stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנופה (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תאגיד
 מייסדים:  חברות מאיה תור, EL, צ'יינה מוטורס, קבוצת שאשא
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־4 שנים)
 מיקום המטה:  אור יהודה 
 בעלות:  30% מאיה תור, 30% חברת EL, 22.5% צ'יינה מוטורס, 17.5% קבוצת שאשא
 ענפי תעשייה:  תחבורה ציבורית
  
 www.tnufa-t.com
 
אוטובוס של תנופה, נובמבר 2021
אוטובוס מדגם וויסדום של תנופה 1 באפריל 2022
תנופה פתרונות תחבורה בע"מ היא חברת תחבורה ציבורית ישראלית שהוקמה בשנת 2020. מפעילה את התחבורה הציבורית בפרוזדור ירושלים ובשומרון.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2020. הבעלות בחברה מחולקת בין ארבע חברות - מאיה תור (30%), חברת EL שמחזיקה ב-30%, צ'יינה מוטורס (22.5%), וקבוצת שאשא (17.5%). צ'יינה מוטורס היא יבואנית של אוטובוסים סיניים מדגם יוטונג, ומחזיקה במאות אוטובוסים שנרכשו ופעילים ברחבי ישראל.
באוקטובר 2020, זכתה חברת "תנופה" במכרז להפעלת התחבורה הציבורית בפרוזדור ירושלים. בנוסף זכתה במכרז להפעלת התחבורה הציבורית בשומרון.
ב-19 באוקטובר 2021 החלה החברה בהפעלת אשכול פרוזדור ירושלים במקומה של "סופרבוס".
ב-31 בדצמבר 2021 החלה החברה בהפעלת אשכול שומרון במקומה של "אלקטרה-אפיקים".
ב-23 בינואר 2022 קווי חניון שפירים שעד כה הופעלו על ידי "אגד תעבורה" הועברו להפעלת חברת "תנופה" במסגרת אשכול פרוזדור ירושלים.
ב-26 באפריל 2022 החליפה החברה את "אגד" בהפעלת קווי פרוזדור ירושלים ובכך השלימה החברה את כניסתה לאשכול.
ב-4 באוגוסט 2022 פורסם בהארץ כי בקו 288 של "תנופה" מתבצעת הפרדה בין יהודים לערבים, המהווה לכאורה עבירה פלילית, וכן פורסם מקרה בו כ-50 פועלים פלסטינים עלו לאוטובוס ברחוב המסגר (תל אביב) וכאשר הגיעו לבני ברק אולצו לרדת, לאחר ששלושה יהודים סירבו לחלוק עימם את הנסיעה. משרד התחבורה פתח בחקירת המקרה, ומנכ"לית המשרד מיכל פרנק הודיעה כי המקרה הועבר גם לטיפול המשטרה.
צי החברה

צי החברה כולל אוטובוסים עירונים ובינעירוניים (וממוגני ירי ואבנים) ומיניבוסים מתוצרת
אוטוקר, גולדן דרגון, מרצדס-בנץ, וולוו אוטובוסים, וויסדום ויוטונג.
הערות שוליים

↑  תנופה פתרונות תחבורה בע"מ - 516270196, באתר checkid
↑  אודות החברה ואזורי פעילות, באתר תנופה
↑  ליאור גוטמן ואודי עציון, "תנופה" ו-"נתיב אקספרס" זכו במכרזי תחב"צ בירושלים, בית שמש ובשומרון, באתר כלכליסט, 14 באוקטובר 2020
↑   מיכאל רוכוורגר, חצי מיליארד שקל לתחבורה ציבורית: הסכם המימון הענק של מזרחי טפחות, באתר TheMarker‏, 24 בינואר 2021
↑  ליאור גוטמן ואודי עציון, "תנופה" ו-"נתיב אקספרס" זכו במכרזי תחב"צ בירושלים, בית שמש ובשומרון, באתר כלכליסט, 14 באוקטובר 2020
↑  אורלי הררי, מהיום: חברת תנופה תפעיל את התחבורה הציבורית בפרוזדור ירושלים, באתר ערוץ 7, 19 באוקטובר 2021
↑  החל מהיום: "תנופה" תפעיל את קווי התחבורה הציבורית בשומרון, באתר בחדרי חרדים, ‏31 בדצמבר 2021
↑  אגד מפסיקה את פעילות הקווים: זו העיר שאותה תעזוב, באתר אייס, 26 באפריל 2022
↑   חן מענית, לדרישת נוסעים יהודים, נהג הוריד מאוטובוס לגדה עשרות פלסטינים, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2022.
↑   חן מענית, משרד התחבורה פתח בחקירת המקרה שבו עשרות פלסטינים הורדו מאוטובוס לדרישת יהודים, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2022.
אליהו אילת

אליהו אילת (אפשטיין) (16 ביולי 1903 – 21 ביוני 1990) היה מזרחן ודיפלומט ישראלי, שגריר ישראל הראשון בארצות הברית, ונשיא האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

אליהו אילת נולד בשנת 1903 בעיר סְנוֹבְסְק שבפלך צ'רניגוב של האימפריה הרוסית (בתחום המושב היהודי, כיום באוקראינה) למנחם אפשטיין, סוחר עצים, ולרבקה לבית ריפ (ממשפחת רבנים, מצאצאי הגאון רבי אליהו רגולר מקאליש). למד ב"חדר" וכן עברית, ואחר כך למד בגימנסיה רוסית. בתקופת המהפכה הרוסית, בעת לימודיו בגימנסיה, הצטרף לתנועת הנוער של "צעירי ציון". הוא הוסיף לפעול במסגרתה במחתרת בימי אוקראינה הסובייטית, וגם לאחר שסיים את לימודיו ופנה ללימודי רפואה באוניברסיטת קייב. בשנת 1922, כשהיה בן 19, השתתף שם בוועידה ציונית חשאית, ונאסר עם יתר משתתפיה שנתפסו. לאחר שחרורו בסיועו של "הפרקליט הפוליטי" מארק ראטנר מהכלא, עבר למוסקבה, שם המשיך בפעילות ציונית גלויה ומחתרתית, ונבחר לחבר המרכז הרוסי של תנועת "החלוץ".
בקיץ 1924 עלה לארץ ישראל, והיה חבר בחבורת הדרום. בשנים 1927–1928 עבד עם פלוגה יהודית של פועלי בניין במעון וברבת עמון. לאחר מכן החל ללמוד במכון ללימודי המזרח באוניברסיטה העברית בירושלים והתעניין במיוחד בבדואים. בעקבות זאת ביקר בשנת 1931 אצל שבט בדואי כדי ללמוד על מנהגיהם, ואת רשמיו מהביקור פרסם בספר "הבדוים: חייהם ומנהגיהם". בהמשך למד באוניברסיטה האמריקאית בביירות, ובשנת 1934 החל לעבוד במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, כמנהל האגף לארצות השכנות. היה חבר משלחת הסוכנות היהודית לוועידת סן פרנסיסקו ב-1945 שנאבקה לניסוחו והכללתו של סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות. מ-1945 שימש כנציג הסוכנות בוושינגטון, ושם קיבל מנשיא ארצות הברית הארי טרומן את ההודעה בדבר הכרת ארצות הברית במדינת ישראל. התמנה לציר ראשון ואחר-כך כשגריר ישראל הראשון בארצות הברית, ואחר-כך, בין השנים 1950–1959, שימש כשגריר ישראל בבריטניה. בין השנים 1962–1968 כיהן כנשיא האוניברסיטה העברית. בשנת תשכ"ח קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו (כותרת הדיסרטציה: "תוכניות בריטיות לקשירת הים התיכון והמפרץ הפרסי על ידי שרות אניות קיטור בנהר פרת ומסילת הברזל בעמק הפרת בשנים 1834–1872)".
בטרם מונה לשגריר ישראל בארצות הברית, עִברת את שמו לאליהו אילת. כאשר נכבשה אילת במסגרת מבצע עובדה שלח לו שר החוץ משה שרת הודעה מוצפנת: "לאליהו אילת, אפשטיין בידינו".
פרסם ספרים ועשרות מאמרים.
ארכיונו של אילת מפוצל בין הארכיון הציוני המרכזי ומחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית בירושלים.
פרסומיו

ספרים:
הבדוים: חייהם ומנהגיהם, תל אביב: א.י. שטיבל, תרצ"ג.
חאג' מוחמד אמין אל-חוסיני: מופתי ירושלים לשעבר (אישיותו ושלבי עלייתו). תל אביב: רשפים ומשרד ראש הממשלה – לשכת היועץ לענייני ערבים, תשכ"ח 1968.
יומן סן פרנסיסקו: תחילת המאבק הציוני בארגון האומות המאוחדות, תל אביב: דביר, תשל"א 1971. (תורגם לאנגלית בשם "Zionism at the UN: a diary of the first days")
בריטניה ונתיביה להודו: תוכניות בריטיות לקשר את הים התיכון והמפרץ הפרסי על ידי שירות אניות קיטור בנהר פרת ומסילת ברזל בעמק הפרת, בשנים 1834–1872, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשל"א, 1971.
ישראל ואילת: המאבק המדיני להכללת אילת במדינה היהודית, אילת: עירית אילת באמצעות הוצאת מסדה, 1971 (חוברת; הופיעה גם באנגלית:
Israel and Elath: the political struggle for the inclusion of Elath in the Jewish State; the Lucien Wolf memorial lecture to the Jewish Historical Society delivered in London June 1966, London: published for the Jewish Historical Society of England [by] Weidenfeld & Nicolson, 1966.)
שיבת ציון וערב: פרקי עיון ומעשה, תל אביב: דביר, 1974.
המאבק על המדינה: וושינגטון, 1945–1948 (בשני כרכים), תל אביב: עם עובד והספרייה הציונית על-יד ההסתדרות הציונית העולמית, תש"מ 1979–תשמ"ג 1982.
מבעד לערפל הימים: פרקי זכרונות, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1989.
Eliahu Elath, Zionism at the UN: a diary of the first days (translated from Hebrew by Michael Ben-Yitzhak; foreword by Howard M. Sachar), Philadelphia: Jewish Publication Society of America, 1976.
פרסומים נוספים:
'שיחות עם מוסא אל-עלמי', יהדות זמננו, ב': 1-44, תשמ"ה.
'כוית: רשמי מסע', [תרצ"ח].
'אלג’זירה: הארץ ותושביה', תרצ"ט–ת"ש. (הופיע באנגלית:
"Al Jezireh", Journal of the Royal Central Asian Society, vol. 27, January 1940 (London: The Royal Central Asian Society, pp. 68-82)
'הניסיונות להתיישבות יהודית בחורן', טבע וארץ, י [ג], תשכ"ח 1968.
"Notes from a paper on the present conditions in the Hauran", Journal of the Royal Central Asian Society, vol. 23, October 1936 (London: The Royal Central Asian Society), pp. 594-615,
"Bedouin of the Negeb", Palestine Exploration Fund Quarterly, April 1939 (London: The Royal Central Asian Society), pp. 59-73.
"Hauran: rise and decline", Palestine Exploration Fund Quarterly, January 1940 (London: The Royal Central Asian Society), pp. 13-21.
"The Druzes of Palestine", Journal of the Royal Central Asian Society, vol. 29, January 1942 (London: The Royal Central Asian Society), pp. 52-63.
"Israel’s relations with the emerging states in Africa and Asia", The Central Conference of American Rabbis' Yearbook, Vol. LXXI, 1961 (New York), pp. 248-263.
"Harry S. Truman - the man and the statesman", Jerusalem: The Hebrew University of Jerusalem, The Harry S. Truman Research Institute, 1977 (Harry S. Truman lecture, 1).
פרסומיו > בעריכתו

Memories of Sir Wyndham Deedes / edited by Eliahu Elath, Norman Bentwich and Doris May, London: Victor Gollancz Ltd. in association with The Anglo-Israel Association, 1958.
לקריאה נוספת

'אפשטין, אליהו', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 56–57. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב: מחברות לספרות, 1972, עמ' 48
↑  חגי אשד, מוסד של איש אחד: ראובן שילוח, חלק א: בכוחו של המשולש, פרק ראשון: "שייך" ו"לא שייך"; רבקה גובר, מורשה להנחיל, עמ' 107, 115.
↑  היום - חלוקת תארים באוניברסיטה העברית בירושלים, דבר, 7 ביולי 1969
↑  אליהו אילת, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים
↑  ארכיון אליהו אילת, בספרייה הלאומית
↑  ראו כמה ביקורות: צבי מגן, 'גורמים עוינים בדרך למדינה', תמורות: ירחון לענייני מדיניות וחברה, ינואר 1982, 45–51; מנחם קאופמן, 'ארצות הברית במרכז החזית המדינית', גשר: כתב-עת לעניינים יהודיים, כ"ט (109): 155–159, 1983; צבי גנין, ‏הדיפלומטיה של החלשים, הציונות י', 1985, עמ' 313–317 .
↑  ראו ביקורת: אריה לבבי, 'מורשתו של דיפלומט דגול', גשר: כתב-עת לעניינים יהודיים, ל"ו (122): 102–107, 1990.
↑  וראו גם: צבי אילן, '"החלוץ" בסוריה וההתיישבות בחורן 1928–1936', פעמים: פרקי עיון במורשת ישראל במזרח, 14: 45–56, 1982.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260713405171  PLWABN: 9810620050905606  BnF: cb155790517 (data)  GND: 1138122491  ISNI: 0000 0000 6630 3128  LCCN: n50082271  NTA: 171638433  SNAC: w6jd8qk8  SUDOC: 079882439  VcBA: 495/83780  VIAF: 76633862   WorldCat (עם VIAF): 76633862 
אליהו אילת (אפשטיין) בעת ששימש כציר ישראל לארצות הברית
קיפוד מצוי

| קיפוד מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אוכלי חרקים
משפחה:: קיפודיים
סוג:: קיפוד
מין:: קיפוד מצוי
שם מדעי
 Erinaceus concolor ‏מרטין, 1838
תחום תפוצה
 תפוצת הקיפוד המצוי בכתום

קיפוד מצוי (שם מדעי: Erinaceus concolor) הוא מין של קיפוד הנפוץ במערב אסיה ובמזרח אירופה.
מאפיינים

תפוצתו העולמית של המין רחבה, מאסיה הקטנה לישראל, סוריה, לבנון, צפון עיראק, צפון-מערב איראן, האי רודוס, אוקראינה, בלארוס ודרום קווקז: ארמניה, אזרבייג'ן, גאורגיה ורוסיה.
הקיפוד המצוי יעדיף בתי גידול עירוניים, כפריים או חקלאיים על פני בתי גידול טבעיים. במרבית אזורי מחייתו, הקיפוד המצוי שכיח ונפוץ. לא ידוע על איומים המשפיעים על תפוצתו בהווה. על כן, מצב השימור שלו הוא "ללא חשש". עם זאת, גדרות בין חצרות מהוות גורם מבודד בין פרטים, מה שיכול להפריע לפוטנציאל הזדווגות וכן קיימת סכנת דריסה באזורים המועדים.
הקיפוד פעיל בעיקר בלילה, ובלילה אחד הוא הולך בממוצע כ-300 מטר במהירות של עד 1 קמ"ש.
קיפודים נכנסים לשנת חורף כאשר טמפרטורת הסביבה החיצונית יורדת. אז הם מורידים את טמפרטורת גופם, את קצב הלב ואת קצב הנשימה.
כאשר הקיפודים נולדים הם מכוסים בקוצים לבנים ורכים, ועיניהם סגורות, ובגיל 6 שבועות הם כבר עצמאים לחלוטין.
תזונה

הקיפוד מסווג כ"אוכל-כול" וכ"אוכל חרקים", ומזונותיו העיקריים כוללים חרקים, חיפושיות ושאר פרוקי רגלים; חלזונות, תולעי אדמה ושורשי צמחים. בנוסף הוא יכול לאכול פירות וירקות.
אם קיפוד ייתקל בקערת מזון לכלבים או חתולים, הוא יעדיף (משיקולי אנרגיה) לאכול מזון זה, ואף יזכור להגיע לשם במועד מאוחר יותר. תופעה זו גורמת להשמנה אצל הקיפוד המצוי, ואף מסכנת בהידבקות בגרדת את הפרטים המתקבצים סביב לכלי המזון.
מחלות

הקוצים של הקיפודים מונעים מהם אפשרות יעילה של סירוק השיער ולכן יש עליהם שלל טפילים חיצוניים.
לעיתים מוצאים קיפוד חסר קוצים או קירח בחלקו. קיפוד כזה חולה במחלת הגָּרָב (סקביאס) שהיא מעין אקנה הנגרמת על ידי נקבת טפיל פרוק-רגליים, אך יכולה להיות מידבקת אף לאדם. המחלה גורמת לעור של הקיפוד להיות יבש, לחולשה, לקושי בתנועה וציד, אך גרוע מזה, הקיפוד מאבד את יכולת ההגנה הטבעית שלו – הקוצים, ולכן נתון בסיכון גבוה יותר לטריפה. בהימצא קיפוד שכזה, כדאי לְפַנּוֹתוֹ לבית חולים לחיות בר או לווטרינר, אך בטיפול ללא מגע ישיר.
רבייה וצאצאים

הקיפוד בונה קן מערמה של עלים ועשבים יבשים שהוא סוחב בפיו. הקן נבנה בצורת כיפה קומפקטית בקוטר של 30–60 ס"מ, על שקע רדוד או על חפירה רדודה של הקרקע, וכך הוא אינו בולט בסביבה.
גורי הקיפוד נשארים ליד אימם 4–7 שבועות, בזמן הזה מגינה הנקבה על הגורים מפני טורפים ומפני זכרים שלפעמים טורפים את הגורים. ישנם מקרים שכאשר משהו מפריע לתקינות הקן, הנקבה עלולה גם היא לטרוף את גוריה.[דרוש מקור]
המין בישראל

ישראל היא תחום התפוצה הדרומי ביותר של הקיפוד המצוי וניתן למצוא אותו בגליל העליון, בגליל המערבי, במרכז הארץ וביישובים בתחום המדבר.
בני מין זה הם הגדולים בקיפודי הארץ אך הפרטים באוכלוסייה של ארץ ישראל קטנים מאלה של תת-המינים החיים בארצות צפוניות יותר.
הקיפוד המצוי הוא חיה מוגנת במדינת ישראל ואין לגדלו כחיית מחמד.
גלריה

קיפוד מצוי מוצא מזון חתולים בקרבת האדם
קיפוד מצוי בשעת לילה מאוחרת
קיפוד מצוי, במבט מאחור
קיפוד חולה במחלת הגָּרָב (סקביאס) בתל אביב
הערות שוליים

↑  קיפוד מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  נרשמה מגמת השמנה רצינית בקרב קיפודי הארץ, באתר ‏מאקו‏, 1 בינואר 2018
↑  על-קיפודים-וחתולים, באתר מדע גדול, בקטנה
↑  עזרא חדד, טבע הדברים, העולם המופלא של הקיפודים, באתר ynet, 27 בינואר 2016
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
פנטלריה

| --- | --- |
סמל פנטלריהסמל פנטלריה
הר ג'יבלה
הר ג'יבלה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  סיציליה סיציליה
 נפה:  טראפאני
 בירת העיר:  Pantelleria 
 שמות קודמים:  קוסורה, קוסירה, אירנם
 שטח:  83 קמ"ר
 גובה:  5 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,352 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  73 נפש לקמ"ר (2004)
 קואורדינטות:  36°50′N 11°57′E﻿ / ﻿36.833°N 11.950°E﻿ / 36.833; 11.950
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comunepantelleria.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפנטלריה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפנטלריה(למפת סיציליה רגילה) פלרמו קטניה מסינה סירקוזה מרסלה ג'לה רגוזה טרפאני קלטניסטה אטנה ק. מלטה הים היוני  הים הטירני הים התיכוןפנטלריה(למפת סיציליה מוגדלת) פלרמו קטניה מסינה סירקוזה מרסלה ג'לה רגוזה טרפאני קלטניסטה אטנה ק. מלטה הים היוני  הים הטירני הים התיכוןפנטלריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פנטלריה (Pantelleria או Pantalaria), המוכרת גם בשם העתיק קוסּירה (Cossyra) או קוסּורה (Cossura), הוא אי במצר סיציליה שבים התיכון. מבחינה מנהלית, האי הוא קומונה המשתייכת לנפת טראפאני ברפובליקה האיטלקית.
גאוגרפיה

האי הוא ממקור געשי. אורכו 14 ק"מ, רוחבו 9 ק"מ, ושטחו 117 קמ"ר. אורך קו-החוף 51 ק"מ. הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 836 מ' מעל פני הים, בראשו של הר געש כבוי. מעיינות חמים והתפרצויות של קיטור מעידים על פעילות געשית. האי פורה אבל לוקה בחוסר מים. העיר העיקרית (3,000 תושבים) ממוקמת בצפון-מערב האי; לעיר גם נמל קטן המתאים לסירות וליאכטות בלבד. באי קיימת גם מושבת פושעים. לאי ניתן להגיע במעבורת ובסנפיריות (hydrofoil) היוצאות מטרפאני.
שכנים קרובים:
תוניסיה – 70 ק"מ מערבה
סיציליה – 100 ק"מ צפונית-מזרחית
איי פלאג'יה, כולל למפדוזה – דרומית-מזרחית
מלטה – 200 ק"מ מזרחה
היסטוריה

העדויות הראשונות לנוכחות אנושית באי הן מהתקופה הנאוליתית. ממצאים ארכאולוגיים (שדומים להם נמצאו גם בסיציליה, תוניסיה, איטליה ודרום צרפת) וכן עדויות על בתי מלאכה וכלי אבן שנמצאו על האי בין אזורי ארנלה לסלטו לה וקיה, מעידים על ישוב גדול יחסית שתושביו ייבאו חומרי גלם מאזורים שונים בצפון אפריקה וסיציליה.
היסטוריה > העת העתיקה

מבנים ראשונים באי מתוארכים לתקופת הברונזה. היישוב שהתגלה באי היה מוקף על ידי חומת עיר מסיבית. מחוץ לחומות התגלה בית קברות גדול בשטחו, ובו מאה תלוליות קבורה מאבן בצורת לבה עגולה, בה נקברו המתים עם חפציהם האישיים. לקבר הטיפוסי צורה מעגלית. אבן מחוספס אטם את הקבר וחסם את מנהרת הגישה אל הפתח הצר.
לאחר פרק זמן ממושך שבו האי כנראה לא היה מיושב, הוקמה באי מושבה פיניקית, בערך ב-700 לפנה"ס. הפיניקים קראו לאי בשם בשם "אירנם", כאשר הרכיב "אי", המצוי בשמות מקומות פיניקיים רבים, מציין כבעברית אי. מדרום לעיר פנטלריה יש שרידי חומות בצורת ריבועים ומספר בריכות אגירה. כמו כן התגלו קברים ושרידים מהתקופה הקרתחדשתית.
הרומאים כבשו את האי בשנת 255 לפנה"ס ואיבדו אותו לאחר כשנה. הכיבוש הסופי של האי מקרתחדשת התרחש בשנת 217 לפנה"ס, ומשנה זאת טבעו באי מטבעות ברונזה עם השם הפיניקי של האי, "אירנם". במאה הראשונה לפנה"ס הוטבע על מטבעות האי השם הלטיני Cossura מתחת לסמל האלה תנת. על כל מטבעות האי הופיע ראש אשה בעלת סממנים מצריים (סממנים כאלה משותפים גם לחלק מהמטבעות העתיקים של מלטה). המקום שימש להגליית רומאים רמי מעלה.[דרוש מקור]
היסטוריה > ימי הביניים

בשנת 700 לספירה, הושמדה האוכלוסייה הנוצרית במקום על ידי המוסלמים; הם גורשו ממנו בשנת 1123 על ידי רוג'רו השני מלך סיציליה. ב-1311 נכבש האי על ידי לואיס דה רקסנס (Lluís de Requesens), ומאז משפחתו היו נסיכי פנטלריה, עד לשנת 1553 שבה נכבש האי על ידי הטורקים.
היסטוריה > העת החדשה

בזמן מלחמת העולם השנייה נחשב כיבוש האי הכרחי להצלחת הפלישה לסיציליה, בשנת 1943, משום יכולתו לשמש בסיס תעופה קרוב לסיציליה. האי הופצץ מהאוויר והופגז מהים קשות על ידי האמריקאים, לפני הפלישה המתוכננת אליו.
חיל האוויר האמריקאי תכנן להכניע את האי (כמו גם את האי למפדוזה) על ידי הפצצות בלבד כהוכחה ליכולתו של כוח אווירי אך הם נכשלו וחיל המצב הקטן נכנע לפולשים עם הגיעם לאי. הייתה זו הפעם הראשונה בה כבשו בעלות הברית שטח הנחשב לשטח "איטליה" (להבדיל ממושבותיה), והדבר היווה מפלה מורלית קשה שתרמה להדחתו של מוסוליני מספר שבועות לאחר מכן.
אתרים

שרידי כפר נאוליתי מצויים בחוף המערבי של האי, מערבית לנמל. בדרום מזרח האי יש מספר רב של קברים עתיקים הדומים לאלה המצויים בסרדיניה. כמו כן יש כמה מגדלים עגולים ואליפטיים עם חדרים בתוכם הבנויים מלבני לבה.
הערות שוליים

↑  The history of Pantelleria
↑  נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 133
1 2 3  B. Head et al. (1911), "Islands Between Africa and Sicily", Historia Numorum (2nd ed.), Clarendon Press, pp. 882–883
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4123906-4  NARA: 10037972 
מטבע מהאי עם הכיתוב הפיניקי "אירנם" וראש אשה בעלת סממנים מצריים
מטבע עם השם הלטיני Cossura מתחת לסמל תנת
חיילים בריטים בעת כיבוש האי במלחמת העולם השנייה
ורוד מבריק

"ורוד מבריק" הוא סינגל שנכתב על ידי הזמר והמוזיקאי אביב גפן ובוצע על ידי גפן והזמרת אלה לי להב. השיר יצא לאור ב־18 בינואר 2022.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק בידי אביב גפן. השיר עוסק בקונפליקט של האמן הנאלץ להתמודד עם העולם הנוצץ והזוהר שמסתיר את העצב והבדידות שהוא חש. אביב גפן סיפר שכתב את השיר לאחר שצפה בהופעה של אלה לי להב וזיהה "עצב ובלבול בעיניים שלה". באותו לילה הוא כתב את השיר. גפן הסביר: ”'השחור הזה דביק על ורוד מבריק' כי לא חשוב כמה נתלבש נוצץ וצבעוני, הצבע השחור והכואב תמיד ימצא את דרכו החוצה”. ברי סחרוף, שלדברי גפן אוהב מאוד את הזמרת, אחראי על כל הגיטרות בשיר.
הצלחה מסחרית

בשבוע השני ליציאתו לאור "ורוד מבריק" היה השיר השני המושמע ביותר ברדיו, עם 189 השמעות. בשבוע שלאחריו הפך השיר למושמע ביותר ברדיו, עם 198 השמעות, ושמר על מעמדו זה גם בשבוע שלאחריו, אך ירד ל־177 השמעות. בשבוע שלאחריו ירד השיר למקום השלישי עם 125 השמעות, ובשבוע שלאחריו ירד השיר למקום החמישי עם 111 השמעות.
ביקורת

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי, בביקורת מעורבת, העניק לשיר ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. הוא שיבח את הלחן שכתב גפן: ”איכות שאף אחד לא יקח מגפן. מלחין פופ מצוין ללא ספק”, אך ביקר את התמה של השיר: ”הדיסוננס הזה של להיראות מאושרים מבחוץ מול דכדוך ואופל מבפנים הוא קלישאה כל כך שחוקה, ששימוש נוסף בה הופך אותה מוצר אינסטנט”. כן כתב שהאמירה של השיר מתמסמסת, ושהיא ”לא ממש מעידה על תהליך התבגרות שעברה הכוכבת הצעירה”.
עמי פרידמן, מבקר "ישראל היום", כתב ש”'ורוד מבריק' הוא שיר אביב־גפני לפי הספר, מסוגנן ומופק בצורה המאוד אופיינית לו”. עוד כתב: ”המלודיה האייטיזית הקליטה נשארת גם לאחר ההאזנה, והיא בעיקר מחמיאה לאלה לי, שמזכירה לנו כאן כי לפני הכל היא זמרת עם יכולות ווקאליות מוכחות”.
מבקר "מעריב", דודי פטימר, תיאר את השילוב בין גפן ולהב כ”מחשמל”, והוסיף שהזמרת ”מבצעת בנונשלנטיות ובטבעיות את הטקסט והלחן של גפן, שמפציע בפזמון, והכריזמה נוטפת. אף על פי שזו לא אזור הנוחות הקבוע של נסיכת הקיי פופ הישראלית, היא מוכיחה שהיא יכולה להיות רוקרית לא רעה, ועם הכוונה נכונה – מרקיעה לשחקים. ממתק נהדר שמרגיש כמו נסע במנהרת הזמן מהאייטיז היישר אל 2022”.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 9 |  |
The Dark Side of the Moon Live

The Dark Side of the Moon Live היה סיבוב ההופעות הרביעי של מוזיקאי הרוק המתקדם הבריטי רוג'ר ווטרס, אשר החל בפארק בלה ויסטה, ליסבון, פורטוגל ב-2 ביוני 2006 והסתיים בכיכר הארמון, סנקט פטרבורג, רוסיה ב-6 ביוני 2008.
סיבוב ההופעות כלל ביצוע מלא של אלבום האולפן השמיני של להקת פינק פלויד בה ווטרס היה חבר, The Dark Side of the Moon, עיצוב במה ייחודי של מארק פישר, אשר עיצב את הבמות בסיבוב ההופעות The Wall Tour המקורי. בין השאר נכללו בובות ענק, תצוגות וידאו גדולות ומערכת סאונד קוואדרופונית.
רשימת שירים

רשימת השירים הנ"ל רלוונטית לגבי ההופעה שהתקיימה ב-22 ביוני 2006 בנווה שלום, ישראל ואינה מייצגת בהכרח את שאר ההופעות שהתקיימו במהלך סיבוב ההופעות בו הערך עוסק.
חלק 1
"In the Flesh"
"Mother"
"Set the Controls for the Heart of the Sun"
"Shine On You Crazy Diamond (Parts I-V)"
"Have a Cigar"
"Wish You Were Here"
"Southampton Dock"
"The Fletcher Memorial Home"
"Perfect Sense, Part 1"
"Perfect Sense, Part 2"
"Leaving Beirut"
"Sheep"
חלק 2 (The Dark Side of the Moon)
"Speak to Me"
"Breath (In the Air)"
"On the Run"
"Time"
"The Great Gig in the Sky"
"Money"
"Us and Them"
"Any Colour You Like"
"Brain Damage"
"Eclipse"
הדרן
"The Happiest Days of Our Lives"
"Another Brick in the Wall, Part 2"
"Vera"
"Bring the Boys Back Home"
"Comfortably Numb"
הופעות שהתקיימו במסגרת פסטיבלים

רוק בריו - הופעה 1
ארו רוק - הופעה 5
נורווגיין ווד - הופעה 7
הופעה במרקי - הופעה 14
היד פארק קולינג - הופעה 15
רוסקילדה - הופעה 16
מון אנד סטארס - הופעה 21
לייב ארת' - הופעה 106
שירים שבוצעו בסיבוב ההופעות > שירי רוג'ר ווטרס

| אלבום | שיר | פעמים |
| --- | --- | --- |
| Amused to Death (1992) | "Perfect Sense, Part I" | 121 |
| Amused to Death (1992) | "Perfect Sense, Part II" | 121 |
| - | "Leaving Beirut" | 121 |