stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארן ברגר
הערות שוליים

↑  Irvine, Alex (2008). "House of Mystery".  In Dougall, Alastair (ed.). The Vertigo Encyclopedia. New York: Dorling Kindersley. p. 88. ISBN 0-7566-4122-5. OCLC 213309015.
↑  Jewish Women's Archive. "Karen Berger". Jewish Women's Archive. נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Darius, Julian (3 בדצמבר 2012). "Karen Berger to Leave DC". Sequart.org. Sequart. נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schneider, Karl (2006-11-29). "DC to launch "Minx" comic for girls". Mania: Beyond Entertainment. אורכב מ-המקור ב-2008-07-12. נבדק ב-2008-07-22.
↑  "Karen Berger Steps Down as Vertigo Executive Editor, SVP". 2012-12-03. נבדק ב-2012-12-03.
↑  Itzkoff, Dave (29 במאי 2013). "Comics' Mother of 'the Weird Stuff' Is Moving On". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Amato, Peter (17 בפברואר 2017). "Dark Horse Announces New Line of Books Overseen by Vertigo Founder Karen Berger". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Releases For 1/31/2018". PreviewsWorld.com. Diamond Comic Distributors. בינואר 2018. אורכב מ-המקור ב-10 בפברואר 2019. נבדק ב-10 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Inkpot Award
↑  1992 Will Eisner Comic Industry Award Nominees and Winners at the Comic Book Awards Almanac
↑  1994 Will Eisner Comic Industry Award Nominees and Winners at the Comic Book Awards Almanac
↑  1995 Will Eisner Comic Industry Award Nominees and Winners at the Comic Book Awards Almanac
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012501530205171  ISNI: 0000 0004 2851 3043  LCCN: no2014022366  SUDOC: 176305130  VIAF: 307172919   WorldCat (עם VIAF): 307172919
פרנצ'סקה הלסול

פרנצ'סקה ז'אן "פרן" הלסול (באנגלית: Francesca Jean "Fran" Halsall; נולדה ב-12 באפריל 1990) היא שחיינית בריטית, היא אלופת אירופה, בעלת 12 מדליות, מהן 7 זהב וסגנית אלופת עולם (רומא 2009) במשחה ל-100 מטר חופשי. היא אלופת העולם ושיאנית העולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב, 2 שחיינים ו-2 שחייניות (קאזאן 2015).
ביוגרפיה

הלסול נולדה בסאות'פורט.
ביוגרפיה > 2006

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2006 זכתה הלסול במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.24 דקות, לפני גרמניה (4:02.35 דקות) וצרפת (4:03.64 דקות).
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 2007 סיימה הלסול במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.18 דקות, 21 מאיות ממדליית ארד וכשחיינית אחרונה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.76 שניות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.02 דקות, במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.94 דקות, במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.85 שניות ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.32 שניות.
ביוגרפיה > 2008

באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכתה הלסול במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אירופה חדש של 3:59.33 דקות, לפני רוסיה (4:00.47 דקות) והולנד (4:04.41 דקות).
ביוגרפיה > 2008 > סגנית אלופת עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה במנצ'סטר, אנגליה באפריל אותה שנה זכתה הלסול ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.79 שניות, אחרי מרליין פלדהויס מהולנד שקבעה שיא אליפות חדש של 52.17 שניות ולפני אנה מריה ספלה מפינלנד (52.94 שניות). מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.11 שניות, אחרי מרליין פלדהויס שקבעה שיא עולם חדש של 23.25 שניות והינקליין סחרדר מהולנד (23.83 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:32.88 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 3:29.42 דקות ואוסטרליה (3:32.00 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אירופה חדש של 3:53.02 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:51.36 דקות ואוסטרליה (3:52.01 דקות).
ביוגרפיה > 2008 > מקום רביעי באולימפיאדה

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה הלסול במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.50 דקות, כשחיינית אחרונה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.81 שניות, במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.18 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 53.81 שניות, במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.29 שניות, במקום תשיעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.16 דקות, במקום עשירי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.80 שניות ובמקום 21 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.70 שניות.
ביוגרפיה > 2009 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ביולי 2009 זכתה הלסול במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 52.87 שניות, אחרי בריטה שטפן מגרמניה שקבעה שיא עולמי חדש של 52.07 שניות (הנוכחי, 2015) ולפני ליבי טריקט מאוסטרליה (52.93 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:57.03 דקות, כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.88 שניות, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 24.11 שניות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:36.99 דקות
ביוגרפיה > 2010 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2010 זכתה הלסול ב-5 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתומצאה של 53.58 שניות, לפני אלכסנדרה גרסימניה מבלארוס (53.82 שניות) ופמקה המסקרק מהולנד (54.12 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.72 דקות, לפני שוודיה (4:01.18 דקות) וגרמניה (4:03.22 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.40 שניות, אחרי שרה שסטרם (57.32 שניות) ולפני תרסה אלסהמר (57.80 שניות) שתיהן משוודיה ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.57 דקות, אחרי גרמניה (3:37.72 דקות) ולפני שוודיה (3:38.81 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.67 שניות, אחרי תרסה אלסהמר (24.45 שניות) והינקליין סחרדר (24.66 שניות).
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, הודו באוקטובר אותה שנה זכתה הלסול ב-5 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר (26.24 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי (24.98 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3.40.03 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:00.09 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי (54.57 שניות).
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיימה הלסול פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.60 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.72 שניות, 6 מאיות ממדליית ארד. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.09 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.74 דקות.
ביוגרפיה > 2012 > מקום חמישי באולימפיאדה

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה הלסול פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.47 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.02 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.29 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.66 שניות, במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.46 דקות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.52 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.23 שניות.
ביוגרפיה > 2013 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בתחילת אוגוסט 2013 זכתה הלסול במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.30 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (24.05 שניות) וקייט קמפבל מאוסטרליה (24.14 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.70 שניות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:58.67 דקות.
ביוגרפיה > 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד ביולי 2014 זכתה הלסול ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אליפות ובשיא חבר העמים של 23.96 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אליפות ובשיא חבר העמים של 25.20 שניות. מדליות כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:35.72 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.03 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט אותה שנה זכתה הלסול ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.32 שניות, לפני שרה שסטרם (24.37 שניות) ויאנט אוטסן מדנמרק (24.53 שניות), במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.81 שניות, לפני בת ארצה ג'ורג'יה דייוויס (27.82 שניות) ומיה נילסן מדנמרק (27.98 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומשולב בשני שחיינים ו-2 שחייניות ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי וג'מה לאווה בשיא עולם חדש של 3:44.02 דקות, לפני הולנד (3:45.93 דקות) ורוסיה (3:47.34 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.39 שניות, אחרי שרה שסטרם (24.98 שניות) ויאנט אוטסן (25.34 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.97 דקות, אחרי דנמרק שקבעה שיא אירופה חדש של 3:55.62 דקות ושוודיה (3:56.04 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא, קטר בדצמבר אותה שנה זכתה הלסול במדליית כסף במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב משולב בשיא אירופה חדש של 1:37.46 דקות, אחרי ברזיל (1:37.26 דקות) ולפני איטליה (1:37.90 דקות).
ביוגרפיה > 2015 > אלופה ושיאנית עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכתה הלסול במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי ושיבון-מארי או'קונור בשיא עולם חדש של 3:41.71 דקות, לפני ארצות הברית (3:43.27 דקות) וגרמניה (3:44.13 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.85 שניות, במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.51 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 23.80 שניות (2014), שיא בריטניה
100 מטר חופשי: 52.87 שניות (2009), שיא בריטניה
50 מטר גב: 27.81 שניות (2014)
50 מטר פרפר: 25.20 שניות (2014), שיא בריטניה
100 מטר פרפר: 57.40 שניות (2010)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 23.44 שניות (2009), שיא בריטניה
100 מטר חופשי: 51.19 שניות (2009), שיא בריטניה
200 מטר חופשי: 1.53.79 דקות (2010), שיא בריטניה
50 מטר גב: 26.42 שניות (2014)
50 מטר פרפר: 25.44 שניות (2008), שיא בריטניה
100 מטר פרפר: 55.71 שניות (2009), שיא בריטניה
100 מטר מעורב אישי: 58.55 שניות (2009), שיא בריטניה
קאישיאדוריס (רשות מקומית)

| --- | --- |
סמל קאישיאדוריססמל קאישיאדוריס

אגם קלויאי ברשות מקומית קאישיאדוריס
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  קובנה
 מושל:  Vytenis Tomkus
 בירת הרשות מקומית:  קאישיאדוריס
 תאריך ייסוד:  יוני 1950 
 שטח:  1,087 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברשות מקומית:  29,338 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  54°52′00″N 24°27′00″E﻿ / ﻿54.866666666667°N 24.45°E﻿ / 54.866666666667; 24.45 
 אזור זמן:  UTC +2
 www.kaisiadorys.lt
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קאישיאדוריס (בליטאית: Kaišiadorių rajono savivaldybė, ‏האזנהקובץ:Kaisiadorys.ogg‏Ⓘ‏) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא. היא ממוקמת במחוז קובנה.
רשות מקומית קאישיאדוריס משתרעת על פני 1,087 קמ"ר, ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2014, למעלה מ-32,000 תושבים. היישוב הגדול ביותר ברשות הוא קאישיאדוריס, המשמש כמרכז המנהלי שלה.
קו החלב

קווי חלב טבעיים בגוף האדם
קו החלב או רכס השדיים (באנגלית: Mammary ridge או Mammary crest) הוא רקמת נבט ספציפית להתפחות של בלוטות החלב. הוא עובר מקו בית השחי באזור הזנב של ספנס ועד המפשעה.
התפתחות

קו החלב הוא ראשיתי לבלוטת החלב בשד בבני אדם, וקשור לבלוטת החלב ולהתפתחות השד.
במהלך השבוע השישי של התפתחות העובר האנושי מתפתחים צינוריות חלב מהאקטודרם בקו החלב אשר פולש לאפידרמיס בשבוע השביעי ויוצר את הרכס הממרי של השד.
אצל יונקים רבים אחרים בלוטות החלב מופיעות תחילה כרכסים מוגדלים לאורך קווי החלב, אשר נפרדים אז לניצנים בודדים הממוקמים באזורים לרוחב קו הגחון האמצעי. מיקומם של ניצנים אלה משתנה בהתאם למינים השונים: הם ממוקמים באזור בית החזה בפרימטים, באזור מפשעתי אצל פרסתנים, ולכל אורך הגו אצל מכרסמים וחזירים.
קו החלב בדרך כלל מפסיק לגדול בשבוע השמיני ואורכו נסוג מחדש החל מלמטה למעלה, כך שמה שנשאר הוא עיגול אקטודרמי היכן שמתפתח בית השחי. עם סיום התקצרות קו החלב, המבנה נותר בולט באזורים שבהם נוצרות בסופו של דבר בלוטות החלב.
קווי חלב בבני אדם

אצל בני אדם, קווי חלב נוצרים כעיבויים של האפידרמיס, לאורך הגו הקדמי של שני המינים. קווי החלב מופיעים בשבוע השביעי להתפתחות העוברית לפני ההתמיינות המינית, מה שמסביר מדוע גם לגברים יש פטמות. לאחר התפתחות ראשונית של קווי החלב הם עוברים הפחתה.
תופעות קשורות > פטמה יתרה

לרוב בני האדם יש שתי פטמות, אך במקרים מסוימים יתפתחו יותר משתיים, בתופעה שנקראת פטמה יתרה. פטמות נוספות אלו בדרך כלל גדלות לאורך קו החלב.
תופעות קשורות > רקמת שד אקטופית

רקמת שד אקטופית (EBT) היא תופעה בה גדלה רקמת שד מחוץ לחזה. תופעה זו נראית בדרך כלל עקב הישארות של שרידים עובריים לאורך קו החלב, החל מבית השחי ועד הפות. לרוב, מקרים של רקמת שד אקטופית לא מתגלים, אלא אם מתחילים להוות בעיה, כמו למשל נפיחות והפרשת חלב לאחר לידה או כאשר הם מתפתחים במקרים מסוימים לגידולים סרטניים.
ראו גם

פטמה
הנקה
הערות שוליים

1 2  Ernst, Linda; Rucelli, Eduardo D.; Huff, Dale S. (2007). Color Atlas of Fetal and Neonatal Histology.
1 2  אנטומיה של השד, באתר ויקירפואה, ‏10 באוקטובר 2012
↑  Robinson, Gertraud W. (2004). "Identification of signaling pathways in early mammary gland development by mouse genetics". Breast Cancer Res. 6 (3): 105–8. doi:10.1186/bcr776. PMC 400673. PMID 15084230.
↑  תקלה בחיווט: למה לאישה הזאת דלף חלב אם מהפות?, באתר וואלה, 17 ביוני 2019
קארל שקורפיל

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1859 ויסוקה מיטו, בוהמיה, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  9 במרץ 1944  (בגיל 84) וארנה, בולגריה ממלכת בולגריה
 מדינה:  בולגריה 
 מקום קבורה:  פליסקה 
 ידוע בשל:  היותו אחד מהאבות המייסדים של הארכאולוגיה בבולגריה המודרנית
 השכלה:  אוניברסיטת קארל בפראג  האוניברסיטה הטכנית הצ'כית בפראג 
 
קברו של קארל שקורפיל הסמוך לפליסקה
קָארלֶ ואצלב שקורפיל (בצ'כית: Karel Václav Škorpil‏; 15 במאי 1859, ויסוקה מיטו, בוהמיה, האימפריה האוסטרית – 9 במרץ 1944, וארנה, ממלכת בולגריה) היה ארכאולוג יליד חבל בוהמיה שפעל בנסיכות ובהמשך בממלכת בולגריה. קארל ואחיו הרמן שקורפיל נמנים עם האבות המייסדים של הארכאולוגיה בבולגריה המודרנית.
ביוגרפיה

שקורפיל נולד בעיירה ויסוקה מיטו אשר בחבל בוהמיה. הוא רכש השכלה תיכונית בפרדוביצה ובהמשך רכש השכלה אקדמית והנדסית באוניברסיטת קארל בפראג ובאוניברסיטה הטכנית שבעיר. ב-1881 עבר לבולגריה ועסק בהוראה בפלובדיב, סליבן, וליקו טרנובו ווארנה. הוא השתקע בווארנה ובה ייסד את המוזיאון הארכאולוגי(אנ') אותו ניהל מ-1915 ועד מותו, ואת האגודה הארכאולוגית בעיר.
ביחד עם אחיו הרמן שקורפיל הוביל משלחות ארכאולוגיות אשר חשפו את הערים פליסקה ופרסלב שהיו ערי הבירה של הממלכה הבולגרית הראשונה. שקורפיל איתר שרידי בתי כלונסאות קדומים באזור אגם וארנה(אנ'). היה חבר האקדמיה הבולגרית למדעים. הוא הלך לעולמו ב-1944 והוא בן 84 שנים. קארל שקורפיל נקבר סמוך לאתר העיר העתיקה פליסקה.
ביוגרפיה > הרמן שקורפיל

הרמן שקורפיל (1923-1858) עסק בארכאולוגיה ביחד עם אחיו. רכש תואר אקדמי במדעי הטבע באוניברסיטה הטכנית בפראג. לאחר לימודיו היגר לנסיכות בולגריה ועסק בהוראה ובארכאולוגיה. הקים את מוזיאונים בסליבן וברוסה ובהמשך כיהן כאוצר המוזיאון הארכאולוגי בווארנה.
מחקריו

קארל שקורפיל נמנה עם האבות המייסדים של הארכאולוגיה בבולגריה המודרנית. בעוד שאין חולק על חשיבות ממצאיו, המחקר המודרני שולל את הפרשנות הראשונית שניתנה לחלק מהממצאים. במהלך חפירותיו באזור חוף הים השחור נמצאו ממצאים פיניקיים, תסלים וקווקזים. באותה העת פורשו הממצאים כמעידים על התיישבות גורמים אלו באזור. מחקרים מאוחרים יותר שללו הנחה זו וציינו כי הם מעידים על קיומה של מערכת סחר חליפין ענפה בין השבטים התראקים ליושבי חבלי ארץ אילו וכן נוספים כגון באסיה הקטנה, שברובו בוצע דרך הים השחור והתיכון.
הפרשנות המוקדמת לממצאיו של שקורפיל היוותה אסמכתה להנחה כי ראשוני היהודים הגיעו לאזור בולגריה במהלך המאה ה-5 לפנה"ס. המחקר המודרני נוטה שלא לקבל הערכה זו, וקובע לאור ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בגיגן, פלובדיב וקיוסטנדיל, כי ראשוני היהודים התיישבו באזור בולגריה במהלך המאה ה-2, עת נשלט האזור על ידי הקיסרות הרומית.
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה הקדומה של בולגריה, באתר amvarna.com, המוזיאון הארכאולוגי בוארנה (באנגלית).
↑  שלמה שאלתיאל, שני דגלים לציונות, תכלת וגם אדום, הוצאת "מערכת", קיבוץ דליה, 2015, ISBN 9789655181395, עמוד 18.
↑  צבי קרן, תקציר ההיסטוריה של בולגריה ויהודיה, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה, אוחזר ב-5 בספטמבר 2015.
↑  ניר ברוך, הכֹּפֶר - בולגריה ויהודיה במשך הדורות, הוצאת שבילים, 1990, עמוד 13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11035759q (data)  GND: 129238708  ISNI: 0000 0000 7971 0267  LCCN: n88141543  NKC: jk01130352  SUDOC: 183754883  VcBA: 495/127844  VIAF: 15843155   WorldCat (עם VIAF): 15843155
צ'פל

ערך זה עוסק ברובע בעיר בודפשט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הרובע ה-21 של בודפשט (בהונגרית: Budapest XXI. kerülete), או בשמו המוכר צ'פל (בהונגרית: Csepel), הוא אחד מ-23 הרבעים של העיר בודפשט, בירת הונגריה. הרובע שוכן בדרום העיר, על חלקו הצפוני של האי צ'פל בתוך נהר דנובה. ברובע מתגוררים 76,092 תושבים (נכון ל-2019). עד 1950 צ'פל הייתה עיר עצמאית.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אוכלוסייה יהודית

ב-1880 ישבו בצ'פל רק שני יהודים, בשנת 1900 היו 42 יהודים, ב-1910 ישבו במקום 269 יהודים, ב-1920 היו 501 יהודים, ב-1930 638 יהודים ובשיא ב-1941 902 יהודים מתוך אוכלוסייה כללית של כ-46 אלף.
עד סוף המאה ה-19 לא השתקעו יהודים בצ'פל, בגלל התנגדותם של האוכלוסייה ממוצא גרמני מחד ובגלל חוסר מקורות פרנסה מאידך. מפעליו של מנפרד וייס היו מקור פרנסתם העיקרי של היהודים ומעטים היו סוחרים ובעלי מלאכה. יחס התושבים ליהודי המקום היה תקין בדרך כלל, הפועלים היו מאוגדים רובם במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שלא גרסה פעילות אנטישמית.
הקהילה בצ'פל אורגנה ב-1898, והייתה כפופה לקהילת שורוקשאר (soroksar). ב-1940 נעשתה כפופה לקהילת פשטסנטארז'בט (Pestszenterzsebet). במקום היו חברת קדישא ואגודת נשים. בית התפילה נבנה ב-1930.
מלבד המפעל של וייס, המפעל המרכזי והגדול ביותר, היה מפעל נוסף לבניה שגם הבעלים שלו היו יהודים והיה שם בית חרושת שבו פועלים עבדו התפרנסו שגם הבעלים שלו היו יהודים.
אוכלוסייה יהודית > השואה ולאחריה

כאשר התחילו מחנות העבודה באושוויץ, יהודי צ'פל לא שמעו על כך כלום. מאוחר יותר הגיעו ארבעה בורחי אושוויץ וסיפרו על מה שקורה, אך יהודי הונגריה לא האמינו והיו בטוחים שהאמריקאים והבריטים יחסלו את התופעה של האנטישמיות לפני שתגיע אליהם. בשנים 1942–1943 התחילו הרפורמות על היהודים גם ברחבי הונגריה ואנשים התחילו לאבד את עבודותיהם. הנוער היהודי בצ'פל הרגיש צורך להוכיח שהם מסוגלים לעבוד והיו הולכים לעבוד במפעל למרות שבקושי הייתה משכורת ליהודים. בנוסף גברים יהודים גויסו לעבודות כפייה, וחלקם נשלחו למחנה בור ביוגוסלביה.
ב-19 במרץ 1944 נכנסו הגרמנים להונגריה. מגיל 17 הלך הנוער הציוני לסחוב שקי קמח ואוכל לחיילים, ומגיל 22–23 גויסו לחזית המלחמה עם רוסיה או נשלחו לשדות מוקשים על מנת להגן על החיל ההונגרי, מחנות העבודה נקראו "מחנות עזרה לצבא" שבהם היהודים הצעירים עשו את העבודות הנ"ל, בעוד שהמבוגרים נשלחו על רכבות לאושוויץ. היהודים במחנות העבודה בהונגריה לא עטו טלאי צהוב, אלא מן סרט חאקי על היד שלא הורגש כסימון, אלא כחלק מתפקיד. מאוחר יותר כל הצעירים ממחנות העבודה הועברו לבודפשט לוואדאז אוטצה 29, ומשם לגטאות.
ב-10 במאי החל ריכוז יהודי צ'פל לגטו שהוקם במפעל של מנפרד וייס, אליו הובאו גם יהודים מראצקווה, טקל (אנ'), דמשד (אנ'), טקשון (אנ'), קישקונלצהאזה (אנ') וסיגטסנטמיקלוש (אנ'), ובסך הכול כ-3,000 יהודים. ב-30 ביוני הם שולחו למרכז השילוחים שנוצר במונור ומשם שולחו בסופו של דבר לאושוויץ.
לאחר המלחמה כ-80 יהודים חזרו לצ'פל והקימו מחדש קהילה קטנה. הם הקימו אנדרטה לזכר קורבנות השואה ואימצו את ספר התורה של קהילת דונהרסטי (אנ') שנחרבה.
ספורט

הרובע הוא הבית של מספר קבוצות ספורט, ביניהן קבוצת הכדורגל צ'פל שזכתה מספר פעמים באליפות הונגריה.
ערים תאומות

פולין קיילצה, פולין
רומניה גנשט (אנ'), רומניה
רומניה סלונטה (אנ'), רומניה
קרואטיה רייקה, קרואטיה
גרמניה נוינבורג אם ריין (אנ'), גרמניה
פולין וולומין, פולין
לקריאה נוספת

אלכסנדרה לוזה, האי צ'פל, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 331), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

1 2  גאזטיר של הונגריה: 1 בינואר 2019, משרד הסטטיסטיקה המרכזי (הונגריה) (אנ')
↑  צ'פל בתוך מספר האוכלוסייה היהודית לפי יישוב 1840–1941, בודפשט: משרד הסטטיסטיקה המרכזי (הונגריה) (אנ')‏, 1993 (בהונגרית) ISBN 9632150066.
1 2 3 4 5  קהילת צ'פל באתר בית התפוצות.
1 2  קלרה גולן, מדוע שרדתי, אופיר ביכורים, 2012
1 2 3  צ'פל (Csepel), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
↑  ערים תאומות באתר המועצה של צ'פל (בהונגרית)
צומת גוש קטיף

| --- | --- |
 מיקום:  גוש קטיף
 כבישים בצומת:  דרך צלאח א-דין
 קואורדינטות:  31°23′05″N 34°20′27″E﻿ / ﻿31.384722222222°N 34.340833333333°E﻿ / 31.384722222222; 34.340833333333
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) צומת גוש קטיף(למפת מערב הנגב רגילה) צומת גוש קטיף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת גוש קטיף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת גוש קטיף he
 
צומת גוש קטיף (כונה לפעמים צומת האורחאן) היה צומת בכניסה לגוש קטיף ששימש את הבאים לגוש. הצומת ננטש עם סיום ביצוע תוכנית ההתנתקות. הצומת חיבר את גוש קטיף לציר טנצ'ר. בגלל קרבתו לאזורי מגורים ברצועת עזה הצומת והכבישים שמשמשים אותו נסגרו באופן תדיר, מספר פעמים לתנועת פלסטינים וכן מספר פעמים לתנועה של אזרחים ישראליים אך נפתח תוך זמן קצר לאחר רגיעה ביטחונית.
בסמוך לצומת שכן מוצב אורחאן ששימש את צה"ל. מלבד זאת המקום הוא נקודה ביטחונית חשובה בה צה"ל פיקח על המעבר.
היסטוריה

בנובמבר 1998 התרחש בצומת פיגוע התאבדות שבוצע בעזרת מכונית תופת שהתפוצצה בסמוך לאוטובוס תלמידים של בית הספר האזורי בנוה דקלים. בפיגוע נהרג המחבל שביצע את הפיגוע וכן חייל צה"ל ששהה בסמוך. מלבדם נפצעו בפיגוע גם שלושה אנשים.
שנתיים לאחר הפיגוע של אוטובוס התלמידים התרחש בצומת פיגוע נוסף, הפעם היה זה פיגוע ירי בו נרצח איתמר יפת, צעיר ממושב נצר חזני שבמרכז גוש קטיף.
בנובמבר 2000 בוצע סמוך לצומת הפיגוע באוטובוס הילדים, בו נרצחו שני תושבי היישוב כפר דרום ונפצעו כתשעה ילדים.
במאי 2003 נתפסה בעת בדיקה ביטחונית שגרתית בצומת מונית ערבייה בה נמצאו אמצעי לחימה. בתקשורת פורסם כי נוסעי המונית נלקחו לחקירה.
חודש לאחר מכן כאשר בשיחות של גורמים מדיניים דנו בנושא העברת האחריות הביטחונית ברצועת עזה ואף מגעים להפסקת אש עלתה האפשרות שצה"ל יחדש את הסיורים הביטחוניים המשותפים עם הפלסטינים בציר טנצ'ר ובהם בין היתר גם בצומת גוש קטיף. עם זאת על אף המצב הביטחוני הלא ברור נערכה פגישה בין מפקד החטיבה המרכזית, אבי אשכנזי ובין הקצין הפלסטיני הבכיר, עומר עאשור שבסיומה הסכימו הגורמים שהמצב הביטחוני רגוע יחסית אך הבהירו שצריך להתקדם להשגת הפרדה ממשית בין המתנחלים שבגוש לפלסטינים תושבי הרצועה.
ביוני 2004 אירע במוצב אורחן (שנמצא בסמוך לצומת) פיגוע של מספר מחבלים פלסטינים מארגון החמאס יחד עם מאות ק"ג של חומר נפץ שהוטמנו לאחר חפירה של מנהרת תופת שנחפרה החל מפברואר של אותה שנה, לאחר שכבר החלו עבודות החפירה הצטרפו גם כמה פעילים מארגון הפת"ח שאף תיעדו את המשך פעולות החפירה. בפיגוע נהרג חייל ששהה במוצב ונפצעו שבעה חיילים נוספים. חצי שנה לאחר מכן נבנה מוצב חדש שגם הוא נמצא בצמוד לצומת גוש קטיף והפעם נבנתה סביבו חומה גבוהה שתמנע אסון דומה בשנית.
בספטמבר 2004, הפגינו כ-3 אנשים וכן החובשים של תפארת טרטנר, בחורה שנהרגה בצומת מפצצת מרגמה שנפלה בערב יום הכיפורים שחל באותו החודש. המפגינים מחו על המצב הביטחוני בגוש קטיף.
בינואר 2005 אירע בצומת פיגוע התאבדות נוסף, בו מחבל מתאבד פוצץ עצמו והרג איש שב"כ ופצע כ-6 חיילים בזמן שחיכו בעמדה הביטחונית שבה נבדקות מכוניות של אזרחים פלסטיניים שנוסעים באזור מוצב אורחן וצומת גוש קטיף.
הצומת ננטש עם ביצועה של תוכנית התנתקות וסגירת ציר כיסופים בדרך אל הצומת.
ראו גם

צומת נצרים
הערות שוליים

↑  צומת גוש קטיף במרכז הרצועה נפתח לתנועת כלי רכב, באתר ynet, 3 ביולי 2004
↑  המעבר בצומת גוש קטיף נפתח מחדש לפלשתינים, באתר ערוץ 7, 20 בינואר 2005
↑  חייל הרוג ושלושה פצועים בפיגוע התאבדות של מכונית תופת בצומת גוש קטיף, באתר גלובס, 1 בנובמבר 1998
↑  הערכה בצה"ל: איתמר יפת נהרג בידי שוטר פלסטיני, באתר וואלה, 22 בנובמבר 2000
↑  אלעד טנא ופליקס פריש, "לאיתמר היה חיוך גדול ולב זהב", באתר ynet, 22 בנובמבר 2000
↑  מונית פלסטינית ובה אמצעי לחימה נתפסה ליד גוש קטיף; הנוסעים נעצרו, באתר וואלה, 29 במאי 2003
↑  אמצעי לחימה נתפסו במונית בצומת אורחן בגוש קטיף, באתר ערוץ 7, 29 במאי 2003
↑  כתבי ynet, פאוול הציע סיורים משותפים; מו"מ מתקדם על ה"הודנה", באתר ynet, 23 ביוני 2003
↑  פליקס פריש, ציר טנצ'ר: "בינתיים זה נראה בסדר", באתר ynet, 30 ביוני 2003
↑  חנן גרינברג, אישום: כך תוכנן הפיגוע הקטלני במוצב "אורחן", באתר ynet, 7 בפברואר 2005
↑  חנן גרינברג, מוצב צה"ל התפוצץ ברצועה: סמ"ר רועי ניסים נהרג, באתר ynet, 28 ביוני 2004
↑  צה"ל בנה מוצב חדש במקום מוצב 'אורחן', באתר ערוץ 7, 4 בנובמבר 2004
↑  3 מפגינים נעצרו על ציר טנצ'ר בגוש קטיף, באתר ערוץ 7, 27 בספטמבר 2004
↑  מתנחלים מגוש קטיף חסמו את צומת האורחאן לתנועת פלסטינים, באתר ynet, 27 בספטמבר 2004
↑  עמוס הראל, איש שב"כ נהרג ועוד שישה חיילים נפצעו בפיגוע בצומת גוש קטיף שברצועת עזה, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2005
| בסיסי ומחסומי צה"ל ברצועת עזה |
| --- | --- | --- |
| לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות (עד 2005) | מחנה נוריה • בסיס נצרים • מוצב אלוף • מוצב חרדון • מוצב טרמית • מוצב JVT • מוצב מגן 3 (סמבה) • מוצב אורחן |  |
| ממלחמת חרבות ברזל (2023 והלאה) | בסיס נצרים • בסיס ג'וחור א-דיכ • בסיס בקרבת אל-מוע'ראקה • מחסום נצרים • מחסום צומת נצרים |  |