stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסילת השרון

| --- | --- |

תחנת הרכבת רעננה מערב בין נתיבי כביש 531
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל
 עיר:  השרון - כפר סבא, רעננה, הרצליה
 מפעיל:   רכבת ישראל
 מידע על ההקמה
 עלות:  2.4 מיליארד שקלים כולל סלילת חלקו המערבי של כביש 531
 חברה בונה:  שותפות סולל בונה - לסיכו - באנבאו
 התחלת בנייה:  2001
 פתיחת המסילה:  עד תחנת נורדאו אפריל 2003 עד תחנת סוקולוב ספטמבר 2006 עד רעננה מערב יולי  2018
 מידע על המסילה
 תחילת המסילה:  צומת חמד
 סיום המסילה:  מחלף שמריהו מזרח
 אורך המסילה:  33 ק"מ סה"כ מתוכם 1.8 ק"מ במנהרה
 רוחב המסילה:  143.5 ס"מ
 מסלולים:  2
 מתח חשמלי:  25 אלף וולט, AC, עילי
 מספר התחנות:  4

רשימת התחנות
כפר סבא - נורדאו, הוד השרון סוקולוב, רעננה דרום ורעננה מערב
 תרשים המסילה
 
 מפת מסילת השרון וכביש 531
 
מסילת השרון היא מסילת רכבת המחברת בין מסילת החוף ובין המסילה המזרחית דרך ערי השרון הרצליה, הוד השרון, רעננה וכפר סבא.
מבנה

המסילה עוברת בין מסלולי כביש 531 ממחלף שמריהו מזרח בו נפגש כביש 531 עם נתיבי איילון עד לצומת חמד סמוך למושב שדי חמד בו פונה המסילה דרומה ומתחברת למסילה המזרחית. אורך המסילה כ-33 קילומטרים כאשר בהם מנהרה באורך 1.8 קילומטרים באזור רעננה. במסילת השרון פועלות תחנות הנוסעים הבאות: כפר סבא - נורדאו, הוד השרון סוקולוב, רעננה דרום ורעננה מערב.
מסילה זו מאפשרת לתת שירות נוסעים לערי השרון ובנוסף מאפשרת יתירות ברשת המסילות של רכבת ישראל כאשר רכבות (נוסעים ומשא) הנוסעות מצפון הארץ לדרומה (או להפך) יכולות לעקוף את ציר תל אביב ואת מסילת איילון העמוסה גם דרך מסילת השרון ומשם דרומה למסילה המזרחית ולא רק דרך מסילת הירקון.
באמצע שנת 2020 החלו להתבצע במסילה עבודות להתקנת מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. העבודות הסתיימו בסוף שנת 2021 וזוהי המסילה השלישית (יחד עם מסילת הירקון ומסילת תל אביב – פלשת) שחושמלה במלואה אחרי קו הרכבת המהיר לירושלים ומסילת איילון. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול במסילה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן, וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
תמונות

הכניסה למנהרה המובילה לתחנת הרכבת רעננה דרום
מנהרת התחנה רעננה דרום
מפלס הרציפים התת-קרקעי של תחנת רעננה דרום
תחנת הרכבת רעננה מערב ממפלס הרציפים
תחנת רעננה מערב הניצבת בין נתיבי כביש 531
מנהרת רכבת מתחת לנתיב מזרחה של הכביש 531 של צומת רכבתי שדי חמד המחבר מסילה המזרחית עם מסילת השרון
הערות שוליים

↑  מרדכי אלקן, תוכנית לפיתוח רשת רכבות ארצית ופרברית, מעריב, 16 במרץ 1990
↑  יוחאי רפאלי, במשרד התחבורה בודקים פתיחת קו רכבת כפר סבא-פ"ת-ת"א, מעריב, 25 באוקטובר 1990
↑  גדי גולן, ‏רשות הרכבות תשקיע 815 מיליון ש' בפיתוח הרכבות והתשתיות - עד סוף שנת 2000, באתר גלובס, 29 במרץ 1998
↑  דוד חיון, ‏מנכ"ל הרכבת: נשקיע בפיתוח הרכבת 2 מיליארד דולר עד 2010, באתר גלובס, 8 באוקטובר 1998
↑  דוד חיון, ‏הממשלה תפרסם מיכרז להפעלת קו רכבת בין ת"א לכפ"ס עם אפשרות לסיוע ממשלתי, באתר גלובס, 8 במרץ 1999
↑  דוד חיון וזאב קליין, ‏ועדת השרים לכלכלה: מיזם רכבת כפ"ס-ת"א ינוהל ע"י חוצה ישראל, באתר גלובס, 6 ביוני 2000
↑  דוד חיון, ‏חברת כביש חוצה ישראל צפויה לקבוע: כדאיות נמוכה לרכבת כ"ס-ת"א, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2000
↑  מאת ענת ג'ורג'י, ועדת שרים: לפרסם המכרז המוקדם למפעיל רכבת בקו תל אביב-כפר סבא בתוך 90 יום, באתר הארץ, 6 ביוני 2001
↑  דוד חיון, ‏ממוצ"ש: לוח-זמנים חדש לרכבת, תוספת רכבות וקו מראש-העין לת"א, באתר גלובס, 30 במאי 2000
↑  ענת ג'ורג'י, העבודות להקמת קו הרכבת ת"א-כ"ס יושלמו עד 2004, באתר הארץ, 5 ביוני 2001
↑  מאת ענת ציגלמן, סנה: משרד התחבורה לא ישתף פעולה בהפרטת קו הרכבת לכפר סבא, באתר הארץ, 26 ביוני 2002
↑  ענת ג'ורג'י, ענת ציגלמן, שר התחבורה: שני מיליארד דולר יגויסו לזירוז הקמת רשת הרכבות עד 2006, באתר הארץ, 12 במרץ 2002
↑  שרון קדמי, הנה באה הרכבת, באתר הארץ, 10 ביוני 2005
↑  ענת ג'ורג'י, קו הרכבת לכפר סבא נפתח - אך דרכי הגישה לתחנה החדשה עדיין לא נסללו, באתר הארץ, 11 באפריל 2003
↑  מאת ענת ג'ורג'י, אלף נוסעים ביום הראשון בקו הרכבת ת"א-כ"ס, באתר הארץ, 13 באפריל 2003
↑  דניאל סלגניק, סמוטריץ' יקבע: האם תצטרכו להחליף רכבת בהרצליה?, באתר "צומת השרון", 20 בנובמבר 2019
↑  אריה אברמזון, עבודות בשני הכיוונים של מסילת השרון, באתר "צומת השרון", 3 ביוני 2020
↑  רועי רובינשטיין, מקצרת זמנים: המסילה בין הוד השרון ורעננה נפתחה, באתר ynet, 2 ביולי 2018
↑  נסיעת המבחן של הרכבת החשמלית בטבעת השרון, בעמוד הפייסבוק של שבתשתיות, 19 בנובמבר 2021
טקס חנוכת מסילת השרון בנוכחות שר התחבורה כ"ץ, ראש הממשלה נתניהו ויו"ר נתיבי ישראל שמיר, יולי 2017
התקנת חשמול בתחנת הרכבת, נובמבר 2021
מלחמת אנגלו-מייסור הראשונה

חיידר עלי - מנהיג צבא ממלכת מייסור
טיפו סולטאן, בנו של חיידר עלי. ממפקדיו הגבוהים של צבא ממלכת מייסור
אסאף ג'ה השני - מנהיג צבא ממלכת ניזאם היידראבאד
מלחמת אנגלו-מייסור הראשונה התחוללה בהודו בין 1767 ל-1769 והיו מעורבים בה ממלכת מייסור, סולטנות קרנאטקה, ממלכת ניזאם היידראבאד, האימפריה המראטהית וחברת הודו המזרחית הבריטית שהייתה נציגת בריטניה בהודו. ציר המאבק המרכזי התחולל בין ממלכת מייסור וחברת הודו המזרחית הבריטית כששאר הממלכות משנות נאמנות מדי פעם או מנסות לשמור על נייטרליות. המלחמה הסתיימה ללא הכרעה ברורה לאחר שצבא מייסור הפסיד מספר קרבות עם הבריטים אך הצליח להתאושש ולאיים בכיבוש מדראס, שהיוותה את מרכז העסקים של חברת הודו המזרחית הבריטית, דבר שאילץ את הבריטים לחתום על חוזה מדראס שסיים את המלחמה.
רקע

בשלהי המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18 הגיעה האימפריה המוגולית בהודו לשיא כוחה תחת שלטונו של אבו אל-מוזפר מוחי א-דין מוחמד אורנגזב. עם מותו של אורנגזב ב-1707 החלה התפרקות האימפריה והתחוללו מאבקים בין יורש העצר, נסיכויות אחרות ואימפריות מערביות כמו האימפריה הבריטית, האימפריה הצרפתית שרצו לנצל את הסיטואציה ולקבל דריסת רגל בתת-היבשת.
באמצע המאה ה-18 הצליחה בריטניה, במהלך המלחמה הקרנטית השלישית, לכבוש טריטוריה באזור בומבי, מדראס וכלכותה וכן להרחיב את אחיזתה בהודו על ידי חתימה על הסכמים עם סולטאן קרנאטקה (אנ') מוחמד עלי חאן וולאג'ה (אנ'). במקביל להתחזקות הבריטים בהודו התחזקו גם ממלכת ניזאם היידראבאד (בשליטתו של ניזאם עלי ח'אן, אסף ג'א השני (אנ')) וממלכת מייסור (בשליטתו של חיידר עלי).
השליטה בפועל בטריטוריות הבריטיות נעשתה על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית שמטרתה העיקרית הייתה כלכלית והיא שאפה לשלוט במסחר בין הודו והמזרח הרחוק ובין בריטניה. לשם כך פעלה במישור המדיני על ידי כריתת בריתות כשבמקביל החזיקה בהודו צבא משולב של לחיילים בריטים וחיילים הודים. עם הרחבת השליטה הבריטית בהודו וכדי לחזק את אחיזת בריטניה בחופיה המזרחיים של הודו (כולל מדראס) חתמה החברה ב-1766 הסכם עם שליט ממלכת ניזאם היידראבאד שאיפשר לבריטים גישה לנמלי החוף המזרחיים בתמורה לתמיכה צבאית. חתימת הסכם זה שיקפה את חששה של ממלכת ניזאם משאיפות ההתפשטות של ממלכת מייסור וכן חתמה גם על הסכם עם האימפריה המראטהית שהשתרעה מצפון לה וגם היא חששה מממלכת מייסור.
הברית בין הבריטים לממלכת ניזאם היידראבאד וחיזוק קו ההגנה הבריטי מול ממלכת מייסור (כמו למשל הקמת פורט וולור (אנ') גרם לחיידר עלי וממלכת מייסור, היריב של ממלכת ניזאם, להכריז מלחמה על בריטניה.
מהלך המערכה > פלישת האימפריה המראטהית

המערכה פרצה בינואר 1767 עם פלישת האימפריה המראטהית, בת בריתם של הבריטים ושל ממלכת הניזאם, דרומה לממלכת מייסור. כוחות מראטה התקדמו דרומה עד נהר טונגבהאדרה (אנ'). לאחר משא ומתן עם מנהיגי מייסור נסוג צבא מראטה תמורת כופר של 3,000,000 רופי ששולם על ידי ממלכת מייסור.
מהלך המערכה > פלישת ממלכת ניזאם

במרץ 1767, לאחר נסיגת צבא מראטה, פלש צבא ממלכת ניזאם לדרום ממלכת מייסור מלווה בשני בטליונים אנגלים של חברת הודו המזרחית הבריטית. במאי אותה שנה התברר למפקד הכוח הבריטי שמאחורי גבו ניהלו ממלכות ניזאם ומייסור משא ומתן והגיעו להסכם לפיו ממלכת מייסור תשלם כופר של 1,800,000 רופי ובתמורה ממלכת ניזאם תיסוג מטריטוריית מייסור ותסכים למסור חלק מהשטחים שלה ליורש העצר של מייסור, בנו של חיידר עלי, טיפו סולטאן. בנוסף הסכימו שתי הממלכות לאחד כוחות כנגד הבריטים.
מהלך המערכה > איחוד ניזאם-מייסור

הקרב הראשון בין הבריטים לבין איחוד כוחות ניזאם-מייסור התחולל ב-3 בספטמבר 1767 בקרבת צ'נגאם (אנ') כש-70,000 חיילים מכוחות האיחוד תקפו כוח של כ-7,000 בריטים. הקרב הסתיים בניצחון בריטי ובאבדות רבות לאיחוד. לאחר תבוסה זו פנה הכוח המאוחד לעיר קבריפאטינאם (כיום פוהאר) (אנ') וכבש אותה לאחר יומיים מצור. לאחר כיבוש זה נסוגו הבריטים צפונה לעיר טירובנמאלי (אנ') כדי להצטייד ולהתארגן.
מהלך המערכה > קרב טירובנמאלי

כוח ניזאם-מייסור, בפיקוד חיידר עלי צעד גם הוא לטירובנמאלי כדי לכבוש אותה. ב-25 בספטמבר 1767 התחולל במקום קרב כנגד הבריטים (אנ') שהסתיים בניצחון הבריטים כשכוחותיו של עלי איבדו כ-4,000 חיילים ו-64 תותחים. טיפו סולטאן, בנו של עלי, הגיע להציל את אביו. לאחר התבוסה בקרב הציע חיידר עלי לבריטים הסכם הפסקת אש אך נדחה לכן קיבץ את צבאו וניסה לכבוש את מדראס והגיע כ-5 ק"מ מהעיר.
מהלך המערכה > קרב אמבור

כוחותיו של חיידר עלי התקדמו צפונה בניסיון לכבוש (אנ') את העיר אמבור (אנ') אותה החזיק כוח בריטי מצומצם. עלי הטיל מצור על העיר ב-7 בנובמבר 1767 שנמשך עד 7 בדצמבר אך עלי לא הצליח לפרוץ את עמדות הבריטים. עלי ניסה לשחד את מפקד הכוח הנצור אך זה סירב להצעה. המצור הסתיים כשהגיע לעיר כוח תגבורת בריטי שאילץ את עלי להסיר את המצור ולסגת צפונה. במהלך הנסיגה נאלץ עלי להתמודד עם חלק מכוחותיו שערקו לצד הבריטי וכן ניתוק מצבאה של ממלכת הניזאם לאחר שניזאם עלי ח'אן, אסף ג'א השני (אנ'), ניהל משא ומתן נפרד עם הבריטים שהביא לנסיגת חיילי הניזאם להיידראבאד. עלי ניסה גם הוא לחתום הסכם עם הבריטים אך סורב.
מהלך המערכה > המערכה במנגלור

בתחילת 1768 שלחה בריטניה צי ספינות מנמל בומבאי לנמל מנגלור במערב היבשת ולאחר שרוב כוחות מייסור הוטעו ועזבו את העיר כבשו הבריטים בפברואר את העיר. פעילות הבריטים במערב המדינה ובליבה של מייסור הביאו את עלי להוציא את כוחותיו מאזור מדראס, לנוע מערבה ולכבוש, בסיוע בנו טיפו סולטאן בחזרה את מנגלור.
מהלך המערכה > המערכה על בנגלור

העיר בנגלור הייתה אחת מהערים המרכזיות בממלכת מייסור ולכן היוותה יעד מרכזי לכוחות הבריטים. לאחר שחיידר עלי הסיג את כוחות צבא מייסור ממזרח הודו הצליחו הבריטים לכבוש מחדש שטחים באזור זה ואז פנו לנוע לתוך ממלכת מייסור. חלק מהכוחות הבריטים תקפו את דרום הממלכה בעוד שכוח נוסף, בשיתוף צבא האימפריה המראטהית (ששוכנע על ידי הבריטים לחזור למערכה), התקדם לכוון מרכז הממלכה כדי להטיל מצור על בנגלור. הכוח הבריטי הקים מחנה צבאי מבוצר בעיר אוסקוטה (אנ') (כ-30 ק"מ ממזרח לבנגלור) בעוד שהצבא המראטהי העדיף להקים מחנה נפרד. כדי למנוע את המצור יצא חיידר עלי עם צבא מייסור מבנגלור כדי לתקוף את הבריטים באוסקוטה. הקרב באוסקוטה (אנ') החל ב-22 באוגוסט 1768 כשצבא מייסור תקף את המחנה של הצבא המראטהי תוך הסתייעות בפרשים ופילים. המראטהים הצליחו להחזיק מעמד עד הגעת תגבורת מהמחנה הבריטי וצבא מייסור נאלץ, ב-23 באוגוסט, לסגת לאחר שאיבד כ-300 חיילים.
הצבא הבריטי ניצל את נסיגת צבא מייסור מאוסקוטה כדי להתקדם לבנגלור וחיידר עלי נאלץ לסגת מבנגלור צפונה. במקביל לנסיגתו ניסה עלי להציע לבריטים הסכם הפסקת אש תוך נכונות לשלם כופר ולוותר על שטחים אולם הדרישות הבריטיות היו הרבה יותר מחמירות ועלי לא הסכים להן.
בתחילת אוקטובר 1768 ניסה חיידר עלי לחזור דרומה ולכבוש מחדש בנגלור. בדרכו לעיר נתקל במבצר של צבא סולטנות קרנטאקה (אנ') (בת ברית של בריטניה) בעיר מולאבאגילו (Mulabagilu). עלי ניסה לכבוש את המבצר והבריטים מיהרו לשלוח כוחות סיוע והקרב מול חיילי מייסור הסתיים בניצחון בריטי לאחר שעלי איבד כ-1,000 חיילים מול כ-200 אבידות לבריטים וצבא קרנטאקה. מפלה זו לא שברה את רוחו של עלי והוא הצליח לגרום לבריטים לסגת מזרחה וצפונה הרחק מבנגלור.
מהלך המערכה > המערכה על מדראס וחוזה מדראס

מעודד מנסיגת הכוחות הבריטים קיבץ חיידר עלי כוחות מייסור נוספים ובנובמבר צעד מזרחה לכוון מדראס כשבהתקדמות מהירה הגיע לשערי העיר שכוחות בריטים מעטים הגנו עליה. הישג זה של צבא מייסור אילץ את הבריטים להיכנס למשא ומתן עם עלי ובסופו (ב-29 במרץ 1769) נחתם חוזה מדראס (אנ') בין חברת הודו המזרחית הבריטית וממלכת מייסור שכלל הסכם הגנה הדדי.
מהלך המערכה > לאחר חוזה מדראס

לאחר חתימת החוזה הרגיש חיידר עלי שעם תמיכת הבריטים כתוצאה מההסכם יש באפשרותו להרחיב את ממלכתו. ב-1771 יצאה מייסור למערכה מול האימפריה המראטהית והבריטים סירבו לעמוד לצידה של מייסור ובכך, לטענת מייסור, הפרו את החוזה. מייסור התמודדה לכן לבד מול המראטהים ובהמשך גם מול ממלכת ניזאם עד ששלושת הממלכות כרתו ברית להילחם יחד מול הבריטים דבר שגרם לפרוץ מלחמת אנגלו-מייסור השנייה ב-1780.
לקריאה נוספת

Bowring, Lewin Bentham (1899). Haidar Alí and Tipú Sultán, and the Struggle with the Musalmán Powers of the South. Oxford: Clarendon Press. OCLC 11827326.
Brittlebank, Kate (1999). Tipu Sultan's Search for Legitimacy. Delhi: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-563977-3. OCLC 246448596.
Chitnis, Krishnaji Nageshrao (2000). The Nawabs of Savanur. New Delhi: Atlantic Publishers and Distributors. ISBN 978-81-7156-521-4. OCLC 231937582.
D'Souza, A. L. P. (1983). History of the Catholic Community of South Kanara. Mangalore: Desco Publishers. OCLC 11536326.
Duff, James Grant (1878). History of the Mahrattas, Volume 1. London and Bombay: Times of India Office. OCLC 23116888.
Lethbridge, Roger (1893). The Golden Book of India: A Genealogical and Biographical Dictionary of the Ruling Princes, Chiefs, Nobles, and Other Personages, Titled or Decorated, of the Indian Empire. London and New York: Macmillan. OCLC 3104377.
Narasimha, Roddam; Srinivasan, Jagannathan; Biswas, S. K. (2003). The Dynamics of Technology: Creation and Diffusion of Skills and Knowledge. New Delhi: Sage Publications. ISBN 978-0-7619-9670-5. OCLC 231988745.
Rao Punganuri, Ram Chandra (1849).  Brown, Charles Philip (ed.). Memoirs of Hyder and Tippoo: Rulers of Seringapatam, Written in the Mahratta Language. Madras: Simkins. OCLC 123942796. Rao Punganuri was, according to Brown, in the employ of both Hyder and Tipu.
Regani, Sarojini (1988) [1963]. Nizam–British Relations, 1724–1857. New Delhi: Concept Publishing. ISBN 978-81-7022-195-1. OCLC 221315464.
Sen, Surendra Nath (1993). Studies in Indian History: Historical Records at Goa. New Delhi: Asian Educational Services. ISBN 978-81-206-0773-6. OCLC 257994044.
Subramanian, K. R. (1928). The Maratha Rajas of Tanjore. Mylapore, Madras: self-published. OCLC 249773661.
Tour, Maistre de la; Mohammed, Gholam (1855). The History of Hyder Shah, Alias Hyder Ali Khan Bahadur. London: W. Thacker. OCLC 65664006. Biography of Hyder and memoir by one of his French officers; coauthor Gholam Mohammed was Tipu Sultan's son.
Wilks, Mark (1869). Historical Sketches of the South of India, in an Attempt to Trace the History of Mysoor (2nd ed.). Madras: Higginbotham. OCLC 460735564.
Journal of the United Service Institution of India, Volume 32. New Delhi: United Service Institution of India. 1903. OCLC 1770956.
מקל נקודות

מקל נקודות או מקל חשבון (Tally stick) היה מקל ספירה ששימש כאמצעי פיננסי היסטורי אשר הסדיר את היחסים שבין מלווה ללווה, ואיפשר גביית חובות תקינה אצל אנאלפביתים אשר לא יכלו להשתמש בחוזה כתוב.
מבנה

המקל היה בדרך-כלל עשוי ממקלות משויפים שיוצרו מאחד החומרים, שנהב, אבן, עצם או עץ, עליהם היו חרוטים סימנים אשר משמעותם הייתה סכום כספי ידוע מראש.
החריטות על המקלות היו נקודות או קווים. השימוש במקל התבצע באמצעות שבירתו בנקודת החריטה התואמת את ערך ההלוואה, כשהלווה מקבל את החלק הארוך יותר משני השברים. בשעת הגביה היה המלווה תובע את הלווה כשהמקל מהווה סימוכין להיות ההלוואה.
המונח האנגלי stock holder שמשמעותו היא "בעל מניות" נוצר מתוך משמעות המושג הקדומה, שהיא "מחזיק המקלות", הלא הוא המלווה.
ב-16 באוקטובר 1834, נשרף ארמון ווסטמינסטר שבלונדון בעקבות הבערת התנורים שם במקלות חשבון, אשר יצאו משימוש חוקי בשנה זו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ממפיס האסל

ממפיס האסל (באנגלית: Memphis Hustle) היא קבוצת כדורסל מהעיר סאות'הייבן שבמיסיסיפי, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה הוקמה בשנת 2017 ומסונפת לקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA.
היסטוריה

ב-23 בינואר 2017 פורסם כי קבוצת הבת המשותפת לממפיס גריזליס ולמינסוטה טימברוולבס, איווה אנרג'י, נרכשה בידי הטימברוולבס ותשמש כקבוצת הבת הבלעדית שלה החל מעונת 2017/2018. בתגובה למהלך, הודיעו הגריזליס כי יקימו קבוצת בת משלהם בעיר סאות'הייבן שבמיסיסיפי, המרוחקת כ-25 קילומטרים מממפיס, אשר תארח את משחקיה באולם לאנדרס סנטר. ב-30 במאי 2017 מונה גלין סיפריאן למאמן הראשי של הקבוצה, ויומיים לאחר מכן חשפו הגריזליס את שם הקבוצה החדשה – ממפיס האסל – ואת הלוגו שלה.
בעונת הבכורה שלה רשמה ממפיס מאזן ניצחונות שלילי 21–29, אשר הציב אותה במקום ה-12 באזור המערבי.
בעונת 2018/2019 שיפרה הקבוצה את הישגיה. היא עלתה למאזן ניצחונות-הפסדים של 22-28, והגיעה לשלב חצי הגמר בו הפסידה לקבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס.
עונה לאחר עונה

| עונה | מיקום | נ' | ה' |  % הצלחה | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ממפיס האסל
| 2017/18 | 12 | 21 | 29 | 0.420 |  |
| 2018/19 | 5 | 28 | 22 | 0.560 | ניצחון בסיבוב הראשון (סטוקטון) 119–122  הפסד בחצי גמר המערב (ריו גראנדה) 118–135 |
| 2019/20 | 2 | 26 | 15 | 0.634 | העונה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה |
| 2020/21 | 12 | 6 | 9 | 0.400 |  |
| 2021/22 | 9 | 15 | 19 | 0.441 |  |
הערות שוליים

↑  MINNESOTA TIMBERWOLVES TO PURCHASE NBA D-LEAGUE'S IOWA ENERGY, באתר הרשמי של הטימברוולבס, 23 בינואר 2017
↑  Grizzlies bring D-League franchise to Mid-South, באתר הרשמי של הגריזליס, 24 בינואר 2017
↑  Grizzlies announce Memphis’ NBA D-League Franchise GM and Head Coach, באתר הרשמי של הגריזליס, 30 במאי 2017
↑  Memphis Grizzlies Unveil NBA D-League Affiliate Team Name and Logo, באתר הרשמי של ליגת הפיתוח, 1 ביוני 2017
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
| האזור המזרחי | האזור המזרחי | האזור המזרחי | האזור המערבי | האזור המערבי | האזור המערבי |
| אוסיאולה מג'יק | דלאוור בלו קואוטס | מוטור סיטי קרוז | אוסטין ספרס | ממפיס האסל | סן דייגו קליפרס |
| אינדיאנה מאד אנטס | וינדי סיטי בולס | מיין סלטיקס | אוקלהומה סיטי בלו | סאות' ביי לייקרס | סנטה קרוז ווריורס |
| ברמינגהאם סקוואדרון | ויסקונסין הרד | קולג' פארק סקייהוקס | איווה וולבס | סו פולס סקייפורס | קפיטנס דה סיודד דה מקסיקו |
| גרינסבורו סווארם | וסטצ'סטר ניקס | קליבלנד צ'ארג' | ואלי סאנס | סולט לייק סיטי סטארס | ריו גראנדה ואלי וייפרס |
| גרנד ראפידס גולד | לונג איילנד נטס | קפיטל סיטי גו-גו | טקסס לג'נדס | סטוקטון קינגס | ריפ סיטי רמיקס |
| גרנד ראפידס גולד | לונג איילנד נטס | ראפטורס 905 | טקסס לג'נדס | סטוקטון קינגס | ריפ סיטי רמיקס |
מערכת להערכת חומרה של מגפה

מערכת להערכת חומרה של מגפה (באנגלית: Pandemic Severity Assessment Framework, PSAF) היא מסגרת הערכה, המשתמשת במדדים שונים כדי להעריך את רמת ההדבקה והחומרה הקלינית של מגפה תוך שילוב מדדים אלה באומדן ההשפעה הכולל. מידת החומרה הקלינית מחושבת על פי מספר מדדים הכוללים שיעורי התמותה ממקרים, יחסי אשפוז באופן יחסי, ויחסי מקרי מוות ואשפוזים ואילו העברת הנגיף נמדדת על פי נתונים זמינים בין שיעורי הידבקות במשקי בית, שיעורי הדבקה בבית ספר, במקום העבודה, בקהילה, במחלקות חירום ובביקורי חוץ של חולים במחלות דומות לשפעת. המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית (CDC) אימצו את המערכת ככלי להערכת מצב הרשמי, כבר בשנת 2014 והוא היה הכלי הרשמי בזמן מגפת COVID-19. המערכת החליפה את מדד חומרת המגפה הליניארית משנת 2007, שהניח התפשטות של 30% ומדד שיעור הקטלניות (CFR) כדי להעריך את חומרת ההתפתחות של מגפה.
אמצעים המשמשים במערכת

היסטורית, מדדים לחומרת המגפה התבססו על שיעור המתים. עם זאת, ייתכן ששיעור זה אינו מדד הולם לחומרת המגפה במהלך תגובה נגיפית מכיוון ש:
מקרי מוות עשויים להגיע לאחר מספר שבועות מהמקרים הראשונים, מה שהופך את שיעור מדד המתים ללא מספק
ייתכן כי לא ידוע על מספר המקרים הכולל, מה שהופך את שיעור המתים למדד אמין פחות
שיעור תמותה של מקרים בודדים מכלל האוכלוסייה עלול לטשטש את ההשפעה על תת-אוכלוסיות פגיעות, כמו ילדים, קשישים, אנשים הסובלים מחלות כרוניות ובני מיעוטים גזעיים ואתניים מסוימים.
שיעור המתים בלבד אינו מסביר את מלוא ההשפעות של המגפה, כגון היעדרות או ביקוש לשירותי הבריאות.
כדי להסביר את המגבלות של מדידת שיעור מקרי המוות בלבד, ה-PSAF מדרג את חומרת התפרצות המחלה בשני ממדים: חומרת מחלה קלינית אצל אנשים נגועים; והעברת הזיהום באוכלוסייה. ניתן למדוד כל ממד באמצעות יותר ממדד אחד, המוגדלים כדי להקל על ההשוואה. קביעת מספר מדדים לכל מימד מציע גמישות לבחור מדד זמין, מדויק ומייצג כהשפעה של המגפה. זה גם מאפשר השוואה בין מדדים להבנה מלאה יותר של חומרת המגפה. המערכת נותנת פרשנות לחוזקות ולמגבלות של מדדים שונים.
אמצעים המשמשים במערכת > מדדי מעבר

התיעוד המקורי עבור PSAF כולל את הדברים הבאים כאמצעים פוטנציאליים להעברת המגפה:
מספר רבייה בסיסי R 0 ומרווח סדרתי
שיעור הדבקה משוער (בקהילה, במשק הבית, בבתע ספר, במקומות העבודה)
ביקורי מחלות דומות לשפעת במרפאות חוץ
ביצור חסינות עדר
סמנים גנטיים להעברת נגף
ניסויים בהעברה בין בעלי חיים
היעדרות בבתי ספר/מקום עבודה, כולל עובדי שירותי בריאות
אמצעים המשמשים במערכת > מדדי חומרה קלינית

התיעוד המקורי עבור PSAF כולל את הדברים הבאים כמדדים פוטנציאליים לחומרת קלינית:
שיעורי התמותה ושיעור האשפוז באופן יחסי
יחס מקרי מוות לעומת אשפוזים
סמנים גנטיים של הנגיף
ניסויים חיסוניים בבעלי חיים
אחוז הביקורים במחלקת החירום שהביאו לאשפוז
אחוז האשפוזים במחלקה לטיפול נמרץ
שיעור האשפוז
מקרי מוות עודפים
מדד חומרת מגפות

היזמים המקוריים של PSAF סיפקו מודל למספר מקרי המוות ההיפותטיים באוכלוסיית ארצות הברית בשנת 2010 של מגפת שפעת באמצעות. בעוד נמדד לפיה מדדים להדבקה וחומרה קלינית, מודל זה משתמש ביחס התמותה למקרה במקום המדד המדרג לחומרה הקלינית והשכיחות המצטברת של הנגיף במקום המדד המדרג של מעבר.
מדד חומרת מגפות > חומרת שפעת

במהלך התפתחותו הוחל PSAF על מגפות שפעת בעבר והתוצאה הייתה ההערכות הבאות:
| עונת שפעת או מגפה | הדבקה | חומרה קלינית |
| --- | --- | --- |
| מגפת השפעת הספרדית | 5 | 7 |
מגפת שפעת, 1957–1958: 4
| מגפת שפעת משנת 1968 | 4 | 3 |
מגפת שפעת, 1977-1978: 2
עונת השפעת 2006–2007: 1
| עונת שפעת 2007–2008 | 2 | 3 |
| מגפת שפעת החזירים בשנת 2009 | 3 | 2 |
מדד חומרת מגפות > חומרת מגפת COVID-19

צוות חוקרים ברזילאים העריך מראש את חומרת מגפת הקורונה באמצעות PSAF באפריל 2020 על סמך נתונים סיניים מ-11 בפברואר 2020. בהערכתם המוקדמת, הם דירגו את ההדבקה המדורגת של COVID-19 ברמה של 5 ואת חומרתה הקלינית ב-4 עד 7, במה שהציב את מגפת COVID-19 בדרגת "חומרה גבוהה מאוד". הערכה ראשונית זו מדרגת את המגפה בתור המגפה הקשה ביותר מאז מגפת השפעת הספרדית בשנת 1918.
| מגפת הקורונה | הדבקה | חומרה קלינית |
| --- | --- | --- |
| מגפת COVID-19 | 5 | 4~7 |
מאז נוצרות מספר וריאנטים של הנגיף אשר חלקם מדברים יותר.
ראו גם

שיעור קטלניות
התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית
תקופת דגירה (מחלה)
מקדונל F-101 וודו

מקדונל F-101 וודו (באנגלית: McDonnell F-101 Voodoo) היה מטוס קרב על-קולי מהדור השני ומראשוני מטוסי סדרת המאה, שהיה בשימוש חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר המלכותי הקנדי.
הוא עוצב על ידי מקדונל איירקראפט קורפוריישן ובפועל תוכנן כמטוס קרב לליווי מפציצים אסטרטגיים ארוכי טווח עבור פיקוד האוויר האסטרטגי. המטוס גם הותאם לשימוש כמפציץ קרב עם חימוש קונבנציונלי ולא קונבנציונלי עבור פיקוד האוויר הטקטי. בין היתר עוצבו חלק מהדגמים כמטוס סיור, ביון וריגול עבור חיל האוויר האמריקאי, והיו שהותאמו להיות מטוסי יירוט ארוכי טווח המתאימים לכל תנאי מזג האוויר.
ראו גם

סדרת המאה
הערות שוליים

↑  1972 - חיל האוויר האמריקאי
1982 - המשמר הלאומי האמריקאי
1984 - חיל האוויר המלכותי הקנדי
| מטוסי ה-F האמריקניים |
| --- | --- | --- |
| לפני שנת 1963 | F-84 • ‏F-86 • ‏F-87 • ‏F-88 • ‏F-89 • ‏F-91 • ‏F-92 • ‏F-93 • ‏F-94 • ‏F-95 • ‏F-96 • ‏F-97 • ‏F-98 • ‏F-99 • ‏F-100 • ‏‏F-101 • ‏F-102 • ‏F-103 • ‏F-104 • ‏F-105 • ‏F-106 • ‏F-107 • ‏F-108 • ‏F-109 • ‏F-110 • ‏F-111 |  |
| אחרי שנת 1963 | F-1 • ‏F-2 • ‏F-3 • ‏F-4 • ‏F-5 • ‏F-6 • ‏F-7 • ‏F-8 • ‏F-9 • ‏F-10 • ‏F-11 • ‏‏YF-12  • ‏F-13  • ‏F-14 • ‏F-15 • ‏F-16 • ‏F-117 • ‏‏YF-17 • ‏F/A-18 • ‏ F-19  • ‏F-20 • ‏F-21 • ‏F-22 • ‏YF-23 • ‏F-35 |  |
שיטת ציון כלי טיס של שלושת הכוחות המזוינים של ארצות הברית (1962)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546376705171  GND: 4875294-0  LCCN: sh85144396 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ממפיס סלים

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1915 ממפיס, ארצות הברית 
 פטירה:  24 בפברואר 1988 (בגיל 72) פריז, צרפת 
 שם לידה:  John Len Chatman 
 שם במה:  Memphis Slim 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  בלוז, רית'ם אנד בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Old Swing-Master Records, צ'ס רקורדס, בלובירד רקורדס 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
ממפיס סלים (אנגלית: Memphis Slim נולד בשם ג'ון לן צ'טמן (John Len Chatman);‏ 3 בספטמבר 1915 - 24 בפברואר 1988) היה זמר, פסנתרן ומלחין בלוז אמריקני. הוא היה אמן פורה שהקליט למעלה מ-500 תקליטים והוביל מספר הרכבי "ג'אמפ בלוז" (בלוז המשלב כלי נשיפה, גיטרה, פסנתר, תופים וקונטרבס).