stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאני (קבוצה אתנית)
הדתות > הנצרות

המיסיונרים ההולנדים הראשונים הגיעו למפרץ דורה בפברואר 1855. ב-1872 התיישבו במנוקווארי. לקח חמישים שנה עד שהצליחו לנצר חלק מהתושבים. בפפואה המערבית. הקפטן ואן אווברם פגש לראשונה את בני דאני בשנים 1920–1921 ותיאר אותם כ"גאים, יהירים ולוחמניים". אחרי שנה מסע של קפטן קרמר גרם למגפת דיזנטרייה חיידקית בקרב הילידים. המסע בשנת 1926 בקרב בני מוני הדביק לבני דאני את השם הזה, לפי המילה "נדאני" שהשתמשו בה בני מוני .
הגישה אל תושבי העמק באליים נפתחה על ידי אמריקאים בראשות ריצ'רד ארצ'בולד בשנים 1938–1939 . בימי הכיבוש היפני במלחמת העולם השנייה פונו המיסיונרים ההולנדים מפפואה. הם חזרו בתום המלחמה . אז אורגנו גם טיסות תיירים לצורך צפייה מלמעלה על עמק באליים ועל תושביו. החל משנת 1954 הרשתה הולנד כניסת מיסיונרים פרוטסטנטים של Christian and Missionary Alliance (CAMA) (בהשראה בעיקר אוונגליסטית קלוויניסטית) לאזור עמק באליים. הצטרפו אנשי Australia- Pacific Christian Mission (APCM). ב-1955 הגיעו מיסינרים בפטיסטים אוסטרלים, שהתחברו ל APCM ול Regions Beyond Missionary Union
המעבר לנצרות התלווה בהרבה לבטים, סכסוכים ואמונות תפלות. היו גם מקרים של רציחת מיסיונרים.
בהמשך חלק מהאליטה של הכפרים - מכשפים, שמאנים ומרפאים הלכו ללמוד בבית הספר של המיסיונרים .
בשנות ה-1970 הכנסיות הנוצריות שמרו על עמדה נייטרלית בעימות בין השלטון האינדונזי לחסידי הפילוג מקרב התושבים.
כיום רוב האוכלוסייה משייכת עצמה לכנסיות הפרוטסטנטיות.
הדתות > חגיגות

בכל אוגוסט מקיימים בני דאני יחד עם בני יאלי ולאני את "החג העמק באליים", שבמהלכו מנהלים כיום משחקי מלחמה.
בחורה משבט הדאני
מרים כהן

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1941 (בת 83)
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  ישראל הרשטיין 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 תלמידי דוקטורט:  Shlomo Gelaki, Davida Debra Fischman 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2017) 
 
מרים כהן (נולדה באוקטובר 1941, רמת גן, ארץ ישראל) היא מתמטיקאית ישראלית, פרופסורית אמריטה באוניברסיטת בן-גוריון.
קורות חייה

כהן נולדה ברמת גן באוקטובר 1941, לד"ר חנה וג'וסין הירש. גדלה בפתח תקווה. ב-1959 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הקשר. ב-1961 נישאה ליאיר כהן וב-1962 נסעו שניהם ללמוד בארצות הברית. לאחר חזרתם לישראל, התגורר בירוחם במשך כ-10 שנים.
לזוג 4 ילדים.
השכלה ומסלול מקצועי

תואר ראשון .B.Sc במתמטיקה בהצטיינות מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה (אנ'). תואר שני .M.Sc במתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). את הדוקטורט עשתה באוניבסיטת תל אביב בהנחיית הפרופסורים ישראל הרשטיין וקליין.
בשנת 1980 הצטרפה לסגל אוניברסיטת בן-גוריון, אליה היא שייכת עד היום. בשנים 1983 עד 1985 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת דרום קליפורניה וב-UCLA. ב-1997 הייתה פרופסור אורח במכון למתמטיקה של אוניברסיטת פודן (אנ') בשאנגחאי.
בשנים 1993 עד 1995 ניהלה את המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב.
בשנים 1998 עד 2002 שימשה כדיקנית הפקולטה למדעי הטבע.
מ-2003 היא מנהלת המרכז ללימודים מתקדמים במתמטיקה של אוניברסיטת בן-גוריון.
השכלה ומסלול מקצועי > יוזמות אקדמיות

ב-1996 הקימה את המסלול לביואינפורמטיקה במסגרת המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב.
ב-2001 ייסדה את המרכז ללימודים מתקדמים במתמטיקה של אוניברסיטת בן-גוריון.
פעילותה המדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בין תחומי המחקר שלה: אלגברת הופף (אנ'), קבוצות קוואנטום (אנ') ושימושיהן בפיזיקה, ותורת חוגים לא-קומוטטיביים (אנ').
תפקידים ואותות הוקרה

נשיאת האיגוד הישראלי למתמטיקה - 1992–1994
עמיתת האגודה האמריקאית למתמטיקה – 2017
הבחירות הכלליות באוגנדה 2011

הבחירות הכלליות באוגנדה התקיימו ב־18 בפברואר 2011. הנשיא המכהן יוורי מוסווני מהתנועה להתנגדות הלאומית (NRM) נבחר בפעם השלישית ברציפות, לאחר שהיה בשלטון מאז 1986. מפלגת ה-NRM זכתה גם ב-263 מתוך 375 המושבים בפרלמנט.
רקע

מוסווני, בעבר המפקד של ארגון הגרילה צבא ההתנגדות של האל, וקיזה בסיג'ה עמדו זה מול זה בפעם השלישית, לאחר שבסיג'יה הובס על ידי מוסווני בבחירות 2001 ובבחירות 2006.
קמפיין

שמונה מועמדים התמודדו בבחירות לנשיאות, ואילו בסך הכול 1,713 מועמדים התמודדו בבחירות לפרלמנט: 443 למושבים המיועדים לנשים ו-1,270 לשאר המושבים. מפלגת NRM התמודדה על כל מושב בחירות, והגישה בסך הכול 364 מועמדים; הפורום לשינוי דמוקרטי (אנ') הגישה 288 מתמודדים; הקונגרס העממי באוגנדה (אנ') הגישה 135 מתמודדים; המפלגה הדמוקרטית (אנ') הגישה 120 מתמודדים; הברית הפדרלית באוגנדה הגישה 66 מתמודדים; המפלגה הפרוגרסיבית העממית (אנ') הגישה 33 מתמודדים; מפלגת הפיתוח העממית הגישה 18 מתמודדים.
תוצאות > נשיא

| מועמד | מפלגה | קולות |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| יוורי מוסווני | התנועה להתנגדות הלאומית | 5,428,369 | 68.38 |
| קיזה בסיג'ה | הפורום לשינוי דמוקרטי | 2,064,963 | 26.01 |
| נורברט מאו | המפלגה דמוקרטית | 147,917 | 1.86 |
| אולארה אוטונו | קונגרס העם באוגנדה | 125,059 | 1.58 |
| בתי קמיה | הקואליציה הפדרלית באוגנדה | 52,782 | 0.66 |
| עבד בווניקה | מפלגת הפיתוח העממית | 51,708 | 0.65 |
| ג'אברי בידנדי סאלי | מפלגת הקידמה העממית | 34,688 | 0.44 |
| סמואל לובגה | עצמאי | 32,726 | 0.41 |
| הצבעות לא חוקיות/ריקות | - | 334,548 | - |
| סך הכל | - | 8,272,760 | 100.00 |
| אחוז הצבעה | אחוז הצבעה | 13,954,129 | 59.29 |
מקור: ועדת הבחירות
תוצאות > פרלמנט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפלגה | מפלגה | מחוז בחירה | מחוז בחירה | מחוז בחירה | נשים | נשים | נשים | מונה | סך הכול מקומות ישיבה | +/– |
| מפלגה | מפלגה | קולות | % | מקומות ישיבה | קולות | % | מקומות ישיבה | מונה | סך הכול מקומות ישיבה | +/– |
|  | התנועה להתנגדות הלאומית | 3,883,209 | 49.22 | 164 | 3,803,608 | 51.56 | 86 | 13 | 263 | +50 |
|  | הפורום לשינוי דמוקרטי | 1,070,109 | 13.56 | 23 | 1,242,218 | 16.84 | 11 | 0 | 34 | –3 |
|  | המפלגה הדמוקרטית | 476,415 | 6.04 | 11 | 325,660 | 4.41 | 1 | 0 | 12 | +4 |
|  | קונגרס העם באוגנדה | 265,568 | 3.37 | 7 | 237,477 | 3.22 | 3 | 0 | 10 | +1 |
|  | פורום הצדק (אנ') | 50,120 | 0.64 | 1 | 10,796 | 0.15 | 0 | 0 | 1 | 0 |
|  | המפלגה השמרנית (אנ') | 48,276 | 0.61 | 1 | 1,084 | 0.01 | 0 | 0 | 1 | 0 |
|  | הקואליציה הפדרלית באוגנדה | 23,585 | 0.30 | 0 | 34,346 | 0.47 | 0 | 0 | 0 | – |
|  | המפלגה הפרוגרסיבית העממית | 15,692 | 0.20 | 0 | 26,320 | 0.36 | 0 | 0 | 0 | – |
|  | הפורום ליושרה במנהיגות | 8,871 | 0.11 | 0 | – | – | – | 0 | 0 | – |
|  | המפלגה סוציאל-דמוקרטית | 5,664 | 0.07 | 0 | – | – | – | 0 | 0 | – |
|  | הדמוקרטיה העממית של העם | 3,399 | 0.04 | 0 | – | – | – | 0 | 0 | – |
|  | מפלגת הפיתוח העעממית | 2,526 | 0.03 | 0 | 1,853 | 0.03 | 0 | 0 | 0 | – |
|  | שקיפות ליברלית דמוקרטית | 2,035 | 0.03 | 0 | 3,997 | 0.05 | 0 | 0 | 0 | – |
|  | המפלגה הירוקה החד-צדדית | 297 | 0.00 | 0 | – | – | – | 0 | 0 | – |
|  | המפלגה הכלכלית באוגנדה | 207 | 0.00 | 0 | – | – | – | 0 | 0 | – |
|  | עצמאיים | 2,034,250 | 25.78 | 30 | 1,689,389 | 22.90 | 11 | 2 | 43 | +3 |
|  | כוח ההגנה העממי של אוגנדה | – | – | – | – | – | – | 10 | 10 | 0 |
| מעטפות ריקות/פסולות | מעטפות ריקות/פסולות | – | – | 1 | – | – | – | – | 1 | – |
| סך הכול | סך הכול | 7,890,223 | 100 | 238 | 7,376,749 | 100 | 112 | 25 | 375 | +56 |
מקור: ועדת הבחירות
אחרי הבחירות

יו"ר שיתוף הפעולה הבין-מפלגתי, קיזה בסיג'יה, אמר לפני פרסום התוצאות כי האופוזיציה דוחה באופן מוחלט את תוצאות הבחירות. מאוחר יותר הזהיר כי לאחר יותר משני עשורים בשלטונו של מוסווני, אוגנדה בשלה למרד בנוסח זה שהיה במצרים בשנת 2011. עם זאת, המפגינים לא הצליחו לצבור די כוח.
הערות שוליים

↑  Ugandans starts voting exercise New Vision, 17 February 2011
↑  Elections held in 2011 IPU
↑  Ugandans upbeat on voting outcome (אורכב 19.08.2017 בארכיון Wayback Machine) New Vision, 18 February 2011
↑    Ugandan president comfortably wins re-election, The Telegraph, 20 February 2011
| פוליטיקה של אוגנדה |
| --- | --- | --- |
| ממשל | חוקה • נשיא • ראש הממשלה • הפרלמנט • האספה הלאומית • מפלגות אוגנדה • יחסי החוץ של אוגנדה • מחוזות אוגנדה |  |
| בחירות ומשאלי עם באוגנדה | בחירות ומשאלי עם באוגנדה |  |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות פרלמנטריות | 1958 • 1961 • 1962 • 1980 • 1989 • 1994 • 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות למועצות המקומיות | 1964 • 1989 • 1998 • 1998 • 2002 • 2006 • 2018 |  |
| משאלי עם | 2000 • 2005 |  |
נידוף באור

צילום של כוכב חם שהקרינה שלו מאדה את כוכב קטן יותר. ניתן להבחין בזנב אורך של חומר המתאדה מדיסקת הכוכב הקטן יותר עקב הקרינה
נידוף באור, או פוטו-אוופורציה (אנגלית: Photoevaporation) הוא תהליך בו כוכב לכת מאבד חלק מהאטמוספירה שלו או את כולה עקב קרינה אלקטרומגנטית מהכוכב שלו. תהליך דומה מנדף חומר מדיסקה קדם-פלנטרית. נידוף באור משמעותי במרחקים קטנים מאוד מהכוכב, פחות ממרחקו של מרקורי מהשמש. באופן דומה, קרינה מספיק חזקה מכוכב אחד יכולה לנדף חומר מכוכב אחר במערכת של כוכב כפול.
תיאור התהליך

באופן כללי, מהירות של מולקולות בגז מתפלגת באופן דומה להתפלגות מקסוול-בולצמן, כלומר באטמוספירה של כוכב לכת קיימות מולקולות הנעות במהירויות שונות וכלל שמגדילים את הטמפרטורה, כך המהירות הממוצעת, הנתונה על ידי  v_{th}={\sqrt {\frac {2k_{B}T}{m}}} עולה. אם מולקולה נמצאת קרוב לקצה האטמוספירה, כלומר באקסוספירה עם מהירות תרמית הגבוהה ממהירות מילוט הנתונה על ידי  \ v_{e}={\sqrt {\frac {2GM}{r}}}, קיים סיכוי שמולקולה זו תעזוב את הכוכב. תהליך בו מולקלות עוזבות את הכוכב עקב מהירות תרמית נקרא "בריחה תרמית", "בריחת ג'ינס" או "נידוף".
כאשר פוטונים אנרגטיים מהכוכב פוגעים במולקולות בשכבות החיצוניות של כוכב הלכת, המולקולות מתייננות ופולטות אלקטרונים שפוגעים במולקולות אחרות. מולקולות אלו מקבלות אנרגיה קינטית ותנע ולכן טמפרטורת האקסוספרה עולה. כך נוצר מצב שיותר מולקולות נמצאות במהירות העולה על מהירות מילוט ולכן יותר מולקולות עוזבות את כוכב הלכת בתהליך של בריחה תרמית. ככל שמספר המסה של חלקיקי הגז קטן יותר, כך החלקיקים יקבלו יותר מהירות מפגיעת האלקטרונים. לכן מימן מתאדה הכי הרבה ביחס לגזים אחרים.
ברגע שהשכבות החיצוניות ביותר מתנדפות, השכבות הפניות יותר נחשפות לקרינה מיינת וכך התהליך ממשיך. ככל שכוכב הלכת מאבד יותר מסה, כך הכבידה שלו יורדת דבר המגביר עוד יותר את התהליך. הנידוף נספק ברגע שכל הגזים הקלים התנדפו מהפלנטה.
קצב הבריחה

הקצב בו חומר בורח מהאקסוספירה תלוי במספר גורמים:
ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר כך קצב הבריחה גדול יותר
ככל מסת החלקיקים המרכיבים את האקסוספירה גבוהה, כך קצב הבריחה קטן יותר
ככל שרדיוס האקסוספירה קטן יותר, כך קצב הבריחה קטן יותר
ככל שמסת הפלנטה גדולה יותר, כך קצב הבריחה קטן יותר
סוג הפוטונים

על מנת שהתהליך יתרחש, הקרינה הפוגעת צריכה להיות מייננת. קרינה בלתי מיינת כדוגמת אור נראה או קרינה אינפרה-אדומה חודרות למעמקי הפלנטה ומחממות את השכבות הפנימיות יותר, אך הליך זה לא תורם לנידוף, כיוון שהמולקולות בשכבות הפנימיות אינן חופשיות לעזור את הפלנטה. כך ששני תחומים של אורכי גל רלוונטיים לתהליך: קרינת X (קרינת רנטגן) וקרינת EUV (קרינה אולטה סגולה קיצונית).
סוג הפוטונים > קרינת X

לפוטונים של קרינת X, יש חתך פעולה קטן יותר מפוטונים של EUV ולכן הם חודרים לעומק רב יותר אל תוך האטמוספירה החיצונית. בשלבים הראשונים של אבולוציית הכוכב קרני ה-X הם מקור החימום העיקרי כיוון שהכוכב הצעיר פולט שטף גובהה מאוד של קרינה בתחום זה. לחלק מאותה האנרגיה הנפלטת מכוכב הופכת לעבודת לחץ נפח ( P\cdot dV) של הפלנטה.
קצב איבוד המסה נתון על ידי:
כאשר  M_{p} ו R_{p} הם מסת ורדיוס הפלנטה בהתאמה, F הוא שטף של קרינת X בתחום של 1–20 אנגסטרום,  K(\xi ) היא פונקציה של יחס בין רדיוס הפלנטה לבין גבול רוש (או רדיוס היל) שלה ו \epsilon  הוא קבוע.
סוג הפוטונים > EUV

פוטונים בתחום העל-סגול בעלי אנרגיה  h\nu \gtrsim 13.6eV יכולים ליינן חלקיקי מימן דרך האפקט הפוטואלקטרי. החלקיקים המיוננים יעברו רקומבינציה וייווצר שיווי משקל בין פוטו-יוניזציה (יינון באור) לבין רקומבינציה בטמפרטורה של כ 10^{4} מעלות קלווין.
חשיבות הנדידה

תהליך נידוף באור משמעותי עבור כוכבי לכת המכילים כמות גדולה של מימן והליום הנמצאים קרוב מאוד לכוכב שלהם, כלמר כוכבי לכת מסוג של צדק חם. כוכבי לכת כאלה ככל הנראה לא יכולים להיווצר קרוב לכוכב שלהם בתהליך של ספיחה על ליבה. ההסבר המקובל הוא שכוכבי אלו נוצרו מעבר לקו השלג ונדדו לרדיוס קרוב יותר בשלבים הראשנים של היווצרות מערכת כוכבי הלכת. כאשר כוכב לכת גזי מתקרב לכוכב שלו ומקבל ממנו יותר שטף פוטונים, הטמפרטורה הכללית שלו עולה והוא מתנפח כלומר רדיוסו גדל מבלי להגדיל את המסה. בכך הכבידה באקסוספרה יורדת וכוכב הלכת נחשף יותר לתהליך של נידוף באור.
אידוי עם דיסקה

דיסקה קדם-פלנטרית, שהיא דיסקת ספיחה המקיפה כוכבים צעירים יכולה להתפזר עקב רוח כוכבית וחימום. הקרינה פוגעת בחומר ומאיצה אותו החוצה מן הכוכב. האפקט מורגש בעיקר סביב כוכבים בעלי קרינה חזקה, כמו כוכבי O או כוכבי B, או כאשר קדם-כוכב מגיע לשלב של היתוך גרעיני.
הדיסקה מורכבת מגז ואבק. הגז ברובו הוא מימן והליום - גזים בעלי מולקולות קלות. מולקולות אלו, המקבלות אנרגיה קינטית מהפוטונים מקבלות מהירות גובהה יותר ולכן מפוזרות מהר ובכך מגדילות את היחס בין מוצקים לגז בדיסקה.
קרינה מהכוכב מעורר את החלקיקי בדיסקה. ככל שמתרחקים מהכוכב, כך צריך פחות אנרגיה בשביל להימלט מהכוכב. ניתן להגדיר "רדיוס כבידתי" ( r_{g}) מהכוכב:
כאשר  \gamma =5/3 עבור גז מונו-אטומי, G הוא קבוע ניוטון, M מסת הכוכב,  M_{\odot } מסת שמש,  \mu  משקל אטומי של הגז,  k_{B} הוא קבוע בולצמן ו־T זו טמפרטורה.
מחוץ לרדיוס זה, העירור מהקרינה מסוגל לגרום לחלקיקים להתאדות החוצה. ברדיוס הקטן מ r_{g}, לאחר תקופה של כ 10^{6}-10^{7} שנים, שיעור הספיחה הופך לקטן משיעור האידוי. נפתח פער ברדיוס של  r_{g} והחומר בתוך הדיסקה הפנימית יותר נופל על הכוכב, או מפוזר הרחק מהכוכב לרדיוס הגדול מ r_{g}, שם הוא מתאדה. נוצר חור בדיסקה המתפשט עד ל r_{g}. ברגע שהוא נוצר, הדיסקה החיצונית יותר ל r_{g} מתנקה מחומר במהירות.
הערות שוליים

↑  כלומר מהירות הנובעת מטמפרטורה
↑  PLANETARY POPULATION SYNTHESIS COUPLED WITH ATMOSPHERIC ESCAPE: A STATISTICALVIEW OF EVAPORATION
↑  רדיוס מוגדר בעומק אופטי של  \tau =2/3
↑  Sheng Jin et. al. 2014
↑  Eric Lopez, Jonathan Fortney 2013
↑  קו הקרח, אנגלית: ice line הוא רדיוס סביב הכוכב שמחוצה לו מים בחלל מסוגלים להתגבש לקרח
↑  Gravitational Radius of an Irradiated Disk
הדמיית אומן של האקזופלנטה  HD 209458b, שהתגלתה כפלנטה הפולטת מימן בעקבות התאיידות.
הבוחר החציוני

הבוחר החציוני הוא הבוחר העומד במרכז המפה הפוליטית מבחינת עמדותיו ונטיותיו הפוליטיות, והאופן שבו הוא נתפש על ידי הפוליטיקאים. עמדות המועמדים הרוצים להיבחר, מדיניות הממשלות הנבחרות ועמדות ציבור הבוחרים מבטאות את רצונו של הבוחר החציוני המייצג את מירב עמדות ציבור הבוחרים.
מודל הבוחר החציוני

במובנים רבים, הניח ספרו של אנתוני דאונס (אנ'), "התאוריה הכלכלית של דמוקרטיה", את היסודות לניתוחים המרחביים של המערכת הפוליטית. דאונס בנה את התאוריה שלו על הנחות מודל השיווק של הוטלינג (אנ'), שפורסם כבר בשנת 1929. ואכן, נראה לעיתים, כי מועמדים פוליטיים ומפלגות מנסים לאמץ ולקדם עצמם באסטרטגיות וטקטיקות הדומות לאלה שבהן נעשה שימוש בשוק המוצרים.
בניתוחי מרחב פוליטיים מעורבים:
המפלגות או המועמדים המתחרים על קולות הבוחרים.
הבוחרים שצריכים להחליט לאילו מבין המפלגות או המועמדים יתנו את קולותיהם.
הנושאים שמציגים המועמדים בפני הבוחר.
הנחת היסוד לניתוחי מרחב פוליטיים היא שבוחרים מגיבים לעמדות שנוקטים מועמדים ומפלגות. הנחת היסוד הניצבת בבסיסה של טענה זו היא שהבוחר הוא רציונלי. במודל הפשוט של דאונס, ההנחה היא כי הנושאים הם המרכיב החשוב ביותר בשיקולי ההחלטה של הבוחר, עבור איזה מועמד או איזו מפלגה יצביע. לכן, מועמדים יסקרו מערכות העדפות אלו וימקמו עצמם במקומות בהם ירוכזו מקבצים גדולים של בוחרים כדי להבטיח להם ניצחון בבחירות. מיקומם של המועמדים נעשה בכך שהם מציגים עמדות דומות לאלה של הבוחרים. כלומר, על המועמד לזהות את התפלגות ההעדפות בין הבוחרים ולמקם את עצמו במקום בו מחציתם יהיו משמאלו ומחציתם מימינו. בתחרות בחירות בין שני מועמדים, המרכוז בעמדת החציון הוא חיוני להצלחה.
דוגמה למודל: מפלגת העבודה במערכת הבחירות של 1992

בבחינת אופן ניהול מערכת הבחירות של שנת 1992 על ידי מפלגת העבודה נמצא כי המפלגה נעה ימינה, תנועה שהיוותה יעד אסטרטגי על פי מודל הבוחר החציוני. על פי המודל, במערכת בחירות בין שתי מפלגות גדולות, הבחירה הרציונלית תהיה תנועה למרכז, במטרה לזכות בקולות הצפים ובקולות של מצביעי המפלגה היריבה. בהתאם, מפלגת העבודה שהיוותה מפלגת שמאל בשנת 1992, הייתה צריכה לנוע ימינה, לכיוון המרכז. התנועה ימינה של המפלגה נעשתה באמצעות מספר מהלכים, הראשון הוא השימוש והדגשת דמותו של יצחק רבין (תוך הסתרת חברי מפלגה לא פחות בולטים, שזוהו כבעלי עמדות יוניות יותר. כך, במהלך מערכת הבחירות הועברו אברהם בורג, שמעון פרס ויוסי ביילין, אל מאחורי הקלעים), מי שעמד בראש המפלגה באותה עת, דמות שזוהתה עם "מיתוס הביטחון" בשל ההיסטוריה הצבאית הענפה שצבר. מפלגת העבודה הדגישה את הניצחון במלחמת ששת הימים עמו זוהה רבין ואת עברו הצבאי העשיר, הגם שמנגד הועלו טענות בעניין קריסתו ואי-תפקודו של רבין במהלך המלחמה. השני, עמדותיו המדיניות של רבין, שסירב להחזרת שטחים ובפועל, עמדותיו היו דומות מאוד לעמדותיו של מנחם בגין, כמו גם עמדותיהם של נאמניו, בנימין בן-אליעזר, אביגדור קהלני ושמעון שיטרית, הודגשו במהלך מערכת הבחירות. השלישי, תהליך של מרכוז המפלגה, עד כניסתה אל המרחב הפוליטי של המפלגה היריבה, מפלגת הליכוד. מפלגת העבודה בחרה בסיסמאות בחירות ששידרו את "מרכזיותה" ואף מבחינה גרפית, שידרו מודעותיה את מיקומה במרכז המרחב הפוליטי. באמצעות שלושת המהלכים הללו, הצליחה מפלגת העבודה לנוע אל מרכז המרחב הפוליטי, כך אמנם הפסידה המפלגה קולות משמאל, אך הרוויחה קולות רבים מימין וניצחה במערכת הבחירות.
יתרונות

מודל הבוחר החציוני הוא אחד מהכלים הוותיקים והטובים ביותר הקיימים בתאוריות פוליטיות. המודל מאפשר להסביר תופעות המתרחשות במערכת הפוליטית. המודל מאפשר להראות כי שיטת הבחירות והתפלגות הבוחרים שתיהן מהוות גורמים חשובים בקביעת מספר המפלגות בדמוקרטיה נתונה. בנוסף, יכול המודל להציע תחזיות ספציפיות בעניין שינוי התוכן של העמדות שמציגות המפלגות החותרות לעלות לשלטון. ולהפך, הוא מאפשר לומר מהם התנאים היוצרים דמיון בין עמדות המפלגות ותזוזתן למרכז, ומהם התנאים המרחיקים את עמדותיהן זו מזו.
ביקורת

הצגת תחרות פוליטית כאילו התנהלה במימד אחד היא פשטנית ואינה משקפת את המציאות. מרחבים פוליטיים הם רב-ממדיים. המרחב הפוליטי מורכב מהעדפות הבוחרים בממדי הביטחון, הכלכלה, החברה ועוד. גם הממדים עצמם אינם נתפסים אצל כל הבוחרים באותו אופן. ייתכן שלבוחרים שונים תהיינה אינטרפרטציות שונות למשמעות של ממדים שונים. כבר בשנות ה-60 מצאו חוקרים רבים כי קיים חוסר עקביות בהעדפות בוחרים בנושאים שונים. בחירות פוליטיות אינן תהליך חד-צדדי בלבד. הבוחר מעצב את עמדותיו על בסיס המידע שהוא מקבל מן המועמדים, מכלי התקשורת ומחבריו, ואילו המועמד מנסה להשפיע על עיצוב זה ככל שהדבר בגדר האפשר. בניסיון זה, המועמדים מפתחים עמדות בנושאים שונים, אך הם מנסים להבליט בעיקר נושא אחד, המקנה להם יתרון אצל הבוחרים על פני מועמדים אחרים. תהליך זה של התכנסות למימד אחד או לשני ממדים מקל על המועמדים ועל הבוחרים כאחד. נמצא גם כי הבוחר הממוצע אינו מסוגל לעבד מידע המתייחס למספר רב של ממדים, ולכן הוא בוחר לעצמו מימד אחד או שניים, קובע עמדתו לגביהם ומצביע. תהליך ההפחתה הזה מובן למועמדים אינטואיטיבית ולכן, אף הם מרכזים את תשומת לבם במימד המייחד אותם, תוך התייחסות מזערית, אך הכרחית, לממדים אחרים.
בנוסף, הניסיון לאתר נקודות מרכז מדויקות אצל בוחרים נידון אף הוא לכישלון. כלי המדידה לאיסוף מידע על מיקום הבוחרים – הסקר – אינו מדויק, וכן יש הבדל בין תשובותיהם של הבוחרים לסקר לבין העדפותיהם האמיתיות, כפי שהן מוצאות ביטוי בעת ההצבעה עצמה. הפער בין ההתנהגות בפועל לבין עמדתם המוצהרת של הבוחרים בסקרים נובע לא רק משום שחלקם פשוט משקרים, מטעמים השמורים אתם, אלא גם משום שבמהלך הבחירות חלק מהבוחרים מושפעים מהמידע שהמועמדים מעבירים להם ומשנים עקב כך את העדפותיהם. חלק מציבור הבוחרים מחליט רק בימים האחרונים שלפני הבחירות בעד איזה מועמד או מפלגה להצביע. לכן, המועמד נמצא במצב של אי-ודאות ביחס להצבעתו האמיתית של הבוחר, ואינו יכול אלא "לרדוף", באמצעות שינויים בעמדותיו המוצהרות, אחרי שינויים בהעדפות הבוחרים שהוא מאתר, בין השאר, באמצעות ה"אינטואיציה" הפוליטית המלומדת שלו. כלומר, הוא מסתייע בהתרשמות מן השטח או בממצאים של סקרי דעת קהל למרות שברור לו וליועציו, שאמצעים אלה אינם מדויקים לחלוטין.
ביבליוגרפיה

דורון, גדעון. פוליטיקה רציונלית בישראל. תל אביב : רמות - אוניברסיטת תל אביב. 1988.
דורון גדעון. אסטרטגיה של בחירות. תל אביב: הוצאת כיוונים. 1996.
Downs, Anthony. An Economic Theory of Democracy. New York: Harper & Row. 1957.
McKelvey, Richard D. "Intransitives in Multidimensional Voting Models and Some Implications for Agenda Control". Journal of Economic Theory. 1976. 12: pp. 472-482.
Whiteley, Paul. "Does the median voter theorem wipe out political participation?". In Bara, Judith and Weale, Albert, eds. Democratic Politics and Party Competition- Essays in honor of Ian Budge. London and New York: Routledge. Pp. 222-244
הערות שוליים

↑  Downs, Anthony. An Economic Theory of Democracy. New York: Harper & Row. 1957
↑  דורון, גדעון. פוליטיקה רציונלית בישראל. עמ' 95
↑  דורון גדעון. אסטרטגיה של בחירות. עמ' 61
↑  דורון, גדעון. פוליטיקה רציונלית בישראל. עמ' 120
↑  שם, עמ' 98
↑  Downs, Anthony. An Economic Theory of Democracy. pp. 118
↑  Ibid, 119
↑  דורון גדעון. אסטרטגיה של בחירות. 1996. עמ' 65-66
↑  Downs, Anthony. An Economic Theory of Democracy. 1957. pp. 141
↑  Ibid, 110-113
↑  דורון, גדעון. פוליטיקה רציונלית בישראל. עמ' 103-104
↑  Downs, Anthony. An Economic Theory of Democracy. pp. 122-123,126-127
↑  דורון, גדעון. פוליטיקה רציונלית בישראל. עמ' 103-104
↑  שם, 104-105
↑  שם, 107
↑  דורון גדעון. אסטרטגיה של בחירות. 1996. עמ' 85-95
↑  Whiteley, Paul. "Does the median voter theorem wipe out political participation?" pp. 222-244
↑  דורון גדעון. אסטרטגיה של בחירות. 1996. עמ' 62
↑  שם, 65
↑  McKelvey, Richard D. "Intransitives in Multidimensional Voting Models and Some Implications for Agenda Control". pp. 472-482
↑  דורון גדעון. אסטרטגיה של בחירות. עמ' 64-65
קד (רשימה)

רשימת קד בני תורה ספרדים
קד היא רשימה חרדית ספרדית מונציפלית שהוקמה בשנת 2003 בבני ברק, על ידי הרב בצלאל פנחסי והרב יהודה עדס, כדי לייצג את ציבור האברכים הספרדי בערים החרדיות.
רקע להקמת הרשימה

בעקבות המחלוקת שהתגלתה עוד בראשית שנות התשעים, בין הרב שך לרב עובדיה יוסף בנוגע לדרכה של מפלגת ש"ס, התאחדו קבוצת ראשי ישיבות חרדים ספרדים והקימו את ארגון מרביצי תורה ספרדים, שנועד לרכז ולייצג את ציבור האברכים הספרדי שהשקפתו קרובה להשקפת רבותיו מהמגזר החרדי הליטאי.
במערכות הבחירות לכנסת ולרשויות המקומיות במשך השנים, הורו מנהיגי הארגון לתלמידיהם להצביע למפלגת דגל התורה מתוך תקוה שתדאג גם לצורכי הציבור הספרדי שמצביע לה. אלא שבפועל עלו טיעונים שדגל התורה הזניחה את מצביעיה מקרב הציבור הספרדי, ולא דאגה לצורכיהם, כגון הקצאות שטחים למבני ציבור ולמוסדות חינוך.
התמודדות הרשימה בבחירות

לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-28 באוקטובר 2003 פנו הרב בצלאל פנחסי והרב יהודה עדס, מראשי מנהיגי ארגון מרביצי התורה, להתייעצות עם מנהיגי הציבור הליטאי, הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן והרב מיכל יהודה ליפקוביץ, בנוגע להקמת רשימה נפרדת בעיר בני ברק, שתייצג את פלג הספרדים בני התורה.
בהמשך אושרה בקשה לרשימה נפרדת שסימנה היה 'קד'. ב-28 בספטמבר 2003 נערך כינוס בחירות לטובת הרשימה באולמי וגשל בבני ברק, ובו השתתפו לפי התיעודים כאלפיים אברכים ספרדים מתושבי העיר. בכינוס נשאו דברים הרב יהודה עדס, הרב אשר בן נאים, הרב יצחק רצאבי, הרב יהושע ברכץ והרב בצלאל פנחסי. בבחירות שנערכו הכניסה הרשימה שני נציגים לעירייה. במקביל, הודיעו מנהיגי קד כי הרשימה תתמודד גם במודיעין עילית ברשימה נפרדת בראשות יהודה שם טוב, אולם בסופו של דבר הגיעו להסכמות והנציגים יהודה שם טוב ויאיר שוקרון נכנסו כנציגי דגל התורה מטעם הספרדים בני התורה.
בבחירות לעיר בני ברק שנערכו ב-11 באוקטובר 2008 התקבצו כל נציגי המפלגות תחת "הרשימה התורתית המרכזית" בראשות יעקב אשר, ולא התקיימו בחירות בעיר. בעקבות ההצלחה הקודמת בבני ברק, פנו עסקנים מרשימת קד לראשי דגל התורה בהבהרה כי אם לא יוכנס למקום ריאלי במפלגת דגל התורה נציג מטעם הספרדים בני התורה, הם ישקלו לרוץ ברשימה נפרדת גם בערים נוספות. דגל התורה נענתה לדרישה, והציבה נציגים בערים ירושלים (שמעון חדד) בני ברק (יאיר שוקרון ומיכאל קקון) אלעד (משה כהן), ביתר (יוסף שטרית) וקריית ספר (יהודה שם טוב).
בעקבות הפילוג בציבור הליטאי הוקמה בקרית ספר רשימה נפרדת שסימנה זך מטעם מפלגת בני תורה בהנהגת הרב שמואל אויערבאך, וציבור הספרדים בני התורה בעיר נחלקו, חלקם הצביעו לרשימת זך על פי הוראת הרב יהודה עדס ואליה ערק גם נציג דגל לשעבר יהודה שם טוב, וחלקם הצביעו לרשימת דגל התורה שהציבה את אלי אוחיון כנציג הספרדים בעיר.
רשימת קד ב-2018

לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-30 באוקטובר 2018, שוב איימו נציגי קד בערים השונות על ריצה עצמאית, לאחר שלטענתם דגל מפלה אותם ביחס לכוחם האמיתי.
בירושלים הודיע נציג קד שמעון חדד, בעקבות שיבוצו במקום העשירי במפלגת דגל התורה, שהיווה סיכון גדול שהוא יוותר בחוץ, כי הוא פורש מדגל התורה ומקים רשימה עצמאית מטעם קד, ששמה יהיה מוריה. בסופו של דבר הוא שובץ ברשימת דגל התורה, אך לא נכנס לעירייה.
בבני ברק הודיעו נציגי דגל התורה מטעם הספרדים בני התורה, יאיר שוקרון ומיכאל קקון, כי אם לא יקבלו הסכם מחייב ומסודר מדגל ביחס לזכויות הציבור המיוצג על ידם הם ירוצו ברשימה נפרדת כפי שעשו בעבר. בסופו של דבר הושגו הבנות והם נכנסו מטעם דגל.
במודיעין עילית התווספו לעירייה שני מקומות נוספים בעקבות ריבוי התושבים, ונציגי קד טענו כי מקומות אלו מגיעים להם מאחר שכוחם האמיתי בעיר לא מיוצג נכון, וכי אם לא ייענו לדרישתם הם ירוצו ברשימה נפרדת. בסופו של דבר לא הוגשה רשימה בשם קד, אך חלקים ממצביעי קד תמכו ברשימה אחרת בשם "האיחוד שע"י קהילות הספרדים מודיעין עילית" שהתמודדה באופן עצמאי.
במהלך מערכת הבחירות הודיע הרב יהודה עדס שנחשב למנהיגה הרוחני של רשימת קד כי הוא פורש מההנהגה הציבורית, ולא מורה לכלל הציבור למי להצביע.
ראו גם

מרביצי תורה
הן (רשימה)