stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Think Later
רקע והכרזה

מקריי כינתה את חוויית כתיבת האלבום "אחד הדברים הכי מלחיצים, מרגשים, מורטטי עצבים ומהנים שעברה אי פעם", ואמרה שהיא חיה את השנה האחרונה "קצת פחות עם הראש והראש. קצת יותר עם האינטואיציה [שלה]" וקיוותה שהמאזינים יוכלו "להרגיש את זה דרך המוזיקה". הודעה לעיתונות הביעה כי היא בוחנת את "הרגשות הכל כך קשורים של התאהבות ואימוץ הרגשות הגולמיים שאתה חווה כתוצאה מהובלה עם האינטואיציה והלב שלך".
קידום

הסינגל המוביל מהאלבום, "Greedy", יצא ב-15 בספטמבר 2023. עם ההכרזה על האלבום ב-6 בנובמבר 2023, מקריי חשפה כי תצא לסיבוב ההופעות העולמי "Think Later world tour" שיכלול 53 תאריכים אשר יתקיים באירופה, צפון אמריקה ואוקיאניה מאפריל עד נובמבר 2024. הסינגל השני "Exes" יצא לאור ב-17 בנובמבר. ב-18 בנובמבר היא ביצעה שיר שטרם פורסם, בשם "Grave", בסאטרדיי נייט לייב.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה של ARIA | 20 בנובמבר 2024 | האמן הבינלאומי הטוב ביותר | מועמדות |  |
רשימת רצועות

| Think Later> מס' | Think Later> שם | Think Later> משך | Think Later>  | Think Later>  | Think Later>  | Think Later>  | Think Later>  | Think Later>  | Think Later>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cut My Hair  | 2:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Greedy  | 2:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Run for the Hills  | 2:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Hurt My Feelings  | 2:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Grave  | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Stay Done  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Exes  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | We're Not Alike  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Calgary  | 2:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Messier  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Think Later  | 2:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Guilty Conscience  | 2:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Want That Too  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Plastic Palm Trees  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 38:16 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 4 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 23 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 49 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 52 |
|  צרפת | SNEP | 140 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 67 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | — |
| הונגריה (MAHASZ) | זהב | 2,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 60,000 |
| נורווגיה (IFPI Norge) | פלטינה | 20,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,162,000 |
הערות שוליים

↑  "Tate McRae Explores ASMR". 11 בדצמבר 2023. נבדק ב-23 בספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Damian (6 בנובמבר 2023). "Tate McRae announces second album Think Later and confirms 2024 tour". NME. נבדק ב-7 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aniftos, Rania (6 בנובמבר 2023). "Tate McRae Announces Sophomore Album Think Later & 2024 World Tour Dates". Billboard. נבדק ב-7 בנובמבר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Fu, Eddie (6 בנובמבר 2023). "How to Get Tickets to Tate McRae's 'Think Later Tour'". Consequence. נבדק ב-7 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Paul, Larisha (6 בנובמבר 2023). "Tate McRae Announces New Album Think Later and 2024 World Tour: 'I Can't Believe This is Happening'". Rolling Stone. נבדק ב-7 בנובמבר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Carter, Daisy (6 בנובמבר 2023). "Tate McRae announces second album Think Later | News". DIY. נבדק ב-7 בנובמבר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Magliola, Anna Sky (14 בנובמבר 2023). "Tate McRae announces her latest song "Exes" is dropping very soon". Hits Radio. נבדק ב-16 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tate McRae: grave (Live) – SNL". נבדק ב-19 בנובמבר 2023 – via YouTube. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ARIA Awards 2024: Royel Otis takes home four awards and Troye Sivan three". ABC News (בAustralian English). 2024-11-20. נבדק ב-2024-12-05.
↑  ARIA Top 100 Albums Chart, www.aria.com.au (באנגלית)
↑  Year-end Charts – Billboard 200 Albums, בילבורד, ‏2024
↑  Top Albums, SNEP (ב־)
↑  Chart – Sverigetopplistan (ב־)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑ Think Later release formats:
CD: "THINK LATER Signed CD". Tate McRae Official Store. אורכב מ-המקור ב-8 בנובמבר 2023. נבדק ב-21 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
Digital download: "THINK LATER Digital Album". Tate McRae Official Store. ארכיון מ-21 בנובמבר 2023. נבדק ב-21 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
Streaming: McRae, Tate (8 בדצמבר 2023). "Think Later". Apple Music (US). נבדק ב-21 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| טייט מקריי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | I Used to Think I Could Fly • Think Later |  |
| מיני-אלבומים | Too Young to Be Sad • All the Things I Never Said |  |
| סינגלים | "One Day" • "Hung Up on You" • "Hard to Find" • "Teenage Mind" • "Shoulder to Shoulder" • "Distant" • "Can't Get It Out" • "Drown" • "Slip" • "Kids Are Alright" • "Tear Myself Apart" • "All My Friends Are Fake" • "Stupid" • "You Broke Me First" • "Vicious" • "Don't Be Sad" • "Lie to Me" • "R U OK" • "Rubberband" • "Slower" • "Bad Ones" • "You" • "U Love U" • "Working" • "That Way" • "Feel Like Shit" • "She's All I Wanna Be" • "Chaotic" • "What Would You Do?" • "10:35" • "Greedy" • "Exes" • "It's OK I'm OK" |  |
| השתתפות בסינגלים | "All Day All Night" • "Remembering" • "Boys Ain't Shit (Remix)" |  |
| סיבובי הופעות | All the Things I Never Said |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 6e924cee-9945-4a1b-b4c6-3445f846c01f
טייסי השחקים

| --- | --- |
כרזת הסרט טייסי השחקים
כרזת הסרט טייסי השחקים
 בימוי:  הנרי קינג 
 הופק בידי:  דריל זאנוק
 תסריט:  ספר: סי ברטלט בירן ליי ג'ונ. תסריט:  סי ברטלט בירן ליי ג'ונ.
 עריכה:  ברברה מקליין 
 שחקנים ראשיים:  גרגורי פק מילארד מיטשל  גרי מריל יו מרלו דין ג'אגר
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  לאון שמרוי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 1949
 משך הקרנה:  132 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הכנסות:  3,225,000 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   twelveoclockhigh
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (דן ג'גר)  פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טייסי השחקים (באנגלית: Twelve O'clock High) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1949 על כנף מפציצים אמריקאית באירופה במלחמת העולם השנייה.
התסריט נכתב על ידי סי ברטלט ובריאן ליי והוא מבוסס על ספרם Twelve O'clock High משנת 1948. שניהם שירתו במטה חיל האוויר השמיני של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. העלילה של הספר והסרט מגוללת את סיפורה של כנף מפציצים אמריקאית בשנת 1942. הגנרל פרנק סַבֵג' מקבל פיקוד על הכנף, הסובלת ממורל נמוך בעקבות אבדות קשות שספגה בשמי גרמניה. על אף התנגדותם הראשונית מלמד אותם הגנרל הקשוח והעקשן להתגאות בתפקידם החשוב ולעמוד בסטנדרטים הגבוהים של חיל האוויר. בניגוד לסרטי מלחמה הרואיים, הסרט מתרכז ביחסים נפשיים בין המפקד לפקודיו ומדגיש את תפקידה המכריע של אישיות המפקד בעת משבר.
יפתח ספקטור כותב בספרו רם וברור כי בתחילת 1967 עבר קורס מובילים בכירים (מב"נים) בפיקודו של רן פקר. בסיום הקורס הוצג להם הסרט וכי התרשם מדמותו של המפקד פרנק סבג' בגילומו של גרגורי פק וכי לאחר מכן רצה גם הוא להיות מפקד. הוא משווה את סבג' לרן פקר ולאיתן בן אליהו ששניהם שיקמו את טייסת 201 בשעותיה הקשות ביותר.
בשנים 1964–1967 הפיקה ABC סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט.
סצנות קרבות האוויר הן מקוריות וצולמו בעת קרב על ידי חיל האוויר האמריקאי והלופטוואפה.
הסרט זכה בשני פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - דין ג'אגר
פרס אוסקר לסאונד הטוב ביותר
גרגורי פק היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר
ב-1998 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על "היותו בעל ערך תרבותי, היסטורי ואסתטי".
תקציר העלילה

הסרט מתחיל בלונדון ב-1949 כאשר שליש כנף 918  לשעבר (דין ג'אגר) מגיע לחופשה. הוא רואה באחת החנויות ספל גדול שהיה מוצב על האח בבר של הכנף, רוכש אותו ונוסע לשדה התעופה הנטוש של הכנף. אז מתחילת העלילה בפלאשבק.
כנף 918 מוצבת בשדה התעופה ארצ'ברי (שם פיקטיבי) בדרום אנגליה. היא כנף מפציצים כבדים מסוג B-17 ושייכת לפיקוד המפציצים ה-8 של חיל האוויר של ארצות הברית. הם עוסקים בהפצצת מטרות צבאיות בצרפת אך סובלים אבדות כבדות. מורל אנשי הכנף ירוד והוא משפיע גם על מפקדם, קולונל קית' דוונפורט (גרי מריל). דוונפורט מגיע למפקדו של גנרל פריצ'רד, מפקד הכוח האווירי האמריקאי בבריטניה (מילארד מיטשל), נפגש עם סגנו בריגדיר גנרל פרנק סבג' ואומר כי לכנף יש "מזל רע" וכי יש להקטין את הלחץ על האנשים. סבג' מבחין שדוונפורט לפני שבירה ומדווח על כך לגנרל פריצ'רד.
פריצרד וסבג' מגיעים לכנף ומתחקרים את דוונפורט וטייסיו על כישלון הפעולה. פריצ'רד רואה בדוונפורט את האשם בכישלון מחליט להדיח אותו ולמנות במקומו את סבג'.
סבג' מגיע לכנף ומוצא אותה במצב מוזנח. הש"ג נותן לו להיכנס, לא מצדיע ולא מבקש ממנו זיהוי וננזף קשה.
סבג' נפגש עם השליש של הכנף מייג'ור הארווי סטובל (דין ג'אגר), עורך דין מבוגר ששירת עוד במלחמת העולם הראשונה והתנדב לשרת גם בשנייה. סטובל מודיע לו כי קצין המבצעים לוטננט קולונל בן גייטלי (יו מרלו), יצא מהכנף והלך להשתכר באחד הכפרים. סבג' מבקש לעצור אותו ולהביאו אליו.
סבג' מכנס את אנשי הכנף ובנאום קצר ותקיף הוא אומר להם את "האני מאמין" שלו. אין הוא מאמין במושג "מזל רע" והכל תלוי בהם. אין מקום לרחמים עצמיים או לחשוב על משפחה או חופשה. מבחינתו כולם צריכים לחשוב את עצמם ל"מתים" ולהתרכז רק בדבר אחד - במלחמה.
כאשר גייטלי מובא אליו הוא מוכיח אותו על תפקודו המביש, מוריד אותו לתפקיד מפקד מטוס ודורש כי אנשי צוותו יהיו מהגרועים ביותר בכנף ועל חרטום המטוס יהיה כתוב "מושבת מצורעים".
פעולותיו של סבג' מעוררות תרעומת קשה עד כי רוב האנשים מבקשים העברה. סבג' מבקש מהשליש להשהות את הבקשות לעשרה ימים ובתקופה זו הוא מצטרף לאימונים ולתקיפות. הביצועים של הכנף משתפרים ובאחת ההפצצות מקבל סבג' הוראת לחזור אך הוא לא עונה בקשר וממשיך בביצוע ההפצצה בהצלחה. כאשר חוקר אותו גנרל פריצ'רד ורוצה להדיח אותו על התעלמות מפקודה הוא טוען שהיה קלקול ברשת הקשר ובמקום נזיפה הוא "סוחט" מהגנרל מכתב ציון לשבח לכנף.
נציב הקבילות מגיע לכנף לברר מדוע לא נשלחו בקשות ההעברה. סבג' מתחיל לארוז את חפציו אבל לפתע מודיעים לו שהחיילים ביטלו את מכתביהם ונציב הקבילות הסתלק.
סבג' רוכש את אמון אנשי הכנף והם מקבלים משימה להתקיף בראשונה את מערכת החימוש של גרמניה. הוא יוצא עם אנשיו ומשתתף בהפצצה, בקרב עם מטוסי הקרב של הלופטוופה ואש הנ"מ הכבדה. הוא חוזר תשוש ומתבשר שכמה מהטייסים האהובים עליו לא חזרו.
סבג' מתכונן לקראת ההתקפה המכרעת אך אינו יכול לעלות על המטוס. גופו בוגד בו והוא אינו מסוגל לטפס למטוס. ברגע האחרון הוא מוסר את הפיקוד לגייטלי שהוא כעת טייס מצטיין ונכנס למצב קטטוני. רק לאחר שהוא שומע שהמפציצים חזרו בשלום הוא קם מקפאונו ונשכב על המיטה.
הערות שוליים

↑  המונח "שעה שתים עשרה ממעל" מתייחס למצב בו נמצא חרטום המטוס באמצע מעגל השעון בשעה שמטוס האויב נמצא ממעל לו בשעה שתים עשרה שזה מצב מסוכן
↑  יפתח ספקטור:רם וברור, הוצאת ידיעות אחרונות, 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14662885w (data)  VIAF: 305887132   WorldCat (עם VIAF): 305887132
שרון תמם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בספטמבר 1973 (בת 51) איטליה
 מדינה:  ישראל 
 ידועה בשל:  מנכ"לית מועדון הכדורגל מכבי תל אביב
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
שרון תמם (נולדה ב-4 בספטמבר 1973) היא מנהלת ישראלית. שימשה כמנכ"לית מועדון מכבי תל אביב בכדורגל.
ביוגרפיה

תמם, ילידת איטליה, עלתה לישראל ב-1992. היא בוגרת תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבדה בלוריאל ובהמשך בברקיט בנקיזר כמנהלת מוצר. ב-2006 הצטרפה למשה נמדר ושות' כמנהלת שיווק. ב-2009 הצטרפה ל-Flow Beyond כמנהלת פיתוח עסקי.
בפברואר 2011 החלה לעבוד במכבי תל אביב כמנהלת השיווק של המועדון. ב-2015 עברה לתפקיד סמנכ"ל שיווק וסחר. בנובמבר 2017 מונתה כסמנכ"ל התפעול והמשנה למנכ"ל, והייתה האחראית על הצד המסחרי והאופרטיבי של המועדון. החל מנובמבר 2019 תפקדה כמנכ"לית בפועל של המועדון, עד שביוני 2021 הודיע בעלי הקבוצה מיטשל גולדהאר על מינויה כמנכ"לית המועדון. במרץ 2023 הודיעה תמם על עזיבת התפקיד בסיום העונה.
תמם כיהנה בדירקטוריון ארגון המועדונים האירופיים מטעם מכבי תל אביב מ-2020 עד 2022.
הערות שוליים

↑  אוריאל דסקל, המשנה למנכ"ל מכבי ת"א: "אנחנו צריכים שהיריבות שלנו יהיו טובות יותר", באתר כלכליסט, 5 במרץ 2019
↑  הודעת הבעלים מיץ' גולדהאר, באתר מכבי תל אביב, ‏22 ביוני 2021
↑  נדב צנציפר, אחרי 12 שנה: שרון תמם תעזוב את מכבי ת"א בתום העונה, באתר ynet, 26 במרץ 2023
↑  שרון תמם נבחרה לדירקטוריון ה-ECA, באתר מכבי תל אביב, ‏11 בספטמבר 2020
ציונה קניג-יאיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 ביולי 1970 (בת 54) ברוקלין
 מדינה:  ישראל 
 תפקידים בולטים:  נציבת שוויון ההזדמנויות בעבודה
 
ציונה קניג-יאיר (נולדה ב-18 ביולי 1970) היא משפטנית. בעבר כיהנה כמנכ"לית משרד התפוצות, וכסגנית נשיא מכון הרטמן. בשנים 2008–2016 כיהנה כנציבת שוויון ההזדמנויות בעבודה הראשונה.
ביוגרפיה

קניג-יאיר נולדה ב-1970 בברוקלין, ארצות הברית, עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1981, וגדלה ברעננה. היא בוגרת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בראשית דרכה כעורכת דין עבדה במשרד פרטי ובהמשך הייתה פרקליטה פלילית בפרקליטות מחוז תל אביב.
בהמשך שימשה מנהלת המחלקה המשפטית של שדולת הנשים ולימדה בקליניקה משפטית לזכויות נשים במכללת רמת גן.
בעקבות תיקון לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה הוקמה בשנת 2008 במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה, האחראית על אכיפת הוראות החוק, באמצעות תביעות המוגשות בשם עובדים, או בשם הנציבות עצמה, לבתי-הדין לעבודה. קניג-יאיר מונתה לעמוד בראש הנציבות החדשה. היא כיהנה בתפקיד עד ינואר 2016.
ביוני 2021 הודיע שר התפוצות נחמן שי על כוונתו למנות אותה למנכ"לית משרד התפוצות. ב-19 ביולי אושר המינוי.
קניג-יאיר היא בוגרת קרן וקסנר.
חיים אישיים

קניג-יאיר נשואה לאייל ואם לשלושה. מתגוררת במושב בני דרום.
הערות שוליים

↑  עוד מינוי סרוג: המנכ"לית חדשה למשרד התפוצות, אתר "כיפה", 22 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421071705171
אקשאטה מורטי

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1980 (בת 44) הבלי, הודו
 מדינה:  הודו הודו
 מקום מגורים:  דאונינג 10, לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 ידועה בשל:  ההון שלה
 השכלה:  בוגרת תכנון ועיצוב  מוסמך במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת סטנפורד
 עיסוק:  אשת עסקים, פילנתרופית
 מעסיק:  אינפוסיס, ג'יימי אוליבר, וונדיס 
 תפקיד:  בעלת הסניף הבריטי של חברת הטכנולוגיה אינפוסיס  בעלת קרן הון סיכון הודית בשם Catamaran Ventures
 מפלגה:  השמרנית הבריטית
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 בן זוג:  רישי סונאק, ראש ממשלת בריטניה
 צאצאים:  אנושקה וקרישנה
 מספר צאצאים:  2
 
אקשאטה נאראיאנה מורטי ( באנגלית:Akshata Narayana Murty; נולדה ב-25 באפריל 1980) היא אשת עסקים, מעצבת אופנה הודית. בעלת קרן הון סיכון הודית בשם Catamaran Ventures. בשנת 2009 היא נישאה לרישי סונאק, ראש ממשלת בריטניה ומנהיג המפלגה השמרנית. לפי רשימת העשירים של השבועון "סאנדיי טיימס", מורטי וסונאק נמצאים במיקום ה-275 בדירוג האנשים העשירים ביותר בבריטניה לשנת 2023, עושרם המשותף עומד על 529 מיליון ליש"ט (645 מיליון דולר ארצות הברית).
בשנת 2022, עושרה האישי הפך לנושא לדיון בתקשורת הבריטית בהקשר לטענתה שאין למסות אותה בבריטניה, משום שהיא אזרחית הודו ללא קשר למקום מגוריה. הסדר שנראה כמטיב עם " הסופר עשירים ". מאוחר יותר מורטי ויתרה מרצונה על ההטבות הפיסקליות מתוקף מעמדה.
היא בתם של איש העסקים נראינה מורטי, מייסד חברת ה-IT הרב-לאומית ההודית אינפוסיס וסודהה מורטי (אנ').
היא מחזיקה ב-0.93% ממניות אינפוסיס בנוסף למניות של מספר עסקים בריטיים אחרים.
ראשית חייה וחינוך

אקשאטה מורטי נולדה באפריל 1980 בהבלי (אנ'), הודו, וגדלה בביתם של סבה וסבתה מצד אמה בזמן שאביה, נראינה מורטי, ואמה, סודהה מורטי, עבדו בהשקת חברת הטכנולוגיה שלהם, אינפוסיס. אמה הייתה המהנדסת הראשונה שעבדה בחברת טאטא מוטורס, שהייתה יצרנית המכוניות הגדולה בהודו, ומאוחר יותר סודהה הפכה לפילנתרופית. לאקשאטה יש אח אחד, רוהאן מרטי (אנ'), והם גדלו בג'יאנאגר, פרבר של העיר בנגלור. סבה וסבתה מצד אמה היו RH Kulkarni, מנתח, ואשתו Vimala Kulkarni, מורה בבית הספר.
בשנות ה-90, מורטי למדה בבית הספר התיכון לבנות בולדווין, בנגלור, ובשנת 1998 היא למדה כלכלה וצרפתית בקולג' קלרמונט מק'קנה, שבקליפורניה. היא בעלת תואר בתכנון וייצור בגדים ממכון אופנה ועיצוב ותואר מוסמך במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת סטנפורד.
קריירה והשקעות

בשנת 2007 מורטי הצטרפה לחברת קלינטק ההולנדית Tendris כמנהלת השיווק של החברה, בה עבדה במשך שנתיים, לפני שעזבה כדי להקים חברת אופנה משלה.  מותג האופנה שלה נסגר ב-2012. ב-2013 היא הפכה למנהלת קרן ההון סיכון Catamaran Ventures. היא הקימה יחד עם בעלה רישי סונאק את הסניף הלונדוני של החברה ההודית בבעלות אביה, נראינה מורטי.  ב-2015, סונאק העביר לה את מניותיו זמן קצר לפני שנבחר כחבר הפרלמנט השמרני של מחוז ריצ'מונד, בריטניה. משנת 2015, היא מחזיקה ב-0.91% או 0.93% בחברת הטכנולוגיה של אביה אינפוסיס, בשווי של כ-481 מיליון ליש"ט נכון ל-2023 ומניות בשניים מעסקי המסעדות של ג'יימי אוליבר, וונדי'ס בהודו וקורו קידס. אחזקותיה במניות אלה הפכו אותה לעשירה אף יותר מהמלכה אליזבת השנייה, נכון לאפריל 2022, ועשירה יותר מהמלך צ'ארלס השלישי נכון לאוקטובר 2022.  מורטי הייתה דירקטורית ב-Digme Fitness, ב־Soroco ובחברת הטרנספורמציה הדיגיטלית שאחיה רוהן מרטי היה שותף לייסודה.
חיים אישיים

מורטי היא אזרחית הודו. היא דוברת אנגלית, הינדית, קאנדה וצרפתית. באוגוסט 2009 נישאה מורטי לרישי סונאק, אותה הכירה ב-2004 באוניברסיטת סטנפורד. יש להם שתי בנות, אנושקה וקרישנה. הם הבעלים של אחוזת קירבי סיגסטון בכפר קירבי סיגסטון, בצפון יורקשייר, כמו גם בית גג בארלז קורט במרכז לונדון, דירה ברחוב אולד ברומפטון רואד, בדרום קנסינגטון, ודירת פנטהאוז בשדרת אושן בסנטה מוניקה, קליפורניה . באפריל 2022 דווח שסונאק ומורטי עברו מרחוב דאונינג 11 לבית ששופץ במערב לונדון.
באפריל 2022, עושרה של מרטי הפך למוקד הדיון בתקשורת הבריטית בו הובלט מעמדה כתושבת בריטניה, בעלת אזרחות הודית, שזיכה אותה בפטור מתשלום מס על הכנסותיה שמחוץ לבריטניה, בשעה שהכנסתה השנתית הייתה בסך 30,000 פאונד. מאוחר יותר באותו החודש, הודיעה מורטי כי תוותר על מעמדה הפוטר אותה מתשלומי המס ותשלם מיסים בבריטניה על הכנסתה ברחבי העולם מרצונה. אם זאת מורטי תשמור על מעמדה כתושבת בלבד, בכך היא יכלה ליהנות מההוראה באמנה משנת 1956 שנועדה לסייע במניעת תשלומי כפל מס של אזרחים הודים בהודו כמו גם בבריטניה.
ג'ק לו

ערך זה עוסק בשגריר ארצות הברית בישראל. אם התכוונתם לקופץ למים בריטי, ראו .
ג'ייקוב ג'וזף "ג'ק" לוּ (באנגלית: Jacob Joseph "Jack" Lew; נולד ב-29 באוגוסט 1955) הוא עורך דין ודיפלומט יהודי-אמריקאי אשר כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל. לו כיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית וכן כראש סגל הבית הלבן בממשלו של הנשיא ברק אובמה.
במשך 25 שנות שירותו הציבורי עבד לו גם בממשלו של ביל קלינטון שבו כיהן כראש משרד הניהול והתקצוב בבית הלבן (OMB), והיה לאדריכל המרכזי של ממשלו בסוגיית האיזון התקציבי.
ביוגרפיה

לו נולד וגדל בניו יורק למשפחה יהודית, והוא שומר מצוות. סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1978, ולימודי משפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון ב-1983.
הוא החל את הקריירה שלו בוושינגטון ב-1973 כעוזר פרלמנטרי של חבר בית הנבחרים ג'ו מוקאלי עד 1975. משנת 1979 עד 1987 היה יועץ ראשי לענייני מדיניות פנים ליושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, טיפ אוניל. הוא כיהן גם בוועדת המדיניות וההיגוי של המפלגה הדמוקרטית, תחילה כסגן יו"ר ולאחר מכן עמד בראשה. שימש עוזרו של יו"ר הוועדה למנהל ותקציבים בבית הנבחרים.
לו עבד כמשפטן כחמש שנים בחברת עורכי הדין "ואן נס, פלדמן וקורטיס". כמשפטן, עסק בעיקר בדיני ייצור חשמל. כמו כן, עבד בעבר במרכז למחקר המזרח התיכון. שימש כמנהל תחום של הוועד הדמוקרטי הלאומי עבור הקמפיין של הוועד ב-1988, וכסגן מנהל במשרד לניתוח תוכניות של משרד העיר בוסטון למנהל ותקציבים.
מפברואר 1993 עד 1994 כיהן כיועץ מיוחד לנשיא ארצות הברית ביל קלינטון. היה אחראי על פיתוח מדיניות ועל היוזמה לשירות לאומי - "אמריקור" (Americorps), וכן על החקיקה לרפורמת ביטוח בריאות. באוקטובר 1994 עזב את הבית הלבן כדי לשמש מנהל ביצועי לענייני חקיקה במשרד למנהל ותקציבים בקונגרס האמריקאי. מאוגוסט 1995 עד יולי 1998 כיהן לו כסגן מנהל המשרד למנהל ותקציבים בקונגרס. בתפקיד זה שימש מנהל תפעול ראשי, הממונה על צוות של 500 אנשי צוות, והיה ממונה על תחום רחב סמכויות בנושאי תיאום המאמץ של ממשל קלינטון בנושאי תקציבים והקצאות ממשל. לא פעם שימש בצוות הממשל למשא ומתן בנושא חוק איזון התקציב של שנת 1997, כשהוא רוכש לעצמו מוניטין של איש משא ומתן סבלני ואפקטיבי.
הנשיא קלינטון מינה אותו לראש המשרד למנהל ותקציבים בקונגרס, והסנאט האמריקני אישר את מינויו ב-31 ביולי 1998. בתפקיד זה כיהן עד תום כהונת ממשל קלינטון בשנת 2001. כראש המשרד למנהל ותקציבים היה אחראי על מדיניות ממשל קלינטון לנושאי תקציב, מנהל ונושאי הקצאות שונות. כחבר קבינט וחבר בכיר של הצוות הכלכלי בממשל, הוא ייעץ לנשיא בנושאים רחבים הנוגעים למדיניות חוץ ופנים זו. הוא ייצג את ממשל קלינטון במשא ומתן התקציבי עם הקונגרס וכיהן כחבר במועצה לביטחון לאומי.
בתום כהונת ממשל קלינטון שימש לו סגן נשיא באוניברסיטת ניו יורק ופרופסור בבית הספר לשירות הציבורי באוניברסיטה. ביוני 2006 מונה למנהל בחברת הפיננסים סיטיגרופ. עם היבחרו של ברק אובמה לתפקיד נשיא ארצות הברית מונה על ידי הנשיא הנבחר, כבר בתקופת המעבר, כסגן מזכירת המדינה הילרי קלינטון עם אחריות לתחום התקציבים והמנהל, כאשר מקבילו ג'יימס סטיינברג מונה כאחראי לתחום המדיניות. ביולי 2010 הודיע אובמה כי בחר בלו להחליף את ראש משרד הניהול והתקצוב בבית הלבן, פיטר אורסג, ומינויו אושר בסנאט בנובמבר.
תפקידים נוספים שמילא הם חבר במועצה ליחסי חוץ, בוועד המייעץ למכון ברוקינגס והאקדמיה הלאומית לביטוח לאומי. בנוסף הוא חבר בארגון המשפטנים של וושינגטון די. סי. ומסצ'וסטס. הוא מתגורר בשכונת ריברדייל ברובע הברונקס שבניו יורק.
ב-10 בינואר 2013 הודיע נשיא ארצות הברית ברק אובמה שבכוונתו למנות את לו למזכיר האוצר. ב-27 בפברואר אישר הסנאט את המינוי, ולמחרת הושבע לו והחל את כהונתו.
ביוני 2014 נבחר לו על ידי ה"ג'רוזלם פוסט" במקום הראשון ברשימת 50 היהודים המשפיעים ביותר בעולם.
ב-5 בספטמבר 2023 הודיע נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן שבכוונתו למנות את לו לשגריר ארצות הברית בישראל. ב-31 באוקטובר אישר הסנאט את המינוי.
ב-5 בנובמבר 2023 מסר לו את כתב ההאמנה שלו לנשיא יצחק הרצוג.
הערות שוליים

↑  Obama Names Steinberg, Lew State Department Deputies, Bloomberg, 23 December 2008
↑  Marion Fischel, The 50 most influential Jews of 2014, Jerusalem Post
↑  ביידן הודיע: אמנה את ג'ק לו לשגריר ארה"ב בישראל, באתר ynet, 5 בספטמבר 2023.
↑  יורי ילון, כתב האמנה הוגש להרצוג: שגריר ארה"ב החדש נכנס לתפקיד, באתר ישראל היום, 5 בנובמבר 2023.
| הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגן הנשיא | ג'ו ביידן (2009–2017) |  |
| מזכירי המדינה | הילרי קלינטון (2009–2013) • ג'ון קרי (2013–2017) |  |
| מזכיר האוצר | טימותי גייטנר (2009–2013) • ג'ק לו (2013–2017) |  |
| מזכיר ההגנה | רוברט גייטס (2009–2011) • ליאון פאנטה (2011–2013) • צ'אק הייגל (2013–2015) • אשטון קרטר (2015–2017) |  |
| התובעים הכלליים | אריק הולדר (2009–2015) • לורטה לינץ' (2015–2017) |  |
| מזכיר הפנים | קן סלזאר (2009–2013) • סאלי ג'וול (2013–2017) |  |
| מזכיר החקלאות | טום וילסאק (2009–2017) |  |
| מזכירי המסחר | גארי לוק (2009–2011) • ג'ון ברייסון (2011–2012) • פני פריצקר (2013–2017) |  |
| מזכירי העבודה | הילדה סוליס (2009–2017) • טום פרז (2013–2017) |  |
| מזכירת הבריאות ושירותי האנוש | קתלין סבליוס (2009–2013) • סילביה מתיוס ברוול (2013–2017) |  |
| מזכיר השיכון והפיתוח העירוני | שון דונובן (2009–2014) • חוליאן קסטרו (2014–2017) |  |
| מזכיר התחבורה | ריי להוד (2009–2013) • אנתוני פוקס (2013–2017) |  |
| מזכיר האנרגיה | סטיבן צ'ו (2009–2013) • ארנסט מוניז (2013–2017) |  |
| מזכיר החינוך | ארני דאנקן (2009–2016) • ג'ון קינג ג'וניור (2016–2017) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | אריק שינסקי (2009–2014) • בוב מקדונלד (2014–2017) |  |
| מזכירי ביטחון המולדת | ג'נט נפוליטנו (2009–2013) • ג'יי ג'ונסון (2013–2017) |  |
| בעלי תפקידים ברמת קבינט | בעלי תפקידים ברמת קבינט |  |
| מנהל הסוכנות להגנת הסביבה | ליסה ג'קסון (2009–2013) • ג'ינה מקארתי (2013–2017) |  |
| מנהל משרד הניהול והתקציב | פיטר אורסג (2009–2010) • ג'ק לו (2010–2012) • סילביה מתיוס ברוול (2013–2014) • שון דונובן (2014–2017) |  |
| יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית | כריסטינה רומר (2009–2010) • אוסטן גולסבי (2010–2011) • אלן קרוגר (2011–2013) • ג'ייסון פורמן (2013–2017) |  |
| נציב הסחר של ארצות הברית | רון קירק (2009–2013) • מייקל פרומן (2013–2017) |  |
| שגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות | סוזן רייס (2009–2013) • סמנתה פאוור (2013–2017) |  |
| מנהלת הסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית | קארן מילס (2012–2013) • מריה קונטררס-סוויט (2013–2017) |  |
| ראש סגל הבית הלבן | רם עמנואל (2009–2010) • ויליאם דיילי (2011–2012) • ג'ק לו (2012–2013) • דניס מקדאנה (2013–2017) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  ↑  מונתה ב-2009, ובשנת 2012 הועלתה לדרג חברת קבינט.  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010254531405171  GND: 1195779771  ISNI: 0000 0000 4574 9593  LCCN: no98116706  NARA: 182791725  SNAC: w63851mw  VIAF: 21768103   WorldCat (עם VIAF): 21768103 
לו מושבע כמזכיר האוצר בידי סגן הנשיא ג'ו ביידן בחדר הסגלגל, פברואר 2013