stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ארצות הברית בבגדאד
מבנה השגרירות

לשגרירות מתקני דיור ותשתית נרחבים בנוסף למבנים הדיפלומטיים הרגילים. הבניינים כוללים:
שישה בנייני דירות לעובדים
מתקני טיפול במים ופסולת
תחנת כוח
שני בנייני משרדים דיפלומטיים מרכזיים
בילוי, כולל חדר כושר, קולנוע, מספר מגרשי טניס ובריכת שחייה בגודל אולימפי
המתחם מבוצר בכבדות, אפילו בסטנדרטים של האזור הירוק. הפרטים סודיים ברובם. ביצורים כוללים היקפי אבטחה עמוקים, מבנים מחוזקים מעבר לתקן הרגיל, וחמש כניסות שמורות מאוד.
שגרירים > 1931-1967

אלכסנדר ק. סלואן (1931) – ממונה על היחסים
פול קנבנשו (1932–1942) - ציר
תומאס מ' ווילסון (1942) - ציר
לוי וו. הנדרסון (1943–1945) – ציר
ג'ורג' וואדסוורת' השני (1946–1948) - ציר
אדוארד סאבאג' קרוקר השני (1948) - שגריר ראשון
ברטון י. ברי (1952–1954)
ולדמר ג'יי גלמן (1954–1958)
ג'ון ד' ג'רנגן (1958–1962)
רוברט סי סטרונג (1963–1967)
חנוך ס. דאנקן (1967) – ממונה על היחסים
שגרירים > 1984-1991

דייוויד ג'ורג' ניוטון (1984–1988) - בתחילה ממונה על היחסים, ולאחר מכן שגריר
אפריל גלספי (1988–1990)
ג'וזף סי ווילסון (1990–1991) - ממונה על היחסים עד מלחמת המפרץ הראשונה
שגרירים > 2004 ואילך

ג'ון נגרופונטה (2004–2005) - שגריר ראשון לאחר מלחמת המפרץ השנייה
זלמאי חלילזד (2005 - מרץ 2007)
ריאן קרוקר (מרץ 2007 - מרץ 2009)
פטרישיה א. בוטניס ממונה עלהיחסים
כריסטופר ר. היל (אפריל 2009 - אוגוסט 2010)
ג'יימס פ. ג'פרי (אוגוסט 2010 - יוני 2012)
רוברט ס. ביקרופט (ספטמבר 2012 - יוני 2014)
סטיוארט אי ג'ונס (יוני 2014 - 2016)
דאגלס סילימן (2016 - פברואר 2019)
ג'ואי ר. הוד (פברואר - יוני 2019) - ממונה על היחסים
מתיו ה. טולר (יוני 2019 - יוני 2022)
אלינה רומנובסקי (יוני 2022 – היום)
מתקפות על השגרירות > 2019

ב-15 במאי 2019 הורתה מחלקת המדינה של ארצות הברית לכל עובדי הממשלה שאינם בתפקידי חירום, ושאינם חיוניים בשגרירות ובמשרד הקונסוליה לעזוב את עיראק בגלל מתחים מוגברים במפרץ הפרסי בין ארצות הברית לאיראן.
ב-31 בדצמבר 2019 תקפו אלפי מפגינים את השגרירות (אנ') ופרצו את החומות החיצוניות בתגובה לכך שחיל האוויר האמריקני תקף חמישה יעדים של ארגון הטרור גדודי חזבאללה סמוך לגבול סוריה–עיראק ב-27 בדצמבר. המוני המפגינים נותרו מחוץ לשגרירות. ברשת רויטרס דווח כי 12 אנשי מיליציות שיעיות נפצעו במהומות מחוץ לשגרירות, בעקבות רימוני הלם וגז מדמיע שנורו לעברם במטרה לפזרם. ראש ממשלת עיראק עאדל עבד אל-מהדי ביקש מהמפגינים להתרחק מהשגרירות.
הנשיא דונלד טראמפ האשים את איראן בתקיפת השגרירות ושלח 750 חיילים לבגדאד.
מתקפות על השגרירות > 2020

3 בינואר 2020 - נהרג סגן מפקד כוחות אל-חשד א-שעבי, אבו מהדי אל-מוהנדס, בתקיפה אווירית אמריקנית שבה נהרג גם מפקד כוח קודס, קאסם סולימאני.
5 בינואר 2020 - שש קטיושות התפוצצו סמוך לשגרירות ארצות הברית בבגדאד.
8 בינואר 2020 - בשעות הערב שתי רקטות התפוצצו בסמוך למבנה השגרירות. צבא עיראק הודיע כי הקטיושות נפלו באזור הירוק, וכי אין נפגעים באירוע.
20 בינואר 2020 - בשעות הערב שוגרו רקטות לעבר השגרירות, כך דיווחו כלי תקשורת ערביים. סוכנות הידיעות AP, שהתבססה על מקורות ביטחוניים, דיווחה כי שתי רקטות נפלו סמוך למבנה השגרירות. רשת אל-ערביה הסעודית דיווחה כי באזור נשמעו אזעקות, ובדיווח שהתבסס על מקורות עיראקיים, נכתב כי שתי קטיושות נפלו בקרבת המבנה. מקורות אישרו בהמשך לרויטרס כי שלוש רקטות נפלו באזור הירוק. הרקטות שוגרו מכיוון אזור זפראניה, דרום-מערבית לרובע הממשל שנמצא במרכז בבגדאד. שתי רקטות נחתו סמוך לשגרירות.
26 בינואר 2020 - בשעות הערב מספר רקטות שוגרו לעבר שגרירות ארצות הברית בבגדד, כאשר שלוש מהן פגעו בבניין עצמו וגרמו לפציעתו של אדם אחד לפחות. מקור ביטחוני מסר לסוכנות הידיעות AFP כי חמישה טילים פגעו בקרבת המבנה, ושלושה מהם פגעו בו באופן ישיר.
15--16 בפברואר 2020 - בלילה שבין הימים נחתו מספר רקטות בסמוך למתחם השגרירות גורם בצבא ארצות הברית מסר כי מספר פיציוצים נשמעו בבסיס המארח כוחות אמריקניים בבירת עיראק, בגדד, כתוצאה מנפילת רקטות. הגורם לא מסר מידע על פצועים או הרוגים באירוע. גורם צבאי נוסף מסר כי מספר רקטות נורו לעבר "האזור הירוק", המתחם שבו ממוקמות שגרירויות מערביות רבות בבגדד. הרקטות נפלו בסמוך למבנה השגרירות האמריקני. ארצות הברית האשימה את המיליציות שנתמכות על ידי איראן בשיגור רקטות לעבר מוסדותיה ובסיסיה בעיראק.
20 בדצמבר 2020 - חמישה טילים נורו לעבר השגרירות. מערכות ההגנה האווירית של הצבא האמריקני הצליחו ככל הנראה ליירט שלושה מהטילים ואילו שניים נפלו בסמוך למתחם השגרירות. לא היו נפגעים אך נזק נגרם לבניין דירות ולמספר כלי רכב שחנו בסמוך לו. הצבא העיראקי פרסם הודעה לפיה הטילים נורו על ידי "ארגונים לא חוקיים" לעבר האזור הירוק. מזכיר המדינה של ארצות הברית מייק פומפאו האשים את המיליציות הנתמכות באיראן בהתקפת הרקטות על מתחם השגרירות האמריקאית בבגדאד ביום ראשון.
ב-24 בדצמבר צייץ נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בטוויטר כי איראן אחראית לירי הרקטות על השגרירות האמריקנית בבגדד בתחילת השבוע. "עכשיו אנחנו שומעים פטפוטים על התקפות נוספות נגד אמריקנים בעיראק. עצה ידידותית לאיראן: אם אמריקני אחד ייהרג, אני אראה באיראן אחראית. תחשבו על זה שוב"
מתקפות על השגרירות > 2021

ב-8 בינואר - צבא עיראק הודיע כי שתי קטיושות נפלו באזור הירוק, אין נפגעים באירועים.
20 בינואר - שתי רקטות שוגרו לעבר השגרירות.
26 בינואר - חמש רקטות נורו ושלוש מהן פגעו בבניין השגרירות. לפחות אדם אחד נפצע במתקפה. ראש ממשלת עיראק לשעבר ושר ההגנה עאדל עבד אל-מהדי גינה את המתקפה.
17 בפברואר - הפעילה שגרירות ארצות הברית בבגדאד מערכת הגנה אווירית ואף נשלחו מסוקי סיור שיסיירו באזור, הסיבה הרשמית מאוחרי החלטה זו לא פורסמה.
22 בפברואר - כלי תקשורת ערביים דיווחו על פגיעת שלוש רקטות באזור הירוק. אזעקות נשמעו באזור, ובתיעוד שהופץ נראו מספר כלי רכב שנפגעו אך יחד עם זאת לא דווח על נפגעים באירוע.
ראו גם

האזור הירוק
יחסי ארצות הברית–עיראק
מרכז היידר אלייב

| --- | --- |

מרכז היידר אלייב בבאקו
 מידע כללי
 סוג:  מרכז תרבות (אנ') ומוזיאון
 על שם:  היידר אלייב 
 כתובת:  Heydar Aliyev Avenue, 1 Baku, AZ1033, AZ
 מיקום:  באקו
 מדינה:  אזרבייג'ן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2007–2012 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  10 במאי 2012 
 חומרי בנייה:  בטון, זכוכית 
 אדריכל:  Zaha Hadid Architects, זהא חדיד 
 סגנון אדריכלי:  פוטוריזם 
 מידות
 שטח:  101,801 מ"ר 
 
 קואורדינטות:  40°23′46″N 49°52′04″E﻿ / ﻿40.39608630240335°N 49.867815104248216°E﻿ / 40.39608630240335; 49.867815104248216
 https://heydaraliyevcenter.az/#main
 he
 
מרכז היידר אלייב (באזרית - Heydər Əliyev Mərkəzi) הוא מתחם תרבות גדול בבאקו, המתחם נקרא על שם היידר אלירזה אוגלו אלייב, שהיה נשיאה הראשון של אזרבייג'ן.
היסטוריה

היידר אלייב נפטר בדצמבר 2003 במרפאה בארצות הברית, אך עוד חודשים אחדים לפני כן פרש מכס הנשיאות מטעמי בריאות. בנו אילהאם אלייב נבחר אחריו לנשיאות אזרבייג'ן. בסוף דצמבר 2006 חתם הנשיא אילהאם אלייב על צו נשיאותי, לבניית מרכז תרבות לזכר אביו, הנשיא היידר אלייב. עבודות התכנון והבניה החלו ב-2007. תכנון המבנה נמסר לידיי האדריכלית העיראקית - בריטית זאהא חדיד, שהייתה ידועה בסגנון תכנון ייחודי ומודרני. זאהא חדיד הייתה האישה היחידה שזכתה בפרס פריצקר (2004- Pritzker), וזכתה גם בפרסים בינלאומיים נוספים. עבודות התכנון והבנייה נמשכו קרוב לחמש שנים, והמבנה נחנך בעשרה במאי 2012, ביום שהיה אמור להיות יום הולדתו ה-89 של היידר אלייב. ביולי 2012 כחודשיים בלבד לאחר חנוכתו, פרצה במרכז שריפה. השריפה כובתה על ידיי צוותים רבים של לוחמי אש, והנזקים תוקנו.
תיאור המבנה ושימושיו

האדריכלית זאהא חדיד תכננה את מרכז התרבות בצורה ייחודית כמבנה קליפה, כך שאין בו אף לא פינה אחת בזווית ישרה של 90 מעלות, ואין ולו קיר אחד או תקרה בקו ישר, כלומר, כל חלקי המבנה עגלגלים וסגלגלים. החלק הבנוי של מרכז התרבות משתרע על-פני שטח של 57,519 מטר מרובע, לפי האתר הרשמי של המרכז, השטח הפנימי מגיע אל מעבר ל־101,000 מטר מרובע. צורת המבנה מזכירה גל שעולה לכיוון השמיים ובהדרגה יורד חזרה לכוון הקרקע. המבנה תוכנן לייצג מודרניות וקידמה, ונועד להרחיק את אזרבייג'ן ואת הבירה באקו, מסגנונות בניה וחיים שהיו נהוגים בעת השלטון הסובייטי. למבנה שלושה חלקים עיקריים לפי אזורים, ולכל אזור שימוש שונה.
מוזיאון - למוזיאון שלוש קומות, בו מצויים תמונות ענק, חפצים ודברים המייצגים את חייו ומורשתו של היידר אלייב. במסגרת זו מוצגות גם חלק מהמכוניות בהן נהג היידר אלייב להשתמש.
תערוכות - בתשע קומות תערוכה, יש מוצגים המשקפים את ההיסטוריה של אזרבייג'ן, את מורשתה, ואת התרבויות המתקיימות בה. בתצוגה יש תמונות, תצלומים, ביגוד, ציורים, מאות בובות במלבושים מסורתיים וגם בלבוש מודרני, ספרים, כלי נגינה אזריים, וחפצים שונים. יש גם אזור "מיני אזרבייגן", המציג בהעתק קטן ומדויק, אתרים ובניינים ידועים במדינה, כולל דגם ממוזער של מרכז היידר אלייב עצמו. בין המוצגים הקבועים יש גם ספר תנ"ך בשפה העברית. פרט לתצוגה הקבועה של המוזיאון, יש מקום גם לתצוגות מתחלפות.
אולמות - במרכז מספר אולמות, בהן מתקיימות פעילויות תרבות, הרצאות, כנסים, פסטיבלים, מופעים וקונצרטים. המרכז מארח מגוון אומנויות ואומנים מאזרבייג'ן וממקומות אחרים בעולם. במאי 2019 התארחה במרכז תערוכת אומנות מודרנית "ממדים אפשריים" (Possible Dimensions) של האומן, הפסל והצייר זורב טסרטלי (Zurab Konstantinovich Tsereteli) . ב-2017 אירח המרכז תערוכת אומנות עכשווית, של מספר אומנים מטורקיה במאי 2024 קיימו במקום מופע של אומן הג'אז אלפרדו רודריגז (Alfredo Rodriguez) ושלישייתו, ובפברואר 2024 נערך קונצרט של הפסנתרן והמלחין סטיב בראקאט (Steve Barakatt).
בנוסף לאלה קיימים במקום מרכז מדיה, אזורי ישיבה ומנוחה, שירות לקהל, ומסעדה/בית קפה.
מיקום ותחבורה

מרכז היידר אלייב ממוקם מעט מחוץ ללב העיר, במרחק של כשלושה קילומטרים מהמרכז. ניתן להגיע באוטובוסים ציבוריים מספר 1, 13 ואקספרס: M3, H1, M1A, M8 ,M2A ,M9, E1. תחנות האוטובוס קרובות מאד לכניסה. אפשרות אחרת היא להגיע עם קו המטרו הירוק לתחנת Nariman Narimanov. התחנה מרוחקת כקילומטר וחצי מהכניסה הראשית למרכז. תמיד ניתן להגיע רגלית, באופניים או במונית.
גלריה

שלט חיצוני עם שמו של המרכז.
המדשאות הרחבות סביב מרכז היידר אלייב.
תצוגת מכוניות, בהן השתמש הנשיא היידר אלייב.
ספרי תנ"ך בתצוגת הקבע.
קונצרט במרכז אלייב.
חלל פנימי מעוצב בעיצוב מודרני במרכז היידר אלייב.
ראו גם

מוזיאון השטיחים הלאומי של אזרבייג'ן
באקו
העיר העתיקה של באקו
הערות שוליים

1 2 3  Heydar Aliyev Center - Azerbaijan.az, azerbaijan.az
↑  Zaha Hadid | The Pritzker Architecture Prize, www.pritzkerprize.com
↑  Zaha Hadid wins 2011 RIBA Stirling Prize, ArchDaily, ‏2011-10-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Fire at Heydar Aliyev Center extinguished - UPDATE - PHOTO, www.today.az
↑  Heydar Aliyev Center, Google Arts & Culture (באנגלית)
↑  Joseph Giovannini, Heydar Aliyev Cultural Center, Designed by Zaha Hadid Architects, Architect, ‏September 17, 2013
↑  Heydər Əliyev Mərkəzi, heydaraliyevcenter.az
↑  Heydar Aliyev Center / Zaha Hadid Architects, ArchDaily, ‏2013-11-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Exhibition of well-known artist Zurab Tsereteli opens at Heydar Aliyev Center, AZERTAC, ‏23.5.2019
↑  Contemporary Turkish Art Exhibition opens at Heydar Aliyev Center [PHOTO], Azernews.Az, ‏2017-09-07 (באנגלית)
↑  Alfredo Rodríguez to perform concert at Heydar Aliyev Center (VIDEO), Trend.Az, ‏2024-02-09 (באנגלית)
↑  Steve Barakatt at Heydar Aliyev Center (10 Feb 2024), Songkick (באנגלית)
↑  [https://kataloq.gomap.az/en/all-poi/transport/bus-stop/46ba370674b640848eca11fb5c4cfef1 TRANSPORT » BUS STOP
H.Aliyev center], GoMap Gokatalog, ‏16.7.2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2014045725  SUDOC: 176475796  VIAF: 305291630   WorldCat (עם VIAF): 305291630
אריק מורייו

אריק סטלין מורייו קלדרון (בספרדית: Erick Stalin Morillo Calderón;‏ 19 בפברואר 2000 – 30 בספטמבר 2023) היה כדורגלן פרואני ששיחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ססאר ואייחו מליגת העל הפרואנית.
קריירת מועדונים

מורייו גדל במחלקת הנוער של ססאר ואייחו, ובשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה הפרואנית. בתום עונת 2018 העפיל המועדון לליגת העל הפרואנית. בעונת 2019 ערך מורייו הופעת ליגה אחת בלבד במדי המועדון, ובעונת 2020 כבר הפך לשחקן הרכב קבוע, וערך 25 הופעות ליגה. בסך הכל ערך מורייו 67 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
מותו

ב-30 בספטמבר 2023, בגיל 23, נהרג מורייו בתאונת דרכים.
הערות שוליים

↑  Último minuto: falleció futbolista profesional de la Liga 1 2023 באתר Líbero, ‏ 30 בספטמבר 2023 (בספרדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אריק מורייו".
ליסיסטרטה

| --- | --- |

 כתיבה:  אריסטופאנס 
 סוגה:  הקומדיה היוונית העתיקה של אריסטופאנס 
 הצגת בכורה:  411 לפנה״ס 
 שפה:  יוונית עתיקה 
 
ליסיסטרטה באיור של אוברי בירדסלי משנת 1896
עטיפת הגרסה העברית של הספר
ליסיסטרטה (מיוונית עתיקה: Λυσιστράτη) הוא מחזה יווני שכתב המחזאי האתונאי אריסטופאנס בשנת 411 לפנה"ס.
עלילת המחזה

עלילת המחזה מתרחשת בתקופת המלחמה בין אתונה לספרטה. ליסיסטרטה היא אישה אתונאית, שמזמינה נשים מאתונה ומערי האויב למפגש סודי עם שחר ליד שער האקרופוליס. בהגיען היא מציעה להן להימנע מיחסי מין עם בעליהן או אהוביהן, אלא אם יסכימו לשים קץ למלחמה. הנשים מהססות לצעד זה, אבל בעזרת למפיתו הספרטנית מצליחה ליסיסטרטה להשיג את הסכמתן. בטקס, שבו מגישות הנשים לאלים נסך יין, הן נשבעות לשבות ממין עד בוא השלום. הנשים הזרות חוזרות לעריהן כדי לארגן את הנשים האחרות לאותה מטרה.
באותו הזמן גדוד של נשים זקנות, מוסתות כנגד הגברים על פי מילותיה של ליסיסטרטה, "כובש" את האקרופוליס, המצודה בה נשמר אוצר הפוליס. בתגובה, עולה קבוצת זקנים לאקרופוליס עם גזרי עץ וקדרות גחלים עמומים, כדי לשרוף את השער של האקרופוליס ולגרש את הנשים בעזרת העשן. אבל לפני שהם משיגים את מטרתם, משיגות הנשים הזקנות כדי מים, ולאחר ויכוחים ואיומים שופכות הנשים את המים על הזקנים ומכבות את האש.
באותו זמן מגיע הפרובולוס, אחד מפקידי הפוליס, לאקרופוליס על מנת לקחת מהכסף השמור באוצר המדינה כדי לקנות עץ למשוטים עבור ספינות המלחמה. הוא מתרגז משום שנמנע ממנו להיכנס ומביע את סלידתו מהתנהגות הנשים. בוויכוח עם ליסיסטרטה הוא מצווה על שוטרים לאסור אותה ועוד כמה זקנות שיצאו להגנתה, אבל השוטרים מובסים ונמלטים.
בהמשך המחזה נערך עימות מילולי ובו טוענת ליסיסטרטה שהגברים נכשלו בניהול ענייני העיר ובמיוחד במדיניות המלחמתית רצופת הכשלונות; כעת צריך להעביר את השלטון לידי הנשים, שתנהלנה את ענייני העיר באותה חוכמה שבה הן מנהלות את משק הבית. בתגובה מנסה הפרובולוס לבטל את תפקיד הנשים ומנסה להציגן כטפילות שיושבות בבית ואינן תורמות לביטחון העיר. ליסיסטרטה משיבה ואומרת שהנשים תרמו לביטחון העיר כפליים מהגברים בכך שהן ילדו ילדים שנשלחו למלחמה. לאחר ויכוחים רבים פוקעת סבלנותן של הנשים והן מלבישות את הפקיד בבגדי אשה ומציידות אותו בסל צמר ובכישור. העימות מסתיים בניצחונה של ליסיסטרטה.
הנשים הצעירות מנסות לחמוק כדי למצוא את בעליהן, וזו אחר זו הן מנסות להתגנב בתירוצים תמוהים. ליסיסטרטה מודאגת מהמצב אבל לא מוותרת. היא ממציאה נבואה שאוסרת על הנשים את ההזדווגות, ומתוך סמכותה של הנבואה הן מוותרות ושבות בצייתנות אל האקרופוליס.
כאשר נדמה שהגברים מתכוונים להיכנע לדרישת הנשים, מופיע קינסיאס בעלה של האתונאית מירינה יחד עם עבד שנושא את תינוקם, ומנסה בתחבולות ובשקרים להיפגש עם אשתו ולספק את יצרו. מירינה מתייעצת עם ליסיסטרטה וזאת אומרת לה שתרד לו ותגרה אותו אך לא תאפשר לו להגיע לסיפוקו ואכן, מירינה דוחה את המעשה המיני בתירוצים שונים, עד שסבלנותו פוקעת, והיא מתחמקת בחזרה לאקרופוליס.
גם מספרטה מגיע כרוז, וממנו אנו לומדים ששביתת הנשים הצליחה גם בספרטה, כי הגברים מוכנים לשלוח משלחת לשם שיחות שלום.
הספרטנים המתוסכלים מוכנים לחתום על הסכם שלום עם אתונה כדי שהנשים תחזורנה לקיים עמם יחסי מין. ליסיסטרטה מוזמנת לשמש כבורר. ליסיסטרטה נוזפת בשני הצדדים על זה שהם בגדו במורשת הלאומית והדתית המשותפת והתכחשותם לעזרה שספרטה גמלה בעבר לאתונה, ואתונה לספרטה. במהלך נאומה הביאה לחדר אישה יפה בשם "ההתפייסות", ובשל נוכחותה בחדר המשא ומתן נגמר ללא קושי, ומושג השלום.
בסוף כולם חוגגים בשירים וריקודים את הסכם השלום וסוף המלחמה.
השפעה

עלילת המחזה נותנת השראה לנשים בנות זמננו בארצות שונות. לדוגמה בשנת 2003 בליבריה הנהיגה לימה בואי שביתת מין כדי לשים קץ למלחמת האזרחים.
בשנת 2011, בכפר בפיליפינים הצליחו הנשים להשכין שלום בין משפחות יריבות לאחר סכסוך עקוב מדם.
האסטרואיד 897 Lysistrata (אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף קרוי על שם המחזה.
ב-2015 יצא לאקרנים הסרט שי-ראק של הבמאי ספייק לי המבוסס על המחזה ומתרחש בעיר שיקגו בה הנשים מנסות לעצור את מלחמת הכנופיות בעיר.
הפקות בעברית

ענת גוב כתבה מחזה קומי המבוסס על מחזה זה, בשם "ליססטרטה 2000".
בשנת 2013 עלה המחזה ב"הבימה" בתרגום אלי ביז'אווי ובבימוי אודי בן-משה.
הערות שוליים

↑  אלינור פוקס, ‏רק סקס יביא שלום, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2011
↑  עירית נחמני, ‏כי גברים הרי לא יכולים בלי מין, באתר גלובס, 2 באפריל 2001
↑  ביקורות:
מיכאל הנדלזלץ, "ליזיסטרטה": בסוף השלום נדפק, כרגיל, באתר הארץ, 23 באפריל 2013
רון שוורץ, ‏קומדיה דלה-שמאטה, באתר גלובס, 25 באפריל 2013
מרב יודילוביץ', "ליזיסטרטה" של הבימה: לא מספיק רק להצחיק, באתר ynet, 24 באפריל 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520683805171  PLWABN: 9810562556005606  BNE: XX2025192  BnF: cb12008329x (data)  GND: 4124648-2  LCCN: n79072307  NLA: 35007995  SUDOC: 027420957  VcBA: 492/21574  VIAF: 184049002   WorldCat (עם VIAF): 184049002
מרקו וורן

מרקו וורן (באנגלית: Marco Warren;‏ 13 בדצמבר 1993 – 14 במאי 2023) היה כדורגלן ברמודי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי בנבחרת ברמודה.
קריירת מועדונים

וורן שיחק במשך כל הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת PHC זבראס מליגת העל הברמודית.
קריירה בינלאומית

וורן ערך עשר הופעות במדי נבחרת ברמודה, בהן הבקיע שער אחד. הוא היה חלק מסגל נבחרת ברמודה בטורניר גביע הזהב 2019.
מותו

ב-14 במאי 2023 נהרג וורן בתאונת דרכים בגיל 29.
הערות שוליים

↑  Football MVP Marco Warren named as victim of hit-and-run באתר The Royal Gazzette, ‏ 14 במאי 2023 (באנגלית)
| נבחרת ברמודה – גביע הזהב 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 איב •  2 בסדן •  3 מיינורס •  4 לי •  5 הארווי •  6 באת'ר •  7 סימונס •  8 ברנגמן •  9 סמית' •  10 ליוויס •   11 קלמונס •  12 היל • 13 בסקומה •  14 רובינסון • 15 באטרפילד • 16 ליברוק • 17 דונאווה • 18 מינג • 19 למבה • 20 אוונס • 21 וולס • 22 וורן • 23 האנט • מאמן: לייטבורן |  1 איב •  2 בסדן •  3 מיינורס •  4 לי •  5 הארווי •  6 באת'ר •  7 סימונס •  8 ברנגמן •  9 סמית' •  10 ליוויס •   11 קלמונס •  12 היל • 13 בסקומה •  14 רובינסון • 15 באטרפילד • 16 ליברוק • 17 דונאווה • 18 מינג • 19 למבה • 20 אוונס • 21 וולס • 22 וורן • 23 האנט • מאמן: לייטבורן | ברמודה |
יורד הערב

| --- | --- |
 שיר בביצוע הפרויקט של עידן רייכל
 מתוך האלבום רבע לשש
 יצא לאור:  מרץ 2013
 סוגה:  עולם
 שפה:  עברית
 אורך:  2:19
 חברת תקליטים:  הליקון
 כתיבה:  עידן רייכל
 לחן:  עידן רייכל
 הפקה:  עידן רייכל, גלעד שמואלי
 
"יורד הערב" הוא שיר של הפרויקט של עידן רייכל, אשר הוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, מתוך האלבום "רבע לשש". השיר יצא לאור במרץ 2013, כחלק מהאלבום וכרצועה הפותחת שלו. בנובמבר 2024, הוציא רייכל גרסה מחודשת של השיר שהוקדשה למען שגיא דקל חן, שנחטף לרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר, ונכון לצאת הסינגל נמצא מעל 400 ימים בשבי בעזה.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי. השיר הוא בסגנון העולם אשר מאפיין שירים נוספים מהאלבום. השיר הוא מבין ארבעת השירים היחידים שביצע רייכל באלבום.
בסמוך לצאת האלבום, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-464 אלף השמעות.
רקע וכתיבה > הוצאה מחודשת

ב-13 בנובמבר 2024, רייכל הוציא סינגל בו הוא מחדש את השיר. השיר הוקדש לשגיא דקל חן, שנחטף לרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר, ונכון לצאת הסינגל נמצא מעל 400 ימים בשבי בעזה, ולמען חזרתו. בקליפ לשיר מופיעות אשתו ובתו של שגיא, המדברות על הגעגועים והחסרון של בן הזוג והאבא. השיר היה האהוב על שגיא דקל חן, ונבחר להקדשה עבורו על ידי רייכל והפרויקט של תמרי. בוגרי כפר הנוער ביכורים, שהוקם על ידי שגיא ותמר קדם סימן טוב שנרצחה בטבח 7 באוקטובר, משתתפים בביצוע השיר יחד עם רייכל. רייכל אמר: ”מאז האסון, שום דבר כבר לא יהיה כמו שדמיינו שנהיה גדולים. אבל יהיה אחרת. וכשיחזרו כולם ננסה לחיות, מחדש, את כל החלומות”. מנהל הפרויקט ואחיו של שגיא, איתי דקל חן, שיבח את התמיכה של עידן רייכל וציין את הקשר החזק ביניהם. רייכל היה הראשון שהגיע לתמוך במשפחתו של שגיא בבית החולים ובקהילת ניר עוז לאחר הפינוי לאילת והוסיף כי רייכל סייע להחזיר מעט חיוך למשפחה ולהחזיר את האקורדיון לחייו של רייכל.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-26 בפברואר 2014 בבימויו של אלעד ויסמן. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-643 אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 32 |  |
הערות שוליים

1 2  עידן רייכל בשיר למען החטוף: "שום דבר כבר לא יהיה כמו שדמיינו", באתר אייס, 14 בנובמבר 2024
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר web.archive.org, ‏2017-08-17
↑  Yored Ha’Erev (Evening Falls), נבדק ב-2020-06-27
↑   הפרויקט של עידן רייכל - יורד הערב - The Idan Raichel Project, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:29)
↑  "אני שר לפיליפה, גם בבית וגם בסקייפ", באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2014
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" • "דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
נמל התעופה הבין-לאומי לוקסור

נמל התעופה הבינלאומי לוקסור (בערבית: مطار الأقصر الدولي) הוא נמל תעופה, המשרת את העיר לוקסור שבמצרים, וממוקם כ-6 קילומטרים מזרחית לעיר לוקסור. חלק מטיסות הצ'ארטר עושים שימוש בנמל תעופה זה, והוא משמש כשער ליעדים תיירותיים, כגון: עמק הנילוס ועמק המלכים.
מתקנים

ב-2005 הנמל שודרג לצורך מעבר של 8 מיליון נוסעים בשנה.
המתקנים לנוסעים כוללים 48 דלפקי צ'ק אין, 8 שערי עלייה למטוס, 5 מתקנים למזוודות, משרדי דואר, בנק ועוד.