נישואי בוסטון
הגדרת המונח

המונח "נישואי בוסטון" מתייחס למערכות יחסים בין נשים אשר היו רווחות בעיקר במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. במערכת יחסים זו נשים חיו יחדיו ללא תלות בגבר. מושג זה נטבע לראשונה על ידי הנרי ג'יימס בנובלה " הבוסטונים" (the Bostonians), נובלה אשר עסקה במערכת היחסים האינטימית שבין שתי נשות בוסטון אמידות (Theophano, 2015).
על אף העובדה כי נישואי בוסטון לא בהכרח התחילו להתפתח בעיר בוסטון, עדיין ישנם מספר אספקטים של העיר אשר השפיעו רבות על עידן נישואי בוסטון. בשנת 1980, כאשר העיר חגגה 250 שנה, היה בה ערבוב ייחודי של אנשים שונים אשר הגיעו ממקומות שונים. כך לדוגמה בצפון בוסטון היו מתיישבים עניים במיוחד אשר חיו בזוהמה ובצפיפות. למרות זאת, צפון בוסטון נחשבה למרכז עסקי אשר משך אליו מיני מהמרים, סרסורים וזונות. בעוד הצפון היה אזור מאוד מלוכלך ומטונף, אזור הדרום היה קודר במיוחד: לאזור זה הגיעו מהגרים אשר היו בדרכם במעלה הסולם הכלכלי. אולם, עדיין היה מדובר שכונות עוני. לעומת שכונות העוני של הצפון והדרון, היו גם אזורים בהם היה שגשוג ואצילות. אותם האזורים המשגשגים הולידו את הספריות המרכזיות, התזמורת הסימפונית וכן את התיאטרון. למרות התרבות הרבה וההתקדמות בחינוך, השינוי החברתי בבוסטון היה מועט מאוד. אולם, על אף התקדמות בעייתית זו קמה תנועה נשים חדשות אשר חרתו על דגלן עקרונות של הגדרה עצמית ונסיגה מתוך החברה הבוסטונית הכללית. התנועה הזו השאיפה רבות על התפתחות מושג נישואי בוסטון, שכן ההבנה כי נשים יכולות להגדיר את עצמן באופן עצמאי הובילה נשים רבות לבקש לקחת חלק במערכות יחסים חד מיניים.
למונח "נישואי בוסטון" ישנן שתי משמעויות השונות קמעא. ראשית, נישואי בוסטון יכולים להתייחס למערכת יחסים בין שתי נשים אשר מבקשות לתחזק קשר יציב המבוסס על אמון, ביטחון ואהבה. במערכת יחסים זו הנשים מבקשות לקיים משק בית משותף זאת בעצמאות מלאה וללא תלות בגבר. מכאן, מדובר במערכת יחסים אשר נשענת על חיים משותפים. שנית, נישואי בוסטון יכולים להתייחס למערכת יחסים לסבית במובן המודרני: מערכת יחסים של אהבה, אמון, אינטימיות וכן יחסי מין. המשמעות היא שלא תמיד נשים החיות בנישואי בוסטון נמצאות במערכת יחסית אינטימית (מבחינת יחסי מין) אולם יש מקרים רבים שזה אכן המצב. יתרה מזאת, מכוון שבאותה התקופה הייתה חשאיות רבה סביב הנושא של הומוסקסואליות בפרט ומין בכלל, לא היה ידוע לגבי נשים רבות האם מערכת היחסים בניהן כללה גם יחסים אינטימיים (Angelowicz, 2012).
כמו כן, את המונח של נישואי בוסטון ניתן לחלק באופן נוסף: מערכות יחסים אשר מבוססות על רומנטיקה ומערכות יחסים אשר מבוססות על חברות (Gent, 2014). המשמעות היא כי גם אם תמיד היה מדובר במערכת יחסים אינטימית, האינטימיות הייתה שונה בית מערכת אחת לשנייה: בעוד במערכת יחסים אחת הנשים היו בקשר רומנטי, במערכת יחסים אחרת הנשים הרגישו חברות חזקה ואפילו סוג של שארות (כמו-משפחתיות) (Gent, 2014)
נישואי בוסטון הם מצב של מערכת יחסים בין שתי נשים אשר מבקשות לבסס מערכת יחסים וחיות ביחד חיים המבוססים על שיתוף, אינטימיות, קרבה, אהבה ואמון. במערכת יחסים זו הנשים מבקשות לקיים משק בית וחיי משפחה ללא תלות בגברים. באופן כללי, המונח הזה היה רווח בעיקר במאה ה-19 ובמאה ה-20, אולם כפי שניתן לראות מדובר במונח אשר החל להתפתח עוד במאה ה-17. בנישואי בוסטון חלק ממערכות היחסים כללו יחסים אינטימיים וחלק לא, וכן חלק מהמערכות יחסים כללו בסיס רומנטי וחלק לא. כלומר, ישנן נשים אשר נישאו בנישואי בוסטון כדי לקיים משק בית וחיי משפחה משותפים גרידא, זאת ללא עומק נוסף. כמו כן, באותה העת הייתה התפיסה כי נשים אשר אינן נישאות לגברות אינן מעוניינות ביחסי מין, ולכן האמונה הייתה כי בנישואי בוסטון אין כלל מערכת יחסים פיזית אינטימית (Colmen, 2016).
המטרה המרכזית בנישואי בוסטון לא בהכרח הייתה קיום מערכת יחסים אוהבת, אלא קיום מערכת יחסים עצמאית נטולת תלות בגברים (Theophano, 2015). המשמעות היא שהנשים אשר בחרו לקחת חלק בנישואי בוסטון בעצם ביקשו להפריד את חייהם מהגברים ולחיות חיים שלמים ומלאים ללא צורך כלל בגברים, על מנת שלא לאפשר להם נתח משמעותי בעולם.
באותה התקופה היה מדובר בסידור שכיח מאד: הבירה מסצ'וסטס הייתה מלאה בנשים משכילות ממשפחות טובות אשר יכלו לתמוך בעצמן ללא העזרה של גברים. עבור נשים אלה, היה הגיוני במיוחד לחפש את החברה זו של זו, מחוץ למסגרת מערכת היחסים "הקונבנציונלית". יתרה מזאת, ישנן נשים אשר באותה תקופה החשיבו את בנות זוגן כגברים לכל דברים („female husbands”), זאת בשל התפיסה כי הגבריות היא לא מצב התלוי באנטומיה, אלא יותר מצב אישיותי-רגשי. נישואי בוסטון הם אם כן חלק מתהליך של כינון מגדרים חדשים, וניסיון לצאת מהגבולות המקובלים בין המגדר הנשי למגדר הגברי.
עם זאת, הסידור שתואר לעיל אינו הצורה היחידה לנישואי בוסטון; קיים היה גם סידור שבו הנשים לא חיו זו עם זו בפועל. בצורה זו של נישואי בוסטון הנשים היו נשואות בנישואין "רגילים" לגברים, אך בו זמנית גם לחברה קרובה. הטענה היא שהנישואין לגבר נבעו מתוך מניעים של נוחות כלכלית, בעוד שמערכת היחסים הנשים סיפקה את הצרכים הפסיכולוגים שלהן, כדוגמת אהבה, אינטימיות ואמון. המשמעות היא שלא תמיד היה מדובר בנשים אשר חיו חיים משותפים באופן מלא, אלא בנשים אשר בחרו לקשור את חייהן זה בזה. אכן, מדובר במערכות יחסים ארוכות טווח ומחייבות, ובכך הן בעצם דומות למערכת היחסים שאנו מכירים בין גבר לאישה (Theater, 2004).