stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסק אלבניס
ביוגרפיה

אלבניס היה ילד פלא - הופעתו הפומבית הראשונה כפסנתרן הייתה בגיל ארבע. בגיל שבע ניסו הוריו להכניסו לקונסרבטואר של פריז, אבל הילד השובב יידה שם אבן בשמשת החלון וריסקה. כעונש נפסל מלהתקבל למוסד זה.
אלבניס המשיך ללמוד בקונסרבטוריונים של בריסל ולייפציג והיה תלמידו של פרנץ ליסט. הוא הצליח בקריירה כפסנתרן והופיע ברחבי העולם כולל ארצות הברית וקובה. כתב חמש אופרות, שלוש אופרטות ומספר קטן של שירים ויצירות לתזמורת. עיקר הצלחתו כמלחין הייתה ביצירותיו לפסנתר.
אלבניס אהב מאוד את המוזיקה העממית של אנדלוסיה. הוא כתב מאות יצירות לפסנתר בסגנון ספרדי. רבות מיצירות אלה עובדו לגיטרה ומושמעות עד היום.
הקטעים המפורסמים ביותר שלו הם הטנגו ואסטוריאס שעובדו לגיטרה על ידי המלחין פרנסיסקו טארגה וזכו להערכה רבה.
בשנת 1909 חיבר את יצירתו המפורסמת ביותר לפסנתר - הסוויטה "איבריה". בסוויטה 12 קטעים הספוגים באווירה ספרדית מסוימת (למשל: "הנמל", "יום חג בסביליה", "מאלגה"). יצירה זו סיכמה את כל עבודתו והייתה למעשה שירת הברבור שלו.
אלברטו רואיס-גיארדון, ראש עיריית מדריד ושר המשפטים של ספרד וססיליה סרקוזי, אשתו לשעבר של נשיא צרפת ניקולא סרקוזי, הם ניניו של אלבניס.
הערות שוליים

↑  התאריך מוטל בספק. יש מקורות הטוענים שהוא נולד בשנת 1860, כמו למשל כאן, אך מקורות אחרים כמו מילון רימן למוזיקה טוענים שהוא נולד באותו תאריך בשנת 1861.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257396305171  PLWABN: 9810576719105606  BIBSYS: 90959085  BNE: XX848990  BnF: cb13890639h (data)  CANTIC: a10440471  CiNii: DA07108515  GND: 119183366  ICCU: CFIV038868  ISNI: 0000 0001 2280 1560  KulturNav: 09163c96-fcd1-45ff-b12e-32f4b0e116dc  LCCN: n80034061  LNB: 000035995  MusicBrainz: 0a46cf2a-61bd-447d-b8fd-a2b32eb20282  NDL: 00762890  NKC: jn19990000082  NLA: 36171298  NLG: 176757  NLK: KAC199600307  NSK: 000091554  NTA: 070353263  RERO: 02-A002916493  SELIBR: 213482  SNAC: w6bp047m  SUDOC: 066909422  Trove: 1223619  VIAF: 54331489   WorldCat (עם VIAF): 54331489 
Rumores de la Caleta Op 71 by Isaac Albeniz
איסק סוואנקמבו

איסק סאלי סוואנקמבו (בשוודית: Isak Ssali Ssewankambo; נולד ב-27 בפברואר 1996 באנגרד שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

סוואנקמבו גדל במחלקות הנוער של לאריה-אנגרדס IF וגטבורג. בשנת 2012 הצטרף אל מחלקת הנוער של צ'לסי מהפרמייר ליג.
לאחר ששוחרר מצ'לסי, חתם סוואנקמבו על חוזה לעונה אחת בנאק ברדה, מליגת העל ההולנדית, עם אפשרות הארכת החוזה לעונה נוספת. ב-9 באוגוסט 2014 ערך סוואנקמבו את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אקסלסיור רוטרדם במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2014/2015. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-2 בינואר 2015 חתם סוואנקמבו בדרבי קאונטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. לאורך כל תקופתו שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וב-12 באוגוסט 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-1 לפורטסמות' במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג.
ב-3 במרץ 2016 חתם סוואנקמבו על חוזה לשלוש עונות במולדה מליגת העל הנורווגית. ב-13 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד טרומסה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2016. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-19 במרץ 2018 הושאל סוואנקמבו למאלמה מליגת העל השוודית. ב-2 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 2-1 על אלפסבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-21 בפברואר 2019 חתם סוואנקמבו על חוזה לשלוש עונות באסטרסונד מליגת העל השוודית. ב-3 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 3-0 על סיריוס במסגרת הגביע השוודי לעונת 2018/2019. ב-31 במרץ ערך סוואנקמבו את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד א.י.ק סולנה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2019. ב-29 באפריל הבקיע סוואנקמבו את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על הלסינגבורג במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל שיחק סוואנקמבו במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 70 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ב-31 במרץ 2022 חתם סוואנקמבו בסיריוס מליגת העל השוודית עד לקיץ 2022. ב-3 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 2-1 על סונדסוואל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022. הוא שוחרר מהמועדון בחודש יוני 2022 בתום חוזהו, לאחר שערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
הערות שוליים

↑  Svenske talangen under Mourinhos lupp: "Han behandlar alla lika באתר Fotboll Direkt, ‏ 13 במרץ 2014 (בשוודית)
↑  Isak Ssewankambo Joins Derby County באתר הרשמי של דרבי קאונטי, 2 בינואר 2015 (באנגלית)
↑  Isak Ssewankambo Leaves Derby County For Molde באתר הרשמי של דרבי קאונטי, 3 במרץ 2016 (באנגלית)
↑  Välkommen till Malmö FF, Isak Ssewankambo! באתר הרשמי של מאלמה, 19 במרץ 2018 (בשוודית)
↑  Officiellt: Förre MFF-spelaren klar för Östersund באתר Aftonbladet, ‏ 21 בפברואר 2019 (בשוודית)
↑  Isak Ssewankambo klar för Sirius Fotboll באתר הרשמי של סיריוס, 31 במרץ 2022 (בשוודית)
↑  Isak Ssewankambo lämnar Sirius Fotboll באתר הרשמי של סיריוס, 17 ביוני 2022 (בשוודית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איסק סוואנקמבו".
איגוד הג'ודו העולמי

| --- | --- |

לוגו האיגוד
 ענפי ספורט:  ג'ודו
 תחום השיפוט:  כלל עולמי 
 מיקום המטה:  לוזאן, שווייץ
 נשיא:  מריוס ויזר
 יושב ראש:  מריוס ויזר 
 תאריך ייסוד:  1951
 ארגוני בת:  PanAmerican Judo Union, קונפדרצית הג'ודו הפאן-אמריקאית, איגוד הג'ודו האפריקאי, איגוד הג'ודו האסייתי, איגוד הג'ודו האוקיאני, איגוד הג'ודו האירופי 
 /http://www.ijf.org
 
איגוד הג'ודו העולמי (באנגלית: International Judo Federation; ‏ בראשי תיבות: IJF, בתרגום מילולי: פדרציית הג'ודו הבינלאומית) נוסד ביולי 1951. האיגוד היה מורכב במקור מאיגודי הג'ודו של אירופה ואיגוד הג'ודו של ארגנטינה. כיום, חברים באיגוד מעל 200 איגודי ג'ודו מכל היבשות. על פי האיגוד, מעל 40 מיליון איש ברחבי העולם מתרגלים ג'ודו.
החל משנת 2009 האיגוד מארגן אליפות עולם שנתית (לפני כן האליפות הייתה דו-שנתית). סבב התחרויות העולמי השנתי שאותו מארגן האיגוד כולל מלבד אליפות העולם: תחרות מאסטרס אחת, ארבע תחרויות גראנד סלאם, מספר תחרויות גראנד פרי ואליפויות יבשתיות פתוחות.
נשיאי האיגוד

| תקופה | שם | לאום |
| --- | --- | --- |
| 1951–1952 | אלדו טורטי | איטליה איטליה |
| 1952–1965 | ריסיי קאנו | יפן יפן |
| 1965–1979 | צ'ארלס פאלמר | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 1979–1987 | שיגיושי מאטסומאה | יפן יפן |
| 1987–1989 | סרקיס קלוליאן | ארגנטינה ארגנטינה |
| 1989–1991 | לורי הארגרייב | ניו זילנד ניו זילנד |
| 1991–1995 | לואיס בגואנה | ספרד ספרד |
| 1995–2007 | יונג סונג-פארק | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 2007–הווה | מריוס ויזר | רומניה רומניה |
אוטפה

| --- | --- |

כנסיית אוטפה
 מדינה:  אסטוניה אסטוניה
 תאריך ייסוד:  1116
 שטח:  6.22 קמ"ר
 גובה:  152 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,155 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  58°03′26″N 26°29′54″E﻿ / ﻿58.057222222222°N 26.498333333333°E﻿ / 58.057222222222; 26.498333333333 
 http://www.otepaa.ee
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיאוטפה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיאוטפה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אוטפה (באסטונית: Otepää, בגרמנית: Odenpäh) היא עיר בצפון-מזרח מחוז ולגה, מוגדרת כבירת החורף של אסטוניה. אוטפה נחשבת לעיר הגבוהה במדינה ושוכנת ברמת אוטפה, כ-40 קילומטרים דרומית-מערבית לטרטו, העיר השנייה בגודלה באסטוניה.
היסטוריה

על פי שרידים ארכאולוגיים יושב האזור כבר לפני כאלפיים שנה. במאות ה-9 וה-10 הוקמו ביצורים על גבעת לינאמגי (Linnamägi). ידוע שהיה זה המבצר העיקרי של מחוז אוגנדי (Ugandi). האזור צפונית לגבעה שימש למגורים. כיוון שממרחק נראית הגבעה כראשו של דב זכה היישוב לשמו - "ראש הדב" (Otti pea).
בשנים 1116 הרוסים תקפו את היישוב מספר פעמים ב-1116, 1192 וב-1210.
החל משנת 1208 הותקף היישוב מספר פעמים על ידי המסדר הליבוני ולאחר שנכבש  ב-1224 הקים הבישוף הרמן מבצר אבן במקום. היה זה מבצר האבן הראשון שנבנה באסטוניה. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על קיומה של עיירה בימי הביניים בשטח שבין גבעת לינאמגי לכנסייה של אוטפה.
בית הספר היסודי הראשון ביישוב נפתח בשנת 1686.
בשנת 1702, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, בזזו חיילי הצבא הרוסי את היישוב וסביבותיו והעלו את המבצר ובית הכומר באש.
ב-1841 התקוממו האיכרים המקומיים כנגד בעל האחוזה, התקוממות זו נקראת "מלחמת פיהאירווה". 
בספטמבר 1876 נערך היריד החקלאי הראשון באסטוניה, שארגנה התאחדות האיכרים של טרטו, במעונו של הכומר ביישוב.
ב-4 ביוני 1884, לאחר כשלוש שנות דיונים על עיצובו, הוצג לראשונה דגל אסטוניה בכנסייה של אוטפה. 
בשנת 1862 הוכר היישוב כרשות מקומית ונקרא בשם "נוסטקו" (Nuustaku). על פי עדויות שכן בקרבת היישוב הנוכחי יער של עצי אגוז ומניחים שיער זה הוא מקור השם. בשנת 1922 הוחלף שם היישוב רשמית ל"אוטפה".
בשנת 1929 נערכה באוטפה אליפות אסטוניה הראשונה בסקי במישור.
ב-1 באפריל 1936 זכתה אוטפה למעמד של עיר.
באוגוסט 1944, בעקבות הלחימה בין הוורמאכט לצבא האדום באזור נהרס חלק נכבד מן העיר.
בשנת 1958 נערכה לראשונה בעיר אליפות כלל-סובייטית בסקי במישור.
ב-1959 נפתחה בעיר גימנסיה בתנאי פנימייה שהפכה בשנת 1975 לבית ספר כלל-ארצי לסקי.
בשנת 1999 צורפה העיר לנפת פיהאירווה ושם הנפה שונה לנפת אוטפה.
אוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
2015: 1,901
2006: 2,123
2000: 2,282
1989: 2,424
1979: 2,289
1970: 2,424
1941: 2,445
1922: 1,777
גאוגרפיה

העיר שוכנת ברמת אוטפה והגבעות הגבוהות ביותר בה קוטסמגי (Kuutsemägi) והרימגי (Harimägi) מגיעות לגובה של 217 ו-212 מטרים בהתאמה. האזור משופע באגמים והגדול שבהם הוא אגם פיהאירב (Pühajärv) השוכן דרומית-מערבית לעיר, מכסה שטח של 2,863 דונם ונחשב בעיני רבים לאחד היפים באסטוניה.
אוטפה כיום

העיר מורכבת משני אזורים - האזור הישן, בצפון העיר שהפך כבר בראשית המאה ה-20 ליישוב בעל אופי עירוני, והאזור החדש השוכן לשפתו הצפונית של אגם פיהאירב.
העיר משמשת כמרכז תיירותי בחורף למגוון פעילויות ספורטיביות כגון סקי במישור, קפיצות סקי והחלקה על קרח ומוכרת בשל כך גם מחוץ לגבולות אסטוניה.
משנת 1964 נערך בה כל שנה מרתון סקי שנקרא "מרתון טרטו", משנת 1996 הוא מתחיל בה ומסתיים בעיר אלבה וכולל מסלול באורך של 63 קילומטרים.
משנת 1999 נערך בה שלב בתחרות גביע העולם לסקי במישור (FIS Cross-Country World Cup) שמארגנת הפדרציה הבינלאומית לסקי.
אתרים בעלי עניין

שרידי מבצר הבישוף משנת 1224 - שוכנים על גבעת לינאמגי, מערבה משם נמצאת כנסיית מריה.
כנסיית מריה הלותרנית (Maarja kirik) - הכנסייה מוזכרת בכתובים בכרוניקה של הנריק מלטביה במאה ה-12. הכנסייה הנוכחית נבנתה בשנים 1889-1890 בסגנון נאו-גותי, רק מגדל הפעמון, המזדקר לגובה של 51 מטרים, הוא שריד לכנסייה הישנה. בקיר החזית שלה נקבע בשנת 1934 לוח זיכרון לאירוע הנפת הדגל ביוני 1884. בשנת 1950 נהרס הלוח בידי הרשויות הסובייטיות וחודש בשנת 1989. בקיר הכנסייה נקבע בשנת 1989 בטקס חגיגי לוח זיכרון ליקוב הורט, בלשן, תאולוג ופעיל בולט בתנועת ההתעוררות הלאומית האסטונית ששימש ככומר באוטפה בשנים 1872-1880.
אנדרטת הזיכרון לנופלים במלחמת העצמאות האסטונית. נחנכה ביוני 1928. ביוני 1950 הורו הסובייטים על הריסת האנדרטה, אולם חלקה העליון נקבר והוסתר. באוגוסט 1988 נחשף החלק העליון מחדש ובשנת 1998 שוחזר גם החלק התחתון על פי תרשימים ותמונות.
מוזיאון הדגל האסטוני - נפתח בשנת 1996 ומספר על ההיסטוריה של הדגל הלאומי.
מוזיאון סקי
אל ריו דל טיימפו

| --- | --- |

הר הגעש במקסיקו
 מידע כללי
 סוג:  מתקן שעשועים 
 כתובת:  ביתן מקסיקו 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 באוקטובר 1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1 באוקטובר 1982 
 תאריך פירוק:  2 בינואר 2007 
 קואורדינטות:  28°22′19″N 81°32′48″W﻿ / ﻿28.3719°N 81.5467°W﻿ / 28.3719; -81.5467
  (למפת אורלנדו מוגדלת) אל ריו דל טיימפו(למפת אורלנדו רגילה) אל ריו דל טיימפו
 
הביתן המקסיקני
אל ריו דל טיימפו (בספרדית: El Rio de Tiempo; מילולית: נהר הזמן) היה מתקן אפל שפעל בתוך ביתן מקסיקו בגלריית מדינות העולם שבפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה עד שנת 2007.
המבקרים נלקחו לביקור במקסיקו באמצעות בובות אודיו אנימטרוניקס, מוזיקה וסרטים.
תיאור המתקן

המבקרים נסעו בסירות מתחת לשמי הערב (המלאכותיים) דרך מקדש אצטקי וליד הר געש מעלה עשן. המבקרים צפו בסצנות המוקרנות על מסכים המהווים חלק מתפאורות המתקן. בסצנות אלה ראו המבקרים תצלומי ריקודים מקומיים, זיקוקים מעל מקסיקו סיטי ואת חופי הים של מקסיקו. בסוף המתקן עברו המבקרים בתוך סצנה של חנות בה המוכרים (המוקרנים על קירות החנות) מנסים לשכנע אותם לקנות מוצרים מקסיקנים ולהתמקח עם המבקרים.
המתקן היה היחיד ממתקני אתר הנופש דיסניוורלד המתיר שתיית משקאות חריפים במהלך הנסיעה במתקן.
באפריל 2007 הסתיים שיפוץ של המתקן והחלפת הרעיון במרכזו. מאז נקרא המתקן "סיור הפייסטה הגדולה בכיכובם של שלושת הקבלרוס" (באנגלית: " Gran Fiesta Tour Starring The Three Caballeros").
נתוני המתקן

פתיחה: 1 באוקטובר 1982 (עם פתיחת פארק השעשועים)
מספר מבקרים בסירה: 16
מספר מבקרים במתקן: 1656 מבקרים לשעה
משך המתקן: 8:07 דקות
סוג המתקן: נסיעה בסירות
אל רבאל

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ברצלונה
 על שם:  Arrabal 
 שטח:  109.8 הקטאר 
 אוכלוסייה:  45,671 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  41°22′48″N 2°10′07″E﻿ / ﻿41.38°N 2.16861°E﻿ / 41.38; 2.16861
 שכונות נוספות בברצלונה
  (למפת ברצלונה מוגדלת) אל רבאל(למפת ברצלונה רגילה) אל רבאל
 
El gat del Raval (חתול רבאל), מאת בוטרו
כנסיית סנט פאו דל קאמפ
אל רבאל (בקטלאנית: El Raval) היא שכונה בברצלונה. היא שוכנת מדרום-מערב לדרך לה רמבלה, ויחד עם הרובע הגותי ושכונת אל בורן היא יוצרת את העיר העתיקה של ברצלונה, סיוטט וליה. באל רבאל מתגוררים כ-50,000 אנשים.
השכונה ידועה היסטורית בעבור חיי הלילה והקברטים שהתקיימו בה, כמו גם בעבור פשע וזנות שרווחו בה. עד היום, נחשב האזור לאחד המסוכנים בברצלונה, עם מקרי שוד, אלימות ושימוש בסמים. עם זאת, האזור משנה את פניו לאורך הזמן וכיום נחשב לאחד האזורים הפופולריים בעיר, בין השאר בגלל מיקומו המרכזי.
אל רבאל היא ביתם של קהילת מהגרים גדולה ומגוונת, עם 47.4% מתושביה שנולדו מחוץ לספרד. ניתן למצוא בה מסעדות, ברים ומועדוני לילה רבים.
אתרים מרכזיים

ניתן למצוא ברבאל אתרים מונומנטיים היסטוריים דוגמת מנזר סנט פאו דל קאמפ, כמו גם תוספות חדשות יותר לאזור דוגמת שדרת רמבלה דל רבאל ומוזיאון MACBA (מוזיאון האמנות המודרנית של ברצלונה). בקרבת המוזיאון נמצא ציור הקיר Todos Juntos Podemos Parar el SIDA ("יחד אנחנו יכולים לעצור את האיידס") מאת האמן האמריקאי קית' הרינג.
בחלקה הדרומי של השכונה ניתן לצפות בחלק מהחומה ומהשער של העיר העתיקה פורטל דה סנטה מדרונה שהתקיימה בימי הביניים, שמוצגים לראווה במוזיאון המריטיים, ובצפונה אפשר למצוא את השוק המפורסם של ברצלונה, לה בוקריה, ולהתרשם מיצירתו של פרננדו בוטרו, El gat del Raval ("חתול רבאל").
בחלקה המזרחי של השכונה נמצא בית פלאו גואל, שתוכנן על ידי אנטוני גאודי עבור פטרונו, אאוזבי גואל.
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
איסק ברגמן יוהאנסון

איסק ברגמן יוהאנסון (נולד ב-23 במרץ 2003) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק כקשר בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה בגרמניה, ובנבחרת איסלנד.
קריירת מועדונים

איסק נולד מחוץ לאיסלנד, בזמן שאביו יוהנס קרל גודיונסון (אנ') שיחק באסטון וילה. הוא התחיל את הקריירה שלו במועדון המקומי אקרנס שבאיסלנד. ב-2018, בגיל 15, שיחק את משחק הבוגרים הראשון שלו בליגה השנייה באיסלנד, כאשר אביו אימן את הקבוצה.
ב-2019, עבר איסק לנורשפין בשוודיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע השוודי ב-21 באוגוסט 2019, והבקיע בניצחון על טימרו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השוודית ב-26 בספטמבר 2019, בגיל 16, כשנכנס כמחליף נגד אסקילסטונה.
ב-1 בספטמבר 2021, חתם איסק בקופנהגן מליגת העל הדנית עד יוני 2026.
ב-9 באוגוסט 2023, הושאל איסק לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה עד סוף עונת 2023/2024.
נבחרת לאומית

איסק שיחק בנבחרות הצעירות של איסלנד. בנובמבר 2020 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק בליגת האומות נגד אנגליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל 17 ו-240 ימים, והפך לשחקן החמישי הצעיר ביותר שמשחק עבור נבחרת איסלנד.
הערות שוליים

↑  FCK KØBER STORTALENTET ISAK BERGMANN JÓHANNESSON, fck
אטקמה (מחוז)

מחוז אטקמה (בספרדית: Región de Atacama) הוא אחד מ-16 מחוזות צ'ילה והרביעי בגודלו מביניהם. הוא משתרע על פני שטח של 75,176 קמ"ר מה שמדרג אותו כמחוז הרביעי בשטחו בצ'ילה. הוא גובל במחוז אנטופגסטה בצפון, בפרובינציות הארגנטינאיות קטמרקה, לה ריוחה וסן חואן, בדרום במחוז קוקימבו ובמערב באוקיינוס השקט. המחוז מכיל הרים רבים ושמורות טבע, כשהמפורסמת בהן היא נבאדו טרס קרוסס (Nevado Tres Cruces), שבה נמצא ההר אוחוס דל סלאדו, הגבוה ביותר במחוז. במחוז יישובים קטנים רבים ומספר ערים, כשהעיר הגדולה ביותר היא קופיאפו שמשמשת גם כבירת המחוז. המחוז מתאפיין במזג אוויר קר וצחיח, ומעט מאוד גידולים חקלאיים נעשים בתחומו. נכון ל-2017 מתגוררים בו 286,168 תושבים, מספר מועט ביותר לעומת גודלו העצום, זאת מכיוון שמזג האוויר בו לא מאפשר מגורים קלים או גידול חקלאי שהוא אחד ממקורות הפרנסה העיקריים בצ'ילה.
דמוגרפיה

מחוז אטקמה הוא המחוז השלישי הכי פחות המאוכלס במדינה, אחרי המחוזות אייסן ומגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה. מעל 50% מתושבי המחוז מתגוררים בעיר הבירה קופיאפו או בעיר ואיינר (אנ'). הערים הגדולות ביותר הן (נתוני מפקד 2002) קופיאפו (125,983 תושבים), ואיינר (43,750), קלדרה (12,776), צ'ניארל (12,086), אל סלבדור (8,697) טיירה אמרייה (8,578) ודייגו דה אלמגרו (7,951). תושבי המחוז מתחלקים לשתי דתות עיקריות כשהרוב המוחץ של התושבים משתייך לפלג הקתולי של הנצרות, ועוד מספר תושבים (מתגוררים בעיקר ביישובים קטנים בצפון המחוז) שמשתייכים לפלג הפרוטסטנטי של הנצרות. מלבד זאת, ישנה אוכלסייה קטנה של מוסלמים, ואוכלוסייה זניחה ביותר של יהודים (פחות מ-1,000).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התושבים המקוריים במחוז זה התיישבו באזור כדי ליהנות ולשלוט במקורות הטבעיים הפזורים בו, בעיקר מיני מינרלים הנמצאים בסלעים ואגמים. במאה ה-19 התגלו באזור המחוז גם כסף, זהב ונחושת, שהביאו מתיישבים רבים להגיע לעבוד באזור, בכרייה או בחיפוש אחר זהב במי נהרות. האזור חווה פריחה כאשר התגלה מכרה הכסף צ'ניארסיו (אנ') בשנת 1832, אך שלטונות המחוז ומשטרת צ'ילה השתלטו עליו ומאז הם המייצאים העיקריים של כסף וזהב מהמחוז. במשך שנים רבות היה זה המכרה השלישי בגודלו בעולם, והמחוז היה המחוז העשיר ביותר מבחינת אוצרות טבע מבין כל מחוזות צ'ילה.
גאוגרפיה וטבע

חלק גדול מאוד משטחי המחוז הוא מדברי וצחיח אך כולל משאבים מינרליים רבים. ישנו אזור יחיד במחוז, צוקתא,[דרושה הבהרה] שמזג האוויר מאפשר צמחייה ובו נמצאים בעלי חיים וצומח רבים. ישנו תת-מין אחד של העוף הדורס ננדו הפונה, הידוע בשם המדעי "Rhea pennata tarapacensis", והוא ציפור יבשתית גדולה הבולטת באזור זה, אשר לא נמצאת באף מקום אחר בעולם והיא נחשבת בסכנת הכחדה. בשנות השבעים שלטונות המחוז הוציאו חוק האוסר על כל סוג של ציד של הציפור, ובפרט למטרות נוי והנאה. מספרם המופחת של ציפור זו נובע מציד פרהיסטורי ומודרני אך באופן משמעותי יותר בגלל הסבת אדמות גידול לשטחי חקלאות על מנת להזין את האוכלוסייה האנושית המתרחבת. הציפור מופיעה בסמל המחוז, מימן. המחוז מכיל הרים רבים, כשהמפורסם בהם הוא ההר אוחוס דל סלאדו שנמצא בשמורת נבדו טרס קרוסס, והוא הגבוה ביותר במחוז. הטבע הפראי של המחוז משתרע בעיקר על שוליו אך ישנם כמה אזורים חסרי כל התיישבות במרכז המחוז, ובחוף הים. המחוז גובל ממזרח במדינת ארגנטינה וממערב באוקיינוס השקט, כמו כל מחוזות צ'ילה, שכן המדינה היא צרה וארוכה. המחוז גובל במחוז אנטופגסטה מצפון ובמחוז קוקימבו מדרום. המחוז הוא המחוז הרביעי מצפון וה-13 מדרום.
כלכלה

הפרנסה העיקרית במחוז היא כרייה (בשל היות המחוז מלא באוצרות טבע) המהווה 45% מהתמ"ג במחוז ו-90% מייצואו. יתר על כן, חיפושים גאולוגיים שונים זיהו מקורות זהב וכסף חדשים. כריית עופרת וברזל היא המקצוע הנפוץ ביותר וישנם מספר חברות בהיקף קטן, המוכרים את תפוקתם ל-ENAMI (חברת הכרייה הארצית) לצורך עיבוד במפעל ההיתוך שלה. מצבור הנחושת העיקרי במחוז הוא קאנדלאריה, שם מופקים כ-200,000 טונות בשנה ומנוהל על ידי תאגיד פלפס דודג'. האזור השני שמייצר ומייצא הכי הרבה זהב, כסף, נחושת ומתכות נוספות הוא אל סלבדור, כאשר שניהם מייצאים דרך נמל צ'ניארל. בעשורים האחרונים פירות טריים החלו להפוך מבוקשים במחוז, כאשר עמקי קופיאפו וואסקו הצטרפו לפריחה הצומחת של צ'ילה. הגידול החקלאי של הפירות היבשים באזור צוקתא, המאפשר גידול מסיבי של חקלאות, נהנה מיתרון יחסי מכיוון שבזכות האקלים שטוף השמש הפירות מבשילים מוקדם יותר מאשר בשאר חלקי הארץ ומגיעים ראשונים לשוקי חצי הכדור הצפוני. ענבים הם היבול העיקרי במחוז, אך גדלים בו גם זיתים, עגבניות, פלפלים, בצל, שעועית, פירות הדר, נקטרינות, משמשים, אורגנו ופרחים לנוי. העושר האורגני של האזור, מימיו הצלולים והמפרצים המוגנים, יחד עם הניסיון היזמי שלו, מעודדים את פיתוח החקלאות. גם תחום מזון הים התפתח בשנים האחרונות במחוז, כאשר דייגים רבים החלו לדוג מיני דגים ורכיכות שניתן למצוא בשפע לחופי האוקיינוס השקט. המינים הנמכרים ביותר כוללים צדפות הצפון, צדפות יפניות וצ'יליאניות, אצות, וזנים שונים של מולים. מוצרים אחרים בעלי ערך מוסף רב יותר כוללים פילה דגים מעוגלים, דגים מעושנים ומומלחים, ביצי דגים, והמבורגר דג. בשנים האחרונות נמצא שימוש גם למדבר אטקמה שנמצא במחוז, אחד מהמדבריות החמים והיבשים ביותר בדרום אמריקה, כאשר השמש הקופחת והחמה בו מאפשרת הקמה של תאים פוטו-וולטאיים (לוחות סולאריים) אשר מייצרים חשמל לערים הגדולות.
חלוקה מנהלית

מחוז אטקמה מחולק ל-3 פרובינציות, צ'ניאראל, קופיאפו והואסקו שמחולקות בתורן ל-9 קומנות.
| פרובינציה | בירה | מספר | שם | שם בשפת מקור | תושבים (2017) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ניאראל | צ'ניאראל | 1 | צ'ניאראל | Chañaral | 12,219 |
| צ'ניאראל | צ'ניאראל | 2 | דייגו דה אלמגרו | Diego de Almagro | 13,925 |
| קופיאפו | קופיאפו | 3 | קלדרה | Caldera | 17,662 |
| קופיאפו | קופיאפו | 4 | קופיאפו | Copiapó | 153,937 |
| קופיאפו | קופיאפו | 5 | טיירה אמרייה | Tierra Amarilla | 14,019 |
| הואסקו | ואיינר | 6 | אלטו דל כרמן | Alto del Carmen | 5,299 |
| הואסקו | ואיינר | 7 | פראירינה | Freirina | 7,041 |
| הואסקו | ואיינר | 8 | הואסקו | Huasco | 10,149 |
| הואסקו | ואיינר | 9 | ואיינר | Vallenar | 51,917 |
דגל המחוז

הסמל שמופיע על דגל המחוז, כוכב צהוב על רקע כחול, נוצר בשנת 1859 במהלך המהפכה הצ'לאנית, אז נלחמו כוחות המורדים נגד השלטון הלאומי. לאחר שהובסו המהפכנים, הדגל יצא מכלל שימוש עד לתקופה האחרונה. לא ברור מי היה היוצר, אך האיור של הדגל מיוחס לפדרו לאון גאיו גוינצ'אה, מנהיג המורדים. הכוכב והצבעים היו מייצגים את האידאולוגיה החילונית והליברלית שבגללה התפתח המרד. דגל זה אומץ רשמית בשנת 1997 על ידי מושל אטקמה. הדגל מונף מעל בנייני השירות הציבורי במחוז ובתחנות הרכבת, וגם מונף בנציגות פרלמנט צ'ילה בעיר קופיאפו.
גלריית תמונות

ההר סרו לגונה וורדה, מדבר אטקמה
פרחים באזור צוקתא
עדר של למות גואה בערבות שבדרום המחוז
רכבת המובילה פחם ונחושת בדרכה מהמכרות
גולשי אוויר באוקיינוס השקט כשברקע חופי צ'ילה
בלילות בהירים ניתן להבחין באלפי כוכבים במדבר
הערות שוליים

↑  WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017 WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl
↑  WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl
| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • חנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5342165  MusicBrainz: a05aded6-a868-431c-a430-f75ed958f8a7 
שלט המעיר על תנועת איילים בשמורת הטבע נבדו טרס קרוסס
מדבר אטקמה, כשבצד ימין למעלה ניתן לראות את הר אוחוס דל סאלדו
שדות מטופחים בפאתי קופיאפו
חלוקת המחוז לפרובינציות וקומנות
דגל המחוז
איסק קיסה טלין

איסק קיסה טלין (בשוודית: Isaac Kiese Thelin; נולד ב-24 ביוני 1992) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מאלמה ובנבחרת שוודיה.
קריירת מועדונים

קיסה טלין התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרלסלונדס, ממנה התקדם עד לקבוצה הבוגרת. בשנת 2011 חתם בנורשפין.
ב-4 ביוני 2014 חתם לארבע עונות במאלמה. ב-16 ביולי 2014 ערך טלין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד ונטספילס במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. ב-19 ביולי 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קאלמאר. עד לסיום העונה בשוודיה הוא כבש 5 שערים ב-14 משחקים.
ב-22 בינואר 2015 חתם לארבע וחצי שנים בבורדו. יומיים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בסטיה.
ב-5 בינואר 2017 הושאל לאנדרלכט עד לסיום העונה, וב-24 במאי עבר לקבוצה באופן רשמי.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לואסלנד-בוורן.
ב-7 באוגוסט 2018 הושאל לבאייר לברקוזן מהבונדסליגה.
ב-9 בינואר 2020, טלין הושאל למאלמה לכל השנה.
ב-6 בינואר 2021, טלין הושאל לקסימפאשה מליגת העל הטורקית.
ב-16 במרץ 2022 חזר לקדנציה שנייה במאלמה.
קריירה בינלאומית

קיסה טלין שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של שוודיה, ואף זכה עם נבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015.
ב-15 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד מונטנגרו. קיסה טלין נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
תארים

ליגת העל השוודית: 2014
הסופר קאפ השוודי: 2014
ליגת העל הבלגית: 2016/2017
הסופר קאפ הבלגי: 2017
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2015