stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרטנר תקשורת
בעלות

במרץ 1998 מיד לאחר הזכייה במכרז, החלו מגעים לאיחוד בין הקבוצה שזכתה בו "פרטנר" לקבוצה שהפסידה "תפוז", המטרה הייתה לפזר את הסיכונים ואת עלויות ההקמה בין מספר שותפים גדול יותר. המבנה המקורי של קבוצת "פרטנר" היה חברת ההשקעות האצ'יסון ומפואה מהונג קונג 40%, "טלקום פינלנד" 25%, ו-17.5% כל אחד לחברות מת"ב ואלביט. "הצ'יסון" הסכימה לקחת על עצמה את חלקה של טלקום פינלנד, שפרשה מספר ימים לפני המכרז. קבוצת "תפוז", כללה את החברות יורוקום, אריסון השקעות, פועלים השקעות, חברת התקשורת טליה השוודית ו-AT&T ויירלס האמריקנית. לאחר האיחוד בין הקבוצות, ופרישה של חלקה מהשותפים המקוריים, מבנה הבעלות היה: האצ'יסון 47%, מת"ב ואלביט 16.5% כל אחת, יורוקום 10% ופועלים תקשורת כ-5%. שאר המניות הוקצו להנהלת החברה, ובראשם המנכ"ל עמיקם כהן.
באוקטובר 1999, בשיא של בועת הדוט-קום, ביצעה פרטנר הנפקה ראשונה לציבור בנאסד"ק בורסה לניירות ערך בתל אביב ובורסה לניירות ערך בלונדון וגייסה 525 מיליון דולר לפי שווי חברה של 2.4 מיליארד דולר. זאת לאחר שנה וחצי של פעילות ובעת שהיו לה רק 250 אלף מנויים. לאחר ההנפקה השותפים הישראלים, יורוקום, מת"ב, אלביט, ופועלים השקעות מכרו בהדרגה את כל המניות. למשך תקופה ארוכה, בעלת המניות הגדולה ביותר (51.6%) הייתה חברת האצ'יסון ומפואה, שגם הייתה בעלת השליטה בקבוצת orange העולמית. בשנת 2001 מכרה האצ'יסון ומפואה את קבוצת orange העולמית (ללא פרטנר הישראלית) לחברת פראנס טלקום, במטרה להקים קבוצת תקשורת חדשה של חברות סלולר המספקות שירותי דור שלישי תחת המותג "3". כיוון שפרטנר לא נכללה בעסקת המכירה של הקבוצה העולמית, היא נותרה בבעלות "האצ'יסון ומפואה" אך המשיכה להשתמש במותג orange ברישיון מיוחד, על אף השינויים שהתרחשו בבעלות הקבוצה העולמית וחברות הבת שלה. כתוצאה מהמצב, פרטנר "נותקה" מקבוצת orange העולמית (מבחינת בעלות) והייתה חברה בקבוצת orange העולמית, שפראנס טלקום אימצה גם כשם החברה שלה.
באוגוסט 2009 מכרה האצ'יסון ומפואה את חלקה בחברה, תמורת 5.29 מיליארד שקל, לקבוצת "סקיילקס" שבשליטת איש העסקים הישראלי אילן בן דב, שהפך להיות בעל השליטה בפרטנר והיו"ר שלה.
בשנת 2011 נקלעו החברות שבבעלות אילן בן דב לקשיים כלכליים. הסיבות העיקריות לכך היו המינוף הגבוה באמצעותו רכש בן דב את השליטה בפרטנר ומשיכת סכומי הדיבידנדים הגבוהים שרוקנו את קופת החברה. כמו כן, השינויים בשוק התקשורת שהוביל שר התקשורת משה כחלון הביאו לכניסתן לשוק של שחקניות חדשות שמתחרות בפרטנר, ושווי השוק של החברה ירד. ביוני 2012, חזרה האצ'יסון לשלוט בפרטנר, לאחר שבן דב עדיין היה חייב לה כספים ממכירת השליטה.
בינואר 2013 הושלמה מכירת השליטה בפרטנר (33% מהמניות) לחברת "ס.ב. ישראל טלקום" של איש העסקים חיים סבן. במסגרתה רכש את החוב של חברת "סקיילקס" של בן-דב ל"האצ'יסון", המשועבד כנגד מניות פרטנר. בסוף 2019 החליטה "ס.ב. ישראל טלקום" להעביר את חלקה בפרטנר לחברת "האצ'יסון", כנגד החוב. אולם לבסוף הוסכם להעביר את המניות לנאמן שיחפש רוכשים עבורם.
בנובמבר 2021 נחתמה עסקה לרכישת מניות פרטנר שבידי האצ'יסון ומפואה תמורת 300 מיליון דולר על ידי קבוצה שכללה את אבי גבאי, שלמה רודב, הפניקס אחזקות, כלל ביטוח, מנורה מבטחים החזקות וקבוצת ארקין של מורי ארקין. העסקה הושלמה באפריל 2022. לאחר הרכישה מונה גבאי למנכ"ל החברה. בינואר 2023 מונתה דגנית קרמר למשנה למנכ"ל פרטנר, כאשר לפני כן שימשה כמנכ"לית בפועל של החברות-הבנות בבזק (פלאפון, בזק בינלאומי ו-yes).
תחומי פעילות > תקשורת סלולרית

חברת פרטנר החלה את פעילותה בישראל בשנת 1999 ונכנסה לשוק התקשורת הסלולרית בישראל שלישית, לאחר שפלאפון וסלקום כבר פעלו בו מספר שנים. הרשת הסלולרית בישראל פועלת תחת המותגים "Partner 5G" (עד 16 בפברואר 2016 - "orange").
בנוסף לרשת ה-GSM וה-GPRS ("דור 2.5") שלה, לחברה רשת UMTS (דור 3) אשר שודרגה באוקטובר 2010 לטכנולוגיית +HSPA (דור 3.5), המציעה קצב הורדה של עד 42Mbps. מאוחר יותר, החברה חתמה עם חברת אריקסון על הסכם להקמת רשת בטכנולוגיית LTE ("דור 4"). במהלך שנת 2014 פרשה החברה לראשונה בישראל רשת דור רביעי בטכנולוגיית LTE, וזו הושקה ב-15 באפריל 2014. משנת 2016 אוחדה רשת האנטנות של פרטנר עם רשת האנטנות של הוט מובייל וניהול הרשת המשותפת עבר לחברת בת משותפת PHI.
עד 2011 הרשת עבדה עם תחנות רדיו בשירות טלמסר 054–400. עם הפחתת דמי הקישוריות השירות עבר לשיחות פרימיום 54–1900. הרשת הסלולרית של החברה עובדת בתדרי: GSM 900/1800 MHz, ובתדרי: UMTS 2100 Mhz.
בסוף 2020 החלה פרטנר לפרוס אנטנות בטכנולוגיית דור 5, עם סיום מכרז התדרים. בתחילת 2023 הודיעה החברה על חתימת הסכם עם חברת אריקסון העולמית, להקמת רשת דור 5 SA לראשונה בישראל.
תחומי פעילות > טלפוניה פנים ארצית

ב־15 בינואר 2007 קיבלה החברה רישיון להפעלת שירות טלפוניה קווית פנים-ארצית בקידומת 7–074. באותה עת, השירות ניתן רק לחברות ותאגידים הנמצאים באזורים בהם יש לחברה תשתיות נייחות. השירות ניתן על גבי האינטרנט, בטכנולוגיית VoIP. ב-31 בדצמבר 2008, הפיצה פרטנר את השירותים הללו גם לציבור הרחב. עם זאת, המהלך נכשל, וב-2011 החברה הכריזה על סגירת שירותי הטלפוניה הקווית, והעברת המנויים הקיימים לחברת 012 סמייל, לאחר שהפסידה בפעילות זו כ-66 מיליון שקלים.
תחומי פעילות > שוק המדיה

בספטמבר 2008, הודיעה פרטנר על כוונותיה להרחיב את פעילותה ולהיכנס באופן מלא לשוק המדיה. ב-16 בדצמבר העלתה לאוויר את אתר התוכן החדש שלה orange time - המאפשר צפייה בסרטים ובסדרות באמצעות המחשב (בתשלום).
תחומי פעילות > ספק אינטרנט

ב-31 בדצמבר 2008 השיקה רשמית את שירותי הגישה לאינטרנט (ISP).
תחומי פעילות > תשתית אינטרנט מבוססת סיבים אופטיים

באוגוסט 2017 הודיעה החברה על פריסה של סיבים אופטיים על מנת להציע תשתית לגלישה ברשת האינטרנט במהירויות גבוהות. נכון לאמצע 2024, לחברה מעל ל-400 אלף משקי בית המחוברים לשירותי הסיבים האופטיים של החברה.
תחומי פעילות > 012

ממרץ 2011 פרטנר מחזיקה במלוא הבעלות על חברת 012 סמייל טלקום בע"מ – אשר סיפקה במקביל לפרטנר, שירותי שיחות בינלאומיות, טלפוניה מקומית בטכנולוגיית VoB ושירותי גישה לאינטרנט תחת המותג "012smile" ושירותי סלולר תחת המותג 012mobile. המותג אינו משווק יותר.
תחומי פעילות > שירותי טלוויזיה - פרטנר TV

בשנת 2006 השיקה החברה שירות טלוויזיה ניידת בשם OboxLive TV.
ביוני 2017 השיקה החברה את פרטנר TV, ונכנסה לראשונה לשוק הטלוויזיה בישראל. את השירות השיקה החברה עם כ-40 ערוצים ושירות VOD. פרטנר מציעה גם חבילות משולבות עם תוכני נטפליקס, ומשווקת במקביל שירות טריפל המשלב את שירותי האינטרנט, הטלוויזיה והטלפון הביתי.
מיתוג ושיווק

בספטמבר 1998, זמן קצר לפני שהרשת הושקה, הוחלט להשתמש בשם המותג "orange", מותג בינלאומי שהיה אז בבעלות חברת האצ'יסון ומפואה מהונג קונג, שהחזיקה בשליטה בפרטנר. המותג הושק לראשונה בממלכה המאוחדת בשנת 1994, על ידי חברה סלולרית שהקימה האצ'יסון, והושק בהמשך בידי חברות אחרות שהשיקה הקבוצה ברחבי העולם.
בשנת 2001 מכרה האצ'יסון ומפואה את קבוצת orange העולמית (ללא פרטנר הישראלית) למפעיל הסלולרי.Orange S.A שבבעלות התאגיד הצרפתי פראנס טלקום. פרטנר חתמה במרץ 2015 על הסכם לפיו תמשיך לשמור על המותג למשך 10 השנים הבאות.
ב-3 ביוני 2015 הודיע מנכ"ל אורנג' סטפן רישאר במהלך מסיבת עיתונאים בקהיר: ”אני הייתי מוכן לוותר על (פרטנר הישראלית) כבר מחר בבוקר”. המהלך קושר ללחצים של ארגונים כמו אלו המפעילים את הקמפיין BDS, במטרה ליצור חרם על ישראל. יום למחרת פרסמה החברה הבהרה כי היא אכן מעוניינת בהפסקת ההתקשרות וזאת לא מסיבות פוליטיות אלא מכיוון שההסכם עם פרטנר הוא ההסכם ארוך טווח היחיד של החברה במדינה בה היא לא פועלת בעצמה והדבר נוגד את האסטרטגיה שלה.
המהלך גרר תגובות רבות בישראל, ראש הממשלה בנימין נתניהו דרש כי ממשלת צרפת תגיב ותגנה את הצהרת אורנג'. נשיא המדינה ראובן ריבלין הצטרף לקריאה של ראש הממשלה. מנכ"ל פרטנר הנכנס איציק בנבנישתי אמר כי הוא כועס על ההחלטה של אורנג' והחברה תשקול את צעדיה, בין היתר תביעה על הנזק שנגרם למותג בישראל.
ב-4 ביוני פרטנר אף העלתה פרסומות באינטרנט ובעיתונות עם המשפטים "לקוחות Orange ישראל, יש לכם פרטנר!" ו"כולנו ישראלים - כולנו פרטנרים", שאישרו שפרטנר לא מסכימה עם אמירות מנכ"ל אורנג' ושהחברה לא תיכנע לחרם.
ב-30 ביוני 2015 הודיעה חברת פרטנר לבורסה על חתימת הסכם עם אורנג', המסדיר מחדש את מערכת היחסים ביניהן. על-פי ההסכם, חקר שוק מקיף ישמש את שתי החברות על מנת להעריך את מיצובה של פרטנר בשוק התקשורת המשתנה בישראל. הסכם המסגרת קובע כי לפרטנר ולאורנג' עומדת הזכות לסיים את הסכם רישיון המותג אורנג'. במקרה שפרטנר לא תממש זכות זו בתוך 12 חודשים, אזי הן פרטנר והן אורנג' תהיינה רשאיות לסיים את הסכם רישיון המותג במהלך 12 החודשים העוקבים. בנוסף, ההסכם קבע כי סך כולל של 40 מיליון אירו ישולמו לפרטנר ממועד חתימת ההסכם ועד להשלמת חקר השוק. כמו כן, ישולם סכום נוסף של 50 מיליון אירו במקרה שיובא לסיומו הסכם רישיון המותג בתוך 24 חודשים.
ב-16 בפברואר 2016 החלה פרטנר במיתוג מחדש באמצעות מהלך שילוט חוצות בולט שכולל כ-3,000 שלטים בפריסה ארצית. בפרסומות מופיעות המילים "שלום ותודה" מעל לוגו אורנג' ו"נעים מאוד" מעל הלוגו החדש.
ראו גם

פרטנר TV
לקריאה נוספת

עמיקם כהן, בגלל שההר שם - הסיפור מאחורי ההצלחה של Orange, הוצאת ידיעות ספרים, 2007.
או.פי.סי אנרגיה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אפסא
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב
 שליטה בחברה:  קנון הולדינגס (75%)
 ענפי תעשייה:  אנרגיה
 שווי שוק:  7.80 מיליארד ש"ח (27 בינואר 2025)
 הכנסות:  2.55 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  434 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  169 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  5.24 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  12.6 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  יאיר כספי
 מנכ"ל:  גיורא אלמוגי
  
 opc-energy.com
 
או.פי.סי אנרגיה  היא חברה ציבורית העוסקת בהקמה ותפעול של תחנות כוח ומתקני ייצור חשמל בישראל. החברה כלולה במדד תל אביב 35 ונמצאת בשליטת חברת קנון הולדינגס באמצעות חברת איי.סי. פאואר.
היסטוריה

או.פי.סי אנרגיה הוקמה בשנת 2010 בשם "איי.סי פאואר ישראל בע"מ" כחברת בת של איי.סי. פאואר (אז בבעלות החברה לישראל). בשנת 2009 חתמה החברה לישראל על עסקה לרכישת 80% ממניות חברת "או.פי.סי. רותם בע"מ" מחברת "עופר (אחזקות אנרגיה) בע"מ" (הידועה גם כ-"עופר אנרגיה"). או.פי.סי. רותם הייתה בעלת הזכויות להקמת תחנת כוח של כ-400 מגה ואט במישור רותם, לאחר שזכתה בשנת 2004 במכרז שפורסם על ידי משרד התשתיות הלאומיות ומשרד האוצר. עסקת הרכישה הושלמה ב-2 בפברואר 2010
.
בשנת 2010 התחילה חברת או.פי.סי. רותם בבניית תחנת כוח במחזור משולב במישור רותם בעלת כוח ייצור של כ-440 מגה ואט, ובשנת 2013 הושלמה הבנייה והתחנה החלה לייצר ולספק חשמל. עם הקמתה, הייתה תחנת כוח זו תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל (החל מ-2015 היא השלישית בגדולה בישראל לאחר תחנת הכוח דליה ותחנת הכוח דוראד).
באוגוסט 2015 השלימה איי.סי. פאואר את רכישת חברת Advanced Integrated Energy - המחזיקה ברישיון להקמת תחנת כוח בסמוך למפעל של נייר חדרה בהספק של כ-120 מגה ואט, ומיועדת בין השאר לשמש את צורכי החשמל והקיטור של המפעל. לתחנת הכוח, לכשתוקם, צפויה להיות נצילות אנרגיה גבוהה, עקב שימוש בטכנולוגיית קוגנרציה.
ביולי 2017, פרסמה החברה תשקיף הנפקה לציבור, שעל פיו הונפקו לציבור ונרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב ניירות ערך של החברה. באוגוסט 2017 השלימה הנפקה ראשונה לציבור בה גויסו 398 מיליון שקל.
בפברואר 2018, השלימה איי.סי. פאואר את רכישת 95% ממניותיה של חברת "צומת אנרגיה" תמורת 23 מיליון דולר. חברת "צומת אנרגיה" היא בעלת זיכיון להקמת תחנת כוח סמוך לצומת פלוגות, שתפעל בטכנולוגיה של מחזור פתוח ותוקם בהשקעה מוערכת של 1.3 מיליארד שקל. התחנה תגבה את רשת החשמל הארצית בשיא הביקוש, ותאזן את התנודתיות בייצור החשמל בתחנות כוח הפועלות באנרגיות מתחדשות. "צומת אנרגיה" תקבל תשלום עבור זמינות, שאמור להניב לה תשואה של 12% על ההשקעה, וכן תשלומים עבור מכירת חשמל, שיכסו את עלות רכישת הגז.
בספטמבר 2020 הודיעה החברה על כניסה לפעילות בארצות הברית על ידי רכישת חברת "Competitive Power Ventures" ‏(CPV) תמורת 800 מיליון דולר. חברה המחזיקה בשותפות בחמש תחנות כוח מונעות גז טבעי, בהיקף של כ-4,050 מגוואט, בתחנת כוח נוספת קטנה יותר באנרגיית רוח (כ-150 מגוואט) ובמספר פרויקטים נוספים בהקמה. בספטמבר 2022 הודיעה על הקמת תחנת כוח חדשה במערב וירג'יניה, מונעת בגז טבעי ומשלבת טכנולוגיות ללכידת הפחמן הדו-חמצני שהתחנה פולטת, בעלות של 3.5 מיליארד דולר.
בפברואר 2022 הודיעה החברה על הקמת חברת בת חדשה, בשותפות עם חברת "ורידיס", שתרכז תחתיה את פעילות האנרגיה של או.פי.סי בישראל.
בעלי עניין

נכון ליולי 2018,  מחזיקה חברת קנון הולדינגס באמצעות חברת איי.סי. פאואר 75% ממניות החברה, שאר המניות מוחזקות על ידי משקיעים מוסדיים והציבור.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  או.פי.סי אנרגיה בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אביב לוי, ‏עלות העסקת מנכ"ל OPC, גיורא אלמוגי: 2.55 מיליון שקל, באתר גלובס, 13 ביולי 2017
↑  מדד ת"א-35: הרכב מדד, באתר גלובס
↑  שוקלת רכישת 80% באו.פי.סי. שמצויה בהסכם להקמת תחנות כוח, באתר הבורסה
↑  תרכוש 80% באו.פי.סי (תחנת מישור רותם) מעופר אנרגיה, באתר הבורסה
↑  הושלמה העסקה לרכישת 80% מאו.פי.סי - המשך דיווחים, באתר הבורסה
↑  ‏ICP - בת, בהסכם לרכישת אנרגיה מנייר חדרה, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
השלימה רכישת חברת AIE, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑   יורם גביזון, נייר חדרה מכרה לאיי.סי. פאואר רישיון להקמת תחנת כוח תמורת 60 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2015
↑   מיכאל רוכוורגר, יורם גביזון, או.פי.סי ישראל נערכת להנפקת מניות לפי שווי של 350–400 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2017
↑  קובי ישעיהו, ‏הנפקת OPC: חזרה למחיר המינימום וגיוס של 398 מיליון שקל, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2017
↑   יורם גביזון, ההשקעה החדשה של עידן עופר רומזת שהוא בדרך להיפרד מהזכיינית רשת, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2018
↑  אביב לוי, ‏יוצאת מגבולות ישראל: או.פי.סי תרכוש חברת אנרגיה בארה"ב בכ-750 מיליון דולר, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2020
 יורם גביזון, או.פי.סי נוסקת ב-15% בעקבות עסקת ענק לרכישת חברת אנרגיה בארה"ב ב-800 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 16 בספטמבר 2020
↑   יורם גביזון, או.פי.סי מנצלת את החוק החדש בארה"ב ומקימה תחנת כוח בהשקעת ענק, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2022
↑   יוסף חרש, מרחיבה פעילות האנרגיה: או.פי.סי מקימה חברה בת עם ורידיס בשווי 6.6 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2022
| קנון הולדינגס |
| --- | --- | --- |
| החזקות נוכחיות | צים (32%) • קורוס אוטו (24%) • איי.סי. פאואר (100%) •  או.פי.סי אנרגיה (75%) |  |
| החזקות בעבר | טאואר סמיקונדקטור (39%) |  |
תחנת הכוח במישור רותם
האויב שבפנים (סדרת סרטים)

| --- | --- |

לוגו הסרטים
 מבוסס על:  Resident Evil
 בימוי:  פול וו. אס. אנדרסון 
 שחקנים ראשיים:  מילה יובוביץ' (אליס) 
 מוזיקה:  מרקו בלטרמי, מרילין מנסון (1) ג'ף דנה (2) צ'רלי קלאוזר (3) טומנדנדי (4,5) פול הסלינגר (6)
 צילום:  דייוויד ג'ונסון (3,1) כריסטיאן סבאלט, דרק רוג'רס (2) גלן מקפירסון (6-4)
 מדינה:  גרמניה הממלכה המאוחדת צרפת ארצות הברית קנדה אוסטרליה
 חברת הפקה:  Constantin Films Davis Films Impact Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 הקרנת בכורה:  12 ביולי 2002
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, ביו־פאנק, סרט זומבים 
 תקציב:  288 מיליון דולר
 הכנסות:  1.233 מיליארד דולרים
 סרטים בסדרה:  האויב שבפנים האויב שבפנים: אפוקליפסה האויב שבפנים: השמדה האויב שבפנים: החיים שאחרי האויב שבפנים: הגמול האויב שבפנים: פרק הסיום
 אתר רשמי
 
האויב שבפנים (באנגלית: Resident Evil) היא סדרת סרטי קולנוע בלייב אקשן מז'אנר האימה-מדע בדיוני-פעולה-הישרדות המבוססים במידה רופפת על משחקי הווידאו באותו שם של חברת קאפקום. זכויות העיבוד הקולנועי של המשחקים נרכשו על ידי אולפני ההסרטה Constantin Film בתחילת 1997, וב־2001 נרכשו מחדש בידי חברת Screen Gems של סרטי סוני. אולפני ההסרטה שכרו את פול וו.ס. אנדרסון (אנ') לכתיבת התסריט לסרט הראשון "האויב שבפנים" (2002) ולבימויו. אנדרסון המשיך לכתוב ולהפיק את סרטי ההמשך "האויב שבפנים: אפוקליפסה" (2004), "האויב שבפנים: השמדה" (2007) ושב למלאכת הבימוי לסרטים "האויב שבפנים: החיים שאחרי" (2010), "האויב שבפנים: הגמול" (2012) ו"האויב שבפנים: פרק הסיום" (2016).
הסרט עוקב אחר אליס (בגילומה של מילה יובוביץ'), דמות מקורית שנוצרה עבור סדרת הסרטים, סוכנת חשאית ומומחית לאבטחה שנלחמת בתאגיד "אמברלה" – חברת טכנולוגיה ותרופות, שכלי הנשק הביולוגיים שיצרה גרמו לאפוקליפסת זומבים. דמויות נוספות מהמשחקים מופיעות גם הן, בהן ג'יל ולנטיין (בגילומה של סיינה גילורי), קרלוס אוליברה (בגילומו של עודד פהר), קלייר רדפילד (בגילומה של אלי לרטר), כריס רדפילד (בגילומו של ונטוורת' מילר), ליאון ס. קנדי (בגילומו של יוהאן אורב), אדה וונג (בגילומה של לי בינגבינג) והאנטגוניסטים הראשיים אלברט וסקר (בגילומם של ג'ייסון אומארה ושון רוברטס), ד"ר אלכסנדר אייזקס (בגילומו של איאן גלן) ומייסד תאגיד "אמברלה" ד"ר ג'יימס מרקוס (בגילומו של מארק סימפסון).
לפי ספר השיאים של גינס ל־2012, סדרת סרטי "האויב שבפנים" היא הסדרה בעלת ההכנסות הגבוהות ביותר לעיבוד קולנועי המבוסס על משחק מחשב, עם רף הכנסות של למעלה ממיליארד דולרים.
סדרת הסרטים

| מס' | שם במקור | שם בעברית | תאריך יציאה | אורך | בימוי | תסריט |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Resident Evil | האויב שבפנים | 15 במרץ 2002 | 100 דקות | פול אנדרסון | פול אנדרסון |
| 2 | Resident Evil: Apocalypse | האויב שבפנים: אפוקליפסה | 10 בספטמבר 2004 | 93 דקות | אלכסנדר ויטן | פול אנדרסון |
| 3 | Resident Evil: Extinction | האויב שבפנים: השמדה | 21 בספטמבר 2007 | 97 דקות | רסל מולחאני | פול אנדרסון |
| 4 | Resident Evil: Afterlife | האויב שבפנים: החיים שאחרי | 10 בספטמבר 2010 | 90 דקות | פול אנדרסון | פול אנדרסון |
| 5 | Resident Evil: Retribution | האויב שבפנים: הגמול | 14 בספטמבר 2012 | 96 דקות | פול אנדרסון | פול אנדרסון |
| 6 | Resident Evil: The Final Chapter | האויב שבפנים: פרק הסיום | 27 בינואר 2017 | 106 דקות | פול אנדרסון | פול אנדרסון |
| 7 | Resident Evil: Welcome to Raccoon City | האויב שבפנים: ברוכים הבאים לראקון סיטי | 24 בנובמבר 2021 | 106 דקות | יוהנס רוברטס | יוהנס רוברטס |
סדרת הסרטים > האויב שבפנים

בינואר 1997, אולפני ההסרטה Constantin Film רכשו את הזכויות להפקת עיבוד קולנועי לזיכיון המשחקים כאשר אלן מק'אלרוי נשכר לכתוב את התסריט. בשנת 2001, הזכויות נקנו מחדש בידי סרטי סוני, והאולפנים תקצבו את הסרט בכ-40 מיליון דולרים. בתחילה נשכר ג'ורג' רומרו לביים אותו, אך התסריט אותו הציע נדחה. האולפנים שכרו את פול וו.ס. אנדרסון לכתוב את התסריט, ובסוף שנת 2000 הוכרז כי הוא יביים את הסרט וישמש כתסריטאי. בהמשך הוא ציין כי "הסרט לא יהיה קשור לסדרת המשחקים משום שסרטים קשורים שכאלה הם שכיחים מדי וסדרת המשחקים Resident Evil ראויה לייצוג הולם". בשנת 2001 לוהקה מילה יובוביץ' לתפקיד הראשי כפרוטגוניסטית הסרט. הסרט יצא לאקרנים ב-15 במרץ 2002 בבימויו של אנדרסון ולקח אלמנטים משני המשחקים הראשונים בסדרה.
בסרט זה, תאגיד אמברלה מפעיל מתקן מחקר גנטי סודי ביותר בשם "הכוורת". המתקן ממוקם עמוק מתחת לפני האדמה בעיר הבדיונית ראקון סיטי, והוא נחסם בפני מסתננים מבחוץ בידי המלכה האדומה, מערכת בינה מלאכותית ששולטת בכוורת, לאחר שנגיף הטי שוחרר בתוך המתקן. המלכה האדומה הורגת כל יצור חי במתקן כדי לוודא שהנגיף לא יגיע לפני השטח, אך נגיף הטי מחייה אותם מחדש - הוא הופך את בני האדם לזומבים רצחניים ואת בעלי החיים למוטציות תוקפניות. אליס הייתה בעברה סוכנת אבטחה שעבדה עבור התאגיד עד שזיכרונה נמחק בידי גז העצבים של המלכה האדומה. כשהצוות מנסה להימלט מהכוורת, מפלצת ענקית שמשמשת כנושא מחקר נמלטת מכלאה ורודפת אחריהם. לבסוף נותרים רק אליס ומאט, אך מאט נשרט בידי המפלצת. כשהשניים מגיעים לפני השטח הם מופרדים. מאט משתנה לתוך המפלצת "נמסיס" ואליס מתעוררת לתוך עיר הנגועה בנגיף הטי.
סדרת הסרטים > האויב שבפנים: אפוקליפסה

סרט ההמשך לסרט הראשון החל בשלבי הפקה בשנת 2003 לאחר הצלחת הסרט הראשון. אנדרסון חזר למלאכת הכתיבה, אך בשל מחויבותו לסרט הנוסע השמיני נגד הטורף, הוא לא ביים את הסרט ואלכסנדר וויט נשכר כבמאי. הסרט יצא ב-10 בספטמבר 2004 ולקח אלמנטים מהמשחק Resident Evil 3: Nemesis.
בסרט זה, ההתפרצות הויראלית מגיעה לפני השטח ומתוך מאמץ לבלום את ההתפשטות, מייג'ור טימותי קיין חוסם את כל היציאות מהעיר ראקון סיטי. מבין האנשים הלכודים בעיר נמנים ג'יל ולנטיין ושותפה פייטון וולס. אחרי שאליס מתעוררת מהתרדמת שלה, היא מצילה את ג'יל ואת פייטון מקבוצת מפלצות שנמלטו מהכוורת. הם מקבלים שדר מד"ר צ'ארלס אשפורד שלדבריו יודע את נקודת החילוץ מהעיר ומבקש בתמורה את חילוצה של בתו אנג'לה, שלכודה בראקון סיטי. הקבוצה יודעת שתאגיד אמברלה מתכנן לאייד את ראקון סיטי מעל המפה כדי להשמיד את נגיף הטי אחת ולתמיד. בדרכם להציל את אנג'לה, נמסיס מתקיף אותם אחרי שהוא מקבל פקודה מקיין להרוג את כל חברי יחידת S.T.A.R.S. אחרי חילוצה של אנג'לה, הם עושים את דרכם למסוק החילוץ יחד עם החייל קרלוס אוליברה, שעבד בשירות תאגיד אמברלה אך ננטש בעיר.
אליס מתעמתת עם קיין ועם נמסיס ומביסה אותם, והמסוק מטיס את הקבוצה מהעיר בדיוק כשהיא מופצצת. המסוק מתרסק בהרי ארקלאי ואליס היא היחידה שמתגלית בהריסות. היא נלקחת למתקן אמברלה בדטרויט. כאשר היא מתעוררת, היא נמלטת מהמתקן ומגלה שיש לה כוחות על-אנושיים. היא נחלצת בידי ג'יל וקרלוס, שמחופשים לעובדי התאגיד. לפתע, לוגו תאגיד אמברלה מובזק בעיניה ונשמע קולו של אייזקס שאומר ש"תוכנית אליס מופעלת".
סדרת הסרטים > האויב שבפנים: השמדה

בנובמבר 2005, חברת Screen Gems רכשה את הזכויות לחלק השלישי בסדרת הסרטים. אנדרסון חזר למלאכת הכתיבה, וראסל מלקאהי שימש כבמאי. צילומי הסרט התרחשו במקסיקו והוא יצא לאקרנים ב-21 בספטמבר 2007. הסרט לקח אלמנטים מהמשחק Resident Evil - Code: Veronica.
בסרט זה, נגיף הטי התפשט לעולם כולו, ותאגיד אמברלה פיתח כפילים של אליס מתוך מטרה למצוא את הכפיל שיציג כוחות על-אנושיים כמו שלה. בינתיים, קלייר רדפילד מובילה קבוצת ניצולים דרך מדבר נבאדה כשביניהם נמנים קרלוס אוליברה ול.ג'יי וייד. אליס מחפשת אחר ניצולים ונתקלת בשיירה של קלייר. הם עושים את דרכם ללאס וגאס בחיפוש אחד אספקה כשמטרתם הסופית היא הגעה לחוף המבטחים "ארקדיה" באלסקה. הם נקלעים למארב של זומבים משודרגים שנוצרו בידי ד"ר אייזקס, אשר הורגים את מרבית חברי השיירה. ל.ג'יי ננשך בעבר אך הסתיר זאת מהקבוצה. הוא הופך לזומבי ונושך את קרלוס. אייזקס עצמו גם ננשך אך בניסיון להציל את עצמו הוא מזריק לעצמו כמויות גדולות של נגיף הטי, מה שהופך אותו לטיראנט, מפלצת אימתנית בעלת יכולת התחדשות וכוחות דומים לאלה של אליס.
אליס, קלייר וקרלוס מאתרים מסוק בבסיס אמברלה ומתכננים לפנות את הניצולים לאלסקה. לפני שהוא הופך לזומבי, קרלוס מקריב את עצמו בכך שמוביל משאית לתוך עדר של זומבים. קלייר ושאר הניצולים עושים את דרכם לאלסקה בעוד אליס נותרת מאחור ומתעמתת עם אייזקס. היא מחפשת אותו ברחבי המתקן ומגלה שהיא שובטה. לאחר שהיא מביסה אותו, היא יוצרת קשר עם תאגיד אמברלה ומזהירה אותם שהיא מגיעה בעקבותיהם ושהיא מביאה איתה "חברים".
סדרת הסרטים > האויב שבפנים: החיים שאחרי

לפני צאתו של הסרט השלישי, חברת Constantin Film תכננה להוציא סרט רביעי. הסרט מתרחש ביפן והוא מצולם בשיטה תלת-ממדית במצלמות שפותחו בידי ג'יימס קמרון עבור הסרט "אווטאר". הסרט יצא ב-10 באוקטובר 2010 בבימויו ובכתיבתו של פול וו.ס. אנדרסון ולקח אלמנטים מהמשחק Resident Evil 5.
לאחר אירועי "השמדה", אליס וכפיליה תוקפים את מפקדת אמברלה בטוקיו. וסקר נמלט ומשמיד את המתקן, עם הכפילים בתוכו. הוא מתעמת עם אליס במסוק שלו ומזריק לה נסיוב שמסיר את כוחותיה. המסוק מתרסק ורק אליס מגיחה מההריסות. אחרי שישה חודשים של חיפושים אוויריים כושלים אחר ניצולים, אליס יוצא לכיוון המשוער של "ארקדיה". היא נוחתת במנחת מסוקים באלסקה ומוצאת את קלייר, אך זו האחרונה נשלטת בידי תאגיד אמברלה וזכרונה נמחק. הן טסות ללוס אנג'לס ובדרך מגיעות לבית כלא בו הן מוצאות את לות'ר ווסט ואת כריס רדפילד, אחיה של קלייר. הם מסבירים שארקדיה היא למעשה אוניית משא מחוץ לאזור החוף אשר משדרת הודעה מוקלטת ומחפשת אחר ניצולים. הם מגיעים לאונייה אך מגלים שהיא נטושה. זכרונה של קלייר מתחיל לחזור והיא נזכרת שעובדי אמברלה תקפו את הניצולים והעבירו אותם לאונייה. הם מגלים שהאונייה היא מתקן מחקר של אמברלה, ובה מתנהלים ניסויים בניצולים. השלושה פוגשים בוסקר, שקיבל כוחות-על מנגיף הטי. אחרי הקרב ביניהם, אליס שולחת שדר לניצולים וקוראת להם להגיע לאונייה מתוך תקווה להפוך אותה למקום מבטחים. עם סיום הסרט, צי מסוקי קרב של תאגיד אמברלה בהנהגת ג'יל ולנטיין מתכונן לצאת לקרב נגד הניצולים.
סדרת הסרטים > האויב שבפנים: הגמול

הסרט נכתב ובוים בידי פול וו.ס. אנדרסון ותוכנן להיות מצולם יחד עם הסרט השישי, אך אנדרסון בחר להתמקד בו. צילומי הסרט נערכו בטורונטו, אונטריו. בסרט זה שבו השחקנים מישל רודריגז, קולין סלמון ועודד פהר לגלם את תפקידם משני הסרטים הראשונים בסדרה. בנוסף לכך הצטרפו מספר שחקנים בתפקידים ממשחקי המחשב, ביניהם יוהאן אורב כליאון ס. קנדי, קווין דורנד כברי בורטון ולי בינגבינג כאדה וונג. הסרט יצא לאקרנים ב-14 בספטמבר 2012 ולקח אלמנטים מהמשחקים Resident Evil 4 ו-Resident Evil 5.
בסרט זה, אליס מתעוררת בבסיס אמברלה ונחקרת בידי ג'יל ולנטיין. במהלך הפסקת חשמל שנגרמה בידי אדה וונג, אליס נמלטת מכלאה ונפגשת איתה. וונג מסבירה לה שוסקר מתכנן לעזור לבריחתה של אליס ולהילחם במחשב-העל "המלכה האדומה" וזאת בניסיון להציל את מה שנשאר מהמין האנושי. וסקר ארגן סוכנים עצמאיים להסתנן לבסיס ולעזור לאליס, אדה, ליאון, ברי ולות'ר להימלט. בדרכם, אליס מוצאת כפילה של ילדה בשם בקי. הם גם מוצאים כפילים של קרלוס, אחד וריין - כולם תחת פקודתה של ולנטיין. אחרי שאליס נפגשת עם צוות החילוץ, חייליה של ולנטיין מתעמתים מולם והורגים את ברי, קרלוס ואחד. אליס, לות'ר, ליאון ובקי מגיעים לפני השטח ונתקלים בצוללת, ממנה מגיחות ולנטיין, ריין הכפילה ואדה השבויה. ולנטיין מקבלת פקודות חדשות מהמלכה האדומה להרוג את אליס, והיא נלחמת בה בזמן שריין נלחמת בליאון ובלות'ר. אליס מצליחה להסיר את המתקן ששולט בוולנטיין, שחוזרת לעצמה, ומצטרפת לליאון בקרב נגד ריין. לאחר מכן, החבורה מגיעה לבסיסו של וסקר, וכדי להחיל את תוכניתו הוא מזריק לאליס את נגיף הטי ומחזיר לה את כוחותיה. הוא אומר לה שהיא אחראית להצלת שארית המין האנושי מכליה.