stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לני ג'יימס
ביוגרפיה

ג'יימס נולד בעיר נוטינגהאם שבמחוז נוטינגהאמשייר. הוריו הם אפרו-טרינידדים. הוא חי בדרום לונדון ולמד בבית הספר "ארנס בווין קולג'". אמו של ג'יימס, פיליס מרי, נפטרה כשהוא היה בן עשר. אחר כך העדיפו הוא ואחיו, קסטר, לחיות בבית יתומים מאשר להישלח לגור אצל קרובים בארצות הברית. ג'יימס חי במשפחת אומנה במשך שמונה שנים.
בנעוריו שאף ג'יימס להיות שחקן רוגבי מקצועני. הוא ניגש לאודישן בעקבות נערה שהתעניין בה. ג'יימס למד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה וסיים את התואר ב-1988. בהיותו בבית הספר ניהל קמפיין נגד סילוקו של אחד הסטודנטים, ולדבריו זה היה הדבר האמיץ ביותר שעשה בחייו. הוא הועסק זמן מה במשרד הרווחה הבריטי.
ביוגרפיה > קריירה

ג'יימס הופיע ביותר מעשרים סרטים בהם "עלובי החיים" (1998), "סנאץ'", "אנשי המסיבות" (2002), "סהרה" (2005), ו-"Outlaw" (מ-2007). ב-2010 כיכב בסרט "טיק" והופיע בסרט הפעולה "קולומביאנה" (2011) ובסרט המדע בדיוני "נעולים" (2012).
בטלוויזיה שיחק ג'יימס ב-2003 בסדרת הדרמה של ערוץ 4 הבריטי "Buried", ב-2006 השתתף בדרמה "The State Within" של ה-BBC, הוא הופיע בסדרת הריגול "ספוקס", וכיכב בתפקיד רוברט הוקינס בסדרת הדרמה הפוסט אפוקליפטית של רשת CBS "יריחו". ב-2008 שיחק בדרמה "Fallout" של ערוץ 4, וגילם את דמותו של בלש הפותר מקרה רצח של נערים. עוד הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "שקר לי", ושיחק במיני-סדרה "האסיר" של AMC / ITV שעלתה לשידור בנובמבר 2008. בסדרה "מצויד" של HBO גילם ג'יימס דמות של סרסור.
ב-2010 הופיע ג'יימס בתפקיד המתנקש בפטיסט בסדרת הטלוויזיה "Human Target". ב-2012 זכה לשבחי הביקורת על הופעתו בתפקיד פקד בילוש טוני גייטס בסדרת הדרמה "שחיתות" שיצר ג'ד מרקוריו.
ב-2010 כיכב בתפקיד אורח בדמות מורגן ג'ונס בפרק הפיילוט של הסדרה "המתים המהלכים" שנקרא "Days Gone Bye". ב-2013 חזר להופיע בתפקיד מורגן ג'ונס בפרק "Clear" בעונה השלישית. ב-2014 הופיע שוב באותו תפקיד בסדרה "המתים המהלכים". בפרק הסיום של העונה החמישית היה לו תפקיד משמעותי. למרות הופעותיו המעטות יחסית בסדרה הוא זכה להכרה בקרב המבקרים והמעריצים של הסדרה. בעונה השישית צורף לצוות השחקנים הקבוע של הסדרה.
בפברואר 2015 עלתה לשידור סדרת הדרמה הרפואית "Critical" של ערוץ Sky 1 בה משחק ג'יימס בתפקיד ד"ר בויל. הוא שהה כמעט שנה רחוק מביתו בלוס אנג'לס כדי להשתתף בצילומי הסדרה. כל פרק מתרחש ב"זמן אמיתי", כאשר הצוות הרפואי צריך להציל חיים תוך שעה אחת. כדי להתכונן לתפקיד הוא שהה במשך שבוע בקרבת רופאים בבית חולים בלונדון.
בשנת 2017 שיחק בסרט המד"ב "בלייד ראנר 2049" לצד האריסון פורד וג'ארד לטו. הסרט הוא המשך לסרט "בלייד ראנר" מ-1982, גם הוא בכיכובו של פורד.
בריאיון לדיילי אקספרס אמר ג'יימס שתוכנית הטלוויזיה האהובה עליו ביותר היא סדרת הדרמה המשטרתית "בלוז לכחולי המדים". לדבריו זוהי "המוחמד עלי או הפלה של סדרות הטלוויזיה".
בשנת 2000 כתב ג'יימס סרט טלוויזיה אוטוביוגרפי בשם "Storm Damage", שהיה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר. בסרט מסופר על מורה שחוזר לבית האומנה בו גדל ומנסה לעזור לצעירים החיים שם, כפי שעשה ג'יימס. עוד הוא כתב את המחזה "The Sons of Charlie Paora" שהוצג בתיאטרון רויאל קורט בלונדון ב-2004.
חיים אישיים

ג'יימס חי בלוס אנג'לס קליפורניה עם בת זוגו ג'יזל גלסמן. לבני הזוג יש שלוש בנות: רומי (נולדה ב-1990) והתאומות סלין וג'ורג'יה (נולדו ב-1994). התאומות לומדות באוניברסיטאות של ליגת הקיסוס. ג'יימס הוא הטבח הראשי במשפחה והוא הצהיר על חיבתו למטבח הקריבי. הוא אוהד של מועדון הכדורגל טוטנהאם הוטספר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | כחול מושלם | The Perfect Blue | דנה |  |
| 1998 | אבודים בחלל | Lost in Space | ג'ב ווקר |  |
| 1998 | עלובי החיים | Les Misérables | אנז'ולרה |  |
| 1998 |  | Among Giants | שובל |  |
| 1999 |  | Elephant Juice | גרהאם |  |
| 2000 |  | The Announcement | ריצ'רד |  |
| 2000 | עושה הניסים | The Miracle Maker | טריבון | דיבוב |
| 2000 | סנאץ' | Snatch | סול |  |
| 2001 | לאקי ברייק | Lucky Break | רודי "רוד" גוסקוט |  |
| 2001 | משפחת מרטין | The Martins | השוטר אלכס |  |
| 2002 | אנשי המסיבות | 24 Hour Party People | אלן ארסמוס |  |
| 2004 |  | Frances Tuesday | טרנט |  |
| 2005 | סהרה | Sahara | בריגדיר זאטפ קזים |  |
| 2007 |  | Outlaw | סדריק מונרו |  |
| 2010 |  | Mob Rules | סי-נוט |  |
| 2010 | שלושת הימים הבאים (אנ') | The Next Three Days | לוטננט נבולסי |  |
| 2011 | קולומביאנה | Colombiana | ג'יימס רוס |  |
| 2012 | נעולים | Lockout | הארי שו |  |
| 2014 | מזיעים | Swelter | בישופ |  |
| 2014 | קומו על הרגליים | Get on Up | ג'וזף "ג'ו" ג'יימס |  |
| 2017 | בלייד ראנר 2049 | Blade Runner 2049 | מיסטר קוטון |  |
| 2021 | פיטר ראביט 2 | Peter Rabbit 2: The Runaway | ברנבאס | דיבוב |
| 2024 | מופאסה: מלך האריות | Mufasa: The Lion King | אובאסי | דיבוב |
| 2024 |  | The End |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 |  | Screenplay |  | כתיבת הפרק "Between the Craks" |
| 1990 |  | The Bill |  | כתיבת הפרק "Burnside Knew My Father" |
| 1991 |  | The Orchid House | בפטיסט | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1992 |  | Civvies | קליף מורגן | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 1993 |  | Comics | דלרוי סמית' | סרט טלוויזיה |
| 1994 |  | A Touch of Frost | בלש קארל טאנר | בפרק "A Minority of One" |
| 1994 |  | Love Hurts | סטיב | בפרק "Parent Trap" |
| 1995–1996 |  | Out of the Blue | בלש ברוס האנפורד | סדרת טלוויזיה |
| 1998 | רגליים קרות | Cold Feet | קריס בומסטד | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1998 |  | Undercover Heart | מאט לומס | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 1999 |  | Shockers: Deja Vu | מארק | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | Storm Damage | בונפייס | סרט טלוויזיה; גם כתיבה מועמדות לפרס באפט"א לטלוויזיה לדרמה הטובה ביותר |
| 2003 |  | Buried | לי קינגלי | סדרת טלוויזיה (8 פרקים) |
| 2004 | עסק משפחתי | Family Business | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |  |
| 2004 |  | Stealing Lives | המספר | סרט טלוויזיה |
| 2005 |  | ShakespeaRe-Told | אוברון | בפרק "חלום ליל קיץ" |
| 2005 |  | Born with Two Mothers | ארול ברידג'ס | סרט טלוויזיה |
| 2006–2008 | יריחו | Jericho | רוברט הוקינס | סדרת טלוויזיה |
| 2006 | ספוקס | Spooks | דייוויד ניומן | בפרק "Agenda" |
| 2006 |  | The State Within | לוק גרדנר | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2006 |  | The Family Man | פול ג'סופ | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | Fallout | סמל בילוש ג'ו סטיבנס | סרט טלוויזיה |
| 2009 | שקר לי | Lie to Me | טרי "טל" מארש | בפרק "Grievous Bodily Harm" |
| 2009 |  | Three Rivers | ד"ר מגווייר | בפרק "Alone Together" |
| 2009 | האסיר | The Prisoner | 147 | גרסה חדשה לסדרה "האסיר" 6 פרקים |
| 2010 | מטרה אנושית (אנ') | Human Target | בפטיסט | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2010–2011 | מצויד | Hung | צ'ארלי | סדרת טלוויזיה (14 פרקים) |
| 2010 2018-2013 | המתים המהלכים | The Walking Dead | מורגן ג'ונס | סדרת טלוויזיה (35 פרקים) |
| 2012 | שחיתות | Line of Duty | פקד בילוש טוני גייטס | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2013 | שמש שקרנית | Low Winter Sun | ג'ו גדס | סדרת טלוויזיה (10 פרקים) |
| 2013 |  | Run | ריצ'רד | מיני-סדרה; 2 פרקים |
| 2015 | CR:IT:IC:AL | Critical | גלן בויל | סדרת טלוויזיה (13 פרקים) |
| 2018 | נעלמת | Save Me | נלי | מיני-סדרה; 6 פרקים גם יוצר ותסריטאי |
| 2018-הווה | אימת המתים המהלכים | Fear the Walking Dead | מורגן ג'ונס | תפקיד ראשי (החל מעונה 4-) 29 פרקים |
| 2024 | גאון | Genius | מרטין לותר קינג האב | 5 פרקים |
משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Destiny | לורד שאקס | דיבוב |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | The Sons of Charlie Paora |  | כתיבה |
| 2022 | A Number |  | הוצג באולד ויק |
הערות שוליים

1 2 3  "Lennie James". TVGuide.com. נבדק ב-19 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lennie James Biography". Film Reference.
↑  "Alumni". Ernest Bevin College. נבדק ב-30 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lennie James: Biography". נבדק ב-19 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Iqbal, Nosheen (23 בפברואר 2015). "Line of Duty's Lennie James: 'I was 12 when I was first called the n-word – by a policeman'". The Guardian. נבדק ב-30 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Packer, Amy (29 במרץ 2015). "Critical actor Lennie James: 'I'm very good at styling girls' hair'". Daily Express. נבדק ב-30 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Walking Dead Season 6: Morgan Will Return, Daryl Loves Carol, and More". US Magazine. 29 במרץ 2015. נבדק ב-30 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ארז דבורה, הרבה כישרון יש ב"מופאסה: מלך האריות". אבל בסופו של דבר, רק הכסף חשוב פה, באתר ynet, 20 בדצמבר 2024
↑  Destiny - End Credits - IGN Video. IGN Video. 2014-09-11. נבדק ב-2014-12-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388495605171  BNE: XX5648000  BnF: cb15054850m (data)  GND: 141264381  ISNI: 0000 0000 0541 8087  LCCN: no2007046961  MusicBrainz: 7e9ed3fc-320d-4667-8bd3-11baac8c9ed7  NKC: pna2007424603  SUDOC: 077039270  VIAF: 44588371   WorldCat (עם VIAF): 44588371 
ג'יימס בפברואר 2008
דורותי ריצ'רדסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במאי 1873 אבינגדון-און-תמזה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 ביוני 1957 (בגיל 84) בקנהאם, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Dorothy Miller Richardson 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בקנהאם 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן
 יצירות בולטות:  Pilgrimage 
 בן או בת זוג:  Alan Odle 
 אתר רשמי
 
דורותי מילר ריצ'רדסון (באנגלית: Dorothy Miller Richardson;‏ 17 במאי 1873 – 17 ביוני 1957) הייתה סופרת ועיתונאית בריטית. היא כתבה את "עלייה לרגל", רצף של 13 רומנים חצי-אוטוביוגרפיים, שפורסמו בין 1915 ל-1967, אף כי ריצ'רדסון ראתה בהם פרקים של יצירה אחת. היא הייתה אחת הסופרים המודרניים המוקדמים ביותר שהשתמשו בזרם התודעה כטכניקת סיפור. ריצ'רדסון מדגישה גם ב"עלייה לרגל" את חשיבותן ואופיין המובהק של חוויות נשיות. הכותרת "עלייה לרגל" מרמזת לא רק על "מסע האמן ... למימוש עצמי אלא, באופן מעשי יותר, המסע לגילוי צורה וביטוי יצירתי וייחודי".
זרם התודעה

בסקירה של ספרה "גגות מחודדים" (האגואיסט, אפריל 1918), מיי סינקלייר יישמה לראשונה את המונח "זרם תודעה" במסגרת דיוניה על החידושים הסגנוניים של ריצ'רדסון. גגות מחודדים היה הכרך הראשון ברצף של 13 רומנים שכותרתו עלייה לרגל, רומן זרם התודעה השלם הראשון שפורסם באנגלית. את המונח טבע ויליאם ג'יימס בשנת 1890 בספרו "עקרונות הפסיכולוגיה". במכתב למוציאה לאור סילביה ביץ ' בשנת 1934, ריצ'רדסון מעירה כי " פרוסט, ג'יימס ג'ויס, וירג'יניה וולף ודר' ... כולם השתמשו ב'שיטה החדשה', אם כי בו זמנית, באופן שונה מאוד".
ריצ'רדסון שנאה את המונח, וכינתה אותו בשנת 1949 "מטאפורה חסרת משמעות למרבה הצער" "שהושאלה ... על ידי מאי סינקלייר מהאפיסטמולוגים, ... כדי לתאר את עבודתי, כשתוך הביקורת הספרותית הזו היא דוחפת את הקריירה הלא שפויה שלה ".
"עלייה לרגל"

מרים הנדרסון, הדמות המרכזית ברצף הרומן עלייה לרגל, מבוססת על חייה של הסופרת בין 1891 ל-1915. עם זאת, ריצ'רדסון ראתה את עלייה לרגל כרומן אחד שעבורו כל אחד מהכרכים האישיים היו "פרקים". עלייה לרגל נקראה כיצירה של סיפורת ו"מבקריה לא חשדו שתוכנה היה עיצוב מחדש של החוויה של דורותי ריצ'רדסון עצמה", וכן לא ראו בו רומן מפתח .
סופרת פמיניסטית

ריצ'רדסון היא גם סופרת פמיניסטית חשובה, בגלל האופן שבו עבודתה מניחה את תוקפן וחשיבותן של חוויות נשיות כנושא לספרות. היא ציינה שכשהחלה לכתוב, "היא ניסתה לייצר מקבילה נשית לריאליזם הגברי הנוכחי", וזאת אחרי שדחקה הצידה "מסה לא מבוטלת של כתבי יד" לטובת מציאת "מסלול רענן". הזהירות בה נקטה במוסכמות הלשון, כיפופם של כללי הפיסוק הרגילים, אורך המשפט וכדומה, משמשים ליצירת פרוזה נשית, שריצ'רדסון ראתה בה הכרחית לביטוי חוויה נשית. וירג'יניה וולף בשנת 1923 ציינה כי ריצ'רדסון "המציאה, או אם היא לא המציאה, פיתחה ויישמה לשימושה שלה, את המשפט שאנו יכולים לכנותו - המשפט הפסיכולוגי של המגדר הנשי." בהקדמה "למהדורת האוסף של העלייה לרגל הגיבה ריצ'רדסון ב-1938 לביקורת על כתיבתה, על כי היא "חסרת פשר ועל כן בלתי קריאה", בטענה כי "ראוי ש"פרוזה נשית, כפי שצ'ארלס דיקנס וג'יימס ג'ויס מגלים לכך מודעות, לא תהיה מודגשת, אלא תעבור מנקודה לנקודה בלי הפרעה".
ב -1931 כתב ג'ון קאופר פוויס, כי הוא רואה בריצ'רדסון "חלוצה בכיוון חדש לחלוטין" מכיוון שהיא יצרה במרים - ה-פרוטגוניסטית של ספרה, את דמות האישה הראשונה שמגלמת את "המסע אחר מהות החוויה האנושית". פוויס מנגיד את ריצ'רדסון עם נשים סופרות אחרות, כמו ג'ורג 'אליוט ווירג'יניה וולף שאותן הוא רואה כבוגדות באינסטינקטים הנשיים העמוקים שלהן בכך שהן עושות שימוש "במדיום המחקר שלהם לא באינסטינקטים הנשיים האלה, אלא בשיטות הרציונליסטיות של הגברים". בדומה, בשנת 1975 סידני ג'נט קפלן מתארת את הכתיבה של עלייה לרגל ככזו "שנהגתה כהתקוממות כנגד מסורת הסיפורת המסורתית. . . . הכתיבה של ריצ'רדסון מסמנת מהפכה בפרספקטיבה, מעבר מאקספוזיציה 'גברית לאקספוזיציה 'נשית' ".
סופרת בלונדון

לאחר שעבדה תחילה כאומנת בגרמניה ואחר כך באנגליה, בתחילת חייה, ריצ'רדסון "גרה בעליית גג של בלומסברי ... [ו] ולונדון הפכה להרפתקה הגדולה שלה". למרות שגגות מחודדים מתמקד בחוויה של מרים כאומנת בגרמניה, חלק ניכר מהעלייה לרגל מתרחש בלונדון. לונדון "היא מרחב חומרי 'גמיש' המאפשר למרים את חייה הציבוריים. רחובות לונדון, בתי הקפה, המסעדות והמועדונים שלה עוסקים במידה רבה בגישושיה, שמרחיבים את הידע שלה על העיר וגם על עצמה". ג'ון קאופר פוויס במחקרו על ריצ'רדסון מ-1931, מתאר אותה כויליאם וורדסוורת'' של לונדון, שבמקום "תעלומת הרים ואגמים" מעניקה לנו "את תעלומת הגגות והמדרכות".
מוניטין

רבקה באולר כתבה באוגוסט 2015: "בהתחשב בחשיבותה של ריצ'רדסון להתפתחות הרומן האנגלי, הזנחתה לאחר מכן אינה מובנת". החלקים הראשונים של הרומנים שלה "התקבלו בהתלהבות נלהבת ובמבוכה מזדמנת", אך בשנות השלושים העניין בה ירד - אף על פי שג'ון קאופר פוויס הגן עליה במחקר ביקורתי קצר, דורותי מ. ריצ'רדסון (1931). בשנת 1928 קונרד אייקן, בסקירה של הרומן הראשון שלה "אוברלנד", ניסה להסביר מדוע היא "פחות מדי ידועה באופן מוזר", והציע את הסיבות הבאות: "תיעוד הדקות" שלה שמלאה את מי שמעדיף חוויית פעולה; הבחירה שלה במוח האישה כמרכז; והעדר "הקסם" של גיבורתה. עד שנת 1938 "היא הייתה די חסרת חשיבות עד כי פורד מדוקס פורד ספד ל'תופעה המדהימה' של 'ההזנחה העולמית המוחלטת' שלה".
עם זאת, ריצ'רדסון החליפה את המו"לים והוצאת דנט את קרסט - (Dent & Cresset Press) פרסמה מהדורה חדשה של עלייה לרגל בשנת 1938. האוסף פורסם מחדש על ידי הוצאת ויראגו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, "תחת התעוררותה מחדש של ההערצה הפופולרית אך הזמנית של ריצ'רדסון". בשנת 1976 התפרסמה באמריקה מהדורה בת ארבעה כרכים של האוסף על ידי הספרייה הפופולרית (ניו יורק). כעת, חוקרים מחזירים שוב את עבודתה לתודעה והמועצה לחקר האמנויות ומדעי הרוח באנגליה תומכת בפרויקט המהדורות המלומד של דורותי ריצ'רדסון, במטרה לפרסם מהדורת אסופה של יצירות ומכתבים של ריצ'רדסון. "גגות מחודדים" תורגם ליפנית בשנת 1934, לצרפתית בשנת 1965 ולגרמנית בשנת 1993. לאחר מכן היו תרגומים צרפתיים של מים עומדים - (Backwater) ב־1992 ושל מבוי סתום (Deadlock) ב־1933.
במאי 2015, הוסר הלוט מעל לוח זיכרון שנקבע בוובורן ווק בבלומסברי, שם התגוררה ריצ'רדסון, בשנת 1905 וב-1906, ציין ה"גרדיאן בנפרד הן לגביה והן לגבי המשורר ויליאם בטלר ייטס כי "אנשים מתחילים שוב לקרוא אותם, ושבים לאשר את מקומם ב-קאנון הספרותי של סופרי פרוזה מודרניים ניסיוניים".
ביבליוגרפיה

ביבליוגרפיה מלאה בהרבה ניתן למצוא באתר האינטרנט של אגודת דורותי ריצ'רדסון:
ביבליוגרפיה > עבודות

העבר וההווה של הקוואקרים, לונדון: קונסטבל, 1914.
נצנוצים מיצירותיו של ג'ורג 'פוקס, לונדון: האחים הדאלי 1914.
ג'ון אוסטין והבלתי נפרד, לונדון: ויליאם ג'קסון, 1930 (על האמן ג'ון אוסטין).
מסע לגן העדן: סיפורים קצרים ורישומים אוטוביוגרפיים, לונדון: ויראגו, 1989.
עלייה לרגל
מהדורות שנאספו בארבע כרכים: 1938 (12 ה"פרקים" הראשונים ; דנט וקרסט, לונדון, א.א. קנופף, ניו יורק), 1967 (ג'.מ. דנט, לונדון, וא.א. קנופף, ניו יורק), 1976 (הספרייה הפופולרית, ניו יורק) ), 1979 (ויראגו, לונדון)
ראו גם את האנתולוגיות הפמיניסטיות הבאות:
סקוט, בוני קיים, מגדר המודרניזם. בלומינגטון: הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, c1990.
גילברט, סנדרה מ. וגובר, סוזן נורטון אנתולוגיה לספרות מאת נשים . ניו יורק, ניו יורק: נורטון, c1985.
ביבליוגרפיה > ביקורות מוקדמות

סינקלייר, מ., "הרומנים של דורותי ריצ'רדסון", האגואיסט, אפריל 1918.
[וולף, ו-'], סקירת "המנהרה", (מוסף הספרות של הטיימס, 13 בפברואר 1919); [V. וולף], סקירה של אורות מסתובבים, האומה ומקדש אתנה, 19 במאי 1923); שניהם מוצגים ב ו. וולף, נשים וכתיבה, הוצאת מ. בארט, 1979
ביבליוגרפיה של אגודת דורותי ריצ'רדסון: ביקורות ומודעות לב
ביבליוגרפיה > מחקרים ביבליוגרפיים

Buchanan, Averill, כתב העת לספרות מודרנית, כרך א '. 24, מס '1, סתיו, 2000,' דורותי מילר ריצ'רדסון: ביבליוגרפיה 1900 עד 1999 ', עמ'. 135–160.
ביבליוגרפיה > ביוגרפיות ומכתבים

פאולי, ג'נט (עורכת). מכתבים של ג'ון קאופר פוויס ודורותי ריצ'רדסון. לונדון: ססיל וולף, 2008.
פרום, גלוריה ג. דורותי ריצ'רדסון: ביוגרפיה. אורבנה: הוצאת אוניברסיטת אילינוי, 1977.
פרום, גלוריה ג' (עורכת). חלונות למודרניזם: מכתבים נבחרים של דורותי ריצ'רדסון. אתונה, ג'ורג'יה, יו. הוצאת ג'ורג'יה, 1995.
גרגורי, הוראס. דורותי ריצ'רדסון: הרפתקה בגילוי עצמי. ניו יורק: הולט, ריינהרט ווינסטון, 1967.
רוזנברג, ג'ון ד. דורותי ריצ'רדסון: הגאונה ששכחו. ביוגרפיה ביקורתית. לונדון: Duckworth; ניו יורק: קנופף, 1973.
תומסון, ג'ורג' ה. דורותי ריצ'רדסון: לוח שנה של אותיות. ELT Press ספר אלקטרוני מספר 4, הוצאת אוניברסיטת צפון קרוליינה בגרינבורו.
ביבליוגרפיה > מחקרים ביקורתיים

בלייק, קיסר ר. דורותי מ. ריצ'רדסון . אן ארבור: הוצאת אוניברסיטת מישיגן, 1960.
בלואמל, קריסטין. ניסויים בגבולות המודרניזם: 'עלייה לרגל' של דורותי ריצ'רדסון . אתונה: University of Georgia Press, 1997.
איגלסון, הארווי. הדום לפסל: 'הרומנים של דורותי מ' ריצ'רדסון . סוואני, טן: הוצאת האוניברסיטה, 1934.
פאולי, ג'נט. מבנה וזהות: הדמיון היצירתי בעליה לרגל של דורותי ריצ'רדסון . Faculté des Lettres de la Manouba, תוניס, 1995.
האנסקומב, ג'יליאן א . אמנות החיים: דורותי ריצ'רדסון והתפתחות התודעה הפמיניסטית . לונדון: אוון, 1982; אתונה: הוצאת אוניברסיטת אוהיו, 1983.
פוויס, ג'ון קאופר. דורותי מ . ריצ'רדסון . לונדון: Joiner & Steele, 1931.
רדפורד, ז'אן. דורותי ריצ'רדסון . ניו יורק ולונדון: Harvester Wheatsheaf, 1991; בלומינגטון: הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, 1991.
סטאלי, תומאס פ. דורותי ריצ'רדסון . בוסטון: טוויין, 1976.
תומסון, ג'ורג' ה. הערות על 'עלייה לרגל': הערות דורותי ריצ'רדסון . גרינסבורו, קרוליינה הצפונית: ELT Press, 1999.
תומסון, ג'ורג' ה' עם תומסון, דורותי פ . מהדורות העלייה לרגל של דורותי ריצ'רדסון: השוואה בין טקסטים . גרינסבורו, קרוליינה הצפונית: ELT Press, 2001.
טאקר, אווה. עלייה לרגל: האורחת הקסומה של האביב והקיץ: דורותי ריצ'רדסון 1873–1954: הערכה מחודשת של חייה ופועלה . Penzance: Hypatia Press, 2003.
ווטס, קרול. דורותי ריצ'רדסון . פלימות': בית נורת'קוט בשיתוף עם המועצה הבריטית, 1995.
מנצחת, ג'ואן. העלייה לרגל של דורותי ריצ'רדסון . מדיסון: אוניברסיטת ויסקונסין, 2000.
ביבליוגרפיה > עבודות חלקיות על ריצ'רדסון

קפלן, סידני ג'נט. תודעה נשית ברומן הבריטי המודע . Urbana & London: University of Illinois Press, 1975.
לינט, מרן טובה. מודרניזם, פמיניזם ויהדות . ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת קיימברידג ', 2007.
פרסונס, דבורה. תאורטיקנים של הרומן המודרניסטי: ג'יימס ג'ויס, דורותי ריצ'רדסון, וירג'יניה וולף . אבינגדון: Routledge, 2007.
ביבליוגרפיה > ארכיונים עיקריים

ספריית ביינקה, אוניברסיטת ייל. אוסף מכתבים גדול.
הספרייה הבריטית. מכתבים ל-EBC ג'ונס; מכתבים ל-SS Koteliansky.
אוסף ברג, הספרייה הציבורית בניו יורק. מכתבים ל-PP Wadsworth
הארי רנסום HRC, אוסטין, טקסס.
הספרייה של אוניברסיטת מדינת פנסילבניה
אוניברסיטת טולסה. מכתבים ו-MSS.
פאפולה

פאפולה סיבית על האף
פאפולה (באנגלית: Papule) היא בליטה קטנה ומוגדרת היטב בעור המהווה מחלת עור. לפאפולה עשויה להיות חלק עליון מעוגל, מחודד או שטוח. הפאפולה יכולה להופיע עם גבעול, להיות דמוית חוט או להיראות יבלת. היא יכולה להיות רכה או יציבה ושטח הפנים שלה עשוי להיות מחוספס או חלק. לחלקם יש קרום או קשקשים. פאפולה יכולה להיות בצבע הבשר, צהובה, לבנה, חומה, אדומה, כחולה או סגולה. יכול להיות שיש רק אחת או שיש רבים, והן עשויות להופיע באופן לא סדיר בחלקים שונים של הגוף או להופיע באשכולות. היא אינה מכילה נוזלים, אך עלולה להתקדם לכדי פוסטולה או שלפוחית. פאפולה קטנה יותר מקשריר. היא יכולה להיות קטנה כמו ראש סיכה והיא בדרך כלל פחות מ-1 ס"מ רוחב, לפי כמה מקורות, ו-0.5 ס"מ לפי אחרים. כאשר כמה מתמזגות יחד, הן מופיעות כלוח.
צבעו עשוי להצביע על הסיבה, כגון לבנה במיליה, אדומה בגרב, צהבהבה בקסאנטומה ושחורה במלנומה. הן עלולות להיפתח כאשר נשרטים ולהיות נגועות וקרומיות.
הגדרה

פפולה היא כאמור בליטה קטנה ומוגדרת היטב בעור. היא קטנה מקשריר. היא יכולה להיות זעירה כמו ראש סיכה והוא בדרך כלל פחות מ-1 ס"מ רוחב, לפי כמה מקורות,
תיאור

לפאפולה עשויה להיות חלק עליון מעוגל, מחודד או שטוח. היא יכולה להיות מצולעת אך לעולם אינה מלבנית או מרובעת. יכולה להופיע עם גבעול, להיות דמוי חוט או להיראות יבלת. עוצמת האדמומיות עשויה להצביע על כמה זמן הפאפולה קיימת. יכול להיות שיש רק אחת או רבות, והן עשויות להופיע באופן לא סדיר בחלקים שונים של הגוף או כאמור באשכולות.
אבחנה מבדלת

Angiofibromas (אנגיופיברומות הן כינוי תיאורי למגוון רחב של עור שפירים דוגמת אנגיומה דובדבנית או קרום רירי) הן פאפולות וסוגיהם כוללים את הפאפולה הסיבית הבודדת בדרך כלל של האף ו-periungual angiofibroma, מרובים בפפולות הפין פנינה, ואת אנגיופיברומות הפנים כפי שניתן לראות בטרשת גבשושית.
פאפולות עם אבנית בכפות הידיים וכפות הרגליים עלולות להופיע בעגבת משנית, פסוריאזיס, גרב, ועוד. ביַלֶפֶת שטוחה הפאפולות עשויות להיות מגרדות, שטוחות, מצולעות, סגולות עם פסים לבנים, ויכולות להיות בודדות, או להופיע בצברים או בקו.
ראו גם

רשימת מצבים עוריים
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  James, William D.; Elston, Dirk; Treat, James R.; Rosenbach, Misha A.; Neuhaus, Isaac (2020). "2. Cutaneous signs and diagnosis". Andrews' Diseases of the Skin: Clinical Dermatology (באנגלית) (13th ed.). Elsevier. p. 11. ISBN 978-0-323-54753-6.
1 2 3 4  Oakley, Amanda. "Terminology in dermatology". dermnetnz.org (באנגלית). נבדק ב-20 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Dinulos, James G. H. (2019). "1. Principles of diagnosis and anatomy". Habif's Clinical Dermatology (באנגלית) (7th ed.). Elsevier. p. 4. ISBN 978-0-323-61269-2.
1 2 3 4  Allen, Herbert B. (2010). "1. Papulosquamous diseases". Dermatology Terminology (באנגלית). Philadelphia: Springer. pp. 1–13. ISBN 978-1-84882-839-1.
↑  Paller, Amy S.; Mancini, Anthony J. (2020). "9. Cutaneous tumors and tumor syndromes". Clinical Pediatric Dermatology: A Textbook of Skin Disorders of Childhood and Adolescence (באנגלית) (6th ed.). St Louis, Missouri: Elsevier. p. 251. ISBN 978-0-323-54988-2.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פאפולה ופלאק
עייפות

ערך זה עוסק בתחושות גופניות ומנטליות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  טיפול ראשוני 
 גורם:  idiopathic chronic fatigue, הפרעת שינה, שחיקה, תסמונת התשישות הכרונית, תת-תזונה, זאבת, לא ידוע, דאבת, הפרעה סומטופורמית, דום נשימה בשינה, טרשת נפוצה, נדודי שינה, דיכאון קליני, מתח (פסיכולוגיה), סוכרת 
 טיפול:  מודפיניל  ginseng 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D005221
 סיווגים
 ICD-10:  R53 
 ICD-11:  MG22 
 
אב עייף עם תינוקו הרך
עייפות היא שם כולל לכמה סוגים של תחושות גופניות, או מנטליות, אשר מעודדות את האדם, או בעל החיים, למתן את פעילותו הפיזית והמנטלית, או להתארגן למעבר למצב של שינה.
בדומה לרעב, צמא, בחילה וכיוצא באלה, עייפות היא תחושת אי-נוחות שקשה לאפיין אותה במדויק או למקם את תחושתה באיבר או במקום מסוים בגוף (אם כי יש מקרים של עייפות "מקומית", ראו להלן).
עייפות מתבטאת ברצון לנוח. ישנוניות היא הרצון לישון.
השפעות של מחזור השינה

בבני אדם ובשאר היונקים, וכן בעופות, עייפות מופיעה בעיקר באופן מחזורי לקראת שעת השינה. אנשים שמנגנון השינה שלהם השתבש עקב פגיעה מוחית, מדווחים לעיתים קרובות על היעדר תחושת עייפות, או על תחושת עייפות מתמדת. מכאן אפשר ללמוד כי תחושה זו מושרית על ידי מרכז מסוים במוח, כדי להביא למצב של שינה. חוקרים סבורים כי תחושת העייפות מצויה במערכת הפעלה רשתית של המוח התחתון.
כיוון שבני אדם פעילים בעיקר ביום, חשכה משרה עליהם תחושת עייפות, בעוד אור יום או אור חזק במיוחד ממקור מלאכותי, מפיג את התחושה הזו. כיום ידוע שהמנגנון האחראי לכך הוא מנגנון הפרשת נוירוטרנסמיטור המכונה מלטונין. שינוי בכמות האור הנקלטת בעיניים מביא לשינוי במידת ההפרשה של מלטונין, ולפיכך לשינוי בתחושת העייפות.
עייפות בעקבות מאמץ

תחושה שונה במעט של עייפות נגרמת עקב פעילות פיזית מאומצת. במצב כזה, עלול להיווצר קושי באספקת חמצן לשרירים באמצעות מחזור הדם. בשלב הראשון מוגברת הנשימה ומוגבר קצב פעימות הלב. אם אין די בכך, עוברים השרירים להפקת אנרגיה בשיטה אנאירובית (כלומר, ללא שימוש בחמצן). שיטה זו אינה יעילה דיה, והיא מביאה להצטברות חומצת חלב בשרירים. בסופו של דבר, מושרית תחושת עייפות שמאלצת את האדם או בעל החיים לעצור את הפעילות. לפעמים סובלת קבוצת שרירים מסוימת בגוף ממחסור בחמצן, ואז נוצרת תחושת עייפות מקומית. תחושה זו, שדומה לתחושת כאב, אך אינה זהה לה, מקשה על הפעלתם של השרירים הפגועים.
סוג נוסף של תחושת עייפות נגרם כתוצאה מפעילות מנטלית מאומצת. במצבים מסוימים נקלטת אינפורמציה רבה במוח, מבלי שיש אפשרות לעבד אותה ולאחסן אותה בזיכרון. עייפות כזאת מתאפיינת בתחושת בלבול, באובדן זמני של הזיכרון, ולפעמים גם בתחושות פיזיות כמו בחילה או כאב ראש חזק (מיגרנה). בניגוד לסוגים אחרים של עייפות, יש אנשים המדווחים כי דווקא מעבר לפעילות פיזית מאומצת מפיג את תחושת העייפות המנטלית. שינה מפיגה כמעט תמיד את תחושת העייפות הזו.