stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רב פעלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רבי יוסף חיים מבגדאד
 סוגה:  שו"ת
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  רב פעלים, באתר היברובוקס
רב פעלים הוא ספר שו"ת של רבי יוסף חיים מבגדאד, בעל הבן איש חי. בספר זה הוא משיב לשואליו מארצות שונות ורבות כסינגפור, הודו, ארץ ישראל ואף וילנה. ישנם ארבעה חלקים על סדר השולחן ערוך.
כרבים מספריו של רבי יוסף חיים, גם שמו של ספר זה לקוח מפסוק בספר שמואל, המתאר את בניהו בן יהוידע. הסיבה לכך היא שרבי יוסף חיים ביקר בקברו של בניהו בן יהוידע, והרגיש שם הארה מיוחדת. והבין שנשמתו קשורה לנשמת בניהו בן יהוידע והחליט לקרוא לספריו על שמו.
מהדורות הספר

החלק הראשון יצא לאור בירושלים בדפוס הרי"ד פרומקין בשנת תרס"א, וזאת כחלק ממאמציו של רבי יוסף חיים לחזק את ארץ ישראל.[דרוש מקור] בחלק א' אין תשובות על חושן משפט. חלק שני - תרס"ג. חלק שלישי - תרס"ה בסוף הכרך נוסף קונטרס בית תפילה סדר חנוכת בית הכנסת שעשה הגביר מנשה מאיר בסינגפור.. החלק הרביעי יצא לאור לאחר פטירתו בשנת תרע"ב. בסוף כל כרך נכתב קונטרס "סוד ישרים", ובו שאלות בתורת הסוד (בחלקו האחרון של הספר לא נכתב קונטרס "סוד ישרים", אולם המו"ל שהיה תלמידו של רבי יוסף חיים, רבי בן ציון חזן קיבץ שאלות שונות של רבינו, והדפיסן בסוף הכרך, וקראן גם כן "סוד ישרים").
מהדורה השנייה יצאה על ידי "קרן להוצאת כל ספרי רבני בבל", במהדורה זו קונטרס בית תפילה הושמט, בסוף חלק ד' יורה דעה נוספה תשובה מכתב יד, והוסרה התשובה על גילוח הזקן. בשנת ה'תש"ם הוצאת שיח ישראל, הוציאה מהדורה אשר בה חידשו את הכתב וחילקו את התשובות לפי סדר השולחן ערוך, כלומר, כל החלקים א-ד שעוסקים בענייני אורח חיים רוכזו בכרך אחד שנקרא "רב פעלים - אורח חיים". כל התשובות של יורה דעה לכרך אחד וכן על זה הדרך.
בשנת תשע"ב פרסם הרב יוסף חיים מזרחי מהדורה חדשה ומתוקנת עם תוספות מכתב יד, כמו כן הם החזיר את הספר למתכונתו הישנה. בנוסף, המוציאים לאור ציינו בהקדמתם כי מצויים בידם תשובות נוספות בכתב ידו של הבן איש חי והם עתידים להוציא לאור חלק חמישי.
דרך הכתיבה

רבי יוסף חיים היה נשאל שאלות בכל ארבעת חלקי השולחן ערוך, ובכל שטחי החיים. השואלים היו רבים ומגוונים, מחכמי בבל הן הזקנים והן הצעירים, דיינים ועוד.
חכם אפרים הכהן, מגדולי מקובלי בבל בדור האחרון, העיד כי כאשר היה רבי יוסף חיים כותב תשובה, היה פותח מאות ספרים ומעמיק בהלכה, אמנם בתשובה לא הביא מקורות רבים, כדי לא להלאות את המעיין, ומפני סיבות נוספות.[דרוש מקור] הרב מרדכי אליהו הוסיף על דבריו ואמר כי הצמצום והמיצוי של הבן איש חי בתשובותיו ברב פעלים הן תכונה של גדלות ושליטה מלאה בחומר כולו.
גם כאשר רבי יוסף חיים לא חש בטוב ולא היה בקו הבריאות לא השיב את פני השואלים שאלות נחוצות ריקם, וכך הוא כותב להם: "שאלה ותשובה של מעלת כבוד תורתכם שהביאה אלי השמש שלכם בזה היום בצהריים ואמר שרצונם להשיב דבר בזה היום, כי בעל המעשה רוצה למעבד עובדא בזה היום. הנה היום הזה בעוונתי הרבים שיני כאיב לי ולא יכולתי לעיין בזה העניין כראוי, ולא פתחתי רק ספרי המגינים עם פתחי תשובה וכו', ועל כן אשיב למעלת כבוד תורתכם בקיצור נמרץ על השאלה הראשונה בלבד".
הפתיחה לספר

בראש הספר כתב הבן איש חי פתיחה בה הוא מורה את דרכי פסיקתו, ראשית מביא את דרך חכמי אשכנז, אשר אינם מביאים את הפוסקים האחרונים אלא רק מדייקים מגמרא ומספרי הראשונים, לאחר מכן מביא את דרך חכמי עדות המזרח שמביאים קודם כל את ספרי האחרונים ואחר כך דנים, וכותב שהדרך כחכמי עדות המזרח, מפני שעדיף לסמוך על שכל האחרונים שקדמו לנו מאשר לסמוך על שכלינו, על דבריו אלו סמכו רוב הפוסקים הספרדים כיום, הבולט מהם הוא הרב עובדיה יוסף.
חשיבות הספר

ספר רב פעלים הוא אחד הספרים החשובים במסורת פסיקת ההלכה הספרדית בעקבות כך הקדיש הרב עובדיה יוסף תשובה בת מאה עמודים, אשר בה הערות והארות על הספר. לפני שנים אחדות היה אברך שחיבר ספר ובו טען כי נעלמו מהרב פעלים דברי הפוסקים, הוא בא עם ספרו לרב מרדכי אליהו, הרב אליהו הוכיח שלא נעלמו ממנו והוא הזכירם בתשובה אחרת, ואף סירב לתת לו הסכמה לספרו בעקבות לשונו החריפה נגד הרב פעלים.
הספר סוכם ויצא גם לאור כפסקי הלכות, בשם הריח הטוב.
לבד מעצם השאלות והתשובות, יש בספר חומר חשוב המעיד על מנהגי בבל ואגפיה.
סוד ישרים חלק ד סימן ה

בסימן זה ישנה תשובה המתירה גילוח זקן גם על פי הקבלה. היו שאמרו שתשובה זו הוכנסה לספר בטעות, וכך נקטו הרב נסים כדורי, הרב עזרא עטייה, והרב מרדכי אליהו, ואכן תשובה זו הושמטה ממהדורה שנייה ואילך. במהדורת תשכ"ב אף שינו את ציוני השאלות שבעמוד זה, והפכו את סדר הסימנים.
הרב בן-ציון אבא-שאול והרב עובדיה יוסף נקטו שתשובה זו יצאה מתחת יד המחבר והקפידו על אלו שפקפקו על הרב בן ציון חזן, כמו כן, כך העידו הרב סלמאן מוצפי ונכד הבן איש חי הרב דוד חיים, בעקבות כך החליט הרב יוסף חיים מזרחי עורך המהדורה להכניס תשובה זו.
תשובות מפורסמות

התר אמירת חצי פסוק, התר נהיגה באופניים בשבת, דין אתרוג עורלה שנערב באתרוגים כשרים, איסור תרגום הזוהר, תשובות לאפיקורס, אמירת חשמונאי בחיריק, זיהוי שואל בתשובת אבקת רוכל, באור ענייני גן עדן, אמירת תהלים בלילה, הכנסת לימודי חול לבית מדרש, קבלת הוראת מרן בתשובותיו.
הערות שוליים

↑  בהקדמה לחלק א הסביר שאין בידו כסף להוצאות הספר ועל כן לא הדפיס לחושן משפט
↑  הרב יוסף חיים מבגדאד, הרב יוסף חיים מזרחי (ע), רב פעלים חלק א, ירושלים: סאלם ספרים, תשע"ב, עמ' 17
↑  מאמר מרדכי - שיעורי י"ג אלול, עמ' שפד-שפה.
↑  רב פעלים, חלק ב, יורה דעה, סימן כז בהערה.
↑  כך לדוגמה בתשובה שכתב הרב אליהו בעניין פפאיה, אם זה אילן או ירק, כתב על הרב פעלים: "הראשון שדיבר בנושא הפאפייא היה הגאון האדיר רשכבה"ג ח"ר יוסף חיים זלה"ה בספרו רב פעלים ח"ב או"ח סי' ל' וכידוע היה כותב דבריו ותשובותיו בקיצור ולא היה מאריך הרבה ומציין מספר מועט של ספרים המחזיק את המרובה. וברגליו אעבורה שכן כל מה שכתבו הרבנים הבאים אחריו בעניין זה היה לקיים דבריו או לדחותם או לדלות מדבריו ממנו דבריהם לוקחו והרחיבו והסבירו דלו והשקו וכאמור אנקוט בשיפולי גלימיה" (שו"ת מאמר מרדכי, חלק ג, או"ח סימן י).
↑  יביע אומר חלק י' או"ח ס' נ"ה
↑  מאמר מרדכי - שיעורי י"ג אלול, עמ' שיז.
↑  הרב יעקב משה הלל בספר "הדר יוסף" שבסוף ספר הוד יוסף.
↑  הרב ראובן שרבאני, דרש החכמה עמוד תקז - תיקח
↑  א או"ח יא
↑  א או"ח כה
↑  א או"ח לה
↑  א יו"ד נו
↑  א סוד ישרים א וב
↑  ד או"ח לא
↑  ד סוד ישרים ב
↑  ב או"ח א
↑  ב או"ח ד
↑  ב או"ח כב
↑  ב חו"מ ב
קריאתו של קת'ולהו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ה. פ. לאבקרפט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  אימה
 מקום התרחשות:  פרובידנס, סידני, אוסלו, דנידין, אוקלנד, האוקיינוס השקט, ניו אורלינס, גרינלנד, סנט לואיס, סן פרנסיסקו 
 תקופת התרחשות:  העשור הראשון של המאה ה-20, שנות ה-20 של המאה ה-20, שנות ה-60 של המאה ה-19 
 הוצאה
 הוצאה:  Weird Tales
 מקום הוצאה:  ארצות הברית
 תאריך הוצאה:  1928
 
קריאתו של קְת'וּלְהוּ (באנגלית: The Call of Cthulhu) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי ה. פ. לאבקרפט שנכתב ב-1926. הסיפור פורסם לראשונה במגזין "סיפורים מוזרים" בפברואר 1928.
השראה

לידתו של הסיפור מקורה באחד מחלומותיו של לאבקרפט ב-1919, חוויה שתיאר בקצרה בשני מכתבים שונים ששלח אל חברו הטוב ריינהארט קליינר ב-21 במאי וב-14 בדצמבר 1920. בחלום מבקר לאבקראפט במוזיאון עתיקות בפרובידנס בניסיון לשכנע את הבעלים לקנות ממנו תבליט מוזר שפיסל בעצמו. הבעלים לועג ללאבקרפט על כך שהביא דבר שנוצר רק לאחרונה אל מוזיאון מלא בחפצים עתיקים. לאחר מכן לאבקרפט נזכר כי הוא ענה:
"מדוע אתה אומר שהדבר הזה חדש? חלומותיו של האדם הם עתיקי יומין יותר ממצרים או מהספינקס המהרהר, או מבבל מוקפת הגנים, והתבליט הזה עוצב בחלומותיי"
ניתן להשוות את תגובתו לדבריו של הנרי אנת'וני קוקס, אחת הדמויות בסיפורו. קוקס מראה לדודו של המספר תבליט דומה לזה של לאבקרפט כדי לעזור בקריאת ההירוגליפים שנולדו בחלומותיו הפנטסטיים:
"הוא אכן חדש, שהרי אני יצרתי אותו אתמול בלילה בחלום שחלמתי על ערים מוזרות; וחלומות הם עתיקי יומין יותר מצור או מהספינקס המהרהר, או מבבל מוקפת הגנים"
לאחר מכן השתמש לאבקרפט ברעיון כדי לכתוב תקציר לסיפור חדש אותו הוא תיאר לראשונה ביומנו באוגוסט 1925, רעיון שהתפתח מתוך הרצון לדעת מה למעשה היה כתוב בתבליט. בהערת שוליים שנכתבה לצד תיאור החלום, הציע לעצמו לאבקרפט "להמשיך לפתח ולתאר את הטבע של התבליט";
רוברט מ. פרייס, תאולוג ומומחה ביקום הלאבקרפטי, טוען שהסונטה "הקראקן" שנכתבה על ידי אלפרד טניסון ב-1830 השפיעה רבות על לאבקרפט, שהרי היא מציגה יצור ימי עתיק יומין השרוי בתרדמת ושוכן במעמקי המצולות, מחכה להתעורר ולהביא עמו את אחרית הימים.
הסופרים ס. ט. ג'ושי ודייוויד אי. שולץ ציטטו מקורות השראתיים נוספים, כגון הסיפור הקצר "ההורלה" של גי דה מופאסאן אותו לאבקרפט תיאר בחיבורו בהתייחסו ל"יצור בלתי נראה שנכנס לתוך מחשבתם של בני האדם.. נראה כי הוא חייל של שבט יצורים זרים שהגיעו אל כדור הארץ כדי לשעבד את המין האנושי"; מקור השראתי נוסף הוא סיפורו של ארתור מאכן "הסיפור על החותם השחור" המשתמש באותה שיטה של חיבור קצוות שונות של ידע כדי לתאר את קיומה של ישות קדומה ומרושעת.
כמו כן יש להניח שלאבקרפט מצא השראה בספריו של ויליאם סקוט אליוט, "סיפורה של אטלנטיס" מ-1896 ו"למוריה האבודה" מ-1904, אותם קרא ב-1926, לפני שהחל לעבוד על כתיבת סיפורו.
פרייס מציין כי לאבקרפט העריץ את עבודתו של לורד דנסאני, ובייחוד את עבודתו "האלים של פגנה" מ-1905, ספר המתאר אל הנרדם באופן תמידי כדי להימנע מהשלכות ההתעוררות. עבודה נוספת של דנסאני היא "החנות שבסמטה" מ-1919, בה הוא מתאר את "גן העדן של האלים הישנים" וטוען כי "אומלל הוא מי ששומע את קולו של האל הקדום בזמן שהוא ישן, עדיין שקוע בתנומה עמוקה".
ייתכן ש"בריכת הירח" מ-1919, של סופר הפנטזיה אברהם מריט היווה מקור השראה נוסף, אומר ג'ושי, שכן לאבקרפט "דיבר עליו לעיתים קרובות"; הספר מציג "דלת ירח" שברגע שנפתחת, מובילה את הנכנסים בה אל עולם תחתון של פלא ואימה המזכיר מאוד את הדלת שנפתחת על ידי המלחים בסיפורו של לאבקרפט, מתוכה מתפרץ קת'והלו אל תוך העולם האנושי.
אדוארד גימונט טען שספרו של הרברט ג'ורג' וולס, "מלחמת העולמות" לקח גם הוא חלק ביצירת סיפורו של לאבקרפט, זאת בשל הדמיון הרב בין האלים שבסיפור לבין החייזרים העתיקים ושווי הנפש של וולס.
חשיבות ספרותית וביקורת

לאבקרפט ראה את הסיפור כ"די ממוצע - לא רע כמו הגרוע ביותר שיכול להיות, אולם מלא בזוטות זולות ומגושמות". עורך המגזין "סיפורים מוזרים", פרנסוורת' וורייט, דחה את הסיפור והסכים לקבלו רק לאחר שהסופר דונלד וואנדרי, חברו הטוב של לאבקרפט, שיקרו באומרו שלאבקרפט החל לחפש מפרסמים אחרים.
הסיפור זכה לשבח מידי רוברט אי. הווארד, שקרא לו יצירת מופת אשר "תמשיך לחיות כאחד ההישגים הגדולים ביותר של הספרות. מר. לאבקרפט מחזיק בעמדה ייחודית בעולם הספרותי. הוא הצליח לתפוש, מכל הבחינות, את העולמות שנמצאים מחוץ למקומנו הזעום".
פיטר קאנון תיאר את הסיפור כ"שאפתני ומורכב. עלילה צפופה ועדינה שבה האימה נבנית באיטיות לכדי גדלים קוסמיים", וכן הוסיף, "אחד מהביטויים הספרותיים העגומים ביותר של לאבקרפט על אי חשיבותו של האדם ביקום".
הסופר הצרפתי מישל וולבק כותב בספרו "ה. פ. לאבקרפט: נגד העולם, נגד החיים", כי זה הוא הסיפור החלוץ של כתביו הטובים של הסופר.
המתמטיקאי הקנדי בנג'מין ק. טיפט ציין את התופעה המתוארת ביומנו של ג'והנסן כאחת שניתן לפרשה כ"בועה מקומית של ההשלכות הנראות לעין של עקמומיות החלל" והציע מודל מתמטי דומה.
אי. אף. בליילר התייחס לקריאתו של קת'ולהו כ"חיבור בחלקים עם עלילה אינקלוסיבית".
תרגום לעברית

הסיפור תורגם לעברית ומופיע בספר התוהו המזדחל שיצא לאור בשנת 2002 על ידי אודיסיאה (הוצאה לאור). הספר הוא אנתולוגיה של סיפורי אימה של ה.פ. לאבקראפט
עיבודים > אמנות כתובה

חלקים מהסיפור נכללו במגזין הקומיקס "מפחיד" (מספר 4) על ידי ארצ'י גודווין וגריי מורואו, וכן במגזין הקומיקס "הנוקמים" (מספר 88) על ידי הרלן אליסון, רוי תומאס וסאל בושמה.
אלברטו ברסיה אייר גרסה של הסיפור אשר כללה אחד עשר עמודים.
שני סיפורים קצרים מאת ניל גיימן: Only the End of the World Again ו-Shoggoth's Old Peculiar, הכלולים בספרו Smoke and Mirrors, שואבים השראה מן הסיפור.
עיבודים > קולנוע

הסיפור הופק לכדי סרט אילם בעל אותו שם ב-2005, וכן כרדיו-דרמה בסגנון שנות ה-20 בשם "הרפתקה אפלה של תיאטרון רדיו: קריאתו של קת'ולהו" ב-2012.
ב-2014 יצא סרט האימה האינדי "נערת הליווי של קת'ולהו" אשר בוים על ידי כריס לה מרטינה וקשור באופן רופף לכתביו של לאבקרפט.
בסרט "אקוומן" של אולפני DC מ-2018, מצטט "מנטה שחורה" קטע מתוך קריאתו של קת'ולהו, "התועבה מחכה, וחולמת במעמקים, וריקבון מתפשט בכל ערי האדם".
ב-2020 אומצו אלמנטים מתוך "קריאתו של קת'ולהו" על ידי הבמאי ויליאם יובנק עבור סרטו "מתחת למים" שיצא לאקרנים על ידי חברת אולפני המאה ה-20.
עיבודים > מוזיקה

להקת המטאל "מטאליקה", כתבה את השיר האינסטרומנטלי "קריאתו של קת'ולהו" (The Call Of Ktulu), אשר נכלל באלבומם מ-1984, "Ride the Lightning". שירים נוספים של להקה זו מוקדשים לקת'ולהו ולבסיסט קליף ברטון, שמת בתאונת דרכים תוך כדי נסיעה באוטובוס ב-1986 בשוודיה, בהם: "הדבר שלא צריך להיות" מאלבומם מ-1986 "Master of Puppets", "הסיוט הארוך" מהאלבום "Death Magnetic" מ-2008, ו"לא עוד חלומות" מהאלבום "Hardwired...to Self-Destruct" מ-2016.
להקת מטאל נוספת, "איירון מיידן", השתמשה בפסוק "זה אשר יכול לשקר לנצח לא ימות, ועם איאונים מוזרים אפילו המוות יכול למות" ככתובת על המצבה שנראית על אלבומם "Live After Death" מ-1985, בו ה. פ. לאבקרפט מוזכר ככותב השיר.
עיבודים > משחקים

בשנת 2005 יצא המשחק "Call of Cthulhu: Dark Corners of the Earth" לפלטפורמות המחשב האישי וה-Xbox.
ב-2018 פותח משחק תפקידים הישרדותי בשם "קריאתו של קת'ולהו: המשחק הרשמי" עבור הקונסולות פלייסטיישן 4, אקסבוקס One, ומערכת ווינדוס.
משחק התפקידים "Call of Cthulhu", שמבוסס על יצירתו של לאבקראפט, שואב את שמו משם הסיפור.
הערות שוליים

↑  "H. P. Lovecraft's Commonplace Book". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2021-05-25.
↑  "The Kraken" (1830), victorianweb.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161961195 (data)  MusicBrainz work: a127f1e9-c53d-42bd-a38a-1798dede7a7e
ראוטלג'

| --- | --- |

דוכן ראוטלג' ביום ההיסטוריה של בית הסנאט 2018
 נתונים כלליים
 מייסדים:  ג'ורג' ראוטלג' 
 תקופת הפעילות:  1851–הווה (כ־174 שנים) 
 חברות בנות:  Routledge Handbooks Online 
 מיקום המטה:  לונדון 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  כתב עת 
  
 www.routledge.com
 
רַאוּטְלֶג' (Routledge) הוא תאגיד מו"לות בריטי רב-לאומי. ראשיתו בחברה שייסד ג'ורג' ראוטלג' בשנת 1836. החברה מתמחה בספרים ובכתבי עת אקדמיים, וכן במשאבים מקוונים, בתחומי מדעי הרוח, מדעי ההתנהגות, החינוך, המשפטים ומדעי החברה. החברה מוציאה לאור מדי שנה כ־1,800 כתבי עת וכ־5,000 ספרים חדשים; קטלוג החברה כולל למעלה מ־70,000 כותרים. לדברי החברה, היא המו"ל האקדמי הגדול בעולם בתחומי מדעי הרוח והחברה.
בשנת 1998 הפכה ראוטלג' לחטיבה וסדרה של יריבתה לשעבר, טיילור ופרנסיס (T&F), כתוצאה מעסקת רכישה בשווי 90 מיליון ליש"ט מצד חברת Cinven, קבוצת הון סיכון שרכשה את טיילור ופרנסיס שנתיים קודם לכן תמורת 25 מיליון ליש"ט. בעקבות המיזוג של אינפורמה וטיילור ופרנסיס ב־2004, הפכה ראוטלג' ליחידת הוצאה לאור וסדרה מרכזית בחטיבת ההוצאה האקדמית של אינפורמה. מטה ראוטלג' נמצא במשרד הראשי של טיילור ופרנסיס במילטון פארק, אבינגדון, אוקספורדשייר, והחברה פועלת גם ממשרדי טיילור ופרנסיס ברחבי העולם, כולל בפילדלפיה, במלבורן, בניו דלהי, בסינגפור ובבייג'ינג.
תולדות החברה

בשנת 1836 הוציא לאור מוכר הספרים הלונדוני ג'ורג' ראוטלג' מדריך טיולים בשם The Beauties of Gilsland, עם גיסו ויליאם הנרי ווֹרְן. הספר לא נחל הצלחה. בשנת 1848, נכנסו השניים לשוק המשגשג של מהדורות זולות של יצירות סיפורת לנוסעי רכבת, בסגנון שפיתח המו"ל הגרמני טאוכניץ, שזכה לכינוי "ספריית הרכבת".
המיזם זכה להצלחה, עם הגידול בשימוש ברכבת, והוביל בסופו של דבר לייסוד החברה "ג'ורג' ראוטלג' ושות'", יחד עם אחיו של ו"ה וורן, פרדריק וורן, בשנת 1851.
ב־1852, צברה החברה רווחים ממכירת מהדורות של אוהל הדוד תום. בעזרת הרווחים שילמה ראוטלג' לסופר אדוארד בולוור־ליטון 20,000 ליש"ט עבור חוזה בלעדיות להדפסת כל 35 יצירותיו במשך 10 שנים, כולל 19 מהרומנים שלו שנמכרו בזול כחלק מסדרת "ספריית הרכבת" שלה.
בשנת 1858 שינתה החברה את שמה ל"ראוטלג', וורן, וראוטלג'", כאשר בנו של ג'ורג', רוברט, נכנס לשותפות. ב־1859, לאחר מותו של אחיו ו"ה וורן, עזב פרדריק וורן את החברה. הוא לקח איתו את הזכויות על כמה כותרים, ובשנת 1865 הקים הוצאה בשם "פרדריק וורן ושות'", שנודעה לימים בזכות ספריה של ביאטריקס פוטר. ביולי 1865, הצטרף לחברה אדמונד ראוטלג', בן נוסף של ג'ורג' ראוטלג', והחברה שינתה את שמה ל"ג'ורג' ראוטלג' ובניו".
בשנת 1899, הגיעה החברה עד סף פשיטת רגל. אך לאחר ארגון מחדש מוצלח בשנת 1902 על ידי המדען סר ויליאם קרוקס, הבנקאי ארתור אליס פרנקלין, המנכ"ל ויליאם סוואן זוננשיין, ואחרים, הצליחה החברה להתאושש והחלה לרכוש ולהתמזג עם חברות הוצאה לאור אחרות, ובהן J. C. Nimmo Ltd בשנת 1903. בשנת 1912, קיבלה החברה לידיה את ניהול חברת Kegan Paul, Trench, Trübner & Co.
רכישות אלה הביאו איתן קטלוגים של כותרים אקדמיים בולטים, ומשנת 1912 ואילך, התרכזה החברה יותר ויותר בהוצאה לאור אקדמית, אך המשיכה לפרסם גם סיפורת, עיון, ומיסטיקה. בשנת 1947 מוזגה החברה רשמית עם קיגן פול, טרנץ', וטראבנר, תחת השם "ראוטלג' וקיגן פול". צ'ארלס קי אוגדן, ומאוחר יותר קארל מנהיים, שימשו יועצים אקדמיים, ועד מהרה נודעה החברה במיוחד בזכות כותריה בפילוסופיה, פסיכולוגיה ומדעי החברה.
ב־1985, התמזגה "ראוטלג' וקיגן פול" עם Associated Book Publishers ‏(ABP), שנרכשה ב־1987 על ידי International Thomson. תחת בעלות תומסון, נשמרו שמה ופעילותה של ראוטלג', וב־1996, חברת ההשקעות האירופאית Cinven רכשה את ראוטלג' מתומסון והחזירה אותה לעצמאות עסקית. שנתיים לאחר מכן, אישרו הדירקטורים של Cinven ושל ראוטלג' עסקה למכירת ראוטלג' לטיילור ופרנסיס, תוך שמירה על השם ראוטלג' כחטיבה בחברה וכמותג.
בשנת 2004, הפכה טיילור ופרנסיס לחטיבה בתוך Informa plc לאחר מיזוג. ראוטלג' ממשיכה כיחידת הוצאה לאור עיקרית וכמותג בחטיבה האקדמית של אינפורמה, ומפרסמת ספרים אקדמיים במדעי הרוח והחברה, כתבי עת, חיבורים עיוניים, ומוצרים דיגיטליים. ראוטלג' גדלה במידה ניכרת בצמיחה אורגנית וכתוצאה מרכישות של חברות הוצאה לאור אחרות וכותרים של מפרסמים אחרים על ידי חברת האם שלה. כותרים במדעי הרוח והחברה שנרכשו על ידי טיילור ופרנסיס מבעלי אתרים אחרים מותגו מחדש תחת המותג ראוטלג'.
עורכים בולטים

בראשית המאה ה־20 שימש פרדריק ורבורג, מו"ל אנגלי מפורסם, עורך ויזם בראוטלג'. הסופרת נינה סטיבֶּה, מחברת הספר "באהבה, נינה", עבדה בחברה כעורכת ויזמית בשנות ה־90. עורך לימודי התרבות המשפיע, ויליאם ג'רמנו, שימש סגן נשיא ומנהל ההוצאה לאור במשך יותר משני עשורים, ואז הפך לדיקן מדעי הרוח בקופר יוניון.
מחברים ויוצרים ידועים

ראוטלג' פרסמה הוגים וחוקרים בולטים במאה העשרים, כולל תאודור אדורנו, דייוויד בוהם, ג'ודית באטלר, ז'אק דרידה, אלברט איינשטיין, מישל פוקו, זיגמונד פרויד, אל גור, פרידריך האייק, קרל גוסטב יונג, קלוד לוי־שטראוס, מרשל מקלוהן, הרברט מרקוזה, קרל פופר, יוהאן רוקסטרום, ברטראנד ראסל, ז'אן־פול סארטר, ולודוויג ויטגנשטיין. לימים פורסמו מחדש יצירות של חלק מהמחברים הללו בסדרות Routledge Classics ו־Routledge Great Minds. סדרות מתחרות בסדרות הללו הן סדרת ' Radical Thinkers של Verso Books, סדרת Penguin Classics של הוצאת פינגווין, וסדרת Oxford World's Classics של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
פרסומים > חיבורים עיוניים

טיילור ופרנסיס סגרה את חטיבת האנציקלופדיות המודפסות של ראוטלג' בשנת 2006. כמה מפרסומיה היו:
האנציקלופדיה לפילוסופיה של ראוטלג', בעריכת אדוארד קרייג (1998), ב־10 כרכים, אך כעת באינטרנט.
האנציקלופדיה של תורת המידות, בעריכת לורנס סי בקר ושרלוט ב' בקר (2002), בשלושה כרכים.
האלמנך העולמי של אירופה
מילון ביוגרפי בינלאומי (International Who's Who)
עולם המלומדים באירופה
רבים מהפרסומים העיוניים של ראוטלג' זמינים בדפוס ובאופן מקוון, בסדרה בשם Routledge Handbooks, ולהם אתר אינטרנט ייעודי משלהם: Routledge Handbooks Online. החברה גם מפרסמת כמה אנציקלופדיות מקוונות, ואוספים של תוכן דיגיטלי, ובהם Routledge Encyclopedia of Philosophy, ו־South Asia Archive.
פרסומים > סדרות ספרים

"הנוסעים בברודוויי" (1926–1937)
סדרת קורסי שפות מדוברות במולטימדיה
ספרי דקדוק בסדרת Essential Grammars (מאז 1999)
"הספרייה האוניברסלית של מורלי" (ידועה גם בשם: הספרייה האוניברסלית של ראוטלג') (1883–1888)
"ספריית המוזות" לספרי שירה (1904–1940; 1950–1980)
"רפובליקת הספרות"
"ספריית הרכבת של ראוטלג' (1848–1899)
נמכרו דרך דוכני הספרים של WH Smith על רציפי רכבת; ב־50 שנה פורסמו 1,277 ספרים, רובם בכריכה קשה מאויירת, ומיעוטם גם במהדורות זולות יותר בכריכה רכה. בין המחברים נכללו אדוארד בולוור־ליטון, ג'יימס פנימור קופר, ג'יין אוסטן, בנג'מין דיזראלי, הנרי פילדינג, פרנסס טרולופ, ויליאם הריסון איינסוורת', אלכסנדר דיומא האב, וויקטור הוגו.
פרסומים > גישה פתוחה

ראוטלג' ספגה ביקורת על מדיניות תמחור ש"מגבילה את קהל הקוראים למיעוט פריווילגי", בניגוד לאפשרויות של "גישה פתוחה ללא דמעות" המוצעות על ידי DOAJ, Unpaywall, ו־DOAB.
הערות שוליים

↑  Upton, Clive; Kretzschmar, William A., Jr. (2017).
↑  "About Us – Routledge". נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Publishing With Us – Routledge". Taylor & Francis Group. 2016.
↑  "Outsell HSS Market Size Share Forecast" (PDF).
↑  "Books merger yields windfall of £6m". The Independent. 23 באוקטובר 2011. נבדק ב-14 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Academic Publishing". אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2017. נבדק ב-22 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "T&F Group Global Offices".
1 2  "Yellowbacks: III – Routledge's Railway Library". נבדק ב-15 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Wagner, David Paul. "Routledge's Railway Library (George Routledge)". Book Series List. Publishing History. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UCL Library Services: Routledge & Kegan Paul Ltd Archives – 1850–1984". נבדק ב-15 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sutherland (2009:527,553).
↑  Barnes, James J.; Barnes, Patience P. (2004).
↑  "Geni – William Henry Warne (1822–1859) – Genealogy". נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ketupa.net – Taylor and Francis Informa". נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Routledge, George (DNB00)". DNB. נבדק ב-10 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Lucile Project,"PUBLISHER: Kegan Paul, Trench & Company; Kegan Paul, Trench, Trübner & Company, London"". University of Iowa. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Franklin (1987),
↑  Whipp (1992:47)
↑  Clark & Phillips (2008:xvi); Cope (1998)
↑  Taylor & Francis Timeline, web.archive.org, ‏2012-06-18
1 2  Taylor & Francis
↑  "Results for 12 months to 31st December 2015" (PDF).
↑  "About Nina Stibbe".
↑  "William Germano, Editor and Key Figure in Rise of Cultural Studies, Is Ousted by Publishing House". Chronicle of Higher Education. נבדק ב-2022-03-08.
↑  "Routledge Classics and Routledge Great Minds".
1 2  "Routledge Encyclopedia of Philosophy".
↑  "Europa World Online".
↑  "World Who's Who".
↑  "The Europa World of Learning".
↑  "Routledge Handbooks Online".
↑  "South Asia Archive".
↑  Stone, Thomas E. "Collecting The Broadway Travellers Series". The Books In My Life blog. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Colloquial Series, routledge.com.
↑  "Routledge Essential Grammars - Book Series - Routledge & CRC Press". www.routledge.com. נבדק ב-2021-10-18.
↑  Morley's Universal Library (George Routledge) - Book Series List, publishinghistory.com.
↑  Krygier, John. "Muses' Library". A Series of Series. Ohio Wesleyan University. נבדק ב-10 באוגוסט 2019 – via WordPress. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Krygier, John. "Republic of Letters". A Series of Series. Ohio Wesleyan University. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barbara Fister. "The Writing on the Unpaywall".  Inside Higher Ed. נבדק ב-2020-04-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594790005171  PLWABN: 9812404323305606  BIBSYS: 9019369  BnF: cb12757325j (data)  GND: 10009431-4  ISNI: 0000 0001 2179 0986  LCCN: n81144562  MusicBrainz: ec25375f-cb32-481d-99f1-8a936edd5e7e  NLA: 35998494  VIAF: 146326081   WorldCat (עם VIAF): 146326081
הממונה על הביטחון במערכת הביטחון

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 תחום שיפוט:  אבטחת משרד הביטחון, תעשיות הנשק הישראליות והגופים בישראל העוסקים בפיתוח, ייצור והתגוננות של נשק להשמדה המונית, הקריה למחקר גרעיני, המכון למחקר ביולוגי
 משרד אחראי:   משרד הביטחון
 תאריך הקמה:  1958
 ממשלה:   ממשלת ישראל
 ראש:  יובל שמעוני
 תקציב:  חסוי
 
סמל המלמ"ב הקודם
הממונה על הביטחון במערכת הביטחון (בראשי תיבות: מלמ"ב) הוא אגף במשרד הביטחון שאחראי על אבטחת משרד הביטחון, תעשיות הנשק הישראליות והגופים בישראל העוסקים בפיתוח וייצור של נשק להשמדה המונית וכן האמצעים להתגוננות מנשק שכזה, בהם הקריה למחקר גרעיני, המכון למחקר ביולוגי וכן יחידות צה"ל העוסקות בתחומים אלו.
המלמ"ב הוא מהאגפים החשאיים ביותר במשרד הביטחון. באתר האינטרנט של המשרד מוזכר המלמ"ב, אולם בניגוד לגופים רבים במשרד, לא מוזכר תקציבו, פעולותיו או כל פרט אחר בדו"ח השנתי המוגש בהתאם לחוק חופש המידע. למלמ"ב קשר הדוק עם השב"כ, ששותף בוועדה לבחירת המלמ"ב. בשל היקף פעילותו ועצמאותו, מתואר המלמ"ב לעיתים כסוכנות המודיעין הרביעית (לצד אמ"ן, המוסד והשב"כ).
במסגרת תפקידו, מבצע המלמ"ב תחקור של העובדים, ביקורות אבטחה, אישור על חשיפת טכנולוגיה, חקירות למציאת שחיתות ומניעת דליפת מידע מסווג.[דרוש מקור] כמו כן אחראי המלמ"ב להפעלת סוכנים העוסקים בהשגת מודיעין טכנולוגי במדינות זרות. תחום זה היה באחריות הלשכה לקשרי מדע (לק"ם), אך בשנת 1986, לאחר פרשת פולארד, הועברו סמכויות הלק"ם למלמ"ב. [דרוש מקור]