stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנון אהרוני
מחקריו

מעברי פאזה: אהרוני יישם את חבורת הרינורמליזציה על מנת לזהות ולאפיין מחלקות אוניברסליות של נקודות קריטיות (למשל במערכות דיפוליות או קוביות) ומולטיקריטיות (למשל ביקריטיות, טטראקריטיות).
עבודתו בנושא מערכות אקראיות כללה מערכות עם שדות אקראיים
וטיפול בשאלה של מיצוע עצמי. אהרוני היה אחד הראשונים שהשתמשו בגאומטריה פרקטלית בכמה ענפים של הפיזיקה הסטטיסטית, במיוחד בקשר למבנים שונים שמופיעים בצבירים של מערכות פרקולטיביות, עם יישומים בהפקת נפט.
מגנטיות קוונטית: אהרוני הציע הסבר למבנים ולדיאגרמת הפאזות של תחמוצות מגנטיות. זה כולל את המבנה המגנטי של הקופראטים, שבהם הופיעה לראשונה מוליכות-על בטמפרטורות גבוהות, ניבוי הפאזה של זכוכית ספין בחומרים הללו, גילוי הסימטריה המיוחדת באינטראקציה של דז'יאלושינסקי-מוריה (הנקראת כיום הסימטריה של שכטמן-אנטין-וולמן-אהרוני) ופאזות מסודרות של חומרים מולטיפרואיים שונים.
פיזיקה מזוסקופית: אהרוני השתתף בדיונים קריטיים על האינטרפרומטר של אהרונוב-בוהם. בשנים האחרונות הוא מתמקד באפקטים של האינטראקציה ספין-מסילה על זרמי המעבר והספין במערכות מזוסקופיות ספינטרוניות, כולל הצעות למסנני ספין שעשויים להתאים לעיבוד נתונים קוונטי.
פרסומים

אהרוני חיבר שמונה ספרים וכתב יותר מ-450 מאמרים. על פי גוגל סקולר, עבודותיו מצוטטות יותר מ-50,000 פעמים וה-H-index שלו הוא 87 (נכון לאוגוסט 2023).
פרסומים > ספרים נבחרים

A. Aharony and J. Feder, editors. Fractals in Physics. Proceedings of a Conference, Vence, France (North Holland, Amsterdam, 1989)
D. Stauffer and A. Aharony. Introduction to Percolation Theory. Taylor and Francis, London (1992); revised 2nd edition (1994);German translation: Perkolationstheorie, Eine Einführung, VCH, Weinheim (1995); Japanese translation: PA-KO RE-SHON NO KI HON GEN RI, Yoshiokashoten, Kyoto (2001).
A. Aharony and O. Entin-Wohlman, editors. Perspectives of Mesoscopic Physics. World Scientific, Singapore (2010)
אמנון אהרוני ואורה אנטין-וולמן. פיזיקה של מצב מוצק. האוניברסיטה הפתוחה, ישראל (2018), 600 עמ'; תרגום לאנגלית: World Scientific, Singapore (2018)
פרסים והוקרות

1972: מלגת פולברייט להשתלמות בארצות הברית.
1984: פרס לנדאו בפיזיקה של מפעל הפיס (תל אביב).
1985: עמית, החברה האמריקאית לפיזיקה.
1988: חבר זר, האקדמיה הנורווגית למדעים ולמדעי הרוח (אוסלו).
1992: חבר, האקדמיה האירופאית לאמנויות, מדעים ומדעי הרוח (פריז).
1993: פרס ויצמן במדעים מדויקים של עיריית תל אביב.
1993: חבר, האקדמיה הנורווגית המלכותית למדעים (טרונדהיים).
2000: פרס רוטשילד בפיזיקה של קרן יד הנדיב (ירושלים).
2002: חבר זר לשם כבוד, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (קיימברידג', מסצ'וסטס).
2003: פרס מייטנר-הומבולט, מהקרן הגרמנית ע"ש הומבולט (ביקורים בקלן, דרזדן ומיינץ).
2003: פרס ראנדרס, שניתן על ידי מלך נורווגיה בשם המכון הנורווגי לטכנולוגיה של אנרגיה למדען זר שתרם למדע הנורווגי.
2011: עמית, המכון הבריטי לפיזיקה.
2012: חבר, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2023: פרס סיגמה-פי לשנת 2020 מהכנס על פיזיקה סטטיסטית של החברה האירופית לפיזיקה, על השגים מיוחדים בפיזיקה סטטיסטית.
סטודנטים ופוסט-דוקטורנטים בולטים באקדמיה

ג'ואן אדלר(אנ'), שמואל פישמן, סרג' גאלאם(אנ'), דניאל בלנקשטיין, יובל גפן, יונתן שפיר, יגאל מאיר, רמית מר, ליאור קליין, איקסו צ'אנג, סבינה טורנו, ויצ'סלב קשצ'ייבס ואקיקו יואדה.
אנטואן בורנונביל

אנטואן בורנונביל
אנטואן בורנונביל (בצרפתית: Antoine Bournonville ‏ 19 במאי 1760 - 11 בינואר 1843) היה רקדן בלט וכוריאוגרף צרפתי, שעבד בבלט המלכותי השוודי ובבלט המלכותי הדני ועם הזמן התמנה למנהל בלט בזה האחרון. הוא מילא מקום חשוב בפיתוח הבלט בסקנדינביה. אנטואן היה אביו של אוגוסט בורנונביל.
ילדות ונעורים

בורנונביל היה בנם של השחקנים לואי-אמאבל בורנונביל וז'אן אברארד, אח תאום לגיום. בשנת 1769, בגיל תשע, החל ללמוד אצל ז'אן-ז'ורז' נובר, ובהמשך יצא למסעות הופעות בווינה, פריז ולונדון, עד 1782, אז הוזמן לעבוד בבלט המלכותי השוודי שליד האופרה המלכותית השוודית בסטוקהולם עם אחותו ז'ולי אליקס דה לה פיי.
קריירה > שוודיה

בורנונוויל היה רקדן ראשי ומדריך בלט באופרה המלכותית השוודית בסטוקהולם עד 1792. בתקופת שהותו בשוודיה, תואר כיפה-תואר כאפולו: "הופעתו הייתה כשל אפולו לכל דבר. נוסף לכך, היה לו נוהג וירטואוזי בכל סוגי המחול, שבו השתמש בטעם המעודן והמשובח ביותר." גוסטב השלישי, מלך שוודיה התלהב פעם כל כך מאיכות הביצוע שלו ומיופיו, עד שקרא אליו להתיר את הסרט שעל שערו כדי שיוכל לראות את קווצות השיער מתנופפות תוך כדי הפירואט.
תלמידתו הנבחרת ובת-זוגו לריקוד בשוודיה הייתה שרלוטה שלוטסברג, שעמה יצר צמד מצליח בבלטים. הוא זה שביקש לצוות אותה אליו כבת-זוגו, לאחר שהכיר בכשרונה כאמנית; ב-1784 נתן לה ביוזמתו הוא תפקיד בבלט Les Meunieres Provencaux, שנחשב לראשית בגרותה האמיתית של סלוטסברג כאמנית.
בורנונביל היה פעיל גם כשחקן, זמר וכוריאוגרף. במהלך שנותיו בשוודיה כתב את הבלטים Les Meuniers provençaux ‏ (1785) ו- Les Pêcheurs ‏ (1789).
קריירה > דנמרק

בורנונביל עזב את שוודיה בשנת 1792, לאחר ההתנקשות בחיי המלך גוסטב השלישי, והתקבל לעבודה בבלט המלכותי הדני בקופנהגן, לאחר הופעת אורח במקום. בת-הזוג שביהר להופעותיו בדנמרק הייתה מארי כריסטין ביורן. בשנים 1823-1816 כיהן כמנהל הבלט בבלט המלכותי הדני.
חייו האישיים

בורנונביל נישא בראשונה לרקדנית הדנית מריאן ינסן. בפעם השנייה נשא לאישה את סוכנת הבית השוודית שלו, לוויסה זונדברג (אמו של אוגוסט בורנונביל. כמו כן הביא לעולם ילד עם הרקדנית הדנית קארו אולסן.
אנדריי מירון

גאורגה אנדריי מירון (ברומנית: George Andrei Miron; נולד ב-28 במאי 1994 בגאלאץ שברומניה) הוא כדורגלן רומני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אוניברסיטת קלוז' מליגת העל הרומנית.
קריירת מועדונים

מירון גדל במחלקת הנוער של אוצלול גאלאץ. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הרומנית, במדיה ערך 22 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-1 ביולי 2015 חתם בבוטושאן מליגת העל הרומנית. הוא ערך 150 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים.
ב-17 בפברואר 2020 חתם בסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית.
ב-1 ביוני 2022 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית. ב-29 בספטמבר שוחרר מהמועדון בצורה הדדית לאחר חתימתו של חאתם אלחמיד ובשל רצונו לשהות ליד אשתו בעת הריונה המתקדם.
תארים

הגביע הרומני (1): 2019/2020
הערות שוליים

↑  שלמה וייס‏, הפועל חיפה החתימה שני זרים חדשים: אנדריי מירון וקוואמה קווי, באתר וואלה, 1 ביוני 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדריי מירון".
אנדרה מאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בנובמבר 1900 טימישוארה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 באפריל 1964 (בגיל 63) בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 
אֶנְדְרֶה מאן (בהונגרית:Mann Endre, ‏ 1 בנובמבר 1900 - 7 באפריל 1964) היה עיתונאי, עורך, סופר ומתרגם יהודי הונגרי שפעל בהונגריה וברומניה. הוא היה אביו של אריק מאיטני.
קורות חייו

אנדרה מאן נולד ב-1900 בטימישוארה, בירת חבל באנאט בימי השלטון ההונגרי במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית . שם משפחת אביו היה במקור "מנדל".
את לימודיו התיכוניים השלים בבתי ספר בטימישוארה ובסגד.
בין מלחמות העולם הוא היה חבר בצוות העיתונים בהונגרית Friss Újság (עיתון טרי) ו-Szezon ובעיתוני ספורט בעירו.
אחרי 1945 היה מאן קריין בשידורים בהונגרית של רדיו בוקרשט ואחרי 1946 עורך כתב העת Szakszervezeti Élet (החיים הסינדיקליים) . אחרי 1950 ערך את הרשומות Hivatalos Közlöny בשפה ההונגרית. מאוחר יותר הועסק בתרגום הכתוביות בהונגרית באולפני הסרטים בבופטיה.
הוא תרגם להונגרית את מעשיותיו של וילהלם האוף שפורסמו בהוצאה לנוער.
ב-1962 פרסם מאן ספר הבישול " Sütemények és édességek" (עוגות וממתקים) שהופיע בשתי מהדורות.
מאן נפטר ב-1964 בגיל 64 בבירת רומניה, בוקרשט.
ספרים

Sütemények és édességek 1962, 1967
(עוגיות וממתקים), ספר בישול
אנדריי מקרביץ'

| --- | --- |

צילום משנת 2019
 לידה:  11 בדצמבר 1953 (בן 70) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Андрей Вадимович Макаревич 
 שם במה:  Макар 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 מקום לימודים:  המכון לארכיטקטורה במוסקבה, Moscow school number 19 
 עיסוק:  זמר, משורר, מלחין, צייר, גרפיקאי, מפיק, מגיש, סופר
 סוגה:  רוק, רוק מתקדם, בלוז רוק, בארד 
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית, עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, גיטרה בס, גיטרה חשמלית
 חברת תקליטים:  סינטז רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  משינה ורמני (מכונת הזמן)
 בן או בת זוג:  יודיף Kseniya Strizh 
 צאצאים:  איוואן מקארביץ' 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית (1999)  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (2003)  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית (1991)  אמן העם של הפדרציה הרוסית (1999)  מדליית מגן רוסיה החופשית (1993)  Moscow Helsinki Group Award  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית  Lev Kopelev Prize 
 www.andreymakarevich.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אנדריי מקרביץ' (ברוסית: Андрей Вадимович Макаревич;‏ נולד ב-11 בדצמבר 1953) הוא מוזיקאי סובייטי ורוסי, ממוצא יהודי, זמר, משורר, מלחין, אמן, מפיק, ומגיש. מפורסם כמנהיג של להקת הרוק "משינה ורמני" ("מכונת הזמן").
קורות חיים

נולד ב-11 בדצמבר 1953 במוסקבה למשפחה של ואדים מקרביץ' ונינה מקרביץ' (שמוילוביץ'). סבו מצד אם, מארק (מורדוך) שמוילוביץ' (נפטר 1951) היה סנדלר, חבר מפלגת הבונד. הסבא רבא שלו, משה שמואל בליאכמן, היה שוחט באחת מבתי הכנסת של ויטבסק.
ב-1969, יחד עם חבריו לכיתה, אלכסנדר איבנוב, פבל רובין, איגור מזאייב ויורי בורזוב (ויותר מאוחר הצטרף אליהם סרגיי קווגואה, חבר הילדות של בורזוב) הקים להקה "משינה ורמני" ("מכונת הזמן"), שקיימת עד היום.
לאחר סיום בית ספר ב-1971 התקבל למכון אדריכלי במוסקבה, אך גורש בשנת 1974 (באופן רשמי על "עזיבת עבודה במחסן ירקות", למעשה - על עיסוק במוזיקת רוק), ולאחר מכן התקבל לעבודה כאדריכל, עבד עד 1979, בסופו של דבר חזר ללימודים בשנת 1975, סיים את לימודיו בשנת 1977 עם תואר של אמן גרפי ואדריכל, אך העיסוק העיקרי שלו כל הזמן היה בלהקה "משינה ורמני".
בשנים 1982–1996 הופיע גם לבד, ללא ליווי של מוזיקאים אחרים, עם גיטרה אקוסטית אחת, עם שירים שלו, אינו מיועדים ל "משינה ורמני". בשנת 2010 חזר להופיע לבד.
יצאו לאור כמה אוספי שיריו ושני ספרי זכרונות ביוגרפיים.
בשנת 2014 הביע מקרביץ' התנגדות לפלישת רוסיה לחצי האי קרים. כתוצאה מכך מספר הופעות שלו בוטלו. מקרביץ' גם כתב מכתב גלוי לוולדימיר פוטין בנושא. באוגוסט 2014 הוא הואשם על ידי לאומנים רוסים בכך שהשתתף בהופעות לפני יחידות צבאיות של אוקראינה במזרח המדינה. בעקבות פניה לבית המשפט, מקרביץ' זכה בתביעת דיבה וקיבל 500 אלף רובל כפיצוי.
ב-2022 מקרביץ' התיישב בישראל, בה מתגורר אחד מילדיו.
ב-2 בספטמבר 2022 פורסם שמשרד המשפטים של רוסיה הכניס את מקרביץ' לרשימה של "סוכנים זרים".
הערות שוליים

↑  Минюст РФ признал иноагентом Андрея Макаревича
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431707205171  PLWABN: 9810581590905606  BIBSYS: 10033356  CiNii: DA17527285  GND: 11948742X  ISNI: 0000 0001 2213 3304  LCCN: no96011840  LNB: 000211646  MusicBrainz: 2619c907-4ae9-4c98-b464-31d7cb71f54f  NDL: 00735270  NKC: jo2003168181  SUDOC: 07915820X  VIAF: 90033216   WorldCat (עם VIAF): 90033216
אנדרה בראיק

| --- | --- |

אנדרה בראיק
 לידה:  30 בנובמבר 1942 הרובע השנים-עשר של פריז, צרפת 
 פטירה:  15 במאי 2016 (בגיל 73) הרובע השלושה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  André Fernand Brahic 
 ענף מדעי:  מדעים פלנטריים
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  הפקולטה למדעים של פריז  תיכון וולטר  אוניברסיטת פריז 7 
 מנחה לדוקטורט:  Michel Hénon 
 מוסדות:  אוניברסיטת פריז 7 (1978)  Alternative Energies and Atomic Energy Commission 
 תלמידי דוקטורט:  Bruno Sicardy, Sébastien Charnoz 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (14 ביולי 2015)  מדליית קרל סייגן (2001)  פרס ז'אן-פרן (2006) 
 הערות:  אסטרואיד 3488 בראיק
 www.brahic.fr
 תרומות עיקריות
 גילוי הטבעת החיצונית של נפטון
 
אנדרה פרנאן בראיק (צרפתית: André Fernand Brahic פריז, 30 בנובמבר 1942 – 15 במאי 2016 ) היה אסטרופיזיקאי צרפתי. מומחה בחקר מערכת השמש וידוע עקב גילוי טבעות נפטון יחד עם האסטרונום ויליאם הבארד.
ביוגרפיה

נולד ב-1942 בפריז תחת הכיבוש הנאצי. 
למד אסטרופיזיקה תחת הנחייתו של אוורי שצמן (Evry Schatzman), מחלוצי התחום בצרפת
ב-1980 היה חלק מחוקרי מערכת השמש במסגרת תוכנית וויאג'ר. בהמשך היה חלק מהחוקרים המפענחים את תמונות הגשושית קאסיני. מחקריו בנושא טבעות שבתאי הובילו להתעניינותו באפשרות למציאת הטבעות סביב נפטון.
אחד מחברי הוועדה לחקר אנרגיות חלופיות ואנרגיה אטומית בצרפת, ופרופ' באוניברסיטה של פריז.
גילוי טבעות נפטון

לענק הקרח נפטון יש מערכת טבעות המקיפות אותו. כיום ידוע על חמש טבעות עיקריות. בשנת 1984 התגלו חלקים מהם (כקשתות) על ידי תצפיות של צוות חוקרים מטלסקופ החלל לה סילה (אנ') בצ'ילה. תחת הנחייתו של אנדרה בראיק וברונו סיקרדי ממצפה החלל בפריז וגם על ידי צוות בהנחייתו של האסטרונום האמריקאי וויליאם האברד.
בראיק העניק לשלוש מהקשתות את השמות Liberté, Égalité, and Fraternité (חירות, שוויון, אחווה ) לפי המוטו של צרפת. קשתות אלו הן חלק מהטבעת החיצונית הנקראת טבעת אדמאס.
פרסים והוקרה

האסטרואיד 3488 בראיק נקרא על שמו.
ב-2001, הוענקה לו מדליה ע"ש קרל סייגן.
ספריו

בראיק כתב מספר ספרים המסבירים את תחום האסטרופיזיקה לקהל הרחב. ספרו האחרון, עולמות מסביב, האם אנחנו לבד פורסם בשנת 2015.
הערות שוליים

↑  אנדרה בראיק, מגלה טבעות נפטון, נפטר אתר Phys.org מתאריך 15 במאי 2016
↑  Hubbard, W.B.; Brahic, A.; Bouchet, P.; Elicer, L.-R.; Haefner, R.; Manfroid, J.; Roques, F.; Sicardy, B.; Vilas, F. (1985). "Occultation Detection of a Neptune Ring Segment". Press Abstracts from the Sixteenth Lunar and Planetary Science Conference, held March 11–15, 1985, in Houston, TX. LPI Contribution 559, published by the Lunar and Planetary Institute, 3303 Nasa Road 1, Houston, TX 77058, 1985, p.35. Bibcode:1985LPICo.559...35H.
↑  Manfroid, J.; Haefner, R.; Bouchet, P. (1986). "New evidence for a ring around Neptune". Astronomy and Astrophysics. 157 (1): L3. Bibcode:1986A&A...157L...3M.
1 2  אנדרה ברהיק, מגלה טבעות נפטון נפטר בגיל 73 אתר astronomy.com מתאריך 16 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007358606705171  BIBSYS: 90236195  BnF: cb11893750r (data)  GND: 1089301324  ICCU: PUVV008356  ISNI: 0000 0001 2133 9730  LCCN: n83239216  NKC: xx0199027  NLG: 288672  NLK: KAC201001935  NTA: 070709742  SUDOC: 026749513  VIAF: 56606523   WorldCat (עם VIAF): 56606523
אנדריי מינקוב

אנדריי דימיטרייביץ' מינקוב (ברוסית: Андрей Дмитриевич Минаков; נולד ב-17 במרץ 2002) הוא שחיין רוסי, סגן אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019), אלוף העולם לנוער (בודפשט 2019) ושיאן רוסיה במשחה ל-100 מטר פרפר.
ביוגרפיה > 2018 > אולימפיאדת הנוער

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) שנערכה באוקטובר זכה מינקוב ב-7 מדליות, 6 זהב, מהן 3 אישיות ו-1 כסף. מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.23 שניות, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.62 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא לאומי חדש של 51.12 שניות. נוסף לכך, הוא זכה ב-3 מדליות זהב במשחי שליחים ובמדליית כסף במשחה שליחים.
ביוגרפיה > 2019 > אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה מינקוב ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא לאומי חדש של 50.83 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (49.66 שניות) ולפני צ'אד לה קלו מדרום אפריקה (51.16 שניות). כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 50.94 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יבגני רילוב, קיריל פריגודה וולדימיר מורוזוב בשיא לאומי חדש של 3:28.81 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:28.10 דקות וארצות הברית (3:28.45 דקות). כשחיין שלישי הוא קבע בסגנון פרפר ב"זינוק שליחים" תוצאה של 50.54 שניות.
באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.25 שניות ומדליות כסף במשחי שליחים. כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.82 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר חופשי: 47.57 שניות (2020), שיא עולם לנוער בעבר
50 מטר פרפר: 23.05 שניות (2020), שיא עולם לנוער בעבר
100 מטר פרפר: 50.83 שניות (2019), שיא רוסיה
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר פרפר: 22.34 שניות (2020)
100 מטר פרפר: 50.12 שניות (2020)
אנדרה ברזיל

אנדרה ברזיל (בפורטוגזית: André Brasil; נולד ב-23 במאי 1984) הוא שחיין ברזילאי. ברזיל מתחרה בשחייה לנכים במסגרת המשלחת הברזילאית למשחקים הפאראלימפיים. הוא בעל 11 מדליות פאראלימפיות, מהן שבע מדליות זהב, ו-12 מדליות זהב באליפות העולם בשחייה לנכים.
אליפות העולם > דרבן 2006

ברזיל התחרה לראשונה באליפות העולם בשחייה לנכים שנערכה בדרבן, דרום אפריקה בשנת 2006, וזכה בארבע מדליות זהב, ושתי מדליות ארד (קטגוריה S10). במשחה ל-50 מטר חופשי זכה במדליית הזהב עם תוצאה של 24.36 שניות, במקצה ל-100 מטר חופשי זכה עם תוצאה של 52.61 שניות, במקצה ל-400 מטר בסגנון חופשי עם תוצאה של 4:08.46 דקות ובמשחה ל-100 מטר בסגנון פרפר זכה במדליית הזהב הרביעית עם 58.00 שניות.
על ארבע מדליות הזהב הוסיף ברזיל שתי מדליות ארד בהן זכה במשחים ל-200 מטר בסגנון מעורב עם תוצאה של 2:19.61 דקות ובמקצה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון חופשי זכה עם הנבחרת במדליית הארד עם תוצאה של 4:07.44 דקות.
אליפות העולם > איינדהובן 2010

באליפות העולם בשחייה לנכים שנערכה באיינדהובן בשנת 2010 זכה ברזיל בחמש מדליות זהב ובשתי מדליות כסף. הוא זכה במדליית הזהב במקצה ל-100 מטר בסגנון פרפר כשקבע 55.99 שניות, במשחה ל-100 מטר בסגנון חופשי עם תוצאה של 50.87 שניות, ב-400 מטר חופשי עם 4:05.95 דקות, במקצה ל-50 מטרים בסגנון חופשי עם תוצאה של 23.53 שניות ובמשחה ל-100 מטר בסגנון גב עם 1:00.55 דקות.
ברזיל זכה בנוסף לחמש מדליות הזהב גם בשתי מדליות כסף, אישית וקבוצתית. במשחה האישי ל-200 מטר בסגנון מעורב הוא זכה במדליית הכסף עם תוצאה של 2:13.20 דקות ובמקצה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון חופשי עם 3:53.79 דקות.
אליפות העולם > מונטריאול 2013

באליפות העולם בשחייה לנכים שנערכה במונטריאול בשנת 2013 זכה ברזיל בשלוש מדליות זהב ובשלוש מדליות כסף. הוא זכה במדליית הזהב במקצים ל-100 מטרים פרפר עם תוצאה של 56.76 שניות, במדליית זהב נוספת במקצה ל-50 מטר בסגנון חופשי כשסיים בזמן של 23.37 שניות, ומדליית זהב שלישית כשעצר את השעון על 51.57 שניות במקצה ל-100 מטר בסגנון חופשי.
במקצה ל-200 מטרים בסגנון מעורב, זכה במדליית הכסף בתוצאה של 2:13.19 דקות, במדליית כסף נוספת במקצה ל-100 מטרים גב, כשעצר את השעון על 1:00.44 דקות, שני רק לג'סטין זוק האמריקאי שניצח עם תוצאה של 1:00.09 דקות, וסייע לנבחרתו לזכות גם במדליית הכסף במקצה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון חופשי עם תוצאה של 3:51.64 דקות, רק חצי שנייה אחרי הנבחרת הניו זילנדית שזכתה במדליית הזהב.
המשחקים הפאראלימפיים > בייג'ינג 2008

ברזיל השתתף לראשונה במשלחת הברזילאית למשחקים הפאראלימפיים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) וזכה בארבע מדליות זהב. הוא זכה במדליית הזהב במשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי עם שיא עולם של 23.61 שניות, במשחה ל-100 מטר בסגנון חופשי עם שיא עולם נוסף של 51.38 שניות, במשחה ל-400 מטר חופשי עם שיא פאראלימפי של 4:05.84 דקות ובמשחה ל-50 מטרים בסגנון פרפר קבע שיא פאראלימפי של 59.13 שניות במקצה המוקדם ושיא עולם של 56.47 שניות במקצה הגמר.
ברזיל השתתף בשלושה מקצים נוספים, שני מקצים קבוצתיים ומקצה אישי אחד, בהם לא זכה במדליות.
המשחקים הפאראלימפיים > לונדון 2012

במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) זכה ברזיל במדליית זהב במשחה ל-50 מטרים חופשי עם שיא עולם חדש של 23.16 שניות, לפני נתן שטיין הקנדי שסיים עם 23.58 שניות, והאוסטרלי אנדרו פסטרפילד שזכה בארד עם שיא אוקיאניה של 23.89 שניות. ברזיל זכה במדליית זהב נוספת במשחה ל-100 מטר חופשי עם שיא פאראלימפי של 51.07 שניות לפני בן ארצו פיליפ רודריגז שזכה במדליית הכסף עם 52.42 שניות ופסטרפילד שזכה בארד נוסף עם 52.77 שניות. הוא זכה במדליית זהב שלישית במקצה ל-100 מטר פרפר עם שיא פאראלימפי של 56.35 שניות, לפני הרוסי דימיטרי גריגורב שסיים עם שיא אירופאי 56.89 שניות והדרום אפריקאי אחמט האסיים שקבע שיא אפריקאי של 57.76 שניות שהספיק לו למדליית הארד.
במקצה ל-200 מטר מעורב הוא זכה במדליית הכסף כשסיים את התחרות בזמן של 2:12.36  דקות. במשחה ל-100 מטר גב זכה במדליית כסף נוספת עם תוצאה של 1:00.11  שניות, כשנכנע לשיא עולם של 1:00.01 שניות דל האמריקאי ג'סטין זוק. ובמשחה ל-400 חופשי סיים במקום הרביעי.
הערות שוליים

↑  Men's 100m Butterfly S10 Final
↑  Men's 50m Freestyle S10 Final
↑  Men's 100m Freestyle S10 Final
↑  Men's 200m Individual Medley SM10 Final
↑  Men's 100m Backstroke S10 Final
↑  Men's 4x100m Freestyle Relay 34pts Final
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's 50 m Freestyle S10
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's 100 m Freestyle S10
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's 400 m Freestyle S10
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's 100 m Butterfly S10
↑  Men's 50m Freestyle - S10
↑  Men's 100m Freestyle - S10
↑  Men's 100m Butterfly - S10
↑  Men's 200m Ind. Medley - SM10
↑  Men's 100m Backstroke - S10
אנדריי מישצ'נקו

אנדריי פטרוביץ' מישצ'נקו (באוקראינית: Андрій Петрович Міщенко; נולד ב-7 באפריל 1991) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בדורדוי בישקק מליגת העל הקירגיזית בעמדת בלם.
קריירה

מישצ'נקו התחיל את הקריירה שלו בקולוס קובאליבקה. כעבור 3 עונות חתם בהירניק-ספורט קומסומולסק מהליגה האוקראינית השנייה והיה אחד המצטיינים של הקבוצה עם 5 שערים ב-27 משחקים.
בקיץ 2012 חתם בסטאל אלצ'בסק מהליגה האוקראינית הראשונה. בעונתו הראשונה במועדון סיים עם המועדון במקום השני בליגה.
בינואר 2014 חתם בסבסטופול מליגת העל האוקראינית. בסיום העונה המועדון התפרק בעקבות כיבוש חצי האי קרים על ידי רוסיה, ומישצ'נקו חתם באולימפיק דונצק.
ב-26 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד צ'רנומורץ אודסה.
ב-12 ביולי 2015 עזב לראשונה את אוקראינה וחתם במכבי נתניה לעונה אחת.
ב-5 ביולי 2016 חתם בהפועל אשקלון.
ב-27 במרץ 2021, מישצ'נקו חתם באיסטיקלול דושנבה מליגת העל הטג'יקית.
ב- 6 בינואר 2022 חתם בקבוצת AGMK מליגת העל האוזבקית.
ב-31 ביולי 2022 חתם בקבוצת נפצ'י פרגאנה מליגת העל האוזבקית.
תארים

אליפות טג'יקיסטן: 2021
הערות שוליים

↑  מוטי פשכצקי, ‏0:2 לנתניה על מכבי פ"ת. מישצ'נקו חתם, באתר ערוץ הספורט, 12 ביולי 2015
↑  נדב צרפתי, ‏מישצ'נקו חתם באשקלון: שמח מאוד להגיע לכאן, באתר ONE‏, 5 ביולי 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדריי מישצ'נקו".
אלכס אנדרסן

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1994 (בן 30) סליילסה, שלן, דנמרק דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קופנהגן 
 https://www.alexhoeghandersen.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכס האג אנדרסן (בדנית: Alex Høgh Andersen;‏ 20 במאי 1994) הוא שחקן וצלם דני. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו של איבר חסר העצמות בסדרת הטלוויזיה הדרמטית ההיסטורית "ויקינגים".
ביוגרפיה

נולד וגדל בעיירה קטנה מדרום-מערב לקופנהגן, אנדרסן גילה את אהבתו למשחק בזמן שלמד דרמה בבית הספר. שם למד את היסודות של משחק, כולל המשמעת, המיקוד ועבודת הצוות הדרושים כדי להצליח בעסק. אנדרסן השתתף בהצגות רבות בעלות אוריינטציה מוזיקלית והיה לו מזל לצבור ניסיון רב עם הרבה תפקידים גדולים. כמו עמיתיו, הוא החל לאודישנים לתפקידי קולנוע. בגיל 17 אנדרסן הבין את ההבדל בין הופעות חיות למשחק מול מצלמה. זה עודד אותו להמשיך בלימודי קולנוע ומדיה באוניברסיטת קופנהגן.
אנדרסן עסק גם בצילום. בהתחשב בעצמו כאדם בעל חזות אופקית, הוא ממשיך ללמוד יותר ויותר על מצלמות בגלל הניסיון שלו לצלם ולביים סרטים קצרים. בנוסף, הוא למד ריקודים, שירה, ספורט, גידור ופעלולים.
2017–2018; פרסומות לרשת DISH כדמותו "ויקינג" בדמותו "איבר" עם הציטוט המסיים של: "או לאן שהאלים עשויים לקחת אותך."
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 6 גיבורים | הירו חמדה | דיבוב; גרסה דנית |
| 2015 | מלחמה | אנדרס הולם |  |
| 2019 | הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר | ארת | דיבוב; גרסה דנית |
| 2021 | הצל שבעיניי | פרדריק | סרט של נטפליקס |
| 2024 | החדר הסמוך |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | מבחוץ | ויקטור | תפקיד ראשי |
| 2013 | טווילינגרן וג'ולמנדן | ויליאם אייברסן | תפקיד ראשי |
| 2015 | גבעת הדנסטד | פלוטה צל | פרק: "קאנטינדימן" |
| 2016–2018 | ויקינגים | איבר חסר העצמות | תפקיד ראשי (עונות 6-4); 31 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Sværdet i Stenen | ארתור פנדרגון | תפקיד ראשי |
אישטוואן בנדק (רופא)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בינואר 1915 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  9 ביוני 1996 (בגיל 81) ונציה, איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 תפקידים:  רופא, סופר, איש אשכולות 
 פרסים והוקרה:  אלברט סנט-גיירגי (1992)  פרס סצ'ני (1992) 
 
אישטוואן בֶּנֶדֶק (בהונגרית: Benedek István;‏ בודפשט, 17 בינואר 1915 – ונציה, איטליה, 9 ביוני 1996) רופא יהודי-הונגרי, סופר, היסטוריון תרבות, איש אשכולות. נכדו של אלק בנדק בנו של מרצל בנדק.