stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלומה לב
ביוגרפיה

נולדה בירושלים בשם נחמה לב לאסתר ולרב צבי מרדכי לב, בת רביעית מתוך תשעה אחים ואחיות (ביניהם יהודה לב). את השם אלומה הוסיפה לעצמה בגיל עשרים. כשהייתה בת שנה עברו הוריה ליישוב מחולה ואביה התמנה לרב היישוב.
למדה באולפנת כפר פינס. בשירות לאומי שירתה בחדר מיון בבית החולים שערי צדק (אצל ד"ר דוד אפלבום) ובהמשך כקומונרית בבני עקיבא ביישוב מחולה. לאחר מכן למדה במדרשת אביב ובמכון אורה. שנה אחר כך החלה בלימודי ארכיטקטורה באוניברסיטת אריאל.
בשנה הראשונה באוניברסיטה החלה ללמוד שיעורים בחשיבה הכרתית, שנמסרו מפי ימימה אביטל. ב-2009 כשהייתה בת 25 התחילה ללמד את השיטה ופתחה קבוצות לימוד בירושלים וברמת גן ובהמשך במקומות נוספים.
ערכה בעולם קטן (2010–2022) וכותבת בקרוב אליך מיום היווסדו (2013) טור אישי. בשנים 2010–2015 הייתה עורכת תוכן של "הלל" - ירחון לנשים בהוצאת עולם קטן. במשך שבע שנים (2014–2020) ניהלה את הפרסום של מכון בנין שלם.
ב־2017 הוציאה את הספר "במלוא הדופק – רישומים של רווקות מאוחרת", בהוצאת ידיעות ספרים.
ב־2023 הוציאה את ספרה השני, "עד שליבך יתנגן", בהוצאת ידיעות ספרים, הכולל 110 פרקים המקיפים את יסודות לימוד ימימה.
ערכה ספרים עבור הוצאת מעיינותייך ("דרך ארוכה וקצרה", "על כולנה" ו"הרבי שלי"), ואת הספרים "מה הקשר" ו"מחזקים את הקשר" מאת נעמי וולפסון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

לב נישאה בגיל 39 לעזרא כהן, אלמן עם ארבעה ילדים, והם מתגוררים בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  חלק מהכתבות בקרוב אליך
↑  חדשות סרוגים, ‏הסופרת והמנחה הסרוגה התארסה בגיל 39, באתר "סרוגים", 6 בנובמבר 2023
↑  חדשות כיפה, ‏מעט מן האור: אלומה לב התארסה,  באתר כיפה, 6 בנובמבר 2023
↑  מירי בן-דוד ליוי, "הגעתי לנישואים אחת ונכנסתי לבית של חמישה": בגיל 40 אלומה לב כהן נישאה לאלמן, באתר ynet, 13 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568758905171  LCCN: no2017137215  VIAF: 157146461605827731851   WorldCat (עם VIAF): 157146461605827731851
דירי המפציצים הבריטיים ליד מושב ברוש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  דיר תת-קרקעי 
 מדינה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מייסדים:   חיל האוויר המלכותי הבריטי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1941
 תאריך פתיחה רשמי:  1941? 
 מידות
 אורך:  27 מטר
 רוחב:  20 מטר
 גובה מעל פני הים:  116 מטר
 מידע טכני
 מידע נוסף:  הוכרז כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
 
 קואורדינטות:  31°22′07″N 34°37′14″E﻿ / ﻿31.368732°N 34.620573°E﻿ / 31.368732; 34.620573
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) דירי המפציצים הבריטיים ליד מושב ברוש(למפת מערב הנגב רגילה) דירי המפציצים הבריטיים ליד מושב ברוש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דירי המפציצים הבריטיים ליד מושב ברוש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דירי המפציצים הבריטיים ליד מושב ברוש
 
ליד מושב ברוש נמצאים שישה דירי מפציצים בריטיים. דירים אלו נבנו במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה בה היה חשש לפלישה גרמנית ממצרים. בין הדירים נמצאים שרידי מנחת (המנחת עצמו אינו קיים יותר).
שישה דירי מפציצים, הנראים כמחומשים פתוחים, מימי המנדט הבריטי בארץ ישראל ליד המושב ברוש במועצה האזורית מרחבים
מבנה דיר מפציצים ליד מושב ברוש – סכמה
הקמת הדירים והמנחת בוצעו על פי התפיסה הבריטית להפעלת הכוח האווירי, המורה על פיזור המטוסים בתקופות לחימה לכמה שדות, כדי להגביר את יכולת הישרדותם על הקרקע מתקיפות מהאוויר וכדי לאפשר למטוסים למלא משימות שונות משדות קדמיים בקרבת מרחבי הלחימה. זאת תוך הגדלת עומק הפעולה של המטוסים מעל אדמת האויב.
הדירים נמצאים במישור שבגדה השמאלית של נחל גרר, דרומית-מזרחית לתל הרור, ונראים היטב ממערב לכביש 25 בקטע שבין צומת גילת לנתיבות, בצומת הכניסה למושב ברוש ומצפון לבית החרושת עוף הנגב. האתר הוכרז כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
רקע

ישנם שני סוגי דירי מטוסים: דירים שמעל לפני השטח או דירים תת-קרקעיים (דת"קים). אלה הם מחסות ממוגנים למטוסים (כשמם באנגלית Hardened aircraft shelter). משיקולי עלות ותכנון בנייה, מגבילים את בנייתם והשימוש בהם לגודל וסוגי מטוסי הקרב. אלה מבנים הבנויים אבן או בטון מזוין, מדופנים בעפר ובצמחיית האזור, להגנה על המטוסים ועל אנשי הצוות בעת שהם חונים על הקרקע, מפני התקפות מהאוויר בעזרת פצצות או טילים. בעוד שדיר מעל לפני השטח לא מאפשר הסוואה טובה, מחסה תת-קרקעי מוסווה בגובה פני הקרקע בעזרת רשתות הסוואה, צמחיית בר מקומית ובנייה ייעודית, המקשים על הזיהוי מהאוויר. מאידך, חסרונם של הדת"קים הוא שהם עלולים להינזק משיטפונות בזק בחורף. דירי מטוסים הבנויים מעל לפני השטח הם בעלי קירות המדופנים ברמפת עפר מבחוץ ומיועדים לקליטת מטוסים בעלי מוטת כנפיים גדולה.
דירי המטוסים שנבנו במלחמת העולם השנייה בארץ ישראל היו משני הסוגים: דירים תת-קרקעיים מחופים בגג אבן, בטון מזוין ומדופנים בעפר וצמחייה מקומית, ודירים פתוחים שנבנו מעל פני האדמה, בעלי דפנות או קירות להגנה על המטוסים מפצצות הנופלות בסביבת המנחת, להגנה על מטוסים גדולים, כגון מפציצים.
בימי המנדט הבריטי נבנו בדרום הארץ דירים תת-קרקעיים בשדה תימן. במנחת שליד מושב ברוש ובמנחת בצת בצפון שליד ראש נקרה (בימי המנדט הבריטי נקרא המנחת בשם: RAF El-Bassa על שם הכפר הסמוך אל-בסה, בערבית: البصّة), נבנו דירים מעל לפני האדמה, בלתי מחופים בגגות ובעלי קירות מגן גבוהים בלבד. על אף שהדירים בדרום נבנו באותו זמן, ההחלטה על סוג הדירים, נתקבלה על פי סוג המטוסים שהמנחתים, בהם נבנו הדירים, נערכו לקליטתם. במנחת ברוש ובמנחת בצת בצפון שליד ראש הנקרה, נערכו לקליטת מפציצים בעלי מוטת כנפיים גדולה. כתוצאה מכך, היה צורך בבניית גגות בשטח גדול מאוד. עובדה זו ייקרה והקשתה מאוד על בנייתם מעל לדירים ולכן נבנו הדירים ללא גגות. במנחת שדה תימן נערכו לקליטת מטוסי קרב מדגמי הוקר הארט, הוקר הוריקן וספיטפייר בעלי מוטת כנפיים קטנה בהרבה, המגיעה עד כ-11.5 מטר, ועל כן בשדה זה נבנו דת"קים להגנה על מטוסי הקרב.
הקמה

הדירים הוקמו במנחת (הנמצא כיום ממערב למושב ברוש), שהוקם על ידי חיל האוויר הבריטי המלכותי, כשדה ומנחת לוויין לשדות התעופה בעזה ובבאר שבע. הם הוקמו לשם קליטת מפציצים לקראת המערכה במדבר המערבי שבצפון אפריקה, להדיפת הפלישה הגרמנית בפיקודו של רומל במלחמת העולם השנייה. במנחת הוקמו שישה דירים להגנה על המפציצים הבריטיים שקודמו לקו החזית, שהיה בצפון אפריקה על גבול מצרים–לוב. הדירים היו מסוג דירים עליונים שנבנו מעל פני השטח. הם היו בלתי מקורים בגגות מגן מעליהם, ובעלי ארבע דפנות – קירות אבן ובטון – בגובה 4 מטר. חומת האבן והבטון נבנתה בצורת מחומש פתוח. פתחי הכניסה לדירים, ברוחב 27 מטר, פנו לכיוון המנחת. בצד החיצוני של קירות האבן נבנו רמפות עפר לחיזוק ולדיפון, ולהגנה על המטוסים ועל אנשי הצוות מפצצות שנפלו בסמוך לדירים במרחב המנחת.
בתצפית מרחוק הדירים נראים כגבעות עפר, שגדלה עליהם עשביית בר. הם נבנו מאבנים ומסלעי שדה שנחצבו באזור. הדירים נבנו רחבים מספיק, לקליטת מפציצים קלים מדגמי בריסטול בלנהיים ובריסטול בופייטר. מוטת הכנפיים של המפציצים האלה הגיעה ל-17.5 מטר וגובהם לכ-4 מטר. במנחת בצת נערכו לקליטת מפציצים מדגם קונסולידייטד B-24 ליברייטור, שהיו מדגם מפציץ כבד בעל ארבעה מנועים ומוטת כנפיים של 34 מטר.
בנוסף לכך, כ-12 ק"מ צפונית-מערבית למנחת ברוש, הקים חיל האוויר הבריטי באזור מכרות הגופרית (כיום מערבית לבארי) מתחם ענק של כ-120 דירי פצצות ומחסנים ממוגנים עבור פצצות ותחמושת-מטוסים (רוב דירי הפצצות עדיין ניצבים בשטח). מלבדם ומלבד מחנה צבאי קטן, מערבית לצומת אשל הנשיא, לא היה קיים עדיין כל יישוב-קבע אזרחי בכל המרחב.
לעומת מנחת בצת ומנחתים אחרים בהם שרדו מסלולי ההמראה שנסללו על ידי הבריטים והם שמישים עד היום, במנחת ברוש נשארו רק שרידי מנחת בלבד ושאר השטח נחרש ומנוצל לגידול תפוחי אדמה וירקות על ידי החקלאים מהסביבה.
היסטוריה > בין מלחמות העולם

בראשית שנת 1917 כבשו הבריטים את דרום רצועת-עזה ובחודש מרץ החלו להשתמש במנחתים בנוציראת וברפיח וחודש אחר כך בדיר אל-בלח. מולם השתמשו הטורקים במנחתים ליד תל שרע וליד הוּג' (היום דורות).
בתום מלחמת העולם הראשונה לאחר שהבריטים כבשו את ארץ ישראל וקיבלו את המנדט על ארץ ישראל, מתוך כוונה לצמצם את מצבת כוחותיהם בארץ בחנו הבריטים שיטות שונות לשליטה על אזורים נרחבים אלה. אחת ההצעות העיקריות, אשר התקבלה לבסוף, הייתה להקים כוח שיטור אווירי, שצויד היטב ופעל יחד עם כוחות קרקעיים קטנים להשלטת סדר ושקט באזורי המדבר הגדולים. שיטת פעולה זו הופעלה לדיכוי ההתפרעויות של הערבים כנגד הצבא הבריטי וכנגד היישוב היהודי בארץ ישראל. בארץ חנו מספר טייסות קרב והפצצה, שהשתמשו במנחתים שהוקמו עוד בתקופת האימפריה העות'מאנית על ידי הגרמנים. במהלך מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל, הכשירו הטורקים/גרמנים "שדות תעופה", מהם המריאו המטוסים לקרבות, לסיורים או לתקיפות. בקצה של כל אחד משדות אלה הוקמו "מוסכי אוהל" בהם טופלו מטוסים ואוחסנו בשעות הלילה. לידם הוקמו צריפי מנהלה ובתי מלאכה לטיפול במטוסים ובמנועים. ה"מסלולים" היו למעשה משטחי עפר וכורכר או עשב נרחבים ופתוחים, אשר אפשרו לטייסים להמריא לכל כיוון כמעט, בהתאם למשטר הרוחות באותה עת. מנחתים דומים הוכשרו בצמח, עפולה וג’נין בצפון הארץ, בחיפה ליד מושבת הטמפלרים (וילהלמה). לאחר מכן הקימו שדות גם ברמלה, נחל שורק (תחנת הצומת) מג’דל (אשקלון) ואפילו באל עריש לפני שנסוגו מסיני. בחודש אוגוסט 1917, החלו הבריטים להשמיש שדה-תעופה צבאי גדול, היום בין הקיבוצים מגן וניר עוז. בשדה, שכינויו היה "נוּראן" (על-שם הקבר הקדוש, היום בקיבוץ מגן). במקום היו מחסנים ודירים לתריסר מטוסים שעסקו בתצפיות, צילומים, לוחמה במטוסי-אויב ובהטרדה והפצצות על ריכוזי כוחות ומסילות ברזל טורקיים.
במסגרת האימפריה הבריטית מיקומה של ארץ ישראל היה באמצע נתיבי האוויר שבין לונדון בגדד והודו. דבר שחייב את הבריטים להקים בארץ אווירודרום (שדה תעופה בין-לאומי) לחניית ביניים בדרך מזרחה. שדה התעופה הראשון בארץ ישראל הוקם בשנת 1924 מזרחית לעיר עזה ושימש כשדה תעופה צבאי ובין-לאומי עד שנת 1937. במלחמה ששת הימים נכבש המקום על ידי צה"ל ויזמים פרטיים תפעלו את השדה תחת השם מנחת קרני.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

עם פתיחת מלחמת העולם השנייה, חילות האוויר האיטלקיים, הגרמניים והצרפתיים של וישי, החלו לתקוף את שדות התעופה ואת תשתיות הצבא הבריטי בעיקר במפרץ חיפה, בירושלים ובתל אביב וגרמו לנזקים קשים ולנפגעים רבים. הבריטים במקביל, הזרימו לארץ מספר שיא של 8 טייסות עם כ-70 מטוסים. הבסיסים הצבאיים הבריטים שימשו גם כמרכזים לוגיסטיים, הדרכה ומנוחה ליתר הטייסות של חיל האוויר המלכותי במזרח התיכון. מעבר לכך, מתחילת 1941 עסק הפיקוד האווירי בהרחבת תשתיות התעופה הצבאית בארץ ישראל. שדות תעופה קיימים הורחבו ומוגנו באמצעות עמדות תותחים כנגד מטוסים ודירים תת-קרקעיים או עיליים להגנה על הצוותים ובנוסף שדות חדשים הוקמו. חלק מן השדות החדשים היו שדות לוויין ומנחתים קדמיים כמו בבצת, ראש פינה ובדרום בשדה תימן וליד ברוש. השדות/המנחתים החדשים נבנו בהתאם לתפיסת הפעלת הכוח האווירי בבריטניה ומיגון הצוותים של הקרקע. על פי תפיסה זו פוזרו המטוסים בתקופות לחימה לכמה שדות לוויין, כדי להגביר את הישרדותם על הקרקע וכדי לאפשר להם למלא משימות שונות מעבר לקווי האויב. היו מקרים בהם טייסת קרב שהוצבה בארץ ישראל פוזרה לשלושה שדות.
בדרום הארץ, הקימו הבריטים לאורך קו החזית הטורקי הישן (שעבר בין באר שבע, אשל הנשיא, גילת ועזה לאורך כביש 25 כיום), קו חזית חדש משלהם, לעצירת הפלישה של גרמניה מכיוון המדבר המערבי שצפון אפריקה ומצרים. הפלישה הגרמנית בפיקודו של ארווין רומל נעצרה בסופו של דבר על ידי בנות הברית כבר במצרים, בקרב אל עלמיין השני, שהתחולל מ-23 באוקטובר ועד 3 בנובמבר 1942. לאורך קו החזית הזה הפעילו הבריטים יותר משלושה שדות-תעופה צבאיים: האחד – הוותיק והגדול יותר – מזרחית לעיר עזה (סמוך למעבר קרני היום), השני מדרום למעבר/גשר נחל גרר (בצפון מערב למושב ברוש היום) והשלישי שדה תימן ממערב לבאר שבע, בנוסף לשדה התעופה האזרחי בבאר שבע מימי האימפריה העות'מאנית (כיום עובר עליו רחוב ביאליק בעיר). יש להדגיש כי מלבדם ומלבד מחנה צבאי קטן, מערבית לצומת אשל הנשיא, לא היה קיים עדיין כל ישוב-קבע אזרחי לאורך כל קו החזית. הקמת שדות התעופה הצבאיים הללו התבססה על אסטרטגיית הפעלת הכוח האווירי הגדול שהיה בארץ ישראל, של חיל האוויר המלכותי הבריטי, שקבעה כי:
יש לפזר את הכוח האווירי, על מנת לצמצם את פגיעת המטוסים והצוותים שעל הקרקע מתקיפות מהאוויר של האיטלקים, הגרמנים והצרפתים מצבא וישי.
קידום מנחתים ובסיסים אוויריים לקו החזית כדי לחסוך זמן ודלק ולהגדיל את משך השהייה שלהם מעל מרחבי הלחימה.
גלריית תמונות

דירי המפציצים הבריטיים שליד מושב ברוש עשויים חומת אבן בצורת מחומש פתוח. הם מחופים מבחוץ בעפר כך שהם נראים כגבעות מצידם החיצוני
דיר למטוסים מימי המנדט הבריטי במנחה בצת בצפון בדומה לדירים ליד מושב ברוש
דת"קים בריטיים במלחמת העולם השנייה במנחת שדה תימן/באר שבע
דת"קים בריטיים במלחמת העולם השנייה במנחת שדה תימן/באר שבע
דת"קים יפנים במלחמת העולם השנייה
מוסכי אוהלים במלחמת העולם הראשונה
מפציצים מדגם בריסטול סקאוט מטייסת מס.1 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, במנחת דיר אל בלח במלחמת העולם הראשונה. מימין מוסך/הנגר מדגם מוסך אוהל
מפציצי הוקר ארדי בפריסה
מפציצי בריסטטול בלנהיים של חיל האוויר המלכותי, במנחת. ברקע נראה אחד הדירים
מטוסי תקיפה הוקר הוריקן של טייסת 40 מחיל האוויר המלכותי לפני המראה במנחת מדברי. ברקע נראה על פני השטח אחד הדירים שלהם בדומה לדירים שליד המושב ברוש
מטוסי תקיפה הוקר הוריקן של טייסת 80 מחיל האוויר המלכותי
צוות האוויר בהפוגה בזמן שצוות הקרקע מטפל במטוס הקרב בשנים 1943–1945
מפציץ בריטי מקבל טיפול בשדה לווייני
צוותי הקרקע מטפלים במפציץ במנחת
מפקדת מנחת המשנה/הלויני ממוקמת באוהלים
ראו גם

חיל האוויר המלכותי
שדה תימן
מנחת קרני
מנחת בצת
הוקר הארט
הוקר הוריקן
בריסטול בלנהיים
בריסטול בופייטר
ספיטפייר
הערות שוליים

1 2  עמוד ענן – המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
↑  ד"ר דני עוזיאל, "גמישות ויצירתיות בהפעלת כוח אווירי", הוצאת מערכות, גיליון 483
↑  דן גזית, עבר חצי-יובל ושוב מלחמה | אבני גזית
↑  ההצפות בחצור: הסתרה, היעדר אחריות ותכנון לקוי | Israel Defense, באתר www.israeldefense.co.il
↑  מנחם תלמי, זכרונות שדה בצת, מעריב, 16 באוגוסט 1968
↑  מתוך זיכרונותיו של בנימין רדצ'בסקי שעבד במקום, באתר "בית ליברמן – מוזיאון לתולדות העיר נהריה"
↑  admin, לוּפְטְ-גֶעשֶׁעפְטְן (באידיש: "עסקי-אוויר") | אבני גזית
↑  אנציקלופדיה יפעת, באתר user-1723486.cld.bz
↑  אנציקלופדיה יפעת, באתר user-1723486.cld.bz
1 2 3  אנציקלופדיה יפעת, באתר user-1723486.cld.bz
1 2  admin, לוּפְטְ-גֶעשֶׁעפְטְן (באידיש: "עסקי-אוויר") | אבני גזית
↑  אנציקלופדיה יפעת, באתר user-1723486.cld.bz
↑  אנציקלופדיה יפעת, באתר user-1723486.cld.bz
1 2  ד"ר דני עוזיאל, גמישות ויצירתיות בהפעלת כוח אווירי || חיל האוויר הבריטי בארץ ישראל, אפריל–יולי 1941, הוצאת מערכות, גיליון 483
1 2  'איך נולד כביש…' | אבני גזית
מנחתים ושדות תעופה של חיל האוויר המלכותי בארץ ישראל בין השנים 1917–1948
דירי הפצצות של חיל האוויר המלכותי הבריטי ממערב לקיבוץ בארי
דירי הפצצות של חיל האוויר המלכותי הבריטי ממערב לקיבוץ בארי
סרחיו רודריגס

סרחיו רודריגס (בספרדית: Sergio Rodríguez; נולד ב-12 ביוני 1986 בטנריפה שבאיים הקנריים) הוא כדורסלן עבר ספרדי.
קריירה

רודריגס החל את הקריירה שלו בקבוצת אסטודיאנטס מדריד מליגת העל הספרדית. בעונת 2004/05 הוא הוביל את הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף של הליגה, וזכה בתואר "תגלית העונה". ממוצעיו באותה עונה עמדו על 14 נקודות וכ-5 אסיסטים בממוצע למשחק. רודריגס עזב את אסטודיאנטס מדריד לאחר שלוש עונות במדיה, ונבחר במקום ה-27 על ידי קבוצת פיניקס סאנס בדראפט ה-NBA של 2006.
רודריגס לא שיחק כלל במדי פיניקס, ומיד לאחר בחירתו בדראפט הועבר לקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס. במשך שלוש עונות בהן שיחק בפורטלנד מיעט רודריגס לקבל דקות משחק, וממוצעיו בקבוצה עמדו על 3.6 נקודות וכ-3 אסיסטים בכ-12 דקות למשחק. ביוני 2009 הועבר רודריגס בטרייד לקבוצת NBA אחרת, סקרמנטו קינגס.
לקראת עונת 2010/2011 חתם רודריגס בריאל מדריד הספרדית על חוזה ל-3 שנים.
במאי 2014 רודריגס נבחר לחמישיית העונה ביורוליג ביחד עם חברו לקבוצה רודי פרננדס. לאחר מכן זכה גם בתואר ה-MVP של היורוליג תוך שהוא מעמיד ממוצעים של 14 נקודות, 4.9 אסיסטים ו-2 ריבאונדים למשחק ביורוליג דבר שסייע לקבוצתו להגיע עד לגמר היורוליג שם הפסידו בהארכה למכבי תל אביב.
בעונה לאחר מכן רודריגס וריאל שוב הגיעו לגמר היורוליג אך הפעם הביסו את אולימפיאקוס פיראוס וזכו בתואר.
בנוסף זכו בעונה זו גם בגביע הספרדי ובאליפות ספרד ובכך השלימו זכייה בשלושה התארים החשובים בעונה.
בתחילת עונת 2016/2017 חזר רודריגס לליגת ה-NBA וחתם בפילדלפיה 76.
לפני פתיחת עונת 2017/2018, חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית.
לפני פתיחת עונת 2019/2020 חתם באולימפיה מילאנו האיטלקית.
ב-18 ביולי 2022 חזר רודריגס לריאל מדריד.
נבחרת לאומית

רודריגס שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער השונות של ספרד. הוא היה שותף לזכיית ספרד באליפות אירופה עד גיל 18 ב-2004, ואף זכה בתואר ה-MVP של הטורניר. מאוחר יותר הוא החל לשחק בנבחרת הבוגרת של ספרד, וזכה עמה במדליית הזהב באליפות העולם 2006 ובמדליית הכסף באליפות אירופה 2007. לאחר הצטרפותו של הרכז ריקי רוביו לנבחרת ספרד, איבד רודריגס את מקומו בנבחרת אך חזר לנבחרת בשנת 2012 לפני תחרות הכדורסל של אולימפיאדת לונדון.
ב-2015 זכה עם נבחרתו באליפות אירופה.
תארים קבוצתיים

ריאל מדריד
3 אליפויות בליגה הספרדית (2013, 2015, 2016, 2023)
4 זכיות בגביע הספרדי (2012, 2014, 2015, 2016, 2024)
3 זכיות בסופר קאפ הספרדי (2012, 2013, 2014, 2023, 2024)
2 זכיות ביורוליג (2014/15 ,2022/2023)
זכייה בגביע הבין יבשתי (2015)
צסק"א מוסקבה
2 זכיות בליגת ה-VTB
3 זכיות באליפות רוסיה
זכייה ביורוליג (2019)
אולימפיה מילאנו
זכייה בליגה האיטלקית (2022)
2 זכיות בגביע האיטלקי (2021, 2022)
זכייה בסופר קאפ האיטלקי (2020)
בומבה צור

| --- | --- |

בומבה צור בסרט "הם היו עשרה", 1960
 לידה:  26 בדצמבר 1928 המנדט הבריטי חיפה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  21 במרץ 1979 (בגיל 50) ישראל הרצליה, ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1947–1979 (כ־32 שנים)
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
בומבה צור, חנה מרון ואריק לביא, 1969
בומבה צור (משמאל) בהצגת "אני והסרג'נט", התיאטרון הקאמרי, 1957
קברו של בומבה צור בבית העלמין הישן בהרצליה
יוסף (בומבה) צור (נולד בשם יוסף ולצר; 26 בדצמבר 1928 – 21 במרץ 1979) היה שחקן תיאטרון וקולנוע, קומיקאי, מפיק ותסריטאי ישראלי. זוכה פרס כינור דוד.
צור זכור בעיקר בזכות תפקידיו הקומיים וכמצחיקן נצחי, אך הקריירה שלו ידעה עליות ומורדות וכללה בין היתר גם לא מעט אכזבות. לשיא הקריירה שלו הגיע עם הופעתו בסרטו של אפרים קישון "תעלת בלאומילך", משנת 1969, שם גילם את דמותו של קאזימיר בלאומילך, מאושפז בעל הפרעה נפשית שנמלט מבית חולים פסיכיאטרי והחל לקדוח ללא כל סיבה באמצע רחוב אלנבי בפטיש אוויר.
חיים אישיים

צור היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, אילה נודלמן, נולד הבן אמנון. 
אשתו השנייה, מינה לבית בעל תשובה, ילידת ירושלים ומורה בהכשרתה. היא השתתפה בסרט מעשה במונית, לצד שייקה אופיר. לבני הזוג נולדו שני ילדים. מינה נפטרה מסרטן ביולי 1977, בגיל 42.
יוסף צור נפטר במרץ 1979, גם הוא מסרטן, ונטמן לצד רעייתו בבית העלמין הישן בהרצליה.
הותיר אחריו שני בנים ובת.
פילמוגרפיה

אבן על כל מיל (1954) - שחקן
גבעה 24 אינה עונה (1955) - שחקן
הם היו עשרה (1960) - שחקן (בתפקיד ברל)
חבורה שכזאת (1962) - תסריטאי, מפיק ושחקן (בתפקיד יוסי פס)
אשת הגיבור (1963) - מפיק
שמונה בעקבות אחד (1964) - שחקן (בתפקיד יענקל'ה)
דליה והמלחים (1964) - שחקן
חור בלבנה (1965) - שחקן
רק לא בשבת (1965) (הפקה צרפתית-ישראלית) - שחקן
מבצע קהיר (1966) - שחקן (בתפקיד עלי)
פורטונה (1966) - שחקן
השכונה שלנו (1968) - שחקן (בתפקיד מאמן הכדורגל הזר)
תעלת בלאומילך (1969) - שחקן (בתפקיד בלאומילך)
התרוממות (1970) - שחקן (בתפקיד רוקח)
שוד הטלפונים הגדול (1972) - שחקן
הבלש האמיץ שוורץ (1973) - שחקן
יהלומים (1975) (הפקה ישראלית-אמריקאית) - שחקן
הערות שוליים

↑  אוכל, קדימה אוכל, באתר נוסטלגיה אונליין
↑  אילה אגמון באתר יזכור של קיבוץ מעגן מיכאל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310568805171  BnF: cb16544334s (data)  GND: 1062276698  ISNI: 0000 0003 5733 2084  LCCN: no2013083178  MusicBrainz: 50242f38-84bd-4d88-8f34-8c80d4ef443c  NKC: xx0181723  NTA: 292182007  VIAF: 187147817   WorldCat (עם VIAF): 187147817
ביגוד

.
סגנונות לבוש לאורך ההיסטוריה, ממצרים העתיקה (צד שמאל למעלה) עד המאה ה-15 (בצד ימין למטה)
בגדים הם כיסוי גוף, אשר בניגוד לכיסוי גוף טבעי, כפרווה או נוצות, מיוצרים באופן מלאכותי.
בהתאם להגדרה של חוקרות הלבוש היגינס ואייכר לבוש הוא אוסף של התאמת צורה של פרטים וחומרים לגוף האדם ותוספות לגוף. (כגון: משקפיים).
בגדים משמשים לכיסוי חלקי הגוף (לשם צניעות), להגנה מפני קור וחום וכן לנוי ולהתחפשות.
ביגוד כאמצעי זיהוי

במהלך ההיסטוריה הייתה לביגוד השפעה הולכת וגוברת על תדמית הלובש. במשך השנים שימש סמן של המעמד החברתי, לפיו ניתן היה לקבוע את מצבו הכלכלי והחברתי של האדם על פי בגדיו. בעבר היו משתמשים בבדים מיוחדים, או בצבעים קשים להשגה על מנת לסמן עושר, במאה ה-21 נפוץ השימוש במותגים כסמל סטטוס. לבגדים יש קשר חזק לתרבות, לכל תרבות יש ביגודים מסורתיים, ובעבר אפשר היה לזהות את מוצאו ומעמדו של כל אדם על פי לבושו. לאחר היווצרות הכפר הגלובלי קשה יותר לדעת את מקורו ואת תרבותו של אדם על פי בגדיו, עם זאת ישנם מקומות (לדוגמה אזורים רחבים באפריקה) בהם עדיין לובשים את הביגוד המסורתי.
לבוש מבדיל גם בין דתות שונות. כך למשל נשים מוסלמיות לבושות בצורה שונה מאוד מנוצריות וגם ליהודים דתיים יש לבוש הייחודי להם. בנוסף להשפעת פריט הלבוש כמאפיין המבדיל בין הדתות השונות, תפקידו גם להגדיר מעמד ומוצא בתוך הקהילה הדתית עצמה. ביהדות, למשל, אפשר לזהות הבדלים אלה בהשוואת המגזר החרדי לחילוני על ידי צפייה בנתוניהם החיצוניים בלבד.
גם בתוך קבוצה חברתית אחת ישנם הבדלי לבוש למשל בין גברים ונשים, חלוקה שהפרה שלה יכולה להיחשב קרוס-דרסינג. כמו כן קיימת קטגוריה נפרדת לבגדי ילדים.
היסטוריה

יצירת בגדים, או כיסוי גוף בפרוות או מיני אריגים, מופיעים כבר בתקופות קדמוניות, בחברות ה'לקטים'. באתרים מהתקופה הפלאוליתית העליונה נמצאו מחטים ומחרוזות של צדפים, שמראים ידע מסוים בתפירה. כמו כן נמצא בצרפת פסלון פאליאוליתי של 'ונוס' שלובשת חצאית עשויה מחבלים קלועים. במערת לאסקו בצרפת נמצא חבל שזור מאובן שתוארך ל-15.000 שנים לפני הספירה.
הבגדים העתיקים, היו בעיקר פיסות אריג גדולותשאותן כרכו על ומסביב לגוף, קיפלו וקשרו במקומות שונים כדי שאפשר יהיה לנוע עמם בלי להסתבך ולהיתקל בהם. על פי ציורי קיר וציורים על כדים ניתן לראות כיצד עשו זאת.
כשהפרסים כבשו את מסופוטמיה בשנת 539 לפנה"ס, על פי ציורים שנותרו הם כבר לבשו מכנסיים ומעילים תפורים ולא כרוכים על הגוף, כנראה מעורות.
התפתחות הביגוד קשורה גם לרוחבי הנולים. עמים נודדים ארגו בדים על נולים צרים, או נולי מותניים, שיכלו לפתוח בכל מקום, להמשיך באריגה ואחריה לארוז. אצל עמים יושבי קבע, נעשה שימוש בנולים שרוחבם נקבע על פי המרחק שבו אורג יכול לזרוק את הבוכייר מיד אחת לשנייה, ולכן גם הבדים רחבים יותר. רוחב הבדים השפיע על צורת הבגדים. את הבדים הצרים היה צריך לתפור אחד לשני כדי שאפשר יהיה ללבשם. צורות החיבור התפתחה לבגדים עשויים ממלבנים, ועם הזמן למדו להוסיף משולש או ריבוע להרחבת בתי השחי והמפשעה, שבהם מורגשות רוב התנועות של לובשי הבגדים.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביגוד כאמצעי הגנה > ביגוד תרמי

ביגוד תרמי נועד לווסת את טמפרטורת הגוף. מטרתו להשאיר את הספורטאי יבש, לא לתת לקור לחדור אך לאפשר לחום להתנדף.
תלבושת אחידה

מדים הם מערכת של פריטי לבוש הנלבשים על ידי חברי ארגון בזמן השתתפות בפעילות של הארגון.
תלבושת אחידה > בספורט

נהוג מאוד להבדיל בין קבוצות שונות בספורט תחרותי על ידי תלבושות שונות. החל ממספרים המודבקים על גבי הבגדים, ועד תלבושות בצבע וצורה שונים לחלוטין.
תלבושת אחידה > בכוחות הביטחון

מדי צבא מבדילים בין חייל ואזרח, על פי אמנות ז'נבה כל אדם הלובש מדים הוא חייל (אם כי לא בהכרח לוחם) וצריך להתייחס אליו ככזה, לעומת זאת כל אדם שאינו לובש מדים אינו חייל אלא אזרח. לכן אם ייתפס אדם בגבולות מדינה עוינת, זכויותיו שונות מאוד בתלות בבגדיו.
תלבושת אחידה > בבתי-ספר

בבתי ספר רבים ישנה תלבושת אחידה שאותה צריכים ללבוש כל התלמידים. תלבושות אלו מזהות את התלמיד עם בית ספרו. בארגונים נותני שירות נהוגה לעיתים תלבושת אחידה, כדי לאפשר זיהוי קל של העובדים, וליצור אצלם תחושת גאווה והזדהות.
לבוש מסורתי

הלבוש החרדי היא צורת לבוש של יהודים חרדים המשויכים לזרם האורתודוקסי ביהדות. הלבוש החרדי הוא כמעיין סמן הבדל מכל מיני קבוצות הנמנות עם היהדות החרדית. נהוג להבדיל ולשייך אדם חרדי/חסידי כבר מראייה חיצונית של לבושו. ישנם אף חסידויות ביהדות החרדית שניתן לזהות אדם אם הוא נשוי או רווק על פי גריבת גרביונים שחורים או לבנים ובקבוצות אחרות ניתן לזהות זאת לפי חבישת השטריימל.
הלבוש החסידי ירושלמי הוא צורת לבוש יוצאת דופן מן צורת הלבוש החרדית הכללית. צורה זו מתאפיינת באפיון ייחודי הנשמר אך ורק לה, כמו כן חסידויות וקבוצות חרדיות מעטות משתמשות בצורת לבוש זו כדרך הביגוד שלהם. כמו לגברים כך ניתן לזהות נשים וילדים לקבוצות חרדיות על פי לבושם ומראם החיצוני.
ביגוד כמזהם סביבתי

תעשיית הביגוד היא אחת המזהמות הגדולות של הסביבה. פעם אנשים תיקנו את בגדיהם והתאימו אותם לשינויי הגוף והאופנה. הגלובליזציה של ייצור ומכירת הבגדים האופנה המהירה [fast fashion] הביאו לכך שאנשים מתייחסים לבגדים כאל מוצר חד פעמי, ובהתאם לכך הם לובשים אותו מעט פעמים וזורקים. מתחילת המאה ה-21, התחילו מדענים הסביבה להתייחס לבעיה זו ויש עידוד לשימור בגדים, תיקוני בגדים, לבישת בגדים מיד שנייה, ומיחזור משביח לבגדים כאשר לוקחים בגד שאין בו חפץ ומשנים אותו בתפירה או צביעה, בגריעה או בהוספת חלקים. לעיתים תופרים יחד שני בגדים ליצירת בגד שונה לחלוטין.
גלריית תמונות

חנות לממכר בגדים.
מעיל גשם. נהוג ללבוש בחורף מעיל מעל לבגדים הרגילים כשנמצאים מחוץ למבנה מחומם, כדי לקבל הגנה נוספת מפני קור ורטיבות.
נבחרת ארגנטינה בכדורגל, שנת 2009.
יהודיים חסידיים בלבוש שבת וחג.
ראו גם

מיחזור משביח לבגדים
אמנות סיבים
תפירה
סריגה
סריגה וקרושה בסגנון חופשי
איכות הסביבה
מעיל
שמלה
מכנסיים
גרב
חצאית