ביל פסקרל
ביוגרפיה

פסקרל – נכדם של איטלקים שהיגרו לארצות הברית – נולד בפטרסון, בנם של רוֹפי ג. (לבית לופרדו) ווויליאם ג'יימס פסקרל (במקור פסקרלי). הוא למד בבית הספר היסודי סנט ג'ורג', ובשנת 1955 השלים את לימודיו התיכוניים ב"תיכון סנט ג'ון דה בפטיסט", שם נבחר לנשיא מועצת התלמידים. הוא שירת בצבא ארצות הברית ובכוחות המילואים של הצבא. פסקרל למד באוניברסיטת פורדהאם שבניו יורק, שם השלים לימודי תואר ראשון בעיתונאות ותואר שני בפילוסופיה. במשך תריסר שנים עבד פסקרל כמורה בתיכון בפרמוס, שם לימד מקצועות שונים בהם פסיכולוגיה. לאחר מכן התקבל לעבודה כפרופסור באוניברסיטת פיירלי דיקינסון. מאוחר יותר מונה למועצת החינוך של פטרסון ושימש כנשיא המועצה. הוא הוסיף לכהן כחבר במועצת הנאמנים של המכללה הקהילתית של מחוז פסאיק.
בבחירות 1987 התמודד פסקרל לראשונה על תפקיד ציבורי, במהלך בחירות למושב באספה הכללית של ניו ג'רזי, שהתפנה עם פרישתו של וינסנט א. פלצ'יה. הוא וחבר האספה המכהן ג'ון ג'ירגנטי (Girgenti) שמרו את שני המושבים של מחוז הבחירה ה-35 בידיים דמוקרטיות, אחרי שגברו על מועמדי המפלגה הרפובליקנית. ב-1989 נבחרו השניים מחדש. לאחר שפרנק גרייבס, חבר הסנאט המדינתי של ניו ג'רזי, נפטר בפתאומיות בעודו מכהן ב-1990, מונה ג'ירגנטי למלא את מקומו של גרייבס ובעקבות זאת התקיימו בחירות מיוחדות במחוז הבחירה ה-35. פרנק קטניה, איש המפלגה הרפובליקנית, ניצח את המועמד הדמוקרטי, ובכך נכפה על פסקרל לייצג את מחוז לצד יריב אידאולוגי עד ל-1994.
בזמן שכיהן בבית המחוקקים של ניו ג'רזי נותר פסקרל פעיל בפוליטיקה העירונית, ובמרץ 1990 נקרתה בדרכו הזדמנות במישור זה. פרנק גרייבס, חבר הסנאט המדינתי שנפטר מהתקף לב במהלך כהונתו, כיהן במקביל גם כראש עיריית פטרסון. בעקבות זאת פסקרל הכריז על התמודדותו לראשות העירייה. ביום הבחירות גרף 51.4% מקולות הבוחרים והושבע לתפקידו ב-1 ביולי 1990, תוך כדי כהונתו באספה הכללית. בשנת 1994 נבחר לתקפות כהונה שנייה, ונבחר מחדש עם 46% מהקולות. בראשית ינואר 1997 התפטר מתפקידו לשם תחילת כהונתו בקונגרס.
בשנת 1996 התמודד פסקרל על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס השמיני של ניו ג'רזי בבית הנבחרים של ארצות הברית. המושב היה בשליטת הדמוקרטים במשך שנים ארוכות, כאשר רוברט רו (אנ') ייצג אותו בשנים 1969–1993 והדמוקרטים זכו במרב קולות הבוחרים במחוז בכל מערכת בחירות בין 1960 ל-1992. עם זאת, במהלך "המהפכה הרפובליקנית" בבחירות אמצע הכהונה ב-1994, נטלו הרפובליקנים את השליטה במחוז, כאשר ויליאם מרטיני (אנ'), חבר מועצת העיר קליפטון, ניצח את יורשו של רו. בבחירות 1996 ניצח פסקרל את מרטיני עם 51% מהקולות ונבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. בראשית ינואר 1997 החל את שליחותו בגבעת הקפיטול.
ב-10 באוקטובר 2002 נמנה פסקרל בין 81 הדמוקרטים שהצביעו בעד ההחלטה לצאת אל מלחמת עיראק. פסקרל היה אחד מהחברים המקוריים של הוועדה לביטחון המולדת של בית הנבחרים, שנוסדה ב-19 ביוני 2002, וכעבור זמן מה מונה לחבר הבכיר בוועדת המשנה למוכנות לחירום. הוא מגלה עניין מיוחד במכבי אש, וחיבר את הצעת החוק שיצרה את "תוכנית מענקי הסיוע לכבאים", המעניקה מענקים פדרליים ישירות לכל לוחמי האש, כולל אלה המתנדבים.
ב-11 בדצמבר 2020 קרא פסקרל ליושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי שלא להשביע את הרפובליקנים שחתמו כידידי בית המשפט על עצומה התומכת בתיק "טקסס נגד פנסילבניה" – תביעה שהגיש התובע הכללי של טקסס נגד תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, תוך הנמקה בסעיף 3 בתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. הצעה זו של פסקרל הייתה מונעת את השבעתם של כשני שלישים מסך חברי הסיעה הרפובליקנית בקונגרס ה-117. פסקרל טען: ”תוכן התיקון ה-14 אוסר במפורש על חברי קונגרס לעסוק בהמרדה נגד ארצות הברית, והניסיון לבטל בחירות דמוקרטיות ולהשית בשלטון דיקטטור נראה כמו דוגמה די ברורה לכך”.
ב-14 ביולי 2024 פונה פסקרל למרכז הרפואי האזורי סנט ג'וזף שבפטרסון שם עבר טיפול במחלה בדרכי הנשימה ואושפז לזמן מה בטיפול נמרץ. הוא שוחרר למתקן שיקום ב-7 באוגוסט, אך ב-11 באוגוסט אושפז פעם נוספת במרכז הרפואי קופרמן ברנבאס שבליווינגסטון. פסקרל נפטר ב-21 באוגוסט 2024, בגיל 87.