stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוונית דורית
ניבים

יש מספר תאוריות שונות על סיווג ומיון היוונית הדורית. הדעה הרווחת היא שדורית היא תת-קבוצה של היוונית המערבית. חלק מהמומחים משתמשים במונחים יוונית צפונית או יוונית צפון-מערבית. עם זאת, ההבחנה הגאוגרפית היא מילולית בלבד ומכונה בשם שגוי למראית עין: כל הניבים המסווגים כדורים דוברו דווקא באזורים הדרומיים של יוון (ראו מפה).
ה"יוונית צפונית" מבוססת על ההנחה שהדורים הגיעו מהצפון ומהעובדה שהדורית קרובה ביותר לשפה היוונית הצפון-מערבית. מועד ההפרדה בין שני הניבים אינו ידוע. רוב תושבי צפון-יוון דיברו כנראה ניב אחד בזמן הפלישה הדורית; ללא ספק, הדורית יכלה להיבדל עוד יותר לניבים הקלאסיים שלה כשהדורים הגיעו למקומם בדרום יוון. לכן יוונית מערבית היא השם המדויק ביותר לניבים הקלאסיים.
יוונית טסאקונית, צאצא של הניב הדורי, עדיין מדוברת על ידי תושבים בדרום החוף הארגולי של הפלופונסוס במחוז ארקאדיה, ומהווה מקור עניין רב ללשונאים.
ניבים > הניבים הנכללים בקבוצת היוונית הדורית

יוונית לקונית דוברה על ידי אוכלוסיית לאקוניה בדרום הפלופונסוס, וגם על ידי מושבותיה, מפת לאקוניה טאראנטו והראקליה, בדרום איטליה. לאקוניה הייתה למעשה ספרטה העתיקה. לאקונית נמצאה בכתבים על כדים ואבנים מהמאה ה-7 לפנה"ס. מסמכים רבים מהעיר ספרטה שרדו, שכותביה קראו לעצמם לאקדיימונים על-שם העמק שבו הם חיו. הומרוס קורא לו "לאקדיימון החלול". המשורר הספרטני אלקמן מהמאה ה-7 לפנה"ס, השתמש בניב שחלק מחשיבים אותו כלאקוני בעיקרו.
יוונית ארגולית דוברה בצפון-מזרח הפלופונסוס, במקומות כמו ארגוס, מיקנאי, הרמיונה, טרויזן ואפידאורוס; הארגולית דוברה גם קרוב לאתונה, כמו למשל באי אגינה. מכיוון שיוונית מיקנית דוברה באזור זה של יוון בתקופת הברונזה, זה ברור שהדורים כבשו את האזור, אבל לא הצליחו לכבוש את אטיקה. במקום, הם כבשו את כרתים ורודוס.
 עדות כתובה של הארגולית קיימת לפחות מהמאה ה-6 לפנה"ס.
יוונית קורינתית דוברה במצר שבין הפלופונסוס ומרכז יוון; כלומר, במצר קורינתוס. ערים ומדינות שדיברו בניב זה היו קורינתוס, סיקיון, קלאונאי, פליוס ובמספר מושבות שלהם. כתבים עתיקים של קורינתית נמצו בקורינתוס קיימים מתחילת המאה ה-6 לפנה"ס, ובהם כתוב באותו הכתב כמו ביוונית אטית.
 קורינתוס סותרת את הדעה הקדומה שהדורים היו מיליטריסטים. קורינתוס, שהייתה ממוקמת על נתיב מסחר בינלאומי, שיחקה תפקיד ראשי בתִרְבּוּת-מחדש של יוון, אחרי מאות שנים של קריסה והתבודדות שבאו בעקבות התמוטטות יוון המיקנית.
ניבים נוספים: יוונית מגארית ממגארה, יוונית רודית מרודוס, יוונית קואית, יוונית תרית, יוונית קירנית מקירנה ויוונית כרתית מכרתים.
ניבים צפון-מזרחיים: קבוצה זו שונה במקצת מהקבוצה הדורית. בין אם נחשבת כחלק מיוונית דורית, או אחת משתי תתי-הקבוצות של יוונית מערבית (כשהשנייה היא יוונית דורית), ההבדל בין שתי הקבוצות הוא מילולי בלבד. הניבים הצפון-מזרחיים שונים מהניבים הדורים בשני מאפיינים: האחד, מושא עקיף בגוף שלישי-רבים (בצפון-מזרחית יש תוספת של "οις", שנהגת כ-ois; בדורית תוספת של "σι", שנהגת כ-si). השני, "εν" + יחסת הפעול (אקוזטיב), במקום "εις" (נהגה: eis). הניבים הם: פוסית, דלפית, לוקרית, אלית וקוינה צפון-מזרחית.
אלפבית

לאות Ξ ולשלוש האותיות שלא הגיעו מהאלפבית הפיניקי ומופיעות לפני Ω –‏ Φ,‏ Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. באלפביתים היווניים של כרתים, תרה, מלוס ואנפה (אנ') אותיות אלה לא התקיימו כלל. באלפביתים של אובויה, בויוטיה, ארקדיה ולקוניה, Φ ייצגה ph,‏ Χ ייצגה ks,‏ Ψ ייצגה kh, האות Ξ לא התקיימה והצירוף ps יוצג על ידי האותיות ΦΣ. באלפביתים של הדודקפוליס היוני (אנ'), חלק מהאיים האגאיים היוניים, קורינתיה וארגוס שימשה Ξ ל־ks ו־Ψ ל־ps, מה שהפך בסוף לאלפבית האטי הקלאסי.
ראו גם

דורים
דיאלקטים יווניים
מקדונית עתיקה
הערות שוליים

↑  Madadh Richey, "The Alphabet and its Legacy", in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, doi:10.1093/oxfordhb/9780190499341.013.17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544062705171  BnF: cb11980963w (data)  GND: 4265493-2  LCCN: sh87005171 
מפת ארגוליס
מפת קורינתוס
אלבוס דמבלדור

| --- | --- |
מייקל גמבון שגילם את דמותו של דמבלדור בחלק מן הסרטים
מייקל גמבון שגילם את דמותו של דמבלדור בחלק מן הסרטים
 סוג:  דמות ראשית
 שם ספר:  הארי פוטר
 שם סרט:  הארי פוטר
 הופעה ראשונה:  הארי פוטר ואבן החכמים
 הופעה אחרונה:  חיות הפלא: הסודות של דמבלדור
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג
 גילום הדמות:  ריצ'רד האריס (הארי פוטר 1–2)   מייקל גמבון (3–8)   ג'וד לאו (חיות הפלא 2–3)
 דיבוב בשפה העברית:  שלמה בר-שביט (הארי פוטר 1–2)   אלברט כהן (3–6)
 מידע
 שם אמיתי:  אלבוס פרסיבל וולפריק בריאן דמבלדור
 סטטוס:  מת
 גיל:  116
 תאריך לידה:  קיץ 1881
 מקום לידה:  Mould-on-the-Wold 
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  מנהל בית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות
 שיוך:  בעבר מסדר עוף החול עד מותו
 מומחיות:  שינויי צורה, התגוננות מפני כוחות האופל
 כוחות:  קסמים
 חברה לשעבר בקבוצה:  מסדר עוף החול (עד מותו)
 סגנון לחימה:  קוסמות ולחשים
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת
 מקום מגורים:  Mould-on-the-Wold 
 תאריך פטירה:  30 ביוני 1997
 מקום פטירה:  בית הספר הוגוורטס
 סיבת המוות:  סוורוס סנייפ הטיל עליו את קללת 'האבדה קדברה והוא נפל ממגדל האסטרונומיה
 דמויות קשורות
 משפחה:  פרסיבל דמבלדור (אב)  קנדרה דמבלדור (אם)  אברפורת' דמבלדור (אח)  אריאנה דמבלדור (אחות) אונוריה דמבלדור (דודה)  אורליוס דמבלדור (אחיין)
 חברים:  אלפיאס דודג' ניקולאס פלאמל גלרט גרינדלוולד (לשעבר) מינרווה מקגונגל רובאוס האגריד סוורוס סנייפ ניוט סלמנדרה
 אויבים:  גלרט גרינדלוולד והצבא שלו. לורד וולדמורט ואוכלי המוות.
 
פרופ' אלבוס פרסיבל וולפריק בריאן דמבלדור (באנגלית: Albus Percival Wulfric Brian Dumbledore; קיץ 1881 – 30 ביוני 1997) הוא דמות בדיונית ואחד הפרוטגוניסטים הראשיים בספרי הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג. לאורך רוב הסדרה, הוא מנהל את בית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות. ממנהיגי המלחמה בוולדמורט והמקים של מסדר עוף החול. דמבלדור מתואר כמנהל טוב ומסור לתלמידים ושתמיד דואג לרווחתם.
משמעות המילה "דמבלדור" באנגלית עתיקה היא דבורה, ורולינג בחרה בה כיוון שהיא דמיינה לעצמה את דמבלדור מסתובב בטירת הוגוורטס ומזמזם לעצמו.
יצירת הדמות

ההשראה לדמותו של דמבלדור הוא אלפרד דאן, המנהל של רולינג בבית הספר היסודי סנט מייקל בווינטרברן שבגלוסטרשייר. לפי רולינג, דמותו של דמבלדור היא אחת החביבות עליה, והיא נהנתה לכתוב אודותיה כיוון שדמבלדור הוא "התגלמות הטוב". רולינג טענה כי כאשר היא צריכה להעביר מסר לקוראי הספרים, היא עושה זאת באמצעות דמבלדור, כיוון שהוא "יודע פחות או יותר הכל" על היקום של הארי פוטר. אולם, רולינג אמרה גם כי דמבלדור מתחרט על כך "שהוא תמיד היה צריך להיות זה שיודע, ושעליו היה מוטל נטל הידיעה. הוא היה מעדיף לא לדעת". כמנטור של הדמות הראשית הארי פוטר, "דמבלדור הוא אדם מאוד חכם, היודע שהארי צריך ללמוד שיעורים קשים מאוד על מנת להכינו למה שיקרה לו בהמשך חייו. הוא מאפשר להארי לעשות דברים שלא הרשה לאף תלמיד אחר, ולהתמודד עם דברים שדמבלדור היה מעדיף להגן עליו מפניהם". בראיון שנערך עמה ב-1999, ציינה רולינג כי היא דמיינה את דמבלדור "יותר כמו ג'ון גילגוד, אתה יודע, מבוגר למדי - והדור למדי".
כשנאמה בקרנגי הול בניו יורק ב-19 באוקטובר 2007, נשאלה רולינג האם דמבלדור מצא "אהבת אמת". היא השיבה שהיא תמיד חשבה על דמבלדור כהומוסקסואל, ושהוא היה מאוהב בחברו לשעבר גלרט גרינדלוולד; היא לא ציינה האם גרינדלוולד הכיר בכך במעשיו. לדבריה, האהבה הזו הייתה "הטרגדיה הגדולה" של דמבלדור. היא הסבירה זאת כמניע מאחורי נטייתו של דמבלדור לשלול את הרעיון של שלטון הקוסמים על המוגלגים מחוסרי הקסם: "הוא איבד לחלוטין את המצפן המוסרי שלו כאשר התאהב, ואני חושבת שבעקבות כך הוא איבד את האמון בשיקול הדעת שלו בעניינים כאלה, כך שהוא הפך לא-מיני. הוא ניהל חיי פרישות".
תפקידו בספרים > שלושת הספרים הראשונים

בעקבות רציחת הוריו של הארי ותבוסתו של לורד וולדמורט, החליט דמבלדור להעביר את הארי לביתה של פטוניה, (אחותה של לילי פוטר), ובעלה ורנון. בפרק הראשון מסופר על הגעתו לבית משפחת דרסלי. דמבלדור מאמין שהארי יהיה מוגן בבית משפחת דרסלי הודות לקסם עתיק, המבוסס על כך שלילי פוטר הקריבה את חייה למען בנה, ועל כך שפטוניה הסכימה לקבל את הארי לביתה. הוא מותיר את הארי על מפתן הדלת של בית משפחת דרסלי, עם מכתב המסביר את מה שאירע.
כשהארי מגיע להוגוורטס, המילים הראשונות שהוא שומע מדמבלדור היו "קשקושים, בלבוש, קוקו, שפיץ". כשהארי הסתובב בלילה ומצא את הראי של ינפתא סיפר לו דמבלדור על תכונותיו של הראי, וטען כי כאשר הוא מביט בראי הוא רואה את עצמו מחזיק זוג גרבי צמר. אולם, בדומה להארי הוא למעשה רואה את משפחתו בחיים וביחד. דמבלדור הוא זה שכישף את הראי כך שניתן יהיה להחביא בו את אבן החכמים, שיוכל לקחת אותה רק מי שירצה למצוא אותה מבלי לנצלה לרעה. דמבלדור מזומן למשרד הקסמים בהודעה מזויפת שנשלחה בעצם על ידי המורה להתגוננות מפני כוחות האופל קוויריניוס קווירל, אך במהלך מסעו ללונדון הוא מבין מה שאירע באמת ומגיע בדיוק בזמן על מנת להציל את הארי מוולדמורט שהשתלט על גופו של המורה. דמבלדור מסביר להארי בסיום הספר כי הוא צעיר מכדי לשמוע את הסיבה האמיתית לניסיונו של וולדמורט לרצוח אותו בהיותו תינוק.
בספר השני חושד דמבלדור כי טום רידל (וולדמורט הצעיר) מעורב בצורה כלשהי בתקיפות שפגעו במספר תלמידים, וכאשר הוא נשאל לדעתו על האשם הוא אומר "השאלה היא לא מי... השאלה היא איך". כאשר הארי שואל את היומן הקסום של רידל האם ידוע לו דבר מה על התקיפות הוא נשאב לתוך היומן, רואה שם את דמבלדור הצעיר המופיע בזיכרון שהוכנס ליומן, ומגלה שדמבלדור היה אחד ממוריו של וולדמורט. בחלק האחרון של הספר מאלץ לוציוס מאלפוי את חבר הנאמנים של הוגוורטס להשעות את דמבלדור בעקבות חוסר יכולתו למנוע את תקיפות התלמידים. דמבלדור מוחזר לתפקידו לאחר שהם מגלים שג'יני ויזלי נחטפה לתוך חדר הסודות.
בתחילת הספר השלישי נאלץ דמבלדור להתיר לסוהרסנים, שומרי כלא הקוסמים אזקבאן, להיכנס לתחומי הוגוורטס על מנת להגן על התלמידים מפני הרוצח סיריוס בלק שנמלט מכלאו. אולם, למרות אמצעי הבטיחות שנוקט דמבלדור, מצליח בלק לחדור לטירה פעמיים. דמבלדור מורה לסגור את כל הכניסות לטירה ולאדמותיה. הוא מביע זעם רב ולא אופייני לאחר שהסוהרסנים מגיעים למשחק קווידיץ' וגורמים להארי ליפול מהמטאטא שלו, ומציל את חייו של הארי ברגע האחרון. בסוף הספר דמבלדור הוא היחיד שמאמין להארי ולהרמיוני, הטוענים שסיריוס בלק אינו רוצח וכי הרוצח האמיתי הוא פיטר פטיגרו. הוא מציע להם להשתמש במחולל זמן על מנת לבצע מסע בזמן ולהציל את חייהם של סיריוס בלק ושל ההיפוגריף בקביק, שנידון למוות בחלק מוקדם יותר של הספר.
תפקידו בספרים > הספר הרביעי והספר החמישי

בספר הרביעי מציג דמבלדור את טורניר הקוסמים המשולש לתלמידי הוגוורטס, ומכהן כאחד השופטים לאורך כל הטורניר. כאשר גביע האש (חפץ קסום הבוחר את נציגי בתי הספר המשתתפים בטורניר) בוחר את הארי, דמבלדור נותר רגוע; הוא המבוגר היחיד שמאמין להארי, הטוען כי אין לו יד ורגל בתהליך הבחירה. לאורך כל הספר מביע דמבלדור את דאגתו מהסימנים ההולכים ומתרבים לפעילותם של תומכי וולדמורט. חששותיו מתאמתים בסוף הספר, כאשר הארי חוזר עם גופתו של סדריק דיגורי (הנציג האחר של הוגוורטס בטורניר) לאחר שנלחם בוולדמורט, ולאחר שאוכל המוות ברטמיוס קראוץ' הבן (המחופש לדמות ידידו הטוב של דמבלדור אלאסטור מודי) מרחיק את הארי מהשגחתו של דמבלדור. הוא חושד במעשיו של מודי (ללא ידיעה על זהותו האמיתית), וביחד עם המורים מינרווה מקגונגל וסוורוס סנייפ מגיע ברגע האחרון על מנת למנוע מקראוץ' לרצוח את הארי.
לאחר שדמבלדור חוקר את קראוץ', הוא מאזין לעדותו של הארי אודות שובו של וולדמורט. לאחר מכן הוא מתערב בוויכוח בין שר הקסמים קורנליוס פאדג' לבין מינרווה מקגונגל, ומודיע לפאדג' כי עליו לבצע מספר צעדים מהפכניים על מנת להתמודד עם שובו של וולדמורט. פאדג' מסרב להכיר באמת, עוזב את הוגוורטס בכעס רב, ומודיע לדמבלדור כי הוא ישקול את צעדיו לגבי ניהול הוגוורטס.
בתחילת הספר החמישי מודח דמבלדור מתפקידו ככושף ראשי (שופט) בקסמהדרין (בית המשפט העליון בסדרה), מודח מקונפדרציית הקוסמים הבינלאומית, כמעט ומאבד את אות מסדר מרלין מדרגה ראשונה שהוענק לו, וכל זאת בעקבות נאום שבו הכריז על שובו של וולדמורט. במקביל לכך פועל משרד הקסמים על מנת להכפיש את שמם של דמבלדור ושל הארי, בעיקר באמצעות עיתון הקוסמים "הנביא היומי". בתחילת הספר מכעיס דמבלדור את שר הקסמים פאדג' בכך שהוא מגיע לדיון משמעתי שהארי זומן אליו, ומצליח למנוע את סילוקו של הארי מהוגוורטס. עם זאת, הארי כועס על דמבלדור כיוון שזה סירב לדבר או להביט בו לאורך כל השימוע.
במועד כלשהו לפני תחילת אירועי הספר העביר משרד הקסמים תיקון לחוק החינוך, שלפיו קיבלה דולורס אמברידג' את משרת המורה להתגוננות מפני כוחות האופל, כיוון שדמבלדור לא הצליח למצוא מועמד מתאים. באמצעות אמברידג' משפיע פאדג' על הוגוורטס במידה הולכת וגוברת, ומנסה להצר את צעדיו של דמבלדור בשל חששו שהוא יקים צבא תלמידים מחתרתי על מנת לבצע הפיכה ולהשתלט על משרד הקסמים. אמברידג' מונעת לימוד של קסמי הגנה בשיעורים, ובכך גורמת להארי וחבריו להקים את הארגון המכונה "צבא דמבלדור". כשהארגון נחשף, מחליט דמבלדור ליטול על עצמו את האשמה אף על פי שלכאורה לא היה מודע לארגון, הוא מסולק שוב ממשרת המנהל, ובכך מונע את גירושו של הארי מבית הספר.
דמבלדור אינו מופיע בספר עד לאירועי הקרב במשרד הקסמים בין חברי צבא דמבלדור לקבוצה של אוכלי מוות. הוא מצליח להביס את כל אוכלי המוות למעט בלטריקס לסטריינג', ולכלוא אותם באמצעים קסומים במחלקת המסתורין של המשרד. לאחר מכן הוא מציל את הארי מפני קללת אבדה קדברה (הקללה ההורגת) שנשלחה לעברו על ידי וולדמורט, ופותח מיד בדו-קרב שבו הוא אינו מנסה להרוג את וולדמורט. הקרב מסתיים במנוסתו של וולדמורט, ולאחר מכן מספר דמבלדור לשר הקסמים פאדג' על מה שאירע, ומקבל בחזרה את כל המשרות והתארים שנשללו ממנו. לקראת סוף הספר הוא מסביר להארי כי וולדמורט רואה בו כשווה לו בעקבות נבואה ששמע, וכי אחד מהם יצטרך להרוג את השני.
תפקידו בספרים > הספר השישי

בספר השישי לוקח דמבלדור את הארי מבית דודיו המוגלגים, על מנת שזה יסייע לו לשכנע את הוראס סלגהורן להצטרף מחדש לסגל ההוראה בהוגוורטס; הארי מבחין כי ידו הימנית של דמבלדור נחרכה וצבעה הפך לשחור. במהלך שנת הלימודים נפגשים דמבלדור והארי במשרד המנהל על מנת שהארי ילמד על עברו של וולדמורט, ובמהלך השיעורים דמבלדור מדגיש כי יש להם חשיבות עצומה עבור הארי. במהלך השיעורים הם מבקרים בזכרונותיהם של אנשים אחרים (באמצעות כלי קסום הנקרא "הגיגית"), שבהם יש מידע חשוב על חייו של וולדמורט ועל עלייתו לעמדת כוח. דמבלדור חושף בפני הארי כי וולדמורט יצר שישה הורקרוקסים על מנת שיהיה בן אלמוות, וכי יש צורך להשמיד את כולם לפני שהארי יוכל לנסות ולהשמיד את שבריר הנשמה שנותר בגופו של וולדמורט. הארי מזהיר את דמבלדור ברוב השיעורים מפני דראקו מאלפוי, וטוען כי הוא הפך לאחד מאוכלי המוות של וולדמורט. דמבלדור מסרב לנקוט בפעולה כלשהי נגד מאלפוי, ומספר להארי שהוא יודע יותר ממה שהארי חושב שהוא יודע. הוא מסרב גם להאמין להאשמותיו של הארי על כך שסוורוס סנייפ מנסה לסייע למאלפוי.
בסוף הספר יוצאים דמבלדור והארי למערה שבה נמצא ככל הנראה אחד ההורקרוקסים. אולם, בדרך למשרדו של דמבלדור שומע הארי מהמורה סיביל טרלוני כי סוורוס סנייפ היה זה ששמע את הנבואה שגרמה לוולדמורט לרדוף את הארי, ומתעמת על כך עם דמבלדור - שחוזר ומביע את אמונו הרב בסוורוס סנייפ. בזמן ששניהם במערה דמבלדור שותה שיקוי הנמצא בתוך הכלי שבו הוטמן ההורקרוקס; תוך כדי השתייה הוא מתחיל לצרוח, וככל הנראה סובל מכאב בלתי נסבל המחליש אותו. לאחר שסיים לשתות את השיקוי הוא מבקש מהארי שייתן לו מים, והארי מבין כי הדרך היחידה היא לקחת מים מהאגם שאותו חצו ובכך לעורר את חמתם של החיז"לים (גופות מכושפות) הנמצאים שם כאמצעי הגנה. החיז"לים מנסים להרוג את הארי, אך דמבלדור מצליח להתאושש בזכות המים ויוצר לאסו עשוי מאש הגורם להם להימלט. דמבלדור לוקח את הקמע של סלזאר סלית'רין שוולדמורט הפך להורקרוקס, וביחד עם הארי מצליח לשוב לעיירת הקוסמים הוגסמיד שליד הוגוורטס.
כשהוא מגיע להוגסמיד הוא נחרד לגלות מפיה של בעלת הפונדק "שלושת המטאטאים", מאדם רוזמרטה (שפעלה תחת קללת אימפריוס), כי האות האפל של וולדמורט ותומכיו הופיע מעל מגדל האסטרונומיה של הטירה, וביחד עם הארי הוא לוקח ממנה שני מטאטאים על מנת להגיע להוגוורטס במהירות. כשהם מגיעים לראש המגדל הוא מטיל קללה לנעילת גוף על הארי, שמסתתר מתחת לגלימת ההיעלמות שלו, אך דמבלדור משלם על כך מחיר יקר כיוון שדראקו מאלפוי מצליח לפרוק ממנו את שרביטו באותו זמן. אוכלי מוות אחדים מגיעים לראש המגדל ומנסים לשכנע את מאלפוי לרצוח את דמבלדור. מאלפוי אינו מצליח לבצע זאת, וסוורוס סנייפ שמגיע במהרה מבצע את הקללה הדרושה והורג את דמבלדור. לאחר מותו של דמבלדור מגלה הארי כי ההורקרוקס מזויף, וכי אדם שראשי התיבות של שמו הם ר.א.ב. גנב את התליון האמיתי.
זמן קצר לאחר מותו מופיע דיוקן של דמבלדור באופן קסום במשרד המנהל של הוגוורטס. בשיחה קצרה שבה משתתף הארי, מספרת מינרווה מקגונגל כי משאלתו האחרונה של דמבלדור הייתה להיקבר באדמות הוגוורטס, והמורה פיליוס פליטיק טוען כי אף אדם לא הקריב יותר מדמבלדור עבור הוגוורטס. בהלוויה שלו משתתפים תלמידי בית הספר, המורים ואנשי הצוות, אנשי משרד הקסמים, רוחות הרפאים של הטירה, קנטאורים, בני ים ואחרים המעוניינים לחלוק לו כבוד אחרון. דמבלדור נקבר בתוך סרקופג שיש לבן בסמוך לאגם של הוגוורטס, ובספר מצוין כי הוא המנהל היחיד בתולדות הוגוורטס שזכה לכך.
תפקידו בספרים > הספר השביעי

רולינג מתארת את נעוריו של דמבלדור ואת מותו בפרקים אחדים בספר. מוצגים הוריו של דמבלדור, פרסיבל וקנדרה, ואחותו הקטנה אריאנה; אחיו, אברפורת', הוצג כבר בספרים הקודמים. הספר מגולל את ימיו של דמבלדור כבחור צעיר, את האירועים העומדים מאחורי דפוסי ההתנהגות שלו, ואת סיפור הידידות בין דמבלדור לבין גלרט גרינדלוולד שהפך לקוסם אפל.
ב-1945 נענה דמבלדור לתחינותיהם של הקוסמים והביס את גרינדלוולד. בעקבות כך הפך דמבלדור לאדוניו של שרביט הבכור (אחד מאוצרות המוות), שנותר בחזקתו עד שדראקו מאלפוי פרק אותו מנשקו בליל מותו. דמבלדור החזיק ברשותו אוצר מוות נוסף, לאחר שקיבל בהשאלה את גלימת ההיעלמות של ג'יימס פוטר. כשהארי החל ללמוד בהוגוורטס החזיר לו דמבלדור את הגלימה.
האמת אודות מותו של דמבלדור נחשפת באמצעות זכרונותיו האחרונים של סנייפ, שחשף אותם בפני הארי פוטר. הארי מגלה כי דמבלדור ביצע שגיאה קשה כשענד טבעת מקוללת על ידו הימנית, בין אירועי הספר החמישי לאירועי הספר השישי. הטבעת כללה את "אבן האוב" של אוצרות המוות, ודמבלדור קיווה להשתמש בה על מנת להתנצל בפני אחותו והוריו. דמבלדור הזעיק את סוורוס סנייפ, אך הוא הודיע לו כי אין בנמצא תרופה שיכולה להועיל, וכי נותרה לו שנה אחת לכל היותר טרם שימות. לאחר ששמע זאת, סיפר דמבלדור לסנייפ שהוא יודע על תוכניתו של וולדמורט לשלוח את דראקו מאלפוי כדי שיתנקש בו. הוא מבקש מסנייפ להטיל עליו את הקללה ההורגת, כיוון שהדבר יהיה משפיל פחות וכדי לחזק את סיפור הכיסוי של סנייפ אצל אוכלי המוות; דמבלדור לא רצה לתת למאלפוי את האפשרות להרוג אותו, וציין כי נשמתו של הילד עדיין שלמה.
דמבלדור מופיע שוב לקראת סוף הספר, לאחר שהארי נפגע מהקללה ההורגת של וולדמורט ונכנס למצב של לימבו. הארי מנחם את דמבלדור, שהתוודה על כל טעויותיו. לאחר מכן מודיע דמבלדור להארי על האפשרויות שעדיין עומדות לרשותו; להמשיך "הלאה", או לחזור לגופו על מנת להתמודד עם וולדמורט בפעם האחרונה. לאחר שהארי חוזר ממצב הלימבו הוא מביס את וולדמורט, ומנהל שיחה קצרה עם הדיוקן של דמבלדור במשרד המנהל של הוגוורטס אודות גורלו של כל אחד מאוצרות המוות. באפילוג של הספר מתברר כי הארי קרא לבנו השני אלבוס סוורוס פוטר, לזכרם של דמבלדור וסנייפ.
מגלמים

ריצ'רד האריס גילם את דמותו של דמבלדור בסרט הראשון ובסרט השני, והיה אמור להמשיך גם בסרטים הבאים. האריס ציין כי בהתחלה הוא סירב להצעה לשחק בסרטים, כיוון שידע כי בריאותו מתדרדרת. אולם, הוא הסכים להצעה לאחר שנכדתו איימה עליו כי לא תדבר איתו יותר אם לא ישחק את דמבלדור. האריס היה מעוניין לגלם את דמבלדור גם בסרט השלישי (שיצא לאקרנים ב-2004), ואף על פי שאובחן כחולה בלימפומת הודג'קין (סוג של מחלת הסרטן) הוא ביקש מהמפיק דייוויד היימן לא ללהק לתפקיד שחקן אחר. אולם, תוכניתו לא יצאה לפועל כיוון שנפטר ב-25 באוקטובר 2002, 9 ימים לפני יציאתו לאקרנים של הסרט השני.
התפקיד הוצע לסר איאן מקלן, אך הוא סירב ונימק זאת בכך שכבר גילם את דמותו של גנדלף בסרטי שר הטבעות, ובכך שלדעתו אין זה ראוי להחליף את האריס לאחר שהשחקן המנוח מתח ביקורת על סגנון המשחק שלו. משפחתו של האריס תמכה בכך שחברו הקרוב פיטר או'טול יחליף אותו בתפקיד.
אולם, ארבעה חודשים לאחר מותו של האריס לוהק לתפקיד סר מייקל גמבון. הוא גילם את דמותו של דמבלדור בצורה שונה מזו של האריס, וחלק מהשורות נאמרו על ידו במבטא אירי, בנוסף לכך שהשלים את צילום הסצנות שלו בתוך שלושה שבועות. גמבון המשיך לשחק גם בשאר הסרטים.
בראיון מוקלט למהדורת ה-DVD של הסרט השני אמר התסריטאי סטיב קלובס כי לדעתו דמותו של דמבלדור היא המרתקת ביותר בשל החוכמה הרבה שלה, אך הוא חש כי "דמבלדור נושא נטל אפל עצום, הוא יודע סודות ואני חושב שהוא נושא על עצמו את עתיד עולם הקוסמים בדרכים רבות".
בסדרת הסרטים "חיות הפלא", החל מ"חיות הפלא: הפשעים של גרינדלוולד", דמבלדור מגולם על ידי השחקן ג'וד לאו.
מאפיינים > מראה חיצוני

דמבלדור מתואר בספרים כקוסם גבוה ורזה, בעל שיער כסוף ארוך שניתן לתחוב לתוך החגורה וזקן ארוך. עיניו של דמבלדור הן בצבע כחול. במהלך הלווייתה של אריאנה פרצה מריבה בין אלבוס לאחיו אברפורת', שהאשים אותו במות אחותם, פגע באגרופו באפו של אלבוס, שבר אותו ונתן לו את המראה העקום המתואר בספרים. דמבלדור מרכיב משקפיים בצורת חרמש. כמו כן, כשהיה צעיר יותר צבע שערו היה אדמוני. בספר הראשון הוא טען כי יש לו צלקת מעל ברכו השמאלית שצורתה דומה לזו של מפת הרכבת התחתית של לונדון. בדרך כלל הוא לובש גלימות קוסמים במגוון צבעים ססגוניים ותבניות.
מאפיינים > אישיות

לאורך כל הסדרה לא ייחס דמבלדור חשיבות כלשהי למושג "טוהר הדם", והאמין כי בחירותיו של אדם כלשהו הן אלה שמשקפות את טבעו האמיתי, ולא המוצא שלו. וולדמורט התייחס בבוז לתכונה זו של דמבלדור, ובסוף הספר הרביעי הוא אמר על כך "גיבור של פשוטי-העם, מגן הבוצדמים והמוגלגים". בניגוד לרוב הקוסמים בסדרה דמבלדור לא חשש לומר את שמו של וולדמורט, ובעימותים השונים ביניהם הוא קרא לו טום.
פעמים אחדות לאורך הסדרה ציינו דמויות שונות כי חולשתו הגדולה של דמבלדור היא אמונתו באנשים שלכאורה אסור היה לבטוח בהם, כגון סוורוס סנייפ, ואף מתווכחות על כך עמו. אולם, לקראת סוף הסדרה מתברר כי לדמבלדור היו סיבות שלא חשף לאמון שנתן בסנייפ, ופעל בצורה נכונה אף על פי שהדמויות השונות לא הבינו זאת. לפי רולינג "אף על פי שדמבלדור לא נראה פעיל במשך שישה ספרים, הוא למעשה דמות מקיאבלית. הוא משך בהרבה חוטים".
דמבלדור תואר כקוסם החזק והמבריק ביותר בסדרה, אך מנגד תואר גם כאדם אקסצנטרי; לדוגמה, בספר הראשון הוא אומר בסעודת פתיחת שנת הלימודים כי ברצונו לומר מילים אחדות, ולאחר הפסקה קצרה אומר "פטפוטים, בלבוש, קוקו, שפיץ." לעיתים קרובות הוא העיר הערות משעשעות, כולל בעימותים, היכולות לגרום לכעס ולחוסר ריכוז אצל יריביו ובכך להטות את הסיכויים לטובתו. הוא כמעט ואינו מביע חוסר סבלנות, ומדבר בנימוס רב גם לאויביו. תחביביו הבולטים הם כדורת ומוזיקה, אותה הוא כינה בספר הראשון "קסם גדול יותר מכל מה שאנחנו עושים כאן".
אולם, רולינג אמרה בראיון בשנת 2005 כי "מוח מבריק לא מגן עלייך מפני טעויות רגשיות, ואני חושבת שדמבלדור מדגים זאת בצורה טובה".
מאפיינים > יכולות והישגים

דמבלדור הפגין יכולות קסם גבוהות גם בצעירותו. בתקופת לימודיו בהוגוורטס הוא היה ידוע כתלמיד המבריק ביותר שלמד שם, השיג ציונים גבוהים בבחינות השונות, זכה בפרסים רבים, ולדברי בוחנת בבחינות בגרות מטעם משרד הקסמים "עשה עם השרביט שלו דברים שלא ראיתי מימי". רולינג אמרה כי דמבלדור היה אוטודידקט, אף על פי ש"הייתה לו גישה למורים הטובים ביותר בהוגוורטס". דמבלדור מעולם לא הפגין סימנים של גאוותנות או יהירות, אך לאורך הסדרה היו פעמים אחדות שבהן הכיר בכך שהוא חכם באופן יוצא דופן ובעל כוחות קסם חזקים ביותר. בחלק מפגישותיו עם הארי במהלך הספר השישי הוא הודה כי עשה טעויות, והדגיש כי כיוון שהוא חכם יותר בהשוואה לקוסמים אחרים הטעויות שלו נוטות להיות יותר גדולות וקשות בהתאם.
דמבלדור היה אחד הקוסמים המוכשרים בספרים בביצוע לחשים אילמים (ביצוע לחשים ללא אמירתם בקול), והיה ידוע בזכות עבודתו בתחום האלכימיה עם ניקולס פלאמל, שהיה היחיד שהצליח ליצור את אבן החכמים. הוא התפרסם גם בזכות גילוי 12 השימושים של דם דרקונים. צורת הפטרונוס של דמבלדור היא עוף חול, שהוא מוטיב ספרותי חשוב בספרים. דמבלדור פיתח שיטה לשליחת הודעות לאנשים אחרים באמצעות קסם הפטרונוס, ולימד את חברי מסדר עוף החול כיצד לבצע אותה.
בספרים השונים ניכר כי הנשק המועדף עליו הוא אש. במהלך הדו-קרב מול וולדמורט בספר החמישי הוא יוצר חבל עשוי מאש; הוא מפגין את יכולותיו הקסומות בפני טום רידל הצעיר, ועושה זאת באמצעות הצתת הארון של רידל; במערה שבה הוחבא התליון של סלית'רין הוא השתמש באש על מנת להדוף את החיז"לים, הרגישים לאור ולחום. כמו כן, בספר החמישי סיפר האגריד כי דמבלדור הצליח ליצור אש נצחית על מנת לתת אותה כמתנה לענקים, ולשכנעם לא להצטרף לוולדמורט. דמבלדור רמז להארי בספר הראשון כי הוא מסוגל להפוך את עצמו לבלתי נראה גם ללא גלימת היעלמות, "אני לא צריך גלימה כדי שלא יראו אותי" וככל הנראה מדובר בקסם הנגזה חזק במיוחד.
תחומי מומחיות נוספים שלו הם ביאור הכרה (מעין קריאת מחשבות) והלטת הכרה (המאפשרת לחסום ביאור הכרה), ושינויי צורה אותם לימד לפני שהתמנה למנהל. בהספד שנכתב עליו בתחילת הספר השביעי מסופר גם כי הוא היה מומחה ברקיחת שיקויים ובביצוע לחשים, וכן שמאמרים רבים פרי עטו התפרסמו בעיתונים הנחשבים ביותר המוזכרים בסדרה.
מאפיינים > רכוש

משרדו של דמבלדור בהוגוורטס הכיל חפצים קסומים רבים. בין החפצים הללו ניתן למנות את ההגיגית, שהיא קערת אבן שבה ניתן לשמור זיכרונות בצורה נוזלית ולצפות בהם בכל רגע נתון. הארי גילה את הכלי הזה בספר הרביעי, ובשאר הסדרה שימשה ההגיגית להצגת פלשבקים. בתחילת הספר הראשון השתמש דמבלדור במכשיר בצורת מצית כסוף הקרוי "מעמעם", שהומצא על ידי דמבלדור, והוא המסוגל לשאוב אור מגופי תאורה ולשחררו. בספר השביעי מסופר כי המעמעם הוא גם מתקן התבייתות, וכי הוא נוצר על ידי דמבלדור, שהוריש אותו בצוואתו לרון ויזלי.
דמבלדור היה הבעלים של "שרביט הבכור", שהוא חפץ קסום רב עוצמה הידוע גם בכינויים "שרביט הגורל" ו"מטה המוות", וכאחד מאוצרות המוות. בניגוד לבעלים הקודמים של השרביט דמבלדור לא התפאר בכך שהוא מחזיק בו. יש לו חיית מחמד, עוף חול בשם "פוקס". בסוף הספר הרביעי מסופר כי שתיים מנוצות הזנב של פוקס משמשות ליבות קסם עבור השרביטים של הארי ושל וולדמורט.