stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העיר העתיקה של לבוב
הערות שוליים

↑  300 acre. המרה: 1 אקר ≈ 4.047 דונם) = כ-1,214 דונם
↑  Всі документи (станом на 12 вересня 2024 р.) / Законодавство України, Офіційний вебпортал парламенту України (באוקראינית)
↑  L'viv – the Ensemble of the Historic Centre, whc.unesco.org
↑  מחיצה מקושטת באיקונות הממוקמת בין אולם התפילה המרכזי לבין המזבח
↑  "ההנחה" היא האמונה שהבתולה מרים נלקחה ישירות לשמיים, בגוף ובנשמה, בסיום חייה הארציים.
↑  שלושה בישופים (Prelates) מהמאה ה-4, החשובים וקדושים בנצרות האורתודוקסית: בסיליוס הגדול גרגוריוס מנזיאנזוס, יוחנן כריסוסטומוס
תבנית:Lvivתבנית:Historic reserves of Lviv Oblast
מתחם כנסיית הדורמיציון נשלט על ידי מגדל קורניאקט (אנ'), שנבנה לפני כ-400 שנה.
רחוב בעיר העתיקה של לבוב
אזור פידזמצ'ה במבט על
אילן שוחט

אילן שלומי יוסי שוחט (נולד ב-21 בספטמבר 1974) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית צפת מ־2008 עד 2018. שימש כמנכ"ל המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל. נבחר מטעם מפלגת ישראל ביתנו לכנסת העשרים, אך פרש מהכנסת והתפטר מרשימת המועמדים בטרם נכנסה הכנסת לתפקידה כדי להמשיך לכהן ראש העירייה.
ביוגרפיה

אילן שוחט נולד ב-21 בספטמבר 1974 בשכונת כנען שבצפת ליעקב שוחט (שוחטים), יליד אירן, ולרבקה לבית נאמן, ילידת הארץ ממוצא תוניסאי. הוא קרוי על שמה של אחות אמו אילנה נאמן, שנרצחה בפיגוע במעלות, וביקשה זאת במכתב שנמצא בבגדיה.
בשנת 2003 התמודד בפריימריז לראשות סניף הליכוד המקומי; לאחר שהפסיד לראש העיר המכהן, עודד המאירי, התמודד בראש רשימה עצמאית, זכה בכ־15% מהקולות לראשות העיר ובמנדט אחד במועצה.
משנת 2006-2008 כיהן כמנכל התאחדות התעשיינים בצפון. במסגרת תפקידו ניהל בהצלחה את מטה החרום של התעשייה במהלך מלחמת לבנון השנייה.
עד לבחירות 2008 שימש שוחט ראש האופוזיציה המקומית. בסבב השני של הבחירות שהתקיימו בנובמבר 2008 ניצח שוחט בפער של כ־20 אחוזים את ראש העיר המכהן, ישי מימון. בעת שנבחר, היה שוחט ראש העיר הצעיר בישראל.
הוא נמנה עם הדוחפים העיקריים להקמת הפקולטה לרפואה בגליל, והשקיע מאמץ רב על מנת שצפת תיבחר לעיר שבה תוקם הפקולטה.
בפברואר 2012, כחבר במפלגת קדימה, הודיע לציפי לבני על כוונתו לתמוך ביריבהּ, שאול מופז, לראשות המפלגה.
בדצמבר 2012 הכריז על הצטרפותו למפלגת ישראל ביתנו.
בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב־22 באוקטובר 2013, זכה שוחט ב-51.7% מקולות הבוחרים; המתמודד העיקרי מולו, שלמה חדד, קיבל 28.6% מהקולות.
ב־19 בינואר 2015 הציב אביגדור ליברמן, יו"ר מפלגת ישראל ביתנו, את שוחט במקום הרביעי ברשימת המפלגה לבחירות לכנסת העשרים; שוחט נבחר לכנסת, אך שבוע לאחר הבחירות פרש מרשימת המועמדים, בטרם נכנסה הכנסת לתפקידה, כדי להמשיך בתפקיד ראש עיר, והוחלף על ידי רוברט אילטוב.
בפברואר 2012 נחקר שוחט ביאח"ה, בחשד שנטל שוחד במערכת הבחירות שהתקיימה ב-2008, באוגוסט אותה השנה החליטה פרקליטות מחוז צפון לסגור את התיק. בתחילת 2015, זמן קצר לפני הבחירות לכנסת, הגיש נהגו לשעבר תביעה לפיצויי פיטורים ורכיבי שכר שונים נגד עיריית צפת ושוחט עצמו, ובה טענות קשות נגד שוחט. ביולי 2016 פסק בית הדין האזורי לעבודה שטענות הנהג היו שקריות והועלו בחוסר תום לב, וחייב אותו לשלם לשוחט 10,000 ש"ח כהוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין.
בפברואר 2017 נעצר שוחט יחד עם עוזרו גילי אדלר ויו"ר ש"ס בעיר רונן גנון בחשד לשורת עבירות, בהן לקיחת שוחד, העלמת הכנסות, מרמה והפרת אמונים. באוגוסט 2018 הודיעה פרקליטות המדינה על סגירת התיק נגדו.
את ההודעה על סגירת התיק כנגדו קיבל שוחט שלושה חודשים לפני הבחירות לראשות העיר צפת, בהן הפסיד בסיבוב הראשון כאשר הגיע למקום השלישי עם כ-21 אחוזי תמיכה.
כיום שוחט עומד בראש חברה (כדברא בע"מ) העוסקת בתחום הייעוץ והיזמות, נדל"ן ותשתיות אנרגיה.
ב־20 ביולי 2021 הודיע השר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, עודד פורר, כי הוא מתכוון למנות את שוחט למנכ"ל המשרד וב-5 בספטמבר 2021 התמנה שוחט ונכנס לתפקידו. שימש בתפקיד זה עד 29 בינואר 2023.
שוחט גרוש ואב לשלושה. הוא מתגורר בשכונת "נוף כנרת" בצפת.
הערות שוליים

↑  מאור בוכניק, 38 שנים לאסון מעלות: "פצע שלא יימחק", באתר ynet, 15 במאי 2012
↑  הבחירות המוניציפאליות 2003: לא צפויים זעזועים, באתר ynet, 24 באוקטובר 2003
↑  ילקוט הפרסומים 5249, עמ' 1000–1005, נובמבר 2003
↑  מהפך בצפת: שוחט גבר על מימון, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 26 בנובמבר 2008
↑  אילן שוחט הודיע לציפי לבני: "אני תומך בשאול מופז למנהיגות קדימה" באתר חדש בגליל, 14 בפברואר 2012(הקישור אינו פעיל, 15.11.2018)
↑  אביגדור ליברמן בכנס בחירות בצפת:"שוחט יהיה ראש העיר ואוחנה חבר כנסת" באתר חדש בגליל, 25 בדצמבר 2012(הקישור אינו פעיל, 15.11.2018)
↑  מורן אזולאי, צפת: ראש העיר שוחט ניצח את דובר העירייה לשעבר חדאד, באתר ynet, 23 באוקטובר 2013
↑  קובי דוד‏, ראש עיריית צפת נחקר בחשד לשוחד בבחירות 2009, באתר וואלה, 20 בפברואר 2012
↑  קובי דוד‏, תיסגר החקירה נגד ראש עיריית צפת שנחשד בקבלת שוחד, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2012
↑  עדי חשמונאי‏, התביעה שמסבכת את המועמד החדש של ליברמן, אילן שוחט, באתר וואלה, 26 בינואר 2015
 נעה שפיגל, הקלטה: כך הועבר כסף לאילן שוחט, ראש העיר צפת ומספר 4 בישראל ביתנו, באתר הארץ, 29 בינואר 2015
↑  יאיר קראוס, נהגו של ראש העיר צפת שיקר: לא היו "מעטפות כסף", באתר nrg‏, 4 ביולי 2016
סע"ש 14277-10-14 יוסי לוי נגד עיריית צפת ואילן שוחט, ניתן ב-4 ביולי 2016
↑  נעמי צורף, ראש עיריית צפת, אילן שוחט, נעצר בחשד לקבלת שוחד וגניבה, באתר כלכליסט, 6 בפברואר 2017
↑  חן מענית, ‏הפרקליטות סוגרת שני תיקים של ראשי ערים שנחשדו בפלילים, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2018
↑  אביה ריש, צפת: אילן שוחט הולך הבייתה, סיבוב שני ייערך בין נחמן גלבך לשוקי אוחנה, באתר ערוץ 20, 31 באוקטובר 2018
↑  יניר יגנה, אלי אשכנזי, אור רביד ודנה ירקצי‏, טלטלה בצפון, סנסציה בראשל"צ: תוצאות הבחירות מצפון לדרום, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2018
↑  גיא עזרא, ‏ראש העיר לשעבר מונה למנכ"ל המשרד לפיתוח הנגב והגליל, באתר "סרוגים", 20 ביולי 2021
זכרי אותי לנצח

| --- | --- |

 בימוי:  אלן קלטר 
 תסריט:  ויל פטרס 
 עריכה:  אנדרו מונדשיין 
 שחקנים ראשיים:  רוברט פטינסון אמילי דה רייבין פירס ברוסנן כריס קופר לנה אולין טייט אלינגטון גרגורי ג'בארה
 מוזיקה:  מרסלו זרבוס 
 צילום:  ג'ונתן פרימן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Summit Entertainment 
 חברה מפיצה:  Summit Entertainment, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 במרץ 2010
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  16 מיליון דולר
 הכנסות:  56,032,889 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   rememberme
 rememberme-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
זכרי אותי לנצח (באנגלית: Remember Me) הוא סרט התבגרות רומנטי אמריקאי משנת 2010, בכיכובם של רוברט פטינסון ואמילי דה רייבין.
תקציר העלילה

העלילה מתמקדת בטיילר, בחור צעיר החי בניו יורק ומתקשה למצוא שפה משותפת עם אביו מאז מות אחיו. הוא פוגש בחורה מסתורית בשם אלי, שחיה מילדותה עם אביה השוטר לאחר שאמה נרצחה במהלך שוד טראומטי שהיא הייתה עדה לו, ברכבת התחתית של ניו יורק. בהתחלה טיילר ניגש אל אלי רק בשביל לנקום באביה השוטר שעצר אותו אך עם הזמן בין השניים מתפתח רומן אמיתי, שנותן שוב משמעות לחייו של טיילר. אך בהמשך נחשפים הסודות ונראה כי הנסיבות שהביאו למפגש ביניהם עשויות להביא לפרידתם.
לקראת סיום הסרט, טיילר מגן על אחותו הקטנה קרוליין, שסובלת מחרם חברתי, ומתפרע בבית הספר של אחותו ובעקבות כך נעצר. על מנת לפגוש את עורכי הדין של אביו, שיעזרו לו בנושא שבגינו נעצר, טיילר הולך למקום העבודה של אביו, במגדלי התאומים. בסיום הסרט נראית קרוליין בכיתתה ועל הלוח נראה התאריך: יום שלישי ה-11 בספטמבר 2001. לאחר מכן נראה טיילר עומד במגדלי התאומים, ולאחר מכן נראים האנשים הקרובים לטיילר כשהם מתוודעים לפיגוע הטרור וההבנה מסתמנת על פניהם. לבסוף נראה הקבר של טיילר ליד הקבר של אחיו, מייקל, שהתאבד. לבסוף בעקבות מותו של טיילר, קרוליין ואביה מקיימים קשר חיובי של אב ובת, ואלי עולה לראשונה לרכבת התחתית ממנה נמנעה מאז רצח אמה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוברט פטינסון | טיילר קיטס הוקינס |  |
| אמילי דה רייבין | אליסיה "אלי" קרייג |  |
| כריס קופר | ניל קרייג | אביה של אלי |
| לנה אולין | דיאן הירש | אמו של טיילר |
| פירס ברוסנן | צ'ארלס הוקינס | אביו של טיילר |
| מרת'ה פלימפטון | הלן קרייג | אמה של אלי |
| רובי ג'רינס | קרולין הוקינס | אחותו הקטנה של טיילר |
| גרגורי ג'בארה | לס הירש | בן-זוגה החדש של דיאן |
| טייט אלינגטון | איידן הול |  |
| קייט בורטון | ג'נין | המזכירה והעוזרת של צ'ארלס |
| פייטון ליסט | סמנת'ה |  |
| כריס מק'קיני | ליאו |  |
| אמילי ויקרשאם | מיאמי בלונד |  |
טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס

| --- | --- |

 תאריך:  5 בדצמבר 1995
 מיקום:  סמוך לנחיצ'יבאן
 גורם:  כשל במנוע
 קואורדינטות:  39°11′22″N 45°27′32″E﻿ / ﻿39.18944444°N 45.45888889°E﻿ / 39.18944444; 45.45888889
 הרוגים:  52
 ניצולים:  30
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  טופולב Tu-134
 מספר זנב:  4K-65703
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן, נחיצ'יבאן, אזרבייג'ן
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב, באקו, אזרבייג'ן
 מפעיל:  אזרבייג'ן איירליינס
 נוסעים:  76
 אנשי צוות:  6
 he
 
טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס הייתה טיסה של חברת הדגל של אזרבייג'ן, אזרבייג'ן איירליינס, שהייתה בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן שבנחיצ'יבאן, אזרבייג'ן, לנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב שבבאקו, אזרבייג'ן. המטוס התרסק ב-5 בדצמבר 1995, סמוך לשעה 17:52, סמוך לנחיצ'יבאן, כשעל סיפונו 76 נוסעים ו-6 אנשי צוות. 52 מהם נהרגו כתוצאה מההתרסקות.
תיאור המקרה

המטוס המריא מנמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן סמוך לשעה 17:52. בגובה של 60 מטרים ובמהירות אווירית של 317 קמ"ש כשל מנוע מספר 1, המנוע השמאלי של המטוס. טייס המשנה סרגיי קולייב, אשר היה ליד ההגאים, הגיב על ידי גלגול המטוס לצד שמאל, אך 5 שניות לאחר מכן מהנדס הטיסה אלכסנדר סוקולוב הודיע, באופן שגוי, כי מנוע מספר 2, המנוע הימני של המטוס, הוא שכשל. הקפטן אדוארד חסנוב השתלט על המטוס, אך בשל גלגול המטוס לצד שמאל על ידי טייס המשנה, לא היה לקפטן את המידע הדרוש כדי להבחין כי מנוע מספר 1 הוא שכשל. המטוס המשיך לטפס והקפטן ביקש לכבות את מנוע מספר 2. מהנדס הטיסה כיבה את מנוע מספר 2 ושם לב כי כוחו של המנוע הפועל יורד ועל-כן ניסה להחזיר אותו לפעולה, אך גם מנוע זה כשל. 8 שניות לאחר מכן דיווח מהנדס הטיסה כי שני המנועים כשלו. בשלב זה המטוס הגיע לגובה של 197 מטרים ומהירותו פחתה למהירות של 290 קמ"ש. הקפטן החליט לבצע נחיתת חירום, אך התקרב לבניין דירות וביצע פנייה חדה ימינה כדי להימנע מכך. המטוס התרסק בשדה בנטייה של 37 מעלות ימינה ובמהירות צלילה של 10 מטר לשנייה. 30 אנשים שרדו את ההתרסקות (26 נוסעים ו-4 אנשי צוות).
חקירת התאונה

ועדת התעופה הבין-מדינתית, יצרנית המטוס, יצרנית המנוע והמשרד לביטחון לאומי של אזרבייג'ן ביצעו חקירה משותפת. אזרבייג'ן איירליינס טענה שחלקים רזרביים פגומים גרמו להתרסקות. ועדת החקירה המשותפת העלתה שרטיטות גרמו לאומים במנוע להשתחרר וליפול, מה שגרם לטורבינות במנוע לזוז ולהינזק. כתוצאה מכך התרסק המטוס. עם זאת, טען סגן יו"ר אזרבייג'ן איירליינס, נזים ג'באדוב, שהשימוש בחלקים פגומים עבור תיקונים הותר על ידי יצרנית המנוע, החברה הרוסית פרם מוטורס.
רוזי אודונל

| --- | --- |

אודונל, 2008
 לידה:  21 במרץ 1962 (בת 62) בייסייד קווינז, ניו יורק
 שם לידה:  Roseanne Teresa O'Donnell 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 עיסוק:  מנחת טלוויזיה קומיקאית שחקנית זמרת סופרת
 מקום לימודים:  מכללת דיקינסון  המכללה לאומנות יפה של אוניברסיטת בוסטון  Commack School District 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (1998)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (2002)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (1999)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (2000)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (1997)  פרס איזבל סטיבנסון (2014)  פרס לוסי (2002)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (2001)  פרס אמי לבידור בפריים טיים  פרס ליגת הדרמה 
 www.Rosie.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רוזאן "רוזי" אודונל (באנגלית: Roseann "Rosie" O'Donnell, נולדה ב-21 במרץ 1962) היא אמנית סטנד-אפ, שחקנית, זמרת, סופרת וידוענית-מדיה אמריקאית. הייתה גם עורכת מגזין וידועה גם כבלוגרית, מפיקת טלוויזיה, אקטיביסטית למען זכויות להט"ב ושותפה בחברת התיירות הגאה "R Family Vacations", המארגנת חופשות משפחתיות למשפחות חד-מיניות.
ילדוּת ונעורים

רוזי אודונל נולדה בבייסייד קווינס שבניו יורק. אביה, ג'וזף אודונל, היה מהגר מצפון אירלנד שעסק בהנדסת חשמל ועבד בתעשייה הביטחונית. אמהּ, רוזאן טרזה, הייתה עקרת בית, והיא נפטרה מסרטן השד ארבעה ימים לפני יום הולדתה ה-11 של אודונל. אודונל היא השלישית מבין חמישה ילדים, והיא חונכה כקתולית.
בזמן לימודיה בבית-ספר תיכון התבלטה אודונל מבחינה חברתית וזכתה במגוון תארים. בתקופה זו החלה לחקור את העניין שלה בקומדיה והופיעה בבית הספר כשהיא עורכת חיקויים של נשים מפורסמות. היא סיימה את לימודיה בתיכון בשנת 1980, ולמדה באוניברסיטת בוסטון, ממנה נשרה.
ראשית הקריירה > טלוויזיה

אודונל הופיעה במועדוני סטאנד-אפ בין השנים 1979–1984. היא סיפרה על פריצתה המקצועית בתוכניתו של לארי קינג:
כשהייתי בת 20 הלכתי למועדון בלונג איילנד. אישה אחת ניגשה אלי ואמרה: "אני חושבת שאת מצחיקה. את יכולה לתת לי את מספר הטלפון שלך? אבא שלי הוא אד מקמהון". חשבתי לעצמי "כן, ממש", ונתתי לה את מספר הטלפון של אבא שלי. בכל מקרה גרתי אצל ההורים. אחרי שלושה ימים התקשרה ציידת כשרונות מהתוכנית Star Search ואמרה שהם מטיסים אותי ללוס אנג'לס. זכיתי בתחרות בתוכנית הזו חמש פעמים ברצף, וזה הקנה לי חשיפה לאומית.
לאחר הצלחתה בתוכנית הכישרונות הצטרפה אודונל בשנת 1986 לסיטקום "!Gimme a Break" כאשר הופעת הבכורה שלה הייתה בתפקיד השכנה של נל קרטר. בשנת 1989 היא עברה לערוץ VH1, שם הנחתה תוכנית שסיקרה קומדיות טלוויזיוניות. בשנת 1992 היא שיחקה ב-"Stand By Your Man", סיטקום של רשת פוקס.
בשנת 2012 התארחה למספר פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
בשנת 2015 התארחה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "אימפריה" בתפקיד פייפר אולארי, בכיכובם של טרנס הווארד וטראג'י פ. הנסון.
בשנת 2017 גלימה את טוטו בסדרה הקומית "סינגל מילפית" של רשת הטלוויזיה Showtime. ב-2019 שבה לשחק בעונה השנייה.
בשנת 2022 ביצעה אודונל הופעת אורח בסדרת הדרמה-הקומית התקופתית "ליגה משלהן" של אמזון פריים; אשר מבוססת על הסרט באותו שם משנת 1992. באותה שנה כיכבה בסדרת הדרמת והפשע של שואוטיים, "ג'יגולו אמריקאי" בתור הבלשית ג'ואן סאנדיי.
ראשית הקריירה > קולנוע

הופעת הבכורה של אודונל הייתה בסרט ליגה משלהן משנת 1992. במהלך הקריירה שלה היא עשתה מגוון רחב של תפקידים: היא הופיעה בקומדיה "מעקב צמוד 2" משנת 1993, "נדודי שינה בסיאטל" בתור החברה הטובה של מג ראיין, כבטי ראבל מ"משפחת קדמוני", כחברה של הנשים בסרט "בחורות יפות", כסוכנת פדרלית קומית בסרט "Exit to Eden", דיבבה גורילה בהפקה של דיסני ל"טרזן", שיחקה נזירה חובבת כדורסל בסרטו של מ. נייט שאמלאן "Wide Awake", וגילמה את עצמה בסרט "הדוויג והשארית העצבנית".
"המופע של רוזי אודונל"

בשנת 1996 החלה אודונל להגיש את תוכניתה היומית "המופע של רוזי אודונל" ("The Rosie O'Donnell Show"). התוכנית זכתה להצלחה רבה וזכתה בחמישה פרסי אמי. אודונול עצמה זכתה בשישה פרסי אמי על הגשת התוכנית (אחד חלקה עם רג'יס פילבין ואחד עם אופרה וינפרי). הגשת התוכנית הקנתה לאודונל את הכינוי בו נודעה זמן רב, "מלכת הנחמדוּת" ("queen of nice"), בשל האופי בו התייחסה למרואייניה ולאינטראקציה שלה עם הקהל.
התוכנית צולמה בניו יורק ואודונל נתנה בה ביטוי לאהבתה הרבה למחזות ולמחזמרים המועלים בברודוויי, כאשר היא מזמינה לתוכנית צוותים של שחקנים, מעודדת את הקהל לרכוש כרטיסים, מציגה חלקים ממופעים לראשונה ומחלקת כרטיסים לטובת קידום מכירות. פיגועי 11 בספטמבר היוו מכה קשה לתיירות בניו יורק ומופעים רבים היו תחת סכנת סגירה. אודונל הייתה בין ידוענים רבים בתעשיית הבידור שהשקיעו מאמצים בעידוד הקהל לתמוך באמנות הבמה ולהגיע ולראות את המחזות. אודונל עזבה את התוכנית בשנת 2002.
מגזין "רוזי"

בשנת 2000 חברה אודונל למוציאים לאור של המגזין "McCall's" על מנת לשקם אותו, ולהוציא אותו מחדש בשם "Rosie's McCall's" (או בשמו המוּכר - "רוזי"). "רוזי" הושק כמתחרה למגזין החודשי של מגישת תוכנית האירוח אופרה וינפרי. המגזין סיקר נושאים הקרובים ללבה של אודונל כגון סרטן השד ומשפחת אומנה. במהדורת ספטמבר 2000 שיתפה אודונל את הקוראים וכתבה כי היא מתמודדת עם דיכאון במשך כל חייה, וכי החליטה לקבל טיפול תרופתי כאשר הבחינה כי הדבר משפיע על חיי משפחתה.
בתחילה נראה היה כי המגזין מצליח והוא הודפס בכ-3 מיליון עותקים, אך חילוקי דעות בין אודונל לבין העורכים הביאו לכישלונו. החוזה של אודונל אמנם הקנה לה שליטה על תהליך העריכה ועל צוות העורכים, אך למוציאים לאור נותרה זכות הווטו. היא התפטרה מהמגזין בספטמבר 2002 לאחר ויכוח סביב השליטה בעריכת המגזין. למקורביה אמרה: "אם השם שלי והמותג שלי מתנוססים על המגזין, הוא צריך להיות על-פי החזון שלי". "רוזי" נסגר בשנת 2003.
לאחר סגירת המגזין הגישו אודונל והמוציאים לאור תביעה משפטית הדדית בתואנה של הפרת חוזה. המשפט קיבל סיקור תקשורתי נרחב, ואודונל הרבתה להתראיין ולהגיב בפומבי להאשמות. היא אף תקפה במילים חריפות את התובעים, תקיפה שעליה התנצלה לבסוף. השופט בתביעה מצא את שני הצדדים אשמים וסגר את התיק. בשנת 2006 ענתה אודונל לשאלה באתר האינטרנט שלה, ואמרה כי תשמח להוביל מגזין נוסף בעתיד.
המחזמר "טאבו"

לאחר שעזבה את "המופע של רוזי אודונל" רמזה אודונל כי היא מעוניינת להפיק את המחזמר "טאבו", מופע שהועלה על ידי סולנה לשעבר של להקת "מועדון תרבות", בוי ג'ורג'. אודונל אכן השקיעה במופע והפיקה אותו, אך הוא נחשב לכישלון מסחרי.
ספרים

בשנת 2002 כתבה אודונל את הספר "מצא אותי" ("Find Me"), סיפור שהוא שילוב של ספרות בלשית וביוגרפיה, העוסק באיחוד מחודש של אמהות עם ילדיהן. בנוסף לכך שהספר התייחס לתקופת ילדותה ונעוריה של אודונל הוא גם התעמק ביחסיה עם אישה שסבלה מהפרעת זהות דיסוציאטיבית, אשר הוצגה כקטינה שהרתה כתוצאה מאונס. הספר הגיע למקום השני ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
ב-9 באוקטובר 2007 הוציאה אודונל את ספרה השני, "ניקוי רעלים של ידוענים" ("Celebrity Detox") בו התייחסה להתפטרותה מ"המופע של רוזי אודונל" וגם בתוכנית הטוק-שואו "The View", ובמיוחד בפילוג בינה לבין ברברה וולטרס שהתרחש לאחר שאודונל נזפה בשידור ביזם הבנייה דונלד טראמפ. בספר עסקה אודונל במשמעויות של להיות ידוען ובמחיר התהילה והחיים הציבוריים. ספר הגיע למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, וכל רווחיה מהספר הועברו לקרן שהקימה למען רווחת ילדים.
2007 עד היום

במרץ 2007 פתחה אודונל וידאו בלוג בשם "Jahero" באתר האינטרנט שלה, Rosie.com. בבלוג היא עונה לשאלות של מעריצים, מספרת על התרחשויות מאחורי הקלעים ומנהלת יומן אישי. בהמשך צירפה לבלוג את הלן מקאולי וג'נט ברבר. שמו של הבלוג הוא ראשי תיבות של שמותיהן של הנשים. בבלוג התארחו אורחות נוספות כמו ברברה וולטרס, ג'ני מקארתי וקתי גריפין. הבלוג הפך לפופולרי ביותר ובשנת 2007 זכתה אודונל בפרס "הבלוגר הטוב ביותר" לידוענים.
בשנת 2009 החלה להגיש תוכנית רדיו יומית בת שעתיים בשם "Rosie Radio" הדנה בחדשות ואירועים מרכזיים, בתחנת הרדיו "Sirius XM Radio" המשדרת בצפון אמריקה וקנדה. אודונל אמרה כי הגיעה לתפקיד לאחר שהתארחה בתוכניתו של הווארד סטרן.
חייה האישיים > היציאה מהארון

ב-31 בינואר 2002 השתתפה אודונל בסיטקום "וויל וגרייס" בתפקיד אורח בתור אם לסבית. חודש לאחר מכן הופיעה באירוע התרמה למען חקר הסרטן שנערך במועדון בכיכר טיימס ובמהלך ההופעה יצאה מהארון כאשר הכריזה: "אני לסבית! אני לא יודעת למה אנשים עושים כזה עניין מהומוסקסואליות. אנשים מבולבלים והם בהלם, כאילו מדובר במהפכה גדולה כלשהי עבור מישהו".
אף על פי שציינה את הצורך לתרום לנראות של הומואים ולסביות, הסיבה המרכזית הייתה להעלות את המודעות לסוגיית האימוץ על ידי הומואים ולסביות. אודונל היא מאמצת ומשמשת כאם אומנת, ומרבה למחות כנגד סוכנויות אימוץ (בעיקר בפלורידה) המסרבות לאפשר אימוץ לזוגות חד-מיניים. לאחר יציאתה מהארון התראיינה אודונל לתוכנית האירוח "Primetime" שברשת ABC, בהנחיית דיאן סויר. בתוכנית דיברה אודונל על האיסור וביקשה להתייחס אליו באופן אישי. היא סיפרה על היכרותה עם זוג הומואים ששימשו כמשפחה אומנת לילד אשר נלקח מהם עקב האיסור על הומוסקסואלים וביסקסואלים לאמץ.
יציאתה של אודונל מהארון משכה ביקורת מצד כמה פעילים להט"בים אשר ציינו כי במהלך תוכנית האירוח שלה, נהגה רבות לציין את כמיהתה לשחקן טום קרוז. לפי הפעילים, אודונל הטעתה את הקהל שלה בנוגע לזהותה המינית. היא התייחסה לטענות אלה בביטול ואמרה: "אמרתי בתוכנית שאני רוצה שהוא יכסח לי את הדשא בגינה ויגיש לי לימונדה. מעולם לא אמרתי שאני רוצה לרדת לו".
חייה האישיים > נישואים

ב-26 בפברואר 2004 נישאה אודונל לקלי קרפנטר, מנהלת שיווק בערוץ ניקלודיאון. השתיים נישאו בסן פרנסיסקו שבועיים לאחר שראש העיר גווין ניוסום אישר את תוקפם של נישואים חד מיניים בעיר. אודונל הסבירה כי השתיים החליטו להינשא מכיוון שבפועל הן אמנם בנות-זוג לכל דבר, אבל מבחינה חוקית הן אינן יותר מסתם חברות.
בנובמבר 2009 אישרה אודונל שקרפנטר עזבה את ביתן בשנת 2007. חודש לאחר מכן נראתה אודונל בציבור עם בת זוגה החדשה טרייסי קאצ'טיק-אנרס, אמנית מטקסס.
חייה האישיים > משפחה

אודונל וקרפנטר הן אמהות לילדים המאומצים פארקר ג'ארן (נולד ב-1995), צ'לסי בל (נולדה ב-1997) ובלייק כריסטופר (נולד ב-1999). בתן הרביעית, וויויאן רוז נולדה לקרפנטר בשנת 2002 באמצעות הזרעה מלאכותית. כאמהות אומנות תפקדו אודונל וקרפנטר בשנת 2000 עבור מאיה (נולדה ב-1997), והצהירו כי ברצונן לאמץ אותה. בשנת 2001 הוציאו הרשויות בפלורידה את מאיה מביתן ומאז משקיעה אודנל במאמצים רבים לביטול החוק האוסר על זוגות חד מיניים לאמץ במדינה.
אודונל ומשפחתה מתגוררים לסירוגין בפרבר של ניו יורק ("Nyack") שבמחוז רוקלנד, ובמיאמי בשכונה הממוקמת על אי מלאכותי בשם "Star Island".
אחיה של אודונל, דניאל אודונל, הוא פוליטיקאי חבר המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-69 של מנהטן. הוא הומוסקסואל ופעיל למען זכויות להט"ב. אודונל והשחקנית ברידג'ט מוינאהן ("אני, רובוט", "סקס והעיר הגדולה") הן בנות-דודות ממדרגה שלישית.
הערות שוליים

↑  ראו גם R Family Vacations בוויקיפדיה באנגלית
↑  ביוגרפיה של רוזי אודונל באתר filmreference.com
↑  ביוגרפיה של רוזי אודונל באתר Biography.com
1 2  על-פי ראיון משנת 2005 בתוכנית Inside the Actors Studio
↑  Parish, James Robert (January 1998). Rosie: The Rosie O'Donnell Story. Carroll & Graf. pp. 12. ISBN 0786705426.
↑  רוזי אודונל באתר People.com
↑  רוזי אודונל באתר E! Online
↑  "How Rosie O'Donnell Beat Depression" באתר ABC News, 9/8/200
↑  "The End of 'Rosie' Mag" באתר people.com
↑  "Pink Picks Entertainment"‏, 2007
↑  "Pop Candy: As if you don't read enough blogs ..." באתר USA Today‏, 26/4/2007
↑  "Rosie to launch radio show" באתר TV Guide Online, 25/6/2009
1 2  "Rosie, coy on TV, 'comes out' on stage" באתר USA Today,‏ 30/52007
↑  New York Columns - NY Mirror, 18/3/2002
↑  "Rosie O'Donnell Weds Longtime Girlfriend", באתר Belfast Telegraph, ‏13.8.2004
↑  "Rosie O'Donnell Is Dating Someone New" באתר TVGuide.com
↑  transcript of Larry King Live Interview of O'Donnell באתר CNN.com
↑  רוזי אודונל באתר Hollywood.com
↑  New York State Assembly - Assemblymember Daniel O'Donnell - 69th Assembly District
| פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הגרוע ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1980–1999 | איימי אירווינג (1980) ‏•‏‏ דיאנה סקרוויד (1981) ‏•‏‏ איילין קווין (1982) ‏•‏‏ סיביל דנינג (1983) ‏•‏‏ לין-הולי ג'ונסון (1984) ‏•‏‏ בריג'יט נילסן (1985) ‏•‏‏ דום דה-לואיז (1986) ‏•‏‏ דריל האנה (1987) ‏•‏‏ כריסטי מקניקול (1988) ‏•‏‏ ברוק שילדס (1989) ‏•‏‏ סופיה קופולה (1990) ‏•‏‏ שון יאנג (1991) ‏•‏‏ אסטל גטי (1992) ‏•‏‏ פיי דאנאוויי (1993) ‏•‏‏ רוזי אודונל (1994) ‏•‏‏ מדונה (1995) ‏•‏‏ מלאני גריפית' (1996) ‏•‏‏ אליסיה סילברסטון (1997) ‏•‏‏ מריה פיטילו (1998) ‏•‏‏ דניס ריצ'רדס (1999) |  |
| 2000–2019 | קלי פרסטון (2001) ‏•‏‏ מדונה (2002) ‏•‏‏ דמי מור (2003) ‏•‏‏ בריטני ספירס (2004) ‏•‏‏ פריס הילטון (2005) ‏•‏‏ כרמן אלקטרה (2006) ‏•‏‏ אדי מרפי (2007) ‏•‏‏ פריס הילטון (2008) ‏•‏‏ סיינה מילר (2009) ‏•‏‏ ג'סיקה אלבה (2010) ‏•‏‏ דייוויד ספייד (2011) ‏•‏‏ ריהאנה (2012) ‏•‏‏ קים קרדשיאן (2013) ‏•‏‏ מייגן פוקס (2014) ‏•‏‏ קיילי קווקו (2015) ‏•‏‏ קריסטן ויג (2016) ‏•‏‏ קים בייסינגר (2017) ‏•‏‏ קליאן קונוויי (2018) ‏•‏‏ רבל וילסון (2019) |  |
| 2020–הווה | מאדי זיגלר (2020/21) ‏•‏‏ ג'ודי קיי (2021) ‏•‏‏ אדריה ארג'ונה (2022) ‏•‏‏ מייגן פוקס (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347200805171  PLWABN: 9810633523805606  BIBSYS: 15030372  BnF: cb14211996v (data)  CiNii: DA13980262  GND: 120015455  ISNI: 0000 0000 7841 1089  LCCN: no96018758  MusicBrainz: 19d4792a-9d68-420a-b6ae-b99ea005c53e  NKC: xx0156677  NLK: KAC2020N2116  NTA: 410614831  SNAC: w6jq1bcg  SUDOC: 084121580  VIAF: 79178236   WorldCat (עם VIAF): 79178236 
רוזי אודונל בטקס פרסי האמי ה-44 שהתקיים באוגוסט 1992.
עטיפת הספר "ניקוי רעלים של ידוענים" ("Celebrity Detox") משנת 2007. הספר הגיע למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
יחסי פיג'י – קוריאה הדרומית

| יחסי פיג'י – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
פיג'י: קוריאה הדרומית


פיג'י: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
18,274: 99,720
אוכלוסייה
930,613: 51,696,390
תמ"ג (במיליוני דולרים)
5,495: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,904: 33,132
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי פיג'י–קוריאה הדרומית הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של איי פיג'י לבין הרפובליקה של קוריאה. היחסים בין שתי המדינות נוסדו בינואר 1971, כקוריאה הכירה בעצמאותה של פיג'י שנה קודם לכן. לפיג'י שגרירות בסיאול ולקוריאה הדרומית שגרירות בסובה. פיג'י פתחה את השגרירות שלה בסיאול ביולי 2012 כדי "לטפח את הסחר וההשקעות" ולקדם "מעבר של אנשים בין המדינות".
היסטוריה

ממשלת הביניים של פיג'י בראשות ראש הממשלה פרנק בינימרמה המשיכה במדיניות החוץ "הפנייה לצפון" שקודמה על ידי קודמיה, והיא כללה חיזוק של היחסים הדיפלומטיים והכלכליים עם קוריאה הדרומית, כמו גם עם מדינות אחרות באסיה.
בחודש יולי 2004 שר האוצר של פיג'י תיאר את מדיניות החוץ של מדינתו:
”לפיג'י יש חברים בסין, יש לה חברים בקוריאה, יש לה חברים [...] במדינות אסיאתיות אחרות. אנחנו כבר לא מסתמכים על אוסטרליה וניו זילנד. ובכל מקרה, ארצות הברית לא עשתה הרבה בשביל פיג'י”
שגרירת קוריאה הדרומית בפיג'י ציינה כי "בזירה הבינלאומית כמו באו"ם, פיג'י תמיד תמכה בקוריאה הדרומית, ומאשרת את הסולידריות והידידות של שתי המדינות".
בחודש יוני 2009 תנועת הדמוקרטיה והחופש בפיג'י, ארגון שהוקם באוסטרליה על מנת לקדם את הדמוקרטיה במדינה, מחתה מחוץ לשגרירות קוריאה הדרומית בקנברה וביקשה מדרום קוריאה "להפסיק את התמיכה במשטר הצבאי".