אליזבת מיורק
ביוגרפיה > מלכת אנגליה > היחסים עם הנרי השביעי

אף על פי שנישואיהם היו הסדר פוליטי, רישומים מצביעים על כך ששני בני הזוג התאהבו אט אט זה בזה. תומאס פן, בביוגרפיה שלו על הנרי השביעי כותב כי "למרות שהושתתו על פרגמטיזם, נישואיהם של הנרי ואליזבת פרחו בכל זאת לאורך חוסר הוודאות והמהפך של שמונה עשרה השנים הקודמות. אלו היו נישואים של 'אהבה נאמנה', של משיכה הדדית, חיבה וכבוד, שמהם נראה כי המלך שאב כוח רב".
הנרי הבין את חשיבות התחרות להקמת שושלת חדשה. כדי לבדל את עצמו כבטוח יותר בתקופת שלטונו מקודמיו, הוא העריך את הפגנת עושרו בפני שגרירים זרים של צרפת וספרד. אליזבת, שחיה ולמדה בחצר אביה עד מותו, תרמה מהידע שלה על נימוסי החצר המלכותית. אליזבת וחמותה עיצבו את המראה החיצוני של בית המלוכה, שכן הנרי לא ראה את אנגליה מאז שהיה בן ארבע עשרה.
כדי לשמור על יציבות ושלום לאחר סיום מלחמת אזרחים שנמשכה 32 שנים, שושלת טיודור החדשה הייתה צריכה לשים קץ למריבות של משפחות יורק ולנקסטר. אחיותיה של אליזבת, ססילי ואן מיורק, ובת דודתה, מרגרט, נישאו לגברים תומכי לנקסטר שהיו נאמנים להנרי. אסטרטגיות דומות שימשו בעבר על ידי ריצ'רד השלישי, אם כי במקרה זה ה-Titulus Regius קבע את מעמדן של אליזבת ושל כל אחיותיה כצאצאיות לא חוקיות. ריצ'רד פעל לחיתון של זוגות מהצדדים היריבים, כמו למשל במקרה של אחותה של אליזבת, ססילי, אשר התחתנה עם ריצ'רד סקרופ. לפיכך, לאליזבת היה מניע לדאוג לרווחתם של קרובי משפחתה, על ידי חיתונם לתומכי לנקסטר, אך לא הייתה לה דרך לדעת עם פעולה זו תוביל לשלום בממלכה.
הרישומים מציינים כי ארמון אלסינג היה אחד משני המעונות לילדים של הנרי ואליזבת, ושניהם מקומות שבהם בילתה אליזבת הרבה מזמנה כשהיא לא הייתה בחצר המלוכה. בתוך שנה לאחר קרב בוסוורת', חברו של הנרי טיודור, תומאס לובל, החל להרחיב ולשפר את ארמון אלסינג כדי להתאים אותו לאליזבת, בעלה וילדיה לעתיד. ההרחבה הושלמה עד לידתו של הנסיך הנרי, וכללה חצרות פנימיות וחיצוניות ומקומות רבים בהם ילדי המלוכה יוכלו לשחק. שיפוץ הארמון והרחבתו נעשו בתור מתנה לאליזבת, והושלמו בספוו של דבר בסגנון הרנסאנס החדש יותר. בבוא הזמן, הארמון שימש את נכדיהם של הנרי ואליזבת' והוכח שהוא היה מעון אהוב מאוד על המלך ואשתו.
אליזבת קיבלה הכתרה מפוארת שם היא נישאה על דוברה מלכותית במורד התמזה. עדויות עדכניות יותר מצביעות על כך שהנרי השביעי היה בנאי כמו בנו ונכדתו ושאשתו חלקה את העניין הזה: ידוע כעת שלאליזבת הייתה יד בעיצוב ארמון גריניץ'. הרישומים ברורים מאוד שחג המולד היה תקופה סוערת ומיוחדת עבור משפחת המלוכה בכללותה, עדות לכך מסמכים רבים ששרדו המתארים חצר תוססת במיוחד שעברה תקופה נפלאה, עם כמויות אדירות של יין מיובא, כמויות גדולות של כסף שהוצא על בשרים צלויים, ובדרנים. הנרי גם קנה לעיתים קרובות מתנות לאליזבת ולילדיהם. ספרי החשבונות, שנשמרו על ידי הנרי, מוכיחים שהוא הוציא הרבה מאוד זהב על בדים יקרים עבור עצמו, אשתו וילדיו.
אליזבת מיורק לא הפעילה השפעה פוליטית רבה כמלכה בזכות חמותה החזקה, ליידי מרגרט בופוטר, אך דווח כי היא הייתה עדינה, אדיבה ונדיבה לקרוביה ולמשרתיה. דיווח אחד אכן קובע שהנרי השביעי בחר למנות את בחירתה של אליזבת לבישוף פנוי על פני בחירתה של אמו, מה שמראה את חיבתו של הנרי, ונכונותו להקשיב לאליזבת. נראה כי הייתה לה אהבה לספרים, והיא הייתה פטרונית של המדפיס האנגלי ויליאם קקסטון. אליזבת מיורק נהנתה ממוזיקה, ריקודים והימורים; האחרון שבהם היה בילוי שחלקה עם בעלה. היא גם גידלה כלבי גרייהאונד.
כמלכה, אליזבת עשתה סידורים לחינוך ילדיה הצעירים, כולל הנרי השמיני לעתיד. היא גם ליוותה את בעלה בביקורו הדיפלומטי בקאלה בשנת 1500 כדי להיפגש עם פליפה הראשון, מלך קסטיליה, והיא התכתבה עם איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה לפני נישואי ילדיהם.
ב-14 בנובמבר 1501, ארתור בנה בן ה-15 של אליזבת מיורק התחתן עם קתרין מאראגון, בתם של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. הזוג נשלח לטירת לדלו, מעונו המסורתי של הנסיך מוויילס. ארתור מת באפריל 1502. הידיעה על מותו של ארתור גרמה להנרי השביעי להתפרק בצער, לא פחות מפחד לשושלת שלו כמו באבל על בנו. אליזבת ניחמה אותו, ואמרה לו שהוא הילד היחיד של אמו אבל שרד כדי להפוך למלך, שאלוהים השאיר לו בן ושתי בנות, וששניהם צעירים מספיק כדי להביא עוד ילדים לעולם. אולם כשחזרה לחדריה, אליזבת עצמה נשברה מצער. המלווים שלה שלחו להביא את הנרי, שבתורו, ניחם אותה.