stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע המדינה בכדורגל 1990
הדרך אל הגמר > הפועל כפר סבא

הפועל כפר סבא הגיעה לגמר כקבוצת מרכז טבלה בליגה הבכירה - הליגה הלאומית, לעונת 1989/1990, כאשר היא סיימה במקום השישי בליגה.
בסיבוב ח' פגשה הפועל כפר סבא את קבוצת ליגה א' (הליגה השלישית דאז) הפועל טייבה, באצטדיון הביתי שלה, אותה היא מנצחת 1:4 ב-90 דקות. כבר בדקה ה-10 נכבש השער הראשון בבעיטת עונשין מ-11 מטר על ידי אלי יאני, לאחר הכשלה של מייקל יפה ברחבה. כעבור ארבע דקות, השלים יאני צמד, לאחר שנגח כדור שהגביה איתן אהרוני מצד ימין לרחבה. בדקה ה-28 התמסרו מייקל יפה ואהרוני, עד שהאחרון בעט חזק וכבש את השלישי. בדקה ה-55, צמצמה האורחת מטייבה עם שער של אוסמה חאג' יחיא. בדקה ה-67 כבש הרכש מהפועל רעננה אלי טיומקין את שערו הראשון בקבוצה, לאחר מסירה של אורן מחורר.
בשמינית הגמר פגשה למפגש כפול את קבוצת הצמרת מכבי תל אביב, למפגש כפול בו במשחק הראשון בחוץ מצליחה לסיים בתיקו 0-0, כאשר בפתיחת המשחק הדף נוסובסקי כדור טוב של אבי כהן. מנגד הניסיונות של מייקל יפה, ואיתן ניסו ללא הצלחה להתגבר על הגנת מכבי תל אביב. רק בדקה ה-76 הצליח איתן אהרוני לחדור מבעד להגנה ולבעוט למסגרת מזווית חדה. אולם משה מרכוס, שוער מכבי תל אביב, הדף את הכדור. למשחק הגומלין באצטדיון הביתי של כפר סבא הגיעו כ-3,000 צופים. בדקה ה-51 הוכשל גדעון סיימון, כ-21 מטר מהשער, על ידי מוטי איווניר. סיימון בעט בעצמו כדור אדיר שפגע בשחקן מכבי תל אביב, הטעה את שוערה שביט אלימלך, והפך לשער. יצחק מימוני, שהיה הנמוך שבשחקני השדה, עלה לשחק, לאחר שהחליף עם פתיחת המחצית את חורחה סמבל. בדקה ה-58 עלה לנגיחה לאחר הגבהה של אהרוני, וכבש את השער השני, בדרך לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה הפועל כפר סבא את קבוצת הליגה הארצית (הליגה השנייה דאז), הפועל תל אביב. במשחק הראשון הקבוצות ניטרלו אחת את השנייה, ולא נבעטו כמעט כדורים לשערי שני הקבוצות. הגומלין שהתקיים באצטדיון בלומפילד ביפו, זימן כ-2,000 צופים למשחק. בדקה ה-23 נשרקה לזכות הפועל כפר סבא בעיטת עונשין, 18 מטר מהשער. אלי יאני בעט את הכדור, שנהדף מהחומה, לכיוונו של איתן אהרוני, שכבש את הריבאונד. כפר סבא המשיכה ללחוץ, אולם בפתיחת המחצית השנייה, ניסתה הפועל תל אביב להשוות, אך לא הגיעה להזדמנויות משמעותיות. בדקה ה-72 מימוני ויפה החליפו ביניהם דאבל פסים ברחבה, כשיפה בעט מעל המשקוף. שלוש דקות לאחר מכן, בדקה ה-75 מייקל יפה חלף על פני ההגנה ובעט לשער. אלתר הדף לרגלי יפה, שבעט שוב. אלתר זינק שנית, והדף לא טוב לכיוון שערו. דוד הרשליקוביץ הרחיק מקו השער. הלחץ נמשך, ובדקה ה-78, סיימון שנכנס 8 דקות לפני כן במקום נתי בן דיין, שיגר כדור חזק מ-18 מטר, לרשת של הפועל תל אביב וקבע את תוצאת המשחק 2:0 להפועל כפר סבא, שהעפילה לחצי הגמר.
בחצי הגמר הנייטרלי באצטדיון רמת גן, פגשה כפר סבא את הפועל באר שבע מתחתית הליגה הלאומית. בדקה ה-3 הפועל כפר סבא עלתה ליתרון מוקדם, עם בעיטת עונשין מוצלחת שנפסקה לזכותה, שכובש אלי יאני, לאחר שכדור שבעט אורן מוחרר פגע ברחבה בידו של שלמה אילוז. בדקה ה-40 הגביהה שחקן הפועל באר שבע עזרן כדור חופשי לרחבה, לראשו של אוחנה שהשווה. בדקה ה-64 כדור שהוגבה לרחבה נקלט על ידי אפרים דוידי, שהחזיר לשוער למרכז השער, אך השוער ליברמן עמד בפינת השער וספג 1:2 לזכות הפועל כפר סבא. הבאר שבעים הגיבו אחרי מספר דקות, כשכדור רוחב של אוחנה, נהדף לא טוב על ידי שמיר, והגיע לשלמה אילוז שהכניס את הכדור לרשת וקבע 2:2 ואת תוצאת המשחק בתום 90 דקות. בדקה ה-117, 3 דקות לפני סיום ההארכה, מסר יצחק מימוני למייקל יפה, שפרץ באומנות בין שני שחקני היריבה, ומ-12 מטרים, כבש את שערו הראשון והיחיד באותה עונה. הפועל כפר סבא העפילה לגמר השלישי בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > שמשון תל אביב

שמשון תל אביב הגיעה כקבוצת תחתית בליגה הבכירה - הליגה הלאומית של 1989/1990, כאשר התמודדה על חייה בליגה, ואף בסיום העונה ירדה לליגה הארצית מהמקום האחרון בטבלה.
במשחק הראשון בסיבוב ח' פגשה שמשון תל אביב את מכבי פתח תקווה ממרכז טבלת הליגה הארצית (ליגת המשנה דאז), כאשר המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 בתום 90 דקות, ונקבע משחק חוזר, ובו ניצחה שמשון תל אביב 1-2.
בשלב שמינית הגמר נפגשה שמשון עם יריבתה לתחתית באותה העונה הפועל רמת-גן, למפגש כפול בשלב זה. במשחק הראשון מנצחת שמשון תל אביב בחוץ את הפועל רמת גן 1-0, והמפגש השני מסתיים בתוצאה 0-0, בסיכום מנצחת שמשון 1-0 ומעפילה לשלב הבא. ברבע הגמר מגרילה שמשון את הפועל בת ים מתחתית הליגה הארצית כאשר במפגש הראשון בביתה מסיימת שמשון עם תיקו 0-0 מאכזב מבחינתה, אולם במשחק השני מנצחת 1-0 בחוץ ומעפילה שלב.
בשלב חצי הגמר הנייטרלי באצטדיון רמת גן נפגשת שמשון עם הגרלתה הכי קשה עד כה, הפועל פתח תקווה מצמרת הליגה הלאומית, שהתמודדה עם בני יהודה תל אביב באותה העונה על תואר האליפות (וסיימה לבסוף במקום השני בלבד). במשחק מפתיעה שמשון, מנצחת 4-1 ומעפילה לגמר השלישי בתולדותיה (כאשר הפסידה ב-2 הגמרים הקודמים).
משחק הגמר > לפני המשחק

שמשון תל אביב, הביסה בחצי הגמר את קבוצת הצמרת של הפועל פתח תקווה 4-1. אך 10 ימים לפני משחק הגמר, נחרץ גורלה והיא ירדה לליגת המשנה כנועלת הטבלה. מהצד השני, בהפועל כפר סבא, אלי יאני התייצב לגמר השלישי שלו. הראשון ב-1980 עם הפועל כפר סבא, ובשנה החולפת, כמושאל במדי בית"ר ירושלים. כך גם מאמן בקבוצה לאזארק, עם שני גביעים בפולין.
כ-5000 צופים הגיעו לאצטדיון רמת גן. לקראת שריקת הפתיחה, שתי הגרלות נערכו בין המועדונים. כל אחד מהם רצה לשחק בצבע לבן. שמשון זכתה בהגרלה. עניין נוסף בין הקבוצות היה מיקום ספסל המחליפים. שתי הקבוצות רצו את הספסל הימני. גם בהגרלה זו זכתה שמשון.
משחק הגמר > מהלך המשחק > מחצית ראשונה

בדקה ה-7 דוחף רבינוביץ' מהגנת כפר סבא את כריסטיאן גואיטה ברחבה, שריר פוסק בעיטה לא ישירה, והכדור הולך החוצה, לאחר שארביב מוסר למזרחי שמחמיץ את המסגרת.
בדקה ה-21 אבינועם עובדיה משמשון תל אביב מוסר ליפתח הלוי, שמ-20 מטרים בועט מעל המשקוף.
בדקה ה-35, קרן לשמשון תל אביב, גואיטה נוגח, אולם נתי בן דיין מהגנת כפר סבא מרחיק את הכדור מהקו.
משחק הגמר > מהלך המשחק > מחצית שנייה

ההזדמנות המשמעותית הראשונה של הפועל כפר סבא הגיעה רק בדקה ה-66, כשיצחק מימוני, השחקן הוותיק על כר הדשא, בעט במפתיע כדור סמוך לקו הקרן. אך חדד, שוער שמשון הצליח לקלוט את הכדור.
בדקה ה-74, שלמה מזרחי בועט כדור מרחוק, אולם הוא מוסט ומגיע לשחקן הכי צעיר על כר הדשא, אסי טובי שמ-2 מטרים בועט את הכדור חלש לידיו של הפועל כפר סבא אדיר שמיר.
לאחר מספר דקות תוספת זמן שורק צבי שריר השופט לתום הזמן החוקי של המשחק והתוצאה 0:0.
משחק הגמר > מהלך המשחק > הארכה

שתי דקות מתחילת ההארכה, נפסק לזכות הפועל כפר סבא כדור עונשין קרוב לדגל הקרן. יצחק מימוני הגביה את הכדור למרכז הרחבה, שם היו מרוכזים שחקנים רבים של הקבוצה. גדעון סיימון עלה מעל כולם ונגח לרשת, בדקה ה-92 וקבע 0:1 לזכות הפועל כפר סבא.
בדקה ה-103, שחקן הגנת שמשון רונן לאחם מאבד את הכדור למימוני, זה מוסר למוחרר שחודר לרחבה, בועט אבל שוער שמשון אבי חדד הודף, הריבאונד חוזר למוחרר שבועט שוב, וניסים ברדה מציל מהקו.
בדקה ה-120 בועט שוער שמשון תל אביב, אבי חדד, מבעיטה חופשית מכ-20 מטרים - הכדור נבלם בחומה ויוצא החוצה.
בהמשך המשחק לא הצליחו לסכן הקבוצות את שערי היריבות והמשחק הסתיים, עם ניצחונה של הפועל כפר סבא, שזכתה בגביע מדינה שלישי בהיסטוריה שלה, ועם 100% אחוזי הצלחה במשחקי גמר גביע המדינה.
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביוני 1990 19:00 | הפועל כפר סבא | 0:1‏ה | שמשון תל אביב | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 5,000 שיפוט: צבי שריר |
| 4 ביוני 1990 19:00 | גדעון סיימון  92' | (סיקור) |  | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 5,000 שיפוט: צבי שריר |
משחק הגמר > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              הפועל כפר סבא :               שמשון תל אביב
הערות שוליים

↑  מכבי תל אביב נגד הפועל כפר סבא, משחק ראשון שמינית גמר גביע המדינה 1989/1990, אתר מכבי-פדיה
↑  מכבי תל אביב נגד הפועל כפר סבא, משחק שני שמינית גמר גביע המדינה 1989/1990, אתר מכבי-פדיה
↑  גביע 1990 כתבה באתר המוזיאון של הפועל כפר סבא על הדרך לגביע וגביע המדינה
אמיליאנו ריגוני

אמיליאנו אריאל ריגוני (בספרדית: Emiliano Ariel Rigoni; נולד ב-4 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ארגנטינאי, שמשחק בעמדת החלוץ באוסטין מליגת MLS.
קריירה > בלגראנו

ריגוני החל את הקריירה במועדון הנוער של בלגראנו. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-4 באוגוסט 2013, בניצחון קבוצתו נגד לאנוס.
קריירה > אינדפנדיינטה

בינואר 2016, הוא הצטרף לקבוצת אינדפנדיינטה והבקיע את שער הבכורה שלו, במשחק נגד קבוצתו הקודמת בלגרנו מליגת העל הארגנטינאית.
קריירה > זניט

באוגוסט 2017 חתם בקבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל תמורת 9 מיליון יורו לתקופה של 4 שנים וקיבל את חולצה מספר 10 של המועדון, אשר נלבשה לפני כן על ידי דני מיגל אלבס, ששוחרר מהמועדון בחודש יוני 2017. את הופעת הבכורה שלו עשה במשחק הליגה במחזור התשיעי נגד דינמו מוסקבה במשחק שהסתיים בשוויון מאופס. את שער הבכורה הבקיע במסגרת משחקי הליגה האירופית בניצחון קבוצתו 5:0 על ורדאר סקופיה והבקיע את השלושער הראשון בקריירה שלו בניצחון קבוצתו 1–3 על רוזנבורג ויחד עם אלכסנדר קוקורין ניצב בראש טבלת מלכי השערים של הליגה האירופית.
בחלון ההעברות בינואר 2019 חזר לזניט וב-10 במרץ 2019 עלה בהרכב הפותח והבקיע לראשונה במדי זניט במסגרת משחק המחזור ה-19 של ליגת העל הרוסית בכדורגל נגד אופה, כשהבקיע בדקה ה-34 בניצחון קבוצתו 1–2.
בינואר 2020 חזר שוב לזניט. את שערו הראשון לאחר חזרתו הבקיע ב-4 במרץ 2020, במשחק הגביע הרוסי בכדורגל, נגד אחמט גרוזני בניצחון 1:2 שהצעיד את קבוצתו לחצי גמר הגביע, לראשונה מזה 4 שנים.
קריירה > אטלנטה

באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת תמורת מיליון יורו לאטאלנטה, מליגת העל האיטלקית, שיכולה לממש גם את אופציית רכישתו בתום העונה, תמורת 15 מיליון יורו. כבר במשחק הבכורה שלו בקבוצה, ב-27 באוגוסט 2018, במחזור השני של ליגת העל, הבקיע 2 שערים בשוויון 3:3 נגד רומא. ברם, בינואר 2019 הוחזר לזניט בשל חוסר בדקות.
קריירה > סמפדוריה

בספטמבר 2019 הושאל למשך עונה אחת לסמפדוריה, שתוכל לרכוש אותו בתום העונה תמורת 9 מיליון יורו. הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד קבוצתו לנאפולי 0–2 ב-14 בספטמבר 2019. ברם, הקבוצה התאכזבה מיכולותיו ובינואר 2020 החליטה שלא לרכוש אותו אלא להשיבו לקבוצת האם.
קריירה > אלצ'ה

באוקטובר 2020 עבר לאלצ'ה מהליגה הספרדית.
קריירה > סאו פאולו

במאי 2021 עבר לברזיל וחתם במועדון סאו פאולו מליגת העל הברזילאית.
קריירה > אוסטין

ביולי 2022 חתם באוסטין מליגת MLS, בכך הצטרף לסבסטיאן דריוסי שכבר משחק בה, לאחר שהשניים שיחקו יחד בזניט הרוסית.
הערות שוליים

↑  "Lanús vs. Belgrano - 4 August 2013 - Soccerway". soccerway.com.
↑  "Argentina - E. Rigoni - Profile with news, career statistics and history - Soccerway". soccerway.com.
↑  דיווח בסוכנות הידיעות הרוסית
סרגיי גראסימץ

סרגיי גריגורייביץ' גראסימץ (בבלארוסית: Сярге́й Герасіме́ц; ברוסית: Серге́й Григо́рьевич Герасиме́ц;‏ 13 באוקטובר 1965 – 26 בספטמבר 2021) היה כדורגלן סובייטי ובלארוסי ממוצא אוקראיני, ששיחק בעמדת החלוץ והיה מאמן כדורגל.
קריירת משחק

סרגיי נולד בקייב, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות. התחנך בבית הספר לכדורגל של דינמו מינסק והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של דינמו בהדרכתו של ולרי לובנובסקי, אך היה לשחקן מרכזי תחת המאמן יורי מורוזוב ושיחק בהמשך בקבוצת המילואים של אירפן.
ב-1986 עבר לשחטאר דונצק אך לא הסתדר עם המאמן אנטולי קוקוס ועזב כעבור זמן קצר וחתם בקבוצה מהליגה הבלארוסית השנייה בשם "גוריה". הוא קיבל הצעה מקבוצת מינסק ועבר אליה כעבור זמן קצר.
ב-1993 עבר לישראל ושיחק בשורות בני יהודה תל אביב במשך 3 עונות. הופעת הבכורה שלו בקבוצה הייתה במשחק נגד הפועל תל אביב שנערך ב-30 באוקטובר, במסגרתו בני יהודה גברה על יריבתה בתוצאה 0–4, עד מכרה התברג כאחד משחקני הקבוצה המרכזיים.
הוא חזר לרוסיה ושיחק בקבוצות בלטיקה קלינינגרד (1997), בזניט סנקט פטרבורג (1997–1999), קובנה (1999), בדינמו סנקט פטרבורג (2000) ובקבוצת טורפדו מינסק (2001–2002), בה שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל.
קריירת משחק > נבחרת לאומית

לאחר התפרקות ברית המועצות זומן לנבחרת בלארוס ובהדרכת המאמן מיכאיל ורגיינקו הופיע במשחקי הנבחרת 25 פעם והבקיע 7 שערים.
קריירת אימון

גראסימץ פצח בקריירת אימון כשהחל להדריך את קבוצת הכדורגל סברסטאל צ'רפובץ בשנת 2004 ולאחר מכן אימן בקזחסטן את אוקז'טפס קוקשטאו וסייע לאנטולי בישובץ, כשהלה אימן בטום טומסק בעונת 2006 ובלוקומוטיב מוסקבה (בעונת 2007).
בסתיו 2008 חתם בצוות האימון של דינמו סנקט פטרבורג וסייע לאדוארד מאלפייב, עד 2009.
בשנת 2010 קיבל את רישיון ה-Pro שלו באימון לאחר שסיים לימודיו במוסקבה ואימן מספר קבוצות כדורגל חובבניות במחוז לנינגרד כקבוצת אוטרדנויה ופיטר. במרץ 2014 מונה למאמן קבוצת הנוער של טוסנו מהליגה הרוסית השנייה ובעונת 2016 אימן את קבוצת יוניור סנקט פטרבורג.
בקיץ 2017 עזב את מחוז לנינגרד וחתם בקבוצת אנז'י-יוניור ממחצ'קלה, מהליגה הרוסית השנייה. בשנת 2020 חתם בקבוצת יאדרו סנקט פטרבורג מהליגה הפטרבורגית.
חייו האישיים

בנו, סרגיי סרגייביץ' גראסימץ משחק עבור ורס רינה, מהליגה האוקראינית הראשונה (נכון לשנת 2017).
בספטמבר 2021 הלך לעולמו במפתיע, בגיל 55.
הערות שוליים

↑  סרגיי גראסימץ באתר מוזיאון בני יהודה
↑  "עותק בארכיון" Сергей Герасимец: "Пенальти – это не столько мастерство, а скорее психология…". FC Nyva Vinnytsia Website. אורכב מ-המקור ב-2011-08-16. נבדק ב-2017-07-22.
↑  https://www.championat.com/football/news-4465815-skonchalsya-byvshij-igrok-zenita-sergej-gerasimec.html
סטיב סטיפנוביץ'

| --- | --- |
 לידה:  17 בנובמבר 1960 (בן 64) סנט לואיס שבמיזורי 
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  40
 מכללה:  אוניברסיטת מיזורי (1979–1983)
 דראפט:  2, 1983 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 1983–1988:  אינדיאנה פייסרס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (1984)
 
סטיבן סמואל "סטיפו" סטיפּנוביץ' (באנגלית: Stephen Samuel "Stipo" Stipanovich; נולד ב-17 בנובמבר 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. סטיפנוביץ', סנטר בגובה 2.11 מטרים מאוניברסיטת מיזורי, נבחר על ידי אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA בבחירה השנייה הכללית בדראפט 1983. בעיות ברכיים הגבילו את הקריירה שלו לחמש עונות, והוא פרש ב-1988 לאחר קריירה שלאורכה קלע 5,323 נקודות עם 3,131 ריבאונדים. בקריירת המכללות שלו, בין נובמבר 1979 ומרץ 1983, סייעו הוא וג'ון סאנדוולד למאמנם במיזורי נורם סטיוארט להופיע בטורניר ה-NCAA ארבע פעמים רצופות.
ראשית חייו

בנם של סאם ואיליין (לבית אורטמן) סטיפנוביץ', נולד וגדל באזור סנט לואיס, שבו אביו ניהל בית לוויות. לאחר שלמד את השנה הראשונה בתיכון צ'מינייד (Chaminade College Prep), עבר לשארית שנותיו לתיכון הישועי דה סמט (De Smet Jesuit High School) בפרבר קריב קוור (Creve Coeur).
הוא הוביל את קבוצת הכדורסל של התיכון אל שתי אליפויות רצופות במדינת מיזורי (Missouri Class 4A State Championship) ולרצף של שישים ניצחונות רצופים.
סבתו מצד האב של סטיפנוביץ', שמוצאו סרבי וקרואטי, סיידי, הייתה בתו של סימו ויסניץ (Simo Visnic) מסרביה שהגיע לארצות הברית ב-1905, ושל מיליקה מאמולה (Milica Mamula), ילידת קרלובקה (Karlovcka) שבקרואטיה. סיידי נישאה לתיאודור סטיפנוביץ', שמשפחתו באה מאותו אזור.
קריירת המכללות

סטיפנוביץ' נבחר לשחקן החדש של השנה בביג אייט (Big Eight Newcomer of the Year), כפרשמן באוניברסיטת מיזורי. בתור סניור, סטיפנוביץ' קלע בממוצע 18 נקודות והוסיף כמעט 9 ריבאונדים למשחק. במשחק ששודר בפריסה ארצית, סטיפנוביץ' וחברו לקבוצה גרג קאבנר הצליחו לעצור את הבחירה הראשונה בדראפט לעתיד, רלף סמפסון, ולנצח את המדורגת ראשונה, וירג'יניה. הוא היה חבר בנבחרת העונה הראשונה במכללות (All-American) בשנתו האחרונה במכללה. קבוצתו זכתה בלמעלה מ-100 משחקים בארבע שנים.
תקרית הירי

בערב 27 בדצמבר 1980, ירה סטיפנוביץ' בטעות ברובה טעון, ופגע בכתפו שלו. בתחילה הוא סיפר למשטרה כי רעול פנים, לובש מגפי בוקרים וחולצת פלנל פרץ לדירה שלו בקולומביה שבמיזורי, ירה בו תוך שהוא צורח ניבולי פה על שחקני כדורסל. למחרת, סטיפנוביץ' הכחיש את הסיפור והודה כי הוא ירה בעצמו בטעות.
קריירה מקצוענית

סטיפנוביץ' נבחר על ידי אינדיאנה פייסרס בבחירה השנייה בדראפט 1983. אחרי התחלה איטית לעונה, סטיפנוביץ' היה פרודוקטיבי בשנה הראשונה, וקלע בממוצע 12.0 נקודות עם 6.9 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. "סטיפו" נותר בהרכבה הפותח של הקבוצה חמש שנים באינדיאנפוליס, והיה למודל של עקביות. מ-1984 ל-1988, קלע סטיפנוביץ' בממוצע 13 נקודות למשחק עם 6 ריבאונדים למשחק כל העונה כשהוא פותח ב-292 מתוך 322 משחקים שבהם שותף.
אחרי שסיימה במקום האחרון ב-1983, ב-1984, ב-1985 וב-1986, הפייסרס הצליחה לעלות לפלייאוף בשנת 1987 – הפעם השנייה בלבד שהמועדון העפיל לפלייאוף מאז מיזוגו לתוך ה-NBA בשנת 1976. סטיפנוביץ' הוביל את קבוצתו עם 22 נקודות ו-13 ריבאונדים במשחקה הראשון בפלייאוף, הפסד באטלנטה, והמשיך את משחקו העקבי בפלייאוף עם ממוצעים של 13.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. הפייסרס ניצחו את משחק הפלייאוף הראשון שלהם אי-פעם לאחר שהביסו את אטלנטה הוקס במשחק 3, אך בסופו של דבר הובסו בארבעה משחקים.
סטיפנוביץ' שיחק עונה אחת בלבד לאחר ההעפלה לפלייאוף ב-1987. הוא פספס את כל עונת 1988/1989 בשל בעיות ברכיים, שבסופו של דבר גרמו לסיומה של הקריירה שלו. באותו זמן, הג'נרל מנג'ר של הפייסרס, דוני וולש, קרא לו "הסנטר החמישי או השישי ברמתו בליגה", שיבח אותו על שהוא אינו מבייש ברמתו גם מול הטובים שבשחקנים. סטיפנוביץ' נאלץ לפרוש בשנת 1989, בגיל 28.
לאחר קריירת הכדורסל

לאחר פרישתו מה-NBA ניסה סטיפנוביץ' מגוון רחב של קריירות, כולל תיווך נדל"ן באורגון. בסופו של דבר הוא חזר לאזור סנט לואיס, שבו הוא הבעלים והמפעיל של מכרה פחם.
הערות שוליים

↑  "Reverberation Of A Gunshot". Sports Illustrated. 21 בדצמבר 1981. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Steve Stipanovich-Basketball". St. Louis Sports Hall of Fame website. 2011. נבדק ב-2011-11-12.
↑  John W. Brown. Missouri Legends: Famous People From The Show-Me State, p. 258. Reedy Press, St. Louis, 2008.
↑  "Stipanovich lied about shooting". Nevada Daily Mail. 1980-12-29.
↑  "Stipanovich Retires Due To Severe Knee Injury". 1989-09-29. נבדק ב-2011-11-12.
↑  "Mizzou's Steve Stipanovich back home". Mercy Ministries news website. 2011. אורכב מ-המקור ב-2012-06-26. נבדק ב-2011-03-30.
לוח לוב

הצד הקדמי
הצד האחורי
לוח לוב (הידוע גם בשם לוח עיר, פלטת השלל הלובית, פלטת המחווה הלובית, פלטת המצור ופלטת טהנו או טיהנו) הוא החלק התחתון של לוח שחיקה הנושא קישוט מגולף וכתיבה הירוגליפית ששרד. הוא מתוארך לתקופת הנקאדה השלישית או לתקופה הקדם שושלתית של מצרים (כ-3200 עד 3000 לפני הספירה). הלוח נמצא באבידוס, מצרים.
הלוח עשוי מצפחה, אורכו כ-19 ס"מ ורוחבו כ-22 ס"מ. הלוח שוכן בחדר 43 בקומת הקרקע של המוזיאון המצרי, קהיר, ומספר יומן כניסתו הוא JE27434 והמספר הכללי הקטלוגי שלו הוא CG14238.
תוכן

מצד אחד של הלוח, יש סצנה של הליכה של בעלי חיים בתוך הרשומות. מתחת לבעלי חיים אלו נמצא בוסתן עצי זית, והכתובת ההירוגליפית ת'נו או ת'הנו (מתועתק בדרך כלל כטהנו), ככל הנראה טופונים של דלתא הנילוס המערבי או, על פי רוב החוקרים, מה שהיה מזוהה לאחר מכן עם לוב העתיקה. הדמות מורכבת ממקל השלכה על אליפסה, שמשמעותה "אזור", "מקום", "אי", טופונים של לוב או הדלתא המערבית המבוטאת ת'נו, ת'ייהנו.
הצד ההפוך של הלוח הלובי מציג את רגליהם של כמה אנשים מעל קו הרישום. לפי הרישום, מתוארות שבע עיירות מבוצרות, כששם כל עיר כתוב בחומה. מעל כל עיירה, בעל חיים תופס את חומה עם ההירוגליף מר (מעדר). גונטר דרייר פירש את הסצנה הזו כזירת הרס ובעלי החיים, או הסטנדרטים של בעלי החיים, כשמות מלכותיים. עם זאת, חוקרים אחרים הציעו כי בעלי החיים מייצגים צבאות מלכותיים או סמלים. פרשנות אחרת לגמרי היא שהסצנה מייצגת את יסוד הערים הללו.
ראו גם

רשימת לוחות צבעים קדומים
לוח שחיקה
לקריאה נוספת

אביר אל-שאהווי. המוזיאון המצרי בקהיר , (הוצאת האוניברסיטה האמריקאית בקהיר 2005), ISBN 977-17-2183-6
Lloyd, Alan B. A Companion to Ancient Egypt, vol.1, (Blackwell 2010),ISBN 1-4443-2006-8
סיידלמאייר, סטפן. מצרים: עולם הפאהונים, עורכים: רג'ין שולץ, מתיאס זיידל, (קונמן, 1998),ISBN 3-89508-913-3
ווילקינסון, טובי. מצרים השושלת המוקדמת, (Routledge, 1999),ISBN 0-415-18633-1
הערות שוליים

1 2  Lloyd 2010, p. 841.
1 2 3  Abeer El-Shahawy 2010, p. 20.
1 2  Stephan Seidlmayer 1998, p. 28.
1 2  Fragment of The Tehenu palette "Libyan Tribute" tablet, official website of The Grand Egyptian Museum
1 2  Wilkinson 1999, p. 137
↑  "Cairo Museum".
הירוגליף מוקדם של "לוב" בפלטת לוב
פיודור פוגורלוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במאי 1982 (בן 42) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 שם לידה:  Фёдор Александрович Погоре́лов 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  fpogo23
 
פיודור אלכסנדרוביץ' פוגורלוב (ברוסית: Фёдор Александрович Погоре́лов; נולד ב-23 במאי 1982, לנינגרד) הוא מנחה ושדרן טלוויזיה ורדיו רוסי, עיתונאי, פרשן כדורגל, מוזיקאי ומדריך טיולים.
ביוגרפיה

נולד וגדל בסנקט פטרבורג. במהלך לימודיו החליף שלושה בתי ספר. בשנת 1999 נכנס לאוניברסיטת סנקט פטרבורג בפקולטה לסוציולוגיה וסיים עם תואר בסוציולוגיה של ידע וסוציולוגיה של המדע.
בשנת 2003 עבד בערוץ 5 עבד ככתב שבועי בתוכנית "שבוע בעיר הגדולה", היה תסריטאי ועורך ראשי של תוכנית "שכבת התרבות" יחד עם לב לורייה, כתב התוכנית "בוקר בעיר הגדולה" וכן עורך לתוכנית "ארץ גדולה. ספורט".
בין 2004 ל-2006 הגיש וערך את תוכנית הכדורגל "12 שחקנים" בערוץ 5 ומינואר עד אוגוסט 2006 היה מנהל יחסי הציבור של מועדון הכדורגל "זניט". מ-2007 עד 2016 היה עורך ראשי בתחנת הרדיו רדיו זניט. ערך את התוכניות "הערות בשוליים" ו"החמרה בכדורגל". בשנים 2009–2014 היה מחבר מגזין PROZENIT, שהיה מגזין רשמי של מועדון הכדורגל זניט.
בשנת 2010 הפך לחבר בלהקה "יסט, יסט, יסט" וניגן בגיטרה. בשנת 2010, הוא הפיק את הסרט התיעודי "השם שלנו הוא זניט" על מועדון הכדורגל זניט. בשנים 2011–2013 חזר לערוץ 5 והנחה את תוכנית הטלוויזיה בוקר בחמש. מדי פעם פרשן משחקים של "זניט" בערוץ הטלוויזיה "100TV".
מאז 2012 הוא חבר באיגוד העיתונאים של סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד. בשנת 2012 עמד בראש מערכת המהדורה המעודכנת של המגזין של המועדון "זניט שלנו". עד דצמבר 2018 היה בעלים משותף של הבר "הו, ספורט!". בעונת הכדורגל 2017/18 היה מנחה בערוץ 78 ושימש פרשן במשחקי טוסנו וזניט. בעונת 2016/17 פרשן כמה ממשחקיה של זניט בערוץ הטלוויזיה נאש פוטבול.
מאז 2019, הוא מדריך ובעלים משותף של "דון השקט", סוכנות טיולים. מאז 2019 הוא ראש מחלקת הספורט באתר פונטנקה והוא מנחה שותף בתוכנית היוטיוב "התוכנית העצובה על כדורגל".
ביוגרפיה > חיים אישיים

אחיו הבכור מקסים מאז 2012 עבד כמנכ"ל ערוץ 100TV. הוא עבד גם כראש המטה של נשיא התאחדות הכדורגל הרוסית תחת סרגיי פורסנקו, המשנה למנכ"ל NMG, עבד כסמנכ"ל ב"גזפרום טרנסגז סנקט פטרבורג", שימש כמנהל מחלקת המשפטים של הסניף הפטרבורגי של תאגיד PricewaterhouseCoopers. עמד בראש סוכנות שיווק הספורט "iSport" והחל משנת 2021 כמנהל המחלקה לפיתוח כדורגל נוער במועדון הכדורגל "זניט".
ספריו

2008 — «„Зенит“: 17 ступеней к Кубку УЕФА» — Издательство: Амфора, Серия: Амфора-спорт, Амфора, 2008 г., 140 c., твердая обложка, ISBN 978-5-367-00795-4.
2009 — «Как возрождали „Зенит“» — Издательство: Амфора, Серия: Амфора-спорт, Амфора, 2009 г., 320 c., твердая обложка, ISBN 978-5-367-00874-6.
פילמוגרפיה

2010 – השם שלנו הוא זניט, «Наше имя — Зенит» (מפיק)
הערות שוליים

↑  Дети, футбол и феминизм. Фёдор Погорелов
↑  «Золотое перо-2011»
↑  Грустная Передача о Футболе
↑  Гендиректором 100ТВ стал Максим Погорелов, главредом — Алексей Васильев
↑  Бывший директор «100 ТВ» Максим Погорелов возглавил аппарат президента «Зенита»
↑  Максим Александрович Погорелов
ויליאן ז'וזה

ויליאן ז'וזה דה סילבה (בפורטוגזית: Willian José da Silva; נולד ב-23 בנובמבר 1991) הידוע בשם ויליאן ז'וזה, הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת החלוץ בספרטק מוסקבה.
קריירת מועדונים > דרום אמריקה

וויליאן נולד בפורטו קלבו, והחל את הקריירה שלו במחלת הנוער של Clube de Regatas Brasil לפני שהצטרף לגרמיו בראורי ב-2008, בגיל 17. ב-1 באוגוסט 2009 ערך הופעת בכורה במועדון. הוא כבש את השער הראשון שלו ב-17 בינואר בשנה שלאחר מכן. סך הכל כבש 6 שערים במהלך העונה אשר הסתיימה בירידת ליגה של קבוצתו.
ב-13 בינואר 2011 הושאל וויליאן לסאו פאולו בה כבש שער אחד ב-28 הופעות.
ב-13 בדצמבר 2012 הושאל וויליאן לגרמיו, אך לאחר שמיעט לשחק, הושאל לסנטוס במאי 2013 בה כבש חמישה שערים ב-23 הופעות.
קריירת מועדונים > המעבר לספרד

ב-8 ינואר 2014 הושאל וויליאן לריאל מדריד קסטיליה בליגת המשנה הספרדית. לאחר שכבש שלושער בניצחון קבוצתו 2–3 על רקראטיבו ולבה, זומן לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-11 במאי, כשעלה כמחליף במקום בן ארצו, קאסמירו, בהפסד 0–2 לסלטה ויגו, אולם ביוני אותה השנה הוא שוחרר מהמועדון.
וויליאן הושאל שוב ב-29 באוגוסט 2014 לריאל סרגוסה מהליגה השנייה בספרד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-7 בספטמבר. הוא כבש את השער הראשון שלו במועדון ב-12 באוקטובר 2014, בתיקו 3–3 מול דפורטיבו לוגו. בסך הכל כבש עשרה שערים בכל המסגרות במדי הקבוצה.
ב-30 ביולי 2015 הושאל וויליאן ללאס פאלמאס שעלתה ללה ליגה. ב-12 בדצמבר כבש שער בכורה במועדון בניצחון על ריאל בטיס.
ב-31 ביולי 2016, חתם וויליאן לחמש שנים בריאל סוסיאדד. ב-21 בספטמבר, כבש שני שערים ראשונים בניצחון קבוצתו 1–4 על קבוצתו לשעבר לאס פאלמאס.
ב-23 בינואר 2021 הושאל וויליאן לוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג להמשך העונה עם אופצייה לרכישה בסיומה. את הופעת הבכורה ערך ב-27 בינואר בתיקו 0-0 של קבוצתו עם צ'לסי. ב-17 באפריל כבש שער בכורה והעניק לקבוצתו ניצחון 0–1 על שפילד יונייטד.
ב-26 באוגוסט 2021 הושאל וויליאן לריאל בטיס לעונה אחת.
קריירת מועדונים > רוסיה

ב-1 ביולי 2024 חתם ויליאן בספרטק מוסקבה לשנתיים.
קריירה בינלאומית

בשנת 2011, השתתף וויליאן עם נבחרת ברזיל עד גיל 20 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 וגם באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20, בשניהם זכתה נבחרתו בתואר.
ב-12 במרץ 2018, זומן וויליאן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחקי הידידות מול רוסיה וגרמניה, אך לא שותף.
תארים > סאו פאולו

גביע סודאמריקנה: 2012
תארים > ריאל מדריד

גביע המלך: 2013/2014
ריאל בטיס
גביע המלך: 2021/2022
תארים > נבחרת ברזיל עד גיל 20

אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20: 2011
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2011