עדנה לב
ביוגרפיה

לב נולדה וגדלה בשכונת הדר הכרמל בחיפה ליחיאלה ואליהו לב, שם גם התגלתה לראשונה על ידי המלחין אפי נצר. לב היא אחותו של הזמר רני לב, סולן להקת "ההדים". נצר הלחין את שירה הראשון, "כומתה אדומה", כשהייתה בגיל 16. השיר הוקלט ודורג במצעד הפזמונים של גלי צה"ל. בוגרת הקונסרבטוריון בלימודי פסנתר.
בשנת 1967 יצא גם תקליטון הבכורה שלה, שנקרא גם הוא "כומתה אדומה" ובו חמישה שירים: שיר הנושא, "הוא היה", "החייל שלי חזר" (נעמי שמר), "ירושלים של ברזל" (מאיר אריאל, לחן: נעמי שמר) ו"הם ישנם", במקור של יהורם גאון. באותה שנה הקליטה עבור אלבום משירי מלחמת ששת הימים את שירו של דידי מנוסי "המכתב", שהלחין מיכה בר קול.
בשנת 1968 התגייסה לצה"ל ושירתה בלהקת פיקוד צפון, בתוכניות "קצת מזה וקצת מזה" ו"לצפון באהבה". בתוכניות אלה שרה כסולנית את השירים "אם תשוב", "יצאתי לבד" ("זה קורה לפעמים, זה קורה..."), "רגע לפני", "שכב בני", ובסולו משותף לה וליגאל בשן את "מיכל מיכאל".
בשנת 1970, לאחר שחרורה מהצבא, החלה בקריירה עצמאית שכללה הופעה במופע "שירי החומש" על פי שירי איציק מאנגער בתפקיד חוה, וכן הופיעה בפסטיבלים של התקופה עם שירים שזכו להצלחה רבה: "את ואני נולדנו בתש"ח" שזכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון, "ידיד נפש" מתוך פסטיבל הזמר החסידי 1972, "שתי אחיות" מפסטיבל הזמר המזרחי ו"שיר שכולו שאלות" מפסטיבל שירי הילדים.
בשנת 1971 השתתפה בפסקול הסרט "מלכת הכביש", שם שרה בדואט עם שלמה ארצי את השיר הקצר "גלגל".
בשנת 1972 זכתה בתואר "זמרת השנה" של מצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל [דרוש מקור], ונבחרה להקליט את שיר הנבחרים, "צריך לשמור על הבית שלי" יחד עם זמר השנה יגאל בשן. באותה השנה היא זכתה בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "בואו נשיר". היא גם הוציאה באותה שנה את השיר "אל תשנה אותי", שהוא הראשון שהיא כתבה בעצמה. השיר הולחן על ידי בשן וזכה להצלחה אך לא נכלל באלבומה הראשון "עדנה לב" שיצא גם באותה שנה. העטיפה של האלבום יצאה בשתי מהדורות שונות. בין להיטי האלבום נמצאים "עירי שבערים", "רגע לפני", "אם תשוב", "ידיד נפש", "שיר שכולו שאלות" ועוד. התקליט זכה להצלחה רבה, ובשתי מהדורות העטיפה, ניתן לראות חתימה של השם "עדנה לב", שהפכה לסמלה המסחרי.
בשנת 1973 שיחקה את דמותה של דינה בסרטו של גד בן ארצי "מתנה משמיים" והשתתפה בפסקול, עם השירים "מתנה משמיים" ו"סוד" (שהם שני השירים הם השרידים של הסרט, שלא יצא על גבי DVD). שני שירים מצליחים אלה של הסרט, שקיבל ביקורת שלילית, נכללו באלבומה השני "עדנה לב" שיצא באותה שנה. ופרט להם בלטו גם "ספר לי כוכב" (מפסטיבל הזמר המזרחי), "צריך לשמור על הבית שלי" (עם יגאל בשן), "בואו נשיר" ו"אהבתה של תרזה די מון" (שבוצע במקור על ידי שלמה ארצי). בפסטיבל הזמר והפזמון 1973 זכתה לב במקום הראשון עם השיר "את ואני נולדנו בתש"ח" למילים של מוטי גלעדי, ללחן של יגאל בשן ולעיבוד של אלדד שרים.
בשנת 1974 הקליטה עבור אלבום משירי מלחמת יום הכיפורים בשם "מלחמה ושלום" גרסה משלה לשיר של נועם קניאל "מודה אני לפניך". בעקבות הצלחתו הרבה של השיר, ביצועו זוהה ביותר עם לב. באותה שנה היא הייתה אמורה להיכנס לתפקיד של גילה זוהר בסרט "צ'רלי וחצי" ועברה את הבחינה, אך ברגע האחרון החליט הבמאי להעביר את התפקיד לזמרת אילנית, שגם היא עברה את הבחינות. לבסוף הבמאי העביר את התפקיד לחיה קציר.
באמצע שנות ה-70 נסעה לארצות הברית ושהתה שם עד 1987. בזמן שהותה שם עסקה לב בתכשיטנות. בשנת 1980 הוציאה בארץ את אלבומה השלישי, "עדנה לב", שהוקלט במהלך שהותה בארצות הברית והורכב משירים עבריים, ביניהם גם שירים שכתבה לב עצמה. מהאלבום הצליחו השירים "עייפה קצת" (שיר מקורי של לב לעיבוד של יאיר שרגאי, שאף צולם לו קליפ והגיע למקום ה-26 במצעד הפזמונים העברי השנתי), "אחרת" (שתיאר את ניסיונה לחדש את הקריירה ללא הצלחה) בו היה דני רובס זמר הליווי, "הם לא מבינים מה זה בלי שמש" (לחן ועיבוד: צביקה פיק) "שמלה של חג", ו"פחות אבל כואב", שכתב יהונתן גפן והלחינה נורית הירש, והוקלט מאוחר יותר על ידי יהודה פוליקר בלחן שלו עבור אלבומו באותו שם משנת 1990. האלבום נכשל מסחרית, על אף השקעה כספית גדולה של מיליון דולרים. שמה החל להיות מוזכר לרעה במדורי רכילות וצהובונים בגלל הכישלון.
בשנת 1987, לאחר גירושיה מיורם שיינמן ושובה לארץ, ניסתה פעם נוספת לחדש את הקריירה אך גם הפעם היא לא הצליחה לשוב אל השיא בו הייתה לפני שעזבה. ההתחלה הייתה טובה, כאשר השתתפה בפסטיגל באותה שנה עם השיר "הדגל שלי" שזכה במקום השלישי. אחר כך ב 1988 היא שיחקה בסרטו של יהודה ברקן "מצלמה בלי בושה", בתפקיד מתחנית.
בשנת 1989 הוציאה את אלבומה הרביעי "הדרך אלי", בשיתוף פעולה עם אריק רודיך ובחודשים הראשונים של ההקלטות גם עם יהודית רביץ, עד שזו פרשה. בדומה ובשונה מאלבומה הקודם, כל השירים זכו להצלחה מסוימת.  לדברי לב, עלות ההפקה של האלבום הייתה גדולה, כמעט כשל רכישת דירה. האלבום לא זכה להצלחה רבה, אך בדיעבד גם הצליח להביא להיטים שהפכו לידועים מאוד.  באלבום הופיעה גרסה חדשה ללהיט העבר שלה "שתי אחיות", אך מילות השיר לא כתובות בצד האחורי של עטיפת האלבום (האלבום לא יצא על גבי דיסק, ולא כולל דף מילים. המילים מופיעות בצד האחורי של העטיפה).
בשנת 1993, לאחר שלוש שנים בארצות הברית והולדת בתה היחידה נטעלי, חזרה לב לארץ והוציאה את אלבומה החמישי (והראשון על גבי דיסק), "יותר מקרוב", בשיתוף פעולה עם הקלידן אדי גרימברג, שהלחין חלק מהשירים עיבד את כולם, ואף שר קולות רקע. האלבום כלל 11 שירים אישיים שתיארו את הרגשותיה של לב ומשברים שהיו לה, וממנו בלטו השירים "לחם" ("לחם בטעם של אדם"), "עד מתי", "עכשיו מותר ילדה" (שנכתב כהתנצלות לבתה נטעלי על החיים הקשים שעברה), "כמו שובר גלים" ובמיוחד "יש עוד". האלבום לא זכה להצלחה, וגם הוצאתו המחודשת של האלבום בשנת 1994 לא עזרה. השיר "אתה עושה לי להרגיש" שהופיע באלבום ונכתב על ידי לב והולחן על ידי גרימברג, הופיע קודם באלבום "עדנה לב" משנת 1980 בשם "הנכון בין השגיאות" ובלחן של צביקה פיק, ואף הזכיר בקצבו את שירה של ריקי גל "לגור איתו" (1979), שאף הוא הולחן על ידי פיק.
בשנת 1996 הוציאה חברת פונוקול עבור לב את "עדנה לב - האוסף", שאיגד את מיטב להיטיה וכלל שלושה מלהיטי האלבום "יותר מקרוב": "לחם", "כמו שובר גלים" ו"יש עוד". האוסף הזה הוא האלבום הנדיר ביותר של לב; הוא גם בכלל כמעט לא זכה לחשיפה (כלומר, נכשל) וכבר לא מודפסים יותר עותקים חדשים שלו.
בשנת 2003 הוציאה חברת NMC בהפקת אילן בן שחר את "עדנה לב - האוסף הכפול", אוסף כפול ושני (והפעם גם מצליח) הכולל שירים מכל חמשת אלבומיה. רוב השירים באוסף מעולם לא הופיעו באלבומיה הרשמיים של לב. האלבום הראשון והשני יצאו ב-2017 על גבי דיסק כפול "עדנה לב - השנים הראשונות". האלבומים השלישי והרביעי לא תועדו עד היום על גבי דיסק.
בשנת 2010 הקליטה תקליט שדרים בהפקת תמיר קליסקי שבו שישה שירים, מהם חידושים ללהיטי עבר. האלבום שהיה אמור לצאת בספטמבר של אותה שנה והתקליט שדרים לא יצאו עדיין.