stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחוזת לונדון (כרכור)
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ידיעות אחרונות, על ידי "קריית ספר" בע"מ, תשט"ז, 1956, כרך ג', עמוד 1045.
תלמה לוי, טלי גורדון; חוברת מידע על תולדות פרדס-חנה בהוצאת "המרכז לתולדות פרדס-חנה" ע"ש יעקב תבורי; 1989, עמ' 27–28.
ל' איזן, ז' בדש, י' מוריס, מ' י' פרח (חברי מערכת), אחוזה א' לונדון–כרכור (תרע"ג/1913 – תשכ"ט/1968) / ריכז את החומר: מ' י' פרח; תרגום התמצית לאנגלית: י' מ' לסק; ערך: א' עבר-הדני, כרכור: אחוזה א' לונדון-כרכור, תשכ"ט.
טובה (וקנין) הורוביץ, כרכור מחצבתי – שנים ראשונות: 1912–1948, בנימיה: גבעתי, תשס"ה 2004.
הערות שוליים

↑  מלך זגורודסקי, ישובנו, העולם, 22 ביוני 1923
↑  מטרת החריש הייתה למנוע מהשלטון העות'מאני להפקיע את האדמה בעילת חוסר עיבוד
↑  קבוצות אחרות שרכשו שטחים מיק"א היו הוועד האודסאי מרוסיה והיהודי הרוסי האמיד יצחק שלזינגר
↑  אליהו דוד בדש, דבר, 19 בנובמבר 1967
↑  כרכור - מפעל ההשקאה של אחוזת לונדון, דבר, 31 במרץ 1929
↑  בשומרון - מים בכרכור, דבר, 29 ביוני 1931
↑  מושב עובדים כרכור, דבר, 8 במרץ 1931
↑  ר. קידר, מושבה ולה ארבע פנים, על המשמר, 30 באפריל 1968
אליסיה דיקנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1955 (בת 69) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 ענף מדעי:  גאומטריה אלגברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 מנחה לדוקטורט:  Miguel E. M. Herrera 
 מוסדות:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 תלמידי דוקטורט:  Nicolás Botbol, Mercedes Soledad Pérez Millán, Enrique Augusto Tobis, Magalí Giaroli 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2019)  עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2020)  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2021)  TWAS Prize for Mathematics (2015)  פרס קונקס (2023) 
 mate.dm.uba.ar/~alidick
 
אליסיה דיקנשטיין (באנגלית: Alicia Dickenstein; נולדה ב-19 בינואר 1955) היא מתמטיקאית ארגנטינאית, פרופסור מן המניין באוניברסיטת בואנוס איירס, מתמחה בגאומטריה אלגברית, גאומטריה טורית, גאומטריה טרופית וקומבינטוריקה. מחקריה עוסקים בשימושים של כלים אלו במערכות ביולוגיות. דיקנשטיין היא חברה באגודה האמריקאית למתמטיקה (2019), בעבר כיהנה כסגנית נשיא האיחוד המתמטי הבינלאומי (2015–2018) ובשנת 2015 זכתה בפרס מטעם האקדמיה העולמית למדעים.
ביוגרפיה

דיקנשטיין נולדה בבואנוס איירס בירת ארגנטינה. מגיל קטן היא התעניינה במתמטיקה, אבל היא חשבה שמתמטיקה זה לא מקצוע. כמה חודשים לפני תחילת הלימודים, היא עדיין לא ידעה מה היא רוצה ללמוד ולכן לקחה מבחן התאמה מהתיכון בו למדה. רצה הגורל, ומי שהעבירה את המבחן ניסתה ללמוד מתמטיקה ללא הצלחה ועודדה אותה ללמוד את הנושא.
דינקשטיין סיימה את תואר ראשון בשנת 1977 באוניברסיטת בואנוס איירס. ובשנת 1982 סיימה את הדוקטורט שלה גם כן באוניברסיטת בואנוס איירס במהלך הפוסט-דוק, דיקנשטיין חוותה מספר קשיים אשר האטו את קצב התקדמותה וגרמו לה תהיות על עזיבת המתמטיקה. קשיים אלו היו: פטירתו המוקדמת של מיגל הררה שהשפיעה על כל קבוצת המחקר שלו, והמצב הכלכלי בארגנטינה גרם למשכורת נמוכות וחוסר במשאבים אשר גרמו לקושי בטיפול בילדה השני שנולד באותו הזמן.
ביוגרפיה > כתיבת ספרים

במהלך עבודתה כתבה ספרים רבים על מחקריה בנוסף, היא כתבה ספר ילדים הכולל שאלות מתמטיות ומטרתו לעודד ילדים חשיבה מתמטית וחיבה לנושא.
מחקרים > The Structure of MESSI Biological Systems

מחקרה של דיקנשטיין העושה שימוש בכלים של גאומטריה אלגברית, עוסק בחיזוי התנהגות של מערכות ביולוגיות כאשר חלק מהפרמטרים אינם ידועים וללא צורך בעריכת סימולציה. יחד עם שותפתה Mercedes Pérez Millán הן יצרו מערכת הנקראת מערכת MESSI - Modifications of the type-Enzyme-Substrate or Swap with Intermediates (הקרויה על שם ליונל מסי). מערכת זו מאפשרת הוכחת תוצאות של שינוי במבנה המתמטי המתאר תגובות כימיות שונות (הקרוי גם רשת).
מחקרים > Toric dynamical systems

במחחקר זה, דיקנשטיין ושותפה פיתחו את התאוריה הבסיסית של מערכות אלו בהקשר של גאומטיה אלגברית וקוממבינטוריקה. מערכות אלו מקיימות את חוק פעולת המסות. מחקר זה מספק הוכחה לכך שמרחב מודולי הוא יריעה טורית בהנחה שהפוליהדרון הבלתי משתנה במערכות האיזון הוא דו-ממדי ותוחם.
מחקרים > Solving Polynomial Equations

ספר זה מתאר את הבסיס, אלגוריתמים ושימושים לפתרון של משוואות פולינומיות. החלק שדיקנשטיין כתבה עוסק במבוא לשאריות ותוצאות במשוואות אלו.
פרסים

בשנת 2015 זכתה בפרס TWAS מהאקדמיה העולמית למדעים.
בשנת 2018 נבחרה לאגודה האמריקאית למתמטיקה ובאותה שנה נבחרה לאקדמיה למדעים הארגנטינאית.
בשנת 2020 נבחרה כחברה ב-SIAM - Society for Industrial and Applied Mathematics ושנה לאחר מכן נבחרה למועצת הארגון.
בשנת 2021 זכתה בפרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע.
בשנת 2023 זכתה בפרס Platinum Konex.
הערות שוליים

↑  , Alicia Dickenstein Short CV (PDF), mathunion, retrieved 26 January 2019
↑  european women in math, interview with Alicia Dickenstein
1 2  "Alicia Dickenstein presents her "Messi" research | ICM News". 31 July 2018.
↑  THE STRUCTURE OF MESSI BIOLOGICAL SYSTEMS
↑  Toric dynamical systems
↑  Solving Polynomial Equations
↑  "Prizes and Awards". The World Academy of Sciences. 2016.
↑  Class of the Fellows of the AMS, accessed 26 January 2019.
↑  "Meet SIAM's Newest Leadership". SIAM News. Retrieved 2020-12-15
↑  L'Oréal-UNESCO For Women in Science Awards honour five women researchers in mathematics astrophysics, chemistry and informatics, February 11, 2021
↑  winners of Konex Award 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430298705171  BIBSYS: 9051567  BnF: cb15031994c (data)  CiNii: DA16447599  dblp: 39/4065  GND: 121381622X  ISNI: 0000 0001 1571 3896  LCCN: n85165961  MGP: 152195  ORCID: 0000-0003-4863-4953  RERO: 02-A011459096  SUDOC: 092244742  VIAF: 56892913   WorldCat (עם VIAF): 56892913
איברהימה קמארה

איברהימה קמארה (בצרפתית: Ibrahima Camará; נולד ב-25 בינואר 1999 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בואבישטה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת גינאה.
קריירת מועדונים

קמארה גדל באקדמיית הכדורגל אוניברסל ובמחלקת הנוער של בראגה. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של בראגה.
ב-31 בינואר 2019 חתם קמארה במוריירנסה מליגת העל הפורטוגלית. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-30 באוגוסט 2022 חתם קמארה על חוזה לארבע שנים בבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית.
קריירה בינלאומית

ב-15 באוקטובר 2019 ערך קמארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 2–3 לנבחרת צ'ילה במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הערות שוליים

↑  Ibrahima Camará reforça meio-campo do Moreirense באתר הרשמי של מוריירנסה, 31 בינואר 2019 (בפורטוגזית)
↑  Ibrahima Camara reforça o Boavista FC באתר הרשמי של בואבישטה, 30 באוגוסט 2022 (בפורטוגזית)
אליקים בן יוסף

רבי אליקים בן יוסף (בערך ד'תת"ל – בערך ד'תתק"ה–ד'תתקי"ב) או רבי אליקים בן יוסף ממגנצא היה אחד מחכמי מגנצא במחצית השנייה של המאה ה-11, והמחצית הראשונה של המאה ה-12.
רבי אליקים בן יוסף נודע כחותנו של רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן) ואבי-סבו של רבי אליעזר בן יואל הלוי (ראבי"ה), ורוב מה שידוע עליו ומה ששורד מתורתו בא מספר אבן העזר וספר אבי העזרי מאת שני חכמים אלה. רבי אליקים בן יוסף היה בן דורו של רבי קלונימוס בר יהודה ממגנצא.
לידה ופטירה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא ניסוח לא ברור.
ידוע מכתיבת רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן) שרבי אליקים בן יוסף היה חותנו, והוא מכנהו "מורי חמי". לכן שיער אביגדור אפטוביצר ששנת הלידה של רבי אליקים בן יוסף מוקדמת בכעשרים שנה משנת הלידה של ראב"ן. מכיוון שרבי אליעזר בן נתן נולד בשנת ד'תת"ן (1090) בקירוב, אפטוביצר שיער שרבי אליקים בן יוסף נולד קרוב לשנת ד'תת"ל (1070).
כמו שנת לידתו, שנת פטירתו של רבי אליקים בן יוסף לא ידועה באופן מדויק. החוקרים סבורים שרבי אליקים בן יוסף נפטר אחרי ד'תתק"ה. עובדה זו באה מהערה בספר אבי העזרי מאת רבי אליעזר בן יואל הלוי (ראבי"ה) שהוא למד אצל סבו רבי אליקים בן יוסף.
החוקרים עוד סבורים שרבי אליקים בן יוסף נפטר לפני ד'תתקי"ב. מסקנה זו באה מאירוע שמתואר בספר אבן העזר מאת רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן):
בשנת תתקי"ב אירע מעשה שהוצא חתני אליקים יין מחבית לכלי קטן ששתה ממנו נוי יין כשר והיה הכלי נסך. ושאלני אם (היה) היין כשר. ואמרתי לו: יודע אתה אם [היה] הכלי נגוב? ואמר: הן. והיתרתיו. ויום שבת היה. לאחר אכילה ישנתי ובא אלי מורי חמי בחלום והיה קורא השותים במזרקי יין [עמוס ו'] ואני הייתי מפרש על הגוים בחלום ששותים יין נסך ואוכל[ים] בשר חזיר ובהקיצותי הבנתי כי הודיעני על היין שהוא נסך שלא היה הכלי נגוב ונסיתי ולקחתי אותו כלי עצמו והנחתיו ב' ימים ולילה אחד ולא נגב וידעתי כי לא יפה היתרתי ואסרתי את היין שבחבית והתעניתי ב' ימים וגם השותים אותו.
מדובר בקטע זה ברבי אליקים בן יוסף כי בספר "אבן העזר רבי אליעזר בן נתן מכנה את רבי אליקים בן יוסף "מורי" (סימן י"ט), "מורי חמי" (סימן כ"ו, סימן ס"ה, סימן תתתט"ו), ו"חמי" (סימן ק"ח). מפני שרבי אליעזר בן נתן כותב בציטוט זה שחמיו נראה לו בחלום, אפטוביצר הסיק שרבי אליקים כבר לא היה חי בשנת ד'תתקי"ב.
עוד ידוע שבשנת תתק"ח רבי אליעזר בן נתן היה חייב למלא את מקום רבי אליקים בן יוסף לעבודת דוכן במגנצא (ראב"ן סימן י"ט). בהתחשב בטווח השנים ד'תתק"ה-ד'תתקי"ב שבו נפטר רבי אליקים בן יוסף, אפטוביצר הסיק מכך שרבי אליקים בן יוסף "נפטר בסוף שנת תתק"ז או בתחלת תתק"ח." בזמן זה, רבי אליקים בן יוסף היה כבר בעת זקנתו כי כתוב "ויחר אף מורי חמי רבי אליקים ואמר 'אם חכמה אין כאן, זקנה יש כאן'".
קורות חייו

לרבי אליקים בן יוסף הייתה ישיבה במגנצא והיה אב בית דין. כנזכר לעיל, רבי אליקים בן יוסף היה בן דורו של רבי קלונימוס בן יהודה ממגנצא, ושניהם למדו יחדיו. רבי אליקים בן יוסף פעל במגנצא בוועידה אשר נערכה בעיר. "כל חכמי הדור" התקבצו עם תלמידיהם בבית הכנסת במגנצא על מנת להתעסק בעניין קידושין ברמאות עקב אירוע שאירע בקולוניא. (חלק בף רפג, א; מבוא פרק ג).
רבי אליקים בן יוסף ותלמידיו התכתבו בעניינים הלכתיים עם רשב"ם, ורשב"ם ראה רבי את אליקים בן יוסף כמלומד מצטיין.
כינויו ליאונטין

כתוב בספר אבן העזר: "תשובות אילו השיב לי רבינו שמואל הרמתי. אל מי דמית בגודלך, יפה נוף משוש כל הארץ דור ודור צדיק יסוד עולם פטיש כל הארץ עמוד הימין, מכנף הארץ זמירותיך שמעתיך, צבי צדקותיך כהררי אל, את כרוב ממשח הסוכך, כלך כלילת יופי הנך כמורג חרוץ לדוש הרים ולטחון זה בזה, מימיך לא אכזב מים (נאמנו) [נאמנים], פיריך מתוק ועלייך לתרופה הלא אתה מורי וגאוני אדוני ורביני לבוש צדק וענוה ויראת יוצרך אוצר הרב חמדת ישראל ר' אליעזר בר נתן חתן לרבינו לייאונטין ראש שבטי ישראל הממולא רוח חכמה ובינה רוח דעת ויראת השם יגדל שמו ושלומו כירח יכון עולם וכסאו כשמש כגאון יוצרו יצהל וירון הקראו בצדק ומחזיק בידו לתת לאור גוים (ועניי) [ועיניים] עורות לפקח מתוך עין חוכמותיו ועימקי ערמותיו להפליא עצה להגדיל תושייה, ואני הצעיר שמואל בר מאיר לאו מן חוכמתא דאית בי מכל חייא פקד נדיבי עלי לשאל ממני דברים כי קטנו עבה ממתניי אכן ענוותו תרביני וצניעות שבו גרמה לו לנסות תלמידו לחדדו ואני גם אני אשיב לפניו על ראשון ראשון כפי מיעוט כחי ושיכלי."
חוקרים העלו כמה השערות לגבי זהות ה"ליאונטין" הזה, רוב סבורים שיש קשר בין השם הצרפתי לשם העברי "יהודה". אך הוסק שמפני סיבה כלשהי נקרא רבי אליקים בן יוסף עצמו "ליאונטין". אפטוביצר היה סבור ש"ליאונטין" היה שם נוסף שהרב קיבל במשך מחלה, אך אין להשערה זה הוכחה. לפי אורבך הכתיב "ליאונטין" הוא "קרוב לוודאי" שיבוש בכתב יד לשם "אליקים".
אין לבלבל "רבי ליאונטין" שהוא רבי אליקים בן יוסף עם רבו של רבינו גרשום רבי יהודה בן מאיר שנקרא גם "רבי ליאונטין".
לקריאה נוספת

אליעזר בן נתן, ספר אבן העזר, חלק ראשון מהדורת עהרענרייך, שאמלויא 1926, מבוא פרק ג, פסקא ב.
אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים.
הערות שוליים

1 2  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 48
1 2 3  אליעזר בן נתן, מבוא פרק ג, פסקא ב, ספר אבן העזר, חלק ראשון, מהדורת עהרענרייך, שאמלויא, 1926
1 2 3  אליעזר בן נתן, ספר אבן העזר, חלק ראשון, מהדורת עהרענרייך, שאמלויא, 1926, עמ' כג, ב (= סימן כו)
↑  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 5, 22
↑  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 22
↑  ראב"ן סימן יט, ספר אבן העזר חלק א טז, ב; ספר אבן העזר, חלק א, מבוא פרק ג'
↑  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 6, 48
1 2  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 6
↑  אליעזר בן נתן, ספר אבן העזר, חלק ראשון, מהדורת עהרענרייך, שאמלויא, 1926, עמ' מט, ב (= סימן סא)
1 2 3  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 49
↑  ראב"ן חלק א, מבוא פרק ג
↑  אליעזר בן נתן, ספר אבן העזר, חלק שני, מהדורת עהרענרייך, שאמלויא, 1926, עמ' רפג, א
↑  אליעזר בן נתן, ספר אבן העזר, חלק שני, מהדורת עהרענרייך, שאמלויא, 1926, עמ' רצ, א
↑  אביגדור אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים, עמ' 48-49
1 2  א. א. אורבך, בעלי התוספות: תולדותיהם, חיבוריהם, שיטתם, ירושלים: מוסד ביאליק, 1986, עמ' 174
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600152705171  VIAF: 25145304381978571079   WorldCat (עם VIAF): 25145304381978571079
איברהימה קונטה (1991)

איברהימה סורי קונטה (בצרפתית: Ibrahima Sory Conté; נולד ב-3 באפריל 1991) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

קונטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של גנט. ב-23 בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 0-0 מול וסטרלו. ב-20 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 4-4 נגד וסטרלו.
ב-31 בינואר 2013 חתם בזולטה ורכם, ממנה עבר לאנדרכט בספטמבר 2014.
בקיץ 2016 חתם באוסטנדה ובפברואר 2017 הושאל לוואסלנד-בוורן.
בקיץ 2019 עזב לראשונה את בלגיה וחתם בברואה סטארה זאגורה מליגת העל הבולגרית. בעונתו הראשונה במועדון רשם את עונת השיא שלו בקריירה כאשר כבש שבעה שערים ב-24 משחקים.
ב-24 ביולי 2021 חתם בבני סכנין. ב-19 בינואר 2023 חתם במכבי יפו.
קריירה בינלאומית

ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה בהפסד 1–2 לבורקינה פאסו. ב-15 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד בורקינה פאסו.
השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2012 וגביע אפריקה לאומות 2015.
הערות שוליים

↑  שלמה וייס‏, בני סכנין: הקשר איברהימה קונטה חתם לשנתיים, באתר וואלה, 24 ביולי 2021
↑  יגאל גולדשטיין, ‏רשמי: איברהימה קונטה חתם בבני סכנין, באתר ערוץ הספורט, 24 ביולי 2021
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
אליסיה מרקובה

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1910 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  2 בדצמבר 2004 (בגיל 94) באת', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרסים והוקרה:  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  פרס מעגל המבקרים להצטיינות באמנויות  Queen Elizabeth II Coronation Award 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליסיה מרקובה (באנגלית: Alicia Markova;‏ 1 בדצמבר 1910 - 2 בדצמבר 2004) (דיים מפקדת מסדר האימפריה הבריטית, DBE) הייתה בלרינה וכוריאוגרפית, מנהלת ומורה בריטית לבלט קלאסי. היא נודעה בעיקר בקריירה שלה עם בלט רוס של סרגיי דיאגילב והודות להופעותיה ברחבי העולם, הייתה בעיני רבים אחת מרקדניות הבלט הקלאסי הגדולות ביותר במאה ה-20. מרקובה הייתה הרקדנית הבריטית הראשונה שהייתה לרקדנית ראשית בלהקת בלט ויחד עם דיים מרגוט פונטיין, אחת משתי הרקדניות האנגליות היחידות שהוכרו כפרימה בלרינה אסולוטה. מרקובה הייתה רקדנית מייסדת של בלט ראמבר, הבלט המלכותי ותיאטרון הבלט האמריקאי, וחברה מייסדת ומנהלת של הבלט האנגלי הלאומי.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

מרקובה נולדה כ"ליליאן אלישה מרקס" ב-1 בדצמבר 1910. אביה, ארתור, היה יהודי; אמה, איילין, התגיירה.
ביוגרפיה > קריירה

מרקובה החלה לרקוד בעצת הרופא לחיזוק גפיה החלשות. הופעתה הראשונה על במה הייתה בגיל 10, בתפקיד סאלומה בהצגת "דיק' ויטינגטון וחתולו". במודעת ההצגה כונתה "אלישה הקטנה, פבלובה הילדה". היא החלה ללמוד בלט אצל הנסיכה סראפינה אסטאפייבה, בלרינה רוסייה שהתגוררה בלונדון. אסטאפייבה פרשה מן הריקוד בבלט רוס, להקת בלט מפורסמת, שייסד האמרגן סרגיי דיאגילב. אסטאפייבה ייסדה את האקדמיה הרוסית למחול" בצ'לסי, לונדון, ולזכותה הוראת מספר ניכר של רקדנים בריטיים ידועי-שם, בהם מרגוט פונטיין ואנטון דולין. שלט זיכרון מציין כיום את הסטודיו הקודם שלה.
ביוגרפיה > בלט רוס של דיאגילב

בגיל 13, הייתה מרקובה מטרה לתצפית של דיאגילב, שביקר בלונדון בחיפוש אחר כישרון חדש ללהקת הבלט שלו. הוא הזמין אותה להצטרף לבלט רוס במונטה קרלו, וזאת עשתה בשנת 1925, חודש לאחר יום הולדתה ה-14. עקב גילה, רקדה מספר רב של תפקידים שהכוריאוגרפיה להם נוצרה במיוחד בשבילה, וכמו כן הופיעה ברפרטואר מגוון של בלטים חדשים ומוכרים. לצד רקדנים רבים ידועי שם, פגשה במהלך תקופה זו מספר רב של דמויות בולטות במאה ה-20, שהיו שותפים ליצירת בלטים ללהקה, בהם פבלו פיקאסו, אנרי מאטיס, איגור סטרווינסקי, סרגיי פרוקופייב, ליאוניד מאסין, ז'ורז' בלנשין וברוניסלבה ניז'ינסקה.
ביוגרפיה > לאחר דיאגילב

לאחר מות דיאגילב בשנת 1929, חזרה מרקובה לאנגליה, שם הייתה לבלרינה הראשית המייסדת של "מועדון הבלט", להקה שיסדה דיין מארי ראמבר. בתקופה זו נודעה בייחוד בביצוע יצירות מאת פרדריק אשטון, שלא היה ידוע אז, אבל עם השנים היה לאחד הכוריאוגרפים המהוללים ביותר של בריטניה. "מועדון הבלט" היה ללהקת הבלט המקצועית הראשונה בממלכה המאוחדת, שנודעה בהמשך כ"בלט ראמבר". הלהקה, הנודעת כיום כלהקת הריקוד ראמבר עודנה להקת הריקוד הוותיקה ביותר בממלכה המאוחדת.
בשנת 1931 ייסדה נינט דה ולואה את "בלט ויק-וולס" בתחומי תיאטרון סדלר'ס וולס בלונדון. כחברה לשעבר בלהקת דיאגילב, הזמינה את מרקובה להצטרף ללהקה כאחת הרקדניות המייסדות. מרקובה נענתה להזמנה, ויצרה שותפות מפורסמת עם אנטון דולין. דה ולואה שכרה את פרדריק אשטון, שהיה לכוריאוגרף הביתה ובהמשך למנהל אמנותי של הלהקה. ב-1933 מינתה דה ולואה את מרקובה לפרימה בלרינה הראשונה של הלהקה, הנודעת כיום ברחבי העולם בשם הבלט המלכותי.
כאשר ראתה את ז'יזל בביצוע "אגודת קאמארגו" בשנת 1932, עם אולגה ספסיבצבה ודולין, עמדה מרקובה לראשונה על האפשרויות הצפונות בבלט זה, שהיה אז נשכח מלב. עם הזמן היה זה לתפקידה הנחשק בותר וזה, שאת אפשרויות המבע הגלומות בו המשיכה לפתח בשנות הקריירה שלה. הופעת הבכורה שלה בתפקיד "ז'יזל" הייתה ביום השנה החדשה 1934 בתיאטרון ויק.
בשנת 1935 עזבו מרקובה ודולין את בלט ויק-וולס ליצור להקה נודדת משלהם, שנודעה בשם "להקת מרקוב-דולין". הלהקה הרבתה בסיורי הופעות במשך שתי עונות וב-1936 הצטרף סרגיי וולקונסקי ללהקה כמנהל בלט. ב-1938 הצטרפה מרקובה לבלט רוס דה מונטה קרלו, וסיירה בעולם כבלרינה הכוכבת של הלהקה. הלהקה הייתה הראשונה שהציגה הופעות בלט ברחבי ארצות הברית והביאה את צורת האמנות הזו לקהלים, שלא ראו בלט מעודם. במהלך תקופה זו, הייתה למרקובה חשיבות עליונה בגיבוש תיאטרון הבלט האמריקאי, והיא רקדה עם הלהקה בשנותיה הראשונות.
מרקובה הופיעה בבלטים ברחבי העולם, אבל זכורה בעיקר בז'יזל שלה, כמו גם ב|ברבור הגווע"
ובסילפידות. בתקופת מלחמת העולם השנייה גיבשה מחדש את בלט רוס בארצות הברית והופיעה כרקדנית עם דולין בסרט ההוליוודי "שיר למיס ג'ולי".
ביוגרפיה > הבלט האנגלי הלאומי

בשנת 1950 היו מרקובה ודולין למייסדים-שותפים של "פסטיבל בלט", להקה שהוקמה לחגוג את "פסטיבל בריטניה" הממשמש ובא, בתמיכת איש העסקים הפולני יוליאן ברונשווג. דולין הנועד להיות המנהל האמנותי הראשון של הלהקה, עם מרקובה כפרימה בלרינה. ייעודה של הלהקה היה לצאת לסיורי בלט כדי להביא את הבלט לקהלים, שזה היה הסיכוי היחיד שלהם להתוודע לצורת אמנות זו, ובהמשך הרחיבה את סיוריה אל אתרים מקובלים פחות, הן בממלכה המאוחדת והן מחוצה לה. הלהקה אף ייסדה מספר תוכניות חינוכיות, שנועדו לקרב את הבלט לקהלים חדשים. מרקובה המשיכה כפרימה בלרינה של הלהקה עד 1952, ולאחר מכן המשיכה להופיע בקביעות כרקדנית אורחת עד לפרישתה מריקוד מקצועי.
ב-1960 עבדה מרקובה בשיתוף פעולה עם הרקדן הקלאסי ההודי ראם גופאל ליצירת דואט "רדהא קרישנה", המבוסס על המיתולוגיה ההינדית, שבו רקדה בתפקיד רדהא, והוא רקד כקרישנה. שיתוף הפעולה ביניהם מונצח כגלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון), שם ניצב פסל הארד שלה לצד הדיוקן שלו.
ב-1989 שונה שמו של ה"פסטיבל בלט" ל"בלט האנגלי הלאומי", לשקף את תפקיד הלהקה, כלהקת הבלט הקלאסי היחידה בבריטניה, המקדישה את כל-כולה לסיורי בלט ברחבי אנגליה, במחיר שווה לכל נפש.
ביוגרפיה > פרישה

מרקובה פרשה מן הריקוד כמקצוע בינואר 1963, בת 52. לאחר פרישתה המשיכה למלא תפקיד פעיל בתעשיית הבלט והתיאטרון כמורה, מנהלת וכוריאוגרפית. היא הייתה אחראית לבימוי מספר בלטים שרקדה עם הבלט רוס, וכן אימנה רקדנים לתפקידים שיצרה לכוריאוגרפים כגון סר פרדריק אשטון.
כמורה הגישה כיתות אמן בטלוויזיה ואף התמנתה לפרופסור לבלט ואמנויות הבמה באוניברסיטת סינסינטי בארצות הברית. בשלהי חייה, המשיכה לכהן כחברה קבועה בסגל ההוראה בקורסי בלט קבועים כגון הסמינרים של יורקשייר בלט ושל אבינגדון בלט, והייתה נשיאה ומורה אורחת קבועה בבתי הספר לחינוך לאמנות של לונדון ובבית ספר טרינג פארק לאמנויות הבמה. כמו כן הייתה מורה אורחת קבועה בבית הספר המלכותי לבלט.
מרקובה הייתה פעמיים אורחת התוכנית "אלה הם חייך" בטלוויזיה הבריטית, בינואר 1960 כשאמון אנדרוז הפ תיע אותה ברויאל פסטיבל הול, ובאוקטובר 1995, כשמייקל אספל הפתיע אותה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. מרקובה הייתה פטרונית/נשיאה של ארגוני מחול רבים; היא כיהנה כנשיאת ההבלט האנגלי הלאומי, חברה בהנהלת הבלט המלכותי וסגן נשיאה של האקדמיה המלכותית למחול.
מותה

ב-2 בדצמבר 2004, זמן קצר לאחר שעברה אירוע מוחי, מתה אליסיה מרקובה בבית חולים בבאת', יום לאחר יום הולדתה ה-94. היא לא נישאה מעולם. טקס זיכרון לציון חייה ועבודתה התקיים בווסטמינסטר אבי ב-8 במרץ 2005.
כחלק מן הטקס, ביצעו רקדנים מלהקת הבלט האנגלי הלאומי קטעים מן הבלט ז'יזל.
הערות שוליים

↑  Dame Alicia Markova Royal Academy of Dance article
↑  "דיים אליסיה מרקובה", מאמר בארכיב האקדמיה המלכותית למחול 15 ביוני 2011
↑   Dame Alicia Markova (Obituary), The Telegraph, 3 December 2004
↑  שרלוט היגינס, הגרדיאן "אליסיה מרקובה, פרימה בלרינה חשובה, מתה בגיל 94" 3 בדצמבר 2004
↑  נדין מייזנר, אינדיפנדנט, "הספד לדיים אליסיה מרקובה" 3 בדצמבר 2004
↑  "Alicia Markova and Anton Dolin: a legend of British ballet: a collection of portraits", with foreword by Peter Williams "אליסיה מרקובה ואנטון דולין: אגדה של בלט בריטי: אוסף פורטרטים", עם הקדמה מאת פיטר ויליאמס
↑  ג'ון מרטין, מבקר בלט, הניו יורק טיימס:"מרקובה רוקדת בהעטלף. היא הבלרינה הגדולה הראשונה שמופיעה בהצגת אופרה סדירה במטרופוליטן" 1 בינואר 1954
↑  Dame Alicia Markova obituary בלט מגזין הספד לאליסיה מרקובה 26 בדצמבר 2005
↑  Markova profile בלט UK/אגדת אליסיה מרקובה 25 באוקטובר 2005
↑  "Markova Memorial - Westminster Abbey" הבלט האנגלי הלאומי, "טקס זיכרון" לאליסיה מרקובה, ווסטמינסטר אבי3 באוקטובר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504452205171  BIBSYS: 2032996  BNE: XX1298345  BnF: cb13168053h (data)  GND: 119068087  ISNI: 0000 0000 8077 6845  LCCN: n80040627  NKC: xx0248989  NLA: 35328513  NTA: 070476276  SELIBR: 241331  SNAC: w6542ppr  SUDOC: 06889337X  Trove: 725091  VIAF: 8698149296256780670003   WorldCat (עם VIAF): 8698149296256780670003 
דיוקן אליסיה מרקובה, "וריאציות הציפור הכחולה", היפהפייה הנמה, הזמנת תיאטרון הבלט האמריקאי מאיגור סטרווינסקי, (1941)
מרקובה ב"מות הברבור", 1948
נעל אצבע של מרקובה, מוצגת כיום בחדר הנעליים בטורונטו.
אייסינג

| --- | --- |
 ציפוי אייסינג לבן על עוגת באנט לימון
 
 מאכלים
 סוג:  זיגוג (אפייה), food paste, process material, רכיב קולינרי 
 מרכיבים עיקריים:  סוכר 
 
ציפוי אייסינג שוקולד בקערה בטרם העוגה מצופה
אייסינג או ציפוי (באנגלית: Icing או Frosting) הוא זיגוג מתוק, לעיתים קרובות קרמי, עשוי מסוכר עם נוזל.
מאפיינים

השימוש במים או בחלב, מועשר לרוב במרכיבים כמו חמאה, חלבוני ביצה, גבינת שמנת או חומרי טעם וריח. הוא משמש לציפוי או לקישוט מוצרי מאפה, כגון עוגות. כשמשתמשים בו בין שכבות עוגה הדבר מכונה מילוי.
ניתן ליצור ציפוי לצורות כמו פרחים ועלים באמצעות שקית זילוף. קישוטים כאלה הם דבר שבשגרה בעוגות יום הולדת וחתונה. ניתן להוסיף צבעי מאכל לתערובות ציפוי כדי להשיג גוון רצוי. לעיתים קרובות נעשה שימוש בפיזור פירורים או סוכריות צבעוניות קטנות, בתמונה אכילה או קישוטים אחרים על גבי האייסינג.
ציפוי בסיסי נקרא בצרפתית גלאסה, המכיל אבקת סוכר (המכונה גם סוכר אייסינג) ומים. ניתן להתאים לזה טעמים ולצבוע את זה לפי הצורך, למשל באמצעות מיץ לימון במקום המים.
ניתן להכין אייסינג מורכב יותר על ידי הקצפת שומן עם אבקת הסוכר (כמו בקרם חמאה), על ידי המסת השומן והסוכר ביחד, על ידי שימוש בחלבוני ביצה (כמו ברויאל אייסינג), על ידי הקצפת חמאה למקצפת (כמו בקרם חמאה האיטלקי או השווייצרי), ועל ידי הוספת מרכיבים נוספים כגון גליצרין (כמו בבצק סוכר).
ניתן להכין אייסינג מסוימים משילובים של סוכר וגבינת שמנת או שמנת חמוצה, או באמצעות שקדים טחונים (כמו במרציפן).
ניתן למרוח את הציפוי בכלי כגון סכין או מרית, או שניתן ליישם אותו על ידי זילוף או טבילה (ראה זיגוג), או על ידי רידוד הציפוי החוצה והנחתו על העוגה. שיטת היישום תלויה במידה רבה בסוג ובמרקם של הציפוי בו משתמשים. ניתן להשתמש בציפוי בין שכבות בעוגה כמלית, או לכסות חלקית או מלא את החלק החיצוני של עוגה או המוצר האפוי האחר.
מלבד הפונקציות האסתטיות שלו, הציפוי יכול גם לשפר את טעמה של העוגה, כמו גם לשמר אותה על ידי איטום בלחות.
היסטוריה

כיסוי עוגות באבקת סוכר או חומרים אחרים הוצג במאה ה-17.  המקרה המתועד הראשון של ציפוי התרחש בשנת 1655, וכלל סוכר, ביצים ומי ורדים. האייסינג הונח על העוגה ואז התקשה בתנור. נראה שההוכחה המוקדמת ביותר של הפועל "לקרח" (to ice) במובן זה של אייסינג מתוארכת לסביבות 1600, ושם העצם icing לשנת 1683. העדות הראשונה לשימוש במילה frosting (ציפוי במובן שכאן) נמצאה בשנת 1750.
גלריה

מאפין שוקולד עם אייסינג
עוגת טראפלס שוקולד עם אייסינג
מאפינס פרת משה רבנו
עוגיות חג המולד מצופות