stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טאיוואן (אי)
פני השטח

שטח האי המרכזי של טאיוואן מחולק לשני חלקים: המישורים השטוחים במערב, שם מתגוררים 90% מהאוכלוסייה, וההרים המכוסים בעיקר ביער צפוף בשני שלישים המזרחיים.
בחלק המזרחי של האי ישנם חמישה רכסי הרים, כל אחד מהם עובר מצפון-מזרח לדרום-מערב, מקביל לקו חוף המזרחי של האי. כקבוצה הם נמשכים לאורך 330 קילומטרים (210 מיל) וברוחב ממוצע של כ-80 קילומטרים (50 מיל) ממזרח למערב. הם כוללים יותר ממאתיים פסגות בגובה שלמעלה מ-3,000 מטרים (9,800 רגל) .
רכס ההרים המרכזי, משתרע מהעיר סואאו (אנ') בצפון מזרח טאיוואן ועד לכייף אלואנבי (אנ') בקצה הדרומי של האי טאיוואן. הוא רכס הרים גבוהים ומהווה את קו פרשת המים העיקרית של האי. ההרים מורכבים בעיקר מתצורות סלע קשות העמידות בפני בליה וסחף, אם כי גשמים עזים הצליחו ליצור צלקות עמוקות בשולי הרכס הכוללים ערוצים ועמקים חדים. ההרים עטופים ביער צפוף שכמעט בלתי ניתן למעבר. הצד המזרחי של רכס ההרים המרכזי הוא מדרון ההרים התלול ביותר בטאיוואן. בפארק הלאומי טארוקו, בצד המזרחי התלול של האי, ישנן דוגמאות טובות לשינויים שהשטח הררי עובד, ערוצים עמוקים סחיפה ושחיקה הנגרמים על ידי נהר הזורם במהירות.
רכס הרי החוף המזרחי, משתרע לאורך החוף המזרחי של האי משפך נהר חוואליין (אנ') בצפון עד מחוז טייטונג (אנ') בדרום, הוא מורכב בעיקר מאבן חול ומפצלי שמן. הוא מופרד מהרכס המרכזי על ידי עמק הואטונג (אנ') הצר. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס נקראת הסינקנגשאן (新港山), היא מגיע לגובה 1,682 מטרים (5,518 רגל), רוב הרכס מורכב מגבעות גבוהות. באגפים התפתחו נחלים קטנים, אך רק נהר אחד גדול חוצה אותו. שטחים בלתי ראויים לחקלאות ממוקמים למרגלות המערביים של הרכס, שם מפלס מי התהום הוא הנמוך ביותר ותצורות הסלע הן הכי פחות עמידות בפני בליה. לאורך החוף המזרחי קיימות שוניות אלמוגים מוגבהות ולעיתים תכופות מתרחשות רעידות אדמה בעמק המעידות על כך שגוש העתק עדיין פעיל ומתרומם.
הרכסים ממערב לרכס המרכזי מחולקים לשתי קבוצות המופרדות על ידי אגן, אגם השמש והירח (אנ') במרכז האי. הנהרות דאדו וז'ואושוי זורמים מהמורדות המערביים של הרכס המרכזי דרך האגן לחוף המערבי של האי.
רכס שואשאן (אנ') נמצא מצפון-מערב לרכס ההרים המרכזי, ומתחיל בכיף סנדיאוג'יאו (אנ'), בקצהו הצפוני-מזרחי של האי, ומוסיף גובה ככל שהוא משתרע דרומית-מערבית לכיוון מחוז נאנטו (אנ'). השיא העיקרי של הרכס נקרא שואשאן, והוא מתנשא לגובה של 3,886 מטרים (12,749 רגל).
רכס יושאן (אנ') עובר לאורך האגף הדרום-מערבי של הרכס המרכזי. הוא כולל את הפסגה הגבוהה ביותר של האי, 3,952 מטרים (12,966 רגל) הנקראת הר יו (יו שאן (אנ')) ('הר הירקן')  ההופך את טאיוואן לאי הרביעי בגובהו בעולם (אנ'), והוא עצמו מהווה הנקודה הגבוהה ביותר באזור מערב האוקיינוס השקט שמחוץ לחצי האי קמצ'טקה, הרי גינאה החדשה והר קינאבאלו (אנ').
רכס אלישן שוכן ממערב לרכס יושאן ומעבר לעמק נהר קאופינג הזורם דרומה. הרכס מגיע לגבהים שבין 1,000–2,000 מטרים. הפסגה העיקרית ברכס נקראת, הר טאשן (Mountain 塔山) המתנשא לגובה של 2,663 מטרים (8,737 רגל) .
בגבעות המערביות של הרכסים, כמו גבעות הסינצ'ו וגבעות מיאולי, קיימות טרסות גאולוגיות מוגבהות שנוצרו מהחומר שנשחק מהרכסים. אזורי טרסות אלה כוללים את מישור לינקו, מישור טאויואן ומישור דאדו. כ-23% משטחה של טאיוואן מורכב ממישורי סחף פוריים ועמקים המושקים מהנהרות הזורמים מההרים המזרחיים. יותר ממחצית מאדמות אלה שוכנות במישור צ'יאנאן בדרום מערב טאיוואן. אזורים הפחות פוריים הם מישור פינגטונג, באגן טאיצ'ונג ובאגן טאיפיי. המישור היחיד בחוף המזרחי הוא מישור ילן בצפון מזרח.
אקלים

האי טאיוואן שוכן מעבר לחוג הסרטן, והאקלים שלו מושפע מהמונסון המזרח אסייתי. בצפון טאיוואן יש אקלים סובטרופי גשום, עם שינויים עונתיים ניכרים בטמפרטורות. בעוד שבחלקים במרכז ובמרבית הדרום יש אקלים מונסון טרופי שבו שינויי הטמפרטורה העונתיים ניכרים פחות, הטמפרטורות משתנות בדרך כלל בין חם לחם. במהלך החורף (בין החודשים נובמבר עד מרץ), האזורים הצפון מזרחיים חווים גשם באופן קבוע ואילו בחלקים המרכזיים והדרומיים של האי הם בעיקר שטופי שמש. מונסון הקיץ (בין החודשים מאי עד אוקטובר) מביא 90% מהמשקעים השנתיים בדרום, לעומת זאת בצפון רק 60% מהמשקעים מגיעים מהמונסון. ממוצע הגשמים באי עומד על כ-2,600 מ"מ לשנה.
סופות הטייפון מכות באי בין החודשים יולי לאוקטובר. מדי שנה מתחוללות לפחות ארבע סופות בממוצע רב שנתי. הגשם העז היורד בסערות הטייפון מוביל לעיתים קרובות למפולות בוץ הרות אסון.
אקלים > נתוני אקלים

נתוני אקלים בצפון טאיוואן בעיר הבירה טאיפיי
נתוני אקלים בדרום טאיוואן בעיר Kaohsiung (אנ')
נתוני אקלים במרכז טאיוואן בעיר Taichung (אנ')
נתוני אקלים במזרח טאיוואן Taitung (אנ')
כמות המשקעים המצטברת בטאיוואן בין התאריכים 3 אוגוסט 2020 ועד 4 באוגוסט 2020
חי וצומח

לפני ההתיישבות האנושית הנרחבת, הצמחייה בטאיוואן נעה בין יער גשם טרופי בשפלה, דרך יערות ממוזגים, יער טייגה וצמחים אלפיניים, ככל שגובה ההרים נעשה גבוה יותר. מרבית המישורים והגבעות הנמוכות במערב ובצפון האי הוסבו לשימוש חקלאי מאז הגעת המהגרים הסינים במהלך המאה ה-17 וה-18. עם זאת בהרים בעלי החיים וצמחיית יערות ההרים נשארו מגוונים מאוד. הם כוללים כמה מיני צמחים אנדמיים כמו ברוש פורמוזי (Chamaecyparis formosensis) ואשוח טאיוואן (Abies kawakamii).
כך גם לגבי אנדמיזם בבעלי החיים ובעופות הייחודיים לאזורים השונים בטאיוואן.
לפני התיעוש באי המרכזי, באזורים ההרריים ישנם הרבה מינים של בעלי חיים אנדמיים ותת-מינים, כגון פסיון סווינו, העורבני הכחול (caerulea Urocissa), סיקה הצבי הפורמוזי ודגי הסלמון הפורמוזיים. כמה ממינים אלה הם מינים שנכחדו בעת המודרנית, ורבים אחרים הוגדרו כמינים בסכנת הכחדה .
בטאיוואן ישנם מעט טורפים. 11 מינים בסך הכל, ככל הנראה שהנמר ערפילי טאיוואני נכחד. לוטרה אירופית מוגבלת לאי קינמן . הטורף הגדול ביותר הוא הדוב השחור פורמוסני (Ursus thibetanus formosanus) בעל הצווארון הבהיר, זן נדיר ונמצא בסכנת הכחדה.
בטאיוואן ישנם תשעה פארקים לאומיים המייצגים את המגוון הגאוגרפי של השטח, החי והצומח של הארכיפלג. ביניהם הפרקים הבאים:
הפארק הלאומי קנטינג(אנ') בקצה הדרומי של טאיוואן מכיל שוניות אלמוגים, יער טרופי לח ומערכות אקולוגיות ימיות.
בהפארק הלאומי יושאן(אנ') יש שטח אלפיני, עם אקולוגיה הררית, סוגי יער המשתנים עם הגובה ושרידי דרך עתיקה.
בהפארק הלאומי יאנגמינגשאן(אנ') ניתן לראות גאולוגיה וולקנית, מעיינות חמים, מפלים ויערות.
בהפארק הלאומי טרוקו(אנ') נמצא קניון שיש, צוקים והרים.
הפארק הלאומי שיי-פא(אנ') כולל מערכות אקולוגיות אלפיניות, שטח גאולוגי ונחלים בעמקים. בפארק הלאומי קינמן יש אגמים, שטחי מים, טופוגרפיה ייחודית של החוף, וצמחייה ייחודיים.
הפארק הלאומי אטול דונגשה(אנ') כולל שוניות ואקולוגיה ימית ייחודית, מגוון ביולוגי, והוא מהווה בית גידול מרכזי למשאבים הימיים של ים סין הדרומי ומצר טאיוואן.
משאבי טבע

מקורות הטבע באיים כוללים מרבצים קטנים של זהב, נחושת, פחם, גז טבעי, גיר, שיש ואזבסט. חמישים וחמישה אחוז משטח טאיוואן מכוסה ביערות (בעיקר בהרים), 24% אדמה חקלאית (בעיקר במישורים) ו-15% מהשטחים מיועדים למטרות אחרות. 5% משטחי המישורים הם מרעה קבוע ו-1% מיועד גידולים קבועים שונים.
בעקבות הניצול האינטנסיבי של האדמות לאורך ההיסטוריה הפרה-מודרנית והמודרנית של טאיוואן, מיצוי משאבי המינרלים של האי (כגון פחם, זהב, שיש), כמו גם שמורות הטבע וחיות הבר (למשל איילים). יתר על כן, חלק ניכר ממשאבי הייעור שלה, ובמיוחד עצי אשוח, נכרתו במהלך השלטון היפני לצורך בניית מקדשים. עד היום היערות אינם תורמים לתעשייה ייצור עץ הטאיוואנית באופן משמעותי בעיקר בגלל החשש מעלויות הייצור הגבוהות והתקנות לשימור הסביבה.
משאבי טבע > חקלאות

מעט משאבי טבע בעלי ערך כלכלי משמעותי שנותרו בטאיוואן, קשורים בעיקר לחקלאות. קנה סוכר ואורז מגדלים במערב טאיוואן מאז המאה ה-17. הפקת קמפור וזיקוק קנה סוכר מילאו תפקיד חשוב בייצוא של טאיוואן מסוף המאה ה-19 ועד המחצית הראשונה של המאה העשרים. חשיבותן של תעשיות אלה פחתה לאחר מכן. לא בגלל מיצוי משאבי הטבע האלה, אלא בעיקר בשל ירידת הביקוש הבינלאומי של המוצרים. חלקה של החקלאות בתוצר המקומי הגולמי ירד מ־35% בשנות החמישים של המאה העשרים ל־2.7% בלבד.
אמנם החקלאות המקומית (האורז הוא הגידול הדומיננטי) והדיג שומרים על חשיבותם במידה מסוימת, אך היבוא מאתגר אותם מאוד, במיוחד מאז הצטרפותה של טאיוואן לארגון הסחר העולמי בשנת 2001. כתוצאה מכך, עם הירידה בחשיבות, החקלאות בטאיוואן כיוונה את עצמה לשיווק בחוץ לארץ ויצוא של גידולים מיוחדים, כגון בננה, גויאבה, ליצ'י, פרי פעמון (אנ') ותה מההר הגבוה. [32]
משאבי טבע > משאבי אנרגיה

לטאיוואן יש מרבצי פחם משמעותיים ומרבצי נפט וגז טבעי. נכון לשנת 2010 הנפט מהווה 49.0% מסך צריכת האנרגיה. הפחם מגיע לאחר מכן עם 32.1%, צריכת האנרגיה הגרעינית מהווה 8.3%, גז טבעי ונוזלי בכמות של 10.2%, ואנרגיה ממקורות מתחדשים בכמות של 0.5%. לטאיוואן היו בשנת 2010 שישה כורים גרעיניים לייצור חשמל ומשרד האנרגיה דרש בשנת 2011 להקים לפחות עוד 2 תחנות כוח גרעיניות. כמויות הנפט והגז שטאיוואן מפיקה בעצמה מחייבות אותה לרכוש ולייבא כמעט את כל הנפט והגז לצורכי תחבורה וכוח, מה שהופך את טאיוואן לרגישה במיוחד לתנודות במחירי האנרגיה. טאיוואן עשירה במשאבי אנרגיית רוח, על כן נבנו חוות רוח הן ביבשה והן בחוף הים. מאחר ששטח הקרקעות באי מוגבל, קיימת העדפה לניצול משאבי רוח בחוות ימיות. על ידי קידום תעשיות האנרגיה המתחדשת, מקווה ממשלת טאיוואן לסייע גם לתעשיית ייצור האנרגיה המתחדשת המתהווה בעולם ולפתח תעשייה זו גם לשוק היצוא.
גאוגרפיה אנושית

בטאיוואן יש אוכלוסייה שמעל ל־23 מיליון נפש. הרוב הגדול של האוכלוסייה מתגורר בשפלת חוף הים המערבי של האי. שפלת החוף מאוד אורבנית. כמעט 9 מיליון נפש מתגוררים באזור המטרופולין טאיפיי – קילונג – טאויואן (אנ') שבקצה הצפוני של האי. מעל 2 מיליון נפש מתגוררים בכל אחד מהאזורים העירוניים של קאושיונג (אנ') וטאיצ'ונג (אנ').
הטאיוואנים האבורג'ינים (אנ') מהווים כ־2% מהאוכלוסייה, הם גרים בעיקר בחלק המזרחי ההררי של האי.  מרבית החוקרים מאמינים כי אבותיהם הגיעו לים טאיוואן, בשנים שבין 4000 עד 3000 לפני הספירה, ככל הנראה מהיבש האסיאתי.
הסינים האנים מהווים מעל 95% מהאוכלוסייה. הם היו מהגרים מדרום פוג'יאן שבסין העממית. הם החלו להגיע לאזור סביב טאינאן המודרנית וקאושיונג החל מהמאה ה-17 ובהמשך התפשטו על פני המישורים המערביים והצפוניים וקלטו את אוכלוסיית האבוריג'ינים באותם אזורים.
אנשי האקה ממזרח גואנגדונג הגיעו מאוחר יותר והתיישבו במורדות ההרים ובהמשך התפשטו לכיוון פסגות ההרים. רכסי ההרים בצד המזרחי של האי נותרו השמורה הבלעדית של אנשי האקה בטאיוואן עד ראשית המאה העשרים. 1.2 מיליון תושבים נוספים מכל רחבי סין היבשתית נכנסו לטאיוואן בסוף מלחמת האזרחים הסינית בשנת 1949.
גאוגרפיה אנושית > נושאי הגנת הסביבה

באזורים מסוימים בטאיוואן צפיפות האוכלוסין הגבוהה והמפעלים הרבים גורמים לזיהום אוויר
כבד. האזורים הבולטים ביותר בזיהום אוויר כבד הם הפרברים הדרומיים של טאיפיי והאזור המערבי מטיינאן עד לין יואן, דרומית לקאושיונג. בסוף המאה העשרים, טאיפיי סבלה מזיהום אוויר נרחב מכלי הרכב והמפעלים, רק לאחר שממשלת טאיוואן חייבה שימוש בבנזין נטול עופרת והקימה את המנהל להגנת הסביבה בשנת 1987 כדי להסדיר את נושא איכות האוויר, איכות האוויר של טאיוואן השתפרה באופן דרמטי.
המנהל להגנת הסביבה בטאיוואן מוטרד גם מנושאים סביבתיים אחרים הכוללים: פליטות התעשייה שפכים וביוב גולמי, זיהות מי שתייה ומי התהום ובמיוחד החשש לפגיעה באספקת מי שתייה, סחר במיני בעלי חיים שבסכנת הכחדה, ופינוי פסולת רדיואקטיבית. אף על פי שהפיקוח על פליטת אירוסולי גופרית מתעשיית הנפט מתהדקת, הגשם החומצי נותר איום על בריאות התושבים והיערות. מדעני האטמוספירה בטאיוואן מעריכים כי יותר ממחצית המזהמים הגורמים לגשם החומצי של טאיוואן מועברים מיבשת סין על ידי רוחות המונסון.
ראו גם

טאיוואן
פנגחו (טאיוואן)
טקטוניקת הלוחות
העתק
לקריאה נוספת

סקירה כלכלית של טאיוואן מטעם משרד הכלכלה הישראלי
סיפור דרך לטרמילאים בטאיוואן
גילי מצא, ‏טייוואן היא גן עדן לפודיז, חובבי מרחצאות, היסטוריה ואמנות, באתר גלובס, 6 ביולי 2019
גילי מצא, ‏טייוואן היא גן עדן לפודיז, חובבי מרחצאות, היסטוריה ואמנות, באתר גלובס, 6 ביולי 2019
ארווין פלר‏, זאת סין או לא? האי המדהים במזרח הרחוק שהעולם מתחיל לגלות, באתר וואלה, 2 ביולי 2019
דפנה טל, טאיוואן: קחו את סין, הוסיפו קצת מערב, ודחסו אותה לאי קטן בים, באתר Xnet‏, 30 באוגוסט 2018
טאיוואן - סין אחרת. באתר מסע אחר
ספר שנת 2014 אודות טאיוואן בהוצאת ממשלת טאיוואן (באנגלית)
כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה

| --- | --- |

 סוגה:  טבע, מוקומנטריה
 בימוי:  Pierre de Lespinois 
 שחקנים:  ג'ון גודמן 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  1
 הפקה
 חברת הפקה:  Discovery Channel 
 אורך פרק:  91 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסקברי
 תקופת שידור מקורית:  15 ביולי 2001 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דגם של צלופיזיס
טירנוזאורוס רקס
כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה (באנגלית: When Dinosaurs Roamed America) היא תוכנית טלוויזיה מוקומנטרית באורך 91 דקות ששודרה בערוץ דיסקברי ב-15 ביולי 2001 ועוסקת בחיי הדינוזאורים אשר חיו באמריקה הצפונית עד להכחדתם.
צורת התוכנית מזכירה את הסדרה המצליחה של ה-BBC, ללכת עם דינוזאורים אך בניגוד אליה לא השתמשו בבובות חיות אלא במצגי ההנפשה Computer-generated Imagery על רקע צילומים שנעשו בארגנטינה, פלורידה וטסמניה. היא התבססה חלקית על הסדרה פלאווורלד. בנוסף בסדרה זו היו כמה דינוזאורים מכוסי נוצות. הקריין של התוכנית הוא השחקן והזמר האמריקאי ג'ון גודמן (שדיבב גם בסרט הדינוזאורים המצויר "We're Back! A Dinosaur's Story" והופיע בסרט גרסת הלייב-אקשן של משפחת קדמוני) והיא מלווה בהסברי פלאונטולוגים שונים.
על חלק מהמראות בסדרה השתמשו בסדרות ערוץ דיסקברי: כוכב הדינוזאורים והעמק של הטירנוזאורוס רקס.
התוכנית

בתחילה מגיעים לטריאס העליון לפני 220 מיליון שנה (העלילה מתרחשת בניו יורק). לאחר הכחדת הפרם הגדולה העולם התרוקן ממינים רבים ומינים חדשים התפתחו וביניהם ראשוני הדינוזאורים. הצלופיזיס היה מהראשונים של הדינוזאורים הציידים אך הוא היה קטן מאוד ונאלץ להתגונן מטורפים כמו הרוטיודון, קיינודונטיים תוקפניים או מדסמטוסוכוס. גם טרף קטן יותר היה יכול לעשות לו בעיות כמו חגבים או האיקרוזאורוס שיכלו לדאות ולברוח ממנו בנקל. הצלופיזיס הסתמך על מהירותו כדי להינצל ולחטוף מזון.
בתחילת תור היורה לפני 200 מיליון שנה (העלילה מתרחשת בפנסילבניה) ישנם צלופיזיס מהמין C. rhodesiensis אשר מנסים להפיל זוחל צמחוני מסוג אנצ'יזאורוס. יצור זה היה כמעט חסר הגנה אך הלהקה מוברחת בידי דילופוזאורוס צעיר ורעב. הדילופוזאורוס הורג בנשיכה חזקה את האנצ'יזאורוס אך נאלץ לוותר על הטרף לדילופזאורוס גדול ממנו. כאשר הוא מתרחק מהפגר חוזרים כמה צלופזים להיזון מהפגר אך שוב נרדפים בידי הבעלים. ואולם האנצ'יזאורוס עתיד להתפתח לזאורופודים ענקיים.
בהמשך היורה לפני 150 מיליון שנה (העלילה מתרחשת ביוטה) מתוארים האפטוזאורוסים הענקים ששלטו בערבות. לצידם אוכלי צמחים מהירים כמו הדריוזאורוס נאלצו לברוח מהר מהטורפים האורבים כמו הצרטוזאורוס האורבים להם ליד הבורות היבשים. לעומתם הסטגוזאורוסים לא חששו להטיח את דרבני זנבם בטורפים והם השתמשו בלוחיות שעל גופם לראווה לנקבות והקמרזאורוס לעס עלי עצים בשלווה. הצרטוזאורוס עצמו היה לטרף לאלוזאורוס האכזרי. האלוזאורוס ניסה לתקוף עדר של אפטוזאורוסים אך הללו היו מגוננים מדי. רק כשאחד הפרטים שבר את רגלו במעידה על סלע, להקת האלוזאורוסים יכלה להרוג אותו.
בהמשך, לפני 90 מיליון שנה בתור הקרטיקון (העלילה מתרחשת בניו מקסיקו) עדרי דינוזאורים צמחוניים מסוג זוניצרטופס לועסים עלים ביערות והזכרים נלחמים עם קרניהם אחד בשני. ואולם ביער ישנם להקת טורפים - הדרומזאורוסים, אשר התנפלו יחדיו על אחד מפרטי העדר וטרפו אותו. כמה קלורוזאורים ניסו לגנוב מהבשר אך סולקו ובמקום זה ניסו לדוג בנחל. בהמשך הלהקה הטורפת פצעה פרט זקן. הפציעה לא הרגה אותו מיד מאחר שנהדפו אך היא האטה אותו עד שהוא לא יכל להמשיך בקצב העדר ולהקת הטורפים השיגה אותו. ביער היו גם צמחונים גדולים כמו הנות'רוניכוס אשר התגונן עם כפותיו מהטורפים. כאשר סערת ברקים פורצת ביער ומתחוללת שרפת יער רוב החיות משתוללות ובורחות כמה שיותר רחוק. אך להקת הדרומזאורים הייתה עסוקה בזלילת הטרף ולא הצליחו להימלט ממנה.
הפרק ממשיך לסוף הקרטיקון לפני 65 מיליון שנה, כאשר הזוניצרטופס הפך ליצור גדול ומקורנן מאוד - הטריצרטופס הענק. זוחל זה יכל להתגונן יחד עם עדריו אפילו מהגדול שבטורפי אמריקה הצפונית - הטירנוזאורוס רקס שהיה בעל נשיכה אימתנית ומרסקת עצמות. עדרי הטריצרטופס רעו בערבות עשב לצד אורניתומימוסים מהירים ואדמונטוזאורוסים בעלי מקור ברווז שגם רעו יחד וסמכו אחד על השני לאות אזעקה. טירנוזאורוס צעיר שארב להם התגלה ונותר כמעט מאחור אך למזלו, אמו של הטירנוזאורוס הגיחה מבין השיחים והצליחה להפתיע ולתפוס בצווארו את אחד ההדרוזאורוסים ואז הרגה אותו. הקוואצלקואטלוס היה אוכל הנבלות של הערבות. כל היצורים הללו עמדו לפני הכחדה ענקית: אסטרואיד ענקי שעף לכדור הארץ ושרף את כל החיים באזור, יצר סופות ורעידות וכיסה את אור השמש למשך זמן רב עד שכל הדינוזאורים נכחדו. עם זאת יצורים קטנים כמו צבים, עופות וכמה יונקים כמו הפורגאטוריוס הצליחו לשרוד ומהם התפתחו האנשים העומדים לשלוט באמריקה לאחר הדינוזאורים.
משחק השקרים

| --- | --- |
לוגו הסדרה
לוגו הסדרה
 מבוסס על:  The Lying Game 
 סוגה:  סדרת דרמה
 יוצרים:  שרה שפרד 
 כותבים:  Charles Pratt Jr. 
 בימוי:  פרד גרבר, Mark Piznarski, Elodie Keene, מייקל גרוסמן, ונדי סטנצלר 
 שחקנים:  אלכסנדרה צ'אנדו   אלי גונינו   אליס גרקזין   בלייר רדפורד   אנדי באקלי   הלן סלטר   קירסטן פראוט
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לאס וגאס, לוס אנג'לס, סקוטסדייל 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  30 
 הפקה
 חברת הפקה:  Alloy Entertainment 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 מוזיקה:  פיטר שלוסר 
 אורך פרק:  42 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ABC Family
 רשת שידור בישראל:  Yes Drama HD
 תקופת שידור מקורית:  15 באוגוסט 2011 – 12 במרץ 2013
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משחק השקרים (באנגלית: The Lying Game) הייתה סדרת דרמה אמריקאית, ששודרה בערוץ ABC Family. הסדרה נוצרה על ידי שרה שפרד ועלתה לשידור ב-15 באוגוסט 2011. היא שודרה לראשונה בישראל בערוץ Yes Drama HD ב-4 בפברואר 2012.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 20 | 15 באוגוסט 2011 | 5 במרץ 2012 |
|  | 2 | 10 | 10 | 8 בינואר 2013 | 12 במרץ 2013 |
עלילה > עונה 1

אמה בקר (אלכסנדרה צ'אנדו) מחליטה לחפש את אמה הביולוגית. היא מגלה שיש לה אחות תאומה זהה בשם סאטן מרסר (אלכסנדרה צ'אנדו). התאומות הופרדו בלידתם - סאטן אומצה על ידי הורים עשירים (טד וכריסטין מרסר) ואמה עברה ממשפחת אומנה אחת לבאה. אחיה החורג של אמה מנסה להטרידה מינית ומפיל עליה אשמת גנבה, אמה בורחת ממאסר ומחליטה לפגוש את אחותה התאומה. כשהן נפגשות סאטן מספרת לאמה שיש לה קצה חוט לגבי מיהי אמם הביולוגית ומבקשת ממנה שיתחלפו ליומיים בהם הם תוכל לחפשה, בלי שאף אחד ירגיש, ובתום יומיים אלו הן תיפגשנה בבקתה ותתחלפנה חזרה.
סאטן חוברת בלוס אנג'לס לאחיה של אחת מחברותיה, בחור בשם ת'ייר שעוזר לה בחיפושים.
במקביל אמה מתחזה לסאטן ומנסה להתמיד בחזות מול חבריה ומשפחתה של סאטן. היחיד שמבין שהיא לא סאטן הוא איתן וויטהורס, אחיו של השריף, שמתברר שהוא החבר הסודי של סאטן. הוא מתעמת עם אמה ומבין שבוצעה החלפה וביחד הם הולכים לפגוש את סאטן במועד המתוכנן. סאטן אינה מגיעה.
כשסאטן יוצרת קשר עם אמה בשיחת וידאו היא מגלה להם כי לא הגיעה למפגש כי הציוד שלה נגנב וכי היא ממשיכה בחיפושים. אמה מספרת לה כי גם בבית הוריה ביקר פורץ שלקח רק את הלפ-טופ שלה עליו היה המחקר של סאטן על אמן הביולוגית.
סאטן מאתרת את אימה הביולוגית לפי השם בתעודת הלידה - רות פיטרסון אולם כשהיא ות'ייר מתעמתים מולה מתגלה כי מישהו שילם לה כסף רב שתחתום על תעודת הלידה אולם בפועל, היא אינה אימה הביולוגית. כמו כן היא מציינת כי אמה אומצה על ידי משפחה עשירה מבוורלי הילס, לאור זאת סאטן מבקשת מאמה כי תתמיד בהעמדת הפנים עד שימצא קצה חוט אחר.
לטד מרסר, אביה של סאטן, יש חבר טוב מילדות בשם אלק שהוא במקרה גם התובע המחוזי. מתחילת הסדרה עולה כי ביניהם יש סודות רבים שקשורים לאימוץ של סאטן. כאשר המשטרה חוקרת את הפריצה והגנבה של הלפ-טופ, הוא נמצא במכוניתו של איתן. איתן כמובן מכחיש כל קשר ומזוכה מאשמה כאשר אחותה של סאטן, לוראל, ממציאה שהיא גנבה את המחשב ושתלה אותו אצל איתן כי קינאה בסאטן.
סאטן מאתרת את המשפחה שאימצה את אמה בבוורלי הילס ומגלה שזמן קצר לאחת האימוץ הגיעה בחורה בשם אנני לביתם עם מסמכים מזויפים ולקחה מהם את התינוקת. סאטן מוצאת תמונה שלה ועל רקע בית בכפר ומחליטה לאתר את האישה בתמונה.
סאטן ות'ייר מצליחים לאתר את הבית בתמונה ומגלים באחד החדרים ציור של כוכבים עם חתימה של "אנני הובס" ומחליטים לאתר את האישה.
במקביל אלק מדבר עם בית מחסה לחולי נפש בו מתאכסנת אישה בשם אנני הובס ומבקש כי לא יתנו לסאטן לראותה במידה ותגיע.
בזמן הזה אמה זוכה בתואר "מלכת הנשף" והיא ואיתן מתאהבים ומצולמים מתנשקים. סאטן רואה את התמונה ומחליטה כנקמה לשכב עם ת'ייר. כשת'ייר מבין זאת הוא עוזב את סאטן לבדה וחוזר לפניקס.
סאטן מוצאת את בית המחסה ומתגנבת לחדר של אנני הובס שמתוודה בפניה שהרגה את תינוקה וסאטן חושבת שאנני בטוחה שאמה נהרגה בשריפה ולכן נתנה אותה לאימוץ אולם לפני שהיא מצליחה להשיג מידע נוסף היא נתפסת על ידי אנשי הצוות שמעבירים אותה למעצר. היא משוחררת בערבות אנונימית (אשר מתגלה בהמשך שאלק ביצע), ומחליטה לחזור הביתה.
לרגל יום הולדתה של סאטן נערכת מסיבה ענקית וסאטן מחליטה להתחלף חזרה עם אמה במקומות. היא משאירה לה הודעה מאיתן לפגוש אותה בבקתה ולמעשה מתכננת לפתות את איתן כדי שאמה תראה אותם יחד. השלושה מתעמתים וסאטן מאיימת שתחשוף אותה במסיבה אם תתנגד.
סאטן נוסעת למסיבה אולם בדרך מאבדת שליטה על הרכב ועפה לאגם. אמה מחליטה להגיע למסיבה ולהתעמת שוב עם סאטן אולם היות שהיא מבוששת לבוא היא נאלצת שוב לקחת את מקומה כסאטן.
דמויות ראשיות

אמה בקר (אלכסנדרה צ'אנדו): אחותה התאומה של סאטן, גרה אצל מאשפחה אומנת ענייה, חברה של איתן. כשאמה מתחלפת עם החיים של סאטן היא זוכה להיות עם משפחה אמיתית שאוהבת ודואגת לה ולחיי עושר ויוקרה. אמה מתאהבת בחיים של סאטן.
סאטן מרסר (אלכסנדרה צ'אנדו): ההורים המאמצים שלה הם טד וקריסטין מרסר, אחותה התאומה של אמה שהופרדו בלידתן. האויבת שלה היא נישה רנדל. היא מקובלת ורעה, תשקר כדי להשיג מה שהיא רוצה. בתחילה נראה כי אמן הביולוגית של סאטן ואמה היא אנני הובס, אך בהמשך מתברר שהן טעו.
לורל מרסר (אלי גונינו): אחותה המאמצת של סאטן ובתם הביולוגית של טד וקריסטין מרסר. היא אוהבת לשיר אבל היא לא שרה בציבור, שנונה, חברה של ג'סטין אותו היא פוגשת בפארק כשהוא מקשיב לה מנגנת על הכינור שלה.
איתן וייטהורס (בלייר רדפורד): החבר הסודי של סאטן לשעבר, חבר של אמה. איתן הוא הילד הרע המקומי, נוסע באופנוע, אחיו דן וייטהורס הוא שוטר והוא גר איתו, הוא עובד בקאנטרי קלאב.
טד מרסר (אנדי בקלי): רופא, אביה המאמץ של סאטן, אביה הביולוגי של לורל. החבר הכי טוב שלו הוא אלק ריבק והוא גם חבר ילדות שלו וביחד הם מסתירים הרבה סודות וחלק מהם גם קשורים לסאטן.
קריסטין מרסר (הלן סלייטר): האמא המאמצת של סאטן והאמא הביולוגית של לורל. מאמינה בכנות במשפחה. היא לא יודעת את כל הסודות שטד מסתיר.
מאדליין "מאדס" ריבק (אליס גרקזין): אחת מהחברות הכי טובות של סאטן, הבת של אלק ואחותו הצעירה של תייר. אוהבת לרקוד יודעת על החילוף בין אמה לסאטן.
שרלוט "שר" צ'מברלין (קירסטן פראוט): אחת מהחברות הכי טובות של סאטן. היא בתה של פיליס צ'מברלין ואחייניתה של רבקה סול. בהמשך הסדרה שר עוברת לפלורידה כדי לגור עם אבא שלה כי אמא שלה נהיית אלכוהוליסטית ונשלחת למוסד גמילה.
אלק ריבק (אדריאן פסדר): אביה של מאדס ואביו החורג של תייר. הוא החבר הכי הטוב של טד. גרושתו קרוליין היא אם לשני ילדיו והיא ברחה לפני זמן רב עם אביו של תייר. בסיום העונה הראשונה הוא מתחתן עם רבקה, ולאחר מכן הוא נעצר בחשד לרצח דרק רוג'רס. הוא יודע על קיומן של התאומות.
אנני "רבקה" סוול (כריזמה קרפנטר): רבקה היא אחותה של פיליס צ'מברלין ודודתה של שר. היא חוזרת לעיר אחרי שנים רבות, ועכשיו הולכת לפי השם האמצעי שלה. היא מעורבת בסודותיהם של אלק וטד.
דרק רוג'רס (בן אליוט): החבר לשעבר של שר.
יריחו

ערך זה עוסק בעיר באזור ים המלח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
יריחו במבט מהר קרנטל
יריחו במבט מהר קרנטל
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  יריחו
 ראש העיר:  סאלם גרוף
 שפה רשמית:  ערבית 
 תאריך ייסוד:  סביבות 9600 לפנה"ס
 על שם:  ירח 
 שטח:  59 קמ"ר
 גובה:  250- מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  23,220 (2016)
 קואורדינטות:  31°51′22″N 35°27′47″E﻿ / ﻿31.856111111111°N 35.463055555556°E﻿ / 31.856111111111; 35.463055555556 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) יריחו(למפת הרי ירושלים רגילה) יריחו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יריחו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יריחו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
העיר יריחו ממצפה ים המלח שביישוב מצפה יריחו. היישוב מימין (דרום) שקרוב לתמונה הוא ורד יריחו, צפונית אליו מבנה גדול, זהו קזינו אואסיס. משמאל (צפון) על הרכס רואים אנטנה, זהו "מצפה דיה" הסמוך למנזר קרנטל
העיר יריחו על שפך נחל פרת, צילום אויר מבט למערב
יְרִיחוֹ (בערבית: ‏أريحاקובץ:ArJericho.ogg‏Ⓘ‏ – אַרִיחַא) היא עיר ברשות הפלסטינית בבקעת יריחו בדרום בקעת הירדן, כ-10 ק"מ מצפון לים המלח. גובה העיר – כ-250 מטר מתחת לגובה פני הים – הופך אותה לעיר המיושבת הנמוכה ביותר בעולם. יריחו היא ממקומות היישוב העתיקים בעולם, והתקיים בה היישוב העתיק ביותר שמוקף חומה כבר בשנת 9500 לפנה"ס בערך, דהיינו לפני כ-11,500 שנה.
מקור השם

העיר יריחו קרויה על שם פולחן אל הירח שהיה נהוג בה.
רש"י כותב ששם העיר יריחו מקורו בשורש ריח, וזאת עקב עצי בשמים שניטעו שם.