stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לה מוסמה
הערות שוליים

↑  Morton, M; Schmunk, P (2000). The Arts Entwined: Music and Painting in the Nineteenth Century. New York: Garland Publishing. pp. 177–178. ISBN 0-8153-3156-8.
↑  "Effects of the Sun in Provence", Washington, D.C.: National Gallery of Art (באנגלית)
↑  "La Mousmé", Postimpressionism (באנגלית)
↑  Jessup, ed. (2001). "Van Gogh in the South". Antimodernism and Artistic Experience. Toronto: University of Toronto Press. p. 185. ISBN 0-8020-8354-4.
| וינסנט ואן גוך |
| --- | --- | --- |
| יצירותיו | אגוסטינה סגטורי יושבת בקפה דו טמבורין • אוכלי תפוחי האדמה • אירוסים • בית החולים בארל • בית העירייה באובר • ברושים • גולגולת עם סיגריה בוערת • גן בית הכומר בנונן • גשר לנגלואה בארל • דיוקנו של ד"ר גאשה • דיוקנו של פר טנגי • דיוקן אמו של האמן • דיוקן עצמי ללא זקן • דיוקן עצמי עם אוזן חבושה • דיוקן עצמי של ואן גוך • דיוקנאות של וינסנט ואן גוך • דיוקנה של מאדאם ז'ינו • דרך ברושים וכוכב • דרך ליד ארל • הבית הלבן לעת לילה • הבית הצהוב • הזואווי • הרועה (על פי מילה) • זיכרון הגן באטן • חדר שינה בארל • החמניות • הכיסא של ואן גוך • הכנסייה באובר • הכרם האדום • לה מוסמה • ליל כוכבים • ליל כוכבים מעל הרון • מרפסת בית הקפה בלילה • משפחת רולין • נוף מושלג • נוף עם כרכרה ורכבת • נופי פריז מחדרו של וינסנט ברו לפיק • סמטת אליסקאמפס • סרטן על גבו • עגלה ופר שחור • על סף הנצח • עצי זית •  פרחי פרג • פריחות שקד • קפה הלילה • שדה חיטה עם ברושים • שדה חיטה עם עורבים • שדה חיטה עם עפרוני • שורשי עץ • שני סרטנים |  |
| סרטים | תאווה לחיים (1956) • חלומות (1990) • וינסנט ותיאו (1990) • לאהוב את וינסנט  (2017) • ואן גוך: בשערי הנצח (2018) |  |
| ראו גם | תאו ואן גוך • מוזיאון ואן גוך • מוזיאון ד'אורסה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 20400801
אמנת ניהול ומערכות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אמנת
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  תל אביב
 ענפי תעשייה:  ניהול וטכנולוגיות מידע
 מוצרים עיקריים:  ייעוץ וניהול פרויקטים, לוגיסטיקה, מחשוב ותוכנה
 שווי שוק:  101 מיליון ש"ח (12 בנובמבר 2024)
 הכנסות:  333 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  7.89 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  6.12 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  98.9 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  172 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  ערן אסף
 מנכ"ל:  שמואל אלפסי
 עובדים:  1,493 (31 בדצמבר 2020)
  
 www.amanet.co.il
 
הסמליל הקודם של החברה
אֲמָנֶת ניהול ומערכות בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייעוץ וניהול פרויקטים, לוגיסטיקה, מחשוב ותוכנה.
היסטוריה

החברה נוסדה על ידי אברהם אסף, שמואל בר אור ואילן שחם.  בתחילה הקימו המייסדים חברה בתחום הנדסת תעשייה וניהול בשם "אמן – ארגון ומדעי ניהול יועצים בע"מ", אשר בראשית דרכה הייתה חלק מקבוצת שירותי הנדסה לישראל (שה"ב). בשנת 1979 נפרדה "אמן" מחברת שירותי הנדסה והפכה עצמאית לחלוטין, והיא הייתה הבסיס של קבוצת "אֲמָנֶת", שהוקמה בינואר 1986. שמה של הקבוצה נלקח משם החברה – אמן, ובעקבות פרויקטים בתחום התוכנה שביצעה נקבע שמה, "אֲמָנֶת".
בינואר 1994 הפכה החברה לחברה ציבורית ומניותיה נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. כחברה ציבורית היו אסף ובר אור בעלי המניות הגדולים בה. באפריל 2024 רכש אסף את חלקו של בר אור (22.17%) תמורת 21.7 מיליון ש"ח, ובעקבות זאת החזיק כ-46% ממניות החברה.
יו"ר דירקטוריון החברה עד לפטירתו באפריל 2024 היה אברהם אסף, ויו"ר החברה הנוכחי הוא בנו, ערן אסף. מנכ"ל החברה הוא שמואל אלפסי.
תחומי פעילות

ייעוץ, ניהול פרויקטים ולוגיסטיקה - תחום זה כולל את הפעילויות הבאות: מתן שירותי ניהול, ייעוץ וביצוע פרויקטים בהנדסת תעשייה וניהול, פיתוח ארגוני, מתן שרותי תיאום וניהול פרויקטים הנדסיים בבנייה, הפעלת מנהלות פרויקטים לנושאים ייעודיים ומתן שירותי מיקור חוץ למערכות לוגיסטיות ומנהליות. בתחום נכללות החברות הבנות הבאות:
אמן ארגון ומדעי ניהול יועצים בע"מ: עוסקת בייעוץ בניהול פרויקטים מורכבים, בהפעלת מנהלות ובליווי ארגונים וחברות בשלבי התפתחות פעילותם, משלב התכנון ועד לשלב הביצוע, מתן שירותים למוצרים בעלי ערך מוסף עבור לקוחות הקבוצה, בבעלות מלאה של "אמנת".
דיאלוג ייעוץ ארגוני מחקר והדרכה בע"מ: עוסקת בייעוץ ארגוני, פיתוח ארגוני, מחקר והדרכה ותכנון וביצוע סקרים ומחקרים. אמן ארגון ומדעי ניהול יועצים בע"מ מחזיקה ב-98% מהבעלות בחברה.
אמגון בע"מ: מתן שירותי מיקור חוץ וניהול כולל של שירותים לוגיסטיים. "אמנת" מחזיקה ב-65% מההון המונפק וב-50% מזכויות ההצבעה בחברה.
מחשוב ותוכנה - תחום זה כולל את הפעילויות הבאות: מתן שרותי אפיון ופיתוח תוכנה, יישום מערכות מידע, סיוע על ידי כוח אדם מקצועי, ייעוץ בתחומי מחשוב, יישום, הדרכה והטמעה של מערכות מידע בארגונים, שירותי הבטחת איכות תוכנה ובדיקות תוכנה ובדיקות חומרה וציוד. בתחום נכללות החברות הבנות הבאות:
סיסנת תכנה בע"מ: עוסקת בייעוץ למחשוב, יישום, הדרכה והטמעה של מערכות מידע בארגונים, אפיון ופיתוח תוכנה, מערכות מידע ומערכות משובצות מחשב. "אמנת" מחזיקה בכ-97,8% מההון המונפק של החברה.
טסנת בדיקות תכנה בע"מ: עוסקת בהבטחת איכות תוכנה ובדיקות מערכות תוכנה, חומרה ומחשוב. בבעלות מלאה של סיסנת תכנה בע"מ.
תדיעד שותפות מוגבלת 1994: בית תוכנה המתמחה בפיתוח מערכות ארגוניות לפי צורכי הלקוח, ניהול תשתיות, יישום ואינטגרציה של מערכות ERP ומערכות מחשוב נוספות. השותף הכללי בשותפות זו הוא מפעילי תדיעד בע"מ המחזיק 2% בזכויות בשותפות. סיסנת היא שותף מוגבל בשותפות תדיעד ומחזיקה ב-100% ממניות מפעילי תדיעד בע"מ.
קונקור מערכות בע"מ: עוסקת בפיתוח תוכנה בתחום מערכות משובצות מחשב לתעשיות המוליכים למחצה ולמערכות רפואיות, ומספקת שירותי גיוס והשמה של צוותים טכניים לחברות היי-טק. בבעלות מלאה של סיסנת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אמנת ניהול ומערכות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אמנת ניהול ומערכות בע"מ - דו"ח תקופתי לשנת 2020, באתר "מאיה", עמ' 38
↑  יהודה קונפורטס, ‏אברהם (לולו) אסף – יו"ר הנהלת אמנת – הלך לעולמו, באתר "אנשים ומחשבים", 28 באפריל 2024
↑  גולן חזני, אחרי 54 שנה: המייסד השותף אברהם אסף יישאר בעל השליטה היחיד באמנת, באתר כלכליסט, 24 באפריל 2024
↑   אתר האינטרנט הרשמי של אמן ארגון ומדעי ניהול יועצים בע"מ
↑   אתר האינטרנט הרשמי של דיאלוג יעוץ ארגוני מחקר והדרכה בע"מ
↑   אתר האינטרנט הרשמי של אמגון בע"מ
↑   אתר האינטרנט הרשמי של סיסנת תכנה בע"מ
↑   אתר האינטרנט הרשמי של טסנת בדיקות תכנה בע"מ
גבעות קולומביה

| --- | --- |

גבעות קולומביה כפי שנצפו מאתר הנחיתה על ידי הרובר ספיריט
 מידע כללי
 על שם:  STS-106 
  מבט-על על גבעות קולומביה
 
סחיפת חול באזור ראש הרכס
גבעות קולומביה הן רכס של גבעות נמוכות במכתש גוסב על מאדים. הן נצפו על ידי הרובר ספיריט שחקרה את המכתש ב-2004. לגבעות ניתן שם במהרה, משום שהן היו הסממן הבולט ביותר על פני השטח באזור אתר הנחיתה. הגבעות נמצאות במרחק כ-3 ק"מ מנקודת הנחיתה המקורית. שמו של הרכס נועד להנציח את אסון מעבורת החלל קולומביה. ב-2 בפברואר 2004 הוחלט לקרוא לפסגות הגבעות על שם שבעת האסטרונאוטים שנספו באסון.
הרובר ספיריט חקרה את האזור עד 2010, אז הפכה לתחנת מחקר נייחת וב-2011 סיימה את תפקידה.
רשימת הפסגות (מצפון לדרום):
גבעת אנדרסון, על שם מייקל אנדרסון
גבעת בראון, על שם דייוויד בראון
גבעת צ'אולה, על שם קלפנה צ'אולה
גבעת קלארק, על שם לורל קלארק
גבעת האסבנד, על שם ריק האסבנד
גבעת מק'קול, על שם ויליאם מק'קול
גבעת רמון, על שם האסטרונאוט הישראלי אילן רמון
קרב נהר הטחו

קרב נהר הטחו היה קרב גדול שנערך בשנת 220 לפנה"ס בין צבא קרתגו לבין כוח שבטים היספניים על הנהר טאחו. בעקבות הקרב הפכו הקרתגים לשליטים הלא מעורערים של דרום חצי האי האיברי.
רקע

לאחר סיום מלחמת שכירי החרב מצאה עצמה קרתגו מרוששת לחלוטין, וצבאה התדלדל מאוד. המצביא הקרתגי חמלקרת ברקה מצא פתרון יצירתי לבעיה, סיפוח כל חצי האי האיברי (היספניה בפי הקרתגים) העשיר במרבצי כסף וילידים שאפשר לגייס כשכירי חרב. חמלקרת מת בשנת 228 לפנה"ס, במהלך קרב עם אחד השבטים המקומיים, וחתנו עזרובעל ירש את תפקידו. עזרובעל בניגוד לקודמו בחר להשתלט על הארץ בדרכי שלום ודיפלומטיה, וכרת בריתות עם השבטי המקומיים וכך הגדיל את השפעתו. הוא חתם על אמנת האברו עם הרפובליקה הרומית, במסגרתה נאסר על קרתגו להתפשט צפונה לנהר האברו, אולם ניתנה לה יד חופשית בדרומו. בשנת 221 לפנה"ס נרצח עזרובעל וגיסו חניבעל בן ה-26 קיבל את תפקיד המפקד והמושל.
חניבעל שאף ככל הנראה לסיים את מה שהתחילו חמלקרת ועזרובעל לפניו, היינו כיבוש היספניה. אולם גם רצה ככל הנראה לצאת למלחמה על רומא, ולשם כך היה אסור לו להשאיר בעורף אויבים שעלולים להתמרד נגדו. דבר זה המריץ אותו לכבוש במהירות את כל דרום ספרד של ימינו. שבט האולקאדים שחי באזור שהוא כיום לה מאנצ'ה, הותקף ראשון. חניבעל כבש את עירם אלתיאה שמיקומה כיום אינה ברור. נפילת אלתיאה הטילה אימה בליבות השבטים השכנים שמיהרו לכרות ברית שלום עם קרתגו. לאחר מכן חזר חניבעל לקרטחנה למשך החורף, ובקיץ של שנת 220 לפנה"ס יצא למלחמה על שבט הוואקים שישבו לאורך נהר הדורו. הוא הטיל מצור על עירם הרמאנדיקה (כיום סלמנקה) ולאחר מכן על העיר ארבאקאלה, הוא כבש את שתיהן בזז אותן וטבח בתושבים.
הקרב

נפילת ארבאקאלה העירה מרבצם את שבט הקרפטנים, השבט החזק והעשיר ביותר באזור. פליטים מהעיר החרבה התסיסו את הרוחות והתגבשה קואליציה של שבטי הקרפטנים, האולקאדים, והוואקים. פוליביוס מונה את מספר הלוחמים שהצליחו לגייס כדי 100,000 איש, אולם המספר מוגזם ככל הנראה וסביר להניח שהיה בסביבות ה-40,000. לחניבעל היו בערך 20,000, אולם הוא נהנה מיתרון של פילים ופרשים, וכן מפיקוד מלוכד ומאוחד. בעוד שמרבית הכוח ההיספני התבסס על חיל רגלים קל עד בינוני, ומספר פרשים קטן. לא ידוע מי היה המפקד העליון של הכוחות ההיספניים, אולם ככל הנראה מדובר באחד מראשי השבטים המקומיים.
חניבעל חנה אותו זמן בארצם של הקרפטנים ומצא את עצמו בנחיתות מספרית. השלל הרב שנשא עמו הקשה עליו להתחמק, על כן בחסות הלילה הוא הורה לאנשיו לחצות את הנהר והמתין להיספנים על גדתו השנייה. כאשר עם שחר הבחינו האויבים, שחנו על החוף בבלבול וחוסר סדר, שחניבעל חצה את הנהר, חצו אותו במהירות בקבוצות קטנות כשכל אחד מקווה לזכות בכמה שיותר שלל. חניבעל פרש את פיליו ופרשיו על החוף, והורה להם לתקוף את האויבים עוד כשהם במים. ההיספנים הובסו בקלות שכן לא יכלו להתנגד לפילים ופרשים בעוד המים מכים בהם. לאחר שהיספנים רבים נהרגו בדרך זו, הורה חניבעל לאנשיו לחצות את הנהר ולתקוף את האויבים שחנו על גדתו השנייה, והוא נחל ניצחון.
השפעות

בעקבות הקרב לא הקל עוד איש מן השבטים בחניבעל, והוא הפך לשליט כל החלק הדרומי של חצי האי האיברי. היחידה שעמדה במריה הייתה העיר היוונית סגונטום. חניבעל הטיל עליה מצור שפתח את המלחמה הפונית השנייה.
הערות שוליים

↑  פוליביוס, ספר שלישי, 14. טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ואחד, 5.
לוחם איברי מצויד בחרב מסוג פלקטה ומגן סגלגל
אקדמות למדע ההיסטוריה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  עבד א-רחמן אבן חַ'לְדוּן
 שפת המקור:  ערבית
 הוצאה
 מקום הוצאה:  תוניס
 תאריך הוצאה:  1377
אקדמות למדע ההיסטוריה הידוע גם בשמו הערבי מוקדימה (ערבית: مقدّمة ابن خلدون, מוקדימה לאבן ח'לדון) או בשמו היווני "פרולגומנה" (יוונית עתיקה: Προλεγόμενα) הוא ספר שנכתב בנוסחו הראשון בשנת 1377 בידי ההיסטוריון הערבי אבן ח'לדון. מטרת החיבור היא להציב בסיס אוניברסלי לכלל ההיסטוריה האנושית, ולהציג אותה כפועלת לפי חוקיות. הספר נחשב לראשוני בעיסוקו בסוציולוגיה, דמוגרפיה, והיסטוריה תרבותית. הספר גם עוסק בתאולוגיה איסלאמית, כלכלה, היסטוריוגרפיה, פילוסופיה של ההיסטוריה, ואף אקולוגיה. קיימים חוקרים הטוענים כי הספר מהווה ייצוג מוקדם של תפיסת הדרוויניזם החברתי, ואף מקדים את תפיסתם הדיאלקטית של הגל ומרקס.
הספר נכתב כהקדמה ליצירתו הגדולה המתוכננת של אבן ח'לדון, "כיתאב אל עיבאר", כלומר "ספר המסקנות" (בשמו המלא: كتاب العبر، وديوان المبتدأ والخبر في أيام العرب والعجم والبربر، ومن عاصرهم من ذوي السلطان الأكبر, ספר המסקנות, תיעוד ההתחלות והסופים בתולדות הערבים, הפרסים, הברברים, ובני זמנם בעלי העוצמה). עם זאת, כבר בזמנו של אבן ח'לדון נחשבה המוקדימה ליצירה עצמאית, שכן ספר המסקנות עסק בתולדות העמים הערביים, בעוד המוקדימה מניחה בסיס מושגי ואנציקלופדי לניתוח כלל ההיסטוריה.
תודעה קיבוצית

אבן ח'לדון מנסה לייצר ניתוח אוניברסלי להתפתחותן של אומות, כאשר הוא מתאר תהליך מעגלי הגורם לעלייה ולנפילה של שושלות, שבמרכזו נמצא מושג ה"תודעה הקיבוצית", או בערבית "עצאבייה". שורש המושג הוא "עצב", שכן בדומה לעצבי הגוף, המחברים בין האיברים השונים למוח, התודעה הקיבוצית מחברת בין החלקים השונים של האומה. בפרט, היא מחברת בין השלטון לבין העם, ועל כן כוחה קשור באופן ישיר לאיכות השלטון - כאשר שליט דואג לנתיניו, היא מתחזקת, ואילו כאשר מלך דורש יותר מכפי שיש ביכולת הנתינים לתת, היא מתערערת.
ככל שתודעה קיבוצית מתערערת, היא מפנה את מקומה לתודעה קיבוצית חדשה, חזקה יותר. בשל כך, התהליך שבו מתהווה שושלת הוא מעגלי, ומחולק לחמישה שלבים. בשלב הראשון מנהיג השושלת מתגבר על אחרים ואינו רודה בעם - ועל כן התודעה הקיבוצית נמצאת בשיאה. לאחר מכן, השליט מתחיל להתגבר על מתנגדים מתוך הממלכה, דבר הגורם לגילוי מידת האנוכיות הנחוצה לשימור השלטון. בשלב השלישי, האליטה השלטונית נמצאת במצב של פנאי ורווחה, שבו יש לה יכולת לבזבז כסף על מותרות, טקסים ומונומטים, תוך שיפור תנאי עובדי המדינה והצבא. זהו השלב האחרון שבו לשלטון יש עדיין סמכות מלאה, שכן לאחריו מגיע השלב הרביעי, המאופיין בניסיון השליטים לחקות את תהילת העבר תוך חשש מחידוש, דבר המוביל לשלב החמישי, בו השליט מתחיל לנהוג בבזבזנות וראוותנות רבה, כאשר אנוכיות השליט הופכת לגלויה ומזיקה וגורמת לו להשמיד את חברי סיעתו המקורית, תוך חיפוש מקורבים חדשים שאין להם זיקה לתודעה הקיבוצית.
בכך, התודעה הקיבוצית של השושלת מאבדת את הרלוונטיות שלה, ונוצר משבר כלכלי ופוליטי הגורם לתודעה קיבוצית חדשה לעלות. תהליך זה מעגלי באופן מלא, שכן מידת ההתגברות על אחרים, הנמצאת במלוכה מראשיתה ונחוצה על מנת לשמרה, היא גם זו שמובילה לקריסתה, וחוזר חלילה.
כלכלה

לפי אבן ח'לדון, חלק אינטגרלי מהחיים במדינה הוא רמה גבוהה של חלוקת עבודה, היוצרת עודפות. בכך, אבן ח'לדון מחבר בין תפיסת התודעה הקיבוצית לבין מושג חלוקת העבודה, שכן ככל שהתודעה הקיבוצית חזקה יותר, חלוקת העבודה יכולה להיות מורכבת יותר ויותר, ובכך להוביל לגידול כלכלי. טענה זו מגיעה מהנחת יסוד אותה אבן ח'לדון חולק עם כלכלנים מודרניים, לפיה "העבודה היא המקור לכל רווח ומהותו האמיתית", שכן ללא העבודה, לא יהא ניתן לגרום לייצור עודף, המוביל לרווח עבור בעלי העסקים, ולעושר של קהילות המייצרות מעבר לצרכן. בנוסף, אבן ח'לדון גרס כי כוחות מקרו כלכליים כגידול אוכלוסין, פיתוח הון אנושי ושינוי טכנולוגי משפיעים על התפתחות הכלכלה, כאשר רווחה כלכלית גורמת להמשך גידול האוכלוסייה. בכך, אבן ח'לדון יוצר קישור ראשוני לתקופתו בין שינויים פוליטיים לבין תנודות כלכליות, הן בהיצע והן בביקוש.
כלכלה > עקומת לאפר

אבן ח'לדון מציג במוקדימה את המושג הידוע כיום כעקומת לאפר, לפיו העלאת מיסים תגדיל בתחילה את הרווח מהם, אך בהמשך רווח המדינה יפגע, כיוון שהמיסוי הגבוהה יגרום לירידה במוטיבציה של בעלי העסקים לייצר. לטענתו, בשלביה הראשוניים של התפתחות התודעה הקיבוצית, המיסוי מועט אך מוביל לרווח רב. בהמשך, בעקבות התנתקות המלכים מן החברה השבטית, צורכם במותרות עולה, וכך גם המיסים. בשלב זה, פעילותם היצרנית של בעלי העסקים יורדת, שכן הרווח שלהם הולך וקטן ביחס למיסוי הגדל, ונוצר משבר כלכלי בלתי נמנע.
היסטוריוגרפיה

המוקדימה מהווה טקסט יסודי במדעי ההיסטוריוגרפיה, ההיסטוריה התרבותית, והפילוסופיה של ההיסטוריה. כבר בהקדמת החיבור, אבן ח'לדון יוצא כנגד ההיסטוריונים המלקטים עובדות שהגיעו לאוזניהם, ללא כל ביקורת או הבנה של הנסיבות המשתנות מתקופה לתקופה. לתפיסתו, מהות מדע ההיסטוריה היא הבדלה בין עובדה לבדייה, תוך שאיפה להסבר מדויק של שורשי האומות, דרכי התהוותן, והסיבתיות שמאחורי העובדות. אבן ח'לדון מניח כי כלל הפעילות האנושית קורה כחלק ממכלול בעל חוקים רציונליים, דרכם ניתן לפרש עובדות קונקרטיות. על כן, מתקיימת השקה בין הפילוסופיה לבין ההיסטוריה, ועל ההיסטוריון לפעול תוך שימוש בעקרונות רציונליים. בנוסף, עליו להכיר בהבדלים התרבותיים שבין העבר להווה - ולהיות בעל ניסיון בנושאים בהם הוא דן. בשל כך, אבן ח'לדון נחשב להוגה הראשון שמכיר בהטייה מערכתית כפוגעת בחקר ההיסטורי. על כן, הוא מבקר היסטוריונים המגזימים בנתונים מספריים, על מנת ליצור מצג שווא סנסציוני של העבר על חשבון העובדות.
הערות שוליים

↑  I. M. Oweiss, Ibn Khaldun, the father of economics, Arab civilization : challenges and responses : studies in honor of Constantine K. Zurayk, Albany, N.Y.: State University of New York Press, 1988, ISBN 0-88706-698-4
↑  A. Ahmad, New Age Globalization: Meaning and Metaphors, Springer, 2013-07-03, ISBN 978-1-137-31949-4. (באנגלית)
↑  D. Abdelkader, N. Adiong, R. Mauriello, Islam and International Relations: Contributions to Theory and Practice, Springer, 2016-04-15, עמ' 79, ISBN 978-1-137-49932-5. (באנגלית)
↑  Fuad Baali, Society, state, and urbanism : Ibn Khaldun's sociological thought, Albany: State University of New York Press, 1988, עמ' 74, ISBN 0-88706-609-7
1 2  George Katsiaficas, A personal perspective on individual and group: Comparative cultural observations with a focus on Ibn Khaldun, Journal of Biosciences 39, 2014-04, עמ' 327–332 doi: 10.1007/s12038-013-9393-9
↑  עבד א-רחמן אבן חַ'לְדוּן, תרגום: עמנואל קופלביץ, אקדמות למדע ההיסטוריה, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 112
↑  עבד א-רחמן אבן חַ'לְדוּן, תרגום: עמנואל קופלביץ, 17, אקדמות למדע ההיסטוריה, חלק 3, מוסד ביאליק, 2002
1 2  Dieter Weiss, Ibn Khaldun on Economic Transformation, International Journal of Middle East Studies 27, 1995-02, עמ' 29–37 doi: 10.1017/S0020743800061560
1 2  Adil H. Mouhammed, On Ibn Khaldun’s Contribution to Heterodox Political Economy, History of Economics Review 46, 2007-01-01, עמ' 89–105 doi: 10.1080/18386318.2007.11682111
↑  עבד א-רחמן אבן חַ'לְדוּן, תרגום: עמנואל קופלביץ, אקדמות למדע ההיסטוריה, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 5
↑  עבד א-רחמן אבן חַ'לְדוּן, תרגום: עמנואל קופלביץ, אקדמות למדע ההיסטוריה, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590430905171  BnF: cb122039798 (data)  GND: 4819437-2  LCCN: n85114316  SUDOC: 030669200  VIAF: 74145663019005070722   WorldCat (עם VIAF): 74145663019005070722 
פסל אבן ח'לדון באלג'יריה
עקומת לאפר, כאשר הרווח המקסימלי נמצא ב-70%
הזמריה

| --- | --- |

מקהלת פועלי הבניין מסטוקהולם מופיעה בזמריה החמישית, 1964
 סוג:  פסטיבל מוזיקה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסדים:  אהרן צבי פרופס 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1952–הווה (כ־72 שנים) 
 www.zimriya.org
 
הזִּמְרִיָּה היא מפגש מקהלות בינלאומי המתקיים בישראל אחת לשלוש שנים מאז 1952, עת נוסדה על ידי אהרן צבי פְּרוֹפֶּס.
הזמריה מאורגנת על ידי "עמותת הזמיר והנבל מייסודו של א. צ. פרופס". העמותה אחראית על הזמריה ועל תחרות הנבל הבינלאומית. חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל היא כיום יושבת ראש העמותה. היא החליפה את אסתר הרליץ שמונתה כנשיאת כבוד של העמותה. מנכ"ל העמותה הוא יוסי פרוסט.
היסטוריה

הזמריה הוקמה ביוזמתו של פרופס, איש מחלקת התיירות, אשר הכיר אירועים מקהלתיים מסוג זה בריגה. ב-1935 ייסד פרופס שתי אגודות בשם "זמיר" בוורשה ובתל אביב תחת רעיון של קיום מפגשי מקהלות יהודיות מרחבי העולם. מספר שנים לאחר מכן הציע פרופס לראש הממשלה דוד בן-גוריון לקיים כנס מקהלות יהודיות בישראל. רעיון זה יצא אל הפועל באוגוסט 1952 כאשר ייסד פרופס את "הזמריה". טקס הפתיחה התקיים בהר הרצל בט"ו באב ולאחר מכן התקיימו חגיגות במקומות שונים ובהם קונצרט שנערך באצטדיון רמת גן. בסך הכל השתתפו בזמריה הראשונה למעלה מ-40 אלף איש מאז מתקיימת הזמריה מדי שלוש שנים. לאחר מותו של פרופס החליטה ממשלת ישראל לקרוא לזמריה על שמו. בשל התמעטות המקהלות היהודיות בעולם, הפכה הזמריה פתוחה לכל מקהלה.
בשנת 1958 נערכה הזמריה במסגרת חגיגות העשור למדינת ישראל, והוזמנו לראשונה מקהלות מרחבי העולם שאינן רק קהילות יהודיות.
בזמריות הראשונות הופיעו המקהלות ברחבי הארץ והתקבצו למפגשים באירועי הפתיחה והסיום בתל אביב ובירושלים. כך לדוגמה ב-1961 הזמריה ה־4 נפתחה בהיכל התרבות בתל אביב, ב-1970 הזמריה ה־7 נפתחה בבנייני האומה בירושלים, בנוכחות יושב ראש הכנסת וראש עיריית ירושלים טדי קולק, וב-1989 זמריה ה־15 נפתחה בתיאטרון ירושלים.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 שונה אופייה של הזמריה והיא עברה להיות אירוע שעיקרו סדנאות שירה.
בין האנשים שניהלו את הזמריה על פני השנים, נמנה גם המנצח מיכאל שני.
בשנת 2020, בשל המגבלות שהוטלו על מופעי תרבות בעקבות התפשטות מחלת נגיף קורונה 2019, התקיימה "זמריה ברשת" במשך 3 ימים באופן מקוון, בהנחיית נועם גיל-אור, וכללה ראיונות שהוקלטו מראש בעכו וקליפי וידאו של עשרות הרכבים ישראליים. כל אירועי הזמרייה הועברו בשידור ביוטיוב וכן בכל ערוצי התקשורת האירופיים ע”י Interkultur גרמניה, הגוף הבינלאומי הגדול ביותר לתחרויות ופסטיבלי מקהלות בינלאומיים באירופה.
ביוני 2023 במסגרת "זמריית קודש וחול" ציינה הזמריה 70 שנה להיווסדה וחגגה 75 שנה למדינת ישראל בעכו בסדנאות, בכיתות אומן, בקונצרטים ובמופעים בהשתתפות מנצחים מובילים ומאות זמרי מקהלות מהארץ ומחו"ל.
"זמרית צירופים", שתוכננה להתקיים במרכז המוזיקה תל אביב יפו ביולי 2024, בוטלה עקב התמשכות מלחמת "חרבות ברזל".
לקריאה נוספת

אסתר הרליץ, הזמריה: יובל לזמריה, 1952–2002, תל אביב: אגודת הזמיר, תשס"ב 2002. (חוברת)
הערות שוליים

↑  אתר הבמה, 11 ביולי 2010.
↑  פסטיבל כל־יהודי לזמרה - בשנה הבאה, חרות, 24 בספטמבר 1951
↑  הזמריה נפתחה בטקס בהר הרצל, דבר, 7 באוגוסט 1952
↑  40 אלף ב<<זמריה>>, הארץ, 11 באוגוסט 1952
↑  35 אלף איש בהופעות ה"זמריה-, הארץ, 18 באוגוסט 1958
↑  הזמריה" נפתחה ", קול העם, 27 ביולי 1961
↑  נפתחה הזמריה ה־7, על המשמר, 14 ביולי 1970
↑  אמיר מנדל, אין שמות גדולים, חדשות, 28 ביולי 1989
↑  עתי"ם, ארבעים מקהלות יזמרו בירושלים, חדשות, 22 ביולי 1992
↑  אבי פיינטוך, הזמריה 2020 (פלייליסט הכולל את שלושת ימי השידורים), באתר יוטיוב, ‏31/12/2020
↑  הזמריה, באתר OLD AKKO
יוקי קובאיאשי

יוקי קובאיאשי (ביפנית: 小林 友希; נולד ב-18 ביולי 2000 בקובה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית.
קריירת מועדונים

קובאיאשי גדל במחלקת הנוער של ויסל קובה. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל היפנית. הוא הושאל מהמועדון למצ'ידה זלביה מליגת המשנה היפנית, וליוקוהמה מליגת העל היפנית.
ב-23 בנובמבר 2022 חתם קובאיאשי על חוזה לחמש שנים בסלטיק מליגת העל הסקוטית החל מ-1 בינואר 2023.
קריירה בינלאומית

קובאיאשי היה חלק מסגל נבחרת יפן עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019, וערך ארבע הופעות בטורניר.
הערות שוליים

↑  Celtic delighted to sign Yuki Kobayashi on five-year deal באתר הרשמי של סלטיק, 23 בנובמבר 2022 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוקי קובאיאשי".
משה חייבי

| --- | --- |

הרב משה חייבי
 לידה:  1836 ה'תקצ"ו תעיז, תימן
 פטירה:  1939  (בגיל 103 בערך) ה'תרצ"ט
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 תקופת הפעילות:  ?–1939 
 תחומי עיסוק:  רבה של שכונת "מחנה יוסף" בתל אביב
 
הרב משה חייבי (1836 ה'תקצ"ו – 1939 ה'תרצ"ט) היה רבה של שכונת "מחנה יוסף" בתל אביב.
ביוגרפיה

משה חייבי נולד בעיר תעיז שבתימן. עוד בילדותו התגלה כעילוי, ולכן נשלח ללמוד בבית המדרש בעיר הבירה, צנעא. בגיל ארבע עשרה הוסמך על ידי חכמי צנעא לשוחט ובודק. בהמשך חייו התפרסם כרב, מורה וכתלמיד חכם והעמיד תלמידים לרוב.
הרב משה חייבי היה חובב ציון מובהק וכל חייו נכסף לארץ הקודש על אף שבתימן לא הכירו את הציונות בנוסח האירופי שלה.
הרב שתה בצמא את הסיפורים על ארץ ישראל וירושלים ומוסדות התורה שבה, ובעלייתו לארץ הפך את חלומו למציאות.
בגיל שבעים שנת תרס"ו (1906) נטש את עירו ואת ביתו נפרד מקהל תלמידיו, ועלה לארץ ישראל, לאחר שפגש בעיר מולדתו שליח מהארץ בשם אברהם נדאף, שהרבה לספר לו עליה. שמו של הרב משה הלך לפניו ובין הבאים לשמוע את דברי התורה מפיו היה אהרן שלוש מייסד נווה צדק הסמוכה.
ביתו של הרב שימש כבית כנסת, כתלמוד תורה לילדים וכבית מדרש לשוחרי תורה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה במסגרת גירוש יפו ותל אביב הוגלה הרב בן השמונים לצפת, ושם שהה עם משפחתו עד לאחר סיום המלחמה, שלאחריה חזר ליפו.
הרב חייבי נפטר בשיבה טובה (בגיל 103) בשנת תרצ"ט (1939). 
שלושים ושלוש שנים חי רבי משה חייבי בארץ ישראל, ביפו ובתל אביב. בכל הימים האלו לא פסק פיו מלימוד התורה ולא הפסיק להרביץ תורה בתלמידיו.
הרב משה חייבי היה מאנשי הרוח הבולטים של עדת בני תימן, אבל אזור השפעתו לא הצטמצם רק בעדה זו אלא הקיף את כלל ישראל.
הנצחתו

בי"ח טבת התשנ"ג, 11 בינואר 1993, בלשכת ראש עיריית תל אביב-יפו דאז, שלמה להט, הוכרז על קריאת רחוב בתל אביב יפו על שמו.
למעמד זה הוזמנו והגיעו: הרב יוסף צוברי הרב הראשי לעדה התימנית בתל אביב יפו, אהרון חייבי שופט בדימוס, מאיר בן דב- סגן ראש עיריית תל אביב יפו דאז, הרב מורדכי יצהרי- סגן ראש עיריית תל אביב יפו. ובנו הרב יעקב חייבי.
מוהאבי (כטב"מ)

מוהאבי הוא כלי טיס בלתי מאויש (UAV) בעל יכולת המראה ונחיתה קצרה (STOL), המפותח על ידי ג'נרל אטומיקס. הוא נחשף לראשונה ב-9 בדצמבר 2021, ותפקידו המוצהר סיור, סיוע אווירי צמוד ומעקב חמוש.