stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית קברות לחיות (סרט, 1989)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "בית כברות לחיות שעשועים" מאת סטיבן קינג
 בימוי:  מארי למברט 
 הופק בידי:  ריצ'רד פ. רובינשטיין 
 תסריט:  סטיבן קינג 
 עריכה:  דניאל פ. הנלי מייק היל
 שחקנים ראשיים:  מיקו היוז (Gage Creed) דניס קרוסבי בלייז ברדהל סטיבן קינג קאבי רז בראד גרינקוויסט דייל מידקיף פרד וין סוזן בלונמרט 
 מוזיקה:  אליוט גולדנטל 
 צילום:  פיטר סטיין 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי פרמאונט
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 באפריל 1989
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה
 מקום התרחשות:  מיין, שיקגו 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 תקציב:  11.5 מיליון דולר
 הכנסות:  57.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   petsematary
 פרסים:  מועמד לפרס סטורן מועמד לפרס ראזי
 סרט הבא:  בית קברות לחיות 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"בית קברות לחיות" (באנגלית: Pet Sematary) הוא עיבוד קולנועי לסרט אימה אמריקאי משנת 1989 של רומן מאת סטיבן קינג באותו השם. בסרט, אותו כתב סטיבן קינג וביימה מרי למברט, מככבים דייל מידקיף כלואיס קריד, דניס קרוסבי כרייצ'ל קריד, בלייז ברדהל כאלי קריד, מיקו הוג'ס כגייג' קריד, ופרד גווין כג'אד קרנדל. אנדרו יובטסק לוהק לגלם את התפקיד של זלדה. לקינג יש בסרט הופעת קמאו ככומר.
סרט ההמשך, "בית קברות לחיות 2", הופץ אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה (הן הכלכלית והן הביקורתית) של הסרט המקורי.
עלילה

משפחת קריד - האב לואיס (דייל מידקיף), רייצ'ל (דניס קרוסבי), ושני ילדיהם הקטנים אלי (בלייז ברדהל) וגייג' (מיקו הוג'ס) - עוברים משיקגו (אילינוי) אל לאדלאו (מיין), שם הם מתיידדים עם השכן הקשיש ג'אד קרנדל (פרד גווין), המתגורר ממולם, מעברו השני של כביש מהיר. ג'אד לוקח אותם לבית קברות לחיות מחמד, שנמצא במקום מבודד ונסתר מאחורי ביתם החדש. במהלך עבודתו באוניברסיטת מיין, שם עובד לואיס כרופא, הוא פוגש בסטודנט ויקטור פסקאו (בראד גרינקוויסט), המובא אליו עם פציעות קשות מתאונת דרכים. ויקטור מזהיר את לואיס מבית הקברות לחיות לפני שהוא מת, ואף קורא ללואיס בשמו, למרות העובדה שהם מעולם לא נפגשו בעבר קודם לכן. לאחר מותו, ויקטור מגיע אל לואיס בחלום, ומזהיר אותו מהסכנות הטמונות בבית הקברות לחיות.
במהלך חג ההודיה, רייצ'ל לוקחת את ילדיה אל בית הוריה שבשיקגו, ולואיס נשאר לבדו. כאשר צ'רץ', החתול של אלי נדרס ומת על הכביש המהיר, ג'אד לוקח את לואיס אל מעבר לבית הקברות לחיות ומנחה אותו היכן לקבור את צ'רץ'. כאשר לואיס חוזר לביתו, הוא מגלה שצ'רץ' חזר לחיים, אם כי התנהגותו כעת פראית הרבה יותר. זמן מה לאחר מכן, גייג' נהרג מפגיעת משאית לאורך אותו כביש מהיר. כאשר לואיס שואל את ג'אד אם אי פעם נקברו גם בני האדם בבית הקברות בו קבר את צ'רץ', ג'אד מספר לו סיפור על חבר בשם ביל בייטרמן (צ'אק קורטני) שקבר שם את בנו טימי (פיטר סטדר). טימי חזר לחיים, אך היה שונה. כאשר ג'אד ואחרים הבינו את הסכנה שטימי מהווה עבור תושבי העיר, הם שרפו את בית משפחת בייטרמן על מנת להרוג את טימי. ביל, שסירב לצאת מהבית, נספה אף הוא בשריפה.
רייצ'ל נוסעת שוב לשיקגו, להתנחם בביתה הוריה, ולוקחת איתה את אלי, בזמן שלואיס נשאר שוב לבדו בבית. למרות אזהרותיהם של ג'אד ושל ויקטור, לואיס מוציא את גופתו של גייג' מקברה, וקובר אותו שוב בסמוך לבית הקברות לחיות. ויקטור מופיע בפני רייצ'ל, ומזהיר אותה שלואיס עומד לעשות משהו נוראי. רייצ'ל מנסה ליצור איתו קשר, אך לא מצליחה. היא יוצרת קשר עם ג'אד, ומבקשת ממנו להודיע לואיס שהיא חוזרת הביתה. באותו הלילה, גייג' חוזר הביתה וגונב אזמל מהתיק של אביו. הוא מתגנב לביתו של ג'אד והורג אותו. רייצ'ל חוזרת הביתה ונכנסת לביתו של ג'אד, שם היא רואה את גייג'. היא מתקרבת אליו על מנת לחבק את בנה, והוא תוקף אותה.
לואיס מתעורר משנתו, ומבחין בעקבות נעליו של גייג' בבית. הוא מגלה שאזמלו חסר, ומקבל שיחת טלפון מגייג', שאומר לו שהוא נמצא בביתו של ג'אד, ואחרי ש"שיחק" עם ג'אד ועם רייצ'ל, הוא רוצה לשחק גם עם אביו. לואיס ממלא שני מזרקים במורפיום ויוצא לביתו של ג'אד. בדרכו, הוא נתקל בצ'רץ' שתוקף אותו, ולואיס הורג את החתול באמצעות הזרקת מורפיום. בביתו של ג'אד, לואיס מגלה את גופתם של ג'אד ורייצ'ל, ומיד לאחר מכן הוא מותקף על ידי גייג'. לאחר קרב קצר בין השניים, לואיס מזריק מורפיום גם לגייג', והוא מת. לואיס מצית את הבית, ומשאיר אותו להישרף בעודו נושא על ידיו את גופתה של רייצ'ל. למרות התעקשותו המתמשכת של ויקטור, לואיס - מוכה היגון עד כדי טירוף - סבור כי אם יקבור כעת את ר'ייצל על מנת להחזיר אותה, אז זה "יעבוד הפעם".
באותו הלילה, רייצ'ל חוזרת הביתה והיא ולואיס מתנשקים. בעודם מתנשקים, מבלי שלואיס שם לב, רייצ'ל לוקחת לידה סכין גדול המונח על השולחן ותוקפת את לואיס. הסרט מסתיים על רקע קול צעקה גדולה של לואיס, ואינו חושף את גורלו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| דייל מידקיף | לואיס קריד | רופא בבית-ספר תיכון |
| פרד גווין | ג'אד קרנדל | שכנם של משפחת קריד |
| דניס קרוסבי | רייצ'ל קריד | אשתו של לואיס |
| מיקו הוג'ס | גייג' קריד | בנם הצעיר של לואיס ורייצ'ל |
| בלייז ברדהל | אלי קריד | בתם הבכורה של לואיס ורייצ'ל |
| בראד גרינקוויסט | ויקטור פסקאו | תלמיד תיכון שנהרג בתאונת דרכים |
| מייקל לומברד | אירווין גולדמן | אביה של רייצ'ל |
| סוזן בלונמרט | מיסי דנגרידג' | מנהלת משק הבית של משפחת קריד |
| מרי קלארק | מרסי צ'רלטון |  |
| קאבי רז | סטיב מסטרטון |  |
| מרי לואיס וילסון | דורי גולדמן | אימה של רייצ'ל |
| אנדרו יובטסק | זלדה | אחותה של רייצ'ל |
| ליסה סטטופולוס | גב' קרנדל | אימו של ג'אד |
| סטיבן קינג |  | כומר |
| צ'אק קורטני | ביל בייטרמן | אבא של טימי |
| פיטר סטדר | טימי בייטרמן | בנו של ביל |
הפקה

זכויות ההסרטה נמכרו לג'ורג' א' רומרו בשנת 1984 תמורת 10,000 דולר. קודם לכן סטיבן קינג דחה מספר הצעות אחרות לעיבוד קולנועי. רומרו בסופו של דבר נאלץ לפרוש מההפקה, שכן הוא היה עסוק עם פרויקט אחר בשם "Monkey Shines".‏ "בית קברות לחיות" צולם במיין, לרבות בית הקברות "Mount Hope Cemetery", לבקשתו של קינג.
מוזיקה

המוזיקה של הסרט נכתבה על ידי אליוט גולדנטל. הסרט כולל שני שירים של הראמונס, אחת מהלהקות האהובות על סטיבן קינג; השיר "Sheena Is a Punk Rocker" מופיע באחת הסצנות של הסרט, ואילו השיר "Pet Sematary", אשר נכתב עבור הסרט, נשמע על רקע כתוביות הסיום של הסרט. השיר "Pet Sematary" הפך לאחד מהלהיטים המצליחים ביותר של הראמונס במצעדי הפזמונים, והגיע עד למקום הרביעי במצעד בילבורד של שירי רוק מודרניים, וזאת למרות היותו "מושמץ על ידי המעריצים השרופים של הלהקה".
הפצה

לוס אנג'לס טיימס כתב כי על אף הביקורות, הסרט "פתח ברמות של שובר קופות". הסרט הכניס 57,000,000 דולר בצפון אמריקה. בשנת 1989 הסרט הופץ על ידי סרטי פרמאונט על גבי קלטות וידאו לצפייה ביתית, והסרט הפך לרב-מכר. בשנת 2006 שחררה פרמאונט את הסרט בפורמט DVD, ובשנת 2012 בפורמט Blu-ray.‏
ביקורות ותגובות

על פי Rotten Tomatoes, אתר לריכוז ביקורות, 43% מתוך 23 מבקרים העניקו לסרט ביקורת חיובית; הדירוג הממוצע היה ציון של 5.2 מתוך 10.‏ וראייטי כינה את הסרט "חיקוי של סרט זומבים אשר הוקהה על ידי מנטליות של סרט ריטוש". וינסנט קנבי מהניו יורק טיימס כתב כי "יש [בסרט] כמה רגעי אימה אפקטיביים", אך הסרט "נכשל, בעיקר משום שהוא לא סומך על הקהל לעשות את העבודה". מבקר הלוס אנג'לס טיימס קווין תומאס כתב כי "למברט הולכת על מראות חזקים וברורים, ולא עוצרת לרגע לשאול אם יש בהם חוסר אמינות או היעדר מוטיבציה". ריצ'רד הרינגטון (וושינגטון פוסט) כינה את הסרט "תפל, קלישאי, זול". הרינגטון ביקר את מעשיו של גייג' כמטרידים ואת השיא של הסרט כמכוער וכושל. אתר האינטרנט Bloody Disgusting המסקר סרטי אימה דירג את הסרט ב-4 וחצי מתוך 5 כוכבים, וכתב כי "העלילה לבדה יכולה להחזיק סרט מפחיד, אבל על ידי הזרקת אווירה מעולה, משחק מיומן וסצנות סיוטיות בדרך כלל, 'בית קברות לחיות' הוא סרט אימה יעיל באמת ובהחלט שווה את המחיר של כניסה". באתר האינטרנט Dread Central, העניק סטיב ברטון 4 מתוך 5 כוכבים וכינה את הסרט אחד מהעיבודים הקולנועיים הטובים ביותר של סטיבן קינג; ג'ייסון ג'נקינס דרג את הסרט עם 3.5 מתוך 5 כוכבים, וכינה אותו "אחד מעיבודי קינג הטובים ביותר של התקופה".
מורשת

סרט המשך, "בית קברות לחיות 2", שוחרר בשנת 1992. סרט תיעודי בשם "Unearthed & Untold: The Path to Pet Sematary" הוקרן בהקרנת בכורה בספטמבר 2014.‏ בשנת 2011 נפוצו שמועות אודות רימייק לסרט. בתחילת אפריל 2019 יצא לאקרנים הרימייק "בית קברות לחיות" בבימוי קווין קולש ודניס וידמאייר.
הערות שוליים

↑  "Pet Sematary". The Numbers. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Harmetz, Aljean (1984-06-08). "'PET' FILM RIGHTS SOLD". הניו יורק טיימס. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Wixson, Heather (2013-08-15). "Flashback Weekend 2013: George A. Romero Panel Highlights – Part One". Dread Central. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Scee, Trudy Irene (2012). The Mount Hope Cemetery of Bangor, Maine: The Complete History. The History Press. pp. 203–204. ISBN 9781609493370.
↑  Allmusic ((( Pet Sematary > Overview )))
↑  Mason, Stewart. "Pet Sematary". Allmusic. נבדק ב-2011-06-02.
↑  MattFini's Halloween Top 10 Lists: Most Memorable End Credit Songs
↑  Eduardo Rivadavia (1989-05-23). "Brain Drain - The Ramones | Songs, Reviews, Credits, Awards". AllMusic. נבדק ב-2014-03-16.
↑  Easton, Nina J. (1989-04-25). "'Pet Sematary' Buries the Competition". Los Angeles Times. נבדק ב-2015-02-07.
↑  "Pet Sematary". Box Office Mojo. נבדק ב-2015-02-07.
↑  "Top Videos". The Pittsburgh Press. 1989-11-22. p. B7.
1 2  Jenkins, Jason (2012-11-16). "Pet Sematary (Blu-ray)". Dread Central. נבדק ב-2015-02-07.
↑  "Pet Sematary (1989)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2015-02-07.
↑  "Review: 'Pet Sematary'". Variety. 1989. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Canby, Vincent (1989-04-22). "Pet Sematary (1989)". הניו יורק טיימס. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Thomas, Kevin (1989-04-24). "Movie Reviews : A Chilling Vision in 'Pet Sematary'". Los Angeles Times. נבדק ב-2015-02-07.
1 2  Harrington, Richard (1989-04-22). "'Pet Sematary' (R)". The Washington Post. נבדק ב-2015-02-07.
↑  "Pet Sematary". Bloody Disgusting. 2004-10-22. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Barton, Steve (2006-09-13). "Pet Sematary: Special Collector's Edition (DVD)". Dread Central. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Condit, Jon (2014-09-07). "Unearthed & Untold: The Path to Pet Sematary Set to Premiere with the Original Film". Dread Central. נבדק ב-2015-02-07.
↑  Zeitchik, Steven (2011-02-02). "'Pet Sematary' looks to rise again". Los Angeles Times. נבדק ב-2015-02-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 174808067   WorldCat (עם VIAF): 174808067
ז'וזה מוריניו

ז'וזה מריו דוש סנטוס פליקס מוריניו (בפורטוגזית: José Mário dos Santos Félix Mourinho; נולד ב-26 בינואר 1963) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ומאמן בהווה את פנרבחצ'ה. ידוע בכינויו "המיוחד".
קריירה > שנים ראשונות

בנעוריו שיחק מספר משחקים במועדונים קטנים בפורטוגל, אך לא בלט כשחקן. מחוץ למגרש, לעומת זאת, הראה יכולות מרשימות מגיל צעיר, כשהכין דיווחי משחק לאביו, השוער הפורטוגזי פליקס מוריניו.
מוריניו החל את דרכו כאשר מונה ב-1992 למתורגמן של המאמן האנגלי בובי רובסון, מאמנה של ספורטינג ליסבון, לאחר מכן עבר לפורטו לאחר שמונה רובסון למאמנה. עם הזמן האציל רובסון סמכויות מקצועיות למוריניו עד שמינה אותו לאחד מעוזריו. בהמשך אותו עשור שימש כעוזר מאמן במספר קבוצות, בין היתר היה עוזרו של לואי ואן חאל בברצלונה בשנים 1997–2000.
בשנת 2000 החל מוריניו, ששימש כעוזר מאמן במועדון הפאר הפורטוגלי בנפיקה ליסבון, את קריירת האימון המקצוענית שלו. הוא החליף את המאמן הראשי בקבוצה, הגרמני יופ היינקס, שהתפטר. לאחר תשעה משחקים דרש מוריניו את הארכת חוזהו לעונה הבאה. בעקבות זאת החליט יו"ר הקבוצה לפטרו, חרף ניצחון 0–3 על ספורטינג ליסבון בדרבי.
בעונת 2001/2002 אימן מוריניו את הקבוצה הפורטוגלית לייריה. באמצע העונה, בעת שלייריה דורגה במקום החמישי בליגה, חתם מוריניו בפורטו.
קריירה > פורטו

את עונת 2001/2002 סיימה פורטו במקום השלישי (מוריניו הצטרף אליה בינואר 2002), אך לאחר עונה זו יצר מוריניו את אחת הקבוצות החזקות ביותר בהיסטוריה של הכדורגל הפורטוגזי. בעונת 2002/2003, עונתו המלאה הראשונה בקבוצה, זכה באליפות עם 27 ניצחונות, חמש תוצאות תיקו ושני הפסדים בלבד, בהפרש של 11 נקודות מבנפיקה, המועדון ממנו פוטר שנתיים קודם לכן. כמו כן, זכה באותה עונה בגביע הפורטוגזי ובגביע אופ"א, לאחר ניצחון 2–3 בהארכה על סלטיק במשחק הגמר, מה שהפך לטרבל מרשים.
ההישג מהעונה הקודמת נראה קשה לשבירה, אך בעונה שלאחר מכן זכה עם פורטו באליפות קלה, ה-20 במספר בהיסטוריה של המועדון, עם יתרון שמונה נקודות על המקום השני, כשקבוצתו מפסידה לראשונה באותה עונה רק חמישה שבועות לפני סיום הליגה. בגמר הגביע הפסידה פורטו לבנפיקה, אולם שבועיים מאוחר יותר, זכה מוריניו בליגת האלופות לאחר ניצחון 0–3 על מונקו במשחק הגמר, כשלכל אורך הטורניר הפסיד רק פעם אחת, לריאל מדריד בשלב הראשון.
קריירה > צ'לסי

לאחר הזכייה בליגת האלופות, פורטו החלה במגעים רשמיים עם צ'לסי של רומן אברמוביץ', מוריניו עבר לצ'לסי ביוני 2004 והפך לאחד המאמנים עם השכר הגבוה ביותר בעולם.
בחודשיים הראשונים של העונה ספג ביקורות על סגנון משחקו ההגנתי, אך בהמשך החלה צ'לסי לשחק בצורה התקפית יותר ועד דצמבר הגיעו לראש הליגה האנגלית ולשלב הנוקאאוט של ליגת האלופות. ב-27 בפברואר 2005 הוביל את צ'לסי לזכייה בגביע הליגה לאחר ניצחון על ליברפול 3-2 בהארכה. במרץ, הוביל את צ'לסי לניצחון דרמטי על ברצלונה לאחר הפסד 1–2 במשחק הראשון, צ'לסי הבקיעה שלושה שערים ב-15 הדקות הראשונות של המשחק השני בדרך לניצחון כללי 4–5.
ב-31 במרץ קיבל מוריניו עונש השעיה משני משחקים בינלאומיים וקנס, לאחר שהקניט את השופט אנדרס פריסק לאחר ההפסד בליגת האלופות לברצלונה. מוריניו אמר שאחד האנשים מצוותו ראה את פרנק רייקארד, מאמן ברצלונה, מדבר עם פריסק בהפסקה, וטען שזה מה שהשפיע על החלטותיו.
ב-30 באפריל 2005 הבטיחו מוריניו וצ'לסי את הזכייה באליפות, 50 שנה לאחר האליפות הקודמת של המועדון, עם ניצחון 0–2 על בולטון וונדררס באצטדיון ריבוק. למרות זאת, בליגת האלופות הודחה מהתחרות בשלב חצי הגמר לאחר הפסד לליברפול, בעונה זו נבחר כמאמן השנה של ה-BBC.
ב-2 ביוני 2005 הוא נקנס ב-200,000 לירות שטרלינג על חלקו בפגישה עם מגן ארסנל אשלי קול בינואר 2005.
ב-29 באפריל 2006 ניצחה צ'לסי את מנצ'סטר יונייטד 3-0 וזכתה באליפות השנייה ברציפות בהדרכת מוריניו.
אחרי שתי אליפויות רצופות את עונת 2006/2007 פתחה צ'לסי בצורה פחות טובה, בין השאר בשל פציעתו של השוער פטר צ'ך. עם זאת צ'לסי נשארה בתמונת האליפות עד למחזורים האחרונים אך לבסוף זכתה בה מנצ'סטר יונייטד. צ'לסי זכתה בגביע האנגלי כשניצחה 0–1 את אותה מנצ'סטר יונייטד.
יחסיו של מוריניו עם בעלי הקבוצה, רומן אברמוביץ' היו מעורערים, ופתיחת עונה בינונית בשנה לאחר מכן דרדרה את מעמדו בעיני הבעלים. ב-20 בספטמבר 2007, בהחלטה משותפת עם מנהלי הקבוצה, סיים מוריניו את דרכו בצ'לסי כשאברהם גרנט ממונה כמחליפו. מוריניו, או "The Special One" ("המיוחד") כפי שקרא לעצמו כשחתם בקבוצה, היה יקיר האוהדים שלא הסכימו בתחילה לקבל את עזיבתו.
קריירה > אינטר

ב-2 ביוני 2008 חתם מוריניו באינטר מילאנו. בעונתו הראשונה זכה עם הקבוצה באליפות, הגיע לשמינית גמר ליגת האלופות וחצי גמר הגביע האיטלקי. בסוף אותה עונה חוזהו הוארך עד 2012.
בשנת 2010 זכה בליגה באליפות ובגביע האיטלקי ובכך השלים דאבל. באותה השנה הדיח מוריניו את צ'לסי, קבוצתו לשעבר, בשלב שמינית גמר ליגת האלופות ובחצי הגמר, נגד ברצלונה, הפייבוריטית לזכייה, ניצח 1–3 בסן סירו. בקאמפ-נואו שיחק בשיטה הגנתית מיוחדת, בעיקר לאחר שנותר עם עשרה שחקנים, וקיבל הרבה ביקורות על שיטת המשחק, חיוביות ושליליות. במשחק השני הפסיד 0–1 והעפיל לגמר. באותו גמר זכה להניף את הגביע כשניצח 0–2 את באיירן מינכן, וקבע טרבל היסטורי ראשון לאינטר ובכלל לקבוצה איטלקית. בזכייה זאת הפך לשלישי בהיסטוריית הכדורגל שזכה בליגת האלופות (או גביע אירופה לאלופות) בשני מועדונים שונים.
קריירה > ריאל מדריד

במאי 2010 חתם לארבע עונות בריאל מדריד בהן ירוויח כעשרה מיליון אירו בעונה. ב-31 במאי 2010 הוצג רשמית מוריניו כמאמן ריאל מדריד. ב-29 בנובמבר 2010 ברצלונה אירחה את ריאל מדריד למשחק ליגה בקאמפ נואו, בו הנחילה לקבוצתו של מוריניו תבוסה 0–5. ב-2 באפריל 2011, כמאמן ריאל, חווה מוריניו הפסד ביתי 0–1 לספורטינג חיחון ששבר עבורו רצף של 150 משחקי בית ללא הפסד. רצף זה נמשך מאז 23 בפברואר 2002, כאשר מוריניו עדיין אימן את פורטו.
בינואר 2011 זכה בתואר מאמן השנה בעולם לשנת 2010. באפריל 2011 הוביל את ריאל מדריד לזכייה בגביע המלך הספרדי, לאחר ניצחון בגמר על ברצלונה, בשער של כריסטיאנו רונאלדו בדקה ה-103. הייתה זו זכייתה הראשונה של ריאל מדריד בתואר לאחר הפסקה בת 18 שנים. במאי 2012 זכה עם ריאל מדריד באליפות ספרד, שלושה מחזורים לפני תום העונה, לאחר ניצחון על אתלטיק בילבאו - הישג שהפך את ז'וזה מוריניו למאמן השלישי בהיסטוריה שמצליח להוביל ארבע קבוצות מארבע מדינות שונות לזכייה באליפויות במדינותיהן, ולראשון שזוכה באליפויות בשלוש הליגות הבכירות באירופה (אנגליה, ספרד ואיטליה).
ב-28 בפברואר 2013 החליטה מועצת העיר סטובל לקרוא את אחד מרחובות העיר על שמו של מוריניו, כהוקרה על הישגיו ותרומתו לענף הכדורגל.
בעונת 2012/2013 לא הצליח מוריניו להוביל את ריאל מדריד לזכייה בתארים. בחצי גמר ליגת האלופות הודחה הקבוצה על ידי בורוסיה דורטמונד, בגמר גביע המלך נוצחה על ידי יריבתה העירונית, אתלטיקו מדריד, ואת האליפות הפסידה לברצלונה. כמו כן, הסתכסך מוריניו עם חלק משחקני הקבוצה ובראשם הקפטן ושוער הקבוצה איקר קסיאס בו הוא חשד כי הוא מדליף מחדר ההלבשה ובשל כך הדיח אותו מההרכב. לקראת תום העונה הודיע נשיא הקבוצה פלורנטינו פרס כי, בתיאום עם המאמן, הוחלט שהוא יעזוב את הקבוצה.
קריירה > חזרה לצ'לסי

ביוני 2013 מונה למאמן צ'לסי בפעם השנייה, והוביל אותה עד לחצי גמר ליגת האלופות, שם הודחה על ידי אתלטיקו מדריד. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה בגביע הליגה ובאליפות אנגליה, בפעם השלישית שלו ובפעם החמישית לקבוצה.
ב-17 בדצמבר 2015 פוטר מאימון הקבוצה, לאחר שהקבוצה הפסידה בתשעה משחקים מתוך 16 מתחילת העונה.
קריירה > מנצ'סטר יונייטד

ב-27 במאי 2016, מונה מוריניו למנג'ר מנצ'סטר יונייטד כאשר החליף את לואי ואן חאל. הוא חתם על חוזה לשלוש עונות בקבוצה. ב-7 באוגוסט, ניהל מוריניו את משחקו הרשמי הראשון כמנג'ר מנצ'סטר יונייטד בניצחון 1–2 על לסטר סיטי במגן הקהילה. ב-14 באוגוסט, ניהל מוריניו את משחק הליגה הראשון שלו כמנג'ר יונייטד בניצחון 1–3 על בורנמות'. ב-27 בפברואר 2017, זכה מוריניו עם יונייטד בגביע הליגה האנגלי לאחר ניצחון 2–3 על סאות'המפטון. ב-24 במאי 2017 זכה מוריניו עם יונייטד באליפות הליגה האירופית לאחר ניצחון 0–2 על אייאקס במשחק הגמר.
בדצמבר 2018 פוטר לאחר הפסד ליגה לליברפול והתרחקות נוספת של הקבוצה מצמרת הליגה.
קריירה > טוטנהאם

ב-20 בנובמבר 2019 מונה למאמן טוטנהאם, לאחר שמאמנה הקודם פוצ'טינו פוטר בעקבות תוצאות מאכזבות. באותה עונה סיים במקום השישי בליגה והודח בליגת האלופות בשלב שמינית הגמר על ידי רד בול לייפציג. את העונה שאחר כך פתחו טוטנהאם היטב כאשר בדצמבר עוד הוליכו את טבלת הפרמייר ליג ועלתה לגמר גביע הליגה. אך בהמשך העונה חלה ירידה חדה ביכולתה ששיאה הייתה הדחה מהליגה האירופית, וב-19 באפריל 2021 פוטר מהמועדון.
קריירה > רומא

ב-4 במאי 2021 מונה למאמנה של רומא האיטלקית, אותה החל לאמן בעונת 2021/2022.
מוריניו הוביל את רומא לתואר אירופי ראשון בתולדות המועדון לאחר זכייה בקונפרנס ליג. רומא גברה במשחק הגמר 1-0 על פיינורד, בזכות זכייה זו, זכה מוריניו בכל תואר אירופי אפשרי, המאמן הראשון והיחיד שעשה זאת, בנוסף, הוא המאמן היחיד שזכה בארבעה תארים אירופים עם ארבע קבוצות שונות. בליגה סיימה רומא במקום השישי. ב-16 בינואר 2024 פוטר מוריניו מרומא לאחר שלא עמד בציפיות בחצי העונה הראשונה.
פנרבחצ'ה
ב-1 ביוני 2024 מונה למאמנה של פנרבחצ'ה הטורקית, אותה יתחיל לאמן בעונת 2024/2025.
חיים אישיים

מוריניו נולד בעיר סטובל, דרומית לליסבון, בירת פורטוגל, לפליקס ומריה מוריניו, משפחה מהמעמד הבינוני, אביו היה שחקן כדורגל ואמו מורה. כשהתבגר הוריו שלחו אותו לאוניברסיטה כדי להתמחות במנהל עסקים, אך הוא נשר מהלימודים ביום הראשון, משום שהחליט להתמקצע בספורט, למד מדעי הספורט וחינוך גופני באוניברסיטה הטכנית של ליסבון, ולאחר חמש שנים סיים את התארים בהצטיינות.
נישא למתילדה פאריה ב-1989, בתם הראשונה מתילדה נולדה ב-1996 ובנם ז'וזה ג'וניור יליד 1999, בנו משחק כדורגל באקדמיה של פולהאם. בשנים שאימן בארצות שונות הייתה משפחתו עמו, ילדיו חונכו בעיקר באנגליה.
מוריניו דגמן למספר מותגי על כגון סמסונג, אדידס, אמריקן אקספרס, יגואר ועוד. ב-2009 הוענק לו תואר לשם כבוד מאוניברסיטת ליסבון. הוא קתולי, שפת אמו היא פורטוגזית, אך הוא שולט גם באנגלית, ספרדית, איטלקית, קטאלנית וצרפתית.
תארים > קבוצתיים

אליפות פורטוגל: 2002/2003, 2003/2004
הגביע הפורטוגזי: 2002/2003
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2003
גביע אופ"א: 2002/2003
ליגת האלופות: 2003/2004
אליפות אנגליה (3): 2004/2005, 2005/2006, 2014/2015
הגביע האנגלי: 2006/2007
גביע הליגה (3): 2004/2005, 2006/2007, 2014/2015
מגן הקהילה: 2005
אליפות איטליה: 2008/2009, 2009/2010
ליגת האלופות: 2009/2010
הגביע האיטלקי: 2009/2010
הסופר קאפ האיטלקי: 2008
גביע המלך הספרדי: 2010/2011
אליפות ספרד: 2011/2012
הסופר קאפ הספרדי: 2012
מגן הקהילה: 2016
גביע הליגה: 2016/2017
הליגה האירופית: 2016/2017
הקונפרנס ליג: 2021/2022
תארים > אישיים

מאמן השנה של פיפ"א: 2010
מאמן העונה בפרמייר ליג (3): 2004/2005, 2005/2006, 2014/2015
מאמן החודש בפרמייר ליג (4): נובמבר 2004, ינואר 2005, מרץ 2007, נובמבר 2020
מאמן העונה בסרייה א': 2008/2009, 2009/2010
מאמן השנה של אופ"א: 2002/2003, 2003/2004
נבחרת השנה של אופ"א (4): 2003, 2004, 2005, 2010
מאמן השנה של ה-BBC:‏ 2005
הערות שוליים

↑  נדב יעקבי, ‏קשר משפחתי: יחסי האהבה בין לואיס ואן חאל לז'וזה מוריניו, באתר ערוץ הספורט, 15 באוגוסט 2014
↑  איך אני מגיע למוריניו? רחוב ייקרא ע"ש מאמן ריאל, באתר ONE‏, 28 בפברואר 2013
↑  כבר לא מיוחד: ז'וזה מוריניו פוטר מצ'לסי באופן רשמי, באתר ערוץ הספורט, 17 בדצמבר 2015
↑  ז'וזה מוריניו מונה למאמן טוטנהאם: "האיכות כאן מלהיבה אותי", באתר וואלה, 20 בנובמבר 2019
↑  אחרי שנה וחצי: ז'וזה מוריניו פוטר מטוטנהאם, באתר ynet, 19 באפריל 2021
↑  מערכת ONE, רשמית: ז'וזה מוריניו יאמן את רומא בעונה הבאה, באתר ONE, ‏4 במאי 2021
↑  מיכאל יוכין, ‏מלך הגמרים: מוריניו סגר מעגל אחרי 25 שנים, באתר ONE‏, 26 במאי 2022
↑  ynet ספורט, ז'וזה מוריניו פוטר מרומא, שמינתה את דניאלה דה רוסי, באתר ynet, 16 בינואר 2024
↑  מוריניו בגילוי לב: החיים שלי במנצ'סטר הם אסון, באתר ערוץ הספורט, 26 באוקטובר 2016
↑  אוריאל דסקל, קרב מוחות, באתר כלכליסט, 19 באפריל 2010
| זוכי פרס מאמן השנה בעולם |
| --- | --- | --- |
| כדורגל גברים | 2010: מוריניו • 2011: גוארדיולה • 2012: דל בוסקה • 2013: היינקס • 2014: לב • 2015: לואיס אנריקה • 2016: ראניירי • 2017: זידאן • 2018: דשאן • 2019: קלופ • 2020: קלופ • 2021: טוכל • 2022: סקאלוני • 2023: גוארדיולה |  |
| כדורגל נשים | 2010: נייד • 2011: ססאקי • 2012: סונדהאגה • 2013: נייד • 2014: קלרמן • 2015: אליס • 2016: נייד • 2017: ויכמן • 2018: פדרוס • 2019: אליס • 2020: ויכמן • 2021: הייז • 2022: ויכמן • 2023: ויכמן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413895305171  PLWABN: 9810682607605606  BIBSYS: 478191  BNE: XX5000467  BnF: cb15764720t (data)  CANTIC: a11286817  CiNii: DA18983450  GND: 142798169  ICCU: MILV329905  ISNI: 0000 0001 0678 529X  LCCN: nb2005018023  NDL: 01029767  NKC: xx0069692  NLG: 276660  NSK: 000675255  SELIBR: 404905  SUDOC: 093586930  VIAF: 98902567   WorldCat (עם VIAF): 98902567
ראש המטה הכללי

ראש המטה הכללי (או בקיצור: הרמטכ"ל) הוא הדרג הפיקודי העליון בצבא הגנה לישראל, העומד בראש המטה הכללי של צה"ל.
ראש המטה הכללי נתון למרות ממשלת ישראל וכפוף ישירות לשר הביטחון. הוא קצין בדרגת רב-אלוף (רא"ל), הדרגה הגבוהה ביותר בצה"ל.
מעמד הרמטכ"ל

מעמדו של הרמטכ"ל מוגדר בחוק יסוד: הצבא, שנחקק בשנת 1976 ובו נאמר (סעיף 3):
למעשה, שר הביטחון חייב להגיע להסכמה על המינוי עם ראש הממשלה, שכן רק לראש הממשלה הסמכות להביא את המינוי לאישור הממשלה.
המינוי קצוב לתקופת כהונה בת שלוש שנים, אשר ניתן להאריכה בשנה נוספת. תקופה זו אינה מוגדרת בחוק, אך נהוגה החל מקום המדינה.
חוק יסוד: הצבא לא מתייחס כלל לסמכותו של ראש הממשלה כלפי הרמטכ"ל. למעשה ממילא שר הביטחון חייב ליידע את ראש הממשלה על כל פעולה משמעותית שצה"ל רוצה ליזום (גם לפי "מסמך הקונסטיטוציה" וגם לפי נהלים פנימיים שקיימים במשרדי ראש הממשלה ושר הביטחון).
חנן מלצר, בתפקידו בפרקליטות הצבאית, כתב חוות דעת ובה שלוש גישות אפשריות ליחס בין הרמטכ"ל לשר הביטחון:
כפיפות מוחלטת – השר רשאי להתערב בכל נושא, והוא מעין 'רמטכ"ל על' (כנציג הממשלה).
כפיפות אסטרטגית – הרמטכ"ל כפוף לשר הביטחון בנושאים בעלי משמעות מדינית או אסטרטגית, אך ניהול שוטף ואירועים טקטיים בסמכות מלאה של הרמטכ"ל.
כפיפות יחסית – בנושאים האסטרטגיים הרמטכ"ל כפוף לשר הביטחון, אך בניהול שוטף ואירועים טקטיים שר הביטחון מוסמך רק לאשר או לפסול את הצעת הרמטכ"ל.
בפרקטיקה נהוגה "כפיפות יחסית". כך מינוי קצינים מדרגת אל"ם נקבע בידי הרמטכ"ל בלבד, אך המינוי נכנס לתוקף רק לאחר אישור שר הביטחון (או אישור ראש הממשלה אם הרמטכ"ל מעוניין להביא לאישורו).
מסמך אסטרטגיית צה"ל שפרסם הרמטכ"ל גדי איזנקוט הרחיב את הגדרת תפקיד הרמטכ"ל והגדירו כ"מפקד המערכה" וכמי שקובע את "הרעיון והתפישה להשגת המשימה". הרמטכ"ל מתפקד הן כחוליה המקשרת בין הצבא לדרג המדיני, הממשלה ובתוכה הקבינט, הן כיועץ להפעלת הכוח ובניינו והן כמפקד הצבא במערכה כולה, וכקבלן הביצוע של החלטות הממשלה ושל בניין הצבא.