stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התוצא הפוטורפרקטיבי
חומרים פוטורפרקטיביים

על החומרים הפוטורפרקטיביים נמנים בריום טיטנט(BaTiO 3 ), ליתיום ניובט (LiNbO 3), אבץ טלואוריד מסומם על ידי ונדיום (ZnTe: V), חומרים אורגנים פוטורפרקטיביים, פוטופולימרים מסוימים ומבנים של באר קוונטית כפולה.
הפניות

↑  
J. Frejlich (2007). Photorefractive materials: fundamental concepts, holographic recording and materials characterization. ISBN 978-0-471-74866-3.
↑  
Peter Günter, Jean-Pierre Huignard, ed. (2007). Photorefractive materials and their applications. ISBN 978-0-387-34443-0.
↑  
Pochi Yeh (1993). Introduction to photorefractive nonlinear optics. Wiley series in pure and applied optics. ISBN 0-471-58692-7.
↑  James E. Millerd, Elsa M. Garmire, and Marvin B. Klein, Investigation of photorefractive self-pumped phase-conjugate mirrors in the presence of loss and high modulation depth, J. Optical Society of America B 9, 1992, עמ' 1499-1506
↑  Guangyong Zhang and Jinsong Liu, Screening-photovoltaic spatial solitons in biased two-photon photovoltaic photorefractive crystals, J. Optical Society Of Americs B 26, 2009, עמ' 113-120
1 2  A. Agranat and Y. Yacoby, Dielectric photorefractive crystals as the storage medium in holographic memory systems, J. Optical Society of Ameria B 5, 1988, עמ' 1792-1799
1 2  Guoqiang Li, Dynamic holograms, Frontiers in Optics 2009/Laser Science XXV/Fall 2009 OSA Optics & Photonics Technical Digest, 2009, עמ' paper FTuH1
↑  M. Sciamanna, N. Wiersma, N. Marsal, and D. Wolfersberger, Spatio-temporal dynamics of nonlinear Airy beam interactions, Photonics and Fiber Technology 2016 (ACOFT, BGPP, NP) OSA Technical Digest (online), 2016, עמ' paper NTh1A.1
תבנית התאבכות של שתי אלומות קוהרנטיות
גביש יחיד של החומר הפוטורפרקטיבי ליתיום ניובט
הר ארתור (נונאווט)

ערך זה עוסק בהר בנונאווט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  צ'סטר ארתור 
 גובה:  1,310 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  נונאווט, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הקורדילרה הארקטית 
 קואורדינטות:  81°20′00″N 74°45′00″W﻿ / ﻿81.3333°N 74.75°W﻿ / 81.3333; -74.75
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר ארתור(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר ארתור(למפת נונאווט רגילה) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןהר ארתור(למפת נונאווט מוגדלת) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןהר ארתור
 
הר ארתור (באנגלית: Mount Arthur) הוא הר הממוקם באי אלסמר, בטריטוריית נונאוט, שבקנדה.
ההר, שהוא אחד מהרי הקורדיירה הארקטית, ממוקם בשטח הפארק הלאומי קוטינירפאק.
ההר מתנשא לגובה של 678 מטרים מעל סביבתו.
גובהו של ההר 1,310 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-70 בגובהו בנונאווט.
היסטוריה > מיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי משלחת חקר מפרץ ליידי פרנקלין.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שמו של צ'סטר א. ארתור, הנשיא ה-21 של ארצות הברית.
היסטוריה > הטיפוס לפסגת ההר

הטיפוס הראשון לפסגת ההר התרחש ביולי 1882.
הערות שוליים

1 2  הר ארתור מידע גאוגרפי באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית"
1 2  מידע גאוגרפי
↑  לפי מקור אחר, גובהו של ההר 1,328 מטרים מעל פני הים
↑  הרי נונאווט לפי גובהם
| הקורדילרה הארקטית |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אדם • ארצות הברית • באפין • ברוס • ג'וי • גרינל • האימפריה הבריטית • הנסיכה מרגרט • הייפוינטר • ויסלר • ויקטוריה ואלברט • צ'לנג'ר • קונגר |  |
| הרים | אאוטלוק • אודין • אוקספורד • אנגנה • אסגארד • ארוהד • ארתור • באטל • בסטיל • בופורט • בידרביק • בישופ'ס מאיטר • בלדר • ברבאו • ברייב • בריידאבליק • ויסלר • יוג'ין • יוקפיק • מידנייט סאן • נוקאפ • סירק • קוואג'יוויק • ת'ול • ת'ור |  |
| מעברי הרים | פורטרס |  |
| כיפות קרח | פני |  |
| קרחונים | גל |  |
| פארקים לאומיים | סירמיליק |  |
| אזורים | אלסמיר • באפין |  |
| יישובים | אלרט |  |
התורה חסה על ממונם של ישראל

| --- | --- |
 מקרא:  ויקרא, י"ד, ל"ו
 משנה:  משנה, מסכת נגעים, פרק י"ב, משנה ה'
 תלמוד בבלי:  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ט, עמוד ב'  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ח, עמוד ב'  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף מ"ד, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ז, עמוד א'
 תלמוד ירושלמי:  תלמוד ירושלמי, מסכת תרומות,  פרק ח', הלכה ד'
 
התורה חסה על ממונם של ישראל הוא עיקרון הלכתי הקובע כי במקרה של הפסד ממון מרובה, אפשר במקרים מסוימים להקל בהלכה. מפני ש"אין ראוי לחכם להתחסד ולחזר אחר החומרות יותר מדאי אלא יחוס על ממונן של ישראל".
מקור

מקור העיקרון הוא בתורה בפרשת מצורע על נגעי בתים: ”וְצִוָּה הַכֹּהֵן וּפִנּוּ אֶת הַבַּיִת בְּטֶרֶם יָבֹא הַכֹּהֵן לִרְאוֹת אֶת הַנֶּגַע וְלֹא יִטְמָא כָּל אֲשֶׁר בַּבָּיִת” (ספר ויקרא, פרק י"ד, פסוק ל"ו). את ההוכחה מבאר רש"י: ”וכי מה מיטמא לו? אם תאמר כלי עציו ובגדיו ומתכותיו, מטבילם והם טהורים; על מה חסה תורה? על כלי חרסו ועל פכו – שאין להם טהרה אלא שבירה” (תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ז, עמוד א')
המדרש לומד עיקרון זה מפסוק אחר: ”...וְהוֹצֵאתָ לָהֶם מַיִם מִן הַסֶּלַע וְהִשְׁקִיתָ אֶת הָעֵדָה וְאֶת בְּעִירָם” (ספר במדבר, פרק כ', פסוק ח'). מכאן שחסים גם על ממונם (צאנם - בעירם).
לימוד נוסף הוא מ”לֹא תֹאכְלוּ כָל-נְבֵלָה לַגֵּר אֲשֶׁר-בִּשְׁעָרֶיךָ תִּתְּנֶנָּה וַאֲכָלָהּ, אוֹ מָכֹר לְנָכְרִי” (ספר דברים, פרק י"ד, פסוק כ"א). מכאן שחסים על ממונם ונותנים להם למכור לנכרי.
לימוד רביעי הוא מזה שחלב נבלה וטרפה מותרים בהנאה אף על פי שאסורים באכילה. ”וְחֵלֶב נְבֵלָה וְחֵלֶב טְרֵפָה יֵעָשֶׂה לְכָל מְלָאכָה וְאָכֹל לֹא תֹאכְלֻהוּ” (ספר ויקרא, פרק ז', פסוק כ"ד).
בהלכה

על פי עיקרון זה מסביר התלמוד בבלי את המשנה הקובעת ששופר לתקיעת תעניות נעשה בציפוי כסף (הזול) ולא בציפוי זהב (היקר). עם זאת מסייג התלמוד וכותב שכבוד יום טוב עדיף מעיקרון זה ולכן בו כן עושים שופר בציפוי זהב.
את הקלפי (תיבה) בה ערך הכהן גדול גורל בין שני השעירים ביום הכיפורים בבית המקדש עשו מעץ, ולא מכסף או זהב מכח העיקרון "התורה חסה על ממונם של ישראל".
במשנה מובא שהמחתה שבה היה הכהן חותה את הגחלים ממערכה שנייה של קטורת להכניסם על המזבח הפנימי של קטורת שחרית וערבית לא הייתה של זהב אלא של כסף, כי התורה חסה על ממונם של ישראל.
מול שיקולים אחרים

העיקרון של התורה חסה על ממונם של ישראל נדחה מול כבוד יום טוב. אמנם קלפי של גורל אינו נחשב כבוד יום טוב מפני שהוא רק מכשיר קרבן ואינו מהתורה.
קיימת שיטה בתלמוד בבלי שעקרון "התורה חסה על ממונם של ישראל" נדחה מול העיקרון בכלי שרת בית המקדש של ”אין עניות במקום עשירות”.
העיקרון של התורה חסה על ממונם של ישראל נדחה מול איסור מהתורה, כאכילת נבלות.
הערות שוליים

↑  מאירי חולין מט ב
↑  במדבר רבה, פרשה י"ט, פסקה ט'
1 2  בתי מדרשות חלק ב, מדרש שלושה וארבעה אות לא
1 2  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ז, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ט, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף מ"ג, עמוד ב' ומשנה, מסכת תמיד, פרק ה', משנה ה'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף מ"ד, עמוד א'
↑  טורי אבן, ראש השנה כז א
↑  ריטב"א, יומא לט א
↑  שו"ת תשובה מאהבה חלק א סימן ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ט, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף מ', עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף נ"ו, עמוד א'
הר ארצ'ר (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר בארץ אואטס שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  69°10′00″S 157°35′00″E﻿ / ﻿69.16667°S 157.58333°E﻿ / -69.16667; 157.58333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ארצ'ר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ארצ'ר
 
הר ארצ'ר (באנגלית: Mount Archer) הוא פסגה סלעית בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בסמוך מדרום לנקודת ארצ'ר, בצידו המערבי של מפרץ הרלד.
אזור עופות מיוחד

אזור הר ארצ'ר, בשל מושבת פינגווין אדלי שבקרבתו הוא אזור עופות מיוחד אנטארקטי מספר 161.
על פי ארגון BirdLife International, אזור הר ארצ'ר הוא אזור בעל חשיבות סביבתית, בשל מושבות העופות הסמוכות לו.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בפברואר 1959 על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בפיקודו של פיליפ לו.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שמה של נקודת ארצ'ר הסמוכה לה.
הנקודה נקראת על שמו של וו. וו. ארצ'ר (W.W. Archer) המנהלן הראשי (chief steward) של משלחת טרה נובה.
ראו גם

אתרים נוספים הנקראים על שמו של וו. וו. ארצ'ר באנטארקטיקה:
כף ארצ'ר - לשון יבשה באזור באזור חוף סקוט, שלחוף ארץ ויקטוריה
נקודת ארצ'ר - לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרץ הרלד
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  אזורי עופות מיוחדים באנטארקטיקה
↑  הר ארצ'ר באתר birdlife
↑  מקור שמה של נקודת ארצ'ר
התושב (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  התושב 
 סוגה:  סדרה המבוססת על ספר, סרט היסטורי, novella film 
 כותבים:  זכר פרילפין, אלכסנדר ולדינסקי 
 בימוי:  אלכסנדר ולדינסקי 
 שחקנים:  יבגני טקאצ'וק  אלכסנדרה רבנוק  סרגיי בזרוקוב 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיק:  ואלרי טודורובסקי, אנטון זלאטופולסקי 
 מוזיקה:  אלכסיי זובארב 
 שידור
 רשת שידור:  רוסיה-1
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"התושב" (ברוסית: Обитель) היא סדרת טלוויזיה רוסית, המבוססת על הרומן בעל אותו שם מאת זכר פרילפין, שודרה ב-30 באפריל 2021, וכללה עונה אחת בת שמונה פרקים.
עלילה

הבסיס הספרותי לעלילת הסדרה היא הרומן מאת זכר פרילפין "התושב". העלילה מתרחשת בסוף שנות העשרים של המאה העשרים במחנה למטרה המיוחדת סולובקי. אחד האסירים, רוצח אביו, ארטיום גוריאינוב, מתאהב בקצינת הביטחון גלינה, אשתו של ראש המחנה והיא מגיבה בהדדיות.
הפקה

במאי סדרת הטלוויזיה הוא אלכסנדר ולדינסקי. ההפקה הוכרזה באוגוסט 2016 והצילומים החלו באוגוסט 2018.
הצילומים נערכו במחוז וולוגדה, מחוז לנינגרד ובמחוז יארוסלבל.
שחקנים ודמויות

סרגיי בזרוקוב - פיודור אייכמניס
יבגני טקאצ'וק - ארטיום גוריאינוב
אלכסנדרה רביונוק - גלינה קוצ'רנקו
הערות שוליים

↑  Режиссёр Александр Велединский экранизирует роман Захара Прилепина «Обитель»
↑  "Роман Захара Прилепина «Обитель» будет экранизирован". tvkultura.ru. נבדק ב-2020-03-16.
↑  "Сергей Безруков рассказал о первом дне съёмок сериала «Обитель» по роману Прилепина". eg.ru. נבדק ב-2020-03-16.
↑  "В Ярославской области пройдут съёмки «Обители»". yarnews.net. נבדק ב-2020-03-16.
↑  "В Ярославской области пройдут съёмки фильма по роману Захара Прилепина". yar.mk.ru. נבדק ב-2020-03-16.
ואדים גוצט

ואדים מרקוביץ' גוטצאיט (באוקראינית: Вадим Маркович Гутцайт;‏ נולד ב-6 באוקטובר 1971) הוא סייף יהודי-אוקראיני סובייטי בעבר. אלוף אולימפי (ברצלונה 1992) בחרב קבוצתי כחבר במשלחת המאוחדת. בעל מדליית ארד מאליפות העולם (בודפשט 1991), פעמיים ברציפות אלוף האוניברסיאדה (קטניה 1997 ופלמה דה מיורקה 1999) ואלוף המכביה השבע-עשרה (2005) בחרב אישי.
ביוגרפיה

גוטצאיט נולד וגדל בקייב למשפחה יהודית. הוא החל להתאמן בסיף בגיל 10. כבר בגיל 15 הוא זכה באליפות אוקראינה. בשנת 1988 זכה באליפות ברית המועצות לנוער. באליפויות העולם בסיף לנוער שנערכו באתונה 1989 ומדלינג 1990 הוא זכה במדליית זהב בתחרות חרב אישי(אנ').
באליפות העולם בסיף שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1991 הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בתחרות חרב קבוצתי אחרי הונגריה ולפני גרמניה ומדליית ארד בתחרות חרב אישי.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה גוטצאיט במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי ביחד עם גרגורי קיריינקו, אלכסנדר שירשוב, ג'ורג' פוגוסוב וסטניסלב פוזדניאקוב לפני הונגריה וצרפת.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוא סיים במקום שישי בתחרות חרב אישי לאחר שהפסיד בשלב רבע הגמר 15-14 לסטניסלב פוזדניאקוב שזכה במדליית הזהב.
באיניברסיאדה שנערכה בקטניה בשנת 1997 ובאוניברסיאהד שנערכה בפלמה דה מיורקה בשנת 1999 הוא זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בחרב אישי.
באולימפיאדת סידני (2000) הוא סיים במקום שישי בתחרות חרב קבוצתי ובמקום 13 בתחרות חרב אישי.
לאחר שפרש מתחרויות, החל גוטצאיט לשפוט בתחרויות בינלאומיות.
השלטון האוסטרו-הונגרי בבוסניה והרצגובינה

בשנת 1878, במסגרת תנאי קונגרס ברלין, קיבלה האימפריה האוסטרו-הונגרית מנדט על שטחי בוסניה והרצגובינה. באופן רשמי האימפריה העות'מאנית נותרה שליטה באזור, אולם בפועל הוא נשלט בידי הממשלות של אוסטריה והונגריה. ב-1908 סיפחה אוסטרו-הונגריה רשמית את השטחים, ועוררה בכך את משבר בוסניה. השליטה האוסטרו-הונגרית בבוסניה והרצגובינה המשיכה להתקיים עוד עשר שנים, עד שב-1918, בעקבות מלחמת העולם הראשונה, הועברו השטחים למדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים.
רשימת מושלים

המושלים הצבאיים של האזור היו:
יוסיפ פיליפוביץ' (13 ביוני 1878 – 18 בנובמבר 1878)
וילהלם, דוכס וירטמברג (18 בנובמבר 1878 – 6 באפריל 1881)
הרמן דאהלן פון אורלאבורג (6 באפריל 1881 – 9 באוגוסט 1882)
יוהאן פון אפל (9 באוגוסט 1882 – 8 בדצמבר 1903)
אויגן פון אלבורי (8 בדצמבר 1903 – 25 ביוני 1907)
אנטון פון וינזור (25 ביוני 1907 – 7 במרץ 1909)
מריאן ורשנין (7 במרץ 1909 – 10 במאי 1911)
אוסקר פוטיורק (10 במאי 1911 – 22 בדצמבר 1914)
סטפן סרקוטיץ' פון לובצ'ן (22 בדצמבר 1914 – 3 בנובמבר 1918)
והיא תראה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע נאור אורמיה
 יצא לאור:  20 באוקטובר 2014
 שפה:  עברית
 אורך:  4:14
 חברת תקליטים:  Mobile1 Music
 כתיבה:  נאור אורמיה
 הפקה:  נאור אורמיה
"והיא תראה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי נאור אורמיה. את השיר הוציאה ב-20 באוקטובר 2014 לאור חברת התקליטים Mobile1 Music כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
על השיר

"והיא תראה" נכתב על ידי אורמיה בלבד. הופק לו וידאו קליפ רשמי, שפורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של אורמיה ביום צאת השיר. הוא מציג את הזמר בכמה נופים שונים, בעיקר על חוף הים, במכונית יוקרה או במסעדה. נכון ליולי 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מרבע מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | 20 באוקטובר 2014 | הזרמת מוזיקה | Mobile1 Music |
הערות שוליים

↑  Naor Ormia נאור אורמיה והיא תראה, יוטיוב
| נאור אורמיה |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: נאור אורמיה • תתני קצת ממך
מיני-אלבומים: משהו אמיתי, Pt. 1
סינגלים: "מה שאת צריכה" • "משתגע" • "תני לי סימן" • "תצעק את זה" • "והיא תראה"
שיתופי פעולה: "בלילות"
הרפר רנאבוט

| --- | --- |

Harper Runabout, שנת 1923
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Avro (אנ') (שם מלא: "A.V. Roe and Company")
 שנות ייצור:  1921–1926
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מרכב:  One front, two rear wheels Rear-wheel drive
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, 2 פעימות, 269 סמ"ק
 מעצב:  Robert Harper
הרפר רנאבוט (באנגלית: Harper Runabout) היא מכונית פתוחה בתצורת תלת אופן מתוצרת  יצרנית המטוסים Avro (אנ') (שם מלא: "A.V. Roe and Company ") הבריטית אשר יוצר בין השנים 1921–1926.
סך הכול יוצרו כ-500 יחידות.
הרפר רנאבוט

מכונית מיקרו
תצורות: מושב בודד (מושב הכולל משענת גב), דו מושבי (מושבים בטור)
דגם פתוח
מקדימה: גלגל בודד
מאחור: 2 גלגלים
המנוע ממוקם בצד הימני של הנהג
מנוע מחזור שתי פעימות
מאחור: צמיג רזרבי
ראו גם

תלת אופן
לקריאה נוספת

הרפר רנאבוט - תמונות
הערות שוליים

↑  Payne, Elvis (2013), The A–Z of Three-Wheelers: A Definitive Reference Guide, Nostalgia Road, ISBN 978-1-908347-16-9
↑  "הרפר רנאבוט" collection.sciencemuseum.org.uk/objects/co8411043/harper-runabout-tricycle-motorcycle
↑  "הרפר רנאבוט" gracesguide.co.uk/Harper_Runabout
↑  "הרפר רנאבוט" yesterdays.nl/product/harper-1924-runabout
↑  "הרפר רנאבוט" - תמונות bikepost.ru/blog/retro/50369/Starinnyj-tritsikl-Harper-Runabout-1924
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הרפר רנאבוט".
הרמן הייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בדצמבר 1897 דרמשטאדט, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  6 בדצמבר 1966 (בגיל 68) דרמשטאדט, גרמניה המערבית 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  Goethe-Plakette des Landes Hessen (1957)  Johann-Heinrich-Merck-Ehrung (1958) 
 
הרמן הייס (בגרמנית: Hermann Heiss;‏ 1897–1966) היה מלחין גרמני. הוא למד אצל יוזף מטיאס האואר והוסיף ולמד בכוחות עצמו. האואר הקדיש להייס את ספרו "טכניקת שנים-עשר הטונים". בהמשך לימד מוזיקה בשיטת שנים-עשר הטונים בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט והלחין מוזיקה אלקטרונית בקלן.
והילד הזה הוא אני (אלבום)

וְהַיֶּלֶד הַזֶּה הוּא אֲנִי הוא אלבום שירי ילדים מאת אבנר קנר שיצא לאור בשנת 1979.
האלבום מבוסס על ספר שירי הילדים "והילד הזה הוא אני" של הסופר יהודה אטלס ומכיל שירי ילדים קצרים המציגים את העולם מנקודת מבטו של ילד ובשפת יום-יום (בניגוד לשפה הגבוהה שהייתה נהוגה עד אז בכתיבה לילדים).
באלבום מבוצעים שירים מן הספר שהוחלנו בידי אבנר קנר שגם שר באלבום. לצד קנר שרים באלבום דויד ברוזה, אפי בן ישראל, מזי כהן ויואל לרנר. אטלס עצמו מקריא באלבום מספר שירים. על בסיס השירים שבספר הועלו גם סדרה בטלוויזיה והצגות, ואפילו זכה לעיבוד קונצרטי של הקאמרטה הישראלית ירושלים.
האלבום יצא במקור בקלטת השמעה ותקליט ויניל (1979). הוא יצא בהוצאה מחודשת ב־CD בשנת 1996, ויצא בהפקה נוספת של NMC לסדרת ילדים בשנת 2005.
רשימת רצועות

מילות השירים נכתבו על ידי יהודה אטלס, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אבנר קנר.
| ילדים> מס' | ילדים> שם | ילדים> מבצעים | ילדים> משך | ילדים>  | ילדים>  | ילדים>  | ילדים>  | ילדים>  | ילדים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מחרוזת שירים - "אבא מחמיץ" "מגפיים" "פרצופים לפני הראי" "אם מנשקים אותי"  |  אבנר  אפי, אבנר, יואל  אבנר, מזי, יואל אפי | 02:52 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | כשבא איזה דוד  | דויד | 03:05 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אל הבית באה גברת  | יהודה | 01:21 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | סתם קופסה חלודה  | מזי ואבנר | 01:54 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "ראש העיר" "כאלה חיים עשיתי"  | יהודה יהודה | 01:18 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | אני קורא לאבא לראות  | אפי, אבנר ויהודה | 02:11 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ריחות שאני אוהב  | יהודה | 01:13 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | על הילד הזה  | יואל ומזי | 02:55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | אני מוכן  | יואל | 04:09 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "אם איזה ילד נותן לי מכה" "רחוק מהבית"  | מזי יואל | 02:15 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ברחוב שלי אתמול עבר  | יהודה | 00:24 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | הכי טוב להיות  | דויד | 01:32 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "הקציצה שנפלה לי" "באמצע האוכל"  | אבנר אבנר ויהודה | 02:55 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | דברים שמתחשק לי לעשות  | יהודה | 01:56 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | והילד הזה הוא אני  | יואל ואפי | 03:03 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 33:03 |  |  |  |  |  |  |
בקסטה/ויניל המקורי: שירים 1–8 בצד א', ושירים 9–15 בצד ב'
קרדיטים

מילים - יהודה אטלס
לחנים, עיבודים - אבנר קנר
שירה, שירת רקע, ליווי - אבנר קנר, דויד ברוזה, אפי בן ישראל, מזי כהן, יואל לרנר
הקראה/דקלום - יהודה אטלס
פסנתר, פסנתר חשמלי, סינתיסייזר, פריטה, כלי הקשה - אבנר קנר
גיטרות - גרי אקשטיין, שלמה ידוב (ליווי), האנסמבל של הקאמרי (קוורטט)
גיטרה בס - מיקי שביב
תופים - מאיר ישראל
הקלטות - גרי אקשטיין
הפקה - טדי הפקות, טמירה ירדני, ליאור מזרחי (NMC הפקה לסדרת ילדים), אנדראה שוץ
עריכה דיגיטלית - יובל שבילי
תמונות - רונית שני
עיצוב - הילית בן (לCD 1996), צחי בן מנחם (NMC הפקה לסדרת ילדים)
עטיפה - דני קרמן
ראו גם

והילד הזה הוא אני
הערות שוליים

↑  על ההצגה והילד הזה הוא אני באתר תיאטרון ארצי לנוער
הר גרדנר (אדמת מק. רוברטסון)

ערך זה עוסק בהר בהרי הנסיך צ'ארלס שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם לאם התכוונתם להר גרדנר בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה, ראו הר גרדנר (הרי אלזוורת'), אם התכוונתם להר אחר שם זה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,981 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי הנסיך צ'ארלס 
 קואורדינטות:  70°24′40″S 65°54′12″E﻿ / ﻿70.41111°S 65.90333°E﻿ / -70.41111; 65.90333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר גרדנר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר גרדנר
 
הר גרדנר (באנגלית: Mount Gardner) הוא הר במרכס רכס פורטוס, בהרי הנסיך צ'ארלס, באדמת מק. רוברטסון, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 1,981 מטרים מעל פני הים.
להר שתי פסגות, בקצהו המזרחי.
המחצית המערבית של המדרון הצפוני של ההר מכוסה שלג.
ההר מתנשא מעל המישור המקיף אותו (המישור נרחב ביותר, ועל כן ההר בולט למרחקים).
ההר ממוקם 49 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מהר ביצ'רוויז.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה על ידי הצוות הדרומי של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, בפיקודו של ויליאם ג'י. בושר (William G. Bewsher), אשר הגיעה אל ההר בדצמבר 1956.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שמו של ל. ג. גרדנר (L.G. Gardner), מכונאי דיזל בתחנת מוסון בשנת 1956.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
| רכס אתוס |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | סקילה |  |
| רכסים | ליאה • קוטרר |  |
| הרים | בול • גידינגס • מקנזי • פיטר |  |
| נונאטאקים | דוסון • האנט |  |
| רכס פורתוס |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | כריבדיס • סקילה |  |
| רכסים | האלקומב • מרטין • קורי |  |
| הרים | גאסטון • גבאן • גרדנר • טאר • פולארד • קנהאם • קאצ'ליף • קירקבי • קרוהן • קרייטון |  |
| אתרים אחרים בהרי הנסיך צ'ארלס |
| --- | --- | --- |
| רכסים נוספים | אליסון • סאקסטון |  |
| הרים | בראון-קופר • פורקסט • קרטר |  |
| עמקים ומישורים | מדרון בנט |  |
| נונאטאקים | ארמוניני |  |
| מפרצים | ביינמדארט |  |
וייקס

וייקס (בספרדית: Vieques) הוא שמם של אי ורשות מקומית הנמצאת עליו המהווים חלק מפוארטו ריקו. האי נמצא במרחק של 13 קילומטרים מזרחית לאי המרכזי פוארטו ריקו, אורכו 34 קילומטרים ורוחבו 6 קילומטרים. היישוב באי מרוכז בשני חלקים- העיירות איסבל סגונדה, המהווה את המרכז השלטוני ונמצאת בצפון האי, ואספרנסה, הנמצאת בדרום האי. באי גרים בסביבות 10,000 תושבים.
היסטוריה

גילוי האי מיוחס לכריסטופר קולומבוס, אשר הגיע לפוארטו ריקו ב-1493. הספרדים השתלטו על האי זמן קצר לאחר מכן. בתחילת המאה ה-16 ריכוז של בני טאינו באי התמרד נגד השלטון האירופאי, אך הספרדים דיכאו את ההתמרדות והניצולים מקרב בני הטאינו שועבדו.
עם זאת, הספרדים לא באמת יישבו את האי והוא נותר במשך 300 שנים חסר פיקוח ושלטון. בקרבות בין המעצמות האירופיות באזור במאות ה-17 וה-18, הספרדים הדפו ניסיונות של צרפת, בריטניה ודנמרק להתיישב באי. היה אפילו ניסיון להפוך את האי למושבה סקוטית ב-1698, אך הם לא הצליחו לאכוף את ריבונותם שם.
בתחילת המאה ה-19 הספרדים החלו בניסיונות ליישב את האי ולאבטח אותו. ב-1832 החלו הניסיונות להפוך אותו לראוי ליישוב והוא סופח רשמית לפוארטו ריקו ב-1854. במחצית השנייה של המאה ה-19 אלפי מהגרים שחורים מאיים שונים באזור, בהם סנט תומאס, סנט קיטס, נוויס וסנט קרואה, באו לווייקס כדי לעבוד במטעי סוכר. חלקם באו כעבדים וחלקם כמהגרים עצמאיים. מאז הם מהווים חלק חשוב בחברה בווייקס.
לאחר תבוסת ספרד ב-1898 במלחמת ארצות הברית–ספרד וייקס ושאר פוארטו ריקו הועברו לשלטון ארצות הברית.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, תעשיית גידול הסוכר, עליה התבססה כלכלת וייקס, החלה להידרדר בגלל נפילת מחירי הסוכר וחוסר-שקט תעשייתי. רבים מתושבי האי הוכרחו לעבור לפוארטו ריקו עצמה או לסנט קרואה כדי למצוא עבודה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, צי ארצות הברית רכש שני שלישים מהאי במטרה להרחיב את הבסיס הימי בפוארטו ריקו עצמה, שמטרתו הייתה לספק חוף מבטחים לספינות הבריטיות מפני הצוללות של גרמניה הנאצית. רבים מהתושבים בחלקים באי שנרכשו גורשו. למרות שלבסוף המטרה לא הוצאה לפועל, האי המשיך לשמש את הצי לאימונים צבאיים וכמטווח לפצצות וטילים.
תושבי האי מחו על כך וכעבור 60 שנים בערך, ב-2003 נסגר המטווח ורובו הפך למקלט לאומי לחיות בר. כעבור שנה נסגר גם הבסיס בפוארטו ריקו עצמה.
כלכלה

כלכלת האי התבססה בעיקר על גידול סוכר, אך הוא הצטמצם בעשורים הראשונים של המאה ה-20 וקרס סופית בשנות הארבעים לאחר שצי ארצות הברית קנה את שטחי רוב המטעים. האפשרויות המעטות שנותרו לפרנסה לאחר מכן היו חקלאות ודייג. משנות ה-70 ג'נרל אלקטריק העסיקה מאות עובדים המפעל שלה. האבטלה עדיין הייתה נרחבת ובמפקד בשנת אלפיים המשכורת החציונית באי עמדה על פחות מרבע מזו בכלל ארצות הברית.
לאחר סגירת בסיס הצי ב-2003 החלו עבודות לשיקום החקלאות באי, ניקוי האזורים המזוהמים ממטווח הפצצות, וניסיון לפתח את האי כיעד תיירותי.
תחבורה

נמל התעופה אנטוניו ריברה רודריגס משרת את האי ומציע טיסות ליעדים בפוארטו ריקו עצמה, בהם בירת פוארטו ריקו סן חואן.
בנוסף, יש מעבורת ששטה מספר פעמים ביום בין האי לעיר פחרדו.