stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל
פעילויות > תוכנית מענקי מחקר על-שם סילקה טמפל

החל משנת 2019 מקיימת קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל את תוכנית מענקי המחקר לזכרה של העיתונאית ד"ר סילקה טמפל, שישבה בחבר הנאמנים של הקרן. במסגרת התוכנית מוענקות מלגות מחקר למדענים ולעיתונאים צעירים מגרמניה ומישראל. התוכנית עומדת תחת חסותו של שר החוץ לשעבר של גרמניה זיגמר גבריאל ובתמיכה של שרת החוץ לשעבר של ישראל ציפי לבני.
תוכנית מענקי המחקר מתקיימת בשיתוף פעולה עם גופים שהיו קשורים לסילקה טמפל ועוסקים בנושא השנתי הנבחר. בשנה הראשונה, 2019, הקרן שיתפה פעולה עם האגודה הגרמנית למחקרי מזרח-אירופה, עם המועצה הגרמנית ליחסי חוץ ועם המרכז למודרניות ליברלית. המאמרים שנכתבו במסגרת התוכנית בנושא קהילות דוברות רוסית בגרמניה ובישראל פורסמו במהדורה של כתב העת "מזרח-אירופה".
תוכנית מענקי המחקר על-שם סילקה טמפל לשנים 2020 ו-2021 עוסקת ביחסים בין גרמניה, ישראל וארצות הברית. קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל משתפת פעולה עם הוועד היהודי-אמריקני, רשת המנהיגות האירופאית, המגזין "פוליטיקה בינלאומית" וארגון נשים בביטחון הבינלאומי. התוצאות יפורסמו במהדורה מיוחדת של המגזין "פוליטיקה בינלאומית".
פעילויות > פרס שמעון פרס

בשיתוף פעולה עם קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל מעניק משרד החוץ הגרמני החל משנת 2017 מדי שנה פרס על-שם חתן פרס נובל לשלום שמעון פרס. הפרס מוענק לפרויקטים ולאנשים, אשר תרמו תרומה מיוחדת לעיצוב יחסי ישראל-גרמניה. כלות וחתני הפרס נבחרים על ידי חבר שופטים, שכיום חברים בו כריסטיאן ברקל, ד"ר אליס בראונר, דרוויש הזרג'י, אחמד מנסור, ד"ר ד"ר הרמן סימון ואנטוניה ימין. משפחת פרס מיוצגת בחבר השופטים בידי הדיפלומט לשעבר נדב תמיר, המשמש יועץ בכיר במרכז פרס לשלום וחדשנות. בעבר נמנו על חבר השופטים מוחמד דראושה, קאי דיקמן, פרופ' ד"ר ענת פיינברג, שרה פון שוורצה ויוטה וֶדוּבֶן. חבר השופטים מתמנה על ידי שר החוץ של גרמניה. בטקסי הענקת הפרס בעבר הופיעו בין היתר דנה אינטרנשיונל, עידן רייכל ויוני פרס.
כלות וחתני הפרס:
2017:
Microfy (ישראל) ו-Migration Hub חממת הגירה (גרמניה) עם הפרויקט "Exchange on Social Entrepreneurship"
להקת המחול "יסמין גודר" (ישראל) ומוניקה ג'ילט (גרמניה) עם הפרויקט הפרעה Störung/
2018:
עמותת "OTHER MUSIC" / קיץ יידי בוויימאר (גרמניה); החוג למוזיקה של אוניברסיטת חיפה / התזמורת הערבית-יהודית (ישראל), עם הפרויקט "תזמורת קרוואן"
קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, אנו – עושים שינוי בע"מ, גרין צילום והפקות (ישראל); One Two Films (גרמניה), עם הפרויקט "Out of Place"
2019:
Arbeitsgemeinschaft Jugendfreizeitstätten Sachsen e.V (גרמניה) ומכללת ספיר (ישראל), עם הפרויקט "חילופים מקצועיים: הבנה ואחריות"
מדרשת אדם לדמוקרטיה ולשלום (ישראל) והאקדמיה למנהיגות ולכישורים במרכז למחקר פוליטי יישומי, אוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (גרמניה), עם הפרויקט "יותר מדמוקרטיה אחת"
2020:
החברה להגנת הטבע, האגודה להגנת הסביבה בגרמניה ע"ר (NABU), נוער להגנת הסביבה בגרמניה ע"ר (NAJU), עם הפרויקט "שיתוף פעולה בין ישראל לגרמניה בתחום החינוך הסביבתי"
המרכז לחינוך בְּרֶדבֶּק (גרמניה), המכללה האקדמית ספיר בשדרות, המחלקה למנהל ומדיניות ציבורית (ישראל), אוניברסיטת בְּרֵמֶן, מכון ללימודי דת וחינוך (גרמניה), עם הפרויקט "הכלה בחברה הגרמנית והישראלית – אתגרים בעבודה סוציאלית עם בנות ובני נוער"
הערות שוליים

1 2  קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל - אודות, באתר www.dizf.de
↑  stiftung deutsch-israelisches zukunftsforum, www.dizf.de
↑  Zukunftsforum will junge Deutsche und Israelis in Kontakt bringen, Israelnetz.com - Berichte und Hintergründe aus Israel und dem Nahen Osten (בגרמנית)
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל - צוות, באתר www.dizf.de
↑  קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל - חבר הנאמנים, באתר www.dizf.de
↑  דו"ח שנתי 2019
↑  קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל - הפרויקטים, באתר www.dizf.de
↑  דו"ח שנתי 2020
↑  Gespräch mit Dr. Tamara Or und Tal Alon über die bilaterale Vernetzungsplattform „Future Network“ | ELES (בגרמנית)
↑  קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל, באתר www.dizf.de
↑  Sylke-Tempel-Fellowship-Programm, www.dgo-online.org
↑  Israel und Deutschland im US-Wahljahr, Jüdische Allgemeine, ‏2020-11-19 (בגרמנית)
↑  Auswärtiges Amt, The future belongs to the brave – the 2019 Shimon Peres Prize, German Federal Foreign Office (באנגלית)
↑  קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל, באתר www.dizf.de
↑  Shimon-Peres-Preis verliehen, שגרירות ישראל בגרמניה
↑  stiftung deutsch-israelisches zukunftsforum – Shimon-Peres-Preis Preisträger*innen, www.dizf.de
↑  Shimon-Peres-Preis am 10. Oktober 2017 erstmalig verliehen - Aviva - Berlin Online Magazin und Informationsportal für Frauen aviva-berlin.de, www.aviva-berlin.de
גד אורון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באוקטובר 1949 (בן 75) ניר עם, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
גד אורון (נולד ב-13 באוקטובר 1949) הוא מפיק ישראלי, המנכ"ל והבעלים של חברת "גד אורון הפקות". נחשב לחלוץ בתחום הפקות-העל בישראל.
ביוגרפיה

אורון נולד בקיבוץ ניר-עם. את שירותו הצבאי עשה אורון בלהקת פיקוד דרום, בה שימש גם כמפקד הלהקה במשך שנתיים עד לשחרורו מצה"ל. בין היתר שירת כחבר בצוות הבוחנים ללהקות הצבאיות מטעם קצין חינוך ראשי. עוד בתקופת שירותו, חבר אורון, במסגרת התוכנית "מעוז א' א'", למתי כספי וליעקב נוי, איתם הקים את שלישיית "לא אכפת להם" (בין להיטיה: "אני מת", "אני אצבוט לך", "יאוש פגש יאוש", "שתי ציפורים" ו"שלוש רגליים").
בשנת 1971 שיחק בסרט חסמבה ונערי ההפקר בדמותו של דני הנרדם.
ניסיון בימתי נוסף רכש אורון במסגרת הסיור הבינלאומי "מישראל באהבה" בארצות הברית, בקנדה, באוסטרליה ובמדינות המזרח הרחוק. כן השתתף בשנת 1973 בתוכנית "כה לח"י" של מרכז ההסברה.
ב-1973 שימש כמנהל הפקות בתיאטרון העממי א. דשא פשנל. התמחה בניהול מגוון תחומי אמנויות הבמה, כולל תיאטרון, בידור, מוזיקה, מחזות זמר שהופקו בלעדית או בשיתוף תיאטראות רפרטואריים, באולמות התיאטרון ובמופעים בישראל. ב-1977 הפך למנהל משותף ומפיק ראשי בתיאטרון העממי א. דשא פשנל, תפקיד בו שימש עד 1983, עת יצא לדרך עצמאית. בין השאר היה המפיק של להקת "גזוז" ומופע השירוויזיון.
ב-1982 יזם אורון את מתקן החומה באתר המופעים בגני יהושע פארק הירקון, אתר שמאוחר יותר התפרסם בכינוי "מוֹפַעפַּארְק", והוא שימש כמנהל האתר וכמפיק ראשי של המופעים הגדולים שנערכו בפארק הירקון. בתקופה זו רכש ניסיון מעשי בקידום מופעים עתירי קהל תחת כיפת השמיים.
ב-1985 הקים אורון את חברת "גד אורון הפקות בע"מ", חברת הפקות המפיקה בישראל ומחוצה לה.
בשנות ה-80 וה-90 עסק בארגון הפקות של אמנים בינלאומיים שהופיעו בישראל, דוגמת הופעותיהם של לאונרד כהן, דייר סטרייטס, ג'ו קוקר, FAME, בריאן אדמס, ריי צ'ארלס, הפריטנדרס, חוליו איגלסיאס, אירוסמית' ובוב דילן, וכן בהפקות מחול שונות. במהלך שנות ה-80 וה-90 שימש אורון בין היתר כמנהל ומפיק של סיבובי ההופעות של שלמה ארצי וחוה אלברשטיין.
בין האירועים עתירי הקהל הבולטים אותם הפיק אורון בישראל, נמנים שתי מיסות של האפיפיור - מיסת האפיפיור יוחנן פאולוס ה-2 באתר כורזים ומיסת האפיפיור בנדיקטוס ה-16 בהר הקפיצה נצרת; טקסי פרס התיאטרון הישראלי בשנים 1997-2003; טקסי פתיחה של המכביה - מהמכביה ה-16 עד ה-19; אירוע חנוכת גשר המיתרים בירושלים; הפקת הפתיח האמנותי של אירוויזיון 1999 שהתקיים בישראל; ו"לובשים שלום" - תצוגת אופנה בינלאומית באמפיתיאטרון קיסריה.
בין הפסטיבלים הבולטים שאורון תכנן והפיק ניתן למנות את "פסטיבל עכו" בשנים 1996 – 1999, "פסטיבל ערד" בשנים 1999–2000, "צלילים בים האדום" - פסטיבל מוזיקה קלאסית באילת, "פסטיבל תפן" ו"פסטיבל המדע" בירושלים.
לאחר תקופה קצרה בה זנח את ניהול ההפקות של אמנים בינלאומיים, חזר לעסוק בכך ב-2009, ומאז הפיק בישראל את ההופעות של: לאונרד כהן, אלטון ג'ון, מטאליקה, בוב דילן, פול סיימון, רוד סטיוארט, ג'סטין ביבר, רובים ושושנים, טום ג'ונס, הארלם גלובטרוטרס, ג'רי סיינפלד, הפריטנדרס, שארל אזנבור, אנדרה ריו ועוד.
חיים אישיים

אורון נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  דוד שליט, ‏לאונרד כהן, דייר סטרייטס, בוב דילן, האפיפיור, ועכשיו - המכביה, באתר גלובס, 11 ביולי 2009
↑  יום א', מעריב, 29 במאי 1970
↑  יעקב העליון, הטלסקופ, מעריב, 5 בינואר 1971
↑  בידור, מעריב, 19 במרץ 1971
↑  כה לח"י, דבר, 3 באוגוסט 1973
↑  מוטי גלעדי בתכנית חדשה, דבר, 19 ביולי 1977
↑  יעקב בר-און, קואליציה משולשת מקווה לקצור תהילה וגם ... כסף, דבר, 22 במרץ 1983
↑  בקו ולמה להופעות בארץ, דבר, 23 במרץ 1983
↑  רן דביר, שירוויזיון ממותן, דבר, 5 בדצמבר 1983
↑  הרכב חדש ללהקת כוורת, מעריב, 14 באוגוסט 1978
↑  ג'ו קוקר בישראל, חדשות, 9 במרץ 1984
↑   בן שלו, כשריי צ'ארלס שר בירושלים, באתר הארץ, 20 ביוני 2014
↑  עכבר העיר, עכשיו זה רשמי: בוב דילן יגיע לארץ להופעה ב-20 ביוני, באתר הארץ, 23 במרץ 2011
↑  אלעד בילו, עכבר העיר, הערב תיפתח מכירת הכרטיסים לפול סיימון, באתר הארץ, 30 במאי 2011
↑  ליה פן, דיווח בארה"ב: הזמר ג'סטין ביבר קיבל מיליון דולר עבור הופעתו בתל אביב, באתר הארץ, 21 באפריל 2011
↑  הגר בוחבוט, עכבר העיר, למי מגיע לראות את ג'רי סיינפלד, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007501071105171  MusicBrainz: ea007262-c67f-45c3-94d6-382391e94e04  VIAF: 308279297   WorldCat (עם VIAF): 308279297
תומאס אריקסון

| --- | --- |

 לידה:  1965 (בן 60 בערך) Örnsköldsvik church parish, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 שפות היצירה:  שוודית 
 יצירות בולטות:  Surrounded by Idiots 
 בן או בת זוג:  כריסטינה אריקסון (מאי 2017–?) 
 thomaserikson.com/english/
 
תומאס אריקסון (בשוודית: Thomas Erikson) הוא סופר שוודי המגדיר את עצמו גם 'מאמן התנהגות'. אריקסון פרסם שורה ארוכה של רבי מכר שתורגמו לעשרות שפות. המפורסמים ביניהם הם סדרת רומני פשע על בלש בשם אלכס קינג, וסדרת הספרים על התנהגות אנושית שהוציא, שהמפורסם והראשון שבהם היה מוקף באידיוטים.
אריקסון נולד ב-19 בספטמבר 1965 בעיר קטנה בצפון שוודיה. בשנת 2011 החל את פעילותו הספרותית בכתיבת רומנים בלשיים, כשהדגש הוא על יכולותיו של הבלש לקטלוג בני אדם בשיטת הצבעים המבוססת על רעיונותיו של הפסיכולוג האמריקני ויליאם מרסטון. ב-2014 החל אריקסון בפרסום ספרי התנהגות המבוססים גם הם על אותה השיטה. ב-2017 נישא לרעייתו, הסופרת השוודית כריסטינה אריקסון (אנ').
נגד אריקסון עלו טענות חריפות, נטען כי הוא משתמש באבחנות פסיכולוגיות שאבד עליהן הכלח, שהוא מצמיד לעצמו תואר של מדען לתחום ההתנהגות האנושית למרות שאין לו כל הכשרה אקדמית או אחרת בנושא, וב-2018 הוא גם קיבל את פרס 'הטעיית השנה' הניתן על ידי האגודה השוודית למדע וחינוך ציבורי לאדם או ארגון שמתנגד למדע.
ספריו בסדרת 'מוקף ב'

סדרת 'מוקף ב' היא הסדרה שהפכה את אריקסון לסופר בינלאומי נודע, חלק מספרי הסדרה תורגמו ל-60 שפות והיא מכרה עד כה מיליוני עותקים בכל רחבי העולם, שלושה מהם תורגמו גם לעברית. בין הספרים בסדרה:
מוקף באידיוטים (Surrounded by Idiots, 2014). יצא לאור בעברית בדצמבר 2019 בהוצאת כנרת, זמורה, דביר
מוקף בפסיכופתים (Surrounded by Psychopaths, 2017) יצא לאור בעברית במאי 2022 בהוצאת כנרת, זמורה, דביר. תורגם על ידי אמיר צוקרמן
מוקף בבוסים גרועים (Surrounded by Bad Bosses, 2018) יצא לאור בעברית בדצמבר 203 בהוצאת כנרת, זמורה, דביר
Surrounded by Narcissists, 2021
Surrounded by Setbacks, 2020
Surrounded by Energy Vampires, 2022
Surrounded by Liars, 2024
ספריו בסדרת 'מוקף ב' > מוקף באידיוטים

את ההשראה לכתיבת הספר קיבל אריקסון מפגישה שערך עם איש עסקים בשם סטור, איש עסקים זועם שבטוח שכל העובדים שלו הם אידיוטים. לאחר שנים של חקר ההתנהגות התברר לו שבני אדם מתחלקים לארבעה טיפוסי התנהגות עיקריים:
אדומים - דומיננטיים ושאפתניים
צהובים - חברותיים ואופטימיים
ירוקים - יציבים ואדיבים
כחולים - אנליטים וזהירים
הספר מתאר את המאפיינים הבולטים של ארבעת הטיפוסים ואת הדרך הנכונה לתקשר איתם. הוא מסביר כיצד נוכל להתאים את עצמנו לכל טיפוס התנהגות ולהשפיע עליו (או להוציא אותו מדעתו), מספר על שיטות לשיפור שפת הגוף והתקשורת שלנו עם הבוס והעמיתים לעבודה, וגם מדגים כיצד לזהות כל טיפוס. הספר תורגם לעשרים שפות ונמכר בכמעט שני מיליון עותקים. הספר יצא לאור לעברים בהוצאת כנרת - זמורה.
ספריו בסדרת 'מוקף ב' > מוקף בפסיכופתים

בספר מוקף בפסיכופתים מסביר אריקסון מי הם הפסיכופתים וכיצד אפשר לזהות אותם ולהיזהר מהם, בספר מסביר אריקסון איך הפסיכופת יכול לתמרן כל צבע ואיך כל צבע יכול להיזהר ממנו.
ספריו בסדרת 'מוקף ב' > מוקף בבוסים רעים ומוקף בנרקיסיסטים

הספרים - מוקף בבוסים רעים ומוקף בנרקיסיסטים לא תורגמו לעברית.
ספריו בסדרת 'מוקף ב' > ביקורת

אגודת הספקנים השוודית, גוף ללא מטרות רווח שנועד להנגיש השכלה מדעית ולהפריך רעיונות שאינם מבוססים, לא אהבה את הספר של אריקסון. ב-2018 אף זיכתה אותו בתואר "רמאי השנה". לאחר מכן, במאמר ארוך שפרסם ב-2019 דן כץ, פסיכולוג ופסיכו-תרפיסט שוודי, הוא טוען שהספר הוא פסאודו-מדעי ולאריקסון, המציג את עצמו כמומחה להתנהגות, אין הכשרה ראויה במדעי ההתנהגות.
"כמה פסיכולוגים מקצועיים חשבו שההשראה לתיאוריה של אריקסון היא מבחני מאיירס-בריג הידועים לשמצה, שעורכים יועצי ניהול פחות ממכובדים", כתב כץ, "הם מבוססים על הרעיונות המיסטיים של קארל יונג, הפסיכו-אנליסט השווייצי מתחילת המאה ה-20, שהיום יש בהם עניין היסטורי בלבד. התאוריה הזו לא נלקחת ברצינות במדעי הפסיכולוגיה. מחקרים גילו שהיא גדושת שגיאות.
"אבל למרות השימוש בצבעים, התברר שספרי "מוקף ב" לא התבססו על מאיירס-בריג אלא על מודל DiSA. למרות העובדה שהמבדקים הללו קיימים כבר 50 שנה, אין מחקר מדעי אחד שבדק אם הם עובדים או לא".
לטענת כץ, מתודות מודרניות במדע התנהגות אימצו את עקרון הבסיס שהתנהגותם של בני אדם תלויה בעיקר בהקשר. "ילדה יכולה להיות ביישנית בין עמיתיה בכיתה, אך להיות כוכבת בנבחרת הכדורגל שלה. אדם מוחצן יכול להירגע כשהוא מבין שאיש אינו מבחין בו. לכן, הפסיכולוגים זהירים מאוד בשימוש במונח 'אישיות'", כתב כץ, שמצא לפחות דבר אחד חיובי בספר: "התיאוריה שלו אולי תסייע לאנשים מסוימים להבין שלא כולם חושבים כמוהם".
הערות שוליים

↑  Thomas Erikson, www.goodreads.com
↑  Alexandra Andersson, Psykologernas kritik mot boken ”Omgiven av idioter”, www.expressen.se, ‏2018-07-29 (בשוודית)
↑  Årets förvillare 2018, Vetenskap och Folkbildning (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007933381105171  PLWABN: 9810675007105606  BIBSYS: 15046590  BNE: XX5546527  GND: 110222894X  ISNI: 0000 0003 5618 2344  LCCN: n2019008304  LNB: 000281870  NKC: ola2013789039  NLK: KAC201858525  SELIBR: 346265  VIAF: 179401405   WorldCat (עם VIAF): 179401405
הפסלים על גשר קארל

גשר קארל, 2006
לאורכו של מעקה גשר קארל בפראג מוצבים 30 פסלים. הפסלים תוחמים את הגשר בשני טורים, האחד בכל אחד מצדדיו של הגשר. שמות הפסלים ותיאוריהם יצוינו כאן על פי סדר מיקומם מכיוון העיר העתיקה אל רובע לסר מן הצד הצפוני והדרומי.
רבים מהפסלים ניזוקו לאורך השנים והוחלפו בהעתקים.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל איבו הקדוש

הפסל המקורי, שהוקם בדמותו של הקדוש הנוצרי איבו אלורי מקרמרטין, נוצר על ידי מתיאס בראון בשנת 1711 בתשלום על ידי הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קארל. הפסל מציג את איבו הקדוש כקדוש הפטרון של עורכי הדין, מלווה בייצוג אלגורי של מושג הצדק.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסלי הקדושות ברברה, מרגרט ואליזבת

הפסלים נוצרו על ידי פרדיננד ברוקוף ב-1707. על אף שעל גבי הפסלים מופיעה הכתובת Ioann Brokoff Decit (תוצרת יאן ברוקוף), סגנון הפיסול המובהק מעיד על כך שהיה זה בנו פרדיננד שיצר אותם.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל האבל על ישו

הפסל, שעוצב ונוצר על ידי הפסל עמנואל מקס בשנת 1858, בהזמנת הרשויות הציבוריות של העיר העתיקה, מציג את מרים המגדלית ומרים אם ישו (מריה הבתולה), אבלות על מות ישו. באזור זה על הגשר, הוצב בעבר צלב עץ, שנהרס בשיטפון ב-1496. בשנת 1695 הותקן כאן פסל המתאר את האבל על ישו שנוצר על ידי יואן ברוקוף. בסופו של דבר, הוסר פסל זה והועבר אל מנזר אחיות החסד מתחת לגבעת פטרין בפראג בשנת 1859 והוחלף בפסל הנוכחי.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל יוסף הקדוש

פסל זה עוצב על ידי יוסף מקס ובחסות יוסף ברגמן, סוחר תושב פראג. הפסל מציגאת יוסף, אבי ישו, מוליך את ישו הקטן. הפסל מוצב על פני בסיס פסאודו-גותי. פסל זה החליף פסל עם אותו מוטיב מאת יאן ברוקוף, שתוכנן ב-1706, אשר ניזוק מירי תותחים במהלך מהפכת 1848 ולאחר מכן הוחלף בפסל הנוכחי ב-1854.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל פרנסיסקו חאווייר הקדוש

פסל זה הוא העתק של הפסל המקורי מאת פרדיננד ברוקוף שהוצב על הגשר בשנת 1711. ההעתק נוצר בשנת 1913 על ידי צ'נק ווסמיק. הפסל המקורי הוזמן על ידי הפקולטה לתאולוגיה ופילוסופיה של אוניברסיטת קארל, אך נפל לנהר במהלך השיטפונות של 1890. הפסל מתאר הודי ונסיך יפני המוטבלים על ידי הקדוש, יחד עם אדם טטארי ומורי בשלשלאות.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל כריסטופרוס הקדוש

פסל זה עוצב על ידי עמנואל מקס בשנת 1857 ובחסות ואצלב וואנק, הפטרון של פראג. הפסל מתאר את הקדוש מחזיק את ישו כילד על כתפו. הפסל נוצר במקור על ידי הרוזן אנטונין ספורק, שרצה לבנות פסל שיש כמחווה לקרל השישי ב-1720. תוכנית זו נוצרה על ידי מתיאס בראון, שלבסוף לא יושמה.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל פרנסיס בורג'ה הקדוש

פסל זה הוזמן מפרדיננד ברוקוף על ידי הבורגריב הקיסרי פרנטישק קולטו בשנת 1710. הפסל מציג את סנט בורג'ה, כומר ישועי, עם שני מלאכים.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל לודמילה הקדושה

התאריך המדויק וזהות הפסל האחראי לפסל זה אינם ידועים. עם זאת, האמונה הרווחת היא כי הוא נוצר על ידי מתיאס בראון בסביבות 1730. הפסל הוקם על הגשר ב-1784 והחליף את פסל ואצלב הקדוש שנפגע בשיטפונות באותה שנה. הפסל מתאר את לודמילה הקדושה מלמדת את נכדה, ואצלב הקדוש והבסיס מכיל פסל תבליט המציג את רצח ואצלב הקדוש.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל פרנציסקוס הקדוש מאסיזי

פסל זה, שנוצר על ידי עמנואל מקס בתרומתו של הרוזן פרנטישק אנטונין קולווראט ליבסטינסקי, הוא מתאר את פרנציסקוס הקדוש עומד עם שני מלאכים בסגנון נאו-קלאסי, על בסיס פסאודו-בארוק. הפסל החליף פסל דומה שעוצב ב-1708 על ידי פרנטישק פרייס.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל הקדושים וינסנט פרר ועמוד פרוקופיוס וברונצוויק

אחת היצירות החשובות ביותר מבחינה אמנותית על הגשר, היא ללא ספק פסלו של פרדיננד ברוקוף משנת 1712. הפסל מומן על ידי רומדיוס יוזף פרנטישק, הרוזן ולורד צ'ולטיצ'ה. בפסל מופיע וינסנט הקדוש בצד שמאל, עם ארון מתים וחוטא כורע בתשובה לרגליו. פרוקופיוס הקדוש מסאזבה עומד על גבי השטן מצד ימין.
לצד הפסלים, ניצב עמוד עם פסלו של ברונצוויק, (אביר בוהמי מיתולוגי בהשראת האביר הסקסוני והבווארי הנרי הארי מברונצוויק ), בו הוא נראה מסייע לאריה להילחם בדרקון בעל שבעה ראשים. זהותו של הפסל שאחראי לפסל המקורי אינה ידועה וכיום הפסל הישן הפסל שניזוק במהלך מלחמת שלושים השנים נמצא במוזיאון הלאומי של פראג. ההעתק נוצר על ידי לודוויק שימק בשנת 1884, ובחסות העיר פראג. האביר, ברונצוויק נראה אוחז בחרב מוזהבת, עם אריה שוכב לרגליו. על פי אגדה רווחת, יצא האביר ברונצוויק למסע על מנת למצוא אריה על מנת שיהפוך לסמל על מגנו ובמהלך המסע, מצא חרב רבת עוצמה וכי חרב זו קבורה בנקודה בלתי ידועה בגשר קארל עצמו.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל ניקולס הקדוש מטולנטינו

הפסל נוצר על ידי יאן בדריץ' קוהל בשנת 1708 ומומן על ידי מנזר המסדר האוגוסטיני של סנט תומאס בפראג. הקדוש מוצג כשהוא עומד על בסיס פשוט, יחד עם מלאך המחזיק סלסלת לחם.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל לוטגארדיס הקדוש (חלומו של לוטגארדיס הקדוש

זוהי ככל הנראה יצירת האמנות היקרה ביותר על הגשר. פסל זה שנוצר על ידי מתיאס בראון בשנת 1710 והוזמן על ידי איווז'ן טיטל, אב המנזר של המנזר הציסטרסיאני בפלאסי, מתאר את לוטגארדיס העיוור מנשק את פצעיו של ישו. בראון היה בן 26 בלבד כשביצע עבודה זו.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל אדלברט הקדוש

פסל זה עוצב על ידי מייקל ופרדיננד ברוקוף בשנת 1709, בחסות מרקוס ברנרד ג'ואנלי, חבר מועצת העיר העתיקה של פראג. הקדוש אוחז בידו מקל דמוי משוט ועומד על בסיס מעוטר במלאכים וסמל ביתו של גו'אנלי, פטרון הפסל.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסלי הקדושים יוחנן ממטה, פליקס מוואלואה ואיוואן רילסקי

הפסל המרווח והיקר ביותר על הגשר, תוכנן בשנת 1714 על ידי פרדיננד ברוקוף ובחסות פרנטישק יוזף ת. הפסל נועד לכבד את שני המייסדים של הטריניטאריים, המסדר שפיקח על הקנייה והגאולה של נוצרים בשבי תחת הטורקים. איוון הקדוש, הפטרון הקדוש של הסלאבים צורף לקבוצה מסיבות שאינן ברורות. הבסיס מתאר מערה שבה שלושה נוצרים כבולים מתפללים לאלוהים לישועה.
הפסלים בצדו הדרומי של הגשר > פסל ואצלב הקדוש

הפסל תוכנן ונוצר על ידי קארל בוהם בשנת 1858 בהתבסס על עיצובו של יוזף קאמיל פוהרינג. הפסל מומן על ידי מכון העיוורים בקלארוב, פראג. עד 1822 עמדו חנויות קטנות שונות בחלק זה של הגשר.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל המדונה מטפלת בסנט ברנרד

פסל זה נוצר על ידי מאטאי ואצלב ייקל בשנת 1709 ונתרם על ידי אב המנזר של המנזר הציסטרסיאני באוסק, בנדיקט ליטווריג.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל המדונה, דומיניקוס הקדוש ותומאס אקווינס

קבוצת פסלים זו נוצרה על ידי מאטאי ואצלב ייקל בשנת 1708, ובחסות מנזר הדומיניקנים של ג'יילס הקדוש בעיר העתיקה של פראג. הפסל מתאר את המדונה מעניקה מחרוזת לדומיניקוס הקדוש משמאל, בעוד תומאס אקווינס הקדוש ניצב מימין.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > הצלב וגבעת הגולגולתא

פסל זה הוא אחד הפסלים המעניינים ביותר על גשר קארל מבחינה היסטורית. הפסל עוצב מחדש מספר פעמים וצורתו השתנתה בהדרגה על פני מאות שנים. צלב העץ המקורי הותקן במקום זה זמן קצר לאחר 1361 וככל הנראה נהרס על ידי ההוסיטים ב-1419. צלב חדש עם גוף עץ הוקם בשנת 1629, אך ניזוק קשות על ידי השוודים לקראת סוף מלחמת שלושים השנים. שרידי צלב זה עדיין קיימים בלפידריום של המוזיאון הלאומי בפראג. לאחר מכן, הוחלף בדגם אחר של גבעת הגולגולתא ובסופו של דבר בגרסת מתכת ב-1657. צלב זה, שנקנה בדרזדן, נוצר במקור בשנת 1629 על ידי ה. הילגר על בסיס עיצוב מאת וו. א. ברוהן.. בשנת 1666 נוספו שתי דמויות עופרת, אך אלו הוחלפו בשנת 1861 בפסלי אבן החול הנוכחיים על ידי עמנואל מקס, המתארים את מריה הבתולה ויוחנן האוונגליסט. מעל הפסל מתנוססת כותרת בשפה העברית באותיות זהב, הפסוק "קָדוֹשׁ, קָדוֹשׁ, קָדוֹשׁ יְהוָה צְבָאוֹת", (ישעיהו, ו', ג'). כתובת זו צורפה לפסל לאחר שיום אחד חלף על פניו יהודי תושב פראג בשם אליאס בקאופן וחזה במספר קתולים מתפללים מולו. הוא סינן בהפגנתיות: "כן, בוודאי, כאילו שזהו בן האלוהים". הנוכחים ההמומים דיווחו עליו לרשויות והוא הואשם בחילול הקודש. עונשו היה לממן את הכיתוב העברי בזהב, על מנת להשפילו. בשנת 1707, הוסף תרגום באנגלית וצ'כית לכתובת ובשנת 2000, התווסף כיתוב המגנה השפלה זו ומגולל את הסיפור כולו.
כיתוב הסבר וגינוי זה התווסף לאחר שהרב האמריקאי רונלד בראון חלף על פני הגשר והלין על אופיו הפוגעני לרשויות העיר. ראש העיר נשמע לתלונה ולוחית ההסבר הוצבה.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל אנה הקדושה

הפסל תוכנן, עוצב ונוצר על ידי מאטאי ואצלב ייקל בשנת 1707, במימון הרוזן רודולף מליסוב, הטמן העיר החדשה של פראג, פסל זה מייצג את אנה הקדושה, אימה של מרים אם ישו המיוצגת בפסל כילדה צעירה.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל הקדושים קיריליוס ומתודיוס

פסל זה נוצר קארל דבוז'ק בין השנים 1928-1938 במימון משרד החינוך הצ'כי. הפסל מתאר את הקדושים קירילוס ומתודיוס (המיסיונרים שהביאו את בשורת הנצרות על הסלאבים ) ואת יוצרי השפות הסלאביות, שהובאו על ידם מבולגריה. הפסל המקורי של איגנטיוס הקדוש שעמד בנקודה זו, שתוכנן על ידי פרדיננד ברוקוף ב-1711, נעקר ממקומו במהלך השיטפונות של 1890 וכעת ניתן למצוא אותו בלפידריום של פראג .
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל יוחנן המטביל

הפסל נוצר על ידי יוזף מקס בשנת 1857, במימון יאן נורברט גמריך מנויברק ומציג את הקדוש הנוצרי יוחנן המטביל. הפסל החליף את פסלו של יאן ברוקוף בו נראתה טבילתו של ישו על ידי יוחנן המטביל. הפסל המקורי ניצב משנת 1706 עד שנת 1846.
פסל יוחנן המטביל
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל הקדושים נורברט מקסאנטן, ואצלב וזיגיסמונד

פסל זה עוצב על ידי יוזף מקס בשנת 1853, בחסותו של אב המנזר של מנזר סטראהוב, ד"ר ג'רונים זיידלר.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל יאן הקדוש מנפומוק

זהו הפסל העתיק ביותר על הגשר. עיצוב החימר המקורי נעשה על ידי הפסל האוסטרי מתיאס ראוכמולר, על פי דגם עץ מאת יאן ברוקוף. הפסל נוצק אז בברונזה על ידי וולפגנג ג'רונים הרולדט בנירנברג. הקדוש מוצג בצורה מסורתית, כגבר מזוקן עם הילה ובה חמישה כוכבים, הניצבת על בסיס משולש. הבסיס מציג סצנות מחייו של יוחנן הקדוש מנפומוק, כולל הווידוי של המלכה יוהנה ומותו של הקדוש. בשנת 1393 הושלך ג'ון הקדוש מנפומוק מהגשר אל הנהר בו טבע. בנקודה בה בוצעה ההשלכה אל הנהר, ניצב כעת צלב עשוי פליז על גבי מעקה הגשר המציין זאת. בתקופה המודרנית נוצרה מסורת לגעת באזור זה בגשר כסגולה למזל טוב וכערובה כי המבקר שיעשה כן ישוב יום אחד על העיר פראג.
פסל יאן מנפומוק
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל אנטוניוס הקדוש מפדובה

הפסל עוצב על ידי יאן אולדז'יץ' מאייר בשנת 1707 במימון קריסטוף מוז'יץ' וויטאואר, חבר המועצה של מצודת פראג. פסל זה מייצג את אנתוני הקדוש עומד בין שני אגרטלים, מחזיק את ישו.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל יודה תדיאוס הקדוש

פסל זה מתאר יודה תדיאוס הקדוש אוחז במוט. הפסל נוצר על ידי יאן אולדז'יץ' מאייר ב-1708 ומומן על ידי פרנטישק סזימה, אביר מיטרובסקי מנמישלה ויריקוביץ'.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל אוגוסטינוס הקדוש

הפסל נוצר על ידי יאן בדז'יץ' קוהל בשנת 1708 ומומן על ידי המנזר האוגוסטיני של תומאס הקדוש בפראג. בפסל מוצג הפילוסוף הנוצרי הנודע אוחז בקרס ולב בוער. אחריו בא מלאך שמנסה לשפוך את הים מתוך צדף.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל קייטן הקדוש

פסל זה נוצר על ידי פרדיננד ברוקוף בשנת 1709 בחסות מנזר תיאטין בפראג. הקדוש, מייסדי מסדר התאטינים. הקדוש מוצג אוחז בספר ועומד מול אובליסק המייצג את השילוש הקדוש.
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל פיליפ בניטיוס הקדוש

פסל זה עוצב על ידי מיכל ברנרד מנדל בשנת 1714 ופוסל משיש תוצרת זלצבורג. הפסל מומן על ידי מנזר סרוויטס בפראג ומציג את הקדוש פיליפ בניטיוס, הגנרל החמישי של הסרוויטים, מחזיק צלב וספר. ליד רגליו ניצב כתר האפיפיור. דגם חימר של פסל זה מוצג במוזיאון זלצבורג .
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל ויטוס הקדוש

הפסל נוצר על ידי פרדיננד ברוקוף בשנת 1714 ומומן על ידי מאטאי ווייטק מאכט מלוונמאכט, דיקן קאנון וישהראד. ויטוס הקדוש מתואר כשהוא עומד על בסיס בצורת מערה, שממנו זוחלים אריות מעלה. הקדוש מתואר כאריסטוקרט רומי, המעונה בשל אמונתו. הדוכס ואצלב רכש מספר שרידים שלו כדי לכבד את ייסוד קתדרלת סנט ויטוס במצודת פראג. שרידים אלה, יחד עם אחרים שנרכשו על ידי קרל הרביעי ב-1355, משובצים בבניין הקתדרלה.