stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקיטה קורזון
תארים

אליפות אוקראינה (1): 2015/2016
הסופר קאפ האוקראיני (1): 2016
מחנה הריכוז הויברג

| --- | --- |

מחנה הויברג בגלויה משנת 1914
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה 
 מחוז:  Stetten am kalten Markt 
 נתונים
 קואורדינטות:  48°07′49″N 9°04′18″E﻿ / ﻿48.1302°N 9.07161°E﻿ / 48.1302; 9.07161
 
מחנה הריכוז הויברג (בגרמנית: Lager Heuberg) היה מחנה ריכוז ברובע בונדסווה הממוקם בפינה הדרומית של אזור האימונים הצבאי של הויברג (אנ') שבבאדן-וירטמברג בגרמניה, ליד העיירה שטטן אם קלטן מרקט (אנ').
ממרץ עד דצמבר 1933 הוא היה אחד ממחנות הריכוז הנאצים הראשונים. בין האסירים היו קורט שומאכר ופריץ באואר.
היסטוריה

1910 - הצבא הקיסרי הגרמני מקים את מחנה היוברג ואת מחנה האימונים.
1914 - המקום מוסב למחנה שבויים.
1917 - 5,000 חיילים ו-15,000 שבויים שוהים במחנה.
1920–1933 - הסכם ורסאי הגביל את הצבא הגרמני ל-100,000. המחנה הופך לבית ילדים ולבית חולים.
1933 - המחנה הוסב למחנה הריכוז הראשון בבאדן, בשימוש זה במשך 9 חודשים. מנהלו הראשון היה קארל באק.
1934 - המחנה נשלט על ידי הרייכסווהר.
1940 - המחנה הוסב לטובת שירות העבודה של הרייך, עם 400 צריפים.
1940–1941 מחנה גיוס לדיוויזיית ההרים הרביעית.
1943–1945 המחנה משמש לשבייתם של חיילי הלגיון האינדיאני, דיוויזיית איטליה, הדיוויזיה השנייה של צבא השחרור הרוסי, ועוד.
1945 - 1 במרץ: שיגור רקטה מאוישת אנכית ראשונה, שהוטסה על ידי סגן הלופטוואפה, לותר זיבר, שנהרג ברקטת "באכם בא" 349 "נאטר".
1945 - 22 באפריל: חיילים צרפתים מגיעים ומשחררים 20,000 שבויי מלחמה של הצבא האדום.
1957 - מגיע למחנה הבונדסווהר, שנוסד באותה תקופה.
1976 - בית החולים שהיה במקום נהרס.
1997 הרגימנט הצרפתי השלישי של הדרגונים עוזב לאחר 51 שנים.
במהלך השנים 1962–1963 ידוע כי צבא ארצות הברית (יחידת הארטילריה 357) החזיק ראשי נפץ גרעיניים במחנה היוברג, שהיו מיועדים לשימוש ביחידות טילי נייקי-הרקולס הצרפתיות, כחלק מהמלחמה עם ברית המועצות.
הערות שוליים

↑  דיוויזיית ההרים הרביעית.
↑  5th US Army Artillery Group
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 245913259   WorldCat (עם VIAF): 245913259 
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרגרט המילטון (ציירת)

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1867 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  31 בינואר 1952 (בגיל 84) הלנסבוראו, הממלכה המאוחדת 
 
מרגרט המילטון (באנגלית: Maggie Hamilton;‏ 1 בספטמבר 1867 – 31 בינואר 1952) הייתה אמנית סקוטית הידועה בציוריה ובעבודות הרקמה שלה.
ביוגרפיה

המילטון נולדה בגלאזגו וגדלה בהלסבורג לאחר שמשפחתה עברה לשם. אף שלא הייתה לה הכשרה אמנותית רשמית, המילטון נקשרה לקבוצת הציירים "נערי גלאזגו" דרך אחיה הבכור, ג'יימס וייטלאו המילטון. ב-1883, בזמן ששהתה בקיץ עם אחיה בקוקבורנספת', מרגרט המילטון התבקשה לעזור לאמו של ג'יימס גאת'רי בעבודות בית. גאת'רי צייר לאחר מכן כמה דיוקנאות של מרגרט המילטון, בעיקר ידוע הדיוקן משנת 1892 .
בשנת 1897 התחתנה מרגרט המילטון עם האדריכל אלכסנדר ניסבט פטרסון, אחיו הצעיר של האמן ג'יימס פטרסון. בית המשפחה, עוצב על ידי פטרסון ועל ידי המילטון, בסגנון "ארטס אנד קרפטס" עם עיצובים ורקמות דמויות ופרחים. במשך זמן מה המילטון יצרה ציורי שמן של פרחים, אך גם החלה לצייר קומפוזיציות של טבע דומם. בסוף שנות ה-1890 רקמות המשי הסיניות שלה זכו לשבחים רבים.
במהלך הקריירה שלה, המילטון הציגה יותר מתשעים יצירות במכון המלכותי לאמנויות גלאזגו ויותר מארבעים באקדמיה הסקוטית המלכותית. היא הייתה חברה באגודת גלאזגו של אמניות ושימשה פעמיים כהונות של שלוש שנים כסגנית הנשיא שלה.
להמילטון ולפטרסון נולדו שני ילדים, ביניהם האמנית ויולה פטרסון. ב-1977 ערכה גלריית בלגרייב בלונדון תערוכה קבוצתית של עבודות של בני משפחת פטרסון שכללה רקמה גדולה של מרגרט המילטון, שעבדה עליה במשך חמש שנים. הגלריה והמוזיאון לאמנות קלווינגרוב מחזיקה בדוגמאות של עבודותיה.
הערות שוליים

↑  Peter J.M. McEwan (1994). The Dictionary of Scottish Art and Architecture. Antique Collectors' Club
↑  Paul Harris & Julian Halsby (1990). The Dictionary of Scottish Painters 1600 to the Present. Canongate.
↑  David Buckman (2006). Artists in Britain Since 1945 Vol 1, A to L. Art Dictionaries Ltd.
↑  Jude Burkhauser, ed. (1990). Glasgow Girls Women in Art and Design 1880-1920. Canongate
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 202871  ULAN: 500104163  VIAF: 96456208   WorldCat (עם VIAF): 96456208
צבי ויינברג

צבי (הנרי) מאיר ויינברג (12 באוגוסט 1935 – 21 בדצמבר 2006) היה חבר הכנסת מטעם ישראל בעליה.
ביוגרפיה

ויינברג נולד בעיר קרקוב, פולין למשפחה של חסידי צאנז. ב-1939 נמלט עם משפחתו מפולין לאוקראינה, רוסיה, סיביר, אוזבקיסטן וצרפת. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר לישראל, ואחר כך לארצות הברית, שם למד בתיכון, בישיבה ובאוניברסיטה, וקיבל דוקטורט בספרות צרפתית. לימד באוניברסיטאות באוהיו ובקליפורניה. עבר לטורונטו, קנדה בשנת 1969, ושימש פרופסור באוניברסיטת טורונטו למעלה מ-20 שנה. כיהן כסגן יו"ר חוג הפרופסורים לשלום במזרח התיכון, וי"ור הסמינר האקדמי לחשיבה ציונית. היה פעיל מאוד בתנועה לשחרור יהודי ברית המועצות.
עלה לישראל בשנת 1992 וכיהן כפרופסור לספרות באוניברסיטת בר-אילן. נמנה בין מייסדי מפלגת "ישראל בעלייה", שם היה נציג עולי צפון אמריקה במפלגה שרוב חבריה ומצביעיה היו עולים מרוסיה.
בשנת 1996 נבחר לכנסת ה-14 והיה חבר בוועדת החוץ והביטחון, ועדת החוקה, חוק ומשפט, ועדת הכלכלה וועדת החינוך והתרבות.
נפטר בא' בטבת ה'תשס"ז (21 בדצמבר 2006) לאחר מחלה קשה
חיים אישיים

לצבי וינברג שלושה בנים ובת אחת.
ויינברג דיבר עברית, אנגלית, ספרדית, צרפתית, רוסית, יידיש, גרמנית, פולנית, פורטוגזית, איטלקית ושפות נוספות.
לקריאה נוספת

"תפילתו של סבא", באתר ישיבת אש התורה (באנגלית)
עולם הענקים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ג'ק ואפון הפלא
 בימוי:  ברט גילט
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני מרסלייט גארנר
 אנימטור:  ג'וני קאנון, לס קלארק, פרנצ'י דה טרמודן, קלייד ג'רונימי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  25 בנובמבר 1933
 משך הקרנה:  8 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי, עיבוד קולנועי
 דף הסרט ב־IMDb
עולם הענקים (באנגלית: Giantland) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1933 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. הסרט הוא עיבוד לאגדה "ג'ק ואפון הפלא" עם מיקי מאוס בתפקיד הראשי. מיקי מדובב על ידי וולט דיסני ואחייניו של מיקי מדובבים על ידי מרסלייט גארנר, שבאותה תקופה דיבבה בדרך כלל את מיני מאוס. זהו הסרט הקצר ה-62 בסדרת סרטי "מיקי מאוס", והשנים-עשר שיצא באותה השנה.
הסרט היה קודמם האמנותי לסרטי דיסני מאוחרים יותר כמו "גוליבר מיקי" (1934), "חייט קטן ואמיץ" (1938) ו"חופשי ומאושר" (1947). הסרט גם סימן את הופעת הבכורה המונפשת של אחייניו של מיקי, אם כי המספר הגדול שלהם אינו עולה בקנה אחד עם שני האחיינים היחידיים של מיקי (מורטי ופרדי פילדמאוס) שהופיעו ברצועת הקומיקס.
עלילה

הסרט מתחיל כשמיקי מאוס יושב בבית וקורא את הספר "ג'ק ואפון הפלא". לבקשת אחייניו העכברונים הוא מספר להם את האגדה, למרות שהוא מכניס את עצמו לתפקיד ג'ק.
בסיפור, מיקי מטפס על גבעול שעועית גבוה ומגיע ל"עולם הענקים", מקום בעננים בו הכל גדול יותר. מיקי רוכב על פרפר ענק לעבר טירה, שם הוא מסתכל פנימה דרך חור המנעול. בדיוק אז, הענק שגר בטירה חוזר הביתה ואינו מודע למיקי, שמתגנב פנימה לטירה. מיקי מתחבא בין המאכלים על שולחן האוכל כשהענק מתיישב לאכול וקורא עיתון.
כשמיקי מתחבא בתוך גלגל של גבינה שווייצרית, הענק מכין כריך גבינה ומכניס בלי משים את מיקי לפיו. מיקי נמנע מלהילעס או להיבלע, ובסופו של דבר מחבל במקטרת של הענק כדי לברוח. הענק מנסה לתפוס את מיקי, אבל מיקי מעיף כפית פלפל לתוך פניו של הענק וגורם לו להתעטש. הענק מעיף את קיר הטירה מעוצמת העיטוש ומיקי רץ אל עבר גבעול השעועית כשהענק דולק אחריו. כאשר מיקי מגיע לתחתית גבעול השעועית הוא מצית אותו באש והענק נופל למטה ויוצר חור גדול באדמה.
בחזרה לבית, מיקי מספר לאחייניו שהענק נפל דרך כדור הארץ עד לסין. כשמיקי שואל מה הם חשבו על הסיפור, העכברונת הצעירה ביותר נושפת לתוך הבקבוק שלה כאות בוז ולעג, מה שמעיד שהיא לא הסכימה. הסרט מסתיים במיקי שמושך בכתפיו והעכברונים מצחקקים.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
אחיינים – מרסלייט גארנר
הענק
עיבודים

בשנת 1934 פרסם דייוויד מקיי הוצאות לאור עיבוד לספר ילדים של סרט זה.
כמו כן, בשנת 1934, טד אוסבורן כתב קו עלילתי המבוסס על הסרט, עבור רצועת הקומיקס מיקי מאוס בעיתון, בשם "רומפלוואט הענק". עיבוד זה היה הראשון לזהות את הענק בשמו. האיורים היו של פלויד גוטפרדסון וטד ת'ווייטס.
מיני-משחק בסגנון Game & Watch המבוסס על הסרט מופיע במשחק הווידאו "Kingdom Hearts III".
מורשת

הסרט היה ההופעה המונפשת הראשונה של אחייניו של מיקי, למרות שהם הופיעו בקומיקס עוד בשנת 1932, ברצועת הקומיקס של פלויד גוטפרדסון שכותרתה "האחיינים של מיקי".
הנחת היסוד של הסרט הייתה דומה ל"גוליבר מיקי", שיצא לאקרנים בשנה שלאחר מכן.
הערות שוליים

↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Grob, Gijs (2018). "Part Four: Mickey Mouse Superstar". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Kingdom Hearts III last stage worlds to include incredible content; Giantland short-inspired minigame; rare Heartless capture system implemented".
שיר אסירי עכו

"שיר אסירי עכו" הוא שירו של זאב ז'בוטינסקי. חובר בתקופת היותו עצור עם חבריו אנשי ההגנה בכלא עכו, על השתתפותם בהגנה על היישוב היהודי ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, במאורעות תר"ף 1920; תקופה שאותה תיאר לימים גם ב"אבטוביוגרפיה" מפרי עטו.
נושאי השיר הם אהבת ארץ ישראל, ז'בוטינסקי מונה את האתרים וחבלי הארץ: כתר הר חרמון (רום החרמון), המושבה מטולה, דן, הגלעד ואילת (קיבוץ אילת השחר). הוא מעלה על נס את מותם של גיבורים על משמרת היישוב היהודי, ובכלל זה יוסף טרומפלדור וחבריו במאורעות תל חי שהתחוללו בחורף תר"ף 1920.
ככל שיריו ותרגומיו של ז'בוטינסקי, גם שיר זה נכתב בהברה ספרדית (בשונה למשל מרוב שירתו של ביאליק), מתוך אמונתו בהתאמתה ובעתידה בספרות העברית המתחדשת. על פי פרופ' דן מירון, השיר הוא חלק משירתו הציונית הפוליטית של ז'בוטינסקי, שבה "מצא הז'אנר של ההמנון הציבורי, ...את גיבושו המודרני השלם, ה'קלסי', הראשון"; ז'בוטינסקי הטביע בהם "מוזיקליות", "בהירנות" במבע, ושימוש ב"מילון' הכלל יישובי, ובכלל זה של "השמאל הציוני".
השיר הולחן על ידי יוסף מילט והיה אהוד ביישוב, לזרמיו. נהגו לשיר אותו במסיבות ובהתקהלויות חגיגיות והוא זכה לביצועים רבים.
לקריאה נוספת

דן מירון (הקדמה), יוסף קיסטר (מבוא), אילן מצל בגיא, זאב ז'בוטינסקי ושירתו, תל אביב: הוצאת המסדר על־שם זאב ז'בוטינסקי, תשס"ו-2005.
הערות שוליים

↑  ראו: זאב ז'בוטינסקי, אבטוביוגרפיה, ירושלים: הוצאת ערי ז'בוטינסקי, תש"ז-1947, עמ' 318-307.
↑  דן מירון, אילן מצל בגיא, עמ' 59.
↑  דן מירון, אילן מצל בגיא, עמ' 125-111.
| זאב ז'בוטינסקי |
| --- | --- | --- |
| פעילות פוליטית וחברתית | גדוד נהגי הפרדות • הגדודים העבריים • ברית החייל  • ציונות רוויזיוניסטית • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • בית"ר • ארגון צבאי לאומי • הסתדרות ציונית חדשה • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הסתדרות העובדים הלאומית • תוכנית האווקואציה |  |
| משפחתו | יוענה ז'בוטינסקי (אשתו) • ערי ז'בוטינסקי (בנו) • זאב ז'בוטינסקי (נכדו) |  |
| כתביו | מגילת הגדוד • שמשון (ספר) • חמשתם • כן, לשבור! • על קיר הברזל • האתיקה של קיר הברזל • מתוך קרירות ואיתנות |  |
| שיריו | שיר אסירי עכו • שיר הדגל • שיר תל-חי • שמאל הירדן • שיר בית"ר • הנדר • שיר אל-על • כולה שלי • תרגום: העורב (פואמה) |  |
| הנצחה | יום זאב ז'בוטינסקי • פארק ז'בוטינסקי • מצודת זאב • גבעת זאב • פסגת זאב • כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי • מכון ז'בוטינסקי • ארכיון מכון ז'בוטינסקי • כביש 481 • כביש 441 • נחלת ז'בוטינסקי • תחנת ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו |  |
| שונות | קבורה בישראל • חלקת משפחת ז'בוטינסקי • מסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי • פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר |  |
פול גונסלבס

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1920 ברוקטון, ארצות הברית 
 פטירה:  15 במאי 1974 (בגיל 53) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 סוגה:  Jazz, סווינג, ביבופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  סקסופון טנור
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 
פול גונסלבס (באנגלית: Paul Gonsalves;‏ 12 ביולי 1920 – 15 במאי 1974) היה סקסופוניסט טנור ג'אז אמריקאי הידוע בעיקר בזכות הקשר שלו עם דיוק אלינגטון. בפסטיבל הג'אז של ניופורט ב-1956, גונסלבס ניגן סולו באמצע השיר "Diminuendo and Crescendo in Blue" של אלינגטון, בהופעה שהחייתה את הקריירה הדועכת של אלינגטון בשנות ה-50.
ביוגרפיה

נולד בברוקטון, מסצ'וסטס, להורים מכף ורדה. הכלי הראשון בו ניגן היה גיטרה. כילד התבקש בקביעות לנגן שירי עם מכף ורדה עבור משפחתו. הוא גדל בניו בדפורד, מסצ'וסטס, וניגן בתזמורת סאבי לואיס. החוזה המקצועי הראשון שלו בבוסטון היה בנגנו בסקסופון טנור, ובלהקה זו ניגן לפני ואחרי שירותו הצבאי במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא ניגן עם עמיתים אמריקאים מכף ורדה בלהקתו של פיל אדמונד בשנות הארבעים. לפני שהצטרף לתזמורת של דיוק אלינגטון ב-1950, ניגן בלהקות גדולות בראשות קאונט בייסי (1947–1949) ודיזי גילספי (1949–1950).
בפסטיבל הג'אז של ניופורט ב-1956, הסולו של גונסלבס ב"דימינואנדו וקרשנדו בכחול" של אלינגטון המשיך לאורך 27 פזמונים. הפרסום מההופעה הזו החיה את הקריירה של אלינגטון. הביצוע הופיע באלבום Ellington at Newport. גונסלבס היה סולן בולט בהופעות רבות של להקת אלינגטון. הוא קיבל את הכינוי "הכינורות המטיילים" מאלינגטון, על כך שניגן סולואים תוך כדי הליכה בקהל.
גונסלבס מת בלונדון עשרה ימים לפני מותו של דיוק אלינגטון, לאחר שכל חייו התמכר לאלכוהול ולתרופות נרקוטיות. מרסר אלינגטון סירב לספר לדיוק על מותו של גונסלבס, מחשש שההלם עלול להאיץ את דעיכתו של אביו. אלינגטון וגונסלבס, עם הטרומבוניסט טיירי גלן, היו קבורים זמן מה באותו בית הלוויות בניו יורק.
גונסלבס נקבר בבית הקברות הלאומי של לונג איילנד בפארמינגדייל, ניו יורק.
דיסקוגרפיה > בתור מוביל להקה או מוביל שותף

Cookin' (אנ')  (1957, Argo (אנ'))
Diminuendo, Crescendo and Blues (אנ') (1958, RCA Victor (אנ'))
Ellingtonia Moods and Blues (אנ') (1960, RCA Victor)
Gettin' Together! (אנ') (1961, Jazzland (אנ'))
Tenor Stuff (אנ') (1961, Columbia (אנ')) – with Harold Ashby (אנ')
Tell It the Way It Is! (אנ') (1963, Impulse (אנ'))
Cleopatra Feelin' Jazzy (אנ') (1963, Impulse)
Salt and Pepper (אנ') (1963, Impulse) – with Sonny Stitt (אנ')
Rare Paul Gonsalves Sextet in Europe (אנ') (1963, Jazz Connoisseur)
Boom-Jackie-Boom-Chick (אנ') (1964, Vocalion (אנ'))
Just Friends (1964, Columbia EMI (אנ')) – with Tubby Hayes (אנ')
Change of Setting (1965, World Record Club (אנ')) – with Tubby Hayes
Jazz Till Midnight (1967, Storyville (אנ'))
Love Calls (1967, RCA) – with Eddie Lockjaw Davis (אנ')
Encuentro (אנ') (1968, Fresh Sound (אנ'))
With the Swingers and the Four Bones (1969, Riviera)
Humming Bird (אנ') (1970, Deram (אנ'))
Just a-Sittin' and a-Rockin'  (1970, Black Lion (אנ'))
Paul Gonsalves and His All Stars (1970, Riviera)
Paul Gonsalves Meets Earl Hines (1970, Black Lion)
Mexican Bandit Meets Pittsburgh Pirate (1973, Fantasy (אנ'))
Paul Gonsalves Paul Quinichette (1974)
Sitting In (Paul Gonsalves and Clyde Fats Wright) (2014, Silk City)
דיסקוגרפיה > בתור חבר להקה (איש צד, sideman)

עם דיוק אלינגטון
Ellington at Newport (אנ') (Columbia, 1956)
All Star Road Band (אנ') (Doctor Jazz, 1957 [1983])
All Star Road Band Volume 2 (אנ') (Doctor Jazz, 1964 [1985])
Hot Summer Dance (אנ') (Red Baron, 1960 [1991])
Live At The Crystal Gardens 1952
Jazz Party in Stereo (Columbia, 1959)
Harlem 1964
Ella and Duke at the Côte d’Azur 1966
The Far East Suite 1966
Liederhalle Stuttgart 1967
Live At The Opernhaus Cologne 1969
70th Birthday Concert 1969
Featuring Paul Gonsalves (אנ') (Fantasy, 1985)
עם אדי "לוקג'או" דייוויס
Love Calls (אנ') (RCA Victor, 1968)
עם ג'וני הודג'ס
Ellingtonia '56 (אנ') (Norgran, 1956)
The Big Sound (אנ') (Verve, 1957)
Triple Play (אנ') (RCA Victor, 1967)
עם ג'ון לואיס
The Wonderful World of Jazz (אנ') (Atlantic, 1960)
עם בילי טיילור
Taylor Made Jazz (אנ') (Argo, 1959)
עם קלארק טרי
Duke with a Difference (אנ') (Riverside, 1957)
Diminuendo, Crescendo And Blues (אנ') (RCA Victor, 1958)
עם ג'ימי ווד
The Colorful Strings of Jimmy Woode (אנ') (Argo, 1957)
עם ג'ויה שריל
Joya Sherrill Sings Duke (אנ') (20th Century Fox, 1965)
הערות שוליים

↑  "Paul Gonsalves", Allaboutjazz.com. (אורכב 15.09.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  [פול גונסלבס, באתר AllMusic
 Allmusic biography]
↑  Larson, Thomas E. The History and Tradition of Jazz, p. 106. Google Books.
1 2  Colin Larkin, ed. (1992). The Guinness Encyclopedia of Popular Music (First ed.). Guinness Publishing. p. 994. ISBN 0-85112-939-0.
↑  Carr, Ian and Digby Fairweather, Brian PriestleyThe Rough Guide to Jazz. Google Books.
↑  Morton, John Fass (2008). Backstory in Blue: Ellington at Newport '56 (באנגלית). Rutgers University Press. pp. 137, 140. ISBN 978-0-8135-4282-9.
↑  Martin, Henry and Keith Waters Jazz: the first 100 years, Cengage Learning, p. 150. Google Books.
↑  "Paul Gonsalves, Ellington band saxophonist," May 18, 1974. St. Petersburg Times
↑  Colin Larkin, ed. (1992). The Guinness Encyclopedia of Popular Music (First ed.). Guinness Publishing. p. 994. ISBN 0-85112-939-0.
↑  Downbeat magazine, March 16, 1961, page 11, reports "Ellingtonians arrested in Vegas" "Ray Nance, Willie Cook. Andrew (Fats) Ford as well as Paul Gonsalves...the sheriff's squad seized...heroin plus hypodermic needles, eye droppers and other paraphernalia of the narcotic user"
↑  Hasse, John Edward Beyond Category: The Life and Genius of Duke Ellington, Da Capo Press, p. 385. Google Books.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604960505171  BIBSYS: 61798  BNE: XX892683  BnF: cb13894598q (data)  GND: 134610474  ISNI: 0000 0001 1949 5961  LCCN: no92002590  LNB: 000068507  MusicBrainz: 033fae4c-cb99-4e3b-8213-f0d0c1bc677d  NKC: ola2002158289  NTA: 097833088  RERO: 02-A006117990  SUDOC: 067829058  VIAF: 49408107   WorldCat (עם VIAF): 49408107
ויליאם קונסטבל אדם

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1846 Tweedmouth, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 באוקטובר 1931 (בגיל 85) 
 
ויליאם קונסטבל אדם (באנגלית: William Constable Adam;‏ 29 באוגוסט 1846 – 17 באוקטובר 1931) היה צייר צבעי שמן וצבעי מים יליד אנגליה ממוצא סקוטי, שבילה את 33 השנים האחרונות לחייו בקליפורניה, ארצות הברית.
ביוגרפיה

אדם נולד דרומית לסקוטלנד, בטווידמות' בפאתי ברוויק-אפון-טוויד בשנת 1846.
לאחר שסיים את בית הספר התיכון, הוא החל בשיעורי ערב בבית הספר לאמנות של גלאזגו (GSA). לפי מפקד האוכלוסין של 1861, הוא התגורר בקאטקארט - פרוור של גלאזגו, עם משפחתו הגדולה. עיסוקו הוגדר כ"פקיד".  בגיל 19 הוא נסע לאמריקה הדרומית, למד אמנות בבואנוס איירס, עבד כמתווך במונטווידאו, ובשנת 1926 פרסם ספר מסע על הרפתקאותיו.  בשובו לסקוטלנד (תחילת שנות ה-70) הוא המשיך את הכשרתו באמנות אצל רוברט גרינליס ורוברט בריידל, והיה חבר במועדון האמנות של גלאזגו. לאחר טיולים בצפון אפריקה והשתלמויות בפריז בהדרכת אוגוסט ג'וזף דלקלוז, הוא הציג באקדמיה הסקוטית המלכותית (RSA) ובמכון המלכותי לאמנויות יפות של גלאזגו (RGI).
לאחר מותה של אשתו, עדה רבקה רוברטסון, היגר ויליאם אדם חסר הילדים לארצות הברית בשנים 1893–1894, התיישב במסצ'וסטס, הצטרף למועדון האמנות של בוסטון, והיה מייסד שותף ונשיא מועדון האמנות לואל.
בשנים 1898–1899 הוא עבר לקליפורניה ועבד כרואה חשבון בחברת כרייה לפני שעבר לצמיתות לחצי האי מונטריי. עד 1901 הוא התגורר במושבה המתודיסטית של פסיפיק גרוב, קליפורניה, החל להציג את ציוריו במקום, וקיבל הזמנה להציג בסן פרנסיסקו, קליפורניה בגלריה החשובה W. K. Vickery.  לאחר שהחליף דירות אחדות, הוא רכש ב-1906 את בית פסיפיק גרוב ב-450 Central Avenue עם אשתו החדשה, מרי סוזן טאפט, שהייתה אלמנה ילידת מיין וצעירה מבעלה ב-18 שנים. מכיוון שלימד שיעור אמנות בפסיפיק גרוב, הוא נודע בחיבה בשם "הפרופסור".
הוא הציג במגוון מקומות, כולל אגודת האמנות של ברקלי, קליפורניה, הגלריה לאמנות במלון היוקרתי דל מונטה במונטריי, קליפורניה, וגלריות פרטיות רבות בסן פרנסיסקו. הוא בילה חלק ניכר מזמנו במושבת האמנות הסמוכה כרמל ליד הים, שם הציג במועדון כרמל לאמנויות ואומנויות ובאגודה לאמנות כרמל (CAA) בין השנים 1906 ל-1927. ציוריו היו פופולריים במיוחד בקרב תיירים (לכן הם חוזרים על עצמם לעיתים קרובות) של הארכיטקטורה הספרדית המקומית, גנים פורחים וסצנות יפות לאורך חוף האוקיינוס. לתערוכות תחרותיות הוא יצר נופים מקוריים ביותר שהשתמשו בעבודת המכחול הדרמטית הנועזת של האימפרסיוניסטים הצרפתים.
ביוגרפיה > מוות

ויליאם אדם מת ב-Pacific Grove ב-17 באוקטובר 1931.
הערות שוליים

1 2  Edwards, Robert W. (2012). Jennie V. Cannon: The Untold History of the Carmel and Berkeley Art Colonies, Vol. 1. Oakland, Calif.: East Bay Heritage Project. pp. 215–216, 248, 256, 264, 290, 309–310, 688.
↑  Scotland Census of 1861, RD: Cathcart, p.10.
↑  Del Monte Weekly (Monterey), 2.20, 1911, p. 1
↑  San Francisco Call, 25 August 1901, p. 11.
↑  Monterey Peninsula Herald, 28 November 1930, p. 9.
↑  The Monterey County Herald, 17 October 1931, p. 1.
↑  Pacific Grove Review: 12 April 1902, p.1; 31 January 1903, p.1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 133044
מיקלוש סובה

מיקלוש סובה, באנגלית: Miklos Suba (1 באפריל 1880 - 18 ביולי 1944) היה אמן אמריקאי יליד הונגריה. הוכשר כאדריכל, הוא הקדיש את זמנו הן לאדריכלות והן לאמנות עד 1940 כאשר המשיך את שארית חייו לציור נושאים בברוקלין, ניו יורק. הוא מסווג כחבר בתנועת הפרסיסוניזם.
ביוגרפיה

מיקלוש סובה נולד בסאטמאר, הונגריה בשנת 1880. הוא התחנך בארכיטקטורה באוניברסיטה הטכנית המלכותית ההונגרית של בודפשט, וסיים את לימודיו ב-1902. הוא גם למד ציור באקדמיה של וינה ב-1903 ולאחר מכן טייל וצייר ברחבי אנגליה, צרפת, הולנד ואיטליה. הוא חזר לבודפשט כדי לעבוד כאדריכל במהלך שני העשורים הבאים. במהלך תקופה זו הוא הכיר ונישא לאשתו, מיי, פסנתרנית אמריקאית. בני הזוג הביאו לעולם את בתם, סוזאן סובה, בעצמה אמנית ומאיירת, ב-1913.  הוא היגר לארצות הברית מהונגריה ב-1924 והתגורר עם אשתו מיי ובתו ברחוב מונטגיו 142 בשכונת ברוקלין בברוקלין הייטס. בתקופה זו הוא המשיך להקדיש זמן הן לאדריכלות והן לציור. הוא התגורר בברוקלין הייטס למשך שארית חייו. למעט ביקור בודד בהונגריה ושהייה של שלושה שבועות בשיקגו, הוא בילה את חייו בברוקלין.
סובה מת ב-18 ביולי 1944 לאחר מחלה קצרה. הוא נקבר עם אשתו בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין.
ביוגרפיה > קריירה

בתקופתו של סובה בבודפשט, הוא צייר בסגנון מרכז אירופאי מסורתי.  עם זאת, המטרופולין שהתגורר בו השפיע על שינוי משמעותי בנושאי הציור - מאזורים כפריים לנושאים תעשייתיים. העיבוד של מבנים עם קווים נקיים ופירוט מדויק גרם לו להזדהות עם האמנים מזרם הפרסיסיוניזם. עבודתו של סובה מתארת תיעוש ומודרניזציה, המוצגות בצורות גאומטריות מדויקות ומוגדרות בחדות.
על עבודתו העיר סובה, "אני מנסה להביע את ההתרשמות הריאליסטית שלי מבלי לצייר בהפשטה... סובה הגביל את ציוריו לאזורים בתוך ברוקלין, לעיתים קרובות במרחק הליכה ממקום מגוריו. כפי שמוצג בעבודותיו, לסובה הייתה מערכת יחסים אינטימית עם ברוקלין שלו: מסמטאותיה ומקווי המים ועד לחלונות הראווה והמפעלים התעשייתיים שלה, כמו גם נופי מנהטן. מדי פעם הוא יצא מהנושא השגרתי שלו לנושאים אחרים שקסמו לו: מספרות, עמודי מספרות וחנויות סיגרים. סובה יצר דגמים מוקטנים של עמודי מספרה ממקומות שונים בברוקלין, ודגמים אלו הוצגו בתערוכה של עבודתו במוזיאון ברוקלין ב-1948.  ברוקלין. האגודה ההיסטורית מחזיקה אוסף של שנים עשר מעמודי המספרה בדגם מוקטן של סובה, כולל רישומי עבודה ומפות של מיקומיהם.  הוא שילב מוטות מספרות ברבים מציוריו.
הערות שוליים

1 2  "MIKLOS SUBA; Artist, Who Depicted City Life, Dies After Illness". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-2024-03-30.
1 2  Miklos Suba – Line by Line: A Portfolio of Brooklyn Drawings. James Graham & Sons.
↑  Susanne Suba Papers, www.lib.usm.edu
↑  Kalamazoo Institute of Arts Exhibition Brochure, 1964
↑  Kalamazoo Institute of Arts Press Release, March 1964
↑  "Downtown Gallery Press Release"
↑  "Drawing of Oldtime Boro Barber Poles In Exhibit of Late Miklos Suba's Works"
↑  The Center for Brooklyn History | Brooklyn Public Library, www.bklynlibrary.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3132 1289  LCCN: n88617348  RKD: 97824  SNAC: w6br9psh  ULAN: 500331167  VIAF: 45877604   WorldCat (עם VIAF): 45877604 
מספרה בברוקלין, 1941
בניין בויליהמסבורג, נו יורק
במה (פולחן)

אתר הפר, במה ישראלית קדומה מתקופת ההתנחלות. נוף ההרים הרבים מהאתר מבטא את מקומם החשוב של הרים באידאולוגיה הדתית הכנענית והישראלית הקדומה
במה[דרושה הבהרה] ומצבות בתל גזר
במה היא אתר פולחני גבוה, כנעני וישראלי קדום, באוויר הפתוח. בין חפצי הפולחן שיכלה הבמה להכיל נמנים לרוב מצבות, מזבחות, מזבחות קטורת, צלמיות ועצי קודש (בפרט עצי אשרה). הבמה לעיתים הייתה על גבי הרים, ולעיתים בתוך יישובים. מתחמי קודש אלה והפולחן בהם החלו להיות מוקעים בממלכת יהודה ברפורמת ריכוז הפולחן במקדש.
לפי ההלכה היהודית, הקרבת הקורבנות בבמה הייתה מותרת בתקופות מסוימות, ולאחר שנבנה בית המקדש בירושלים נאסרה כליל.
מקור השם

המלה "במה" משמעה במקרא בקירוב "גב" ("על במתי ארץ" – על גבי הארץ; "על במותימו תדרוך" – על גביהם, על גופותיהם תדרוך), מקבילה ל"במת" באוגריתית ול־bamtu באכדית; ומשם המלה "במה" למקום פולחן: "מזבחים בבמות" – מזבחים על גבי ההרים והגבעות. המילה האכדית bamâtu (המופיעה תמיד בריבוי) משמעה "מישור או ארץ פתוחה", והביטוי bamâtu ša šadi מקביל לביטוי המקראי "במתי ארץ". המילה "במות" אף ניתנה כשם מקום (כ"א, י"ט – המזוהה לפי החוקרים עם במות בעל, שביחס למיקומה יש דעות שונות). בהקשר פולחני, "במה" היא פשוט "מקום גבוה".