stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתי קלארווין

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1932 המבורג, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  7 במרץ 2002 (בגיל 69) דיה, ספרד 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  ריאליזם קסום, סוריאליזם
 הושפע על ידי:  פרנאן לז'ה 
 https://matiklarweinart.com
 
מתי קלארווין (Mati Klarwein; נודע גם כעבדול מתי קלארווין; 9 באפריל 1932 - 7 במרץ 2002) היה צייר אשר נודע בזכות יצירת עטיפות תקליטים (בהם עטיפת תקליטו של מיילס דייוויס Bitches Brew). יצירותיו, אשר אופיינו כסוריאליסטיות ופסיכדליות, שילבו מאפיינים ייחודיים כמו סמלים ואלים מהמזרח, צורות גאומטריות ונופים משונים. גדל בארץ ישראל.
ביוגרפיה

קלארווין נולד ב-9 באפריל 1932 בהמבורג לאדריכל היהודי יוסף קלארווין ולזמרת האופרה אלזה קינה (Elsa Kühne). כשהיה בן שנתיים ברחה המשפחה מגרמניה הנאצית למנדט הבריטי בארץ ישראל, ובשנת 1948, עם קום המדינה, עבר עם אמו לפריז.
שם למד באקדמיה ז'וליאן, המשיך אצל פרנאן לז'ה ואחר כך למד אצל ארנסט פוקס שלימד אותו את טכניקת הציור הפלמי והשפיע מאוד על דרכו האמנותית בהמשך. 
קלארווין עזב את צרפת בשנות החמישים וטייל ברחבי העולם, בין השאר התגורר בטיבט, בהודו, בבאלי, בצפון אפריקה, בטורקיה, באירופה ובמדינות אמריקה. עם אביו תכנן והחל ב-1953 בהקמת בית בעיירה דיה שבאי הספרדי מיורקה.
ב-1965 השתקע בניו יורק, שם הכיר את ג'ימי הנדריקס, טימותי לירי, דאלי ואחרים.
קלארווין הוסיף לשמו את השם "עבדול" בסוף שנות החמישים במטרה לבטא את רצונו לשכך את הסכסוך בין היהודים והמוסלמים; הוא חשב ששני העמים יבינו זה את זה יותר טוב אם כל יהודי יאמץ שם פרטי מוסלמי וכל מוסלמי יאמץ שם יהודי. בשנות השישים הפסיק להשתמש בשם זה.
עבודותיו של קלארווין מושפעות מהסגנונות הסוריאליסטי ומתרבות הפופ, וכן מרעיונות, סמלים ואלים לא-מערביים. למרות שכתב על ניסיונותיו עם סמי הזיה מסוג אל אס די, הוא טען כי הם לא היו מקור ההשראה העיקרי שלו באמנות, אשר מכונה לעיתים פסיכדלית.
קלארווין עיצב עטיפות תקליטים רבות, אשר זיכו אותו בהכרה ובהערכה רבה. בין השאר עיצב עטיפות בעבור: ביל לאסוול, באדי מיילס, ג'ורג' דיוק, גרג אלמן, ג'ון האסל, מיילס דייוויס, ליאונרד ברנשטיין, סנטנה ואחרים.
בסביבות 1983 שב והשתקע במיורקה.
מהציירת סופי בולאק נלדה הבת אלאונור. מהצלמת והסופרת קתרין מילינר נולדה הבת סרפין. מאשתו לאורה, ציירת, נולדו הבנים סלבדור ובלשצר.
מתי קלארווין נפטר מסרטן במרץ 2002  בביתו בעיירה דיה.
דרך המלך (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמת נעורים 
 יוצרים:  ליסה אמבירן, לארס בקונג, קמילה הולטר 
 כותבים:  ליסה אמבירן, סופי פורסמן, טובה פורסמן 
 בימוי:  אריקה קלמאייר, רוג'דה סקרסוז 
 שחקנים:  אדווין רידינג   עומאר רודברג   מלטה גורדינייר   פרידה ארגנטו   ניקיטה אוגלה
 ארץ מקור:  שוודיה 
 שפות:  שוודית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  18 
 הפקה
 מפיק:  ליסה ברגרן אייר, מרטין סודר 
 מפיקים בפועל:  לארס בקונג 
 חברת הפקה:  Nexiko AB
 עורכים:  אנדריאס בריקסטר   גרגרש דון   סופיה לינדגרן
 מוזיקה:  מאטי ביי 
 אורך פרק:  40–56 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 פורמט (תמונה):  16:9
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  1 ביולי 2021 – 18 במרץ 2024 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דרך המלך (באנגלית: Young Royals) היא סדרת דרמה שוודית המשודרת בנטפליקס. עלילת הסדרה מתרחשת בפנימייה יוקרתית בדיונית בשם הילרסקה (Hillerska Skolan), ובמרכזה סיפורו של נסיך שוודי בשם וילהלם (אדווין רידינג), הרומן המתנהל בינו לבין סימון אריקסון (עומאר רודברג), אחד מחבריו ללימודים, והדרמה שנובעת סביב כך.
יוצרי הסדרה הם ליסה אמבירן, לארס בקונג וקמילה הולטר, והיא עלתה לשידור ב-1 ביולי 2021. ב-22 בספטמבר 2021 נודע כי הסדרה חודשה לעונה שנייה, אשר יצאה לאור שנה לאחר מכן, ב-1 בנובמבר 2022. ב-14 בדצמבר 2022 נודע כי הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה. חמשת הפרקים הראשונים של העונה השלישית יצאו לאור יחד ב-11 במרץ 2024, ופרק הסיום יצא ב-18 במרץ 2024. עם יציאת פרק הסיום יצא לאור גם ספיישל תיעודי בשם "Young Royals Forever", המעניק הצצה לאחורי הקלעים של יצירת הסדרה, דרך קטעים מתוך צילומי העונה השלישית.
שחקנים ודמויות > ראשי

אדווין רידינג – וילהלם ("וילה"), נסיך שוודיה (בהמשך – וילהלם, יורש העצר של שוודיה), הבא בתור לכס המלוכה של שוודיה, אחרי אחיו הבכור אריק.
עומאר רודברג – סימון אריקסון, כוכב עולה במקהלה של הילרסקה, תלמיד חוץ עם מלגה; אחיה של שרה ומושא אהבתו של וילהלם.
מלטה גורדינייר – אוגוסט, בן למשפחת אצולה ובן דודם מדרגה שנייה של וילהלם ואריק, תלמיד שנה שלישית בפנימייה, פרפקט וקפטן נבחרת החתירה.
פרידה ארגנטו – שרה אריקסון, תלמידת חוץ ואחותו הבכורה של סימון, החווה קשיים חברתיים בשל האוטיזם והפרעת הקשב שלה.
ניקיטה אוגלה – פליס אהרנקרונה, תלמידה בפנימייה ובת "אצולה מודרנית".
שחקנים ודמויות > משני

פרנילה אוגוסט – כריסטינה, מלכת שוודיה, אמם של וילהלם ואריק.
מגנוס רוסמן – הדוכס לודוויג, בעלה ובן הזוג המלכותי של המלכה כריסטינה, אביהם של וילהלם ואריק.
כרמן גלוריה פרז – לינדה, אמם של סימון ושרה.
אינטי זמורה סוברדו – איוב, חברו של סימון מהעיירה ביארשטה.
ברי גרוויז – ראש, חברתו של סימון מהעיירה ביארשטה.
איוור פורסלינג – הנסיך אריק, יורש העצר של שוודיה, אחיו הבכור של וילהלם.
אנה ולקיריה פטרסון – מאלין, שומרת הראש של וילהלם.
לאונרד טרפלט – מיקה (עונות 1, 3), אביהם של סימון ושרה.
אינגלה אולסון – הגברת אנט ליליה, מנהלת פנימיית הילרסקה.
פליסיה טרדסון – סטלה, תלמידה בהילרסקה, חברתה של פליס.
מימי סיון – פרדריקה, תלמידה בהילרסקה, חברתה של פליס.
נטאלי ורלי – מדיסון מקוי, תלמידה זרה בהילרסקה (במסגרת חילופי תלמידים), חברתה של פליס.
סמואל אסטור – נילס פולטיירנה, תלמיד בהילרסקה, חברו של אוגוסט.
שיאו-לונג רטג'ה ז'או – אלכסנדר, תלמיד בהילרסקה, חברו של אוגוסט.
פביאן פנג'ה – הנרי, תלמיד בהילרסקה, חברו של אוגוסט.
אונו אלגר – וולטר, תלמיד בהילרסקה, חברו של הנרי.
נילס ווטרהולם – וינסנט, תלמיד בהילרסקה, חברו של אוגוסט.
טומי ואטרינג – מרקוס (עונה 2), ידיד של שרה המתאהב בסימון.
מגנוס ארנר – יאן אולף מונק (עונה 2), יועץ של משפחת המלוכה.
מראל נאסירי – פארימה (עונה 3), יועצת של משפחת המלוכה.
קלאס הרטליוס – בוריס, מטפל פסיכולוגי בהילרסקה.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר הנסיך וילהלם, שנשלח ללמוד בפנימייה בעקבות שערורייה אודותיו שנחשפה לציבור. שם, עליו להתמודד עם אינטראקציה עם בני נוער אחרים בגילו, כל זאת תוך ניסיון להסתיר את מיניותו המתהווה ואת משיכתו החדשה אל אחד מחבריו ללימודים. כאשר הטרגדיה מגיעה, על הנסיך וילהלם לבחור: חובה או אהבה?
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | הוזרמה לראשונה | הוזרמה לראשונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 1 ביולי 2021 | 1 ביולי 2021 |
|  | 2 | 6 | 6 | 1 בנובמבר 2022 | 1 בנובמבר 2022 |
|  | 3 | 6 | 5 | 11 במרץ 2024 | 11 במרץ 2024 |
|  | 3 | 6 | 1 | 18 במרץ 2024 | 18 במרץ 2024 |
הפקה > צילום

מרבית הסדרה צולמה בחצר קגההולם (Kaggeholms gård), מבנה בסגנון אחוזה, הממוקם במחוז סטוקהולם שבשוודיה, ופועל בשגרה כמרכז כנסים. הסצנות שהתרחשו בארמון המלוכה צולמו בטירת סטורה סונדבי (Stora Sundby Castle). הסדרה נוצרה על ידי ליסה אמבירן, לארס בקונג וקמילה הולטר, ועלתה לשידור בנטפליקס ב-1 ביולי 2021. רידינג ורודברג הקליטו שניהם את שורותיהם פעם נוספת עבור הגרסה המדובבת לאנגלית. ב-22 בספטמבר 2021 נודע כי הסדרה חודשה לעונה שנייה, אשר יצאה לאור שנה לאחר מכן, ב-1 בנובמבר 2022.
בפברואר 2022, נטפליקס החלה לצלם את העונה השנייה. באותה עת סרטון לקידום העונה החדשה פורסם ברשת החברתית אינסטגרם. צילומי העונה השנייה הושלמו במאי 2022.
צילומי העונה השלישית החלו באפריל 2023 והסתיימו ביוני 2023.
הפקה > ליהוק

בינואר 2021, זמן רב לפני שנודע תאריך היציאה לאור של הסדרה, נודע כי אדווין רידינג, פרנילה אוגוסט, מלטה גורדינייר, פרידה ארגנטו, ניקיטה אוגלה ועומאר רודברג לוהקו לתפרידים ראשיים, וכן כי נטאלי ורלי, פליסיה טרדסון, מימי סיון, אינגלה אולסון, רני מירו, ליביה מילהאגן ודייוויד לנמן לוהקו לתפקידים משניים. רידינג לוהק לתפקיד הנסיך וילהלם, ופרנילה אוגוסט לתפקיד אמו, כריסטינה, מלכת שוודיה. בהמשך נודע גם כי רודברג יגלם את דמותו של סימון, מושא אהבתו של הנסיך וילהלם.
הפקה > שיווק

ב-19 במאי 2021 פורסם הטיזר הרשמי של הסדרה, וב-17 ביוני 2021 פורסם גם הקדימון הרשמי שלה. ב-15 בדצמבר 2022, רידינג ורודברג הופיעו לראשונה בטלוויזיה האמריקאית, כאורחים בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון, The Tonight Show Starring Jimmy Fallon, שם הם קידמו את "דרך המלך" לקראת יציאתה לאור של העונה השלישית והאחרונה שלה.
קבלה > רייטינג

העונה הראשונה של הסדרה הגיעה לרשימת עשר הסדרות המובילות (Top 10) ב-12 מדינות, ונצפתה בסטרימינג במשך למעלה מ-9.8 מיליון שעות ברחבי העולם בשבוע הראשון ליציאתה. במהלך אותו שבוע, העונה דורגה במקום ה-8 מבין הסדרות הנצפות ביותר של נטפליקס בשפה שאינה אנגלית.
העונה השנייה הגיעה לרשימת עשר הסדרות המובילות ב-26 מדינות, ונצפתה בסטרימינג במשך למעלה מ-18 מיליון שעות ברחבי העולם בשבוע הראשון ליציאתה. במהלך אותו שבוע, העונה דורגה במקום ה-3 מבין הסדרות הנצפות ביותר של נטפליקס בשפה שאינה אנגלית.
קבלה > ביקורת

"דרך המלך" זכתה לשבחי המבקרים ולאהדת הקהל. אתר Rotten Tomatoes נתן לסדרה ציון של 100% בהתבסס על חמש ביקורות, ודירוג ממוצע של 8.3/10. הסדרה שובחה על דיוקה אל מול לחיים האמיתיים, בין השאר בזכות החלטות כמו ליהוק בני נוער לתפקידים של נערים והצגת מרקמי עור שונים, גם עם פגמים ופצעונים. מבקרים וצופים מסוימים אף השוו אותה לחיוב לסדרות דומות דוגמת "אליטה", "אחת שיודעת", "הכתר" ו"סקאם".
דייוויד אופי מהמגזין "דיגיטל ספיי" שיבח את הסדרה על "ליהוק שחקנים שבאמת נראים בגיל שאותו הם אמורים לגלם" ו"הצגת חיי הנעורים עם אותנטיות כה-נחוצה". הוא תיאר את הסדרה כ"גרסה עדכנית של סיפור סינדרלה הקלאסי" וסיכם כי הסדרה "מצטיינת במידה הרבה ביותר [...] בנוגע לרומן המרכזי בין וילהלם לסימון". המבקרת פלורה קאר מהמגזין רדיו טיימס, בביקורת על שני פרקיה הראשונים של הסדרה, תיארה את הסדרה כ"צפויה אך נוגעת ללב". היא ביקרה את ה"צ'קליסט של המרכיבים החזותיים ברומנטיקת נעורים" שלדבריה פעלה לפיו הסדרה וכן את "התלות של העלילה בדמויות כמו אוגוסט", אך סיכמה כי "צוות השחקנים הצעיר והאותנטי יכול גם להעניק משב רוח רענן לצופים הצעירים יותר".
על עונתה השנייה של הסדרה, דייטר אוסוולד ממגזין הלייפסטייל השווייצרי Display כתבה: "כמו דמויות סטנד-אפ, האוהבים בנפרד מתנגדים כל אחד לגורלם ונלחמים על אהבתם. הכימיה בין אדווין רידינג בתור הנסיך חסר הביטחון ועומאר רודברג בתור הזמר הרגיש עובד בצורה טובה אפילו יותר מבעונה הראשונה. מעריציו של אוגוסט היצור, הידוע גם כמלטה גורדינייר, יכולים לצפות להופעות גדולות יותר עם תפקיד רחב הרבה יותר – כולל שיחת טלפון חשופה עם משפחת המלוכה".
על עונתה השלישית של הסדרה נכתב באתר הגרמני הפופולרי Queer.de: "משכנעת עם המון דרמה מלאת-רגש, תפניות מפתיעות ויותר עמדה פוליטית. האם אתם עדיין צופים? או שאתם כבר בוכים?".
ביאורים

↑  החל מעונה 1, פרק 4
חטיפת ירון חן ורציחתו

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני, האינתיפאדה הראשונה |
| --- | --- |
 תאריך:  5 באוגוסט 1993
 מקום:  צומת ראמה, בקרבת ראמאללה
 סוג:  פיגוע חטיפה וירי
 הרוגים:  חייל ישראלי (ירון חן)
 מבצע:  חמאס חמאס
 
חטיפתו ורציחתו של ירון חן היה פיגוע חטיפה ורצח שאירע ב-5 באוגוסט 1993 ובו חמושים מארגון החמאס חטפו ורצחו את חייל צה"ל טוראי ירון חן.
הפיגוע

ביום חמישי, 5 באוגוסט 1993 הגיע טוראי ירון חן בן ה-20, שהיה בדרכו מבסיס "רמה" בו שירת לביתו בשכונת רמות בירושלים, לטרמפיאדה בצומת רמה אשר בקרבת מזרח ירושלים. חן עלה על מכונית פורד טרנזיט לבנה עם לוחית רישוי ישראלית. רכב שאסף חייל אחר ובו אם ובנה בן ה 6 זיהו כי חן נאבק עם שלושה פלסטינים שנסעו במכונית הפורד הלבנה וניסו לנסוע אחרי הרכב עד שזה נעלם לכיוון מחנה הפליטים.
חן נורה למוות זמן קצר לאחר מכן, בעת שהוא נאבק בחוטפיו.
חמאס נטל אחריות על הרצח. גופתו של חן נמצאה לפני עלות השחר ברכב הפיאט הלבן אשר הועלה באש באזור כפר ביתוניא שביהודה ושומרון.
המפגע

המפגע, פאחד סברי בראן אל-שלודי, נידון במקור למאסר עולם על הפיגוע. ב-18 באוקטובר 2011 הוא שוחרר לרצועת עזה במסגרת עסקת שליט.
ראו גם

טרור פלסטיני
הערות שוליים

↑  Sarah Helm (7 באוגוסט 1993). "World News | Latest World News and Events". The Independent. נבדק ב-9 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ".Palestinians gun down soldiers at army outpost". Moscow-Pullman Daily News. 6 באוגוסט 1993. נבדק ב-21 ביוני 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Islamic terror abductions in the Middle East, Shaul Shay, Sussex Academic Press, 2007, pp. 31–32.
↑  Terrorism, 1992–1995: a chronology of events and a selectively annotated bibliography, Mickolus, Edward F, Susan L. Simmons, ABC-CLIO, 1997, p. 461.
↑  "שרות בתי הסוהר". Shabas.gov.il. נבדק ב-21 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רענן בן-צור ויואב זיתון, הרבה דם על הידיים: פורסמה רשימת המשוחררים, באתר ynet, 16 באוקטובר 2011
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
האייל הקורא

ערך זה עוסק בכתב עת מקוון. אם התכוונתם לבעל חיים ממשפחת האיילים, ראו .
לוגו "האייל הקורא"
האייל הקורא הוא כתב עת מקוון אשר עלה לרשת ב-12 בספטמבר 1999 (ערב ראש השנה תש"ס). כתב העת דן בענייני תרבות ואקטואליה (כגון פוליטיקה, ספרים, מוזיקה ומדע).
היסטוריה

ב"האייל הקורא" מתפרסמים מאמרים, עדכוני חדשות וסקרים, והגולשים דנים ביניהם בנושאי המאמרים במערכת הדומה לפורום. כותבי המאמרים באתר אינם זוכים לתשלום, ומאמריהם נערכים על ידי צוות העורכים – העושים, גם הם, את מלאכתם בהתנדבות – קודם לפרסומם. בעבר היה לאתר עורך ראשי, דובי קננגיסר, אולם בהמשך העבודה התחלקה בין מספר עורכים.
כל מאמר באתר משמש במה לדיונים ממושכים בהם מתפרסמות מאות ואלפי תגובות. לעיתים הדיונים זוכים לחיים משל עצמם והם הולכים ומתפתחים גם כאשר הנושא בו הם עוסקים הולך ומתרחק מנושא המאמר המקורי.
באפריל 2010, בטור מאת דובי קננגיסר, נמסר ש"מנגנון התגובות החדשות יושבת, והאייל יהפוך לאתר סטאטי", כלומר – אתר שבו ניתן יהיה לעיין בתכנים ישנים אך לא להוסיף תוכן חדש. בעקבות הודעה זו התארגנה קבוצת משתמשים לפתוח מחדש את האתר, והודעה על פתיחתו מחדש פורסמה ב-9 באוגוסט 2010.
נכון לנובמבר 2024 האתר עודנו פעיל ומפרסם נושאי שיחה חדשים מעת לעת כמו סקרים בעמוד הראשי.
הערות שוליים

↑  דובי קננגיסר, זמן סגירה, 22 באפריל 2010, אתר האייל הקורא
↑  מערכת האייל, פרוטוקול ישיבת מערכת האייל, 9/8/10. הנדון: האייל החדש, אתר האייל הקורא
פיטקרן

אדמסטאון, עיר הבירה של פיטקרן
פּיטְקֵרְן (באנגלית: Pitcairn) היא קבוצת איים הכוללת את האי פיטקרן והאיים הנדרסון, דוסי ואונו; השייכת ליבשת אוקיאניה בדרום האוקיינוס השקט שנמצאת בחסות בריטית. באי פיטקרן 47 תושבים, רובם מצאצאיהם של המורדים מהספינה באונטי. שאר האיים לא מיושבים.
פיטקרן הוא מהאיים המיושבים המבודדים ביותר בעולם. האיים המיושבים הקרובים אליו ביותר הם איי מנגרבה, מרחק של 529 ק"מ, אי הפסחא, מרחק של 2,075 ק"מ וטהיטי במרחק של 2,325 ק"מ. ניו זילנד מרוחקת כ-5,000 ק"מ מהאי, וצ'ילה מרוחקת 5,333 ק"מ מהאי.
גאוגרפיה

| --- | --- |
האי פיטקרן והאיים הסמוכים
האי פיטקרן והאיים הסמוכים
 יבשת:  אוקיאניה
 קואורדינטות:  54°36′N 2°00′W﻿ / ﻿54.6°N 2°W﻿ / 54.6; -2
 שטח
 דירוג שטח:  81
 שטח:  243,610 קמ"ר 
   אדמה:  241,930 קמ"ר (99.31%)
   מים:  1,680 קמ"ר (0.69%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  0 מטר מתחת לפני הים  (האוקיינוס השקט)
 גובה ממוצע:  162 מטר
 הנקודה הגבוהה:  347 מטר (ביג רידג')
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  12,429 ק"מ
 אורך הגבולות:  443 ק"מ
 
מלבד האי המרכזי המיושב יש בסביבות פיטקרן עוד שלושה איים לא מיושבים: אונו (Oeno), הנדרסון (Henderson) ודוסי (Ducie). פיטקרן והנדרסון הם געשיים והאחרים הם אטולים.
האי היחיד המאוכלס בקביעות הוא פיטקרן, והוא נגיש רק באמצעות מזח הנמצא במפרץ באונטי. שטחו של פיטקרן הוא כ-4,500 דונם, מהם רק 360 דונם של קרקע מישורית. הנקודה הגבוהה ביותר בפיטקרן היא 347 מטר.
האי הנדרסון, המשתרע על 86% מכלל שטחה של הטריטוריה ומאופיין במגוון עשיר של בעלי חיים בחלקיו הפנימיים, ראוי אף הוא להתיישבות אנושית קטנה, למרות משאבי המים המתוקים הזעירים שבו. עם זאת, הגישה לרוב חלקי האי קשה עקב העובדה שחופיו מאופיינים בצוקי גיר תלולים ואלמוגים חדים. בשנת 1988 היה האי מועמד להיכלל כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. יתר האיים מרוחקים למעלה מ-100 קילומטרים, ואינם ראויים כלל למגורים.
| אי / אטול | סוג | שטח יבשתי (קמ"ר) | שטח כולל (קמ"ר) | אוכלוסייה (אפריל 2023) | קואורדינטות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דוסי | אטול | 0.7 | 3.9 | 0 | 24°40′09″S 124°47′11″W |
| הנדרסון | אי אלמוגים | 37.3 | 37.3 | 0 | 24°22′01″S 128°18′57″W |
| אונו | אטול | 0.65 | 16.65 | 0 | 23°55′26″S 130°44′03″W |
| פיטקרן | אי געשי | 4.6 | 4.6 | 35 | 25°04′00″S 130°06′00″W |
| בסך הכל (פיטקרן) | מדינה | 43.25 | 62.45 | 35 | 23°55′26″ - 25°04′00″S, 124°47′11″ - 130°44′03″W |
1 2  לרבות השונית השטוחה והלגונה של האיים.
אקלים

פיטקרן ממוקם דרומית לחוג הגדי, ונהנה ממזג אוויר חם בכל ימות השנה. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 25–35 מעלות צלזיוס, בחודשים אוקטובר-אפריל, ואילו בחודשי החורף הטמפרטורה הממוצעת 17–25 מעלות צלזיוס. הלחות הממוצעת בקיץ עשויה לעלות על 95%. העונה הגשומה היא מנובמבר עד מרץ. באי יורדים 2,000 מילימטר גשם בשנה, שרובם בשברי ענן.
פוליטיקה

פיטקרן הוא טריטוריה בריטית מעבר לים, עם ממשל מקומי. מלך בריטניה (צ'ארלס השלישי) מיוצג על ידי מושל, המחזיק בנוסף בתואר הנציב העליון הבריטי לניו זילנד, ומושבו בוולינגטון. הממשל באי מבוסס על דמוקרטיה ייצוגית פרלמנטרית של שטח תלוי. בפיטקרן ראש העיר ממלא את תפקיד ראש הממשלה. חוקת האי נכנסה לתוקפה בשנת 1964. במונחים של אוכלוסייה, פיטקרן נחשבת לדמוקרטיה הקטנה בעולם (50 תושבים, נכון ל-2020)
המועצה המחוקקת של האי מורכבת מעשרה מושבים. במועצה חברים:
ארבעה תושבים הנבחרים בבחירה ישירה.
יושב הראש (נבחר).
ראש העיר (נבחר).
ממונה אחד על ידי הנבחרים וראש המועצה.
שני ממונים של המושל, אחד מהם המזכיר הכללי.
מתאם פעולות בין המושל למועצה.
הבחירות נערכות כל שנה ב-24 בדצמבר ובגלל המספר הקטן של התושבים אין באי חלוקה למפלגות.
צבא

מעמדו של פיטקרן, טריטוריה בריטית מעבר לים, מטיל את הגנת האיים על הכוחות המזוינים של הממלכה המאוחדת. בשנת 2004, היו באי כ-20 רובים. אלה נלקחו מן התושבים כשהועמדו לדין באשמת תקיפה מינית.
כלכלה

במשך שנים התקיימו תושבי פיטקרן רק הודות לקרקע העשירה ולדיג. הדגה העשירה שמסביבם והגידולים החקלאיים ספקו להם שפע יחסי של מזון.
מקור הכנסה נוסף של תושבי האי הוא התיירות. מכיוון שאין באי שדה תעופה או מנחת מגיעים המבקרים רק מספינות ששטות בין ניו זילנד לחוף המערבי של אמריקה. מכיוון שגם נמל אין באי, מגיעים אליו התיירים באמצעות סירות קטנות שמופעלות על ידי התושבים. באי מוזיאון, נקודות תצפית וחנות מזכרות.
תושבי האי גילו מקורות הכנסה נוספים מההתעניינות העולמית בהם. הם מוכרים לאספני בולים הוצאות מיוחדות של בולים שנושאים את שם האי ובשנים האחרונות אפילו כרטיסי חיוג של הטלפון הציבורי היחיד באי שמופעל על ידי לוויין (מספרו: 872-762-337-766+). כמו כן הם מוכרים את הזכות להשתמש בסיומת האינטרנט שלהם (pn.) לאתרים.
באי גם תעשייה קטנה של דבש ובניית דגמי אוניות זעירים מעץ.
דמוגרפיה

האוכלוסייה באיים ירדה באופן חד מאז 1940, והמשך קיומה מוטל בספק. בשנים האחרונות עשתה הממשלה מאמצים למשוך מהגרים חדשים לאי, אך אלה לא הועילו. האוכלוסייה באי מונה 50 תושבים (נכון ל-2020), ועמם עוד 9 אנשי מקצוע המגיעים מחוץ לאי, ומתחלפים מדי מספר חודשים. שיעור גידול האוכלוסייה עומד על 0%. קיים קושי באיסוף הנתונים המדויקים והעדכניים עקב הגירה. רוב התושבים הם מצאצאי המורדים של המרד על הבאונטי ואחרים שמוצאם מטהיטי. האוכלוסייה מורכבת מבני תערובת של בהירי עור וכהי עור. קיים שיעור גבוה של נישואי קרובים.
דמוגרפיה > מספר התושבים באי לאורך ההיסטוריה

| שנה | אוכלוסייה | שנה | אוכלוסייה | שנה | אוכלוסייה | שנה | אוכלוסייה | שנה | אוכלוסייה | שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1790 | 27 | 1880 | 112 | 1970 | 96 | 1992 | 54 | 2002 | 48 | 2012 | 48 |
| 1800 | 34 | 1890 | 136 | 1975 | 74 | 1993 | 57 | 2003 | 59 | 2013 | 56 |
| 1810 | 50 | 1900 | 136 | 1980 | 61 | 1994 | 54 | 2004 | 65 | 2014 | 56 |
| 1820 | 66 | 1910 | 140 | 1985 | 58 | 1995 | 55 | 2005 | 63 | 2020 | 50 |
| 1830 | 70 | 1920 | 163 | 1986 | 68 | 1996 | 43 | 2006 | 65 | 2021 | 47 |
| 1840 | 119 | 1930 | 190 | 1987 | 59 | 1997 | 40 | 2007 | 64 |  |  |
| 1850 | 146 | 1936 | 250 | 1988 | 55 | 1998 | 66 | 2008 | 66 |  |  |
| 1856 | 193 | 1940 | 163 | 1989 | 55 | 1999 | 46 | 2009 | 67 |  |  |
| 1859 | 16 | 1950 | 161 | 1990 | 59 | 2000 | 51 | 2010 | 64 |  |  |
| 1870 | 70 | 1960 | 126 | 1991 | 66 | 2001 | 44 | 2011 | 67 | 2023 | 35 |
↑  ההגירה לנורפוק ב-1856 הותירה את פיטקרן בלתי מיושב.
↑  ב-1859 חזרה מנורפוק הקבוצה הראשונה.
כל התושבים משתייכים ל"כנסיית ההתגלות של היום השביעי". הם הצטרפו אליה בשלהי המאה ה-19, ולכנסייה זו נודע חלק חשוב בעיצובה של החברה הפיטקרנית. בשנים האחרונות חלה ירידה ברמת האדיקות של האוכלוסייה, כאשר רק שמונה מתושבי האי מבקרים בכנסייה באופן קבוע, וחלקם הגדול מבקרים בה רק באירועים מיוחדים. שבת הוא יום המנוחה. גילויי חיבה פומביים אינם מקובלים, ומכירת אלכוהול אסורה.
באי מונהג חוק חינוך חובה חינם בגילאי 5–16. מערכת החינוך באי מצומצמת, ולכן נשלחים הילדים לפנימיות בניו זילנד ובאוסטרליה. רבים מעדיפים שלא לשוב, וכתוצאה מכך יורד כוח העבודה באי, והוא הוערך בשנת 2004 ב-15 איש בלבד. פרנסת התושבים מתבססת על מסחר זעיר עם תיירים ותרומות.
התושבים מקיימים קשרים חברתיים עם תושבי האי נורפוק, ולרבים מהם גם קרובי משפחה שם. בספטמבר 2003 נולדה תינוקת באי, לראשונה מזה 17 שנה, ותינוקת נוספת נולדה במרץ 2007. בשנת 2005 נישא באי הזוג הראשון אי פעם שאינו יליד המקום וקיבל אזרחות של האי.
השפה המדוברת באי היא שפה קריאולית הנגזרת מן האנגלית של המאה ה-18 ושפת טהיטי. עבור ילידי האי זוהי שפת אם, והיא נלמדת בבית הספר המקומי, לצד האנגלית הרגילה. היא קשורה קשר הדוק לשפה הקריאולית המדוברת בנורפוק, כי האי נורפוק אוכלס במאה ה-19 על ידי ילידי פיטקרן.
הדגל והסמל

הסמל מסמל שלט הרלדי המציג את העוגן והתנ"ך מהספינה הבאונטי. אלמנטים אלה מזכירים את ההיסטוריה של המתיישבים הראשונים באי - מורדי הבאונטי משנת 1789. במרכז השלט משולש ירוק על רקע פס צהוב ורקע כחול. צבעים אלה מייצגים את האי וחופיו על רקע האוקיינוס השקט. בראש הסמל מופיע פרח של עץ הפורטיה ומריצה המסמלת את החקלאות באי.
הסמל מופיע על דגל פיטקרן ועל דגל מושל האי.
למושל פיטקרן דגל משלו: יוניון ג'ק שבמרכזו סמל האי. הדגל מורכב מנס כחול ובו יוניון ג'ק ברביע העליון הקרוב לניצב הדגל (הקנטון), וסמל פיטקרן במרכז הדגל.
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  מגל אל גל, הארץ, 20 בפברואר 1938
↑  לא כולל הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים
↑  רויטרס, אונס באי המבודד: מאסר לצאצאי "הבאונטי", באתר ynet, 29 באוקטובר 2004
| מדינות וטריטוריות באוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה • נורפוק |  |
| מלנזיה | איי מאלוקו ומערב גינאה החדשה (חלק מאינדונזיה) • איי שלמה • ונואטו • מזרח טימור  • פיג'י • פפואה גינאה החדשה • קלדוניה החדשה |  |
| מיקרונזיה | איי מריאנה הצפוניים • איי מרשל • גואם • מיקרונזיה • נאורו • פלאו • קיריבטי |  |
| פולינזיה | איי קוק • הוואי • ואליס ופוטונה • טובאלו • טונגה • טוקלאו • ניואה • ניו זילנד • סמואה • אי הפסחא • סמואה האמריקנית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561938305171  GND: 4115982-2  LCCN: n80020366  MusicBrainz: 27b5df20-d817-3126-b3a0-1be6a75f7496  NDL: 00712291  NKC: ge339161  NLA: 36592185  UKPARL: DcBBxq7b  VIAF: 268286621   WorldCat (עם VIAF): 268286621
מניין

ערך זה עוסק בקבוצה של לפחות 10 יהודים בוגרים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מקרא:  ספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק ל"ב
 תלמוד בבלי:  מסכת ברכות, דף כ"א, עמוד ב'
 
מניין בבית מדרש של חסידות סאטמר
מניין תפילת מעריב בחנות בשוק הפשפשים ביפו
בהלכה, מִנְיָן הוא קבוצה של לפחות עשרה יהודים בוגרים שהתקבצו יחדיו לשם קיום מצוות מסוימות שחובה לקיימן בנוכחות עשרה אנשים לפחות, כדוגמת תפילה בציבור. אנשים אלו חייבים להיות גברים בוגרים (ביהדות האורתודוקסית) – החל מגיל שלוש עשרה.
מקור הצורך במניין

הצורך במניין הוא נלמד מדרשת הפסוק "ונקדשתי בתוך בני ישראל", והמקור לכך שמניין הוא דווקא עשרה הוא הדרשה המופיעה במסכת ברכות: ”כל דבר שבקדושה לא יהא פחות מעשרה. מאי משמע? דתני רבנאי אחוה דרבי חייא בר אבא: אתיא "תוך" "תוך". כתיב הכא (ספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק ל"ב) "ונקדשתי בתוך בני ישראל", וכתיב התם (ספר במדבר, פרק ט"ז, פסוק כ"א) "הבדלו מתוך העדה הזאת", מה להלן עשרה, אף כאן עשרה”, המילים "העדה הזאת" מתייחסות לעשרת המרגלים (שנים עשר מרגלים פחות יהושע בן נון וכלב בן יפונה), והגמרא דורשת שכשם ששם "תוך העדה" הוא עשרה, כאן "תוך בני ישראל" הוא עשרה.
בספר מקבים ב נזכר יהודה המכבי שברח עם אנשיו אל ההרים, שם הם אכלו מזון עשבי כדי שלא ליטול חלק בטומאה. על פי תרגום דניאל שוורץ, נאמר שם כי סביב יהודה הייתה קבוצה "של כעשרה", ולדעת שוורץ נראה שזו אחת העדויות הקדומות ביותר למושג המניין, לצד עדות נוספת, מאותה תקופה לערך, בסרך היחד (טור ו, שורות 6–7).