stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שושנה חלוץ מרכזי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  שי כנות
 הופק בידי:  דפנה פרנר שי אינס עופר נעים משה אדרי לאון אדרי
 תסריט:  עודד רוזן
 עריכה:  יצחק צחייק
 שחקנים ראשיים:  אושרי כהן גל גדות אלי פיניש מריאנו אידלמן יוסי מרשק 
 מוזיקה:  דניאל סלומון
 צילום:  עופר ינוב
 מדינה:  ישראל
 חברת הפקה:  ארצה הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  ישראל 17 ביולי 2014
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שושנה חלוץ מרכזי הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 2014 בבימויו של שי כנות, על פי תסריט של עודד רוזן ובכיכובם של אושרי כהן, גל גדות, אלי פיניש, מריאנו אידלמן ויוסי מרשק.
עלילת הסרט מתארת את סיפורו של כדורגלן מוכשר, הנאלץ להתחזות להומוסקסואל בעקבות הסתבכות עם מאפיונרים. הסרט צולם בחלקו במלון הרודס בתל אביב ובאצטדיון טדי בירושלים.
תקציר העלילה

עמי שושן (אושרי כהן) הוא כדורגלן מוכשר - חלוצה המרכזי הצעיר והמצטיין של קבוצת "בני ירושלים" וכוכב-על בבירה (על אף שלא מצוין בפירוש, "בני ירושלים" מתבססת בבירור על בית"ר ירושלים).
ערב אחד, כאשר שושן יוצא לחגוג במועדון לילה ירושלמי את שעריו במשחק ליגה, הוא נתקל במירית בן הרוש (גל גדות) היפהפייה ומתאהב בה. בהיותו רווק חביב, אך לא חכם במיוחד, נהנתן ורודף שמלות, שושן מפלרטט עם מירית, מבלי לדעת שהיא "רכושו הבלעדי" של חיים "כושי" בוקובזה (אלי פיניש), ראש ארגון פשע ירושלמי.
"כושי", עבריין סוציופת וקר-רוח, שחש פגיעה אנושה בכבודו מתכוון לחסל את שושן בו-במקום, אך בסופו של דבר, נעתר לתחינתו הנואשת של שושן, כי יוותר על עונש המוות וימירו בהשפלה כבדה. "כושי" מוכן לחוס על חייו של שושן, בתנאי אחד: שיכנס מסיבת עיתונאים בתוך שלושה ימים, ויבשר לאומה, בשידור חי, לפני ההנהלה, האוהדים וכל עם ישראל, שהוא הומוסקסואל גאה.
צוות השחקנים

עמי שושן (אושרי כהן) - חלוץ מרכזי צעיר ומצטיין של קבוצת "בני ירושלים", אשר נאלץ להתחזות להומוסקסואל, בעקבות הסתבכותו עם בוקובזה.
מירית בן הרוש (גל גדות) - החברה של בוקובזה, שלבסוף הופכת למושא אהבתו וחברתו הטובה של עמי.
חיים "כושי" בוקובזה (אלי פיניש) - הנבל הראשי של הסרט, מאפיונר עצבני.
דדה בן שבת (מריאנו אידלמן) - הסוכן האישי של עמי.
סמי אבו סאלח (יוסי מרשק) - סגנו ויד-ימינו הבכיר של בוקובזה, הנבל המשני בסרט.
נחי (יניב ביטון) - אוהד הקבוצה וחבר של עמי.
שוקולד, מנטה ומסטיק (זבולון מושיאשווילי, חיים זנאתי ויעקב זדה דניאל) - אוהדים של הקבוצה.
פז וחיליק (עינת ויצמן ורותם קינן) - נציגי קהילת הלהט"ב.
אייזיק דוידוף (צבי שיסל) - נשיא מועדון הקבוצה.
לירן שמעוני (אנחל בונני) - שחקן בקבוצה.
דראגיסטיות (ניקי גולדשטיין, ניסו שליו וטל קלאי) - זמרות במועדון.
מוקי הוכמן (עמי סמולרצ'יק) - צלם ערוץ הספורט.
פוקס (קובי מאור) - כתב ספורט.
גברת שושן (מיקי קם) - אמא של עמי.
מנהל הקבוצה (דדי זהר) - מנהל קבוצת בני ירושלים.
המאמן (יהודה אליאס) - מאמן "בני ירושלים", אשר מעלה את עמי למגרש למורת רוחם של האוהדים.
הרב קמינר (אלי גלפרין) - מורה בישיבה.
מאיר איינשטיין (בתפקיד עצמו) - שדרן ספורט.
מירי נבו (בתפקיד עצמה) - שדרנית ספורט.
שרון פרי (בתפקיד עצמה) - שדרנית ערוץ הספורט.
ביקורות ותגובות

לצד הצלחה קופתית (הסרט מכר 62,000 כרטיסים תוך כעשרה ימים מיום יציאתו לאקרנים) לא זכה הסרט לחיבוק דומה מצד המבקרים. יעל ברנר (ynet) כתבה כי הסרט ”נושא מסר של סובלנות ומתיימר לחבק את הקהילה הלהט"בית [...] כאשר הוא עצמו חוטא בחיזוק סטריאוטיפים”; ומבקרים כדוגמת שמוליק דובדבני (ynet) וגידי אורשר (גלי צה"ל) חיוו דעה בלתי חיובית על הסרט.
בעיתונות הזרה, לעומת זאת, זכה הסרט לביקורות אוהדות. המגזין האמריקאי-יהודי "Tablet Magazine" כתב במאמרו על הסרט כי ”שושנה חלוץ מרכזי אינו רק מצחיק, אלא גם בעל משמעות”.
פרסים

בטקס פרסי המדיה הגאה שנערך ב-2015 במסגרת TLVfest - הפסטיבל לקולנוע גאה בסינמטק תל אביב זכה השחקן יניב ביטון בציון לשבח על נראות להט"בית חיובית לשחקן בגין תפקידו כנחי בסרט.
מוזיקה

את המוזיקה המקורית לסרט הלחין דניאל סלומון.
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, צפו: גל גדות מככבת בקומדיית כדורגל, באתר הארץ, 23 ביוני 2014
↑   אורון שמיר, עכבר העיר, "שושנה חלוץ מרכזי": הכי פוגעני שיש, באתר הארץ, 17 ביולי 2014
↑   נירית אנדרמן, הקולנוע הישראלי נזכר סוף סוף שכדאי להצחיק את הקהל, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2014
↑  עכבר העיר, פרסי עכבר העיר: הסרט הישראלי הטוב של השנה, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2014
↑  יעל ברנר, עינת ויצמן: דעותי הפוליטיות פגעו לי בקריירה, באתר ynet, 17 ביולי 2014
↑  שמוליק דובדבני, "שושנה חלוץ מרכזי": החמצה מהנקודה, באתר ynet, 18 ביולי 2014
↑  גידי אורשר, ‏"שושנה חלוץ מרכזי" - פוסט בורקס, באתר גלי צה"ל, 20 ביולי 2014
↑  Israeli Comedy Scores Points by Bringing Together Soccer and Gay Politics
↑  ג'ורג' אבני, ‏גיבורי הריאליטי של הקהילה: טום ואוריאל, באתר ‏מאקו‏, 30 בינואר 2015
ויצק

ויצק בפעולה בשנות ה-50
חלק של ויצק, בתצוגה בפקולטה למדעי המחשב של מכון ויצמן למדע
ויצַק (WEIZAC, ראשי תיבות באנגלית: Weizmann Automatic Calculator) הוא המחשב הראשון במדינת ישראל, ואחד המחשבים האלקטרוניים הראשונים בעולם. המחשב, שנבנה במכון ויצמן, החל לפעול בשנת 1955, ופעל עד שנת 1963. במשך שש שנים היה המחשב היחיד שפעל בישראל, ורק בשנת 1961 הצטרף אליו מחשב שני, שנרכש לממר"ם.
הקמת המחשב

היוזמה לבנייתו של ויצק הייתה של פרופ' חיים לייב פקריס, ראש המחלקה למתמטיקה שימושית במכון, שהתנה את בואו למכון ויצמן בקיומו של מחשב התואם למחשב שעמד לרשותו בפרינסטון, משום שמחקריו הצריכו חישובים רבים (לשירותו עמד צוות של מחשבות - מפעילות מכונות חישוב, שערכו חישובים למענו). ועדה שעם חבריה נמנו אלברט איינשטיין, ג'ון פון נוימן ורוברט אופנהיימר אישרה פרויקט זה, אף כי איינשטיין התפלא מדוע ארץ ישראל הקטנה והענייה זקוקה למחשב, ועל כך ענה לו פון נוימן, שפקריס לבדו יוכל לספק עבודה מדעית למחשב בתפוסה מלאה.
תכנון המחשב החל בראשית 1954, על בסיס המחשב של פון נוימן שהופעל ביוני 1953 במכון למחקר מתקדם בפרינסטון. תקציב הפרויקט עמד על 50,000 דולר, כחמישית מתקציבו הכולל של מכון ויצמן באותה עת ובנייתו ארכה חודשים ארוכים. בראש צוות ההקמה עמד ד"ר ג'רלד אסתרין, שצבר ניסיון בפרויקט של פון נוימן, ואליו הצטרפו צבי ריזל, אפרים פריי ואביעזרי פרנקל שהיה בין יתר התפקידים גם התומך הטכני. אף שהמחשב התבסס על זה של פון נוימן, נעשו בו שינויים אחדים, בזכות התפתחות הטכנולוגיה. המחשב החל לפעול באוקטובר 1955.
מבנה המחשב

היחידה האריתמטית ("מעבד" בלשון ימינו) כללה 2,000 שפופרות ריק. הזיכרון הראשון של ויצק היה תוף מגנטי שנבנה בבית המלאכה של המכון. הזיכרון היה בן 1,024 מילים, שבכל אחת מהן 40 סיביות. כשנה וחצי לאחר הפעלתו הוחלף הזיכרון, לזיכרון עשוי מטַבַּעוֹת פֵרִיט (ferrite-core memory) שנרכש בארצות הברית. בזיכרון זה היו 4,096 מילים. זיכרון זה היה מהיר מקודמו, והביא להגדלת מהירות החישוב פי 500. לקלט/פלט שימש קורא/מנקב של סרטי נייר. הדפסתו של סרט הנייר נעשתה באמצעות טלפרינטר מסוג "פלקסורייטר" (Flexowriter) שהוזן בסרט הנייר. בשנת 1958 הותקנו כונני סרטים, שהבקר שלהם היה עשוי מטרנזיסטורים. בתחילת 1961 נוספו לוויצק עוד שתי יחידות זיכרון בנות 4,096 מילים כל אחת.
כל פקודה של ויצק הורכבה מ-20 סיביות (חצי מילה): 8 לקוד הפקודה ו-12 לכתובת. תכנותו של ויצק נעשה בשפת מכונה. המתכנת כתב את פקודות המכונה בצורה סימבולית, ותרגם אותן לקוד מחשב הקסדצימלי שבו כתובות אבסולוטיות. התוכנית נוקבה על סרט נייר לשם הזנתה למחשב. המתכנת הראשי של ויצק היה פנחס רבינוביץ, מתמטיקאי בעל מוניטין, והוא יצר שגרות לשימושם של כל משתמשי המחשב. שגרות אלה כללו פונקציות מתמטיות, תרגום מבינארי לעשרוני ולהפך, אריתמטיקת נקודה צפה ועוד. כמחשבים אחרים באותה עת, היה ויצק אחד ויחיד, ותוכניות שנכתבו בעבורו התאימו רק לו (הן לא התאימו אפילו למכונות אחרות מפרינסטון).
שימושי המחשב

ויצק שימש למחקר במתמטיקה שימושית, ולביצוע פעולות חישוב ארוכות ומסובכות. מחקר אחד שהשתמש ביכולת חישוב זו היה פתרון בעיות הקשורות בגאות ושפל. החישובים שביצעו מדעני המכון באמצעותו אפשרו לשרטט מפות המתארות בקירוב רב את תנודות הגאות והשפל בעולם. וכך גילו מדעני המכון את מיקומה המדויק של נקודה אמפידרומית (נקודה שלעולם לא מתחוללים בה גאות ושפל), בדרום האוקיינוס האטלנטי. קיומה של הנקודה אושר אחר כך באמצעות מדידות.
במחקר אחר השתמשו מדעני המכון בוויצק לחישוב הספקטרום של אטום הליום. במחקרים נוספים בוצעו באמצעות ויצק חישובים שנועדו לבחינת מודלים תאורטיים שונים באשר למבנה הפנימי של כדור הארץ.
תחומי מחקר נוספים היו קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, הידרודינמיקה, אנליזה נומרית, סייסמולוגיה תאורטית ועוד. בנוסף לחוקרי המחלקה למתמטיקה שימושית שימש ויצק את חוקרי המחלקות לפיזיקה ולכימיה, וכן משתמשים מחוץ למכון, ובהם פרופ' יואל רקח מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
המחשב שימש גם לצורכי צה"ל.
סיום ההפעלה ומורשת

בדצמבר 1963 לאחר שמונה שנות פעילות, הסתיימה הפעלתו של ויצק, ובמקומו החל לפעול מחשב חדש שנבנה במכון ויצמן, הגולם. עוד לפני בניית הגולם, בתחילת שנת 1963, רכש המכון (באמצעות תרומה של הלורד רוטשילד) מחשב מדגם 1604A (אנ') מתוצרת חברת קונטרול דאטה, שהיה אז אחד המהירים בעולם. מחשב זה החליף למעשה את מחשב הויצק.
ב-5 בדצמבר 2006 הכריז ה-IEEE על ויצק כעל "אבן דרך בהיסטוריה העולמית של הנדסת האלקטרוניקה והמִחשוב" בטקס שנערך במכון ויצמן, ו"מדליית WEIZAC" הוענקה לבוניו.
לקריאה נוספת

שלמה יחיא, "התפתחות המחשבים בישראל - הויצאק - מכון ויצמן למדע", מעשה חושב, פברואר 1982
Leo Corry and Raya Leviathan, WEIZAC: An Israeli Pioneering Adventure in Electronic Computing (1945-1963), Springer Verlag, 2019.
Leo Corry and Raya Leviathan, Chaim L. Pekeris and the Art of Applying Mathematics with WEIZAC (1955–1963), Springer Verlag, 2023.
הערות שוליים

↑  צבי ארטשטיין, הקשר המתמטי, ספרי עליית הגג, עמ' 317
↑  הופעל המוח האלקטרוני ברחובות, דבר, 24 באוקטובר 1955
↑  ריאיון עם פרופ' פרנקל
ויצק ועל ידו אחד מחברי צוות ההקמה, צבי ריזל (1957)
פאראלקס

| --- | --- |

פאראלקס, כפי שהופיע בחוברת Green Lantern: Rebirth #3 מפברואר 2005, אמנות מאת אית'ן ואן סקייבר.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  כהאל ג'ורדן: Green Lantern Vol.3 #50 (מרץ 1994) כיצור: Green Lantern: Rebirth #1 (דצמבר 2004)
 יוצרים:  רון מארץ, דאריל בנקס ג'ף ג'ונס, אית'ן ואן סקייבר (יצור)
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כהאל ג'ורדן/קייל ריינר: שינוי מרקם המציאות, שליטה בזמן. כיצור: יכולת תעופה, דיבוק, שליטת מחשבות, יצירת פחד ומבני אנרגיה.
 חבר בקבוצה:  חיל סינסטרו
 דמויות קשורות
 אויבים:  אלן סקוט, אבין סור, ג'סיקה קרוז, איון, חיל הפקחים הירוקים 
 
פאראלקס (באנגלית: Parallax) הוא דמות בדיונית של ישות-על חייזרית המופיעה בחוברות הקומיקס גרין לנטרן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה כמארחו של האל ג'ורדן בחוברת Green Lantern Vol.3 #50 ממרץ 1994 ונוצרה על ידי הכותב רון מארץ והמאייר דאריל בנקס. מאוחר יותר היא הופיעה לראשונה כישות בחוברת Green Lantern: Rebirth #1 מדצמבר 2004 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף ג'ונס והמאייר אית'ן ואן סקייבר.
דמותו של פאראלקס מדורגת במקום 92 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את קולו בסרט הלייב אקשן גרין לנטרן מדבב השחקן קלנסי בראון.
היסטוריה פרסומית > חיל סינסטרו

באירועי "מלחמת חיל סינסטרו", חיל סינסטרו לוכד את קייל ריינר מתוך כוונה להפכו למארח החדש של פאראלקס. סינסטרו מגלה לריינר את דבר קיומו של איון, ושמדובר בישות אנרגטית שנדרשת למארח בדומה לפאראלקס, והיא מחוברת לנשמתו של ריינר. לאחר מכן, סינסטרו מחלץ בכוח את ישותו של איון מריינר, ופאראלקס משתלט עליו כמעט מיידית. פאראלקס כריינר הופך לאחד מחייליו של אנטי-מוניטור, יחד עם האנק הנשאו (סייבורג סופרמן), סופרבוי פריים וסינסטרו עצמו. לאחר טבח של כמה מחברי חיל הפקחים הירוקים, פאראלקס לוכד את ג'ורדן, גרדנר וסטוארט ולוקח אותם לקווארד. הפקחים האבודים מגיעים ומצילים את חבריהם השבויים. במהלך הקרב, פאראלקס הורג את ג'ק טי צ'אנס לאחר שגורם לו לחוות מחדש פחד ממשפחתו המתעללת.
על כדור הארץ, פאראלקס מתכוון להרוג את אחיו של ג'ורדן, כאשר זה מתעמת מולו והכוח שבטבעתו אוזל. בעקבות כך, פאראלקס משתלט גם עליו. בסופו של דבר, הפקחים הירוקים של סקטור הארץ עוזרים לריינר להתגבר על פחדיו ולהשתלט על ישות הפחד. כעת בצורתו המקורית, פאראלקס מתקיף אותם עד אשר גאנטת וסאיד מגיעים ולוכדים את הישות לתוך ארבע סוללות הכוח של ג'ורדן, ריינר, גרדנר וסטוארט.
היסטוריה פרסומית > הלילה האפל ביותר

בשעה שג'ורדן ובני בריתו מגינים על קוסט סיטי מפני מתקפה של פקחים שחורים, הספקטר כפקח שחור מנסה להשתלט עליו. בהאמינו שהספקטר פוחד מפאראלקס, ג'ורדן מזמן את גאנטת וסאיד שברשותם ארבע סוללות הכוח מתוך כוונה לשחרר את פאראלקס. סינסטרו משחרר אותו מכלאו, וג'ורדן מאפשר לישות להשתלט עליו שוב. פאראלקס נלחם בפקח השחור וקורע אותו לגזרים, לפיכך מחלץ ממנו את הספקטר האמיתי. לאחר מכן, פאראלקס מנסה להשמיד את הספקטר, אך זה משתמש בפחדו נגדו בשילוב עם אהבתה של קרול פריס לג'ורדן, ומצליח לחלץ את פאראלקס ממארחו. לבסוף, פאראלקס נמשך בידי כוח מסתורי למיקום שאינו ידוע.
כאשר סינסטרו הופך לפקח לבן, הוא מנטר את דפי ההיסטוריה של הספקטרום הרגשי ומגלה כי היצור הראשון בקיום התבונתי שאי פעם חווה פחד התפתח לכדי פאראלקס.
היסטוריה פרסומית > היום הבהיר ביותר

פאראלקס נלקח לכוכב המת ריוט, היכן שדמות עוטה שחורים כולאת אותו בבועת אנרגיה וכובלת אותו למונולית הנושא את סמל חיל סינסטרו. מסביב לפאראלקס כבולות שאר ישויות האנרגיה של הספקטרום הרגשי, כאשר כל אחת כבולה למרגלות מונולית הנושא את סמל החיל אליו היא שייכת. מאוחר יותר, כאשר ג'ורדן, בארי אלן ויתר בני בריתם מנסים לאתר את ישויות הרגש, הם מוצאים את פאראלקס, שמנצל חולשה זמנית אצל הפלאש כדי להשתלט עליו. בכך שהוא כעת בעל כוחותיו של מאיץ השני, פאראלקס מסוגל לשלב את כוחותיו עם האנרגיה הבין-ממדית אותם יוצרים מאיצי השני באשר הם. אולם, פאראלקס עדיין מעוניין להשתלט במארחו הישן ג'ורדן, והשניים נלחמים. הדמות המסתורית מתערבת ומונעת מפאראלקס את נסיונותיו.
פרוסליט, התגלמות החמלה, משחררת את פלאש מאחיזתו של פאראלקס, ואילו אדארה - התגלמות התקווה - נלחמת בדמות המסתורית, שמגלה כי כל מעשיו נועדו ללכוד את כולם יחדיו, והוא מתגלה כשומר היקום העריק קרונה. כשקרונה מתקיף את אואה, הוא מכניס את פאראלקס לתוך סוללת הכוח הראשית, מה שמחדש את "הטומאה הצהובה" ומאפשר לו להשתלט על כל הפקחים הירוקים באשר הם.
כוחות ויכולות

לפאראלקס כוחות עצומים לשליטת מחשבות ולהטלת פחד, חזקים דיים להשתלט על גיבורי על כסופרמן, וונדר וומן ואף הספקטר, למעט אלה אשר מסוגלים להבין את מהות רגש הפחד ולהתגבר עליו, כמו קייל ריינר ובאטמן. למרבה הפליאה, אין הוא מסוגל להשתלט על אלן סקוט, הגרין לנטרן מתור הזהב (אבין סור מסביר כי העובדה שכוחותיו של סקוט נובעים מלב הכוכב האגדי ולא מטבעת הכוח של שומרי היקום יכולה להיות הסיבה לכך). מה שכן, סקוט חלה והדבר גרם לו להיחלש מאוד מהתקפותיו של פאראלקס.
פאראלקס מסוגל להשתלט על כל יצור תבונתי ברגע שהוא חש בו מעט פחד. כמו כן, הוא מסוגל ליצור מבני אנרגיה ירוקים וצהובים. על ידי כך הוא הצליח ליצור תעתיק מושלם של סינסטרו בשעה שג'ורדן אחוז הדיבוק נלחם בו באואה לפני ששבר את מפרקתו, בכך גרם לכולם להאמין שסינסטרו מת.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #92 - Parallax
משמר הדמוקרטיה הישראלית

| --- | --- |
 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  רמת גן
 תקופת הפעילות:  2019–הווה (כ־6 שנים)
 
משמר הדמוקרטיה הישראלית היא עמותה שהוקמה בשנת 2019 כדי לפעול "להטמעת ערכי מנהל תקין ואתיקה בקרב עובדי ונבחרי ציבור, לחיזוק עקרון השוויון בפני החוק ואכיפתו, לחיזוק עריכה הדמוקרטיים של המדינה, כינון חוקה ראויה, הפרדת הרשויות ואיזונים ובלמים ביניהן, העמותה תפעל למען האינטרס הציבורי ולטיפוח ערכי היסוד של הדמוקרטיה הישראלית, כמדינה יהודית ודמוקרטית, בתחומי שלטון החוק, המשטר והמינהל הציבורי, לשיפור נורמות השלטון והמשטר התקינות ולמיגור שחיתות שלטונית, ולגיבוש וקידום חקיקה שתעגן ערכים אלה, לחיזוק מעמד הרשות השופטת, עקרונות המשפט, הצדק וזכויות האדם." מייסדי העמותה הם עו"ד דורון ברקת, עו"ד יובל יועז ועו"ד אוהד שפק.
בין פעולות העמותה:
בעקבות החלטה של ממשלת ישראל, בפברואר 2020, להקים ועדת בדיקה ממשלתית בנושא התנהלות המחלקה לחקירות שוטרים הגישה העמותה עתירה לבג"ץ, שבעקבותיה הורה בג"ץ על הקפאת פעילות הוועדה עד לקבלת הכרעה בעתירות שהוגשו נגד הקמתה.
בעקבות החלטה של הכנסת ה-22 להעניק לחבר הכנסת חיים כץ חסינות מפני העמדתו לדין פלילי, הגישה העמותה עתירה לבג"ץ שיורה על ביטול חסינות זו. העתירה נדחתה על הסף, בין השאר משום שבמשך הזמן שחלף ממועד הגשת העתירה ועד לדיון בה הכנסת ה-22 סיימה את כהונתה ותוקף החסינות פג. בעקבות זאת פנתה העמותה ליועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, בבקשה שיגיש שוב את כתב האישום נגד חבר הכנסת כץ.
הגשת עתירה, שנדחתה על הסף, בדרישה לפתוח בחקירה פלילית ב"פרשת המניות" - רכישת מניות על ידי בנימין נתניהו בחברה שבשליטת בן דודו, נתן מיליקובסקי.
הגשת עתירות, שנדחו, נגד הטלת הרכבת ממשלת ישראל ה-35 על בנימין נתניהו, הנאשם בעבירות שחיתות, ונגד מינוים של חברי הכנסת צבי האוזר ואסנת מארק לנציגי הכנסת בוועדה לבחירת שופטים.
הגשת עתירה לבג"ץ נגד החלטה של ממשלת ישראל ה-34 להקים ועדת בדיקה ממשלתית בנושא התנהלות המחלקה לחקירת שוטרים. העתירה התקבלה והקמת ועדת הבדיקה בוטלה.
הגשת עתירה לבג"ץ בדרישה לעדכן את הנחיית היועץ המשפטי בנושא חירות ההפגנה. בעקבות זאת עודכנה ההנחיה בשני נושאים: גבולות סמכותה של המשטרה להתנות קיום הפגנה במתן רישיון, והתנאים וההגבלות על קיום הפגנות ליד או בסמוך לבתיהם של אנשי ציבור.
הגשת עתירה לבג"ץ לפרסום מלוא פרטיו של הסכם חמאס–ישראל מינואר 2025. העתירה נדחתה בנימוק שסעיף 35(א) לחוק יסוד: הממשלה קובע שהחלטות הממשלה בנושאי ביטחון המדינה ויחסי חוץ שלה הן סודיות.
הערות שוליים

↑  משמר הדמוקרטיה הישראלית, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  אברהם בלוך, ‏מכה לאוחנה: בג"צ הקפיא את פעילות ועדת מח"ש, באתר "סרוגים", 24 בפברואר 2020
בג"ץ 1182/20 משמר הדמוקרטיה הישראלית ואחרים נ' שר המשפטים, ח"כ אמיר אוחנה, ניתן ב־24 בפברואר 2020
↑  בג"ץ 1273/20 משמר הדמוקרטיה הישראלית נ' הכנסת ה-22 ואחרים, ניתן ב־9 בספטמבר 2020
↑  הודעה לעיתונות, בעמוד הפייסבוק של משמר הדמוקרטיה הישראלית, 9 בספטמבר 2020
↑  בג"ץ 7365/20 משמר הדמוקרטיה הישראלית נ' היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט ואחרים, ניתן ב־27 באוקטובר 2020
↑  אוהד שפק, למה עתרנו לבג"ץ נגד ממשלת נתניהו-גנץ, באתר ynet, 30 באפריל 2020
↑  בג"ץ 1182/20 משמר הדמוקרטיה הישראלית נ' שר המשפטים ואחרים, ניתן ב־10 בפברואר 2021
↑  אברהם בלוך, ‏עתירה לבג"ץ: מנדלבליט לא עדכן נוהל, בניגוד לפסיקה, באתר "סרוגים", 14 במרץ 2021
↑  חירות ההפגנה, באתר הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, 5 בינואר 2022
↑  ציוץ בטוויטר של משמר הדמוקרטיה הישראלית, 19 בינואר 2022
↑  עע"מ 78693/25 משמר הדמוקרטיה הישראלית נ' ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי ואחרים, ניתן ב־16 בפברואר 2025
מקס מרקורי

| --- | --- |

מקס מרקורי, כפי שהופיע בחוברת The Flash Vol.5 #75 מספטמבר 2019, אמנות מאת הווארד פורטר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  Quality Comics (קוויקסילבר) DC קומיקס (מקס מרקורי)
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הזהב של הקומיקס: National Comics #5 (נובמבר 1940) לפני המשבר בזמן: Flash Vol.2 #76 (מאי 1993) לאחר הלידה מחדש: The Flash Vol.5 #26 (ספטמבר 2017)
 יוצרים:  ג'ק קול, צ'אק מזוג'יאן שכתוב מחודש: מארק וייד
 מידע
 שם אמיתי:  מקס קרנדל
 כינויים:  רץ הרוח, סופת ההצלפה, קוויקסילבר, מסטר הזן של המהירות
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  גיבור-על
 כוחות:  מהירות-על, שליטה מולקולרית, מסע בזמן ובין ממדים.
 חבר לשעבר בקבוצה:  פרידום פייטרס יחידת אול-סטאר
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ד"ר הלן קלייבורן (בת)
 אויבים:  סביטר 
 
מקס מרקורי (באנגלית: Max Mercury) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס  בחוברת National Comics #5 מנובמבר 1940 ונוצרה על ידי הכותב ג'ק קול והמאייר צ'אק מזוג'יאן. בהמשכיות שלפני המשבר בזמן, דמותו שוכתבה מחדש בידי מארק וייד והופיעה בחוברת Flash Vol.2 #76 ממאי 1993.
לאחר שמקורותיה של הדמות היו עלומים פרט לשמה הפרטי "מקס", היא שוכתבה מחדש בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 לפני המשבר בזמן בשם מקס מרקורי כדי להבדילה מגיבור-העל קוויקסילבר של חברת מארוול קומיקס. הדמות נכתבה כמורה רוחני לוולי וסט.
ביוגרפיה בדיונית

לפי סיפור המקור של וייד, מקס מרקורי היה סייר בצבא הפרשים של ארצות הברית בשנות ה-30 של המאה ה-19, שהתיידד עם השבטים הילידים. הוא נדהם למראה טבח השבטים האינדיאנים בפקודת מפקדו. הוא כושף וקיבל מהירות-על בידי שמאן אינדיאני גוסס, שביקש בנשימתו האחרונה להזהיר את שאר חברי השבט החוזרים מהציד ממארב של צבא הפרשים. בשנים הבאות הוא שימש כמגן השבטים הילידים ונודע בקרב האינדיאנים כ"אווהוטה" (Ahwehota, "ההוא שרץ מאחורי הרוח") ולאחרים כ"רץ הרוח".
מרקורי ערך מסעות בזמן ללא הרף, כאשר לילה אחד באמצעה של סופת ברקים נמשך לעבר כוח המהירות - מקור הכוח לכל המאיצים באשר הם. לעיתים הוא מוצא עצמו מספר עידנים קדימה בעתיד. ניסיון ראשון הותיר אותו בניו יורק של שנות ה-90 של המאה ה-19, בהם יצר לעצמו את הזהות "סופת ההצלפה" (Whip Whirlwind). ניסיונות נוספים הותירו אותו בשנות ה-30 ושנות ה-40 של המאה ה-20 כקוויקסילבר, בהם שימש כמורה רוחני לפלאש מתור הזהב ג'יי גאריק ולג'וני קוויק. באותה תקופה הוא גם הכיר את זטארה, אביה הקוסם של זטאנה.
בשנת 1947, מקס הציל את העיירה מנצ'סטר, אלבמה מידיו של הנבל דוקטור מורלו, שהגז הרעיל שלו שרף את ריאותיו של מקס וזיהם את דמו. הוא נמצא בידי ד"ר דייוויד קלייבורן, שעזר בשיקומו והפך לחברו הטוב. מקס נמלט חזרה בזמן כאשר ד"ר קלייבורן גילה את דבר הרומן האסור שניהל מקס עם אשתו. מרקורי הופיע מחדש בשנות ה-60 של המאה ה-20 ונלחם מול נבל-העל סאביטר, אך במרדף אחריו קפץ שוב חזרה לעתיד. הוא העביר מספר שנים במחבוא עד אשר השתכנע בידי גאריק לחזור לפעילות כאשר פרופסור זום התחזה לבארי אלן. בשנים האחרונות, מרקורי הוא המורה הרוחני לוולי וסט ולבארט אלן. הוא לימד את וסט על כוח המהירות ועודד אותו להגביר את מהירותו על ידי שבירת המחסום המנטלי שמנע ממנו להגיע למהירויות שמעבר למהירות הקול. נוסף על כך, הוא ניסה ללמד את בארט (שבאותה תקופה נטל את זהות אימפולס) מידה של שליטה עצמית, כיוון שהנער - שגדל בעולם מדומה בעתיד - היה פזיז וזינק ללא כל מחשבה לעבר הסכנות האורבות בעולם האמיתי. בשעה שמרקורי התגורר עם בארט במנצ'סטר, אלבמה, הוא ניסה לאתר את אהובתו לשעבר לורה קלייבורן אך נודע לו כי היא מתה והותירה אחריה בת - פיזיקאית בשם הלן קלייבורן, שהתברר כי היא בתו מאותו רומן קודם.
מרקורי נעלם לאחר מכן והתברר כי הוא נחטף ועונה בידי נינג'ות של סאביטר, אך הצליח להימלט ושב לביתו בשארית כוחותיו. וסט מוצא אותו ולוקח אותו לבית החולים, והוא וג'סי צ'יימברס (בתו של ג'וני קוויק) נלחמים בסאביטר. כשג'סי משמידה את סוללת המהירות של סאביטר, מקס מרגיש לפתע זרם מהירות אנרגטי ומצטרף לשאר כדי להילחם בו. במהלך הרפתקה זו, ג'וני מבין סוף כל סוף את תורתו של מקס אודות כוח המהירות, ונהרג בהצילו את בתו.
בחוברת Impulse #88 מספטמבר 2002, על גופו של מרקורי משתלטת רוחו של פלאש הפוך מתור הזהב בשם "היריב". כשהוא עדיין בתוך גופו, "היריב" נמלט לתקופה בלתי ידועה בזמן.
בחוברת מספר 4 של המשבר האינסופי, מרקורי מופיע בכוח המהירות, היכן שהוא נכלא בידי "היריב". הוא עזר לג'וני קוויק, בארט אלן ומאיצים אחרים לדחוף את סופרבוי פריים הרצחני לממד אחר הקיים מעבר לכוח המהירות.
במיני סדרה "פלאש: לידה מחדש", מקס מרקורי חוזר כאשר בארי אלן משיב אותו מכוח המהירות השלילי שנשלט בידי פרופסור זום.
כוחות ויכולות

מקס מרקורי הוא אדם רגיל שניתנים לו כוחות על-אנושיים בידי טקסים שבטיים עתיקים. עם הזמן, הוא ניסה למצוא את הדלק המניע את כוחותיו (ואת כוחותיהם של מאיצים אחרים) - כוח המהירות - ללא הצלחה, אם כי הוא הרבה לנסוע בזמן.
מרקורי הוא היחיד מבין חלוצי כוח המהירות שמבין את אותו כוח מבחינה מיסטית (ואשר נקרא בידי אחרים כזן). הוא שונה מאחרים גם בזריזותו: הוא אינו מהיר כמו הפלאשים, אך יש לו יכולת גדולה יותר לבצע תרגילים אקרובטיים ופעולות מסונכרנות היטב. זו הסיבה מדוע ידו הייתה על העליונה במאבקו הראשוני נגד פרופסור זום, אם כי זום ניצח כאשר איים על חיי חפים מפשע.
ראו גם

קוויקסילבר - דמות בדיונית דומה של חברת מארוול קומיקס המתחרה
הקטור האמונד

| --- | --- |

הקטור האמונד, כפי שהוא מופיע בחוברת Green Lantern: Rebirth #6, אמנות מאת אית'ן ואן סקייבר.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Green Lantern Vol.2 #5 (אפריל 1961)
 יוצרים:  ג'ון ברום, גיל קיין
 גילום הדמות:  פיטר סארסגארד 
 מידע
 כינויים:  אופידיאן
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  מדען
 כוחות:  טלפתיה, טלקינזיס, קריאת מחשבות, אינטלקט ברמה גאונית
 חבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל
 חבר לשעבר בקבוצה:  חיל הפקחים הכתומים כנופיית רויאל פלאש
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  האל ג'ורדן 
 
הקטור האמונד (באנגלית: Hector Hammond) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס של חברת DC קומיקס, בעיקר בגרין לנטרן וליגת הצדק. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Lantern Vol.2 #5 מאפריל 1961 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר גיל קיין. את דמותו בסרט הלייב אקשן "גרין לנטרן" מגלם פיטר סארסגארד.
ביוגרפיה בדיונית

הקטור האמונד הוא פושע הנמלט מהחוק כאשר הוא מוצא חלקיקי מטאור ביערות. לאחר שהבחין שהקרינה מהמטאור גורמת לצמחייה מסביב לגדול במהירות, האמונד מחליט לחטוף ארבעה מדענים ולחשוף אותם להשפעות המטאור. הקרינה גורמת להאצת האינטלקט שלהם, אך גם גורמת לתופעת לוואי המחלישה את כוח רצונם. האמונד מאלץ את המדענים להמציא בשבילו המצאות מחוכמות, אותם הוא מוכר למטרות רווח.
עד מהרה, האמונד הופך לסלבריטאי עשיר עקב ממונו ההולך וגדל. חבר חיל הפקחים הירוקים האל ג'ורדן מבקש מחברו הוותיק טום קלמקו לנטול את זהות הגרין לנטרן בשעה שהוא חוקר על האמונד. הוא יוצר טבעת כוח ירוקה ותלבושת עבור קלמקו כדי לשטות בהאמונד. האמונד חוטף את קלמקו - כאשר אינו מודע להיותו חיקוי - וגונב את טבעת הכוח. ג'ורדן מתעמת מול האמונד בקרב בין טבעות הכוח אשר מסתיים רק כאשר האנרגיה בטבעת הכוח של האמונד אוזלת, מה שמביא ללכידתו בידי ג'ורדן והשבת המדענים לסרותם.
האמונד חוזר בחוברת Justice League of America #14 מספטמבר 1962, כאשר הוא ברח מהכלא וחושף את עצמו בכוונה להשפעות המטאור. הקרינה גורמת למוחו לגדול לממדים עצומים, מעניקה לו יכולות מנטליות וכן אלמותיות. אולם, גופו מאבד יכולת תנועה והוא גם מאבד את יכולת הדיבור. כשהוא אינו יכול לזוז, האמונד עדיין מצליח להשפיע על מוחם של אחרים בעזרת כוחותיו המנטליים. הוא מנסה לגנוב את טבעת הכוח הירוקה, אך ג'ורדן מורה לטבעת להתרוקן מכוח אם תעזוב את אצבעו.
האמונד אחראי להקמתה של כנופיית הרויאל פלאש השנייה בחוברת Justice League of America #203 מיוני 1982. הם מובסים בידי ד"ר מרטין סטיין - שפועל בזהות כפולה יחד עם רונלד ריימונד כפיירסטורם - במישור האסטרלי. הוא גם אחראי להשכחת קיומם של חברי ליגת הצדק בסיפור Justice Leagues משנת 2001.
בנוסף להאל ג'ורדן, האמונד לחם גם נגד אלן סקוט וקייל ריינר.