stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולדימיר פרפנוביץ'
ביוגרפיה

ולדימיר פרפנוביץ' נולד במינסק. בילדות הוא החל להתאמן בהיאבקות אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 1974 ולדימיר החל להתאמן החתירה. בתחרות הראשונה הוא בטעות הוצב בקבוצת גיל גבוהה ממנו אך להפתעת כולם ניצח. בגיל 18 פרפנוביץ' נכלל בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1978 הוא לראשונה השתתף אליפות העולם וזכה במדליית כסף בתחרות יחידים.
בשנת 1979 סרגיי צ'וכראי נישאר ללא שותף בתחרויות זוגות וסוכם לצרף אותו לוולדימיר פרפנוביץ'. ביחד הם זכו ב-2 מדליות אולימפיות במשחקי מוסקבה 1980.
במשך מספר שנים פרפנוביץ' היה זוכה באליפות העולם בתחרות יחידים וב-2 מדליות זהב נוספות בתחרויות זוגות. בשנים 1980-1983 הוא זכה בתואר "ספורטאי השנה" של בלארוס.
לאחר סיום השתתפות בתחרויות פרפנוביץ' הועסק במספר תפקידים בממסד הבלארוסי. בשנת 2000 פרפנוביץ' השתתף בבחירות לפרלמנט וזכה. בהיותו חבר פרלמנט פרפנוביץ' הצטרף לשורות האופוזיציה. ביוני 2004 הוא הכריז על שביתת רעב כאות מחאה לאי-מתן זכות השתתפות בדיוני מושב הפרלמנט הבלארוסי. השביתה הסתיימה לאחר 18 ימים כאשר חברי הפרלמנט הצביעו נגד שובתי הרעב. לאור השתתפותו באופוזיציה לשלטון, הוועד האולימפי הבלארוסי ניסה להוציא את ולדימיר פרפנוביץ' מחברות בוועד אך לא הצליח. בשנת 2005 פרפנוביץ' איבד את תפקידו כיושב ראש איגוד החתירה הבלארוסי.
בשנת 2010 פרפנוביץ' היגר לרוסיה בה הוא מועסק כמאמן קיאקים.
השתתפות האולימפיאדות

ולדימיר פרפנוביץ' השתתף רק במוסקבה 1980 וזכה בה ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה ראשון הקיאקיסטים שזכה ב-3 מדליות זהב באולימפיאדה בודדת.
בתחרויות זוגות הוא התחרה לצד סרגיי צ'וכראי שזכה במדליית זהב השלישית שלו.
לאחר שהתברר לפרפנוביץ' שברית המועצות לא תשתתף במשחקים אולימפיים של שנת 1984 הוא פרש מספורט תחרותי.
הרשת

| --- | --- |

 בימוי:  אירוין וינקלר 
 הופק בידי:  אירוין וינקלר, Rob Cowan 
 תסריט:  ג'ון ד' ברנקטו, מיכאל פריס 
 עריכה:  ריצ'רד הלסיי 
 שחקנים ראשיים:  סנדרה בולוק קן הווארד ל. סקוט קלדוול ריי מקקינון רוברט גוסט Juan García Dennis Miller דיאן בייקר ג'רמי נורת'ם Tony Pérez 
 מוזיקה:  מרק אישם 
 צילום:  ג'ק נגרין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 בספטמבר 1995 
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, מותחן טכנולוגי, סרט בלשי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   net
 דף הסרט ב־IMDb
 
הרשת (באנגלית: The Net) הוא סרט מתח-טכנולוגי משנת 1995 בבימויו של אירווין וינקלר ובכיכובה של סנדרה בולוק. הסרט עוסק באנליסטית מחשבים בשם אנג'לה בנט, שנחשפת לקנוניה מסוכנת לאחר שהיא מגלה פריצה בתוכנה. חייה מתהפכים כאשר זהותה נגנבת, והיא נאלצת להיאבק כדי להחזיר את חייה ולחשוף את מזימת הפושעים המנסים להשתיק אותה.
הסרט יצא לאקרנים ב-28 ביולי 1995, ונחשב כהצלחה. הסרט הופק עם תקציב של 22 מיליון דולר, וגרף הכנסות כ-110.6 מיליון דולר.
עלילה

אנג'לה בנט היא מומחית למחשבים, שעובדת מרחוק. כאשר היא מקבלת דיסקט עם מידע חשוד, חייה משתנים לחלוטין – זהותה נגנבת, והיא מוצאת את עצמה נרדפת על ידי ארגון סודי. אנג'לה נאלצת להילחם על חייה, כל זאת כשהיא מנסה לחשוף את הקנוניה מאחורי המתקפה עליה.
צוות השחקנים

סנדרה בולוק בתפקיד אנג'לה בנט
ג'רמי נורת'ם בתפקיד ג'ק דיבינס
דניס מילר בתפקיד ד"ר אלן צ'מפי
ביקורות

סרט זה קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים, כאשר חלקם שיבחו את המשחק של סנדרה בולוק ואת סצנות המתח, בעוד אחרים מתחו ביקורת על הדיוק הטכנולוגי והעלילה. ב-Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 40%, וב-Metacritic ציון של 51 מתוך 100.
הערות שוליים

↑  "The Net". Turner Classic Movies. נבדק ב-23 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sims, Chris (30 באפריל 2013). "What We Learned About Technology From 1995's The Net". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-27 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
השערת הארדי-ליטלווד השנייה

בתורת המספרים, השערת הארדי-ליטלווד השנייה (על שם המתמטיקאים הבריטים גודפרי הרולד הארדי וג'ון אדנזור ליטלווד) מתייחסת למספר המספרים הראשוניים בקטעים מסוימים.
ההשערה קובעת כי  \pi (x+y)-\pi (x)\leq \pi (y) לכל  x,y\geq 2, כאשר  \pi (x) פונקציית המספרים הראשוניים. כלומר, מספר הראשוניים בקטע שאורכו  y אינו עולה כאשר הקטע זז במעלה ציר המספרים. הוכח שהשערה זו סותרת את השערתם הראשונה על  k-יות של ראשוניים, שממנה נובע שאם קיימות דוגמאות נגדיות להשערה השנייה, אזי ערכו של  x צריך להיות גדול מאוד ביחס ל- y.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקמפיין לסולידריות עם פלסטין

| --- | --- |
הפגנה של פעילי הקמפיין לסולידריות עם פלסטין בעיר נוריץ'
הפגנה של פעילי הקמפיין לסולידריות עם פלסטין בעיר נוריץ'
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים) 
 www.palestinecampaign.org
 
הקמפיין לסולידריות עם פלסטין (באנגלית: Palestine Solidarity Campaign) הוא ארגון של פעילי זכויות אדם למען הפלסטינים, הרשום באנגליה ווויילס.
הארגון > מייסדים ומנהיגים

הארגון החל לפעול בשנת 1982, בעקבות מלחמת לבנון הראשונה וטבח סברה ושתילה, אך נרשם באופן רשמי כעמותה רק בשנת 2004.
לקמפיין לסולידריות עם פלסטין יש ועדה ניהולית של 20 חברים, בתוספת שני חברים המייצגים את הוועדה המייעצת מאיגודי העובדים, הנבחרים באספה כללית שנתית על ידי חבריה. היושב הראש הנוכחי שלה הוא יו לאנינג והמנכ"ל הנוכחי שלה הוא בן ג'מאל. בסיס הארגון בלונדון, יש לו ארבעה אנשי צוות בשכר, בעוד הארגון מסתמך בעיקרו על מתנדבים לביצוע משימות שונות, כגון הפעלת קמפיינים וניהול סניפים.
אחד ממייסדי הארגון, טוני גרינשטיין, הוא יהודי, מייסדת נוספת היא סו בלקוול, פרופסור מן המניין באוניברסיטת בירמינגהאם, שהיא גם המייסדת של קמפיין החרם האקדמי על ישראל.
הארגון > סניפים

לקמפיין לסולידריות עם פלסטין יש כ-40 סניפים באנגליה, סקוטלנד ווילס. פעילות הארגון בסקוטלנד מתואמת על ידי "קמפיין הסולידריות של פלסטין הסקוטי" (אנ').
"קמפיין לסולידריות אירית-פלסטינית" (IPSC) הוא ארגון נפרד, שהוקם בסוף 2001 על ידי פעילי זכויות אדם וקהילה באירלנד, כולל ראש עיריית דבלין, שבאפריל 2018, החליט שר הפנים אריה דרעי למנוע את כניסתו לישראל. תמוך נוסף של הקמפיין הוא המאמן לשעבר של נבחרת אירלנד בכדורגל בריאן קאר.
הארגון > פעילים ותומכים בולטים

בין הפעילים והתומכים הבולטים של הקמפיין לסולידריות עם פלסטין נמנים:
השחקנית הבריטית זוכת פרס אוסקר ג'ולי כריסטי
מעצבת האופנה ויויאן ווסטווד
המוזיקאים פיטר גבריאל, רוג'ר ווטרס, והראפר לוקי.
המשורר בנג'מין צפניה
במאי הקולנוע קן לואץ' ומייק לי.
המחזאית קריל צ'רצ'יל
פעילות

הקמפיין תומך רשמית בתנועת BDS מאז 2001.
הקמפיין היה מעורב במאבק נגד התאגיד הצרפתי ויאוליה, שהקים והפעיל את פרויקט הרכבת הקלה בירושלים, מאחר שהוא עובר בשטח מזרח ירושלים. הקמפיין גרם למועצה המקומית בלונדון, טאוור האמלטס, לבטל הסכם רב שנתי עם ויאוליה עקב מעורבותה בפרויקט. בעקבות הלחץ החברה החליטה לצאת מהפרויקט.
הקמפיין הוביל מאבק נגד פעילות הקרן הקיימת לישראל בבריטניה, בניסיון להביא למחיקת הארגון מרשימת ארגוני הצדקה במדינה. בטענה שקק"ל הוא ארגון גזעני שגזל אדמות מערבים והשתתף בטיהור האתני של פלסטין. 68 חברי פרלמנט אף חתמו על מכתב הקורא לשלול את מעמד הצדקה של הארגון. בנוסף הביא הקמפיין לפרישתו של ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, מרשימת הפטרונים של הקרן במדינה.
ב-2010 הוביל הקמפיין מאבק נגד ניסיון של המיליארדר הדרום אפריקאי נתן קירש לרכש את השליטה בחברת נדל"ן בריטית, מאחר שהוא מחזיק גם בשליטה בחברת מגל מערכות בטחון שבנתה את גדר ההפרדה.
ביוני 2011 היה הארגון מעורב בהקלטת השיר "Freedom for Palestine" (חופש לפלסטין) (אנ'), כחלק מיוזמה לגיוס תרומות לארגון למען פליטים פלסטיניים. בפרויקט השתתפה גם להקת קולדפליי הבריטית.
הקמפיין שיבוש הופעה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ברויאל אלברט הול, בפברואר 2011, גרם להפרעות חוזרות ונשנות, ולערוץ הרדיו BBC 3, ששידר את הקונצרט בשידור חי, להשהות את השידור.
ב-28 במאי 2012, כאשר להקת תיאטרון "הבימה" הופיעה בתיאטרון הגלוב בלונדון, הקמפיין וקבוצות אחרות ארגנו מחאה מחוץ לבניין. ההפגנה הייתה, בין השאר, על רקע הופעת "הבימה" בהיכל התרבות באריאל. באוגוסט 2012 שיבש הקמפיין הופעה של להקת בת שבע בפסטיבל אדינבורו.
בשנת 2014 הוביל הארגון קמפיין בעד הכרה של הפרלמנט של הממלכה המאוחדת במדינה הפלסטינית. ההחלטה הסמלית עברה ברוב קולות, ב-14 באוקטובר 2014.
הערות שוליים

↑  Tony Greenstein, The seamy side of solidarity, The Guardian, ‏1 בינואר 2007
↑  עדי שורץ ועינת וילף, הסוציולוג, הפילוסוף והמאבק בחרם האקדמי, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2007
↑  Guardian staff reporter, No flies on controversial Blackwell, The Guardian, ‏3 באפריל 2005
↑  בחמישי: הפגנה פרו פלסטינית במשחק של מכבי, באתר ONE‏, 23 בספטמבר 2016
↑  איתמר אייכנר, דגל פלסטין בעיריית דבלין: "לצד הסובלים מאפרטהייד", באתר ynet, 10 במאי 2017
איתמר אייכנר, נגד "הכיבוש הברוטלי": דגל פלסטין יונף בעיריית דבלין, באתר ynet, 5 באפריל 2017
↑  נעה לנדאו, דרעי: נחקור את התקלה שבגללה ראש העיר דבלין נכנס לישראל, בעתיד תיאסר כניסתו, באתר הארץ, 11 באפריל 2018
↑  Dear Sir... Readers' Views (08/11/16), Irishexaminer.com, ‏2 באוקטובר 2016
1 2   איה חיות, ויויאן ווסטווד, פיטר גבריאל, ג'ולי כריסטי ועוד קוראים להחרים את האירוויזיון בישראל, באתר הארץ, 30 בינואר 2019
↑  עמי פרידמן, פיטר גבריאל מגייס כספים לפלסטינים:  "הם סובלים זמן רב מדי", באתר ynet, 9 בנובמבר 2014
↑  עכבר העיר, רוג'ר ווטרס קורא להחרים את ישראל, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2012
↑  עינב שיף‏, ראפר אנגלי עוכב בנתב"ג למשך תשע שעות, באתר וואלה, 4 במרץ 2009
↑  מרב יודילוביץ', סרט ישראלי כן, כסף ישראלי לא, באתר ynet, 20 במאי 2009
↑  עכבר העיר אונליין, מייק לי ביטל את הגעתו לישראל בגלל חוק הנאמנות, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2010
↑  גיתית גינת, מחזה קצרצר שעלה בבריטניה, מעורר זעם בקהילות יהודיות בעולם, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2009
↑  עמרי מניב, בגלל לחץ פרו פלסטיני: "ואוליה" נוטשת את הרכבת הקלה, באתר nrg‏, 20 בפברואר 2011
↑  אבי בר-אלי, מפעילת הרכבת הקלה בירושלים נוטשת; הזכיינית בת"א משותקת, באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2009
דניאל שמיל, ‏בין הסינים לפלסטינים: התחבורה בישראל הפכה לבעיה של יחסי חוץ, באתר גלובס, 13 במאי 2019
↑  חיים לוינסון, בריטניה בודקת אם פעילות קק"ל בתחומה מנוגדת לעקרון השוויון, באתר הארץ, 11 ביוני 2013
↑  ניר חסון ודנה הרמן, רה"מ קמרון פרש מקק"ל בריטניה; גופים   פרו-פלסטיניים: זה בגלל הלחץ שלנו, באתר הארץ, 29 במאי 2011
↑  סוכנויות הידיעות, ניית'ן קירש, המיליארדר הדרום אפריקאי בעל השליטה במגל, מנסה להשתלט על חברת הנדל"ן הבריטית מינרווה, באתר TheMarker‏, 7 בספטמבר 2010
↑  Daniel Thomas, "Kirsh abandons Minerva bid," FT (8 January 2010)
↑  אלעד בילו, עכבר העיר, קולדפליי למען שחרור פלסטין, באתר הארץ, 1 ביוני 2011
↑  שני גורקביץ'‏, מפגינים פרו-פלסטינים התפרצו למופע הפילהרמונית בלונדון, באתר וואלה, 2 בספטמבר 2011
↑  אנשיל פפר, "הבימה" בלונדון: מפגינים הפריעו להצגה והוצאו מהאולם, באתר הארץ, 28 במאי 2012
↑  שיר חכם, קריאות להחרים את הופעת בת שבע בפסטיבל אדינבורו, באתר הארץ, 17 ביולי 2012
שיר חכם, הופעת בת שבע בפסטיבל אדינבורו הופרעה ארבע פעמים אך התקיימה במלואה, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2012
↑   אנשיל פפר, סמליות או פוליטיקה: הפרלמנט הבריטי דן בהכרה בפלסטין, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2014
↑  אנשיל פפר, ברוב מוחץ: הפרלמנט הבריטי הכיר במדינה הפלסטינית, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266091305171  LCCN: nr2005024335  VIAF: 131825040   WorldCat (עם VIAF): 131825040
ולדימיר קובליונוק

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1942 (בן 82) מחוז מינסק
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי/בלארוס בלארוס/רוסיה רוסיה
 השכלה:  Balashov Higher Military Aviation School of Pilots (1963)  אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין (1976)  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה (1984) 
 עיסוקים נוספים:  טייס
 תקופת השירות:  1967–1984 (כ־17 שנים)
 דרגה:  גנרל פולקובניק
 זמן שהייה בחלל:  216 ימים, 9 שעות, 9 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  1
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  2 שעות 5 דקות
 משימות
 סויוז 25, סויוז 29, סויוז T-4/סויוז 31
 עיטורים
  (פעמיים)  (3 פעמים)      
 
ולדימיר וסילייביץ' קובליונוק (בבלארוסית: Уладзімір Васільевіч Кавалёнак; ‏נולד ב־3 במרץ 1942) הוא קוסמונאוט סובייטי  ממוצא בלארוסי שטס לחלל בשלוש משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
ביוגרפיה

ולדימיר קובליונוק נולד בכפר במחוז מינסק, אז חלק של בלארוס הסובייטית. בשנת 1959 הוא סיים לימודי בית הספר, והתקבל לבית הספר לטייס. לאחר סיום הקורס הוא שירת בחיל האוויר הסובייטי ביחידות תובלה שונות.
בשנת 1967 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים, והחל בהכנות לטיסת חלל.
בשנת 1977 ביצע קובליונוק טיסה בחללית סויוז 25 ולצד ואלרי ריומין. הם היו צריכים לעגן בתחנת החלל סאליוט 6, אך בשל בעיות טכניות לא הצליחו וחזרו לכדור הארץ.
בשנת 1978 נערכה הטיסה השנייה של קובליונוק בחללית סויוז 29. לאחר עגינה בתחנת החלל סאליוט 6 הצוות החל בביצוע משימות שונות. בין היתר הם ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כשעתיים ולאחר 139 ימים בחלל, חזרו לכדור הארץ על חללית סויוז 31.
בשנת 1981 נערכה הטיסה השלישית של קובליונוק בחללית סויוז T-4. לאחר עגינה בתחנת החלל סאליוט 6, משלחת מס' 5 החלה בביצוע משימות שונות. לאחר 74 ימים בחלל, הם חזרו לכדור הארץ על חללית סויוז 31.
בשנת 1984 ולדימיר קובליונוק קודם לתפקיד ניהולי במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. החל מפברואר 1986 הוא היה סגן מפקד ארמיית טילים ה-37 של ברית המועצות. בשנת 1988 הוא התחיל לעבוד באקדמיה צבאית של המטה הכללי הרוסי.
לאחר התפרקות ברית המועצות, ולדימיר קובליונוק עבר לבלארוס ובמשך מספר שנים היה חבר פרלמנט. בשנת 1992 הוא חזר לרוסיה ובשנת 1993 קודם לדרגת גנדל פולקובניק. בשנת 2002 הוא יצאה לגמלאות.
משלחת מס' 2 לתחנת החלל סאליוט 6

המשלחת הגיעה לתחנת החלל בחללית סויוז 29. העגינה בוצעה ב-16 ביוני לתא העגינה האחורי. באותה עת תחנת החלל הייתה לא מאוישת כ-3 חודשים. הצוות החל בתאליך מעבר התחנה למשטר מאויש. פעילות זו נמשכה מספר ימים.
ב-28 ביוני בתחנת החלל עגנה חללית סויוז 30 (פיוטר קלימוק היה מפקד צוות החללית). בצוות היה מירוסלב הרמשבסקי, פולני ראשון בחלל. הם עזבו תחנת החלל לאחר שבוע.
ב-6 ביולי לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 2. בחללית מטען היו 2,300 ק"ג של אספקה כולל תנור לגידול גבישים. צוות תחנת החלל החל בהעברת אספקה לתחנת החלל.
ב-19 ביולי הסתיים תהליך של תדלוק מדחפי תחנת החלל.
ב-29 ביולי קובליונוק ואיוואנצ'נקוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כשעתיים. הם ביצעו פעולות תחזוקה נדרשות.
ב-4 באוגוסט חללית מטען פרוגרס 2 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-10 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 3. בחללית מטען היו 2,300 ק"ג של אספקה צוות תחנת החלל החל בהעברת אספקה לתחנת החלל.
ב-23 באוגוסט חללית מטען פרוגרס 3 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-26 באוגוסט בתחנת החלל עגנה חללית סויוז 31 (ואלרי ביקובסקי היה מפקד צוות החללית). בצוות היה זיגמונד יאן, איש מזרח גרמני ראשון בחלל. הם עזבו תחנת החלל לאחר שבוע.
ב-2 בספטמבר ביקובסקי ויאן נכנסו לחללית סויוז 28 ועזבו תחנת החלל.
חללית "סויוז 31" נותרה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-7 בספטמבר חללית "סויוז 31, התנתקה מתא עגינה אחורי ותוך זמן קצר התחברה לתא עגינה קדמי.
ב-6 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 4. בחללית מטען היו 1,300 ק"ג של אספקה. צוות תחנת החלל החל בהעברת אספקה לתחנת החלל.
ב-26 באוקטובר חללית מטען פרוגרס 4 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-2 בנובמבר קובליונוק ואיוואנצ'נקוב נכנסו לחללית "סויוז 31" וחזרו לכדור הארץ לאחר שהייה של 139 יממות בחלל.
תחנת החלל נותרה לעבוד במשטר לא מאויש.
חברי משלחת מס' 2 לתחנת החלל סאליוט 6
התפרצות נגיף הקורונה במוזמביק

| --- | --- |
 במדינות או באזורים:  מוזמביק 
 מקרי מוות:  2,243‏
 מקרי הדבקה:  233,417‏   • 2,369 מהם חולים פעילים     • 11 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  228,805‏ רענון נתונים
  
 
מגפת נגיף הקורונה התפרצה במוזמביק במרץ 2020.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלת נשימה בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין.
יחס ההרוגים במקרה של COVID-19 נמוך בהרבה מסארס בשנת 2003, אך ההעברה גדולה משמעותית.
ציר זמן > מרץ 2020

המקרה הראשון של המדינה הוכרז ב-22 במרץ, גבר בן 75 שחזר מהממלכה המאוחדת.
ציר זמן > אפריל 2020

ב-8 באפריל 2020 רשמה מוזמביק עוד שבעה מקרים חדשים של הנגיף, מה שהגדיל את המספר הכולל של המקרים שאושרו ל-17.
נכון ל-27 באפריל 2020 היו במוזמביק 76 מקרים ו-12 מקרים שהבריאו.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
וירג'יל אקסנר

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1909 אן ארבור, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בדצמבר 1973 (בגיל 64) רויאל אוק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת נוטרדאם  Buchanan High School 
 
וירג'יל אקסנר (באנגלית: Virgil Exner;‏ 24 בספטמבר 1909, אן ארבור – 22 בדצמבר 1973, רויאל אוק) היה מעצב מכוניות, שעבד עבור קרייזלר וסטודיבייקר.
ביוגרפיה

וירג'יל אקסנר נולד באן ארבור וגדל במשפחה מאומצת. כבר בגיל צעיר הוא התעניין באמנות ועיצוב. הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת נוטרדאם, אך בשנת 1928 נשר מחוס יכולת לשלם עבור שכר לימוד.
בשנת 1931 וירג'יל אקסנר התחתן ובשנת 1933 נולד בנו הראשון. באותה תקופה הוא התחיל לצייר פרסומות עבור סטודיבייקר.
בשנת 1938 הוא התחיל לעבוד בעיצוב מכוניות עבור ג'נרל מוטורס, בעיקר עבור מכוניות צבאיות. בשנת 1944 וירג'יל אקסנר פוטר והתחיל לעבוד בסטודיבייקר. הוא היה המעצב הראשי של סטודיבייקר סטארליט. תוך זמן קצר, בעקבות חילוקי דעות עם ריימונד לואוי אקסנר עזב ועבר לקרייזלר. בשנת 1952 הוא היה מעצב של קרייזלר C-200, מכונית קונספט של היצרן. בהיותו בקרייזלר הוא התקדם והיה אחראי על כמה סדרות של מכוניות. בשנת 1956, בזמן שעבד על מודלים של שנת 1961 וירגיל אקסנר עבר התקף לב. בעקבות כך, הוא עזב תפקידי ניהול אך המשיך לעבוד כיועץ. בין המכוניות האחרונות שהוא עיצב היה Lincoln Continental.
בהמשך הוא פתח משרד עיצוב פרטי ביחד עם בנו. וירג'יל אקסנר נפטר בשנת 1973 בעקבות התקף לב.
ולדימיר קוקס

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1934 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  5 בפברואר 2024 (בגיל 89) מוסקבה, רוסיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית הראשונה לרפואה של מוסקבה ע"ש סצ'נוב 
 מנחה לדוקטורט:  Vladimir Vasilenko 
 מוסדות:  האוניברסיטה הממלכתית הראשונה לרפואה של מוסקבה ע"ש סצ'נוב 
 פרסים והוקרה:  מדען כבוד של הפדרציה הרוסית  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית 
 
ולדימיר קוקס (ברוסית: Владимир Григорьевич Кукес;‏ 8 בספטמבר 1934, לנינגרד – 5 בפברואר 2024, מוסקבה) היה מומחה לפרמקולוגיה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי.
קורות חיים

ולדימיר קוקס נולד בשנת 1934 בלנינגרד למשפחה יהודית. אביו היה מהנדס. לוולדימיר היה אח סמיון קוקס ואחות מינה. לאחר התקרבות קרבות מלחמת העולם השנייה לעיר המשפחה פונתה לאזור סברדלובסק.
לאחר סיום בית ספר קוקס החל ללמוד רפואה באוניברסיטת סצ'נוב אותה סיים בשנת 1957. הוא נשלח לעבודה למגדן והיה רופא בבית חולים אזורי.
בשנת 1961 קוקס חזר למוסקבה והחל לימודי תואר שלישי אותם סיים בשנת 1964. לאחר סיום עבודת התואר הוא החל ללמד באוניברסיטה.
בהדרגה קוקס עבר מתחום רפואה לפרמקולוגיה תוך התמחות בפרמקולוגיה קלינית. בשנת 1970 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1974 הוא מונה לפרופסור.
בשנת 1980 קוקס היה חלק של צוות שקיבל פרס ברית המועצות. הוא היה חבר באקדמיה למדעי הרפואה משנת 1999 וחבר בפועל באקדמיה רוסית למדעים.
קוקס כתב מספר ספרי לימוד בתחום רפואה פנימית ופרמקולוגיה. ספרו "פרמקולוגיה קלינית" עבר 6 מהדורות. בהדרכתו הוכנו 113 עבודות תואר שלישי ו-25 עבודות פוסט-דוקטורט.
קוקס היה חבר מערכת של כתבי עת בתחום התמחותו.
על פעילותו לקוקס הוענקו מספר פרסים ועיטורים.
קוקס נפטר במוסקבה בשנת 2024.
ולדימיר קייליס-בורוק

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1921 מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 פטירה:  19 באוקטובר 2013 (בגיל 92) קלבר סיטי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  סייסמולוגיה, tectonics 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הרוסית לחקר גאולוגי 
 מנחה לדוקטורט:  ניקולאי לוזין 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  Institute of Earthquake Prediction Theory and Mathematical Geophysics 
 פרסים והוקרה:  מדליית לואיס פריי ריצ'רדסון (1998)  עיטור אות הכבוד  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עיטור הידידות (רוסיה)  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין 
 
ולדימיר קייליס-בורוק (ברוסית: Владимир Исаакович Кейлис-Борок‏; 31 ביולי 1921, מוסקבה - 19 באוקטובר 2013, קלוור סיטי) היה סייסמולוג סובייטי-רוסי-אמריקאי ממוצא יהודי.
קורות חיים

ולדימיר קייליס-בורוק נולד בשנת 1921 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה יהלומן. לאימו היו שורשים מליטא.
לאחר סיום בית ספר קייליס-בורוק החל ללמוד גאופיזיקה במכון לחקר גאולוגיה במוסקבה וסיים את הלימודים בשנת 1943. בשנת 1948 הוא סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1953 פוסט-דוקטורט.
החל משנת 1948 קייליס-בורוק עבד במכון לפיזיקת כדור הארץ של אקדמי למדעים של ברית המועצות ועבד בו עד לשנת 1989. בשנת 1989 הוא הקים מכון לתאוריית חיזוי של רעידות אדמה וניהל אותו עד לשנת 1998.
בשנת 1998 קייליס-בורוק עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לסו היה פרופסור עד לשנת 2013.
קייליס-בורוק פיתח שיטה לחיזוי רעידות אדמה. החל משנת 1989 בעזרת השיטה בוצע חיזוי מוצלח של 31 מקרים.
קייליס-בורוק כתב מעל ל-400 מאמרים מדעיים והדריך עשרות עבודות תואר שלישי. בשנים 1989-1991 הוא היה נשיא של האיגוד הבין-לאומי לגאודזיה וגאופיזיקה.
בשנת 1969 קייליס-בורור התקבל להאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, בשנת 1971 להאקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) ובשנת 1994 לאקדמיה אירופיאה.
בשנת 1987 הוא התקבל לאקדמי למדעים של ברית המועצות. בנוסף הוא קיבל מספר עיטורים.
וירבאליס

| --- | --- |
סמל וירבאליססמל וירבאליס
הכנסייה הקתולית בעיירה.
הכנסייה הקתולית בעיירה.
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מריאמפולה
 מחוז משנה:  וילקובישק
 שפה רשמית:  ליטאית 
 שטח:  4.6 קמ"ר
 גובה:  79 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  870 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  54°38′N 22°49′E﻿ / ﻿54.633°N 22.817°E﻿ / 54.633; 22.817
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד וירבאליס(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד וירבאליס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט על העיירה בתחילת המאה ה-20. הכנסייה בתמונה נהרסה במלחמת העולם השנייה.
וירבאליס (בליטאית: ‏Virbalisקובץ:Virbalis.ogg‏Ⓘ‏; בפולנית: Wierzbołów; ביידיש: ווירבאלן) היא עיירה במחוז מריאמפולה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
העיירה נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-16. בשנת 1593 הוענקו לווירבאליס זכויות עיר.
בשנת 1851 חוברו המסילה הפרוסית והמסילה הרוסית בסמוך לעיירה
בשנת 1861 נבנתה בסמוך לעיירה תחנת רכבת בקו סנקט פטרבורג-ורשה. בעקבות הקמת תחנת הרכבת, הוקם מסוף מטען בעיירה הסמוכה קיבארט. שתי העיירות שכנו סמוך לגבול עם פרוסיה המזרחית (אז חלק מן הקיסרות הגרמנית) והמסוף שימש לאחסון סחורות. עקב כך, החלה קיבארט לצמוח ולהתפתח בעוד שפיתוחה של וירבאליס נעצר.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בקרבות בין הצבא האדום והוורמאכט הנסוג, פוצצו הגרמנים את כנסיית העיירה וזו לא נבנתה יותר מחדש.
יהודי וירבאליס

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-600 יהודים, ופעלו בה בית ספר עברי, שני בתי כנסת וחוגים ציוניים. פעילות זו הופסקה עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, ב-22 ביוני 1941, נכנסו לעיירה הגרמנים, וכוננו בה שלטון ליטאי. עד מהרה הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב והגבלות תנועה.
ב-10 ביולי 1941 ריכזו הליטאים את כל הגברים היהודים בני 16 ומעלה מהעיירה, ורצחו אותם בתעלות נגד טנקים מצפון לעיירה. יתר יהודי העיירה, נשים וילדים, רוכזו בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מקיבארט הסמוכה. יושבי הגטו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, ולאחר זמן קצר נרצחו הנשים המבוגרות והחולות בו. ב-11 בספטמבר 1941, בשעת לילה, נרצחו כל יתר יהודי הגטו בתעלות.
השערת ההפרעה הבינונית

השערת ההפרעה הבינונית, תאוריית ההפרעה הבינונית או היפותזת ההפרעה הבינונית, היא השערה העוסקת בגורמים המשפיעים על מגוון המינים בטבע. ההשערה מציעה שמגוון המינים המקומי יהיה מרבי כאשר ישנן הפרעות אקולוגיות שמתרחשות ברמה שאינה נמוכה מדי ואינה גבוהה מדי. ברמות נמוכות של הפרעה, מתרחש תהליך של סוקצסיה, בו מגוון המינים משתנה ממיני חברת החלוץ עד לחברת השיא, בתהליך איטי של החלפת המינים. בסופו של דבר ישלטו במערכת האקולוגית אורגניזמים תחרותיים יותר, אשר ידחקו להכחדה מינים תחרותיים פחות. ברמות גבוהות של הפרעה, לדוגמה עקב שריפות יער תכופות או השפעות אנושיות כמו כריתת יערות, יתרחשו הכחדות מקומיות של מינים ולכן המגוון יהיה נמוך. לפי השערת ההפרעה הבינונית, ברמות ביניים של הפרעה, המגוון יהיה מרבי, מכיוון שמינים המשגשגים בשלבים מוקדמים ומאוחרים של הסוקצסיה יכולים להתקיים במקביל.
ההשערה אינה חד משמעית עם הגדרותיה למונחים "ביניים" ו"הפרעה". היכולת להגדיר הפרעה נתונה כ"בינונית" תלויה מטבעה בהיסטוריה הקודמת של ההפרעות במערכת נתונה, כמו גם במרכיבי ההפרעה הספציפיים (כלומר התדירות, היקף, עוצמת או משך ההפרעות).
הערות שוליים

↑  Joseph H. Connell, Diversity in Tropical Rain Forests and Coral Reefs: High diversity of trees and corals is maintained only in a nonequilibrium state., Science 199, 1978-03-24, עמ' 1302–1310 doi: 10.1126/science.199.4335.1302
↑  Dial, R.; Roughgarden, J. (1988). "Theory of marine communities: the intermediate disturbance hypothesis". Ecology. 79 (4): 1412–1424. doi:10.1890/0012-9658(1998)079[1412:TOMCTI]2.0.CO;2.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "השערת ההפרעה הבינונית".