stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרדריקה הרצל
ביוגרפיה > בבית הוריה

פרדריקה (פנינה) הרצל נולדה בווינה בשנת 1933 למקס ופרנצי הרצל. אביה היה יליד שנת 1898, ואמה ילידת שנת 1906. אביה, שניהל בית מסחר משפחתי בווינה, היה בנו של ברטולד הרצל, בן דודו של בנימין זאב הרצל, חוזה המדינה ומייסד התנועה הציונית. במרץ 1938, בהיותה בת חמש שנים, פלשו הנאצים לאוסטריה. כשנכנסו הנאצים לווינה הם אסרו את מקס הרצל על שנשא את השם הרצל ועל היותו יהודי עשיר. גם פרנצי הרצל נאסרה. פרנצי שוחררה לאחר שלושה חודשים ומקס נשאר כלוא תשעה חודשים. במצב דברים זה, ומתוך דאגה לשלומה של הילדה תחת שלטון נאצי, העבירו אותה הוריה לבית דודתה, אחות אמה, סטלה ברך ובעלה וילהלם, שגרו בעיר קרלסבד בצ'כוסלובקיה והיו חשוכי ילדים.
ביוגרפיה > עם דודתה ודודה

כחצי שנה לאחר מכן, לאחר סיפוח חבל הסודטים לגרמניה בספטמבר 1938, עברו הדוד והדודה עם הילדה לפראג, שהייתה אז עדיין בירת צ'כוסלובקיה העצמאית. במצב שנוצר החליטו משפחת הרצל ומשפחת ברך לעלות לארץ ישראל, אולם ממשפחת הרצל נבצר מלהגר מאוסטריה. סטלה ברך הודיעה בפברואר 1939 לאחותה שבווינה כי היא ובעלה עולים ארצה, אולם אין ביכולתם להעלות את הילדה, אלא אם יאמצו אותה כבתם והיא תישא את שם משפחתם. היא טענה כי האימוץ הוא פיקטיבי ובא רק כדי להעלות את הילדה לארץ ישראל. ההורים נתנו את הסכמתם לאימוץ. שניהם באו לבית המשפט בווינה וחתמו על כתב ויתור על בתם. הם עשו זאת בלב כבד ביודעם כי זו הדרך היחידה להציל את בתם מהנאצים. מיד לאחר מכן חתמו בני הזוג ברך בפראג על מסמכי האימוץ והם עם הילדה עמם עלו לארץ ישראל ב-4 באפריל 1939.
ביוגרפיה > גורל הוריה במלחמה ולאחריה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברחו מקס ופרנצי הרצל מווינה. הם נדדו דרך הרי יוגוסלביה כשמטרתם להגיע לאיטליה. בגבול הם נאסרו ונשלחו למחנה הסגר. בספטמבר 1943, לאחר שביתת הנשק עם איטליה, הם ברחו והגיעו לשטח בעלות הברית. אז חידשו את קשר המכתבים עם בני הזוג ברך, שאלו אותם על שלומה של פרדריקה וביקשו את עזרתם לעלייתם לארץ ישראל. בני הזוג ברך בישרו להם כי שלומה של פרדריקה טוב ושלחו להם את תמונתה. חליפת המכתבים נמשכה ובה ניסו בני הזוג ברך באמתלות שונות להשפיע עליהם שלא יעלו. מקס ופרנצי שמו גם לב כי פרדריקה אינה כותבת להם במו ידיה. הדברים עוררו את חשדם שהכל נעשה כדי לשלול מהם את בתם.
פרנצי הרצל חשה שמשהו איננו כשורה וביקשה במכתב אל אחיה המתגורר בתל אביב כי יברר את האמת. אחיה לא הסתיר ממנה את האמת וכתב לה כי אחותם, סטלה ברך, רואה את הילדה כבתה. מקס כתב מכתב לסטלה בו הודיע לה כי הוא ואשתו יגיעו בקרוב לארץ ויבואו להתגורר עם סטלה ובעלה, כדי שהילדה תתרגל מחדש להוריה. תשובתה של סטלה הייתה נחרצת, הילדה היא בתה על פי מסמכי אימוץ חוקיים שנחתמו כדין. מקס ופרנצי נסעו לפראג במאי 1947 והגישו לבית המשפט תביעה לביטול האימוץ. השופטים נענו לעתירה ופסקו כי לאימוץ אין תוקף חוקי כיוון שנעשה בחטף ומטרתו הייתה להציל את הילדה. בית המשפט ציווה להשיב את הילדה להוריה. ההורים פנו גם לבית משפט באוסטריה וקיבלו בו החלטה דומה, אך להחלטות אלה לא היה תוקף בארץ ישראל.
ביוגרפיה > המשפט

בחודש ינואר 1948 הגיעו מקס ופרנצי הרצל לארץ ישראל. עם הגיעם לארץ פנו לסטלה ובעלה וביקשו לראות את הילדה, אך נענו בסירוב. אז פנו לעורך הדין ד"ר משה זילברג, לימים שופט בית המשפט העליון של מדינת ישראל. ד"ר זילברג הגיש בשמם תביעה נגד בני הזוג ברך לביטול האימוץ. בשלב ראשון ביקש כי יינתן צו זמני המאפשר להורים להתראות עם בתם פעמיים בשבוע בדירת האחות. השופט נעתר והוציא צו כמבוקש.
להורים נכון היה במפגש מפח נפש, פרדריקה הייתה אדישה כלפיהם, ואת פרנצי הציגה בפני חברותיה כדודתה. ההורים לא היו יכולים לעמוד בכך והפסיקו את הביקורים. ב-1949, לאחר שנכשלו ניסיונות אחדים של השופט להביא את הצדדים להסדר מוסכם, פסק בית המשפט כי את החגים תבלה פרדריקה בבית הוריה, אך פגישות אלה לא שברו את חומת הניכור מצד הבת וגרמו רק צער להורים. בשנת 1951, כשמלאו לפרדריקה שמונה עשרה שנים, שלחה להוריה מכתב בו הודיעה להם כי ברצונה להסדיר את יחסיה עמם והציעה להיפגש אתם לארוחת צהרים בביתם ביפו. בפגישה שררה לרגע אחווה משפחתית, אך שוב לא ראתה פרדריקה את הוריה עד ליום בו הודיעו לה כי אביה גוסס. מקס הרצל נפטר ב-1 בדצמבר 1951 מבלי שזכה לאחות את הקרע עם בתו.
פרדריקה נישאה לאיש בשנת 1958. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1960 התגרשה. בילקוט הפרסומים הרשמי שבו מתפרסמות הודעות מנהליות שונות של מוסדות המדינה, בפרסום מס' 1033 מיום 9 בספטמבר 1963, במסגרת ההודעות על שינוי שם, נתפרסם בעמוד 1843 כי "פרדריקה (פנינה) אשר" החליפה את שמה ל"פרדריקה ברך הרצל". מכאן עולה כי לאחר סיום הנישואין בחרה לחזור לשם משפחה שיכלול את שם משפחת הוריה ואת שם המשפחה המאמצת.
ביוגרפיה > חזרתה לווינה

פרדריקה שבה לווינה בנובמבר 1964, ועבדה כלבורנטית. היא ביקרה בארץ פעם אחת בעקבות מותה של סטלה ברך בשנת 1979. בביקורה זה ניסתה להתאבד ואושפזה בבית חולים בתל השומר. לאחר מכן שבה לווינה. בקהילה היהודית הכירו את שמה. כשהתבקשו לבדוק מה עלה בגורלה מאז, התברר כי מתה בשנת 2009. על קברה אין מצבה אלא שלט בלבד עליו נכתב בגרמנית:
"ההרצלים"

בשנת 2015 שודרה בערוץ הראשון סדרה בת 4 פרקים שנקראה "ההרצלים". הסדרה, בבימויה של יעל קיפר מספרת על הטרגדיה של משפחת הרצל. גורל בני המשפחה הגרעינית של הרצל היה טרגי. אשתו יוליה מתה בשנת 1907, שלוש שנים אחרי מות בעלה, בתום אשפוזים במוסד לפגועי נפש. בנו האנס, שהמיר את דתו, התאבד בירייה בשנת 1930, מיד אחרי מות אחותו פאולינה, שאושפזה אף היא בגיל צעיר. בתו טרודה, שלקתה אף היא בנפשה, נספתה בטרזיינשטט בשנת 1943. בנה, סטפן תיאודור ניומן, נכדו היחיד של הרצל, התאבד בשנת 1946, אחרי שנודע לו על מות הוריו בשואה. הסדרה מספרת על גורלם של קרוביו הרחוקים יותר של הרצל. על פי התחקיר של יוצרי הסדרה נתגלה כי בני משפחה של הרצל מדרגות קרבה שונות חיים כיום במקומות רבים בארץ. אחדים אותרו בווינה, בסרביה, בקרואטיה ובבלגיה.
אחד מפרקי הסדרה מספר על גורלה של פרדריקה הרצל. קרוב משפחה סיפר בתוכנית כי אביה של פרדריקה, מקס הרצל, היה שבור מהנתק עם בתו ומותו בשנת 1952 נגרם על ידי התאבדות. כן סופר על ניסיון ההתאבדות שלה. בתחקיר שנערך עבור הסדרה, אותו ביצעה הדס כהן, סופר על שובה לווינה, כאמור לעיל, ועל גילוי מקום קבורתה.
ספוטיפיי

| --- | --- |


 מפתח:  Spotify Technology S.A
 מחזור חיים:  7 באוקטובר 2008 – הווה (16 שנים)
 גרסה אחרונה:  8.8.16.615 (13 במרץ 2023) 
 מערכת הפעלה:  Linux, Microsoft Windows, macOS, Xbox One, PlayStation 4, iOS, Android
 נכתבה בשפות:  C++, פייתון 
 www.spotify.com
 
הסמליל הראשון של Spotify, מ-2008 עד 2013
ספוטיפיי (באנגלית: Spotify) הוא שירות הזרמת מוזיקה דיגיטלי המאפשר הזרמה של שירים והסכתים. זהו שירות פְרִימְיוּם, כלומר ניתן לקבל את השירות בחינם עם תכונות בסיסיות, פרסומות והגבלות, אך תכונות נוספות כגון איכות האזנה גבוהה, או הורדה של התכנים, ניתנות למנויים בתשלום.
השירות הוקם בידי דניאל אק ומרטין לורנצון והושק באוקטובר 2008. בעשור השני של המאה ה-21, הוא מפותח על ידי חברת "Spotify Technology S.A" השוודית.
מודל עסקי

ספוטיפיי מספק תוכן המוגן בניהול זכויות דיגיטלי ומגיע מחברות תקליטים וחברות מדיה. ספוטיפיי זמין ברוב אירופה, אמריקה, אוסטרליה, ניו זילנד ובחלקים מאסיה. השירות זמין לרוב המכשירים המודרניים כולל מחשבי Windows, macOS, Linux וגם סמארטפונים וטאבלטים המריצים iOS ו-Android. ניתן לדפדף ולחפש מוזיקה לפי אמן, אלבום, ז'אנר, רשימת השמעה או חברת תקליטים. משתמשים יכולים ליצור ולערוך רשימות השמעה עם משתמשים אחרים ולשתף אותם במדיה חברתית. נכון למרץ 2022, מאפשר ספוטיפיי גישה לכ־80 מיליון קובצי שמע, ויש לשירות למעלה מ־180 מיליון מנויי פרימיום.
ספוטיפיי פועל תחת המודל העסקי Freemium ובו שירותים בסיסיים ניתנים בחינם בעוד שתכונות נוספות מוצעות עם מינוי בתשלום. הכנסותיה של ספוטיפיי מגיעות ממכירת מינויי פרימיום חודשִיים ושנתִיים למשתמשים ועל ידי מכירת שטח לפרסומות. ספוטיפיי מקבלת תכנים מחברות תקליטים ומאמנים עצמיים ומשלמת תמלוגים לבעלי זכויות היוצרים על היצירות. 70% מההכנסות של ספוטיפיי הולכות לתמלוגים. לספוטיפיי אין מחיר קבוע של תמלוגים שהיא משלמת לבעלי זכויות היוצרים. ספוטיפיי משלמת תמלוגים לפי המדינה של המאזין ועוד פרמטרים נוספים. ספוטיפיי משלמת בממוצע 0.6–0.84 סנט עבור כל השמעה.
כיוון שמנויי הפרימיום מהווים את מקור ההכנסה העיקרי של ספוטיפיי, מעודד השירות את המשתמשים לשלם עבור המוזיקה. המינוי בתשלום מסיר את הפרסומות וההגבלות ומגביר את קצב הזרמת הנתונים עד ל-320 קילוביט לשנייה. על אף הניסיון לקיים מודל עסקי מצליח, ספוטייפי כבר שנים סופגת הפסדים של מיליוני דולרים מדי רבעון ונחשבת לחברה עם הפסדים גבוהים.
מודל עסקי > סוגי מינויים

| סוג | מספר מאזינים מקביל | פרסומות | האזנה במובייל | קצב הזרמת נתונים | השמעה לא מקוונת | Spotify Connect |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מינוי חינם | 1 | יש | מוגבלת למצב ערבוב בלבד | 160 קילו סיביות לשנייה בפורמט Vorbis או 128 קסל"ש בפורמט AAC עבור גרסת הדפדפן | אין | מוגבל |
| מינוי פרימיום | 1 | אין | בלתי מוגבלת | עד ל-320 קסל"ש בפורמט Vorbis או 256 קסל"ש בפורמט AAC עבור גרסת הדפדפן | יש | יש |
| מינוי זוגי | 2 | אין | בלתי מוגבלת | עד ל-320 קסל"ש בפורמט Vorbis או 256 קסל"ש בפורמט AAC עבור גרסת הדפדפן | יש | יש |
| מינוי משפחתי | 6 | אין | בלתי מוגבלת | עד ל-320 קסל"ש בפורמט Vorbis או 256 קסל"ש בפורמט AAC עבור גרסת הדפדפן | יש | יש |
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ספוטיפיי פותחה בשנת 2006 על ידי צוות מסטוקהולם, שוודיה.
עשר שנים מאוחר יותר, פעלה החברה בלונדון, אך החזיקה שלוחה של מחקר ופיתוח בסטוקהולם.
המערכת זמינה למערכות ההפעלה: Microsoft Windows, ‏OS X, לינוקס, iOS, אנדרואיד, בלקברי, Windows Mobile,‏ Windows Phone,‏ S60,‏ webOS,‏ Samsung Smart TV,‏ Squeezebox,‏ Sonos,‏ Roku,‏ MeeGo,‏ TiVo, ‏OpenPandora, ו-Telia Digital tv.
על מנת להירשם לספוטיפיי נדרשת כתובת אימייל בלבד, אך לרישום לשירות המלא (פרימיום) נדרש כרטיס אשראי או חשבון PayPal.
בינואר 2016 היו לספוטיפיי כ-100 מיליון משתמשים פעילים, מתוכם 30 מיליון משתמשים בתשלום.[דרוש מקור]
החל מדצמבר 2016 כל שנה מתפרסם Spotify Wrapped.
בפברואר 2018 הודיעה החברה על השקת השירות בישראל וגיוס עובדים לניהול תוכן מקומי. ב-12 במרץ 2018 הושק השירות רשמית. ב-24 באפריל 2019 התווסף לספוטיפיי ממשק מלא גם בעברית.
במאי 2020 חתמה ספוטיפיי על עסקת בלעדיות על הפודקאסט של ג'ו רוגן תמורת כ-100 מיליון דולרים, מה שהפך אותה לאחת העסקאות הגדולות בעולם הפודקאסטים. במהלך מגפת הקורונה הטיף רוגן נגד חיסון לקורונה. ב-26 בינואר 2022, הזמר ניל יאנג, שורד פוליו, הציב לספוטיפיי אולטימטום, לפיו אם לא יסירו או יצנזרו את רוגן, יסיר יאנג את כל גוף היצירה שלו מן השירות. למחרת הסירה ספוטיפיי את שיריו של יאנג מהשירות. בעקבות יאנג הפסיקה גם ג'וני מיטשל את שיתוף הפעולה שלה עם השירות. במקביל הכבידה ספוטיפיי על אפשרות לקוחותיה להתנתק מהשירות. לאור הסערה וצניחת מנייתה, הודיעה ספוטיפיי, לראשונה מאז נוסדה, על מדיניות תוכן ציבורית. במסגרת מדיניות זו תסנן החברה או תסמן תכנים ומשתמשים כגון פודקאסטים שטוענים כי איידס, קורונה, סרטן או מחלות מסכנות חיים חמורות אחרות אינן אמיתיות, תוכן המעודד הדבקה מכוונת במחלות מידבקות ותוכן שטוען שחיסונים פותחו על מנת לגרום למוות.
במאי 2023 דיווחה ספוטיפיי כי הסירה רבבות שירים שהועלו לספוטיפיי על ידי פלטפורמת הבינה המלאכותית "בומי", בעקבות חשד לשימוש כפול בבוטים, גם כמאזינים וגם כיוצרי תוכן, וכך להרוויח כספים מהפלטפורמה בניגוד למדיניות החברה.
נכון ליוני 2023 ספוטיפיי זמינה בלמעלה מ-200 מדינות ברחבי העולם.
השפעה על תעשיית המוזיקה

ספוטיפיי מציעה בממשק שלה אפשרות לחפש מוזיקה המתאימה ל"מצב רוח", ואפשרות זו גרמה להתפתחותה של תעשיית נישה בתחום המוזיקה. בתעשיית הנישה, נרשמים לאפליקציה הרכבים מוזיקליים אד-הוק בעלי שמות המתאימים לחיפוש, דוגמת "מוזיקה מרגיעה" או "מוזיקת המתנה". הרכבים אלו קמים בארגונים של יזמים ששוכרים נגנים או אנשי סאונד לביצוע שירים, מנגינות או צלילים בעלי מאפיינים ספציפיים המתאימים לחיפוש, ובמקרים רבים מעלים את אותו השיר או המנגינה פעם אחר פעם לאפליקציה תחת שמות משתנים, למשל, חיפושים נפוצים בניסוחים שונים או עם שגיאות כתיב נפוצות.
חשבונות בולטים > האמנים הנעקבים ביותר

| מיקום | אמן | עוקבים (במיליונים) | שפה עיקרית | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אד שירן | 112.1 | אנגלית | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 2 | אריאנה גרנדה | 90.5 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 3 | בילי אייליש | 80.7 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 4 | Arijit Singh (אנ') | 77.7 | הינדי | הודו הודו |
| 5 | דרייק | 75.3 | אנגלית | קנדה קנדה |
| 6 | טיילור סוויפט | 74.7 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 7 | ג'סטין ביבר | 72.0 | אנגלית | קנדה קנדה |
| 8 | אמינם | 70.8 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 9 | באד באני | 69.3 | ספרדית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 10 | דה ויקנד | 65.0 | אנגלית | קנדה קנדה |
חשבונות בולטים > האמנים המושמעים ביותר

| מיקום | אמן | השמעות (במיליארדים) | שפה עיקרית | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דרייק | 58.671 | אנגלית | קנדה קנדה |
| 2 | באד באני | 54.459 | ספרדית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 3 | טיילור סוויפט | 47.179 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 4 | דה ויקנד | 43.190 | אנגלית | קנדה קנדה |
| 5 | אד שירן | 42.571 | אנגלית | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 6 | ג'סטין ביבר | 36.372 | אנגלית | קנדה קנדה |
| 7 | אריאנה גרנדה | 36.337 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 8 | אמינם | 35.111 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
| 9 | BTS | 33.414 | קוריאנית | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 10 | פוסט מאלון | 33.023 | אנגלית | ארצות הברית ארצות הברית |
הערות שוליים

↑  "Spotify now has 70 million subscribers". The Verge. נבדק ב-2018-04-29.
↑  About Spotify, ספוטיפיי
↑  "Spotify Explained". Spotify for Artists. נבדק ב-2018-04-29.
↑  חיות כיס, פרק 273: מגרדים אגורות בספוטיפיי - חיות כיס, ‏5 ביולי 2023
↑  עמרי ברק, ‏שירות "ספוטיפיי" בדרך לישראל, באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2018
↑  מייקי לוי ואריק שיינר‏, ספוטיפיי הושק רשמית בישראל: כמה עולה מנוי? כל הפרטים, באתר וואלה, 12 במרץ 2018
↑  Nicole Lyn Pesce, Who is Joe Rogan, the man who just scored a reported $100 million deal with Spotify?, MarketWatch (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, ‏אחרי שהציב אולטימטום בגלל פייק ניוז על הקורונה: ספוטיפיי הסירה את שיריו של ניל יאנג, באתר מעריב אונליין, 27 בינואר 2022
↑   שלי קרן, אפקט ניל יאנג: משתמשים מתלוננים כי אינם מצליחים לבטל את המנוי לספוטיפיי, באתר הארץ, 28 בינואר 2022
↑  רועי האן, ספוטיפיי תסמן תכנים על הקורונה, ג'ו רוגן הבטיח להציג תמונה מאוזנת יותר, באתר ynet, 31 בינואר 2022
↑  ספוטיפיי נגד AI: הסירה עשרות אלפי "שירים" מהפלטפורמה, באתר כלכליסט, 9 במאי 2023
↑  Where is Spotify available?, Spotify (באנגלית)
↑  עומר כביר, להקות הרפאים בספוטיפיי הפכו את האלגוריתם למוסיקה, באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2020
| שירותי מוזיקה דיגיטליים |
| --- | --- | --- |
| שירותים פעילים | Anghami • אפל מיוזיק • בנדקמפ • ביטפורט • בליפ.קום • בומפליי מיוזיק • CD Baby •‏ דיגיטלי אימפורטד • דיטו מיוזיק • דיג'יי-שופ • הופלה • אייסקאסט • iHeartRadio •‏ חנות האייטונס • ג'מנדו • ג'ונו רקורדס • לייב-365 • LiveXLive (Slacker) •‏ מגנטון • מלון • מיקסקלאוד • מוב • מיוזיק גלו • נימביט • NoiseTrade •‏ ONErpm •‏ פנדורה • פפטארי • קובוז • רדיו.קום • רוק-מיי-ראן •‏ רוקסי • ספינלט • ספוטיפיי • סאונדקלאוד •‏ יאנדקס. מוזיקה • טיידל • אמזון מיוזיק • ‏Last.fm • שזאם • דיזר • יוטיוב מיוזיק • eSound |  |
| שירותים לא פעילים | בלאקברי וורלד • גוגל פליי מיוזיק • גרובשרק • קאזה • רדיו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007381867405171  MusicBrainz: 167aef7b-7db9-44ac-a9ad-d694f98aad3f  NKC: xx0260511  VIAF: 968162301478020270009   WorldCat (עם VIAF): 968162301478020270009
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 עיר:  נובוסיבירסק
 מפעיל:  נובוסיבירסקי מטרופוליטן
 מידע על ההקמה
 פתיחת המערכת:  7 בינואר 1986
 מידע על המערכת
 אורך המערכת:  16 ק"מ
 רוחב המסילה:  1,520 מ"מ
 מספר נוסעים ביום:  221,000 (2015)
 מספר נוסעים בשנה:  80.7 מיליון (2015)
 מספר הקווים:  2
 מספר התחנות:  13
 www.nsk-metro.ru
 תרשים המערכת
 
 
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק (ברוסית: Новосибирский метрополитен) היא מערכת הסעת המונים ותיקה הפועלת בנובוסיבירסק וסביבתה ברציפות מאז שנת 1986. זו הרכבת התחתית הרביעית ברוסיה וה-11 במספר שנחנכה בברית המועצות. זו מערכת הרכבת התחתית המזרחית ביותר ברוסיה והרכבת התחתית היחידה בסיביר.
קו הרכבת התחתית הראשון נחנך ב-28 בדצמבר 1985, וב-7 בינואר 1986 הוא נפתח לציבור.
המערכת

מערכת הרכבת התחתית מורכבת משני קווים:
קו לנין - שאורכו 10.5 קילומטר, והוא בעל 8 תחנות.
קו דזרז'ינסקי - שנחנך ב-31 בדצמבר 1987; אורכו 5.5 ק"מ, והוא כולל 5 תחנות.
תחנת כיכר מרקס
תחנת זאיילצובסקאיה
תחנת כיכר לנין
תחנת רציף הנהר
תחנת השדרה האדומה
תחנת סטודנצ'סקאיה
תחנת אוקטובר
תחנת ניבה הזהובה
תחנת גגארין
תחנת כיכר גארין-מיכאילובסקי
תחנת חורש הליבנה
תחנת מרשל פוקרישקין
| # | שם | תחנות סופיות | צבע | נחנכה | פתיחת תחנה אחרונה | מספר תחנות | אורך (בקילומטרים) | משך נסיעה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קו לנין | תחנת כיכר מרקס — זאיילצובסקאיה | אדום | 07.01.1986 | 02.04.1992 | 8 | 10.5 | 15 דקות. |
|  | קו דזרז'ינסקי | תחנת גארין-מיכאילובסקי — תחנת ניבה הזהובה | ירוק | 31.12.1987 | 09.02.2011 | 5 | 5.4 | ~10 דקות. |
| סך הכול: | סך הכול: | סך הכול: | סך הכול: | סך הכול: | סך הכול: | 13 | 15.9 קילומטרים |  |
בעת נסיעה לכיוון אחד מערכת הכריזה מכריזה בקול נשי, בכיוון ההפוך מערכת הכריזה מכריזה בקול גברי.
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק עוברת על פני גשר על מנת לחצות את נהר האוב.
מאז פברואר 2015 עלות נסיעה בודדת 20 רובלים (כ-1.20 ש"ח), אם כי בעת הקמתה, בתקופת ברית המועצות, מחיר נסיעה עלה 5 קופייקות בלבד. לסטודנטים ולתלמידי בית ספר תעריף הנחה: 10 רובל (כ-60 אגורות).
גלריה

גשר הרכבת התחתית של נובוסיבירסק, החוצה את הנהר אוב
תחנת כיכר לנין
הערות שוליים

↑  ‏08.06.2010‏, В метро зазвучали предупреждения о прибытии поездов, אתר НГС.НОВОСТИ (מקור ברוסית)
מחלף בייט

| --- | --- |

 תאריך הקמה:  יולי 2019–אוגוסט 2022
 מיקום:  שכונות רמת בית הכרם ובית וגן בירושלים
 כבישים במחלף:    כביש 16, רחוב שמואל בייט
 קואורדינטות:  31°46′05″N 35°11′23″E﻿ / ﻿31.768136°N 35.189754°E﻿ / 31.768136; 35.189754
  (למפת ירושלים מוגדלת) מחלף בייט(למפת ירושלים רגילה) מחלף בייט
 
מחלף בייט הוא מחלף בירושלים, בסמוך לרמת בית הכרם ולבית החולים שערי צדק. המחלף (כמו גם הרחוב שתחילתו בהר הרצל וסופו בגבעת מרדכי) קרוי על שם שמואל (הנס) בייט, ומחבר את בית הכרם, ציר הרצוג וכביש בגין לכביש 16.
שמואל (הנס) בייט נולד בגרמניה. ב-1935 עלה ארצה והפך לעוזרה האישי של הנרייטה סאלד, המנהלת של עליית הנוער. עם מותה ב-1945 עמד בייט בראש הארגון. במסגרת עבודתו ביקר את הילדים במחנות העקורים באירופה, קלט אותם בארץ, טרח על שילובם בקיבוצים ובמושבים, היה אוזן קשבת לפניותיהם האישיות ודאג לקידומם המקצועי והאישי. ב-26 בדצמבר 1947 חזר מתל אביב לירושלים מנסיעת עבודה ברחבי הארץ. באזור לטרון הותקפה שיירת האוטובוסים בה נסע. בייט שלף אקדח וירה לעבר התוקפים. תוך כדי כך נפגע ונהרג. הוא נטמן בבית הקברות בהר הזיתים.
בניית המחלף נועדה למנוע את הפקקים בכניסה זו לעיר באמצעות עידוד תחבורה ציבורית. התוכניות להקמת המחלף אושרו בינואר 2018 והעבודות החלו ביולי 2019.
במסגרת הבנייה קמו מנהרה באורך של כ־900 מטרים ושני גשרי הולכי רגל (באורך 50 מטרים כל אחד). בנוסף על כך, המחלף מכיל חניון "חנה וסע" וחיבור לקו האדום של הרכבת הקלה. העבודות מתבצעות על ידי החברות שפיר ופיצרוטי.
ביוני 2021 קרס חלק מחניון בבית החולים שערי צדק. לאחר הקריסה נחשד כי החפירות להקמת המחלף הן אלו שגרמו לקריסה.
בסוף אוגוסט 2022 נפתח המחלף עם פתיחת כביש 16.
הערות שוליים

↑  מחלף בייט, באתר תוכנית אב לתחבורה, ‏6 באוגוסט 2018
↑  צפו: כך ייראה מחלף בייט סמוך לשערי צדק, באתר mynetjerusalem, ‏23 באוגוסט 2018
↑  העבודות לסלילת כביש 16 יצאו לדרך: האם הפקקים צפויים להסתיים?, באתר כל העיר ירושלים, ‏11 ביולי 2019
↑  פרויקט מחלף בייט - המשך כביש 16, באתר דן בן עמרם
↑   אסנת ניר, אושרה תוכנית להקמת מחלף שיחבר בין כביש 16 לכניסה לירושלים, באתר TheMarker‏, 6 במאי 2019
↑  צפו: כך נפרצה המנהרה החדשה בכביש 16, בדרך לירושלים, באתר "סרוגים", 25 במרץ 2021
↑   אסנת ניר, עבודות כביש 16: הושלמה כריית מנהרת הר נוף; הפתיחה עשויה להתקרב, באתר TheMarker‏, 26 בינואר 2021
↑  קריסת החניון: במה מתמקדת הבדיקה, והאם יש סיכוי למקרה דומה בת"א?, באתר ynet, 9 ביוני 2021
↑  אחרי הקריסה בשערי צדק: נבדק אם החניון התמוטט בגלל חפירות כביש, באתר ynet, 7 ביוני 2021
↑  חיים גולדיטש, נחנך כביש גישה חדש לירושלים: "בשורה אדירה לעיר", באתר ynet, 31 באוגוסט 2022
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף נחל רבידה | מחלפים בכביש 16 | הבא: מחלף גבעת מרדכי |
מחלף גלעם

| --- | --- |
 תאריך הקמה:  14 במאי 2014
 מיקום:  קריית אתא
 כבישים במחלף:    כביש 79   כביש 781
 קואורדינטות:  32°49′22″N 35°08′00″E﻿ / ﻿32.822663°N 35.133443°E﻿ / 32.822663; 35.133443
 
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מחלף גלעם(למפת הגליל המערבי רגילה) מחלף גלעם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף גלעם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף גלעם
 
מחלף גלעם הוא מחלף הנמצא בעמק זבולון, צפונית-מזרחית לקריית אתא. הוא מחבר בין כביש 79 לכביש 781. במחלף עוברת תנועה רבה מחיפה ומהקריות לכיוון עמק יזרעאל והגליל התחתון.
המחלף משמש ככניסה מזרחית לקריית אתא. חברת נתיבי ישראל פתחה את המחלף אחרי פתיחתו לתנועה של קטע הכביש החדש שבין קריית ביאליק לבין המחלף. מהירות הנסיעה בכביש 79 במחלף היא 90 קמ"ש. במחלף תעבור הרכבת הקלה שתצא מתוך קריית אתא ותפעל בין מפרץ חיפה לבין נצרת.
ב 2025 המועצה הארצית לתכנון ובניה אישרה תוכנית להקמת בית חולים במקום.
הערות שוליים

↑  אורי חודי, המועצה הארצית המליצה לאשר תוכנית להקמת 8 בתי חולים חדשים, באתר ynet, 8 בינואר 2025
נמל בית

ערך זה עוסק בנמל. אם התכוונתם לאלבום של חוה אלברשטיין, ראו .
ערך זה עוסק בנמל. אם התכוונתם לסרט ישראלי, ראו .
נמל בית הוא הנמל בו רשום כלי שיט וממנו קיבל מספר, אותיות או צירוף של שניהם כזיהוי שיוצג על דופן הכלי וכמו כן יקבל קוד זיהוי בינלאומי לזיהוי בקשר ובתקשורת הימית. נמל הבית הוא מקור כלי השיט, שם יעבור בדיקות כשרותו לשיט ושם ייערכו רישומיו בספר רישום. כל כלי שיט מחויב להניף דגל של המדינה בה נמצא נמל הבית שלו. קיים נוהג לשימוש בנמלי בית לצורך הנפת דגל נוחות.
נמל בית כנמל רישום

כלי שיט חייב רישום בנמל בית. אין חובה לבקר בנמל הבית (הדבר נכון במיוחד בדגל נוחות), אך קיימת חובה לציין מאין הכלי מקבל שירותים מנהלתיים. בישראל מקובל כי נמל הבית הוא חיפה ובמקרים אחדים ירשמו נמל אשדוד או נמל אילת כנמלי בית. כלי שיט קטן יכול לקבוע מעגן כנמל בית שלו.
עיר גיבורה

אובליסק העיר הגיבורה שנבנה בסנקט פטרבורג
עיר גיבורה (ברוסית: город-герой) הוא תואר כבוד שהוענק לתריסר ערים מטעם ברית המועצות בתחומיה, עבור הפגנת גבורה יוצאת דופן במהלך "המלחמה הפטריוטית הגדולה", היא מלחמת העולם השנייה. בנוסף ניתן התואר מבצר גיבור למבצר אחד. תארים אלו מקבילים לתואר האישי "גיבור ברית המועצות". התואר ניתן בסך הכל ל-12 ערים בברית המועצות במהלך השנים. כיום, הערים נמצאות ברוסיה (7 ערים), אוקראינה (4 ערים) ובלארוס (עיר אחת).
תולדות התואר

השימש במונח "עיר גיבורה" הופיע לראשונה בעיתון פראבדה ב-1942. השימוש הרשמי הראשון בו היה ב-1 ביוני 1945, כאשר שליט ברית המועצות יוסיף סטלין הוציא את פקודת הפיקוד העליון מס' 20 שלו. בפקודה ציווה לירות מטחי כבוד לכבוד הערים הגיבורות לנינגרד, סטלינגרד, סבסטופול ואודסה.
ב-22 ביוני 1961 - יום השנה העשרים לתחילת המלחמה הפטריוטית הגדולה - הוכרה קייב כעיר גיבורה, ביחד עם הענקת אות לנין לעיר וייסוד מדליית הגנת קייב.
ב-8 במאי 1965 - יום השנה ה-20 לסיום המלחמה - הוכרז התואר רשמית בצו של הפרזידיום של הסובייט העליון של ברית המועצות. באותו מועד הוענק התואר באופן רשמי לחמש הערים הנזכרות לעיל, ובנוסף ניתן גם למוסקבה. אז גם הוכרז מבצר ברסט ליטובסק כמבצר גיבור.
התואר הוענק בהמשך לשש ערים נוספות:
קרץ' ונובורוסיסק - ב-14 בספטמבר 1973
מינסק - ב-26 ביוני 1974
טולה - ב-7 בדצמבר 1976
מורמנסק וסמולנסק - ב-6 במאי 1985
ב-1988 הסתיימה רשמית הענקת התואר.
לערים הגיבורות הוענקו גם אות לנין, מדליית כוכב הזהב ותעודה על מעשה הרואי מאת הפרזידיום של הסובייט העליון. בנוסף הוקם בכל עיר אובליסק זיכרון מיוחד.
תואר "עיר תהילה צבאית" ברוסיה

בשנת 2006 אישר הפרלמנט של רוסיה חוק לייסוד התואר עיר תהילה צבאית, המקביל לתואר העיר הגיבורה הסובייטי. תואר זה הוענק עד כה ל-45 ערים ברוסיה. שום עיר לא קיבלה את שני התארים גם יחד.
תארים דומים במדינות אחרות

מספר מדינות העניקו עיטורי גבורה לערים או טריטוריות שלהן לזכר קורותיהן במלחמת העולם השנייה ובמלחמות אחרות:
יוגוסלביה הקומוניסטית העניקה בעקבות מלחמת העולם השנייה את אות גיבור יוגוסלביה לשמונה ערים בתחומיה - בלגרד, זאגרב, ליובליאנה, נובי סאד, פרילפ, דרבר וטסטינה;
קובה העניקה תואר עיר גיבורה למספר ערים בתחומיה ובראשן סנטיאגו דה קובה, להכרה בגבורתה במהלך מלחמת האזרחים של קובה, מלחמת ארצות הברית–ספרד והמהפכה הקובנית;
איטליה עיטרה מספר ערים במדליית הזהב של גבורה צבאית, בהן נאפולי על ההתקוממות העממית נגד הכוחות הנאצים ששלטו בעיר במלחמת העולם השנייה, ;
האימפריה הבריטית עיטרה את האי מלטה בעיטור צלב ג'ורג' על עמידתו במצור במלחמת העולם השנייה;
ספרד העניקה לעיר סרגוסה את התואר Siempre Heroica (הרואית תמיד) בעקבות הגנת האזרחים על העיר ב-1838, במהלך המלחמה הקרליסטית הראשונה;
אוקראינה העניקה לערים הוסטומל, וולנוואחה, חרסון, חרקיב, מריופול, מיקולאייב וצ'רניהיב את אות גיבור אוקראינה, וכן הקנתה להן את התואר עיר גיבורה, במהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה.