stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נורת'רופ פריי
תרומתו לביקורת הספרות > תיאוריה של הדמיון

לאחר שנשאל פעם באם התיאוריה הביקורתית שלו היא רומנטית, פריי השיב: "אה, זה לגמרי רומנטי, כן" (Stingle 1). התיאוריה היא רומנטית, באותו מובן שפרי ייחס את הרומנטיקה לבלייק: כלומר, "במובן הרחב של מתן מקום ראשי לדמיון ולתחושה אינדיבידואלית" (סטינגל 2). כחפצים של הדמיון, היצירות הספרותיות, כולל "הקטגוריות הפרה-ספרותיות של טקס, מיתוס וסיפור עם" (ארכיטיפים 1450) יוצרות, בחזונו של פריי, חוויית דמיון פוטנציאלית מאוחדת. הוא מזכיר לנו שהספרות היא "ההרחבה המרכזית והחשובה ביותר" של המיתולוגיה : "... לכל חברה אנושית יש מיתולוגיה שעוברת בירושה, מועברת ומגוונת על ידי הספרות" (מילים עם כוח xiii). המיתולוגיה והספרות שוכנות ומתפקדות אפוא בתוך אותו עולם דמיוני, כזה ש"נשלט על ידי מוסכמות, על ידי אופנים, סמלים, מיתוסים וז'אנרים משלו" (הארט 23). היושרה מחייבת את ביקורת הספרות שתפעל אף היא בספירת הדמיון, ולא תחפש עיקרון מארגן באידאולוגיה. כדי לעשות זאת, טוען פריי,
... יש להשאיר מאחור את העקרונות המבניים המרכזיים שהספרות שואבת מהמיתוס, העקרונות שנותנים לספרות את כוחה המתקשר לאורך מאות השנים דרך כל השינויים האידיאולוגיים. עקרונות מבניים כאלה בהחלט מותנים בגורמים חברתיים והיסטוריים ואינם חורגים מהם, אך הם שומרים על המשכיות של צורה המצביעה על זהות האורגניזם הספרותי ונבדלת מכל צורות ההסתגלות שלו לסביבתו החברתית (Words with Power xiii).
אם כן, המיתוס מעניק מבניות לספרות, זאת מן הטעם הפשוט שהספרות בכללותה היא "מיתולוגיה עקורה" (Bates 21). הארט עונה על נקודה זו באופן המיטבי כשהוא מצהיר ש"בעבור פריי, הסיפור ולא הטיעון, מהווה את נקודת המשען של הספרות והחברה. הבסיס של החברה הוא מיתוס ונרטיב ולא אידאולוגיה ודיאלקטיקה" (19). רעיון זה, אשר מהווה רעיון מרכזי בביקורת הספרות של פריי, נהגה לראשונה על ידי ג'אמבטיסטה ויקו, כאשר פריי מאמץ אותו מאוחר יותר.
תרומתו לביקורת הספרות > השיטה הביקורתית של פריי

פריי משתמש במונחים 'צנטריפטלי' ו'צנטריפוגלי' כדי לתאר את שיטתו הביקורתית. הביקורת, מסביר פריי, היא בעיקרה צנטריפטלית כשהיא נעה פנימה, לעבר מבנה הטקסט; היא צנטריפוגלית כאשר היא נעה כלפי חוץ, הרחק מהטקסט ואל עבר החברה והעולם החיצון. שירה לירית, למשל, כמו "אודה על כד יווני" של קיטס, היא בעיקר צנטריפטלית, ומדגישה את הצליל והתנועה וכן את הדימויים של המילים המאורגנות. רומאנים רטוריים, כמו אוהל הדוד תום, הם בעיקרם צנטריפוגליים, ומדגישים את הקשר התמטי של הסיפורים והדמויות לסדר החברתי. ל"אודה" ישנן נטיות צנטריפוגליות, הנשענות על השפעותיו על אלמנטים של היסטוריה, קדרות ואסתטיקה חזותית. לאוהל ישנן נטיות צנטריפטליות, המסתמכות על תחביר ובחירה מילונית כדי לתחום דמויות ולבסס מצב רוח. אבל האחד מסתובב פנימה, השני דוחף החוצה. הביקורת משקפת את התנועות הללו, תוך התמקדות צנטריפטלית בתפקוד האסתטי של הספרות ותוך התמקדות צנטריפוגלית בתפקוד החברתי של הספרות.
בעוד שחלק מהמבקרים או אסכולות הביקורת מדגישות תנועה אחת על פני האחרת, עבור פריי, שתי התנועות הן חיוניות: "לביקורת תמיד יהיו שני היבטים, האחד מופנה כלפי מבנה הספרות והשני מופנה כלפי התופעות התרבותיות האחרות היוצרות את הסביבה החברתית של הספרות" (שביל ביקורתי 25). לכן הוא יסכים, לפחות חלקית, עם המבקרים החדשים של ימיו בהתעקשותם הצנטריפטלית על ניתוח מבני. אבל עבור פריי זה רק חלק מהסיפור: "זה נכון", הוא מצהיר, "שהמאמץ הראשון של הבנה ביקורתית צריך ללבוש צורה של ניתוח רטורי או מבני של יצירת אמנות. אבל לגישה מבנית גרידא יש צורה של ניתוח רטורי או מבני של יצירת אמנות. אותה מגבלה בביקורת שיש לה בביולוגיה". כלומר, היא לא מפתחת "שום הסבר כיצד המבנה הגיע להיות מה שהיה ומיהם בני משפחתו הקרובים אליו ביותר. ניתוח מבני מחזיר את הרטוריקה לביקורת, אבל אנחנו צריכים גם פואטיקה חדשה...". (ארכיטיפים 1447).
תרומתו לביקורת הספרות > ביקורת ארכיטיפית כ"פואטיקה חדשה"

לדידו של פריי, ה"פואטיקה החדשה" הזו מצויה בעקרון המסגרת המיתולוגית, שזכתה לכינוי 'ביקורת ארכיטיפית'. מבעד לעדשת המסגרת הזו, שהיא בעצם תנועה צנטריפוגלית של חזרה מהטקסט אל עבר הארכיטיפ, מתגלה הפונקציה החברתית של ביקורת הספרות. בעיקרו של דבר, "מה שביקורת יכולה לעשות", לפי פריי, "היא להעיר את התלמידים לרמות רציפות של מודעות למיתולוגיה שמסתתרת מאחורי האידאולוגיה שאותה החברה שלהם מטמיעה בהם" (Stingle 5). כלומר, חקר דפוסים מבניים חוזרים מעניק לתלמידים מרחק אמנציפטיבי מהחברה שלהם, ומעניק להם חזון של מצב אנושי גבוה יותר - הנשגב הלונגיניאני - שאינו נגיש ישירות דרך החוויה שלהם, אך בסופו של דבר משנה ומרחיב את חווייותיהם, כך שהמודל הפואטי יהפוך למודל שיש לחיות לפיו. במה שהוא מכנה "מצב קריגמטי", מיתוסים הופכים ל"מיתוסים שיש לחיות לפיהם" ולמטפורות "מטאפורות שיש לחיות בהן", ש"...לא רק עובדות עבורנו אלא מרחיבות כל הזמן את האופקים שלנו, [כך] שנוכל להיכנס. לעולם של [קריגמה או כוח טרנספורמטיבי] ולהעביר לאחרים את מה שמצאנו כנכון עבור עצמנו" (חזון כפול 18).
בשל תפקידה החברתי החשוב, פריי הרגיש שביקורת ספרותית היא חלק מהותי מחינוך ליברלי, ופעל ללא לאות כדי להעביר את רעיונותיו לקהל רחב יותר. "כבר שנים רבות", כתב ב-1987, "אני פונה בעצמי בעיקר, לא למבקרים אחרים, אלא לסטודנטים ולציבור שאינו מומחה, מתוך הבנה שכלל הכיוונים החדשים שיכולים להגיע לדיסציפלינה שלי יבואו מהצרכים שלהם והשקפת העולם האינטנסיבית שלהם, גם אם היא לא ממוקדת כל כך" (מופתים 7). לכן ראוי שספרו האחרון, שפורסם לאחר מותו, יהיה ספר שהוא מתאר כ"גרסה קצרה ונגישה יותר של הספרים הארוכים יותר, "הצופן הגדול ומילים עם כוח", שאותם הוא מבקש מקוראיו לקרוא באהדה, לא "כפועל יוצא מכיסא השופט של שכנוע סופי, אלא מתחנת מנוחה בזמן עלייה לרגל, ככל שתהיה קרובה כעת צליינות זו לקראת סוף המסע" (הקדמת ראייה כפולה).
תרומתו לביקורת הספרות > השפעות: ויקו ובלייק

ויקו, ב"המדע החדש", הציב תפיסה של שפה כפיגורטיבית ביסודה, והכניס לשיח הנאורות את הרעיון של תפקיד הדמיון ביצירת משמעות. עבור ויקו, השיח הפואטי קודם לשיח הפילוסופי; הפילוסופיה היא למעשה נגזרת של שירה. פריי הודה בכנות בחוב שהיה חייב לויקו בפיתוח התיאוריה הספרותית שלו, ותיאר אותו כ"הוגה הדעות המודרני הראשון שהבין שכל המבנים המילוליים העיקריים צמחו היסטורית מהמבנים הפואטיים והמיתולוגיים" (Words with Power xii).
לעומת זאת, היה זה בלייק, "המדריך הווירג'יליאני" של פריי (Stingle 1), שהעיר לראשונה את פריי ל"מסגרת המיתולוגית של התרבות שלנו" (Cotrupi 14). למעשה, פריי טוען ש"ספרו השני [אנטומיה] היה כלול כעובר בספרו הראשון, [Fearful Symmetry]" (Stubborn Structure 160). שכן, בהרהוריו על הדמיון בין בלייק למילטון נקלע פריי לראשונה ל"עקרון המסגרת המיתולוגית", ההכרה ש"התנ"ך הוא מסגרת מיתולוגית, קוסמוס או גוף של סיפורים, וכי חברות אנושיות חולקות את חייהן בתוך מסגרת מיתולוגית." (הארט 18). בלייק הוביל אפוא את פריי לשכנוע שהתנ"ך סיפק לחברות מערביות את המיתולוגיה שהביאה לידיעת כל הספרות המערבית. כפי שטוען המילטון, "טענתו של בלייק ש'הברית הישנה והחדשה הם הקוד הגדול של האמנות' הפכה לדוקטרינה המרכזית של כל הביקורת [של פריי]" (39). "דוקטרינה" זו מצאה את ביטויה המלא ביותר ב"צופן הגדול" של פריי, שנקרא "הקוד הגדול", שהוא תיאר כ"חקירה ראשונית של המבנה והטיפולוגיה התנ"כיים" שמטרתה הייתה בסופו של דבר להציע "כיצד מבנה התנ"ך, כפי שנחשף באמצעות הנרטיב והדימויים, המצויים בו, היה קשור למוסכמות ולז'אנרים של הספרות המערבית" (Words with Power xi).
תרומתו לביקורת הספרות > תרומה לפעולת התיאוריזציה של קנדה

במהלך שנות ה-50, פריי כתב סקירות שנתיות של השירה הקנדית עבור הרבעון של אוניברסיטת טורונטו, מה שהובילו להתבונן בנושאים ואמצעים החוזרים על עצמם בשירה הקנדית. לאחר מכן, פריי פירט תצפיות אלה, במיוחד במסקנתו ל-Literary History of Canada (1965), מאת Carl F. Klinck. בעבודה זו הציג פריי את הרעיון של " מנטליות חיל המצב" כגישה שממנה החלה להיכתב הספרות הקנדית. מנטליות חיל המצב היא יחס של חבר בקהילה שמרגיש מבודד ממרכזי תרבות ונצור בנוף עוין. פריי טען שקהילות כאלה הן קנדיות מיוחדות, וטיפחו ספרות אשר הייתה לא בוגרת בצורתה, שהפגינה אי נוחות מוסרית עמוקה עם הטבע ה"לא מתורבת", ושהנרטיבים שלה חיזקו נורמות וערכים חברתיים.
פריי גם סייע לג'יימס פולק בההדרה של הספר Divisions on a Ground: Essays on Canadian Culture (1982). ביצירות שנאספו לאחר מותו של נורת'רופ פריי, כתביו על קנדה תופסים את הכרך ה-12 העבה.
מנטליות חיל המצב
פריי אסף את כתביו השונים על כתיבה וציור קנדיים ב-The Bush Garden: Essays on the Canadian Imagination (1971). הוא טבע ביטויים כמו The Garrison Mentality, נושא המסכם את הספרות הקנדית. מרגרט אטווד אימצה את גישתו והרחיבה על כך בספרה הישרדות (1972).
זהות קנדית בספרות
בהתבסס על תצפיותיו על הספרות הקנדית, פריי הגיע למסקנה כי, בהרחבה, הזהות הקנדית מוגדרת על ידי פחד מהטבע, על ידי ההיסטוריה של ההתיישבות ועל ידי דבקות בלתי מעורערת בקהילה. עם זאת, פריי תפס את היכולת והמומלצות של הזהות הקנדית (זו הספרותית) לנוע מעבר למאפיינים אלה. פריי הציע אפשרות של תנועה מעבר למגבלות הספרותיות של מנטליות חיל המצב: אורבניזציה הולכת וגוברת, המתפרשת כשליטה רבה יותר בסביבה, תייצר חברה בעלת ביטחון מספיק לכותביה לחבר ספרות מנותקת מתקדמת יותר מבחינה פורמלית.
תרומתו לביקורת הספרות > תרומה לפעולת התיאוריזציה של קנדה > מחקרן של היצירות הספרותיות הקנדיות

המוניטין הבינלאומי של פריי אפשר לו לקדם את הספרות הקנדית בתקופה שבה לעשות זאת נחשב פרובינציאלי. פריי טען שללא קשר לאיכות הצורנית של הכתיבה, חובה ללמוד את היצירות הספרותיות הקנדיות כדי להבין את הדמיון הקנדי ואת תגובתו לסביבה הקנדית.
פרסים ואותות כבוד

פריי נבחר לאגודה המלכותית של קנדה בשנת 1951 וזכה במדליית לורן פירס של החברה המלכותית (1958) ובמדליית פייר שובו (1970). הוא מונה לפרופסור באוניברסיטת טורונטו בשנת 1967. הוא זכה בפרס מועצת קנדה על שם מולסון ב-1971, ובפרס Royal Bank ב-1978. ב-1987 הוא קיבל את פרס המושל הכללי לספרות ואת פרס מפעל חיים לאמנויות של טורונטו. הוא היה עמית כבוד או חבר בגורמים הבאים:
האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (1969)
מכללת מרטון, אוקספורד (1974)
האקדמיה הבריטית (1975)
החברה הפילוסופית האמריקאית (1976)
האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות (1981)
נורת'רופ פריי מונה לחבר מסדר קנדה בשנת 1972. בשנת 2000, הוא זכה לכבוד על ידי ממשלת קנדה עם תמונתו על בול דואר. פסטיבל ספרותי בינלאומי The Frye Festival, שנקרא לכבודו של פריי, מתקיים מדי חודש אפריל במונקטון, ניו ברנזוויק.
מרכז נורת'רופ פריי, המהווה חלק ממתחם מכללת ויקטוריה שבאוניברסיטת טורונטו, נקרא לכבודו, וכך גם זרם מדעי הרוח של תוכנית Vic One במכללת ויקטוריה ומרכז נורת'רופ פריי לספרות השוואתית באוניברסיטת טורונטו.
בית הספר נורת'רופ פריי שבמונקטון נקרא לכבודו. ישנו פסל המראה את פריי יושב על ספסל בפארק מחוץ לכניסה לספרייה הציבורית של מונקטון. מיצג נוסף של הפסל והספסל מאת הפסלים דארן ביירס ופרד הריסון נמצא במכללת ויקטוריה שבאוניברסיטת טורונטו.
פריי נבחר לאיש היסטורי לאומי חשוב בשנת 2018.
חיבוריו של נורת'רופ פריי

להלן רשימה של ספריו, כולל הכרכים ביצירות שנאספו של Northrop Frye, פרויקט מתמשך בעריכתו של אלווין א.לי.
Fearful Symmetry: A Study of William Blake
Anatomy of Criticism
The Educated Imagination
Fables of Identity
T. S. Eliot
The Well-Tempered Critic
A Natural Perspective: The Development of Shakespearean Comedy and Romance
The Return of Eden: Five Essays on Milton's Epics
Fools of Time: Studies in Shakespearean Tragedy
The Modern Century
A Study of English Romanticism
The Stubborn Structure: Essays on Criticism and Society
The Bush Garden: Essays on the Canadian Imagination
The Critical Path: An Essay on the Social Context of Literary Criticism
The Secular Scripture: A Study of the Structure of Romance
Spiritus Mundi: Essays on Literature, Myth, and Society
Northrop Frye on Culture and Literature: A Collection of Review Essays
Creation and Recreation
The Great Code: The Bible and Literature
Divisions on a Ground: Essays on Canadian Culture
The Myth of Deliverance: Reflections on Shakespeare's Problem Comedies
Harper Handbook to Literature (with Sheridan Baker and George W. Perkins)
On Education
No Uncertain Sounds
Myth and Metaphor: Selected Essays
Words with Power: Being a Second Study of The Bible and Literature
Reading the World: Selected Writings
The Double Vision of Language, Nature, Time, and God
A World in a Grain of Sand: Twenty-Two Interviews with Northrop Frye
Reflections on the Canadian Literary Imagination: A Selection of Essays by Northrop Frye
Mythologizing Canada: Essays on the Canadian Literary Imagination
Northrop Frye on Shakespeare
Northrop Frye in Conversation (an interview with David Cayley)
The Eternal Act of Creation
Collected Works of Northrop Frye
Northrop Frye on Religion
מעבר לפרסומים אלה, פריי ערך חמישה עשר ספרים, חיבר חיבורים ופרקים המופיעים בלמעלה משישים ספרים, וכתב למעלה ממאה מאמרים וסקירות בכתבי עת אקדמיים. מ-1950 עד 1960 כתב את הסקירה הביקורתית והביבליוגרפית השנתית של השירה הקנדית עבור Letters in Canada, University of Toronto Quarterly.
סמסונג גלקסי S I

| --- | --- |
סמסונג גלקסי S Model: GT-i9000

 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 יצרן:  סמסונג
 תאריך הפצה:  1 באפריל 2010 
 סדרה:  סדרת סמסונג גלקסי S 
 הקודם בסדרה:  סמסונג גלקסי (טלפון) 
 הבא בסדרה:  סמסונג גלקסי S II 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד 2
 מעבד:  1GHz S5PC110
 נפח אחסון:  8 או 16 ג'יגה בייט
 זיכרון:  512 מגה-בית 
 מסך:  4 אינץ'
 קלט:  מסך מגע
 סוללה:  1500 מיליאמפר-שעה
 מידות
 רוחב:  64 מ"מ 
 גובה:  122 מ"מ 
 עובי:  9.9 מ"מ 
 משקל:  119 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 אתר רשמי
 
Samsung Galaxy S הוא טלפון סלולרי מבית סמסונג, מסדרת סמסונג גלקסי, והראשון מסדרת סמסונג גלקסי S, מבוסס גוגל אנדרואיד שהוכרז במרץ 2010. ה-Galaxy S כולל מעבד בעל מהירות שעון 1GHz, מסך מגע בגודל 4 אינץ', מצלמת 5 מגה-פיקסל וזיכרון הבזק פנימי בנפח 8GB או 16GB.
ה-Galaxy S החל להימכר ב-25 ביוני 2010, ובישראל שווק תחילה ברשת אורנג' ב-4 בנובמבר 2010, ומאוחר יותר ברשתות פלאפון וסלקום. עד לינואר 2011 נמכרו כ-10 מיליון יחידות ברחבי העולם. נכון ליוני 2012 נמכרו כ-24 מיליון יחידות ברחבי העולם.
חומרה

המכשיר מבוסס על ערכת שבבים "Hummingbird" של סמסונג, וכולל מעבד של Galaxy S הוא S5PC110, מבוסס ARM Cortex 8, המשלב טכנולוגיית 45nm ותדר 1GHz, ומעבד גרפי מסוג PowerVR SGX 540.
למכשיר זיכרון RAM נדיף בגודל 512MB, זיכרון פלאש פנימי בגודל 8GB או 16GB, ואפשרות להרחבת זיכרון האחסון באמצעות כרטיס microSD (עד 32 ג'יגה-בייט). ל-Galaxy S מסך מגע קיבולי מסוג Super AMOLED בגודל 4 אינץ' ברזולוציה 800x480 פיקסלים (WVGA). בנוסף, המסך תומך בשיטת הזנה Multi-Touch ומצופה Gorilla Glass.
Galaxy S פועל בטכנולוגיית GSM, ותומך בתדרים 850 / 900 / 1800 / 1900, וגם ב-HSDPA 900 / 1900 / 2100. למכשיר קישורית Wi-Fi כולל תמיכה בתקן 802.11n, חיבור USB 2 באמצעות פלאג microUSB, וגם Bluetooth בגרסה 3.0. גם אנטנת GPS כלולה במכשיר עם תמיכה ב-A-GPS.
ל-Galaxy S מצלמה עיקרית ברזולוציה 5 מגה-פיקסל, כולל פוקוס אוטומטי, זיהוי חיוך, פוקוס על ידי נגיעה ותיוג במפה על ידי קואורדינטות גאוגרפיות. 
אך מצלמה זו חסרת נורת פלאש לצילום בתאורה נמוכה.
מצלמה זו מסוגלת להקליט וידאו באיכות של עד HD 720p. בגרסאות מסוימות קיימת גם מצלמת VGA קדמית לשיחות וידאו.
תוכנה

במכשיר הותקנה מערכת ההפעלה Android 2.1 Eclair, אך מאוחר יותר הוא סופק עם Android 2.2 FroYo, התומכת באדובי פלאש, או Android 2.3 Gingerbread. למכשיר נוסף גם ממשק ה-TouchWiz 3.0 של סמסונג.
על המכשיר הותקן נגן מדיה שהציג אודיו ווידאו בפורמטים: MP3, WAV, AAC, MP4, WMV, DIVX וסרטי וידאו בהפרדה גבוהה (HD). תוכנות נוספות היו מקלדת וירטואלית, עורך קובצי Office, ארגונית, עורך תמונות/וידאו, תוכנות של חברת גוגל (Gmail, חיפוש בגוגל, מפות, יוטיוב, פיקאסה, ועוד), תזכורות קוליות ורדיו FM.
סויוז 6

סויוז 6 (ברוסית: Союз 6, "ברית 6") היא חללית סויוז שהמריאה ב-11 באוקטובר 1969 מקוסמודרום בייקונור במטרה לתעד עגינה של חלליות סויוז 7 וסויוז 8.
צוות

גאורגי שונין - מפקד
ואלרי קובסוב - מהנדס טיסה
צוות גיבוי

ולדימיר שטאלוב - מפקד
אלכסיי יליסייב - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK. החללית המריאה ב-15 בינואר 1969 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור.
בהקפה מס' 5 בוצע באופן ידני שינוי מסלול החללית במטרה להתאים אותה למשימה הקרובה.
בסמוך לשיגור החללית שוגרו חלליות נוספות סויוז 7 וסויוז 8. מטרת השיגור היה בין היתר לבצע התחברות בין שתי החלליות והחללית סויוז 6 הייתה צריכה לצלם את התהליך מקרוב. עקב תקלה במערכת התחברות המשימה לא בוצעה. החלליות לא היו מצוידים במערכות לחיבור ידני.
על סיפון החללית הייתה מערכת ניסיונית לביצוע ריתוך בתנאי ריק. הניסוי בוצע בהצלחה.
הנחיתה בוצע ללא בעיות ב-16 באוקטובר בשטח קזחסטן של כיום. צוות חילוץ הגיע למקום הנחיתה כ-10 דקות לאחר נחיתה.
סויוז 39

סויוז 39 (ברוסית: Союз-39) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-30 במרץ 1981 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לעגון בתחנת החלל סאליוט 6. גוראגאצ'ה ז'וגדרדמיידין היה הקוסמונאוט המונגולי הראשון.
צוות

ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד
מונגוליה גוראגאצ'ה ז'וגדרדמיידין - קוסמונאוט חוקר
צוות > צוות גיבוי

ולדימיר ליאחוב - מפקד
מונגוליה מאידרזאווין גנזוריג - קוסמונאוט חוקר
תיאור המשימה

"סויוז 39" שוגרה ב-22 במרץ 1981 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T (טיסה סדירה ראשונה). השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
המטרה היית הלבצע עגינה בתחנת החלל "סאליוט 6". העגינה בוצעה ב-23 במרץ לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו באותה העת ולדימיר קובליונוק וויקטור סביניך כחברי משלחת מס' 5. במשך כשבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה.  בין היתר הם התקינו גלאי קרינה קוסמית שחזרו איתם לכדור הארץ כעבור שבוע.
ב-30 במרץ 1981 הקוסמונאוטים חזרו לתא החללית, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ. הנחיתה בוצע בהצלחה בשטח קזחסטן של כיום.
סויוז 40

סויוז 40 (ברוסית: Союз-40) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-14 במאי 1981 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6. דומיטרו פרונאריו היה הקוסמונאוט הרומני הראשון. בו הייתה הטיסה האחרונה של חללית מדגם זה.
צוות

לאוניד פופוב - מפקד
רומניה דומיטרו פרונאריו - קוסמונאוט - חוקר
צוות > צוות גיבוי

יורי רומננקו - מפקד
רומניה תואדר טדיו - קוסמונאוט-חוקר
תיאור המשימה

"סויוז 39" שוגרה ב-14 במאי 1981 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T (טיסה סדירה ראשונה). השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. זו הייתה הטיסה האחרונה של חללית מדגם זה.
המטרה היית הלבצע עגינה בתחנת החלל "סאליוט 6". העגינה בוצעה ב-15 במאי לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו באותה העת ולדימיר קובליונוק וויקטור סביניך כחברי משלחת מס' 5. במשך כשבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה. בין היתר בוצעו ניסויים בתחום חקר השדה המגנטי של כדור הארץ.
ב-22 במאי 1981 הקוסמונאוטים חזרו לתא החללית, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ. הנחיתה בוצע בהצלחה בשטח קזחסטן של כיום.
סקלר (פיזיקה)

ערך זה עוסק בגודל פיזיקלי. אם התכוונתם לפירוש אחר, ראו .
בפיזיקה, סְקָלָר הוא גודל פיזיקלי חד־ממדי, כלומר כזה שניתן לתארו על ידי מספר ממשי יחיד. לסקלר אין כיוון, אלא גודל בלבד. דוגמאות לסקלרים הן למשל זמן, אנרגיה, מסה, נפח, צפיפות, טמפרטורה.
סקלר (בניגוד לווקטור) אינו משתנה תחת סיבובים. לגדלים סקלריים יש חשיבות רבה בפיזיקה, כיוון שמדידה שלהם במערכות צירים שונות, תתן אותה תוצאה.
ניתן להתייחס לסקלרים כמקרה פרטי של טנזור שדרגתו 0 כיוון שלא נדרשים אינדקסים כדי לתארו. טנזורים מדרגות גבוהות יותר, כמו וקטור (דרגה 1), או תבנית ביליניארית (כלומר, מטריצה; דרגה 2), מושפעים מסיבוב הקואורדינטות ומסתובבים יחד איתן. למשל: מהירות (velocity) ותאוצה הן וקטורים, ואורכו של וקטור הוא סקלר. לעומת זאת, ההיטל של וקטור על אחד הצירים איננו סקלר, למרות היותו מספר בודד, כיוון שהוא משתנה עם סיבוב הקואורדינטות.
באופן כללי יותר, סקלר הוא גודל פיזיקלי שאינו משתנה תחת טרנספורציות מחבורת טרנספורמציות כלשהי.
לדוגמה:
סקלר רגיל אינו משתנה תחת טרנספורמציות סיבוב (חבורת הסיבובים).
באנליזה טנזורית, סקלר הוא גודל ממימד 1 שנשאר אותו הדבר כאשר משנים קואורדינטות. כך למשל, הגודל  r^{2}={\vec {r}}\cdot {\vec {r}} הוא סקלר, כאשר  {\vec {r}} הוא וקטור ההעתק, והנקודה מסמנת מכפלה סקלרית. עובדה זו נבעת מכך שהגודל r2 הוא ריבוע אורכו של וקטור ההעתק, גודל שאינו תלוי במערכת הצירים.
סקלר לורנץ הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציית לורנץ (חבורת לורנץ/פואנקרה).
סקלר כללי הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציה כללית כלשהי (לדוגמה, מהירות האור או  dx^{\mu }dx_{\mu }).
אנרגיה היא סקלר רגיל – היא אינה משתנה כאשר מסובבים את המערכת; אך היא אינה סקלר לורנץ – היא משתנה במעבר למערכת יחוס אחרת. לעומת זאת מסה, מטען חשמלי או ספין של חלקיק הם סקלר לורנץ.
פסאודו סקלר

פסאודו סקלר הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציית סיבוב אבל מחליף סימן תחת שיקוף. לדוגמה, המכפלה  {\vec {E}}\cdot {\vec {B}} בין השדה המגנטי לשדה החשמלי (משום שהשדה החשמלי הוא וקטור בעוד שהשדה המגנטי הוא פסאודו וקטור). דוגמה נוספת היא  \ {\vec {S}}\cdot {\vec {L}} כאשר  {\vec {L}}={\vec {r}}\times {\vec {p}} הוא תנע זוויתי ו {\vec {S}} הוא ספין.
ראו גם

סקלר, לפירושים נוספים של המושג בהקשרים אחרים.
סויוז 38

סויוז 38 (ברוסית: Союз-38) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-18 בספטמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6.
צוות

יורי רומננקו - מפקד
קובה ארנלדו טאמאיו מנדס - קוסמונאוט חוקר
צוות > צוות גיבוי

יבגני חרונוב - מפקד
קובה חוסה לופס פאלקון - קוסמונאוט חוקר
תיאור המשימה

"סויוז 38" שוגרה ב-18 בספטמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
החללית שוגרה במארה לבצע עגינה בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור השמינית. העגינה בוצעה ב-19 בספטמבר לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו לאוניד פופוב וואלרי ריומין כחברי משלחת מס' 4. במשך כשבוע ביצע הצוות, שמנה ארבעה אנשים, מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה.
ב-26 בספטמבר 1980 נכנסו הקוסמונאוטים לתא החללית, התנתקו מתחנת החלל, וחזרו לכדור הארץ. הנחיתה בוצע בהצלחה בשטח קזחסטן שכיום.
עדי שטרן גרונדלנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1978 (בת 46) ישראל 
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית, ביוטכנולוגיה, ביולוגיה מולקולרית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב (2003)  אוניברסיטת תל אביב (2003)  אוניברסיטת תל אביב (2003)  אוניברסיטת תל אביב (2005)  אוניברסיטת תל אביב (2005)  אוניברסיטת תל אביב (2009)  אוניברסיטת תל אביב (2009)  מכון ויצמן למדע (2011)  אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (2014)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2014) 
 מנחה לדוקטורט:  טל פופקו 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (2014)  אוניברסיטת תל אביב (1 ביוני 2020)  אוניברסיטת תל אביב (1 באוקטובר 2014) 
 פרסים והוקרה:  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2011)  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע 
 בן או בת זוג:  אדם 
 מספר צאצאים:  3 
 
עדי שטרן גרונדלנד (נולדה ב-25 בפברואר 1978) היא מיקרוביולוגית ישראלית, פרופסורית חברה בבית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

עדי שטרן גרונדלנד גדלה בירושלים לאב פיזיקאי ואם ציירת. שלוש שנים התגוררה המשפחה בארצות הברית, במהלך תקופת הבתר-דוקטורט של אביה. בתור נערה השתתפה באולימפיאדת המתמטיקה.
היא בעלת תואר ראשון בביולוגיה, בפסיכולוגיה ובמתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב (סיימה בבהצטיינות ב-2003), ותואר שני (2005) ושלישי (2009) מהמחלקה לחקר התא ואימונולוגיה בפקולטה למדעי החיים של אוניברסיטת תל אביב. עשתה בתר-דוקטורט במכון ויצמן למדע (2009-2011), בהנחיית פרופסור רותם שורק, בו חקרה את האבולוציה של וירוסים של חיידקים. לאר מכן, שימשה כבתר-דוקטורנטית במחלקה למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (2011-2014), שעסקה בווירוס הפוליו; ובמחלקה לביולוגיה אינטגרטיבית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שעסקה בדגמים מתמטיים סטטיסטיים.
החל מ-2014 היא ראש מעבדת מחקר חברת סגל בכירה במחלקה לביולוגיה מולקולרית של התא וביוטכנולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. הקימה את ה"פורום לדוקטורנטיות צעירות".
מחקריה עוסקים באבולוציה של פתוגנים היא מנתחת שינויים ברצפי ה-DNA בעזרת כלים חישוביים, ומפענחת בדרך זו את הכללים המכתיבים את התפתחותם האבולוציונית.
פרסים, מלגות והוקרה (רשימה חלקית)

2005 - נבחרה לעמיתת BioLeaders - אחת מ-100 סטודנטים מצטיינים בכל העולם, שהשתתפו בפורום בינלאומי למנהיגי העתיד במדעי החיים
2006-2008 - מלגת הצטיינות לבתר-דוקטורט ממרכז ישעיה הורביץ למדע המורכבות
2008 - מלגה מקרן וולף
2011 - מלגה מקרן רוטשילד לבתר-דוקטורט
2011 - פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע על "על מחקרה בתחום "וירולוגיה חישובית" – חקר וירוסים בעזרת מחשבים. מחקרה עוסק ב"קפיצה" של וירוסים מבעלי חיים לבני אדם"
2011 - פרס בתר-דוקטורט לאומי לקידום נשים במדע
החל מ-2015 - מלגה שנתית מקבוצת הראל ומשפחת המבורגר
2017 - נבחרה בין תשע חוקרות "מובילות קדימה" של אוניברסיטת תל אביב לרגל יום האישה הבינלאומי
מלגת ויצמן לנשים במדע עבור בתר-דוקטורט.
פרסים, מלגות והוקרה (רשימה חלקית) > רשימות עיתונאיות שציינו את עדי שטרן גרונדלנד

2008 - נכללה ברשימת עשרת המדענים הצעירים המבטיחים ביותר בישראל של הארץ.
2018 - נכללה ברשימת 70 הצעירות המבריקות של גלובס