stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטופר ריי
ביוגרפיה > קריירה במחלקת המשפטים

ריי הצטרף לממשלה הפדרלית בפעם הראשונה ב-1997, כעוזר לתובע הפדרלי של המחוז הצפוני של ג'ורג'יה. ב-2001 התמנה לעוזרו של התובע הכללי של ארצות הברית.
ב-2003 מינה אותו הנשיא דאז ג'ורג' ווקר בוש למנהל היחידה למשפט פלילי במחלקת המשפטים הפדרלית. מינויו אושר בסנאט פה אחד. הוא שירת בתפקיד זה עד 2005, ועבד תחת פיקוחו של סגן התובע הכללי דאז ג'יימס קומי, לימים ראש ה-FBI. בעודו מנהל את היחידה למשפט פלילי פיקח בין השאר על החקירה הפלילית נגד חברת האנרגיה אנרון.
בתחילת 2004, מחלקת המשפטים פרסמה מסמך מסקנות לפיו תוכנית המעקב הפנימי ללא צווים של ממשל בוש במסגרת תוכנית המעקב אחר הטרור (TSP) אינה חוקתית. על פי נוהלי הבית הלבן, נדרש אישור מחלקת המשפטים על מנת לחדש את התוכנית. בשנת 2006, התברר כי על פקידי מחלקת המשפטים הופעל לחץ פוליטי מטעם הבית הלבן לשנות את מסמך המסקנות הזה, וכי ראש ה-FBI דאז רוברט מולר ותת-מזכיר המשפטים קומי הכינו את התפטרותם אם הבית הלבן יורה לבטל את מסמך המסקנות. ב-2013 נחשף כי ריי איים להתפטר יחד איתם בשל הפרשה. האולטימטום שהגישו השלושה הובילו את השניא בוש לחזור בו ולנקוט שינויים בתוכנית המעקב שהתאימו אותה עם עקרונות החוקה.
ב-2005 זכה ריי בפרס על שם אדמונד רנדולף. זהו הפרס הגבוה ביותר שמעניקה מחלקת המשפטים הפדרלית על שירות הציבור והנהגת מחלקות.
ביוגרפיה > כעורך דין פרטי

לאחר העבודה בממשלה, הצטרף ב-2005 למשרד עורכי הדין קינג אנד ספולדינג. עבד בייצוג נאשמים במטה החברה באטלנטה ובסניף בוושינגטון הבירה. עמד בראש קבוצת עורכי הדין שעסקה בחקר מקרים מיוחדים וחקירות ממשלה באותו משרד. בתקופה זו היה בין השאר עורך דינו הפרטי של כריס כריסטי, מושל ניו ג'רזי, בשערוריית ברידג'גייט.
חיים אישיים

ריי נשוי מאז 1988 לאלן גריסון הוול, חברתו לכיתה בייל, אב לשניים. הזוג מתגורר בג'ורג'יה. ריי רשום כחבר במפלגה הרפובליקנית.
עמית הכטר

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 2001 (בן 23) מודיעין מכבים רעות, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 בן או בת זוג:  מיקה סגל 
 פרופיל ב-IMDb
 
עמית הכטר (נולד ב-30 בספטמבר 2001) הוא שחקן ישראלי.
קריירה

בשנת 2014, כשהיה בגיל 12, גילם את דמותו של יונתן בסרט "מדינת הגמדים" שיצא לאקרנים בשנת 2017.
בשנים 2017–2018 שיחק בסדרה "בית הכלבים", בה גילם את הדמות רויו, בערוץ ניקלודיאון.
בחנוכה 2019 השתתף במחזמר "כל ההתחלות" (מכולת קטנה ומדליקה 2) המשלב את שיריו של אמיר פרישר גוטמן, וגילם את הדמות אמיר. המחזמר עלה באשדוד ובוים על ידי קובי מחט. בדצמבר של אותה שנה גילם את הדמות יורגן בעונה השלישית של הסדרה "אחותי קפצה כיתה".
בשנים 2020–2022 שיחק בתור דניאל פישר בסדרה "ספיידרז" בערוץ טין ניק לצופי HOT. באפריל 2020 החל להנחות לצד קים אור אזולאי את התוכנית "זורמים" העוסקת בשמירה על איכות הסביבה והנחלים ומשודרת בערוץ TeenNick.
הכטר גילם את דמותו של ניתאי בסדרה "מחנה אבא", שעלתה לראשונה למסך ב-8 באוגוסט 2020 בערוץ KIDZ לצופי yes.
בשנת 2021 גילם את שי בסדרה "מי פה הבוס?" של כאן חינוכית. באותה שנה שיחק את יצחק רבין במספר פרקים ברשתות החברתיות של חיל החינוך והנוער.
בשנת 2023-2024 גילם את ברבי בסדרה "דרימארס".
בשנת 2024 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "בלקספייס" של רשת 13. באותה שנה חזר לשחק את רויו בסדרה "בית הכלבים" בעונתה הרביעית.
חיים אישיים

הכטר למד בבית הספר תיכון מו"ר ברעות, ולמד במגמת תיאטרון. הוא התגורר מספר שנים בארצות הברית ונכון ל-2024, גר בעיר מודיעין. הוא הדריך בתנועת הצופים ויש לו אח ואחות.
שירת בתיאטרון צה"ל.
נמצא בזוגיות עם השחקנית מיקה סגל.
פילמוגרפיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | מדינת הגמדים | יונתן | סרט; צולם בשנת 2014 |
| 2017–הווה | בית הכלבים | רויו | הסדרה שודרה בערוץ ניקלודיאון; ארבע עונות |
| 2019 | כל ההתחלות | אמיר | מחזמר; ביום על ידי קובי מחט; עלה באשדוד |
| 2019 | אחותי קפצה כיתה | יורגן | עונה 3 |
| 2020 | זורמים | עצמו | מנחה; הסדרה שודרה בערוץ TeenNick |
| 2020 | מחנה אבא | ניתאי דלמוני | הסדרה שודרה בערוץ KIDZ לצופי yes |
| 2020–2022 | ספיידרז | דניאל פישר | הסדרה שודרה בערוץ טין ניק לצופי HOT; שלוש עונות |
| 2021 | מי פה הבוס? | שי | הסדרה שודרה בכאן חינוכית |
| 2024 | בלקספייס | אלון הס | הסדרה שודרה ברשת 13 |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | ספיידרז | מועמדות |
הערות שוליים

↑  רותי בוסידן, כוכב עולה, בעיתון ידיעות מודיעין, עמוד 59, 12 במאי 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברק

ערך זה עוסק בתופעה אקלימית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ברקים
ברק מבזיק בדואיסבורג
ברק בעיר מודיעין
ברק פוגע במגדל אייפל, 1902
ברק הוא תופעה אקלימית שבמהלכה נפרק חשמל סטטי הנמצא בעננים. הברק נראה כפרץ אור עז ויחד איתו נוצר הרעם, המגיע אל הצופה זמן מה לאחר הברק, כתוצאה מההבדל הגדול שבין מהירות האור למהירות הקול.
היווצרות

ברקים מהענן לקרקע נוצרים משום שבתחתית ענני סערה שנקראים קומולונימבוסים נוטה להצטבר מטען חשמלי שלילי גדול מאוד (לפעמים מצטבר מטען חיובי ואז הברק נקרא ברק חיובי). הסיבה לכך איננה ידועה אך ההשערה המקובלת היא שישנו חיכוך בין גראופל ובין חלקיקי קרח בנוכחות טיפות מים בתוך הענן, חיכוך שמשחרר את האלקטרונים מהאטומים וגורם להם להצטבר בתחתית הענן. (חיכוך דומה אחראי לחשמל הסטטי שנוצר כשמסתרקים או כשמשפשפים בלון בנייר). כשנוצרת בענן כמות גדולה של מטען שלילי, מתפרק המטען אל האדמה שמתחתיה שיש בה מטען חיובי שנמשך אל מתחת לענן בעקבות כוחות חשמליים וברק זה ייקרא ברק שלילי. אם מטען חיובי בענן יתפרק אל מטען שלילי בקרקע, הברק ייקרא ברק חיובי. כאשר ברק מתקדם לעבר האדמה, גם הברק וגם האדמה שולחים שלוחות (מטען חיובי ושלילי) ומחפשים דרך להיפגש. בזמן חיבור של שתי שלוחות אלו, מועבר המטען במלואו דרך האוויר ומתרחשות תופעות הברק. בנוסף לברקים מהענן לקרקע ישנם גם ברקים בין עננים, אולם רוב הברקים (כ-75%) מתרחשים בתוך העננים בין אזורים עם מטען חיובי לאזורים עם מטען שלילי. קיימים גם ברקים חיוביים שמתפרקים מעל העננים לכיוון היונוספירה, ברקים אלה מהירים מאוד ונקראים שדוני ברקים.
הברק לא פוגע בהכרח במקום הגבוה ביותר, אלא באזור בו המטען מהאדמה יכול לעלות בדרך הקלה ביותר מבחינת התנגדות חשמלית (מוט מתכת גם אם נמוך במעט מעץ שעומד לידו יהיה מקום פגיעת הברק מפני שהוא מוליך טוב יותר). נקודת הפגיעה היא לרוב בקצה של עצם בולט מהקרקע כגון בניין, אנטנה, עמוד מתכתי או עץ.
המטען השלילי שבתחתית הענן חזק עד כדי כך שאפשר לחוש בו על האדמה. במקרה של עמידה מתחת לענן שכזה, המשיכה בין המטען החיובי שייווצר בגוף לבין המטען השלילי שבתחתית הענן עשויה לגרום לשערות לסמור. במקרה זה רצוי להתרחק מהאזור, שכן תופעה זו עשויה לבשר על מכת ברק מתקרבת.
המתח החשמלי בין תחתית הענן לבין הקרקע נע בין 20 מיליון ל-100 מיליון וולט. עוצמת זרם הברק עשויה להגיע עד 150,000 אמפר. אחת מתוצאות הזרימה החשמלית הזו היא שהאוויר בדרך מתחמם מאוד ומגיע לטמפרטורה של למעלה מ-27,000 מעלות צלזיוס. החום האדיר גורם לשתי תופעות שמלוות ברק:
הבזק אור, שנובע מיינון של האוויר דרכו עבר הזרם החשמלי.
רעש הנקרא רעם. הרעש נובע מגל הלם שנוצר עקב התפשטות מהירה עקב התחממות האוויר דרכו עבר הזרם (ראו חוק הגז אידיאלי).
על ידי מדידת הפרש הזמנים בין הופעת הברק ושמיעת הרעם, ניתן להעריך את המרחק מהנקודה, על פי מהירות הקול. אם, לדוגמה, הרעם נשמע כשלוש שניות לאחר שנצפה הברק, אנו יודעים שבזמן זה עובר הקול כקילומטר, ולכן זה המרחק מהנקודה שבה פגע הברק.
ישנם ברקים חזקים במיוחד הידועים בשם ברקי שבר, הגורמים לשבירה של ענפים, בתים, מכוניות וכדומה.
ברקים אלו נגרמים באזורי קו המשווה בעיקר בתקופת המונסונים המאוחרים.
ברקים יכולים להיווצר גם בהתפרצות געשית, ובסופות חול כתוצאה מחיכוך בין גרגירי החול והאבק הרב. גם להבי מסוק עשוים לגרום לברק.
כאשר ברק פוגע בחול, הוא מתיך אותו, ונוצרת אבן פולגורית (אנ').
מכת ברק

פגיעה של ברק בגוף חי או דומם על האדמה קרויה מכת ברק. מכת הברק היא למעשה מכת חשמל, שבה מועבר זרם חשמלי בעל מתח גבוה מאוד, מהאוויר אל הגוף שנפגע. כמות הזרם המועבר היא גבוהה ולרוב הפגיעה גורמת לנזק: שריפה, פיצוץ או מוות. מדי שנה נהרגים ברחבי העולם בין 6,000 ל-24,000 בני אדם מפגיעות ברק, ומספר דומה לזה נפצעים.
לאחר שהמטען מגיע לאדמה, הוא מתפרק בסביבה הקרובה. במקרים רבים עוצמת המטען מיד לאחר הפגיעה בסביבה הקרובה של הפגיעה (עד עשרות מטרים) עשויה להיות גם היא קטלנית. רוב הנפגעים מברקים נפגעים מאותה פגיעה משנית.
התרסקות טיסה 214 של פאן אם הייתה האסון הגדול ביותר שאירע בעקבות מכת ברק. בעקבותיה ננקטו אמצעים להגן על מטוסים מפני ברקים.
פגיעה של ברק בבניין גורמת לזרמים חשמליים גבוהים המתפשטים במוליכים המותקנים בו, בעיקר חוטי חשמל וטלפון, ויוצרת בהם מתח גבוה לזמן קצר. רוב הסוגים של ציוד אלקטרוני, ובמיוחד מחשבים, רגישים לשינויים פתאומיים במתח רשת החשמל, וצפויים לנזק זמני או קבוע כתוצאה ממכת ברק. נורות חשמל עלולות גם הן להישרף כתוצאה מכך (בעיקר נורות להט, הלוגן, LED, וכן משנקים אלקטרוניים לנורות פלואורסצנטיות רגילות וקומפקטיות). במקומות ציבוריים כמו בתי חולים, קיימות מערכות להגנה מפני ברקים.
על מנת למנוע נזק מפגיעה ישירה של ברקים בבניינים הומצאו התקני הגנה שונים המיועדים לכליאת השפעתו המזיקה של הברק. אחד מהאמצעים הללו הוא כליא ברק. זהו מוליך חשמלי הנמצא מעל מבנה המועד לסכנה, מוארק בקצהו הנמוך, הפורק מטענים סטטיים מהעננים, וכן מושך אליו את הברקים ופורק אותם אל האדמה. בכך נמנעת פגיעה ישירה במבנה העלולה לגרום לשריפה ולנזקים אחרים. לעומת זאת, כאשר פוגע ברק במכונית הוא אינו מזיק למי שבתוכה, משום ששלדת הרכב משמשת ככלוב פאראדיי (אם כי המנוע [ברכבי בנזין, דיזל והיברידיים], מערכת המיזוג [ברכבים המכילים מערכת מיזוג המבוססת על הקרר איזובוטאן], והמצבר [ברכבים היברידים וחשמליים המבוססים על סוללות ליתיום יון] עלולים להתלקח).
חיזוי נזקים ודישון צמחים

ברקים מהווים סיכון משמעותי, ואזהרה מסופת ברקים יכולה להועיל, לדוגמה לתכנון פעילויות או דחייתן בהתאם, או לניתוק זמני של מכשירים רגישים מרשת החשמל.
קיימות מספר שיטות לחיזוי מכת ברק: האחת בודקת על ידי גלאי האם יש הצטברות של מטען חיובי באזור הגלאי (מעל גודל מסוים תהיה פריצת מטען מהענן לאדמה), והשנייה מבוססת על מעקב אזורי על ידי מכ"ם, שמקבל את אותות שברקים יוצרים מסביבו, ועל ידי המידע המצטבר יכול לתת השערה לגבי כיוון תנועת הברקים. שיטה נוספת היא שימוש במודלי חיזוי מזג אוויר ובדיקת התנאים המובילים ליצירת ברקים.
כתוצאה ממשבר האקלים סופות ברקים נעשות תכופות יותר הן באזורים בהם נחשבו נדירות, כדוגמת הקוטב הצפוני, והן באגן הים התיכון ובאזורים ממוזגים בחצי הכדור הדרומי, בהם הן גורמות לשריפות גדולות.
הברק החולף באויר גורם להתרכבות חמצן וחנקן, תרכובות אלו נמסות בטיפות הגשם , נספגות באדמה ומשמשות דשן לצמחים. ( ויקיפדיה ערך ניטראט)
כדור ברק

כדור ברק הוא סוג של ברק המתרחש בתנאים מטאורולוגים מסוימים, בעיקר בעת סופות רעמים וברקים, ומתואר בדרך כלל כגוף חשמלי בכל מיני צורות הזוהר ולוהט, ומרחף באוויר, קרוב יחסית לקרקע, זז כאובייקט חי ומשאיר אחריו שובל בדמות הילה חשמלית, ומסוגל לעבור דרך חומרים אטומים. במשך זמן רב כדורי הברק נחשבו למיתוס ולא הייתה הסכמה לגבי קיומם. גם בימינו, טבעה של התופעה עדיין אינו ברור ומועלות השערות שונות באשר לה, ישנה הסכמה בקרב הקהילה המדעית שכדורי ברק אכן קיימים ושאינם מיתוס.
ברקים בתרבות

בתרבויות רבות הברק נתפס כמעשה אלוהי (עונש מאלוהים) או אלוהות בפני עצמה. ביניהם ניתן למנות את האל היווני זאוס, האל האצטקי טלאלוק, אל המאיה ק'אוויל, האל פרון במיתולוגיה הסלאבית, ת'ור במיתולוגיה הנורדית, אוקו במיתולוגיה הפינית, האל ההינדי אינדרה ואל השינטו היפני ראיג'ין. בדת המסורתית של שבטי הבנטו באפריקה, ברק הוא סימן לזעמם של האלים. פסוקים ביהדות ובאסלאם מייחסים גם הם חשיבות על טבעית לקיומו של ברק. בנצרות, ביאתו השנייה של ישו מושווה לברק.
באגף הפוליטי, מפלגות השתמשו בתמונת הברק כסמל לכוח: איגוד הפשיסטים הבריטי במהלך שנות ה-30, מפלגת פעולת האנשים בסינגפור ואחרות. סמל יחידת האס אס - ארגון ההגנה והמודיעין של המפלגה הנאצית הורכב מאותיות גרמניות עתיקות (רונות) הדומות לזוג ברקים. מלחמת הבזק בליצקריג נקראת בגרמנית על שם הברק.
בצרפתית ובאיטלקית הביטוי "אהבה ממבט ראשון" מתורגם ל-Coup de foudre ו-Colpo di fulmine בהתאמה, אשר בתרגום מילולי פירושו "מכת ברק".
כאות לעוצמה ולמהירות, מופיעים ברקים כסמלים של ארגונים ובהרלדיקה בתרבות.
הברק שימש בעבר לייצוג יכולות התקשורת המיידית של מכשירי טלגרף ורדיו המופעלים בחשמל. הוא היה מוטיב נפוץ בעיצוב אר דקו, במיוחד בעיצוב הזיגזג אר דקו של שנות ה-20 המאוחרות. הברק הוא סמל נפוץ של יחידות תקשורת צבאיות ברחבי העולם. מכת ברק היא גם אחד מהסמלים של תקן נאט"ו לסימון כוחות.
"הברק" או "הפלאש" הוא שמן של מספר דמויות בדיוניות, גיבורי-על שמופיעים בחוברות קומיקס של חברת DC קומיקס. הברק ניחן במהירות-על, יכולת המאפשרות לו לרוץ ולהתנועע במהירות עצומה, תוך הפרת חוקי הפיזיקה.
ביהדות מוזכר הברק כאחד מהמראות שעליהם נתקנו ברכות הראייה, ולכן נקבע בהלכה כי כאשר רואה אדם ברק עליו לברך ברכת עושה מעשה בראשית.
ראו גם

מטאורולוגיה - מונחים
רעם
חוק פאשן - החוק שקובע מתי התנאים בשלים לפריצת ברק
קשת חשמלית
פגיעת ברק
הערות שוליים

↑  ספר הקורס מתח גבוה, "מתחי יתר והגנות בפני ברקים", הוצאת AEAI, עמ' 12
↑  Paul Agnew, Investigation and prediction of helicopter-triggered lightning over the North Sea, Meteorological Applications 20(1):94-106. 2013
↑  Ronald L. Holle, The Number of Documented Global Lightning Fatalities
↑  More Than 300 Reindeer Killed By Lightning: Here's Why, Live Science, 29 August 2016
↑  Harry Pettit, The Sun, Global warming causes ultra-rare lightning storms near North Pole, New York Post, ‏2019-08-14
↑  Climate change increasing risks of lightning-ignited fires, ScienceDaily
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רכ"ז, סעיף א' ובמשנה ברורה, סימן רכ"ז, סעיף קטן ה'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529227905171  BnF: cb119444431 (data)  GND: 4124914-8  LCCN: sh85076931  NDL: 00564812  NKC: ph203148
רועי חן

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1980 (בן 45) כ"א בטבת ה'תש"ם תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  סופר, מחזאי ומתרגם
 מעסיק:  תיאטרון גשר
 שפות היצירה:  עברית
 סוגה:  רומן, מחזה
 יצירות בולטות:  נשמות
 בת זוג:  פולינה אדמוב
 צאצאים:  אדם חן-אדמוב
 פרסים והוקרה:  חתן פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (2022), פרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול (2022) ופרס שר התרבות ע"ש יצחק נבון (2017)  פרס עגנון לאומנות הסיפור (2023).
  אתר האינטרנט הרשמי של רועי חן
 
רועי חן
רועי חן (נולד ב-10 בינואר 1980, כ"א בטבת ה'תש"ם, בתל אביב-יפו) הוא סופר, מחזאי ומתרגם ישראלי מרוסית, צרפתית ואנגלית. מחזאי הבית של תיאטרון גשר.
ביוגרפיה

חן נולד בשנת 1980 וגדל בשכונת נחלת יצחק בתל אביב לאם ממוצא מרוקאי ולאב ממשפחה ספרדית ותיקה בארץ. בנעוריו למד בבית הספר לאמנויות בתל אביב.
חן הוא אוטודידקט מובהק; את השפה הרוסית לימד עצמו החל מגיל 16 בעזרת חברים וספרים. סיפור פרי עטו, "העיר ש'", נבחר בין הסיפורים המומלצים בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת 2004. הוא נודע בשל סגנון כתיבתו, סגנון בעל זיקה לריאליזם פנטסטי, הן בפרוזה והן במחזות.
משנת 2007 משמש כמחזאי הבית של תיאטרון גשר.
רועי חן היה מועמד לרשימה הקצרה של פרס ספיר לשנת 2020 על ספרו "נשמות".
בשנת 2021 זכה בפרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש ראש הממשלה לוי אשכול.
בשנת 2022 זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה על "תרומתו החשובה לתנועה העכשווית של "תיאטרון גשר", ועל תַרגומיו ועיבודיו יוצאי הדופן לבימה העברית".
בשנת 2023 הוכרז כחתן פרס עגנון לאומנות הסיפור לשנת תשפ"ד.
חיים אישיים

מתגורר בתל אביב עם בת זוגו, מעצבת התיאטרון והגרפיקה פולינה אדמוב, בנם הוא הפסנתרן והמלחין אדם חן-אדמוב.
יצירותיו > ספרים

רעש גדול (כתר ספרים, 2023)
נשמות (כתר ספרים, 2020)
תל של אביב, תריסר אגדות עירוניות על אנשים, חיות ואבנים. (הקיבוץ המאוחד, 2011)
סוסי הדיו, (הקיבוץ המאוחד, 2005)
יצירותיו > מחזות

נשמות, תיאטרון גשר, 2025, בימוי: איתי טיראן.
המשתמט, בית לסין, 2023, בימוי: ארז דריגס. (עלה לראשונה בצוותא, 2018)
האוצר מתחת לגשר, מחזה לילדים, תיאטרון גשר, 2021, בימוי: אמיר וולף.
מי כמוני, תיאטרון גשר, 2020. בימוי: אילאיל סמל.
הרצל אמר! תיאטרון גשר, 2017.
במנהרה, תיאטרון גשר, 2017. בימוי: עירד רובינשטיין.
רוח התיאטרון, מחזה לילדים, תיאטרון גשר, 2016. בימוי: אמיר וולף.
אני דון קיחוטה, בהשראת הרומן מאת סרוונטס, תיאטרון גשר, 2015. בימוי: יבגני אריה.
אליס, בהשראת כתבי לואיס קרול, תיאטרון גשר, 2015. בימוי: יחזקאל לזרוב.
מסעות אודיסאוס, מחזה לילדים בהשראת הומרוס, תיאטרון גשר, 2014. בימוי: שיר גולדברג.
הדיבוק, בהשראת ש. אנ-סקי, תיאטרון גשר, 2014. בימוי: יבגני אריה.
שושנת יריחו, תיאטרון מלנקי-תמונע, 2005. בימוי: איגור ברזין.
ריקוד לבן, פסטיבל תיאטרון רחוב בבת-ים ופסטיבל עכו, 2004.
תרגומים > תרגום ספרות

פו הדב / א. א. מילן (מאנגלית, בהוצאת כתר ספרים, 2022)
השחף / אנטון צ'כוב (מרוסית, הוצאת סדרת ה-21 מבית "הו", הקיבוץ המאוחד, 2021)
טרגדיות קטנות / אלכסנדר פושקין (מרוסית, בהוצאת כרמל, 2016)
מהתלות / אנטון צ'כוב (מרוסית, בהוצאת כרמל, 2016)
אנשים עלובים / פיודור דוסטויבסקי (מרוסית, בהוצאת הקיבוץ המאוחד, הספריה החדשה, 2009)
שדרות אפלות / איוון בונין (מרוסית, בהוצאת ידיעות אחרונות, 2008)
סיפורי קולימה / ורלאם שלאמוב (מרוסית, בהוצאת ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2005)
אני אוהב לשבור לאנשים את הפרצוף / דניאיל חארמס (מרוסית, בהוצאת ספרית מעריב, 2003, הוצאה מחודשת בהוצאת כתר, 2022)
תרגומים > תרגום מחזות ועיבודים לתיאטרון

שמשון, על פי הרומן מאת זאב ז'בוטינסקי, בימוי: נועם שמואל, תיאטרון גשר, 2024.
פו הדב על פי ספרו של א. א. מילן, בימוי: עמית אפשטיין, תיאטרון גשר, 2024.
השדה האחרונה, בשיתוף עם יבגני לויטס, מיני-אופרה על פי "מעשה טישוויץ" מאת יצחק בשביס-זינגר, התזמורת הקאמרית הישראלית, 2023
השחף מאת אנטון צ'כוב, תיאטרון גשר, 2021.
הנודדים מאת אנה זיגלר, תיאטרון גשר, 2019
האם מאת פלוריאן זלר, תיאטרון גשר, 2019.
אורסטיאה מאת רוברט אייק, תיאטרון גשר 2018.
ספר דוד המלך, על פי "דוח המלך דוד" מאת שטפן היים, תיאטרון גשר, 2016.
קדוש מעונה, מאת מריוס פון מיינבורג, תיאטרון גשר, 2016.
אנטי, על פי אנטיגונה מאת ז'אן אנוי, תיאטרון גשר, 2013.
שני קצרים וחתול, (הצעת נישואים, באביב, הדב) מאת אנטון צ'כוב, תיאטרון החאן, 2013.
פרימה דונה, מאת ג'פרי הטשר, תיאטרון גשר, 2012.
דון ז'ואן, מאת מולייר, תיאטרון גשר, 2011.
הנסיכה איבון, על פי ויטולד גומברוביץ', תיאטרון גשר, 2011.
יונה ונער, על פי רומן מאת מאיר שלו, תיאטרון גשר, 2011.
שונאים - סיפור אהבה, על פי רומן מאת יצחק בשביס-זינגר, תיאטרון סוברמניק (מוסקבה), 2011.
שש דמויות מחפשות מחבר, על פי לואיג'י פירנדלו תיאטרון גשר, 2010.
סונטת קרויצר, על פי לב טולסטוי, תיאטרון גשר, 2010.
איוב, על פי יוזף רות, תיאטרון מלנקי, 2010.
רביזור, מאת ניקולאי גוגול, תיאטרון תמונע, 2006. תיאטרון גשר, 2010.
עיקר שכחתי, על פי מנחם מנדל מאת שלום עליכם, Takoi Teatr (פטרבורג), 2009.
המהגרים, סלאבומיר מרוז'ק – נוסח לבמה ועיבוד, תיאטרון מלנקי-הסימטה, 2008.
שונאים - סיפור אהבה, על פי רומן מאת יצחק בשביס-זינגר, תיאטרון גשר, 2008.
לשכוח את הרוסטראטוס, מאת גריגורי גורין, תיאטרון גבעתיים, 2007.
טרגדיות קטנות, אלכסנדר פושקין, תיאטרון מלנקי, 2007.
מינכהאוזן, מאת גריגורי גורין, תיאטרון גשר, 2007.
לילות לבנים, על פי פיודור דוסטויבסקי, תיאטרון גשר, 2007.
עיקר שכחתי, על פי "מנחם מנדל" מאת שלום עליכם, בית שלום עליכם-תמונע, 2007.
שוורץ וחיות אחרות, עיבוד (לסיפורים מאת ברנרד מלמוד, פטריק בסון ואנטון צ'כוב, 2007.
גן הדובדבנים, מאת אנטון צ'כוב, תיאטרון גשר, 2006.
מכתבי יוליה, שירי אלביס קוסטלו, מרכז סוזן דלאל, 2006.
וריאציות לתיאטרון ולתזמורת, מבחר שירים רוסיים, תיאטרון גשר, 2005.
שרה ברנאר, מאת ג'ון מארל, תיאטרון הבימה, 2005
הזר, מאת אלבר קאמי, תיאטרון מלנקי-תמונע, 2004.
הזקנה ועושה הנסים, על פי דניאיל חארמס, תיאטרון מלנקי-תמונע, 2003.
הערות שוליים

↑  רועי חן על תיאטרון, דרמטורגיה והסדרה חזרות בגוף ראשון, באתר שימו לב!, ‏2021-01-17
↑   גילי איזיקוביץ, רועי חן וסמי ברדוגו בין המועמדים ברשימה הקצרה של פרס ספיר, באתר הארץ, 1 בפברואר 2021
↑  משרד התרבות והספורט הכריז על הזוכות והזוכים בפרסי היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310688305171  BnF: cb150022822 (data)  GND: 1024190404  ISNI: 0000 0000 6660 7359  LCCN: no2005085219  SUDOC: 233812679  VIAF: 17499149   WorldCat (עם VIAF): 17499149
מלחמת האזרחים באל סלוודור

מלחמת האזרחים באל סלוודור הייתה מלחמת אזרחים בת 12 שנים בין ממשלת אל סלוודור לבין FMLN – ארגון גג של קבוצות שמאל שגובו על ידי ממשלתו של פידל קסטרו ועל ידי ברית המועצות. הפיכה צבאית שהתחוללה במדינה ב-15 באוקטובר 1979 ולוותה בהרג של מוחים אנטי מהפכנים נחשבת לאירוע אשר פתח את המלחמה. המלחמה לא הסתיימה באופן רשמי עד קריסתה של ברית המועצות, כשב-16 בינואר 1992 הסכמי השלום של צ'אפולטפק נחתמו במקסיקו סיטי. האו"ם דיווח כי במהלך הלחימה נהרגו כ-75 אלף אנשים. 8,000 אנשים נוספים נעדרים. המלחמה התאפיינה בין השאר בהפרות זכויות אדם שהתבטאו בעיקר בחטיפות, בעינויים וברציחתם של חשודים באהדה ל-FMLN על ידי כוחות הביטחון של המדינה ובידי חוליות מוות פרה-צבאיות.
ממשלת ארצות הברית התייחסה אל ממשלת אל סלוודור כאל בעלת בריתה בשל המלחמה הקרה. במהלך כהונותיהם של ג'ימי קרטר ורונלד רייגן ארצות הברית העניקה סיוע של מיליון עד שני מיליון דולר ביום לממשלה באל סלוודור. בנוסף סייעה ארצות-הברית באימון הצבא ובציודו. במאי 1983 דווח כי קצינים אמריקאים משתפים פעולה עם הקצונה האל סלוודורית הבכירה ומקבלים החלטות אסטרטגיות וטקטיות. ארצות הברית נימקה את עזרתה בכך שהמורדים קיבלו גיבוי מברית המועצות.
במהלך המלחמה יושמו טקטיקות כנגד מורדים על ידי הממשלה האל-סלוודורית שפגעו באזרחים לא לוחמים. האו"ם העריך כי לוחמי גרילה של FMLN היו אחראים לחמישה אחוזים של פשעי מלחמה אשר בוצעו בזמן מלחמת האזרחים, ו-85 אחוז מפשעי המלחמה בוצעו על ידי כוחות הביטחון האל-סלוודורים. האחריות על פשעי המלחמה הופחתה על ידי חוק חנינה משנת 1993, אולם ב-2016 בית המשפט העליון לצדק במדינה קבע בתיק Incostitucionalidad 44-2013/145-2013 שהחוק היה לא חוקתי ושממשלת אל סלוודור יכולה לתבוע חשודים בפשעי מלחמה.
הרקע למלחמה

זמן רב לפני פרוץ המלחמה התקיים באל-סלוודור אי-שוויון חברתי. השלטון הספרדי שהיה קיים ברוב מדינות דרום אמריקה קבע את אי השוויון החברתי. אפליה זו כוונה לא היה רק כלפי הילידים המקוריים אלא גם כלפי צאצאיהם של ספרדים שהתיישבו בעבר בדרום אמריקה, כיוון שהשלטון הספרדי רצה לשמור על שליטתו באזור ועל כפיפותם של המתיישבים למלך ספרד. במהלך המאה ה-19 אותם צאצאי מתיישבים ספרדים, המכונים קריאולים, בראשותו של סימון בוליבר, מרדו בשלטון הספרדי וסילקו אותו מכמה מדינות בדרום אמריקה. למרות זאת, עדיין נשמר אי השיווין בין הקריאולים לבין הילידים, אותם החשיבו הקריאולים כנחותים מהם.
בשלהי המאה ה-19 קפה הפך ליבול מכניס שהניב כמעט 95 אחוזים מהכנסות המדינה, שהגיעו ל-2 אחוזים מהאוכלוסייה. עם הזמן העמיק הפער בין מיעוט מחזיקי הקרקעות העשירים והרוב העני. בשנות העשרים המשיך פער זה לגדול, בעקבות צניחת מחירי הקפה לאחר התרסקות הבורסה בשנת 1929. ב-1932 קמה באל סלוודור המפלגה הסוציאליסטית המרכז אמריקאית, שהובילה התקוממות של חקלאים וילידים כנגד הממשלה. לימים התקוממות זו היא שתדלקה את תחילת מלחמת האזרחים. ה-FMLN נקרא על שם Farabundo Martí, אחד מממנהיגי ההתקוממות. ההתקוממות דוכאה בצורה ברוטאלית במה שמכונה בהיסטוריה המקומית "הטבח". במשך שלושה ימים בינואר 1932 הרגו כוחות חמושים עשרות אלפי אזרחים. טבח זה איפשר בהמשך לדיקטטורה צבאית לקבל מונופול על הכוח הפוליטי באל-סלוודור תוך כדי הגנה על הדומיננטיות של אליטת הקרקעות. ההתנגדות להסדר זה בקרב בני המעמד הבינוני, מעמד העובדים ועניי אל סלוודור התחזקה לאורך המאה העשרים.
הרקע למלחמה > סכסוך גבולות עם הונדורס כגורם למלחמה

בשנת 1969 החליטה הונדורס על רפורמה אגררית. במסגרת הרפורמה חולקו חלקות האדמה שלה לאיכרי המדינה, ובשל כך גורשו מאדמתם איכרים סלוודורים שעיבדו את האדמות במשך כמה דורות. ב-14 ביולי 1969 התחולל עימות חמוש בין אל סלוודר והונדורס כתוצאה מההגירה שנבעה מהרפורמה. הקונפליקט אשר ידוע כמלחמת הכדורגל נמשך ארבעה ימים בלבד, אבל הייתה לו השפעה עמוקה על החברה האל סלוודורית. שיבוש המסחר בין אל סלוודור והונדורס בשל הקונפליקט גרם לנזק כלכלי כבד לשתי האומות. 300,000 אל סלוודורים בערך נאלצו לעזוב את קרקעותיהם בשל המלחמה והוגלו לאל סלוודור. חזרה זו גרמה למהפך חברתי והחלו להישמע קולות שדרשו רפורמה בחלוקת האדמות גם באל סלוודור. קולות אלו העלו חשש כבד אצל ראשי הצבא באל סלוודור שפחדו מהקמת מיליציות חמושות. הממשלה לא יכלה לספק את צורכי האיכרים הגולים. המלחמה גם חיזקה את הצבא באל סלוודור והובילה לשחיתות מוגברת. בשנים שלאחר המלחמה הממשלה הגבירה את רכישות הנשק שלה ממקורות כמו ישראל, ברזיל, מערב-גרמניה וארצות הברית.
הרקע למלחמה > בחירות 1972

הבחירות הנשיאותיות בשנת 1972 אופיינו בשחיתות אלקטורלית מטעם תומכיו של מועמד מפלגת הפיוס הלאומי-PCN, ארתורו ארמנדו מולינה, שהיה קולונל בצבא אל סלוודור. האופוזיציה למולינה נחשבה לחזקה הן משמאל והן מימין. באותה שנה. הגוף המרקסיסטי-לניניסטי, כוחות השחרור העממיים של Farabundo Martí Marxist–ה-(FPL), אשר נוסד בשנת 1970 כשלוחה של המפלגה הקומוניסטית של אל סלוודור, החל לבצע פעולות גרילה בקנה מידה קטן. ארגונים אחרים כמו צבא המהפכה העממית, ERP החלו גם הם להתפתח.
עליית מחירי המזון והירידה בתפוקה החקלאית, שהוחרפו בשל משבר הנפט של 1973, הגבירו את התרעומת בקרב ארגוני השמאל.
תהליכים אלה העמיקו את חוסר השוויון החברתי-כלכלי שממילא היה חמור בחברה האל סלוודורית ותרמו להגברת התסיסה. בתגובה, הנשיא מולינה הנהיג שורה של רפורמות חקלאיות שעסקה בחלוקה מחדש של חלקאות קרקעיות בקרב אוכלסיות החקלאים. הרפורמות כשלו בשל התנגדותה של אצולת הקרקעות, ובשל כך התחזקה תחושת חוסר שביעות הרצון מהממשלה.