stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי מלכת שבא

| צבי מלכת שבא |
| --- | --- |
 זוג צביים שצולמו בשבי המשתייכים לכאורה לצבי מלכת שבא  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: צבאיים
שבט:: אנטילופות ערבה
סוג:: צבי
מין:: צבי מלכת שבא
שם מדעי
 Gazella bilkis ‏גרובס & Lay, 1985
תחום תפוצה


צבי מלכת שבא (שם מדעי: Gazella bilkis), הוא מין אנטילופה נכחדת בסוג צבי, אשר תפוצתו הייתה מוגבלת בעבר לאזורים מסוימים בתימן עד אשר הוכחד מן העולם. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1985 על ידי הזואולוג האוסטרלי קולין גרובס - כ-40 שנה לאחר שנצפה בפעם האחרונה. המעמד הטקסונומי של מין זה אינו ברור דיו, ויש הסבורים כי למעשה מדובר בתת-מין של צבי מצוי, צבי ערבי או באוכלוסייה של צבי ארלנג'ר; על כל פנים מוסכם שאוכלוסייה זו של צבאים אינה קיימת כיום. צבי זה קרוי על שמה של מלכת שבא, אשר ממלכתה השתרעה כנראה בתימן. בערבית, הוא מוכר גם בשם צבי תימני (غزال اليمن), אך אין להתבלבל בינו לבין תת-המין Gazella gazella cora של צבי מצוי המכונה לעיתים "צבי תימני".
תפוצה

צבי מלכת שבא היה אנדמי למישורים הגבוהים והגבעות המקיפות את העיר תעז שבתימן בגובה של 2,150-1,230 מטר מעל פני הים, שם הוא נצפה מהלך בבדידות או בקבוצות של 3 פרטים בחיפוש אחר מקורות מזון צמחיים. צבי מלכת שבא מעולם לא נצפה באזורים נמוכים או בצידי כבישים ויישובי אדם. בין האזורים שבהם נוכחותו אושרה בוודאות היו ואדי מאלח, אוסאיפירה וג'בל זארבה.
היסטוריה

ב-1951, נטען כי צביי מלכת שבא נמצאים במספרים גדולים סביבות העיר תעז, ובאותה השנה ניצודו 5 פרטים שפוחלציהם נשלחו עבור מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו. מאז, לא דווח יותר על שום צפייה בצביים הללו. בשנת 1992, צוות חוקרים יצא לחקור את אזור ההיסטורי שהיה ידוע בעבר כמאכלס צביי מלכת שבא, אולם הם לא הצליחו למצוא כל פרט חי, והתושבים המקומיים באזור דיווחו שהם לא ראו אף צבי באזור בעשורים האחרונים. לרוע המזל, צבי מלכת שבא מעולם לא נלכד בחיים עבור גני חיות באירופה או באמריקה, כך שלא היה ניתן להקים אוכלוסייה שבויה שתושב לטבע.
הכחדה

ההנחה שצבי מלכת שבא נכחד, הועלתה כבר ב-1991, על ידי קבוצת מומחים של האיגוד העולמי לשימור הטבע (IUCN) אשר נטלה חלק בתוכנית הפעולה האזורית לשימור אנטילופות באפריקה, אסיה והמזרח התיכון, והדבר נרשם בדו"ח שנשלח עבור הארגון. ההודעה הרשמית על ההכחדה של צבי מלכת שבא נמסרה בשנת 1999 - אז המין סווג לראשונה על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין נכחד (EX). על פי IUCN, סיבת ההכחדה הייתה ציד נרחב על ידי קציני צבא של ממלכת תימן.
מאז 1951, סקרים שנעשו בתחום התפוצה ההיסטורי שלהם לא הצליחו למצוא כל סימן לנוכחותם של צבאי מלכת שבא. בשנת 1985, זוג צביים צולם באוסף פרטי בשמורת הטבע אל-וואברה בקטר. הזואולוג קולין גרובס שבחן את התמונה, טען שהצביים הללו עשויים להיות שרידים של צבי מלכת שבא ששרדו, אך הוא לא אישר זאת בוודאות.
מעמד טקסונומי

מאז גילויו של המין היו מחלוקות רבות האם אכן מדובר בצבי הזכאי למעמד טקסונומי נפרד. בחצי האי ערב מצויים כיום צבי פרסי, צבי מצוי וצבי ארלנג'ר (מוכר עדיין כתת-מין של האחרון). הגילוי של מין נוסף באזור תימן, התקבל בספק על ידי זואולוגים מסוימים, כשרבים טוענים שמדובר באחד מתת-המינים של צבי מצוי או לחלופין באוכלוסייה של צבי ארלנג'ר שנכחדה.
כאמור, מספר צביי מלכת שבא נשלחו בזמנו עבור מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו. מכיוון שמעמדו הטקסונומי של צבי זה מוטל בספק, נדרש לבצע בדיקות DNA על פוחלצי הצבי במוזיאון ולהשוות אותם לתת-מינים של צבי מצוי החיים במרכז רבייה בשבי בקטר כדי לראות האם אכן מדובר במין נפרד. בדיקות DNA רבות נעשו כבר על כל סוגי הצביים המאכלסים את חצי האי ערב כדי לקבל הבחנה ברורה בין מינים ותת-מינים, ולאור זאת ניתן להמתין לבדיקות כדי לאשש את ההכחדה של צבי מלכת שבא.
לצד צבי מלכת שבא, ישנם שלושה מיני צביי מדבר אחרים שאף הם הוכחדו, ומעמדם הטקסונומי מוטל בספק: צבי סעודי וצבי ערבי שחיו בחצי האי ערב, וצבי אדום שדגימות שלו נקנו באלג'יריה.
הערות שוליים

↑  צבי מלכת שבא באתר הרשימה האדומה של IUCN
קארוי קצ'קמטי (סופר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בינואר 1910 קצ'קמט, הונגריה 
 פטירה:  24 ביולי 1985 (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הונגריה 
 
קארוי קצ'קמטי (בהונגרית: Kecskeméti Károly; קצ'קמט, 14 בינואר 1910 – לונדון, 24 ביולי 1985) היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי-בריטי.
ביוגרפיה

קארוי קצ'קמטי נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה קצ'קמטי (1865–1944), סיטונאי יין, ושל רחל בטלהיים (1880–1944) הוא השלים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו ובפרנקפורט, ואחר כך למד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת וינה. לאחר מכן חזר לקצ'קמט, שם התפרסמו כתבותיו הצבעוניים בימי ראשון משנת 1937 ב"מפקח קצ'קמט" (Kecskeméti Ellenőr) חתומים בשם קיתי (Kéthy). לימים היה מתמחה בעיתונות ביומון בשפה הגרמנית שהופיע בבודפשט, בפסטר לויד. במהלך מלחמת העולם השנייה הוריו וכמה קרובי משפחתו הקרובים נרצחו בשואה. קצ'קמטי ניצל ואחרי 1945 עסק בחקלאות. הוא ניצל את ימי המרד ההונגרי ונמלט (היגר) בסוף שנת 1956 והתיישב באדג'וואר, פרבר של לונדון. הוא טופל בסנטוריום לחולי שחפת במשך תקופה ארוכה, שם כתב את הרומן שלו שלא פורסם, "פנסיון לואיזה" (Lujza panzió).
אשתו הייתה ולריה צ'יסאר, בתם של הוגו צ'יסאר ושל אמה פְרַנְקְל, אותה נשא לאישה ב-9 בדצמבר 1936 בבודפשט.
עבודותיו (חלק)

אבנורמנדיה (רומן, מינכן, 1972)
לקריאה נוספת

סופרים הונגרים עכשוויים 1945–1997 . ביבליוגרפיה וספריית תמונות. בודפשט, 1997, 2000.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1978-1991. ISBN 963-05-6422-X
קארוי קצ'קמטי ב-Arcanum
ספרו אבנורמנדיה
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kecskeméti polgári születési akv. 106/1910. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 94/1906. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1727/1936. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 121537709   WorldCat (עם VIAF): 121537709 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קארוי קצ'קמטי (סופר)".
פרסטון בלייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוקטובר 1908 רדלנדס, קליפורניה, ארצות הברית 
 פטירה:  19 באפריל 1995 (בגיל 86) סנטה קרוז, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  פרסטון ארווין בלייר
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  רדלנדס, לוס אנג'לס 
 השכלה:  Redlands High School (העשור של 1920)  בית הספר לאמנות שונארד 
 תקופת הפעילות:  1930–1995 (כ־65 שנים)
 עיסוק:  אנימטור
 מעסיק:  Romey Grey Studios‏ (1930–1931) סקרין ג'מס (1931–1937) וולט דיסני הפקות (1937–1941) MGM‏ (1941–1950)
 פרסים והוקרה:  פרס וינזור מקיי (1985) 
 
פרסטון ארווין בלייר (באנגלית: Preston Erwin Blair;‏ 24 באוקטובר 1908 – 19 באפריל 1995) היה אנימטור אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות עבודתו בוולט דיסני הפקות וב-Metro-Goldwyn-Mayer cartoon studio (אולפני ההנפשה של MGM).
ביוגרפיה

בלייר נולד ברדלנדס, קליפורניה, והחל את קריירת ההנפשה שלו בתחילת שנות ה-30 ב-Romer Gray Studio ועקב כך שהאולפן לא עמד בתקציב המשכורת שלו, הוא עבר לוולטר לאנץ הפקות. מאוחר יותר הוא עבר לאולפן סקרין ג'מס של צ'ארלס מינץ, ובסוף שנות ה-30 עבר לאולפני דיסני. בדיסני, בלייר הנפיש סרטי הנפשה קצרים ואת הסצנות של מיקי מאוס במקטע "שוליית הקוסם" וריקוד התנין וההיפופוטמית במקטע "מחול השעות" בסרט "פנטסיה" (1940). כמו כן, הוא עבד קצת על הסרטים "פינוקיו" (1940) ו"במבי" (1942).
בשנת 1941, בלייר עזב את דיסני לאחר שביתת האנימטורים של דיסני ונשכר לעבוד עבור המחלקה של טקס אייברי ב-MGM. שם, הוא התפרסם במיוחד בזכות הנפשת הדמות הנשית בסרט "Red Hot Riding Hood" משנת 1943. דמות זו המשיכה להופיע מאוחר יותר בסרטים מצוירים נוספים. בסוף שנות ה-40, בלייר שיתף פעולה עם האנימטור מייקל לה כדי לביים כמה סרטים מצוירים של " Barney Bear".
בלייר המשיך את הקריירה שלו בהנפשה גם במהלך שנות ה-60, כשעבד על הסדרה "משפחת קדמוני" בהאנה-ברברה.
בלייר היה אחיו של האמן לי בלייר והגיס של האמנית והמעצבת מרי בלייר. הוא נפטר ב-19 באפריל 1995.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | קרדיטים |
| --- | --- | --- |
| 1936 | קבוצת הפולו של מיקי | אנימטור |
| 1938 | ציידי הלווייתנים | אנימטור |
| 1938 | משחק הגולף של דונלד | אנימטור |
| 1939 | פיקניק בחוף | אנימטור |
| 1939 | צופי הים | אנימטור |
| 1939 | המצביע | אנימטור |
| 1939 | השוטר דונלד | אנימטור |
| 1939 | החזיר המעשי | אנימטור |
| 1940 | פינוקיו | אנימטור |
| 1940 | דונלד פועל בניין | אנימטור |
| 1940 | רחיצת כלבים | אנימטור |
| 1940 | פנטסיה | אנימטור – מקטעים "שוליית הקוסם" ו"מחול השעות" |
| 1940 | צרות עד העצם | אנימטור |
| 1941 | דמבו | אנימטור |
| 1942 | ההולך בשנתו | אנימטור |
| 1942 | במבי | אנימטור |
| 1942 | עצם לשניים | אנימטור |
| 1942 | פלוטו בגן החיות | אנימטור |
| 1947 | חופשי ומאושר | אנימטור דמויות |
| 1961 | משפחת קדמוני | סדרת טלוויזיה; אנימטור |
| 1972 | בחזרה לארץ עוץ | אנימטור |
| 1995 | הפנתר הוורוד | סדרת טלוויזיה; אנימטור |
| 1999 | פנטסיה 2000 | מקטע "שוליית הקוסם" |
הערות שוליים

↑  "Biography: Preston Blair". 4 נוב' 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Of Mice and Magic (1980); 287-289
↑  "Lee Everett Blair (1911-1993) - Southern California Watercolorist and Animation Developer". 21 אוג' 2008. אורכב מ-המקור ב-2008-08-21. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007353364705171  BNE: XX5132489  BnF: cb13533669d (data)  GND: 121290239  ISNI: 0000 0001 1558 8095  LCCN: no95002260  NDL: 001113562  NLK: KAC201868281  NTA: 183814371  SNAC: w6709prj  SUDOC: 05051508X  VIAF: 5093208   WorldCat (עם VIAF): 5093208
צבי נדב

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1891 עין זיתים, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  7 במרץ 1959 (בגיל 67) ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות כפר גלעדי
 תאריך עלייה:  1906
 השתייכות:  השומר גדוד העבודה הקיבוץ
 תקופת הפעילות:  1909–1929 (כ־20 שנה)
 פעולות ומבצעים
 מאורעות תרפ"א מאורעות תרפ"ט
 תפקידים אזרחיים
 ממייסדי הקלוב הארצישראלי לתעופה
 הנצחה
 על שמו שדירה ביער הצבא הסובייטי
קברו של צבי נדב בחלקת השומר בבית הקברות של כפר גלעדי
צבי נדב (נולד בשם צבי הלפרין, לתקופה שינה את שמו בשל רדיפות הטורקים לאיתן ברגמן; דצמבר 1891 – 7 במרץ 1959) היה איש העלייה השנייה, חבר השומר, חבר מרכזי בגדוד העבודה וממנהיגי ראשית התעופה העברית בארץ ישראל.
ספריו וכתביו

צבי נדב, מימי שמירה והגנה, מערכות, תל אביב 1954.
צבי נדב, כך התחלנו: מראשית חיי העבודה, השמירה והקבוצה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשי"ז 1957.
צבי נדב, על דמיירה, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 83–88
הנצחתו

ב-1960, במלאת שנה למותו, ניטעה על שמו שדירה ביער הצבא הסובייטי.
לקריאה נוספת

שלמה קפלנסקי (עורך), קובץ השומר, תעודות, זכרונות ודברי הערכה, הוצאת ארכיון העבודה, תל אביב תרצ"ז (1937).
ברכה חבס ואליעזר שוחט (עורכים), העלייה השנייה, עם עובד, תל אביב תש"ז (1947).
בן-ציון דינור, ספר תולדות ההגנה, א-ג, מערכות, תל אביב תשט"ו (1956).
יצחק בן-צבי (עורך עם אחרים), ספר השומר, דביר, תל אביב תשי"ז (1957).
גרשון גרא, השומר, משרד הביטחון, תל אביב 1985.
יעקב גולדשטיין, בדרך אל היעד, "בר-גיורא" ו"השומר" 1907 -1935, משרד הביטחון, תל אביב תשנ"ד (1994).
ישראל ברטל, זאב צחור ויהושע קניאל (עורכים), העלייה השנייה, א-ג, (מחקרים, מקורות, אישים), יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשנ"ח (1998).
הערות שוליים

↑  צבי נדב, בתוך: קובץ השומר, עמ' 436
↑   רות בקי קולודני, ריח ההרים והדרור, באתר הארץ, 18 ביולי 2023
↑   רות בקי-קולודני, "קרבות מתנהלים בכל החזיתות ופתאום להתאהב?", באתר הארץ, 22 בספטמבר 2015
↑  צבי אילן, החלוץ בסוריה וההתיישבות בחורן 1928-1936, פעמים, 14, תשמ"ג 1982, עמ' 45.
↑   רות בקי קולודני, הרפתקאותיה של משלחת סודית בעבר הירדן, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2015
↑  צבי נדב למנוחות, דבר, 8 במרץ 1959
↑  צבי נדב הובא למנוחות בכפר גלעדי, קול העם, 9 במרץ 1959
↑  נפטר צבי נדב, על המשמר, 8 במרץ 1959
↑  צבי נדב ז"ל, חרות, 8 במרץ 1959
↑  אנדה עמיר-פינקרפלד, יגאל וצבי נדב מספרים, דבר, 2 במרץ 1956
↑  שדירה ע"ש צבי נדב נחנכה בטכס ביער הצבא הסובייטי, קול העם, 14 בפברואר 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312282105171  GND: 1128665557  LCCN: nb2011001986  VIAF: 163180465   WorldCat (עם VIAF): 163180465
פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה

פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (שם מלא: פרנץ סלבטור מריה יוזף פרדיננד קרל לאופולד אנטון פון פדואה בפטיסט יונאריוס אלויס גונזגה ריינר בנדיקט ברנהרד פון אוסטריה-טוסקנה (בגרמנית: Franz Salvator Maria Joseph Ferdinand Karl Leopold Anton von Padua Johann Baptist Januarius Aloys Gonzaga Rainer Benedikt Bernhard von Österreich-Toskana)‏; 21 באוגוסט 1866 - 20 באפריל 1939) היה חתנו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה

פרנץ סלבטור נולד ב-21 באוגוסט 1866 בעיר אלטמינסטר שבאימפריה האוסטרית. אביו קרל סלבטור, ארכידוכס אוסטריה היה בנו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה, ואמו מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות הייתה בתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות. מצד האם היו הוריו בני דודים. משפחתו השתייכה לענף הטוסקני של בית הבסבורג. פרנץ סלבטור למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, לפני שב-1881 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי כלוטננט ברגימנט נושאי הרומח ה-6. ב-1895 הועבר ליחידות היגרים ולאחר מכן לחיל הפרשים. ב-1911 הוא מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים ולמפקד דיוויזיית הפרשים של וינה.
ב-1886 פגש פרנץ סלבטור את בת-דודתו מדרגה שנייה הארכידוכסית מריה ולריה, בתם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והנסיכה סיסי. השניים התאהבו, אולם מריה ולריה חיכתה כמה שנים כדי לוודא שרגשותיה כלפיו חזקים דיים, לפני שהודיעה על רצונה להינשא לו. אחיה ואחותה הגדולים של מריה ולריה, נאלצו להינשא לבני שושלות מלוכה מרחבי אירופה. רבים ציפו שמריה ולריה תינשא גם כן לנסיך כתר כלשהו, בין השמות שהועלו נמנו הנסיך פרידריך אוגוסט מסקסוניה, והאינפנטה קרלוש מפורטוגל. רבים התאכזבו מכך שהיא בחרה להינשא לנסיך ממשפחה לא חזקה במיוחד וללא כסף רב. עם זאת, אמה של מריה ולריה, הקיסרית סיסי, התערבה והודיעה שבתה תתחתן מאהבה בלבד, ואפילו למטאטא ארובות. הם נישאו בבאד אישל ב-31 ביולי 1890.
בתחילה התגוררו בני הזוג בארמון ליכטנג, וב-1895 רכשו טירה ליד נהר הדנובה. טקס המעבר לטירה החדשה נחגג ברוב עם ב-1897, כיוון שמריה ולריה הייתה פופולרית מאוד. הנישואים היו מאושרים בתחילה, אולם פרנץ סלבטור הרבה לבגוד בה. בין מאהבותיו הידועות נמנית הנסיכה שטפני פון הוהנלוהה. הוהנלוהה ילדה לו בן אחד, אשר פרנץ סלבטור הכיר בו בעוד מריה ולריה חיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פרנץ סלבטור למפקח הכללי של הטיפול הרפואי בצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר המלחמה וביטול המונרכיה ב-1918, ויתרו הוא ואשתו על כל תאריהם וזכויות היתר התורשתיות שלהם, ולפיכך הורשו לשמור על נכסיהם וממונם. פרנץ סלבטור נפטר ב-20 באפריל 1939 בגיל 72.
משפחתו

מנישואיו למריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה נולדו לו 10 ילדים:
אליזבת פרנציסקה (1892–1930)
פרנץ קרל סלבטור (1893–1918)
הוברט סלבטור (1894–1971)
הדוויג (1896–1970)
תאודור סלבטור (1899–1978)
גרטרוד (1900–1962)
מריה אליזבת (1901–1936)
קלמנס סלבטור (1904–1974)
מתילדה (1906–1991)
אגנס (26 ביוני 1911)
מריה ולריה נפטרה ב-1924. עשר שנים לאחר מותה, ב-1934, נישא פרנץ סלבטור פעם נוספת בנישואים מורגנטיים למלאני ריסנפלס (1898-1984)
פרנץ קראוס (פיזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1962 (בן 62) מור, הונגריה 
 ענף מדעי:  attophysics 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1985)  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1985)  האוניברסיטה הטכנית של וינה (1991) 
 מוסדות:  Centre for Advanced Laser Applications (2006–2009)  מכון מקס פלאנק לאופטיקה קוונטית (2004)  מכון מקס פלאנק לאופטיקה קוונטית (2007–2009)  Centre for Advanced Laser Applications (2010–2019)  האוניברסיטה הטכנית של וינה  אוניברסיטת מינכן 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (2023)  Wittgenstein-Prize (2002)  פרס לייבניץ (2006)  פרס קרל צייס (1998)  אזרחות כבוד  פרס וינה למדע (2006)  פרס האלקטרוניקה הקוונטית (2006)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2011)  פרס וולף לפיזיקה (2022)  פרס אוטו האן (2013)  Clarivate Citation Laureates (2015)  פרס המלך פייסל הבין-לאומי במדעים (2013)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות  מסדר סטפנוס הקדוש של הונגריה 
 מספר צאצאים:  2 
 
פֶרֶנְץ קראוס (בהונגרית: Krausz Ferenc; נולד ב-17 במאי 1962) הוא פיזיקאי הונגרי-אוסטרי העוסק בפיזיקה של אטו-שניות, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2023. חבר הנהלה במכון מקס פלאנק לאופטיקה קוונטית ופרופסור לפיזיקה ניסויית באוניברסיטת מינכן בגרמניה.
צוות המחקר שלו יצר ומדד את פולס האור הראשון בסקאלת זמן של אטו-שניות והשתמש בו למדידה של תנועת האלקטרונים בתוך אטומים, שהיא מושא מחקר עיקרי בחקר הפיזיקה של אטו-שניות.
קריירה אקדמית

קראוס למד פיזיקה תאורטית באוניברסיטת אטווש לוראנד והנדסת חשמל באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. לאחר לימודיו באוניברסיטת וינה לטכנולוגיה, הוא התמנה לפרופסור באותו מוסד. ב-2003 הוא התמנה לחבר הנהלה במכון מקס פלאנק לאופטיקה קוונטית בגרכינג וב-2004 הפך למופקד הקתדרה לפיזיקה ניסויית באוניברסיטת מינכן. בשנת 2006 הוא ייסד את המרכז לפוטוניקה מתקדמת במינכן (MAP) והפך לאחד מחברי ההנהלה שלו.
מחקר

פרנץ קראוס וצוות המחקר שלו היו הראשונים שיצרו ומדדו פולס אור שנמשך פחות מפמטו-שנייה אחת. החוקרים השתמשו בפולסי האור האלה של אטו-שנייה כדי להפוך את התנועה הפנים-אטומית של אלקטרונים לניתנת לצפייה בזמן אמת. תוצאות אלו היוו אבן דרך משמעותית בראשית תחום הפיזיקה של אטו-שניות.
בשנות ה-90, הבסיס לציון דרך זה הונח על ידי פרנץ קראוס וצוותו, שפעלו להמשך הפיתוח של טכנולוגיית לייזר הפמטו-שנייה עד לגבולותיה האולטימטיביים - לקראת פולסי אור הנושאים את החלק העיקרי של האנרגיה שלהם במחזור אחד בודד של השדה האלקטרומגנטי. תנאי הכרחי ליצירת פולסי אור קצרים כאלה הוא בקרת דיוק גבוהה של ההשהיה של אורכי הגל השונים של אור פס רחב (לבן) על פני אוקטבה אחת שלמה. כמו כן, התקן שימושי בשם chirped mirrors נולד משיתוף פעולה של פרנץ קראוס ורוברט ספיץ, ודבר זה אפשר שליטה ודיוק ההכרחיים למערכות לייזר הפמטו-שנייה הנפוצות בימינו.
בשנת 2001, פרנץ קראוס וקבוצתו הצליחו לראשונה ליצור ולמדוד פולסי אור אולטרה-סגול באורך מאות אטו-שניות באמצעות פולסי לייזר חזקים וקצרים. בעזרת זה, זמן קצר לאחר מכן הם גם הצליחו להתחקות אחר תנועת האלקטרונים בקנה מידה תת-אטומי בזמן אמת.
היכולת לעצב את חזית הגל של פולס האטו-שניות שהדגימו פרנץ קראוס וצוותו, אפשרו את ביסוס טכניקת המדידה של האטו-שניה כבסיס הטכנולוגי לניסויים רבים. קראוס ועמיתיו הצליחו לשלוט באלקטרונים במולקולות ולראשונה, לצפות בזמן אמת במספר רב של תהליכי אלקטרונים בסיסיים כגון מנהור, מעבר מטען, פליטת אור אולטרה-סגול קוהרנטית, אפקט פוטואלקטרי מושהה, תנועת אלקטרוני ערכיות ובקרה על המאפיינים האופטיים והחשמליים של חומרים דיאלקטריים. תוצאות אלו הושגו באמצעות שיתופי פעולה בינלאומיים.
קראוס וצוותו משתמשים בטכנולוגיית לייזר פמטו-שנייה כדי לפתח ספקטרוסקופיית אינפרא-אדום עבור יישומים ביו-רפואיים.
קארוי קצ'קמטי (היסטוריון)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוגוסט 1933 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  2 באפריל 2021 (בגיל 87) פריז, צרפת 
 מדינה:  הונגריה, צרפת 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1956) 
 פרסים והוקרה:  Palladium (2009) 
 
קארוי קצ'קמטי (בהונגרית: Kecskeméti Károly; בודפשט, 19 באוגוסט 1933 – פריז, 2 באפריל 2021) היה ארכיונאי-היסטוריון יהודי-הונגרי-צרפתי. הוא גר בצרפת משנת 1956, לשם היגר אחרי המרד ההונגרי, בקושי שנה לאחר שסיים את לימודיו בהונגריה, בצרפת השיג את הדוקטורט בשנת 1980. כפקיד בכיר במועצה הבין-לאומית לארכיונים, הוא השתתף בתוכניות פיתוח ארכיונים בכמה מדינות, בכמה יבשות (בעיקר באפריקה). עם פרישתו התפרסם לכבודו כרך לימוד בבלגיה, בשם Miscellanea Caroli Kecskeméti, בעריכתם של פרנק דיילמן ואנדרה ואנרי (Frank Daelemans, André Vanrie).
ביוגרפיה

אביו של קארוי קצ'קמטי היה מורה, ג'רג' קצ'קמטי, ומאוחר יותר הפך לעיתונאי העורך ולאחר מכן העורך הראשי של העיתון היומי בשפה הגרמנית בבודפשט הפסטר לויד. אביו גורש באפריל 1944 ונרצח באושוויץ ביולי אותה השנה. אימו הייתה אגוטה קלר. סבו מצד אביו, ארמין קצ'קמטי, היה הרב הראשי לשעבר של העיר מאקו וכן פרופסור באוניברסיטת סגד שכתב מספר ספרים על ספרות והיסטוריה יהודית. יחד עם אשתו גם הוא נרצח בשנת 1944 במחנה ריכוז. סבתו מצד אימו גם היא הייתה צאצא (נכדה) של הרב הראשי של העיר סגד לאופולד לעף, אחד מאחיו של ליאופולד היה עמנואל לעף. סבו מצד אימו היה מהנדס במשרד לאדריכלות ממלכתית. אחותו של קארוי קצ'קמטי היא ז'וז'ה פרגה, סוציולוגית, חברה קבועה באקדמיה ההונגרית למדעים. אחיינו, בנה של אחותם מרתה קצ'קמטי, הוא ג'רג' קוזמה, שהיה קריקטוריסט, שלמד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, אך לא עשה בחינות סמיכה לרבנות.
לאחר מלחמת העולם השנייה בילה קצ'קמטי שנה וחצי בצרפת, חזר להונגריה וסיים את לימודיו ואת בחינות הבגרות בגימנסיית אטווש יוז'ף. הוא החל את לימודיו באוניברסיטה בשנת 1951 תחילה באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה ואחרי שנה עבר לפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת אטווש לוראנד. בתחום כהיסטוריון-ארכיבאי קיבל תואר והמנחה להמשך לימודיו לעבודת הדוקטורט על אוכלוסיית המאה ה-19 של היישוב טק היה ההיסטוריון היהודי-הונגרי ג'רג' סאבאד לימים חבר באספה הלאומית (הונגריה) יושב ראש הפרלמנט ההונגרי וחבר מן המנין באקדמיה ההונגרית למדעים. במקביל להכנת עבודת דוקטורט זו, כארכיונאי, ארגן קצ'קמטי את רשומות של היישוב טק בארכיון מחוז פשט.
הוא החל לעבוד כארכיונאי כאמור בשנת 1955 ובילה את התמחותו בארכיון המדינה של העיר שופרון ובארכיון הלאומי ההונגרי. ביוני 1956, בבודפשט הוא התקבל לארכיון המדינה. הוא ניצל את המרד ההונגרי ונמלט (היגר) בנובמבר 1956. כבר בינואר 1957 קיבל חוזה עבודה זמני בארכיוני המשרד הממשלתי צרפת מעבר לים (France d’Outre-Mer) בפריז, ולאחר שסיים קורס ארכיונים בין-לאומי, החל מיולי 1957 הפך להיות לארכיונאי של הארכיון הלאומי הצרפתי (Archives nationales). בשנת 1980 סיים סופסוף את הדוקטורט שלו במדעי הרוח באוניברסיטת סורבון, (דוקטורט שההתחיל עוד בהונגריה). נושא עבודת הדוקטורט הצרפתית הממלכתית שלו היה הליברליזם ההונגרי בין השנים 1790–1848. משנת 1986 היה קצ'קמטי חבר במועצה הבין-לאומית לארכיונאות (International Council on Archives – ICA) ופרש לגמלאות בסוף 1998.
פעילותו המקצועית

משנת 1962 ועד סוף 1998 עמד קצ'קמטי בראש מזכירות מועצת הארכיונים, ואילו משנת 1964 היה מעורב גם בפיתוח ארכיונים ב"עולם השלישי". בתפקיד זה בילה שנה בדקר מדצמבר 1970 כמומחה של אונסק"ו, שם נדרש לארגן הכשרה לארכיונאות באוניברסיטת בירת סנגל. עד לפרישתו ניהל את תוכנית המחשוב בארכיון הקומינטרן. במשך מספר שנים, מטעם ה-ICA, לימד כמה קורסים בארכיונים וכן הופקד על ידי מועצת אירופה על משימות מקצועיות שונות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 השתתף בתוכניות פיתוח ארכיונים בכמה מדינות (ברזיל, קניה, תימן, בורקינה פאסו, בנין, הרפובליקה של קונגו, פורטוגל).
כהיסטוריון הוא סייע לעבודתו של מכון אימרה נאג' בבריסל במשך חמש שנים משנת 1958 ובמהלכן השתתף גם בפרסום שני כרכים שהוציא המכון. הוא חקר את ההיסטוריה של הליברליזם והפרלמנטריזם ההונגרי, אך חקר גם את ההיסטוריה של יהדות הונגריה מתקופת שלטונו של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עד 1918.
עבודותיו

La formation professionelle des archivistes. Liste des écoles et des cours de formation professionelle d'archivistes; Unesco, Bruxelles, 1966
La Hongrie et le réformisme libéral. Problèmes politiques et sociaux, 1790–1848; Il Centro di Ricerca, Roma, 1989 (Fonti e studi di storia moderna e contemporanea)
Sovereignty disputed claims professional culture. Essays on archival policies; Bibliothèque royale de Belgique, Brussels, 2000
Notes, rapports et témoignages français sur la Hongrie, 1717–1809; Institut Hongrois–OSZK, Paris–Bp., 2006 (Documenta Hungarorum in Gallia)
Magyar liberalizmus, 1790–1848; Argumentum–Bibó István Szellemi Műhely, Budapest, 2008 (Eszmetörténeti könyvtár)
Le libéralisme hongrois, 1790–1848; Champion, Paris, 2010 (Bibliothèque d'études de l'Europe centrale)
לקריאה נוספת

ביוגרפיה של קארוי קצ'קמטי באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת דברצן
קארוי קצ'קמטי על "קולחוז" – זיכרון באתרו של לאיוש קוניה. המקור המקורי: אגנש דיאק: "... עידן הרפורמה אינו התחלה, אלא המשך". ריאיון עם קארוי קצ'קמטי (בודפשט, מרץ 1999). http://www.lib.jgytf.u-szeged.hu/aetas/2000_1-2/2000-1-2-15.htm
קארוי קצקמטי בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 530/1928. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298024705171  BnF: cb12673438f (data)  GND: 126709564  ISNI: 0000 0001 1886 8615  LCCN: n82093535  NTA: 087883341  SUDOC: 030950147  VIAF: 95331722   WorldCat (עם VIAF): 95331722
קארוי קישפלודי

| --- | --- |

 לידה:  5 בפברואר 1788 טט, הונגריה 
 פטירה:  21 בנובמבר 1830 (בגיל 42) פשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 שם עט:  Zorday, Böködi, Benjámin Szalay, Zordi 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 סוגה:  שירה, מחזאות
 זרם ספרותי:  התנועה הרומנטית
 חתימה:   
 
פסלו של קארוי קישפלודי בגן המוזיאון הלאומי של הונגריה
קַארוֹי קִישְׁפַלוּדִי (בהונגרית: Kisfaludy Károly‏; 5 בפברואר 1788 – 21 בנובמבר 1830) היה סופר, משורר, מחזאי וצייר הונגרי, והמייסד של התיאטרון הלאומי. אחיו של שנדור קישפלודי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קישפלודי היה הצעיר מבין שמונה ילדים, אימו מתה בלידתו, והייתה לו מערכת יחסים בעייתית עם אביו. החל לכתוב שירים ופואמות בזמן שהיה בצבא מ-1804 עד 1811. הוא לחם כקצין בגדודים ההונגריים בשורות הצבא האוסטרי (אנ'), במהלך המלחמות הנפוליאוניות באיטליה, סרביה ובוואריה. לאחר שובו ב-1810 חיזר אחרי בחורה בשם קטלין הפלר (Katalin Heppler), אך לא התחתן. התפטרותו מהצבא גרמה לאביו להתנכר אליו, והוא מצא מקלט בבית אחותו טרז (Teréz) במחוז ואש (אנ').