stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוף הזהב ההולנדי
מורשת

לאחר הכרזת העצמאות האינדונזית ב-1949 היגרו מרבית הבלנדה היתאם (אנ') להולנד, מאחר שעבדו בתור חיילים עבור הצבא המלכותי ההולנדי של איי הודו המזרחיים. מלבדם, לא זכתה ההיסטוריה של חוף הזהב ההולנדי לאזכורים רבים במאה ה-20, וכמעט שנשכחה. מצב זה השתנה מעט עם יציאתו לאור של ספרו של ארתור ג'פין (אנ'), שני הלבבות של קוואסי בואצ'י, ב-1997; הפרסום הרב לו זכה הספר חשף כי ראשו של מלך בני שבט האהנטה נלקח להולנד לאחר הוצאתו להורג ב-1838, ועדיין נמצא בחזקת הפקולטה הרפואית של אוניברסיטת ליידן. הראש הוחזר לידי השגריר הגנאי בטקס שנערך ב-23 ביולי 2009.
ביום השנה השלוש מאות להיווסדות הקשרים הדיפלומטים שבין הולנד לגאנה, אשר נחגג ב-2002, הגיעו נסיך הכתר ההולנדי, וילם-אלכסנדר ואשתו מקסימה, לביקור רשמי בגאנה בין ה-14 ל-17 באפריל. בחודש יוני אותה שנה הגיע מלך בני האשנטי לביקור דומה בהולנד. המאורע המדויק שמציין יום השנה הוא שליחת הדיפלומט ההולנדי דיוויד ואן נינדל (אנ') לאימפריית האשנטי ב-1701, לאחר שהפכה לכוח הדומיננטי בחוף הזהב כאשר הביסה את בני הדנקירה בקרב פייאס.
השרידים ההולנדים האחרונים שנותרו בחוף הזהב, למעט המצודות והמבצרים הניצבים לאורך רצועת החוף, הם שמות משפחה אשר הושאלו בידי צאצאיהם של הסוחרים ההולנדים ונשותיהם האפריקאיות. בוסמן, למשל, הוא אחד משמות המשפחה הנפוצים ביותר בגאנה, ומקורו בסוחר העבדים ההולנדי, וילהם בוסמן (אנ'). שמות שכיחים אחרים הם ברטלס, ואן דייק, ודה ויר.
מצודות

| שם | מקום | הקמה | סיפוח | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מצודת נסאו | מורי | 1598 | 1868 | תחנת המסחר ההולנדית הראשונה שנבנתה על חוף הזהב. הורחבה למצודה ב-1612. בירת חוף הזהב ההולנדי בין השנים 1598–1637. נשלטה על ידי הבריטים בין השנים 1781–1785. |
| מצודת בטנסטיין | בוטר | 1598 | 1872 | תחנת המסחר ההולנדית השנייה על חוף הזהב. הורחבה למצודה ב-1656 על מנת להילחם בנוכחות השוודית שהגיעה לאזור. בין כותליה נחתמה אמנת בוטר. |
| מצודת אלמינה | אלמינה | 1637 | 1872 | תחנת המסחר הראשונה שנבנתה אי פעם בחוף הזהב. הוקמה ב-1482 בידי הפורטוגזים, ונכבשה בידי ההולנדים בקרב אלמינה השני ב-1637. בירת חוף הזהב ההולנדי בין השנים 1637–1872. |
| מצודת קונראדסבורג | אלמינה | 1637 | 1872 | מקדש מבוצר אשר נבנה בידי הפורטוגזים, נכבש בידי ההולנדים יחד עם מצודת אלמינה ב-1637. הורחב למצודה מלאה ב-1665. |
| מצודת סן סבסטיאן | שמה | 1640 | 1872 | תחנת מסחר פורטוגזית אשר נבנתה בין השנים 1520–1526 ונכבשה בידי ההולנדים ב-1642. |
| מצודת סנטו אנטוניו | אשים | 1642 | 1872 | מצודה פורטוגזית אשר הוקמה ב-1515 ונכבשה בידי ההולנדים ב-1642. בין השנים 1664–1665 נשלטה בידי הבריטים. בין כותליה נחתמה אמנת אשים. |
| מצודת קריפקור | אקרה | 1642 | 1868 | פייטוריה הולנדית אשר הוקמה ב-1642 והורחבה לכדי מצודה ב-1649. בין השנים 1781–1786 נשלטה בידי הבריטים. |
| מצודת אורנג' | סקונדי | 1642 | 1872 | תחנת מסחר הולנדית אשר הוקמה ב-1642 והורחבה למצודה ב-1690. נהרסה בידי בני האהנטה ב-1694 ונבנתה מחדש עד ל-1704. |
| מצודת ויטסן | טקורדי | 1665 | 1872 | הוקמה בידי השוודים ב-1665 ונהרסה כעבור מספר שנים, אף על פי שמפה המתוארכת ל-1791 מצביעה על נוכחות הולנדית באזור. |
| מצודת אמסטרדם | קורמנטין | 1665 | 1868 | המצודה הבריטית הראשונה שהוקמה בחוף הזהב. נכבשה בידי הוייס-אדמירל ההולנדי אנגל דה רויטר ב-1665. נשלטה בידי הבריטים בין השנים 1781–1786. |
| מצודת גוד הופ | סניה בראקו | 1667 | 1868 | הוקמה ב-1667 בידי ההולנדים. נשלטה בידי הבריטים בין השנים 1781–1786 ובידי בני האקים בין השנים 1811–1816. |
| מצודת פרדנבורך | קומנדה | 1682 | 1872 | תחנת מסחר הולנדית אשר הוקמה בסביבות שנת 1600 וננטשה מעט לאחר מכן. הורחבה למצודה ב-1682. נשלטה בידי הבריטים בין השנים 1781–1786. |
| מצודת דורותי | אקווידה | 1684 | 1872 | הוקמה בידי הגרמנים ב-1684 ונכבשה בידי ההולנדים ב-1687 לתקופה קצרה. נרכשה בידי ההולנדים ב-1721. |
| מצודת לייצהמהט | אפאם | 1697 | 1868 | מצודה הולנדית אשר הוקמה ב-1697. נשלטה בידי הבריטים בין השנים 1781–1786. |
| מצודת הולנדיה | פרינסס טאון | 1683 | 1872 | הוקמה בידי הגרמנים ב-1683 ונרכשה בידי ההולנדים ב-1721. מיד לאחר מכן נכבשה בידי האפריקאים המקומיים, עד ששחררו אותה ההולנדים ב-1724. |
הערות שוליים

העמוד הראשון של אמנת בוטר, אשר נחתמה ב-27 באוגוסט 1656.
דיוקן של הרמן וילם דנדלס, גוברנור-חנרל בחוף הזהב ההולנדי בין השנים 1816–1818, מאת ראדן סאלח, 1 בינואר 1838, אשר צויר על בסיס איור מאת סימון ז'אק רושאר.
מפה של מצודת אלמינה מאת יוהנס וינגבונס, 1655.
הפצצת מושבת אלמינה ב-1873.
תמונה נדירה של אלמינה אשר חושפת חלקים מהעיר והמבצר לפני שהופצצו בידי הבריטים. ככל הנראה צולמה ב-1865.
מפה של אלמינה בה ניתן לראות את מצודת אלמינה ומצודת קונראדסבורג, מאת ג'. ק. ברחמן, אטלס המורשת המשותפת, 1799.
קורנליס נחטחלס, מושל חוף הזהב ההולנדי החל מה-15 במאי 1869 עד ל-8 ביוני 1871. נודע בכך שניסה למסור את אלמינה לידי הבריטים בדרכי שלום, אך נעצר בידי בני האשנטי.
מצודת ויטסן, 1668. המצודה הוקמה על ידי השוודים אך נהרסה כעבור מספר שנים, על אף שמפה מ-1791 מראה כי ההולנדים חזרו לאייש אותה.
מצודת בטנסטיין, מתוך ספרו של יאן סימון ג'רארדוס גראמברג (אנ'), סקיצות של חופי מערב אפריקה, 1861.
אחוזתו של יאן סימון ג'רארדוס גראמברג (אנ') על גדת נהר הבוסומפרה, מתוך ספרו, סקיצות של חופי מערב אפריקה, 1861.
מצודת קונראדסבורג, מתוך ספרו של יאן סימון ג'רארדוס גראמברג (אנ'), סקיצות של חופי מערב אפריקה, 1861.
ויליאם סמית' (פוליטיקאי בקרוליינה הדרומית)

ויליאם סמית' (באנגלית: William Smith;‏ 1762 בערך – 26 ביוני 1840) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת קרוליינה הדרומית. הוא כיהן בשתי קדנציות כחבר הסנאט של ארצות הברית, הראשונה מ-1816 עד 1823 והשנייה מ-1826 עד 1831. במהלך חייו היה סמית' אחד המנהיגים הפוליטיים הבולטים במדינת קרוליינה הדרומית. סמית' היה ביריבות עזה עם ג'ון קלהון, ויצא נגד דעותיו הלאומניות של קלהון, ולעומת זאת תמך בזכויות המדינות.
ביוגרפיה > ראשית חייו וקריירה

סמית' נולד בערך ב-1762 בפרובינציית קרוליינה הצפונית או במחוז יורק שבפרובינציית קרוליינה הדרומית. לא הרבה ידוע על חייו בצעירותו מלבד השכלתו. הוא למד לראשונה בבית ספר בשם בולוק'ס קריק, שם התיידד עם חבריו לכיתה אנדרו ג'קסון וויליאם ה. קרופורד. לאחר מכן, הוא למד במכללת הר ציון בווינסבורו שבקרוליינה הדרומית, שהייתה המכינה הראשונה באזור. פעם הצהיר בפני חבר שהצהיר שאפשר לתאר אותו באותה תקופה כ"פרוע, פזיז, מתון, גס רוח ורועש, אך עם זאת נחוש". בפני אותו חבר גם ייחס את כל הצלחתו להבטחה שהבטיח פעם לאשתו, מרגרט דאף, לוותר על אלכוהול.
קריירת עריכת הדין של סמית' החלה ב-6 בינואר 1784 כאשר התקבל ללשכת עורכי הדין. בתיק בולט אחד, מרשו שהואשם בהריגת סוס לא התייצב בפני בית המשפט. סמית' לא ראה את האיש במשך מספר שנים עד שנתקל בו באולם בית הנבחרים. האיש, המוכר לסמית' בשם המשפחה "אלצ'ינור", נקרא כעת בשם ג'ון אלכסנדר והיה חבר בית הנבחרים מטעם אוהיו. סמית' דאג שהנציג אלכסנדר ישלם לו עבור שירותיו הקודמים.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

סמית' הפך לחבר בסנאט של קרוליינה הדרומית בתחילת המאה ה-19 והתקדם במהלך כהונתו לנשיא הסנאט. בשנת 1808 הוא הפך לשופט. כמשפטן נחשב "רודני אך הוגן". בשנת 1816, סמית' נבחר לסנאט של ארצות הברית, לאחר שניצח את צ'ארלס ד. פרינגל בבחירות על המושב. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, סמית' פתח בסכסוך פוליטי עם ג'ון קלהון שנמשך לאורך כל הקריירה הפוליטית שלו בקרוליינה הדרומית.
הסכסוך בין קלהון לסמית' נגרם בשל הפילוסופיות הפוליטיות השונות שלהם, כאשר סמית' הצטרף לסנאט, קלהון עדיין היה לאומן שהאמין בשיפורי תשתית פנימיים וב"בנייה רחבה" של החוקה, שני מושגים שסמית דחה. בתגובה לפופולריות הגוברת של קלהון, סמית' הקים קואליציה של בעלי ברית לזכויות המדינות שכללו את תומאס קופר, סטיבן דיקייטר מילר, ג'וזיה ג'. אוונס ודייוויד רוג'רסון ויליאמס. הלאומנים של קרוליינה הדרומית בראשות קלהון "העדיפו כמה כבישים לאומיים בגלל צורך צבאי לאומי", והתנערו מהקצאות מקומיות בקנה מידה קטן. אבל, לדעת סיעת סמית', אפילו כבישים לשימוש צבאי לכאורה ישמשו במקום זאת כדי לחזק את הכלכלה של מדינות אחרות. הרעיון הזה שקרוליינה הדרומית בתחרות עם האומה על שגשוג כלכלי היה נפוץ באותה תקופה בקרב האליטה של קרוליינה הדרומית.
כחבר במעמד בעלי המטעים, סמית' החזיק בכמה מטעים ולפחות ב-71 עבדים. סמית' היה אחד מתושבי הדרום הראשונים שטען, בזמן פשרת מיזורי ב-1820, שהעבדות האמריקאית היא "דבר חיובי", בטענה שהעבדים היו "כל כך מבויתים, או טופלו כל כך בחביבות על ידי אדוניהם, ומצבם כל כך משופר" שמעטים היו מביעים חוסר שביעות רצון ממצבם. ב-1828, שבעה אלקטורים מג'ורג'יה בחרו בו לסגן הנשיא, במקום קלהון, המועמד הדמוקרטי. הוא גם היה מועמד לסגן הנשיא בבחירות 1836: וירג'יניה סירבה לקבל את ריצ'רד ג'ונסון כמועמד הדמוקרטי לסגן הנשיא, והצביעה בעד הצמד של מרטין ואן ביורן וויליאם סמית', מה שגרם שלג'ונסון היה חסר קול אלקטורלי אחד לקבלת רוב הקולות; אולם הסנאט הכריע ובחר בג'ונסון.
ב-1832 הוא עבר ללואיזיאנה, לאחר שאיבד את הבסיס הפוליטי שלו בקרוליינה הדרומית. בשנת 1836, עבר להאנטסוויל, אלבמה, ונבחר לבית הנבחרים של אלבמה מטעם מחוז מדיסון מ-1 באוגוסט 1836, כשהוא מחזיק במושב זה למשך שארית חייו.
ב-3 במרץ 1837, הנשיא היוצא אנדרו ג'קסון מינה את סמית' לבית המשפט העליון. חמישה ימים לאחר מכן, הסנאט החדש של הקונגרס ה-25 אישר את מינויו של סמית' בהצבעה של 23–18. עם זאת, סמית' דחה את המינוי ולא כיהן בתפקיד.
סמית' מת בהאנטסוויל, אלבמה ב-26 ביוני 1840.
הערות שוליים

↑  "Smith, William" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-06-09.
↑  "William Smith - Online Library of Liberty". oll.libertyfund.org. נבדק ב-2020-06-09.
↑  "Mt. Zion Institute". SC Picture Project (באנגלית אמריקאית). 2015-02-04. נבדק ב-2020-06-10.
↑  "Smith, William".
↑  "Supreme Court Nominations: present-1789". Washington, D.C.: Office of the Secretary, United States Senate. נבדק ב-26 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5455 2725  LCCN: nr92043717  NARA: 185847322  SNAC: w67s8nxx  US Congress: S000628  VIAF: 7258503   WorldCat (עם VIAF): 7258503
דרי (ניו המפשייר)

| --- | --- |

בית הזיכרון אדמס, בית האופרה של דרי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו המפשייר ניו המפשייר
 מחוז:  רוקינגהם
 ראש העיר:  דוד קרון
 תאריך ייסוד:  1719
 על שם:  דרי 
 שטח:  94 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  2.1 קמ"ר 2.26%
 גובה:  86 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  184
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  34,317 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  373.5 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  42°52′50″N 71°19′38″W﻿ / ﻿42.880555555556°N 71.327222222222°W﻿ / 42.880555555556; -71.327222222222 
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.derry-nh.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה דרי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה דרי(למפת ניו המפשייר רגילה) קונקורד מנצ'סטר נשואה לבנון ברלין קנדה ורמונט מסצ'וסטס מיין האוק. האטלנטי דרי(למפת ניו המפשייר מוגדלת) קונקורד מנצ'סטר נשואה לבנון ברלין קנדה ורמונט מסצ'וסטס מיין האוק. האטלנטי דרי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דרי (באנגלית: Derry) היא עיירה במחוז רוקינגהם, ניו המפשייר, ארצות הברית. אוכלוסייתה מנתה 34,317 במפקד של 2020.
העיירה מהווה את מקום היישוב הגדול ביותר במחוז רוקיגהם והרביעי בגודלו במדינת ניו המפשייר כולה, למרות היותה עיירה ולא עיר.
מקורו של כינוי העיירה ספייסטאון (בעברית: עיירת החלל) הוא מהעובדה שדרי היא מקום היוולדו של אלן שפרד, האסטרונאוט הראשון של ארצות הברית בחלל.
היסטוריה

האזור יושב לראשונה ב-1719 כחלק מהעיירה לונדונדרי (אנ'), ותפוח האדמה הראשון בארצות הברית כולה נזרע במקום באותה שנה. העיירה דרי נוצרה ב-1827 מזרחית ללונדונדרי ונקראה, כמוה, על שם העיר דרי שבאירלנד. העיירה מהווה בית לשניים מבתי הספר הפרטיים העתיקים ביותר בארצות הברית, אקדמיית פינקרטון שנוסדה ב-1814 ופועלת עד היום, וסמינריון אדמס לנשים, שנסגר.
בעבר דרי הייתה מרכז להכנת מצעים ומוצרי עור עד שניו אינגלנד טקסטיל תעשיות עברו דרומה במהלך המאה ה-20. עד מלחמת העולם השנייה, העיירה הייתה קהילת חלקאות מנומנמת. בין שנת 1900 ל-1911 חי המשורר רוברט פרוסט עם משפחתו בחווה במקום, שנקנתה לו על ידי סבו. החווה בה התגורר מהווה כיום אתר היסטורי לאומי ופארק לאומי, והוא פתוח למבקרים.
הגאות הפרברית שלאחר מלחמה, קרבת העיר לבוסטון בדרון ולמנצ'סטר בצפון–מערב, ובניית כביש 93 דרך העיר הובילו לעלייה משמעותית באוכלוסייה. לאחר שנות ה-90, עלייה זו נפסקה ואוכלוסיית העיירה כמעט ולא השתנתה משנת 2000.
חלק ממסילת הרכבת של בוסטון ומיין עבר דרך דרי, אך כעת חלק זה נטוש.
גאוגרפיה

דרי נמצאת בחלק הדרומי של ניו המפשייר, בדרום–מערב מחוז רוקינגהם. העיירה במרחק 19 קילומטר דרום–מזרח למנצ'סטר, העיר הגדולה בניו המפשייר, ו-26 קילומטר צפון–מערבית ללורנס שבמסצ'וסטס. בעיירה עוברות עובר כביש 93, וכבישים 28 (אנ') ו-102 (אנ') של ניו המפשייר.
לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיירה הוא 94 קילומטר רבוע, מתוכם 91.9 קמ"ר יבשתיים ו-2.1 קמ"ר מים, המהווים 2.26% מהעיירה. הנקודה הגבוהה בעיר היא גבעת וורנר, הנמצאת 184 מטר מעל לפני הים, שממנה ניתן לראות את קו האופק של בוסטון ביום בהיר.
גאוגרפיה > עיריות סמוכות

צ'סטר (אנ') (צפון)
סנדון (אנ') (צפון–מזרח)
המפסטד (אנ') (מזרח)
אטקינסון (אנ') (דרום–מזרח)
סלם (אנ') (דרום–מזרח)
וינדהם (אנ') (דרום)
לונדונדרי (אנ') (מערב)
אוובארן (אנ') (צפון–מערב)
גאוגרפיה > מזג אוויר

בדרי יש אקלים יבשתי לח בארבעת העונות עם חורפים ארוכים, קרים וחורפיים וקייצים מאוד חמים ולחים. האביב והסתיו הם מעברים חדים וקצרים יחסית. המשקעים מפוזרים לאורך כל השנה, כולל שלג בחורף.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיירה 34,317 תושבים, בחלוקה הבאה:
88.1% מהתושבים הם לבנים,
2.3% אפרו-אמריקאים
1.8% אינדיאנים
2.3% אסיאתים
1% מגזע אחר
1.7% משני גזעים או יותר.
בסקר של 2010 היו בעיר 12,537 משקי בית, מתוכם ל-35% היו ילדים מתחת לגיל 18, 52.4% היו זוגות נשואים, 12.2% היו נשים החיות ללא הבעל שלהן, ו-30.1% לא היו משפחות. 23% ממשקי הבית היו מורכבים מיחידים, וב-6.4% ממשקי הבית היו בני 65 ומעלה שגרים לבד. בממוצע, בבית גרו 2.62 איש ובמשפחה היו 3.1 נפשות.
הגילאים באוכלוסיית העיירה:
מתחת לגיל 18: 24.7%
בין גיל 18 ל-24: 9.3%
בין גיל 25 ל-44: 27%
בין גיל 45 ל-64: 30.4%
מעל לגיל 65: 8.7%
הגיל החציוני היה 38.2 שנים. היו 98.6 גברים ביחס לכל 100 נשים, ו-95.9 גברים בגירים ביחס לכל 100 נשים בגירות.
בסקר של 2020 ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $54,634 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 61,625$. ההכנסה החציונית לגברים הייתה 41,271$ לעומת 30,108$ לנשים. ההכנסה לנפש הייתה 22,315$. בערך 3.3% מהמשפחות ו-4.6% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 5% מתחת לגיל 18 ו-7.1% מגיל 65 ומעלה.
שלטון

בסנאט של ניו המפשייר, דרי נמצאת באזור ה-19 שכרגע מיוצג על ידי הרפובליקנית רג'ינה בירדסל (אנ'). בהמועצה המבצעת של ניו המפשייר (אנ'), דרי נמצאת באזור השלישי ומיוצגת על ידי הרפובליקני ג'אנט סטיבנס. בבית הנבחרים האמריקאי דרי נכללת באזור הבחירה הראשון של ניו המפשייר (אנ') ומיוצגת כרגע על ידי הדמוקרטי כריס פאפאס.
דרי היא חלק מחגורה רפובליקנית המורכבת מעיירות צפופות ומאוכלוסות לאורך כביש 93 ליד גבול מסצ'וסטס, וככזו נוטה לבחור ברפובליקנים. ביל קלינטון, הדמוקרטי, הצליח להשיג קולות העיירה בשנת 1996 אך אף דמוקרטי לא השיג את מירב קולותיה מאז לינדון ג'ונסון בשנת 1964.
תקשורת

בדרי פועלות. האחת, השבועון Derry News (בעברית: חדשות דרי), הנשלטת על ידי The Eagle-Tribune (אנ'), והשנייה היא תחנת הטלוויזיה WWJE-DT (אנ'), שנשלטת על ידי יוניוויז'ן תקשורת (אנ'). דרי ממוקמת בתוך אזור הטלוויזיה של בוסטון ואזור הרדיו של מנצ'סטר. Derry Community Television, הידועה גם בשם DerryCAM, היא תחנת הטלוויזיה הנגישה לציבור של העיירה בטלוויזיה בכבלים המקומית.
השבועון "Nutfield News", שהוחזק בבעלות "Nutfield publishing" המקומית, פורסם עד לדצמבר 2022.
ערים תאומות

רוסיה צ'רפובץ, רוסיה
הערות שוליים

↑  "Derry town, Rockingham County, New Hampshire: 2020 DEC Redistricting Data (PL 94-171)", לשכת מפקד האוכלוסין האמריקאית, ‏21 בדצמבר 2021
↑  Janice Brown, New Hampshire: First in the Nation Potato, Cow Hampshire, ‏8 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑  Henry Gannett, The Origin of Certain Place Names in the United States, U.S. Government Printing Office, 1905. (באנגלית)
↑  ttps://web.archive.org/web/20230101003456/nutfieldnews.net/nutfield-new-and-tri-town-times-will-no-longer-be-published/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 42f26461-d979-4dac-82e9-60afce78cc5d  NARA: 10041159
The Legend of Zelda: Tears of the Kingdom

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  12 במאי 2023
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  נינטנדו
 הוצאה לאור:  נינטנדו
 ארץ מקור:  יפן
 שפות:  אנגלית יפנית
 הפצה:  נינטנדו
 סדרה:  האגדה של זלדה
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  LunchPack 
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  נינטנדו סוויץ'
 המשחק הקודם:  The Legend of Zelda: Breath of the Wild
 
 https://www.zelda.com/tears-of-the-kingdom/
 
The Legend of Zelda: Tears of the Kingdom (בתרגום לעברית: האגדה של זלדה: דמעות הממלכה) הוא משחק וידאו מסוגות האקשן וההרפתקאות שיצא ב-12 במאי 2023. המשחק פותח על ידי חברת נינטנדו ועתיד להיות מופץ על ידם לקונסולת הנינטנדו סוויץ'. המשחק מהווה המשך למשחק "The Legend of Zelda: Breath of the Wild" משנת 2017. אלמנטים שהוצגו במשחק הקודם נשארים גם במשחק הזה כגון העולם הפתוח, שהתרחב וכעת לינק יכול לבקר גם במקומות הנמצאים בשמיי ממלכת היירול. במסגרת עלילת המשחק, לינק גיבור המשחק הקודם, מצטרף לנסיכה זלדה במאבקה נגד מלך השדים גאנון.
מיד בסיום פיתוח המשחק Breath of the Wild בשנת 2017, צוות הפיתוח החל בפיתוח המשחק לאחר שהבין שהרעיונות שרצו להכניס למשחק לא יוכלו להופיע בחבילת ההרחבה שיצרו. במאי המשחק, הידמארו פוג'יבאיאשי (אנ') וכן המפיק איצ'י אונומה (אנ') חוזרים לתפקידם גם במשחק זה. קדימון שחשף מעט מהמשחק הופץ במהלך הכנס E3 2019 (אנ') וחשיפה מלאה של המשחק התקיימה בכנס E3 2021 (אנ'). שמו של המשחק "דמעות הממלכה" נחשף במהלך פרנטציה שיווקית של נינטנדו בשם "Nintendo Direct (אנ')" בספטמבר 2022. למרות שהמשחק היה אמור להשתחרר בשנת 2022, יציאתו נדחתה ל-12 במאי 2023.
משחקיות

בדומה למשחק הקודם, "דמעות הממלכה" מציג עולם פתוח שלם אותו השחקן יכול לחקור בחופשיות. הפעם, נוספו למפה איים מעופפים בהם לינק יכול לבקר בכל עת. בנוסף, מפה תת-קרקעית חדשה נחשפה מתחת להיירול ולינק יכול לבקר בה ולסייע לתושבי הממלכה נגד הגלום - חומר אפל שמשחית כל דבר שהוא נוגע בו.
בדומה למשחק הקודם, העולם הפתוח מעניק לשחקן חופש מוחלט: השחקן יכול לחקור את איי השמיים, את הממלכה התת-קרקעית, לפתור מקדשים ולצבור נקודות חיים או מאמץ ואפילו ללכת להילחם בגאנונדורף ישירות לאחר שסיים את אזור ה-Tutorial (מה שהופך את הקרב לקשה יותר).
בניגוד לשיקה סלייט מהמשחק הקודם, לינק קיבל מזלדה את הפורה פאד, מכשיר אלקטרוני דמוי קונסולת נינטנדו סוויץ' המכיל בתוכו את מפת העולם. הקסמים שהיו זמינים בשיקה סלייט אינם קיימים במשחק זה, במקומם, לינק יכול לבצע קסמים בעזרת הזרוע שניתנת לו בתחילת המשחק. בתחילת המשחק, לינק מקבל זרוע המחליפה את זרועו שלו ובעזרתה הוא מסוגל לחבר בין אובייקטים, להחזיר את הזמן אחורה עבור אובייקט (לדוגמה, אם אובייקט היה בנקודה א' ועכשיו בנקודה ב', לינק יכול להחזיר את הזמן אחורה עבור האובייקט והוא יחזור לנקודה א') ,לשגר את עצמו אנכית דרך משטחים ולמזג בין נשקו לחפצים שונים שהוא מוצא במפה.
המשחק מציג מערכת בניה חדשה שלא הייתה זמינה במשחק הקודם. ברחבי מפת המשחק, לינק יכול למצוא כלים טכנולוגיים ששייכים לשבט הזונאי כגון רחפן, גלגלים, מאווררים וכדומה ובעזרת יכולותיו לחבר ביניהם וליצור אובייקטים חדשים לגמרי. המערכת נותנת לשחקנים את האפשרות לחשוב מחוץ לקופסה וליצור אובייקטים שיכולים לסייע להם בשיטוט בעולם ובקרבות נגד אויבים. אתר אינטרנט ייעודי המקטלג בתוכו חפצים ששחקנים הרכיבו נוסד ברשת האינטרנט ושחקנים יכולים לקבל השראה לבניות חדשות. השחקנים יכולים לבנות לעצמם אובייקטים שונים, החל מטנק מלחמה, רובוט לוחם ואפילו קרוסלה.
מערכת המיזוג מעניקה ללינק יכולת להצמיד לנשקיו חפצים שונים שהוא מוצא ברחבי המפה במטרה להגביר את כוחם ויכולתם. לדוגמה, לינק יכול להצמיד פרי מקפיא לחרבו וכל התקפה בעזרתה תקפיא את האויב. לינק גם יכול להצמיד פרי מתפוצץ לחציו ולהפוך אותם לפצצות לרחוק.
המקדשים חוזרים גם במשחק זה וכמו קודם, על לינק לפתור מספר מקדשים במטרה לקבל כדורי קסם הקשורים לכוח האור (בניגוד למשחק הקודם בו הכדורים היו קשורים לאלה היליה) ולאחר שצבר מספר כדורים, לינק יכול להגדיל את מד נקודות החיים או הסיבולת שלו. על מנת לקבל לרשותו את חרב המאסטר, על לינק הפעם להתמקד בהגברת מד הסיבולת שלו במקום במד נקודות החיים.
היכולות אותן לינק קיבל מרוחות השומרים במשחק הקודם לא זמינות במשחק זה. במקומן, לינק, לאחר שסייע לכל חבר מאחד המחוזות, מקבל טבעת מיוחדת בעזרתה הוא יכול לזמן את אחד מחבריו שיסייעו לו בשדה הקרב או מחוצה לו: טולין יכול ליצור זרמי אוויר חזקים, ינובו מסוגל להתגלגל ולשבור סלעים, סידון יוצר מגן מים מיוחד סביב לינק וריג'ו מורידה ברקים מהשמיים. הרוח החמישית, מינארו מסייעת ללינק בעזרת רובוט מיוחד עליו לינק יכול לרכוב ולהילחם באויביו.
מערכות מזג האוויר והבישול הדינמיות חוזרות גם במשחק זה, כאשר מזג האוויר יכול להשפיע על לינק או על אויביו בקרב. לדוגמה, אויב מתכתי יקבל מכות ברק בזמן סופת ברקים ויאבד נקודות חיים. מערכת הבישול חזרה באותה המתכונת ולינק יכול לבשל מאכלים שיעניקו לו נקודות חיים וכן בונוס זמני למד הסיבולת או נקודות החיים שלו. בנוסף, לינק יכול לרקוח שיקויים שונים שיתנו לו בונוס זמני להגנה או להתקפה.
דמויות > לינק

דמות הפרוטגוניסט אותה השחקן מגלם. הלינק במשחק הוא אותו הלינק מהמשחק הקודם והמחזיק ברוח הגיבור בלבו ובטרייפורס האומץ. כמה שנים לאחר הבסת קלאמיטי גאנון, לינק, ביחד עם זלדה חוקר מערות תת-קרקעיות מתחת לטירת היירול, שם הם חושפים רשע עתיק שמאיים להרוס את הממלכה. לינק הוא הבעלים הרשמי של חרב המאסטר האגדית, אותה הוא משיג ממצחו של דרקון האור (זלדה) לאחר שחשף את זכרונותיה או שחרר את עץ הדאקו לחופשי. נרמז במשחק שהוא וזלדה במערכת יחסים וחיים ביחד בביתו של לינק בכפר האנאטו.
דמויות > הנסיכה זלדה

דמות משנית במשחקים וכמו לינק, גם זלדה היא אותה הזלדה מהמשחק הקודם המחזיקה בכוח האור ובטרייפורס החכמה. זלדה היא צאצאית של האלה היליה (זלדה הראשונה) וכל בת במשפחת המלוכה נושאת את שמה. בתחילת המשחק, עם התעוררותו של גאנונדורף, זלדה נשלחת לעבר וחוזה בהקמתה של ממלכת היירול על ידי יצורי הזונאי. במהלך המשחק מתברר שזלדה מחזיקה ברשותה את חרב המאסטר שנהרסה בקרב נגד גאנונדורף ובעזרת כוח האור היא מצליחה לחדשה. אולם, החידוש מגיע עם מחיר וזלדה משתנה לדרקון האור שמרחף מעל ממלכת היירול בהווה, כשחרב המאסטר נעוצה במצחה. בסוף המשחק, זלדה חוזרת לצורתה האנושית ומתאחדת עם לינק. נרמז שהיא ולינק מנהלים מערכת יחסים וחיים ביחד.
דמויות > גאנונדורף

האנטגוניסט הראשי במשחק. על פי כרונולוגיית הסדרה, גאנונדורף הוא הצורה הגשמית של מלך השדים דימייס. לאחר שהובס על ידי לינק במשחק "Skyward Sword", דימייס מטיל קללה על לינק ועל זלדה לפיה בכל דור, רוחו תתגשם בגוף פיזי (גאנונדורף) ותילחם באלו שמחזיקים ברוח הגיבור ובדם האלה (לינק וזלדה בהתאמה). למרות זאת, בציר הזמן החדש מקורו השתנה, דימייס לא קיים וגאנונדורף נולד כגאנונדורף ורצה להשתלט על ממלכת היירול עוד במהלך הקמתה. מקורו של גאנונדורף הוא משבט הגארודו, שבט המורכב מנשים כשבכל אלף שנה נולד בן לשבט והופך למנהיגו. לאחר מעשיו של גאנונדורף בעבר, שבט הגארודו אוסר כניסה לגברים. בעבר, גאנונדורף בגד במלך ראורו ובמלכה סוניה ורצה לקחת מהם את המלוכה על היירול, אך ראורו הצליח לעצור אותו באופן זמני. במהלך המשחק, גאנון מסווה את עצמו כנסיכה זלדה במטרה לתמרן אירועים שונים בחלק מהמחוזות בהיירול לטובתו, אך לינק, בסיוע צאצאי החכמים מצליח לעצרו.
נאמר שגאנון האסון שתקף את היירול במשחק הקודם הוא שלוחה לא מושלמת של גאנונדורף, שבינתיים צבר כוח מתחת לטירת היירול והשתחרר כאשר הטירה (שתחתייה הוא היה כלוא) הושמדה במשחק הקודם.
דמויות > המלך ראורו

מלך משבט הזונאי החי בעבר והאחראי להקמת ממלכת היירול. שלט בממלכה ביחד עם אשתו, המלכה סוניה. בעבר, ראורו נלחם נגד גאנונדורף והצליח לעצור אותו באופן זמני על ידי נעיצת זרועו בבטנו של גאנונדורף. בהווה, לינק וזלדה מוצאים את גופתו של גאנונדורף ואת זרועו של ראורו נעוצה בה, יחד עם אבן חן ששייכת לשבט הזונאי. לאחר שגאנונדורף מתעורר ותוקף את לינק, האחרון מאבד את זרועו בקרב וראורו מעניק לו את זרועו שלו במקום. ראורו מתפקד כחכם של האור.
דמויות > המלכה סוניה

אשתו של המלך ראורו וצאצאית של הנסיכה זלדה הראשונה (האלה היליה בצורה גשמית). לסוניה יש את היכולת לעצור את הזמן ולהחזיר אותו אחורה כרצונה. מתחברת לנסיכה זלדה ומנסה לסייע לה בעבר. נהרגת לאחר שגאנונדורף מפר את הברית שהוא כרת עם ראורו והורג את סוניה במפתיע.
דמויות > מינארו

אחותו הגדולה של המלך ראורו. כשלינק מוצא את דמעותיה של זלדה, הוא מגלה שזלדה וראורו התייעצו עם מינארו במטרה להחזיר את זלדה להווה והיא נבאה להם נבואה הקשורה לדרקון האור (זלדה). בסוף המשחק, היא מופיעה כרוח ומספרת ללינק וזלדה שצאצאי החכמים ישמרו על ממלכת היירול לנצח. מינארו מתפקדת כחכמה של הרוחות ובכך אין לה צאצא או צורה גשמית כמו לשאר החכמים. במקום זאת, היא משתמשת בנשמתה כדי לתפעל רובוט קרב מכני עליו לינק יכול לשלוט. לינק נעזר בחבריו מההווה כדי לרתום את כוחה לקרב נגד גאנונדורף.
דמויות > פורה

המדענית הראשית בממלכה ואשפית טכנולוגיה. במשחק הקודם הופיעה כדמות של ילדה קטנה בעקבות ניסוי שהשתבש, אולם במשחק זה היא מופיעה כאישה בוגרת. פורה אחראית ליצירת חפצים טכנולוגיים כגון השיקה סלייט מהמשחק הקודם, הפורה פאד והמגדלים המקיפים את היירול. במשחק זה, לינק נעזר בפורה במטרה לחקור את הגלום שמשפיע על השבטים השונים בממלכה.
דמויות > אימפה

המטפלת של זלדה מאז ילדותה וזקנת השבט בכפר "קאקאריקו". במשחק הקודם, אימפה שלחה את לינק למקומות שונים בהיירול במטרה לשחזר את זכרונותיו האבודים. במשחק זה, אימפה ועוזרה חוקרים אודות דמעות הדרקון שמופיעות ברחבי היירול במטרה להבין לאן זלדה נעלמה ואיך להחזיר אותה.