stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל ברנהאם
יצירת ופיתוח הדמות

בדצמבר 2016 הודיעה CBS על ליהוקה של מרטין-גרין לתפקיד ראשי בסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי, כששמה הראשוני של הדמות היה "מנספורד".
ספוק מעולם לא ציין באף אחד מגלגוליה הקודמים של מסע בין כוכבים שיש לו אחות מאומצת, מה שיצר חשש לפריצת הקאנון בקרב מעריצי הסדרה. אלכס קורצמן הגיב לחששם של המעריצים באומרו שסיפור הרקע של מייקל יתגלה בהדרגה, ולא יפגע בהמשכיות הקאנון המוכרת. בניגוד לדמויות הראשיות הקודמות בסדרות הזיכיון, ברנהאם לא הוגדרה כמפקדת ספינה, "כדי לראות את הדמות מנקודת מבט אחרת על ספינת החלל - כזו שיש לה דינמיקות אחרות ומערכת יחסים שונה עם הקפטן ועם הכפיפים. זה נתן לנו הקשר עשיר יותר."
אחד הרעיונות הראשונים היה שהדמות תכונה רק בשם "מספר אחת", כמחווה לדמותה של השחקנית מייג'ל בארט מהפיילוט של הסדרה המקורית, "The Cage".
ככל שהתסריט התפתח השתנתה הדמות, כך שכבר בסוף פרק הפיילוט נשללו ממנה דרגתה ומעמדה במשפט בו הורשעה במרד, ולאור זאת הוחלט לנקוב בשמה, מייקל ברנהאם, כבר בפרק הראשון והכינוי "מספר אחת" נותר ככינוי בלתי רשמי בדומה לאופן שבו מכונה ויליאם רייקר בסדרה "הדור הבא".
שמה של הדמות, מייקל, שם גברי בדרך כלל, ניתן לה במכוון. בריאן פולר, יוצר הסדרה, נוהג לכנות את הגיבורות הראשיות שלו בשמות גבריים. מרטין-גרין החליטה שהדמות קרויה כך על שם אביה. המפיק בפועל, אהרון הרברטס, הסביר בריאיון ל-TV Guide שמדובר בסימן היכר של פולר. לדבריו פולר חשב שהשם "מגניב ושונה" ושהוא הציע אותו בעצמו בחושבו על כתבת השיקגו סאן-טיימס, מייקל סניד, כמו גם על מייקל סטיל, מתופפת להקת הבאנגלס. כמו כן, מיכאל (מייקל) הוא שמו של מלאך, מה שהוסיף לו כוח בעיני הצוות. מרטין-גרין אהבה את השם המוצע ואת העובדה שהוא מייצג עתיד שבו המגדר אינו מהווה מכשול וישנו שוויון הזדמנויות. היא ציינה שהיא מעריכה את ההצהרה באישה שנושאת שם גברי והשיפור ביחסי גברים ונשים שהדבר מייצג.
בריאן פולר התייחס למספר השראות שהיו לו בפיתוח דמותה של ברנהאם. הוא ציין את ההשפעה התרבותית המשמעותית של נישל ניקולס שגילמה את דמותה של ניוטה אוהורה בסדרה המקורית וציין עד כמה האוכלוסייה השחורה בארצות הברית הושפעה מדמותה של אוהורה כקצינה על גשר הפיקוד של האנטרפרייז. השראה נוספת הייתה דמותה של רובי ברידג'ס, הילדה השחורה הראשונה שלמדה בבית ספר יסודי שכולו לבנים. בלואיזיאנה, כמו גם מיי ג'מיסון, האסטרונאוטית השחורה הראשונה.
מרטין-גרין עצמה התייחסה לדמותה כ"האנושית הראשונה שלא רק למדה באקדמיית המדעים של וולקן, אלא אף הצטיינה בה, מה שמעיד על רמת האינטלקט והאינטליגנציה הגבוהות של ברנהאם". היא התייחסה לדמותה כ"בעלת משמעת גבוהה, עקרונות חזקים, וניגוד בין הוולקני לאנושי שנמצאים בה ובונה את אישיותה. מדובר בשני סוגי מציאות שחיים בתוכה כל הזמן".
הופעות > רקע

ברנהאם נולדה להורים אנושיים. שנהרגו בעודה ילדה, במהלך פשיטה של הקלינגונים על בסיס מחקר משותף לאנושות ולוולקנים על דוקטארי אלפא, שם גרה המשפחה.לאחר שהשגריר סארק (בגילומו של ג'יימס פריין) הציל אותה ממוות, על ידי כך שקיים איתה מיזוג מוחות ולאחר מכן אימץ אותה יחד עם אשתו האנושית, אמנדה גרייסון (בגילומה של מיה קירשנר), הוריו של ספוק, מי שיהפוך לימים לקצין בצי הכוכבים, ועברה עימם לכוכב וולקן. היא הייתה בת האנוש הראשונה שלמדה במרכז הלימודים על וולקן ולאחר מכן באקדמיה הוולקנית למדעים שם התמחתה בקסנואנתרופולוגיה (אנתרופולוגיה של מינים זרים). לאחר שסיימה את לימודיה האקדמיים העביר אותה סארק לספינת החלל "שנזו" במטרה להחזיר אותה לבני מינה האנושיים.
ההחלטה ליצור קרבה משפחתית בין ברנהאם לספוק, אחת הדמויות המוכרות והאהובות ביותר בקאנון של הסדרה, הייתה החלטה שנויה במחלוקת. כתבת "io9" בת' אלדרקין טענה כי הדבר פורץ את הקאנון וש"לא סביר שספוק יתעלם לחלוטין ממישהי שהייתה חלק משמעותי מחייו, בעיקר מי שנכנסה לחייו בנסיבות כל כך טראגיות". בניגוד אליה, לורי אולסטר מהאתר "TrekMovie.com" חשה שלא מדובר בהחלטה משמעותית במיוחד, וציינה כי ספוק לא הזכיר גם את אחיו למחצה, סיבוק, עד שזה הופיע לראשונה בסרט הגבול האחרון בשנת 1989, לא גילה שהוריו הם סארק ואמנדה, ומעולם לא ציין "בני משפחה סודיים" אחרים ביקום של מסע בין כוכבים.
הופעות > העונה הראשונה

בעונה זו מוצגת ברנהאם כקצינה ראשונה מוכשרת על ספינת החלל "שנזו" בפיקודה של קפטן פיליפה ג'ורג'יו. כשברנהאם לא מסכימה עם גישתה של ג'ורג'יו לאיום הקלינגוני, היא מחליטה להמם אותה ולפעול בניגוד לפקודותיה, מה שמביא לפרוץ המלחמה עם הקלינגונים, למותה של ג'ורג'יו ולהרשעתה של ברנהאם באשמת בגידה, לראשונה בתולדות צי הכוכבים. ברנהאם, אפופת רגשות אשם, מתגלגלת ל"דיסקברי" תחת פיקודו של קפטן גבריאל לורקה, שמחליט לגייס אותה כמומחית משימה, ללא דרגות או מעמד. ברנהאם מצליחה להרוויח את מקומה על הספינה, הופכת לחלק אינטגרלי מהצוות ולבסוף אף מצליחה להציל את הגלקסיה מפלישה מיקום המראה, מזכה את עצמה, ומקבלת בחזרה את דרגות הקומנדר שלה ואת מעמדה בצי.
הופעות > העונה השנייה

בעונה זו משרתת ברנהאם על סיפונה של ה"דיסקברי", הפעם תחת פיקודו של קפטן כריסטופר פייק שמקבל על עצמו פיקוד זמני על הספינה, על מנת לפענח שורה של סימנים שהופיעו ברחבי הגלקסיה, לכאורה ללא שום קשר ביניהם. ברנהאם והצוות מצליחים לפענח את מהות הסימנים, שמתבררים ככאלה שהשאירה ברנהאם עצמה, בגרסתה העתידית, על מנת לסמן לצוות להגיע לשורה של מקומות בה תידרש נוכחותם על מנת למנוע אסונות, אך גם על מנת להציב את הכלים על מנת להתמודד עם איום גדול הרבה יותר שמאיים על החיים באשר הם, בדמות "קונטרול", תוכנת מחשב שנוצרה על ידי צי הכוכבים והפכה לתבונית תוך שהיא מגיעה למסקנה שעליה להשמיד את החיים בגלקסיה כולה. בסיום העונה מחליטים ברנהאם וצוות ה"דיסקברי" להקריב את עצמם ולהישלח כאלף שנים לעתיד, על מנת לנטרל את האיום שמהווה "קונטרול" על החיים בגלקסיה.
הופעות > העונה השלישית

בפתיחת עונה זו מגיעה ברנהאם לעתיד, ומגלה שהפדרציה וכל הגלקסיה המוכרת לה השתנו ללא הכר לאחר אסון שנקרא "השריפה" שהשאיר את הכוחות בגלקסיה כמעט ללא יכולת לנוע במהירות עיוות. ברנהאם מגלה שהפדרציה איבדה את כוחה כמעט לחלוטין, שארגון פשע חובק גלקסיה בשם "שרשרת האזמרגד" הפך לכוח השולט העיקרי בחלקים נרחבים מהגלקסיה, והשאידיאלים עליהם גדלה אינם קיימים עוד. היא מצטרפת לבוק, מבריח ופעיל סביבה שהופך לבן זוגה הרומנטי. כשה"דיסקברי" מגיעה לאותו עתיד שנה לאחר מכן, ברנהאם מצטרפת אליה, אך במהלך השנה שעברה בעתיד היא חשה שהחיבור שלה ל"דיסקברי", לצוותה ולמטרתה אינו חזק כבעבר. היא שוקלת לפרוש מצי הכוכבים, אך המאבק מול שרשרת האזמרגד, והרצון לפענח את מקורה של השריפה מביאים אותה לחזור ולאמץ את האידיאלים של הפדרציה ושל צי הכוכבים, ולבסוף היא חוזרת לשרת על סיפונה של ה"דיסקברי" ובסוף העונה אף מקבלת עליה פיקוד, כעת כקפטן.
הופעות > העונה הרביעית

ברנהאם, כעת מפקדת הספינה, מתמודדת עם איום חדש, אנומליה שיכולה להשמיד כוכבי לכת שלמים. במקביל היא מתמודדת עם נשיאת הפדרציה החדשה, שאינה סומכת עליה ואינה בטוחה בה וביכולותיה, ולכן בוחנת אותה לעיתים תכופות הן במצבי מלחמה והן במשברים דיפלומטיים. בסופו של דבר מצליחה ה"דיסקברי" למצוא את המקור לאנומליה, גזע שמתגורר מחוץ לגלקסיה ומשתמש באנומליה כדרך לכרות משאבים שהם זקוקים להם, מבלי להבין שחלק מכוכבי הלכת כוללים חיים. ברנהאם וצוותה מצליחים לצאת מהגלקסיה ולתקשר עם החייזרים שנקראים בשם הקוד "גזע 10-C", ולהגיע איתם להבנות.
מייקל בראון (אסטרונום)

ערך זה עוסק באסטרונום האמריקאי מייקל בראון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1965 (בן 59) האנטסוויל, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת פרינסטון  Virgil I. Grissom High School 
 מנחה לדוקטורט:  Hyron Spinrad, Imke de Pater 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  מייגן שוומב, קונסטנטין בטיגין
 פרסים והוקרה:  פרס קאוולי באסטרופיזיקה (2012) 
 הערות:  נכון למרץ 2018 גילה 39 גופים ובהם 37 גופים טרנס-נפטוניים
 www.gps.caltech.edu/~mbrown
 תרומות עיקריות
 מגלה גרמי שמים במערכת השמש החיצונית, ובהם אריס.  בעל השפעה ניכרת בהחלטה לסווג את פלוטו ככוכב לכת ננסי
 
מייקל אדוורדס בראון (באנגלית: Michael Edwards Brown‏; נולד ב-5 ביוני 1965) הוא אסטרונום אמריקני, המשמש כפרופסור במדעים פלנטריים במכון הטכנולוגי של קליפורניה משנת 2003. בראון עומד בראש צוות שגילה גופים טרנס-נפטוניים רבים במערכת השמש החיצונית, שהעיקרי שבהם הוא אריס - כוכב לכת ננסי הזהה בגודלו לפלוטו. הגילוי הוביל לשינוי סיווגו של פלוטו מכוכב לכת לכוכב לכת ננסי. נכון ל-2018 גילה 39 גופים ובהם 37 גופים טרנס-נפטוניים. בינואר 2016 פרסם יחד עם קונסטנטין בטיגין מאמר אודות חיזוי תאורטי של כוכב לכת תשיעי במערכת השמש.
ביוגרפיה

נולד בהאנטסוויל, אלבמה, ארצות הברית בשנת 1965. למד תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון, אותו סיים ב-1987. בשנת 1990 סיים תואר שני באסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, והשלים שם דוקטורט ב-1994.
משנת 1996 הוא מלמד בבמכון הטכנולוגי של קליפורניה.
מחקר > גופים טרנס נפטוניים

בראון ידוע בעיקר עקב גילויים של מספר רב של גופים בחגורת קויפר וגופים טרנס נפטוניים. הוא היה מעורב בגילויים של כוכבי הלכת הננסיים אריס, האומיה, מאקה-מאקה.
גילויים נוספים כמו סדנה, קווה-וואר, אורקוס, היו משמעותיים בהחלטה של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לסווג מחדש גופים במערכת השמש, ולהחליט על פלוטו ככוכב לכת ננסי והגדרות של גופים זהים בתור פלוטואידים.
לפי בראון, אשר היה אחד המובילים בשינוי ההגדרות, יש מספר רב של מועמדים נוספים אשר יכולים להיות מוגדרים ככוכבי לכת ננסיים. נכון למרץ 2018, הם:
10 מועמדים שהם "כמעט באופן ודאי" (nearly certainly) כוכבי לכת ננסים ובינם: אורקוס, (225088) 2007 OR10, סדנה, קווה-וואר, 120347 Salacia ו-2002MS4.
27 גופים שהם בסבירות גבוהה (highly likely) כוכבי לכת ננסיים. חוקרים נוספים תומכים בהמלצה לצרף גופים אלו
72 גופים שסביר (likely) שהם כוכבי לכת ננסיים
144 גופים שהם כנראה כוכבי לכת ננסיים
678 גופים בסבירות להיות כוכבי לכת ננסים
בראון היה מעורב בדיונים והיה משמעותי בהחלטות האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. ב-2010 פרסם ספר זיכרונות המתאר את האירועים שקרו סביב ההחלטה לסווג מחדש את פלוטו ככוכב לכת ננסי, תחת הכותרת איך הרגתי את פלוטו ולמה זה הגיע לו.
מחקר > גופים שגילה

| גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> מספר | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> שם | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> תאריך גילוי | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | (126154) 2001 YH140 | 18 בדצמבר 2001 |  |
| 2 | (126155) 2001 YJ140 | 20 בדצמבר 2001 |   |
| 3 | (55565)  2002 AW197 | 10 בינואר 2002 |  |
| 4 | (307251) 2002 KW14 | 17 במאי 2002 |  |
| 5 | (119951) 2002 KX14 | 17 במאי 2002 |  |
| 6 | (250112) 2002 KY14 | 19 במאי 2002 |  |
| 7 | 50000 קווה-וואר | 4 ביוני 2002 |  |
| 8 | (307261) 2002 MS4 | 18 ביוני 2002 |  |
| 9 | 2002 OX47 | 26 באוגוסט 2002 |  |
| 10 | (84719) 2002 VR128 | 3 בנובמבר 2002 |  |
| 11 | (208996) 2003  AZ84 | 13 בינואר 2003 |  |
| 12 | 65489 Ceto (אנ') | 22 במרץ 2003 |  |
| 13 | (120178) 2003  OP32 | 26 ביולי 2003 |   |
| גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> מספר | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> שם | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> תאריך גילוי | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 14 | 90377 סדנה | 14 בנובמבר 2003 |   |
| 15 | 90482 אורקוס | 17 בפברואר 2004 |   |
| 16 | (175113) 2004  PF115 | 7 ביולי 2004 |   |
| 17 | 120347 Salacia (אנ') | 22 בספטמבר 2004 |   |
| 18 |  2004  SC60 | 22 ביולי 2004 |   |
| 19 | (120348) 2004 TY364 | 3 באוקטובר 2004 |   |
| 20 | האומיה | 28 בדצמבר 2004 |     |
| 21 | אריס | 5 בינואר 2005 |   |
| 22 | 2005  EW318 | 8 במרץ 2005 |   |
| 23 | 2005  EX318 | 8 במרץ 2005 |   |
| 24 | מאקה-מאקה | 31 במרץ 2005 |   |
| 25 | 2005  GX206 | 11 באפריל 2005 |   |
| 26 | 2005  GY206 | 11 באפריל 2005 |   |
| גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> מספר | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> שם | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> תאריך גילוי | גופים טרנס-נפטוניים שגילה: 37> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 | 2005  GZ206 | 13 באפריל 2005 |   |
| 28 | (136199) Eris I Dysnomia דיסנומיה | 10 בספטמבר 2005 |  |
| 29 | (187661) 2007 JG43 | 10 במאי 2007 |   |
| 30 | (225088) 2007 OR10 || 17 ביולי 2007 |   |  |
| 31 | 2007 RT215 | 11 בספטמבר 2007 |  |
| 32 | (315530) 2008 AP129 | 11 בינואר 2008 |  |
| 33 | (305543) 2008 QY40 | 25 באוגוסט 2008 |   |
| 34 | 2008 ST291 | 24 בספטמבר 2008 |  |
| 35 | (315530) 2008 AP129(אנ') | 11 בינואר 2008 |  |
| 36 |  (386096) 2007 PR44 | 8 באוקטובר 2010 |  |
| 37 | (504555) 2008 SO266 | 24 בספטמבר 2008 |   |
גופים אחרים שגילה
| 1 | רומולוס, הירח של האסטרואיד 87 סילביה (אנ') | 18 בפברואר 2001 |  |
| 2 | לינוס, הירח של האסטרואיד 22 Kalliope(אנ') | 18 בפברואר 2001 |  |
  1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20  עם צ'אד טרוחיו  ↑  עם גלן סמית'  1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  עם דייוויד ל. רבינוביץ  1 2 3 4 5 6 7  עם קריסטינה ברקום  1 2 3 4 5 6 7  עם הרני רו  ↑  התגלה גם בנפרד על ידי חוזה לואיס אורטיז מוראנו  ↑  גילוי האומיה היה שנוי במחלוקת, רשמית הגילוי רשום תחת מצפה הכוכבים סיירה נוואדה, ללא שם המגלה  ↑  עם צוות ההנדסה האופטית של מצפה הכוכבים קק ומגלי אריס  1 2 3 4 5 6 7  עם מג שוומב  1 2  עם ז'אן-לוק מרגו
מחקר > כוכב לכת תשיעי

ב-20 בינואר 2016 פרסם בראון יחד עם קונסטנטין בטיגין מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה מאמר ובו טענו כי מצאו עדות לכוכב לכת תשיעי במערכת השמש. באמצעות מודלים מתמטיים ממוחשבים של מסלולי גופים טרנס-נפטוניים מרוחקים, בעלי מאפיינים מיוחדים, הם הסיקו שישנה סבירות גבוהה מאוד לכך שגוף כלשהו השפיע על המסלולים הללו. לפי המודל שבנו, זמן ההקפה של כוכב הלכת על פי חישוביהם הוא כ-10–20 אלף שנים, והפריהליון שלו, הנקודה הקרובה ביותר לשמש במסלולו סביבה, היא כ-200 יחידות אסטרונומיות. המסלול אקסצנטרי מאוד והוא נמצא רוב הזמן רחוק הרבה יותר מהשמש, במרחק של בין 600–1200 יחידות אסטרונומיות. מסתו לפי המודל היא 5 עד 10 מסות ארץ והוא דומה בגודלו לענק הגזים נפטון.
פרסים והוקרה

בשנת 2006, השנה בה הגדירו מחדש את פלוטו, נבחר בראון לאחר מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם, הרשימה השנתית של טיים מגזין.
בשנת 2007 הוא זכה בפרס ע"ש פיינמן, אחד הפרסים היוקרתיים של המכון הטכנולוגי של קליפורניה.
האסטרואיד 11714 מייקבראון שהתגלה ב-28 באפריל 1998, קרוי על שמו.
בשנת 2012 זכה בפרס קוולי לאסטרופיזיקה.
חיים אישיים

בראון נישא לדיאנה ביני ב-1 במרץ 2003. לזוג יש בת אחת שנולדה ב-7 ביולי 2005.
הערות שוליים

↑  קורות חיים של מייקל בראון באתר שלו
↑  How many dwarf planets are there in the outer solar system?,מייקל בראון, רשימה המתעדכנת כמעט ברמה יומית
↑  Brown, Michael E. (2010). How I Killed Pluto and Why It Had It Coming. ISBN 0-385-53108-7.
↑  Astronomers say a Neptune-sized planet lurks beyond Pluto,באתר science, ‏20 בינואר 2016. המאמר המלא: EVIDENCE FOR A DISTANT GIANT PLANET IN THE SOLAR SYSTEM
↑  Lemonick, Michael D. (2006-04-30). "The 2006 TIME 100: Scientists & Thinkers: Mike Brown". Time. נבדק ב-21 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "11714 Mikebrown (1998 HQ51)" (online). JPL Small-Body Database Browser. Jet Propulsion Laboratory. נבדק ב-2012-04-09.
↑  "2012 KAVLI PRIZE LAUREATES IN ASTROPHYSICS Awarded to Michael Edwards Brown, David C. Jewitt, Jane X. Luu". Kavli prize. נבדק ב-21 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11031797  GND: 1023506793  ISNI: 0000 0000 3625 4927  LCCN: n2006094700  MusicBrainz: c0956003-d969-4f44-b370-bca4f263f392  MGP: 227188  NDL: 001122947  NTA: 332371549  ORCID: 0000-0002-8255-0545  SUDOC: 242545920  VIAF: 56047546   WorldCat (עם VIAF): 56047546
מלגת מנהיגי שוליך

מלגת מנהיגי שוליך היא תוכנית המעניקה מלגות לתלמידי תואר ראשון בקנדה ובישראל. המלגה מוענקת לסטודנטים נבחרים בתחומי המדעים, ההנדסה, הטכנולוגיה והמתמטיקה.
רקע

תוכנית המלגה הוקמה בשנת 2011 בעקבות תרומה על סך 100 מיליון דולר מהפילנתרופ ואיש העסקים הקנדי-סימור שוליך. התוכנית מנוהלת על ידי ארגון פדרציית יהודי טורונטו. מטרת התוכנית לקדם סטודנטים מובילים בתחומי המדעים, ההנדסה, הטכנולוגיה והמתמטיקה בקנדה ובישראל ובכך לחזק את התחרותיות הכלכלית של מדינות אלו.
בשנת ההקמה, 977 בתי ספר על-תיכוניים וקולג'ים ברחבי קנדה הגישו מועמדים לתחרות הפרס השנתית. בשנת 2014, 1147 סטודנטים הוגשו כמועמדים. עשרים האוניברסיטאות המשתתפות בחרו מתוכם ארבעים זוכים.
בישראל הוגשו כ-500 בקשות למלגה בכל שנה החל מ-2011[דרוש מקור].
תהליך הבחירה

בקנדה, עשרים אוניברסיטאות משתתפות בתוכנית המלגה. כל אוניברסיטה בוחרת שני זוכים מתוך המועמדים שנרשמו ללימודים בה, זוכה אחד מתחום ההנדסה והשני משלושת התחומים האחרים. בישראל התוכנית פועלת בחמש אוניברסיטאות. כל אוניברסיטה בוחרת עשרה מנהיגי שוליך בכל שנה: חמישה מתחומי ההנדסה וחמישה נוספים מתחומי המדעים, הטכנולוגיה והמתמטיקה[דרוש מקור].
המועמדים נדרשים לעמוד בשניים מתוך שלושה קריטריונים: צורך כלכלי, הצטיינות אקדמית ו/או מעורבות חברתית.
הערות שוליים

↑  Mining magnate's $100M gift launches 'Canadian Rhodes' ,Tristan Hopper
↑  Toronto philanthropist Schulich unveils $100-million scholarship ,James Bradshaw
↑  קרן שוליך מגדילה את מספר המלגות מ-35 ל-50 בשנה, באתר הידען
↑  Students receive $60,000 from the Schulich Leader Scholarships program to study at UBC ,Heather Amos
↑  University of Toronto announces 2014 Schulich Leader Scholarship winners ,Erin Clifford
↑  Endowment to benefit Canadian, Israeli college students ,Jerusalem Post
↑  שאלות ותשובות, באתר מלגת מנהיגי שוליך
↑  מידע על מלגת מנהיגי שוליך, ‏2020
↑  פילנתרופ יהודי קנדי מעניק מלגות בסכומי שיא לסטודנטים ישראלים בתחומי הטכנולוגיה ,Scooper
↑  התחום המבוקש ביותר על ידי הסטודנטים: הנדסת חשמל ומדעי המחשב, באתר אנשים ומחשבים, ‏2015
מוריס רוזנפלד

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1862 סובאלק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  22 ביוני 1923 (בגיל 60) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, פולין 
 מקום קבורה:  בית קברות מאונט כרמל 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
מוריס רוזנפלד. איור של יעקב אפשטיין משנת 1902
מוריס רוזנפלד (בכתיב יידי: מאָריס ראָזענפעלד; באנגלית: Morris Rosenfeld), שנולד בשם משה יעקב אלטר (28 בדצמבר 1862 – 22 ביוני 1923), היה משורר יידי.
ביוגרפיה

רוזנפלד נולד בכפר בּוֹקְשֶׁה (באָקשע) שבפלך סובאלק, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום Boksze-Osada, בצפון-מזרח פולין), למשפחת דייגים. למד בחדר ובישיבה, נישא לאַסְנָה בּיילע והיה אב לבנותיו פריידל ורייזל ולבנו יוסף. כשגברה המצוקה בפולין, יצא רוזנפלד, כמקובל באותם ימים, לחפש את מזלו במדינות הים. לאחר שהייה באמסטרדם ובלונדון, היגר מוריס ב-1886 לניו יורק, שם מצא פרנסה כגהצן וכתופר תפרים זמניים בסדנאות היזע הידועות לשמצה של הלואר איסט סייד בעיר.
רוזנפלד היה בעל תודעה סוציאליסטית חזקה, והדבר בא לידי ביטוי בשירים שהחל לכתוב. ב-1888 פרסם את שירו הראשון "די גלאָקע" ("דִי גְלוֹקֶה", יידיש: "הפעמון") ואחריו את "די בלומענקעטע" ("דִי בְּלוּמֶנְקֶטֶה", יידיש: "זר פרחי הלוויה"). רוזנפלד קנה לעצמו פרסום כ"משורר הכתר של תנועת העבודה", ושיריו הושרו בסדנאות היזע, במשכנות העוני של העובדים, באספות ובקונצרטים. שיריו של רוזנפלד היו בדרך כלל רוויי אווירת ייאוש וקדרות, ששיקפו את תנאי חייהם של הפועלים היהודיים באותה תקופה. כל הייאוש שבגורל העובד, המכלה ימיו ב"בתי-הזיעה", ללא משוש, ללא חופש, ברפש וחשיכה, מבוטא בשירתו "ייאוש", בלשון זו (תרגם אברהם רגלסון):
מה צנועה מישאלת-לב אשר לפועל! מי יתן לו יום אחד, אך יום יחיד ובודד, בו יוכל לנוח ולשכוח עבודתו ומכאובו! אך קול בקרבו אומר לו כי רק בקבר יגיע אל המנוחה, חשק בה.
 טעם-אביב באוויר, הפרחים נותנים ריחם; לוּא ניתן לו אך פעם אחת לצאת אל השדה והיער למען ינשום את האוויר הצח והערב. אך היטב הוא יודע כי לא ינשום בלתי-אם טללי בית-הקברות הקרים והדביקים.
 מה עזה תשוקתו לרחוץ במים הבהירים, הכספיים, להטביל גופו בגלים האודווים, החינניים. אבל רק בחדר בר-מינן ירוחץ בשרו כאשר חפץ.
 הכל סביבותיו אפל, כסוי-פיח, מלוכלך. כמה הוא מתגעגע לבד נקי, לבן. אך בד נקי, לבן, יותן לו – תכריכים.
ב-1898 תורגמו שיריו לאנגלית, ובהמשך לשפות רבות נוספות כגרמנית, רוסית, רומנית והונגרית. שיריו הריאליסטיים זכו לתגובות רבות ונכתבו עליהם מאמרים רבים בכתבי עת ספרותיים ברחבי העולם.
בשנת 1904 ערך רוזנפלד את שבועון הסאטירה הניו יורקי "דער אשמדאי", וב-1905 את העיתון הניו יורקי "מאָרגנבלאַט". הוא גם היה העורך של רבעון לספרות בשם Jewish Annals. רוזנפלד היה ציר בקונגרס הציוני הרביעי בלונדון ב-1900, וקרא משיריו באוניברסיטת הרווארד ב-1898, באוניברסיטת שיקגו ב-1900, וב-1902 בקולג' וולסלי ובקולג' לנשים רדקליף.
ברוב חייו סבל רוזנפלד מעוני ומחלות. בשנותיו האחרונות לא כתב מאומה וחי בדלות ומרירות. הוא נפטר ב-1923, ובהלווייתו השתתפו 10,000 ממעריציו. רוזנפלד כתב גם מאמרים רבים בנושאי תרבות ואקטואליה.
שלושה משיריו של רוזנפלד עובדו לעברית וזכו לפרסום רב בארץ ישראל:
"גלות מאַרש" (יידיש: "מארש הגלות") – שיר טראגי העוסק בגורלם הנורא של היהודים בגלות – עובד לעברית, אולם ניתנה לו משמעות הפוכה – זהו השיר "פה בארץ חמדת אבות", המעלה על נס את התגשמות כל תקוות העם היהודי כאשר הוא חוזר לארצו.
"איר קליינע ליכטעלעך" תורגם לעברית בשם "נרותי הזעירים" – בתרגום אמין למדי – והפך לשיר חנוכה ידוע ומקובל.
"מיין רוע פלאץ" -פורסם בספר משיריו שיצא לאור ב-1904. השיר מזוהה עם פועלי "סדנאות היזע" - המתפרות בניו-יורק בהן הועסקו חייטים ותופרות יהודים רבים שנהגו לשיר אותו. תורגם לעברית על ידי יעקב שבתאי בשם "שם מקום מנוחתי" בביצוע שלמה ארצי.
במלחמת העולם הראשונה, עת התגייסו לראשונה יהודים ליחידה יהודית בצבא הבריטי, כתב רוזנפלד את השיר 'זעלנער פון ציון', חיילי ציון, שזכה לפופולריות רבה.
לקריאה נוספת

ישראל רובין-רבקאי על שירתו של מוריס רוזנפלד, בספרו ביכורי השירה המהפכנית, מרחביה 1946.
Marc Miller, Representing the Immigrant Experience: Morris Rosenfeld and the Emergence of Yiddish Literature in America, Syracuse University Press, 2007.
שיר למקהלה, נרותי הזעירים, שכתב רוזנפלד, תרגם ראובן אבינועם, עיבד משה ביק, בכתב יד, שמור בספריה הלאומית.
הערות שוליים

↑  מארגען זשורנאל, דעמונסטראציע פון לעגיאן, 10.5.1918
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267209405171  PLWABN: 9810584953205606  BIBSYS: 90574989  BnF: cb144540968 (data)  CiNii: DA14242416  GND: 119277948  ICCU: NAPV169820  ISNI: 0000 0001 0907 8611  LCCN: n80030800  MusicBrainz: ff0db5b0-6358-4c14-a969-d9281c6d8cec  NKC: pna2012688410  NTA: 115152318  SELIBR: 87906  SNAC: w6bc4j53  SUDOC: 085981389  VIAF: 61768672   WorldCat (עם VIAF): 61768672
ממלכת סאגנה

ממלכת סָאגנֶה (בצרפתית: Royaume de Saguenay) היא אגדה של האירוקווים של סנט לורנס מקנדה. הצ'יף דונקונה (Donnacona) סיפר אותה לז'אק קרטייה, אולי כדי לעודדו ליצור קשרים כלכליים עם השבט. לפי התיאור, הממלכה הצפונית הייתה מאוכלסת באנשים בלונדינים, ועשירה בפרוות וזהב. תיאור זה עזר כדי לשכנע את פרנסואה הראשון, מלך צרפת, לשלוח משלחות לכיבוש קנדה.[דרוש מקור]
ז'אק קרטייה יצא לראשונה למצוא את הממלכה במסעו השני ב-1536. בהגיעו לנהר סאגנה, דומאגאיה (Domagaya) בנו, או אחיינו, של דונקונה אמר לו כי הנהר מוביל לממלכה, אולם בגלל השלג הכבד, לא יכול קרטייה להמשיך צפונה. הוא ניסה שנית להגיע לסאגנה במסעו השלישי ב-1541 אולם גם באותו מסע לא הצליח לעבור את הוכלגה (Hochelaga, היום מונטריאול). כל המשלחות הצרפתית לצרפת החדשה לא מצאו את הממלכה, והיום מקובל להניח שממלכה כזו לא הייתה קיימת והיא הייתה או אי-הבנה של הצרפתים או בדייה של דונקונה בניסיון לייסד קשרי מסחר עם צרפת.
הערות שוליים

↑  שבט אינדיאני שחי במאה השש עשרה על גדות נהר סנט לורנס
↑  grand quebec, למה נקראת שמה ממלכת סאגנה? (בצרפתית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנורמה (שחקנית הודית)

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1926 לאהור, הראג' הבריטי 
 פטירה:  15 בפברואר 2008 (בגיל 81) מומבאי, הודו 
 שם לידה:  ایرن ایزاق ڈینئل Erin Isaac Daniel 
 מדינה:  הראג' הבריטי, הודו 
 תקופת הפעילות:  1926–2007 (כ־81 שנים) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארין אייזק דניאלס הידועה בשם הבמה מנורמה (באנגלית: Manorama ה-16 באוגוסט 1926– 15 בפברואר 2008) הייתה שחקנית אופי הודית בבוליווד, עם קריירה של למעלה מ-60 שנה. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה הקומי כדודה הרודנית ב"סיטה וגיטה" (1972) ובסרטים נוספים. היא החלה את הקריירה שלה כילדה שחקנית בגיל 10, בשנת 1936 תחת השם "בייבי איריס". לאחר מכן, היא עשתה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית בוגרת ב-1941. הסרט האחרון בו הופיעה היה ב-2005 בסרט " Water"(אנ'). במהלך הקריירה שלה היא שיחקה בלמעלה מ-160 סרטים.
ביוגרפיה

נולדה כארין יצחק דניאלס, בלאהור שהייתה אז חלק מהודו וכיום בפאקיסטן. היא נולדה למשפחה אנגלו-הודית. אמה הייתה אירית ואביה היה נוצרי הודי, שהיה פרופסור בקולג' להנדסה.
בילדותה היא למדה להיות זמרת ורקדנית קלאסית, ונהגה לבצע מופעי במה עבור הצלב האדום בלאהור. בגיל תשע היא נצפתה על ידי המבאי והמפיק רופ ק. שורי בהופעה בבית הספר בלאהור.
הסרט הראשון בו שיחקה בתפקיד ראשי היה "חזנצ'י" ב-1941 (אנ'), שם החלה לעבוד תחת שם הבמה "מנורמה" שניתן לה על ידי שורי. סרט זה הפך אותה לשחקנית מצליחה מאוד עם שכר גבוה. לאחר חלוקת הודו היא עברה למומבאי. השחקן צ'נדרה מוהן (אנ') המליץ עליה למפיקים. היא שיחקה בסרט הפנג'בי "Lachchi" שהפך ללהיט ענק. לאחר מכן היא שובצה לתפקידי אופי ובהמשך לתפקידי נבלית או קומיקאית. הסרט ההינדי האחרון שלה היה "האדסה" של אכבר חאן (1983).
היא עברה לשחק בסדרות טלוויזיה ועברה לגור בדלהי למשך חמש שנים, שם עבדה בסדרה "Dustak" בה שיחק גם שאה-רוח' ח'אן. בסביבות 2001, היא עבדה עם Balaji Telefilms עבורם הופיעה בסדרות "Kashti" ו- "Kondali" . היא גם שיחקה תפקיד של סבתא בסדרה "Kutumb".
התפקיד האחרון שלה היה ב-2005 בסרט "מים" של הבמאית דיפה מהטה שם היא הפנטה את מבקרי הוליווד עם הופעתה. לדברי הבמאית, היא הייתה הבחירה הראשונה לגלם את מדהומטי בסרט. הפקת הסרט התחילה בוארנאסי,אך לאחר בעיות מול השלטונות צילומי הסרט עברו לסרי לנקה. כל צוות השחקנים הוחלף חוץ מנורמה.
חיים אישיים

היא הייתה נשואה לרג'אן הקסר, גם הוא שחקן ולאחר חלוקת הודו ב-1947, עברו בני הזוג לבומביי, שם הפך רג'אן למפיק, בזמן שמנורמה הקימה מחדש את קריירת המשחק שלה.
מנורמה סבלה משבץ מוחי בשנת 2007, למרות שהחלימה ממנו, היא סבלה משיבוש בדיבור וסיבוכים אחרים. היא מתה ב-15 בפברואר 2008 בצ'רקופ, מומבאי. היא הותירה אחריה בת ריטה הקסר. ריטה שיחקה כגיבורה הראשית בסרט "Suraj aur Chanda", אבל מאוחר יותר נישאה למהנדס והתיישבה במפרץ.