stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסה דה ריברה
יצירתו

ריברה היה אמן פורה מאוד. הוא ידוע בעיקר בזכות יצירותיו הדתיות, אולם צייר גם ציורים מיתולוגיים, וציורים מחיי היום-יום. יצירתו משקפת במידה רבה את הרוחניות הנלהבת של ספרד של המאה -17, זו מתבטאת בשימוש דרמטי באור וצל, שאותם סיגל לעצמו דווקא בנאפולי בהשראתו של קרוואג'ו. עבודותיו המוקדמות מושפעות בעיקר מקרווג'ו אבל גם מסגנונו השונה לחלוטין של קורג'ו. סדרת התמונות שצייר בין 1616 ל-1618 עבור הדוכס של אוסונה הייתה בסגנון הבארוק ונכרת בהם השפעתו של גווידו רני. בשנות ה-30 (של המאה ה-17) אופי יצירתו השתנה מהקונטרסטים החדים של אור וצל, לקשת צבעים בהירה יותר.
מיצירותיו

"אלגוריה של חוש הריח", 1613, שמן על בד 115X88 ס"מ, אוסף אבלו, מדריד.
יצחק ויעקב, 1637, מוזיאון הפראדו, מדריד
"ראש גרוטסקי גדול",מועד לא ידוע בין 1617 ל-1627, תחריט, 14.3X21.6 ס"מ, מוזיאון האמנויות היפות יוסטון.
"טיטיוס" (Tityos), 1632, שמן על בד 227X301 ס"מ, מוזיאון הפראדו.
"העיוור והנער", 1632, שמן על בד 124.5X101.7 ס"מ, המוזיאון של אוברלין קולג', אוברלין, אוהיו.
"עליית מרים לשמיים", 1636, שמן על בד, 193X256 ס"מ, Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, מדריד.
"מות הקדושים של פיליפוס הקדוש", 1639, שמן על בד 234X234 ס"מ, מוזיאון הפראדו.
"הנער עיקל הרגליים", 1642, שמן על בד 164X94 ס"מ, מוזיאון הלובר.
"ינואריוס הקדוש", 1646, שמן על נחושת, 320X200, ס"מ קתדרלת נאפולי.
"פאולוס מתבי", 1652, שמן על בד 143X143 ס"מ, מוזיאון הפראדו.
הערות שוליים

↑  אתר המוזיאון לאמנות של סן-פרנסיסקו
↑  לפי הוויקיפדיה באנגלית אביו היה סנדלר
↑  יש המשערים שהסתבך בחובות וברח מרומא מפחד הנושים.
↑  באותה תקופה נאפולי הייתה חלק מהאימפריה הספרדית ונשלטה על ידי המשנה למלך
↑  The Art Book, Phaidon, page 386.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266907705171  PLWABN: 9810555193105606  AAG: 18  AGSA: 11250  BIBSYS: 90757662  BNC: 000171961  BNE: XX1111198  BnF: cb12003485g (data)  CANTIC: a10661992  CiNii: DA07700372  GND: 118788604  ICCU: CFIV016246  ISNI: 0000 0001 1679 8641  KulturNav: bea21d6d-8a8e-4496-b4da-021ade076692  LCCN: n82095006  LNB: 000184513  MusicBrainz: d1cc7a6f-c1bf-4c3b-958e-d07964fb1049  NGV: 3746  NKC: jn20011018104  NLA: 36329569  NSK: 000392585  NTA: 070391475  RERO: 02-A000137482  RKD: 66553  SELIBR: 197478  SNAC: w67p9k5k  SUDOC: 028141423  TePapa: 1945  Trove: 1247100  ULAN: 500008521  VcBA: 495/7378  VIAF: 83103470   WorldCat (עם VIAF): 83103470
חבורת החצר

| --- | --- |
סמליל התוכנית
סמליל התוכנית
 סוגה:  הנפשה, ילדים
 יוצרים:  ג'אניס בורג'ס   דן יקרינו – דמויות
 כותבים:  אדם פלצמן
 בימוי:  דייב פאלמר   דון קים
 מדבבים:  ג'ייק גולדברג   כריס גרנט   לה–שון טינה ג'פריז   ג'ונה בובו   ג'יאנה ברוזסה
 מדבבים בעברית:  טליה ברקאי   עינת אזולאי   שירלי לילו   אתי קסטרו   דור סרוגו
 פסקול:  אוון לורי   דאגלס וייזלמן   מק'פול סמית'
 ארץ מקור:  ארצות הברית, קנדה 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  80 
 הפקה
 מפיק:  ג'ניפר היל
 מפיקים בפועל:  ג'אניס בורג'ס
 חברת הפקה:  Nelvana   Guru Studio
 הפצה:  Nelvana, נטפליקס 
 מוזיקה:  אוואן לורי 
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודיאון   ניק ג'וניור נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  ניקלודיאון ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  11 באוקטובר 2004 – 12 ביולי 2013
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חבורת החצר (באנגלית: The Backyardigans) היא סדרת הנפשה מוזיקלית קנדית–אמריקאית שנוצרה על ידי ג'אניס בורג'ס. הסדרה מתארת את קורותיהם של חמישה ילדים–חיות הנפגשים בחצר ביתם המשותפת ומשחקים יחדיו במשחקי דמיון רוויים הרפתקאות, ריקודים ושירים. הדמויות עוצבו על ידי הסופר והמאייר דן יקרינו. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2009 בערוץ הופ!. לסדרה ארבע עונות ו-80 פרקים באורך 23 דקות כל אחד.
עלילה

הסדרה סובבת סביב חמישה ילדים–חיות: עידו, מיכאלה, יוני, דנה וירון. החמישה חולקים חצר אחורית בין הבתים שלהם, ובכל פרק הם נפגשים בחצר ומדמיינים את עצמם בשלל הרפתקאות. ההרפתקאות שלהם מתרחשות במקומות ובתנאים שונים; רבות מהן מתארות ביקור באזורים שונים בעולם, מסע לעבר או לעתיד ושימוש בכוחות על טבעיים או בקסמים. הדמויות מעניקות אחת לשנייה תפקידים בהתאם להרפתקה כמו בלשים, מדענים או אבירים. החל מהעונה השנייה, רבות מהחוויות הן פרודיות על סיפורי ג'יימס בונד, מסע בין כוכבים, אינדיאנה ג'ונס או מכסחי השדים.
ההתחלה והסיום בכל פרק דומים ליתר הפרקים. הסיפור מתחיל עם אחת הדמויות בחצר שמציגה את עצמה ומסבירה מה היא מדמיינת. בסיום הפרק, אחרי שהחבורה סיימה את ההרפתקה, הפנטזיה מתפוגגת והדמויות חוזרות לחצר. החבורה שרה שיר סיום תוך שכל הדמויות הולכות לאחד הבתים לאכול חטיף וסוגרות אחריהן את הדלת. בסוף הפרק, לפחות דמות אחת פותחת את הדלת וצועקת משהו שקשור לנושא הפרק.
התוכנית דומה למחזמר. כל פרק משתמש בסגנון מוזיקה שונה בארבעה שירים, בהם הדמויות שרות ורוקדות. לרוב, השירים משמשים להצגת תפקיד אחת הדמויות, לקדם את העלילה או להסביר בעיה. בנוסף לשירה שהז'אנר שלה משתנה מדי פרק, גם מוזיקת הרקע משתנה בהתאם לפעולות של הדמויות.
הדמויות הראשיות

עידו (Pablo) (אתי קסטרו) – פינגווין כחול עם מקור צהוב. הצעיר והתמים ביותר מבני החבורה, אך בעל ביטחון עצמי רב.
מיכאלה (Uniqua) (טליה ברקאי) – סקרנית ובעלת ביטחון עצמי גבוה. אין לה גזע מוגדר וצבעה ורוד. כנראה ג'וקית ורודה. מבוגרת יותר מעידו, אך צעירה משאר החבורה.
יוני (Austin) (עונה 1: דורון בן עמי/עונות 2–4: דור סרוגו) – קנגורו סגול וביישן.
דנה (Tasha) (עינת אזולאי) – היפופוטמית צהובה. השנייה המבוגרת ביותר מבני החבורה.
ירון (Tyrone) (עונה 1: ענבר גל/עונות 2–4: שירלי לילו) – אייל קורא כתום בעל כוונות טובות, אך מעט חששן. חברו הטוב ביותר של יוני. המבוגר ביותר מבני החבורה.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 20 | 11 באוקטובר 2004 | 19 ביוני 2006 |
|  | 2 | 20 | 20 | 9 באוקטובר 2006 | 17 בינואר 2008 |
|  | 3 | 20 | 20 | 14 בינואר 2008 | 5 ביוני 2009 |
|  | 4 | 20 | 20 | 26 באוקטובר 2009 | 12 ביולי 2013 |
מנאל א-שריף

| --- | --- |

מנאל א-שריף
 לידה:  25 באפריל 1979 (בת 45) מכה, ערב הסעודית 
 מדינה:  ערב הסעודית 
 השכלה:  אוניברסיטת המלך עבדול-עזיז 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס ואצלב האוול (2012) 
 www.manal-alsharif.com
 
מנאל א-שריף (בערבית: منال الشريف ; 25 באפריל 1979) היא סופרת, עורכת, ופעילה פמיניסטית למען זכויות האדם. א-שריף התפרסמה בעקבות הנהגת קמפיין למימוש זכותה של האישה הסעודית לנהוג ברכבה בשנת 2011. בכך היא הצליחה לשבור מוסכמות וגבולות חברתיים, ולנפץ מנהגים שהוטלו על נשים סעודיות זמן רב, כדי למנוע מהן את זכות הנהיגה.
קורות חייה

מנאל א-שריף נולדה באחת השכונות הוותיקות במכה, בערב הסעודית, בשנת 1979. מקור משפחתה מצפון-מערב מכה. היא סיימה את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת "המלך עבד אל-עזיז" (جامعة الملك عبد العزيز) בתחום מדעי המחשב. היא עבדה כיועצת אבטחת מידע באינטרנט בחברת עראמקו הסעודית, ובחברת הנפט הלאומי הסעודית. כמו כן עבדה כעיתונאית בעיתון הסעודי "אל-וטן" והשתתפה בהרבה מערכות הסברה למען זכויות נשים. בנוסף לקריירה המקצועית שלה, נאבקה א-שריף במשך שנים למען זכויות הנשים הסעודיות, ניהלה מסע תעמולה למען זכויותיהן של הנשים בסעודיה במשך שנים רבות.
פעולותיה

בשנת 1990, מנאל א-שריף תרמה להשקת היוזמה "אנהג במכונית שלי בעצמי" הקרויה גם "נשים להגה" (במקור, משחק מילים למילים נהיגה ומנהיגות), כדרך לדרישה לקבל אשור חוקי לאשה הסעודית לנהוג בעצמה. כחלק ממסע התעמולה הציבורי צילמה והקליטה, הפעילה וז'ייהה אל-כדיר, את עצמה ואת מנאל א-שריף בשעת הנהיגה, הסרטונים פורסמו ב-YouTube ובפייסבוק. בעקבות המאבק בשנת 1990, עשרות נשים נהגו במכוניות שלהן כאקט מחאתי בריאד; נעצרו ונכלאו ליום אחד, והחרימו את דרכוניהן, ונשים רבות מהן איבדו את מקום עבודתן. בחודש ספטמבר 2007, "העמותה להגנה על זכויותיהן של נשים בסעודיה" ("جمعية الحماية والدفاع عن حقوق المرأة في المملكة العربية السعودية"), שנוסדה על ידי ואג'יהה אל-חוידר ופאוזיה אל-עיוני, אספה כ-1,100 חתימות אשר נמסרו למלך עבדאללה, והן בקשו ממנו רשות לנשים לנהוג. ביום האישה הבינלאומי 2008, צילמה אל-כדיר את עצמה בסרט וידאו תוך כדי נהיגה ופרסמה אותו ב-YouTube. הסרט עורר סערה תקשורתית בין-לאומית לאחר פרסומו.
בעקבות האביב הערבי, האזרחית הסעודית מג'דה נג'לה חרירי נהגה במכוניתה, בשבוע השני של חודש מאי 2011 ואמרה: "בעבר כאן בסעודיה, אף פעם לא שמענו על הפגנות, אבל אחרי מה שקרה במזרח התיכון, התחלנו להאמין שיש אנשים שמוכנים לצאת לרחובות ולהביע את דעתם, והייתה להם השפעה משמעותית עלי". מנאל א-שריף נעצרה ושוחררה ב-21 במאי 2011, ונעצרה שוב ביום שלמחרת, וב-30 במאי, שוחרר תמורת ערבות כספית, ובלבד שתזומן ותגיע לחקירה במידת הצורך. כמו כן היא התחייבה להימנע מלנהוג ולהופיע בתקשורת. ה-ניו יורק טיימס ועיתונים אחרים, מצאו קשר בין הקמפיין של מנאל א-שריף ובין האביב הערבי, וציינו שקיים פחד אצל השלטונות לעורר הפגנות ומרדנות ברחוב הסעודי בתקופה שבה מרדנות קהילתית, כבשה מדינות רבות במזרח התיכון. מייד לאחר הקמפיין, א-שריף המשיכה לבקר את הממשלה הסעודית בטוויטר ובעיתונות, בנושאים כגון: חירויות בקרב עובדים זרים, חוסר הבחירות למועצת השורא (مجلس الشورى), רצח "לאמא אל-ע'מאדי" (لاما الغامدي) ועוד.
נכון לשנת 2015, א-שריף עובדת כיועצת לאבטחת מידע וכמנהלת פרויקטים בחברת "בלו נתורקס" בין דובאי וסעודיה.
פעולותיה > קמפיין הנשים נוהגות

הקמפיין בעד נהיגת נשים החל בעקבות האיסור של השייח'ים הסוניים הסעודים הבכירים (ה"מופתים") שאסרו על נשים לנהוג ברכב. בכירי המופתים בראשותו של שייח' עבד אל-עזיז בן באז, הוציאו כמה פסקי הלכה שאוסרים עליהן לנהוג. נשיא מועצת חכמי המופתים, שייח' עבד אל-עזיז אל-שייח' גם מתח ביקורת על עיתונים העוסקים בנושא, וטען שנשים בסעודיה מקבלות את זכויותיהן כהלכה. כמו כן הסביר השייח' סאלח אלפוזאן, חבר במועצה, את העניין בצורה מנומקת: ”מסוכן לתת לנשים את החופש לקחת את המכונית וללכת לכל מקום שתרצינה”. השייח' מוחמד בן עתימין הצטרף גם הוא להתנגדות ואמר: ”אין ספק שנשים נוהגות בהשפעת יצר הרע הטמון בהן, הדבר יכול להיות פתח לדברים אחרים רעים וקטלניים”.
פעולותיה > המאבק בעד זכות הנשים לנהוג ב-2011

הקמפיין המפורסם שלה בשנת 2011 "אנהג במכונית שלי בעצמי", המאבק לאישור לנהוג עבור נשים סעודיות, היווה אתגר עבורה ועבור פעילות פמיניסטיות אחרות ברחבי העולם והתריס אל מול מדיניות וחוקים מפלים מגדרית. ב-18 בדצמבר 2012, א-שריף הודיעה שקבלה רישיון נהיגה שהונפק על ידי האמירות של דובאי באיחוד האמירויות הערבי, היא גם הביעה את תקוותה לקבל את הרישיון הסעודי בקרוב. קבוצה של נשים כולל מנאל א-שריף, החלה בשנת 2011 בקמפיין בפייסבוק בשם"למד אותי איך לנהוג על מנת להגן על עצמי", שבו הם קראו לצורך לאפשר לנשים לנהוג, מחאה שקוראת לנשים סעודיות לנהוג החל מיום 17 ביוני 2011. נכון ל-21 מאי 2011, כמעט 12 אלף קוראים תמכו בקמפיין בפייסבוק. מאז 2013 הטילו השלטונות הסעודיים הגבלות נוספות על חופש התנועה או תרגול נהיגה לנשים.
אל שריף תיארה את הקמפיין כפעולה חשובה במסגרת המאבק למען זכויותיהן של הנשים, ובמקביל הביעה וז'יהה אל-כדיר את תמיכתה בקמפיין ובא-שריף. לקראת סוף חודש מאי, שתיהן נהגו ברכב שלהן בעיר חובאר והן העלו קטעי וידאו לאתר YouTube ופייסבוק. במהלך הסרטון, א-שריף אמרה: ”זה קמפיין התנדבות כדי לעזור לבנות הסעודיות ללמוד נהיגה ולמען חינוך הבנות במדינה הזאת איך לנהוג, לפחות בשעת חירום, מה קורה חלילה, אם מי שנוהג בהן חוטף התקף לב?”. בעקבות המסע נעצרה א-שריף על ידי משטרת הדת ב-21 במאי 2011 ושוחררה לאחר שש שעות. נכון ל-23 מאי 2011, כ-600,000 אנשים צפו בסרטון שלה.
בעקבות מעצרה של אל-שריף, נעצרה אישה נוספת לאחר שנהגה ברכב, היא שוחררה לאחר שחתמה על הצהרה שלא תנהג שוב. בתגובה למעצרה של א-שריף, פרסמו רבים סרטוני נשים סעודיות נוהגות ברכב שלהן. ב-26 במאי, דיווחו הרשויות כי א-שריף תישאר במעצר עד ה-5 יוני 2011. לאחר שחרורה במאמצים רבים, שלחה א-שריף מכתב למלך עבדאללה, מלווה בעתירה שנחתמה על ידי 4,500 נשים סעודיות, בו טענה כי ”סערה של כעס ותדהמה ליוותה כל אחד מהסעודים והמבקרים בחו"ל, כי הגברת מנאל א-שריף נכלאה על דבר שאינו עבירה מוסרית או פלילית”. בעקבות המעצרים של א-שריף, היא דיווחה שנדחקה לשוליים עוד ועוד על ידי מעסיקה בעראמקו הסעודית, ולאחר מכן התפטרה.
פעולותיה > א-שריף כמקור השראה

מנאל א-שריף נחשבת לאישה פורצת דרך גבולות ומוסכמות, היא היוותה מקור השראה לקמפיין למען זכויות נשים, כאשר קראה תיגר על האיסור על נשים לנהוג במכוניות בערב הסעודית. איסור זה עוגן בחוות דעת מועצת מדעני בכירי הדת האיסלאמי בסעודיה. כמו כן, הנושא הזה נחשב לנושא של דעת קהל כללי חשוב בחברה סעודית. למרות שמערכת התנועה הסעודית אינה מונעת מנשים לנהוג, רישיונות הנהיגה מונפקים לגברים בלבד.
ב- 2011 א-שריף השתתפה בפנל שעסק בתנועות חברתיות ונשים בפורום החברתי של האומות המאוחדות, השייך למועצת זכויות האדם, ונערך לאחרונה בז'נבה, אשר דן בהשפעה של המדיה החברתית על חיי היומיום של אזרחים סעודיים, וכיצד הוא הפך לכלי רב עוצמה בתנועה לשחרור האישה. במהלך הדיון, אמרה: ”מדיה חברתית שיחקה תפקיד מרכזי בעבודה שאני עושה למען זכויות נשים, בלי יוטיוב, טוויטר ופייסבוק, לא יכולנו להגיע לנקודה המוצלחת הזו במאבק שלנו, בסעודיה אין חוצה-פלטפורמות ואין מקומות להביע את הדעות שלך”. לכן, זה מדהים להשתמש בכלים אלה. א-שריף הסבירה כיצד העובדה שחלק גדול יותר ויותר מהאנשים הסעודיים, להוטים לדעת את החדשות ולהוטים להביע את דעתם במדיה חברתית. על פי דו"ח שהונפק על ידי מדיה החברתית ערבית בבית הספר הממשלתי בדובאי, הסעודים המשתמשים הפעילים ביותר של טוויטר בעולם הערבי, שמונים כ-393,000 משתמשים פעילים של טוויטר. לדבריה, על הכלי המקוון, ”לא רק להביע את דעתנו, אלא גם כדי לעשות את ההבדל, ולהתחיל קמפיינים, ולשלוח בקשות. העיתונות המקומית מעולם לא פרסמה את הדרישות שלנו. זרקו אותי לכלא מפני שהשתמשתי במדיה החברתית. זה הכרחי לבדוק את התגובה על מנת לממש את היקף כוח ההשפעה”. א-שריף אמרה, ”הדבר החשוב ביותר עבורנו הוא, שנשים מודעות יותר ויותר לזכויותיהן ולמדו לנקוט בפעולות הדרושות להן בהתאם לצרכיהן”. וכן, ”לעולם אל תזלזל בפעולה החזקה שננקטת על ידי הפרט. פעולות בודדות אלו, כשיצטברו יחד, מהוות כוח אדיר שלא ניתן להפסיק ולא ניתן להתגבר עליו”. א-שריף טענה שזה הגיע לנקודת אל-חזור, ולא יכולים להחמיץ את המומנטום. היא אמרה: ”אני מקווה שנשיג אזרחות מלאה בממלכת ערב הסעודית, שוויון בהזדמנויות חינוך ותעסוקה, מעורבות בחיים הפוליטיים וחופש ביטוי ושיתוף בקבלת החלטות”.
פעולותיה > קמפיין הנשים האסורות בשל חוב

מיד לאחר שחרורה ב-30 במאי 2011, הובילה א-שריף קמפיין חדש שנקרא "פרג'" אשר קורא לרשויות לפעול למען שחרור הנשים האסירות הסעודית, האינדונזיות והפיליפיניות, העצורות בבית סוהר נשים אל –דמאם, שנעצרו על ידי המשטרה בשל חובות קטנים שלא יכלו לשלם. אותן נשים אסירות, שרובן היו עובדות מקומיות, ונשארו בכלא בשל חוסר היכולת שלהן לשלם את חובותיהן, ומעסיקיהן לא עזרו בשחרורן או במתן כסף להן על מנת לחזור למולדתן. א-שריף חשפה את השמות של כ-22 נשים אינדונזיות, ו-4 נשים אחרות זקוקות לעזרה, כמו כן קבעה את הסכום הדרוש לשחרורן. היא יזמה מענק תרומות ישירות למנהל בית הסוהר לנשים בדמאם, על מנת לפרוע את החוב שלהן ולשחרר את אותן נשים.
הישגיה

מקום ראשון באזור חינוכי מכה -בית ספר תיכון.
מדליות רבות על השתתפותה כשחקנית בנבחרת הכדורסל, וצוות הקרטה הראשון באוניברסיטה על שם המלך עבד אל-עזיז.
המגן של מצוינות אקדמית – על סיומה תואר ראשון בהצטיינות, במדעי מחשב מאוניברסיטה על שם המלך עבד אל-עזיז בג'דה.
תעודות הערכה רבות מחברת עראמקו הסעודית, על זכייתה במקום הראשון בתחרות"התחזות אלקטרונית-סיכון והגנה.
האישה הסעודית הראשונה שהייתה מומחית בתחום אבטחת מידע.
ממייסדי הנבחרת הלאומית הראשונה להתמודדות בהפרות אתיות.
פרסים וכיבודים > פרס רוזה פארקס

מנאל א-שריף הסופרת והעורכת הסעודית זכתה בפרס "רוזה פארקס הסעודית", לאחר שקראה תיגר על המנהגים והחוקים המונעים מנשים סעודיות נהיגה ברכב, היא התפרסמה בעקבות זה גם ברמה בינלאומית וקשרו את שמה לאישה השחורה ששינתה את החוק של האפליה באמריקה.
בחודש מרץ 2014, כובדה א-שריף בבוורלי הילס שבקליפורניה, לרגל יום האישה הבינלאומי, בארוחת צהריים התארחה אצל טינה בראון, העורכת הראשית של "The Daily Beast". מנאל א-שריף הפתיעה את הקהל באומרה כי היא הייתה נסערת עקב תיוג התואר הזה, והוסיפה כי היא אינה רואה את עצמה לוחמת, וטענה: ”בשבילי אני מביעה את דעתי באופן ברור במה שאני רואה שאינו כשורה. אני רק אדם שמנסה לעמוד נגד הקיפוח, ואני חושבת שתיוג אנשים הנאבקים למען מטרות חברתיות גורם לאחרים שמעוניינים באותן מטרות, לפחד ולהירתע מההשלכות”
פרסים וכיבודים > פרסים בינלאומיים

א-שריף נחשבת לפי מגזין "מדיניות החוץ" לאחת מהוגות הדעות הטובות ביותר בעולם לשנת 2011, ועל ידי מגזין "פורבס" סווגה כאחת מהנשים המהפכניות. בשנת 2012, דירג "Daily Beast" את א-שריף כאחת הנשים האמיצות ביותר של השנה. אל-שריף סווגה על ידי המגזין "טיים" כאחת מ-100 הנשים החשובות והמרשימות לשנת 2012. כמו כן, הייתה אחת משלושת האנשים שקבלו את פרס ואצלב האוול לאופוזיציה יצירתית בפורום אוסלו למען החופש באותו מגזין. בחודש מרץ 2014, זכתה מנאל א-שריף בדובאי, בתואר אחת מ-100 נשים החזקות וצורפה לרשימת "ארביאן ביזנס" שכללה עוד 15 נשים סעודיות נוספות. מגזין "ניוזוויק" פרסם גם, ב-12 במרץ, רשימה של "150 נשים בלתי מנוצחות" ביניהן שתי נשים סעודיות, שאחת מהן הייתה מנאל א-שריף, ושמה הופץ ברשימה של המגזין"מדיניות חוץ" כאחת מ-130 האנשים החשובים ביותר שיצרו והשפיעו על הדיאלוג העולמי בשנת 2011.
ראו גם

פמיניזם אסלאמי
מעמד האישה באסלאם
הערות שוליים

↑  al-Huwaider, Wajeha (23 May 2011)."The Saudi woman who took to the driver's seat". France 24. Archived from the original on 23 May 2011. Retrieved 23 May 2011.
↑  כתבה על קבלת רישיון נהיגה מהאמירות של דובאיhttp://www.al-madina.com/node/421381
↑   צפו: סעודית אמיצה לא נכנעת למשמרות הצניעות, באתר וואלה, 28 במאי 2012
↑  אתר באנגלית א שריף כמקור השראה
↑  "Saudi Activism Accelerates as Women Dare to Drive". Wall Street Journal. 2011-6-18.
↑  Saudi Arabia urged to release woman arrested following driving campaign". Amnesty International. 24 May 2011. Archived from the original on 25 May 2011. Retrieved 25 May 2011
↑  Sharifadrivingforceforchange.aspx אתר בערבית א שריף כמקור השראה
↑  "Manal moved by plight of detained housemaids". Arab News. 3 June 2011. Archived from the original on 5 June 2011. Retrieved 5 June 2011.
↑  "Manal...from driving activist to prison activist". Emirates 24/7. 4 June 2011. Archived from the original on 5 June 2011. Retrieved 5 June 2011
↑  العربي الجديد، منال الشريف"روزا باركس" السعوديّة، 16 مارس 2014 (בעברית: הערבי החדש מנאל א שריף)
1 2  פרס רוזה פארקס (בערבית)
↑  The FP Top 100 Global Thinkers". Foreign Policy. 28 November 2011. Retrieved 6 May 2012.
↑  Fifteen Minutes of Power: Women Who (Briefly) Rocked 2011. Forbes. 25 August 2011. Retrieved 6 May 2012
↑  Women in the World: 150 Women Fearless Women (Photos). The Daily Beast. 8 March 2012. Retrieved 6 May 2012.
↑  Jamie Weinstein (14 May 2012). Saudi woman driver: I was pressured out of my job for my activism. The Daily Caller. Retrieved 16 May 2012
↑  מגזין אראביאן בזנס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414360005171  PLWABN: 9810692473105606  GND: 1142006980  ISNI: 0000 0004 9778 957X  LCCN: no2016144683  NLA: 61266207  RERO: 02-A027153751  VIAF: 67151110791737062542   WorldCat (עם VIAF): 67151110791737062542
ג'ייסון גרייס

| --- | --- |
 סוג:  דמות ראשית
 שם ספר:  גיבורי האולימפוס
 הופעה ראשונה:  הגיבור האבוד
 הופעה אחרונה:  גורלו של אפולו
 יוצרים:  ריק ריירדן
 מידע
 כינויים:  דינמו (פייפר) סופר-מן בלונדיני (ליאו)
 גיל:  17
 תאריך לידה:  1 ביולי 1994
 גזע:  אל למחצה
 מין:  זכר
 מקצוע:  פראיטור של הלגיון השנים עשר פולמינטה
 שיוך:  מחנה יופיטר ומחנה החצויים
 כוחות:  זימון ברקים, זימון וונטוס ידידותי בשם סער, תעופה
 כלי נשק:  גלאדיוס
 סגנון לחימה:  לוחמה רומית
 דת:  רומית פגאנית
 תאריך פטירה:  2010
 דמויות קשורות
 משפחה:  יופיטר (אב) בריל גרייס (אם) תאליה גרייס (אחות) יונו (אם חורגת, דודה) סטורן (סבא) אופס (סבתא) וסטה (דודה) פלוטו (דוד) נפטון (דוד) קרס (דודה) הייזל לבסק (בת דוד) פרסי ג'קסון (בן דוד) ניקו די אנג'לו (בן דוד) ביאנקה די אנג׳לו (בת דוד, מתה)
 חברים:  ריינה אווילה רמירס-אריאנו, פייפר מקלין, ליאו ואלדז, גליסון הדג', אנבת' צ'ייס, פרסי ג'קסון, הייזל לבסק, פרנק ז'אנג, ניקו די אנג'לו
 אויבים:  קריוס, אוקטביאנוס, הענקים, גאיה, פורפיריון
 
ג'ייסון גרייס (באנגלית: Jason Grace) הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי גיבורי האולימפוס מאת ריק ריירדן, המבוססת על המיתולוגיות היוונית והרומית.
הוא אחיה של תאליה גרייס (בת זאוס, ההתגלות היוונית של יופיטר) אימו החורגת היא יונו, אימו היא בריל גרייס שמתה מתאונת דרכים מפני שהיא השתכרה, אביו הוא יופיטר אל השחקים והאל ששולט באולימפוס ובן של הטיטאן סטורן והטיטאנית אופס.
ביוגרפיה בדיונית > ראשית חייו

ג'ייסון גרייס נולד ב-1 ביולי בשנה בלתי ידועה לצד הרומי של האל זאוס, יופיטר, ולבת זוגו, שחקנית בשם בריל גרייס. והוא אחיה הקטן של תאליה גרייס.
בתקופת ינקותו צוותה אימו בידי הרה להביאו לבית הזאבים, ולקחה לה אותו, וזאת הייתה הפעם האחרונה שג'ייסון ראה את אימו בחיים, הוא פגש את רוחה, המאניה שלה בספר החמישי דם האולימפוס כשניסתה לשכנע אותו לצדד בגאיה.
הזאבה לופה התבקשה לקחת אותו למחנה יופיטר הרומי, של הלגיון ה-12 פולמינטה. ג'ייסון ממוין לקוהורטה החמישית, שנחשבה לקוהורטה הכי פחות טובה ונחשבת, ושם הוא מבלה את ילדותו. הוא מתגלה כלוחם חזק ביותר, ונלחם בעזרת מטבע שהופך לחרב או לרומח. הוא מביא כבוד לקוהורטה וממוין להיות הקנטוריון שלה, ולבסוף אפילו אחד משני פראיטורי המחנה. כמה שנים אחריו מצטרפת למחנה ריינה אווילה רמירז אריאנו, בת בלונה, אלת מלחמה רומית, ומקבלת מעמד של קנטוריונית ופראיטורית יחד עם ג'ייסון, ואף מתאהבת בו בהמשך.
לא ידוע הרבה על משימותיו והרפתקאותיו של ג'ייסון מטעם המחנה הרומי, אך החשובה שבהן הייתה תקיפת מבצר הטיטאנים, מצודת אותריס, שכיום נמצא ליד סן פרנסיסקו, בזמן מלחמתם של בני מחנה החצויים בטיטאנים כמוקד התקיפה שלהם, מנהטן. ג'ייסון הורס את המבצר ומפיל את הטיטאן המנהיג שלו, קריוס.
ביוגרפיה בדיונית > גורלו של אפולו

בסדרה הזו אפולו, פוגש את פרסי, ושואל אותו איפה השישה האחרים, אז הוא מספר לו שג'ייסון ופייפר מחפשים את ליאו שאבד.
בספר השלישי בסדרה, המבוך הבוער, יוצא ג'ייסון גרייס עם פייפר מקלין (מוזכר בספר שהם נפרדו), מג ואפולו למצוא את נעליו של הקיסר השלישי שהתגלה, קליגולה, הנחשב לאחד מהקיסרים הרומאים האכזריים ביותר שהיו. לפני יציאתו, גייסון ופייפר יוצאים למבוך לאחר חלומות רעים שקיבלו, שם הוא מופרד מפייפר ומגיע לאורקל הרופילה אשר מוסרת לו נבואת חידות שבה אומרת לו כי כאשר יצא למסע עם אפולו, הוא או פייפר ימותו. ג'ייסון לא מוכן שפייפר תיהרג ולאחר שהיא נפצעת בראשה הוא מקריב את עצמו ונהרג מדקירה של חנית בגבו. הוא מת בגיל 17 בקרב נגד קליגולה כדי להציל את חבריו. לפני שיצאו למסע ג'ייסון מבקש מאפולו שיבנה את העיצוב שהכין למחנה הרומאי והיווני, במקרה ולא ישרוד. ההלוויה שלו מתרחשת במחנה יופיטר בספר הרביעי בסדרה, קברו של הרודן. בספר החמישי, המגדל של נירון, ג'ייסון מתגלה לאפולו בחלום.
נשק

בספר הראשון ג'ייסון משתמש בנשק שקיבל ממחנה יופיטר, מטבע זהב בו מוטבעת דמותו של יוליוס קיסר ושיכול להפוך לחרב או לרומח. החרב נהרסת באחד מקרבותיו והוא משתמש מאז בחרב רגילה (גלאדיוס).
משפחה

אחותו של ג'ייסון, תאליה גרייס, נולדה מצד אישיותו היווני של זאוס. תחילה יצא זאוס באישיותו היוונית עם בריל, הוליד לה בת ועזב אותה. לאחר שבע שנים חזר אליה עם אישיותו הרומית וגם הוליד ילד: ג'ייסון. זאוס\יופיטר הקדיש את ג'ייסון להרה על מנת שלא תכעס עליו שבגד בה ותנסה לפגוע בהם, והיא נהייתה מעין אפוטרופוס בשבילו.
בספר המבוך הבוער, מתגלה כי פייפר נפרדה ממנו מספר חודשים אחרי המסע, כדי לגלות את עצמה וכי הרגישה שהשידוך בניהם נעשה בידי הרה ולא באמת היה להם עבר. היא הרגישה שהוא חבר טוב מאוד שלה, אך לא "חבר" במובן הרומנטי, והוא עבר להתגורר בפנימייה. לאורך הספר הופיעו רמזים באשר לרגשות רומנטיים הקיימים ביניהם.
הערות שוליים

↑  Happy Birthday, Percy! | Rick Riordan, ‏2022-08-18 (באנגלית אמריקאית)
אלימלך ויסבלום (רודניק)

|   |
| --- | --- |
 פטירה:  1849 י"ט בטבת תר"ט סוקולוב
 
רבי אלימלך ויסבלום (ר' מיילך רודינקער, ?- י"ט בטבת תר"ט, 1849) היה אדמו"ר גליציאני, נינו של רבי אלימלך מליז'ענסק.
ביוגרפיה

בנו של רבי מנחם ישכר בער מפשבורסק בנו של רבי אלעזר בנו של רבי אלימלך מליז'נסק. בילדותו נסע לחצרו של רבי נפתלי מרופשיץ, ובהמשך גם לחתנו רבי אשר ישעיה מרופשיץ. היה ידידו של רבי חיים מצאנז. נישא לבתו של הגביר יצחק מרודניק. גיסו היה הרב צבי יוסף טייטלבוים רבה של רודניק.
לאחר פטירתו של רבי נפתלי מרופשיץ החל לכהן באדמו"רות ברודניק. בהמשך התיישב בלנצהוט. בתקופה זו התפרסם שמו כ"פועל ישועות" ורבים שיחרו לחצרו.
נפטר בסוקולוב ונקבר בה. בנו היחיד, רבי אלעזר ויסבלום, החל לכהן אחריו.
היה אומר שעיקר הלימוד הוא יגיעת התורה, וכשרבי חיים מצאנז רצה פעם להסביר לו ביאור בדברי הר"ן שהיו קשים לו, לא הסכים באומרו שעיקר הלימוד הוא היגיעה להבין את הדברים בכוחות עצמו.
מעט מדברי תורתו ותולדותיו יצאו בספר "דבש השדה".
לקריאה נוספת

הרב יוסף נפתלי וגשל, י"ג אורות (חלק ב') - סיפורים מרבי יעקב לייזר מפשעווארסק, תשנ"ד.
הערות שוליים

↑  יומא דהילולא באתר דרשו לתאריך י"ט טבת
↑  דוב בעריש מריישא, דבש השדה, באתר היברובוקס
קארן גילאן

| --- | --- |

גילאן, 2017
 לידה:  28 בנובמבר 1987 (בת 37) סקוטלנד אינברנס, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Karen Sheila Gillan 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות התיאטרון איטליה קונטי  Edinburgh's Telford College  Charleston Academy 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
גילאן (מימין) עם עמיתה לסדרה "דוקטור הו" מאט סמית, 2010
קארן שילה גילאן (באנגלית: Karen Sheila Gillan; נולדה ב-28 בנובמבר 1987) היא שחקנית, דוגמנית ובמאית קולנוע סקוטית. התפרסמה בעיקר בתפקידיה כאיימי פונד המלווה של הדוקטור האחד עשר בסדרה "דוקטור הו", כנביולה ביקום הקולנועי של מארוול וכרובי ראונדהאוס בסרט "ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל" ובסרט ההמשך "ג׳ומנג׳י: השלב הבא".
ביוגרפיה

גילאן נולדה באינוורנס, סקוטלנד, בתם יחידה של מארי וריימונד ג'ון גילאן. אביה במקור מסנדרלנד, צפון-מזרח אנגליה. אך על פי ששמשפחתה מרקע קתולי, היא עצמה לא אדוקה ואף לא הוטבלה. דודניתה היא השחקנית קייטלין בלקווד.
כשמלאו לה 16, היא עברה לאדינבורו, בירת סקוטלנד, וסיימה קורס משחק ואמנויות הבמה באדינבורו קולג' (אנ').
היא עברה ללונדון, אנגליה, בגיל 18 כדי ללמוד באקדמיה לאמנויות התיאטרון של איטליה קונטי (אנ').