אוניות המערכה מסדרת נסאו
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > קרב יוטלנד

הצי הגרמני התייצב בשעות המוקדמות של 31 במאי, בכוונה לערוך מפגן כוח עם סיירות המערכה של היפר כדי למשוך את עמיתיו הבריטים לצי סיירות המערכה. הבריטים, מודעים לתוכניותיו של שר, כבר היו בים, לאחר שעזבו את בסיסם בסקפה פלו בסוף 30 במאי. ארבעת אוניות המערכה מסדרת נסאו ושאר שייטת אוניות המערכה הראשונה היוו את מרכז מערך הקרב הגרמני, מאחורי שייטת אוניות המערכה השלישית בפיקודו של קונטר-אדמירל פאול בהנקה ולפני אוניות המערכה הפרה-דרדנוט הישנות של שייטת אוניות המערכה השנייה בפיקודו של קונטר-אדמירל פרנץ מאובה. פוזן שימשה כאוניית הדגל של פלגה 2 תחת קומודורה ולטר אנגלהרדט. השלב הראשוני של הפעולה, שהחל בשעה 16:00 ב-31 במאי, כלל קרב דינמי בין שייטות סיירות המערכה היריבות כאשר היפר פיתה את המפקד הבריטי, תת אדמירל דייוויד ביטי, דרומה לעבר הצי של שר. לאחר שהבחין בצי הגרמני, ביטי פנה צפונה, והוביל את הגרמנים לעבר הצי הגדול המתקרב תחת אדמירל ג'ון ג'ליקו.
כשהציים התכנסו קרוב לשעה 18:00, אוניות המערכה הגרמניות, כולל האוניות מסדרת נסאו, ירו בסיירות ומשחתות קלות בריטיות, כאשר פוזן תרמה להשמדת המשחתת נסטור. עד השעה 18:30 הגיע הצי הגדול למקום, ונפרס לעמדה שתחצה את ה"T" של שר מצפון-מזרח. כדי לחלץ את הצי שלו מהעמדה המעורערת הזו, הורה שר על פנייה של 16 נקודות לכיוון דרום-מערב. בשעה 18:55, החליט שר לבצע פנייה נוספת של 16 נקודות כדי לפתוח בהתקפה על הצי הבריטי אך נאלץ במהירות להתנתק ולסגת. לאחר מכן תמרנו הגרמנים להתנתק מהצי הגדול ולחזור לנמל; עם רדת החשיכה, צי הים הפתוח ניסה לחלוף מאחורי הצי הגדול כשהאחרון הפליג דרומה, לפני שפנו דרומה בעצמם כדי להגיע לווילהלמסהאפן. בסביבות השעה 21:20, תצפית על סיפון פוזן הבחינה בקבוצה של סיירות מערכה בריטיות והיא פתחה באש, קלעה פגיעה בפרינסס רויאל והחטיאה את אינדומיטבל, למרות שאחיותיה לא הצליחו לזהות מטרות ונצרו את האש שלהן. זמן קצר לאחר מכן, נסאו ווסטפאלן ירו בסיירות קלות בריטיות ואילצו אותן לסגת.
בסביבות חצות ב-1 ביוני, נסאו באה במגע עם המשחתת הבריטית ספיטפייר, ותוך כדי הבלבול, ניסתה לדחוף אותה. ספיטפייר ניסתה להתחמק, אך לא הצליחה להתרחק מהר מספיק, ושתי הספינות התנגשו. נסאו ירתה בתותחי ה-11 אינץ' קדימה לעבר המשחתת, אבל הם לא הצליחו להנמיך מספיק בשביל שנסאו תצליח לפגוע בה. למרות זאת, הפיצוץ מהתותחים הרס את הגשר של ספיטפייר. בשלב זה, ספיטפייר הצליחה להתנתק מנסאו, ולקחה איתה חלק באורך 20 רגל (6 מטר) של ציפוי הצד של נסאו. ההתנגשות השביתה את אחד מתותחי ה-5.9 אינץ' שלה, והותירה 11.5 רגל (3.5 מ') שקע מעל קו המים; זה האט את הספינה ל-15 קשרים עד שניתן יהיה לתקן אותה. בערך באותו זמן, פוזן פגעה בטעות בסיירת הקלה אלבינג וחוררה אותה מתחת לקו המים. אלבינג נפגעה בצורה כה קשה עד שחדר המכונות שלה הוצף לחלוטין והיא לא הצליחה לזוז; קפטן הספינה אלבינג הורה להטביע אותה כדי למנוע את לכידתה על ידי הבריטים.
קצת אחרי 01:00, נסאו ותירינגן נתקלו בסיירת המשוריינת הבריטית בלאק פרינס. תירינגן פתחה באש ראשונה, והטביעה את בלאק פרינס עם סך של 27 פגזים בקליבר גדול ו-24 פגזים מהסוללה המשנית שלה. נסאו ואוסטפריזלנד הצטרפו, ואחריהן גם פרידריך דר גרוסה; המשקל המשולב של האש השמיד את בלאק פרינס בפיצוץ אדיר. שרידי האונייה היו ישירות בנתיב של נסאו; כדי להימנע מכך, האונייה נאלצה לנווט בחדות לעבר שייטת אוניות המערכה השלישית. היה צורך שהספינה תפליג במלוא המהירות אחורה כדי למנוע התנגשות עם קייזרין. נסאו לאחר מכן נסוגה לעמדה בין הפרה-דרדנוטים הסן והנובר. לאחר החזרה למימי גרמניה, נסאו, פוזן ווסטפאלן, יחד עם אוניות המערכה מסדרת הלגולנד, הלגולנד ותירינגן, תפסו עמדות הגנה במעגן בשפך היאדה למשך הלילה, בזמן שריינלנד תודלקה והתחמשה מחדש. אוניות הסדרה נסאו סבלו רק מקומץ פגיעות סוללה משניות מהצי הגדול היריב; נסאו נפגעה פעמיים, וסטפאלן וריינלנד פעם אחת, ואילו פוזן נמלטה לחלוטין ללא פגע. אף אונייה אחת מבין הארבעה לא נפגעה מפגז בקליבר כבד.