עיצומים (יחסים בין-לאומיים)
יעילות והשפעה של עיצומים > השלכות כלכליות ישירות

כאשר מספר גדול של מדינות משתפות פעולה יחד, זה עשוי להגביר את יעילות העיצומים, בתאוריה. מאז תום המלחמה הקרה, והפיכתה של ארצות הברית למעצמת העל היחידה, מנסה לעיתים ארצות הברית לרתום קואליציות בינלאומיות לשיתוף פעולה בהטלת עיצומים. עם זאת, חיסרון ביעילותם של העיצומים טמון בכך שלא כל מדינות העולם משתפות פעולה עם העיצומים, ואלו שאינן לוקחות בכך חלק יכולות לסייע לגורמים עליהם הוטלו העיצומים. מאז התחזקותה של סין כאחת הכלכלות המובילות בשוק העולמי, פעמים רבות אינה משתפת פעולה עם ניסיונותיה של ארצות הברית לקדם עיצומים רב־מדינתיים, ובכך הפכה מעשית למדינת מקלט, במובנים מסוימים, עבור גורמים עליהם מנסה ארצות הברית להפעיל עיצומים. מצב זה גורם לכך שלעיתים האכיפה של עיצומים מתקיימת באופן משמעותי ביותר בקרב בעלות בריתה של ארצות הברית. משמעות הדבר היא שדווקא המדינות השותפות להטלת העיצומים הן אלו שנפגעות יותר מהשלכותיהם, מכיוון שבעוד מדינות שאינן משתפות פעולה ממשיכות במסחר מול מדינות דוגמת איראן או רוסיה – שספגו עיצומים משמעותיים בראשית המאה ה־21 – אחרות נאלצות להתמודד עם ההשלכות של ניתוק הקשרים המסחריים מולן, ולהתמודד עם אכיפה נוקשה יותר. באופן זה, בעוד בנקים רבים ברחבי העולם מפרים את החלטות העיצומים הבינלאומיים ללא כל השלכות, המערכת הבנקאית האירופית ספגה קנסות של מיליארדי דולרים באשמת "סיוע למימון טרור", מה שגרם לעזיבת הון את הבנקים האירופאים לבנקים בהם לא מתבצעת אכיפה זו. מכיוון שארצות הברית מנצלת את מעמדה הבינלאומי להחליש את האכיפה על הפרות שהיא עצמה מבצעת, למעשה בנות בריתה של ארצות הברית באירופה הן אלו שמשלמות את המחיר המשמעותי ביותר על תמיכה בעיצומים (זולת המדינות עליהן העיצומים מוטלים), ומצב זה גרם לעיתים למדינות אירופה לנסות ולהגן על עצמן בשיטות שונות כנגד מהלכים חד־צדדיים של ארצות הברית. בין היתר הוקמה עקב כך מערכת INSTEX, המאפשרת לצד מערכת המסחר הבינלאומית, הסוויפט, מסחר ישיר בין מדינות אירופה ואיראן, ללא שימוש בדולר האמריקאי, אולם בשנתיים הראשונות מאז הקמתה בשנת 2021 מערכת זו עדיין נמצאת בשימוש מועט, מכיוון שלא די בה כדי להפיג את חששותיהן של חברות מפני קנסות ענק על הפרת הסנקציות. מעשית, גם מדינות אשר רוצות להשתתף בהטלת העיצומים, מבינות שלא תמיד אפשרי מבחינתן להפסיק את הפעילות העסקית מול מושא העיצומים.
לצד ההשלכות הכלכליות והדיפלומטיות על מטילות העיצומים, ההשלכות המרכזיות הן על הגורמים שהעיצומים מופעלים כלפיהם. גורמים כמו איראן, רוסיה, וארגוני טרור – כלפיהם הופעלו עיצומים בתמיכה בינלאומית רחבה בראשית המאה ה־21 – ספגו מחיר כבד מאוד. נכון לשנת 2023 "מדינות המערב" – בהקשר הדיפלומטי של קואליציות עיצומים – הוא גוש כלכלי משמעותי של 55 טריליון דולר. לשם השוואה, רוסיה, שבין המדינות שהוטלו עליהן עיצומים נרחבים, הייתה מדינה חזקה יחסית כלכלית – עם נפח כלכלי של פחות מ־2 טריליון. לפיכך, הפגיעה הכלכלית היא לחלוטין לא סימטרית. מכיוון שמרבית החוב הבינלאומי הוא בדולר (בחלקו גם באירו), הגבלת גישתן של מדינות למטבעות אלו מציב אותן בבעיה משמעותית בתשלום חובות, גיוס אשראי, והשגת מטבע חוץ, ועלול להביא אותן למצב של חדלות פרעון. קושי לקיום מסחר בינלאומי גורם לא פעם גם לעזיבה מרצון של חברות בינלאומית – אפילו כאלו שאינן בהכרח מגיעות ממדינות הקואליציה – ולקושי בהשגה של חומרי גלם וחלקי חילוף, מה שמגביר אבטלה, וגורם למחסור חמור במוצרים בסיסיים רבים. לצד זאת, הגבלת הגישה לטכנולוגיות מערביות ולעסקאות ושיתופי פעולה שהיו צפויות לשפר את כלכלת המדינות בשנים הבאות, גורמות לפגיעה ארוכת טווח.
על אף הפגיעה המשמעותית בגורמים עליהם מוטלים עיצומים בינלאומיים, במקרים רבים לא די בכך כדי לגרום לשינוי המדיניות באותו ניסו העיצומים להשיג. כך לדוגמה, על אף העיצומים המשמעותיים, איראן המשיכה בתוכנית הגרעין שלה ובמימון טרור, רוסיה המשיכה לקדם את פלישתה לאוקראינה, קוריאה הצפונית ממשיכה במדיניותה הטוטליטרית ובפיתוח יכולותיה הגרעיניות, ארגוני טרור ממשיכים בפעילותם, ועוד. תאורטית, ייתכנו הטלת עיצומים חמורים בעוצמה רבה הרבה יותר, אשר ייתכן שביכולתכם להכריע את המדינות ביעילות דומה לזו של פלישה צבאית, אולם צעדים אלו לא ננקטו עדיין, נכון לשנת 2023, מסיבות שלא נומקו באופן רשמי.