stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תולעים

.
| תולעים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
קבוצה:: רב תאיים אמיתיים
קבוצה:: בילטריה
קבוצה:: תולעים
שַׁרְשׁוּר אֲדָמָה
תולעת Geonemertes
תולעים הוא שמם העממי של מספר קבוצות בעלי חיים חסרי חוליות מקבוצת הבילטריה.
גוף התולעים מורכב משלוש רקמות: רקמת עור, רקמת עצב ורקמת מעי ורובם חסרות גפיים או כסות גוף וחסרי איברי חישה כמו עיניים, אוזניים ומחושים. רובם הם שוכני מים או רקבובית ומתרחקים מאזורים יבשים. רוב התולעים קטנות ממדים ואף מיקרוסקופיות אך הגדול בתולעים הטבעתיות - המין Microchaetus rappi מדרום אפריקה מגיע לאורך של 6.5 מטרים והגדולה שבמיני התולעים. תולעת שרוך הנעל, מגיעה לאורך מרבי של 55 מטרים - ארוכה יותר מלווייתן כחול והיא אחת החיות הארוכות בעולם.
התולעים ניזונות ממגוון מזונות, כשביניהן אוכלי בשר, אוכלי כל ואוכלי-צמחים. תולעים נוספות הן אוכלי נבלות, אוכלי רקבובית, מסנני פלנקטון ומוצצי דם ואף בכימוסינתזה עם חיידקים שוכני אוקיינוסים (למשל אצל המשפחה Siboglinidae). תולעים ידועות נוספות הם תולעים טפיליות, החיות בגוף מארח ומוצצות מדמו וחומרי מעיו ולעיתים גורמות למחלות קטלניות. מרבית תולעים אלה הם נמטודות ושרשורים.
בתרבות

בתנ"ך מקובל לקרוא בשם "תולעת" לזחלים של מספר חרקים, נוסף על חיות מיתולוגיות כמו תולעת שני.
במספר סרטים מופיעות תולעים מפלצתיות גדולות אוכלות בשר, בין השאר בקינג קונג מ-2005, בסדרת האנימה "Guin Saga" (בו מופיעה לקטע קצר תולעת המוות המונגולית) ועוד. לדבר אין שחר במציאות, אך מבנה התולעים הטורפות מתבסס על מאפייני תולעים טורפות אמיתיות כמו הבוביט או התולעת הנכחדת אותויה.
טקסונומיה

התולעים סווגו בעבר כקבוצה שכונתה "Vermes", בידי קארל לינאוס שבספרו, "סיסטמה נטורה" מ-1758 הוא מסווג את התולעים בתור קבוצה של חסרי חוליות שאינם פרוקי-רגליים וכולל איתם קבוצות נוספות שאינם תולעים כמו רכיכות, נבוביים, קווצי עור ואף אצות והרשימה שלו כלל לא דומה למיון התולעים הקיימות. מיני התולעים בספרו כונו "תולעי מעיים" והוא סבר שכולם ניזונות מבשר או גופות דגים.
החוקר ז'אן-בטיסט דה לאמארק תיקן את עבודתו של לינאוס בעבודה מ-1801 "Système des Animaux sans Vertebres", בה הוא רואה בתולעים שילוב של קווצי עור, סרטנאים, עכבישניים ותולעים טבעתיות ובספרו מ-1809 "Philosophie zoologique", סיווג 9 קבוצות של חסרי חוליות נפרדות כתולעים.
כיום התולעים הם קבוצה לא רשמית פוליפילטית, בה ידועים בעיקר 3 קבוצות גדולות: תולעים שטוחות, תולעים נימיות טפיליות ותולעים טבעתיות כמו השלשולים. קיימות עוד קבוצות בעלי דמיון ופרימיטיביות קרויות תולעים וישנם יצורים הקרויים תולעים, אף שאינם קשורים אל שאר התולעים אף במראם (למשל נדלים, מרבי רגליים, קמטניים וזחלי חרקים כמו תולעת משי ותולעת קמח).
טקסונומיה > המיון המדעי של התולעים

המיון שלם, מלא ומעודכן לשנת 2004
קבוצת אצלומטה (Acoelomata; חסרי חלל גוף משני)
מערכת תולעים שטוחות (Platyhelminthes)
מחלקת תולעי ריסים (Turbellaria)
מחלקת שרשורים (Cestoda)
מחלקת Monogenea
קבוצת צלומטה (Coelomata - בעלי חלל גוף משני)
קבוצת Protostomia
קבוצת Annechphora
מערכת תולעים טבעתיות (Annelida)
מחלקת רב-זיפיות (Polychaeta)
קבוצת Clitellata
מחלקת עלוקות (Hirudinida)
מחלקת Branchiobdellae
תת-מחלקת דל-זיפיות (Oligochaeta)
משפחת Capilloventridae
סדרת Haplotaxida
תת-סדרת שלשולים (שרשורים, Lumbricina)
תת-סדרת Tubificina
סדרת Lumbriculida
משפחת Uncinaidae
קבוצת Pseudocoelomata
מערכת תולעים נימיות (Nematoda)
מחלקת Chromadorea
מחלקת Enoplea
הערה:
בשיטה המודרנית של המיון המדעי לא תמיד דרגת מיון מסוימת נכללת בדרגת המיון שמעליה. כלומר, סדרה של צמחים יכולה להיות כלולה במערכה ולא תהיה שייכת לאף מחלקה.
קבוצה היא דרגת מיון בדיוק כמו מערכה, מחלקה, סדרה ומשפחה, אך ללא שם מאפיין.
הערות שוליים

↑  עמוס רובין, קיצור תולדות המקורות של שמות החרקים בעברית, באתר הארץ, 18 במאי 2005
↑  תולעת: בלוג התנ"ך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529751905171  BnF: cb12293950d (data)  GND: 4190304-3  LCCN: sh85148550  LNB: 000162545  NDL: 00574601  NKC: ph116852
כביש 3698

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש מקומי
 אורך:  מעל 20 ק"מ
 מיקום
 נקודת התחלה:  כפר קיסאן
 נקודת סיום:  מדבר יהודה
כביש 3698 הוא כביש מקומי באורך של מעל 20 ק"מ במדבר יהודה  אשר מתחיל בגוש עציון ונגמר בלב מדבר יהודה.
הכביש

הכביש מתחיל ככביש גישה ליישובים איבי הנחל ומעלה עמוס כ-4 ק"מ מצומת ההתחלה של הכביש, וממשיך משם לכפר ערב אל ראשידיה ומשם לרוג'ום א-נאקה בהמשך מדבר יהודה, לאחר כ-20 ק"מ הופך לדרך אפר הנגישה אך ורק לאופנועים וג'יפים וממשיך עד למצוקי דרגות. לאורך הכביש השבטים הבדואים תעמרה וכעאבנה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בת'להם (פנסילבניה)

"מבט על בת'להם", אקווטינטה משנת 1832 מאת קרל בודמר (אנ')
מפה משנת 1878 של בת'להם ודרום בת'להם
בתי דרום בת'להם בחזית ובית לחם סטיל ברקע בשנת 1935
"בית הקברות של בת'להם ומפעל הפלדה", תמונה משנת 1935 מאת ווקר אוונס מבית הקברות של סנט מייקל בחזית עם הארובות של בית לחם סטיל ברקע
בת'להם (באנגלית: Bethlehem, הצורה האנגלית של השם בית לחם) היא עיר במחוזות נורת'המפטון וליהיי באזור עמק ליהיי (אנ') במזרח פנסילבניה בארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של 2020 (אנ'), מנתה בת'להם אוכלוסייה כוללת של 75,781 תושבים, מה שמציב אותה כעיר השנייה בגודל האוכלוסייה באזור עמק ליהיי אחרי אלנטאון והעיר השביעית בגודל האוכלוסייה בפנסילבניה. מכלל אוכלוסייתה נכון לשנת 2020, 55,639 תושבים היו במחוז נורת'המפטון ו-19,343 היו במחוז ליהיי. העיר ממוקמת לאורך הנהר ליהיי (אנ'), יובל באורך 175 קילומטרים של הנהר דלאוור.
בת'להם שוכנת במרכז הגאוגרפי של עמק ליהיי, אזור מטרופולין של 1,890 קמ"ר עם אוכלוסייה של 861,899 נפש לפי מפקד האוכלוסין של 2020, שהוא המטרופולין השלישי בגודלו בפנסילבניה והמקום ה-68 בגודל האוכלוסייה בין המטרופולינים של ארצות הברית. בת'להם גובלת באלנטאון והיא שוכנת 77 ק"מ צפונית לפילדלפיה ו-116 ק"מ מערבית לעיר ניו יורק.
לעיר ארבעה חלקים: מרכז בת'להם, הצד הדרומי, הצד המזרחי והצד המערבי. כל אחד מהחלקים הללו פרח בזמנים שונים בהתפתחות העיר וכל אחד מכיל אתרים המוכרים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. קו הרכבת Lehigh Line של חברת הרכבת Norfolk Southern Railway, לשעבר הקו הראשי של חברת הרכבות Lehigh Valley Railroad, עובר דרך בת'להם לכיוון מזרח לאיסטון וחוצה את הנהר דלאוור לפיליפסבורג (אנ') בניו ג'רזי. קו הרכבת Reading Line של אותה חברת רכבות רכבת חוצה את בת'להם בדרכו מערבה אל אלנטאון ורידינג (אנ').
לבת'להם יש מערכת יחסים היסטורית ארוכה עם חגיגת חג המולד. העיר נקראה על שם בית לחם שבארץ ישראל בערב חג המולד 1741 על ידי ניקולאוס פון צינצנדורף, בישוף של הכנסייה המוראבית. בשנת 1747, בת'להם הייתה העיר הראשונה בארצות הברית שהציגה עץ חג המולד מעוטר. ב-7 בדצמבר 1937, בטקס מפואר במהלך השפל הגדול, אימצה העיר את הכינוי "עיר חג המולד של ארצות הברית" (Christmas City USA) בטקס גדול. זהו אחד מכמה אתרים באזור עמק ליהיי ששמותיהם נוצרו בהשראת מקומות בביבליה, כולל איג'יפט (אנ') ("מצרים"), אמאוס (אנ') ("אמאוס"), ג'ורדן קריק (אנ') ("נהר הירדן") ונזארת (אנ') ("נצרת").
היסטוריה > התיישבות

לפני ההתיישבות האירופית, האזורים סביב בת'להם של ימינו והאזורים הסובבים אותה לאורך הנהר דלאוור ויובליו במזרח פנסילבניה היו מיושבים על ידי עמים ילידים שונים, כולל הלנאפי דוברי שפה ממשפחת השפות האלגונקוויות, שהתחלקו לשלוש חטיבות עיקריות, שנבדלו בניבים בהן דיברו: האונאמי, האונאלאצ'יטגו והמונסי. הם סחרו עם ההולנדים (אנ') ולאחר מכן עם הקולוניאליסטים הבריטיים (אנ') באזור המיד-אטלנטיק, כיום המדינות קונטיקט, דלאוור, מרילנד, וניו ג'רזי והאזורים לונג איילנד ודרום עמק הדסון (אנ') במדינת ניו יורק, ואזורים אחרים בפנסילבניה.
היסטוריה > המאה ה-18

ב-2 באפריל 1741 העביר ויליאם אלן (אנ'), סוחר עשיר ודמות פוליטית בפילדלפיה, שייסד מאוחר יותר את העיר אלנטאון, שטח של 2,000 דונם לאורך גדות נחל מונוקאסי (אנ') והנהר ליהיי (אנ') לכנסייה המוראבית (אנ'). בערב חג המולד של אותה שנה, ייסדו דוד ניטשמן (אנ') וניקולאוס פון צינצנדורף, שעמדו בראש קבוצה קטנה של מאמינים מהכנסייה המוראבית, את קהילת המיסיון של בת'להם במפגש הנהרות מונוקאסי וליהיי. הם הקימו קהילות מיסיונריות בקרב האינדיאנים ונוצרים מנודים דוברי גרמנית וקראו ליישוב על שם העיירה המקראית בית לחם יהודה, שנאמר כי היא מקום הולדתו של ישו.
בת'להם התחילה כקהילה טיפוסית להתיישבות מוראבית, שבה הכנסייה הייתה בעלת כל הרכוש. עד שנות ה-50 של המאה ה-19, רשמית רק חברי הכנסייה המוראבית הורשו לחכור חלקות קרקע בבת'להם. אבל גם קבוצת משפחות שהיו הוגנוטים התיישבה בבת'להם. בסוף המאה ה-18, הוקמו בבת'להם טחנות דגן ומנסרות, הידועים בשם טחנות קלווין. בית האחים ההיסטורי, בית האחיות, בית האלמנות והגמיינהאוס (Gemeinhaus - בית הקהילה), עם הקפלה העתיקה, הם שרידים מתקופה זו של חיים משותפים.
המוראבים שירתו את הילידים המקומיים בני הלנאפי באמצעות המיסיון באזור, ולאחרים מזרחה יותר במושבה ניו יורק. בבית הקברות ההיסטורי של בת'להם ("שדה אלוהים"), בני הלנאפי שהתנצרו נקברו לצד המוראבים. בשנת 1762 הוקם בבת'להם מפעל המים הראשון באמריקה לשאיבת מים לשימוש הציבור.
בסתיו 1777, במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, ברחו פטריוטים רבים מפילדלפיה לבת'להם והסביבה כאשר הצבא הבריטי התקדם ממזרח. המרקיז דה לה פאייט התאושש בבת'להם מפציעה שספג במפלה של קרב ברנדיוויין (אנ'), וכמה מהחברים הבולטים בקונגרס הקונטיננטלי נמלטו צפונה לבת'להם לפני שהקונגרס בסופו של דבר התכנס מחדש בלנקסטר (אנ'). לפני, במהלך ואחרי המהפכה האמריקאית, ביקרו בבת'להם ג'ורג' וושינגטון ואשתו מרתה, אלכסנדר המילטון, בנג'מין פרנקלין, ג'ון אדמס, סמואל אדמס, ג'ון הנקוק, והמרקיז דה לאפייט. ב-22 בספטמבר 1777, לנו ארבעה עשר חברי הקונגרס הקונטיננטלי השני בפונדק בבת'להם.
היסטוריה > המאה ה-19

בשנת 1845 בת'להם הייתה כפר משגשג ששולב במחוז נורת'המפטון. לאחר הסינוד של הכנסייה המוראבית ב-1848, הפכה בת'להם למטה של המחוז הצפוני של הכנסייה המוראבית באמריקה הצפונית. ב-27 במרץ 1900 הציגה מקהלת באך מבת'להם (אנ') את הופעת הבכורה בארצות הברית של המיסה בסי מינור מאת המלחין הלותרני הגרמני יוהאן סבסטיאן באך, בכנסייה המוראבית המרכזית של העיר. בת'להם הייתה אחת מארבע קהילות מוראביות המובילות בצפון-מזרח ארצות הברית; שלוש האחרות היו אמאוס (אנ'), ליטיץ (אנ') ונזארת (אנ'), כולן בפנסילבניה.
ב-1865, לאחר תום מלחמת האזרחים, הוקם הפרוור סאות' בת'להם. בשנת 1886 הוקם הפרוור וסט בת'להם במחוז ליהיי.
היסטוריה > המאה ה-20

ב-1901 העיירה הקרובה נורת'המפטון הייטס קיבלה מעמד של עיר. החל משנת 1904 החלה בת'להם במאמץ מרוכז לספח את הרשויות המקומיות השכנות. בשנת 1904 בת'להם קלטה את וסט בת'להם ואחריה זמן קצר לאחר מכן בשנת 1905 את הוטלסוויל. סאות' בת'להם ניסתה להתנגד למיזוג והתאגדה כעיר בפני עצמה בשנת 1913, אולם בית המשפט העליון של פנסילבניה (אנ') ביטל את התאגדותה בנימוק שהייתה בלתי חוקתית בשנת 1915 ובשנת 1917 צורפה סאות' בת'להם לבת'להם.
בעקבות המיזוג עם סאות' בת'להם, התאגדה העיר המאוחדת החדשה בת'להם. ארצ'יבלד ג'ונסטון, מנכ"ל בית לחם סטיל, נבחר לראש העייריה הראשון של העיר החדשה. נורת'המפטון הייטס שולבה בעיר בשנת 1920 לאחר התנגדות מקומית משמעותית ומיזוג מוצע כושל בין נורת'המפטון הייטס והלרטאון (אנ') כדי להפוך לעיר מתחרה. עם סיפוח הוטלסוויל (אנ'), מקאדה (אנ'), אלטונה (אנ') והעיר לשעבר שימרסוויל (אנ'), נקבעו גבולותיה הנוכחיים של בת'להם.
גאוגרפיה

לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של 50.24 קמ"ר, מתוכם 49.98 קמ"ר הם קרקע ו-0.517 קמ"ר (0.88%) הם מים. מכיוון שנדרשו כמויות גדולות של מים בתהליך ייצור הפלדה, העיר רכשה 89,000 דונם של קרקע בהרי הפוקונוס, שם המים שלה מאוחסנים במאגרים. נהר ליהיי, יובל של הדלאוור, זורם דרך בת'להם. הנחלים מונוקאסי וסאוקון נשפכים לנהר ליהיי בבת'להם.
בת'להם שוכנת כ-80 ק"מ צפונית לפילדלפיה וכ-130 ק"מ מערבית לעיר ניו יורק.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים בבת'להם אקלים יבשתי לח (Dfa בשיטת קפן). הקיץ בדרך כלל חם ולח, הסתיו והאביב בדרך כלל מתונים והחורף קר. המשקעים יורדים באופן די אחיד לאורך כל השנה, עם סופות רעמים בקיץ, ממטרים באביב ובסתיו ושלג בחורף. הטמפרטורה הגבוהה הממוצעת משתנה מאוד, מ-3 מעלות צלזיוס בינואר ועד 29 מעלות צלזיוס ביולי. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה הייתה 41 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה הייתה 27- מעלות צלזיוס.
בת'להם משויכת לאזור עמידות 6b של הצמחייה על פי ההגדרות של מחלקת החקלאות של ארצות הברית.
| אקלים בבת'להם> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבת'להם> ינואר.3.-6.77 | אקלים בבת'להם> פברואר.4.-6.71 | אקלים בבת'להם> מרץ.9.-2.86 | אקלים בבת'להם> אפריל.16.4.90 | אקלים בבת'להם> מאי.22.9.105 | אקלים בבת'להם> יוני.27.14.109 | אקלים בבת'להם> יולי.29.18.126 | אקלים בבת'להם> אוגוסט.28.16.94 | אקלים בבת'להם> ספטמבר.24.12.117 | אקלים בבת'להם> אוקטובר.18.5.99 | אקלים בבת'להם> נובמבר.12.1.89 | אקלים בבת'להם> דצמבר.5.-4.91 | אקלים בבת'להם> שנה.16.5.1,154 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: ערוץ מזג האוויר
גאוגרפיה > שכונות

בת'להם מחולקת לחמישה אזורים עיקריים: סנטר סיטי, וסט סייד, איסט סייד, סאות' סייד ונורת' סייד. הווסט סייד ממוקם במחוז ליהיי וארבעת האזורים האחרים נמצאים במחוז נורת'המפטון.
סנטר סיטי תחום על ידי נחל מונוקאסי ממערב, שדרות דיוברי מצפון ושדרות סטפקו ממזרח.
הווסט סייד מתחיל בגבולה המערבי של העיר עם אלנטאון וממשיך מזרחה לנחל מונוקאסי וצפונה לעיירה האנובר.
שכונת מאונט איירי תחומה על ידי שדרת פנסילבניה ממערב, רחוב וסט ברואד מצפון, השדרה השנייה ממזרח ונהר ליהיי מדרום.
האיסט סייד גובל במערב בסנטר סיטי ובמזרח עם העיירה בת'להם (אנ') ופרימנסבורג (אנ'). האיסט סייד כולל את אזור פמברוק וילג'.
הגבולות של הסאות' סייד הם פאונטיין היל (אנ') במערב, נהר ליהיי בצפון, "ההר הדרומי" (חלק מרכס הרי האפלצ'ים) בדרום, והלרטאון במזרח.
הנורת' סייד מתחיל מצפון לשדרות דיוברי ומשתרע במעלה כביש 191 (שדרות לינדן) עד אוקלנד רואד, שם יש הפרדה בין העיר בת'להם והעיירה בת'להם. הנורת' סייד משתרע מערבה עד נחל מונוקאסי על דרך מקאדה ומזרחה עד ההצטלבות בין שדרות איסטון ושדרות סטפקו. הנורת' סייד מתייחס יותר לחלוקה תרבותית מאשר לגבול ממשי.
דמוגרפיה

נכון למפקד 2020, מתגוררים בעיר 75,781 נפשות. ההרכב הגזעי של העיר הוא 72.7% לבנים, 9.2% אפרו אמריקאים, 0.3% אינדיאנים, 3.1% אמריקאים אסיאתיים, 9.8% מגזעים אחרים ו-7.5% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע הם 29.9% מהאוכלוסייה.
נכון למפקד האוכלוסין של 2010, התגוררו בעיר 74,982 נפשות. היו 31,221 יחידות דיור, כאשר 5.9% לא מאוכלסות. ההרכב הגזעי של העיר היה 76.4% לבנים, 6.9% אפרו אמריקאים, 0.3% ילידים אמריקאים, 2.9% אסייתים, 10.0% מגזעים אחרים ו-3.4% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 24.4% מהאוכלוסייה.
נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיר 71,329 נפשות, מתוכם 17,094 משפחות ו-28,116 משקי בית. צפיפות האוכלוסין הייתה 3,704.4 תושבים לכל מייל רבוע (1,430.3/קמ"ר). היו 29,631 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 1,538.8 למייל רבוע (594.1/קמ"ר). ההרכב הגזעי של העיר היה 81.85% לבנים, 3.64% אפרו אמריקאים, 0.26% ילידים אמריקאים, 2.22% אסייתים, 0.03% תושבי האיים הפסיפיים, 9.44% מגזעים אחרים ו-2.56% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 18.23% מהאוכלוסייה. היו 28,116 משקי בית, מתוכם ל-26.3% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 44.1% היו זוגות נשואים שחיו יחד, ל-12.8% הייתה בעלת בית ללא בעל נוכח, ו-39.2% היו לא-משפחות. 32.3% מכלל משקי הבית היו יחידים, ול-14.4% היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.34 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.95.
פריסת גיל התושבים בעיר הייתה 21.0% מתחת לגיל 18, 14.4% מגיל 18 עד 24, 26.6% מגיל 25 עד 44, 20.1% מגיל 45 עד 64 ו-17.9% בני 65 ומעלה. הגיל החציוני היה 36 שנים. על כל 100 נקבות, היו 91.5 זכרים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 88.6 גברים. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה 35,815 דולר, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 45,354 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של $35,190 לעומת $25,817 לנשים. ההכנסה לנפש בעיר הייתה 18,987 דולר. כ-11.1% מהמשפחות ו-15.0% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 20.7% מאלו מתחת לגיל 18 ו-8.8% מבני 65 ומעלה.
דמוגרפיה > פשיעה

באזור עמק ליהיי היה בבת'להם שיעור פשיעה נמוך יותר נכון לשנת 2018 מאשר באלנטאון, אך שיעור פשיעה גבוה יותר מאיסטון, העיר השלישית בגודלה בעמק ליהיי. בשנת 2018, היה מדד הפשיעה האלימה של בת'להם 273.0, בעוד שמדד הפשיעה האלימה של אלנטאון היה 338.4 ומדד הפשיעה האלימה של איסטון היה 254.1. לצורך התייחסות, הממוצע של ארצות הברית היה 368.9 בשנת 2018.
כלכלה > בית לחם סטיל

בת'להם הפכה למרכז של תעשייה כבדה ומסחר במהלך המהפכה התעשייתית. בית לחם סטיל (1857–2003), שנוסדה ובסיסה בבת'להם, הייתה פעם יצרנית הפלדה השנייה בגודלה בארצות הברית, אחרי U.S. Steel (אנ') שבסיסה בפיטסבורג. החברה הייתה מעצמה באמצע המאה העשרים, עם למעלה מ-30,000 עובדים בשיאה. בית לחם סטיל הייתה גם אחת מחברות בניית ספינות (אנ') הגדולות בעולם ואחת הסמלים המובילים של החברות התעשייתיות והחזקות ביותר של ארצות הברית בעולם, והיא בנתה יותר מ-1,100 ספינות מלחמה בשימוש במלחמת העולם השנייה.
בית לחם סטיל החלה לייצר את הצורות המבניות הרחבות הראשונות שיוצרו בארצות הברית והייתה חלוצה בייצור של "קורת I" (אנ') שנמצאת כעת בכל מקום המשמשת לבניית מבנים עם שלד פלדה, כולל גורדי שחקים. היא ייצרה חומרי בנייה למספר רב של גורדי שחקים עירוניים וגשרים מרכזיים בניו יורק ובערים אחרות .
החברה הפכה לספקית מרכזית של מוצרי לוחות ותחמושת שריון במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. לאחר כ-140 שנות ייצור המתכת במפעל בבת'להם, בית לחם סטיל הפסיקה את פעילותה שם ב-1995, לנוכח תחרות מעבר לים וירידה בביקוש, והחברה התפרקה ב-2003.
כלכלה > וינד קריק בת'להם

בדצמבר 2006 זכתה חברת לאס וגאס סנדס (אנ') ברישיון להפעלת מכונות מזל בקטגוריה 2 על ידי מועצת בקרת המשחקים של פנסילבניה. לאס וגאס סנדס החלה לעבוד על האתר, שסווג הן כפרויקט הפיתוח מחדש הגדול ביותר של מעזבה (אנ') במדינה והן כהשקעה הגדולה ביותר בפיתוח קזינו שנעשתה בפנסילבניה. משימתו הייתה ליצור השקעות מחדש ועיור באזור. בעלות צפויה של 743 מיליון דולר, מפעל הפלדה ההיסטורי של בית לחם סטיל מפותח מחדש כאתר נופש משולב במלואו, כדי לכלול 3,000 מכונות מזל, למעלה מ-300 חדרי מלון, 9 מסעדות,19,000 מ"ר של חנויות קמעונאיות, ו-4,300 מ"ר של חלל חופשי רב-שימושי. בשנת 2007, חברת נופש הקזינו של לאס וגאס סנדס החלה בבניית אתר הנופש סנדס קזינו בת'להם, שלימים מותג מחדש כווינד קריק בת'להם (אנ'). הקזינו צפוי להכניס כמיליון דולר הכנסות ליום נכון לשנת 2009.
כלכלה > מעסיקים נוספים

עוגן כלכלי מרכזי נוסף לעיר הוא בית החולים סנט לוק הממוקם בפאונטיין היל השכנה. רשת בית החולים והבריאות היא השנייה בגודלה מסוגה בעמק ליהיי. מעסיקים מרכזיים אחרים כוללים את חברת המכשור הרפואי הגרמנית B. Braun (אנ'), אוניברסיטת ליהיי וחברת הביטוח The Guardian Life Insurance Company of America (אנ').
חברות נוספות בבית לחם כוללות את חברת הממתקים Just Born (אנ'). לחברת המסחר האלקטרוני Zulily (נמכרה ב-2024 לחברה מתחרה) הייתה פעילות לוגיסטית גדולה בעיר ששירתה את ארצות הברית.
כלכלה > פיתוח קמעונאי

בתחילת המאה ה-21, כמה חנויות ומסעדות נפתחו במרכז העיר ובסאות' סייד. באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, הוסב רחוב וסט ברואד בין הרחובות ניו וגטר במרכז העיר לכיכר להולכי רגל. המבנים בצדו הדרומי של הבלוק נהרסו והוחלפו בקניון סגור ובמגדל משרדים בן אחת עשרה קומות. המגדל, בכיכר בת'להם בפינת רחבה וניו, ממשיך לפעול, אך הקניון ששטחו 7,500 מ"ר, שהוקם בתגובה לפיתוח קניונים פרבריים, נכשל. מאז, הבלוק נפתח מחדש לתנועה, והקניון הוסב למשרדים של PowerSchool, חברת תוכנה שבסיסה בפולסום, קליפורניה, ושל שירות הכנסות הפנים.
עסקים קמעונאיים במרכז העיר בת'להם ברחוב הראשי דרומית לרחוב ברואד חוו צמיחה. אזור הקניות בן שני גושי הבניינים מעוגן על ידי הקמפוס של האוניברסיטת המוראבית, הכנסייה המוראבית המרכזית בדרום, הקניון המקורה בת'להם קומון, והפונדק ההיסטורי Moravian Sun Inn, שנבנה ב-1758, בצפון.
בין האטרקציות של האזור ניתן למנות את חנות הספרים המוראבית (אנ'), חנות הספרים הוותיקה במדינה הפועלת ברציפות שנבנתה ב-1756, ואת מלון בת'להם ההיסטורי, שנבנה ב-1922.
בסאות' סייד של העיר, חנויות ומסעדות חדשות נפתחו ברחובות ה-3 וה-4 בתחילת המאה ה-21, בין היתר בשל נוכחותה של אוניברסיטת ליהיי והפתיחה ב-2009 של קזינו וינד קריק בת'להם ו-SteelStacks, קמפוס בשטח של 10 דונם המוקדש למוזיקה ואמנויות, בנכס שהיה בעבר חלק מהמטה העולמי של בית לחם סטיל. קודם לפירוק החברה ב-2001.
מחוץ למרכז העיר בת'להם, ישנם חמישה מרכזי קניות נוספים:
כיכר בת'להם בקצה העיר בעיירה בת'להם (אנ')
מרכז הקניות ליהיי סנטר בשדרות יוניון על הגבול עם אלנטאון
מרכז הקניות מרטין קורט בשדרה ה-8 ליד כביש 378
מרכז הקניות Stefko Boulevard בין שדרות וושינגטון לאיסטון
קניון וסטגייט, קניון מקורה, בכביש Schoenersville
אומנות ותרבות > חגיגות חג המולד

לבת'להם יש מערכת יחסים היסטורית ארוכה עם חגיגת חג המולד, שנחגגת בעיר באופן בולט מדי שנה. העיר נקראה בת'להם בערב חג המולד, 1741 על ידי ניקולאוס פון צינצנדורף, בישוף של הכנסייה המוראבית. בשנת 1747, בית לחם הייתה העיר הראשונה בארצות הברית שהציגה עץ חג המולד מעוטר.
ב-7 בדצמבר 1937, בטקס מפואר במהלך השפל הגדול, העיר אימצה את הכינוי "עיר חג המולד ארצות הברית" בטקס גדול שכלל את מריון בראון גרייס, אשתו של נשיא בית לחם סטיל יוג'ין גרייס. מאות אזרחים השתתפו בטקס ואלפים נוספים האזינו לנאומים ולמופעים המוזיקליים ברדיו, שנערכו במלון בת'להם, אז בית עץ בן שני חדרים, שבו ערכו המתיישבים המקוריים את פולחן הערב שלהם בערב חג המולד בשנת 1741. כשמיטיבם, הרוזן צינצנדורף, הביט בחיות החווה ששכנו יחד עם התושבים, והאזין למתיישבים השרים את "לא ירושלים, אלא בית לחם השפלה", הוא הכריז על שם היישוב בית לחם. האנשים שהתאספו בטקס של 1937 שמעו את אותן מילים כאשר מקהלת באך שרה את הפזמון הגרמני הישן, "Jesu, Rufe Mich " ("ישו, קרא לי)", מאת אדם דרזה.
העיתון ה-Bethlehem Globe-Times, שהתמזג מאוחר יותר ליומון The Express-Times, שילם עבור כוכב העץ הגדול שהוקם על ראש רכס ההר הדרומי, בעלות של 460 דולר. הכוכב המקורי נוצר עם ארבעה לוחות עץ, חופפים ליצירת כוכב בעל שמונה חודים, שגובהו 20 מטרים ורוחבו 15 מטרים, מותקן על שני מוטות עץ ומואר על ידי 150 נורות 50 וואט. תאגיד PPL ומחלקת המים של בת'להם התקינו את הכוכב, שהוצב בראש ההר הדרומי על נכס בבעלות מחלקת המים, בעיירה סוקון תחתית.
בשנת 1939 הוחלף כוכב העץ בכוכב עשוי פלדה מבית לחם סטיל, בעלות של 5,000 דולר. היו לו שמונה חודים, כאשר הקרן האופקית הראשית ברוחב 25 מטרים והקרן האנכית הראשית בגובה 16 מטר. הכוכב הנוכחי הותקן בשנת 1967. גובהו 28 מטרים, הותקן על מסגרת הפלדה הישנה ונקבע בבסיס בטון ברוחב 7.5 מטרים ובעומק 2 מטרים. פרספקס הותקן כדי להגן על 250 נורות 50 וואט. בקיץ 2006 תיקנה העירייה את הבסיס. צוות חשמלאי עירוני מחליף את הנורות כל שנתיים. החל מאמצע שנות ה-90, הכוכב הודלק מ-16:30. עד חצות, בכל יום בשנה.
אומנות ותרבות > מקהלת באך מבת'להם

מקהלת באך מבת'להם (אנ'), שנוסדה בשנת 1898, מושכת אלפי מבקרים לפסטיבל הבאך השנתי של בת'להם, הנערך מדי שנה בקמפוס של אוניברסיטת ליהיי ובשטחים ההיסטוריים של התושבים המוראבים הראשונים במדינה. פסטיבלים אחרים של בת'להם כוללים את ה-Celtic Classic, שחוגג את התרבות, האוכל והמוזיקה הקלטית, ואת פסטיבל הסרטים סאות'סייד. העיר מארחת גם את פסטיבל הרוק האמנותי של צפון מזרח, או NEARFest (אנ'), אירוע מוזיקת רוק מתקדם בן שלושה ימים.
אומנות ותרבות > הספרייה הציבורית של אזור בת'להם

הספרייה הציבורית של אזור בת'להם (Bethlehem Area Public Library) היא יעד פופולרי לבילוי ובידור. Banana Factory מאכלס סטודיו של אמנים מהאזור ופתוח לקהל בכל יום שישי הראשון של החודש. תיאטרון טאצ'סטון, גם הוא בצד הדרומי של בת'להם, מאכלס את להקת התיאטרון המקצועית היחידה בעמק, המפיקה ומציגה הצגות תיאטרון מקוריות.
אומנות ותרבות > Musikfest

בת'להם מארחת את Musikfest, פסטיבל המוזיקה החינמי הגדול ביותר במדינה, מדי שנה בכל אוגוסט. הפסטיבל מתפרש על פני 10 ימים, מושך כמיליון משתתפים מכל העולם, וכולל מאות מופעים מוזיקליים מכל הז'אנרים.
אומנות ותרבות > Steel Stacks

בשנת 2011 פתחה העיר את Steel Stacks (מילולית "ארובות הפלדה"), קמפוס בשטח של 40 דונם בשטחה לשעבר של בית לחם סטיל, המציג מוזיקה, אמנות, פסטיבלים, סרטים ותוכניות חינוכיות לאורך כל השנה. הוא ממוקם על רקע תנורי הרם של מפעל הפלדה לשעבר.
אומנות ותרבות > מרכז אמנויות זואלנר

מרכז האמנויות זואלנר (Zoellner Arts Center) של אוניברסיטת ליהיי מציע מגוון אירועים מוזיקליים ודרמטיים במהלך השנה.
אומנות ותרבות > אחר

ביום שישי הראשון של החודש, בתי העסק של רובע הקניות סאות'סייד מארחים את "יום שישי הראשון" (First Friday), חגיגה של אמנות ותרבות. חנויות, מסעדות וגלריות לאמנות נשארות פתוחות עד מאוחר ומציעות הנחות מיוחדות, תקרובות, פתיחת גלריות ועוד. תעלת ליהיי מספקת הזדמנויות לטיולים רגליים ולרכיבה על אופניים לאורך שביל הגרירה של התעלה העוקב אחרי נהר ליהיי בבת'להם. גם תעלת ליהיי וגם נחל מונוקאסי קריק פופולריים לדיג ספורטיבי, ולשניהם מוסיפים דגי טרוטה מדי שנה.
אומנות ותרבות > אתר המורשת העולמית

ביולי 2024 נרשם שטח בגודל 37 דונם במרכז העיר, המוקף באזור חיץ בן 425 דונם, ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו כחלק מהאתר המורשת הסדרתי "יישובי הכנסייה המוראבית" לצד כריסטיאנספלד (דנמרק), הרנהוט (גרמניה) וגרייסהיל (צפון אירלנד).
האתר כולל את ה-Gemeinhaus משנת 1741, הבניין העתיק ביותר בבת'להם, שהאולם בקומה השנייה שלו הוא אתר הפולחן המוראבי העתיק ביותר ששרד. הבניין משמש מאז 1966 כמוזיאון המוראבי של בת'להם; בית הפעמון (Bell House), שנבנה בשנים 1746–1749 וכיום שוכן בו הסמינר המוראבי לבנות; בית האחים הרווקים הראשון משנת 1744, שהפך לבית האחיות הרווקות ב-1748 ושימש ככזה עד 2007 כאשר הוסב למוזיאון המוראבי של בת'להם; בית האחים היחיד השני שנבנה ב-1748, ששימש למטרות שונות לאורך ההיסטוריה שלו וכיום משמש את האוניברסיטה המוראבית; הקפלה העתיקה משנת 1751, אליה נכנסו גברים דרך ה-Geminhaus ונשים דרך בית הפעמון; בית האלמנות משנת 1768, המשמש כיום את האוניברסיטה המוראבית כדירות לסטודנטים וחדרי אירוח; והכנסייה המרכזית של המוראבים, שנבנתה בשנים 1803–1806 עם קיבולת מקורית של 1,200 איש.
אתר המורשת כולל גם את "אדמת האל" (God’s Acre), אחד מבתי הקברות העתיקים ביותר בארצות הברית, שהוקם בשנת 1742 על ידי הרוזן צינצנדורף עצמו, על פי אותם עקרונות כמו בית הקברות בהרנהוט. בבית הקברות ישנם 2,700 קברים של חברי הקהילה האירופים, האפרו-אמריקאים, אינדיאנים וזרים שהתנצרו לפי כללי הקהילה. כל המצבות שוכבות על הקרקע ובגודל דומה. הקבורה האחרונה במקום התרחשה ב-1911.