stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל חוואגוו-יואן 1

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 שימוש:  משרדים
 מיקום:  גווייאנג
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2012–2020 (כ־8 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2020 
 מידות
 גובה:  335 מטר
 קומות:  74
 
 קואורדינטות:  26°34′26″N 106°42′47″E﻿ / ﻿26.573811111111°N 106.71309166667°E﻿ / 26.573811111111; 106.71309166667
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמגדל חוואגוו-יואן 1(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמגדל חוואגוו-יואן 1
 
מגדל חְוַואגְווׁ-יוּאֶן 1 הוא גורד שחקים אשר נמצא בעיר גווייאנג, בירת מחוז גוויג'ואו שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 335 מטר (1,099.1 רגל) וכולל 74 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2020. ליד המגדל נבנה מגדל חוואגוו-יואן 2 אשר זהה לו כמעט לחלוטין.
הערות שוליים

↑  Twin Towers Guiyang, East Tower - The Skyscraper Center, www.skyscrapercenter.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדל זיפנג

| --- | --- |

מגדל זיפנג בדצמבר 2010
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 כתובת:  No. 9 Zhongyang Road, Gulou District 
 מיקום:  נאנג'ינג
 מדינה:  סין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  מאי 2005 – ינואר 2010 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  18 בדצמבר 2010 
 עלות:  5 מיליארד רנמינבי
 אדריכל:  סקידמור, אווינגס ומריל 
 מידות
 גובה:  450 מטר
 שטח:  137,529 מטר רבוע
 קומות:  89
 
 קואורדינטות:  32°03′45″N 118°46′41″E﻿ / ﻿32.062472222222°N 118.77805555556°E﻿ / 32.062472222222; 118.77805555556
 אתר רשמי
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמגדל זיפנג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמגדל זיפנג
 
מגדל זיפנג (בסינית: 紫峰大厦) הוא גורד שחקים, אשר גובהו הוא כ-450 מטר, והוא ממוקם בעיר נאנג'ינג אשר במחוז ג'יאנגסו, שבסין. בנייתו של המגדל בן 89 הקומות הסתימה בשנת 2010 והוא כולל מכירה קמעונאית ומשרדים בחלקו התחתון. הקומות הגבוהות משמשות כבית מלון, מסעדות רבות ומצפה כוכבים ציבורי. כיום הוא המגדל הגבוה ביותר בעיר נאנג'ינג, המגדל העשירי בגובהו בסין ובעולם מקומו 23.
משרד האדריכלים סקידמור, אווינגס ומריל (SOM) תכנן את הבניין, כשבראש הצוות עמד האדריכל אדריאן סמית'. המגדל תופס כ-137,529 מטרים רבועים.
מגדל זיפנג בהשוואה למגדלים גבוהים אחרים באסיה
הערות שוליים

↑  Zifeng Tower - The Skyscraper Center, www.skyscrapercenter.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לימפומת בירקיט

| --- | --- |

לימפומת בירקיט
 תחום:  המטולוגיה 
 גורם:  Epstein–Barr virus infection 
 טיפול:  ציקלופוספאמיד  ציקלופוספאמיד 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/1447602 
 DiseasesDB:  1784
 MeSH:  D002051
 OMIM:  113970
 סיווגים
 ICD-10:  C83.7
 ICD-11:  2A85.6 
 ICD-O:  Burkitt lymphoma
 
לימפומת בירקיט היא סרטן במערכת הלימפה, במיוחד בתאי לימפוציט B. המחלה נקראת ע"ש דניס פרסונס בירקיט, רופא מנתח אירי שהיה הראשון לתעד את המחלה במהלך עבודתו באוגנדה בשנת 1956.
רקע

לימפומת בירקיט נקראת על שם דניס פרסונס בירקיט שהגדיר את התפוצה הגאוגרפית של לימפומה זו, וגם הגדיר את שתי הצורות הפעילות שלה: לימפומה מקומית ולימפומה מפושטת. לימפומת בירקיט נוטה להתפשט גם לאיברים שלימפומות אחרות אינן פולשות אליהם: היא פולשת למח העצם, לדם, למערכת העצבים ולחוט השדרה. לימפומה זו שכיחה מאוד בגיל הילדות, אך היא מאובחנת גם אצל מבוגרים.
לימפומת בירקיט היא אחת הממאירויות המסוכנות שצומחות מהר בבני-אדם, והתחלקות התאים בה מהירה ביותר. המחלה נדירה בארצות הברית - כמאה מקרים בשנה (מתוך כ-300 מיליון) - אך באפריקה, לעומת זאת, מופיעים כמאה מתוך מיליון מקרים חדשים בשנה. המחלה המפושטת מופיעה בעיקר באפריקה, בעוד שהמחלה המקומית מופיעה בעיקר בארצות הברית. היחס בין גברים לנשים הלוקים בלימפומה זו הוא 2-3:1. כאמור, לימפומת בירקיט נפוצה ביותר בילדות: באפריקה הגיל הממוצע הוא 7, בעוד מחוץ לאפריקה הגיל הממוצע הוא 11.
שיעורי התמותה

לפני שפותחו טיפולים אינטנסיביים ללימפומת בירקיט, ילדים מתו במהירות. כיום, עם שילוב של כימותרפיה ושל הזרקה לנוזל השדרה של כימותרפיה, עלו שיעורי השרידות: במחלה המפושטת, שיעורי ההצלחה הם 60%, ובחולים במחלה המקומית, שיעור המבריאים הוא 90%. באנשים עם מעורבות של המחלה בנוזל השדרה ובמח העצם תוצאות ההחלמה הן נמוכות. אנשים שחלו בגילאים מאוחרים הם בעלי סיכוי נמוך בהרבה לשרוד את הלימפומה.
סיבות

הסיבה למחלה אינה ידועה באופן מוחלט.
וירוס אפשטיין בר (גורם למונונוקלאוזיס ("מחלת הנשיקה"), ומופיע בחלק מן המקרים בלימפומת הודג'קין) הוא סיבה שהוכח הקשר בינה לבין לימפומת בירקיט.
בכ-90% מן המקרים של לימפומת בירקיט הייתה מוטציה בקדם-האונקוגן c-myc. ההשערה היא שהאונקוגן הנ"ל עלול לשנות לימפוציטים לתאים סרטניים.
אבחון לימפומה ע"ש בירקיט

אבחון מתבצע באמצעות דגימת רקמה (ביופסיה) מבלוטת לימפה מוגדלת. בנוסף יבוצעו בדיקות דם, צילומי רנטגן, דיקור מותני ודגימות של מח העצם. כול אלו נדרשים כדי לקבוע את הסוג המסוים של הלימפומה, ואת מידת התפשטותה בגוף, במטרה להתאים את הטיפול המיטבי.
אבחון לימפומה ע"ש בירקיט > קביעת שלבי המחלה ודרגתה

מקובל לחלק לארבעה את שלבי הלימפומה לפי שיטת אן ארבור (אנ'), המשמשת גם עבור לימפומת הודג'קין:
שלב 1 - קבוצה אחת של בלוטות לימפה נגועה, למשל בצד אחד של הצוואר או באחת המפשעות.
שלב 2 - שתי קבוצות או יותר של בלוטות לימפה נגועות. המחלה קיימת רק מעל או מתחת לסרעפת.
שלב 3 - המחלה נוכחת בבלוטות לימפה מעל ומתחת לסרעפת.
שלב 4 - המחלה התפשטה מעבר לבלוטות הלימפה, למשל לכבד, לראות או לעצמות.
בנוסף, תסווג המחלה כסוג A או B, בהתאם לסימנים מהם סובל החולה:
סוג B – איבוד משקל רב, חום, או הזעת לילה.
סוג A – החולה אינו סובל מסימנים אלו.
אם ישנה נוכחות של תאים ממאירים באזורים שמחוץ לבלוטות הלימפה, ייוצג מצב זה על ידי האות E – Extra Nodular (מחוץ לבלוטות).
אבחון לימפומה ע"ש בירקיט > דרגה

לימפומות שאינן הודג'קין, כדוגמת זו ע"ש בירקיט, מחולקות לדרגה נמוכה ולדרגה גבוהה. לימפומות מדרגה נמוכה תתפתחנה לרוב באיטיות, ואילו לימפומות מדרגה גבוהה תתפתחנה באופן מהיר יותר. לימפומה ע"ש בירקיט היא לימפומה מדרגה גבוהה, ולכן מחייבת טיפול כימותרפי מיידי על מנת לעצור את התקדמות המחלה.
טיפול

הטיפול עשוי לכלול:
לרוב נוטים להוסיף פרדניזון, או סטרואידים אחרים. השימוש הוא בעיקר בפרדניזון.
ציקלופוספאמיד - תרופה זו נמצאת בקבוצת תרופות אשר נקשרות לחומצת ה-DNA ובכך מונעות את חלוקתו והכפלתו התקינה של הסליל הגנטי ואת שכפולו של התא. מטרתו העיקרית היא לגרום הפסקה מיידית בשכפול וההעתקה של ה-DNA.
מתוטרקסאט - תרופה דומה במבנה שלה לחומצה פולית. היא נקשרת לאנזים שגורם לחומצה הפולית להיכנס לצורתה הפעילה וגורמת לכך שנוצר חוסר בחומצה הפולית וישנו שיבוש ביצירת התא. מבנה המתוטרקסאט דומה לחומצה פולית אבל מספיק שונה כדי לחבל באנזים היוצר אותו, לנטרלו ולמנוע את יצירת ה-DNA.
ציטאראבין - תרופה הנמצאת בקבוצת תרופות אשר דומות למספר גורמים הבונים את התא, אך בנוסף גם מספיק שונים כדי לחבל בו. ציטאראבין גם משמשת בהזרקה לתוך חוט השדרה.
דוקסורוביצין - תרופה מונעת את שלבי מחזור התא. התרופה מתחברת ל-DNA והורסת את הסלילים שלו.
וינקריסטין - וינקריסטין גורמת לעצירת התפתחות תאים שעוד לא התפתחו לתאים משוכללים.
הערות שוליים

↑  אבחון של לימפומה ע"ש בירקיט באתר מכבי שרותי בריאות .
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לימפומת בירקיט - צביעת המטוקסילין-אאוזין
מגדל ג'והאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, רב-קומות
 מיקום:  ג'והאי 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2013–2017 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2017 
 אדריכל:  RMJM 
 מידות
 גובה:  330 מטר (1,082.7 רגל) מטר
 קומות:  67
 
 קואורדינטות:  22°10′20″N 113°31′38″E﻿ / ﻿22.172176972415°N 113.52717731373°E﻿ / 22.172176972415; 113.52717731373
  (למפת גואנגדונג מוגדלת) גואנגג'ואו שנג'ן דונגגוואן ג'אנג'יאנג ג'יאיאנג מאומינג שאנטואו פוג'יין ג'יאנגשי חונאן גואנגשי ים סין הדרומימגדל ג'והאי(למפת גואנגדונג רגילה) גואנגג'ואו שנג'ן דונגגוואן ג'אנג'יאנג ג'יאיאנג מאומינג שאנטואו פוג'יין ג'יאנגשי חונאן גואנגשי ים סין הדרומימגדל ג'והאי
 
מגדל ג'והאי (ידוע גם בשם "מגדל המשרדים ומלון ג'והאי סנט ריג'ס") הוא גורד שחקים בעיר ג'והאי שבמחוז גואנגדונג בסין. גובהו של המגדל הוא 330 מטרים (1,082.7 רגל). בנייתו החלה בשנת 2013 והסתיימה בשנת 2017. המגדל מכיל מלון וחדרי משרדים.
ראו גם

המגדלים הגבוהים בעולם
מגדל מרכז ההון יושי 1
מלון לונגשי הבינלאומי
סונינג פלאזה, וושי
הערות שוליים

↑  http://www.skyscrapercenter.com/building/zhuhai-st-regis-hotel-office-tower/11329
ערך זה הוא קצרמרבנושא סין ובנושא גורדי שחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ילדי התרבות השלישית

ילדי התרבות השלישית (באנגלית: TCK, Third culture kids) הם אנשים שחיו וגדלו בסביבה ובתרבות שונה מזאת של הוריהם או של מדינת הלאום שלהם בחלק ניכר משנות התפתחותם. למרות שהמונח מתייחס בעיקר לילדים שעוברים את התהליך בעת שאישיותם מתעצבת, המונח חל גם על מבוגרים. מחקרים שנעשו בנושא מצאו שילדי התרבות השלישית עוברים בין תרבויות לפני שהזדמן להם לפתח את זהותם האישית והתרבותית באופן מלא.
התרבות הראשונה של ילדים אלו מתייחסת לתרבות המדינה שממנה מקורם של ההורים, התרבות השנייה מתייחסת לתרבות של המקום בו מתגוררת המשפחה והתרבות השלישית מתייחסת לשילוב שתי התרבויות הללו. המונח ילדי התרבות השלישית יכול להיות מיושם על כל המעמדות החברתיים כולל סטודנטים, מהגרים ופליטים.
מקור השם

המונח ילדי תרבות שלישית (Third culture kids) נטבע לראשונה על ידי החוקרים ג'ון ורות יוסים (John and Ruth Useem) בשנות החמישים לתיאור ילדים של אזרחים אמריקאיים העובדים ומתגוררים מחוץ לארצם. רות יוסים ועמיתיה (1963) תיארו אנשים שעברו חוויה כזו כבעלי סטנדרטים מובחנים של התנהגות בין אישית, נורמות הקשורות בעבודה, אורח חיים וסגנון תקשורת. סטנדרטים אלו יוצרים קבוצה תרבותית חדשה: ילדי התרבות השלישית. כך כתבה רות יוסים בשנת 1963:
בסיכום הדברים שראינו במפגשינו הבין תרבותיים, התחלנו להשתמש במונח "תרבות שלישית" כמונח כללי לכיסוי סגנונות החיים המשותפים שנוצרו ונלמדים על ידי אנשים הנמצאים בתהליך השתייכות לחברה שהם נמצאים בה או אחד לשני. המונח "ילדי תרבות שלישית" הוטבע ביחס לילדים המלווים את הוריהם לחברה אחרת.
קיי ברנמן איקין (Kay Branaman Eakin),יועצת החינוך לשעבר של משרד החוץ של ארצות הברית, עבדה עם משפחות אמריקאיות שחזרו לארצות הברית לאחר שהתגוררו מחוץ למדינה. כך היא הגדירה את המושג ילדי תרבות שלישית- כשמישהו בילדותו בילה תקופת זמן משמעותית בתרבות אחת או יותר מלבד מקום המוצא, וכתוצאה מכך שילב אלמנטים בין התרבויות השונות.
היווצרות ילדי התרבות השלישית בקרב אמריקאים > שירות צבאי או דיפלומטי של ההורים

ילדי התרבות השלישית שיש להם הורים או אפוטרופוסים אנשי צבא הם בעלי רמות שונות של חשיפה לתרבות המקומית, זאת בשל האפשרות לגור בבסיס או מחוצה לו. לאלו שחיים מחוץ לבסיס או שאינם קשורים קשר הדוק לצבא (כגון: עובדי קבלן ביטחוניים), תהיה חשיפה גבוהה יותר ועיצוב תרבותי. ולאלו שיבלו את רוב זמנם בבסיס תהיה חשיפה נמוכה יותר ועיצוב תרבותי מינימלי. ילדים צבאיים שנחשפים וחיים בתוך התרבות מקומית מגיל לידה נוטים להראות רמה גבוהה מאוד של עיצוב תרבותי, ועם רילוקיישן הם עשויים להיצמד לתרבות האמורה במשך שנים, אם לא לכל אורך חייהם. רילוקיישן עבור ילדי תרבות שלישית ספציפיים אלה הוכח כפוגע מבחינה רגשית במיוחד.
בעוד שחלק מהילדים חיים בצמוד לבסיסים צבאיים, חלק מילדי התרבות השלישית גדלים ממעבר ממדינה למדינה ביחידה דיפלומטית.
היווצרות ילדי התרבות השלישית בקרב אמריקאים > שליחות דתית

ילדי מיסיונרים, בשליחות דתית, מבלים בדרך כלל את רוב זמנם בחו"ל יותר מכל ילדי התרבות השלישית ולרוב במדינה אחת. 85% מילדי המיסיונרים מבלים יותר מעשר שנים במדינות זרות ו-72% מתגוררים במדינה זרה אחת בלבד. מבין כל ילדי התרבות השלישית, הם בדרך כלל בעלי האינטראקציה הגבוהה ביותר עם האוכלוסייה המקומית, והאינטראקציה הנמוכה ביותר עם אנשים ממדינת האם שלהם. להם גם הסיכוי הטוב ביותר שישתלבו בתרבות המקומית. בסקר משנת 2001 נמצא של -83% מילדי המיסיונרים יש לפחות הורה אחד עם תואר מתקדם. במחקר שנעשה על 13 מילדי המיסיונרים נמצא כי הם מתקשים להסתגל לתרבות ההורים; ומזדהים בעיקר עם המדינה בה שירתו הוריהם.
היווצרות ילדי התרבות השלישית בקרב אמריקאים > עסקים

קריירה נוספת שיכולה להוביל להיווצרות ילדי התרבות השלישית היא קריירה בעסקים. מסקר שנערך בשנת 2001 63% מילדי התרבות השלישית בתחום העסקי התגוררו במדינות זרות לפחות עשר שנים, אך הם נוטים להתגורר במספר רב יותר של מדינות מאשר ילדים במשפחות מיסיונריות. ילדים אלה מקיימים אינטראקציה גבוהה למדי עם האוכלוסייה המארחת.
היווצרות ילדי התרבות השלישית בקרב אמריקאים > קריירות אחרות

לא לכל משפחות ילדי התרבות השלישית יש אחת מארבע הקריירות המפורטות לעיל. קריירות אחרות כוללות:
עבודה בסוכנות בין-ממשלתית (למשל: הסוכנות לאנרגיה גרעינית, חבר העמים וארגון לה פרנקופוני).
ארגון ציבורי או לא-ממשלתי בינלאומי (למשל: בית ספר בינלאומי או משמש כסגל בינלאומי של האומות המאוחדות או אחת מסוכנויותיהם).
ארגון מקומי כגון בית חולים.
עבודה בתעשייה תקשורתית או אתלטית (למשל: וולי שצ'רביאק) יכולה להיות גם העברה לחו"ל. כמו רוב הקריירות האחרות ששולחות עובדים לחו"ל, המעורבות בתרבות המארחת יכולה להשתנות מאוד.
מחקר שפורסם בשנת 2009 בקטגוריה קריירות אחרות זיהה תת-קבוצה של ילדי התרבות השלישית שכותרתה כעת EdKids. מדובר בילדים שעוברים לארצות שונות עם הוריהם המחנכים בבתי הספר הבינלאומיים. זה יוצר פרדיגמה ייחודית של משפחה גרעינית שחוויותיה המשפחתיות-חברתיות-עבודה-בית-ספר- שזורות זו בזו.
תכונות אופי

המחקר בתחום התמקד תחילה בעיקר בילדים ממשפחות מיסיונריות או בילדי דיפלומטים, אך מאז הוא התרחב לאוכלוסיות אחרות, כולל אזרחים שאינם אמריקאים. החוקרים שהיו חלוצי המחקר כמו רות יוסים, לא ציפו למצוא כמות משתתפים כמו שמצאו. יוסים וקוטרל, למשל, חיפשו לפחות 100 משתתפים שיענו לסקר שלדעתם היה "ארוך באופן לא מודע", אך במקום זאת היו 680 משתתפים (בגילאים 25–84 שנים) שהגיבו לשאלון. מקרים כאלו מצביעים בפני החוקרים על הפוטנציאל בחקר נושא שעדיין פתוח למחקר רב.
ממחקרים שנעשו בתחום, להלן המאפיינים המשותפים לילדי התרבות השלישית.
תכונות אופי > סובלנות מוגברת

מהמחקר שנערך על ילדי התרבות השלישית נמצא כי הנבדקים בדרך כלל סובלניים יותר לתרבויות שונות ולאנשים בעלי רקע שונה מאשר נבדקים ממדינת מולדתם שאינם שייכים לילדי התרבות השלישית. בנוסף, ילדים אלה בדרך כלל מרגישים שהם מסוגלים להסתגל טוב יותר לתרבויות חדשות ולהבין כיצד להתנהג כראוי בסביבות חדשות אלה. החוקרת והמורה וונדה שירד חקרה כמה מתלמידיה הרב-תרבותיים, שרובם שלטו בשתי שפות או יותר, ומצאו שרבים חושבים שיש להם סובלנות מוגברת כלפי תרבויות אחרות. עם זאת, כפי שהסביר אחד מתלמדיה- חלק מסובלנות זו היה מתוך ההכרח לקיים חיי חברה בריאים בסביבתו ובתרבותו החדשה.
במחקר שנערך על ידי דיוול וואן אודנהובן (Dewaele and van Oudenhoven, 2009), נמצא כי ילדי התרבות השלישית קיבלו ציון גבוה יותר בסולם הפתיחות בשאלון האישיות הרב תרבותית (MPQ). על פי המחקר, "מימד זה מעריך יחס גלוי ונטול דעות קדומות כלפי חברי הקבוצה החוצה, כמו גם נורמות וערכים תרבותיים מגוונים."
תכונות אופי > אינטלקט

ההשפעה האינטלקטואלית של עצם היותם שייכים לתרבות שלשית עדיין לא נחקרה באופן נרחב. ממחקר שנעשה בתחום מאת לי וביין (2007), על תלמידים קוריאנים שעברו לארצות הברית ולמדו בבתי ספר אמריקאיים, נמצא כי ילדי התרבות השלישית מפגינים יכולות גבוהות של יצירתיות ויכולת גבוה של פתרון בעיות. למחקר זה השלכות על הדרכים בהן ניתן להנחות את ילדי התרבות השלישית באופן שונה מתוכנית הלימודים המסורתית בכדי לשפר את היצירתיות שלהם ואת יכולות פתרון הבעיות בגלל ניסיון התרבות השלישית שלהם.
ההשפעה האינטלקטואלית נבדקה גם באמצעות ההבדלים בבחירה להמשיך בלימודי השכלה גבוהה לאחר התיכון. בשנת 2001 נמצא על ידי הלשכה האמריקנית לסטטיסטיקה לעבודה כי 61.7% מבוגרי התיכון בשנת 2001 נרשמו לקולג'. באותה השנה נמצא כי 95% מאוכלוסיית ילדי התרבות השלישית נרשמו ללימודי השכלה גבוה או שהיו בעלי השכלה כלשהי במכללה. 29% מאוכלוסייה זו קיבלו תואר מתקדם, שהוא גם גבוה יותר משיעור האוכלוסייה הכללית. לילדי התרבות השלישית סיכוי גבוה פי 4 לסיים תואר ראשון מאשר לילדים שאינם ילדי תרבות שלישית 44% אחוז מילדי התרבות השלישית סיימו תואר ראשון אחרי גיל 22. משרות שדורשות מיומנות גבוהה כגון חינוך, רפואה, מנהל עסקים, ועצמאיים הן הנפוצות ביותר בקרב ילדי התרבות השלישית בבגרותם[דרושה הבהרה].
תכונות אופי > הבדלים במגדר

בחלק ניכר מהספרות והמחקר סביב ילדי התרבות השלישית נמצא כי אנשים אלה פתוחים יותר ללימוד שפות חדשות, מפגינים יותר גמישות בעת אינטראקציה עם תרבות חדשה מאשר עמיתיהם החד-תרבותיים ומוצאים עניין גדול יותר בהמשך אורח חיים נוודי עולמי, הכולל עניין בקריירה בינלאומית. נמצא כי נשים נוטות יותר לחפש קשרים בין אישיים בעוד שגברים מכווני משימה במערכות היחסים ובבחירות שלהם. ממצאים דומים נמצאו במחקר שנערך על ידי גרנר ופרי (2000), ששיערו כי הבדלים בין המינים יימצאו גם בקבלה התרבותית ובחוויות של ילדי התרבות השלישית.
נשים נמצאו בעלות דירוגים חיוביים יותר של קבלה תרבותית, רכישה או חשיפה לשפה חדשה, נסיעות, עניין לצאת לקריירה בינלאומית בעתיד ופחות נוטות לסטריאוטיפים.
תכונות אופי > חינוך וייעוץ

ילדי התרבות השלישית מתחנכים בתרבות שאינה שלהם. ממחקר שנערך על ילדים אלה נמצא כי הם זקוקים לתשומת לב מיוחדת בשלב המעבר. הכאב והלחץ שהם חשים בשלב המעבר יכולים להפריע להתפתחותם הפסיכו-חברתית, וכן להשפיע על ציוניהם ועל עבודתם בבית הספר. על כן תלמידי התרבות השלישית זקוקים למסגרת בית ספר נוחה ומזמינה כדי להקל על המעבר שלהם. מחקרים מצאו כי אנשי חינוך ויועצים צריכים להיות מודעים להבדלי התרבות ולהכיר את מאפייניהם הייחודיים על מנת לחנך כראוי תלמידים מסוג זה. בית הספר צריך להתאים ולייצר סביבה יעילה ואופטימלית ליכולות הלמידה שלהם.
תכונות אופי > רגשות

דיכאון הוא שכיח באופן יחסי בקרב ילדי התרבות השלישית. מחקר אמפירי שנעשה על ידי קתוליקי, בוייל ופייף (Katholiki Georgiades, Michael H. Boyle, and Kelly A Fife) מצא כי השייכות הבית ספרית משפיעה על בעיות רגשיות וההתנהגותיות של תלמידים מהגרים. מחקרים הוכיחו כי ילדי התרבות השלישית נמצאו בעלי פחות יציבות רגשית מאלו שגדלו בסביבה יציבה יותר מבחינה תרבותית וחברתית.
שפות

ילדי התרבות השלישית נדרשים בדרך כלל להיות בעלי יכולת לדבר באנגלית באופן בסיסי והמשפחות שיוצאות לשליחות מטעם מדינתם נדרשים באופן עקרוני לשלוט בשפה האנגלית. הסיבה לכך טמונה בעובדה שבדרך כלל רוב בתי הספר הבינלאומיים משתמשים בשפה האנגלית כשפתם הראשית.
המשפחות בדרך כלל מחפשות בתי ספר שחולקים עימן את השפה הראשית, ואשר מנהלים מערכות חינוך דומות לאלו שקיימות בארץ מוצאם. מדינות רבות מכילות 'בתי ספר אמריקאיים', 'בתי ספר אנגליים', 'בתי ספר צרפתיים', 'בתי ספר גרמניים', ו'בתי ספר בינלאומיים', שמנהלים לעיתים קרובות אחד מתוך שלושת 'תוכניות הלימודים האקדמאיים הבינלאומיים'. בתוכניות אלו לומדים ילדי משפחות התרבות השלישית ולעיתים גם ילדי משפחות מקומיות ממעמד בינוני-גבוה. הם בוחרים בתוכניות אלו על מנת לאפשר יציבות מבחינת השפה ועל מנת למנוע בעיות שפתיות שעלולות לפגוע בהתקדמותם האקדמית.
במדינות בהן אין אפשרות למצוא בית ספר שדובר את שפת האם של המשפחות הזרות, הן תבחרנה לילדיהם בדרך כלל בתי ספר בהם השפה המרכזית היא אנגלית. בחירה זו נובעת מן העובדה שהסבירות הגבוהה ביותר היא שילדיהם ייחשפו לשפה האנגלית יותר מאשר לשפות בינלאומיות אחרות, ומן האפשרויות התרבותיות והשפתיות שמביאה עימה השליטה בשפה האנגלית, לקידום האפשרי של עתיד ילדיהם בהמשך חייהם הבוגרים. מצב זה יוצר פוטנציאל להתפתחות פער משמעותי בין חוויותיהם של ילדי התרבות השלישית, שאינם דוברים אנגלית בביתם, לבין ילדי התרבות השלישית שדוברים אנגלית כשפת אם. מחקר אודות ילדי התרבות השלישית שנערך ביפן, דנמרק, איטליה, גרמניה, ארצות הברית ואפריקה, מראה כי ילדים אלה הם בעלי מכנה משותף גדול יותר עם ילדי תרבות שלישית ממדינות שונות בעולם, יותר מאשר עם ילדים בני גילם מארצות מוצאם המקוריות.
יתרונות ואתגרים

ילדי התרבות השלישית לא מחזיקים בזהות תרבותית משל עצמם ומיומנים במיוחד בבניית מערכות יחסים עם אנשים מתרבויות אחרות. ניתן לכנותם: כלאיים תרבותיים, זיקיות תרבותיות ונוודים גלובליים. על פי חוקרים שונים בנושא קיימים יתרונות ואתגרים בלהיות ילדי התרבות השלישית.
יתרונות ואתגרים > יתרונות

תפיסת עולם רחבה: ילדי תרבות שלישית מצליחים להבין כי יש יותר מדרך אחת להסתכל כל מצבים שהם נחשפים אליהם או חווים.
ילדי תרבות שלישית הם בעלי השקפה חוצת תרבויות ורב תרבותית.
רגישות חברתית: חשיפה מוגברת למגוון תפיסות ואורחות חיים מאפשרת להבין נורמות ורמזי חברתיים בצורה טובה יותר ובכך לייצר רגישות גבוהה יותר.
כשירות רב תרבותית או אינטליגנציה תרבותית: היכולת לתפקד ביעילות בין תרבויות לאומיות, אתניות וארגוניות.
חשיפה לשפה נוספת ולעיתים גם למספר שפות.
יתרונות ואתגרים > אתגרים

קשיים בהסתגלות לחיים הבוגרים: ערבוב ההשפעות של התרבויות השונות יכול ליצור אתגרים בפיתוח זהות כמו גם תחושת שייכות. תחושות של חוסר שייכות וחוסר מנוחה יכולות להפוך את גיל ההתבגרות לתקופה מאתגרת עבורם.
אי ידיעת התרבות הביתית: בעבר היו לילדים פחות ידע לגבי התרבות בארץ המוצא שלהם. התפתחויות טכנולוגיות בפרט ברשת האינטרנט, פתרה את הבעיה של ניתוק מארץ המוצא. לרוב הפער קיים בהבנה של ההומור המקומי כאשר חוזרים למדינת המוצא.
וולטרס ואוטון-קאף (2009) מצאו כי נשים ששויכו לילדי תרבות שלישית מהססות לפתח מערכות יחסים ויש להן השפעה רגשית פחותה בהשוואה לכאלו שאינם ילדי התרבות השלישית.
יש צורך בתשומת לב מיוחדת לילדים במסגרות חינוכיות כדי לוודא שהם נתמכים כאשר הם נכנסים לבית ספר חדש. זה יאפשר חוויית למידה מיטבית.
בלבול בנאמנויות: ילדי התרבות השלישית יכולים לחוות בלבול ערכים ומשבר זהות ברמה התרבותית המתבטא בחוסר יכולת לחוש אחדות עם לאום או תרבות.
תחושת הזהות האישית ורווחתם האישית (גופנית, נפשית, חברתית) של ילדי התרבות השלישית מושפעים לרעה כאשר הם שבים לארצם. מידת האפקט השלילי של השפעה זו משתנה ותלוי במידת השוני החברתי/תרבותי והשפתי של הארץ בה חיו מארץ מוצאם.
ביקורת

ההגירה למדינה זרה יכולה להשפיע באופן שלילי על משפחות הילדים המהגרים, כפי שהוצג בסעיפים השונים לעיל. ביפן לדוגמה, השימוש במונח 'ילדי התרבות השלישית' הנוגע לילדים שחזרו ממגורים בארצות זרות, אינו מקובל באופן גורף. בדרך כלל מתייחסים לילדים אלה במונח "Kikokushijo" שבתרגום משמעותו "ילדים חוזרים/שבים", מונח בעל משמעויות שונות.
המודעות הציבורית ל"ילדים חוזרים" ביפן היא גבוהה ונפוצה יותר מאשר בקרב 'ילדי התרבות השלישית' בארצות הברית, ודוחות ממשלתיים משנת 1966 כבר מתייחסים ומציינים את החשיבות של מערכת החינוך ביפן להתאים את עצמה לצרכים הללו.
יחד עם זאת, ההתייחסות ל"ילדים חוזרים" ביפן לא תמיד הייתה חיובית. בשנות ה-70' במיוחד, התקשורת ואף לעיתים הוריהם אפיינו אותם כ"יתומי חינוך" שנדרשים ל"הצלה" על מנת להפחית את "זרותם" ולהחזירם במהרה להיות מוטמעים בתרבות ובחברה היפנית.
ראו גם

אזרחות גלובלית
קוסמופוליטניזם
גלובליזציה
אינטרנציונליזציה בחינוך
לקריאה נוספת

Anastasia Aldelina Lijadi, Third Culture Kids, Communication, Oxford University Press, 2019-05-29
למידה והוראה בין-תחומית

הוראה בין־תחומית או רב־תחומית היא שם למגוון דרכי הוראה ולמידה המחברות בין מרכיבים מובחנים של שתי דיסציפלינות או יותר ליצירת ידע, דרכי פעולה או ביטויים אמנותיים חדשים כאמצעי להתמרה והבנייה מחדש של ידע, פתרון בעיות אמיתיות ופיתוח חשיבה יצירתית וביקורתית וכן הטמעת ערכים. בשנים האחרונות גוברת המודעות לחשיבות הלמידה הבין־תחומית הן במחקר והן בפרקטיקה החינוכית, להשגת מטרות חינוכיות אלה.
בין־תחומיות – רקע והתפתחות

"בין־תחומיות" נשענת על הכרה בקיומם של "תחומים" (דיסציפלינות) אך עניין זה עצמו שנוי במחלוקת: כיצד התפתחו ה"דיסציפלינות" והאם הן קשורות בהכרח ל"מקצועות" הנלמדים בבתי הספר.
ברוב שנות ההיסטוריה התקיימו תהליכי לימוד במתכונת שאינה תחומה לתחומים מובהקים אלא לרוב לטקסטים "קלאסיים" או מקודשים (בחינוך המסורתי־דתי) וכן לכישורים מסוימים – בעיקר אלה שהתאימו למדינות המודרניות בשלב בו השתלטו על החינוך הדתי. התפתחות מואצת של המדעים במאה ה־19 הובילה את מכוני המחקר והאוניברסיטאות להבחין בין תחומי מחקר באופן חד יותר, ובתהליך שבו מעת לעת מתפתחת קהילה מדעית חדשה (למשל הכימיה או האנתרופולוגיה) ובונה לעצמה שפה ודרכי חקר מובחנים.
עם עליית הפוזיטיביזם, החלו לטעון הוגים כמו אוגוסט קונט כי יש להרחיב ולהחיל את דרכי החקירה המדעיים של מדעי הטבע גם לתחומי ההתנהגות האנושית והחברתית. כך החלו מתפתחים גם מדעי החברה וזכו למעמד מחקרי אקדמי אשר למעשה החליף את הדוקטרינות הדתיות והאידאולוגיות הממשלתיות באקדמיות.
"מקצועות" בית ספריים אינם מייצגים בהכרח "דיסציפלינות" מחקריות או תחומי ידע מובחנים. כך למשל בישראל, שיעורי "מולדת", "חברה", או "תרבות ישראל" ואף "מדעים" הנלמדים באופן כללי ועוד. עם זאת, במהלך המאה העשרים ובייחוד בעשורים האחרונים ניכרת השפעת המוסדות האקדמיים על תוכניות הלימודים בבתי הספר – בעיקר עם עליית האקדמיזציה של מורים.
יש המצביעים על התמורות בתפיסת הייעוד של החינוך, אשר היה מקובל ככלי לעיצוב נפשם של התלמידים והפך לאמצעי ניעות חברתי ושוויון באמצעות הקניית כישורים לשוק העבודה.
עניין זה זוכה לביקורת, שכן מקובל כי ייעוד האקדמיה – חקר וייעוד בתי הספר – חינוך.