stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קפטן סטיב

קפטן סטיב
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אסטבן הרננדורנה סוביאגה (Esteban Hernandorena Zubiaga‏; 3 באוגוסט 1905 - 28 בדצמבר 1965), שנודע בכינוי קפטן סטיב, היה רב חובל ספרדי-בסקי שהשתקע בישראל. ב-1947 פיקד על אוניית המעפילים פאן יורק של המוסד לעלייה ב' במהלך ההכנות להפלגתה, ובהמשך מסעה שימש כקצין ראשון.
ביוגרפיה > תחילת הדרך

הרננדורנה נולד ב-1905 במוסקס (בבסקית Muskiz; בספרדית Musques; נקראה בעבר סומורוסטרו) שבחבל הבסקים בספרד. בגיל 12 החל את לימודיו בבית-ספר ימי, ומגיל 14 הפליג בים כצוער. הוא הוסמך כקצין ב-1922, וכרב חובל ב-1927, בגיל 22. ב-1933 עזב את חברת האוניות שבה עבד, ופיקד על ספינות דיג. במלחמת האזרחים בספרד שרת בצי הרפובליקני ופיקד על משחתת ועל צוללות. אחרי נפילת הרפובליקה היגר עם משפחתו למקסיקו ובתקופת מלחמת העולם השנייה היה רב חובל בחברת ספנות צרפתית. ב-1946 העביר מפנמה למרסיי, בראש צוות של גולים ספרדים, את האונייה מרטון, שהייתה בבעלות יהודים. במהלך שהותו במרסיי הוצע לו להצטרף למוסד לעלייה ב'.
ביוגרפיה > הפלגת הפאנים

הרננדורנה השתתף במבצע הפאנים - אוניות המעפילים "פאן יורק" (בשמה העברי קיבוץ גלויות) ו"פאן קרסנט" (בשמה העברי – עצמאות), שהביאו למעלה מ-15,000 מיהודי רומניה ובולגריה. האוניות נקנו בארצות הברית באמצעות חברת קש, ובמאי 1947 הפליגו לים התיכון עם צוותים אמריקאים. ה"פאן יורק" נשלחה למרסיי, הצוות האמריקאי שוחרר, וצוות חדש בפיקודו של הרננדורנה תפס את מקומו. תחילה הובטח לו שיהיה רב החובל של האונייה, אך בסוף אוגוסט מונה לתפקיד גד הילב. אחרי שיחה ארוכה עם הילב הסכים הרננדורנה (שכינויו במוסד לעלייה ב' היה "שלמה יעקבי הספרדי") להמשיך כקצין ראשון. אנשי הצוות היו גולים ספרדים רפובליקנים, ומתנדבים יהודים אמריקאים.
הבריטים, שעקבו אחר תנועת הספינות, הפעילו לחץ דיפלומטי כבד על ממשלות פנמה, טורקיה ורומניה כדי למנוע את הפלגתן, ואף שתלו דיסאינפורמציה בתקשורת העולמית בנוגע לספינות. כשזה לא עזר, החלו הבריטים להפעיל את השפעתם על הממשל האמריקאי, בטענה שקרית שהספינות מאורגנות בסיוע ברית המועצות על מנת להגביר השפעתה במזרח התיכון. ממשלת ארצות הברית השתכנעה ודרשה מהסוכנות היהודית לעצור את הספינות.
באותו זמן החל האו"ם לדון בתוכנית החלוקה להקמת מדינה יהודית בשטחי ארץ ישראל, וההנהגה הציונית לא רצתה להתעמת עם הבריטים. משה שרת, ראש המחלקה המדינית של הסוכנות, הורה לעצור את הפלגת הספינות. אולם, ראש "המוסד לעלייה ב'" שאול אביגור ואחרים ביישוב התעקשו לבצע את ההפלגה, בגלל הצורך לא לעכב את העולים שכבר היו מאורגנים ולחצו לעלות, והסכנה המוחשית שארבה, לדבריהם, ליהדות רומניה.
למרות הלחצים שהפעילה הנהגת הסוכנות, הפליגו לבסוף שתי הספינות לנמל בורגס בבולגריה, לשם הגיעו המעפילים מרחבי רומניה ברכבות נוסעים מיוחדות. האוניות הפליגו ב-27 בדצמבר 1947 כשעליהן יותר מ-15,000 מעפילים, ובהיותן בלב ים קבע להן דוד בן-גוריון את השמות העבריים "קיבוץ גלויות" ו"עצמאות". כשעברו הספינות מן הים השחור אל הים התיכון הן נתקלו במשחתות בריטיות. בהוראת בן-גוריון, שחשש לגורל הנוסעים הרבים, החל משא ומתן בין הבריטים לבין מפקדי הספינות, ולאחר שהושג הסכם, עלו חיילים לא חמושים על הספינות וכיוונו אותן ישירות לקפריסין, שם הורדו המעפילים למחנות מעצר.
קפטן סטיב ורוב אנשיו נשארו על האוניה במהלך מעצרה בנמל פמגוסטה בקפריסין, ושמרו על כשירותה להפלגה. כחודש אחרי הקמת מדינת ישראל, ב-18 ביוני 1948, הפליגו האוניות לחיפה, שם נעצרו במובלעת הבריטית בנמל עד לפינויה ב-30 ביוני.
ביוגרפיה > בישראל

הרננדורנה החליט להשתקע בישראל, והביא לארץ את משפחתו. האוניה (ששמה שונה לקוממיות) הובילה לישראל עצירים משוחררים מקפריסין ועולים חדשים, והוא שרת בה עד סוף 1949. מאז, ועד פרישתו ב-1963, שרת כרב חובל באוניות שונות של החברות שוהם וצים. הוא התגורר בשכונה בת גלים בחיפה.
הרננדורנה נפטר בחיפה ב-1965, בגיל 60, ונקבר בבית העלמין הקתולי בחוף הכרמל.
משפחתו

הרננדורנה היה נשוי למריה פילר ארסולה (נפטרה ב-1956) ואב לשלוש בנות ובן. בנו חנן (חואן) ונכדו דני הלכו בדרכו ושירתו כקציני מכונות בצי הסוחר הישראלי.
הנצחה

במלאת שנה למותו של הרננדורנה נקרא על שמו רחוב קפטן סטיב בעיר התחתית בחיפה. חבריו הקימו את הוועדה הציבורית להנצחת זכרו של קפטן סטיב, שהוציאה חוברת לזכרו. גם בעיר פורטוגלטה שבחבל הבסקים, שבמשך שנים נחשבה בטעות כמקום הולדתו, נקרא על שמו רחוב-Calle Esteban Hernandorena.
הערות שוליים

↑  דיון על מקום הולדתו של אסטבן הרננדורנה סוביאגה בהשתתפות בתו, מריה פילר הרננדורנה ארסולה, 2008 - 2009, בבלוג Elmareometro, כולל העתק תעודת טבילה
↑  קטע רחוב ליד נמל חיפה נקרא על-שם קפיטן סטיב, מעריב, 1 בינואר 1967
אמציה פלד, רחוב קפטן סטיב, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה
רחוב קפטן סטיב בחיפה בעיר התחתית. הרחוב מוביל לשער הנמל
פרט מבית יורדי הים (עוגן על הבניין) והשלט אודות רחוב קפטן סטיב
קנגורו אילני גודפלו

| קנגורו אילני גודפלו |
| --- | --- |
 קנגורו אילני גודפלו
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים
סוג:: קנגורו אילני
מין:: קנגורו אילני גודפלו
שם מדעי
 Dendrolagus goodfellowi ‏תומאס, 1906
תחום תפוצה


קנגורו אילני גודפלו (שם מדעי: Dendrolagus goodfellowi; קרוי גם קנגורו אילני מקושט), הוא מין כיסאי ססגוני בסוג קנגורו אילני האנדמי ליערות הגשם ברכסי ההרים של גינאה החדשה. זהו המין המוכר בסוגו, ובעל טווח התפוצה הרחב מביניהם. הוא תואר מדעית בשנת 1908 על ידי הזואולוג אולדפילד תומאס, וקרוי על שמו של החוקר והצפר הבריטי וולטר גודפלו (אנ'). בדומה לרבים מקרוביו, קנגורו זה מצוי בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות וציד לפרוותו.
קנגורו גודפלו מחולק כיום לשני תת-מינים, ובעבר היה מחולק לשלושה:
D.g. buergersi - תת-המין הנפוץ אשר מוכר בכינוי המקומי טימבויוק ובעל פרווה כהה יותר. מצוי במרכז גינאה.
D.g. goodfellowi - בעל פרווה בהירה וחיוורת במעט; מאכלס את הקצה הדרום-מזרחי של גינאה.
D.g. pulcherrimus - מצוי בצפון גינאה וקיבל מעמד של מין נפרד; מכונה קנגורו אילני עטוי-זהב.
אנטומיה ומראה

קנגורו אילני גודפלו שונה למדי במראהו מהקנגורו היבשתי. שלא כמו קרוביו השוכנים בערבות אוסטרליה, רגליו כמעט באורך זהה לזרועותיו, והן אינן ארוכות וגדולות במידה לא פרופורציונלית; מאידך, הזרועות שלו עבות יותר, טפריו גדולים, ארוכים ומעוגלים, הוא בעל עצמות עבות ומסיביות וזנב עבה וארוך במיוחד. כל התכונות הללו הופכות אותו למותאם היטב לסביבת המחיה הגבוהה שלו במרומי העצים. לקנגורו האילני אוזניים עגלגלות וקצרות, נחיריים גדולים וחוטם רחב. העיניים שלו בגודל בינוני, וצבען עשוי להיות ירקרק או כחלחל. במונחים של גינאה החדשה, קנגורו אילני גודפלו נחשב לכיסאי גדול למדי, אך הוא נחשב לבינוני בסוגו: אורך ראשו וגופו: 75-55 סנטימטרים ואורך זנבו: 80-65 סנטימטרים; הנקבות גדולות במעט מהזכרים: משקל הנקבה 8.2 קילוגרם, ומשקל הזכר 7.9 קילוגרם.
הפרווה של קנגורו אילני גודפלו עבה, צפופה ובעלת מרקם צמרירי רך. צבעה ססגוני במיוחד: בצלעות ובגב היא נעה בין גוני ארגמן לערמוני או אדמדם, בעוד שבגרון, בבטן, ברגליים ובחזה היא בצבע זהוב או צהבהב בהיר וחיוור. על הכתפיים והחלק העליון של הידיים, יש לקנגורו זה מעין גלימה כהה בצבע שוקולד עד שחור מבריק, בניגוד מובהק לחלק התחתון של הידיים שצבעו צהבהב חיוור.
לאורך השדרה - מעוקץ הזנב עד לעורף, ישנו פס רחב כהה בצבע ארגמן אשר מוקף משני צדדיו בפסים דקים ובהירים בצבע צהבהב המוסיפים צבעוניות לפרווה. ראשו של הקנגורו בצבע כתמתם ופניו חומות אפרוריות, ולו סינר לבן-צהבהב סביב הסנטר וצדדי הצוואר. האוזניים בולטות היטב בצבען הארגמני והכהה, ולעיתים יש כתם ארגמני גם על המצח.
זנבו של קנגורו גודפלו בצבע צהבהב או זהוב, והוא מפוספס לאורכו בטבעות, פסים וכתמים אדומים או ארגמניים; קצה הזנב בצבע כהה. לכל קנגורו גודפלו יש דפוס טבעות שונה על הזנב המאפשר להבדיל בין הפרטים.
תפוצה

קנגורו אילני גודפלו אנדמי לאי גינאה החדשה. הוא מוגבל לרכס אואן סטנלי ורכס ביסמרק בחלק המזרחי של האי הנמצא בשליטת פפואה. בית גידולו מורכב מיערות גשם טרופיים בשפלה, ועד יערות במרומי ההרים בגבהים של 2,860 מטר מעל פני הים. הוא שוכן לרוב בתוך יער סגור וצפוף, ונמנע מיערות דלילים או משטחים פתוחים. כתוצאה מציד ואובדן בית גידול, הוא כמעט ונעלם לגמרי מיערות בשפלת גינאה. כמות המשקעים הממוצעת בבית גידולו גבוהה במיוחד ועומדת על כ-3,000 מילימטר לשנה.
אקולוגיה

קנגורו אילני גודפלו הוא יונק פעיל דמדומים החי רוב הזמן בגפו, אך באזורים עם הפרעה אנושית גבוהה הוא הופך להיות פעיל בעיקר בשעות החשיכה. הנקבה פעילה בטריטוריה קבועה שמשתרעת על מספר דונמים, בעוד שלזכרים שטחים גדולים יותר הכוללים בתוכם מספר שטחי נקבות.
כפי שמצופה משוכן עצים, קנגורו גודפלו ניזון בעיקר מעלים, במיוחד מעליו של עץ המשי הנדיר (Flindersia pimenteliana ממשפחת הפיגמיים), אך גם ממגוון רחב של פירות, שרכים וצמחים מטפסים; בקצוות היער, הוא יורד לעיתים לקרקע ללקט דגניים, דשא או פרחים. לקיבה הגדולה שלו יש מיצי עיכול חזקים אשר מותאמים לעכל מזון צמחי גס ועשיר בסיבים בדומה לקיבתם של מעלי גירה ואוכלי עשב אחרים. בשבי, הוא עשוי לאכול גם חולייתנים קטנים.
על העצים, הקנגורו האילני מטפס במהירות באמצעות חיבוק הגזע וקפיצות תכופות, או מנתר מענף לענף באמצעות קפיצות; במקרים כאלה, הזנב העבה והארוך מאזן את שיווי המשקל. על האדמה לעומת זאת, התנועה שלו איטית ומגושמת למדי: הוא נע לסירוגין באמצעות קפיצות קטנות וריצה על ארבעת הרגליים, ואינו מסוגל לקפוץ ברציפות יותר מפעמיים. לקנגורו גודפלו בדומה לקרוביו, יש יכולת יוצאת דופן של קפיצה ממרומי העצים (בגובה 30 מטר) עד לאדמה מבלי להינזק; זאת הודות לעצמותיו החזקות והמסיביות.
בניגוד למערכת הרבייה הפוליגמית אצל מרבית קנגוריי העצים, ישנן ראיות לכך שקנגורו גודפלו הוא מין מונגומי המתרבה עם נקבה יחידה. לנקבה של קנגורו אילני גודפלו, יש כיס מפותח שנפתח כלפי חוץ ובו ארבע פטמות. לאחר תקופת היריון של 44 ימים (ארוכה יחסית עבור כיסאים), נולד לרוב גור אחד ולעיתים תאומים. בשל תנאי מזג האוויר הבלתי צפויים באקלים הטרופי של גינאה, נקבה עשויה להמליט פעמיים בשנה. מספר שעות לפני ההמלטה, הנקבה מלקקת ביסודיות את פי הטבעת ואז מתיישבת עם זנבה בין רגליה. הוולד השקוף שגודלו כתולעת, יוצא תוך כדי קריעת קרום העובר ומטפס לתוך הכיס ללא עזרה מאימו שם הוא גדל למשך 8–10 החודשים הבאים. לאחר עזיבת הכיס לצמיתות, הגור ממשיך לינוק מאימו תקופה נוספת שקצרה יותר משל קנגוריי עצים אחרים ונמשכת בין חודשיים לשלושה חודשים.
תוחלת החיים המרבית של קנגורו אילני גודפלו בטבע 14 שנים; בשבי הוא עשוי להאריך ימים עד לגיל 23.
מצב שימור

קנגורו אילני גודפלו מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל ירידה דרסטית של אוכלוסייתו, המוערכת בכ-50% לפחות במהלך העשורים האחרונים של המאה ה-20. האיומים העיקריים עליו נשקפים בעיקר מציד עבור בשרו ופרוותו הססגונית, ומאובדן בית הגידול שנגרם באמצעות המרת יערות טבעיים למטעי קפה, ובירוא יערות עבור שדות חיטה ואורז. על פי דיווחי IUCN, הוא כבר נעלם מחלקים משמעותיים מהטווח המקורי שלו, ומגמת האוכלוסייה ממשיכה להיות בירידה.
קנגורו גודפלו מצוי במספר אזורים מוגנים. ארגון IUCN, ממליץ לרשויות השימור הפפואניות לחוקק חוקי ציד מחמירים ולפתח תוכניות להעלאת המודעות הציבורית ליונק נדיר זה. בנוסף נדרשים מחקרים נוספים אודות הביולוגיה וטווח התפוצה שלו. מבין המינים בסוגו, קנגורו אילני גודפלו הוא המין השכיח ביותר בגני החיות ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  קנגורו אילני גודפלו באתר הרשימה האדומה של IUCN
| קנגוריים |
| --- | --- | --- |
| וולביים ארנביים מפוספסים | וולביים ארנביים מפוספסים |  |
| וולבי ארנבי מפוספס | וולבי ארנבי מפוספס (סוג ומין יחיד) |   |
| קנגורים | קנגורים |   |
| קנגורו | קנגורו אפור מזרחי • קנגורו אפור מערבי • קנגורו אדום • וולארו האנטילופה • וולארו מצוי • וולארו שחור • וולבי אגיל • וולבי שחור-פס • וולבי טמר • וולבי סבך מערבי • וולבי פרמה • וולבי זנב-שוט • וולבי אדום-צוואר |   |
| קנגורו אילני | קנגורו אילני אפרורי • קנגורו אילני לומהולץ • קנגורו אילני בנט • קנגורו אילני דובי • קנגורו אילני הואון • קנגורו אילני דוריה • קנגורו אילני סרי • קנגורו אילני גודפלו • קנגורו אילני עטוי-זהב • קנגורו אילני שפלתי • קנגורו אילני הוזר • קנגורו אילני וונדיוואי • איפולה • דינגיסו • טנקיל |   |
| וולבי הצבי | וולבי צבי שחור • וולבי צבי לבן-פס • וולבי צבי אפור • וולבי צבי חום |   |
| וולבי יערוני | וולבי יערוני מקלאי • וולבי יערוני זוטר |   |
| וולבי ארנבי | וולבי ארנבי ממושקף • וולבי ארנבי אדמוני |   |
| וולבי זנב-מסמר | וולבי זנב-מסמר מרוסן • וולבי זנב-מסמר צפוני |   |
| וולבי הסלע | וולבי סלע קצר-אוזן • וולבי סלע וילקינס • וולבי סלע פרוסרפיני • וולבי סלע רוטשילד • וולבי סלע צהוב-רגל • וולבי סלע אלייד • וולבי סלע כף-יורק • וולבי סלע גודמן • וולבי סלע הרברט • וולבי סלע חדגוני • וולבי סלע שחור-צד • וולבי סלע מאריבה • וולבי סלע זנב-מברשת • וולבי סלע סגול-צוואר • וולבי סלע שרמן • מונג'ון • נברלק |   |
| פדמלון | פדמלון טסמני • פדמלון בראון • פדמלון כהה • פדמלון קלבי • פדמלון ההרים • פדמלון אדום-רגל • פדמלון אדום-צוואר |   |
| וולבי ביצות | וולבי ביצות (סוג ומין יחיד) |   |
| קווקה | קווקה (סוג ומין יחיד) |   |
קנגורו אילני גודפלו בגן החיות של מלבורן.
קנגורו אילני גודפלו בגן החיות של סינגפור.
קנגורו אילני גודפלו (תת-המין טימבויוק) בגן החיות של סן דייגו. ניתן להבחין בטפריו הענקיים המשמשים אותו לטיפוס.
קלסי לי ברבר

קלסי-לי רוברטס ברבר (באנגלית: Kelsey-Lee Roberts Barber; נולדה ב-20 בספטמבר 1991) היא אתלטית אוסטרלית, פעמיים ברציפות אלופת העולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022) וזוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

קלסי-לי ברבר נולדה וגדלה באיסט לונדון, דרום אפריקה. היא מתאמנת בהדרכתו של בעלה מייקל ברבר.
ביוגרפיה > 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, בריטניה ב-30 ביולי 2014 זכתה ברבר במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 62.95 מטר.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין ב-28 באוגוסט 2015 סיימה ברבר במקום 20 בהטלת כידון בתוצאה של 60.18 מטר.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה ברבר במקום 28 בהטלת כידון בתוצאה של 55.25 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-8 באוגוסט 2017 סיימה ברבר במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 60.76 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 63.70 מטר ועלתה מהמקום השביעי.
ביוגרפיה > 2018

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, אוסטרליה ב-12 באפריל 2018 זכתה ברבר במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 63.89 מטר.
ביוגרפיה > 2019

באליפות אוקיאניה באתלטיקה שנערכה ביוני 2019 זכתה ברבר במדליית זהב בשיא אישי חדש של 65.61 מטר. בתחרות שנערכה בלוצרן, שווייץ ב-9 ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי חדש נוסף של 67.70 מטר, תוצאה המציבה אותה במקום 12 בכל הזמנים ושני באוקיאניה.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה בסוף ספטמבר היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון השישית והאחרונה שלה בתוצאה של 66.56 מטר, לפני ליו שיאינג (65.88 מטר) וליו הוי הוי (65.49 מטר), שתיהן מסין. עד להטלה השישית היא דורגה במקום הרביעי.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה ברבר במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 64.56 מטר, אחרי ליו שיאינג (66.34 מטר) ומריה אנדרייצ'יק מפולין (64.61 מטר).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי 2022 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 66.91 מטר, לפני קארה וינגר מארצות הברית (64.05 מטר) והארוקה קיטגוצ'י מיפן (63.27 מטר).
קולונז'-בלריב

קולונז'-בלריב (בצרפתית: Collonge-Bellerive) היא עיירה וקומונה בקנטון ז'נבה שבשווייץ.
גאוגרפיה

קולונז'-בלריב שוכנת לחוף אגם ז'נבה, בגדה הימנית (מזרחית), מצפון לעיר ז'נבה. שטחה הכולל של הקומונה הוא 6.12 קמ"ר, מתוכם 58.4% שטחים בנויים או לתשתיות, 37% שטחים חקלאיים, 4.1% יער ו-0.5% שטח לא בשימוש. מלבד הכפר המרכזי קולונז'-בלריב היא כוללת ארבעה כפרים קטנים נוספים.
בשטח העיירה, על חוף האגם שוכנת שמורת הטבע פואנט א-לה-ביז, שמורת הטבע הראשונה בקנטון - מאז 1933. השמורה כוללת צמחי מים ועופות מסוגים רבים. מלבד השמורה נמצא בבלריב אתר ארכאולוגי בו נמצאו עדויות לבתי הכלונסאות הפרהיסטוריים, המהווה אחד מ-111 האתרים שהוכרו על ידי אונסקו כאתר מורשת עולמית.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2015 מתגוררים בעיירה כ-8,037 תושבים, בצפיפות של 1,313 נפשות לקמ"ר. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה משנת 1850.
שחזור בית-מגורים פרהיסטורי ליד אגם קונסטנץ
קולונה (רובע)

| --- | --- |


 מידע
 עיר:  רומא 
 תאריך ייסוד:  המאה ה־13 
 שטח:  26.89 הקטאר 
 אוכלוסייה:  1,911 (31 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  41°54′08″N 12°28′40″E﻿ / ﻿41.902222222222°N 12.477777777778°E﻿ / 41.902222222222; 12.477777777778
 
 
כיכר קולונה ובמרכזה עמוד מרכוס אורליוס.
קולונה (באיטלקית: Colonna) הוא הרובע השלישי מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
משמעות שמו של הרובע הוא "עמוד" - המתייחס לעמוד מרקוס אורליוס הנמצא במרכז הרובע, בכיכר קולונה. בהתאם, סמל הרובע מתאר עמוד (משמעות שם הרובע) כסוף על רקע אדום.
היסטוריה

השטח בו שוכן כיום הרובע היה בתקופת האימפריה הרומית חלק מאזור שדה מרס של העיר רומא. בשל ריחוקו של הרובע מנהר הטיבר, והקושי להשיג מי שתיים עם סתימת אמות המים הרומיות, לאחר נפילת האימפריה הרומית התדלדלה אוכלוסיית הרובע.
בימי הביניים שמו של הרובע היה "רובע קולומן ומריה הקדושה באקווירו" (Regio Columne et Sancte Marie in Aquiro), על שם העמוד האמור, וכנסיית סנטה מריה אין אקווירו שנוסדה בשנת 400 לערך. במהלך תקופה זו היה הרובע מיושב בדלילות רבה.
עם שיקום אמות המים לעיר, בתקופת הרנסאנס, החל גידול באוכלוסיית הרובע, ובשלהי המאה ה-16 נבנו ברובע ארמונות עבור כמה מהמשפחות העשירות של רומא, בעיקר לאורכה של הויה לאטינה (כיום הויה דל קורסו).
אתרים בעלי חשיבות

במרכז הרובע נמצא עמוד מרקוס אורליוס בכיכר הנקראת על שם העמוד כיכר קולונה (piazza Colonna), ברובע נשתמרו שרידים מרשימים של מקדש הדריאנוס שנבנה משנת 195. המקדש שולב בבניין משרדי המכס של איטליה. ברובע ממוקם ארמון מונטצ'יטוריו המשמש כמושב הפרלמנט האיטלקי, ולפניו ניצב אובליסק מצרי.
בין הכנסיות מצויות ברומא ניתן למנות את סנטה מריה מדלנה, מהמאה ה-14 וסנט אנדראה דלה פראטה מהמאה ה-16 (ששמה "סנט אנדריה בין הגנים" מעיד על דלילות הרובע בתקופה זו).
קוזמו גורדון לאנג

קוזמו גורדון לאנג (באנגלית: Cosmo Gordon Lang, 31 באוקטובר 1864 – 5 בדצמבר 1945) היה ארכיבישוף של קנטרברי שהוביל את הכנסייה האנגליקנית בתקופות של משברים חברתיים ופוליטיים. הוא היה דמות מרכזית בהתפטרות המלך אדוארד השמיני והתמודד עם האתגרים של מלחמת העולם השנייה. לאנג נודע בתמיכתו ברפורמות חברתיות ובהתנגדותו לפשיזם. לאחר פרישתו ב-1942, הוא המשיך בפעילות דתית וציבורית עד מותו.
ראשית חייו

קוזמו גורדון לאנג נולד ב-31 באוקטובר 1864 במנזר פיוי, אברדינשייר, סקוטלנד, למשפחת כמרים. אביו, ג'ון מרשל לאנג, היה כומר בכנסייה של סקוטלנד, ואמו, האנה אגנס לאנג, תמכה בקריירה הדתית של בעלה וילדיה. קוזמו היה הבן השלישי במשפחה, והתחנך בבית ספר מקומי לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת אברדין ואוניברסיטת אוקספורד.
תחילת הקריירה

במהלך שנות הקריירה שלו, קוזמו גורדון לאנג התקדם במהירות בתפקידים הדתיים השונים בכנסייה האנגליקנית, כשהוא מראה כישורים יוצאי דופן בניהול והובלה רוחנית. בשנים הראשונות של המאה ה-20, הוא קיבל מספר תפקידים חשובים שסייעו לו להתבלט כדמות מרכזית בכנסייה.
תחילת הקריירה > בישוף של סטפני

בשנת 1901, לאנג מונה לבישוף של סטפני, תפקיד בו הוא התמודד עם אתגרים רבים בקהילה עירונית רב-גונית בלונדון. הוא הקדיש את זמנו לשיפור תנאי החיים של העניים ולעבודה עם קבוצות חברתיות שונות, כולל מהגרים ופועלים.
תחילת הקריירה > בישוף של יורק

בשנת 1908, לאנג מונה לבישוף של יורק, אחד התפקידים המרכזיים בכנסייה האנגליקנית. בתפקיד זה, הוא המשיך להדגיש את חשיבות המעורבות החברתית של הכנסייה והתמקד בנושאים של צדק חברתי ושוויון. תקופתו ביורק אופיינה ביכולת מנהיגות רבת השפעה וביכולת לשלב בין דרישות הדת לצורכי החברה המודרנית.
תחילת הקריירה > ארכיבישוף של קנטרברי

ב-1928, הגיע לשיא הקריירה שלו כשמונה לארכיבישוף של קנטרברי, התפקיד החשוב ביותר בכנסייה האנגליקנית. כהונתו כארכיבישוף נמשכה עד 1942, והיא כללה תקופות של אתגרים גדולים, כמו עליית הפשיזם באירופה ומלחמת העולם השנייה. לאנג היה ידוע כמנהיג חזק ורב השפעה, שהתמודד עם נושאים חברתיים ופוליטיים רבים תוך שמירה על ערכי הכנסייה.
כהונתו כארכיבישוף מקנטרברי של קוזמו גורדון לאנג

ב-1928, קוזמו גורדון לאנג מונה לארכיבישוף של קנטרברי, התפקיד החשוב ביותר בכנסייה האנגליקנית. כהונתו נמשכה עד 1942 והיא אופיינה בשינויים משמעותיים ובאתגרים רבים, הן בכנסייה והן בחברה הבריטית בכלל.
כהונתו כארכיבישוף מקנטרברי של קוזמו גורדון לאנג > מינוי ותהליך הכניסה לתפקיד

מינויו של לאנג לארכיבישוף של קנטרברי הגיע לאחר שנות שירות רבות בכנסייה, במהלכן הוכיח את עצמו כמנהיג דתי וכמנהל מיומן. טקס ההכתרה נערך בקתדרלת קנטרברי, מקום מושבו של הארכיבישוף.
כהונתו כארכיבישוף מקנטרברי של קוזמו גורדון לאנג > הישגיו ותפקידו בתקופת הכהונה

במהלך כהונתו, לאנג התמקד בשמירה על ערכי הכנסייה ובהתאמתם לעולם המודרני. הוא עמד בראש הכנסייה בתקופה של שינויים חברתיים ופוליטיים משמעותיים, כולל עליית הפשיזם באירופה ומלחמת העולם השנייה. לאנג היה תומך נלהב ברפורמות חברתיות ופעל למען שוויון וצדק חברתי.
כהונתו כארכיבישוף מקנטרברי של קוזמו גורדון לאנג > מעורבותו בנושאים חברתיים ופוליטיים

לאנג היה ידוע בעמדותיו הנחרצות נגד הפשיזם ונגד רדיפת היהודים באירופה. הוא היה דמות מרכזית בניהול הכנסייה בתקופת המלחמה, והוביל ימים לאומיים של תפילה ותמיכה מוסרית לציבור הבריטי. בנוסף, הוא התנגד להפצצות על ערים גרמניות והביע תמיכה במתנגדי מצפון לשירות צבאי.
כהונתו כארכיבישוף מקנטרברי של קוזמו גורדון לאנג > התמודדות עם משברים ומחלוקות

אחת התקופות הקשות ביותר בכהונתו של לאנג הייתה בעת המשבר של התפטרות המלך אדוארד השמיני. לאנג היה מעורב בהחלטות הקשורות להתפטרות המלך והיה נתון לביקורת ציבורית על התנהלותו בנושא זה.
כהונתו כארכיבישוף מקנטרברי של קוזמו גורדון לאנג > פרישה

לאחר 14 שנות כהונה, לאנג פרש מתפקידו במרץ 1942, בשל הלחץ והעומס שהביאו מלחמת העולם השנייה. הוא הוחלף על ידי ויליאם טמפל, שגם הוא נחשב למנהיג חזק בכנסייה.
מחלוקות וביקורות בתקופת כהונתו

כהונתו של קוזמו גורדון לאנג כארכיבישוף של קנטרברי לא הייתה חפה ממחלוקות וביקורות, הן מבית והן מחוץ. למרות תרומתו הגדולה לכנסייה ולחברה הבריטית, הוא התמודד עם מספר משברים שגררו ביקורת ציבורית ופנימית.
מחלוקות וביקורות בתקופת כהונתו > משבר התפטרות המלך אדוארד השמיני

אחת המחלוקות הגדולות ביותר במהלך כהונתו של לאנג הייתה התפטרות המלך אדוארד השמיני בשנת 1936. לאנג היה מעורב בתהליך ההתפטרות ותמך בממשלה שהובילה להתפטרות המלך, בטענה שאדוארד לא היה מתאים להמשיך ולכהן בתפקיד. לאחר ההתפטרות, לאנג נשא נאום רדיו בו ביקר את המלך על התנהלותו. נאום זה נתפס על ידי רבים כמתנשא וספג לביקורת חריפה הן מצד הציבור והן מצד תומכי המלך.
מחלוקות וביקורות בתקופת כהונתו > ביקורת על מדיניותו החברתית והפוליטית

לאנג היה תומך נלהב ברפורמות חברתיות ובמאבק נגד הפשיזם. עמדותיו הפוליטיות והחברתיות לעיתים קרובות עוררו התנגדות וביקורת, במיוחד מצד גורמים שמרניים יותר בכנסייה ובחברה הבריטית. למרות זאת, לאנג המשיך לדבוק בעמדותיו ופעל למען שוויון וצדק חברתי, גם כאשר נתקל בהתנגדות.
מחלוקות וביקורות בתקופת כהונתו > התמודדות עם מלחמת העולם השנייה

תקופת מלחמת העולם השנייה הציבה אתגרים רבים בפני לאנג. הוא נאלץ להתמודד עם סוגיות מורכבות כמו הפצצות על ערים גרמניות ושירות צבאי למתנגדי מצפון. לאנג הביע את התנגדותו להפצצות על ערים גרמניות והעניק תמיכה למתנגדי מצפון לשירות צבאי, עמדות שלא תמיד היו פופולריות והובילו לביקורת נוספת על מנהיגותו.
פרישה מתפקיד וחייו האישיים

לאחר קריירה ארוכה ומכובדת בכנסייה האנגליקנית, קוזמו גורדון לאנג פרש מתפקידו כארכיבישוף של קנטרברי במרץ 1942. ההחלטה לפרוש נבעה מהלחץ והעומס שהביאו מלחמת העולם השנייה, ומההבנה כי אדם צעיר יותר יהיה מתאים להתמודד עם האתגרים של תקופת השיקום שלאחר המלחמה.
פרישה מתפקיד וחייו האישיים > תקופת הפרישה

בתקופת הפרישה שלו, לאנג לא פרש לחלוטין מחיים ציבוריים. הוא המשיך להיות פעיל בעשייה דתית וציבורית, ואף על פי שלא היה בתפקיד רשמי, הוא שמר על קשרים קרובים עם הכנסייה ועם דמויות מפתח בה.
במהלך תקופה זו לאנג הקדיש זמן לכתיבה ולמחקר, והוציא מספר ספרים ומאמרים בנושאי תאולוגיה ונושאים חברתיים. הוא המשיך לתמוך במאמצים חברתיים ורפורמות דתיות, והיה מעורב בפעילויות שונות לתמיכה בקהילה ובמאבק בעוני ובאי-שוויון חברתי.
פרישה מתפקיד וחייו האישיים > סיום חייו ומורשתו

קוזמו גורדון לאנג נפטר ב-5 בדצמבר 1945, בגיל 81, בביתו בריצ'מונד, סורי, אנגליה. מורשתו ממשיכה להשפיע על הכנסייה האנגליקנית ועל החברה הבריטית, והוא זכור כאחד מהמנהיגים הדתיים החשובים והמשפיעים ביותר של תקופתו. תרומתו לכנסייה האנגליקנית ולחברה הבריטית כוללת תמיכה ברפורמות חברתיות, מעורבות פעילה בנושאים פוליטיים וחברתיים, ומחויבות עמוקה לערכים דתיים ורוחניים.
ראו גם

הרפורמציה באנגליה
הוויתור על הכס של אדוארד השמיני
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Cosmo Gordon Lang, Baron Lang | Anglican Church, Primates, Archbishop | Britannica, www. britannica.com (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Biography of Archibishop Cosmo Gordon Lang 1864-1945, www. twentytrees.Co.uk (באנגלית בריטית)
1 2  John S. Conway · In Reviews, Volume 20Number 2, −war-and-crisis/ Review of Robert Beaken, Cosmo Lang: Archbishop In War and Crisis – Contemporary Church History Quarterly (באנגלית אמריקאית)
1 2  Cosmo Gordon Lang Biography, Age, Height, Wife, Net Worth, Family, Celebrity Age Wiki (באנגלית אמריקאית)
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810616224505606  BnF: cb13182958p (data)  GND: 119223589  ISNI: 0000 0001 1559 5666  LCCN: no2004059691  NLA: 35582831  NTA: 146101243  SNAC: w6k36w96  SUDOC: 242966810  Trove: 1003598  VIAF: 9557380   WorldCat (עם VIAF): 9557380