stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעשה שבת
פסק ההלכה

הראשונים נחלקו כיצד יש לנהוג למעשה. יש מהם שסוברים, שמן העובדה שרב הקל לתלמידיו כשיטתו של רבי מאיר, ניתן להסיק כי היא השיטה העיקרית להלכה, שהרי לולי זאת, היה על רב להחמיר אף לתלמידיו כדעת רבי יהודה. לכן פסקו בעלי התוספות לקולא, שמותר אף למי שחילל את השבת עצמו ליהנות ממעשהו באופן מיידי אם עשה זאת בשוגג, וכשנעשה בזדון - במוצאי שבת. כדעתם פסק גם הגאון מווילנה.
לעומת זאת ישנם פוסקים, שסברו שכיוון שהכלל הפסיקתי קובע כי בכל מחלוקת הלכתית בין רבי מאיר לרבי יהודה ההלכה כרבי יהודה, הרי שגם במחלוקת זו יש לפסוק כמותו ולאסור ליהנות בשבת אף ממעשה שבת שנעשה בשוגג. כך פסקו הגאונים, הרי"ף והרמב"ם, ואסרו למי שחילל את השבת בזדון ליהנות מתוצאת מעשהו לעולם, ולאחרים התירו רק ממוצאי שבת, אם נעשה המעשה בזדון. גם השולחן ערוך שותף לדעה זו: ”המבשל בשבת: במזיד - אסור לו לעולם, ולאחרים מותר למוצאי שבת מיד; ובשוגג - אסור בו ביום, גם לאחרים, ולערב מותר גם לו מיד”.
הפוסקים מוסיפים ואומרים שאם חילול השבת שבוצע היה אסור רק מדרבנן ולא מהתורה, ניתן להקל וליהנות מהמעשה בשבת אם הוא נעשה בשוגג. המשנה ברורה מכריע, שבמקום הצורך ניתן לסמוך על דעת בעלי התוספות והגר"א, ולהתיר הנאה ממעשה שבת שנעשה בשוגג, אפילו ביום השבת עצמו.
הפוסקים מדגישים שכל איסור ההנאה ממעשה שבת הוא רק כאשר חילול השבת יצר את המוצר ממנו רוצים ליהנות. כאשר חילול השבת לא נעשה בגוף המוצר אלא רק בגינו, מותר ליהנות ממנו בשבת אם החילול היה בשוגג, ובמוצאי שבת בכל מקרה ולכולם. לכן, אם הובא חפץ או מאכל מחוץ לתחום בשבת, אף שאסור לעשות כן, מותר ליהנות ממנו באופנים שפורטו כיוון שחילול השבת לא נעשה בייצורו של המוצר שממנו נהנים.
מאכל שבושל בשבת ונאסר למבשלו בגלל חילול שבת שבוצע בייצורו, הופך גם את הכלי שבו התבשל המאכל לאסור, מכיוון שטעם המאכל נבלע בכלי. עבור המבשל עצמו טעם המאכל אסור גם לאחר השבת, עד להגעלת הכלי.
זוהי שיטת הרשב"א, אך אין הדבר כן לכל הדעות.
מעשה שבת של גוי

במקרה שגוי ייצר מוצר בשבת עבור יהודי, אפילו אם עשה זאת ללא שנתבקש לעשות כן, אסורה התוצרת באכילה והנאה עד מוצאי שבת.
חומרה מיוחדת החמירו חז"ל במקרה זה, שגם במוצאי שבת יש להמתין שיעור זמן שלוקח להכין את המוצר או לבשל את המאכל, ואף שכבר יצאה השבת, אסור עדיין המוצר עד שיחלוף זמן נוסף זה. טעם הדבר הוא, מפני שחששו חז"ל שמא יבקש היהודי מהגוי לעשות עבורו מלאכה בשבת, כדי שיוכל ליהנות ממנה מיידית או בסמוך לצאת השבת. בקשה כזו אסורה מדין "אמירה לנכרי", שנאסרה מכמה סיבות. חשש זה אינו קיים ביהודי, שכן שומר מצוות לא יבקש מחברו לחלל את השבת. לכן החמירו במעשה שבת של גוי יותר מבשל יהודי, ואסרו את התוצרת גם במוצאי שבת עד חלוף הזמן שלוקח לייצר אותה בימות החול.
אם הגוי ייצר את התוצרת עבור עצמו או כדי למכרה לכל החפץ לקנותה, אין בה איסור מעשה שבת, אך לעיתים אסור להשתמש בה מדין "מוקצה".
מעשה שבת של גוי > נר לאחד נר למאה

בתלמוד מובאים דברי רבא שחידש כי גוי שהדליק נר בשבת (דבר שאסור משום מלאכת מבעיר) לשימוש עצמי, על אף שידוע לו שיהודי ייהנה מכך, מכל מקום מותר ליהודי להשתמש באור הנר, רבא הטעים את חידושו זה בכך שנר לאחד נר למאה, שפירושו הואיל והגוי לא הוסיף מאומה במלאכתו לצורך היהודי, והיהודי נהנה ממלאכתו באופן עקיף, מותר ליהודי ליהנות מפעולה זו.
בסוגיית הגמרא עולה הבדל בין נר וכבש (בנידון של הגמרא כבש משופע לצורך ירידה מהספינה לחוף) שכדי שיחיד ייהנה מהם עליו לעשות פעולה שיכולה להועיל גם לרבים, לבין שאיבת מים ותלישת עשבים, שהפעולות האלה תלויות בכמות, ולכן טעם זה אינו תקף בהן.
השלכות מעשיות בימינו > מוצרים שיוצרו בשבת

בישראל מרבית המפעלים אינם פועלים בשבת ועל כן בחלק גדול ממוצרי הצריכה אין חשש למעשה שבת. עם זאת, ישנם מוצרים שברור שמיוצרים בשבת כבחול, והפוסקים נדרשו להתייחס להיתר או איסור השימוש בהם.
דוגמה נפוצה למוצר שייצורו נעשה בשבת כביום חול הוא החלב. חליבה היא מלאכה שנאסרה בשבת מדין התלמוד ובימינו אף כרוכה בהפעלת משאבות חשמליות. כיוון שכך, חלב שנחלב בשבת בידי יהודים נאסר באיסור מעשה שבת. הבעיה הנוצרת מכך היא, שמשקי החלב מעבירים את תוצרתם למחלבות ולחברות הייצור, והצרכן אינו יכול לדעת איזה חלב נחלב בשבת ואיזה נחלב ביום חול.
פוסקים אחדים סברו כי כיוון שאין אפשרות לברר עובדה זו, וכיוון שהכלל ההלכתי קובע שהולכים אחר הרוב, והלא רוב החלב נחלב בימות החול ולא בשבת, יכול אפוא הצרכן להסתמך על כך בקנותו חלב או מוצריו, ואינו צריך להניח שמא נחלב החלב בשבת. למעשה מחמירות ועדות הכשרות למהדרין ואינן מעניקות הכשר מהדרין לחלב שנחלב תוך חילול השבת.
מוצר נוסף ששמו נכרך בבעיה הלכתית זו הוא הנייר. מסיבות טכניות שונות מפעלי הנייר אינם משביתים את מכונות הייצור בשבת. כתוצאה מכך, חלק מהנייר בישראל מיוצר בשבת תוך חילול שבת. יש פוסקים הסוברים שנייר זה אסור בהנאה, ועל כן ישנם רבים שמקפידים להשתמש בנייר תוצרת חו"ל, המיוצר בבתי חרושת השייכים לנוכרים, ולא נעשה איסור בייצורו. חברות אחדות, המייצרות מוצרי טואלט מנייר, מקפידות להדגיש על אריזות המוצרים, כי ייצורם נעשה "ללא חשש חילול שבת".
השלכות מעשיות בימינו > שימוש בחשמל בשבת

רוב החשמל מיוצר על ידי הרתחת מים והפיכתם לקיטור שמניע את הטורבינות. למרות האוטומציה החלקית של התהליך, הוא כרוך בחילול שבת, שחלקו נועד רק לחיסכון בגורמי ייצור ואינו מחויב להפקת החשמל. פעולות נוספות המתבצעות בשבת על ידי עובדי חברת החשמל הן תיקוני תקלות שונות, המתרחשות לעיתים במהלך השבת. בפעולות אלה נעשות המלאכות: בונה, סותר, מבעיר, מכה בפטיש, מוציא מרשות לרשות ועוד.
כאשר עובדי תחנת הכוח הם יהודים, הרי שהחשמל מיוצר על ידי "מעשה שבת". מכיוון שכך, יש איסור ליהנות מחשמל שיוצר בשבת. אמנם רוב הפוסקים מתירים את השימוש בחשמל המיוצר על ידי יהודים בשבת הואיל והוא מיוצר גם בשביל מוסדות שחייבים לספק להם חשמל מחמת שיש בכך 'פיקוח נפש'. כיוון שצריכים בכל מקרה להפעיל את המכונות בשל פיקוח נפש, מותר גם לשאר הציבור להשתמש בחשמל הואיל ובכל מקרה המכונות מספקות חשמל לכל הארץ במידה שווה.
ישנם מעט פוסקים שאינם מקבלים את ההיתר, וישנן שכונות במגזר החרדי, המחוברות לגנרטור-שבת (או למצברים פרטיים), המספק להן זרם חלופי, שלא מתבצעת בו כל מלאכה בשבת. חלק מהנמנעים משימוש בחשמל בשבת (בעיקר תלמידי החזון איש הסובר שגם במקום שאין איסור משום מעשה שבת, יש לאסור משום חילול השם, שנראה כאילו אין זה מפריעו שיהודי אחר מחלל שבת), נמנעים גם משימוש במערכות אספקת המים העירוניות, משום שזרם המים מגיע לצרכנים על ידי משאבות הפועלות באמצעות החשמל שנוצר באיסור או על ידי מלאכות הנעשות מדי פעם בהפעלת המשאבות עצמן, ומכינים לעצמם מערב שבת מים בדודים גדולים בכמות מספיקה לכל השבת.
ישנם עוד נימוקים שניתנו על ידי פוסקי הלכה, להתרת מעשה 'מעשה שבת' בחברת החשמל, כגון הנימוק לפיו רובם של העובדים היהודים בתחנות הכוח אינם מודעים להלכות השבת ולכך שמעשיהם נחשבים כחילול שבת. לכן הם נחשבים כשוגגים ולא כמזידים. אף שלחלק מן הפוסקים איסור ההנאה ממעשה שבת בשוגג אינו רק למי שחילל את השבת אלא אף למי שעבורו חוללה השבת, שהוא, במקרה זה, צרכן החשמל, כיוון שישנם פוסקים המתירים למי שעבורו בוצע חילול השבת בשוגג ליהנות ממנו, ניתן לסמוך עליהם.
על סמך נימוקים אלו, ואחרים, רוב הפוסקים מתירים ליהנות מחשמל המיוצר בשבת, שהרי מותר לעובדי חברת החשמל לעסוק בפעילותם לצורך פיקוח נפש, והחשמל שנוצר כתוצאה מכך משמש הן לצורך חיוני זה והן לצרכים שאין בהם פיקוח נפש. כיוון שלא ניתן להפריד, מבחינה טכנית, בין זרם החשמל המגיע למקומות שבהם הוא בבחינת פיקוח נפש ובין המקומות שבהן הוא משמש לנוחיות בלבד, הרי שכל הייצור עונה על ההגדרה פיקוח נפש, ולכן אין בו איסור מעשה שבת.
בשנים האחרונות התפרסמו מספר ספרים וחוברות הסברה שחקרו והעלו ששימוש בחשמל בשבת גורם באופן ישיר לריבוי מלאכות ופעולות רבות בתחנות הכוח הנעשים באופן ידני על ידי עובדי התחנה. לדוגמה: ריבוי הובלת פחם אל המטחנות על ידי טרקטורים, טחינתו, הבערתו, תיקונים בטורבינות, הפעלת מכשירים האחראים על ניקוי גז טבעי (שמוזן לטורבינות הפועלות על ידי גז מסוג זה), כתיבה ידנית של כל פעולה הנעשית על ידי מפעילי התחנה ועוד. פוסקים רבים אסרו שימוש שגורם הנ"ל ועל אף שאיסור מעשה שבת אינו ברור שקיים בחשמל, מכל מקום החמירו מטעמים אחרים כאיסור לפני עיוור, שמא ירבה, גרימת דיחוי שבת, חילול השם.
השלכות מעשיות בימינו > שימוש בכלי התקשורת

מעבר לבעיות הלכתיות אחרות העשויות להיכרך בצפייה בטלוויזיה או האזנה לרדיו בשבת, בארץ ישראל הן כלולות באיסור ההלכתי של מעשה שבת, שכן רוב השדרנים וטכנאי השידור הם יהודים, העושים את מלאכתם תוך כדי חילול שבת. איסור זה תקף בתנאים מסוימים ולכמה דעות גם לגבי תוכניות המשודרות בחול, אם הן הוקלטו בשבת.
ראו גם

חילול שבת
לקריאה נוספת

ילקוט יוסף, הרב יצחק יוסף, ירושלים תשנ"ג, חלק רביעי - הלכות שבת (ג) עמ' ז'-קי"ד.
אנציקלופדיה תלמודית, כרך י"ח, נספח לערך חשמל - פרק י"ב, עמ' תשל"ו-תשמ"ט.
שבות יצחק (בדיני מיקרוגל, דוד-שמש, גרמא, חשמל), יצחק דרזי, ירושלים תשנ"ח, פרק י"ט - בדין השימוש בחשמל בשבת בארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  עיינו בבית יוסף אורח חיים סוף סימן תק"ג, ובמשנה ברורה בביאור הלכה סוף סימן תקכ"ז, ובילקוט יוסף הלכות שבת סימן שי"ח - הנאה ממעשה שבת סעיף פ', ובפסקי תשובות סימן תצ"ה סעיף ב'
↑  משנה, מסכת תרומות, פרק ב', משנה ג'. המשנה עוסקת במי שמעשר או מבשל בשבת.
↑  מובא בתלמוד הבבלי תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ח, עמוד א'
↑  רש"י ותוספות על המקום וראשונים רבים נוספים.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ע"א, עמוד א' ובמקומות נוספים
↑  ספר שמות, פרק ל"א, פסוק י"ד
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שי"ח, סעיף א'.
↑  משנה ברורה, סימן שי"ח, סעיף קטן ג'
↑  משנה ברורה, סימן שי"ח, סעיף קטן ז'.
↑  ביאור הלכה סימן שי"ח ד"ה אחת, בשם חיי אדם.
↑  ברייתא בעניין מרחץ המרחצת בשבת, מובאת בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קכ"ב, עמוד א'. זמן נוסף זה מוגדר בהלכה "בכדי שיעשו".
↑  ראו בפירוש המשנה לרמב"ם על המשנה, מסכת מכשירין, פרק ב', משנה ו'.
↑  ראו למשל בחידושי הר"ן שבת קכב עמוד א דיבור המתחיל ואם.
↑  שו"ע שם, סימנים שי"ח ותקט"ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קכ"ב, עמוד א'.
↑  יצחק דרזי, ספר שבות יצחק (בדיני מיקרוגל, דוד-שמש, גרמא, חשמל), ירושלים תשנ"ח, פרק י"ט - בדין השימוש בחשמל בשבת בארץ ישראל.
↑  ראו ספר מעשה איש (תולדות החזון איש) ח"א עמ' קח
↑  ספרים "שבות יצחק" ח"ו (לרב יצחק דרזי) ה'החשמל בשבת בזמנינו ו'השימוש בחשמל בשבת בעידן אבני הפחם'
↑  ראו חשמל בשבת
↑  ילקוט יוסף הנ"ל, סעיף ל"ד.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
דף של ספר תורני, בתחתיתו הכיתוב "נדפס על נייר שאין בו חילול שבת ח"ו" (מודגש)
"גנרטור-שבת" בשכונה חרדית
ניסויי ישראל

ניסויי ישראל הם שמם של ארבעה ניסויים: ניסוי ישראל-1, ניסוי ישראל-2, ניסוי ישראל-3, וניסוי ישראל-4 שנערכו משנות ה-60 והלאה, שמטרתם הייתה לבחון את השפעתה של זריעת העננים עם יודיד הכסף על כמות הגשם היורדת במדינת ישראל. יודיד הכסף היינו חומר שיכול לשמש כגרעין קיפאון יעיל שגורם לטיפות לקפוא בטמפרטורות חמות מטמפרטורת הקפיאה ההומוגנית  (38°C-). חוקרים במחלקה למדעי האטמוספירה באוניברסיטה העברית בשילוב עם רשות המים, ובאמצעות שח"מ מקורות ביצוע - המחלקה הטכנית של מקורות דאז,  חיפשו שיטה להגדיל את כמויות הגשם היורדות בארץ. בניסוי קודם שנערך בישראל בשנות ה-50 נזרעו עננים ביודיד הכסף, נמצאה עלייה מסוימת בכמות המשקעים באזור המטרה, אולם הניסוי תוכנן ללא ביקורת ולכן אי אפשר היה לקבוע אם אמנם העלייה שנמדדה בכמות המשקעים נגרמה מזריעת העננים, או שמא הייתה זו תוצאה מקרית.
בשנת 1960 הוחלט להפעיל את פרויקט הגברת הגשם בקנה מידה ארצי. הוחלט לבצע את הזריעה ממטוס שטס במסלול טיסה קבוע בסמוך לבסיסי העננים במקביל לקו החוף. הניסוי הרביעי והאחרון החל בשנת 2013 והופסק בשנת 2021.
ניסוי ישראל-1

ניסוי ישראל–1 נערך במרוצת שש וחצי עונות הגשם שבין פברואר 1961 לאפריל 1967. הניסוי תוכנן במתכונת ניסוי מצולב של שני אזורי מטרה – צפון הארץ ודרומה. כל יממת גשם נקבעה כיחידת ניסוי, ומטוס הזריעה נשלח באקראי לאזור הניסוי הצפוני (ממזרח לקו חדרה-גבול הצפון) או לאזור הניסוי הדרומי (ממזרח לקו אשקלון-הרצליה). האזורים הבלתי זרועים שבמרכז שימשו אזורי ביקורת להערכת כמות הגשם שהייתה יורדת גם בלא הזריעה. הניתוח הסטטיסטי של תוצאות הניסוי התבצע לפי פרמטר "היחס הכפול":
DR={\frac {Rt_{s}/Rc_{s}}{Rt_{us}/Rc_{us}}}
כאשר DR היינו פרמטר היחס הכפול, Rts ו-Rcs מייצגים את גובה הגשם המדוד בזמנים הזרועים באזור המטרה והביקורת בהתאמה. Rtus ו-Rcus מייצגים את גובה הגשם המדוד בזמנים הלא זרועים באזור המטרה והביקורת, בהתאמה.
תוצאות הניסוי הצביעו על כך שבימים הזרועים הושגה הגברת גשם מובהקת בשיעור של 15 אחוזים. הגברה מקסימלית בשיעור של 22 אחוזים התקבלה במרחק בין 20 ל־50 ק"מ במורד הרוח מקו הזריעה.
במקביל החל פרופ' יהודה נוימן בתוכנית מחקר בפיזיקת העננים בשביל פרויקט הגברת הגשם. לצורך זה הוקמה המעבדה לפיזיקת העננים והגשם בראשות אברהם גאגין, לימים פרופ' גאגין, אשר עד לפטירתו ב-1987 היה הכוח המניע העיקרי במחקר ובקידום זריעת העננים בארץ . מתוך מחקרי מעבדה ומדידות בעננים באמצעות מטוס מחקר בא אברהם גאגין למסקנות האלה:
בענני הגשם המגיעים לארץ, עיקר המשקעים נוצרים בתהליכים המשלבים יצירת גבישי קרח בעננים.
לרוב, ריכוז גרעיני הקיפאון הטבעיים בארץ נמוך ביחס לריכוז הדרוש על מנת למצות את מלוא פוטנציאל הגשם מהעננים.
לפיכך, תוספת מלאכותית של נבטי קיפאון עשויה להגביר את כמות הגשם.
ניסוי ישראל-2

הניסוי ישראל-2 התבצע בשנים 1969–1975 ונועד לאמת את התוצאות שהתקבלו בניסוי "ישראל-1", ולבחון את השפעת הזריעה על רמת הגולן והחרמון שנוספו לשטח מדינת ישראל לאחר מלחמת ששת הימים. מכיוון שהאזור שבו נראתה הגברה מקסימלית של המשקעים היה מחוץ לאגן ההיקוות של הכנרת, קו הזריעה הוסט מזרחה באזור הצפוני. להסטת קו הזריעה מזרחה היה עוד יתרון חשוב: הושאר אזור בלתי זרוע ממערב לקו הזריעה, ובאמצעותו היה אפשר לנתח את גודל האפקט באזור הצפון.
ניתוח הניסוי "ישראל-2" גם כן נעשה באמצעות פרמטר היחס הכפול. התוצאות הראו כי הושגה הגברת גשם מובהקת בשיעור של 13 אחוזים, וכצפוי, הוסט אזור ההגברה המקסימלית אל אגן ההיקוות של הכנרת. עוד נמצא, שהגברת הגשם התקבלה בעיקר בימים שבהם הייתה טמפרטורת פסגות העננים בין 12 ל־21 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, כצפוי מן התאוריה. השילוב של ממצאי המחקר הפיזיקלי עם הניתוח הסטטיסטי הקנה לפרויקט אמינות ויוקרה בינלאומית רבה. על סמך תוצאות אלה הוחלט לזרוע את צפון הארץ באופן מבצעי, תוך שימת דגש על אגן ההיקוות של הכנרת.
באזור הדרום קווי הזריעה נשארו צמודים לחוף, ולכן לא התאפשר אזור ביקורת ממזרח לאזור הזרוע. אי לכך, ניתוח "ישראל-2" התבצע בדומה למתכונת של "ישראל-2", והתוצאות הצביעו על חוסר הסכמה בין שני הניסויים. הוחלט לעשות ניסוי נוסף בדרום, במתכונת דומה לזו שהתקיימה בצפון הארץ ב-"ישראל-2", ולהשאיר אזור ביקורת.
ניסוי ישראל-3

ניסוי ישראל-3 נועד לבחון את יעילות זריעת העננים בדרום והתקיים בין השנים 1975 ל-1995. ניתוח ראשוני של ניסוי "ישראל-3" לא הצביע על הגברת גשם באזור הדרום. תוצאה זו עמדה לכאורה בסתירה לממצאים שפורסמו בניסויים הקודמים, והדבר הביא לניתוחים מחודשים של הניסויים "ישראל-1" ו"ישראל-2" באזור הדרום. הניתוח המחודש הראה שגם בשני הניסויים הקודמים לא הגבירה הזריעה את כמות הגשם בדרום הארץ, ובניסוי "ישראל-2" יש אף חשש להפחתה. התעורר אפוא קושי ליישב את ההבדל הגדול באפקט הזריעה בין הצפון לדרום, ונשאלה השאלה כיצד ייתכנו הבדלים גדולים כל כך בתכונות העננים הרלוונטיות להגברת המטר על פני אזור גאוגרפי קטן כל כך?
בחיפוש הסבר פיזיקלי לתוצאות הסטטיסטיות התמקדה תשומת הלב בהשפעה האפשרית של האבק המוסע עם הרוח מן המדבריות הגובלים באזור המטרה הדרומי. וינסנט שפר כבר הראה במחקריו המוקדמים שאבק מדברי היינו גרעין קיפאון טבעי, ואכן בימים של סופות חול נמדדו בארץ ריכוזי שיא של גרעיני קיפאון. כמות האבק המדברי הנשטף מן השוליים הדרומיים של מערכות ענני הגשם גדולה כל כך, עד שהוא מצטבר על פני השטח בצורה של אדמת לס המכסה שטחים נרחבים בחלקו הדרומי של אזור המטרה הדרומי ובצפון הנגב.
המידע הזה, בצירוף הממצאים הסטטיסטיים החדשים, העלה את החשד שבימים רבים יש בדרום ריכוזים גבוהים של גרעיני קיפאון טבעיים, ותוספת מלאכותית של נבטי קיפאון בימים אלה לא תועיל ואולי אף תזיק, מחמת תחרות יתר על הכמות המוגבלת של מי הענן. כן נמצא – בתצפיות של אובך או של סופות חול במרכז הארץ ובצפון הנגב – שרוח מכיוון דרום-מערבי עלולה להביא אבק ממדבריות צפון אפריקה, סיני והנגב, ואילו לאוויר המגיע מצפון-מערב יש, ברוב המקרים, מסלול ימי יותר.
ניתוח מחודש של הניסויים הראה שהגברת הגשם באזורי הדרום התקבלה רק בימים שבהם לא דיווחו על אובך או על רוחות דרום מערביות. הגברה זו קוזזה במלואה ואולי גם יותר מכך על ידי ההפחתה שנצפתה בשאר הימים. עניין מיוחד יש בממצא, שכל תוספת הגשם בניסוי "ישראל-2" צפון התקבלה מ־53 אחוזים ימי הניסוי שבהם לא נצפו אובך או סופות חול.
הממצאים שהתקבלו משלושת ניסויי ישראל ממחישים את מידת החשיבות והתועלת הפוטנציאלית שיש לזריעת עננים בזמן הנכון ובדרך הנכונה ואת העובדה שעדיין ארוכה הדרך להבנה מלאה של הנושא.
ניסוי ישראל-4

ניסוי ישראל-4 החל בדצמבר 2013 ונכון לתחילת חורף 2019  הוא עדיין מתקיים. ניסוי זה בא לבחון את השינוי ביעילות זריעת העננים לצורך הגברת גשם לאור השינויים האקלימיים שאזורנו עובר, העלייה ברמות זיהום האוויר העלולות להשפיע על תהליכי יצירת המשקעים וכן גם שינויים שמערך הזריעה עבר (שינוי מיקומי תנורי הזריעה ואופן הפעלתם). ניתוח תוצאות הניסוי מתבצעות גם כן בשיטת היחס הכפול בשתי שיטות: (1) גשם מדוד באזור מטרה אל מול אזור ביקורת ו-(2) גשם מדוד באזור המטרה אל מול גשם חזוי ממודל.
בתחילת שנת 2021, לאחר 7 שנים של ניסוי ישראל-4, הודיעה רשות המים כי החליטה להפסיק את זריעת העננים להגברת הגשם לאחר שהתגלה כי תרומת פעולה זו היא תוספת של 1.8% בממוצע של מי גשמים דבר אשר אינו מצדיק את העלות הגבוהה של התהליך.  גם מחקר שנעשה באוניברסיטת תל אביב, שבו נותחו נתונים מכ-40 שנים של זריעת עננים בארץ, עורר ספק בתרומה של התהליך להגברת המשקעים באזור.
הערות שוליים

↑  K. R. Gabriel, <0437:rrotia>2.0.co;2 Recent Results of the Israeli Artificial Rainfall Stimulation Experiment, Journal of Applied Meteorology 6, 1967-04, עמ' 437–438 doi: 10.1175/1520-0450(1967)006<0437:rrotia>2.0.co;2
↑  Gabriel, K. R., The Israeli artificial rainfall stimulation experiment : statistical evaluation for the period 1961-1965, Hebrew University of Jerusalem, Dept. of Statistics, 1969
↑  A. Gagin, <1604:tipiwc>2.0.co;2 The Ice Phase in Winter Continental Cumulus Clouds, Journal of the Atmospheric Sciences 32, 1975-08, עמ' 1604–1614 doi: 10.1175/1520-0469(1975)032<1604:tipiwc>2.0.co;2
↑  Gagin, A., and J. Neumann, Modification of subtropical winter cumulus clouds- Cloud seeding and cloud physics in Israel, Bull. Am. Meteorol. Soc 54(10), 1973, עמ' 1085
↑  A. Gagin, J. Neumann, The Second Israeli Randomized Cloud Seeding Experiment: Evaluation of the Results, Journal of Applied Meteorology 20, 1981-11-01, עמ' 1301–1311 doi: 10.1175/1520-0450(1981)0202.0.CO;2
↑  K. Ruben Gabriel, Daniel Rosenfeld, The Second Israeli Rainfall Stimulation Experiment: Analysis of Precipitation on Both Targets, Journal of Applied Meteorology 29, 1990-10-01, עמ' 1055–1067 doi: 10.1175/1520-0450(1990)0292.0.CO;2
↑  Daniel Rosenfeld, Hanan Farbstein, Possible Influence of Desert Dust on Seedability of Clouds in Israel, Journal of Applied Meteorology 31, 1992-07-01, עמ' 722–731 doi: 10.1175/1520-0450(1992)0312.0.CO;2
↑  Amir Givati, Daniel Rosenfeld, Separation between Cloud-Seeding and Air-Pollution Effects, Journal of Applied Meteorology 44, 2005-09-01, עמ' 1298–1314 doi: 10.1175/JAM2276.1
↑  Eyal Freud, Hagai Koussevitzky, Tom Goren, Daniel Rosenfeld, Cloud microphysical background for the Israel-4 cloud seeding experiment, Atmospheric Research 158-159, 2015-05-01, עמ' 122–138 doi: 10.1016/j.atmosres.2015.02.007
↑  Givati, A., Rosenfeld, D., Glick, N., Herel, Y., Shamir, U.,  Baroch, Z., Stainberg, D. and Bengamini, Y., Planning the Israel-4 Cloud Seeding Experiment
↑  אחיה ראב"ד, הכינרת עולה: יופסק פרויקט זריעת העננים להגברת הגשם, באתר ynet, 28 בינואר 2021
↑  אוהד זיס, הזורעים בדמעה לא בטוח יקצורו, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏1 במרץ 2021
↑  Zev Levin, Noam Halfon , Pinhas Alpert, Reassessment of rain enhancement experiments and operations in Israel including synoptic considerations, Atmospheric Research Volume 97, Issue 4, September 2010, עמ' 513-525
ניקולאי באסוב

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1922 אוסמן, Tambov Governorate, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 פטירה:  1 ביולי 2001 (בגיל 78) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ברית המועצות, רוסיה
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני (1950) 
 מנחה לדוקטורט:  מיכאיל לאונטוביץ', אלכסנדר פרוכורוב 
 מוסדות:  מכון לבדב לפיזיקה (1948)  האוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני 
 תלמידי דוקטורט:  Vladilen Letokhov, Oleg Krokhin 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות (1989)  עיטור לנין (13 בדצמבר 1982)  עיטור לנין (17 בספטמבר 1975)  עיטור לנין (13 בדצמבר 1972)  גיבור העמל הסוציאליסטי (13 בדצמבר 1982)  מדליית הפטיש והמגל (13 בדצמבר 1982)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית (1998)  מדליית הפטיש והמגל (13 במרץ 1969)  עיטור לנין (13 במרץ 1969)  פרס לנין (1959)  גיבור העמל הסוציאליסטי (13 במרץ 1969)  עיטור לנין (27 באפריל 1967)  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית (11 במרץ 1985)  פרס נובל לפיזיקה (1964)  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה (13 בדצמבר 1997)  פרס קלינגה (1986)  מדליית הזהב של לומונוסוב (1990)  פרס אדוארד טלר (1991)  Russian President's Prize in the field of education 
 בן או בת זוג:  Ksenia Tikhonovna Basova 
 צאצאים:  Dmitri N. Basov 
 תרומות עיקריות
 תחום האלקטרוניקה הקוונטית
 
ניקולאי גנאדייביץ' באסוב (ברוסית: Никола́й Генна́диевич Ба́сов; ‏14 בדצמבר 1922 — 1 ביולי 2001) היה פיזיקאי סובייטי. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1964 יחד עם צ'ארלס טאונס ואלכסנדר פרוכורוב על עבודה בסיסית בתחום של אלקטרוניקת הקוונטים, שהובילה לבניית מתנדים ומגברים המבוססים על עקרון המייזר-לייזר.
ביוגרפיה

באסוב נולד ב-14 בדצמבר 1922 ברפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה בעיר אוסמן שבמחוז ליפצק. הוא סיים את לימודיו בבית ספר בשנת 1941 בוורונז'. באסוב נקרא מאוחר יותר לשירות צבאי באקדמיה הרפואית הצבאית בסמרה (אז נקראה העיר קויבישב). ב-1943 הוא עזב את האקדמיה ושירת בצבא האדום ולחם בחזית האוקראינית הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה.
באסוב הצטרף אל האוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני בשנת 1950. אחר כך הוא החזיק בתואר פרופסור ועבד במכון לבדב לפיזיקה שם החל במחקרים שונים בתחום הפיזיקה. הוא נבחר להיות חבר באקדמיה הרוסית למדעים בשנת 1962. הוא היה נשיא כבוד וחבר באקדמיה הלאומית במדעים במינכן. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1964 יחד עם צ'ארלס טאונס ואלכסנדר פרוכורוב כאשר הוביל יחד איתם להתקדמותו המשמעותית של הלייזר.
תרומתו של באסוב להתפתחותו של המייזר-לייזר הובילה ליוזמות הגנה מפני טילים חדשות שביקשו להעסיק את באסוב.
ביוגרפיה > פוליטיקה

באסוב החל להיות מעורב בפוליטיקה הסובייטית בשנת 1951. בשנת 1974 היה חבר באחד מהתאים שהרכיבו את הסובייט העליון. בעקבות נאומו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן בנושא יוזמת ההגנה האסטרטגית בשנת 1983, באסוב חתם על מכתב יחד עם מדענים סובייטיים אחרים המגנים את היוזמה.
באסוב נפטר ב-1 ביולי 2001 במוסקבה.
ראו גם

מכון לבדב לפיזיקה
נאסר א-דאווסרי

נאסר עיסא א-דאווסרי (בערבית: ناصر عيسى الدوسري בתעתיק: נאצר עיסא אלדוסרי; נולד ב-19 בדצמבר 1998 בריאד שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אל-הילאל מליגת העל הסעודית ובנבחרת ערב הסעודית.
קריירת מועדונים

א-דאווסרי גדל במחלקת הנוער של אל-הילאל. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-23 בנובמבר 2021 הבקיע את השער הכי מהיר בהיסטוריה של ליגת האלופות האסיאתית, לאחר 16 שניות בניצחון 0–2 על פוהאנג סטילרס בגמר עונת 2021.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2021 ערך א-דאווסרי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בניצחון 0–1 על נבחרת כווית במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות ערב הסעודית (4): 2017/2018, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022
גביע המלך הסעודי (1): 2019/2020
הסופר קאפ הסעודי (2): 2018, 2021
ליגת האלופות האסיאתית (2): 2019, 2021
הערות שוליים

↑  Al-Dawsari's 16th-second goal spurs Al Hilal to record fourth AFC title באתר France 24, ‏ 23 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  قائمة الأخضر في كأس العالم FIFA قطر בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת ערב הסעודית, 11 בנובמבר 2022 (בערבית)
↑  مانشيني يعلن قائمة الأخضر المشاركة في كأس آسيا 2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסעודית, 2 בינואר 2024 (בערבית)
| נבחרת ערב הסעודית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-רביעי •  2 אל-גנאם •  3 מאדו •  4 אל-עמרי •  5 אל-בולייהי •  6 אל-בורייכ •  7 אל-פרג' •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 א-שהראני •  14 עוטייף • 15 אל-חסן • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 אל-עאבד • 19 באהברי • 20 אל-עבוד • 21 אל-עוויס • 22 אל-עקידי • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 עסירי • 26 שראחילי • מאמן: רנאר |  1 א-רביעי •  2 אל-גנאם •  3 מאדו •  4 אל-עמרי •  5 אל-בולייהי •  6 אל-בורייכ •  7 אל-פרג' •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 א-שהראני •  14 עוטייף • 15 אל-חסן • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 אל-עאבד • 19 באהברי • 20 אל-עבוד • 21 אל-עוויס • 22 אל-עקידי • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 עסירי • 26 שראחילי • מאמן: רנאר | ערב הסעודית |
| נבחרת ערב הסעודית – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אל-עקידי •  2 א-סקור •  3 א-סלולי •  4 לאג'אמי •  5 אל-בולייהי •  6 ע. אל-מוואלד •  7 עלי •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 כאדש •  14 אל-חסן • 15 אל-ח'ייברי • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 גריב • 19 פ. אל-מוואלד • 20 רדיף • 21 א-נג'אר • 22 אל-כסאר • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 יחיא • 26 אל-גאמדי • מאמן: מאנצ'יני |  1 אל-עקידי •  2 א-סקור •  3 א-סלולי •  4 לאג'אמי •  5 אל-בולייהי •  6 ע. אל-מוואלד •  7 עלי •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 כאדש •  14 אל-חסן • 15 אל-ח'ייברי • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 גריב • 19 פ. אל-מוואלד • 20 רדיף • 21 א-נג'אר • 22 אל-כסאר • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 יחיא • 26 אל-גאמדי • מאמן: מאנצ'יני | ערב הסעודית |