stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאודור אנדריי
הערות שוליים

↑  "Cine este Theodor Andrei, tânărul de 18 ani care va reprezenta România la Eurovision 2023 cu piesa „D.G.T. (Off and on)"". hotnews.ro (ברומנית). HotNews. 12 בפברואר 2023. נבדק ב-13 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anica Bejan (11 בפברואר 2023). "Theodor Andrei a câștigat Selecția Națională Eurovision România 2023. Publicul a decis!" (ברומנית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cine este Theodor Andrei, tânărul de 18 ani care va reprezenta România la Eurovision 2023 cu piesa "D.G.T. (Off and on)"" (ברומנית). 11 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anthony Granger (17 בדצמבר 2022). "Romania: Twelve Selecţia Naţională 2023 Finalists Announced" (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emily Grace (11 בפברואר 2023). "Romania: Theodor Andrei To Eurovision 2023" (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eurovision 2023 Semi-final 2 Results
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 021af7da-926a-4a9f-b441-79dacd893747  VIAF: 9168507502948491802   WorldCat (עם VIAF): 9168507502948491802
שברולט Task Force

| --- | --- |

שברולט Task Force - טנדר
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Apache
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  1955–1960
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  שברולט אדוונס דיזיין
 מודל אחריו:  שברולט C/K
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 בסיס גלגלים:  2,896 - 3,124 מ"מ (בדגמי הטנדרים והוואנים)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,900 סמ"ק המפיק 123 כ"ס (מנוע שברולט סוג "235") 8V צילינדרים, 4,300 סמ"ק (מנוע שברולט סוג "265")  8V צילינדרים, 4,600 סמ"ק (מנוע שברולט סוג "283")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - מסוג "Hydramatic"
שברולט Task Force (באנגלית: Chevrolet Task Force) היא סדרת כלי רכב בתצורות טנדר, ואן, משאית קלה ואוטובוס קצר, אשר יוצר על ידי חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בין השנים 1955–1960.
תצורות

טנדר
ואן
ואן (עם 3 חלונות צד)
משאית קלה
אוטובוס קצר
סדרת טנדר (שנת 1958)

סדרה 31
סדרה 32
סדרה 35
סדרה 38
תמונות

שברולט Task Force, שנת 1956 - טנדר
שברולט Task Force,  - טנדר
שברולט Task Force, שנת 1955 - טנדר
שברולט Task Force, שנת 1957 - ואן
שברולט Task Force, שנת 1955 - ואן
שברולט Task Force - ואן (3 חלונות צד)
שברולט Task Force - ואן (3 חלונות צד)
שברולט Task Force  - אוטובוס
שברולט Task Force  - אוטובוס (צולם בנפאל)
שברולט Task Force, שנת 1959 - משאית
שברולט Task Force, שנת 1959 - משאית
שברולט Task Force, שנת 1955 - משאית
לקריאה נוספת

שברולט Task Force ( 1955'59 Chevrolet Task Force Trucks - Hemmings Motor )
שברולט Task Force - תמונות (1812 best 55 - 59 Chevrolet Task Force Trucks images on )
הערות שוליים

↑  שברולט Task Force- היסטוריה classicmuscle.com/resources/chevy-task-force-trucks-history
↑  שברולט Task Force שנת 1955-1959 chevy-task-force-trucks-history
↑  שברולט Task Force Catalog of Copyright Entries. Third Series: 1957
שירות כיבוי האש הממלכתי (רוסיה)

| --- | --- |
סמל שירותי הכיבוי

רכב של שירותי הכיבוי הרוסיים.
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 סוכנות אם:  המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה 
 תאריך הקמה:  30 באפריל 1649
 עובדים:  200,000 
 
עיצוב קסדות שירותי הכיבוי
כבאי רוסי בפעולה.
שירות כיבוי האש הממלכתי (ברוסית: Государственная противопожарная служба) הוא כינויו הכללי של ארגון הכבאות וההצלה הרשמי של רוסיה, הנקרא רשמית "המינהל הראשי לכיבוי אש", הכפוף למשרד למצבי חירום. המערך מספק שירותי כבאות, חילוץ והצלה שונים 365 ימים בשנה, 24 שעות ביממה. חיוג 112 או 01 מכל טלפון ברוסיה ינתב את השיחה למוקד חירום של שירותי כבאות והצלה האזורי הקרוב לצורך קבלת קריאת חירום.
ארגון ומבנה

שירות כיבוי האש הממלכתי הוא ארגון ממלכתי הכולל את המינהל הראשי לכיבוי אש (לשעבר שירותי הכבאות הפדרליים), שירותי כבאות של ישויות הפדרציה הרוסית ושירותי הכבאות של מפעלים שונים שפועלים על בסיס חוזים נפרדים. שירותי הכבאות מטפלים בכ-2 מיליון אירועים בשנה ומשרתים בהם מעל 200 אלף כבאים מהם 150 אלף במסגרת השירות הפדרלי של המשרד למצבי חירום, 52 אלף במחוזות הפדרציה הרוסית ו-16 אלף במתקנים בעלי שירות כבאות עצמאי נפרד. שירותי הכיבוי כוללים את שירות כיבוי האש הממלכתי (רשמית "המינהל הראשי לכיבוי אש"), שירות כיבוי האש המוניציפלי, שירות כיבוי אש פרטי, שירות כיבוי אש מתנדב, שירות כיבוי אש פנימי של גופי הממשל, שירותי ההצלה של מחוזות רוסיה.
היסטוריה

שירותי הכיבוי וההצלה ברוסיה הם משירותי הכבאות הוותיקים בעולם, הם הוקמו לראשונה ב-30 באפריל 1649 על פי צו מלכותי מאת הצאר אלכסיי מיכאילוביץ' ("Наказ о градском благочинии") שהניח את היסודות להקמת גופי כיבוי בכל אחת מערי רוסיה.
בתקופת האימפריה הרוסית פעלה חברת הכבאות הרוסית הקיסרית (Императорское российское пожарное общество) שהפעילה שירותי כיבוי אש. בשנת 1832 פעלו 590 פלוגות כיבוי אש קבועות: 250 בערים, 2,026 ביישובים חקלאיים, 127 במפעלים, 13 במתקני צבא, 12 פרטיים ו-2 בלבד במסילות הברזל.
באפריל 1918 הוצא צו להסדרת פעילויות שירותי כיבוי האש כגוף ממלכתי. ב-1934 פעל מינהל כיבוי האש הראשי (Главное управление пожарной охраны) שהיה חלק מהנקוו"ד ועד שנת 1990 פעלו גופי כיבוי האש כחלק מהמשטרה ומשרד הפנים.
ב-30 באפריל 1999 צו נשיאותי של בוריס ילצין קבע כי ה-30 באפריל הוא יום השנה של שירותי הכבאות ברוסיה. ב-9 בנובמבר 2001 צו נשיאותי של ולדימיר פוטין קבע שכל 278,000 אנשי שירות כיבוי האש הממלכתי יוכפפו למשרד הממשלתי למצבי חירום. עד שנת 2005 היו כל גופי הכיבוי ברוסיה חלק מהמשרד למצבי חירום. באותה שנה יצאה לדרך רפורמה מינהלית ובמסגרתהּ שירותי כיבוי האש ברוסיה פוצלו לשירותי כיבוי האש הפדרליים שנותרו חלק מהמשרד למצבי חירום וכללו 80,000 כבאים ו-137,000 כבאים של שירותי כיבוי האש האזוריים שהוכפפו לרשויות השלטון המקומי. 70 אלף כבאים נוספים הוחזקו בשירותי כיבוי עצמאיים שונים.
בפברואר 2019 תחום הכבאות אורגן מחדש והוקם המינהל הראשי לכיבוי אש של המשרד למצבי חירום, במקום שירות כיבוי האש הפדרלי.
אופי הפעילות

שירות כיבוי האש הממלכתי אחראי להצלת נפשות, רכוש וחילוץ לכודים במקרים הבאים:
דליקות
שריפות ביערות, שטחים פתוחים ושדות קוצים
טיפול בתקריות בהן מעורבים חומרים מסוכנים
תאונות דרכים, תאונות רכבת ותאונות כלי תעופה
שטיפות כביש לאחר תאונות דרכים למניעת פגיעות נוספות
חילוצים מגובה, תהומות, בורות וחילוצים במתווה אורבני (סנפלינג) וכן חילוץ מנהרות זורמים ושיטפונות
חילוץ ממעליות ופריצות דלת במקרי חירום
חילוץ בעלי חיים וכל עזרה הנדרשת לבקשת שאר גופי החירום במידת הצורך
אבטחת אירועים, משחקי כדורגל והתכנסויות של מעל 700 איש
מניעת דליקות - קביעת דרישות לסידורי בטיחות אש אקטיביים ופסיביים בשטחים בנויים ופתוחים בעזרת חקיקה והסברה
הדרכה ואימונים - החל מאימון הכבאי כפרט ועד להשתתפות בתרגילים משותפים עם המשטרה, הצבא וארגונים נוספים
בניין הכוח - גיוס כח אדם, בינוי ושיפוץ תחנות ורכש ציוד ייעודי, רכבי כיבוי וחילוץ לסוגיהם
ראשי מכבי האש לדורותיהם

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערה |
| יאקוב מתיאשווילי | 1918 | 1925 | ראש שירותי כיבוי האש |
| טוגאן מלסאגוב | 1926 | 1937 |  |
| וורוביוב | 1937 | 1938 | מפקד יחידת כיבוי האש של נקוו"ד |
| סמנקו | 1938 | 1939 | ממלא מקום מפקד יחידת כיבוי האש של נקוו"ד |
| אלכסנדר לוקיץ' | 1939 | 1941 |  |
| טאראס צ'קראולי | 1941 | 1951 |  |
| וסילי אלייניקוב | 1951 | 1957 | מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים |
| ולדימיר צ'מבאייב | 1957 | 1961 | מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים |
| ניקולאי בולגאקוב | 1961 | 1984 | מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים |
| ולדימיר אוסטאך | 1984 | 1993 | מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים |
| ולדימיר אוסטך | 1984 | 1993 | מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים, ראש מינהל שירות כיבוי האש הממלכתי |
| סולטאן בארוייב | 1993 | 2003 | ראש מינהל שירות כיבוי האש הממלכתי |


| ולנטין נליובוב | 2019 |  | ראש המינהל הראשי לכיבוי אש |
גלריה

כבאים רוסיים במדים בתקופת האימפריה הרוסית
כבאים רוסיים במוסקבה, 1903.
כבאית רוסית בעיר קוריאז'מה שבמחוז ארכנגלסק, 2010
כבאים סובייטיים בשנות מלחמת העולם השנייה.
ראו גם

מינהל הכבאות של ארצות הברית
כבאות והצלה לישראל
הערות שוליים

↑  В МЧС создали главное управление пожарной охраны
↑  Главное управление пожарной охраны
| רוסיה מוסדות ממשלתיים ברוסיה |
| --- | --- | --- |
| כלכלה | האוצר הפדרלי • שירות המיסים הפדרלי • שירות המכס הפדרלי • בנק רוסיה • קרן הייצוב • קרן הרווחה הלאומית • מערכת האיכות • השירות הפדרלי למלחמה במונופולים • הקרן לביטוח סוציאלי ופנסיוני • המכון הפדרלי לקניין תעשייתי • השירות הפדרלי לקניין רוחני • השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית • השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה • השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן • הסוכנות הפדרלית לרזרבות מדינה • הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה • סוכנות התיירות הפדרלית (בעבר) • השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים (בעבר) • הסוכנות הפדרלית להסדרה טכנית ומדידה • הוועדה הפדרלית לניירות ערך (בעבר) |  |
| תחבורה | סוכנות הכבישים הפדרלית • השירות לביטחון התעופה • השירות הפדרלי לפיקוח על התחבורה • הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית • הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות (שירות החילוץ הימי) • הסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות |  |
| אנרגיה, מים וסביבה | השירות הפדרלי להידרומטאורולוגיה ופיקוח על הסביבה • השירות הפדרלי לפיקוח בתחום השימוש בטבע • הסוכנות הפדרלית למשאבי מים • הסוכנות הפדרלית לשימוש הטבע • השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי • סוכנות האנרגיה הרוסית • סוכנות היערות הפדרלית • סוכנות האנרגיה הפדרלית (בעבר) |  |
| תקשורת וטכנולוגיה, בינוי ושיכון | רוסקומנדזור • השירות הפדרלי לשידורי רדיו וטלוויזיה (בעבר) • החברה הממלכתית לרדיו וטלוויזיה • דואר רוסיה • דואר קרים • שירות השילוח הממלכתי • המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת • סוכנות הארכיונים הפדרלית • ארכיון המדינה • הסוכנות הפדרלית לדפוס ותקשורת המונים (בעבר) • סוכנות התקשורת הפדרלית (בעבר) • פיקוח השיכון הממלכתי • הסוכנות הפדרלית לטכנולוגיות מידע (בעבר) • הסוכנות הפדרלית לבינוי ושיכון (בעבר) • הקרן לביטוח סוציאלי (בעבר) • |  |
| חברה ותרבות | שירות ההגירה הפדרלי (בעבר) • השירות הפדרלי לשליטה באלכוהול • השירות הפדרלי לשליטה בסמים (בעבר) •  לשכת החשבון • הסוכנות הפדרלית לענייני לאום • הקרן הממלכתית לסרטי קולנוע • קרן הקולנוע הרוסי • רוסקינו • קרן הפנסיה (בעבר) |  |
| בריאות | השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הבריאות • השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי • הקרן הפדרלית לביטוח בריאות חובה • הסוכנות הביו-רפואית הפדרלית |  |
| משפטים ואכיפת חוק | שירות הביטחון הפדרלי • שירות ההוצאה לפועל הפדרלי • שירות בתי הסוהר הפדרלי • השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי • ועדת החקירות הפדרלית • השירות הפדרלי של המשמר הלאומי • שירות האבטחה הפדרלי • שירות משמר הגבול • משמר החופים • הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים |  |
| חינוך ושיתוף פעולה בינלאומי | השירות הפדרלי לפיקוח על חינוך ומדע • הסוכנות הפדרלית לענייני נוער • הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בינלאומי |  |
| ענייני פנים | משטרת המס הרוסית (בעבר) • חקירות פנים • המינהל הראשי לענייני הגירה • איתור מבצעי • פיקוח כלי הרכב הממלכתי • המינהל הראשי לחקירות פליליות • המינהל הראשי למלחמה בקיצוניות |  |
| חירום, הגנה וצבא | הוועדה לתעשייה צבאית • המינהל הראשי של המשטרה הצבאית • השירות הפדרלי לשיתוף פעולה צבאי-טכני • השירות הפדרלי לבקרה טכנית וייצוא • השירות להגנת היערות • שירות הכיבוי הממלכתי • השירות לביטחון הטיסות • השירות הפדרלי לחוזי הגנה (בעבר)    ראו גם: משרדי הממשל של הפדרציה הרוסית |  |
שחקן משנה

וולטר ברנן, זכה בשלושה פרסי אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
שחקן משנה הוא שחקן שתפקידו במחזה או בסרט משמעותי פחות מזה של השחקן הראשי, אך משמעותי יותר מתפקידי ביטים. מתוך הכרה לחשיבות העבודה מסוג זה, תעשיות התיאטרון והקולנוע מעניקות פרסים נפרדים לשחקני המשנה הטובים ביותר.
תפקידיו של שחקן המשנה נעים בין תפקידי דמויות מינורית, ועד לדמויות עיקריות, ולעיתים קרובות הן דמויות מרכזיות בעלי חשיבות חיונית להתפתחות העלילה, כגון: חברו הטוב ביותר [של גיבור הסרט], מושא האהבה [של גיבור הסרט], הסיידקיק (למשל: דמותו של רובין בסדרת "באטמן"), או האנטגוניסט (למשל: הנבל). הם לפעמים, אך לא בהכרח, תפקידי אופי. בזמנים קדומים יותר, תפקידים אלו היו, לעיתים קרובות, סטריאוטיפים אתניים. בדרך כלל, שחקן המשנה לא אמור להאפיל על השחקן הראשי. הכינוי "שחקן משנה" בדרך כלל מתייחס להופעה ספציפית של שחקן; כלומר, אדם עשוי להיות שחקן משנה בסרט אחד, אך שחקן ראשי בסרט אחר.
בטלוויזיה, שחקנים עם תפקידי משנה הכוללים דיאלוג (כלומר, אינם ניצבים) מועסקים בדרך כלל על בסיס יומי, ללא חוזים ארוכי טווח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph518308
ריימונדוס מפניאפורט

| --- | --- |

ציור מ-1667
 לידה:  1175? Santa Margarida i els Monjos, רוזנות ברצלונה, כתר אראגון 
 פטירה:  6 בינואר 1275  (בגיל 100 בערך) ברצלונה, רוזנות ברצלונה, כתר אראגון 
 חג:  7 בינואר 
 
רַיימוּנְדוּס מִפֶּנִיאפוֹרְט (בקטלאנית: Sant Ramon de Penyafort; סביבות 1175? –  6 בינואר 1275) היה נזיר דומיניקני קטלאני במאה ה-13, שחיבר את הדקרטלים של גרגוריוס התשיעי (אנ'), אוסף של חוקים קאנוניים (אנ') שנותרו חלק מרכזי בחוקי הכנסייה הקתולית עד שהקוד הקאנוני מ-1917 (אנ') החליף אותם. הוא זוכה לכבוד כקדוש נוצרי בכנסייה הקתולית והוא הקדוש המגן של עורכי דין על פי הקאנון.
קורות חיים

ריימונדוס מפניאפורט נולד בווילאפרנקה דל פנדס (אנ'), עיירה קטנה ליד ברצלונה בנסיכות קטלוניה, סביב שנת 1275. הוא היה צאצא ממשפחת אצולה בעלת קשרים לבית המלוכה של אראגון והתחנך בברצלונה ובאוניברסיטת בולוניה, שם קיבל דוקטורט הן משפט האזרחי והן במשפט הקאנוני. מ-1195 עד 1210 לימד משפט קאנוני. בשנת 1210, הוא עבר לבולוניה, שם שהה עד 1222, כולל שלוש שנים בראש הקתדרה למשפט הקאנוני באוניברסיטה. הוא למד להכיר שם את המסדר הדומיניקני שזה עתה הוקם. ריימונדוס נמשך למסדר הדומיניקני על ידי הטפתו של רג'ינלד המבורך, ראש הדומיניקנים מבולוניה, והצטרף למסדר בגיל 47, במנזר הדומיניקני של ברצלונה, אליו חזר מאיטליה ב-1222.
קורות חיים > מרסדריאנים

ריימונדוס היה גורם מרכזי בהקמת מסדר המרסדריאנים (אנ'). כאשר פנה אליו פדרו נולאסקו (אנ'), ריימונדוס עודד וסייע לו בקבלת הסכמתו של חיימה הראשון, מלך אראגון, להקמת המסדר.
הצורך ללמוד שפות שמיות אושר על ידי המועצה הכללית של המסדר הדומיניקני בפריז בשנת 1236. ריימונדוס הקים את בית הספר הראשון של "Studia Linguarum" (בלטינית: "לימודי שפה") בתוניס, שם זה היה ידוע בשם Studium arabicum. מטרת בתי הספר הייתה לעזור לדומיניקנים לשחרר שבויים נוצרים בארצות האסלאם.
קורות חיים > Summa de casibus poenitentiae

ריימונדוס כתב עבור כמרים מוודים ספר מקרים, Summa de casibus poenitentiae ("סיכום מקרי חרטה"). הספר הוא יותר מאשר רשימה של חטאים והצעות חרטה - הוא דן בדוקטרינות וחוקים רלוונטיים של הכנסייה הנוגעים לבעיה או למקרה שהובא לידיעת המוודה, ונחשב באופן נרחב ליצירה סמכותית בנושא.
ב-1229 ריימונדוס מונה לתאולוג ופוסק בנושא כפרה על חטאים של הקרדינל הארכיבישוף של סבינה, ז'אן אלגרן מאבוויל (אנ'), והוא זומן לרומא ב-1230 על ידי האפיפיור גרגוריוס התשיעי, שמינה אותו כומר ופוסק גדול בנושא כפרה על חטאים.
קורות חיים > הדקרטלים הגרגוריאניים

בהכירו את המוניטין של ריימונדוס במדעי המשפט, ביקש ממנו גרגוריוס התשיעי לעזור בארגון מחדש ובקודיפיקציה של החוקים הקאנוניים (אנ'). חוקים קאנוניים, שנמצאו בעבר מפוזרים בפרסומים רבים, היו אמורים להיות מאורגנים במקבץ אחד של מסמכים.
מכתבי צו האפיפיור שינו את החוק במהלך 100 השנים הקודמות מאז פרסום Decretum Gratiani (אנ') של גרטיאנוס. בהיותו מרוצה מעבודתו של ריימונדוס, הכריז האפיפיור על הפרסום החדש בבולה אפיפיורית שהופנתה למורים ולסטודנטים של אוניברסיטאות פריז ובולוניה בספטמבר 1234, וציווה כי עבודתו של ריימונדוס בלבד צריכה להיחשב סמכותית, ויש להשתמש בה לבדה בבתי הספר. אוסף החוקים הקאנוני שלו, המכונה הדקרטלים של גרגוריוס התשיעי (אנ'), הפך לתקן במשך כמעט 700 שנה. החוק הקאנוני תוקן מחדש ב-1917.
קורות חיים > הנס הידוע ביותר

ריימונדוס מפניאפורט שימש ככומר מוודה של חיימה הראשון, מלך אראגון. בהיותו באי מיורקה כדי ליזום מערכה שתעזור להמיר את דתם של המורים החיים שם, המלך הביא איתו את פילגשו. ריימונדוס הוכיח את המלך וביקש ממנו שוב ושוב להיפטר מפילגשו. המלך סירב לעשות זאת. לבסוף, ריימונדוס אמר למלך שהוא לא יכול להישאר איתו יותר ותכנן לעזוב לברצלונה. אבל המלך אסר על ריימונדוס לעזוב את האי, ואיים בעונש על כל קפטן ספינה שהעז לקחת אותו.
ריימונדוס ובן לווייתו הדומיניקני ירדו לחוף הים, שם הסיר ריימונדוס את ה"קאפה" שלו (הגלימה השחורה הארוכה שלבשו הדומיניקנים על הטוניקה הלבנה ועצם השכמה), ופזר את קצהו האחד על המים תוך שהוא מחבר את הקצה השני למקל ההליכה שלו. לאחר שיצר כך תורן מיניאטורי, הציע ריימונדוס לדומיניקני השני לקפוץ, אך בן לווייתו, שחסר את אמונתו של הקדוש, סירב לעשות זאת. ואז ריימונדוס נפרד ממנו, ועם הצטלבות הוא התרחק מהחוף והפליג משם על גלימתו. עוקף בדרכו את הספינות שאסרו עליו להפליג בהן, הקדוש נראה על ידי עשרות מלחים שצעקו בתדהמה והאיצו בו להמשיך. ריימונדוס הפליג את 160 הקילומטרים לברצלונה תוך שש שעות, שם קהל צופים נדהם היה עד לנחיתתו. מתוך יראת כבוד לנס הזה, המלך חיימה הראשון תיקן את דרכיו.
קורות חיים > שארית חייו

לאחר שהגיע לשנתו ה-60, ריימונדוס פרש לחיי בדידות בברצלונה. אולם תוך השנה הוצע לריימונדוס תפקיד הארכיבישוף של טרגונה, מרכז הכנסייה של נסיכות קטלוניה וכתר אראגון, אך הוא סירב.
ריימונדוס חזר לברצלונה בשנת 1236. לא זמן רב יכול להישאר בבידוד, עם זאת, הוא נבחר לעמוד בראש מסדר הדומיניקנים על ידי המועצה הכללית של המסדר של 1238. הוא מיד יצא ברגל לבקר את כל המנזרים של האחים והנזירות של המסדר. אפילו בעיצומו של מסע זה, הוא הצליח לנסח קובץ חדש של חוקות המסדר, שבהן הוא כלל סעיף התפטרות עבור העומד בראש המסדר. כשהיא אומצה על ידי המועצה הכללית הבאה של 1240, הוא ניצל מיד את האופציה והתפטר תוך שנתיים.
אף על פי שלא היה אינקוויזיטור, הוא שימש יועץ למלך חיימה הראשון שהתייעץ עמו לעיתים קרובות בנוגע לשאלות משפטיות הנוגעות לשיטות האינקוויזיציה בתחומי הממלכה. "...הרגשת הצדק והיושר העמוקה של עורך הדין, בשילוב עם תחושת החמלה של הדומיניקני הראוי, אפשרו לו להתרחק מההגזמות שנמצאו במקומות אחרים בשנות התהוות של האינקוויזיציות עד כדי כפירה". ריימונדוס אישר ביקורי התייחדות עבור כלואים כדי שבת הזוג לא תחשף לסיכון של ניאוף אפשרי.
קורות חיים > ניצורם של יהודים ומוסלמים

לאחר שהשתחרר שוב מתפקידו, הוא פעל במרץ רענן בשירות הפצת הדת הנוצרית, במיוחד פעל להמרת דתם של המורים. לשם כך הוא עודד את תומאס אקווינס לכתוב את יצירתו "מכלול נגד הגויים". הוא הנהיג את הוראת הערבית והעברית בכמה בתי נזירים. הוא גם ייסד מנזרים במורסיה (אז עדיין נשלטה על ידי ערבים) ובתוניס. בנוסף הוא הלך לעזור בהקמת הכנסייה באי מיורקה שנכבש זמן קצר לפני כן.
ויכוח ברצלונה

ריימונדוס היה עוין ליהודי ספרד. ב-1228 היה הכוח המניע מאחורי החקיקה האנטי-יהודית של חיימה הראשון וב-1232 הכניס את האינקוויזיציה לטרגונה.
ריימונדוס הפעיל השפעה רבה על המלך חיימה והצליח לשכנעו להורות על דיון ציבורי, בנושא יהדות ונצרות, בין הרמב"ן, רב מז'ירונה, לבין פבלו כריסטיאני, יהודי מומר ממונפלייה שהיה חבר במסדר הדומיניקנים. בוויכוח הזה, שהתקיים בארמון המלוכה ובמקומות אחרים בברצלונה בין ה-20 ל-31 ביולי 1263, בנוכחות המלך ורבים מאנשי הדת הבכירים, לקח ריימונדוס חלק חשוב. הוא עמד בראש התאולוגים הנוכחים, ובהסכמה עם המלך העניק לרב חופש ביטוי מושלם. בשבת שלאחר סיום הוויכוח, ביקר המלך, יחד עם נזירים מטיפים רבים ואנשי דת אחרים, בבית הכנסת.
ריימונדוס מת בגיל 100 בברצלונה בשנת 1275 וזכה לקאנוניזציה על ידי האפיפיור קלמנס השמיני בשנת 1601. הוא נקבר בקתדרלת אולליה הקדושה בברצלונה.
יום חגו

יום חגו ריימונדוס הקדוש מפניאפורט נקבע בתחילה בלוח השנה הרומי הכללי (אנ') בשנת 1671 ל-23 בינואר. ב-1969 הועבר יום חגו ל-7 בינואר, היום למחרת מותו. הוא הקדוש המגן של עורכי דין על פי הקאנון בפרט, וגם של עורכי דין בכלל.
הנצחה

בניין סנט ריימונד פניפורט באוניברסיטת סנטו תומאס (אנ') במנילה שבו פועלים המכללה למסחר ומנהל עסקים והפקולטה לאמנויות וספרות, קרוי לכבודו.
ביאורים

↑  אוסף החוקים הקאנוניים שנערך ונכתב במאה ה-12 כספר לימוד משפטי על ידי המשפטן המכונה גרטיאנוס.
הערות שוליים

1 2 3  O'Kane, Michael. "St. Raymond of Peñafort." The Catholic Encyclopedia. Vol. 12. New York: Robert Appleton Company, 1911. 30 Jan. 2014
↑  Lindberg, David C. (1978). Science in the Middle Ages. University of Chicago Press. p. 77. ISBN 9780226482330.
↑  McAbe, Ina Baghdiantz (2008). Orientalism in Early Modern France. Oxford: Berg Publishing. p. 29. ISBN 978-1-84520-374-0.
↑  Ghezzi, Bert. "Saint Raymond of Penyafort", Voices of the Saints, Loyola Press
↑  Smith, Damian J., Crusade, Heresy and Inquisition in the Lands of the Crown of Aragon, Brill, 2010 ISBN 9789004182899
↑  הערך רַימוּנְדוּס מִפֶּנִיפוֹרְט באנציקלופדיה העברית, כרך ל"א, טור 40
↑  Calendarium Romanum (1969)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299654305171  PLWABN: 9810569778105606  BIBSYS: 1035315  BNE: XX828289  BnF: cb122361782 (data)  CANTIC: a10143385  CiNii: DA11374589  GND: 118787756  ICCU: BVEV026259  ISNI: 0000 0001 1821 7388  LCCN: n81074464  NKC: jo2002105967  NLA: 35721762  NTA: 110713850  RERO: 02-A008869144  SELIBR: 325789  SNAC: w6n88fx0  SUDOC: 076548139  Trove: 1058042  VcBA: 495/26763  VIAF: 8282151778238118130004   WorldCat (עם VIAF): 8282151778238118130004 
הדקרטלים עם גלוסה
קברו של ריימונדוס בקתדרלת ברצלונה
בניין סנט ריימונד פניפורט
נשים בירוק

| --- | --- |

 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  אפרת
 יושב ראש:  נדיה מטר ויהודית קצובר
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים)
 womeningreen.org.il
 
שמורת עוז וגאו"ן
תנועת נשים בירוק ("נשים למען עתיד ישראל") היא תנועת ימין, אשר הוקמה על ידי מיכאל ורות מטר בשנת 1993, בעקבות הסכמי אוסלו. המוטו של התנועה הוא: "אהבה, מסירות ונאמנות לארץ ישראל". לתנועה סניפים בישראל, בארצות הברית ובקנדה. מנהיגות התנועה הן רות מטר, נדיה מטר ויהודית קצובר. התנועה נקראה "נשים בירוק", בשל הקמפיין של חבריה בשנות התשעים נגד החזרה לקו הירוק במסגרתו חבשו כובעים ירוקים.
פעילות

פעילויות התנועה כללו הפגנות מחאה נגד הסכמי אוסלו, החתמה על עצומה נגד הקמת מדינה פלסטינית והפצת סטיקרים וחומר הסברה לציבור. במהלך "מבצע חומת מגן" ולאחריו, התנדבו פעילות הארגון לעודד את חיילי צה"ל מול פעילות ארגון מחסום ווטש.
משנת 2013 מוציאה התנועה כתב העת ריבונות, העוסק בסוגיית הריבונות הישראלית בשטחי יהודה ושומרון. "ריבונות" מודפס במקביל בעברית, באנגלית, בצרפתית וברוסית.
לאחר חטיפת שלושת הנערים, הובילה התנועה את הקמת שמורת עוז וגאו"ן.
הישגים

ב-1995 נאבקה התנועה בהצלחה בכוונת ממשלת רבין להעביר את השליטה "גבעת הדגן" שבאפרת מידי ישראל לידי הרשות הפלסטינית. בשנת 2009 קיבלה מטר תעודת הוקרה מראש מועצת אפרת על מאבקה זה.
ב-2009 בעקבות פעילות התנועה, נפתח ליהודים כביש 398 (כביש עוקף זעתרה) מהר חומה לגוש עציון מזרח, שהיה סגור ליהודים עד אז.
ב-2010 בעקבות פעילות התנועה, חזר צה"ל לאייש את בסיס שדמה שהיה נטוש, ובכך נמנעה השתלטות פלסטינית על השטח.
הערות שוליים

1 2  'נשים בירוק' מציגות: תוכנית פעולה ליום הבוחר
↑  "לא עוצרות בירוק", בשבע
↑  חנן גרינברג, עימות בשטחים: "נשים בירוק" נגד נשות מחסום WATCH, באתר ynet, 5 במאי 2004
הרמטכ"ל: "ווטש" ? כן, "נשים בירוק" ? לא, באתר ערוץ 7
↑  "ריבונות" - כתב עת מדיני
↑  New! Sovereignty Journal
↑  Tami Amanda Jacoby, Women in zones of conflict: power and resistance in Israël, McGill-Queen's Press - MQUP, 2005, page 99
↑  חגיגות העשור לגבעת הדגן, אפרעיתון, 17 ביולי 2009, עמוד 11
↑  בשבע, 20.1.2011 עמ' 33, רבקי גולדפינגר
↑  בשבע, 20.1.2011 עמ' 33, רבקי גולדפינגר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305783505171
ניקולס בקטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 2005 (בן 19) פונטנה, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  ניקולס ג'וזף בקטל  Nicolas Joseph Bechtel
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולס ג'וזף בקטל (באנגלית: Nicolas Joseph Bechtel; נולד ב-15 בפברואר 2005) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של ספנסר קסדין באופרת הסבון "ג'נרל הוספיטל" (אנ') של ABC ובקומדיית המצבים "הארלי באמצע" של ערוץ דיסני.
ביוגרפיה

בקטל הוא בנם של ניק וג'ולי בקטל. הוא נולד ב-15 בפברואר 2005 בעיר פונטנה שבקליפורניה. יש לו אחות גדולה, ניקול. שמו האמצעי, ג'וזף, ניתן לו על שם סבו מצד אמו, שבקטל קרוב מאוד אליו.
קריירה

בשנת 2012 בקטל הופיע לראשונה בטלוויזיה, בפרק של אופרת הסבון "ימי חיינו" של רשת NBC, בתפקיד ג'וש.
במאי 2013 בקטל הופיע לראשונה באופרת הסבון "ג'נרל הוספיטל" (אנ'), בתפקיד ספנסר.
ב-2014 הודיע בקטל כי הוא לוהק לסדרת הדרמה הקומית "רד בנד סוסייטי" בבימויו של סטיבן ספילברג ובהפקה של רשת פוקס. בסדרה, הוא יגלם את גרסתו הצעירה של הדמות ג'ורדי (בגילומו של נולן סוטיליו (אנ') במקור). בקטל הופיע בשלושה פרקים בסדרה.
בשנת 2015, בקטל לוהק לפיילוט של דיסני לסדרה "הארלי באמצע". הסדרה עלתה לראשונה במרץ 2016. בשנת 2016, בקטל גילם את דמותו של השחקן רוב קרדשיאן בדרמת הפשע של רשת FX, "אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון: סיפור פשע אמריקאי". בשנת 2018 נודע כי הסדרה "הארלי באמצע" בוטלה לאחר שלוש עונות.
בשנת 2019, בקטל לוהק, יחד עם חברו ניית'ן פרסונס מ"ג'נרל הוספיטל", לסרט הביוגרפי של ג'רמי קאמפ, "להאמין בך" (אנ'), אשר יצא לאקרנים במרץ 2020.
ב-20 בינואר 2020, בקטל הופיע בפרק אחד של "ג'נרל הוספיטל" בדמותו של ספנסר. לאחר מכן התברר כי זו הייתה הופעתו האחרונה של בקטל בתפקיד, שכן הדמות נבנתה מחדש בשנת 2021.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Underdog Kids | שון |  |
| 2020 | להאמין בך (אנ') | ג'ראד |  |