stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחנת גרבטלה (מטרו רומא)
היסטוריה

זוהי תחנה עילית שנחנכה בשנת 1990 כדי להחליף את התחנה הקיימת משנת 1955, שהייתה ממוקמת במרחק של כ-200 מטרים משם. התחנה הישנה הייתה נגישה מפיאצה ג'יאנקרלו ולאורי, בעוד שהנוכחית משקיפה על ויה ג'יאצינטו פולינו.
שירותים

בתחנה יש:
מכונת כרטיסים אוטומטית
שירותים
תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה

תחנת אוטובוס ATAC
הרכבת מגיעה אל תחנת גרבלטה
פייר אייל

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  צפון האוקיינוס האטלנטי, הים הצפוני 
 קואורדינטות:  59°32′N 1°38′W﻿ / ﻿59.53°N 1.63°W﻿ / 59.53; -1.63
 שטח:  768 הקטאר
 אורך:  4.8 קילומטר
 רוחב:  2.4 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  65
 אזור זמן:  UTC
 
 
פייר אייל (באנגלית: Fair Isle, בגאלית סקוטית: Fara) הוא אי בצפון סקוטלנד, ונמצא במחצית הדרך בין מיינלנד ואורקני. הוא נחשב כחלק מאיי שטלנד.
היסטוריה

האי היה מיושב לראשונה לפני כ-6,000 שנה, וקיימות עדויות על התיישבות קדומה במקום בתקופה הנאוליתית, תקופת הברונזה ותקופת הברזל.
לאי הייתה חשיבות רבה למתיישבים הויקינגים והסקנדינבים; האי מוצג בהרחבה בסאגת אורקניינגה, שנכתבה סביב שנת 1200 לספירה.
גאוגרפיה

פייר אייל הוא האי המיושב הכי מרוחק (מאיים אחרים) בממלכה המאוחדת. אורכו של האי 4.8 ק"מ ורוחבו 2.4 ק"מ. שטחו 8 קמ"ר והוא האי העשירי בגודלו מבין איי שטלנד. באי מתגוררים כ-65 תושבים.
החל משנת 1954 האי שייך לקרן הלאומית של סקוטלנד.
החי והצומח

באי אוכלוסייה גדולה של כבשים, שבעבר היוו גורם חשוב בפרנסתם של תושבי האי.
לאי חשיבות רבה כאתר קינון לעופות מים וכנקודת עצירה למינים רבים של ציפורים נודדות. מצפה הציפורים במקום, שנפתח בשנת 1948, מושך תיירים וחובבי אורניתולוגיה רבים למקום, בעיקר בחודשי האביב והסתיו. מיני ציפורי המים באי כוללים יסעור שחפי, קורמורן ימי, סולה צפונית, יסעורון קטן, יסעורון אטלנטי, שני מיני האוריות, אלקה חדת-מקור, גולמט שחור, תוכי ים אטלנטי, חמסן טפיל, חמסן גדול, ריסה שחורת-רגל, שחפית הקוטב, שחפית ים ושחף ימי.
האי הוא ביתו של גדרון פייר אייל, תת-מין של גדרון שטלנד, אחד מתת המינים הנדירים ביותר בבריטניה.
באי כ-250 סוגי פרחים וצמחים שונים, חלקם נדירים, כמו Mertensia maritima, Ophioglossum azoricum, Botrychium lunaria ו-Coeloglossum viride. עיקר הפריחה מתרחשת בחודשים יוני ויולי.
מלאכת יד

סריגה היא תחום עיסוק מסורתי באי, וטכניקת הסריגה המורכבת אף זכתה לכינוי "סריגת פייר אייל". המוטיבים המופיעים בסריגים כוללים צורות גאומטריות, אלמנטים מקומיים כמו קרני אייל ועוגנים, ואף פרחים וצמחים שונים. בחפירות שנערכו במקום נמצאה מערת קבר בה גופת גבר צעיר ואיתו סריגים רבים: גרביים, כפפות, תיק ושני כובעים. זו העדות הקדומה ביותר לסריגה באיי שטלנד.
באופן מסורתי, השתמשו הסורגים המקומיים בסוגים שונים של כבשים כדי לייצר חוטי צמר בצבעים שונים - שחור שטלנד, שאלה (אפור כהה), שולמיט (אפור בהיר), מוריט (חום), מוסקיט (חום כהה), איסיט (חום בהיר) ולבן טבעי.
בשנת 1923 התפרסמה יצירה של הצייר סטנלי קורסיטר בשם "הסוודר של פייר אייל", ועוררה עניין בפריט הלבוש ובאי בו הוא מיוצר. תמונתו של אדוארד השמיני לובש אפודה מפייר אייל בעת משחק גולף, העלתה את הפופולריות של טכניקת הסריגה.
הערות שוליים

1 2  אודות האי פייר אייל, באתר www.fairisle.org.uk
↑    Paul Bloomfield, ‏Britain’s 10 greatest islands, The Telegraph, 5 September 2023
↑  תיאור קצר של הכבשים בשטלנד, באתר shetlandwoolbrokers.co.uk
↑  מצפה הציפורים בפייר אייל, באתר fairislebirdobs.co.uk
↑  צפייה בציפורים בפייר אייל, איי שטלנד
↑  רשימת פרחי פייר אייל
↑  צמחיה בפייר אייל
↑  Knitting traditions of the British Isles and Ireland, https://www.vam.ac.uk/
↑  ההיסטוריה של סריגה בפייר אייל
↑  היצירה בגלרייה City Art Centre, אדינבורו, סקוטלנד, באתר artuk.org
↑  ההיסטוריה של פייר אייל, באתר mativentrillon.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565337805171  GND: 4525486-2  LCCN: sh85046889  VIAF: 241860097   WorldCat (עם VIAF): 241860097 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא סקוטלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נורת' הייבן, פייר אייל (1974)
אתר הפר

| --- | --- |

רכס ד'הרת אטווילה
 מידות
 אורך:  23 מטרים
 רוחב:  21 מטרים
 שטח:  380 מ"ר
 גובה מעל פני הים:  455 מטרים
 היסטוריה
 תרבויות:  כנענית
 תקופות:  המאה ה-12 לפנה"ס
 עשוי מ:  אבן
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  עמיחי מזר
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°24′33″N 35°19′25″E﻿ / ﻿32.409152°N 35.323578°E﻿ / 32.409152; 35.323578
 he
 
צלמית הזבו שהתגלתה בד'הרת אטווילה מן המאה ה-12 לפנה"ס
אתר הפר הוא מקום פולחן פתוח מאזור כנען, שמתוארך למאה ה-12 לפנה"ס ומקום בו נמצאה צלמית הזבו.
מיקום

האתר ממוקם ברכס דהרת א-טווילה שבצפון השומרון, כ-3 ק"מ מזרחית לעיירה קבאטיה, 75 מטרים מן הכביש העתיק שחיבר בין תל דותן ותרצה. מהאתר ניתן לראות את הר כרמל, הר תבור, הר מירון, הר הגלבוע והר טמון.
חשיפה

האתר התגלה ב־1977 על ידי עופר ברושי חבר קיבוץ שמיר ששירת במקום. הוא מצא צלמית עתיקה שזיהה כשור, והביאה לקיבוצו שם הוצגה עם פריטים נוספים שנאספו בקיבוץ. הצלמית התגלתה שם על ידי הארכאולוג עמיחי מזר שהעבירה למוזיאון ישראל שם היא נמצאת מאז. על סמך התיאור שסיפק ברושי, איתר מזר את המקום בו נמצאה הצלמית והתחיל בחפירות באזור..
היסטוריית החפירה

החפירה נערכה בין השנים 1978–1981 על ידי מזר. ממצאי החפירה הראו כי האתר יושב לתקופה קצרה פעם אחת במשבר תקופת הברונזה המאוחרת ונעזב. רוב ההערכות מתייחסות לאתר כאל מקום פולחן, אבל ממצאים של צור וחרסים מצביעים גם על שימוש לא פולחני שנעשה בו.
למרות הימצאות יישובים מאותה התקופה באזורים הסמוכים, האתר עצמו לא היה צמוד ליישוב כלשהו ומניחים כי שימש מקום פולחן ליישובים הסובבים בגלל מיקומו הטופוגרפי הגבוה. יש גם סברה שהמקום שימש בית מבודד או דיר לצאן.
צלמית הזבו

צלמית הזבו נמצאה סמוך לקיר המערבי של האתר. היא עשויה ברונזה, אורכה 17.5 ס"מ וגובהה 12.4 ס"מ. זוהי צלמית הבהמה הגדולה ביותר שנמצאה בישראל.
לא ברור איזה אל הצלמית הזו מייצגת והיא שויכה על ידי חוקרים שונים לאל, בעל או יהוה.
הערות שוליים

↑  Bloch-Smith & Nakhai 1999, עמ' 76
1 2  פר – קדמוניות הטבע והראליה בישראל
↑  Mazar 1982, עמ' 32-33
↑  Dorsey 1991, עמ' 144 - 145
↑  Miller II 2003, עמ' 161
↑  Nakhai 2001, עמ' 170
↑  Mazar 1982, עמ' 33
↑  Mazar 1982, עמ' 41
↑  Mazar 1983, עמ' 34
↑  צילום הצלמית מן התערוכה במוזאון
↑  Mazar 1983, עמ' 34 - 35
↑  Mazar 1993, עמ' 266-267
↑  Mullins 2012, עמ' 590 - 592
↑  Faust 2006, עמ' 119
↑  Mazar 1982, עמ' 33
↑  Ahlström 1990, עמ' 80 - 81
↑  Mazar 1983, עמ' 35 - 36
↑  Miller II 2005, עמ' 46
↑  Mazar 1982, עמ' 33
↑  Mazar 1983, עמ' 39
↑  Coogan 1987, עמ' 1
↑  Ahlström 1990, עמ' 79
↑  Mazar 1982, עמ' 27
↑  Ahlström 1990, p. 79
↑  KTU 1.14:2:22–24 "Raise your hands toward the sky. Sacrifice to Bull El, your Father." Smith & Parker 1997, עמ' 14
↑  Miller 2000, עמ' 32
↑  Smith 2002, עמ' 83-84
↑  Bloch-Smith & Nakhai 1999, עמ' 76-77
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526425105171
דב רייזר

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1947 (בן 77) המנדט הבריטי פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 עיסוק:  שחקן קריין מדבב
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
דב (דבל'ה) רייזר (נולד ב-28 בספטמבר 1947) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע, קומיקאי, קריין ומדבב ישראלי, זוכה "פרס קלצ'קין" לשנת 1996 ו"פרס מסקין" לשנת 2019.
ביוגרפיה

רייזר החל להופיע בהצגות תיאטרון עוד בילדותו. סיים את בית הספר למשחק "בית צבי" ב-1971.
קריירה > תיאטרון

ההצגה הראשונה בה השתתף בצעירותו, "יהודי הדממה" מאת אלי ויזל בבימויו של פיטר פריי עלתה בשנת 1970 בתיאטרון הבימה, בכיכובם של ניסים עזיקרי, אברהם חלפי ובתיה לנצט. בהמשך, החל לשחק ברציפות בתיאטרון באר שבע (1974–1977), ובתיאטרון הקאמרי (1977–1985). משנת 1986 הוא נמנה עם סגל שחקני תיאטרון הבימה.
בתיאטרון לילדים ולנוער: ב"הלילה ה-"12 (סר אנדרו אגיצ`יק), "אנה פרנק" (קראלר), "תומי תם" (המלך).
משנת 1974 בתיאטרון באר-שבע, שהיה בין מקימיו הופיע ב"טרטיף" (טרטיף), "הלילה השנים-עשר (מלווליו), "אופרה בגרוש" (מקי סכינאי), "מסיבת יום-הולדת" (סטנלי).
משנת 1977 בתיאטרון הקאמרי: ב"סולומון גריפ" (יהושע), "מהגוני" (ג`ים), "אורזי המזוודות" (זיגי), "מעגל הגיר הקווקזי" (שאובה).
בשנת 1984 חזר לתיאטרון באר-שבע: ב"כותרת ראשית" (ג`ונסון), "המיזנתרופ" (אלצסט), "צריך פיאט בחיים" (אנטוניו) "המתאבד" (פודסקלניקוב) ועוד.
קריירה > תיאטרון > בתיאטרון הבימה

בשנת 1986 הצטרף לסגל שחקני תיאטרון הבימה והחל לשחק בהצגותיו. לאורך השנים, השתתף בהפקות רבות של התיאטרון, ואף לקח חלק בשיתופי פעולה וקופרודוקציות שחלקן אף ייצגו את מדינת ישראל בפסטיבלים ברחבי העולם. עד היום (2024), שיחק למעלה מ-50 תפקידים בהצגות מהרפרטואר העברי, הקלאסי והמודרני.
בין השאר, שיחק בהצגות ב"המשפט", "הפיזיקאים", "משפט הקופים", "אמיל והבלשים", "מעגל הגיר הקווקזי" (רופא, ארכיטקט, יוזופ, פרקליט), "בבתא" (עבד בן אילותא), "גן ריקי" (יואב), "הנפש הטובה מסצ'ואן" (וואנג מוכר המים), "גן הדובדבנים" (יאשה), "עלי כינור" (נפתלי כלייזמר), "סוף ההתחלה" (ברי דריל), "עסק משפחתי" (בנדיקט היול), "רעל ותחרה" (טדי), "מלך היהודים", "משרתם של שני אדונים" (פנטלון), "הדה גאבלר" (בראק), "הקוקוריקו" (אדמונד פונטיאק), "משרתם של שני אדונים" (פנטלון), "החייל האמיץ שווייק" (הכומר/הקולונל), "ההולכים בחושך" (המספר), "קן הקוקיה" (הארדינג), "טנגו" (סטומיל), "ללכת עד הסוף" (רודולף), "בגדי המלך" (אלכסנדר טורנו), "דיבוקים", "מישהו שישמור עליי" (אדוארד), "החגיגה" (פול), "השוטר אזולאי (לפקוביץ), "לילה במאי" (ד"ר לוין), "ביקור הגברת הזקנה" (ראש המועצה), החולה ההודי, אדם לא מת סתם, "גבירתי הנאווה" (קולונל פיקרינג), "אדיפוס" (שליח), "יהוא" (זיף), "פליישר" (גרשון), פילומנה, "אביב מתעורר", "ברטוד ואגנס" (ברטוד), "זורבה היווני" (אנטוניס), "בקשתה האחרונה של רווקה" (גדעון), "ינטל", "הנוקמים סיפור אהבה".
בתיאטרון הספרייה: ב-1992 השתתף בהצגה "בשפל" מאת מקסים גורקי שביימה אופירה הניג, וגילם את אנריקו בהצגה "אנריקו הרביעי" מאת לואיג'י פיראנדלו שביים מיטקו בוזקוב.
במלאת עשרים שנה להירצחו של ראש הממשלה יצחק רבין בשנת 2015 הוחלט להעלות בתיאטרון הבימה את המחזה "עשר דקות מהבית" מאת מאיה ערד יסעור, המגולל את חייו הציבוריים של רבין. רייזר נבחר לגלם את דמותו של רבין במחזה.
ב-2017 החל לגלם את קוליגין במחזה "שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב שביים חנן שניר בהפקה משותפת של הבימה עם תיאטרון הקאמרי. באותה שנה החל לגלם גם את מרדכי הורוביץ המבוגר במחזמר "סימני דרך", המבוסס על הביוגרפיה של נעמי שמר, בתיאטרון הבימה.גונקל (מלאכת החיים הבימה 2024), השופט אגרנט ("הגברת הראשונה גולדה"), המספר ("לילות ברודוויי"). מנובמבר 2024 משחק בהבימה בתפקיד פולט במחזה מרי סטיוארט.
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

ב-1972 גילם את מונדק בסרטו של מנחם גולן "שוד הטלפונים הגדול". ב-1973 גילם פושע בסרטו של גד בן ארצי "מתנה משמיים". ב-1979 גילם את דדי בסרטו של אבי נשר "דיזנגוף 99". בין השנים 1979–1986 גילם את צבוטותי וכותותי והשתתף בפינת הספרות בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!". ב-1980 גילם את אינשם בתוכנית הטלוויזיה לילדים "שלוש ארבע חמש וחצי". ב-1987 גילם צלם בסרטו של זאב רווח "המובטל בטיטו". ב-1989 גילם את נתן הנביא בסרט הטלוויזיה שביים רם לוי ע"פ מחזה מאת יעקב שבתאי "כתר בראש", והחל לגלם את הסבתא המשוגעת ודמויות שונות בתוכנית הטלוויזיה "מוצ"ש" לצד ספי ריבלין. ב-1990 גילם את סטשק אביה של ציפי (ציפי שביט) ואת האחות בבית הספר בסדרת הטלוויזיה "ציפי בלי הפסקה", והתארח בתוכנית "קריאת כיוון" בהנחיית רוני פינקוביץ'. ב-1994 גילם את אבי בסדרת הטלוויזיה "הכל נשבר במשפחה" ששודרה בערוץ הראשון לצד ציפי שביט. בין השנים 1994–1997 התארח בסדרת הטלוויזיה "איצ'ה". ב-2001 התארח בסדרה "ספי" בה כיכב ספי ריבלין. בין השנים 2004 עד 2011 גילם את אביו של עודד (עודד פז) בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות". ב-2007 גילם את משה הריסות בסרטו של יונתן פז "אסקימוסים בגליל". ב-2012 גילם את פרופסור פוף בסדרת הטלוויזיה "בית ספר למכשפים".
בשנים 2014-2018 שודרו ארבע עונותיה של הסדרה "חברות" בהן השתתף וגילם את רפאל, אביה של נועה (ליטל שוורץ) ובעלה של אתקה (חני נחמיאס)
בשנת 2017 שיחק בסדרות: "מתים לרגע" ב-HOT3, ו"נבסו" ברשת 13. ב-2019 שיחק בסרטו של טומי לנג, "מריונטה".
ב-2020 שיחק את דובה פינקוס בסדרה "סברי מרנן".
רייזר זכה בפרס הדסה ורפאל קלצ'קין לשחקן המצטיין בשנת 1996, ובשנת 2019 זכה בפרס אהרון מסקין לשחקן המצטיין.
בשנת 2023 שיחק בסדרה הקומית "קופה ראשית" בתפקיד לקוח שהוא פרופסור באוניברסיטה העברית.
קריירה > קריירת דיבוב

רייזר דיבב בסרטים ובתוכניות הבאות: "הרפתקאות ביער המשאלות",שם דיבב את דמותו של ערפלף, "רחוב סומסום", שם דיבב את דמותו של עוגיפלצת, "היה היה - החיים", "סיפורי מוש", "דרגון בול Z" וסדרת ההמשך "דרגון בול סופר", "פיף ותלתול", "נאנוק", "עולם סחרחר", "דובוני אכפת לי", "בת הים הקטנה" (סדרת האנימה), "מסיפורי המלך בבר", "אלף ואחת אמריקות", "שאלתיאל קוואק", "פו הדב", "פנו דרך לנאדי", "אווטאר", "טוטלי ספייס", ו"סיירי החלל".
פעמים רבות דיבב בסרטים וסדרות בתפקיד הקריין, או המספר, למשל ב"הנעלולים", "מסיפורי אבא בונה", "בן המלך והעני" ובהרקולס וסדרת הזוכים המאושרים של וולט דיסני.
דב רייזר נחשב לבכירי המדבבים של חברת וולט דיסני, לפי ספירת הדיבובים שלו, הוא תרם את קולו למעל 60 סרטים ודיבב דמויות שהפכו לחלק מהזיכרון הקולקטיבי של מעריצי דיסני, ביניהם; שעוני ב"היפה והחיה", מר ווטרלוז ב"מפלצות בע"מ".
במהלך השנים דיבב סרטים מצליחים ומוכרים רבים, ואף כאלה שהפכו קלאסיקות, בין היתר גם סרטים של חברת וולט דיסני, ביניהם: להיטים מצוירים משלנו, במבי, במבי 2 (אביו של במבי) ספר הג'ונגל, אגדות ברווזים הסרט: אוצר המנורה האבודה, טרזן 2 (הזוגור), פיטר פן, מפלצות בע"מ, אלאדין ומלך הגנבים (דיבב את מלך הגנבים שהוא גם אביו של אלאדין), מלך האריות 3, בת הים הקטנה (סוליאם וחלאם), סינדרלה, גופי: הסרט, חתולים בצמרת, כלבים נגד חתולים, בובספוג: הסרט, נסיך מצרים, היפה והחיה 2: חורף קסום (שעוני), טינקרבל (שר האביב), הדרדסים - הסרט (בתפקיד דרדסבא), טינקרבל וסוד הכנפיים (שר האביב), ראלף ההורס, לשבור את הקרח, "יצאת כוכב", מכוניות 3, מואנה, מאסטר אוגוואי מקונג פו פנדה, "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה", "גולשים על הירח" ועוד.
קריירה > רדיו

רייזר השתתף קבוע בתוכניתו של אמנון פאר "לילה חי מאוד" ששודרה בימי חמישי ברשת ב'.
חיים אישיים

רייזר היה נשוי לחיה, מנחת קבוצות, ממנה התאלמן בשנת 2022. מתגורר ברמת גן.
הערות שוליים

↑  פרס השחקן המצטיין ע"ש מסקין, בעמוד הפייסבוק של הבימה התיאטרון הלאומי, 1 ביוני 2019
↑  קופה ראשית עם שני ליהוקים מפתיעים במיוחד בעונה הרביעית, באתר אייס, 6 באוקטובר 2022
↑  שיר זיו, המדבב הלאומי: דב רייזר חוזר למוש השור ועוגיפלצת, באתר ישראל היום, 19 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310002305171  GND: 1062370651  MusicBrainz: 1c8540be-6e5d-49b4-9fea-f05fa185212c  VIAF: 298319930   WorldCat (עם VIAF): 298319930
Hunter (שיר של דיידו)

"Hunter" (בעברית: "צַיָד") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דיידו, מתוך אלבום הבכורה שלה, No Angel. השיר יצא לאור ב-18 ביוני 2001, על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס, צ'יקי רקורדס וברטלסמן מיוזיק גרופ, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של "Hunter", שבוים על ידי מתיו רולסטון, מתרחש בעיר במהלך לילה של ירח מלא. בקליפ, דיידו רודפת אחרי הכפילה שלה בעיר. כמו כן, ישנן סצנות של דיידו שרה את השיר במרפסת, בסלון וגם בלונה פארק תת-ימי. הקליפ מסתיים בכך שדיידו מצליחה לתפוס את הכפילה שלה, אחריה רדפה.
נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 50 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 63 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 48 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 16 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 9 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | – |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 73 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 17 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 4 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 28 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 17 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |  |
|  צרפת | SNEP | 45 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 59 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 6 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 18 ביוני 2001 | רדיו שירים עכשוויים למבוגרים • רדיו טריפל איי | אריסטה • צ'יקי |  |
| ארצות הברית | 14 באוגוסט 2001 | רדיו להיטים עכשוויים | אריסטה • צ'יקי |  |
| הממלכה המאוחדת | 10 בספטמבר 2001 | תקליט 12 אינץ' • תקליטור | אריסטה • צ'יקי • BMG |  |
| אוסטרליה | 3 בדצמבר 2001 | תקליטור | אריסטה • צ'יקי • BMG |  |
הערות שוליים

1 2  Dido – Hunter, נבדק ב-2021-12-04
↑  Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
1 2 3 4 5  Dido - Hunter, נבדק ב-2021-12-04
↑  "Going for Adds" (PDF). Radio & Records (1406): 120, 155. 15 ביוני 2001. נבדק ב-25 באפריל 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "CHR/Pop: Going for Adds" (PDF). Radio & Records (1414): 41. 10 באוגוסט 2001. נבדק ב-25 באפריל 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "New Releases – For Week Starting September 10, 2001: Singles" (PDF). Music Week: 37. 8 בספטמבר 2001. נבדק ב-16 באוגוסט 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "The ARIA Report: New Releases Singles – Week Commencing 3rd December 2001" (PDF). ARIA. 3 בדצמבר 2001. p. 26. נבדק ב-25 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| דיידו |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | No Angel • Life for Rent • Safe Trip Home • Girl Who Got Away • Still on My Mind |  |
| אלבומי הופעה | Live at Brixton Academy (Dido Live) |  |
| אלבומי להיטים | Greatest Hits |  |
| אלבומים אחרים | Odds & Ends |  |
| סינגלים | "Here with Me" • "Don't Think of Me" • "Thank You" • "Hunter" • "All You Want" • "White Flag" • "Life for Rent" • "Don't Leave Home" • "Sand in My Shoes" • "Don't Believe in Love" • "Quiet Times" • "Everything to Lose" • "No Freedom" • "End of Night" • "Give You Up" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Stan" • "One Step Too Far" • "Feels Like Fire" • "Do They Know It's Christmas?" • "Sing" • "Feelin' Good" • "If I Rise" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Let Us Move On" |  |
| שירים אחרים | "Take My Hand" |  |
| ערכים קשורים | דיידו פליפ • רולו ארמסטרונג • פיית'לס • דאסטד • סיסטר בליס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 13f54e69-5c0f-3372-8da3-e328944b2043
תיאודור קלוצה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בנובמבר 1885 גטינגן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  19 בינואר 1954 (בגיל 68) גטינגן, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Theodor Franz Eduard Kaluza 
 ענף מדעי:  פיזיקה מתמטית 
 מקום מגורים:  גטינגן 
 מקום קבורה:  בית הקברות גטינגן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן (1906)  אוניברסיטת קניגסברג (1907) 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיל (1929–1935)  אוניברסיטת גטינגן (1935–1954)  אוניברסיטת קניגסברג (1909–1929) 
 תלמידי דוקטורט:  Uwe Timm Bödewadt, Gerhard Lyra, Paul Ziegenbein, הלמוט פרוינד, Helmut Freund, Paul Ziegenbein, Hans-Ludwig Schwarz, Uwe Timm Bödewadt, Arno Ekke, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  תיאודור קלוצה 
 
קברו של קלוצה
תיאדור קלוצה (בגרמנית: Theodor Kaluza; 9 בנובמבר 1885 –  19 בינואר 1954) היה מתמטיקאי גרמני שתרם רבות לפיזיקה המודרנית, נודע בעיקר בגלל תאוריית קלוצה-קליין.
ביוגרפיה

קלוצה נולד באופולה למשפחה קתולית מהעיר רטיבור שבפרובינציית שלזיה שבממלכת פרוסיה (כיום בפולין). קלוצה נולד בכפר וילהמסטאל, שהפך לחלק מאופולה כעבור שנים מעטות. הוא העביר את ילדותו בקניגסברג, שבה שימש אביו מקס קלוצה (אנ') פרופסור לאנגלית. הוא למד מתמטיקה באוניברסיטת קניגסברג, וקיבל תואר דוקטור על תזה שנושאה טרנספורמציית צ'ירנהאוס (אנ').
אף על פי שהתמקד במתמטיקה, התעניין גם בתורת היחסות. באפריל 1919 הבחין שכאשר פתר משוואת של תורת היחסות הכללית באמצעות חמישה ממדים, המשוואות של ג'יימס קלרק מקסוול על אלקטרומגנטיות התאימו לתאוריה בצורה חלקה. הוא כתב לאלברט איינשטיין, שהאיץ בו לפרסם את ממצאיו. הם פורסמו לבסוף ב-1921 תחת הכותרת "Zum Unitätsproblem der Physik" (לבעיית האחדות של הפיזיקה).
ב-1929 מונה לפרופסור באוניברסיטת קיל, וב-1935 מונה לפרופסור באוניברסיטת גטינגן, שם נשאר עד פטירתו ב-19 בינואר 1954.
גם בנו שנולד ב-1910 נקרא תיאודור קלוצה, וגם הוא היה מתמטיקאי נודע.
המשפט של ג'וני דפ נגד אמבר הרד

| --- | --- |

ג'וני דפ ואמבר הרד, 2015
 מידע כללי
 סוג:  תיק משפטי, משפט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מחוז פיירפקס 
 קואורדינטות:  38°50′N 77°17′W﻿ / ﻿38.83°N 77.28°W﻿ / 38.83; -77.28
 משתתפים:  Camille Vasquez, Elaine Charlson Bredehoft 
 תקופה:  11 באפריל 2022 – 1 ביוני 2022 (52 ימים) 
 חוק ומשפט
 נאשמים:  אמבר הרד 
 
 he
 אתר רשמי
 
המשפט של ג'וני דפ נגד אמבר הרד היה משפט דיבה אזרחי, שהתרחש בארצות הברית מ-11 באפריל 2022 עד 1 ביוני באותה שנה בבית המשפט בפיירפוקס, וירג'יניה, ארצות הברית. הוא זכה להתעניינות חובקת עולם, הן בתקשורת הממוסדת והן ברשתות החברתיות, והסתיים בהחלטת חבר המושבעים לטובת ג'וני דפ.
ב-2023 יצא בנטפליקס סרט הדוקו "דפ נגד הרד" אשר תעד את המשפט.
רקע

בשנת 2012 החלו אמבר הרד בת ה-26 וג'וני דפ בן ה-48 להיות במערכת יחסים זוגית. השניים נישאו ב-3 בפברואר 2015 בטקס אזרחי פרטי בביתם בלוס אנג'לס. בני הזוג היו נשואים 15 חודשים, ובמאי 2016 הגיעה הרד לבית המשפט בלוס אנג'לס כשהיא חבולה ובוכיה. היא הגישה בקשה לצו הרחקה וגירושים מדפ.
רקע > משפט הגירושים

במהלך משפט הגירושים המתוקשר העידה הרד כי ג'וני דפ היה אלים פיזית ומילולית כלפיה, לרוב תחת השפעת סמים ואלכוהול. דפ שילם להרד בהסכם הגירושין 7 מיליון דולר וכן נחתם הסכם האוסר על הצדדים לדון בתקשורת במערכת היחסים ביניהם.
רקע > המאמר של הרד

בדצמבר 2018 פרסמה הרד מאמר עמדה בעיתון "וושינגטון פוסט", בו כתבה שעקב הפיכתה לסמל של קורבן לאלימות זוגית, היא איבדה הזדמנויות עבודה ונענשה על ידי החברה. באותה שנה פורסם כי דפ התפרץ באלימות גם על סט של סרטו.
במרץ 2019 פורסם כי דפ הגיש תביעת דיבה על סך 50 מיליון דולר כנגד הרד עקב הנאמר באותו מאמר, אף על פי ששמו אינו מוזכר.
רקע > משפט דיבה נגד עיתון הסאן

בנובמבר 2020 הפסיד ג'וני דפ בתביעת דיבה שהגיש נגד העיתון "סאן" על שכינה אותו "בעל מכה". במשפט שהתקיים באנגליה פסק הדין של השופט היה שג'וני דפ אכן הכה את אמבר הרד לפחות 11 פעמים. בעקבות ההכרעה במשפט נאלץ דפ לעזוב את סדרת הסרטים "חיות הפלא" לבקשת אולפני האחים וורנר.
המשפט

ב-11 באפריל 2022 החל משפט תביעת הדיבה של דפ נגד הרד והוא נמשך כשישה שבועות, עד 27 במאי. המשפט נערך בבית המשפט בפייפרפוקס, וירג'יניה, ארצות הברית, בהשתתפות חבר מושבעים.
המשפט > עדים מטעם התביעה

קייט מוס, שהייתה במערכת יחסים עם דפ בשנות ה-90, העידה כי הוא לא נקט נגדה באלימות, בניגוד לטענות ההגנה. אחותו של דפ העידה כי כילדים, השניים סבלו מאלימות רבה מצד אמם, ולכן נשאר במערכת היחסים למרות האלימות מצד הרד.
המשפט > עדים מטעם ההגנה

הפסיכולוג דייוויד שפיגל (אנ') העיד שהתנהגותו של דפ מתאפיינת באלימות, הרס רהיטים, ושבירת חפצים. ד"ר ריצ'רד מור, מנתח כף יד, העיד כי הפציעה באצבעו של דפ נעשתה על ידו.
המשפט > ההכרעה

ב-1 ביוני 2022 הוכרע המשפט כניצחון לטובת דפ. חבר המושבעים קבע שהרד הוציאה את דיבתו בכל שלושת הסעיפים שפורסמו במאמר, פסקו תשלום של 10 מיליון דולר על הפגיעה, ו-5 מיליון דולר נוספים כפיצוי. השופטת הורידה סכום זה לכ-350 אלף דולר, בעקבות מגבלת הסכום בווירג'יניה. בנוסף פסקו חבר המושבעים על תשלום של 2 מיליון דולר לזכותה של הרד, לאחר שמצאו שעורך דינו של דפ הוציא את דיבתה, בסעיף אחד מתוך שלושת סעיפי התביעה הנגדית.
המשפט > הערעור

הרד החליטה להגיש ערעור על פסק הדין, אך הערעור נדחה על ידי השופט.
המשפט > הסכם פשרה

בהסכם פשרה בין הצדדים, סוכם שהרד תשלם לדפ מיליון דולר, במקום ה-13 מיליון עליהם פסק בית המשפט במקור.
תגובות למשפט ולפסק הדין

בטורי דעה רבים הובעה הדעה שתוצאות המשפט פוגעות במאבק באלימות במשפחה ובתנועת Me Too.
הערות שוליים

↑  סקס, סמים ואלימות: המשפט של ג'וני דפ נגד גרושתו חושף זוועות, באתר וואלה, 26 באפריל 2022
↑  הכתובת על הקיר: גוני דפ כרת את קצה האצבע, באתר nrg‏, 16 באוגוסט 2016
↑  רז ישראלי, ג'וני דפ התפרץ באלימות על הסט, באתר ישראל היום, ‏7.5.2018
↑  גרדיאן והארץ, ג'וני דפ הפסיד במשפט נגד העיתון שטען כי הוא "בעל מכה", באתר הארץ, 2 בנובמבר 2020
↑  עמית אטיאס, ‏ג'וני דפ ואמבר הרד לקראת ההכרעה בבית המשפט: "מקווה שנוכל להמשיך הלאה", באתר ‏מאקו‏, 10 באפריל 2022
↑  מערכת mako תרבות, ‏"אמא צעקה, צרחה, הרביצה, זרקה דברים, קראה לנו בשמות", באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2022
↑  איילת עמרם, הרשתות בארה"ב סוערות: משפט הענק של ג'וני דפ מתקרב לסיומו, באתר עכשיו 14, 25 במאי 2022
↑  רוני פינצ'וק, ג'וני דפ ניצח במשפט לשון הרע נגד אמבר הרד, באתר ישראל היום, 1 ביוני 2022
↑  שירות גלובס, ‏ג'וני דפ ניצח במשפט הדיבה: אמבר הרד תשלם כ-10 מיליון דולר, באתר גלובס, 1 ביוני 2022
↑  וואלה! סלבס‏, תביעת המיליונים: אמבר הרד תערער על גזר הדין, באתר וואלה, 2 ביוני 2022
↑  ענבל חננאל, סוף משפט: ג'וני דפ ואמבר הרד הגיעו לפשרה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 19 בדצמבר 2022
↑
שי אייזקס, ‏מי המפסיד.ה האמיתי.ת במשפט של ג'וני דפ ואמבר הרד? אני, באתר "Time Out ישראל", 1 ביוני 2022
נירית אנדרמן, חוגגים על אמבר הרד, מתכוונים למי־טו, באתר הארץ, 2 ביוני 2022
איתן לשם, מדוע כולנו צריכים להיות עצובים מההכרעה בעניין דפ-הרד?, באתר הארץ, 2 ביוני 2022
↑  The bleak spectacle of the Amber Heard-Johnny Depp trial, web.archive.org, ‏2022-06-15