stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאולו מנדס דה רושה
מיזמים נבחרים (כרונולוגיה)

1957 - אולם ההתעמלות במועדון האתלטי הפאוליסטני, סאו פאולו.
1957 - עיצוב כיסא פאוליסטנו.
1969 - הביתן הברזילאי באקספו 70', אוסקה, יפן, 1970.
1973 - אצטדיון Serra Dourada, גויאנה, ברזיל, 1973. יחד עם פאלביו מוטה, ז'וליו קטינסקי ורוי אוטקה. נהרס.
1975 - המוזיאון לאמנות עכשווית של אוניברסיטת סאו פאולו (יחד עם ז'ורז'ה וילהלם). לא נבנה לבסוף.
1986 - המוזיאון הברזילאי לפיסול (MUSE), סאו פאולו.
1989 - המוזיאון לאומנות של קמפינס.
1989\1990 - בית ז'ראסי (Casa Gerassi).
1988\1999 - שיפוץ גלריית האמנות של מדינת סאו פאולו (Pinacoteca do estado de São Paulo).
1998 - בניין נציבות השירותים של מדינת סאו פאולו (המכונה בקרב התושבים ה-Poupatempo - בעברית "חוסך הזמן"), כולל המשרד הראשי.
1999 - שיפוץ מבנה פדרציית התעשיות של מדינת סאו פאולו (FIESP, מבנה בולט הממוקם בשדרות פאוליסטה), כולל המשרד הראשי.
2002 - פרויקט הסככה מעל גלריית "פרסטס מאיה", בכיכר הפטריאך בסאו פאולו.
2006 - פרויקט שיפוץ בתחנת הרכבת לוז (pt:Estação da Luz) בסאו פאולו, כולל פרויקט המוזיאון של השפה הפורטוגזית, הממוקם באותה תחנת רכבת.
מיזמים נבחרים (כרונולוגיה) > לקריאה נוספת

ARTIGAS, Rosa (org.). Paulo Mendes da Rocha. São Paulo: Cosac & Naify, 2000.
PIÑON, Hélio; Paulo Mendes da Rocha; São Paulo: Romano Guerra Editora, 2002
SOLOT, Denise Chini. Paulo Mendes da Rocha. Estrutura: o êxito da forma. Viana & Mosley, Rio de Janeiro, 2004.
SPIRO, Annette. Paulo Mendes da Rocha. Bauten und Projekte. Niggli, Zurique, 2002.
פרויקטים נבחרים

Gymnasium in the Paulistano Athletics Club, סאו פאולו, 1957
עיצוב כיסא פאוליסטנו, 1957
הביתן הברזילאי באקספו 70', אוסקה, יפן, 1970
אצטדיון Serra Dourada, גויאנה, ברזיל, 1973
מוזיאון הפיסול הברזילאי, סאו פאולו, 1988
Pinacoteca do Estado, סאו פאולו, 1993
FIESP Cultural Center, סאו פאולו, 1997
ראו גם

אדריכלות בברזיל
האכסדרה בכיכר הפטריארכים שבסאו פאולו
חזית המוזיאון לאמנות בת-זמננו, הממוקם בקמפוס אוניברסיטת סאו פאולו
פרט מתוך המוזיאון הברזילאי לפיסול, בתכנונו של דה רושה
עטלף פאליד

| עטלף פאליד |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: נשפוניים
סוג:: Antrozous
מין:: עטלף פאליד
שם מדעי
 Antrozous pallidus ‏להקונט, 1856
תחום תפוצה


עטלף פאליד (שם מדעי: Antrozous pallidus) הוא מין של עטלף יחידי בסוגו ממשפחת הנשפונים. הוא קרוב מאוד לטקסון המונוטיפי אוזנן ואן-גלדר.
מאפיינים

אורכו של העטלף 6–8 ס"מ, מוטת כנפיו באורך 38–40 ס"מ ומשקלו 14–25 גרם. העטלף בעל פרווה זהובה עם קרומי עור כנפיים ואוזניים אפורים. החוטם ורוד וקצר והעיניים קטנות שחורות. כמו לעטלפים רבים גם לעטלף זה יכולת אקולוקציה חזקה העוזרת לו לקלוט את סביבתו גם בחשיכה.
העטלף חי במערב אמריקה הצפונית ממערב קנדה עד למרכז מקסיקו והם נפוצים בעיקר באזורים צחיחים ואף מדבריים, בעיקר סביב הרים או בקרבת הים. ביום הם נחים בלהקות במערות או נקרות וכן מתחת לגגות רעפים. הם יוצאים מהמערות יחדיו בלילות ומחפשים מזון.
עטלף זה הוא מאוכלי הבשר, הניזון מפרוקי-רגליים ביניהם מגוון חרקים. עטלף פאליד יכול לאכול עד חצי ממשקלו בלילה. הוא ניזון גם מעקרבים, והוא אחד היצורים היחידים הצדים את העקרב הצהוב האריזוני. העטלף בעל עמידות גבוהה לארסו של העקרב מה שעוזר לו לצוד אותו ולנשוך את עוקצו בטרם יעקוץ. בקיץ מאביק  עטלף פאליד, בדומה לעטלפים נוספים, פרחי קקטוס.
לעטלף זה יכולת מיוחדת לשלוט בחום גופו, ולפני שנת חורף הוא יכול לעבור למצב פוקילותרמי כדי לחסוך באנרגיה.
הערות שוליים

↑  עטלף פאליד באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560656705171
עורך הדין ארדאשב: מסכת המוות

| --- | --- |
 בימוי:  סרגיי מזנצב
 ארץ מקור:  רוסיה 
 הפקה
 חברת הפקה:  Swell Film
 שידור
 רשת שידור:  TV Center
 
עורך הדין ארדאשב: מסכת המוות (ברוסית: Адвокатъ Ардашевъ. Маскарадъ со смертью) היא סדרת טלוויזיה רוסית היסטורית, המהווה עיבוד לרומן בשם "מסכת המוות מאת איוואן ליובנקו, בבימויו של סרגיי מזנצב ובכיכובם של אנטון חבארוב, יבגניה רוזאנובה ודמיטרי בלוחין.
פרק הבכורה שודר ב-23 בנובמבר 2019 ברשת TV Center המוסקבאית. הופקה על ידי חברת הסרטים Swell Film (‏СВЭЛЛ ФИЛЬМ) שערכה את הצילומים באזור מוסקבה ולא בעיר בה מתרחשת העלילה. זהו העיבוד הראשון לספריו של איוואן ליובנקו, מחברם של 12 רומנים העוסקים בעורך הדין ארדאשב, היסטוריון ועורך דין מתמחה בסטבפרופול של תחילת המאה ה-20, בעל ניסיון של 25 שנה בתחום המשפטים. במאי הסדרה, סרגיי מזנצב, גילם בשנת 2016 את דמותו של גורדון בראון בסדרה ההיסטורית אנה הבלשית.
תקציר עלילת הסדרה

שנת 1907, שנתיים לאחר מלחמת רוסיה–יפן, הפקיד למשימות מיוחדות לשעבר קלים פאנטלייביץ' ארדאשב מתפטר משירותו במחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית עקב פצע קשה שקיבל בעת שביצע משימה חשאית במזרח התיכון. הוא עובר מסנקט פטרבורג לעיר סטברופול שבפרובינציה, שם הוא רוצה לנהל חיים רגועים ושקטים ובמהרה הופך לעורך דין מפורסם. רבים חולמים להשתמש בשירותיו. עם זאת, הפיכה ללקוח שלו אינה דבר קל - וזה לא קשור לכסף. לארדאשב יש עיקרון קפדני: הוא לוקח את העניין רק אם הוא בטוח לחלוטין בחפותו של הלקוח.
שחקנים

אנטון חבארוב - קלים ארדאשב
יבגניה רוזאנובה
דמיטרי בלוחין
בוריס אסטרין
גלב פוגורודינסקי
אנדריי גראדוב
כריסטינה בורייקו
אנדריי ריקלין
ראו גם

מאה שנות נסיעה
הערות שוליים

↑  «Адвокат Ардашев». Почему фильм, действие которого разворачивается в Ставрополе, снимали не здесь?, ГТРК «Ставрополье»
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עלייתה של הבתולה השמיימה (טיציאן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  טיציאן
 תאריך יצירה:  1516–1518
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  344 ס״מ 
 גובה:  668 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  האסכולה הוונציאנית, הרנסנס הגבוה 
 מיקום:  בזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי, ונציה
 
עלייתה של הבתולה השמיימה היא ציור שמן מעשה ידי טיציאן, שצויר בין השנים 1516–1518. היצירה ממוקמת במרכז המזבח של כנסיית בזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי בוונציה שבאיטליה.
יצירה זו מהווה ציור המזבח הגדול ביותר בעיר ונציה, והייתה היצירה שהפכה את טיציאן לאמן פופולרי.
בשנת 1818 הועברה היצירה לגלריית האקדמיה אולם בשנת 1919 הושבה למקומה המקורי.
תיאור היצירה

ביצירה מתוארות שלוש סצנות: בתחתית היצירה מתוארים השליחים שידיהם מורמות אל השמים (למעט פטרוס שידיו שלובות). השליחים מביטים לעבר מרים הבתולה העומדת על ענן ועפה במרכז התמונה לעבר האל. מסביבה של מרים מצוירים כרובים רוקדים.
בסמוך לאל, וממתין למרים, ניצב כרוב נוסף ובידו כתר עבור מרים.
רקע התמונה צבוע צבע זהב - ככל הנראה בשל השפעת הפסיפסים הוונציאנים שבבזיליקת מרקוס הקדוש (פסיפסים בסגנון ביזנטי שצבעם זהב).
עורך ראשי

עורך ראשי (גם: עורך אחראי או עורך ניהולי) הוא עורך במערכת עיתונאית או בהוצאה לאור, שהוא בעל אחריות סופית על תוצריה, אופן פעולתה, ועל המדיניות שלה.
העורך בעל הדרגה הגבוהה ביותר של הוצאה לאור עשוי להיות מכונה גם עורך ניהולי, אך כאשר ישנם מספר עורכים ניהוליים העורך הראשי עולה על האחרים. ההבדלים בין המונחים לא תמיד חד־משמעיים, וישנם הבדלים בפירושם בין גופים שונים.
תפקיד העורך הראשי ופעולותיו

העורך הראשי עומד בראש כל מחלקות הארגון והוא נושא באחריות על האצלת משימות לאנשי הצוות וניהולן. המונח משמש לעיתים קרובות בעיתונים, כתבי עת, בטלוויזיה וברדיו. העורך הראשי הוא בדרך כלל החוליה המקשרת בין המוציא לאור עצמו או הבעלים לבין צוות המערכת.
המונח מיושם גם על כתבי עת אקדמאיים, שבהם העורך הראשי נותן את ההחלטה הסופית אם מאמר שהוגש יפורסם. החלטה זו מתקבלת על ידי העורך הראשי לאחר שחיפש מידע מסוֹקרים ומבקרים שנבחרו על בסיס מומחיות רלוונטית. עבור כתבי עת גדולים יותר, ההחלטה היא לרוב בהמלצת אחד מכמה עורכים-שותפים שלכל אחד מהם יש אחריות על חלק מכתבי היד שהוגשו.
תחומי האחריות האופייניים של העורך הראשי ושל העורכים הניהוליים כוללים:
הבטחת תוכן אובייקטיבי.
בדיקת עובדות, איות, דקדוק, סגנון כתיבה, הגהה, עיצוב, עימוד דפים והוספת תמונות.
דחיית כתיבה שנראית כמו גניבת עין, שנכתבה על ידי סופר צללים, כזו שכבר פורסמה במקומות אחרים, או כתיבה שלא תעניין את הקוראים.
הערכה ועריכת תוכן.
כתיבת מאמרים בעצמם.
הנעה ופיתוח של צוות העריכה.
בדיקה שאכן טיוטות סופיות הושלמו.
טיפול בתלונות ובתגובות הקוראים, ולקיחת אחריות לאחר הפרסום.
עבור ספרים וכתבי עת - הצלבת ציטוטים ובחינת הפניות ומקורות.
פעילות לקידום ההצלחה המסחרית של ההוצאה.
אחריות חוקית על תוצרי הפרסום, כגון בכל הנוגע לאיסור לשון הרע.
ראו גם

כתב (מקצוע)
עריכה ספרותית
עריכת וידאו
לקריאה נוספת

John La Porte Given (1907). "The Editor-In-Chief". Making a Newspaper. New York: H. Holt and company. pp. 30–35.
Nathaniel Clark Fowler (1913). "The Editor-In-Chief". The Handbook of Journalism: All about Newspaper Work: Facts and Information. New York: Sully and Kleinteich.
The New Fowler's Modern English Usage (מהדורה שלישית 1996, בעריכת RW Burchfield); בריאן א. גארנר, השימוש האמריקאי המודרני של Garner (2009).
הערות שוליים

1 2  מתי גולן, ‏העורך, העורך האחראי, והעורך האמיתי, באתר גלובס, 21 בינואר 2005
↑  Staff (2012). "editor in chief". The Free Dictionary by Farlex. Farlex, Inc. ארכיון מ-2019-04-17. נבדק ב-23 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Encarta Dictionary definition". אורכב מ-המקור ב-2009-06-05.
↑  גלובס, דוח אמון 1, 2018, עמ' 2 (הקישור אינו פעיל, 2021-11-02) (אורכב 02.11.2021 בארכיון Wayback Machine)
↑  Patil, Sayali Bedekar. "Editor In Chief Responsibilities". Buzzle Web Portal: Intelligent Life on the Web. אורכב מ-המקור ב-2019-01-06. נבדק ב-2019-01-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4147605-0  NKC: ph486124
סינג'יל

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 תאריך ייסוד:  סביבות 1098
 גובה:  692 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  5,742 (2017)
 קואורדינטות:  32°01′59″N 35°15′52″E﻿ / ﻿32.0331444444444°N 35.264325°E﻿ / 32.0331444444444; 35.264325
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) סינג'יל(למפת דרום השומרון רגילה) סינג'יל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סינג'יל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סינג'יל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סינג'יל (בערבית: سنجل, התעתיק המדויק: סנג'ל) הוא כפר ערבי-מוסלמי בשטחי הרשות הפלסטינית הממוקם בהרי בנימין ואוכלוסייתו מונה כ-5,500 איש.
מקור השם

זאב וילנאי קבע כי שם העיירה משמר את השם שניתן למקום במאה השתים עשרה וכי במקום הייתה אחוזה של האביר הצרפתי רמון הרביעי, רוזן טולוז, ממנהיגי הצלבנים במסע הצלב הראשון, שירש את העיר סן-ז'יל (Saint-Gilles) בדרום צרפת וקרא לאחוזתו זו על שמהּ.
ההיסטוריונית מילכה לוי־רובין מצאה בכתבים שומרוניים מהמאה ה-14, המסתמכים על מקורות עתיקים יותר, שתי התייחסויות ליישוב סינג'יל במאה ה-8 או המאה ה-9. מתוך כך הסיקה שסינג'יל היה השם המקורי של המקום, והצלבנים אימצו אותו ולא להפך.
דמוגרפיה

במרוצת השנים עזבו התושבים הנוצרים או התאסלמו וכיום, כל תושבי הכפר היום מוסלמים.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברונזה הקדומה.
ראה להלן - בור יוסף.
היסטוריה > התקופה הצלבנית

בכפר וכן בכל האזור נמצאים שרידי מבנים רבים מתקופת הצלבנים, כך למשל - מסגד הכפר ממוקם במקום כנסייה שנבנתה על ידי הצלבנים. מצפון מזרח לכפר ח'רבת ראס א-דֵיר (خربة رأس الدير) ששמה מעיד עליה שהיה במקום מנזר או כנסייה ויש בה הריסות של מבנים צלבניים. מדרום לכפר נמצאת ח'רבת א(ל) תל (خربة التل) שבה שרידי מבצר צלבני גדול.
היסטוריה > התקופה העותמאנית

בשנת 1517 נכבש הכפר על ידי האימפריה העות'מאנית, יחד עם כל חלקי הארץ. בשנת 1596, על פי מפקד אוכלוסין עות'מאני, התגוררו בכפר 42 משפחות.
בשנת 1870, חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן ביקר בכפר וכתב שגרו בו כ-1,500 תושבים.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד אוכלוסין מ-1922 שנערך על ידי המנדט הבריטי, אוכלוסיית סינג'יל מנתה 934 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד 1931 אוכלוסיית סינג'יל מנתה 1,001 תושבים, ב-266 בתים. בשנת 1945 אוכלוסיית סינג'יל מנתה 1,320 תושבים, אשר בבעלותם 14,186 דונם של קרקע, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.
היסטוריה > לאחר מלחמת ששת הימים

מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, סינג'יל נמצאת תחת שלטון ישראלי.
אדמות

השטח הכולל של אדמות הכפר הוא 14,028 דונם (לאחר הפקעה של 447 דונם שהיו בשימוש תושבי הכפר). לאחר הסכמי אוסלו הכפר חולק לשלושה אזורי שליטה:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| אזור שליטה | דונם | % |
| שטח "A" | 1,944 | 14% |
| שטח "B" | 4,865 | 35% |
| שטח "C" | 7,219 | 51% |
| סה"כ | 14,028 | 100% |
הסכסוך הישראלי פלסטיני

במסגרת הסכסוך הישראלי פלסטיני, לאורך השנים התרחשו עשרות אירועי אלימות הדדיים בין תושבי הכפר לבין יהודים תושבי האזור וכוחות צה"ל.
סינג'יל כמרכז קדרות

החל מהמאה ה-14 התפתחה בארץ ישראל תעשיית קדרות ואחד המרכזים לייצור כדי מים גדולים ("זיר") היה בכפר סינג'יל. הכדים שיוצרו בסינג'יל נודעו בעיטוריהם, ויוצרות מכפרים קרובים הביאו את כדיהן המוכנים לקישוט בכפר.
בור יוסף

חוקר מוסלמי שביקר במקום, בשנת 1173 (ימי הצלבנים) סיפר על כפר סינג'יל ולידו בור יוסף בערבית: جب يوسف בתעתיק עברי: ג'ב יוסף. ובעברית: גוֹב יוֹסֶף.
בעבר, הכפר נשען על מעיין הנמצא במרכזו, לאספקת מים. שם המעיין הוא עין ג'ב יוסף (عين جب يوسف) או: גוֹב אדוננו יוסף (جب سيدنا يوسف) שלשם השליכו האחים את יוסף. באחת השכונות בכפר יש אזור שנקרא בערבית "שָאוּרִיָה" (شوريا) ושרש המלה מורה על ייעוץ או התייעצות. על פי המסורת של תושבי המקום, מקור השם בא מההתייעצות של האחים והמזימה מה לעשות עם אחיהם יוסף, כפי שמסופר בתורה וכן בקוראן ב"סורת יוסף".
עונת 2021/2022 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  14 באוגוסט[דרושה הבהרה] 2021 – 15 במאי 2022
 הזוכה:  אייאקס (28)
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  875 (2.86 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  סבסטיאן האלר (21)
 → עונת 2020/2021עונת 2022/2023 ←
 
עונת 2021/2022 הייתה העונה ה-66 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. 
בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. זוולה, וילם II והראקלס אלמלו ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו קמבור, גו אהד איגלס וניימכן שהעפליו מליגת המשנה) שישחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 17 ו-18 יורדות לליגת המשנה. הקבוצה במקום ה-16 תתמודד בפלייאוף ירידה בשיטת פיינל פור כנגד הקבוצות שהעפילו מפלייאוף ליגת המשנה.
מבנה > תחרויות אירופיות

הקבוצה שסיימה במקום ה-1 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-2 העפילה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-3 העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית.
הקבוצה שסיימה במקום ה-4 העפילה לשלב המוקדמות השלישי של הקונפרנס ליג.
הקבוצות שסיימו במקומות 5–8 התמודדו על כרטיס בודד לשלב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אייאקס  | 31 | 26 | 5 | 3 | 98 | 19 | 79 | 83 | שלב הבתים בליגת האלופות |
| 2. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 26 | 3 | 5 | 86 | 42 | 44 | 81 | שלב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 3. | פיינורד  | 34 | 22 | 5 | 7 | 76 | 34 | 42 | 71 | שלב הבתים בליגה האירופית |
| 4. | טוונטה  | 34 | 20 | 8 | 6 | 55 | 37 | 18 | 68 | שלב המוקדמות ה-3 בקונפרנס ליג |
| 5. | א.ז. אלקמאר  | 34 | 18 | 7 | 9 | 64 | 44 | 20 | 61 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 6. | ויטסה ארנהם  | 34 | 15 | 6 | 13 | 42 | 51 | 9- | 51 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 7. | אוטרכט  | 34 | 12 | 11 | 11 | 51 | 46 | 5 | 47 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 8. | הירנפיין  | 34 | 11 | 8 | 15 | 37 | 50 | 13- | 41 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 9. | קמבור  | 34 | 11 | 6 | 17 | 53 | 70 | 17- | 39 |  |
| 10. | ואלבייק  | 34 | 9 | 11 | 14 | 40 | 51 | 11- | 38 |  |
| 11. | ניימכן  | 34 | 10 | 8 | 16 | 38 | 52 | 14- | 38 |  |
| 12. | חרונינגן  | 34 | 9 | 9 | 16 | 41 | 55 | 14- | 36 |  |
| 13. | גו אהד איגלס  | 34 | 10 | 6 | 18 | 37 | 51 | 14- | 36 |  |
| 14. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 8 | 11 | 15 | 30 | 48 | 18- | 35 |  |
| 15. | פורטונה סיטארד  | 34 | 10 | 5 | 19 | 36 | 67 | 31- | 35 |  |
| 16. | הראקלס אלמלו  | 34 | 9 | 7 | 18 | 33 | 49 | 16- | 34 | פלייאוף ירידה |
| 17. | וילם II  | 34 | 9 | 6 | 19 | 32 | 57 | 25- | 33 | ירידה לליגת המשנה |
| 18. | זוולה  | 34 | 7 | 6 | 21 | 26 | 52 | 26- | 27 | ירידה לליגת המשנה |
1 2  הכרטיס לפלייאוף הליגה האירופית עבור מחזיקת הגביע עובר לקבוצה במקום ה-3 מכיוון שהן הזוכה, פ.ס.ו והן סגניתה אייאקס נמצאות במקום המוביל לשלב המוקדמות ושלב הבתים של ליגת האלופות בהתאמה, לאחר מכן שודרגה פיינרוד לשלב הבתים
1 2  פיינורד קיבלה את הכרטיס לשלב הבתים עקב העפלתה לגמר הקונפרנס ליג
מבנה > פלייאוף על הכרטיס לסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג

| קבוצה 1 | משחק 1 | משחק 2 | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| א.ז. אלקמאר | 2–3 | 2–0 | הירנפיין |
| ויטסה ארנהם | 1–3 | 3–0 | אוטרכט |
| קבוצה 1 | משחק 1 | משחק 2 | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| א.ז. אלקמאר | 1–2 | 6–1 | ויטסה ארנהם |
מבנה > פלייאוף הירידה

אל הפלייאוף העפילו 3 קבוצות שעברו את שלב הפלייאוף העליון של ליגת המשנה והקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל לטורניר בשיטת בית חוץ חצי גמר וגמר כאשר המנצחת תשחק בעונת 2022/23 בליגת העל.
| קבוצה 1 | משחק 1 | משחק 2 | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| הראקלס אלמלו | 0–3 | 1–3 | אקסלסיור רוטרדם |
| מועדון הכדורגל איינדהובן | 1–2 | 1–2 | דן האג |
| קבוצה 1 | משחק 1 | משחק 2 | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| דן האג | 1–1 | (7) 4–4 (8)ה פ | אקסלסיור רוטרדם |
↑  המשחק הסתיים בתוצאה 3-3 והארכה בתוצאה 4-4, בפנדלים גברה אקסלסיור 8-7
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
ערער ברושי

| ערער ברושי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: ברושיים
סוג:: ערער
מין:: ערער ברושי
שם מדעי
 Juniperus excelsa ‏Bieberstein, 1798
ערער ברושי (שם מדעי: Juniperus excelsa) הוא עץ מחטני ירוק עד ממשפחת הברושיים. הערער הברושי גדל בחרמון ומתנשא לגובה של עד לכ-30 מטר. צורתו החיצונית היא בעלת מבנה של פירמידה, והעלים שלו קשקשיים ומסודרים בזוגות. הערער הברושי הוא אחד ממיני המחטיים (יחד עם ארז הלבנון והאשוח הקיליקי) באזור האקולוגי של הרי הלבנט הגבוהים (קוד מדעי PA1220) המתחילים בטורקיה, עוברים דרך לבנון וסוריה ומסתיימים בחרמון, שם מין זה חודר לישראל.
בחרמון הישראלי ישנם שרידים בודדים מאותו יער מחטניים מעורב בדמות פריטים פזורים של הערער הברושי. בעוד הארז והאשוח נגדמו ובוראו במהלך מאות שנים.
הערות שוליים

↑  ערער ברושי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  בעבר נקרא "ערער רם" והוחלט לשנותו ל"ערער ברושי". ראו כאן.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאלסרברך

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Vaals 
 גובה:  322.4 מטר
 מדינה:  הולנד הולנד
 מיקום:  מחוז לימבורג, דרום המדינה, ליד משולש הגבולות בלגיה–גרמניה–הולנד
 רכס הרים:  ארדנים 
 קואורדינטות:  50°45′17″N 6°01′15″E﻿ / ﻿50.754666666667°N 6.0208333333333°E﻿ / 50.754666666667; 6.0208333333333
  (למפת הולנד מוגדלת) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניפאלסרברך(למפת הולנד רגילה) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניפאלסרברך
 
הפאלסרברך (בהולנדית: Vaalserberg, הר ואלס) הוא גבעה בגובה 322.4 מטר המהווה את המקום הגבוה ביותר בהולנד. הגבעה נמצאת בפרובינציית לימבורג, בנקודה הדרומית ביותר של המדינה, בשטח הרשות המקומית של ואלס, ליד עיר הנושאת את אותו שם, כשלושה קילומטרים ממערב לאאכן.
מפגש שלוש המדינות

הפאלסרברך נודע גם בזכות היותו משולש גבולות (בדומה לארבע הפינות בארצות הברית), ועל כן מכונה פסגתו Dreiländenpunt ("נקודת שלוש מדינות") או Dreiländereck בגרמנית. הגבולות שנפגשים במקום הם של הולנד, בלגיה וגרמניה. בין השנים 1839 ל-1920 הייתה זו Vierländenpunt או "נקודת ארבע מדינות"; שכן אז גבלה בנקודה גם הטריטוריה מורסנט. מפגש הגבולות הפך את המקום לאתר תיירות פופולרי בהולנד, ובבלגיה הוקם במקום מגדל (Boudewijntoren) שממנו ניתן לצפות לכל עברי הסביבה.
נקודת המפגש
פאולו מונטרו

פאולו רונלד מונטרו איגלסיאס (בספרדית: Paolo Rónald Montero Iglesias; נולד ב-3 בספטמבר 1971 במונטווידאו) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת הנוער של יובנטוס.
מונטרו שיחק לאורך רוב הקריירה באיטליה, במדי אטאלנטה ויובנטוס. עם יובנטוס זכה מונטרו ארבע פעמים באליפות איטליה, והשתתף שלוש פעמים בגמר ליגת האלופות. בנוסף, הוא החל וסיים את הקריירה בפניארול מעיר הולדתו מונטווידאו, ובתווך שיחק תקופה קצרה בסן לורנסו. מונטרו רשם 61 הופעות במדי נבחרת אורוגוואי, והוא ייצג אותה בין היתר במונדיאל 2002 ובקופה אמריקה 2004.
קריירת משחק

מונטרו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של פניארול, ממועדוני הפאר באורוגוואי הפועל בעיר הולדתו מונטווידאו. הוא עלה לקבוצה הבוגרת בעונת 1991 והשתלב היטב בהרכב הראשון. בשתי עונות במדי הקבוצה ערך מונטרו 34 הופעות וכבש שער בודד.
לאחר שתי עונות בלבד החל מונטרו את דרכו באירופה, כשחתם לקראת עונת 1992/1993 במדי אטאלנטה מהסרייה א', אותה אימן אז מרצ'לו ליפי. מונטרו השתלב במהרה בהרכב הפותח של הקבוצה, והפך לשחקן משמעותי בחוליית ההגנה של הקבוצה. לאחר עונה אחת, אותה סיימה אטלנטה במקום השמיני, עזב ליפי לטובת אימון נאפולי. בלעדיו, כשלו מונטרו ואטלנטה לשמור על מקומם בליגה הבכירה, ובסיום עונת 1993/1994 נשרו לסרייה ב'. בעונת 1994/1995 סייע מונטרו לקבוצתו להעפיל בחזרה, תוך עונה אחת, לליגה הבכירה. בעונתו הרביעית בקבוצה, והשלישית בליגה הבכירה, רשם מונטרו 23 הופעות בלבד, וזאת עקב פציעות שחווה במהלך העונה.
לאחר תקופה מרשימה של ארבע עונות באטלנטה, התאחד מונטרו בשנית עם ליפי שהחתים אותו במדי אלופת אירופה הטרייה, יובנטוס. כבר בעונת הבכורה שלו ביובנטוס הפגין מונטרו יכולת אישית משכנעת, שהצטרפה ליכולת הקבוצתית המרשימה של קבוצתו. הוא רשם 42 הופעות בכל המסגרות, 26 מתוכן בליגה, וזכה עם קבוצתו באליפות איטליה, בסופר קאפ האירופי לאחר ניצחון על פריז סן-ז'רמן, בגביע הביניבשתי לאחר ניצחון על ריבר פלייט ובסופר קאפ האיטלקי לאחר ניצחון על ויצ'נצה. בנוסף, העפיל עם קבוצתו לגמר ליגת האלופות מול בורוסיה דורטמונד, שם עלה בהרכב כבלם בהפסד 3-1 של קבוצתו.
בעונת 1997/1998 שמר עם יובנטוס על תואר האליפות, והעפיל עמה פעם נוספת לגמר ליגת האלופות. הוא פתח כבלם במערך שכלל שלושה בלמים, אך יובנטוס כשלה פעם שנייה ברציפות, הפעם כשהפסידה 1-0 לריאל מדריד. יובנטוס באותה התקופה נחשבה לאחת הקבוצות החזקות באירופה, ובמיוחד חוליית ההגנה שלה שנחשבה לאחת הטובות ביבשת. מונטרו העפיל עם יובנטוס בפעם השלישית לגמר ליגת האלופות 2003, לאחר שבמהלך העונה אף כבש בשלב רבע הגמר מול ברצלונה. במפגש הגמר מול מילאן נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0 בתום הארכה, ויובנטוס הפסידה את התואר בדו-קרב בעיטות עונשין, בו החמיצו שלושה מחמשת בועטיה, כולל מונטרו שבעט את הפנדל הרביעי אותו עצר דידה.
בתקופה של תשע עונות במדי הקבוצה שיתף פעולה עם שחקני הגנה בינלאומיים מהטובים ביבשת, ובהם צ'ירו פרארה, מארק יוליאנו, ג'אנלוקה פסוטו, ליליאן תוראם, איגור טודור, ג'אנלוקה זמברוטה ופאביו קנבארו. מונטרו זכה עם יובנטוס בסך הכול בארבע אליפויות איטליה (ואליפות נוספת שנשללה מהקבוצה בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006), בקרוב ל-300 הופעות במדי הקבוצה בכל המסגרות.
בעונת 2005/2006 חזר מונטרו לאמריקה הדרומית וחתם במדי סן לורנסו הארגנטינאית. תקופתו בקבוצה הייתה רצופת פציעות שהגבילו את כמות משחקיו ל-14 בלבד. לקראת עונת 2006/2007 חזר מונטרו למועדון נעוריו פניארול לעונת פרישה, על אף הצעות לחזור לאירופה, בין היתר מאולימפיאקוס היוונית ומהעולה החדשה לסרייה א' קטניה. הוא סיים עם הקבוצה במקום השני, לפני שפרש ממשחק פעיל בגיל 36.