stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלוקת הודו
הערות שוליים

↑  Postcolonial Studies – Since 1996, Deepika Bahri has created and maintained content for Postcolonial Studies @ Emory with her students. In 2011, she won a Mellon grant from Emory’s Digital Scholarship Commons (DiSC) to redesign the site in collaboration with the DiSC staff. (באנגלית)
↑  V.D.Savarkar, Samagra Savarkar Wangmaya Hindu Rasthra Darshan (Collected works of V.D.Savarkar) Vol VI, Maharashtra Prantik Hindusabha, Poona, 1963, p 296
↑  Stanley Wolpert, 2006, Shameful Flight: The Last Years of the British Empire in India, Oxford University Press
↑  Richard Symonds, 1950, The Making of Pakistan, London, ASIN B0000CHMB1, p 74
↑  WAR STATS REDIRECT, users.erols.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561246705171  LCCN: sh97003291 
רכבות חירום מיוחדות הסיעו פליטים שנמלטו מהודו לפקיסטן ומפקיסטן להודו.
חלוקת הודו ופקיסטן: המחוזות שחולקו מוצגים בצבעים כהים, מדינות שטענו לעצמאות ב-1948 באפור, כיווני הגירה בחיצים
תחנת רכבת בפנג'אב בזמן החלוקה
ג'ון גרייס

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1957 (בן 67) גלנדייל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 www.jongries.com
 
ג'ונתן גרייס (באנגלית: Jonathan Gries; נולד ב-17 ביוני 1957) הוא שחקן, סופר ובמאי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בתפקיד הדוד ריקו ב"נפוליאון דינמיט" שעליו היה מועמד לפרס אינדיפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר, והדמות החוזרת רוג'ר לינוס ב"אבודים". הוא ידוע גם בתפקידיו ב"תפוס את שורטי" וב"הלוטוס הלבן".
ביוגרפיה וקריירה

גרייס נולד בגלנדייל, קליפורניה, בנו של הסופר, הבמאי והמפיק טום גרייס (אנ'). תפקידו הקולנועי הראשון הגיע בגיל 11, כשגילם את הנער הוראס בסרט של צ'רלטון הסטון "וויל פני" (אנ'), שנכתב ובוים על ידי אביו. הוא שיחק את שון מקדרמוט בסדרת הטלוויזיה "מרטין" (אנ') (1992–1994), רוני וינגייט ב"תפוס את שורטי" (1995), הארווי ב"המרדף" ודוד ריקו ב"נפוליאון דינמיט"(2004). גרייס שיחק איש זאב בכמה הזדמנויות, כמו ב"ליל האימה 2".
בסרט המערבון ההיסטורי "September Dawn" הוא גילם את הרוצח שהוצא להורג ג'ון דויל לי, בהופעה שזכתה לשבחים על ידי המבקרים. הוא שיחק את קייסי בסרטים "חטופה" (2008), "חטופה 2" (2012), ו"חטופה 3" (2014).
בין תפקידיו בטלוויזיה ניתן למנות את תפקידו כטרוריסט בעונה השנייה של תוכנית המצליחה "24". היה לו תפקיד אורח ב"תיקים באפילה" בפרק " ללא שינה" הוא שיחק את סוחר הסמים של דילן מקיי בעונה 5 של "בוורלי הילס, 90210". הוא גילם את אביו של בן לינוס רוג'ר בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אבודים". הוא שיחק את שון בסיטקום "מרטין" במהלך שתי העונות הראשונות. הוא הופיע פעמיים בסדרת הטלוויזיה "זינוק לאתמול" – ראשית, כסוכן הימורים בפרק "יד ימין של אלוהים" ולאחר מכן כחבר להקה בפרק "Glitter Rock". הוא הופיע בתור ראסטי הבטלן בשני פרקים של "סיינפלד".
ב-2021 החל להופיעה בסדרה "הלוטוס הלבן" כגרג האנט - בעלה של טניה מקוויד (ג'ניפר קולידג').
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | Helter Skelter | ויליאם גרטסון | סרט טלוויזיה |
| 1977 | Alexander: The Other Side of Dawn | Uncredited | סרט טלוויזיה |
| 1977 | Mulligan's Stew | אדמס | בפרק: "Melinda Special" |
| 1979 | 240-Robert | בראד | בפרק: "Poison Air" |
| 1980 | The White Shadow | אורי קוגנסקי | בפרק: "The Russians Are Coming" |
| 1983 | The Powers of Matthew Star | בראד | בפרק: "The Road Rebels" |
| 1983 | September Gun | בריאן בריאן | סרט טלוויזיה |
| 1983 | The Jeffersons | פרנק | בפרק: "I Do, I Don't" |
| 1983 | High School U.S.A. | Dirty Curt | סרט טלוויזיה |
| 1987 | The Twilight Zone | Nick Gatlin (Segment: "Shelter Skelter") | בפרק: "Joy Ride/Shelter Skelter/Private Channel" |
| 1987 | קגני ולייסי | Hands Callahan | בפרק: "The City is Burning" |
| 1988 | Tattingers | ריק ג'ורסקי | 2 פרקים |
| 1989 | Paradise | אמט | בפרק: "Dead Run" |
| 1990 | Falcon Crest | סטון | בפרק: "Finding Lauren" |
| 1990 | Jake and the Fatman | לני מדוקס | בפרק: "By Myself" |
| 1990 | Tour of Duty | רקס צ'פמן | בפרק: "The Raid" |
| 1990 | Rainbow Drive | אזוליני | סרט טלוויזיה |
| 1991 | זינוק לאתמול | פלאש מקגרת' | בפרק: "Glitter Rock–April 12, 1974" |
| 1991 | Fever | בובי | סרט טלוויזיה |
| 1992 | פרקליטי אל איי | ד"ר הארולד בנסון | בפרק: "I'm Ready for My Closeup, Mr. Markowitz" |
| 1992 | Four Eyes and Six Guns |  | סרט טלוויזיה |
| 1992–1994 | מרטים | שון מקדרמוט | 54 פרקים |
| 1993 | Bakersfield P.D. | ריי קומבס | בפרק: "A Bullet for Stiles" |
| 1994 | The X-Files | סלבטורה מטולה | בפרק: "Sleepless" |
| 1994 | בוורלי הילס 90210 | מר טרילינג, סוחר סמים | 4 פרקים |
| 1995 | שיקגו הופ | ג'ק קימבל | בפרק: "Hello Goodbye" |
| 1995 | Strange Luck | הנרי בלום | בפרק: "Last Chance" |
| 1995 | סיינפלד | הומלס | בפרק: "The Beard" |
| 1996 | Race Against Time: The Search for Sarah | סטיב | סרט טלוויזיה |
| 1996–2000 | The Pretender | ברוטס | 82 פרקים |
| 1998 | סיינפלד | ראסטי | בפרק: "The Bookstore" |
| 2001 | The Pretender 2001 | ברוטס | סרט טלוויזיה |
| 2001 | ER | סניגור מרטי נסמית' | בפרק: "Fear of Commitment" |
| 2001 | The Pretender: Island of the Haunted | ברוטס | סרט טלוויזיה |
| 2002 | 24 | ג'וסף וולד | בפרק: "Day 2: 11:00 a.m.-12:00 p.m." |
| 2003–2005 | Carnivàle | טקסס ריינג'ר | 2 פרקים |
| 2004 | לאס וגאס | גרג וולקר | בפרק: "Sons and Lovers" |
| 2007–2010 | אבודים | רוג'ר לינוס | 6 פרקים |
| 2008 | CSI: ניו יורק | ג'ים וורן | בפרק: "The Box" |
| 2010 | פשע מן העבר | ביל שפארד | 2 פרקים |
| 2010 | ילדי האנרכיה | Passport Forger | בפרק: "So" |
| 2010 | בניחוש חוקר | סטבינסקי | בפרק: "One, Maybe Two, Ways Out" |
| 2010 | ניקיטה | המהנדס | בפרק: "Dark Matter" |
| 2010 | על טבעי | מרטים קריסר | 2 פרקים |
| 2011 | הוואי חמש-אפס | ליאם מילר | בפרק: "Lapa'au" |
| 2012 | Dr. Fubalous | ד"ר ריד | 2 פרקים |
| 2012 | נפוליאון דינמיט | הדוד ריקו | 6 פרקים |
| 2012 | BlackBoxTV | אבא | בפרק: "Silverwood: The Hunger" |
| 2013–2014 | The Bridge | בוב | 7 פרקים |
| 2014 | מחשבות פליליות | קליפורד ולש | בפרק: "The Road Home" |
| 2016–2020 | Dream Corp LLC | ד"ר רוברטס | 28 פרקים |
| 2021–היום | הלוטוס הלבן | גרג | 10 פרקים |
| 2024 | It's Florida, Man | דנבר | בפרק: "Saucy" |
פילמוגרפיה > קליפים

אליס אין צ'יינס – "תרנגול" (1993)
לני קרביץ – "מר נהג מונית" (1990)
הערות שוליים

↑  Gries, Jon [@jongries] (2018-09-06). "My father #Tomgries with #Jimbrown #BurtReynolds on the set of 100 Rifles Burt was a lovely, funny guy. Greatest laugh &sense of humor. RIP" (Tweet). נבדק ב-2022-11-30 – via Twitter. |date= mismatches calculated date from |number= by two or more days (help)
↑  Means, Sean P. (23 באוגוסט 2007). "'September Dawn' a campy screen disaster". The Salt Lake Tribune. אורכב מ-המקור ב-5 באוקטובר 2015. נבדק ב-28 במרץ 2017. The movie's one emotionally honest performance is handed in by Jon Gries (Uncle Rico from "Napoleon Dynamite"), who brings some weight and a sense of guilt to his portrayal of John D. Lee. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The Hollywood Reporter (אורכב 16.09.2007 בארכיון Wayback Machine)
↑  Fry, Ted. "Movies | Mormon massacre story "September Dawn" mixes fact, fiction | Seattle Times Newspaper". Seattletimes.nwsource.com. נבדק ב-2011-01-14.
↑  "Dream Corp LLC Season 2 Cast & Character Guide". screenrant.com. 22 באוקטובר 2018. נבדק ב-2019-03-01. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810652738605606  BIBSYS: 5097450  BNE: XX4615946  GND: 1011252600  ISNI: 0000 0001 1886 5465  LCCN: no2005001726  NKC: xx0177657  VIAF: 71115402   WorldCat (עם VIAF): 71115402
הירדן (כתב עת)

זאב זבוטינסקי
תעודת עיתונאי ב"הירדן" של שלום רוזנפלד, 1935
הירדן היה עיתון (יומון/שבועון) שהוציאה לאור התנועה הרוויזיוניסטית בשנים 1934 עד 1939, תחילה בירושלים ולאחר מכן בתל אביב.
תולדותיו > הקמה, תכנים וקהל יעד

הירדן יצא לאור כשופר של התנועה הרוויזיוניסטית ובתגובה למעצרם והעמדתם לדין של חברי ברית הבריונים, בהם אב"א אחימאיר ואברהם סטבסקי, שהואשמו ברצח ארלוזורוב. קודם לכן הוצגו רעיונות הציונות הרוויזיוניסטית בעיתון דאר היום (עיתונם של איתמר בן-אב"י וזלמן וויט), אך ניסיון זה לא צלח בשל חילוקי דעות בין השניים לבין אנשיו של מנהיג התנועה זאב ז'בוטינסקי בעת שבתו של האחרון בכלא. העיתון החל לצאת ב-24 באפריל 1934 למחרת ישיבת בית המשפט הראשונה והעורך האחראי היה מרדכי אבניאל. מלבד חדשות ומאמרים על ענייני השעה, מילא ה"הירדן" תפקיד של במה רעיונית והסברתית. התפרסמו בו הקולות הראשונים בזכות חפותם של הנאשמים ברצח ארלוזורוב ונגד העמדתם לדין, ובהם כרוז של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי האשכנזי, לטובת הנאשמים, ברכות עם זיכוים, והפצרתו באב"א אחימאיר שיחדל משביתת רעב, והובאו בו סקירות על כנסים רעיוניים של התנועה הרוויזיוניסטית. העיתון המשיך במאבק נגד הסכם העברה ששימש, על פי הנחה אחת, גם לרקע של רצח ארלוזורוב והוא פרסם בפומבי את פרטי ההסכם.
שמו של העיתון וסמלו היה נהר הירדן על שתי גדותיו, עוצבו על פי חזונה של התנועה הרוויזיוניסטית, שלא השלימה עם חלוקת ארץ ישראל המנדטורית לשניים: עבר הירדן המזרחי וארץ ישראל המערבית, על ידי שלטונות המנדט הבריטי, ובדומה לסמלו של הארגון הצבאי הלאומי (אצ"ל).
הקמתו של העיתון לוותה בתחרות עם עיתונים אחרים שייצגו לכאורה את התנועה הרוויזיוניסטית; במיוחד אמורים הדברים לגבי חזית העם שהיה עיתון פרטי בבעלות בנימין זאב פון וייזל אך עם אוריינטציה תנועתית והתאפיין בקו מחאתי, מתריס וחד, ללא כפיפות ברורה למוסדות התנועה הרוויזיוניסטית. הירדן פנה לציבור הרוויזיניסטי אך גם לזרמים אחרים וציבורים נוספים ביישוב כגון הציונים הכלליים.
תולדותיו > גליונות, הפסקות וסגירה

הירדן הודפס תחילה בדפוס של יחיאל ורקר, בירושלים ובהמשך בדפוס הסולל שהיה שייך לבן אב"י ולזלמן וויט, והגיליונות חולקו על ידי בני נוער, בהם חניכי תנועת הנוער בית"ר. העיתון נתמך על ידי ארגוני התנועה הרוויזיניסטית, הצה"ר והצ"ח, וכן על ידי תומכים פרטיים של התנועה אשר פרסמו בו מודעות.
העיתון נאסר לפרסום פעמים אחדות על ידי השלטונות הבריטיים; זאת ובשילוב קשיים כלכליים, שבניגוד למתחרה דבר (עיתון) שהיה לו גב כלכלי איתן, הכריעו לבסוף את מוציאי העיתון והם החליטו לסגרו ב-24 במאי 1935.
חודשיים מאוחר יותר ב-25 ביולי 1935 החל להופיע שוב; הפעם בהנהלתה של מערכת שישבה בתל אביב עם העורך הראשי אליהו בן-חורין. אולם קשיים כלכליים המשיכו להעיב על הוצאתו והוא נסגר שוב ב-16 בדצמבר 1935.
מ-24 בינואר 1936 הוחלט להוציאו כשבועון. למשימה מונה עו"ד אברהם וינשל אשר היה בבעלותו עיתון בעל השקפה רוויזיוניסטית, "הצפון", שראה אור בחיפה עשר שנים קודם לכן. גם השבועון נסגר לעיתים על ידי הרשויות ומפאת קשיים כלכליים. המוציאים לאור הדפיסו גיליונות אחדים בשמות אחרים (אמצעי מקובל בשלל עיתונים ציונים שראו אור בתקופת המנדט כדוגמת קונטרס), או אף כעיתון מודעות בלבד. וכן כתבו בשמות עט אך הקשיים הרבים, מנעו את הוצאותו לאור הסדירה.
ב-1937 מונה אוריאל היילפרין (יונתן רטוש) לעורך. גם דבר זה לא צלח.
בשלהי 1938, החל לצאת לאור עיתון המשקיף, שהיה לעיתון מרכזי של התנועה הרוויזיוניסטית. הירדן נסגר לבסוף בשנת 1939.
בשנת 1985 נעשה ניסיון להוציא עיתון חדש בעל אותו שם בידי תנועת גוש אמונים.
ארכיון מערכת "הירדן" נמצא בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
עורכים וכותבים

כיאה לעיתונה של התנועה הרוויזיוניסטית, ובהתאם לכותרת המשנה של העיתון "בהשתתפותו הקבועה של זאב ז'בוטינסקי", פורסמו בעיתון מאמריו ומסותיו. תחילה הופקד על עריכת העיתון בן-ציון נתניהו, ואחר כך מונה פרופ' יוסף קלוזנר לעורך האחראי.
חברי המערכת ופעילי העיתון במרוצת קיומו היו, בין השאר, אוריאל הלפרין, קלמן כצנלסון, יוסף אור ואליהו בן-חורין, יהושע ייבין (שהיה גם עורכו של חזית העם) ושלום רוזנפלד.
מנהלי החברה שניהלה את העיתון היו: נחום לוין, יוסף כצנלסון, בן-ציון נתניהו, מרדכי אבניאל, אברהם וינשל, ד"ר משה כהן וש. מאירוביץ.
ניסיון לחידוש העיתון

בשנת 1985 נעשה ניסיון לחדש את הוצאת העיתון בירושלים כשבועון, במימון של משקיע עולה חדש מארצות הברית. עורך העיתון המחודש היה ד״ר אוריאל בן־עמי; סגן־העורך היה מאיר בן גור, ומערכת העיתון כללה את: ישראל אלדד, עזרה זהר, אליקים העצני, יוסף נדבה ואהרון פאפו. לאחר שפורסמו 14 גיליונות נסגר העיתון המחודש, לאחר שנקלע לקשיי מימון.
לקריאה נוספת

מינה גראור, עיתונות ומפלגה – קשרי הגומלין בין המפלגה הרוויזיוניסטית לעיתוניה, תל אביב: מכון ז'בוטינסקי, תשס"ב 2002
ח' בן-ירוחם, ספר בית"ר, קורות ומקורות, א-ג, ירושלים ותל אביב: הוועד להוצאת ספר בית"ר, תשכ"ט-תשל"ג 1969–1973
הערות שוליים

↑  עורך אחראי,  הירדן, 24 באפריל 1934
↑  ראו, למשל: תיק ל-12 - 1/ 4 : הסמינר הרעיוני של הצה"ר, באתר מכון ז'בוטינסקי בתל אביב
↑  פרוטוקול יום עיון בסוגיות בתולדות התנועה הרוויזיוניסטית בחיפה מטעם מוסד הרצל לחקר הציונות ולימודה
↑  ראו, למשל: תיק ב-10 - 2/ 20, בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  ראו: תיקים ג 10 – 78: מודעות לפרסום בעיתון "הירדן", ג 10 א - 9/ 2: על תמיכה בעיתון "הירדן", באתר ארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  הירדן נסגר לחודש, דבר, 24 ביוני 1934
↑  אופירה גראוויס-קובלסקי, המשקיף: לתולדותיו של עיתון רוויזיוניסטי, קשר, מס' 52, חורף 2019
↑  נח זבולוני, הופיע "הירדן" שבועון רוויזיוניסטי חדש, עיתון דבר 14 בנובמבר 1985 (לקוח מאתר לזכרו של זבולוני)
↑  ראו, למשל: "טיוטות של רשימות ומאמרים מודפסים ובכתב יד העברית, אנגלית וצרפתית", תיק ל-12 – 1 / 1, "מודעות למען העיתון וידיעות על העיתון" תיק ל-12 - 1/ 2, "מערכת "הירדן" תביעות משפטיות תיק ל-12 – 1 / 3, באתר מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  ראו למשל: תכתובות בין ז'בוטינסקי לבין מערכת הירדן, באתר מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
↑  ראו: ח' בן-ירוחם, ספר בית"ר, קורות ומקורות, כרך ב: אל העם, כרך ראשון, ירושלים ותל אביב: הוועד להוצאת ספר בית"ר, תשכ"ט-תשל"ג, 1973-1969, עמ' 105-104.
↑  Newspaper company directors fined, פלסטיין פוסט, 12 בפברואר 1935
↑  משקיע בעילום־שם, כל העיר, 22 בנובמבר 1985
↑  חיים ברעם, תחיית הירדן "הירדן", שבועון חדש עם שם ישן, ייאבק מבסיסו שברחביה בעד שלמות הארץ, כל העיר, 22 בנובמבר 1985
↑  ישראל הראל עורך "נקודה" על סגירת "הירדן", כל העיר, 21 בפברואר 1986
↑  ירון לונדון, נסתתמו מקורות "הירדן", חדשות, 28 בפברואר 1986
יוסף קלוזנר
יהושע ייבין
סטניסלב בילינקי

סטניסלב סרגייוביץ' בילינקי (באוקראינית: Станіслав Сергійович Біленький; נולד ב-22 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת החלוץ בעירוני טבריה מליגת העל.
קריירה

בילינקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שחטאר דונצק ממנה עבר בגיל 14 לזו של אולימפיק דונצק. בעונת 2016/2017 היה מלך שערי הליגה לנוער עם 16 שערים. ב-31 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד זוריה לוהנסק. ב-27 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בתיקו 1-1 נגד פאוק סלוניקי, שהייתה גם ההופעה של אולימפיק בזירה האירופית.
בקיץ 2018 חתם בדונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית. ב-19 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו נגד 3-3 א.ס. טרנצ'ין. בקיץ 2019 הושאל לזגלמביה סוסנוביץ' מליגת העל הפולנית עד לסיום העונה, אולם במהלך השנה חזר לאוקראינה כאשר הושאל לרוך לבוב.
בפברואר 2021 הושאל לדינמו ברסט מליגת העל הבלארוסית במדיה כבש 13 שערים בעונה זו.
בעונת 2022 שיחק בדינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית.
בחלון העברות של ינואר 2023 חתם במכבי נתניה מליגת העל.
ב-28 ביוני 2024 חתם בעירוני טבריה מליגת העל. במחזור השני מול בית"ר ירושלים, כבש בתוספת הזמן את שערו הראשון במדי עירוני טבריה והביא לניצחון הראשון של הקבוצה בליגת העל.
תארים

הליגה האוקראינית הראשונה: 2020
ליגת העל הגאורגית: 2022
הערות שוליים

↑  רענן ברנובסקי‏, בילנקי חתם רשמית במכבי נתניה, קלר הושאל לחדרה, ברקו שוחרר, באתר וואלה, 31 בינואר 2023
↑  דוניה גנטוס, ‏מצטרף לעולה החדשה: בילנקי חתם בעירוני טבריה, באתר ONE‏, 28 ביוני 2024
↑  עמוק בתוספת הזמן: 0:1 ביתי לעירוני טבריה על בית"ר ירושלים - ישראל ספורט, באתר isport.co.il, ‏2024-08-31
עקיבא אייזנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בספטמבר 1908 שורובצה, סלובקיה 
 פטירה:  7 באפריל 1983 (בגיל 74) וינה, אוסטריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב עקיבא (בלה) אייזנברג (בהונגרית: Eisenberg (Béla) Akiba; זמיאנסקה שורובצה, 30 בספטמבר 1908 – וינה, 8 באפריל 1983),היה רב הונגרי, המנהיג הראשון של קהילת יהדות וינה לאחר מלחמת העולם השנייה.
קורות חיים

עקיבא אייזנברג נולד לרב חיים, גדל בואץ, למד בישיבות בואץ ובפאפה. את הסמיכה לרבנות קיבל בגיל 21 מרבה של הקהילה היהודית בוואץ הרב ישעיהו זילברשטיין. סיים את בחינות הבגרות בבודפשט וזכה בסמיכה שנייה לרבנות אצל מיכאל גוטמן. למד פילוסופיה ושפות מזרחיות באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט וקיבל דוקטור לפילוסופיה בשנת 1937. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כמורה לדת בקהילה היהודית בפשט. שרד את השואה תוך מנוסה ומעבר ממחבוא למחבוא. לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1947 מונה לרב הראשי של העיר גיור. בשנת 1948 נשא לאישה את אווה קליש בבודפשט, ואז עברו לווינה. שם קיבל על עצמו את תפקיד הרב הראשי וגם הפך למנהיג התנועה האורתודוקסית - ציונית, "המזרחי" שנוסדה בשנת 1902. בשנת 1969 העניק לו ראש המדינה האוסטרי תואר דוקטור כהוקרה על "פעילות היצירה וההוראה" שלו. לאחר מותו בשנת 1983 נכנס לתפקידו בנו פול חיים אייזנברג.
ספרות

פול חיים אייזנברג: Erlebnisse eines Rabbiners. Geschichte und Geschichten. Molden Verlag, וינה, 2006. ISBN 3-85485-127-8
אוולין אדונקה: Der Stadttempel Wien. Geschichte - Rabbiner - Kantoren. Jüdische Miniaturen: Spektrum jüdischen Lebens, Band 62. Hg. Hermann Simon. Hentrich & Hentrich, Teetz und Berlin 2008. ISBN 978-3938485552
הערות שוליים

↑  Evelyn Adunka: Der Stadttempel Wien.
↑  Halálhíre a New York Timesban
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140147233  VIAF: 103696690   WorldCat (עם VIAF): 103696690
מה שחשוב (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע ג'יין בורדו
 מתוך האלבום מה שחשוב
 יצא לאור:  7 בפברואר 2017
 סוגה:  בלדה, פולק
 שפה:  עברית
 אורך:  3:30
 כתיבה:  דורון טלמון
 לחן:  דורון טלמון
 הפקה:  ג'יין בורדו
 עיבוד:  ג'יין בורדו
 
"מה שחשוב" הוא שיר של להקת הקאנטרי הישראלית ג'יין בורדו. השיר נכתב, הולחן והושר בידי הסולנית דורון טלמון, עובד והופק על ידי חברי הלהקה ויצא לאור ב-7 בפברואר 2017 כחלק מאלבום האולפן השני של הלהקה, "מה שחשוב" אשר יצא ביוני של אותה השנה.
רקע

השיר נכתב, הולחן והושר בידי סולנית להקת הקאנטרי הישראלית ג'יין בורדו; דורון טלמון, הוא עובד והופק על ידי כלל חברי הלהקה ויצא לאור ב-7 בפברואר 2017 כחלק מאלבום האולפן השני של הלהקה, "מה שחשוב" אשר יצא ביוני של אותה השנה.
וידאו קליפ

ב-15 במרץ 2017 יצא לאור הווידאו קליפ של השיר, במהלכו הם מבצעים את השיר לרקע עצי פאולינות. הקליפ בוים על ידי נעם סרנה, צולם על ידי יהלי קורן ונערך בידי אסף שוורץ.
ניתוח מוזיקלי

"מה שחשוב" הוא בלדת פולק באורך 3:30. בשיר מתואר בסרקזם כיצד מה שחשוב לבחורה זו עובדת היעלמותו של הסוודר, יותר מאשר כואב לה על הפרידה מבן זוגה: ”אך מה שלי הכי נורא, הסוודר לא במגירה, הלב שלי בפנים נשבר, עכשיו תמיד יהיה לי קר, אהובי כבר לא ישוב, לקח את כל מה שחשוב”. על פי בן שלו מ"הארץ" בן הזוג חמס את הסוודר כנקמה ועל פי מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי הסוודר מסמל את מערכת היחסים של בני הזוג.
קבלה

נדב מנוחין מ"וואלה!" ציין כי הבדיחה על עצבות הבחורה בעקבות היעלמות הסוודר איננה מספיק חומלת ומצחיקה, ובן שלו מ"הארץ" כתב כי זהו שיר פושר בעל מנגינה חיוורת ומונוטונית, שהנימה ההומוריסטית שבו דקה ונטולת כל עוקץ.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  2014> מדינה |   ‏‏‏  2014> מצעד |   ‏‏‏  2014> מיקום שיא |   ‏‏‏  2014>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 7 |  |
הערות שוליים

↑   ג'יין בורדו - מה שחשוב / Jane Bordeaux - Ma SheHashuv, סרטון בערוץ "ג'יין בורדו jane bordeaux", באתר יוטיוב (אורך: 03:33)
1 2  ג'יין בורדו, מה שחשוב, באתר ספוטיפיי
↑   ג'יין בורדו - מה שחשוב - לייב, סרטון בערוץ "ג'יין בורדו jane bordeaux", באתר יוטיוב (אורך: 03:54)
1 2  צפו: קליפ חדש של ג'יין בורדו ל"מה שחשוב" מתוך האלבום הקרוב, באתר "Time Out ישראל", 15 במרץ 2017
↑  נדב נוימן, ‏ג'יין בורדו עשו קפיצת מדרגה – אבל הם עדיין מזלזלים במאזינים שלהם, באתר "Time Out ישראל", 25 ביוני 2017
↑  מה שיפה, באתר ישראל היום, 10 באוגוסט 2017
1 2  נדב מנוחין‏, פצצה של כישרון: המקוריות של ג'ימבו ג'יי תחזיר את ההיפ הופ הישראלי למרכז הבמה, באתר וואלה, 4 ביולי 2017
1 2   בן שלו, אפילו חיבה חריגה לסוודר לא מצילה את "ג'יין בורדו", באתר הארץ, 11 בפברואר 2017
↑  ג'יין בורדו, מה שחשוב האלבום, באתר יוסמיוסיק, ‏22 ביולי 2017
↑  המצעד השבועי 23.3.2017, באתר גלגלצ
| ג'יין בורדו |
| --- | --- | --- |
דורון טלמון • מתי גלעד • יואב ארבל • רמי אוסרווסר • סתיו אחאי
אמיר זאבי • גיל לנדאו
| אלבומי אולפן | ג'יין בורדו • מה שחשוב • אוקיינוסים • שירים של אחרים • כישוף |  |
| אלבומי הופעה | שירים עם אחרים |  |
| סינגלים | "עינב" • "איך אפשר שלא" • "מה שחשוב" • "תנו לנמנם" • "רוקדים צמודים" • "טי-שרט" • "מחזיקה לי את הלב" • "לא יוצאת למסיבות" • "מגדל המים" • "לא לבד" • "פולארויד" • "כישוף" |  |
דוד קלטינס

דוד יאיר קלטינס (נולד ב-11 ביוני 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעירוני טבריה בעמדת הקשר האחורי והמגן.
קריירה

קלטינס נולד בנווה אילן וגדל במבשרת ציון. כילד, שיחק שנתיים בגילאים 6–8 באקדמיה של הפועל תל אביב. בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר ירושלים. מלבד עמדת הקשר אחורי, שיחק קלטינס בקבוצת הנוער גם בעמדות המגן והחלוץ. בעונת 2014/2015 הצטרף קלטינס לאימוני הקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים בליגת העל, ולעיתים גם נמנה עם סגל הקבוצה הבוגרת, אך לא זכה לדקות משחק.
בתחילת עונת 2015/2016 שותף קלטינס במשחקי הקבוצה בגביע הטוטו, וב-26 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל עם בית"ר ירושלים, כשהשלים 90 דקות ורשם בישול בניצחון 2–4 על מכבי תל אביב. שבוע לאחר מכן, ב-11 בנובמבר, נבחר ל"שחקן המצטיין" בניצחון 0–1 על הפועל רעננה. לאחר שהרשים בהזדמנויות אותן קיבל מהמאמן סלובודאן דראפיץ', זכה קלטינס לדקות משחק רבות יותר והפך לשחקן חשוב בחלק האחורי של הקישור בבית"ר ירושלים. ב-1 בפברואר 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 2–2 נגד מכבי תל אביב. בסך הכל כבש שער אחד ב-25 הופעות בליגה בעונתו הראשונה בקריירה, ונבחר לתגלית העונה.
בעונת 2016/2017, תחת המאמן רן בן שמעון, הוסט קלטינס מספר פעמים לעמדות הבלם והמגן הימני. ב-7 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי, כשעלה כמחליף בניצחון 1–0 על סלובודה טוזלה הבוסנית במסגרת הסיבוב הראשון של מוקדמות הליגה האירופית של אופ"א. בסך הכל שיחק ארבע עונות בבית"ר ירושלים, וכבש במדיה ארבעה שערים ב-113 הופעות בליגת העל.
ב-25 ביוני 2019 חתם לחמש שנים בהפועל באר שבע מליגת העל, ששילמה עבורו 1.5 מיליון יורו.
ב-25 בספטמבר 2022 חתם לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-28 באוגוסט 2023 התירה הקבוצה את חוזהו.
ב-9 בינואר 2024 חתם בסט. ג'ונסטון מליגת העל הסקוטית.
ב-19 בינואר 2025 חתם בעירוני טבריה מליגת העל.
נבחרת ישראל

שיחק פעמיים עם נבחרת נוער ב' של ישראל עד גיל 18. לזכותו שבע הופעות במדי נבחרת הנוער עד גיל 19, עמה השתתף באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2014, כולל במשחק בשלב-הבתים בטורניר הסופי מול נבחרת אוסטריה, בו הפסידה ישראל 3–0. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה עד גיל 21 ערך ב-24 במרץ 2016 במשחק מול הונגריה עד גיל 21, ולזכותו שש הופעות במדיה.
ב-6 בנובמבר 2016 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל, על-ידי המאמן הלאומי אלישע לוי. ב-24 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה בהפסד החוץ 1–4 מול ספרד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
חיים אישיים

אמו פלורי (לבית בן-הרוש) היא ממוצא מרוקאי ואביו יוסי קלטינס הוא הולנדי. ובשל כך מחזיק קלטינס גם בדרכון הולנדי. סבו מצד אמו היה כדורגלן במרוקו.
את שירותו בצה"ל עשה כאחראי מחסן במטבח.
תארים

גביע המדינה (2): 2019/2020, 2021/2022
אלוף האלופים: 2022
הערות שוליים

1 2 3  אופיר סער‏, דוד קלטינס בראיון: "באופי אני הולנדי, על המגרש אני מרוקאי", באתר וואלה, 14 במרץ 2016
↑  Maccabi Tel Aviv vs. Beitar Jerusalem - 26 October 2015 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  הקפטנים בחרו: קלטינס תגלית העונה בליגה, באתר ONE‏, 19 במאי 2016
↑  אתם קבעתם: נבחרי העונה, באתר ערוץ הספורט, 23 במאי 2016
↑  יניב טוכמן‏, הפועל באר שבע: דוד קלטינס חתם לחמש שנים, באתר וואלה, 25 ביוני 2019
↑  אופיר סער‏, דוד קלטינס חתם בהפועל תל אביב לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת, באתר וואלה, 25 בספטמבר 2022
↑  "אחוזי ההצלחה איתי היו גבוהים בהרבה", באתר ערוץ הספורט, 29 באוגוסט 2023
↑  רשמי: דוד קלטינס חתם בסט. ג`ונסטון, באתר ערוץ הספורט, 9 בינואר 2024
↑  רותם פלדברג, ‏רשמי: דוד קלטינס חתם בעירוני טבריה, באתר ערוץ הספורט, 19 בינואר 2025
↑  Austria U19 vs. Israel U19 - 22 July 2014 - Soccerway, au.soccerway.com
↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי שחקן, באתר www.football.org.il
↑  דורון בן דור, ‏גלזר, עטר, אוחנה וקלטינס בסגל נבחרת ישראל, באתר ONE‏, 6 בנובמבר 2016
↑  Spain vs. Israel - 24 March 2017 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  גיא בן זיו, ‏האס החדש של דראפיץ': הכירו את דוד קלטינס, באתר ONE‏, 27 באוקטובר 2015
↑  דוד בן-שימול, "רציני ומשקיען": הכישרון החדש של בית"ר, באתר ynet, 3 בנובמבר 2015
↑  מוטי פשכצקי, ‏"חד משמעית, אני חנון. החלום? להגיע לארסנל", באתר ערוץ הספורט, 21 בנובמבר 2016
1 2  אופיר סער‏, דוד קלטינס, הסיפור האמיתי: ההתנהלות וההשפלות שהובילו לעזיבה, באתר וואלה, 26 ביוני 2019
↑  David Keltjens, worldfootball.net (באנגלית)
↑  David Keltjens - Player profile 22/23, www.transfermarkt.com (באנגלית)
↑   עירד צפריר, דוד קלטינס: "אני לא רוצה למתג את עצמי כדוגמן, קודם חושב להצליח בכדורגל", באתר הארץ, 11 בנובמבר 2016
פולינה פריקזצ'יקובה

פולינה פריקזצ'יקובה (נולדה ב-16 ביולי 2001) היא שחיינית אמנותית ישראלית, זוכת מדליית ארד קבוצתית באליפות אירופה (בודפשט 2020) בתרגיל חופשי.
קריירה > 2021 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט שבהונגריה במאי זכתה במדליית ארד בתרגיל קבוצתי חופשי יחד עם שלי בובריצקי, עדן בלכר, אריאל נשיא, מאיה דורף, ניקול נחשונוב, נוי גזלה וקתרין קונין בתוצאה של 86.8000 נקודות, אחרי אוקראינה (95.0667 נקודות) וספרד (91.2333 נקודות). בתרגיל הטכני סיימה הקבוצה במקום החמישי בתוצאה של 82.7741 נקודות. בתרגיל הסולו החופשי סיימה פריקזצ'יקובה במקום עשירי בתוצאה של 81.9333 נקודות.