ועדת טרכטנברג
פעילות הוועדה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא פירוט יתר.
ב-14 באוגוסט פרסמה ועדת טרכטנברג פנייה לציבור להציע רעיונות והצעות לוועדה. בתוך שבוע התקבלו בוועדה כ-1,100 פניות שונות מאזרחים ומארגונים שונים. על פי נתוני הוועדה, 29% מהפניות שהתקבלו עסקו בסוגיית הדיור, 22% מהפניות עסקו בסוגיית השירותים החברתיים, 19% מהפניות התייחסו לשיטה ולמדיניות הכלכלית-חברתית, 17% מהפניות עסקו במיסוי ו-13% מהפניות נגעו לסוגיית התחרותיות והמחירים. 85% מהפניות הגיעו מאזרחים, 7% מהפניות הגיעו מאנשי מקצוע שכתבו מתחומם ו-7% נוספים הגיעו מארגונים. שאר הפניות הגיעו מנבחרי ציבור.
ב-23 באוגוסט החלה הוועדה את דיוניה, בסדרת מפגשים פומביים במטרה לשמוע הצעות ורעיונות מהציבור. הדיונים התקיימו במכון ון ליר בירושלים ושודרו בשידור חי באתר האינטרנט של הוועדה. עשרה מוזמנים, ובהם דב לאוטמן והרב שי פירון, הציגו את דבריהם בפני הוועדה. הנושא המרכזי שעליו דיברו הדוברים היה הצורך בהשקעה בחינוך.
ב-24 באוגוסט התקיים דיון שני שבו הופיעו, בין השאר, פרופ' צבי ארד, שחר אילן וטלי ניר. חלק מהדוברים דיברו על הצורך בשילוב החרדים במעגל העבודה. עוד מהצעות הדוברים: על המדינה להתערב באופן אקטיבי בשוק התעסוקה, להעלות את שכר המינימום ולאכוף אותו, לעגן את הזכות לפנסיה בחוק, להרחיב את מרכיבי השכר בפנסיה, לפתח תוכנית לעידוד תעסוקה במקום תוכנית ויסקונסין, להגביל את כוחם של קרנות הפנסיה כדי למנוע סיכון של השקעות החסכון הפנסיוני.
בפני חברי הוועדה הופיע מוטי היינריך, מנהל אתר אינטרנט העוסק ברפורמות משקיות, שטען כי הפתרון לא קשור בעלות תקציבית או בחקיקה, אלא דווקא בביטול חקיקה. הוא הציע לבטל את כל המכסים ואישורי היבוא לכלל מוצרי הבנייה. כמו כן הציע לבטל לגמרי את מס השבח, בנימוק שכמות העסקאות שתיגרם אחרי ביטולו גדולה עשרות מונים מהתועלת הכספית שצומחת ממנו. מיכאל פואה, מנכ"ל מנהיגות יהודית, הציע לשחרר קרקעות מדינה לאזרחים, ובעיקר באזור יהודה ושומרון.
ב-28 באוגוסט נפגש סגן שר הבריאות יעקב ליצמן עם פרופ' טרכטנברג והציג בפניו את רפורמת הסיעוד שגיבש משרד הבריאות. על פי הרפורמה המוצעת ייכללו לראשונה שירותי סיעוד נרחבים בתוך סל הבריאות הממלכתי, ובמקרים רבים יתייתר הצורך ברכישת ביטוחים סיעודיים פרטיים. פרופ' טרכטנברג הבטיח להביא את הנושא לדיון מהיר בוועדה.
ב-30 באוגוסט התמקד הדיון בוועדה ביוקר המחיה בישראל. בפני הוועדה הופיעו 17 נציגי ארגונים ונציגי ציבור. יו"ר הוועדה פרופ' טרכטנברג אמר כי השינויים שצפויים להיות לא נמדדים רק בתקציב ובכסף, שכן מדובר גם בשינויים מבניים, כגון מבנה הסקטור הציבורי, נושאים של סדרי עדיפויות, סוגיית יוקר המחיה, ונושא הריכוזיות והשפעתו על המחירים. עוד אמר כי אחת ההמלצות בדו"ח תהיה לגבי דרך עבודת הממשלה על ידי יצירת יחסי גומלין בין הממשלה לציבור, באמצעות שימועים פומביים ושיתוף הציבור בתהליכי קבלת ההחלטות של הממשלה בעתיד.
בין הדוברים: נשיא התאחדות התעשיינים שרגא ברוש ונשיא התאחדות הקבלנים נסים בובליל. ברוש הציג בפני הוועדה את תוכנית התאחדות התעשיינים להקלה על מצוקת יוקר המחיה, הכוללת הפחתת מע"מ על מוצרי יסוד, סיוע בעלויות דיור, הוזלת הארנונה העירונית, החשמל, הדלק והמים, הפחתת הריכוזיות על ידי תמיכה בעסקים קטנים ועוד. מקורות ההכנסה לתוכנית, שעלותה 11 מיליארד שקל, יבואו מהגדלת היקפי הבנייה, הקפאת ההפחתה במס החברות והוספת שתי מדרגות מס נוספות. נשיא התאחדות הקבלנים בובליל אמר כי מחירי הדירות לא יירדו כל עוד לא תטופלנה הבעיות המרכזיות של ענף הבנייה ובראשן בעיית הריכוזיות והמונופולים שמונעים התנהלות של הענף כשוק חופשי. הוא קרא להגדיל את מספר הקבלנים שמשתתפים במכרזי משרד השיכון לרכישת קרקעות.
ב-31 באוגוסט נערך דיון הציבורי האחרון של הוועדה. הוא הוקדש לנציגי המאהלים מכל רחבי הארץ, שייצגו סטודנטים, אמהות חד הוריות, דתיים ועוד. מובילי המחאה החרימו את הדיון. מתחילת ספטמבר עברה הוועדה מדיונים פומביים לעבודה מקצועית, לקראת גיבוש המלצותיה. עד תום השלב הראשון של דיוני הוועדה הגיעו אליה כ-5,000 פניות, מהן כ-700 מלוות בניירות עמדה ובקשות להשתתף בישיבות הוועדה.
ב-5 בספטמבר נפגשו חברי הוועדה עם ראשי הסטודנטים בראשות איציק שמולי, ממנהיגי מחאת האוהלים.