stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולאי אוגארקוב
ביוגרפיה

אוגארקוב נולד ב-30 באוקטובר 1917 למשפחת איכרים בכפר מולוקובו שבמחוז טבר. ב-1931 הוא נסע למזרח הרחוק הרוסי שם שרת אחיו בצבא האדום. באפריל 1933 הוא חזר לרוסיה ועבד כרואה חשבון למשך שנה. לאחר מכן למד בבתי ספר להנדסה. ב-1938 הוא התגייס בעצמו לצבא האדום ולמד באקדמיה להנדסה צבאית. ב-1941 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת כמהנדס צבאי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שרת כמהנדס צבאי במלחמת ההמשך, מתקפת פטאסמו-קירקנס, המצור על בודפשט ומתקפת וינה. במהלך הקרבות בווינה הוא נפצע, ועד סיום המלחמה שהה בבית חולים צבאי.
לאחר המלחמה שרת בתפקידי מטה בכירים בקרפטים ובמזרח הרחוק. ב-1957 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הוא סיים את לימודיו ב-1959 ומונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20 של המשמר שהוצבה בגרמניה המזרחית. בדצמבר 1961 הוא מונה לראש מטה וסגן מפקד המחוז הצבאי הבלארוסי. בדצמבר 1965 הוא מונה למפקד המחוז הצבאי וולגה. באפריל 1968 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי. במרץ 1974 הוא מונה לסגן שר ההגנה של ברית המועצות. ב-8 בינואר 1977 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-14 בינואר הוענקה לו דרגת מרשל ברית המועצות.
הוא היה מתנגד חריף לפלישה הסובייטית לאפגניסטן, וניהל ויכוחים בעניין עם חברי הפוליטביורו. עם זאת, דעתו לא התקבלה והפלישה לאפגניסטן יצאה לפועל והפכה לאסון. ב-1981 הוא הוביל את מבצע "Zapad-81", שהיה המבצע הצבאי הגדול ביותר של הצבא האדום מאז מלחמת העולם השנייה. בספטמבר 1984 הוא הודח מתפקיד הרמטכ"ל ומונה למפקד פיקוד המערב. לאחר פירוק ברית המועצות הוא מונה ליועץ מיוחד לשר ההגנה. הוא נפטר במוסקבה ב-23 בינואר 1994.
מון נייט

ערך זה עוסק בגיבור על מבית מארוול. אם התכוונתם למיני-סדרה באותו השם, ראו .
| --- | --- |

מון נייט, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Moon Knight Vol.3 #3 מאוגוסט 2006, אמנות מאת דייוויד פינץ' ודני מיקי.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Werewolf by Night #32 (אוגוסט 1975)
 יוצרים:  דאג מנץ' דון פרלין
 גילום הדמות:  אוסקר אייזק - (מון נייט)
 מידע
 שם אמיתי:  מארק ספקטור
 כינויים:  ג'ייק לוקלי, סטיבן גראנט, יצחק טופול, צלבן חצי הסהר, לגיונר ירחי, בולזאיי, מיסטר נייט
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  שיקגו 
 כוחות:  חסינות בפני התקפות מנטליות, ריפוי מואץ, חסינות מוגברת לכאב, אתלט וצלף אמן, מומחה באמנויות לחימה, קרב פנים אל פנים, שימוש בכלי-נשק וירי, מצטיין בכישורי התחזות, הסתגלות ובילוש, מחזיק במגוון כלי נשק מסורתיים וטכנולוגיים, כוח ומהירות על אנושיים לאור ירח, ריפוי עצמי, ראיית לילה, הליכת צללים (יכולת להיות כמעט בלתי נראה בצל), ראייה אסטראלית המאפשרת לו לראות יצורים שלא נגלים לבני אדם רגילים
 חבר בקבוצה:  בני חצות
 חבר לשעבר בקבוצה:  שותף של ז'אן-פול דושאמפ CIA האוונג'רס מהחוף המערבי דפנדרס חיל הנחתים האמריקני אבירי מארוול האוונג'רס הסודיים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אליאס (אב, מת) רנדל ספקטור (אח, מת)
 אויבים:  Bushman, Black Spectre 
 
מון נייט (באנגלית: Moon Knight, בתרגום לעברית: אביר הירח) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Werewolf by Night #32 מאוגוסט 1975 ונוצרה על ידי הכותב דאג מנץ' והמאייר דון פרלין.
מון נייט הוא האלטר אגו של מארק ספקטור, בנו ההפכפך והבלתי צפוי של רב יהודי-אמריקאי משיקגו, אילינוי. בבגרותו, ספקטור בילה את זמנו כמתאגרף במשקל כבד, התגייס לחיל הנחתים האמריקני, ובסופו של דבר הפך לשכיר חרב. אחרי שכמעט נהרג, ספקטור קיבל הזדמנות שנייה מאל ירח מצרי. הוא ניצל, התעטף בתכריכיו, וכך הפך למון נייט. דמותו של מון נייט מדורגת במקום ה-89 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
ביוגרפיה בדיונית > סיפור מקורו, הפיכה למון נייט

אביו של ספקטור, רב בשם אליאס, נמלט מגרמניה כאשר אדולף היטלר פלש לצ'כוסלובקיה. מארק ספקטור עצמו נולד בארצות הברית, ואמו מתה זמן קצר לאחר מכן. ספקטור סירב ללכת בדרכו של אביו, בטענה שלא הבין מדוע הוא לא נלחם באלו הרודפים אחריו. בילדותו התחיל לפתח בעיית זהות דיסוציאטיבית וגרם ליצירת זהויות חדשות בשם סטיבן גרנט וג'ייק, שהובילו את אביו לאשפז אותו במוסד לחולי נפש עד למותו. ספקטור נוכח בהלווייתו של אביו, ממנה ברח כששמע קול בראשו. מאוחר יותר התגייס לחיל הנחתים האמריקני, וכעבור שנתיים בשירות הנחתים הפך לסוכן שטח של ה-CIA. שם הוא עבד עם אנשים העתידים להתעמת מולו בעתיד, ביניהם ויליאם קרוס ואחיו, רנדל. רנדל הרג את חברתו של ספקטור עם גרזן כדי למנוע ממנה לחשוף מזימת סחר לא-חוקי כלי נשק, ובתגובה ספקטור זרק עליו רימון יד והותיר אותו למות. כשעזב את ה-CIA נעשה ספקטור לשכיר חרב. הוא התיידד עם טייס צרפתי בשם ז'אן-פול דושאמפ, לו הוא קורא בשם החיבה "פרנצ'י".
כשהשניים החלו לעבוד במצרים עבור שכיר החרב האפריקאי הסדיסט ראול בושמן, שסחט את ד"ר פיטר אלראון כדי לגלות את מיקומו של קבר פרעה עתיק. הארכאולוגים חושפים בקבר מקדש עתיק שבתוכו מספר ממצאים עתיקים, ביניהם פסל של אל הירח המצרי ח'ונסו. בושמן הורג את אלראון מתוך מטרה לבזוז את אתר החפירות, ובתגובה ספקטור מאתגר את בושמן לדו-קרב, אך הוא מובס ונותר לקפוא בטמפרטורות הנמוכות של הלילה. מרלין אלראון וחברי הצוות הביאו את ספקטור חזרה למקדש, שם הוא נותר חסר אונים אל מול הפסל של ח'ונסו, וליבו מפסיק לפעום. ח'ונסו מופיע אליו בחיזיון ומציע לו הזדמנות שנייה בחיים אם הוא יקבל על עצמו להיות אווטאר של האל המצרי. ספקטור מתעורר, מתעטף בתכריכים הכסופים העוטפים את פסלו של ח'ונסו, ופוגע בחברי הצוות של בושמן. הוא חוזר לאמריקה עם מרלין, פרנצ'י והפסל של ח'ונסו.
ספקטור מחליט להפוך ללוחם בפשע, יוצר לעצמו תלבושת כסופה המתבססת על התכריכים, והופך למון נייט (אביר הירח). הוא יצר לעצמו עוד שתי זהויות: משקיע בשם סטיבן גראנט, ועל מנת לאסוף מידע, נהג מונית בשם ג'ייק לוקלי. ארבע זהויות נפרדות - מארק ספקטור, מון נייט, סטיבן גראנט וג'ייק לוקלי - גרמו ללחץ נפשי גדול על ספקטור, שאישיותו המקורית נמוגה בהדרגה. כג'ייק לוקלי הוא פיתח רשת מודיעין שכללה חסר בית בשם ברטרנד קראולי, בעלת דיינר בשם ג'ינה ג'ונסון, ושני בניה המתבגרים.
עבודתו הגדולה הראשונה של ספקטור כשכיר החרב מון נייט הגיעה כאשר ארגון "הוועדה" שכר אותו ללכוד אדם זאב בשם ג'ייק ראסל. ספקטור הצליח, אך כאשר גילה כי הוועדה מתכננת להפוך את אחותו של ראסל לאשת-זאב ולהשתמש בשניהם כנשק, עזר לראסל בקרב נגד הוועדה.
ביוגרפיה בדיונית > המשך פעולותיו, האוונג'רס מהחוף המערבי

ספקטור התמודד עם מספר נבלי-על שונים בטרם הצטרף לקבוצת דפנדרס בקרב נגד קבוצת זודיאק. הוא הציל את הדבר מויליאם קרוס/קרוספייר, וחבר לספיידרמן נגד השודד המחופש וציקלון המקורי. אחיו התגלה בחיים כרוצח סדרתי בשם איש-הגרזן, המבקש נקמה באחיו. כמון נייט רכש לעצמו ספקטור אויבים רבים, חלקם אנושיים, דוגמת רוצח סדרתי הטובח בחסרי בית בניסיון נואש למציאת אביו. הוא נפגש עם בושמן לקרב חוזר, ונהדף בידי בעל-ברית של בושמן בשם "איש החצות". כוחותיו התגלו כפסיכולוגיים כאשר איש החצות הרס את פסל ח'ונסו, ומרלין החליפה אותו בהעתק. מאויביו הנוספים נמנים הטלפת מורפיאוס שעבר ניסויים בידי אחיה של מרלין, וכן מועמד מושחת לראשות עיריית ניו יורק הפועל בסתר כנבל "בלאק ספקטר".
בעקבות קרב נגד הזבוב, ספקטור שותק ברגליו, אך התאושש ואירח בגופו את רוח אחד מכוהניו של ח'ונסו, והוא סייע לו לאזן את אישיויותיו הרבות. ניסיון זה כשל וספקטור סבל מהתמוטטות עצבים שהובילה אותו לנטוש את כל זהויותיו השונות ולהשתקע עם מרלין. הוא מכר את פסל ח'ונסו לגלריה בפריז, אך חזר לדרכיו הקודמות עקב חיזיון. מרלין עזבה אותו בטענה שהיא אינה מסוגלת לסבול את התנהגותו הסכיזופרנית. בעמק המלכים פגש ספקטור בשלושה כוהני ח'ונסו, שאמרו לו כי ח'ונסו בחר בו כאלופו הארצי, והעניקו לו כלי נשק חדשים. מאוחר יותר הבין ספקטור כי ח'ונסו משפיע עליו ללא ידיעתו.
אחרי שהציל כמה מחבריהם אשר הועברו בזמן למצרים העתיקה, הצטרף ספקטור לקבוצת האוונג'רס מהחוף המערבי. בהדרכתו של ח'ונסו עיצב הוקאיי ארסנל כלי נשק חדש לשימושו של ספקטור. כחבר הקבוצה הוא פיתח קשר רומנטי עם טייגרה, שהוזנח על ידו לצורך משימות הצוות. כעבור זמן מה פרצה מחלקות בין חברי הקבוצה לאחר שהתגלה כי אשתו של הוקאיי מוקינגבירד, נטשה את פנטום ריידר המקורי למות, אם כי אחרי שתקף אותה מינית. ספקטור, טייגרה ומוקינגבירד עזבו את הצוות, ונלחמו בהוד התפתחותו לצד גוליית ונאבקו במשמרת הלילה. כאשר התייעצו עם דיימון הלסטרום על רוחו של פנטום ריידר הרודפת את מוקינגבירד, גילה ספקטור כי ח'ונסו שוכן בנשמתו, והוסר ממנו בידי הלסטרום.
משוחרר מנוכחותו של ח'ונסו, ספקטור עזב את פעילותו בלוחמה בפשע לצד גיבורי-על, וכן ויתר על כלי הנשק של הכוהנים. כשחזר לניו-יורק, הוא התאחד עם מרלין וחזר ללחימה בפשע יותר אנושי. הוא גילה כי ג'ף ויילד, בנו של איש החצות, ניסה לתפוס את מקומו של מון נייט בזמן שהותו בחוף המערבי. הם נלחמו יחדיו בפשע, עד שויילד נהרג לכאורה בקרב נגד האימפריה הסודית. האימפריה הסודית הפכו את ויילד לחייל קיבורג, שהאשים את ספקטור במותו של אביו. מקרים נוספים הובילו לקרב בין האימפריה הסודית למון נייט, ספיידרמן, המעניש, דארקהוק וחברי הלוחמים החדשים נייט טראשר ונובה. ויילד נהרג כשנמחץ מתחת להריסות המפקדה המתפוררת של האימפריה הסודית.
ספקטור עבר חוויית סף מוות שאחריה גילה כי אחיו שרד ומנסה לתפוס את מקומו כאלופו של ח'ונסו. כשאדו נייט, רנדל הצליח לגזול מספקטור את כוחותיו באופן זמני, אך ספקטור הביס אותו בעזרת המעניש. ספקטור שדרג את ציודו ללא הפסק, וציפה את שריון הקוולאר שלו וחיציו באדמנטיום. כמו כן, הוא פתח את חברת ספקטורקורפ לתחזוק דמותו החיצונית. כחלק מאירועי "מלחמת האינסוף", ספקטור התמודד עם כפיל שלו, מונשייד (Moonshade, "צל ירח") שנוצר על ידי המאגוס, אישיותו הרעה של אדם וורלוק. אישיות "האלה" של וורלוק בחרה בספקטור כאדם הרוחני ביותר על פני כדור הארץ, הודות לחוויות סף-המוות שלו ומסירותו לח'ונסו.
ספקטור נהרג כאשר הנבל סת פלקון תקף את ספקטורקורפ עם וירוס מחשבים שגרם להתמוטטות מטה החברה.
ביוגרפיה בדיונית > החייאה נוספת, מלחמת אזרחים

ח'ונסו הקים את ספקטור לתחייה, הפעם כדי להתמודד מול בושמן, בלאק ספקטר ומורפיוס. השלושה ניסו לפרק את ועידת השלום של האומות המאוחדות בעזרת פסל של סת, אך ספקטור מנע זאת בכך שהשמיד את הפסל. ה-CIA ניסו להתנקש בחייו של ספקטור, וזאת כי ידע "יותר מדי" על תוכניות שטיפת המוח שלהם, וניצל בסיועה של אחד מאהובותיו. הוא סייע לפנתר השחור במסעו להתמזגות עם בסת במימד הרוחות אף על פי שנייטמר ניסה להתחזות לח'ונסו על מנת להסיטם מן המטרה, ח'ונסו האמיתי עזר להם לסיים את המסע. איש הדלת מקבוצת "אלופי האגמים הגדולים", אשר חיפש דם חדש לקבוצה אחרי מותה של דינה סואר וניסיונות ההתאבדות החוזרים של מיסטר אימורטל, פנה אל ספקטור. עם זאת, במחשבה שאיש הדלת הוא איש החצות, ספקטור התקיפו ויצר קרב.
למרות חוסר האמון שלו בצוותים, ספקטור הצטרף לקבוצה שמטרתה להביא את המעניש למשפט צדק. זאראן אדון הנשקים פצע את ספקטור קשה וגרם לפיצוץ מטה הקבוצה, וללא כסף, התלהבות ובריאות, ספקטור פרש מלחימה בפשע. כשחזר לפעול כמון נייט, הרג ספקטור את בושמן בקרב, אם כי ברכיו נשברו. נכה ומדוכדך, ספקטור התדרדר לאלכוהוליזם וסמים, ולא השתתף במלחמת האזרחים על אף ששני הצדדים ניסו לגייס אותו. ספקטור התאושש, עדיין מאמין כי הוא אלופו של ח'ונסו, הלובש את צורתו של בושמן במוחו. הוא התמודד עם אויבים שונים, ביניהם טאסקמאסטר והוועדה המשוקמת. כאשר נורמן אוסבורן שלח את קבוצת ת'נדרבולטס להרוג את ספקטור, הוא זייף את מותו ונמלט למקסיקו בזהות ג'ייק לוקלי. שם סייע למעניש ולאחים זאפאטה בהצלת כרמן אלקנטרה מידי קרטל הסמים של אביה.
ביוגרפיה בדיונית > שלטון אפל, האוונג'רס הסודיים

ספקטור חזר לניו יורק כג'ייק לוקלי, אך עדיין נאבק בטבעו האלים. במוחו, אדם בדיוני בעל תחפושת מון נייט המחזיק גולגולת ציפור דרבן אותו להרוג. בעת שניסה לדרך בדרך של גיבור, הוא אכן הביס פושעים רבים ולא הרג אותם, מה שגרם לאנשים להתייחס אליו כגיבור, ולא כאחד מאנשי המשמר האזרחי הרצחניים, אליהם נורמן אוסבורן רוכש בוז רב. הוא פגש את הסנטרי מקבוצת האוונג'רס האפלים של אוסבורן, ששאל אותו "מי אתה חושב שאתה, גיבור?". הסנטרי לקח את ספקטור ברחבי העיר, והשניים הצילו אנשים ועצרו פושעים. הוא אמר לספקטור שהוא ייבחן ויכשל, וספקטור ענה לו "אז גם אתה".
בעקבות מפלתו של אוסבורן במצור על אסגרד, קפטן סטיב רוג'רס איחד מחדש את קבוצות האוונג'רס. הוא גייס את ספקטור לקבוצת האוונג'רס הסודיים שלו, ובמשימה הראשונה, הצוות נשלח למאדים. חלק מחבריו לקבוצה, דוגמת האלמנה השחורה וחיה, לא סמכו על ספקטור בגלל מחלת-הנפש שלו.
אזכור במדיות אחרות

בשנת 2019 הכריזו אולפני מארוול כי סדרה שמבוססת על הדמות נמצאת בפיתוח, כשג'רמי סלייטר נשכר כתסריטאי ראשי בנובמבר. הצילומים החלו בחודש מרץ 2021 בבודפשט, והסדרה יצאה לאור בתאריך ה-30 במרץ 2022 בשירות הסטרימינג של דיסני+. את הדמות מגלם השחקן אוסקר אייזק, יחד עם אית'ן הוק אשר מגלם את הדמות ארתור הארוו.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Heroes: #89 - Moon Knight
↑  Moon Knight #37
↑  Moon Knight Vol.8 #10-11
1 2  Hulk! #17
↑  Moon Knight Vol.8 #12
↑  Moon Knight #1
↑  Moon Knight Vol.8 #13-14
↑  Werewolf by Night #32-33
↑  Marvel Spotlight #28-29
↑  Defenders #47-51
↑  Marvel Two-In-One #52
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #22-23
↑  Moon Knight #1-3
↑  Moon Knight #9-10
↑  Moon Knight #12
↑  Moon Knight #25
↑  Moon Knight #35
↑  Moon Knight #36
↑  Moon Knight #37-38
↑  Moon Knight Vol.2 #1
↑  West Coast Avengers Vol.2 #23
↑  West Coast Avengers Vol.2 #41
↑  Marc Spector: Moon Knight #1
↑  Amazing Spider-Man #353-358
↑  Marc Spector: Moon Knight #28
↑  Marc Spector: Moon Knight #35-38
↑  Marc Spector: Moon Knight #41-44
↑  Infinity War #2-4
↑  Marc Spector: Moon Knight #56-57
↑  Thor #464
↑  Infinity Crusade #1-6
↑  Marc Spector: Moon Knight #60
↑  Moon Knight Vol.3 #1-4
↑  Moon Knight Vol.4 #1-4
↑  Black Panther Vol.3 #20-22
↑  G.L.A. #2
↑  Marvel Knights #4-14
↑  Moon Knight Vol.5 #1-2
↑  Moon Knight Vol.5 #3-30
↑  Disney+ France Reveals Hawkeye, Loki & More Marvel Shows' Release Dates, CBR, ‏2020-04-07 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011287486905171  GND: 1315175614  LCCN: no2022056873  VIAF: 46165264039810190305   WorldCat (עם VIAF): 46165264039810190305
1996 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1995   1994  1993 |  דגל ישראל | 1996  בישראל |  »»»  1997   1998   1999 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-1996 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 1996
1996 בישראל (ה'תשנ"ו-ה'תשנ"ז) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 48 שנים להקמתה. האירועים הבולטים בה היו מבצע ענבי זעם כנגד חזבאללה בצפון, חיסולו של המחבל יחיא עייש אשר הצית גל טרור במרכזי הערים בישראל ומהומות מנהרת הכותל.
הנהגה

נשיא המדינה – עזר ויצמן
ראש ממשלת ישראל  העשרים ושש עד 18 ביוני – שמעון פרס,  העשרים ושבע – בנימין נתניהו
יושב ראש הכנסת הכנסת השלוש עשרה עד 24 ביוני – שבח וייס, הכנסת הארבע עשרה  – דן תיכון
נשיא בית המשפט העליון – אהרן ברק
ראש המטה הכללי – אמנון ליפקין-שחק
מפכ"ל המשטרה – אסף חפץ
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
10 בינואר – חוסיין מלך ירדן מגיע לביקור ראשון בתל אביב.
11 באפריל – נפתח מבצע ענבי זעם בדרום לבנון.
18 באפריל – מבצע ענבי זעם: יותר ממאה פליטים מדרום לבנון נהרגים בכפר קאנא מפגז של צה"ל שנורה לעבר אנשי חזבאללה.
27 באפריל – מסתיים מבצע ענבי זעם לאחר חתימת הסכם הבנות חדש בין ישראל לסוריה ולבנון.
29 במאי – בנימין נתניהו מנצח בבחירות הישירות לראשות הממשלה.
18 ביוני – בנימין נתניהו מציג את ממשלתו (העשרים ושבע במנין הממשלות) בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל.
5 בנובמבר – עזאם עזאם נעצר במצרים בחשד לריגול למען ישראל.
4 בדצמבר – מתרחש רצח אסף שטיירמן.
אירועים בולטים > הסכסוך הישראלי-פלסטיני

5 בינואר – השב"כ מחסל את יחיא עיאש, מבכירי ארגון הטרור חמאס, באמצעות טלפון סלולרי ממולכד.
25 בפברואר – הפיגוע הראשון בקו 18 בירושלים: בפיגוע התאבדות בקו 18 בירושלים נרצחו 26 אנשים (כולל 9 חיילי צה"ל ושלושה אמריקאים) ו-80 נוספים נפצעו (כולל 3 אמריקאים).
26 בפברואר – נרצחת בפיגוע דריסה בצומת הגבעה הצרפתית בירושלים. המחבל נורה למוות על ידי אזרחים.
3 במרץ – הפיגוע השני בקו 18 בירושלים: בפיגוע באוטובוס בירושלים נרצחו 19 אנשים ו-7 נפצעו. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
4 במרץ – הפיגוע בדיזנגוף סנטר: בפיגוע התאבדות בדיזנגוף סנטר שבתל אביב נרצחו 13 אנשים (כולל חייל צה"ל ו-5 בני נוער) ו-163 נפצעו (כולל 2 אמריקנים). חמאס נטל אחריות לפיגוע.
26 ביולי – רצח בני משפחת מונק: בפיגוע ירי בקרבת מושב גפן נרצחו 3 ישראלים.
24 בספטמבר – מתחילות מהומות מנהרת הכותל בעקבות פתיחת מנהרת הכותל למבקרים.
11 בדצמבר – רצח בני משפחת צור - בפיגוע ירי על מכונית בקרבת סורדא ליד רמאללה נרצחו איטה צור, בת 48, ובנה אפרים, בן 12, כשמכוניתם נורתה על ידי מחבלים סמוך לסורדא, ממערב לבית אל.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996)
16 בינואר – אבי אבורומי, זמר ערבי-ישראלי מרקע מוסלמי שהתגייר
12 במאי – שירלי לוי, אושיית רשת, מנחה, קומיקאית ושחקנית ישראלית
29 במאי – בן זיני, שחקן, אושיית רשת וזמר ישראלי
16 באוגוסט – מיכאל גבעתי, שחקן ורקדן ישראלי
8 בספטמבר – רז ספני, שחקן, אושיית רשת ויוטיובר ישראלי
26 בנובמבר – און רפאלי, שחקן ודוגמן ישראלי
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996)
22 בינואר – ישראל אלדד, מורה, פובליציסט וממנהיגי הלח"י (נולד ב-1910)
27 בינואר – ג'וקי ארקין, שחקן, רקדן ופנטומימאי ישראלי (נולד ב-1933)
19 במרץ – אהרון בלר, מחלוצי הנוירוכירורגים בישראל (נולד ב-1912)
19 במרץ – אפרים פורן, תת-אלוף, כיהן כדובר צה"ל והמזכיר הצבאי לראשי הממשלה יצחק רבין ומנחם בגין (נולד ב-1931)
2 במאי – אמיל חביבי, סופר, חבר הכנסת מטעם מק"י ופעיל ציבור (נולד ב-1922)
20 במאי – נורה פרנקל, ציירת, רשמת ואמנית טקסטיל בישראל (נולדה ב-1931)
26 במאי – חייקה גרוסמן, לוחמת ופרטיזנית בזמן השואה ופוליטיקאית ישראלית (נולדה ב-1919)
2 ביוני – עמוס טברסקי, פסיכולוג ואחד מחלוצי המחקר בתחום ההטיות הקוגניטיביות (נולד ב-1937)
27 ביוני – ג'ורג' עובדיה, במאי קולנוע ישראלי (נולד ב-1925)
7 באוגוסט – בנימין הלוי, שופט ופוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1910)
27 באוגוסט – יאיר רוזנבלום, מלחין ישראלי (נולד ב-1944)
28 באוגוסט – חינה רוזובסקה, שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית (נולדה ב-1908)
22 באוקטובר – שמריהו גוטמן, ארכאולוג, חוקר גמלא. (נולד ב-1909)
22 באוקטובר – יעקב שמעוני, מורה ומזרחן ישראלי, ממקימי שרות הידיעות של ההגנה (ש"י) ומראשוני משרד החוץ הישראלי (נולד ב-1915)
29 בנובמבר – אריה נבון, צייר ורשם ישראלי (נולד ב-1909)
6 בדצמבר – משה קהירי, אסיר ציון וחבר במועצת העירייה הראשונה של באר שבע (נולד ב-1914)
25 בפברואר: 26 אנשים נרצחים בפיגוע התאבדות בקו 18 בירושלים.
מיכאיל מורוזוב

| --- | --- |

 לידה:  1887 Sarichioi, רומניה 
 פטירה:  1940 (בגיל 53 בערך) ז'ילבה, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  ?–1940 
 דרגה:  גנרל 
 
מיכאיל מורוזוב (ברומנית: Mihail Moruzov;‏ 16 בספטמבר 1887 - 27 בנובמבר 1940) היה מייסד שירות הריגול והריגול הנגדי הרומני ומנהלו בשנים 1924 - 1940. היה חבר בקמרילה של קרול השני, מלך רומניה, ונרצח על ידי הלגיונרים.
חייו

מיכאיל מורוזוב נולד בכפר זביל (Zebil) במחוז טולצ'אה, ברומניה, במשפחה של קוזאקים, שמצאו בה מקלט במועד לא ידוע. אביו, כמו סבו לפניו, היה כומר בכנסייה הרוסית של טולצ'אה. למיכאיל היו 4 אחים ושתי אחיות. הוא נישא והתגרש פעמיים - עם אשתו הראשונה, מריה אנטון ורארו, נולדה לזוג בת, אך זמן קצר לאחר מכן האישה נפגעה בתאונה ונשארה משותקת. הזוג נפרד בהסכמה, כדי לא להפריע לקריירה של מיכאיל, וב-1932, כשהבת הייתה בת 7, התגרשו רשמית. האישה השנייה, תאודורה סנדולסקו, הייתה מורה לצרפתית. לזוג לא היו ילדים. הם התגרשו ב-1938.
מורוזוב החל את הקריירה שלו בשירותי המודיעין כמודיע פשוט, והתקדם בהדרגה בשירות הביטחון של דלתת הדנובה. בנוסף לרומנית ידע רוסית ובולגרית, אך לא שפות מערביות, וסיים רק שלוש כיתות תיכון (שווה ערך לכיתה ז', כי בית הספר היסודי היה בן 4 כיתות), ועובדות אלה הכבידו על קידומו. הוא הצטיין בזיכרון מצוין וכשנזקק לידע מסוים היה פונה למומחים ולומד בעל פה.
בתזכיר שכתב מורוזוב על פעילותו במלחמת העולם הראשונה מצוין מאבקו בעריקים רוסים מצבא רומניה, המאבק שלו נגד התעמולה הגרמנית והבולגרית בקרב היחידות הרוסיות ברומניה, לכידת הקולונל הגרמני פון מאייר, הממונה על שירותי המודיעין הגרמני בדוברוג'ה ובחוף הים השחור, מעצרם של 156 מרגלים גרמנים ועוד.
ב-1920 נעצר ונחקר מורוזוב בחשד שפעל כמרגל בולגרי או סובייטי; בחקירה לא אוששו החשדות והוא שוחרר. לאחר המלחמה נידונה ברומניה התארגנות מחודשת של שירותי המודיעין, וב-1924 הועמד מורוזוב בראש "השירות החשאי למודיעין" (Serviciul Secret de Informații), שכונה בדרך כלל בשם "סיגורנצה". ב-1928 נדרש מורוזוב לארגן מחדש את סיגורנצה, כך שיהפוך לשירות מודיעין מהשורה העולמית הראשונה, שיוכל להתחרות עם הבריטים, הצרפתים, האמריקאים והסובייטים.
מורוזוב פעל למען האינטרסים של קרול השני, מלך רומניה בכל מיני הזדמנויות, איתור תמונות עירום של פילגשו, אלנה לופסקו, ביום ביגמיה ליון אנטונסקו ועוד. הוא היה למרכיב חשוב בקמרילה של קרול השני, מלך רומניה ותמך בתפיסת השלטון הדיקטטורית שלו. הוא פעל לדיכוי התנועה הלגיונרית, אך בו-זמנית טיפח קשרים עם קבוצת לגיונרים ובראשם הוריה סימה.
לאחר הדחתו של המלך קרול השני והגעתם לשלטון של יון אנטונסקו והלגיונרים, נעצר מורוזוב ונכלא בז'ילבה. הוא נרצח במקום כליאתו בטבח ז'ילבה.
סרגיי גורשקוב

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1910 (יוליאני) קמניץ-פודולסקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  13 במאי 1988 (בגיל 78) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  מכון הצי הפטרבורגי  אוניברסיטת סנקט פטרבורג  האקדמיה הימית ע"ש קוזנצוב בסנקט פטרבורג 
 השתייכות:  הצי הסובייטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1927 
 דרגה:  Admiral of the Fleet of the Soviet Union, תת-אדמירל, admiral, קונטר-אדמירל, captain 2nd rank, admiral of the fleet, captain 1st rank 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  קרב אגם חסן 
 עיטורים
 פרס ברית המועצות (1980)  מסדר הרפובליקה העממית של בולגריה (1970)  נשק הכבוד עם חותם ברית המועצות (22 בפברואר 1968)  מסדר הרפובליקה העממית של בולגריה (1974)  מסדר הרפובליקה העממית של בולגריה (1985)  מסדר אלכסנדר הקדוש של בולגריה (1945)  Order of Ushakov, 2nd class (16 במאי 1944)  עיטור הדגל האדום (6 בנובמבר 1947)  פרס לנין (1985)  כוכב הזהב (21 בדצמבר 1982)  עיטור הדגל האדום (24 ביולי 1943)  גיבור ברית המועצות (21 בדצמבר 1982)  מסדר שרנהורסט (1980)  מסדר סוחבאטאר (1971)  עיטור כוכב הפרטיזנים (1945)  עיטור כוכב הפרטיזנים (1965)  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין (1970)  כוכב הרפובליקה של אינדונזיה (1961)  מסדר הרפובליקה של תוניסיה (1977)  אות המסדר הכוכב של רומניה (1950)  אות המסדר טודור ולדימירסקו (1969)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה (1968)  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה (1978)  עיטור לנין (21 בדצמבר 1982)  עיטור הדגל האדום (23 ביולי 1959)  עיטור לנין (25 בפברואר 1970)  מסדר ההצטיינות הפטריוטי בזהב (1970)  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה (11 במרץ 1985)  Order of Ushakov, 1st class (28 ביוני 1945)  עיטור קוטוזוב, דרגה 1 (18 בספטמבר 1943)  עיטור מהפכת אוקטובר (22 בפברואר 1968)  עיטור הכוכב האדום (3 בנובמבר 1944)  עיטור לנין (21 בפברואר 1978)  עיטור לנין (26 בפברואר 1953)  עיטור הדגל האדום (3 באפריל 1942)  מסדר שירות המולדת בכוחות המזוינים הסובייטים, דרגה 3 (30 באפריל 1975)  גיבור ברית המועצות (7 במאי 1965)  עיטור לנין (28 באפריל 1963)  כוכב הזהב (7 במאי 1965)  עיטור לנין (7 במאי 1965)  עיטור לנין (23 בפברואר 1960)  מדליה להנצחת 50 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה להנצחת 40 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה לציון 30 שנים לייסוד צבא היבשה והצי של ברית המועצות  מדלייה "על הגנת אודסה"  מדליה להנצחת 70 שנה לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה לציון 60 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליית 50 שנה לצבא העם המונגולי  מדליה לציון 250 שנה ללנינגרד  מדליית וטרן הכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה על הצטיינות בהגנת גבולות ברית המועצות  מדליית "שחרור בלגרד"  מדליה על הגנת הקווקז  מדליה להנצחת 40 שנים לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941־1945  מדליית "כיבוש בודפשט"  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליה על חיזוק הברית הקרבית  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליית "חיזוק אחים לנשק" 
 
אדמירל גורשקוב (משמאל) עם אריך הונקר
סרגיי גיורגוביץ' גורשקוב (ברוסית: Сергей Георгиевич Горшков‏; 6 בפברואר 1910 - 13 במאי 1988) היה אדמירל בצי של ברית המועצות, מפקד הצי הסובייטי במהלך המלחמה הקרה. היה אחראי במידה רבה לגידולו ופיתוחו של הצי והפיכתו לכוח ימי גלובאלי.
ביוגרפיה

גורשקוב נולד בעיר קמיינץ פודולסקי שבאימפריה הרוסית (כיום בשטח אוקראינה) בשנת 1910. לאחר סיום בית ספר תיכון התקבל ללימודים בפקולטה למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת מוסקבה, אך כעבור שנה עזב את האוניברסיטה לטובת לימודים בבית ספר לקציני חיל הים בלנינגרד.
לאחר סיום לימודיו ב-1931 שירת בתפקידי פיקוד שונים בצי הים השחור. בשנת 1932 הועבר לצי האוקיינוס השקט, שם מילא שורה של תפקידים מנווט של משחתת ועד למפקד פלוגת סיירות.
לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות קיבל פיקוד על שייטת משחתות בים השחור. הוא הצטיין בעת הגנת אודסה וחצי האי קרים. באותה שנה הועלה לדרגת אדמירל והיה לאדמירל הצעיר ביותר בחיל הים של ברית המועצות. בשנת 1942 שייטת בפיקודו השתתפה בהגנת עיר הנמל נובורוסיסק. בשנת 1944 הקים ופיקד על שייטת ספינות קלות, אשר לחמה על הנהר דנובה ברומניה והונגריה. לאחר סיום המלחמה מונה לראש מטה של צי הים השחור.
בשנים 1951 – 1955 היה מפקד צי הים השחור. בשנת 1955 מונה לסגן מפקד חיל הים של ברית המועצות. בשנת 1956 הוא מונה למפקד חיל הים הסובייטי על ידי ניקיטה חרושצ'וב. במסגרת תפקידו היה אחראי על הרחבתו המאסיבית של הצי הסובייטי מכוח שמשימתו העיקרית הייתה הגנת חופי המדינה לצי ימי מפואר ששייט בכל האוקיינוסים של העולם והיווה איום משמעותי על הציים של ברית נאט"ו והצי האמריקאי בראשם. הוא פרש מתפקידו בחיל הים ב-1985, לאחר כמעט 30 שנה בתפקיד.
סרגיי גורשקוב נפטר בשנת 1988 ונקבר במוסקבה.
בית חולים מרכזי של הצי הרוסי קרוי על שמו. כמו כן בצי הרוסי הייתה נושאת מטוסים אשר נקראה על שמו, אך בשנת 2004 היא נמכרה להודו.
קריאה נוספת

Admiral Gorshkov: The Man Who Challenged the U.S. Navy
by Norman Polmar, Thomas A. Brooks, 2019