stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תופרות יהודיות באושוויץ
תנאי העבודה

הסטודיו היה ממוקם בקומת המרתף של המבנה. התופרות עבדו לאור שני חלונות ומנורות חשמליות כשהן ישובות ליד שולחן עבודה ארוך. הן היו מסודרות ונקיות ונהנו משפע חומרי הגלם שהגיע אליהן מ"קנדה".
עומס העבודה על התופרות היה רב מכיוון שכמות ההזמנות הייתה גדולה וצריך היה לעשות מאמצים כדי לקצר את זמן המתנת הלקוחות להשלמת הבגד. תהליך העבודה היה ארוך ומורכב החל מעיצוב, בחירת האריג ולאחר מכן גזירת הגזרות ותפירת "טואל" (בגד מבד גולמי לבדיקת הגזרה). לבסוף נתפר הבגד ונעשו בו התאמות ושינויים לפי מידות הגוף של הלקוחות. "הגימור" נעשה ברובו "ידנית". בשבתות בדיוק בשעה 12 בצהריים הגיעו אנשי אס אס בכירים לאסוף את הבגדים שהוזמנו על ידי נשותיהם ונלבשו באירועי הבידור שהתקיימו בשבת בערב. בשל עומס העבודה עבדו התופרות במשך 10–12 שעות מדי יום.
מרתה פוקס וסגניתה בורישקה היו אחראיות לבחור ולהחליט על אילו פרויקטים תעבוד כל תופרת שמשימתה הבסיסית הייתה להשלים בשבוע לפחות שתי שמלות בהתאמה אישית. נוסף על כך נדרשה כל תופרת לבצע שינויים בבגדים שנאספו מערימות הרכוש הכלליות ב"קנדה" ולהתאימן למידותיהן של הלובשות החדשות. מרתה עסקה גם בבקרת האיכות של הבגדים ולמרות שעבודת התופרות נעשתה בחינם הם היו באיכות מאד גבוהה.
התמורה של התופרות על עבודתן הייתה תנאי מגורים ומזון בסיסיים והזכות להישאר בחיים יום נוסף. הן אף זכו במקלחת שבועית, והמזון שלהן הונח על מיטותיהן כדי שלא ייאלצו לריב על ההקצבה היומית להן היו זכאיות. והכי חשוב, הן שוחררו מהסלקציות.
לפעמים כשהן עבדו הרבה מעבר למכסה, הלקוחות תגמלו אותן בפרוסת לחם, או חתיכת נקניקיה, שאריות מזון או מזון שפג תוקפו.
בגדים ואופנה על פי תפיסת הנאצים

הנאצים ייחסו לבגדים משמעות סמלית וביצועית והבינו את האפקט הכלכלי של הבגדים ואת האיקונוגרפיה של האופנה. השימוש במדי וסמלי האס אס הוא דוגמה קלאסית לתפיסתם שהבגדים מחזקים את הגאווה והזהות האישיים והקבוצתיים. לכך מצטרפת המדיניות הכלכלית והגזענית הנאצית שחתרה להרוויח מתעשיית הבגדים והשתמשה בהכנסות מגזל ומביזה כמקור מימון למעשי האיבה של הצבא. כל זה השתלב עם אריזציה, נהנתנות, השפלה ויישום תורת הגזע.
הגברים והנשים בשכבת העילית הנאצית הקפידו להתלבש לפי צו האופנה, ללבוש בגדים באיכות טובה הן מבחינת האריגים והן מבחינת איכות התפירה וליצור את ההתאמה בין הבגד לאירוע.
הם העריכו בגדים והאמינו שזהו סמל סטטוס ויש להתאים את הבגד לאירוע. ככל שהאירוע "נוצץ" יותר, כן צריכה השמלה להיות אלגנטית ומפוארת יותר. הם אף לא התנגדו ללבוש יצירות אופנה יהודיות שנתפרו בסדנת החייטות באושוויץ על אף האידאולוגיה הנאצית שהטיפה לנישול היהודים מענף האופנה. אמי גרינג לבשה בגדי יוקרה גנובים, אווה בראון בימיה האחרונים לפני התאבדותה דרשה שתישלח אליה שמלת כלולות שנתפרה בסלון האופנה.
נשים מקורבות לחיילים גרמניים קיבלו חבילות הפתעה של בגדים, פרוות ותכשיטים שנגזלו מיהודים וכך יכלו להתענג על השפע שנפל בחלקן.
לקריאה נוספת

לוסי אדלינגטון, התופרות מאושוויץ,(עריכה רינה גרינולד) מטר - הוצאה לאור, 2023.
הערות שוליים

↑  איתי יעקב, "התפירה היתה הדבר שהגן עליהן מפני תאי הגז והמשרפות": פרק מתוך "התופרות מאושוויץ", באתר ynet, 7 בדצמבר 2023
↑  התופרות מאושוויץ", באתר "כותר", מטר הוצאה לאור בע"מ, שנת 2023, עמ' 10, 35
↑  Julie Street, Erin Stutchbury, A secret dressmaking salon saved a group of Jewish women from certain death in Auschwitz, ABC News, ‏14 באוקטובר 2021 מכון שמלות סודי הציל קבוצת נשים יהודיות ממוות בטוח באושוויץ
↑    ליאור שפירא, ‏אופנת אושוויץ: האסירות היהודיות שתפרו את שמלות הנשף לנאציות, בעיתון מקור ראשון, 5 במאי 2024
↑    ירון אביטוב, ‏התופרות מאושוויץ: שיאה הגרוטסקי של תעשיית המוות במחנה ההשמדה, בעיתון מקור ראשון, 13 במרץ 2024
↑  ראה הערה 2, עמ' 214–222
Bring Me the Horizon

| --- | --- |

 מקום הקמה:  שפילד 
 מוקד פעילות:  שפילד, יורקשייר, בריטניה
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 סוגה:  דת'קור (מוקדם)  רוק אלטרנטיבי, מטאלקור (מאוחר)
 חברת תקליטים:  תקליטי RCA, קולומביה רקורדס, וינזיבל נויז (לשעבר), ת'רדי דייז אוף נייטס (לשעבר)
 http://www.bringmethehorizon.co.uk/
 חברים
 אוליבר סייקס לי מלאיה מאט קין מאט ניקולס
 חברים לשעבר
 קורטיס וורד ג'ונה ווינהופן ג'ורדן פיש 
 
Bring Me the Horizon (לעיתים קרובות נכתבת בקיצור BMTH) היא להקת מטאלקור בריטית שהוקמה בשפילד בשנת 2004. הקבוצה מורכבת מהסולן הראשי אוליבר סייקס, הגיטריסט לי מליה, הבסיסט מאט קין, המתופף מאט ניקולס והקלידן ג'ורדן פיש. הם חתומים ב-RCA Records ברחבי העולם וב-Columbia Records באופן בלעדי בארצות הברית.
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה Count Your Blessings בשנת 2006. עם יציאתו, צליל האלבום קוטב את המאזינים, וזכה לבוז ביקורתי. הלהקה החלה להתנתק מהסאונד השנוי במחלוקת שלה עם Suicide Season (2008), שהיווה נקודת מפנה יצירתית, ביקורתית ומסחרית עבור הלהקה. Bring Me the Horizon הוציאו את אלבומם השלישי, There Is a Hell Believe Me I've Seen It. בשנת 2010, הוביל אותם לתהילה בינלאומית גדולה יותר, תוך שילוב השפעות ממוזיקה קלאסית, אלקטרוניקה ופופ. הופעת הבכורה שלהם בלייבל הגדול, Sempiternal (2013) השיגה תעודת זהב באוסטרליה (35,000) וכסף בבריטניה (60,000). That's the Spirit (2015) הופיע לראשונה במקום השני במצעד האלבומים הבריטי ובמצעד הבילבורד האמריקאי 200. אלבום האולפן השישי שלהם Amo (2019) הפך לראש המצעד הראשון שלהם בבריטניה. בנוסף לששת אלבומי האולפן הללו, הם הוציאו גם שני השמעות מורחבות ושני אלבומי הופעה. הלהקה הוציאה גם שני מהדורות מסחריות, Music to Listen To... (2019) ו-Post Human: Survival Horror (2020). הם קיבלו ארבעה קרנג! פרסים, כולל שניים ללהקה הבריטית הטובה ביותר ואחד ללהקה החיה הטובה ביותר, והיו מועמדים לשני פרסי גראמי. הלהקה מכרה למעלה מ-4 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
גיבוש והוצאה מוקדמת (2002–2006)

חברי המייסדים של Bring Me the Horizon הגיעו מרקעים מוזיקליים מגוונים בתחום המטאל והרוק. למאט ניקולס ולאוליבר סייקס היה עניין משותף במטאלקור אמריקאי כמו נורמה ג'ין ו-Skycamefalling, והם נהגו להשתתף במופעי פאנק הארדקור מקומיים. מאוחר יותר הם פגשו את לי מליה, שדיברה איתם על להקות ת'ראש מטאל ולהקות דת' מטאל מלודיות כמו מטאליקה ואט דה גייטס; מאליה גם הייתה חלק מלהקת מחווה של מטאליקה לפני שפגשה את הזוג. Bring Me the Horizon הוקמה רשמית במרץ 2004, כשהחברים היו בני 15 עד 17. קרטיס וורד, שהתגורר גם הוא באזור רות'רהאם, הצטרף לסייקס, מליה וניקולס בתופים. הבסיסט מאט קין, שהיה בלהקות מקומיות אחרות, השלים את ההרכב. שמם מנוסח משורת דיאלוג שדיבר קפטן ג'ק ספארו בסרט שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה מ-2003, שם קפטן ג'ק ספארו אומר: "עכשיו, תביא לי את האופק הזה."
בחודשים שלאחר היווצרותם, Bring Me the Horizon יצרו אלבום דמו בשם Bedroom Sessions. לאחר מכן הם הוציאו את ה-EP הראשון שלהם, This Is What the Edge of Your Seat Was Made For, בספטמבר 2004 באמצעות הלייבל הבריטי Thirty Days of Night Records. Bring Me the Horizon היו החתימה הראשונה של הלייבל. הוא הוקלט באולפני Pristine בנוטינגהאם במהלך שני סופי שבוע, עם תופים וגיטרה בס הונחו במהלך סוף השבוע הראשון, וגיטרות ושירה הושלמו שבוע לאחר מכן.
הלייבל הבריטי Visible Noise הבחין בלהקה לאחר יציאת ה-EP שלהם, והחתים אותם על חוזה של ארבעה אלבומים, בנוסף להוצאה מחדש של ה-EP בינואר 2005. ההוצאה המחודשת זכתה ללהקה תשומת לב משמעותית, ובסופו של דבר הגיעה לשיא ב-No. 41 במצעד האלבומים בבריטניה. הלהקה זכתה מאוחר יותר בתואר העולה הבריטי הטוב ביותר ב-Kerrang ב-2006! טקס הענקת פרסים.
סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה היה תמיכה ב-The Red Chord ברחבי הממלכה המאוחדת. כמו בסיבובי הופעות מוקדמים אחרים, הם הצליחו להשיג את המשבצת הזו על ידי הטעיית מקדמי מקומות. אמם של קין ואוליבר, קרול סייקס, היו המנהלים בפועל של הלהקה בתקופה זו, תפקיד שהם המשיכו למלא עד 2008. לתמיכה ב-The Red Chord, קין שלח אימייל לאמרגנים והעמיד פנים שהם פותחים בכל התאריכים, כאשר הם היו אמורים לנגן רק בהופעה המקומית שלהם. זה הוביל אותם להזמנה לכל הסיור. במקרה אחר, סייקס יצר חשבון דואר אלקטרוני על שמו של סולן ג'וני טרואנט אוליבר מיטשל, שבו השתמש כדי ליצור קשר עם אמרגן בבקשה להביא לי את האופק לסיבוב ההופעות שלהם. צריכת אלכוהול הזינה את ההופעות החיות שלהם בהיסטוריה המוקדמת שלהם כשהלהקה הייתה כל כך שיכורה שהקיאה על הבמה וגרמה נזק לציוד שלה
Count Your Blessings (2006–2007)

הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה Count Your Blessings באוקטובר 2006 בבריטניה ובאוגוסט 2007 בארצות הברית. הם שכרו בית בארץ כדי לכתוב שירים, אבל הדעתם נעשתה בקלות. לאחר מכן הם הקליטו את האלבום בעיר בירמינגהם, תהליך שהיה ידוע לשמצה בשל השתייה המוגזמת והמסוכנת שלהם. בתקופה זו המתופף ניקולס סיכם זאת באומרו "היינו בחוץ כל לילה, רק בהיותנו ילדים רגילים בני 18". המבקרים עסקו באלבום והוסיפו לתגובות המקוטבות העזות שהלהקה כבר ראתה מהציבור.
הם תמכו ב-Count Your Blessings בכך שהם יצאו למסע כותרות ארוך בבריטניה בנובמבר, ומיד לאחר מכן הצטרפו ל-Lostprophets ו-The Blackout למסע הופעות בבריטניה עד סוף נובמבר ודצמבר 2006.
בינואר 2007, Bring Me the Horizon הצליחו להפנות את הכוונת אל מעבר לבריטניה, כשהם החליפו את Bury Your Dead בסיבוב ההופעות האירופי של Killswitch Engage. המשבצת הפכה להיות זמינה לאחר ש-Bury Your Dead נאלץ לפרוש עקב עזיבתו את הלהקה של הסולן שלהם, מאט ברוסו. הנוכחות של Bring Me the Horizon בסיבוב ההופעות התקבלה בצורה גרועה על ידי מעריצי Killswitch Engage, כאשר משתתפי הקונצרטים זורקים באופן קבוע בקבוקים על הלהקה עוד לפני שהם התחילו לנגן את הסט שלהם
Suicide Season ועזיבתו של וורד (2008–2009)

Bring Me the Horizon הקליטו את אלבום האולפן השני שלהם, Suicide Season, בשוודיה עם המפיק פרדריק נורדסטרום. הוא לא התרשם מהאלבום הראשון שלהם ובהתחלה נעדר מההקלטות אלא אם כן היה צריך להיות שם. מאוחר יותר שמע נורדסטרום את הסאונד החדש שהם התנסו בו במהלך סשן הקלטות והתערב מאוד בתקליט. הוא קודם באופן ויראלי בשבועות שלפני יציאתו לאור עם שורת הקידום "ספטמבר הוא עונת ההתאבדות". כדי לקדם את עונת ההתאבדות, הלהקה יצאה למסע הכותרות הראשון שלה בארצות הברית, כמו גם הופיעה בסיבוב ההופעות Warped ב-2008. במאי 2008, Bring Me the Horizon הייתה הלהקה התומכת העיקרית בסיבוב ההופעות האוסטרלי של I Killed the Prom Queen עם The Ghost Inside ו-The Red Shore.
Suicide Season שוחררה ב-18 בספטמבר 2008 בארצות הברית ב-Epitaph וב-29 בספטמבר באירופה באמצעות Visible Noise. בשנת 2009, Bring Me the Horizon השתתף ב-2009 Kerrang! סיור לצד Black Tide, Dir En Grey, In Case of Fire ופינוק עצמי חסר מוח. הם גם הצטרפו ביום חמישי, Cancer Bats, Four Year Strong ו-Pierce the Veil על השלב בצפון אמריקה של סיבוב ההופעות Taste of Chaos 2009 מפברואר עד אפריל לאחר שמארגן הסיור קווין לימן הציע להם את המשבצת. הלהקה היססה בתחילה להצטרף לסיבוב ההופעות הזה, אך השתכנעה לאחר שלימן הציע להם אוטובוס ו-500 דולר של דלק לסיבוב ההופעות.
במהלך סיבוב ההופעות של Taste of Chaos במרץ אותה שנה, הגיטריסט קרטיס וורד עזב את הלהקה. יחסיו עם הלהקה הידרדרו מכיוון שהופעות הבמה שלו היו גרועות. הוא התעלל בקהל במהלך סיבוב ההופעות של Taste of Chaos, ותרם מעט לכתיבת עונת ההתאבדות. סיבה נוספת לעזיבתו הייתה החמרה בטינטון באוזן המתפקדת האחת שלו. וורד נולד חירש באוזן אחת והודה שנגינה בלהקה החמיר את הצלצולים באוזן השנייה שלו עד כדי כך שהוא לא הצליח לישון בלילה. וורד הציע לבצע את שאר תאריכי סיבוב ההופעות, מה שהלהקה דחתה ובמקום זאת ביקשה מטכנאי הגיטרה שלהם, דין רובוטהם, להחליף אותו בשאר ההופעות. לי מאליה ציינה שהעזיבה של וורד עזרה לשפר את מצב הרוח של כולם מכיוון שהוא היה מאוד שלילי. תוך שבוע מסיום סיבוב ההופעות, סייקס החל לדבר עם ג'ונה וינהופן, בזמנו הגיטריסט של Bleeding Through. הלהקה הכירה אותו מעבודתו עם להקתו לשעבר I Killed the Prom Queen, והוא התבקש להצטרף אליהם. מאז עבד וורד בתוכנית הטלוויזיה Top Gear, ומדי פעם הופיע על הבמה עם Bring Me The Horizon, כשהוא מנגן את "Pray For Plagues", בעיקר בוומבלי ארנה בשנת 2015. בשנת 2016, פורסם כי וורד הצטרפה ללהקה סופר את הימים.
בנובמבר 2009, Bring Me the Horizon הוציא גרסת רמיקס ל-Suicide Season, שכותרתה Suicide Season: Cut Up! מוזיקאים ומפיקים המופיעים באלבום כוללים: בן ויינמן, Skrillex, L'Amour La Morgue, Utah Saints ושון Crahan. מבחינה מוזיקלית, האלבום משלב ז'אנרים רבים ביניהם: אלקטרוניקה, דראם אנד בס, היפ הופ ודאבסטפ. סגנון הדאבסטפ של התקליט זכה להכרה ברצועות של Tek-One ו-Skrillex, בעוד שמרכיבי ההיפ-הופ נמצאים ברמיקס של טראוויס מקוי ל-"Chelsea Smile"
There Is a Hell Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven Let's Keep It a Secret.

האלבום השלישי של הלהקה, וראשון עם גיטריסט הקצב החדש Jona Weinhofen, שכותרתו There Is a Hell Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven Let's Keep It a Secret., שוחרר ב-4 באוקטובר 2010 והופיע לראשונה במקום ה-17 במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, במקום ה-13 במצעד האלבומים הבריטי, ובמקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי, בריטניה מצעד הרוק ומצעדי האינדי הבריטי. למרות שהגיע למקום הראשון באוסטרליה, מכירות האלבום היו הנמוכות ביותר עבור אלבום מספר 1 בהיסטוריה של מצעדי תעשיית ההקלטות האוסטרלית (ARIA).
מאט ניקולס מתאר את הנושאים הליריים של There Is a Hell... כ"השלכות של כל מה ששרנו עליו בתקליטור האחרון שלנו [עונת ההתאבדות]," וקורא למוזיקה ולטקסטים הרבה יותר מצבי רוח ואפלים. מהאלבום יצאו חמישה סינגלים, ביניהם: "It Never Ends", "Anthem", "Blessed with a Curse", "Visions" ו-"Alligator Blood", עם קליפים שהופקו לכל אחד מהשירים. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כותרות במקומות אינטימיים ברחבי הממלכה המאוחדת בתמיכת Cancer Bats ו-Tek-One. בדצמבר 2010, Bring Me the Horizon הצטרפה ל-Bullet for My Valentine בתור להקת התמיכה הראשית, לצד Atreyu, למסע הופעות קצר של חמישה תאריכים ברחבי הממלכה המאוחדת. כדי להתמודד עם הביקוש הרב, Live Nation הוציאה כרטיסים קבועים נוספים לכל התאריכים.
באפריל 2011, Bring Me the Horizon יצא למסע הופעות באירופה, החל בבריטניה. הם יצאו לסיבוב הופעות עם Parkway Drive ו - Architects בתור להקות תמיכה עיקריות, עם The Devil Wears Prada כתמיכה הפותחת של קבוצת הדאבסטפ בבריטניה ו-Tek-One. הסיור, לעומת זאת, לא היה חף ממכשולים. ב-28 באפריל, ניקולס שבר את זרועו בזמן ששיחק כדורגל עם חברים ב-Bring Me the Horizon, Parkway Drive and Architects. במקום לבטל את סיבוב ההופעות, מתופף האדריכלים דן סירל מילא את תפקידו כמתופף, אבל זה גרם לכך שרשימת הסט של Bring Me the Horizon הצטמצמה בחצי באורך. סיבוב ההופעות הוארך עם רגל בצפון אמריקה מ-13 באוגוסט ל-4 באוקטובר, תוך שמירה על Parkway Drive ו אדריכלים והוספת Deez Nuts לליין-אפ. ב-23 באוגוסט הם הוציאו את הקליפ והסינגל הרביעי, "Visions", וב-31 באוקטובר שוחרר הקליפ לשיר "Alligator Blood".
בדצמבר 2011, Machine Head השלימה סיבוב הופעות בזירה ברחבי אירופה עם Bring Me the Horizon בתור להקת התמיכה העיקרית יחד עם DevilDriver ו-Darkest Hour. אוליבר סייקס אמר שאלו יהיו הדייטים האירופיים האחרונים לפני שהם התחילו לכתוב ולהקליט את אלבומם הרביעי. שנת 2011 הסתיימה בהכרזה של הלהקה ב-29 בדצמבר על מחזה מורחב חדש בשם The Chill Out Sessions, מאמץ שיתופי עם DJ Draper הבריטי. דרייפר הוציא לראשונה רמיקס "שאושר רשמית" לשיר "Blessed with a Curse" במאי 2011. ה-EP אמור היה במקור לצאת בזמן ראש השנה, והפך זמין להורדה ולרכישה דרך האתר של Bring Me the Horizon, אך יציאת ה-EP בוטלה עקב "מצב הניהול והלייבל הנוכחי של הלהקה".
Sempiternal ועזיבתו של אחד מחבריי הלהקה

לאחר לוח הופעות אינטנסיבי, Bring Me the Horizon השלימו סוף סוף את קידום האלבום השלישי שלהם בסוף 2011. הם חזרו לבריטניה להפסקה ממושכת ובסופו של דבר התחילו לעבוד על אלבומם הבא. בדומה לשני האלבומים הקודמים שלהם, הם כתבו את אלבומם הרביעי בהתבודדות ובבידוד כדי להישאר ממוקדים. הפעם, הם נסוגו לבית באזור האגמים. ביולי, הלהקה החלה לפרסם תמונות שלהן כשהן מקליטות ב'מקום סודי ביותר של אולפן', וחשפה שהיא עובדת עם המפיק טרי דייט על ההקלטה וההפקה של האלבום. ב-30 ביולי, הלהקה הודיעה שהיא עזבה את הלייבל שלה וחתמה עם RCA, שתוציא את אלבומה הרביעי ב-2013. הלהקה ניגנה רק שלוש הופעות בכל 2012: Warped Tour 2012 ב-10 בנובמבר בארמון אלכסנדרה בלונדון, שהם הובילו, (ובתחילה האמינו שהיא התוכנית היחידה שלהם), לתוכנית Radio 1 Rocks של BBC Radio 1 ב-22 באוקטובר, שם הם ניגנו סט של שישה שירים התומך ב-Bullet for My Valentine, ובמופע חימום עבור סיור מעוות בשפילד ב-9 בנובמבר. בסוף אוקטובר הוכרז שהאלבום הרביעי ייקרא Sempiternal עם יציאה מהירה בתחילת 2013. ב-22 בנובמבר הוציאה הלהקה את האלבום המשותף של Draper The Chill Out Sessions ללא תשלום.
ב-4 בינואר 2013, Bring Me the Horizon הוציא את הסינגל הראשון מתוך Sempiternal, "Shadow Moses". הוא הושמע לראשונה על ידי מגיש הרדיו דניאל פ. קרטר ברדיו 1 של ה-BBC. עקב ביקוש פופולרי, Epitaph הוציא את הקליפ לשיר שבוע מוקדם מהמתוכנן. בינואר, הלהקה ראתה גם שינוי בהרכב שלה. זה התחיל בתחילת החודש כאשר ג'ורדן פיש, קלידן Worship ומוזיקאי סשן של הלהקה במהלך הכתיבה של Sempiternal, הוכרז כחבר מלא. ואז מאוחר יותר החודש, ג'ונה וינהופן עזבה את הלהקה. למרות שהלהקה הכחישה את ההשערות שפיש החליף את וינהופן, מבקרים אמרו שהחלפת גיטריסט בקלידן מתאימה יותר לסגנון שלהם. לאחר שהאלבום יצא
Bring Me the Horizon הוציאו וידאו קליפ לשיר הראשון שפותח את האלבום Sempiternal שיר בשם Can You Feel My Heart. נחשב לשיר הכי פופולרי של הלקה היום.
הסולן הראשי אוליבר סייקס בפסטיבל סאות'סייד בגרמניה ב-2014
הלהקה אושרה לכמה הופעות בפסטיבל בפברואר. הם ניגנו בפסטיבל הסאונדווייב האוסטרלי, הופיעו בכל חמשת התאריכים ב: בריסביין, סידני, מלבורן, אדלייד ופרת', ולאחר מכן ב-RAMFest בדרום אפריקה עם רייז אגיינסט במרץ, בפסטיבלי רוק אם רינג ו-Rock im Park בגרמניה ביוני, ומיוני עד אוגוסט הם שיחקו ב-Warped Tour 2013 בארצות הברית ובקנדה. במקביל ליציאת Sempiternal ב-29 באפריל, הלהקה ערכה את סיבוב ההופעות הראשון שלה בבריטניה מזה 18 חודשים עם Crossfaith וה-Empress AD.
כתמיכה ב-Sempiternal, הלהקה טיילה באוסטרליה עם Of Mice & Men ו-Crossfaith, וניגנה בסיבוב הופעות בריטי עם Pierce The Veil ו-Sights & Sounds. לאחר מכן הם השלימו את מסע החלומות האמריקאי בצפון אמריקה, בתמיכת Of Mice & Men, Issues, letlive. ונורת'ליין. הלהקה הוכרזה כתומכת הראשית של הלהקה האמריקאית A Day to Remember ב"Parks & Devastation Tour" שלה ברחבי אמריקה לאורך ספטמבר ואוקטובר, יחד עם פעולות תמיכה Motionless in White,Chiodos הלהקה הופיעה בוומבלי ארנה בלונדון ב-5 בדצמבר. עם פעולות תמיכה Young Guns, Issues ו-Sleepwave, שהוקלט ויצא כאלבום חי/DVD.
מאוחר יותר ב-2014, הלהקה הוציאה שני רצועות חדשות בשם "Drown" ב-21 באוקטובר, כסינגל עצמאי, ו-"Don't Look Down" ב-29 באוקטובר, כחלק מהניקוד המחודש של Drive.
That's the Spirit (2015–2017)

בסוף יוני החלה הלהקה לקדם תמונות של סמל מטרייה המשמש כקעקוע, ועל מדבקות ופוסטרים ברחבי אנגליה, ארצות הברית, אוסטרליה ואירופה; מאוחר יותר הוא שימש לכיסוי קידום מכירות לסינגל הראשון של הלהקה. הלהקה הוציאה סרטון קצר בתחילת יולי שבו ניתן היה לשמוע את המילים "that's the spirit" הפוך. ב-13 ביולי 2015 יצא הסינגל הפרסומי "Happy Song" בעמוד Vevo של הלהקה, וב-21 ביולי 2015, סייקס חשף ששם האלבום הוא That's the Spirit. הלהקה הוציאה את הסינגל והקליפ ל-"Throne" ב-23 ביולי 2015, ורצועת קידום נוספת מהאלבום, שכותרתה "True Friends", שוחררה ב-24 באוגוסט 2015. האלבום יצא ב-11 בספטמבר 2015 לשבחי המבקרים. זה הוביל למספר קליפים כולל "Drown", "Throne", "True Friends", "Follow You", "Avalanche" ו-"Oh No".
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית באוקטובר 2015 עם תמיכה מלהקת המטאלקור Issues ולהקת הרוק PVRIS. הלהקה טיילה גם באירופה בנובמבר 2015, ויצאה לסיבוב הופעות שני בארצות הברית באפריל ומאי 2016. לאחר מכן יצא סיבוב הופעות באוסטרליה בספטמבר 2016, וסיבוב הופעות שני באירופה בנובמבר 2016.
ב-22 באפריל 2016, הלהקה ביצעה קונצרט חי עם תזמורת בניצוחו של סיימון דובסון ברויאל אלברט הול בלונדון. הקונצרט סימן את הפעם הראשונה שהלהקה הופיעה עם תזמורת חיה. הוא הוקלט, והאלבום החי, Live at the Royal Albert Hall, שוחרר ב-2 בדצמבר 2016 דרך פלטפורמת מימון ההמונים PledgeMusic על CD, DVD וויניל, כאשר כל ההכנסות נתרמו ל-Teenage Cancer Trust. בעקבות ההופעה, פיש רמז על האפשרות לעשות סיבוב הופעות שלם עם תזמורת, ואמר: "זה נראה כמעט חבל ללכת לכל המאמץ הזה במשך חודשים על גבי חודשים ללילה אחד בלבד.
Amo (2018–2019)

באוגוסט 2018 הופיעו פוסטרים סתמיים בערים גדולות ברחבי העולם עם המסר "האם אתה רוצה להתחיל איתי כת?". הפוסטרים יוחסו על ידי כלי תקשורת גדולים ללהקה רק על ידי השימוש בלוגו ההקסגרמה ששימש בעבר את הלהקה. במהלך תקופה זו הלהקה עצמה לא הכירה במעורבותה בקמפיין בפומבי. כל פוסטר סיפק מספר טלפון ייחודי וכתובת אתר אינטרנט. האתר סיפק הודעה קצרה בשם "הזמנה לישועה" ומציג את התאריך של 21 באוגוסט 2018. קווי הטלפון העמידו את האוהדים בהמתנה עם הודעות אודיו ארוכות ומגוונות שהתחלפו לעיתים קרובות. על פי הדיווחים, חלק מההודעות האלה מסתיימות בקליפ אודיו מעוות של מה שנראה היה מוזיקה חדשה מהלהקה.
Bring Me the Horizon ב-Rock am Ring ב-2019
ב-21 באוגוסט הוציאה הלהקה את הסינגל המוביל "Mantra". למחרת הכריזה הלהקה על אלבומה Amo, שיצא ב-11 בינואר 2019, יחד עם סט תאריכי סיבוב הופעות שנקרא First Love World Tour.
ב-21 באוקטובר, הלהקה הוציאה את הסינגל השני שלה "Wonderful Life" בהשתתפות דני פילת', יחד עם רשימת השירים של אמו. באותו יום, הלהקה הודיעה שהאלבום נדחה והוא מיועד כעת ל-25 בינואר 2019.
ב-1 בדצמבר דווח כי במהלך הופעה באלי פאלי אוהד מת בבור מוש ולווה על ידי פרמדיקים ואבטחה. יממה לאחר מכן, אישרה זאת על ידי הלהקה בהצהרה: "אין מילים לתאר את מידת האימה שאנו חשים הערב לאחר ששמענו על מותו של צעיר בהופעה שלנו אמש. ליבנו ותנחומינו העמוקים עם משפחתו ואהובים בזמן הנורא הזה. אנחנו נגיב בהמשך בבוא העת."
ב-3 בינואר 2019, הלהקה הוציאה את הסינגל השלישי שלה "Medicine" ואת הקליפ המתאים לה. ב-22 בינואר, שלושה ימים לפני יציאת האלבום, הוציאה הלהקה את הסינגל הרביעי "Mother Tongue". ב-24 בינואר הוציאה הלהקה את הסינגל החמישי "Nihilist Blues" בהשתתפות Grimes.
ב-26 ביולי הוציאה הלהקה את הסינגל השישי "Sugar Honey Ice & Tea" לצד קליפ נלווה. ב-21 באוקטובר הוציאה הלהקה את הסינגל השביעי "In the Dark" לצד קליפ נלווה בהשתתפות פורסט וויטאקר. ב-6 בנובמבר הוציאה הלהקה את השיר "Ludens", שהוא חלק מ-Death Stranding: Timefall, יחד עם החדשות שהלהקה מתכננת לא להוציא שוב אלבום ובמקום זאת רוצה להוציא EP. ב-27 בדצמבר, הלהקה הוציאה את Music to Listen to~Dance to~Blaze to~Pray to~Feed to~Sleep to~Talk to~Grind to~Trip to~Breathe to~Help to~Hurt to~Scroll to~Roll to~Love to~Hate to~Learn Too~Plot to~Play to~Be to~Feel to~Breed to~Sweat to~Dream to~Hide to~Live to~Die to~Go To
חברי הלהקה

אוליבר סייקס - סולן
לי מאליה - גיטרה
מאט קין - בס
מאט ניקלס - תופים
ג'ורדן פיש - סינטיסייזר
חברי הלהקה > חברי הלהקה בעבר

קרטיס וורד - גיטרה
ג'ונה ווינהופן - גיטרה
הופעה בישראל

הלהקה הופיעה בישראל בתאריך 6.07.2011 במועדון ה"בארבי" בתל אביב.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 2024 | אלבום הארד רוק מוביל | Post Human: Nex Gen | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Katie Atkinson, Here Are the 2024 Billboard Music Awards Winners: Full List, Billboard, ‏2024-12-13 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810674575005606  BnF: cb167199095 (data)  GND: 16056673-3  ISNI: 0000 0001 2286 8773  LCCN: no2009000569  MusicBrainz: 074e3847-f67f-49f9-81f1-8c8cea147e8e  NKC: xx0172540  VIAF: 150491405   WorldCat (עם VIAF): 150491405
אין כמו בבית (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  טום דיי
 הופק בידי:  סקוט רודין
 תסריט:  מאט אמבר, טום אסטל
 עריכה:  סטיב רוזנבלום
 שחקנים ראשיים:  מתיו מקונוהיי שרה ג'סיקה פארקר
 מוזיקה:  רולף קנט
 צילום:  קלאודיו מירנדה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 במרס 2006
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 מקום התרחשות:  בולטימור 
 תקציב:  50 מיליון דולר
 הכנסות:  130.2 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   failuretolaunch
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אין כמו בבית (באנגלית: Failure to Launch) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2006 בבימויו של טום דיי, עם מתיו מקונוהיי ושרה ג'סיקה פרקר בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על גבר בן 35 שמתעקש עדיין לגור עם הוריו שרוצים שיעזוב אותם לחיים עצמאיים. פירוש השם באנגלית הוא "כישלון בהמראה" (לחיים עצמאיים).
הסרט הצליח מאד מבחינה מסחרית וגרף יותר מ-130 מיליון דולר.
תקציר העלילה

טריפ (מתיו מקונוהיי) הוא צעיר נאה ומבוסס שגר עדיין בדירת הוריו סו (קתי בייטס) ואל (טרי בראדשו) בבלטימור. בתחילת הסרט הוא מתעלס בדירת הוריו עם מליסה (קתרין ויניק) אבל לאחר שאביו מפריע להם בשעת מעשה היא מבינה שטריפ עדיין גר עם הוריו ובורחת משם.
לטריפ יש שני חברים שעדיין גרים עם הוריהם - דמו (בראדלי קופר) ופיליפ "אייס" (ג'סטין ברת'ה).
סו ואן שוכרים את שירותיה של פולה (שרה ג'סיקה פרקר) שעוסקת בשכנוע צעירים "להמריא" מדירות הוריהם לחיים עצמאיים. היא נפגשת אתם ומחזקת את ביטחונם העצמי עד שהם מרגישים שיכולים להתחיל בחיים עצמאיים.
פולה נפגשת "במקרה" עם טריפ ומרגישה שהוא שונה משאר "המטופלים" שלה. הוא אינו "לוזר" אלא בעל ביטחון עצמי חזק. טריפ עוסק כמתווך בקנייה ומכירה של יאכטות. הוא לוקח אותה לשיט והיא מתאהבת בו. כאשר הוא מביא אותה לביתו וסו מזהירה אותה שזה שלב אחרון לפני שיזרוק אותה, היא מסכימה אפילו להישאר שם ולקיים אתו יחסים אינטימיים.
שותפתה לדירה, קתרין "קית" (זואי דשנל) מבהירה לה שהיא מאוהבת. בינתיים מגלה פיליפ את פולה בשיחה עם לקוח ותמורת אי גילוי סודה הוא מבקש כי תכיר לו את קית ותדבר אתה לטובתו.
למרות זאת מתגלה הסוד לטריפ והוא נדהם ונעלב ומנתק את קשריו עם פולה. הוא כועס על הוריו ועובר לגור במרינה בבלטימור. פולה מתכוננת לטוס לקולורדו.
ההורים והחברים מזמנים ישיבה דחופה איך להפגיש ולפייס ביניהם. לבסוף התכנית מצליחה וטריפ לוקח את פולה לשיט.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מתיו מקונוהיי | טריפ |  |
| שרה ג'סיקה פרקר | פולה |  |
| זואי דשנל | קתרין "קית" |  |
| ג'סטין ברת'ה | פיליפ "אייס" |  |
| בראדלי קופר | דמו |  |
| קתי בייטס | סו |  |
| טרי בראדשו | אל |  |
| קתרין ויניק | מליסה |  |