stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כפולה
צוות השחקנים והדמויות > הנבלים

אלעז אלימלך דינר (ניסו שליו) (עונה 1, אורח בעונות 2–3) – הסטייליסט והמאפר לשעבר של נועה. ניסה לירות בה עם רובה אך לא הצליח. בסוף העונה השנייה ברח עם אחותו. הבן של אכדיה ואח של אלימור וגור.
רננה צלמון (ליטל שוורץ) (עונה 2) – סוכנת מוסד לשעבר. רוצה לחשוף את ליבי עומר (נועה קירל). נופלת בפח שטמנה לה אלימור ונעצרת.
דידי דין/אכדיה אלימלך דינר (אילנית בן יעקב) (עונה 3, אורחת בעונה 4) – מורתה לשעבר של נועה למחול. פניה מצולקות ובידה בובות וודו של נועה קירל ושל שאר חבריה הקרובים. נוקמת בתלמידתה לשעבר ובאימה לאחר שחרורה מהכלא, כמידה למה שקרה לה ולבתה. הייתה הבעלים של האולם שבו מוצג המחזמר "וודג". אמא של אלימור, אלעז וגור. נעצרה על ידי גור בתחילת עונה 4.
צוף גרציאני (רמי קאשי) (עונה 4) – איש הלוגיסטיקה של רוג'ר הנדריקס. מדבר בצד"י עם גרש. פוטר על ידי רוג'ר עקב אי שפיות והועסק מחדש על ידי אחיו שימי. יודע את סודו של שימי. אך מסתבר שלא הדבר כך, ולמעשה שימי עובד עבורו.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות אורחות

אסנת קירל (תמר קינן) (עונות 1 ו-3) – אמא של נועה קירל ואשתו של דדי. גרה בטיוואן. בעונה 2 מצוין שדדי עבר לגור איתה. הייתה בעברה רקדנית ראשית בלהקת מחול.
ד"ר חילמי (ערן שדר) (עונות 1–2) – רופא אשר בודק ומרפא מפורסמים.
גולי (עידן חטיב - עונה 1; יוסי גוזלאן - עונה 2) (אורח בעונות 1–2) – בריון הלומד בבית ספר של נועה.
מוטי "מושון" צ'רניביוסקי (יגאל עדיקא) (עונה 2) – שחקן שהתחזה לאביה של ליבי.
אילנית (איילת רובינסון) (עונה 2) – שחקנית שהתחזתה לאמא של ליבי.
עומר גולדמן (עצמה) (עונה 3) – חברה של נועה קירל. התעוורה בגלל אכדיה, שהפלילה את נועה.
שידור הסדרה

צילומי העונה השנייה של הסדרה נערכו בזמן שידור העונה הראשונה. הצילומים לעונה השנייה הסתיימו בתחילת פברואר 2018 והיא עלתה לשידור ב-1 ביולי 2018. העונה השלישית שצולמה החל מאוגוסט 2018, עלתה לאוויר ב-3 בפברואר 2019
במאי 2018 פורסם כי לסדרה מתוכננת עונה רביעית. העונה צולמה ממרץ 2019 ועלתה לשידור ב-1 ביולי 2019. ביולי 2019 פורסם כי לסדרה מתוכננת עונה חמישית, שתצולם בחודשי פברואר-מרץ 2020. הצילומים נדחו, ככל הנראה בגלל התפרצות נגיף הקורונה בישראל, והחלו ביוני 2020. הסדרה סיימה את שידוריה לאחר 5 עונות ו-114 פרקים.
כפולות

כפולות היא סדרת ראיונות ששודרה בימי חמישי בערוץ kidZ בהנחיית דין הפנר וריף נאמן, החל מ-7 בפברואר 2019. בכל פרק הן מסכמות את פרקי העונה השלישית של כפולה, ומזמינות לאולפן המיצוציה אורח מהקאסט.
כפולה: המופע

| --- | --- |

פוסטר המופע
 הפקה:  ערוץ KidZ, יואב גרוס הפקות
 מוזיקה:  דניאל סלומון 
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוגה:  מחזמר, ילדים
 הצגת בכורה:  9 באוגוסט 2018
 משך ההצגה:  כ-75 דקות
 שפה:  עברית
 
לאור הצלחת הסדרה, ב-9 באוגוסט 2018 הוצג פעמיים בהיכל מנורה מבטחים מופע בשם "כפולה: המופע". במופע הופיעו רוב שחקני הסדרה, ושרו בו שירים מהסדרה, שירים של הזמרת נועה קירל ועוד.
כפולה: המופע > עלילת המופע

המופע הוא המשך ישיר של הפרק האחרון של העונה השנייה של הסדרה. במהלך הופעה שופטי הגראמי, אנשים בעלי מסכות לבנות חוטפים את פוקי וקוקי, ועושים תחבולות בשביל להרוס את המופע. הסיבה לכך היא שהם חושבים שנועה קירל רצחה את ליבי עומר, בעקבות כך נועה הייתה צריכה להתחפש לליבי עומר פעם נוספת.
כפולה: המופע > שירים

| שיר | בביצוע |
| --- | --- |
כפולה (שיר נושא): בתחילת המופע נועה קירל, ובסיום המופע כל שחקני המופע.
Dame tu cosita / TOY: אורי לייזרוביץ' ועפר שכטר
הזדמנות אחת: נועה קירל
אני טובה יותר: נועה קירל ודין הפנר
New Rules: נועה קירל, דין הפנר וריף נאמן
לא אכפת לי: נועה קירל, דין הפנר ואיאן פינקוביץ'
טיקיטאס: נועה קירל
אנחנו: נועה קירל ותובל שפיר
שני משוגעים: עומר דרור ודין הפנר
What About Us: נועה קירל
לבד: ריף נאמן ואלי נוס
הסודות שלי: נועה קירל ודין הפנר
מעורבבים

באוגוסט 2018 נוצר קרוס אובר לסדרה בשם "מעורבבים", המשלב את הדמויות של כפולה עם הדמויות של "שכונה", "אילת" ו"נעלמים".
הערות שוליים

↑  מערכת mako מוזיקה,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏נועה קירל - כפולה, באתר ‏מאקו‏, 24 בדצמבר 2017
1 2  נוי טל ואורטל כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'משולשת: הסדרה של נועה קירל זוכה לעונה שלישית, באתר פרוגי, ‏6 בפברואר 2018
1 2  נוי טל,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'קירל בריבוע: עונה רביעית לסדרת הנוער "כפולה", באתר פרוגי, ‏7 במאי 2018
↑  תאריך עליית העונה הרביעית, ‏10 ביוני 2019
↑  פרסום ראשון: עונה חמישית לסדרה "כפולה", באתר פרוגי, ‏2019-07-09
↑  https://www.frogi.co.il/entertainment/31727 פרטים ראשונים: HOT חשפה את הסדרות החדשות של 2020, פורסם באתר "פרוגי"
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" • "אתה אני אולי" ‏•‏‏ "Like What U See" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
מטילדה (סרט, 2017)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אירועים אמיתיים
 בימוי:  אלכסיי אוצ'יטל 
 הופק בידי:  אלכסיי אוצ'יטל, ולדימיר וינוקור, אלכסנדר דוסטמן 
 תסריט:  אלכסנדר טרחוב 
 שחקנים ראשיים:  מיכלינה אולשנסקאיה   לארס איידינגר   לואיזה וולפרם   יבגני מירונוב   אינגבורגה דפקונייטה   דנילה קוזלובסקי   גריגורי דובריגין
 מוזיקה:  מרקו בלטרמי 
 צילום:  יורי קלימנקו 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  Rock Films
 חברה מפיצה:  KaroProkat
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 2017 (בכורה)   26 באוקטובר 2017 (הקרנה מסחרית)
 משך הקרנה:  130 דקות
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  דרמה היסטורית
 מקום התרחשות:  סנקט פטרבורג 
 תקציב:  814,000,000 מיליון רובלים (25 מיליון $)
 הכנסות:  537,067,210 מיליון רובלים (8 בינואר 2018)
 פרסים:  Nika award for the best work of the artist Costume 
 matildafilm.ru
 דף הסרט ב־IMDb
 
צילומי הסרט.
"מטילדה" (ברוסית: Матильда) הוא סרט רוסי שנוי במחלוקת בבימויו של אלכסיי אוצ'יטל, שהוקרן תחת אבטחה בסנקט פטרבורג, ב-20 בספטמבר 2017 ויצא גם לאקרנים ב-26 באוקטובר 2017. זהו סרט דרמה היסטורית המבוסס על מערכת היחסים הרומנטית שהתנהלה בין הבלרינה מטילדה קשינסקאיה ויורש העצר ניקולאי אלכסנדרוביץ', משנת 1890 ועד לטקס ההכתרה של ניקולאי לצאר ב-1896.
הסרט זכה אומנם לתמיכתה של קרן הקולנוע הרוסי הממשלתית אך הפך לנושא לדיון ציבורי נרחב מאודוהוליד קריאות לאסור על הקרנת הסרט, כמו גם איומים והתקפות נגד מפיקי הסרט, זאת בשל הצגת עירום מלא בסרט והצגת הרומן האסור שניהל ניקולאי עם רקדנית הבלט. בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט הכניס 42 מיליון רובלים.
הסרט הופק גם כמיני-סדרה טלוויזיונית בת שני פרקים בפורמט צפייה 4K Ultra HD בשם "ההכתרה" ששודרה באוקטובר 2019.
עלילת הסרט

הסרט מגולל את סיפורה של מערכת היחסים הרומנטית בין היורש של הכתר הרוסי ניקולאי רומנוב ורקדנית התיאטרון הקיסרי מטילדה קשינסקאיה החל מרגע הפגישה בין הנסיך בן ה-22 והרקדנית בת ה-18 בשנת 1890 ועד לטקס הכתרתם של ניקולאי ואשתו אלכסנדרה פיודורובנה בשנת 1896.
הסיפור מוצג באופן כזה שנדמה כי ניקולאי מצוי במשולש אהבה ומנסה לתמרן בין אהבתו לרקדנית אל רעייתו אלכסנדרה, אשר מוצגת בפן שונה מכפי שהוצגה עד כה בקולנוע הרוסי; כאישה נקמנית שאף מסוגלת לרצוח בסכין את יריבתה במאבקן על לבו של יורש העצר.
צוות השחקנים

לארס איידינגר — צארייביץ' ניקולאי אלכסנדרוביץ'
מיכלינה אולשנסקאיה — הבלרינה מטילדה קשינסקאיה
לואיזה וולפרם — הנסיכה אליס הסן-דרמשטדט
דנילה קוזלובסקי — הרוזן וורונצוב
אינגבורגה דפקונייטה — הקיסרית מריה פיודורובנה
סרגיי גרמאש — הקיסר אלכסנדר השלישי
יבגני מירונוב — איוואן קרלוביץ', מנהל התיאטראות הקיסריים
גריגורי דובריגין — הנסיך הגדול אנדריי ולדימירוביץ'
גלינה טיונינה — הנסיכה הגדולה מריה פבלובנה
ויטאלי קובאלנקו — הנסיך הגדול ולדימיר אלכסנדרוביץ'
ויטאלי קישצ'נקו — ולאסוב, ראש המשטרה החשאית
הפקה > טרום הפקה

ההכנות להפקת הסרט החלו כבר בשנת 2010. על התסריט עבדו מספר תסריטאים מארצות הברית ומצרפת לפני שנשכר אלכסנדר טרחוב לשכתב את התסריט שוב.
תקציב הסרט עומד על 25 מיליון דולר ומרביתו הוצא על עיצוב התלבושות והתפאורה וזכה לתמיכה פיננסית של משרד התרבות של רוסיה וקרן הקולנוע הרוסי.
הפקה > ליהוק

לתפקיד הבלרינה הפולנייה מטילדה קשינסקאיה נשקלה תחילה השחקנית קירה נייטלי, אך הצילומים נדחו בחצי שנה ובזמן הזה השחקנית התעברה ולבסוף המפיקים נאלצו לתור אחר שחקנית אחרת ונבחנו מאות שחקניות לפני שהבמאי קיבל הצעה ממנהל פסטיבל הקולנוע של וורשה ללהק את מיכלינה אולשנסקאיה, בוגרת האקדמיה לתיאטרון בוורשה וזמן קצר לאחר מבחני הבד כבר לוהקה לתפקיד.
לתפקיד הנסיכה הגרמנייה אליס נסיכת הסן לוהקה שחקנית התיאטרון הגרמנייה לואיזה וולפרם. שותפה לתיאטרון לארס איידינגר לוהק לתפקיד ניקולאי השני, אף על פי שהתפקיד הובטח קודם לדנילה קוזלובסקי, שלוהק לבסוף לתפקיד הקצין וורונצוב שהיה מאוהב במטילדה.
הפקה > צילומים

הצילומים החלו ביוני 2014.
הצילומים נערכו בארמון יקטרינה הגדול ובארמון אלכסנדר בצארסקויה סלו, ובארמונות נוספים כמו, ארמון יוסופוב, ארמון ילאגין ובתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג ובנוסף נבנתה תפאורה שלמה שדימתה את קתדרלת העלייה לשמים במוסקבה ואת קרונות הרכבת של משפחת הצאר.
לצורך הצילומים נתפרו 5,000 תלבושות שעבורם נדרשו 17 טון של בד.
הפקה > פסקול

את המוזיקה והפסקול לסרט כתב המלחין האמריקאי מרקו בלטרמי בשיתוף פעולה עם התזמורת הסימפונית של תיאטרון מארינסקי בניצוחו של ואלרי גרגייב.
הפקה > שיווק

הטריילר הראשון שוחרר ליוטיוב באפריל 2016 ותחילה תוכנן צאת הסרט ל-30 במרץ 2017 אך לבסוף נדחה ל-26 באוקטובר אותה שנה, בשל הימנעות מתחרות מול סרטים הוליוודים ולבקשת התביעה הכללית שקיבלה בקשות לבדוק את הסרט.
בפברואר 2017 הועלה הטריילר השני וביוני אותה שנה עלה הטריילר השלישי והאחרון של הסרט.
ב-10 באוגוסט 2017 משרד התרבות העניק רישיון הקרנה לסרט והוצמדה לו מגבלת גיל של 16+ והקרנת טרום הבכורה הראשונה נערכה בעיר ולדיווסטוק ב-11 בספטמבר 2017. הקרנת בכורה רשמית נערכה תחת אבטחה בסנקט פטרבורג ב-20 בספטמבר 2017 ולאחר מכן נערכה הקרנת בכורה מסחרית ב-25 באוקטובר 2017 בתיאטרון מארינסקי.
ביקורת

בשל עלילת הסרט המציגה משולש אהבים בין ניקולאי, רעייתו ורקדנית הבלט, הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית שהכריזה על אלכסנדרה פיודורובנה כקדושה ביקרה את מה שלטענתה מהווה חוסר אמינות ודיוק לאירועים ההיסטוריים כמו גם פגיעה בכבודה של אלכסנדרה ובעלה ניקולאי השני, לאחר שהם הוכרזו כקדושים בשנת 2000. גורמי ממשל שונים וגורמים לאומנים לרבות נטליה פוקלונסקאיה, שראו בסרט פגיעה בערכים השמרניים, ניסו למנוע את הקרנת הסרט, בין השאר מתוך טענה שהסרט מומן באופן לא חוקי וכי יוצריו מעורבים בשחיתות. בנוסף, כמה כמרים טענו שהיחסים בין ניקולאי לרקדנית הופסקו בשנת 1894 עם נישואיו לאלכסנדרה, דבר שלא מוצג בסרט. כך טען גם מנהל הלשכה של בית רומנוב אלכסנדר זקאטוב.
באוגוסט 2017 הסרט אומנם קיבל ממשרד התרבות של רוסיה רישיון להקרנה בבתי הקולנוע ברוסיה, אך ב-11 בספטמבר 2017 הייתה אמורה להיערך במוסקבה הקרנת טרום בכורה של הסרט וזו בוטלה ברגע האחרון, לבסוף הקרנת טרום הבכורה נערכה בולדיווסטוק.
המחלוקת סביב הסרט

לאחר שבאפריל 2016 הוצג הטריילר הראשון ובו סצנות ארוטיות בין הצאר לרקדנית הבלט, נציגי הארגון האורתודוקסי "צלב הצאר" הודיעו על היות הסרט אנטי-רוסי ואנטי-נוצרי ופנו למשרד התובע הכללי של הפדרציה הרוסית בדרישה לאסור על הקרנת הסרט והם אף קיבלו את תמיכתה של חברת הפרלמנט נטליה פוקלונסקאיה, הידועה באהדתה לניקולאי השני, לדבריה הסרט מכיל סצנות המעליבות ופוגעות בתחושות המאמינים הנוצרים והיא ניסתה להוביל איסור על הקרנת הסרט, בין השאר, בפנייה לבתי המשפט בסנקט פטרבורג. בנוסף ארגונים לאומניים שונים כדוגמת "ארבעים עורבים" ו"המדינה הנוצרית של רוס הקדושה" הפיצו איומים על חיי המפיקים ועל בעלי אולמות בתי הקולנוע שהתכוונו להקרין את הסרט. ארגונים אלה, שהוגדרו כקיצוניים גם על ידי הכנסייה הפרבוסלבית הרוסית עצמה, זכו לתשומת לב השלטונות, כאשר חברי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ביקשו ממשטרת הפדרציה הרוסית ומשירות הביטחון הפדרלי של רוסיה לחקור ארגונים אלה.
נציגי וצאצאי בית רומנוב אומנם ביקרו את התוכן האפשרי של הסרט, אך הדגישו כי אין לאסור את הקרנת הסרט ולמנוע חירות תרבותית, חרף חוסר היצמדות לאירועים ההיסטוריים ולדבריהם ניקולאי היה בקשר עם הרקדנית עד 1894 ולאחר מכן כבר נישא לאליס ולכן לא בגד בה, כפי שנראה מהקדימון לסרט
ב-31 באוגוסט 2017 אל חלון האולפנים בסנקט פטרבורג הושלכו בקבוקי תבערה אך השקיפה כובתה מהר. הבמאי ציין כי הוא סופג איומים על חייו כל העת, הוא וצוות ההפקה.
בבוקר ה-4 בספטמבר 2017 רכב שטח התנגש במבנה בית הקולנוע "קוסמוס" שביקטרינבורג שבעקבותיו הובערה שרפה במקום ובמספר כלי תקשורת דווח שהשרפה הובערה כמחאה על הסרט. כתוצאה מההצתה הושחתה הכניסה הראשית והאולם נסגר לצורך שיפוצים.
ב-11 בספטמבר באותה שנה הוצתו כלי רכב במגרש החניה של משרדו של עורך הדין קונסטנטין דוברינין, המשמש כסנגורו של הבמאי אלכסיי אוצ'יטל, במקום השרפה נמצא פתק "על מטילדה לבעור". למחרת, ב-12 בספטמבר 2017 רשת בתי הקולנוע הגדולה ברוסיה "פורמולה קינו" ו"סינמה פארק" הכריזה כי לא תקרין את הסרט בשל חשש מפגיעה בצופים, זאת בשל אירוע ההצתה בבית הקולנוע קוסמוס ביקטרינבורג, ברם חודש לאחר מכן, ב-13 באוקטובר, "סינמה פארק" ו"פורמולה קינו" הסכימו להקרין את הסרט, לאחר שוועדת החקירות של רוסיה ומשטרת רוסיה עצרו את ראשי ארגון המדינה הנוצרית.
המחלוקת סביב הסרט > תגובות השלטונות

דמיטרי פסקוב, דובר הקרמלין, הצהיר בפברואר 2017 כי נשיא רוסיה אינו נוטל חלק בדיון הציבורי על הסרט וכי לא ניתן לבקר סרט שטרם יצא לאקרנים והציע להמתין עד לאחר יציאתו של הסרט ורק לאחר מכן ניתן יהיה להביע דעה.
ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב יצא נגד המתקפות על הסרט בנאומו באפריל 2017 במהלך פורום תרבות והוסיף כי לעיתים מתקפה על מפיקי הסרט עלולה להביא לדעה שגויה על יוצרי הסרט, בעיקר אודות סרט שטרם זכה להקרנה ציבורית וכי יש להיות סבלניים יותר ביחס לסרט.
נשיא רוסיה עצמו ולדימיר פוטין אמר ביוני 2017 כי בעבר צולמו סרטים אחרים אודות בית רומנוב שכללו נושאים שנויים הרבה יותר במחלוקת, למשל יחסיהם עם רספוטין, הוא הוסיף כי הוא מכבד את הבמאי אלכסיי אוצ'יטל שיוצר דברים כישרוניים אך הוסיף כי אינו מתערב בענייניה של פוקלונסקאיה והיא רשאית להביע את דעתה בכפוף לחוק.
ברם, ברשויות המקומיות התייחסו לסרט באופן סובלני הרבה פחות, כך למשל, נשיא צ'צ'ניה רמזן קדירוב אסר על הקרנת הסרט בצ'צ'ניה. כך היה גם בדאגסטן. ברם, לאחר שהוענק לסרט רישיון הקרנה מטעם משרד התרבות הרוסי קדירוב הצהיר כי לא יאסור את הקרנת הסרט.
שר התרבות של רוסיה, הסופר ולדימיר מדינסקי הביע את מורת רוחו מהשערורייה שהתפתחה סביב הסרט וכי זהו בסך הכל סרט עלילתי רגיל וכל לחץ על בתי הקולנוע למנוע מלהקרין את הסרט הוא צנזורה ומעשה בלתי חוקי, הוא הוסיף כי הוא עצמו כבר צפה בסרט ואין שם תוכן המהווה פגיעה בזיכרון הצאר ניקולאי השני או פגיעה במונרכיה הרוסית. ב-23 באוקטובר 2017 משרד התובע הכללי הרוסי הגיב לטענותיה של פוקלונסקאיה בנוגע לסרט והשיב כי אין מקום לחקור את הסרט
הנוכלות

| --- | --- |

סמליל התוכנית
 מבוסס על:  אחד העם 1 אחד העם 101
 סוגה:  קומדיית פשע
 יוצרים:  אילן פלד יעל פוליאקוב
 כותבים:  אילן פלד יעל פוליאקוב
 בימוי:  ארז בן הרוש
 שחקנים:  אילן פלד יעל פוליאקוב
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  9
 תוכנית מקור:  אחד העם 101
 הפקה
 חברת הפקה:  yes
 אורך פרק:  24 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  yes Comedy
 תקופת שידור מקורית:  16 בנובמבר 2019 – 28 בדצמבר 2019
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הנוכלות היא סדרת קומדיית פשע ישראלית המהווה המשכון לסיום הסדרה "אחד העם 101". הסדרה מגוללת את המשך עלילותיהן של האחיות מירי ותקווה שמחליטות לחזור לשתף פעולה בתור זוג נוכלות. הסדרה כללה 9 פרקים ושודרה בין ה-16 בנובמבר עד 28 בדצמבר 2019 בערוץ yes Comedy.
עלילה

מירי (אילן פלד) איבדה את כל מה שהיה לה: הכסף, הבית, החברים ועוד. היא פתחה בפרק ג' בחייה - עברה לבת ים שם התחילה לבנות הכל מחדש, והחלה לעבוד בעבודות מזדמנות. אחותה תקווה (יעל פוליאקוב) היא הסיבה לכל מה שמירי איבדה. תקווה הפילה על מירי את כל החובות, ההוצאות ועורכי הדין ובנוסף נכנסה לכלא לחמש שנים. במהלך כל התקופה השתיים לא דיברו ולא היו בקשר. בתקופת הכלא תקווה הכירה את כל ראשי המאפיה ויצרה קשרים עם העולם התחתון. היא יוצאת מהכלא עם מסמך מפליל ששווה הרבה כסף.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 9 | 9 | 16 בנובמבר 2019 | 28 בדצמבר 2019 |
סקירת הסדרה > פרקים

| מספר פרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | אהיה זנב ללביאות וגם ראש לשועלות | 16 בנובמבר 2019 |
| 2 | לא מדובשך ולא מעוקצך, גברת! | 16 בנובמבר 2019 |
| 3 | עם שנאה לא הולכים למכולת, לכאורה | 16 בנובמבר 2019 |
| 4 | איזו היא הגיבורה, הכובשת את ייצרה? | 23 בנובמבר 2019 |
| 5 | אפילו שעון מקולקל, מדייק פעמיים ביום כביכול | 30 בנובמבר 2019 |
| 6 | התהפוך כושית עורה? ונמרה חברבורותיה? | 7 בדצמבר 2019 |
| 7 | התבוא כושית בדיעבד ותנשך את הנמרים? | 14 בדצמבר 2019 |
| 8 | צוחקת מי שצוחקת אחרונה, חמודה! | 21 בדצמבר 2019 |
| 9 | סוף מעשה במחשבה תחילה (סביר להניח) | 28 בדצמבר 2019 |
דמויות

מירי בן חיים / פסקל (אילן פלד) - איבדה את כל מה שהיה (הכסף, הבית, החברים ועוד), בעיקר בגלל תקווה אחותה. נכנסה לכלא לעשר שנים. לאחר שחרורה מהכלא עברה לבת ים ופתחה בפרק ג' בחייה. עובדת כמלצרית (במסעדה התקועה בשנות ה-70) וגם כנהגת מונית. ניתקה קשר עם תקווה אך לאחר זמן מה מחדשת את הקשר איתה וחוברת אליה כנוכלת ערמומית.
תקווה בן חיים (יעל פוליאקוב) - גרמה לכך שמירי איבדה את כל מה שהיה לאחר שהפילה על מירי את כל החובות, ההוצאות ועורכי הדין עד שלא נשאר למירי שקל. בתקופת הכלא הכירה את כל ראשי המאפיה ויצרה קשרים עם העולם התחתון. לאחר שחרורה מהכלא היא יוצאת עם מסמך מפליל ששווה הרבה כסף. מירי ניתקה קשר איתה אך לאחר זמן מה מתחדש הקשר איתה והיא חוברת אליה כנוכלת ערמומית.
אפי (אפי בן ישראל) – דמות המבוססת על חייה של אפי בן ישראל. חברה בפרלמנט של מירי. השתתפה בעברה בתוכנית "פרפר נחמד".
תפארת (אסנת בן יהודה) – חברה בפרלמנט של מירי.
יהודית (יהודית אוחיון) – חברה בפרלמנט של מירי. הופיעה גם בסדרות "אחד העם 1" ו"אחד העם 101", כאשר באלו דמותה הייתה אילמת.
שפרה (עדה גולדפריינד) – חברה בפרלמנט של מירי.
מנו (תום פטרובר) – שוטר והמאהב של מירי. הוא התאהב במירי כשצפה בהופעה שלה במסעדה ולאחר מכן הוא מתחיל לצאת איתה.
רובי (אליאב חיים) – בנה של מירי. נולד עם זנב שצריך להסיר בניתוח יקר בשווייץ.
בנוסף, משחקים בתפקידי אורח ארז בן הרוש בתפקיד חבשוש, אורי גוטליב בתפקיד שמי קיסר, ענת מגן-שבו בתפקיד אילנית, ויעל פוליאקוב בתפקיד שולה נמירוביץ' נמיר.
הפקה

את הרעיון הראשוני לסדרה קיבלה פוליאקוב מאמו של בעלה, יהודית מילוא.
ב-20 במרץ 2018 שוחרר סרטון בערוץ היוטיוב של yes, בו אושרה עלייתה של סדרה חדשה בשם "הנוכלות" שתהיה המשך לעלילה של האחיות מירי ותקווה פסקל. את הסדרה יצרו וכתבו אילן פלד ויעל פוליאקוב, כאשר הם גם השחקנים הראשיים בה.
על אף שהסרטון שוחרר במרץ 2018, הצילומים החלו רק בתחילת 2019. במרץ 2019 פורסם שארז בן הרוש (ששיחק באחד העם 1 ובאחד העם 101) יהיה הבמאי בסדרה, ובנוסף ישחקו בסדרה גם אפי בן ישראל, אורית שחף, תום פטרובר, ישי לוי, אילן ברזילי, אסנת בן יהודה, עדה גולדפריינד ועוד.
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019 | השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית | אילן פלד | מועמדות |
| 2020 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019 | הקלטה בסדרה עלילתית | איתי אלוהב | מועמדות |
ראו גם

אחד העם 1
אחד העם 101
הערות שוליים

↑  הילה רגב,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'יעל פוליאקוב: "אנשים אומרים שכסף זה לא העניין. זה עניין!", באתר Xnet‏, 17 בנובמבר 2019
↑  רז ישראלי,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'התגעגעתם? צפו ב"סוכן חשאי" של תקוה ומירי פסקל, באתר ישראל היום, ‏21 במרץ 2019
המהומות בממלכה המאוחדת (2011)

בניין שנשרף במהלך המהומות בלונדון
המהומות בממלכה המאוחדת שהחלו באוגוסט 2011 היו סדרה מתמשכת של הפרות הסדר הציבורי, ביזות, והצתות ברחבי הממלכה המאוחדת, שהחלו בטוטנהאם שבצפון לונדון ב-6 באוגוסט 2011, אך תוך שלושה ימים התפשטו לרחבי בריטניה והסתיימו רק ב-11 באוגוסט.
רקע

טוטנהאם, פרבר צפוני של לונדון, ממוקם באחד המחוזות העניים ביותר בבריטניה.
בשנת 1985 פרצו מהומות בטוטנהאם, לאחר שאישה בת 49 מתה כתוצאה מפשיטת המשטרה על דירתה. האירוע גרר הפגנה שיצאה מכלל שליטה והסתיימה ברצח שוטר. בעקבות ההתרחשויות השקיעה המדינה באיכות הדיור, בתחזוקה, ובאבטחת אזורי המגורים, מה שהוביל לירידה בפשיעה ובאלימות. כתוצאה מכך, המשטרה לא הייתה מוכנה להסלמה שפרצה בשנת 2011.
המהומות

המהומות החלו בעקבות מותו של אזרח שחור בן 29, מארק דאגן, שנורה למוות מירי שוטרים בשירות הסקוטלנד יארד. למרות שהמשטרה מצאה אצל דאגן אקדח וסמים, הרי שוועדת חקירה חיצונית קבעה מספר ימים לאחר שנורה, כי הוא לא ירה כלל.
מה שהחל כמחאה שקטה מול תחנת המשטרה בטוטנהאם, התפשט במוצאי שבת, ה-6 באוגוסט, לפרעות בהן הוצתו במשך הלילה אוטובוס, שני בניינים, וניידות משטרה. כמו כן, התחוללו מעשי ביזה וונדליזם במספר חנויות ומרכזי קניות. הפרעות התפשטו ב-7 באוגוסט לאזורים אחרים של העיר, ולפחות 35 שוטרים נפצעו. ב-8 באוגוסט, המהומות הנרחבות התפשטו גם לחלקים אחרים בבריטניה, ונרשמו הפרות סדר חמורות ואלימות גם בברמינגהאם, ליברפול, ובריסטול. במשך היום נסגרו גם רוב החנויות ומרכזי הבילויים והמסחר באזורים אחרים בעיר, מחשש להתפשטות המהומות.
עד ל-9 באוגוסט נעצרו 525 איש ונגד עשרות הוגשו כתבי אישום. במהלך המהומות נורה ונהרג צעיר בן 26. ב-Winson Green, ברמינגהם, שלושה בריטים ממוצא פקיסטני נהרגו בתאונת פגע וברח בשעה שניסו להגן על שכונתם מפורעים. בעלי חנויות העריכו כי נזקים בסדר גודל של מיליוני לירות שטרלינג נגרמו לחנויותיהם. בנוסף, הפורעים גרמו לנזק בלתי הפיך לבניינים בעלי ארכיטקטורה ייחודית.
ליל ה-9 באוגוסט היה יחסית שקט בלונדון, אך ההתפרעויות התפשטו והמשיכו בערים אחרות במערב אנגליה דוגמת ברמינגהאם, מנצ'סטר, וולברהמפטון, גלוסטר וליברפול. נטען שהיערכות הסקוטלנד יארד בלונדון עם 16,000 שוטרים, הוא שהביא לשקט היחסי בבירה.
ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, שקטע את חופשתו לאור המהומות במדינה, אישר ב-10 באוגוסט למשטרה להשתמש בפעם הראשונה בהיסטוריה של המדינה, בתותחי מים ובכדורי פלסטיק כנשק לפיזור המתפרעים. לילות ה-10 וה-11 באוגוסט עברו בשקט, לאחר היערכות מוגברת של המשטרה בכל הערים הגדולות. ב-11 באוגוסט התקיים דיון חירום בפרלמנט הבריטי, שהתכנס למרות הפגרה.
ראשי ליגת ההגנה האנגלית טענו שנוכחות תומכיהם באזורי התפרעויות תרמה להרגעת הרוחות, בכך שהצטרפו לקבוצות שמירה מקומיות. אולם, לעיתים דווקא קבוצות אלו היו מעורבות בהתקלויות עם המשטרה.
המהומות > הערכות סוציולוגיות

למרות שהסיבה הספונטנית למהומות היה כנראה מותו של דאגן מיריות שוטרים, יש הסבורים כי תרמו לכך גם המתיחות המקומית בלונדון בין הציבור למשטרה, אחוזי אבטלה גבוהים וקיצוץ בתקציבים הציבוריים.
לטענת הסוציולוג ומנהל המכון הלונדוני לאינטגרציה מקומית מייק הרדי, המהומות בעיקרן לא היו "על גזע, דת או מעמד", אלא "פשוט של כאלה שחשים מחוץ לחברה". הסוציולוג פול בגוליי מאוניברסיטת לידס הגדיר את הסיבה להצטרפות ההמונית כ"זמינות ביוגרפית": האבטלה הגואה הביאה לכך שיותר צעירים היו פנויים ברחובות, ועבור דור שגדל על צריכה מופרזת ופרסומות הדבר שימש כזרז רב עצמה לתסיסה ולבזיזה. צעדי הצנע והקיצוץ הדרסטיים שנקט ראש הממשלה דייוויד קמרון החמירו עוד יותר את המצב. הקיצוצים תוכננו במיוחד לשירותי הרווחה - 91 מילארד יורו עד שנת 2015. הקרימינולוג ג'ון פיטס מאוניברסיטת בדפורדשייר טען כי היקף הביזה נבע מ"קרימינולוגיה אופורטוניסטית", אך יחד עם זאת, היה תפקיד מרכזי למצב שבו לצעירים "אין מה להפסיד", בהיעדר נקודת מבט חברתית. ג'ורג' קיילינג, מחברה של תאוריית החלונות השבורים תיאר אף הוא כיצד פשעים קטנים, כמו חלונות שבורים, משמשים טריגר להתנהגות פלילית. המכנה המשותף למרבית המעורבים היא אפוא הכנסה נמוכה ואבטלה גבוהה, כמו גם סיכוי מועט או אפסי לעתיד מבוסס.
המהומות > תפקיד המדיה החדשה

המשטרה חשדה כי הפורעים השתמשו בתכנת המסרים המיידיים "בלקברי מסנג'ר" (‏BBM) כדי לארגן את המהומות. בניגוד לשירותים אחרים כגון טוויטר, BBM פועלת עם תוכנת הצפנה המקשה על קריאת המסרים. היצרן הקנדי "Research in Motion" סייע למשטרה הבריטית בחקירותיה, ונפל קרבן למתקפת האקינג. טוויטר ופייסבוק שימשו גם כן להפצת מידע. לאור היקף המהומות והשימוש בטכנולוגיית התקשורת המודרנית כינתה המשטרה הבריטית את המהומות כ"פשע מאורגן", וראש הממשלה אף הציע לאסור על שימוש ברשתות חברתיות. כמו כן נעשה שימוש ברשתות החברתיות כדי לארגן קבוצות מתנדבים לניקוי הרחובות.