stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אוסטרליה–קפריסין
יחסים כלכליים

בשנת 2019 הוערך הסחר בין המדינות בסכום של 273 מיליון דולר.
יבוא שירותים מקפריסין הוערך ב-211 מיליון דולר, בהשוואה לייצוא שירותים אוסטרלי לקפריסין בסך 21 מיליון דולר.
סך יבוא הסחורה מקפריסין הוערך ב-32 מיליון דולר, בהשוואה ליצוא הסחורה האוסטרלי לקפריסין בסך 9 מיליון דולר.
יבוא הסחורה העיקרי מקפריסין לאוסטרליה כולל גבינה; תרופות (כולל וטרינריות); טבק; וציוד ביתי ממתכת בסיסית.
הייצוא העיקרי של סחורות לקפריסין מאוסטרליה כולל ברזל ופלדה מעובדים; מטוסים וחלקי חילוף; משקאות אלכוהוליים; ומוצרים מיוצרים שונים.
בשנת 2019, סך ההשקעות הזרות באוסטרליה מקפריסין הוערך ב-126 מיליון דולר, לעומת סך ההשקעות האוסטרליות בקפריסין של 59 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מחזיקה בקפריסין נציבות עליונה בניקוסיה.
קפריסין מחזיקה באוסטרליה נציבות עליונה בקנברה.
יוניו ולריו בורגזה

| --- | --- |

 לידה:  6 ביוני 1906 רומא, ממלכת איטליה ממלכת איטליה 
 פטירה:  26 באוגוסט 1974 (בגיל 68) קדיס, המדינה הספרדית  
 מקום קבורה:  בזיליקת סנטה מריה מג'ורה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השכלה:  אקדמיית הצי האיטלקית 
 בן או בת זוג:  דריה בורגזה (30 בספטמבר 1931–?) 
 צאצאים:  אליאנה מריה ניבס בורגזה, ליביו בורגזה, פאולו בורגזה, אנדראה בורגזה 
 מספר צאצאים:  4 
 דרגה:  מפקד שייטת 
 פעולות ומבצעים
 המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מדליית זהב לאומץ צבאי של איטליה  מדליית ברונזה לגבורה צבאית  צלב ההצטיינות במלחמה  מדליית ארד לכבוד תקופת שירות ארוכה בצבא איטליה  אביר המסדר הקולוניאלי של כוכב איטליה  אביר במסדר הצבאי של סבויה  קצין במסדר הכתר של איטליה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
הנסיך יוּניוֹ וָלֶרִיוֹ שִיפִיוֹנֶה בּוֹרְגֶזֶה (באיטלקית: Junio Valerio Scipione Borghese; ‏ 6 ביוני 1906 – 26 באוגוסט 1974), מכונה "הנסיך השחור", היה קצין ים איטלקי, חבר המפלגה הפשיסטית, מייסד הקומנדו הימי הראשון ופעיל פוליטי. נחשב לאבי הקומנדו הימי, השייטת העשירית בפיקודו ("אנשי הצפרדע") אומנה לפעילות חשאית מתחת לים, בצוללות זעירות ובטקטיקה של תקיפה וחבלה שהפכה לדוגמה לפיה הוקמו יחידות קומנדו ימי ברחבי העולם.
תולדות חייו > ראשית ימיו

נולד בארטנה שבנפת רומא למשפחת האצולה, בית בורגזה. את חינוכו קיבל בלונדון ובאקדמיה האיטלקית המלכותית לקציני ים בליבורנו, אותה סיים ב-1929.
ב-1933 מונה למפקד צוללת והשתתף במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת האזרחים בספרד, בה השתתפה איטליה לצד כוחותיו של פרנקו. בין היתר הדריך בורגזה באותה תקופה אנשי ים, בהם מרדכי "מוקה" לימון, שהיה מפקד חיל הים.
תולדות חייו > במלחמת העולם השנייה

ב-1940 מונה למפקד הצוללת שירה, שנשאה את הנשק האיטלקי הסודי, "חזירים" (טורפדו מאויש). הצוללת הייתה חלק משייטת כלי התקיפה הראשונה ( 1ª Flottiglia Mezzi d'Assalto). ייעוד השייטת היה יחידת עילית לחבלה בכלי שיט ומתקני חוף ונמל. באוקטובר 1940 פיקד בורגזה על התקיפה המבצעית הראשונה של טורפדו מאוישים שיצאו מ"שירה" ותקפו את גיברלטר. עבור פעולה זו זכה במדליית זהב להצטיינות צבאית (Medaglia d'oro al Valore Militare; צל"ש).
באוקטובר 1941 קודם לדרגת מפקד שייטת (Capitano di Fregata). ב-18 בדצמבר הוביל את "שירה" לתקיפה נועזת על נמל אלכסנדריה בה נפגעו שתי אוניות מערכה של הצי הבריטי, אה"מ וליאנט (1914) ואה"מ קווין אליזבת (1913). במהלך הקרבות פיתח בורגזה שיטות אימון וטקטיקות חדירה ליעדים ופגיעה בהם ואמצעי לחימה ייחודיים לפעילות תת-מימית. במאי 1943 שונה שמה של שייטת התקיפה הזעירה ל"שייטת כלי התקיפה העשירית" או "השייטת הקלה העשירית" ((Decima Flottiglia MAS (Decima Flottiglia Mezzi d'Assalto, גם La Decima או Xª MAS).
ב-8 בספטמבר 1943 נחתם הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה והשייטת פורקה. חלק מהלוחמים עברו להילחם לצד בנות הברית והעבירו לידי הצי הבריטי ידע ושיטות הפעלה. בורגזה עצמו העדיף להישאר חלק מהרפובליקה הסוציאלית האיטלקית ולהילחם לצד הוורמאכט. ב-12 בספטמבר החיה בורגזה את השייטת העשירית תחת פיקודו במסגרת הקריגסמרינה, צי גרמניה הנאצית והשתתפות רבים מלוחמי היחידה שבאו עמו. מפקדת השייטת שכנה בלה ספציה והיא מנתה עם סיומה של המלחמה 18,000 לוחמים. על שירותו במסגרת הקריגסמרינה זכה בעיטור צלב הברזל, דרגה ראשונה.
באפריל 1945 גייס בורגזה את השייטת לפעולה פטריוטית שלא היה לה דבר עם הכשרתם המיוחדת של הלוחמים - הגנה בחזית צפון-מזרח איטליה כנגד צבאו של טיטו, שפעל בחסות בעלות הברית. בפעולה זו נפגעו 80% מלוחמי השייטת. קצין המודיעין האמריקאי ג'יימס אנגלטון זיהה את בורגזה לאחר המפלה במילאנו והבריח אותו, לבוש כקצין אמריקאי למטה המודיעין הצבאי האמריקאי ברומא, שם נחקר. הוא נשפט בבית משפט איטלקי בגין שיתוף פעולה עם הנאצים, אך לא בגין פשעי מלחמה, ונידון ל-15 שנה בכלא, מהן נוכו לו שלוש שנים כהוקרה על כך שהגן על גבולה הצפון-מזרחי של המולדת נגד צבא טיטו. בשנת 1949 שוחרר מן הכלא לאחר ארבע שנים בלבד בהוראת בית המשפט העליון האיטלקי.
תולדות חייו > לאחר המלחמה

בשנת 1954 ראה אור ספר זכרונותיו "שדי הים", המכיל מידע רב לגבי טקטיקה של קומנדו ימי ואימונים. הספר תורגם לשפות רבות (בכללן עברית) ומהווה קריאה מומלצת באקדמיות צבאיות וימיות בצבאות רבים.
בורגזה, שהיה בעל הילה של גיבור מלחמה, חבר לקבוצות פרו-פשיסטיות נאו-נאציות ואנטי-קומוניסטיות שביקשו לחזק את מעמד האצולה וקיבל את הכינוי "הנסיך השחור". הוא היה חבר המפלגה הסוציאלית האיטלקית (Movimento Sociale Italiano; MSI), מפלגת ימין ברוחו של בניטו מוסוליני ולאחר שזו הייתה מתונה מדי עבורו ייסד בספטמבר 1968 את החזית הלאומית (Fronte Nazionale; FN) ועמד בראשה בתפקיד הטקסי של נשיא המפלגה. מצע המפלגה קרא לפיזור כל המפלגות הפוליטיות וארגוני העובדים הקיימים והקמת חברה חדשה שתהיה מבוססת על מעמדות וקורפורטיזם. החזית ריכזה בעיקר קציני צבא לשעבר ואנשי אצולה מן המערכת הפוליטית ומחוצה לה.
בדצמבר 1970 ניצב בורגזה בראש ניסיון הפיכה שכשל ("Golpe Borghese"). בלילה שבין ה-7 בדצמבר ל-8 בדצמבר תכננו הקושרים לחטוף את נשיא איטליה ג'זפה סרגט ולרצוח את מפקד המשטרה, תוך השתלטות על משרד הפנים ותחנת הטלוויזיה הממשלתית RAI. הפעולה תוכננה להתבצע במהלך הפגנה של אנשי החזית כנגד ביקורו המתוכנן (שבוטל לאחר מכן) של טיטו באיטליה. ככל הנראה למשטרה נודע על הפעולה מבעוד מועד, פרט לכך, גשם כבד שירד באותו לילה שיבש את ההפגנה. מספר פעילים נעצרו בו בלילה ובורגזה עצמו נמלט לספרד, שם מת בעיר קאדיס שנתיים וחצי מאוחר יותר. הידיעה על ניסיון ההפיכה הובאה לידיעת ציבור רק ב-18 במרץ 1971.
הלווייתו

לאחר שמת בגלות הובאה גופתו לקבורה באיטליה. לפי זכויותיה המיוחדות של משפחת בורגזה, זכאים בניה להלוויה מפוארת באחת מכנסיות המשפחה המפוארות, אולם, בשל נסיבות חייו ומותו ציווה הואתיקן על קיום הלוויה מצומצמת וצנועה. כמו כן סירבה ממשלת איטליה לשגר לטקס משמר כבוד של חיילי השייטת. עקב כך הפכה ההלוויה להפגנה בה צעדו אלפי פשיסטים, צעקו סיסמאות "בורגזה, בורגזה, איטליה, איטליה" והצדיעו במועל יד.
בורגזה נטמן בקפלת המשפחה בבזיליקת סנטה מריה מג'ורה ברומא.
לקריאה נוספת

דן אשכנזי, השייטת העשירית הקלה
יוניו ולריו בורגזה, שדי הים, הוצאת מערכות (סדרת קלע), 1982. עברית: שלמה גונן
הערות שוליים

↑  מהקדמת התרגום האנגלי לספר SEA DEVILS: Italian Navy Commandos in World War II
1 2  עדה לוצ'יאני, מעללי "השייטת העשירית", מעריב, 26 באפריל 1970
↑  עולם ומלואו, הפגנה פאשיסטית בעת לווית גיבור מלחמות, דבר, 9 בספטמבר 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311554405171  PLWABN: 9810586886305606  BNE: XX1210471  BnF: cb146435627 (data)  GND: 119426587  ICCU: SBLV045647  ISNI: 0000 0003 5810 4972  LCCN: n89616363  NLA: 36004799  NTA: 120578638  RERO: 02-A013422231  SUDOC: 100519806  Trove: 1181591  VcBA: 495/10356  VIAF: 39635373   WorldCat (עם VIAF): 39635373
יחסי ברבדוס–שווייץ

| יחסי ברבדוס–שווייץ |
| --- | --- |
ברבדוס: שווייץ


ברבדוס: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
430: 41,277
אוכלוסייה
282,507: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,394: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,632: 99,060
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי ברבדוס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין ברבדוס כוננו ב-1980 - ארבע עשרה שנים לאחר קבלת עצמאות מלאה של המדינה מהממלכה המאוחדת. שווייץ פתחה קונסוליה רשמית בברידג'טאון בשנת 1993. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים". אף על פי כן, ברבדוס מהווה יעד מרכזי לתיירות יוקרה ומגיעים אליה תיירים ממגוון מדינות בהן שווייץ.
ברבדוס ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם: הסכם הסגרה הדדי, הסכם פטור מאשרה הדדי, אמנה למניעת כפל מס והגנה על השקעות.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 37 שווייצרים חיו בברבדוס. הסחר שבין המדינות הוא סחר יחסית גדול בהשוואה למדינות האזור. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 23.5 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 19 מיליון ייצוא שווייצרי לברבדוס ו-4.5 מיליון ייבוא שווייצרי מברבדוס.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בברבדוס בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בברבדוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בברידג'טאון, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה בקראקס, בירת ונצואלה, על ברבדוס.
ברבדוס אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי ברוניי – סן מרינו

| יחסי ברוניי – סן מרינו |
| --- | --- |
ברוניי: סן מרינו


ברוניי: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 61
אוכלוסייה
463,629: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 55,254
משטר
סולטנות: רפובליקה

יחסי ברוניי–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סולטנות נגארה ברוניי דארוסאלם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכמים דיפלומטיים

בין סולטנות נגארה ברוניי דארוסאלם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
הצהרה משותפת על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין סולטנות נגארה ברוניי דארוסאלם - 10 ביוני 1992.
נציגויות דיפלומטיות

סן מרינו אינה מיוצגת בברוניי בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ברוניי אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
י"ג בניסן

י"ג בניסן הוא היום השלושה עשר בחודש השביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושה עשר בחודש הראשון 
למניין החודשים מניסן. י"ג בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז".
ה"צמח צדק" – האדמו"ר השלישי לחסידות חב"ד
פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"ג בניסן היא ברוב מהשנים הפשוטות חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי הפסח בה קוראים בשנים פשוטות את פרשת שמיני, בשנים פשוטות מקביעות (השא, זחא) פרשת בר המצוה תהיה פרשת צו. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה תהיה חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי פסח בה קוראים בשנים מעוברות את פרשת אחרי מות או פרשת קדושים, בשנים מקביעות (החא) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות
אירועים היסטוריים

המן האגגי מפיל פור לקביעת תאריך השמדת היהודים
ה'תרמ"ו – נדפס הכרך האחרון של ש"ס וילנא מן התלמוד הבבלי (מסכת נדה) בדפוס האלמנה והאחים ראם
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: כוחות ההגנה משתלטים על חיפה
ה'תשכ"א – ישראל בר נעצר בעוון ריגול על מדינת ישראל לטובת ברית המועצות
ה'תשנ"ז – היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, ופרקליטת המדינה, עדנה ארבל מפרסמים את מסקנותיהם בעקבות פרשת בר-און חברון וקובעים כי ניתן להעמיד לדין את אריה דרעי
נולדו

ה'תרצ"ח – רבקה מיכאלי, שחקנית, מנחת טלוויזיה, בדרנית, זמרת וקומיקאית ישראלית
ה'תש"ה – הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת כסא רחמים בבני ברק ומנהיגה הרוחני של מפלגת יחד (אלי ישי).
ה'תש"י – יונה אליאן, שחקנית ישראלית
ה'תש"י – יצחק קלפטר, מוזיקאי, זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי (נפטר בה'תשפ"ג)
ה'תשמ"ב – שלמה קרעי, חבר הכנסת מטעם הליכוד
ה'תשמ"ה – דודי סלע, טניסאי ישראלי
נפטרו

ה'של"ה – רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך
ה'ש"ס (לפי זאב וילנאי ה'שנ"ג) – הרב משה אלשיך תלמידו המובהק של רבי יוסף קארו
ה'תרכ"ו – רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), האדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד
ה'תש"ה – הרב משה אביגדור עמיאל, הרב הראשי לתל אביב (נולד ב-ה'תרמ"ב)
י"ב בניסן – י"ד בניסן
ניסן
יחסי ונצואלה–מיאנמר

| יחסי ונצואלה–מיאנמר |
| --- | --- |
ונצואלה: מיאנמר


ונצואלה: מיאנמר
שטח (בקילומטר רבוע)
912,050: 676,578
אוכלוסייה
28,433,569: 54,588,239
תמ"ג (במיליוני דולרים)
482,359: 64,815
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,964: 1,187
משטר
רפובליקה פדרלית: משטר צבאי

היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה לרפובליקה של איחוד מיאנמר כוננו ב-20 בנובמבר 1990.
שגריר ונצואלה בווייטנאם מוסמך לתפקיד גם למיאנמר.
ב-29 ביולי 2019, במהלך המשבר הנשיאותי בוונצואלה, הצטרפה נציגות מיאנמר באו"ם להצהרה משותפת, שהופנתה למזכיר הכללי אנטוניו גוטרש, המביעה תמיכה בממשלתו של ניקולס מדורו.
ידידיה דינרי

אין תמונה חופשית
ידידיה אַלטֶר דינרי (1930 – 2007) היה חוקר יהדות ופרופסור באוניברסיטת תל אביב.
אודות

דינרי נולד ב-1930. הוא סיים עבודת דוקטור ב-1968 באוניברסיטה העברית, בנושא "חכמי ההלכה באשכנז במאה ה-15 וחיבוריהם: מהרי"ל, מהרי"ו, ומהרא"י" (לימים ראתה הדיסרטציה אור כספר).
בשנת תשמ"ה, זכה בפרס שזר לחקר תולדות ישראל הראשון.
היה נשוי לדבורה. התגורר בבני ברק. היה אב לשלושה, רות, אסתר ולשמואל אבא דינרי.
מספריו

חכמי אשכנז בשלהי ימי-הביניים: דרכיהם וכתביהם בהלכה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשמ"ד 1984.
If I Never See Your Face Again

If I Never See Your Face Again (בעברית: אם לא אראה את פנייך שוב) הוא שיר של להקת הרוק מארון 5 בהשתתפות ריהאנה. השיר יצא לאור כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, It Won't Be Soon Before Long.
השיר נכתב על ידי אדם לוין וג'יימס ולנטיין. השיר מופיע באלבום It Won't Be Soon Before Long, בגרסה הרגילה, ללא ריהאנה, ובגרסה המחודשת של האלבום Good Girl Gone Bad, של ריהאנה. אדם לוין, סולן מארון 5, אמר בראיון שהוא ביקש מריהאנה להקליט כמה קטעים מהשיר באולפן ההקלטות. לוין אמר שאם יש "קסם" בין שני אמנים, אז "אתה לא צריך אפילו לחשוב על זה". במהלך הראיון אישרה ריהאנה כי שיתוף הפעולה הזה יכלל בהוצאה המחודשת של אלבומה Good Girl Gone Bad, וגילתה כי תמיד רצתה לעבוד עם הלהקה וזה היה כבוד בשבילה כאשר הם פנו אליה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 54 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 11 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 59 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 15 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 16 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 51 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד שירי פופ | 10 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד שירי מיינסטרים | 30 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 31 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 35 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 28 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 97 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 21 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 21 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 52 |  |
יחסי ברוניי – הממלכה המאוחדת

| יחסי ברוניי – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
ברוניי: הממלכה המאוחדת


ברוניי: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 243,610
אוכלוסייה
463,629: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 48,237
משטר
סולטנות: מונרכיה חוקתית

הנציבות העליונה של ברוניי בלונדון
יחסי ברוניי–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ דו-צדדיים בין ברוניי לבריטניה. ברוניי מחזיקה נציבות עליונה בלונדון, ובריטניה מחזיקה נציבות עליונה בבנדר סרי בגוואן.
יחסי חינוך

נכון לעכשיו ישנם 1,700–2,000 סטודנטים מברוניי הלומדים בבריטניה, וקיים קשר בין האוניברסיטאות בשתי המדינות.
יחסים כלכליים

בכלכלה, בריטניה מעודדת גם עסקים קטנים מברוניי לקחת את המוצרים שלהם לשווקים בינלאומיים.
יחסי ביטחון

ישנם גם קשרי הגנה חזקים עוד מלפני עצמאות ברוניי מהאימפריה הבריטית ועד היום. היחסים כוללים בעיקר אימונים, חילופי דברים ושיתוף הניסיון הצבאי.
טריטוריית בלפור

התפתחות טריטוריאלית של מחוזות אלזס-לורן, עם גבול הקיסרות הגרמנית בצהוב, המפריד בין טריטוריית בלפור (90) משאר או-רן (68)
טריטוריית בלפור (בצרפתית: Territoire de Belfort) היא מחוז בחבל בורגון-פראנש-קונטה, מזרח צרפת. אוכלוסייתה מנתה 141,318 בשנת 2019.
היסטוריה

המחוז המנהלי טריטוריית בלפור נוצר על פי תנאי אמנת פרנקפורט משנת 1871. הקיסרות הגרמנית סיפחה כמעט את כל אלזס, אך הצרפתים הצליחו לשאת ולתת על שימור הטריטורייה, שהופרדה משאר אלזס (שם הייתה חלק ממחוז או-רן). היו שלוש סיבות עיקריות לטיפול יוצא דופן זה:
האוכלוסייה בבלפור וסביבתה הייתה דוברת צרפתית.
בלפור הפגינה התנגדות, בפיקודו של קולונל פייר דנפר-רושרו, לפלישה הגרמנית. המחוקק הנוצרי סוציאליסטי מבלפור, אמיל קלר, ניהל קמפיין פוליטי עוצמתי דומה באספה הלאומית.
מפני שבלפור ממוקת במעבר מישורי יחסית בין הרי הווז' והיורה, הסכימו הגרמנים להשאיר את העיר בצרפת, מכיוון שקציני הצבא הפרוסים ציינו שאסטרטגיה זו תעניק לגרמניה גבול בר הגנה.
לאחר ששמרה על מעמדה הייחודי כטריטוריה במשך קצת יותר מחצי מאה, הוכרה בלפור רשמית כמחוז ה-90 של צרפת ב-1922. צרפת החזירה לשטחה את אלזס שלוש שנים קודם לכן בחוזה ורסאי, אך הוחלט שלא לשלב את בלפור במחוז שלה לשעבר, או-רן.
כאשר נוצרו חבלי צרפת לא נכללה בלפור בחבל אלזס, אלא בחבל הסמוך פראנש-קונטה, מאז ינואר 2016 בורגון-פראנש-קונטה.
גאוגרפיה

מבחינה גאוגרפית בלפור שוכנת על הרכס המפריד בין שני חבלי בצרפת, אך לפני מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870 היא הייתה חלק פוליטי מאלזס. עם זאת, מבחינת החבלים שהוקמו ב-1982 מצאה את עצמה טריטוריית בלפור בפראנש-קונטה ולא באלזס.
המחוז, ששטחו 609 קילומטר רבוע בלבד, הוא החמישי בקוטנו בצרפת (אחרי פריז ופרווריה או-דה-סן, עמק המארן וסן-סן-דני). הוא מעט קטן יותר מסנט לוסיה (הטריטוריה ה-196 בעולם בשטחה) או ג'קרטה, בירת אינדונזיה.
גאוגרפיה > עיירות עיקריות

הקומונה המאוכלסת ביותר היא בלפור, בירת המחוז. נכון ל-2019, ישנן 4 קומונות עם יותר מ-5,000 תושבים:
| קומונה | אוכלוסייה (2019) |
| --- | --- |
בלפור: 46,443
דלה (Delle): 5,667
ולדואה (Valdoie): 5,269
בוקור (Beaucourt): 5,010
כלכלה

ההכנסה החציונית נטו למשק בית במחוז ב-2017 הייתה 21,310 אירו. הנתון הממוצע של הטריטוריה מסתיר פערים גדולים יחסית כמו זה שבין העיר בלפור (17,920 אירו) לבין ברמונט (26,600).
אוכלוסייה ודמוגרפיה

בשנת 2019 מנתה אוכלוסיית המחוז 141,318 תושבים. מתוכם, מעט יותר מ-46,000 מתגוררים בקומונה בלפור עצמה.
במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 עברה הטריטוריה ארבע מגמות עיקריות באוכולסיה.
התקופה שבין 1800 ל-1872 התאפיינה בפיתוח כלכלי יציב ובשיעור ילודה גבוה יחסית. עם זאת, מגפת הכולרה אשר נבעה מהתגברות העיור, יחד עם מיתון כלכלי, הפחיתו את קצב העלייה ברבע השלישי של המאה. בין 1803 ל-1872 גדלה האוכלוסייה מ-37,558 ל-56,781.
לאחר איבוד רוב אלזס לקיסרות הגרמנית, גדלה אוכלוסיית בלפור בשל הגעת מספר רב של פליטים מ"הגרמניזציה": בין 1871 ל-1914 התפתחו מפעלים גדולים בטריטוריה, כאשר תעשיית הטקסטיל צמח במהירות. עד 1911 עמד מספר התושבים בטריטוריה על 101,392.
בין 1914 ל-1945 נשלט הנרטיב הכלכלי על ידי שתי מלחמות העולם ותקופת הקיפאון בביניהן. האוכלוסייה ירדה ל-86,648 ב-1946.
לאחר מלחמת העולם השנייה הפך האזור למוקד לצמיחה תעשייתית: גם האוכלוסייה עקבה אחר אותה מגמת עלייה, ועמדה על 131,999 ב-1982. אף על פי כן, כמו בחלקים רבים של צרפת, משנת 1980 הייתה למשבר האנרגיה העולמי בשנות ה-70 השפעה מתמשכת בהאטת קצב ההתרחבות.
מינהל

קוד המחוז של הטריטוריה הוא 90, והפרפקטורה (הבירה) שלו היא בלפור. בטריטוריה ישנה נפה בודד (בלפור), המחולק ל-9 קנטונים ומשם ל-101 קומונות.
פוליטיקה

נשיא מועצת המחוז הוא פלוריאן בוקה, שנבחר לראשונה ב-2015.
פוליטיקה > נציגי האספה הלאומית

| חבר | מפלגה |
| --- | --- |
איאן בוקארד: הרפובליקנים
מישל זומקלר: איחוד הדמוקרטים והעצמאים
פוליטיקה > נציגי הסנאט

| חבר | מפלגה |
| --- | --- |
סדריק פרין: הרפובליקנים
גלריה

האריה מבלפור מנציח את התנגדותה של בלפור במלחמת צרפת–פרוסיה.
רחובות בבלפור
מפל בנהר סאוורוז
פסטיבל המוזיקה יורוקינז
ראו גם

האריה מבלפור
בלפור (עיר)
הערות שוליים

1 2  Populations légales 2019: 90 Territoire de Belfort, INSEE
↑  "Bismarks Mittheilung über den Friedendschluss". Passauer Zeitung. Vol. 24, no. 124. 16 במאי 1871. p. 1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Comparateur de territoire: Commune de Belfort (90010), Territoire de Belfort (90), Commune de Bermont (90011)". INSEE. נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Liste par département - Sénat". [[הסנאט (צרפת)|]]. נבדק ב-2020-07-22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548035505171  BnF: cb118623785 (data)  GND: 4225371-8  HDS: 015461  LCCN: n81007926  MusicBrainz: db7d54e5-640f-4f34-9c19-5cc5be0ebf47  SUDOC: 026360586  VIAF: 150806640   WorldCat (עם VIAF): 150806640
יחסי ונצואלה–מצרים

| יחסי ונצואלה–מצרים |
| --- | --- |
ונצואלה: מצרים


ונצואלה: מצרים
שטח (בקילומטר רבוע)
912,050: 1,001,450
אוכלוסייה
28,433,569: 116,996,270
תמ"ג (במיליוני דולרים)
482,359: 395,926
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,964: 3,384
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי ונצואלה–מצרים הם יחסי החוץ בין ונצואלה ומצרים.
סקירה כללית

לאחר הבחירות לנשיאות בוונצואלה ב-2018, שבהן הוכרז ניקולאס מדורו כמנצח, נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי, שלח הצהרה המכירה בתוצאות והעביר את ברכותיו למדורו.
נציגויות דיפלומטיות

מצרים מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס.
ונצואלה מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר.
תיקון לחוק מכון הזיכרון הלאומי

התיקון לחוק מכון הזיכרון הלאומי משנת 2018 הוא חוק פולני הקובע עונש לדיבור המייחס את האחריות לשואה לפולין או לאומה הפולנית. סעיף 2א, המתייחס לפשעי "לאומנים אוקראינים" נגד "אזרחים פולנים", גרם אף הוא למחלוקת. החקיקה היא חלק מהמדיניות של מפלגת חוק וצדק המבקשת להציג נרטיב של פולנים אתניים כקורבנות וגיבורים. החוק נתקל בביקורת בינלאומית נרחבת, שכן הוא נתפס כפגיעה בחופש הביטוי ובחופש האקדמי, וכמחסום לדיון פתוח על שיתוף הפעולה של פולנים עם רצח היהודים בפולין בתקופת השואה, במה שתואר כ"משבר הדיפלומטי הגדול ביותר בהיסטוריה ההמודרנית של פולין".
החוק אינו מזכיר את המחלוקת על הביטוי "מחנה מוות פולני", שדנה במחנות ריכוז שבנתה גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה על אדמת פולין הכבושה, אך כוונת החוק העיקרית הייתה להתמודד עם המחלוקת הזו. בשנת 2019, בית הדין החוקתי של פולין קבע כי סעיף 2א בטל ואינו מחייב.
היסטוריה

תיקון עם חלק מאותן מטרות, סעיף 132א לחוק העונשין הפולני, התקבל בשנת 2006 במאמץ של שר המשפטים זביגנייב זיוברו אך נפסל שנתיים לאחר מכן על רקע פרוצדורלי. התיקון נתפס כמכוון לכתביו של ההיסטוריון יאן טומאש גרוס, שמחקרו על הטבח בידוובנה עורר דיון ציבורי רחב בפולין. התיקון כונה לעיתים קרובות "לקס גרוס" (בלטינית: חוק גרוס).
לאחר תקופה של שתדלנות, ניסח זיוברו ב-17 בפברואר 2016 את הנוסח הראשון של תיקון 2018. ב-30 באוגוסט 2016, מועצת השרים בראשות ראש הממשלה ביאטה שידלו, העבירה את הטיוטה לסיים. בספטמבר 2016 טען זיוברו כי המונח "מחנה מוות פולני" הוא התקפה על "שמה הטוב של האומה הפולנית". החקיקה המוצעת זכתה לביקורת בינלאומית כניסיון לדכא דיון על פשעים שביצעו אזרחים פולנים בתקופת השואה. את הוספת "איסור תעמולת הבנדריזם" לחוק – סעיף 2א – הובילה תנועת הימין הפוליטית קוקיז'15 (Kukiz'15). קוקיז'15 הגישה תוספת זו ב-16 ביולי 2016, אולם מפלגות המצע האזרחי וחוק וצדק חסמו אותה בנימוק של "טובת יחסי פולין-אוקראינה". סעיף 2א נוסף להצעת החוק ב-25 בינואר 2018 במהלך הקריאה השנייה.
ב-26 בינואר 2018, לאחר אישור החוק בקריאה שלישית, הלשכה התחתונה של הפרלמנט הפולני, הסיים, אישרה את החוק  שחל על פולנים וזרים. ב-1 בפברואר 2018 העביר הלשכה העליונה, הסנאט, את הצעת החוק ללא תיקון. ב-6 בפברואר 2018 הנשיא אנדז'יי דודה חתם על הצעת החוק. לפי סקר דעת קהל בפברואר 2018, 51% מהפולנים התנגדו לתיקון מ-2018. חלקים מסוימים בחוק נכנסו לתוקף 14 ימים לאחר רישומו ב-Dziennik Ustaw (פנקס החוקים). החוק המלא נכנס לתוקף תוך שלושה חודשים. החוק הועבר לבית הדין החוקתי של פולין לבדיקת התאמתו לחוקה הפולנית.
הצעת החוק הובילה לגינויים נגד ממשלת פולין בארצות הברית, אירופה וישראל. כמה מבקרים האשימו את ממשלת פולין בהכחשת השואה. מרכז שמעון ויזנטל פרסם אזהרת מסע הקוראת ליהודים להגביל את הביקורים בפולין בשל "הקמפיין הממשלתי של פולין לשנות את האמת ההיסטורית על ידי הכחשת השותפות הפולנית בזוועות הנאצים".
נכון למאי 2018, 70 אישומים לפי החוק הוגשו לבתי המשפט בפולין. עם זאת, רובם היו על ידי אזרחים פולנים שהפגינו נגד החוק באמצעות הפללה עצמית. כתב אישום הוגש נגד ה-BBC בגין הפקה על אושוויץ שהשתמשה במונח "גטאות יהודים פולניים".
החוק המקורי

החוק המוצע משנה חוק קודם המתייחס למכון הזיכרון הלאומי (החוק מ-18 בדצמבר 1998 על המכון לזיכרון לאומי – הוועדה לתביעה על פשעים נגד האומה הפולנית, Dz.U. 1998 nr. 155 poz. 1016).
סעיף 55א:
1. מי שטוען, בפומבי ובניגוד לעובדות, שהאומה הפולנית או הרפובליקה של פולין אחראית או שותפה לפשעי הנאצים שבוצעו על ידי הרייך השלישי, כמפורט בסעיף 6 של האמנה של בית הדין הצבאי הבינלאומי המצורפת להסכם בינלאומי להעמדה לדין ולענישה של פושעי המלחמה הגדולים של מדינות הציר האירופיות, הסכם שנחתם בלונדון ב-8 באוגוסט 1945 (כתב העת הפולני לחוקים משנת 1947, פריט 367), או בגין פשעים אחרים המהווים פשעים נגד השלום, פשעים נגד האנושות או פשעי מלחמה, או מי שמפחית את אחריותם של המבצעים האמיתיים של הפשעים האמורים, צפוי לקנס או מאסר של עד 3 שנים. גזר הדין יפורסם ברבים.
2. אם המעשה המפורט בסעיף 1 נעשה שלא בכוונה, דינו של העושה קנס או הגבלת חירות.
3. לא מבוצעת עבירה אם המעשה הפלילי המפורט בסעיפים 1 ו-2 נעשה במסגרת פעילותו האמנותית או האקדמית של האדם.
סעיף 2א:
הפשעים של לאומנים אוקראינים וחברי ארגונים אוקראינים המשתפים פעולה עם הרייך הגרמני השלישי, כהגדרתם בחוק, הם מעשים שבוצעו על ידי לאומנים אוקראינים בשנים 1925–1950, הכוללים שימוש באלימות, טרור או צורות אחרות של הפרה של זכויות בני אדם נגד יחידים או קבוצות אתניות. אחד הפשעים של לאומנים אוקראינים וחברי ארגונים אוקראינים המשתפים פעולה עם הרייך הגרמני השלישי הוא מעורבותם בהשמדת האוכלוסייה היהודית ורצח עם באזרחי הרפובליקה הפולנית השנייה בווהלין ובמזרח פולין קטן".