stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי איטליה–מקסיקו
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מאיטליה במקסיקו
הנשיא סנדרו פרטיני (1981)
ראש הממשלה ג'וליו אנדראוטי (1990)
הנשיא אוסקר לואיג'י סקאלפרו (1996)
ראש הממשלה סילביו ברלוסקוני (2002)
ראש הממשלה מריו מונטי (2012)
ראש הממשלה אנריקו לטה (2014)
ראש הממשלה מתאו רנצי (2016)
הנשיא סרג'ו מטרלה (2016)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו באיטליה
הנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס (1974)
הנשיא קרלוס סלינס (1991)
הנשיא ארנסטו סדייו (1996)
הנשיא ויסנטה פוקס (ינואר ואוקטובר 2001, 2005)
הנשיא פליפה קלדרון (2007, 2009, 2011)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2013, 2014, 2015)
הסכמים דו צדדיים

שתי המדינות חתמו על הסכמים דו צדדיים רבים כמו חוזה לבוררות חובה כללית (1907); הסכם להכרה בנישואין קונסולריים שנחגג וננהל בשתי המשלחות הדיפלומטיות של האומות (1910); הסכם חילופי תרבות (1965); הסכם תובלה אווירית (1965); הסכם לשיתוף פעולה טכני (1981); הסכם לשיתוף פעולה בתיירות (1991); הסכם בנושא הימנעות ממיסוי כפול והעלמת מיסים (1991); הסכם לשיתוף פעולה במאבק נגד שימוש לרעה וסחר בלתי חוקי בסמים נרקוטיים ובחומרים פסיכוטרופיים (1991); הסכם בשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1997); הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות (1999); הסכם שיתוף פעולה במאבק בפשע מאורגן (2001); הסכם בנושא סיוע מנהלי הדדי בענייני מכס (2011); אמנת הסגרה (2011) ואמנה לעזרה במשפטים פליליים (2011).
תחבורה

קיימות טיסות ישירות בין איטליה למקסיקו עם חברות התעופה הבאות: אליטליה, בלו פנורמה איירליינס וחברת התעופה נאוס.
יחסי סחר

בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את איטליה). בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-8.3 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של איטליה למקסיקו כולל: מוצרי תרופות; כורים גרעיניים; דוודים; מכונות, מכשירים ומכשירים מכניים; ומתכות יקרות. הייצוא העיקרי של מקסיקו לאיטליה כולל: כלי רכב; נפט גולמי; עופרת ומוצריה; ואתילן פוליאסטרפטלט. איטליה היא שותפת הסחר הגדולה ביותר במקסיקו. מקסיקו היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של איטליה באמריקה הלטינית (אחרי ברזיל). למעלה מ-400 חברות רב-לאומיות איטלקיות כמו אלפא רומיאו, אנל גרין פאוור, אני, פיאט מכוניות ופירלי (בין השאר) פועלות במקסיקו. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו גרופו בימבו ומקסיצ'ם פועלות באיטליה.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-7 קונסוליות בקנקון, גוודלחרה, מונטריי, פלאיה דל כרמן, פואבלה, קרטרו וטמפיקו.
מקסיקו מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-9 קונסוליות באנקונה, בארי, בולוניה, פירנצה, ג'נובה, מילאנו, פרוג'ה, טורינו וונציה.
ירוחם ליבוביץ

| --- | --- |

 לידה:  1873 
 פטירה:  1936 (בגיל 63 בערך) מיר, בלארוס 
 כינוי:  משגיח
 מקום קבורה:  מיר, בלארוס
 תקופת הפעילות:  ?–1936 
 השתייכות:  חרדים ליטאים, ישיבת מיר (בלארוס) 
 
רבי ירוחם הלוי ליבוביץ (שתי הב' בשם המשפחה רפות, ביידיש: לייוואוויץ; מכונה רֶבּ ירוחם ממיר; 1873, תרל"ד – 1936, י"ח בסיוון תרצ"ו) היה המשגיח של ישיבת מיר. בשנות כהונתו עיצב את שיטתה המוסרית של הישיבה. בחלק משנות כהונתו השתתף בנשיאת העול הכלכלי של קיום הישיבה.
ביוגרפיה

נולד בעיירה ליובאן הסמוכה לסלוצק, במחוז מינסק, בלארוס לאברהם וחסיה ליבוביץ. התחנך בישיבת סלבודקה ובישיבת קלם. רבותיו היו הרב נתן צבי פינקל ("הסבא מסלבודקה"), הרב שמחה זיסל זיו ("הסבא מקלם"), חתנו הרב צבי הירש ברוידא והרב ישראל מאיר הכהן (החפץ חיים).
כבן שש עשרה החל ללמוד בישיבת סלבודקה. בגיל עשרים ושתיים, בשנת תרנ"ז, נשלח על ידי הרב פינקל ללמוד אצל הרב שמחה זיסל זיו בישיבת קלם. ממנו הספיק ללמוד רק מעט יותר ממחצית השנה. ועם פטירתו בכה במשך לילה שלם, בעיקר על עצמו שרק כעת התחיל ללמוד ממנו כיצד לחיות כ"אדם". ר' ירוחם העיד על עצמו שהרגיש כל ימיו שהבנתו נבעה ממעמד אותו יום.
ביוגרפיה > כהונתו בישיבת מיר

לאחר נישואיו למד ב"כולל קדשים" בראדין, ומשנת תרס"ז (1907) כיהן כמשגיח בישיבת ראדין, שם למד אצלו הרב יחזקאל לוינשטיין. בשנת תר"ע עזב את ישיבת ראדין. החל משנת ה'תרע"א היה הרב ירוחם משגיח בישיבת מיר. אחר כך עבר לישיבת סלבודקה ולישיבות אחרות. בשנת ה'תרפ"ג הוא חזר למיר ועמו קבוצת בחורים מובחרת מישיבת פוניבז', שבה כיהן קודם לכן.
בשנות ה-30 הגיעו לישיבת מיר תלמידים רבים מארצות הברית. הם היוו אתגר חינוכי עבור הרב ליבוביץ. במקביל הגיעו גם תלמידים מקהילותיה החרדיות של גרמניה ואף כלפיהם נצרך היה יחס שונה. עבור תלמידים אלו בשנתיים האחרונות לחייו ייסד 'ועד' מיוחד שבו מסר שיעורים בחומש עם פירוש רש"י. בשונה משיחותיו הכלליות לשאר בחורי הישיבה, שעסקו ביסודות חכמת המוסר, שיעורי החומש עסקו בעיקר בהקניית יסודות היהדות והאמונה. לימים שימשו ועדים אלו את הבסיס לסדרת הספרים דעת תורה.
ביוגרפיה > פטירתו

בשנת תרצ"ו לקה בדלקת קרום המוח. הוא נפטר בי"ח בסיוון, כבן שישים ואחת. שיחתו האחרונה נאמרה בכ"ד באייר ועסקה בנושא "בעל הבית דוחק" - על ניצול הזמן.
לאחר פטירתו נקרא הרב יחזקאל לוינשטיין, כדי למלא את מקומו כמשגיח.
עיקרי משנתו

שיטתו מתאפיינת באינדיבידואליות. על פיה, כל לימוד התורה וקיום המצוות הם רק אופנים לבוא אל האדם עצמו. אף שיש לקבל ולשמוע מרב, את עיקר הצמיחה יכול האדם רק להעלות מעצמו. בכמה מקומות בכתביו הוא קורא לנקודה העצמית של האדם בשמות קבליים למחצה, כגון "שורש הנשמה המגיע לכיסא הכבוד".
לגישה זו ישנן השלכות לתחום העבודה המוסרית. לדוגמה, סבר שאין מקום לקנאה, מכיוון שכל אדם הוא במהותו יחידי ומעלתו של אדם באה לידי ביטוי רק ברגע שבו הוא מעלה את דרגת ה"יחידות" שלו ומגיע למקום בו הוא לבדו. בעקבות המדרש הוא מדמה את יחידות האדם ליחידות האל. דרגה זו היא המאפיין המרכזי של מהותו של 'בן ישיבה' או בן תורה. גם ביחס לתשובה כתב: ”היא המדרגה היותר גבוהה ורמה, מפני שהיא מעלת האדם עצמו, היינו ששב אל עצמו, והעצמו הוא המעלה היותר גבוהה ורמה מכל המעלות באדם” (דעת חכמה ומוסר, חלק ג', סי' קסא).
לגישה זו ישנן השלכות תאולוגיות. האמונה אינה זקוקה להוכחה, אלא היא חוויה שחש אותה הקרוב לאל. בלשונו: "סוד הכל הוא בקירוב ובריחוק, כי בהיותו קרוב אשר לו אלוהים קרובים אליו בקרב הארץ, השוכן איתו בתוכו, יראהו עין בעין", ו"לא כמו שסוברים וכאשר מוסכם הוא בעולם שמתוך ההבנה על ידי חקירות אמיתיות מזה נובעת האמונה".
הדרך לגלות את עצמיות האדם היא שבירת הרצון ועשיית מעשים בפועל.
מתלמידיו

הרב יחזקאל לוינשטיין
הרב שלמה הרכבי, המשגיח בישיבת שער התורה בגרודנה
הרב דוד פוברסקי, ראש ישיבת פוניבז'
הרב שלמה בורשטין, מייסד וראש ישיבת בית שמואל בחדרה
הרב יוסף ביגון, משגיח בישיבת עץ חיים בהיידה שבבלגיה
הרב חיים שמואלביץ, ראש ישיבת מיר בליטא ובישראל
הרב יחיאל מיכל פיינשטיין, ראש ישיבת בית יהודה בתל אביב ולאחר מכן בבני ברק
הרב שלמה וולבה, משגיח בישיבת באר יעקב ולאחמ"כ בישיבת גבעת שאול
הרב זלמן רוטברג ראש ישיבת בית מאיר
הרב שמואל רוזובסקי מראשי ישיבת פוניבז'
הרב אריה לייב מאלין, מייסד וראש ישיבת "בית התלמוד" בארצות הברית
הרב אהרן זליג אפשטיין - מרושמי שיחותיו
ספריו

דעת חכמה ומוסר – שלשה חלקים שיצאו בין השנים תרצ"ט עד תשל"ב, המלקטים את שיחותיו מכתבי תלמידים, למעט החלק השלישי ששם נמצאים כתביו שלו. (חלקו הראשון נקרא 'חבר מאמרים').
דעת תורה – לימוד מוסרי התורה, שישה כרכים.
מאמרי המשגיח – אלול תשרי – שני חלקים, שיחות על הימים הנוראים שיצאו לאור לזכר בנו, נכתבו מפי השמועה
שביבי דעת – מאמרים על מועדים זמנים וימים נוראים, ונוסף לזה עניינים שונים, [תשע"ד]
שפתי דעת – על אבות, בתוך מאורי אורות המוסר על אבות כרך א' [תשס"ט]. בכרך ב' הובאו בפירוש דעת זקנים מאות משמועותיו [תשע"א].
משפחתו

בשידוכין עם אשתו רבקה סיכמו שהרב ירוחם ילמד שמונה שנים בפרישות ולאחר מכן יסייע בפרנסה. בשנים אלו הפעילה מסעדה בעירה אוזבנט שבליטא. כששב לביתו התנגדה רבקה שיסייע בפרנסה. נפטרה בתש"ח.
בנו ישראל היה נשוי לחוה, בת הרב יצחק קוסובסקי. בני הזוג וילדיהם נספו בשואה.
בנו הרב שמחה זיסל ייסד ישיבה בארצות הברית. נשא לאישה את שולמית בת הרב ד"ר הרטוויג נפתלי קרליבך ואחות הרב שלמה קרליבך. הוא עסק בעריכת והדפסת כתבי אביו וכן השלים את מלאכתו של אביו בהוצאה לאור של הספר חכמה ומוסר לרב שמחה זיסל זיו. כתב אזהרה שלא להדפיס דברים בשם אביו בלי רשות, שכן הרבה לא ירדו לעומק כוונתו ועלול לצאת מכך מכשול. את העיסוק בכתבי אביו הוריש לבנו ישראל.
בנו הרב אברהם, היה ר"מ וראש ישיבה בישיבת רבי חיים ברלין.נשא לאישה את בתיה בת הרב אליעזר שמחה רייך.
בנו הרב משה ליב, היה רב בקהילה קטנה בפנסילבניה שבארצות הברית וגם שימש כשו"ב.
חתנו היה הרב ישראל חיים קפלן, ראש ישיבת תורת חסד בבריסק, ראש ישיבה ומשגיח בישיבת בית מדרש עליון במונסי.
מקום קבורת המשגיח רבי ירוחם ממיר
מקום קבורת המשגיח רבי ירוחם ממיר
לקריאה נוספת

בנימין בראון, תנועת המוסר הליטאית – אישים ורעיונות, פרק י
הרב שלמה וולבה, האדם ביקר: קווים לתולדות חייו ולתורת... מרן ר’ ירוחם הלוי ליוואוויץ ממיר, בהוצאת "בית המוסר", ירושלים תשמ"ב
הקדמות בניו לדעת חכמה ומוסר
מנחם מנדל פלאטו, המשגיח רבינו ירוחם: שביבי אורה מתולדותיו של... מרן... רבינו ירוחם הלוי ליוואוויץ... ממיר, תשפ"א
הערות שוליים

↑  האדם ביקר, עמ' ח
↑  דעת חכמה ומוסר, חלק א', בשער הדעת עמ' 6; השמש בגבורתו, עמ' 78
↑  האדם ביקר, עמ' 40
↑  האדם ביקר, עמ' טו
↑  האדם ביקר, עמ' יז-יט; השמש בגבורתו, עמ' 34-35
↑  האדם ביקר, עמ' יט; השמש בגבורתו, עמ' 78
↑  השמש בגבורתו, עמ' 79
↑  דעת חכמה ומוסר, חלק א', סי' צ"ו והלאה
↑  מאמרי המשגיח, חלק א', סי' קנו, עמ' רעט)
↑  מפי בניהם, הובא בהאדם ביקר, עמ' י–יא
↑  דעת חכמה ומוסר, מזכרת נצח בהקדמת הספר, עמ' 22
↑  בירחון כנסת ישראל חוברת ט' כסלו תרצ"ב מובאת ברכת מזל טוב לרגל נישואיהם
↑  מכתבים אחרונים ממחנה קייליס בוילנה תש"ג תש"ד, נפתלי בר אילן, תשע"ט
↑  דעת תורה בראשית, חלק א, בפתח השער, עמ' 21
↑  בהקדמה לספר אור ישראל שבמהדורת מאורי אורות המוסר
↑  כנכתב בשער הספר חכמה ומוסר
↑  דעת תורה דברים, חלק ה-א, קונטרס סוף דבר עמ' ס
↑  מכתב בראש הספר שביבי דעת
↑  הפרדס, כסלו תשנ"ג חוברת ג שנה ס"ז
↑  ר' מאיר ברינבאום בספרו (באנגלית) לוטננט בירנבאום -Lieutenant Birnbaum: A Soldier's Story
| תנועת המוסר |
| --- | --- | --- |
| אישים | יוסף זונדל מסלנט • ישראל מסלנט • יצחק בלאזר • נפתלי אמסטרדם • אברהם שינקר • הסבא מקלם • הסבא מסלבודקה • הסבא מנובהרדוק • אליעזר גורדון • ירוחם ליבוביץ • יצחק אייזיק שר • אליהו לופיאן  • אברהם אליהו קפלן • יחזקאל לוינשטיין • אליהו דסלר |  |
| ישיבות | ישיבת סלבודקה • תלמוד תורה (קלם) • ישיבת נובהרדוק |  |
| ערכים נוספים | גדלות האדם • תנועת המוסר (ספר) • משגיח |  |
| רבני ישיבת מיר |
| --- | --- | --- |
| ראשי הישיבה בירושלים | רבי אליעזר יהודה פינקל • רבי יצחק אזרחי • רבי יעקב שמואלביץ |  |
| ראשי ישיבת מיר מודיעין עילית | רבי נועם אלון • רבי צבי פרצוביץ |  |
| ראשי הישיבה בארצות הברית | רבי אברהם יעקב נלקנבאום • רבי צבי יעקב ז'ולטי • רבי אשר דב בירנבוים • רבי אשר אליהו קלמנוביץ' • רבי אליה ברודני |  |
| משגיחים בהווה | רבי בנימין פינקל  • רבי אפרים חדש |  |
| ראשי ישיבה שנפטרו | רבי שמואל טיקטינסקי • רבי אברהם טיקטינסקי  • רבי יוסף דוד אייזנשטט • רבי משה אברהם אייזנשטט • רבי חיים יהודה לייב טיקטינסקי • רבי אברהם (השני) טיקטינסקי • רבי אליהו ברוך קמאי • רבי אברהם צבי קמאי • רבי אליעזר יהודה פינקל • רבי חיים שמואלביץ • רבי בנימין ביינוש פינקל • רבי נחום פרצוביץ • רבי אברהם קלמנוביץ • רבי שמואל ברנבוים • רבי שרגא משה קלמנוביץ • רבי דוד קוויאט • רבי נתן צבי פינקל • רבי אריה פינקל • רבי אברהם יצחק ברזל |  |
| משגיחים שנפטרו | רבי זלמן דולינסקי • רבי ירוחם ליבוביץ • רבי יחזקאל לוינשטיין •  רבי חיים זאב פינקל • רבי אהרן חדש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307905305171  PLWABN: 9810667348005606  GND: 1222557428  ISNI: 0000 0000 6815 3696  VIAF: 97239382   WorldCat (עם VIAF): 97239382 
ציור של הרב ליבוביץ
כנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תאריך פירוק:  1966 
 אדריכל:  כריסטופר רן 
 סגנון אדריכלי:  בארוק אנגלי
 קואורדינטות:  51°30′59″N 0°05′35″W﻿ / ﻿51.5165°N 0.0930722°W﻿ / 51.5165; -0.0930722
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסכנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסכנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי(למפת הסיטי של לונדון רגילה) כנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) כנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי
 
כנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי (באנגלית: St Mary Aldermanbury) הייתה כנסייה אנגליקנית שתכנן ובנה האדריכל סר כריסטופר רן.
הכנסייה נהרסה בבליץ במהלך מלחמת העולם השנייה והוחלט לא לשקמה. לאחר המלחמה הועברו שרידיה לפולטון במיזורי שבארצות הברית והם מהווים אנדרטה לסר וינסטון צ'רצ'יל.
בגן האנדרטה נמצאת אנדרטה להנרי קונדל וג'ון המינגס שערכו את המהדורה הראשונה של מחזות ויליאם שייקספיר.
לא לעולם חוסן

לֹא לְעוֹלָם חֹסֶן הוא ביטוי תנכי, שמשמעותו היא שאף אם לאדם יש כוחות רבים (למשל: כוחות נפשיים, שכליים, פיזיים, חברתיים או כלכליים) הכוחות הללו אינם קיימים לנצח, והם עשויים לעזוב אותו ביום מן הימים. הדברים נועדו לסגל לאדם את מידת הענווה, כיוון שיחשוב על הכוחות שבידו מתוך פרספקטיבה עתידית.
מקור הביטוי והשימוש בו

מקור הביטוי הוא בספר משלי: ”כִּי לֹא לְעוֹלָם חֹסֶן וְאִם נֵזֶר לְדוֹר וָדוֹר.”
בתלמוד מובא שמר זוטרא היה אומר פסוק זה לעצמו כאשר היה זוכה לכבוד גדול: ”
מר זוטרא חסידא כי הוו מכתפי ליה בשבתא דריגלא אמר הכי: כי לא לעולם חסן ואם נזר לדור ודור.”
לעיתים משמש הביטוי כדגש על הטעות של מי שחושב שהצלחתו נצחית. כך למשל בפסיקתא זוטרתא: ”ויצא המן ביום ההוא שמח וטוב לב, ולא היה יודע כי לא לעולם חוסן ואם נזר לדור ודור.”
בעל שבט מוסר מביע ביטוי זה כך: ”ואפילו בטוחים הייתם שימשוך לכם העושר והכבוד כל ימיכם, מה בכך, כי לא לעולם חוסן, כי אם שנים רבים יחיה האדם, ואילו חיה אלף שנים פעמים, אחר שיש מספר לשנים, יכלה המספר, וסופו כלא היה. אף כי ימי אדם כצל עובר וכעוף הפורח, אם כן למה יתגאה אדם להבל דמה, עפר מן האדמה.”
רש"ר הירש רואה בכך גם ברכה לאנושות: ”קיצור חיי האדם הוא סייג לקץ הרשעה, אכן, לא לעולם חוסן שלטון הרשע; גם העז שבעריצים לא יאריך ימים על ממלכתו, לא ימשול הרבה יותר מחמשים שנה.”
ראו גם

ממנטו מורי
הערות שוליים

↑  ספר משלי, פרק כ"ז, פסוק כ"ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ז', עמוד ב'
↑  על מגילת אסתר פרק ה פסוק ט
↑  שבט מוסר, פרק מ
↑  בפירושו לבראשית, פרק ח פסוק כב
כמו שהם אומרים

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שארל אזנבור
 מתוך האלבום Idiote je t'aime
 יצא לאור:  1972 
 פורמט:  הזרמת מוזיקה 
 סוגה:  מוזיקת אמצע הדרך 
 שפה:  צרפתית 
 אורך:  253 שנייה 
 חברת תקליטים:  ברקלי רקורדס 
 כתיבה:  שארל אזנבור 
 לחן:  שארל אזנבור 
 הפקה:  רישאר מרסאן 
 
כמו שהם אומרים (בצרפתית: Comme ils disent) הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי שארל אזנבור.
השיר יצא כסינגל בשנת 1972 באלבום Idiote je t'aime (אידיוט אני אוהב אותך).
היסטוריה

השיר מתייחס לנושא ההומוסקסואליות והטאבו שהיה סביב הנושא, בראשית שנות ה -70 של המאה הקודמת לאחר המחאות של מאי 68'. באותה תקופה השירים שתיארו את נושא ההומוסקסואליות היו מעטים. השירים שכן היו באותה תקופה היו לועגים ומשמיצים את ההומוסקסואלים, אולם שארל אזנבור הוא החלוץ, שתיאר בשירו את סיפורו של הומו "שחי לבדו עם אמא". בשיר לא היה לגלוג או סרקזם, להפך, במהלך השיר הדמות מביאה אל הקהל את האמירה הבאה: "לאף אחד אין את הזכות באמת להאשים אותי / לשפוט אותי / ואני מציין שזה הטבע / זה הוא האחראי הבלעדי". אמירה זו מביאה לקדמת הבמה את בקשת ליבם של ההומוסקסואלים ושאר קהילת הלהט"ב מהציבור, והיא שיבינו כי כך הם נולדים ולאף אחד אין זכות להאשים אותם על כך.
אמירה זו הייתה אמיצה ונועזת מאוד מצד שארל, במיוחד בצרפת של תחילת שנות ה-70.
אזנבור זוכר את הפעם הראשונה בה הופיע מול מעגל חברים הומואים:
"ואז שאלו אותי מי הולך לשיר את זה. אמרתי," אני". שוב שתיקה. ואז מישהו היה מודאג אם אודיע הודעה. אתה יכול לדמיין אותי מכריז על הבמה שאני אשים את עצמי לנעלי הומוסקסואל, כשאני לא? לא הייתה זו שאלה בכלל אם לסגת!"
אזנבור סיפר ששאב השראה מהנהג שלו, ממזכירו ומחברו המעצב, אנדרוצ'קה. מאוחר יותר הוא ציין כי הקושי היחיד בו נתקל בכתיבת שורה זו היה למצוא חרוז לסיומת "ATE", בעיה שנפתרה באמצעות מציאת רחוב סאראסטה על מפת פריז.
אהדת הקהל

כשחזר מארצות הברית, אזנבור קיים רסיטל של שלושים שירים באולימפיה. הרסיטל התקיים שלוש פעמים, אשר כולם נחלו הצלחה. זמן קצר לאחר מכן יצא הסינגל, שזכה גם הוא להצלחה, ונמכר ביותר מ -150,000 עותקים. על הכריכה, הזמר צולם בבגדים שחורים, עם הפנים כלפי מטה.
הערות שוליים

1 2 3  laurence Haloche, Comme ils disent , quand Aznavour aborde l'homosexualité sans tabou, LA FIGARO, ‏13/12/2015 à 08:30
1 2  Gaudéric Grauby-Vermeil, Charles Aznavour n'a rien oublié, ‏27 novembre 2017 à 17h57
↑  TOP 45 Tours - 1972
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bcf144b5-0975-338b-bcff-36942bc24256
יעקב ספרא (1889)

| --- | --- |

יעקב ספרא בראשית המאה העשרים  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  12 בדצמבר 1889 חלב, סוריה סוריה
 פטירה:  27 במאי 1963  (בגיל 73) סאו פאולו, ברזיל ברזיל
 שם לידה:  يعقوب صفرا
 מדינה:  סוריה סוריה
 מקום קבורה:  סאו פאולו
 מקום מגורים:  חלב, בירות וסאו פאלו
 פעילות בולטת:  בנקאות
 תקופת הפעילות:  ~ 1900 – 1963
 מקצוע:  בנקאי
 השקפה דתית:  יהודי
 בת זוג:  אסתר תיירה  בת זוג שנייה מארי דואק
 צאצאים:  בנים: אלי, אדמונד, ג'וזף ומואיז  בנות: אוולין, גבי, ארלט ואוגט
 מספר צאצאים:  8
 חתימה:   
 
יעקב ספרא, (באנגלית: Jacob Safra בערבית: يعقوب صفرا ; 12 בדצמבר 1889 ועד 27 במאי 1963) היה בנקאי יהודי סורי-לבנוני והפטריארך (אבי המשפחה המורחבת) של משפחת ספרא.    "הספראים", היו בנקאים וסוחרי זהב, שעסקו במימון סחר באימפריה העות'מאנית בין ביירות, חלב, איסטנבול ואלכסנדריה.
ביוגרפיה

משפחת ספרא הייתה במקור משפחת סוחרים יהודית שהחל משנת 1841  התבססה בעיר חלב שבצפון סוריה. המשפחה הרוויחה את כספה ממימון שיירות במזרח התיכון.
לאחר שהאימפריה העות'מאנית התפרקה ב-1918, בשנות העשרים של המאה ה-20 יעקב ספרא פתח את הבנק המשפחתי Jacob E. Safra, בביירות, בהתבסס על הניסיון הארוך של בני ספרא בהמרת זהב ומטבעות. בנק משפחת ספרא היה הבנק המועדף על רבות מהמשפחות היהודיות הספרדיות העשירות שחיו בסוריה ולבנון, הם סמכו על הספראים שינהלו את האינטרסים העסקיים והפיננסיים האישיים שלהם בזהירות ובשיקול דעת. הבנק עשה עסקים עם סוחרים חקלאיים, עם סוחרי מתכות יקרות והוא הציע גם חשבונות אשראי וגם חשבונות חיסכון.  מאוחר יותר שונה שמו של הבנק ל-Banque de crédit national SAL (BCN) שהוא אחד מחמשת הבנקים הוותיקים בלבנון.
בשנת 1955, יעקב ספרא היגר לברזיל  עם ארבעת בניו: אלי, אדמונד, ג'וזף ומואיז ובאותה שנה 1955 הם הקימו מוסד פיננסי בסאו פאלו, ברזיל.
חיים אישיים

בשנת 1920, יעקב ספרא נשא לאישה את בת דודתו אסתר תיירה (1904–1943).  לזוג נולדו ארבעה בנים: אלי, אדמונד, ג'וזף ומואיז; וארבע בנות: אוולין, גבי, ארלט ואוגט.  בשנת 1943 אסתר נפטרה במהלך לידה בגיל 39. ב-1950 יעקב נישא בשנית למארי דואק (1911–1967).
כיכר ספרא בירושלים נקראת על שמו, לכבודו ולכבוד רעייתו.
הערות שוליים

1 2  Family Card
↑  Family Card
↑  Romero, Simon (1999-12-08). "INTERNATIONAL BUSINESS; The Safras of Brazil: Banking, Faith and Security". The New York Times. נבדק ב-2008-03-22.
↑  Zenner, Walter P. (2000). A Global Community: The Jews from Aleppo, Syria. Wayne State University Press. p. 102. ISBN 0-8143-2791-5.
↑  "Celebrities in Switzerland: Edmond Safra Biography"
↑  "Edmond J. Safra". The Shema Yisrael Torah Network. נבדק ב-2008-03-22.
↑  שירות כלכליסט, המיליארד היהודי ברזילאי ג'וזף ספרא נפטר בגיל 82, באתר כלכליסט, 10 בדצמבר 2020
↑  Our History – Safra National Bank, www.safra.com
↑  Anthony, Andrew (2000). "The strange case of Edmond Safra". Theguardian.com.
1 2  "Banque de Credit National- History". Bcnlb.com.
↑  Gross, Daniel (2022). A Banker's Journey: How Edmond J. Safra Built a Global Financial Empire. Radius. p. 30-31. ISBN 978-1635767858.
↑  Media Page: J. Safra, farhi.org
↑  דוד ליפקין, בנקאי בצל. אדמונד ספרא, מעריב, 19 במאי 1989
1 2 3  "2020 Annual Report for J. Safra Serasin" (PDF). jsafrasarasin.com. 2020.
↑  Farhi, Alain. "Joseph Safra / Esther Teira Safra". farhi.org – Les Fleurs de l'Orient. נבדק ב-16 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Simonetti, Eliana (12 באוגוסט 1999). "Final trágico – Um dos maiores banqueiros do mundo, Edmond Safra morre asfixiado num assalto". Veja (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-19 ביולי 2014. Caou-se com uma prima, Esther, e teve oito filhos: quatro homens, Elie, Edmond, Joseph e Moise, e quatro mulheres, uma delas, Evelyn, mãe do antigo dono do banco Excel Econômico, brasileiro, Ezequiel Nasser. As outras três são Gabi, Arlette e Ughette {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Farhi, Alain. "Joseph Safra / Marie Dwek". farhi.org – Les Fleurs de l'Orient. נבדק ב-16 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   יעקב ספרא, בביצוע Safra Square outside Jerusalem City Hall, סרטון  באתר יוטיוב
כמו ציפור בחדר

| --- | --- |

 אלבום הופעה מאת אמנים שונים
 יצא לאור:  1999
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 הפקה:  "המון הפקות" בשיתוף גלי צה"ל
 
כמו ציפור בחדר – מופע משירי תרצה אתר הוא אלבום המופע "כמו ציפור בחדר" שהפיקה מחלקת התרבות של גלי צה"ל ב-1999 הכולל גרסאות כיסוי לשירים שכתבה תרצה אתר לצד שירים שהולחנו לראשונה.
שם האלבום

שם האלבום כמו גם שם המופע, "כמו ציפור בחדר", לקוח מתוך "שיר משמר" שכתב נתן אלתרמן, אביה של אתר, לאחר שהתמוטטה וניסתה להתאבד בעת שגרה בארצות הברית:
"אמרי מדוע בו מפרפרים חייך

כמו ציפור מבוהלה בתוך כף יד?

אמרי מדוע זה את מעוף ורעד רב

כמו ציפור בחדר בחפשה אשנב?
לרגל המופע הולחן על ידי נפתלי אלטר השיר שכתבה אתר בתגובה, "שיר הנשמרת".
תוכן האלבום

האלבום כולל 14 שירים, חלקם גרסאות כיסוי לשירי אתר, חלקם ביצועים מחודשים לשירים על ידי האמנים שביצעו את השיר במקור, ואילו חלקם הולחנו במיוחד לרגל המופע, ביניהם השיר "בשנתי" שהלחין בנה של אתר, נתן סלור.
באלבום שזורים זה לצד זה שירים מלנכוליים הקשורים למצבה הנפשי של אתר טרם מותה, בהם בלדה לאישה ושיר לערב חג לצד שירים עליזים כמו "אחד חולמני", "שבת בבוקר" ו"הלילה הוא שירים".
השירים, שאת רובם עיבד עדי רנרט, בוצעו על ידי אמנים שונים בהם נורית גלרון, אושיק לוי, דנה ברגר ומיקה קרני.
תוכן האלבום > שירי האלבום

בלדה לאישה (לחן: משה וילנסקי, ביצוע: נורית גלרון)
פתאום עכשיו, פתאום היום (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: עידו מוסרי, סולן להקת חינוך מיוחד)
אחד חולמני (לחן: אלונה טוראל, ביצוע: מיקה קרני ומיקי שביב)
בלדה על נערי שגדל (לחן: סשה ארגוב, ביצוע: מיקה קרני)
לך הממלכה (הולחן לרגל המופע על ידי עדי רנרט, ביצוע: גלי עטרי)
אהבה יומיומית (לחן: יהודית רביץ, ביצוע: דנה ברגר)
בשנתי (לחן: נתן סלור, ביצוע: קרני פוסטל)
לו היו שתי ידי (הולחן לרגל המופע על ידי אריאל אביזוב, ביצוע: ארי גורלי)
שבת בבוקר (לחן: יוני רכטר, ביצוע: תום אבני)
שיר לערב חג (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: סיגי חזמה)
לא הכרתי אותך מקרוב (לחן: נפתלי אלטר, ביצוע: אושיק לוי)
ושום סלע (הולחן לרגל המופע על ידי עדי רנרט, ביצוע: דנה ברגר)
שיר הנשמרת (הולחן לרגל המופע על ידי נפתלי אלטר, ביצוע: נורית גלרון)
הלילה הוא שירים (לחן: חנן יובל, ביצוע: להקת חינוך מיוחד)
כילוניס (בת לאונידס)

| --- | --- |
קלאומברוטוס וכילוניס עוזבים את ספרטה, סצנה המתוארת בהרחבה אצל פלוטארכוס
קלאומברוטוס וכילוניס עוזבים את ספרטה, סצנה המתוארת בהרחבה אצל פלוטארכוס
 לידה:  המאה ה־3 לפנה״ס 
 בן או בת זוג:  קלאומברוטוס השני 
 
כילוניס (ביוונית: Χιλονίς; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכה ספרטנית, בתו של לאונידס השני, אשתו של קלאומברוטוס השני, ואחותו של קלאומנס השלישי.
ביוגרפיה

היא הייתה בתו של לאונידס השני מהשושלת האגידית, ושל אשה פרסית. היא נישאה לקלאומברוטוס השני, וילדה לו שני ילדים. אולם אביה התנגד לרפורמות שניסה ליישם אגיס הרביעי, ובן בריתו של אגיס ליסנדרוס ארגן את גירושו של לאונידס שנמלט לטגאה, מרחק יום מספרטה. קלאומברוטוס הוכתר כמלך במקום לאונידס, אולם כילוניס בחרה להתלוות לאביה במקום למלוך לצד בעלה. אולם כאשר אגיס יצא למסע מלחמה נגד האיטולים, ניצל זאת לאונידס כדי לתפוס את השלטון בספרטה. הוא רצה להוציא להורג את קלאומברוטוס, אולם כילוניס התחננה בפניו שלא יעשה זאת. במקום זאת קלאומברוטוס יצא לגלות, כשכילוניס ושני ילדיו מלווים אותו.
היו לה שני אחים, קלאומנס השלישי, ואאוקלידס. שניהם שימשו כמלכי ספרטה. אחד מנכדיה אגסיפוליס השלישי היה אחרון המלכים בשושלת האגידית.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
Paul Cartledge and Antony Spawforth, Hellenistic and Roman Sparta, Routledge, second ed, 2002.
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
Pausanias. Description of Greece. Translated by Jones, W. H. S. and Omerod, H. A. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1918. Digitized copy in: Theoi.
Smith, William "Dictionary of Greek and Roman Antiquities edited",Little, Brown Co, 1870
Sarah B. Pomeroy, Spartan Women, Oxford University Press, 2002
הערות שוליים

↑  Sarah B. Pomeroy Spartan Women p. 87
↑  פלוטארכוס, "חיי אגיס", 12.
↑  פלוטארכוס "חיי אגיס", 16 - 18
כמה שנים

"כמה שנים" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, עם או בלי לאהוב (2022). הוא יצא לאור ב-25 בינואר 2022, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק.
רקע

"כמה שנים" נכתב על ידי עדן בן זקן וצליל קליפי והופק על ידי יעקב למאי. הוא יצא לאור חודש לאחר יציאת הסינגל האחרון שלה בשנת 2021, "מה קרה?". במאקו סקרו את "כמה שנים" וקבעו כי: "השיר החדש של עדן בן זקן רק יצא אתמול וכבר הוא הזכיר לחלק מהמאזינים את "מאחלת לך", אחד מהלהיטים הישנים יותר של שרית חדד. סביר להניח שמדובר בסך הכל בהשראה, בכל זאת, ברור ש"כמה שנים" נכתב והולחן לגמרי "באווירה של פעם" כמו שתואר".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 25 בינואר 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | שרית • הליקון ארומה |  |