stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסרחדון
ביוגרפיה

אסרחדון היה בנו הצעיר ביותר של סנחריב, שמלך באשור לפניו ושל אשתו נַקִיַה-זַכּוּתּוּ. הוא מונה ליורש העצר, לאחר שהבן הבכור אשור-נדין-שומי נרצח בשנת 694 לפנה"ס על יד עילם. עוד בהיותו נסיך רב עם אביו. ובשל כך הורחק מעיר הבירה נינוה. בהיותו מחוץ לנינוה הוא שלח מכתב לאסטרולוג בבלי שבו הוא שאל לעתידו, וזה ענה לו שהוא יהיה מלך אשור ויבנה את בבל מחדש. סנחריב נרצח על ידי בנו ארד-מוליסי, ולאחר מותו הומלך אסרחדון. אסרחדון היה כנראה אדם מאמין מאוד, שנועץ כמעט בכל דבר באסטרולוגים. דוגמאות לאמונה החזקה שלו באסטרולוגיה: הוא גזר על עצמו צום עד שיופיע כוכב מסוים. כאשר היה מופיע אות מבשר רעות בשמים, אסרחדון היה עוזב את כסאו ועובר לגור בכפר, ומשרת היה מחליף אותו.
למרות ההתמלכות הלא סדירה של אסרחדון, עמי האזור לא מיהרו למרוד באשור. היה ניסיון של מצרים לעורר מרד בארץ ישראל שלא צלח. בבבל קם אדם בשם נַבּוּ-אַחוּ-אִידִינַה וניסה לשכנע את מלך עילם לפלוש לבבל ולגרש את אשור, ובאזור הים קם אדם כשדי בשם נבו-קיטי-זר-לישיר, שגם ניסה למרוד באשור. שני הניסיונות הללו דוכאו במהרה. במערב מרדו מלכי צור וצידון; בתגובה הרס אסרחדון את ממלכת צידון לחלוטין, ובנה עיר חדשה שקרא לה כר-אסרחדון (כר= אזור סחר). אסרחדון קיבל את כניעתו של מלך צור, ולקח ממנו את שטחי היבשה של ממלכתו, וחתם איתו על הסכם אשר הכפיף אותו לאשור. אסרחדון ניסה להפוך את אזור הים התיכון לאזור סחר ימי.
אסרחדון הגדיר את מצרים בתור אויב. הוא ערך מסע מלחמה נגד עיר בשם ארצה (ככל הנראה מדובר בממלכה בצפון סיני); העיר נכבשה והדרך למצרים נפתחה. מלכי פלשת ופיניקיה נתנו לו צי חזק להעברת הצבא בים. בשנת 673 לפנה"ס נוצח אסרחדון על ידי המצרים, אך בשנת 671 לפנה"ס חזר למצרים, נלחם נגד המלך תהרקה וכבש את הדלתה ואת העיר ממפיס, ובכך הגיעה אשור לשיא התפשטותה. אסרחדון היגלה ממצרים לאשור אנשים בעלי מקצועות נדרשים. הידע שנצבר במצרים עבר לאשור, כגון החלוקה המצרית של היום ל-12 חלקים שווים. בחוזרו ממלחמתו ממצרים, עבר בשמאל שהייתה באותה עת בירת פחווה אשורית, והציב בה את אסטלת הניצחון של אסרחדון, המתארת ניצחונו על תהרקה.
אסרחדון נלחם גם מצפון לאשור: הוא נלחם בקימרים וניצח אותם, ואז התגלתה ממלכה חדשה שנקראת אשגוזה (במקרא ידועים בשם אשכוזי או אשכנזי), אשר בפי היוונים נקראו סקיתים. מלך הסקיתים ברדוטה הציע לאסרחדון לכרות ביניהם ברית שלום ולשאת את בתו. בצפון איראן פגש אסרחדון קבוצת עמים חדשה – המדיים.
אסרחדון קיים את הנבואה שניתנה לו, ובנה את בבל מחדש: הוא חסם את נהר הפרת, שהציף בעבר את העיר, ונתב אותו לנתיב הישן שלו; בנה מחדש את מקדש אסגילה ואת הזיגוראת, והחזיר לאסגילה את האלים; בנה מחדש שתיים מחומות בבל; שחרר את העיר ממסים; ובנה מחדש את מקדשה של האלה אשתר בעיר אכד, ובכך הראה כי הוא ממשיך דרכם של מלכי אכד מהאלף השלישי לפנה"ס.
אסרחדון נועץ באסטרולוגים ובחוזי כוכבים, אשר הציעו לו לרדת מכסאו בחייו ולמנות יורש. בשנת 672 לפנה"ס כינס בנינוה את כל הנכבדים של הממלכה, והציג לפניהם את שני בניו. בכור בניו שָׁמָשׁ-שׁוּם-אוּכִּין יהיה מלך בבל, ובנו השני אשורבניפל יהיה מלך אשור לאחר מותו. בי"ח באייר נשבעו כל הנכבדים והמלכים הכפופים שבועת אמונים לשני בניו.
אסרחדון העריץ את המלך האשורי בל-באני שמלך בתקופת אשור הקדומה במאה ה-17 לפנה"ס. הוא תיאר את עצמו כ"צאצא קיים של בל-באני, הבן של אדסי, נצר יקר של בלתיל". משמעות השם בלתיל שמשמעותו היא "עיר החוכמה", היה השם של אחד המתחמים העתיקים לאל אשור בחלק הפנימי ביותר בעיר אשור.
אסרחדון מת בשנת 669 לפנה"ס בדרכו למצרים. תקופת שלטונו הייתה תקופה של שגשוג ושלום באשור.
חוזה אסרחדון

בשנותיו האחרונות בשלטון בחר סנחריב באסרחדון להיות יורש העצר ולמלוך אחריו, למרות שלא היה הבן הבכור. סנחריב חשש שבניו הגדולים או האצילים בממלכתו לא יקבלו זאת ולאחר מותו ימרדו באסרחדון, ולכן עוד בחייו כינס את כל משפחתו, בניו, כל האליטה האשורית ואת כל 'העם האשורי מקטן ועד גדול' והשביע אותם לשמור אמונים לאסרחדון. שבועה זו נקראה adâ (מהמונח האמורי 'עדים') ובדרך כלל שימשה כלפי חוץ, כדי להשביע את הווסאלים של אשור, במקרה הזה היא יושמה לראשונה כלפי פנים (בתוך אשור). על החוזה כתב אסרחדון: "אכן הייתי הצעיר מקרב אחי הבכירים (אך) בפקודת האלים בחר בי אבי מולידי והעלה ראשי בפני כל אחי באומרו: זהו יורש העצר שלי". זהו הטקסט הארוך והמפורט ביותר מבין חוזי הווסאליות של המזרח הקדום שהגיע לידינו. בחוזה, השליט האשורי תובע התחייבות מלאה וללא כל תנאים מצד הווסאלים שלו. החוזה נחתם בפני צלמי האלים ששמותיהם מופיעים בחוזה, והם היוו את העדים לקיומו. כל מרד נחשב כהפרה של השבועה ולכן המפר אותה היה צפוי לעונשים כבדים מיד האלים. בחוזה פורטו באריכות ובהגזמה הקללות שיבואו על מפירי השבועה.
חששו של סנחריב היה מוצדק. שניים מבניו של סנחריב שהתנגדו למינוי של אסרחדון רצחו את אביהם בנינווה אך לא הצליחו לעלות לשלטון. הד לאירוע הזה מופיע גם בתנ"ך - מלכים ב', י"ט, ל"ו–ל"ז.
חוזה אסרחדון > חוזה אסרחדון והברית בספר דברים

קיים דמיון בין הסכם הברית של אסרחדון לבין ספר דברים, בפרט דמיון בולט בין חלק מהקללות המצויות בהסכם לבין אלו שבסוף ספר דברים. החוקרים, לדוגמה משה ויינפלד, העלו את הסברה שקיימת תלות בין נוסח הברית בספר דברים לבין חוזה הווסאלים האשורי. חוזים כאלה היו קיימים לפחות החל מהמאה ה-8 לפני הספירה (חוזה אשורניררי החמישי עם המלך מתעאל מארפד). למרות זאת, קיים גם ההבדל בין שני הטקסטים - החוזה של אסרחדון לא כולל רקע היסטורי עם הנמקה לברית שלו עם הווסאלים, בניגוד להסכם הברית בספר דברים שכולל רקע היסטורי נרחב ביותר. בעניין זה דומה הברית ב'דברים' לזו של החוזים החיתיים מהאלף השני לפני הספירה. כמו כן, ייתכן שהדמיון בקללות בשני הטקסטים נובע מטקסט קדום יותר, אמורי או חִתי, מעין 'טופס ברית' שהיה קיים במזרח הקדום והשפיע על החוזים שנחתמו בו.
לקריאה נוספת

מרדכי כוגן, אסופת כתובות היסטוריות מאשור ובבל: מאות ט' - ו' לפנה"ס, ירושלים, מוסד ביאליק, 2003, עמ' 87–98
Erle Leichty, The Royal Inscriptions of Esarhaddon, King of Assyria (680-669 BC), Eisenbrauns, 2011
הערות שוליים

↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'מלכים ב','"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'י"ט,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'ל"ז. ספר'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ישעיהו,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ל"ז,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ל"ח
↑  חיים תדמור, ברית ושבועת אמונים במזרח הקדום, 168
↑  https://rationalbelief.org.il/%D7%92%D7%9C%D7%A2%D7%93-%D7%A9%D7%98%D7%A8%D7%9F-%D7%94%D7%A9%D7%A4%D7%A2%D7%AA-%D7%97%D7%95%D7%96%D7%94-%D7%90%D7%A1%D7%A8%D7%97%D7%93%D7%95%D7%9F-%D7%A2%D7%9C-%D7%A1%D7%A4%D7%A8-%D7%93%D7%91%D7%A8/
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סנחריב | המלך ממלכי אשור | הבא: אשורבניפל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סנחריב  689–681 לפנה"ס | מלך ממלכי בבל בתקופת השושלת העשירית האשורית   669-681 לפנה"ס | הבא: שמש-שום-אוכין 668–648 לפנה"ס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260817905171  PLWABN: 9810689260605606  BnF: cb11971745f (data)  GND: 118504622  ISNI: 0000 0001 2282 7672  LCCN: n85194309  NKC: jn20000700086  NTA: 139329080  SUDOC: 059734000  VIAF: 268727348   WorldCat (עם VIAF): 268727348
פסגות בית השקעות

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  כל הצרכים הפיננסים שלך
 מייסדים:  בנק לאומי
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־62 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  רוטשילד 3, תל אביב
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים 
 יו"ר:  יואן קדוש
 מנכ"ל:  רו"ח צחי עירון
  
 www.psagot.co.il
 
לוגו החברה בשנות ה-90
פסגות בית השקעות הוא בית השקעות ישראלי. החברה עוסקת במתן שירותי מסחר, שירותי ניהול תיקים ללקוחות כשירים, שירותי מחקר וברוקראז'. עד שנת 2021 עסקה גם בניהול קופות גמל, קרנות השתלמות, קופות מרכזיות לפיצויים, קרנות פנסיה.
על פי דירוג Dun's 100 לשנת 2017, פסגות היה בית ההשקעות הגדול בישראל, וניהל כספים עבור למעלה ממיליון לקוחות פרטיים בהיקף של כ-185 מיליארד ש"ח, ובסוף 2018 ניהל כספים בהיקף של 177 מיליארד ש"ח. נכון ליולי 2020 בית ההשקעות מנהל נכסים בשווי של כ-175 מיליארד שקלים. נכון לינואר 2021 ירד היקף הנכסים המנוהלים לכ-165 מיליארד ש"ח.
ביוני 2021 רכש רני צים באמצעות וואליו קפיטל, את בית ההשקעות הכולל בתוכו את קבוצת חברות הבת, למעט פעילות הגמל והפנסיה שמוזגה לאלטשולר שחם. נכון לעת הרכישה שווי הנכסים המנוהלים על ידי פסגות עומד על כ-90 מיליארד ש"ח. נכון ל-30 באוגוסט 2021 שווי הנכסים המנוהלים הוא כ-58 מיליארד ש"ח.
באוגוסט 2022 שינתה וואליו קפיטל את שמה ל"פסגות קבוצה לפיננסים והשקעות", ובכך הביעה את שליטתה על השם "פסגות", ובשם זה היא נסחרת בבורסה. יו"ר ומנכ"ל הקבוצה הוא דניאל לבנטל.
בינואר 2023 מכרה החברה קרנות נאמנות שמנהלות הון בהיקף של 17.1 מיליארד שקל ואת חברת ניהול תיקי ההשקעות שלה להפניקס תמורת יותר מ-300 מיליון שקל.
בדצמבר 2024 נמכרה הבעלות בחברה מידי פסגות קבוצה לפיננסים והשקעות, אשר לאחר המכירה שינתה את שמה בחזרה ל- וואליו קאפיטל וואן בע"מ.
החל מחודש דצמבר 2024 בית ההשקעות פסגות מוחזק בידיים פרטיות של קבוצת משקיעים
היסטוריה

ב-1963 הקים בנק לאומי את החברה הבנקאית הראשונה בישראל לניהול תיקים - "אופק ניירות ערך והשקעות", וב-1989 הקים הבנק את "פסגות חברה לניהול קרנות נאמנות". ב-2003 אוחדה הפעילות של שתי החברות. באוקטובר 2005 נכנסה לתוקף רפורמת בכר, שחייבה את הבנקים למכור קופות גמל וקרנות נאמנות. ב-2006 קבוצת פסגות נרכשה על ידי קרן יורק, והחלה לפעול כבית השקעות עצמאי.
ב-2008 רכשה פסגות בית השקעות את קופת הגמל "גדיש" מבנק הפועלים ובכך הפכה לבית ההשקעות הגדול בישראל. ב-2009 רכשה פסגות את קופות הגמל וקרנות ההשתלמות של בית ההשקעות "פריזמה". ב-2010 רכשה פסגות את קרן הפנסיה הוותיקה הע"ל. באוקטובר 2010 הושלמה העסקה להעברת השליטה בפסגות לקרן אייפקס פרטנרס. למחרת החליט פרקליט המדינה, משה לדור, לסגור תיק חקירה, בחשד לעבירות בניירות ערך, שהתנהל כנגד חברות בקבוצת פסגות, לאחר שפסגות התחייבה לשורת צעדים לתיקון המצב ושילמה קנס בסך 150 מיליון ש"ח. ב-2013 רכשה פסגות את "מיטב תעודות סל" מבית ההשקעות מיטב דש.
בשנת 2014 נפתח משפטם של שניים מבכירי החברה, דוד אדרי ושי בן-דוד, באשמת מניפולציה בשערי איגרות חוב באמצעות תיק הנוסטרו של פסגות בשנים 2009–2010. השניים הורשעו ונדונו למאסר. ב-2016 השיק פסגות ניירות ערך את "פסגות טרייד", מערכת למסחר עצמאי. וב-2017 הושק פסגות PRO - ניהול תיק השקעות דיגיטלי. בשנת 2016 עובדי החברה הקימו ועד עובדים, והתאגדו ב"כוח לעובדים". ב-2018 העבירה פסגות את פעילות עסקי הביטוח שלה לאיילון חברה לביטוח. בנובמבר 2018 נבחרה קרן פנסיה של פסגות על ידי רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון כאחת מארבע קרנות ברירת המחדל.
החברה הבת "פסגות קופות גמל ופנסיה" ניהלה נכסים בהיקף של כ-73 מיליארד ש"ח. 60 מיליארד ש"ח בגמל (קופות גמל, קרנות השתלמות וקופות מרכזיות לפיצויים), 13 מיליארד ש"ח בקרנות פנסיה (בכלל זה הע"ל הוותיקה). בדצמבר 2018 סך הנכסים המנוהלים של החברה בתחום הגמל וההשתלמות עומד על כ-54 מיליארד ש"ח, החברה השנייה בגודלה בתחום. הנכסים המנוהלים עלו מ-50 מיליארד ש"ח ב-2010 אך משקלה בשוק ירד מ-16.46% ל-11.8%. בספטמבר 2021, החודש האחרון שבו פסגות פעלה כגוף עצמאי, היקף הנכסים המנוהלים בגמל והתשלמות ירד ל-49.7 מיליארד ש"ח, כ-7.66% משוק הגמל וההשתלמות. אחת הקופות שהיו בבעלותה, "פסגות גדיש", שנרכשה מבנק הפועלים, היא קופת הגמל הגדולה בישראל, שניהלה נכסים בהיקף של כ־36 מיליארד ש"ח. קרן ההשתלמות "פסגות שיא" ניהלה נכסים בהיקף של כ־15 מיליארד ש"ח. במאי 2021 נמכרה החברה תמורת 910 מיליון ש"ח לחברת "אלטשולר שחם גמל", שהיא חברה בת של אלטשולר שחם. ביוני 2021 רכשה וואליו קפיטל, שנשלטת על ידי איש העסקים רני צים, את בית ההשקעות, למעט פעילות הגמל והפנסיה שמוזגה לאלטשולר שחם.
נכון לסוף שנת 2023, היקף הנכסים המנוהלים נמוך מבעבר ושווי החברה ירד ל-64 מיליון ש"ח בלבד.
בדצמ' 2023 צים השלים את מכירת פעילות קרנות הנאמנות של פסגות להפניקס ולבית ההשקעות איי.בי.איי תמורת 297 מיליון שקל.
חברות בנות

פסגות ניירות ערך - חברת ניהול תיקי ההשקעות הגדולה בישראל, מנהלת נכסים בהיקף של כ-68 מיליארד ש"ח בישראל ומחוצה לה, במגוון אפיקי השקעה. החברה נמנית עם חברי הבורסה לניירות ערך משנת 1968 ופועלת בשני מגזרי פעילות עיקריים: ניהול תיקי השקעות ללקוחות פרטיים, תאגידים וגופי מוסדיים ופעילות מסחר בניירות ערך.
פסגות אקוויטי - חברה למתן שירותי נאמנות תאגידיים ופרטיים אשר הוקמה על ידי פסגות בסוף שנת 2021. פסגות אקוויטי מספקת שירותי נאמנות ושירותי תפעול פיננסיים, בין היתר בתחומים הבאים: שירותי נאמנות וניהול לתוכניות תגמול הוניות לעובדים, שירותי נאמנות במסגרת עסקאות מיזוגים ורכישות בתפקיד נאמן משלם (Paying Agent )וסוכן השלשה (Escrow Agent), נאמנויות תפעוליות ופיננסיות הכוללות תשלומי וניכויי מס עבור יחידים ותאגידים, שירותים תפעוליים לקרנות נדל"ן, שירותי נאמנות לחסימת ניירות ערך במסגרת הוראות תקנון הבורסה וחוק ניירות ערך וכן נאמנויות רגולטוריות במסגרת הסדרים לשינויי מבנה.
טייאנה טיילור

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1990 (בת 34) ארצות הברית ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  Teyana Shay Jacqueli Taylor 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 סוגה:  פופ • היפ הופ • R&B
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  GOOD Music • דאף ג'אם אינטרסקופ • Star Trak Entertainment
 בן זוג:  אימאן שאמפרט (מ–2016 עד–הווה)
 מספר צאצאים:  2
 teyanataylor.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טייאנה מי שיי ג'קלי שומפרט טיילור (באנגלית: Teyana Me Shay Jacqueli Shumpert ; נולדה ב-10 בדצמבר 1990) היא זמרת-יוצרת, שחקנית, רקדנית, כוריאוגרפית ודוגמנית אמריקאית.
ביוגרפיה

טיילור נולדה ב-10 בדצמבר 1990 בהארלם, מנהטן, ניו יורק; בתם של ניקי טיילור וטיטו סמית'. היא ממוצא אפרו-טרינידדי. טיילור היא הילדה היחידה של אמה ואילו לאביה שני בנים ובת נוספת ממערכת יחסים קודמת. אמה גידלה אותה עם משפחתה וכיום היא המנהלת שלה.
קריירה

בספטמבר 2006, טיילור בת ה-15 זכתה להכרה ככוריאוגרפית בקליפ לסינגל "Ring the Alarm" של הזמרת ביונסה.
בינואר 2007, טיילור חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "Star Trak Entertainment" שבבעלותו של פארל ויליאמס. בשנת 2007, טיילור הופיעה בקליפ לסינגל של ג'יי זי, "Blue Magic", שם ניתן לראות אותה רוקדת ומבצעת ריקודי רחוב.
בשנת 2011 שיחקה בסרטו של טיילר פרי "Madea's Big Happy Family" בדמותה של סברינה.
בשנת 2018 גילמה חשפנית בסרט הקומדיה "אפטר פרטי".
בשנת 2021 שיחקה בסרט "מגלה את אמריקה 2", המשך לסרט הקאלט "מגלה את אמריקה" משנת 1988.
בשנת 2022 השתתפה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הזמר במסכה" בתור "הגחלילית", וזכתה במקום הראשון.
חיים אישים

בשנת 2015, לאחר שנכנסה ללידה מוקדמת, בעלה אימאן שאמפרט ילד את תינוקם בכוחות עצמו.
ב-20 בספטמבר 2016, בתוכנית "וונדי ויליאמס", טיילור חשפה שהיא שאמפרט "נישאו", אך הזוג לא התחתן בפועל עד 1 באוקטובר 2016, כשבועיים לאחר הראיון.
ב-12 ביוני 2020, אישרה טיילור כי היא בהריון שני במהלך הווידאו קליפ לסינגל "Wake Up Love".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: VII
2018: K.T.S.E.
2020: The Album
דיסקוגרפיה > אלבומי מיקסטייפ

2009: From a Planet Called Harlem
2012: The Misunderstanding of Teyana Taylor
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2012: Cruel Summer (ביחד עם GOOD Music)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2015: The Cassette Tape 1994
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Stomp the Yard: Homecoming | רנה |  |
| 2011 | Madea's Big Happy Family | סברינה |  |
| 2012 | Gang of Roses II: Next Generation | סנדי בקסטר |  |
| 2013 | The Love Section | סטפ |  |
| 2015 | Brotherly Love | זיפ |  |
| 2018 | Honey: Rise Up and Dance | סקיילר |  |
| 2018 | אפטר פרטי | בלאסיה |  |
| 2019 | The Trap | שרי |  |
| 2021 | מגלה את אמריקה 2 | בפוטו |  |
| 2023 | אלף ואחד | אינז דה לה פס | מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר (אנ') (2024) |
| 2023 | גברים לבנים אינם יכולים | אימאני |  |
| 2024 | הספר של קלרנס (אנ') | מרים המגדלית |  |
| 2025 | One Battle After Another |  |  |
| TBA | The Smack | ג'ייד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | The Breaks | אימאני | 5 פרקים |
| 2017–2018 | סטאר | ג'ויס שירי | 3 פרקים |
| 2018 | על המגרש | לונדון סקוט | תפקיד ראשי (עונה 4); 8 פרקים |
| 2022 | הזמר במסכה | מתמודדת | זוכת העונה השביעית |
| 2022 | Entergalactic | מאמנת אגרוף | דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של נטפליקס |
| TBA | All's Fair |  | סדרה עתידית של הולו |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס NAACP Image | השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע | אלף ואחד | מועמדות |  |
| 2024 | פרס NAACP Image | ההופעה הפורצת הטובה ביותר בסרט קולנוע | אלף ואחד | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Happy Birthday To New Rochelles Teyana Taylor, dailyvoice (באנגלית)
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
| טייאנה טיילור |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | VII • K.T.S.E. • The Album |  |
| אלבומי אוסף | Cruel Summer |  |
| מיני-אלבומים | The Cassette Tape 1994 |  |
| מיקסטייפים | From a Planet Called Harlem • The Misunderstanding of Teyana Taylor |  |
| טייאנה טיילור – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| From a Planet Called Harlem | "Google Me" |  |
| VII | "Maybe" • "Do Not Disturb" |  |
| K.T.S.E. | "Gonna Love Me" • "Issues/Hold On" |  |
| The Album | "How You Want It?" • "Morning" • "We Got Love" |  |
| סינגלים אחרים | "Christmas in Harlem" • "Merk Out" • "Ballin" • "Made for Me" • "Made It From Nothing" |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2022: אנדרסון פאאק | פרס ה-BET לבמאי הווידאו קליפ של השנה   2023: טייאנה טיילור  | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1174749369  ISNI: 0000 0001 3935 2255  LCCN: no2011140710  MusicBrainz: c7eb03c1-f8cb-4815-afc8-46df3b253129  VIAF: 175706453   WorldCat (עם VIAF): 175706453
פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון

| --- | --- |

פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון
 תיאור:  פרס המוענק על ידי הילדים להישגים הגדולים ביותר של השנה החולפת בתחומי הטלוויזיה, הקולנוע, המוזיקה והספורט
 מיקום הטקס:  קלפורניה,ניו אורלינס
 מדינה:  ארצות הבריתארצות הברית
 הגוף המעניק:    (ניקלודיאון)
 תקופת הפרס:  18 באפריל 1988 – הווה (36 שנים)
 https://kca.nick.co.il/ (האתר הישראלי)
טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון או בקיצור פרסי בחירת הילדים, ידוע גם כפרסי הבלימפ הכתום (באנגלית: Nickelodeon Kids' Choice Awards או בקיצור Kids' Choice Awards, ידוע גם כ-KCAs), הוא טקס פרסים אמריקאי הנערך מדי שנה ומשודר בערוץ ניקלודיאון, במהלכו מוענקים פרסים להישגים הגדולים ביותר של השנה החולפת בתחומים טלוויזיה, קולנוע, מוזיקה וספורט. צופי ניקלודיאון, שמורכבים בעיקר מקהל הילדים, הם שמצביעים ובוחרים את הזוכים בתחומים השונים, והזוכה בטקס מקבל פסלון כתום בצורת ספינת אוויר (בלימפ), שהייתה לוגו הערוץ במשך רוב התקופה שבין השנים 1984–2009, והוא אף משמש כגלילור (חלול במרכז) בשנת 2024 נפתחה לראשונה קטגוריה ישראלית בתחרות.
השטיח האדום של הטקס הוא למעשה שטיח כתום, צבע המזוהה עם הערוץ ניקלודיאון. במסגרת הטקס מופיעים ידוענים בתור אורחים ומגישים את הקטגוריות השונות, ובנוסף מתבצעים קטעי מעבר קומיים על ידי מנחה/מנחי הטקס ולעיתים על ידי ידוענים נוספים, וכן מספר קטעים מוזיקליים. כבר מהטקס הראשון נכנס השימוש בסליים, שעד מהרה הפך לסימן היכר המזוהה עמו, ומופיע בטקס בתדירות שנתית; הסליים הוא חומר צמיגי שהשימוש בו הופיע לראשונה בתוכנית בערוץ ניקלודיאון[דרוש מקור], שם תפקידו היה השפלה קומית. הסליים מיועד להישפך על הידוענים, ובמהלך הטקס אותו ידוען יכול ויכול שלא לדעת על הסליים העומד להישפך עליו - על הבמה או מחוצה לה - כאשר ההתלכלכות בסליים, בניגוד לקונספט המקורי נחשבת לכבוד, ומסיבה זו לא כל הידוענים מכוסים בו בסוף הטקס. מי שעוד מתלכלך בסליים במהלך הטקס הוא המנחה, וכמעט תמיד מתיזים אותו גם אל עבר הקהל.
הסדרה בובספוג מכנסמרובע זכתה במספר הפעמים הרב ביותר עם 13 פרסים. הידוען עם הכי הרבה זכיות במהלך שנות שידורי הטקס הוא ויל סמית' עם 11 פרסים, אחריו נמצאים השחקנית והזמרת סלינה גומז עם 10 פרסים, הזמרת והשחקנית מיילי סיירוס והשחקנית אמנדה ביינס עם 7 פרסים, הזמרת בריטני ספירס עם 5 פרסים, הזמרים הילרי דאף וג'סטין ביבר עם 4 פרסים, הכוכב רוס לינץ' והלהקה ואן דיירקשן והזמרים דרייק בל, טיילור סוויפט ואריאנה גרנדה עם 3 פרסים. השחקנית והקומיקאית וופי גולדברג היא האדם היחיד אשר זכה בפרס בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ונמנה בין זוכי אוסקר, אמי, גראמי וטוני - ארבעת הטקסים היוקרתיים ביותר של תעשיית הבידור והתרבות הפופולרית בארצות הברית. האישיות שהנחתה את הטקס הכי הרבה פעמים היא האומנית והקומיקאית רוזי אודונל (8 פעמים), ואחריה עוקב השחקן הקומי ג'ק בלאק (3 פעמים).
רקע

הטקס, מבחינה טכנית נחנך עוד בשנת 1986, כאשר שודר טקס פרסים בשם "The Big Ballot", שנקרא על שמם של פתקי ההצבעה (=ballots) באמצעותם הצביעו הצופים; הילדים כתבו על הפתקים את שמות הידוענים הזוכים בעיניהם ושלחו אותם לניקלודיאון, שם נספרו, והזוכים נהגו לשלוח קלטת וידאו עם ברכת תודה אותה שידרו במהלך הטקס. אולם מאחר שהמפיקים של הביג בלוט - אלן גודמן, אלבי הכט ופרד סייברט - חשבו שהוא צריך פלטפורמה יותר גדולה ומרגשת שמו השתנה לטקס פרסי בחירת הילדים, והוא התקיים לראשונה באופן רשמי בשנת 1988. הכט היה זה שבחר את לוגו הפרס מסדרת עיצובים, זאת תחת הבקרה של שני המפיקים האחרים גודמן וסייברט. בשנת 1990 הפך הפסלון לפרס הבלימפ/גלילור הכתום הידוע של ימינו, והשינוי היחיד שנעשה בו עד כה היה שינוי הלוגו המודבק בצדו בטקס של שנת 2010, זאת על מנת שיתאים ללוגו הגופן החדש של הערוץ.
כאשר עידן האינטרנט המתחדש נכנס לשימוש רחב בעולם, ההצבעות עברו מהצבעות טלפוניות ומפתקים שנשלחו לניקלודיאון דרך הדואר, ולעיתים מולאו בסניפי פיצה האט ברחבי ארצות הברית, להצבעות באתר הרשמי של ניקלודיאון ברשת, ועד לשנת 2007 גם דרך הודעות טקסט. בשנת 2010 נפתחה אפשרה הצבעה נוספת, הפעם דרך אפליקציה במכשירי האייפון, ואף דרך דפדפן נייד המותאם להצבעה.
בשנת 2009 נחנך פרס חדש בטקס הנקרא "פרס העזרה הירוקה הגדולה" אשר מיועד להיות מוענק לידוען האכפתי ביותר בנוגע לחשיבות השמירה על איכות הסביבה וכדור הארץ. הראשון שקיבל את הפרס הוא הידוען לאונרדו דיקפריו. בטקס הבא בשנת 2010 שונה שמו ל"פרס העזרה הגדולה", כמו גם צבעו של פרס הבלימפ מירוק לכסף נוצץ, והוענק לראשונה תחת אותו השם החדש לגברת הראשונה מישל אובמה.
ההצבעה לאזרחי קנדה נפתחה באופן חד פעמי בטקס של שנת 2010, זאת בעקבות תחילת שידורי ערוץ ניקלודיאון הקנדי מספר חודשים קודם כן. באותה השנה, הודיע ערוץ ניקלודיאון של אמריקה הלטינית על יציאתו לדרך של טקס פרסי בחירת הילדים המקסיקני הראשון. עוד מדינות בהן משודר הטקס האמריקאי, עם המשכיות (תשדירים מקומיים) או אותו הטקס בהפקה מקורית מקומית מלאה, הן: הממלכה המאוחדת (משנת 1994, הפקה מקומית ב-2007), גרמניה (משנת 1996, הפקה מקומית ב-2007), ברזיל (משנת 2000),אוסטרליה (משנת 2003), שוודיה (משנת 2004), הולנד (בין השנים 2004–2007, למעט 2006), סין (משנת 2005), איטליה (משנת 2006), אינדונזיה (משנת 2008), הפיליפינים (משנת 2008), ארגנטינה (משנת 2011),קולומביה (משנת 2013), הודו (משנת 2013) וישראל (משנת 2022). הטקס משודר בחישוב הכללי ב-15 מדינות.
מאפייני הטקס > הכרזה על המועמדים

ההכרזה על המועמדים בטקס ופתיחת ההצבעה נעשית בדרך כלל כחודש לפני שידור הטקס, ומתבצעת באתר ניקלודיאון הרשמי. ההצבעה פתוחה לתושבי ארצות הברית בלבד, וניתן להצביע ללא הגבלה בכלל הקטגוריות.
מאפייני הטקס > אתרי צילום

הטקס נערך בדרך כלל בתחום ובסביבתה של דרום קליפורניה, והתקיים במקומות כמו שדה התעופה של סנטה מוניקה, אמפיתיאטרון הוליווד בול, אודיטוריום גרנד אולימפיק (נסגר) ואולפני יוניברסל, אולם רוב הטקסים נערכו באולם הספורט פולי פוויליין הממוקם בקמפוס של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. כאשר התקיימו שיפוצים בפוויליין בשנת 2011, הטקס הועבר באופן חד פעמי לאולם ספורט אחר בשם מרכז גלן שנמצא באוניברסיטת דרום קליפורניה, ובשנת 2014 הזמינו מראש את המרכז והטקס חזר לשדר משם, זאת עקב בנייה שהתרחשה בסביבת ההיכל פווילין והקשתה על קיום "השטיח הכתום". בשנת 2015 הטקס נערך באולם ספורט הנקרא הפורום בעיר אינגלווד.
מאפייני הטקס > מהלך הטקס

השטיח הכתום: בשנת 1990 שודר השטיח הכתום הראשון, אירוע המקדים לטקס ומשודר תמיד לפני תחילתו, והוא מקביל לשטיח האדום בטקסים אחרים. רעיון הצבע הכתום נבע מהעובדה שהצבע מזוהה עם הערוץ ניקלודיאון. במהלך השטיח הכתום הצופים יכולים לצפות בידוענים שהוזמנו לטקס (ובדרך כלל גם מועמדים בו) עושים את דרכם אל השטיח הכתום וצועדים עליו, ומדי שנה נבחר ידוען בעצמו כדי לראיין את הידוענים האחרים. בדומה לשטיחים האדומים המפורסמים האחרים, גם כאן שמים לעיתים דגש על לבושם של המוזמנים בראיונות, והם לרוב מגלים את שמו של המעצב או היכן ניתן להשיג את אותם פרטי לבוש.
הטקס: הטקס עצמו כמעט תמיד מלווה בקטע פתיחה קצר, המוצג פעמים רבות על ידי המנחה או המנחים של אותה השנה, וכמעט בכל טקס מוצגים גם קטעים של דמויות מוכרות מסדרות המשודרות בניק, בעיקר כאשר הן זוכות בפרס. את הקטגוריות השונות מגישים הידוענים, אשר רובם מועמדים בטקס לפחות בקטגוריה אחת. במסגרת הטקס מתקיימות בנוסף הופעות מוזיקליות, ולמעט שנה אחת תמיד מתבצעים בו פעלולי סליים, גם הם על ידי הידוענים. בשונה מרוב הטקסים המסורתיים, בטקס פרסי בחירת הילדים נעזרים בפריטים אחרים מאשר מעטפה לשם הכרזה על הזוכה; לעיתים נעשה שימוש בחולצות, בלונים מרחפים, דוגמנים ודבקיות. משך הטקס הוא בממוצע שעה וחצי, ובשידוריו בערוץ ניקלודיאון הישראלי הוא מתקצר, בדרך כלל לכ-50 דקות, בשל חיתוך הפרסומות שמתבצע בעריכה.