stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דב צבי קרלנשטיין
ביוגרפיה

נולד בירושלים בשכונת שערי חסד לרב ירוחם פישל קרלנשטיין ולעשירה דבורה רייכל לבית פרוש. אבי סבו הרב דב צבי קרלנשטיין, שאת שמו הוא נושא, עלה מפולין לירושלים בתחילת המאה ה-20 ושימש בה אב בית דין. סבו, הרב מנחם מנדל פרוש היה מחסידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ששימש סנדק בברית המילה שלו.
בצעירותו עברה המשפחה להתגורר בבני ברק. אביו ניהל במשך עשרות שנים את תלמוד תורה "רבי עקיבא" בשכונת זיכרון מאיר במרכז בני ברק. בגיל צעיר נכנס ללמוד בישיבת פוניבז' והיה תלמידם של הרב יוסף שלמה כהנמן וראשי הישיבה, הרב אלעזר מנחם מן שך והרב שמואל רוזובסקי, במקביל התקרב לחזון איש ולמד עמו. זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת ה'תשי"ג.
באמצע שנות ה-50 נשא את פסיה ורנר, בתו של הרב שמואל ברוך ורנר, שכיהן כאב בית דין בתל אביב, חתנו של הרב יעקב משה חרל"פ. בשנת תשכ"ו (1966) מינהו הרב כהנמן לעמוד בראשות ישיבת גרודנא שאותה הקים באשדוד לצד הרב צבי דרבקין.
בתקופת הנהגתו של הרב שך שמר הרב קרלנשטיין באדיקות על קו ההשקפה שהתווה. לאחר מכן החל להתקרב לרב אלישיב, ולאחריו לרב שמואל אוירבך.
בסוף שנות ה-90, בעקבות חילוקי דעות בינו ובין הרב פינחס שרייבר, רב הקהילה הליטאית באשדוד, נחלק הציבור הליטאי בעיר לשתי קהילות נפרדות. סביב הרב קרלנשטיין התאגדה קהילת אברכים מתלמידיו המונה מאות משפחות. מוסדות הקהילה מונים את בתי הכנסת "אבי עזרי - המרכזי" "חניכי הישיבות-נוסח מרוקו" ו"משכן חנוך" ברובע ג', "זיכרון יוסף" ו"בית שלמה" ברובע ז' באשדוד. תלמוד תורה "מאיר עיני ישראל", ישיבה קטנה "קדוש יעקב" (על שם בנו של הרב מפוניבז' שנספה בשואה), כוללי אברכים, בית ספר יסודי לבנות "חורב", וסמינר בית יעקב "מעלות פסיה" (על שם אשתו פסיה שנהרגה בתאונת דרכים)
נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשע"ו לאחר מחלה ממושכת. בהלוויה שהתקיימה באשדוד ובירושלים השתתפו אלפים. בשל הוראתו בצוואתו לא נאמרו הספדים. הנאספים אמרו פרקי תהלים, והרב שמואל אוירבך נשא דברים קצרים והקריא את צוואתו, שבה ביקש למנות את חתנו הרב משה שמידע לראש הישיבה במקומו. נקבר בחלקת פרושים בהר המנוחות בירושלים. לבקשתו, לא נכתבו תארים על מצבתו, למעט הנוסח: "השתתף בהקמת אוהלה של תורה באשדוד".
לאחר פטירתו התפצלה קהילתו באשדוד בין הרב שמידע, חתנו של הרב קרלנשטיין שמונה על פי צוואתו לראש הישיבה, לבין הרב נחום רוזנבלט, תלמידו של הרב קרלנשטיין, ראש ישיבת מאירת שמועה בעיר, שהתפצלה מישיבת גרודנא.
משפחתו

במשך שנים שימשה אשתו מנהלת בית הספר בית יעקב "חורב" באשדוד. בט"ו בשבט תשנ"ו נהרגה בתאונת דרכים.
אחיו הרב גרשון קרלנשטיין ניהל את ישיבת תפארת ציון בבני ברק ועמד בראש כולל "זיכרון ירוחם". אחיו הרב שלמה קרלנשטיין הוא מנהל תלמוד תורה "יפיק תבונה - זיכרון מאיר" בבני ברק ויושב ראש הסתדרות המורים של אגודת ישראל.
אחד מגיסיו הוא הרב דוד ורנר, רבה של חדרה.
לרב קרלנשטיין, בן וארבעה בנות:
בנו, הרב חנוך העניך, היה ר"מ בישיבת היכל התורה בירושלים וחיבר את הספר "חק המלך" על הרמב"ם וספרים נוספים. נפטר ממחלה בכ"ב אלול ה'תשנ"ט, בגיל 42.
בתו הגדולה, גיטל, מנהלת בית הספר בית יעקב באשקלון, נשואה לרב משה שמידע, ראש ישיבת גרודנא.
בתו, דינה, מנהלת בית הספר בית יעקב באלעד, נשואה לרב ברוך מרדכי אטינגר, ראש ישיבת כנסת יחזקאל באלעד.
בתו, ברכה חווה, מורה בסמינר ישן, ומחנכת בתיכון בית יעקב בשכונת הר נוף, ירושלים
בתו, מרים, מנהלת תיכון וסמינר אהל רחל בבני ברק, נשואה לרב אהוד אייזנטל, ר"מ בישיבת גרודנא.
ספריו

בשנת ה'תשכ"ב[דרושה הבהרה] הוציא הרב קרלנשטיין את ספרו הראשון "מעגלי צדק" על מסכת מגילה ומסכת חלה, הספר קיבל את הסכמתם של הרב מפוניבז' הרב יוסף שלמה כהנמן, הרב מטשעבין, הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב שמואל רוזובסקי, וחותנו הרב שמואל ברוך ורנר. בהסכמתו כתב הרב כהנמן: "ואני רואה בע"ה גדולות ונצורות בעתידו להגדיל תורה ולהאדירה". מאז הוציא לאור ספרים נוספים בסדרה, על מסכתות נוספות ועניינים שונים בהלכה, באגדה ובמוסר.
ספריו > רשימת ספריו

מעגלי צדק - סדרת ספרים: על מסכת מגילה ומסכת חלה(ה'תשכ"ב), ענייני שולחן ערוך אורח חיים (ה'תשכ"ה), סדר פסח (ה'תשל"ב), מסכת יבמות - פרק ראשון (ה'תשל"ח), מסכת בבא מציעא (ה'תשס"ה), קונטרס בענייני חנוכה, חודש אדר ופורים, קונטרס בענייני הימים הנוראים, מעגלי צדק, פסח (ה'תשע"א), מעגלי צדק, פורים (ה'תשע"ב)
בקול שופר - קונטרס בענייני תקיעת שופר (ה'תשל"ח)
ילקוט שיעורים - על מסכת גיטין (שיעורים בישיבה, נכתבו על ידי אחד השומעים), (ה'תשנ"א) ועל מסכת סנהדרין (ה'תשנ"א)
שיח צדק - 6 כרכים: שיעורי דעת ותוכחות מוסר (ה'תשס"א-ז'), שיעורים על מסכת כתובות ומסכת נדרים (ה'תשס"ט), מסכת גיטין ומסכת קידושין (ה'תשע"א)
שיח שמועה- שיעורים כללים ויומיים בישיבה, נכתבו על ידי תלמידו אברהם קורח, על מסכת נדרים (ה'תש"ע), כתובות (ה'תשע"ו), מסכת מכות (ה'תשע"א), פסחים (ה'תשע"ג)
אבני צדק - שיעורים כלליים שרשם תלמידו, הרב אבינועם אנסבכר, (ה'תשע"ו)
הערות שוליים

↑  כיום נקרא הת"ת "יפיק תבונה", על שמו: "יפיק" - ראשי תיבות ירוחם פישל קרלנשטיין.
↑  טקס חלוקת פרסים לבני ישיבות נערך אתמול ע"י משרד הדתות, שערים, 16 בפברואר 1953.
↑  שלמה זינגר,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'אלפים בהלוויית הגרד"צ קרלנשטיין זצ"ל, ‏כ"ט מרחשוון תשע"ו, באתר JDN
↑  משה ויסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'שלש שנים אחרי אחיו: רבי גרשון קרלנשטיין זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 13 באוקטובר 2018
↑  משה ויסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'האזינו: הרב קרלנשטיין זועק על קבר בנו, באתר בחדרי חרדים, ‏ל' חשון ה'תשע"ו 12/11/2015
↑  באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309578905171  LCCN: n86052210  VIAF: 67945217   WorldCat (עם VIAF): 67945217
קאלום הדסון-אודוי

קאלום הדסון-אודוי (באנגלית: Callum Hudson-Odoi; נולד ב-7 בנובמבר 2000) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ והקיצוני בנוטינגהאם פורסט.
קריירה

ב-23 ביולי 2019 האריך את חוזהו בצ'לסי בחמש שנים תמורת שכר של כ-100 אלף ליש"ט לשבוע.
ב-30 באוגוסט 2022 הושאל לבאייר לברקוזן לעונה אחת.
ב-1 בספטמבר 2023 עזב רשמית את צ'לסי לראשונה בקריירה, ועבר לנוטינגהאם פורסט תמורת סכום העברה של 5 מיליון לירות שטרלינג.
קריירה בינלאומית

הדסון-אודוי רשאי לייצג הן את נבחרת אנגליה והן את נבחרת גאנה. הדסון-אודוי ייצג את אנגליה בכל קבוצת גיל מנבחרת מתחת לגיל 16 ועד הנבחרת עד גיל 19. באפריל 2017, הוא נכלל בסגל לאליפות אירופה עד גיל 17 2017 .  הוא הבקיע בחצי הגמר מול טורקיה ושוב בגמר, למרות שאנגליה הפסידה בסופו של דבר לספרד בדו-קרב הפנדלים.   הופעותיו הביאו לכך שהוא נכלל בנבחרת הטורניר. הדסון-אודוי הייתה גם דמות משפיעה במהלך קמפיין  של נבחרת אנגליה במונדיאל עד גיל 17, כבש פעם אחת בשבע הופעות בטורניר והשלים 90 דקות במהלך ניצחון 5–2 בגמר על ספרד.
הוא זומן על ידי נבחרת אנגליה עד גיל 21 בפעם הראשונה במרץ 2019.  כמה ימים לאחר מכן, בעקבות פציעה של כמה משחקני הנבחרת הבכירה, הוא זומן לנבחרת הבוגרת למשחקי מוקדמות יורו 2020 של אופ"א מול צ'כיה ומונטנגרו . עם קבלת זימון הבכורה שלו, הדסון-אודוי אמר שהוא "מזדעזע" ותיאר זאת כ"חלום שהתגשם".   הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 במרץ כמחליף בדקה ה-70 בניצחון 5-0 על צ'כיה באצטדיון וומבלי .  לאחר שעשה זאת, הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר שערך את הופעת הבכורה שלו במשחק תחרותי עבור אנגליה, בן 18 שנים ו-135 ימים, ושבר את השיא שקבע דאנקן אדוארדס ב-1955 ב-40 ימים.
שלושה ימים לאחר מכן, הוא רשם משחק פריצה במדי   נבחרת אנגליה והרשים בניצחון 1–5 על מונטנגרו, ורשם בישול לשני השערים עם חברו בצ'לסי , רוס בארקלי באותה העת. עם הופעת הבכורה המלאה שלו, הוא הפך לשחקן השני הכי צעיר שפתח במשחק תחרותי עבור אנגליה, אחרי וויין רוני באפריל 2003, ובעקבות כך המאמן גארת' סאות'גייט שיבח אותו ושמח על כך שהוא זימן אותו לנבחרת.
הדסון-אודוי ערך את הופעת הבכורה שלו באנגליה עד גיל 21 ב-11 באוקטובר 2019 במהלך תיקו 2-2 מול סלובניה במאריבור.  באוגוסט 2021, הדסון-אודוי סירב לשחק  בנבחרת אנגליה עד גיל 21 לקראת צמד המשחקים נגד רומניה וקוסובו. המאמן שלו בצ'לסי הטיל ספק בהחלטתו.
תארים

גביע ה-FA לנוער (2): 2016/2017, 2017/2018.
אליפות הפרמייר ליג עד גיל 18: 2016/2017.
הליגה האירופית: 2018/2019
ליגת האלופות: 2020/2021
הסופר קאפ האירופי: 2021
גביע העולם למועדונים: 2021
גביע העולם בכדורגל עד גיל 17: 2017.
סגנות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2017.
תארים > אישיים

השחקן הצעיר של השנה של צ'לסי: 2018/2019.
הרכב הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2017.
הערות שוליים

↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
↑  Nottingham Forest transfer news: Callum Hudson-Odoi, Nicolas Dominguez, Odysseas Vlachodimos, Nuno Tavares join Forest,‏ 1 בספטמבר 2023. (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'
↑  "Steve Cooper names Euro squad". The Football Association. 28 באפריל 2017. נבדק ב-13 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Young Lions reach European under-17 championship final". The Football Association. 16 במאי 2017. נבדק ב-13 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spot-on Spain claim record third U17 EURO title". UEFA. 19 במאי 2017. נבדק ב-13 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Technical Report – Team of the Tournament". UEFA. 19 במאי 2017. נבדק ב-17 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "England U17 vs. Spain U17 5–2: Summary". Soccerway. Perform Group. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Callum Hudson-Odoi: Chelsea winger named in England U21 squad". BBC Sport. 14 במרץ 2019. נבדק ב-18 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Callum Hudson-Odoi becomes latest new face to link up with England Men's Senior squad". The Football Association. 18 במרץ 2019. נבדק ב-18 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Callum Hudson-Odoi: Chelsea winger called up to England squad from Under-21s". BBC Sport. 18 במרץ 2019. נבדק ב-22 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McNulty, Phil (22 במרץ 2019). "England 5–0 Czech Republic". BBC Sport. נבדק ב-22 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hudson-Odoi breaks 64-year-old record in England win". Goal.com. Perform Group. 23 במרץ 2019. נבדק ב-23 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ridge, Patric (26 במרץ 2019). "Hudson-Odoi must improve on fabulous England start, says Southgate". Goal.com. Perform Group. נבדק ב-26 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Callum Hudson-Odoi sends message to Chelsea's Maurizio Sarri". BBC Sport. 26 במרץ 2019. נבדק ב-26 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "GOALS FROM EDDIE NKETIAH AND SAM SURRIDGE CANCELLED OUT AS YOUNG LIONS TIE IN MARIBOR". The Football Association. 11 באוקטובר 2019. נבדק ב-12 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tuchel questions Hudson-Odoi's decision to snub England Under-21s". The Guardian. 27 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Callum Hudson-Odoi - TheChels.info - The Chelsea Football Club Wiki, thechels.info
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000031-QINU`"'Shamoon Hafez (17 בינואר 2019). "England's U17 World Cup winners – where are they now?". BBC Sport. נבדק ב-17 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000033-QINU`"'"Callum Hudson-Odoi Wins Young Player of the Year And Conor Gallagher Picks Up Academy Prize". Chelsea F.C. 11 במאי 2019. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
משפחת רובינסון השווייצרית (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  Johann David Wyss 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  ספר הרפתקאות 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1812 
 עורך:  יוהאן רודולף ויס 
 
משפחת רובינסון השווייצרית (בגרמנית שווייצרית: Der Schweizerische Robinson) הוא רומן מאת הסופר השווייצרי יוהאן דייוויד וויס שפורסם לראשונה בשנת 1812, אשר עוסק במשפחה שווייצרית, שנקלעה לאי בודד באיי הודו המזרחית בדרכם לפורט ג'קסון שבאוסטרליה.
תקציר העלילה

עלילת הספר מתמקדת במשפחת רובינסון, הכוללת את ויליאם ואליזבת, ואת ארבעת ילדיהם - פריץ, ארנסט, ג'ק, ופרנץ. בתחילת הספר מחליט אב המשפחה להגר עם משפחתו לאוסטרליה. בהמשך מפליגה המשפחה באוניית נוסעים, שעושה דרכה לפורט ג'קסון שבאוסטרליה. האוניה נקלעת לסופה, וכל נוסעיה, מלבד משפחת רובינסון, מתפנים ממנה. ויליאם מתפלל שאלוהים יחוס עליהם.
האוניה שורדת ובני המשפחה מוצאים את עצמם בטווח ראייה של אי טרופי בודד בלב הים. במאמץ רב, הם בונים סירה מהאמבטיות שעל סיפון הספינה. אחרי שהם ממלאים את האמבטיות באוכל ובתחמושת וכל שאר חפצי הערך שהם מצליחים לשאת עימם, הם מתחילים לחתור לעבר האי. שני כלבים מהספינה, טורקו וג'ונו, שוחים לצדם לעבר האי. בהמשך מגלה המשפחה שבעלי החיים שהיו על סיפון האוניה (פרה, חמור, שתי עזים, שישה כבשים, איל, חזיר, תרנגולות, ברווזים, אווזים ויונים), וציוד נוסף הכולל אקדחים, כלי נגרות, ספרים והוראות הישרדות שרדו גם כן, והם מביאים אותם אל האי.
באי מקימה המשפחה מחנה מאולתר. ויליאם יודע שהם חייבים להתכונן לשהות על האי במשך זמן רב, ועל כן הוא מתחיל להתמקד בהישרדות. בהמשך ויליאם ובנו הבכור פריץ יוצאים יחד וחוקרים את האי.
עלילת הסיפור עוסקת במעל לעשור בו המשפחה נמצאת על האי. בסופו של דבר ספינה בריטית מוצאת את האי. הקפטן מקבל מהם את היומן שכתבו ושמכיל את סיפור חייהם על האי. כמה מבני המשפחה בוחרים להמשיך לחיות בשלווה על האי ב"שווייץ החדשה", בעוד שחלקם חוזר לאירופה עם הספינה הבריטית.
הספר עבר אדפטציה קולנועית ב-1940, ב-1960 וב-1998 וכן עובד למספר סדרות טלוויזיה. ההפקה המושקעת והמוצלחת ביותר היא של אולפני וולט דיסני ב-1960 עם ג'ון מילס ודורותי מקגוויר בתפקידים הראשיים.
הסופר  ז׳ול ורן כתב ספר המשך פרי מוחו לעלילה, בשם מולדת שנייה.
נושאים מרכזיים

שמו של הספר מבוסס על ספרו של דניאל דפו, רובינזון קרוזו, וכמותו, גם הוא מציב את גיבוריו על אי בודד לאחר שספינתם נטרפה. כמו רובינזון קרוזו, גם בני המשפחה לא נכנעים ליאוש, ומצליחים לבנות חברה אנושית משגשגת בזעיר אנפין. הם עושים שימוש במשאבים שנמצאים באי, ושנתנו להם על פי אמונתם מידי האל. הם מבייתים את החיות ועוסקים בחקלאות, ובכך מהווים את "המודל האידיאלי" לחיים נכונים על פי השקפתו של הסופר. אולם בשונה מרובינזון קרוזו, הגיבורים ב'משפחת רובינסון השווייצרית' הם כל בני המשפחה ואף המשפחה עצמה, שמצליחה לשרוד באי ואף לשגשג בו בזכות ערכים כמו שיתוף פעולה, ונאמנות.
ראו גם

משפחת רובינסון השווייצרית (סדרת אנימציה)
משפחת רובינסון השווייצרית (סרט, 1960)
הערות שוליים

↑  הספר מולדת שניה / ורן זול (תשכ"ד), באתר www.bookholder.co.il
↑  יואב אבני, משפחת רובינזון השוויצרית, באתר מדריך "הרפתקה" לספרי נוער
אום א-ריחאן

| --- | --- |

בית השומר ביער ריחאן מתקופת המנדט הבריטי
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 תאריך ייסוד:  1922
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  460 (2016)
 קואורדינטות:  32°29′01″N 35°08′31″E﻿ / ﻿32.483480555556°N 35.141994444444°E﻿ / 32.483480555556; 35.141994444444 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) אום א-ריחאן(למפת הכרמל רגילה) אום א-ריחאן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אום א-ריחאן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אום א-ריחאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אום א-ריחאן (בערבית: أمّ الريحان) הוא כפר פלסטיני השוכן מצפון ובצמוד לשמורת טבע יער ריחן ושייך לנפת ג'נין ברשות הפלסטינית. אום א-ריחן שוכנת כקילומטר ממזרח לקו הירוק, ממערב להתנחלויות ריחן, שקד, חיננית וטל מנשה, בצידה הישראלי של גדר ההפרדה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 460 תושבים בשנת 2016.
שם היישוב

משמעות שם היישוב "אם הריחן" - צמח התבלין ריחן בערבית.
היסטוריה

היישוב הנוכחי הוקם בסוף המאה ה-19 על ידי תושבי יעבד כיישוב חקלאי עונתי והפך יישוב קבע בשנת 1922. במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 26 מוסלמים. מאחר שהאזור היה מאוכלס בדלילות שרד בו שטח בן 20,000 דונם ובו יער טבעי, וממשלת המנדט הכריזה עליו בתור שמורת יער. השמירה על היער נאכפה בצורה קפדנית, הוקם בית שומר בלב היער ונאסרה רעיית צאן וכריתת עצים (איסור שנאכף גם בתקופת השלטון הירדני).
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
היסטוריה > לאחר 1967

במלחמת ששת הימים, גדוד 25 בפיקוד סא"ל לוי מן מחטיבת ברק נע בציר ערערה - עין אל סחלה - יעבד, כבש את הכפר והוא עבר משליטה ירדנית לישראלית.
מאחר שהקרקעות באזור יער ריחן הוכרזו כשמורת טבע עוד בימי המנדט הבריטי הן הוכרזו בידי צה"ל כאדמות מדינה והוקצו להקמת התנחלויות.
בספטמבר 1977, החלה הקמתה של היאחזות נח"ל "ריחן" מדרום לכפר על ידי גרעין של השומר הצעיר ביוני 1979 אוזרחה ההיאחזות והפכה למושב שיתופי ריחן. התנועה המיישבת בו הייתה תנועת העובד הציוני.
אחר כך הוחלט על הקמת שני יישובים נוספים שנקראו תחילה "ריחן ב'" ו"ריחן ג'". הממשלה אישרה את התוכנית למרות התנגדותו של סגן ראש הממשלה יגאל ידין לתוכנית. ראשוני המתיישבים, עולים מהקווקז, נכנסו ל"ריחן ב'" בינואר 1981, לאחר כשנה של עבודת הקמה שכללו פריצת דרכים וישור השטח הטרשי שבלב יער ריחן. בהמשך הוקמו גם ההתנחלויות הסמוכות שקד, חיננית וטל מנשה בחלקים אחרים של היער.
בעקבות הסכמי אוסלו הוגדר הכפר כשטח C. מאז 1967 רשויות התכנון במנהל האזרחי סירבו לתת ליישוב היתרי בנייה, בטענה שבנייה במקום סותרת את ייעוד הקרקע כשמורת יער (אותה שמורת יער שבה נבנו ההתנחלויות הסמוכות), אך רק 1991 הוכרז שטח של 2,673 דונם כשמורה. מאז צווי הריסה הוצאו לכל הבתים שנבנו בכפר, אף על פי שנבנו על אדמה פרטית בבעלות התושבים. במרץ 2010 נחתם הסכם חכירה ל-50 דונם לצורכי נטיעה, תמורת שקל אחד לשנה, לתקופה של 25 שנה, בין החטיבה להתיישבות לבין קצין במינהל האזרחי ותושב התנחלות ריחן. 50 הדונם שכלולים בשטח של 3,500 דונם שמסר הממונה על הרכוש הנטוש והממשלתי במינהל האזרחי לחטיבה להתיישבות בשנת 1994. ב-1995 החטיבה להתיישבות העניקה לאגודת מתיישבי ריחן רשות שימוש בשטח. תושב הכפר, עבד אל קאדר קבהא, שטען לבעלות על חלק מהקרקע, הגיש עתירה מנהלית לבג"ץ ולא זכה בעתירה.
ארכאולוגיה

הכפר שוכן על שרידי יישוב מהתקופה ההלניסטית והתקופה הרומית בארץ ישראל שהשתמרו במצב טוב עד המאה ה-20. האתר נסקר לראשונה בידי הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1882 ונמצאו בו שרידי מבנים בנויים אבני גזית מהוקצעות ומסותתות ומגדל שמירה. בשנת 1968 נסקר שוב במסגרת סקר הר מנשה. בסקר זה מתוארת חירבת אום א-ריחן כאתר שגודלו שלושים דונם, אשר השתמרו בו שרידי מבנים, מודגשת הבניה המסיבית ומבני מאוזוליאום הרוסים בקרבת האתר שבאחד מהם נראים שני סרקופגים. בשנת 1969 ערך הארכאולוג זאב ייבין חפירת הצלה בשני מבנים בשולי האתר. במסגרת זו נחפרו המאוזוליאום וכן מבנה קבורה גדול ומפואר. באתרים אלו נמצאה קרמיקה מהמאות השלישית הרביעית לספירה.
בשנת 2024, אתרי הארכאולוגיה הושמדו, והוקם במקומם מגרש חניה לתושבי הכפר.
לקריאה נוספת

שמעון דר, יגאל טפר וזאב ספראי "אום ריחן": רעננה, הוצאת החברה להגנת הטבע והקיבוץ המאוחד - 1986. הספר "אום א-ריחאן", באתר "סימניה"
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  עמירה הס,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'עובד במינהל האזרחי קיבל 50 דונם בגדה - תמורת שקל לשנה בלבד, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2012
↑  Barron, 1923, Table V, Sub-district of Jenin, p. 30
↑  אפרים תלמי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'שמורות טבע חבויות בשומרון, דבר, 8 באפריל 1969
↑  סא"ל א' ריינר,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'‏קרבות השריון בעמק דותן ובזבאבדה, מערכות 191-192, יוני 1968 
אפרים קם,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'‏קרבות השריון בשומרון 1967: נקודת מבט ירדנית, מערכות 219, נובמבר 1971
↑  יוסף ולטר,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'היאחזות נח"ל ריחן עלתה על הקרקע, מעריב, 12 בספטמבר 1977
↑  ע. פריפז,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'נחל ריחן - מושב שיתופי, דבר, 28 ביוני 1979
↑  יוסף צוריאל,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'יוקמו 4 ישובים חדשים בשומרון, מעריב, 29 באוגוסט 1979 
 עמוס לבב,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'עבודות הכנה מאומצת נעשות להקמת ריחן ב', מעריב, 17 באוקטובר 1979
↑  ערעור ידין נדחה - "העבודה" הצביע עם הממשלה, דבר, 20 בספטמבר 1979 
 צבי לביא,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'העבודה הצביע עם הממשלה בענין ריחן, מעריב, 20 בספטמבר 1979
↑  עמוס לבב,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'ראשוני ה"גרעין הקוקזי" עלו לחיננית (ריחן ב'), מעריב, 12 בינואר 1981
↑  עמוס לבב,'"`UNIQ--nowiki-0000001A-QINU`"'בלי פרסום החל בהקמת ריחן ב', מעריב, 5 באוקטובר 1979
↑  התחום האסור: מדיניות התכנון הישראלית בכפרים הפלסטיניים בשטח C, במקום יוני 2008
↑  בג"ץ 332/11 - עבד אלקאדר עבד אללה יונס קבהא נ' שר הביטחון ואח'
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 64
↑  אדם זרטל וניבי מרקם, סקר הר מנשה, כרך שלישי – מנחל עירון לנחל שכם, הוצאת אוניברסיטת חיפה ומשרד הביטחון, 2000
↑  שמעון דר, יגאל טפר וזאב ספראי "אום ריחן": רעננה, הוצאת החברה להגנת הטבע והקיבוץ המאוחד - 1986 עמוד: 5
↑  אלישע בן קימון,'"`UNIQ--nowiki-00000021-QINU`"'פלסטינים ניפצו אתר מימי בית שני והפכו אותו למגרש חניה: "תעודת עניות לישראל", באתר ynet, 20 במרץ 2024
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584239205171  VIAF: 108146462696127772258   WorldCat (עם VIAF): 108146462696127772258
חפץ חשוד

רובוט חבלה מדגם אנדרוס וולברין של משטרת ישראל מטפל בחפץ חשוד
הנחיות לדיווח לגבי חפץ חשוד או התנהגות חשודה, ברכבת התחתית של וושינגטון בארצות הברית
הילד רוני עבד מצביע על מיקום בו גילה חפץ חשוד שהונח על בלוני גז בבניין מגורים בחיפה ב-23 בנובמבר 1969. החפץ זוהה כמטען נפץ על ידי קצין המשטרה יהושע כספי, שפירק אותו ומנע את התפוצצותו.
חפץ חשוד הוא מונח המתאר פריט או אובייקט הנראה מחוץ למקומו הטבעי או המוכר, ועשוי להיראות כמאיים, חשוד או מסוכן. במקרים רבים, המונח משמש לתיאור חפצים שעלולים להכיל חומרי נפץ, מטען חבלה, כימיקלים מסוכנים או חומרים אחרים בעלי פוטנציאל להזיק. חפצים כאלה מעוררים חשש וגורמים לאנשים לנקוט אמצעי זהירות במרחב הציבורי, בעיקר במקומות הומי אדם כמו תחנות רכבת, נמלי תעופה או מתקנים ציבוריים.
מאפיינים

חפץ חשוד עשוי להיות:
חפץ נטוש – פריט שנראה מחוץ להקשרו, כגון תיק, מזוודה, או קופסה המונחים במקום ציבורי ללא השגחה.
חפץ חריג – פריט בעל צורה, צבע, ריח או סימנים חיצוניים מעוררי חשד (לדוגמה, חוטים או חיבורים בולטים).
חפץ בלתי מזוהה – פריט שלא ברור מה מטרתו או מי הניח אותו במקום.
הטיפול בחפץ חשוד

על פי הוראות משטרת ישראל, יש להתרחק מחפץ חשוד במרחק של עד 50 מטר (מאחורי מחסה) או 100 מטר בשטח עירוני ומרחק של עד 150 מטר בשטח פתוח, ולדווח על האירוע למוקד המשטרה.
רק חבלן משטרה רשאי לטפל בחפץ החשוד.
המושג נכנס לשימוש באוקטובר 1967 לאחר שתושבת מזרח ירושלים הניחה מטען חבלה בקולנוע ציון שהתגלה בעוד מועד.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 היו פזורים ביישובים בישראל "מתקנים לקליטת חפצים חשודים" שכונו גם "בורות ביטחון". מתקנים אלה היו לרוב מבנה תת-קרקעי מדופן בטון, מכוסה במכסה נתיק. עסקים שונים חויבו בהקמת מתקנים אלו על פי חוק רישוי עסקים התשכ"ח-1968, לפי מפרט אחיד 130.
עם התפתחות הטכנולוגיה, מתבצע הטיפול בחפצים החשודים באמצעות רובוט חבלה, הנשלט בשלט רחוק, הכולל מצלמות וזרוע עם צבת.
לרוב השיטה הפשוטה והבטוחה מכולן לנטרול חפץ חשוד, היא פיצוץ מבוקר באזור מאובטח. שיטה נוספת היא פירוק החפץ מבלי לגרום לפיצוצו.
הערות שוליים

↑  הנחיות פיקוד העורף בנושא חפץ חשוד, באתר kids.gov.il
↑  דוגמאות לדרישות החוק: תנאים מיוחדים לפי סעיף 7 לחוק רישוי עסקים תשכ"ח - 1968 לעסק לפי פריט 10.7 בצו רישוי עסקים - "שעשועים",
לפי סעיף 7 לחוק רישוי עסקים תשכ"ח 1968 -לעסק לפי פריט 7.7 ה' בצו רישוי עסקים: "אמפיתיאטרון", מפרט 130 - מתקן לקליטת חפצים חשודים
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"' ישי הולנדר,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏עת לכל חפץ - החפצים הכי ישראלים שיש: בור בטחון, בעיתון מקור ראשון
קו A של הרכבת התחתית של ניו יורק

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 עיר:  ניו יורק ניו יורק
 שם המערכת:  הרכבת התחתית של ניו יורק
 מפעיל:  רשות התחבורה העירונית בניו יורק 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  1932 
 מידע על הקו
 רוחב המסילה:  1435 מ"מ 
 מספר התחנות:  62
 תרשים הקו
 
 
קו A או בשמו המלא הקו המהיר של השדרה השמינית (באנגלית: A Eighth Avenue Express) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כחול ופועלות בו 62 תחנות אך הקו עוצר בשעות העומס ב-44 תחנות בלבד. הקו נקרא קו מהיר שכן הוא מדלג על תחנות רבות בשדרה השמינית במנהטן ובו בעת משלים את השירות של קווים אחרים בברונקס וברוקאוויי פארק(אנ'). קו A הוא הקו הארוך ביותר במערכת - 52.13 קמ'. מחקר משנת 2015 העלה שהקו משרת כ-600,000 נוסעים ביום.