stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בואינג 717
הערות שוליים

1 2  דרור מרום, ‏בואינג תפסיק ייצור 11-MD, אחרון מטוסי מקדונל-דגלאס, באתר גלובס, 7 ביוני 1998
↑  דרור מרום, ‏מיזוג מהשמים, באתר גלובס, 17 בדצמבר 1996
↑  בלומברג, סנט לואיס, ‏בואינג תרחיב ייצור דגמי 717 האיזוריים של מקדונל דגלאס, באתר גלובס, 3 במאי 1998
↑  אליהו חסין, ‏חוכרת המטוסים הגדולה בעולם תזמין 30 מטוסי איירבוס מהדגם החדש 318, באתר גלובס, 23 בנובמבר 1998
↑  בלומברג, סיאטל, ‏בואינג דחתה אספקת 12 מטוסים לעשר חברות תעופה, באתר גלובס, 17 בספטמבר 1997
↑  בלומברג, סנט לואיס, ‏טי.וו.איי. תפצל רכש מטוסים ב-3.9 מיליארד דולר בין אירבוס ובואינג, באתר גלובס, 10 בדצמבר 1998
↑  דרור מרום, ‏תע"א תסייע בשיקום חברת ואליו-ג'ט שמטוסה התרסק בביצות פלורידה, באתר גלובס, 12 באפריל 1998
↑  דרור מרום, ‏התעשייה האווירית תתחזק את המערכות במטוסי בואינג של אייר-טראן האמריקנית, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2002
↑  כתב גלובס, ‏התעשייה האווירית תתחזק מטוסי אייר-טראן ב-100 מיליון דולר על פני 15 שנה, באתר גלובס, 25 בינואר 2005
↑  דרור מרום, ‏תע"א תחזיר את מפעל שה"ל מלוד לנתב"ג ותחדש ציוד הייצור שלו, באתר גלובס, 28 בספטמבר 1999
↑  דרור מרום, ‏אלתא מקב' תע"א תספק לצה"ל מטוסי מודיעין ב-250 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 באפריל 2002
↑  דרור מרום, ‏ארקיע משקיעה בקווים הפנימיים: מעוניינת לרכוש מטוסי נוסעים חדישים של בואינג, באתר גלובס, 18 במרץ 2001
↑  יעקב שרגל, ניו יורק, ‏בואינג שוקלת להפסיק את ייצור מטוס הנוסעים הקטן ביותר, 717, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2001
↑  סוכנויות הידיעות, בואינג עלולה לדווח על הפסד ברבעון הרביעי; רווחיה צפויים להיות נמוכים מהתחזיות ב-700 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2001
↑  מידווסט אקספרס רוכשת מבואינג 25 מטוסים, באתר ynet, 18 באפריל 2002
↑  בלומברג, ‏קואנטס איירווייס, חברת התעופה הגדולה באוסטרליה, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2003
| מטוסים אזרחיים מתוצרת בואינג |
| --- | --- | --- |
| מטוסי מדחף | 40 • 50 • 73 • 75 • 80 • 200 • 221 • 247 • 307 • 314 • 377 |  |
| מטוסי סילון (סדרת 7x7) | 707 • 717 • 727 • 737 (קלאסי • NG‏ • MAX‏) • 747 (747-400 • 747-8) • 757 • 767 • 777 (777X‏) • 787 • BBJ |  |
| מטוסי מחקר | 367 • 7J7 • 2707 • פליקן • סוניק קרוזר • X-40 • X-43 • X-48 • X-53 • Y1 • Y2 • Y3 |  |
קטגוריה: בואינג
| מטוסי נוסעים תוצרת דאגלס ומקדונל דאגלס |
| --- | --- | --- |
| מטוסי מדחף | דאגלס דולפין • DC-1‏ • DC-2‏ • DC-3‏ • DC-4‏ • DC-5‏ • DC-6‏ • DC-7 |  |
| מטוסי סילון | DC-8‏ • DC-9‏ • DC-10‏ •  MD-11‏ • MD-12‏ • MD-80 ‏ • MD-90‏ • MD-95 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590773405171  LCCN: sh2012002898
אתגר 22

לוגו אתגר 22
אתגר 22 הוא מיזם של עמותת אנימלס שנועד להעניק תמיכה לאנשים שרוצים לעבור לטבעונות, או רוצים להתנסות באורח חיים טבעוני. במסגרת האתגר המשתתפים אמורים להימנע מאכילת מזון מן החי במשך 22 יום. המיזם מהווה מסגרת לא מחייבת, שבה המשתתף יכול לקבל מידע, ייעוץ תזונתי וטיפים מעשיים, וכן סוג של קבוצת תמיכה או קהילה וירטואלית.
רקע

בעשור השני של המאה ה-21, גברה בישראל ובעולם המודעות לתעשיית המזון מן החי, ובד בבד גברה ההתעניינות בטבעונות - דבר שרבים מייחסים לעליית קרנן של הרשתות החברתיות. בחברה שבה אכילה מהחי טבועה בתרבות, מעבר לטבעונות עשוי להיות שינוי רב משמעות בחיי אדם, והוא לפעמים כרוך בקשיים. הצורך בתוכנית תמיכה התעורר כשהתברר שלא אחת אנשים מתעניינים באורח חיים טבעוני, אבל חוששים או לא בטוחים איך לעשות את הצעד הראשון, או שניסו לעבור לטבעונות ונכשלו. שתי הבעיות העיקריות שזוהו כעומדות בדרכם של טבעונים חדשים הן מחסור במידע ומחסור בתמיכה חברתית. אתגר 22 נועד למלא את החוסרים האלה, והוא פותח על ידי פעילת אנימלס והלוביסטית לזכויות בעלי חיים רעות הורן. המיזם התחיל לפעול ב-22 במרץ 2014, ובספטמבר 2015 החלה לפעול גרסה בינלאומית של האתגר בשפה האנגלית. עד תחילת שנת 2016 השתתפו באתגר מעל 25,000 ישראלים, ועוד כ-9,000 איש השתתפו בגרסה הבינלאומית שלו.
רעיון 22 הימים מבוסס על התפיסה הפופולרית שמקורה בספרו של מקסוול מלץ משנת 1960, שנקרא פסיכוקיברנטיקה. מלץ טוען בספרו שדרושים 21 ימים כדי להתרגל למשהו חדש. מחקרים מאוחרים יותר הראו שתקופת ההסתגלות שונה מאדם לאדם ולאנשים שונים לוקח יותר או פחות זמן להטמיע הרגלים חדשים. בכל זאת אומצה בתוכנית מסגרת 22 הימים משני טעמים עיקריים: ראשית, מתוך הבנה שזו תקופה מספיק ארוכה כדי לאפשר לאנשים באמת לחוות אורח חיים טבעוני ולהיחשף למגוון מאכלים חדשים, וגם למידע על תזונה ועל תעשיית בעלי החיים. שנית, משום שתקופה זו לא נראית ארוכה מדי והיא נותנת תחושה שזה אפשרי, שיש מועד התחלה ומועד סיום שנראה לעין. לכן מצטרפים מדי פעם לאתגר אנשים אפילו רק לשם החוויה, אבל תוך כדי כך עשויים להתקרב לטבעונות.
מבנה התוכנית

כל מחזור נמשך 22 יום ומתנהל בקבוצות פייסבוק סגורות שבהן בין 200 ל-400 משתתפים בכל מחזור, יחד עם צוות של כ-15 מדריכים. המדריכים הם טבעונים ותיקים יותר, שיש להם כבר ניסיון בתחומים שונים כגון בישול, ספורט, הורות טבעונית וטבעונות בצה"ל, והם יכולים לתת טיפים מניסיונם האישי. בנוסף מלווה את הקבוצות צוות של תזונאים קליניים, שעונים על שאלות בנושאי תזונה ובריאות. צוות אתגר 22 כולו, כולל אנשי המקצוע, מונה כ-200 פעילים הפועלים בהתנדבות.
שבועיים או שלושה לפני תחילת האתגר המשתתפים מצטרפים לקבוצת פייסבוק סגורה, למעין שלב הכנה. במהלך ההכנה הם לא מתבקשים להקפיד על תזונה צמחית, אבל יש בקבוצה פעילויות שונות, כמו פוסטים שמעודדים להפוך ארוחה אחת ביום לטבעונית, מתכונים חדשים, ומידע על מה שנעשה בתעשיית המזון מן החי. מדי פעם מתפרסמים גם סקרים בנושאים שקשורים לטבעונות ומתפתחים דיונים קבוצתיים. המדריכים נמצאים גם בקבוצת ההכנה, משתתפים בדיונים וזמינים לתת עצות ולענות על שאלות.
לאחר מכן מתחיל האתגר לכל חברי הקבוצה יחד, והמשתתפים מתבקשים במשך 22 יום לאכול אך ורק מהצומח. בכל יום מתפרסם בקבוצה אתגר יומי. אתגרים אלה הם משימות קטנות שמטרתן התנסות בחומרי גלם חדשים, והכרות עם היבטים נוספים של טבעונות. משימות לדוגמה: הכנת מנה טבעונית שהמרכיב המרכזי שלה הוא טופו, יציאה לארוחה במסעדה טבעונית, הכנת כריך טבעוני לעבודה או לבית הספר, שיחה עם חבר או בן משפחה על הבחירה לנסות טבעונות, או צפייה בסרט שקשור לנושא. דרך האתגרים המשתתפים מקבלים מנות קטנות של השינוי הגדול, והאתגרים יוצרים קהילה שעוברת יחד תהליך דומה. בנוסף לאתגרים היומיים, מתפרסמים מדי יום בקבוצה פוסטים שמעוררים דיון בנושאי תזונה ובריאות, ודיונים על התעשיות השונות שעושות שימוש בבעלי-חיים, כמו תעשיות המזון, הביגוד והקוסמטיקה.

במשך כל שלבי ההכנה והאתגר המשתתפים חופשיים לשאול שאלות שקשורות לבריאות ותזונה ולקבל מענה מאחד התזונאים שמלווים את התוכנית. בנוסף לליווי הקבוצתי, לכל משתתף מוצמד מדריך אישי שאיתו או איתה ניתן להתייעץ בצ'אט פרטי ולא לעיני הקבוצה הכולה.
קיימים גם מספר מסלולים מיוחדים שאפשר להצטרף אליהם במקביל לתוכנית הכללית ובהם יש דגשים מיוחדים, למשל מסלול לאמהות או נשים בהריון או מניקות, מסלול לחיילים, מסלול לספורטאים וכולי. במסלולים אלה משתתפים מדריכים בעלי ניסיון אישי בתחום המודגש. קיים גם מסלול מיוחד לבני נוער, ונערות ונערים מגיל 14 יכולים להצטרף אליו (עד גיל 16 ההשתתפות מותנית בקבלת אישור מההורים). מסלול הנוער מתקיים באפליקציית וואטסאפ.
עם סיום תקופת האתגר המשתתפים מוזמנים להצטרף לקבוצת הבוגרים, שבה אפשר לפגוש משתתפים של מחזורים קודמים ולהמשיך להיות פעילים בקבוצות ללא הגבלת זמן. לקבוצת הבוגרים יש תפקיד מפתח בהתמדה באורח החיים הטבעוני. אחת לתקופה מתקיים מפגש שאליו מוזמנים כל משתתפי האתגר, המפגשים מתקיימים בדרך כלל במסעדה טבעונית בתל אביב או כפיקניק באחד הפארקים בעיר.
השפעה ותוצאות

עד 2016 השתתפו באתגר מעל 25,000 ישראלים, ועוד כ-9,000 איש השתתפו בגרסה הבינלאומית. מספר אישי ציבור וידוענים השתתפו באתגר, ביניהם חברי הכנסת תמר זנדברג, שרן השכל ודב ליפמן, אשת התקשורת אורלי וילנאי, דפני ליף, אושיית הרשת חן טל, רננה רז, שי אביבי, ציפי שביט ואחרים.

התקשורת סיקרה את האתגר לא אחת, עיתונאים הצטרפו לאתגר וסיפרו על חוויותיהם, לרוב מתוך כוונה לעבור לטבעונות, ולעיתים ללא כוונה כזאת.
לדברי הורן התוכנית בשפה האנגלית מתאפיינת ברב לאומיות, ומשתתפים בה אנשים ממדינות דוברות אנגלית, וכן מערב הסעודית, לבנון, פקיסטן, הודו, פיליפינים, סין וטייואן. בהתאם לכך גם צוות המדריכים של התוכנית הוא רב לאומי, וכולל טבעונים ממעל עשר מדינות.
ביולי 2016 התקיים באוניברסיטת אוקספורד באנגליה כנס על האתיקה של אכילת בעלי חיים, ובו הציגה את המיזם טל לבנה, ממנהלות אתגר 22. לפי סקר שערכה לבנה בין בוגרי האתגר, כ-70% מהמשתתפים ענו שהם טבעונים או צמחונים גם כשנה אחרי סיום האתגר. בנוסף לכך, משתתפים שלא עברו לתזונה צמחית לחלוטין סיפרו שהפחיתו באופן משמעותי אכילת מוצרים מן החי. 13% השיבו שלא שינו את תזונתם בעקבות האתגר.
הערות שוליים

↑  ראיון בדה מארקר עם רעות הורן, על אתגר 22.
1 2  סיכום פעילות אנונימוס בשנת 2015
↑  How are habits formed: Modelling habit formation in the real world
↑  התזונאית הקלינית כרם אביטל, אחת מאנשי המקצוע המלווים את אתגר 22
↑  חברת הכנסת החדשה שרן השכל עברה לטבעונות באתגר 22
↑  דורין רוטנשטרייך רובין, ‏ניסיתי להיות טבעונית, לפחות יצאתי צמחונית, באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2016
↑  Oxford Centre for Animal Ethics: 2016 Summer School--The Ethics of Eating Animals - כנס "האתיקה של אכילת בעלי חיים" באוניברסיטת אוקספורד
↑  גרף מתוך ההרצאה על אתגר 22 בכנס באוניברסיטת אוקספורד
אחת ממשימות האתגר היא ארוחה במסעדה טבעונית.
טל לבנה מרצה על אתגר 22 בכנס "האתיקה של אכילת בעלי חיים" באוקספורד, יולי 2016
בוסקו ורטיקלה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין מגורים
 כתובת:  via De Castillia ;via Confalonieri, מילאנו, איטליה
 מיקום:  מילאנו
 מדינה:  איטליה איטליה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2009–2014 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  10 באוקטובר 2014 
 עלות:  40 מיליון אירו
 אדריכל:  סטפאנו בוארי 
 מידות
 גובה:  100 מטר; 76 מטר מטר
 שטח:  51,500 מ"ר: 32,000 מ"ר; 19,500 מ"ר
 קומות:  26; 18
 קואורדינטות:  45°29′08″N 9°11′26″E﻿ / ﻿45.4855°N 9.1905°E﻿ / 45.4855; 9.1905
  (למפת מילאנו מוגדלת) בוסקו ורטיקלה(למפת מילאנו רגילה) בוסקו ורטיקלה
 
מגדלי בּוֹסְקוֹ וֶרְטִיקָלֶה (באיטלקית: Bosco Verticale, במשמעות "יער אנכי") הם צמד מגדלי מגורים ברובע פורטה נואבה במילאנו, איטליה, בין רחוב Via Gaetano de Castillia לרחוב Via Federico Confalonieri, ליד תחנת הרכבת פורטה גריבלדי. גובהם הוא 110 מטר ו-76 מטר והם מכילים יותר מ-700 עצים על שטח של 8,900 מ"ר של טרסות. בתוך המתחם נמצא בניין משרדים בן 11 קומות; חזיתו אינה כוללת צמחים.
המגדלים עוצבו על ידי "סטודיו בוארי" (סטפנו בוארי, ג'נאנדראה ברצ'ה וג'ובאני לה וארה). מעורבים בתכנונו גם הורטיקולטוריסטים ובוטנאים.
הבניין נחנך באוקטובר 2014.
הרעיון

הפרויקט תוכנן כחלק משיקום הרובע ההיסטורי של מילאנו בפורטה נואבה, הידוע כאזור העסקים העשיר ביותר באירופה. בוסקו ורטיקלה הוא אחד הפרויקטים הגדולים בתחום הפיתוח האירופי, המורכב משני מגדלי מגורים שהגדול בהם הוא 26 קומות וגובהו 110 מטר (נקרא Torre E) והמגדל הקטן יותר הוא 18 קומות וגובה 76 מטר (נקרא Torre D). הפרויקט כולל 400 יחידות דיור משותפות במחיר של 9,000-15,000 אירו למ"ר.
לדברי סטפנו בוארי, הבניין נוצר בהשראת הרומן של איטלו קאלווינו משנת 1957 "הברון המטפס" (The Baron in the Tree), בו מחליט הגיבור לנטוש את האדמה ולחיות על העצים עד סוף ימיו. הפרויקט נקרא "יער אנכי" מכיוון שבמגדלים גדלים 711 עצים, 5,000 שיחים ו-15,000 צמחים רב שנתיים, המסייעים בהפחתת ערפיח ובייצור חמצן. עצים וצמחים הם הדרך היעילה והחסכונית ביותר לספיגת פחמן דו-חמצני. 20,000 העצים והצמחים הרב שנתיים בבניינים ימירו כ-20,000 קילוגרם פחמן מדי שנה. עם יותר מ-90 מינים, המגוון הביולוגי של הבניינים צפוי למשוך לעיר מיני ציפורים וחרקים חדשים. הוא משמש גם למיתון הטמפרטורות בבניין בחורף ובקיץ, על ידי הצללת פנים הבניין מהשמש וחסימת רוחות עזות. הצמחייה גם מגנה על החללים הפנימיים מפני זיהום רעש ואבק מהתחבורה ברחוב.
הבניין עצמו הוא עצמאי על ידי שימוש באנרגיה מתחדשת מלוחות סולאריים ומי שפכים מסוננים כדי לקיים את חיי הצמחים. מערכות טכנולוגיות ירוקות אלה מצמצמות את הפסולת הכוללת ואת העקבות הפחמניות של המגדלים. המעצב הראשי סטפנו בוארי הצהיר, "חשוב מאוד לשנות לחלוטין את התפתחות הערים החדשות הללו. יערות עירוניים הם אחד הנושאים הגדולים ביותר עבורי בהקשר זה. זה אומר פארקים, זה אומר גנים, אבל זה גם אומר שיש בניינים עם עצים."
העיצוב נבדק במנהרת רוח כדי להבטיח שהעצים לא ייפלו במשבי רוח. צוות ההנדסה התייעץ עם הורטיקולטוריסטים ובוטנאים כדי להבטיח שהמבנה יוכל לשאת בעומס שהוטל עליו בשל הצמחים. בוסקו ורטיקלה הוא המודל הראשון של ציפוף עירוני של הטבע בעיר ובוארי מתכנן לבנות מבנים דומים בשווייץ, הולנד, וערים מרובות בסין.
תהליך הבנייה

הקמת המגדלים החלה בסוף שנת 2009 ותחילת 2010, בה השתתפו 6,000 פועלי בניין במקום. בין אמצע 2010 לתחילת 2011 הבנייה התקדמה לאט מאוד והמגדלים עלו בחמש קומות בלבד בעוד הליבה עלתה לקומה השביעית. הבנייה התקדמה במהלך כל שנת 2011, ובתחילת 2012 הסתיימה הבנייה. ב-13 ביוני 2012 החלה בניית החזיתות וההתקנה של הצמחים. הבניין נחנך באוקטובר 2014.
ב-11 באפריל 2012, אחד הבניינים שימש כגלריה לאמנות זמנית ונפתח לקהל הרחב לתערוכת אמנות שהתארחה במהלך שבוע האופנה במילאנו.
פרסים

מגדלי בּוֹסְקוֹ וֶרְטִיקָלֶה זכו להכרה בקהילת האדריכלים, וזכה בפרסים רבים. בנוסף לפרס הבין-לאומי לרבי-קומות לשנת 2014, הוא הוכר על ידי המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH) כ"גורד השחקים היפה והחדשני ביותר בעולם" בשנת 2015 וכאחד מ"חמישים גורדי השחקים האייקוניים ביותר בעולם" בשנת 2019.
הערות שוליים

↑  Peri: December 2011
↑  Sclaunich: 2012
↑  Woodward: October 2011
↑  "Inaugurato a Milano il Bosco Verticale, due torri e 21mila piante" (באיטלקית). Il Sole 24 Ore. 18 באוקטובר 2014. נבדק ב-2015-12-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ispirazioni bosco verticale #tre" (באיטלקית). Milan: Stefano Boeri Architetti. נבדק ב-2019-12-14.
↑  Xie, Jenny (2017-08-09). "High-rise forests in Italy are fighting air pollution". The Verge. נבדק ב-2019-06-27.
↑  Stella: April 2012
↑  Il Giorno: June 2012
↑  Corriere della Sera: 10 April 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1127665898  VIAF: 4171148997686059870007   WorldCat (עם VIAF): 4171148997686059870007 
פרט חזית מבוסקו ורטיקלה
בית החולים אור החיים

| --- | --- |
בית החולים "אור החיים" כיום
בית החולים "אור החיים" כיום
 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים פרטי
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1887 
 שירותים
 www.balathastanesi.com.tr
 גאוגרפיה
 מיקום:  איסטנבול, טורקיה
 קואורדינטות:  41°02′17″N 28°56′46″E﻿ / ﻿41.037920194444°N 28.946041388889°E﻿ / 41.037920194444; 28.946041388889
  (למפת איסטנבול מוגדלת) בית החולים אור החיים(למפת איסטנבול רגילה) בית החולים אור החיים
 
בית החולים "אור החיים" (בטורקית מודרנית: Balat Or-Ahayim Hastanesi) הוא בית חולים בבלט (הרובע היהודי ההיסטורי) באיסטנבול, שנוסד בשנת 1898 כמוסד צדקה עבור עניי הקהילה היהודית בעיר, אך כיום משמש כבית חולים כללי. בית החולים קרוי על שם ספרו המפורסם של הרב חיים בן עטר[דרוש מקור].
היסטוריה

בית החולים אור החיים התחיל כיוזמת צדקה של מספר רופאים ופילנתרופים בני קהילת יהודי איסטנבול להקים מוסד שיעניק טיפול רפואי בחינם לעניי הקהילה היהודית. הוגה הרעיון היה כנראה ד"ר קפטן רפאל "ביי" דלמדיכו (Rafael Dalmediko), רופא וקצין בצבא העות'מאני שהיה פעיל בקהילה היהודית. בין חבריה האחרים של הקבוצה המייסדת נמנים ד"ר אברהם דה קסטרו (Avramino de Castro) האדמירל ד"ר יצחק מולכו פאשה (İzak Molho Paşa; לימים המפקח הראשי על הצי העות'מאני), יעקב חביב, הבנקאי יוסף חלפון, ד"ר אליאס כהן פאשה (Eliyas Kohen Paşa; רופא החצר העות'מאני שהחזיק בדרגת גנרל) ועוד.
הכסף להקמת בית החולים גויס על ידי נדבנים ועל ידי מסיבות ונשפי התרמה שאורגנו למען מטרה זאת בקהילה היהודית באיסטנבול. היסודות להקמת הבניין הונחו ב-15 במאי 1885 ובנייתו הושלמה לאחר שנתיים. לשם הפעלתו הובא לבית החולים ציוד מתקדם, רופאים שעבדו בו בקביעות ומימון לתפעולו השוטף. במהלך מלחמת העולם הראשונה בית החולים סטה מיעודו המקורי וטיפל בחיילים טורקים פצועים רבים, ועל כך קיבל צוות בית החולים אות כבוד מהסהר האדום הטורקי.
בשנות ה-20 עבר בית החולים הרחבה ומודרניזציה גדולה בזכות תרומה גדולת ממדים מהנדבן היהודי אלי כדורי, בן למשפחת כדורי שבמקורה מבגדאד וצברה הון מופלג מעסקים במזרח הרחוק. בזכותה בית החולים הקים בשטחו שלושה מבנים נוספים, הצטייד בציוד חדיש והצליח למשוך אליו רופאים בעלי שם, בהם ד"ר שמואל מרמרלי (Samuel Abravaya Marmaralı) ששימש גם כרופא האישי של שליט ואבי טורקיה המודרנית אטאטורק.
כיום בית החולים "אור החיים" הוא בית חולים כללי ידוע ונחשב באיסטנבול, וממוקם ברובע בלט, שכונת אייוואן סיראיי (Ayvansaray), רחוב Demirhisar Caddesi מס' 48-46. בית החולים גם מהווה אטרקציה היסטורית בעיר. על אף הפיכתו לבית חולים כללי לאורך השנים, ממשיך בית החולים להיות בעל אופי יהודי מסוים ופועל בו בית כנסת.
לקריאה נוספת

Danacıoğlu, Esra, Emine Çiğdem Tugay, Mehmet Selim Tugay, Rafael Torel, and Edmon Benkohen. Or-ahayim Hastanesi: Sevgi ve şefkatin yüzyılı, (Balat: Or-ahayim Musevi Hastanesi Vakfı, 2001).
הערות שוליים

↑  Or-Ahayim Özel Balat Hastanesi, www.balathastanesi.com.tr
↑  COHEN, ELIAS the 1906 Jewish Encyclopedia.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302249605171  LCCN: n2007002143  VIAF: 139774957   WorldCat (עם VIAF): 139774957
אתרי המפקדה של אדולף היטלר

מפת אתרי המפקדה של היטלר באירופה
אתרי המפקדה של אדולף היטלר (בגרמנית: Führerhauptquartiere) היו מתחמי פיקוד ושליטה שהוקמו, או שהוחל בהקמתם, בגרמניה הנאצית ובארצות שנכבשו על ידה כדי לשמש את שליט גרמניה היטלר ומטהו במהלך מלחמת העולם השנייה. גם רכבת מיוחדת שימשה את היטלר במהלך חלק מן המלחמה כמרכז פיקוד נייד.
אתרי המפקדה

גרמניה החלה בהקמתם של 21 מתחמי פיקוד לשימושו של היטלר – בתחומי גרמניה, פולין, ברית המועצות, צרפת ובלגיה. רק 15 מהם הושלמו. מאלו שימשו את היטלר בפועל במהלך המלחמה אחד עשר אתרים. רבים מהם נבנו על ידי עובדי כפייה שהובאו לאתרים על ידי ארגון טודט.
אתרי המפקדה > אתרי מפקדה ששימשו את היטלר > בגרמניה

ברגהוף – בבוואריה, דרום-מזרח גרמניה;
קן הנשרים – בבוואריה, דרום-מזרח גרמניה;
קן הסלעים‏ (Felsennest) – בבאד מינסטראייפל (Bad Münstereifel), מערב גרמניה – שימש את היטלר בקיץ 1939 ובמהלך המערכה על צרפת ב-1940;
טננברג – בפרוידנשטאט (Freudenstadt), דרום-מערב גרמניה – שימש את היטלר פעם אחת, לאחר כניעת צרפת ב-1940;
מאורת הזאב – בפרוסיה (כיום בפולין) – מפקדה מרכזית של היטלר בשנים 1941–1944. הוא שהה בה במצטבר כ-800 יום, וממנה נוהלה המערכה במזרח אירופה. בה נערכה ההתנקשות הכושלת בו ב-20 ביולי 1944;
אדלרהורסט (Adlerhorst) – בבאד נאוהיים (Bad Nauheim), מרכז גרמניה – שימש את היטלר במהלך קרב הארדנים ב-1944;
פיהררבונקר - בצמוד ללשכת היטלר בברלין – שם התאבד היטלר ב-30 באפריל 1945.
אתרי המפקדה > אתרי מפקדה ששימשו את היטלר > מחוץ לגרמניה

ורוולף - ליד ויניצה, ברית המועצות (כיום באוקראינה) – שימש את היטלר לניהול המלחמה עם ברית המועצות. הוא שהה שם שלוש פעמים בשנים 1942-1943;
מתקן דרום‏ (Anlage Sud) - בסטז'יז'וב (Strzyżów), דרום-מזרח פולין – היטלר פגש שם את שליט איטליה מוסוליני באוגוסט 1941;
קניון הזאב I ‏(Wolfsschlucht I) – ליד קובן (Couvin), דרום בלגיה;
קניון הזאב II‏ (Wolfsschlucht II) – במרז'יוואל (Margival), צפון צרפת – שימש את היטלר פעם אחת בלבד, לפגישה עם הפילדמרשלים פון רונדשטט ורומל במהלך המערכה בנורמנדי ב-1944.
אתרי המפקדה > אתרים שהושלמו אך בפועל לא שימשו את היטלר

בגלאן-מינשוויילר (Glan-Münchweiler), דרום-מערב גרמניה;
בטומשוב מזובייצקי (Tomaszów Mazowiecki), מרכז פולין;
בסמולנסק, ברית המועצות (כיום ברוסיה);
בפסקוב, ברית המועצות (כיום ברוסיה).
חלק מהאתרים שלא שימשו את היטלר הועמדו לרשותן של מפקדות שדה של הצבא הגרמני.
אתרי המפקדה > אתרי מפקדה שהקמתם החלה אך הם לא הושלמו

באורדרוף (Ohrdruf), מרכז גרמניה;
בפולאך (Pullach), דרום גרמניה;
מפקדת "מתקן ריזה" בוולבז'יך (Wałbrzych), דרום-מערב פולין;
אתר מצפון למינסק, ברית המועצות (כיום בבלארוס);
בוואנדום (Vendôme), בקרבת פריז, צרפת;
בתיונוויל (Thionville), צפון צרפת.
הרכבת המיוחדת

הרכבת המיוחדת (בגרמנית: Führersonderzug) שימשה את היטלר במהלך המלחמה לנסיעה בין מפקדותיו השונות ושימשה בתחילה (עד אביב 1941) גם כמרכז פיקוד בפני עצמו.
לרכבת ניתנו שמות שונים בתקופות שונות: ב-1940 היה כינויה "אמריקה" (Amerika) ואחר כך שונה ל"ברנדנבורג" (Brandenburg). באביב 1941, במהלך המערכה בבלקן, היה כינויה "סופת אביב" (Frühlingssturm).
אין בנמצא מידע רב אודות מבנה הרכבת והמתקנים שהיו בה. כאשר יצאה הרכבת מברלין ב-23 ביוני 1941 (למחרת תחילת מבצע ברברוסה) בדרכה למאורת הזאב בפרוסיה המזרחית, היו בה 17 קרונות בהרכב הבא (לפי סדר הקרונות):
שני קטרים צמודים;
קרון נ"מ – קרון שטוח, שבשני קצותיו הוצבו תותחי נ"מ מרובי קנים בקוטר של 20 מילימטר;
קרון מטען;
הקרון האישי של היטלר;
קרון פיקוד, שבו היה חדר ישיבות ומרכז קשר;
קרון משמר, ששימש את המשמר האישי של היטלר (Führer-Begleit-Kommando);
קרון לארוחות;
שני קרונות לאורחים;
קרון עם מתקני רחצה;
קרון ארוחות נוסף;
שני קרונות שינה למלויו של היטלר;
קרון לשימוש צוות העיתונות של היטלר;
קרון מטען נוסף;
קרון נ"מ נוסף.
הערות שוליים

↑  להרחבה ראו כאן.
↑  להרחבה ראו כאן.
↑  להרחבה ראו כאן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553279605171  GND: 4155571-5  LCCN: sh85059494
בודהיסטווה

| --- | --- |

 זרם:  מהאיאנה
ציור יפני המתאר עשרים וחמשה בודהיסטווות.
בּוֹדְהִיסַטְּוָוה (בסנסקריט: बोधिसत्त्वׂ, ובפאלי: בּוֹדְהִיסַטָּה बोधिसत्त) הוא כינוי בבודהיזם למתרגל הצועד בדרך המתומנת הנאצלת ועוד לא הגיע להארה. כיום המושג משמש בזרמי המהאיאנה והוג'ריאנה ככינוי למתרגל שנדר להקדיש את חייו לחמלה עבור כל היצורים החיים, גם במחיר דחיית ההארה האישית. הגדרה זו של הבודהיסטווה לרוב באה יד ביד עם האמונה ש"טבע הבודהה", כלומר הפוטנציאל להשתחרר מהסבל, קיים בכל דבר. לעיתים מוגדר הבודהיסטווה רק כאדם שחווה את טבע הבודהה בעצמו.
היסטוריה > בבודהיזם המוקדם

בטקסטים הקדומים ביותר שכלולים בקאנון הפאלי, אלו שנחשבים על ידי חוקרים כמייצגים את גישתו של הבודהיזם הקדם כיתתי, המושג משמש לתיאור גלגוליו הקודמים של גאוטמה הבודהה וחייו בגלגולו האחרון לפני שהגיע להארה.
היסטוריה > בטהרוודה

לפי הפרשנות הטהרוודית של הטקסטים הבודהיסטים, גאוטמה הבודהה הפך לבודהיסטווה רק לאחר שנגלה לו שעתידו להפוך לבודהה, ולכן בודהיסטווה מוגדר רק מי שהגעתו להארה וודאית. לפי הטהרוודה, הבודהה בילה עידנים וגלגולים רבים מרגע שהפך לבודהיסטווה ועד שהגיע להארה.
ודאות זאת, לדעת הפרשנים, יכולה להתקבל רק לו נשבע בפני בודהה חי שכוונתו להגיע להארה, מכיוון שכל סוג אחר של הכרעה תשכח בגלגולי העתיד.
היסטוריה > במהאיאנה

המושג בודהיסטווה הוא במהאיאנה, והוא מתאר את דמות המתרגל האידיאלי לפי דת זו: המתרגל שנשבע לדחות ההארה הפרטית למען רווחת כל היצורים החיים. בלב הרעיון עומדת השאיפה להגיע לנירוואנה רק כאשר המתרגל הופך באותו זמן לבודהה ומשחרר יחד איתו גם את היצורים החיים האחרים. ישנו חילוק דעות במהאיאנה בדבר השאלה האם הבודהיסטווה הגיע להארה וחזר ממנה או שדחה את ההארה למועד בלתי ידוע.
בזרמים מסוימים במהאיאנה הבודהיסטוות הפכו למושאי פולחן דמויי אלים, חלקם מיתולוגיים וחלקם היסטוריים, ומאמיניהם מתפללים ומשאירים מנחות לבודהיסטוות מסוימות על מנת לקבל סיוע בתחום עליו הן אחראיות. המופע המפורסם ביותר של אמונה זו הוא בודהיזם הארץ הטהורה, שמושא פולחנו הראשי הוא הבודהיסטווה אמיטאבהה.
היסטוריה > בוג'ריאנה

בדומה למהאיאנה, גם בזרם הוג'ריאנה המושג תופס מקום נרחב. בזרם זה, נחשב הבדהיסטווה ליצור שהגיע בעבר להארה אך למען הסיוע לאלו שעדיין לא הוארו ללא תנאי, הוא מתפקד בפועל כיצור שאינו מואר.
בזרמים השייכים לוג'ריאנה קיימות מסורות רבות על דמויות בודהיסטווה היסטוריות. ובחלקן קיימת אמונה על גלגולם של אלו ביצורים החיים כיום. הדוגמה המפורסמת ביותר לכך היא, הדלאי לאמה בבודהיזם הטיבטי, הנחשב לגלגולו של הבודהיסטווה אַוַולוֹקִיטֶשְוַורָה.
נדר הבודהיסטווה במהאיאנה והוג'ריאנה

הבודהיסטווה מקבל על עצמו בנדר את דחיית הארה למען כל היצורים החיים. דוגמה לקטע מנדר הבודהיסטווה:
בתקווה לשחרר את כל היצורים,

תמיד אלך למקלט

הבודהה, הדהרמה והסנגהה,

עד שאגיע להארה מלאה.



נפעם מחכמה ומרחמים,

היום בנוכחות הבודהות,

אאמן את נפשי להתעוררות מלאה,

לרווחת כל היצורים החיים.



כל עוד נשאר מקום,

כל עוד יישארו יצורים חיים,

עד אז, אשאר גם אני,

ואפזר את מצוקות העולם.
היחס לבודהיסטווה הוא כאל אדם הנמצא קרוב מאוד להארה והוא הולך ומתקרב אליה ככל שהוא מתרגל יותר. בגלל נדרו, הוא עדיין לא מגיע בגלגול הנוכחי לשלב האחרון - הנירוואנה.
נדר הבודהיסטווה במהאיאנה והוג'ריאנה > תכלית הבודהיסטווה בזרמים אלו

תכליתו של הבודהיסטווה בזרמים אלו, לא מסתפקת בחירות עצמית מהסבל, אלא שואפת ללמד את הדרך להארה שלמה למען רווחתם של כל היצורים החיים, שאיפה זו נקראת בודהיצ'יטה.
הבודהיסטווה מאמין, שכפי שהשמש זורחת ומאירה את כל כדור הארץ ללא איפה ואיפה, כך הוא צריך לפעול למען כל היצורים החיים, ולפתח גישה אלטרואיסטית. למעשה מדובר בביטוי של עקרון החמלה, אשר כאמור ניצב במרכז זרם המהייאנה, ומהווה תנאי הכרחי בדרך להשגת הארה שלמה. בודהיצ'יטה וחמלה הן הבסיס והמקור של כל הטוב והנירוואנה.
לפי הזרמים האלו בבודהיזם, האדם צריך לפעול ככל יכולתו על מנת להגביר את חמלתו, עד שהיא תהיה מושרשת עמוק בתוכו. ראשית יש לפתח גישה רוחשת חיבה כלפי כל היצורים החיים באשר הם, ולא לתת לרגשות להשתנות ביחס לידיד/אויב. זאת משום שהידידים הם ידידים ברגע זה, אך ייתכן כי הם היו אויבים בעבר או שיהיו אויבים בעתיד, כך גם לגבי אויבינו, ייתכן ויהיו חברינו בעתיד או שהיו כאלה בחיים קודמים. ולכן אין טעם בניתוב רגשות לפי הבחנה של ידיד/אויב. על האדם לפתח רגש חמלה כפי שהיה מרגיש לידיד, כלפי כל היצורים החיים, ובכך לפתח שוויון-תודעה. אל לנו לטעות ולחשוב שאין ידידים ואויבים, אלא שיש לאזן את הרגשות שרוחשים להם. לא די בפיתוח שוויון תודעה כלפי כל היצורים, אלא יש לשאוף להארה של כל היצורים, וזה בשל העובדה שלקיום המעגלי אין התחלה ואין סוף, כך שכל היצורים החיים היו למעשה אימותינו בתקופות חיים קדומות, או יהיו אימותינו בעתיד, דהיינו אין שום יצור עליו ניתן לומר שלא היה אחד מקרובינו בעבר, או יהיה אחד מקרובינו בעתיד. הפנמת רעיון זה מביאה לשאיפה שכל היצורים בעולם יהיו מאושרים. כפי שיש לטפח אהבה לידידים, כך יש לטפח אהבה לאויבים ולכל היצורים הנקרים בדרך.
הערות שוליים

↑  גילי חסקין - עקרונות הבודהיזם הטיבטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282669805171  GND: 4221379-4  LCCN: sh85015213  NDL: 00560879  NKC: ph473688