stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי אקסמור
עולם החי

יש בפארק יונקים כמו סוסי פוני, איילי האקסמור האדומים, כבשים, קיפודים, סמורים, מגוון עופות בר ופרפרים.
עדרי כבשים היו כבר לפני 3,000 והם ניזונים מעשבים ומשיחי האברש.
באקסמור יש את העדר הגדול ביותר של האייל האדום בכל רחבי אנגליה והוא מונה כשלושת אלפים איילים החיים באדמות הבור והחקלאיות. הם שרדו מאז התקופה הפרהיסטורית. המלטת העגלים היא בחודשים יוני-יולי ובדרך כלל בצמחיית המורדות או בשולי החורש. האייל הבוגר יכול להגיע למשקל של 200 ק"ג. רק הזכרים מגדלים קרניים והם משילים אותם בחודשים אפריל-מאי ואז גדלות קרניים חדשות. האיילים ניזונים מנבטי האברש, פירות יער, עשב, פטריות וגידולי חווה.
הפארק נודע בעדרי הסוסים המסתובבים בחופשיות והקרויים סוסי פוני אקסמור. זה אחד הגזעים העתיקים של סוסי פוני. ישנם בפארק כעשרים עדרים מהם שניים שייכים לפארק הלאומי. סוסים אלה נמצאים בסכנת הכחדה ולכן הוקמה חווה באשוויק, ליד דולברטון, לשימור הגזע. בחווה זו ניתן לצפות בסוסים וללמוד עליהם. צבע הסוסים הוא חום-מעושן, חום-אדמדם או חום כהה. האזור התחתון בראשם, סביב העיניים והאף הוא צהבהב, הזנב והרעמה הם בצבע חום כהה. עונת ההמלטה היא באביב ותחילת הקיץ.
במגוון הציפורים שהיו נפוצות בפארק חלה דעיכה. בבדיקת 23 מיני ציפורים התברר שלאחר עשר שנים, 8 מהם פחתו, כגון ציפור החרשמון, ואילו שישה התרבו, בעיקר ציפור הסבכי. ישנם ציפורים כמו נקר מנוקד וינשופים חומים החיים ביערות אלה כל השנה.
בנהרות ישנם דגים סלמון ופורל.
עיירות בפארק > לינטון (Lynton) ולינמות' (Lynmouth)

לינמות' נמצאת בקצה הצפוני של הפארק אקסמור, משתרעת בערוץ בגובה 210 מ' במפגש הנהרות לין מזרח ולין מערב. לינטון נמצאת גבוה ממנה בכ-160 מ'. את שתי העיירות מחברת רכבת הצוק לינטון ולינמות' מן התקופה הוויקטוריאנית. במערב לינטון נמצא "עמק הסלעים".
בעיירות אלו ישנן בקתות דייגים.
עיירות בפארק > דולברטון (Dulverton)

עיירה במערב סאמרסט בערוץ נהר הבארל. כאן מקום מושבם של משרדי הרשות של הפארק הלאומי אקסמור. שם העיירה על שם אחוזה מלכותית מהמאה ה-11. בימי הביניים נודעה בייצור הצמר והמסחר בו.,
עיירות בפארק > דנסטר (Dunster)

כפר מימי הביניים הנמצא בגבול הצפון-מזרחי של הפארק. במרכזו שוק צמר וחוטים במבנה עץ מתומן ומרשים בן 400 שנה. זו הייתה נקודת מסחר של המאה ה-17 עבור צמר ובדים.
עיירות בפארק > קומב מרטין (Combe Martin)

כפר קטן הנמצא בצפון-מזרח דבון. יש בו שרידים מתקופת הברזל. על הרכס שלו עדויות למכרות כסף שלא בשימוש ונשתמרו המנהרות והכלים להרמת עפרות הכסף. יש בו פארק חיות בר וכן מוזיאון לדינוזאורים.
עיירות בפארק > פורלוק (Porlock)

עיירת חוף היסטורית ושקטה עם נמל ושמורת טבע של ביצות מלח. בחודש יולי מתקיים פסטיבל בנמל. הכביש אל העיירה היא במסלול התלול ביותר בבריטניה.
עיירות בפארק > אקספורד (Exford)

הכפר אקספורד נמצא במרכז הפארק. ממזרח לכפר יש מבנים פרהיסטוריים. על גבעה ממערב נמצא מבצר בשם טירת הפרה (Cow Castle) מתקופת הברזל, וממזרח לכפר נמצאת טירת סטאדון היל.
מאגרי מים > אגם ווימבלבול (Wimbleball Lake)

מאגר אספקת מים שנבנה בשנות ה-70 של המאה ה-20 והושלם בשנת 1979. גובה הסכר 49 מ'.
מאגרי מים > וויסטלנדפאונד (Wistlandpound)

האגם משתרע על שטח של 40 דונם ומספק מי שתייה לסביבתו. יש בו מגוון חיות בר, עופות מים ומהווה מוקד משיכה לדייג פורל.
אטרקציות מובילות > טאר סטפס (Taar Steps)

גשר המתוארך ל-3,000 לפני הספירה ועד תקופת ימי הביניים. נמצא מעל נהר בארל בפארק. אורכו 55 מ' ועשוי מלוחות אבן השוקלים כ-2 טון. הגשר מוקף בעיירות ציוריות וישנם סיפורי פולקלור ואגדות אודותיו.
אטרקציות מובילות > עמק הסלעים (valley of the rocks)

נמצא ליד העיירה לינטון. ישנה סברה שעמק זה נוצר בתקופת הקרח. ניתן לראות בו עיזים פראיות שחיות זה אלפי שנים על ומסביב לשולי המצוק, הן עוזרות לשמור על הנוף עם הרגלי המרעה שלהם. לפי האגדה ״עמק הסלעים״ היה פעם ביתה של טירת השטן. יום אחד, הוא חזר הביתה ומצא את נשותיו חוגגות עם השכנים. אז הוא הפך את כל נשותיו לאבן.
אטרקציות מובילות > שביל ווטרסמיט (wateresmeet Trail)

בקתת דייגים המתוארכת לשנת 1832 הנמצאת בתחתית ערוץ במפגש מזרח הנהר לין עם הואר אוק ווטר. במקום זה נקודת התחלה למסלול הליכה ביער לאורך הנהר וחוף הים.
אטרקציות מובילות > הקולנוע בעיירה לינטון (Lynton Cinema)

הוקם בעיירה לינטון בשנת 1916 ונחשב לאחד מ-50 בתי הקולנוע הטובים בבריטניה.
אטרקציות מובילות > דאנקרי ביקון (Dunkery Beacon)

נקודת תצפית הגבוהה ביותר בפארק, מכוסה בשיח האברש, ניתן לראות במקום זה את כל האזור הכפרי. בלילה בעזרת טלסקופים ניתן לצפות בכוכבים.
אטרקציות מובילות > טירת דאנסטר (Dunster Castle)

טירה מבוצרת אשר נבנתה במאה ה-11 על ראש גבעה תלולה לאחר הכיבוש הנורמני. בגן זני צמחים סובטרופיים וים תיכוניים. ליד הטירה יש טחנת מים היסטורית.
ראו גם

אייל אדמוני (אציל)
דרום-מערב אנגליה
הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת
הערות שוליים

↑  Exmoor, Rivers and Streams, www.exmoor-nationalpark.gov.uk, ‏2023-12-19 (באנגלית)
1 2  Exmoor, Climate Action, www.exmoor-nationalpark.gov.uk, ‏2023-12-19 (באנגלית)
↑  מדריך כיס ליערות פארק אקסמור (באנגלית)
↑  Exmoor, Red Deer, www.exmoor-nationalpark.gov.uk, ‏2023-12-19 (באנגלית)
↑  United Kingdom Government News: New pony centre to support preservation of Exmoor ponies, web.archive.org, ‏2012-01-19
↑  Exmoor, Exmoor Ponies, www.exmoor-nationalpark.gov.uk, ‏2023-12-19 (באנגלית)
↑  Devon Great Outdoors - RSPB survey has mixed news on Exmoor's birds, www.bbc.co.uk
↑  10 Best Things to do in Lynmouth, North Devon, Visit Lynton & Lynmouth, ‏28 במרץ 2024
1 2  הפארק הלאומי אקסמור, באתר ריקי שחם מדריכת טיולים, ‏17 בדצמבר 2023
↑  Explore Combe Martin, www.visitdevon.co.uk (באנגלית אמריקאית)
↑  The map platform, navicup.com
1 2  טרקים בדרום מערב אנגליה, באתר טרקים באירופה, ‏25 בנובמבר 2023
↑  National Trust Watersmeet, Visit Lynton & Lynmouth, ‏1 ביולי 2020
↑  10 הכי טובים: אטרקציות בפארק הלאומי אקסמור
| הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
| אנגליה | אזור הפסגות (1951) • אזור האגמים (1951) • דארטמור (1951) • צפון יורק מורס (1952) • יורקשייר דיילס (1954) • אקסמור (1954) • נורת'מברלנד (1956) • הברודס (1988) • ניו פורסט (2005) • הדאונס הדרומיים (2010) |  |
| ויילס | סנודוניה (1951) • חופי פמברוקשייר (1952) • ברקון ביקונס (1957) |  |
| סקוטלנד | לוך לומונד והטרוסכס (2002) • הקיירנגורמס (2003) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541607205171  LCCN: sh88007993  LNB: 000339089  NKC: ge756396  VIAF: 315130050   WorldCat (עם VIAF): 315130050 
נהר בארל
שיח האברש באקסמור
איילים אדומים באקסמור
סוס פוני אקסמור
טאר סטפס
ז'אן-לוק וסור

ז'אן-לוק וסור (בצרפתית: Jean-Luc Vasseur; נולד ב-1 בינואר 1969 בפואסי שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמנה של אולימפיק ליון (נשים).
קריירה

וסור החל את דרכו בכדורגל המקצועי בקבוצת הבוגרים של פריז סן-ז'רמן ב-1986, שם היה 6 עונות ומעט להופיע במשחקי הקבוצה. ב-1992 עבר לסטאד רן ושם הפך לשחקן הרכב ואף כבש את שערו הראשון. ב-1995 עבר לסנט אטיין, ובהמשך שחק גם בקרטיי, ראסינג פריז ואוברווילייה שם פרש ממשחק פעיל.
ב-2001 הצטרף וסור למחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן וזכה בעונתו הראשונה כמאמן באליפות צרפת עד גיל 17, והמשיך במחלקה 10 שנים, עד שקיבל את תפקידו הראשון כמאמן קבוצה בוגרת בקרטיי ב-2011, ובעונת 2012/2013 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה השלישית בצרפת. ב-2014 אימן לראשונה בליגה הראשונה כאשר מונה למאמן סטאד ריימס, אך עונה לאחר מכן חזר לליגה השלישית כמאמן פריז. ב-2017 מונה כמאמן שאטורו מליגת המשנה.
ב-2019 מונה וסור למאמנה של אולימפיק ליון (נשים), ושם נחל הצלחה רבה כשהוביל את הקבוצה לזכייה בליגת העל הצרפתית, הגביע הצרפתי, גביע האלופות הצרפתי, ליגת האלופות וגביע האלופות הבינלאומי. ב-2020 הוענק לו תואר מאמן השנה של אופ"א בכדורגל נשים.
תארים > כמאמן > פריז סן-ז'רמן (מחלקת הנוער)

אליפות צרפת עד גיל 17: 2010/2011
תארים > כמאמן > קרטיי

אליפות הליגה השלישית: 2012/2013
תארים > כמאמן > אולימפיק ליון (נשים)

אליפות: 2019/2020
הגביע הצרפתי: 2019/2020
גביע האלופות הצרפתי: 2019
ליגת האלופות: 2019/2020
גביע האלופות הבינלאומי: 2019
חוזה פריז (1259)

הסכם פריז
חוזה פריז (ידוע גם כחוזה אלבוויל) נחתם ב-4 בדצמבר 1259 בין הנרי השלישי מלך אנגליה לבין לואי התשיעי מלך צרפת. בחוזה זה הכיר הנרי באובדן רוב נחלותיו בצרפת - נורמנדי, מיין, פואטו ואנז'ו. חבלי ארץ אלו אבדו לאנגליה בתקופת מלכותו של המלך ג'ון. הנרי שמר בידיו חלקים מאקיטן ואת גסקוני, אך זאת רק בתור וסאל של לואי התשיעי. בתמורה הסיר לואי את תמיכתו מהמורדים האנגלים.
זהות כפולה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רם אורן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מתח, פעולה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת קשת
 תאריך הוצאה:  2011
 מספר עמודים:  319
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003020807
זהות כפולה הוא ספר שנכתב בידי הסופר הישראלי רם אורן. הספר יצא בשנת 2011 בהוצאת קשת. זהו הספר העשרים ושבעה שפרסם.
הערות שוליים

↑  בדיקה פסיכיאטרית של חשוד בעבירה, באתר כל זכות
↑  אשפוז פסיכיאטרי כפוי, צו בית משפט לאשפוז/הסתכלות באתר משרד הבריאות;
↑  אשפוז או הסתכלות באמצעות צו בית משפט באתר השירותים והמידע הממשלתי;
חברה (כתב עת)

| --- | --- |

כריכה קדמית של גיליון 50 בעיצוב החדש של כתב העת 'חברה', מחודש נובמבר 2011
 תאריכי הופעה:  2002–הווה (כ־22 שנים) 
 שפה:  עברית 
 hevramag.net
 
חברה הוא כתב עת סוציאל-דמוקרטי ישראלי, הנערך ונכתב בהתנדבות, ועוסק בענייני חברה, כלכלה, פוליטיקה ותרבות.
כריכה קדמית של גיליון 43 של כתב העת 'חברה' מחודש ינואר 2009
היסטוריה

כתב העת 'חברה' יצא לאור לראשונה במאי 2002, והוא מתפרסם אחת לחודשיים.
החל מהמחצית השנייה של 2009, כתב העת יוצא בשותפות של תנועת יסו"ד – ישראל סוציאל-דמוקרטית, המטה השיתופי של התנועה הקיבוצית, יד יערי, יד טבנקין ומרכז הקואופרציה.
הנושאים בהם עוסק כתב העת – הלאמה והפרטה בישראל, מערכת החינוך, מערכת הבריאות, אי שוויון, תאגידים ועוד.
לפי אתר כתב העת "כתב העת חברה הוא במת דיון, ויכוח ויצירת שפה משותפת למחנה הסוציאל-דמוקרטי בישראל. חברה החל את הופעתו בשנת 2002 וכותבים בו אקדמאים, פוליטיקאיות, מנהיגי איגודי עובדים, עורכות דין, מורים ופעילות חברתיות בזירות השונות. המכנה המשותף בין כל כותבינו הוא השאיפה והפעולה לכינונה של מדינת רווחה אוניברסלית בישראל. הגיליונות עוסקים בניתוח וביקורת של המצב הקיים, בהצעת חזון חברתי אלטרנטיבי כולל, וביצירת הכלים הפוליטיים והציבוריים למעבר מהמצב הקיים למציאות הרצויה."
נכון לשנת 2013, עורכי 'חברה' הם: אלעד הן, טל אלמליח, הרן סנד, ירון דישון, גילי גופר, ונמרוד זליגמן.
בדצמבר 2011 יצא גיליון מספר 50 של כתב העת בצבע מלא, בשונה מהגיליונות הקודמים שהיו בפורמט מונוכרומטי.
תוכני כתב העת מותרים לשימוש על פי תנאי רישיון ייחוס-שימוש לא מסחרי-שיתוף זהה.
ראו גם

יסו"ד – ישראל סוציאל-דמוקרטית
סוציאל-דמוקרטיה
מדינת רווחה
הרקולס (קבוצת כוכבים)

| הרקולס Hercules |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים הרקולס
 סמליות:  הרקולס
 עלייה ישרה:  17 שעות
 נטייה:  °‏30+
 שטח נראה:  1225 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־5
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  2
 הכוכב הבהיר ביותר:  β בהרקולס (קורנפורוס)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  2.77
 מטר מטאורים:  אין
 מערכות כוכבים גובלות:  דרקון  חץ  כתר צפוני  נבל  נושא הנחש  ראש הנחש  נשר  שומר הדובים  שועלון
 נראית בין קוי הרוחב °‏90 ו־°‏50- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש יולי
קבוצת הכוכבים הרקולס היא קבוצה גדולה בחלק הצפוני של השמים. למרות גודלה ומרכזיות הדמות אותה היא מייצגת במיתולוגיה היוונית, אין בה כוכבים בהירים במיוחד. הקבוצה היא אחת מ-48 הקבוצות שהוגדרו על ידי תלמי.
ב-29 באוגוסט 2016 דיווח פרויקט סט"י על קליטה של גלי רדיו בלתי-שגרתיים מכיוון כוכב HD164595 שבקבוצה זו. בשלב מאוחר יותר הודיעו מפרויקט סט"י כי לא מדובר בישויות של חוצנים.
כוכבים חשובים

ראסאלגד'י (α בהרקולס) הוא ענק אדום לא יציב שבהירות נראיתו הנראית משתנה באופן לא סדיר בין דרגה 3 לדרגה 4. בטלסקופ קטן ניתן להבחין שזהו כוכב כפול עם בן זוג כחול-ירקרק עם בהירות מדרגה 5.
קורנפורוס (β בהרקולס) הוא ענק צהוב במרחק של כ-140 שנות אור. זהו הכוכב הבהיר בקבוצה.
ζ בהרקולס הוא כוכב כפול במרחק של כ-35 שנות אור המורכב מתת-ענק צהוב וכוכב הסדרה הראשית כתום. עם בהירות כוללת מדרגה 2.8 זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.
ϱ בהרקולס הוא כוכב כפול - שני הכוכבים הם בצבע כחול - לבן ובדרגות בהירות 4 ו-5.
κ בהרקולס הוא כוכב כפול המורכב מזוג כוכבים בדרגות בהירות 5 ו-6.
גרמי שמים נוספים

בקבוצה נמצא אחד מהצבירים הכדוריים הבהירים ביותר - M13, שנקרא גם "הצביר הגדול בהרקולס", ומכיל למעלה מ-300,000 כוכבים ונמצא במרחק של 22,500 שנות אור. בתנאי צפייה מיטביים ניתן לראותו בעין ככתם מעורפל אך עדיף לצפות בו במשקפת. טלסקופ מאפשר להבחין בכוכבים שבצביר.
M92 הוא צביר נוסף, פחות בהיר וגדול מ-M13, אך ניתן לצפות בו במשקפת.
קבוצת כוכבים כולל שני אסטריזימים: "הפרפר" ו"אבן בוחן".
מיתולוגיה

הקבוצה מייצגת את הגיבור מהמיתולוגיה היוונית, הרקולס בנו של זאוס, שלאחר שהרג בהתקף טירוף את אשתו ואת ילדיו נענש ב-12 משימות, שחלקן מיוצגות גם כן בקבוצות הכוכבים.
קבוצת כוכבים זו מכונה בתלמוד הירושלמי "גדייה (מזלו של) דארקליס", ונאמר שסגדו לה רומאים.
בתרבות

בסוף הסרט "הרקולס" של חברת "וולט דיסני" הקבוצה מופיעה כהנצחה עבור הרקולס על היותו גיבור.
הערות שוליים

↑  ynet, אותות מסתוריים מגיעים מהכוכב HD164595, באתר ynet, 30 באוגוסט 2016
↑  אבי בליזובסקי, ‏ET התקשר? שוב טעות במספר – אות מהחלל התברר שוב כרעש רקע, באתר "הידען", 31 באוגוסט 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581402905171  GND: 108565558X  LCCN: sh2014000885  VIAF: 105145003283461301008   WorldCat (עם VIAF): 105145003283461301008
חוזה פריז (1657)

| --- | --- |
 מקום יצירה:  פריז 
 תאריך יצירה:  23 במרץ 1657 
 
חוזה פריז נחתם במרץ 1657 בין הפרוטקטורט של קהיליית אנגליה לבין לואי הארבעה עשר מצרפת במטרה לכרות ברית נגד פליפה הרביעי מלך ספרד. ההסכם הביא למיזוג בין מלחמת אנגליה-ספרד ומלחמת צרפת-ספרד.
ההסכם ביטא את ההתיידדות המחודשת בין צרפת לבין המשטר הרפובליקני באנגליה, זאת אחרי שעד שנות ה-50 של המאה ה-17 תמכה צרפת במלוכנים בראשם עמד צ'ארלס השני, מלך אנגליה, שישב בגלות. בתגובה לחתימת ההסכם עם קרומוול, ראש הרפובליקנים, צ'ארלס חתם על חוזה בריסל ב-1656.
תנאי ההסכם

האנגלים הסכימו להצטרף לצרפת במלחמה נגד ספרד בפלנדריה וצרפת מצידה התחייבה לתרום 20 אלף חיילים. אנגליה הסכימה לתרום 6,000 חיילים ואת הצי שלה לטובת כיבוש מבצרי החוף של דנקרק, גרוולין ומרדיק.
עוד לפי תנאי ההסכם, גרוולין תימסר לידי צרפת ואילו דנקרק ומרדיק לרשות אנגליה. דנקרק, שנמסרה לידי אנגליה, עמדה בראש מעייניה של אנגליה, שכן בעבר ספינות מלחמה פרטיות שיצאו ממנה פגעו בצי הסוחר שלה. עבור אנגליה, חשיבותה של דנקרק עברה מהשדה הדיפלומטי והפכה לצורך פוליטי דחוף.
זא'ן דה לה ולט

| --- | --- |

 לידה:  1494 Parisot, צרפת 
 פטירה:  21 באוגוסט 1568 (בגיל 74 בערך) מלטה, מלטה 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 מקום קבורה:  קתדרלת יוחנן הקדוש 
 תפקיד:  Grand Commander of the Order of the Hospitallers of Saint John of Jerusalem (ערך בלתי־ידוע–23 בספטמבר 1556)  grand prior of Saint-Gilles (23 בספטמבר 1556–26 באוגוסט 1557)  גראנד מאסטר של מסדר אבירי יוחנן הקדוש (26 באוגוסט 1557–21 באוגוסט 1568) 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 
ז'אן פריסו דה לה ולט (בצרפתית: Jean Parisot de la Valette‏; 1495 – 21 באוגוסט 1568) היה הגראנד מאסטר ה-49 של מסדר אבירי יוחנן הקדוש מירושלים. הוא הצטרף למסדר בפרובאנס שבצרפת ונלחם בהצטיינות נגד הטורקים ברודוס.
הוא נכלא במלטה לזמן קצר בעת ההתקפה בגוזו ומאוחר יותר שרת כמושל בטריפולי, בה החזיק המסדר לזמן קצר. הוא נבחר לראש המסדר בשנת 1559 ונלחם כדי להדוף את הטורקים בעת המצור הגדול על מלטה בשנת 1565. אחרי ניצחון המסדר זכה דה לה ולט לתהילה רבה באירופה, אך דחה את ההצעה למנותו לקרדינל.
אחרי המצור הגדול החל דה לה ולט בבניית העיר החדשה ולטה בשנת 1566. העיר, הקרויה על שמו, היא בירת מלטה עד היום.
לקריאה נוספת

רוג'ר קראולי, אימפריות הים: הקרב הסופי על השליטה בים התיכון 1521–1580, מאנגלית: חגי אברבוך. תל אביב: אופוס, 2012. (לפי מפתח עמ' 388).
הערות שוליים

↑  Grand Master Jean Parisot de Valette, Order of Malta, ‏31 Aug 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811493089305606  BnF: cb107365313 (data)  GND: 115791361  ISNI: 0000 0000 6121 6981  LCCN: n83134094  NTA: 303302224  SUDOC: 150562721  VcBA: 495/3744  VIAF: 73844972   WorldCat (עם VIAF): 73844972 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפארק הלאומי אייל רויאל

| --- | --- |
צילום אווירי של אייל רויאל
צילום אווירי של אייל רויאל
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  3 באפריל 1940
 מבקרים בשנה:  24,966 (נכון ל־2016)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  2,314 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  מישיגן בארצות הברית
 מיקום:  מישיגן 
 קואורדינטות:  48°01′41″N 88°49′18″W﻿ / ﻿48.028064°N 88.821688°W﻿ / 48.028064; -88.821688
 Isle Royale National Park
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הפארק הלאומי אייל רויאל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הפארק הלאומי אייל רויאל(למפת מישיגן רגילה) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס וורן פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  איריהפארק הלאומי אייל רויאל(למפת מישיגן מוגדלת) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס וורן פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  איריהפארק הלאומי אייל רויאל
 
מפה מפורטת של אייל רויאל
הפארק הלאומי אייל רויאל (באנגלית: Isle Royale National Park) הוא פארק לאומי של ארצות הברית על האי אייל רויאל (Isle Royale) והאיים הסמוכים בימת סופיריור במדינת מישיגן. הפארק הלאומי אייל רויאל הוקם ב-3 באפריל 1940, הוגדר כאזור טבע בראשיתי ב-1976 וכשמורת ביוספרה בינלאומית (International Biosphere Reserve) ב-1980. הפארק משתרע על שטח של 2,314 קילומטרים רבועים, כש-540 מתוכם הם יבשה. בגבול ארצות הברית–קנדה פוגש הפארק באזור השימור הימי הלאומי ימת סופיריור (Lake Superior National Marine Conservation Area) של קנדה.
היסטוריה > פרהיסטוריה

כמויות גדולות של חפצי נחושת שנמצאו ביישובים ובתילי אינדיאנים, חלקם מתוארך עד 5,000 שנה לפני זמננו, מעידים ככל הנראה על כריית נחושת באייל רויאל ובחצי האי קוויינו (Keweenaw Peninsula) הסמוך. באי יש מאות בורות שנכרו על ידי העמים הילידים, רובם באזור מקקרגו קוב (McCargoe Cove). תיארוך פחמן-14 של גזעי עצים מפוחמים שנתגלו באחד מבורות אלה תיארך אותם לכ-3,500 שנה לפני זמננו. בשנת 70–1669 פרסם המיסיונר הישועי דבלון (Dablon) דו"ח על "אי בשם מנונג המפורסם בשל הנחושת שבו". מנונג (Menong) או מינונג (Minong), היה השם בו קראו הילידים לאי, והוא המקור לשם רכס מינונג (Minong Ridge).
היסטוריה > המאות ה-19 וה-20

באמצע שנות הארבעים של המאה התשע-עשרה, גרם דו"ח של דאגלס הוטון (Douglass Houghton‏; 1845-1839) הגאולוג הראשון של מדינת מישיגן, לבהלה לנחושת במדינה, ומכרות הנחושת המודרניים הראשונים נפתחו על האי. כורים פשטו על האי מיד כאשר בני עם האוג'יבווה ויתרו על זכויותיהם באי בשנת 1843, ורובם התחילו בבורות המקוריים של הילידים. עדויות למאמצי הכרייה הקודמים היו בכל מקום, בצורת פטישי אבן רבים, חפצי נחושת מסוימים, ומקומות שבהם הנחושת נחצבה חלקית מתוך הסלע, אך נותרה במקומה. הבורות והחפירות הקדומים הובילו לגילוי של רבים ממרבצי הנחושת שנכרו במאה ה-19. פעילות זו הסתיימה בשנת 1855, כאשר לא נמצאו מרבצים בעלי ערך כלכלי. מכרה מינונג ומכרה האי היו תוצאה של פעילות מחודשת, אך קצרת מועד, בין השנים 1873 ל-1881.
ב"כריית נחושת פרהיסטורית באזור ימת סופיריור" (Prehistoric Copper Mining in the Lake Superior Region) שיצא לאור ב-1961 העריכו דרייר ודו טמפל שסך כל הנחושת שנכרתה באזור הייתה מעל ל-630,000 טון. עם זאת דייוויד ג'ונסון וסוזן מרטין טוענים שההערכה שלהם הייתה מבוססת על הנחות מוגזמות ובלתי מדויקות.
האי היה פעם אתר של קהילת נופש. תעשיית הדיג הצטמצמה במידה ניכרת, אך היא עדיין קיימת במתקני הדיג ב"אדיסן פישרי" (Edisen Fishery) שעל האי. מכיוון שאיים קטנים רבים מקיפים את אייל רויאל, ספינות כוונו פעם דרך האזור על ידי מגדלורים שהוצבו ב"פסג' איילנד" (Passage Island), "רוק הרבור" (Rock Harbor), "רוק אוף אייג'ס" (Rock of Ages) ומגדלור אייל רויאל על "מנאג'רי איילנד" (Menagerie Island).
בתוך מימי הפארק הלאומי אייל רויאל שקועות מספר ספינות טרופות. מזג האוויר הקשה של האזור, טופוגרפיה תת-מימית דרמטית, מיקומו המרכזי של האי על נתיבי שיט היסטוריים, והמים הקרים המתוקים, שימרו היטב את שברי הספינות הטרופות בכל רחבי הפארק. אלה תועדו בשנות השמונים, ונחקרו שוב בשנת 2009, על ידי "מרכז המשאבים התת-מימיים" (Submerged Resources Center) של שירות הפארקים הלאומיים.
גאוגרפיה

אייל רויאל הוא האי הגדול ביותר בימת סופיריור. אורכו 72 קילומטרים ורוחבו, בנקודה הרחבה ביותר, 14 קילומטרים. הפארק כולל את האי אייל רויאל וכ-400 איים קטנים יותר יחד עם איים שקועים מתחת למים בתחום 7.2 קילומטרים מסביב לאיים.
גאוגרפיה > צמחים

בתי הגידול העיקריים של הצמחייה באייל רויאל הם בתחומי פרובינציית היער המעורב הלאורנטיני (Laurentian Mixed Forest Province). האזור הוא ביומה של יערות רחבי עלים ומעורבים של אקלים ממוזג (Temperate broadleaf and mixed forests), אזור מעבר בין טייגה אמיתית שמצפון ויערות העצים הגדולים (Big Woods) שמדרום, עם מאפיינים משניהם. יש בו אזורים של יערות הן של עצים רחבי עלים והן מחטניים, וגופי מים שבין ביצות כבול של מחטניים לביצות.
המחטניים כוללים את אורן בנקס (Pinus banksiana), אשוחית שחורה, אשוחית לבנה, אשוח ריחני וערער וירג'יניה (Juniperus virginiana).
עצים נשירים יכולים לכלול את צפצפה רעדנית, אלון אדום (Quercus rubra), שדר הנייר (Betula papyrifera), בן-חוזרר אמריקני (Sorbus americana), אדר אדום (Acer rubrum), אדר הסוכר ומין האדר Acer spicatum.
גאוגרפיה > בעלי חיים

הפארק הלאומי אייל רויאל ידוע בשל אוכלוסיות הזאב בן הכלאים בין זאב מצוי לזאב מזרחי (Canis lupus lycaon) המכונה "זאב הטייגה של הימות הגדולות" (Great Lakes boreal wolf) ואוכלוסיות האייל הקורא שנחקרו על ידי מדענים שחקרו את יחסי טורף-נטרף בסביבה סגורה. מחקר זה נעשה קל יותר משום שבאייל רויאל התיישבו רק שליש ממיני היונקים שביבשת, בשל ריחוקו. בנוסף, הסביבה ייחודית בכך שהיא המקום היחיד הידוע שבו מתקיימים זאבים ואיילים קוראים בצוותא בלא נוכחות של דובים.
בעבר הרחוק לא חיו איילים או זאבים באייל רויאל. לפני שהפך לפארק לאומי היו שונר קנדי ותת-המין Rangifer tarandus caribou של אייל הצפון היונקים הגדולים על אייל רויאל. עדויות ארכאולוגיות מצביעות על כך ששני מינים האלו התקיימו באייל רויאל במשך 3,500 שנים לפני שסולקו ממנו על ידי פעולות אנושיות ישירות (ציד, לכידה, כרייה, כריתת עצים, שריפות, תחרות על משאבים מול מינים אקזוטיים ואולי על רקע מחלה שהביאו מינים פולשים). הפעם האחרונה שתועד אייל הצפון על האי רויאל הייתה בשנת 1925. אף על פי שהשונר קנדי סולק מהאי בשנות ה-30 הצליחו פרטים בודדים לחצות מעת לעת את גשר הקרח מאונטריו בקנדה. הפעם האחרונה שנראה שונר קנדי היה ב-1980. אף שהשונר כבר לא מצוי באי, הטרף העיקרי שלו, ארנבת השלג, נשארה. לפני הופעתם של הזאבים היו זאבי ערבות טורפים נוספים על האי. זאבי הערבות הופיעו סביב 1905 ונעלמו זמן קצר לאחר שהגיעו הזאבים בשנות ה-50 של המאה ה-20.
ההשערה המקובלת הראשונה היא שאיילים קוראים התנחלו באייל רויאל בין 1905 ל-1912. משערים שבתחילה הגיע לאיים עדר קטן של איילים קוראים (איילים קוראים לא נוהגים בדרך כלל לנדוד בעדרים), כשחצה את הימה הקפואה בחורף מהיבשת הסמוכה, השערה זו תוקנה מאוחר יותר לעדר של איילים קוראים ששחה מעל ל-30 קילומטרים לרוחב ימת סופיריור מהיבשת הקרובה.
הסתברותן של תאוריות אלה לא זכו לביקורת מעמיקה עד לסוף המאה ה-20. אף על פי שלא בוצעה עדיין חקירה מדעית מקיפה כדי לקבוע כיצד האיילים הגיעו על האי רויאל, התברר מעדויות של אנשי המקום ומעדויות גנטיות שקרוב לוודאי שהם הובאו לאי על ידי אנשים שרצו להקים שמורת ציד פרטית בתחילת המאה ה-20. העדויות שהאיילים הקוראים נלכדו בצפון-מערב מינסוטה והועברו לאי רויאל נשמעו לרבים כטענות דחוקות, עד שכמה עשרות שנים לאחר מכן חשפו ראיות גנטיות את העובדה שהאיילים הקוראים על אייל רויאל קרובים יותר לאיילים הקוראים בגבול הצפון-מערבי של המרוחק שבין מינסוטה למניטובה, מאשר לאלו מהיבשת הסמוכה לאי רויאל בגבול הצפון-מזרחי של מינסוטה עם אונטריו. עדויות נוספות הראו גם כי למועדון הנמל של וושינגטון (Washington Harbor Club), קבוצה של אנשי עסקים אמידים, הייתה בעלות על מבנים שונים על אייל רויאל, בנוסף על מסילות רכבת שנעו מבאודט (Baudette) אל דולות וטו הרבורס (Two Harbors), ולכן גם האמצעים להעברת האיילים מצפון-מערב מינסוטה לטו הרבורס.
בדרך כלל היו על האי סביב 25 זאבים ו-1,000 איילים קוראים, אבל המספרים משתנים מאוד משנה לשנה. בחורף 2006–2007 נמנו 385 איילים קוראים ו-21 זאבים בשלוש להקות. באביב 2008 נמנו 23 זאבים ובערך 650 איילים קוראים. בשל הריבוי בתוך קבוצה קטנה סגורה התמעטה אוכלוסיית הזאבים, וב-2016 היו רק 2 פרטים, מה שמרמז על כך שהאוכלוסייה תכחד לחלוטין.
עם זאת, בדצמבר 2016 הכין שירות הפארקים הלאומיים תוכנית על פיה יתווספו 20 עד 30 זאבים לאי על מנת למנוע מחבורת הזאבים להיעלם כליל.