stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל-ג'דידה
היסטוריה

הפורטוגזים התיישבו במזאגאן ב-1502, לאחר שהשתלטו על האזור ב-1486. בתחילה ניצב באתר מגדל יחיד שכונה אל-בריג'ה (el-Brija), ורק ב-1514, לאחר מספר שנים בהן התגוררו במבנים זמניים, החליטו הפורטוגזים להקים מצודה במקום. המצודה תוכננה בידי האחים פרנסישקו ודיוגו דה ארודה (de Arruda) שבנו ביצורים נוספים ברחבי מרוקו. ב-1541 ולאחר שהפורטוגזים איבדו את השליטה באגאדיר שבדרום הארץ, הורחבה המצודה, והעיר עברה תהליך מהיר של עיור. במקום הוקמו מספר מבני דת, ובסוף המאה ה-16 ניצבו בה ארבע כנסיות ומספר קפלות. ב-1769 עזבו הפורטוגזים את העיר שהייתה למעוזם האחרון במרוקו. לפי הסכם השלום שחתמו הפורטוגזים עם הסולטאן מוחמד בן עבדאללה, נאסר עליהם להוציא רכוש מהעיר. תחת זאת הם מיקשו את חומות העיר, ופוצצו אותן עם הגעת המרוקאים. הפיצוצים גרמו לאבדות כבדות ולהרס חלק מהביצורים, והעיר נותרה בשיממונה. היא נודעה בשם "ההרוסה" (al-Mahdouma) עד שהסולטאן מולאי עבד רחמאן הורה לקומם את הריסותיה ב-1832. חלקיה ההרוסים של החומה שוקמו, במקום הוקם מסגד, ושמה הפורטוגזי של העיר נאסר לשימוש. תחת זאת כונתה העיר בשם "אל-ג'דידה", היינו "החדשה".
על אף זאת, לא נפגע חופש הפולחן בעיר, הכנסיות נותרו על כנן, ויהודים שהגיעו לעיר הקימו בה בתי כנסת. במחצית השנייה של המאה ה-19 הגיעו לעיר סוחרים אירופים, מיסיונרים ושגרירים אשר העניקו לה ניחוח קוסמופוליטי. חלקם של היהודים בקרב מתיישבים אלה היה חשוב במיוחד. הם התיישבו ברחבי עיר המבוצרת והפכוה הלכה למעשה לרובע יהודי (מלאח). באותה עת נודעה העיר בפי הצרפתים בשם "לה דוביל מרוקן" (Le Deauville Marocain - "דוביל המרוקאית"), על שמה של עיר הקיט הצרפתית דוביל בנורמנדי שבצרפת. הצרפתים השיבו לעיר את השם "מזאגאן" בשנת 1912, והיא שבה והייתה ל"אל-ג'דידה" לאחר עצמאות מרוקו ב-1956. הקהילה היהודית בעיר שגשגה עד עליית יהודי מרוקו לישראל, למעט אירוע אחד של פרעות שהתרחש בפברואר 1955.
העיר ואתריה

בעת העתיקה נקראה העיר "רוסיביס", שם המכיל תחילית "רוס", שבאה מהמילה הפיניקית ללשון יבשה "ראש".
העיר שוכנת על חופה המזרחי של לשון יבשה הנשלחת אל האוקיינוס האטלנטי, כ-90 ק"מ דרומית-מערבית לקזבלנקה. המצודה שצורתה כשל כוכב שלו ארבעה קצוות, משתרעת לאורך 300 מטרים ורוחבה 250 מטרים. היא תוכננה באופן שיעניק מענה לארטילריה שהתפתחה בראשית המאה ה-16, וחומותיה בעובי של עשרה מטרים ובגובה ממוצע של שמונה מטרים. לאורך החומות עובר נתיב סיור ברוחב של שני מטרים. לעיר יש כיום ארבעה מגדלי שמירה בארבעה קצותיה - מגדל המלאך במזרח, מגדל סבסטיאן הקדוש בצפון, מגדל אנטוניוס הקדוש במערב ומגדל רוח הקודש בדרום. המגדל החמישי - מגדל המושל - ניצב בעבר בכניסה הראשית הקודמת של העיר בחומה הדרומי, אך הוא נהרס בפיצוץ ב-1769 ולא שוקם.
למצודה היו במקור שלושה שערים - "שער הים" קבוע בחומה המזרחית ופונה אל הנמל, "שער השור" בחומה הצפון-מערבית, והשער הראשי הקודם הנמצא בצידה הדרומי של העיר ופונה כיום לחפיר מים הצמוד לחומה הדרומית. בעבר היה שער זה נגיש באמצעות גשר הרמה. החפיר הקיף את העיר מכל צדדיה, רוחבו היה 20 מטרים, עומקו כשלושה מטרים, ומי ים מילאו אותו. בעת השלטון הצרפתי נסתם החפיר באדמה ובמרכזה של החומה המערבית נפתח שער חדש המשמש כיום כשער הכניסה העיקרי של העיר. בין שער זה לשער הים נמתח רחובה הראשי של העיר המבוצרת - רח' מוחמד אשמי בבאי (Rue Mohammed Achemi Babaï), ובעבר רואה דה קריירה (Rua da Carreira).
בתוך העיר מספר מבנים חשובים, וביניהם:
כנסיית העלייה השמיימה הפורטוגזית - אורכה 44 מטרים ורוחבה 12 מטרים. בכנסייה שנבנתה במאה ה-16 ספינה בודדת, בית מקהלה, חדר מלבושים ומגדל פעמונים רבוע.
המסגד הגדול - המבנה מהמאה ה-19 ניצב מול הכנסייה ומצידה השני של כיכר אל-כניסה (Place Al-Kanissa) שכונתה בעבר פראסה טחֶיירו (Praça Terreiro).
הבאר - אורכו של מבנה הבאר הגדולה, שתכנונו מיוחס לז'ואו קסטיליו (Joao Castilho), הוא 56 מטרים ורוחבו 47 מטרים. במבנה מספר אולמות ומכל המים עצמו, בחלקו תת-קרקעי ונתמך בעמודים, הוא באורך של 33 מטרים וברוחב של 32 מטרים. סביבו ארבעה מגדלים עגולים שהדרומי שבהם הוא מגדל אל-בריג'ה ההיסטורי, ממנו החלה העיר מתפתחת. הבאר בנויה בסגנון מנואליני והמים מתועלים אליה מרחבי העיר העתיקה.
ערים תאומות

צרפת וירזון, צרפת
איטליה ארנצאנו, איטליה
הערות שוליים

↑  יהודה גרינקר, עלית יהודי האטלס, תל אביב תשל"ג, עמ' 53.
| סמל האימפריה הפורטוגזית |
| --- | --- | --- |
| צפון אפריקה | אגוז (1506–1525) • אל קאסר אס-סגיר (1458–1550) • ארזילה (1471–1550, 1577–1589) • אזמור (1513–1541) • סאוטה (1415–1640) • מזאגאן (1485–1550, 1506–1769) • אסואירה (1506–1525) • ספים (1488–1541) • אגאדיר (1505–1769) • טנג'יר (1471–1662) • ואדאן (1487–אמצע המאה ה–16) |  |
| אפריקה שמדרום לסהרה | אקרה (1557–1578) • אנגולה (1575–1975) • אנובון (1474–1778) • ארגן (1455–1633) • קבינדה (1883–1975) • כף ורדה (1642–1975) • סאו ז'ורז'ה דה מינה (1482–1637) • ביוקו (1478–1778) • חוף הזהב הפורטוגזי (1482–1642) • גינאה ביסאו (1879–1974) • מלינדה (1500–1630) • מומבסה (1593–1698, 1728–1729) • מוזמביק (1501–1975) • קילווה קיסיוואני וסונגו מנארה (1505–1512) • טירת סאו זואו בפטיסטה דה אז'ודה (1680–1961) • סאו טומה ופרינסיפה 1753–1975 • סוקוטרה (1506–1511) • זנזיבר (1503–1698) • זיגינשור (1645–1888) |  |
| מערב אסיה | בחריין (1521–1602) • הורמוז (אנ') (1515–1622) • מסקט (1515–1650) • בנדר עבאס (1506–1615) |  |
| תת-היבשת ההודית | ציילון הפורטוגזית (1518–1658) • לקשאדוויפ (1498–1545) • האיים המלדיביים (1518–1521, 1558–1573) • וסאי-ויראר (1535–1739); מומבאי (1534–1661); קז'יקוד (1512–1525); קנאנור (1502–1663); צ'אול (1521–1740); צ'יטגונג (1528–1666); קוצ'י (1500–1663); קאנור (1536–1662); דאדרה ונאגר הבלי (1779–1954); דאמאן (1559–1962); דיו (1535–1962); גואה וגואה העתיקה (1510–1962); הוגלי (1579–1632); נגפטינאם (1507–1657); פוליקאט (1518–1619); פאליפורם (1502–1661); סלסט (1534–1737); מצ'יליפטנאם (1598–1610); מנגלור (1568–1659); סוראט (1540–1612); טהואוטהוקודי (1548–1658); סן תומא דה מליאפור (1523–1662; 1687–1749) |  |
| מזרח ודרום מזרח אסיה | איי בנדה (המאה ה-16 עד המאה ה-18) • פלורס (המאה ה–16 עד המאה ה–19) • מקאו (1557–1999) • מקאסאר (1512–1665) • מלאקה (1511–1641) • איי מאלוקו (אמבון 1576–1605, טרנאטה 1522–1575, טידורה 1578–1650) • נגסאקי (1571–1639) • טימור הפורטוגזית (1702–1975) |  |
| אמריקה הצפונית | ניופאונדלנד (1501–1570?) • לברדור (1501–1570?) נובה סקוטיה (1519–1570?) |  |
| אמריקה המרכזית והדרומית | ברזיל (1500–1822) • ברבדוס (1536–1620) • הפרובינציה הציספלאטינית (1808–1822) • גיאנה הצרפתית (1809–1817) • קולוניה דל סקרמנטו (1680–1777) |  |
| מדיירה והאיים האזוריים | שתי קבוצות איים אלה היוו חלק מהאימפריה הפורטוגזית החל במאה ה-15, וב-1976 היו למחוזות אוטונומיים. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561813405171  BNE: XX5627957  GND: 4344361-8  LCCN: n79051878  VIAF: 143053356   WorldCat (עם VIAF): 143053356
ארגון טראמפ

| --- | --- |


מגדל טראמפ, מקום מושבו של ארגון טראמפ
 תחום:  קמעונאות, תעשיית בנייה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  מגדל טראמפ 
 בעלות:  משפחת טראמפ 
 מייסדים:  פרד טראמפ, אליזבת קרייסט 
 יושב ראש:  דונלד טראמפ 
 תקופת הפעילות:  1923–הווה (כ־102 שנים) 
 trump.com
 
מלון טראמפ בשדרה השביעית מול הסנטרל פארק בניו יורק
ארגון טראמפ (באנגלית: The Trump Organization; לשעבר אליזבת טראמפ ובָנֶיהָ) הוא קונצרן אמריקאי בינלאומי בבעלות פרטית, שמרכזו נמצא במגדל טראמפ במידטאון מנהטן, ניו יורק. הוא כולל מיזמים עסקיים והשקעות של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. טראמפ שימש כיו"ר וכנשיא הארגון. כיום, נשיאת החברה היא בתו של טראמפ, איוונקה טראמפ. סגני נשיאת החברה והמנהלים בפועל הם ילדיו, דונלד טראמפ ג'וניור ואריק טראמפ.
ארגון טראמפ מתמקד בנושאי פיתוח נדל"ן, בהשקעות, במסחר בבורסה, בשיווק ומכירות, ובניהול רכוש. בבעלות הארגון נדל"ן למגורים, בתי מלון, אתרי נופש, מגדלי מגורים ומגרשי גולף במדינות שונות, אותם הוא מפעיל ומפתח. כמו כן בבעלותו כמה מאות אלפי מטרים רבועים (מספר דונמים) של נדל"ן במרכז מנהטן. לארגון ישנן 515 חברות בנות, כששמו של טראמפ נמצא ב-264 מהן, ובשמם של 54 נוספים מופיעים ראשי התיבות של שמו. עם השקעות בתוך ארצות הברית ובעולם, ארגון טראמפ מתפרס על פני מגוון רחב של תחומים, כולל נדל"ן, בניין, אירוח, בידור, הוצאה לאור של ספרות וכתבי עת, מדיה, ניהול דוגמניות (טראמפ מודל), קמעונאות, שירותים פיננסיים, פיתוח משחקי לוח, מזון ומשקאות, הוראת מנהל עסקים ונדל"ן (אוניברסיטת טראמפ), הזמנת נסיעות מקוונת, חברות תעופה (טראמפ שאטל), שירותי טיסה על מסוק ותחרויות יופי (מיס ארצות הברית ומיס תבל). הארגון הוא גם הבעלים של חברת תוכן טלוויזיוני והפקה הנקראת "טראמפ הפקות", היוצרת תוכניות טלוויזיה, כולל את תוכנית המציאות "המתמחה". כמו כן, החברה עוסקת בקמעונאות, ובתקופות שונות עסק באופנה, בהלבשה, בתכשיטים ובאביזרים, בספרות, בריהוט לבית, במוצרי תאורה, בטקסטיל ובאביזרים לאמבטיות, במצעים, במוצרי ניחוח לבית, במוצרי עור קטנים, בכוסות למשקאות אלכוהוליים וכן במשקאות אלכוהוליים (טראמפ וודקה), בסטייקים (טראמפ סטייקים), בשוקולדים, ובבקבוקי מים מינרליים (טראמפ אייס).
ישנם מספר גופים הממשיכים לשאת את השם טראמפ למרות שהם כבר לא שייכים לארגון טראמפ. לדוגמה, בפברואר 2016, נמכרו החזקותיה בחברת טראמפ בידור נופש, הבעלים של טראמפ טאג' מאהל, טראמפ פלאזה, ובתי הקזינו של טראמפ מרינה באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי. מכון טראמפ פעל החל משנת 2005 תחת הסכם רישוי עם "אוניברסיטת טראמפ" אך לא היה קשור ל"ארגון טראמפ". בשנת 2009 תוקף ההסכם פג והוא לא חודש.
באוגוסט 2022, סמנכ"ל הכספים של הארגון, אלן וייסלברג, הודה בביצוע יותר מתריסר עבירות פליליות, כולל הונאת מס פלילית וגניבה גדולה. חבר מושבעים בניו יורק הרשיע ב-3 בדצמבר 2022 את ארגון טראמפ בהונאת מס ובפשעים כלכליים נוספים. הארגון הורשע בכל 17 סעיפי האישום, לאחר יום של דיונים בבית המשפט העליון של ניו יורק במנהטן. בית המשפט קבע, בין היתר, כי שתי ישויות משפטיות בארגון קשרו קשר לביצוע עבירה וכן זייפו מסמכים עסקיים.
Twenty Eight

Twenty Eight הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד. השיר הוקלט באולפני Site Sound ומוקסס באולפני ליברטי בטורונטו. המפיקים דוק מקיני ואילנג'לו השתתפו בכתיבת השיר וניגנו בכל הכלים בשיר. השיר הוא אחת משלוש רצועות הבונוס שנכללו בסוף שלושת הדיסקים באלבום האוסף של דה ויקנד משנת 2012,‏ Trilogy. השיר יצא לאור כסינגל השני מתוך האלבום ב-13 בנובמבר 2012 כסינגל דיגיטלי על ידי חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של "Twenty Eight" הוקרן בבכורה ב-13 בפברואר 2013 בערוץ ה-Vevo של דה ויקנד ביוטיוב. הקליפ בוים על ידי הצלם והבמאי נאביל אלדרקין. מאז צאתו, הווידאו קליפ זכה ללמעלה מ-10 מיליון צפיות.
רשימת השמעה

| הורדה דיגיטלית> מס' | הורדה דיגיטלית> שם | הורדה דיגיטלית> כותב(ים) | הורדה דיגיטלית> מפיק(ים) | הורדה דיגיטלית> משך | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Twenty Eight  | אייבל טספיי, דוק מקיני, קרלו מונטגנזה | דוק מקיני, אילנג'לו | 4:18 |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד מכירות שירי ה-R&B/היפ הופ הדיגיטליים | 49 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 150 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 13 בנובמבר 2012 | הורדה דיגיטלית | XO • ריפבליק |  |
הערות שוליים

↑  Trilogy (תקליטור). The Weeknd. Republic Records. 2012. 3719793.{{cite AV media notes}}:  תחזוקה - ציטוט: others in cite AV media (notes) (link)
↑  Aspray, Benjamin (19 בנובמבר 2012). "The Weeknd: Trilogy". PopMatters. נבדק ב-19 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Twenty Eight - Single". iTunes. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Twenty Eight" – via iTunes.
| דה ויקנד |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Kiss Land‏ • Beauty Behind the Madness‏ • Starboy‏ • After Hours‏ • Dawn FM • Hurry Up Tomorrow |  |
| אלבומי אוסף | Trilogy‏ • The Weeknd in Japan‏ • The Highlights |  |
| מיקסטייפים | House of Balloons‏ • Thursday‏ • Echoes of Silence |  |
| מיני-אלבומים | My Dear Melancholy |  |
| אלבומי הופעה | Live at SoFi Stadium |  |
| סיבובי הופעות | The Madness Fall Tour‏ • Starboy: Legend of the Fall Tour‏ • The Weeknd Asia Tour‏ • The After Hours Tour |  |
| סינגלים | "Wicked Games"‏ • "Twenty Eight"‏ • "The Zone"‏ • "Kiss Land"‏ • "Belong to the World"‏ • "Love in the Sky"‏ • "Live For"‏ • "Pretty"‏ • "Wanderlust"‏ • "Often"‏ • "Love Me Harder"‏ • "Earned It"‏ • "The Hills"‏ • "Can't Feel My Face"‏ • "In the Night"‏ • "Acquainted"‏ • "Starboy"‏ • "I Feel It Coming"‏ • "Party Monster"‏ • "Reminder"‏ • "Rockin'‎"‏ • "Die for You"‏ • "Secrets"‏ • "Pray for Me"‏ • "Call Out My Name"‏ • "Lost in the Fire"‏ • "Power Is Power"‏ • "Heartless"‏ • "Blinding Lights"‏ • "In Your Eyes"‏ • "Smile"‏ • "Save Your Tears"‏ • "Over Now"‏ • "Hawái (Remix)"‏ • "You Right" • "Better Believe" • "Take My Breath" • "Die for It" • "Hurricane" • "Moth to a Flame" • "One Right Now" • "Sacrifice" • "Out of Time" • "Less than Zero" • "Creepin'" • "Popular" • "K-pop" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Crew Love"‏ • "Remember You"‏ • "Odd Look"‏ • "Elastic Heart"‏ • "Or Nah (Remix)"‏ • "Drinks of Us"‏ • "Might Not"‏ • "Wonderful"‏ • "Nocturnal"‏ • "Low Life"‏ • "Wild Life"‏ • "Some Way"‏ • "Lust for Life"‏ • "A Lie"‏ • "What You Want"‏ • "Wake Up" |  |
| שירים אחרים | "Dark Times"‏ • "Thought I Knew You"‏ • "After Hours"‏ • "Off the Table"‏ • "Gasoline"‏ • "I Heard You're Married"‏ • "Is There Someone Else?"‏ • "How Do I Make You Love Me?" |  |
איש העש

"איש העש" (Mothman) הוא השם שניתן ליצור (אורגניזם או "שד") שכביכול נראה מספר פעמים באזור פוינט פלזנט שבמערב וירג'יניה, ליד הגבול עם מדינת אוהיו, בין חודש אוקטובר 1966 לחודש נובמבר 1967. השם מבוסס על תיאוריהם של כמה אנשים, שטענו כי ראו יצור מכונף שגודלו כשל אדם, ועיניו גדולות ואדומות, ובוהקות או מחזירות אור.
התופעה גרמה לגל קטן של ספרים ופרשנויות שטענו כי מדובר בתופעה על-טבעית או ביצורים מן החלל החיצון. עם זאת, היו שהסבירו את דיווחי העדים בהיתקלות בבעלי כנף שלא היו מוכרים להם, שניתנו לה פרשנויות מוטעות.
דיווחים ועדויות

על "איש העש", ששמו ניתן לו בעקבות סדרת הטלוויזיה "באטמן", דווח לראשונה ב-12 בנובמבר 1966. חמישה אנשים שהיו עסוקים בחפירה בבית קברות באזור קלנדנין שבמערב וירג'יניה סיפרו כי ראו "יצור חום בדמות אדם עם כנפיים", שעלה מאחורי העצים שבקרבתם ועף מעל לראשיהם. היתקלות זו פורסמה רק לאחר שדיווחים על אירוע אחר נפוצו בכלי התקשורת המקומיים.
בליל ה-15 בנובמבר, בעת נסיעה ברכב, הבחינו ארבעה צעירים מפוינט פלזנט, רוג'ר ולינדה סקארברי וסטיב ומארי מאלאט, בשני אורות אדומים בוהקים בצד הדרך, סמוך למפעל טי.אן.טי. הם עצרו את המכונית והזדעזעו לגלות שהאורות היו עיניים אדומות ובוהקות של חיה גדולה, "בצורת אדם, אבל גדולה יותר, בגובה שש וחצי או שבע רגל, בעלת כנפיים מקופלות מאחורי גבה", לפי תיאורו של רוג'ר סקארברי. מפוחדים, נסעו משם הארבעה לכיוון כביש מספר 62. כאשר הגיעו לכביש היציאה ראו שוב את היצור, עומד על גבעה ליד הכביש. הוא פרש את כנפיו ועף, והחל (כך סיפרו) לעקוב אחר המכונית עד לפאתי העיר. הם דיווחו על המקרה לסגן מילארד האלסטיד, שאמר לאחר מכן "אני מכיר את הילדים האלה כל חייהם. הם מעולם לא היו מעורבים באף צרה והם היו מבוהלים כהוגן באותו הלילה. לקחתי אותם ברצינות". הוא עקב אחר המכונית של רוג'ר סקארברי בדרך חזרה למקום המפגש הראשון, אבל לא מצא שום זכר ליצור המוזר.
בלילה הבא, ב-16 בנובמבר, יצאו אנשי המחוז, חמושים, לסרוק את האזור מסביב למפעל כדי לאתר את הגורם לדיווח. בני הזוג וומסלי ומרסלה בנט והתינוקת שלה נסעו ברכבם לבקר את חבריהם, בני הזוג תומאס, שגרו בקרבת המפעל. כשחזרו למכוניתם הבחינו בדמות מאחורי מכוניתם החונה. גברת בנט אמרה שזה נראה כאילו שהדמות שכבה, ואט אט קמה מהארץ, היא הייתה אפורה וגדולה עם עיניים אדומות בוהקות. בזמן שוומסלי חייג למשטרה, היצור טיפס על המרפסת והתבונן בהם דרך החלון.
ב-24 בנובמבר טענו ארבעה אנשים שראו את היצור עף באוויר מעל למפעל חומרי הנפץ. בבוקר ה-25 בנובמבר אמר תומאס יורי, שנסע על כביש מספר 62 צפונית למפעל, שראה את היצור עומד בשדה לצד הדרך ואז פרש את כנפיו, עף והחל לעקוב אחרי מכוניתו בעוד שהוא מיהר לפוינט פלזנט כדי לדווח על כך לשריף.
גברת רות' פוסטר מצ'ארלסטון שבמערב וירג'יניה דיווחה שב-26 בנובמבר ראתה את איש העש עומד בגינה שלה, אבל הוא נעלם כשגיסה יצא מהבית לבחון אותו. בבוקר ה-27 בנובמבר טענה אישה צעירה שהיצור רדף אחריה ליד מייסון שבמערב וירג'יניה, ושני ילדים דיווחו שראו אותו שוב באותו הלילה ברחוב אלבאנס.
במהלך 1967 היו דיווחים נוספים על מפגשים עם "איש העש", אבל אלו פסקו לאחר זמן קצר, ולא התחדשו מאז.
הסברים שנתנו לתופעה

בגיליון מרץ / אפריל 2002 של המגזין Skeptical Inquirer נטען שההסבר הסביר ביותר להיתקלויות הם עדי ראייה נרגשים שהתבלבלו בין תנשמת למפלצת מכונפת. אחרים טענו שהמועמד הסביר ביותר הוא לילית אפורה, הינשוף הגדול ביותר שנמצא במערב וירג'יניה. הלילית האפורה, מבקרת חורפית נדירה ב-48 המדינות הדרומיות של ארצות הברית, היא הינשוף הגדול ביותר בצפון אמריקה, וייתכן שהוא הדמות המסתתרת מאחורי המפגשים עם איש העש. אפשרות אחרת היא טעות בזיהוי של עגור מקומי. לעגורים יש כתמים אדומים מסביב לעיניהם. מפגש עם עגור מקומי או לילת אפורה במערב וירג'יניה הוא דבר נדיר, אבל אפשרי.
מארק א. הול, בספרו "ציפורי הרעם" (Thunderbirds), מצטרף לתאוריית הינשוף, ומציג זן ענק של ינשופים שלטענתו נראה באזור למעלה ממאה שנים.
התייחסויות נוספות

על תופעת איש העש נכתבו ספרים אחדים, והיא זכתה לכמה וכמה הסברים הקושרים אותה לתופעות על טבעיות. כמה מההסברים שניתנו לתופעת ספרינג הילד ג'ק (מין שד שהיה נוכח בפולקלור האנגלי במהלך התקופה הוויקטוריאנית) יכולים להתאים גם לאיש העש.
בספר The Mothman Prophecies, בשנת 1975, פורש ג'ון קיל את סדר הופעותיו של איש העש, וקושר ביניהן ובין אירועים שקרו באזור לטענתו, כמו פעילות חוצנים, פעילות של רוחות רפאים, מפגשים עם "אנשים בשחור", וכן קריסת גשר הכסף ב-15 בדצמבר 1967 – אירוע שבו נספו 46 אנשים, ולפי החקירה נבע מפגם בייצורו של בריח יחיד בשרשרת הכבלים. הספר היווה בסיס לסרט שיצא בשנת 2002 בכיכובו של ריצ'רד גיר ובבימוי של מארק פלינגטון.
ג'ף וומסלי חיבר את הספרים המקיפים ביותר על תופעת איש העש. בספרו משנת 2002 Mothman: The Facts Behind the Legend (שנכתב עם דוני סרג'נט ג'וניור), ליקט וומסלי קטעי עיתונות ישנים, היסטוריה מקומית, וראיונות עם עדי ראייה. בספרו השני (Mothman: Behind the Red Eyes 2005), ראיין וומסלי כתריסר עדי ראייה, ונתן להם לתאר בשפתם את שראו – לפעמים בסתירה למה שדווח קודם בחדשות ובספרים אחרים. וומסלי נמנע מלהביע את דעתו על העדויות.
לורן קולמן, בספרו משנת 2002 Mothman and Other Curious Encouters (המתמקד בפרטים של חקירה בתחום הקריפטוזואולוגיה) תומך בדעתו של קיל שלפיה איש העש הוא, כביכול, סוג של שד. קולמן כתב לראשונה על "מוזרי הכנף" (winged weirdies) בכתבות שונות ובספרו משנת 1978 Creatures of the Outer Edge.
גריי ברקר, מחבר הספר They Knew Too Much About Flying Saucers, שעסק גם בתופעת איש העש, קישר בין תופעת איש העש ובין קבוצה של אנשים המכונים "אנשים בשחור", שבאו לבתי האנשים באזור ושאלו אותם שאלות על דברים שהם ראו.
איש העש בתרבות הפופולרית > משחקי מחשב

המפגשים עם איש העש שימשו כבסיס לגזע החוצני במשחק Dark Matter. לאחר מכן היה להם תפקיד בעלילה של ההרפתקאה הבאה במשחק The killing Jar. הם גם כיכבו כמפלצות במשחק d30 Menace Manual שבו הם נקראו Mothfolk.
גרסה פחות מאיימת של איש העש מופיעה במשחק שמיועד לפלייסטיישן 2 Shin Megami Tensei 3:Nocturne.
במשחק Castlevania: Dawn of Sorrow for Nintendo DS, איש העש הוא אחת משלוש מפלצות המבוססות על קריפטוזואולוגיה, המוצג כיצור שעיר ושחור בצורת לב בעל כנפיים ועיניים גדולות. איש העש מופיע רק אם השחקן מפעיל זרקור עוצמתי בעזרתו של ברק, בתור בדיחה על נטייתו של העש להימשך לאור.
לעלילת הסיפור של סדרת המשחקים Silent Hill יש דמיון עם כמה מאפיינים של האגדה על איש העש. לדוגמה, הגשר המתמוטט במשחק הראשון בסדרה הוא כנראה אזכור לגשר הכסף של פוינט פלזנט. בנוסף, השמות של שתי הערים מאוד דומים.
עלילת המשחק Vampire: The Masquerade כוללת את איש העש. במשחק, איש העש זוהה כחבר בשבט Gangrel, וחזה מספר אירועים עתידיים, כולל ההתנקשות בחיי רוברט קנדי.
איש העש בתרבות הפופולרית > קומיקס

אחד מאויביו של באטמן הוא העש ההורג שמזכיר במיוחד את איש העש. בנוסף, הוא גם אויב של הטיטאנים הצעירים.
אחת מדמויות המשנה ברומן הגרפי השומרים הוא גיבור-על המכונה "איש העש".
איש העש בתרבות הפופולרית > טלוויזיה

בפרק בסדרה תיקים באפלה שנקרא Detour, הסוכן מולדר מטפל במפגשים עם יצורים אדומי עיניים הנקראים אנשי העש בפוינט פלזנט. הסוכנת סקאלי שואלת אותו בציניות אם התיק מתויק לצד The Cockroach That Ate Cincinnati (שיר של שנות השישים).
בסדרה "בובספוג" איש העש הוא האויב של איש הים ונער הפלא.
דיב, מסדרת הסרטים המצוירים זים הפולש, שייך לקבוצה של חוקרי מקרים על טבעיים הידועים בשם Swollen Eyeball Network. הכינוי של דיב הוא איש העש.
הדמות ארתור מהסרט The Tick, לבש "חליפת עש". ארתור היה בן הברית של גיבור העל The Tick.
בשנת 2010 יצא סרט הטלוויזיה איש העש" (אנ'), שביים שלדון וילסון. במרכז העלילה קבוצת חברים המנסים להסתיר את נסיבות מותו של חבר משותף, ונרדפים על ידי ישותו המרושעת של איש העש.
איש העש בתרבות הפופולרית > קולנוע

בשנת 2002 יצא לאקרנים הסרט נבואות איש העש העוסק בתופעה. בסרט מככב ריצ'רד גיר, והוא הופק על פי ספרו של ג'ון קיל הנושא את אותו השם.
בסרט "מפלצות נגד חייזרים" מוצגת דמות איש העש כזחל ענק שמשתנה לפרפר לקראת סיום הסרט.
בראשית שנת 2022 החלה הפקת סרט אימה אמריקאי בשם "איש העש", בבבימויו של ג'ושוע ברוקר. זהו סרט פאונד פוטג', שעלילתו עוסקת באישה היוצאת להתחקות אחר נסיבות היעלמו של אחיה, וחשיפת האמת מובילה אותה לעימות עם איש העש.
ראו גם

המפלצת מפלאטוודס
| עב"מולוגיה ועב"מים |
| --- | --- | --- |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הראשון | תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947) • תקרית מנטל (1948) • תקרית וושינגטון (1952) • תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) • תקרית קקסבורג (1965) • תקרית טהראן (1976) • היעלמותו של פרדריק ולנטיץ' (1978) • תקרית יער רנדלשם (1980) • התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס (1986) • גל תצפיות העב"מים בבלגיה (1990) • אורות פיניקס (1997) • סרטוני העב"מים של הפנטגון (2004, 2014, 2015 ו-2019) • התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר (2006) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השני | הבעירות הספונטניות בעיירה קנטו (סיציליה) (2003-2005) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השלישי | תקרית אורורה (1897) • תקרית רוזוול (1947) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הרביעי | חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (1957) • חטיפתם של בטי ובארני היל (1961) • חטיפת פסקגאולה (1973) • חטיפתו של טרוויס וולטון (1975) |  |
| גזעי חוצנים | אפורים • רפטיליאנים • אינסקטואידים (איש העש) • פליאדיאניים |  |
| תאוריות קשר בולטות | אזור 51 • גברים בשחור |  |
| שונות | חוצנים • חטיפה בידי חוצנים • נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית) • כדור ברק • בילי מאייר • בוב לזר • דייוויד גראש • הסיווג של היינק • פרויקט הספר הכחול • מעגלי תבואה |  |
הערות שוליים

↑  Mothman 2010. Letterboxd, retrieved April30, 2022
↑  Halen, Adrian (January 27, 2022). Joshua Brucker’s Found Footage Film Mothman Begins Production This Spring. HorrorNews.Net, retrieved April 30, 2022
↑  Giallo Julian (April 39, 2022). A ‘Mothman’ Found Footage Horror Is Soaring Our Way!. Dread Central, retrieved April 30, 2022
הגרסה הבריטית של נבואות איש העש משנת 1976
אופטימוס פריים
ביוגרפיה בדיונית > מלחמות החיות/מכונות חיות

אופטימוס פריימל (מלשון Primal, קדמוני), מנהיג סיעת המאקסימלים בסדרות האנימציה התלת־ממדית "מלחמות החיות" ו"מכונות חיות", הוא אינו אופטימוס פריים המקורי. פריימל הוא אחד מצאצאיהם המאקסימלים של הרובוטריקים, שלקח את השם כדי לכבד את שמו של פריים. אותו דבר גם תקף למגהטרון של אותה תקופה. לפני שהחלה סדרת האנימציה, חברת הסברו חזתה את פריים ואת מגהטרון בצורת החיה שלהם, אולם אחרי שהסדרה החלה השתנתה התוכנית והעיצובים השונים של הדמויות - כמו לוחית הפנים החצויה לשניים של פריימל שחושפת פה - מראים על כך. למרות הכל, אופטימוס פריים ומגהטרון היו הסיבה העיקרית להתחלתן של מלחמות החיות.
מלחמות החיות נערכו בכדור הארץ הפרהיסטורי, והובילו בסופו של דבר לגילוייה של ספינת "התיבה" הקבורה בהר הגעש. מגהטרון מנהיג הפראניקים ניסה לשנות את ההיסטוריה על ידי השמדת אופטימוס פריים, ששהה עדיין במצב הקפאה על סיפון "התיבה", וזאת בעקבות הוראתו של מגהטרון המקורי. מגהטרון קיווה שהדבר יבטיח את ניצחונם של השקרניקים במלחמה הגדולה ובסופו של דבר לשלטונם האולטימטיבי של הפראניקים - צאצאם של השקרניקים - על סייברטרון. מגהטרון שחרר את מלוא עוצמת הנשק שו על פניו של אופטימוס פריים, מה שהביא לפציעות אנושות, אך אופטימוס פריימל לקח את הניצוץ של פריים לתוך גופו כדי להגן עליו מפני טראומה בזמן שפציעותיו נרפאו. הגברת הכוח שנגרמה מחיבור הניצוץ של פריים למטריקס שינתה את פריימל לצורת טרנס-מטאל בשם "אופטימל אופטימוס", הכוללת שלושה שינויי צורה (למטוס, רכב שטח וגורילה). עם תום התיקונים, הניצוץ של פריים חודש, והוא הופעל לזמן קצר בטרם שקע שוב בהקפאה.
ביוגרפיה בדיונית > דרימווייב הפקות

בעיבוד המחודש מהמאה ה-21 של חברת הקומיקס Dreamwave Productions להמשכיות המקורית של הדור הראשון, אופטימוס פריים החל את דרכו כמארכב מידע בשם אופטרוניקס, או אוריון לחבריו הקרובים. לאחר שהבחין ברשומות על קרב שבו מנהיג הרובוטריקים סנטינל פריים נהרג בידי מגהטרון, הוא זומן למועצת הזקנים ונודע לו שמטריקס המנהיגות בחר בו להיות המנהיג הבא של הרובוטריקים. עם קבלת המטריקס, הוא הורה על פינוי הרובוטריקים מסייברטרון. הוא התכוון להניח לשקרניקים לנפשם, אך בעקבות קרב עם מגהטרון בקרקעית הכוכב, בנוסף לחזיונות של המטריקס, הוא קיבל דחף ללחום עבור ביטחון עולם ביתו.