stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משרד החינוך והמחקר (גרמניה)

| --- | --- |
סמליל משרד החינוך והמחקר

בניין מטה משרד החינוך והמחקר בברלין
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה 
 תחום שיפוט:  גרמניה 
 סוכנות אם:  Bundesministerium für Bildung und Forschung, Library 
 תאריך הקמה:  1955 
 מטה מרכזי:  בון 
 עובדים:  900 
 www.bmbf.de
 
משרד החינוך והמחקר (בגרמנית: Das Bundesministerium für Bildung und Forschung, או בקיצור BMBF) הוא משרד פדרלי בגרמניה. מטה המשרד נמצא בבון, עם מטה משני בברלין. המשרד מעניק מימון לפרויקטים ומוסדות מחקר (שמטרתם היא "מצוינות מחקרית") ומטווה מדיניות חינוכית כללית. הוא גם מספק הלוואות לסטודנטים במדינה. עם זאת, חלק גדול ממדיניות החינוך בגרמניה נקבעת ברמת המדינות השונות, דבר המגביל מאוד את השפעת המשרד בענייני חינוך. נכון לשנת 2020, תקציב המשרד עומד על כ־20.3 מיליארד אירו.
היסטוריה

"המשרד הפדרלי לנושאים אטומיים" הוקם בשנת 1955, והתמקד במחקר אנרגיה גרעינית. שם המשרד שונה בשנת 1962 ל"משרד הפדרלי למחקר מדעי", עם היקף רחב יותר; שמו שונה שוב, ל"משרד החינוך הפדרלי", בשנת 1969.
משרד נפרד, "משרד הפדרל למחקר וטכנולוגיה", הוקם בשנת 1972. שני המשרדים התמזגו בשנת 1994 ויצרו את "המשרד הפדרלי לחינוך, מדע, מחקר וטכנולוגיה". שם זה קוצר ל"משרד הפדרלי לחינוך ומחקר" בשנת 1998.
ארגון

ל־BMBF יש כיום שמונה מחלקות (נכון לנובמבר 2020) הכולל את המחלקה המרכזית שהיא מחלקת השירות האחראית על המשימות הכלליות:
מחלקה Z - המחלקה המרכזית
מחלקה 1 - שאלות ואסטרטגיות מדיניות; תיאום
מחלקה 2 - שיתוף פעולה אירופי ובין־לאומי בנוגע לחינוך ומחקר
מחלקה 3 - חינוך כללי והכשרה מקצועית
מחלקה 4 - השכלה גבוהה ומחקר
מחלקה 5 - מחקר לדיגיטליזציה וחדשנות טכנולוגית
מחלקה 6 - המלקה לפיתוח וחקר מדעי החיים
מחלקה 7 - מחקר ופיתוח בר־קיימא
כל דירקטוריון כללי מורכב ממחלקה אחת או שתיים ו־10 עד 15 יחידות. החלק הגדול יותר של ה־BMBF נמצא בבון והחלק הקטן יותר בברלין. ה־BMBF מונה כ־1,000 עובדים. ראש הארגון הוקם מהשרה הפדרלית (נכון לשנת 2020, אניה קרליצ'ק עומדת בראש המשרד) בנוסף לשני מזכירים פרלמנטריים ושני מזכירי מדינה קבועים.
המרכזים הגרמניים לחקר הבריאות (DZG)

המשרד השיק שישה מרכזים לחקר הבריאות לשם יצירת תנאי מחקר אופטימליים למאבק במחלות נפוצות באמצעות שיתופי פעולה בין מוסדות מחקר רבים:
המרכז הגרמני לחקר לב וכלי דם (DZHK) ‏2011
המרכז הגרמני לחקר זיהומים (DZIF) ‏2012
המרכז הגרמני לחקר הריאות (DZL) ‏2011
קונסורציום גרמני לחקר  הסרטן (DKTK) ‏2012
המרכז הגרמני לחקר סוכרת (DZD) ‏2009
המרכז הגרמני למחלות ניווניות (DZNE) ‏2009
מימון פרויקטים ותמיכה מוסדית

מוסדות מחקר הממומנים על ידי BMBF יחד עם המדינות בתחום מדעי החברה והרוח הם:
המרכז למדעי החברה בברלין  (WZB)
מכון לייבניץ למדעי החברה (GESIS)
הפאנל הסוציו־אקונומי  (SOEP)
המכון להיסטוריה בת זמננו  (IFZ)
מכון לייבניץ לשפה הגרמנית  (IDS)
מרכז לייבניץ לחקר ההיסטוריה העכשווית  (ZZF)
קרן הסיאן של מכון לייבניץ לחקר השלום והסכסוך  (HSFK)
המכון להיסטוריה אירופאית  (IEG)
מרכז לייבניץ למזרח המודרני (ZMO)
מרכז לייבניץ לבלשנות כללית  (ZAS)
מכון לייבניץ להיסטוריה ותרבות של מזרח אירופה  (GWZO)
מרכז לייבניץ לספרות ומחקר תרבותי  (ZFL)
מכון לייבניץ למחקר מזרח ודרום מזרח אירופה (IOS)
שמונה מוזיאוני מחקר:
מוזיאון הכרייה הגרמני (DBM), בוכום
מכון זואולוגי ומוזיאון אלכסנדר קניג (ZFMK), בון
מוזיאון הטבע זנקנברג ומכון המחקר, פרנקפורט
מוזיאון הטבע (ZFMK), ברלין
המוזיאון הימי הגרמני (DSM), ברמרהאפן
המוזיאון הלאומי של גרמניה (GNM), נירנברג
המוזיאון הרומי-גרמאני (RGM), מיינץ
המוזיאון הגרמני, מינכן
בנוסף, חמישה מוסדות נוספים מקבלים תמיכה מוסדית:
קרן מקס ובר - המכונים הגרמניים למדעי הרוח מחוץ לגרמניה
האקדמיה לאופולדינה למדעים  (מאז 2011 האקדמיה הצעירה ממוקמת גם תחת המטריה של לאופולדינה)
האקדמיה הגרמנית למדעי ההנדסה (acatech)
המכללה למדעים של ברלין
הקרן הגרמנית לחקר השלום (DSF)
הערות שוליים

↑  "Research excellence is a must in a country whose prosperity is built on the innovative strength of its industry. The aim of the High-Tech Strategy is to make Germany a leader in providing scientific and technical solutions to the challenges in the fields of climate/energy, health/nutrition, mobility, security, and communication." Ministry: Objectives and Tasks
↑  "Organizational Chart of the Federal Ministry of Education and Research" (pdf). BMBF. p. 1. נבדק ב-2020-11-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444276005171  GND: 5309538-8  ISNI: 0000 0004 0639 2885  LCCN: no2002073203  VIAF: 151623543   WorldCat (עם VIAF): 151623543 
בניין מטה משרד החינוך והמחקר בבון
נווט

תכנון נתיב הפלגה
נווט הוא אדם במטוס או במסוק קרב או בכלי שיט האחראי לניווט הכלי.
בכלי טיס

במסוק, לנווט מטלות נוספות, ואף יכולת להטיס את המסוק במקרה והטייס אינו מסוגל לכך. במטוסי קרב מתקדמים, לרוב, בנוסף לעבודתו כמנווט ומתכנן נתיב הטיסה, מוכשר הנווט גם בהפעלת מערכות נשק מונחה ולוחמה אלקטרונית.
בצי הסוחר

בכלי שיט סוחר או אוניות גדולות, בתפקיד הנווט משמש הקצין השני. הוא גם אחראי על תכנון ההפלגה מנקודת המוצא ועד נמל היעד. הקצין השני הוא הסמכות העליונה המייעצת לרב החובל בתחום הניווט. על אף שהנווט הוא האחראי על תכנון השיט, כדי לחלק את העומס במהלך הפלגות ארוכות, כל קציני הגשר למעשה מנווטים את האוניה ואחראים בתורם על התרעה ועקיפה של עצמים מסוכנים הניצבים בדרכו של כלי השיט מעל ומתחת פני המים ושמירה על בטיחות השיט בדרך אל היעד.
בחיל הים הישראלי

בספינות הטילים של חיל הים, את תפקיד הנווט ממלא קצין המשמרת (קמ"ש) שהוא קצין ימי בדרגת סגן, בוגר קורס חובלים מגמת שיט. הקמ"ש מופקד על פיקוד מוצב הגשר בספינה, על שלל בעלי תפקידיו.
בפלגות הבט"ש, את התפקיד מבצע סגן מפקד הדבור/ דבורה/ שלדג.
תפקידי קצין המשמרת:
תכנון נתיבי השיט. הן בהפלגות אימון והן בגיחות מבצעיות.
יציאה וכניסה מ/אל מעגנות ונמלים.
ניווט הספינה בדרך אל היעד המתוכנן.
בטיחות השיט הכוללת הפעלת מערכות ניווט, מכ"ם, מערכת שליטה ובקרה ואמצעי קשר.
פיקוח ובקרה על לוחות זמנים. הן זמני שגרת הפעלה והן לוחות זמני אימונים.
בקרב: אחראי על ניווט קרבי של כלי השיט המחייב תמרון לירי והפעלת שלל אמצעי הגנה.
זהו התפקיד הראשון שממלא בוגר מגמת שיט בקורס חובלים, טרם יציאתו למבחני כניסה אל בית הספר לפיקוד ימי.
ראו גם

נווט קרב
גשר של ספינת טילים ממנו מתבצע ניווט הספינה
עמדת ניווט בגשר
נוראגה

מראה פנימי של הנוראגה בארוביו
הנוראגה בלוסה
נוראגה לצד קפלה נוצרית בסילנוס
נוראגה (סרדו יחיד Nuraghe או Nuraxi; רבים Nuraghes או Nuraxis בהתאמה) הוא סוג של מבנה מגליתי פרהיסטורי עגול הנפוץ באי סרדיניה שבאיטליה.
לא ברור מתי בדיוק הוקמו הנוראגים הראשונים, כנראה בסביבות שנת 1800 לפנה"ס. שיאם של הנוראגים היה בתקופת הברונזה, בין 1500 ל-1100 לפנה"ס. בתקופת הברזל, החל משנת 900 לפנה"ס לערך, לא הוקמו נוראגים חדשים, אך אלה הקיימים המשיכו להיות בשימוש עד הכיבוש הרומי במאה ה-2 לפנה"ס ואף אחריו.
הנוראגים הוקמו בדרך כלל בנקודות שולטות, על גבעה, בקצה רמה או בפתחו של עמק. המבנה המרכזי, ולעיתים היחיד, הוא מגדל עגול, שמגביה בצורה חרוטית ומגיע לגובה של עד 20 מטר. המגדל נבנה מגושי אבן או בזלת ללא חומר חיבור, ושמר על יציבותו מכוח משקלן של האבנים בלבד. לבניית הקומות הגבוהות במגדלים נעשה לעיתים שימוש באבן חול או בחוואר כדי להקטין את משקלו של המבנה. החומה שסביב הנוראגים הגיעה לעובי של 4 או 5 מטר, והיקפם של האתרים נע בין 20 ל-50 מטר.
ברחבי סרדיניה פזורים כיום בין 7,000 ל-8,000 נוראגים, ובעבר הגיע מספרם ליותר מ-20,000 וייתכן שאף קרוב ל-30,000. תפקידם של הנוראגים אינו ידוע בוודאות. חוקרים סבורים כי נוראגים שניצבו בראשי הגבעות וכללו מגדל בלבד היו חלק מרשת של מוצבים שקיימו ביניהם קשר עין. הנוראגים הגדולים, שכללו מערכת של מגדלים וביצורים, שימשו ככל הנראה כמרכזים חברתיים של התרבות הנוראגית שפרחה בסרדיניה והתפשטה גם לקורסיקה. ייעודים אפשריים נוספים כוללים מקדש לפולחן דתי, מקום מגורים, מקום אספה, בסיס צבאי, או מקום מגורים לשליט הכפר.
הנוראגה הידוע והגדול ביותר בסרדיניה הוא סו נוראז'י די ברומיני (Su Nuraxi di Barumini - הנוראגה של ברומיני), שהוכרז בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית. הנוראגים נותרו סימן ההיכר הידוע ביותר הן של התרבות הנוראגית הקדומה והן של סרדיניה המודרנית.
ראו גם

סו נוראז'י די ברומיני
אלגרו
מריו אוואריסטו

מריו אוואריסטו (בספרדית: Mario Evaristo;‏ 10 בדצמבר 1908 – 30 באפריל 1993) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקיצוני שמאלי.
קריירת משחק

אוואריסטו נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה בשם מרינו, אך בהמשך שינה את שמו ל"מריו". אחיו הגדול של מריו, חואן אוואריסטו, היה גם כדורגלן והם שיחקו יחדיו בנבחרת ארגנטינה. בנבחרת שיחק במשך שנתיים בהן כבש 3 שערים והגיע עימה עד לגמר מונדיאל 1930, אותו הפסידה למארחת הטורניר אורוגוואי. הוא ואחיו חואן היו לצמד האחים הראשונים ששיחקו יחדיו בגמר המונדיאל.
מריו שיחק בארגנטינה בקבוצות ספורטיבו פלרמו, אינדפנדיינטה ובבוקה ג'וניורס, עימה זכה באליפות ארגנטינה המקצועית הראשונה אי פעם בשנת 1931. בהמשך הקריירה עבר מריו לאירופה, שם שיחק בגנואה האיטלקית ובקבוצות ניס ואנטיב שבצרפת.
לאחר קריירת המשחק מריו ואחיו חואן היו אחראים על אקדמיות הנוער של בוקה ג'וניורס במשך יותר משלושים שנה. הוא נפטר ב-30 באפריל 1993 בגיל 84.
תארים

אליפות ארגנטינה (3): 
 בליגה לא מקצועית – 1926, 1930 
 בליגה מקצועית – 1931
גביע אסטימולו: 1926
AAAF תחרות אמטאור: 1932
סגנית גביע העולם: 1930
קופה אמריקה: 1929
נאט לופטהאוס

נתניאל "נאט" לופטהאוס (באנגלית: Nathaniel "Nat" Lofthouse; ‏27 באוגוסט 1925 - 15 בינואר 2011) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
לופטהאוס שיחק בקבוצת בולטון וונדררס לאורך כל הקריירה, החל מגילאי הנוער, ומחזיק בתואר מלך השערים של המועדון בכל הזמנים. לזכותו ממוצע הבקעות נדיר במדי נבחרת אנגליה, עם שלושים שערים ב-33 הופעות. הוא ייצג את הנבחרת, בין היתר, בטורניר מונדיאל 1954 בו הוביל את טבלת הכובשים של אנגליה עם שלושה שערים.
קריירת משחק

לופטהאוס, יליד העיר בולטון, הצטרף לקבוצה המקומית בולטון וונדררס בשנת 1939, כשהיה בן 14. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ודחיית הליגות באנגליה, החל לופטהאוס להשתתף בטורנירים עצמאיים, ואת הופעת הבכורה שלו ערך מול ברי ב-22 במרץ 1941. לופטהאוס כבש צמד במשחק, בו ניצחה בולטון 5-1. חמש שנים אחר כך, עם חזרתה לפעילות של הליגה האנגלית, ערך לופטהאוס את הופעת הליגה הראשונה בקריירה, וכבר אז כבש צמד בהפסדה של בולטון 4-3 לצ'לסי.
על אף היותה של בולטון קבוצת תחתית לאורך רוב הקריירה של לופטהאוס, הוא הצליח להתבלט ולהעמיד ממוצעי כיבוש מרשימים. בעונת 1952/1953 הוביל לופטהאוס את בולטון עד לגמר גביע ה-FA, לאחר שכבש בכל אחד מסיבובי הגביע. גם במשחק הגמר מול בלקפול מצא לופטהאוס את הרשת כבר בדקה השנייה. עד לדקה ה-89 הובילה בולטון 3-2, אך שוויון דרמטי ושער ניצחון בתוספת הזמן העניקו לבלקפול את הגביע. על הישגיו של לופטהאוס באותה עונה, שכללו בין היתר גם 22 שערי ליגה, הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית. הוא היה לראשון, וליחיד עד כה, שזוכה בתואר כשחקן בולטון.
בעונת 1955/1956 היה לופטהאוס למלך השערים של הליגה האנגלית עם 33 כיבושים. שנתיים אחר כך, בעונת 1957/1958, הוביל לופטהאוס כקפטן את בולטון לזכייה בגביע האנגלי, חמש שנים לאחר הופעתה הקודמת בגמר. בולטון פגשה את מנצ'סטר יונייטד, ששלושה חודשים בלבד לפני כן איבדה שמונה משחקניה באסון האווירי במינכן. לופטהאוס הצטיין במשחק וכבש צמד בניצחונה של בולטון 2-0. השער הראשון נכבש כבר לאחר שלוש דקות, והשני נכבש חמש דקות מפתיחת המחצית השנייה. השער השני היה שנוי במחלוקת, לאחר שלופטהאוס דחף בכתפו את שוער היונייטד, הארי גרג, עם הכדור לתוך השער. באותה תקופה הייתה היתקלות עם השוער מותרת, אך מאוחר יותר הודה לופטהאוס כי במקרה הזה הוא ביצע עבירה. עם פתיחת העונה הבאה זכתה בולטון גם במגן הקהילה, לאחר שהביסה 4-1 את וולברהמפטון וונדררס. לופטהאוס שוב היה ברשימת הכובשים, עם צמד שערים.
לקראת עונת 1959/1960, נפצע לופטהאוס במהלך מסע משחקים של קבוצתו בדרום אפריקה, פציעה שגרמה לו להפסיד את כל העונה. לופטהאוס הצליח לחזור למגרשים בפתיחת עונת 1960/1961, אך לאחר שנפצע במשחק מול ברמינגהאם סיטי, נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת אנגליה

לופטהאוס החל את דרכו נבחרת אנגליה תחת המאמן וולטר וינטרבוטום. הופעת הבכורה שלו נערכה ב-22 בנובמבר 1950 במשחק ידידות מול יוגוסלביה באצטדיון ארסנל בלונדון. כבר באותו המשחק כבש לופטהאוס צמד שערים, והמשחק הסתיים בשוויון 2-2.
ב-25 במאי 1952 זכה לופטהאוס בכינוי "האריה מווינה", בזכות הופעתו במשחק הידידות שקיימה אנגליה מול אוסטריה, שנחשבה אז לאחת הנבחרות האיכותיות בעולם. לופטהאוס כבש את השער הראשון במשחק, ובדקה ה-83, במצב של שוויון 2-2, כבש את שער הניצחון תוך הפגנת נחישות יוצאת דופן, כשתוך כדי המהלך הוא ספג מרפק לפניו, תוקל מאחור ולבסוף הצליח להשתחרר ולהכניע את השוער. השער הביא לאנגליה ניצחון 3-2 יוקרתי במשחק.
לופטהאוס זומן על ידי וינטרבוטום לסגל אנגליה לקראת מונדיאל 1954 בשווייץ. לופטהאוס פתח היטב את הטורניר עם צמד לרשתה של בלגיה במשחק שהסתיים בשוויון 4-4. הוא החמיץ את ניצחונה של אנגליה 2-0 על שווייץ המארחת בעקבות פציעה, אך חזר למשחק רבע הגמר מול אורוגוואי. גם במשחק זה כבש לופטהאוס, כשהשווה את התוצאה ל-1-1 בדקה ה-16, אך בסיום אנגליה נוצחה 4-2 והודחה מהטורניר.
על אף שהמשיך להפגין יכולת גבוהה במדי בולטון, לופטהאוס לא זומן לטורניר מונדיאל 1958 בשוודיה, ולמעשה לא ערך אף הופעה במדי אנגליה בין מאי 1956 לאוקטובר 1958. במשחק החזרה שלו לנבחרת, ב-22 באוקטובר, כבש לופטהאוס את השער האחרון בניצחון 5-0 על ברית המועצות והשווה את מאזנו של טום פיני עם שלושים שערים בפסגת טבלת מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים, במה שהיה משחקו האחרון של פיני בנבחרת. השניים החזיקו בשיא עד שנעקפו על ידי בובי צ'רלטון ב-1963.
הופעתו הבאה של לופטהאוס, חודש אחר כך מול ויילס, הייתה האחרונה שלו במדי אנגליה. בסך הכול רשם לופטהאוס 33 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש 30 שערים - ממוצע שערים של כמעט שער למשחק.
לאחר הפרישה

לופטהאוס התמנה לתפקיד עוזר המאמן בבולטון בסיום עונת הפרישה שלו, ב-10 ביולי 1961. בדצמבר 1968 החליף את ביל רידינג, מאמנה של בולטון מזה 18 שנים, ואימן את הקבוצה במשך שנתיים. בהמשך כיהן בתפקידים שונים במועדון, בהם סקאוט ראשי, מנהל אדמיניסטרטיבי, מנכ"ל ונשיא הקבוצה. בתווך ירד לופטהאוס לקווים ושימש כמאמן זמני במספר מקרים.
לופטהאוס זכה לשבחים ולהוקרה רבים לאחר פרישתו. בינואר 1994 זכה להיות קצין במסדר האימפריה הבריטית. שלוש שנים מאוחר יותר, החליטה קבוצת בולטון לקרוא ליציע המזרחי באצטדיונה החדש, אצטדיון ריבוק, על שמו של לופטהאוס. בשנת 2002, עם היווסדו של היכל התהילה של הכדורגל האנגלי, זכה לופטהאוס להיכלל ברשימת החברים הראשונה שנכנסה להיכל.
ב-15 בינואר 2011 נפטר לופטהאוס בביתו שבבולטון, בגיל 85. משחקה הביתי הראשון של בולטון מאז פטירתו היה מול צ'לסי ב-24 בינואר, וטרם פתיחתו כיבדו הנוכחים את זכרו בדקת דומיה, ובמחיאות כפיים סוערות על רקע צילומיו בפעולה במדי בולטון. הקפטנים משתי הקבוצות, ג'ון טרי וקווין דייוויס, הניחו פרחים לזכרו. הוא נטמן יומיים אחר כך, בנציגות מורחבת של אנשי המועדון. בין נושאי ההספדים היה נשיא הקבוצה, פיל גארטסייד, ובין נושאי הארון היו קווין דייוויס ומאמן הקבוצה דאז, אואן קויל.
ב-24 באוגוסט 2014 נחשף פסל בדמותו של לופטהאוס, שניצב מחוץ לאצטדיונה הביתי  של הקבוצה. לופטהאוס נחשב עד היום לגדול שחקני בולטון בכל הזמנים.
תארים

גביע ה-FA‏: 1957/1958
מגן הקהילה: 1958
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל): 1953
מלך השערים של הליגה האנגלית: 1955/1956
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1946/1947 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 40 | 16 |
| 1947/1948 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 34 | 18 |
| 1948/1949 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 22 | 7 |
| 1949/1950 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 35 | 10 |
| 1950/1951 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 38 | 21 |
| 1951/1952 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 38 | 18 |
| 1952/1953 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 36 | 22 |
| 1953/1954 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 32 | 17 |
| 1954/1955 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 31 | 15 |
| 1955/1956 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 36 | 33 |
| 1956/1957 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 36 | 28 |
| 1957/1958 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 31 | 17 |
| 1958/1959 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 37 | 29 |
| 1959/1960 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 0 | 0 |
| 1960/1961 | בולטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 6 | 3 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 452 | 254 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אנגליה> שנה | נבחרת אנגליה> הופעות | נבחרת אנגליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1950 | 1 | 2 |
1951: 3
| 1952 | 7 | 9 |
| 1953 | 8 | 6 |
1954: 3
| 1955 | 7 | 4 |
1956: 2
1957: 0
| 1958 | 2 | 1 |
| סה"כ | 33 | 30 |
נווטת

ערך זה עוסק בסוג חרק ממשפחת הנמליים. אם התכוונתם לאשה העוסקת במקצוע הניווט, ראו .
| נווטת |
| --- | --- |
 נווטת מהמין Cataglyphis bicolor הידועה בשם נמלת מדבר סהרה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: דבוראים
תת־סדרה:: Apocrita
משפחה:: נמליים
תת־משפחה:: חד-מותניות
סוג:: נווטת
מינים
 כ-65 מינים
שם מדעי
 Cataglyphis ‏פורסטר, 1850

נווטת (שם מדעי: Cataglyphis) היא סוג של נמלה הנפוץ בכמה אזורים ברחבי העולם. הסוג כולל כ-65 מינים, ששמונה מתוכם ידועים בישראל.
המין הידוע ביותר של הסוג הוא המין Cataglyphis bicolor הידוע באנגלית בשם "נמלת מדבר סהרה" (sahara desert ant). נמלת מדבר סהרה נפוצה אך ורק במדבר סהרה, והיא ידועה בעמידותה הגבוהה בחום. היא מסוגלת לעמוד בטמפרטורה של 50 מעלות צלזיוס – שיא בקרב הנמלים.
לא רק מין זה – כמעט כל מיני הנווטת עמידים באופן יוצא דופן לחום, וזהו המאפיין המשותף העיקרי שלהם. מאפיינים משותפים נוספים הם הגודל (בין 4 ל-14 מילימטרים עבור כל המינים), והיכולת לנווט אל הקן על פי השמש, שהקנתה לסוג את שמו. בנוסף, רוב המינים בסוג הם אוכלי נבלות הניזונים מפגרים. חלקם ניזונים גם מצוף של פרחים.
התנהגות והניווט על פי השמש

מרבית הנווטות חיות במדברים או אזורים חמים, ועל כן פיתחו עמידות רבה כלפי חום. בנוסף, לנווטות שיטות רבות להפחית את החום הפוגע בגופן. למשל: נמלים ממינים מסוימים זוקפות את בטנן כשהן הולכות על האדמה החמה, וכך מפחיתות את שטח הפנים שסופג חום מהאדמה. הנווטות ניזונות בעיקר מפגרים, ובפרט מפגרים של חרקים אחרים. חלק מהמינים בישראל ניזונים מפגרים של נמלת הקציר.
הנווטת מפורסמת במיוחד בזכות יכולתה לנווט באמצעות השמש ולמצוא את הקן שלה. צוות מחקר גרמני שווייצרי הראה כי נמלים נווטות מסוגלות לזכור כיצד לחזור למחילה שלהן גם כאשר אין סימנים סביבתיים היכולים לשמש לזיהוי המיקום. הנמלים עושות זאת באמצעות סכימה וקטורית של הצעדים שלהן (גודל וכיוון). המחקר שהתפרסם בכתב העת Science השווה נמלים שהותקנו להן תוספות המגדילות את הרגליים, נמלים שקוצרו להן הרגליים, ונמלים רגילות. במחקרם החוקרים הראו כי הנמלים בעלות הרגליים המוגדלות העריכו יתר על המידה את המרחק שעליהן ללכת, והנמלים עם הרגליים המקוצרות העריכו הערכת חסר את המרחק.
יכולת הניווט מקילה על הנווטת, כי היא מאפשרת לנמלים להסתובב וללקט מזון ביחידות, ולא בשביל מסומן בפרומונים.
מינים בישראל השייכים לסוג

נווטת שחורה (cataglyphis niger) – נמלה שחורה בעלת רגליים ארוכות. אורך הנמלים בין 5–13 מילימטרים, עם הבדלים מאסיביים בין הפועלות לחיילות. הנווטת השחורה נפוצה במישור החוף, ובאזורים המדבריים של ישראל. ניתן לזהות את הקן שלה על פי הפתח דמוי המשפך, הבנוי מגרגירי אדמה גדולים.
נווטת גבוהת קשקש (cataglyphis altisquamis) – נמלה אדומה בעלת בטן שחורה ומכוסה בזיפים. אורכה נע בין 7–12 מילימטרים. נפוצה ברמת הגולן ובעמק החולה.
נווטת דוגונית (cataglyphis nodus) – נמלה אדומה כהה בעלת בטן שחורה. אורכה נע בין 4–14 מילימטרים. נפוצה בשפלה, בהרי המרכז והצפון. דומה מאוד לנווטת השחורה.
נווטת חרמונית (cataglyphis frigidus) – נמלה שחורה הנפוצה בהר חרמון. הנווטת החרמונית ייחודית בכך שהיא אינה חיה באזור חם, אך גם היא יוצאת מהקן רק כשהטמפרטורה עולה על 20 מעלות צלזיוס. את החורף מעבירה הנווטת החרמונית בתרדמת חורף. אורכה של הנווטת החרמונית נע בין 4–9 מילימטרים.
נווטת הנגב (cataglyphis albicans) – נמלה שחורה ומבריקה הנפוצה בנגב ובערבה. אורכה נע בין 5–7 מילימטרים.
נווטת כתומה (cataglyphis lividus) – נמלה כתומה הנפוצה במישור החוף ובדרום הארץ. אורכה נע בין 5–8 מילימטרים.
נווטת סיני או נווטת סהרה (cataglyphis bombicinus) – נמלה הנפוצה בדרום הארץ, וגם בסיני. צבע בטנה הוא חום-שחור, וראשה חום עם גוון כתום. בקרב מין זה יש מגוון רחב במיוחד של צורות, וגם מגוון של גדלים: 5–15 מילימטרים.
לקריאה נוספת

יעקב עופר, נלך אל נמלה: מדריך נמלים בישראל, הוצאת יובל עופר, ירושלים, 2000.
Aziz Subach, Bar Avidov, Arik Dorfman, Darar Bega, Tomer Gilad, Mark Kvetny, May Hershkovitz Reshef, Susanne Foitzik, Inon Scharf. (2023). "The value of spatial experience and group size for ant colonies in direct competition". Insect Science.
הערות שוליים

↑  Wittlinger, M., Wehner, R., & Wolf, H. (2006). The ant odometer: stepping on stilts and stumps. science, 312(5782), 1965-1967.
מריו אגימן

מריו אגימן (בגרמנית: Mario Eggimann, נולד ב-24 בינואר 1981 בברוג שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הבלם. אגימן ערך עשר הופעות במדי נבחרת שווייץ, והשתתף עמה במונדיאל 2010.
קריירת מועדונים

אגימן שיחק כילד בפ.צ. אראו השווייצרית, ובשנת 1998 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגת העל השווייצרית. אגימן שיחק במועדון זה במשך ארבע עונות, שבכולן הקבוצה הייתה בתחתית הטבלה ונשארה בליגה. בקיץ 2002 חתם אגימן בקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, והפך מיד לשחקן חשוב במערך הקבוצה. בעונת 2002/03 סיימו אגימן וקרלסרוהה במקום ה-13 בבונדסליגה השנייה, בעונת 2003/04 סיימו במקום ה-14, ובעונת 2004/05 סיימו במקום ה-11. בעונת 2005/06 סיימו אגימן וקרלסרוהה במקום השישי, מרחק חמש נקודות מעליית ליגה. בעונת 2006/07 סיימו אגימן וקרלסרוהה במקום הראשון, והעפילו לבונדסליגה, בעונה בה אגימן הציג יכולת שיא. בעונת 2007/08 אגימן וקרלסרוהה רשמו עונה טובה בבונדסליגה, אותה סיימו במקום ה-11, כשאגימן מבקיע חמישה שערי ליגה.
בקיץ 2008 עזב אגימן את קרלסרוהה לאחר שש עונות, ונמכר להנובר 96, אף היא מהבונדסליגה, תמורת 1.3 מיליון אירו, וחתם על חוזה עד לתום עונת 2012/13. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2008/09, סיימו אגימן והנובר במקום ה-11. בעונת 2009/10 סיימו אגימן והנובר במקום ה-15. בעונת 2010/11 אגימן ערך 12 הופעות ליגה בלבד, אך הנובר סיימה במקום הרביעי המפתיע. בעונת 2011/12 רשמו אגימן והנובר הישג נאה במפעל הליגה האירופית, שם הגיעו לרבע הגמר והודחו על ידי אתלטיקו מדריד. בבונדסליגה סיימו אגימן והנובר במקום השביעי. בעונת 2012/13, האחרונה של אגימן בהנובר, הקבוצה צלחה את שלב הבתים בליגה האירופית אך הודחה בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי אנז'י מחצ'קלה. בבונדסליגה סיימו הנובר ואגימן במקום התשיעי.
בקיץ 2013 עזב אגימן את הנובר עם תום חוזהו, וחתם באוניון ברלין מהבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2013/14, ערך אגימן 15 הופעות והבקיע שער אחד, וקבוצתו סיימה במקום התשיעי. בעונת 2014/15 אגימן סבל מפציעות רבות וערך שתי הופעות בלבד. בתום עונה זו, שוחרר מאוניון ברלין, והפך לשחקן חופשי. לאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

אגימן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ, ובין השנים 2000 ו-2004 שיחק בנבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21, בה אף שימש קפטן. בספטמבר 2007 ערך אגימן את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ הבכירה, כשהחליף את יוהאן דז'ורו במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה, בו ניצחה שווייץ בתוצאה 2-1. בשנת 2008 נכלל אגימן בסגל ההתחלתי של המאמן קובי קון ליורו 2008 שנערך בשווייץ, אך נופה מהסגל הסופי.
בשנת 2010 אגימן זומן לסגל השווייצרי למונדיאל 2010 על ידי המאמן אוטמר היצפלד. במונדיאל זה נכנס אגימן כמחליף בתוספת הזמן במשחק בו הפתיעה שווייץ את נבחרת ספרד וניצחה אותה 1-0. אגימן לא ערך הופעות נוספות במונדיאל זה, ממנו הודחה שווייץ כבר בשלב הבתים למרות הניצחון על ספרד. אגימן ערך בסך הכל עשר הופעות במדי נבחרת שווייץ.
נגיף קורונה (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  אגסטו מנג'ו
 הופק בידי:  רם גופאל וורמה
 תסריט:  רם גופאל וורמה
 מדינה:  הודו הודו
 חברת הפקה:  A Company / CM Creations Production
 הקרנת בכורה:  11 בדצמבר 2020
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  טלוגו
 סוגה:  דרמת מתח
 
נגיף קורונה (באנגלית: Coronavirus) הוא סרט קולנוע הודי משנת 2020 בשפת הטלוגו מסוגת הדרמת מתח על משפחה שנחשפה לנגיף במהלך הסגר שהוטל במהלך התפרצות נגיף הקורונה בהודו. את הסרט כתב רם גופאל וורמה וביים אגסטיה מנג'ו.
הטריילר הרשמי של הסרט יצא ב-26 במאי 2020, והסרט שוחרר לאקרנים ב-11 בדצמבר 2020.
צוות שחקנים

סריקנט איינגר
ואמסה צ'גאנטי
דורה סאי טג'ה
פסקול

המוזיקה הולחנה על ידי DSR.
ראו גם

קורונה (סרט)
הערות שוליים

↑  "కరోనా : భయం పుట్టిస్తున్న వర్మ సినిమా". Sakshi (בטלוגו). 26 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ram Gopal Varma releases trailer of his film 'Coronavirus'; shot during lockdown". The New Indian Express.
↑  "Ram Gopal Varma's 'Coronavirus' film trailer releases amid lockdown, scares you with a deadly cough". Zee News. 26 במאי 2020. נבדק ב-27 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""IT'S ABOUT ABUSING GOD" - RAM GOPAL VARMA'S CORONAVIRUS SONG!". Behindwoods. 12 ביוני 2020. נבדק ב-13 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)