stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המחוז האוטונומי הטיבטי

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מושל:  Yan Jinhai
 רשות מחוקקת:  Tibet Autonomous Regional People's Congress 
 נציבויות במחוז האוטונומי:  7
 בירת המחוז האוטונומי:  להַסָה
 שפה רשמית:  מנדרינית תקנית, טיבטית
 תאריך ייסוד:  1965 
 שטח:  1,228,400 קמ"ר (דירוג: 2)
  ‑ הנקודה הגבוהה:  אוורסט (8,848 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז האוטונומי:  3,648,100 (דירוג: 32, 2020)
  ‑ צפיפות:  3.0 נפש לקמ"ר (דירוג: 33, 2020)
 קואורדינטות:  31°42′20″N 86°56′25″E﻿ / ﻿31.705556°N 86.940278°E﻿ / 31.705556; 86.940278 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.xizang.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת המחוז האוטונומי הטיבטי מוגדלת) להסה שיגאצה גיאנצה אוורסט צ'ינגהאי שינג'יאנג הודו נפאל בהוטן הודו מיא. יו. ס.המחוז האוטונומי הטיבטי(למפת המחוז האוטונומי הטיבטי רגילה) להסה שיגאצה גיאנצה אוורסט צ'ינגהאי שינג'יאנג הודו נפאל בהוטן הודו מיא. יו. ס.המחוז האוטונומי הטיבטי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המחוז האוטונומי הטיבטי (טיבטית: བོད་རང་སྐྱོང་ལྗོངས་ תעתיק וויילי: Bod-rang-skyong-ljongs; מנדרינית תקנית: 西藏自治區/西藏自治区 תעתיק פיניין: Xīzàng Zìzhìqū) הוא אזור אוטונומי במעמד מחוז ברפובליקה העממית של סין. בירתו היא העיר להסה. שטחו כ-1,228,400 קמ"ר – שני בשטחו רק לשינג'יאנג, אך עם צפיפות אוכלוסין ממוצעת של 3 נפש לקמ"ר, מונה אוכלוסייתו (נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2020) כ-3.6 מיליון נפש – מספר העולה רק על זה של מקאו הזעירה.
דמוגרפיה

מבין כל האזורים במעמד מחוז ברפובליקה העממית של סין, האזור האוטונומי הטיבטי הוא הדליל ביותר באוכלוסייה, בעיקר בשל מאפייניו הגאוגרפיים הקשים.
כ-90% באזור האוטונומי הטיבטי מהאוכלוסייה הם טיבטים, רובם מאמינים בבודהיזם טיבטי או בבון. סינים בני האן, שהיגרו לאזור מיתר חלקי סין, מהווים כ-8% מהאוכלוסייה. בדרום מזרח האזור נמצאות גם קבוצות שבטיות שונות כגון מוֹנְפָּה ולוֹבָּה, הנוהגות לפי שילובים של בודהיזם טיבטי ופולחן נשמות. בנפת להאסה הבירה, המרכז השלטוני והכלכלי, אחוז הסינים האנים הוא 34.3% ובעלייה מתמדת.
כלכלה

באופן מסורתי הטיבטים עוסקים בחקלאות למחייתם. עם זאת, מאז תחילת הרפורמה הכלכלית של סין החל בשנות השמונים, מתאפשרים משלחי-יד נוספים, בין היתר בתחום התיירות. בשנת 2005 עבר התמ"ג הנומינלי את רף ה-25 מיליארד יואן ($3.1 מיליארד דולר אמריקני) – למעלה מכפליים מהערך של ￥11.78 מיליארד בשנת 2000. הגידול בתמ"ג היה אפוא את כ-12% בממוצע בשנה בחמש השנים האחרונות. החקלאות ומשק החי ממשיכים אמנם למלא תפקיד חשוב בפיתוח הכלכלי המקומי, אך ענף השירותים צובר תאוצה ובשנת 2005 היה חלקו בגידול בתמ"ג למעלה מ-50%. כמו כן פתיחתו המחודשת של מעבר נַאטוּ-לָה בין טיבט להודו צפוי להקל על המסחר בין הודו לטיבט, ולתרום את חלקו לפיתוח הכלכלי של טיבט. ההכנסה הפנויה לנפש של האוכלוסייה העירונית והכפרית של תושבי טיבט בשנת 2005 הייתה ￥8,411 ($1,051) ו-￥2,075 ($259) בהתאמה, עלייה של 30.4% ו-55.9% בהשוואה לשנת 2000.
הממשלה המרכזית מיישמת מדיניות של פיתוח מערב סין. בין יישומיה הבולטים של מדיניות זו היא סלילת מסילת הרכבת ללהסה, מיזם הנדסי עתיר אתגרים ותקציב, שבא אל סיומו בשנת 2006.
הערות שוליים

↑  טיבטים תובעים בכירים סינים על רצח עם, באתר וואלה, 28 ביוני 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572806505171  BNE: XX4575409  BnF: cb11933498v (data)  GND: 4060036-1  HDS: 006643  ISNI: 0000 0004 1791 0174  LCCN: n79100917  MusicBrainz: dd70d245-d0b4-4169-8538-cdb45807adaf  NARA: 10044313  NDL: 00572956  NKC: ge131050  NLG: 5998  SUDOC: 027251705  VIAF: 147680426   WorldCat (עם VIAF): 147680426
השערת ההיגיינה

השערת ההיגיינה (באנגלית: Hygiene hypothesis) טוענת כי חוסר בחשיפה בשלבי הילדות המוקדמת לגורמים מידבקים, מיקרואורגניזמים סימבוטים (כגון חיידקים פרוביוטיים) וטפילים, משפיעה על התפתחות מערכת החיסון כך שישנה עלייה בפגיעות למחלות אלרגיות.
היסטוריה

ההשערה הועלתה לראשונה על ידי דייוויד פ. סטרכן בכתב העת British Medical Journal בשנת 1989, במטרה להסביר את העובדה כי ילדים למשפחות מרובות ילדים פיתחו פחות קדחת השחת ואקזמה (שתיהן מחלות אלרגיות) מילדים ללא אחים. על פי ההשערה, החשיפה הגדולה יותר לגורמים מידבקים אצל ילדים במשפחות גדולות היא שגרמה להם להיות חסינים יותר להתפתחות המחלות האלרגיות. מאז, ההשערה מהווה מושא למחקר מתמשך בקרב אימונולוגים ואפידמיולגים. ניתן להסביר באמצעות ההשערה את העלייה בהופעת מחלות אלרגיות מאז המהפכה התעשייתית ואת שכיחותן הגבוהה יותר במדינות מפותחות, בהן מקובל לשמור על רמת היגיינה גבוהה סביב תינוקות.
מנגנון פעולה

מחלות אלרגיות נגרמות מתגובה חיסונית "שגויה" כנגד אנטיגנים בלתי מזיקים דרך תאי T מסייעים מסוג 2 (TH2). חיידקים ווירוסים רבים גורמים להפעלת תגובה חיסונית דרך תאי TH1 הכוללת עיכוב של מנגנון התגובה דרך TH2. מנגנון הפעולה הראשונה שהוצע להשערת ההיגיינה הוא כי חוסר הפעלה של התגובה דרך TH1 גורם לעודף פעילות התגובה דרך TH2 ולהופעת אלרגיות. אולם, מנגנון זה אינו מסביר את העלייה בהופעת מחלות אוטואימוניות המתווכות דרך תגובה מסוג TH1 כמו מחלת המעי הדלקתי, טרשת נפוצה וסוכרת מסוג 1. ההסבר החליפי העיקרי שהוצע כמגנון פעולה אפשרי להשערת ההיגיינה הוא כי למערכת החיסון דרוש גירוי מסוים כדי לפתח תאי T רגולטוריים (Treg) המסוגלים לאזן את התגובות החיסונית מסוג TH1/2.
ערבוב של ארבעה גלים

ערבוב של ארבעה גלים (Four Wave Mixing) הוא תהליך שבו שלושה גלים אלקטרומגנטיים (גלי רדיו, גלי מיקרו, בתחום הנראה או אחרים) עם אורכי הגל
 \ ,\lambda _{1},\lambda _{2},\lambda _{3} מוכנסים אל תווך  לא-ליניארי שם הם עוברים אינטראקציה ומייצרים  גל אלקטרומגנטי רביעי באורך גל   \ \lambda _{4}. הימצאותם של שלושת הגלים מייצרת בתווך תנודות קיטוב עם מאפיינים גאומטריים מחזוריים של גל הרמוני. תנודות קיטוב אלה משדרות את הגל הרביעי.
חוקי שימור וכללי ברירה

באורכי גל קצרים, כשאנרגיית הגל האלקטרומגנטי קרובה לאנרגיית הערורים האלקטרוניים בחומר כפי שזה קורה  לדוגמה בתחום האופטי, התהליך מקיים את כללי תורת הקוונטים. גל אלקטרומגנטי כזה מכונה פוטון והאינטראקציה של הפוטונים עם החומר מקיימים את כללי הברירה הקוונטיים. הכללים מחייבים, (בדומה לחוקי ניוטון אך אינם נובעים מהם) את חוק שימור האנרגיה ואת חוק שימור התנע הגבישי.
אורך גל איננו גודל נשמר בתווך דיאלקטרי כיוון שמהירות האור  \ c בתווך משתנה על פי מקדם השבירה  \ n של התווך לפי הקשר  \ \lambda ={\frac {c}{n\nu }}. לעומת זאת התדירות  \nu  בתווך נשמרת ללא קשר למקדם השבירה, ולכן הטיפול המתמטי בתופעה מתבצע תוך שימוש בתדירות  \ \nu _{1},\nu _{2},\nu _{3},.
הגל הרביעי שנוצר יהיה עם תדירות:  \nu _{1}\pm \nu _{2}\pm \nu _{3}.  כשעושים את החשבון עם שלושה גלים שנכנסים ומתאבכים בתווך, מוצאים שאפשר שייווצרו 12 גלים שונים, שלושה מהם ייווצרו ליד אחד מהגלים הנכנסים.
השיקול שהובא באשר לשימור התדירות באינטראקציה של ערבוב ארבעה גלים מתאימה לחוק שימור האנרגיה. שכן, אנרגיה של פוטון היא  \ E=h\nu  כאשר   \ h הוא קבוע פלאנק. חוק שימור התנע באינטראקציה של פוטונים עם תווך  הוא חשבון וקטורי כשלכל פוטון יש תנע  \ {\vec {p}}  עם כיוון וגודל   {\vec {p}}={\frac {h}{\lambda }}{\hat {n}} כאשר  \ {\hat {n}} הוא וקטור יחידה בכיוון התקדמות הפוטון. בשפה של אופטיקה לא ליניארית נקרא הדבר תאום מופע (Phase matching).
ישנם כללי ברירה נוספים שנובעים מהסימטריה של האינטראקציה בתווך גבישי.
תאוריה

הגל האלקטרומגנטי ה"ראשון" (  \ \nu _{1}) שנכנס בודד אל התווך הדיאלקטרי, ייצר תנודות קיטוב בתווך, באותה תדירות של הגל ה"ראשון". תנודות אלה משדרות מחדש גל אלקטרומגנטי באותה תדירות אבל עם קיטוב, כיוון ומופע אחרים. עד כאן זו תופעת פיזור ריילי המוסברת על ידי פיזור ליניארי של גל (אופטיקה ליניארית) במסגרת הפיזיקה הקלאסית.
כניסתו של הגל ה"שני" ( \nu _{2}) אל התווך הדיאלקטרי תייצר גם היא תנודות קיטוב. ההשפעה ההדדית של שני גלי הקיטוב האחד על השני ייצרו הרמוניות תהליך שנקרא גם יצירת מקצבים (Beating) בתדרים שהם הסכום וההפרש של תדירויות שני הגלים ( \ \nu _{1},\nu _{2}), בדומה לשתי מטוטלות (כל אחת בתדירות שונה) המצומדות ביניהם. התדירות החדשה של מערכת המטוטלות המצומדות תהיה הסכום וההפרש של התדרים.
כמו הגל הראשון והשני, הכנסתו של הגל ה"שלישי" ( \nu _{3}) אל התווך הדיאלקטרי תייצר גם היא תנודות קיטוב. ההשפעה ההדדית של הגל השלישי עם גלי הקיטוב בתווך ייצרו מקצבים   בתדרים שהם הסכום וההפרש של תדירויות שני "הגלים הראשונים" ( \ \nu _{1},\nu _{2}), וגם עם הסכום וההפרש של הגלים הראשונים.
הטיפול המתמטי בתופעה מתבצע דרך חישוב הקיטוב  {\vec {P}} המושרה בתווך על ידי רכיבי השדה החשמלי של הגלים כטור חזקות של השדה החשמלי:
{\vec {P}}=\chi ^{1}\cdot {\vec {E}}+\chi ^{2}\cdot {\vec {E}}{\vec {E}}+\chi ^{3}\cdot {\vec {E}}{\vec {E}}{\vec {E}}+...
כאשר הסוספטיביליות  \chi  היא היכולת של התווך להתקטב בהשפעת שדה חשמלי.
יישום

את התופעה אפשר לרתום לשימוש מעשי כדי לייצר גל רביעי באורך גל חדש כמו בלייזר ראמאן.
התופעה יכולה להזיק בכך שהיא מייצרת רעשים לא רצויים בהתקנים אלקטרומגנטיים. האותות ההרסניים ביותר נוצרים בערבוב הבא:  \ \nu _{ijk}=\nu _{i}+\nu _{j}-\nu _{k} כאשר  \ i\neq j\neq k. זאת כיוון שהגל הרביעי שנוצר נמצא באורך גל קרוב מאוד לאורך הגל של אחד משני הגלים הנכנסים אל התווך.
בסיבים עשויים סיליקה הנמצאים בשימוש לתקשורת אופטית (WDM) עוברים אותות אופטיים בתדרים מרובים. שם מייצרת התופעה הפרעה שבה האינפורמציה זולגת מערוץ אופטי באורך גל אחד אל ערוץ אופטי הסמוך לו באורך גל אחר (Cross talk).
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנחשול

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  אלכס גראסהוף 
 הופק בידי:  Fern Field 
 תסריט:  רון ג'ונס 
 שחקנים ראשיים:  ברוס דייוויסון 
 צילום:  חנניה בר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Television 
 הקרנת בכורה:  1981 
 משך הקרנה:  42 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנחשול (באנגלית: The Wave) הוא סרט טלוויזיה אמריקני מ-1981 שביים אלכסנדר גראסהוף, על פי תסריט של ג'וני דוקינס. הוא מבוסס על הספר "הגל" (אותו שם במקור) מאת מורטון רו. הסרט מתאר ניסוי אמיתי שערך מורה בבית ספר בפאלו אלטו שבקליפורניה בשנת 1967. באמצעות הניסוי ביקש המורה להוכיח את הקלות הבלתי נסבלת של יצירת חברה מפלה, פשיסטית ואלימה ולהתריע על סכנת הציות העיוור.
עלילה

הסרט עוסק במורה למדעי החברה שנשאל שאלה איך עם שלם של מיליוני אנשים הלכו בציות עיוור אחר הנאצים, שאלה שעליה אינו מצליח להשיב. המורה מחליט לערוך ניסוי: הוא מתחיל להחדיר בתלמידים משמעת בצורה קשוחה, מאחד אותם תחת השם "הנחשול", והופך אותם לחיילים צייתנים ומובחרים בארגון מחתרת קיצונית דמיוני שפועל למען מהפכה עתידית. ארגון "הנחשול" מגייס עוד ועוד אנשים, ונוצר מעין טרור בית ספרי. הארגון מאיים על כולם ומשתלט על בית הספר. תלמידה בשם לורי סונדרס שמנסה להתנגד לנחשול, מוחרמת. בתחילה נראה שהיא אינה פוחדת מהמהפך שחל בכיתה, אבל בהדרגה היא מבינה שמשהו גדול קורה בכיתה ובבית הספר. היא מנסה בכל כוחה לשכנע את הכיתה ש"הנחשול" מסוכן וקיצוני, וכמוצא אחרון היא פונה אל המורה בבקשה לעצור את "הנחשול".
בסוף הסרט, לאחר בקשתה של לורי, המורה מודיע לתלמידים על מפגש כללי של חברי "הנחשול" שיתקיים אחר הצהריים. בפגישה הוא מספר להם שהנחשול קיים גם בבתי ספר נוספים רבים ברחבי הארץ, וכי זו איננה קבוצה קטנה ומצומצמת אלא קבוצה אדירת ממדים שהולכת אחרי מנהיג פוליטי. ואז הוא חושף בפניהם את דמות המנהיג, והוא לא אחר מאשר אדולף היטלר. הם הלכו שבי אחר אידאולוגיה נאצית ומסוכנת שעיוותה את שיקול דעתם.
פרסים

סרט הטלוויזיה זכה בפרס אמי לשנת 1982 לתוכנית הילדים המצטיינת, ובפרס פיבודי לשנת 1981 ופרס האמן הצעיר לשנת 1981 לספיישל הטלוויזיה הטוב ביותר - הנאה משפחתית.
התסריטאי ג'וני דוקינס היה מועמד לפרס הומניטאס לשנת 1982 בקטגוריית 60 הדקות, ולפרס של איגוד התסריטאים האמריקאי לשנת 1983 להצגת הילדים הטובה ביותר.
עיבודים

בשנת 2008 יצאה גרסה נוספת לסרט בגרמניה בשם "Die Welle".
ראו גם

הגל השלישי - תיאור הניסוי המקורי
הניסוי של מילגרם
קונפורמיות
הערות שוליים

↑   "Die Welle", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4219268-7
המורדת (מיני-סדרה)

| --- | --- |

כותרת הפתיחה
 מבוסס על:  "המורדת" מאת דבורה פלדמן
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  אנה וינגר, אלקסה קרולינסקי 
 בימוי:  מריה שראדר 
 שחקנים:  שירה האס עמית רהב ג'ף וילבוש
 ארץ מקור:  גרמניה גרמניה
 שפות:  אנגלית יידיש גרמנית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  4
 הפקה
 מפיק:  אלקסה קרולינסקי
 הפצה:  נטפליקס
 עורכים:  האנסיורג ויסבריך, Gesa Jäger 
 אתר צילומים:  ניו יורק, ברלין 
 אורך פרק:  52-55 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  26 במרץ 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המורדת (באנגלית: Unorthodox) היא מיני-סדרה גרמנית מסוגת דרמה, המבוססת על ספרה האוטוביוגרפי באותו השם של דבורה פלדמן.
הסדרה עלתה לשידור בכל פלטפורמות המדיה של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-26 במרץ 2020.
הסדרה הייתה מועמדת ל-8 פרסי אמי לשנת 2020, ביניהם גם לפרס אמי לבידור בפריים טיים למיני-סדרה הטובה ביותר.
תקציר העלילה

הסדרה מגוללת את סיפורה של אישה בת תשע-עשרה מחסידות סאטמר בשם אסתר שפירו (שירה האס), הבורחת מנישואיה המסודרים בשידוך ומקהילתה החרדית קיצונית (חסידות סאטמר) בשכונת ויליאמסבורג ברובע ברוקלין שבניו יורק, ועוברת לברלין שבגרמניה, שם גרה אימה שעזבה אותה ואת הקהילה כשהיא הייתה בת שלוש. בברלין, אסתי מנסה לנווט את חייה החילוניים החדשים ולקחת שיעורים בקונסרבטוריון. בעלה, יענקי, שבינתיים מגלה שאסתי בהיריון ממנו, נוסע לברלין בעקבותיה ביחד עם בן דודו, משה לבקוביץ' (ג'ף וילבוש), כדי לנסות למצוא אותה ולהחזיר אותה אליו ואל הקהילה.
צוות השחקנים

שירה האס - אסתר "אסתי" שפירו
עמית רהב - יעקב "ינקי" שפירו
ג'ף וילבוש - משה לבקוביץ'
אלכס ריד - לאה מנדלבאום
רונית אשרי - מלכה שוורץ
גרא סנדלר - מרדכי שוורץ
דינה דורון - באבי, סבתה של אסתי
אהרון אלטרס - רוברט
תמר עמית יוסף - יעל ראובני
יוסף סוויד - כארים נורי, מנהל הקונסרבטוריון
עזיז דייאב - סאלים
דייוויד מנדלבאום - סבה של אסתי
דיליה מאייר - מרים שפירו
הארווי פרידמן - שמחה שפירו
פליקס מאייר - מייק
אלי רוזן - הרב יוסל'ה
ספינז סאטאר - דסיה
לנגסטון אויבל - אחמד
איזבל שושניג - נינה דקר
לורה בקנר - ויויאן דרפקין
לן קודרג'וויצקי - איגור
הפקה

הסדרה מבוססת על ספר הזיכרונות "המורדת" שנכתב על ידי דבורה פלדמן, ומגולל את סיפור עזיבתה את חסידות סאטמר, קהילה חסידית הנמצאת בשכונת ויליאמסבורג בברוקלין שבעיר ניו יורק. במהלך מיני-הסדרה מדוברות השפות אנגלית, יידיש וגרמנית. מיני-הסדרה נכתבה ועובדה על ידי אנה וינגר (אנ') ואלקסה קרולינסקי (אנ') והיא בוימה על ידי מריה שרדר (אנ'). מיני-הסדרה מהווה את הפקתה הראשונה של נטפליקס בשפה היידיש.
כשעלתה הסדרה לנטפליקס ישראל היא דורגה במקום הראשון ברשימת הנצפים ביותר בישראל במשך שבוע שלם. לאחר מכן היא ירדה למקום השני ונכון ל-16 באפריל 2020, הייתה במקום העשירי.
המורדת: מאחורי הקלעים

סרט דוקומנטרי בן עשרים דקות, שנקרא "המורדת: מאחורי הקלעים" ("Making Unorthodox", באנגלית), עלה לשידור במקביל לעליית מיני-הסדרה לשידור בנטפליקס. הסרט התיעודי עוסק בתהליך היצירה והצילומים שמאחורי מיני-הסדרה.
ביקורת

הסדרה זכתה לשבחים על תיאור פרטים רבים מחיי חסידות סאטמר, על ליהוק ועל רמת המשחק והבימוי. הצגתה של ברלין המודרנית ספגה ביקורת על שימוש רב בסטראוטיפים הגובלים בקלישאה. עוד נטען על ידי הביקורות כי הקהילה החסידות מוצגת באופן קריקטורי, סטראוטיפי ושטחי, מכיוון שאיננה מנסה כלל להסביר סיבות לקיום ההלכות או רוחניותיה.
מבקרים השוו בין "המורדת" לבין הסדרה הישראלית "שטיסל", המתארת חיי קהילה חרדית אף היא. בין ההשוואות בלטה ההשוואה שבזמן ש"שטיסל" מתארת קהילה מלאה ושוקקת בטיפוסים מורכבים, "המורדת" מתארת את העולם החרדי כמנוון וחשוך, המשמש למעשה כאנטגוניסט של מיני-הסדרה.
השופטת החרדית, רחל פרייר, הגיבה לסדרה ואמרה שחלק מהסצנות בה מציגות תמונה מעוותת. לטענתה, תיאורם של הגברים החרדים כפוגעים בנשים, כחסרי השכלה וכאומללים הוא שקרי. סצנה בה הגיבורה כופה על עצמה יחסי אישות מהווה לדבריה "עיוות של כל דבר יהודי והיא מנמקת זאת בכך ש"הצגת החינוך בחברה החרדית בברוקלין, חינוך נשים בפרט, לא עדכני, מכיוון שכיום ישנן מכללות העונות על צורכי הציבור החרדי.
הערות שוליים

↑  Poniewozik, James (March 25, 2020). "Review: 'Unorthodox,' a Stunning Escape From Brooklyn" – via NYTimes.com.
1 2  Wilkinson, Alissa (March 26, 2020). "Netflix's Unorthodox movingly captures the pain and power of leaving a strict religious community". Vox.
↑  "Stream It Or Skip It: 'Unorthodox' On Netflix, Where A Hasidic Woman From Brooklyn Finds A New Life In Berlin". March 26, 2020.
↑  נעמה ברקן, כוכב "המורדת": "גם אני ברחתי מפלג חרדי קיצוני בירושלים", באתר ynet, 3 באפריל 2020
1 2  Nicolaou, Elena (March 26, 2020). "Netflix's "Unorthodox" Is Based on a True Story—But It Deviates In One Major Way". Oprah Magazine.
↑  Kohn, Eric; Kohn, Eric (March 26, 2020). "'Unorthodox' Review: Netflix's Yiddish Miniseries Turns Hasidic Rebellion Into a Riveting Thriller".
↑  Netflix to release show about woman leaving Chassidic lifestyle, mainly in Yiddish
↑  ‘Unorthodox’ Star Shira Haas Brings Yiddish, Hassidic Judaism and Contemporary German Culture to Netflix
↑  הבריחה מניו יורק: "המורדת" שוברת את הגדר אל עולם חדש ומבטיח, וואלה!
↑  מיכל ליבר רונן, ‏המורדת: ביקורת סדרה, באתר "סרט", 1 באפריל 2020
↑  צוהר לעולמם המורכב של היוצאים בשאלה מהחברה החרדית, אתר מקור ראשון
↑  Netflix’s ‘Unorthodox’ Degrades Hasidic Jews into Caricatures, אתר jewish journal
↑  רותה קופפר, חרדית לגורלה: על המיני סדרה "המורדת", באתר כלכליסט, 22 באפריל 2020
↑  "השופטת החרדית רחל פרייר נגד 'המורדת'"
המזוודה של חנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קארן לוין
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן ביוגרפי
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת שוקן
 תאריך:  2005
 מספר עמודים:  101
המזוודה של חנה (באנגלית: Hana's Suitcase: A True Story) הוא רומן ביוגרפי לנוער, שנכתב על ידי הסופרת קארן לוין ותורגם לעברית על ידי תמר לנדאו. הספר מבוסס על חייה של חנה בראדי, נערה יהודייה שנספתה בשואה. העלילה מתרחשת בשלוש יבשות ומתפרסת על תקופה של יותר מ-60 שנה.
בספר ישנם שני קווי עלילה המתרחשים במקביל, העיקרי מביניהם מתרחש בשנות ה-30 וה-40 במהלך מלחמת העולם השנייה ומספר את סיפורם הטרגי של חנה ומשפחתה בנובה מיסטו, צ'כוסלובקיה. קו העלילה השני מתקיים בשנות ה-2000 וכולל שתי התרחשויות, מסופר על פומיקו אישיוקה (מנהלת מרכז חינוך בנושא השואה ביפן) וקבוצת נערים יפנים המתחקים אחר חנה ומגלים מה עלה בגורלה. המחקר של פומיקו מוביל להתרחשות נוספת, סיפורו של ג'ורג' בריידי, בטורונטו, קנדה.
תקציר העלילה

בשנת 2000 הגיעו פריטים מתקופת השואה למרכז חינוך בנושא השואה ביפן, ביניהם, מזוודה חומה שנכתב עליה בגרמנית, בצבע לבן, ״חנה בריידי, 16 במאי 1931, וייזקינד (יתומה)״. לקבוצת ילדים יפנים שראו את המזוודה עלו שאלות רבות על זהותה של חנה ועל גורלה. בעקבותן, יצאה פומיקו אישיוקה למסע. במסעה נוסעת פומיקו בכל רחבי העולם ונתקלת בקשיים רבים בדרך. למרות זאת, היא לא מתייאשת ועד מהרה היא מוצאת קבוצת ציורים שחנה ציירה בגטו. בהמשך, מגלה פומיקו פרטים נוספים וחוזרת שבעים שנה אחורה, לסיפורה של חנה בת השמונה, שחיה עם משפחתה חיים רגילים ומאושרים בעיירה קטנה בצ'כיה. עד שהנאצים פלשו וחייה משתנים מקצה לקצה.
תיאור דמויות > דמויות ראשיות

חנה בריידי - ילדה יהודייה, נולדה ב-1931 ונרצחה במחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944 בגיל 13. הייתה אמיצה ובוגרת לגילה, הפגינה אכפתיות כלפי סביבתה.
ג'ורג' בריידי - אחיה הבכור של חנה, נולד בשנת 1928 ושרד את השואה. חש אחריות כלפי אחותו הצעירה ומאוד רגיש.
פומיקו אישיוקה - מנהלת מרכז חינוך בנושא השואה ביפן. ניחנת בסקרנות וחדירות מטרה.
תיאור דמויות > דמויות משניות

קרל בריידי - אביהם של חנה וג'ורג', נספה בשואה.
מרקטה בריידי - אימם של חנה וג'ורג', נספתה בשואה. אישה אדיבה ואם מסורה לילדיה.
דוד לודוויק - דודם האהוב של חנה וג'ורג'.
דודה הדה - אחות של קרל ודודתם של חנה וג'ורג'. נשואה ללודוויק, גורשה בהמשך מנובה מיסטו ושרדה את השואה.
סבתם של ג'ורג' וחנה - נפטרה ממחלה בגטו שבו הייתה חנה.
אלה - חברתה של חנה מהגטו, מבוגרת ממנה במספר שנים. אכפתית ונדיבה.
מריה - חברתה הנוצריה של חנה מבית הספר, מפסיקה לדבר איתה בעקבות השתלטות הנאצים.
לודמילה - מזכירה במוזיאון בו פומיקו מבקרת במהלך חיפושה.
קורט קוטוץ'- חברו של ג'ורג' מגטו טרזיינשטט, ב-2000 עוזר לפומיקו למצוא אותו.
בושקה - עוזרת הבית בביתם של חנה וג'ורג'.
אדון רוט - השכן, הציע לעבור לאמריקה וכולם סירבו להצעתו בטענה שנובה מיסטו זה ביתם.
סילבה - כלבתם של חנה וג'ורג', כאשר ג'ורג' חוזר הביתה היא רצה אליו.
ילדים יפנים - הילדים עוקבים בציפייה אחר המסע של פומיקו שהתחיל בזכות השאלות שהעלו לגבי המזוודה שלה.
ביקורות

הספר קיבל ביקורות חיוביות רבות מקהל קוראים ומבקרים רחב. עיתונאית מעיתון "לאישה" כתבה כי הספר מיוחד ויוצא דופן, נוגע ללב ומרתק ולמרות היותו ספר לנוער כל אחד יכול להתעניין בו ולהתחבר אליו. הספר הופך את המושג הכללי, השואה למשהו פרטי ואישי שאפשר להזדהות איתו. כמוה עיתונאים נוספים רבים כתבו דברים דומים. עיתונאית מעיתון "הארץ" כותבת גם היא כי הספר ייחודי וחושף את הילד הישראלי לסיפור שואה שונה מזה שהוא מכיר מן הספרות המקומית.
עיבודים

בשנת 2006 עובד הספר למחזה מאת אמיל שר. גרסתו העברית הועלתה בשנת 2010 על ידי תיאטרון הנפש במדיטק חולון. בנוסף, הופקו שני סרטים תיעודיים המבוססים על הספר: "המזוודה של חנה: אודיסיאה לתקווה" משנת 2004, נושא פרס גמיני "בתוך המזוודה של חנה" משנת 2009.
הספר נמכר ביותר ממיליון עותקים בחו"ל והיה לרב מכר עולמי, שזכה בעשרות פרסים.
הערות שוליים

1 2  המזוודה של חנה, באתר ילדים בשואה - מיזם תיעוד
1 2  המזוודה של חנה - הוצאת שוקן
1 2  Hana's Story
↑  יעל דר, ילדי כל העולם התרגשו, באתר הארץ, 10 באפריל 2007
הפרעה בקצב הלב (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  בוריס חלבניקוב 
 הופק בידי:  רובן דישדישיאן סרגיי סליאנוב נטליה דרוזד אלכסיי היווארינן טוני ואלה אווה בלונדיאו
 תסריט:  בוריס חלבניקוב, נטליה משצ'אנינובה 
 עריכה:  איוון לבדב יוליה בטאלובה
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדר יאצנקו אירינה גורבאצ'ובה
 צילום:  אלישר חמידחודז'ייב 
 מדינה:  רוסיה, פינלנד, גרמניה 
 חברת הפקה:  Mars Media
 חברה מפיצה:  Indie Sales
 הקרנת בכורה:  ישראל 7 באוקטובר 2017   רוסיה 12 באוקטובר 2017
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  קינוטאבר  פרס ניקה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הפרעה בקצב הלב (ברוסית: Аритми́я) הוא סרט דרמה עטור פרסים בבימויו של בוריס חלבניקוב (רו'). הסרט השתתף בתחרות הראשית של פסטיבל "קינוטאבר (רו')" ב-2017 והוענק לו פרס הגראן פרי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר ופרס חביב הקהל.
הסרט יצא לאקרנים ב-12 באוקטובר 2017 וזכה לשבחים רבים. העלילה סובבת סביב רופא מוכשר לרפואה דחופה שמנסה להתגבר על המשבר המשמעותי הראשון בחיים שלו.
תקציר עלילת הסרט

אולג הוא פרמדיק מוכשר העובד בצוות אמבולנס. אשתו קטיה היא אחות במחלקת המיון של בית החולים. הם חולקים דירה קטנה וחוג קרוב של חברים שאוהבים לבוא אליהם לשתות. קטיה לא רואה בבית את המסירות והאכפתיות שאולג משקיע בעבודה ונמאס לה מהשתיינות שלו. היא מבקשת להתגרש וכך מתחיל המשבר המשמעותי הראשון בחייו של אולג.
פרסים

הסרט זכה ברחבי העולם ב-22 פרסים והיה מועמד ל-15 פרסים נוספים. בין החשובים שבהם:
2017 — קינוטאבר:
פרס הגראן פרי
פרס השחקן הטוב ביותר (אלכסנדר יאצנקו)
פרס חביב הקהל
2017 — פסטיבל קרלובי וארי:
פרס השחקן הטוב ביותר (אלכסנדר יאצנקו)
2017 — פסטיבל אורל:
פרס גראן פרי
פרס השחקן הטוב ביותר (אלכסנדר יאצנקו)
פרס השחקנית הטובה ביותר (אירינה גורבאצ'ובה)
2017 — פסטיבל שיקגו — פרס, השחקן הטוב ביותר (אלכסנדר יאצנקו)
2017 — פסטיבל אונפלור:
גראן פרי
השחקן הטוב ביותר
פרס הקהל
2017 — פרס הפיל הלבן של גילדת המבקרים של רוסיה:
הסרט הטוב ביותר
עבודת הבימוי הטובה ביותר (בוריס חלבניקוב)
התסריט הטוב ביותר (נטליה משצ'אנינובה ובוריס חלבניקוב)
השחקן הטוב ביותר (אלכסנדר יאצנקו)
השחקנית הטובה ביותר (אירינה גורבאצ'ובה)
2018 - פרס נשר הזהב
השחקנית הטובה ביותר (אירינה גורבאצ'ובה)
2018 - פרס ניקה
הסרט הטוב ביותר
עבודת הבימוי הטובה ביותר (בוריס חלבניקוב)
התסריט הטוב ביותר (נטליה משצ'אנינובה ובוריס חלבניקוב)
השחקן הטוב ביותר (אלכסנדר יאצנקו)
השחקנית הטובה ביותר (אירינה גורבאצ'ובה)
הערות שוליים

↑  Конкурсные программы «Кинотавра» 2017 года
↑  הסרט באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
↑  באתר וראייטי נאמר שהסרט הוא "ההוכחה שלא כל הדרמות הרוסיות חייבות להיות דחוסות ועגמומיות"
↑  "«Аритмия» Бориса Хлебникова удостоена Гран-при «Кинотавра»". ТАСС. 14 ביוני 2017. נבדק ב-2017-06-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Главный приз «Кинотавра» получил фильм «Аритмия»". Коммерсантъ. 14 ביוני 2017. נבדק ב-2017-06-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Дмитрий Волчек (8 ביולי 2017). "Приз фестиваля в Карловых Варах получил фильм «Маленький крестоносец»". Радио Свобода. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Валерий Кичин (8 בספטמבר 2017). "Рекордная "Аритмия"". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Исполнитель главной роли в «Аритмии» получил приз на кинофестивале в Чикаго". РИА Новости. 21 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Картина Бориса Хлебникова «Аритмия» получила Гран-при фестиваля в Онфлёре". ТАСС. 25 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Победила «Аритмия». Известны лауреаты премии «Белый слон»". Культура. 22 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)