stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבוויל
היסטוריה > העידן המודרני > מלחמת העולם השנייה

ב-12 בספטמבר 1939 התקיימה באבוויל ועידה שבה החליטו צרפת ובריטניה לא להמשיך במתקפה על גרמניה, מה שהחמיר את המצב בחזית המזרחית. ב-9 במאי 1940, השלטונות בבלגיה עצרו מספר פעילי ימין רדיקלי וגם שמאל רדיקלי והכניסו אותם למעצר ביחידה של צבא צרפת שהוצבה ליד אבוויל. ב-20 במאי, כאשר הצבא הגרמני המתקדם קטע את האזור (ראה להלן), קבוצת חיילים צרפתים ביצעה טבח והרגה מספר פעילים מהמפלגה הרקסיסטית ומהמפלגה הקומוניסטית הבלגית. בסך הכל נבחרו 22 חשודים במגוון תנועות פוליטיות והוצאו להורג ללא משפט.
בתחילת הקרב על צרפת ב-1940, עיקר הכוח הגרמני המשוריין, קבוצת הפאנצר פון קלייסט, תקפה דרך הגזרה הבלתי מוגנת יחסית של הארדנים והשיגה פריצת דרך בסדאן בסיוע אווירי קרוב. הקבוצה דהרה לחוף תעלת למאנש באבוויל, ובכך בודדה (20 במאי 1940) את חיל המשלוח הבריטי, הצבא הבלגי וכמה דיוויזיות של הצבא הצרפתי בצפון צרפת.
שארל דה גול, אז קולונל, פתח במתקפת נגד (17–18 במאי 1940) באזור לאן (ראו מפה) עם 80 טנקים כדי להרוס את התקשורת של חיילי השריון הגרמניים. הדיוויזיה הרביעית החדשה שלו הגיעה למונקורנה, וכתוצאה מכך התרחש קרב מונקורנה. ללא תמיכה, נאלצה הדיוויזיה לסגת. הטבח באבוויל התרחש ב-20 במאי 1940. אבוויל נכבשה על ידי הגרמנים מדיוויזיית הפאנצר השנייה של הגנרל-מיור רודולף וייל באותו יום. הייתה התקפת נגד נוספת עם קרב אבוויל (אנ'). לאחר לאן (24 במאי), הועלה דה גול לגנרל זמני: "ב-28 במאי (...) הדיוויזיה הרביעית תקפה פעמיים כדי להשמיד כיס שנתפס על ידי האויב מדרום לסום ליד אבוויל. המבצע הצליח, עם יותר מ-400 שבויים נלקחו והכיס כולו נמחק פרט לאבוויל (...) אך בהתקפה השנייה הדיוויזיה הרביעית לא הצליחה להשיג שליטה על העיר מול כוחות אויב רבים יותר." הגרמנים נאלצו לסגת כ-50 קילומטרים. שדה תעופה של אבוויל (אנ') שימש את הלופטוואפה הגרמני במהלך רוב המלחמה.
לאחר חמש שנים, בספטמבר 1944, שוחררה אבוויל על ידי דיוויזיית השריון הפולנית הראשונה (שצורפה לארמייה הקנדית הראשונה) בפיקודו של גנרל סטניסלב מאצ'ק, שנכנסה לאבוויל דרך הפרבר של רוברואה. מלחמת העולם השנייה גרמה לנזקים לחלק מהמבנים העתיקים של העיירה, הקתדרלה הגותית המפורסמת של סן ולפראן מהמאה ה-17 כמעט נהרסה. היא, יחד עם בית העירייה עם המגדל שלו מהמאה ה-13 ניצלו, אם כי ניזוקו.
היסטוריה > העידן המודרני > השיטפונות של 2001

באביב 2001, העיר, כמו עמק הסום, סבלה משיטפונות. אלה נמשכו מספר שבועות, בגלל הרוויה של מי התהום, תוצאה של שנה של משקעים יוצאי דופן. תחנת הרכבת הפסיקה לפעול משום שהמסילות היו מכוסות בכמה סנטימטרים של מים.
אתרים ומונומנטים

העיירה הייתה ציורית מאוד עד לימים הראשונים של מלחמת העולם השנייה כאשר היא הופצצה בלילה אחד על ידי הגרמנים. העיירה בסך הכל כיום ברובה מודרנית ונבנתה מחדש.
אתרים ומונומנטים > הכנסייה הקולגיאטית של סן וולפרן

הכנסייה הקולגיאטית של סן וולפרן (Collégiale Saint-Vulfran) נבנתה משנת 1488 ועד המאות ה-16 וה-17, אם כי התכנון המקורי לא הושלם. בספינה יש רק שני מפרצים ובית המקהלה חסר חשיבות. עם זאת, החזית היא יצירת מופת של אדריכלות גותית לוהבת, שהפכה את העיר למפורסמת, ולצדה שני מגדלים גותיים. וולפרם, הקדוש הפטרון שלה שחגו ב-20 במרץ, נולד בסביבות שנת 650 לספירה, במיי-לה-פורה (אנ'), והיה לורד בחצרו של כלותאר השלישי, אב המנזר מפונטנל, הארכיבישוף של סן בשנת 682, ומי שניצר את פריזיה. הוא מת במנזר פונטנל בשנת 720. הבניין סווג כמונומנט היסטורי בשנת 1840.
אתרים ומונומנטים > התיאטרון

התיאטרון, שנבנה בשנת 1911, הוא אחד הבודדים באזור שמתהדר בחדר איטלקי. נרשם כאנדרטה היסטורית בשנת 2003.
אתרים ומונומנטים > מגדל הפעמונים

מגדל הפעמונים הוגדר כאתר מורשת עולמית בשנת 2005 ונרשם כמונומנט היסטורי בשנת 1926, הוא אחד העתיקים בצרפת, שנבנה בשנת 1209. ב-20 במאי 1940, במהלך הפצצה, גגו ניזוק ורק ב-1986 הוא נבנה מחדש. מגדל הפעמונים הוא אחד מחמישים ושישה הפעמונים של בלגיה וצרפת שנרשמו בשנת 2005 על ידי ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו כהכרה מכך שהוא מעיד על עליית הכוח העירוני באזור והארכיטקטורה שלו. המגדל הוא משכן של המוזיאון של העיר מאז 1954.
אתרים ומונומנטים > מוזיאון בושה-דה-פרת

מוזיאון בושה-דה-פרת (Musée Boucher-de-Perthes) ממוקם בחלקו במגדל הפעמונים שאינו בשימוש כעת של המאה ה-13, אשר רשום ברשימת המורשת העולמית. זוהי מחווה לז'אק בושה דה פרת (אנ'), שגם בית ספר תיכון על שמו. המוזיאון מציג יצירות אמנות וחפצים מהמאה ה-16 ואילך, יחד עם תערוכות נוספות המשתנות מעת לעת.
אתרים ומונומנטים > שאטו דה באגטל

דרומית-מזרחית לעיירה נמצא שאטו דה באגטל (Château de Bagatelle) מהמאה ה-18. מבנה הפולי נבנה בשנת 1752 על ידי ז'וס ואן רובה (Josse Van Robais). המבנה נרשם כמונומנט היסטורי ב-1926. הפארק והגן הרגיל, כמונומנט היסטורי ב-1946.
אתרים ומונומנטים > מנפקטור דה ראם

סווג כמונומנט היסטורי בשנת 1986, המפעל מנפקטור דה ראם (Manufacture des Rames) התמחה בייצור בדי פשתן יוקרתיים. הבניין נבנה בחלקו בשנת 1710.
אתרים ומונומנטים > כנסיית הקבר הקדוש

כנסיית הקבר הקדוש (Église Saint-Sépulcre), הממוקמת בלב מרכז העיר העתיקה, היא כנסייה גותית קולגיאטית מהמאה ה-11. שלושים ואחד חלונות הוויטראז' עוצבו על ידי אלפרד מנסייה (Alfred Manessier‏; 1911–1993) ויוצרו בשארטר. הכנסייה סווגה כמונומנט היסטורי בשנת 1907.
אתרים ומונומנטים > כנסיות אחרות

כנסיית גבירתנו של הקפלה (L'église Notre-Dame de la Chapelle,) הצריח סווג כמונומנט היסטורי בשנת 1910, דוכן המטיף מהמאה ה-18 סווג כמונומנט היסטורי בשנת 1909. חפצים רבים שנרשמו כמונומנטים היסטוריים ב-1981, פסלים: ישו על הצלב (מאה ה-15), אל הרחמים (המאה ה-16), ניקולה הקדוש (המאה ה-17), קדוש מחזיק שרביט (המאה ה-18), שני בישופים היוצרים מקבילים (המאה ה-18), סנט ז'נבייב וסן לואי (המאה ה-19); שני שרפרפים של הכנסייה (המאה ה-17); מבנה עוגבים (המאה ה-18); ציורים: המשפחה הקדושה (המאה ה-17), הבתולה (המאה ה-19), אסטלת קבורה (המאה ה-19).
כנסיית סן-ז'יל (L'église Saint-Gilles) נרשמה כמונומנט היסטורי בשנת 1926.
המנזר של סן-פייר וסנט-פול של אבוויל (prieuré Saint-Pierre-et-Saint-Paul d'Abbeville) נרשם כמונומנט היסטורי בשנת 1993 (חזיתות וגגות).
כנסיית סן-סילבן דה מוטור (L'église Saint-Silvin de Mautort).
כנסיית סן-ז'אן-בטיסט דה רוברואה (L'église Saint-Jean-Baptiste de Rouvroy) בנויה מלבנים, ויש לה מגדל פעמונים עם שעון .
כנסיית סן ז'אק (L'église Saint-Jacques), אשר נבנתה בסגנון התחייה הגותית על ידי האדריכל ויקטור דלפורטרי (Victor Delefortrie). ב-7 בפברואר 2013 הצביעה מועצת העירייה בעד הריסתו בשל תחזוקה לקויה, למרות גל מחאה מסוים.[45] ההריסה הסתיימה במאי של אותה שנה.
אתרים ומונומנטים > אתרים ארכאולוגיים

חפירת קרפנטייה: אתר ארכאולוגי מהתקופה הפלאוליתית התחתונה, שסווגה כמונומנט היסטורי ב-1983.
חפירת: אתר ארכאולוגי מהתקופה הפלאוליתית התחתונה, שסווגה כמונומנט היסטורי ב-1983.
אתרים ומונומנטים > אנדרטת לה באר

אנדרטת לה בר הוקמה בשנת 1907 במימון ציבורי, לזכר מות הקדושים של האציל פרנסואה ז'אן דה לה בר (אנ'). ממוקמת ליד תחנת הרכבת, ליד הגשר על תעלת סום, אנדרטת לה בר היא נקודת מפגש שנתית, ביום ראשון הראשון של יולי, למגיני החילוניות והחושבים החופשיים.
אתרים ומונומנטים > אנדרטאות אחרות

אנדרטת מלחמת צרפת-פרוסיה, בתרומה של עשיר מאלזס, חאווייר ניסן, מייסד אגודת אנדרטאות המלחמה של צרפת, ה-Subenir français.
אנדרטת האדמירל קורבה, יצירתם של אלכסנדר פלגייר ואנטונין מרסיה.
אנדרטת מלחמת העולם הראשונה, הפסל הפטרולים (Les Patrouilleurs) מעשה ידיו של לואי-אנרי לקלבאר (Louis-Henri Leclabart). הפסל עשוי אבן מלאבו (אנ'), ומתאר סצנה מהשוחות. האנדרטה נחשפה בשנת 1923 על ידי מרשל פוש.
אתרים ומונומנטים > פארקים וגנים ציבוריים

גן אמונוויל ( jardin d'Émonville) שבו נמצאת הספרייה העירונית רובר מאלה והשירות של הארכיון העירוני נקרא על שמו של אחד מבעליו ארתור פולקה ד'אמונוויל, בוטנאי חובב שקנה חלק מהמנזר של סן- פייר וסן-פול מאבוויל, כדי להקים גן ולבנות אחוזה. הכניסה הראשית לגן היא שריד מהמנזר.
הכרמל וגניו (Le Carmel et ses jardins)
הפארק העירוני של בובאק (Le parc municipal de La Bouvaque) הוא משכן של עופות ישיבים ונודדים רבים וכן עצי ערבה, ערוגות קנה מצוי וכו'.
אתרים ומונומנטים > מונומנטים אחרים

מלון רמבורה (L'hôtel de Rambures) מהמאה ה-18, נרשם כמונומנט היסטורי ב-1977.
מלון ביני (L'hôtel de Buigny) נרשם כמונומנט היסטורי בשנת 1933.
תחנת הרכבת של אבוויל (La gare d'Abbeville), בסגנון "אזור חוף הים" (balnéaire régional), בנויה סביב מסגרת מעץ עם חיפוי לבנים אדומות, שנרשמה כמונומנט היסטורי ב-1984.
בית המרחץ של אבוויל (Les bains-douches d'Abbeville), נבנה בשנים 1909–1910 על ידי בנק החסכון (Caisse d'Épargne) על פי תוכניות האדריכלים גרו ומרשן. הפסלים הם של לואי-אנרי לקלבר (1876–1929), יוצר אנדרטת המלחמה של אבוויל ואצטדיון דליק. נרשם כמונומנט היסטורי בשנת 2003.
במרכז העיירה, תריסר בתים עתיקים מהמאה ה-16, ה-17 וה-18 סווגו כמונומנטים היסטוריים או נרשמו כמונומנטים היסטוריים בין השנים 1924–1974.
בית העירייה (L'hôtel de ville), שנחנך ב-1960.
ערים תאומות

יוון ארגוס, יוון (מ־1993)
אנגליה בורגס היל, אנגליה (מ־1993)
הערות שוליים

↑  "Chapelle St Pierre St Paul". association du prieuré.
↑  Lefebvre, F.A. (1885). La chartreuse de Saint-Honoré à Thuison près d'Abbeville. Bray et Retaux. p. 25. 571.
↑  Le CM2 a visité la sucrerie
↑  "Bibliothèque municipale (section "étude et patrimoine") d'Abbeville". CR2L de Picardie. אורכב מ-המקור ב-26 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Origine des noms flamands". אורכב מ-המקור ב-5 ביולי 2015. נבדק ב-26 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  1911 Encyclopædia Britannica/Abbeville
↑  John Allan Wyeth, Bradley J. Omanson, This Man's Army: A War in Fifty-odd Sonnets, 	Univ of South Carolina Press, 2008, ISBN 9781570037795
↑  Belfries of Belgium and France
↑  Ancienne manufacture des Rames
↑  Eglise du Saint-Sépulcre
↑  Eglise Notre-Dame-de-la-Chapelle
↑  chaire à prêcher
↑  "L'église Saint-Jacques d'Abbeville va être détruite". La Tribune de l'art. נבדק ב-27 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550561005171  BnF: cb15238705d (data)  GND: 4383593-4  LCCN: n81150065  MusicBrainz: 725182ab-b2ae-475e-b951-8a8d5c84015d  NARA: 10045604  NKC: pv907021  VIAF: 150112668   WorldCat (עם VIAF): 150112668 
מפה של אבוויל והקומונות שמסביב
תחנת הרכבת של אבוויל (גלויה 1905)
מיניאטורה של מתייה הקדוש, הספר "הבשורה של סן-ריקייה", הספרייה עירונית

אבן יד של מנשקור-לה-אבוויל, הוצג בתערוכה העולמית של 1867 – מוזיאון טולוז
הבתולה והילד הידועים בשם "הבתולה מאבוויל", משנת 1270, הובא מהמנזר האורסוליני של אבוויל, פריז, לובר (1907).
מגדל הפעמונים של אבוויל, תבליט מברונזה של עמנואל פונטיין לזכרו של רינגואה (נחנך ב-1887)
אנדרטת לה בר
תחנת הרכבת (על גלויה משנת 1905)
כיכר סן-פייר לפני 1914
התקדמות הגרמנים עד 21 במאי 1940
הכנסייה הקולגיאטית של סן וולפרן
מגדל הפעמונים ומוזיאון בושה-דה-פרת
"כיכר מקס לז'ון" בלב אבוויל
אנדרטת המלחמה של אבוויל
הספרייה העירונית רובר מאלה והגנים
תחנת הרכבת של אבוויל בפברואר 2010
בית העירייה של אבוויל
לעולם אל תיכנע 2: הביטדאון

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  מייקל ג'יי וייט 
 תסריט:  כריס האוטי 
 שחקנים ראשיים:  שון פריס   דין גייר   מייקל ג'יי וייט
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Mandalay Entertainment 
 חברה מפיצה:  Stage 6 Films, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  2011 
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סיפור התבגרות, סרט אמנויות לחימה, סרט נעורים, סרט אגרוף 
 מקום התרחשות:  לואיזיאנה 
 תקציב:  3 מיליון דולר
 סרט קודם:  לעולם אל תיכנע 
 סרט הבא:  לעולם אל תיכנע: ללא רחמים
 דף הסרט ב־IMDb
 
לעולם אל תיכנע 2: הביטדאון (באנגלית: Never Back Down 2: The Beatdown, ידוע גם בשם The Fighters 2: The Beatdown) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2011 מסוגת אמנויות הלחימה והפעולה בבימויו של אמן הלחימה מייקל ג'יי וייט, כאשר הוא משחק בתפקיד הראשי לצד דין גייר, אוון פיטרס ואלכס מראז.
זהו סרט המשך לסרט "לעולם אל תיכנע" משנת 2008
עלילה

הסרט עוסק בארבעה לוחמים מרקע שונה.
לאחר שהפסיד בקרב, המתאגרף זאק גומס (אלכס מראז) נודע מרופאו כי נגרם נזק רציני לקרנית עינו וכי הוא מסתכן בעיוורון אם יקבל עוד מכות לראש. בדרכו החוצה מבית החולים, הוא שומע את פקידות הקבלה מדברות על MMA תוך כדי צפייה בסרטון המקדם את אירוע הידוע כ"הביטדאון".
לוחם ה-MMA המוכשר, טים ניוהאוס (טוד דופי) מתקשה לעזור למשפחתו אשר נקלעה לקשיים כלכליים בעקבות מות אביו.
לוחם היאבקות התיכון לשעבר מייק סטוקס (דין גייר) הוא תלמיד חדש בקולג' אשר מתמודד עם בעיות הקשורות בעזיבת אביו את אמו כדי לחיות עם גבר אחר.
מוכר בחנות קומיקס, ג'סטין אפשטיין (סקוטי אפשטיין) מוכה ונדקר על ידי עבריינים בזמן הליכתו לביתו, אולם הוא ניצל על ידי טים והמאסטר לאמנויות לחימה, קייס ווקר (מייקל ג'יי וייט), אשר מתאמנים במגרש החנייה.
מייק נזרק מנבחרת ההיאבקות של המכללה כיוון שהחל בקטטה עם חבריו לקבוצה אשר אמרו הערות משפילות על אביו. והכה את המאמן לאחר מכן, הוא הולך לראות מקס קופרמן (אוון פיטרס), אשר יצר קשר בנוגע להצטרפותו לביטדאון. מחוץ לחדר של מקס, מייק פוגש בזאק אשר מתחילים לא לחבב זה את זה באותו הרגע. במסגרת מבחן ההתאמה שלהם, הם מתכתשים קצת ומקס אומר להם כי יש להם כישורים, אבל הם צריכים להשתפר. מקס מפנה אותם קייס, מאסטר אמנויות לחימה, מתאבק המכללות לשעבר, מדריך הגנה מומחה בג'יו ג'יטסו ברזילאי עצמי ובעל חגורה שחורה בקראטה קיוקושין. הוא היה כוכב עולה בעולם ה-MMA.
הם מוצאים במקרה את קייס בביתו עם חדר כושר מאולתר שבו טים וג'סטין כבר מתאמנים. בהתחלה קייס מסרב לאמן אותם, אך לאחר שהראו אומץ הוא מסכים וקובע כי הוא ילמד כל אחד מהם באופן שונה והם חייבים למלא הפקודות שלו ללא עוררין. לאחר כמה שבועות, מתפתח ויכוח על מי הכי ראוי להתאמן עם קייס, והחלק הגרוע הוא שג'סטין וזאק מתחילים לפגוע אחד בשני פיזית. קייס נותן להם ליישב את הוויכוח בעצמם. מקס נכנס לקרוון של קייס ומציע לו את ההזדמנות לעשות קצת כסף באותו הזמן, לעזור לו לקדם את הביטדאון. בהמשך, קייס מוטרד על ידי השוטרים, המאיימים עליו בגין הפרת המבחן שלו. בעקבות זאת, הקבוצה בונה חדר כושר חדש שבו הם יכולים לאמן ולקיים את טורניר הביטדאון. כאשר ג'סטין פוגש את הבריונים שנהגו להכות אותו, הוא משיג את נקמתו ומתרברב על כך בפני קייס. קייס כועס על דרך פעולתו של ג'סטין ומנפנף אותו. ג'סטין בתגובה מפליל את קייס בהחזקת נשק. כששאר הקבוצה מגלים על הנעשה, הם מחליטים להתאחד על מנת לנקום בג'סטין בטורניר הביטדאון. כל ארבעת הלוחמים מגיעים לחצי הגמר. בחצי הגמר הראשון, מייק מתמודד מול זאק ומנצח אותו. בחצי הגמר השני, טים אמור להתמודד מול ג'סטין, אולם זה פוצע אותו עם אלה בשירותים ובכך מונע ממנו מלהילחם. בגמר הטורניר, מייק נלחם בג'סטין עד שהוא מנצח על ידי שבירת כתף ימין של ג'סטין באמצעות אחיזת הגשת אומופלטה. ג'סטין מנסה להשיב מלחמה לאחר שהקרב נגמר, אולם מייק מפיל אותו בנוקאאוט על ידי אגרוף סופרמן.
בזמן שמייק וחברתו איב (ג'יליאן מארי) חוגגים את הניצחון, מייק מתקשר לאביו וקובע איתו פגישה במסעדה על מנת לדבר על הכול. בינתיים, קייס מקבל שיחת טלפון מאמן הלחימה ביג ג'ון מקארתי ומאשר כי הוא חוזר להילחם.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן | שם הדמות |
| --- | --- |
אוון פיטרס: מקס קופרמן
דין גייר: מייק סטוקס
אלכס מראז: זאק גומס
מייקל ג'יי וייט: קייס ווקר
כרטיס צהוב

שופט מניף כרטיס צהוב במהלך משחק כדורגל
כרטיס אדום וכרטיס צהוב
בספורט תחרותי, כרטיס צהוב מבטא אזהרה בפני שחקן, שאם וכאשר יבצע עבירה נוספת על חוקי המשחק כמפורט להלן, הוא יראה את הכרטיס פעם נוספת, ומיד לאחר מכן יורחק מתחומי המגרש בכרטיס אדום, וזכותו להשתתף במשחק הבא תישלל. שחקן שכבר ספג כרטיס צהוב ובאותו המשחק מבצע עבירה שעליה שולפים כרטיס אדום ישירות – הכרטיס האדום יישלף לעברו מיידית ללא צהוב שני.
הכרטיס הצהוב נמצא בשימוש בענפי ספורט רבים, ביניהם: כדורגל, כדוריד, רוגבי, בדמינגטון, אתלטיקה, כדורעף, כדורמים, הוקי שדה, MMA ובנדי. השימוש בכרטיס משתנה בהתאם לחוקים הנהוגים בכל ענף, אך לרוב הוא מבטא אזהרה.
הכללים להנפת כרטיס צהוב רשומים בחוקת משחק הכדורגל שנכתבה על ידי ארגון ה-IFAB, תחת חוק מספר 12: עבירות והתנהגות בלתי הולמת:
שחקן מקבל אזהרה ומונף בפניו כרטיס צהוב אם הוא מבצע אחת משבע העבירות הבאות:
אשם בהתנהגות לא ספורטיבית.
מביע התנגדותו במילים או במעשים.
עובר על חוקי המשחק באופן עקבי.
מעכב את חידוש המשחק.
מסרב להקפיד על המרחק הנדרש, כאשר משחק מחודש על ידי בעיטת קרן או בעיטה חופשית.
נכנס או חוזר אל שדה המשחק מבלי לקבל את רשות השופט.
עוזב במכוון את שדה המשחק מבלי לקבל את רשות השופט.
ניתן לשלוף כרטיס צהוב לשחקנים על המגרש, מחליפים, ומ-2019 גם לאנשי צוות.
היסטוריה

עד 1966 נהג השופט להרחיק שחקן על ידי שריקה לעבירה והצבעה אל מחוץ למגרש לכיוון קו האמצע שבין ספסלי הקבוצות. שחקן שעבר עבירה חמורה שלא חייבה הרחקה נרשם בפנקסו של השופט כך שלאחר עבירה דומה נוספת יכול היה השופט להרחיקו. רוב השחקנים והשופטים דיברו באותן שנים רק את שפת האם שלהם. הרעיון להשתמש בכדורגל בכרטיסים צבעוניים המובנים בכל שפה כדי להעביר את כוונותיו של השופט הועלה על ידי השופט האנגלי קן אסטון (אנ'). אסטון מונה לוועדת שופטי פיפ"א והיה אחראי לכל השופטים במונדיאל 1966. ברבע הגמר שיחקה אנגליה מול ארגנטינה באצטדיון ומבלי, במשחק בו פרצה מהומה לאחר שהשופט הגרמני הרחיק שחקן ארגנטינאי וזה סירב לרדת מהמגרש במשך דקות. לאחר המשחק דיווחו בעיתונים כי השופט רודולף קרייטליין הזהיר את האנגלים בובי וג'ק צ'רלטון (ללא שידעו על כך גם לאחר המשחק), וכן הרחיק את אנטוניו ראטין הארגנטינאי. השופט לא הבהיר את החלטותיו במהלך המשחק. תקרית זו גרמה לאסטון לחשוב על דרכים להבהיר את החלטות השופט הן לשחקנים והן לצופים. אסטון סבר כי שיטת קידוד לפי צבעים המבוססת על אותו עיקרון כמו בשימוש ברמזורים תתגבר על מחסומי השפה ותבהיר באם שחקן הוזהר או הורחק. שיטה זו התקבלה וכתוצאה מכך, במונדיאל 1970 הונהג לראשונה כרטיס צהוב לציון אזהרה וכרטיס אדום (בו לא נעשה שימוש באותו טורניר) לציון הרחקה.
פרט לכרטיס הצהוב ולכרטיס האדום קיימים סוגים נוספים של כרטיסי ענישה ואזהרה בענפי ספורט שונים: כרטיס לבן, כרטיס ירוק, כרטיס כחול וכרטיס שחור.
היסטוריה > צבירת צהובים

בחלק מהמסגרות, לאחר ששחקן צבר מספר כרטיסים צהובים במשחקים שונים באותה המסגרת, הוא יורחק מהמשחק הבא.
למשל, בליגת העל בכדורגל שחקן יורחק ממשחק אחד באם במצטבר במהלך עונה אחת, קיבל 5, 9 או 12 צהובים, וכך ממשיך בעליה של 3 מנקודה זו. בתחרות הכדורגל באולימפיאדת פריז שחקן הורחק ממשחק אחד בכל פעם שקיבל כרטיס צהוב בשני משחקים שונים מאז ההרחקה הקודמת על כך, למעט ממשחק הגמר.
ראו גם

כרטיס אדום
דונלד סרוני

| --- | --- |

סרוני, 2016
 לידה:  29 במרץ 1983 (בן 41) דנוור, קולורדו, ארצות הברית
 מידע כללי
 שם לידה:  דונלד אנתוני סרוני
 שם מלא:  דונלד "קאובוי" סרוני
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  Air Academy High School 
 משקל:  קל (2006–2015, 2019) כמעט בינוני (2016–2018, 2020–2022)
 גובה:  1.83 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  MMA
 תקופת הפעילות:  2003 (אגרוף) 2005 – 2022 (MMA)
 
דונלד סרוני (באנגלית: Donald Cerrone; נולד ב-29 במרץ 1983), הידוע באופן מקצועי בכינויו "קאובוי", הוא אמן MMA בדימוס, שחקן וקיקבוקסר מקצועי לשעבר. הוא התחרה בקטגוריות משקל קל וכמעט בינוני עבור אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC).
נעורים

סרוני נולד בדנוור, קולורדו והוא ממוצא אירי ואיטלקי. בגיל צעיר, סרוני אובחן עם הפרעת קשב אך מעולם לא קיבל טיפול עבורה. כשגדל הוא נחשב לילד בעייתי. בסופו של דבר הוא החל בקרבות רחוב ולעיתים קרובות היה גומר בכלא למשך לילה. כשסרוני היה כבן 16 להוריו נמאס מההתנהגות שלו ושלחו אותו ללכת לגור עם סבתו מצד אביו ג'רי סרוני. דונלד טען שג'רי לקחה אותו בזרועות פתוחות. לפעמים היא הייתה משחררת אותו ואת חבריו מהכלא אחרי שהם נקלעו לקטטה נוספת ולפי סרוני עצמו היא מעולם לא העלתה בבוקר את מה שאירע בליל אמש, היא פשוט הייתה חוזרת על המשפט "אתה יודע מה עשית" ותשאיר את זה ככה.
סרוני למד בבית ספר תיכון באקדמיית חיל האוויר, שם החל רכיבה מקצועית על שוורים. בגיל 20, סרוני החל להתאמן בקיקבוקסינג ולאחר מכן באגרוף תיאלנדי. לאחר שזכה בכמה תחרויות קיקבוקסינג, סרוני המשיך לקריירה ב-MMA.
קריירת אמנויות לחימה משולבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סרוני החל את הקריירה שלו בקומרס סיטי, קולורדו בחדר כושר בשם Freedom Fighters. בשנת 2006, סרוני החל להתאמן עם ג'ון ג'ונס, רשאד אוונס, נייט מרקרט, קית' ג'רדין, ג'ורג' סנט פייר, לאונרד גרסיה, טום ווטסון ולוחמי MMA מיומנים נוספים בבית הספר של גרג ג'קסון באלבקרקי, ניו מקסיקו.
קריירת משחק

לסרוני היו תפקידים קטנים בקולנוע ובטלוויזיה מאז שנת 2017, כולל הופעה בסרט של נטפליקס משנת 2020 "הצדק של ספנסר". בשנת 2022 הוא שיחק בתפקיד ראשי, לצד ג'ינה קראנו, בסרט של The Daily Wire "אימה בערבה".
ב-23 באוגוסט 2024 יצא לאור הסרט "Place of Bones" בו משתתף סרוני.
חיים אישיים

לסרוני ולאשתו לינדזי שלושה בנים: דאקסון דנג'ר, נולד ב-29 ביוני 2018, ראיוט ריבר, נולד ב-11 בספטמבר 2020, והשלישי נולד בתחילת ינואר 2023.
סרוני הוא חבר טוב של יוצר "פילדלפיה זורחת", רוב מקאלהני, ואף הופיע לצד פול פלדר ודיינה וייט באחד מפרקי הסדרה.
מחלוקות > האשמות בגזענות

בשנת 2014, לוחם ה-UFC בובי גרין האשים את סרוני בהערות גזעניות כלפיו וכלפי אנשים שחורים, בראיון שנמחק מאז עם העיתונאי אריאל הלוואני. סרוני הכחיש את טענותיו וטען שאם הוא היה גזעני, לא היו לו "שלושה בחורים שחורים שגרים איתו".
אלוף UFC במשקל תרנגול, אלג'מיין סטרלינג, יצא עם האשמות דומות ב-2016, תוך פירוט עימות בינו לבין סרוני במהלך שבוע הקרב הבינלאומי של UFC. לדברי סטרלינג, לאחר שסרוני העיר הערה על שרשרת הזהב שלו שגרמה לו להרגיש "אי נוחות", הוא השתמש ב"מילה לא הולמת" מול סטרלינג. בעוד שסטרלינג מעולם לא ציין מהי המילה, הוא רמז בתוקף שיש לה נימה גזעית. כאשר ביקש הסבר, סרוני התחיל לכאורה לאיים עליו.
סרוני קיבל ביקורת על השימוש שלו באינטרנט בכינוי הגנאי האתני "Nigger", כולל בחילופי דברים באינסטגרם בשנת 2016 עם סעיד נורמגומדוב.
מחלוקות > טענות על הטרדה מינית

בראיון עם אריאל הלוואני, לוחם ה-UFC בובי גרין האשים את סרוני בהטרדה מינית של מעריצותיו בשנת 2014. לדברי גרין, הוא מישש והתנהג בצורה בלתי הולמת כלפי הנשים שבאו להצטלם עימו.
בראיון באתר Sherdog סרוני הכחיש את ההאשמות הללו. "זה היה לפני שנתיים, אתה יודע? למה שום דבר מזה לא יצא החוצה? למה שום מעריץ לא הגיש תביעה או אמר, 'הי, קאובוי ממשמש את אשתי'", ציין סרוני על לכאורה תקריות אלו.
מחלוקות > הערות הומופוביות וטרנספוביות

כחלק מהטראש טוק שלו כדי לתאר את ג'יימי וארנר לקראת הקרב השני שלהם בשנת 2010, סרוני העיר שוארנר הוא "מתרומם" ושהוא מקווה להרוג אותו בזירה. לאחר שפקידים מטעם התחרות גינו בפומבי את דבריו, הוא התנצל על איומי המוות בטוויטר, אך לא הזכיר בהתנצלותו את השימוש בכינוי הגנאי.
סרוני ספג ביקורת רבה על השימוש שלו בהשמצה הומופובית כדי לתאר את ההופעה של דניאל קורמייה נגד אנדרסון סילבה במהלך שאלות ותשובות בתערוכת האוהדים של UFC, שם הוא השתתף בפאנל שסיקר את האירוע יחד עם CM פאנק וג'ו גודן. לאחר תגובות חריפות נגד, סרוני הגיב בפוסט שנמחק מאז באינסטגרם, בו הוא התנצל על בחירת המילים שלו.
בזמן שג'ייסון אליס ריאיין את סרוני בתוכנית הרדיו שלו, הוא ציין שהוא ביסקסואל וניהל קשרים מיניים עם גברים, מה שנראה שגרם לסרוני לאי נוחות. במהלך הופעתו בפרק הפודקאסט של The Joe Rogan Experience כמה שבועות לאחר מכן, סרוני כינה את אליס "מתרומם", והוסיף שהוא לא רצה לומר זאת לאליס ישירות. אליס הביע את אכזבתו מהצהרותיו של סרוני בראיון ל-outsports.com.
כשדנו בניסיונותיו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לאסור על טרנסג'נדרים לשרת בצבא ארצות הברית בפרק הפודקאסט של The Fighter and the Kid, סרוני התנגד לכך שהמארח, ברנדן שאוב, ישתמש בכינויי נקבה כדי לתאר אישה טרנסית, והצהיר: "אני רק אומר, אם יש לך זין, אתה גבר".
מחלוקות > חסות Hoelzer Reich

עד 2009, סרוני היה אחד ממספר לוחמי MMA תחת חסות Hoelzer Reich, חברת חולצות הכוללת סמלים כמו צלב הברזל על החולצות שלה, שהמתנגדים הצהירו שהם דימויים נאציים. המותג נאסר על ידי ה-UFC בשנת 2009.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | נקודת שוויון 2 | תרמילאי בלגי |  |
| 2020 | הצדק של ספנסר | ביג בוי | קרדיט בתור קאובוי סרוני |
| 2020 | Puppy Love | דני |  |
| 2020 | קרב חייו | ג'ק |  |
| 2021 | The Outlaw Johnny Black | בוב |  |
| 2021 | נקמה מרה | פחדן בבנק |  |
| 2022 | הקומנדו | ריי |  |
| 2022 | אימה בערבה | ג'בדיה "ג'ב" מקאליסטר |  |
| 2024 | Place of Bones | מיינור ווילסון |  |
| TBA | Lights Out | קרטר |  |
| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פילדלפיה זורחת | עצמו | פרק 1 |
| 2017 | חסרי אלוהים | חבר כנופיה | 7 פרקים |
| 2017 | משמרת לילה | ניק | פרק 1 |
| 2020 | מגנום בלש פרטי | ריס | פרק 1 |
| 2022 | רשימת החיסול | שומר | פרק 1 |
ג'ייק הייגר

| --- | --- |

הייגר, אפריל 2014
 לידה:  24 במרץ 1982 (בן 42) פרי, אוקלהומה, ארצות הברית
 שם במה:  ג'ק סוואגר ג'ייק הייגר ג'ייק סטרונג
 משקל:  115 ק"ג
 גובה:  2.01 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  7 בספטמבר 2006 – 2024 (כ־17 שנים) 
 מאמנים:  Deep South Wrestling
 ליגות:  AEW
דונלד ג'ייקוב הייגר ג'וניור (באנגלית: .Donald Jacob Hager Jr; נולד ב-24 במרץ 1982) הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ייק הייגר הוא מתאבק ולוחם אמנויות לחימה משולבות אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה ג'ק סוואגר. כלוחם אמנויות לחימה משולבות, הוא מופיע בבלאטור כחלק ממחלקת משקל כבד.
הייגר למד באוניברסיטת אוקלהומה, שם היה אתלט בשני תחומי ספורט: פוטבול והיאבקות. הוא עשה הסבה להיאבקות במשרה מלאה בשנה השנייה ללימודיו ובשנת 2006 הוא קבע את כמות ההצמדות הגבוהה ביותר בעונה עם 30. לאחר מבחן קבלה, הייגר חתם על חוזה ב-WWE באמצע שנת 2006, שם החל להופיע תחת שם הבמה ג'ק סוואגר. במהלך התקופה שלו בארגון, הוא היה פעמיים אלוף עולם, כאשר החזיק פעם אחת באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE ופעם אחת באליפות העולם של ECW. הוא עזב את הארגון בשנת 2017 לאחר שהחליט שהוא רוצה להתחיל בקריירת אמנויות לחימה משולבות.
בשנת 2017, הוא חתם על חוזה בארגון בלאטור. נכון להיום, הוא מחזיק במאזן חיובי של 0–3 וקרב ללא תוצאה. כמתאבק, הוא הופיע במגוון ארגוני היאבקות לפני שחתם ב-AEW בשנת 2019. שנה קודם לכן, הוא הופיע בארגון ההיאבקות המקסיקני Lucha Underground, שבו הופיע תחת שם הבמה ג'ייק סטרונג ובו כיהן כאלוף האחרון אשר החזיק באליפות Lucha Underground. כמו כן, הוא המתאבק היחיד בהיסטוריה של הענף אשר החזיק באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE, באליפות העולם של ECW ובאליפות Lucha Underground.