stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעצב גרפי
מקצועות בתחום העיצוב הגרפי > מפתח תוכן ויזואלי (Visual Image Developer)

בנוסף לאיור יש אמצעים נוספים ליצירת תוכן ויזואלי כמו צילום וגרפיקה, ושימוש בתוכנות עריכה גרפיות. לרוב, אנשי מקצוע בעמדות הללו לא יכונו מאיירים, על אף שהתפקידים חופפים באופן ניכר. לרוב הצלמים עובדים כפרילנסרים בתחום זה. בדרך כלל הממדלים בתלת מימד מועסקים גם הם כפרילנסרים בפרויקטים ארוכי טווח. עריכה גרפית היא בדרך כלל מומחיות משנית למקצועות אלו, אך לעיתים היא יכולה להיות מומחיות עיקרית לצורך פיתוח אתרי אינטרנט, פיתוח תוכנה, או פיתוח מולטימדיה בתפקיד מומחה מולטימדיה (multimedia specialist). אף על פי שהתפקידים הללו דורשים לרוב ידע טכני, לעיתים רבות נדרשת גם התמחות בעיצוב גרפי.
מקצועות בתחום העיצוב הגרפי > מפתח מולטימדיה (Multimedia Developer)

מפתחי מולטימדיה יכולים להגיע מרקע של עיצוב גרפי או רקע של איור/אילוסטרציה ולהשתמש בכישורים הללו ביצירת תנועה, קול ו/או אינטראקטיביות. מפתחי מולטימדיה כוללים Motion designers, אנימטורים ו-Videographers. התפקידים של מפתחי המולטימדיה כוללים עריכה גרפית, עריכת סאונד, תכנות וכדומה.
מקצועות בתחום העיצוב הגרפי > מפתח תוכן (Content Developer)

מפתח תוכן הוא מונח כללי בו משתמשים כדי לתאר מאיירים, מפתח תוכן ויזואלי, ומפתחי המולטימדיה שעוסקים בפיתוח תוכן לתוכנות ולאתרי אינטרנט. המונח הוא נרחב למדי וכולל גם פיתוח תוכן שאינו גרפי בלבד.
מקצועות בתחום העיצוב הגרפי > מעצב אינטראקטיב (Interactive Designer)

עבודתו של מעצב האינטראקטיב מתמקדת בעיקר בעיצוב תכנים לסביבת האינטרנט.
מעצב ממשק (Interface Designer) - מעצבי הממשקים הם מעצבי אינטראקטיב שמתמקדים בעיצוב ממשקי משתמש (GUI). הם מועסקים על ידי חברות מולטימדיה, תוכנה, וחברות Web development. משום שממשקים אלו לרוב אינם מורכבים מקבצי מחשב יחידים, יצירת ממשקי המשתמש יכולה לדרוש הבנה טכנית לצורך שילוב אלמנטים גרפיים עם קוד תוכנה. לעיתים מעצבי הממשקים מחזיקים במשרות מעצב וב בחברות השונות.
מעצב וב (Web Designer) - העבודות של מעצבי וב יוצגו לעיתים בפני אלפי אנשים ביום. מעצבי וב יוצרים את הדפים, את המבנה, ואת הגרפיקה של אתרי האינטרנט, וממלאים תפקיד מפתח בפיתוח אתרי אינטרנט. משימתם של מעצבי וב היא ליצור את המראה והתחושה (look and feel (אנ')) של האתרים באמצעות בחירת הסגנון ועיצוב גרפי, בשילוב תמונות ואלמנטים ויזואליים אחרים, והתאמתם לכל העמודים של אתר האינטרנט עצמו. מעצבי וב מעצבים ומפתחים את כלי הניווט באתר. מעצבי וב יכולים להחליט איזה תוכן יכלל בעמוד האינטרנט, איפה ימוקמו הדברים, ובאיזה אופן מתבצע הניווט באתר. תפקיד זה דורש יצירת גרפיקה ממוחשבת, עיצוב גרפי, וידע בטכנולוגיות מחשבים ואינטרנט.
בהתאם לגודל הפרויקט, עיצוב לאתרי אינטרנט יכול לעיתים לכלול אף שיתוף פעולה בין מהנדסי תוכנה למעצבים הגרפיים. לעיתים תפקיד זה יכול להיות פשוט למדי ולכלול רק רישום פשוט של מבנה האתר או בניית דף האינטרנט באמצעות תוכנת עריכת תמונות ועורך HTML והתמקדות בצד הוויזואלי בלבד, כשהתוכנה שמפעילה את האתר נכתבת בנפרד על ידי מתכנתים. במקרים אחרים, המעצבים הגרפיים נדרשים גם ליצור את העיצוב הגרפי של האתר וגם לכתוב את הקוד או חלקים ממנו, לרוב במשרות של מנהל אתר אינטרנט (Webmaster).
ראו גם

עיצוב גרפי
עומר מושקוביץ

| --- | --- |

עומר מושקוביץ, מאי 2021
 לידה:  12 ביולי 1991 (בת 33) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה
 חברת תקליטים:  נענע דיסק 
 בן זוג:  יוני דויטש
 
עומר מושקוביץ (נולדה ב-12 ביולי 1991) היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, תסריטאית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

עומר מושקוביץ נולדה וגדלה בתל אביב.
קריירה > פעילות נוספת

לבד מיצירתה והופעותיה היא מלמדת פיתוח קול ונמנית עם צוות המרצים של בית הספר לאמנויות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר. הטקסטים של כמה משיריה פורסמו בכתב העת לספרות עכשווית "גג".
חיים אישיים

עומר מושקוביץ היא בתם של במאית התיאטרון דדי ברון ושל המחזאי שלומי מושקוביץ. סבה, ראובן מושקוביץ, היה ממקימי היישוב היהודי-ערבי נווה שלום שליד לטרון. יש לה שלוש אחיות למחצה: מיכל בלנקשטיין וטל בלנקשטיין – שתיהן שחקניות ויוצרות בתיאטרון הקאמרי, ודנה בלנקשטיין, במאית קולנוע וטלוויזיה, שמנהלת את בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
מושקוביץ נשואה למוזיקאי יוני דויטש והם חיים בתל אביב.
דיסקוגרפיה > אלבומים

"צעדי רדיפה", נענע דיסק, 2017
"נצטרף לעדר", נענע דיסק, 2020
"לבבות ברזל", נענע דיסק, 2024
דיסקוגרפיה > סינגלים

השיר "נצטרף לעדר" יצא במסגרת אלבום האוסף Synthesizer Sessions#1
גרסת כיסוי לשיר "ימי הפרח והאהבה" יצאה במסגרת אלבום האוסף "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", נענע דיסק, 2021
ביצועים חדשים לשירים "קולנוע" ו"אתה בא אליי" יצאו במסגרת האלבום "אתה בא אליי - גרסת תמיר גורדין ל'קולנוע' של שרון ליפשיץ" מתוך סדרת האלבומים "אז. עכשיו" בהפקת חיים שמש, 2021
הערות שוליים

↑  ולקחת לך אישה באתר IMDb
↑  עומר מושקוביץ דף אמן באתר של מאיר קוטלר, ייצוג וניהול אמנים ויוצרים
↑  מחזור 2015 באתר של בית הספר למוזיקה "רימון"
↑  עומר מושקוביץ - צעדי רדיפה באתר bandcamp
↑  בוגרי תוכנית סינתיסייזר באתר התוכנית
↑  אמן טוב זה אמן שטוב לו באתר youtube
↑  יובל אראל‏, פסטיבל אינדי זומזום יוצא לדרך, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 26 באפריל 2020
↑  עומר מושקוביץ באתר הפסטיבל
↑  הסוגיות הבוערות שנוגעות לכולן: משדר מיוחד ליום האישה, באתר ynet, 8 במרץ 2020
↑  נצטרף לעדר באתר נענע דיסק
↑  מצעד העשור האלטרנטיבי של העשר'ז באתר רדיו הקצה
↑  פרוטוקול ישיבת הפלייליסט 2.3.21 באתר גלגלצ
↑   יואב רינון, זו היתה סדרה מצוינת, שחשפה את התיאטרון הישראלי במלוא עליבותו, באתר הארץ, 14 בינואר 2021
↑  תוצאות המצעד השנתי 2020 באתר רדיו הקצה
↑  כאן 88 - בחירות העורכים - 15.9.2020
↑   אינדי סיטי -עומר מושקוביץ- Indie City Omer Moskovitz, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:28)
↑  שירי השנה של כאן 88 - תשפ"א
↑  העונה הראשונה של סדרת הרשת "סולדאאוט" באתר של עומר מושקוביץ
↑  עומר מושקוביץ - הופעת חתונה | אג'נדה, באתר Agenda
↑  מאיה כהן, "בחזרה לאלבומי המופת". "ישראל היום", 23.8.20
↑  יעקב בר-און, ‏רוטבליט אלטרנטיבי: האלבום שמצדיע לקלאסיקון והמורד של המוזיקה העברית, באתר מעריב אונליין, 3 בפברואר 2021
↑  אתר הפסטיבל - רשימת האמנים
↑   ניצן פינקו, הן הסיבה שפסטיבל הפסנתר הוא האירוע המוזיקלי הרלוונטי ביותר השנה, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2021
↑  Omer Moskovich + Giek_1 + Akkamiau אתר המועדון
↑  עומר מושקוביץ - לא הרס עצמי | Linktone, באתר www.linktone.co.il
↑  פוסט שעלה עם יציאת האלבום לבבות ברזל, בדף הפייסבוק של עומר מושקוביץ
↑  יובל אראל, עומר מושקוביץ – דברים גדולים ממני, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 17 בינואר 2024
↑  עומר מושקוביץ בדף הפייסבוק "סינמה ספיר"
↑  פנים חדשות: אלי תומר, עומר מושקוביץ, אילן לוי. "גג", כתב עת לספרות, גיליון מס' 46. אפריל 2019
↑  שירי האלבום באפליקציית ספוטיפיי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412646705171  MusicBrainz: 11abeba8-94c5-4abe-bceb-64b4621250c0  VIAF: 52154921351763592828   WorldCat (עם VIAF): 52154921351763592828 
עומר מושקוביץ בצילומי הקליפ עצות
מושקוביץ בהופעה, 2024
אבנר מימון

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בן 64 בערך) אופקים
 מדינה:  ישראל 
 
אבנר מימון (נולד ב-1960 באופקים) שימש כמנכ"ל חברת בתי זיקוק לנפט בשנים 2018-2015. ביום 19 בנובמבר 2017 הוציאה בז"ן דיווח מיידי לבורסה בה היא מודיעה כי אבנר מימון התפטר מתפקידו וחדל מלכהן כמנכ"ל. תוקף ההתפטרות מיום 28 בפברואר 2018.
ביוגרפיה > לימודים

אבנר גדל והתחנך באופקים, בתיכון למד בבית הספר אשל הנשיא, ושירת כפקח טיסה בחיל האוויר.
בעל תואר ראשון מאוניברסיטת בן-גוריון בחשבונאות וכלכלה ותואר שני בהנדסת תעשייה וניהול עם התמחות בניהול תעשייתי ובעל הסמכה כרואה חשבון.
ביוגרפיה > קריירה

בעברו מילא מימון שורה של תפקידים ניהוליים בכירים במפעלי ים המלח החברה בה צמח ובכימיקלים לישראל (חברה בת של החברה לישראל).
בין היתר שימש מימון כסמנכ"ל הכספים והכלכלה של מגזר הדשנים, משנה למנכ"ל ומנהל תפעול ראשי בכי"ל דשנים.
ובתפקידו האחרון כמנכ"ל כיל ישראל.
שימש בעבר כעמית וחבר הנהלה בעמותות: כפר רפאל, תיאטרון באר שבע ובית הגלגלים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מימון נשוי ואב לשלושה ילדים, שני בנים ובת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אורן פרוינד, מכיל לבזן: אבנר מימון מונה למנכ"ל במקומו של אריק יערי, באתר כלכליסט, 1 בספטמבר 2015
סיף משלב

סיף פאוזי משלב (ערבית: سيف فوزي مشلب, תעתיק מדויק: סיף פוזי משלב; נולד ב-5 במאי 1977) הוא ראש המועצה המקומית אבו סנאן מאז הבחירות ב-2024.
ביוגרפיה

סיף הוא בנו של ראש המועצה היוצא פאוזי משלב ושימש כעוזרו.
במאי 2023 נעצר יחד עם אביו וראשי רשויות נוספים באזור הצפון בפרשת "תפירת מכרזי אשפה". סיף נחשד כי שימש כזרועו הארוכה של אביו לתפירת מכרזים וקבלת שוחד. ובהחזקת נשק.
ב-22 באוגוסט 2023, במהלך מערכת הבחירות נרצחו ביישוב 4 תושבים, ביניהם אחד המתמודדים נגדו לראשות המועצה.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל ב-2024 התמודד על רשות המועצה מול שלושה מתמודדים: ראש המועצה לשעבר אותו ניצח אביו בבחירות 2018, נוהאד משלב; כנגד הני משלב (אחיו של נוהאד, השניים הם דודיו של סיף) וכנגד סלמאן עזאם. ניצח ברוב של 52.7%.
הערות שוליים

↑  באתר המועצה (בערבית)
↑  קרטל הזבל חוזר: ראשי רשויות מהצפון חשודים בשוחד מקבלן פינוי אשפה - פוסטה, באתר פוסטה, ‏1 במאי 2023
↑  יאיר קראוס, חסן שעלאן, המועמד שנרצח באבו סנאן - קצין מג"ב לשעבר: "טבח, הרוצח ירה לכולם בראש", באתר ynet, 23 באוגוסט 2023
↑  شقيقان وابن اختهما يتنافسون على رئاسة مجلس ابوسنان, اخبار، راديو، ديجيتال، بث مباشر والمزيد | مكان، هيئة البث الإسرائيلي, ‏12 בספטמבר 2023 (בערבית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה יונה רנצו טואף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באפריל 1913 ליבורנו, איטליה 
 פטירה:  1997  (בגיל 83 בערך) ישראל 
 תאריך עלייה:  1938
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת פיזה
 התמחות:  גינקולוגיה
 תפקידים:  מנהל מחלקה
 מחלקות ובתי חולים:  מחלקת נשים ויולדות בית היולדות הקריה בתל אביב
 
שלמה יונה רנצו טואף (1913–1997) היה רופא נשים, פרופסור מן המניין לגינקולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, מנהל מחלקת נשים ויולדות א', בבית היולדות הקריה בתל אביב.
ביוגרפיה

טואף נולד ב-1913 בליבורנו שבאיטליה לאליצ'ה שרה (לבית יאראק) ולשבתאי אלפרדו (יליד 1880). לטואף היו 2 אחים ואחות.
בשנת 1936 סיים טואף את לימודי הרפואה באוניברסיטת פיזה.
בשנת 1938 עלה טואף לארץ ישראל.
לפני קום המדינה, טואף ניהל את מחלקת הנשים של מעפילים בקפריסין. בהמשך התמנה למנהל מחלקת נשים בבית החולים משגב לדך בירושלים.
בשנת 1958 עבר טואף לתל אביב לנהל מחלקת יולדות וגיניקולוגיה בבית היולדות הקריה.
בשנת 1958, עם פרישתו של הפרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן, חולק בית היולדות לשתי מחלקות, בראשן עמדו הפרופסורים שלמה יונה רנצו טואף ונדב סופרמן, לכל מחלקה הוקצבו חמישים מיטות אשפוז ליולדות ו-23 מיטות אשפוז גיניקולוגיות.
בין עיסוקיו הרבים של טואף: גיניקולוגיה אונקולוגית.
מתלמידיו: פרופ' ראובן פייזר, פרופ' יוסף בנימין לסינג, פרופ' דני אילון, פרופ' אריאל יפו, פרופ' עמירם ברעם, ד"ר שלמה בלס, ד"ר שפרה זהר, ד"ר ש. גוגול, ד"ר נ. קרוצ'יק.
בשנת 1981 פרש טואף לגמלאות.
טואף נפטר בשנת 1997. השאיר אישה ו-4 ילדים.
משפחתו

בנו מיכאל אלחנן, בעל עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים, מנהל בית חולים ליולדות ופרופסור לגיניקולוגיה בארצות הברית.
אחיו היה הרב אליהו טואף אשר כיהן כרב הראשי של רומא בין השנים 1951–2002.
אחיינו הוא הפרופ' אריאל טואף.
ממחקריו של טואף (בשנות הששים-והשבעים של המאה העשרים)

מאמצע שנות הששים של המאה העשרים טואף עמד בראש צוות חוקרים במספר תחומים, בגיניקולוגיה ואנדוקרינולוגיה
להלן הנושאים העיקריים שחקר עם צוותו :
השפעות הורמונליות של הרכב החלב של נשים מניקות
שינויים בשחרור הורמון הגדילה במצבי תחלואה מסוימים
השתתפות מחלות סיסטמיות ביצירת התסמונת רעלת הריון
השפעה סביבתית ומתן תרופות שונות על שחרור הגונדוטרופינים ההיפופיזירים
רמות H.P.L ב-הריון תקין ופתולוגי
מעבודות המחקר של טואף

(מעבודות המחקר של Toaff R באתר pubmed)
ממאמריו

"הפריון והנטיה למניעת ילודה אצל נשים יהודיות בת"א יפו" ("מגמות" - כתב עת בן תחומי במדע החברה, כרך י"א, גיליון 3, מאי 1961, ביחד עם: פרופ' ר. בקי, י. מטרס, ד"ר ד. אילון)
לקריאה נוספת

הרפואה, יוני 1998, כרך 134, מחבר: ד"ר א. הורנשטיין
הערות שוליים

↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: טואף, רנצו פרופ' עמוד 223
↑  "המורה הרוחני" (ד"ר רנצו טואף, עמוד 3)
↑  שלמה יונה רנצו טואף  - Historical records and family trees - MyHeritage
↑  מרכז רפואי עירוני ממשלתי ביה"ח ע"ש איכילוב, ביה"ח "הדסה", בית היולדות ע"ש אשרמן, ת"א יפו, "ספר השנה 1971-1972", הוצאת המחלקה ליחסי ציבור של בתי החולים העירוניים-ממשלתיים, העורך: אריה תורג'מן, עמודים 85-87
↑   עיטור המופת, באתר צה"ל, 30 בינואר 2022
↑  מרכז רפואי עירוני ממשלתי ביה"ח ע"ש איכילוב, ביה"ח "הדסה", בית היולדות ע"ש אשרמן, ת"א יפו, "ספר השנה 1971-1972", הוצאת המחלקה ליחסי ציבור של בתי החולים העירוניים-ממשלתיים, העורך: אריה תורג'מן, עמוד 86
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268947405171  BnF: cb127470543 (data)  ISNI: 0000 0000 6119 7119  LCCN: n85265427  NTA: 13099541X  VIAF: 21131108   WorldCat (עם VIAF): 21131108
אהובה תורג'מן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 ביוני 1962 (בת 62)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  מושב ביתן אהרן, ישראל
 השכלה:  תואר ראשון במנהל עסקים ושיווק, הקריה האקדמית אונו
 עיסוק:  מנכ"לית תאגיד ההמבורגרים BBB
 
אהובה תורג'מן (נולדה ב-1962) היא מנכ"לית ומבעלי תאגיד ההמבורגרים BBB, הכולל גם את הרשתות מוזס ובורגרים. לרשת יותר מ-100 סניפים ו-4,000 עובדים, והיא מוערכת בשווי של 180–200 מיליון שקל, עם מחזור של מאות מיליוני שקלים בשנה.
תורג’מן היא בעלת תואר ראשון במנהל עסקים ושיווק מהקריה האקדמית אונו.
ביוגרפיה

תורג'מן נולדה בשנת 1962, ליעקב וחנה ביטון, עולים חדשים ממרקש, במעברת חרובית בחבל לכיש. תורג'מן למדה בבית ספר ממלכתי דתי ובגיל 14 החלה לעבוד לאחר שעות הלימודים, כפקידה בבית ספר לנהיגה.
תורג'מן שירתה שנתיים בשירות לאומי ברמת גן, שם הכירה את בעלה אריה. לאחר מכאן עבדה כפקידה בסוכנות ביטוח שביטחה את נהגי דן ואגד, בהמשך ניהלה את הסוכנות.
בגיל 20 נולד בנה הבכור, ולאחר 4 שנים נולדו לה תאומים. בגיל 26, החלה לעבוד כמנהלת משמרת בשעות הבוקר במסעדת יטבתה בעיר ברחוב הירקון, ועד מהרה התקדמה לתפקיד מנהלת הסניף. לאחר מכן, קיבלה לנהל שני סניפים נוספים. לאחר שלוש שנים היא התמנתה למנהלת רכש, אחר כך לסמנכ"ל ולבסוף למנכ"ל הרשת.
ב-2002 עזבה תורג'מן את "יטבתה בעיר". ב־2005 החליטה לפתוח בית קפה ליד ביתה בביתן אהרן, בשילוב חנות לציוד רכיבה.
ב-2008 מונתה תורג’מן לתפקיד מנכ"לית הרשת BBB ולאחר כשנה הפכה לבעלת מניות בחברה.
חיים אישיים

בגיל 20 נולד בנה הבכור, ולאחר 4 שנים נולדו לה תאומים.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏מנכ"לית BBB: "אנחנו מוכרים חוויה - לא המבורגר", באתר גלובס, 8 באפריל 2017
↑  קבוצת BBB מתרחבת: זו הרשת המצליחה אותה מתכננת לרכוש, באתר אייס, 31 באוגוסט 2023
↑  נווית זומר, קבוצת BBB נערכת להנפקה: "נפרוץ את גבולות שוק המזון", באתר ynet, 11 במרץ 2019
↑  חגית ברונסקי, ‏האישה שעושה בית ספר למסעדות ההמבורגרים, באתר גלובס, 3 בפברואר 2016, ליידי גלובס
↑  ליאת רון, ‏אחרי 8 חודשים נתנו לי 15% מהרשת בחינם - הפורטפוליו של אהובה תורג'מן, מנכ"לית ומבעלי קבוצת BBB • "אני רוצה להשפיע, להקים או לקנות עוד כמה רשתות, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2018
↑  ארוחה עסקית ראיון עם אהובה תורג'מן, מנכ"לית רשת BBB, אישה אחת שעשתה את זה, באתר Time Out
↑  נווית זומר, מ"יטבתה בעיר" לניהול קבוצת BBB: "בגיל 24 סיימתי ללדת והתחלתי את הקריירה", באתר ynet, 28 בנובמבר 2020
↑  רעות ברנע, לא מפחדת מהמבורגר בוטיק - מלכת הקציצות: מנכ"לית -BBB חולשת על 95 סניפים אבל ממשיכה לבחון אפשרויות להתרחבות: “לרשת יש יותר כוח", באתר כלכליסט, 23 במאי 2018
מכון סקוט לחקר הקוטב

| --- | --- |

מכון סקוט לחקר הקוטב
 מוסד להשכלה גבוהה
 על שם:  רוברט פלקון סקוט 
 השתייכות:  אוניברסיטת קיימברידג'
 תקופת הפעילות:  1920–הווה (כ־104 שנים) 
 מייסדים:  פרנק דבנהאם 
 מיקום
 מיקום:  קיימברידג', הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  52°11′54″N 0°07′34″E﻿ / ﻿52.1984°N 0.126236°E﻿ / 52.1984; 0.126236
 www.spri.cam.ac.uk
 he
 
מכון סקוט לחקר הקוטב (באנגלית: Scott Polar Research Institute; בראשי תיבות: SPRI) הוא מרכז מחקר של אזורי הקטבים והקרחונים. מרכז זה הוא תת-מחלקה של המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת קיימברידג' (אנ'), השוכן בדרך לנספילד (אנ') בדרום קיימברידג'.
מטרה

המכון לחקר הקוטב נוסד ב-1920 כיד זיכרון לאומית לקפטן רוברט פלקון סקוט ועמיתיו, שנספו במסעם חזרה מן הקוטב הדרומי ב-1912. המכון בוחן סוגיות הנוגעות לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי במדעי הסביבה, מדעי החברה ומדעי הרוח. במכון עובדים כ-60 אנשים, בהם סגל אקדמי, עובדי ספרייה ועוזרים, ולכך נוספים סטודנטים לתארים מתקדמים, עמיתי מחקר ובוגרי המכון, המסופחים לתוכניות מחקר.
המכון מארח גם את המזכירויות של האגודה הבינלאומית לתורת הקרחונים (אנ') (IGS) והוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה (אנ') (SCAR), ומהווה חלק מן המרכז לתצפית הקוטב ויצירת מודלים קוטביים של המועצה לחקר הסביבה הטבעית (אנ') (NERC).
משאבים

המכון טוען לספרייה ולארכיבים המקיפים ביותר בעולם בתחום חקר הקטבים. ארכיבי הקוטב על שם תומאס הנרי מאנינג (אנ') שברשות המכון קרויים על שם חוקר הקוטב הבריטי-קנדי, בוגר האוניברסיטה. נוסף לספרי עיון וכתבי עת, מחזיקה הספרייה אוסף יוצא מגדר הרגיל של ארכיבים על חקר הקטבים. עבודתה כוללת תוכנית היסטוריה בעל פה, המראיינת אנשים שעבדו באזורי הקטבים במשך השנים. בספרייה שוכן מרכז הנתונים העולמי לתורת הקרחונים של מועצת המדע הבין-לאומית (ISC), מייסודה של החברה המלכותית לשיפור הידע בנושאי הטבע, הידועה בשם "החברה המלכותית".
מאז 1998, נמצא האוסף בספרייה לזכר ארנסט שקלטון, שזכתה ב-1990 בפרס אזורי מן המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA).
הספרייה חברה פעילה ב"מפגשי שיח של ספריות הקוטב (אנ')" (PLC) והיא פתוחה לכל מי שיש לו עניין בקטבים, למציאת מקורות ולמחקר.
מוזיאון הקוטב

מכון סקוט לחקר הקוטב מתפעל את "מוזיאון הקוטב", שבו מוצגים חפצים שונים (בעיקר מן העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה, ציורים, רישומים, תצלומים (הכוללים סרט סינמטוגרפי), שקופיות של פנס קסם ודגרוטיפ, לצד חומרים אחרים הנוגעים להיסטוריה, המחקר, המדע והאמנות של הקטבים.
בשנת 2010 פתח מוזיאון הקוטב המחודש את דלתותיו לציבור. כיום הוא מציג יותר מן האוספים שברשותו מבעבר. התצוגות החדשות מבוססות על נושא מסע המחקר המעמיק במדע, תוך שימת דגש על ההיסטוריה של חקר הקוטב הצפוני והדרומי והמשמעות הסביבתית הגדלה של הקטבים בעולם משתנה.
המוזיאון מציג יצירות אמנות וחפצי אמנות קדומה של אנשים, הרואים בקוטב הצפוני את ביתם, לצד מכתביו האחרונים של קפטיין סקוט ותצלומי אנשים באנטארקטיקה של הרברט פונטינג. סדרת מוצגים מדגימה את הפעילות המדעית בתנאים האכזריים של אזורי הקוטב.
נוסף לתצוגות הקבועות הללו, מארח המוזיאון בקביעות תצוגות ותערוכות מיוחדות של אמנות קטבים מודרנית. המוזיאון פתוח בימי שלישי ובשבתות, הכניסה חינם.
מחוץ למכון עומדת אנדרטה לכל אלה שמילאו את חובותיהם המסוכנות במסע להשגת ידע מדעי בטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה. טקס הסרת הלוט מעל האנדרטה התקיים ב-12 במאי 2011, בידי הפסל אוליבר באראט ויו"ר קרן הזיכרון הבריטית לאנטארקטיקה (אנ') (BAMT), רודריק רייס ג'ונס. האנדרטה מציגה פסל בשני חלקים – החלק הצפוני עשוי מעץ אלון בריטי ומייצג את התבנית ממנה יצוק החלק השני, מחט פלדת אל-חלד. החלק הצפוני ממוקם מחוץ למכון סקוט לחקר הקוטב והחלק הדרומי בסטנלי שבאיי פוקלנד.
המוזיאון הוא אחד משמונת המוזיאונים והגן הבוטני המרכיבים את קונסורציום המוזיאונים של אוניברסיטת קיימברידג' (אנ').
מוזיאון הקוטב > אמנים מרכזיים המיוצגים באוספים של מוזיאון הקוטב

האוספים הנרחבים כוללים יצירות אמנות וצילום של כמה אמנים וצלמים בולטים:
הרברט פונטינג
קנוג'ואק אשבק (אנ')
קתלין סקוט
אדוארד אדריאן וילסון
איזובל ווילי האצ'יסון (אנ')
סידני נולאן
פרנק הרלי
מחקר

במכון פועלות כמה קבוצות מחקר בנושאים הבאים:
מחקר > תורת הקרחונים ושינויי אקלים

עבודת הקבוצה הזו כרוכה בכימות מצב הקריוספירה תוך שימוש בסריקה באמצעות לוויינים, יחד עם מדידות שדה מדויקות והדמיות מחשב, כדי להבין את התהליכים בפרטי פרטים. הקבוצה הצליחה בעיקר לצפות בהתמוססות מדף הקרח לרסן (אנ'), הנסיגה המהירה של קרח באנטארקטיקה המערבית, והמסת הקיץ הגדלה והולכת בצפון קנדה. העבודה הזו תרמה רבות להבנת שינויי האקלים עקב ההתחממות הגלובלית.
מחקר > סביבות קרחונים ימיים

עבודת הקבוצה הזו מתמקדת בדינמיקה של יריעות-קרח והעברת משקע לסביבה הימית. הקבוצה משתמשת בראיות גאופיזיקליות וגאולוגיות שאספו שוברות קרח במימי הקטבים.
מחקר > הנוף הקוטבי וסריקת לוויינים

עבודת הקבוצה הזו מתמקדת בתהליכים המעצבים את סביבות הקטבים ותת-הקטבים, כגון צמחייה ארקטית ותכסיות שלג וקרח. טכניקות משופרות למדידת צמחייה מנתוני לוויין מהוות חלק חשוב בעבודה.
מחקר > מדעי החברה ומדעי הרוח הקוטביים

זו היא קבוצה בין-תחומית, המכסה את תחומי האנתרופולוגיה, ההיסטוריה והאמנות של האזור הארקטי. עבודתה כוללת סקירה של הפוליטיקה והניהול הסביבתי במחוזות הקוטב, תוך התמחות מיוחדת בדת, בתרבות ובפוליטיקה של הצפון הרוסי.
ראו גם

הסקר האנטארקטי הבריטי
כתב העת של מכון סקוט לחקר הקוטב Polar Record (אנ')
מרכז הנתונים הלאומי לשלג וקרח (אנ') (NSIDC)
מרכז הנתונים העולמי (אנ') (WDC)
הערות שוליים

↑  Welcome to SPRI ברוכים הבאים ל-SPRI מכון סקוט לחקר הקוטב.
↑  Library an Archive Scott Polar Research Institute.
↑  מייקל קאופמן, ניו יורק טיימס, תומאס מאנינג, 86, חוקר שנודע כזאב הארקטי הבודד, 25 בנובמבר 1998
↑  The Shackleton Memorial Library Scott Polar Research Institute
| אוניברסיטת קיימברידג' |
| --- | --- | --- |
| קולג'ים |   גונביל אנד קיז   ג'יזס   גירטון   דאונינג   דרווין   הומרטון   וולפסון   טריניטי   טריניטי הול   יוז הול   כרייסט   לוסי קוונדיש   מודלין   מורי אדוארדס   ניונהאם   סידני ססקס   סלוויין   סנט אדמונד   סנט ג'ון   סנט קת'רין   עמנואל   פיטרהאוס   פיצ'וויליאם   פמברוק   צ'רצ'יל   קווינס   קורפוס כריסטי   קינגס   קלייר   קלייר הול   רובינזון   |  |
| מוזיאונים | מוזיאון פיצ'וויליאם • מוזיאון לארכיאולוגיה ואנתרופולוגיה • המוזיאון לארכיאולוגיה קלאסית • מוזיאון לזואולוגיה • מוזיאון סדג'וויק למדעי כדור הארץ • מוזיאון הקוטב • מוזיאון וויפל להיסטוריה של המדע |  |
קטגוריה‏ • ‏‏ויקישיתוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267821605171  CiNii: DA07421266  GND: 1004258-1  ISNI: 0000 0004 0606 0979  LCCN: n50005936  NKC: av2016901098  SNAC: w6k75726  SUDOC: 076188221  VIAF: 128459725   WorldCat (עם VIAF): 128459725 
מקלע צלצל לווייתנים, פסל ויורה לבישול שומן לווייתנים
אוסמה סעיד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1957 (בן 67 בערך)
 תחום יצירה:  ציור
 www.osama-said.com
 
אוסמה סעיד (נולד בנחף ב-1957) הוא אמן ערבי ישראלי-גרמני, שמתגורר בנחף ובברלין.
ביוגרפיה

בנעוריו למד סעיד בקורסי ציור של האמן עבד עאבדי בסדנה בכפר יאסיף (1976–1977) ובשנת 1981 יצא ללימודי אמנות באקדמיה לאמנות בברלין והשלים שם תואר ראשון ותואר שני. הוא התגורר בגרמניה עד 1998, חזר לנחף וכיום הוא חי ויוצר בנחף ובברלין. עמי שטייניץ מציין במאמר כי יצירותיו של סעיד הושפעו מהאמנים מקס בקמן, אנסלם קיפר, גיאורג בזליץ וקבוצת ציירי הגשר.
דימויי נוף מופיעים בעיקר בציורי שמן על בד שצייר סעיד. בסדרת ציורים משנות ה-90 שהוצגה בתערוכה "גברים בשמש" ב-2009 במוזיאון הרצליה, סעיד מציג חורשה המכילה גזעים כרותים מפויחים באדמה בוצית כבדה. בציור "הזקן וגזע העץ" (1988–1991) מתווסף לגזעים הכרותים עד בשר ודם.
בשנת 2019 הוצגה תערוכת יחיד שלו בבית יגאל אלון.
הערות שוליים

↑  עמי שטייניץ, חומרי הזמן ביצירתו של אוסמה סעיד, ערב רב, 19 ביוני 2017
↑  טל בן צבי, "גברים בשמש", מוזיאון הרצליה, 2009
↑  טל בן צבי, אוסאמה סעיד - פורש צילו למרחוק, גלריה הקיבוץ, 2008.
↑  אוסמה סעיד – תערוכת ציורים, באתר בית יגאל אלון
↑  יום העצמאות 2019 באתרי מורשת ישראל, הארץ
משה גולדבלט

| --- | --- |

משה גולדבלט, 1925
 לידה:  16 בדצמבר 1896 הרצה (עיירה), רומניה 
 פטירה:  1974 (בגיל 77 בערך) חיפה, ישראל 
 מדינה:  רומניה, ברית המועצות, ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1925 
 פרסים והוקרה:  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציליסטית הקזחית  Honored Art Worker of Ukraine  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור אות הכבוד 
 פרופיל ב-IMDb
 
משה גולדבלט (יידיש: משה גאָלדבלאַט‏; 16 בדצמבר 1896, הרצה, בסרביה – 3 ביוני 1974, חיפה, ישראל) היה שחקן ובמאי תיאטראות יהודי-יידי-רוסי-צועני.
ביוגרפיה

עוד בהיותו נער הצטרף אל קבוצת שחקנים נודדים, בין 1918–1921 היה שחקן בתיאטרון יידי נודד. ב-1924 הוא למד משחק בתיאטרון היהודי הממלכתי של מוסקבה תחת הדרכתו של אלכסיי גרנובסקי. הוא עבד בתיאטרון זה עד 1937 בתור שחקן ומורה. ב-1925 הוא שיחק בסרט יידי יידיש גליק בבימויו של גרנובסקי ומבוסס על סיפוריו של שלום עליכם.
החל מ-1929 הוא עמד בראש קבוצת שחקנים צועניים. בסיועו של קומיסר החינוך אנטולי לונצ'רסקי גולדבלט על בסיס קבוצת שחקנים זו ייסד בינואר 1931 תיאטרון צועני "אינדו-רומן". הוא ניהל את התיאטרון עד 1936, ב-1935 הוא ביים יחד עם ייבגני שניידר את הסרט הצועני "הטאבור האחרון". לאחר עזיבתו של גולדבלט בראש אינדו-רומן עמד מיכאיל ינשין והצגותיו של התיאטרון עברו לשפה הרוסית.
בין 1937–1939 היה המנהל האמנותי של התיאטרון היהודי הממלכתי של בירוביג'ן. החל מ-1939 הוא ניהל את התיאטרון היהודי הממלכתי של קייב. עם תחילתה של מלחמת העולם השנייה התיאטרון פונה לטראז (יותר מאוחר עבר לקוקאנד ולפרגנה), במקביל לכך שימש גולדבלט בתור המנהל האמנותי של תיאטרון הדרמה הממלכתי של קזחסטן (1941 - 1944). עם סיומה של המלחמה התיאטרון היהודי הממלכתי של קייב עבר לצ'רנוביץ ופעל עד 1950, אז נסגרו כל התיאטראות היהודיים בברית המועצות. בשנת 1951 הוא חזר לקזחסטן והפך למנהל האמנותי תיאטרון הדרמה הממלכתי של קזחסטן, תפקיד בו שימש עד 1959. במקביל היה במאי של התיאטרון הדרמה האקדמי הרוסי הממלכתי באלמטי. עד 1969 הוא היה שחקן בתיאטרון הרוסי של חרקוב.
ב-1972 הוא עלה לישראל והתגורר בחיפה. נפטר ב-1974 ונקבר בבית הקברות שדה יהושע.
הערות שוליים

1 2  משה גולדבלט באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408119905171  GND: 1061765806  VIAF: 311654422   WorldCat (עם VIAF): 311654422