באזור דרום אמריקה, לאורך החוף של צ'ילה ודרום ארגנטינה ולעיתים אף באזור איי פוקלנד.
לוטרה זו היא היונק הימי הקטן ביותר בעולם.
מאפיינים

הלוטרה הימית היא מהקטנות שבלוטרות, אף שלוטרה חסרת טופר אסייתית קטנה ממנה. אורכה בין 83 ס"מ ל 113 ס"מ ומשקלה בין 3 ק"ג ל 8 ק"ג.
צבע פרוותה חום כהה בחלק העליון וחום בהיר בחלק התחתון. כמו כן, פרוותה קשה יותר מהפרווה של לוטרת הים.
לסתותיה התחתונות כוללות שמונה זוגות שיניים והעליונות כוללות תשעה זוגות.
הלוטרה הימית שוכנת על קו חוף סלעי בדרך כלל והטרף העיקרי שלה הוא סרטנים, שרימפס, דגים ורכיכות.
הלוטרה חיה באזורים קרובים לחופי דרום-אמריקה - בחופי דרום פרו, כל צ'ילה, וגבול תפוצתה הדרומי הוא ארגנטינה. היא נצפית לעיתים גם באזורים מרוחקים כמו איי פוקלנד.
דו הצורתיות הזיווגית של הלוטרה הימית כוללת הבדלים מעטים, והזכר והנקבה דומים.
הלוטרה הימית מוגנת תחת חוק בצ'ילה, פרו וארגנטינה, אך עדיין נצודה באיי פוקלנד ובאופן לא חוקי בארגנטינה.
הערות שוליים

↑  לוטרה ימית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| לוטרות |
| --- | --- | --- |
| לוטרה חסרת-טופר | לוטרה חסרת-טופר אפריקאית • לוטרה חסרת-טופר קונגולזית • לוטרה חסרת-טופר אסייתית |  |
| לוטרת הים (סוג ומין יחיד) | לוטרת הים |  |
| לוטרה | לוטרה אירופית • לוטרה שעירת-אף |  |
| לוטרת ענק (סוג ומין יחיד) | לוטרת ענק |  |
| לוטרה מנוקדת-צוואר (סוג ומין יחיד) | לוטרה מנוקדת-צוואר |  |
| לוטרת נהר | לוטרה נאוטרופית • לוטרה ימית • לוטרה צפון-אמריקנית • לוטרה דרום-אמריקנית |  |
| לוטרה מלאית (סוג ומין יחיד) | לוטרה מלאית |  |
לוטרה חסרת-טופר אסייתית

| לוטרה חסרת-טופר אסייתית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: לוטרות
סוג:: לוטרה חסרת-טופר
מין:: לוטרה חסרת-טופר אסייתית
שם מדעי
 Aonyx cinerea ‏יליגר, 1815
תחום תפוצה


לוטרה חסרת-טופר אסייתית או לוטרה גמדית (שם מדעי: Amblonyx cinerea) היא מין הלוטרה הקטנה ביותר בעולם. היא חיה בביצות וביצות מנגרובים ברחבי דרום, מזרח ודרום-מזרח אסיה במדינות: בנגלדש, בורמה, הודו, דרום מזרח סין, לאוס, סינגפור, הפיליפינים, תאילנד, וייטנאם, מלזיה ואינדונזיה. כמו שנרמז משמה היא חסרת טפרים ויכולה במקום זה למשש ולאחוז בטרפה.
מאפיינים

זו הלוטרה הקטנה ביותר ומגיעה לאורך 70–100 סנטימטרים ולמשקל 1-5.4 קילוגרם. פרוותה חומה אפורה ולבנה מלמטה עד לתחתית הפנים, והיא דומה ללוטרה חסרת-הטופר האפריקאית הגדולה ממנה בהרבה.
זוהי לוטרה גמישה בעלת מבנה גוף מוארך ורגליים קצרות והיא חיה ומתחבאת בין סלעים ושיחים נמוכים.
המזון העיקרי של הלוטרה הוא חסרי חוליות מימיים קטנים כמו סרטנים, תולעים ורכיכות אך היא ניזונה גם מבעלי חוליות, בעיקר מצפרדעים, שפמנונים, עכברים ונחשים. את טרפה היא חושפת  מתחת לבוץ בעזרת רגליה הקדמיות ותופסת אותו במהירות. היא מסוגלת גם לפצח צדפות בצורה דומה לצורה של לוטרת הים.
לוטרה זו נמצאת בסכנת הכחדה עקב ציד, הצטמצמות ביצות המנגרובים וכן בגלל זיהום סביבתי.
הערות שוליים

↑  לוטרה חסרת-טופר אסייתית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| לוטרות |
| --- | --- | --- |
| לוטרה חסרת-טופר | לוטרה חסרת-טופר אפריקאית • לוטרה חסרת-טופר קונגולזית • לוטרה חסרת-טופר אסייתית |  |
| לוטרת הים (סוג ומין יחיד) | לוטרת הים |  |
| לוטרה | לוטרה אירופית • לוטרה שעירת-אף |  |
| לוטרת ענק (סוג ומין יחיד) | לוטרת ענק |  |
| לוטרה מנוקדת-צוואר (סוג ומין יחיד) | לוטרה מנוקדת-צוואר |  |
| לוטרת נהר | לוטרה נאוטרופית • לוטרה ימית • לוטרה צפון-אמריקנית • לוטרה דרום-אמריקנית |  |
| לוטרה מלאית (סוג ומין יחיד) | לוטרה מלאית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550932505171
לוטרה דרום-אמריקנית

| לוטרה דרום-אמריקנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: לוטרות
סוג:: לוטרת נהר
מין:: לוטרה דרום-אמריקנית
שם מדעי
 Lontra provocax ‏תומאס, 1908
תחום תפוצה


לוטרה דרום-אמריקנית (שם מדעי: Lontra provocax) היא מין של לוטרה החיה באמריקה הדרומית והיא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע. תפוצתה בטבע בצ'ילה וארגנטינה והיא חיה במים מתוקים כמו גם בתוך הים בחופי אמריקה הדרומית. בתי הגידול שלה הם נהרות, אגמים, חופי ים ויערות לא צפופים.
מאפיינים

אורכה של הלוטרה עד 70 ס"מ והזנב באורך של 40 ס"מ. משקלה מגיע ל-5–10 ק"ג ופרוותה חומה כהה בחלק העליון וכתומה מעט מלמטה. היא מאוד נדירה בטבע כתוצאה מציד, פגיעה בבית הגידול וזיהום. בנוסף האוכלוסיות מבודדות זו מזו כתוצאה מבניית כבישים מהירים בתחומי מחיתן. ציד הלוטרה היה חוקי בעבר אך כיום הוא אסור בארגנטינה וצ'ילה.
הנקבות והצעירים חיים במשפחה של כמה לוטרות. הזכרים נוהגים לחיות בבדידות ומגיעים רק בעונת הרבייה למפגש עם הנקבות. הנקבה ממליטה 1–4 גורים ומטפלת בהם עד לבגרותם.
כמו רוב הלוטרות, לוטרה זו ניזונה בעיקר מדגים, וכן סרטנים, צפרדעים, עופות ויונקים קטנים.
הערות שוליים

↑  לוטרה דרום-אמריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| לוטרות |
| --- | --- | --- |
| לוטרה חסרת-טופר | לוטרה חסרת-טופר אפריקאית • לוטרה חסרת-טופר קונגולזית • לוטרה חסרת-טופר אסייתית |  |
| לוטרת הים (סוג ומין יחיד) | לוטרת הים |  |
| לוטרה | לוטרה אירופית • לוטרה שעירת-אף |  |
| לוטרת ענק (סוג ומין יחיד) | לוטרת ענק |  |
| לוטרה מנוקדת-צוואר (סוג ומין יחיד) | לוטרה מנוקדת-צוואר |  |
| לוטרת נהר | לוטרה נאוטרופית • לוטרה ימית • לוטרה צפון-אמריקנית • לוטרה דרום-אמריקנית |  |
| לוטרה מלאית (סוג ומין יחיד) | לוטרה מלאית |  |
ליאור ארדיטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1967 (בן 57) רחובות שבישראל
 עמדה:  גארד
 גובה:  1.92 מטר
 קבוצות כשחקן
 1983–1984   1985–1987   1987–1989   1989–1991   1991–1993   1993–1995   1995–1998   1999–2000   2000–2001:  מכבי דרום תל אביב   מכבי תל אביב   מכבי רמת גן   בוסטון קולג'   הפועל אילת    הפועל תל אביב   בני הרצליה   הפועל גליל עליון  מכבי רעננה
 
ליאור ארדיטי (נולד ב-16 בדצמבר 1967) הוא כדורסלן עבר ישראלי. גובהו 1.92 מטרים, שיחק בעמדת הגארד.
ביוגרפיה

נולד ברחובות לאב קרדיולוג ולאם אשת מחשבים. גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וזכה עמה באליפות ישראל לנוער.
בעונת 1983/84 שיחק בקבוצת הבת של מכבי תל אביב, מכבי דרום תל אביב.
בין השנים 1985–1987 שיחק במכבי תל אביב אך הרבה לשבת על הספסל. בשנים 1987–1989 שיחק במכבי רמת גן, ולאחר מכן שיחק שנתיים בבוסטון קולג'.
עם חזרתו לישראל שיחק בשנים 1991–1993 בהפועל אילת.
בין 1993 ל-1995 שיחק בשורות  הפועל תל אביב עימה העפיל לסדרת גמר הפלייאוף. ולאחר מכן שיחק 3 עונות בבני הרצליה.
בעונת 1998/1999 לא שיחק בשל פציעה. בעונת 1999/2000 שיחק בהפועל גליל עליון, ובעונת 2000–2001 שיחק במדי מכבי רעננה.
בדצמבר 2000 נפגע במהלך משחק כדורסל ברגלו. בכך סיים את העונה, ובעקבות הפציעה נאלץ לפרוש ממשחק.
ארדיטי שיחק בנבחרת ישראל ובמסגרתה השתתף באליפות אירופה בכדורסל בגרמניה (1993), ביוון (1995) ובספרד (1997).
לאחר פרישתו

לאחר פרישתו הקים סוכנות ביטוח, ולאחר מכן עבר לתחום הנדל"ן והקים את חברת ארדיטי-הייבלום המתמחה בניהול והקמה של קבוצות רכישה. בשנת 2009 הצטרף לצוות המקצועי של קבוצת אליצור יבנה מן הליגה הלאומית.
משמש כיום בתפקיד יושב ראש מחלקת הנוער של מכבי תל אביב בכדורסל.
כיום רוכב באופני שטח ומשמש כקפטן קבוצת ירקונים מתל אביב ורמת השרון.
הערות שוליים

↑  ליאת רון, ‏ליאור ארדיטי: "אצלנו קבלני הביצוע מקבלים את הכסף בזמן ולא בשוטף פלוס אלף", באתר גלובס, 15 בינואר 2010
↑  לקראת גמר גביע המדינה לנוער: הפועל ת”א – מכבי ת”א, באתר איגוד הכדורזסל
↑  סידני פרנקל, ליאור ארדיטי - בוסטון  - התפנה תפקיד הסינדרלה, חדשות, 16 בספטמבר 1990
↑  אריה ליבנת, ליאור ארדיטי יודיע היום על פרישתו ממשחק, באתר הארץ, 11 באפריל 2001
↑  אריה ליבנת, קבוצת הקולג' של אליצור יבנה, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2009
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1993 (מקום שלושה עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 הנפלד •  2 פליישר •  3 אלימלך •  4 בארמור •  5 אמסלם •  6 גורדון •  7 שטיינהאור •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 כץ • 11 ארדיטי • 12 דניאל • מאמן: שרף  |  1 הנפלד •  2 פליישר •  3 אלימלך •  4 בארמור •  5 אמסלם •  6 גורדון •  7 שטיינהאור •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 כץ • 11 ארדיטי • 12 דניאל • מאמן: שרף  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1995 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 הנפלד •  2 פליישר •  3 גודס •  4 ליף •  5 כהן •  6 גורדון •  7 מוכתרי •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 בלול • 11 ארדיטי • 12 דניאל • מאמן: שרף  |  1 הנפלד •  2 פליישר •  3 גודס •  4 ליף •  5 כהן •  6 גורדון •  7 מוכתרי •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 בלול • 11 ארדיטי • 12 דניאל • מאמן: שרף  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1997 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 הנפלד •  2 ארדיטי •  3 תורג'מן •  4 מוכתרי •  5 ברנסלי •  6 אהרוני •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 פליישר • מאמן: שרף  |  1 הנפלד •  2 ארדיטי •  3 תורג'מן •  4 מוכתרי •  5 ברנסלי •  6 אהרוני •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 פליישר • מאמן: שרף  | ישראל |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לואיז דה לוואלייר

לואיז דה לוואלייר (בצרפתית: Louise de La Vallière;‏ 6 באוגוסט 1644 - 7 ביוני 1710) הייתה פילגשו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, בין השנים 1661–1667. מאוחר יותר, נעשתה הדוכסית דה לוואלייר, בזכות עצמה. בניגוד ליריבתה, מאדאם דה מונטספאן, אין לה צאצאים ששרדו. לואיז הייתה אדוקה בדת וסמוך למותה אף סיגפה עצמה כדי לזכות בכפרה.
ראשית חייה

לואיז דה לוואלייר נולדה בטור כבתם של קצין בצבא הצרפתי, לורן דה לה באום לה בלנק (שאימץ את השם לה לוואלייר מעזבון קטן ליד העיירה אמבואז שבמחוז אנדר ולואר, במרכז צרפת) ושל פרנסואז לה פרובוסט. לורן דה לוואלייר נפטר ב-1651 ואלמנתו נישאה בשנית ב-1655 לז'אק דה קורטארבל, המרקיז דה סיינט רמי, והצטרפה לחצר אחיו של המלך לואי ה-13, גאסטון, דוכס אורליאן, בבלואה.
לואיז גדלה עם הנסיכות הצעירות (הדוכסיות לעתיד של טוסקנה, אלנסון וסבויה), האחיות החורגות של אן, דוכסית מונפנסייה. לאחר מותו של גאסטון, דוכס אורליאן, אלמנתו עברה עם בנותיה לארמון לוקסמבורג בפריז ולקחה עימן גם את לואיז בת השש עשרה.
בחצר המלוכה של לואי הארבעה עשר

בהשפעת קרובת משפחה רחוקה, מונתה לואיז כבת לווייתה של הנרייטה אן, נסיכת אנגליה, אחותו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה שהייתה בת גילה ונישאה לפיליפ, דוכס אורליאן, אחיו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. הנרייטה הייתה אישה יפה ומושכת והצטרפה לחצר המלוכה בפונטנבלו ב-1661. מערכת היחסים הידידותית בינה לבין גיסה, המלך לואי ה-14, גרמה לסקנדל ולהפצת שמועות כי היא מנהלת רומן עם המלך וכי ילדיה היו שלו ולא של בעלה.
כדי להתמודד עם שמועות אלה, המלך והנרייטה החליטו שלואי יבחר בגברת צעירה בחצרו שתשמש כמסך עשן לחיבתו האסורה כלפיה. הנרייטה העמידה שלוש נשים צעירות לבחירתו וביניהן לואיז דה לוואלייר בת השבע עשרה.
בחצר המלוכה של לואי הארבעה עשר > פילגש למלך

לואיז הייתה בפונטנבלו חודשיים בלבד לפני שהפכה לפילגשו של המלך. אף כי הדבר נועד כדי להסיט את תשומת הלב מהקשר האסור בין המלך וגיסתו, עד מהרה היא ולואי התאהבו. זה היה קשר הרציני הראשון של לואיז והיא תוארה כ"נערה תמימה, דתייה אדוקה, לא ראוותנית ולא תאבת בצע או פרסום כתוצאה ממעמדה החדש".
עדות לחשיבותה בעיני המלך ניתן למצוא בכך שאחד הגורמים לנפילתו של ניקולא פוקה, היה השוחד שנתן ללואיז דה לוואלייר, שכן המלך פירש זאת כניסיון מצד שר האוצר שלו, לקחתה לעצמו כמאהבת.
בפברואר 1662, בני הזוג נקלעו לסכסוך. אף כי נחקרה ישירות על ידי המלך, סירבה לואיז לספר למאהבה על הרומן בין הנרייטה והרוזן דה גויסה. במקביל, המטיף ז'אק-בנין בוסואה נשא סדרה של דרשות בפני המלך ודרש ממנו לחדול ממעשי האהבים שלו ולשוב לאשתו. הוא גינה את הפעילות הבלתי מוסרית של המלך תוך השוואה לניאוף של דוד המלך, דבר שהעיק על מצפונה של הנערה החסודה, לואיז דה לוואלייר שברחה למנזר שאילוט. לואי הגיע אחריה לשם ושכנע אותה לחזור לחצר המלוכה. אויביה בחצר, במיוחד הרוזנת אולימפיה מנצ'יני, אחייניתו של הקרדינל מזראן, ניסו לנצל זאת כדי להביא למפלתה והביאו את הדברים לידיעתה של אשתו ומלכתו של לואי ה-14, מריה תרזה, נסיכת ספרד.
במהלך הריונה הראשון, לואיז הועברה משירות הנסיכה למגורים בפאלה רויאל, שם, ב-19 בדצמבר 1663, היא ילדה את בנה (בן לא חוקי של המלך), צ'ארלס, שנלקח מייד לסיינט לאו וניתן לשני משרתים נאמנים של ז'אן-בטיסט קולבר. על אף סודיות ההעברה, שאורגנה על ידי הרופא שהיה נוכח בלידה, הסיפור התפשט במהירות בכל פריז. הבוז הציבורי במיסת חצות ב-24 בדצמבר גרם ללואיז הנסערת להימלט מהכנסייה.
בחצר המלוכה של לואי הארבעה עשר > ילדיה

ללואיז דה לוואלייר נולדו חמישה ילדים מלואי הארבעה עשר, אך רק שניים מהם שרדו את תקופת הינקות:
צ'ארלס דה לה באום לה בלנק (1663 – 1665)
פיליפ דה לה באום לה בלנק (1665 – 1666)
לואי דה לה באום לה בלנק (1665 – 1666)
מארי אן דה בורבון (1666 – 1739) - לאחר שאביה, המלך לואי ה-14, הכיר בה כבתו הלגיטימית, נודעה בשם מאדמוזל דה בלואה. מאוחר יותר היא נישאה ללואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי. דרך נישואים אלה, הוכרה רשמית כנסיכה של הדם.
לואי דה בורבון (1667 – 1683) - נהרג בגיל 16 במהלך הקמפיין הצבאי הראשון שלו.
ילדיה של לואיז דה לוואלייר
מארי אן דה בורדון ב-1680
לואי דה בורדון
מפלתה

לואיז נטשה את חצר המלוכה ונמנעה מלהופיע בציבור אך לאחר מותה של אן מאוסטריה ב-20 בינואר 1666, לה לוואייר הגיעה למיסה לצידה של מריה תרזה תוך שהיא מתייחסת בענווה וכבוד. למלכה.
לאחר חמש שנים של רומן עם המלך, מעמדה של לואיז נחלש. ב־7 בינואר 1665 היא ילדה את בנו השני, פיליפ וב-27 בדצמבר של אותה השנה היא ילדה את הבן השלישי, לואי; אך שלושת הילדים מתו תוך זמן קצר. ב-2 באוקטובר 1666 ילדה בת. במאי 1667, על ידי מכתב הרשאה שאושר בפרלמנט דה פריז, העניק לואי הארבעה עשר לגיטימציה לבתו, שנקראה מארי אן דה בורבון וקיבלה את התואר מאדמוזל דה בלואה. לואי הארבעה עשר גם הפך את לואיז לדוכסית והעניק לה את אדמות ואוג'רוס. כדוכסית, ללואיז הייתה הזכות היוקרתית לשבת בטאבורט בנוכחות המלכה. עם זאת, לואיז לא התרשמה. היא התייחסה לתואר האצולה שניתן לה כמתנת פרישה שניתנת למשרת שפרש. אף המלך לואי ה-14 עצמו ציין, כי מתן הלגיטימציה לבתם ותואר האצולה ללואיז, "תאם את החיבה שהייתה לו כלפיה במשך שש שנים".
שנה אחר לידת בתה, ילדה לואיז בן בשם לואי, אך מקומה כפילגשו של המלך נתפס על ידי ידידתה, מאדאם דה מונטספאן. בשנותיה האחרונות התקרבה למאדאם דה מנטנון, אשתו השנייה של המלך, דרך אדיקותן הדתית. היא נפטרה בשנת 1710.
הנצחתה

המונח Lavalier שמשמעותו תליון נקרא על שמה של לואיז דה לוואלייר שתכשיט זה חלק בלתי נפרד מלבושה. במקור, בשפה הצרפתית, המשמעות של lavallière היא עניבת אסקוט.
לואיז דה לוואלייר היא אחת הדמויות המרכזיות בספרו של אלכסנדר דיומא, הוויקונט דה בראז'לון, הספר השלישי בטרילוגיית שלושת המוסקטרים, המתאר את תחילת הרומן שלה עם המלך לואי ה-14.דמותה משתלבת בסיפור כארוסתו של ראול דה בראז'לון, בנו של המוסקטר אתוס. בשל אורכו הגדול יחסית של הספר (פי 3 לערך מ"שלושת המוסקטרים"), מספר מהדורות מתורגמות של הספר בשפה האנגלית חילקוהו ל-3 כרכים שהאמצעי שבהם נקרא: לואיז דה לוואלייר (פרקים 94–180).
הסופרת סנדרה גולנד כתבה רומן היסטורי אודותיה, "הפילגש של השמש", אשר יצא לאור בשנת 2008.
הרומן "לפני ורסאי" מאת קרלין כהן (2011), מסופר מנקודת מבטה של לואיז דה לוואלייר.
ג'ואן סנדרס פרסמה ביוגרפיה של לואיז שנקראה: "ילדה יפה: חייה של לואיז דה לוואלייר".
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Fraser, Antonia, Love and Louis XIV, Anchor Books, 2006
↑  Breton, Guy, Histoires d'amour de l'histoire de France IV: Les favorites de Louis XIV, Presses de la Cité, Paris, 1991
↑  François Bluche, Dictionnaire du Grand Siècle, Les éditions Fayard, Paris, 2005
↑  Louise de la Vallière, Jean-Christian Petitfils, Perrin Editions, Paris, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275094505171  PLWABN: 9810533539505606  BIBSYS: 3054392  BnF: cb126172405 (data)  CANTIC: a11037921  GND: 118640356  ISNI: 0000 0000 8140 9748  LCCN: n85196368  NKC: jn20000701096  NTA: 073189987  SNAC: w6fn1rct  SUDOC: 05056840X  Trove: 1082619  VcBA: 495/65781  VIAF: 61667501   WorldCat (עם VIAF): 61667501 
לואיז דה לוואלייר בצעירותה.
לואיז דה לוואלייר וילדיה
לוטרה חסרת-טופר אפריקאית

| לוטרה חסרת-טופר אפריקאית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: לוטרות
סוג:: לוטרה חסרת-טופר
מין:: לוטרה חסרת-טופר אפריקאית
שם מדעי
 Aonyx capensis ‏שינץ, 1821
תחום תפוצה


לוטרה חסרת-טופר אפריקאית (שם מדעי: Aonyx capensis) היא מין של לוטרה גדולה החיה באפריקה שמדרום לסהרה. היא הלוטרה השנייה בגודלה במים מתוקים (לאחר לוטרת ענק) ונפוצה בנהרות וביצות באפריקה, מיערות ועד לסוואנה, אך לא באזור קונגו.
לוטרה זו בעלת רגליים חזקות אך חסרות טפרים, תופעה שהעניקה לסוג את שמו. יש לה פרווה ארוכה חומה-אפורה. הבטן, הגרון והחלק התחתון של הפנים בהירים יותר. אורכה 113-163 ס"מ ומשקלה 13–36 ק"ג. הגולגולת מוארכת ומלאה שיניים חדות שנועדו לתפוס וללעוס את הטרף. יש לה זנב ארוך ועבה, המסייע לרדיפה מהירה במים וגם קרומי שחייה בין האצבעות.
למין זה נמצאו 6 תת-מינים:
A. c. capensis
A. c. hindei
A. c. meneleki
A. c. congica
A. c. microdon
A. c. philippsi
תת-המין A. c. congica נחשב לעיתים למין עצמאי.
הלוטרות חיות בבדידות יחסית, אך לעיתים נעות בזוגות עם צעיריהן. הן מאוד טריטוריאליות ויתקפו כל לוטרה שתיכנס לתחומן. הן נמצאות רוב הזמן במים, ובלילות נחות במאורות תת-קרקעיות. הלוטרות ניזונות בעיקר מדגים. עוד בתפריט: סרטנים, מכרסמים, עופות ודו-חיים קטנים. רוב הטרף ניצוד בתוך המים.
הטורפים המאיימים עליהן הם פיתונים, תנינים, אריות, צבועים ועיטמים.
ראו גם

לוטרה חסרת-טופר אסייתית
הערות שוליים

↑  לוטרה חסרת-טופר אפריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| לוטרות |
| --- | --- | --- |
| לוטרה חסרת-טופר | לוטרה חסרת-טופר אפריקאית • לוטרה חסרת-טופר קונגולזית • לוטרה חסרת-טופר אסייתית |  |
| לוטרת הים (סוג ומין יחיד) | לוטרת הים |  |
| לוטרה | לוטרה אירופית • לוטרה שעירת-אף |  |
| לוטרת ענק (סוג ומין יחיד) | לוטרת ענק |  |
| לוטרה מנוקדת-צוואר (סוג ומין יחיד) | לוטרה מנוקדת-צוואר |  |
| לוטרת נהר | לוטרה נאוטרופית • לוטרה ימית • לוטרה צפון-אמריקנית • לוטרה דרום-אמריקנית |  |
| לוטרה מלאית (סוג ומין יחיד) | לוטרה מלאית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572529905171  LCCN: sh2010014348
לוטרה יפנית

| לוטרה יפנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: לוטרות
סוג:: לוטרה
מין:: לוטרה יפנית
שם מדעי
 Lutra nippon ‏Imaizumi & Yoshiyuki, 1989

לוטרה יפנית (שם מדעי: Lutra nippon) היא מין נכחד של לוטרה החיה ביפן והייתה אחת מהלוטרות הנדירות ביותר בטבע. היא התגלתה ב-1979 ביפן ובעבר נפוצה לאורך רוב המדינה, אך נכחדה כנראה עקב צמצום אזור המחיה שלה או פגיעה במזונותיה וכן עקב ציד. מסווגת לרוב כתת-מין של לוטרה אירופית אך גם כמין עצמאי.
מאפיינים

אורכה הממוצע עד 90 ס"מ והיא דומה במראה ובגודלה ללוטרה האירופית. כמותה היא מותאמת לחיי מים עם ראש גדול בעל שפם ארוך, כפות עם קרומי שחייה וזנב מוארך העוזר לה לשוט ביעילות.
חיה בנהרות ואגמים ביפן וצדה דגים, סרטנים, עופות מים ומכרסמים שונים. היא תאכל גם נבלות. הלוטרות חיות לבד או בלהקות קטנות והם פרטים טריטוריאליים שתוקפים כל לוטרה מסיגת גבול.
למרות שהלוטרה היפנית הוכרזה רשמית כמין שנכחד מהעולם ב-28 באוגוסט 2012, בפברואר 2017 נצפתה לוטרה באי צושימה המהווה חלק ממחוז נגסאקי שביפן, אך לא ידוע אם מדובר בלוטרה יפנית.
ראו גם

לוטרה אירופית
לוטרה שעירת-אף
שלד של לוטרה יפנית
לינדה זיסקויט

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מדינת ניו יורק בבאפלו, אוניברסיטת טאפטס 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 
לינדה שטרן זיסקוויט (באנגלית: Linda Stern Zisquit) היא מתרגמת ומשוררת ישראלית הכותבת בשפה האנגלית.
קורות חייה

זיסקוויט נולדה בבאפלו שבניו יורק, למדה באוניברסיטת טאפטס ולאחר מכן בהרווארד וב-SUNY. עלתה לישראל בשנת 1978 ומתגוררת בירושלים. כיום מלמדת שירה, ספרות עברית ותרגום באוניברסיטה העברית, וכן מלמדת בתוכנית לימודים של אוניברסיטת ווסליאן-בראון בישראל. זיסקוויט פרסמה שלושה קובצי שירה ועסקה בתרגום שירים עבריים לאנגלית, ובהם שירי יונה וולך. במשך כעשר שנים שימשה כעורכת הספרותית של Tikkun וכיום משמשת כעורכת הספרותית של Maggid: A Journal of Jewish Literature.
נשואה לעורך הדין דונלד זיסקויט ואם לחמישה ילדים. היא בעלת גלריה ארטספייס במושבה הגרמנית בירושלים.
ספריה

Ritual Bath (Broken Moon Press, Seattle, WA, 1993)
Unopened Letters (Sheep Meadow Press, Riverdale-on-Hudson, NY, 1996)
The Face in the Window (The Sheep Meadow Press, 2005)
תרגום:
Wild Light: Selected Poems of Yona Wallach (Sheep Meadow Press, 1997)
לינדה לאבלייס

| --- | --- |

לינדה לאבלייס בצילום מסך מתוך הסרט "גרון עמוק" (1972)
 לידה:  10 בינואר 1949 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  22 באפריל 2002 (בגיל 53) דנוור, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארקר 
 שם במה:  Linda Lovelace 
 שם לידה:  Linda Susan Boreman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1969–1975 (כ־6 שנים) 
 בן או בת זוג:  Chuck Traynor (1971–1974) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
לינדה עם בעלה, לארי מרצ'יאנו ובנם, 1986
לינדה לאבלייס (באנגלית: Linda Lovelace; שמה האמיתי: לינדה סוזאן בורמן; 10 בינואר 1949 - 22 באפריל 2002) הייתה שחקנית פורנוגרפיה אמריקאית, שנודעה בעיקר בשל תפקידה בסרט "גרון עמוק" מ-1972. מאוחר יותר הפכה לאחת המבקרות החריפות של תעשיית הפורנוגרפיה.