stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ודיאנטי
גאוגרפיה

שבט הוודיאנטי שכנו על חוף הים התיכון, בין נהר Var לבין Mont Agel, סביב המושבה Massaliote (מרסיי העתיקה) ושל Nikaea (ניס המודרנית). הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מזרחית לדקיאטס ול-Nerusii מערבית לאינטימילי, ודרומית לווסוביאני.
העיר הראשית שלהם הייתה אופידום Vediantiorum, הידועה בשם Cemenelum במאה ה-2 לספירה. בהתאמה ל-Cimiez המודרנית, שהיא כיום שכונה יוקרתית של העיר ניס. היישוב שלט על נתיב המסחר מחוף הים התיכון לכיוון העורף והאלפים. לאחר הכנעת השבטים הליגוריים בשנת 14 לפנה"ס, הפכה צמנלום למרכז הממשל הצבאי הרומי המקומי, אז שימשה כבירת הפרובינקיה הרומית החדשה שנוצר על ידי נירון בשנת 63 לספירה.
היסטוריה

בניגוד לשבטים אחרים באזור, הוודיאנטי היו כנראה בעלי ברית או פלג של מאסליה (מרסיי העתיקה) ושל הרפובליקה הרומית עד המאה ה-2 לפני הספירה. כשהאוקסיבי והדיסיאטס תקפו את היישובים של מרסיי העתיקה כמו ניקאה ואנטיפוליס (אנטיב של היום) והובסו לאחר מכן בשנת 154 לפנה"ס, שטחם של הוודיאנטי לא צומצם על ידי הרומאים, והעיר הראשית שלהם Cemenelum הפכה לבירת הרי האלפים מריטימה לאחר הקמתה בשנת 63 לספירה. בנוסף, הוודיאנטי אינם מוזכרים בטרופאום אלפיום, מה שמרמז שהם כבר היו כפופים על ידי רומא או בעלי ברית לרומא בזמן כיבוש האזור בשנת 14 לפני הספירה.
דת

שלוש כתובות המתוארכות למאות ה-1–2 לספירה והמוקדשות ל-Matres Vediantiae נמצאו ליד טוררט-לבן ו-Cimiez.
לקריאה נוספת

Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 978-0674993648.
ביבליוגרפיה

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
Beck, Noémie (2013). "Celtic Divine Names Related to Gaulish and British Population Groups".  In Hofeneder, Andreas; de Bernardo Stempel, Patrizia (eds.). Théonymie celtique, cultes, interpretatio - Keltische Theonymie, Kulte, Interpretatio. Austrian Academy of Sciences Press. pp. 51–72. ISBN 978-3-7001-7369-4. JSTOR j.ctv8mdn28.7.
de Bernardo Stempel, Patrizia (2000). "Ptolemy's Celtic Italy and Ireland: A linguistic analysis".  In Parsons, David N.; Sims-Williams, Patrick (eds.). Ptolemy: Towards a Linguistic Atlas of the Earliest Celtic Place-names of Europe. CMCS. pp. 83–112. ISBN 978-0952747833.
Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Jannet-Vallat, Monique (2004). "Cimiez / Cemelenum (Alpes-Maritimes)". Supplément à la Revue archéologique du centre de la France. 25 (1): 405–410. ISSN 1951-6207.
Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 3:1:39.
↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:47.
↑  Falileyev 2010, s.v. Vediantii.
↑  Delamarre 2003, p. 309.
↑  Isaac, Graham, "Place-Names in Ptolemy's Geography : An Electronic Data Base with Etymological Analysis of Celtic Name Elements". CD-ROM. 2004, CMCS Publications, Aberystwyth.
↑  de Bernardo Stempel 2000, p. 91.
1 2  Beck 2013, pp. 54–55.
↑  Barruol 1969, pp. 365–367.
↑  Talbert 2000, Map 16: Col. Forum Iulii-Albingaunum.
↑  Rivet 1988, p. 341.
↑  Jannet-Vallat 2004, pp. 405–407.
↑  Barruol 1969, p. 373.
↑  Jannet-Vallat 2004, p. 406.
וולטר דייל מילר

וולטר דייל מילר (באנגלית: Walter Dale Miller;‏ 5 באוקטובר 1925 –  28 בספטמבר 2015) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-29 בשנים 1993–1995. הוא הושבע לתפקידו מתוקף היותו סגן מושל המדינה, תפקיד בו הוא כיהן החל מ-1987, בעקבות מותו של המושל ג'ורג' ס. מייקלסון בהתרסקות מטוס בעת כהונתו. מילר הושבע לכהונתו בגיל 67, ולפיכך עד היום הוא המבוגר ביותר מבין מושלי דקוטה הדרומית לדורותיהם.
ראשית חייו

וולטר דייל מילר נולד בעיירה ויופילד שבדקוטה הדרומית, ליד החווה של משפחתו, בה הוא חי ועבד במשך כל ימי חייו. הוא למד בבית הספר למכרות וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית, אך לא סיים את לימודיו. בנוסף לעיסוק בחקלאות, היה מילר נשיא חברת ביטוח החיים הלאומית של דקוטה בשנים 1970–1985.
קריירה פוליטית

בשנים 1967–1986 כיהן מילר כחבר בית הנבחרים של דקוטה הדרומית. מתוכן, בשנים 1975–1978 ושוב ב-1986, הוא שימש כראש סיעת הרוב בבית. בשנים 1981 ו-1982 הוא היה יושב ראש הבית. במהלך תקופת כהונתו כמחוקק, הוא גם כיהן כיושב ראש הזמני, עוזר מנהיג הרוב, ומצליף הרוב.
בבחירות לנשיאות של 1984 היה מילר יושב ראש מסע הבחירות של רייגן ובוש בדקוטה הדרומית, ובבחירות של 1988, הוא היה יושב ראש שותף של מסע הבחירות של בוש וקווייל.
מילר כיהן כסגן מושל דקוטה הדרומית מ-1987 ועד למותו של המושל ג'ורג' ס. מייקלסון בהתרסקות מטוס ב-19 באפריל 1993, ואז הוא הושבע במקומו כמושל דקוטה הדרומית וכיהן בתפקיד עד תום תקופת כהונתו המתוכננת של מייקלסון ב-7 בינואר 1995.
בבחירות למשרת המושל של 1994 נוצח מילר על ידי המושל לשעבר ביל ג'נקלו, שנבחר לתקופת כהונה נוספת.
חיים אישיים

ב-1943 נשא מילר לאישה את מרי רנדל, ולשניים נולדו ארבעה ילדים. מרי נפטרה ב-1989, וב-1993 נישא מילר בשנית לפטריסיה קלדוול, ובכך הוא היה ראשון מושלי המדינה שנישא בעת כהונתו. היו לו שני ילדים חורגים. פטריסיה קלדוול מילר התמודדה ב-2010 ללא הצלחה על מועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מבקרת המדינה. היא שימשה כסגנית מזכיר המדינה, וב-2014 התמודדה ללא הצלחה על מועמדות הרפובליקנים למשרת מזכיר המדינה של דקוטה הדרומית.
לאחר תום כהונתו כמושל, המשיך מילר לעסוק בחקלאות מצפון לעיר ניו אנדרווד, בגבול שבין מחוזות מיד ופנינגטון, והתגורר באופן חלקי בעיר פורט פיר, שם הוא היה מעורב בפעולות שדלנות ובעסקנות חקלאית.
וולטר דייל מילר נפטר ב-28 בספטמבר 2015, בגיל 89, בעת שעשה בביקור בדאלאס, טקסס. הוא נטמן בבית הקברות של ויופילד.
וולטר דיקס

וולטר דיקס (באנגלית: Walter Dix ; נולד ב-31 בינואר 1986) הוא אתלט אמריקאי, סגן אלוף העולם בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר (טגו 2011), ובעל שתי מדליות ארד  מאולימפיאדת בייג'ינג בריצות אלה.
ביוגרפיה

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה דיקס בשתי מדליות ארד בריצת 100 מטר בשיא אישי של 9.91 שניות, אחרי יוסיין בולט מג'מייקה שקבע שיא עולם חדש של 9.69 שניות, וריצ'רד תומפסון מטרינידד וטובגו (9.89 שניות), בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.98 שניות, אחרי בולט שקבע שיא עולם חדש של 19.30 שניות ובן ארצו שון קרופורד (19.96 שניות).
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית באוגוסט 2011 זכה דיקס בשתי מדליית כסף. בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.08 שניות, אחרי יוהאן בלייק מג'מייקה (9.92 שניות), ולפני קים קולינס מסנט קיטס ונוויס (10.09 שניות). המועמד לניצחון שיאן ואלוף העולם בולט פסל בזינוק. בריצה ל-200 מטר בתוצאה של 19.70 שניות, אחרי בולט שקבע את התוצאה הרביעית בהיסטוריה, 19.40 שניות ולפני כריסטוף למטרה מצרפת שקבע שיא צרפתי חדש של 19.80 שניות.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה בבריסל, בלגיה ב-16 בספטמבר 2011 קבע דיקס בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 19.53 שניות, שמציב אותו במקום הרביעי בהיסטוריה בריצה זו, אחרי בלייק שקבע את התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה, 19.26 שניות ולפני ניקל אשמיד אף הוא מג'מייקה (19.91 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 55 מטר: 6.19 שניות
ריצת 60 מטר: 6.58 שניות
ריצת 100 מטר: 9.88 שניות
ריצת 200 מטר: 19.53 שניות
קפיצה לרוחק: 7.39 מטר
שיאים אישיים > אולם

ריצת 200 מטר: 20.27 שניות
ויטוריה (ברזיל)

ויטוריה
ויטוריה (בפורטוגזית: Vitória) היא בירת מדינת אספיריטו סאנטו שבברזיל. ויטוריה שוכנת על אי קטן במפרץ שבו נפגשים מספר נהרות עם הים. שטחה 211 קמ"ר ומתגוררים בה כ-322,869 נפש (נכון ל-2022). בשטח המטרופולין, הכולל בנוסף לאי את אזורי המגורים הסמוכים לאי ביבשת עצמה (הערים וילה וליה, ויאנה, סרה וקריאסיקה) יש 1,612,885 תושבים (נכון ל-2005) והיא ה-14 בגודלה בברזיל. גובהה הממוצע של העיר הוא 3 מטרים בלבד מעל פני הים.
ב-1998 דירג האו"ם את ויטוריה כבירה הרביעית בברזיל באיכות החיים, על סמך דירוג הערים מבחינת בריאות, חינוך ופרויקטים לשיפור חברתי. עם זאת, ויטוריה מדורגת במקום גרוע מבחינת אלימות ופשיעה. שיעורי הרצח בוויטוריה ובאזורי הסביבה הם מן הגבוהים בברזיל.
כלכלה

כלכלתה של ויטוריה מבוססת במידה רבה על תעשייה, אך היא גם עיר נמל חשובה ובה 3 נמלים. ככזו, לוויטוריה חשיבות רבה לאזור בייצוא מוצרים מקומיים (הן חקלאיים והן תעשייתיים). מישור חשוב נוסף בכלכלה הוא שוק הדיור, שאותו ניתן לראות בקלות דרך רבי הקומות הרבים למגורים.
היסטוריה

ויטוריה הוקמה על האי ב-1551 זמן קצר לאחר בואו של וסקו פרננדס קוטיניו לוילה וליה שם יישב מתיישבים לראשונה. עד מהרה נוספו לאי תושבים רבים כשגברה הסכנה ביבשת. שיקולים אחרים, כדוגמת התקפות מצד סוחרים הולנדים וצרפתיים, בחיפוש קנה סוכר, תרמו אף הם לבחירה של אי זה כבית למתיישבים.
במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19, ויטוריה נראתה עדיין כעיר אגררית נחשלת. הבירה המסחרית של אספיריטו סאנטו באותה העת הייתה קשואיירו דה איטפמירין, אשר הייתה מקושרת בעיקר לריו דה ז'ניירו, ועל כן הפיתוח הכלכלי של קשואיירו דה איטפמירין סייע בפיתוח ריו זה ז'ניירו ולא של ויטוריה. רק לאחר הקמת הרפובליקה הישנה ב-1889, פעלו המושלים של אספיריטו סאנטו לפתח את ויטוריה ולהביא למודרניזציה בעיר.
ב-1892 עלה מוניז פריירה לשלטון, בו החזיק במשך שתי כהונות שכל אחת מהן בת ארבע שנים. בהנהגתו החלו בסלילת כבישים, בתכנון פיתוח העיר, ובקבלת הלוואה של 700 מיליון פרנקים צרפתיים לבניית חיבור רכבת לקשואיירו דה איטפמירין. פריירה חשב על הפניית יצוא והכנסות דרך הבירה, וכך לקדם את צמיחתה. ב-1894 הראתה העיר סימני צמיחה שנבעו בעיקר מפעילות נרחבת של נמל ויטוריה, ומהמחירים הגבוהים של הקפה, שהיה מוצר הייצוא העיקרי של המדינה באותה העת. הכסף שנכנס בפעילות כלכלית זו דרבן את המודרניזציה של העיר.
ב-1908 היה ז'רונימו מונטיירו למושל המדינה והמשיך בפיתוח האורבני. במהלך תקופתו בתפקיד עלתה ויטוריה על קשואיירו דה איטפמירין כמרכז מסחרי. עובדה זו נתמכה בסיום בניית קו הרכבת שקישר בין שתי הערים ב-1911 ובשיפור במתקני הנמל. במהלך תקופה זו נבנו מיזמים רבים כדוגמת הקמת בתי ספר, פארק מוסקוסו, בית החולים סנטה קאסה דה מיסריקורדיה ובית הקברות סנטו אנטוניו. מונטיירו היה אחראי גם על מיזמים נוספים כדוגמת יצירת ארכיון ציבורי, ספריית המדינה ומוזיאון המדינה.
ערים תאומות

איטליה מנטובה, לומברדיה, איטליה
ז'יבואו

| --- | --- |
סמל ז'יבואוסמל ז'יבואו

 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  סלאז'
 חבל ארץ:  פרטיום
 ראש העיר:  Dan Ghiurco
 בירת העיר:  Jibou 
 שטח:  35.78 קמ"ר
 גובה:  220 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  9,677 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  47°15′30″N 23°15′30″E﻿ / ﻿47.258333333333°N 23.258333333333°E﻿ / 47.258333333333; 23.258333333333 
 אזור זמן:  UTC +2
 https://primariajibou.ro/site/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור ז'יבואו(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור ז'יבואו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ז'יבואו (ברומנית: Jibou; בהונגרית: Zsibó, ז'יבו; בגרמנית: Siben, זיבן; ביידיש: זשיבוי) היא עיר במחוז סלאז' בצפון רומניה.
יהודי ז'יבואו

יהודים ראשונים הגיעו לעיר בסוף המאה ה-18 כנראה מגליציה. כמה מהיהודים היו בעלי קרקעות, כרמים, יערות ובתי חרושת.
הקהילה היהודית התארגנה לראשונה באמצע המאה ה-19 אז נוסדו בעיר חברה קדישא, בית קברות ונבנו בעיר מקווה ובסוף המאה ה-19 נבנה גם בית כנסת (עד לבנייתו התפללו היהודים בדירה שכורה בעיר). בעיר היו חסידים רבים של חסידות סיגט.
בין השנים 1942 ל-1944 גויסו גברים צעירים מהקהילה לעבודות כפייה ובתחילת מאי 1944 רוכזו כל יהודי העיר למבנה בית הכנסת וב-3 במאי הועברו לגטו בשימלאו סילבאניי ומשם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
ניצולים בודדים חזרו לעיר וניסו לשקם את הקהילה, ואף מינו לרב הקהילה המתחדשת את הרב משה יהודה כץ, אך עד מהרה עזבו כל היהודים את העיר.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 142 | 1,660 |
| 1910 | 485 |  |
| 1941 | 685 | 3,518 |
| 2011 | 0 | 10,407 |
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות רומניה ב, עמוד 141–142
ז'יבו, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 157. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1063553  VIAF: 133138753   WorldCat (עם VIAF): 133138753 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וילארד ויגאן

| --- | --- |

 לידה:  יוני 1957 (בן 67) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 www.willardwiganmbe.com
 
וילארד ויגאן (באנגלית: Willard Wigan; נולד ביוני 1957) הוא פסל מיניאטורות בריטי.
ביוגרפיה

וילארד ויגאן הוא פסל בריטי, שנולד בברמינגהאם שבאנגליה. הוא מוכר ברחבי העולם בשל פסליו הזעירים, המגיעים לממדים של מיקרונים (אלפיות המילימטר). את יצירותיו ניתן לראות אך ורק מבעד למיקרוסקופ. הדמויות הזעירות, אותן הוא מפסל באמצעות אזמל כירורגי, עשויות מגרגירי אורז, גרגירי חול, גבישי סוכר, אבקת יהלום, סיבי שיער וסיבי פחמן. רבות מיצירותיו נמצאות בתוך קוף של מחט או מועמדות על ראש סיכה. עבודתו על פסליו מתבצעת תוך כדי מדיטציה, במרווחי הזמן שבין פעימות הלב, תוך שהוא שולט בנשימותיו ומאט את דופק פעימות ליבו. הוא צובע את הפסלים בעזרת מברשת קטנטנה שהוא יצר משערות של זבוב. על כל יצירה של ויגאן הוא עובד כחודשיים שלמים. פסליו המיניאטוריים של וויגאן כוללים גיבורי אגדות, ידוענים וגיבורי תרבות, בעלי חיים ויצירות אמנות מפורסמות.
ויגאן מספר שהוא סובל מדיסלקסיה חמורה וכילד לא הצליח לקרוא או לכתוב. הוא נהג להתבונן שעות בנמלים והתחיל את עבודותיו בניסיון להכין להם רהיטים זעירים.
בשנת 2007 קיבל ויגאן את אות מסדר האימפריה הבריטית.
עבודות בולטות

האדם החושב על ראש הסיכה
מרילין מונרו על יהלום
הטיטניק והקרחון
אלביס פרסלי על ראש סיכה
שלגייה ושבעת הגמדים בתוך קוף המחט
אדם וחוה על חודו של עיפרון
הנרי השמיני, מלך אנגליה ונשותיו בתוך קוף המחט
פיטר פן וחברים על קצה קרס
וולטר דה סאוסמיירז קיילי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1863 הודו הבריטית הודו הבריטית
 פטירה:  21 ביולי 1952 (בגיל 88) קרואות'ורן, ברקשייר, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 בן או בת זוג:  Constance Blakeney (8 בדצמבר 1886–?) 
 השתייכות:  הצבא הבריטי צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1883–1920 (כ־37 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד החטיבה ה-39   מפקד הדיוויזיה ה-13
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
מייג'ור גנרל סר וולטר דה סאוסמיירז קיילי, KCMG, CB, DL (באנגלית: Walter de Sausmarez Cayley‏; 8 באוגוסט 1863 – 21 ביולי 1952) היה קצין בצבא הבריטי ששירת באפריקה לקראת סוף המאה ה-19, ולאחר מכן במסופוטומיה ובגליפולי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

וולטר דה סאוסמיירז קיילי היה בנו הבכור של הנרי קיילי, סגן המנתח הכללי בצבא בנגל ומנתח כבוד של המלכה ויקטוריה והמלך אדוארד השביעי. בין אחיו היו דאגלס אדוארד קיילי, שגם שירת בהצטיינות במערכה בגליפולי, והנרי פריאולקס קיילי, קצין צי שעלה לדרגת אדמירל משנה בצי המלכותי האוסטרלי. הוא נולד בהודו בשנת 1863 והוטבל בגוראקפור.
הוא התחנך במרלבורו קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.
בשנת 1896 נשא לאישה את קונסטנס בלייקני (1870 – 1966), בתו של הכומר. ריצ'רד פול בלייקני, רקטור ברידלינגטון וקנון של קתדרלת יורק.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

ב-1883 הצטרף לרגימנט מערב יורקשייר ושירת במערכה באשנטי (1895–1896) במה שהיא כיום גאנה, מה שהוביל לסיפוח שטח אשנטי על ידי בריטניה. ב-1890 הועלה לדרגת קפטן. על חלקו במלחמת הבורים השנייה קיבל את מדליית דרום אפריקה של המלכה עם שלושה סוגרים. בשנת 1901 הגיע לדרגת מייג'ור. לאחר מכן הוא הוצב בהודו, והשתתף בפעולות על הגבול הצפון-מערבי ב-1908. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ב-1910.
ב-1914 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-39 בדרגת בריגדיר, ויצא עם החטיבה לגליפולי. לאחר הנסיגה מגליפולי הוא השתתף במערכה במסופוטמיה כמפקד הדיוויזיה ה-13 (המערבית), ונשאר שם עד סוף מלחמת העולם הראשונה. הוא קיבל את תואר עמית מסדר האמבט ואת תואר עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש בשנת 1916, ואת תואר אביר מפקד מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש בשנת 1917. על שירותיו במלחמת העולם הראשונה, הוענק לו גם מסדר הכוכב של קראדורה של סרביה.
ביוגרפיה > אחרית חייו

סר וולטר דה סאוסמיירז קיילי פרש מהצבא ב-1920. בעשורים האחרונים שלו הוא התגורר בקרואות'ורן, ברקשייר, ובשנת 1939 מונה לסגן לוטננט של ברקשייר. הוא מת בביתו בקרואות'ורן ב-21 ביולי 1952.
הערות שוליים

↑  A Banker's Family – Descendants of Edward Cayley of Stamford (1782–1868). Cayley Family History. Retrieved 27 May 2016.
↑  "Cayley, Major-General Sir Walter de Sausmarez, (8 Aug. 1863–17 July 1952)".
↑  Burke's Peerage, 2003 edition
↑  Baptism record in the India Office Library
1 2 3 4  Obituary in The Times, 21 July 1952
↑  Army records
↑  Who's Who 1925
↑  Who's Who, 1925
↑  Who's Who, 1950
↑  Probate record
↑  Kelly's 1939 Directory of Berkshire
זאיסן (עיירה)

| --- | --- |
 מדינה:  קזחסטן קזחסטן
 גובה:  660 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  15,049 (2012)
 קואורדינטות:  47°28′00″N 84°52′00″E﻿ / ﻿47.466666666667°N 84.866666666667°E﻿ / 47.466666666667; 84.866666666667 
 אזור זמן:  UTC+6
 http://zaysan.vko.gov.kz
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קזחסטן מוגדלת) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. זאיסן(למפת קזחסטן רגילה) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. זאיסן(למפת מחוז המזרח (קזחסטן) רגילה) אוסקמן סמיי רידר אייגוז אלטאי רוסיה פבלודר ק ר ג נ ד ה  אלמטי סיןזאיסן(למפת מחוז המזרח (קזחסטן) מוגדלת) אוסקמן סמיי רידר אייגוז אלטאי רוסיה פבלודר ק ר ג נ ד ה  אלמטי סיןזאיסן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זאיסן (בקזחית: Зайсан; ברוסית: Зайсан) היא עיירה באזור מזרח קזחסטן, קזחסטן. העיירה משמשת כמרכז המנהלי של מחוז זייסן. העיירה ממוקמת ליד הפינה הדרום-מזרחית של אגם זייסן בגובה של 660 מטר מעל פני הים. נכון ל-2012 מתגוררים בעיירה כ-15,000 איש. העיירה ממוקמת בסמוך לקצה המזרחי של כביש E127 שהוא חלק ממערכת הכבישים האירופית, שמחבר אותה עם העיר אומסק שברוסיה.
היסטוריה

זאיסן נוסדה בשנת 1868 כמוצב צבאי רוסי.
הערות שוליים

↑  Falling Rain Global Gazetteer entry for Zaysan, Kazakhstan. Retrieved January 29, 2006.
↑  Cohen, Saul (1998). The Columbia Gazetteer of the World. Columbia University Press. p. 3547.
וילאר-סור-אולון

| --- | --- |
מבט פנורמי על העיירה
מבט פנורמי על העיירה
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  וו (קנטון) וו
 גובה:  1,258 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,300
 קואורדינטות:  46°18′N 7°03′E﻿ / ﻿46.3°N 7.05°E﻿ / 46.3; 7.05 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.villars.ch/en/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.וילאר-סור-אולון(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.וילאר-סור-אולון(למפת וו רגילה) לוזאן איוורדון-לה-בן מונטרה ניון ווהוילאר-סור-אולון(למפת וו מוגדלת) לוזאן איוורדון-לה-בן מונטרה ניון ווהוילאר-סור-אולון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מרכז העיירה
וילאר-סור-אולון (בצרפתית: Villars-sur-Ollon) היא עיירה בקנטון וו בשווייץ, צפונית מזרחית לאגם ז'נבה, במרחק רבע שעת נסיעה מאגל, חצי שעת נסיעה ממונטרה ושלושת רבעי שעת נסיעה מבירת הקנטון לוזאן.
בצרפתית משמעות השם "וילאר-סור-אולון" הוא וילאר שמעל אולון (סור בצרפתית: על), מכיוון שאולון היא עיירה הנמצאת למורדות ההרים בכביש המוביל לווילאר.
העיירה צופה על נוף עמק הרון, ומחלקים ממנה ניתן לראות בבירור את פסגות המון בלאן, מפסגת השאמוסר (Le Chamossaire) הנמצאת מעל תחנת הרכבל ברוק ד'אורסה (Roc-d'Orsay) ניתן לראות גם את אגם ז'נבה.
פעילותה העיקרית של העיירה בחורף היא תיירות סקי, ונמצאים בה מלונות רבים.
ישנם כ-270 קילומטרים של מסלולי סקי וסנובורד המחברים את וילאר-סור-אולון עם העיירות הסמוכות גריון (Gryon) דיאבלרה (Les Diablerets) איסנהאו (Isenau) וקרחון 3000 (Glacier 3000).
השפה העיקרית המדוברת בעיירה היא צרפתית. גובה העיירה הוא כ-1,300 מטרים מעל פני הים. עיירות וכפרים נוספים הממוקמים בסמוך לווילאר ועל הכבישים המובילים אליה הן: גריון, הואמוז (HUEMOS), אולון ושזייר (CHESIERES).
העיירה הוקמה בתחילת המאה ה-19 ואחד הבניינים המרשימים והעתיקים בעיירה הוא המבנה בו שוכן כיום מלון קלאב מד.
תחבורה

אפשרויות הגישה לעיירה הן בעיקר בשני כבישים, האחד מכיוון העיירה בה ודרך העיירה גריון שהוא כביש צר למדי, והשני מכיוון העיירה אגל, בנוסף לחשמליות המגיעות מעיירות אלו לווילאר. ישנו כביש נוסף לעיירה מכיוון הרכס של לה דיאבלרה אך הוא סגור בחורף בשל השלגים.
ישנה תחבורה מסודרת ברכבת מהתחנה המרכזית בעיירה לאתר הסקי קול-דה-בריטיי (בצרפתית: Col-de-Bretaye) ובחודשי הקיץ קו אוטובוס לעיירה לה דיאבלרה ולקרחון טסנפלאורון, הנמצא בגובה 3,000 מטרים מעל פני הים, וכן מעלית גונדולה מרחוב רו דה לאייה (Route Des Layeux בצרפתית) לפסגת ההר 'רוק ד'אורסה' (Roc-d'Orsay) הנמצאת כ-200 מטרים מעל קול-דה-בריטיי, וכ- 200 מטרים מתחת לפסגת השאמוסר.
יהודים בווילאר

עד לשנת 2012 פעל במקום מלון "עלית" בבעלות יהודית, ברחוב Route Des Layeux סמוך לתחנת הרכבל.
כיום מתגוררים בעיירה 6 יהודים בלבד.
אתרים

פארק השלג '1984' שמאפשר גלישת סקי בסגנון חופשי וסנובורד.
מגרש גולף.
מגרש הגולף בוילאר-סור-אולון
ויויאן ואן דן אסם

| --- | --- |

ואן דן אסם מצד שמאל
 לידה:  15 בנובמבר 1983 (בת 40) אאוד-בייחרלנד, הולנד 
 מדינה:  הולנד הולנד
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 http://www.viviennevandenassem.nl/
 פרופיל ב-IMDb
 
ויויאן ואן דן אסם (בהולנדית: Vivienne van den Assem; נולדה ב-15 בנובמבר 1983) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה הולנדית.
ביוגרפיה

ואן דן אסם נולדה בעיירה בדרום הולנד ולאחר מכן עברה להאג, היא למדה קורס באקדמיה ההולנדית לקולנוע (Netherlands Film Academy).
מ-2000 ועד 2001 שיחקה באופרת הסבון "Goudkust" המופקת על ידי SBS 6, מ-2001 ועד 2003 שיחקה באופרת הסבון "Onderweg naar Morgen".
מ-2004 ועד 2007 שיחקה בסדרת הנוער "Zoop" ששודרה בערוץ ניקלודיאון ההולנדי, היא גם שיחקה במספר סרטים המבוססים על הסדרה.
היא זכתה במספר פרסים בטקס פרסי נבחרי הילדים של ניקלודיאון הולנד, בנוסף היא גם הנחתה מספר תוכניות בערוץ זה.
ב-2005 וב-2006 הוציאה שלושה סינגלים כזמרת.
ב-2006 שיחקה בסרט "Het woeden der gehele wereld" המבוסס על רומן הולנדי בעל אותו שם.
ב-2006 החלה לשמש כשגרירה של ארגון ילדים העוסק במניעת אלימות.
היא דובבה בדיבוב ההולנדי של הסרטים תפוס ת'גלים ווול-E.
מ-2008 ועד 2010 שיחקה בסדרת הפעולה "Deadline".
ב-2009 זכתה בגרסה ההולנדית של תוכנית המציאות "החפרפרת".
ב-2012 הנחתה את פסטיבל השירים הלאומי של הולנד, באותה שנה גם הציגה את הניקוד ההולנדי באירוויזיון.
בנוסף היא גם שיחקה במספר הפקות בתיאטרון.
זבד דקל סולאווסי

| זבד דקל סולאווסי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: Macrogalidia 
מין:: זבד דקל סולאווסי
שם מדעי
 Macrogalidia musschenbroekii ‏שלגל, 1877
תחום תפוצה


זבד דקל סולאווסי (שם מדעי: Macrogalidia musschenbroekii) הוא מין של זבד גדול ממשפחת הגחניים בינוני החי בטבע בדרום-מזרח אסיה והוא מין יחיד בסוגו. מין זה חי בטבע רק באי סולאווסי שבמדינת אינדונזיה.
תיאור

הזבד הוא בעל פרווה רכה בצבע חום-ערמוני והגחון בצבע אדמדם עד לבן, ושני פסים לא בולטים לאורך הגב. הוא בעל זנב ארוך עם טבעות חומות כהות בתחילת הזנב וגם בסופו כשבאמצע הפסים לא בולטים. האורך הוא 35 ס"מ והזנב באורך 25 ס"מ ומשקלם 3.6-6 ק"ג. הוא בעל לסת קטנה אך אוזניים ועיניים גדולות. האף מכוסה בשערות שפם שחורות.
הם חיים ביערות שונים באי סולאווסי. הם מתרחקים אזורים הרריים וכן מאזורים מאוכלסים ועירוניים. כמו רוב הגחניים הם אוכלי כל וניזונים מפירות, עשבים, חרקים ויונקים קטנים ולעיתים הם גם יצודו ציפורים.
הזבד נמצא בסכנת הכחדה כתוצאה מכריתת היערות וכן מגידול באוכלוסייה האנושית באזור האי בו הוא חי.
הערות שוליים

↑  זבד דקל סולאווסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |