stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באג לייף

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית משנת 1999
 בימוי:  אנדרו סטנטון, ג'ון לאסיטר 
 הופק בידי:  דרלה ק' אנדרסון קווין רהר
 תסריט:  אנדרו סטנטון, דונלד מקניירי ובוב שו על פי סיפור מאת: ג'ון לאסיטר אנדרו סטנטון ג'ו ראנפט
 עריכה:  לי יונקריץ'
 שחקנים ראשיים:  דייב פולי ג'וליה לואי-דרייפוס קווין ספייסי היידן פנטייר פיליס דילר ריצ'רד קיינד דייוויד הייד פירס דניס לירי בוני האנט
 מדבבים:  דייב פולי (Flik) קווין ספייסי (Hopper) ג'וליה לואי-דרייפוס (Atta) היידן פנטייר (Dot) ריצ'רד קינד (Molt) אדי מקלורג (Dr. Flora) פיליס דילר (The Queen) ג'ו ראנפט (Heimlich) דייוויד הייד פירס (Slim) מייקל מקשיין (Tuck and Roll) דניס לירי (Francis) בראד גארט (Dim) בוני האנט (Rosie) ג'ונתן האריס (Manny) מדלין קאן (Gypsy) ג'ון רצנברגר (P.T. Flea) אלכס רוקו רודי מקדואל David Ossman 
 מוזיקה:  רנדי ניומן
 צילום:  שרון קלהאן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני ופיקסאר
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, DVD, בלו-ריי 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית25 בנובמבר 1998 ישראל18 במרץ 1999
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט ילדים 
 מקום התרחשות:  Ant Island 
 תקציב:  $120,000,000
 הכנסות:  $363,398,565
 הכנסות באתר מוג'ו:   bugslife
 פרסים:  ראו רשימה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בַּאג לייף (באנגלית: A Bug's Life; בתרגום חופשי: חייו של חרק) הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של פיקסאר ודיסני מ-1998. הסרט בוים על ידי ג'ון לאסיטר; נכתב על ידי אנדרו סטנטון, דונלד מקרי ובוב שו; והופק על ידי דרלה ק' אנדרסון וקווין רהר. הסרט הוא סרט ההנפשה הממוחשבת השלישי בהיסטוריה וסרטם השני של פיקסאר ווולט דיסני. הסרט מבוסס בחלקו על משל איזופוס "הצרצר והנמלה".
הסרט מספר את סיפורו של פליק, נמלה אשר עובד במושבת נמלים שמחויבת לאסוף אוכל עבור החגבים, המאיימים על חיי המושבה. פליק שונא ללכת כהרגלי העדר ותמיד מנסה לפתור בעיות בדרך שונה ומיוחדת, מה שנתפס טפשי לאחרים. פליק מחליט לצאת למסע להשיג חרקים גדולים אשר יגנו על המושבה המפוחדת מפני החגבים הקרבים.
את פליק מדבב דייב פולי ולצידו מדבבים ג'וליה לואי-דרייפוס, קווין ספייסי, דניס לירי ועוד.
בכתוביות הסיום של הסרט ישנו קליפ פספוסים שבו הדמויות כביכול על סט הצילום של הסרט.
הסרט היה להצלחה קופתית עם הכנסות של $363,398,565, בנוסף לכך הוא דורג כסרט ה-5 ברווחיותו בשנת 1998; הסרט היה גם להצלחה ביקורתית גדולה.
עלילה

אי הנמלים הוא מושבה של נמלים בראשות המלכה ובתה, הנסיכה אטה. בכל עונה הם נאלצים לתת אוכל לכנופיית חגבים בראשות הופר (קווין ספייסי). יום אחד, כשפליק (דייב פולי), אינדיבידואליסט וממציא, מפיל בטעות את ההנפקה לזרם עם ההמצאה האחרונה שלו, מכשיר לקטיף תבואה, הופר דורש מזון כפליים כפיצוי. כאשר פליק מציע ברצינות לבקש עזרה מחרקים חזקים אחרים, הנמלים האחרות רואות בכך הזדמנות להרחיקו ולשלוח אותו מעליהם.
ב"עיר החרקים", המהווה ערימה של אשפה מתחת לקרוואן, פליק שוגה בלהקה של חרקי קרקס (שפוטרו לאחרונה על ידי המנהל החמדן שלהם, פ.ט. פרעוש) בגלל החרקים הלוחמים שהוא מחפש. החרקים חושבים טועים שפליק סוכן כישרונות, ומקבלים את הצעתו לנסוע איתו חזרה לאי הנמלים. במהלך טקס קבלת פנים עם הגעתם, חרקי הקרקס ופליק מגלים את אי ההבנות ההדדיות שלהם. חרקי הקרקס מנסים לעזוב, אך מותקפים על ידי ציפור; תוך כדי בריחה הם מצילים את דוט, אחותה הצעירה של אטה, וזוכים לכבוד הנמלים בתהליך. לבקשת פליק הם ממשיכים את השימוש ב"לוחמים", כך שהלהקה תוכל להמשיך ליהנות מאירוח הנמלים. כששומעים שהופר מפחד מציפורים פליק יוצר ציפור מזויפת כדי להפחיד את החגבים. בינתיים, הופר מספר לחבורה שלו עד כמה הנמלים נהיות חזקות מהן ומדאיג שבסופו של דבר יתמרדו נגדן.
הנמלים מסיימות לבנות את הציפור המזויפת, אך במהלך חגיגה, פ. ט. פרעוש מגיע, מחפש את הלהקה שלו ומגלה שלא בכוונה את סודם. זועמים בגלל הונאתו של פליק, הנמלים מגלות אותו ומנסים נואשות לאסוף מזון להנפקה חדשה לחגבים. עם זאת, כאשר הופר חוזר לגלות את ההצעה הבינונית, הוא משתלט על האי ודורש את אספקת המזון החורפית של הנמלים, ומתכנן להתנקש בחיי המלכה לאחר מכן. דוט משכנעת את פליק ואת חרקי הקרקס לחזור לאי הנמלים.
לאחר שחרקי הקרקס מסיחים את דעתם של החגבים מספיק זמן כדי להציל את המלכה, פליק פותח את הציפור; בהתחלה החגבים האמינו, אבל פ. ט. פרעוש, שחושב שזו ציפור אמיתית, שורף אותה, חושף אותה כמרמה. הופר מכה את פליק כנקמה, באומרו כי הנמלים הן צורות חיים צנועות ושפלות שחיות לשרת את החגבים. עם זאת, פליק מגיב כי הופר חושש למעשה מהמושבה, מכיוון שהוא תמיד ידע מה הם מסוגלים, ומעורר את הנמלים ואת חרקי הקרקס להילחם בחגבים. הנמלים מנסות לשגר את הופר מאי הנמלים באמצעות תותח הקרקס של פ. ט. פרעוש, אבל פתאום מתחיל לרדת גשם. בתוהו ובוהו שלאחר מכן הופר משחרר את עצמו מהתותח וחוטף את פליק. לאחר שחרקי הקרקס לא מצליחים לתפוס אותם, אטה מצילה את פליק. כאשר הופר רודף אחריהם, פליק מפתה אותו לקן הציפור שהוא, דוט, וחרקי הקרקס נתקלו בהם קודם. מתוך מחשבה שהציפור היא עוד מרמה, הופר מתלה אותה לפני שהוא מגלה בבהלה שהיא אמיתית, ונלכד ונטרף על ידי האפרוחים שלה.
לאחר שהאויבים שלהם נעלמו, פליק שיפר את ההמצאות שלו יחד עם איכות החיים של אי הנמלים, הוא ואטה הופכים לזוג, והם נותנים לאחיו הצעיר של הופר - מולט וכמה נמלים ל- פ. ט. פרעוש להיות חברים חדשים בלהקתו. אטה ודוט הופכים בהתאמה למלכה והנסיכה החדשה. הנמלים מברכות את פליק כגיבור, ונפרדות מלהקת הקרקס, שמבטיחות לחזור בעתיד.
ביקורת חברתית

הסרט מציג את נושא הריבונות. כאשר הנמלים מיוצגים כעם נכבש ומדוכא על ידי החגבים, עליהם לשלם מיסים קשים ואף מועבדים בפרך דברים אשר גורמים לעיתים לפגיעה בהישרדותם של הנמלים. הנמלים עובדות יחדיו כדי להילחם בעם המדכא אותם ולהשיג את ריבונותם ועצמאותם כ"עם".
הדימוי של "נמלים" מתאר את האנשים הקטנים בעם ואף הדרך שבה חלק מהשליטים רואים את העם. אך הנמלים הקטנות יכולות להתאגד יחדיו והשיג את חירותם ועצמאותם כקבוצה אחת גדולה ומאוחדת.
הסרט מראה שמעמד הוא דבר יחסי, אשר לו פרספקטיבות שונות. מעמד הנמלים נמוך משל החגבים אך מעמד החגבים נמוך משל הציפורים.
הסרט מציג קבוצת עובדי קרקס, שהם סוגים שונים של חרקים, בעלי הבדלי חיצוניות, גישה, הרגלים, מנהגים ולעיתים שפה. אשר עובדים יחדיו למען מטרה אחת - ליצור אומנות ולבדר אנשים. הסרט מנסה לומר כי לאומנות יש את הכוח לשים את מעמדות, הבדלים ומלחמות בצד, ולהתרכז ביצירת דברים יחדיו.
שחקנים

| דמות | תיאור הדמות | מדבב/ת (אנגלית) | מדבב/ת (עברית) |
| --- | --- | --- | --- |
| פליק | הדמות הראשית בסרט, ממציא דברים מיוחדים אבל שאר הנמלים לא מתלהבים מהרעיונות שלו. לאחר שעורר את זעמם של החגבים הוא נשלח לחפש חרקי מלחמה. העלה רעיון מוצלח לבנות ציפור כדי להפחיד את החגבים. העניין הצליח אבל הפרעוש פי.טי. שרף אותה באמצעות "שלהבת המוות" שלו. | דייב פולי | תומר שרון |
| הנסיכה אטה | לומדת להיות המלכה, פוחדת מהופר שיעשה משהוא רע לאי הנמלים. הפכה למלכה לאחר התפטרותה של אמה עקב הגיל המתקדם. | ג'וליה לואי-דרייפוס | שרון שחל |
| הופר | הדמות הנבל בסרט, מנהיג את כנופיית החגבים, בסוף הסרט הוא נאכל על ידי הגוזלים של הציפור. | קווין ספייסי | יובל זמיר |
| פרנסיס | מושית השבע וחרק קרקס. סובל מכך שחושבים שהוא נקבה. | דניס לירי | אלון אופיר |
| דוט | האחות הקטנה של אטה. הנמלים האחרות לועגות לה, כיוון שהיא לא מצליחה לעוף אולם היא הצליחה לעוף, בסופו של דבר. הפכה לנסיכה, תפקיד שהיה שייך קודם לאחותה הגדולה אטה. | היידן פנטייר | שירלי וורטהיימר |
| המלכה | מכשירה את בתה, הנסיכה אטה, להיות מלכה. מגדלת כנימה בתור חיית מחמד. | פיליס דילר | תיקי דיין |
| מר סויל | נמלה, אחראי על ההצגות באי הנמלים. | רודי מקדואל | דב רייזר |
| ג'יפסי | חרק קרקס מסוג עש הצועני. אשתו של מני ועוזרת שלו בקרקס. | מדלין קאן | ליליאן ברטו |
| סלים | חרק קרקס מסוג מקלון. כועס על כך שהוא מלוהק תמיד כמקל. | דייוויד הייד פירס | יוסי טולדו |
| מני | חרק קרקס מסוג גמל שלמה. הקוסם של הקרקס. בעלה של ג'יפסי. | ג'ונתן האריס | יהודה אפרוני |
| היימליך | חרק קרקס מסוג זחל. אוהב לאכול הרבה. מדבר במבטא גרמני. | ג'ו ראנפט | חן אלון |
| פי.טי. | חרק מסוג פרעוש. מנהל הקרקס. | ג'ון ראטזנברגר | אייל ברטונוב |
| רוזי | עכבישה מסוג אלמנה שחורה, ה"מאלפת" של דים בקרקס. | בוני האנט | רמה מסינגר |
| דים | חרק קרקס מסוג חיפושית קרנפית. ה"חיה" של רוזי. | בראד גארט | גיל זמק |
| מולט | חגב, אחיו הקטן והקשקשן של הופר | ריצ'רד קיינד | עפרון אטקין |
הפקה > פיתוח

במהלך קיץ 1994 החלו פיקסאר בחיפוש אחר רעיונות לסרטים נוספים לאחר צאת "צעצוע של סיפור". הרעיון המקורי לסרט הגיע במהלך ארוחת צהריים משותפת של ג'ון לאסיטר, אנדרו סטנטון, ג'ו ראנף ופיט דוקטר. לאסיטר וחבריו נמשכו לרעיון של חרקים כדמויות ראשיות, חרקים כמו צעצועים היו פשוטים באותה תקופה לעיבוד להנפשה ממוחשבת, סטנטון וראנף תהו אם יוכלו לכתוב סרט שגיבוריו הם חרקים והוא יבוסס בחלקו על "הצרצר והנמלה". סטנטון וראנף החלו לדון בעניין הסרט והחלו לחשוב על רעיונות, לאסיטר אהב את הרעיון והוא הציע מספר רעיונות. הרעיון התבשל עד 1995 כשהחלו לעבוד על הסרט ברצינות.
במהלך ההקרנה המוקדמת של "צעצוע של סיפור" ביוני 1995 הובא רעיון הסרט למנכ"ל דיסני דאז מייקל אייזנר שאישר את הדבר והעביר אותו בתחילת יולי לדירקטוריון דיסני. ב-7 ביולי 1995 אישרו דיסני את הפקת הסרט.
הפקה > כתיבה

במשל "הנמלה והחגב" שעליו מבוסס הסרט החגב מבזבז את חודשי הקיץ והאביב בשירה בעוד הנמלה אוספת במהלך האביב והקיץ אוכל לחורף, כאשר מגיע החורף החגב מתחנן לאוכל מן הנמלה אך היא צוחקת עליו ומגרשת אותו; אנדרו סטנטון וג'ו ראנף החליטו כי החגב פשוט יכול לגנוב את האוכל. לאחר שסטנטון סיים את טיוטת התסריט הוא התחיל להטיל ספק באחד מוטיבי העלילה המרכזיים - כשחרקי הקרקס הגיעו למושבה לרמות את נמלים ונשארו לבסוף להילחם בהם; הוא הרגיש שחרקי הקרקס היו דמויות דוחות ושקרניות ושזה לא מציאותי אם הם יישארו להילחם וישנו את אישיותם, גם הסיבה שבגללה החרקים נשארו לא הייתה מציאותית בשביל סטנטון. סטנטון לא היו מרוצה מהתסריט כלל והוא החליט שהוא צריך שינוי גדול ובמיוחד בגישה. סטנטון החל לעבוד עם ראנף ודונלד מקרי עם שינויים בתסריט וליטש מעט את התסריט יחד עם לאסיטר.
מוזיקה

| --- | --- |
 פסקול מאת רנדי ניומן
 יצא לאור:  27 באוקטובר 1998
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט ילדים 
 אורך:  47:32
 חברת תקליטים:  Walt Disney Records
 הפקה:  דרלה אנדרסון, קווין רהר 
 
| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Allmusic: 
Empire Online: 
הפסקול הופץ ב-27 באוקטובר 1998 על ידי חברת התקליטים Walt Disney Records. שיר הנושא של הפסקול, "The Time of Your Life" ("זמן החיים שלך"), נכתב, הולחן ובוצע על ידי רנדי ניומן.
| באג לייף> מס' | באג לייף> שם | באג לייף> משך | באג לייף>  | באג לייף>  | באג לייף>  | באג לייף>  | באג לייף>  | באג לייף>  | באג לייף>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Time of Your Life  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Flik Machine  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Seed to Tree  | 1:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Red Alert  | 1:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Hopper and His Gang  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Flik Leaves  | 2:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Circus Bugs  | 1:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The City  | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Robin Hood  | 0:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Return to Colony  | 1:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Flik's Return  | 1:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Loser  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Dot's Rescue  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Atta  | 1:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Don't Come Back  | 1:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Grasshoppers' Return  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | The Bird Flies  | 2:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Ants Fight Back  | 2:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Victory  | 2:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | A Bug's Life Suite  | 5:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:32 |  |  |  |  |  |  |  |
קבלה > ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות בעיקר. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 92% המבוסס על 81 חוות דעת, קונצנזוס האתר החליט כי הסרט מבדר ומלהיב. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 77 המבוסס על 23 ביקורות. טוד מקארתי ממגזין וראייטי שיבח את הסרט. ב-ReelViews קיבל הסרט שלושה וחצי כוכבים ושובח. רוג'ר איברט נתן לסרט שלושה וחצי כוכבים מתוך ארבעה ושיבח אותו. בעיתון לוס אנג'לס טיימס קיבל הסרט ארבעה כוכבים מתוך חמישה. בעיתון סן פרנסיסקו כרוניקל קיבל הסרט ארבעה כוכבים מתוך ארבעה והוא שובח רבות. במגזין Time שובח הסרט ונכתב כי "עלילה בוגרת ויפה; דמויות מצוינות ומסודרות; בדיחות גדושות; רגש". במגזין Entertainment Weekly שובח הסרט ונכתב עליו כי "באג לייף יכול להיות הסרט המדהים ביותר שראיתי (מבקר הקולנוע)". ב-CNN נאמר על הסרט כי "באג לייף הוא סרט מושלם לחגים. הוא מכיל מסר אופטימי גדול... משעשע עבור מבוגרים וילדים". בעיתון שיקגו טריביון קיבל הסרט שלושה וחצי כוכבים מתוך ארבעה. בשונה מן השאר קיבל הסרט ביקורת שלילית בעיתון הוושינגטון פוסט.
קבלה > הכנסות

הסרט גרף בארצות הברית $162,798,565 ו-$200,600,000 מחוץ לארצות הברית, ברחבי העולם כולו גרף הסרט $363,398,565. בסוף השבוע הראשון שלו גרף הסרט $33,258,052 ודורג ראשון בקופות, הסרט שמר על דירוגו ראשון בקופות במשך שבועיים.
מדיות נוספות בזיכיון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאה נוספת

David Andrew Price, ‏The Pixar Touch: The Making of a Company, ‏2008, הוצאת Alfred A. Knopf; ‏ISBN 0-307-26575-7
הערות שוליים

1 2 3 4  באג לייף, באתר Box Office Mojo
↑  Chris Gore, ‏A Bug's Life (1998)‎, באתר הניו יורק טיימס
↑  1998 Worldwide Grosses, באתר Box Office Mojo
1 2 3 4 5 6 7  Price, עמוד 157
↑  Price, עמוד 158
↑  Price, עמוד 159
↑  Pixar Animation Studios, official website, feature films, A Bugs Life, The inspiration
1 2  עמוד 160
↑  באג לייף, מהדורת ה-DVD, פרשנות הסרט
1 2  iTunes – Music – A Bug's Life (An Original Walt Disney Records Soundtrack) by Randy Newman, באתר Itunes.apple.com, ‏23 באוקטובר 2001
↑  באג לייף, באתר Rotten Tomatoes
↑  באג לייף, באתר Metacritic
↑  טוד מקארתי, באג לייף, באתר מגזין וראייטי, 29 בנובמבר 1998
↑  James Berardinelli, ‏באג לייף, באתר ReelViews, ‏25 בנובמבר 1998
↑  רוג'ר איברט, באג לייף, באתר RogerEbert.Com, ‏25 בנובמבר 1998
↑  Kenneth Turan, ‏A Bug's Life – Movie Reviews, באתר Rotten Tomatoes
↑  Peter Stack, ‏"Bug's" Has Legs / Cute insect adventure a visual delight‎, באתר SFGate‏, 25 בנובמבר 1998
↑  Richard Corliss, ‏Cinema: Bugs Funny – TIME, באתר Content.time.com, ‏30 בנובמבר 1998
↑  Owen Gleiberman, ‏A Bug's Life Review, באתר Entertainment Weekly, ‏20 בנובמבר 1998
↑  Paul Clinton, ‏Review: 'A Bug's Life' hits a bulls-eye – November 20, 1998, באתר CNN, ‏20 בנובמבר 1998
↑  Michael Wilmington, ‏Movie Review: 'A Bug's Life Disney's Venture Into The Insect World Squashes 'Antz' – November 25, 1998, באתר שיקגו טריביון, 25 בנובמבר 1998
↑  Stephen Hunter, ‏'A Bug's Life' (G)‎, באתר וושינגטון פוסט, 25 בנובמבר 1998
↑  Weekend Box Office Results for November 27–29, 1998, באתר Box Office Mojo
↑  Weekend Box Office Results for December 4–6, 1998, באתר Box Office Mojo
↑  Weekend Box Office Results for December 11–13, 1998, באתר Box Office Mojo
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לסרט האנימציה הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-90 | באג לייף/נסיך מצרים (1998) ‏•‏‏ צעצוע של סיפור 2 (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | מרד התרנגולים (2000) ‏•‏‏ שרק (2001) ‏•‏‏ המסע המופלא (2002) ‏•‏‏ מוצאים את נמו (2003) ‏•‏‏ משפחת סופר-על (2004) ‏•‏‏ וולאס וגרומיט והארנב הקטלני (2005) ‏•‏‏ מכוניות (2006) ‏•‏‏ רטטוי (2007) ‏•‏‏ וול-E (2008) ‏•‏‏ למעלה (2009) |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | צעצוע של סיפור 3 (2010) ‏•‏‏ רנגו (2011) ‏•‏‏ ראלף ההורס (2012) ‏•‏‏ לשבור את הקרח (2013) ‏•‏‏ סרט לגו (2014) ‏•‏‏ הקול בראש (2015) ‏•‏‏ זוטרופוליס (2016) ‏•‏‏ קוקו (2017) ‏•‏‏ ספיידרמן: ממד העכביש (2018) ‏•‏‏ צעצוע של סיפור 4 (2019) |  |
| העשור השלישי של המאה ה-21 | משפחת מיטשל ומלחמתה במכונות (2021) ‏•‏‏ גיירמו דל טורו מציג: פינוקיו (2022) ‏•‏‏ ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש (2023) ‏•‏‏ רוז הרובוטית (2024) |  |
כרזת שילוט לפרסום הסרט
תרנגול הרוקנרול

| --- | --- |

 בימוי:  דון בלות'
 הופק בידי:  דון בלות' גרי גולדמן ג'ון פומרוי
 תסריט:  דיוויד וייס, דון בלות', גרי גולדמן 
 מדבבים:  גלן קמפבל סנדי דנקן אדי דיזן פיל האריס אלן גרין כריסטופר פלאמר צ'ארלס נלסון ריילי סורל בוק ויל ראיין 
 מוזיקה:  רוברט פולק 
 צילום:  רובר פיינטר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Goldcrest Films, Sullivan Bluth Studios 
 חברה מפיצה:  חברת סמואל גולדווין 
 הקרנת בכורה:  2 באוגוסט 1991 (בריטניה) 3 באפריל 1992 (ארצות הברית) 2002 (ישראל)
 משך הקרנה:  76 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, מחזמר, סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה, סרט פנטזיה, סרט ילדים, סרט מונפש למחצה 
 מקום התרחשות:  טנסי 
 תקציב:  18 מיליון דולר
 הכנסות:  11,657,385 דולר (ארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   rock-a-doodle
 דף הסרט ב־IMDb
 
תרנגול הרוקנרול (באנגלית: Rock-A-Doodle) הוא סרט הנפשה מוזיקלי אמריקאי שיצא בבריטניה ב-1991 ובארצות הברית ב-1992, הסרט מבוסס על הקומדיה "שנטיקלייר" מאת אדמונד רוסטאנד. את הסרט ביים והפיק האנימטור דון בלות'. הסרט משולב בהנפשה ולייב-אקשן.
עלילה

שנטיקלייר הוא תרנגול גאה שגר בחווה ובכל פעם שהוא קורא בבוקר השמש מאירה את החווה, כל החיות השמחות אהבו את שנטיקלייר ואת קולו, עד שיום אחד, תרנגול זר שנשלח על ידי הינשוף הדוכס, ששנא את אור השמש, התגנב לחווה ונלחם נגד שנטיקלייר. שנטיקלייר אמנם ניצח בקרב אולם הדוכס גרם לכך שהחיות יצחקו עליו ויגרשו אותו מהחווה, שנטיקלייר עזב את החווה ועבר לעיר והחווה הפכה לגשומה. בינתיים הסיפור הוא חלק מספר שאמא בשם דורי הקריאה לבנה אדמונד. לפתע החווה של אדמונד הפכה להיות מלאה שיטפונות בעקבות הגשם, כאשר פרנק, אביו של אדמונד, קרא למשפחה להציל את החווה, אמו של אדמונד אמרה לו להישאר בבית. כאשר נזכר אדמונד בשנטיקלייר, הוא קרא לו בקול, אולם הדוכס הגדול והמרושע הגיע במקומו והפך את אדמונד לחתול קטן כדי לטרפו, למרבה המזל, ניצל אדמונד על ידי הכלב פאטו שנשך את רגלו של הדוכס ובעזרת פנס גירש אדמונד את הדוכס. אדמונד פוגש גם את סנייפס העורב ואת פיפרס העכברה, וביחד הם נסעו בתיבה לעיר על מנת להחזיר את שנטיקלייר, בעוד שאר החיות נשארו. הדוכס שלח את אחיינו האנץ ואת הינשופים כדי לחסל אותם אולם האנץ' נכשל.
כאשר הם הגיעו לעיר, גילו אדמונד וחבריו כי שנטיקלייר שינה את שמו ל"המלך", זמר דמויי אלביס ששר באולם הופעות מול קהל גדול. פינקי השועל, הסוכן שלו, נשכר על ידי הדוכס על מנת שידאג ששנטיקלייר לא יחזור לחווה. כתוצאה מכך הוא שכר זמרת מקהלה בשם גולדי, פסיונית יפת תואר, כדי לפתות את שנטיקלייר. שנטיקלייר התעניין כל כך בגולדי כך שלא התגעגע לחווה. כאשר אדמונד נכנס לקרונה של גולדי וביקש ממנה לדבר עם שנטיקלייר, גולדי חשבה שהוא חתול מרושע וגירשה אותו משם בכעס, אולם לאחר שפינקי והצפרדעים תפסו את אדמונד וחבריו, גולדי פתחה את לבה והבינה שעשתה טעות. באולם הצילומים גולדי סיפרה לשנטיקלייר בעצב שחבריו מהחווה נמצאים בעיר ומחפשים אותו. בינתיים אדמונד וחבריו נכלאו בקרוואן של פינקי. כששנטיקלייר גילה שפינקי שיקר לו וניצל אותו, ברח שנטיקלייר יחד עם גולדי מהאולם ישר אל הקרוואן להציל את חבריהם. כאשר עמדו לחזור הביתה, הבינו אדמונד וחבריו שהדינשופים עומדים לאכול את חבריהם בגלל מחסור באור, למרבה המזל אדמונד רדף אחרי הינשופים עם הפנס של המסוק.
ברגע שחזרו לחווה, ניסו אדמונד וחבריו לגרום לשנטיקלייר לקרוא אולם הם הבינו ששנטיקלייר שכח איך לקרוא. אדמונד ניסה לשחרר את רוחו של שנטיקלייר וקרא פעמים רבות בשמו, אולם הדוכס תפס את אדמונד והפך אותו לחסר הכרה. בעקבות כך פאטו וכל החיות קראו בשמו של שנטיקלייר וזה גרם לדוכס להתרגז, למרבה המזל זיכרונו של שנטיקלייר חזר אליו והוא קרא בקול גדול עד שקרני השמש פגעו בדוכס אש גרמו לו להתכווץ לממדים קטנים.
לאחר שהשטפונות נגמרו, כל החיות הסתובבו סביב אדמונד, אשר הפך בחזרה לילד. כאשר פיפרס קראה בשמו, אדמונד התעורר בחדרו מול אימו. כאשר אדמונד הסתכל מחוץ לחלון הוא ראה את השמש המאירה בחווה ומשוכנע ששנטיקלייר קרא לשמש. אמו של אדמונד הסבירה לו שזה רק חלום שחלם בלילה אולם אדמונד אמר לה שזה אמיתי. כאשר אמו של אדמונד עזבה את חדרו, יצא אדמונד אל החווה של שנטיקלייר, בתור ילד, ופגש שם את כל חבריו החיות וגם את שנטיקלייר ששר לשמש השמחה.
עלילה > צוות המדבבים בגרסה העברית

ירון מנשה - שנטיקלייר
דניאל מגון - אדמונד
תמי צוברי- גולדי
עמי מנדלמן - פאטו \ האנץ'
טליה ברקאי - פיפרס
גיורא קנת - סנייפס
יורם יוספסברג - הדוכס הגדול
ניר רון - פינקי
מיה בר שלום - דמויות משנה נשיות
גיא רושיניאק - דמויות משנה גבריות
פרשת מותם של זאב ארליך וסמל גור קהתי

זאב חנוך ארליך (1953–2024).
ב-20 בנובמבר 2024, במהלך התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל, כוח בהובלת אלוף-משנה יואב ירום, רמ"ט חטיבת גולני, נתקל במחבלי חזבאללה, ובהיתקלות נהרגו זאב חנוך ארליך וסמל גור קהתי.  נסיבות האירוע נמצאות בחקירת מצ"ח.
בעקבות האירוע פנה אל"ם ירום אל מח"ט גולני וביקש לסיים את תפקידו.
האירוע

ב-20 בנובמבר 2024 יצא כוח מגדוד 13 ונע לעבר מבצר קלעת שמע (ער'), מסגד ומבצר עתיק ליד הכפר שמע שבגזרה המערבית של דרום לבנון הכוח הובל על ידי מפקד הפלוגה, רס"ן יאיר בן שימול, כשלצידו ראש מטה חטיבת גולני, אלוף-משנה יואב ירום. כמו כן היו בכוח מפקד כיתה, קשר ומספר חיילים. אליהם הצטרף זאב ארליך בן ה-71, שלא חויל (ועל כן היה אזרח) שהגיע לבוש במדי צה"ל ועם ציוד צבאי. הוא נכנס עם שיירה שהביאה עיתונאים לגזרה שכנה באותו הבוקר. הכוח נתקל במחבלי חזבאללה, שמהירי שלהם נהרג ארליך. בן שימול נפצע קשה וירום נפצע באורח בינוני. סמל גור קהתי, שחש לטפל בפצועים בתפקידו כחובש, נהרג אף הוא. בדיעבד ארליך חויל והוכר כחלל צה"ל.
אין הסכמה לגבי נסיבות כניסתו של ארליך לשטח. על פי גרסתו של ירום, ארליך נכנס לשם סיוע מבצעי במיפוי מתחם תת-קרקעי, בשל ידיעותיו הרבות הנוגעות לארץ ישראל ולמבנים עתיקים בה. מנגד, משפחתו של קהתי טוענת כי מעדויות ששמעה מחיילים ומפקדים שנכחו בשטח עולה כי ארליך נכנס ללבנון כדי לבצע מחקר עצמאי בשטח כשכח גולני נשלח במיוחד לשם אבטחתו. על פי מנהל הלחימה של הכוח לא מוכרת פרקטיקה של היעזרות בארכאולוגים לשם התמצאות בתוואי תת-הקרקע.
על פי עדויות חיילים שנכחו בקרב שנמסרו לתקשורת נטען כי המשימה לא אופיינה בצורך מבצעי, לא כללה כלל את סקירת המבצר וכן התנהלה באופן לא מבצעי. בנוסף, טענו שעם פציעתו ירום נטש את הזירה.
לאחר האירוע

בעקבות האירוע פנה אל"ם ירום, ראש מטה חטיבת גולני, אל אל"ם עדי גנון, מח"ט גולני, וביקש לסיים את תפקידו. ירום כתב כי הוא מאמין שעליו "לקחת אחריות פיקודית על האירוע".
חקירת האירוע

מצ"ח פתחה בחקירת הנסיבות להכנסתו של ארליך ללבנון. העבירות המרכזיות שנחקרות הן חריגה מסמכות עד כדי סיכון חיים ואי-קיום פקודות. לפי ממצאי התחקיר, הכוח היה אמור לסייר במסגד מסוים בלבד ולא להגיע למבצר הצלבני שבו ארעה התקרית. בפועל לאחר סיום הסריקה במסגד המשיך הכוח למבצר שבו נפגעו ארליך, ירום ומפקד הפלוגה. סמל קהתי, שהיה בכוח אחר, רץ כ-100 מטר לעבר המבצר בעקבות קולות מצוקה בקשר, ושם נפגע מאש המחבלים.
הרמטכ"ל, רב-אלוף הרצי הלוי, הורה להקים צוות מומחים, בראשות אלוף במילואים מוטי ברוך, שיבחן את חיזוק "המשמעת המבצעית והתרבות הצבאית בלחימה".
צה"ל הודיע שיתקיים גם תחקיר פיקודי שעליו יהיה אחראי מפקד פיקוד הצפון, אלוף אורי גורדין. צוות התחקיר מנה 11 קצינים במילואים ובקבע מתחום המשמעת והבטיחות. התחקיר גילה כי הכנסת אזרחים לאזורי לחימה בוצעו במלחמה מספר פעמים. ביניהם הכנסת האזרחים הרב צבי קוסטינר ראש ישיבת מדברה כעדן במצפה רמון, פעיל מפלגת הליכוד רמי בן יהודה, וכן תורם שבצה"ל מסתירים את שמו. לגבי פעילת הימין דניאלה וייס לא הוכח שנכנסה לשטח לחימה, למרות דבריה שנכנסה לרצועת עזה. הרמטכ"ל, לא קיבל את תוצאות התחקיר שנעשה ודרש השלמות חקירה.
תגובות

בארגון "עורי צפון – התנועה להתיישבות בדרום לבנון", פרסמו פוסט ברשתות החברתיות ובו הזכירו כי ארליך הכין מפה של אתרים בלבנון "שאותם צריך יהיה לחפור כאשר השטח יהיה ברשותנו". בארגון קראו להקים התנחלות במקום שבו נהרג.
משפחת קהתי טענה שפרסום התחקיר בכלי התקשורת, הפרה את ההתחייבות שהתחקיר יוצג להם לפני פרסומו "מדובר במהלך ציני ומקומם שנועד לטייח את המחדלים והכשלים באסון ויש בו כדי לשבש את חקירת מצ"ח שנפתחה".
ב-25 בדצמבר 2024, נערך כנס בשבי שומרון לזכרו של ארליך והשתתפו בו מפקדים בכירים מצה"ל בהם מפקד חטיבת שומרון אלוף-משנה אריאל גונן. משפחתו של קהתי התפרצה לכנס והתעמתה עם המפקדים. לטענתם "לא ייתכן שמפקדים בכירים יופיעו בכנס לזכרו של אדם שמתנהלת בעניין התנהלותו חקירת מצ"ח, ושהיה מעורב באירוע מותו של לוחם גולני".
ב-7 בינואר 2025 במפגש שקיים עם תושבי יישובי המועצה האזורית מבואות החרמון אמר אלוף פיקוד הצפון, אורי גורדין, בהתייחסו ליואב ירום כי "הקצין שהכניס את זאב ארליך ללבנון עשה טעות" במענה לשאלה של אחד המשתתפים. בכך היה לקצין הראשון מטעם צה"ל שהודה בפומבי כי ירום טעה.
הערות שוליים

↑  ב ניסני, הותר לפרסום: גור קהתי, מניר בנים.., באתר כיכר השבת, ‏2024-11-21
1 2  יואב זיתון, בעקבות מות החוקר והלוחם במבצר בלבנון: רמ"ט גולני ביקש לסיים את תפקידו, באתר ynet, 25 בנובמבר 2024
↑   בר פלג, "זה היה כמו טיול": חיילים ששירתו עם גור קהתי סיפרו מה קרה במבצר בלבנון, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2024
1 2 3  יואב זיתון, מבצר המחבלים לא הושמד בגלל מעמדו ההיסטורי; ארליך זומן לסייע במיפוי - והופיע במדים, באתר ynet, 21 בנובמבר 2024
↑  בר פלג, "זה היה כמו טיול": חיילים ששירתו עם גור קהתי סיפרו מה קרה במבצר בלבנון, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2024
↑  יואב זיתון, מבצר המחבלים לא הושמד בגלל מעמדו ההיסטורי; ארליך זומן לסייע במיפוי - והופיע במדים, באתר ynet, 21 בנובמבר 2024
1 2  אור הלר, תחקיר מותם של גור קהתי וז'אבו ארליך: "אזרח נכנס ללא אישור", באתר חדשות 13, 29 בדצמבר 2024
1 2  אבי אשכנזי, ‏התחקיר המרושל של פיקוד צפון על מות גור קהתי הצעד הדרמטי של הרמטכ"ל, באתר מעריב אונליין, 1 בינואר 2025
1 2  רוני גרין שאולוב, יואב זיתון, זעם משפחת החייל שנפל, אחרי שהתפרצה לכנס לזכר ז'אבו: "תחתית המוסר של צה"ל", באתר ynet, 26 בדצמבר 2024
↑   עדי חשמונאי ובר פלג, אלוף פיקוד הצפון: הקצין שהכניס את זאב ארליך ללבנון עשה טעות, באתר הארץ, 7 בינואר 2025