stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unapologetic
ביקורת

האלבום קיבל ביקורות מעורבות. אתר Metacritic שנותן ציון ממוצע לאלבומים על סמך ביקורות של מבקרי מוזיקה, הקצה ציון ממוצע של 61/100 בהתבסס על 25 ביקורות. אלקסיס פטרידיס מהגרדיאן מצאה את האלבום "הרבה יותר מעניין "מאשר אלבומה הקודם: "יש כאן דברים שראויים לשמיעה, אם אתה יכול להתיר את המוזיקה מחייו האישיים של האמן". אלכס מקפירסון ממגזין העובדה הרגיש שהשירים באלבום הם הכי משכנעים מאז אלבומה הרביעי: "גם אם האלבום נכשל, זה בדרך כלל עושה זאת בדרכים מעניינות מבחינה מוזיקלית". אנדי קלמן מ-Allmusic סבר כי "הדרך היחידה ליהנות מרוב האלבום הוא לקיחתו כבידור טהור עוד בזמן רענון של מוזיקת הפופ עכשווית". דן מרטין מ-NME ציין כי: "זהו האלבום הטוב ביותר שלה, האלבום עוסק בפופ אוונגרד הנועז. ריהאנה היא הדבר המשכנע ביותר בפופ העכשווי". ג'ון דולן מהרולינג סטון טען כי "האלבום הוא בוטה, צללי אר אנד בי כנים וששרים בתוך סנטימטר של החיים שלו". ג'ון קרמניקה מהניו יורק טיימס הרגיש שהאלבום "עושה את רוב הכישרון [של ריהאנה]" והצהיר: "אפילו בשירים הפגיעים ביותר, היא שומרת על מגניבות, אף פעם לא נהיית רגשנית מדי". פונטיין סמוקי מהפינגטון פוסט קרא לאלבום "קינטי ומגוון מוזיקלית", וכתב כי" תקיעות הקולות של התרבות הגלובלית, שלאחר מצב רוח נוער דרך כל רצועה".
בביקורות המעורבות, ז'נבייב קוסקי מ-A.V. דה קלאב מתח ביקורת על האלבום: "ריהאנה מאריכה את הנימה המתריסה של האלבום לחיים הרומנטיים שלה", וכינה את האלבום "אלבום פופ לוהט שמוצף למרבה הצער בשאריות איכס של התרסה שטרם הורווחו שמסמן את הפלט האחרון של בראון". רנדל רוברטס מלוס אנג'לס טיימס הרגיש שהשירים המסחריים באלבום הם "ליריקה שהופך לרעל". "אפילו מבחינה מוזיקלית, ריהאנה התפתחה לאחד מפרימדונות הפופ יותר ממה שחושבים". סיימון דה פרייס מהאידפנטד קטל את השירה של ריהאנה כאשר קרא לה שטוחה יותר מנורפוק, ואמר שהחומרים המוזיקליים שלה "משעממים כמו שטיפת כלים" ו"משחקי המילים שלה לא מגובשים ומיניים". גרג קוט משיקגו טריביון כתב: "אלבום שנשלט על ידי בלדות עם מילים שטחיות ומופנמות. שירי הדאבסטפ מרגישים כמו הפוגות". אריק הנדרסון מסלנט מגזין ציין כי "האלבום נשמע כמו טלאים. אם רק המוזיקה הייתה משכנעת מספיק כדי לגבות את חוסר תום הלב העליון של המילים". קלשון מדיה דחו את המוזיקה שלה וקרו לאלבום "עבודה של סינטיסייזר פופ" ואמרו שהשירים "הפכו לעבודה משעממת, ולא שווה את הזמן שלנו ולא יאה לכישרון של ריהאנה". במדריך לצרכן של MSN Music, רוברט כריסטגו כתב "כל כך פרובוקטיבי, הרבה יותר כמו אנדרואיד מאשר כבן אדם" שלה בבדיחות דעת. הוא ציטט משפטים מהשירים: "Phresh Out the Runway" ,"Diamonds", ו-"Numb" ונתן לאלבום ציון של 3 כוכבים.
ביקורת > שבחים

האלבום זכה בפרס אלבום ה-R&B הטוב ביותר בטקס פרסי הבילבורד. בטקס פרסי ה-AMA האלבום היה מועמד לפרס אלבום ה-R&B/הסול המועדף, אך הפסיד לאלבום The 20/20 Experience של ג'סטין טימברלייק. בטקס פרסי הגראמי ה-56 זכה האלבום בפרס "האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר".
רשימת רצועות

| Unapologetic> מס' | Unapologetic> שם | Unapologetic> כותב(ים) | Unapologetic> משך | Unapologetic>  | Unapologetic>  | Unapologetic>  | Unapologetic>  | Unapologetic>  | Unapologetic>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Phresh Out the Runway  | דייוויד גטה, ג'ורג'יו טואינפורט, The Dream, ריהאנה | 3:42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Diamonds  | סיה פרלר, בנימין לוין, מייקל אס אריקסן, תור האריק הרמנסן | 3:45 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Numb (בשיתוף עם אמינם)   | סם טל, ריהאנה, וורן פלדר, רונלד "פליפ" קולסון, פופ וואנסל | 3:25 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Pour It Up  | ריהאנה, מייקל ווילאמס, ת'רון תומאס, טימותי תומאס | 2:41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Loveeeeeee Song (בשיתוף עם Future)   | ניבדיאוס וילברן, דניסי "בלו יוני" אנדרוס, ריהאנה | 4:16 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Jump  | קווין קוסום, אם בי ווליאמס, אריקסן, הרמנסן, שאול מילטון, וויל קנארד | 4:24 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Right Now (בשיתוף עם דייוויד גטה)   | אסתר דין, The Draem, ריהאנה, דייוויד גטה, אריקסן, הרמנסן, שפר סמית, טואינפור, ניק רוטוול | 3:01 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | What Now  | אוליביה וויית', ריהאנה, פארקר איגהיל, נתן קסלס | 4:03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Stay (בשיתוף עם מיקי אקו)   | מיקי אקו, ג'סטין פארקר, אלוף לואלב | 4:00 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Nobody's Business (בשיתוף עם כריס בראון)   | The Dream, ריהאנה, קרלוס "לוס" מקיני | 3:36 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Love Without Tragedy / Mother Mary  | The Dream, ריהאנה, מקיני | 6:58 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Get It Over With  | ג'יימס פונטלרוי, ריהאנה, בריאן אטמים | 3:31 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | No Love Allowed  | שון "אליהו לייק" פנטון, ריהאנה, אלכסנדר לפט, נו איי די, סטיב ווירמן | 4:09 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Lost In Paradise  | אסתר דין, טימותי מקנזי, אריקסן, הרמנסן | 3:35 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 55:06 |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס בדלוקס> מס' | רצועות בונוס בדלוקס> שם | רצועות בונוס בדלוקס> כותב(ים) | רצועות בונוס בדלוקס> משך | רצועות בונוס בדלוקס>  | רצועות בונוס בדלוקס>  | רצועות בונוס בדלוקס>  | רצועות בונוס בדלוקס>  | רצועות בונוס בדלוקס>  | רצועות בונוס בדלוקס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. | Half of Me  | אמילי סאנדיי, שהיד חאן, אריקסן, הרמנסן | 3:12 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | (Diamonds (Dave Audé 100 Extended  | סיה פרלר, בנימין לוין, מייקל אריקסן, תור האריק הרמנסן | 5:03 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | (Diamonds (Gregor Salto Downtempo Remix  | סיה פרלר, בנימין לוין, מייקל אריקסן, תור האריק הרמנסן | 4:29 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 67:50 |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס בדלוקס DVD> מס' | רצועות בונוס בדלוקס DVD> שם | רצועות בונוס בדלוקס DVD> כותב(ים) | רצועות בונוס בדלוקס DVD> משך | רצועות בונוס בדלוקס DVD>  | רצועות בונוס בדלוקס DVD>  | רצועות בונוס בדלוקס DVD>  | רצועות בונוס בדלוקס DVD>  | רצועות בונוס בדלוקס DVD>  | רצועות בונוס בדלוקס DVD>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18. | First Look: 2012 LOUD Tour Live At the O2  |   | 23:04 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 23:04 |  |  |  |  |  |  |
סימפולים

"Numb"- מסמפל מילים מתוך השיר "Can't Tell Me Nothing" של קניה וסט.
"Jump"- מסמפל דגימות מהשיר "Pony" של להקת "Ginuwine"
"Nobody's Business"- מסמפל את "The Way You Make Me Feel" של מייקל ג'קסון
נועה אריאל

| --- | --- |

נועה אריאל, 2017
 לידה:  1965 ניר צבי 
 פטירה:  1 במאי 2022 (בגיל 57 בערך) ל' ניסן ה'תשפ"ב יצהר
 מקום קבורה:  יצהר
 שם לידה:  נועה זלמנוביץ'
 סוגה מועדפת:  תיאטרון בובות
 מדינה:  ישראל
 יצירות בולטות:  "הערב היפה בחיי", "ציפור קטנה צייצה לי סוד"
 בן זוג:  הרב ישראל אריאל
 צאצאים:  דוד אריאל, טוביה אריאל
 מספר צאצאים:  4
 פרסים והוקרה:  פרס שר החינוך לתרבות יהודית
  תיאטרון נועה אריאל, ברשת החברתית פייסבוק
 
נועה אריאל (1965 – 1 במאי 2022, ל' בניסן ה'תשפ"ב) הייתה יוצרת ובובנאית ישראלית.
כתבה והפיקה במסגרת תיאטרון הבובות שלה הצגות בנושאי סיפורי צדיקים, זוגיות, קשיים חברתיים, אלימות במשפחה ופגיעה מינית.
ביוגרפיה

נולדה במושב ניר צבי למשה, ניצול שואה, ורחל זלמנוביץ', ממייסדי המושב. היא בת בכורה ולה שני אחים נוספים.
למדה בתיכון רמלה לוד. בגיל 16, לאחר כיתה י' עזבה את הלימודים, הצטרפה לתנועת התחיה והייתה פעילה במאבק למען עצירת הנסיגה מסיני. הצטרפה למכון אורה וחזרה בתשובה.
בגיל 18 נישאה לרב ישראל אריאל. לאחר החתונה עבדה כמורה לאמנות, מדריכת חוגים, ושימשה כטבחית בישיבת עוד יוסף חי בקבר יוסף.
ביוגרפיה > תיאטרון בובות

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, כשהייתה בת 28, החלה ללמוד ולעסוק בבובנאות בהנחיית מירי פארי, והקימה את תיאטרון בובות בשם "דומם מדבר". עד 2017 נקרא התיאטרון בשם זה, ומאז הוא נקרא "תיאטרון נועה אריאל".
מיקי מבורך, שהייתה בין מורותיה לבובנאות, ביימה את מרבית ההצגות והייתה שותפה לכתיבתן. מרבית הבובות הופעלו בטכניקת "בובות שולחן" (בובות המופעלות כשמפעילתן גלויה), ועוצבו ונבנו ממגוון חומרים. רפרטואר התיאטרון כלל 15 הצגות ילדים ו-3 הצגות מבוגרים.
ההצגה הראשונה שהעלתה הייתה הצגת ילדים "מעשה מאבדת בת מלך" של רבי נחמן מברסלב.
ביוגרפיה > תיאטרון בובות > הצגות ילדים

מעשה באבידת בת מלך
כד השמן של עזריה, (חנוכה), הצגת בכורה: 1997
בזכות הא'-ב' (על ימים נוראים ותפילה)
בזכות ביעור חמץ
אהבת תורה (שבועות)
נס דלתות הנחושת (שער ניקנור)
נבל החלומות (חלומות על בית המקדש)
הרימון מארץ ישראל (על שבעת המינים וארץ ישראל)
חרוז הגורל
מעשה בחברים ומעיל (בין אדם לחברו)
ציפור קטנה צייצה לי סוד (למבוגרים ולילדים). למניעה וחשיפה של פגיעה מינית, הצגת בכורה: 2015
יוסף מוקיר שבת
ארץ חמדה
גביע של אליהו
מעשה באוצר, עיצוב ובניית בובות - אלכסנדר מרגולד
ביוגרפיה > תיאטרון בובות > הצגות לנוער ומבוגרים

הערב היפה בחיי, על אלימות במשפחה. הצגת בכורה: 1998, ההצגה עלתה למעלה מ-500 פעמים.
דאגה בלב איש
באש ובמים, תמונות מחיי נישואין
על כסף נדבר בסוף
בתיאטרון אודיו אבות האומה גילמה את רות המואבייה בתסכית "ויקר מקרה" שכתב מנחם לוי וביים יואל דרורי. בתסכית זה השתתף גם בנה דוד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מחשון ה'תשמ"ד (כשהייתה בת 18) ועד לפטירתה הייתה נשואה לרב ישראל אריאל (ליבוביץ'), הם התגוררו ביצהר ולהם ארבעה ילדים.
שניים מבניה עוסקים במשחק: בנה הבכור דוד (בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב) משחק בין השאר בתיאטרון "לב השמים", ובנה טוביה הוא בוגר תורת החיים - בית הספר לקולנוע יהודי.
ביוגרפיה > הנצחה

במוזיאון של מרכז תיאטרון בובות חולון הוקמה באוגוסט 2023 תערוכה בשם "דּוֹמֵם מְדַבֵּר - תיאטרון הבובות של נועה אריאל" (אוצר: אילן סביר) ובה מוצגות בובות מתוך הצגות התיאטרון של נועה אריאל.
הערות שוליים

↑  כד השמן של עזריה
↑  בזכות הא-ב - הצגה לילדים, בעמוד הפייסבוק של דומם מדבר
↑   כמו גדולות: הבובנאית נועה אריאל בקטע מההצגה | סרטים לילדים, סרטון בערוץ "עולם הילדים – סרטים לילדים, משחקים, יצירות ועוד", באתר יוטיוב (אורך: 04:36)
↑  חרוז הגורל, בעמוד הפייסבוק של משרד התרבות והספורט, 20 באפריל 2020
↑   ציפור קטנה צייצה לי סוד, ברשת החברתית פייסבוק
↑   נועה אריאל על סדרת ההדרכה בעקבות ההצגה ציפור קטנה צייצה לי סוד, סרטון בערוץ "נפתלי פומברג", באתר יוטיוב (אורך: 02:20)
↑  יערית אלבז, ‏איך גורמים לילדים שלנו לפנות אלינו?, באתר כיכר השבת, 16 באוגוסט 2015
↑  מאת אסף פטריק, אלוקים מחליף הילוך, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2001
↑    כתב מקור ראשון, ‏היוצרת נועה אריאל נפטרה לאחר מאבק במחלה, בעיתון מקור ראשון, 1 במאי 2022
↑    אלישע בן־קימון, מפגינים למען העצורים, באתר "ידיעות אחרונות", 6 בדצמבר 2015
↑  הארץ, יצהר, בירת התיאטרון של יש"ע, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2003
↑  אלוף בן, פרשנות: אובמה ונתניהו ידברו, המתנחלים ימשיכו בשלהם, באתר הארץ, 19 ביוני 2009
↑  שחקני תיאטרון לב השמים
↑  דומם מדבר באתר מרכז לתיאטרון בובות חולון
צוואת יהושע

צוואת יהושע היא צוואתו של יהושע בן נון לעם לפני מותו. נאומו חותם את סיפורי ספר יהושע ומופיע בספר יהושע, פרק כ"ג. נאומו של יהושע מזכיר נאומי פרידה של מנהיגים במקרא, לפני שהם מעבירים את מושכות השלטון, כדוגמת ברכת משה ודברי התוכחה שלו בספר דברים, תוכחת שמואל לעם וצוואת דוד לשלמה.
תקופת מנהיגותו של יהושע נפתחה בדברי ה' אל יהושע. בדבריו ליהושע מתנה ה' את תמיכתו בקיום מצוותיו. צוואת יהושע יוצרת מסגרת וחותמת את ספר יהושע. בנאומו מדבר יהושע על כך שה' הניח לעם ישראל מאויביו ואין סכנות המלחמה עוד בגדר בעיה. הבטחת הישארותם של בני ישראל בארץ תקויים רק אם יקיימו את חוקי אלוהים ולא ידבקו באלוהים אחרים. פרק כ"ג הוא בבחינת רמז מקדם ומשמש הכנה לקורות עם ישראל על פי המסופר בספר שופטים.
פרק כ"ג אינו חותם את ספר יהושע. נאומו האחרון של יהושע מופיע בפרק האחרון בספר יהושע, פרק כ"ד. פרק כ"ד הוא נאום פרידה וכך נוצרת כפילות עליה עמדו פרשנים. לנאום המופיע בפרק כ"ג ישנם קווים מקבילים בפרק כ"ד: התקהלות העם ומנהיגיו, מלחמות ה', ציווי לנאמנות לה' ואיום בעונש, אם יסטו מדרכו של האל. אברבנאל מפרש את הכפילות כך: "אחשוב אני, שאחרי שיהושע דיבר אל העם הדברים הקודמים (פרק כ"ג), לפי שהעם לא השיבוהו דבר עליו, לא נתקררה דעתו, ולכן ראה להביא אותם בתוכחה שנית כדי לשאול מהם שאלות באופן שמפאת ההכרח יצטרכו להשיבו כאשר עם לבבם".
בנאומו האחרון בפרק כ"ד נוקט יהושע גישה חינוכית הפוכה, שמטרתה לגרום לעם להתקרב לציווי התורה, אך מבלי לאיים עליהם כפי שנוקט למשל ספר דברים, אלא על ידי עידוד בלשון סגי נהור של העם להמשיך ולעבוד את אליליו, כפי שעשו אבות אבותיו בעבר הנהר ובמצרים גם יחד, זאת בעוד יהושע ומשפחתו ימשיכו לעבוד את אלוהים. התוצאה היא התנערות של העם והתחייבות מצידו להפסיק את העבודה הזרה.
לקריאה נוספת

יחזקאל קויפמן, ספר יהושע, ירושלים, קריית ספר, 1963, עמ' 248-244
הערות שוליים

↑  ספר שמואל א', פרק י"ב
↑  ספר מלכים א', פרק ב', פסוקים א'–י'
↑  ספר יהושע, פרק א', פסוקים א'–ט'
↑  יאיר זקוביץ, עולם התנ"ך: יהושע, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 208
↑  יאיר זקוביץ, עולם התנ"ך: יהושע, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 213
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |
אנדרס אסקובר

אנדרס אסקובר סלדריאגה (בספרדית: Andrés Escobar Saldarriaga‏; 13 במרץ 1967 - 2 ביולי 1994), היה כדורגלן קולומביאני ששיחק בעמדת הבלם בקבוצות אתלטיקו נסיונל ויאנג בויז ברן, וכן בנבחרת קולומביה. הוא היה ידוע בכינויים "הג'נטלמן של הכדורגל" ו"מספר 2 הבלתי מנוצח". אסקובר נרצח ביריות בעיר הולדתו על ידי אנשים ששמם נקשר לפעילות ארגון פשע קולומביאני, חמישה ימים לאחר הדחתה של קולומביה ממונדיאל 1994.
חיים אישיים

אסקובר נולד בעיר מדיין וגדל במשפחה מהמעמד הבינוני. הוא סיים את לימודיו התיכוניים והגבוהים במוסדות חינוך בעיר, וכבר מגיל ילדות שיחק בקבוצות כדורגל מקומיות של בית הספר. אסקובר היה מאורס לחברתו במשך חמש שנים, והוא נרצח חודש לפני שהזוג היה אמור להתחתן. אחיו, סנטיאגו אסקובר, היה גם כן כדורגלן ששיחק לצידו של אנדרס באתלטיקו נסיונל. לאחר מותו של אנדרס, אחיו המשיך בקריירת אימון.
קריירה

אסקובר התחיל לשחק באופן מקצועני כשהיה בן 20 ושיחק בעמדת הבלם לכל אורך הקריירה. הוא נחשב כבעל משחק ראש טוב. אסקובר נשא את הספרה 2 על גבי חולצתו, והיה ידוע בכינוי "מספר 2 הבלתי מנוצח". הוא שיחק כל הקריירה בקבוצת אתלטיקו נסיונל למעט תקופה קצרה של חצי שנה במועדון השווייצרי יאנג בויז ברן. הוא סייע לנסיונל לזכות בגביע ליברטדורס של שנת 1989. סך הכל היו לאסקובר 222 הופעות ליגה במדי נסיונל. לפני תחילת משחקי מונדיאל 1994 דווח כי מילאן מהליגה האיטלקית מגלה בו עניין ועשויה לצרפו לאחר הטורניר.
קריירה > נבחרת קולומביה

אסקובר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קולומביה ב-30 במרץ 1988 בניצחון 0-3 על קנדה במשחק ידידות. ב-24 במאי 1988 הוא כבש את השער היחידי שלו במדי הנבחרת בתיקו 1-1 עם אנגליה במשחק באצטדיון ומבלי, במסגרת מפעל גביע רוס. אסקובר שיחק ארבעה משחקים בקופה אמריקה של שנת 1989. הוא השתתף במשחקי מוקדמות מונדיאל 1990 כולל שני משחקי הפלייאוף נגד ישראל, שבסיומם קולומביה העפילה למונדיאל. במונדיאל עצמו, אסקובר שיחק בכל המשחקים ועזר לקולומביה להגיע לשלב שמינית הגמר שבו הודחה לאחר הפסד 2-1 לקמרון. אסקובר שיחק גם בכל משחקי הנבחרת בקופה אמריקה של שנת 1991 שבו קולומביה סיימה במקום הרביעי.
אסקובר החמיץ את משחקי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1994 בעקבות פציעה, אך קולומביה הצליחה להעפיל למונדיאל תוך הצגת יכולת גבוהה (כולל ניצחון 0-5 על ארגנטינה), דבר שיצר ציפיות גבוהות מהנבחרת להצליח גם במונדיאל עצמו. אסקובר היה קפטן הנבחרת במהלך המונדיאל, ולאחר הפסד 3-1 לרומניה במשחק הראשון בשלב הבתים, ב-22 ביוני 1994 קולומביה פגשה את ארצות הברית בלוס אנג'לס למשחק שבו היא הייתה פייבוריטית ברורה לניצחון. בדקה ה-34 של המשחק, הקשר האמריקאי ג'ון הארקס שלח כדור רוחב לרחבה הקולומביאנית, ואסקובר גלש אל הכדור ודחק אותו לעבר שערו של אוסקר קורדובה. קולומביה לא הצליחה לחזור למשחק לאחר השער העצמי של אסקובר, ובסיומו הפסידה 2-1 והודחה מעשית מהטורניר.
מותו

אסקובר חזר לקולומביה עם תום המשחקים של הנבחרת במונדיאל, אף על פי שקרובי משפחתו ששהו אז בארצות הברית ביקשו ממנו להישאר עימם. בלילה של ה-1 ביולי 1994 הוא יצא עם חבריו לפאב באזור אל פובלדו שבמדיין. לאחר שסיימו לבלות במועדון לילה, הוא וחבריו נפרדו. בערך בשעה 3:00 לפנות בוקר, כשהוא נמצא לבדו בחניון המועדון, החל ויכוח בינו לבין ארבעה זרים. במהלך התגרה, שניים מתוכם שלפו אקדחים וירו באסקובר שישה כדורים בעודו יושב בתוך רכבו. לאחר מכן הם נמלטו מהחניון, כשאסקובר מדמם למוות. אסקובר נלקח לבית חולים מקומי, אך מותו נקבע לאחר כ-45 דקות.
לאחר הרצח

על אף שהשתלשלות העניינים המדויקת שהובילה לרצח אסקובר לוטה בערפל, המניע העיקרי לרצח כפי שנתפס בציבור הרחב, הוא נקמה על שערו העצמי. זאת על אף שהיו ידיעות שהאחים פדרו וסנטיאגו גאיון, ברוני סמים ששלטו בארגון פשע במדיין, היו מעורבים ברצח וזאת לאחר שהפסידו סכומי כסף גדולים בהימורים בעקבות ההפסד של קולומביה לארצות הברית והדחתה מן המונדיאל. עוד באותו יום של הרצח נתפס שומר הראש של האחים גאיון, הומברטו קסטרו, וכעבור יום הודה בו. קסטרו הורשע ברצח אסקובר ביוני 1995 ונידון למאסר של 43 שנים, אשר קוצרו ל-26 שנים עם כניסתו לתוקף של חוק העונשין החדש בקולומביה ב-2001. בסופו של דבר, קסטרו שוחרר מהכלא בשנת 2005 לאחר שריצה עונש מאסר של 11 שנים בלבד, עקב התנהגות טובה. מלבד קסטרו, אף גורם אחר לא הורשע ברצח אסקובר.
לאחר הרצח > השפעה ומורשת

להלווייתו של אסקובר הגיעו כ-120,000 אנשים. בעקבות הרצח ואווירת האלימות הקשה ששררה אז בקולומביה, החליטו חלק משחקני הנבחרת הבולטים לפרוש ממנה. זכרונו ממשיך להישמר בעיקר על ידי אוהדי נסיונל אשר נוהגים להגיע למשחקים של הקבוצה עם תמונתו. ביולי 2002 החליטה עיריית מדיין להציב פסל בדמותו של אסקובר בפארק ציבורי שקרוי על שמו. ב-29 ביוני 1994, לאחר ההפסד לארצות הברית וההדחה מהמונדיאל וכמה ימים לפני הרצחו, פרסם אסקובר מאמר בעיתון הקולומביאני אל טיימפו שאותו סיים במילים: ”נתראה בקרוב, כיוון שהחיים לא מפסיקים כאן”. משפחתו של אסקובר ייסדה פרויקט חינוך הקרוי על שמו, במטרה לעזור לילדים חסרי אמצעים להתפתח באמצעות לימוד כדורגל. רצח אסקובר פגע בתדמיתה של קולומביה בעולם, שנתפסה גם כך כמדינה הסובלת מבעיות אלימות, פשיעה ועוני. זאת בניגוד לניסיונותיו של אסקובר עצמו לקדם ולשפר את התדמית של קולומביה, שהקנו לו הערכה רבה בקרב הציבור.
ב-2 ביולי 2014, בזמן משחקי מונדיאל 2014 צוין יום השנה ה-20 לרצח אסקובר, וזאת יומיים לפני הישג השיא של נבחרת קולומביה במסגרת גביע העולם- משחק רבע הגמר נגד ברזיל, לאחר שנעדרה מהמונדיאל 16 שנים.
לאחר הרצח > שני האסקוברים

במסגרת ציון שלושים שנה לרשת הטלוויזיה האמריקאית ESPN, הופקה סדרת סרטים דוקומנטריים בשם 30 על 30 המתארת אנשים ואירועים חשובים בהיסטוריה ובעולם של הספורט. אחד הסרטים שהופקו נקרא שני האסקוברים (באנגלית: The Two Escobars) בבימוים של ג'ף ומייקל זימבליסט. הסרט מתמקד בנקודות המפגש שבין הכדורגל, הפוליטיקה והפשע המאורגן בשנות ה-90 המוקדמות בקולומביה. הדבר נעשה על ידי חיבור סיפורם של ברון הסמים המפורסם פבלו אסקובר מצד אחד, ושל אנדרס אסקובר מנגד (אשר אינם בעלי קשר משפחתי). החיבור בא לידי ביטוי בכך שפבלו אסקובר מימן באמצעות הונו הגדול שהגיע מסחר בסמים חלקים גדולים בכדורגל הקולומביאני, והיה חלק בלתי נפרד מההצלחה הספורטיבית שלו הן ברמת הנבחרת והן ברמת הקבוצות המקומיות באותה תקופה. כך למשל, הוא היה המשקיע העיקרי מאחורי אתלטיקו נסיונל שבה אנדרס שיחק, ונהג לערוך מפגשים אישיים עם השחקנים הקולומביאנים הבכירים ששיחקו בנבחרת הלאומית, ביניהם רנה היגיטה וקרלוס ולדרמה. בסרט נטען כי במידה ופבלו, שמת בדצמבר 1993, היה עדיין בחיים לאחר ההדחה של הנבחרת ממונדיאל 1994, ייתכן והרצח של אנדרס לא היה מתרחש עקב הקשר ההדוק בינו לבין הנבחרת והכדורגלנים הקולומביאנים.
סטטיסטיקה בנבחרת קולומביה

| נבחרת | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| קולומביה | 1988 | 6 | 1 |
| קולומביה | 1989 | 16 | 0 |
| קולומביה | 1990 | 5 | 0 |
| קולומביה | 1991 | 8 | 0 |
| קולומביה | 1992 | 2 | 0 |
| קולומביה | 1993 | 1 | 0 |
| קולומביה | 1994 | 13 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 51 | 1 |
תארים

אליפות ליגת העל הקולומביאנית: 1991
גביע אינטראמריקנה: 1989
גביע ליברטדורס: 1989
סגנות הגביע הביניבשתי: 1989
די ג'יי שאדו

| --- | --- |

די ג'יי שאדו, אוקטובר 2006
 לידה:  29 ביוני 1972 (בן 52) סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'ושוע פול דייוויס
 שם במה:  DJ Shadow 
 מוקד פעילות:  דייוויס, קליפורניה
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 עיסוק:  DJ, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  היפ הופ אינסטרומנטלי, טריפ הופ, טרנטייבליזם, מוזיקה אלקטרונית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כלי מקלדת, סמפלר, סינתיסייזר, פטיפון
 חברת תקליטים:  Mo'Wax Quannum Projects Solesides Universal
 שיתופי פעולה בולטים:  UNKLE The Quannum Collective
 פרסים והוקרה:  Libera Award for Video of the Year 
 www.djshadow.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע פול דייוויס (באנגלית: Joshua Paul Davis; נולד ב-29 ביוני 1972) הידוע בשם הבמה שלו די ג'יי שאדו (DJ Shadow) הוא DJ, מפיק מוזיקלי וכותב שירים אמריקאי. נחשב לאחד האמנים החשובים והבולטים בהתפתחות ז'אנר ההיפ הופ האינסטרומנטלי. קיבל הכרה עם צאת אלבום הבכורה שלו "Endtroducing.....‎" בשנת 1996, המורכב כולו כמעט אך ורק מסימפולים.
עבד עם עשרות די ג'ייז אחרים, ביניהם קאט קמיסט ודי ג'יי קיו ברט ועם זמרים מפורסמים כמו טום יורק וריצ'רד אשקרופט וכן ראפרים כמו קול קית' ומוס דף. כמו כן הוא לקח חלק בפיתוח משחק הווידאו הפופולרי "די-ג'יי הירו". מחזיק באוסף תקליטים מיוחד במינו המונה יותר מ-60,000 תקליטים.
הופעתו בישראל נערכה ב-14 ביולי 2010 בביתן 1 בגני התערוכה בתל אביב.
עבודתו > שנים מוקדמות

די ג'יי שאדו החל את הקריירה שלו כ-DJ בתחנת הרדיו KDVS של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בתקופה זו הוא היווה מרכיב משמעותי בהתפתחותו של ז'אנר ההיפ הופ האקספרימנטלי המזוהה עם הלייבל הלונדוני "Mo' Wax". הסינגלים הראשונים שהוציא שילבו אלמנטים של Fאנק, רוק, היפ הופ, אמביאנט, ג'אז, מוזיקת נשמה ותקליטים ישנים.
אנדי פמברטון, עיתונאי מוזיקה אשר כתב עבור "Mixmag", טבע את המונח "טריפ הופ" ביוני 1994 על מנת לתאר את הסינגל "In/Flux" וקטעים דומים נוספים אשר הושמעו במועדוני לילה בלונדון באותה התקופה. על אף שקשה להכניס את המוזיקה שלו לקטגוריה מסוימת, עבודתו המוקדמת הייתה נדבך משמעותי בהתפתחות ההיפ הופ האלטרנטיבי.
שאדו תיאר מוזיקאים כקרטיס מאנטרוניק (Kurtis Mantronik) הג'מייקני, ה-DJ פרינס פול והצמד דאבל די וסטיינסקי (Double Dee and Steinski) ככאלה אשר השפיעו על עבודתו המוקדמת.
המוזיקה שהוא יוצר כוללת רק לעיתים נדירות קטעי שירה או קול קצרים. שאדו הוציא כמה עבודות מקוריות בין 1991 ל-1992 עבור הלייבל "הוליווד רקורדס" (השייך לחברת וולט דיסני) אך רק כאשר החל לעבוד עם Mo' Wax התגבש הסאונד האופייני שלו. את סינגל הבכורה שלו הוציא באופן עצמאי תחת הלייבל "SoleSides", אשר פורק לבסוף כאשר בשנת 1996 את הלייבל "Quannum Projects".
עבודתו > Endtroducing.....‎

אלבום האולפן הראשון של דיג'יי שאדו, "Endtroducing.....‎", יצא לחנויות בסוף שנת 1996 וזכה לתשבחות המבקרים. האלבום נכנס בשנת 2001 לספר השיאים של גינס בהיותו "האלבום הראשון אשר כולו מסומפל". הציוד היחיד שבו השתמש על מנת להפיק את האלבום היה מכונת תופים מסוג AKAI MPC60 של 12 ביט, שני פטפונים ותוכנת המחשב Pro Tools אשר שאל מחבר, המפיק המוזיקלי "דן דה אוטומייטור", אשר היה מהראשונים לאמץ את הטכנולוגיה. בנובמבר 2006 הכניס טיים מגזין את האלבום לרשימת "100 האלבומים הטובים של כל הזמנים".
עבודתו > 1998 - 2005

בשנת 1998 הוציא את "Preemptive Strike", אלבום אוסף של סינגלים מוקדמים. בהמשך השנה הוא הפיק כמה רצועות מאלבום הבכורה של "Unkle", אשר כלל הופעות אורח, בין היתר של טום יורק מ"רדיוהד", ריצ'רד אשקרופט מ"הוורב", ג'ייסון ניוסטד מ"מטאליקה" ומייק די מ"ביסטי בויז". בשנת 2000 הפיק את המוזיקה לסרט התיעודי "Dark Days", אשר עוקב אחר אנשים אשר חיים ברכבת התחתית של ניו יורק.
הערות שוליים

↑  "DJ Shadow: Endtroducing...", Sleevage, 26 June, 2007
↑  אמיר אגוזי‏, צל של עצמו: על ההופעה של די ג'יי שאדו, באתר וואלה, 15 ביולי 2010
↑  Pemberton, Andy (June 1994). "Trip Hop". Mixmag.
↑  Shapiro, Peter (2000). Modulations: A History of Electronic Music. Caipirinha Productions, Inc.. pp. 254 pages. ISBN 0819564982. see p.319, 323
↑  "The All-TIME 100 Albums". Time. 16 בנובמבר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810640304605606  GND: 130626198  ISNI: 0000 0000 7983 7284  LCCN: no99028121  MusicBrainz: efa2c11a-1a35-4b60-bc1b-66d37de88511  NKC: js20061020002  NLA: 43114617  RERO: 02-A009073851  Trove: 1458841  VIAF: 25145911150427062469   WorldCat (עם VIAF): 25145911150427062469
שירת דוד

שירת דוד היא שירה המופיעה בספר שמואל ב', פרק כ"ב. שירה זו היא אחת משש שירות המופיעות בתנ"ך. חז"ל מונים שירה זו בין עשר השירות במקרא.
השירה מופיעה בסוף ספר שמואל, לאחר סיפור שבע בן בכרי, המתת בני שאול, והתיאורים על מלחמות דוד ואנשיו בפלשתים. שירה זו, חוזרת בקווים מקביל לתהילים י"ח בשינויים קלים.
תוכן השירה

דוד היה שר את השירה הזו לאחר שהיה מנצח את אויביו. דוד מודה בשירתו לה' שהצילו מכף אויביו, וכמו כן מתוארים האויבים וכוחם, חרון אפו של ה' על אויבי דוד והצלתו של מחבר השירה בידי ה'. בשירת התנ"ך מוזכרת פעמים רבות הופעתו של ה' בצאתו להציל את עמו כאשר הוא מכה את אויבי ישראל. בשביעי של פסח קורא המפטיר את שירת דוד, בה קיימים רמזים לקריעת ים סוף שאירעה על פי מסורת חז"ל בליל שביעי של פסח. שירה זו מהווה גם את ההפטרה של פרשת האזינו (רק בשנה שבה האזינו איננה שבת שובה. פעם בשלוש שנים בקירוב).