בון ג'ובי
היסטוריית הלהקה > שנות התשעים

לאחר התפרקות הלהקה בפעם הראשונה (בין השנים 1990–1992), פנו חברי הלהקה לדרכים נפרדות בעולם המוזיקה: ב-1990 הקליט ג'ון בון ג'ובי אלבום סולו בשם "Blaze of Glory" שהיה פסקול לסרט "אקדוחנים צעירים 2" (בון ג'ובי אף השתתף בסרט בתפקיד אורח בן פחות מדקה). באלבום התארחו מספר אמנים חשובים כגון אלטון ג'ון, ליטל ריצ'רד וג'ף בק. האלבום זכה למעמד של אלבום פלטינה ומכר כ-5 מיליון עותקים. השיר "Blaze of Glory" שמתוכו זכה בפרס גלובוס הזהב. ב-1991 הוציא ריצ'י סמבורה, בעזרתם של טיקו טורס ודייוויד בריאן, אלבום סולו משלו בשם "Stranger In This Town". דייוויד בריאן אושפז בבית חולים לאחר שנדבק בחיידק דרום אמריקאי ולאחר מכן, באותה שנה הוא הקליט פסקול לסרט האימה "The Netherworld".
בשנת 1992 התאחדה הלהקה מחדש והוציאה את האלבום "Keep the Faith". האלבום הופק על ידי בוב רוק והיו בו טקסטים ולחנים בוגרים יותר מהאלבומים שקדמו לו. האלבום כלל להיטים רבים, בהם "Bed of Roses",‏ "Keep the Faith" ו-"In These Arms". מספר שירים יצאו גם כסינגלים ברחבי העולם, בהם "Dry county",‏ "I Believe" והשיר "I'll Sleep When I'm Dead". אלבום זה היה האלבום הראשון של הלהקה שנחל הצלחה רבה יותר מחוץ לארצות הברית מאשר במדינה, אף על פי שגם בה זכה למעמד של אלבום פלטינה כפול. האלבום מכר למעלה מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ב-1994 הוציאה הלהקה אלבום אוסף בשם "Cross Road" שהכיל גם שני שירים חדשים: הלהיטים "Always" ו-"Someday I'll Be Saturday Night". האלבום היה לתקליט הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1994 ומכר מעל 18.5 מיליון עותקים בעולם. בחמשת השבועות הראשונים ליציאתו מכר התקליט 5 מיליון עותקים. השיר "Always" נכתב במקור לפסקול הסרט "רומיאו בן זונה" (באנגלית: "Romeo Is Bleeding"), אך לאחר שחברי הלהקה צפו בו הוחלט לא להשאיל את השיר לסרט ובמקום זה להוסיף את השיר לאלבומם. "Always" שהה 32 שבועות במצעד 100 הלהיטים של מגזין בילבורד ונחשב לאחד מהשירים המפורסמים ביותר של הלהקה. האלבום כלל גם גרסה מחודשת לשיר "Livin' on a Prayer" בשם "Prayer '94", שהופצה בארצות הברית בלבד.
מאוחר יותר באותה שנה, עזב הבסיסט אלק ג'ון את הלהקה והוחלף על ידי יו מקדונלד, ששימש כבסיסט בהקלטות "Runaway". מראיונות שנערכו באותה תקופה לא היה ברור אם אלק ג'ון פוטר או עזב; ג'ון בון ג'ובי צוטט בטענות כי ג'ון עשה טעויות רבות מדי בהופעות כתוצאה משתיית אלכוהול בזמן ההופעות, אך שאר חברי הלהקה הכחישו זאת. מאוחר יותר הודו שאר חברי הלהקה שכנראה הייתה זו הסיבה העיקרית לעזיבתו.
באלבום שיצא בשנת 1995, "These Days", שינתה הלהקה את גישתה; האלבום היה קודר יותר מהאלבומים הקודמים וכלל מספר שירים שהושפעו מז'אנר ה-R&B. מאלבום זו יצא רק סינגל אחד בארצות הברית, "This Ain't A Love Song". מספר שירים אחרים היו פופולריים יותר באירופה: "Hey God",‏ "Something for the Pain" ו-"Lie to Me". האלבום מכר כ-8 מיליון עותקים ברחבי העולם – הוא קיבל מעמד של אלבום פלטינה בארצות הברית והגיע למקומות גבוהים במצעדים של בריטניה. בעקבות הצלחת האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות מוצלח שבסיומו החליטה הלהקה לקחת פסק זמן בפעם השנייה.
בזמן ההפסקה פנו חלק מחברי הלהקה לתחומים חדשים: טורס השקיע בציור בעוד דייוויד בריאן התחיל לכתוב ולהלחין מחזות זמר. ב-1998 הוציא סמבורה את אלבום הסולו השני שלו, שנקרא "Undiscovered Soul". ג'ון בון ג'ובי התחיל להשקיע בקריירת המשחק שלו ושיחק בסרטים "עיר קטנה", "תעביר את זה הלאה" ו-"צוללתU-571". כמ כן הוציא אף הוא אלבום סולו שני, "Destination Anywhere". האלבום קיבל תגובות נלהבות והצליח בעיקר באירופה. סרט קצר שצולם בזמן הקלטות האלבום בשם "Destination Anywhere" התבסס על השירים מהאלבום. בסרט שיחקו ג'ון בון ג'ובי, דמי מור, קווין בייקון ווופי גולדברג.
הלהקה התאחדה מחדש בפעם השנייה ב-1999 והקליטה את השיר "Real Life" עבור הסרט "אד טיוי".