stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי גרמניה–צרפת

| יחסי גרמניה–צרפת |
| --- | --- |
גרמניה: צרפת


גרמניה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 643,801
אוכלוסייה
84,270,844: 66,608,755
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,878: 45,503
משטר
רפובליקה פדרלית חוקתית: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

יחסי גרמניה–צרפת הם מערכת יחסים מורכבת בין הממשלות והעמים של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ושל הרפובליקה הצרפתית.
מוצאן של צרפת ושל גרמניה הוא מאותה מדינה היא האימפריה הפרנקית שהוקמה בשנת 481 לספירה. עם מותו של לואי החסיד מלך האימפריה הפרנקית ב-840 לספירה, תבע בנו הבכור, לותאר הראשון, בעלות על קיסרות אביו ותמך בהמלכתו של אחיינו פפין השני(אנ') כמלך אקוויטניה. לאחר שאחיו של לותאר, קרל הקירח ולודוויג הגרמני הביסו אותו בקרב על פונטני בשנת 841 וחתמו על שבועת שטרסבורג (842), הסכים לותאר למשא ומתן.
כך נחתם חוזה ורדן שהפך את האימפריה הפרנקית לשלוש ממלכות: פרנקיה המערבית ששוכנת כיום בשטחי צרפת, פרנקיה המזרחית ששוכנת כיום בשטחי גרמניה ופרנקיה התיכונה ששכנה בשטחי שתי המדינות ובשטח שכיום נמצא בשליטת איטליה.
פרנקיה התיכונה שקעה במהירות ותוך כ-50 שנים חולק שטחה בין פרנקיה המזרחית לפרנקיה המערבית ושתי המדינות שלטו ללא עוררין על שטח רב במערב אירופה. שיטת המשטר פיאודליזם התפתחה במדינות אלו ושתי המדינות התנהלו באותה הדרך. עם זאת, בשתי המדינות התפתחו שתי תרבויות שונות לחלוטין. השלטון הצרפתי היה מונרכיה אבסולוטית שניהלה שלטון עוצמתי, והחלוקה המנהלית של צרפת הייתה למחוזות. לעומת זאת, בגרמניה השלטון המרכזי שקע ככל שעבר הזמן והיא חולקה לממלכות קטנות שנשלטו על ידי האימפריה הרומית הקדושה כפדרציה רופפת.
המהפכה הצרפתית הובילה לגל לאומני בצרפת ועקב כך ניסתה המדינה לתבוע שטחים נוספים מפרוסיה. הנהגת צרפת חששה מפרוסיה עקב התחזקותה המהירה באותו זמן.
היחסים בין צרפת לפרוסיה היו תמיד עוינים ושתי המדינות נלחמו אחת כנגד השנייה במלחמת שבע השנים ובמלחמת צרפת–פרוסיה. התקופה הנוראה ביותר ביחסים בין שתי המדינות הייתה תחילת המאה ה-20, כאשר שתי המדינות נלחמו במלחמת העולם הראשונה, עקב סיפוח אלזס ולורן לגרמניה. גרמניה הובסה במלחמת העולם הראשונה ורפובליקת ויימאר הוקמה לאחריה. בהסכמי השלום של 1919 נקמו הצרפתים בגרמנים, וגרמניה הפסידה את כל מושבותיה מעבר לים, החזירה את אלזס-לורן לצרפת והתחייבה למסור שטחים רבים במזרח המדינה לפולין. צרפת נלחמה נגד גרמניה גם במלחמת העולם השנייה, כשהיא מובסת ונכבשת על ידי גרמניה הנאצית. לאחר תקופת הרייך השלישי צרפת וגרמניה חידשו את יחסיהן בניסיון להימנע מאסונות נוספים ומלחמות נוספות.
יחסי גרמניה-צרפת מאופיינים בקרבה עקב היותן מדינות מרכזיות בגוש האירופי וחלק בלתי נפרד מהנהגתו.
היסטוריה > השושלת הקרולינגית (481–961)

| --- | --- |
 :  ראו גם – חוזה ורדן, האימפריה הפרנקית
השטחים שבהן שוכנות צרפת וגרמניה כיום הם שטחים שבהן שכנה האימפריה הפרנקית. אימפריה רחבת ממדים זו הגיעה לשיאה תחת קרל הגדול. כשנפטר יורשו של קרל הגדול, לואי החסיד, בשנת 840, בנו הבכור לותאר הראשון דרש את כתר המלוכה. שני האחים הצעירים, לודוויג הגרמני וקרל הקירח, הכריזו מלחמה על צבאו של אחיהם הבכור ושיתפו פעולה בקרב שנודע כ"קרב על פונטני". צבא לותאר הובס במלחמה ולא הייתה לו ברירה אלא לפנות למשא ומתן עם אחיו הצעירים, וזה הוביל לחתימת חוזה ורדן.
להלן חלוקת השטחים בחוזה:
לואי, לימים "לודוויג הגרמני", זכה בחלקה המזרחי של האימפריה - שעתיד להוות את שטחה של גרמניה המודרנית.
לותאר זכה בחלק המרכזי של האימפריה: ארצות השפלה, אלזס, בורגונדי, פרובאנס ואיטליה. כמו כן, בהיותו הבן הבכור, הוא זכה בתואר קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
קרל זכה בחלק המערבי, שהפך מאוחר יותר לשטח שידוע היום כצרפת. בנו, פפין השני, קיבל את ממלכת אקוויטניה אבל היה תחת סמכותו של קרל.
ממלכתו של לותאר התפוגגה ושקעה תוך כ-20 שנים והשטחים חולקו בין פרנקיה המזרחית לפרנקיה המערבית. פרנקיה המערבית זכתה בשטחי צרפת המודרנית, אלא שחלק מהלורן נשאר בשליטתה של פרנקיה המזרחית. פרנקיה המזרחית זכתה, כאמור, בחלק מהלורן ובחלק האיטלקי של ממלכתו לשעבר של לותאר. התיעוד האחרון של "האימפריה הפרנקית המזרחית" הוא המאה ה-9 עד להקמתה של האימפריה הרומית הקדושה.
היסטוריה > יחסי האימפריה הרומית הקדושה-צרפת (962–1806)

| --- | --- |
 :  ראו גם – האימפריה הרומית הקדושה, בית הבסבורג
ב-2 בפברואר 962, הוכתר אוטו הראשון לקיסר בתחומי העיר רומא על ידי יוחנן השביעי, האפיפיור ומנהיג הכנסייה הקתולית אותה התקופה. כך נוצרה האימפריה הרומית הקדושה. אשר בתחילת דרכה, יחסיה עם צרפת היו פושרים. צרפת הכירה בקיומה של האימפריה והייתה איתה בתנאי שלום אך לא היו שיתופי פעולה מיוחדים בין המדינות.
קיסר האימפריה הרומית הקדושה קרל החמישי היה נצר למלכים הקתוליים בספרד ולבית הבסבורג האוסטרי. ייחוס זה הוביל לכך שקרל קיבל שליטה על שטחים רבים. ארצות השפלה וצפון החבל הצרפתי נור-פה דה קאלה עברו לשליטתו בשנת 1506. בשנת 1516 ירש גם את ספרד בנוסף לשטחי האימפריה הרומית הקדושה שהשתרעה מגרמניה עד מרכז חצי האי האפניני. המצב שנוצר, בו האימפריה הרומית מקיפה את צרפת מכמה כיוונים במקביל, גרם ללחץ מדיני-אסטרטגי וליצירת מתח תמידי בין שתי הממלכות - מעצמות באותה תקופה. המתח שנוצר בין שתי המעצמות הללו גרם לסכסוכים רבים והרסניים, כגון מלחמת הירושה הספרדית והמהפכה הדיפלומטית של 1656.
מלחמת שלושים השנים, בה צרפת לקחה חלק, התנהלה עקב מתיחות דתית יוצאת דופן, שכן צרפת שיתפה פעולה עם מדינות פרוטסטנטיות בהיותה מדינה קתולית - כנגד מדינות פרוטסטנטיות אחרות. צרפת שיתפה פעולה עם המדינות הפרוטסטנטיות עקב חברותה של האימפריה הרומית הקדושה בברית הקתולית. הסכמי מינסטר ואוסנבריק (הידועים גם בשם "שלום וסטפאליה"), שנחתמו אחרי המלחמה, ב-1648, נתנו לצרפת את חבל הארץ אלזס. הסכמי ניימכן (1679) נתנו לצרפת שליטה בעוד כמה עיירות שנכללו בעבר בשטח האימפריה הרומית הקדושה. ב-30 בספטמבר 1681, לואי הארבעה עשר וצבאו נכנסו לעיר שטרסבורג, והכריזו על סיפוחה לצרפת.
במהלך המאה ה-18 התחזק מאוד מעמדה של פרוסיה, הישות המדינית שהייתה חלק מהאימפריה ושאפה להחליפה. צרפת הייתה צריכה לשתף פעולה עם האחרונה כדי למגר את כוחה העולה של פרוסיה, וכך התפייסו שתי המדינות ונגמרה היריבות רבת השנים ביניהן.
היסטוריה > אי יציבות ויחסי פרוסיה-צרפת (1750–1871 לערך)

| --- | --- |
 :  ראו גם – אביב העמים, מהפכת יולי 1830, המהפכה הצרפתית, המונרכיה של יולי, פרוסיה, מלחמת שבע השנים, מלחמת צרפת–פרוסיה
ערב תחילת המהפכה הצרפתית, בין מדינות גרמניה לצרפת רחשו יחסי ידידות. פרנקופיליה הייתה נפוצה בגרמניה, עקב הפיכתה של צרפת למדינה דמוקרטית, וכמה עיירות גרמניות אף הסתפחו מרצונן לצרפת. היחסים הטובים נפסקו בשנת 1794 כשהרפובליקה הצרפתית הראשונה פלשה לגרמניה, עקב רצונו של נפוליאון בונפרטה להקיף את צרפת בגבולות מסודרים שקשה לעבור ולהגדיל את שטח הרפובליקה.
במהלך המאה ה-18 ועלייתה של פרוסיה כמעצמה גרמנית חדשה נוצרה מהפכה דיפלומטית וברית בין צרפת, בית הבסבורג והאימפריה הרוסית, דבר שבא לידי ביטוי באמנת ורסאי משנת 1756 ובמלחמת שבע השנים נגד פרוסיה ובריטניה. אף על פי שמדינה גרמנית לאומית נראתה באופק, נאמנות האוכלוסייה הגרמנית הייתה בעיקר כלפי מדינות קטנות.
היסטוריה > אי יציבות ויחסי פרוסיה-צרפת (1750–1871 לערך) > פרוסיה תוקפת את צרפת והקונפדרציה של הריין (1806–1813)

לאחר הניצחון בקרב אוסטרליץ ולאחר שפרוסיה מתנתקת מהאימפריה הרומית הקדושה שהתמוטטה, פתח נפוליאון במסכת התגריות מכוונת כלפי המלך הפרוסי כדי לגרור אותו למלחמה. לדוגמה, נודע למלך הפרוסי שצרפת נמצאת במשא ומתן עם אנגליה, החזרת הנובר לאנגלים תמורת שלום.
באוגוסט 1806 החליט מלך פרוסיה, פרידריך וילהלם השלישי שזעם על צרפת, לתקוף בצרפת ופרוסיה מצטרפת לקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית, באותה התקופה העם הפרוסי הרגיש פרנקופוביה עמוקה. כעבור חודש, ב-5 בספטמבר באותה השנה, הכריזה צרפת על גיוס. פרוסיה נכנסה לסקסוניה וכבשה אותה ללא כל התנגדות, הצבא הסקסוני הצטרף לצבא הפרוסי במלחמה.
ב-27 בספטמבר עזב הקיסר נפוליאון את פריז בדרכו לגרמניה, וכעבור חמישה ימים הגיע לווירצבורג, שם קיבל מפרוסיה אולטימטום: לפנות את כל מזרח הריין ואת כל השטחים שצרפת כבשה וסיפחה מאז שנת 1794. נפוליאון התעלם מהאולטימטום שנראה לו אווילי, צבא צרפת היה גדול וחדיש בכמה רמות מהצבא הפרוסי והחזיק בכלי מלחמה משוכללים דוגמת הגרנד ארמה. בסופו של דבר, ניצח נפוליאון בקרב והקים את הקונפדרציה של הריין שהייתה לממשלת בובות צרפתית.
היסטוריה > אי יציבות ויחסי פרוסיה-צרפת (1750–1871 לערך) > המונרכיה של יולי ואביב העמים (1815–1848)

בסופו של דבר נפוליאון נחל הפסדים רבים בקרבות והודח מכיסא המלכות בצרפת בשנת 1815. צרפת הוחזרה לממדיה ערב המהפכה הצרפתית והפסידה את כל שטחיה בגרמניה ובית בורבון הקתולי חזר לשלוט בצרפת.
לאחר 15 שנים של שליטת בית בורבון בצרפת הצרפתים מרדו ובית בורבון נפל מכיסאו ולא שב אליו יותר. המהפכה, שהיום נקראת מהפכת יולי 1830 הייתה חילוף משטר בצרפת מהמשטר הנוקשה של בית בורבון למונרכיה מרוככת יותר עליה שלט מלך הצרפתים.
המהפכה ב-1830 הביאה לגל לאומניות באירופה, גם בגרמניה, שדוכאה במשך 18 שנים עד אביב העמים בשנת 1848. לאחריו, היחסים בין העם הגרמני לצרפת היו חמים מתמיד וצרפת זכתה להגירה של 180,000 גרמנים, 60,000 מהם היגרו לפריז.
היסטוריה > אי יציבות ויחסי פרוסיה-צרפת (1750–1871 לערך) > מלחמת צרפת–פרוסיה ולאחריה (1870–1871)

בשנת 1870 פרצה מלחמה בין פרוסיה, שנהנתה מתמיכה של מדינות גרמניות שונות אשר היו חתומות על ברית צבאית איתה לבין צרפת בראשות נפוליאון השלישי. במהלך המלחמה הובסה צרפת והפרוסים קיימו מצעד צבאי משפיל בחוצות פריז ושנה מאוחר יותר הוכרז על הקמת הקיסרות הגרמנית באולם המראות בורסאי. לאחר המלחמה סיפחו הגרמנים את חבלי אלזס ושליש מלוריין ובכך הנציחו את תחושת הנקמה הצרפתית (רבאנשיזם).
בין מלחמת פרוסיה צרפת לבין מלחמת העולם הראשונה, משך זמן של 48 שנים, שרר מתח ביחסי שתי המדינות וצרפת לא נרגעה עד תבוסת גרמניה ב-1918.
היסטוריה > הסכסוך הגרמני-צרפתי (1871–1948)

| --- | --- |
 :  ראו גם – הסכסוך הגרמני-צרפתי, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה
לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה שרר שלום מתוח באירופה, כאשר לא פרצו מלחמות גדולות באירופה. בשנת 1914 פרצה מלחמת העולם הראשונה בין מעצמות המרכז למדינות ההסכמה, בסופה ניצחו מדינות ההסכמה באמצעות עדיפות במשאבים ולאו דווקא במהלכים צבאיים גדולים, שכן המלחמה הייתה מלחמת חפירות ברובה.
בהסכמי השלום בשנת 1919 נקמו הצרפתים בגרמנים, למורת רוחם של הבריטים והאמריקנים. גרמניה איבדה שטחים רבים לטובת צרפת ופולין ואיבדה את כל מושבותיה בעולם.
לאחר הסכמי השלום החל עידן "הרבאנש הגרמני", שכן הגרמנים רצו לנקום על ההשפלה שלהם ולהשיב את שטחיהם האבודים.
בשנות השלושים שררה סערה במצב הכלכלי בעולם לאחר "השפל הגדול" והמפלגה הנאצית עלתה לשלטון בגרמניה ובתוך זמן קצר הפכה את גרמניה לדיקטטורה. הגרמנים התחילו את מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 וכבשו את צרפת שנה מאוחר יותר. עם התקדמות המלחמה נראה היה כי גרמניה בדרך לתבוסה מוחצת ובשנת 1945 נכנעה גרמניה הנאצית.
לאחר המלחמה נלקחו מגרמניה שטחים נוספים ואזרחים רבים נעקרו מבתיהם. כך היה עם הגרמנים בפולין ובצ'כוסלובקיה.
גרמניה חולקה לארבעה אזורי כיבוש וחולקה למזרח גרמניה ומערב גרמניה. מערב גרמניה השתקמה במהירות הודות לתוכנית מרשל בעוד מזרח גרמניה נותרה מדשדשת מאחור.
ב-1 ביולי 1948 מסרו המושלים הצבאיים מטעם צרפת, בריטניה וארצות הברית את מסמכי פרנקפורט, שבהם תיארו את עקרונותיהם להקמת מדינה גרמנית. בתגובה התכנסו ראשי מדינות-המחוז וניסחו את החלטות קובלנץ, לפיהן חבריה של אספה מכוננת ייבחרו מתוך בתי הנבחרים של מדינות-המחוז ולא במישרין. בין ה-10 באוגוסט ל-23 באוגוסט 1948 הכין "כנס החוקה בהרנכימזה" את האספה המכוננת.
היסטוריה > היחסים כיום (1948-הווה)

| --- | --- |
 :  ראו גם – רובר שומאן, קהילת הפחם והפלדה האירופית, האיחוד האירופי, ליברליזם
לאחר מלחמת העולם השנייה אירופה החלה להשתקם. בין בעלות הברית היו חילוקי דעות בדבר זכותה של צרפת על חלקים מגרמניה הכבושה. החשש היה כי הסכסוך עתיק היומין בין המדינות יפריע לשיקומה של גרמניה. למרות זאת הוסכם בסופו של דבר כי הצרפתים יקבלו שליטה באזור חבל הריין, באדן וירטמברג, וחלקים מברלין. הכוחות הצרפתיים שהו באזורים הסמוכים לגבולם עד שנת 1955, ובחבל הסאר עד 1957.
עקב חילופי השלטון בגרמניה (קונראד אדנאואר נכנס) ובצרפת (שארל דה גול נכנס), מנהיגי שתי המדינות הליברליות החדשות ביקשו לשתף פעולה. תחיית היחסים בין שתי המדינות הייתה הצהרת שומאן של שר החוץ הצרפתי, רובר שומאן ב-1950 ומיד לאחריה, הקמת קהילת הפחם והפלדה האירופית כדי ללכד את משאבי הטבע של כל המדינות שהיו חברות בה.
החל משנות ה-50 של המאה העשרים והקמתה של גרמניה החדשה הוסכם בין המדינות על פתרון הסכסוך בן 300 השנים בדרכי שלום כחלק מאירופה החדשה. באוקטובר 1954 נחתמו הסכמי פריז ולונדון שכללו הסכמות על חימושה מחדש של גרמניה במסגרת נאט"ו והסכמה על חבל הסאר.
הסכם האליזה משנת 1963 בין שארל דה גול נשיא צרפת וקונראד אדנאואר קנצלר גרמניה מבטיח שיתוף פעולה בין המדינות בנושאים מדיניים, כלכליים, וצבאיים.
בשנת 2003 ייסדו שתי המדינות את כנס G6 שכולל בתוכו את המדינות העשירות ביותר באיחוד האירופי מה שהוביל לקווים דומים במדיניות הכלכלית של שתי המדינות. לרגל יום השנה ה-40 של הסכם האליזה ב-2003, הנציבים של האיחוד האירופי פסקל לאמי הצרפתי וגינתר פרהויגן הגרמני הציגו את תוכנית שנקראה לאמי-פרהויגן. התוכנית מציעה איחוד ביטחוני ומדיני של צרפת וגרמניה. בין היתר בתוכנית הוצע איחוד של צבא גרמניה וצבא צרפת באזורים מסוימים, שגרירויות משולבות ומושב משותף במועצת הביטחון.
שיתוף פעולה > שיתוף פעולה כלכלי

סוכנות החלל האירופית - סוכנות החלל האירופית נוצרה מאיחוד בין חלקים מסוכנות החלל הצרפתית וסוכנות החלל הגרמנית. מטה הסוכנות ממוקם בפריז בירת צרפת, המשרד השני בחשיבותו ממוקם בדארמשטט שבגרמניה והמשרד השלישי בחשיבותו ממוקם בקלן.
איירבוס - קבוצת איירבוס הגדולה נוצרה מאיחוד בין חברה גרמנית לבין חברה צרפתית והיא מתמחה בייצור מטוסים. גם חברות ספרדיות ובריטיות הצטרפו בהמשך לקבוצה ונחלש כוחה של גרמניה לעומת בריטניה.
סאנופי - חברת תרופות צרפתית-גרמנית-בינלאומית, הנהלתה נמצאת בצרפת.
ארווה - חברת אנרגיה צרפתית-כוויתית, מחזיקה מניות של חברות אנרגיה בגרמניה.
שיתוף פעולה > שיתוף פעולה תרבותי

| --- | --- |
 :  ראו גם – יחסי לוקסמבורג-צרפת
מכון התרבות גרמניה-לוקסמבורג-צרפת - מכון לחקר התרבות המשותפת של שלוש המדינות.
לימודי השפה הרשמית של רעותה בכל אחת מהמדינות, התוכנית נחלה הצלחה בחלק מהמקומות, הבולט ביותר הוא אלזס. נושא זה מיושם בין היתר על ידי מכון גתה הגרמני והמכון הצרפתי.
ארטה - ערוץ טלוויזיה צרפתי-גרמני שמשדר תכנים על תרבות אירופה ובייחוד גרמניה וצרפת. מטה הערוץ ממוקם בשטרסבורג הצרפתית הממוקמת בגבול צרפת-גרמניה.
האוניברסיטה הצרפתית-גרמנית (FGU), נוסדה בשנת 1999 כדי לאפשר שיתוף פעולה אקדמי, בעיקר על ידי תוכניות באוניברסיטאות קיימות, לקידום יחסי צרפת וגרמניה.
שיתוף פעולה > שיתוף פעולה ביטחוני

שיתוף הפעולה הביטחוני העיקרי של המדינות הוא הכוחות האירופיים המשותפים שמורכבים בעיקר מכוחות גרמניים, צרפתיים וספרדיים. ישנה חטיבה מיוחדת בכוחות המורכבת מחיילים של מדינות אלה בלבד.
ראו גם

גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה
גירוש גרמנים בתום מלחמת העולם השנייה
היסטוריה של גרמניה
היסטוריה של צרפת
יחסי הממלכה המאוחדת-צרפת
יחסי הממלכה המאוחדת – שווייץ

| יחסי הממלכה המאוחדת – שווייץ |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: שווייץ


הממלכה המאוחדת: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 41,277
אוכלוסייה
69,381,250: 8,948,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 98,890
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי הממלכה המאוחדת–שווייץ הם יחסי החוץ בין שווייץ לבין הממלכה המאוחדת.
היסטוריה

שווייץ ובריטניה, נהנו מקשרים קרובים במשך זמן רב. מאז המאה ה-18 הפוליטיקאים הבריטים עשו הרבה למען הנייטרליות של שווייץ ביבשת אירופה, ושוב ושוב עמדו לצד שווייץ בעת התמודדות עם מעצמות אירופאיות אחרות.שווייץ ייצגה את האינטרס הבריטי בגרמניה, איטליה, ספרד, יפן, והמדינות שהיו כבושות תחת מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, מ-1941 ועד 1945.
במהלך המלחמה הקרה היחסים האנגלו-שווייצרים הפכו לקרובים יותר, בשל אינטרסים משותפים, והתקיים שיתוף פעולה בכמה וכמה מקרים. שתי המדינות עבדו יחד כדי למנוע את האינטגרציה האירופית בשנות ה-60.
המגעים והיחסים בין שתי המדינות נשארו קרובים עד היום, ושרי החוץ של שתי המדינות מתכנסים באופן שוטף, לדיון בסוגיות של דאגה משותפת לשני העמים.
שיתוף פעולה כלכלי

שווייץ הייתה יעד מועדף עבור התיירים הבריטים מאז המאה ה-19. בריטניה היא השוק הרביעי החשוב ביותר בעולם עבור המשקיעים השווייצרים. כ-700 חברות שווייצריות כיום מנהלות עסקים בבריטניה, וממלאים תפקיד חשוב ביחסים הכלכליים האנגלו-שווייצרים.
שיתוף פעולה ביטחוני

במהלך המלחמה הקרה, יחידת Projekt-26 של שווייצרי קיבלה אימון חשאי מסוכנויות הביון הבריטיות MI5 ו-MI6. במקרה של פלישה לשווייץ, P-26 תכנן להעביר את מרכז הפיקוד שלו לבריטניה.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-4 קונסוליות בבלפסט, קארדיף, אדינבורו ומנצ'סטר.
בריטניה מחזיקה בשווייץ שגרירות בברן בלבד.
יחסי בנגלדש–הודו

| יחסי בנגלדש–הודו |
| --- | --- |
בנגלדש: הודו


בנגלדש: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 3,287,263
אוכלוסייה
174,810,673: 1,458,538,047
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 2,434
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, נפגש עם ראש ממשלת בנגלדש, שק הסינה ואזד, בשולי פסגת BIMSTEC הרביעית, בקטמנדו, נפאל ב-30 באוגוסט 2018
יחסי בנגלדש–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה של הודו, מדינות שכנות בדרום אסיה. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו באופן רשמי בשנת 1971 עם ההכרה של הודו בבנגלדש עצמאית (שהייתה ידועה בעבר כמזרח פקיסטן).
היחסים בין שתי המדינות אופיינו כיחסים מיוחדים אם כי חלק מהמחלוקות נותרו בלתי פתורות. הסכם הגבול בין המדינות ההיסטורי נחתם ב-6 ביוני 2015 ויישב סכסוכי גבול בני עשרות שנים, בעוד משא ומתן עדיין מתנהל על שיתוף המים של הנהרות חוצי הגבולות. בשנים האחרונות, בנגלדש ראתה סנטימנטים אנטי-הודיים גוברים בקרב אזרחיה עקב הפעילות האנטי-מוסלמית והאנטי-בנגלדשית של ממשלת הודו כמו התערבותה של הודו בפוליטיקה של בנגלדש, הרג של בנגלדשים על ידי BSF ההודי, חוק לתיקון אזרחות, עליית הינדוטבה בהודו כמו גם חוסר הרצון של הודו בפתרון סכסוכי המים בנהרות משותפים עם בנגלדש. בשנת 2019, כמה שרים בנגלדשים ביטלו את ביקוריהם הממלכתיים המתוכננים בהודו כתגובה להצעת החוק לתיקון אזרחות של הודו. בשנת 2021, הפגנות מסיביות בבנגלדש נגד ביקורו הממלכתי של ראש הממשלה ההודי נרנדרה מודי במדינה הובילו למותם של לפחות 14 בני אדם.
בנגלדש והודו הן חברות משותפות ב-SAARC ,BIMSTEC ,IORA וחבר העמים הבריטי. שתי המדינות חולקות קשרים תרבותיים רבים. במיוחד, בנגלדש ומדינת מערב בנגל במזרח הודו דוברות בנגלית. ב-1971 פרצה מלחמת השחרור של בנגלדש בין מזרח פקיסטן למערב פקיסטן; הודו התערבה בדצמבר 1971 בתמיכה במזרח פקיסטן ועזרה להבטיח את עצמאותה מפקיסטן כמדינת בנגלדש. מאז ביקורו של ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בבנגלדש ב-2015 וביקורה של ראש ממשלת בנגלדש שייח חסינה בהודו ב-2017, ההתפתחויות הבולטות שחלו כוללות פתרון של גבולות יבשתיים וימיים שהמתינו זמן רב, שהגדירו את נושא המובלעות, פתרון של למעלה מתשעים נושאים הכוללים בתחומי ההיי-טק, כלומר אלקטרוניקה, אבטחת מידע, חלל, טכנולוגיית מידע ואנרגיה גרעינית אזרחית וגידול שנצפה בסחר הדו-צדדי מ-9 מיליארד דולר ל-10.46 מיליארד דולר בשנת הכספים 2018–2019, קדמו להם 7 מיליארד דולר עד 9 מיליארד דולר ב-2017–2018, עלייה של 28.5 אחוזים.
ב-6 בדצמבר, בנגלדש והודו חוגגות את יום הידידות לזכר ההכרה של הודו בבנגלדש והמשך הידידות בין שתי המדינות.
היסטוריה

הקשרים של הודו עם בנגלדש הם תרבותיים, תרבותיים, חברתיים וכלכליים. יש הרבה דברים שמאחדים את שתי המדינות - היסטוריה משותפת ומורשת משותפת, קשרים לשוניים ותרבותיים, תשוקה למוזיקה, ספרות ואמנויות.
כמו כן, רבינדרנת טאגור, האיש אשכולות הבנגלי-הודי יצר את ההמנונים הלאומיים של בנגלדש והודו ב-1905 וב-1911 בהתאמה. שתי המדינות היו בעלות ברית חזקות במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש ב-1971. מאמצע שנות ה-70, לעומת זאת, היחסים החמירו מכיוון שבנגלדש פיתחה קשרים הדוקים יותר עם מדינות אסלאמיות, השתתפה בארגון הוועידה האסלאמית והגבירה את הדגש על הזהות האסלאמית על פני השורשים האתנו-לשוניים של המדינה. שתי המדינות פיתחו בריתות שונות במהלך המלחמה הקרה בשנות ה-80, מה שצינן עוד יותר את היחסים הבילטרליים. עם תחילת הליברליזציה הכלכלית בדרום אסיה, הם יצרו מעורבות וסחר דו-צדדיים גדולים יותר. הסכם שיתוף המים ההיסטורי של גנגס נחתם ב-1996. הודו ובנגלדש הן שותפות אסטרטגיות קרובות במלחמה בטרור. הם גם שותפות הסחר הגדולים ביותר בדרום אסיה.
תחומי מחלוקת

אזור מרכזי שהיה נתון במחלוקת היה הבנייה וההפעלה של סכר פארקה על ידי הודו כדי להגדיל את אספקת המים בנהר הוגלי. בנגלדש מתעקשת שהיא לא מקבלת נתח הוגן ממי הגנגס בעונות היבשות יותר, ומוצפת במהלך המונסונים כאשר הודו משחררת עודפי מים.
היו גם מחלוקות בנוגע להעברת מסדרון Teen Bigha לבנגלדש. חלק מבנגלדש מוקף במדינת מערב בנגל ההודית. ב-26 ביוני 1992, הודו החכירה לבנגלדש שלוש אדמות ביגהה כדי לחבר את המובלעת הזו עם בנגלדש היבשתית. הייתה מחלוקת לגבי אופיו הבלתי מוגבל של החכירה. המחלוקת הוכרעה בהסכם הדדי בין הודו לבנגלדש בשנת 2011.
פעילויות טרור שבוצעו על ידי גופים הממוקמים בשתי המדינות, כמו בנגה סנה וחרקאת אל-ג'יהאד-אל-איסלאמי. לאחרונה הודו ובנגלדש הסכימו במשותף להילחם בטרור.
בנגלדש דחתה בעקביות את מתקן המעבר של הודו לאזורים הצפון-מזרחיים של הודו. למרות שלהודו יש קשר יבשתי צר לאזור הצפון מזרחי הזה, הידוע בשם פרוזדור סיליגורי או "צוואר העוף של הודו", ברוחב פחות מ-27 ק"מ (17) mi), הוא נשאר כגשר היחיד בין החלק הצפון מזרחי של הודו לשאר המדינה.
הגירה לא חוקית של בנגלדש להודו. הגבול פרוץ ומהגרים מסוגלים לעבור באופן לא חוקי, אם כי לפעמים רק בתמורה לתמריצים כספיים או אחרים לאנשי אבטחת הגבול. פקידים בנגלדשים הכחישו את קיומם של בנגלדשים שחיים בהודו ואותם מהגרים בלתי חוקיים שנמצאו מתוארים כמי שהועברו באמצעות סחר בבני אדם. יש לכך השלכות ניכרות על המעורבים, שכן הם זוכים לסטיגמה על היותם מעורבים בזנות, בין אם זה אכן היה כך ובין אם לאו. מהגרים חוצי גבולות נמצאים גם בסיכון גבוה בהרבה להידבקות ב-HIV/איידס.
הרג מתמשך בגבול של תושבי בנגלדש על ידי שומרי הגבול ההודים, סיוע למהגרים בלתי חוקיים, עזרה במסגרות חמושים, העברת כספים מזויפת וסחר בסמים בלתי חוקי על ידי אנשים הודים ובנגלדשים הן הבעיות העיקריות בין בנגלדש להודו.
גם בנגלדש וגם הודו הגישו טענות על אותם מי ים במפרץ בנגל לפני הסדרת הנושא.
הייתה תקלה קלה ביחסים ביניהם כאשר ראש ממשלת הודו לשעבר, מאנמוהאן סינג, הזכיר בטעות כי 25% מבנגלדשים הם אנטי-הודים, במהלך פגישת עיתונאים לא רשמית.
תחומי מחלוקת > רציחות בגבול

מותם של אזרחים בנגלדשים בגבול הודו-בנגלדש הפך לאחת המבוכות בין היחסים הבילטרליים של שתי המדינות בשנים האחרונות. המדיניות המכונה "לירות להרוג" של כוחות אבטחת הגבול של הודו (BSF) שלפי ארגון Human Rights Watch הרגה כמעט 1,000 בנגלדשים בין 2001 ל-2011 נותרה בליבת השיחות בין פקידים בנגלדשים לפקידים הודים.
פקידים הודים שביקרו בבנגלדש, כולל שרי החוץ ההודיים וראשי ה-BSF, נשבעו רבות לעצור את ירי ה-BSF, אך אזרחים בנגלדשים, הכוללים בעיקר חוצי גבול בלתי חוקיים, המשיכו להירצח על ידי החיילים ההודיים.
בעוד הכעס גבר בבנגלדש בגלל המשך הירי ב-BSF ובעקבותיו מקרי המוות, גורמים רשמיים בהודו טוענים כי הגברת האבטחה באה בעקבות הזרימה ההולכת וגוברת של ההגירות הבלתי חוקיות להודו, כמו גם המשך שימוש לרעה בגבול על-ידי מבריחים. פקידים הודיים, שנשבעו לצמצם את מספר הנפגעים בגבול, הראו סטטיסטיקה שמספר ההרוגים בבנגלדש נמצא בירידה מתמדת בשנים האחרונות.
מקרי המוות בבנגלדש שנגרמו כתוצאה מירי BSF בגבול הפכו להיות כפופים למה שנקרא מלחמת סייבר בין האקרים של שתי המדינות שלקחה את אתרי האינטרנט של BSF, המרכז הלאומי לאינפורמטיקה וקונגרס טרינמול כקורבנות. נמצא כי ממשלת בנגלדש מגנה את מתקפות הסייבר על אתרי אינטרנט הודיים.
יחסי הגנה

במהלך ביקורו בן ארבעת הימים של שייח חסינה בניו דלהי באפריל 2017, בנגלדש והודו חתמו על שני הסכמי הגנה, הסכם ראשון מסוג זה בין הודו לכל אחת משכנותיה. על פי ההסכמים, צבאות שתי המדינות יערכו תרגילים ואימונים משותפים. הודו תסייע לבנגלדש להקים מרכזי ייצור ושירות לפלטפורמות הגנה שברשותן של שתי המדינות במטרה להשיג עצמאות בייצור ביטחוני בבנגלדש, וכן תספק לצבא בנגלדש הכשרת מומחים ותמיכה טכנית ולוגיסטית. הודו גם העניקה לבנגלדש 500 מיליון דולר לרכישת ציוד ביטחוני.
כמו כן, הצבאות של שתי המדינות מילאו תפקיד נרחב בטיפול בנושאים נפוצים כדי לשפר ולערוך תוכניות הכשרה להתמודדות עם בעיות נגד טרור, אסונות טבע, הבטחת סיוע הומניטרי וסיוע באסונות (HADR). לאחרונה, במרץ 2019, הרמטכ"ל הנוכחי של הצבא ההודי, שהיה אז מפקד פיקוד הצבא המזרחי, גנרל MM Naravane ביקר אצל ראש המטה של צבא בנגלדש, הגנרל עזיז אחמד כדי לקיים שיחות בנושא להגברת שיתוף המודיעין בין שתי המדינות יחד עם פיתוח תחומים אחרים של שיתוף פעולה ביטחוני. הביקור החשוב ביותר עלה בזמנו, כאשר מיאנמר החליטה לנקוט בצעדים חזקים כדי לפעול נגד קבוצות המורדים הפועלות שפעלו לסכל פעילויות טרור משני הצדדים של הודו ומיאנמר, יחד עם זה ניהלו דיונים בנושאים שונים. אפשרויות לשיפור ביצוע תרגילים צבאיים בקנה מידה מהיר וחזק יותר.
ראש הממשלה נרנדרה מודי אמר, כי;
הודו לא תרצה לכפות שום דבר שבנגלדש עשויה למצוא לא מתאים לדרישתה. המסמך הדו-צדדי הנבחן נועד למסד את המנגנון הקיים ולייעל את שיתוף הפעולה המתמשך בין שתי המדינות", אמר גורם רשמי, והוסיף שהביטחון הימי יהווה מרכיב מרכזי בשותפות עם שתי המדינות המתמודדות עם אתגרים דומים במפרץ בנגל. מפת דרכים משותפת לפיתוח הכלכלה הכחולה במפרץ בנגל צפויה להיחשף במהלך ביקורו של ראש הממשלה חסינה.
כמו כן, שני ראשי הממשלה של הודו ובנגלדש בירכו על היוזמות שלהם לפיתוח מאמץ הדוק יותר לחיזוק שותפויות הביטחון הימי, וכן הם העריכו את השלמת מזכר הבנות (MoU) הקשור להקמת מערכת מכ"ם למעקב חופים בבנגלדש. נמלי צ'יטגונג ומונגלה.
יחסי הגנה > ניהול אבטחת גבולות

במהלך ביקורו הממלכתי של ראש הממשלה שייח חסינה בניו דלהי בשנת 2019, שוחח עם ראש הממשלה נרנדרה מודי, שם העריך את מדיניות אפס הסובלנות של המאמץ הנחוש של ממשלת בנגלדש להבטחת שלום, ביטחון ויציבות באזור כולו. וכן הוכר על ידי שני המנהיגים, שהטרור עדיין נותר כאחד המחסומים המשמעותיים העיקריים לרמות השלום והיציבות של המדינות והאזורים כאחד. עם זאת, ראשי הממשלה של שתי המדינות חזרו על אמונתם ומחויבותם החזקה כדי לחסל על כל צורותיה של ביטוייה והדגישו את עובדת ההימנעות מטרור. כמו כן, שני ראשי הממשלה התייחסו לדיונים המוצלחים בין שרי הפנים של בנגלדש והודו במהלך ביקורו של שר הפנים של בנגלדש בהודו באוגוסט 2019, לפיו הוא הסכים לשיתוף פעולה הדוק יותר למאבק נגד קבוצות קיצוניות, ארגוני טרור, הברחת נשק, סמים ומטבעות מזויפים, וגם פשע מאורגן בעדיפות משותפת.