stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנטישק קופקה
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

קופקה שירת כמתנדב במלחמת העולם הראשונה. סנדררס מתאר אותו כ"חייל גאה, רגוע, וחזק", אבל היה מבוגר מכדי להיות חייל, לפחות ב-25 שנים משאר החיילים. כשהגדוד יצא מפריז לחזית בפיקארדי פגשה אשתו את הטור כשהגיעו לכיכר לה דפאנס, בסמוך למקום מגוריהם. היא צעדה איתם, נושאת את התיק של בעלה ואת הרובה שלו. היא הייתה צועדת כל הדרך לחזית, אבל בסוף היום הראשון הקולונל עצר אותה ושלח אותה חזרה לפריז. מאוחר יותר היא עשתה את דרכה לקו החזית כדי לבלות עם בעלה. קופקה עצמו עזב את החזית עקב כוויות קור בכף הרגל, שנגרמו מלילות בתעלות בהן שהה במים קפואים עד המותניים.
קריירה

קופקה עבד כמאייר של ספרים וכרזות, ובשנותיו הראשונות בפריז, התפרסם בזכות רישומיו הסאטיריים לעיתונים ומגזינים. ב-1906 התיישב בפרבר של פריז, ובאותה שנה הציג לראשונה בסלון הסתיו. קופקה התרשם עמוקות מהמניפסט העתידני הראשון, שפורסם ב-1909 בלה פיגארו. ציורו של קופקה משנת 1909 מקלדת פסנתר/אגם סימן שבר בסגנון העבודה שלו. עבודתו הפכה למופשטת יותר בסביבות השנים 1910–1911, ומשקפת את התיאוריות שלו לגבי תנועה, צבע והקשר בין מוזיקה לציור (אורפיזם). ב-1912 הציג את הציור שלו "פוגה בשני צבעים". Fugue à deux couleurs, בסלון העצמאי בחדר הקוביסטי, אף שהוא לא רצה להיות מזוהה עם שום תנועה. "יצירה באמנויות פלסטיות" ספר שכתב קופקה הושלם ב-1913, ראה אור בפראג ב-1923.
בשנת 1931, הוא היה חבר מייסד של Abstraction-Création. ב-1936 נכללה עבודתו בתערוכה "קוביזם ואמנות מופשטת" במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, ובתערוכה חשובה עם צייר צ'כי אחר, אלפונס מוכה בפריז. רטרוספקטיבה של עבודתו התקיימה בפראג בשנת 1946.
קופקה המשיך להציג באופן קבוע עד מותו. במהלך שנות החמישים המוקדמות, הוא זכה להכרה כללית וערך מספר תערוכות יחיד בניו יורק.
קופקה היה צמחוני והתעניין בתיאוסופיה. הוא תרגל כמדיום ספיריטואליסט וטען כי חווה טראנסים של ראיית רוחות. הוא האמין בחזיונות שהשפיעו על יצירות האמנות שלו. חזיונותיו התיאוסופיים היוו השראה לציור שלו דיסקים של ניוטון (מחקר ל"פוגה בשני צבעים"). הוא גם עסק בנטוריזם.
קופקה נפטר ב-1957 בפוטו, צרפת.
הערות שוליים

↑  Frantisek Kupka - 24 artworks, Art Renewal Center
↑  The Museum of Modern Art (1936). Cubism and Abstract Art. The Museum of Modern Art. p. 73.
↑  Petr Wittlich, Kupka, František, כרך 1, Oxford University Press, 2003. (באנגלית)
↑  1 artwork by or after František Kupka, Art UK: see extended Oxford Dictionary of Art and Artists biography, under "artist profile"
↑  "collection.britishmuseum.org". Archived from the original
↑  Margit Rowell (1975). "František Kupka: A Metaphysics of Abstraction". František Kupka, 1871-1957: A Retrospective. The Solomon R. Guggenheim Museum. p. 68.
↑  "František Kupka". The Museum of Fine Arts, Houston. Archived from the original
↑  "František Kupka: A free and lonely pioneer of abstraction". artfactproject.com. Retrieved 30 December 2021.
↑  "Kupka, Pioneer of Abstraction, At Grand Palais". ideelart.com. Retrieved 30 December 2021.
↑  Wuppuluri, Shyam; Wu, Dali. (2019). On Art and Science: Tango of an Eternally Inseparable Duo. Springer. p. 77.
↑  Meecham, Pam; Sheldon, Julie. (2000). Modern Art: A Critical Introduction. Routledge. p. 68
↑  Rothstein, Mikael; Hammer, Olav. (2013). Handbook of the Theosophical Current. Brill. pp. 437-438
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264108005171  PLWABN: 9810538398705606  BIBSYS: 90728919  BNE: XX944723  BnF: cb12140043q (data)  CANTIC: a11554290  CiNii: DA04116481  GND: 118568191  ISNI: 0000 0001 0774 4692  LCCN: n50058441  LNB: 000152287  MusicBrainz: 1b895ec6-a8fd-40fa-a65a-4e4088ea6259  NDL: 00469926  NKC: jk01070953  NLA: 35285660  NSK: 000330531  NTA: 069904057  RERO: 02-A000100581  RKD: 46920  SELIBR: 334297  SNAC: w6gm87sm  SUDOC: 029863449  TePapa: 5951  Trove: 897753  ULAN: 500006023  VcBA: 495/138834  VIAF: 82932466   WorldCat (עם VIAF): 82932466
צ'אנגשה

| --- | --- |

פוטומונטז' של צ'אנגשה
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  חונאן
 בירת הנציבות העירונית:  Yuelu District 
 שטח:  11,819 קמ"ר
 גובה:  63 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  10,047,914 (2020)
  ‑ במטרופולין:  5,980,707 (2020)
  ‑ צפיפות:  850.1 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  28°11′55″N 112°58′15″E﻿ / ﻿28.19874°N 112.97087°E﻿ / 28.19874; 112.97087 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.changsha.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןצ'אנגשה(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןצ'אנגשה    מיקומה של צ'אנגשה במחוז חונאן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צָ'אנְגְשָׁה (בסינית מפושטת: 长沙; בסינית מסורתית: 長沙; בפין-יין: Chángshā; מילולית: "מוט חול ארוך") היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז חונאן שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-10.048 מיליון תושבים, מתוכם כ-5.98 מיליון בשטח האורבני.
גאוגרפיה ואקלים

צ'אנגשה משתרעת על פני 11,819 קמ"ר בצפון-מזרח המחוז בחלק התחתון של נהר שיאנג (אנ') כ-890 ק"מ דרום-מערבית לעיר שאנגחאי והיא העיר המרכזית באזור המטרופולין צ'אנגג'וטאן (אנ'), הכולל גם את הנציבויות העירוניות ג'וג'ואו (אנ') ושיאנגטאן (אנ').
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בצ'אנגשה היא 17.03 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה הממוצע בינואר היא 4.6 מעלות צלזיוס והטמפרטורה הממוצעת ביולי היא 29.0 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,331 מ"מ.
חלוקה מנהלית

הנציבות העירונית צ'אנגשה מנהלת 6 מועצות, נפה אחת ו-2 נפות עירוניות.
| שם | כתב סיני | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח | צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת פוז'ונג | 芙蓉区 | Fúróng Qū | 642,010 | 44.19 | 14,528 |
| מועצת טיינשין | 天心区 | Tiānxīn Qū | 836,157 | 137.6 | 6,077 |
| מועצת יואלו | 岳麓区 | Yuèlù Qū | 1,526,641 | 545.2 | 2,800 |
| מועצת קאיפו | 开福区 | Kāifú Qū | 820,790 | 189.1 | 4,341 |
| מועצת יוחווה | 雨花区 | Yŭhuā Qū | 1,264,895 | 290.1 | 4,360 |
| מועצת ואנגצ'נג | 望城区 | Wàngchéng Qū | 890,214 | 947.9 | 939.1 |
| נפת צ'אנגשה | 长沙县 | Chángshā Xiàn | 1,374,491 | 1,757 | 782.3 |
| הנפה העירונית ליו-יאנג | 浏阳市 | Liúyáng Shì | 1,429,384 | 4,997 | 286 |
| הנפה העירונית נינגשיאנג | 宁乡市 | Níngxiāng Shì | 1,263,332 | 2,910 | 434.1 |
ערים תאומות

ארצות הברית סיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית (מ־1987)
ראו גם

צ'אנגשה IFS מגדל T1
בניין הסקיי סיטי של צ'אנגשה
הערות שוליים

↑  China: Húnán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
| הערים הגדולות בעולם: ערים המונות לפחות חמישה מיליון תושבים |
| --- | --- | --- |
| 20,000,000+ | שאנגחאי • בייג'ינג • סאו פאולו • דלהי |  |
| 10,000,000+ | קראצ'י • לאגוס • איסטנבול • טוקיו • מומבאי • מוסקבה • גואנגג'ואו • פריז • שנג'ן • צ'נגדו • קינשאסה • קהיר • ג'קרטה • לאהור • סוג'ואו |  |
| 5,000,000+ | סיאול • מקסיקו סיטי • לונדון • לימה • דאקה • ניו יורק • בנגלור • בנגקוק • דונגגוואן • צ'ונגצ'ינג • נאנג'ינג • טהראן • שניאנג • בוגוטה • הו צ'י מין סיטי • הונג קונג • בגדאד • צ'נאי • צ'אנגשה • ווהאן • טיינג'ין • היידראבאד • האנוי • ריו דה ז'ניירו • פושאן • סנטיאגו דה צ'ילה • ריאד • אחמדאבאד • שאנטואו • סנקט פטרבורג • ח'רטום  • אנקרה • ג'ינאן • האנגג'ואו • סינגפור • יאנגון • לואנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564526805171  BNE: XX4784764  BnF: cb170038211 (data)  GND: 4009742-0  LCCN: n81066397  MusicBrainz: 67fba220-706a-459a-b506-a59fefe7c280  NARA: 10038563  NDL: 00641497  NKC: xx0037258  VIAF: 124344581   WorldCat (עם VIAF): 124344581 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תצלום לוויין של צ'אנגשה
פרנסיס בודט

| --- | --- |

 השכלה:  המכללה הצבאית בקרוליינה הדרומית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1989–2021 (כ־32 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה  מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון  מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (3)   כוכב הארד (4)
 
פרנסיס מ. בודט (באנגלית: Francis M. Beaudette) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

בודט הוא בוגר המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). לאחר לימודיו התגייס לצבא ארצות הברית ב-1989 ושירת כקצין מודיעין. בהמשך שירותו עבר לכוחות המיוחדים ושירת כמפקד צוות, מפקד פלוגת מפקדה ועוזר קצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית. שימש עוזר למפקד בית הספר ומרכז ג'ון פ. קנדי ללוחמה מיוחדת של צבא ארצות הברית.
שירת כמפקד פלוגת כוחות מיוחדים וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית ופיקד על הגדוד הראשון בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. בשנים 2010–2012 פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה, בתקופת פיקודו נוסף לקבוצה גדוד נוסף, והקבוצה נשלחה לפיליפינים והובילה כוח משימה ללחימה נגד ארגוני טרור אסלאמים כגון "אבו סיאף" ו"אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה". לאחר לימודים מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה וביוני 2015 מונה לעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית במקום קנת טובו. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2021.
במהלך שירותו השתתף במלחמת המפרץ, הוצב בקוסובו במסגרת כוח הייצוב, השתתף במלחמת עיראק, מלחמת אפגניסטן, במבצעים מיוחדים באפריקה ובמבצעים מיוחדים בפיליפינים.
בודט נשוי לאליזבת. הוא בוגר תואר שני מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  1st Special Forces Command gets new leader, ‏ fayobserver.com, ‏28 ביולי 2017
↑  USASOC farewells Lt. Gen. Tovo, welcomes Lt. Gen. Beaudette, אתר צבא ארצות הברית, 8 ביוני 2018
צ'יוויטווקיה

צ'יוויטווקיה (באיטלקית: Civitavecchia) היא עיר בנפת רומא, במרכז מחוז לאציו. צ'יוויטווקיה, הנמצאת כ-80 ק"מ מצפון-מערב לרומא, היא עיר נמל לחוף הים הטירני ובשפך נהר מיניונה. בנמל שני רציפים ושובר גלים, עליו ניצב מגדלור. משמעות שם העיר הוא "עיר עתיקה".
היסטוריה

העיר המודרנית של צ'יוויטווקיה ניצבת באתר יישוב אטרוסקי קדום. נמל העיר נבנה על ידי הקיסר טראיאנוס בתחילת המאה ה-2 לספירה. העיר נזכרה לראשונה במכתב של פליניוס הצעיר, בשם Centum Cellae בשנת 107 לספירה. קיימת מחלוקת בין היסטוריונים באשר למקור שם זה, יש המייחסים אותו למאת (centum - מאה) האולמות בחווילה של הקיסר. בימי הביניים הייתה העיר מעוז ביזנטיני. היא נכבשה על ידי הסרצנים בשנת 828 ומאוחר יותר עברה לשלטון מדינת האפיפיור.
נמל העיר היה לנמל חופשי בשנת 1696, בימי האפיפיור אינוקנטיוס השנים עשר ובעידן המודרני היה לנמל הראשי של רומא. בשנת 1849 עברה העיר לשלטון צרפת. ב-16 באפריל 1859 נפתחה לתנועה מסילת הרכבת בין רומא צ'יוויטווקיה. בשנת 1870 פתחו חיילי האפיפיור את שערי מצודת העיר לכוחות הצבא האיטלקי במסגרת איחוד איטליה.
בעת מלחמת העולם השנייה ניזוקה צ'יוויטווקיה קשות בהפצצות וסבלה אבדות בין אזרחיה.
בשנים 1934 עד 1938 התקיים בצ'יוויטווקיה בית ספר ימי של בית"ר.
כלכלה

נמל צ'יוויטווקיה הוא נמל מרכזי לאוניות נוסעים ולמעבורות. מנמל צ'יוויטווקיה יוצאות הפלגות סדירות לסרדיניה, סיציליה, מלטה, תוניס וברצלונה. בנמל מתקיימת אף פעילות משנית של ספינות דיג.
בתחומי העיר שוכנות אף שתי תחנות כוח.
מבנים בולטים

מבצר מיכלאנג'לו (Forte Michelangelo) אשר תכנונו נעשה על ידי דונטו ברמנטה בהזמנת האפיפיור יוליוס השני כדי להגן על נמל העיר. בנייתו הושלמה בשנת 1535 בעת כהונת האפיפיור פאולוס השלישי. את חלקו העליון של המגדל "הגברי" תכנן מיכלאנג'לו ולכן נקרא על שמו המבצר כולו. במבנה, שמידותיו 100X82 מטר, ארבעה מגדלים שקוטרם 21 מטר. כל צלע של המגדל הראשי, בחתך מתומן, אורכה 12 מטר. עובי חומות המבצר 6–7.6 מטר. המבצר נבנה מעל מבנה רומי קדום, ככל הנראה בסיס צבאי של הצי הרומי.
הטירה (Rocca) נבנתה מחדש בשלהי המאה ה-15 על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי. במאה ה-16 נוסף לטירה ארמון אפיפיורי (Palazzo Apostolico) על ידי פיוס הרביעי.
קתדרלת סן פרנסיסקו מאסיסי (San Francesco d'Assisi) נבנתה על ידי מסדר הפרנציסקנים, החל משנת 1610, באתר בו נצבה כנסייה קטנה. המבנה הנוכחי בעיצוב בארוק-נאו-קלאסי הוקם במאה ה-18.
מרחצאות טאורינה (Terme Taurine) אתר בריכות תרמיות הנמצא מצפון לעיר בפיקונצ'לה (Ficoncella), על שם עצי התאנה הנטועים בין הבריכות, פעל עוד בימי רומא העתיקה ואהוד עד היום על בני ציוויטווקיה.
סמוך לעיר נמצאים רציפי אוניות התענוגות מהם מפליגים תושבי המטרופולין של רומא. כל קווי שיט התענוגות העיקריים מתחילים ומסיימים את מסלוליהם בנמל זה ובנמל מבקרות אוניות נוסעים נוספות המביאות תיירים לתור את אתרי רומא והוותיקן, מרחק של כ-90 דקות נסיעה.
גאוגרפיה > אקלים

בציוויטווקיה אקלים ים תיכוני
| אקלים בצ'יוויטווקיה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בצ'יוויטווקיה> ינואר.12.8.7.1.94 | אקלים בצ'יוויטווקיה> פברואר.13.1.7.4.71 | אקלים בצ'יוויטווקיה> מרץ.14.6.8.5.51 | אקלים בצ'יוויטווקיה> אפריל.16.7.10.6.53 | אקלים בצ'יוויטווקיה> מאי.20.3.14.3.43 | אקלים בצ'יוויטווקיה> יוני.23.6.17.5.18 | אקלים בצ'יוויטווקיה> יולי.26.5.20.3.10 | אקלים בצ'יוויטווקיה> אוגוסט.27.0.20.5.25 | אקלים בצ'יוויטווקיה> ספטמבר.24.9.18.5.56 | אקלים בצ'יוויטווקיה> אוקטובר.21.4.15.2.84 | אקלים בצ'יוויטווקיה> נובמבר.17.0.11.1.89 | אקלים בצ'יוויטווקיה> דצמבר.13.9.8.1.71 | אקלים בצ'יוויטווקיה> שנה.19.3.13.3.665 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: intellicast.com
תחבורה

נמל צ'יוויטווקיה, הידוע בשם "נמל רומא", משמש אחד הנמלים החשובים לתחבורה ימית באיטליה ולשינוע סחורות. 
הנמל נמצא על "הדרכים המהירות בים" (Motorways of the Sea) שהיא יוזמה של האיחוד האירופי לקשר בין מספר נמלים מרכזיים במדינות האיחוד ומשמש נקודת קישור חשובה בין איטליה לסרדיניה.
תחנת הרכבת של צ'יוויטווקיה נפתחה בשנת 1859 ונמצאת בקצה המערבי של קו הרכבת בין רומא לצ'יוויטווקיה, שהוא חלק מקו הרכבת המקשר בין רומא-ליוורנו-פיזה. עד לתחילת המאה ה-21 פעל אף קו רכבת קצר בין מרכז העיר לנמל.
אל צ'יוויטווקיה מגיע הקטע הדרומי של הכביש המהיר A12, היוצא מרומא, בעוד חלקו הצפוני מסתיים בג'נובה. כביש SS1 מקשר בין שני קטעי הכביש המהיר.
הערות שוליים

↑  בית ספר לימאים של בית"ר אנציקלופדיה יהודית דעת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564323605171  BnF: cb119566705 (data)  GND: 4085283-0  LCCN: n80046118  MusicBrainz: a722832b-d939-4f7b-b9d7-56d37a488713  NARA: 10045213  RERO: 02-A005185537  SUDOC: 027550095  VcBA: 497/960  VIAF: 305126934   WorldCat (עם VIAF): 305126934
צביה גרוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1938 (בת 85) ברלין
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 תפקידים בולטים:  היועצת המשפטית למערכת הביטחון
 בן או בת זוג:  יוסף גרוס 
 צאצאים:  אייל גרוס, ורדית גרוס 
 מספר צאצאים:  3 
 
צביה גרוס (נולדה בגרמניה ב-5 בנובמבר 1938) היא עורכת דין ישראלית, שהייתה היועצת המשפטית של מערכת הביטחון הישראלית במשך 12 שנה. זוכת אות "נשים במשפט" על תרומתה רבת ההשפעה על מערכת הביטחון. קידמה והובילה חקיקת חוקים ביטחוניים רבים.
ביוגרפיה

גרוס נולדה בברלין, שבגרמניה ועלתה עם משפחתה לארץ ישראל במאי 1939, באחת הספינות האחרונות שעזבו את גרמניה לפני מלחמת העולם השנייה.
אביה חיים-דב (ערמון) קסטנבאום הקים את חוג הרמב"ם בתל אביב, אמה שושנה הייתה עובדת סוציאלית.
למדה לתואר ראשון בספרות והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, ועבדה כמורה בתיכון לספרות והיסטוריה. לאחר תקופה קצרה פנתה גרוס ללימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, ולאחר התנסות קצרה כעורכת דין פרטית במשרד עם שותפה ללימודי המשפטים עמי גניגר ובמשרד גרוס היא הצטרפה בשנת 1982 למחלקה המשפטית של משרד הביטחון ועבדה שם כ-25 שנה. בין השנים 1995 ל-2007 כיהנה כיועצת המשפטית למערכת הביטחון.
ביוגרפיה > במשרד הביטחון

במסגרת תפקידיה במשרד הביטחון ייעצה גרוס לשרי הביטחון, מנכ"לי משרד הביטחון וכלל המערכת הביטחונית בסוגיות חוקתיות-מנהלתיות, מסחריות-כלכליות ובינלאומיות. כחלק מעבודתה היא עמלה על שמירת האיזון בין זכויות אדם לבין הלחימה בטרור, עבדה רבות מול התעשיות הביטחוניות, והייתה חברה מובילה בצוותים הבין-משרדיים להפיכת תע"ש ורפאל מיחידות סמך של משרד הביטחון לחברות ממשלתיות.
גרוס הייתה מעורבת בפתירת המשבר הביטחוני החריף בין ישראל לארצות הברית בשנת 2005 סביב מכירת מטוסים ללא טייס לסין. המחלוקת פרצה סביב מכירת מל"טים לסין ב-1999, לטענת ארצות הברית ללא ידיעתה. מה שהחל כמשבר אמון אישי הידרדר למשבר בין שתי המדינות שהוביל לסנקציות רבות כלפי ישראל. גרוס הייתה חברה מובילה במשלחת הישראלית למשא ומתן בין הפנטגון למשרד הביטחון. גם אחרי תום כהונתה המשיכה להיות אשת הקשר עם ארצות הברית סביב משבר הנשק עם סין. על פעילותה במשבר הנשק היא זכתה לתודה אישית ממזכיר המדינה האמריקאי רמספלד.
כחלק מפתרון המשבר בין ישראל לארצות הברית הובילה גרוס את חקיקת חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני. לשם השלמת חוק זה כחוק מודרני העונה לדרישות משטרים/אמנות בינלאומיים, היא המשיכה בפעילותה מול הכנסת עד להשלמת חקיקה זו, גם לאחר פרישתה, זאת לבקשת מערכת הביטחון.
כמו כן, ניסחה יחד עם שמואל אבן את ההצעה לחוק צה"ל במסגרת מחקרה במכון למחקרי ביטחון לאומי, לקחה חלק בדיונים סביב התיקונים לחוק יסוד: הצבא, בחקיקת חוק התאגידים הביטחוניים המיועד להגנה על אינטרסים ביטחוניים בתעשיות הביטחוניות ועוד חוקים משמעותיים ורפורמטיביים רבים.
בשנת 2007 קיבלה מטעם לשכת עורכי הדין את "אות נשים במשפט" על תרומתה רבת ההשפעה על מערכת הביטחון בישראל.
ביוגרפיה > תפקידים נוספים

גרוס תרמה להיבטים ביטחוניים שונים בנוסף לתפקידה כיועצת המשפטית למערכת הביטחון:
חברה בוועדת טישלר לבחינת מודל צבא הקבע
חברה בוועדת ליבנה, שעסקה במבנה הארגוני של מערכת הגנת העורף, 2011-2012
חברת ועדת מרידור לגיבוש תפיסת הביטחון של ישראל, 2005-2006
חברה בועדת ברוורמן לרפורמה במערך המילואים, 2005
חברה בוועדת בן-בסט לרפורמה בשירות החובה, 2006
חברה בוועדה לאסדרת מקצועות הגנת הסייבר מטעם משרד ראש הממשלה, 2013
חברת הוועדה לבחינת הפיקוח על גל"צ, 2011
חברת בית הדין לאתיקה לערעורים של מועצת העיתונות
חברת דירקטוריון רפאל מטעם המדינה בין השנים 2008–2014
חברת דירקטוריון סנו מאז 2007
חברת הוועד המנהל של ארגון שבי"ל - שקיפות בינלאומית 2008–2010.
חיים אישיים

גרוס מתגוררת בתל אביב, היא נשואה לפרופ' יוסף גרוס ואם לשלושה: רז, ורדית ואייל גרוס.
הערות שוליים

↑  דו"ח פעילות לשכת עורכי הדין בישראל, סקירת המנכ"ל, 2007, עמ' 40
↑  נועם שרביט, ‏"סללנו את הדרך הראשונה והצלחנו", באתר גלובס, 29 במאי 2007
↑  2491 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, www.tidhar.tourolib.org
↑  חיים דב ערמון, באתר geni_family_tree
↑  הדר חורש, אתם שם, אני כאן, באתר הארץ, 22 בפברואר 2005
1 2  נועם שרביט, ‏"סללנו את הדרך הראשונה והצלחנו", באתר גלובס, 29 במאי 2007
↑  https://web.archive.org/web/20200616211346/https://www.forumdvorah.org.il/experteng/Zvia-Gross
↑  זאב שיף, מחריף המשבר הביטחוני עם ארה"ב: דורשת מישראל להגביר פיקוח על יצוא נשק ומחמירה את הסנקציות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2005
↑  אמיר בוחבוט, יוגבל הייצוא הביטחוני של כלי נשק, באתר nrg‏, 25 בדצמבר 2006
↑  הצעה לחוק צה"ל, באתר inss.org.il, ‏יוני 2008
↑  פרוטוקול מספר 123, באתר main.knesset.gov.il
↑  http://fs.knesset.gov.il/16/law/16_ls_ptk_73703.doc
↑  דו"ח פעילות לשכת עורכי הדין בישראל סקירת המנכ"ל, 2006-2007, באתר israelbar.org.il, ‏אוקטובר 2007
↑  יובל אזולאי, ‏ועדת טישלר: להוריד את גיל הפרישה כדי ליצור "צבא צעיר", באתר גלובס, 19 באוגוסט 2012
↑   צביה גרוס, אין לעורף מי שיגן עליו, באתר הארץ, 29 במאי 2013
↑  זאב שיף, דו"ח ועדת מרידור: חשש שמדינות מזרח-תיכוניות יצטיידו בגרעין בעקבות איראן, באתר הארץ, 24 באפריל 2006
↑  הרפורמה במערך המילואים - מסקנות והמלצות, באתר aka.idf.il, ‏2004(הקישור אינו פעיל)
↑  הכוח והאדם, באתר ynet, 14 במאי 2010
↑  אסדרת מקצועות הגנת הסייבר במדינת ישראל, באתר pmo.gov.il
↑  נתי טוקר, מועצת העיתונות: "כלכליסט" לא הפר כללי אתיקה, אך לפי התקנון היה עליו לכבד אמברגו, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2012
↑  רפאל מערכות לחימה - דין וחשבון על חברות ממשלתיות, באתר www.mof.gov.il, ‏31/12/10
צנרור קנה

תרגול של ביצוע אינטובציה בבובת הדמיה, תוך שימוש בלרינגוסקופ
צִנְרוּר או צנרור הקנה (באנגלית: Intubation; בלעז: אינטובציה) היא פעולה פולשנית שמבצע רופא או פרמדיק, במטרה להבטיח מעבר אוויר חופשי אל הריאות ומהן. במהלך הפעולה מוחדר צינור פלסטי (ידוע בשם "טובוס" או "צינור תוך-קני") דרך אפו או פיו של החולה, אל תוך קנה הנשימה - בין מיתרי הקול, ובכך מבטיח את מעבר האוויר. גודל הצינור המוחדר משתנה מאדם לאדם, וקיימים כללים להתאמת גודלו לגיל ולמין המטופל.
מטרה

אינטובציה היא פעולה נפוצה בקרב נפגעי טראומה גופנית, וגם בחדרי ניתוח ובחולים בהרדמה מלאה. במצב חירום נדרש טיפול זה כאשר חולה אינו מסוגל לקיים נשימה תקינה בעקבות טראומה גופנית, מחלות ריאה, לב או איבוד הכרה פתאומי. לעיתים מבוצעת אינטובציה פרופילקטית - מניעתית - במצבים שבהם אין בעיה בנשימתו של החולה, אולם צפויה להתפתח, למשל כמו בעקבות כוויות בחלל הפה או אנפילקסיס.
ביצוע הפעולה > הרדמה או טשטוש

האינטובציה מבוצעת בחולה שהוא מחוסר הכרה (למעט במקרים חריגים) מכיוון שמנגנוני ההגנה של הגוף, כגון שיעול והקאה, מונעים את כניסת הצינור לעומק הקנה. כשנדרשת אינטובציה בחולה הנמצא בהכרה, מטשטשים את הכרתו בתרופות כגון בנזודיאזפינים, קטמין או פרופופול. שימוש במרפי שרירים כגון סוקסיניל כולין מתבצע באופן שגרתי בחדרי ניתוח בשגרה ובחירום, מכיוון שהם יעילים מאוד בביטול התנגדות החולה. היות שתרופות אלה משתקות גם את שרירי הנשימה, ניתן לתת אותן רק כאשר החולה מורדם על ידי תרופות אחרות. במקרים חריגים, שבהם קשה במיוחד לבצע את האינטובציה לפני ניתוח, מבצעים אינטובציה בזמן עירות (Awake Intubation): מרדימים את הלוע ואת הקנה על ידי ריסוס חומר הרדמה מקומי (דוגמת לידוקאין) במשך כחצי שעה.
במתאר שטח, מבצעים הרדמה על ידי הזרקת קטמין תוך-שרירית או תוך-ורידית, עם עדיפות דרך הוריד (אם החולה בהלם תת-נפחי, התרופה תיספג לאט מהשריר). קטמין היא תרופת ההרדמה היחידה שאינה מדכאת את מרכזי הנשימה במוח ולכן מאושרת לשימוש בשטח. לתרופה זו מספר תופעות לוואי, אחת מהן היא עלייה בלחץ הדם, כתוצאה מעלייה בלחץ התוך-גולגולתי שגורמת התרופה. אפקט זה לא רצוי בחולים המצויים בהלם תת-נפחי. כמו כן, תרופה זו עלולה להעלות את הלחץ התוך-גולגולתי במקצת, ולכן מעדיפים שלא להשתמש בה בפגועי ראש.
ביצוע הפעולה > החדרת הצינור

כדי להחדיר את הצינור אל תוך הקנה - מעט לפני הקרינה (נקודת הפיצול לברונכוסים), נעשה שימוש בלרינגוסקופ, מכשיר מעוקל בעל פנס בקצהו, המאפשר להרים את בסיס הלשון והאפיגלוטיס, ובכך לחשוף את מיתרי הקול ולהחדיר את הצינור. פיתוח חדשני העושה שימוש בסיב אופטי, מכונה גליידוסקופ, מאפשר לראות את המסלול שהטובוס עובר דרכו מבעד למסך, ומייתר את הצורך להסתכל אל תוך גרון החולה.
לצינור התוך-קני יש בלונית המקיפה אותו לקראת קצהו, שלאחר שהצינור בתוך קנה הנשימה, מנפחים אותה בעזרת מזרק 10cc והיא מקבעת את הצינור בקנה, ומונעת דליפת אוויר ומעבר הפרשות שיוצאות מהוושט אל הקנה. בילדים, בגלל עדינות הרקמות, יש חשש שהבלונית תגרום לפצע לחץ על הקנה, ולכן נמנעים משימוש בבלונית ומשתדלים לבחור צינור רחב דיו כדי שתיווצר דליפת אוויר מינימלית.
על מנת לוודא שהטובוס אכן חדר לתוך הקנה ולא לתוך הוושט, נעשית האזנה לריאות בעזרת מסכת. במידה ונשמעים קולות גרגור והתנפחות באזור הקיבה, סימן שהצינור אינו ממוקם נכון. הגעת אוויר לריאה אחת בלבד מעידה על כך שהצינור הוכנס עמוק מדי, וחדר לאחד הברונכוסים הראשיים. למרות זאת, לא ניתן תמיד לקבוע בוודאות את מיקום הטובוס, בשל מגוון סיבות הקשורות באופי הפגיעה, בסביבה ובמיומנות המטפל נוכח הסיטואציה. הדרכים הוודאיות היחידות לדעת שהטובוס במקום הן בעזרת קפנוגרפיה (חיבור של חיישן פחמן דו-חמצני לטובוס), או בעזרת צילום חזה. רמת פחמן דו-חמצני קבועה לאורך כדקה מבטיחה כמעט בוודאות שהטובוס יושב בקנה הנשימה ולא בוושט.
ראו גם

ATLS
פיום קנה (טרכאוסטומיה)
קוניוטומיה
מדד מלמפטי
קו. אר. רייקיאוויק (כדורסל)

קיי. אר. רייקיאוויק  היא קבוצת כדורסל איסלנדית מהעיר רייקיאוויק, המשחקת בליגה איסלנדית העליונה וזכתה באליפות המדינה 18 פעמים.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1956 כמחלקת כדורסל במועדון קו. אר. רייקיאוויק. הקבוצה זכתה באליפות בפעם הראשונה בשנת 1965 ובשנת 1966 זכתה גם באליפות וגם בגביע. מאז היא זכתה באליפות המדינה 18 פעמים ו-14 פעמים בגביע.
בשנים 2008 ו-2017 הקבוצה שיחקה ביורופקאפ, אך ירדה מהמפעל כבר בשלבים המוקדמים.
שחקני הקבוצה זכו מספר פעמים בתוארים אישיים בסיום הליגה. בין שחקני הקבוצה היה ג'וליאן בויד שבשנת 2019 זכה איתה באליפות וקיבל תואר "השחקן המצטיין של הפלייאוף" ו"שחקן זר של העונה".
פרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר

| --- | --- |

סמליל פרס גראמי
 תיאור:  הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה בקטגוריית הראפ
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה
 תקופת הפרס:  1989–הווה (כ־35 שנים)
 http://www.grammy.com
פרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר (באנגלית: Grammy Award for Best Rap Performance) הוא פרס גראמי אשר ניתן על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית לאמנים מקליטים על ביצוע ראפ איכותי. הפרס הוצג לראשונה בטקס פרסי גראמי ה-31 בשנת 1989, ושוב בטקס פרסי גראמי ה-32 בשנת 1990, כאשר הפרס פוצל לשתי קטגוריות: ביצוע סולו הראפ הטוב ביותר וביצוע להקת/צמד הראפ הטוב ביותר. בשנת 2012 הקטגוריות התאחדו מחדש.
פרס ביצוע הראפ הטוב ביותר הראשון הוענק לדי ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס (צמד המורכב מדי ג'יי ג'אזי ג'ף וויל סמית'), עבור השיר "Parents Just Don't Understand".
זוכים > שנות ה-80

| שנה | זוכה | ביצוע | מועמדים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס | "Parents Just Don't Understand" |  ג'יי. ג'יי פאד - "Supersonic"  קול מו די - "Wild Wild West"  אל אל קול ג'יי - "Going Back to Cali"  סולט אנ' פפה - "Push It" |