stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2014/2015 ב-NBA
פרסים

MVP של העונה הסדירה - סטפן קרי, גולדן סטייט ווריורס
שחקן ההגנה של העונה - קוואי לנארד, סן אנטוניו ספרס
רוקי השנה - אנדרו ויגינס, מינסוטה טימברוולבס
השחקן השישי של העונה - לו ויליאמס, טורונטו ראפטורס
השחקן המשתפר - ג'ימי באטלר, שיקגו בולס
מאמן השנה - מייק בודנהולצר, אטלנטה הוקס
מנהל השנה - בוב מאיירס, גולדן סטייט ווריורס
פרס הספורטיביות - קייל קורבר, אטלנטה הוקס
פרס האזרחות - ג'ואקים נואה, שיקגו בולס
השחקן הקבוצתי - טים דאנקן, סן אנטוניו ספרס
פרסים > פרסים עונתיים

חמישיות העונה
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה | החמישייה השלישית |
| --- | --- | --- |


| סטפן קרי (גולדן סטייט ווריורס) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) | קיירי אירווינג (קליבלנד קאבלירס) |
| ג'יימס הארדן (יוסטון רוקטס) | כריס פול (לוס אנג'לס קליפרס) | קליי תומפסון (גולדן סטייט ווריורס) |
| לברון ג'יימס (קליבלנד קאבלירס) | למרכוס אולדרידג' (פורטלנד טרייל בלייזרס) | בלייק גריפין (לוס אנג'לס קליפרס) |
| אנתוני דייוויס (ניו אורלינס פליקנס) | פאו גאסול (שיקגו בולס) | טים דאנקן (סן אנטוניו ספרס) |
| מארק גאסול (ממפיס גריזליס) | דמרקוס קאזינס (סקרמנטו קינגס) | דיאנדרה ג'ורדן (לוס אנג'לס קליפרס) |
חמישיות ההגנה
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


כריס פול (לוס אנג'לס קליפרס): ג'ון וול (וושינגטון ויזארדס)
טוני אלן (ממפיס גריזליס): ג'ימי באטלר (שיקגו בולס)
קוואי לנארד (סן אנטוניו ספרס): אנתוני דייוויס (ניו אורלינס פליקנס)
דריימונד גרין (גולדן סטייט ווריורס): טים דאנקן (סן אנטוניו ספרס)
דיאנדרה ג'ורדן (לוס אנג'לס קליפרס): אנדרו בוגוט (גולדן סטייט ווריורס)
חמישיות הרוקיז
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


אלפריד פייטון (אורלנדו מג'יק): לנגסטון גאלוויי (ניו יורק ניקס)
ג'ורדן קלארקסון (לוס אנג'לס לייקרס): מרכוס סמארט (בוסטון סלטיקס)
אנדרו ויגינס (מינסוטה טימברוולבס): זאק לאבין (מינסוטה טימברוולבס)
ניקולה מירוטיץ' (שיקגו בולס): בויאן בוגדנוביץ' (ברוקלין נטס)
נרלנס נואל (פילדלפיה 76'): יוסוף נורקיץ' (דנוור נאגטס)
פרסים > פרסים חודשיים

| חודש | שחקן החודש> מזרח | שחקן החודש> מערב | רוקי החודש> מזרח | רוקי החודש> מערב | מאמן החודש> מזרח | מאמן החודש> מערב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נובמבר | ג'ימי באטלר (שיקגו) | סטפן קרי (גולדן סטייט) | ג'בארי פארקר (מילווקי) | אנדרו ויגינס (מינסוטה) | דוויין קייסי (טורונטו) | דייוויד ייגר (ממפיס) |
| דצמבר | קייל לאורי (טורונטו) | ג'יימס הארדן (יוסטון) | ניקולה מירוטיץ' (שיקגו) | אנדרו ויגינס (מינסוטה) | מייק בודנהולצר (אטלנטה) | טרי סטוטס (פורטלנד) |
| ינואר | החמישייה הפותחת  של אטלנטה | ג'יימס הארדן (יוסטון) | אלפריד פייטון (אורלנדו) | אנדרו ויגינס (מינסוטה) | מייק בודנהולצר (אטלנטה) | סטיב קר (גולדן סטייט) |
| פברואר | לברון ג'יימס (קליבלנד) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה) | מרכוס סמארט (בוסטון) | אנדרו ויגינס (מינסוטה) | פרנק ווגל (אינדיאנה) | סקוט ברוקס (אוקלהומה) |
| מרץ | לברון ג'יימס (קליבלנד) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה) | ניקולה מירוטיץ' (שיקגו) | ג'ורדן קלארקסון (לייקרס) | דייוויד בלאט (קליבלנד) | סטיב קר (גולדן סטייט) |
| אפריל | דמאר דרוזן (טורונטו) | ראסל וסטברוק (אוקלהומה) | בויאן בוגדנוביץ' (ברוקלין) | רודני הוד (יוטה) | בראד סטיבנס (בוסטון) | דוק ריברס (קליפרס) |
פיגוע ההתאבדות במסטונג (2018)

| --- | --- |
 תאריך:  13 ביולי 2018
 קואורדינטות:  29°24′31″N 67°11′22″E﻿ / ﻿29.4087°N 67.1894°E﻿ / 29.4087; 67.1894
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  154 
 פצועים:  223 
  (למפת פקיסטן מוגדלת) אסלאמאבאד רוואלפינדי קראצ'י לאהור פייסלאבאד מולטאן פשאוור היידראבאד כוויתה הודו סין קשמיר אפגניסטן טורקמניסטן איראן הים הערביפיגוע ההתאבדות במסטונג(למפת פקיסטן רגילה) אסלאמאבאד רוואלפינדי קראצ'י לאהור פייסלאבאד מולטאן פשאוור היידראבאד כוויתה הודו סין קשמיר אפגניסטן טורקמניסטן איראן הים הערביפיגוע ההתאבדות במסטונג
 
פיגוע ההתאבדות במסטונג שבפקיסטן היה פיגוע התאבדות שהתרחש ב-13 ביולי 2018. מחבל מתאבד פוצץ את מטענו בקרב קהל שנכח באספת בחירות מקומית. עקב ההתפוצצות נהרגו 149 אנשים ונפצעו 189 אנשים. היה זה בין הפיגועים החמורים ביותר בהיסטוריה של פקיסטן (על פי מספר הקורבנות).
הפיגוע התרחש בעיירה מסטונג במחוז בלוצ'יסטן שבמרכז המדינה, כ-35 קילומטר מבירת המחוז כוויתה. היה זה במהלך האירועים לקראת הבחירות הכלליות בפקיסטן, המיועדות להיערך ב-25 ביולי 2018. המחבל המתאבד תקף קהל של כאלף איש שנאספו באספת בחירות של המועמד סיראג' ראיזני, אשר התמודד על מושב באספה המחוקקת של מחוז בלוצ'יסטן. המחבל הפעיל בתוך הקהל מטען חבלה שנשא, שנאמד במשקל של 16–20 קילוגרם. כשליש מן המשתתפים באירוע נפגעו. בין ההרוגים היה גם המועמד ראיזני וכן תשעה קטינים. הנפגעים הועברו לבית חולים בעיר כוויתה, שהוצף תחת העומס.
מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית קיבל אחריות לפיגוע. הארגון היה אחראי גם לפיגוע התאבדות במסטונג במאי 2017, שבו נרצחו 28 איש.
ממשלת מחוז בלוצ'יסטן הכריזה בעקבות הפיגוע על שני ימי אבל.
הפיגוע היה חלק מגל אלימות בפקיסטן שפרץ על רקע הבחירות הקרבות. מתחילת חודש יולי ועד לפיגוע במסטונג התרחשו ארבעה פיגועי טרור ברחבי פקיסטן. במהלכם נהרגו 20 איש ונפצעו עשרות. בנוסף, ביום הפיגוע במסטונג נכשל ניסיון להתנקש (בפעם השלישית) בחיי השר הראשי לשעבר של מחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה, אכרם ח'אן דוראני. הפיגוע בוצע באמצעות פיצוץ אופנוע תופת, שהופעל מרחוק. בפיגוע זה נהרגו חמישה אנשים ו-37 נפצעו. ארגון איתיחאד אל-מוג'הדין קיבל אחריות לפיגוע זה.
ראו גם

פיגוע ההתאבדות בכוויתה
פיגוע ההתאבדות במסטונג (2023)
פוטנצה

ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם לנפה בה נמצאת העיר, ראו .
כיכר הדואומו
פוטנצה (באיטלקית: ‏Potenzaקובץ:It-Potenza.ogg‏Ⓘ‏) היא בירת מחוז בזיליקטה ונפת פוטנצה שבדרום איטליה. העיר היא הבירה המחוזית הגבוהה ביותר באיטליה (819 מטר).
היסטוריה > בעת העתיקה

ההתיישבות הראשונה בשם פוטנטיה הייתה ממוקמת בגובה נמוך יותר מגובה העיר כיום, כ-10 ק"מ מדרום לפוטנצה של היום. במהלך הקרבות של רומא נגד הסאמניטים והברוטיים פוטנצה הייתה נגד אויבי רומא. בקרב מטאורוס אנשי קרתגו התייאשו מהניסיונות לכבוש את איטליה, והרומאים כבשו את פוטנצה ומעמדה הופחת למעמד מושבה צבאית.
היסטוריה > בימי הביניים

במאה ה-6 העיר הועברה לידי הדוכסות הלומברדית של בנוונטו. הסרצנים הגיעו אל העיר לפני שהנורמנים הצליחו לכבוש את דרום איטליה. בשנת 1148 או 1149 רוג'רו השני, מלך סיציליה אירח בעיר את לואי השביעי, מלך צרפת, שאותו הצי הנורמני שחרר משבי הסרצנים. לאחר שהעיר נבזזה בידי פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, תושביה עדיין נותרו נאמנים לבית הוהנשטאופן, וכתוצאה מכך נחרבה כמעט לגמרי בידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה. ב-18 בדצמבר 1273 רעידת אדמה החריבה את העיר כמעט כליל.
היסטוריה > בעת החדשה

במהלך השנים היוותה העיר מקום למהומות נגד השליטה הספרדית, וב-1694 רעידת אדמה נוספת כמעט החריבה את העיר. עם עליית הרפובליקה הנפוליטנית לשלטון, פוטנצה הייתה אחת הערים הראשונות למרוד במלך. ב-1806 פוטנצה דוכאה בידי הכוחות הבורבונים ולאחר מכן נכבשה בידי צבא צרפת והוכתרה כבירת מחוז בזיליקטה. המלך ז'ואקים מירא שיפר את מצב החיים ומינהל החיים בעיר. ב-1848 פרץ מרד בעיר והעיר דוכאה שוב בידי הכוחות הבורבונים, ולאחר מכן ב-1857 הכתה בעיר רעידת אדמה הרסנית שלישית. ב-1860 פרץ המרד האחרון שהיה בפוטנצה, לפני שג'וזפה גריבאלדי הביא לאיחודה של איטליה.
ב-1943 ספגה העיר הפצצות קשות של בעלות הברית. ב-1980 התרחשה בפוטנצה רעידת אדמה רביעית.
אתרים

הדואומו של סן גרארדו, ששופצה במאה ה-18.
כנסיית סן פרנצסקו שנוסדה ב-1274. השער ומגדל הפעמונים בקתדרלה מתוארכים למאה ה-15.
מגדל גואברה, השריד האחרון מהטירה הישנה של העיר, שכיום מאחרת תערוכות אומנות.
פלאצו לופרדו שבמאה ה-17 שימש למגורי אצילים, וכיום הוא משכנו של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי.
שלושת השערים האחרונים שנותרו מחומת העיר, שכעת הרוסים: סן ג'ובאני, סן לוצ'ה וסן גרארדו.
הכנסייה הרומנסקית סן מיקלה מהמאה ה-12 או ה-11.
כנסיית סנטה מריה די ספולקרו.
ערים תאומות

ארצות הברית דנוור, קולורדו, ארצות הברית
רומניה פוקשאן, רומניה
פאן ג'אנלה

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
פָּאן גָ'אנְלֶה (בסינית: 潘展乐; נולד ב-4 באוגוסט 2004) הוא שחיין סיני, האלוף האולימפי (פריז 2024), אלוף עולם ושיאן העולם הנוכחי (46.40 שניות) במשחה ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2022 > רביעי באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 הוא סיים במקום רביעי במשחה 100 מטר חופשי בתוצאה של 47.79 שניות, 8 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי בתוצאה של 47.65 שניות ועלה מהמקום החמישי למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי (4 מאיות השנייה אחרי ישראל) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.39 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.65 שניות, פעמיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:10.93 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.71 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.62 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.61 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר אותה שנה הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אסיה חדש של 45.77 שניות, שיפור לשיא בן 5 השנים של נינג דזטאו מסין (46.14 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:43.48 דקות, במקום 11 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:06.26 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:44.85 דקות, פעמיים במקום שביעי, במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 1:33.13 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.88 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:25.15 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.09 שניות ובמקום שישי במשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 1:30.18 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 21.49 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > שיאן אסיה

באליפות סין שנערכה בהאנגג'ואו ב-1 במאי 2023 זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אסיה חדש ותוצאת השנה בעולם של 47.22 שניות, שיפור לשיא בן השנתיים של הוואנג סון וו מקוריאה הדרומית (47.56 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי שיא אישי חדש של 1:44.66 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בסוף יולי הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא אסיה חדש של 3:29.00 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות ולפני אוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.62 שניות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר חופשי של 47.43 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא אסיה חדש של 3:11.38 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 47.67 שניות ובמקום עשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.05 דקות.
במשחקי אסיה שנערכו בהאנגג'ואו הרפובליקה העממית של סין בסוף ספטמבר הוא קבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אסיה חדש של 46.97 שניות, ובכך היה לשחיין החמישי בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-47 שניות.
ביוגרפיה > 2024 > שיאן עולם ואלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-11 בפברואר 2024 הוא זכה ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר בתוצאה של 47.53 שניות, לפני אלסנדרו מירסי מאיטליה (47.72 שניות) ונאדור נמט מהונגריה (47.78 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם ג'י שינג'י, ג'אנג ג'אנשואו וואנג האויו בתוצאה של 3:11.08 דקות, לפני איטליה (3:12.08 דקות) וארצות הברית (3:12.29 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 46.80 שניות, שיפור לשיא בן השנה וחצי של דוד פופוביץ' מרומניה (46.86 שניות), במשחה שליחם 4x200 מטר חופשי ביחד עם ג'י שינג'יה, ואנג האויו וג'אנג ג'אנשואו בתוצאה של 7:01.84 דקות, לפני קוריאה הדרומית (7:01.94 דקות) וארצות הברית (7:02.08 דקות), כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:43.90 דקות ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי ביחד עם ואנג האויו, לי בינגג'יה ויו ייטינג בתוצאה של 3:21.18 דקות, לפני אוסטרליה (3:21.78 דקות) וארצות הברית (3:22.28 דקות).
ביוגרפיה > 2024 > אלוף אולימפי

באולימפיאת פריז שנערכה ביולי הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 46.40 שניות, לפני קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.48 שניות) ודוד פופוביץ' (47.49 שניות). בשלב המוקדמות הוא שחה לאט וסיים במקום 13 עם שני שחיינים נוספים בתוצאה של 48.40 שניות, 7 מאיות השנייה בלבד לפני הדחה מהמשך התחרות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם שו ג'יאיו, שין האיאנג וסון ג'יאג'ון בתוצאה של 3:27.46 דקות, לפני ארצות הברית (3:28.01 דקות) וצרפת (3:28.38 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה בכל הזמנים של 45.92 שניות שיפור לשיא בן 16 השנים של ג'ייסון ליזאק מארצות הברית (46.06 שניות). מדליית כסף במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם ג'י שינג'יה, צ'ן ג'ונר וואנג האויו בתוצאה של 3:11.28 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע שיא אולימפי חדש של 46.92 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר חופשי: 46.40 שניות (2024) שיא עולם
50 מטר חופשי: 22.08 שניות (2023)
100 מטר חופשי: 46.40 שניות (2024), שיא עולם
200 מטר חופשי: 1:44.66 דקות (2023)
400 מטר חופשי: 3:47.22 דקות (2022)
100 מטר חופשי ב"זינוק שליחים": 45.92 שניות (2024), הזמן המהיר ביותר שנקבע מעולם. פינ"א אינה מכירה בזמנים אלו כשיאי עולם.
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 21.54 שניות (2022)
100 מטר חופשי: 45.77 שניות (2022), שיא אסיה
200 מטר חופשי: 1:42.66 דקות (2022)
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
פאולינה פלד

פאולינה פסחוב פלד (נולדה ב-20 באפריל 1950) היא טניסאית עבר ישראלית. 3 פעמים אלופת ישראל בטניס (1976–1978), ייצגה את ישראל במשחקי אסיה (טהראן 1974) וזכתה במדליית הזהב בזוגות מעורבים ביחד עם יאיר ורטהיימר ובמדליית הכסף בטורניר לנשים. הטניסאית הישראלית המקצוענית הראשונה.
פלד הגיעה במסגרת טורנירי גראנד סלאם 4 פעמים לסיבוב השני, 3 פעמים באליפות וימבלדון (1974, 1975 ו-1977) ופעם אחת באליפות ארצות הברית הפתוחה (1974).
ביוגרפיה

פאולינה פסחוב נולדה בליטא הסובייטית. בגיל 16 היא עלתה עם משפחתה לישראל. היא התאמנה בקבוצת הפועל חיפה. בתחילת שנות ה-70 היא למדה באוניברסיטת המדינה של אריזונה.
ביוגרפיה > 1973

באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני 1973 היא ניצחה משחק מוקדמות אחד ולא הצליחה להגיע לטורניר הראשי.
ביוגרפיה > 1974

בטורניר המקצועני לנשים צ'יצ'סטר, אנגליה(אנ') שנערך על מגרש דשא כהכנה לאליפות וימבלדון ביוני 1974 זכתה פלד בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על סו ברקר מבריטניה בשתי מערכות (2-6, 2-6). באליפות קנט, אנגליה(אנ') שנערכה על מגרש דשא כהכנה לאליפות וימבלדון ב-15 ביוני אותה שנה היא זכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על קייט לאטהאם(אנ') מארצות הברית ב-3 מערכות (7-5, 3-6, 4-6).
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני 1974 היא ניצחה בסיבוב הראשון את קרי מאייר(אנ') מארצות הברית בשתי מערכות (4-6, 3-6), אך בסיבוב השני היא הפסידה לקרי האריס(אנ') מאוסטרליה בשתי מערכות (6-3, 6-3). בטורניר לזוגות נשים ביחד עם ג'קי פייטר(אנ') היא הגיעה לסיבבו השני.
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה היא ניצחה בסיבוב הראשון את לזלי צ'ארלס(אנ') מבריטניה בשתי מערכות (2-6, 5-7), אך בסיבוב השני היא הפסידה לקטיה אבינגהאוז(אנ') מגרמניה ב-3 מערכות (4-6, 7-5, 7-4).
ביוגרפיה > 1974 > אלופת אסיה

במשחקי אסיה שנערכו בטהראן, איראן בספטמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם יאיר ורטהיימר ומדליית כסף בטורניר לנשים לאחר שהפסידה במשחק הגמר לליטה סוגיארטו מאינדונזיה בשתי מערכות (7-6, 6-4), למרות שהיא הובילה במערכה הראשונה 0-5 ו 0-40 במשחקון. לפתע החלה סערת רוחות וגשם החל ירד. השופט סירב להפסיק את המשחק והיא הפסידה את המשחקון. עם הפסקת הגשם החלה יריבתה מאינדונזיה לנצח את המשחקונים ,זה אחרי זה, עד לניצחון במערכה ולבסוף גם במשחק כולו וזכתה בטורניר ובתואר.
ביוגרפיה > 1975

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה בתחילת יוני 1975 היא הגיעה לסיבוב הראשון, אך הפסידה בו לאלי אפל-ווסיס(אנ') מהולנד בשתי מערכות (6-4, 6-1). בטורניר לזוגות נשים ביחד עם מארי פינטרובה(אנ') מצ'כוסלובקיה הן הפסידו בסיבוב הראשון ב-3 מערכות לצמד שחקניות מספרד.
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השני לג'ולי אנתוני(אנ') מארצות הברית בשתי מערכות (6-2, 6-3). בטורניר זוגות מעורבים היא שיחקה לצדו של פרד מקנייר(אנ') מארצות הברית (בשנת 1976 דורג במקום 1 בעולם בזוגות) והם הפסידו בסיבוב הראשון ב-3 מערכות (0-6, 6-3, 6-3).
ביוגרפיה > 1976

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1976 זכתה פלד בתואר לראשונה בקריירה שלה.
ביוגרפיה > 1977

באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני 1977 היא עלתה לטורניר הראשי לאחר שניצחה את שלושת משחקי המוקדמות. בסיבוב הראשון היא ניצחה את מארי פינטרובה(אנ') מהונגריה בשתי מערכות (1-6, 1-6). בסבוב השני היא הפסידה לרייני פוקס(אנ') מארצות הברית ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 6-4). בטורני זוגות נשים היא שיחקה לצד פלורנצה מיכאי מרומניה והן הזוג הפסידו בסיבוב הראשון.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה היא הגנה על תוארה.
ביוגרפיה > 1978

באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני 1978 היא עלתה לטורניר הראשי לאחר שניצחה את שלושת משחקי המוקדמות. היא הפסידה בסיבוב הראשון לסו מאפין(אנ') מבריטניה בשתי מערכות (6-2, 6-4).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה היא הפסידה בסיבוב הראשון של המוקדמות.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה היא זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות.
ביוגרפיה > 1979

באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוקטובר 1979 היא הפסידה במשחק הגמר לחגית צוברי (6-4, 6-3).
ביוגרפיה > גביע הפדרציה

במסגרת גביע הפדרציה ייצגה פלד את ישראל ב-14 טורנירים.
הערות שוליים

↑  תואר שני באנגליה לפסחוב, דבר, 16 ביוני 1974
↑  ברוך שיינברג, האינדונזית לא ניצחה במשחק - פסחוב הפסידה אותו, דבר, 15 בספטמבר 1974
פוסום ננסי זוטי

| פוסום ננסי זוטי |
| --- | --- |
 פוסום ננסי זוטי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומים ננסיים
סוג:: פוסום ננסי
מין:: פוסום ננסי זוטי
שם מדעי
 Cercartetus lepidus ‏תומאס, 1888
תחום תפוצה


פוסום ננסי זוטי או פוסום ננסי קטן (שם מדעי: Cercartetus lepidus) הוא מין כיסאי זעיר בסוג פוסום ננסי המצוי בעיקר בטסמניה ובמידה פחותה גם בדרום יבשת אוסטרליה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1887 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, מדגימה במוזיאון שנחשבה קודם לכן כפוסום ננסי מזרחי צעיר. הפוסום הזוטי הוא המין הקטן ביותר בסוגו, בתת-סדרת הפוסומים ובסדרת הקנגוראים. הוא חי ביערות יבשים או בכיסי סבך צפופים, ופעיל בשעות הלילה. הפוסומון ניזון מצוף, אבקה וחרקים ומשמש כמאביק של צמחים מסוימים.
כסות ומאפיינים פיזיים

הפוסום הננסי הזוטי הוא הכיסאי הקטן ביותר בסדרת הקנגוראים כולה. גודלו כשל בוהן אנושית, והוא כמעט זהה בממדי גופו לנינגאווי ולפלניגל הזעירים מסדרת טורפי הכיס. לפוסומון מבנה גוף קומפקטי בצורה קיצונית, צוואר קצרצר וראש חרוטי ושטוח שמתאפיין בחוטם ובלוע קצרים. העיניים גדולות ובולטות כלפי קדימה, אך הן קטנות יחסית לפוסומים ננסיים אחרים. אוזניו העגלגלות של הפוסומון רחבות וקרומיות, וסביב אפו הזוטי יש שפם ארוך.
הזנב ארוך וגלילי עם יכולת לפיתת עצמים; בסיס הזנב משמש כמאגר שומן ומתרחב לקראת החורף. בכפות הידיים והרגליים יש לפוסומון רפידות וכריות דביקיות, והבהונות חסרות טפרים. השיניים קטנות ועדינות ומותאמות ללעיסת מזון רך. אורך ראשו וגופו של הפוסום הננסי הזוטי: 7.5-6.6 סנטימטרים בלבד, אורך זנבו 7.2-6 סנטימטרים, ומשקלו 7–10 גרם. אין הבדלים בין הזכר לנקבה באורך ובמשקל. לנקבה כיס עם 4 פטמות שנפתח חזיתית.
הפרווה של הפוסום הזוטי צפופה ורכה מאוד, ומגיעה לאורך 7 מילימטר. צבעה בדרך כלל אפור כהה, אפור-צפחה או חום-אפרורי, אך היא עשויה להיות גם בגוון חאקי או בז'. הצד התחתון בצבע אפרפר חיוור עד לבנבן, בניגוד לצבע הלבן בוהק אצל המינים האחרים. הראש זהה לצבע הגוף, ונוטה להיות חיוור באזור הלחיים והסנטר וכהה באזור המצח; לפוסומון אין טבעות שחרחרות בולטות סביב העיניים, ובמקומן יש לו כתמים אפורים מעורפלים. החוטם, האוזניים, וכפות הידיים והרגליים קירחים משיער וצבעם ורדרד. להוציא את הבסיס הפרוותי, הזנב מתאפיין בקשקשים ובשיער דליל במיוחד שמעניק לו צבע ורוד כהה.
תפוצה וסביבת מחיה

הפוסום הננסי הזוטי מצוי בדרום אוסטרליה. בעבר, הסברה הרווחת הייתה שהוא נכחד מן היבשת ושרד אך ורק בטסמניה; בשנת 1964 התגלתה אוכלוסייה שלו באי הקנגורו, ובהמשך גם באגן מארי-דרלינג בדרום היבשת (לאורך גבול ויקטוריה ואוסטרליה הדרומית).
שרידי מאובנים מצביעים על תפוצה רחבה יותר בעבר שהשתרעה עד לניו סאות' ויילס, והטווח היבשתי שלו הצטמצם כנראה בעקבות התיישבות האירופאית באוסטרליה שגרמה להרס יערות ולהכנסת טורפים פולשים; עם זאת, ישנה סבירות לקיומן של אוכלוסיות לא ידועות בדרום-מערב ניו סאות' ויילס. לפוסומון אין תת-מינים מוכרים, אך ייתכן שהאוכלוסייה היבשתית והטסמנית מייצגות תת-מינים או אפילו מינים נפרדים.
בית הגידול של הפוסום הזוטי כולל חורש ים-תיכוני, יער סקלרופילי סגור ויבש, יער אקליפטוס פתוח, כיסי סבך צפופים שמנוקדים בברוש, בנקסיה, האקאה, שיטה והדס דבשי, ערבות-שיח חופיות (הית'לנד), וכיסי מאלי (אקליפטוסים עבי-גזע שצומחים בצורת שיחים). ההעדפות בית הגידול משתנות מעט בין טסמניה לבין אי הקנגורו או היבשת, אך בכל המקומות הפוסומון נמנע לחלוטין מיערות גשם טרופיים או כרי דשא תת-אלפינים. כמות המשקעים הממוצעת נעה בין 300 מילימטר בערבה הוויקטוריאנית עד ל-1,200 מילימטר באזור-הפרא הטסמני.
ביולוגיה

הפוסום הזוטי הוא יונק לילי שמבלה את שעות היום בשינה בקן מוסתר בצמחייה הצפופה. הקן הכדורי נבנה מסיבים וקליפות בתוך חלל עץ או גזע רקוב, והוא עשוי לקנן גם בתוך קינים נטושים של דבשן ניו-הולנד. אף על פי שהפוסומון בעל יכולת טיפוס מצוינת הודות לזנבו ולכפות רגליו, הוא מעדיף לשהות בסמוך לאדמה ולא להסתכן בטיפוס גבוה מדי; ככל הנראה, התנהגות זאת נובעת מהרצון להתחמק מעיני עופות דורסים. בהתחשב בממדי גופו הזעירים, הטורפים הטבעיים של הפוסומון רבים ומגוונים; הם כוללים בין השאר: שד טסמני, נמיית כיס, קוקברה, תנשמת, ינשוף טסמני מנוקד, נחש טיגריסי ואוסטרלפס סופרבוס, ואפילו קרפדות ועכבישים גדולים דוגמת המברשן. הפוסום חי בדרך כלל בבדידות בשטח ביתי קבוע שגודלו משתנה בהתאם לזמינות המזון, והוא אינו חולק את קינו עם פוסומונים אחרים (להוציא צאצאים ובן זוג במקרים מסוימים). זמני הפעילות של הפוסום חופפים לדפוסי הפריחה של הצמחים; כאשר המזון שופע, הפוסום צובר שומן רב בבסיס זנבו שמשמש עבורו כמאגר אנרגיה לעת מחסור.
בגלל גודלו הקטן, הפוסום הזוטי מתקשה לשמור על טמפרטורת גוף אחידה במזג אוויר קר או כשיש מחסור במזון. על מנת להתמודד עם חסרונו אלה, הפוסום פעיל לסירוגין לאורך עונות השנה ונמנע מפעילות בתקופות קרות. כאשר טמפרטורת הסביבה צונחת ל-9 מעלות צלזיוס ומטה, הפוסום הזוטי נכנס למצב של תרדמת זמנית (טורפור) במהלכה קצב חילוף החומרים וקצב פעימות הלב מואט, וטמפרטורת הגוף יורדת. מצב זה נמשך כ-6 ימים ברציפות וחוזר חלילה אם טמפרטורת הסביבה עדיין קרה. במהלך השינה או התרדמת, הפוסום מתכרבל לכדור, כשאוזניו וזנבו מקופלים. תהליך היקיצה מהתרדמת איטי, ולוקח לפוסום כ-20 דקות של התאוששות כדי לחזור לפעילות מלאה.
אף על פי שהפוסום הזוטי מוגדר כאוכל-כל, בפועל, התזונה שלו מתבססת בעיקר על צוף ואבקנים שאותם הוא מלקט מתפרחות מגוונות (בייחוד של מיני בנקסיה ואקליפטוס). מי סוכר, דבש, שרף ותפוח, תופסים גם הם נתחים משמעותיים מהתזונה. שיניו של הפוסום מותאמות גם לאכילת מזון מן החי; הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים ורכים, כולל עכבישאים, עקרבים, לטאות וזחלים. זריזותו של הפוסום מאפשרת לו לחטוף את הטרף הקטן בידיו, והוא מחזיק אותו בכפותיו הקדמיות וקורע ממנו פיסות עם שיניו. בתום ליקוק צוף או אכילת חרק הפוסום מטפח את גופו בכפייתיות, ובדרך זו הוא מנצל גם את האבקנים שנדבקו לגופו במהלך הטיפוס על התפרחת. הפוסום הזוטי צורך מדי יום מזון המהווה 7% ממשקל גופו. הפוסום הננסי הזוטי חופף במרבית התפוצה שלו עם הפוסום הננסי המערבי והמזרחי; עם זאת, נראה שאין בינו לבינם תחרות על מקורות המזון.
בעוד שביבשת הפוסום הזוטי מתרבה לאורך השנה, בטסמניה הרבייה מוגבלת לאביב ולקיץ. הפוסומונית עשויה להמליט פעמיים בשנה, וגודל השגר מוגבל בהתאם למספר הפטמות בכיס (4). הגורים נולדים לאחר תקופת היריון קצרה של חודש, והם שוהים בכיס 42 יום ונגמלים שבוע לאחר מכן. כאשר הפוסומונית חשה שהגורים כבדים מדי לנשיאה בכיס, היא משאירה אותם בקן כשהיא יוצאת לתור אחר מזון. במקרה שיש צורך להעביר את הגורים למקלט אחר, הפוסומונית תשא אותם על גבה. הגורים מתלווים לאם לתקופה קצרה, והופכים לעצמאיים בגיל 3 חודשים.
מצב

הפוסום הננסי הזוטי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל היותו נפוץ יחסית בטסמניה, התרחשותו באזורים מוגנים ומגמת אוכלוסייה יציבה. אף שאין איומים משמעותיים על הפוסומון, בכל זאת המין זקוק לפיקוח הדוק כדי לוודא שלא מתרחשת ירידה במספריו; במקומות מסוימים, הפוסום סובל מאובדן בית גידול כתוצאה ממשטרי אש לא הולמים, כריתת יערות, פינוי כיסי סבך עבור אדמה חקלאית, והתפשטות עשבים פולשים. טריפה על ידי חתולים עלולה לגרום לירידות אזוריות. ארגון IUCN ממליץ לרשויות השימור האוסטרליות לעשות מחקרים מפורטים יותר אודות הביולוגיה, הטקסונומיה וטווח התפוצה של הפוסום הזוטי.
הערות שוליים

↑  פוסום ננסי זוטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
נוף אופייני לבית גידולו של הפוסום הזוטי בטסמניה.
תפרחת בנקסיה משמשת מקור מזון חשוב לפוסום הננסי הזוטי.
פיתה (ימאות)

פיתה להיקשרות ברציף
פיתה על סיפונה של ספינה
בימאות, פיתה (שיבוש של המונח באיטלקית: Bitta; על-פי האקדמיה ללשון העברית: זָקֵף) היא עמוד קצר המחובר לרציף (באנגלית, "Mooring bollards") או לכלי השיט (ומכונים באנגלית "Bitts"). אל עמוד זה מחברים את חבלי ההיקשרות או הגרירה באמצעות ליפוף סביב הפיתה.
הפיתה יכולה להיות עשויה מעץ, מתכת או אבן, אולם בכל מקרה תסתיים בבליטה בצורת פטריה בחלקה העליון, המגנה מפני החלקת החבל מהפיתה בעת מתיחה.
הספינה "Mircea", (נבנתה ב-1938) קשורה לרציף, באמצעות חבל היקשרות המלופף סביב פיתה, לשם תצוגה באירוע ב-2022
פטרוואשארה

פטרוואשארה (בהונגרית: Pétervására) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בפטרוואשארה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,611 תושבים ובשנת 2021 רק 2,021 תושבים.
על פי עדויות ארכאולוגיות האזור מיושב מהתקופה הפרהיסטורית. פטרוואשארה עצמו מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1247 ומאז הוא מיושב לסירוגין. הכפר הפך לעיר רשמית ב-1 במרץ 1989.