stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השפעתה התרבותית של מדונה
דעות סותרות > תגובות נגדיות

דבורה ג'רמין מאוניברסיטת רוהמפטון כתבה בשנת 2016 כי "מחקרים אקדמיים רבים שקלו את האופן שבו מדונה מקטבת את דעותיה". אף על פי שביקורתה הניבה ניתוחים ותגובות נגדיות משמעותיות, מריה גלאגר כתבה ב-"The Philadelphia Inquirer" בשנת 1992, כי "אין מנוס ממדונה, כך שנוכל ללמוד אותה". היא גם ציינה את העובדה שהסוציולוגית סינדי פאטון תיארה את מדונה "כמבקרת חברתית באופן מסוים" ו"יש אינסטינקט לא רק למה שיעצבן אנשים, אלא מה שיגרום לאנשים לחשוב". המוזיקולוגית סוזן מק'קלרי אמרה שמדונה עוסקת בשכתוב כמה רמות בסיסיות מאוד של המחשבה המערבית. המלומד גוגלר אמר על מדונה: "היא התמודדה עם ביקורת רבה לאורך הקריירה שלה, אך חלק גדול ממנה אינו צודק". בתפיסתו של המשווק והפרופסור סטיבן בראון מאוניברסיטת אלסטר: "מה שאנשים אומרים על מדונה אומר עליהם יותר ממה שהוא אומר על הזמרת". סטן הוקינס מאוניברסיטת לידס אמר בסוף שנות התשעים כי "מעשיה של מדונה יכולים רק להכעיס את מי שלא מכיר את צורות הביטוי האנושיות היומיומיות הנראות בפרסומות, סרטים, סרטונים, אופנה, ספרות, אמנות ועיתונות".
דעה נוספת הגיע מהמלומדת הקנדית סמנתה סי טריפ מאוניברסיטת סיימון פרייזר, שאמרה כי "גוף הביקורת בהשראת הפקת התרבות של מדונה פתח דרכים לניתוח פמיניסטי כמו של מרתה סטיוארט. הפרופסור והכלכלן רוברט סי אלן אמר כי מדונה היא "מקור לסדרות שלמות של שיח, שרבים מהם סותרים זה את זה אך יחד מציגים את ההשקפות השונות של אנשים". אקדמאים הולנדים במאמר "מדונה כסמל למודרניזציה רפלקסיבית" (2013) ראו בה "סמל" ו"ייצוג" ואמרו כי: "המתיחות החברתית והתרבותית המגולמת במדונה, תסביר את הקסם הציבורי והמדעי שאין שני לו לכך. תופעה תרבותית". בקונגרס בינלאומי שנערך בשנת 2005, מתרגמת קטלונית ועוזרת פרופסור לידיה ברוגה מאוניברסיטת דה ויק נתנה דווקא את השקפתה האוהדת על מדונה:
"מדונה היא אמנית עם מסרים מרובים שלעיתים הם לא ברורים. הם מעוררים מחלוקת, זה נכון, אבל זה מעבר ליצירת מחלוקת. השפעתה בחברה היא גדולה ומעלה ביקורת לא רק בקרב קבוצות פמיניסטיות "מדונופוביות" "מדונופיליות", אלא גם ברוב האוכלוסייה העולמית".
הסופרת האמריקאית ג'ניפר איגן כתבה במאמר שלה על מדונה שהיא מטילה ספק באנשים שאמרו שלמדונה אין כישרון. בנוסף היא אמרה ש"מוזיקה כשלעצמה מעולם לא הקיפה את מכלול שאיפותיה של מדונה". גם מדונה עצמה הודתה בכך כאשר אמרה באחד מהראיונות שלה: "אני יודעת שאני לא הזמרת או הרקדנית הטובה ביותר, אבל אני לא מעוניינת בכך, אני מעוניינת להיות פוליטית".
תיאורים תרבותיים

חייה והקריירה של מדונה תוארו בקולנוע, בטלוויזיה, בספרות, במוזיקה, באמנויות ואפילו במדע. האקדמאי ז'ורז' קלוד גילברט אמר "שניתן להתייחס בצורה אולטימטיבית לקריירה שלה בכמה תחומים" ואך טען כי תצוגות במוזיאונים הושפעו ממנה.
בשנת 2006 זן של דובוני מים היה קרוי בשם "Echiniscus madonnae". הזואולוגים אשר גילו זן זה אמרו כי "הם שמחים לקרוא לזן על שם אמת האומנויות המשמעותיות ביותר בזממנו". אמנים עכשוויים רבים קיבלו השראה ממדונה. ספר בשם "מדונה באמנות" (2004) אסף תמונות של הזמרת בצורה אמנותית של מעל 116 אמנים מ-23 מדינות, כולל אנדרו לוגן, סבסטיאן קרוגר, אל הירשפלד ופיטר הוסון.
בנוסף מדוע שימשה כנושא עבור אספני מוזיקה ודורגה במקום הראשון ברשימת "100 הדיוות שהכי ניתנות לאיסוף" של מגזין המוזיקה "Record Collector". השירים שלה זכו לגרסאות כיסוי על ידי זמרים רבים במספר שפות והיא גם עוררה השראה ליצירת סינגלים מוזיקליים חדשים. ב-2002 הלהקה האוסטרלית "The Androids" הוציאו שיר בשם "Do It with Madonna" אשר היה לשיר הראשון שלהם שנכס לחמישייה הפותחת במצעד האוסטרלי. גם לרובי ויליאמס קרה דבר דומה כאשר הוציא שיר בשם
"She's Madonna" שהגיע לחמישייה הפותחת במדינות רבות באירופה. ב-2010 להקת סיקרט הוציאה שיר על שמה של מדונה אשר הגיע למקום הראשון במדינת האם שלהן ואף הוציאו EP על שמה של מדונה.
שבחי ביקורות וסקרים

במהלך הקריירה שלה הופיעה מדונה ברשימות רבות. הפרופסור דיאן פקנולד אמר בשנת 2006: "כמעט כל סקר של התרבות הפופולרית הגדולה, הטובה ביותר כולל את שמה".
להלן כמה דוגמאות של רשימות בהם דורגה מדונה במהלך השנים:
| שנה | גוף | רשימה | דירוג | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | סיימון אנד שוסטר | 365 נשים אשר חוללו שינוי | n/a |  |
| 1998 | ליידיז הום | 100 הנשים החשובות של המאה ה-20 | n/a |  |
| 1998 | בארנס אנד נובל | 100 הנשים המדהימות של המאה ה-20 | n/a |  |
| 1999 | ABC-Clio | נשים בולטות בהיסטוריה האמריקאית 500 מהנשים הבולטות בהיסטוריה האמריקאית | n/a |  |
| 2002 | VH1 | 100 הנשים הגדולות ביותר במוזיקה (Poll) | 1 |  |
| 2003 | VH1 | 50 הנשים הגדולות ביותר בעידן הווידאו קליפים | 1 |  |
| 2003 | פיפל | 200 האנשים הגדולות והאייקוניות בתרבות הפופ | n/a |  |
| 2005 | ערוץ דיסקברי | 100 האמריקאים הגדולים ביותר | n/a |  |
| 2005 | וראייטי | 100 האייקונים של המאה | n/a |  |
| 2007 | Quercus | 50 נשים אשר שינו את העולם | n/a |  |
| 2008 | בריטניקה | 100 האמריקאים המשפיעים ביותר | n/a |  |
| 2009 | אנציקלופדיה בריטניקה | 100 המוזיקאים המשפיעים ביותר בכל הזמנים | n/a |  |
| 2010 | טיים | 25 הנשים החזקות ביותר במאה שעברה | n/a |  |
| 2011 | הגרדיאן | 100 הנשים המובילות בתחומי האומנות, הקולנוע, האופנה והמוזיקה | n/a |  |
| 2012 | VH1 | 100 הנשים הגדולות במוזיקה | 1 |  |
| 2012 | טיים | 100 אייקוני האופנה של כל הזמנים | n/a |  |
| 2014 | מכון סמית'סוניאן | 100 האמריקאים שהאשימו את החותם הגדול ביותר | n/a |  |
| 2014 | אוניברסיטת טולוז | האנשים המשפיעים ביותר על ויקיפדיה | n/a |  |
| 2015 | דיילי טלגרף | 20 כוכבות הפופ הגדולות של כל הזמנים | 1 |  |
| 2016 | אסקווייר | 75 הנשים הגדולות של כל הזמנים | n/a |  |
| 2019 | בריטניקה | 100 הנשים הגדולות ביותר | n/a |  |
| 2019 | טיים | 100 הנשים שהגדירו את המאה הקודמת | n/a |  |
| 2019 | Laurence King Publishing | 100 הנשים ששינו את הדרך בה אנו נראים | n/a |  |
טימוסתנס

שושנת הרוחות של טימותנס בעלת 12 כיווני רוחות
טימוסתנס מרודוס (ביוונית עתיקה: Τιμοσθένης) היה נווט וגאוגרף ביון העתיקה בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס. הוא כתב מדריך מסע ימי בן עשרה כרכים, שאבד אך שצוטט רבות ביצירות אחרים.
בעשור שבין 280 ל-270 לפני הספירה, שימש כאדמירל וקברניט בצי הספינות של תלמי השני מלך מצרים התלמיית. בזכות מעמדה של מצרים העתיקה כמעצמה ימית, ובהסכמת בני קרתגו, יזם משלחת תגליות והגיע עד עמודי הרקולס (מצר גיברלטר) תוך כדי רישום המרחקים בין הנמלים. על בסיס מסעות אלה כתב ספר בשם "אודות הנמלים" (ביוונית עתיקה Περὶ λιμένων) שאבד. בספר תיאר מסע היוצא מחופי מצרים ומתקדם בניגוד לכיוון השעון לאורך חופי אסיה עד פונטוס שבאסיה הקטנה, משם לתראקיה והגיע בספרו החמישי ליוון. הספר שנחשב לאופוס מגנום שלו, היה מוערץ וצוטט על ידי משוררים כאפולוניוס מרודוס וגאוגרפים כארטוסתנס וסטראבון.
שני ספרים נוספים שכתב אף הם אבדו: "אודות האיים" (ביוונית עתיקה 'Περί νήσων') בו תיאר את קפריסין, סנטוריני, סיציליה ומספר רב של איים בין לסבוס לחופי הים היוני ובהם קפלוניה ו"מדידות מרחקים" (ביוונית עתיקה 'Σταδιασμοί'), ספר בו תיאר נתיבים ימיים עם תמצית מיצירתו המרכזית בליווי מפות וכיווני הרוח. במפות ציין טימוסתנס את האי רודוס במרכז, וכך המשיכו הבאים אחריו כמחווה לו.
שושנת הרוחות על-פי טימותנס

לפי הגאוגרף היווני אגטמרו, טימוסתנס שינה את שושנת הרוחות כך שיהיו בה 12 כיוונים במקום 8 והחל להשתמש בה לניווט ולא רק לשימוש מטאורולוגי של תיאור כיוון הרוח. נקודת הייחוס הייתה האי רודוס.
ארבעת כיווני הרוחות המרכזיים לא השתנו. לעומת זאת, ארבעת כיווני הרוחות המשניים: צפון-מזרח, דרום-מזרח, דרום-מערב וצפון-מערב הוחלפו בשמונה כיוונים. נוספו ארבעה שמות חדשים וכיוונם המקורי של חלק מהשמות שונה כך שאינו הולם לחלוטין את משמעותם המילולית.
12 הכיוונים הם:
צפון - אפרקטיאס. פירוש: צפון. מצביע לעבר תראקיה ולשבטי הסקיתים.
צפון-צפון-מזרח - בוריאס. פירוש: רוח צפונית אך מצביע יותר מזרחה לעבר מושבות אסיה הקטנה ולדרום רוסיה מקום מושבם של הסרמטים.
צפון-מזרח-מזרח - קאיקיאס. פירוש: רוח צפון-מזרחית אך מצביע יותר מזרחה לכיוון הים הכספי.
מזרח - אפליוטס. פירוש: רוח מזרחית. לכיוון באקטריה שבמרכז אסיה.
דרום-מזרח-מזרח - יורוס. פירוש: אל הרוח המזרחית וסימל רוח דרום-מזרחית אך כאן מצביע עוד יותר דרומה לנהר האינדוס ולהודו.
דרום-דרום-מזרח - יורונטוס. פירוש: דרום-מזרח אך מכוון דרומה יותר לים האדום ואתיופיה.
דרום - נוטוס. פירוש: רוח הדרום. מצביע למצרים ולנוביה.
דרום-דרום-מערב - ליבונטוס. פירוש: דרום-מערב אך מצביע מעט דרומה. מצביע לכיוון לוב ולשבט בֶּרְבֵּרִי שישב באזור פזאן.
דרום-מערב-מערב - ליפס. פירוש: דרום-מערב אך מצביע מערבה יותר לעבר נומידיה במגרב של היום
מערב - זפירוס. פירוש: רוח מערבית. מצביע לעבר עמודי הרקולס.
צפון-מערב-מערב - ארגסטס. פירוש: רוח צפון-מערב אך מצביע מערבה יותר לחצי האי האיברי.
צפון-צפון-מערב - תראסקיאס. מצביע למערב אירופה לכיוון העמים הקלטים.
לקריאה נוספת

Amir D. Aczel, The Riddle of the Compass: The Invention that Changed the World, New York, Harcourt, 2001 (ISBN 9780151005062)
הערות שוליים

↑  אפרקטיאס, יורונטוס, ליבונטוס, תראסקיאס
↑  Harry Thurston Peck, Harpers Dictionary of Classical Antiquities (1898), Ventus, www.perseus.tufts.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810659310505606  GND: 102408505  VIAF: 44693003   WorldCat (עם VIAF): 44693003
טרנט גארט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1984 (בן 40) המפטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  שחקן, דוגמן
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
טרנט גארט (באנגלית: Trent Garrett; נולד ב-2 במרץ 1984) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור בואי קווין בסדרה "אנדי" (2019-2017) של ערוץ דיסני.
ביוגרפיה

טרנט גארט נולד בהמפטון, וירג'יניה. הוא בנם של גרג גארט וליבי גארט. הוא השני מתוך ארבעה ילדים; יש לו אח אחד גדול ואח ואחות צעירים ממנו.
גארט היה החלוץ בקבוצת הכדורגל של תיכון גרפטון בו למד . לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת ליברטי במשך סמסטר אחד אך נשר כדי להתמקד בקריירת המשחק. בשנת 2004 עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי להתמקד במשחק.
קריירה

גארט שיחק בכמה סרטי קולנוע ובהם, "Boost" ו- "Pocket List". לצד משחק עסק גארט גם בדוגמנות.
תפקידו הגדול הראשון בטלוויזיה היה באופרת הסבון, "כל ילדיי". בנוסף היה לו תפקיד קטן בסדרה הקומית "Make It or Break It", כשגילם את בראד, שמתאמן לקראת אולימפיאדת 2012 ברכיבה על אופניים.
בשנת 2016 שיחק בסרט הקולנוע "מלחמת האופל: מלחמות הדם" בדמותו של מייקל קורבין, דמות אשר גילם השחקן סקוט ספידמן בשני הסרטים הקודמים בסדרה.
בשנת 2017, הוא החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אנדי" בהפקת ערוץ דיסני .
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "צבא הגנבים" בשירות הזרמת המדיה של נטפליקס.
חיים אישיים

לגארט יש בן בשם לוקה (נולד ב-24 בנובמבר 2015). בשנת 2018 הוא התחתן עם השחקנית הקנדית קאסי סטיל.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Last Call | ראיין |  |
| 2013 | Slightly Single in L.A. | ג'יברס |  |
| 2013 | Martial Science | לארי |  |
| 2016 | Pocket Listing | ג'ייסון |  |
| 2016 | מלחמת האופל: מלחמות הדם | מייקל קורווין | החליף את סקוט ספידמן בשני הסרטים הראשונים  |
| 2017 | Boost | אוסטין בנקס |  |
| 2017 | Avenge the Crows | רדינג |  |
| 2017 | Interlude in Prague | פרדיננד |  |
| 2021 | צבא הגנבים | מיסטר. קול גאי |  |
| TBA | Quiet In My Town | דוני |  |
| TBA | Give Me an A |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 90210 | ברו-דוג | פרק: "The Dionysian Debacle" |
| 2010 | Sweety | צ'ארלי מאק | סדרת רשת; 5 פרקים |
| 2010–2011 | כל ילדיי | אשר פייק | 90 פרקים |
| 2012 | Make It or Break It | בראד | 2 פרקים |
| 2012 | בייבי דאדי | ג'ין | פרק: "Something Borrowed, Something Ben" |
| 2012 | CSI: ניו יורק | אוליבר אפס | פרק: "2,918 Miles" |
| 2016 | הוואי חמש-אפס | טרוויס וילסון | פרק: "Ka Luhi" |
| 2016 | The Deleted | אריק | סדרת רשת; 3 פרקים |
| 2016–2017 | הבחורה החדשה | דונובן | 3 פרקים |
| 2017 | מקום טוב באמצע | צ'סטר | פרק: "The Confirmation" |
| 2017 | A Man for Every Month | ברוק | סרט טלוויזיה של PixL |
| 2017–2019 | אנדי | בואי קווין | תפקיד חוזר (עונות 1–2)  תפקיד ראשי (עונה 3); 46 פרקים |
| 2018 | Kevin (Probably) Saves the World | צ'רלי | פרק: "The Ugly Sleep" |
| 2018 | כאן ועכשיו | רנדי | 2 פרקים |
| 2018 | ביחד ולחוד | ווס | 5 פרקים |
| 2019 | לודג' 49 | בובי | פרק: "The Slide" |
| 2019 | קרניבל רואו | אקוס | פרק: "#2.2" |
| 2021 | ממלכת החיות | פארקר פרימן | 2 פרקים |
| 2021 | האנה | טיילור | 4 פרקים |
| 2022 | Maggie | ג'ון | 2 פרקים |
הערות שוליים

1 2 3  "Trent Garrett lands role on 'All My Children'". tribunedigital-dailypress. נבדק ב-2016-04-18.
1 2  "Trent Garrett - Soap Opera Digest". www.soapoperadigest.com. אורכב מ-המקור ב-2016-04-26. נבדק ב-2016-04-18.
↑  Trent Garrett's biography, net worth, fact, career, awards and life story - XYZ, XYZ, ‏1 ביולי 2020
↑  Corey Chichizola, The Underworld: Blood Wars Trailer Is Epic And Action Packed, Watch It Now, Cinemablend, ‏3 באוגוסט 2016
↑  "Breaking News - Disney Channel's "Andi Mack," an Engaging New Series from the Creator of "Lizzie McGuire," Begins Friday, March 10, on the Disney Channel App and All On-Demand Platforms | TheFutonCritic.com". www.thefutoncritic.com. נבדק ב-2017-05-02.
↑  Angela Campbell, Why Mr. Cool Guy from Army of Thieves looks so familiar, Looper, ‏בספטמבר 2021
https://www.looper.com/641366/why-mr-cool-guy-from-army-of-thieves-looks-so-familiar/
↑  "3 YEARS around the sun with my son, MY sun". Instagram. נבדק ב-2019-04-12.
↑  Levine, Daniel S. (6 בינואר 2017). "'Underworld: Blood Wars': Meet the Cast of Kate Benckinsale's New Movie". heavy.com. נבדק ב-5 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Ollison, Rashod (9 בפברואר 2018). "Hampton actor Trent Garrett stays busy with acting career". The Virginian-Pilot. נבדק ב-19 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
טוזלה (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר קרץ' 
 קואורדינטות:  45°16′06″N 36°33′00″E﻿ / ﻿45.268333333333°N 36.55°E﻿ / 45.268333333333; 36.55
 שטח:  3.5 קילומטר רבוע
 אורך:  6.7 קילומטר
 רוחב:  0.7 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אוקראינה, רוסיה 
 אוכלוסייה:  0 (2012)
 אזור זמן:  UTC +4:00
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניטוזלה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניטוזלה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםטוזלה(למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםטוזלה
 
טוזלה (ברוסית, באוקראינית ובטטרית של קרים: Тузла) הוא אי חולי, הממוקם באמצע מצר קרץ' בין חצי האי קרץ' (אנ') במערב לבין חצי האי טאמאן במזרח. מצר קרץ' מחבר את ים אזוב לים השחור. מבחינה מנהלית, האי טוזלה הוא חלק מעיריית קרץ' במזרח חצי האי קרים.
האי טוזלה נוצר באופן טבעי ב-1925. מספר היסטוריונים טוענים כי האי טוזלה הוא האי אלופקה, המוזכר בין המחברים העתיקים, הממוקם במימי הבוספורוס הקימרי.
ב-2014, האי סופח על ידי רוסיה מידי אוקראינה, יחד עם חצי האי קרים.
תשתית

באופן רשמי, לאי אין יישוב קבע. עם זאת, הייתה תחנת גבול של משמר הגבול האוקראיני, יישוב דייגים קטן, מספר מגרשים פרטיים ושני אתרי נופש. החשמל של האי סופק על ידי שתי תחנות כוח דיזל. על האי, היה גם מזח ומנחת מסוקים. מזח שני, שנמצא בסמוך ליישוב הדייגים הקטן, במצב קשה ואינו בשימוש. שני כבישים מבטון עברו לאורך האי.
האי נמצא באמצע גשר קרים, שנפתח במאי 2018, ומחבר את חצי האי קרים ליבשת רוסיה.
גלריה

האי טוזלה (במרכז). מבט מההר מיטרידת (אנ') (קרץ', קרים).
מצר קרץ' בשנת 2011
יישוב דייגים בטוזלה ב-2007
מבני חיזוק באי טוזלה (2007)
אגמים בטוזלה (2007)
אזור טוזלה על מפה מהמאה ה-19 של אזור קובאן
הערות שוליים

↑  "Земли острова Тузла, через который проходит Крымский мост, переданы в собственность РФ". ТАСС. ארכיון מ-2019-04-04. נבדק ב-2019-04-04.
↑  "Russian-Ukrainian dispute over Tuzla escalates (10/26/03)". www.ukrweekly.com. אורכב מ-המקור ב-2020-09-02. נבדק ב-3 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564054605171  LCCN: sh2006004410
טרצינה

טרצינה - בשירה, בית בן שלוש שורות של הנדקסילאבים או מבנה לכתיבת שירה שהיה פופולרי באיטליה של ימי הביניים והרנסאנס, מכונה גם "טרצה רימה".
מבנה החריזה של טרצה רימה הוא כדלקמן: אבא, בגב, גדג, דהד, וכן הלאה. בכל בית שלוש שורות ומכאן השם - tertius = שליש/שלישי (לטינית). הטרצינות ננעלות בשורה בודדה נוספת, אשר חורזת עם השורה האמצעית מהבית האחרון.
ב"אוטאבה רימה" (מבנה לכתיבה בן שמונה שורות) משמשות שתי טרצינות (על פי הפירוש הראשון) ואחריהן שתי שורות החורזות זו עם זו, כלומר, כתיבה בפורמט הבא: אבא-באב-גג.
הפואמה הנודעת "הקומדיה האלוהית" של דנטה כתובה בטרצינות/טרצה-רימה.
טקס פרסי אוסקר ה-69

| --- | --- |

 תאריך:  24 במרץ 1997
 מיקום:  שריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  בילי קריסטל
 מפיק:  גיל קייטס
 במאי:  לואיס הורביץ
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-35 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  הפצוע האנגלי
 זכייה במספר הפרסים הרב:  הפצוע האנגלי (9)
 מספר המועמדויות הרב:  הפצוע האנגלי (12)
 אתר רשמי
 →68 70← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-69 (באנגלית: 69th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1996 נערך בשריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-24 במרץ 1997. השחקן בילי קריסטל הנחה את הטקס בפעם החמישית.
סרט הדרמה "הפצוע האנגלי" היה מועמד ל-12 פרסי אוסקר וזכה ב-9, ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר, פרס הבמאי הטוב ביותר (אנתוני מינגלה) ופרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ז'ולייט בינוש). כמו כן בלט סרט הפשע "פארגו" אשר היה מועמד ל-7 פרסים, וזכה בפרסי התסריט המקורי הטוב ביותר (האחים כהן) והשחקנית הטובה ביותר (פרנסס מקדורמנד, אשתו של ג'ואל כהן).
במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לכוריאוגרף מייקל קיד, ופרס לזכר למפיק סול זאנטס.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 07ccb327-74f0-4eca-8eed-1e89e3211f40 
ג'פרי ראש, השחקן הטוב ביותר.
פרנסס מקדורמנד, השחקנית הטובה ביותר.
קובה גודינג ג'וניור, שחקן המשנה הטוב ביותר.
ז'ולייט בינוש, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
בילי בוב תורנטון, התסריט המעובד הטוב ביותר.
חסנאת ח'אן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1958 (בן 66) Jhelum, פקיסטן 
 לימודי רפואה:  Imperial College School of Medicine 
 תפקידים:  קרדיולוג 
 בן או בת זוג:  דיאנה, נסיכת ויילס (1995–1997) 
 
חסנאת אחמד ח'אן (באנגלית: Hasnat Ahmed Khan; נולד ב-1 באפריל 1958) הוא מנתח לב וריאות בריטי-פקיסטני. הוא ידוע ברבים בזכות מערכת היחסים הרומנטית שלו עם דיאנה, הנסיכה מוויילס, מ-1995 עד 1997.
ביוגרפיה

ח'אן נולד ב-1 באפריל 1958 בג'הלום, עיר במחוז פנג'אב בפקיסטן.  הוא הבכור מבין ארבעה ילדים. אביו, רשיד ח'אן, בוגר בית הספר לכלכלה של לונדון, ניהל מפעל זכוכית. חסנאת ח'אן הוא בן דוד רחוק של עימראן ח'אן, ראש ממשלת פקיסטן לשעבר.
קריירה

עד 1991 עבד ח'אן בסידני, אוסטרליה ולאחר מכן החל לעבוד בלונדון . הוא עבד בבית החולים המלכותי ברומפטון בלונדון בין השנים 1995 ל-1996, ואז החל לעבוד בבית החולים "לונדון צ'סט". בשנת 2000 עבד בבית החולים סנט ברתלמי, ולאחר מכן שירת בבית החולים הארפילד. בנובמבר 2007, הוא התפטר והחל את עבודתו כמנהל בית חולים לבבי במלזיה. החל מאוגוסט 2013, ח'אן עובד כמנתח לב-חזה ויועץ בבית החולים האוניברסיטאי בסילדון.
חיים אישיים > מערכת יחסים עם הנסיכה מוויילס

לח'אן הייתה מערכת יחסים של שנתיים עם דיאנה, הנסיכה מוויילס, שאומרים שתיארה אותו כ"מר נפלא".  במאי 1996, דיאנה ביקרה את משפחת ח'אן בלאהור.  המשרת של דיאנה פול בורל אמר בעדות בחקירתו ב-2008 שדיאנה תיארה את ח'אן כחבר הנפש שלה. דיאנה סיימה את הקשר עם ח'אן ביולי 1997.
על פי הדיווחים, חבריה של דיאנה תיארו את חסנאת כ"אהבת חייה" ודיברו על מצוקתה כשסיימה את מערכת היחסים ביניהם. עם זאת, אומרים שהוא מסויג מלדבר על כמה הוא אולי היה חשוב לה או אפילו כמה היא הייתה חשובה לו. ח'אן השתתף בטקס ההלוויה של דיאנה במנזר וסטמינסטר בספטמבר 1997.
ח'אן אמר למשטרה ב-2004 שהוא מטיל ספק שהיא הייתה בהריון כשמתה, כי היא תמיד נטלה גלולות למניעת הריון.  במרץ 2008, הוא אמר בהצהרה בכתב לחקירה של הלורד השופט סקוט בייקר על מותה של דיאנה כי מערכת היחסים ביניהם החלה בסוף קיץ 1995, והם דיברו על נישואים. ח'אן הצהיר גם שהוא מאמין שתאונת הדרכים שגרמה למותה של דיאנה הייתה תאונה טרגית.
חיים אישיים > לאחר מותה של דיאנה

ח'אן התחתן בפקיסטן עם הדייה שר עלי בת ה-28, צאצאית משפחת המלוכה האפגנית, במאי 2006. ביולי 2008, ח'אן ועלי הגישו בקשה לגירושין במועצת הבוררות המקומית של אסלאמאבאד. מאוחר יותר הוא החל מערכת יחסים עם ד"ר אלכסנדרה פנגולאס, מנתחת לב עמיתה בבית החולים.  לאחר מכן התחתן עם סומי סוהיל,   המכונה "סומי ח'אן".
בתקשורת

מערכת היחסים בין ח'אן לדיאנה, הנסיכה מוויילס, מתוארת בסרט "דיאנה" (2013), בבימויו של אוליבר הירשביגל. הסרט מבוסס על ספרה של קייט סנל "דיאנה: אהבתה האחרונה" משנת 2001. את ח'אן מגלם נובין אנדרוז, ואילו את דיאנה מגלמת נעמי ווטס.
טום יוול

| --- | --- |

טום יוול
 לידה:  29 באפריל 1909 אוונסבורו, קנטקי, ארצות הברית
 פטירה:  12 בספטמבר 1994 (בגיל 85) וודלנד הילס, לוס אנג'לס, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1928–1986 (כ־58 שנים)
 מקום לימודים:  Owensboro High School 
 בן או בת זוג:  Judith Abbott (19 במרץ 1946–1947) 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב, פרס טוני
 פרופיל ב-IMDb
 
טום יוּוֶל (באנגלית: Tom Ewell; ‏29 באפריל 1909 – 12 בספטמבר 1994) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס טוני ופרס גלובוס הזהב על תפקידו בתור ריצ'רד שרמן במחזה ובסרט "חטא על סף ביתך".
ביוגרפיה

נולד בשם סמואל יוול תומפיקנס בעיר אוונסבורו שבקנטקי. בצעירותו הוא למד משחק בקורס קיץ ביחד עם כוכב הקולנוע דון אמיצ'י לפני שנסע לניו יורק ללמוד בבית הספר "אולפן השחקנים" לצידם של מונטגומרי קליפט וקארל מולדן.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת בצי האמריקאי.
קריירת משחק

יוול החל את הקריירה שלו בתיאטרון באמצע שנות ה-30 והתגלה לראשונה לאחר שחזר משירותו הצבאי בקומדיה ההוליוודית של ג'ורג' קיוקור "צלע האדם" בתפקיד וורן בעלה הבוגד של דוריס אטינגר (ג'ודי הולידיי). הוא שיחק תחת קיוקור גם בדרמה "חיים משלה", תחת הבמאי האגדי פריץ לאנג בסרט המלחמה "American Guerrilla in the Philippines" בתור החייל ג'ים מיטצ'ל לצידו של טיירון פאוור ולצידם של הצמד הקומי אבוט וקוסטלו בקומדיה "אבודים באלסקה".
בשנת 1952 שיחק בתפקידו האהוד והמוערך בקריירה שלו, המוציא לאור ריצ'רד שרמן במחזה "חטא על סף ביתך". ההצגה הייתה ללהיט גדול בברודוויי ויוול זכה על תפקידו בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. המחזה עובד קולנועית בשנת 1955 על ידי בילי ויילדר, שליהק את יוול לתפקיד שרמן לצידה של הכוכבת מרילין מונרו. יוול סיפק הופעה נהדרת נוספת שזיכתה אותו בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בתפקיד קומי/מוזיקלי.
בשנת 1956 הופיע יוול בתפקיד סוכן התקשורת האלכוהוליסט טום מילר המנסה לסייע לזמרת ג'רי ג'ורדן (ג'יין מנספילד) להצליח ככוכבת בקומדיה המוזיקלית "The Girl Can't Help It". בשנת 1960 קיבל יוול סדרה קומית על שמו, "המופע של טום יוול" שירדה מהמסכים לאחר עונה אחת. ב-1962 השתתף בעיבוד הקולנועי של הנרי קינג לרומן הספרותי "ענוג הוא הלילה".
לאחר שנים בקולנוע ובתיאטרון זכה יוול להצלחה גם בטלוויזיה, בזכות תפקידו בסדרת הדרמה "ברטה" בתור הבלש בדימוס בילי טרומן. על משחקו בסדרה הועמד יוול לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר.
חיים אישיים

יוול היה נשוי במשך שנה אחת לג'ודית אבוט, בתו של במאי התיאטרון ג'ורג' אבוט, עד לגירושיהם. הוא היה אב לילד אחד מאשתו השנייה מריג'ו סנבורן, שלה היה נשוי עד מותו.
יוול נפטר מנסיבות בריאותיות ב-12 בספטמבר 1994 בבית החולים "Motion Picture & Television Country House and Hospital" שבשכונת וודרלנד הילס, לוס אנג'לס בגיל 85.
פילמוגרפיה נבחרת

צלע האדם (1949)
(1950) American Guerrilla in the Philippines
חיים משלה (1950)
מר מוזיקה (1950)
אבודים באלסקה (1952)
חטא על סף ביתך (1955)
הלוטננט שלבש חצאיות (1956)
ענוג הוא הלילה (1962)
מסתבר שהם נתנו מלחמה ואף אחד לא הגיע (1970)
למצוא גבר (1972)
הם רק הורגים את הבעלים שלהם (1972)
כסף קל (1983)
טלוויזיה

ברטה (1975–1978)