stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אה"מ ניו זילנד (1911)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > הפשיטה על סקרבורו

הצי הגרמני החליט על אסטרטגיה של הפגזת עיירות בריטיות על חוף הים הצפוני כדי למשוך את הצי המלכותי ולהשמיד אלמנטים ממנו לפרטי פרטים. פשיטה מוקדמת יותר על ירמות' ב-3 בנובמבר הייתה מוצלחת חלקית, אך לאחר מכן נהגה מבצע בקנה מידה גדול יותר על ידי אדמירל פרנץ פון היפר. סיירות המערכה המהירות ינהלו למעשה את ההפגזה בעוד שצי הים הפתוח כולו היה אמור להתייצב מזרחית לשרטון דוגר כדי לספק חיפוי לחזרתם ולהשמיד כל מרכיב של הצי המלכותי שהגיב לפשיטה. אבל מה שהגרמנים לא ידעו זה שהבריטים קוראים את הצפנים הימיים הגרמניים ומתכננים לתפוס את הכוח הפושט בדרכו חזרה, אף על פי שהם לא היו מודעים לכך שצי הים הפתוח יהיה גם בים. שייטת סיירות המערכה הראשונה של אדמירל ביטי, שצומצמה כעת לארבע אוניות, כולל ניו זילנד, כמו גם שייטת אוניות המערכה השנייה של תת-אדמירל סר ג'ורג' וורנדר עם 6 דרדנוטים, נותקה מהצי הגדול בניסיון ליירט את הגרמנים ליד שרטון דוגר.
אדמירל היפר הפליג ב-15 בדצמבר 1914 לפשיטה נוספת כזו והפגיז בהצלחה כמה ערים אנגליות, אך משחתות בריטיות שליוו את שייטת סיירות המערכה הראשונה כבר נתקלו במשחתות גרמניות של צי הים הפתוח בשעה 05:15 ונלחמו איתן בפעולה לא חד משמעית. וורנדר קיבל אות בשעה 05:40 שהמשחתת לינקס מתמודדת עם משחתות אויב אף על פי שביטי לא. המשחתת שארק הבחינה בסיירת המשוריינת הגרמנית רון ובמלוותיה בערך בשעה 07:00, אך לא הצליחה להעביר את ההודעה עד השעה 07:25. אדמירל וורנדר קיבל את האות, כמו גם סיירת המערכה ניו זילנד, אבל ביטי לא קיבל, למרות העובדה שלניו זילנד הוטלה משימה ספציפית להעביר מסרים בין המשחתות לביטי. וורנדר ניסה להעביר את ההודעה של שארק לביטי בשעה 07:36, אך לא הצליח ליצור קשר עד 07:55. ביטי הפך את המסלול כשקיבל את ההודעה ושלח את ניו זילנד לאתר את רון. היא עברה שיפוץ על ידי ניו זילנד כאשר ביטי קיבלה הודעות לפיהן סקרבורו מופגזת בשעה 09:00. ביטי הורה לניו זילנד להצטרף שוב לשייטת ופנה מערבה לסקרבורו.
הכוחות הבריטיים התפצלו סביב החלק הדרום-מערבי הרדוד של גדת שרטון דוגר; ספינותיו של ביטי עברו צפונה בעוד וורנדר עבר דרומה כשהם פנו מערבה כדי לחסום את הנתיב הראשי דרך שדות המוקשים המגינים על החוף האנגלי. זה הותיר 15 מיל ימי (28 קילומטרים) פער ביניהם שדרכו החלו לנוע הכוחות הקלים הגרמניים. בשעה 12:25, הסיירות הקלות של קבוצת הסיור השנייה החלה לחלוף על פני הכוחות הבריטיים שחיפשו את היפר. הסיירת הקלה סאות'המפטון הבחינה בסיירת הקלה שטרלזונד ודיווחה לביטי. בשעה 12:30 ביטי הפנה את סיירות המערכה שלו לכיוון הספינות הגרמניות. ביטי הניח שהסיירות הגרמניות היו המסך המוקדם של ספינותיו של היפר, אולם אלה היו כ-50 ק"מ מאחור. שייטת הסיירות הקלות השנייה, שיצרה מסך אחר ספינותיו של ביטי, ניתקה כדי לרדוף אחרי הסיירות הגרמניות, אך אות שפירש שגוי של סיירות המערכה הבריטיות החזיר אותן לעמדות המיסוך שלהן. בלבול זה אפשר לסיירות הקלות הגרמניות להימלט, והתריע בפני היפר על מיקומם של סיירות המערכה הבריטיות. סיירות המערכה הגרמניות פנו לצפון-מזרח הכוחות הבריטיים והצליחו להימלט.
ניו זילנד הפכה לספינת הדגל של שייטת סיירות המערכה השנייה של הצי הגדול ב-15 בינואר 1915, וראתה פעולה בשבוע שלאחר מכן בקרב שרטון דוגר.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > התנגשות עם HMAS אוסטרליה

בבוקר 21 באפריל 1916, שייטת סיירות המערכה השנייה יצאה מרוזית' בשעה 04:00 (בליווי שייטת הסיירות הקלות הרביעית ומשחתות) שוב לכיוון סקאגרק, הפעם כדי לתמוך במאמצים לשבש את הובלת העפרות השוודיות לגרמניה. סריקת המשחתות המתוכננת של הקטגט בוטלה כאשר הגיעה ההודעה שצי הים הפתוח מתגייס למבצע משלהם (מאוחר יותר נודע כי הוא תוזמן לחפוף למרד הפסחא האירי), והאוניות הבריטיות קיבלו פקודה לנקודת מפגש באמצע הים הצפוני, עם שייטות סיירות המערכה הראשונה והשלישית, בעוד שאר הצי הגדול עשה לקצה הדרום-מזרחי של "הארבעה-עשר הרחבים" (The Broad Fourteens).
בשעה 15:30 אחר הצהריים של 22 באפריל, שלוש שייטות סיירות המערכה סיירו יחד מצפון-מערב לשוניות הורן כאשר ערפל כבד ירד, בעוד האוניות מתנודדות בקצב של 19.5 קשרים, עם אוסטרליה באגף השמאלי. מודאג מתקיפה אפשרית של צוללות ביטי הוציא הוראות בשעה 15:35 לצי להתחיל בזיגזג. לקח קצת זמן עד שההוראה הועברה על ידי דגלי האיתות במורד המערך, ולכן רק בשעה 15:40 אוסטרליה עם סיירת לצד השמאלי החלה בזיגזג הראשון שלה ופנתה ימינה. הצוות היה מודע לכך שניו זילנד נמצאת בצד זה כ-926 מטר משם, אך הראות הלקויה גרמה לכך שבזמן שהם ערכו את הפנייה הם לא ראו אותה עד שהיה מאוחר מדי והם פגעו ב-15:43, למרות שאוסטרליה ניסתה לפנות שמאלה. הצד של אוסטרליה נקרע ממסגרות 59 עד 78 על ידי לוח השריון על גוף האונייה מתחת לצריח P של אחותה, בעוד שכשניו זילנד פנתה הצידה, המדחף השמאלי החיצוני שלה פגע בגוף אוסטרליה מתחת לצריח ה-Q שלה.
אוסטרליה האטה לחצי מהירות כשהערפל הסתיר את אוניית האחות שלה, אבל הנזק למדחף של ניו זילנד גרם לאובדן שליטה זמני והיא התנדנדה לאחור לפני אוסטרליה שלמרות שפנתה שמאלה, קצה החרטום שלה נמחץ ב-15:46 כשהיא גירדה את הצד של ניו זילנד, ממש מאחורי צריח ה-P שלה. שתי האוניות הגיעו לעצירה מוחלטת בערך 30–40 יארד (27–37 מטרים) בנפרד בעוד הקצינים שלהם העריכו את הנזק. צוותי בקרת הנזקים באוסטרליה עסקו עד מהרה באחסון מחיצות ובאיטום חלקי הנזק כדי למנוע כניסת מים נוספת לאונייה. בינתיים, מחוץ לשעון, מלחים אוסטרלים ניצלו ארונית נוחה לתפוחי אדמה כדי לזרוק הן את תוכנה והן את העלבונות בצוות אוניית האחות הסמוכה שלהם. ניו זילנד יצאה לדרך תוך זמן קצר, וחזרה לרוזית' עם שאר השייטת.
אותו ערפל גרם לאוניית המערכה נפטון להתנגש בספינת סוחר ולמשחתות אמבוסקייד, ארדנט וגרלנד להתנגש זו בזו.
אוסטרליה המשיכה בהפלגתה כשהמהירות שלה מוגבלת ל-12 קשרים, ולאחר מכן ל-16 קשרים הגיעה חזרה לרוזית' ומצאה את שני המבדוקים תפוסים, אחד על ידי ניו זילנד והשני על ידי אה"מ דרדנוט אז היא עזבה לניוקאסל על הטיין, שם היא נפגעה עוד יותר בניסיון לעגון במהלך רוחות חזקות. מכיוון שהמתקן הזה לא יכול היה להתמודד עם כל התיקונים שהיה צריך, הופנתה סיירת המערכה לדבונפורט. אוסטרליה לא הצליחה לחזור לים עד 31 במאי, ובכך החמיצה את קרב יוטלנד.
בינתיים, ניו זילנד החליפה את המדחף הפגוע שלה במדחף הרזרבי של אוסטרליה שהיה ברוזית' וחזרה לצי ב-30 במאי, יום לפני תחילת קרב יוטלנד. עקב היעדרותה המתמשכת של אוסטרליה אדמירל משנה ויליאם כריסטופר פאקנהאם העביר את דגלו מאינדפטיגבל לניו זילנד.
היסטוריית שירות > העברה לעתודה

ב-6 בפברואר נגררה ניו זילנד על ידי גוררות למעגן על האמואז. רוב הצוות נשלח לחופשה של שישה שבועות, כשצוות שלדי של 250 אנשי צוות נשאר מאחור בפיקודו של לוטננט קומנדר אלכסנדר דייוויד בויל.
לגט ויתר על הפיקוד על ניו זילנד והוחלף על ידי קפטן הארטלי ראסל גוונפ מור (1881–1953) ב-11 במרץ 1920. מור נשאר בתפקיד זה עד יולי 1921.
ניו זילנד הועברה לעתודה ב-15 במרץ 1920. בשלב זה, סיירת הקרב נחשבה למיושנת על ידי הצי המלכותי, מכיוון שהיא הונעה על בסיס פחם ותותחי ה-12 אינץ' שלה היו נחותים מתותחי ה-15 אינץ' (381 מילימטרים) הפרוסים על הדור האחרון של אוניות ראשה.
ניו זילנד הוחזרה לשירות לזמן קצר ב-1 ביולי 1921 עם צוות מילואים כדי להחליף את אה"מ הרקולס כספינת הדגל ברוזית' בפיקודו של קפטן ראלף אליוט (1881–1958), שהיה בעבר מפקד ההרקולס. אליוט היה אמור להיות הקפטן האחרון של האונייה, ונשאר בפיקוד עד 1 בספטמבר 1921.
היסטוריית שירות > גריטה

יחד עם כל שאר אוניות המערכה וסיירות המערכה הבריטיות עם תותחי 12 אינץ' הוסכם שניו זילנד תבוטל כדי לעמוד בהגבלות הטונאז' שנקבעו על האימפריה הבריטית בהסכם הצי של וושינגטון.
ניו זילנד נמכרה לגרוטאות יחד עם אז'נקור ופרינסס רויאל לחברת הנדסת החשמל שבסיסה באקסטר, J&W Purves, בתנאי שהיה צריך להרוס אותם תוך 18 חודשים מאישור הסכם הצי של וושינגטון. כדי לענות על רצונה של האדמירליות לספק עבודה לעובדי מספנה מובטלים במספנת רוזית', החוזה הועבר מיידית החוזה לגורם חדש בראשות א' וואלאס קואן (1877–1964) בשם Rosyth Shipbreaking Company אשר לקח על עצמו את גריטת כלי השיט. ברוזית'. לקח עד 19 בדצמבר 1922 לארגן באופן חוקי את העברת הספינות מהצי המלכותי לחברה החדשה, שבין מנהליה היה אדמירל ג'.פ.א. גרין שפיקד על האונייה בקרב יוטלנד. מתקנים מושכרים הוקמו בסמוך למקום שבו עגנו כלי השיט לצד רציף בצד הדרומי של האגן הראשי במספנת הצי ברוזית'. ב-25 בינואר 1923 החלה העבודה בניו זילנד. עד מרץ 1923 המבנה העילי שלה הוסר, אולם רק בספטמבר 1924 הוסרו המרכיבים האחרונים של ניו זילנד מהאתר. שלושת הכלים הפיקו 40,000 טון פלדה, כ-10,000 טון של לוח שריון ואפילו 3,000 טון פחם שעדיין היה במחסנים שלהם.
ממשלת ניו זילנד קיבלה 20,000 פאונד ממכירת האונייה. ממשלת ניו זילנד השלימה את תשלום ההלוואה ששימשה למימון האונייה בשנת הכספים 1944/45.
הפעמון של ניו זילנד; פעמון זה שימש בעבר על אוניית המערכה בעלת אותו השם
וויליאם ליונל ווילי, מגדל האוס, פורטסמות' [התאמת אה"מ "ניו זילנד"]
ציור מאת וולטר ארמיגר באורינג המראה את הגעתה של אה"מ ניו זילנד לניו זילנד ב-1913
אה"מ ניו זילנד בנמל אקארוה עם אנדרטת בריטומארט בחזית
אזרחים מבקרים באה"מ ניו זילנד בוונקובר 1913
ניו זילנד מפליגה במהלך הקרב על מפרץ הלגולנד
עמדות יחסיות של הכוחות הבריטיים והגרמנים בערך בשעה 12:00
גוש שריון הופל מצריח ה-'X' של ניו זילנד במהלך הקרב על יוטלנד המוצג במוזיאון הצי טורפדו ביי באוקלנד
ניו זילנד במבדוק יבש במספנת קוקטו איילנד בסידני במהלך הסיור של אדמירל ג'ליקו בדומיניונים
אה"מ ניו זילנד עוגנת באאוטר הארבור, דרום אוסטרליה
שרידי ניו זילנד, ברוזית', 1924
ארבאט (נפה)

ערך זה עוסק בנפה במוסקבה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
נפת ארבאט (ברוסית: район Арбат) היא נפה במחוז המרכזי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 2.11 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 36,308 תושבים (2020).
משרדים חשובים ממוקמים בשטחה: משרד ההגנה של רוסיה, משרד החוץ של רוסיה, המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה והרחובות הראשיים הם ארבאט, ארבאט החדש, טבעת הגנים, ווזדויז'נקה.
היסטוריה

לדברי ההיסטוריונים, טטרים שהו בארבאט במהלך ביקוריהם במוסקבה. לראשונה נרשם שם זה בכרוניקה של מוסקבה בסוף המאה ה-15. מאוחר יותר הייתה ארבט הנוכחית למקום בו גרו בעיקר פקידי ארמון, בעלי מלאכה וקשתים. הזיכרון לכך נשמר בשמות הנתיבים הסמוכים אליו וגם כיום זהו האזור היוקרתי בעיר.
אתרים ראויים לציון

מדרחוב ארבאט
הספרייה הממלכתית של רוסיה
בניין משרד החוץ של רוסיה
המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב
כיכר ארבטסקאיה
מלון לוטה
בניין קומקון
בניין המטה הכללי
שגרירות הממלכה המאוחדת ברוסיה
בית ספאסו
White Rabbit
תחנות מטרו: ביבליאוטקה אימני לנינה, ארבטסקאיה (קו ארבטסקו-פוקרובסקאיה), סמולנסקאיה, ארבטסקאיה (קו פיליובסקאיה), אלכסנדרובסקי סאד
הערות שוליים

↑  https://cao.mos.ru/areas-cao/arbat
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4365742-4 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה (בואנוס איירס)

| --- | --- |

 על שם:  דייגו מראדונה 
 שמות קודמים:  אסטאדיו ארחנטינוס ג'וניורס
 כתובת:  Gavilán 2151, Villa General Mitre, Buenos Aires 
 מיקום:  ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
 קואורדינטות:  34°36′22″S 58°28′21″W﻿ / ﻿34.606028°S 58.472583°W﻿ / -34.606028; -58.472583
 תקופת הפעילות:  26 בדצמבר 2003 – הווה (20 שנה)
 בעלים:  ארחנטינוס ג'וניורס 
 משטח:  דשא
 קבוצות:  ארחנטינוס ג'וניורס (2003-הווה)
 מושבים:  24,380
 ממדי משטח:  100 × 66 מטר
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בואנוס איירס מוגדלת) אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה(למפת בואנוס איירס רגילה) אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה (בספרדית: Estadio Diego Armando Maradona) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת ויז'ה חנרל מיטרה שברובע לה פאטרנל, בואנוס איירס, ארגנטינה. האצטדיון הוא אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל הארגנטינאית ארחנטינוס ג'וניורס. האצטדיון מכיל כ-24,380 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בין השנים 1993 עד 2003, ונפתח ב-26 בדצמבר 2003.
שמו של האצטדיון ניתן לו בשנת 2004 כאות כבוד לשחקנה לשעבר של ארחנטינוס ג'וניורס, דייגו ארמנדו מראדונה ולכבוד חגיגות המאה להקמתה של הקבוצה ושיפוץ מגרשה של הקבוצה.
אראקל מתבריז

| --- | --- |
 לידה:  שנות ה־90 של המאה ה־16? תבריז, איראן 
 פטירה:  1670 ואראשאפאט, ארמניה 
 מדינה:  האימפריה הספווית 
 מקום מגורים:  מנזר אצ'מיאדזין, Hovhannavank, תבריז 
 תקופת הפעילות:  מ-1651 
 תפקיד:  parson 
 
עטיפת ספר הכרוניקה של אראקל מתבריז, מהדורה משנת 1669
אַרָאקֶל מתָבְּריז  (בארמנית Առաքել Դավրիժեցի, אראכּל  דַבריזֶ'צי 
בערך בשנות 1590 תבריז – 1670 אצ'מיאדזין) היה כרוניקון  והיסטוריון ארמני, נזיר, יליד איראן שכתב כרוניקה של הארמנים במאה ה-17.
בהיררכיה הכנסייתית הארמנית הגיע לדרגה הגבוהה של ורדאפט  שהוא "מורה רוחני").
קורות חייו

אראקל נולד בשנת 1590 בתבריז, שהייתה אז בירת האימפריה הפרסית הספווית.
למד תאולוגיה בעיר הקדושה הארמנית אצ'מיאדזין והגיע לדרגת "ורדאפט", (ארכימנדריט שהוא גם מעין "מורה רוחני") הניתנת לכמרים רווקים מלומדים במיוחד  המוסמכים ללמד ולהטיף.
החל משנת 1636 התמנה לאב המנזר אובנאוואנק  באזור אשטראק. בהמשך שימש 
כשגריר של  הקתוליקוס פיליפוס אחבאקצי (שכיהן בשנים 1633–1655). מילא בשם הקתוליקוס שליחויות רבות באספהאן, אורפה, ירושלים, חלב, אתונה ועוד, היה עד לאירועים רבים שהתרחשו באזור מזרח התיכון באותה תקופה.
בשנים האחרונות לחייו שהה במנזר באצ'מיאדזין. אראקל נפטר בשנת 1670 באצ'מיאדזין והובא לקבורה בבית הקברות של המנזר, כרצונו.
פעילותו ככרוניקון והיסטוריון

במהלך חייו ושליחויותיו הדיפלומטיות בשרות הפטריארך הארמני, הוורדאפט אראקל היה עד לרבים מאירועי התקופה בארצו ובארצות השכנות ותיאר אותם, לפי בקשת פיליפוס, ראש הכנסייה שלו, בכרוניקה הקרויה "ספר ההיסטוריה". אראקל השלים את ספרו בעת שהות בשנים 1661–1662 באספהאן
בעידודו של הקתוליקוס יעקב מג'ולפה. הכרוניקה שלו פורסמה עוד בחייו באמסטרדם בשנת 1669  על ידי  הדפס הארמני אוסקן ארבאנצי. הספר כלל 56 פרקים.
בדיעבד התברר כי הדפס החדיר לתוך המהדורה הראשונה של הספר שני פרקים נוספים שהיו תרומתו הפרטית. במהדורות הבאות פרקים אלה לא נכללו יותר. לעומת זאת במהדורה החדשה הופיע בין הפרקים 55–56 פרק חדש פרי עטו של המחבר, על אודות היהודים ועל משיח השקר שבתי צבי.  
הכרוניקה של אראקל מתבריז כוללת מידע רב על תולדות ארמניה בימי פלישותיו של עבאס שאה הראשון ומלחמותיו בטורקים העות'מאנים, על גירוש תושבי ארמניה המזרחית לאירן בשנת 1604, פרטים חשובים על חיי הקהילות הארמניות בקושטא ובפולין, על מרד הג'לאלים ופרעותיהם  נגד הארמנים, מידע בעל ערך רב על בניית הכנסיות והמנזרים ועל התרבות והכלכלה בארמניה במאה ה-17.
בו בזמן  אראקל הוסיף בספרו אינפורמציה על  הגנאלוגיה של השולטנים הטורקים והשאהים הפרסים.
הכרוניקה שלו חשובה גם מבחינת תולדות היהודים במזרח התיכון. הוא הביא עדות חשובה על מדיניות ההעברה הכפויה  לדת האסלאם בקרב היהודים בימי השאה עבאס השני.
כתביו

ספר ההיסטוריה – פורסם לראשונה ב-1669
אצטדיון דינמו (מוסקבה)

| --- | --- |

אצטדיון דינמו, נובמבר 2008
 על שם:  לב יאשין 
 מיקום:  שדרות לנינגרד 36, שכונת אארופורט, המחוז האדמיניסטרטיבי הצפוני, מוסקבה, רוסיה
 קואורדינטות:  55°47′26″N 37°33′36″E﻿ / ﻿55.79055465°N 37.55992747°E﻿ / 55.79055465; 37.55992747
 אבן יסוד:  1926
 תקופת הפעילות:  1928–2008 (כ־80 שנה)
 שופץ:  1977-1979
 נהרס:  2011
 בעלים:  דינמו מוסקבה
 משטח:  דשא
 אדריכל:  ארקדי לנגמן   לזר צ'ריקובר
 קבוצות:  דינמו מוסקבה
 מושבים:  36,880
 ממדי משטח:  105 × 70
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מוסקבה מוגדלת) אצטדיון דינמו(למפת מוסקבה רגילה) אצטדיון דינמו   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון דינמו מוסקבה (ברוסית: Центральный стадион Динамо, רשמית: אצטדיון דינמו המרכזי) היה מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל דינמו מוסקבה.
האצטדיון אשר נבנה בשנת 1928, הכיל בשנותיו האחרונות 36,540 מושבים, ושימש בתור מגרשה הבייתי של דינמו מוסקבה במשך 80 שנה. עד חניכת אצטדיון לוז'ניקי ב-31 ביולי 1956 היה האצטדיון מתקן הספורט המרכזי במוסקבה. בשנת 1980 נטל האצטדיון חלק באירוח משחקי הכדורגל של אולימפיאדת מוסקבה.
בשנת 2011 האצטדיון נהרס ובמקומו נבנה אצטדיון חדש, במימון ונשטורגבנק בשם VTB ארנה. כל חזיתות האצטדיון הישן שומרו ושולבו באצטדיון החדש שנבנה בשטחו.
מראה האצטדיון מבפנים, 2008
אצטדיון דוקלנדס

| --- | --- |

  
 על שם:  Docklands 
 כתובת:  740 Bourke Street, Melbourne, VIC 3008 
 מיקום:  מלבורן, אוסטרליה
 קואורדינטות:  37°48′59″S 144°56′51″E﻿ / ﻿37.816388888889°S 144.9475°E﻿ / -37.816388888889; 144.9475
 אבן יסוד:  1997
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים)
 עלות הבנייה:  460,000,000 דולר אוסטרלי
 בעלים:  ליגת הכדורגל של אוסטרליה 
 מפעיל:  Melbourne Stadiums Limited 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  פופולוס, דריל ג'קסון, BVN Architecture 
 קבוצות:  מלבורן
 מושבים:  47,000-56,500
 www.marvelstadium.com.au
 he
 
אצטדיון דוקלנדס (באנגלית: Docklands Stadium), ובשמו הנוכחי אצטדיון מארוול, הוא אצטדיון הממוקם בעיר מלבורן, במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. האצטדיון ממוקם בסמוך למרכז הכנסים של מלבורן, אצטדיון הקריקט של מלבורן ופארק הטניס של מלבורן. האצטדיון מכיל 47,000 מקומות ישיבה בתצורה של מגרש קריקט ו-56,500 מקומות בתצורת כדורגל או רוגבי.
האצטדיון נשא שמות של נותני חסות שונים מאז הקמתו, ושמו הזמני הנוכחי משנת 2018 הוא "אצטדיון מארוול", על סמך עסקה עם חברת וולט דיסני, החברה האם של מארוול אנטרטיינמנט, במסגרתה אף נפתחה באצטדיון חנות למכירת מוצרי מארוול.
אצטדיון לוקהארט

| --- | --- |

אצטדיון לוקהארט בשנת 2008
 כתובת:  Northwest 55th Street ‏1350
 מיקום:  ארצות הברית פורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית
 קואורדינטות:  26°11′35″N 80°09′40″W﻿ / ﻿26.193055555556°N 80.161111111111°W﻿ / 26.193055555556; -80.161111111111
 תקופת הפעילות:  1959–2016 (כ־57 שנים)
 שופץ:  1998
 נהרס:  8 במאי 2019
 עלות הבנייה:  לא ידוע   עלות השיפוץ בשנת 1998 הייתה 5 מיליון דולר (כ-7.84 מיליון דולר בשנת 2019)
 בעלים:  עיריית פורט לודרדייל
 משטח:  דשא
 קבוצות:  פורט לודרדייל סטרייקרס (1977–1983, 1988–1994)   מיאמי פיוז'ן (1998–2002)   פלורידה אטלנטיק אאולס (2002–2010)   פורט לודרדייל סטרייקרס (2011–2016)
 מושבים:  17,417   20,450 (1998–2002)
 he
 
אצטדיון לוקהארט (באנגלית: Lockhart Stadium) היה אצטדיון ששימש בעיקר לכדורגל בפורט לודרדייל שבפלורידה, ארצות הברית. האצטדיון הכיל 17,417 מושבים והיה ביתם של פורט לודרדייל סטרייקרס מליגת הכדורגל הצפון-אמריקאית. במהלך השנים האצטדיון שימש למגוון ענפי ספורט, בעיקר כדורגל ופוטבול אמריקאי.
האצטדיון תוכנן במקור בשנת 1959 לענפי ספורט בתיכון. הקשר הוותיק של האצטדיון עם הכדורגל החל בשנת 1977, כשהוא הפך לאצטדיון הביתי של פורט לודרדייל סטרייקרס מה-NASL המקורית. האצטדיון שופץ כדי שיותאם באופן בלעדי לכדורגל בשנת 1998 כדי לשמש את מיאמי פיוז'ן מה-MLS, אך לבסוף הקבוצה פורקה בשנת 2002. לאחר מכן שימש בתור האצטדיון הביתי של קבוצת הפוטבול פלורידה אטלנטיק אאולס משנת 2002 עד שנת 2010.
האצטדיון נהרס בשנת 2019 ועל שטחו נבנה אצטדיון אינטר מיאמי של מועדון ה-MLS אינטר מיאמי. בין השינויים שנעשו היה שינוי כיוון האורך המגרש באצטדיון מכיוונים מזרח-מערב לצפון-דרום, כדי שהשוערים לא יעמדו מול השמש בשעת משחק. במתחם אצטדיון אינטר מיאמי יהיו המטה הראשי של אינטר מיאמי ושל מחלקות הנוער, וכמתחם האימונים.
הערות שוליים

↑  "Lockhart Stadium | Fort Lauderdale Strikers". אורכב מ-המקור ב-2016-10-31. נבדק ב-2016-11-02.
1 2  "Demolition Of Fort Lauderdale's Lockhart Underway". WFOR-TV. 8 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bandell, Brian (14 במרץ 2019). "David Beckham wants MLS team to play initial seasons in Fort Lauderdale at Lockhart Stadium". South Florida Business Journal. נבדק ב-7 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dolphins Training Camp". Sun-Sentinel (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2017-03-25. נבדק ב-2017-03-24.
↑  "Dolphins Look Sloppy And Lose Scrimmage". Orlando Sentinel (באנגלית). נבדק ב-2017-03-24.
↑  "Fusion's Lockhart Stadium stint paved way for new MLS venues". Sun-Sentinel. 8 באוקטובר 2012. אורכב מ-המקור ב-2014-06-22. נבדק ב-2020-04-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  James-Johnson, Alva (27 בספטמבר 2007). "Dueling carnivals". Sun-Sentinel. נבדק ב-10 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Elfrink, Tim (1 בספטמבר 2015). "Aaron Davidson's Stunning Soccer Bribery Case Could Clean Up FIFA's Corruption". Miami New Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Barszewski, Larry; Heizer, Pedro (14 ביולי 2016). "Strikers leaving longtime home at Lockhart". Sun-Sentinel (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wallman, Brittany (3 בספטמבר 2017). "Fort Lauderdale will get a water park after all". Sun Sentinel. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wallman, Brittany (4 בספטמבר 2018). "Plan for Wet 'n' Wild water park in Fort Lauderdale goes down the tubes". sun-sentinel.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Boehm, Charles. "Inter Miami cleared to begin demolition of old Lockhart Stadium". MLS Soccer. נבדק ב-13 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Boehm, Charles (3 באפריל 2019). "Inter Miami cleared to begin demolition of old Lockhart Stadium". MLS Soccer. נבדק ב-13 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Boehm, Charles (10 ביולי 2019). "City of Fort Lauderdale approves Inter Miami stadium, training facility". MLS Soccer. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
אספן הנשמות

| --- | --- |

נשמה נשאבת לגיהנום. משמאל, השטן במסווה אנושי.
 סוגה:  תוכנית טלוויזיה מסוגת על-טבעי, סדרת טלוויזיה פנטזיה 
 יוצרים:  Jon Cooksey 
 שחקנים:  Chris Kramer  Ellen Dubin  סוניה סלומה  קרלי פופ  כריסטין צ'טליין 
 ארץ מקור:  קנדה 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  40 
 שידור
 רשת שידור:  Citytv 
 תקופת שידור מקורית:  2 ביוני 2004 – 4 באפריל 2006 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אספן הנשמות (אנגלית: The Collector) היא סדרת דרמה על טבעית קנדית משנת 2004.
גיבורי הסדרה

מורגן פים (כריס קרמר) שירת את השטן כאספן נשמות מן המניין עד למאה העשרים. לאחר מספר פעמים בהן נוכח לדעת שה"לקוחות" לא זכו לגמול בו ציפו בעסקה מחד, אך הגיעו לגיהנום מאידך, (השטן די נטה לדקדק על נוסחי העסקאות, מה שגרר תוצאות לא צפויות) בחר לשנות את תפקידו. הוא ביקש מהשטן (קולין קנינגהאם) שבגמר העסקה יתאפשר ללקוחות לכפר על הנזקים שנבעו ממנה, על ידי מתן עזרה לאדם שאליו הגיע מזלם הרע (זוהי תוצאה של שימור האיזון העולמי). השטן, משועשע, חיבב את הרעיון ונענה. ככלל, בעסקה, זוכה הלקוח בעשר שנים בהן הוא בן-אלמוות, ובסופן הוא מאבד את כל שרכש במשך אותן שנים תוך 48 שעות. עם סיום יומיים אלו, נפתח פורטל לגיהנום ונשמתו נשאבת. ב-48 שעות אלו על מורגן לעזור ללקוח.
בסדרה נתן השטן למורגן נערה הדומה לנערה בה היה מאוהב בעבר - מאיה קנדינסקי (קרלי פופ בעונה הראשונה, סוניה סלומה החל מהעונה השנייה), כדי להסיח את דעתו. נוסף לכך, כתבת עיתון בשם ג'רי סלייט (אלן דובין) עוקבת אחרי מורגן ומנסה לחשוף את סודו. בנה, גבריאל, נחנק בלידתו מחבל הטבור וסובל מאוטיזם. הוא קשור בצורה מסוימת למורגן (אביו מכר את נשמתו כדי שייוולד ומורגן "אסף את הנשמה"), מושפע ממעשיו, והשטן מבקרו לעיתים קרובות.
הביוגרפיה של מורגן

מורגן נולד ב-1322 בנירנברג, גרמניה. הוא הצטרף למנזר מקומי כדי ללמוד רפואה, והצליח בלימודיו. ב-1348 התאהב במשרתת מקומית, קטרינה. מגפה שפרצה באזור המיתה רבבות אנשים. גם הנערה גססה, ומורגן הלך לחדר התפילה כשהוא מלא בטענות כנגד האלוהים. לפתע, הופיע השטן והציע לו עשר שנות חיים לנערה, תמורה לנשמתו. ביאושו, קיבל מורגן את העסקה. הוא עזב את המנזר עם הנערה הבריאה, למורת רוחו של ראש המסדר. לאחר מסע בן עשר שנים ברחבי אירופה הגוססת ב-1358, ב-48 שעות האחרונות של העסקה, חלתה שוב הנערה, בפראג. הם שבו לנירנברג, בחיפוש אחר צמחי מרפא אותם שתל מורגן בזמנו. השטן סיפר לו שהנערה הייתה הסיבה בגללה המשיכו האנשים למות - היא עדיין הייתה נשאית, גם אם לא חולה. הוא הראה למורגן את הגיהנום, והציע לו להציל את עצמו על ידי כך שיאסוף עבורו נשמות, וכך הפך מורגן לאספן הנשמות הראשון. הוא קיבל מהשטן טבעת עם[אבן אודם שפותחת את השער לגיהנום ושעון חול של 48 שעות. במאה ה-19 שעון החול התחלף בשעון כיס. בשנות ה-90 של המאה העשרים השעון והטבעת התחלפו בסלולרי אנלוגי עם כפתור לפתיחת השער, שמאוחר יותר השתדרג לסמסונג דיגיטלי עם כפתור אדום בולט.
הביוגרפיה של מורגן > תחנות חשובות בחיי מורגן

1322-1348: נירנברג, גרמניה. בן-אנוש רגיל, נזיר.
1348-1358: נוסע באירופה.
1358 ואילך: אספן נשמות עבור השטן.
המאה ה-17: הולנד.
המאה ה-19, שנות 50-60: גטיסבורג, ארצות הברית. מלחמת האזרחים נתנה למורגן הזדמנות לסחור בנשמות רבות.
המאה ה-19, עד 1883: לונדון, אנגליה. בין השאר אסף את נשמתה של רוצחת סדרתית שכינתה את עצמה ג'ק המרטש.
שנות מלחמת העולם השנייה: לוס אלמוס, קליפורניה, ארצות הברית. מורגן אוסף בין השאר נשמה של מדען אטום.
סוף המאה העשרים עד היום: ונקובר, קנדה. החל מ-2004, מחפש גאולה ללקוחות.
הנשמות הנאספות

במהלך 3 השנים בהן ניסה למצוא גאולות ללקוחות היחס בין הלקוחות שמצאו גאולה לאלה שהגיעו לגיהנום הוא כמעט 1:1, פרט לכמה יוצאי דופן:
סופר-רוצח: מכר את נשמתו כדי לרצוח כאוות נפשו בלי להיתפס. השטן נאלץ לוותר על נשמתו ללא גאולה, כשהסופר נכשל בהתנקשות בחיי מורגן בן-האלמוות, מה שביטל את העסקה.
רובוטולוגית: ניסתה להתחמק מהגיהנום על ידי הכנסת המוח שלה לתוך רובוט, אבל נכשלה ונתקעה ללא יכולת לזוז. השטן היה מוקסם מהתוצאה, ואמר שהיא הלקוחה היחידה שסידרה לעצמה גיהנום פרטי משלה.
היסטוריונית: מכרה את נשמתה כדי לחזור בזמן ולזכות את אביה הנחשד כקצין נאצי. כאשר האמת על עברו נחשפה, ירתה בו למוות ובכך ביטלה את עצם קיומה.
נוסע בזמן: גם ניסה להתחמק מהגיהנום, אבל נתקע במימד בין הזמנים כעונש.
סכיזופרנית: השטן לא יכל לקחת גם את הדמויות שהומצאו בשבילה, ופשוט שאב את נשמתה לתוך אחת מהן.
נרקומנית: סירבה לדרדר את מאיה חברתו של מורגן בחזרה לסמים כדי לגאול את עצמה, ובחרה להתאבד באמצעות נטילת מנת יתר במקום זאת. השטן הצהיר כי היא אינה מורשית להגיע לגן עדן, אך מנגד הוא אינו מעוניין עוד בנשמתה, ולכן היא "תצטרך לגלות מה נמצא בתווך שביניהם" (ייתכן ובמלים אלו התכוון השטן למימד הידוע בנצרות בשם לימבו הנמצא לפני הכניסה לגן עדן ומיועד לאלו אשר לא קיבלו את הזכות להיכנס אליו).