stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיה שולדינר
פרסים והוקרה

פרס החוקרת הצעירה של EMBO, האגודה האירופית לביולוגיה מולקולרית (2011)
חברת האקדמיה הצעירה הישראלית (2014–2018)
אחת מ-"40 מתחת לגיל 40", המדעניות הצעירות שנבחרו על ידי המגזין Cell ‏(2014)
פרס המועצה המדעית של מכון ויצמן למדע (2014)
פרס היובל של FEBS, הפדרציה האירופית של האגודות הביוכימיות (2015)
הפרס הלאומי של FEBS ‏(2017)
מדליית הזהב של EMBO ‏ (2017)
חברה נבחרת ב-EMBO ‏(2017)
עמיתה בכירה ע"ש הנס פישר ב-TUM-IAS, המכון למחקר מתקדם של אוניברסיטת מינכן (2017-2018)
חברה נבחרת של האקדמיה הגרמנית הלאומית למדעים לאופולדינה (2020)
שגרירה נבחרת של אוניברסיטת מינכן (2020)
פרס איירה הרשקוביץ לגנטיקאית שמרים מובילה (2022)
מדליית FEBS ע"ש בוכר (2023)
פרס ז'אן ואנס לפריצות דרך בחקר אזורי מחבר (2023)
חברת האקדמיה הצעירה הישראלית (2014–2018)
פרס מיכאל ברונו (2024)
חיים אישיים

שולדינר נשואה לאורן שולדינר, פרופסור לביולוגיה מולקולרית במכון ויצמן, והם הורים לשלושה בנים. מתגוררים במכון ויצמן.
חמיה הוא פרופ' שמעון שולדינר מהאוניברסיטה העברית, ובן-דודה הוא פרופ' רון נעמן ממכון ויצמן, שאף הוא כיהן כיו"ר המועצה המדעית.
הערות שוליים

↑  שרון מגנזי, ארכיטקטורה של אברוני התא, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בספטמבר 2018
1 2 3  פרופ' מאיה שולדינר, באתר האקדמיה הצעירה הישראלית
1 2  אתר הקבוצה של מאיה שולדינר, באתר מכון ויצמן למדע
1 2 3  קורות החיים של מאיה שולדינר, באתר האקדמיה הלאומית הגרמנית למדעים לאופולדינה (באנגלית)
↑  Announcement: 2024 Michael Bruno Memorial Award Laureates, iias.huji.ac.il (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267868805171  ISNI: 0000 0000 6988 321X  ORCID: 0000-0001-9947-115X  VIAF: 98192853   WorldCat (עם VIAF): 98192853
פנאקסיה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב (30 באוקטובר 2019–PNAX) 
 מייסדים:  ד"ר דדי סגל, עו"ד אסי רוטברט וד"ר ערן גולדברג
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים)
 חברות בנות:  פנאקסיה ישראל  פנאקסיה ארצות הברית
 מיקום המטה:  לוד 
 משרד ראשי:  לוד, ישראל
 ענפי תעשייה:  תעשיית הקנאביס 
 מוצרים עיקריים:  קנאביס רפואי
 יו"ר:  אסי רוטברט
 מנכ"ל:  דדי סגל
 עובדים:  150+
  
 https://panaxia.co.il
 
מייסדי פנאקסיה - ד"ר דדי סגל, עו"ד אסי רוטברט וד"ר ערן גולדברג
פנאקסיה תעשיות פרמצבטיות בע"מ היא חברה לפיתוח, ייצור ושיווק קנאביס רפואי שמקורה בישראל. לחברה פעילות מסחרית גם בגרמניה, צרפת, קפריסין ומלטה. משרדיה ממוקמים בעיר לוד.
פנאקסיה היא בעלת השליטה בחברת "פנאקסיה מעבדות ישראל" (Panaxia Labs Israel Ltd), שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. פנאקסיה היא החברה הראשונה והיחידה בישראל שקיבלה תקן ייצור אירופאי (EU-GMP) מרשות בריאות באיחוד האירופאי, הדרוש לייצור ויצוא מסחרי של קנאביס רפואי ומוצריו לאירופה.
פנאקסיה הוקמה בשנת 2010, כחטיבת הקנאביס של קבוצת "סגל פארמה", המייצרת מוצרים פרמצבטיים שונים, ומשווקת אותם ברחבי העולם. פנאקסיה ארצות הברית (חברת אחות של פנאקסיה ישראל) מייצרת בצפון אמריקה מוצרים מבוססי קנאביס רפואי המיועדים לטיפול במחלות שונות.
בשנת 2020 הועסקו בפנאקסיה כ-150 עובדים, אולם מאז היא נקלעה לקשיים כלכליים ופיטרה 20 עובדים עד שנת 2021 ועוד 71 עובדים בשנת 2022 - במהלכה הפסידה כ-39 מיליון ש"ח. נכון למרץ 2023 מועסקים בחברה  59 עובדים.
היסטוריה

בשנת 2010 הוקמה פנאקסיה כחטיבת הקנאביס של קבוצת "סגל פארמה", קבוצת חברות פרטית בתחום התרופות והמכשור הרפואי. עם היווסדה, החלו לעבוד בחברה על מחקר ופיתוח בתחום הקנאביס הרפואי.
בשנת 2016, עם הכרזת הממשלה על מתווה ההסדרה ל"מדיקליזציה" של מוצרי הקנאביס הרפואי הוקמה חברת "פנאקסיה תעשיות פרמצבטיות בע"מ" על ידי ד"ר דדי סגל, ד"ר ערן גולדברג ועו"ד אסי רוטברט, כחברה נפרדת בשליטת קבוצת סגל.
בשנת 2018 החל שיתוף פעולה בין פנאקסיה לחברת מעבדות רפא, שהייתה לחברת התרופות הראשונה בישראל שנכנסה לתחום הקנאביס הרפואי. במסגרת שיתוף פעולה זה מייצרת פנאקסיה שמני קנאביס תחת המותג "אקסיבן" (AXIBAN) בעבור רפא.
בשנת 2018 החלה פנאקסיה בהפצה של מוצרי קנאביס רפואי לבתי מרקחת שונים בישראל.
בנובמבר 2018 נכנסה החברה לפעילות כחברה ציבורית בבורסה לניירות ערך בתל אביב וחתמה על מזכר הבנות למיזוג פעילותה בישראל לתוך החברה הציבורית הרודיום השקעות.
ביולי 2020 פנאקסיה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת התרופות הגרמנית ניורוקספארם (Neuraxpharm). על פי ההסכם ייצרו שתי החברות תרופות ומוצרים מבוססי קנאביס למטרות רפואיות ולשיווקם והפצתם בגרמניה.
בנובמבר 2020 שלחה החברה משלוח מסחרי ראשון של מוצרי קנאביס רפואי לאוסטרליה בשיתוף פעולה עם שותפתה, חברת שיח מדיקל.
בדצמבר 2020 שלחה משלוח מסחרי ראשון לגרמניה של סדרת מוצרי הקנאביס הרפואי תחת המותג המשותף,NAXIVA-PANAXOL, עם חברת ניורוקספארם הגרמנית.
בינואר 2021 נבחרה כאחת מארבע הזוכות הראשיות במכרז לתוכנית של ממשלת צרפת להסדרת ענף הקנאביס הרפואי לצד ענקיות הקנאביס טילריי ואורורה. היא תספק למטופלים בתוכנית שמנים וטבליות תחת המותג NAXIVA-PANAXIR, יחד עם שותפתה, חברת הפארמה האירופאית, ניורוקספארם.
בפברואר 2021 החלה במכירות קמעונאיות ראשונות של מוצריה למטופלים בגרמניה ובכך הפכה לחברה הישראלית הראשונה למכור את מוצריה בשוק הקנאביס באירופה. בנוסף, החברה נבחרה על ידי ממשלת קפריסין לספק מוצרי קנאביס רפואי עבור ציבור המטופלים במדינה, אשר ישווקו תחת המותג PANAXIR.
חברות בנות > פנאקסיה ישראל

בשנת 2017 הוקמה חברת פנאקסיה תעשיות פרמצבטיות ישראל והוקם מפעל החברה הראשון לייצור קנאביס רפואי בלוד.
ביוני 2020, קיבלה פנאקסיה ישראל אישור רשמי לתקן EU-GMP האירופאי והפכה לחברת הקנאביס הרפואי הראשונה בישראל אשר מקבלת אישור זה. תקן זה הכרחי לייצור, ייצוא ושיווק של תרופות בגבולות האיחוד האירופאי.
בשנת 2021 הודיעה פנאקסיה על מהלכי מיזוג בין פנאקסיה ופנאקסיה ישראל והקמת ועדה בלתי תלויה לבחינת המיזוג. מהלך זה נגנז בשנת 2022 לאור חילוקי דעות בקשר לשווי החברות המתמזגות.
בנובמבר 2022, לאור תוצאותיה הכספיות הגרועות והערת עסק חי בדוחותיה, הודיעה פנאקסיה על מכירת פעילות הקנאביס לכל המרבה במחיר והכנסת פעילות ניהול השקעות אל תוך השלד הבורסאי הנותר
חברות בנות > פנאקסיה ארצות הברית

פנאקסיה ארצות הברית הוקמה בשנת 2016. במסגרת החברה הוקם מפעל הקנאביס הפרמצבטי הראשון בארצות הברית, במחוז ברנלילו (אנ') שבמדינת ניו מקסיקו. המפעל משמש לייצור מגוון תרופות ותכשירים תרופתיים, מבוססי קנאביס רפואי, ללא עישון. חברת אולטרה הלת’ (Ultra Health), מפיצת הקנאביס הרפואי הגדולה והמובילה בניו מקסיקו, משווקת ומפיצה את התרופות והתכשירים המיוצרים במפעל.
לאור תוצאותיה הדלות, פעילות זאת פסקה כמעט לחלוטין בשנת 2021.
הערות שוליים

↑  שנת 2022 הכריעה את פנאקסיה: הפסידה כ-39 מיליון ש”ח, באתר קנאביס, ‏23/3/2023
↑  שימוש בקנביס למטרות רפואיות ולמחקר | מספר החלטה 1587, באתר GOV.IL
מבצע סרוואל

חיילים צרפתים פורקים ציוד בבמקו בירת מאלי
מבצע סרוואל היה מבצע צבאי בינלאומי שהובילו צרפת ומאלי בצפון מאלי, החל מ-11 בינואר 2013 ועד ליולי 2014. מטרת המבצע הייתה לשחרר את אזור צפון המדינה מידי מורדים איסלמיסטים שהשתלטו עליו, והכריזו על התנתקות מהשלטון המרכזי והקמת ישות מוסלמית עצמאית בשם אזוואד. המבצע החל בעקבות החלטה 2085 של מועצת הביטחון של האו"ם, שאושרה ב-20 בדצמבר 2012.
שמו של המבצע ניתן לו על שם החתול האפריקני סרוואל.
רקע

בתחילת 2012 הופצו בצפון אפריקה משלוחי נשק גדולים שבאו מלוב לאחר מלחמת האזרחים. חלק מהנשק שעשה את דרכו לצפון מאלי שימש קבוצות שונות משבט טוארג להשתלט על אזורים בצפון המדינה והם הכריזו על אזוואד כאזור משוחרר ועצמאי. לאחר כמה חודשים החלו קבוצות טרור מוסלמיות המזוהות עם אל-קאעידה להשתלט על כפרים ואזורים מיושבים ששחררו התנועה הלאומית לשחרור אזוואד ולהחיל בהם את השריעה המוסלמית. במשך כמה חודשים התקדמו המיליציות והעמיקו את שליטתם באזור עד שבסוף שנת 2012 היו בידיהם כל הערים הגדולות של צפון מאלי.
בחודש אוקטובר 2012 התכנסה מועצת הביטחון של האו"ם לבקשתן של מדינות צפון אפריקה לישיבה מיוחדת שעסקה במצב במאלי ובסיומה פרסמה את החלטה 2085 הקוראת למדינות החברות לסייע לממשלה במאלי להילחם בטרור בתחומה. המועצה אישרה את הקמתה של משלחת אפריקנית-בינלאומית לסיוע למאלי, ואף אישרה התערבות צבאית חיצונית במקרה הצורך. בסוף שנת 2012 לאחר שהמורדים החלו לאיים על הבירה במקו ביקש נשיא מאלי דיונקונדה טראורה בדחיפות את עזרתה של צרפת (ששלטה במאלי בתקופה הקולוניאלית) בהתמודדות מול הטרור בשטחה. נשיא צרפת פרנסואה הולנד קיבל את הבקשה וב-11 בינואר 2013 החל חיל האוויר הצרפתי לתקוף יעדים של המורדים בצפון המדינה.
נשיא צרפת אמר כי מטרות המבצע הן בלימת מתקפת הטרור בשטח המדינה, אבטחת שלומם של אזרחי צרפת במאלי ועזרה לממשלה במאלי במימוש ריבונותה בכל שטחי המדינה, הוא הוסיף כי המבצע יימשך ככל שיידרש.
התגובות למבצע

האו"ם בחודש ינואר, תוך כדי הלחימה, התכנסה מועצת הביטחון של האו"ם לדיון חרום ופרסמה הודעת תמיכה בצרפת ובמבצע. מזכ"ל האו"ם באן קי-מון אמר כי הוא מקווה שהמבצע יסייע להשיב את הסדר במאלי על כנו.
האיחוד האירופי מדינות אירופה וראשי האיחוד האירופי גיבו כמעט כולן את צרפת ואף סייעו לה בלחימה. אירופה אף התחייבה לעזור בשיקום האזורים שנפגעו מן הלחימה.
ב-24 בינואר הודיעו ראשי הארגון הלאומי לשחרור אזוואד (MNLA), שבימים כתיקונם פעל נגד הממשלה במאלי, כי ילחם לצד צבאות צרפת ומאלי נגד הטרוריסטים האסלאמיים.
ישראל ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הביע תמיכה בצרפת בשיחת טלפון עם הנשיא פרנסואה הולנד בה שיבח אותו על היציאה למבצע.
מצרים נשיא מצרים, מוחמד מורסי, גינה את הפעולה בישיבה של ועידה ערבית שהתכנסה בסעודיה. הוא אמר שפעולות אלו יגרמו לסכסוך חדש באזור.
מאלי במאלי עצמה תמכו כמעט כולם במבצע. סקר של ערוץ אל ג'זירה שנערך במדינה מצא כי 96% תומכים במבצע.
הערות שוליים

↑  מועצת הביטחון בעד התערבות צבאית במאלי, באתר ynet, 14 באוקטובר 2012
↑  נשיא צרפת: פתחנו במבצע נגד אל-קאעידה במאלי, באתר ynet, 11 בינואר 2013
↑  צרפת מפגיזה במאלי, נהרג בכיר איסלמיסטי, באתר ynet, 13 בינואר 2013
↑  המערב מתגייס למאבק נגד המורדים במאלי; ארצות הברית מספקת לצרפתים מידע מודיעיני, באתר הארץ, 14 בינואר 2013
↑  עמית ולדמן, ‏צרפת פותחת במבצע קרקעי במאלי, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2013
↑  מאלי: טימבוקטו נכבשה, כתבי יד עתיקים נשרפו, באתר nrg‏, 28 בינואר 2013
↑  מאלי: כוחות צרפת הגיעו לעיר קידל, היחידה שנותרה בידי המורדים, באתר ynet, 30 בינואר 2013
↑  הולנד בטימבוקטו, קריאות "תחי צרפת" ברחובות מאלי, באתר וואלה, 2 בפברואר 2013
↑  מאלי: שבועיים לאחר ששוחררה - מתקפת פתע על גאו, באתר וואלה, 11 בפברואר 2013
↑  רויטרס, חוסל מפקד המיליציה שהשתלטה על מתקן הגז באלג'יריה, באתר הארץ, 3 במרץ 2013
↑  מאלי: צרפת במתקפה נרחבת על האיסלמיסטים, באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2013
↑  אדם נוסיטר, ניו יורק טיימס, הסכם שלום נחתם בין המורדים לממשלה במאלי, באתר הארץ, 20 ביוני 2013
↑  גרדיאן, רויטרס וניו יורק טיימס, מועצת הביטחון הביעה תמיכה במבצע הצרפתי במאלי, באתר הארץ, 15 בינואר 2013
↑  נתניהו להולנד: "נקטת בצעד אמיץ", באתר ישראל היום, 17 בינואר 2013
↑  מורסי: ההתערבות הצרפתית במאלי תגרום ל"סכסוך חדש", באתר פוקס ניוז, 21 בינואר 2013 (באנגלית)
↑  תוצאות הסקר באתר אל-ג'זירה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409114805171  LCCN: sh2015000355
מאיר צבי ברגמן

| --- | --- |

הרב ברגמן בוחן אתרוג של תלמיד לקראת חג הסוכות
 לידה:  1 בדצמבר 1929 (בן 95) כ"ח בחשוון ה'תר"צ ירושלים, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת לומז'ה  כולל חזון איש  ישיבת תפארת ציון 
 מקום מגורים:  בני ברק
 מקום פעילות:  בני ברק, ישראל
 השתייכות:  יהדות חרדית
 תחומי עיסוק:  לימוד תורה והוראה
 רבותיו:  הרב אברהם ישעיהו קרליץ, חותנו הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב אליהו דושניצר, הרב מיכל יהודה ליפקוביץ
 חיבוריו:  שערי אורה, מבוא שערים ועוד (ראו 'כתביו וספריו' להלן)
 אב:  רבי משה ברגמן
 אם:  ליבא רייזיל
 מספר צאצאים:  9
 חותנים:  רבי אלעזר מנחם מן שך
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת רשב"י, מועצת גדולי התורה, ראש ישיבת קלצק-רחובות
 
הרב ברגמן מתפלל על תורמי ועד הרבנים לענייני צדקה באהל קברו של הרב שך
הרב ברגמן בהבדלה במוצאי יום הכיפורים
הרב מאיר צבי ברגמן (נולד בכ"ח בחשוון ה'תר"צ, 1 בדצמבר 1929) הוא ראש ישיבת רשב"י, זקן מועצת גדולי התורה של דגל התורה, וגם הוותיק ביותר מבין חבריה.
ביוגרפיה

נולד בעיר העתיקה בירושלים לרב משה ברגמן ולאלטא ליבא רייזיל, בתו של רבי יונה זאב הרשלר. הוא דור שביעי בירושלים, נצר לרב אליעזר ברגמן ולרב אברהם שאג-צוובנר.
הרב ברגמן התייתם מאמו שחלתה בטיפוס בהיותו בן שבע. אחיו נחום נדרס למוות בפיגוע טרור, על ידי נהג אוטובוס ערבי בבית לחם, בכ"ו באלול ה'תרצ"ד. בשנות ה-50 התיישב אביו במירון, והיה בין מקימי ישיבת בני עקיבא במקום. בשנת ה'תשכ"ה עבר אביו להתגורר בבני ברק והקים בה את ישיבת רשב"י.
בשנת תש"א למד למשך שנה בישיבה קטנה שבשכונת מקור חיים בראשות רבי משה טיקוצינסקי, לימים משגיח ישיבת סלבודקה. לאחר מכן בגיל 11 החל ללמוד בישיבת תפארת ציון אצל הרב מיכל יהודה ליפקוביץ.
במהלך לימודיו התאכסן במשך כשנתיים בביתו של ה"חזון איש" שלמד אתו, במהלך תקופה זו היה שליחו של רבי שלמה גולדמן אדמו"ר חסידות זוועהיל אל החזון איש, בעניין פולמוס השבת ביפן וקו התאריך ההלכתי. בספר פאר הדור חלק ד' עמוד כ"ג מעיד מחבר הספר הרב שלמה כהן שהחזון איש נהג לזרזו בלימודים בלשון זו: "למד, למד, הדור מצפה לך".
לאחר מכן למד בישיבת לומז'ה שבפתח תקווה אצל הרב ראובן כץ, המשגיח הרב אליהו דושניצר והרב אלעזר מנחם מן שך - שמאוחר יותר היה לחותנו. בישיבת לומז'ה למד בחברותא עם ידידו הרב חיים קנייבסקי.
בח' בסיוון ה'תשי"א נשא את דבורה, בתו של הרב שך, (נפטרה בליל "זאת חנוכה", ב' בטבת ה'תשפ"ה - 1 בינואר 2025). את הקידושין סידר קרוב המשפחה, הרב איסר זלמן מלצר. השדכן היה החזון איש. לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש, בחברותא עם הרב יעקב ישראל קניבסקי, עם ידידו מישיבת לומז'ה הרב גדליה נדל ועם הרב חיים קניבסקי. הרב ברגמן שימש כשליח ציבור בימים הנוראים אצל החזון איש, ולאחר פטירתו בהיכל כולל חזון איש. לימים ביקשו הרב יעקב ישראל קנייבסקי לשמש בתפקיד זה בישיבת בית מאיר.
לימד בישיבת קלצק-רחובות (ישיבת הדרום), בה כיהן קודם לכן חמיו הרב שך.
לאחר מכן בהוראת חותנו הקים את כולל רשב"י בבית מדרשו של אביו בשכונת זכרון מאיר בבני ברק, במסגרתו הוא מוסר שיעורים ושיחות לאברכים. עם הקמת הכולל מימן הרב שך את משכורתם של האברכים כשבהמשך הורה לו הרב שך לנסוע לחו"ל למען החזקת הכולל. בעשור השני של המאה ה-21 הפסיק את נסיעותיו לחו"ל, ובנו הרב בן ציון מסייע בניהול והחזקת הכולל.
לאחר 4 שנים בהם לא נסע לחו"ל, בחודש סיון תשפ"ג יצא למסע חיזוק והוקרה לעמלי התורה בארצות הברית, עם הגיעו נפטר בנו הרב עזריאל ובפסק דין מיוחד הורו רבני לייקווד שימשיך במסעו.
עמדותיו

במהלך השנים נמנע מלעסוק בענייני ציבור, למעט מקרים יוצאי דופן, כגון בשנת הקמת תנועת 'דגל התורה' אז שימש כשלוחו של חמיו מייסד התנועה הרב שך בכל העניינים הקשורים להקמת והצלחת התנועה החדשה. כמו כן, קודם הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה - 2001 פרסם העיתון יתד נאמן את הכרעתו להצביע עבור אריאל שרון, למרות שההליכה לקלפי אינה למטרת בחירה במפלגה חרדית.
בערב פסח בשנת תשס"ג מונה לכהן כחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה יחד עם הרב שמואל אויערבאך והרב גרשון אדלשטיין. מאז החל לעסוק ולהביע את דעתו בעניינים ציבורים. בעת המחלוקת בציבור הליטאי הוא נמנע מליטול עמדה באופן אקטיבי, אך המשיך לתמוך במפלגת דגל התורה ובעיתון יתד נאמן[דרוש מקור].
לאחר פטירת הרב חיים קניבסקי הפך לאחד מבכירי הנהגת הציבור הליטאי, ואף הוצמד לו בבטאון דגל התורה יתד נאמן התואר "מרן". עם פטירת הרב גרשון אדלשטיין בקיץ 2023, הפך הרב ברגמן לזקן מועצת גדולי התורה, וגם לותיק שבחבריה, היחיד שנשאר מסבב המינויים למועצה שנערך על ידי הרב אלישיב בשנת 2003.
בשיחותיו הוא נוהג להתייחס לנושאי השקפה העומדים על סדר יומה של היהדות החרדית, בהם הוא משמיע ממשנתו השמרנית של חמיו הרב שך, כגון בסוגיית עליית יהודים להר הבית, החזרת שטחים, וגיוס בני ישיבות, נחשב כבר-סמכא אצל גדולי תורה רבים כמייצג דעתו של הרב שך שמקובל בעולם הישיבות כאבי ההשקפה החרדית בדור המודרני, ומפעם לפעם נועצים בו ונעזרים בו בעדויותיו על הוראותיו ועמדותיו של הרב שך.
בבחירות 2020 בארצות הברית תמך בפומבי בנשיא דונלד טראמפ כיוון שהוא "טוב ליהודים". לאחר הפיגוע בעיר בני ברק ב-29 במרץ 2022 תקף את הקריאות שהופנו למגזר החרדי לעשות רישיון להחזקת נשק.
לאחר אסון הר מירון קרא לחשבון נפש נוקב בציבור החרדי, נוכח המחלוקות הרבות שיש בין איש לרעהו באומרו כי האסון הוא מידה כנגד מידה על כך "שאנו דוחפים אחד את השני".
עם כינונה של הממשלה בחודש כסליו ה'תשפ"ג פורסם בשמו מכתב לאחד מראשי הישיבות בחו"ל בו הוא מביע את דעתו בעניין חוק הגיוס כי יש "להשיב המצב לקדמותו, לכל הפחות כפי מה שהיה בחוק טל".
לקראת הבחירות המוניציפליות ב־2023 פרסם מכתב בו קרא לכבד את ההסכם עליו חתמה דגל התורה עם מפלגת ש"ס בעיר אלעד, זאת בתגובה למכתב שפרסם יום קודם הרב דוב לנדו בו כתב שאין משמעות להסכם.
באוקטובר 2023 הורה לחברי הכנסת של דגל התורה לגנות את תופעת היריקות על נוצרים בעיר העתיקה. בתחילת אפריל 2024, בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, הכריז בהיכל כולל חזון איש במענה לנאומו של שר הביטחון יואב גלנט, כי 'לא נסכים לשום דבר' בעניין גיוס בני ישיבות, ו'לא יעזור להם כלום', במרץ 2024 הביע תמיכה בהצהרתו של הראשון לציון יצחק יוסף כי אם יבוטל הסדר תורתו אומנותו לדחיית גיוסם של בני הישיבות, הם יעדיפו לצאת מן הארץ ולחיות בגלות בלית ברירה.
משפחתו

היה נשוי לדבורה, בתו של הרב אלעזר מנחם מן שך, עד לפטירתה בליל זאת חנוכה ב' בטבת ה'תשפ"ה בגיל 97. לזוג נולדו תשעה ילדים, שמונה בנים ובת.
בנו הגדול, הרב בן ציון ברגמן, הוא חתנו של הרב דוד זינגרביץ' שהיה משגיח בישיבת פוניבז'. הוא הוכתר על ידו כממלא מקומו בהנהגת ישיבת רשב"י.
הרב איסר זלמן, מכהן בראשות כולל 'משנת רבינו' שברחוב סוקולוב בבני ברק.
שושנה נשואה להרב חיים פאס, מתלמידיו הוותיקים של הרב שמואל אוירבך, והוא מכהן כדיין ומו"ץ בלייקווד ניו ג'רזי.
הרב ישכר, הוא מייסד ומנהל ת"ת דרכי אי"ש לבני אברכים ספרדים בבני ברק, ובעבר כיהן כחבר המועצה הממונה אלעד. בשנת 1990 פורסם בעיתונות שהוא מקורב לרוני מילוא שר המשטרה מהליכוד, ושסבו הרב שך אסר עליו לקבל מינוי ממשלתי במשרד הרווחה, כדי להסיר לזות שפתיים שלא יאמרו שהוא גרם לתמיכתו של הרב שך בטרפוד התרגיל המסריח ובהקמת ממשלת יצחק שמיר.
הרב אשר, התפרסם בהוצאת הספרים "מכתבים ומאמרים" של סבו, הרב שך, ובחיבור עשרות ספרים נוספים.
גיסיו הם, רבי ישראל צבי יאיר דנציגר האדמו"ר מאלכסנדר, ורבי יעקב גולדמן רב חסידות זוויהל בבני ברק אביו של רבי אליעזר גולדמן האדמו"ר מזוויעהל ארצות הברית.
כתביו וספריו

'שערי אורה' על הרמב"ם
'שערי אורה' על התורה, שני כרכים
'שערי אורה - מאמרים', שני כרכים נוספים של מאמרי השקפה ומוסר על סדר הפרשיות שנערכו על ידי תלמידיו
ספרי 'בית המדרש', בהם קובצו מבחר משיעוריו במהלך השנים במסכתות התלמוד ויצאו לאור על ידי ישיבת רשב"י בני ברק
'מבוא שערים', ספר ביבליוגרפי על תורה שבעל פה, בני ברק תשכ"ד. יצא מאז במהדורות רבות, כולל המהדורה המנוקדת הראשונה בחשון תשס"ה. הספר נחשב לרב מכר ברחבי העולם היהודי, תורגם בראשונה לאנגלית ויצא לאור בהוצאת מסורה (ארטסקרול), ברוקלין 1985. המהדורה הראשונה בצרפתית יצאה לאור בפריז 1997
ביאורים בעניין "שחיטה באיסור" ~ בני ברק תשל"ה
'שערי אורה' ~ סדרה ערוכה ובה נקודות מבט תורניות, בשפה האנגלית (ביטויים בעברית עם תרגום לאנגלית), נערך על ידי יעקב לבון, ויצא לאור על ידי הוצאת ספרים פלדהיים ירושלים 1997, כולל הפניות ביבליוגרפיות
'אמה של מלכות' ~ על מגילת רות, באנגלית, נערך על ידי מנחם גרינברג, ויצא לאור בלייקווד ניו ג'רזי 2014
'המאיר' על מסכת כריתות (יצא לאור בבחרותו)
כ"ט בטבת

כ"ט בטבת הוא היום העשרים ותשעה בחודש הרביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ותשעה בחודש העשירי 
למניין החודשים מניסן.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ט בטבת היא ברוב השנים פרשת בא. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת וארא.
חגים ומועדים

יום כיפור קטן
"תענית גירוש וורמייזא" – בוורמייזא נהגו להתענות ביום זה תענית ציבור (ראו להלן).
בטריפולי, פורים בורגיל (ראו להלן).
אירועים היסטוריים

ה'שע"ו – יהודי וורמייזא הורשו לשוב לבתיהם לאחר גירושם מהעיר בשביעי של פסח ה'שע"ה.
ה'תקנ"ה – ניצלו יהודי טריפולי, בעקבות בריחתו של עלי בורגיל, מושלה העריץ של העיר.
ה'תש"ג – השואה: אקציית חיסול בגטו ראדומסק.
ה'תש"ל – מלחמת ההתשה: תחילת ההפצצות של חיל האוויר בעומק שטח מצרים.
ה'תשנ"א – תום האולטימטום האמריקאי על עיראק, יומיים לאחר מכן החל מבצע "סופה במדבר" (מלחמת המפרץ).
ה'תשנ"ה – חוק ביטוח בריאות ממלכתי נכנס לתוקף.
ה'תשנ"ה – אוסטריה, פינלנד ושוודיה מצטרפות לאיחוד האירופי.
נולדו

ה'תי"ד – רבי דוד ניטו – רב בקהילה הספרדית בלונדון, מחבר 'כוזרי שני'. (נפטר בכ"ח בטבת ה'תפ"ח)
ה'תרמ"ז – ברל כצנלסון, ממנהיגיה הבולטים של תנועת העבודה בארץ ישראל. (נפטר בכ"ד באב ה'תש"ד)
ה'תרפ"ט – רפאל איתן, הרמטכ"ל ה-11 של צה"ל, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל. (נפטר בה'תשס"ה)
ה'תשכ"ה – גיא זוהר, מגיש חדשות ישראלי.
ה'תשל"ח – עידו קוז'יקרו, כדורסלן ישראלי.
ה'תשמ"ה – לירן אביב, זמר ים תיכוני.
נפטרו

ה'תקמ"א – רבי ישראל חריף מסטנוב, תלמיד הבעל שם טוב. (נולד בה'תנ"ו)
ה'תר"ן – הרב נתן מרקוס אדלר, רבה הראשי של האימפריה הבריטית ומחבר פירוש "נתינה לגר" על תרגום אונקלוס. (נולד בכ"א בטבת ה'תקס"ג)
ה'תרנ"ח – רבי יהושע לייב דיסקין, מכונה גם המהרי"ל דיסקין והרב מבריסק. (נולד בה'תקע"ז)
ה'תר"ע – רבי ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר, האדמו"ר השני לחסידות אלכסנדר, מכונה הישמח ישראל על שם ספרו. (נולד בה'תרי"ג)
ה'תרפ"ח – רבי גדליה שמלקיש, רב גליציאני, מרא דאתרא ואב"ד בקולומיאה ופשמישל, נשיא "המזרחי". (נולד בכ' בשבט ה'תרי"ז)
ה'תשמ"ט – רבי מאיר חדש מגדולי תנועת המוסר בחצי השני של המאה העשרים, משגיח בישיבת חברון. (נולד בכ"ז בשבט ה'תרנ"ח)
ה'תשנ"ד – נחמיה תמרי, אלוף פיקוד מרכז נהרג בהתרסקות מטוס, ועמו שלשה קצינים נוספים. (נולד בה'תש"ז)
ה'תשנ"ה – יוג'ין ויגנר, פיזיקאי יהודי ממוצא הונגרי, חתן פרס נובל לפיזיקה. (נולד בה'תרס"ג)
ה'תשס"ו – הרב יצחק כדורי, זקן המקובלים. (נולד בט"ז בתשרי ה'תרנ"ט)
כ"ח בטבת – א' בשבט
טבת
הרב יצחק כדורי
מהומות הר הבית (2000)

מהומות הר הבית התרחשו בערב ראש השנה ה'תשס"א, 29 בספטמבר 2000. היו אלו התפרעויות של המון ערבי בהר הבית שהחלו בעת ביקור יושב ראש האופוזיציה אריאל שרון במקום יום קודם לכן, דוכאו על ידי המשטרה, והתחדשו למחרת לאחר תפילת יום שישי.
בעקבות ההתפרעויות פרצו שוטרי משטרת ישראל להר הבית תוך שימוש באמצעים לפיזור הפגנות ובנשק חם. ההתפרעויות התפשטו גם למקומות אחרים במזרח ירושלים ולמספר ערים פלסטיניות ביהודה ושומרון. במהומות בהר הבית נהרגו ארבעה פלסטינים, ושלושה נוספים נהרגו במוקדים אחרים בעיר (הרובע המוסלמי והר הזיתים), כ-200 פלסטינים וכ-50 שוטרים נפצעו במהלכם. מהומות אלו נחשבות למהומות הראשונות באינתיפאדה השנייה, ולתחילת גל מהומות נרחב ששטף אזורים פלסטינים ומקומות יישוב של ערביי ישראל בראשית האינתיפאדה השנייה.
רקע

בסוף ספטמבר הכריז יושב ראש האופוזיציה אריאל שרון על כוונתו לעלות להר הבית על מנת לבדוק את השיפוצים שבוצעו על ידי הוואקף במתחם. כמה שבועות לפני כן דרש השר לענייני ירושלים חיים רמון מראש הממשלה ברק במכתב שהעביר לו, שיימנע מלאפשר לפוליטיקאים לעלות להר הבית, כי סיור כזה יתפרש כפרובוקציה, ובסופו "תבער כל הארץ". ברק התעלם מאזהרתו של רמון, שהסתמך על המודיעין המשטרתי שקיבל. הרשות הפלסטינית קראה לממשלת ישראל למנוע את הביקור, ויאסר ערפאת ניסה לשכנע בכך את אהוד ברק במהלך פגישתם בביתו של ברק ב-25 בספטמבר. מהצד השני, נערכו מגעי תיאום בשב"כ ובמשטרה למול גורמים ברשות הפלסטינית ובוואקף. בלילה לפני המועד המתוכנן החליט מפכ"ל המשטרה יהודה וילק כי אין הצדקה למנוע את הביקור (למחרת הוא הצהיר ש"חובתנו כמשטרה הייתה לאפשר את הביקור. אם היינו חושבים שהוא מסוכן היינו מונעים אותו".)
ב-28 בספטמבר 2000 עלה אריאל שרון, להר הבית, יחד עם כמה חברי הכנסת מהליכוד, בהם רובי ריבלין, גדעון עזרא, נעמי בלומנטל, איוב קרא ויהושע מצא. הביקור, שנמשך כשלושת רבעי שעה, לווה באבטחה כבדה, על רקע חשש ממהומות. במהלך ביקורו החלו ערבים להתפרע במחאה על הביקור, וזרקו אבנים וחפצים שונים על השוטרים שאיבטחו את הביקור, לאחר שההתפרעויות הפכו למסוכנות הופסק הביקור, והמהומות דוכאו. במהומות אלו נפצעו כ-20 שוטרים וכ-10 פלסטינים.
המהומות

למחרת, ב-29 בספטמבר, לאחר תפילות יום השישי, קצת אחרי השעה 13:00 קרא המואזין למתפללים להגן על הר הבית מפני הישראלים. המתפללים יצאו והחלו להשליך אבנים על השוטרים שהיו בהר באותו הזמן ועל רחבת הכותל. השוטרים שבהר השתמשו כנגד המתפרעים באמצעים לפיזור הפגנות. בעקבות זריקות האבנים פונתה רחבת הכותל המערבי מהמתפללים שהיו בה.
ב-13:30 פרצו כוחות משטרה ומשמר הגבול אל הר הבית דרך שער המוגרבים. הכוחות נתקלו במטחי אבנים וחפצים והגיבו בירי רימוני הלם, כדורי גומי ובהמשך באש חיה. לטענת המשטרה הפריצה האלימה להר הבית נערכה בשל מידע מודיעיני שההמון מתכוון לפרוץ לעבר הרובע היהודי.
במקביל לפריצה נערכו ניסיונות הידברות, המשטרה פנתה לג'יבריל רג'וב ראש מנגנון הביטחון המסכל בגדה המערבית בדרישה שיפסיק את זריקות האבנים, אך לאחר שהמהמות לא שככו, המשיכו השוטרים בירי. הפלסטינים הסתגרו במסגד אל-אקצא ונעלו את הדלת שלו. במהלך האירוע שנמשך עד ל-17:30 בערך, נפצעו עשרות שוטרים, נהרגו ארבעה פלסטינים ונפצעו כ-200 פלסטינים.
לאחר המהומות בהר הבית החלו התפרעויות במזרח ירושלים (בהן נהרגו 3 ערבים נוספים) וברחבי יהודה ושומרון. בהמשך המשיכו המהומות להתפשט והיו לאינתיפאדה השנייה ברחבי יהודה ושומרון. הפגנות סוערות נערכו גם בישובי המגזר הערבי בישראל, הקרויות אירועי אוקטובר 2000. בעקבות האירועים המשטרה החליטה למנוע כניסת יהודים להר למשך כשלוש שנים.
ראו גם

המהומות בהר הבית
תמונת טוביה גרוסמן
הערות שוליים

↑  29.9.2000: תפילת הר הבית מבעירה את השטחים, באתר ynet, 3 באוקטובר 2000
↑  חיים רמון, נגד הרוח, עמ' 341, הוצאת "ידיעות ספרים"
↑  עמוס הראל ואבי יששכרוף, המלחמה השביעית, עמ' 15-21)
↑  וועדת אור לבירור התנגשויות בין כוחות הביטחון לבין אזרחים ישראלים באוקטובר 2003 - שער ראשון, סעיף 144 (ארכיון)
↑  ברק: האחריות הכוללת מוטלת על הממשלה; לא היה צפי ממשי להתפרעות בהר הבית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בנובמבר 2001
↑  ביקור הליכוד בהר הבית: 25 שוטרי מג"ב נפצעו, באתר וואלה, 28 בספטמבר 2000
↑  ענת רואה ועלי ואקד, ביקור שרון בהר הבית: מהומות ופצועים, באתר ynet, 28 בספטמבר 2000
פונקציית L של דיריכלה

במתמטיקה פונקציית L של דיריכלה היא טור דיריכלה שסדרת מקדמיו היא קרקטר דיריכלה. דיריכלה הגדיר מושג זה כחלק מרכזי בהוכחתו של משפט דיריכלה על מספרים ראשוניים בסדרות חשבוניות. זוהי הדוגמה הראשונה לפונקציית L (שאיננה פונקציית זטא). דוגמה זו הובילה לדוגמאות רבות נוספות ונחשבת לעיתים ללידתה של תורת המספרים האנליטית.