stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחלקת הפנים של ארצות הברית
היסטוריה > במאה ה-20 ה-21

רוב בעיות הפנים שהמחלקה התמודדה איתן בתחילת דרכה הועברו בהדרגה למחלקות אחרות. סוכנויות אחרות הפכו למחלקות נפרדות, כגון לשכת החקלאות, שמאוחר יותר הפכה למחלקת החקלאות. אולם, אדמת המדינה וניהול משאבים טבעיים, ענייני אינדיאנים, שימור הטבע, ועניינים טריטוריאליים נשארו בתחומי האחריות של מחלקת הפנים.
החל מאמצע 2004, המחלקה מנהלת 2,050,000 קמ"ר של אדמות מדינה עיליות, או כחמישית מהשטח הכולל של ארצות הברית. היא אחראית על 476 סכרים ו-348 מאגרי מים באמצעות לשכת הכשרות הקרקע, 388 פארקים לאומיים, אתרי זיכרון, חופים, שדות קרב לשעבר וכדומה באמצעות שירות הפארקים הלאומיים, ו-544 אזורי טבע מוגנים באמצעות שירות הדגה וחיי הבר. פרויקטים הקשורים בנושאי אנרגיה על אדמות המנוהלות על ידי הממשל הפדרלי ומתקנים מרוחקים מהחוף מספקים 28% בקירוב מתצרוכת האנרגיה הלאומית של ארצות הברית.
ילידים

כחלק ממחלקת הפנים, הלשכה לענייני אינדיאנים מטפלת במספר יחסי גומלין בין הממשל הפדרלי לבין ילידים אמריקאים, בעוד שעניינים אחרים מטופלים על ידי המשרד לנאמנויות מיוחדות. המחלקה הייתה הנושא של מספר ויכוחים בנוגע למימון נכון של נכסי אינדיאנים שנוצרים על ידי אדמות אינדיאניות פרטיות ושנמצאות בנאמנות של גורם כלשהו. נכון להיום, ישנם מספר מקרים הדורשים מימון מעין זה ממחלקות הפנים והאוצר.
יחידות משנה

| סמל | שם היחידה | תיאור |
| --- | --- | --- |
|  | הלשכה לענייני אינדיאנים | תפקידה ניהול של 225,000 קילומטרים רבועים של אדמות המוחזקות בנאמנות על ידי ארצות הברית עבור האינדיאנים בארצות הברית: שבטי ילידים וילידי אלסקה. |
|  | שירות הפארקים הלאומיים | אחראית על ניהול כל הפארקים הלאומיים, מונומנטים לאומיים רבים, וכן שטחים ונכסים אחרים בעלי ערך היסטורי וכאלה שהוגדרו כמיועדים לשימור במדינה |
|  | שירות הדגה וחיות הבר | אחראי על אכיפת החוקים הפדרליים הקשורים להגנה על חיות הבר שיקום אזורי דיג משמעותיים מבחינה לאומיתוכן מימון של סוכנויות של מדינות ארצות הברית המטפלות בדגה וחיות הבר. |
|  | לשכת ניהול הקרקעות | תפקידה לנהל את יותר מ-1,001,000 קילומטרים רבועים של אדמות מדינה בארצות הברית המהוות כשמינית משטח הקרקעות של המדינה. |
|  | הסקר הגאולוגי | תפקיד מדעני הסוכנות הוא לחקור את הנופים, אוצרות הטבע והסכנות הטבעיות של ארצות הברית. |
|  | לשכת הטיוב | מפקחת על ניהול משאבי מים, בייחוד בכל הנוגע לפיקוח ותפעול של מיזמי הטיה, הובלה ואגירה שהיא בנתה ברחבי מערב ארצות הברית לשם השקיה, אספקת מים וייצור חשמל הידרואלקטרי. |
|  | המשרד לענייני כריית שטח | תפקידו לפקח ולהסדיר את תחום כריית הפחם בשטחי פני השטח, ולוודא שכריית הפחם מתבצעת בצורה אחראית, תוך שימור הסביבה ושיקום האזורים שנפגעו במהלך הפעילות. |
|  | המשרד לענייני איים | תפקידו לפקח ולתאם את ענייניהם של שנמצאות תחת ריבונות אמריקאית אך אינן חלק מהמדינות הפדרליות.כדוגמת בשטחי סמואה האמריקנית, גואם, איי הבתולה ואיי מריאנה הצפוניים. |
|  | הלשכה לבטיחות ואכיפה סביבתית | אחראית על פיקוח, רגולציה ואכיפה של פעילויות חיפוש, כרייה והפקת נפט וגז טבעי במקורות ימיים. |
הערות שוליים

↑  The Detroit Post and Tribune (1880). Zachariah Chandler An Outline Sketch of His Life and Public Services. Detroit: The Post and Tribune Company Publishers, p. 340.
↑  אזור שטרם הוכרז פארק לאומי, הכרזה הדורשת אישור של הקונגרס, בעוד שעל מונומנט לאומי יכול להכריז נשיא ארצות הברית. אזור כזה מקבל פחות מימון, וההגנה עליו פחותה יותר
↑  "About WSFR". US Fish and Wildlife Service.
↑  "Public Land Statistics" (PDF). BLM.
↑  Bureau of Reclamation - About Us
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269263805171  PLWABN: 9810638320405606  BIBSYS: 13051811  BnF: cb11884044x (data)  CiNii: DA03899791  GND: 16048-9  ISNI: 0000 0001 2097 5276  LCCN: n80126051  NDL: 00276301  NLA: 35566860  NLG: 213795  NLK: KAB202015860  NSK: 000331927  RERO: 02-A000167288  SUDOC: 083741852  Trove: 998537  ULAN: 500237385  VIAF: 140720803   WorldCat (עם VIAF): 140720803
שלגייה והצייד

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  שלגיה מסיפורם של האחים גרים
 בימוי:  רופרט סנדרס 
 הופק בידי:  סם מרסר פלאק פאטל ג'ו רות
 תסריט:  תסריט: אוון דוהרטי, ג'ון לי הנקוק סיפור: חוסיין אמיני
 עריכה:  קונרד באף ניל סמית
 שחקנים ראשיים:  קריסטן סטיוארט שרליז ת'רון כריס המסוורת'
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  קונרד באף ה-IV 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, ג'ו רות' 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 ביולי 2012
 משך הקרנה:  127 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פעולה, סרט דרמה, סרט אגדות 
 מקום התרחשות:  אירופה 
 תקציב:  170 מיליון דולר
 הכנסות:  396,592,829 דולר (24 באפריל 2017)
 הכנסות באתר מוג'ו:   snowwhiteandthehuntsman
 סרט הבא:  הצייד: מלחמת החורף 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלגייה והצייד (באנגלית: Snow White and the Huntsman) הוא סרט פנטזיה אמריקאי משנת 2012, המבוסס באופן רופף על המעשייה באותו שם של האחים גרים. הסרט בוים על ידי רופרט סנדרס ומככבים בו קריסטן סטיוארט, כריס המסוורת' ושרליז ת'רון. עלילת הסרט מציגה שינויים מעלילת המעשייה המקורית, אך שומרת על קו העלילה העיקרי שלה. בסרט מסופר על מלכה רעה (ת'רון), שרוצה להיות היפה בנשים אך בסרט זה המניע שלה הוא לא היופי עצמו אלא צבירת כוח (מסע נקם בכל הגברים על משפחתה שנרצחה, לטעמה הגברים מנצלים נשים ורק יופייה יכול להציל אותה. מה שמראה את השקפת הוליווד "אין אנשים רעים יש אנשים שרע להם") אך שלגיה (סטיוארט) יפה ממנה והמלכה מנסה לחסל אותה. בסרט הורחב תפקידו של הצייד (המסוורת') למאהב של שלגייה.
הסרט יצא לבתי הקולנוע בארצות הברית ב-26 ביולי 2012, גרף בסוף השבוע הראשון 4.5 מיליון דולר והיה לשובר קופות בארצות הברית.
תקציר העלילה

מלכת הממלכה ביקשה כי ייוולד לה תינוק שעורו יהיה לבן כשלג, שפתיו אדומות כדם ושערו שחור כפחם. ואכן נולדה לה בת והיא קראה לה שלגייה (קריסטן סטיוארט). כאשר שלגייה הגיעה לגיל 10 מתה אמה ממחלה ולבו של המלך נשבר. באחד מן הקרבות בהם השתתף המלך מצאו הוא וחייליו שבויה של צבא האויב, רוונה, והצילו אותה. המלך שנדהם מיופייה שכח את כאבו והתחתן איתה למחרת. לאחר החתונה הרגה רוונה (שרליז ת'רון) את המלך והשתלטה על הממלכה בעזרת צבא אופל שנענה לפקודתה. הדוכס ובנו שהיו נאמנים למלך הצליחו לברוח מן הארמון, אך שלגייה נשבתה ונכלאה במגדל. גם בסיפור זה יש מראה קסומה שאומרת למלכה אם היא היפה בנשים. כששלגייה מגיעה לבגרות יופייה עולה על יופייה של המלכה וכתוצאה מכך המלכה נחלשת, המלכה מגלה ששלגייה נהייתה יפה ממנה ושאם לא תהרוג אותה ותוציא את ליבה היא תמות. שלגייה מצליחה לברוח אל היער האפל, שם אין למלכה כוחות. המלכה שולחת את הצייד (כריס המסוורת') שמכיר את היער האפל להביא את שלגייה אך לא מגלה לו למה שלגייה חשובה. היא מבטיחה לו שבתמורה תחזיר את אשתו מן המתים. הצייד שיוצא לחפש את שלגייה מגלה שהמלכה שיקרה לו ושאין ביכולתה להחזיר אנשים מן המתים ובמקום זאת נהייה המורה ובן הברית של שלגייה. שניהם מתחילים במסע להשיב לידי שלגייה את הממלכה. הם מצליחים להגיע לדוכס בעזרת הנסיך ויליאם ושבעת הגמדים ויוצאים עם צבא הדוכס לכבוש את הממלכה.
צוות השחקנים > דמויות

קריסטן סטיוארט - שלגייה, נסיכת הממלכה ששני הוריה נהרגו וזו נרדפת על ידי המלכה רוונה.
כריס המסוורת' -  אריק הצייד, נשלח על ידי המלכה לחסל את שלגייה אך חס על חייה.
שרליז ת'רון - המלכה רוונה, אימה החורגת המרושעת של שלגייה.
סם קלאפלין - הנסיך ויליאם, בנו של הדוכס האמונד. חבר ילדות של שלגייה.
סם ספרואל - אחיה של רוונה.
וינסנט רייגן - הדוכס האמונד, אביו של ויליאם.
לילי קול - גרטה, נערה צעירה שהופכת לחברה של שלגייה.
נח האנטלי - המלך מגנוס, אביה של שלגייה.
ליברטי רוס - המלכה אלאונור, אימה של שלגייה, מתה בלידת בתה.
כריס אובי - הקול מאחורי "המראה הקסומה".
רייצ'ל סטירלינג - אנה.
גרג היקס - גנרל האביר השחור.
אנסטסיה היל - אימה של רוונה.
ג'יימי בלקלי - איאן.
צוות השחקנים > הגמדים

בוב הוסקינס
איאן מקשיין - בית'
ריי וינסטון
אדי מרסן
ניק פרוסט
טובי ג'ונס
בריאן גליסון
ג'וני האריס
סרט המשך

עקב ההצלחה הקופתית של הסרט, שהרוויח למעלה מ-300 מיליון דולר לעומת תקציב זעום של 170 מיליון דולר, תוכנן לצאת סרט המשך, אף הוא בבימויו של רופרט סאנדרס, אך עקב שערורייה במסגרתה הבמאי נחשד כי ניהל רומן עם קריסטין סטיוארט התוכנית לסרט המשך בוטלה ואף שתחילה ניסו האולפנים להוביל הפקה בדמות סרט המשך בכיכובו של כריס המסוורת' כצייד ללא סטיוארט לבסוף הכריזו אולפני יוניברסל כי אינם שוקדים על הפקת סרט המשך.
בשנת 2014 נודע שהאולפנים מעוניינים להוציא סרט המשך בכיכובה של סטיוארט, אך ללא הבמאי רופרט סאנדרס. לבסוף סטיוארט פרשה ולוהקו שחקנים אחרים, הצילומים לסרט ההמשך, הצייד: מלחמת החורף, החלו בסוף שנת 2014, והוא יצא לאקרנים בשנת 2016.
אל-בוריימי

| --- | --- |

 מדינה:  עומאן עומאן
 מחוז:  אל-בוריימי
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  92,223 (12 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  2,481 נפש לקמ"ר (12 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  24°15′21″N 55°48′09″E﻿ / ﻿24.255791°N 55.802528°E﻿ / 24.255791; 55.802528 
 אזור זמן:  UTC +4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עומאן מוגדלת) מסקט סיב סלאלה ניזווא סוחאר היימא סור ח'סאב איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיאל-בוריימי(למפת עומאן רגילה) מסקט סיב סלאלה ניזווא סוחאר היימא סור ח'סאב איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיאל-בוריימי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-בוריימי (בערבית: ٱلْبُرَيْمِي; בתעתיק מדויק: אַלְבֻּרַיְמִי) היא עיר בעומאן, המשמשת כבירת המחוז אל-בוריימי (אנ').
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-277 ק"מ מבירת עומאן, מסקט. בנוסף, העיר נמצאת ליד גבול איחוד האמירויות הערביות–עומאן.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 28 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (37 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר (17 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 92 מילימטרים בשנה. חודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (20 מ"מ גשם), וחודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (0 מ"מ גשם).
הערות שוליים

1 2  Al-Buraymi (Al-Buraymī, Al Buraimi Governorate, Oman) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
1 2  Al Buraimi, Al Buraimi (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בעומאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
א-רמת'א

| --- | --- |

בניין העירייה של א-רמת'א
 מדינה:  ירדן ירדן
 מחוז:  אירביד
 נפה:  א-רמת'א
 ראש העיר:  חוסיין אבו שיח
 תאריך ייסוד:  1927 
 שטח:  40 קמ"ר
 גובה:  502 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  155,693 (2015)
 קואורדינטות:  32°33′0″N 35°51′0″E﻿ / ﻿32.55000°N 35.85000°E﻿ / 32.55000; 35.85000
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.ramthacity.gov.jo
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלא-רמת'א(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלא-רמת'א  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אַ-רַּמְתַ'א (בערבית: الرمثا) היא עיר בצפון-מערב ירדן, בקרבת הגבול עם סוריה. א-רמת'א שייכת מנהלית למחוז אירביד ומתגוררים בה, נכון לשנת 2015 כ-155,693 תושבים. שטחה משתרע על פני 40 קמ"ר.
מקור השם

ישנן מספר סברות באשר למקור השם א-רמת'א. רמת'א היא מילה סורית שמשמעה רמה או ברכה למי גשמים. כמו כן, رمث (רמת') בערבית הוא צמח מדברי. ייתכן גם כי השם הוא שיבוש של השם היוונית ארת'מא. בתקופת שלטון האימפריה הרומית נקראה העיר רמתא.
היסטוריה

עבור הרומאים הייתה א-רמת'א נקודת קישור בין מושבותיה. בחלקים שונים של העיר נמצאו הריסות בתים ועתיקות רומיות. בתקופת הכיבוש האסלאמי נכללה א-רמת'א בתחומי חורן, והיא שימשה נקודת מעבר למדענים בין סוריה לחג'אז. באופן היסטורי, וכן מבחינת סוציולוגית, מזוהה העיר כתאומה של דרעא בצדו הסורי של הגבול.
גאוגרפיה

א-רמת'א שוכנת במישור חורן באגן הניקוז של נחל הירמוך, לא הרחק מן הגבול הסורי ומול העיר דרעא.
כלכלה

כלכלת א-רמת'א מתבססת על מסחר ועל יבוא ויצוא. יש בה מספר חברות מיקור חוץ המספקות שירותים ללקוחות באירופה ובארצות הברית.
תרבות

א-רמת'א נודעה בשירים הטקסיים הנקראים בחתונות ובאירועים ציבוריים. כן היא נודעה בריקוד הדבקה. מקורה של מוזיקת מיג'ווז הוא בא-רמת'א.
חינוך

בעיר שוכנים אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה וכן בית החולים האוניברסיטאי המלך עבדאללה.
א-סמוע

| --- | --- |
א-סמוע. 2007
א-סמוע. 2007
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  חברון
 על שם:  אשתמוע 
 שטח:  13.80 קמ"ר
 גובה:  696 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  18,000 (2006)
 קואורדינטות:  31°24′03″N 35°04′01″E﻿ / ﻿31.400791666667°N 35.067075°E﻿ / 31.400791666667; 35.067075 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) א-סמוע(למפת הר חברון רגילה) א-סמוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום א-סמוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום א-סמוע  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סמוע בציורו של דייוויד רוברטס, 1843
שרידי בית הכנסת, 2009
קבוצה יהודית מבקרת בבית הכנסת, 2009. על משקוף הפתח משמאל גרפיטי של צלב קרס. ברקע – בתי הכפר א-סמוע
אַ-סַּמוּע (בערבית: السموع) (בעברית: סמוע) היא עיירה פלסטינית בדרום הר חברון, המונה כ-18,000 תושבים. תושביה מעבדים כ-20 אלף דונם, ובכלל זה גידולי תבואה, ירקות ומעט מטעים. ענף גידול הצאן הוא מענפי הפרנסה העיקריים.
הכפר מעיד ומשמר את שמו של היישוב המקראי אשתמוע, שהיה יישוב יהודי גדול במהלך תקופת המשנה והתלמוד. הוא כנראה שכן במקום הנוכחי של הכפר.
תולדות היישוב > העת העתיקה

בתקופת המקרא היה במקום יישוב כהנים בשם אשתמוע, המוזכר לראשונה בספר יהושע. בכפר נמצאו חמישה קנקני חרס המתוארכים למאות ה-9–8 לפני הספירה, הנושאים כתובות בכתב העברי הקדום. קנקנים אלו הכילו את אחד ממטמוני המטבעות הגדולים ביותר שהתגלו אי פעם בישראל.
אוסביוס מקיסריה בן המאה ה-4 ציין כי בימיו אשתמוע היה "כפר גדול מאוד של יהודים בדרומא מצפון לעָנִים בתחום אלויתרופוליס". בכפר נתגלו שרידים רבים, המעידים על יישוב גדול ומבוסס בתקופת המשנה והתלמוד. החשוב שבהם הוא בית הכנסת הגדול, שנחשף במרכז הכפר ובחצרותיו נמצאו, בשימוש משני, שברים ארכיטקטוניים ובהם סמלים יהודיים אופייניים כגון מנורת שבעת הקנים. חלקם מוצגים כיום במוזיאון רוקפלר בירושלים. בית הכנסת מתוארך לסביבות המאה ה-4 וה-5 לספירה. במהלך המאה ה-7 בית הכנסת הוסב למסגד.
תולדות היישוב > ימי הביניים

במאה ה-12 הוקמה במקום מצודה צלבנית, שהייתה חלק ממערך ההגנה על הדרך לעבר הירדן, אל המרכז הצלבני החשוב בקיר מואב (אל-כרכ).
תולדות היישוב > התקופה העות'מאנית

על הכפר בתקופת שלטון העות'מאני כתב החיד"א (הרב חיים יוסף אזולאי) בספר "מעגל טוב", כי הוא עבר במקום בשנת תקל"ג (סוף שנת 1772) בדרכו מחברון לאל עריש, וכי תושבי שמוע הטילו מס מיוחד על זרים שעברו בגבולות העיר.
בשנת 1838 זיהו אדוארד רובינסון ועלי סמית את סמוע עם אשתמוע המקראית. הם תיארו את סמוע ככפר "משמעותי [...] עתיר עדרי צאן" ומצאו בו שרידי קירות שנבנו מאבנים גדולות מאוד, שחלקם היו באורך של יותר מ-10 מטרים.
החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר במקום בשנות ה-60 של המאה ה-19 וכתב כי זהו "כפר היושב על ראש גבעה גבוהה ומוארכת ועל צלעותיה [...] על הפסגה ניכרים שרידי מצודה [...] היא נבנתה מאבנים מהוקצעות יפה מאוד, כנראה בימי קדם, אך דומה ששופצה בתקופות שונות, ובעיקר בימי מסעי הצלב. החלק העליון הוא אפילו חדש יותר, וזה היום 'הבורג' של הכפר". לדבריו, חיו אז בכפר פחות ממאתיים תושבי קבע, לצד 800 נפש נוספים שהתגוררו באוהלים ובמערות הסמוכות כדי להשתמט ממסים ומגיוס לצבא. הוא ציין כי בכפר חורבות של בתים רבים שקרסו, חלקם עתיקים, ובאחד מהם הבחין באבנים הדומות במידותיהן לאלו של חומות הר הבית. בנוסף, בכניסה למסגד קטן בכפר, הוא מצא תבליט שהועתק ממנצב עתיק ומשמש כמשקוף, ועליו תגליף אשכולות ענבים שמזכיר עיטור שכיח באמנות היהודית הקדומה, ולצידו גילופים שושנות ואגרטלי פרחים.
תולדות היישוב > המאה ה-20 וה-21

תושבי הכפר מעבדים כ-20 אלף דונם, ובכלל זה גידולי תבואה, ירקות ומעט מטעים. ענף גידול הצאן הוא מענפי הפרנסה העיקריים.
ב-13 בנובמבר 1966 פשט צה"ל על הכפר בפעולת תגמול שנודעה כפעולת סמוע, בעקבות פעולות חבלה שנעשו נגד מטרות ישראליות. בפעולה פוצצו עשרות בתים. לירדנים היו 18 הרוגים, ולצה"ל הרוג אחד – מפקד גדוד צנחנים, סא"ל יואב שחם. מהפיצוץ במקום נפגע גם מבנה בית הכנסת העתיק במקום.
ארכאולוגיה

חפירות ארכאולוגיות נערכו במקום בשנת 1934 בידי החוקרים ליאו אריה מאיר ואברהם רייפנברג. במקום נמצאו שרידי בית כנסת עם כתובת פסיפס ומטמון מטבעות גדול. החפירות נמשכו לאחר מלחמת ששת הימים. בשנת 1969 הן הושלמו על ידי זאב ייבין. באותה שנה פונו הדיירים שגרו מעל המבנה ובית הכנסת הוכשר לביקורי הקהל.
בשנת 1970 סקר שמריהו גוטמן את בתי הכפר א-סמוע ומצא בהם פריטי אדריכלות יהודית: 15 משקופים מעוטרים, עם רוזטות אופייניות. על ארבעה משקופים נמצאו תאורי מנורת שבעת הקנים. בקירות המבנים בכפר נמצאו ציורי מנורות פשוטות. שני משקופים הועברו למוזיאון רוקפלר ושלישי לכפר עציון.
הערות שוליים

↑  Kletter, Raz; Brand, Etty (1998). "A New Look at the Iron Age Silver Hoard from Eshtemoa". Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins. 114 (2): 139–154. ISSN 0012-1169.
↑  Corpus inscriptionum Iudaeae/Palaestinae: a multi-lingual corpus of the inscriptions from Alexander to Muhammad. Vol. IV: Iudaea / Idumaea. Eran Lupu, Marfa Heimbach, Naomi Schneider, Hannah Cotton. Berlin: de Gruyter. 2018. p. 1412. ISBN 978-3-11-022219-7. OCLC 663773367.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
↑  מקור:דוד עמית
↑  Edward Robinson and Eli Smith (1841), Biblical Researches in Palestine, Mount Sinai and Arabia Petraea: A Journal of Travels in the year 1838, vol II, p. 194.
↑  Edward Robinson and Eli Smith (1956), Biblical researches in Palestine, and in the adjacent regions: : A Journal of Travels in the years 1838 and 1852, Vol I, p. 494.
↑  Robinson and Smith (1841), vol II, pp. 626-7.
↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ-ישראל, כרך ראשון: יהודה (ג), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1983, עמ' 117–119
↑  היום כלול בתחומי השליטה של הרשות הפלסטינית.
| דגל הרשות הפלסטיניתיישובי נפת חברון |
| --- | --- | --- |
| ערים | חברון • דורא • חלחול • יטא • דאהרייה |  |
| מועצות מקומיות | בני נעים • בית עווא • בית אולא • בית אומר • דיר סאמת • אידנא • ח'אראס • נובא • סעיר • א-סמוע • צוריף • תרקומיא • תפוח |  |
| כפרים | אום אל-ח'יר • אל-בקעה • בית עמרה • בית ענון • בית כאחיל • בית א-רוש אל-פוקא • אל-בורג' • דיר אל-עסל אל-פוקא • א-דווארה • חדב אל-פוואר • אל-חילה • חוריז • אמריש • ג'בעה • ח'ירבת כרמה • אל-כרמל • ח'אלת אל-מאיה • חֻ'רסא • אל-כום • ח'ירבת סאפא • ח'רבת זנוטה • ח'ירבת א-סימיא • מג'ד • קַלְקַס • קילה • רמאדין • א-ריחייא • א-שויוח' • שיוח' אל-ערוב • א-סורה • א-טבקה • אל-עודייסה • זיף • ראבוד • קורייסה |  |
| מחנות פליטים | אל-ערוב • אל-פוואר |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582146005171  VIAF: 210146461451727730371   WorldCat (עם VIAF): 210146461451727730371 
בתים בא-סמוע, 1967
צילה שניידר

| --- | --- |

צילה שניידר בעת קבלת פרס ירושלים לאחדות ישראל ב-2016
 לידה:  1961 (בת 64 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס ירושלים לאחדות ישראל (2016) 
 
צילה שניידר (נולדה בשנת 1961) היא מפיקה, תסריטאית, ובמאית חרדית, יו"ר ארגון קשר יהודי. זוכת פרס ירושלים לאחדות ישראל, נחשבת לאחת מראשונות יוצרות עולם הסרטים החרדיים, ומהמובילות בתחום הקולנוע החרדי.
ביוגרפיה

נולדה בשכונת מאה שערים, בת למשפחה מחסידות סלונים. אביה הרב יחיאל אהרן בוימל עלה לירושלים מטבריה והיה ממקורביו של הרב שלום נח ברזובסקי, חבר מכון אמונה ודעת ומעורכי ספרו נתיבות שלום; שימש כשליח ציבור וכבעל קורא בבית הכנסת הגדול של החסידות בירושלים למעלה מחמישים שנה.
סרטיה היו מהחלוצים בתחום הקולנוע החרדי. במקביל בשנת 2002 הקימה את פרויקט חברותא-איילת השחר לגישור והידברות בחברה הישראלית.
בשנת 2009 עקב חילוקי דעות פרשה מהארגון והקימה ארגון עצמאי 'קשר יהודי' לקירוב וגישור בחברה הישראלית. כשהמוטו של הארגון הוא "את קשר יהודי הקמתי מתוך אמונה חזקה שניתן להתגבר על הניכור והפחד. הממשלה, הכנסת, ובית המשפט – לא הם שיוכלו להוביל מהלך כזה, אלא רק העם עצמו. אנחנו רק מעודדים ומקדמים את החיבורים האלו. את העבודה האמיתית עושים אלפי המשתתפים! קשר אישי בין אחד לאחד, בין דתי לחילוני, מביא להיכרות אמיתית, לימוד משותף, חיבור, אהבה ואכפתיות. ואלה – יכולים על הכל"
הארגון מונה כיום כשבעת אלפים חברותות פעילות.
על פעילות זו זכתה בשנת 2016 בפרס ירושלים לאחדות ישראל.
פילמוגרפיה חלקית

כחלום יעוף
טביעת אצבע
אנה אלך
בבושקה
משפחתה

נשואה לרב גבריאל שניידר מראשי ישיבת היכל התורה בירושלים ותלמידו הקרוב של הרב צבי קושלבסקי מתגוררת בשכונת רמות בירושלים ואם ל-11 ילדים.
אמה, תורה בוימל, הייתה מחנכת ידועה ופעילה גדולה בקרב העולים מרוסיה לאחר נפילת מסך הברזל.
מצד אמה, הדוד רבה שלה הוא הרב דב סוקולובסקי ממנהיגי נטורי קרתא, ודודה הוא הרב מאיר גריינימן מבני ברק, אחיינו של החזון איש.
בנה הרב משה חיים שניידר ראש מוסדות חסד לאברהם קאליסק בעיר טבריה ומקורבו של הרב דב קוק מטבריה.
הערות שוליים

↑  שיפי חריטן, צילי שניידר, אישה חרדית, זכתה בפרס ירושלים לאחדות, באתר בחדרי חרדים, 9 ביוני 2016
↑  ציטוט מתוך האתר הרשמי
אל-ג'הראא

| --- | --- |

 מדינה:  כווית כווית
 מחוז:  אל-ג'הראא
 תאריך ייסוד:  1898
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  393,432 (2014)
 קואורדינטות:  29°21′00″N 47°41′00″E﻿ / ﻿29.35°N 47.683333333333°E﻿ / 29.35; 47.683333333333 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת כווית מוגדלת) כווית אל-אחמדי עיראק ערב הסעודית  המפרץ הפרסי אל-ג'הראא(למפת כווית רגילה) כווית אל-אחמדי עיראק ערב הסעודית  המפרץ הפרסי אל-ג'הראא(למפת כווית רגילה) אל-ג'הראא(למפת כווית מוגדלת) אל-ג'הראא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נווה המדבר של אל-ג'הראא
אל-ג'הראא (בערבית: الجهراء) היא עיר בכווית, בירת מחוז אל-ג'הראא.
היסטוריה

העיר נוסדה ככפר בסמוך לנווה מדבר, ונודעה כתחנת חנייה בדרך הראשית לכווית סיטי ואתר למסחר בגמלים. בשנת 1898 נבנתה בעיר המצודה האדומה של כווית (القصرالأحمر, קאסר אלאחמאר) לצורכי הגנה על חקלאי הכפר. ב-1920 התרחש בעיר קרב אל-ג'הראא בין שייח'ות כווית לסולטנות נג'ד, בו כווית ניצחה, והוביל להכרת אבן סעוד בעצמאות כווית.
בסוף מלחמת המפרץ, התרחשה בחוצות אל-ג'הראא תקרית אוטוסטרדת המוות, בה הופצצו כוחות עיראקיים נסוגים על כביש 80 המקשר בין כווית סיטי לאל-ג'הראא.
ב-25 באוגוסט 2007 התפטרה שרת הבריאות של כווית בעקבות שרפה בבית חולים בעיר שגרמה למות שני מטופלים.
ב-15 באוגוסט 2009 פרצה במהלך חתונה שרפה שהובילה למות 49 בני אדם ופציעתם של לפחות 80. בחקירת המקרה התברר כי אשתו לשעבר של החתן התנקמה בבעלה בהצתת אוהל בחתונתו שהכיל ילדים ונשים, אשר הכיל יציאה בודדת ולא עמד בתקנות הבטיחות הממשלתיות. זה היה האסון האזרחי הגדול ביותר שכווית חוותה ב-40 השנים האחרונות.
הערות שוליים

↑  Beaumont, Peter; Mclachlan, Keith Stanley (1985). Agricultural development in the Middle East. Wiley. pp. 285. ISBN 978-0-471-90762-6.
↑  https://www.reuters.com/article/idUSL25686840
↑  https://www.aljazeera.com/news/middleeast/2009/08/2009817142338945193.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538011405171  LCCN: nr89014312  VIAF: 141156046   WorldCat (עם VIAF): 141156046 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כווית ובנושא יישובים במזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
א-לובן אל-ע'רבי

ערך זה עוסק בכפר פלסטיני בנפת רמאללה ואל-בירה. אם התכוונתם לכפר פלסטיני בנפת שכם, ראו .
| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 ראש העיר:  רסאן סאלם
 שטח:  9.7 קמ"ר
 גובה:  284 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,476 (2006)
 קואורדינטות:  32°02′04″N 35°02′22″E﻿ / ﻿32.034444444444°N 35.039444444444°E﻿ / 32.034444444444; 35.039444444444 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) א-לובן(למפת גוש דן רגילה) א-לובן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום א-לובן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום א-לובן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אַ-לֻּבַּן אל-עַ'רְבִּי (בערבית: اللبّن الغربيّ; תעתיק: אל-לבן אל-ע'רבי), או אַ-לֻּבַּן אל-עַ'רְבִּיַּה (اللبّن الغربيّة) הוא כפר פלסטיני במערב נפת רמאללה ואל-בירה, השוכן סמוך לגדר ההפרדה, מזרחית לכפר רנתיס ומערבית לבית אריה. השטח הבנוי של הכפר שוכן ב"שטח B", שבשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית, ואילו השטחים החקלאיים נמצאים ב"שטח C" שבשליטה כוללת של ישראל.