stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנריק שטרייטמן
קורות חיים > פעילותו הפוליטית והעיתונאית > Prezentul ו-Viitorul

בדצמבר 1904 התקבל שטרייטמן ב"חברה הרומנית לספרות ולאמנויות", איגוד מקצועי קיקיוני מיסודו של נ. פטראשקו שנועד לאחד תחת חסותו את כל המחברים כותבי רומנית, כולל היהודים. באותה תקופה הקים שטרייטמן יחד עם דומיטרו קרנבאט בבוקרשט עיתון בשם "Observatorul" (הצופה) בהמשך ייסד יומון חדש בשם Prezentul (פרזנטול = ההווה) וב-1908 את השבועון Cuvinte Libere (מלים חופשיות). עיתונו Prezentul נקלע לפולמוס עם המגזין הסאטירי "Furnica" (פורניקה = "הנמלה") שלעג בבדיחות בחרוזים למה שנראתה לו נטייתו של שטרייטמן לסנזציה.,עם שותפיו של שטרייטמן בעבודה ב"Prezentul" נמנו רודולף אוהרינובסקי (שעל שמו המצחיק לגלגו אנשי :"פורניקה"), המשורר ויקטור יפטימיו ואדריין לה קורבו, שנודע כמעורה בפלגיאטים. בעיתון כתבו כמה משוררים מנציגי התנועה הסימבוליסטית באותן השנים - מיכאיל קרוצ'אנו, אלכסנדרו ט. סטמטיאד ואוג'ניו ספרנציה. לדברי יפטימיו העבודה בעיתון התנהלה בתנאים דלים למדי, בחדר בלתי מחומם ב בפסאז' וילקרוס-מאקה כששטרייטמן שכח תכופות לשלם את משכורות עובדיו. במרץ 1910 עוקל רכושו בצו של בית משפט והוא חויב לשלם את חובו לאדם בשם ר. גולדמברג.
שני עיתוניו לא החזיקו מעמד זמן רב ושטרייטמן נאלץ לחזור לפעילותו העיתונאית השגרתית. לבסוף התמנה לעורך ראשי של העיתון "Viitorul" (ויאִיטורול - העתיד), ביטאון של המפלגה הליברלית הלאומית בניהולם של יון ג. דוקה וקונסטנטין באנו. שטרייטמן שיתף פעולה באופן הדוק עם כתב העת של באנו "Flacăra" (פלאקרה - הלהבה). אף על פי שעדיין היה לו שם של "איש שמאל" התקרב באותן השנים גם לפוליטיקאים מן הימין והתיידד עם דוקה, עם קונסטנטין ארג'טויאנו וקונסטנטין י. אנג'לסקו. בדצמבר 1912 ייסד מגזין חדש משל עצמו "Realitatea" (ריאליטאטיה - המציאות) שנועד כדבריו "להפשיט את ההחיים הציבוריים מכל אידאולוגיה, מכל פרזיאולוגיה".
בינואר 1913 לקח חלק באיגוד העיתונאים הראשון ברומניה " האיגוד הכללי של העיתונות" ונבחר לוועד המנהל שלו, לצידם של קרנבאט, קונסטנטין בקלבאשה, קונסטנטין קוסטה-פורו, סקרלט להובארי, קונסטנטין מילה, ברבו ברנישטיאנו וי. הוסאר.
בשנים 1911 ו-1910 עבד שטרייטמן כמתרגם בהוצאה לאור "ביבליוטקה לומן" (Biblioteca Lumen) ותרגם עבורה את "תמונות מחיי בוהמה" מאת אנרי מורז'ה, "נשים וסוציאליזם" מאת בבל וסיפורים מאת ולדימיר קורולנקו. גרסתו של שטרייטמן למחזה "אור הזרקורים" מאת אנרי דה רוטשילד הועלתה על הבמה על ידי להקתו של אלכסנדרו דאבילה. לפי נ.ד. קוצ'ה ההצגה נכשלה, במידה לא מבוטלת בגלל עיבודו של שטרייטמן שכתיבתו הייתה "גבוהה" אבל רשלנית, של "אדם עסוק מדי"
קורות חיים > פעילותו הפוליטית והעיתונאית > מלחמת העולם הראשונה. מפלגת העם

אחת ההרפתקאות האחרונות של שטרייטמן בתחום העיתונאות הייתה בסדרת ראיונות שפרסם בשנת 1913 לגבי "השאלה היהודית" ושהופיעה כחוברת בחסות "איגוד היהודים הילידים". יריב רומני בשם רומולוס צ'ופלק טען שבחוברת זו הובלטו יותר בעלי דעות "פילושמיות" כמו אלכסנדרו צ'ורקו וקונסטנטין ג. דיססקו.
פריצת מלחמת העולם הראשונה, שבה רומניה הייתה בהתחלה נייטרלית הביאה להשבתת פעלתנותו העיתונאית של שטרייטמן. כתב מונוגרפיה על חייו והשקפתו של המנהיג הסוציאליסטי ז'אן ז'ורס שנרצח באותה תקופה. יריביו הוותיקים מ"פורניקה" האשימו את שטרייטמן שעושה עסקים עם החוגים הלאומיים ליברליים ומשמש כ"מתווך" ביצוא סחורות למעצמות המרכז כחלק מפיצוי לאי השתתפות רומניה במלחמה.
בימי כיבוש דרום רומניה על ידי הצבא הגרמני לפי מקורות אחדים נעצר על ידי הצבא הכובש והוחזק זמן מה במנזר טיסמאנה. אחרי שביתת הנשק חזר לבוקרשט והיה מנהל עורך של העיתון "Renașterea" (רנאשטריה - התחייה) של וירג'יל אריון שדגל בפיוס עם הגרמנים. המשורר אלכסנדרו מצ'דונסקי, שהיה גרמנופיל בעצמו, בירך על הגעתו של שטרייטמן ל"רנאשטריה" כשהגדיר אותו כ"אחד העיתונאים הרומנים המבריקים ביותר", "אדם בעל ידע תרבותי רב ומבורך בכישרון גדול".
אחרי כניעת גרמניה שב שטרייטמן למרכז זירת התרבות ברומניה. נודע כבעל ספרייה וסלון אמנות "הספר" Hasefer ,שהתמקם בווילה בסגנון ונציאני בבוקרשט. בינואר 1919 בלט בפעילותו הסינדיקלית כאחד ממייסדי איגוד העיתונאים המקצועיים ברומניה UZP.
בגיל 44 כחבר הוותיק ביותר של הארגון נבחר פה אחד כיושב ראש לפי המלצתו של פמפיל שייקארו הימני. לפי ברטסקו, אחרי מהפכת אוקטובר התאכזב שטרייטמן מהסוציאליזם והפך לאנטיקומוניסט. תמך בעוז במפלגה הלאומית ליברלית בלי להתפקד לשורותיה. לפני שנת הבחירות 1930 הצטרף למפלגת העם, במסגרתה מצא את עצמו לצד המשורר אוקטביאן גוגה, שנודע כלאומן ואנטישמי קיצוני. הפך למעריך נלהב של הגנרל אלכסנדרו אוורסקו, מנהיג מפלגת העם, שבעיניו היה דמות "קרת רוח ובלתי משוחדת", שנבחרה על ידי השכינה ליישם תוכנית מדינית של "שגשוג וסדר". הוא כתב אז מאמרים בביטאון המפלגה "Îndreptarea" (אינדרפטאריה = התיקון)
הועלתה מועמדותו של שטרייטמן למושב בפרלמנט מטעם מחוז בחירה עם אוכלוסייה יהודית בטרנסילבניה. גוגה תמך במועמדותו והצהיר בפני מצביעים יהודים כי בחירתו של אינטלקטואל יהודי מן הממלכה הישנה תקדם בצורה הטובה ביותר את ענייניהם. שטרייטמן נכשל, ייתכן מכיוון שלא שכנע בכך את היהודים הטרנסילבנים דוברי ההונגרית שלא ביקשו להיות מיוצגים על ידי יהודי מחבל ארץ אחר. להכרה יותר טובה של תפקידו כיהודי ורומני זכה שטרייטמן בשנת 1921 כשהממשלה בהנהגת אוורסקו הסמיכה אותו לקבל את פניו של משה גסטר, המלומד והמנהיג היהודי שגורש מרומניה בסוף המאה ה-19. שטרייטמן פגש את גסטר בתחנת הגבול קורטיץ' וליווה אותו לעיר ארד, שם התקבלו על ידי הקהילה המקומית.
קורות חיים > פעילותו הפוליטית והעיתונאית > חבר בסנאט של רומניה

אחרי כישלונו בבחירות ב-1920 מיקד שטרייטמן את שאיפותיו הפוליטיות בחבל ארץ אחר שהאתחד ב-1918 עם הממלכה הרומנית:בוקובינה. בבחירות ב-1922 הפך שם למועמד מפלגת העם. נקלע אז ליריבות הפרובינציאלית בין שני מנהיגים יהודים חשובים:מאיר אבנר ממפלגת מועצת העם ובנו שטראוכר מהמפלגה הלאומית העממית היהודית. שטראוכר היה לבן ברית של המפלגה הלאומית ליברלית בעוד שטרייטמן וקרל קליגר תמכו ברשימה של אבנר והפכו למועמדים שלה לסנאט. שטרייטמן רץ מטעם העיר סטורוז'ינץ וקליגר מטעם צ'רנוביץ. היה לתקופה ליועץ של משרד החוץ הרומני.
ביולי 1923 ייצג שטרייטמן את יהודי רומניה בכנס עיתונאים בני מיעוטים שהתארח בארד לפי הזמנתו של פאל ארפאד.
בבחירות במאי-יוני 1926 גם הוא וגם קריגר נבחרו מחדש לסנאט ברשימת מפלגת העם של אוורסקו בברית עם מפלגת מועצה הלאומית מבוקובינה של מאיר אבנר. באותה שנה חזרה מפלגת העם לשלטון. יריביה הפוליטיים תקפו את תמיכתה, כולל זו של אוקטביאן גוגה, בשטרייטמן. נאמר על שטרייטמן שבעיצומה של מלחמת העולם טען שהרומנים הם "כנופיית גנבים, אכולי אלכוהול ועגבת".
בפרלמנט סיעת ליגת ההגנה הלאומית-נוצרית LANC האופוזיציונית תקפה את שטרייטמן באמצעות קולו של ולריו פופ הטרנסילבני שטען כי ניתן למצוא הוכחה להשמצותיו כביכול של שטרייטמן נגד העם הרומני ב Die Weltkampf, המגזין של אלפרד רוזנברג המוקדש לשאלה היהודית. מפלגת העם של אוורסקו הואשמה על ידו ב"בגידה בפעילות הלאומנית". מי שסינגר על שטרייטמן היה חבר פרלמנט אחר, מישו פאפ-קראיובה, שהגדיר את עצמו כ"אדם בעל עקרונות אנטישמיים" וטען: שטרייטמן היה היהודי היחיד שהפגין עמדה מכובדת בימי המלחמה... יהודי מיוחד זה לא הגדיר את עצמו מעולם כיהודי, אלא תמיד טען שהוא רומני".
שטרייטמן פעל בחייו גם כדיפלומט ופעל להידוק הקשרים בין רומניה לפולין, בהקשר "הברית הפולנית-רומנית". הוא נאם בוועידה הפולנית-רומנית בגאלאץ וכתב מסה על תולדות שיתוף הפעולה הרומני-פולני.
קורות חיים > פעילותו הפוליטית והעיתונאית > במרכז חיי הספרות

באותן השנים, בזירה התרבותית חיזרו אחרי שטרייטמן גם חוגים של מודרניסטים רדיקליים ומן האוונגרד. הוא חידש קשרים עם סוציאליסטים, למשל עם המגזין "Facla" (פאקלה - הלפיד) של ניקולאיה ד. קוצ'ה. כתב בו מאמרים בשם העט "האדם מהרחוב" (Omul de pe stradă). מסות פרי עטו פורסמו גם במגזין הפוליטי ולאמנות "Contimporanul" (בן זמננו) שבניהולו של יון ויניה, תלמיד של קוצ'ה. מאמרים של שטרייטמן פורסמו במגזין זה החל מן המהדורה הראשונה ב-3 ביוני 1922. ב-Contimporanul מצא את עצמו לצד סופרים מן הקוטב השמאלי של החיים הפוליטיים או עצמאיים - כמו אואג'ן פילוטי, בנימין פונדויאנו, ניקולאיה ל. לופו, קמיל פטרסקו, דם. תאודורסקו. הוא התארח בגיליון המיוחד שהוצא לאור לכבוד המשורר טודור ארגזי.
גם ארגזי גם פונדויאנו העריכו אותו מאוד. לדברי פונדויאנו, "על ידי שטרייטמן, היהודים נתנו לנו עיתונאי שיכול היה להיות מפורסם בכל ספרות זרה, הודות לסגנונו המעודן, תחכומו והאירוניה הנהדרת שלו"
ב-1923 פרסם שטרייטמן קובץ שנקרא Revizuiri (תיקונים) שבו פרסם שוב את תרגומו מנורדאו מ-1894. כמו אשתו שהמשיכה להתמקד בספרות האבולציוניסטית, גם הוא התעניין בתחום ותרגם חוברת של אמיל פרייר המוקדשת להפצת תורתו של דרווין. על אף ההסתיגויות של הרבה מעמיתיו היהודים כלפיו, נמצאו שני מגזיני אוונגרד שנכתבו על ידי יהודים שפרסמו מכתביו: Puntea de fildeș (גשר השנהב) ו-Adam (אדם) של י. לודו.
בשנת 1928 המגזין Societatea de Mâine (חברת המחר) הודיעה ששטרייטמן עומד לפרסם שלושה קובצי ספרות: Între da și nu
(בין כן ולא), Ziua e scurtă (היום הוא קצר) Elogiul ipocriziei (שבח לצביעות). מספרים אלה לבסוף בשנת 1928 פורסם רק "בין כן ולא" בהוצאה Cultura națională
ממשלתו של אוורסקו נפלה ביוני 1927. שטרייטמן המשיך עדיין לעבוד במשרד החוץ גם אחרי עלייתם לשלטון של הלאומיים ליברלים, בזמן כהונתו של ניקולאיה טיטולסקו ונסע הרבה ברחבי אירופה. עם זאת דאג להתכתב עם אוורסקו ויידע אותו על דברים ש"ראה, שמע וחשב " בעת מסעותיו. החל מ-1928 חזר לזירת העיתונאות הלאומית וניהל את העיתונים דימיניאצה ואדוורול. בתקופה זו עלתה ברומניה קרנה של מפגלת האיכרים הלאומית שהרימה את דגל ה"מהפך". שטרייטמן נתן מקום למסריה וגם להודעות האלרמיסטיות של יונל צראנו. בחודש אוקטובר נקראה שטרייטמן להעיד במשפט של צראנו, שנמשך עד שנת 1929. בינתיים בחרה מפלגת העם בקטרייטמן כמועמד שלה מטעם העיר צ'רנוביץ בבחירות בדצמבר.
לקריאה נוספת

Alexandru Șafran Un tăciun smuls flăcărilor - Memorii, Hasefer București 1996
(הרב אלכסנדר שפרן - אוד מוצל מאש - זיכרונות)
הערות שוליים

↑  N.Gingold Memoriu 1944
↑  התזכיר של גיגנולד
↑  Alexandru Safran  1996 עמ' 91
↑  חיי הקהילות ... אתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008225389405171  VIAF: 1751158792807939040004   WorldCat (עם VIAF): 1751158792807939040004 
חוג סוציאליסטי בבוקרשט בשנת 1892. במרכז נראים
 קונסטנטין דוברוג'אנו-גריה וקונסנטנין מילה. מאחורה מימין עם דגל בידו - הנריק שטרייטמן. מימינו - הנריק סנייליביץ' ויון פאון-פינצ'ו.
מנשר משנת 1928 של הליגה להגנה נוצרית לאומית LANC, מפורסם תחת סימן הצלב הקרס והמתמקד בהסתה נגד "היהודונים" ו"הרומנים המיוהדים"
חג ל"ג בעומר בקהילת בוקרשט בשנת 1942.בשורה הראשונה של המנהיגים נראה במרכז ד"ר הנריק שטרייטמן, יושב ראש מרכז היהודים ולידו הרב הראשי ד"ר אלכסנדר שפרן  וד"ר תאודור לוונשטיין לביא, פעיל ציוני אחראי על החינוך שהוחדר למרכז היהודים
אריה הורביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1927  כ"ז טבת תרפ"ז רפובליקת ויימאר
 פטירה:  15 בינואר 2008 (בגיל 81 בערך) ח' בשבט ה'תשס"ח
 מקום קבורה:  בית הקברות פוניבז', בני ברק
 תאריך עלייה:  1934
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  רבנית
 מקום מגורים:  בני ברק
 מקום פעילות:   ישראל  -  תל אביב
 תקופת הפעילות:  1958–1997 (כ־39 שנים)
 תחומי עיסוק:   משפט עברי
 רבותיו:  הרב יעקב משה חרל"פ; הרב יחזקאל אברמסקי
 תלמידיו:  הרב   אברהם חנוך שפיגל
 חיבוריו:  לב אריה
 בת זוג:  רחל לבית שחור
 אב:  ישראל מנחם
 צאצאים:  הרב  דב הורביץ  הרב  משה הורביץ, ציפורה דרומי,  אילה מילצקי,  נחמה ברסלויער,  אסתר שפיגל
 מספר צאצאים:  6
 
 דיין בבית הדין הרבני הגדול
 אב בית דין הרבני בתל אביב
 דיין בבתי הדין הרבניים בבאר שבע ובתל אביב
הרב אריה לייב הלוי הורביץ (1927 - ח' בשבט ה'תשס"ח, 15 בינואר 2008) היה דיין ישראלי, כיהן כדיין בבית הדין הרבני הגדול בין השנים 1990 ו-1997, ולפני כן כאב בית דין תל אביב.
תולדות חייו

נולד ברפובליקת ויימאר ב-1927 לשרה וישראל מנחם הלוי הורביץ. עלה ארצה ב-1934. 
למד בישיבת מרכז הרב. כמו כן, היה מקורב לרב יחזקאל אברמסקי (אביו של גיסו), למד עמו בחברותא במשך שנים רבות, נסמך להוראה מידיו והיה מבאי ביתו.
בשנת 1954 נישא לרבנית חיה רחל לבית שחור, בת לרב משה לייב שחור.
בשנת 1958 נבחר לדיין בבית הדין האזורי שנפתח בבאר שבע. בשנת 1961 עבר לבית הדין בתל אביב, ובמרוצת השנים הפך לאב בית דין תל אביב. בסוף שנת 1990 התמנה לבית הדין הרבני הגדול, שם כיהן עד לצאתו לגמלאות ב-1997.
נפטר בח' בשבט ה'תשס"ח, (15 בינואר 2008), ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.
חיים אישיים

היה נשוי לרחל חיה, בתו של הרב משה לייב שחור, ולהם שישה ילדים. גיסו היה חבר הכנסת בנימין שחור.
התגורר בבני ברק.
ספרו

לב אריה - פסקי דין. בני ברק תשס"ד.
הערות שוליים

↑  הילה וולברשטיין ושמחה רז, משמיע ישועה, עמ' 270
↑  אהרן סורסקי, מלך ביופיו חלק ראשון עמ' 557 - 558
↑  9 דיינים חדשים, הצופה, 20 במרץ 1920.
↑  שבעת הדיינים החדשים נכנסים היום לתפקידיהם, הצופה, 21 בנובמבר 1961.
↑  מחר יושבעו ששה שופטים חדשים, מעריב, 9 בדצמבר 1990.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2020005089  VIAF: 4146158070783508780006   WorldCat (עם VIAF): 4146158070783508780006 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 2020/2021 בליגת העל בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  29 באוגוסט 2020 – 30 במאי 2021 (275 ימים)
 מספר משתתפות:  14
 הזוכה:  מכבי חיפה
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  406 (1.69 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  250,133 (1,042 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אוסטרליה ניקיטה רוקאביצה   (19 שערים)
 השחקן המצטיין:  ג'וש כהן (מכבי חיפה)
 → 2019/20202021/2022 ←
עונת 2020/2021 בליגת העל הייתה העונה ה-22 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
הליגה הסדירה כללה 14 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 13 משחקים כל אחד - 26 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון (6 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 משחקים כל אחד) ופלייאוף תחתון (8 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים) כולל תוספת של 10 ו-7 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 36 ו-33 מחזורים בהתאמה. על ניצחון במשחק מוענקות שלוש נקודות, ונקודה בודדת מוענקת על תיקו.
החל מעונה זו ובעקבות דירוג הליגה הישראלית (מקום 23, נכון לאוגוסט 2020) בקרב הליגות באירופה, ליגת העל שולחת את אלופת ישראל למוקדמות ליגת האלופות ועוד 3 קבוצות נוספות למוקדמות המפעל החדש של אופ"א, קונפרנס ליג, במקום למוקדמות הליגה האירופית כמו בעונות הקודמות.
בסיום העונה מכבי חיפה זכתה באליפות לאחר עשור ללא התואר, והפועל כפר סבא ובני יהודה תל אביב ירדו לליגת המשנה.
עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל, חלו הגבלות מתחילת העונה על משחקי עונה זו - שרובה התקיימה ללא קהל - עד למחזור ה-25 (המשחק הראשון מזה שנה בו הותר קהל נערך ב-13 במרץ 2021 בין בני סכנין להפועל תל אביב במסגרת המחזור ה-25, ובו נכנסו כ-1500 צופים), כאשר בהדרגה הקהל הוחזר למגרשים עם כמויות מוגבלות בהתחלה, ולקראת סוף העונה במהלך הפלייאוף גם נפתח מבצע שומר החומות שהגביל גם הוא על כניסת הקהל. ע"פ דיווחי התקשורת השונים נכנסו למשחקים כ-250 אלף צופים, כאשר הותרה כניסת קהל רק ל-68 מתוך 240 המשחקים בעונה זו (כ-70% מהמשחקים התקיימו ללא קהל), כאשר גם למשחקים שהותר קהל, הייתה הגבלה על כמות הקהל.
קבוצות

ליגת העל בעונה זו כללה 14 קבוצות, 12 ששיחקו בליגה בעונת 2019/2020, אליהן הצטרפו מכבי פתח תקווה ובני סכנין שהעפילו מהליגה הלאומית.
| קבוצה | עיר | מאמן | קפטן | בעלים | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בית"ר ירושלים | ירושלים | יוסי מזרחי | עידן ורד | משה חוגג | טדי | 31,733 |
| הפועל באר שבע | באר שבע | רוני לוי | מיגל ויטור | אלונה ברקת | טרנר | 16,126 |
| הפועל חיפה | חיפה | אלישע לוי | דור מלול | יואב כץ | סמי עופר | 30,942 |
| הפועל תל אביב | תל אביב | ניר קלינגר | עומרי אלטמן | האחים ניסנוב | בלומפילד | 29,400 |
| מכבי חיפה | חיפה | ברק בכר | נטע לביא | יעקב שחר | סמי עופר | 30,942 |
| מכבי תל אביב | תל אביב | הולנד פטריק ואן לוון | שרן ייני | מיטש גולדהאר | בלומפילד | 29,400 |
| מכבי פתח תקווה | פתח תקווה | גיא לוזון | גיא חדידה | אבי לוזון | המושבה | 11,500 |
| בני יהודה תל אביב | תל אביב | יוסי אבוקסיס | דן מורי | ברק אברמוב | בלומפילד | 29,400 |
| מכבי נתניה | נתניה | ריימונד אטוולד | אלמוג כהן | אייל סגל | נתניה | 13,610 |
| הפועל חדרה | חדרה | מנחם קורצקי | מנשה זלקה | אורן גולן | נתניה | 13,610 |
| מועדון ספורט אשדוד | אשדוד | רן בן שמעון | טום בן זקן | ג'קי בן זקן | הי"א | 7,800 |
| הפועל כפר סבא | כפר סבא | רביד גזל (זמני) | עומר פדידה | יצחק שום | המושבה | 11,500 |
| בני סכנין | סכנין | שרון מימר | עלי עותמאן | מוחמד אבו יונס | דוחה | 8,500 |
| עירוני קריית שמונה | קריית שמונה | קובי רפואה | עידן נחמיאס | איזי שרצקי | קריית שמונה | 5,300 |
שינויי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | מיקום בטבלה | מאמן נכנס | תאריך המינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מכבי חיפה | מרקו בלבול | סיום חוזה | 7 ביולי 2020 | טרום עונה | ברק בכר | 8 ביולי 2020 |
| מכבי תל אביב | ולדימיר איביץ' | סיום חוזה | 7 ביולי 2020 | טרום עונה | יורגוס דוניס | 12 באוגוסט 2020 |
| מכבי נתניה | סלובודאן דראפיץ' | פוטר | 13 ביולי 2020 | טרום עונה | ריימונד אטוולד | 13 ביולי 2020 |
| בית"ר ירושלים | רוני לוי | פוטר | 28 באוגוסט 2020 | טרום עונה | סלובודאן דראפיץ' | 4 בספטמבר 2020 |
| בני יהודה | אלישע לוי | התפטר | 7 באוקטובר 2020 | 6 | ניר ברקוביץ' | 12 בספטמבר 2020 |
| בני סכנין | אלדד שביט | התפטר | 14 באוקטובר 2020 | 14 | ניסו אביטן | 18 באוקטובר 2020 |
| בני יהודה | ניר ברקוביץ' | פוטר | 25 בנובמבר 2020 | 5 | כפיר אדרי | 25 בנובמבר 2020 |
| הפועל כפר סבא | עמיר תורג'מן | פוטר | 13 בדצמבר 2020 | 8 | אלישע לוי | 28 בדצמבר 2020 |
| מכבי תל אביב | יורגוס דוניס | פוטר | 23 בדצמבר 2020 | 5 | פטריק ואן לוון | 23 בדצמבר 2020 |
| הפועל חדרה | שרון מימר | פוטר | 28 בינואר 2021 | 13 | מנחם קורצקי | 29 בינואר 2021 |
| הפועל באר שבע | יוסי אבוקסיס | התפטר | 30 בינואר 2021 | 5 | רוני לוי | 17 בפברואר 2021 |
| בני יהודה תל אביב | כפיר אדרי | מינוי מאמן קבוע | 31 בינואר 2021 | 12 | יוסי אבוקסיס | 31 בינואר 2021 |
| בני סכנין | ניסו אביטן | פוטר | 28 בפברואר 2021 | 14 | שרון מימר | 1 במרץ 2021 |
| בית"ר ירושלים | סלובודאן דראפיץ' | התפטר | 20 במרץ 2021 | 8 | יוסי מזרחי | 21 במרץ 2021 |
| הפועל כפר סבא | אלישע לוי | פוטר | 21 במרץ 2021 | 13 | רביד גזל | 29 במרץ 2021 |
| הפועל חיפה | חיים סילבס | פוטר | 5 באפריל 2021 | 10 | אלישע לוי | 5 באפריל 2021 |
טבלת הליגה

העונה הסדירה התקיימה במתכונת של שני סיבובים בהם שיחקה כל קבוצה פעמיים נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה (מתכונת בית/חוץ). הקבוצות שסיימו את העונה הסדירה באחד מששת המקומות הראשונים המשיכו להתמודדות במסגרת הפלייאוף העליון. שאר הקבוצות התמודדו בפלייאוף התחתון.
המשחקים בפלייאוף העליון התקיימו בשני סבבים של משחקי בית/חוץ (סה"כ 10 משחקים). בפלייאוף התחתון התקיים סיבוב משחקים אחד (סה"כ 7 משחקים). 2 הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים ירדו לליגה הלאומית.
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
הפלייאוף העליון
| 1 | מכבי חיפה | 36 | 24 | 7 | 5 | 72 | 29 | 43+ | 79 | העפילה לשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות |
| 2 | מכבי תל אביב | 36 | 21 | 12 | 3 | 65 | 33 | 32+ | 75 | העפילו לשלב המוקדמות השני בליגה האזורית |
| 3 | מועדון ספורט אשדוד | 36 | 15 | 9 | 12 | 48 | 39 | 9+ | 54 | העפילו לשלב המוקדמות השני בליגה האזורית |
| 4 | הפועל באר שבע | 36 | 11 | 15 | 10 | 45 | 43 | 2+ | 48 | העפילו לשלב המוקדמות השני בליגה האזורית |
| 5 | מכבי פתח תקווה | 36 | 13 | 7 | 16 | 32 | 38 | 6− | 46 |  |
| 6 | עירוני קריית שמונה | 36 | 12 | 10 | 14 | 37 | 45 | 8− | 46 |  |
הפלייאוף התחתון
| 7 | מכבי נתניה | 33 | 13 | 9 | 11 | 43 | 34 | 9+ | 48 |  |
| 8 | הפועל חדרה | 33 | 13 | 9 | 11 | 40 | 34 | 6+ | 48 |  |
| 9 | הפועל חיפה | 33 | 11 | 9 | 13 | 40 | 48 | 8− | 42 |  |
| 10 | בית"ר ירושלים | 33 | 10 | 10 | 13 | 40 | 43 | 3− | 40 |  |
| 11 | הפועל תל אביב | 33 | 9 | 11 | 13 | 24 | 35 | 11− | 38 |  |
| 12 | בני סכנין | 33 | 9 | 7 | 17 | 22 | 45 | 23− | 34 |  |
| 13 | בני יהודה תל אביב | 33 | 8 | 9 | 16 | 27 | 46 | 19− | 33 | ירדו לליגה הלאומית |
| 14 | הפועל כפר סבא | 33 | 6 | 6 | 21 | 26 | 49 | 23− | 24 | ירדו לליגה הלאומית |
סטטיסטיקה > שערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטרליה ישראל ניקיטה רוקאביציה | מכבי חיפה | 19 |
| 2 | סורינאם הולנד צ'ירון שרי | מכבי חיפה | 12 |
| 3 | ישראל אלירן עטר | בית"ר ירושלים | 11 |
| 3 | ישראל ליאל עבדה | מכבי פתח תקווה | 11 |
| 5 | סרביה אלכסנדר פשיץ' | מכבי תל אביב | 10 |
| 5 | ישראל יונתן כהן | מכבי תל אביב | 10 |
| 7 | ישראל גבי קניקובסקי | מכבי נתניה | 9 |
| 7 | פורטוגל ז'וזואה פשקיירה | הפועל באר שבע | 9 |
| 7 | גאנה יוג'ין אנסה | עירוני קריית שמונה | 9 |
| 10 | ישראל דולב חזיזה | מכבי חיפה | 8 |
| 10 | ישראל דין דוד | מ.ס. אשדוד | 8 |
| 10 | ישראל חנן ממן | הפועל חיפה | 8 |
| 10 | ניגריה אודה מרשל | הפועל חדרה | 8 |
| 10 | ישראל שגיב יחזקאל | הפועל באר שבע | 8 |
| 10 | ישראל עומר פדידה | הפועל כפר סבא | 8 |
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה | 10 |
| 2 | ישראל גבי קניקובסקי | מכבי נתניה | 9 |
| 2 | ישראל דן ביטון | מכבי תל אביב | 9 |
| 4 | ברזיל גוסטבו מרמנטיני | הפועל חדרה | 8 |
| 5 | סרביה מטייה ליוייץ' | בני יהודה תל אביב | 7 |
| 5 | ישראל מקסים פלקושצ'נקו | הפועל חדרה | 7 |
| 5 | ישראל מוחמד שכר | עירוני קריית שמונה | 7 |
| 8 | ישראל שלומי אזולאי | מ.ס. אשדוד | 6 |
| 8 | ישראל דולב חזיזה | מכבי חיפה | 6 |
| 8 | ישראל ירדן שועה | בית"ר ירושלים | 6 |
| 10 | ישראל חן עזרא | מכבי נתניה | 5 |
| 10 | ישראל יונתן כהן | מכבי תל אביב | 5 |
| 10 | גמביה סייקו טוראי | עירוני קריית שמונה | 5 |
| 10 | ישראל סינטאיהו סלליך | הפועל באר שבע | 5 |
| 10 | סורינאם הולנד צ'ירון שרי | מכבי חיפה | 5 |
פרסי מנהלת הליגות לכדורגל > שחקן המחזור

| מחזור | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |

| 1 | אוסטרליה ניקיטה רוקאביציה | מכבי חיפה |
| 2 | יונס מלדה | מכבי נתניה |
| 4 | הולנד צ'ירון שרי | מכבי חיפה |
| 6 | חן עזרא | מכבי נתניה |
| 9 | דולב חזיזה | מכבי חיפה |
| 10 | יונתן כהן | מכבי תל אביב |
פרסי מנהלת הליגות לכדורגל > שחקן החודש

| חודש | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| נובמבר | נס זמיר | הפועל חיפה |
| דצמבר | דולב חזיזה | מכבי חיפה |
| ינואר | גבי קניקובסקי | מכבי נתניה |
| פברואר | דור פרץ | מכבי תל אביב |
| מרץ | דור פרץ | מכבי תל אביב |
| אפריל | הולנד צ'ירון שרי | מכבי חיפה |
הערות שוליים

↑  ליגת העל: בני סכנין ניצחה 0:1 את הפועל תל אביב בבלומפילד, באתר וואלה, 13 במרץ 2021
↑  משחקי הפלייאוף העליון, משחקי הפלייאוף התחתון
↑  אצטדיון זמני עד להשלמת בניית אצטדיון חדרה
↑  אצטדיון זמני בעקבות אי אישור משחקי ליגת העל לאצטדיון לויטה
↑  יניב טוכמן‏, הפועל באר שבע: יוסי אבוקסיס התפטר, מרקו בלבול המועמד המוביל, באתר וואלה, 30 בינואר 2021
↑  בני סכנין: ניסו אביטן סיים את תפקידו, שרון מימר המועמד המוביל, באתר וואלה, 28 בפברואר 2021
↑  התחיל את העונה במ.ס. אשדוד עבר להפועל באר שבע בחודש ינואר
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
האטי קראווי

האטי אופליה וויאט קָרָאוויי (באנגלית: Hattie Ophelia Wyatt Caraway;‏ 1 בפברואר 1878 - 21 בדצמבר 1950) הייתה פוליטיקאית אמריקאית, אשר כיהנה כסנאטורית מטעם מדינת ארקנסו בין השנים 1931–1945, והייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד זה.
ביוגרפיה

קראווי נולדה ב-1 בפברואר 1878 בבייקרויל, טנסי לוויליאם וללוסי וויאט. בשנת 1896 סיימה תואר ראשון בקולג' דיקסון, טנסי.
לאחר לימודיה החלה לעבוד כמורה בבית ספר. בשנת 1902 נישאה לתדאוס קראווי, שנבחר בשנת 1913 לכהונה כחבר קונגרס וכיהן בתפקיד זה עד 1921, אז מונה לסנאטור ובתפקיד זה כיהן עד מותו בשנת 1931.
לאחר מות בעלה, נכנסה קראווי לתפקיד הסנאטורית במקומו, ובשנת 1932 נבחרה להמשיך את כהונתה כסנאטורית, והייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד. בשנת 1938 נבחרה לכהונה שנייה.
בשנת 1944 ניסתה להיבחר לכהונה שלישית אך הפסידה בבחירות.
בינואר 1950 עברה שבץ מוחי.
ב-21 בדצמבר 1950 נפטרה קראווי בפולס צ'רץ', וירג'יניה בגיל 72. היא נקברה בבית הקברות ווסט לאון בג'ונסבורו, ארקנסו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  קראווי, האטי וויאט, באתר המחלקה הביוגרפית של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  האטי וויאט קראווי, באתר NNDB (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118921185  ISNI: 0000 0000 8376 9966  LCCN: n79027051  NARA: 100463802  SNAC: w62k72b8  US Congress: C000138  VIAF: 42636817   WorldCat (עם VIAF): 42636817