stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כיסנאי דואה
מבנה חברתי ורבייה

הכיסנאים הם בעלי חיים חברתיים מאוד. הם חיים בקבוצות משפחתיות או מושבות הכוללים עד שבעה בוגרים, והצעירים, שעוזבים את הקן כשהם יכולים, גרים ביחד ומשתפים פעולה להגן על הטריטוריה שלהם. הזכר הדומיננטי מסמן את הטריטוריה שלו ואת חברי הקבוצה בעזרת רוק וריח המיוצרים על ידי בלוטות הריח. פולשים שאין להם את הריח המתאים יגורשו באלימות. כל מושבה מגנה על שטח של כ-2.5 דונם.
הכיסנאים מתרבים פעם או פעמיים בשנה, בהתאם לתנאי האקלים. נקבת כיסנאי ממליטה שני גורים או לעיתים גור אחד, בכל המלטה. תקופת ההריון נמשכת בין 15 ל-17 ימים, ולאחר מכן זוחל הוולד לכיס אמו להמשך התפתחות. 
הצעירים נשארים בכיס האם כ-60 יום לאחר הלידה, העיניים נפקחות לראשונה סביב 80 יום לאחר הלידה, וצעירים יעזבו את הקן כ-110 ימים לאחר הלידה.
הערות שוליים

↑  כיסנאי דואה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  "Facts about the Exotic Pet Trade". Animal planet.com
↑  "Petaurus breviceps". Eol.org
↑  Pasatta, J. "Petaurus breviceps". Animal Diversity Web, 1999
כ"ב באדר

כ"ב באדר הוא היום העשרים ושניים בחודש השישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושניים בחודש השנים עשר 
למניין החודשים מניסן.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת. עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא פרשת ויקהל-פקודי בשנים מהקביעויות זשג, בחג, בשה, גכה, והכז, פרשת כי תשא לשנים מקביעות זחא או זחג ופרשת ויקהל לשנים פשוטות מקביעות השא ולשנים מעוברות מהקביעויות זשה, בחה, בשז, גכז, החא והשג. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת שמיני. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
אירועים היסטוריים

ד'תתק"ז – מסע הצלב השני: פרעות ביהודי וירצבורג בעקבות עלילת דם, לאחר שנתגלתה בעיר גופת נוצרי; כארבעים מבני הקהילה נהרגו על קידוש השם
ה'פ"ח – לאחר מותו של שארל הרביעי, מלך צרפת ונווארה, פרצו פרעות ביהודי נווארה. בין ההרוגים משפחתו של רבי מנחם בן זרח.
ה'תרצ"ג – בגרמניה מוקם מחנה הריכוז הראשון: דכאו
ה'תרצ"ח (אדר א') – נמל תל אביב נפתח לתנועת נוסעים
נולדו

ה'תר"ס (אדר ב') – אריך פרום, פסיכואנליטיקאי יהודי (נפטר ה'תש"ם)
ה'תרפ"א (אדר א') – אברהם יוסף שפירא, חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל, "מנכ"ל המדינה" (נפטר ה'תש"ס)
ה'תרפ"ג – שמואל תמיר, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ה'תשמ"ז)
ה'תשי"א (אדר א') – אלי מויאל, ראש עיריית שדרות
ה'תשי"ד (אדר א') – גבי אשכנזי, הרמטכ"ל ה-19 של צה"ל
ה'תשמ"ו (אדר א') – מיכאל מושונוב, שחקן ישראלי
נפטרו

ה'תקצ"ב (אדר א') – וולף היידנהיים (רוו"ה), חוקר מסורה ובלשן
ה'תקצ"ב – רבי חיים מאיר זאב זלנפריינד (נולד תקכ"ט), רבה של סעליש, טארלא, ראצפערט ונאדאוודוואר. מחבר הספר "שערי חיים".
ה'תרס"ח (אדר ב') – רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, בעל ערוך השולחן (נולד ב-ה'תקפ"ט)
ה'תש"ג (אדר א') – הרב אברהם דוב כהנא שפירא, רבהּ האחרון של קהילת קובנה ומחבר הספר "דבר אברהם", נספה בגטו קובנה (נולד ב-ה'תרל"א)
ה'תשי"ח – הרב רפאל ראובן גרוזובסקי, ראש ישיבה בישיבות כנסת בית יצחק שבליטא, תורה ודעת בניו יורק ובית מדרש עליון במונסי, ויושב ראש מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשי"ט (אדר א') – זלמן בן יעקב, חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל בכנסת השנייה והשלישית
ה'תש"ס (אדר א') – קריאל גרדוש, הידוע יותר בשם העט דוש, קריקטוריסט ישראלי (נולד ב-ה'תרפ"א)
ה'תשס"ג (אדר ב') – הרב ישראל משה דושינסקיא, גאב"ד העדה החרדית בירושלים (נולד ב-ה'תרפ"ב)
ה'תשס"ח (אדר א') – אהרן אמיר, סופר, משורר ומתרגם ישראלי (נולד ב-ה'תרפ"ג)
ה'תש"ע – רבי משה גולדמן (מלחין), מגדולי המלחינים בציבור החסידי.
כ"א באדר – כ"ג באדר
אדר
הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין
כ"א בתמוז

כ"א בתמוז הוא היום העשרים ואחד בחודש העשירי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ואחד בחודש הרביעי 
למניין החודשים מניסן. כ"א בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו".
חגים ומועדים

ימי בין המצרים
אירועים היסטוריים

ה'תרצ"ז – ייסוד הקיבוץ טירת צבי
ה'תשי"א – היאחזות הנח"ל הראשונה "נחלאים א'", (לימים נחל עוז) עלה על הקרקע
ה'תשכ"א – ישראל שיגרה את שביט 2, רקטה דו שלבית למחקר מטאורולוגי, שהגיעה לגובה 80 ק"מ
ה'תשל"ג – פרשת לילהאמר: סוכני המוסד ירו למוות בלילהאמר שבנורווגיה באחמד בושיקי, מלצר ממוצא מרוקאי, לאחר שחשבו שהוא עלי חסן סלאמה – ראש ארגון "ספטמבר השחור"
ה'תשנ"ה – שלושה בני נוער נמחצו למוות באסון פסטיבל ערד
ה'תשפ"ד – פגיעת הרקטה במג'דל שמס והירצחם של 12 נערים ונערות בגילאי 10–16
נולדו

ה'תרל"ח – יאנוש קורצ'אק, סופר, רופא ומחנך יהודי (נספה ב-ה'תש"ב)
ה'תרפ"ו – הרב פנחס מנחם אלתר האדמו"ר השישי בחסידות גור (נפטר בה'תשנ"ו)
ה'תרצ"ב – אסתר שטרייט-וורצל, סופרת ישראלית
ה'תרצ"ד – הרב זאב דב סלונים, רב מרכז ירושלים וחבר בית דין רבני חב"ד בישראל (נפטר בה'תשע"ח)
ה'תרצ"ז – גדעון עזרא חבר הכנסת ושר מטעם הליכוד וקדימה
ה'תש"ז – אריה מוסקונה, שחקן, מדבב וזמר ישראלי
ה'תש"י – הרב יעקב מדן, ראש ישיבת הר עציון
ה'תשי"ח – ציפי לבני, חברת הכנסת ושרה בממשלות ישראל
ה'תש"מ – יואל רזבוזוב, פוליטיקאי ישראלי ואלוף ג'ודוקא
נפטרו

ה'נ"א – רבי תנחום הירושלמי, מילונאי עברי ופרשן מקרא שחי בארץ ישראל ובפוסטאט. חיבר מילון למשנה תורה לרמב"ם.
ה'תרצ"ג – רבי אברהם מתתיהו פרידמן (הצדיק משטפנשט), האדמו"ר השני והאחרון של חסידות שטפנשט (נולד ב-ה'תר"ז)
ה'תרצ"ד – חיים נחמן ביאליק, משורר שכּונה "המשורר הלאומי" (נולד ב-ה'תרל"ג)
ה'תשכ"א – רבי לוי יצחק לייפר, אדמו"ר מנדבורנא אראד (נולד ב-ה'תרנ"ה)
ה'תשנ"ב – יעקב חזן, פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת, חבר קיבוץ ומחנך (נולד ב-ה'תרנ"ט)
כ' בתמוז – כ"ב בתמוז
תמוז
כביש וולוקולמסקויה

| --- | --- |

מבט על תחילת וולוקולמסקויה שוסה ולנינגרדסקויה שוסה והצומת ביניהם
 מידע כללי
 על שם:  וולוקולמסק (אנ')
 אורך:  7.6 ק"מ 
 מיקום
 עיר:  מוסקבה
 רובע:  סוקול, שצ'וקינו, פוקרובסקויה-סטרשנבו, מיטינו
 קואורדינטות:  55°49′23″N 37°26′22″E﻿ / ﻿55.823°N 37.439583333333°E﻿ / 55.823; 37.439583333333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מוסקבה מוגדלת) כביש וולוקולמסקויה(למפת מוסקבה רגילה) כביש וולוקולמסקויה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש וולוקולמסקויה (ברוסית: Волоколамское шоссе) הוא רחוב במוסקבה. הוא עובר בצפון-מערב מוסקבה דרך הרבעים העירוניים סוקול, שצ'וקינו, פוקרובסקויה-סטרשנבו ומיטינו. מחוץ למוסקבה, הוא עובר לכביש המהיר בעל אותו שם המוביל לעיר וולוקולמסק.
הכביש נוצר במחצית המאה ה-19 ומאז עבר מספר שדרוגים.
ב-1 בדצמבר 1941, עוצבות של הקורפוס הממונע ה-40 של הוורמאכט (רו'), בפיקודו של גנרל חיילי הפאנצר גאורג שטומה, עשו את הניסיון האחרון לפרוץ למוסקבה לאורך הכביש המהיר וולוקולמסק. מולם נצבו כוחותיו של הגנרל פאנפילוב, שהיו בנחיתות מספרית וכמעט חסרי ציוד צבאי, אולם התנגדותם העיקשת שלהם וכן מזג האוויר הקשה פעלו לטובתם והם הצליחו לבלום את האויב. המערכה הייתה סמל לגבורה בברית במועצות.
אתרים ראויים לציון

אצטדיון אוטקריטיה ארנה
מכון התעופה של מוסקבה (אנ')
מכון "הידרופרויקט" (אנ')
האקדמיה לאמנות ותעשייה במוסקבה על שם סטרוגנוב (אנ')
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לייצור מזון (רו')
הסוכנות הביו-רפואית הפדרלית
כ"ב בכסלו

כ"ב בכסלו הוא היום העשרים ושניים בחודש השלישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושניים בחודש התשיעי 
למניין החודשים מניסן.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב כסלו היא פרשת מקץ, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת וישב אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת.
אירועים היסטוריים

ד'תתקמ"ח – ממלכת ירושלים מביסה את צלאח א-דין בקרב גזר.
ד'תתקנ"ז – פורעים התנפלו על ביתו של רבי אלעזר מגרמייזא, רצחו את אשתו ושתי בנותיו ופצעו אותו ואת בנו.
ה'תש"י – כהמשך להודעת ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון מ-י"ד בכסלו תש"י, ועקב רצון האו"ם ל"בנאם" את ירושלים, הכנסת מכריזה על ירושלים כבירת ישראל, ומחליטה על העברת הכנסת ומשרדי הממשלה לירושלים.
ה'תש"י – דוד בן-גוריון מטיל על ראובן שילוח להקים את המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ה'תשנ"ג – 415 אנשי חמאס מגורשים ללבנון.
נולדו

ה'תרמ"ד – הרב רפאל חיים הכהן – מראשי העדה הפרסית בירושלים
ה'תשי"ד – משה איבגי, שחקן ובמאי ישראלי
ה'תשל"א – רונן נויבירט, ממייסדי ארגון "בית הלל" והמנכ"ל הראשון של הארגון (נפטר ב-ה'תשפ"א)
ה'תשמ"א – ג'קו אייזנברג, זמר ויוצר ישראלי
נפטרו

ה'כ"ה – רבי אברהם הגר הועלה על המוקד על קידוש השם.
ה'שמ"ו – רבי אליעזר אשכנזי, פרשן מקרא, פוסק ופילוסוף. (נולד בה'רע"ג)
ה'תר"ץ – רבי יחזקאל פנט, אדמו"ר מדז' ומייסד חסידות דעש, מחבר "כנסת יחזקאל". (נולד בב' בטבת ה'תר"ל)
ה'תש"ב – דוד ילין, מבני היישוב הישן ומבוני היישוב החדש. (נולד בי"א באדר ב' ה'תרכ"ד)
ה'תשנ"ח – הרב חיים כסאר, מגדולי חכמי יהדות תימן בתקופת העלייה לארץ ישראל.
כ"א בכסלו – כ"ג בכסלו
כסלו
הערות שוליים

↑  כ-31.9% מכלל השנים.
↑  כ-68.1% מכלל השנים.
דוד ילין
לאווה רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Jason Flom 
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 חברת אם:  וורנר מיוזיק גרופ 
  
 www.lavarecords.com
 
לאווה רקורדס (באנגלית: Lava Records) היא חברת תקליטים אמריקאית, בבעלות יוניברסל מיוזיק גרופ שפועלת דרך ריפבליק רקורדס.
היסטוריה

לאווה רקורדס נפתחה ב-1995 על ידי ג'ייסון פלום, שהתחיל את הקריירה שלו באטלנטיק רקורדס. אחד מאנשי ה A&R הכי טובים בתעשיית המוזיקה, בתחילת הקריירה שלו פלום היה אחראי להחתמה של אמנים פופולריים שמכרו מיליוני אלבום, כמו טויסטד סיסטר, סדיק רוו, אריה לבן, וטורי אמוס, וגם עזר להתחיל את הקריירה של The Stone Temple Pilots, וקולקטיב סול. מאז תחילת החברה היא עזרה לאמנים להתפרסם, כמו אות'וריטי זירו, קיד רוק, מטצ'בוקס טוואנטי, אונקול קראקר, שוגר ריי, הקורס, ונסה לין ויליאמס, התזמורת הטרנס סיבירית, וסימפל פלאן.
באוגוסט 2005, פלום התפטר מתפקידו כיושב ראש ומוציא לפועל ראשי של תקליטי אטלנטיק, וסיים קריירה של 26 שנים עם החברה. פלום נהיה היושב ראש והמנכ"ל של תקליטי וירג'ין ארצות הברית, בעקבות התפטרותו של מט סרלטיק באותו חודש. באוקטובר 2005, וורנר מיוזיק גרופ שילבה את תקליטי לאוה עם קבוצת תקליטי אטלנטיק. וורנר תכננו את המהלך הזה אחרי עזיבתו של פלום
היסטוריה > אמנים שרשומים בחברה

Jetta
Ida Maria
Blind Scuba Divers
ג'סי ג'יי
Black Veil Brides
לורד
Le Trouble
RO•SHON
The Royal Concept
Trans-Siberian Orchestra
Uncle Kracker
גרטה ואן פליט
היסטוריה > אמנים שעזבו את החברה

אות'וריטי זירו
Course of Nature
קולד
גרייד 8
אדוין מקקאין
Little-T And One Track Mike
נונפוינט
פורקיופיין טרי
ריץ' 454
סמייל אמפתי סול
הקורס
חוק לא כתוב
וילה פורד
כביש טבעת

כביש טבעת (כחול) המרכז כבישים מהירים מחוץ לעיר ובתוכה (צהוב) - ברלין
מספר כבישי טבעת זה בתוך זה במדריד
כביש טבעת  (באנגלית: Ring road, Belt או Orbital motorway) הוא כביש היקפי, פעמים רבות בעל מאפיינים של כביש מהיר, המקיף עיר או אזור עירוני בנוי.
כביש טבעת עשוי לעבור מחוץ לעיר או בתוכה, ולהקיף את כולה או את חלקה. פעמים רבות מקיף כביש הטבעת רק את מרכזה של העיר. בערים רבות בעולם כבישי הטבעת אינם יוצרים טבעת היקפית מלאה בשל מגבלות טופוגרפיות או תקציביות.
מטרת הקמתו של כביש טבעת היא למנוע מכלי רכב הנדרשים לחצות את העיר, מלעבור דרכה. עוד מחבר כביש הטבעת את כל הדרכים המובילות אל העיר אלה עם אלה, ועם הדרכים המובילות ממנו אל מרכזה. בדרך זו הוא מאפשר להגיע ביתר קלות לחלק מוגדר בעיר. כבישי טבעת תורמים להפחתת עומסי התחבורה בעיר, וכפועל יוצא מכך להפחתה בזיהום האוויר והרעש, ולשיפור איכות החיים בעיר.
לעיתים כביש טבעת הוא צירוף של מספר כבישים בעלי איכויות שונות, אשר יוצרים יחדיו תוואי היקפי סביב העיר. במקרה כזה אין הכרח שכל קטעי הכביש ישאו את אותו שם או סימון. לעיתים נסלל כביש טבעת לפי תוכנית מושכלת ובמטרה לשמש עורק היקפי סביב העיר. דוגמאות לכך ניתן לראות בכבישים ההיקפיים של פריז, רומא או ברלין.
בערים רבות קיימים מספר כבישי טבעת המקיפים את העיר במרחקים שונים ממרכזה. התופעה נגרמת בשל חיבור עורקי תנועה הנמצאים במרחקים שונים ממרכז העיר למספר כבישי טבעת; או בשל התפשטות האזור העירוני הבנוי וסלילת כבישי טבעת חדשים בהתאם לכך.
כבישי טבעת ידועים

בולוואר פריפריק וכביש A86 - פריז
GRA - רומא
МКАД - מוסקבה
M25 - לונדון
O-20 - אנקרה
O-1 - איסטנבול
M-0 - בודפשט
A10 - ברלין
A10 - אמסטרדם
M30, ‏ M40, ‏ M50 - מדריד
R0 - בריסל
I-495 - וושינגטון
כביש הטבעת המזרחי - ירושלים
כנרת שריון

| --- | --- |

 לידה:  1955 (בת 69 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  היברו יוניון קולג' - המכון היהודי לדת 
 
הרבה כנרת שריון (נולדה ב-8 בדצמבר 1955) היא רבה רפורמית ישראלית, המכהנת כראש קהילת יוזמ"ה בעיר מודיעין. שריון היא האישה הישראלית הראשונה שהוסמכה לרבנות רפורמית.
ביוגרפיה

נולדה בעיר ניו יורק שבארצות הברית בשם סנדרה לוין, למשפחה קונסרבטיבית. למדה בבית ספר ממשלתי בסקנקטדי והשתתפה בפעילות הנוער של בית-הכנסת המקומי. בהיותה בת אחת עשרה עברה משפחתה לסן חוזה (קליפורניה), והצטרפה לבית-הכנסת הקונסרבטיבי בעיר. בגיל הבת מצווה ביקשה הצעירה לעלות לתורה אך נתקלה בסירוב מהרב. לאחר עתירות חוזרות, הצליחה לקבל אישור חריג לעלות בערב שבת ומבלי לברך. היא גם דרשה מול הקהל. כעבור זמן קצר החלה להשתתף בפעילות הוראה לילדים בקהילה בעיר סרטוגה. שריון סיפרה שבגיל 15 החליטה שברצונה להפוך לרב, דבר שהיה בלתי-אפשרי עבור נשים אז. היא הצטרפה לתנועת הנוער הקונסרבטיבית, מונתה לנשיאה מחוזית והדריכה במחנות קיץ. היא למדה בעצמה את טעמי המקרא ועלתה לתורה. ב-1973 פנתה לבית המדרש של ה-בית המדרש לרבנים באמריקה, כדי להתקבל ללימודי רבנות. היא קיבלה סירוב חד משמעי והפנו אותה למסלול הוראה. היא ניסתה עוד מספר פעמים ונדחתה שוב ושוב. בקשתה הייתה אחת מכמה שהגישו נשים באותן שנים, ותרמה לדיון הציבורי בזרם.
ב-1975, בעת לימודיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ניסתה להתקבל למסלול לימודי רבנות בהיברו יוניון קולג' המקומי. היא סורבה גם שם. לכן חזרה לארצות הברית כדי ללמוד בהיברו יוניון שם, שהסמיך את הרבה הרפורמית הראשונה סאלי פריסאנד כבר ב-1972. היא סיימה את תואר ראשון בספרות השוואתית באוניברסיטת ברקלי ולאחר מכן תואר שני בספרות עברית. ב-1977 התקבלה סנדרה לוין לתואר לרבנות בהיברו יוניון קולג'. ב-1980 נישאה לברוך שריון. היא הוסמכה ב-1981. ב-1983 עלו היא ובן זוגה, לישראל והיא אימצה את השם העברי כנרת. ב-1984 מונתה החלה לכהן בקהילת "רמת אביב" בעיר תל אביב, והפכה לרבה הקהילתית הראשונה במדינת ישראל. באותה שנה, הייתה גם האישה הראשונה שהתקבלה למר"ם. שריון כיהנה ב"רמת אביב" במשך שבע שנים, עד 1991. היא העידה שנתקלה בקשיים מול חברי הקהילה שלא היו רגילים לסמכות נשית. בתום פעילותה בתל אביב עברה לעבוד עם ארגונים רפורמיים אמריקאים שפעלו בישראל. היא הועסקה במחלקת החינוך ובתוכנית חילופי הסטודנטים.
ב-1 בספטמבר 1997 פתחה בעיר מודיעין גן ילדים, שהיווה את גלעינה של קהילת יוזמ"ה. תהליך ההקמה של יזמ"ה כגוף מתפקד היה ממושך, כששריון נתקלת בדעות קדומות על רקע מינה ונדרשת לגייס כסף רב בארצות הברית. תפילות נערכו בתחילה בבתים פרטיים. לבסוף נפתח אפילו בית-הספר היסודי יוזמ"ה תל"י. בשנת 2000 עיריית מודיעין כיבדה את הרבה שריון בפרס "אשת קריירה". בין 2002 ל-2006 היא כיהנה כיושבת-ראש מועצת הרבנים המתקדמים בישראל, האישה הראשונה בעולם שעמדה בראשות גוף רבני. ב-2008, אחרי אחת-עשרה שנות של מאבק בבית המשפט העליון, יוזמ"ה הייתה הקהילה הלא-אורתודוקסית הראשונה שקיבלה מימון מהמדינה להקמת בית-הכנסת שלה. ב-2013 הרבה שריון זכתה בפרס ע"ש הרב שמואל שלמה קוהון, המוענק על הישגים המיטיבים עם כלל ישראל.
הערות שוליים

↑  Lilith – The Jewish Women’s Magazine – Spring/Summer 77 – 5737 “Gentlemen’s agreement at the seminary” Stone A. pp. 13-18 http://lilith.org/
↑  First Woman Rabbi in Israel is Performing Congregational Duties, Jewish Telegraphic Agency, ‏1985-05-28
↑  The Jewish week Inc., “A push for pluralism – Israel’s first female rabbi attacks Orthodox monopoly”,
 July 5, 1985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413691905171
יחסי איטליה–צרפת

| יחסי איטליה–צרפת |
| --- | --- |
איטליה: צרפת


איטליה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 643,801
אוכלוסייה
59,293,250: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

בין איטליה לבין צרפת מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה > האימפריה הרומית

בשנת 57 לפנה"ס כבש יוליוס קיסר את גאליה, והכפיפה לשלטון הרפובליקה הרומית, ובעקבות כך הפכה גאליה ללטינית, ואימצה את מערכת המשפט והחוק הרומאית. במהלך נדידת העמים השתלטו שבטים גרמאנים על שטחים נרחבים של הקיסרות הרומית, ובכך הביאו בסופו של דבר לנפילת הקיסרות הרומית המערבית בשנת 476. במאה ה-8 הוקמה האימפריה הפרנקית ששלטה הן על שטחי צרפת כיום והן על חלקים מאיטליה.
היסטוריה > המאות ה-15–ה-18

במהלך המאה ה-14 והמאה ה-15 התחוללו המלחמות האיטלקיות, שבה ניסתה ממלכת צרפת להשתלט על חלקים מאיטליה, ולאחר מכן הייתה איטליה לזירת לחימה בין בית הבסבורג לבית ולואה. גם בשנים לאחר מכן לחמה צרפת בשטחי איטליה, במלחמות שניהלה כנגד בית הבסבורג, ובכלל זה במלחמת שלושים השנים, מלחמת הירושה הספרדית, מלחמת הירושה הפולנית, מלחמת הירושה האוסטרית ומלחמת שבע השנים.
היסטוריה > המאה ה-19

במהלך המלחמות הנפוליאוניות נכבשו מדינות איטליה השונות על ידי נפוליאון, ובפעם הראשונה בתולדותיהם זכו לסוג של איחוד מדיני, תחת חסותה של צרפת. בקונגרס וינה הוחזרה עצמאותם של המדינות השונות באיטליה, אך רעיון האיחוד נשאר באיטליה.
בשנת 1848 פרצה מהפכת פברואר שהביאה לביטול המונרכיה של יולי, ובעקבות כך נעשו מאמצים להביא לאיחוד איטליה כחלק ממהפכות אביב העמים, אולם הניסיונות הללו נכשלו. בשנת 1859 סייעה צרפת לממלכת סרדיניה במלחמת אוסטריה-סרדיניה, ובעקבות כך נמסרה לומברדיה לסרדיניה, והחל תהליך איחוד איטליה. בשנת 1860 נמסרו ניס וסבויה, אשר היו בשליטת בית סבויה, לצרפת, בתמורה לתמיכתה בסיפוח מדינות מרכז איטליה לממלכת סרדיניה. בשנת 1870 ניצלו האיטלקים את מלחמת צרפת–פרוסיה, אשר הובילה לאיחוד גרמניה, וסיפחו את רומא, שהפכה לעיר הבירה של הממלכה.
היסטוריה > המאה ה-20

במהלך מלחמת העולם הראשונה שמרה איטליה בתחילה על נייטרליות, אולם בשנת 1915 הצטרפה למדינות ההסכמה, ובמהלך חוזה ורסאי הייתה מארבעת הגדולים, וקיבלה את שטחי טריאסטה ודרום טירול.
במהלך מלחמת העולם השנייה שיתפה איטליה פעולה עם גרמניה הנאצית, ואף הכריזה מלחמה על צרפת ב-10 ביולי 1940, ובתמורה קיבלה את שטחי ניס וסבויה. בתום המלחמה חזרו שטחים אלו לידי צרפת.
היסטוריה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היו איטליה וצרפת ממקימי קהילת הפחם והפלדה האירופית, שהפך מאוחר יותר לארגון האיחוד האירופי.
כיום שתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים, ובכלל זה בתחומי הכלכלה, המסחר, הביטחון והתרבות, ושתי המדינות אף חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה > המאה ה-21

בשל סירובה של איטליה בקבלת מהגרים בעת משבר הפליטים באירופה שתקף את אירופה ובעיקר את איטליה, האשים בחודש ינואר 2019 משנה לראש ממשלת איטליה לואיג'י די מאיו את צרפת כי היא מעולם לא הפסיקה את הקולוניזציה שלה באפריקה והיא לטענתו גורמת להגירה ולהסתננות מאפריקה לאירופה, די מאיו קרא להטיל סנקציות נגד צרפת בשל התנהלות זו. בתגובה לכך זימנה צרפת את שגריר איטליה בפריז לבירור.
ב-7 בפברואר 2019 החזירה צרפת את שגרירה מרומא בשל פגישתו של המשנה לראש ממשלת איטליה לואיג'י די מאיו עם מנהיגי מחאת האפודים הצהובים, בטענה כי זאת התערבות של איטליה בענייניה הפרטיים של צרפת.
צרפת הייתה המשקיעה הזרה מספר אחת באיטליה ב-2019, בעוד שהמשקיעים האיטלקיים מדורגים במקום ה-8 בצרפת.
המדינות שיקמו את היחסים ביניהם בשנת 2021 וחתמו על אמנת קווירינאלה אשר אמורה להגביר את שיתוף הפעולה במגזרים מהגנה ועד טלקום. ההסכם נקבע לפי דגם הסכם האליזה הצרפתי-גרמני. ירח הדבש ביחסים התחלף בחשש מצד צרפת לאחר מינוי של ג'ורג'ה מלוני לראש הממשלה.
בנובמבר 2022, היה עימות סביב הצדדים בנושא ההגירה.
השפעות תרבותיות

במהלך המאה ה-16 הושפעה צרפת רבות מהרנסאנס האיטלקי. כמו כן, שתיים ממלכות צרפת היו מבית מדיצ'י האיטלקי; קטרינה דה מדיצ'י, אשתו של אנרי השני, מלך צרפת, ואמם של פרנסואה השני, מלך צרפת, שארל התשיעי, מלך צרפת ואנרי השלישי, מלך צרפת, ומארי דה מדיצ'י, אשתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת, ואמו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת.
אמנים רבים במהלך המאות ה-19 וה-20, עברו להתגורר בפריז, שהייתה בירת האמנות הבינלאומית. בצרפת חיים רבים שמוצאם מאיטליה, וההערכה היא שכ-5 מיליון צרפתים מקור מוצאם הוא איטלקי. כיום 340,000 אזרחים איטלקים חיים בצרפת, בעוד 130,000 אזרחים צרפתים חיים באיטליה.
יחסים דיפלומטיים

צרפת מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, ו-24 קונסוליות באנקונה, אאוסטה, בארי, בולוניה, ברינדיזי, קליארי, קטאניה, קוזנצה, פירנצה, ג'נובה, לה ספציה, ליבורנו, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, פארמה, פרוג'ה, פסקארה, סאסארי, טרנטו, טריאסטה, טורינו, ונציה וונטימיגליה. מאידך, איטליה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-7 קונסוליות בבורדו, לורד, ליון, מרסיי, מץ, ניס, וטולון.
כיעור

הדוכסית המכוערת, דיוקן סאטירי מעשה ידי הצייר הפלמי קוינטן מסייס
כיעור הוא תכונה של אובייקט (כולל עצמים חיים) או מבנה מסוים: חזותי, קולי, מילולי או רעיוני, שבשל תצורתו וארגונו גורם לאדם לחוויה הנחשבת לרוב לבלתי נעימה.
בפתח ספרו "תולדות הכיעור" מציין אומברטו אקו:
פילוסופים אחדים, ובהם קסנופנס מקולופון, ג'יימס מוויטרי, וולטר והגל, ציינו שהקביעה לפיה אובייקט מסוים הוא מכוער מתאפיינת בסובייקטיביות השונה בהגדרתו מחברה לחברה, מתקופה לתקופה ומאדם לאדם. בדומה לאימרה "היופי הוא בעיני המתבונן", ניתן לקבוע שגם "הכיעור הוא בעיני המתבונן".
בנוסף להתייחסות לאובייקט כמכוער, מתקיימת גם התייחסות להתנהגות כמכוערת, כפי שמשתקף בהנחיה "הרחק מן הכיעור ומן הדומה לכיעור".
במיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית סיפורים אחדים העוסקים בכיעור כהיפוכו של היופי:
זאוס, אביה של אפרודיטה, אלת האהבה והיופי במיתולוגיה היוונית, השיא אותה לאל הנפחים המכוער הפייסטוס בתמורה לכך שישחרר את הרה ממלכודת שטמן לה. אפרודיטה לא הייתה אשה נאמנה להפייסטוס, והמיתולוגיה היוונית שופעת בסיפורים על מאהביה האלים ובני התמותה.
ונוס, אלת האהבה במיתולוגיה הרומית, התקנאה ביופייה של בת תמותה בשם פסיכה. היא הטילה על קופידון, בנה, לרדת לארץ ולגרום בעזרת חצי הזהב שלו לכך שפסיכה תתאהב באיש המכוער ביותר בתבל. קופידון מסכים אך בהביטו בה, הוא מתאהב בפסיכה בעצמו, ולוקח אותה השמימה אל ארמונו.
ביהדות

באבות דרבי נתן מסופר על רבי שמעון בן אלעזר שפגש אדם מכוער ביותר (לפי אחת הגרסאות, היה זה אליהו הנביא שהתחפש לאדם מכוער על מנת לנסותו ולבחון את התנהגותו).
אמר לו: ריקה, כמה מכוער אתה? שמא כל בני עירך מכוערים כמותך.

אמר לו: מה אעשה? לך לאומן שעשאני ואמור לו: "כמה מכוער כלי זה שעשית".

כיון שידע רבי שמעון שחטא ירד מן החמור והיה משתטח לפניו אמר לו נעניתי לך מחול לי.

אמר לו: איני מוחל לך עד שתאמר לאומן שעשאני: "כמה מכוער כלי זה שעשית".
לבסוף, לאחר הפצרתם של אנשי עירו של רבי שמעון, נעתר הנפגע וסלח לרבי שמעון. בעקבות המאורע נכנס רבי שמעון לבית מדרשו ודרש "לעולם יהיה אדם רך כקנה ולא יהא קשה כארז".
בספרות ובקולנוע

הכיעור אינו פופולרי בספרות ובקולנוע, המעדיפים להציג את היופי, ולשייך לעיתים את הכיעור לדמויות ה"רעות" בנרטיב. לעיתים מוצג הכיעור דווקא כקריאה מאתגרת לקורא - שלא להתבונן בחיצוניות המכוערת אלא בפנימיותו של האדם, כמו בסיפורים "הברווזון המכוער" ו"הגיבן מנוטרדאם". גישה דומה קיימת בסרט האנימציה "שרק", שגיבורו הוא עוג מפלצתי, מכוער וחסר נימוסים בעל עור ירקרק. בסרט "היפה והחיה", הגיבור הוא נסיך שקולל על ידי מכשפה והפך לחיה מכוערת, כעונש על כך שסירב להעניק לה מחסה מפני הקור בשל המראה המכוער שעטתה.
ראו גם

יופי
לקריאה נוספת

אומברטו אקו, תולדות הכיעור, תרגום ועריכה מקצועית: ד"ר שרה לוטן, כנרת, זמורה-ביתן, 2012.
הערות שוליים

↑  אבות דרבי נתן, ב, ב
↑  הגרסה מובאת בפירושם של רש"י ובעלי התוספות למאמר בתלמוד בבלי.
↑  אבות דרבי נתן, מהדורת ש"ז שכטר, פרק מא, נוסחה א, עמ' 131. (ראו גם כאן). נוסח דומה מצוי במסכת כלה רבתי ז, א. נוסח שונה במקצת מובא בתלמוד הבבלי, מסכת תענית כ, ע"א-ע"ב. בגרסת דפוס וילנה של מסכת תענית המעשה מיוחס לרבי אלעזר ברבי שמעון, אולם בכל כתבי היד המעשה מיוחס לרבי שמעון בן אלעזר, כפי שמצוי באבות דרבי נתן.
↑  היפה והחיה, באתר ויקיציטוט (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558580405171  GND: 4128301-6  LCCN: sh85139310  NKC: ph361992