stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליטיקה של קטר
טענות בדבר מימון טרור

בתחילת המאה ה-21 נטען כי גורמים קטרים פועלים לקדם אינטרסים בעזרת ארגוני טרור סונים בולטים, ביניהם המדינה האסלאמית, חזית א-נסרה, חמאס, הטליבאן ועוד.[דרוש מקור] הפעילות גונתה על ידי מדינות מערביות.
בדצמבר 2010 הופעל לחץ על מועדון הכדורגל ברצלונה לנתק את קשרי התמיכה שלו מקרן קטר(אנ') על סך 125 מיליון ליש"ט, לאחר שנחשפה תמיכת הקרן בשייח' יוסוף אל-קרדאווי, התומך בטרור, אלימות נגד נשים ואנטישמיות.
בשנת 2013 תקפו פוליטיקאים צרפתים את קטר על תמיכה לכאורה בארגון אנצאר א-דין יחד עם שני ארגוני טרור נוספים במאלי.
בספטמבר 2014 נחשף כי קבוצה של עשירים קטרים תומכים בארגון הטרור "המדינה האסלאמית". עקב לחץ פוליטי בינלאומי, קטר דחתה את הטענות כי היא קשורה לתמיכה זו.
באוקטובר 2014 נחשף על ידי משרד האוצר של ארצות הברית כי בכיר במשרד הפנים הקטרי לשעבר, סלים חסן ח'ליפה רשיד אל-קווארי, אחראי על מימון אל-קאעידה בסכומים גדולים.
ביוני 2017 הודיעו מצרים, סעודיה, בחריין, איחוד האמירויות, תימן, לוב וקומורו על ניתוק הקשרים הדיפלומטיים עם קטר בעקבות תמיכתה באיראן ובארגוני טרור. כאות הזדהות עם מדינות אלה, גם ניז'ר החזירה את שגרירה מקטר.
כעבור מספר ימים גיבשו מדינות ערב מסמך בן 13 סעיפים ובו נכללו דרישות מקטר על מנת שיופסק החרם כנגדה. המסמך הוצג על ידי כווית המתווכת בין הצדדים. חלק מהדרישות כללו את סגירת הבסיס הצבאי הטורקי שבקטר, ניתוק הקשרים עם חזבאללה, הפסקת פעילותה של רשת אל-ג'זירה ואף צמצום הקשרים הדיפלומטיים עם איראן.
הערות שוליים

↑  Andrew Mills and Lisa Barrington, Qatar's first legislative elections see 63.5% voter turnout, REUTERS, 2021
↑  Pete Jenson (2010-12-21). "Barcelona under pressure to tear up Qatar Foundation shirt sponsorship deal over claims of trust's links to Hamas". Daily Mail. London. נבדק ב-2013-04-23.
↑  Is Qatar fuelling the crisis in north Mali?, France 24, Latest update: 23/01/2013, http://www.france24.com/en/20130121-qatar-mali-france-ansar-dine-mnla-al-qaeda-sunni-islam-doha
↑  David D. Kirkpatrick (7 בספטמבר 2014). "Qatar's Support of Islamists Alienates Allies Near and Far". New York Times. נבדק ב-12 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Robert Windrem (21 בספטמבר 2014). "Who's Funding ISIS? Wealthy Gulf 'Angel Investors,' Officials Say". NBC News. נבדק ב-12 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
פוטנציאל אלקטרודה תקני

פוטנציאל אלקטרודה תקני (אנגלית: Standard electrode potential) מסומן גם כ-°E, הוא המתח החשמלי הנדרש להתרחשות תגובת חיזור (מסירת אלקטרונים) של האלקטרודה (בוולט) כפי שנקבע ביחס לחצי תא המימן  \ \mathrm {H_{2}/H^{+}(aq)} , בתנאים תקניים שבהן, ריכוז התמיסה האפקטיבי הוא 1 מולר, הטמפרטורה 25°C, והלחץ הוא 1 אטמוספירה.
הפוטנציאל מציין כוח אלקטרו מניע (כא"מ) שהוא תכונה פנימית (אינטרינזית) של התהליך הכימי, וערכו אינו תלוי בצורת איזון המשוואה הכימית.
בתאים חשמליים, המורכבים מזוג אלקטרודות (אנודה וקתודה) הנמצאות במגע עם תמיסה אלקטרוליטית, ניתן להגדיר במדויק את הכוח האלקטרו מניע של ההתקן (E°cell = E°cathode − E°anode), וזאת על סמך ידיעת ערכי הפוטנציאל התקני של כל אלקטרודה וביצוע תיקון מתאים על פי משוואת נרנסט ( E=E_{cell}^{0}-{\frac {RT}{nF}}\ln {\frac {a_{\mbox{red}}}{a_{\mbox{ox}}}}).
הסבר מדעי

על מנת לקבוע את פוטנציאל האלקטרודה בצורה מדויקת ואחידה, יש צורך בהגדרת תנאים תקניים לביצוע המדידות, שכן שינוי שלהן מתבטא בשינוי הפוטנציאל של האלקטרודה (ראו משוואת נרנסט), כמו כן, מטעמי אחידות, הוחלט כי כל הפוטנציאלים של האלקטרודות ימדדו כפוטנציאלי חיזור (כלומר, המתח בו נמסר אלקטרון מהאלקטרודה), אולם, באופן מעשי, לא ניתן לבדוק את הפוטנציאל של אלקטרודה אחת, שכן הפוטנציאל הוא גודל פיזיקלי יחסי תלוי, ועל מנת למדוד אותו, יש להציב אלקטרודת נוספת, שבייחס אליה יימדד הפוטנציאל (אלקטרודת ייחוס).
אלקטרודת הייחוס שנבחרה היא אלקטרודת המימן שעבורה נקבע פוטנציאל חיזור תקני של 0 וולט, ובייחס אליה נמדדים כל האלקטרודות (ראו טבלת פוטנציאלי חיזור תקניים).
הערה: הפוטנציאל נמדד כשהאלקטרודה נמצאת בהתקן המכונה: חצי תא, המורכב ממכל בו יש תמיסה אלקטרוליטית שבה טבולה האלקטרודה, והמחובר באמצעות גשר מלח, אל חצי תא אחר שבו ממוקמת אלקטרודת הייחוס, שהיא אלקטרודת פלטינה הטבולה בתמיסה מימית חומצית שלתוכה מבעבעים גז מימן - חצי תא המימן.
הסבר מדעי > ערכו וסימנו של פוטנציאל האלקטרודה התקני

פוטנציאל האלקטרודה התקני הוא גודל המייצג את היכולת לחזר חומרים שונים ביחס לאלקטרודת המימן, שהיא אלקטרודת הייחוס שעבורה פוטנציאל החיזור נקבע כ-0.
חומר שמימן מחזר, הוא בעל פוטנציאל חיזור תקני חיובי וחומר שמימן אינו יכול לחזר הוא בעל פוטנציאל חיזור תקני שלילי. בנוסף, ככל שפוטנציאל החיזור התקני יותר חיובי, החומר מתפקד כמחמצן טוב יותר ולהפך.
דוגמאות:
על פי טבלת הפוטנציאלים התקניים, לחצי תא של מימן יש פוטנציאל אפס:
\ \mathrm {2H_{3}O^{+}(aq)+2e^{-}\rightleftharpoons H_{2}(g)+2H_{2}O\qquad E^{0}=0.00V}
לגבי אותן התגובות, שהפוטנציאל התקני שלהן חיובי ( \ \mathrm {E^{0}>0} ), תגובת החיזור היא התגובה שתצא לפועל ותתרחש באופן ספונטני, כאשר חצי תא זה יחובר לחצי תא של מימן תקני, לדוגמה:
\ \mathrm {I_{2}(aq)+2e^{-}\rightleftharpoons 2I^{-}(aq)\qquad E^{0}=0.54V}
כאשר מחברים חצי תא תקני של יוד לחצי תא תקני של מימן, אכן יוד מתחזר (הוא מחמצן את המימן). תגובת התא תהיה לכן,
\ \mathrm {2H_{2}O+I_{2}(aq)+H_{2}(g)\rightleftharpoons 2I^{-}(aq)+2H_{3}O^{+}(aq)}
עם פוטנציאל תקני של 0.54 וולט.
אם, לעומת זאת, הפוטנציאל התקני של חצי תא, כפי שהוא נתון בטבלה (בצורת חיזור) הוא שלילי ( \ \mathrm {E^{0}<0} ), אזי פירושו שבחיבור חצי תא זה לאלקטרודת מימן תקנית, התגובה ההפוכה היא אשר תצא לפועל. נתבונן לדוגמה בחצי תא של מגנזיום:
\ \mathrm {Mg^{+2}(aq)+2e^{-}\rightleftharpoons Mg(s)\qquad E^{0}=-2.372V}
מכיוון שהפוטנציאל הוא שלילי (יחסית לאלקטרודת מימן) התגובה הנ"ל לא תצא לפועל באופן ספונטני כאשר נחבר את חצי התא של מגנזיום כנגד חצי התא של מימן. מכאן, התגובה ההפוכה, כלומר - חימצון של מגנזיום, היא אשר תתרחש באופן ספונטני, והמימן יתחזר בחצי התא השני. אם הופכים את חצי התא של המגנזיום[דרושה הבהרה], אזי הסימן של  \ \mathrm {E^{0}} משתנה.
\ \mathrm {Mg(s)\rightleftharpoons Mg^{+2}(aq)+2e^{-}\qquad E^{0}=+2.372V}
ותגובה זו תהיה התגובה הספונטנית. התגובה הכוללת תהיה לכן:
\ \mathrm {Mg(s)+2H_{3}0^{+}(aq)\rightleftharpoons Mg^{+2}(aq)+2H_{2}O+H_{2}(g)\qquad E^{0}=+2.372V}
תגובה זו תתרחש מעצמה ותספק פוטנציאל של 2.868 וולט. זאת, כל זמן שריכוזי כל החומרים במערכת הם 1.0 מולר.
ניתן להפוך את כיוון התגובה הנ"ל (על ידי אילוץ חיצוני), כך שמגנזיום יתחזר ומימן יתחמצן. במקרה זה נקבל את התגובה הבאה:
\ \mathrm {Mg^{+2}(aq)+2H_{2}O+H_{2}(g)\rightleftharpoons Mg(s)+2H_{3}0^{+}(aq)\qquad E^{0}=-2.372V}
עם פוטנציאל שלילי. כדי שתגובה זו תצא לדרך, אנו חייבים לספק מתח חיצוני גדול יותר מ-2.372 וולט. תא זה, בו מתרחשת תגובה מאולצת על ידי כוח חיצוני, נקרא תא אלקטרוליטי, בניגוד לתא גלווני (או תא וולטאי), שבו התגובה מתרחשת באופן ספונטני, והתא מספק לנו מתח (סוללה). מתח זה שאנו משיגים מתגובות ספונטניות, או אנו משקיעים במעגל כדי לאלץ תגובות להתרחש בניגוד לכיוונן הטבעי, נקרא הכוח האלקטרו מניע (כא"מ). כוח אלקטרו מניע זה מהווה את מקור הסוללה, ונובע מתנועת אלקטרונים, שהיא פועל יוצא של תגובה כימית. ניתן גם להפעיל כוח אלקטרו מניע במעגל, להרצת אלקטרונים בכיוון מסוים, וכך לגרום לתגובה הכימית להתרחש (אלקטרוליזה).
לפיכך:
\ \mathrm {E^{0}>0} : תגובה ספונטנית (כמו בתא גלווני)
\ \mathrm {E^{0}<0} : תגובה מאולצת (כמו בתא אלקטרוליטי)
תרמודינמיקה

חישוב של פוטנציאל תא סטנדרטי יכול להתבסס על נתונים תרמודינמיים של התגובה הכוללת, כפי שמבוטאים במשוואה הבאה:
\ \mathrm {E^{0}={\frac {-\Delta G^{0}}{nF}}} ={\frac {-\Delta H^{0}-T\Delta S}{nF}}
כש- \ \mathrm {\Delta G^{0}}  מייצג את האנרגיה החופשית של התגובה (בג'אול למול), שהיא למעשה שינוי האנתלפיה התקני  \ \mathrm {\Delta H^{0}} פחות מכפלת הטמפרטורה בשינוי האנטרופיה  \ \mathrm {T\Delta S} .
\ \mathrm {n}  הוא מספר מולי האלקטרונים העוברים בתגובה, ו- \ \mathrm {F}  הוא קבוע פאראדיי שערכו 96,485 קולון למול.
לדוגמה: עבור תגובת הפירוק של מים למימן ולחמצן  \ \mathrm {H_{2}O^{\rightleftharpoons }H_{2}+0.5O_{2}} , ערך האנרגיה החופשית של התגובה הוא  \ \mathrm {\Delta G^{0}=237.2{\frac {KJ}{mol}}} , בנוסף, בתהליך עוברים 2 מול אלקטרונים, ולכן נקבל:
\ \mathrm {E^{0}={\frac {-\Delta G^{0}}{nF}}} ={\frac {-237,200J/mol}{2\centerdot 96,485\ C/mol}}=-1.23V
הערך שקיבלנו עבור פוטנציאל התא הכולל הוא  \ \mathrm {E^{0}=-1.23V} . הערך הוא בסימן שלילי, והמשמעות היא שהתגובה היא מאולצת (לא ספונטנית), כלומר, על מנת שהיא תתרחש יש להזרים אנרגיה, כמו שנעשה בתא אלקטרוליטי.
ראו גם

טבלת פוטנציאלי חיזור תקניים
אלקטרוכימיה
חמצון-חיזור
משוואת נרנסט
וילהלם, נסיך פרוסיה

וילהלם פרידריך פרנץ יוזף כריסטיאן אולף, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Franz Joseph Christian Olaf Prinz von Preußen ‏4 ביולי 1906 – 26 במאי 1940) היה בנו הבכור של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה.
ביוגרפיה

וילהלם נולד ב-4 ביולי 1906 בפוטסדאם, לוילהלם, נסיך הכתר של גרמניה ולצציליה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ואנסטסיה מיכאילובנה, הדוכסית הגדולה של רוסיה.
בשנת 1916 קיבל וילהלם דרגת סגן בצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. לאחר המהפכה הגרמנית גלה אביו להולנד, אולם וילהלם נשאר עם אמו ואחיו בפוטסדאם. וילהלם למד באוניברסיטאות קניגסברג, מינכן ובון, ובזמן שהותו באוניברסיטת בון התאהב בדורותיאה פון סלוויאטי. סבו לא אישר את נישואיו לדורותיאה, משום שמוצאה לא הלם את תנאי הנישואים של בית הוהנצולרן, אך למרות זאת החליט וילהלם להתחתן ובשל כך ויתר וילהלם על התואר ראש בית הוהנצולרן לאחיו לואי פרדיננד.
במהלך מלחמת העולם השנייה התגייס וילהלם לוורמאכט, נפצע במהלך המערכה על צרפת וכעבור שלושה ימים מת מפצעיו. בהלווייתו השתתפו כ-50,000 איש, דבר שהבהיר לחברי המפלגה הנאצית שעדיין יש למלוכנים תומכים רבים בגרמניה. בעקבות כך, היטלר הוציא צו שאוסר על נסיכים מבית הוהנצולרן לשרת בצבא.
משפחתו

מנישואיו של וילהלם לדורותיאה פון סלוויאטי, נולדו לו שתי בנות:
פליסטס, נסיכת פרוסיה (1934–2009), התחתנה עם דיניס פון דר אוסטן
כריסטנה, נסיכת פרוסיה (נולדה ב-1936), התחתנה עם פטר פון אסיס ליבס
הערות שוליים

↑  טלגרמות שונות, הארץ, 28 באפריל 1933
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb116559482 (data)  GND: 1050543548  ISNI: 0000 0004 3373 1600  VIAF: 308208245   WorldCat (עם VIAF): 308208245
אנטיפטרוס השני

ערך זה עוסק במלך מוקדון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אנטיפטרוס (ביוונית: Ἀντίπατρος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך מוקדון למשך תקופה קצרה.
ביוגרפיה

אנטיפטרוס היה בנו של פיליפוס, ואחיינו של קסנדרוס. סבו היה המצביא אנטיפטרוס. הוא ככל הנראה שרת בצבאו של בן דודו, הנסיך המצרי תלמי קראונוס, שתפס את השלטון במוקדון בשנת 281 לפנה"ס. בשנת 279 לפנה"ס, מת תלמי בקרב נגד הגאלים, ואחיו מלאגרוס נבחר כמלך החדש. תקופת מלכותו של מלאגרוס נעה במקורות בין "כמה ימים" לבין חודשיים. הוא ניהל את הממלכה בצורה לא טובה, ואנטיפטרוס נבחר למלך במקומו.
מלכותו של אנטיפטרוס גם היא לא ארכה ימים. על פי עדות דיודורוס הוא מלך רק 45 יום, ניהל בצורה כושלת את המלחמה נגד הגאלים, והודח בידי המצביא סוסתיניס, אשר פיקד על הצבא המוקדוני כולו. עם זאת, סוסתיניס סירב ליטול את הכתר, וגם נראה שאנטיפטרוס לא ויתר בקלות. בפועל, סוסתיניס שלט במוקדון שנתיים תמימות. לאחר מותו של סוסתיניס בשנת 277 לפנה"ס, התעוררה בלבו של אנטיפטרוס תקווה להשיג את הכתר מחדש. המתחרה הרציני ביותר שלו היה אנטיגונוס. אנטיגונוס גייס שכירי חרב רבים והנחיל לאנטיפטרוס תבוסה מוחצת. גורלו לאחר מכן לא ידוע.
לקריאה נוספת

Julius Kaerst: Antipatros 14. In: Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE). Band I,2, Stuttgart 1894, Sp. 2509.
הערות שוליים

↑  שמו מתורגם לעיתים בטעות כ-אנטיפטר (Antipater).
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה). עמ' 128.
↑  דיודורוס, ספר עשרים ושתיים, 4.
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה). עמ' 128, הערה 108.
↑  אוסביוס, כרוניקה, ספר ראשון, 235.
↑  אנטיפטרוס באנציקלופדיית פאולי ויסובה
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה). עמ' 134.
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה). עמ' 135.
אוגדן

ערך זה עוסק באזור גאוגרפי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
דגל אוגדןדגל אוגדן
מפת מחוז סומלי המראה את אוגדן
מפת מחוז סומלי המראה את אוגדן
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 שטח:  327,068 קמ"ר
 קואורדינטות:  7°17′N 44°18′E﻿ / ﻿7.28°N 44.3°E﻿ / 7.28; 44.3 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיאוגדן(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיאוגדן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דגל החזית הלאומית לשחרור אוגדן
אוגדן (בסומלית: Ogaadeen) הוא אזור גאוגרפי צחיח, החופף את גבולותיה של מדינת סומלי שבאתיופיה. ידוע גם בשם סומלילנד האתיופית, ותושביה קוראים לה בשם אוגדניה; ארגונים בדלניים סומליים משתמשים בשם סומליה המערבית מסיבות פוליטיות. האזור נקרא על שם שבט סומלי הנקרא "שבט אוגדן", שרוב תושביו שייכים אליו. שבטים סומליים נוספים באזור הם גדבארסי, שאיקהאל, האוויי ומארהן.
אוגדן היא רמה ושטחה מוערך בכ-200,000 קמ"ר. האזור גובל במחוזות האתיופים אורומיה דירה דאווה ועפר במערב, בג'יבוטי בצפון ובסומליה בצפון במזרח ובדרום ובקצה הדרום מערבי בקניה.
הערים החשובות באזור הם: דאגהבר (בסומלית דהאגאקסבאאר), גוד (גודאי), ג'יג'יגה (ג'יגג'יגה), קאברי דאהאר (קאברידאהאר), שילאוו (שילאאבו) וווארדאר (ווארדהיר).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האזור סופח לתוך אתיופיה על ידי הקיסר מנליק השני במשך הרבע האחרון של המאה ה-19, וגבולה עם סומלילנד הבריטית היה אחד הגבולות הראשונים של אתיופיה שנקבעו על ידי אמנה.
החוקר י.מ. לוויס מפרש בצורה שונה את האמנה הזו, "האדמות שאתיופיה סיפחה בהאאד היו חלק מסומלילנד הבריטית אך הבריטים ויתרו לאתיופיה ולא טענו על בעלות".
הלכה למעשה, אתיופיה שלטה בצורה מנהלית על אזור קטן מזרחית לעיר ג'יג'יגה, עד 1934 כאשר האמנה האנגלו אתיופית הגדירה את הגבול באזור, וסיפחה את האזור סופית לאתיופיה.
אחרי כיבושה של מזרח אפריקה האיטלקית במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית, הבריטים התלבטו האם לספח את האזור בשנית לאתיופיה, או לאחדו עם "סומלילנד הבריטית וסומלילנד האיטלקית וליצור סומליה יותר גדולה". בוועידת לונדון של בעלות הברית, אתיופיה ניסתה באופן לא מוצלח לגרום לסיפוחם של אוגדן ואריתריאה לתוכה ב-1945, התעמולה העקשנית של אתיופיה השתלמה והאזור סופחה אליה בשנת 1948 אך לא סומלילנד האיטלקית, ג'יבוטי, ואזור ליד בהאאד ליד הגבול עם ג'יבוטי שבסופו של דבר סופחה אליה סופית ב-1954.
בעבר ואף כיום משמש אזור אוגדן כמוקד לסכסוך בין אתיופיה לסומליה, שהגיע עד כדי מלחמה בשנות ה-70 - מלחמת אוגדן.
הערות שוליים

↑  Gebru Tareke, "The Ethiopia-Somalia War of 1977 Revisited," in Board of Trustees, Boston University, The International Journal of African Historical Studies. Boston University African Studies Center, 2000, p. 636.
↑  Bahru Zewde, A History of Modern Ethiopia (London: James Currey, 1991), p. 113.
↑  I.M. Lewis, A Modern History of the Somali, fourth edition (Oxford: James Currey, 2002),p. 59
↑  Lewis, Modern History, p. 61
↑  Bahru Zewde, p. 180.
↑  Bahru Zewde, p. 161.
פוטנציאל למידה

התפתחות הידיים לאורך השנים
פוטנציאל למידה הוא יכולת מולדת המאפשרת ללמוד באופן יעיל ולרכוש מיומנויות והתנהגויות חדשות. פוטנציאל הלמידה הוא מרכיב בסיסי בהתפתחות ובצמיחה האנושית ותלוי במגוון גורמים הכוללים גנטיקה, סביבה, חינוך ומוטיבציה.
הגורמים המשפיעים על פוטנציאל הלמידה

גנטיקה - תכונות מולדות היכולות להשפיע על יכולות הלימוד, ההתמקדות, הזיכרון והיצירתיות.
סביבה - תמיכה ולמידה מקדמים את פוטנציאל הלמידה ומאפשרים למידה משמעותית בבית הספר.
חינוך - איכות החינוך ומתן כלי למידה מותאמים לילד, מקדמים את פוטנציאל הלמידה ואת ההתפתחות האקדמית.
מוטיבציה - גורם מרכזי המשפיע על פוטנציאל הלמידה, המתבטא במוכנות להשקיע מאמץ ולהתמודד עם אתגרי למידה.
ההבדל בין למידה לפוטנציאל למידה

למידה היא תהליך של רכישת ידע או מיומנויות באמצעות לימוד, התנסות או הוראה.
פוטנציאל הלמידה היא היכולת ללמידה וצמיחה עתידית, היכולת להתפתח, ללמוד ולרכוש מיומנויות עתידיות בהתחשב ביכולות הקוגניטיביות, במוטיבציה ובגורמים הסביבתיים.
קידום פוטנציאל למידה בגילאי 0-6 שנים

גילאי 0-6 שנים נחשבים לגילאים קריטיים בקידום פוטנציאל הלמידה. אלו שנים בהן הילדים קולטים מידע וחוויות המניחות את הבסיס ללמידה משמעותית וצמיחה עתידית.
סביבה עשירה בצעצועים, משחקים או ספרים מעודדת סקרנות ומקנה הרגלי משחק. משחקים וחומרים המערבים תחושות מגע שונות, כמו פלסטלינה, צבעים או בצק מעודדים יצירתיות. יצירת קשרים המבוססים על אמון ותקשורת בונה עם הסביבה יוצרת התקשרות בטוחה המשפרת את הרווחה הרגשית ובעקבותיה את פוטנציאל הלמידה.
פוטנציאל הלמידה קיים אצל כל ילד בכל מגוון הקהילות והתרבויות ובא לידי ביטוי כשהסביבה מאפשרת לו להתנסות במגוון שיטות למידה ובהקדשת זמן לפעילויות למידה המשפרות את השליטה בארבע מיומנויות היסוד, מיומנויות הלמידה בבית הספר והמיומנויות הנדרשות ללמידת קשת המקצועות והתחביבים - ספורט, אומנויות, מחשוב, בישול, תקשורת וכו'.
הקשר בין פוטנציאל למידה למוטיבציה

פוטנציאל למידה מתייחס ליכולתו של הפרט לרכוש ידע ומיומנויות חדשים, בעוד מוטיבציה מתייחסת לדחף ולנכונות לעסוק בפעילויות למידה.
מוטיבציה היא הנטייה להשקיע זמן ומאמץ בכל תחום שהפרט בוחר (ספורט, אומנות, משחקי מחשב וכו').
המוטיבציה משפרת תהליכים קוגניטיביים כמו קשב, זיכרון ופתרון בעיות, החיוניות למימוש פוטנציאל הלמידה של האדם.
השפעות פוטנציאל הלמידה על הגיל המבוגר

פוטנציאל הלמידה משפיע בכל גיל. לילדים שפיתחו יכולות למידה יעילות בגיל צעיר, יהיה קל יותר ללמוד למידה משמעותית ולהתמודד עם אתגרים מקצועיים בצורה יעילה יותר בחייהם הבוגרים.
למידה משמעותית היא תהליך אישי המתבסס על התנסויות שכליות, רגשיות, ערכיות, גופניות, ואחרות. זהו תהליך של הבניית ידע בו לומדים לשאול שאלות, לאתר מקורות מידע וליצור ידע חדש בעל משמעות ללומד, עם דגש על הבנת הקשר בין הלימוד לבין היעד הסופי של הלמידה. הלמידה המשמעותית שהפרט בוחר ללמוד, מתבססת על פוטנציאל הלמידה שנבנה בילדות והיא מאפשרת לקדם את הפוטנציאל האישי בכל תחום שנבחר על ידי הפרט.
הערות שוליים

↑  מילון אבניאון, פוטנציאל למידה פירוש
↑  משרד החינוך, מוטיבציה ללמידה, ‏2016
↑  QUARA, What is the difference between learning and learning potential?
↑  קל - קידום למידה, פוסטים
↑  הבסיס המוחי להתפתחות רגשית חברתית ושכלית אינטגרטיבית
↑  education.gov.il משרד החינוך, אבני דרך בלמידה משמעותית
למידה בטבע
סביבה מעשירה
עקרון הסה

במתמטיקה, העיקרון המקומי-גלובלי של הלמוט הסה, הידוע גם כעקרון הסה, הוא עקרון המבטיח בתנאים מסוימים קיום פתרונות למערכות משוואות פולינומיות מעל המספרים הרציונליים. כדי לקבוע קיום פתרון ברציונלים מציע העיקרון להתבונן בפתרונות של המשוואה בשדות ההשלמה של המספרים הרציונליים: המספרים הממשיים והמספרים ה- p-אדיים. אם קיים פתרון שם, אז עשוי להיות פתרון למשוואה גם במספרים רציונליים. גרסה פורמלית יותר של עקרון הסה קובעת שלסוגים מסוימים של משוואות יש פתרון רציונלי אם ורק אם יש להם פתרון במספרים הממשיים ובמספרים ה-p-אדיים עבור כל p ראשוני. באופן יותר כללי העיסוק בעקרון הסה מתייחס לשאלה עבור אילו משוואות שמקדמיהן בשדה גלובלי אפשר לתפור ממשפחה של פתרונות משדות מקומיים עבור המשוואה, פתרון למשוואה בשדה הגלובלי?
רעיון אינטואיטיבי

בהינתן מערכת משוואות פולינומית עם מקדמים רציונליים, אם יש לה פתרון רציונלי, אז פתרון זה מהווה גם פתרון ממשי וגם פתרון  p-אדי. זאת מכיוון ששדה המספרים הרציונליים משוכן בשדה המספרים הממשיים וגם משוכן בשדה המספרים ה  p-אדיים. באופן יותר כללי, פתרון בשדה גלובלי מניב פתרונות בשדות המקומיים המתאימים להשלמה של השדה בכל המקומות. עקרון הסה מתייחס למצבים שבהם קיום של פתרונות למערכת בכל ההשלמות גורר את קיומו של פתרון בשדה המספרים הנתון.
בדומה אם למערכת משוואות פולינומית עם מקדמים שלמים יש פתרונות בשלמים אזי פתרון כזה מהווה גם פתרון בממשיים ובחוג השלמים ה  p-יאדים לכל  p ראשוני. במקרה זה עיקרון הסה יתייחס למצבים שבהם קיום פתרונות למערכת בכל חוגי השלמים ה  p-אדים ובשדה הממשיים גורר את קיומו של פתרון במספרים שלמים.
הרעיון הבסיסי הוא שאם יש פתרון בחוג השלמים ה- p-אדים עבור כל  p, אז ניתן לתפור מפתרונות אלו באמצעות משפט השאריות הסיני פתרון בחוג  \mathbb {Z} /n\mathbb {Z}  (זאת אומרת, פתרון שיקיים את המשוואה מודולו  n) עבור כל שלם  n. לאחר מכן משתמשים בתכונות מיוחדות של המערכת כדי "להרים" פתרונות אלה לכדי פתרון שלם.
העיקרון הוא משפט מתמטי במספר מקרים מעניינים אבל גם במקרים שהעיקרון אינו מתקיים יש לעיתים אפשרות לתאר בצורה מתמטית את הסיבה לכישלונו.
תבניות המייצגות את אפס > תבניות ריבועיות

משפט הסה-מינקובסקי קובע שהעיקרון המקומי-גלובלי תקף עבור הבעיה של ייצוג המספר אפס על ידי תבנית ריבועית המוגדרת מעל שדה מספרים. התוצאה הוכחה תחילה עבור שדה המספרים הרציונלים על ידי הרמן מינקובסקי, ובאופן כללי יותר, לשדות מספרים, על ידי הלמוט הסה. במקרה הכללי יש להניח כי התבנית מייצגת את אפס בכל השדות המקומיים המתאימים. ראוי לציין את משפט לז'נדר (1785) אודות תבניות ריבועיות בשלושה משתנים שמראה גרסה של העיקרון המקומי-גלובלי עבור ייצוג אפס על ידי תבניות אלו, בשפה של קונגרואנציות.
תבניות המייצגות את אפס > הרחבות שדות

משפט הסה על הרחבה ציקלית  E/F של שדות מספרים קובע שהעיקרון המקומי-גלובלי חל על התנאי של היותו של אבר בשדה  F נורמה של איבר בשדה ההרחבה  E. נשים לב שבמקרה ש- E/F היא הרחבה ריבועית אז משפט זה נובע ממשפט הסה-מינקובסקי (לתבניות דו-ממדיות).
תבניות המייצגות את אפס > תבניות ממעלה שלוש

דוגמה נגדית של ארנסט ס. סלמר מראה שלא ניתן להרחיב את משפט הסה-מינקובסקי לתבניות מדרגה 3: למשוואה
 3x^{3}+4y^{3}+5z^{3}=0
יש פתרון במספרים ממשיים, ויש פתרון בכל השדות ה-p-אדים, אבל אין לה פתרון לא טריוויאלי במספרים רציונליים.
דוגמה נגדית עבור תבנית ריבועית מעל השלמים (בורווי-רודניק) היא המשוואה
 -9x^{2}+2xy+7y^{2}+2z^{2}=1
לה יש פתרונות בכל החוגים הפיאדים ובממשיים, אבל אין לה פתרון בשלמים.
רוג'ר הית'-בראון (Roger Heath-Brown) הראה
שכל תבנית מדרגה שלוש מעל המספרים השלמים בלפחות 14 משתנים מייצגת 0. תוצאה זו משפרת תוצאות קודמות של הארולד דבנפורט (Davenport). נובע כי העיקרון המקומי-גלובלי מתקיים באופן טריוויאלי עבור תבניות מדרגה שלוש מעל הרציונלים בלפחות 14 משתנים.
נעיר כי כל תבנית מדרגה שלוש מעל המספרים ה-p-אדים עם לפחות עשרה משתנים מייצגת אפס.
אם מצטמצמים לתבניות לא סינגולריות, אפשר לקבל תוצאות חזקות יותר: הית' בראון הוכיח שכל תבנית מדרגה שלוש ב-10 משתנים לפחות שאינה סינגולרית מעל המספרים הרציונליים מייצגת אפס, ובכך ביסס באופן טריוויאלי את עקרון הסה עבור מחלקה זו של תבניות.
בהקשר מסוים התוצאה של הית' בראון היא החזקה ביותר האפשרית: קיימות תבניות מדרגה שלוש לא סינגולריות מעל הרציונלים ב-9 משתנים שאינן מייצגות אפס.
מאידך, Hooley הראה שעקרון הסה תקף לייצוג אפס על ידי תבניות מדרגה שלוש בתשעה משתנים לפחות ובלבד שאינן סינגולריות מעל המספרים הרציונליים. שאלה פתוחה היא האם העיקרון תקף עבור תבניות מדרגה שלוש בחמישה משתנים ומעלה.
ההוכחות של תוצאות אלו של דבנפורט, הית'-בראון והולי השתמשו בשיטת המעגל של הארדי-ליטלווד.
לפי רעיון של יורי מאנין, ניתן לקשור את המכשולים להתקיימות עקרון הסה בתבניות מדרגה שלוש, לתיאוריה של חבורת בראואר (Brauer groups). באופן כללי ניתן להגדיר לכל יריעה אלגברית, איבר בחבורת בראואר הנקרא Manin-Brauer obstruction, ועבור מחלקות מסוימות של יריעות אלגבריות התקיימות עיקרון הסה עבור היריעה שקול לגמרי להתאפסות האיבר הנ"ל. עם זאת, סקרובוגטוב הראה ש Manin-Brauer obstruction אינו יכול להסביר את כל המקרים בו עקרון הסה כושל. עבודות של תומר שלנק ויונתן הרפז מבטאות את הכישלון של עיקרון הסה בשפה של תורת ההומוטופיה.
תבניות מדרגה גבוהה

דוגמאות נגדיות של פוג'יווארה וסודו מראות שמשפט הסה-מינקובסקי אינו ניתן להרחבה לתבניות מדרגה  10n+5, כאשר n הוא מספר שלם לא שלילי.
מצד שני, משפט Birch מראה שאם d הוא מספר טבעי אי-זוגי כלשהו, אז יש מספר  N(d) כך שכל תבנית מדרגה  d ביותר מ- N(d) משתנים מייצגת אפס. עבור תבניות כאלו עקרון הסה מתקיים באופן טריוויאלי.
משפט אלברט-בראוור-הסה-נתר

משפט אלברט-בראוור-הסה-נתר מתייחסת לנכונותו של העיקרון המקומי-גלובלי ביחס לתכונת הפיצול של אלגברה פשוטה מרכזית  A מעל שדה מספרים  K. הוא קובע שאם  A מתפצלת בכל השלמה  K_{v} אז  A איזומורפית לאלגברת מטריצות מעל  K.
חבורות אלגבריות

עקרון הסה לחבורות אלגבריות קובע שאם  G היא חבורה אלגברית פשוטת קשר המוגדרת מעל השדה הגלובלי  K, אז ההעתקה  H^{1}(K,G)\rightarrow \prod _{s}H^{1}(K_{s},G)
היא חד חד ערכית. המכפלה באגף ימין נלקחת על קבוצת המקומות  s של השדה הגלובלי  K.
יש וריאציה קצת יותר מסובכת עבור חבורות שאינן פשוטות קשר, ועקרון הסה עבור החבורה אורתוגונלית
 O(Q) קשור קשר הדוק לעקרון הסה עבור התבנית הריבועית  Q.
קנסר (בשנת 1966) ואחרים אימתו את עקרון הסה על ידי הוכחות פרטניות לכל חבורה אלגברית (פשוטת קשר). המקרה האחרון, החבורה  E_{8}, טופל על ידי צ'רנוסוב בשנת 1989.
עיקרון הסה לחבורות אלגבריות שימש בהוכחת ההשערה של  אנדרה וייל אודות מספרי טמאגאווה (Tamagawa) ובהוכחת משפט הקירוב החזק.
ראו גם

משפט הסה-מינקובסקי
אנליזה מקומית (Local analysis)
משפט גרונאוולד-ואנג
השערת העקמומיות הפיאדית של גרותנדיק-קאטס
לקריאה נוספת

Number Theory, מאת בורביץ' ושפרביץ'.
הערות שוליים

↑  Ernst S. Selmer (1951). "The Diophantine equation ax3 + by3 + cz3 = 0". Acta Mathematica. 85: 203–362. doi:10.1007/BF02395746.
↑  D.R. Heath-Brown (2007). "Cubic forms in 14 variables". Invent. Math. 170 (1): 199–230. Bibcode:2007InMat.170..199H. doi:10.1007/s00222-007-0062-1. S2CID 16600794.
↑  ראו כאן