stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בירד-איי
הערות שוליים

1 2  יוסי מלמן, טלטלות במכרז המזל"טים של צה"ל, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2007
1 2  אמנון ברזילי, פתרון במשקל 400 גרם, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2002
↑  אורה קורן, "אני רוצה להיות טבע של התעשיות הביטחוניות", באתר הארץ, 12 ביוני 2009
↑  יצחק דנון, ‏נדחתה בקשת אירובוט לצו ביניים נגד זכיית תע"א במכרז להפעלת מזל"ט, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2003
יצחק דנון, ‏חב' אירובוט: לא נמשוך העתירה לפסול זכיית תע"א במכרז של משרד הביטחון, באתר גלובס, 20 באוקטובר 2003
↑  יואל - אירונאוטיקס נתנה לתעשייה האווירית אופציה על 25% לפי 15 מיליון דולר, באתר הארץ, 10 באפריל 2001
↑  פליקס פריש, ‏צה"ל קיבל החלטה עקרונית לרכוש מיני מזל"ט של אלביט, באתר גלובס, 4 בפברואר 2004
1 2  יוסי מלמן, חשאי בחמישי - במשרד הביטחון לא סומכים על אנשי הכור בדימונה, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2008
↑  פליקס פריש, ‏תע"א תציג בניו-דלהי לראשונה את המיני מזל"ט, באתר גלובס, 3 בפברואר 2004
↑  אמנון ברזילי, מז"י תרכוש מזל"טים בכ-30 מ' דולר - למרות שאין כסף, באתר הארץ, 22 במרץ 2004
↑  גילי כהן, צה"ל שוקל הקפאת מערך המל"ט בחטיבות החי"ר, באתר הארץ, 1 בפברואר 2012
↑  מירב אנקורי, ‏התעשייה האווירית תמכור 50 מזל"טים לרוסיה ב-50 מ' ד', באתר גלובס, 12 באפריל 2009
אורה קורן, התעשייה האווירית תספק לרוסיה מטוסים ללא טייס ב-50 מיליון דולר, באתר הארץ, 11 באפריל 2009
↑  יעל פטר, התעשייה האווירית חתמה על עסקה של 400 מיליון דולר למכירת מל"טים לתאגיד הענק אובורנפרום הרוסי, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2010
↑  Globes correspondent, Israel Aerospace begins production of mini-drone, Globes, ‏22 Jun, 2016
↑  Globes correspondent, IAI teams with Brazil's Santos on precision agriculture drones, Globes, ‏10 בינואר 2019
↑  טל שניידר, ‏התעשייה האווירית רכשה 50% מחברת מל"טים קטנים ששווייה מוערך ב-100 מיליון שקל, באתר גלובס, 24 בספטמבר 2020
↑   יורם גביזון, התעשייה האווירית מכרה מל"טים בעלי יכולת המראה ונחיתה אנכית בעשרות מיליוני דולרים, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2021
| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |  |
| מטוסים צבאיים | ערבה •  סי-סקאן • צוקית |  |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |  |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |  |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |  |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • ברק MX • גבריאל • לורה • חץ 2 • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper • (אנ') Wind Demon |  |
| כטב"מים תוצרת ישראל |
| --- | --- | --- |
| מזל"טים | בירד-איי • I-View • סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 |  |
| כטב"מים טקטיים | מסטיף • מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 • הרמס 650 • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • הרמס 900 • הרמס 1500 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק • שרקרק • LANIUS |  |
ביתניה עילית

מצפה
רמון
מצפה
רמון
ביתניה עילית היא אתר בגליל התחתון, בו נערך ניסיון ההתיישבות הראשון של תנועת השומר הצעיר בארץ ישראל. האתר, בצומת אלומות ליד קיבוץ אלומות, מערבית לכנרת, הוקם מעל החווה החקלאית ביתניה, ומכאן שמו. במקום אתר הנצחה.
היסטוריה

בא' באלול תר"פ (15 באוגוסט 1920) התיישבה על הרכס מעל חוות ביתניה, מצפון לח'רבת אל-מנסורה (מנסורין), קבוצה של בוגרי תנועת השומר הצעיר מאנשי העלייה השלישית, ששהתה לפני כן במושבה בית-גן הסמוכה (כיום חלק מיבנאל). קבוצת הפועלים בבית-גן מנתה למעלה מ-40 איש, אולם לקראת הקמת המחנה נערך תהליך לבחירת קבוצת חברים מצומצמת מתוכם, ובסופו עלו להתיישב 27 איש בלבד, מהם רק ארבע נשים. בין מקימי הקבוצה בלטו דוד הורוביץ, הצייר אריה אלואיל ומאיר יערי, שהצטרף לחבורה ערב העלייה לקרקע. המחנה, שניתן לו השם "ביתניה עילית", כלל צריף אחד וכמה אוהלים, ולא אחת ישנו חברי הקבוצה תחת כיפת השמיים.
אנשי הקבוצה עבדו בסלילת כבישים באזור טבריה ובחפירת בורות למטעי עצים. בתקופה זו החלה להתפרסם תוכניתו של פנחס רוטנברג להקמת מפעל החשמל בנהריים, ומאיר יערי הציע כי ביתניה עילית תהיה יישוב ראשון ברשת של יישובים שיתופיים בעמק הירדן שיעסקו בהקמת המפעל ובהפעלתו. אולם הקמת מפעל החשמל התעכבה, וכשנה לאחר התיישבותם במקום, משהסתיימו העבודות בכבישים באזור, פוטרו חברי הקבוצה מעבודתם ונאלצו להתפזר. בפסח תרפ"א (אפריל 1921) הם עזבו את המקום, ורובם עברו למחנה גדוד שומריה שעסק בסלילת כביש חיפה-ג'דה (היום רמת ישי). חלקם היו בין מייסדי קיבוץ בית אלפא, הקיבוץ הראשון של השומר הצעיר.
אנשי ביתניה עילית נודעו בפעילות האינטלקטואלית והחברתית שלהם. בלילות היו מתכנסים לשירה ולריקודים בסגנון חסידי, לקריאת ספרים ולשיחות ממושכות. הדיונים נסבו על נושאים מהספרות וההגות האירופית בת התקופה, בהם כתבי דוסטויבסקי, ניטשה, פרויד, ויינינגר ובובר. חברי הקבוצה ביקשו להיות קהילה שתשמש מופת לחברה המגשימה את חזון התנועה, ולשם כך חתרו להיטהרות והתחדשות באמצעות עבודה, אהבה וחרות. בשונה מקבוצות אחרות, דוגמת דגניה, התארגנה ביתניה עילית כחברה חופשית, ללא כללים ומוסדות. בשיחות הארוכות נוצרו מתחים בין השאיפה לחרות הפרט ושמירה על ייחודו, לבין הדרישה לשתף את הכלל בכל הסודות במעין וידוי. נוסף לכך היחס המספרי – 4 בחורות ומעל 20 בחורים – שגרם למתח מיני בין החברים. המתחים עוררו תסיסה ומשברים חברתיים, חלק מהחברים לא עמדו בלחץ ועזבו את הקבוצה ואחד אף התאבד.
לאחר צירוף הקבוצה לגדוד שומריה באביב 1921 הנציחו חבריה את חוויותיהם בקובץ "קהליתנו" שערך נתן ביסטריצקי ב-1922. מחזהו של יהושע סובול "ליל העשרים" מבוסס על האירועים, השיחות והווידויים שתוארו בקובץ זה, ודן באמצעותם בסוגיות הערכיות שעמדו בבסיס ההתיישבות החלוצית בארץ.
ההווי המיוחד, השיחות עד אור הבוקר וההתחבטויות האידאולוגיות יצרו לביתניה עילית דימוי אגדי, היו שכינו אותה "קן הנשרים", ורבים רואים בה גורם מעצב שהשפיע במידה רבה על אופיים של קיבוצי השומר הצעיר. בשנת 1964, שנת היובל של התנועה, נחנך במקום אתר הנצחה ובו מבנה דמוי אוהל ותצפית נוף רחבה לעבר עמק הירדן, הכנרת, הגלעד, רמת הגולן והחרמון. בתוך האהל חקוקים שמותיהם של 73 הקיבוצים של הקיבוץ הארצי שהיו קיימים בעת ההיא. את אתר ההנצחה והאוהל תכנן האדריכל יחיאל ערד.
חגיגות עשור לחידוש ההגשמה השומרית

ב-26 בספטמבר 2010, חול המועד סוכות תשע"א, נפגשו חברי תנועת הבוגרים של השומר הצעיר לחגוג עשר שנים להתחדשות ההגשמה בתנועת השומר הצעיר. לקראת האירוע נעשה שיפוץ וניקוי יסודי לאתר על ידי חברי התנועה. בערב האירוע נחנך שלט חדש המתאר את סיפורה של ביתניה עילית, הועלה מופע על ידי בוגרי התנועה ולבסוף נערך מפקד אש בהשתתפות 800 שותפים לתנועת הבוגרים.
ראו גם

ביתניה תחתית
לקריאה נוספת

קשת שולה, נקודת הבראשית: גלגולו של מיתוס ביתניה בספרות העברית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009.
הערות שוליים

↑  ח'רבת אל-מנסורה במפת PEF
↑  מוקי צור, "יהודה יערי: סופרה של תקופה" - אחרית דבר לספר תשובתו של אביגדור שץ מאת יהודה יערי, ספרית פועלים 1986, עמ' 200
↑  מאיר עוזיאל, "מי שמר על השומרים", מקור ראשון, ספטמבר 2008.
↑  כאן על פני אדמה, עורכים: מוקי צור, תאיר זבולון וחנינא פורת, הוצאת הקיבוץ המאוחד תשמ"א, עמ' 143
↑  הקובץ יצא לאור במהדורה חדשה בהוצאת יד יצחק בן צבי ב-1988, עם מבוא והערות מאת מוקי צור.
↑  ביתניה עילית, באתר תנועת העבודה הישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012280972305171 
החלוצים שהגיעו באניה "קרנוליה" ב-15 ביולי 1920 לפני צאתם לביתניה
אתר ההנצחה דמוי אהל בביתניה עילית
פנים אוהל הבטון בו מופיעים שמות קיבוצי השומר הצעיר
שלט הסבר בביתניה עילית
בית קאראדייל

בית קאראדייל
בית קאראדייל (באנגלית: Carradale House) הוא בית דירות בשיכון הציבורי בראונפילד (Brownfield Council Estate) בשכונת פופלר שבלונדון.
את המבנה בן 11 הקומות, שגובהו 37 מטרים, תכנן האדריכל ארנו גולדפינגר והוא נמצא בסמוך לבית גלנקרי ולמגדל בלפרון, ובדומה לבניינים אלה הוא בנוי בסגנון הברוטליסטי האופייני לגולדפינגר.
בשנת 1998 הוכרז המבנה כבעל חשיבות ארכיטקטונית שיש לשמרו.
ברבור (סוג)

| ברבור |
| --- | --- |
 ברבור שחור
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
סוג:: ברבור
שם מדעי
 Cygnus ‏Garsault, 1764

ברבור (שם מדעי: Cygnus) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הברווזיים המכילה את מרבית המינים בשבט הברבורים, כל המינים החיים בקבוצה למעט ברבור קוסקורובה מאמריקה הדרומית.
הברבורים הם הגדולים בבני סדרת האווזאים החיים ומהגדולים שבעופות המעופפים בכלל, כשהגדול מביניהם הוא הברבור המצוי שמשקלו מעל 23 ק"ג לעיתים ומוטת כנפיו מעל 2 מטרים. הברבורים ניזונים מעל פני המים משאריות מזון וצמחייה ולעיתים גם מבעלי חיים קטנים.
בסוג זה ישנם 6 מינים חיים, מתוכם ארבעה חיים בחצי הכדור הצפוני לאורך אמריקה הצפונית וחלק מאירואסיה (כולל בישראל) בעוד שניים (ברבור שחור וברבור שחור-צוואר) חיים באוסטרליה ואמריקה הדרומית (בהתאמה).
מינים

בסוג 6 מינים חיים:
| שם | שם מדעי | תמונה | משקל | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברבור מצוי | Cygnus olor |  | משקל: 10–23 ק"ג | נפוץ ברחבי אסיה ובאירופה |
| ברבור שר | Cygnus cygnus |  | משקל: 7.4–14 ק"ג | נפוץ באיסלנד וצפון אירופה ואסיה |
| ברבור מחצצר | Cygnus buccinator |  | משקל: 7–13.6 ק"ג | נפוץ בצפון אמריקה |
| ברבור הטונדרה | Cygnus columbianus |  | משקל: 4.3–9.5 ק"ג | נפוץ במזרח אסיה, אירופה וצפון אמריקה |
| ברבור שחור | Cygnus atratus |  | משקל: 4–9 ק"ג | נפוץ באוסטרליה |
| ברבור שחור-צוואר | Cygnus melanocoryphus |  | משקל: 3.5–6.7 ק"ג | נפוץ בדרום אמריקה ובעיקר בקולומביה |
מינים > מינים נכחדים מהסוג

ברבור ניו זילנדי (Cygnus sumnerensis)
Cygnus csakvarensis
Cygnus mariae
Cygnus verae
Cygnus liskunae
Cygnus hibbardi
ברבור ענק (Cygnus falconeri)
Cygnus paloregonus
Cygnus equitum
Cygnus lacustris
Cygnus atavus
בנוסף ישנם מין חסר שם מהפליסטוקן העליון של טורקיה ומין חסר שם מהפליסטוקן של אוסטרליה.
ברבור (בית חרושת)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1953–2003 (כ־50 שנה)
 משרד ראשי:  אזור התעשייה, עכו
 שליטה בחברה:  כור תעשיות
 ענפי תעשייה:  קרמיקה
 
"מפעלי חרסינה ברבור בע"מ" או "ברבור" היה מפעל לייצור אריחי חרסינה, שפעל בעכו בין השנים 2003-1953.
היסטוריה

מפעל "ברבור" הוקם בשנת 1953 בשיתוף משקיעים מקומיים ומשקיעים מספרד. ברקע הקמת המפעל עמדה הבנייה הציבורית המואצת של שיכונים "עממיים", שיועדו לעולים הרבים שהגיעו לישראל באותה עת במסגרת "העלייה ההמונית". בתחילת פעילותו העסיק בית החרושת 28 פועלים ותפוקת הייצור שלו הגיעה לכ-20,000 מרצפות ביום. בשנת 1960 הגיע מצבת עובדיו ל-100 והותקן בו תנור חדש והוסיף לתוצרתו אריחי קרמיקה צבעוניים, שכונו "קרוייט", ושיועדו גם לחיפוי חיצוני של מבנים.
בשנת 1958 הציג המפעל מתוצרתו ב"תערוכת העשור", במסגרת ביתן שהוקדש לבית ולתכולתו.
בשנת 1962 נקלע בית החרושת לקשיים, עקב מחסור במכירות. ראשית הפסיק המפעל ייצור של מוזאיקות ומוצרים נוספים, בגלל מלאים גדולים שלא הצליח למכור, ולאחר כך נסגר המפעל כולו. במקביל, ייבאו בעלי המפעל אריחי קרמיקה מגרמניה המערבית.
בשנת 1963 נרכש המפעל על ידי אברהם קריניצי (ראש עיריית רמת גן באותה עת), צבי סבירסקי, שהיה בעליו של מפעל "פיינס טרוסט" לקרמיקה בפתח תקווה, וש. בצרי, שפתחו אותו מחדש. בשנת 1969 נהרג קריניצי בתאונת דרכים בעת שחזר מביקור במפעל. בשנת 1974 הושלמה רכישת המפעל בידי "כור תעשיות".
בשנת 1983, עם מצבת של כ-200 עובדים, הגיע היקף מכירותיו לכ-6 מיליון דולר, אולם, למרות היקף גדול זה, לא הצליח להגיע לרווחיות. בנוסף, בשטחו הצטברו מלאים בערך של כחמישה חודשי ייצור. בשנת 1985 חנך המפעל קו חדש לאריחי מוזאיקה ששימשו לחיפוי חיצוני של מבנים, ושיועדו לשוק האמריקאי.
בשנת 2003 ניסתה המדינה להגן על המפעל באמצעות העלאת המכס על יבוא אריחי פסיפס. גם ניסיונות להעתיק את פס היצור למפעל פיניציה, אז בבעלות משותפת של "קבוצת טרי איי", נכשלו והמפעל נסגר.
הערות שוליים

↑  ראו: מפעל חדש לעירגול צנורות, זמנים, 22 בינואר 1954
↑  ראו: הסכם על ייצוא מליון אריחי חרסינה לתורכיה, למרחב, 24 באוגוסט 1960
↑  ראו: עודד זראי, תנור חדש ב"ברבור", חרות, 2 באפריל 1960
↑  ראו: "ברבור" בעכו מייצר חרסינה חדשה, הצופה, 3 בפברואר 1960
↑  ראו: שמשון ארליך, ייצוג נאות למשק הישראלי, על המשמר, 6 ביוני 1958
↑  ראו: "ברבור" בעכו מפטר עובדים, למרחב, 27 בפברואר 1962
↑  ראו: מחמירה האבטלה בעכו, קול העם, 16 בדצמבר 1962
↑  ראו: נעצרו 4 מנהלי "ברבור", קול העם, 17 בינואר 1963
↑  ראו: קריניצי בין רוכשי ביהח"ר "ברבור", קול העם, 20 במרץ 1963
↑  ראו: קריניצי נהרג בתאונת דרכים, למרחב, 14 בנובמבר 1969
↑  ראו: "כור" השלים רכישת "ברבור", דבר, 6 בפברואר 1974
↑  ראו: "כור קרמיקה" מגדילה המכירות אך עדיין נושאת הפסדים, דבר, 12 בדצמבר 1983
↑  ראו: משבר חמור של עודפים פגע במפעלי הקרמיקה "ברבור" ו"נעמן", מעריב, 10 בינואר 1983
↑  ראו: מיכל הולצמן, קונצרן קור מפעיל החודש ארבע מפעלים חדשים, מעריב, 4 בדצמבר 1985
↑  ראו: צבי זרחיה, ועדת הכספים אישרה העלאת המכס על יבוא פסיפס - כדי להגן על מפעל ברבור בעכו, באתר הארץ, 24 בפברואר 2003
↑  ראו: הדס מנור, ‏מפעל ברבור לפסיפס ייסגר; 43 עובדיו יפוטרו, באתר גלובס, 24 ביולי 2003
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ביתניה תחתית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חווה חקלאית, אתר מורשת 
 מיקום:  מועצה אזורית עמק הירדן 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  יק"א 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1913
 תאריך פתיחה רשמי:  1913 
 קואורדינטות:  32°42′17″N 35°33′56″E﻿ / ﻿32.70483°N 35.565534°E﻿ / 32.70483; 35.565534
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) ביתניה תחתית(למפת עמק בית שאן רגילה) ביתניה תחתית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ביתניה תחתית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ביתניה תחתית
 
שדות ומטעי חוות ביתניה בשנת 1913
שלט אתר מורשת וההכוונה לאתר
ביתניה תחתית הוא שמה של חווה חקלאית שנוסדה ב-1913 על ידי יק"א, ממערב לנהר הירדן ומדרום לחוות כנרת ליד דגניה א. המקום הוא אתר מורשת.
בתחילה נקראה החווה א-סַחְ'נֶה (המקום החם). השם ביתניה ניתן לה על ידי יהושע ברזילי שהיה סופר ופעיל ציוני. הוא ביקר במקום בימיה הראשונים של החווה ונתן לה את השם בהשראת הביטוי "ביתן המלך" הנזכר בתנ"ך (מגילת אסתר, פרק א', פסוק ה'). השם הוא צרוף המילים ביתן-יה. בתחילה כונתה החווה בשם "ביתניה", אך לאחר שב-1920 הוקמה ביתניה עילית שנקראה על שם החווה, החלו לקרוא לחווה ביתניה תחתית, כדי להבדיל בין שני האתרים.
היסטוריה

החווה שימשה כתחנת ניסיונות לבדיקת התאמתם של זני ירקות ועצי פרי שונים לתנאי הגידול באזור, והיא נוהלה על ידי האגרונום גרשון בן-צור. בתחילה הוקצה לחווה על ידי יק"א שטח של 900 דונם (במקורות אחרים מופיע הנתון 500 דונם). החווה הוקמה על שטחי אדמה שהיו שייכים לפני כן לאיכרי מנחמיה, שבתמורה קבלו אדמות אחרות. במקום נבנו מספר צריפים למגורי עובדי החווה. חלקם גרו במושבה כנרת ובמנחמיה. הגידולים הניסיוניים הראשונים של החווה היו בהדרים ובירקות המתאימים לגידול בעמק הירדן, כמו ארטישוק, אספרגוס ועגבניות, ששווקו גם בדמשק. מקור המים לחווה היו מי נחל יבנאל, שהובלו אליה בתעלות פתוחות ובאמת מים שהתפצלה לשתי תעלות אחת הובילה מים לכפר השכן עבודיה והשנייה לחוות ביתניה. זמינות מי מעיינות נחל יבנאל איפשרו לחווה לגדל חקלאות שלחין.
מבני מגורים החלו להיבנות בסתיו 1913 והחווה כללה מספר בתים שנבנו מלבני חומר ותבן, לשיכון הפועלים. במקום עבדו 20 פועלים קבועים ועוד כעשרה זמניים. במקום ניטע פרדס על שטח של 550 דונם.
כשנה לאחר הקמתה, התעורר סכסוך בין הפועלים למנהל העבודה במקום. את המאבק הוביל חיים שורר בדרישה שטופסי החשבונות יוצאו בעברית ולא בצרפתית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נלקחו חלק מהפועלים על ידי הצבא הטורקי שישב בסמח' לצורך עבודות כפייה. המקום הוחזק על ידי מספר קטן של פועלים שהביא להזנחה במקום. לאחר המלחמה נפתחה החווה מחדש והפכה להיות חוות הניסיונות היחידה באותה עת בארץ ישראל. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נסגרה החווה שוב ואדמותיה נמסרו ליישובים סמוכים.
לאחר המלחמה עברה החווה כמה גלגולים, בהם ניסיון של חברת קדמת כנרת לגדל ירקות לייצוא, שנעשתה על ידי חברים מקבוצת "בתלם" שהקימו לאחר מכן את עין גב, וקבוצת הכשרה בשם "הירדן" מתנועת הפועל המזרחי (ב-1940), אך היחסים בין קבוצת הפועלים הדתיים לבין הקיבוצים השכנים עלו על שרטון, ואנשיה עזבו את החווה והצטרפו למושב הזורעים שבבקעת יבנאל. במאורעות 1936–1939 נבנה במקום בית ביטחון הקיים עד היום. בשנת 1946 התיישב במקום קיבוץ אלומות, שעבר אחר כך לגבעת ביתניה עילית.
ממבני החווה שרד מבנה יחיד בעל שתי קומות ועליו מגדל שמירה.
ביתניה תחתית נמצאת על הדרך שחיברה בין קבוצת כנרת למנחמיה. בתחילת הדרך מצוי קברו של חבר כנרת יוסף זלצמן, שנרצח במקום ממארב בדרכו חזרה מעבודתו בשדה. הוא היה הקרבן הראשון של קבוצת כנרת.
בשנת 1998 לערך החל לפעול במבני החווה, מיזם התיירות "מרכבות הירדן" - טיולי מרכבות רתומים לסוסים באזור. המקום מופעל על ידי אורי שרת, נכדו של יהודה שרת.
ביתניה עילית, שהייתה הניסיון ההתיישבותי הראשון של תנועת השומר הצעיר בארץ ישראל, הוקמה במקום המשקיף על החווה ושאבה את שמה משם החווה.
גלריית תמונות

גרשון בן-צור האגרונום והמנהל של חוות ביתניה, היה גם מנהל העבודה בחוות מגדל נפטר ברמת השרון באוקטובר 1963
מבט כללי של על מבני החווה פברואר 2014
המבנים במבט קרוב יותר
ציורה של רחל גיננזבורסקי, ציירת חברת קבוצת כנרת, המתאר את השדרה המובילה אל קברו של יוסף זלצמן. ציור צבע ומים משנת 1935. ברקע משמאל המבנה של ביתניה תחתית
ראו גם

ביתניה עילית
לקריאה נוספת

"ביתניה תחתית", מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול כרך 4: הגליל התחתון וחופו ובקעת כנרות, הוצאת כתר ומשרד הביטחון, 2001, עמ' 238-237
בן-ציון מיכאלי, החוות החקלאיות, ראשית ההתיישבות הלאומית בארץ-ישראל, הוצאת מלוא בע"מ, ביתניה עמ' 170–175
הערות שוליים

1 2  "ביתניה תחתית", מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול כרך 4: הגליל התחתון וחופו ובקעת כנרות, הוצאת כתר ומשרד הביטחון, 2001, עמ' 238-237
↑  אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל הכנרת וסביבתה, 1999, עמ' 216
↑  מרכבות הירדן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562653505171
בן קרטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוגוסט 1994 (בן 30) תל אביב, ישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  13
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון (2012–2014)   אוניברסיטת נבדה לאס וגאס (2015–2016)   אוניברסיטת המדינה של מישיגן (2017–2018)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018   2018–2020   2020–2023   2023–:  הפועל ירושלים   הפועל עפולה   הפועל אילת   מכבי תל אביב
 
בן ג'ושוע קרטר (באנגלית: Ben Joshua Carter; נולד ב-22 באוגוסט 1994) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד במכבי תל אביב.
ביוגרפיה

קרטר גדל בתל אביב, והוא בנו של כדורסלן העבר האמריקאי-נוצרי מייק קרטר שקיבל אזרחות ישראלית מתוקף נישואיו לאשתו הישראלית, אמו של בן קרטר.
קריירה

את שתי עונותיו הראשונות במכללות, עשה קרטר במדי אוניברסיטת המדינה של אורגון. בעונתו השנייה בקבוצה, נבחר קרטר לאחד השחקנים המצטיינים באזור כולו.
לאחר מכן עבר קרטר לשחקן באוניברסיטת נבדה לאס וגאס. הוא לא שיחק בעונת 2014/2015 בעקבות חוקי הליגה. עונה לאחר מכן חזר לשחק והעמיד ממוצעים של 8.6 נקודות ו-6 ריבאונדים.
בקיץ 2016, הועבר קרטר לאוניברסיטת המדינה של מישיגן. בקיץ 2017 קיבל זכאות לעונה נוספת במכללות. קרטר שיחק שנתיים במכללה. לאחר שנפצע בברך שמאל בפעם השנייה תוך תשעה חודשים, נאלץ לפספס קרטר את עונת 2016/2017. עונה לאחר מכן שיחק 23 משחקים והעמיד ממוצעים של 0.7 נקודות ו-1.2 ריבאונדים ב-7.7 דקות, תוך כדי שהוא סובל מפציעה בקרסול.
קריירה מקצוענית

ב-25 במרץ 2018, חתם קרטר בהפועל ירושלים עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת. הוא שיחק 6 משחקים בקבוצה והעמיד ממוצעים של 0.7 נקודות ו-0.5 ריבאונדים ב-2.8 דקות.
ב-21 באוגוסט 2018, חתם קרטר להפועל עפולה. בעונתו הראשונה בקבוצה נפצע כמעט לכל העונה ומיעט לשחק אך חזר לקראת סופה. הוא העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-8.4 ריבאונדים.
ב-16 במאי 2020, חתם קרטר בהפועל אילת.
קריירת נבחרות

בשנת 2020 זומן לראשונה לנבחרת ישראל.
הערות שוליים

↑  דובי פיק, ‏בנו של מייקל קרטר חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 25 במרץ 2018
↑  כפיר חודרה, ‏בן קרטר חתם רשמית בעפולה, גם מני אטקינס, באתר ONE‏, 21 באוגוסט 2018
↑  גידי ליפקין, ‏חוזר לליגה הבכירה: בן קרטר חתם בהפועל אילת, באתר ONE‏, 16 במאי 2020
↑   אריה ליבנת, לאחר הניצחון על ספרד, ישראל יכולה הערב לשפר עמדות לקראת היורובאסקט, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2020
ארץ ישראל שלנו

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  הרב שלום דב וולפא וברוך מרזל
 תקופת הפעילות:  11 בנובמבר 2008 – הווה (15 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ימנית יהודית דתית
 אידאולוגיות:  ציונות דתית, ארץ ישראל השלמה 
 כנסות:  18
 אותיות:  ט (הבחירות לכנסת ה-18, במסגרת האיחוד הלאומי),  קי (הבחירות לכנסת ה-21, כמפלגת מדף) צ (הבחירות לכנסת ה-22, כמפלגת מדף)
 שיא כוחה:  מנדט אחד
 נוצרה מתוך:  מתוך חזית יהודית לאומית והמטה העולמי להצלת העם והארץ
 התמזגה לתוך:  האיחוד הלאומי
 מטה:  ירושלים 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי 
 www.sos-israel.com
 
ארץ ישראל שלנו הייתה מפלגת ימין בעלת אופי דתי, בראשות הרב שלום דב וולפא. בעבר עמד בראשה גם ברוך מרזל. המפלגה הוקמה בנובמבר 2008, לקראת הבחירות לכנסת ה-18, שבהן התמודדה במסגרת האיחוד הלאומי וחבר הכנסת מיכאל בן ארי ייצג אותה. לקראת הבחירות לכנסת ה-19 התפצל האיחוד הלאומי, והמפלגה, שלא הצליחה לחבור למפלגות אחרות, לא התמודדה לכנסת. מאז הבחירות לכנסת העשרים ואחת המפלגה משמשת כמפלגת מדף.
היסטוריה

המפלגה הוקמה ב-11 בנובמבר 2008 לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה על ידי הרב וולפא, מראשי המטה העולמי להצלת העם והארץ, וברוך מרזל ממפלגת חזית יהודית לאומית שהתמודדה ללא הצלחה בבחירות 2006. כוונת המקימים הייתה לרוץ לכנסת בנפרד, אולם סמוך למועד הגשת הרשימות לוועדת הבחירות, בעקבות התפרקות רשימת הבית היהודי למרכיביה החליטו אנשיה להצטרף לרשימת האיחוד הלאומי שכללה גם את מפלגות מולדת, תקומה והתקווה. נציגי הרשימה הוצבו במקום הרביעי (הרב ד"ר מיכאל בן-ארי, שהיה קודם לכן מועמד מטעם חזית יהודית לאומית וחרות) ובמקום האחד עשר (שבתי ויינטראוב, עיתונאי המוכר בשם העט שי גפן, מנכ"ל המפלגה).
בבחירות עצמן זכתה הרשימה המשותפת בארבעה מנדטים, ובן ארי נבחר לכנסת השמונה עשרה, ויחד עם שאר חברי הסיעה היה חבר באופוזיציה לממשלת נתניהו.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה עזב ד"ר מיכאל בן-ארי יחד עם ברוך מרזל את המפלגה עקב סכסוך כספי עם הרב וולפא ושב למפלגת חזית יהודית לאומית. בעקבות כך, ארץ ישראל שלנו נותרה ללא ייצוג בכנסת. המפלגה ניסתה לרוץ במשותף עם מפלגת תקומה או עם חבר הכנסת יעקב כץ (כצל'ה) אך המגעים נכשלו והמפלגה החליטה לא להתמודד בבחירות. בהמשך הודיע הרב וולפא על תמיכתו בנפתלי בנט. רבני המפלגה הרבנים גדליהו אקסלרוד, יעקב יוסף, דב ליאור, ודוד מאיר דרוקמן הודיעו על פרישתם מהמפלגה. בבחירות לכנסת העשרים תמכה התנועה במפלגת יחד (אלי ישי).
הארגון הוציא לאור בשנים 2008–2015 עלון שבת בשם "ארץ ישראל שלנו", שהופץ בקרב הציבור החרדי והדתי.
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים ואחת

לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת במרץ 2019 שימשה המפלגה כמפלגת מדף לטובת רשימה בראשות רפי לבנגרונד שבתו נרצחה ב-2018 בפיגוע ירי באזור התעשייה ברקן. הרשימה ביקשה להתמודד תחת הכינוי "למען אזרחים סוג ב'" אבל לבסוף אושר לה הכינוי "ארץ ישראל שלנו".
ב-4 באפריל, 5 ימים לפני הבחירות, הודיע לבנגרונד על פרישה ותמיכה במפלגת מגן בראשות גל הירש, אך מועמדי המפלגה לא פרשו רשמית והרשימה זכתה ב-701 קולות בבחירות.
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים ושתיים

לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים בספטמבר 2019 שימשה המפלגה כמפלגת מדף לרשימת "צדק בראשות אבי ילאו" שלא עברה את אחוז החסימה.
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים וחמש

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש ב 2022 שימשה המפלגה כמפלגת מדף של מפלגת עוצמה יהודית כאשר יצחק וסרלאוף רץ באופן רשמי מטעם המפלגה.
עקרונות המפלגה

להלן עקרונות המפלגה הרשמיים, כפי שהוגשו לרשם העמותות:
ארץ ישראל לגבולותיה המפורטים בתורה, שייכת לעם ישראל, אין אפשרות למסור אפילו שעל אחד ממנה לשלטון זר, בנוסף לזאת, מסירת חלקים מארץ ישראל לערבים, מעמידה בסכנה קיומית מיליוני יהודים
לכן אין להצטרף או לתמוך בממשלה, המדברת עם אומות העולם על מסירת שטחים מארץ ישראל, וכל שכן על עקירת יישובים
יש ליישב את כל חלקי הארץ, ולחתור למצב בו יוקמו מחדש גם היישובים שנעקרו בעבר
תוקדש מלחמת חורמה בטרור, אין לשחרר מחבלים, ואין לסייע לאויב בשום דרך שהיא, כולל בכסף, חשמל, חומרי בנייה וכדומה
התורה, ערכי המוסר והטהרה של היהדות, וחוקי המשפט העברי, יהיו הבסיס הערכי והמוסרי של העם היהודי היושב בציון, ערכים אלו ילמדו גם בכל בתי הספר היהודיים
יתוקן חוק השבות באופן שיאמר בו, כי "יהודי הוא מי שנולד לאם יהודייה או שנתגייר כהלכה"
הממשלה תעודד משפחות ברוכות ילדים, ותסייע להם בקצבאות חודשיות, כפי שהיה נהוג בעבר, כמו כן תונהג מדיניות רווחה אמיתית כלפי כל סוגי הנזקקים והחלשים
הסיוע של הממשלה למוסדות וליחידים, יינתן לכל שכבות הציבור הנאמנים לעם ולארץ, בלי הבדל עדה או מקום מוצא, כולל לבני המיעוטים
משרדי הממשלה ישוו בחוק ברור וקבוע, את גובה השתתפותם בחינוך ותרבות תורניים, לזה הניתן לחינוך ותרבות מסוג אחר
נציגי המפלגה ומועמדיה לכנסת

הכנסת ה-18 (2009) במסגרת האיחוד הלאומי 

מנדט אחד (מתוך 4 לרשימה כולה): מיכאל בן ארי

מועמד נוסף שלא נכנס לכנסת: שבתאי ויינטראוב (לרשימת מועמדים מלאה, הכוללת את כלל מועמדי האיחוד הלאומי, ראו כאן).
הכנסת ה-21 (2019) 

מועמדים: רפי לבנגרונד, דוד מיכאלי, מיכאל ליטווק

לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן.