stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לנדון ליברון
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | The Virgin of Akron, Ohio |  |  |
| 2008 | Flashpoint | סיימון סטראכן | פרק אחד |
| 2009 | Wild Roses | ג'וד | 6 פרקים |
| 2009–2010 | דגראסי - הדור הבא | דקלן קווין | תפקיד קבוע |
| 2010–2011 | חיים בלתי צפויים | סם בראדשו | 5 פרקים |
| 2011 | טרה נובה | ג'וש שאנון | תפקיד קבוע; 13 פרקים |
| 2011 | שעה מכושפת | ג'וש | פרק אחד |
| 2013–2015 | המלוק גרוב | פיטר רומאנקק | תפקיד ראשי, 33 פרקים |
| 2016–2018 | פרונטיר (אנ') | מייקל סמית' | תפקיד ראשי (3 עונות); 18 פרקים |
פילמוגרפיה > אינטרנט

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Last Teenagers of the Apocalypse | גרים | 4 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | קטגוריה | פרס | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ההופעה הטובה ביותר בתוכנית או סדרה לילדים או לנוער | פרס ג'ימיני | מועמדות |  |
| 2017 | ההופעה הטובה ביותר של שחקן בתפקיד ראשי בסדרת דרמה | פרסי המסך הקנדיים | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "Hot Topic: Landon Liboiron". 19 באפריל 2013. אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2021. נבדק ב-28 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Landon Liboiron". TV Guide.
↑  "Home". lorrainemackliboiron.com.
↑  Allison (11 בנובמבר 2010). "Degrassi's Landon Liboiron Soars In Altitude". Red Hot Much. אורכב מ-המקור ב-13 בנובמבר 2010. נבדק ב-13 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Levine, Stuart (26 באוקטובר 2010). "'Terra Nova' says kids are people too". Variety. אורכב מ-המקור ב-1 במאי 2013. נבדק ב-13 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (3 באפריל 2012). "'Terra Nova's' Landon Liboiron Joins Netflix's 'Hemlock Grove' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (2 בספטמבר 2014). "Netflix Renews 'Hemlock Grove' For Third And Final Season". Deadline Hollywood. נבדק ב-2 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eric Volmers, Calgary Herald, Alberta's Landon Liboiron transforms into Irish stowaway in Discovery's epic period drama Frontier, Calgary Herald, ‏4 בנובמבר 2016
↑  N'Duka, Amanda (24 במאי 2017). "'Teen Wolf' Star Tyler Posey, Violett Beane & More Are Game For 'Truth Or Dare' From Blumhouse". Deadline. נבדק ב-3 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kennedy, Michael (3 בינואר 2018). "Blumhouse's Truth or Dare Trailer Plays a Deadly Game". Screenrant. נבדק ב-3 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (9 בנובמבר 2017). "Blumhouse's 'Truth Or Dare' To Scare In April 2018". Deadline. נבדק ב-3 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Gemini Award nominations announced: Flashpoint, chef Lynn Crawford, Top Model host Jay Manuel among nominees". Toronto Life. 31 באוגוסט 2010. נבדק ב-26 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2017 TV Nominees - Academy.ca". Academy.ca. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1069511188  ISNI: 0000 0003 7117 1600  LCCN: no2018118775  VIAF: 250659296   WorldCat (עם VIAF): 250659296
היי ליין

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2009 
 מבקרים בשנה:  5,000,000 (נכון ל־2014)
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  מנהטן 
 קואורדינטות:  40°44′54″N 74°00′18″W﻿ / ﻿40.7483°N 74.005°W﻿ / 40.7483; -74.005
 www.thehighline.org
  (למפת מנהטן מוגדלת) היי ליין(למפת מנהטן רגילה) היי ליין
 
מפת מסילת ההיי ליין
סמל הפארק
ההיי ליין (מאנגלית: High Line, מילולית: הקו העליון) הוא פארק בדרום מערב מנהטן, ניו יורק, באורך כ-2.33 ק"מ, על תשתית מסילת הרכבת העילית (ומכאן שמו) הנטושה, הנמצאת ברובה במקביל לשדרה העשירית ובקרבת נהר ההדסון. הפארק נמצא בין הווסט וילג'(אנ') מדרום ובין רובע צ'לסי מצפון. הכניסה הדרומית נמצאת ברח' גאנסוורט (Gansevoort), המסתעף מרח' 14 מערב, והכניסה הצפונית נמצאת (בשלב הנוכחי - סוף 2024) ברח'34 מערב ופינת השדרה העשירית, בסמוך להאדסון יארד(אנ').
קטע המסילה המוגבהת של קו הצד המערבי(אנ') באזור מידטאון מנהטן נבנה בשנות ה-20 של המאה ה-20, כדי להקל על העומס בקו הצד המערבי, ושירת את תנועת המטענים עד שנות ה-60. עד סוף שנות ה-70, תנועת המטענים בחלק הדרומי של הקו הפכה כמעט לא קיימת. בתחילת שנות ה-80 נסגרו המסילות לפרק זמן משמעותי, כאשר הקו נבנה מחדש כדי להתאים אותו להרחבת מרכז ג'אוויטס(אנ'). גם לאחר שהקו נפתח מחדש, תנועת המטענים לא חזרה, והווידוקטים המוגבהים במנהטן עמדו נטושים במשך למעלה משלושים שנה.
בשנת 1999 התאגדה קבוצה של תושבי האזור כדי להפוך את הקו הנטוש לפארק עירוני. בתמיכת העירייה והממשל, כספים רבים הושקעו וחלקו הראשון של הקו נפתח בשנת 2006. חלקו השני של הקו נפתח בשנת 2009, והחלק האחרון, שממנו נשקף האמפייר סטייט בילדינג, נמצא בשלבי פיתוח.
השפעת הפארק על הסביבה וערך הדירות השוכנות סביבו עצומה. מצד אחד ערך הדירות העולה מושך לאזור תושבים רבים, המעוניינים באיכות חיים גבוהה יותר. עם זאת, תושבים רבים של האזור, שלא יכולים לממן את שכר הדירה העולה נאלצו לעזוב את השכונה.
פשע כמעט ואיננו קיים בפארק. עם פתיחת חלקו השני של הפארק, בשנת 2009, דיווח "הניו יורק טיימס" כי מאז פתיחת הפארק לא דווח על אף פשע חמור כמו תקיפה או שוד בפארק. אחת הסיבות לכך היא, לפי טענת מתכנני הפארק, כי בעוד שפארק ריק מהווה מוקד משיכה לפשע, הרי הפארק החשוף לעיני הבניינים שסביבו ותושביו מרחיק פושעים.
ראשי-ערים אחרות בארצות הברית, כמו פילדלפיה, שיקגו וסנט לואיס הושפעו אף הם מן הפארק והשפעתו החיובית ותכנונים לביצוע תוכניות דומות בערים אחרות מתקיימים. למעשה, עלות הריסת מסילות רכבת מסוג זה במרכזי הערים גבוהה יותר מאשר הסבת המסילה לפארק.
בתרבות

הסרט אני אגדה צולם בחלקו בפארק, תחת המסילה ובאזור בכלל.
בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה בנות מופיע הפארק.
גלריה

אמפיתיאטרון תצפית על השדרה ה-10 מההייליין - מבט מבחוץ מצפון לדרום.
אמפיתיאטרון התצפית - מבט מבפנים צפונה.
הפארק באזור הרחוב ה-20. בקטע זה של הפארק נעשית מחווה לצמחייה הפראית שגדלה על הקו בתקופה בו היה הקו מוזנח
הרכבת עוברת על מסילת ההיי ליין בשנת 1936
מטה בניין מעבדות בל בין השנים 1898- 1966 הבניין נפתח בשנית ב-1970 לאחר שיפוץ לשימוש קהילת האמנים, הרכבת עברה דרך הקומה השלישית
ראו גם

פארק המסילה בירושלים
פארק המסילה (תל אביב)
לקריאה נוספת

פול גולדברגר, חזון עירוני: גן פורח במרומי מנהטן, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 155, אפריל 2011, עמ' 106–119.
כרמל חנני, עניין של נקודת מבט, באתר אורבנולוגיה, המעבדה לעיצוב עירוני, 10 בינואר 2013
ביאורים

↑  קו הצד המערבי, הנקרא גם West Side Freight Line, הוא קו רכבת בצד המערבי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק. צפונית לתחנת פנסילבניה, מרחוב 34, הקו משמש את שירות הנוסעים אמטרק לכיוון צפון דרך אולבני לטורונטו; מונטריאול; מפלי הניאגרה ובאפלו, ניו יורק; ברלינגטון, ורמונט; ושיקגו. דרומית לתחנת פנסילבניה, קטע מוגבה של 1.45 מייל (2.33 ק"מ) של הקו, היה נטוש מאז 1980. קטע זה הפך לפארק מוגבה בשם High Line.
↑  מרכז הכנסים Jacob K. Javits, הידוע בכינויו Javits Center, הוא מרכז כנסים גדול בשדרה ה-11(אנ') בין רחוב 34 לרחוב 38 בהלס קיצ'ן, מנהטן, ניו יורק. כשמרכז Javits נפתח, הוא החליף את הקולוסיאום של ניו יורק בקולומבוס סירקל(אנ') כמרכז הכנסים המרכזי של העיר; הקולוסיאום נהרס לאחר מכן והוחלף על ידי מרכז טיים וורנר. סימוכין כאן, וגם כאן.
הערות שוליים

↑  Lisa Foderaro, "City Acquires Last Segment of High Line From Railroad, New York Times, July 24, 2012
↑  West Side Story: The Rise and Fall of Manhattan's High Line, National Academies: Sciences, Engineering, Medicine
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599913605171  LCCN: sh2011002384  NKC: ge1130269
ואניה דרקושיץ'

ואניה דַרְקוּשִׁיץ' (בסלובנית: Vanja Drkušić; נולד ב-30 באוקטובר 1999) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הבלם בזניט מליגת העל הרוסית בכדורגל ובנבחרת סלובניה.
קיבל שבחים רבים על הופעתו במשחק שמינית הגמר ביורו 2024 נגד פורטוגל, כשהיה אחד מהשחקנים המצטיינים על הדשא.
קריירת מועדונים

בדצמבר 2015, הצטרף דרקושיץ' לקבוצת הפאר ההולנדית הירנפיין, לאחר שמשך עניין מצד מריבור, דינמו זאגרב ואטאלנטה. באוגוסט 2019 חתם ברנדה מהליגה השלישית באיטליה. לקראת חצי העונה השנייה של עונת 2019/2020, חתם דרקושיץ' בקבוצה הסלובנית בראבו. הוא ערך את הבכורה שלו ב-23 פברואר 2020 בניצחון 2:1 על טאבור סז'אנה. ב-11 ביולי 2020 הבקיע דרקושיץ' את השער הראשון שלו במדי בראבו בתיקו 1:1 מול דומז'אלה.
ב-24 בינואר 2022 חתם דרקושיץ' בסוצ'י מליגת העל הרוסית תמורת סכום העברה משוער של 100,000 אירו. ב-27 באוגוסט 2022 הוא האריך את חוזהו בסוצ'י עד 2025.
באוגוסט 2024 חתם בזניט סנקט פטרבורג הרוסית תמורת 4 מיליון יורו והושאל למועדון הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית עד ינואר 2025, עת נקרא לסנקט פטרבורג וחוזה ההשאלה שלו הסתיים.
קריירה בינלאומית

דרקושיץ' שיחק בנבחרות הצעירות של סלובניה, החל מרמת הנערים (U-17) ועד לרמת הנוער (U-21). את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-26 במרץ 2023 במשחק מוקדמות אליפות אירופה מול סן מרינו.
ביורו 2024 הצטיין בשלב הבתים במדי הנבחרת ובמשחק שמינית הגמר נגד פורטוגל, כשהיה אחד מהשחקנים הטובים ביותר על הדשא, ועזר לסלובניה להגיע לפנדלים.
הערות שוליים

1 2  The Athletic, Drkusic into the book, The Athletic, ‏2024-07-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Vanja Drkušić ob Mariboru in Dinamu izbral Heerenveen, www.zurnal24.si (בסלובנית)
1 2  Slovenia - V. Drkušić - Profile with news, career statistics and history - Soccerway, uk.soccerway.com
↑  Ваня Дркушич продлил контракт с «Сочи» | Новости ФК Сочи, pfcsochi.ru (ברוסית)
↑  transfermarkt
↑  פרופיל באתר eu-football, באתר eu-football.info
| נבחרת סלובניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 אובלאק •  2 קרניצ'ניק •  3 בלקוביץ' •  4 בלאז'יץ' •  5 סטנקוביץ' •  6 ביול •  7 ורביץ' •  8 לובריץ' •  9 שפוראר •  10 אלשניק •   11 ששקו •  12 בלק • 13 יאנז'ה •  14 קורטיץ' • 15 הורבאט • 16 וקיץ' • 17 מלאקאר • 18 ויפוטניק • 19 צ'לאר • 20 סטויאנוביץ' • 21 דרקושיץ' • 22 צ'רין • 23 ברקאלו • 24 ז'וגלי • 25 זליקוביץ' • 26 איליצ'יץ' • מאמן: קק |  1 אובלאק •  2 קרניצ'ניק •  3 בלקוביץ' •  4 בלאז'יץ' •  5 סטנקוביץ' •  6 ביול •  7 ורביץ' •  8 לובריץ' •  9 שפוראר •  10 אלשניק •   11 ששקו •  12 בלק • 13 יאנז'ה •  14 קורטיץ' • 15 הורבאט • 16 וקיץ' • 17 מלאקאר • 18 ויפוטניק • 19 צ'לאר • 20 סטויאנוביץ' • 21 דרקושיץ' • 22 צ'רין • 23 ברקאלו • 24 ז'וגלי • 25 זליקוביץ' • 26 איליצ'יץ' • מאמן: קק | סלובניה |
רומאו לבלן

רומאו-אדריאן לבלן (באנגלית: Roméo-Adrien LeBlanc; ‏ 18 בדצמבר 1927 - 24 ביוני 2009) היה מדינאי, פוליטיקאי ועיתונאי קנדי שכיהן כמושל כללי של קנדה, ה-25 במניין מאז איחוד קנדה, בין השנים 1999–1995.
לבלן נולד והתחנך בניו ברנזוויק וגם למד בצרפת לפני שהיה למורה ולאחר מכן לכתב ברדיו קנדה. הוא נבחר לאחר מכן לבית הנבחרים של קנדה ב-1972, ולאחר מכן כיהן כשר הכתר עד שנת 1984 כאשר עבר לסנאט הקנדי ונבחר להיות יושב ראש הסנאט. ב-1994 מונה למושל הכללי של קנדה על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בהמלצת ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין להחליף את ריי נטישין כמושל כללי, והוא כיהן בתפקיד עד שאדריאן קלרקסון החליפה אותו ב-1999 בצטטו כי בעיותיו הבריאותיות היו הסיבה לעזיבת משרתו. מינויו כנציג המלוכה הקנדית עורר מחלוקת מסוימת לאחר שנטען כי הוא מונה לתפקיד המושל הכללי בשל חובות פוליטיים, אף על פי שזכה לשבחים על עליית מעמדם החברתי של האקדיאנים ופרנקופונים, ועל החזרת אחוזת רידו למרכז החיים באוטווה.
ב-8 באוגוסט 1974, הושבע לבלן למועצת המלוכה של קנדה, מה שנתן לו את הזכות לשאת התואר "הנכבד" (The Honourable) לכל ימי חייו; עם זאת, כמושל הכללי לשעבר של קנדה, לבלן היה זכאי לתואר "The Right Honourable" (תואר הזהה לתוארם של חברי בית הלורדים).
ילדות וקריירה פוליטית

נולד ב-18 בדצמבר 1927 וגדל בכפר ממראמקוק שבניו ברנזוויק. הוא היה לבוגר אוניברסיטה באמנויות ובחינוך במכללת סנט ג'וזף לפני שלמד את התרבות הצרפתית באוניברסיטת פריז. לאחר מכן הוא המשיך ללמד במשך תשע שנים; בבית הספר התיכון של הכפר דראמונד הוא לימד מ-1951 עד 1953 ובמכללת המורים של ניו ברנזוויק בין השנים 1955–1959. לאחר מכן (1960–1967) הוא השיג עבודה כעיתונאי בצרפתית ברדיו קנדה, וכמו כן הוא עבד בלשכות חדשות באוטווה, בבריטניה ובארצות הברית. הוא התחתן בפעם הראשונה עם ג'וסלין "לין" קרטר. היו לו שני ילדים (ז'נבייב ודומיניק לבלן). נישואים אלו נמשכו בשנים 1966-1981; בשנת 1994, הוא נשא לאישה את דיאנה פאולר.
לבלן נכנס לתחום הפוליטיקה כאשר נעשה מזכיר העיתונות של ראשי הממשלה לסטר פירסון ופייר אליוט טרודו. לאחר מכן הוא החליט להתקדם מבחינה פוליטית, וזכה בבחירות הפדרליות ב-1972 למושב בבית הנבחרים הקנדי מטעם מחוז הבחירה בסז'ור כנציג המפלגה הליברלית של קנדה, וסלל את הדרך למינויו כשר הדיג והאוקיינוסים בממשלתו של טרודו. לבלן היה דמות מפתח באכיפת אזורה הכלכלי בלעדי של קנדה; הקמת מערכת רישוי חדשה לדיג וכיוצא בזה. בהזדמנות אחת שכנע לבלן את ראש הממשלה טרודו להמליץ למושל הכללי לסגור את הנמלים הקנדיים לסירות דיג סובייטיות, מה שהיה אירוע דיפלומטי בולט שהביא לשיתוף פעולה טוב יותר בין ברית המועצות וקנדה, ולמנוע מכל התאגידים הזרים להחזיק ברישיונות דיג מסחריים בקנדה.
בסוף 1982, הפך לבלן לשר העבודות ציבוריות למשך שנתיים, עד שהוזמן על ידי טרודו ומונה על ידי המושלת הכללי ז'אן סווה לסנאט הקנדי ב-29 ביוני 1984. אז ב-1993 ראש הממשלה ז'אן קרטיין בחר בו להיות יושב ראש הסנאט והוא מונה לתפקיד זה על ידיד המושל הכללי ריי נטישין.
המושל הכללי של קנדה

תקופתו של לבלן כנציגה של המלוכה הקנדית נחשבה לחסרת השפעה ולא ייחודית במיוחד, במיוחד בהשוואה לזו של יורשתו, אדריאן קלרקסון. לעומת זאת היה המושל הכללי של קנדה הראשון שמגיע מתרבות אקדיה.
המושל הכללי של קנדה > מושל כללי נבחר

ב-22 בנובמבר 1994 הוכרז על ידי משרד ראש ממשלת קנדה כי אליזבת השנייה, מלכת קנדה אישרה את בחירתו של לבלן על ידי ראש הממשלה ז'אן קרטיין להחליף את המושל הכללי ריי נטישין כנציגה של המלכה בקנדה. לאחר מכן הוזמן לבלן להפגש עם המלכה אליזבת בבית סאנדרינגהאם שבסאנדרינגהאם, ואמר שהוא התרשם מדיבקותן של המלכה אליזבת ואמה אליזבת, המלכה האם.
מינויו של לבלן גרם למחלוקת: נטען כי המינוי הוא לא יותר ממתנת חסות של ראש הממשלה טרודו לחבר מפלגה נאמן. בבחירות הפדרליות ב-1993 היה לבלן אחד האדריכלים הבכירים של אסטרטגיית הבחירות של המפלגה הליברלית של קנדה, ונאמנותו למפלגה הליברלית התחזקה עוד יותר. במחאה על כך, מנהיג המפלגה הרפורמית של מנהיג קנדה, פרסטון מאנינג ומנהיג הגוש הקיצוני לוסיין בושארד, סירבו להשתתף בטקס ההשבעה של לבלן.
המושל הכללי של קנדה > לאחר השבעתו

כמו כל מושל כללי, לבלן בחר לעסוק בנושאים שונים במהלך כהונתו: התנדבות, הוראת ההיסטוריה הקנדית, עמים אינדיאנים קנדים וצבא קנדה. הוא דיבר לעיתים קרובות על הנדיבות, הסובלנות והחמלה של הקנדים, והעריץ את כבודו ויכולותיו של האזרח הפשוט. כדי להכיר את "הגיבורים הלא מוכרים" אשר מתנדבים מזמנם החופשי ומקדישים ממאמציהם כדי לעזור לאחרים, יזם לבלן ב-1996 את פרס המושל הכללי של קנדה, וב-21 ביוני אותה שנה היה גאה לפרסם כרוז מלכותי לחנוכת "יום האבוריג'ינים הלאומי".
ב-1996 הקים לבלן את פרס המושל הכללי למצוינות בהוראת ההיסטוריה הקנדית, בשנת 1999, יחד עם המועצה הקנדית לאמנויות הוא ייסד את פרסי המושל הכללי בלאמנות חזותית וניו מדיה. הוא פיקח על הנפקת מדליית ההיסטוריה הקנדית של הגנרל עבור המילניום, והקים את מהדורת המילניום של המושל הכללי של מפת קנדה, אשר נלקחה לחלל החיצון בשנת 1999 על ידי האסטרונאוטית ג'ולי פייט.
בין יתר תפקידיו הרשמיים והטקסיים, העניק המושל הכללי תיקונים לחוקת קנדה בשלוש הזדמנויות: 21 באפריל 1997, 19 בדצמבר 1997 ו-8 בינואר 1998, וכן פרסם את ההכרזה המלכותית על הפיכתה של נונאווט לטריטוריה קנדית ב-1 באפריל 1999. לבלן קיבל באחוזת רידו אז פניהם של אליזבת השנייה, מלכת קנדה, הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו וצ'ארלס, נסיך ויילס יחד עם שורה של נכבדים זרים כמו נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ורעייתו הילרי קלינטון; המלך חוסיין והמלכה נור מממלכת ירדן, ולאחר מכן את בנו של חוסיין, עבדאללה השני, ואשתו המלכה רניה; כמו כן, לבלן נועד גם עם נשיא דרום אפריקה נלסון מנדלה ונשיא הרפובליקה העממית של סין ג'יאנג דזה-מין. כמו כן, הוא התחייב לשמונה ביקורים ממלכתיים מחוץ לגבולות קנדה, והפך למושל הכללי הראשון של קנדה שערך ביקורים ממלכתי בצ'כיה, הודו, פקיסטן, חוף השנהב, טנזניה, מאלי ומרוקו.
המושל הכללי של קנדה > מורשת

כמושל הכללי של קנדה נתפס לבלן כמודל לחיקוי של אנשי אקדיה, והוא היה משולהב מזה עד כי כך שמשך את תשומת לבה של קנדה להיסטוריה והתרבות האקדית. ככזה, הוא נתפש כסמל לפיוס, בהתחשב ביחסי העבר בין האקדים לקודמיו כנציגי המלוכה הקנדית. במקביל, לבלן זקף לזכותו את החזרתה של אחוזת רידו למעמדה הגבוהה יותר בניגוד למעמדה במאה ה-19, כאשר האחוזה הייתה מרכז החיים בבירה הלאומית, אוטווה.
אף-על-פי שלבלן ביקר בכל הפרובינציות והטריטוריות, הביקורים שלו היו בעיקר בעיירות קטנות ולא בערים גדולות. הוא נסע לאירועים במחוז הביתי שלו עד כדי כך שחלק ראו בכך חוסר פרופורציה. יתר על כן, לבלן מעולם לא חיפש סיקור תקשורתי, והתוצאה הייתה שקנדים רבים לא היו מודעים לאישיותו ולדמותו, ותפקודו כמושל הכללי נתפסו על ידי חלק מהאנשים כ"עממי" מדי עבור המשרה. האשמות שאמרו כי מינוי של לבלן למושל הכללי היה מינוי פוליטי גם לא נעלם במהלך כהונתו של לבלן; ואילו לבלן היה המשנה למלך, בנו דומיניק, המשיך לעבוד בלשכת ראש הממשלה עד 1997, כאשר הוא רץ בבחירות לבית הנבחרים. בתו של לבלן שמרה על תעסוקתה כעוזרת פוליטית של שרי הקבינט הליברלים, וכמה ממקורביו של לבלן היו בעלי קשרים הדוקים עם הליברלים.
בעת כהונתו של לבלן כמושל כללי בוצעו מספר שינויים בדגל המושל הכללי של קנדה - ובהם הוסרו טופריו והלשון של האריה (שנראה כאילו הוא מוציא לשון). השינויים בוצעו לבקשת המושל על מנת "להעניק לאריה מראה קנדי יותר". שינוי זה בוטל בשנת 2002.
לאחר כהונתו כמושל ומותו

לאחר ששוחרר משירות המלכה, חזר לבלן לניו ברנזוויק. שם, לאחר מאבק ממושך עם מחלת אלצהיימר, הוא מת ב-24 ביוני 2009 בגרנדה דיג. כמו לכל המושלים הכלליים של קנדה נערכה לו הלוויה ממלכתית, שהתקיימה ב-3 ביולי בעיירת הולדתו, ממראמקוק. בהלוויה השתתפו המושלת הכללית באותה עת מיקאל ז'אן, ראש הממשלה סטיבן הרפר וראש ממשלת קנדה בימי כהונתו של לבלן, ז'אן קרטיין.
ראו גם

החותם הגדול של קנדה
הערות שוליים

↑  The Right Honourable Roméo LeBlanc, באתר מועצת המלוכה של קנדה
↑  His Excellency the Right Honourable Roméo LeBlanc
↑  'He never, ever lost his roots'
↑  Role and Responsibility > Former Governors General > The Right Honourable Roméo LeBlanc
↑  Gough, Joseph (2007), Managing Canada's Fisheries: From Early Days to the Year 2000, Quebec p.289–360, באתר Google Books
↑  Highlights of the Mandate
↑  "The LeBlanc Years: A Frank Assessment"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1020587415  ISNI: 0000 0003 5996 5563  LCCN: n2011084742  VIAF: 220678349   WorldCat (עם VIAF): 220678349
ג'ו ג'ונס

ערך זה עוסק במתופף הסווינג. אם התכוונתם למתופף הבי בופ, ראו .
| --- | --- |

ג'ו ג'ונס, 1960
 לידה:  7 באוקטובר 1911 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  3 בספטמבר 1985 (בגיל 73) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'ונתן דייוויד סמואל ג'ונס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 עיסוק:  מוזיקאי, מתופף
 סוגה:  ג'אז, סווינג
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים
 חברת תקליטים:  ECM 
 שיתופי פעולה בולטים:  קאונט בייסי
 פרסים והוקרה:  אמני הג'אז של NEA 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן דייוויד סמואל ג'ונס, ידוע כג'ו ג'ונס (באנגלית: Jo Jones‏; 7 באוקטובר 1911 – 3 בספטמבר 1985) היה מתופף ג'אז אמריקאי, מחלוצי הנגינה בתופים והג'אז בכלל.
חייו

ג'ונס נולד בשיקגו, ובצעירותו עבר עם משפחתו לאלבמה שם למד לנגן על מספר כלים, כולל סקסופון, פסנתר ותופים. הוא עבר בין הרכבים בשנות העשרים המאוחרות ובראשית שנות השלושים עד שהשתקע בביג בנד של קאונט בייסי בשנת 1933.
הוא המשיך עם בייסי עד 1948 אז החל לפתח קריירה כמוביל. סגנונו היה מהמשפיעים ביותר בתקופת הסווינג, אך כמו רבים מנגני הסווינג ג'ונס התקשה במעבר למוזיקת הבי בופ.
ג'ונס הופיע באופן קבוע במועדונים בניו יורק. להופעות הללו היו מגיעים אורחים מכובדים כמו מקס רואץ' ורוי היינס. הוא אף כיכב במספר סרטים, המוכר ביניהם "Jammin' the Blues" מ-1944.
כינויו בערוב חייו היה "פאפא" ג'ונס (Papa Jones) על מנת להבדיל בינו לבין המתופף הצעיר יותר פילי ג'ו ג'ונס. ב-3 בספטמבר 1985 נפטר ג'ונס בשנתו ה-74, כתוצאה מסיבוך של דלקת ריאות.
סגנונו והשפעתו

סגנונו של ג'ונס היה ייחודי ומהפכני. בין השאר הוא העביר את שמירת הקצב מתוף הבס למצילת הרייד, ועשה שימוש שונה בהיי האט. רבים רואים אותו אחראי לשימוש במברשות בנגינה.
ג'ונס השפיע על מתופפים רבים. בין המתופפים שציינו אותו כהשפעה משמעותית ניתן למנות את מקס רואץ', באדי ריץ' וקני קלארק.
Within Our Lifetime

Within Our Lifetime - United For Palestine (בעברית: "בימי חיינו - מאוחדים למען פלסטין") הוא ארגון אקטיביסטי פרו-פלסטיני ואנטי-ציוני הפעיל בעיקר בניו יורק. הארגון הביע תמיכה בחמאס והתנגדות למדיניות ישראל, ובלט בנוכחותו במחאות בארצות הברית במלחמת חרבות ברזל.
מייסדת ומנהיגת הארגון היא הפלסטינית-אמריקאית נרדין קיסוואני.
פעילי הארגון הואשמו באנטישמיות ובתמיכה בטרור.
עמדות פוליטיות

הארגון תומך במספר עקרונות יסוד:
תמיכה בזכות השיבה של הפלסטינים
אנטי-ציונות
תמיכה בזכות המרד של הפלסטינים
אינטרנציונליזם
אנטי-אימפריאליזם.
רוב פעילי הארגון הם פלסטינים אמריקאים, בעיקר סטודנטים באוניברסיטאות באזור ניו יורק. הקבוצה פעילה במיוחד באוניברסיטת העיר ניו יורק, שם למדה קיסוואני משפטים והנהיגה את פעילות הארגון סטודנטים למען צדק בפלסטין. קיסוואני נשאה נאומים פרו-פלסטיניים מספר פעמים באוניברסיטת העיר ניו יורק.
השם Within Our Lifetime ("בימי חיינו") משקף את שאיפתה של קיסוואני להקים מדינה פלסטינית על כל שטח מדינת ישראל עוד "בימי חיינו". הארגון משתף פעולה לעיתים קרובות עם הארגון "סטודנטים למען צדק בפלסטין", שעמדותיו דומות.
בהפגנות הארגון השתתפו מספר פעמים אנשי נטורי קרתא בניו יורק. בהפגנות מונף באופן תדיר הדגל הפלסטיני, אך נצפו בהן גם דגל חזבאללה, דגל קריית הוותיקן, דגל הגאווה, דגל לבנון ודגל אלג'יריה.
לפי השקפת הארגון, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, ראש עיריית ניו יורק אריק אדמס, המפלגה הדמוקרטית וארגון הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה הם "ציונים" התומכים בישראל. הארגון סירב לשתף פעולה עם תנועת "קול יהודי לשלום".
היסטוריה

ב-19 באפריל 2019 מחו פעילי הארגון נגד הג'נטריפיקציה בניו יורק באמצעות ריקודי דבקה במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית.
במרץ 2022 נחסם חשבון האינסטגרם של הארגון לאחר שפרסם תמונות של המחבלות רסמיה עודה, שהורשעה בביצוע הפיגוע בסניף שופרסל בירושלים, וליילה ח'אלד, שהייתה חלק מחוליית טרור שחטפה את טיסת TWA 840.
בהפגנת הארגון בניו יורק ב-20 באפריל 2022 על רקע מהומות הר הבית תקפו המפגינים את מאט גרינמן, יהודי שהניח את דגל ישראל על כתפיו. שלושה פעילים נעצרו, ואחד מהם נדון ל-18 חודשי מאסר.
בנובמבר 2022 הארגון, יחד עם ארגונים פרו-פלסטיניים נוספים, קראו לשחרר את נאשמי קרן ארץ הקודש.
היסטוריה > המחאה נגד מלחמת חרבות ברזל

פעילות הארגון בניו יורק גברה ובלטה לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל. הארגון הביע תמיכה במתקפה, וערך ב-8 באוקטובר עצרת תמיכה בכיכר טיימס, וב-9 באוקטובר הפגין מול הקונסוליה הישראלית בניו יורק. הפגנות דומות נערכו גם לאחר מכן.
בהפגנה ב-10 בנובמבר 2023 בכיכר קולומבוס שרפו המפגינים את דגל ישראל, השחיתו את בניין הניו יורק טיימס, תלשו את דגלי ארצות הברית והתעמתו עם משטרת ניו יורק.
ב-17 בנובמבר פרסם הארגון מפה עם מיקומים של ארגונים הקשורים לישראל או תומכים בה, כולל מסעדות ישראליות, בטענה שאלה ארגונים "עם דם על הידיים". לאחר שורת גינויים הסיר הארגון את המפה מהרשתות החברתיות.
הפגנות נוספות נערכו בנובמבר ובדצמבר. באחת ההפגנות התעמתו חברי הארגון עם השחקן אלק בולדווין.
מינואר 2024 ואילך נערכו הפגנות רבות של הארגון, בין השאר בנמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ. קנדי, ברובע הברונקס, ליד מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג, באוניברסיטת קולומביה, בכיכר יוניון ובמוזיאון ברוקלין. בחלק מההפגנות התרחשו עימותים אלימים עם משטרת ניו יורק.
ב-9 בפברואר נחסמו עמודי האינסטגרם של הארגון ושל נרדין קיסוואני.
בעצרת של הארגון ב-30 במרץ לציון יום האדמה הושמעו קריאות המשבחות את חמאס ואת דובר חמאס אבו עוביידה.
באפריל 2024 לקחו פעילי הארגון חלק משמעותי בהתבצרות מפגינים בקמפוס באוניברסיטת קולומביה.
ב-10 ביוני נערכה בכיכר יוניון תערוכה לזכר קורבנות הטבח בפסטיבל נובה. חברי הארגון הפריעו למבקרים, תוך הנפת דגל חמאס ודגל חזבאללה וכרזות בהן נכתב "יחי ה-7 באוקטובר" ו"הציונים אינם יהודים ואינם בני אדם". חבר הקונגרס ריצ'י טורס, שביקר בתערוכה, גינה את פעולות הארגון.
ביקורת

מחאת הארגון נגד ישראל גונתה על ידי גורמים רבים, בהם הליגה נגד השמצה.
כמו כן, רבים טענו כי קיימת אנטישמיות בפעילויות הארגון, למשל, בתקרית ביוני 2024 בה הותקף חסיד חב"ד. נשמעה גם הטענה שהארגון תומך בטרור, בכך שהוא שיבח מעשי טבח נגד אזרחים ישראלים, ופעיליו הניפו את דגלי חזבאללה וחמאס. בין השאר, הפוליטיקאים אלכסנדריה אוקסיו-קורטז וג'מאל באומן, שהם בדרך כלל ביקורתיים כלפי ישראל, האשימו את הארגון באנטישמיות.
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, ניו יורק, הפגנה בניו יורק למען העציר המנהלי ששובת רעב ברמלה: "סמל להתנגדות", באתר ynet, 30 באוגוסט 2022
↑   איתן לשם, אחרי שהופיע במפה שסימנה "מסעדות ציוניות בניו יורק", שחר סגל מבהיר: "כשמאיימים עליי, הרפלקס שלי זה להזדקף", באתר הארץ, 20 בנובמבר 2023
↑  ענבל חייט, צפו: השחקן אלק בולדווין נקלע להפגנה פרו פלשתינית - והתווכח עם המפגינים, באתר ישראל היום, 19 בדצמבר 2023
↑   הארץ, מפגינים פרו־פלסטינים צבאו על מוזיאון ברוקלין והתעמתו עם שוטרים, באתר הארץ, 1 ביוני 2024
↑  אלכסנדרה לוקש, משי אייד, ההפגנות בארה"ב מקצינות: קריאות "לתקוף את תל אביב", מחאה נגד זק"א, באתר ynet, 3 באפריל 2024
דוב ברל ויין

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1934 (בן 90) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דהפול  Ida Crown Jewish Academy  אוניברסיטת רוזוולט  בית המדרש לתורה  Fasman Yeshiva High School 
 רבותיו:  חיים קרייזווירט 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב דוב ברל ויין (Berel Wein; נולד בט' בניסן ה'תרצ"ד, 25 במרץ 1934) הוא רב, סופר ומרצה. כיום מכהן כרבו של בית כנסת הנשיא בשכונת רחביה בירושלים.