stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכת אולם
לאחר מכן > חשיבות

מערכת אולם נחשבת לאחת הדוגמאות ההיסטוריות הגדולות ביותר לתנועת מפנה אסטרטגית; למשל, באנציקלופדיה הארפר להיסטוריה צבאית, דופוי תיאר זאת במונחים הבאים: "אולם לא היה קרב; זה היה ניצחון אסטרטגי כל כך שלם וכל כך מכריע עד שהנושא מעולם לא היה מחלוקת ברצינות. בלחימה טקטית. כמו כן, מערכה זו פתחה את השנה המבריקה ביותר בקריירה של נפוליאון. צבאו אומן לשלמות; התוכניות שלו היו ללא דופי".
היסטוריונים מרבים לנתח את המערכה ברמה אסטרטגית רחבה שאינה כוללת עימותים טקטיים, אך הם היו נפוצים ורלוונטיים. הניצחון המכריע באולם נחשב גם הוא תוצר של האימונים וההכנה הארוכים שקיבל הגראנד ארמה במחנות בולון. הגראנד ארמי נשא מעט מטען, פלש לשטח האויב בזמן הקציר וצעד הרבה יותר מהר ממה שציפו האוסטרים. המערכה הדגישה את התועלת של מערכת ה-"Corps d'Armée"; הקורפוס המשיך והפך לאבן הבניין האסטרטגית הבסיסית למלחמות הגדולות במאות ה-19 וה-20. לקורפוס טיפוסי עשויות להיות שלוש דיוויזיות חי"ר, חטיבת פרשים קלה לסיור וסוללות ארטילריה עתודה בנוסף לאלו המוצמדות לכל דיוויזיה. גודלם המוגדל אפשר להם להילחם ללא תמיכה במשך תקופות זמן ארוכות, כפי שעשה נה, ועמידותם אפשרה להם להתפשט ולהתקיים על ידי רכישת מזון מקומי. הצרפתים נזקקו לכשמינית מהתחבורה ששימשה את הצבאות העכשוויים, מה שהקנה להם רמת ניידות וגמישות שלא נראו באותה תקופה. פלישות לדרום גרמניה על ידי מרלבורו ומורו כיסו חזית צרה, אך ה-Grande Armée פלש בשנת 1805 בחזית שהייתה ברוחב 100 מיל (161 קילומטרים), פעולה שהפתיעה את האוסטרים לחלוטין וגרמה להם להמעיט בחומרת המצב.
בתרבות נפוצה

מערכת אולם נכללה ברומן מלחמה ושלום של לב טולסטוי.
הפועל גליל עליון (כדורסל)

ערך זה עוסק בקבוצת כדורסל גברים. אם התכוונתם לקבוצת כדורסל נשים, ראו .
הפועל גליל עליון היא קבוצת כדורסל ישראלית מהמועצה אזורית הגליל העליון, בשיתוף העיר קריית שמונה, המתמודדת בליגת העל.
הקבוצה נוסדה בשנת 1972 (כהפועל כפר גלעדי) וקיבלה את השם המזוהה איתה ב-1978. גליל עליון היא הקבוצה השלישית בהיסטוריה שזכתה באליפות המדינה בכדורסל (לאחר מכבי תל אביב והפועל תל אביב). לאורך ההיסטוריה זכתה הקבוצה באליפות אחת (1993) ובשני גביעי מדינה (1988, 1992).
לאחר שהבעלים חיים אוחיון העביר את רישיון ליגת העל של הקבוצה הבוגרת להפועל גלבוע גליל בתום עונת 2007/08, המועדון "הפועל גליל עליון", ששמר על מחלקת הנוער המקורית, הקים מחדש את קבוצת הבוגרים ב-2009 ומאז היא נמצאת בבעלות אוהדיה בשיתוף המועצה האזורית גליל עליון.
הקבוצה מארחת את משחקיה באולם פיס כפר בלום, המכיל 1,400 מקומות ישיבה.
היסטוריה

קבוצת הפועל גליל עליון נוסדה בשנת 1972 ונועדה להחליף קבוצה בשם זהה שהייתה קיימת בעבר אך התפרקה בשנת 1964. שורשיה בקבוצות הכדורסל של קיבוצי הגליל: הפועל שדה נחמיה, הפועל כפר גלעדי, הפועל חולתה, הפועל מעיין ברוך (שהייתה אחת הקבוצות הראשונות בישראל ואף זכתה באליפות "הפועל" ב-1951, לפני הקמת הליגה הלאומית) ועוד. הקבוצה העפילה לראשונה לליגה הבכירה בסיום עונת 1978/79.
בשיאה זכתה הקבוצה המקורית באליפות ישראל (עונת 1992/1993) ובשני גביעי מדינה (1987/1988 ו-1991/1992). ב-2008 הבעלים, חיים אוחיון, החליט להעביר את רישיון ליגת העל של הקבוצה הבוגרת לגלבוע והקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות מספר שנים, עד אשר זכתה באליפות הליגה הלאומית לעונת 2020/21 והעפילה לליגת העל.
היסטוריה > ניסיונות ההקמה

בעונת 1966/1967 היה הניסיון הראשון להקים את הקבוצה, כאשר גרשון פרינץ (ששיחק באותם ימים בהפועל גבעת חיים בליגה הלאומית) הקים את קבוצת הפועל שדה נחמיה בליגה ג' (הליגה התחתונה), אך היא נכשלה בניסיון ההעפלה לליגה ב' במשחק המכריע מול הפועל כפר גלעדי.
בעונת 1967/1968 המשיכה הקבוצה בניסיונותיה להעפיל לליגה ב', כאשר לאחר מלחמת ששת הימים הצטרפו אל הקבוצה שחקנים מקיבוץ מרום גולן שרק הוקם. במהלך אותה עונה העפילה הקבוצה לגמר גביע הקיבוצים, כאשר בדרך היא מנצחת את הפועל אשדות/אפיקים שעלתה באותה עונה לליגה הלאומית.
בסיום העונה נעשה ניסיון לאחד את הקבוצה עם קבוצת הכדורסל של קיבוץ דפנה, אך ניסיונות אלה לא צלחו והקבוצה פורקה.
היסטוריה > השנים הראשונות

ב-1972 נעשה ניסיון נוסף לבדוק האם ניתן להקים קבוצה מאוחדת ליישובי הגליל, כאשר קבוצת הארלם גלובטרוטרס האמריקאית התארחה באולם הפתוח באיילת השחר ומשכה כ-3,000 צופים. בסיום המשחק הוחלט כי יש להקים קבוצה חדשה שתמשוך אליה את שחקני הכדורסל המובילים באזור ותנסה להעפיל לליגה הלאומית (הליגה הבכירה).
בעונת 1972/1973 מונה פרינץ למאמן/שחקן הקבוצה הראשונה על בסיס הפועל כפר גלעדי מליגה ב', אך בשל חוקי איגוד הכדורסל באותן שנים לא התאפשר לשנות את שמה של הקבוצה מבלי שתרד לליגה ג'. הקבוצה הורכבה בעיקר משחקני כפר גלעדי, אך היא נכשלה בניסיון להעפיל לליגה א', לאחר שהפסידה להפועל עין דור במשחק המכריע בשתי הארכות. בעונה לאחר מכן איגוד הכדורסל הקפיא את העליות והירידות בין הליגות השונות בשל מלחמת יום הכיפורים. במלחמה נהרג שחקן הקבוצה אביהוא גלעדי.
בעונת 1974/1975 הקבוצה התאחדה עם הפועל קריית שמונה ושינתה את שמה ל"הפועל כפר גלעדי-קריית שמונה", כאשר בסיום אותה עונה עולתה הקבוצה לליגה א'. במקביל מתחילה התפרקות של קבוצות הכדורסל בקיבוצים (שבשיאן מנו 6 קבוצות בליגה הבכירה) ושחקנים רבים, בראשם שחקן נבחרת ישראל גיורא דורי מקבוצת גבת יגור, מחליטים לחזק את הקבוצה. בתוך כך, במגרש בכפר גלעדי מוקמות טריבונות נוספות שמגדילות את הקיבולת באולם ל-900 צופים. עם זאת, הקבוצה נכשלה בניסיון להעפיל לליגה הארצית.
בעונת 1976/1977 התקבל שחקן מכבי תל אביב מיכה שוורץ לקיבוץ חולתה והקבוצה התאחדה עם הפועל חולתה ושינתה את שמה ל"הפועל כפר גלעדי-חולתה". בתחילה המשחקים שוחקו בשני הקיבוצים בחלוקה שווה, אך בשל העובדה כי המגרש בחולתה אינו מקורה הועברו כלל המשחקים לכפר גלעדי. בסיום אותה עונה העפילה הקבוצה לליגה הארצית. בסיום עונת 1977/1978 הוקם חוג האוהדים של הקבוצה על ידי שישו גבאי ויובל סביר.
בעונת 1978/1979 שינתה הקבוצה לראשונה את שמה ל"הפועל גליל עליון" והיא הורכבה משחקני יישובי הגליל כולו. לקבוצה הצטרפו הסנטר בוב פדרהסט ושחקן הנוער ארז חזן מקיבוץ שמיר. מיכה שוורץ שימש כמאמן-שחקן. בסיום אותה עונה גברה גליל עליון על הפועל נהריה ומכבי טבריה והעפילה לראשונה לליגה הלאומית. לתפקיד יו"ר הקבוצה מונה צליל גורלי.
היסטוריה > הקמת קבוצת האוהדים

לאחר העברת הרישיון לליגת העל לבעלות המועצה אזורית הגלבוע, בעונת 2008/2009 הוקמה מחדש קבוצת הבוגרים בשם "הפועל גליל עליון" בליגה ב' והעפילה בסיום אותה עונה לליגה א'. לאחר שנה אחת בוצע איחוד עם קבוצת "הפועל קצרין" מהליגה הארצית ל"הפועל גליל עליון-קצרין", אך הקבוצה נשרה שוב לליגת א'. לפני תחילת עונת 2010/11 הצטרף רז גל כמנהל הקבוצה, כשבסיומה חזרה גליל עליון לארצית.
בעונת 2011/2012 התמודדה בצמרת מול קבוצת מכבי קריית ביאליק על הכרטיס לליגה הלאומית, אך נכשלה במחזור האחרון. בתחילת עונת 2012/13, הוקפצה הקבוצה לליגה הלאומית במקומה של קבוצת הפועל יקנעם-מגידו שירדה לליגה א' עקב בעיות כלכליות. באותה עונה שיחק בקבוצה הרכז מייק ג'יימס.
בקיץ 2014 התפלגה הקבוצה מהאיחוד עם קצרין, והתאחדה מחדש עם הפועל קריית שמונה מליגה ב' צפון, ושינתה את שמה ל"הפועל גליל עליון-קריית שמונה", כאשר למנכ"ל האגודה מונה ניר וסרמן. ב-2017 חזרה הקבוצה לשם "הפועל גליל עליון" והתפצלה חזרה מקריית שמונה. בעונת המשחקים 2018/2019 הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה בגלגולה החדש כאשר סיימה את הליגה הסדירה במקום השלישי. לבסוף הודחה הקבוצה בסדרת גמר הפלייאוף לאחר שהפסידה 3-1 למכבי חיפה ולא עלתה לליגת העל. בסיום העונה נקלעה הקבוצה לחובות, ונדרשה לקמפיין מימון המונים כדי לגייס סכום של כ-140,000 ש"ח. עונת 2019-2020 הסתיימה מוקדם (בעקבות מגפת הקורונה) והקבוצה סיימה אותה במקום השביעי.
לקראת עונת 2020/21 הצטרף זוהר לבקוביץ, שאביו גיורא היה ממקימי הקבוצה המקורית, כנשיא המועדון והפך לספונסר הראשי של הקבוצה. בהמשך הצטרפו גם חברת "נופר אנרגיה" ואיש העסקים מאיר שמיר. בסיום העונה הסדירה סיימה גליל עליון במקום ה-3 והעפילה לשלב רבע הגמר בו גברה 2–1 על הפועל חבל מודיעין, בסדרת חצי הגמר ניצחה הקבוצה את הפועל עפולה 3–2, כאשר כל קבוצה מנצחת את משחקי הבית שלה ומפסידה במשחקי החוץ. בעקבות הניצחון בסדרה העפילה הקבוצה לליגת העל לאחר כ-14 שנות היעדרות. את העונה היא סיימה כאלופת הליגה הלאומית, לאחר שגברה במשחק הגמר 70:82 על אליצור נתניה.
היסטוריה > החזרה לליגת העל

לאחר העפלתה לליגת העל נרשמה הקבוצה לעונת 2021/2022 של הליגה הבלקנית ושובצה בבית א'. הקבוצה זכתה בתואר בין-לאומי ראשון לאחר שצלחה את כל השלבים וניצחה את מכבי חיפה בגמר 70-86. בהגרלת גביע ווינר 2021/2022 הוגרלה הקבוצה בשלב הראשון נגד הפועל חיפה, אך הפסידה בשמינית הגמר והודחה בתחילת המפעל. גליל עליון העפילה לשלב רבע גמר גביע המדינה לאחר שסיימה את הסיבוב הראשון בליגה בין 8 הקבוצות הראשונות, אך הפסידה למכבי תל אביב 88-77. את עונת 2021/2022 בליגת ווינר סל סיימה הקבוצה בשלב רבע הגמר לאחר שהפסידה להפועל חולון 3–0 בתום סדרת משחקים (הטוב מ-5).
בעונת 2022/2023 השתתפה הקבוצה במפעל היורופקאפ האירופי, בו היא שובצה לבית A, אותו היא סיימה במאזן 3-3, והודחה בשלב הבתים. בגביע ווינר סל היא הוגרלה נגד הפועל חולון, והודחה בשלב הראשון. הקבוצה לא העפילה לגביע המדינה לאחר שסיימה את הסיבוב הראשון בליגה מחוץ לשמינייה הראשונה. את עונת המשחקים הסדירה בליגת ווינר-סל היא סיימה במקום ה-5, והודחה מהפלייאוף בשלב רבע הגמר לאחר הפסד להפועל חולון 3-0 בסדרת הטוב מ-5. בסיום העונה עזב הספונסר הראשי של הקבוצה, עופר ינאי (נופר אנרגיה), לאחר שרכש את הבעלות על הפועל תל אביב.
במסגרת המחזור ה-12 של עונת 2024/2025 שברה הקבוצה שיא שלילי בתולדות ליגת העל, כשסיימה את הרבע השני במשחק מול הפועל תל אביב ללא נקודות. השיא השלילי הקודם היה שלוש נקודות ברבע (מכבי פתח תקווה בעונת 2004/2005 מול הפועל ירושלים, ומכבי אשדוד בעונת 2018/2019 מול מכבי תל אביב).
קבוצת בת

לקראת עונת 2018/19 הוסכם על שיתוף פעולה בין הפועל גליל עליון להפועל צפת מהליגה הארצית, שבו האחרונה תשמש כקבוצת הבת של המועדון, תשנה את שמה להפועל צפת-גליל ותשחק בהיכל הפיס בצפת. בסיום עונת 2020/21 הופסק שיתוף הפעולה בין הקבוצות.
תארים והישגים

ליגת העל הישראלית :
אליפות (1): 1992/1993
סגנית (2): 1989/1990, 1994/1995
גביע המדינה:
זכייה (2): 1987/1988, 1991/1992
סגנית (3): 1986/1987, 1989/1990, 1997/1998
הליגה הבלקנית
זכייה (1): 2021/2022
תארים והישגים > ליגות נמוכות

ליגה ארצית/ליגה לאומית (ליגה 2):
אליפות (2): 1978/1979 (מחוז צפון), 2020/2021
סגנית (1): 2018/2019
אולמות ביתיים

1987-1972 אולם ציפורי בכפר גלעדי (1,200 מושבים)
1987-היום הפיס בכפר בלום (2,200 מושבים)
שחקני עבר במועדון

ראו: כדורסלני הפועל גליל עליון
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית קרל וינפרי  ארצות הברית ישראל ברד ליף  ישראל ארז חזן  ג'מייקה אנדרו קנדי  ישראל עדי גורדון  ישראל עופר פליישר  ישראל דורון שפר  ישראל נדב הנפלד  ארצות הברית מייק גיבסון  ארצות הברית סטיב מאלוביק  ישראל ניר מטלון  ארצות הברית ישראל אריק מנקין  ישראל מיכה שוורץ  ארצות הברית ישראל דייוויד בלאט  ישראל אבי מזרחי  ישראל טל רוסו |  ישראל אמיר מוכתרי  ישראל עודד קטש  ישראל גור שלף  ישראל יואב ספר  ישראל ליאור אליהו  ישראל יוגב אוחיון  ישראל עומרי כספי  ישראל עידו קוז'יקרו  ישראל שרון ששון  ישראל ברק פלג  ישראל אלון שטיין  ישראל גיל סלע  ישראל אורן עמיאל  ישראל אבישי גורדון  ישראל יהוא אורלנד  ישראל ליאור ארדיטי |  ארצות הבריתישראל מארק קארבר  ארצות הבריתישראל ג'יימי ארנולד  ארצות הברית דארן דיי  ליטא רימאס קאוקינאס  ארצות הברית למונט ג'ונס  ארצות הברית דמטריוס אלכסנדר  ארצות הברית ברנדון קורץ  ניגריה קני אדלקה  ארצות הברית קורטני פלס  סרביה סשה בראטיץ'  קרואטיה תיאו צ'יזמיץ'  ישראלקרואטיה אנדריי זלינבבא  ישראל איציק אוחנון  ישראל שמוליק ברנר  ישראלסרביהבוסניה והרצגובינהארצות הברית רוברט רות'בארט  ארצות הברית צ'סטר סימונס |  ארצות הברית ג'אי לואיס  ארצות הברית קוטי קלארק  ארצות הברית מייק ג'יימס  ישראלארצות הברית וילי וורקמן  ישראל נמרוד לוי  ישראל ליאור קררה  ישראל מירון רוינה  ג'מייקה אדריאן יוטר |
קבוצות היסטוריות

הקבוצה הראשונה (1972/73): נפתלי יובל, יוסי קלר, מייקל אטינסון, אבנר כרמי, זמי גליק, אברהם נורקין, שלמה ברזילי, און רבינוביץ, גיורא אורן, אביהוא גלעדי, ישי פלס, עומר טל ובועז רימון. מאמן/ שחקן: גרשון פרינץ.
הקבוצה שהעפילה לליגה הלאומית (1978/79): ארז חזן, נדב אלחלל, יורם דויטש, בוב פדרהסט, רמי ליברך, נמרוד דרורי, אודי לוי, עופר ברושי, ירדן מלכה, אמיר נויישטט, בועז רימון, אבישי פלג ועומר טל. מאמן/ שחקן: מיכה שוורץ.
הקבוצה הראשונה בליגה הלאומית (1979/80): אריק מנקין, קרל ווינפרי, אייל אופק, ארז חזן, בוב פדרהסט, רמי ליברך, נמרוד דרורי, אודי לוי, עופר ברושי, בועז רימון, ועומר טל. מאמן/ שחקן: מיכה שוורץ.
הקבוצה שזכתה בגביע הראשון (1987/88): נדב הנפלד, ווין פרימן, בראד ליף, שני כהן, יאיר בן עטר, ניר מטלון, אבי מזרחי, טרי מרטין ועופר פליישר. מאמן: מולי קצורין.
הקבוצה שזכתה בגביע השני (1991/92): יואב קדמון, שי דולינסקי, בראד ליף, אופיר כוחלני, אבנר יאור, דרור קולינס, דורון שפר, אנדרו קנדי, מייק גיבסון, ניר מטלון ואמיר בינו. מאמן: מולי קצורין.
הקבוצה שזכתה באליפות (1992/93): אבנר יאור, אמיר בינו, אמיר מוכתרי, אנדרו קנדי, ברד ליף, דורון שפר, ג'רי סיימון, דרור קולינס, מייק גיבסון, ניר מטלון, סטיב מאלוביק ושי דולינסקי. מאמן: פיני גרשון.
הקבוצה שהעפילה לליגת העל (2020/21): אנתוני פישר, אייזיאה אייזנדורף, די ג'יי שארפ, יהל פלג, אלון ספיר, עומר טל, לידור בן דוד, קנדל אנתוני, גבריאל צאצאשוילי, חן גיא, אדריאן יוטר, רון כהן, אוהד דקל ומרק איברהים.
הערות שוליים

↑  מנהלת ליגת העל היסטוריית תארים
↑  "ספר הכדורסל" (כדורסל לפני קום המדינה 1920-1948)
↑  אדם שוורץ, KICK, הפועל גליל עליון חזרה בגדול / תוכן גולשים, באתר ynet, 25 ביוני 2021
↑  יוסי וקנין, 40 שנה אחרי: העונה הראשונה של הפועל גליל עליון בליגה הלאומית, באתר mynet‏ העמק, 28 בספטמבר 2019
↑  צליל גורלי, יו"ר הראשון של גליל עליון, הלך לעולמו, באתר ONE‏, 28 במרץ 2015
↑  ברק חקלאי, 10 ההחתמות והמעברים האמוציונאליים בכדורסל הישראלי, באתר ynet, 22 בספטמבר 2015
↑  זהות
↑  אור שקדי‏, הדובדבן: הניצחונות הגדולים של פיני גרשון על מכבי תל אביב, באתר וואלה, 13 באוקטובר 2011
↑  אהרל'ה ויסברג, יחידת דובדבן, באתר ישראל היום
↑  סער גיט, שיעור בגמר(א): על משחקי הגמר הגדולים, באתר ynet, 25 ביוני 2015
↑  סוכם איחוד בין גליל עליון וצפת, באתר וואלה, 6 ביוני 2002
↑  The Demise of Galil Elyon / 'And Here, Friends, Once Played a Basketball Team'
↑  גל התבקש לפנות את הציוד מהאולם בכפר בלום
↑  מיכל גרונדלנד, ‏קבוצה חדשה בליגת ווינר: גליל עליון/גלבוע, באתר ONE‏, 13 ביוני 2008
↑  אור שקדי‏, גלבוע/גליל צפויה לוותר על מקומה בליגת העל, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2019
↑  רפאל נאה, עולות ומצליחות / עושה היסטוריה, באתר ynet, 20 ביוני 2021
↑  מסע כזה של שנים רבות
↑  אהוד כהנים, בעונה הבאה: גליל עליון תשחק בליגה ארצית, באתר ynet, 21 ביולי 2009
↑  שי לוי, ‏חוזרת לחיים: הפועל גליל עליון בליגה הארצית, באתר ONE‏, 21 ביולי 2009
↑  האיש למשימות מיוחדות
↑  היה שם בשפל, חוגג בגאות
↑  כתבה על הפועל גליל עליון מתוך חמישיות - ליגה אחרת
↑  עמרי מנהיים, ‏כוכב יורוליג ב-2,800 דולר: עלילות מייק ג'יימס בגליל, באתר ערוץ הספורט, 11 באפריל 2020
↑  יעקב מאיר, "החזרנו את גליל עליון לבמה המרכזית", באתר ישראל היום
↑  קאמבק? כספי התגייס למען הפועל גליל עליון, באתר ערוץ הספורט, 10 בדצמבר 2019
↑  עמרי מנהיים, ‏כריש מגיע: לבקוביץ' הפך לנשיא גליל עליון, באתר ערוץ הספורט, 14 בדצמבר 2020
↑  עמרי מנהיים, ‏"כמו מסע בזמן": הקאמבק של גליל עליון, באתר ערוץ הספורט, 16 ביוני 2021
↑  גליל עליון אלופת הליגה הלאומית, באתר ynet, 17 ביוני 2021
↑  אור שקדי‏, עופר ינאי: "השנה האחרונה גרמה לי להבין עד כמה הפועל מיוחדת", באתר וואלה, 19 ביולי 2023
↑  כזה עוד לא היה: גליל לא קלעה כל הרבע, באתר ערוץ הספורט, 29 בדצמבר 2024
↑  אור שקדי, ‏‏גליל עליון והרבע האומלל בתולדות הליגה: "חייבים לחזור לצפון", באתר ספורט1, 28 בדצמבר 2024
↑  אגודת הפועל גליל עליון צפת
↑  גליל עליון 1979-80
↑  גליל עליון 1987-88
↑  גליל עליון 1991-92
↑  גליל עליון 1992-93
↑  הפועל גליל נופר אנרגיה 2020/21
סמל הקבוצה מ-2014 ועד 2017 בתקופת האיחוד עם קריית שמונה
שחקני גליל עליון/ק"ש במשחק נגד הפועל חיפה 2016
עין המסייעת 7020

| --- | --- |

עין המסייעת 7020 - הבריכה
 שם נוסף:  עין א-נקעה
 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל
 מחוז:  מחוז ירושלים
 אזור:  הרי ירושלים
 קואורדינטות:  31°48′06″N 35°07′55″E﻿ / ﻿31.801597331884°N 35.131811886294°E﻿ / 31.801597331884; 35.131811886294
 גובה:  635
 נתוני המעיין
 סוג זרימה:  איתן
 סוג נביעה:  שכבה
 אגן ניקוז:  נחל שורק
 גישה למעיין
 נגישות לציבור:  פתוח
 דרך גישה:  דרך מושב בית נקופה
  (למפת ירושלים מוגדלת) עין המסייעת 7020(למפת ירושלים רגילה) עין המסייעת 7020(למפת הרי ירושלים רגילה) עין המסייעת 7020(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עין המסייעת 7020he
 
עין המסייעת 7020 נחל כסלון
עין המסייעת 7020 הוא מעיין שכבה בנחל כסלון שבהרי ירושלים, כחצי קילומטר מזרחית למושב בית נקופה. הוא שוכן בצד המזרחי של בית נקובא, כפר ערבי שבטרם כבשו חיילי הפלמ"ח וההגנה את הכפר במהלך מבצע נחשון ב-11 באפריל 1948, חיו בו כ-300 ערבים. תושביו עזבו אותו ולא הורשו לחזור אליו לאחריה. המעיין שימש מקור מים מרכזי לכפר.
במקום בריכת בטון קטנה ורבועה הממוקמת בתוך חציבה בגודל 10X9 מטרים, שהיוותה ככל הנראה את הבריכה בימי קדם. הבריכה מקבלת את מימיה דרך ניקבה באורך של כ-25 מטרים המובילה אליה את מי הנביעה מכמה כיוונים. על פי רשות העתיקות, תיארוך הנקבה והבריכה הוא מן התקופה הרומית בארץ ישראל והיא שמשה בעיקר את הלגיון העשירי שחנה במקום וצר על ירושלים בימי בית שני. ניתן להבחין בטרסות הרוסות ששמשו לחקלאות של תושבי בית נקובא, ובתעלת מים היוצאת מהבריכה לכיוון דרום, שנראה ששמשה להשקיית שדות בשיטת חקלאות שלחין. בסמוך לנביעה נמצאו ממצאים ארכאולוגיים אשר טופלו לפני מספר שנים על ידי רשות העתיקות. לטענת חלק מאנשי הרשות, לפני כ-2,000 שנה חנה הלגיון העשירי פרטנסיס שצר על ירושלים בימי המרד הגדול, בסמוך למעיין.[דרוש מקור][מפני ש...]
בשנת 2012 נערכה חפירת הצלה במקום כחלק מהרחבת כביש מספר 1 (כביש תל אביב - ירושלים). החפירה נוהלה על ידי רשות העתיקות במימון חברת "נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה" בע"מ. בחפירה זו נחשפה מערכת המים במקום ששמשה את הלגיון הרומי שחנה בארץ.
בצמוד לבריכת המים ישנם כמה מתקני מים קדומים ששימושם אינו ברור. כמו כן, קיימת נביעה נוספת הזורמת לתוך הבריכה.
שם המעיין

למעיין מספר שמות על בסיס גרסאות שונות. ותיקי מושב בית נקופה שחלקם לקחו חלק בהקמת המושב בשנת 1949, מיד לאחר תום מלחמת העצמאות, מכנים אותו בשם "המעיין המסתובב" על שם הנקבה המתפצלת החצובה בתוך ההר המובילה את מי הנביעה לתוך הבריכה ממספר מקומות והיא באורך כללי של כ-80 מטרים.
שמות אחרים הנזכרים במקומות שונים הם: "עין נקעה", "עין דילאב" (שמות שניתנו לו על ידי תושבי בית נקובא), "עין ארז", "המערה המסתובבת" ועוד.
המקום ידוע היום בשם "עין המסייעת 7020", על שם 13 לוחמי הפלוגה המסייעת 7020 של גדוד נחשון. אשר נפלו ביום 9/4/2002 בקרב בג'נין במהלך מבצע חומת מגן.
המעיין כאתר הנצחה > הרקע לפרויקט הנצחת חללי הפלוגה

בסוף מרץ 2002 יצא צה"ל למבצע חומת מגן. גדוד נחשון (7020) של חטיבה 5, המורכב מחיילי מילואים, נקרא בתחילת אפריל יחד עם כל החטיבה לכבוש את מחנה הפליטים בג'נין.
ב-9 באפריל 2002 במהלך הקרב במחנה הפליטים ג'נין, נקלעה הפלוגה המסייעת של הגדוד למארב, ובקרב פנים מול פנים בשטח צפוף, נהרגו 13 לוחמים ונפצעו רבים. לאחר הקרב, הוענק לפלוגה צל"ש אלוף הפיקוד על גילוי מעשי גבורה בניסיון לחלץ את הנפגעים תחת אש. בנוסף הוענק צל"ש אישי לשני לוחמים שנהרגו, וצל"ש נוסף ללוחם שחילץ נפגעים תחת אש.
המעיין כאתר הנצחה > שיקום המעיין

המקום היה מוזנח במשך שנים רבות לאחר שהבריכה נסתמה במכוון על ידי גורמים שונים בעקבות עבודות שנעשו באזור. הטבע השתלט על המעיין, טרסות קרסו והעתיקות במקום כוסו באדמה. לאחר עשרות שנים של הזנחה, המתחם כולו שופץ ושוקם על ידי לוחמים בעבר ובהווה של פלוגת המסייעת של גדוד המילואים 7020, לוחמים נוספים מחטיבה 5 של המילואים, תושבי בית נקופה, מתנדבי השומר החדש וחברים מהסביבה. המעיין הוכרז כאתר הנצחה לזכרם של 13 לוחמי הפלוגה שנהרגו ב-9 באפריל 2002 בקרב בג'נין, במהלך מבצע חומת מגן.
בתמיכתה של המועצה האזורית מטה יהודה ובמספר ימים מרוכזים של עבודה מאומצת, פעלו הלוחמים של הפלוגה בעבר ובהווה ביחד עם תושבי מושב בית נקופה והחלו לשקם את הנביעה וסביבתה שהייתה מוזנחת במשך שנים רבות ונקראה בפי ותיק המושב "המעיין המסתובב", בשל ניקבת המים החצובה בסלע המסתעפת בתוך ההר.
האגודה השיתופית של מושב בית נקופה, תושבי המושב ואנשי הפלוגה, ממשיכים לפתח ולטפל במתחם באופן קבוע לשימוש כלל ציבור המטיילים באזור. אנשי רשות העתיקות תרמו רבות לשיקום המקום. המקום מתוחזק על ידי מתנדבים ועל ידי "עמותת הפלוגה המסייעת 7020 (ע"ר)".
לאחר תחילתן של עבודות השיקום, החלו המים להאגר בתוך בריכת האיגום, הן מהנקבה והן ממתקני המים הקדומים.
גלריית תמונות

המעיין ממעוף הציפור, 2023
הטרסות ההרוסות של תושבי בית נקובא מעל המעיין
הערות שוליים

↑  עין המסייעת 7020 – מעיין יפהפה בתוך בית נקופה, באתר בא לי לטייל, ‏15 ביוני 2022
עין המסייעת 7020 - הנקבה
שמעון אדף

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1972 (בן 52) שדרות, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 פרסים והוקרה:  פרס ספיר (2012)  פרס יהודה עמיחי (2010)  פרס היצירה לסופרים עבריים (2007)  פרס ניומן (2017) 
 
שמעון אָדָף (נולד ב-19 ביוני 1972) הוא משורר, סופר ומוזיקאי ישראלי. מלמד במחלקה לספרות עברית של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובמוסדות לימוד נוספים.
קורות חייו

שמעון אדף נולד בשדרות בשנת 1972.
פרסים והוקרה

2007 - פרס ראש הממשלה ליצירה.
2009 בפרס יהודה עמיחי על ספרו "אביבה-לא"
2017 - פרס ניומן לספרות עברית. הפרס חולק בטקס באוניברסיטה העברית בירושלים, בהשתתפות להקת "כנסיית השכל" שביצעה אחדים משיריו.
בשנת 2017 נכלל ספרו "קום קרא", שיצא לאור בהוצאת דביר, ברשימה הקצרה של המועמדים לזכייה בפרס ספיר.
בשנת 2021 נכלל ספר בעל השם הפלינדרומי, "הלשון נושלה", שיצא לאור בהוצאת פרדס, ברשימה הקצרה של המועמדים לזכייה בפרס ספיר.
2024 - פרס לנדאו בתחום השירה
מספרי השירה

המונולוג של איקרוס, הוצאת גוונים, 1997
מה שחשבתי צל הוא הגוף האמיתי, הוצאת כתר, 2002
אביבה-לא, הוצאת דביר, 2009
משא ניסן, הוצאת פרדס, 2023
מספרי הפרוזה

קילומטר ויומיים לפני השקיעה, הוצאת כתר, 2004
הלב הקבור, הוצאת אחוזת בית, 2006
פנים צרובי חמה, הוצאת עם עובד, 2008
כפור, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2010
מוקס נוקס, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011
ערים של מטה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2012
מתנות החתונה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2014
קובלנה של בלש, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2015
שַדְרַך, הוצאת רסלינג, 2017
קום קרא, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2017
אהבתי לאהוב, מסדרת רוח צד הוצאת דביר, 2019
הלשון נושלה, פרדס הוצאה לאור, 2021
כשל זיכרון, נובלה מתוך המיזם פוסטקפ, פרדס הוצאה לאור, 2023
גם (סיפורה של האחות הבכורה, רווקה בת שלושים, החיה על סף הפלא), פרדס הוצאה לאור, 2024
אותו נהר, אותו נער, הוצאת קתרזיס, 2025
מספרי העיון

אני אחרים, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2018
לקריאה נוספת

הלית ישורון, איך עשית את זה? – ראיונות 'חדרים', הוצאת הקיבוץ המאוחד/ספרי סימן קריאה, 2016, עמ' 503–527, ראיון עם שמעון אדף מאפריל 2014.
עדיה מנדלסון-מעוז, הבחירה בנוודות: מהלך בפרוזה של שמעון אדף, מכאן, כ"א, 2021.
Yael Segalovitz, "Queering Identity Politics in Shimon Adaf's Aviva-No,
הערות שוליים

↑  מיה סלע, עכבר העיר אונליין, הפרס לשירה ע"ש יהודה עמיחי יוענק לחדוה הרכבי ושמעון אדף, באתר הארץ, 29 באפריל 2010
↑  יערה יעקב, שמעון אדף הוא הזוכה בפרס ספיר לשנת 2012, באתר ynet, 17 בפברואר 2013
↑  פוסט בדף פייסבוק של החוג לספרות עברית, האוניברסיטה העברית בירושלים
↑  איתמר זהר, נעה ידלין, שמעון אדף ורות אלמוג בין מועמדי פרס ספיר, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2017
↑  קובי אוז ושמעון אדף הם בין הזוכים בפרס לנדאו 2024, באתר ynet, 30 ביוני 2024
↑  עמרי הרצוג, "הלשון נושלה": יצירה פלאית, שרק מחברה יכול להבינה במלואה, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2021
↑   קרן דותן, "גם" מתאר חיים משפחתיים שגרתיים יחסית, באתר הארץ, 2 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313015505171  BnF: cb146195057 (data)  CiNii: DA18868623  GND: 14331503X  ISNI: 0000 0001 0971 4307  LCCN: n97059160  MusicBrainz: b92b5bfe-726f-4617-8bc1-e13c8a3f6e3b  SUDOC: 13667027X  VIAF: 51943582   WorldCat (עם VIAF): 51943582
משבר זהות (קומיקס)

| --- | --- |

כריכת החוברת הראשונה בסיפור Identity Crisis. אמנות מאת ראגס מוראלס
 מידע קומיקס
 יוצר:  בראד מלצר
 תקופת פרסום מקורית:  יוני 2004 – דצמבר 2004 (כ־184 ימים)
 סינדיקציה:  DC קומיקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מוציא לאור:  DC קומיקס 
 מספר החוברות:  7
 
משבר זהות (באנגלית: Identity Crisis) היא מיני-סדרת קומיקס בת שבע חוברות שפורסמה בידי DC קומיקס בסוף שנת 2004. את המיני סדרה כתב בראד מלצר ואייר ראגס מוראלס.
הסיפור דובק בסוגיות שהועלו מאז אירועי המשבר בעולמות האינסופיים, שהוצג ב-1986. בעקבות המיני סדרה יצא אירוע הקרוסאובר של שתי חברות הקומיקס (DC ומארוול), "המשבר האינסופי".
האירוע הוא חלק לא-קאנוני מאנתולוגיית "המשבר", הכוללת גם את "המשבר בעולמות האינסופיים", "שעת אפס: משבר בזמן", "המשבר האינסופי", "המשבר האחרון", "התכנסות" ו"המשבר האפל בעולמות האינסופיים".
החוברת הראשונה בסדרה היא אחת מהנמכרות ביותר של חברת DC. בנוסף, המיני סדרה זכתה בפרס ה-Comics Buyer's Guide של שנת 2004 לסיפור הקומיקס הפופולרי ביותר.
תקציר עלילה

הסיפור מתחיל כאשר סו דיבני, אשתו של האיש המוארך, נרצחת. קהילת גיבורי העל כולה נרתמת לחיפושים אחר הרוצח, כאשר החשוד העיקרי הוא דוקטור לייט. החץ הירוק מגלה לפלאש (וולי וסט) ולגרין לנטרן (קייל ריינר), שסו נאנסה על ידי לייט בעבר במפקדת הלוויין. כדי למנוע את הישנות המקרה, חברי ליגת הצדק של אותה תקופה (האל ג'ורדן, בארי אלן, אטום, הקנרית השחורה והוקמן) איפשרו למכשפת זטאנה למחוק את זכרונו של הנבל ולשנות את אישיותו.
עוד נודע, כי תהליך נוסף של מחיקת זיכרון נעשה כאשר החבורה הסודית של נבלי-העל לכדו את סופרמן ואת באטמן. או אז, גרין לנטרן, זטאנה ווונדר וומן החליפו גופות עימם ונלחמו עם האגודה, כאשר בסוף הקרב זטאנה מחקה את זיכרונם.
הגיבורים מוצאים את דוקטור לייט, אשר שכר את שכיר החרב דת'סטרוק להגן עליו. לאחר הקרב זכרונו של לייט חוזר אליו והוא מלא זעם על הפלישה המכוונת לזכרונו. בהמשך נשלחים מספר איומים על חייהם של כמה מקרוביהם של הגיבורים, ומתגלה כי הרוצחת האמיתית היא אשתו של האטום, ג'ין לורינג.
הערות שוליים

↑  Top 300 Comics, July 22nd 2004
↑  CBG FAN AWARD WINNERS 1982-PRESENT
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb42129421k (data) 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.