נטורליזם מטאפיזי
אמונות נפוצות

היקום נוצר בתהליך טבעי ללא התערבות אלוהית, או שהוא נצחי: נטורליסטים מייחסים לטבע (ולא לאלוהים או ישות על-טבעית אחרת) את האחריות לכל מופעי הקיום. תאוריית המפץ הגדול היא כיום מבוססת היטב ולפי התצפיות האסטרונומיות ליקום הייתה התחלה, והוא התפתח בכפוף לחוקי הטבע. אולם אין התאוריה רומזת למה שקרה לפני, כי ממדי מרחב-זמן ארבע-ממדי נוצרו במפץ הגדול, וכך אינה פותרת את השאלה אם כל מה שקיים החל להתקיים או שהיה קיים מאז ומתמיד. כך שרוב הנטורליסטים פתוחים לשתי ההיפותזות. אף על פי שהיא לא נחוצה ולא אומצה ברוב הקהילה המדעית, תאוריית היקום המקביל פופולרית בימינו בזמן שממצאי המדע המודרני קידמו באופן משמעותי את האפשרות שהיקום הנצפה הוא חלק משלם הרבה יותר גדול, וההסברים והפשטות של הקוסמולוגים הדוגלים בתאוריית היקום המקביל קוסמת למדי. עוד רעיון שנטורליסטים מעלים כאפשרות סבירה הוא שהחומר תמיד התקיים, כשהחוק הראשון של התרמודינמיקה תומך בכך. נטורליסטים שמאמינים בכך מדגישים שהחומר, ולא היקום במצבו הנוכחי, הוא נצחי.
בריאה טבעית וספונטנית לחיים שאינה בהכוונה אלוהיתה: חיים הם תוצר לא מתוכנן של ברירה טבעית עיוורת. במקרה שלנו, זה אומר צירוף של מולקולות כימיות המכונות חומצות אמינו לתבנית שהייתה יכולה להשתכפל (אולי כ-RNA אוטוקטליטי או פנ"א), בסביבה מוגנת אך עשירה באנרגיה. האי סבירות הרבה של צירוף כזה מעידה על כך שהחיים הם מאוד נדירים. מכל מקום, אף על פי שהחיים אולי נדירים, היקום הנצפה הוא כה גדול ועתיק שאפילו אירועים מאוד בלתי סבירים מובטחים להתרחש כמה פעמים במסגרת הזמן שהיקום קיים, והחיים עלי אדמות הוא אחת מהתוצאות הבלתי נמנעות הללו. קיומנו אם כן נראה כתולדה של מזל ולא כתכנון או כוונה, ורוב הנטורליסטים ממליצים להעריך ולנצל את המזל שנפל בחלקנו במקום להפחית מערכו או לבזבז אותו לחינם. כמה מהתאוריות המדעיות החשובות בנוגע למוצא החיים תומכות בבריאה ספונטנית ובפנספרמיה.
אבולוציה באמצעות ברירה טבעית: האבולוציה נתפסת כהסבר מדעי מבוסס היטב להיווצרות וגיוון החיים בכדור הארץ, שהתפתחו לאיטם בחוסר מושלמות לאורך תקופת זמן ארוכה ביותר. אם כך, קיומנו אנו כיצורים בעלי תודעה, אינטליגנציה גבוהה ותבונה, מוסבר לא על ידי תולדה של תכנון תבוני ולא כסתם צירוף אקראי של כימיקלים (שמהם נוצרו החיים) אלא כתוצר של מערכת דינמית שיוצרת סדר ומורכבות גבוהה מתוך עצמה, ללא שום הדרכה. מאחר שהדבר מצריך שהתכונות של אורגניזמים כמונו נבררו לא ע"פ תשוקותיו או נחישותו של מהנדס כלשהו, אלא בידי רבייה מוצלחת של מגוון גנטי, נטורליסטים מתייחסים לתאים, איברים ומינים כבעלי "מטרה" או "תפקיד" במונחים של יכולתם להגדיל מגוון גנטי בהצלחה, אך לא רואים בכך כל מטרה מוסרית שעלינו לאמץ לחיקנו, מפני שהטבע הוא הסיבה, ואין לו תוכנית או רצון מודע. עם זאת אין הדבר מוציא מפני אפשרות את קיומם של ערכים מוסריים אמיתיים שנגזרים מעובדות שהתפתחו בשטח (יצורים חברתיים וחברה אנושית מורכבת שמצריכה שיתוף פעולה וכללים מוסריים במסגרת החברה).
העצמי כהמוח: לבני אדם אין נשמה או נפש נבדלת ועצמאית אלא רק מוח חומרי שפועל ליצור תודעה עצמית. מאחר שהתודעה שלנו והזהות שלנו כאנשים, היא תוצר מוחלט של תהליכים פיזיקליים, מכאן יש שלוש מסקנות אפשריות. ראשית כל התכנים המנטליים (כמו רעיונות, תאוריות, רגשות, מוסר וערכים, יופי וכיעור) מתקיימים רק כמבנים חישוביים במוחנו ולא כדברים הקיימים בנפרד מאתנו. שנית, נזק למוח (ממחלה, סמים, תת-תזונה או פציעה) פוגע לעיתים קרובות ב"עצמי" ולפיכך אמור להוות דאגה גדולה. שלישית, מותו של מוחנו הוא מוות מוחלט ואי אפשר לשרוד אותו, ולכן כל בני האדם הם בני תמותה. משמעות הדבר, שלנוכח הטכנולוגיה של היום, המוות הוא בלתי נמנע ומוביל להכחדה עצמית. מפני שזה אומר שאין חיים לאחר המוות, תומכי ההשקפה גורסים שעל אנשים לקבל אתזה ולמצות את המרב מחייהם כל עוד נפשם בם.
שימוש בהיגיון: הגיון הוא שדרוג ושיפור של מנגנונים שהתפתחו באופן טבעי, באמצעות התנסות, למידה ושימוש בשיטות ותהליכים שמגדילים את התדירות של הסקת מסקנות ומידע מדויק אודותינו ואודות העולם. נטורליסטים מאמינים שההיגיון מתעלה מעל כל שאר הכלים הנמצאים ברשותנו לברר את האמת, כך שכל אחד השואף להיות בעל אמונות שהן לרוב נכונות מאשר מוטעות צריך לתור אחר שיפור ושימוש קונסיסטנטי בהגיון שלהם בבחינה והבניית אמונות. תוצאה אחת של העיקרון הזה הייתה הגילוי שהמתודות האמפיריות (בייחוד אלה שמשתמשים בהן במדע) עולות על שאר המתודות לגילוי האמת והעובדות על המציאות, בעוד שמתודות המסתמכות על הגיון טהור בלבד יכולות לגלות בביטחון רק אמיתות אינהרטיות בקונספטים ומערכות של רעיונות.
ערך החברה: בני אדם התפתחו כיצורים חברתיים וזו הסיבה היחידה שפיתחנו תרבות וציוויליזציה, ועכשיו למעשה תלויים בהם. משמעות הדבר שאפילו במונחים נייטרליים של מגוון תורשתי מוצלח, כמין עתידנו תלוי בפיתוח ותחזוק תרבות וציוויליזציה בריאה ופרודוקטיבית. כל התנהגות המנוגדת למטרה זו מאיימת על הישרדותנו ועל הישרדות שכנינו, קרובי משפחתנו וכל יוצאי חלציהם. כמו כן זה אומר שבני אדם "עוצבו" בידי כוחות הברירה הטבעית העיוורת לצרוך חברה בריאה לשם שגשוג והרגת אושר וסיפוק. הרדיפה אחר האושר האנושי דורשת רדיפה אחר חברה בריאה ומצליחה כך שאנשים יכולים לחיות בתוכה, איתה ולהשיג תועלת ממנה.
עליונות האושר: על פי ההשקפה, דבר לא משתווה בערכו לאושר האנושי. לכן כל ההתנהלות וההתנהגות צריכים להיות מכוונים למטרה זו, מקסום זמניות הרגשת האושר וצמצום למינימום של סיכונים. אף על פי שאושר הוא תוצר מקרי של התפתחות טבעית או תרבותית של תכונות האדם, הוא מתעלה מעל כל שאר בהתנסות האנושית במונחים של הנאה וחשק, ולפיכך תהיה זו סתירה עצמית לטעון שיש משהו שאנשים רוצים יותר מאשר האושר העצמי שלהם. בכל זאת, יש הבדלים ברורים בין אושר במובן זה (כצורה של סיפוק מהנה שכל אחד היה רוצה יותר מכל דבר אחר) ובין סתם הנאה או הנאה פיזית ואינטלקטואלית. חוץ מזה ישנן מציאויות מורכבות במרדף אחר האושר, בייחוד אלה שנוצרו בידי המורכבויות והמוגבלויות של הפסיכולוגיה האנושית והמורכבויות והמוגבלויות של לחיות (ולהיות תלויים ב) מערכת חברתית. כשכל ההבחנות והמורכבויות הללו מובנות, מערכת התנהגותית או עקרונות יציבים יכולים להתפתח, מה שנטורליסטים מכנים כמוסריות. זו אולי מסקנה אוניברסלית בקרב נטורליסטים שתהליך זה מביא לבסוף למחויבות כלפי הצו הקטגורי, שהרבה נטורליסטים מסיקים שעל ידי טיפוח מידות טובות כמו חמלה וכנות אנחנו מגיעים לידי הבנה מיטבית של הצו, וכתוצאה מכך, משפרים את הגישה שלנו לאושר (בתדירות, מידה, משך וסבירות).