stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רביע (מכשיר)
שימושים > רביע תצפית אחורי למדידת גובה השמש

על מנת להימנע מלבהות בשמש כדי למדוד את גובהה, יכלו הנווטים להחזיק את המכשיר מולם כשהשמש לצדם. על ידי ניצול הטלת הצל של המכשיר על חלק אחר של המכשיר, ניתן היה לסנכרן את המכשיר עם השמש. היה צורך להקפיד על קביעת גובה מרכז השמש. זה יכול היה להיעשות על ידי חישוב ממוצע הגבהים של חלקי הצל העליון והתחתון.
על מנת לבצע מדידות של גובה השמש, פותח רביע תצפית אחורי.
ברביע כזה, הותקנו שלש שבשבות: הצופה צפה באופק משבשבת ראיה (C באיור מימין) דרך חרך בשבשבת האופק (B). זה הבטיח שהמכשיר היה מאוזן. הצופה הזיז את שבשבת הצל (A) למיקום בסולם המדורג כדי לגרום לצלו להופיע במקביל ברמת האופק על שבשבת האופק. זווית זו הייתה גובה השמש.
שימושים > רביעי קיר לקביעת הזמן

רביעי קיר, המשמשים לקביעת הזמן על ידי מדידת גבהים של עצמים אסטרונומיים. טיכו ברהה יצר את אחד מרביעי הקיר הגדולים ביותר. כדי למצוא זמן הוא היה מניח שני שעונים ליד הרביע כדי שיוכל לזהות את הדקות והשניות ביחס למדדים בצד המכשיר. הם היו מכשירים אסטרונומיים חשובים במצפי הכוכבים באירופה של המאה ה-18, ועליהם ביססו את השימוש באסטרונומיה המקומית.
שימושים > רביע ממוסגר למדידות אסטרונומיות וכיול תותחים

רביעי מסגרת גדולים שימשו למדידות אסטרונומיות, בעיקר לקביעת הגובה של עצמים שמימיים ולמדידת מרחקים זוויתיים בין עצמים אסטרונומיים. הם יכלו להיות מתקנים קבועים, כגון רביעים של ציורי קיר. רביעים קטנים יותר היו ניתנים להזזה. כמו הסקסטנטים האסטרונומיים הדומים, ניתן היה להשתמש בהם במישור אנכי או להתאימם לכל מישור.
כאשר הם מוקמו על כן או על תושבת אחרת, הם יכלו לשמש למדידת המרחק הזוויתי בין כל שני עצמים שמימיים. בחיילות ים השתמשו ברביע למדידת גובה תותח של ספינות. היה צורך להציב את הרביע על פתחו של כל רובה על מנת לאמוד טווח, לאחר טעינתו.
ביישומים מודרניים יותר, הרביע מחובר לטבעת התותח או לתותח ימי גדול כדי ליישר קו עם נקודות מידה מרותכות לסיפון הספינה. זה נעשה כדי להבטיח שהירי לא "עיוות את הסיפון". משטח ישר על בית התותח או הצריח נבדק גם מול מדדים, גם כדי להבטיח שמסבים גדולים או גזעי מסבים לא השתנו... כדי "לכייל" את האקדח.
שימושים > התאמה אישית

במהלך ימי הביניים, יצרנים הוסיפו לעיתים קרובות התאמה אישית כדי להרשים את האדם שעבורו נועד הרביע. בחללים גדולים ובלתי מנוצלים על המכשיר, לעיתים קרובות יתווספו אות או תג כדי לציין את הבעלות של אדם חשוב או את נאמנותו של הבעלים.
לקריאה נוספת

מוריס דאומס, מכשירים מדעיים של המאות השבע-עשרה והשמונה-עשרה ויוצריהם, ספרי פורטמן, לונדון 1989מסת"ב 978-0-7134-0727-3
תלמי משתמש ברביע
הדגמה של רביע הסב על צירו באיור טורקי
רביע גונתר, מצוי במוזיאון הימי הלאומי בגריניץ'
תרשים של רביע גאומטרי למדידת גובה עצם. במקרה זה השנתות יביעו גובה
ציור של רביע תצפית אחורי. מכשיר זה שימש למדידת גובה השמש על ידי התבוננות במיקום של צל על המכשיר.
תחריט של רביע קיר של טיכו ברהה ב- מצפה הכוכבים באורניבורג בשנת 1598, הוא מציג גם את שני השעונים.
רביע מסגרת גדול במצפה הכוכבים העתיק של בייג'ינג. הוא נבנה בשנת 1673.
רביע תותח
יהודה מוריאל

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1910 
 פטירה:  28 ביולי 1998 (בגיל 88) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
יהודה מוריאל (כ"ה באדר ב' ה'תר"ע 4 באפריל 1910 - ה' באב ה'תשנ"ח 28 ביולי 1998) היה מורה ואיש חינוך, מרצה באוניברסיטה, מייסד ומנהל מוסדות חינוך בישראל ומחוצה לה.
זכה בפרס יקיר החינוך הדתי בתל אביב ובפרס "לכבודה של תורה", וכן בפרס הרב קוק לספרות תורנית תשמ"ה.
בעל תואר ד"ר לפילוסופיה, עסק בהוראת יהדות, תנ"ך ותפילה, ייסד וניהל בתי ספר תיכוניים בארץ ובעולם, במשך כ-30 שנה שידר מדי שבוע ברדיו קול ישראל שיחות במשנה ובהלכה, ועמד בראש המגמה הבין-מחלקתית\המחלקה ללימודי יסוד במדעי היהדות של אוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא הגיוגרפיה.
מוריאל נולד כ"יהודה מסינג" בבובריקה שבגליציה המזרחית ב-1910, תחת שלטון הקיסרות האוסטרו-הונגרית. יהודה מוריאל היה בן יחיד לאביו, אבל לאמו נולדו ילדים מבעלה השני, אחים ואחיות למחצה. איש מהמשפחה שנותרה בפולין לא שרד את השואה. את אמו ראה בפעם האחרונה בעת ביקורו בפולין באב תרצ"ט אוגוסט 1939, נפרד ממנה וחזר לארץ ישראל 4 ימים לפני פלישת צבא הרייך השלישי למדינה. בתום המלחמה נודע לו שהיא נקברה חיים על ידי הנאצים בליל הסדר.
בהיותו בן 3 התייתם מאביו ר' דוד מסינג, אמו ציפורה נישאה מחדש ושלחה אותו לגור וללמוד אצל סבו רבי שלמה זלוז'יצער, חסיד הוסיאטין. כשהיה בן 18 נפטר סבו, והוא נותר לבדו. עד גיל 20 חי בפולין וקיבל שם חינוך יהודי, בעיקר בלימודי גמרא. בתקופה זו התחבר לאגודת ישראל והיה עוזרו של הרב משה חיים לאו. כבר בנעוריו ניכר כנואם בחסד וכעוזרו של הרב לאו שנבחר כנציג אגודת ישראל לבית התחתון של הפרלמנט הפולני, היה סובב בעיירות ונואם בענייני הפוליטיקה היהודית. בדצמבר 1930 הגיע לווינה, עמד שם בבחינות הבגרות האקסטרנית בגמנסיה וינה רפורם, ובטבת 1932 התחיל ללמוד בבית המדרש לרבנים ובאוניברסיטת וינה. שם, בשנת 1933 נשא לאשה את בתיה (בלנקה) לבית פירסט.
עמדתו הציונית, והאדמה שהחלה לבעור תחת רגלי היהודים בווינה עם עליית הנאצים לשלטון, גרמו לו לעלות עם רעייתו הצעירה ארצה בנובמבר 1933, מיד לאחר נישואיו. את הסרטיפיקט הוא קיבל מהאוניברסיטה העברית בירושלים, שזה עתה נוסדה, על מנת להשלים כסטודנט את לימודי המ"א בחינוך. שם גם כתב את הדוקטורט שלו בנושא "בדיקת החשיבה ההגיונית אצל הנוער המתבגר בבתי הספר העבריים בארץ". הדוקטורט הוגש בא' בטבת תש"ו. לאחר עלייתו ארצה שינה את שם משפחתו ממסינג ל'מוריאל'.
ביוגרפיה > חינוך והוראה

עם תום לימודיו באוניברסיטה העברית, לימד בבית ספר בעפולה, לאחר מכן לימד בבית הספר היסודי "נצח ישראל" בפתח תקווה, ובשנת תש"ח 1948 נקרא לנהל את בית הספר התיכון לבנות "ישורון" בפתח תקווה. לאחר מכן ניהל את בית המדרש למורות ולגננות, לימים "מכללת תלפיות" במשך כ-20 שנה. מוסד זה הסמיך מאות מורות וגננות ונודעת לו השפעה רבה על עיצוב דמותו של החינוך הדתי בישראל. בתשכ"ט התמנה למרצה באוניברסיטה בר-אילן, בשנת תשל"ד - למרצה בכיר בה, בשנת תשל"ו, מונה לפרופסור אורח בישיבה יוניברסיטי בארצות הברית (מכון "פרקאוף") למתמחים לקראת תואר שני ושלישי. עסק בגיבוש גישות חדשות לערכי היהדות ודרכי הקנייתם. בתחום זה פרסם עשרות מאמרים בעיתונים וכתבי עת שונים כגון "הד החינוך", "מעיינות", "בשדה חמד", "שמעתין" ו"הצופה".
בשנים תשט"ו-תשט"ז 1956–1957 יצא בשליחות חינוכית מטעם הסוכנות היהודית לדרום אמריקה להקים בה רשת של בתי ספר. הוא יצא לשליחות דומה פעם נוספת, בשנת תשכ"ד 1964. בשליחותו הרבה לחנך לציונות ולשמירת תורה, ודחף את תלמידיו לעלות ארצה. אחד התלמידים הללו, שהכיר לו טובה על כך, הוא פרופ' שלום רוזנברג.
בשנת תש"ך הקים את בית הכנסת לנוער "תלפיות" בתל אביב ושימש כרב בית הכנסת, אך סירב להיקרא בתואר "רב". זאת, עד לשנת תשנ"ה, בה עזב את תל אביב ועבר לירושלים.
למוריאל ואשתו נולדה בת יחידה, בינה מוריאל, בוגרת המחזור השני של אוניברסיטת בר-אילן. היא נישאה ונולדו לה שלושה ילדים, ביניהם הסופרת חיותה דויטש. בינה ליבוביץ (מוריאל) נפטרה בשנת 1972, בהיותה בת 34 שנים בלבד. את ספרו בדרך טובים הקדיש אביה לזכרה.
ספריו

פרקים בתורת החינוך, הוצאת ביתן הספר, תשי"ב
עיונים במקרא - על חמשת חומשי תורה: בראשית שמות ויקרא במדבר ודברים, כולם יצאו במהדורה הראשונה בהוצאת אברהם ציוני ת"א (מהדורה שנייה בשנת תש"ן 1990 בהוצאת סיני)
בדרך טובים - מצוות שבין אדם לחברו לאור המקורות במקרא ובהלכה, הוצאת המחלקה לחינוך ותרבות תורניים בגולה, שע"י ההסתדרות הציונית, תשל"ב
הערך "החינוך בספרות התלמודית" - באנציקלופדיה יודאיקה
ישראל וארצו בתורה - הוצאת המחלקה לחינוך ותרבות תורניים בגולה, שעל יד ההסתדרות הציונית,
בסוף ימיו החל לחבר פירוש על ספר הכוזרי מאת רבי יהודה הלוי, אך לא זכה לסיימו.
Like a Prayer

Like a Prayer (בעברית: כמו תפילה) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית מדונה. האלבום יצא ב-21 במרץ 1989 על ידי חברת התקליטים סייר רקורדס. ההתאחדות האמריקאית של יצרני התקליטים העניקה לו את התארים; אלבום זהב, אלבום פלטינה ופלטינה כפולה, ב-23 במאי 1989. ב-16 ביולי 1997 העניקה לו גם פלטינה ×4, לאחר שמכר ארבעה מיליון עותקים בארצות הברית – מה שהפך אותה למוכרת התקליטים הטובה ביותר במדינה במקום השביעי. בסך-הכול, נמכרו ברחבי העולם יותר מחמישה עשר מיליון עותקים של האלבום.
היסטוריית האלבום

Like a Prayer נחשב לאחד האלבומים הטובים ביותר שיצאו באותה התקופה. האלבום כולל בתוכו שירי פופ, דאנס, נשמה, רוק ואלמנטים של פאנק. ברולינג סטון כינו אותו כ"אלבום הטוב ביותר שאמן פופ יכול לעשות". האלבום הוקלט ב-1988 בשיתוף פעולה עם פטריק לאונרד, סטיבן בריי, ואף עם הזמר פרינס. באלבום ישנם שירים הנוגעים לחייה האישיים של מדונה: השיר שהוקלט עם פרינס באלבום, "Promise to Try", נחשב למרגשים ביותר שהיו למדונה, בו היא מדברת על מות אימה המוקדם. כאשר יצא האלבום, מדונה הקדישה אותו ל"אימי, שלימדה אותי להתפלל". בשיר "Till Death Do Us Part", היא מדברת על פרידה משון פן, ממנו התגרשה באותו הזמן. לפני היציאה הרשמית של האלבום לשוק; פפסי (חברה לייצור משקאות), החליטה להשתמש בשיר כחלק מפרסומת למשקה הקל אותו פרסמו. בנוסף לכך, החברה לקחה גם חסות על מסע ההופעות שעשתה באותו זמן, "Blond Ambition World Tour". הפרסומת (שכללה בתוכה את השיר), שודרה פעמיים לפני שהשיר עצמו נוגן לראשונה ב-MTV. פפסי לא הייתה מודעת לכך שהקליפ מציג תוכן שנוי במחלוקת; בו מדונה עדה לרצח, ומציגה מקרים מעוררי מחלוקת לנוצריים: רוקדת בשדה צלבים בוערים באש, מנשקת קדושים נוצריים וחותכת סטיגמטה בסכין. קהילת הנוצרים הקתוליים זעמה ואיימה להחרים את פפסי על כך שלקחה חסות על השיר. לבסוף, החברה החליטה כי הסיכון שלקחה היה גדול מדי, והחליטה לבטל את החסות על מסע ההופעות, ולהוריד את הפרסומת שכללה את השיר "Till Death Do Us Part" (אף על פי שמדונה בכל זאת קיבלה את חמשת מיליון הדולרים שהובטחו לה בחוזה). חרף הביקורות הנוקבות שעשה השיר בקרב הציבור, הוא זינק למקום הראשון ברשימת 100 החמים של בילבורד. האלבום עצמו, כשיצא עמד במקום האחד עשר במצעד המכירות בארצות הברית, ואחרי שלושה שבועות זינק אף הוא למקום הראשון, שם עמד במשך חודש. לעומתם, השיר "Oh Father" היה להכי פחות מצליח במכירות לשנת 1984 (אך עדיין הצליח להגיע למקום ה-20 ברשימת "20 החמים" של בילבורד).
ביקורות

על-פי טיים מגזין, Like a Prayer הוא אחד מ"100 האלבומים הטובים בכל הזמנים". מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-331 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני גרסאות שנוצרו בעבר. מגזין Spin כלל את האלבום במקום ה-89 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 שנים האחרונות (1985–2014), שנערך בשנת 2019.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מדונה, לאונרד (למעט היכן שמצוין אחרת).
| Like a Prayer> מס' | Like a Prayer> שם | Like a Prayer> כותב(ים) | Like a Prayer> משך | Like a Prayer>  | Like a Prayer>  | Like a Prayer>  | Like a Prayer>  | Like a Prayer>  | Like a Prayer>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Like a Prayer  | מדונה, פטריק לאונרד | 5:40 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Express Yourself  | מדונה, סטיבן בריי | 4:39 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Love Song (יחד עם פרינס)   | מדונה, פרינס רוג'רס נלסון | 4:52 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Till Death Do Us Part  |   | 5:18 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Promise to Try  |   | 3:38 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Cherish  |   | 5:03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Dear Jessie  |   | 4:21 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Oh Father  |   | 4:58 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Keep It Together  | מדונה, סטיבן בריי | 5:03 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Pray for Spanish Eyes  |   | 5:17 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Act of Contrition  | מדונה | 2:19 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 51:13 |  |  |  |  |  |  |
| Like a Prayer — 30th Anniversary edition> מס' | Like a Prayer — 30th Anniversary edition> שם | Like a Prayer — 30th Anniversary edition> משך | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  | Like a Prayer — 30th Anniversary edition>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Like a Prayer (12" Dance Mix)  | 7:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Express Yourself (Non-Stop Express Mix)  | 8:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Love Song  | 4:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Till Death Do Us Part  | 5:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Cherish (Extended Version)  | 6:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Dear Jessie  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Oh Father (Single Version)  | 4:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Keep It Together (12" Remix)  | 7:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Pray for Spanish Eyes  | 5:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Supernatural  | 5:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 59:28 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

שירה - מדונה, ג'וליה טזאן
קולות רקע - נדירה אלי, רוז בנקס, ג'וליה טזאן, דונה דה-לורי, לין פידמונט, ניקי האריס, מרקוס לויה, מרילין מרטין
כלי נשיפה - רברנד דייב בורוף, צ'אק פינדלי, דיק הייד, סטיב מדיו
כלי הקשה - לואיס קונט, פאולינו דה-קוסטה
כלי מקלדת - גירי לניר, פטריק לאונרד
גיטרה - ברוס גיירסץ', דן הף, צ'סטר קאמן, מרקוס לויה, דייוויד ויליאמס
גיטרה בס - רנדי ג'קסון, גיא פראט
פסנתר - פטריק לאונרד
סינתיסייזר - ג'וליה טזאן, סטיבן בריי, פטריק לאונרד, ג'אי ווינדינג
אורגן האמונד - פטריק לאונרד
תופים - יונתן מופט, ג'ף פורקארו, ג'ון רובינזון
תוף מרים - סנדרה קראוץ'
צ'לו - לארי קורבט
קרן יער - יוסף מאייר, ריצ'רד טוד
מרימבה - ג'ו פורקארו
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 4 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  יפן | אוריקון | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |
|  צרפת | SNEP | 1 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארגנטינה (CAPIF) | פלטינה | 60,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 4× | 280,000 |
| אוסטריה (IFPI Austria) | פלטינה | 50,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה 2× | 500,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 5× | 500,000 |
| פינלנד (Musiikkituottajat) | פלטינה | 70,818 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה 2× | 800,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב 3× | 750,000 |
| הונג קונג (IFPI Hong Kong) | פלטינה | 20,000 |
| הולנד (NVPI) | פלטינה | 100,000 |
| ישראל (IFPI ISR) | זהב | 20,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה 2× | 30,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה 4× | 400,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | פלטינה 2× | 100,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה 4× | 1,200,000^ |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 4× | 5,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 15,000,000 |
* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד. ^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.  נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.
ביאורים

↑  מכירות בישראל נכון לאוגוסט 2001.
זנאבווורק

ווֹיזֵארוֹ זֶנֵאבּווֹרְק הייתה אצילה אתיופית מאזור שוואה שחיה במאה ה-19. היא הייתה אשתו של המירדאזמאץ' של ממלכת שאווה ווסאן סגד, אמו של המלך האתיופי סהלה סלאסי, השליט הראשון של שאווה שנשא בתואר נגוס (מלך), סבתו של המלך היילה מאלכות והסבתא רבה של הקיסר מנליק השני. וויזרו זנאבוורק החזיקה במחוזות מאנז וטגלט כאחוזה פיאודלית פרטית.
זנאבוורק הייתה האישה החזקה ביותר בשוואה במשך שלטונם של בעלה, בנה ונכדה. חרף המאמצים של סהלה סלאסי לפתור את הוויכוחים הממושכים על טבעו של ישו הנוצרי שהשפיעו על הכנסייה האורתודוקסית האתיופית בשאווה, היא התערבה למען הסוסת לדת ("שלוש הלידות"), שהוליך לצו ב-24 בנובמבר 1841 שגירש את כל הכמרים שלא אימצו את גישתה על טבעו של ישו הנוצרי.
היא הצטרפה לכלתה באזאביש, ובגדה בנכדה היילה מאלכות, בזמן הפלישה של הקיסר תוודרוס השני לשאווה ב-1855 על מנת להשליט את המרות של האימפריה האתיופית בממלכת שאווה.
מורשתה נשמרה בשפה האמהרית -זנאבוורק הוא כינוי שניתן לנשים אצילות, תואר זה מתאר כיום נשים נשואות בדרך כלל (גברת).
הערות שוליים

↑  משמעות התואר מרידזמץ' הוא מפקד מפחיד, התואר שבו השתמשו שליטי ממלכת שוואה לפני שסהלה סלאסי שינה את התואר למלך
↑  Donald Crummey, Priests and Politicians: Protestant and Catholic Missions in Orthodox Ethiopia 1830-1868, 1972 (Hollywood: Tsehai, 2007), pp. 50f
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קללת טיפקאנו

הנשיא הריסון
צ'יף טקומסה
איור המתאר את קרב טיפקאנו שהתרחש בשנת 1811
המונח קללת טיפקאנו (גם: קללת טקומסה, "קללת עשרים השנה" או "הקללה הנשיאותית") מתייחס לעובדה שכל נשיאי ארצות הברית שנבחרו לתפקידם בשנים העגולות 1840 (ויליאם הריסון), 1860 (אברהם לינקולן), 1880 (ג'יימס גרפילד), 1900 (ויליאם מקינלי), וכך הלאה עד 1960 (ג'ון קנדי), מתו במהלך כהונתם. נשיאים שנבחרו בשנים עגולות לאחר מכן, כגון רונלד רייגן שנבחר בשנת 1980 וג'ורג' ו. בוש שנבחר בשנת 2000, לא מתו במהלך כהונתם. אמנם בשנת 2005 נזרק רימון חי לעברו של בוש, אולם הוא לא התפוצץ.
צירוף המקרים נזכר לראשונה בפינה היומית "תאמינו או לא!" של רוברט ריפלי משנת 1934, העוסקת במוזרויות וגילויים מפוקפקים שונים, כדוגמת בתולת הים מפיג'י. 
מותם של הנשיאים מוסבר בקללה מסתורית שהטיל, כביכול, בן שבט השוני, השמאן טנסקואטאוה, על הנשיאים האמריקאיים בעקבות הפסדו במלחמה בשנת 1811 לנשיא ויליאם הנרי הריסון בקרב הידוע בכינויו "קרב טיפקאנו".
קרב טיפקאנו

קרב טיפקאנו היה קרב שנערך ב-7 בנובמבר 1811 בין כח בפיקודו של ויליאם הנרי הריסון, מושלה הצבאי של מדינת אינדיאנה ואינדיאנים בני שבט השוני (Shawnee) בהנהגתו של צ'יף טקומסה (Tecumseh). האינדיאנים ניגפו בקרב, שהתרחש בעיירה פרופטסטאון, כיום מחוז טיפקאנו, אינדיאנה.
לאחר שנודע לממשל האמריקני כי טקומסה מתכנן את הקמתה של קונפדרציה אינדיאנית, שלח הממשל את הריסון, ב-6 בנובמבר, בראש כוח של כ-1,000 חיילים, למקום. הריסון ביקש להיפגש עם טנסקואטאוה (Tenskawatawa), אחיו למחצה של טקומסה, שנודע בכינוי "הנביא", ולהציג לו את דרישות הממשלה, מאחר שהצ'יף טקומסה עצמו נעדר מהאזור.
למחרת, 7 בנובמבר, בשעה ארבע לפנות בוקר, תקפו האינדיאנים את מחנהו של הריסון. הריסון היה זהיר מספיק והציב זקיפים רבים בשטח מחנהו. כמו כן הורה לחייליו להישאר בכוננות בלילה ולישון בבגדיהם. התקפת האינדיאנים הביאה לכ-70 הרוגים בקרב חייליו, ולכ-120 פצועים, אך גם האינדיאנים סבלו אבדות כבדות. ב-8 בנובמבר פשט צבאו של הריסון על פרופטסטאון, וגילה שהעיירה ננטשה. החיילים העלו את העיירה באש ועזבו את המקום. ניצחונו של הריסון הקנה לו את הכינוי "טיפקאנו".
במסגרת מלחמת 1812, שימש הגנרל האריסון כמפקד הכוחות האמריקניים שלחמו כנגד הבריטים ובעלי בריתם האינדיאנים באזור אינדיאנה. באחד הקרבות, ב-5 באוקטובר 1813, נהרג הצ'יף טקומסה על ידי פקודו של האריסון, הקולונל ריצ'רד ג'ונסון, לימים סגן נשיא ארצות הברית.
קללתו של טנסקואטאוה

כ-27 שנים מאוחר יותר היה הריסון מועמד לבחירות לנשיאות, ורץ יחד עם ג'ון טיילר כסגנו, תחת הסיסמה "טיפקאנו וטיילר גם" (באנגלית: Tippecanoe and Tyler too).
אגדה אורבנית מספרת ששנים לאחר תבוסת האינדיאנים ושריפת כפריהם ב-1811, הטיל טנסקואטאוה קללה על האריסון. לפי האגדה, טנסקואטאוה (שפירוש שמו: "הדלת הפתוחה"), שנודע גם בכינויו "הנביא של בני השוני" ושהיה השאמאן של בני השבט, אמר בשנת 1835 או בסמוך לה:
אם האריסון ייבחר להיות צ'יף לבן גדול, הוא וכל צ'יף לבן גדול שייבחר אחריו מדי 20 שנים ימותו במהלך כהונתם.
האריסון נבחר לנשיאות, ומת מדלקת ריאות חודש לאחר תחילת כהונתו ב-1841 - היה זה מקרה המוות הראשון של נשיא ארצות הברית בעת כהונתו.
"שבירת הקללה"

הסיפור על הקללה נזכר לראשונה בשנת 1934, לאחר שחמישה נשיאים הלכו לעולמם. מותו של רוזוולט ובעיקר רצח קנדי הטראומטי תרמו להתפשטות האמונה בקללה. השירות החשאי קיבל על עצמו את הגנת חיי הנשיא רק לאחר התנקשות בחייהם של שלושה מהנשיאים שברשימה. מאז הוקם השירות החשאי נרצח רק נשיא אחד - ג'ון קנדי - המופיע ברשימה, ופחתו מאוד הסיכויים לרצח נוסף.
למרות זאת, עם היבחרו של רונלד רייגן לנשיא בשנת 1980 גבר החשש כי לא ישלים את כהונתו בשלום. ניסיון ההתנקשות בחיי רייגן ב-1981 חיזק את האמונה בקללה, אך רייגן בן ה-70, שנפצע בחזהו, החלים ואף נבחר לכהונה נוספת. רייגן הוא הנשיא הראשון ששבר את השרשרת, בכך שמת בשנת 2004, 15 שנה לאחר סיום כהונתו ב-1989. מספרים שננסי רייגן, הגברת הראשונה של ארצות הברית (אשתו של הנשיא), אשר ידעה על הקללה והחליטה לפנות לבעלות אוב, ואנשים העוסקים בתחום כדי להגן על ביטחון בעלה.[דרוש מקור]
אף על פי שמדובר באגדה, בארצות הברית יש רבים המתייחסים לקללה ברצינות. כך למשל פנה ארגון דתי למאמיניו בבקשה להתפלל לשלומו של הנשיא ג'ורג' בוש, שנבחר בשנת 2000. בוש סיים בשלום את תקופת כהונתו כנשיא בשנת 2009.[דרוש מקור]
הקללה אינה מסבירה כיצד סיימו שני נשיאים את כהונתם המקורית והלכו לעולמם רק באחת הכהונות הבאות. אברהם לינקולן סיים את כהונתו הראשונה ונרצח במהלך כהונתו השנייה בעקבות ניצחונו במלחמת האזרחים האמריקנית. פרנקלין דלאנו רוזוולט לא נפגע בניסיון התנקשות לאחר בחירתו בשנת 1933, השלים את כהונתו השלישית בשנת 1944 בעיצומה של מלחמת העולם השנייה ומת מדימום תוך-גולגולתי במהלך כהונתו הרביעית. בשנת 1951 התקבל התיקון ה-22 לחוקת ארצות הברית, המגביל את הנשיא להחזיק במשרתו במהלך שתי כהונות בלבד. כתוצאה מכך קטנה ההסתברות למותו של נשיא ארצות הברית במהלך כהונתו.
דיון פסיכולוגי ופילוסופי

שיוך מותם של הנשיאים לקללה שהוטלה עליהם הוא דוגמה לכשל לוגי מסוג קום הוק ארגו פרופטר הוק (cum hoc ergo propter hoc) (מתאם מצביע על סיבתיות). כשל כזה נובע מנטייה אנושית לחפש יחסי סיבה-מסובב באירועים סביבנו. במקרה הנוכחי, ההתאמה שקיימת בין מותם של מספר נשיאים לשנת הבחירה שלהם, גרמה לחיפוש אחר סיבה להתאמה זו. בפועל, קרוב לוודאי שאין סיבה להתאמה, והיא נובעת מצירוף מקרים בלבד.
גם עקרון תערו של אוקאם יכול לסייע בהתייחסות לעובדה שנשיאים אשר נבחרו בשנים מסוימות אלו מתו בעת כהונתם. לפי עיקרון זה, כאשר קיימים מספר הסברים לתופעה מסוימת אז ההסבר הפשוט יותר הוא הנכון. במקרה הנוכחי, ההסבר הפשוט אומר שזהו צירוף מקרים בלבד, ואילו ההסבר המסובך מערב כוח על-טבעי בדמות קללה. כל עוד אין הסבר מניח את הדעת לתקפותה של הקללה ואין סיבה הגיונית אחרת, אין כלל צורך להניח שמות הנשיאים נובע מסיבה מסתורית זו או אחרת.
רשימת הנשיאים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נבחר | שם הנשיא | תקופת כהונה |  סיבת המוות | תאריך המוות |
| 1840 | ויליאם הנרי הריסון | ראשונה | דלקת ריאות | 4 באפריל 1841 |
| 1860 | אברהם לינקולן | שנייה | התנקשות | 15 באפריל 1865 |
| 1880 | ג'יימס גרפילד | ראשונה | התנקשות | 19 בספטמבר 1881 |
| 1900 | ויליאם מקינלי | שנייה | התנקשות | 14 בספטמבר 1901 |
| 1920 | וורן הרדינג | ראשונה | התקף לב | 2 באוגוסט 1923 |
| 1940 | פרנקלין דלאנו רוזוולט | רביעית | דימום תוך-גולגולתי | 12 באפריל 1945 |
| 1960 | ג'ון קנדי | ראשונה | התנקשות | 22 בנובמבר 1963 |
יצוין כי גם הנשיא זאכרי טיילור, שנבחר ב-1848, שאינה מסתיימת באפס - מת בשנת 1850 בעודו מכהן.
ריצ'רד ג'ונסון, האדם שהרג את טקומסה בקרב ב-1813, שירת כסגנו של הנשיא מרטין ואן ביורן בין השנים 1837 ל-1841.
ראו גם

צירוף המקרים של לינקולן וקנדי
פרדוקס יום ההולדת
פוסט דזיגנציה
רצח לינקולן
רצח ג'יימס גרפילד
רצח ויליאם מקינלי
רצח קנדי
הערות שוליים

↑  Ripley's Believe It or Not! by Robert Ripley
↑  Angela D. Blessing and Joyce Wadler, The President's Astrologers, People, ‏23 במאי, 1988
פטרישה הייסמית'

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1921 פורט וורת', טקסס, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בפברואר 1995 (בגיל 74) לוקרנו, שווייץ 
 שם לידה:  Mary Patricia Plangman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  cimitero di Tegna 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 שם עט:  Claire Morgan 
 מקום לימודים:  קולג' ברנרד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  ספרות מודרניסטית 
 יצירות בולטות:  Strangers on a Train, Small g: a Summer Idyll, Edith's Diary, A Dog's Ransom, The Tremor of Forgery, הכישרון של מר ריפלי, ריפלי מתחת למים, Ripley Under Ground, Little Tales of Misogyny, הילד בעקבות ריפלי, The Black House, Those Who Walk Away, The Glass Cell, Deep Water, The Blunderer, The Price of Salt, A Suspension of Mercy, A Game for the Living, The Cry of the Owl, This Sweet Sickness, The Two Faces of January, Mermaids on the Golf Course 
 תקופת הפעילות:  מ-1950 
 בן או בת זוג:  Allela Cornell 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר האמנויות והספרות (1990)  הפרס הגדול לספרות בלשית (1957)  Prix de l'Humour noir (1975) 
 חתימה:   
 
הייסמית' על עטיפת ספרה: "Nothing That Meets the Eye"
פטרישה הייסמית' (באנגלית: Patricia Highsmith;‏
19 בינואר 1921 - 4 בפברואר 1995) הייתה סופרת אמריקאית שנודעה במותחני הפשע שכתבה. רבים מהם עובדו לסרטי קולנוע, שהידועים בהם הם "זרים ברכבת", שעובד לסרט על ידי אלפרד היצ'קוק בשנת 1951, וסדרת ה"ריפליאדה". בשנת 2022 יצא הסרט השווייצרי "לאהוב את הייסמית" ("Loving Highsmith") שמתאר את חייה וכתיבתה.