stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נדב גדג'
קריירה > הכוכב הבא והייצוג באירוויזיון

בדצמבר 2014 התפרסם גדג' לראשונה כאשר החל להשתתף בעונה השנייה של תוכנית המציאות "הכוכב הבא". במהלך התוכנית ביצע קאברים כמו: "Halo" של ביונסה, "Just The Two Of Us" של ביל וית'רס, "Mirrors" של ג'סטין טימברלייק, וב-17 בפברואר 2015 זכה בגמר התוכנית עם 79% מהקולות כשביצע את שירו של ג'ון לג'נד, "All of Me". הפרסים לזוכה בתוכנית היו מזגן, אייפון 6, חבילת תקשורת לשנה ולייצג את ישראל באירוויזיון 2015, שנערך בווינה, אוסטריה, בה ביצע את השיר "Golden Boy" (נער זהב), שיצר דורון מדלי. השיר זכה ליותר מעשרים מיליון צפיות ביוטיוב, וכן הגיע פעמיים למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט, ולמקום ה-3 של מצעד 100fm.
ב-21 במאי 2015 ביצע את "Golden Boy" בחצי הגמר השני של תחרות האירוויזיון. בתום ההצבעה, העלה את ישראל לגמר התחרות, לראשונה אחרי ארבע תחרויות רצופות שבהן לא הצליחה ישראל לצלוח את חצי הגמר. ב-23 במאי 2015 התמודד בגמר התחרות והגיע למקום ה-9 מתוך 27 מדינות, עם 97 נקודות.
ב-18 במאי 2019 ביצע חלק מ"Golden Boy" במופע הפתיחה של גמר אירוויזיון 2019 בתל אביב.
קריירה > לאחר האירוויזיון ואלבום הבכורה

באוגוסט 2015 צילם את הקליפ לשיר "Summer Together" השיר נכתב והולחן על ידי דורון מדלי. הקליפ מומן על ידי אירועי סאמר לאב של חברת קוקה-קולה. ובאותו חודש הוציא את הסינגל השלישי שלו "Good Vibes", שנכתב והולחן על ידי רובי פאייר וגדג' עצמו והופק ועובד מוזיקלית על ידי ינון יהל. השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט. בנובמבר 2015 הוציא נדב את השיר "Jump", שהולחן על ידו ועל ידי רובי פאייר. במרץ 2016 הוציא נדב את הבלדה "Make you mine". בהמשך אותה שנה יצא אלבום הבכורה שלו, שנקרא על שמו.
קריירה > אלבום שני

בדצמבר 2017 הוציא את הסינגל "אולי נדבר", הראשון של גדג' בשפה העברית, אותו גם הלחין יחד עם קיי בן סלמון.
ב-19 באוגוסט 2018 הוציא את הסינגל "מה את אומרת", השני מתוך אלבומו השני.
ביולי 2019 הוציא את הסינגל "38 מעלות". שיר זה אשר יופיע באלבומו השני, משמש גם כשיר הנושא מתוך הסרט "פול גז" בבימוי של קובי מחט, בו משתתף גדג' גם כשחקן.
בנובמבר 2019 הוציא סינגל רביעי מתוך אלבומו השני, "לרקוד".
קריירה > קריירת משחק

החל את קריירת המשחק לראשונה ב-2019 כאשר הצטרף לקאסט העונה השלישית של סדרת הנוער "כדברא", בתפקיד עדי גאון. באותה שנה שיחק בסרטו של קובי מחט "פול גז" בתפקיד דידי.
ב-2021 שיחק בתפקיד אורח בסדרה היורשת.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2016: Nadav Guedj
פרסים ותארים

זמר השנה ושיר השנה ("Golden Boy") לשנת 2015 בטקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים.
תגלית השנה לשנת תשע"ה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' והשיר "Golden Boy" זכה באותו מצעד בתואר שיר השנה.
בכ"ו באלול תשע"ה זכה השיר "Golden Boy" במקום השלישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ בשיתוף עם אתר וואלה! NEWS.
השיר "Golden Boy" זכה בפרס הקליפ הישראלי המשודר ביותר בערוצי הטלוויזיה לשנת תשע"ה בטקס פרסי המוזיקה של מדיה פורסט, ששודר בזכיינית ערוץ 2, רשת.
פריצת השנה במצעד הישראלי השנתי לשנת תשע"ה של ערוץ 24 בשיתוף עם מאקו, רדיו חיפה, רדיו תל אביב, רדיו דרום ורדיו 99.5 חם אש. השיר "Golden Boy" הגיע למקום השלישי וזכה בתואר קליפ השנה באותו המצעד.
זכייה במקום הראשון בתוכנית המציאות "הכוכב הבא", עונה 2.
ייצוג ישראל באירוויזיון עם השיר "Golden Boy" והגעה למקום התשיעי בגמר.
הערות שוליים

↑  מערכת תכניות קשת, ‏הכירו את נדב גדג', באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2015(הקישור אינו פעיל, 17.8.2024)
↑  ערן סויסה, על גדג' העולם, באתר ישראל היום, 27 בפברואר 2015
תומר מיכלזון, ‏"מוזיקה זה המקום שאני טוב בו, אין לי משהו אחר", באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2015
↑  נדב גדג' ניצח בגדול: ייצג את ישראל באירוויזיון
↑  אפרת וכטל, ואיחלתי לחייל בהצלחה: נדב גדג' התגייס, באתר ynet, 16 בנובמבר 2016(הקישור אינו פעיל, 17.8.2024)
↑  השיר שיבצע נדב גדג' באירוויזיון יהיה "Golden Boy", שיצר דורון מדלי, באתר וואלה, 26 בפברואר 2015
↑  שיר האירוויזיון של נדב גדג' ביוטיוב
↑  ערן סויסה, ילד הזהב חזר הביתה, באתר ישראל היום, 22 במאי 2015
↑   ערב טוב עם גיא פינס, צפו בקליפ החדש של נדב גדג', באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 5 באוגוסט 2015
↑  וואלה! תרבות‏, אחרי שהודח מהלהקה הצבאית: שיר חדש לנדב גדג', באתר וואלה, 19 באוגוסט 2018
↑  נדב גדג' בשיר חדש: "38 מעלות", באתר EuroMix
↑  רז ישראלי, מוזיקה, באתר ישראל היום, 17 בנובמבר 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2013–2014: שלומי שבת | פרס נבחרי הילדים לזמר השנה   2015: נדב גדג'  | הבא: 2016–2017: אליעד נחום |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - פריצת השנה במוזיקה  2015: נדב גדג'  | 2019: מרגי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360691605171  MusicBrainz: c5ca85f9-da3a-49fd-81af-44dad615f603  VIAF: 5912150943158326760008   WorldCat (עם VIAF): 5912150943158326760008
ימק"א ירושלים

| --- | --- |
בניין ימק"א ירושלים, שנות ה-30 של המאה ה-20
בניין ימק"א ירושלים, שנות ה-30 של המאה ה-20
 מיקום:  רחוב המלך דוד 26, ירושלים
 סוג המלון:  אתר היסטורי, מרכז תרבות, ספורט, חינוך ובית מלון
 חדרים:  56
 קומות:  2 מקומות הבניין מוקצות למלון
 בעלות:  ארגון ימק"א
 ניהול:  ארגון ימק"א
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1933
 אדריכל:  ארתור לומיס הרמון
 קואורדינטות:  31°46′25.88″N 35°13′18.8″E﻿ / ﻿31.7738556°N 35.221889°E﻿ / 31.7738556; 35.221889
 https://www.ymca.org.il/
  (למפת ירושלים מוגדלת) ימק"א ירושלים(למפת ירושלים רגילה) ימק"א ירושלים(למפת הרי ירושלים רגילה) ימק"א ירושלים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ימק"א ירושלים
 
הכניסה לבניין ב-2007
טקס חנוכת בית ימק"א בירושלים 1933. בכותרות העמודים ניתן לראות את פסל האישה השומרונית ותבליטי האדם, הנץ והשור
ימק"א הבינלאומית ירושלים (באנגלית: Jerusalem International YMCA) הוא מרכז חינוך, תרבות וספורט הממוקם ברחוב המלך דוד והיה מסונף בעבר[דרוש מקור] לארגון הנוצרי הבינלאומי ימק"א (Young Men's Christian Association - YMCA, בתרגום חופשי: איגוד הנוצרים הצעירים האמריקאיים) שהוקם בלונדון בשנת 1844 ומרכזו יושב היום בשווייץ. מרכז ימקא ירושלים חורט על דגלו את טיפוח היחסים בין נוצרים, מוסלמים ויהודים דרך פעילויות תרבות וספורט משותפות. בבניין, שהוא אחד הבולטים בירושלים ומן המושקעים בין בנייני הארגון בעולם, פועלים גם אולם קונצרטים קטן ומהודר ומלון, ובמשך שנים רבות פעל במקום גם אצטדיון ימק"א ששימש כמגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל בית"ר ירושלים והפועל ירושלים, עד שפונה לטובת פרויקט נדל"ן יוקרתי. מבנה ימק"א עצמו הוכרז כמבנה לשימור.
היסטוריה

ב-8 בינואר 1878 נחתמה חוקת ימק"א ירושלים על ידי קבוצת כמרים. הארגון התחייב לפעול לפי עקרונות ימק"א לונדון. בתחילה שכן הארגון בחנות ספרי קודש קטנה ברחוב יפו, אך לאט לאט הארגון גדל ונוצר מחסור במקום, ולכן הארגון נדד ממקום למקום. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הפסיק הארגון את פעילותו.
ב-1917 הארגון שב לפעול כדי לספק את צורכיהם של החיילים הבריטים שכבשו את ירושלים. בשנת 1920 התמנה למזכיר הכללי של הארגון ד"ר ארצ'בלד ס. הארט. תחת ניהולו פרחה האגודה. באותו זמן ביקר בירושלים המיליונר האמריקאי ג'יימס ג'רווי שהתחייב לתרום כסף לבניית בניין קבע לימק"א ישראל.
ב-1926 החלו בבניית הבניין ובאפריל 1933 נחנך הבניין על ידי הגנרל אלנבי. בניין זה נחשב לאחד היפים ביותר שבבנייני ימק"א בעולם. בסמוך למבנה נבנה, כפי המקובל על ידי ארגוני ימק"א ברחבי העולם, אצטדיון ספורט. הבניין היה מרכז תרבותי חשוב בירושלים כבר מתקופת היווסדו.
במהלך הקמת המתחם נערכה חפירת הצלה במתחם, בה נחשף מתחם ביזנטי גדול שזוהה על ידי חופר האתר כמנזר אך כנראה מדובר ביקב, ומספר רב של קברים שתוארכו לתקופה הרומאית המאוחרת ולתקופה הביזנטית. ליד אחד הקברים נמצאה אבן גיר שהוקדשה לבישוף מהאיבריים. ב־1947 ערכה מחלקת העתיקות המנדטורית חפירות המשך במטרה להרחיב את הכביש ליד המתחם.
לא כולם תמכו בבניית מרכז הארגון בירושלים. בכרוז שפורסם בשנות השלושים הזהירו אלמונים:
"אזהרה גלויה... וכן הננו פונים בקריאה אל הנער העברי לא לבקר בקלובים זרים, בייחוד בקלוב 'הצעירים הנוצרים' אשר מטרתו לצוד ברשתו את מבחר בנינו..."
הבניין עצמו שימש במהלך השנים גם למטרות ציבוריות. כך, למשל, שימש בשנת 1946 כמקום מושבה של ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל שבאה לבחון את האפשרות לקלוט בארץ ישראל את פליטי השואה.
במלחמת העצמאות, הבניין וסביבתו עברו לשליטת ישראל במבצע קלשון. במהלך מבצע זה נערכו חילופי ירי בין מלון המלך דוד שממול לבניין לבין שכונת ימין משה.
במשך השנים בניין ימק"א שימש את אוכלוסיית ירושלים באירועי תרבות רבים ומגוונים. לקראת סוף שנות התשעים הוחל בתוכנית שימור למבנה ושינוי יעוד קרקע למגרש הכדורגל שלו. על התוכנית הופקדו האדריכלים ארתור ספקטור ומיכאל עמישר. כיום חברים בימק"א ירושלים כ-3500 חברים מכחמישים מדינות.
המבנה

הבניין תוכנן בידי ארתור לומיס הרמון שהיה בין מתכנני בניין אמפייר סטייט ותכנן בניינים נוספים בירושלים. קירות הבניין ותקרותיו מכוסים בציורי קיר ומשובצים בפסלים ותבליטים, והריהוט שבו עוצב במיוחד עבורו. בין בעלי המלאכה שהועסקו בהקמת הבניין היו אמני בצלאל - מאיר גור אריה, בתיה לישנסקי, יחיא ימיני, זאב רבן ושמואל מלניק. החברה הקבלנית שהקימה את המבנה הייתה חברת אלבינה, דוניה וקטינקא, בראשות ברוך קטינקא. קטינקא, שהיה בונה חופשי מלשכת 'מצפה' בירושלים, כתב בזיכרונותיו שלבניית "חדר ההתייחדות", במגדל המרכזי של הבניין, לקח אבנים ממערת צדקיהו. באולם התפילה של הבניין נבנה מזבח, מאבני גוויל שקטינקא ליקט בבית אל
הבניין מחולק לשלושה חלקים, המסמלים את השילוש הקדוש (ישנם גם הסברים חלופיים - א. סמל לסיסמת הארגון: איחוד השכל, הרוח והגוף; ב. סמל לשלוש הדתות המונותיאיסטיות הגדולות - נצרות, יהדות ואסלאם).
בבניין יש בית מלון (בשם: ימק"א שלוש הקשתות), אולמות לכנסים ואמנויות במה ומתקני ספורט כמו בריכת שחייה, חדר כושר ועוד.
בבניין משולבים מוטיבים דתיים נוצריים, יהודיים ואסלאמיים:
בראש האגף הצפוני חרוט הפסוק בספר דברים, פרק ו', פסוק ד': "ה' אלוהינו ה' אחד", ובראש האגף הדרומי חרוטה הקריאה "אין אלוה מבלעדי אללה" המוסלמית.
בחצר נטועים 12 ברושים, המסמלים את שנים עשר שבטי ישראל, שנים-עשר השליחים ושנים עשר האימאמים באסלאם.
מעל הכניסה מופיע תבליט בדמות מלאך בגובה חמישה מטרים, על פי ספר ישעיהו, פרק ו', פסוק ב': "שרפים עומדים ממעל לו…"
פסל של האישה השומרונית, שהכירה במשיחות של ישו ופסל של שה, רמז לישו.
תבליטי המלאך, השור, הנשר והאריה המכונפים מסמלים את ארבעת כותבי ספרי הבשורה בברית החדשה: מתי, מרקוס, לוקאס ויוחנן.
המבנה > חלקי הבניין והגנים הצמודים לו

בחזיתו הראשית של הבניין, החזית המזרחית, נראה האגף המרכזי והמוארך שלו שמעל מרכזו ניצב מגדל הפעמונים והקריון, מעל הכניסה הראשית. חדר הפעמונים הוא תחת הכיפה המרכזית והגדולה של המגדל. למגדל גם ארבע כיפות משניות ונמוכות יותר, ותחת אחת מהן שוכן חדר המדרגות של המגדל. בראש המגדל קשורים 36 פעמונים קטנים היוצרים יחד פעמונייה עשירה. הצליל הנמוך ביותר בה הוא דו והוא מופק מפעמון שמשקלו 1,500 קילוגרם. הצליל הגבוה ביותר, אף הוא דו, מופק מפעמון שמשקלו 8 קילוגרם. נגן הפעמונייה נכון לשלהי 2014 הוא הפרופסור לפסיכולוגיה גבי שפלר.
לפני חזית האגף המרכזי פרוש גן הכניסה שבמרכזו מבנה קטן בגובה מותן הבנוי כמו מזבח של כנסייה. הגן נתחם באגפי הבניין שמצפון ומדרום. כל אחד מאגפים אלה הוא בעל בסיס מלבני ועל גגו כיפה. האגף הצפוני תוכנן כך שיוכל לשמש כאולם קונצרטים, קולנוע, תיאטרון וכנסייה. באולם יש עוגב גדול. האגף הדרומי הוא אולם הכדורסל ומתחתיו מצויה בריכת השחייה. הגן הדרומי שמעבר לאגף הדרומי מכיל מגרשי טניס והגן האחורי ורחב הידיים היה אצטדיון הכדורגל.
בקומה הראשונה של האגף המרכזי מצוי דלפק הקבלה של בית המלון. חלקה הצפוני של קומה זו מכיל אולמות הקשורים לפעילות תרבותית כמו אולם המסעדה, לובי המלון וכיוצא בזה. חלקה הדרומי מכיל אולמות הקשורים לפעילות חוגי נוער וקייטנות. חלקה האחורי של קומה זו מכיל אולמות הקשורים לאצטדיון כמו חדרי ההלבשה של השחקנים. בקומה השנייה נמצא גני השלום של ימק"א, גני הילדים הדו-לשוניים הראשונים בירושלים. חדרי השינה של בית המלון מצויים בקומותיו הגבוהות של האגף המרכזי.
ייצוגיו בתרבות

בסדרת הטלוויזיה "מישל עזרא ספרא ובניו" שימשו פינות שונות בבניין כדימוי לבתי קפה בדמשק.
הסרט "אהבה גנובה" (ישראל/ארצות הברית, 1986 במאי - משה מזרחי, כוכב - טום הנקס) מכיל סצנה באולם הספורט של הבניין.
"אהלן וסהלן בפרשת הפנדל המפוקשש" מאת קובי ניב ודודו גבע.
ב- "שירים, שערים וטכנאים" ו"אופסייד סטורי" בביצוע הגשש החיוור, מאת יוסי בנאי, מוזכר בהרחבה מגרש הכדורגל של ימק"א.
הסרט האמריקאי "מכירת חיסול" צולם במבנה.
גלריה

חיילות ה-ATS צועדות במגרש הכדורגל של הבניין, בתקופת מלחמת העולם השנייה
המגדל ושנים עשר הברושים ב-2009
אולם הקונצרטים, בעת הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים
הכיתוב "ה' אלוהינו ה' אחד" בחזית הבניין מימין
המגדל בשקיעה, 2014
המתחם כפי שנראה ממלון המלך דוד
ראו גם

אצטדיון ימק"א לשעבר בירושלים
YMCA (ימק"א הבינלאומי) – איגוד הנוצרים הצעירים האמריקאיים
הערות שוליים

↑  ניצה אבירם, מצעד הראווה, באתר ynet, 4 בדצמבר 2006
↑  חגית פלג-רותם ואורית בר-גיל, ‏בירושלים, כמו באקפולקו, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2006
↑  ניר חסון, 8,000 מבנים בירושלים נקבעו לשימור, באתר הארץ, 9 ביוני 2009
↑  חנוכת בנין הנוצרים הצעירים, דבר, 19 באפריל 1933
↑  ירושלים: שכונות ובתים : תקופות וסיגנונות מאת דוד קרויאנקר, חיים באר "כתר" הוצאה לאור בהשתתפות מכון ירושלים לחקר ישראל, ירושלים, 1996
↑  דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים: טלביה, קטמון והמושבה היוונית, "כתר" הוצאה לאור ומכון ירושלים לחקר ישראל, ירושלים, 2002, עמ' 31
↑  Tchekhanovets, Yana (2017). "The 1930s excavations at the YMCA site in Jerusalem and the Byzantine 'Monastery of the Iberians". Liber Annuus. 67: 427–448.
↑  המודעה המקורית מצולמת מהספר: ירושלים וכל נתיבותיה, ירושלים: הוצאת יד בן צבי.
↑  בשבחי העבודה הזרה, דוד קרויאנקר, הארץ (הקישור אינו פעיל, 24 ביולי 2022)
↑  תמונות מבניין ימק"א
↑  ירושלים, בתים מבפנים, רשימת הסיורים ראו סיור 35.
↑  המדריך המלא - ירושלים, באתר מסע אחר
↑  ניר אורטל, "אם בהר חצבת אבן" - בעקבות הבונים החופשים בירושלים, באתר ארכיון האינטרנט, פורסם במקור במגזין סגולה
↑  מתוך חוברת המחולקת לעולים למגדל הפעמונים: "12 עצי הברוש בגינה מייצגים את 12 שבטי ישראל, את 12 תלמידיו של ישו ואת 12 האימאמים באסלאם. מוטיב זה חוזר גם באודיטוריום וגם באולם ההתעמלות, עם 12 חלונות המאירים את הכיפות ו-12 קשתות האבן הנישאות מעל המפרסות. 40 העמודים בחצר מסמלים את 40 השנים של נדודי בני ישראל במדבר, את 40 ימי הפיתוי של ישו ואת 40 שנותיו של הנביא מוחמד בעת קבלת הבשורה מהמלאך ג'יבריל".
↑  ירושלים, בתים מבפנים; ראו: סיור 52.
↑  יאיר אטינגר, למי צלצלו הפעמונים? לפרופ' לפסיכולוגיה ושני אצבעונים, באתר הארץ, 8 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263203505171  LCCN: no90006612   WorldCat (עם LCCN): no90-006612
אסף הראל

| --- | --- |
הראל, 2014
הראל, 2014
 לידה:  9 באפריל 1972 (בן 52) גבעת שמואל, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תלמה ילין 
 עיסוק:  במאי, שחקן, מנחה ויזם
 סוג כתב:  פעילות בתחום הטלוויזיוני
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  assafrl
 www.assafharel.co.il
 
אסף הראל (נולד ב-9 באפריל 1972) הוא תסריטאי, במאי, מוזיקאי, שחקן ופובליציסט ישראלי, לשעבר חבר מועצת העיר תל אביב.
בין השנים 2019–2021 שימש כאחד מסגניו של ראש עיריית תל אביב, רון חולדאי. הראל פוטר והוחלף תפקידו לאחר שסיעתו, "אנחנו העיר", הצביעה נגד התקציב המוניציפלי לשנת 2021, על אף שהראל עצמו נותר בקואליציה העירונית כחבר מועצה רגיל, לאחר שהצביע בעד התקציב.
ביוגרפיה

הראל הוא בנם של חבר הכנסת לשעבר מטעם המערך אהרון הראל (במקור: אהרן גרבוז) ושל סופרת הילדים נירה הראל לבית רוטשטין. הוא אחיינם של איש התרבות אלון גרבוז והצייר יאיר גרבוז.
עד גיל 15, עת עבר לתל אביב, התגורר עם משפחתו בגבעת שמואל. את שנות התיכון עשה בבית הספר תלמה ילין ולאחר מכן התגייס לתיאטרון צה"ל. בעת שירותו הצבאי החל לכתוב במקומון "תל אביב" ולאחר שהשתחרר מהשירות הצבאי כתב ב"מעריב אמריקה", והתקדם שם עד לתפקיד העורך. בעת שהותו בארצות הברית החל להופיע במועדוני סטנד-אפ, ועם חזרתו ארצה המשיך להופיע גם בישראל.
החל ללמוד אדריכלות, אולם עזב את לימודיו. פנה לטלוויזיה ויצר את הסדרה "שוטטות", שבה שיחק, כתב וביים בשתי העונות שלה בערוץ 2 יחד עם ארז בן הרוש ואורי גוטליב.
קריירה

לאחר מכן היה אחד משלושת כותבי התסריט (יחד עם ירון ניסקי ודורון צור) והבמאי של סדרת הטלוויזיה המצוירת "מ.ק.22". הראל גם ביים ויצר יחד עם אחיו, המפיק אמיר הראל, את התוכנית התיעודית "הפרשה" על העסק הביש, אשר שודרה בערוץ 8.
בספטמבר 2004 החל להנחות מדי לילה את תוכנית האירוח "כל לילה עם אסף הראל" (שצור וניסקי היו הכותבים הראשיים שלה) בערוץ 10. במהלך ארבע תוכניות השמיע הראל מספר התבטאויות והציג מספר קטעים על חברת הכנסת רוחמה אברהם. אברהם טענה שמדובר בנקמה על תלונה שהגישה לרשות השנייה נגד התכנית, והגישה נגד הראל וערוץ 10 תביעת דיבה. בעקבות התביעה נאלצו הראל וערוץ 10 לשלם לאברהם 120 אלף ש"ח. התוכנית ירדה מהמסך במרץ 2005, לאחר עונה אחת.
בשנת 2007 שיחק הראל בסדרה "מסודרים" שיצר עם מולי שגב. הדמות אותה שיחק היא גיא, הבחור השקול והמופנם מבין ארבעה חברים, אשר מכרו את חברת הסטארט-אפ שלהם ב-217 מיליון דולר. בשנת 2009 עלתה עונה שנייה לסדרה.
בשנת 2010 הנחה הראל את תוכנית התרבות "דיבור חדיש" בערוץ 8 לצד מירי חנוך. התוכנית ירדה לאחר עונה אחת.
בשנת 2012 ביים את העונה הראשונה של הסדרה "הפרלמנט" בערוץ 2 וב-2014 את העונה השנייה שזיכתה אותו בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר ובפרס הבימוי בטקס פרסי הטלוויזיה ה-12 של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
בשנת 2014, לאחר כעשור בתחום הטלוויזיה, החליט הראל לעבור לעולם הסטארטפים והקים אפליקציית וידאו בשם ג'ובי (Jovie) המאפשרת לאנשים לצלם עצמם בתוך מערכונים וקטעים מסצנות מוכרות ובכך ליצור סרטוני וידאו קצרים משולבי תוכן. הראל כיהן כמנכ"ל החברה עד סגירתה.
בינואר 2016 שב להגיש תוכנית לייט-נייט יומית בערוץ 10 בשם "לילה טוב עם אסף הראל". ביולי 2016 הרשות השנייה פתחה בהליך הפרה נגד ערוץ 10, בשל מערכון בתוכניתו של הראל שבו חזרו על המילים "כי יוני מת, כי יוני מת" על יוני נתניהו, במסגרת מערכון ביקורתי נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו. הראל עצמו הבהיר למחרת כי לא התכוון כלל ללעוג ליוני נתניהו אלא רק להביע ביקורת כלפי אחיו. ב-21 ביולי המשיך הראל בביקורת בוטה נגד נתניהו וכינה אותו "אפס" ו"מוכר אשליות". בגין זה ובעקבות תלונות צופים נפתח הליך הפרה נוסף. בנובמבר 2016 חזרה התוכנית לעונה שנייה למשך מספר חודשים עד שירדה סופית מן המסך בפברואר 2017.
במאי 2017 החל להגיש את פינת הסאטירה המצולמת "המונולוג" באתר "הארץ". בינואר 2018 חשף במסגרת "המונולוג" כי הוטרד מינית על ידי המנצח מנחם נבנהויז במהלך לימודיו בתלמה ילין, וחשף סיפורים דומים של בוגרים נוספים של בית הספר.
ב-2017 שיחק ב"אלישע", קומדיית מצבים ששודרה בערוץ הילדים בכיכובו של יובל סמו.
ב-7 באוגוסט 2018 הודיע הראל כי יתמודד על ראשות עיריית תל אביב. בבחירות הגיע למקום השלישי, אחרי רון חולדאי ואסף זמיר, עם כ-12% מהקולות. רשימתו, "אנחנו העיר", זכתה בכ-4 מנדטים בבחירות למועצת העיר. בהמשך, מונה לסגנו של ראש העירייה, רון חולדאי – אך הראל פוטר מתפקידו בתחילת 2021 – בעקבות הצבעת הסיעה נגד התקציב העירוני.
בשנת 2024 שיחק בסדרה "ברלין בלוז" ששודרה ב-Yes הטלוויזיה בלוויין.
חיים אישיים

בשנים 2005–2012 הראל היה בזוגיות עם העיתונאית דפנה לוסטיג, ולהם בת משותפת.
הראל בזוגיות עם מיה, ולהם שני ילדים משותפים.
מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  יונתן כיתאין, ‏הליך הפרה נגד ערוץ 10 בגין מערכון של אסף הראל על יוני נתניהו, באתר גלובס, 12 ביולי 2016
↑  יונתן כיתאין, ‏עוד הליך הפרה נגד ערוץ 10: אסף הראל כינה את נתניהו "אפס", באתר גלובס, 21 ביולי 2016.
↑  מאמרי אסף הראל, באתר "הארץ"
↑  איתי בלומנטל, אסף הראל יתמודד על ראשות עיריית תל אביב, באתר ynet, 7 באוגוסט 2018
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2006 - תמר מרום ("אמא'לה") | פרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית  2007 - אסף הראל, דוד ליפשיץ, איתי רייכר, בני בשן, דניאל נקסטרד וערן זרחוביץ' ("מסודרים") | הבא: 2008 - יעל פוליאקוב ועומר תדמור ("הכל דבש") |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2013 - שי קפון ("עבודה ערבית") | פרס האקדמיה לטלוויזיה - הבימוי הטוב ביותר בסדרה קומית   2014 - אסף הראל ("הפרלמנט") | הבא: 2015 - ליאור שפר ודוד אופק ("להרוג את הסבתא") |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308294705171  LCCN: no2012122686  VIAF: 97573272   WorldCat (עם VIAF): 97573272
ג'יימס הריסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בדצמבר 1936 Junee, אוסטרליה 
 פטירה:  17 בפברואר 2025 (בגיל 88) Umina Beach, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 כינויים נוספים:  האיש עם זרוע הזהב
 פעילות בולטת:  ריבוי תרומות דם
 ידוע בשל:  הרכב דם ייחודי
 תקופת הפעילות:  1954–2018 (כ־64 שנים)
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  מדליית מסדר אוסטרליה
 
ג'יימס הריסון (באנגלית: James Harrison;‏ 27 בדצמבר 1936 - 17 בפברואר 2025) היה תורם דם ופלזמה אוסטרלי. הרכב הדם הנדיר של הריסון התגלה כמכיל נוגדן היעיל מפני מחלת RH ו-1,173 המנות שתרם סייעו לכ-2.4 מיליון תינוקות אוסטרליים.
ביוגרפיה

כשהיה בן 14 עבר הריסון ניתוח מורכב לכריתת ריאה, במהלכו נזקק לתרומה של 13 מנות דם. בעקבות הניתוח, נדר הריסון שיתרום מדמו לציבור עת שיגיע לגיל 18 המאפשר זאת. כעשור לאחר שהחל לתרום דם התגלה כי הרכב דמו מיוחד ומכיל שילוב נדיר של דם RHD שלילי עם נוגדני RH+, הרכב זה מאפשר הפקת חיסונים אנטי D (מניעת רגישות לגורם רזוס) והפך את הריסון לתורם אידיאלי. מדענים סבורים כי ייתכן שתרומת הדם המסיבית שקיבל כנער הביאה להתפתחות הרכב הדם המיוחד ששותפים לו לא יותר מ-50 אנשים באוסטרליה.
החיסון הראשון שהופק ניתן לאישה בהריון ב-1967. הריסון עבר לתרומת פלזמה, תהליך אותו הקפיד לעשות בתדירות המרבית המותרת של פעם בשלושה שבועות. את התרומה האחרונה שלו העניק במאי 2018, השנה האחרונה בה היה יכול לתרום מבחינת גילו על פי הכללים במדינה. בטווח זה ניתנו באוסטרליה כ-3 מיליון חיסוני אנטי D, שבכולם נכלל מרכיב שהופק מדמו של הריסון. על פי הערכות הצלב האדום האוסטרלי, החיסונים סייעו למניעת מוות של כ-2.4 מיליון תינוקות, זאת בהתבסס על כמות הנשים בהריון שקיבלו את החיסון ושיעור התמותה ממחלת RH.
להריסון הוענקה ב-1999 מדליית מסדר אוסטרליה והוא זכה לכינוי "האיש עם זרוע הזהב".
ביוגרפיה > חיים אישיים

הריסון היה נשוי ואב לבת.
הערות שוליים

↑  He donated blood every week for 60 years and saved the lives of 2.4 million babies, אתר CNN, ‏25 בדצמבר 2018
↑  James Harrison - man with the golden arm retires, באתר בנק הדם של הצלב האדום האוסטרלי, 11 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021029998  VIAF: 63161632192910641353   WorldCat (עם VIAF): 63161632192910641353
שעועית מצויה

ערך זה עוסק במין של שעועית. אם התכוונתם לסוג טקסונומי הכולל מין זה, ראו .
| שעועית מצויה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: שעועית
מין:: שעועית מצויה
שם מדעי
 Phaseolus Vulgaris.L ‏לינאוס, 1753
תחום תפוצה

Phaseolus vulgaris”
שעועית מצויה (שם מדעי: Phaseolus Vulgaris) היא צמח חד-שנתי, מין בסוג שעועית.
לשעועית המצויה יש זנים רבים, עשבוניים שחלקם שרועים וחלקם מטפסים. העלים מנוצים, בעלי שלושה עלעלים. הפרחים פרפרניים, הסירה מאוחה, עמוד העלי והאבקנים מפותלים. הפרי הוא תרמיל בעל שתי קשוות, הזרעים מופרדים חלקית זה מזה על ידי רקמה ספוגית.
מוצא השעועית המצויה במרכז אמריקה, שם גידלו אותה הילידים עוד בזמן העתיק. עם גילוי אמריקה הגיעה השעועית לאירופה וכיום היא נפוצה בכל העולם. בישראל גודלה השעועית עוד לפני קום המדינה, וכיום שטחי גידולה הם נרחבים – על כל סוגיה: ירוקה, צהובה, לבנה, שחורה ואדומה. הזנים המועדפים בישראל הם הזנים השרועים, אשר נוחים לגידול ולקטיף מכני, אם כי, בחממות רווחים גם הזנים המטפסים. רוב הגידולים מופנים לתעשייה לשימורי קופסאות, הקפאה, או ייבוש הזרעים. בשווקים מצויה השעועית הטרייה מאפריל עד ינואר.
הגבעול יוצא בתחילה עם זוג עלים רחבים, לאחר מכן העלים הנוספים שגדלים הם צרים יותר ומוארכים ויוצאים בשלשות.
לאחר כ-80 ימי גדילה מופיעים פרחים לבנים אשר מצהיבים תוך כיומיים ומתוך הפרח הנובל גדל התרמיל.
השעועית כמזון

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 
 מים:  90.7 ג'
 
 קלוריות:  29 קק"ל
 
 חלבונים:  4.2 ג'
 פחמימות:  4.1 ג'
 שומן:  0.5 ג'
 שומן רווי:  0.072%
 שומן חד בלתי רווי:  0.039%
 שומן רב בלתי רווי:  0.276%
 כולסטרול:  0 מ"ג
 
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין B1:  0.37 מ"ג
  ‑ ויטמין B2:  0.25 מ"ג
  ‑ ויטמין B3:  2.92 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  0.085 מ"ג
  ‑ ויטמין C:  38.7 מ"ג
 
 ברזל:  0.81 מ"ג
 סידן:  17 מ"ג
 מגנזיום:  21 מ"ג
 זרחן:  37 מ"ג
 אשלגן:  187 מ"ג
 נתרן:  6 מ"ג
 
 מקור: 
המטבח המקסיקני מתבסס על תירס ושעועית. מחית שעועית מטוגנת (frijoles refritos) היא תוספת המלווה מנות מזון רבות במקסיקו.
בסרטי מערבונים רבים השעועית מוצגת כמאכל אהוב על תושבי הדרום והמערב הפרוע, ובהרבה מהם מודגשות כבדיחה תופעות הלוואי ובעיות העיכול של השעועית.
השעועית משמשת מרכיב מרכזי בתבשיל החמין.
מאכלי שעועית נוספים:
פייז'ואדה - מאכל נפוץ בברזיל, תבשיל קדירה של שעועית שחורה עם אורז, בשר חזיר, שורש קסאווה ועוד.
אבס קון ארוז - מאכל עממי של יהודים ספרדים, העשוי מאורז לבן ושעועית יבשה שבושלה ברוטב עגבניות.
יאחנייה - מחית שעועית, מאכל מהמטבח הרומני.
קסולה - תבשיל שעועית ובשר מהמטבח הצרפתי.
פסולה בטוטה - תבשיל משעועית לבנה מהמטבח הרומני.
השעועית ביהדות

השעועית מופיעה במשנה וזיהויה נשתמר בשפות שונות על ידי פרשנים.
בתלמוד הירושלמי כתוב ”אמר רבי יונה: למה נקרא שמה שעועית? - שהיא משעשעת את הלב, ומהלכת את בני מיעים”. בפירוש עיקר תוספות יום טוב מוסבר ש"משעשעת" היא מלשון טיוח - כפי שהפסוק "טח מראות עיניהם" (ספר ישעיהו, פרק מ"ד, פסוק י"ח) מתורגם לארמית "שעה עיניהון"... כלומר שגורמת לתחושה מלאה ושובע.
השעועית שבמשנה איננה השעועית המצויה, שכאמור, מקורה בדרום אמריקה, ולא הייתה מצויה בארץ בזמן המשנה, אלא מין אחר, כנראה מין לוביה.[דרוש מקור]
השעועית (הנקראת בערבית לוּבִיָא) משמשת כאחד מה"סימנים" לראש השנה - בעיקר אצל עדות המזרח: ונאמר עליה: "יהי רצון ... שירבו זכויותנו ותלבבנו".
השעועית נכללת במנהג איסור קטניות והנוהגים במנהג זה נמנעים מאכילת שעועית בפסח.
גידול ושיווק שעועית בעולם

את השעועית היבשה מגדלים בשדות - כשהמובילות במגדלים וביצואנים הן ברזיל והודו (כ-3 מיליון טונות כל אחת בשנה), סין בורמה ומקסיקו (כ-1.5 מיליון טונות כל אחת בשנה). התפוקה העולמית היא כ-19 מיליון טונות בשנה.
היצרניות הגדולות של השעועית הירוקה הן מדינת מישיגן בארצות הברית (60% מהייצור העולמי), צרפת, מקסיקו, עיראק וארגנטינה. שעועית זו נמכרת רובה כמאכל כבוש במלח, בפחיות שימורים או צנצנות זכוכית. במהלך השנים הומצאו מכונות שונות לקטיף אוטומטי, לאיסוף השעועית, ולהוצאתה מהתרמיל.