stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזרח סין
ערים שמכילות מעל למיליון תושבים

בירות מחוז מוצגות להלן עם טקסט מודגש.
| # | עִיר | מספר התושבים באזור העירוני | מספר התושבים במחוז | מספר התושבים בעיר עצמה | פרובינציה | תאריך מפקד האוכלוסין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שאנגחאי | 20,217,748 | 22,315,474 | 23,019,196 | SH | 2010-11-01 |
| 2 | נאנג'ינג | 5,827,888 | 7,165,292 | 8,003,744 | JS | 2010-11-01 |
| 3 | האנגג'ואו | 5,162,093 | 6,241,971 | 8,700,373 | ZJ | 2010-11-01 |
| 4 | ג'ינאן | 3,527,566 | 4,335,989 | 6,813,984 | SD | 2010-11-01 |
| 5 | צ'ינגדאו | 3,519,919 | 3,718,835 | 8,715,087 | SD | 2010-11-01 |
| 6 | סוג'ואו | 3,302,152 | 4,072,081 | 10,459,890 | JS | 2010-11-01 |
| 7 | שיאמן | 3,119,110 | 3,531,347 | 3,531,347 | FJ | 2010-11-01 |
| 8 | חפיי | 3,098,727 | 3,310,268 | 5,702,466 | AH | 2010-11-01 |
| 9 | פוג'ואו | 2,824,414 | 2,921,762 | 7,115,369 | FJ | 2010-11-01 |
| 10 | וושי | 2,757,736 | 3,543,719 | 6,374,399 | JS | 2010-11-01 |
| 11 | וונג'ואו | 2,686,825 | 3,039,439 | 9,122,102 | ZJ | 2010-11-01 |
| 12 | נינגבו | 2,583,073 | 3,491,597 | 7,605,689 | ZJ | 2010-11-01 |
| 13 | זיבו | 2,261,717 | 3,129,228 | 4,530,597 | SD | 2010-11-01 |
| 14 | צ'אנגג'ואו | 2,257,376 | 3,290,918 | 4,592,431 | JS | 2010-11-01 |
| 15 | נאנצ'אנג | 2,223,661 | 2,357,839 | 5,042,566 | JX | 2010-11-01 |
| 16 | ינטאי | 1,797,861 | 2,227,733 | 6,968,202 | SD | 2010-11-01 |
| 17 | שוז'ו | 1,735,166 | 1,967,214 | 8,577,225 | JS | 2010-11-01 |
| 18 | ננטונג | 1,612,385 | 2,274,113 | 7,283,622 | JS | 2010-11-01 |
| 19 | הואי'אן | 1,523,655 | 2,635,406 | 4,801,662 | JS | 2010-11-01 |
| 20 | ליני | 1,522,488 | 2,303,648 | 10,039,440 | SD | 2010-11-01 |
| 21 | וויפאנג | 1,261,582 | 2,044,028 | 9,086,241 | SD | 2010-11-01 |
| 22 | חוואינאן | 1,238,488 | 1,666,826 | 2,333,896 | AH | 2010-11-01 |
| 23 | טאיז'ו | 1,189,276 | 1,902,510 | 5,968,838 | ZJ | 2010-11-01 |
| 24 | ג'ינג'יאנג | 1,172,827 | 1,986,447 | ראו קוואנז'ו | FJ | 2010-11-01 |
| 25 | צ'ואנג'ואו | 1,154,731 | 1,435,185 | 8,128,533 | FJ | 2010-11-01 |
| 26 | יאנצ'נג | 1,136,826 | 1,615,836 | 7,262,200 | JS | 2010-11-01 |
| 27 | טאי'אן | 1,123,541 | 1,735,425 | 5,494,207 | SD | 2010-11-01 |
| 28 | קונשאן | 1,118,617 | 1,644,860 | ראו סוג'ואו | JS | 2010-11-01 |
| 29 | ווהו | 1,108,087 | 1,307,042 | 2,263,123 | AH | 2010-11-01 |
| 30 | פוטיאן | 1,107,199 | 1,953,801 | 2,778,508 | FJ | 2010-11-01 |
| 31 | יאנגג'ואו | 1,077,531 | 1,392,563 | 4,460,066 | JS | 2010-11-01 |
| 32 | סישי | 1,059,942 | 1,462,383 | ראו נינגבו | ZJ | 2010-11-01 |
| 33 | ג'יאנגין | 1,013,670 | 1,595,138 | ראו וושי | JS | 2010-11-01 |
הערות שוליים

1 2 3  国务院人口普查办公室、国家统计局人口和社会科技统计司编 (2012).  中国2010年人口普查分县资料. Beijing: 中国统计出版社 [China Statistics Press]. ISBN 978-7-5037-6659-6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge134647 
מרכז שאנגחאי
מגדל טנקרד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל 
 על שם:  טנקרד, נסיך הגליל 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′44″N 35°13′33″E﻿ / ﻿31.778916666667°N 35.225972222222°E﻿ / 31.778916666667; 35.225972222222
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) מגדל טנקרד(למפת ירושלים העתיקה רגילה) מגדל טנקרד(למפת ירושלים רגילה) מגדל טנקרד(למפת ירושלים מוגדלת) מגדל טנקרד he
 
מבט על הפינה הצפונית של החומה. בחלק התחתון שרידי מגדל טנקרד ומשמאל הפתח הקטן בחומה אליו נכנס מוביל המים העתיק
מבט על הפינה הצפונית של חומת ירושלים. מעל החומה בית הספר פ'רייר (קולג דה פרנס) ובחזית שרידי החפיר מהתקופה הצלבנית.
מגדל טנקרד (בלטינית: Turris Tancredi) הוא שמו הצלבני של מגדל מבוצר בקצה הצפון־מערבי של חומת ירושלים. שמו של המגדל קשור למנהיג הצלבני טנקרד, נסיך הגליל. המגדל ידוע גם בשמו הערבי קסר אל ג'לוד - בתרגום חופשי, "מגדל גוליית" ומכאן, שהאתר נודע גם בשם "מצודת גוליית".
מגדל טנקרד נבנה בתקופה המוסלמית על מנת להגן על נקודת תורפה במערך ביצורי העיר ונותר על כנו גם במהלך התקופה הצלבנית. כיום לא נותרו ממגדל טנקרד אלא שרידים מועטים, ככל הנראה מהתקופה האיובית (1244–1260) שעברו לאחרונה שיקום במסגרת פרויקט שימור כיכר צה"ל.
היסטוריה

בסוף התקופה המוסלמית המוקדמת, בתחילת המאה ה-11, שלטו הפאטמים בארץ ישראל. ירושלים ליקקה את פצעיה לאחר מלחמה שנמשכה שישים שנה, משנת 969 עד לשנת 1029, במהלכה עברה העיר מיד ליד, ביצוריה נהרסו ומי מתושביה שנותר בחיים הגיע לכדי פת לחם. רבי שלמה בן יהודה, אב בית הדין בישיבת ירושלים מתאר את התקופה במכתב לבנו בשנת 1029:
בני עיר הקודש, כת הרבנים, הכת אשר מתמעטנו ושחנו ודלנו ונשארנו מתי מעט. אשר כבד עולנו והכל אוכלים אותנו בכל פה והחוקים אשר עלינו מתווספים.
למרות הרגיעה היחסית ששררה בארץ ישראל בין הצדדים הניצים, לא זכו תושבי ירושלים לשלווה. עם שוך הקרבות הכו בעיר רעידות אדמה, אחת בשנת 1033 ושנייה בשנת 1068, שגרמו לנזקים נרחבים למבנים, ביצורים ומקומות קדושים בכל האזור. שילוב זה של נזקי מלחמה ואסונות טבע הביא את הח'ליף להחלטה לשקם את חומות ירושלים במימון תושבי העיר. הקהילה הנוצרית של ירושלים, שמצבה הכללי היה בכי רע, הצליחה לשכנע את הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס התשיעי ליטול על עצמו את מפעל שיקום חומות העיר הצמודות לרובע הנוצרי. הקיסר, שהשפעתו בארץ ישראל הייתה ניכרת, דרש כי הרובע הנוצרי יפונה מתושביו המוסלמיים והשכונה תופרד משאר רובעי העיר, לשם הגנה על הנוצרים מנחת זרועם של תושבי העיר המוסלמים.
בהסכמת השלטונות המוסלמים החלה עבודת שיקום חומות הרובע הנוצרי בשנת 1063 ובסיכומה נבנתה חומה ממגדל דוד עד לפינה הצפון מערבית של העיר, שם הוקם מגדל מאסיבי שנקרא מגדל הפינה. משם נבנתה החומה עד לשער שכם.
בפי המוסלמים נקרא המגדל קסר ג'לות – מגדל גוליית – על שם גוליית המקראי והוצמדה לו המסורת כי במקום זה הרג דוד המלך את גולית הפלישתי, אך ככל הנראה מקור השם נעוץ בגודלו המרשים של המגדל בשיא תפארתו.על פי ספר שמואל, דוד בן ישי הנער הביא את ראש גולית הפלישתי לירושלים מסיבה עלומה, עוד טרם כבש אותה על פי ספר שמואל. ואולי זהו פשר אזכור גולית דווקא כאן. בעת המצור הצלבני על ירושלים חנה מול המגדל האציל טנקרד ומשלא הצליח להכריע את מגיניו עבר עם חיילותיו לסייע למאמץ הצלבני העיקרי מול אזור שער הפרחים של ימינו. שמו נותר קשור למגדל שנשא מאז את השם מגדל טנקרד.
המגדל נהרס ככל הנראה עם הריסת חומות העיר על ידי האיובים בשנת 1219. עד לסוף המאה ה-19 עדיין נראו שרידי המגדל בסמוך ומחוץ לחומת העיר העתיקה ונסקרו על יד צ'ארלס וורן.
חקירת שרידי המגדל

בסיסו של המגדל נחפר ונחקר עוד במהלך המאה ה-19, בעת בנייתו של בית הספר פ'רייר (קולג דה פרנס) של המסדר הנוצרי הצרפתי – מסדר האחים הנוצרים, הנמצא בצמוד לפינה הצפונית של החומה. בחפירות אלו נחשפו חללים וקירות של המגדל. במהלך בניית בית הספר נהרסו רוב השרידים שבתוך חומות העיר.
בחפירות נרחבות שנעשו באתר בהנהלת דן בהט מטעם רשות העתיקות בין השנים 1971 ל-1972 נחשף הצד הצפון מערבי של המגדל העשוי אבנים מאסיביות, חלקן אבנים מהתקופה ההרודיאנית. סמוך למגדל נחשף רחוב ברוחב של כ-3 מ', ומיד לאחריו שרידי חומת העיר הצלבנית שרוחבה כ-3 מטר ולצידה חפיר חצוב ברוחב של כ-19 מ'. מערבית למגדל נבנתה אמת מים שהובילה מי גשמים מאזור מגרש הרוסים דרך פתח בחומה לתוך העיר. על פי ממצאי החפירות היה מגדל טנקרד ביצור ענק בגודל של 35 מטר על 35 מטר. ביצור זה לא נהרס בעת המצור הצלבני על ירושלים והצלבנים השתמשו בו כחלק מביצורי העיר. שרידי המגדל עשויים אבני גזית ענקיות מסותתות המחוברות על ידי מלט בצבע אפור.
מגדל טנקרד כיום

במסגרת פרויקט הרכבת הקלה בירושלים, וביוזמה של מחוז ירושלים ברשות העתיקות, שוקמה כיכר צה"ל, הגובלת בחומת העיר הצפונית מערבית ובאזור החומות המהווה גן ארכאולוגי פתוח. במסגרת זו שוקמו שרידי המבצר שמצבם היה קשה.
ראו גם

ירושלים בתקופה הצלבנית
לקריאה נוספת

יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זכה בפרס ישראל בתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית
יהושע פראוור וחגי בן-שמאי, ספר ירושלים - התקופה הצלבנית והאיובית (1099–1250) הוצאת יד בן צבי ירושלים תשנ"א.
דן בהט, א' שילר (עורך), ירושלים הצלבנית מראה העיר – תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה העות'מאנית, אריאל, ירושלים תשנ"ב
הערות שוליים

↑  שימור אזור מגדל טנקרד וכיכר צה"ל מאמר באתר רשות העתיקות כולל תמונות של החפיר
1 2  Adrian J. Boas. Jerusalem in the time of the crusades: society, landscape, and art in the Holy City under Frankish rule. Routledge, 2001
↑  סקר ירושלים [102] אתר 395 בהט ובן ארי 1972
↑  יובל ברוך וגיורא פרנוס, חידושים בחקר חומותיה הצפוניים של ירושלים לאור החפירות שממזרח לשער הורדוס (שער הפרחים), באתר רשות העתיקות
↑  Jerome Murphy-O'Connor. The Holy Land: an Oxford archaeological guide from earliest times to 1700. Oxford University Press US, 2008 page 17
↑  פרויקטים -- ירושלים - כיכר צה"ל, באתר מינהל השימור, רשות העתיקות (כעת, מתוך ארכיון האינטרנט "archive.is")
מה שאת עושה לי (אלבום)

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת דניאל זילברשטיין
 יצא לאור:  דצמבר 2006
 הוקלט:  2003-2006
 סוגה:  פופ, רית'ם אנד בלוז
 שפה:  עברית 
 אורך:  36:34
 חברת תקליטים:  פופ ארט
 הפקה:  מומי לוי, רוי אדרי, חגי מזרחי
 
"מה שאת עושה לי" הוא אלבום הבכורה של דניאל זילברשטיין.
האלבום יצא לאור לחנויות בדצמבר 2006 בהפקת רוי אדרי, מומי לוי וחגי מזרחי, בחברת התקליטים הליקון. טרם יציאת האלבום יצאו לאור ממנו הסינגלים "אלייך", "זמן" ו"מה שאת עושה לי", שזכו להצלחה רבה מצד התקשורת, הרדיו וערוץ 24.
רשימת השירים באלבום

| שיר | זמן | מילים | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- |
| אלייך | 3:20 | דניאל זילברשטיין ושחף וולמן | Trakslammer |
| באה או נשארת | 3:20 | שחף וולמן | Trakslammer |
| זמן | 3:18 | שחף וולמן | Trakslammer |
| טעות | 4:03 | דניאל זילברשטיין | מומי לוי |
| ונרקוד | 3:31 | דניאל זילברשטיין ואליזט רטר | רוי אדרי וחגי מזרחי |
| מה שאת עושה לי | 3:39 | דניאל זילברשטיין | רוי אדרי וחגי מזרחי |
| כשאת כאן | 4:05 | דניאל זילברשטיין |  |
| נמס | 3:36 | דניאל זילברשטיין ושחף וולמן | Trakslammer |
| בנות | 3:16 | דניאל זילברשטיין וניר ממון | מומי לוי |
| זה לא אני | 4:18 | דניאל זילברשטיין   | מומי לוי |
סינגלים

| אלייך |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |
|  | הוקלט: יוני 2006 |  |  |
|  | מקום 12 ברשת ג' |  |  |
|  | מקום 12 ברשת ג' | אורך: 3:20 |  |
|  | מקום 12 ברשת ג' | מפיק: מומי לוי, רוי אדרי וחגי מזרחי |  |
|  | מקום 12 ברשת ג' | פזמונאי: דניאל זילברשטיין ושחף וולמן |  |
| מלחין: Trakslammer | מקום 12 ברשת ג' |  |  |

| זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: ספטמבר 2006 |  |  |
|  | אורך: 3:18 |  |  |
|  | מפיק: מומי לוי, רוי אדרי וחגי מזרחי |  |  |
|  | פזמונאי: שחף וולמן |  |  |
מלחין: Trakslammer: 

| מה שאת עושה לי |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: נובמבר 2006 | מקום 28 ברשת ג' |  |
|  | אורך: 3:39 | מקום 28 ברשת ג' |  |
|  | מפיק: מומי לוי, רוי אדרי וחגי מזרחי | מקום 28 ברשת ג' |  |
|  | פזמונאי: דניאל זילברשטיין | מקום 28 ברשת ג' |  |
| מלחין: רוי אדרי וחגי מזרחי |  | מקום 28 ברשת ג' |  |
מטריאכאנטוזאוריים

| מטריאכאנטוזאוריים |
| --- | --- |
 יאנגצ'ואנוזאורוס
תקופה
יורה תיכון-קרטיקון תחתון 175.6–135 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: מטריאכאנטוזאוריים
שם מדעי
 Metriacanthosauridae

מטריאכאנטוזאוריים (שם מדעי: Metriacanthosauridae; בעבר נקראה: Sinraptoridae) היא משפחה של דינוזאורים טורפים שחיו באמצע היורה ותחילת הקרטיקון והשתייכו לקבוצת הקרנוזאוריה בה גם האלוזאוריים והקרכרודונטוזאוריים שכנראה התפתחו מהם.
בני משפחה זו היו גדולים יחסית והיו מטורפי-העל של תקופתם באזור מזרח אסיה וחלק מאירופה. הם הגיעו עד לאורך 8 מטרים אצל היאנגצ'ואנוזאורוס, והיו בעלי לסתות גדולות שדמו ללסתות של קרכרודונטוזאורוס, בדרך כלל עם בליטות קרניות קטנות מעל העיניים.
מיון

סוג יאנגצ'ואנוזאורוס (Yangchuanosaurus)?
סוג קוהאננוזאורוס (Xuanhanosaurus)?
תת-משפחה Metriacanthosaurinae
סוג מטריאכאנטוזאורוס (Metriacanthosaurus)
סוג Shidaisaurus
סוג סיאמוטירנוס (Siamotyrannus)
סוג סינרפטור (Sinraptor)
מהמט אוקור

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1979 (בן 45) ילובה שבטורקיה
 עמדה:  פאוור פורוורד/סנטר
 גובה:  211 ס"מ
 מספר:  13
 דראפט:  בחירה מספר 38, 2001 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 1997–1998   1998–2000   2000–2002   2002–2004   2004–2011   2011   2011–2012:  אויאק רנו  טופאש בורסה אפס פילזן  דטרויט פיסטונס   יוטה ג'אז   טורק טלקום   ניו ג'רזי נטס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2004)   השתתפות במשחק האולסטאר (2007)
מהמט אוקור (בטורקית: Mehmet Okur; נולד ב-26 במאי 1979 בילובה שבטורקיה) הוא כדורסלן עבר טורקי ששיחק במספר קבוצות בליגת ה-NBA ובנבחרת טורקיה. גובהו של אוקור הוא 2.11 מטר והוא שיחק בעמדת הפאוור פורוורד/סנטר. הוא נחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים הטורקים בהיסטוריה בכלל, ובעשור הראשון של המאה ה-21 בפרט.
קריירת המשחק

אוקור החל לשחק כדורסל מקצועני בהיותו בן 18, כאשר עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון אויאק רנו. לאחר עונה אחת חתם בקבוצת הצמרת טופאש בורסה, עימה זכה בכל שלושת התארים החשובים בטורקיה בעונת 1998/99: אליפות טורקיה, הגביע הטורקי וגביע הנשיאים. עונה לאחר מכן, זכה שוב עם קבוצתו בדאבל בטורקיה (אליפות וגביע).
בשנת 2000 אוקור עבר לאפס פילזן, אף על פי שהיה אחד מהשחקנים המובילים של טופאש ופתח בקביעות בחמישייה. בעונתו הראשונה במדי פילזן לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים משמעותיים בליגה ובאירופה. אף על פי כן, בעונה שלאחר מכן הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות טורקיה ובגביע הטורקי, וסיים את העונה עם ממוצעים גבוהים של 14.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים.
בשנת 2001 אוקור נרשם לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-38 הכללי על ידי דטרויט פיסטונס אך הצטרף אליה רק בסיומה של עונת 2001/02. הוא שיחק עבור דטרויט במשך שתי עונות, בהן עזר לקבוצה לזכות באליפות ליגת ה-NBA ב-2004, ובכך הפך לכדורסלן הטורקי הראשון שזוכה באליפות ה-NBA. בעונת האליפות העמיד ממוצעים של 9.6 נקודות ו-7.5 ריבאונדים.
לאחר שהחליט שלא לחדש את חוזהו בדטרויט, אוקור חתם ביוטה ג'אז למשך שש עונות, תמורת סכום שהוערך ב-50 מיליון דולר. בעונתו הראשונה ביוטה הוא שותף בכל 82 משחקי הקבוצה וב-25 מהם פתח בחמישייה. הוא העמיד ממוצעים של כ-13 נקודות ו-7.5 ריבאונדים, אך למרות מספריו הגבוהים קבוצתו כשלה להעפיל למשחקי הפלייאוף.
בעונה שלאחר מכן, אוקור קלע 18 נקודות והוריד 9 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך שוב לא סייע לקבוצתו להעפיל לפלייאוף. בעונתו השלישית עזר ליוטה, יחד עם מספר שחקנים מובילים שצורפו לקבוצה, להפעיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה זמן רב. באותה עונה הוא נחשב לאחד משחקני המפתח של המועדון, ואף נבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA.‏
בעונה הבאה אוקור שבר את שיא המועדון במספר השלשות שנקלעו בעונה בודדת, העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-7.2 ריבאונדים והעפיל עם קבוצתו לפלייאוף פעם נוספת.
בחצי הראשון של עונת 2008/09, אוקור שותף בכל משחקי הקבוצה, פרט לשלושה משחקים בהם הושבת עקב פציעה.
במרץ 2012 עבר בטרייד יחד עם שון ויליאמס לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת ג'רלד וולאס. הוא לא שותף בפורטלנד כלל, ובנובמבר 2012, עקב פציעות חוזרות, פרש ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית

בשנת 1998, אוקור עזר לנבחרת טורקיה עד גיל 22 לסיים במקום השישי באליפות העולם. אוקור חבר בנבחרת הלאומית של טורקיה משנת 1997. הוא הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף באליפות אירופה 2001 ולשתי העפלות ראשונות בתולדותיה לאליפות העולם.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % לשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | דטרויט | 72 | 9 | 19.0 | 0.426 | 0.339 | 0.733 | 4.7 | 1.0 | 0.3 | 0.5 | 6.9 |
| 2003/2004 | דטרויט | 71 | 33 | 22.3 | 0.463 | 0.375 | 0.775 | 5.9 | 1.0 | 0.5 | 0.9 | 9.6 |
| 2004/2005 | יוטה | 82 | 25 | 28.1 | 0.468 | 0.270 | 0.850 | 7.5 | 2.0 | 0.4 | 0.8 | 12.9 |
| 2005/2006 | יוטה | 82 | 82 | 35.9 | 0.460 | 0.342 | 0.780 | 9.1 | 2.4 | 0.5 | 0.9 | 18.0 |
| 2006/2007 | יוטה | 80 | 80 | 33.3 | 0.462 | 0.384 | 0.765 | 7.2 | 2.0 | 0.5 | 0.5 | 17.6 |
| 2007/2008 | יוטה | 72 | 72 | 33.2 | 0.445 | 0.388 | 0.804 | 7.7 | 2.0 | 0.8 | 0.4 | 14.5 |
| 2008/2009 | יוטה | 72 | 72 | 33.5 | 0.485 | 0.446 | 0.817 | 7.7 | 1.7 | 0.8 | 0.7 | 17.0 |
| 2009/2010 | יוטה | 73 | 73 | 29.4 | 0.458 | 0.385 | 0.820 | 7.1 | 1.6 | 0.5 | 1.1 | 13.5 |
| 2010/2011 | יוטה | 13 | 0 | 12.9 | 0.355 | 0.313 | 0.750 | 2.3 | 1.5 | 0.3 | 0.3 | 4.9 |
| 2011/2012 | ניו ג'רזי | 17 | 14 | 26.7 | 0.374 | 0.319 | 0.600 | 4.8 | 1.8 | 0.5 | 0.3 | 7.6 |
| קריירה |  | 634 | 460 | 29.1 | 0.458 | 0.375 | 0.797 | 7.0 | 1.7 | 0.5 | 0.7 | 13.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % לשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | דטרויט | 17 | 0 | 19.0 | 0.438 | 0.538 | 0.531 | 4.1 | 0.8 | 0.7 | 0.7 | 5.5 |
| 2003/2004 | דטרויט | 22 | 0 | 11.5 | 0.470 | 0.400 | 0.692 | 2.8 | 0.4 | 0.2 | 0.4 | 3.7 |
| 2006/2007 | יוטה | 17 | 17 | 34.4 | 0.388 | 0.316 | 0.786 | 7.8 | 1.8 | 1.4 | 0.9 | 11.8 |
| 2007/2008 | יוטה | 12 | 12 | 38.5 | 0.423 | 0.373 | 0.773 | 11.8 | 1.9 | 0.7 | 0.7 | 15.4 |
| 2008/2009 | יוטה | 2 | 2 | 21.5 | 0.167 | 0.333 | 0.750 | 5.0 | 2.0 | 0.0 | 0.5 | 4.0 |
| 2009/2010 | יוטה | 1 | 1 | 11.0 | 1.000 | 1.000 | 1.000 | 2.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 7.0 |
| קריירה |  | 71 | 32 | 23.6 | 0.415 | 0.362 | 0.713 | 5.9 | 1.1 | 0.7 | 0.6 | 8.1 |
הערות שוליים

↑  Draft Profile: Mehmet Okur Retrieved February 18, 2007
↑  Okur named 2007 All Star
↑  Mehmet Okur Beats Jazz 3-Pointer Record
↑  מהמט אוקור פרש בגיל 33: "מודה לכולם", באתר ערוץ הספורט
↑  World Championship fo.net/pd.asp?p=243 TBLstat.net: Mehmet Okur
מטרופוליס (מגזין)

גיליון מטרופוליס על העיר מוסקבה
מטרופוליס הוא רבעון תרבויות-עולם ישראלי, המשלב בין ספר לכתב עת ויוצא לאור 4 פעמים בשנה. כל גיליון מתמקד בעיר או חבל ארץ אחר בעולם. לכל גיליון מצורף מדריך כיס ומפה נפרדים.
מטרופוליס הוקם על ידי ידין רומן, העורך הראשי של חברת המגזינים "ארץ הצבי", ביחד עם דיטה קול-רומן, שהייתה אז המנהלת האמנותית ובהמשך הפכה לעורכת הראשית של מטרופוליס. המגזין מופק מאז שנת 1999 על ידי "ארץ הצבי", המוציאה לאור גם את "ארץ וטבע" ואת מגזין "ERETZ".
עיקר הכותבים של מטרופוליס הם תושבי העיר או חבל הארץ בהם מתמקד כל גיליון, המתמחים בתחומים כמו אדריכלות, תיאטרון, ספורט, מוזיקה, שפה, אוכל וקולנוע.
ד"ר דורית ריינס ערכה את הגיליון הראשון של מטרופוליס שהתמקד בעיר איסטנבול. גיליון מילאנו שיצא לאור ב-2011 היה הראשון בסדרה המוגדלת של המגזין, ואילו גיליון איים שיצא ב-2013 היה הראשון שלא עסק בנקודה גאוגרפית ספציפית אלא במושג כללי שהוא גאוגרפי, פסיכולוגי ותרבותי-חברתי.
מדריכי מטרופוליס

בסדרת מדריכי מטרופוליס יצאו לאור עד היום למעלה מ 60 מדריכים על ערים וחבלי ארץ ברחבי העולם. כל מדריך כולל מידע שימושי למטייל והוא מחולק לפרקים לפי אזורים גאוגרפיים אשר בכל אחד מהם מופיעים האטרקציות והמוזאונים המרכזיים והמומלצים באזור, אפשרויות לינה, קניות, חיי לילה ומסעדות.
ב-2007 הורחבו המדריכים לכדי ספרונים דקים וארוכים, ואילו מדריך ניו יורק המורחב שיצא ב-2011 בישר את העיצוב החדש של מדריכים עבים ונמוכים יותר.
מהירות חבורה

גל המורכב משני גלים סינוסיים בעלי אורכי גל קרובים, עם יחס נפיצה של גלי גרביטציה על פני מים עמוקים. הנקודה האדומה נעה במהירות הפאזה, בעוד שהנקודות הירוקות נעות במהירות החבורה.
מהירות החבורה של גל או של חבילת גלים היא המהירות שבה מתקדמת מעטפת הגל במרחב. מהירות החבורה נקבעת על ידי יחס הנפיצה של משוואת הגלים המתארת את הגל.
הגדרה

מהירות החבורה של גל נגזרת מיחס הנפיצה שלו, שהוא הקשר בין התדירות הזוויתית לבין מספר הגל שלו:
v_{g}\equiv {\frac {\partial \omega }{\partial k}}
או, במרחב התלת־ממדי, מהקשר בין התדירות הזוויתית לבין וקטור הגל:
{\vec {v}}_{g}={\vec {\nabla }}_{k}\omega
אם יחס הנפיצה הוא ליניארי, כלומר קיים יחס ישר בין התדירות הזוויתית ומספר הגל:  \omega =ck (כאשר  c קבוע), אז מהירות החבורה שווה למהירות הפאזה, המוגדרת:  v_{p}={\frac {\omega }{k}}.
אם מדובר בחבילת גלים בעלת רוחב סרט צר, מהירות החבורה היא המהירות שבה מתקדמת מעטפת הגל במרחב. עבור גל שמורכב מגלים סינוסיים בתחום רחב של תדרים בתווך דיספרסיבי תתרחש נפיצה: גלים בתדרים שונים יתקדמו במהירויות פאזה שונות, ולכן הצורה הכוללת של הגל תשתנה לאורך זמן כך שקשה להגדיר במדויק את מהירות החבורה.
המשוואה המתארת סכום של שני גלים סינוסיים במימד אחד בעלי אותה משרעת ובעלי תדירויות זוויתיות ומספרי גל שונים במעט היא:
כאשר  A משרעת הגלים,  \omega  התדירות הזוויתית של הגל האחד,  \Delta \omega  ההפרש בין התדירויות הזוויתיות של הגלים,  k מספר הגל של הגל האחד ו- \Delta k ההפרש בין מספרי הגל. אם הפרשי התדירויות ומספרי הגל קטנים, הסכום הוא סינוס בעל תדירות שהיא ממוצע התדירויות, מספר גל שהוא ממוצע מספרי הגל ומעטפת שמשתנה כקוסינוס בתדירות שהיא מחצית הפרש תדירויות הגלים ומספר גל שהוא מחצית הפרש מספרי הגל. תופעה זו נקראת פעימה והיא נפוצה באקוסטיקה.
מהירות הפאזה של הגל הנושא היא בקירוב מהירות הפאזה של הגלים הנפרדים:
מהירות הפאזה של הגל הנישא:
זהו קירוב מסדר ראשון למהירות החבורה, ולכן הגל הנישא נע בקירוב במהירות החבורה.
נהוג לחשוב על מהירות החבורה כמהירות שבה הגל מעביר אנרגיה או מידע. ההשערה שתיתכן מהירות חבורה שונה ממהירות הפאזה הועלתה לראשונה על ידי ויליאם רואן המילטון ב-1839 ונחקרה על ידי ג'ון ויליאם סטראט ריילי בספרו מ-1877 שעסק בגלי קול.
דוגמאות > גלים על פני מים

אבן המוטלת למרכז בריכה יוצרת גלי מים מעגליים שמתרחבים ומתרחקים ממקום הפגיעה, ומקום הפגיעה הופך שקט. הגלים המעגליים הם חבילת גלים המורכבת מתחום של אורכי גל. יחס הנפיצה של גלים כאלו הוא:
כאשר  g הוא תאוצת הכובד,  h הוא עומק הבריכה,  \rho  היא צפיפות המים, ו- \sigma  מתח הפנים של המים.
מכאן שהגלים בעלי אורכי גל גדולים יותר נעים מהר יותר מהגלים בעלי אורכי הגל הקצרים יותר. עם זאת, כאשר הגלים הארוכים משיגים את חבילת הגלים ומתקדמים לפניה, הם דועכים בהדרגה. באופן דומה, כאשר הגלים הקצרים מפגרים ומתרחקים מהחבילה, גם הם דועכים, כך שהחבילה כמכלול שומרת על צורתה ומתקדמת במהירות קבועה - מהירות החבורה.
דוגמאות > יחס נפיצה ליניארי

יחס הנפיצה של גל אלקטרומגנטי בריק הוא  \omega =ck, כאשר  c מהירות האור ששווה הן למהירות הפאזה והן למהירות החבורה:
יחס הנפיצה של גל במיתר מתוח הוא:
כאשר T המתיחות במיתר ו-μ מסת המיתר ליחידת אורך. מכאן, שמהירות החבורה של גל במיתר שווה למהירות הפאזה שלו:
דוגמאות > גלי גרביטציה

יחס הנפיצה של גלי גרביטציה על פני מים עמוקים הוא:
מהירות החבורה של גלים כאלו שווה למחצית מהירות הפאזה:
דוגמאות > גלי דה ברויי

יחס הנפיצה של גל דה ברויי של חלקיק חופשי לא יחסותי הוא:
מהירות החבורה שלו שווה לכפליים מהירות הפאזה:
ראו גם

מהירות פאזה
נפיצה
גלים על פני מים
אם קיים יחס ישר בין התדירות הזוויתית לווקטור הגל, מהירות הפאזה שווה למהירות החבורה.
גלי גרביטציה
מיאמי מארלינס

מיאמי מארלינס (באנגלית: Miami Marlins) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר מיאמי שבפלורידה. הקבוצה משחקת בבית המזרחי של הנשיונל ליג.
היסטוריה

המארלינס הצטרפו ב-1993 כקבוצת הרחבה לליגת ה-MLB, יחד עם הקולורדו רוקיס. כבר בעונה החמישית ב-1997 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה, כשהיא מנצחת בוורלד סיריס את הקליבלנד אינדיאנס 3-4. מיד לאחר הזכייה ערך בעלי הקבוצה "מכירת חיסול" של מרבית כוכבי הקבוצה, לאחר שטען כי למרות ההצלחה נגרמו לו הפסדים כספיים גבוהים, כתוצאה מכך סיימה הקבוצה את שתי העונות הבאות במאזן הגרוע בליגה. הקבוצה שינתה פעמיים את הבעלות עד 2002, הצליחה להעפיל בפעם השנייה לוורלד סיריס ב-2003 לאחר ניצחון 3–4 על השיקגו קאבס, וזכתה באליפות לאחר ניצחון בסדרת הגמר על הניו יורק יאנקיז. למרות הזכייה בשתי האליפויות מעולם לא הצליחה הקבוצה לזכות בראשות הבית, ובשתי הפעמים היחידות שבהן העפילה לפלייאוף עשתה זאת מעמדת הווילד-קארד (כרטיס כניסה לפלייאוף המוענק לקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר שאינה ראש בית).
התנהלות הקבוצה לאורך השנים מאופיינת במסגרת תקציב נמוכה, ויתור על כוכבים, ובנוכחות דלה של אוהדים במשחקי הבית. הכנסות הקבוצה הן הנמוכות ביותר מבין כל קבוצות הליגה, והקבוצה דורגה אחרונה מבחינת הערכת שוויה הכלכלי בדירוג מגזין פורבס.
בשנותיה הראשונות שיחקה הקבוצה באצטדיון סאן לייף, אצטדיון פוטבול שהותאם למשחק הבייסבול. לאחר שנים ארוכות של מאבקים פוליטיים ומשפטיים, אושרה ב-2008 הקמת אצטדיון בייסבול חדש עבור המארלינס במיאמי. ב-2011 שונה שם הקבוצה מפלורידה מארלינס למיאמי מארלינס, וב-2012 עברה לאצטדיון החדש במרכז העיר מיאמי.
היסטוריה > שחקנים שמספר חולצתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | תפקיד | שנים בקבוצה | שנת הפרשה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 42 | ג'קי רובינסון | בסיס שני |  | 1997 |
↑  ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר.