stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בי ג'יז
הצלחה והשפעה

אלבומי הלהקה נמכרו בלמעלה מ-200 מיליון תקליטים ברחבי העולם, והיא נחשבת לאחת הלהקות המצליחות והמשפיעות ביותר בכל הזמנים.
תשעה משירי הלהקה הגיעו למקום הראשון בבילבורד הוט 100, והיא הלהקה השלישית המצליחה ביותר בהיסטוריית הבילבורד, אחרי הביטלס והסופרימס. הלהקה זכתה ב-8 פרסי גראמי, מתוכם 3 פרסים בעלי מעמד מיוחד -  פרס "אגדת הגראמי", פרס "היכל התהילה", ופרס על מפעל חיים. בנוסף, זכתה ב-5 פרסי המוזיקה האמריקאית, פרס המוזיקה הבריטית ופרס המוזיקה העולמית.
בשנת 1997 הוכנסו חברי הלהקה להיכל התהילה של הרוקנ'רול. מגזין הרוק "רולינג סטון" דירג את הבי ג'יז במקום ה-12 בדירוג הלהקות הטובות בעולם.
השפעתם של הבי ג'יז נעוצה בתקופת הפופולריות של ז'אנר הדיסקו, ובפרט במוזיקת הגל החדש. שירי הלהקה, שבאו בהלימה עם התרבות העולמית דאז, זכו להצלחה נרחבת ושינו את פני המוזיקה בשנות ה-70. שירתם, שאופיינה בהרמוניה של קולות גבוהים, הפכה עם השנים לקלאסיקה. קריירתם המוזיקלית עתירת ההישגים, שהתחילה בשנות ה-60, נמשכה אל תוך שנות האלפיים.
להיטי הלהקה

New York mining disaster 1941
How Deep Is Your Love
To love somebody
Massachusetts
Nights On Broadway
Night Fever
Holiday
World K
Words
more than a woman
Jumbo
I’ve gotta get a message to you
I started a joke
First of may
Tomorrow tomorrow
Robin Gibb - Saved by the bell
Don’t forget to remember
Robin Gibb - August October
I.O.I.O.
If only I had my mind on something else
Maurice Gibb - Railroad
Lonely days
How can you mend a broken heart
Don’t wanna live inside myself
My world
Run to me
Stayin' Alive
Saw a new morning
Wouldn’t I be someone
Mr. Natural
Charade
Jive talking
Tragedy
Love you inside out
Spirits (having flown)
Barry Gibb - Guilty (with Barbra Streisand)
Robin Gibb - Help me
Barry Gibb - What kind of fool (with Barbra Streisand)
He’s a liar
Living eyes
Robin Gibb - Another lonely night in New York
Someone belonging to someone
The woman in you
Robin Gibb - Boys (do fall in love)
Barry Gibb - Shine shine
You win again
E.S.P
Ordinary lives
One
Secret love
Paying the price of love
For whom the bell tolls
How to fall in love Part 1
Alone
I could not love you more
Still water (run deep)
Immortality (with Celine Dion)
This is where I came in
Robin Gibb - Please
אלבומים

The Bee Gees Sing and Play 14 Barry Gibb Songs –1965
Spicks and Specks– 1966
Bee Gees 1st - 1967
Horizontal - 1968
Idea - 1968
Odessa - 1969
Two years on - 1971
1971 - Trafalgar (אלבום)
To whom it may concern - 1972
Life in a tin can - 1973
Mr. Natural - 1974
Main course - 1975
Children of the world - 1976
Saturday night fever (with 7 Bee Gees songs) - 1978
Spirits having flown - 1979
Living eyes - 1981
Staying alive (with half of Bee Gees songs) - 1983
Barry Gibb - Now voyager - 1984
E.S.P - 1987
One - 1989
High civilization - 1991
Size isn’t everything - 1994
Still waters - 1997
Live one night only - 1998
This is were I came in - 2001
2004 - Number Ones
Bee Gees – The Ultimate Bee Gees (2009)
היפהפייה הנרדמת

ערך זה עוסק באגדת עם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

היפהפייה הנרדמת או היפהפייה הנמה, הוא סיפור מעשיה אודות נסיכה יפהפייה המקוללת על ידי מכשפה רעה. מעשיה זו הפכה לסיפור קלאסי אהוב ועובדה ליצירות רבות, כולל סרט ההנפשה של אולפני דיסני משנת 1959. האגדה שייכת לטיפוס סיפורי 410 בסיווג ארנה-תומפסון. סיפור מס' 50 בלקט של האחים גרים.
גרסת האחים גרים

הגרסה המקובלת למעשיה מספרת על נסיכה שקוללה כשהייתה תינוקת על ידי פיה רעה משום שלא הוזמנה לחגיגת יום הולדתה של הנסיכה. קללתה של הפיה הרעה קבעה כי ביום הולדתה ה-16 תידקר אצבעה במחט גלגל טווייה, והיא תמות. פיה שהייתה שם לא יכלה לבטל את הקללה והכריזה שהנסיכה רק תישן במשך 100 שנה.
בתגובה, המלך המודאג דורש לשרוף את כל גלגלי הטווייה בממלכה, כדי לנסות להפר את הקללה. ביום הולדתה ה-16, ההורים לא היו בבית והנסיכה הגיעה לעליית גג ישנה, שם ישבה זקנה עם חוט ומחט. הנסיכה, שמעולם לא ראתה חפץ דומה לזה, נגעה בו ובטעות דקרה את אצבעה ונרדמה. כל הארמון שכב גם הוא לישון וסביבו צמחה חומת קוצים שהסתירה את כולו. נסיכים רבים ניסו לעורר את "ורדון קוצני" (Dornröschen), כך כונתה הנסיכה, אך מתו בייסורים על הקוצים.
לאחר כ-100 שנה הגיע נסיך צעיר ואמיץ, חדר מבעד לקוצים שהפכו לשושנים והגיע אל החדר בו שכבה הנסיכה ונשק לה. עם נשיקתו התעוררה הנסיכה והכישוף הוסר מעל הארמון, אם כי ממילא הכישוף הוגבל למאה שנים. הנסיכה והנסיך התחתנו וכאמור במעשיות, חיו באושר ועושר לנצח נצחים.
גרסאות ידועות אחרות > גרסת שארל פרו (סיפורי אמא אווזה)

גרסה זו של הסופר הצרפתי שארל פרו (מתוך סיפורי אמא אווזה) נחשבת לגרסה מרוככת עבור ילדים לסיפורו של המשורר והסופר האיטלקי ג'מבטיסטה באזילה (Giambattista Basile): "השמש, הירח וטליה" (אנ') משנת 1634.
בזמן הטבלתה של היפהפייה הנרדמת, מגיעות שבע פיות טובות כדי לאחל לה דברים טובים. אולם, אחת הפיות הזקנות לא מוזמנת כיוון שחשבו שהיא נפטרה. הפיה, כועסת כי נשכחה, מקללת את הנסיכה כי תידקר באצבעה ותמות. הפיה הצעירה והאחרונה, שעוד לא הספיקה לברכה, משנה את הקללה כך שתראה כאילו היא ישנה ל-100 שנים, ותתעורר לאחר נשיקה של נסיך. לאחר שבגיל 15 הנסיכה נדקרת בטעות, הארמון ננטש ונעטף בקוצים. לאחר 100 שנים, נסיך עובר ליד ומגלה את הארמון. כשהוא רואה אותה ישנה, הוא מנשק אותה ומעיר אותה, ואת כל הארמון שהיה תחת כישוף שינה. הם מתחתנים על ידי כומר הארמון. הנסיך ממשיך לבקר אותה ונולדים להם תאומים ("שחר" ו"יום"). כאשר מגיע זמנו של הנסיך לעלות לשלטון, הוא קורא להם לבוא לארמון.
מבלי ידיעתו של הנסיך, אמא שלו ממוצא עוג והיא חצי מפלצת. היא שולחת את המלכה הצעירה והילדים לטבח, עם הוראה שיבשל את הבן לארוחת ערב. הטבח מחליף לבשר טלה. אחר כך כשהמלכה רוצה את הבת, הוא מחליף לבשר עז, ובחלק האחרון, כשהיא רוצה את המלכה הצעירה, הוא מגלה למלכה הצעירה שילדיה עדיין בחיים, ומגיש למלכה האם בשר איילה. המלכה האם מגלה את התרמית ואת המחבוא ושולחת להרוג את כולם, והמלך הצעיר מגיע בזמן להציל את משפחתו ולהרוג את המלכה-האם המרשעת, ואז הם חיים באושר ובעושר.
גרסאות ידועות אחרות > גרסת באזילה

סיפורו של המשורר והסופר האיטלקי ג'מבטיסטה באזילה: "שמש, ירח וטליה" (אנ') משנת 1634 (מתוך "סיפור הסיפורים" או ה"פנטמרון") היא גרסה יותר אלימה.
עם לידתה של טליה, קורא אביה ליועצים לחזות את עתידה. לאחר שהוא לומד כי היא תידקר ותמות, הוא מנסה להסתיר את כל הפלכים בממלכה. אולם כאשר המקרה קורה בכל זאת, הוא נועל את הארמון ועוזב את הבית לנצח. יום אחד, מלך (לא מהמשפחה של טליה) מגלה בשעת ציד את הארמון. הוא עולה דרך החלון ורואה את טליה שנדמתה לו כישנה. המלך מנצל את ההזדמנות ואונס אותה. לאחר מכן הוא חוזר לממלכתו. טליה נכנסת להיריון ולבסוף נולדים לה שני ילדים. הילדים יונקים משדיה, וכשלא מצאו את הפטמה, מצצו את אצבעותיה וכך קרה שמצצו את הקוץ מאצבעה וטליה נעורה לחיים. טליה קוראת להם "שמש" ו"ירח". יום אחד, המלך חוזר לאותו אזור ומגלה את טליה והילדים. הוא מבטיח לה שהוא יטפל בהם.
אשתו של המלך מגלה על כך כשהמלך ממלמל בשנתו "טליה, שמש, ירח". היא מזייפת מכתב כדי לגרום לטליה לבוא לארמון, וכשהם מגיעים, אומרת לטבח של הארמון להרוג את התאומים ולהכין מהם ארוחת ערב. הטבח, שחס על הילדים ומחביאם, שוחט טלאים במקומם. הארוחה ערבה למלך. לאחר מכן, מזמנת אליה המלכה את טליה, ומשזו מגיעה, היא נחושה לשרוף אותה חיים. בעודה פושטת את בגדיה לקראת גזר דין המוות, זועקת טליה ולמשמע צעקותיה מגיע המלך. משנודע לו כל דבר המעשה, מצווה הוא לשרוף את המלכה על אותו המוקד, יחד עם הטבח. הטבח מוכיח לו כי למעשה הציל את ילדיו, והסוף מגיע לסיומו כאשר המלך נותן פרס לטבח ונושא את טליה לאישה.
גרסאות דיסני

בשנת 1959 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי מונפש של חברת וולט דיסני לסיפור היפהפייה הנרדמת. בסרט נקראת הנסיכה "אורורה", ולאחר שהקללה הוטלה, שולחים אותה הוריה המודאגים למחבוא כדי לגונן עליה מפני הקללה של המכשפה הרעה, עד שיום הולדת ה-16 יחלוף ואז תוכל לחזור לביתה. אורורה עוברת לגור עם 3 פיות טובות שמגדלות אותה בבקתת עץ קטנה ביער. היא חיה חיים פשוטים של בת כפר רגילה והיא אינה יודעת שהיא נסיכה. לרוע המזל, המכשפה מצליחה למצוא את אורורה והקללה מתקיימת.
הנסיך, שהתאהב באורורה כשפגש אותה בעבר מבלי לדעת שהיא בעצם הנסיכה המקוללת, יוצא להצילה. כדי לעשות כן הוא נלחם במכשפה הרעה שלכדה אותו ומצליח להביסה בעזרת שלוש הפיות. הוא מוצא את אורורה ונושק לה והיא מתעוררת לחיים. היא חוזרת לחיק הוריה האוהבים ונישאת לנסיך.
בשנת 2014 יצא לאקרנים הסרט "מליפיסנט" המתאר את המעשייה מנקודת מבט שונה מזו המתוארת בסרט המקורי ובמעשייה עצמה, ושופך אור על מניעיה האמיתיים של המכשפה הרעה (מליפיסנט; מילולית בלטינית: "לחולל רוע") שגולמה בסרט על ידי השחקנית אנג'לינה ג'ולי.
ב - 2019 יצא סרט המשך: "מליפיסנט: אדונית הרשע", המספר את סיפור נישואיה של אורורה.
הבלט

בשנת 1890 עלה הבלט "היפהפייה הנרדמת" לראשונה, על בימתו של תיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג. המוזיקה נכתבה בין השנים 1888–1889 על ידי המלחין המפורסם פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, והכוריאוגרפיה נעשתה בידי מריוס פטיפה. על אף שהבלט אינו מפורסם כמו הבלטים האחרים של צ'ייקובסקי, "אגם הברבורים" ו"מפצח האגוזים", זוהי אחת היצירות הכי מבוצעות שלו (וכמו שני הבלטים האחרים, היא חלק בלתי נפרד מרפרטואר קלאסי), וכן הבלט שהופעת הבכורה שלו זכתה להצלחה גדולה יותר מזה.
שיר הנושא של גרסתו של דיסני ליפהפייה הנרדמת, "פעם בחלום", מבוסס על "ואלס הגרלנדה" מתוך המערכה הראשונה של הבלט, כמו גם שאר חלקים מתוך הפסקול של הסרט אשר מבוססים גם הם ככל הנראה על חלקים מתוך היצירה. אפילו שמה של הגיבורה בסרט, "אורורה" (על שם אלת השחר המיתולוגית במקור), ככל הנראה שאול מעלילת הבלט של צ'ייקובסקי.
בתרבות

בשנת 2012 עלתה בישראל הצגת הילדים "היפהפייה הנרדמת" בהפקת התיאטרון שלנו.
הערות שוליים

↑  אודות היפהפייה הנרדמת, גרסה אלימה, sleeping beauty אתר scary for kids
↑  "מליפיסנט" באתר dictionary.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548625605171  LCCN: sh85123413  MusicBrainz work: e885dbe6-7357-49c2-a9c8-09ee293fecb0
שרון ואורי

| --- | --- |
 סוגה:  אקטואליה 
 יוצרים:  הערוץ הראשון 
 בימוי:  שוקי לרר
 מנחים:  אורי לוי (2007 - הווה) שרון וכסלר (19 במאי 2017 - הווה) בעבר כנרת בראשי (2007 - 6 במאי 2017) קרן אוזן (17 בינואר 2023 - 14 במרץ 2023) יפעת גליק (24 בינואר 2023 - 7 במרץ 2023)
 משתתפים:  כתבים ופרשנים
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 מפיק:  אסנת מקובקי
 חברת הפקה:  החל מ-19 במאי 2017 כאן חדשות   (ועד 6 במאי 2017 הערוץ הראשון)
 עורכים:  שמעון עשור
 אתר צילומים:  אולפני הערוץ הראשון: 2007 - 5 במאי 2017   אולפני כאן חדשות: 19 במאי 2017 - הווה
 מוזיקה:  עופר מאירי
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון (2007 - 5 במאי 2017)   כאן 11: (19 במאי 2017 - הווה)
 תקופת שידור מקורית:  2007–הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 
שרון ואורי (לשעבר שישי בחמש) הוא מגזין אקטואליה שבועי בהנחיית אורי לוי ושרון וכסלר. בעבר שודרה בימי ראשון עד חמישי.
מבנה התוכנית

התוכנית משודרת בכאן 11 בימי שישי בשעות 18:00-19:55.
התוכנית כוללת מבזקי חדשות, ראיונות וחדשות השבוע והיום.
היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור בערוץ הראשון, ושודרה מדי יום שישי ב-17:00 בהגשת אורי לוי וכנרת בראשי.
בעקבות סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי, עברה התוכנית מהערוץ הראשון ל"כאן 11".
התוכנית הראשונה ב"כאן 11" שודרה ב-19 במאי 2017. את כנרת בראשי מחליפה מאז בהגשת התוכנית שרון וכסלר.
בפברואר 2020, עם מעבר שידורי התאגיד לירושלים והשקת האולפן החדש, שונה שם התכנית ל"שרון ואורי".
ב-19 בדצמבר 2022 עברה התוכנית למתכונת יומית והיא שודרה בימים ראשון עד חמישי, מהשעה 15:00 עד 16:00.
ב-31 במרץ 2023 חזרה התוכנית למתכונת שבועית והיא משודרת בימי שישי כבעבר מהשעה 18:00.
ראו גם

והרי החדשות
חדשות השבוע
מבט לאחור
הערות שוליים

↑   ציוץ של שרון וכסלר ברשת החברתית אקס (טוויטר), 16 בדצמבר 2022
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצעד הסינגלים הבריטי (1980–1989)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים "UK Singles Chart" שנערכו משנת 1980 עד שנת 1989.
מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, שמתבסס על נתוני מכירות סינגלים ומתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית.
נתוני המצעד ויצירתו

עד לשנת 1983 סוכנות מחקרי השוק BMRB הייתה האמונה על הרכבת המצעד בעבור תעשיית המוזיקה הבריטית. נתוני המכירות נאספו באמצעות שליחים מחנויות התקליטים, סמוך לתום המסחר בימי שבת. בימי שני עובדו הנתונים לרשימת המצעד ונמסרו ל-BBC. המצעד שודר בערבי יום שלישי בתוכנית הרדיו של ג'וני ווקר, ובהמשך הופיע גם במגזין "Music Week".
החל ב-4 בינואר 1983 הועברה משימת הרכבת המצעד לידי חברת גאלופ והמצעד הורחב מ-75 שירים ל-100 שירים. במקביל ועם כניסתן של קופות ממוחשבות הפך תהליך איסוף הנתונים לאוטומטי. כתוצאה מכך מאוקטובר 1987 שודרו "40 הגדולים" במצעד בימי ראשון.
נתונים סטטיסטיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נתונים סטטיסטיים > האמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים בצמרת המצעד

להלן האמנים אשר במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 היו בעלי המספר הרב ביותר של שירים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד:
| אמן | להיטים שהגיעו לצמרת המצעד |
| --- | --- |
מדונה: 6
הג'אם: 4
פט שופ בויז: 4
שייקינג סטיבנס: 4
וואם!: 4
בלונדי: 3
דייוויד בואי: 3
באקס פיז: 3
פיל קולינס: 3
ג'ייסון דונובן: 3
פרנקי הולך להוליווד: 3
ויטני יוסטון: 3
מייקל ג'קסון: 3
ג'ייב באני והמאסטרמיקסרס: 3
ג'ון לנון: 3
פול מקרטני: 3
ג'ורג' מייקל: 3
קיילי מינוג: 3
הפוליס: 3
נתונים סטטיסטיים > סינגלים שמכרו מיליוני עותקים וסינגלים שזכו במעמד של תקליט פלטינה

| אמן/אמנים | שיר | התאריך בו הסינגל יצא לראשונה לשווקים | התאריך בו זכה הסינגל במעמד של תקליט פלטינה | השנה בה נמכר העותק המיליון של השיר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'ון לנון | "Imagine" | 1 באוקטובר 1975 | 1 בפברואר 1981 | 1981 |
| The Human League | "Don't You Want Me" | 27 בנובמבר 1981 | 1 בינואר 1982 | 1981 |
| דקסיס מידנייט ראנרס | "Come On Eileen" | 1 ביוני 1982 | 1 בספטמבר 1982 | 1982 |
| מועדון תרבות | "Karma Chameleon" | 6 בספטמבר 1983 | 1 באוקטובר 1983 | 1983 |
| פרנקי הולך להוליווד | "Relax" | 1 בינואר 1984 | 1 במרץ 1984 | 1984 |
| פרנקי הולך להוליווד | "Two Tribes" | מאי 1984 | 1 ביוני 1984 | 1984 |
| ג'ורג' מייקל | "Careless Whisper" | 23 ביולי 1984 | 1 בספטמבר 1984 | 1984 |
| סטיבי וונדר | "I Just Called to Say I Love You" | 17 באוגוסט 1984 | 1 בספטמבר 1984 | 1984 |
| באנד איד | "Do They Know It's Christmas?" | 1 בנובמבר 1984 | 1 בדצמבר 1984 | 1984 |
| וואם! | "Last Christmas"/"Everything She Wants" | 3 בדצמבר 1984 | 1 בינואר 1985 | 1984 |
| ג'ניפר ראש | "The Power Of Love" | 28 May 1985 | 1 בנובמבר 1985 | 1985 |
| ג'ייב באני והמאסטרמיקסרס | "Swing the Mood" | ביוני 1989 | 1 באוגוסט 1989 | — |
| בלאק בוקס | "Ride on Time" | 18 באוגוסט 1989 | 1 באוקטובר 1989 | 2004–10 |
| באנד איד 2 | "Do They Know It's Christmas?" | 11 בדצמבר 1989 | 1 באפריל 1990 | — |
| אדם אנד דה אנטס | "Stand and Deliver" | 1 במאי 1981 | — | 2004–10 |
| איירין קארה | "Fame" | 1 ביוני 1982 | — | 2004–10 |
| סורבייבר | "Eye of the Tiger" | 2 ביולי 1982 | — | 2004–10 |
| בילי ג'ואל | "Uptown Girl" | 30 בספטמבר 1983 | — | 2004–10 |
| ריי פארקר ג'וניור | "Ghostbusters" | 17 באוגוסט 1984 | — | 2004–10 |
ראו גם

בילבורד הוט 100 (1980–1989)
הערות שוליים

1 2  Smith Alan. "50s & 60s UK Charts – The Truth!". Dave McAleer's website. December 2007.
↑  The Official Charts Company. "Key Dates in the History of the Official UK Charts". 2007. עותק שמור בארכיון האינטרנט.
↑  Roberts David. [Guinness World Records: British Hit Singles and Albums] (18th edition). p. 14. 2005.
↑  "Singing from beyond the grave". BBC News. 12 באוקטובר 2009. נבדק ב-5 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| מצעדי שירים |
| --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד העברי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד הבין-לאומי השנתי: 1963–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  המצעד העברי השנתי: ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט • ה'תש"ל–ה'תשל"ט • ה'תש"ם–ה'תשמ"ט • ה'תש"ן–ה'תשנ"ט • ה'תש"ס–ה'תשס"ט • ה'תש"ע–ה'תשע"ט • ה'תש"ף ואילך   המצעד היהודי • מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול פליי |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | לפני אוגוסט 1958: 1940–1949 • 1950–1958  אחרי אוגוסט 1958: 1958–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי: 1952–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  מצעד הדאנס הבריטי: 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| מצעדים נוספים | המצעד הרשמי של גלגלצ • העשירייה • היטליסט |  |
שירם של להקת פרנקי הולך להוליווד "Two Tribes", היה לשיר שכיכב במשך הזמן הרב ביותר במקום הראשון במצעד הבריטי במהלך שנות ה-80 (9 שבועות רצופים). כמו כן הלהקה הצליחה גם להישאר במשך הזמן הרב ביותר בצמרת המצעד הבריטי במהלך שנות ה-80 (15 שבועות).
הזמרת האמריקנית מדונה הצליחה להביא את מספר הלהיטים הרב ביותר לצמרת המצעד הבריטי במהלך העשור (6 שירים)
לאחר ההתנקשות בחייו של המוזיקאי הבריטי הנודע ג'ון לנון, שירו "Imagine" הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי.
אור וולוז'ינסקי

| --- | --- |

 לידה:  1982 (בן 43 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד גדוד 71 בחטיבה 188   ראש ענף יבשה באגף התכנון   סגן מפקד עוצבת הפלדה   מפקד חטיבה 14   מפקד חטיבה 188
 פעולות ומבצעים
   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 
אור וולוז'ינסקי (נולד ב-1982 לערך) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המשרת כמפקד חטיבה 188.
ביוגרפיה

וולוז'ינסקי גדל בקיבוץ גבת. התגייס לצה"ל ועבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. שימש מפקד מחלקה ומפקד פלוגה.
בין השנים 2016–2018 פיקד על גדוד 71 בחטיבה 188. לאחר מכן מונה לראש ענף יבשה באגף התכנון.
בשנת 2020 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה והועלה לדרגת אלוף-משנה.
בראשית 2021 מונה למפקד חטיבה 14.
בתחילת יוני 2023 נכנס לתפקידו כמפקד חטיבה 188.
במהלך מלחמת "חרבות ברזל" נלחם בקרבות השבעה באוקטובר על גבי טנק מגדוד 53 שיצא מבסיס צאלים והיו שותפים מרכזיים בהחזרת השליטה על יישובי העוטף. וולוז'ינסקי הוביל את הטיבה בקרבות בעזה ואף בשכונת שיח' עג'לין, רימאל, כיבוש המעגנה, שכונת זייתון, סג'עייה ומחנות המרכז. לאחר מכן הוביל את החטיבה בתמרון בלבנון לנקודה העמוקה ביותר במערב הגזרה.
בתחילת מרץ 2025 סוכם ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
וולוז'ינסקי נשוי ואב לשלוש. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במדיניות ציבורית למנהלים מאוניברסיטת תל אביב בהצטיינות.
הערות שוליים

↑  עמי רוחקס דומבה, מח״ט חטיבה 14: ״הייתה הענות של 90 אחוזים בתרגיל גיוס הפתע״, באתר ישראל דיפנס, ‏2021-12-27
↑  ביטאון עמותת יד לשריון, גיליון 58, עמ' 33
↑  12 בפברואר 2017- מיפגש רעים-משולם (מנחם) רטס (כרמל) ז"ל – גיבור מלחמה | פארק לטרון
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישראל דוד

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1955 (בן 69) בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 ענף מדעי:  הנדסה אזרחית 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מספר צאצאים:  2 
 
ישראל דוד (נולד ב-14 ביוני 1955) הוא מהנדס אזרחי בתחום תכנון קונסטרוקציה, מ"מ יו"ר וראש תא קונסטרוקציה באיגוד המהנדסים לבנייה ותשתיות בלשכת המהנדסים, זוכה פרס מפעל חיים לשנת 2019 מטעם המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית, מייסד ובעלים של משרד לתכנון הנדסי יחד עם רעייתו יעל דוד.
ביוגרפיה

ישראל דוד נולד בבוקרשט בשנת 1955, הוא בן יחיד לזוג ניצולי שואה. בשנת 1964 עלה עם הוריו לישראל. הם שוכנו במבנה עולים בקטמון ט' בירושלים. לאחר שנתיים עברה המשפחה להתגורר בפתח-תקווה, שם למד בבית-הספר היסודי הוברמן, וסיים במחזור השני. בתיכון למד באורט טכניקום בגבעתיים במגמת אדריכלות. בין השנים 1973–1974 המשיך ללימודי העתודה האקדמית במסלול הנדסאי אדריכלות.

בין השנים 1975–1978 שירת בצה"ל בחיל המודיעין בחטיבת המחקר.
דוד השלים בטכניון לימודי תואר ראשון ותואר שני במסלול הנדסה אזרחית, את שניהם סיים בהצטיינות יתרה כמצטיין נשיא. לאחר השלמת הלימודים החל לעבוד כשכיר בכמה משרדי תכנון הנדסי.
במהלך לימודי התואר השני הכיר את אשתו, יעל. הזוג התחתן בשנת 1984 ולהם שלוש בנות. בשנת 1990 הקימו משרד לתכנון הנדסי (דוד מהנדסים בע"מ), אותו הם מנהלים יחד עם שלושה שותפים שהצטרפו במהלך השנים. המשרד מונה נכון לעשור השלישי של המאה ה-21 כ-200 מהנדסים והנדסאים.
קריירה ומיזמים בולטים

בין המבנים שתוכננו על ידי המשרד: מגדל עזריאלי שרונה, מגדל משה אביב, מגדלי תוצרת הארץ, מגדל האשפוז על שם תד אריסון, מגדלי אקסצ'יינג', התחנה המרכזית של ירושלים, בית החולים אסותא רמת החייל, מלון מלכת שבא, מגדל איילון, מגדלי דה וינצ'י, מגדלי מידטאון, מגדל אלקטרה.
פעילות ציבורית

דוד חבר במועצת הנדסה ואדריכלות במשרד הכלכלה והתעשייה ו-משרד העבודה ויועץ למוסדות תכנון ועיריות שונות בישראל.
משמש כנציג מדינת ישראל במועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית.
משנת 2004 משמש מ"מ מקום יו"ר איגוד המהנדסים, וכסגן יו"ר לשכת המהנדסים עד 2022. בנוסף, משמש יו"ר מועצת המומחים והבוררים בלשכה.
חבר בדירקטוריון של מכון התקנים הישראלי מ-2009. שימש כיו"ר בפועל של המכון במשך שתי קדנציות, עד למינוי יו"ר קבוע.
הערות שוליים

↑  חברי הנהלת איגוד המהנדסים, באתר האיגוד
↑  רשימת זוכי פרס מפעל חיים בין השנים 2004-2024, באתר CTBUH
↑  אודות המשרד לתכנון הנדסי, דוד מהנדסים בע"מ באתר החברה
ישראל דוד והוריו
ישראל דוד צבא, 1975
יעל וישראל ביום הכלולות, 1984
מגדלי עלית ומגדל משה אביב 2024
הדמיות אדריכליות: ביונד, תוה"א, ספירלה, ורטיקל
יאיר צוקרמן

| --- | --- |

אל"ם יאיר צוקרמן, יולי 2020
 לידה:  1982 (בן 43 בערך) ירושלים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-אוגוסט 2002
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד גדוד 50   מפקד בא"ח נח"ל   מפקד חטיבת עציוני   סגן מפקד עוצבת הפלדה   מפקד חטיבת הנח"ל
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 עיטורים
 מצטיין שר הביטחון
 
יאיר צוקרמן (נולד בשנת 1982) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת הנח"ל. קודם לכן שימש סגן מפקד עוצבת הפלדה, מפקד חטיבת עציוני, מפקד בא"ח נח"ל ומפקד גדוד 50.
ביוגרפיה

צוקרמן, בנו של הרב יהושע צוקרמן, נולד, גדל ולמד בירושלים. התגייס לצה"ל באוגוסט 2002, ושובץ בגדוד 931 בחטיבת הנח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 931 ומונה למפקד מחלקה. במהלך מלחמת לבנון השנייה היה סגן מפקד פלוגת החוד בגדוד 931, ולחם באזור הכפרים א-טייבה, חולא, ובקרב על הסלוקי בכפר ע'נדוריה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן היה מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 931. בהמשך מונה לקצין אג"ם של גדס"ר נח"ל. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדס"ר נח"ל. בספטמבר 2013 קיבל תעודת מצטיין שר הביטחון, משה יעלון. בהמשך שירת כמפקד מחזור בבא"ח נח"ל. לאחר מכן מונה לראש לשכת מפקד פיקוד הדרום, סמי תורג'מן, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מבצע צוק איתן.
ב-21 ביוני 2016 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 50. במהלך תפקידו הגדוד הפעיל במסגרת פיילוט ראשוני בצה"ל, את נגמ"ש האיתן. את תפקידו סיים בשנת 2018. ב-10 באוקטובר 2018 מונה למפקד בא"ח נח"ל, תפקיד בו שירת עד 28 ביולי 2020. ב-11 ביוני 2020 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני, ושימש בתפקיד עד 14 באוגוסט 2022. בשנת 2022 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה, תפקיד אותו מילא עד שנת 2023. ב-7 באוקטובר 2023 מונה למפקד חטיבת הנח"ל, לאחר נפילתו של מפקד החטיבה הקודם יהונתן שטיינברג, בתחילת מלחמת חרבות ברזל.
ב-4 באפריל 2024 ננזף על ידי הרמטכ"ל בגין הריגת עובדי המטבח המרכזי העולמי.
ב-6 במרץ 2025 סוכם ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
חיים אישיים

צוקרמן מתגורר בנוב שברמת הגולן. הוא נשוי לאמנה, בתו של אפי איתם, ואב לשישה. גיסו הוא סא"ל במיל' שלום אייזנר, סמח"ט הבקעה לשעבר.