stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיוע לאויב במלחמה
מסגרת החוק > שיקול דעת בהעמדה לדין

יש לשמור על התאמה בין חומרת העבירה והסטיגמה שהיא מטילה לבין מאפייני האירוע. לפיכך, העמדה לדין בעבירת הסיוע לאויב בזמן מלחמה תיעשה, דרך כלל, רק אם הוכח כי האירוע הוא בעל עוצמה מספקת להוות מעשה שיש בו כדי לסייע לאויב במלחמתו באופן מהותי.
ככל שהמודעות של הנאשם רחוקה מן המאפיינים הברורים של סיוע לאויב, כך תקטן הנטייה לעשות שימוש בעבירה שבנדון, ותישקל אפשרות קיומה של עבירה מתאימה אחרת. במקרה כזה, כאשר המעשה מגבש עבירה חמורה אחרת, שממילא העונש בגינה יהא עונש חמור, ניתן לוותר על העמדה לדין גם בעבירה של סיוע לאויב במלחמה.
הערות שוליים

↑  הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, סיוע לאויב במלחמה, 25 באוגוסט 2005
↑  ע"פ 88/172 וענונו נ' מדינת ישראל, פ"ד מד(3) 265 ,274-275
↑  לאור הכלל של "עצימת עיניים" כאמור בסעיף 120(ג)(1) לחוק העונשין
המלון הסקוטי

| --- | --- |

 חדרים:  69
 בעלות:  הכנסייה של סקוטלנד 
 בניית המלון
 קואורדינטות:  32°47′20″N 35°32′29″E﻿ / ﻿32.788988°N 35.541501°E﻿ / 32.788988; 35.541501
 האתר הרשמי
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) המלון הסקוטי(למפת הגליל העליון רגילה) המלון הסקוטי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המלון הסקוטי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המלון הסקוטי
 
מבט מהבניין החדש במלון אל הכנרת
המלון הסקוטי (באנגלית: The Scots Hotel) הוא בית מלון בעיר טבריה, הנמצא בבעלותה של הכנסייה של סקוטלנד. המתחם בו שוכן המלון הוקם במאה ה-19 ושימש כבית חולים, ומאוחר יותר הוסב לאכסניה לצליינים ולבית הארחה, עד להפיכתו לבית מלון.
תולדות המקום

המלון הסקוטי שוכן ברחוב גדוד ברק במזרחה של טבריה, בסמוך לחוף הכנרת.
מבני מתחם בית המלון הוקמו בשלהי המאה ה-19 על ידי ד"ר דייוויד ואט טוראנס, רופא סקוטי שהגיע לעבוד בארץ ישראל ממניעים דתיים. הם נבנו מאבן הבזלת המקומית.
בשנת 1894 נפתח במקום בית חולים בניהולו של ד"ר טוראנס, שהיה בית החולים הראשון בעיר. מאוחר יותר (בשנים 1921 עד 1953) עבד בבית החולים גם בנו של ד"ר טוראנס, ד"ר הרברט טוראנס (Herbert Torrance). במקום פעל גם בית ספר לאחיות. בשנת 1930 נפתחה באחד המבנים במתחם כנסייה.
בית החולים הוסב בהמשך לבית חולים ליולדות, עד שנסגר בשנת 1959. מספר שנים לאחר סגירת בית היולדות הוסב המתחם לבית הארחה, שאירח בעיקר צליינים נוצרים.
לאחר מותו של ד"ר הרברט טוראנס העבירה המשפחה ארכיון מבית החולים לאוניברסיטת דנדי שבסקוטלנד. האוסף כולל מסמכים, תמונות תיעוד רפואי, ביקורים רשמיים ואירועים מחיי היום-יום בעיר ובבית החולים.
בשנת 1999 החליטה הכנסייה של סקוטלנד להסב את המתחם לבית מלון. לאחר שיפוץ נפתח בית המלון במקום בשנת 2004. מקצת מחדריו ממוקמים במגורי אנשי צוות בית החולים לשעבר והם בעלי קירות בזלת. במקום פועל מרכז מבקרים ובו מוזיאון לתולדות המתחם.
בית המלון מקיים בה כיום קונצרטים מעת לעת.
ראו גם

ימק"א פניאל
כנסיית סנט אנדרוז
ג'ורג'ינה הייג

| --- | --- |

ג'ורג'ינה הייג
 לידה:  3 באוגוסט 1985 (בת 39) מלבורן, ויקטוריה 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מקום לימודים:  אקדמיית אוסטרליה המערבית לאמנויות הבמה 
 בן זוג:  ג'וש מייפלסטון
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג'ינה הייג (באנגלית: Georgina Haig; נולדה ב-3 באוגוסט 1985) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע אוסטרלית.
ביוגרפיה

הייג נולדה במלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה. אמה, ג'יליאן, היא אמנית; אביה, ראסל, הוא תסריטאי ובמאי; ואחיה הצעיר, ג'וליאן, הוא דוגמן ושחקן.
במשך כל ילדותה ועד גיל ההתבגרות היא למדה בלט, ובכיתה ח' הופיעה עם האקדמיה המלכותית למחול בלונדון. הייג למדה בבית הספר התיכון רד היל ולאחר מכן ב"מכללת טוראק" לצורך השלמת השכלה תיכונית. היא התקבלה לאוניברסיטת מלבורן כדי ללמוד אמנויות, אך דחתה את לימודיה בשנה אחת כדי ללמד אנגלית בווייטנאם באוניברסיטת האנוי למדע וטכנולוגיה. לאחר מכן חזרה למלבורן כדי להמשיך את לימודיה והתקבלה לחוג לאמנויות הבמה של אוניברסיטת אדית קוון (אנ'). היא סיימה את לימודיה בשנת 2008 בגיל 23.
חיים אישיים

ביוני 2014 נישאה לשחקן והתסריטאי ג'וש מייפלסטון. במרץ 2017 נולדה בתם הבכורה, גרטה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Road Kill | ליז |  |
| 2011 | Wasted on the Young | סימון |  |
| 2011 | Crawl | מרילין בארנס |  |
| 2012 | האבנים הכחולות | גליניס |  |
| 2013 | Nerve | גרייס |  |
| 2014 | The Mule | ג'זמין גריפית'ס |  |
| 2019 | Where We Disappear | אנסטסיה |  |
| 2024 | Late Night with the Devil | מדלין פייפר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | Underbelly (אנ') | ג'ורג'ינה פרימן | 5 פרקים |
| 2010 | Rescue: Special Ops (אנ') | אמה גריפית'ס | 3 פרקים |
| 2011 | The Elephant Princess (אנ') | זמירה | תפקיד ראשי (עונה 2); 26 פרקים |
| 2012 | אקדמיה לריקוד (אנ') | מיסטי | 3 פרקים |
| 2012 | פרינג' | הנרייטה "אטה" בישופ | 7 פרקים |
| 2012 | A Moody Christmas | מטופלת | פרק: "Water Under the Bridge" |
| 2013 | The Elegant Gentleman's Guide to Knife Fighting | דמויות שונות | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2014 | INXS: Never Tear Us Apart | פאולה ייטס (אנ') | מיני-סדרה |
| 2014 | Reckless (אנ') | לי אן מרקוס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2014 | עד עצם היום הזה | אלזה | 12 פרקים |
| 2015 | Maximum Choppage (אנ') | אלה קרופורד | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2015 | קץ הילדות (אנ') | אנבל סטורמגרן | מיני-סדרה |
| 2016 | ללא גבולות | פייפר ביירד | 4 פרקים |
| 2018 | מעבר לזמן (אנ') | ד"ר סופי פורבין | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
| 2019 | Radio Silence | ג'יל פטרמן | סרט טלוויזיה של Roku |
| 2019 | Secret Bridesmaids' Business | אוליביה קוטריל | מיני-סדרה |
| 2021 | רכבת הקרח | אמיליה | 4 פרקים |
| 2021 | שובה של משפחת ראפטר | רייצ'ל ראפטר | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2022 | ארכיון 81 | אייריס ווס | 2 פרקים |
אנטי-נצרות

אַנְטִי נַצְרוּת (נקרא גם: כְּרִיסְטוֹפּוֹבְיָה) היא המונח המודרני לדחייה של הנוצרים, הדת הנוצרית ומנהגיה. במהלך ההיסטוריה, עקב סכסוכים דתיים בין נוצרים ליהודים, התגלו אנטי-נצרות יהודית ואנטי-יהדות/אנטישמיות נוצרית.
אנטי נצרות בהיסטוריה > המאה הראשונה

אנטי נצרות הופיעה עוד בעידן הקיסרים במאה הראשונה. הצמיחה המתמדת של התנועה הנוצרית נתפסה בחשדנות הן מצד השלטון הרומי והן מצד האנשים ברומא. במהלך המאה השנייה, הנצרות נתפסה כשלילית בשני אופנים: הראשון מקיף את ההאשמה באמונה הנוצרית בהתאם לעקרונות הרומאים בקרב האוכלוסייה- והשני הוא המחלוקת שעוררה הדת באנשים כלפי התקדמות העידן האינטלקטואלי.
אנטי נצרות בהיסטוריה > המאה השנייה

אנטי נצרות הופיעה עוד בברית החדשה, ונראה כי ישו צפה אותה, כפי שדווח על ידי כותבי הבשורה. האנטי נצרות של המאה הראשונה התגלתה לא רק בקרב השלטונות הרומאים, אלא התגלתה גם בקרב יהודים. כיוון שהנצרות הייתה בשלב זה כת שמבוססת על היהדות. פאולוס מטרסוס, שבעצמו רדף נוצרים לפני שהפך לכזה, מדגיש את צליבת ישו כ'אבן נגף' ליהודים, והרעיון שהמשיח נהרג על צלב פגע בכמה מהיהודים שחיכו למשיח מדתם.
אנטי נצרות בעידן המודרני

בשנת 2020, ערכה הוועידה האמריקאית לחופש הדת מחקר היכן נוצרים סובלים מאנטי-נצרות ונרדפים. לפי תוצאות המחקר, אנטי נצרות נעשית במיאנמר, סין, אריתריאה, הודו, איראן, ניגריה, קוריאה הצפונית, פקיסטן, רוסיה, ערב הסעודית, סוריה ווייטנאם; בתגובה, ארצות הברית כ"מדינות מדאיגות במיוחד".
ראו גם

תנאי עומר
הערות שוליים

↑  ANTI-CHRISTIAN | Meaning & Definition for UK English | Lexico.com, Lexico Dictionaries | English (באנגלית)
↑  Definition of ANTI-CHRISTIAN, www.merriam-webster.com (באנגלית)
↑  ANTI-CHRISTIAN - Definition and synonyms of anti-Christian in the English dictionary, educalingo.com (באנגלית)
↑  BART WAGEMAKERS, INCEST, INFANTICIDE, AND CANNIBALISM: ANTI-CHRISTIAN IMPUTATIONS IN THE ROMAN EMPIRE, Greece & Rome 57, 2010, עמ' 337–354
↑  Christianity, www.jewishvirtuallibrary.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169244915 (data)
טיילה

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 2002 (בת 22) Edenvale, דרום אפריקה 
 שם לידה:  טיילה לורה סיטל
 מוקד פעילות:  דרום אפריקה 
 תקופת הפעילות:  מ-2019
 מקום לימודים:  תיכון אדנגלן 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ • R&B עכשווי • Amapiano
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אפיק • Fax
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי להופעה המוזיקלית האפריקאית הטובה ביותר (2024)  South African Music Award for Female Artist of the Year (2 בנובמבר 2024)  South African Music Award for Newcomer of the Year (2 בנובמבר 2024)  MTV Video Music Award for Best Afrobeats Video (2024)  פרס BET לאמן הבין-לאומי (2024)  פרס BET לאמן חדש (2024)  South African Music Award for Pop Album of the Year (2 בנובמבר 2024) 
 tylaworld.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טיילה לורה סיטל (באנגלית: Tyla Laura Seethal; נולדה ב-30 בינואר 2002), המוכרת בשם טיילה, היא זמרת-יוצרת דרום אפריקאית. בשנת 2021, היא חתמה בחברת התקליטים אפיק רקורדס, זאת לאחר ההצלחה המקומית של סינגל הבכורה שלה "Getting Late" בהשתתפות קולדרינק.
היא זכתה להצלחה בינלאומית עם הסינגל שלה "Water" משנת 2023, שהגיע לטופ 10 במדינות כמו ארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה. זה היה גם השיר הראשון של הסולנית דרום אפריקאית שנכנס למצעד בילבורד הוט 100 מזה 55 שנים. היא הייתה מועמדת לפרס גראמי, פרסי המוזיקה של סול טריין ושני פרסי מוזיקה דרום אפריקאים. אלבום הבכורה שלה Tyla, אשר צפוי לצאת לאור ב-1 במרץ 2024.
חיים מוקדמים

סיטל נולדה ביוהנסבורג למשפחה צבעונית ממוצא זולו, הודי, מאוריציאני ואירי. היא סיימה בגרות בתיכון אדנגלן בשנת 2019 והייתה ראש התרבות של בית הספר באותה שנה. בזמן הלימודים, היא החלה לפרסם שירים מקוריים וגרסאות כיסוי בחשבון האינסטגרם שלה, כמו גם לשלוח אותם למספר דמויות בתעשיית המוזיקה. היא התגלתה לאחר מכן על ידי המנהל הראשון שלה, גארת פון גלן, שארגן את מפגשי ההקלטה הראשונים שלה. היא למדה לקראת תואר בהנדסת כרייה לפני שהחליטה שתעסוק בקריירה המוזיקלית.
קריירה > 2019–2022: "Getting Late" והצלחה ארצית

בסוף 2019 לאחר שסיימה את התיכון, טיילה הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Getting Late" עם הפקה של קולדרינק, שזכתה להצלחה ארצית. וידאו הקליפ צולם על ידי המנהל שלה לסירוגין במהלך סגר שהתקיים במגפת הקורונה, הקליפ הנלווה יצא לאור בינואר 2021. הוא צבר כמה מיליוני צפיות ביוטיוב, והיה מועמד לסרטון המוזיקה של השנה בטקס פרסי המוזיקה הדרום אפריקאי ה-28 ב-2022. לאחר מכן חתמה על חוזה בחברת ההקלטות אפיק רקורדס באמצעות מיזם משותף עם Fax Records בארצות הברית במאי 2021. לאחר מכן הוציאה את הסינגלים "Overdue" באוקטובר 2021, ו-"To Last" בנובמבר 2022.
קריירה > 2023–הווה: "Water", פריצת דרך בינלאומית ואלבום בכורה

ההופעה הפומבית הראשונה של טיילה התרחשה ב-2023 במהלך אפטר פארטי דולצ'ה וגבאנה בשבוע האופנה במילאנו, לאחר צאת הסינגל שלה "Been Thinking", שזיכה את טיילה במקומות הראשונים שלה במצעד בקריירה שלה, במצעד השירים הקצביים ובמצעד R&B/Hip-Hop Airplay. העורכת אווה היילי ממגזין "פיצ'פורק" תיארה אותו כ"המנון מועדונים חלק שמתעל את להיטי הפופ-R&B המפתים של אמצע שנות ה-2000 סיארה וריהאנה". לאחר מכן, טיילה הצטרפה לזמר כריס בראון בתור מופע החימום שלו בסיבוב "Under the Influence Tour". במאי 2023, היא הוציאה את הסינגל "Girl Next Door", בהשתתפות הזמרת הניגרית איירה סטאר. ביולי 2023, הוציאה את השיר "Water", כסינגל מוביל מתוך אלבום האולפן הבכורה שלה Tyla. לאחר שנעשה אתגר ריקוד ויראלי בפלטפורמת המדיה החברתית טיקטוק, השיר הפך ללהיט 10 המובילים במדינות כמו ארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה. זה גם הפך את טיילה לדרום אפריקאית הצעירה ביותר אי פעם ולסולנית הדרום אפריקאית הראשונה מזה 55 שנים שנכנסה למצעד בילבורד הוט 100, בעקבות "Grazing in the Grass" של יו מסקלה בשנת 1968. לאחר ההצלחה ביצעה את השיר בהופעת בכורה בשוודיה בתוכנית "The Bianca Show", ובארצות הברית בתוכנית "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon". וידאו הקליפ לשיר, יצא ב-7 באוקטובר 2023, צבר 3 מיליון צפיות ביוטיוב בשלושה ימים. באוקטובר 2023, התארחה טיילה בגרסת רמיקס של השיר "Girls Need Love" של הזמרת סאמר ווקר, שיצא כחלק מהמיני-אלבום Girls Mix. טיילה זכתה בפרס גראמי לביצוע הטוב ביותר של מוזיקה אפריקאית עם "Water" בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-66, ששודר בפברואר 2024.
ב-20 בנובמבר 2024, טיילה שחררה את הסינגל שלה "Tears" במסגרת פרויקט Coke Studio 2024.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2024: Tyla
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | הביצוע הטוב ביותר של מוזיקה אפריקאית | "Water" | זכייה |  |
| 2024 | פרסי המוזיקה הבריטית | השיר הבינלאומי הטוב ביותר | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של iHeartRadio | הליריקה הטובה ביותר | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של iHeartRadio | להיט הטיקטוק של השנה | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של iHeartRadio | אמן האפרוביטס של השנה | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | פרס בחירת הצופה | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | זמרת ה-R&B/פופ הטובה ביותר | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | האמן החדש הטוב ביותר | טיילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס ה-BET | האמן הבינלאומי הטוב ביותר | טיילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | אמן פורץ האהוב | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכב מוזיקה עולמית אהוב | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שיר ויראלי אהוב | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | ה-R&B הטוב ביותר | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | האפרוביטס הטוב ביותר | "Water" | זכייה |  |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | האמן החדש הטוב ביותר | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | המופע החדש הטוב ביותר | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | ה-R&B הטוב ביותר | טיילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | האפרוביטס הטוב ביותר | טיילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | האמן האפריקאי הטוב ביותר | טיילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | אמן R&B מוביל | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | זמרת R&B מובילה | טיילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | אמן אפרוביטס מוביל | טיילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | אלבום R&B מוביל | Tyla | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | שיר R&B מוביל | "Water" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | שיר אפרוביטס מוביל | "Water" | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | שיר אפרוביטס מוביל | "Truth or Dare" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של בילבורד | שיר אפרוביטס מוביל | "Jump" | מועמדות |  |
פרסים ומועמדויות > הופעות ברשימות

2025: פורבס 30Under30
אלי רייפמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יוני 1970 (בן 54) לבוב, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל 
 
אלי רייפמן (נולד ביוני 1970) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי. רייפמן ייסד את חברת "אמבלייז" יחד עם צורי דבוש, שרון כרמל ונפתלי שני. החברה נסחרה בבורסה לניירות ערך בלונדון, בשיאה הגיעה החברה לשווי שוק של כ-8 מיליארד דולר.[דרוש מקור]. הוא הסתבך בחובות כבדים, שאף הביאו בעקיפין למאסרו בגין ביזיון בית המשפט. הוא הוכרז פושט רגל והורשע בקבלת דבר במרמה ובזיוף. במקביל לפעילותו העסקית מלמד רייפמן קבלה.
ביוגרפיה

אלי רייפמן נולד בשנת 1970 בעיר לבוב שבאוקראינה. ב-1975 עלה עם משפחתו לישראל. רייפמן למד בבית הספר היסודי "תרבות" ובגימנסיה גן נחום.
את שירותו הצבאי עשה בבסיס המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה בגלילות ככותב לומדה במדור הדב"מ (הדרכה באמצעות מחשב). בבסיס הכיר את שותפיו לעתיד, שרון כרמל וצורי דבוש. במועד מאוחר יותר, הכיר גם את נפתלי שני דרך פעילותיו העסקיות והארבעה הקימו את החברה שהתפתחה לקבוצת ההיי-טק "אמבלייז".
רייפמן נשר מלימודיו האקדמאיים באוניברסיטת תל אביב ובמכללה למינהל עקב ציונים נמוכים. על כך אמר: ”באוניברסיטה הייתי חוכמולוג, ונענשתי על כך בגדול. קיבלתי ציונים מזעזעים כמו 19 מתוך 100 ונשרתי מהלימודים. עד היום אין לי תואר ראשון, ואמא שלי, עם כל המיליונים שלי, רואה בי לא יוצלח”
כבר מצעירותו התעניין רייפמן בעסקים והיה בעל מספר חברות שעסקו במגוון פעילויות, מייזום פרויקטים בנושאי נדל"ן לעולים חדשים ועד לסחר בינלאומי במתכות, בסוכר, ביהלומים ובשיש.
מנכ"ל חברת "אמבלייז"

בשנת 1994 הקים יחד עם נפתלי שני, שרון כרמל וצורי דבוש את חברת "גיאו אינטראקטיב" (Geo Interactive), שלימים שינתה את שמה ל"אמבלייז" (Emblaze). החברה פיתחה טכנולוגיה לוידאו דיגיטלי על גבי תקליטורים בתקופה בה המדיה במחשבים הייתה מוגבלת לטקסט ותמונות בעיקר. באמצעות טכנולוגיה זו יצרו השותפים מוצרי הדרכה (כותרים) ובהם סימולטור לזיהוי עמית-טורף לחילות אוויר ונ"מ בעולם, שיעורים בגאוגרפיה לחטיבות ביניים בארצות הברית, כלי הדרכה לבנקים שווייצריים בסחר חוץ ועוד.
ב-1996 הציגה החברה טכנולוגיה שפיתחה לשידור מדיה דיגיטלית (וידאו, קול, תמונות ואנימציות) באינטרנט (Streaming Media). באוקטובר אותה שנה הונפקה החברה בבורסת AIM בלונדון בשווי 160 מיליון דולר ובתוך זמן קצר הפך רייפמן למיליונר יחד עם שותפיו. הנפקות נוספות ב-1998 ו-2001 הביאו לחברה עוד כ-400 מיליון דולר ושוויה הגיע לכ-8 מיליארד דולר. בשנת 2000, בגיל 30, קנה רייפמן מגרש בן 5 דונם בסביון, ערך חתונה ראוותנית, וטיפח אוסף יקר-ערך של שעונים נדירים. האוסף נגנב מביתו בשנת 2005, מה שהיה לדבריו מאורע מכונן ששינה את יחסו לחיי פאר.
רייפמן יזם מיזמים טכנולוגיים רבים ובמסגרתם שאף לייצר טלפון סלולרי פרי פיתוח ישראלי, בטענה שהישראלים לא נופלים בכישרונם מהפינים בעלי חברת נוקיה. הפרויקט הראשון בתחום הסלולרי, שקיבל את השם "אלפאסל" (AlphaCell), נכשל לאחר שכ-20,000 יחידות של הטלפון אלפא פי 8 נמכרו בישראל. רייפמן המשיך לחתור להגשמת חלומו ורכש מפעל לייצור מכשירים סלולריים בקוריאה. לאחר שנתיים וכ-300 מיליון דולר של מכירות נכשל גם מיזם זה. רייפמן לא ויתר ובשיתוף עם חברת שארפ ועוד חברות ישראליות מתחומי הסלולר.הקים באמבלייז את פרויקט "ELSE" לבניית מכשיר סלולרי מהפכני. פרויקט זה הופסק ב-2010.
ביוני 2005 קיבל רייפמן דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
בספטמבר 2006 רכשה חברת אמבלייז את השליטה בחברת החזקות ההיי-טק פורמולה מערכות שבשליטת דני גולדשטיין וקרן פימי, בתמורה ל-67 מיליון דולר, ב-54% יותר משווי השוק של פורמולה באותה עת. אמבלייז מימנה את הרכישה באמצעות 40 מיליון דולר שהיו בקופתה ואת שאר הסכום גויסה בהלוואות תמורת שעבוד מניות החברה. בספטמבר 2010 מכרה אמבלייז את השליטה בפורמולה מערכות תמורת כ-139 מיליון דולר.
הסתבכויותיו בחובות

בשנת 2003 רכש רייפמן את החזקותיהם של שני המייסדים האחרים של "אמבלייז", כרמל שרון (תמורת 115 מיליון שקל) וצורי דבוש (תמורת 85 מיליון שקל), והגיע לאחזקה של כ-30% ממניות החברה. בשנת 2006 החל ניסיון השתלטות על קבוצת אמבלייז מצד קרן גידור אמריקאית בשם "Sturm Family Foundation" מדנוור קולורדו. לאחר שדירקטוריון אמבלייז פנה לקרן בבקשה להצהרת כוונותיה, הבהירה הקרן שתוכניותיה כוללות סגירת פעילויות רבות ומכירה של הקבוצה בחלקים.
בתגובה החל רייפמן להגדיל החזקותיו במניות מתוך הונו האישי (כ-60 מיליון דולר) והלוואות נוספות שלקח מגופים רבים שכללו בנקים בישראל ובעולם, קרנות השקעה, חברים, משפחה והשוק האפור. רייפמן החל לגלגל את החובות שצבר, תוך שהחובות תופחים עקב ריביות העתק שאותן התחייב לשלם.
לשם מימון גלגול הלוואותיו הנפיק רייפמן באפריל 2005 אג"ח פרטיות בשווי של 63 מיליון דולר לגופים מוסדיים ולאנשים פרטיים בישראל.
ביוני 2006 הוציאה חברת אמבלייז מקופתה 70 מיליון דולר לרכישת חלק ממניותיו של רייפמן, כדי לאפשר לו לממן את איגרות החוב הפרטיות שהנפיק. כך, למרות חששות המשקיעים, עמד רייפמן בתנאי התשקיף של האג"ח והחוב נפרע ביום מועד הפירעון.
באספת בעלי המניות במרץ 2009, אלי רייפמן ושותפו נפתלי שני הציגו תיעוד לכך שבידיהם תמיכה כוללת של 52% מבעלי המניות לעומת 27% של קבוצת ההשתלטות. כך, לאחר מאבק של כ-3 שנים נותרו רייפמן ושני בעלי השליטה באמבלייז.
החובות האישיים שצבר רייפמן עקב מלחמות השליטה נאמדים בכרבע מיליארד שקלים. מייד לאחר ניצחונו באספת בעלי המניות החלה הידרדרות מהירה במצבו, אחרי ששניים מתוך כ-30 נושיו הגישו לבית המשפט המחוזי בתל אביב בקשה לכינוס נכסים. בית המשפט קיבל את בקשת קרן Rockmore האמריקאית לכינוס נכסיו של רייפמן ומינה את עורך הדין איתן ארז כמנהל מיוחד לכינוס נכסיו של אלי רייפמן. בית המשפט הורה לרייפמן להעביר את מניות "אמבלייז" שבידיו לידי המנהל המיוחד. לאחר שלא הועברו המניות במועד שהוגדר לכך, הואשם רייפמן בביזיון בית המשפט ונשלח למאסר של 45 ימים. בעקבות זאת השעה אותו דירקטוריון "אמבלייז" מכל תפקידיו בחברה. במשך כל אותה העת המשיך רייפמן לטעון כי החזקותיו מורכבות ועו"ד איתן ארז אינו מבין את התהליך הנדרש להעברת המניות וכי לא ניתן לקיים את הצו. עד מרץ 2010 ריצה רייפמן מעל 90 ימי מאסר לאחר שלא שהעביר את מניותיו למנהל המיוחד. בתקופת ההליכים המשפטיים נגדו בשנת 2009 שרד רייפמן כמה ניסיונות התנקשות.
ביולי 2011 הוכרז רייפמן פושט רגל.
בסוף 2009 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד רייפמן בגין קבלת דבר במרמה וזיוף מסמכים. ביולי 2011 הרשיע אותו  בית המשפט המחוזי בתל אביב, בעבירות של קבלת דבר במרמה, זיוף ושימוש במסמך מזויף. ב-19 בספטמבר 2011 גזר עליו בית המשפט המחוזי ארבע שנות מאסר בפועל, שאותן החל לרצות ב-1 בנובמבר, וחייב אותו לשלם 6.3 מיליון דולר פיצוי לחברות שרימה. רייפמן הגיש ערעור על פסק הדין לבית המשפט העליון, וערעורו נדחה. באפריל 2014 השתחרר מהכלא, והחל לעבוד כמנהל שיווק בחברת mce, המפתחת תוכנה לטלפונים סלולריים.
עיסוקים נוספים

בהרצאותיו משלב רייפמן קבלה עם הומור ועם מדיטציה.
בשנת 2003 הקים יחד עם אשתו דאז, דפנה מקוב, עמותה לקידום החינוך בישראל בשם "משמר החינוך". העמותה אינה מקבלת תמיכה מהמדינה, וב-5 השנים הראשונות רייפמן מימן את פעילותה בתקציב של כ-25 מיליון שקלים.
בעבר תרם רייפמן כספים למפלגת העבודה, אך הצהיר שאין לו עניין בפוליטיקה.
משפחתו

אלי רייפמן התחתן בינואר 2001 עם דפנה מקוב (ביתו של ישראל מקוב), והתגרש ממנה בשנת 2006.
על בקשתו לבית המשפט לקצוב דמי מחיה לו ולילדיו הגיבה השופטת ורדה אלשיך: "עסקינן במצב חריג למדי (אם להתנסח בעדינות), בו מבוקשים מזונות לארבעה ילדים, המוחזקים כל-אחד (או למצער שלושה מהם) בידי נשים שונות, החיות במקומות שונים, כאשר אף אחת מהנשים אינה רעייתו של החייב, ואף לא 'ידועה בציבור' – אף לא לפי הגדרתו הרחבה ביותר של מושג זה, ככל שהוא כולל ניהול משק בית משותף".
הערות שוליים

↑  חן מענית, ‏אלי רייפמן שוב בדרך לכלא: הורשע בקבלת דבר במירמה וזיוף, באתר גלובס, 17 ביולי 2011
↑  הארץ, לאיך אלי רייפמן מנסה שוב להמציא עצמו מחדש - הפעם כגורו של קבלה?, באתר TheMarker‏, 3 ביולי 2008
↑  חדשות 2, ‏כולנו ג'אנקיז של אושר, באתר ‏מאקו‏, 9 במרץ 2009
1 2  דודי גולדמן, רייפמן: "אני בטוח שנחזור להרוויח", באתר ynet, 22 במרץ 2005
↑  צחי הופמן, ‏לא נוקיה הישראלית: אמבלייז מחסלת את הטלפון הסלולרי שלה, באתר גלובס, 30 ביוני 2010
↑  דה מארקר דיגיטל, מבוא לתורת המימון, מרצה: ד"ר א. רייפמן, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2005
↑  גולן חזני, אמבלייז מכרה השליטה בפורמולה ב-139 מיליון ד', באתר ynet, 3 בספטמבר 2010
↑  סופי שולמן, המייסדים של אמבלייז רוצים מזומן, ורייפמן קונה מהם מניות, באתר הארץ, 10 ביוני 2003
↑  אפרת נוימן, אלי רייפמן עובר לתל אביב: מנפיק לעצמו אג"ח ורושם את אמבלייז למסחר, באתר TheMarker‏, 25 באפריל 2005
↑  מחזיקי מניות אמבלייז יממנו את אלי רייפמן, באתר ynet, 29 ביוני 2006
↑  מארק שון, איתן ארז: אלי רייפמן פוטר מאמבלייז, באתר כלכליסט, 19 בינואר 2010
↑  ענת רואה, בית המשפט הכריז על אלי רייפמן כפושט רגל, באתר כלכליסט, 24 ביולי 2011
↑  יניב קובוביץ, מעצרו של אלי רייפמן הוארך בשישה ימים; "איתן ארז הבטיח לאמא שלי שיקבור אותי", באתר TheMarker‏, 22 בדצמבר 2009
↑  גלעד גרוסמן‏, אלי רייפמן הורשע בזיוף וקבלת דבר במרמה, באתר וואלה, 17 ביולי 2011
↑  יובל יועז, ‏העליון דחה את ערעורו של אלי רייפמן: ירצה 4 שנות מאסר, באתר גלובס, 11 בפברואר 2013
ע"א 7900/11 אלי רייפמן נ' מדינת ישראל, ניתן ב־11 בפברואר 2013
↑  גולן חזני, אלי רייפמן פותח דף חדש־ישן: מהכלא לשיווק בתחום המובייל, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2014
↑  מארק שון, רייפמן סוגר חשבונות עם עו"ד ארז: "האם ניתן לכעוס על וירוס?", באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2009
הילה רז, עו"ד איתן ארז: רייפמן מבזבז את זמנו מחוץ לכלא בהרצאות על קבלה במקום לעבוד מול הבנקים, באתר TheMarker‏, 4 בדצמבר 2009
↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו / אלי רייפמן, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2003
↑  פש"ר 3000/08 אלי רייפמן נגד CCM Master Qualified Fund LTD ואחרים, ניתן ב-24 בספטמבר 2009
צסק"א מוסקבה (כדורסל)

סמל המועדון הישן
צסק"א מוסקבה (ברוסית: ПБК ЦСКА Москва, באנגלית: CSKA Moscow) היא קבוצת הכדורסל לגברים של מועדון צסק"א (מועדון הספורט המרכזי של הצבא) מהעיר מוסקבה, רוסיה. המועדון משחק בליגה המאוחדת של VTB.
צסק"א, אחת הקבוצות המובילות באירופה בכל הזמנים, זכתה בשמונה תוארי גביע אירופה לאלופות ויורוליג, בשנים 1961, 1963, 1969, 1971, 2006, 2008, 2016 ו-2019. בנוסף היא זכתה 24 פעמים באליפות ברית המועצות ובכל אליפויות רוסיה מאז הקמת ליגת העל הרוסית ב-1992, למעט בשנים 2001, 2002, 2022 ו-2023 (28 אליפויות רוסיה). הקבוצה גם העפילה לפיינל פור (חצי גמר וגמר) היורוליג בשנים 1996, 2001 (סופרוליג), 2003–2010 ובשנים 2012–2021 והיא נחשבת לאחת מקבוצות הכדורסל הטובות ביבשת, כאשר החל מעונת 2012 העפילה לכל שלבי הפיינל פור ובעונת 2020/2021 הפכה לקבוצה האירופית הראשונה שהעפילה 20 פעמים לפיינל פור היורוליג.
אולם ביתי > היכל הספורט האוניברסלי של צסק"א

היכל הספורט האוניברסלי של צסק"א על שם אלכסנדר גומלסקי הויהא מבנה ספורט רב-תכליתי במוסקבה שנבנה כדי לארח את משחקי הכדורסל של אולימפיאדת מוסקבה (1980) ושימש כאולם הבית של מועדון הכדורסל צסק"א מוסקבה משנת 1979 עד 2021, עת הוחלט להרסו. לאחר מותו של אלכסנדר גומלסקי באוגוסט 2005, ההיכל החל לשאת את שמו של מאמן הכדורסל המוערך של צסק"א ובאוקטובר 2006 רשמית החל לשאת את השם "קומפלקס הספורט האוניברסלי של צסק"א על שם אלכסנדר גומלסקי".