קודש (הלכה)
הערות שוליים

↑  כאשר הוא קודשים קלים, ואף גר שמל וטבל אך לא הביא את קרבנותיו, עדיין אסור באכילת קודש, כיוון שעדיין הוא לא מכשרי ישראל (מחוסרי כפרה א ב)
↑  כגון קורבן פסח ועוד
↑  מטמאי משכב ומושב י"א, ד'
↑  פסחים פ"ב
↑  זבחים מ"ג: יבמות ז'
↑  סוטה כ"ט. מה שנקרא בחז"ל "דבר שיש בו דעת להישאל" כלומר אם זה אדם אז טמא ואם זה חפץ טהור
↑  זבחים מ"ג
↑  ספרא ויקרא פרשתא ט', פסוק כ"א. ואמור פרשתא ד', פסוק ג'. זבחים מ"ה: יבמות ז'.
↑  קידושין נב ב
↑  ספר נשים, הלכות אישות, פרק ה', הלכה ה'
↑  ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י', הלכה י'. אך עצמות הפסח לעומת זאת צריך לשרוף אחר הפסח, כיוון שקיים איסור לשוברם גם לאחר הפסחספר קרבנות, הלכות קרבן פסח, פרק י', הלכות א'–ד'
↑  מעשה הקורבנות, פרק ט"ז, הלכה י"ד, ופרק י"ז, הלכה י"ב-י"ד
↑  משנה מעילה ב', ט'. רמב"ם טומאת אוכלין ח', ט'
↑  זבחים מ"ה: רמב"ם איסורי מזבח ו', ח'
↑  משנה מעילה ב' ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"א, הלכה י"ג איסורי מזבח ו', ח' לעניין לבונה
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"א, הלכה י"ג
↑  כיוון שלוקחים ממנו קומץ והשאר מותר לכוהנים אז דינו כמו מנחות שנלקח מהם קומץ מעשה הקורבנות ט"ז, י"ד
↑  ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י"ז, הלכות י"ב–י"ד
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י"ב, הלכה ט'
↑  אף שחייבים כרת ללא קשר על כל אכילת דם. (רמב"ם מאכלות אסורות ו', א')
↑  ספר עבודה, הלכות פסולי המוקדשין, פרק י"ח
↑  ספר עבודה, הלכות פסולי המוקדשין, פרק י"ח, הלכה י"ג. ספר קרבנות, הלכות שגגות, פרק י"א
↑  ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק ג', הלכות י"ג–י"ד
↑  גם כאשר נטמא הבשר לפני זריקת הדם
↑  מסכת זבחים, דף מ"ו, עמוד ב' ספר עבודה, הלכות פסולי המוקדשין, פרק י"ח, הלכה י"ב
↑  כאשר ישנה מחלוקת בין הרמב"ם לרש"י, שהרמב"ם אוסר גם לבונה מדאורייתא כיוון שהיא חלק מהמנחה ואילו רש"י אוסר רק מדרבנן כיוון שהלבונה לא אכילה. זבחים מ"ו
↑  כך פסק הרמב"ם שאין מלקות על נגיעה בטומאה בקודש. יש סוברים שלדעתו יש לאו בנגיעה בקודש, אבל אין בו מלקות, כי עיקר הכתוב נאמר על האכילה (לחם משנה). ויש סוברים שלדעתו אין לאו בנגיעה כלל, כי על פי הברייתא הפסוק עוסק באכילה בלבד (מאירי). הרמב"ן והריטב"א פוסקים כריש לקיש, שטמא שנגע בקודש לוקה.
↑  ספר עבודה, הלכות פסולי המוקדשין, פרק י"ח, הלכה י"ב
↑  רש"י (פסחים נ"ט) ותוספות (זבחים י"ז) והראב"ד בהשגות על הרמב"ם ועל פי תוספתא כלים ב"ק, א', ח'
↑  ספר עבודה, הלכות פסולי המוקדשין, פרק י"ח, הלכה כ"ד
↑  ספר עבודה, הלכות פסולי המוקדשין, פרק י"ט
↑  חגיגה ג', ג'. שאר אבות הטומאות פרק י', הלכה ג'-ד'. פרק י"ב, הלכה ט"ו. משקים שנטמאים בכל טומאה גם יותר נמוכה, הופכים ישר לראשון לטומאה מגזירת חז"ל, חוץ מבטבול יום ומחוסר כיפורים שנפסלים
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות מטמאי משכב ומושב, פרק ה', הלכה ד'
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה ז' והלכות מקות ט', ה'
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה ו' אף על פי שבהלכות ביאת מקדש (ה', ו'), נראה שאם נטמאו ידיו צריך לטבול ידיו כדי לעבוד
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה ח' ספר טהרה, הלכות מקואות, פרק י"א
↑  (בניגוד לדין טבול יום שספק בו נחשב טמא). ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י', הלכה ה' וי"ד י"א
↑  כאשר כמות האכילה היא חצי פרס, שלדעת הרמב"ם זה ביצה וחצי לרש"י זה שתי ביצים ולתוספות ביצה אחת (שבת י"ג: וי"ד) משנה, מסכת זבים, פרק ה', משנה י"ב ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה י'
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"א, הלכות י'–י"ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ד, עמוד א' ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה י'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ד, עמוד א' ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ט', הלכה א'
↑  ממקורות שונים וממצאים ארכאולוגיים מתברר, שהיה מקובל בארץ לבנות בבתי המרחץ מקווה צמוד, על מנת לאפשר לרוחצים, שנטמאו משפיכת המים כתוצאה מגזירה זו, לשוב ולהיטהר בטבילה במקווה. (ביטאון 'מעלין בקודש' י"ח, עמ' 99–100)
↑  וכן לכל אחת מדרגות הקדושה יש את המעלה הזאת כגון: מעשר שני תרומה וחטאת, פרט לחולין שגם הטובל ללא כוונה עלתה לו טבילה. ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"ג, הלכה ב'
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"ג, הלכה א'
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"ג, הלכה ג' ולא רק בטבילה אלא אפילו אם הסיח דעתו מעניין שאר הטומאות מת זב שרץ וכדומה צריך לשוב ולטבול
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"ג, הלכה ה'
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"א, הלכה ה' מעשה הקורבנות י', י"ג. משנה ערלה ב', י"ז, תוספתא נידה ט', י"ח
↑  לפי התוספות בזבחים דף כ"א, דם מי הכיור אם נפסלו בלינה מטמאים את הידיים כדין נותר
↑  פסחים פ"ה. לפי שיטת הרמב"ם גם צריד (קמח גס) של מנחות, פסול למנחות
↑  שאר אבות הטמאות ח' ג'-ה'
↑  בהשגה על הלכות פסולי המוקדשין א', ט"ו
↑  ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י"ב
↑  אף שלא שורפים משקה תרומה ומאכלי קודש על טומאה זאת. שאר אבות הטומאות ז' הלכות ג', ד', ו'
↑  בעקבות מעשה שמובא בחגיגה כ"ג, א'
↑  לפי הרמב"ם אם היד רטובה אפילו אם היא לא נגעה ביד השנייה, טימאה אותה
↑  לפי המאירי (חגיגה כ') אסור רק לאכול את הקודש עם חולין, כיוון שקיים חשש שיכניס ידיו לפיו לגעת בחולין ובטעות יגע בקודש
↑  שאסור לאכול בקודשים. (ביאת מקדש ב י). הברטנורה אומר שאסור לאונן אף לגעת בקודשים (משנה זבחים י"ב, א')
מים האסופים תוך הכלי נחשבים כמים שאובים