stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רישום אוניות
דרישות לרישום

אוניות הפועלות בים הפתוח או חוצות גבולות בינלאומיים נדרשות להירשם. חלק מהמדינות מחייבות גם כלי שיט הפועלים רק במים טריטוריאליים להירשם במרשם הלאומי שלהם. וחלקם אוסרים על כלי שיט עם דגל זר לשנע סחורה בין נמלים בתוך המדינה. מדינת הרישום היא מדינת דגל של ספינה וקובעת את הלאום שלה וכן חוקים המסדירים את פעולתה ואת התנהגות הצוות שלה.
לכל מרשם יש כללים משלו לגבי סוגי כלי השיט שהוא יקבל לרישום. הרישום הליברי, למשל, רושם אוניות גדולות מ-500 טון נטו המנהלות סחר חוץ. כלי שיט מעל גיל 20 מחייבים ויתור וכן נכונות חברת הסיווג של כלי השיט להנפיק "אישורים סטטוטוריים" לכלי השיט. כלי שיט בני 15 שנה ומעלה חייבים להיות בעלי דו"ח מצב תקין של הסקר המיוחד של כלי השיט שייבדק על ידי מפקח בטיחות ימית. מוקדי הרישום גובים תַשְׁלוּם עבור הרישום.
קשר למדינת הדגל

חייב להיות "קשר אמיתי" בין כלי שיט למדינת הדגל שלו. סעיף 5 של "אמנת ז'נבה על הים הפתוח" משנת 1958, שנכנסה לתוקף בשנת 1962, דורש כי "המדינה חייבת להפעיל ביעילות את סמכות השיפוט והשליטה שלה בעניינים מנהליים, טכניים וחברתיים על ספינות הרשומות בה". ישנן 63 מדינות צד לאמנה. העיקרון חזר על עצמו בסעיף 91 של "אמנת האומות המאוחדות בדבר חוק הים" משנת 1982 (UNCLOS), שנכנסה לתוקף בשנת 1994. על אמנה זו חתמו 167 מדינות.
בשנת 1986, ניסתה "ועידת האומות המאוחדות למסחר ופיתוח" להגדיר את מושג ה"קשר האמיתי" ב"אמנת האומות המאוחדות בדבר תנאים לרישום ספינות". האמנה בדבר תנאים לרישום ספינות תחייב שמדינת דגל תהיה קשורה לספינות שלה או על ידי שיתוף כלכלי בבעלות על ספינותיה או על ידי מתן יורדי ים לצוות האוניות. כדי להיכנס לתוקף, האמנה משנת 1986 דורשת אשרור 40 מדינות שכמות האוניות המצטברת שלהם עולה על 25% מכלל השייט העולמי. עד כה, רק 14 מדינות חתמו על האמנה.
מרשמים לאומיים או סגורים, דורשים בדרך כלל שהספינה תהיה בבעלות גורמים לאומיים, ולפחות חלקית תצוות על ידי אזרחי המדינה. למרשמים פתוחים אין דרישות כאלה. חלקם מציעים אף רישום מקוון.
המרשם הישראלי

בישראל על פי חוק כלי השייט, אם בעלים בעלי אזרחות ישראלית מחזיקים בחמישים אחוז או יותר מהבעלות על הספינה, כלי השייט כשיר לרישום בארץ, וחובתו של הבעלים הישראלי לרשום את כלי השייט בישראל.
החוק הישראלי מאפשר רישום כלי שיט שפחות מחמישים אחוז מהבעלות עליו שייך לאזרח ישראלי. במקרה זה על הבעלים לפנות לשר התחבורה ולבקש רישום מיוחד.
כמו כן מאפשר החוק בישראל לא לרשום כלי שיט לגביו יותר מחמישים אחוז שייך לאזרח ישראלי וזאת שוב בפנייה מיוחדת של הבעלים לשר התחבורה עם פירוט הטעמים.
ראו גם

דגל נוחות
הערות שוליים

↑  מספר זהוי IMO של ארגון הימאות הבינלאומי.
↑  רשימת שאלות לרישום כלי שיט, פרסום מרשם ליבריה 12 בדצמבר 2012
דגל צי הסוחר הישראלי באניות הרשומות בישראל.
אופיר יוגב

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1991 (בן 33) רעננה, ישראל
 שם במה:  אופירי, WhiteO
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 מקום לימודים:  המכללה האקדמית תל אביב-יפו, רימון בית ספר למוזיקה
 עיסוק:  ראפר • מפיק מוזיקלי • די ג'יי • רקדן ברייקדאנס
 סוגה:  היפ הופ • פופ • טראפ
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  אקו, J.Lamotta, ג'ני פנקין, ליהי טולדנו, אורקה
 
אופיר (אופירי) יוגב (נולד ב-1 באוקטובר 1991) הוא מפיק, יוצר, די ג'יי וראפר ישראלי.
ביוגרפיה וקריירה

יוגב נולד ברעננה. בתור ילד החל לרקוד ברייקדאנס, ובשנות ה-20 לחייו התחרה בתחרויות בינלאומיות, תחת הכינוי WhiteO, ואף זכה במדליית ארד באליפות אירופה.
לאחר פציעה קשה בברך, אשר אילצה אותו להפסיק לרקוד באופן מקצועי, החל ללמוד לתואר ראשון במדעי המחשב, אך פרש לאחר כשנה וחצי. לאחר מכן, החל לעסוק בתקלוט והפקה מוזיקלית, וללמוד מוזיקה ברימון.
בשנת 2018 יצא אלבומו הראשון של יוגב, "גרייטסט היטס", וב-2020 יצא אלבומו השני, "יומנו של משפיען".
בשנת 2021 הפיק את אלבומה השני של הראפרית אקו, "שנייה".
בשנת 2022 שיתף פעולה עם ג'ני פנקין, כאשר הפיק את שירה "עוד פעם", מתוך אלבומה הראשון "זה מה שזה". כמו כן, כתב והלחין את השיר "קריוקי", עמה ועם ג'יי למוטה, אשר ביצעו את השיר. בנוסף, הפיק ועיבד מוזיקלית גרסת כיסוי לשירו של משה טבנקין, "ביום מסה", בביצועה של פנקין. באותה שנה, הפיק את שירו של הראפר עוזאל, "מערב פרוע".
בשנת 2024 הפיק את אלבומה של ג'יי למוטה, "אסולין", ואף כתב חלק משירי האלבום. כמו כן, הפיק מספר שירים מתוך אלבום הבכורה של ליהי טולדנו, "מי אני חושבת שאני". ב-20 במאי, יצא אלבומו השלישי, "שירים על בנות".
בינואר 2025 הוציא מיני-אלבום בשם "מושלמדי" יחד עם דניאל רובין.
יוגב הפיק שירים לזמרים נוספים, כדוגמת שחר טבוך, אורקה, עדי נח, איתן פלד ומירב הלינגר.
חיים אישיים

יוגב מעביר הצגת יחיד בשם "בקצב ההיפ-הופ", בתיכונים ברחבי הארץ, כחלק מסל התרבות של משרד החינוך.
מתגורר בגבעתיים יחד עם בת זוגו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: גרייטסט היטס
2020: יומנו של משפיען
2024: שירים על בנות
2025: מושלמדי
דיסקוגרפיה > סינגלים

2019: תודה (תודה רבה)
2020: ירוחם
2022: בואי נתקרב
2023: אחלה ידיד
2023: סנד
2023: ילדה של סנטר (עם ג'ני פנקין)
2024: רעשים
הערות שוליים

↑   שירה נאות, "אגרסיביות? אני ילד שמנת מרעננה שמחפש עדינות", באתר הארץ, 24 במרץ 2024
↑  על הביט: "ביוטיוב יש את כל המידע שמישהו צריך כדי להיות מפיק-על", באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2019
↑  אופיר יוגב | גם אתם מקבלים יותר מדי הודעות מעיקות קוליות בוואטסאפ? רוצים לעשות עם זה משהו ממש, אבל ממש מגניב? אופיר יוגב, ראפר, מפיק מוזיקלי, רקדן ברקיידאנס ודי'.גיי,... | By פותחים יוםFacebook, נבדק ב-2024-04-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e0126f3d-8cb3-4e09-8f94-a56392cd3662
ברטה ברייסי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1893 בורנוויל, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1989 (בגיל 96 בערך) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת ברמינגהאם 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית  אות גיבור השואה הבריטי 
 
ברטה ברייסי (באנגלית, Bertha Bracey‏, 1893-1989) מילאה תפקיד מרכזי בהצלת יהודים וקורבנות אחרים מידי הנאצים. זכתה באות גיבור השואה הבריטי על פועלה למען פליטים ונרדפים בתקופת השואה. תרמה רבות להצלת ילדים יהודים וקליטתם באנגליה במסגרת מבצע קינדר-טרנספורט. הייתה חברה באגודת הידידים הקוויקרית באנגליה.
קורות חיים

ברטה ברייסי נולדה וגדלה בברמינגהם, סיימה את אוניברסיטת ברמינגהם עסקה בהוראה כחמש שנים. ב-1921 עברה לווינה, שם יסדה וארגנה מועדוני נוער. בהמשך עברה לגרמניה. ייסדה בנירנברג בית מחסה לנזקקים. ב-1926 עברה לברלין. ברייסי פעלה למען הקלת סבלה של האוכלוסייה בשל מחסור במצרכי מזון, אבטלה עצומה ואינפלציה דוהרת. אחד הפרויקטים הזכורים ביותר שבו השתתפה היה מפעל ההזנה לילדי בתי ספר שכונה בשם Queiker speisung והתרחב עד כדי האכלת מיליון ילדים ביום. שהותה בגרמניה איפשרה לה לשפר את שליטתה בשפה הגרמנית ולהרחיב את רשת קשריה.
ב-1929 נקראה לחזור ללונדון על מנת לעבוד במזכירות אגודת הידידים הקוויקרית. בשנים אלה של מתח פוליטי ואלימות בגרמניה, פעלה להפיץ את הערכים הקוויקרים שדגלו בשלום ופיוס.
קורות חיים > פעילותה בתקופת השואה

באפריל 1933 הפכה למזכירת ועדת החירום הגרמנית של אגודת הידידים הקוויקרים, שבסיסה בלונדון (Germany Emergency Committee) והחלה בטיפול במקרים של נרדפים שפנו לעזרה. ב-1938 כבר הייתה אחראית על 59 חברי צוות, שפעלו מבית הידידים (Friends House) - מרכז פעילות הקוויקרים בלונדון. אחרי ליל הבדולח, נענתה לפנייתו של וילפריד ישראל שביקש ממנה להצטרף למשלחת חירום מטעם הקוייקרים לברלין על מנת לעמוד על חומרת המצב ולדווח על כך לממשלה הבריטית.
בהנחייתה של ברייסי, הקויקרים מאנגליה וגרמניה עזרו לנרדפים בטיפול בבירוקרטיה לצורך השגת מסמכי הגירה. ברייסי הפכה עבור היהודים הנרדפים לדמות מרכזית ברשת של פעילים שעזרו לפליטים להגר ולהתארגן באנגליה. העזרה כללה מציאת הוסטלים לאכסון המהגרים, הכשרה באנגלית, פרויקטים של תעסוקה וכן גיוס אפוטרופוסים שייקחו תחת חסותם ויגישו סיוע כלכלי למשפחות פליטים ולילדים במסגרת מבצע הקינדר-טרנספורט. ברייסי ערכה ביקורים תכופים לגרמניה, כך עמדה על חומרת המצב. היא הייתה בין הבודדים שהצליחו להפעיל לחץ על הנאצים באמצעות רשת קשריה כולל לחץ על בכירים באנגליה ובגרמניה. לא היססה לפנות במכתבים לבכירים במשטר הנאצי כגון, גרינג, או לריינהרד היידריך ראש הס.ד. על מנת לברר מה עלה בגורלם של אנשים שנעלמו. במקרה אחר פנתה ישירות כמכתב להיטלר לגבי עובד סוציאלי גרמני שנעלם.
ברייסי גילתה רגישות מיוחדת בכל הקשור למצבם הקשה של הילדים, במיוחד לאחר פוגרום ליל הבדולח, כשהורים יהודים נואשים חיפשו דרכים להוציא את ילדיהם למקום מבטחים. הייתה מעורבת במגעים עם גורמים בממשל הבריטי על מנת לאשר כניסת חירום לכ-10 אלפים ילדים יהודים ולא ארים עד גיל 17 לאנגליה במסגרת מבצע "הקינדר-טרנספורט.
ב-1945 לאחר שחרור גטו טרזיינשטט, נמצאו בו כ-300 ילדים. ברייסי פעלה להביאם לאנגליה ודאגה להטסתם ולאירוח של הילדים במחנה קליטה באגם וינדרמיר.
קורות חיים > לאחר המלחמה

ב-1946 היא חזרה לגרמניה שם מונתה על ידי ועדת השליטה של בעלות הברית בגרמניה לטפל בענייני הפליטים. במסגרת זו דאגה להכשרת קבוצות נשים באזורים הבריטים והאמריקאים בסגנון קווייקרי ונשארה שם עד לפרישתה בגיל 60 בשנת 1953.
הכרה בה והנצחה

בבית הידידים בלונדון ניצב לזכרה ולכבודה של ברטה ברייסי פסל שיצרה האמנית ניצולת השואה נעמי בלייק.
ב-2010 זכתה באות גיבור השואה הבריטי. תואר זה הוענק לאזרחים בריטים, שבלטו בפעילותם יוצאת הדופן להצלה בתקופת השואה.
לקריאה נוספת

Lyn, Smith. Heroes of the Holocaust, 2013.
הערות שוליים

1 2  Smith, Lyn (2013). Heroes of the Holocaust: ordinary Britons who risked their lives to make a difference. לונדון.
↑  Oldfield, Sybil, It Is Usually She": The Role of British Women in the Rescue and Care of the Kindertransport Kinder.", Shofar: An Interdisciplinary Journal of Jewish Studies 23, 2004, עמ' 57-80
↑  Eric Bramsted, BERTHA BRACEY OBE, jack white
↑  Kindertransport, www.quakersintheworld.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1284809307  LCCN: no2001027715  NKC: mub2017959259  VIAF: 23156048   WorldCat (עם VIAF): 23156048
ערבסאלים

| --- | --- |

 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  א-נבטיה
 גובה:  600 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  6,600 (2015)
 קואורדינטות:  33°25′44″N 35°30′59″E﻿ / ﻿33.42888889°N 35.51638889°E﻿ / 33.42888889; 35.51638889 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןערבסאלים(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןערבסאלים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עַ֫רַבְּסַאלִ֫ים (בערבית: عربصاليم, בתעתיק מדויק: ערבצאלים) הוא כפר לבנוני בנפת נבטיה במחוז נבטיה כ-10 ק"מ צפונית לעיר נבטיה, בגובה, ממוצע של כ-600 מטר מעל פני הים.
גאוגרפיה

הכפר פרוס מדרום לצפון, לאורך שרשרת גבעות המשקיפות מערבה על אזור נבטיה ועל הים התיכון. שטח הכפר הוא כ-3,586 דונם והוא מפורסם בגידול עצי זית. בשל המבנה הטופוגרפי, הכפר אינו יכול להתפרס מזרחה או מערבה.
מקור השם

ישנם מספר הסברים אפשריים למקור השם:
השם נגזר מהמלה הערבית: צָלִים (صليم) כלומר איש בריא וחזק, והכוונה היא שגרים שם תושבים בריאים וחזקים.
הכפר קרוי על שם איש קדוש בשם "סלים" (יש אומרים שהיה יהודי), שמקאם עתיק על שמו נמצא בכפר.
בהקשר לזה, יש סברה שמדובר באחד משמות האל בשפה כנענית עתיקה: "רַבּ סָלִים" (رب سليم) – אל השלום.
על פי מקורות יהודיים, בכפר זה נקבר בצלאל בן אורי, חברו של אהליאב בן אחיסמך לבניית המשכן, שנקבר בכפר הסמוך, סוג'וד.
היסטוריה

החורבות שבכפר ובסביבתו מתוארכות לתקופה הרומית. "גשר סית (גברת) זוביידה" (جسر الست زبيدة) קיים על הדרך שבין ערבסאלים לכפר חבוש. לפי המסורת מדובר בזוביידה, שהייתה אשתו של הח'ליף העבאסי הארון א-רשיד והיא זו שהורתה במאה השמינית, על הקמת תעלה להובלת מי מעיין א-טאסה (الطاسة) אל הגשר.
בכפר יש מערה בשם "מערת דרידריה" (مغارة الدريدرية) שבה נמצאו כלי חרס וכלי נשק מהתקופה הרומית, ובשני מקומות בכפר, "מצודת אל-מַ֫ארֶד" (قلعة المارد) ו"ד֗הר חסן" (ضهر حسن), ישנם שרידי מבנים מהתקופה העבאסית.
בשנת 1956 פקדה רעידת אדמה עזה את הכפר ובין היתר נהרס גם מסגד הכפר.
מים

הכפר ערבסאלים נמצא מעל "הברך" שבמסלול נהר זהראני (מוצאו בצפון ומתחת לכפר הוא פונה מערבה לים התיכון). ערבסאלים היה הראשון מבין כפרי האזור שהקים (בשנת 1936) מערכת לשאיבת מים מהנהר זהרני, שזורם למרגלותיו.
אוכלוסייה

בשנת 2015 מנתה אוכלוסיית הכפר מונה כ-6,600 נפש. מאז שנת 1990 עלה מספר התושבים בכ-315%.
מוערך שכ-20% מתושבי הכפר עובדים במדינות המפרץ.
בכפר יש כ-1,000 בתים.
מלחמת לבנון הראשונה

על פי מידע מודיעיני מוקדם, ערבסאלים הייתה מבוצרת ומאורגנת להגנה. ב־7 ביוני 1982 בשעה 14:00 הגיע כוח של חטיבה 500 לכפר והוא נמצא ריק מכל אויב.
ב־18 בפברואר 1985 נפל אל"ם אברהם חידו בקרב עם מחבלים שטמנו לו מארב בגשר ערבסאלים.
בצלאל בן אורי

בעיתון "שערים" הופיעה כתבה בשנת 1958 על אודות קברו של בצלאל בן אורי בכפר ערב-סאלים ועל קברו של אהליאב בן אחיסמך בכפר סוג'וד:
בקצה הרי הלבנון הדרומי, בקרבת הכביש מטולה־צידון, בכפר ערבי קטן הנקרא ערב־סאלים, שבספרות העברית של ימי הביניים נקרא ערב צלאל — בכפר זה הראו היהודים בסוף ימי הביניים את קברו של בצלאל בן אורי, בונה המשכן במדבר...

מעניין ששניהם, בצלאל ואהליאב נקברו לפי המסורת היהודית בלבנון. בעל "יחוס הצדיקים" שהופיע בשנת שכ"א (1561) מספר על הכפר הנ"ל: "ערב צלאין (נוסח אחר: עיר בצלאין) שם קבורת בצלאל, במקום שמתפללין בו הישמעאלים והוא מקום טוב ומשובח ונאה"...

"אגרת יחוסתא צדיקי דארעא דישראל", שיצאה לראשונה בשנת שט"ו (1626), מספרת על ערב־צלאל ועל קברו של בצלאל, הנמצא בכיפה יפה.
הערות שוליים

↑  معجم قرى جبل عامل - الشيخ سليمان ظاهر - الجزء الثاني صفحة 88 - מילון הכפרים ג'בל עמל - שייח' סולימאן ד'אהר - חלק שני, עמ' 88
1 2 3  Arab Salim, Nabatieh, Lebanon, City-Facts
↑  Wayback Machine, web.archive.org
1 2  דוד שניר, קברים יהודיים בלבנון (2), בעיתון "שערים⁩", 18 בנובמבר 1958 (הקישור לאתר אוסף העיתונות, הספרייה הלאומית)
1 2  קורות החיים של אברהם חידו, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑   אלחנן אורן, אוגדה 162 בדרך ההר במבצע "שלום הגליל", באתר צה"ל, 6 ביוני 2022
צרפת מעבר לים

טריטוריות של צרפת בעולם. 
  מחוזות צרפת   קולקטיבים מעבר לים  הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת  שטח במעמד מיוחד
צרפת מעבר לים (בצרפתית: France d'outre-mer) הוא כינוי לכלל הטריטוריות של הרפובליקה הצרפתית החמישית שאינן נמצאות באירופה. לפעמים שטחים אלו מכונים DOM-TOM (מחוזות וטריטוריות מעבר לים).
כתוצאה מקיומה של האימפריה הקולוניאלית הצרפתית, לצרפת שטחים באמריקה, הים הקריבי, אוקיאניה, האוקיינוס ההודי ואנטארקטיקה.
השטח של כל הטריטוריות שמעבר לים הוא 119,394 קמ"ר (17.8% מהשטח הקרקעי של צרפת) שבו 2.65 מיליון תושבים (4% מאוכלוסיית צרפת).
הטריטוריות

| שם הטריטוריה | אזור | מפה | קוד INSEE | סטטוס | בירה | שטח | אוכלוסייה | אזור זמן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גוואדלופ | הים הקריבי |  | 971 | מחוז וחבל מעבר לים | באס-טר | 1,629 | 405,739 | UTC-4 |
| מרטיניק | הים הקריבי |  | 972 | מחוז וחבל מעבר לים | פור-דה-פראנס | 1,128 | 402,000 | UTC-4 |
| סן ברתלמי | הים הקריבי |  | 977 | קולקטיב מעבר לים | גוסטביה | 25 | 9,035 | UTC-4 |
| סן מרטן | הים הקריבי |  | 978 | קולקטיב מעבר לים | מריגו | 53 | 36,286 | UTC-4 |
| גיאנה הצרפתית | אמריקה הדרומית |  | 973 | מחוז וחבל מעבר לים | קאיין | 86,504 | 250,109 | UTC-3 |
| ראוניון | האוקיינוס ההודי |  | 974 | מחוז וחבל מעבר לים | סן-דני | 2,512 | 840,974 | UTC+4 |
| מיוט | האוקיינוס ההודי |  | 976 | מחוז וחבל מעבר לים | מאמודזו | 374 | 212,654 | UTC+3 |
| הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת | האוקיינוס ההודי, אנטארקטיקה |  | 984 | טריטוריה מעבר לים | מנוהל מסן-פייר שבראוניון | 439,672 | 0 | UTC+4,+5,+6,+10 |
| סן-פייר ומיקלון | האוקיינוס האטלנטי |  | 975 | קולקטיב מעבר לים | סן-פייר | 242 | 6,080 | UTC-3 |
| ואליס ופוטונה | האוקיינוס השקט |  | 986 | קולקטיב מעבר לים | מאטה אוטו | 140 | 12,197 | UTC+12 |
| פולינזיה הצרפתית | האוקיינוס השקט |  | 987 | קולקטיב מעבר לים | פפאטה | 4,200 | 268,270 | UTC-10,-9:30,-9 |
| קלדוניה החדשה | האוקיינוס השקט |  | 988 | קולקטיב מיוחד | נומאה | 18,575 | 268,767 | UTC+11 |
| קליפרטון | האוקיינוס השקט |  | 989 | באחריות ישירה של הממשלה |  | 7 | 0 | UTC-8 |
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
דמוגרפיה

גלי הגירה מהמושבות שמעבר לים לצרפת המטרופוליטנית התחילה לאחר מלחמת העולם השנייה. למרות זאת, בגיאנה הצרפתית ובראוניון קיימת הגירה חיובית במשר רוב השנים.
סטטוס מנהלי של הטריטוריות > חבלים ומחוזות מעבר לים

חבלים ומחוזות מעבר לים הם ישויות שהוכרו בסעיף 73 של החוקה של הרפובליקה הצרפתית החמישית (1958) והיו קיימות מאז 1946, בחוקה המייסדת של הרפובליקה הצרפתית הרביעית.
לצרפת חמישה חבלים מעבר לים:
גוואדלופ
מרטיניק
גיאנה הצרפתית
ראוניון
מיוט - סופחה לצרפת בשנת 2011 בעקבות משאל עם ומאז היא בסטטוס של חבל ומחוז מעבר לים.
אלג'יריה הייתה חבל מעבר לים עד שנת 1962 ואז זכתה לעצמאות ונפרדה מצרפת.
סן-פייר ומיקלון היה בסטטוס זה בין השנים 1976–1985, אולם מאז עבר לסטטוס של קולקטיב מעבר לים.
סטטוס מנהלי של הטריטוריות > קולקטיבים מעבר לים

קולקטיבים מעבר לים הם ישויות שהוכרו בסעיף 74 של החוקה של הרפובליקה הצרפתית החמישית (1958).
לצרפת חמש ישויות כאלו:
פולינזיה הצרפתית וואליס ופוטונה באוקיינוס השקט
סן ברתלמי וסן מרטן באיים הקריביים
סן-פייר ומיקלון ליד קנדה.
סטטוס מנהלי של הטריטוריות > קלדוניה החדשה

קלדוניה החדשה נחשבת ל"קולקטיב מיוחד" (collectivité sui generis) ויש לה סטטוס ייחודי ברפובליקה הצרפתית, בין קולקטיב טריטוריאלי למדינה ריבונית.
סטטוס מנהלי של הטריטוריות > טריטוריות נוספות

לצרפת טריטוריות לא מיושבות שנמצאות בשליטתה לפי חוק משנת 1955.
הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת - הכולל את ארץ אדלי באנטארקטיקה ועוד מספר איים הנמצאים בין אנטארקטיקה לאוקיינוס ההודי. לשטחים אלו מעמד של "טריטוריה מעבר לים". והיא מנוהלת על ידי ממשל שנמצא בסן-פייר, ראוניון.
האי קליפרטון הוא אטול ממערב למקסיקו ללא אוכלוסייה ומנוהל ישירות על ידי הממשל בצרפת בסמכות שניתנה לשר צרפת שמעבר לים.
ראו גם

צרפת המטרופוליטנית
אידה קוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוגוסט 1904 סנדרלנד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  22 בדצמבר 1986 (בגיל 82) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  סנדרלנד, לונדון/וונדסוורת' 
 שם עט:  Mary Burchell 
 מקום לימודים:  The Duchess's Community High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1936 
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (28 ביולי 1964)  אות גיבור השואה הבריטי (2010) 
 
אידה קוק (באנגלית: Ida Cook; 24 באוגוסט 1904 –  22 בדצמבר 1986) הייתה סופרת בריטית, חסידת אומות העולם.
קורות חיים

אידה קוק נולדה בשנת 1904 בסנדרלנד שבאנגליה. בצעירותה, היא ואחותה לואיז קוק (1991-1901) עבדו כפקידות בשירות הציבורי – לואיז עבדה כמזכירה ואידה עבדה כקלדנית. בין האחיות הייתה מערכת יחסים הדוקה וקרובה מאוד במשך כל חייהן, והן גרו יחדיו במשך זמן רב.
בשנת 1923, שמעה לואיז במקרה הרצאה על אופרה ומוזיקה קלאסית. האחיות חסכו כסף וקנו גרמופון ישן ומספר תקליטים, והתלהבו מאוד מן המוזיקה. זמן קצר לאחר מכן, הן החלו ללכת יחד לאופרה על מנת לראות בעצמן את הכוכבות ששמעו בגרמופון. הן ראו בפרימדונות (הזמרות הראשיות) גיבורות מהוללות, ורצו להתקרב אליהן, ובפרט לזמרת האהובה עליהן אמליטה גאלי-קורצ'י. כאשר גילו שהיא שרה רק בניו-יורק, החליטו לחסוך כסף לנסיעה. הן שלחו מכתב לאמליטה גאלי-קורצ'י בו סיפרו לה על רצונן לנסוע, והיא הבטיחה להן כרטיסים חינם להופעה כאשר יוכלו להגיע. במשך שנים חיו באופן הצנוע ביותר שיכלו על מנת לחסוך לנסיעה לניו יורק.
לבסוף, בדצמבר 1926, הן הפליגו בספינה לניו יורק לראות את גאלי-קורצ'י. הן פגשו אותה לאחר ההופעה, והוזמנו לדירתה. בהמשך, אידה ולואיז התחברו בצורה דומה גם לזמרות אחרות שנתחבבו עליהן, בתחילה לרוזה פונסל ולאחר מכן לוויקטוריה אורסוליאק. ויקטוריה ובעלה, המנצח האוסטרי קלמנס קראוס, הזמינו אותן לסבב הופעות באוסטריה ובגרמניה שקלמנס ארגן. בסיומו של סבב הופעות זה ויקטוריה שלחה איתן בחזרה לאנגליה אישה זקנה, וביקשה מהן לדאוג לה. זו הייתה היהודיה הראשונה שהן הצילו.
אידה ולואיז לא עבדו מאז הנסיעה לניו יורק, ונותר להן מעט מאוד כסף, לכן אידה החלה לכתוב מאמרים למגזין אופנה. בהתחלה זו הייתה דרך להרוויח כסף על מנת לממן נסיעות לאופרה באירופה, אך עם הזמן תאבונן של האחיות לאופרה גדל, וכתיבת מאמרים לא הספיקה למימון נסיעותיהן.
בשנת 1935, כתבה קוק את ספרה הראשון, "רעיה לכריסטופר (A Wife for Christopher)". הספר הצליח מאוד, ואידה נתבקשה לכתוב ספרי המשך. הכנסותיה מכתיבת ספרים החלו לגדול, מה שאפשר לה להפסיק לעבוד כקלדנית, ובנוסף איפשר לאחיות לממן את פעילותן להצלת יהודים.
במהלך הקריירה שלה כסופרת, אידה קוק כתבה מעל 110 ספרים, חלקם עיבודים של מחזות קלאסיים כגון אותלו, יבגני אונייגין וכרמן. היא הייתה סופרת הצללים של טיטו גובי וכתבה את הביוגרפיה שלו, שהופיעה תחת שמו, ובשנת 1950 כתבה את האוטוביוגרפיה שלה, "We Followed our Stars" ("עקבנו אחר כוכבינו"). היא מתה מסרטן ב-22 בדצמבר 1986.
פעילות להצלת יהודים

אידה ולואיז קוק ביקרו בגרמניה כדי לצפות באופרה, ובמהלך ביקורן התוודעו, דרך ידידותן עם קראוס קלמנס ועם ויקטוריה אורסוליאק, למצוקת היהודים הנרדפים. הן בדקו וגילו כי על מנת להכניס פליטים לבריטניה, החוק דרש כי יהיו לפליט עבודה או מספיק ממון על מנת לדאוג לעצמו. אידה ולואיז מימנו את נסיעתם של הפליטים לבריטניה, ועזרו להם להבריח את ממונם (שהמשטר הנאצי אסר עליהם לקחת) על מנת שיוכלו לקבל אישור כניסה לבריטניה, באמצעות נשיאת תכשיטי פנינים ויהלומים ולבישת מעילי פרווה יקרים שהיהודים לא יכלו לשאת בעצמם.
בין השנים 1936–1939, הן סייעו ליהודים להימלט מאוסטריה ומגרמניה הנאצית ב-29 מקרים, מתוכם בכמה מקרים למשפחות שלמות. הן ככל הנראה סייעו לכ-50 או 60 יהודים בסך הכל. הן השתמשו באהבתן לאופרה על מנת להסוות את מטרתן האמיתית של הנסיעות התכופות, באמצעותו של קלמנס קראוס שסיפק להן מידע על הופעות אופרה, וקירב אותן לבכירי המשטר הנאצי, בין השאר גרינג, גבלס והימלר. במסעותיהן חזרה, האחיות לקחו מסלול עקיף דרך הולנד על מנת להקשות על גילוי היהודים שלקחו איתן.
עיקר פעילות ההצלה שלהן הייתה אחרי ליל הבדולח, מנובמבר 1938 ועד פרוץ המלחמה וניתוק היחסים הדיפלומטיים בין בריטניה וגרמניה בספטמבר 1939. הן שכרו דירה בלונדון לשם שיכון הפליטים ואידה נסעה ברחבי בריטניה ונשאה נאומים בכנסיות על מנת לגייס תרומות למען פליטים אלה. עיקר פעילות ההצלה של אידה קוק מומן על ידי הכנסותיה מכתיבתה הספרותית.
הכרה והנצחה

אידה הנציחה את פעילותה להצלת יהודים בספר "עקבנו אחר כוכבינו" (We Followed Our Stars) שיצא לאור ב-1956. בשנת 1964 הכיר יד ושם באידה קוק ובאחותה לואיז בתור חסידות אומות העולם. על פעילותה בתקופת השואה קיבלה אידה את אות גיבור השואה הבריטי.
לקריאה נוספת

Lyn, Smith. Heroes of the Holocaust, 2013.
פורים שני

"מגילת היטלר", מאת אשר חסין, לזכר הצלת יהודי קזבלנקה מהאיום הנאצי, נקראת בכל שנה ביום פורים שני של הקהילה
פורים שני הוא שם כולל לעשרות ימי הודאה פרטיים שתוקנו בקהילות יהודיות ובמשפחות מסוימות לזכר מקרים בהם ניצלו מגירוש, מוות, פוגרום, חוקים להמרת דת ומקרי הצלה אחרים. מועדים אלה קרויים "פורים" בדומה לחג הפורים הכלל-יהודי, ומנהגים שונים הקשורים בימים אלה הושפעו ממנהגי חג הפורים.
מקור השם

הכינוי "פורים שני" נועד להבדילו מחג הפורים הכלל-יהודי, ולהבדילו מפורים קטן הקבוע בלוח העברי בתאריכים אחרים (י"ד וט"ו באדר א' של שנה מעוברת). ייתכן ששמו של פורים שני מושאל מ"פסח שני", שהוא פסח של יחידים שנבצר מהם שלא באשמתם לקיים את מצוות קורבן פסח במועדו. כמו פסח שני, גם פורים שני הוא משני במעמדו לחג הפורים; בניגוד לפסח שני, פורים שני הוא תקנה קהילתית או משפחתית שלא נקבעה בתורה או על ידי חז"ל, ואינה חלק מהלוח העברי.
כאמור ימים אלה נקבעו בכל חודשי השנה ואפילו בשבת או בחג, ופעמים גם בימי צום. כמה קהילות, כגון פדובה וסרגוסה שומרות על יום הפורים שני שלהן עד היום.
מקור המנהג

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מנהג זה התפתח בהתאם להלכה שחייב אדם לזכור לעצמו ולציין את המקום והזמן אשר נעשה לו בו נס. דוגמה לתקנה זו בהלכה:
כל מי שאירע לו נס, וכל שכן בני עיר יכולים לתקן בהסכמה וחרם עליהם וכל הבאים אחריהם לעשות אותו יום לפורים. ונראה לי שאותה סעודה שעושים בשביל הנס היא סעודת מצווה.
מנהגי היום

היו קהילות שחיברו מגילות הודאה לזכר מה שקרה להן וקראו אותן בכל שנה, בדומה למגילת אסתר בחג הפורים. חלק מהקהילות גם קראו פיוטים שחוברו לזכר המאורע במהלך התפילה. נכתבו עשרות מגילות ופזמוני "מי כמוך" (בעקבות הפזמון המסורתי "מי כמוך", המיוחד לפורים ראשון). מפורים נלקחו גם מנהג המתנות לאביונים ומשלוח מנות, ולעיתים גם יום צום בערב החג. מנהגים נוספים היו שביתה ממלאכה במהלך היום (כעין חול המועד) ואי אמירת תחנון ווידוי.
בחלק מהפעמים, גם יוצאי הקהילות שעברו להתגורר בעיר אחרת, חוגגים את חגה של קהילתם המקורית. כך נהג לדוגמה החת"ם סופר שמוצאו מפרנקפורט בה נחגג "פורים פרנקפורט", וגם לאחר שעבר לפרשבורג המשיך לחגוג את היום הזה.
שמות ימי פורים שני

ימי פורים שני נשאו לרוב את שם מקום הקהילה שקיבלה עליה לציין את היום מדי שנה, כגון: פורים קסטיליה, פורים אוסטראה, פורים סרגוסה, פורים קזבלנקה ועוד. במקרים אחרים פורים זה נשא שם המזכיר את המאורע, כגון שם הרשע או המושיע שהיו באותו מאורע, כגון: פורים אשריף, פורים סיינה, פורים הסבסטיאני, פורים די לוס כריסטיאנוס. לעיתים החג נקרא על שם מועד ההתרחשות, כגון: פורים שבת תולדות או פורים ל"ג בעומר.
כאשר מדובר ביום שציינה משפחה בשל הצלה שאירעה לראש המשפחה (בדרך כלל מדובר היה במנהיג ודמות מיוחדת) אזי קראו לפורים על שמו, כגון: פורים שמואל הנגיד, פורים סג"ל, פורים אלישר ונוספים.
רשימת ימי פורים שני

להלן דוגמאות מתועדות לימי פורים שני שנקבעו בקהילות ובמשפחות יהודיות לזכר נס גדול שאירע להן.
רשימת ימי פורים שני > פורים שני משפחתי

בא' באלול ד'תשצ"ט 1039, משפחת שמואל הנגיד מספרד.
משפחתו של רבי חנוך בן א' משה מפראג, בכ"ב בטבת ה'שפ"ג (1623).
משפחת מיוחס בירושלים, בט"ז באדר ה'תפ"ד (1734), לציון חזרתו בשלום של הרב רפאל מיוחס ממסעו לקושטא (איסטנבול) לאחר תלאות רבות. היום נקרא "פורים די לוס מיוחס" או "פורים די לוס מיוחסים".
משפחתו של רבי יום-טוב ליפמן הלר פרשן המשנה הנודע מהמאה ה-17, בא' באדר ה'ת"ד, לרגל מינויו לרבנות קרקוב לאחר שנות תלאות ונדודים.
בשנת 1804 פרצה שרפה בסמוך לבית משפחת דנציג במחסן אבק שרפה, ושלושים ואחד אנשים נספו בה. לעומת זאת מבני המשפחה רק נפצעו. בנה המפורסם של המשפחה - הרב אברהם דנציג, תיקן לזכר הנס יום חג קבוע וכינהו פולווערפורים - "פורים של אבק שרפה".
ראו גם

פורים
תעניות וורמייזא
ברכת הנסים
סיגד
חג הגאולה-ראש השנה לחסידות חב"ד