stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורדון סטראכן
קריירת אימון > קובנטרי סיטי

לאחר עונת הפרישה כמאמן-שחקן בה הציל את הקבוצה מירידה, התרכז סטראכן בתפקיד המאמן החל מעונת 1997/1998. סדרת רכישות מוצלחות הביאו את קובנטרי למקום ה-11 בסיום העונה. בשתי העונות הבאות, על אף השקעה בשחקני רכש בינלאומיים, לא הצליחה הקבוצה להתרומם וסיימה במקומות ה-15 וה-14 (בהתאמה). בסיום עונת 2000/2001, לאחר 34 עונות רצופות בליגה הבכירה, ירדה קובנטרי לליגת המשנה, מה שהפך את סטראכן לדמות לא רצויה בקרב אוהדי המועדון. עזיבתם של רובי קין וגארי מקאליסטר, והאכזבה משחקן הרכש הבכיר קרייג בלאמי, הביאו את הקבוצה למקום ה-19 מתוך 20 והיו מהגורמים הבולטים לירידה.
סטראכן החל עם הקבוצה את עונת 2001/2002 בליגת המשנה, אך פוטר לאחר חמישה מחזורים.
קריירת אימון > סאות'המפטון

סטראכן חזר לאמן שבועות ספורים לאחר פיטוריו מקובנטרי, כשהתמנה לתפקיד מאמן סאות'המפטון מהפרמייר ליג באוקטובר 2001. כשהגיע לקבוצה, הייתה סאות'המפטון אחת המועמדות הבכירות לירידה, בעקבות פתיחת העונה אותה חוותה. המאמן הביא לשינוי משמעותי בקבוצה, שהצליחה להתרומם ולסיים את העונה במקום ה-11. עונה אחר כך, בעונת 2002/2003, המשיכה סאות'המפטון את התקדמותה תחת סטראכן, סיימה את העונה במקום השמיני והעפילה לגמר גביע ה-FA שם נוצחה 1-0 על ידי ארסנל. בזכות העפלתה של ארסנל לליגת האלופות דרך הליגה, זכתה סאות'המפטון בכרטיס לגביע אופ"א.
בפברואר 2004 הודלף לתקשורת כי סטראכן מתכוון לסיים את דרכו בקבוצה בקיץ הקרוב. בעקבות החשיפה, נאלץ המאמן להתפטר מתפקידו מוקדם משתכנן, בעקבות השמועות שסבבו את המועדון ואותו בקשר לעתידו.
קריירת אימון > סלטיק

ב-1 ביוני 2005, לאחר 16 חודשי הפסקה, חזר סטראכן לתפקיד המאמן כשהחליף את מרטין אוניל כמאמן סלטיק לקראת עונת 2005/2006. עם כניסתו לתפקיד הצהיר סטראכן כי המטרה הראשונה היא החזרת תואר האליפות לסלטיק לאחר עונה בה נדד התואר ליריבה הגדולה, גלאזגו ריינג'רס. עם זאת, תחילת דרכו של המאמן בקבוצה הייתה מאכזבת. סלטיק ספגה תבוסה של 5-0 מארטמדיה ברטיסלאבה הסלובקית במוקדמות ליגת האלופות, ושלושה ימים אחר כך נפרדה בשוויון 4-4 בלבד ממאת'רוול במחזור הראשון בליגה. על אף ניצחון 4-0 בגומלין מול ארטמדיה, הודחה הקבוצה בשלב מוקדם מאירופה. לאחר ההתחלה החלשה, החלה סלטיק של סטראכן להשתפר. על אף שהודחה במפתיע מהגביע הסקוטי בשלב מוקדם, שברה סלטיק באותה עונה את שיא הניצחון הגבוה ביותר בליגה עם 8-1 על דאנפרמלין אתלטיק, זכתה בגביע הליגה הסקוטית והבטיחה את זכייתה באליפות סקוטלנד בזמן שיא כשנותרו עוד שישה מחזורים לסיום העונה.
עונה אחר כך שינתה סלטיק לחלוטין את פניה. סטראכן בנה את הקבוצה מחדש, תוך שהוא מבצע שינויים רבים בסגל השחקנים. השינויים עברו בהצלחה, והקבוצה הציגה יכולת מצוינת. באמצע חודש ינואר, הובילה סלטיק את הטבלה ב-17 נקודות. במקביל השתתפה הקבוצה בטורניר ליגת האלופות, אליו העפילה אוטומטית בזכות זכייתה באליפות. בשלב הבתים השיגה סלטיק ניצחונות ביתיים על כל יריבותיה (מנצ'סטר יונייטד, בנפיקה ליסבון ופ.צ. קופנהגן) כדי להעפיל לשלב שמינית הגמר לראשונה מאז תחילתה של ליגת האלופות במתכונתה הנוכחית ב-1993. סלטיק סיימה את דרכה בשמינית הגמר לאחר הפסד בהארכה למילאן. ארבעה מחזורים לסיום העונה הבטיחה הקבוצה אליפות שנייה ברציפות, ובהמשך השלימה דאבל מקומי עם זכייה בגביע הסקוטי.
בעונת 2007/2008, השלישית של סטראכן בתפקיד, הצליח המאמן להביא את הקבוצה פעם נוספת לשמינית גמר ליגת האלופות. על אף הדחה בשלב מוקדם יחסית של הגביע, שמרה סלטיק של סטראכן על תואר האליפות, וסטראכן היה למאמן השלישי בהיסטוריה של הקבוצה שמביא לה שלוש אליפויות רצופות.
בעונת 2008/2009 חלה ירידה ביכולתה של סלטיק. היא אמנם זכתה בגביע הליגה הסקוטית, אך סיימה את דרכה כבר בשלב הבתים של ליגת האלופות, הודחה מהגביע הסקוטי בשלב רבע הגמר ואיבדה את האליפות לריינג'רס כשסיימה במקום השני בלבד, ארבע נקודות מהמקום הראשון. בסיום העונה, ובעקבות אובדן האליפות, התפטר סטראכן מתפקידו כמאמן סלטיק.
קריירת אימון > מידלסברו

ב-26 באוקטובר 2009, זמן קצר לאחר פתיחת עונת 2009/2010, התמנה סטראכן לתפקיד מאמן מידלסברו מליגת המשנה, כמחליפו של גארת' סאות'גייט, בחוזה לארבע שנים. סטראכן ומידלסברו לא הצליחו להתקרב לפלייאוף ההעפלה וסיימו את העונה במקום ה-11 בלבד.
לאחר פתיחת עונה קשה לעונת 2010/2011, שהובילה את מידלסברו למקום ה-20 בטבלה, התפטר סטראכן מתפקידו ב-18 באוקטובר 2010, שנה לאחר כניסתו לתפקיד. הוא ויתר מרצון על חוזהו, ועל הפיצויים מהקבוצה על המשך החוזה לו נותרו שנתיים וחצי.
קריירת אימון > נבחרת סקוטלנד

ב-15 בינואר 2013, לאחר מעל לשנתיים מחוץ למגרשים, התמנה סטראכן לתפקיד מאמן נבחרת סקוטלנד. לאחר ניצחון במשחק הבכורה שלו על הקווים, 1-0 על אסטוניה במשחק ידידות ב-6 בפברואר, הפסידה סקוטלנד פעמיים במוקדמות מונדיאל 2014 ואיבדה סיכוי ממשי להעפיל לטורניר הגמר. לאחר הפסדים אלו חל שיפור ביכולתה, והיא סיימה במקום הרביעי בבית המוקדמות.
במוקדמות יורו 2016 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בבית ולא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר. בסיום טורניר המוקדמות חידש סטראכן את חוזהו בנבחרת. במוקדמות מונדיאל 2018 סיימה הנבחרת במקום השלישי בבית ולא העפילה שוב לטורניר, לאחר המוקדמות ב-12 באוקטובר 2017 סיים סטראכן את תפקידו.
תארים > תארים כשחקן

גביע אירופה למחזיקות גביע: 1982/1983
אליפות סקוטלנד (2): 1979/1980, 1983/1984
הגביע הסקוטי (3): 1981/1982, 1982/1983, 1983/1984
הסופר קאפ האירופי: 1983
גביע ה-FA: 1984/1985
אליפות אנגליה: 1991/1992
מגן הצדקה: 1992
כדורגלן השנה בסקוטלנד (התאחדות עיתונאי הכדורגל): 1979/1980
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל): 1990/1991
תארים > תארים כמאמן

אליפות סקוטלנד (3): 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008
הגביע הסקוטי: 2006/2007
גביע הליגה הסקוטית (2): 2005/2006, 2008/2009
תארים > תארים כמאמן > אישיים

מאמן החודש בפרמייר ליג (4): דצמבר 1996, פברואר 1998, ינואר 2002, דצמבר 2002
הערות שוליים

↑  סיום עידן: אוניל עוזב את סלטיק, סטראכן יחליפו, באתר nrg‏, 25 במאי 2005
↑  סקוטלנד: גורדון סטראכן התפטר מסלטיק, באתר ynet, 25 במאי 2009
↑  גורדון סטראכן מונה למאמן נבחרת סקוטלנד, באתר וואלה, 15 בינואר 2013
| נבחרת סקוטלנד – מונדיאל 1982 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראף •  2 מקגריין •  3 גריי •  4 סונס •  5 הנסן •  6 מילר •  7 סטראכן •  8 דלגליש •  9 ברזיל •  10 ווארק •   11 רוברטסון •  12 ווד • 13 מקליש •  14 נאריי • 15 ג'ורדן • 16 הרטפורד • 17 אוואנס • 18 ארצ'יבלד • 19 סטורוק • 20 פרובן • 21 ברלי • 22 לייטון • מאמן: סטיין |  1 ראף •  2 מקגריין •  3 גריי •  4 סונס •  5 הנסן •  6 מילר •  7 סטראכן •  8 דלגליש •  9 ברזיל •  10 ווארק •   11 רוברטסון •  12 ווד • 13 מקליש •  14 נאריי • 15 ג'ורדן • 16 הרטפורד • 17 אוואנס • 18 ארצ'יבלד • 19 סטורוק • 20 פרובן • 21 ברלי • 22 לייטון • מאמן: סטיין | סקוטלנד |
| נבחרת סקוטלנד – מונדיאל 1986 |
| --- | --- | --- |
|  1 לייטון •  2 גוג •  3 מלפס •  4 סונס •  5 מקליש •  6 מילר •  7 סטראכן •  8 אייטקן •  9 בנון •  10 בלט •   11 מקסטיי •  12 גורם • 13 ניקול •  14 נאריי • 15 אלביסטון • 16 מקאבני • 17 ארצ'יבלד • 18 שארפ • 19 ניקולס • 20 סטורוק • 21 קופר • 22 ראף • מאמן: פרגוסון |  1 לייטון •  2 גוג •  3 מלפס •  4 סונס •  5 מקליש •  6 מילר •  7 סטראכן •  8 אייטקן •  9 בנון •  10 בלט •   11 מקסטיי •  12 גורם • 13 ניקול •  14 נאריי • 15 אלביסטון • 16 מקאבני • 17 ארצ'יבלד • 18 שארפ • 19 ניקולס • 20 סטורוק • 21 קופר • 22 ראף • מאמן: פרגוסון | סקוטלנד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4298 4870  LCCN: n94047217  VIAF: 18910713   WorldCat (עם VIAF): 18910713
גישה ישירה מרוחקת לזיכרון

גישה ישירה מרוחקת לזיכרון (Remote direct memory access ובקיצור RDMA), היא גישה ישירה לזיכרון מזיכרון של מחשב אחד לזיכרון של מחשב אחר, שיכולה להיעשות ללא מעורבות של מערכת ההפעלה באף אחד מהמחשבים. הודות לכך מתאפשרת העברה מהירה של נתונים וזמן השהיה קצר, מאפיינים החשובים לאשכולות מחשבים (קלאסטרים) הממקבלים חישובים בין מחשבים.
בהעברת מידע בין מחשבים ברשת עשויים להיות צווארי בקבוק הנגרמים ממעורבות של מערכת ההפעלה והמעבד, כגון העתקות בין זיכרון של היישום לזיכרון של מערכת ההפעלה ומעבר דרך מערכת ההפעלה (המערב החלפת הקשר; context-switch). בגישה ישירה מרוחקת לזיכרון, יישומים מסוגלים לגשת (לקרוא ולכתוב) לזיכרון במחשב אחר, והודות לתמיכה מתאימה של כרטיס הרשת הניגש ישירות לזיכרון של היישום (מרחב משתמש), לא נדרשת מעורבות של המעבד בהעתקות של זיכרון (zero-copy).
הממשק מגדיר את הפעולות האפשריות בגישה ישירה מרוחקת לזיכרון, הידועות גם כ"פעלים" (verbs): היישום שולח משימה (Work Request) דרך תורים אסינכרוניים, תורי Queue Pair ‏(QP), תור שליחה ותור קבלה, וכשהבקשה מושלמת מתקבל מידע על ההשלמה בתור משימות שהושלמו (Completion Queue; CQ). דוגמאות למשימות הנתמכות ב-RDMA הן משימות Read לקריאת מידע מזיכרון מרוחק, Write לכתיבת מידע לזיכרון מרוחק, ו-Send/Receive לשליחה וקבלה של מידע.
מימושים נפוצים > InfiniBand

InfiniBand ובקיצור IB הוא מימוש הזוכה לתמיכה של ארגון InfiniBand Trade Association. גרסה ראשונה של ההגדרה של אינפיניבנד יצאה לאור ב-2000. הסטנדרט מגדיר רשימת פעלים (verbs), שמתארים את היכולות הנתמכות. התוכנות הסטנדרטיות המשתמשות ב-verbs מוגדרות על ידי ארגון OpenFabrics.
מימושים נפוצים > RoCE

RDMA over Converged Ethernet ובקיצור RoCE הוא מימוש של RDMA עבור רשתות Ethernet. לו שתי גרסאות:
RoCE v1 - הוא פרוטוקול שכבת הקשר (Link layer) מבוסס Ethernet ומאפשר תקשורת בין כל זוג שרתים באותו מתחם שידור. שדה ה-ethertype המוגדר עבורו הוא 0x8915.
RoCE v2 - הוא פרוטוקול שכבת רשת (internet layer), וחבילות ב-RoCE v2 יכולות להיות מנותבות. החבילות הן מעל גבי UDP/IPv4 או מעל UDP/IPv6. מספר היעד של הפורט הוא 4791. הפרוטוקול מאפשר גם בקרת עומס (Congestion Control) באמצעות חבילות CNP.‏
מימושים נפוצים > iWARP

internet Wide Area RDMA Protocol ובקיצור iWARP מוגדר על ידי חמישה סטנדרטים של IETF שיצאו לאור ב-2007:
RFC 5040 תקן פרוטוקול גישה ישירה מרוחקת לזיכרון (A Remote Direct Memory Access Protocol Specification) הוא תקן מעל גבי פרוטוקול Direct Data Placement Protocol ‏(DDP).  התקן מגדיר פעולות כמו שליחה, קריאה וכתיבה של זיכרון מרוחק.
RFC 5041‏ Direct Data Placement over Reliable Transports הוא תקן מעל MPA/TCP או SCTP.  התקן מתאר איך המידע המתקבל צריך להיות מסודר בשכבת הפרוטוקול העליונה
RFC 5043 ‏Stream Control Transmission Protocol (SCTP) Direct Data Placement (DDP) Adaptation מתאר התאמה של DDP מעל גבי SCTP.
RFC 5044 ‏Marker PDU Aligned Framing for TCP Specification
RFC 5042 ‏Direct Data Placement Protocol (DDP) / Remote Direct Memory Access Protocol (RDMAP) Security מתאר ענייני אבטחה הקשורים בשכבות הפרוטקול של iWARP DDP ושל RDMAP.
לתקן זה נוספו הרחבות נוספות בהמשך:
RFC 6580‏ IANA Registries for the Remote Direct Data Placement (RDDP) Protocols פורסם בשנת 2012 ומתאר הגדרות IANA עבור קודי שגיאות RDDP, קודי פעולות וקודי פונקציות.
RFC 6581 ‏Enhanced Remote Direct Memory Access (RDMA) Connection Establishment פורסם בשנת 2011 ומתאר כיצד ליצור חיבור ראשוני.
RFC 7306 ‏Remote Direct Memory Access (RDMA) Protocol Extensions פורסם ב-2014 ומרחיב את RFC 5040 עם פעולות אטומיות ופעולת כתיבה לזיכרון מרוחק בצירוף מידע מיידי.
ראו גם

OpenFabrics
הערות שוליים

↑  "InfiniBand™ Architecture Specification Release 1.2.1 Annex A16: RoCE". InfiniBand Trade Association. 13 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "InfiniBand™ Architecture Specification Release 1.2.1 Annex A17: RoCEv2". InfiniBand Trade Association. 2 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ophir Maor (בדצמבר 2015). "RoCEv2 CNP Packet Format". Mellanox. {{cite web}}:  (עזרה)
המבנה של חבילה ב-RoCE
גבריאל זווין

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1977 (בת 46) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, Spanish River Community High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Memoirs of a Teenage Amnesiac, Elsewhere, מחר ועוד מחר ועוד מחר 
 gabriellezevin.com
 
גבריאל זווין (באנגלית: Gabrielle Zevin; 24 באוקטובר 1977) היא סופרת ותסריטאית אמריקאית שכותבת למבוגרים ולצעירים.
ביוגרפיה

גבריאל זווין נולדה ב-24 באוקטובר 1977 בניו יורק לאב אמריקאי יהודי-רוסי, ולאם קוריאנית. זווין סיימה תואר ראשון באנגלית עם התמקדות בספרות אמריקאית באוניברסיטת הרווארד בשנת 2000. היא מתגוררת בלוס אנג'לס.
כתיבה למבוגרים

רומן הביכורים של זווין, "מרגרטאון", יצא לאור ב-2005 במסגרת תוכנית של בארנס אנד נובל ששמה Discover Great New Writers, ונכלל ברשימת המועמדים לפרס ג'יימס טיפטרי ג'וניור.
בשנת 2014 פרסמה את הספר "סיפורי חייו של מר פיקרי". הספר זכה להצלחה רבה, הופיע לראשונה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר הלאומית של אינדי, והמשיך להיות רב מכר בינלאומי. הספר תורגם ליותר משלושים שפות, כולל לעברית, יצא בהוצאת כתר ובתרגום יעל סלע-שפירו.
בשנת 2021 החלו הצילומים לעיבוד הקולנועי לרומן, שנכתב גם הוא על ידי זווין, בכיכובם של קונאל נייאר בתפקיד הראשי, לוסי הייל, כריסטינה הנדריקס, דייוויד ארקט וסקוט פולי.
הרומן הרביעי שלה למבוגרים, "ג'יין יאנג הצעירה", יצא לאור בשנת 2017, וזכה אף הוא לסיקור חיובי.
הספר יצא לאור בעברית ב-2018 בהוצאת תכלת ותורגם על ידי יעל סלע.
בפברואר 2023 יצא בעברית ספרה "מחר ועוד מחר ועוד מחר" בהוצאת תכלת בתרגומה של יעל סלע.
כתיבה לצעירים

זווין כתבה מספר ספרים המיועדים לקוראים צעירים. הרומן הראשון שלה לצעירים, "Elsewhere", פורסם ב-2005, שלושה חודשים לאחר הופעת הבכורה של ספרה למבוגרים. הוא נבחר כספר ילדים "ראוי לציון" (אנ') של איגוד הספריות האמריקאי, וכמועמד לפרס קוויל לשנת 2006. הספר זכה בפרס Original Voices Award של Borders, ונכלל במבחר של מועדון הספרים בארנס אנד נובל. הספר אף נכנס לרשימת הספרים המועמדים למדליית קרנגי, ותורגם ליותר מ-25 שפות.
ספרה של זווין לנוער משנת 2007, "זיכרונותיו של נער חולה אמנזיה", נבחר לרשימת הספרים הטובים ביותר של איגוד הספריות האמריקאי לצעירים. בשנת 2010 עובד הסרט לקולנוע על ידי זווין והנס, ויצא כסרט היפני בשם "מישהו נישק אותי", בכיכובה של השחקנית היפנית מאקי הוריקיטה.
כתיבה אחרת

בשנת 2007 הייתה זווין מועמדת לפרס אינדיפנדנט ספיריט עבור התסריט הראשון הטוב ביותר שכתבה לסרט "שיחות עם אישה אחרת" (2005). את הסרט ביים הנס קאנוסה וכיכבו בו הלנה בונהם קרטר וארון אקהרט.
בנוסף, זווין כתבה ביקורות ספרותיות עבור ה-New York Times Book Review ו-All Things Considered של NPR.
יצירותיה > למבוגרים

מרגרטאון (2005)
החור שבו אנחנו נמצאים (2010)
סיפורי חייו של מר פיקרי (2014)
ג'יין יאנג הצעירה (2017)
מחר ועוד מחר ועוד מחר (2023)
יצירותיה > לצעירים

במקום אחר (2005)
זיכרונותיו של נער חולה אמנזיה (2007)
כל הדברים האלה שעשיתי (2011)
כי זה הדם שלי (2012)
בעידן האהבה והשוקולד (2013)
יצירותיה > תסריטים

עלמה מטר (2002)
שיחות עם נשים אחרות (2005)
זיכרונותיו של חולה אמנזיה בגיל העשרה (2010)
הערות שוליים

1 2  Gabrielle Zevin, Gabrielle Zevin (באנגלית אמריקאית)
↑  "In 'Storied Life,' Characters Come With A Reading List". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2022-03-05.
↑  Leo Barraclough, Leo Barraclough, David Arquette, Scott Foley Join ‘The Storied Life of A.J. Fikry’, Variety, ‏2021-12-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Young Jane Young - Los Angeles Public Library - OverDrive, Los Angeles Public Library (באנגלית)
↑  Wendy Werris |, By the Book: Gabrielle Zevin, PublishersWeekly.com (באנגלית)
↑  About, Gabrielle Zevin, ‏2021-01-22 (באנגלית אמריקאית)
↑   לילך קרסנטי, ספרה של גבריאל זווין נוגע בחוכמה בשאלות עמוקות באמצעות סיפור על עולם הגיימינג, באתר הארץ, 29 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304599505171  PLWABN: 9810536153705606  BIBSYS: 8013614  BNE: XX1755036  BnF: cb150161014 (data)  GND: 130324507  ISNI: 0000 0001 2029 8535  LCCN: n2004012882  NKC: xx0060276  NLK: KAC200702671  NTA: 276870794  SUDOC: 14481160X  VIAF: 85689471   WorldCat (עם VIAF): 85689471
דבלולן

| דבלולן |
| --- | --- |
 דבלולן צפוני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דבלולניים
סוג:: דבלולן
מינים
 Callaeas cinereus  Callaeas wilsoni
שם מדעי
 Callaeas

דבלולן (שם מדעי: Callaeas; באנגלית מכונה: Kōkako) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הדבלולניים החיים רק בניו זילנד. בסוג שני מינים, אחד מצוי על האי הצפוני ואחד על האי הדרומי.
מאפיינים

עופות אלו אנדמיים לניו זילנד, והם בעלי דלדל תחת מקורם. אצל המין הצפוני צבע הדבלול כחול, ואצל המין הדרומי הדבלול אדום. המקור שחור וקצר. במראם הם מזכירים מעט חוגלות, והם מעופפים חלשים כמותם היכולים כמעט רק לדאות עד ל-100 מטרים. הם יכולים להגיע לאורך 38 סנטימטרים ולמשקל 250 גרם, כשהמין הצפוני גדול יותר.
מינים אלה די נדירים ומצויים בכמה יערות ממוזגים לאורך ניו זילנד, בעיקר של עצי Prumnopitys taxifolia ו-Dacrydium cupressinum הייחודיים לאיים. לתזונתם הם מתבססים בעיקר על עלים, שרכים, פירות, פרחים וחסרי חוליות.
מיון

סוג דבלולן (Callaeas )
מין דבלולן דרומי (Callaeas cinerea) - נדיר מאוד וייתכן שנכחד
מין דבלולן צפוני (Callaeas wilsoni)
דבלולן מקור-מחרשה

| דבלולן מקור-מחרשה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: דבלולני מחרשה
סוג:: Eulacestoma 
מין:: דבלולן מקור-מחרשה
שם מדעי
 Eulacestoma nigropectus ‏ויס, 1894

דבלולן מקור-מחרשה (שם מדעי: Eulacestoma nigropectus) היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחה דבלולני מחרשה (Eulacestomidae). הוא מצוי בטבע ביערות בהרי גינאה החדשה.
מאפיינים

אורכו של הדבלולן 14 ס"מ והוא בעל מקור גדול וכהה בעל עיטורים ורודים דמויי-מחרשה בצידי המקור, דבר הקיים רק אצל הזכרים. המקור הגדול עוזר לדבלולן לחטט בין ענפים מתים וקליפות בחיפוש אחר חרקים.
זכרי הדבלולן גדולים וכהים יותר (בעיקר בחזה ובכנפיים) מהנקבות שצבעם העיקרי ירוק-זית והם חסרי ה"מחרשה" הכותרתית. תזונתם העיקרית היא מחרקים.
תת-מינים

Eulacestoma nigropectus clara
Eulacestoma nigropectus nigropectus
הערות שוליים

↑  דבלולן מקור-מחרשה באתר הרשימה האדומה של IUCN
גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה

מעצרו של גוסטב הרביעי אדולף
גוסטב הרביעי אדולף ורעייתו, פרדריקה מבאדן - 1800 בערך
גוסטב הרביעי אדולף (בשוודית: Gustav IV Adolf; ‏ 1 בנובמבר 1778 – 7 בפברואר 1837) היה מלך שוודיה מ-1792 ועד הדחתו ב-1809. הוא היה בנם של גוסטב השלישי ושל רעייתו, סופיה מגדלנה, בתם הבכורה של פרדריק החמישי, מלך דנמרק ושל רעייתו הראשונה, לואיז, נסיכת בריטניה. הוא היה השליט השוודי האחרון של פינלנד, לאחר שזו נכבשה על ידי אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה ב-1808 – 1809, אירוע שהיה הגורם הישיר לנפילתו האלימה של גוסטב. לאחר הפיכה צבאית, נלכד המלך על ידי קציני צבא ואולץ לוותר על כסאו בשם משפחתו ב-29 במרץ, יום השנה למותו של אביו. ב-6 ביוני אומצה החוקה ועד 1974 היה תאריך זה לחג הלאומי של שוודיה. את גוסטב הרביעי ירש דודו חשוך הילדים, קרל השלושה עשר, שעשה מאמצים מרובים למצוא לו יורש ושנה לאחר מכן מצא אותו בדמותו של הקצין הצרפתי ז'אן בפטיסט ברנדוט, שב-1818 מלך תחתיו בשם קרל הארבעה עשר והוא אבי שושלת המלוכה הנוכחית של שוודיה.
בעבר התקיים יישוב בשם גוסטביה, שנקרא על שמו, באי ריגן שהיה בזמנו חלק מפומרניה השוודית, שאבדה לשוודיה במלחמות הנפוליאוניות.
ביוגרפיה > ראשית חייו

גוסטב אדולף נולד בסטוקהולם ב-1 בנובמבר 1778, לגוסטב השלישי, מלך שוודיה ולסופיה מגדלנה מדנמרק, בתם של פרדריק החמישי, מלך דנמרק ולואיז, נסיכת בריטניה. השמועות שנפוצו אז היו שאביו הביולוגי היה אציל פיני, הברון ומאוחר יותר הרוזן אדולף פרדריק מונק, אך שמועות אלו מעולם לא הוכחו. לאחר לידתו הוא הושם תחת השגחתה של אשת החצר מריה אורורה אוגלה. הוא גודל בחסותם של אביו ושל נילס פון רוזנשטיין הליברלי. עם רציחתו של אביו במרץ 1792, ירש אותו גוסטב אדולף בהיותו בן 14 ועוצר הממלכה היה דודו, קרל, דוכס סדרמאנלנד, שלימים מלך כקרל השלושה עשר, כאשר אחיינו נאלץ להתפטר ולברוח משוודיה ב-1809.
באוגוסט 1796 הסדיר קרל למלך הצעיר ביקור בסנקט פטרבורג כדי להסדיר את נישואיו לנכדתה של יקטרינה הגדולה, אלכסנדרה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בכל אופן, ההסדר כשל בשל סירובו העיקש של גוסטב לאפשר לכלתו המיועדת את חופש הפולחן על פי עיקרי אמונתה הפרבוסלבית. לא נראה שמישהו חשב אז שסיבות רגשיות עמדו בבסיס האדיקות החריגה הזאת של גוסטב. נהפוך הוא, כאשר הוא הגיע לפרקו באותה שנה, ולפיכך סיים את תקופת העוצרות, ברכו רבים על העובדה שכעת שוודיה לא נאלצה להתמודד עם גאון מבולבל, אלא עם מלך ירא שמיים.
ביוגרפיה > מלך

עם סיום תקופת העוצרות, פיטר גוסטב אדולף באופן מידי את יועצו הראשי השנוא של העוצר, גוסטב אדולף רויטרהולם, ובכך הגביר את האהדה הציבורית כלפיו. ב-31 באוקטובר 1797 נשא גוסטב לאישה את פרדריקה מבאדן, נכדתו של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן. נראה היה שנישואין אלו יגרמו למלחמה נגד רוסיה, אך השנאה הפנאטית המשותפת של פאבל הראשון, קיסר רוסיה, ושל גוסטב אדולף כלפי הרפובליקה הצרפתית, הובילה לכריתת ברית בין השניים. ואכן, אימתו של המלך מנגע היעקוביניזם, היה עז, וגרם לו להיות מחויב בהדרגה לשרידותה של אירופה, עד לנקודה שבה הוא החליט לדחות את טקס ההכתרה שלו בכמה שנים, ולו כדי להימנע מכינוס הפרלמנט. עם זאת, אי הסדר במצבה הפיננסי של שוודיה, שברובו היה ירושה מהמלחמה שניהל גוסטב השלישי נגד רוסיה, בנוסף לבצורת שהתחוללה בשנים 1798 ו-1799, אילצו אותו לזמן את הפרלמנט במרץ ובאפריל 1800. כאשר ראה גוסטב שהוא נתקל בהתנגדותם של חברי הפרלמנט, הוא היה נחוש בדעתו לא לכנסו יותר לעולם.
ביוגרפיה > אובדן פינלנד

שלטונו של גוסטב אדולף היה כושל ועתיד היה להסתיים באופן פתאומי. ב-1805, הוא הצטרף לקואליציה האנטי-צרפתית השלישית נגד נפוליאון. מסע המלחמה שלו התנהל בצורה גרועה ושוודיה איבדה את פומרניה השוודית לצרפתים. כאשר בעלת בריתו, רוסיה, כרתה שלום והפכה להיות בעלת בריתה של צרפת בטילזיט ב-1807, נותרו שוודיה ופורטוגל בעלות הברית היחידות של בריטניה באירופה. ב-21 בפברואר 1808, פלשה רוסיה לפינלנד, שהייתה עד אז בשליטת שוודיה, כדי לכפות על שוודיה להצטרף לאימפריה הנפוליאונית. במקביל, הכריזה גם דנמרק מלחמה על שוודיה. תוך כמה חודשים, איבדה שוודיה את כל שטחה של פינלנד לטובתה של רוסיה. כתוצאה ממלחמה זו, ב-17 בספטמבר 1809, במסגרת הסכם פרדריקסהאמן, מסרה שוודיה השליש המזרחי של שטחה לרוסיה. כתוצאה מכך הוקמה הדוכסות הגדולה של פינלנד במסגרת האימפריה הרוסית.
ביוגרפיה > ההפיכה וההתפטרות

התבוסה במלחמה ומנהיגותו הכושלת והבלתי יציבה של גוסטב אדולף, זירזו את הדחתו במסגרת קשר של קציני צבא.
ב-7 במרץ 1809, הצית לוטננט קולונל גאורג אדלרספאר, מפקד הצבא שהוצב בוורמלנד, מהפיכה, על ידי הנפת דגל המרד בקרלסטד והחל לצעוד לכוון סטוקהולם. כדי למנוע מהמלך להצטרף לכוחות הנאמנים לו בסקונה, התפרצו ב-13 במרץ, שבעה מהקושרים בהנהגתו של קרל יוהאן אדלרקרויץ, לאגף המגורים של המלך בארמון, עצרו את המלך וכלאו אותו ואת בני משפחתו בטירת גריפסהולם. דודו של המלך, קרל, שוכנע לאחר מכן לקבל על עצמו את מנהיגות הממשלה הזמנית, שעל הקמתה הוכרז באותו יום.
ב-29 במרץ, כדי לשמור את כס המלכות עבור בנו, התפטר גוסטב אדולף מרצונו, אך ב-10 במאי הכריז הפרלמנט, שנשלט על ידי הצבא, שלא רק גוסטב אדולף, אלא כל משפחתו תנושל מהכתר, אולי על רקע השמועות על היותו בן בלתי חוקי. סיבה הגיונית יותר להחלטה זו, הייתה שהמהפכנים חששו שבנו של גוסטב אדולף, אם הוא יירש את כס המלכות, ינקום בהם כאשר יגיע לפרקו. ב-5 ביוני, הוכרז הדוכס קרל, דודו של גוסטב אדולף, כקרל השלושה עשר, לאחר שקיבל על עצמו חוקה ליברלית חדשה, שאושררה על ידי הפרלמנט למחרת היום. בדצמבר, הועברו גוסטב ומשפחתו לגרמניה.
בתקופת גלותו, נשא גוסטב אדולף מספר תארים, כולל רוזן גוטורפ ודוכס הולשטיין ובסופו של דבר התיישב בסנט גאלן שבקנטון סנט גאלן שבשווייץ. שם הוא התגורר במלון קטן בבדידות ובעוני תחת השם קולונל גוסטבסון. שם הוא גם לקה בשבץ מוחי ומת. על פי הצעתו של אוסקר השני, מלך שוודיה, הועברה בסופו של דבר גופתו לשוודיה ונטמנה בכנסיית רידרהולם שבסטוקהולם.
משפחתו

גוסטב אדולף ופרדריקה מבאדן הביאו לעולם חמישה ילדים:
גוסטב, נסיך ואסה (1799–1877) – לאחר הדחתו של אביו נקרא גוסטב גוסטבסון. שירת כקצין צבא בשירות בית הבסבורג באוסטריה ויחד עם אשתו, לואיזה אמליה, נסיכת באדן, הוליד בן שמת בינקותו ובת, קרולה, שנישאה לאלברט, מלך סקסוניה ומתה חשוכת ילדים.
הנסיכה סופיה וילהמינה (1801–1865) – נישאה ללאופולד, הדוכס הגדול של באדן. נכדתם, ויקטוריה, נסיכת באדן, נישאה לגוסטב החמישי, מלך שוודיה מבית ברנדוט ולפיכך, מלך שוודיה הנוכחי, קרל השישה עשר גוסטב, הוא צאצא של גוסטב הרביעי.
הנסיך קרל גוסטב (1802–1805) - הדוכס הגדול של פינלנד ודוכס סמולנד.
הנסיכה אמליה (1805–1853) – לא נישאה ולא הולידה ילדים.
הנסיכה ססיליה (1807–1844) – נישאה לאוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג.
ב-1812 התגרש גוסטב אדולף מאשתו וניהל מערכות יחסים עם מספר פילגשים. עם אחת מהן, מריה שלגל, הוא הביא לעולם בן בשם אדולף גוסטבסון.
גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר מעלית, גשר אגרה, גשר 
 על שם:  גיל הודג'ס 
 מיקום:  קווינס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  עיריית ניו יורק 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 3 ביולי 1937
 תאריך פתיחה רשמי:  3 ביולי 1937 
 מידות
 אורך:  1,225.9 מ' 
 מידע טכני
 מִפְתָּח מרבי:  164.6 מ' 
 קואורדינטות:  40°34′24″N 73°53′06″W﻿ / ﻿40.573444444444°N 73.884944444444°W﻿ / 40.573444444444; -73.884944444444
 אתר רשמי
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיגשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיגשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל
 
גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל (באנגלית: Marine Parkway- Gil Hodges Memorial Bridge) הוא גשר מעלית המחבר בין חצי האי רוקאוויי שברובע קווינס לבין רובע ברוקלין שבעיר ניו יורק.
הגשר נבנה בשנת 1937 והוא כולל ארבעה נתיבי כלי רכב.
הגשר נמצא בבעלות העיר ניו יורק ומנוהל על ידי רשות גשר ומנהרת טריבורו.