stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריאסטה
כלכלה ותחבורה > הנמל

נמל טריאסטה הוא אחד הנמלים הגדולים באיטליה ובצפון הים האדריאטי. בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית נודעה לנמל חשיבות ראשונה במעלה, אך במאה ה-20 הלך ואיבד ממעמדו בשל מיקום העיר בקצה הצפון מזרחי של המדינה ובשל תחרות הולכת וגוברת מצד נמלים אחרים באזור, כמו מסטרה ליד ונציה, קופר בסלובניה ורייקה בקרואטיה. לנמל חשיבות רבה לתנועת סחורה אל מדינות אירופה המרכזית כמו צ'כיה, סלובקיה, אוסטריה ודרום גרמניה.
הנמל הוא עמוד תווך בכלכלת העיר. רציפיו משתרעים על שטח של 2.3 קמ"ר לאורך 12.13 ק"מ ומשרתות אותו מסילות רכבת באורך של 70 ק"מ. בנמל שטח אחסנה בגודל של 925,000 מ"ר, רובו מקורה, וכן מכלי דלק בנפח של 145,000 ממ"ק. עומקו המרבי של הנמל הוא 18 מטר, והוא מחולק לחמישה "אזורים חופשיים". שלושה אזורים – הנמל הישן (Porto Vecchio) מהמאה ה-19, הנמל החדש (Porto Nuovo) מהמאה ה-20 ומסוף העץ – מטפלים בתעבורת סחורות. שני האזורים האחרים – אזור השמנים ותעלת זאולה (Canale di Zaule) – מיועדים לתעשייה. דרך הנמל עברה בשנת 2013 סחורה בהיקף שווה ערך ל-458,497 מכולות, וכ-41.296 מיליון טון דלק המוזרם בצינור דרך האלפים לאוסטריה, צ'כיה וגרמניה. עוד שונעו דרך הנמל 271,519 משאיות. בנמל פועל גם מסוף נוסעים המשרת מעבורות וספינות שיט, ובשנת 2013 הגיעה תנועת הנוסעים ל-147,718 איש.
הנמל זכה למעמד של נמל חופשי בשנת 1719 ובתקופתה של הקיסרית מריה תרזה הורחב האזור החופשי לעיר כולה. מעמד זה צומצם ב-1891, ורק הנמל שהופרד מהעיר בחיץ פיזי שמר על מעמדו כאזור חופשי. במאה ה-20 אישרו שוב האיחוד האירופי וממשלת איטליה את מעמדו של נמל טריאסטה כנמל חופשי, ועל כן רוב שטחו של הנמל שוכן מחוץ לשטח השיפוט של האיחוד האירופי. סחורה המגיעה לנמל מתחומי האיחוד האירופי בדרך היבשה נחשבת לסחורה מיובאת, וסחורה המגיעה בדרך זו ממקומות אחרים נחשבת לסחורה זרה במעבר. סחורה המגיעה מחוץ לאיטליה בדרך הים, זכאית למעבר חופשי בדרך ליעדה.
כלכלה ותחבורה > תחבורה יבשתית

חשיבותו של נמל טריאסטה הביאה לחיבור העיר לרשת הרכבות של האימפריה האוסטרו-הונגרית כבר ב-1857. קו הרכבת של דרום אוסטריה חיבר את תחנת הרכבת המרכזית של טריאסטה אל וינה, דרך מעבר זמרינג ליד גראץ, ובשל הצורך להתגבר על הפרש גובה של 300 מטר בין הגבעות שמסביב לעיר לבין מרכזה, נסלל מעקף בן 32 ק"מ מצפון לעיר. עם פתיחת מסילת הרכבת הטראנס-אלפינית בשנת 1906, נפתח קו רכבת נוסף וקצר יותר מתחנת הרכבת "קאמפו מארציו" (Campo Marzio). תחנה זו משמשת כיום כמוזיאון לרכבות. רכבות נוסעים יוצאות מהעיר בעיקר לוונציה או למסטרה, שממנה ניתן להמשיך ליתר חלקי איטליה.
העיר שוכנת בקצה המזרחי של הכביש המהיר A4 (המכונה על שם ונציה La Serenissima). כביש מהיר זה מוביל מהעיר לאורך 517 ק"מ עד לטורינו והוא ציר התנועה העיקרי לאורך עמק הפו. הכביש הארצי SS14 משמש ככביש טבעת לעיר ממזרחה, והיא מחוברת במספר עורקי תנועה אל סלובניה ואל הכבישים המהירים A1 ו-A3 במדינה זו, המשמשים כציר עוקף לעיר.
בתוך העיר פועל שירות אוטובוסים סדיר וקו חשמלית ייחודי (Tranvia di Opicina) המחבר את כיכר אוברדן (Piazza Oberdan) במרכז העיר אל העיירה וילה אופיצ'ינה (Villa Opicina, בסלובנית: Opčine) הסמוכה לה מצפון. קו זה, שהחל לפעול ב-1902, הוא מהאחרונים בעולם המשלבים חשמלית רגילה עם עקרון פעולה של רכבל. לאורך המעלה התלול שבו מטפסת החשמלית, היא נדחפת ונבלמת על ידי שני טרקטורים המקושרים זה לזה באמצעות כבל ופועלים באופן מתואם.
כלכלה ותחבורה > תחבורה אווירית

שדה התעופה "רונקי דיי לג'יונארי" (Ronchi dei Legionari) נמצא סמוך למונפאלקונה (Monfalcone) במרחק של 34 ק"מ מטריאסטה. השדה, שבו מסלול אחד באורך של 3,000 מטר בכיוון 09/27, נפתח לתנועה אווירית מסחרית בסוף 1961, והוא משרת את טריאסטה, את צפון מזרח איטליה ואת מערב סלובניה. בשנת 2012 עברו בשדה 882,146 נוסעים.
הנמל הישן
אוטובוסים במרכז טריאסטה
חשמלית אופיצ'ינה נדחפת על ידי טרקטור במעלה הגבעה מעל טריאסטה
תחנת הרכבת בטריאסטה
תרבות, תקשורת וספורט > תרבות

טריאסטה היא מרכז תרבותי חשוב, כמתחייב מההיסטוריה העשירה שלה ומהיותה בירתו של מחוז פריולי-ונציה ג'וליה והעיר הגדולה בו.
המוסד התרבותי הידוע בעיר הוא התיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי (Teatro Lirico Giuseppe Verdi) שמשמש דווקא כבית האופרה של העיר. המבנה נחנך ב-21 באפריל 1801 וכונה תחילה "התיאטרון החדש" (Teatro Nuovo). הוא שופץ ב-1881 וב-1889 ונקרא על שם ג'וזפה ורדי מיד עם מותו ב-1901. בשנות התשעים של המאה ה-20 שופץ המבנה שוב ומאז שנחנך מחדש ב-1997 יש בו כ-1,300 מקומות ישיבה.
בעיר פועלים מספר מוזיאונים ציבוריים, ביניהם מוזאו רבולטלה (Museo Revoltella) המציג אמנות מודרנית, המוזיאון העירוני להיסטוריה ולאמנות (Civico Museo di Storia ed Arte) שבו מוצגים פרהיסטוריים ומהעת העתיקה, הגלריה הלאומית לאמנות עתיקה (Galleria Nazionale d'Arte Antica), הגנים והטירה במירמרה (ראו להלן) והבזיליקה הנוצרית העתיקה (Basilica paleocristiana) שבה פסיפסים מהמאה ה-4 עד המאה ה-6. מוזיאון זבבו (Museo Sveviano) בספרייה העירונית מוקדש לעבודתו של המשורר איטלו זבבו, ומחנה הריכוז וההשמדה ריזיירה די סן סאבה משמש גם הוא מאז 1975 כמוזיאון עירוני.
עם המוזיאונים הפרטיים נמנים "ארכיון הסלובנים באיטליה" (Archivio degli sloveni in Italia) הכולל אוסף של מסמכים וחפצים הקשורים לתרבות הסלובנית במדינה, הגן הבוטני הקרסטי (Il Giardino Botanico Carsiana) שנוסד ב-1964 ומתמקד בצמחייה הייחודית לאזור, הבית הקרסטי (Casa Carsica) שהוא בית כפרי אופייני לחבל הקראס ומוזיאון יהדות טריאסטה על שם קארלו וּורה ווגנר (Museo della Comunità Ebraica di Trieste Carlo e Vera Wagner).
בעיר נערכת מאז שנת 2002 תחרות בינלאומית לתמיכה במצוינות (ITS, International Talent Support) שמטרתה איתור כישרונות בתחום האופנה.
תרבות, תקשורת וספורט > תקשורת

בטריאסטה יוצאים לאור מספר עיתונים, ובהם היומונים "איל פיקולו" (Il Piccolo) שנוסד ב-29 בדצמבר 1881 ותפוצתו היא כ-40,000 עותקים, ופרימורסקי דנבניק (Primorski dnevnik) המתפרסם בסלובנית מאז 13 במאי 1945. בין רשתות הרדיו בעיר: רדיו טריאסטה (Radio Trieste) ורדיו פראגולה (Radio Fragola - "רדיו תות") המוגדר כתחנת רדיו קהילתית לא מסחרית. בנוסף מפעיל איגוד השידור האיטלקי (RAI Radiotelevisione Italiana) תחנת רדיו מקומית לאוכלוסייה דוברת הסלובנית (Radio Trst).
תרבות, תקשורת וספורט > ספורט

ענף הספורט הפופולרי ביותר באיטליה הוא הכדורגל. קבוצת הכדורגל המקומית "אוניונה ספורטיבה טריאסטינה" (Unione Sportiva Triestina) נוסדה ב-1918 ובשנת 2007 שיחקה הקבוצה בליגה ב' האיטלקית (Serie B). ב-1994 נסגרה הקבוצה בשל קשיים כספיים אך הוקמה מחדש. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון נראו רוקו (Stadio Nereo Rocco) בטריאסטה המכונה בחיבה "Il Rocco". האצטדיון נחנך ב-18 באוקטובר 1992 והוא יכול להכיל עד 32,454 צופים. מתקן ספורט נוסף שנחנך בעיר ב-1999 הוא אולם "פאלאטריאסטה" (Palatrieste) שכשמו מעיד עליו הוא משמש למשחקי כדורסל. האולם יכול להכיל 7,200 צופים.
מאז 1969 נערכת בכל יום ראשון השני בחודש אוקטובר, ה"ברקולנה" (Barcolana), תחרות שיט סירות מפרש אל מול חופי העיר. באירוע הראשון השתתפו 51 סירות בלבד ואילו בשנת 2006 הגיע מספר הסירות באירוע לכאלפיים.
בטריאסטה מתקיימת מדי שנה ריצת מרתון תחרותית המכונה "מרתון אירופה" (Maratona d’Europa). בשנת 2008 יתקיים מקצה המרתון בפעם התשיעית, חצי המרתון בפעם ה-13 ומקצה אופני יד בפעם הראשונה. בנוסף יערך מקצה ריצה עממית למרחק של 7 ק"מ בפעם ה-15.
קבוצת כדוריד של העיר זכתה בתחרויות הליגה האיטלקית בכדוריד 17 פעמים.
העיר ואתריה > כיכר איחוד איטליה (Piazza dell’Unità d’Italia)

כיכר איחוד איטליה היא כיכר בצורת מלבן המהווה את מרכז העיר. הכיכר גובלת מצידה המערבי בחוף הים ומוקפת משלושת עבריה האחרים במבנים נאו קלאסיים, ביניהם העירייה (Palazzo del Municipio) מ-1875, בנין לויד (Palazzo del Lloyd Triestino) מ-1883 ו"ארמון המושל" (Palazzo del Governo) מ-1904. במרכז הכיכר מזרקה שנבנתה ב-1750 ובה ייצוג לארבע היבשות הידועות אז, ועמוד משנת 1728 שעליו פסל קרל השישי.
כיכר איחוד איטליה
ארמון המושל
בית העירייה
דגלי איטליה וטריאסטה בכיכר
העיר ואתריה > גבעת יוסטוס הקדוש (Colle di San Giusto)

גבעת יוסטוס הקדוש היא חלקה העתיק ביותר של העיר ועליה שכן הפורום הרומי. מגבעה זו התפתחה העיר מערבה ו"העיר העתיקה" (Città Vecchia) שוכנת למרגלותיה. לרגלי הגבעה שוכן התיאטרון הרומי מהמחצית השנייה של המאה ה-1. התיאטרון צופה אל הים בכיוון צפון-מערב, ונבנה תוך ניצול חלקי של המדרון הטבעי של הגבעה. רוב התיאטרון נבנה מאבן אם כי חלק מהשורות העליונות והבמה היו עשויות ככל הנראה מעץ. הפסלים שעיטרו את התיאטרון ונחשפו בשנות ה-30 של המאה ה-20 שמורים במוזיאון העירוני בעיר. כתובות מתקופת טראיאנוס מזכירות אדם בשם פטרוניוס מודסטוס (Petronius Modestus), שהיה קשור באופן הדוק לפיתוח המבנה.
סמוך לתיאטרון נמצאת קתדרלת יוסטוס הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר. הכנסייה הוקמה במאה ה-5 ובמאה ה-14 חוברה אל כנסיית מריה הקדושה על ידי בניית האולם המרכזי של הכנסייה הנוכחית, שחיבר בין שני המבנים הקיימים. הכנסייה המאוחדת נקראת מאז קתדרלת יוסטוס הקדוש. סמוך לכנסייה נמצאת טירת יוסטוס הקדוש שנבנתה בין 1470 ל-1630, וקשת ריקארדו (Arco di Riccardo) משנת 33 לפנה"ס שהיא השריד היחיד מהחומה הרומית.
קתדרלת סן יוסטוס ושרידי הפורום הרומי
התיאטרון הרומי
טירת סן יוסטוס
קשת ריקארדו
העיר ואתריה > בורגו טרזיאנו (Borgo Teresiano)

רובע בורגו טרזיאנו, הידוע גם בכינוי "העיר החדשה", נבנה במאה ה-18 על אדמה שיובשה, ונקרא על שם הקיסרית מריה תרזה. במרכז הרובע "התעלה הגדולה" (Canale Grande), מעגן עם מוצא לים שנבנה כדי לאפשר לסירות להגיע אל מרכז העיר ולפרוק שם את סחורתן. מעל התעלה שני גשרים. בקצה התעלה ניצבת כנסיית "סן אנטוניו נואובו" (San Antonio Nuovo), ובצידה הדרומי – הכנסייה האורתודוקסית הסרבית "סן ספירידיונה" (San Spiridione). ברובע זה ניצב גם בית הכנסת של טריאסטה, שנבנה בין 1908 ל-1912 ונסגר ב-1942 מכוח חוקי הגזע שחוקקו באיטליה. המבנה וכיפתו נתמכים על ידי ארבעה עמודי שיש והוא נחשב לאחד מבתי הכנסת החשובים באירופה.
"התעלה הגדולה" וכנסיית סן אנטוניו נואובו בסופה
הכנסייה הסרבית "סן ספירידיונה"
התעלה הגדולה בלילה
העיר ואתריה > החופים (Le rive)

לאורך חופי מרכז העיר מדרום לנמל הישן, נמתחת טיילת שבמרכזה מזח אודאצ'ה (Mole Audace) הנשלח כאצבע אל מימי מפרץ טריאסטה.
מזח אודאצ'ה
מבט ממזח אודאצ'ה לכיוון העיר (לילה)
מבט ממזח אודאצ'ה לכיוון העיר (יום)
חופי טריאסטה – מראה מצפון
העיר ואתריה > מירמרה (Miramare)

טירת מירמרה (Castello di Miramare) שמשמעות שמה הוא "נוף-ים", נבנתה על החוף מצפון לטריאסטה בין השנים 1856 ו-1860. הטירה נבנתה עבור מקסימיליאן הראשון ממקסיקו ואשתו, שרלוט מבלגיה. הטירה נמצאת על צוק במרכזו של גן גדול בשטח של 220 דונם ובו עצים ממספר זנים טרופיים. כיום משמשת הטירה כמוזיאון. סמוך לטירה שוכנים המרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית על שם עבדוס סלאם, האקדמיה למדעים של העולם המתפתח ובית הספר הבינלאומי ללימודים מתקדמים (ראו לעיל).
מבט על הטירה
פסל מקסימיליאן הראשון ממקסיקו, בגן הטירה
מבט מהטירה לעבר טריאסטה
המרינה הסמוכה לטירה
יהדות טריאסטה

ייתכן שיהודים ישבו בעיר כבר לפני סוף האלף הראשון, אך ידיעות מוסמכות על כך קיימות רק מהמאה ה-13. המסמך העתיק ביותר המזכיר את היהודים הוא הסכם בין הבישוף ג'ובני (Vescovo Giovanni) לבין היהודי דניאל דוד (Daniel David), ולפיו שולם לאחרון סך של 500 מארקה (Marche) כדי שימגר את הגנבים שפעלו באזור הקראס הסלובני הסמוך לעיר. בימי הביניים עסקו יהודי העיר במסחר ובפעילות בנקאית, ואחד מהם אף הוכר כ"בנקאי העיר". עם צירוף טריאסטה לאוסטריה ב-1382 הגיעו אל העיר יהודים מגרמניה. הגטו היהודי הוקם ב-1697 ובמקביל הונהגה נשיאת אות קלון. בתקופה זו מנו היהודים בעיר 60 איש בלבד. היהודים הורשו לשוב ולדור מחוץ לגטו ב-1785 ושלוש שנים לאחר מכן מנתה הקהילה 670 איש.
במאה ה-19 נודעה ליהדות טריאסטה חשיבות בתחום הלימודים ההומאניים, ובין היתר בפילוסופיה, בספרות ובאמנות, ובענפי התעשייה והמסחר. מספר רב של יהודים היו גם הראשונים בפיתוח שירותים בנקאיים, מסחריים ועסקי ביטוח. ליהודים נודע מעמד פוליטי נכבד והם הקימו חברות ביטוח ידועות כמו חברת "ראס" (R.A.S) שנוסדה בעיר בשנת 1824, "אסיקורציוני ג'נרלי" שנוסדה בשנת 1831 וחברת "לויד אדריאטיקו" (Lloyd Adriatico) שייסד ג'וזפה לאצארו מורפורגו, בן למשפחה יהודית מוכרת בצפון איטליה. בעיר הוקם בית דפוס עברי באמצע המאה ה-19 ועיתון יהודי יצא לאור עד 1915. הרב צבי פרץ חיות שימש כרבה של העיר מ-1912 וייסד את העיתון il messaggero Israelitico ("מבשר ישראל"). גם המחנך והפרשן משה יצחק אשכנזי (טדסקי), שכתב ספרים רבים, חי בטריאסטה במאה ה-19.
"שער ציון" היה שמו של נמל טריאסטה בקרב יהודים, ורוב תנועת העלייה מאירופה לארץ ישראל עברה דרכו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. בתקופה קודמת, חלק מהעלייה עברה דרך רוסיה, אולם לאחר המהפכה הרוסית חדל נתיב עלייה זה לפעול.
ערב מלחמת העולם השנייה מנו היהודים בעיר כ-5,500 איש, אך מספרם פחת ל-2,300 בשנת 1943 לאחר שהגרמנים החלו לבצע מעצרים בקרב יהודי טריאסטה, הקימו מחנה השמדה חלקי ריזיירה די סן סאבה ומשם שלחו יהודים לאושוויץ. בתום המלחמה מנו יהודי טריאסט כ־1,500 נפש.[דרוש מקור] במהלך הכיבוש הנאצי, נאספו היהודים שנותרו בעיר ורוכזו במחנה הריכוז ריזיירה די סן סאבה. מהמחנה, ששימש גם כמחנה השמדה, נשלחו היהודים אל מותם. לפי הערכות נרצחו בשואה לפחות 700 מיהודי טריאסטה.
הקהילה היהודית בטריאסטה, המכונה בפי חבריה "ק"ק טריאסטי", היא החמישית בגודלה באיטליה אחרי רומא, מילאנו, פירנצה וטורינו. בשנת 2007 מנתה הקהילה כ-600 חברים. במרכז טריאסטה ניצב בית הכנסת שנחנך בשנת 1912. בית הכנסת הגדול פתוח כיום בחגים, בהזדמנויות חגיגיות ולביקורים בתשלום. בימי שני וחמישי ובשבתות מתנהלת תפילה במניין בבית כנסת קטן, במבנה הצמוד לבית הכנסת הגדול. הקהילה מפעילה בית אבות, מקווה טהרה וספרייה, ומאפשרת אספקת מזון כשר. רב הקהילה הוא הרב אליעזר שי די מרטינו.
הקהילה מקיימת פעילות אינטנסיבית בהפצת התרבות היהודית בעיר ומפעילה שני מוזיאונים ליהדות.
ערים תאומות

לבנון ביירות, לבנון (מ־1956)
קמרון דואלה, קמרון (מ־1971)
אוסטריה גראץ, אוסטריה (מ־1973)
ברזיל סנטוס, סאו פאולו, ברזיל (מ־1977)
הממלכה המאוחדת סאות'המפטון, אנגליה, הממלכה המאוחדת (מ־2002)
צרפת לה האבר, צרפת
הערות שוליים

↑  מאתר ISTAT
↑  Euro-meteo, Trieste Ronchi dei legionari
↑  בריטניקה Online
↑  Generali`s history
↑  CRW flags: Austrian Lloyd (Austria)
↑  Küstenland
↑  אתר מחוז פריולי-ונציה ג'וליה
↑  Censimenti popolazione prov. di Trieste 1861-2011
↑  אתר נמל טריאסטה
↑  Statistic PORT of TRIESTE
↑  FREE PORT
↑  מפת כבישים מהירים באזור טריאסטה, אתר Autostrade per l'Italia S.p.A.
↑  Storia
↑  היסטוריה של אוניברסיטת טריאסטה
↑  אתר טריאסטה עיר המדע
↑  אתר SISSA
↑  האתר הרשמי
↑  The stadium guide
↑  אתר Fußballtempel
↑  Barcolan - 37 editions
↑  Barcolana, Trieste is all about sailing
↑  האנציקלופדיה העברית, י"ח, 998
↑  האנציקלופדיה העברית, י"ז, 352
↑  אלדד בק, כשספרתי לנכדה של מצילי משפחתי שיד ושם לא מכיר בהם, התביישתי, באתר ישראל היום, 19 ביוני 2019
↑  אתר הקהילה: La storia, parte 11
↑  אתר הקהילה: La storia, parte 12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554798805171  BIBSYS: 2055951  BNE: XX452394  BnF: cb13024856s (data)  GND: 4078411-3  LCCN: n79027119  MusicBrainz: 2146c032-d901-490c-9cb2-1b8d772fea7c  NARA: 10037014  NKC: ge131068  NSK: 000097594  RERO: 02-A009251520  SUDOC: 027548163  VcBA: 497/917  VIAF: 194468292   WorldCat (עם VIAF): 194468292 
תצלום לוויין של טריאסטה וסביבתה
מולו אודצ'ה עת נושבות רוחות בורה
טריאסטה ב-1689 – תחריט נחושת מאת ינז ואלווסור
מראה כללי של טריאסטה ונמלה בשנת 1885
מפת טריאסטה בשנת 1888
החצר ועקבות המבנה שבו שכן הכבשן במחנה הריכוז וההשמדה ריזיירה די סן סאבה
הטריטוריה החופשית של טריאסטה וחלוקתה לאזורים A ו-B, לפי אמנת אוזימו
סמל טריאסטה עד 1918
דגל הטריטוריה החופשית של טריאסטה
שלט דו לשוני בטריאסטה באיטלקית ובסלובנית: "המשרד ליחסים עם המיעוט הסלובני"
בנין הבורסה של טריאסטה
בנין הנהלת חברת הביטוח ג'נראלי בטריאסטה
הקמפוס המרכזי של אוניברסיטת טריאסטה
הנהלת המצפה האסטרונומי של טריאסטה
המרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית
מדינות היוזמה המרכז-אירופית
התיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי
אירועי הברקולנה ב-2006
בית הכנסת בטריאסטה 2007
שלט זיכרון לקיסרית מריה תרזה בטריאסטה; השלט כתוב בשפות השונות של קהילות טריאסטה, ביניהן עברית, איטלקית, סלובנית, קרואטית, סרבית וגרמנית.
מגפת הקורונה בקנדה

| --- | --- |

 במדינות או באזורים:  קנדה קנדה
 פתוגן:  SARS-CoV-2 
 מקרי מוות:  52,301‏
 מקרי הדבקה:  4,669,364‏   • 28,063 מהם חולים פעילים     • 99 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  4,589,000‏ רענון נתונים
 קואורדינטות:  56°N 109°W﻿ / ﻿56°N 109°W﻿ / 56; -109
  
 
מקרה הקורונה הראשון המאומת בקנדה התגלה ב-25 בינואר 2020 בגבר שחזר לטורונטו מנסיעה לסין. נכון ל-8/12/2024 קיימים בקנדה 4,669,364 נדבקים, 4,589,000 מחלימים ו-52,301 נפטרים.
מקרה ההדבקה המקומית הראשון בקורונה התרחש ב-5 במרץ 2020 וקצין הבריאות הראשי של טורונטו הודיע ב-16 במרץ כי יש "עדויות מסוימות להעברה בקהילה". באמצע מרץ, ככל שעלה מספר מקרי ההדבקה בקהילה, כל המחוזות והטריטוריות של קנדה הכריזו על מצב חירום, סגירות מעונות יום לבתי ספר וגני ילדים, איסורים על התכנסויות, סגירת עסקים שאינם חיוניים, הגבלות כניסה ובידוד עצמי חובה למטיילים. קנדה הגבילה מאוד את הגישה לגבולותיה, תוך מניעה למטיילים מכל המדינות, למעט כמה חריגים.
חלק ניכר ממקרי ההדבקה ממוקמים במחוזות המאוכלסים בקנדה ובעיקרם אונטריו וקוויבק וכן במידה פחותה גם באלברטה ובקולומביה הבריטית. בין הקנדים שנדבקו בנגיף היו גם סופי גרגואר טרודו (אנ'), אשתו של ראש הממשלה ג'סטין טרודו, שנמצא חיובית לנגיף ב-12 במרץ. עד 28 במרץ היא החלימה. פוליטיקאים שונים אחרים נכנסו לבידוד עצמי בגלל נסיעות או תסמינים.
על רקע המגפה, נערכו ב-20 בספטמבר הבחירות לפרלמנט, לאחר שראש הממשלה טרודו הקדים את מועד הבחירות בשנתיים.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלה נשימתית בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין.
במהלך החודשים הראשונים של אותה שנה אובחנו מקרי קורונה בכל רחבי העולם והמגפה הוכרזה כפנדמיה ב-11 במרץ 2020.
רקע > היערכות בקנדה

ב-7 בינואר 2020 פורסמה המלצה למטיילים מטעם בריאות הציבור בקנדה שלא לבוא במגע עם בעלי חיים בסין וציינה כי היא עוקבת בקפידה רבה אחר המצב. בשלב זה עדיין לא היו עדויות לאופן העברת המחלה או מקורה. ב-15 בינואר הפעילה הממשלה הפדרלית את מרכז פעולות החירום.
ב-17 בינואר הציבה סוכנות שירותי הגבול של קנדה (CBSA) שילוט בשדות התעופה של מונטריאול, טורונטו ונקובר כדי להעלות את המודעות למגפה. כל הטיסות הישירות מווהאן לקנדה בוטלו.
מהלך המגפה > תחילת ההתפרצות

ב-25 בינואר, המקרה הראשון שזוהה בקנדה היה גבר בשנות ה-50 לחייו שנסע בין ווהאן לגואנגג'ואו לפני שחזר לטורונטו. ב-28 בינואר הוציאה ממשלת קנדה המלצה נגד ביקורים לא חיוניים בסין תוך שהיא מדגישה שלא לבקר במחוז חוביי.
ב-29 בינואר הודיע שר החוץ פרנסואה-פיליפ שמפיין כי יישלח מטוס להחזרת אזרחים קנדים מהאזורים בהם התפשט הנגיף בסין.
ב-2 בפברואר הודיעו כוחות הצבא הקנדים כי הם מתכוונים לשכור מטוס שיסייע בפינוי אזרחים קנדים שנמצאים עדיין בווהאן לאחר שניתן אישור על ידי סין, בכוונתם להטיס אותם ל-CFB טרנטון לצורך בידוד. רק אלה שנכנסו למדינה עם דרכון קנדי יורשו לנסוע בטיסה זו. המטוס הראשון נחת ב-CFB טרנטון ב-7 בפברואר.
ב-6 במרץ פורסם שממשלת קנדה תציע מימון של 27 מיליון דולר ל-47 קבוצות מחקר ב-19 אוניברסיטאות לפיתוח אמצעים להתמודדות עם המגפה.
ב-8 במרץ הצהירה הממשלה כי לבקשת ממשלת ארצות הברית, קנדה שכרה מטוס נוסעים כדי לפנות את 237 האזרחים שעדיין היו על סיפון ספינת השייט " Grand Princess .
ב-5 במרץ 2020 פורסם מקרה הדבקה ראשון בקהילה בקנדה. ב-11 במרץ הודיע ראש הממשלה ג'סטין טרודו על קרן תגובה למשבר של מיליארד דולר, תרומה של 50 מיליון דולר לארגון הבריאות העולמי ותוספת של 275 מיליון דולר למימון קורונה בקנדה. השרה לפיתוח כלכלי ושפות רשמיות מלאני ג'ולי הצהירה כי היא דנה באמצעים להפחתת השפעת ההתפרצות על ענף הנסיעות האוויריות.
ב-13 במרץ הודיע ראש הממשלה טרודו כי הממשלה הפדרלית מכינה חבילת סיוע שתטפל באלה שנפגעו כלכלית מהמגפה.
מהלך המגפה > הגבלות ראשונות וסגר

ב-16 במרץ הודיע ראש הממשלה טרודו כי הגבלות כניסה חדשות יושמו זמן קצר לאחר חצות ב-18 במרץ. ב-18 במרץ נאסרה כניסה של נוסעים מארצות הברית בהסכם הדדי עם ממשלת ארצות הברית. שר החוץ פרנסואה-פיליפ שמפיין הודיע גם כי עבור אזרחים שעדיין נמצאים מחוץ לקנדה, המדינה תעמיד הלוואות חירום של עד 5,000 דולר לכיסוי עלויות נסיעה או צרכים בסיסיים עד אשר יוכלו לחזור.
במרץ נמדדה אבטלה של כמיליון בני אדם.
ב-4 באפריל הודיע ראש הממשלה ג'סטין טרודו כי קנדה תקבל מיליוני מסכות שיוצרו בסין.
קצין התקציבים הפרלמנטרי פרסם ב-9 באפריל את ממצאיו לפיהם הגירעון לשנת 2020 יגיע ל-184 מיליארד דולר, כלומר 8.5% מהתמ"ג הקנדי.
ב-10 באפריל ה-RCMP התבקשה לאכוף את הסגר. עונשים בגין הפרות יכולים לכלול קנס של עד 750 אלף דולר ומאסר של שישה חודשים. דווח כי תא המודיעין הרפואי של פיקוד הכוחות בקנדה (MEDINT) הגיש דוחות על ההתפרצות בווהאן מאז ינואר 2020.
ב-14 באפריל חשפה קצינת הבריאות הציבורית תרזה תם כי בתי אבות מהווים "מחצית מ-700 מקרי המוות (עד כה) ברחבי הארץ". יותר מ-90 אחוז מהקנדים שמתו הם מעל גיל 60, על פי נתונים סטטיסטיים שהונפקו על ידי טאם בשבוע שעבר. בנוסף, ב-14 באפריל, התאחדות המלונות של קנדה מסרה כי למעלה מ-4,000 מלונות עד כה נסגרו וכ-250,000 עובדים מבוטלים.
מהלך המגפה > הקלות ושגרת קורונה

בתחילת מאי החלה להיראות ירידה במקרי ההדבקה במדינה, וב-4 במאי ראש הממשלה טרודו התרה באזרחים שלא לגלות שאננות בשל ההקלות הכלכליות החדשות, תוך שהוא מדגיש את חשיבות שמירת הריחוק החברתי וההיגיינה האישית למניעת הדבקה. כמו כן הוא קרא להם שלא לצאת מהבית אלא במקרים חיוניים.
עד 8 במאי 60% מהנפטרים בקנדה מהקורונה היו במחוז קוויבק, שמונה רק 20% מאוכלוסיית המדינה. מונטריאול שבמחוז כונתה "מוקד המגפה בקנדה".
ב-14 במאי הודיעה קבוצת לופטהנזה על חידוש הטיסות בין טורונטו ופרנקפורט החל מ-3 ביוני. למחרת אמר מנהיג השמרנים, אנדרו שיר, כי ועידת המפלגה רוצה בחידוש ישיבות הפרלמנט החל מ-25 במאי. להצהרה זו משמעות כיוון שנדרשת הסכמת כל המפלגות להשעיית פעילות הפרלמנט.
ב-20 במאי בוטלה חובת עטיית המסיכות בקנדה ובמקום זאת פורסמה המלצה מצד בריאות הציבור לעשות כן. ב-21 במאי פורסם כי חיילים בכוחות הקנדיים שהוטל עליהם לטפל באזרחים ותיקים במסגרת מבצע LASER באונטריו ובקוויבק עשויים להיות קורבנות של אירוע הפצת על של המחלה.
ב-18 ביוני חצתה קנדה את רף 100 אלף מקרים.
במהלך חודש יולי עדכנו פרובינציות ברחבי קנדה על עלייה מחודשת בהדבקה. בין הפרובינציות שחוו עלייה כזו ניתן למנות את אונטריו, קוויבק, ססקצ'ואן ואלברטה.
מהלך המגפה > עלייה מחודשת בהדבקה

ב-18 בספטמבר נמצא מנהיג האופוזיציה ארין אוטול חיובי לקורונה. באותו היום נמצא גם מנהיג בלוק קוויבק איב פרנסואה–בלנשאה חיובי.
ב-23 בספטמבר הודיע באופן רשמי בנאום מן הכס ראש הממשלה טרודו שקנדה נמצאת בגל השני של התפרצות הקורונה.
ענף התעופה נפגע עד מהרה מהעלייה המחודשת. ב-19 באוקטובר הודיעה חברת אייר טראנסט על סגירת הבסיס שלה בוונקובר ועל פיטוריהן של מחצית מהדיילות שנותרו. עד המגפה העסיקה החברה 2,000 דיילי אוויר ונכון לנובמבר 2020 תכננה להעסיק 117 בלבד. למחרת נערכה הפגנת עובדי ענף התעופה בגבעת הפרלמנט.
ב-22 באוקטובר ביטל האיחוד האירופי את מסדרון הנסיעה שהיה בין מדינות האיחוד וקנדה החל מיוני 2020 שאפשר לקנדים להיכנס לכל שטחי האיחוד ללא צורך בבידוד.
ב-6 בנובמבר עדכן מחוז נונאווט על מקרה ראשון של קורונה בשטחו. ב-10 בנובמבר הוכרז על סגר במחוז מניטובה.
ב-29 בנובמבר הוארך האיסור על טיסות מחוץ לקנדה לצרכים לא חיוניים. ההגבלה הוטלה לראשונה במרץ והוארכה עד 21 בינואר 2021 וחלה על המבקרים ממדינות שאינן ארצות הברית, כמו גם את החובה לבידוד של 14 יום.
ב-21 בדצמבר נעצרו הטיסות בין בריטניה וקנדה עקב החשש מהתפרצות "הווריאנט הבריטי". מ-7 בינואר חויבו כל הנכנסים לקנדה בבדיקת קורונה שלילית 72 שעות אחרי כניסתם, בנוסף לבידוד של 14 יום, והחובה להישאר במתקן פדרלי אם הבידוד יימצא לא מספיק. כללי הבדיקות החדשים הביאו לביטולן של 50 אלף טיסות בקנדה, כך לדברי שר התחבורה הקנדי עומאר אלגברה.
הגבלות חדשות הוטלו ב-29 בינואר, כשבוטלו טיסות לאיים הקריביים ולמקסיקו. בשבועות שלאחר מכן טיסות יכלו לנחות רק במספר נמלי תעופה, תוך שהנוסעים מחויבים לעבור בדיקת PCR ולהיות בבידוד במלונית על חשבונם.
במחצית הראשונה של אפריל מספר החולים החדשים נסק וחנויות רבות אולצו לסגור את שעריהן פעם נוספת, מה שהביא לירידה של כ-6% במכירות, הירידה הגדולה ביותר בשנה שקדמה לכך. לצד זאת גם המכירות המקוונות ספגו ירידה.
מהלך המגפה > דעיכת המגפה

החל מאמצע חודש אפריל החלה ירידה ממושכת במספר החולים החדשים כך שרמת החולים החדשים ביוני השתוותה לרמה שנמדדה באוגוסט 2020. ב-19 ביוני הגיעה קנדה לרף המחוסנים (75% שקיבלו מנה אחת ו-20% בשתי מנות) שהוגדר על ידי הסוכנות לבריאות הציבור כתחילת ההקלות.
עם זאת, זן דלתא ("הזן ההודי") החל להתפשט בקנדה במהלך מאי ויוני 2021, מה שהקשה על המשך ההקלות בקנדה בשל העובדה שהזן החדש מידבק יותר. במהלך יולי ואוגוסט אותה שנה החלה עלייה מחודשת בהדבקה במדינה. הגל היה יחסית נמוך לקודמיו ודעך באוקטובר.
בשלהי 2021, התמודדה קנדה עם זן אומיקרון שהוביל לגל תחלואה שאופיין בעליה וירידה חדה בתחלואה.
נכון לינואר 2024 חלו בקורונה 4,901,250 בני אדם ומתו 57,516.
בדיקות

בדיקות הפכו במגפת הקורונה לכלי חשוב לניטור התפרצויות ולקביעת רמת ההגבלות הנדרשת. בקנדה רוב מכריע מבין הבדיקות מבוצע על ידי המחוזות והטריטוריות ולא באחריות הממשלה הפדרלית. ב-23 באפריל 2020 ציין טרודו כי הרחבת מערך הבדיקות היא מפתח להקלות ונקב ביעד של 60 אלף בדיקות ביום, אולם הזהיר כי ייתכן וקנדה תידרש לבצע כ-120 אלף בדיקות. באותה עת נערכו בקנדה בממוצע 20 אלף בדיקות ביממה.
בדיקות > תפקיד הממשלה הפדרלית > אישור ורגולציה

במסגרת החוק הקנדי, רק ערכות בדיקה שעברו אישור של רשות הבריאות הקנדית יכולות היו להימכר במדינה. מכיוון שאישור רגולטורי אורך לרוב זמן ממושך, ב-18 במרץ 2020 הוציאה שרת הבריאות פטי היידו צו זמני על מנת לאפשר גישה מהירה למכשירים רפואיים הקשורים למגפת הקורונה, כולל ערכות בדיקה. באותו היום אושרו הערכות המסחריות הראשונות.
בדיקות > תפקיד הממשלה הפדרלית > המעבדה הלאומית למיקרוביולוגיה

המעבדה הלאומית הקנדית למיקרוביולוגיה בוויניפג סייעה בפענוח בדיקות לאבחון קורונה. בתחילת ההתפרצות, חלק מהבדיקות שנערכו במחוזות השונים נשלחו למעבדה לבדיקה נוספת או יחידה. מאז המחוזות והטריטוריות הקימו יכולת בדיקה עצמאית, אם כי מדי פעם נשלחו דגימות גם למעבדה הלאומית לבדיקה נוספת.
בדיקות > תפקיד הממשלה הפדרלית > סיוע פדרלי

בתחילת המגפה, מחוזות קנדה נאלצו להתמודד עם הצטברות בדיקות קורונה ללא יכולת לפענחן בשל מחסור בחומרים כמו הריאגנטים הנדרשים. בשל כך, בסוף אפריל 2020 הממשלה הפדרלית סייעה בארגון אספקה מסין שסיפקה משאבים לייצור חומרים קריטיים לבדיקות למשך 6–9 חודשים.
חיסונים

ב-14 בדצמבר 2020 החל בקנדה מבצע חיסונים נרחב לחיסון אזרחי המדינה נגד נגיף קורונה. למבצע זה קדמו הכנות קדחתניות ואישורים רגולטוריים.