stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'רג' רווס (רופא)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kaposvári állami születési akv. 193/1915. folyószáma alatt".
↑  "Révész Andorné Fleischmann Janka halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi állami akv. 993/1941. folyószáma alatt".
↑  "Révész Andor és Fleischmann Janka házassági bejegyzése a kaposvári állami akv. 141/1914. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7931 6577  VIAF: 121431686   WorldCat (עם VIAF): 121431686
דוד פלג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1957 (בן 68 בערך) 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום לימודים:  מכון ויצמן למדע 
 מנחה לדוקטורט:  דוד הראל 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע 
 תלמידי דוקטורט:  Guy Kortsarz, Nissan Lev-Tov, Yuval Emek, Erez Kantor, Amos Korman, Michael Elkin, Yehuda Hassin, אבישי וול, שירי צ׳צ׳יק 
 פרסים והוקרה:  עמית ACM (2016)  Prize for Innovation in Distributed Computing (2011)  פרס דייקסטרה (2008) 
 אתר רשמי
 
דוד פלג (נולד ב-18 ביולי 1957) הוא מדען מחשב ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע, ולשעבר דיקן הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב של מכון ויצמן. תחומי המחקר העיקריים שלו הם אלגוריתמים, רשתות מחשבים וחישוב מבוזר. רבים מן המאמרים שלו עוסקים בשילוב של כל השלושה.
פלג הוא בוגר תואר ראשון מהטכניון (1980), תואר שני מאוניברסיטת בר-אילן (1982) ותואר שלישי מטעם מכון ויצמן בהנחיית דוד הראל (1985). הוא פרסם מאמרים רבים וספר, והוא יו"ר של כנסים מובילים במדעי המחשב, ועורך של מספר כתבי עת מדעיים.
פרסים

בשנת 2008, הוענק לו פרס דייקסטרה בחישוב מבוזר יחד עם ברוך אוורבוך על מאמרם משנת 1990 "חלוקות דלילות".
בשנת 2011, זכה בפרס SIROCCO על חדשנות בתחום החישוב המבוזר, המוענק מדי שנה בכנס SIROCCO.
בשנת 2017 הפך לעמית ACM - האגודה למכונות מחשוב.
פרסומים נבחרים

Awerbuch, Baruch; Peleg, David (1990), "Sparse partitions", Proceedings of the 31st Annual Symposium on Foundations of Computer Science (FOCS 1990), pp. 503–513, doi:10.1109/FSCS.1990.89571. Dijkstra Prize 2008.
Peleg, David (2000), Distributed Computing: A Locality-Sensitive Approach, SIAM, ISBN 0-89871-464-8, MR 1790362, אורכב מ-המקור ב-2009-08-06, נבדק ב-2017-07-31
הערות שוליים

↑  Scientific Activities 2008: Weizmann Professorial Chairs, CDC's and Fellowships.
↑  Edsger W. Dijkstra Prize in Distributed Computing: 2008
↑  "ACM Recognizes New Fellows", Communications of the ACM, 60 (3): 23, במרץ 2017, doi:10.1145/3039921 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453444505171  ACM DL: 81100569948  dblp: p/DavidPeleg  ISNI: 0000 0001 1655 6861  LCCN: n91075454  MGP: 19237  SUDOC: 158471741  VIAF: 61771739   WorldCat (עם VIAF): 61771739
דן בר"ג

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1935 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  2009 (בגיל 74 בערך) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  בועז זיסו
 
דן פנחס אלפרד בר"ג (13 בספטמבר 1935 - 20 בנובמבר 2009) היה ארכאולוג ישראלי ופרופסור במחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה

בר"ג נולד בלונדון בשנת 1935. הוריו, ד"ר גרשון וגרד בר"ג היו שניהם רופאים, שהיו בדרכם מברלין, שם עבדו ולמדו, לישראל. בארץ שניהם היו לפסיכואנלטיקאים בכירים. בנעוריו השתתף בחפירות ארכאולוגיות בתל חצור בפיקוחו של יגאל ידין. הוא שירת בצה"ל כקצין בחיל המודיעין. לאחר שחרורו בשנת 1956 החל ללמוד ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. הוא השלים תואר דוקטורט בשנת 1970, בנושא כלי זכוכית בארץ ישראל, והחל ללמד באוניברסיטה. הוא הועלה לדרגת מרצה בכיר ב-1973 ולפרופסור חבר בשנת 1978. בשנת 1985 הוא התקבל כפרופסור מן המניין בחוג לארכאולוגיה, ובשנת 2003 יצא לגמלאות. בר"ג הלך לעולמו ב-20 בנובמבר 2009, בן 74 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
שורה של מחקרים שפרסם הקנו לו שם עולמי במחקר תעשיות הזכוכית העתיקה. כמו כן הוא עסק בחקר האמנות היהודית העתיקה ואף בנומיסמטיקה יהודית וארץ-ישראלית. הוא עמד בראש משלחת החפירות שחשפה את בית הכנסת בעין גדי, אשר שימש את הקהילה המקומית עד שלהי התקופה הביזנטית.
בר"ג היה נשיאה של החברה הנומיסמטית וערך את כתב העת של החברה "Israel Numismatic Journal". בשנת 2006 הוענק לו פרס קינדלר ע"ש אריה קינדלר, מטעם "החברה הנומיסמטית לישראל" שמעניק פרס שנתי על שם אחד ממייסדיו עבור תרומה ייחודית למחקר הנומיסמטיקה (מטבעות) והמטרולוגיה (מידות ומשקלות).
דאגלס דיימונד

| --- | --- |

דאגלס דיימונד בבית הלבן בשנת 2022
 לידה:  אוקטובר 1953  (בן 71) שיקגו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בראון (1975)  אוניברסיטת ייל (1980) 
 מנחה לדוקטורט:  Stephen Ross 
 מוסדות:  אוניברסיטת שיקגו (1979) 
 תלמידי דוקטורט:  אפרים בנמלך
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה
 
דאגלס וורן דיימונד (באנגלית: Douglas Warren Diamond; נולד באוקטובר 1953) הוא כלכלן אמריקאי ממוצא יהודי, זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 2022. פרופסור למימון באוניברסיטת שיקגו.
קורות חיים

דיימונד נולד ב-1953, לאב יהודי, שהוריו היגרו לארצות הברית מאוסטריה, ליאון דיימונד, פסיכיאטר במקצועו ולאם נוצרית, מרגרט (לבית גונקל).
בשנת 1975 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת בראון. בשנת 1980 קיבל דוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת ייל. משנת 1979 הוא מלמד באוניברסיטת שיקגו, שימש גם כחוקר אורח באוניברסיטת בון (1983) ובבנק יפן (1999), כפרופסור אורח באוניברסיטת הונג קונג ובבית הספר לניהול MIT Sloan, וכפרופסור ועמית הוראה בבית הספר לניהול של אוניברסיטת ייל.
דיימונד משמש כעמית מחקר של הלשכה הלאומית למחקר כלכלי. הוא כיהן כנשיא האגודה האמריקאית למימון ואיגוד הפיננסים המערבי, הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים, והוא עמית באגודה האקונומטרית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובאגודת הפיננסים האמריקאית.
דיימונד ידוע בזכות עבודתו עם פיליפ דיבוויג על מודל דיימונד–דיבוויג (אנ') על ניהול בנקים. באוקטובר 2022 זכה דיאמונד בפרס נובל לכלכלה במשותף עם בן ברננקי ופיליפ דיבוויג. הפרס הוענק "על מחקר על בנקים ומשברים פיננסיים".
חיים אישיים

דיאמונד נשוי לאליזבת קמאק דיימונד, לבני הזוג שני ילדים.
הערות שוליים

↑  Paul Hannon, Nobel Prize in Economics Awarded to Trio Including Former Fed Chair Ben Bernanke, באתר וול סטריט ג'ורנל, ‏10 באוקטובר 2022
↑  קורות החיים של דאגלס דיימונד (באנגלית)
1 2 3  Louise Lerner, Douglas Diamond wins Nobel Prize for research on banks and financial crises, uchicago news, ‏10 באוקטובר 2022
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • גולדין (2023) • אג'מולו, ג'ונסון, רובינסון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 2061709  CiNii: DA13104869  GND: 128844418  ISNI: 0000 0000 8358 4785  LCCN: no92029040  MGP: 219221  NTA: 190154578  ORCID: 0000-0002-1625-502X  VIAF: 13372371   WorldCat (עם VIAF): 13372371
גילה שטופלר

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בת 56 בערך) ישראל
 ענף מדעי:  משפטים
 עיסוק:  פרופסור למשפטים
 מוסדות:  המרכז האקדמי למשפט ולעסקים
גילה שטופלר (נולדה ב-1969) היא דקאנית לשעבר (2018 - 2023) של הפקולטה למשפטים ופרופסור מן המניין במרכז האקדמי למשפט ולעסקים. היא משמשת כעורכת ראשית של כתב העת הבינלאומי Law and Ethics of Human Rights החל משנת 2013 (כתב העת מדורג שלישי בעולם בתחום זכויות האדם על ידי דירוג כתבי העת המשפטיים האמריקאי Washington and Lee Law Journal Ranking). שטופלר מכהנת כראש חטיבת זכויות האדם בפקולטה וכראש התוכנית לתואר שני ללא משפטנים בהתמחות משפט וחברה
ביוגרפיה

שטופלר נולדה וגדלה בהרצליה. היא שירתה כקצינת פיקוח טיסה בבסיס חיל האוויר בשדה דב והשתחררה ב-1990 בדרגת סגן. ב-1995 סיימה בהצטיינות לימודי תואר ראשון בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, ועבדה שנה כעורכת דין בארגון אדם טבע ודין. ב-1997 סיימה תואר שני במשפטים באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון כמלגאית של הקרן החדשה לישראל, שלאחריו עבדה כעורכת דין באגודה לזכויות האזרח. ב-2001 סיימה בהצטיינות תואר שני נוסף במשפטים באוניברסיטת ניו יורק (NYU) שבה גם סיימה את לימודי הדוקטורט ב-2004. היא מלמדת בפקולטה למשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים החל מ-2004 וכיהנה כדיקנית הפקולטה למשפטים בין השנים 2018 - 2023.
פעילות אקדמית

תחומי המחקר של פרופ' שטופלר הם משפט חוקתי, משפט חוקתי השוואתי, יחסי דת ומדינה, זכויות נשים, רב תרבותיות, זכויות אדם, והמשבר הדמוקרטי. מאמריה מופיעים בכתבי עת מובילים בארץ ובעולם והיא שמשה בין השאר כעמיתה פקולטטית במרכז תקווה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת NYU ובאוניברסיטה הלאומית של סינגפור (NUS), כעמיתת האוזר ב-NYU, וכעמיתת מחקר במכון מקס פלנק למשפט ציבורי השוואתי ולמשפט בינלאומי בגרמניה.
שטופלר משמשת כחברת הוועדה המייעצת של כתב העת המוביל בעולם למשפט חוקתי ICON – International Journal of Constitutional Law. היא כיהנה כיו"ר משותפת של הסניף הישראלי של הארגון העולמי למשפט חוקתי ICON-S, והייתה שותפה לייסוד בלוג המשפט הציבורי של הסניף הישראלי ICON-S-IL Blog.
פעילות ציבורית

שטופלר כיהנה כיו"ר ההנהלה של האגודה לזכויות האזרח בשנים 2010–2011 ו-2013–2017.
שטופלר היא חברה בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד שינויי המשטר שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023.
פרסומים נבחרים

גילה שטופלר, חוקתיות סמי-ליברלית ואיזונים ובלמים בדמוקרטיה הישראלית, עיוני משפט מד 2021, 171 - 212
גילה שטופלר, יחסי דת ומדינה והשפעתם על הזהות הלאומית בישראל, משפט ועסקים כרך כה (2022), 135 - 158
גילה שטופלר, המיעוט הערבי, המיעוט החרדי והתאוריה הרב־תרבותית במדינה יהודית ודמוקרטית, בתוך משפט מיעוט וסכסכוך לאומי, בעריכת ד״ר ראיף זריק וד״ר אילן סבן (אוניברסיטת תל אביב, 2017)
Gila Stopler, “The Personal is Political – The Feminist Critique of Liberalism and the challenge of Right-Wing Populism” 19(2) International Journal of Constitutional Law (ICON) 393-402 (article and rejoinder) (2021)
Gila Stopler, “From Private Prejudice to Public Policy: How Religious Conservatives Use Liberalism to Control Women’s Bodies” 30 William & Mary Bill of Rights Journal 689 (2022)
הערות שוליים

↑  Law & Ethics of Human Rights, De Gruyter
↑  פרופסור -גילה-שטופלר | המרכז האקדמי למשפט ולעסקים, באתר המרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן
↑  פרופסור גילה-שטופלר, באתר המרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן
↑  ICON·S | The International Society of Public Law
↑  הבלוג של הסניף הישראלי של ICON-S
↑  "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604532605171  VIAF: 78446016   WorldCat (עם VIAF): 78446016
ג'רג' אדם (רופא)

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1922 אוראדיה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  3 בפברואר 2013 (בגיל 90) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 פרסים והוקרה:  פרס יוז'ף אטווש (2002)  פרס סצ'ני (2007) 
 
קברו של ג'רג' אדם בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
לוח זיכרון על ביתו מאז 1949 ברובע 13 בבודפשט
ג'רג' אדם (בהונגרית: Ádám György; נאג'ווארד, 25 באוגוסט 1922 – בודפשט, 3 בפברואר 2013) היה רופא יהודי-הונגרי זוכה פרס המדינה ופרס סצ'ני, פסיכופיזיולוג, פרופסור באוניברסיטה, חבר מן המניין של האקדמיה ההונגרית למדעים. חוקר בעל שם בפיזיולוגיה השוואתית של בני אדם ובעלי חיים. בין השנים 1967–1992 היה ראש המחלקה לפיזיולוגיה השוואתית באוניברסיטת אטווש לוראנד, בין השנים 1970–1972 היה מנהל המכון לפסיכולוגיה של האקדמיה ההונגרית למדעים, ובין 1972–1978 היה רקטור אוניברסיטת אטווש לוראנד.
קורות חיים

לאחר סיום לימודיו הפך תחילה לשוליית שען (1940-1943) אף קיבל תואר שען מומחה (החוקים היהודיים לא איפשרו לו להתקבל לאוניברסיטה ובמיוחד בגלל החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי בהונגריה) הוא נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בין השנים 1943-1944. לאחר מלחמת העולם השנייה נרשם לאוניברסיטת פרנץ יוזף המלכותית ההונגרית בקולוז'וואר ולאחר מכן לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פזמני פטר (כיום: אוניברסיטת זמלווייס), שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1949. לאחר סיום לימודיו עבד כשנה בהתמחות כרופא בבית חולים, ומשנת 1950 הפך לעובד המכון לפיזיולוגיה באוניברסיטת בודפשט לרפואה. בין 1952 לבין 1955 היה חוקר במכון פאבלוב בלנינגרד, ולאחר מכן חזר למכון לפיזיולוגיה באוניברסיטת זמלווייס לרפואה (SOTE), שם ארגן והוביל קבוצת עבודה עצמאית של נוירופיזיולוגיה. בשנת 1966 הוזמן לאוניברסיטת אטווש לוראנד, שם מונה כפרופסור בסגל האקדמי בפקולטה למדעים. שנה לאחר מכן הפך לראש המחלקה לפיזיולוגיה השוואתית שהקים. ב-1970, בנוסף לתפקידו באוניברסיטה, מונה למנהל המכון לפסיכולוגיה של האקדמיה ההונגרית למדעים, תפקיד שמילא עד 1972, השנה שבה נבחר לרקטור אוניברסיטת אטווש לוראנד ולמועצת המנהלים של האקדמיה ההונגרית למדעים. הוא כיהן כרקטור עד 1978 ובמועצת המנהלים עד 1977. הוא קובל תואר אמריטוס בשנת 1992 והוסמך לפרופסור מחקר.
ג'רג' אדם הגן על עבודת הדוקטורט שלו במדעי הביולוגיה ב-1955 ועל עבודת הדוקטור האקדמית שלו ב-1965. הוא הפך לנשיא ולאחר מכן חבר בוועדת הפסיכולוגיה ובוועדת הנוירוביולוגיה של האקדמיה ההונגרית למדעים. בשנת 1970 נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים ובשנת 1979 כחבר מן המניין. לאחר בחירתו היה חבר בוועדה ליחסים חברתיים ויו"ר "למידה לאורך החיים" של הוועדה האקדמית. בין 1990 לבין 2000, הוא עמד בראש "מועדון המדענים" של האקדמיה ההונגרית למדעים. בנוסף לתפקידיו האקדמיים, הוא היה פעיל בהפצת ידע מדעי: בין השנים 1978–1990 היה הנשיא הלאומי של האגודה להפצת מדעים, ובין השנים 1990–1992 היה יו"ר ועדת האתיקה. בשנת 1994 נבחר לנשיא החברה הפדגוגית ההונגרית. הוא כתב מספר חיבורים על חשיבות הפצת הידע המדעי. אדם כיהן במועצות המערכת של מספר כתבי עת מדעיים, כולל:
Acta Physiologica
Magyar Tudomány (Hungarian Science)
Természet Világa (World of Nature)
יו"ר המערכת של Magyar Pszichológiai Szemle (Hungarian Psychological Review)
אדם היה חבר כבוד במספר אגודות מדעיות זרות (בין היתר):
אגודת הפיזיולוגים (פריז)
אגודת פאבלוב של רוסיה
Pavlovian Society of America
Collegium Internationale Activitatis Nervosae Supoerioris
מחקריו

תחומי המחקר שלו כוללים פיזיולוגיה השוואתית של בני אדם ובעלי חיים, חקר מוח ופסיכופיזיולוגיה. בתחילת הקריירה המדעית שלו חקר את הקשר בין קליפת המוח לתפקוד הכלייתי. הוא השיג תוצאות מתמשכות בשני תחומי המחקר הללו, תוצאות הניסויים שלו הפכו לנתוני ספרי לימוד והוא הפך למדען מצוטט בינלאומי.
משפחתו

ג'רג' אדם היה נשוי, רעייתו הייתה קטלין דויטש, מורה בתיכון. בתם אגנש (1953), רופאת משפחה, רופאה פנימית ומרצה באוניברסיטה. נכדם טמאש היידו (1975) הוא מהנדס IT. ג'רג' אדם הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
פרסים והוקרה

פרס האקדמיה (1961)
מדליית זיכרון ואווילוב (1985)
פרס המדינה (1988) - על הקמת המחקר הפסיכופיזיולוגי ההונגרי, על הישגיו המדעיים הבולטים בעולם, ועל התהודה הלאומית שלו בתחום הפצת הידע.
פרס גרסטיאן (1997)
פרס על שם יוז'ף אטווש (2002)
אזרח כבוד של Angyalföld-Újlipótváros (2002)
פרס סצ'ני (2007)
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת סנקט פטרבורג
דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו (UNAM)
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אטווש לוראנד
פרסומיו העיקריים

במקור:
Az élettan tankönyve (társszerző, 1963, 1965 és 1968)
Lehrbuch der Physiologie (az előző könyv német nyelven, 1963)
Élettan pszichológusoknak (egyetemi tankönyv, 1966)
Interoception and Behaviour (monográfia, 1967)
Érzékelés, tudat, emlékezés (ismeretterjesztő könyv 1969, négy nyelven)
Összehasonlító élettan (tankönyv, Fehér Ottóval, 1975)
A megismerés csapdái (Gyorsuló Idő sorozat, 1987)
Élettan biológusoknak (szerkesztő és társszerző, 1988)
Visceral Perception, Understanding Internal Cognition (monográfia, 1998)
Az emberi elme színe és fonákja (tanulmánygyűjtemény, 2002)
A rejtőzködő elme (tudományos esszé, 2004)
בתרגום:
ספר לימוד לפיזיולוגיה (מחבר שותף, 1963, 1965 ו-1968)
Lehrbuch der Physiologie (ספר קודם בגרמנית, 1963)
פיזיולוגיה לפסיכולוגים (ספר לימוד של האוניברסיטה, 1966)
Interoception and Behaviour (מונוגרפיה, 1967)
תפיסה, תודעה, זיכרון (ספר חינוכי 1969, בארבע שפות)
פיזיולוגיה השוואתית (ספר לימוד עם אוטו פהר, 1975)
מלכודות הקוגניציה (Accelerating Time Series, 1987)
פיזיולוגיה לביולוגים (עורך ומחבר שותף, 1988)
Visceral Perception, Understanding Internal Cognition (monográfia, 1998)
הצבע והרקע של המוח האנושי (אוסף מחקרים, 2002)
המוח המסתתר (מסה מדעית, 2004)
לקריאה נוספת

A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 (חברי האקדמיה הונגרית למדעים 1825–2002)
MTI Ki Kicsoda 2009, Magyar Távirati Iroda Zrt., בודפשט, 2008, עמ' 6, ISSN 1787-288X (מיהו מי בהוצאת סוכנות הידיעות ההונגרית)
גיליון נתונים באתר האקדמיה ההונגרית למדעים
ביוגרפיה שלו באתר של עיריית Angyalföld-Újlipótváros
הפסיכופיזיולוג ג'רג' אדם, חבר מלא באקדמיה ההונגרית למדעים, הלך לעולמו 5 בפברואר 2013
הערות שוליים

↑  Ádám György a Névpont.hu-ban
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278339105171  PLWABN: 9813995927105606  BIBSYS: 99061733  BnF: cb15832220h (data)  CiNii: DA11736985  GND: 171945689  ISNI: 0000 0001 2030 5328  LCCN: n50057537  NKC: mzk2002164318  NLA: 35000921  NLK: KAC2022B4639  NSK: 000800947  NTA: 067563406  RERO: 02-A006405392  SUDOC: 237213141  Trove: 784714  VIAF: 91225624   WorldCat (עם VIAF): 91225624 
ּ
גייל מרטין

| --- | --- |

גייל מרטין
 לידה:  1944 (בת 81 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה התפתחותית, אנטומיה, זואולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית ארצות הברית, בריטניה בריטניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (2015)  פרס FASEB להצטיינות במדע (2011)  פרס פרל מייסטר גרינגרד (2007)  מדליית אדווין גרנט קונקלין (2002)  מלגת גוגנהיים (1991) 
 תרומות עיקריות
 טבעה את המונח "תאי גזע עובריים"
 
גייל רוברטה מרטין (שם נעורים: צוקמן) היא פרופסור לאנטומיה הידועה בזכות עבודתה החלוצית ופורצת הדרך בבידוד תאי גזע פלוריפוטנטיים מעובר. מרטין טבעה את המונח "תאי גזע עובריים".
בנוסף, מרטין מוכרת בזכות עבודתה הנרחבת על תפקודם של גורמי גידול בפיברובלסט, והווסתים השליליים שלהם בהתפתחות האיברים של חולייתנים. כמו כן, מרטין תרמה רבות בתחום הביולוגיה ההתפתחותית ולטכנולוגיית סימון גנים.
חיים אישיים

מרטין נולדה בשנת 1944, גדלה והתחנכה בברונקס בניו יורק סיטי. אביה היה רוקח ואמה הייתה מורה. היא סיימה את תיכון ג'יימס מונרו שבברונקס. בזמן שעבדה על התזה שלה בסוף שנות ה-70 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, פגשה את בעלה סטיבן מרטין- מדען שהגיע לברקלי בשביל לעשות עבודת פוסט דוקטורט. לזוג יש בן אחד.
השכלה וקריירה אקדמית

מרטין סיימה תואר ראשון (B.A) בזואולוגיה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בשנת 1964.
את הדוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (UCB)‏.בשנת 1971 התחילה את עבודת הפוסט דוקטורט שלה במעבדתו של מרטין אוונס בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בשנת 1976 הצטרפה לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (UCSF), שם המשיכה בעבודת הפוסט דוקטורט במעבדתו של צ'ארלס אפשטיין. כיום (2017) היא משמשת כפרופסור אמריטוס בפקולטה לאנטומיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.
השכלה וקריירה אקדמית > מחקר

בשנת 1973, עבדה מרטין במעבדתו של מרטין אוונס בלונדון. באותו זמן, אוונס עבד עם הגידול הנדיר טראטוקארסינומה (teratocarcinoma), המהווה נקודת עניין כי הוא מכיל תאי גזע פלוריפוטנטיים, שמהם מתפתחים תאי הגידול.
ב-1974 הצליחה מרטין לגדל את תאי הגזע מהגידול בצלחת פטרי, תוך כדי שהם נשארים במצבם הרגיל ולא מתמיינים. מרטין גם הצליחה לגרום להם לעבור התמיינות אין ויטרו-כלומר, השתילה אותם בגוף חי, ושם הם התמיינו. עבודה זו הייתה בעלת חשיבות גדולה בעיקר עקב הקושי בעבודה עם תאי גזע, שבדרך כלל מתים או עוברים התמיינות לפני שניתן לחקור אותם.
בשנת 1976 כאשר עבדה מרטין במעבדתו של צ'ארלס אפשטיין במחלקה לרפואת ילדים באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, מצאה כי בתאי הגידול (המוזכר לעיל) בגוף האישה, ישנם שני כרומוזומי X פעילים שניתן לחקור איתם את המנגנון של השתקת כרומוזום X (שלא מתרחש בתאי גזע בדרך כלל).
לאחר מכן פתחה מרטין מעבדה משלה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, בה המשיכה את מחקרה.
ההישג המשמעותי שלה היה ב-1981, כאשר בודדה תא גזע פלוריפוטנטי מבלסטוציט (אנ') (שלב מוקדם בהתפתחות העובר) של עובר של עכבר. מרטין הצליחה לשחזר את מה שעשתה 7 שנים לפני כן וגרמה לתאי הגזע לעבור התמיינות בתוך גוף חי. מרטין הייתה הראשונה שעשתה זאת ועל כן קיבלה את הזכות לתת לאותם תאי גזע את שמם- תאי גזע עובריים.
עבודה זו היוותה בסיס לעבודתו הממשיכה של ג'יימס תומסון שהצליח לשחזר את מחקרה של מרטין בבני אדם.
מרטין הייתה בין הראשונים להבין שגורמי גידול, שפעם זוהו רק כחלבונים שמסוגלים לתמוך בגדילת התא בשבט (clone), הם בעצם בעלי תפקיד חשוב באמבריוגנזה (אנ'), תהליך ההתפתחות של העובר מהביצית המופרית.
מרטין התמקדה בקבוצה מסוימת של גורמי גידול בפיברובלסט (FGF) ובדקה אילו תהליכים בתא ותהליכים מולקולאריים מופרעים או מופסקים לחלוטין בהיעדר תאי הקבוצה הזו.
בעבודה זו, גילתה שהיעדר FGF עשוי לגרום לפגמים שלדיים, וכן שהם מווסתים את ריצוף הגנים בהתפתחות מוקדמת של הגפיים.
כך באמצעות מחקרה, היא הראתה את תפקידם הקריטי של הFGF כסמנים בהתפתחות של איברים רבים (ביניהם מוח, גפיים ושיניים) בעיקר ביצורים חולייתנים.
כיום, מעבדתה (באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו) חוקרת את מנגנוני הוויסות במשוב שלילי של הסיגנלים שמעבירים גורמי הגידול.
פרסים ותפקידים

מדליית אדווין גרנט קונקלין (Edwin Grant Conklin) מהחברה לביולוגיה התפתחותית (2002)
פרס פרל מייסטר גרינגרד מאוניברסיטת רוקפלר (2007)
דוקטורט לשם כבוד מהקולג' האוניברסיטאי בלונדון (2011)
נבחרה כחברה באקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים (2002)
נבחרה לחברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (1991)
הייתה נשיאת החברה לביולוגיה התפתחותית (2006/2007)
מנהלת של תוכנית הלימודים לתארים מתקדמים בביולוגיה התפתחותית, אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (2009)
הערות שוליים

↑  Gail Martin, royalsociety.org (באנגלית)
1 2  "We celebrate Dr. Gail R. Martin!". Bioss. נבדק ב-2017-02-27.
1 2  "PROFILE / GAIL MARTIN / UCSF scientist opened door / Research has been built on her seminal work 20 years ago". SFGate. נבדק ב-2017-02-27.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  51st Faculty Research Lecture - Gail R. Martin, PhD, senate.ucsf.edu
1 2  25 years of embryonic stem cells : Web focus : Nature, www.nature.com (באנגלית)
1 2 3 4 5  Gail R. Martin, Charles J. Epstein, Bruce Travis, Georgianne Tucker, X–chromosome inactivation during differentiation of female teratocarcinoma stem cells in vitro, Nature 271, 1978-01-26, עמ' 329–333 doi: 10.1038/271329a0
↑  G. R. Martin, M. J. Evans, Differentiation of clonal lines of teratocarcinoma cells: formation of embryoid bodies in vitro, Proceedings of the National Academy of Sciences 72, 1975-04-01, עמ' 1441–1445
↑  National Academy of Sciences - http://www.nasonline.org, Gail Martin, www.nasonline.org
1 2  Francesca V. Mariani, Christina P. Ahn, Gail R. Martin, Genetic evidence that FGFs have an instructive role in limb proximal-distal patterning, Nature 453, 2008-05-15, עמ' 401–405 doi: 10.1038/nature06876
↑  Gail Martin, PhD | Eli and Edythe Broad Center of Regeneration Medicine and Stem Cell Research, stemcell.ucsf.edu (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007356493605171  BIBSYS: 90299263  CiNii: DA02384570  ISNI: 0000 0003 7398 2212  LCCN: n82218525  NLA: 36338357  NTA: 069705550  RERO: 02-A003566160  SNAC: w6nw2srt  VIAF: 60442830   WorldCat (עם VIAF): 60442830
דבורה אסתרין

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1959 (בת 65) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי האינפורמציה 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (2 בספטמבר 1985)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מנחה לדוקטורט:  ג'רי סלצר 
 מוסדות:  קורנל-טק (2 בינואר 2013)  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת קורנל  אוניברסיטת דרום קליפורניה  קורנל-טק 
 תלמידי דוקטורט:  Gene Tsudik, Polly Huang, Ya Xu, Athanasios Stathopoulos, Chalermek Intanagonwiwat, Alberto Eduardo Cerpa, Deepak Kumar Ganesan, Nirupama Bulusu, Teresa Ko 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (2018)  פרס IEEE לאינטרנט (2017)  היכל התהילה של נשים בטכנולוגיה (2008)  עמית IEEE  פרס מכון אניטה בורג לנשות חזון (2007)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  Athena Lecturer (2006)  עמית ACM (2000) 
 
דבורה אסתרין (באנגלית: Deborah Estrin; נולדה ב-6 בדצמבר 1959) היא מדענית אמריקאית בתחום מדעי המחשב, ופרופסור בקורנל טק. היא פורצת דרך בתחום הנקרא רשתות חיישנים מוטמעות (באנגלית: Embedded Networked Sensors), ומחקריה הרבים צוטטו יותר מ-126,000 פעמים. בשנת 2011, היא השיקה את Open mHealth לצד אידה סים. היא זכתה במספר פרסים במהלך חייה בשל תרומתה המדעית.
אסתרין עוסקת במספר תחומים נוספים, ביניהם בריאות דיגיטלית, "סמול דאטה", וחישה שיתופית.