stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי טריפולי
תקופת השואה > ההחמרה ב-1942

באביב 1942 הורע גורל יהודי לוב באופן משמעותי. נרמז בחוק שהיהודים נחותים לא רק לעומת האזרחים האיטלקיים אלא גם לעומת הילידים המוסלמים. על פי חוק אחר החלה "אריזציה" של רכוש יהודי. על היהודים נאסר לבצע עסקאות בנכסי דלא ניידי ובמפעלים חקלאיים. כמו כן נאסר על היהודים ליהנות מכל זיכיון שמקורו ברכוש מדינה – חקלאות, יערות, מחצבים, אשראי, ביטוח, תובלה ושייט. נאסר על היהודים להיות חברים באגודה שיתופית ולפרסם פרסום שתוכנו אינו דתי. בעקבות חוקי האריזציה הייתה מנת השפלתם היומיומית של היהודים המעורים בתרבות האיטלקית טריפולי גדושה אף יותר מזו של אחיהם באיטליה.
במיוחד גברו השפלות בזמן האנדרלמוסיה שגרמו הפצצות בעלות הברית. הפשיסטים התנכלו ליהודים ברחוב העליבו אותם בכינויי גנאי ודחפו אותם. כאשר יהודים ניסו לעשות את דרכם ברכבת כדי להימלט מן ההפצצות הם הורדו בכוח מהרכבת בטענה שהם מסריחים.
הגזרה השנייה שגזרו האיטלקים ב-1942 הייתה הגליה והטלת עבודת כפייה. עקב החלטתו של מוסליני שהיהודים הם גורם בלתי אמין מבחינה ביטחונית, במיוחד אלה מבניהם שהיו בעלי נתינות אויב. בטריפולי ובסביבתה נפגעו בעלי האזרחות הבריטית והצרפתית שהוגלו יחד עם יהודי קירנאיקה. בעלי הנתינות הלובית נשארו במקומם ונאלצו לספק עובדים לעבודות כפייה בסביבה, רובם הגדול נשלחו למחנה.
תקופת השואה > ההגליה למחנות ריכוז באירופה

מתוך כ־300 יהודים בעלי אזרחות בריטית בלוב, היו כ־200 היו תושבי טריפולי. הם הוגלו כיוון שהיו נתינים של מדינת אויב. כבר בסוף ינואר 1942 הם נשלחו לנאפולי באוניות משא מזוהמות וללא רכוש וללא ציוד של ממש, מבלי שסיבות הגירוש והיעד הובהרו להם. באיטליה פוזרו בעיקר לשלושה מחנות - ארצו, צ'יוויטלה דל טורונטו ובניו א רילולי.
במחנות האלה שוכנו היהודים שהיו בעלי אזרחות בריטית. המחנות היו במבני ציבור, בבתים פרטיים גדולים, בקבוצות גדולות עד 100 איש ובצפיפות רבה, אולם בלי להפריד את המשפחות. המחנות נמצאו בדרך כלל במקומות מבודדים ולא כולם היו מגודרים. המשגיחים היו בעיקר שוטרים איטלקיים מעובדי המדור לביטחון ציבורי, היציאה מן המחנות הייתה אסורה. תנאי החיים היו נסבלים, העצורים קיבלו חבילות מזון מן הצלב האדום ולכן תזונתם הייתה משופרת לעומת זו של שכניהם במחנה - נתינים זרים אחרים, חלקם יהודים, בריטים, הודים, רוסים ופולנים. הקשרים עם הקבוצות האחרות היו טובים, ויחד עם יהודי פולין פתחו בית ספר לכ-25 ילדים בכיתות א-ה. מחנות אלו נשאו אופי של מחנות מעצר ומעבר יותר מאשר של מחנות ריכוז. יהודי לוב לא חויב לעבוד. סבלם נבע בעיקר בשל ההגליה לסביבה זרה, מהצפיפות, ממזג האוויר האירופי- במיוחד בחורף, מהגבלות התנועה ומחוסר הידיעה מה ילד יום. עם זאת, בזכות המגע השוטף עם תושבי הסביבה היו יהודי לוב מעודכנים בחדשות המלחמה.
עם תפיסת השלטון באיטליה בידי גרמניה ב-8 בספטמבר 1943 הורע מיד מצב היהודים במחנות אלה. ב-28 באוקטובר 1943 נלקחו הגברים ממחנה צ'יוויטליה דל טורונטו בידי האס אס למחנות קורצ'טה וקייטי לעבודות ביצורים בקו החזית ליד הנהר סאנגרו. הנשים והילדים נשארו מאחור. העבודה נמשכה מבוקר עד ערב. כאשר החלו התקיפות מן האוויר הוחזרה הקבוצה לצ'יוויטליה דל טורונטו ברגל. בינתיים בינואר 1944 הועברה קבוצה אחת מיהודי צ'יוויטליה דל טורונטו למחנה ברגן בלזן. יתר היהודים הועברו בערך באותו זמן למחנה ריכוז איטלקי בפוסולי די קארפי. במאי 1944 הועברו גם הם לגרמניה לברגן-בלזן. למחנה זה הועברו גם היהודים האסורים בארצו וכמה אסירים יהודים ממחנה פרמונטי שבדרום איטליה. האחרונים הגיעו לשם עוד ב-1940 לאחר שאחד מבני המשפחה נחשד בריגול ונאסר.
תקופת השואה > במחנה ברגן-בלזן

כ-370 יהודים בעלי נתינות בריטית מלוב שולחו למחנה ברגן-בלזן שבצפון גרמניה. הם עברו לשם בארבעה טרנספורטים, הראשון צ'יוויטליה דל טורונטו; השני והשלישי מפוסולי די קארפי; ואחד מארצו. הטרנספורט הראשון הגיע בינואר 1944 והאחרון באוגוסט 1944. רובם המכריע הועברו בנובמבר-דצמבר 1944. מחנה ברגן-בלזן הוקם ב-1943 כדי לשמש מחנה זמני לקבוצות של יהודים אירופאים שיועדו להחלפה באזרחים גרמנים שהיו כלואים בגבולות האימפריה הבריטית. למחנה הגיעו יהודים מארצות שונות: פולין, צרפת, רומניה, הונגריה, הולנד; וגם יהודים בעלי דרכונים בריטיים או דרום-אמריקאיים. דרי המחנה לא חיו כקבוצה הומוגנית תחת חוקים אחידים המחייבים את כולם. מחנה ברגן-בלזן היה מחולק למספר אגפים מופרדים זה מזה בקפידה, וביניהם חצצו גדרות תיל. ה"מחנות בתוך המחנה" טופלו בצורה שונה זה מזה ובכל אחד מהם שררו תנאים שונים. האגף הגדול ביותר בסוף שנות 1944 היה "מחנה הכוכב" שנקרא כך משום שתושביו נאלצו לשאת את הטלאי הצהוב. שם גרו כ-1,400 יהודים ממדינות שונות. הגברים והנשים שוכנו במדורים נפרדים, אך המשפחות הורשו להתאחד במשך היום. כבר במהלך 1944 היו מנות המזון זעומות, וכל יושבי "מחנה הכוכב", אף הזקנים ביותר, חויבו לעבוד. פלוגת העבודה הגדולה ביותר הייתה "פלוגת הנעליים". על העובדים היה לפרום נעליים ישנות שהובאו ממערב גרמניה, לגזור ולמיין את העור שעוד היה ניתן לשימוש. פלוגות עבודה נוספות הועסקו בניסור גזעי עצים ביערות באזור, בעבודות תיעול וחפירה במחנה ובקרצוף סירים במטבח. נוסף על העבודה הקשה סבלו מהתעללות ואכזריות של חיילי האס אס במקום. מחנה שבו היו תנאים טובים בהרבה היה "מחנה הנייטרליים" שבו גרו יהודים בעלי נתינות של מדינות נייטרליות כמו ספרד, פורטוגל, ארגנטינה וטורקיה. היה גם "מחנה מיוחד" ו"מחנה ההונגרים" ששהו בו 1,683 היהודים מרכבת קסטנר.
קבוצת יהודי לוב בברגן-בלזן שמרה על ליכוד פנימי, ויחסית לאסירים אחרים במחנה היה מצבם טוב יותר, לפחות בהתחלה. זאת משום שהגיעו ממחנות הכליאה באיטליה ועדיין היו בידיהם שאריות של חבילות המזון שקיבלו מן הצלב האדום מתוקף היותם נתיני בריטניה. מידת סבלם של יהודי לוב במחנה הייתה תלויה בעיקר בשני גורמים: אורך השהות במקום, והאגף שבו נמצאו. תנאי המחנה, שהיו סבירים בראשית 1944 כאשר הגיעו היהודים אליהם, הידרדרו לקראת סוף 1944, עם עזיבתם. בסוף 1944 הפכו את התנאים במחנה לגיהנום ממש. גוויות של עשרות אלפי אנשים שמתו מרעב, תשישות וטיפוס הבהרות היו מוטלות חודשים ארוכים ללא קבורה. היו קבוצות מלוב ששהו במקום רק שבועות מספר, והיו שנשארו עד נובמבר 1944 ואף עד ינואר 1945. חלקם נמצאו באגף "המיוחסים" שבו לא הופרדו משפחות ולא התעללו באסירים; וחלקם שוכנו ב"מחנה הכוכב" שהיה מלכתחילה צפוף, הגברים הופרדו מהנשים והייתה התעללות מתמדת של אנשי האס אס. סבלם של יהודי לוב נבע גם מכך שהיו נטע זר באירופה. הם לא היו מורגלים בתנאי מזג האוויר החורפי המושלג. וחשו עצמם מבודדים מאוד עקב מוצאם ושפתם. לראשונה נקלעו לחיים בצל המשרפות כיוון שהיו עדים להגעתם של אסירים מאירופה שהיו מגיעים מדי פעם ואחר כך נעלמים בהישלחם למזרח להשמדה. התקשורת של יהודי לוב עם יהודים אחרים במחנה התנהלה בעברית.
לאחר מלחמת העולם השנייה

בקיץ 1963 התחולל אירוע מזעזע שטלטל עמוקות את הקהילה היהודית והזכיר לה עד כמה היא פגיעה. באירוע זה נרצח ח'לפאלה נחום בביתו בטריפולי. נחום היה יהודי ידוע מאוד בלוב. המשטרה סירבה להאמין כי מדובר בערבים שרצחו והאשימו את היהודים. לאחר זמן הותקף עוד יהודי מהקהילה, רק אז פעלה המשטרה ותפסה כנופיה המורכבת מעשרה ערבים האחראית גם לרצח של נחום ולפגיעות נוספות. מדי פעם אף התערבה הממשלה כדי להגן על היהודים מפני תקיפות גופניות.
ב-1967, במקביל למשבר בין ישראל למצרים, נפתח בטריפולי "שבוע פלסטין" במטרה לשחרר את פלסטין וזאת בהיתר הממשלה ובאישור המלך. מה שהתחיל בהפגנות הפך עד מהרה להתנפלות המונית על יהודים ועל רכושם. האימהות הספיקו להוציא את ילדיהם מבתי הספר כדי שלא יפגעו וחנויות של יהודים הועלו באש.
המשטרה לא הצליחה להשתלט על המצב והוכרז מצב חירום. באותו יום נהרסו למעלה מ-60% נכסים יהודיים קהילתיים ופרטיים. לפחות עשרה יהודים נהרגו ורבים נפצעו. לאחר הפרעות היהודים חיו בפחד תמידי, הסתגרו בבתיהם וסבלו מחוסר מוצרי יסוד. בית הכנסת 'בית אל' שהכיל בתוכו עשרה ספרי תורה מהודרים ומקושטים בכסף ובשנהב וכן מאות ספרי קודש ותשמישי קדושה נשרף כליל באותו יום של הפורענות.
לאחר מלחמת העולם השנייה > פינוי היהודים

לנוכח המצב הקשה החלה הממשלה לספק ליהודים תעודות מסע ו"אישורי העברה אווירית". הפינוי בוצע בתנאים קשים באמצעות טיסות שכר שאורגנו על יד ממשלת לוב וחברת אליטליה. היהודים חשבו שהיעדרותם היא זמנית עד שהרוחות יירגעו, אך בפועל החרימה הממשלה את החנויות השייכות ליהודים על כל תכולתן. יהודי טריפולי הובאו ברובם ללאטינה. בשנים הבאות, הצליחו כמה יהודים לחזור לטריפולי לביקורים חטופים במטרה להעריך את אבדותיהם ולקבוע מה עדיין יכלו להציל.
לאחר מלחמת העולם השנייה > ההפיכה של קדאפי (1969)

ב-1 בספטמבר 1969, בעת שהמלך אידריס שהה בחוץ לארץ, ארגן מועמר קדאפי, בעל דרגת סגן בצבא לוב, הפיכה צבאית. בעיתון 'אל-ראיד', שהפך בהמשך לעיתונה הרשמי של הממשלה החדשה, פורסם מאמר, תחת הכותרת "דעת הקהל", שקרא לממשלה להחרים את נכסי היהודים שעקרו לאיטליה ולהחזיר אותם לעם. בנוסף הייתה במאמר דרישה מהמועצות העירוניות בטריפולי, בנגאזי ושאר הערים לחלל את בתי הקברות היהודיים ולהשליך את גופותיהם לים. ואכן, משטר קדאפי חוקק חוקים חדשים שיאפשרו לו לקחת חסות על כל הרכוש היהודי שנשאר. ארבעת בתי הקברות היהודיים בטריפולי הוחרבו ועליהם נבנו בניינים, מבלי לאפשר פינוי של עצמות הנקברים. ארבעים וארבעה בתי כנסת בטריפולי הפכו למסגדים. מעשה זה מחק לצמיתות את עברה היהודי של לוב.
לקריאה נוספת

יעקב חג'ג'-לילוף, תולדות יהודי לוב: מראשית התיישבות היהודים בלוב ועד עלייתם וקליטתם בארץ, באר שבע: המכון ללימודים ולמחקר יהדות לוב, ה'תשס"א-2000
פרופ' מוריס רומני, יהודי לוב: דו־קיום, רדיפות, עלייה, ראשון לציון: ידיעות ספרים, 2017 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
הערות שוליים

↑  רבי יששכר חכמון זצ“ל, מרכז מורשת יהדות לוב
↑  יהודי לוב בעת העתיקה, באתר מרכז מורשת יהדות לוב.
↑  על פי אתר יהודי לוב
↑  נתניה | יאנה מכלוף, הרב (1902 - 1998), באתר moreshet.netanya.muni.il
↑  מורשת נתניה | אפרים עטייה, באתר moreshet.netanya.muni.il
מפרום תבשיל שבתי
עוגת ספרא
נשקים של לוחמי המחתרות
דגם מחנה ג'אדו בלוב
הפגיעות מהפגזת הרובע היהודי בטריפולי
אזור יהודי לוב ובניהם יהודי טריפולי במחנה "ברגן בלזן"
יהודים אסירים במחנה הריכוז "ברגן בלזן"
בלו אוריג'ן NS-18

|  נתוני משימה |
| --- | --- |
 כן שיגור:  Corn Ranch 
 נתוני חללית
 משגר:  ניו שפרד 
 צוות
 אנשי צוות:  Chris Boshuizen, ויליאם שאטנר, Glen de Vries, Audrey Powers 
 
בלו אוריג'ן NS-18 הייתה משימת טיסה תת-מסלולית בחלל של Blue Origin ששוגרה ב-13 באוקטובר 2021. המשימה הייתה הטיסה השמונה עשרה של רכב השיגור והחללית המשולבים של ניו שפרד. זה היה השיגור השני של צוות ניו שפרד. הצוות כלל את סגן נשיא מבצעי המשימה והטיסות של בלו אוריג'ן, אודרי פאוארס, מהנדס לשעבר של נאס"א והאוסטרלי השלישי בחלל כריס בושיזן, סגן יו"ר מדעי החיים ובריאות בחברת התוכנה הצרפתית דאסו סיסטמס גלן דה פריס והשחקן הקנדי-אמריקאי וויליאם שאטנר, שהפך לאדם המבוגר ביותר לטוס לחלל. הטיסה שוגרה מאתר השיגור התת-מסלולי של בלו אוריג'ן במערב טקסס.
בגיל 90, שטנר הוא האדם המבוגר ביותר שטס לחלל, ועבר את השיא שהחזיקה וואלי פאנק, בת ה-82, במשך שלושה חודשים מאז טיסתה בטיסת Blue Origin NS-16. לפי Blue Origin, שאטנר היה אורח החברה בטיסה ולא נאלץ לשלם עבור הטיול.
בעודו בחלל, שאטנר חווה את אפקט המבט הכולל וביטא אותו בשידור חי במצלמה בשיחה שלאחר הטיסה עם ג'ף בזוס.
צוות

בצוות היו אודרי פאוארס, כריס בושויזן, גלן דה פריס וויליאם שאטנר.
הערות שוליים

↑  "New Shepard NS-18: Mission Updates". Blue Origin. 12 באוקטובר 2021. נבדק ב-12 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "William Shatner and Blue Origin's Audrey Powers to fly on New Shepard's 18th mission". Blue Origin. 4 באוקטובר 2021. נבדק ב-4 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Blue Origin announces next customers to fly on New Shepard's upcoming human flight on October 12". Blue Origin. 27 בספטמבר 2021. נבדק ב-4 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grush, Loren (4 באוקטובר 2021). "Blue Origin is officially sending William Shatner to space". The Verge. נבדק ב-4 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maidenberg, Micah (2021-10-13). "Jeff Bezos' Blue Origin Launches William Shatner to Space in Its Second Human Flight". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2021-10-13.
↑  "William Shatner, TV's Capt. Kirk, blasts into space". AP NEWS (באנגלית). 2021-10-13. נבדק ב-2021-10-13.
חרדת אקלים

חרדת אקלים (באנגלית: Climate anxiety) הידועה גם כחרדה אקולוגית (eco-anxiety) ולחץ אקלימי (eco-distress) הוא מונח המשתמש לתיאור "פחד כרוני מפני אבדון סביבתי". תופעת חרדת האקלים נחקרת באופן מקיף מאז שנת 2007, וקיימות לה הגדרות שונות אשר עדיין נמצאות בשימוש. הגדרה נפוצה נוספת למונח היא: "התחושה הכללית שהיסודות האקולוגיים של הקיום נמצאים בתהליך של קריסה". חלק מהחוקרים משתמשים במונח "חרדה אקולוגית" כמילה נרדפת ל"חרדת אקלים", בעוד שאחרים מעדיפים לראות בהם מונחים נפרדים. בעוד שחלק גדול מהשיבוש האקולוגי נובע משינויי אקלים, חלקם נגרמים מפעילות אנושית ישירה, כגון בירוא יערות. מצב של חרדת אקלים אינו נחשב לאבחנה רפואית, אלא כתגובה רציונלית למציאות של שינויי אקלים, אולם מקרים חמורים של חרדה מסוג זה עלולים להשפיע על בריאות הנפש אם הם נותרים ללא טיפול.
חרדה אקלימית היא רגש לא נעים, אם כי הוא יכול להיות ניתן להסתגלות, ולהניע התנהגות מועילה כמו איסוף מידע רלוונטי בנושא. עם זאת, הוא יכול להתבטא גם בהימנעות מעימותים, או אפילו להיות "משתק". אנשים מסוימים דיווחו שהם חווים כל כך הרבה חרדה ופחד לגבי העתיד בצל שינויי האקלים, עד כדי כך שהם בוחרים לא להביא ילדים לעולם. בשנת 2017 גדלה במהירות תשומת הלב בציבור באשר לחרדה אקלימית, ובמיוחד מאז סוף 2018, כאשר פעילת הסביבה השוודית גרטה טונברי דנה בפומבי בחרדה האקלימית שלה.
בשנת 2018, האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה פרסמה דו"ח בנושא השפעת שינויי האקלים על בריאות הנפש. בדו"ח נכתב, בין היתר, כי "שינויים הדרגתיים וארוכי-טווח באקלים יכולים גם להציף מספר רגשות שונים, לרבות פחד, כעס, תחושות של חוסר אונים או תשישות". באופן כללי הנושא נוטה להשפיע בצורה הרבה ביותר על צעירים. הלחץ הקשור לאקלים אשר משפיע על בני נוער ואנשים בשנות ה-20 לחייהם הושווה לפחדים מהמלחמה הקרה שאחזה בצעירים מדור הבייבי בום שהגיעו לבגרות תחת איום של השמדה גרעינית. מחקר מצא כי על אף שישנן חוויות רגשיות מוגברות הקשורות להכרה ולציפייה לשינויי האקלים ולהשפעתם על החברה, אלו הן מטבען ניתנות להסתגלות. יתר על כן, עיסוק בחוויות רגשיות אלו מוביל להגברת החוסן, יכולת הפעולה העצמאית, התפקוד הרעיוני והפעולה הקולקטיבית. אנשים מתבקשים למצוא דרכים קולקטיביות לעבד את החוויות הרגשיות הקשורות לאקלים על מנת לתמוך בבריאותם הנפשית וברווחתם.
שכיחות

סקרים שנערכו בשנת 2018 בארצות הברית מצאו בין 21% ל-29% מהאמריקאים אמרו שהם "מאוד" מודאגים לגבי האקלים, פי שניים מהשיעור שנמצא במחקר דומה משנת 2015. המצב הפך נפוץ במיוחד בקרב ילדים וצעירים – באוניברסיטאות מסוימות יותר מ-70% מהסטודנטים תיארו את עצמם כסובלים מחרדה אקולוגית, אם כי נכון לתחילת 2021, הדרכים התקפות להערכת שכיחות החרדה האקולוגית או האקלימית לא היו מבוססות היטב. סקר שפורסם בספטמבר 2021 ונערך בקרב 10,000 צעירים ברחבי העולם, מצא שכמעט 60% היו מאוד מודאגים או מודאגים במיוחד משינויי האקלים. שני שלישים אמרו שהם חשים עצובים, מפוחדים וחרדים, בעוד שקרוב ל-40% דיווחו שהם מהססים להביא ילדים לעולם. דו"ח מאוקטובר 2021 המבוסס על סקרים שנערכו בבריטניה מצא כי 78% מהנשאלים הביעו מידה מסוימת של חרדה אקולוגית. הדו"ח לא מצא הבדל משמעותי ברמות החרדה האקולוגית בהתבסס על גיל או מעמד חברתי. עם זאת, הוא מצא שנשים (45%) נטו יותר באופן ניכר לדווח על רמות גבוהות של חרדה אקולוגית, בהשוואה לגברים (36%).
מחקר משנת 2022 שהוזמן על ידי האקדמיה האמריקאית לרפואת שינה (אנ') דיווח כי "חרדות סביב שינויי האקלים ובעיות סביבתיות" גרמו לנדודי שינה בקרב 70% מהאמריקאים.
אף על פי שהרעיון של חרדה אקולוגית וחרדה משינויי אקלים צבר תאוצה, אחד הנושאים המובילים הנוכחיים בספרות המדעית מביע דאגה לגבי ההערכה שלהם.
תפיסה זו של חרדה וצער אקלימיים או אקולוגיים היא מרחיקת לכת בשל האופי הנרחב של המודעות לשינויי האקלים, המתאפשרת באמצעות התקשורת מבוססת-הטכנולוגיה של ימינו. שינויי האקלים הם איום חמור, מתמשך וגלובלי המאופיין במידה רבה בחוסר ודאות וחוסר הבנה. מסיבה זו, חרדה וצער בקרב בני אדם הם תגובות טבעיות ורציונליות עבור אלה שחשים פחד או חוסר שליטה. לדוגמה, תחושות מסוג זה עשויות לצוץ אצל אנשים שנאלצים לעזוב את בתיהם, להתמודד עם אי ודאות לגבי הסביבה שלהם בעתיד, או לחוש דאגה לפגיעה העתידית של ילדיהם. ניתן לחלק את הצער האקלימי לשלוש קטגוריות: הפסדים אקולוגיים פיזיים, המחסור בידע בנושאי סביבה והפסדים עתידיים צפויים. אלה המסתמכים באופן הדוק ביותר על הקרקע ועל פעילויות המבוססות על קרקע עבור מחייתם ורווחתם, כגון ילידים וחקלאים, פגיעים במיוחד להידרדרות במצב בריאות הנפש.
תגובות רגשיות

השפעות פסיכולוגיות אקלימיות אחרות נחקרות פחות היטב מאשר חרדה אקלימית. השפעות אלו כוללות דיכאון אקלימי, כעס אקלימי ומצבים של הכחשה או חוסר תחושה, שעלולים להיגרם כתוצאה מחשיפה רבה מדי להצגה של איום האקלים באופן זורע בהלה. מחקר שהשתמש בניתוח גורמים מאשש על מנת להפריד בין ההשפעות של חרדה אקלימית, דיכאון אקלימי וכעס אקלימי, מצא שכעס אקלימי הוא הטוב ביותר לרווחתו של האדם, וגם טוב להנעת המעורבות בפעולה קולקטיבית ואינדיבידואלית כאחד, כדי למתן את שינויי האקלים. דו"ח אחר, משנת 2021, מצא כי כעס אקולוגי נפוץ יותר באופן משמעותי בקרב צעירים.
טיפול ומענה

הצעד הראשון של מטפלים בטיפול בחרדה אקולוגית הוא להבין שתגובה של פחד למצב אמיתי אינה פתולוגית. פחד אקולוגי הוא תגובה נורמלית לחלוטין, גם אם הקליינט רואה אותה כמטרידה מאוד. מטפלים צריכים להתייחס ברצינות להפחדים של הקליינטים מהמצב ו"לא להניח שהם בעיה נפשית לא-מתפקדת או שאדם הסובל מחרדה אקלימית הוא חולה בצורה כלשהי". עם זאת, פחד וחרדה מהתחממות כדור הארץ עלולים להחמיר מצבי בריאות נפשית קיימים. התסמינים כוללים עצבנות, נדודי שינה, חוסר תיאבון, התקפי חולשה, התקפי חרדה ועוויתות. מבחינת טיפולית, מודלים אינדיבידואליסטים של בריאות הנפש "לא נועדו להתמודדות עם טראומה קולקטיבית בקנה מידה פלנטרי".
טיפולים לא-קליניים שונים, אפשרויות לעבודה קבוצתית, פורומי תמיכה אינטרנטיים וספרים לעזרה עצמית הם אפשרות זמינה עבור אנשים הסובלים ממצבים פסיכולוגיים פחות חמורים. חלק מההשפעות הפסיכולוגיות אינן דורשות צורה כלשהי של טיפול, ואף יכולות להיות חיוביות: למשל, דאגה משינויי האקלים יכולה להיות קשורה בצורה חיובי לחיפוש מידע ולתחושת יכולת להשפיע על בעיות כאלה.
באופן כללי, פסיכותרפיסטים אומרים שכאשר אנשים נוקטים בפעולה, בין אם על ידי שינוי אורח חייהם על מנת להפחית את פליטות הפחמן שלהם, או על ידי מעורבות באקטיביזם חברתי, הדבר מפחית את רמות החרדה שלהם על ידי הבאת תחושת העצמה אישית ותחושות של קשר עם אחרים בקהילה. פסיכולוגים רבים מדגישים כי בנוסף לפעולה, יש צורך בבניית חוסן נפשי כדי למנוע שחיקה.
סקירה משנת 2021 של ספרות מדעית מצאה כי תגובות רגשיות למשבר יכולות להיות ניתנות להסתגלות כאשר לאדם יש את היכולת והתמיכה לעבד רגש זה ולהתבונן בו. במקרים אלה, אנשים מסוגלים לצמוח מניסיונם ולתמוך באחרים. בהקשר של שינויי אקלים, יכולת זו להתבוננות עמוקה נחוצה כדי לנווט את האתגרים הרגשיים איתם מתמודדים אינדיבידואלים וחברות כאחד.
ארגונים

מספר ארגוני פסיכולוגיה עוסקים בפסיכולוגיה אקלימית (אנ'). חוקרים ציינו כי יש צורך בגישה מערכתית על מנת לספק אמצעים שונים לאנשים בקשר להשפעות של בעיות אקולוגיות ושינויי אקלים על בריאות הנפש. ארגונים מסוימים מספקים הדרכה אינטרנטית כדי לסייע למטפלים לסייע לילדים ולצעירים בהתמודדות עם החרדה האקולוגית שלהם, לדוגמה הקולג' המלכותי לפסיכיאטרים (אנ').
Dark web

המונח Dark web (בתרגום חופשי לעברית: רשת אפלה) מתייחס לתוכן של ה-World Wide Web אשר קיים ברשתות darknet המשתמשות באינטרנט הציבורי, אך ניתן לגשת אליו רק באמצעות תוכנה ספציפית או הרשאת גישה מיוחדת.
ה-Dark web הוא חלק קטן מהרשת העמוקה, אשר כולל תוכן שאינו ממופה ונגיש ממנועי החיפוש באינטרנט.
מבחינה טכנית, רוב הרשתות ב-Dark web משתמשות בטכנולוגיית peer-to-peer (כגון רשת I2P), או מספר שרתי פרוקסי (כגון רשת TOR). משום שרשתות ה-Dark web מאפשרות למשתמשים בהם לפעול באופן אנונימי, רשתות אלו יעילות במיוחד להפצה וקבלת מידע עבור אנשים שחיים במדינות בהם קיימת צנזורה הדוקה, או במשטרים עם דיקטטורה. רשתות ה-Dark web נמצאות גם בשימוש נרחב בקרב עבריינים, אשר משתמשים בהם על מנת לסחור במוצרים לא חוקיים (כגון נשק, סמים, מידע על כרטיסי אשראי, פורנוגרפיית ילדים, וכו'). המטבע שמשמש עבריינים לביצוע מסחר בלתי חוקי ב-Dark web הוא לרוב ביטקוין, אשר מבטיח את השמירה על האנונימיות של האנשים שמעורבים בעסקות. כמו כן רשתות ה-Dark web נמצאים גם בשימוש של האקרים.
הבנת ה-Dark Web

הרשת האפלה מוסתרת בכוונה מהציבור הרחב/משתמשים פשוטים. הרשת האפלה מורכבת מרשתות שכבות-על, הידועות בשם darknets, המציעות שירותים נסתרים שונים. ניתן לגשת לרשתות אלו רק באמצעות תוכנות ספציפיות, כגון Tor ו-I2P. בסעיף זה נתאר את התשתית הטכנית של ה-Dark Web באמצעות ניתוח הרשתות האפלות המוכרות ביותר והכלים המשמשים לגישה אליהם.
אף אחת מהתוכנות שהוזכרו לעיל (Tor ו-I2P) לא נוצרה כדי לספק מעבר והפצה בטוחים של שווקים ומוצרים לא חוקיים לא בשטח ולא ב-Deep Web. עם זאת, האנונימיות והצפנת הנתונים שסופקו על ידי שימוש בתוכנה כמו Tor הפכו אותם ככלי המשמש אנשים שרוצים למכור את השירותים/המוצרים הבלתי חוקיים שלהם (האקרים להשכרה, פגיעויות של 0 ימים, אקדחים, סמים וכו'), בנוסף, עבור קיצוניים וטרוריסטים שרוצים להפיץ את דעתם (תעמולה) וכן עבור אנשים המשתפים סרטונים ותמונות לא חוקיים.
הבנת ה-Dark Web > פרויקט Tor (Tor): סקירה כללית

The Onion Routing Project או פשוט Tor משתמש בדור השלישי של טכניקת ניתוב הבצל על מנת לספק גלישה ותקשורת אנונימית. טכניקת ניתוב הבצל (דור ראשון) פותחה באמצע שנות ה-90 על ידי מעבדת המחקר הצי האמריקאי והסוכנות לפרויקטים מתקדמים של ההגנה (DARPA) כדי לספק תקשורת בטוחה בין פעילים בשטח ואיסוף מודיעין על ידי אנונימיזציה של יישומים מבוססי TCP. בשנת 2002, המעבדה הימית פרסמה את קוד המקור של Tor, וה-Electronic Frontier Foundation (EFF) לקחה על עצמה את הקמתו של Tor, והפכה לאבן הפינה ליצירת ארגון Tor Project האחראי לתחזוקה, שדרוג ועיצוב רשת Tor כפי שהיא כיום.
Tor הפך לכלי המפורסם ביותר, מבחינת אנונימיות ופרטיות לגשת ולפרסם חומר ברשת האפלה בין כלים אחרים (למשל I2P), ולפיכך Tor darknet הוא המפורסם ביותר ומחזיק במספר המבקרים והשירותים הגבוה ביותר.
כפי שתואר קודם, שירותים ברשת האפלה מוסתרים בכוונה, ולפיכך לאתרי onion אין את הפורמט המשמש ב-clearnet, www.example.com. הדומיין onion-level top (TLD) משמש במיוחד לגישה לשירותים נסתרים המתארחים רק ברשת Tor, והוא אינו חלק משורש ה-DNS של האינטרנט. יתר על כן, הכתובות מתחת ל-.onion מורכבות מ-16 תווים אלפאנומריים. המשתמש צריך לדעת את הכתובת המדויקת של שירות נסתר או להשתמש במנוע חיפוש שתוכנן במיוחד לעבוד על ה-.onion.
הבנת ה-Dark Web > פרויקט Tor (Tor): סקירה כללית > Tor אדריכלות וניתוב

נתונים המועברים באמצעות ניתוב הבצל מוקפים במספר שכבות של הצפנה, הדומות לשכבות של בצל. מספר השכבות שווה למספר המשתמשים הפועלים כצמתים, המכונה גם ממסרים, בכל פעם. טכניקה זו מסייעת למשתמש להישאר אנונימי ולהתחמק מטכניקות האזנה וניתוח תעבורה שעלולות לחשוף את המקור, היעד והתוכן של הודעה.
משתמשי Tor צריכים להחליט אם הם ישתתפו ברשת כצמתים או לא; לפיכך, הוא פועל על בסיס מתנדבים. בתור הדור הראשון של טכניקת ניתוב בצל, Tor מבצע אנונימיזציה של מנות TCP, תוך שהוא מציע שיפורים משמעותיים בהשוואה לדור הראשון כגון סודיות קדימה מושלמת, הפרדה של "ניקוי פרוטוקול" מאנונימיות, זרמי TCP רבים יכולים לשתף מעגל אחד, טופולוגיה של מעגלים דולפים, בקרת גודש, שרתי ספריות, מדיניות יציאה משתנה, בדיקת תקינות מקצה לקצה, נקודות מפגש ופתחים נסתרים.
Tor מורכב בעיקר מ-(i) דפדפן Tor אשר מציע את ההגדרה המתאימה (למשל פרוקסי) על מנת להתחבר לרשת Tor ו-(ii) השירותים/אתרים הנסתרים המתארחים ברשת Tor. יתר על כן, רשת Tor מורכבת מצמתי ה־Tor ומשרתי הספריות, בעוד שהצמתים חולקים חלק מרוחב הפס שלהם, כלומר הוא יגדל או יקטן בהתבסס על מספר הצמתים; לפיכך, ככל שמספר הצמתים ב-Tor גבוה יותר, כך הוא יהיה מהיר יותר.
הבנת ה-Dark Web > פרויקט האינטרנט הבלתי נראה (Invisible Internet Project = I2P): סקירה כללית

בחלק זה אנו מתארים את רשת I2P ואת התשתית שלה. I2P היא רשת שכבת-על מבוזרת, עמית-לעמית שהחלה ב-2003, המציעה אנונימיות על ידי שימוש בטכניקות ניתוב/הצפנה שום (Garlic Routing). עיצוב הרשת מבוסס על הודעות על מנת לרוץ על גבי IP, אך ניתן להשיג תקשורת גם על גבי TCP ו-UDP על בסיס הדרישות של כל אפליקציה/שירות.
תוכנת הלקוח I2P יכולה לפעול כנתב ברגע שהיא מותקנת במכונה, לספק קישוריות לאתרי I2P (TLD, .i2p) ב-Darknet, או שהיא יכולה לארח שירות (למשל אתר .i2p).טכניקת ניתוב השום, שהיא גרסה של ניתוב בצל, הוטבעה עוד בשנת 2000 ובמסגרת I2P מספקת את שלוש התכונות הבאות:
• בניית מנהרות וניתוב (על מנת להעביר נתונים, כל נתב יוצר מנהרות חד כיווניות (מנהרות נכנסות ויוצאות)).
• קיבוץ נתונים כדי להיות מסוגל להעריך את מצב מסירת ההודעות מקצה לקצה.
• אלגוריתמי הצפנה של ElGamal/AES+ SessionTags משמשים כדי לספק הצפנה מקצה לקצה ולמזער את האפשרות של התקפות ניתוח תעבורה.
הבנת ה-Dark Web > Freenet: סקירה כללית

Freenet שפותחה בשנת 1999 ושוחררה בשנת 2000 היא ככל הנראה ה-Darknet המדורג השלישי אחרי Tor ו-I2P מבחינת מספר המשתמשים. זוהי רשת עמית לעמית המיועדת לשיתוף, אחסון ואחזור של קבצים וכן לפרסום אתרי Freenet, הנקראים "אתרים חופשיים" המספקים אנונימיות גבוהה למשתמשים. יתר על כן, אין מדובר בפלטפורמה ריכוזית; לכן יש לו התנגדות חזקה יותר להתקפות. מהשחרור של גרסת 0.7.5, הארכיטקטורה של Freenet השתנתה, מחזקת את פרטיות המשתמש ומשפרת את האבטחה של צמתי Freenet מפני התקפות זדוניות - ראה הארכיטקטורה והעיצוב של Freenet - (Clarke et al. 2001, 2010). מכיוון שזו רשת מבוזרת, Freenet מסתמכת על המשתמשים שלה לאחסן, להכניס, לערוך ולבקש קבצים בעילום שם. כדי להשיג זאת, "חובה" לכל משתמשי Freenet לתרום מבחינת שטח הכונן הקשיח (חלק מהכונן הקשיח שלהם) ורוחב הפס שלהם. אלה יכולים להיות אתרים סטטיים אנונימיים או בדויים, פורומים, מיקרובלוגים ופלסים רגילים. חמש המטרות העיקריות של העיצוב ואחריהן מעצבי Freenet המבוססים על Clarke et al. (2001) הם:
1. אנונימיות הן ליצרני המידע והן לצרכני המידע
2. הכחשה למאגרי מידע
3. התנגדות לניסיונות של צדדים שלישיים למנוע גישה למידע
4. אחסון דינמי יעיל וניתוב מידע
5. ביזור של כל פונקציות הרשת
טרמינולוגיה

לעיתים קרובות מתבלבלים בין הרשת האפלה לרשת העמוקה, חלקי האינטרנט אשר אינם ממופים על ידי מנועי חיפוש. הבלבול הזה התחיל מאז 2009 לפחות. [דרוש מקור]
ראו גם

הרשת העמוקה
רשת אפלה