stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זוגי (בלשנות)
סוגי הזוגי בעברית > זוגי מדומה (Pseudo Dual) > זוגי מדומה המציין ריבוי

הזוגי המדומה המציין ריבוי כולל את השמות המסתיימים בסיומת –יים, שהסמנטיקה שלהם היא של רבים לכל דבר (קרי 2 או יותר מ-2), בניגוד ליחיד. המוספית בשמות אלה אינה מייצגת את המספר 2 כלל. ולראיה, אין כל סתירה במשפטים הבאים:
לשולחן יש חמש רגליים. (אבל לא: *עברו מאז שלוש שנתיים)
כמה רגליים יש לעכביש? (אבל לא: *כמה יומיים לוקח לך?)
לשמות מקבוצה זו, כגון עיניים, אין צורת רבים אחרת, שאינה מסתיימת ב-יים (נניח: עיינות - צורה זו נכונה כשמדובר במעיין מים, אבל כשמדובר באיבר בגוף צורת הרבים היא עיניים בלבד), וצורת הזוגי המדומה היא-היא צורת הרבים הרגילה שלהם. רוב השמות בקבוצה זו הם חלקי גוף (של בני אדם או בעלי חיים) ואביזרים הקשורים אליהם, כגון: אוזניים, ברכיים, גפיים, ידיים, ציפורניים, שיניים, ירכיים, כנפיים, כתפיים, טלפיים, נעליים, עיניים, רגליים, שוקיים, שפתיים, לחיים, עפעפיים, קרניים, נחיריים, מגפיים, גרביים, מכנסיים, משקפיים ועוד.
מטבע הדברים, כיוון שחלקי גוף רבים מופיעים במציאות בזוגות, רבים מהשמות בקבוצה זו בכל זאת טומנים בחובם סמנטיקה זוגית במידה מסוימת, והיא זו שמלכתחילה גרמה לכך שצורת הרבים שלהם תיגזר כמו צורת זוגי. במילים אחרות, אפשר לטעון שמדובר כאן בזוגי דיאכרוני "קפוא", שמקורו בתקופה שבה הנטייה הזוגית הייתה חזקה יותר בשפה. לפי טענת גלינראט, הסיבה שאנו מפרשים מילים כמו רגליים דווקא על דרך הזוגי היא פרגמטית, ולא סמנטית. כלומר, אנחנו פשוט רגילים לדבר על אברי הגוף כעל ישות זוגית.
כתוצאה מכך, מתעורר קושי להסביר מדוע ישנם, מצד אחד, אברי גוף לא-זוגיים שהריבוי שלהם הוא זוגי מדומה, כמו: מעיים, ציפורניים ושיניים, ומצד שני, מדוע יש אברי גוף זוגיים שהריבוי שלהם רגיל – חלקם אף מקבילים אינטואיטיבית לאברים שנוטים על דרך הזוגי – כגון: מרפקים (ולא *מרפקיים), אישונים (ולא *אישוניים), גבות וכדומה.
רוב השמות בקבוצת הזוגי המדומה הם ממין נקבה (שורצולד2002). עובדה זו עשויה להסביר את הנטייה של דוברים להתייחס לשמות בסיומת זוגי כאל שמות ממין נקבה, גם כאשר מדובר בשמות ממין זכר (עובדה שברורה לאותם דוברים כאשר השם מופיע ביחיד). למשל, דוברים רבים אומרים: אופניים חדשות, משקפיים עגולות, אבל לא נשמע אותם אומרים *אופן חדשה או *משקף עגולה.
סוגי הזוגי בעברית > זוגי מדומה (Pseudo Dual) > זוגי מדומה מוחלט

הקבוצה של זוגי מדומה מוחלט כוללת שמות בעלי סיומת -יים, שאינה מייצגת מספר דקדוקי (בוודאי לא זוגי וגם לא בהכרח ריבוי). לפיכך, מתייחסת שורצולד למוספית –יים בקבוצה זו כאל צורן גזירה חסר כל קשר של נטייה לצורת היחיד וללא צורת רבים. כלומר, המילים בסיומת –יים בקבוצה זו מהוות לקסמות נפרדות ועצמאיות, וגזירתן באמצעות סיומת זו היא שרירותית. דוגמאות למילים בקבוצה זו: מאזניים (שאין לה צורת יחיד או רבים אחרת), שמות פרטיים כגון מחניים, אפריים ומצריים, תואר הפועל שבעתיים או בעצלתיים, ושמות עצם כמו צהריים, שמיים, ומים.
הערות שוליים

↑  Roman Jakobson. 1971. Selected Writings. Berlin: Walter de Gruyter.
↑  Gesenuis W.F.H, Hebrew Grammar, ed. By E. Kautzsch, trans. By A. E. Cowley, Oxford 1910, p. 244-247
↑  טורי גדעון. 1992. עלייתה ונפילתה של צורת הזוגי בלשון הספרות העברית החדשה. בתוך: ע' אורנן, ר' בן-שחר וג' טורי (עורכים), העברית שפה חיה, חיפה תשנ"ג, עמ' 118-101.
↑  גלינרט, אליעזר. 1976. הסופית -יים: דוגמה בהומונימיות תחבירית-לקסיקלית. בלשנות עברית חפ"שית. חוברת 10, תשל"ו. אוניברסיטת חיפה.
↑  שורצולד, אורה. 2002. פרקים במורפולוגיה עברית. האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב תשס"ב.
↑  שורצולד, אורה. 1996. מילים בסיומת +_יים בעברית: צורתן, יצירתן ושימושיהן. מחקרים בלשון העברית ובלשונות היהודים מוגשים לשלמה מורג, ירושלים תשנ"ו, עמ' 358-341.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4206916-6
חלב הלביאה

חֲלֵב הַלְבִיאָה היא מעשייה נודעת שמקורה במדרש שוחר טוב וגרסה מעובדת שלה נכנסה לספרו של חיים נחמן ביאליק ״ויהי היום״. מלבד המעשייה המקורית וגרסת ביאליק, הופק במסגרת סדרת הפלסטלינה הישראלית אגדות המלך שלמה של רוני אורן, פרק המבוסס על המעשייה. כמו כן, בסדרת הילדים "שלוש ארבע חמש וחצי" הופק פרק סביב הסיפור.
המעשייה כפי שסופרה במדרש שוחר טוב

מעשה היה במלך פרס שנטה למות. אמרו לו הרופאים אין לך רפואה עד שיביאו לך חלב לבייא ונעשה לך רפואה. ענה אחד מהם ואמר לו אם רצונך אלך אני ותן לי עשרה עזים. אמר לעבדיו ונתנו לו. הלך לגוב אריות והיתה שם לבייא אחת מינקת גוריה. יום ראשון עמד מרחוק והשליך לה אחת ואכלה. יום שני נתקרב לה מעט והשליך אחרת. וכן בכל יום ויום עד שהיה משחק עמה ולקח מחלבה והלך לו. וכשהיה בחצי הדרך ישן וראה חלום שהיו כל איבריו מהרסין זה עם זה. אמרו הרגלים אין בכל האיברים כמותנו שאם לא היינו אנו הולכין לא היה יכול להביא מן החלב. ענו הידים אין כמותנו שאם לא היינו אנו שחלבנו לא היה עושה דבר. העינים אמרו אנו למעלה מן הכל שאם לא היינו מראים לו את הדרך לא היה נעשה. ענה הלב ואמר אני למעלה מן הכל שאלמלא לא נתתי לו העצה לא הועיל כלום. ענה הלשון ואמר להם אם לא הייתי אני מה הייתם עושים. ענו לו כל האברים ואמרו לו לא יראת להדמות אלינו ואת סגורה ונתונה במקום חשך ואפלה. ועוד שאין בך עצם כשאר כל האברים. ענה להם הלשון ואמר היום תאמרו שאני מלך ושליט עליכם. שמע האיש את הדברים האלה ונתפחד והקיץ משנתו והלך לו לדרכו והגיע במקום ונכנס אצל המלך ואמר לו הא לך חלב כלביא. מיד קצף המלך וצוה לתלותו. וכשהיה הולך ליצלב היו כל האיברים בוכין. אמר להם הלשון הלא אמרתי שאין בכם ממש אם אני מציל אתכם תודו לי שאני מלך עליכם. אמרו לו הן. מיד אמר הלשון השיבוני אצל המלך והשיבוהו. אמר לו למה צוית לתלותי זו תורה וזו שכרה. אמר לו הבאת חלב כלביא לקרב מיתתי. אמר לו ומה איכפת לך ויהא לך רפואה ממנו. ועוד גם כן כי לבייא קורין אותה כלביא. לקחו ממנו ונסוהו ונמצא חלב לבייא. אמרו לו האיברים עכשיו אנו מודים לך שאתה אמרת האמת. הוי אומר (משלי יח כא) מות וחיים ביד לשון.
מוסר השכל

מוסר ההשכל הוא כי לדיבור עלולות להיות השלכות דרסטיות עד כדי חריצת גורל לחיים או למוות, כפתגם הנודע "חיים ומוות ביד הלשון", המבוסס על דברי שלמה: ”מָוֶת וְחַיִּים, בְּיַד-לָשׁוֹן; וְאֹהֲבֶיהָ, יֹאכַל פִּרְיָהּ.” (ספר משלי, פרק י"ח, פסוק כ"א).
חלזונות עתיקים

| חלזונות עתיקים |
| --- | --- |

תקופה
דבון–היום, כ-408,000,000–0 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: חלזונות עתיקים
שם מדעי
 Vetigastropoda ‏Salvini-Plawen, 1987
מאובן של חילזון מהמין Discohelix tunisiensis, מתצורת מטמור שבמכתש הגדול בישראל המתוארכת לאמצע תור היורה
חלזונות עתיקים או זיפניות (שם מדעי: Vetigastropoda) הוא ענף של חלזונות, שלעיתים מסווג כתת-מחלקה ולעיתים כעל-סדרה. ענף זה כולל כ-3,700 מיני חלזונות ימיים שחיים כיום ועוד מינים רבים שנכחדו. החלזונות בענף זה הם החלזונות העתיקים והפרימיטיביים ביותר, ובעלי היסטוריה אבולוציונית ארוכה שראשיתה עוד בתקופת הדבון (כ-400 מיליון שנה לפני זמננו). המינים בענף זה נמצאים בכל האוקיינוסים בעולם ובסביבות רבות: מאזור התהומות עד לאזור הכרית (גאות ושפל). מינים רבים שנכללו בעבר בסדרה חלזונות קדומים (Archaeogastropoda), שבוטלה בשל היותה פרפילטית (לא ענף), שויכו לענף זה.
תיאור

המאפיין העיקרי של ענף זה הוא מבנה מוצלב של לוחות הקונכייה. רבים מהם בעלי קונכייה עם חריצים או פתחים נוספים ומבנה פנימי מוצלב של לוחות הקונכייה.
צורת הקונכייה נעה מקונכיות מגדליות גבוהות לקונכיות כדוריות. המרקם על הקונכיות גם הוא מגוון ונע מקונכייה יחסית חלקה דרך קונכיות שבהם רואים בקושי את קווי הגדילה לקונכיות בעלות צלעות בולטות. פתח הקונכייה הוא בדרך כלל אליפטי ולעיתים קרובות משיק לציר הפיתול. לרוב המינים יש אופרקולום, מכסה קשיח על הרגל שסוגר את הקונכייה כאשר החילזון מתכנס לתוכה.
גודלם של החלזונות העתיקים נע בין 2 מילימטר ל-300 מילימטר (30 סנטימטר). רוב המינים בענף זה הם בעלי צבעים דהויים ואפרוריים, אך במספר קבוצות, כגון ה-Tricolioidea וה-Pleurotomarioidea, המינים מאופיינים בצבעים בהירים ומגוונים וקונכיות בוהקות.
לחלזונות יש זו משושי ראש וחוטם בולט המכיל את הפה. בצידי הגוף יש איברי חישה. בנוסף, יש להם חוסר סימטריה בחלק מאיבריהם הפנימיים.
זלקובה

ערך זה עוסק בסוג עץ. אם התכוונתם לעיר באוקראינה, ראו .
| זלקובה |
| --- | --- |
 עלה הזלקובה
מיון מדעי
על־ממלכה:: אאוקריוטים
ממלכה:: צומח
על־מערכה:: צמחי זרע
מערכה:: בעלי פרחים
קבוצה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: מישיים
סוג:: זלקובה
שם מדעי
 Zelkova ‏ספאש, 1841

זלקובה (שם מדעי Zelkova) היא סוג בעל שישה מינים של עצים נשירים במשפחת האולמוסים מישיים. העץ גדל באופן טבעי בדרום אירופה, בדרום-מערב אסיה ובמזרחה. העצים מגוונים בגודלם החל משיחים ועד לעצים בגובה של 35 מטרים.
עלי העץ נושרים בחורף וגדלים באביב ובקיץ, והם בעלי שוליים משוננים, אך - בניגוד לשאר עצי האולמוס - עם בסיס סימטרי לחוד העלה. פרי העץ הוא בית גלעין יבש דומה בצורתו לאגוז, והוא נוצר יחידי בכל עלה ועלה, בתוך הפטוטרת.
עץ הזלקובה דחוס ועל כן משמש לייצור רהיטים. חלק ממיני הזלקובה משמשים גם לצמחי נוי.
זניט פנזה

ערך זה עוסק במועדון כדורגל מהעיר פנזה. אם התכוונתם למועדונים נוספים בשם זניט, ראו .
מועדון הכדורגל זניט פנזה (Футбольный клуб Зенит Пенза) הוא מועדון כדורגל המשחק בליגה הרוסית השלישית וממוקם בעיר פנזה, שבמחוז פנזה, במחוז הפדרלי של הוולגה שברוסיה.
קבוצת הכדורגל של המועדון נחשבה לקבוצת הדגל של העיר פנזה והיא אחת מקבוצות הכדורגל הוותיקות ברוסיה. התמודדה בעבר בליגת הכדורגל המקצוענית.
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון האחד במאי בעיר פנזה המכיל 5,000 מושבים ובאצטדיון "זניט", המכיל 960 מושבים ושופץ ב-2016.
הישגים לפי עונה (משנת 1992)

| עונה | ליגה | מיקום | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | הליגה השנייה, אזור 4 | 13 |  |
| 1993 | הליגה השנייה, אזור 3 | 8 |  הודחה לליגה השלישית |
| 1994 | הליגה השלישית, אזור 5 | 7 |  |
| 1995 | הליגה השלישית, אזור 5 | 1 |  העפילה לליגה השנייה |
| 1996 | הליגה השנייה, אזור מערב | 20 |  הודחה לליגה השלישית |
| 1997 | הליגה השלישית, אזור 5 | 1 |  העפילה חזרה לליגה השנייה |
| 1998 | הליגה השנייה, אזור הוולגה | 9 |  |
| 1999 | הליגה השנייה, אזור הוולגה | 17 |  איבדה את מעמדה המקצועני |
| 2000 | הליגה השלישית, אליפות הוולגה | 8 |  |
| 2001 | הליגה השלישית, אליפות הוולגה | 1 |  |
| 2001 | הליגה השלישית, טורניר העפלה | 4 |  העפילה שוב לליגה השנייה |
| 2002 | הליגה השנייה, אזור הוולגה | 9 |  |
| 2003 | הליגה השנייה, אזור מרכז | 11 |  |
| 2004 | הליגה השנייה, מרכז | 12 |  |
| 2005 | הליגה השנייה, מרכז | 16 |  |
| 2006 | הליגה השנייה, מרכז | 17 |  |
| 2007 | הליגה השנייה, מרכז | 9 |  |
| 2008 | הליגה השנייה, מרכז | 10 |  הודחה לליגה החובבנית בשל בעיות כספיות |
| 2009 | הליגה השלישית, אליפות הוולגה | 1 |  |
| 2009 | הליגה השלישית, אליפות הוולגה, בית א' | 1 |  |
| 2009 | הליגה השלישית, אליפות הוולגה, טורניר גמר 1-8 | 4 |  חזרה לליגה השנייה |
| 2010 | הליגה השנייה, אזור מרכז | 8 |  |
| 2011/2012 | הליגה השנייה, מרכז | 14 |  |
| 2012/2013 | הליגה השנייה, מרכז | 6 |  |
| 2013/2014 | הליגה השנייה, מרכז | 10 |  |
| 2014/2015 | הליגה השנייה, מרכז | 5 |  |
| 2015/2016 | הליגה השנייה, מרכז | 7 |  |
| 2016/2017 | הליגה השנייה, מרכז | 11 |  |
| 2017/2018 | הליגה השנייה, מרכז | 13 |  איבדה את מעמדה המקצועני |
הישגים ותארים

אליפות העיר פנזה: 1936, 1937, 1939, 1945
הגביע הסובייטי: רבע גמר 1969
הערות שוליים

↑  Пензенский ФК "Зенит" не прекратит существование в случае перехода на любительский уровень
חפף ישראלי

| חפף ישראלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קרפיוניים
סוג:: Capoeta
מין:: חפף ישראלי
שם מדעי
 Capoeta damascina ‏ולנסיין, 1842

חֲפָף יִשרְאֵלִי (שם מדעי: Capoeta damascina) הוא דג ממשפחת הקרפיוניים. תפוצת מין זה בישראל, סוריה, דרום טורקיה ובנהרות הפרת והחידקל. צבעו אפרפר וגודלו כ-20 ס"מ בנחלים קטנים ועד 40 ס"מ בנהרות ובאגמים. דג זה תואר ב-1842 על ידי אשיל ולנסיין.
לחפף קשקשים רבים המכסים את רוב גופו. הבטן בצבע לבן. הדג ניזון בעיקר מאצות שאותן הוא מגרד מאבנים. בנוסף הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים. עונת הרבייה של החפף היא בחורף. לאחר שהנקבה מטילה את הביצים היא מכסה אותן בחול .
הערות שוליים

↑  חפף ישראלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  https://www.discus.co.il/he_IL/מגדיר/חפף.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים ובנושא המזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זינב בנת חוזימה

| --- | --- |

 לידה:  595 מכה, ערב הסעודית 
 פטירה:  626 (בגיל 31 בערך) אל-מדינה, Muhammad in Medina 
 מקום קבורה:  אל-מדינה
 כינויים נוספים:  "אם המסכנים", "אם המאמינים"
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  מוחמד (625–625)  Ubaydah ibn al-Harith (ערך בלתי־ידוע–624) 
 
זינב בנת חוזימה (בערבית: زينب بنت خزيمة; 596 – 626), אשר כונתה "אם המסכנים" (أم المساكين) ואם המאמינים (أم المؤمنين), הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, נביא האסלאם.
משפחתה

אביה היה חוזימה בן אלחארת' בן עבדאללה בן עמרו בן עבד אלמנאף בן הלאל בן עאמר בן צעצעה בן מעאוויה בן בכר בן הוואזן בן מנצור בן עכרמה בן ח'צפה בן קיס עילאן בן מדר בן נזאר בן מעד בן עדנאן.
אמה הייתה הנד בנת עוף בן זהיר בן חמאטה בן ג'רש בן אסלם בן זיד בן סהל בן עמרו בן קיס בן מעאוויה בן ג'שם בן עבד שמס בן וואיל בן אלע'ות' בן קטן בן עריב בן זהיר בן אלע'ות' בן אימן בן אלהמיסע בן חמיר בן סבא בן ישבב בן יערב בן קחטאן.
אחיותיה היו סלמא בנת עמיס, מימונה בנת אלחארת', לבאבה אלצע'רא, אסמא בנת עמיס.
בעלה הראשון היה טופייל בן חארת', אף על פי שיש הגורסים כי הוא היה חוסיין בן חארת'. ישנה מחלוקת לגבי האופן שבו הסתיימו הנישואים הראשונים שלה, כשחלק מההיסטוריונים גורסים כי היא התגרשה, בעוד אחרים טוענים כי היא התאלמנה. בעלה השני היה עוביידה אבן אלחארת', אחיו של בעלה הראשון. עוביידה נפטר בשנת 624. בעלה השלישי היה עבדאללה בן ג'חש, אשר נפל בקרב אוחוד. בעלה הרביעי היה מוחמד.
פטירתה

זינב נפטרה בשנת 629, ונקברה באל-מדינה.
הערות שוליים

↑  About: Zaynab bint Khuzayma, dbpedia.org
↑  Zaynab bint Jahsh, www.knigozal.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: zeyneb-bint-huzeyme
חוזה פריז (1802)

חוזה פריז הוא הסכם שנחתם ב-25 ביוני 1802 בין הרפובליקה הצרפתית הראשונה (שהייתה תחת שלטונו של נפוליאון בונפרטה) לבין האימפריה העות'מאנית (שהייתה תחת שלטונו של סלים השלישי). צורתו הסופית של ההסכם הראשוני שנחתם בפריז ב-9 באוקטובר 1801, הביא לסיום מסע נפוליאון בארץ ישראל והביא את היחסים של צרפת והאימפריה העות'מאנית לסטטוס קוו שלפני המלחמה. באמנה זו, האימפריה העות'מאנית אימצה גם את הסכם אמיין, הסכם השלום שנתחם בין צרפת לבין בריטניה ב-25 במרץ 1802, שבאה בעקבות כניעת הכוחות הצרפתיים לבריטים באלכסנדריה שבמצרים.
היחסים שבין האימפריה העות'מאנית לבין צרפת היו מתוחים עם הרכישה הצרפתית של האיים היוניים ב-1797, והתעמולה האנטי-עות'מאנית שהפיצו סוכנים צרפתים בבלקן. כאשר פלשו הצרפתים למצרים, ב-9 בספטמבר 1798, הכריזה האימפריה העות'מאנית על מלחמה עם צרפת. לאחר מכן, ב-23 בדצמבר 1798, האימפריה העות'מאנית חתמה על הסכם ברית עם רוסיה. זו הייתה תחילתה של הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה. במהלך המלחמה, איי יוון נכבשו מחדש על ידי האימפריה העות'מאנית עם עזרה מרוסיה.
האמנה השתמשה בשלושה לוחות שנה: לוח השנה המהפכני בצרפת, הלוח המוסלמי והלוח הגרגוריאני. מהצד הצרפתי, שארל-מוריס דה טליראן חתם על האמנה. מהצד העות'מאני, מחמד סייד גליפ פאשה (אנ') חתם על האמנה. לאחר ההסכם, האימפריה העות'מאנית שמרה על יחסים טובים עם צרפת.
לקריאה נוספת

Roger Dufraisse et Michel Kerautret, La France napoléonienne. Aspects extérieurs, 1799-1815, Seuil, Paris, 1999. ISBN 2-02-023900-0, BnF 37057285.
חוזה פריז (1900)

ערך זה עוסק בחוזה משנת 1900. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
חוזה פריז (בצרפתית: traité de Paris) הוא חוזה שנחתם ב-27 ביוני 1900 בין הרפובליקה הצרפתית השלישית ובין ממלכת ספרד בנוגע לחבל ריו מוני (בגינאה המשוונית המודרנית).
על פי החוזה, אזור ריו מוני נותר נקי מסכסוכים. ספרד קיבלה רק 26,000 קילומטרים רבועים, במקום ה-300,000 שהיא ביקשה בתחילה. בנוסף, צרפת קיבלה את זכות הראשונים לתביעת בעלות על השטח במקרה שהכוחות הספרדיים יחליטו לנטוש את האזור.
הערות שוליים

↑  William Gervase Clarence-Smith, 1986 "Spanish Equatorial Guinea, 1898-1940", in The Cambridge History of Africa: From 1905 to 1940 Ed. J. D. Fage, A. D. Roberts, & Roland Anthony Oliver. Cambridge: Cambridge University Press>"Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-02-20. נבדק ב-2013-09-23. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טרואר

טרואר של כרם גרמני המתאפיין במדרון תלול, קרבה לנהר והרכב קרקע ייחודי
טרואר (בצרפתית: Terroir) הוא מונח המתאר מכלול של תנאי סביבה לגידול חקלאי. מקור המונח הוא במילה "Terre" - "אדמה" בצרפתית - אך הוא כולל לא רק את אופי האדמה (הרכבה, הקושי שלה, כושר הספיגה שלה וכו') אלא גם את האקלים לפרטיו, שיפוע המדרונות, ובעלי חיים וצמחים במרחב הגידול.
במקורו היה המונח בשימוש לאפיון סביבות הגידול של יין, קפה ותה, ולתמצות כל השפעת הגאוגרפיה על טעמו ואיכותו של המוצר הסופי. המונח יכול להיתרגם בחופשיות כ"הרגשה של מקום" שמתבטאת באיכויות מסוימות, וסכום כל ההשפעות שיש לסביבה על ייצור המוצר. בשפה האנגלית מושג זה קיים רק באופן מושאל מצרפתית. מושג הטרואר הוא הבסיס למערכת שמות היין הצרפתית שהייתה לדוגמה למערכות בקרת שמות יין בעולם כולו. ההנחה הבסיסית היא שהאדמה בה הענבים גדלים מעניקה איכות ייחודית קשורה לאותו אזור. מידת ההשפעה ומהות התוכן של הטרואר הם נושאים לדיון מתמשך בתעשיית היין.
מושג הטרואר התפתח משך מאות שנים של ייצור יין בצרפת, תוך ההבחנה מה גרם לשוני הגדול בין יינות מאזורים שונים, כרמים שונים או אפילו אזורים שונים באותו הכרם. הצרפתים החלו לגבש את מושג הטרואר כדרך לתאר את המאפיינים הייחודיים של מקום מסוים המשפיעים ומעצבים את היין המיוצר שם. הרבה לפניהם, יצרני היין של העולם העתיק כבר פיתחו תפיסה הגורסת שלאזורים שונים יש את האפשרות לייצר יינות מיוחדים ושונים, אפילו מאותם זני הענבים. ביוון העתיקה נהגו לסמן על הכדים את האזור ממנו ייצרו את היין, ואזורים מסוימים קיבלו מוניטין מיוחד בזכות איכות היין שלהם. במשך רוב הזמן, אזור בורגון היה מעובד בידי חברי המסדרים הבנדיקטינים והציסטרציאנים, שהיו משכילים ומסודרים. בהיותם בעלי שטחי אדמה נרחבים, יכלו הנזירים לבצע הבחנות בקנה מידה גדול בקשר להשפעות של סוגי קרקע שונים על היין המיוצר. כמה אגדות הגיעו עד לתיאור של נזיר ה"טועם" את הקרקע.
זמאו

במיתולוגיה הרומנית, זמאו (בכתיב לועזי: Zmeu; ברבים: "זמאי", zmei; בנקבה: "זמאואיקה" zmeoaică; ברבות: "זמאואיצ'ה", zmeoaice) הוא יצור אגדי על טבעי-ורב כוח, בדומה לבאלאור. אך להבדיל ממנו, הזמאו מופיע לעיתים בדמות אדם. בדרך כלל הזמאו חוטף בחורות יפות, כמו אילאנה קוסנזאנה ומפסיד במלחמה עם פט פרומוס. לפעמים יש משפחות שלמות של "זמאי".
מקור השם במילה הסלאבית "זמיי", שפירושה נחש.
ראו גם

זמיי
זניצה

מבנה בית הכנסת בזניצה אשר הוסב למוזיאון
זניצה (בבוסנית: Zenica, ‏האזנהקובץ:Sh-Zenica.oga‏Ⓘ‏) היא העיר הרביעית בגודלה בבוסניה והרצגובינה, ובירת קנטון זניצה-דובוי. העיר שוכנת באזור הררי לגדת נהר בוסנה, וממוקמת במרכז המדינה כ-70 קילומטרים צפונית לבירה סרייבו.
היסטוריה

במקום קיים היה יישוב עוד מתקופת האימפריה הרומית, ובימי הביניים הוא הפך למרכז כלכלי וצבאי חשוב. בעיר נשארו מספר שרידים מתקופה זו כגון מבצר וראנדוק. ב-1436 ניתן לעיר השם זניצה. ב-1468 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית וזניצה נותרה בחזקת העות'מאנים עד 1878, עת סופחה בוסניה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. האזור הועבר לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה זניצה בשטחי יוגוסלביה וב-1992, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה.
הקהילה היהודית

במהלך המאה ה-18 החלה התיישבות יהודים בעיר. ב-1903 נחנך בית הכנסת בזניצה, והוא שכן בעיר העתיקה (סארה צ'ארשיה). ב-1910 מנתה הקהילה 294 נפשות וב-1921 התגוררו בזניצה 210 יהודים. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בזניצה 195 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים ובהמשך הם גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ. מספר מועט של ניצולים חזרו להתגורר בעיר, אך לא חודשה הפעילות הקהילתית. ב-1968 התגוררו בזניצה 30 יהודים.
ערים תאומות

לזניצה תשע ערים תאומות:
גרמניה גלזנקירכן, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה
רומניה חונדוארה, רומניה
טורקיה אוסקדר, טורקיה
טורקיה קרשיאקה, טורקיה
סלובניה קראן, סלובניה
שוודיה לולאו, שוודיה
קזחסטן טמירטאו, קזחסטן
איטליה פיורנצולו ד'ארטה, איטליה
הונגריה זאלאגרסג, הונגריה
הערות שוליים

↑  הקהילה  היהודית בזניצה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 157.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4227278-6  MusicBrainz: a41c0546-fcce-4a7f-9182-d5b94d38025b  NKC: ge567744  VIAF: 243066364   WorldCat (עם VIAF): 243066364
ונדל וויילד

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "ונדל וויילד" (לא פורסם) מאת הנרי סליק וקליי מקלאוד צ'פמן
 בימוי:  הנרי סליק 
 הופק בידי:  הנרי סליק אלן גולדסמית-ויין ג'ורדן פיל וין רוזנפלד
 תסריט:  הנרי סליק ג'ורדן פיל
 מדבבים:  קיגן-מייקל קיי ג'ורדן פיל ליריק רוס אנג'לה באסט ג'יימס הונג סם זלאיה תמרה סמארט סימה וירדי רמונה יאנג וינג ריימס
 מוזיקה:  ברונו קולה 
 צילום:  פיטר סורג
 אנימטור:  פבלו לובטו
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  נטפליקס אנימציה Monkeypaw Productions Gotham Group Principato-Young Entertainment
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בספטמבר 2022 (פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו) 21 באוקטובר 2022 (הפצה בבתי קולנוע) 28 באוקטובר 2022 (נטפליקס)
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  פנטזיה אפלה, סרט אימה, סרט קומדיה, קומדיית אימה, סרט שטני 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ונדל וויילד (באנגלית: Wendell & Wild) הוא סרט אימה אמריקאי המונפש בהנפשת סטופ מושן, שבוים על ידי הנרי סליק על פי תסריט שכתב יחד עם ג'ורדן פיל, ומבוסס על ספרם באותו השם של סליק וקליי מקלאוד צ'פמן, שלא יצא לאור. בסרט מככבים קיגן-מייקל קיי ופיל כוונדל וויילד, ולצדם ליריק רוס, אנג'לה באסט, ג'יימס הונג, סם זלאיה, תמרה סמארט, סימה וירדי, רמונה יאנג ווינג ריימס בתפקידי משנה. הסרט הוא סרטו העלילתי הראשון של סליק מאז ביים את "קורליין ודלת הקסמים" בשנת 2009.
בכורת הסרט התקיימה במהלך פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2022, והוא עלה לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-21 באוקטובר 2022, לפני שעלה לשירות "נטפליקס" ב-28 באוקטובר 2022.
תקציר העלילה

שני אחים-שדים ערמומיים בשם ונדל וויילד, מתגייסים לעזרתה של קאט אליוט בת ה-13, אותה הם מתחמנים על מנת שתזמן אותם לארץ החיים.
צוות המדבבים

קיגן-מייקל קיי – ונדל
ג'ורדן פיל – ויילד
ליריק רוס – קאט אליוט
אנג'לה באסט – האחות הלי
ג'יימס הונג – האב בסטס
סם זלאיה – ראול
תמרה סמארט – סיובאן
סימה וירדי – סלואן
רמונה יאנג – סוויטי
וינג ראמס – באפלו בלצר
מישל מריאנה – האחות דיילי / האחות שינסטראפ
בנוסף, נמסר על ליהוקם של נטלי מרטינז, טנטו קרדינל, יגאל נאור, גארי גייטווד, גבריאל דניס, דייוויד היירווד ומקסין פיק לתפקידים שטרם פורסמו.
הפקה > פיתוח

ב-3 בנובמבר 2015, נמסר כי הבמאי הנרי סליק שוקד על פיתוח סרט בהנפשת סטופ מושן בשם "ונדל וויילד", שיתבסס על סיפור מקורי פרי עטו ובו יככבו קיגן-מייקל קי וג'ורדן פיל. ב-14 במרץ 2018, נמסר כי זכויות פיתוח והפצת הסרט נרכשו על ידי שירות הזרמת המדיה "נטפליקס". בריאיון שהתקיים ביולי 2019, קיי תיאר את תהליך הדיבוב, בו "ג'ורדן ואני נכנסנו ועשינו סשן בתאי הקלטה, אני יושב ומסתכל על ג'ורדן וזורמים הרבה רעיונות, אנחנו עורכים אחד את השני כדי לשמור על תחושת האורגניות. בדרך כלל הרעיונות נשארים על רצפת חדר העריכה כשאתה מוצא את הקולות ורוצה קצת עידון – קצת קצב. בילינו הרבה זמן עם סצנה ראשונית שהנרי כתב העוסקת בגילוי הדמויות ובמסגרת הסצנה. ואז הוא משתמש בזה כהשראה להמשיך לכתוב". על עיצוב בובות הסטופ מושן היה אחראי פבלו לובטו. ב-4 ביוני 2020, נמסר כי על הלחנת הסרט יהיה אמון ברונו קולה. ב-14 במרץ 2022, נחשף צוות השחקנים המלא על ידי נטפליקס באמצעות יוטיוב.
הפקה > הנפשה

בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית, תהליך הנפשת הסרט התבצע בעבודה מרחוק. בריאיון שהתקיים ב-8 באוקטובר 2020 ב"הוליווד ריפורטר", פירטה מפיקת הסרט, אלן גולדסמית'-וין, על הפקת הסרט: "אנחנו באמצע ההפקה בפורטלנד, אורגון, שם הצוות שרד את השרפות, את הקורונה, והמון תסיסה פוליטית וחברתית. זה היה סרט מאתגר מאוד." על עבודת העריכה היה אמון רוברט אניץ', ועל עבודת הצילום, צלם הקולנוע פיטר סורג. טרם ידוע מתי הסתיימה הפקת הסרט, אך נכון לפברואר 2021, היא עוד נמשכה.
הפצה

בכורת הסרט התקיימה במהלך פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2022, והוא עלה לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-21 באוקטובר 2022, לפני שעלה לשירות "נטפליקס" ב-28 באוקטובר 2022. במקור, הודיעה "נטפליקס" על הפצת הסרט בשנת 2021. עם זאת, ב-18 ביולי 2019, הודיע קיי הודיע כי הסרט יופץ בשלהי 2020. ב-14 בינואר 2021, חשף מנכ"ל נטפליקס, טד סרנדוס, כי הסרט יופץ "בשנת 2022 או מאוחר יותר",על מנת לעמוד בקריטריונים שהציבה לעצמה, במסגרתן היא תפיץ שישה סרטים מונפשים לשנה. עוד נמסר כי חברת ההוצאה לאור "סיימון ושוסטר" תעבד את תסריט הסרט לרומן באורך מלא לקראת הפצת הסרט.
הסרט זכה לסיווג צפייה PG-13; מה שהופך אותו לסרט ה-PG-13 הראשון של סליק מאז ביים את הסרט "מונקיבון" (2001).
זמאן

| --- | --- |

 תדירות:  עיתון יומי
 סוגה:  חדשות
 פורמט:  ברלינר
 בעלים:  Feza Publications 
 עורך ראשי:  Ekrem Dumanlı 
 תאריכי הופעה:  1986–2016 (כ־30 שנה) 
 שפה:  טורקית
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 http://www.zaman.com.tr/
 
זמאן (בטורקית: Zaman) הוא עיתון יומי טורקי מרכזי שנוסד בשנת 1986. בתחילה תמך העיתון במפלגת הצדק והפיתוח הטורקית, אך בהדרגה הפך לביקורתי יותר ויותר כלפי המפלגה ובפרט כלפי נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן. בשנת 2014 תפוצת העיתון עברה את הרף של מיליון העתקים.
בעיתון היו מהדורות ב-10 שפות כולל Today's Zaman באנגלית. החל משנת 1995 הייתה גרסה ממוחשהת.
ב-4 במרץ 2016 נלקחה השליטה על העיתון בידי ממשלת טורקיה, צעד שספג גינוי מצד פעילים רבים וכלי תקשורת בינלאומיים.. ביולי 2016 העיתון נסגר.
הערות שוליים

↑  כתבה על השתלטות ממשלת טורקיה על עיתון "זמאן" באתר ה-BBC
רויטרס, צרפת: תפיסת העיתון זמאן – מהלך בלתי מקובל, באתר nrg‏, 7 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4844558-7  LCCN: no2010189174  VIAF: 176506213   WorldCat (עם VIAF): 176506213 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיתונים ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.