stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת ההתגברות

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  מאיר הסמן, חבר קיבוץ חוקוק, שטבע בשנת 1951
 מיקום:  חוקוק שבישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1953
 תאריך פתיחה רשמי:  1953 
 יוצר:  יחיאל שמי
 קואורדינטות:  32°52′39″N 35°29′58″E﻿ / ﻿32.87740°N 35.49939°E﻿ / 32.87740; 35.49939
 he
 
"מצבת ההתגברות" או "אב ובנו" הוא פסל מאת הפסל הישראלי יחיאל שמי. גובהו 300 ס"מ, רוחבו 110 ס"מ ועומקו 80 ס"מ.
הפסל נוצר כאנדרטה למותו של מאיר הסמן, חבר קיבוץ חוקוק, שטבע בשנת 1951 בעת שעבד על פריצת דרך אל הקיבוץ. הפסל עשוי משני גושי בזלת שנאספו באזור הקיבוץ והובאו אל הסטודיו של האמן בקיבוץ כברי. העבודה על הפסל נמשכה כשבעה חודשים. לאחר מכן הוצב הפסל בכביש המוביל אל חוקוק.
ראש דמות הבן נגנבה בתחילת שנות ה-2000. שמי התנגד לשחזור האנדרטה, אולם למרות התנגדות זאת שוחזר הפסל על ידי יובל לופן בשנת 2011.
הפסל מציג דמות של גבר הנושא על כתפו דמות של ילד. שמי תיאר בשנות החמישים את הפסל:
נושא האנדרטה הוא דמות גבר העומד איתן בצעד רחב, כשהוא מגביה-מניף ילד היושב לו על כתף אחת. רגל אחת של הילד מוחזקת מלפנים על ידי דמות הגבר, בשעה שידו השניה של הגבר תומכת בכתף הילד למעלה. פני הגבר מופנים לחזית, ופני הילד מורמים מעט כלפי מעלה. [...] שתי הדמויות מנצלות את כל מימדי האבן החיצוניים, וגוש גדול הקשור עם הבסיס הרחב וכן עם הדמות העומדת ישאר כמעט בצורתו הטבעית.
סגנון הפיסול של הפסל מושפע מן הפיסול "הכנעני". הדבר מתבטא בכבדות ובמסיביות של הדמויות, בתווי הפנים המודגשים, המזכירים פיסול ארכאי, ובנושא ההירואי של האנדרטה, המעצימה ערך של הקרבה אישית. מיכאל סגן כהן מצא בפסל זה את השפעתו של הפסל האנגלי הנרי מור.
גלריית תמונות

מבט על חלקה האחורי של היצירה
לוח המונח למרגלות העבודה
פרט
הערות שוליים

↑  ראו: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 20-21.
↑  מצוטט בתוך: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 20
↑  ראו: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 20.
אקסל שפלר

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בן 67 בערך) המבורג, גרמניה המערבית 
 מקום לימודים:  Bath School of Art and Design 
 תחום יצירה:  איור
 יצירות ידועות:  טרופותי טרופותי הבת
 www.gruffalo.com
 
אקסל שפלר (בגרמנית: Axel Scheffler; נולד ב-1957) הוא מאייר ואנימטור גרמני. שפלר נודע בעיקר עקב עבודתו עם ג'וליה דונלדסון, כשאייר ספרים שכתבה כמו טרופותי, את ספר ההמשך טרופותי הבת את הספר "טרמפ על מטאטא", "לקוף יש בעיה" ועוד.
ביוגרפיה

שפלר נולד בהמבורג, גרמניה המערבית. תחילה למד באוניברסיטת המבורג את היסטוריית האמנות אך עזב את לימודיו. בשנת 1982 עבר לאנגליה, בה הוא מתגורר עד היום. לאחר תקופה באנגליה, החליט לשנות כיוון, ולהפוך להיות מאייר, הספר הראשון שאייר היה "The Piemakers" מאת הלן קרוסוול. ב-1999, אייר שפלר את "טרופותי" שכתבה ג'וליה דונלדסון, באחת מהיצירות הבולטות שלו. שפלר המשיך את שיתוף הפעולה עם דונלדסון גם ב-2001, כשאייר את הספר "טרמפ על מטאטא" וב-2004, כשאייר את ספר ההמשך של טרופותי, "טרופותי הבת". מאז שפלר אייר ספרים רבים של דונלדסון.
אריה זסלני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1911 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  25 באוגוסט 1968 (בגיל 57 בערך) ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 תפקידים:  פסיכיאטר 
 
אריה זַסְלַנִי (1911 – 25 באוגוסט 1968) היה פסיכיאטר ירושלמי. לזכרו הקימה אלמנתו את ארגון ער"ן.
ביוגרפיה

זסלני נולד בירושלים, בנו של הרב אהרן יצחק זסלנסקי ואחיו הצעיר של ראובן זסלנסקי (לימים שילוח, מראשי שירותי הביטחון במדינת ישראל).
באמצע שנות ה-30 יצא זסלני לפירנצה ולמד שם רפואה. שם פגש את אשתו, מריה ברטה זסלני ונישא לה. לזוג לא נולדו ילדים, שכן מריה הייתה עקרה, בשל מחלת הפוליו שבה לקתה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס זסלני לצבא הבריטי. בתחילה שירת תחת פיקודו של אורד וינגייט במערכה במזרח אפריקה בלחימה לשחרור אתיופיה, כחלק מקבוצת רופאים יהודים, בהם אף משה וולמן, שנשלחו לחזית זו. עם תום הלחימה בחזית זו, ב-1941 שירת בחזית המדבר המערבי כרופא צבאי, ולצדו רעייתו מריה ברטה.
לאחר המלחמה שבו בני הזוג זסלני לירושלים. זסלני שימש במשך כ-18 שנים כמנהל שירותי בריאות הנפש של בתי הספר בירושלים, וכן כיועץ פסיכיאטרי בעיריית ירושלים. הוא התמחה בטיפול באנשים אובדניים, והצליח להניא רבים מלהתאבד.
זסלני נפטר בשנת 1968 מהתקף לב, והוא בן 57. נטמן לצד אחיו ראובן שילוח בבית העלמין סנהדריה בירושלים.
לאחר מותו, בשנת 1971, ייסדה רעייתו מריה ברטה את ארגון ער"ן המתמחה במתן עזרה נפשית בטלפון לאנשים במצוקה, על מנת להנציח את זכרו של בעלה, כדרכו של זסלני בחייו. הארגון, שסניפו הראשון שכן בביתה של זסלני, הפך לארגון ארצי ולו רשת של מתנדבים בכל רחבי הארץ.
הערות שוליים

1 2 3  אוריה באר, 40 שנה לער"ן או – זוג המייסדים זסלני שנשכח.
↑  אברהם עקביה, עם וינגיט בחבש, עם עובד – שחרות, תש"ד, עמ' 159.
↑  נפטר ד"ר זסלני, מעריב, 26 באוגוסט 1968.
↑  ראובן בן צבי, מחקר על נסיונות התאבדות בקרב תלמידי בתי הספר, מעריב, 7 בדצמבר 1961
↑  השרות של עזרה ראשונה נפשית (ער"ן), באתר ער"ן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306724105171  ISNI: 0000 0004 0277 3082  VIAF: 298509792   WorldCat (עם VIAF): 298509792 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אקסל קנקאנרנטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1998 (בן 26) פינלנד פינלנד 
 מוקד פעילות:  פינלנד פינלנד
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  פינית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  EMI Finland 
 פרופיל ב-IMDb
 
אקסל קַנְקַאנְרַנְטַה (בפינית: Aksel Kankaanranta) הוא זמר פיני. בשנת 2017 סיים קנקאנרנטה במקום השני בגרסה הפינית של התוכנית "The Voice". ב-7 במרץ 2020 זכה קנקאנרנטה בתוכנית "UMK 2020", שמהווה את קדם האירוויזיון הפיני, והוא נציג פינלנד באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. לאחר ביטול האירוויזיון הוחלט כי לא ייצג את המדינה באירוויזיון 2021 והוכרז על קדם חוזר. קנקאנרנטה זכה במקום החמישי, ולא נבחר לייצג את ארצו באירוויזיון 2021.
הערות שוליים

↑  רובין גלאגר, inland: Aksel Kankaanranta wins UMK 2020 and will head to Rotterdam with “Looking Back”, וויוויבלוגס, 7 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1227030207  ISNI: 0000 0004 8377 4123  MusicBrainz: 48c11370-628c-42ee-9ad6-6e2c56483b22  VIAF: 9956161332370552420000   WorldCat (עם VIAF): 9956161332370552420000 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ובנושא פינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אתיופיה במשחקים הפאראלימפיים

אתיופיה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בתל אביב (1968). לאחר המשחקים בתל אביב נעדרה אתיופיה מהמשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972). אחרי שתי הופעות נוספות חדלה אתיופיה את השתתפותה במשחקים עד המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004). במשחקי החורף לא נטלה אתיופיה חלק מעולם.
המשלחת הראשונה שעלתה על שני ספורטאים אותה שלחה אתיופיה, הייתה גם המשלחת הראשונה אשר זכתה במדליה פאראלימפית. אל המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) נשלחו ארבעה ספורטאים אתיופים והאתלט ונדייה פיקרה אינדבלו זכה במדליית הכסף בריצת 1500 מטר (קטגוריה T46) עם תוצאה של 3:50.87 דקות, שני רק לשיא עולם של אברהם טארביי הקנייתי שקבע 3:50.15 דקות.
ראו גם

אתיופיה במשחקים האולימפיים
אתיופיה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Men's 1500m - T46
אנדרטת ולדימיר הגדול

ערך זה עוסק באנדרטה בקייב. אם התכוונתם לאנדרטה במוסקבה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 מיקום:  קייב 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  ארד 
 יוצר:  Vasily Demut-Malinovsky 
 קואורדינטות:  50°27′23″N 30°31′35″E﻿ / ﻿50.45635°N 30.526338888889°E﻿ / 50.45635; 30.526338888889
  (למפת קייב מוגדלת) אנדרטת ולדימיר הגדול(למפת קייב רגילה) אנדרטת ולדימיר הגדול he
 
אנדרטת ולדימיר הגדול (באוקראינית: Пам'ятник Володимиру Великому) היא האנדרטה הפיסולית העתיקה ביותר בקייב שבאוקראינה, שנבנתה ב-1853. אחד הסמלים הבלתי רשמיים של העיר. הוא מתנשא על הגדה התלולה של הדנייפר בפארק וולודימירסקאיה גורקה (אנ').
האנדרטה לולדימיר הגדול היא אחת הבודדות בקייב ששרדו לאחר 1917. הבולשביקים ניסו להסיר את כל האביזרים הדתיים מהאנדרטה. עד יום השנה ה-100, בוצע שיקום גדול (1953–1954). לאחר השיקום, האנדרטה לא השתנתה באופן משמעותי. הוא הפך למעין כרטיס ביקור של קייב, ובשנת 1988 הוא אף עלה על מטבע הזיכרון הסובייטי לרגל יום השנה ה-1000 לטבילת רוסיה.
פסל ברונזה באורך 4.4 מטר של המטביל של רוסיה, מתואר בגלימה עם צלב גדול בידו הימנית וכובע גדול דוכסי בידו השמאלית, מתנוסס על כן באורך 16 מטר, בעל קו מתאר של מתומן קפלה בסגנון אדריכלות נאו-ביזנטית על סטילובטה מרובעת. הדום הלבנים והסטילובט מצופים בלוחות ברזל יצוק. גובהה הכולל של האנדרטה הוא 20.4 מ'.
הערות שוליים

↑  UkraineToGo, Saint Vladimir monument ⋆ Ukraine To Go, Ukraine To Go, ‏2016-11-05 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556844105171  LCCN: sh2008005017
אקסל שילסטרום

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1993 (בן 31) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 axelschylstrom.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אקסל שילסטרום (בשוודית: Axel Schylström; נולד ב-24 בפברואר 1993) הוא זמר שוודי. התפרסם בזכות השתתפותו בעונה האחד-עשר של התחרות Swedish Idol בשנת 2017 השתתף במלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 2017, עם השיר "När ingen ser", שם הודח בשלב גלגל ההצלה.
קורות חייו

שילסטרום נולד בשנת 1993 בנורשפין. ב-2012 היה מעורב בתאונה קטלנית בה טיפס על גג רכבת ונגע בכבלי החשמל מעליה. זרם בגופו עוצמת מתח של כ-16 אלף וולט, שגרמה לכוויות ב-70 אחוזים מגופו.
ב-2015 החל את קריירת המוזיקה שלו, והשתתף בעונה האחד-עשר של Swedish Idol. הוא הודח כשהגיע לשלב ההופעות החיות במקום הרביעי. בשנת 2016 אושר על ידי תאגיד השידור השוודי כי שילסטרום עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן לשנת 2017 עם השיר "När ingen ser". הוא השתתף במקצה הרביעי, ועלה לשלב גלגל ההצלה, שנערך ב-4 במרץ. לרוע מזלו, לא דורג בין ארבעת האמנים המובילים בשלב זה, והודח מהתחרות. בנובמבר 2022 נחשף פעם נוספת כי הוא עתיד להתחרות באירוע של 2023, עם השיר "Gorgeous". הוא ביצע את שירו במקצה הרביעי, והודח מהתחרות – מרחק נקודה אחת מהמקום הרביעי, שהעפיל לשלב גלגל ההצלה.
הערות שוליים

↑  Quinn, Angus (24 בפברואר 2017). "Axel Schylström on Melfest 2017: "It's a chance for me to reach out to all of Sweden"". wiwibloggs.com. Wiwibloggs. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Se allt från Idols nionde fredagsfinal" (בשוודית). TV4. 20 בנובמבר 2015. נבדק ב-4 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Artisterna i Melodifestivalen 2017: Hela listan – så blir deltävlingarna". Melodifestivalen. SVT. נבדק ב-30 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The NPBC (3 במרץ 2017). "Loreen, the Favourite to Win Melodifestivalen 2017, Heads to Andra Chansen". eurovoix.com. Eurovoix. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The NPBC (25 בפברואר 2017). "Melodifestivalen Second Chance Round Duels Revealed". eurovoix.com. Eurovoix. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05.
↑  "Sweden: Loreen and Smash Into Pieces to the final of Melodifestivalen 2023". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Claire Schulte-Wieschen. 2023-02-25. נבדק ב-2023-03-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6621 0676  MusicBrainz: 97a0d93e-cde4-499c-8435-8a79f875a372
אנדרטת ולינגטון (לונדון)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פסל דמות 
 על שם:  ארתור ולסלי, הדוכס מוולינגטון
 כתובת:  הייד פארק 
 מיקום:  פניקס פארק, דבלין
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 נגישות:  פתוח לציבור
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1822
 תאריך פתיחה רשמי:  1822 
 חומרי בנייה:  ארד 
 יוצר:  סר ריצ'רד וסטמקוט
 קואורדינטות:  51°30′16″N 0°09′10″W﻿ / ﻿51.5045°N 0.1527°W﻿ / 51.5045; -0.1527
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאנדרטת ולינגטון(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאנדרטת ולינגטון(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיאנדרטת ולינגטון(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיאנדרטת ולינגטון
 
אנדרטת ולינגטון (באנגלית: Wellington Monument) היא אנדרטה אשר הוקמה לכבוד ניצחון הצבא הבריטי במלחמות הנפוליאוניות ובראשו הדוכס מוולינגטון בפארק ליין בלונדון, בריטניה.
אנדרטה ממוקמת בפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק לצד רחוב פארק ליין אל מול שער הפארק הפונה לכיוון פינת הייד פארק. האנדרטה מוצבת כ-50 מטרים מצפון לבית אפסלי (מעונו לשעבר של ולינגטון) וכ-100 מטרים מצפון לקשת ולינגטון, כך שביחד הם יוצרים אזור המזוהה עם הנצחת מורשתו של הדוקס מוולינגטון.
עיצוב

בניית האנדרטה הושלמה ב-18 ביוני 1822 בעיצובו של הפסל ריצ'רד ווסטמאקוט וממון על ידי תרומות של נשים בריטיות בסך כ-10,000 ליש"ט. האנדרטה מורכבת מפסל ברונזה אשר נוצר מתותחי אויב שצבאו של ולינגטון הביא חזרה לבריטניה ומתאר את אכילס בעירום, כאשר בידו השמאלית הוא אוחז מגן מונף ובידו הימנית חרב, לצידו מונח השריון שלו ועל כתפו השמאלית הוא לובש גלימה. גובה האנדרטה כולה כולל בסיס האבן והפסל הוא 11 מטרים (18 רגל). עם השלמת הפסל והצבתו במקומו, הוא הפך לפסל העירום הגברי הציבורי הראשון בלונדון בעת המודרנית, לכן זכה ללא מעט יחס ציבורי סביב גודל הפסל והעירום האחורי הבוטה כביכול (אזור הערווה היה מכוסה בעלה תאנה).
הפסל ניצב על גבי בסיס העשוי אבני גרניט אליהם חקוקה הכתובת:
לארתור הדוכס מוולינגטון, ושותפיו הגיבורים לקרב, פסל זה של אכילס, אשר נוצק מתותחים שנלקחו בניצחונות, בסלמנקה ויטוריה טולוז וווטרלו, אשר נחקק, על ידי נשות המדינה. הונח במקום זה, ביום ה-18 ביוני 1822, לפקודתו של, הוד מעלתו ג'ורג' השלישי.
אקסל קובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בפברואר 1970 (בן 54) Kronach, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 
אֵקְסֶל קוֹבֶּר (בגרמנית: Axel Kober;‏ נולד ב-10 בפברואר 1970) הוא מנצח גרמני. מאז 2009 הוא מכהן כמנהלה המוזיקלי של הדויטשה אופר אם ריין.
קריירה

קובר נולד בקרונאך ולמד ניצוח אצל פטר פאלק וגינתר ויך בבית הספר הגבוה למוזיקה בווירצבורג. כהונתו המקצועית הראשונה הייתה בתיאטרון הממלכתי של מקלנבורג-מערב פומרניה ב-1994. מ-1998 עד 2003 היה המנצח הראשי של תיאטר דורטמונד, שם ניצח על כמה אופרות שאין מרבים לבצע, ובכלל זה הבכורה הגרמנית של "ז'וליאן" מאת גוסטב שרפנטייה. לאחר תקופה של 4 שנים בתיאטרון הלאומי של מנהיים (2007-2003) כמנצח הראשי, ושנתיים כמנהל מוזיקלי באופרה של לייפציג (2009-2007), התמנה למנהל מוזיקלי של הדויטשה אופר אם ריין. ב-2013, יובל המאתיים להולדת ריכרד וגנר, הופיע קובר לראשונה בפסטיבל ביירוית, שם ניצח על טנהויזר. הוא חזר לנצח על אופרה זו בפסטיבל של 2014.
הערות שוליים

↑  "Axel Kober dirigiert auch 2015 in Bayreuth" וולפרם גרץ, "ריינישה פוסט", אקסל קובר ינצח מ-2015 גם בביירוית 19 ביולי 2014 (בגרמנית)
↑  "Charpentier exhumé à Dortmund." ,ליבראסיון, "שרפנטייה מוצא מקברו בדורטמונד" 5 בדצמבר 2000 (בצרפתית)
↑  "Axel Kober dirigiert den Jubiläums-Tannhäuser" נורדביירישר-קורייר אקסל קובר ינצח על הצגת היובל של "טנהויזר" 5 בספטמבר 2014 (בגרמנית)
↑  Axel Kober פסטיבל ביירוית, אישים (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1036622452  ISNI: 0000 0004 0980 0792  LCCN: no2015120217  VIAF: 4141149198257774940005   WorldCat (עם VIAF): 4141149198257774940005
ארנולד קלאסיק

ארנולד קלאסיק (באנגלית: Arnold Classic) היא תחרות פיתוח גוף שנתית הנערכת על ידי הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף (IFBB) שיוסדה על ידי ארנולד שוורצנגר וקרויה על שמו. התחרות מתקיימת בשלהי פברואר או בתחילת מרץ בקולומבוס שבאוהיו, ארצות הברית. התחרות הראשונה התקיימה ב-1989.
בקרב מפתחי הגוף, נחשבת "ארנולד קלאסיק" לתחרות הרווחית ביותר, כשהפרס הראשון עומד על 130,000 דולר, רכב האמר, ושעון רולקס. תחרות "ארנולד קלאסיק" מתחרה עם "מר אולימפיה" מבחינת היוקרה והפופולריות. עם השנים הורחבה "ארנולד קלאסיק" לתחומים נוספים, כגון: יוגה, ריקוד, עידוד, קשתות, ועוד.
ארנולד קלאסיק כוללת שלוש תחרויות לנשים: "מיס אינטרנשיונל", "פיגר אינטרנשיונל", "פיטנס אינטרנשיונל".
ברוב המקרים הייתה תחרות "ארנולד קלאסיק" צמודה ולעיתים רק נקודה או שתיים הפרידו בין המנצחים.
לזוכות בתחרויות הנשים ראו

זוכות מיס אינטרנשיונל
זוכות פיגר אינטרנשיונל
זוכות פיטנס אינטרנשיונל
דקסטר ג'קסון, זוכה התחרות חמש פעמים
אנדרטת ולינגטון (דבלין)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אובליסק 
 על שם:  ארתור ולסלי, הדוכס מוולינגטון
 מיקום:  פיניקס פארק, דבלין
 מדינה:  אירלנד 
 נגישות:  פתוח לציבור
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1861
 תאריך פתיחה רשמי:  1861 
 יוצר:  סר רוברט סמירק
 אדריכל:  רוברט סמירק 
 מידות
 גובה:  62 מ' 
 קואורדינטות:  53°20′56″N 6°18′11″W﻿ / ﻿53.3490°N 6.3031°W﻿ / 53.3490; -6.3031
  (למפת דבלין מוגדלת) אנדרטת ולינגטון(למפת דבלין רגילה) אנדרטת ולינגטון
 
אנדרטת ולינגטון (באנגלית: Wellington Testimonial באירית: Teistiméireacht Wellington) היא אנדרטה בצורת אובליסק שנועדה להנצחת ארתור ולסלי, הדוכס מוולינגטון, אשר הוקמה בפיניקס פארק שבדבלין, אירלנד. גובה האובליסק הוא 62 מטרים, ולפיכך הוא נחשב לגבוה ביותר באירופה והשני בגובהו בעולם.
האנדרטה ממוקמת בפינה הדרום-מזרחית של פיניקס פארק, בין דרך קונינגהאם מדרום לשדרות צ'סטרפיילד (החוצה את הפארק) מצפון. במרחק כ-80 מטרים מהאנדרטה ומצידה השני של דרך קונינגהאם, עובר נהר הליפי החוצה את העיר דבלין. בנוסף, בקרבת האנדרטה ממוקמות תחנת הרכבת יוסטון, בניין בית המשפט העליון ומפקדת הצבא.
הקמה ועיצוב האנדרטה

האנדרטה הוקמה מתוך כוונה להנציח את תרומתו של ארתור ולסלי, הדוכס מוולינגטון, כשנתיים לאחר שעמד בראש הקואליציה שהביסה את נפוליאון בונפרטה בקרב ווטרלו, והפך כך לאחד מהגיבורים הצבאיים החשובים של בריטניה בתקופה. בתקופה זו הוקמו מספר אתרים לציון הניצחון, ורבים מהם התרכזו בדמותו של ולינגטון. חשיבות ההקמה של אנדרטה לכבודו בדבלין נובעת מכך שזו עיר הולדתו. העבודה על האנדרטה התחילה בשנת 1817 בעיצובו של האדריכל האנגלי סר רוברט סמירק, אך בשנת 1820 נגמרו התקציבים לבנייתה והיא נותרה בלתי גמורה למשך מספר עשורים. רק ב-18 ביוני 1861 האנדרטה הושלמה ונפתחה לציבור.
כשהעבודה על האנדרטה החלה, היא יועדה להיות אנדרטה לכבוד ולינגטון (Testimonial), אך היא הושלמה לבסוף רק כעשור אחרי שנפטר, ולכן נחשבה אנדרטה לזכרו (Monument). בנוסף, בתוכנית המקורית לצד האובליסק היה מיועד להיות פסל ברונזה של ולינגטון רכוב על סוס, אך בעיות תקציב הביאו לביטול תוכנית זו.
לאורך ארבע הדפנות של בסיס האובליסק ישנם ארבעה לוחות ברונזה, הראשון מכיל כתובת לזכרו בעוד ששלושת האחרים מכילים תבליטים המתארים חלקים חשובים בחייו; 'חופש דתי ואזרחי' (של הפסל ג'ון הוגאן), 'ווטרלו' (של הפסל תומאס פארל) ו-'מלחמות הודו' (של הפסל ג'וסף רובינסון קירק). לוחות הברונזה נוצרו מתותחים שנלקחו שלל במהלך קרב ווטרלו (נוהג נפוץ בתקופה).
על שם האנדרטה נקראת גם 'דרך ולינגטון' אשר עוברת בסמוך לה בתוך הפארק.
תמונות

מראה מתחילת המאה ה-20
כתובת הברונזה לזכרו
התבליט 'מלחמות הודו'
התבליט 'חופש דתי ואזרחי'
אצטדיון קאראיסקאקיס

| --- | --- |

 על שם:  Georgios Karaiskakis 
 שמות קודמים:  ולודרום נאו פאלירון
 מיקום:  פיראוס, יוון
 קואורדינטות:  37°56′46″N 23°39′52″E﻿ / ﻿37.946169°N 23.664536°E﻿ / 37.946169; 23.664536
 אבן יסוד:  1895
 תקופת הפעילות:  1896–הווה (כ־128 שנים)
 שופץ:  1964, 2004
 עלות הבנייה:  60 מיליון אירו
 בעלים:  הוועדה האולימפית היוונית
 מפעיל:  אולימפיאקוס
 משטח:  דשא
 אדריכל:  סטליאוס אגיאוסטראטיטיס
 קבוצות:  אולימפיאקוס נבחרת יוון
 מושבים:  32,115
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אתונה מוגדלת) אצטדיון קאראיסקאקיס(למפת אתונה רגילה) אצטדיון קאראיסקאקיס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון קאראיסקאקיס (ביוונית: Γήπεδο Γεώργιος Καραϊσκάκης) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר הנמל פיראוס שביוון. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל אולימפיאקוס ומכיל 32,115 מקומות ישיבה. כמו כן, מארח האצטדיון לעיתים את משחקיה הביתיים של נבחרת יוון. האצטדיון נקרא על שם גיבור מלחמת העצמאות היוונית, גאורגיוס קאראיסקאקיס, שנפצע קשה באזור זה.
בניית האצטדיון החלה בשנת 1895, והוא נחנך כשנה מאוחר יותר. האצטדיון אירח את תחרויות הרכיבה של אולימפיאדת אתונה באותה שנה. בשנות השישים שופץ האצטדיון ולקראת המשחקים האולימפיים באתונה בשנת 2004, נבנה כמעט מחדש. באולימפיאדה זו אירח האצטדיון חלק ממשחקי הכדורגל.
ב-8 בפברואר 1981 נהרגו 21 אוהדי כדורגל באסון שאירע באצטדיון, לאחר משחק בין אולימפיאקוס לבין א.א.ק. אתונה, כאשר אלפים מאוהדי הקבוצה בשער 7 נהרו אל מחוץ לאצטדיון כדי לחגוג עם השחקנים מול הכניסה הראשית לאצטדיון. הדלתות היו כמעט סגורות והדלתות המסתובבות בכניסה לשערים הפכו את היציאה לבלתי אפשרית, כך שהמדרגות הפכו למלכודת מוות. לזכר האסון נצבעו 21 כיסאות בשחור במקום באדום, בצורה שיוצרת את הספרה 7.
בין יוני לאוגוסט 2005 הפך האצטדיון לבית קולנוע המופעל באופן יומי, עם מסך קולנוע בגודל של 20x10 מטרים.
ארץ אלזוורת'

מפת אנטארקטיקה
ארץ אלזוורת' (באנגלית: Ellsworth Land) היא חלק מיבשת אנטארקטיקה, הגובל ממערב בארץ מרי בירד, מצפון בים בלינגסהאוזן, מצפון-מזרח בבסיס חצי האי האנטארקטי, וממזרח בשוליים המערביים של מדף הקרח רון. היא משתרעת בין '103°24 מערב ל-'79°45 מערב. לאזור ממערב ל-90° מערב אין תביעת חזקה, התביעה לחזקה על האזור שבין 84° מערב ל-90° מערב היא של צ'ילה בלבד, והיתר נמצא בחזקתן של צ'ילה והממלכה המאוחדת כחלק מן הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה. חוף אייטס משתרע בין '103°24 מערב ל-'89°35 מערב וחוף בריאן בין '89°35 מערב ל-'79°45 מערב.
ארץ אלזוורת' היא ברובה רמת קרח נישאה, אבל היא כוללת את הרי אלזוורת' המלכותיים ומספר רב של קבוצות הרים מפוזרות: האדסון, ג'ונס, בהרנדט, האוברג, מריק, סוויני וסקייף.
ארץ זו שוכנת סמוך למרכז האזור שתייר החוקר האמריקאי לינקולן אלזוורת' בטיסת מטוס במהלך נובמבר-דצמבר 1935. הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים קראה לה על שמו ב-1962 לזכר אותה טיסה טראנסקונטיננטלית היסטורית מן האי דאנדי אל מדף הקרח רוס.
הערות שוליים

↑  רו ריפנבורו, "להתחרות עם המוות", עמ' 251
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538894505171  LCCN: sh86000666  VIAF: 315127959   WorldCat (עם VIAF): 315127959
אקסל פרסון-ברמסטורפ

אקסל אלריק פרסון-ברמסטורפ (בשוודית: Axel Alarik Pehrsson-Bramstorp, נולד: Axel Alarik Pehrsson;‏ 19 באוגוסט 1883 – 19 בפברואר 1954) היה פוליטיקאי שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה כמה חודשים בשנת 1936. כחבר הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) הוא היה ידוע בשם "אקסל פרסון מברמסטורפ", על שם חוותו, או בקיצור "ברמסטורפ". בשנת 1937 הוא הוסיף באופן רשמי את שם חוותו לשם משפחתו.
ראשית חייו

אקסל פרסון היה בן למשפחת חוואים מהכפר אויה (Öja, כיום בתחומי העיר יסטד שבנפת יסטד) שבמחוז סקונה. מותו בטרם עת של אביו גרם לו לנשור מלימודיו בבית הספר ולאחר שמלאו לו 14 שנים הוא השלים את השכלתו במסגרת חינוך מבוגרים בבית חינוך עממי. החווה של משפחתו הייתה גדולה יחסית. עם נישואיו הוא רכש את חוות ברמסטורפ הסמוכה ומאוחר יותר הוא קיבל את הבעלות המלאה על החווה המשפחתית ורכש כמה חוות נוספות.
קריירה פוליטית

פרסון היה פעיל בפוליטיקה המקומית והאזורית וב-1918 הוא נבחר להיות חבר הבית התחתון של הריקסדאג מטעם המפלגה הליברלית, אך ב-1921 הוא לא נבחר מחדש. הוא עבר אל מפלגת "ליגת החוואים" (Bondeförbundet) וב-1929 הוא נבחר שוב לבית התחתון מטעמה. מאז הוא כיהן כחבר הפרלמנט ברציפות עד 1949, כשהחל משנת 1934 הוא שימש כיושב ראש המפלגה.
לאחר שממשלת הסוציאל-דמוקרטים בראשותו של פר אלבין הנסון הופלה על ידי רוב בפרלמנט באביב 1936 קיבל פרסון מנדט מהמלך גוסטב החמישי להקים ממשלת קואליציה לא-סוציאליסטית. משימה זו התגלתה כבלתי אפשרית ולזמן קצר כיהן פרסון כראש ממשלה של מפלגה אחת מיוני ועד ספטמבר 1936. מאחר שממשלה זו כיהנה רק במהלך הקיץ, היא זכתה לכינוי "ממשלת החופשה" (semesterregeringen). פרסון לקח על עצמו את תפקיד שר החקלאות. לאחר הבחירות לבית התחתון שנערכו בספטמבר הוא התפטר מתפקידו כראש הממשלה והמשיך לשמש כשר החקלאות בממשלה החדשה בראשותו של הנסון, שהתבססה על קואליציה של הסוציאל-דמוקרטים עם מפלגת החוואים. באותו תפקיד הוא שימש גם בממשלת הקואליציה הלאומית שהוקמה ב-1939 בראשותו של הנסון עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיהנה עד לתום המלחמה ב-1945.
שנותיו האחרונות

לאחר התפטרותו מממשלת הקואליציה הלאומית שימש פרסון-ברמסטורפ במספר תפקידים בארגונים חקלאיים שונים והמשיך לכהן כיושב ראש מפלגתו וכחבר הריקסדאג, עד שב-1949 הוא נאלץ לפרוש מסיבות בריאות. באותה שנה הוענק לו תואר אבירות מטעם "המסדר המלכותי של הסרפים" והוא חי את שארית חייו בחוותו.
אמריקאנקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר 
 שימוש:  בית סוהר
 מיקום:  מינסק
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 בעלים:  קד"ב
 מפעיל:  קד"ב 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1920
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־20 של המאה ה־20 
 קואורדינטות:  53°53′56″N 27°33′12″E﻿ / ﻿53.898783°N 27.553409°E﻿ / 53.898783; 27.553409
  (למפת מינסק מוגדלת) אמריקאנקה(למפת מינסק רגילה) אמריקאנקה
 
אמריקאנקה הוא כינויו של מרכז המעצר לפני המשפט של הקג"ב הבלארוסי (ברוסית: СИЗО КГБ) זהו כלא לעיכוב אסירים זמניים במרכז מינסק, המופעל על ידי הקג".ב של בלארוס. הכלא משמש למעצר אנשים שנגדם מתבצעת חקירה על ידי הקג"ב, בפרט במקרים בהם מדובר באינטרסים של המדינה.
היסטוריה

ראשית הכלא כבית סוהר פנימי של המשטרה החשאית הסובייטית, הצ'קה. הוא הוקם בשנות העשרים של המאה העשרים כחלק ממכלול בניינים ששימש את הצ'קה. כינויו "אמריקאנקה" (האמריקאית) מתייחס לצורה של הכלא בתור בפנאופטיקון, שהתבסס על העיצוב של בתי כלא בארצות הברית.
הבניין שימש לימים את הארגוני היורשים של הצ'קה: קומיסריון הפנים העממי והוועדה לביטחון המדינה.
בשנת 1946, לאחר תום מלחמת העולם השנייה ושיקום השליטה הסובייטית בבלארוס, שופץ הבניין.