stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטריק יואינג
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985/1986 | ניו יורק | 50 | 50 | 35.4 | 0.474 | 0.000 | 0.739 | 9.0 | 2.0 | 1.1 | 2.1 | 20.0 |
| 1986/1987 | ניו יורק | 63 | 63 | 35.0 | 0.503 | 0.000 | 0.713 | 8.8 | 1.7 | 1.4 | 2.3 | 21.5 |
| 1987/1988 | ניו יורק | 82 | 82 | 31.0 | 0.555 | 0.000 | 0.716 | 8.2 | 1.5 | 1.3 | 3.0 | 23.2 |
| 1988/1989 | ניו יורק | 80 | 80 | 36.2 | 0.567 | 0.000 | 0.746 | 9.3 | 2.4 | 1.5 | 3.5 | 22.7 |
| 1989/1990 | ניו יורק | 82 | 82 | 38.6 | 0.551 | 0.250 | 0.775  | 10.9 | 2.2 | 1.0 | 4.0 | 28.6 |
| 1990/1991 | ניו יורק | 81 | 81 | 38.3 | 0.514 | 0.000 | 0.745 | 11.2 | 3.0 | 1.0 | 3.2 | 26.6 |
| 1991/1992 | ניו יורק | 82 | 82 | 38.4 | 0.522 | 0.167 | 0.738 | 11.2 | 1.9 | 1.1 | 3.0 | 24.0 |
| 1992/1993 | ניו יורק | 81 | 81 | 37.1 | 0.503 | 0.143 | 0.719 | 12.1 | 1.9 | 0.9 | 2.0 | 24.2 |
| 1993/1994 | ניו יורק | 79 | 79 | 37.6 | 0.496 | 0.286 | 0.765 | 11.2 | 2.3 | 1.1 | 2.7 | 24.5 |
| 1994/1995 | ניו יורק | 79 | 79 | 37.0 | 0.503 | 0.286 | 0.750 | 11.0 | 2.7 | 0.9 | 2.0 | 23.9 |
| 1995/1996 | ניו יורק | 76 | 76 | 36.6 | 0.466 | 0.143 | 0.761 | 10.6 | 2.1 | 0.9 | 2.4 | 22.5 |
| 1996/1997 | ניו יורק | 78 | 78 | 37.0 | 0.488 | 0.222 | 0.754 | 10.7 | 2.0 | 0.9 | 2.4 | 22.4 |
| 1997/1998 | ניו יורק | 26 | 26 | 32.6 | 0.504 | 0.000 | 0.720 | 10.2 | 1.1 | 0.6 | 2.2 | 20.8 |
| 1998/1999 | ניו יורק | 38 | 38 | 34.2 | 0.435 | 0.000 | 0.706 | 9.9 | 1.1 | 0.8 | 2.6 | 17.3 |
| 1999/2000 | ניו יורק | 62 | 62 | 32.8 | 0.435 | 0.000 | 0.731 | 9.7 | 0.9 | 0.6 | 1.4 | 15.0 |
| 2000/2001 | סיאטל | 79 | 79 | 26.7 | 0.430 | 0.000 | 0.685 | 7.4 | 1.2 | 0.7 | 1.2 | 9.6 |
| 2001/2002 | אורלנדו | 65 | 4 | 13.9 | 0.444 | 0.000 | 0.701 | 4.0 | 0.5 | 0.3 | 0.7 | 6.0 |
| קריירה |  | 1,183 | 1,122 | 34.3 | 0.504 | 0.152 | 0.740 | 9.8 | 1.9 | 1.0 | 2.5 | 21.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987/1988 | ניו יורק | 4 | 4 | 38.3 | 0.491 | 0.000 | 0.864 | 12.8 | 2.5 | 1.5 | 3.3 | 18.8 |
| 1988/1989 | ניו יורק | 9 | 9 | 37.8 | 0.486 | 0.000 | 0.750 | 10.0 | 2.2 | 1.0 | 2.0 | 19.9 |
| 1989/1990 | ניו יורק | 10 | 10 | 39.5 | 0.521 | 0.500 | 0.823 | 10.5 | 3.1 | 1.3 | 2.0 | 29.4 |
| 1990/1991 | ניו יורק | 3 | 3 | 36.7 | 0.400 | 0.000 | 0.778 | 10.0 | 2.0 | 0.3 | 1.7 | 16.7 |
| 1991/1992 | ניו יורק | 12 | 12 | 40.2 | 0.456 | 0.000 | 0.740 | 11.1 | 2.3 | 0.6 | 2.6 | 22.7 |
| 1992/1993 | ניו יורק | 15 | 15 | 40.3 | 0.512 | 1.000 | 0.638 | 10.9 | 2.4 | 1.1 | 2.1 | 25.5 |
| 1993/1994 | ניו יורק | 25 | 25 | 41.3 | 0.437 | 0.364 | 0.740 | 11.7 | 2.6 | 1.3 | 3.0 | 21.9 |
| 1994/1995 | ניו יורק | 11 | 11 | 36.3 | 0.513 | 0.333 | 0.686 | 9.6 | 2.5 | 0.5 | 2.3 | 19.0 |
| 1995/1996 | ניו יורק | 8 | 8 | 41.0 | 0.474 | 0.500 | 0.651 | 10.6 | 1.9 | 0.1 | 3.1 | 21.5 |
| 1996/1997 | ניו יורק | 9 | 9 | 39.7 | 0.527 | 0.000 | 0.643 | 10.6 | 1.9 | 0.3 | 2.4 | 22.6 |
| 1997/1998 | ניו יורק | 4 | 4 | 33.0 | 0.357 | 0.000 | 0.593 | 8.0 | 1.3 | 0.8 | 1.3 | 14.0 |
| 1998/1999 | ניו יורק | 11 | 11 | 31.5 | 0.430 | 0.000 | 0.593 | 8.7 | 0.5 | 0.6 | 0.7 | 13.1 |
| 1999/2000 | ניו יורק | 14 | 14 | 32.9 | 0.418 | 0.000 | 0.697 | 9.5 | 0.4 | 1.1 | 1.4 | 14.6 |
| 2001/2002 | אורלנדו | 4 | 0 | 16.8 | 0.320 | 0.000 | 0.588 | 5.5 | 1.0 | 0.3 | 1.0 | 6.5 |
| קריירה |  | 139 | 135 | 37.5 | 0.469 | 0.348 | 0.718 | 10.3 | 2.0 | 0.9 | 2.2 | 20.2 |
הערות שוליים

↑  כאן קיימת השמעת ההגייה. עוד על מובנו ומקורו של השם במקור זה.
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - לוס אנג'לס (1984) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 אלפורד •  5 טרנר •  6 יואינג •  7 פלמינג •  8 רוברטסון •  9 ג'ורדן •  10 קליין •   11 קונקק •  12 מאלין • 13 טיסדייל •  14 פרקינס • 15 ווד • מאמן: נייט |  1  •  2  •  3  •  4 אלפורד •  5 טרנר •  6 יואינג •  7 פלמינג •  8 רוברטסון •  9 ג'ורדן •  10 קליין •   11 קונקק •  12 מאלין • 13 טיסדייל •  14 פרקינס • 15 ווד • מאמן: נייט | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - ברצלונה (1992) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 כריסטיאן לייטנר •  5 דייוויד רובינסון •  6 פטריק יואינג •  7 לארי בירד •  8 סקוטי פיפן •  9 מייקל ג'ורדן •  10 קלייד דרקסלר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 כריס מאלין •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 מג'יק ג'ונסון • מאמן: צ'אק דיילי |  1  •  2  •  3  •  4 כריסטיאן לייטנר •  5 דייוויד רובינסון •  6 פטריק יואינג •  7 לארי בירד •  8 סקוטי פיפן •  9 מייקל ג'ורדן •  10 קלייד דרקסלר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 כריס מאלין •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 מג'יק ג'ונסון • מאמן: צ'אק דיילי | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85245094  NKC: jcu20211114694  VIAF: 50673167   WorldCat (עם VIAF): 50673167
פיילוט (המפץ הגדול)

| פרק פיילוט מ"המפץ הגדול" |
| --- | --- |
 מספר פרק:  1
 מספר עונה:  1
 קוד הפקה:  276023
 תאריך שידור מקורי:  24 בספטמבר 2007
 שפה:  אנגלית 
 תסריט:  צ'אק לורי ביל פרדי
 בימוי:  ג'יימס בורוז
 כוכבים אורחים:  ורני ווטסון בתור אלתאה בריאן פטריק וייד בתור קורט
 דף הפרק ב-IMDb
 
פרק הפיילוט של סדרת הטלוויזיה המפץ הגדול שודר במקור ב-CBS בארצות הברית ב-24 בספטמבר 2007. הוא נכתב על ידי צ'אק לורי וביל פראדי, ובוים על ידי ג'יימס בורוז. בפרק מופיעות לראשונה כל חמש הדמויות הראשיות בסדרה (לאונרד, שלדון, הווארד, ראג'ש ופני), וכמו כן מככבת השחקנית האורחת ורני ווטסון בתפקיד אלתאה ובריאן פטריק וייד בתפקיד האקס של פני, קורט.
עלילה

לנרד הופסטטר ושלדון קופר הם שני פיזיקאים אינטליגנטים צעירים בעלי מנת משכל משולבת של 360, הטוענים שיש להם "מוחות יפים" שמבינים כיצד פועל היקום. עם זאת, הם מביכים חברתית, במיוחד סביב נשים. לאחר ביקור לא מוצלח בבנק הזרע לבעלי מנת משכל גבוהה, הם חוזרים הביתה ופוגשים את פני, שחקנית שאפתנית שעוברת לגור בשכנות אליהם. כאשר לנרד ושלדון פוגשים את פני, לנרד מתאהב מיד ומקווה לצאת איתה לדייט, למרות ששלדון סבור שזה לא יקרה.
שלדון די מרוצה בכך שהוא מבלה את לילותיו במשחק בוגל קלינגונית עם חבריהם הלא מתפקדים מבחינה חברתית, הגיקים העמיתים הווארד וולוויץ, רודף נשים, וראג'ש קוטרפאלי, שיש לו אילמות סלקטיבית, במיוחד כשפני ונשים אחרות נמצאות בסביבה. עם זאת, לנרד רואה בפני יקום חדש לגמרי, מלא באפשרויות. הוא כל כך מאוהב בה, שלאחר שנתן לה להשתמש במקלחת שלהם בגלל שהמקלחת שלה שבורה, הוא מסכים לנסות להחזיר את הטלוויזיה שלה מהחבר לשעבר שלה, גבר גבוה בשם קורט, שמגולם בידי בריאן פטריק וייד. עם זאת, קורט מוריד ללנרד ושלדון את המכנסיים, והם אינם מסוגלים להחזיר את הטלוויזיה. בגלל שהיא הרגישה רע בשבילם, פני מציעה לקנות את ארוחת הערב שלהם. בסוף הפרק, שלדון מבין שלנרד ימשיך לרדוף אחרי פני כאשר לנרד אומר "התינוקות שלנו יהיו חכמים ויפים" עליו מוסיף שלדון, "וכמובן, דמיוניים."
פיילוט שלא שודר

לפני כן, הופק פיילוט קודם שלא כלל את פני, האוורד או ראג'. במקום דמויות אלה, הפיילוט כלל את הדמויות קייטי (אמנדה וולש) וגילדה (איריס בר). קייטי, כמו פני, היא אישה בעלת חוכמת רחוב, יחסית לחכמים לנרד ושלדון; עם זאת, היא מרושעת יותר מפני. היא טענה ששכבה עם אביה החורג לפני שאמה התחתנה איתו. יתר על כן, בפיילוט המקורי, דמותו של שלדון היא מינית ושטופת זימה יותר. למעשה, שלדון מצהיר במפורש שקיים יחסי מין עם גילדה, החברה שלו ושל לנרד, בכנס מסע בין כוכבים. רשת CBS לא הסכימה להעביר את הפיילוט המקורי אך התוכנית מצאה חן בפני הרשת, ולכן היא ביקשה מלורי ופראדי להפיק עוד פיילוט.
ביקורות

ג'ים צ'מברלין מ-IGN שיבח את הפרק, כינה אותו "התחלה נהדרת לסדרה", וקבע כי הכתיבה הייתה "מהטובות שראינו בסיטקום סטנדרטי מזה זמן מה". מתיו גילברט מ"הבוסטון גלוב", עם זאת, נתן ביקורת שלילית באומרו כי התוכנית היא "אחת מאותן סיטקומי צחוק מוקלט שיש להם בדיוק שגרת קומדיה אחת ופשוט ממשיכים להשתמש בה". סקוט טוביאס מה-AV קלאב היה גם שלילי מאוד כלפי הפרק, העניק לו דירוג D + ואמר: "תוכניות טלוויזיה ממש גרועות נוטות להשתולל מעבר לממוצע: בהצהרת עליונותם של ג'ו וג'יין ממוצע, הם לועגים לשני הטיפשים בצורה קשה. [...] והיפר-אינטליגנטים, שנפגעים בגלל החטא השחצן והבלתי נסלח של... אממ... לדעת דברים. הסיטקום החדש של CBS, המפץ הגדול, הוא דוגמה רחבה לעיקרון זה - ממש רחבה, רחבה כמו אגן האמזונס. קשה להאמין שמישהו אפילו מכין סיטקום של שלוש מצלמות שהוא כל כך צמוד לסטיגמות. רק אזכור מובהק של המילה "בלוג" מצביעה על כך שזה יתקיים בימינו".
באתר האינטרנט IMDb, לפרק יש ציון ממוצע של 8.3 מתוך 10, לפי 5,389 ביקורות, כאשר 1,531 נתנו לפרק ציון 10 מתוך 10. באתר TV.com, לפרק ניתן ציון ממוצע של 8.0, על סמך 813 ביקורות.
הערות שוליים

↑  TV Legends Revealed | 'Big Bang Theory's' Sheldon Originally Had a Sex Drive, CBR, ‏2013-11-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  IGN: Pilot Review, web.archive.org, ‏2009-02-21
↑  'Big Bang Theory' collapses under weight of nerd jokes - The Boston Globe, www.boston.com (באנגלית)
↑  The Big Bang Theory: The Big Bang Theory, TV Club (באנגלית אמריקאית)
| המפץ הגדול |
| --- | --- | --- |
| דמויות | שלדון קופר • לאונרד הופסטטר • ראג'ש קוטרפאלי • הווארד וולוויץ • פני • המפץ הגדול - דמויות |  |
| שחקנים | ג'ים פרסונס • ג'וני גאלקי • קונאל נייאר • סיימון הלברג • קיילי קווקו • מים ביאליק • מליסה ראוש |  |
| ערכים נוספים | צ'יזקייק פקטורי • המכון הטכנולוגי של קליפורניה • שלדון הצעיר |  |
| פרקים | פיילוט |  |
פיצרייה

פיצרייה וצוות העובדים בנאפולי, בסביבות שנת 1910.
פיצרייה בקאלרד, שוודיה.
אופה פיצה מכין אותה באמצעות טאבון.
פִּיצֵרִיָּה היא מסעדה המתמקדת בפיצה. בנוסף לפיצה, מנות בפיצרייה יכולות לכלול סלטים, פסטה, או מאכלים אחרים.
פיצריות רבות מציעות שירות איסוף עצמי, באופן שבו הלקוח מזמין את המזון מראש או במסעדה, ואוסף את האוכל כשהוא ארוז בקרטון פיצה. פיצריות רבות מספקות גם שירות משלוחים לבית הלקוח, כאשר שליח מעביר את ההזמנה אל פתח בית הלקוח או למקום מוסכם אחר, כל עוד הוא בטווח מרחק מתאים מהפיצרייה. שילוח הפיצה יכול להתבצע ברכב או בקטנוע, ולעיתים הוא מתבצע גם בטוסטוס או באופניים. ניתן להזמין את האוכל במסעדה, בטלפון וכיום גם באמצעות האינטרנט.
באיטליה, הפיצה הייתה מזון לעניים, ולכן הכילה מעט מרכיבים, שהיו זולים. לאחר שצברה פופולריות בארצות הברית בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה, הפכה הפיצה למזון נפוץ וזמין, בין היתר בשל היותה מהירה וקלה להכנה, והפסיקה להיות מזוהה עם עניים. הפיצה לא הייתה יקרה במיוחד, אבל כמות המרכיבים גדלה, וכן איכותם עלתה. הפיצה הפכה לנגישה אף יותר כשהומצאו הפיצות הקפואות והחלו משלוחי פיצה על ידי הפיצריות עד לבית הלקוח.
רשתות פיצה פופולריות בעולם הן פיצה האט, דומינו'ס פיצה, פיצה אקספרס ועוד.
היסטוריה

הפיצרייה הוותיקה בעולם, ככל הנראה, שפעילה עד היום היא "Antica Pizzeria Port'Abla" (אנ'), בנאפולי, איטליה. המסעדה נוסדה ב־1738 כבית אוכל לסוחרים, והוסבה למסעדה עם שולחנות, כיסאות וקומה עליונה ב־1830.
אחת מהפיצריות הראשונות נוסדה בנאפולי על ידי רפאלה אספוזיטו ב־1830. המסעדה, שפעילה עד היום, נקראת היום "פיצרייה ברנדי" ("Pizzeria Brandi"). הפיצה מרגריטה הראשונה נאפתה ב־1889 בצבעי דגל איטליה כהוקרה למלכה מרגריטה, נסיכת סבויה שביקרה במקום.
בארצות הברית מכירות הפיצה החלו ב־1905, כשגנרו לומברדי התקין טאבון פיצה בבית הקפה שלו, והחל למכור משולשי פיצה.
הפיצרייה הראשונה בפינלנד הייתה מסעדת ג'ובאני שהוקמה בעיר האמינה ב־1961 על ידי ג'ובאני טדשי, שהיה בעסקי הפיצה עד שנות ה־80 המוקדמות.
מזון מהיר

בשלהי המאה ה־20 החל המזון המהיר לחולל שינויים במכירות הפיצה. דוכני מזון שהציעו פיצה במשקל (באיטלקית: Pizza al taglio) החלו לצוץ ברחבי איטליה, שאופות פיצה בתבניות מרובעות גדולות הנמכרות בחתיכות קטנות. החתיכות נמכרות עם תוספות שונות מעל, שיכולות לכלול למעלה משני מרכיבים, מלבד גבינה ורוטב עגבניות.
פיצריות שמנוהלות על ידי מהגרים

בהרבה מדינות אירופיות, כמו שוודיה, רבים מבעלי ועובדי הפיצריות בעלי רקע של הגירה. המספרים הגבוהים של עובדי פיצריות מהגרים למעשה קיימים ברוב מדינות ה־OECD.
בשוודיה פיצריות רבות בבעלות מהגרים, ומתופעלות על ידי עסקים עצמאיים קטנים. המודל העסקי הזה החל מיד עם הגעת הפיצה לשוודיה בשנות ה־70.
הסוציולוג הנריק האלטמן הציג מספר סיבות להיותם של מהגרים מחוץ לאירופה בעלים של פיצריות באירופה. בהשוואה לבתי עסק אחרים, הקמת עסק פיצרייה קטן הוא זול, ולא דורש הכשרה מיוחדת. מהגרים חסרי השכלה ורקע תעסוקתי עקב מלחמה או תהליך הגירה קשה, יכלו לבחור בהקמת פיצרייה כחלופה בת־קיימא, אך גם אנשים בעלי השכלה יכולים להתמודד עם לימודים ארוכים כדיל להגיע למקצועם הקודם בשוודיה. הקמת פיצריה היא אפשרות ריאלית לתמוך במשפחה בהשוואה להשקעות ארוכות טווח הנדרשות ללימודים. בעלי פיצריות רבות באים מרקע חברתי בו יזמות מוערכת מאוד, ונפוץ שגם הוריהם היו בעלי עסק משפחתי קטן, או שעבדו בכזה, או לחלופין היו בעלי מלאכה. קשיי שפה גם הם יכולים להשפיע, כך שתקשורת בעסק המסעדות דרך חברים או מקומיים מאפשרים התחלה קלה. אין הרבה עבודות כפיים שלא דורשות הכשרה, כך שהחלופות מועטות.
ראו גם

חוות פיצה
הערות שוליים

1 2 3  Hultman, Henrik (2013): Liv och arbete i pizzabranschen, ISBN 978-91-7924-260-2, OCLC 940865578, accessed on 27 December 2021.
↑  Antica Pizzeria Port'Alba, Associazione Verace Pizza Napoletana. Accessed on 18 August 2009.
1 2  http://bestinformationabout.com/the-history-of-pizzerias/
↑  "Yle TV1". tv1.yle.fi. נבדק ב-9 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sorjonen, Heli: Pizzeria Finlandia, master's thesis in photographic arts, Aalto University 2012, p. 55.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574707905171  NKC: ph928296 
Antica Pizzeria Port'Alba בנאפולי, איטליה.
מכירת פיצה במשקל ברומא, איטליה.
פורמוסה (ארגנטינה)

ערך זה עוסק בעיר בארגנטינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל פורמוסהסמל פורמוסה
פוטומונטאז' של פורמוסה.
פוטומונטאז' של פורמוסה.
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  פורמוסה (פרובינציה) פורמוסה
 חבל ארץ:  גראן צ'אקו
 תאריך ייסוד:  1879
 שטח:  6,195 קמ"ר קמ"ר
 גובה:  57 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  222,226 (2010)
 קואורדינטות:  26°11′00″S 58°11′00″W﻿ / ﻿26.183333°S 58.183333°W﻿ / -26.183333; -58.183333
 אזור זמן:  UTC -3
 www.ciudaddeformosa.gob.ar
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט פורמוסה(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט פורמוסה(למפת פורמוסה רגילה) קלורינדה פירנה אל קולורדו אינחניירו חוארס לאס לומיטס פרגוואי צ'אקו סנטיאגו דל אסטרו  ס ל ט ה פורמוסה(למפת פורמוסה מוגדלת) קלורינדה פירנה אל קולורדו אינחניירו חוארס לאס לומיטס פרגוואי צ'אקו סנטיאגו דל אסטרו  ס ל ט ה פורמוסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פורמוסה (בספרדית: Formosa) היא עיר הבירה של פרובינציית פורמוסה בארגנטינה. העיר שוכנת על הגדות נהר פרגוואי, במרחק של כ-1,200 ק"מ מהבירה בואנוס איירס. בעיר חיים 234,354 אנשים (לפי מפקד ב-2010).
מקור שמה של העיר (ושל הפרובינציה) הוא במילה הנכחדת בספרדית fermosa (כיום hermosa) שמשמעותה "יפה". השם "Vuelta Fermosa" ("וואלטה פרמוסה", "העיקול היפה") היה נהוג בקרב מלחים ספרדים במאה ה-16 כדי לתאר את העיקול בנהר פרגוואי לפי העיר.
במקרה, הפרובינציה והעיר הן אנטיפודיות באופן חלקי לטאיוואן שנקראה בעבר פורמוסה.
היסטוריה

במקור ישבו במקום אנשי שבטי טובה וויצ'י.
ב-8 באפריל 1879, לואיס חורחה פונטנה ייסד את העיר, שנהפכה ב-1884 לבירת הטריטוריה הלאומית של צ'אקו עד 1955, עת שקיבלה מעמד של פרובינציה.
חינוך

בעיר ממוקמת האוניברסיטה הלאומית של פורמוסה, שנוסדה ב-1988.
תחבורה

העיר משורתת על ידי נמל התעופה אל פוקו, הנמצא 7 ק"מ מדרום לעיר.
ערים תאומות

פרגוואי אסונסיון, פרגוואי
אורוגוואי בלה יוניון (אנ'), אורוגוואי
פורמוסה (פרובינציה)

ערך זה עוסק בפרובינציה בארגנטינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תחנת הרכבת בפורמוסה
פורמוסה (בספרדית: Formosa) היא פרובינציה באזור הגראן צ'אקו בצפון ארגנטינה. שטחה כ-72 אלף קמ"ר ובשנת 2001 התגוררו בה כ-486 אלף תושבים. היא גובלת בפרגוואי בצפון ובמזרח, בפרובינציית צ'אקו בדרום ובסלטה במערב.
גאוגרפיה

פורמוסה שוכנת באזור מישורי ונמוך, ורק בחלקה הצפון-מערבי אזורים שגובהם מעל 200 מטר מעל פני הים. שלושה נהרות מתווים את גבולותיה: הגדול שבהם, פרגוואי, במזרח, ופילקומיו וברמחו שזורמים אליו (בצפון ובדרום, בהתאמה). בשל היותה מישורית, תוואי הנהרות הזורמים בה משתנים תדיר, והם יוצרים ביצות ולגונות.
האקלים בפורמוסה סובטרופי. במזרח יורדים גשמים במשך כל השנה, וכמות המשקעים השנתית היא כ-1,000 מ"מ. אזור זה מאופיין ביערות גשם. במערב הפרובינציה החורף יבש, וכמות המשקעים השנתית היא 600 מ"מ. משרע הטמפרטורות קיצוני - בימי הקיץ החמים הטמפרטורות עשויות להגיע ל-C°‏ 45 ובלילות הקרים בחורף הן עשויות לרדת ל-C°‏ 0.
בתחומי הפרובינציה פארק לאומי אחד, הפארק הלאומי ריו פילקומאיו, המשתרע על פני כ-477 קמ"ר בסמוך לנהר הפילקומאיו, בצפון-מזרח הפרובינציה. הפארק מגן על בית הגידול הלח האופייני לאזור, וחיים בו, בין היתר אליגטורים, פומות, קפיבארות, פקארים, שאגנים, זאבי רעמה וננדואים מצויים.
היסטוריה

בטרם הגעת הספרדים אכלסו את אזור פורמוסה שבטים שברובם משויכים לבני הגוארני. האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו סבסטיאן קבוט ודייגו גרסיה דה מוגר, שסיירו לאורך נהרות הפרנה והפרגוואי ב-1528. בדיעבד, היו אלה קבוט וגרסיה שהעניקו לפרובינציה את שמה, לאחר שכינו את אחד העיקולים בנהר הפרגוואי בשם זה, שפירושו בספרדית הנהוגה אז, "יפה" (כיום נהגית מילה זו "Hermosa"). אף שהגיעו לאזור כבר במאה ה-16, ועל אף קרבתו לאחת הערים החשובות שלהם, אסונסיון, לא יישבו הספרדים את האזור, שנחשב למסוכן בשל ההתנגדות העזה שגילו תושביו הילדים. יישובים ורדוקסיונים שהוקמו בצ'אקו הסמוכה ננטשו מסיבה זו.
ב-1763 הקים הכומר הישועי האוסטרי מרטין דובריצהופר את היישוב הראשון באזור, רדוקסיון שיועד לאביפונים בסמוך לנהר הפרגוואי, בדרום-מזרח הפרובינציה של ימינו. עד מהרה הפך הרדוקסיון ליעד להתקפות של שבטי הטובה והמוקובי. המיסיונרים הספיקו להמיר את דתם של האביפונים ולהטבילם לנצרות, בטרם גורשו מהאימפריה הספרדית ב-1767.
לאורך המאה ה-19 טענו הן ארגנטינה והן פרגוואי לריבונותן באזור, אך אף אחת מהן לא מימשה אותה. במהלך מלחמת הברית המשולשת (1864–1870), התנהלו באזור כמה מהקרבות בין ארגנטינה לפרגוואי, עד שארגנטינה השתלטה עליו. ב-1872 כוננה הטריטוריה הלאומית גראן צ'אקו, ובירתה נקבעה בוויה ארחנטינה, עיר שנכבשה מפרגוואי ב-1869 וששמה שונה לרגל המאורע מוויה אוקסידנטל (כיום שמה של העיר הוא ויה הייס). הטריטוריה כללה את צ'אקו ופורמוסה של ימינו, וכן שטחים שהועברו ב-1876 לפרגוואי, בעקבות הבוררות של רתרפורד הייז. בין השטחים שהועברו לפרגוואי הייתה גם הבירה, ובמקומה נקבעה פורמוסה, עיירה קטנה שהוקמה בידי הצבא ב-1879, כבירת הטריטוריה. ב-1884 פוצלה הטריטוריה לשניים, צ'אקו ופורמוסה. אוכלוסיית קבע ראשונה הגיעה לעיר פורמוסה ב-1885.
ב-15 ביוני 1955 הוכרזה פורמוסה כפרובינציה, אך זמן קצר אחר כך הודח נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון בהפיכה צבאית, שעיכבה את יישום ההכרזה. ב-1957 אושרה חוקת הפרובינציה, וב-1958 נבחר מושלהּ הראשון.
דמוגרפיה

בשנת 2001 התגוררו בפורמוסה כ-485 אלף תושבים, כ-77% מהם בערים. זאת, לעומת כ-398 אלף תושבים וכ-68%, בהתאמה, ב-1991. צפיפות האוכלוסין ב-2001 נאמדה ב-6.75 בני אדם לקמ"ר. באותה שנה התגוררו כ-210 אלף תושבים בבירה פורמוסה (כ-43% מתושבי הפרובינציה כולה) ובעיר השנייה בגודלה, קלורינדה, התגוררו כ-47 אלף תושבים.
מבחינה מינהלית, מחולקת הפרובינציה לתשעה דפרטמנטוס.
כלכלה

פורמוסה היא מהנחשלות שבפרובינציות ארגנטינה. בשנת 2006 נאמד התוצר בה בכ-2.1 מיליארד דולרים, ורק בקטמרקה ובלה ריוחה היה התוצר קטן יותר. בתוצר לנפש עמד השיעור בפורמוסה על 4,280 דולר לנפש, השיעור הנמוך ביותר בארגנטינה פרט לסנטיאגו דל אסטרו.
ענף החקלאות המשמעותי ביותר בפורמוסה הוא הכותנה. ענף זה ידע עליות ומורדות. בשנות ה-70 הופקו בפורמוסה כ-100 אלף טונות של כותנה. הכמות ירדה ל-10 אלפים טונות בשנות ה-90 בעקבות ירידת מחירים עולמית, והתאוששה לכ-50 אלף טונות ב-2004. רוב גידולי הכותנה שייכים לחוות משפחתיות קטנות. גידולים בולטים נוספים הם התירס (כ-55 אלף טונות בשנה), פולי הסויה (כ-25 אלף טונות בשנה), הבננות (כ-70 אלף טונות בשנה) וההדרים (כ-15 אלף טונות בשנה). גידולים נוספים כוללים דבש ושעם. כמו כן, בחוות שברחבי הפרובינציה כמיליון וחצי ראשי בקר.
התעשייה בפורמוסה זניחה, והיא מבוססת בעיקר על מוצרי טקסטיל.
בני שבט טובה בסמוך לנהר פילקומאיו, 1892
פס ערכיות

בפיזיקה של מצב מוצק, פס הערכיות הוא הטווח האנרגטי הגבוה ביותר המאוכלס באלקטרונים בטמפרטורת האפס המוחלט.
הערכיות האלקטרונית קשורה לאטומים בודדים, בניגוד לאלקטרוני הולכה (הנמצאים במוליכים ומוליכים למחצה), אשר יכולים לנוע בחופשיות בתוך הסריג האטומי של החומר.
בגרף של מבנה פסים של חומר, פס הערכיות ממוקם מתחת לפס ההולכה.
בחומרים מבודדים ומוליכים למחצה, פער אנרגיה מפריד בין פס ההולכה לבין פס הערכיות שתחתיו.
במתכות, לפס ההולכה אין פער אנרגיה שמפריד אותו מפס הערכיות. אלקטרונים יכולים לצאת מפס הערכיות ולהגיע לפס ההולכה עקב עירורים תרמיים בטמפרטורות גבוהות יותר ולהשאיר בו חורים. האלקטרון והחור יכולים לנוע בחופשיות כיוון שלאחר העירור הם נמצאים בסביבה ריקה מאלקטרונים או מחורים ולכן הם אינם מוגבלים על ידי עקרון האיסור של פאולי, וכך מתבצעת מוליכות חשמלית.
פס הערכיות נוצר כתוצאה מחפיפה של אורביטלים אטומיים של אטומים סמוכים בחומר מוצק. בגבישים, האורביטלים האטומיים של אטומים שכנים חופפים ויוצרים מצבים אלקטרוניים משותפים, המתפרסים על פני הגביש כולו.
בחומרים מוליכים למחצה, רוחב פס הערכיות משפיע על תכונות החומר, כגון ניידות החורים ומסת החורים האפקטיבית. ככל שפס הערכיות רחב יותר, כך ניידות החורים גבוהה יותר ומסת החורים האפקטיבית נמוכה יותר.
בתהליכים אופטיים, כגון פליטה ובליעה של פוטונים, פס הערכיות משחק תפקיד חשוב. למשל, בדיודות פולטות אור (LED),הפליטה האופטית מתרחשת כאשר אלקטרון מפס ההולכה מתאחד עם חור בפס הערכיות, תוך פליטת פוטון.
הבנת מבנה ותכונות פס הערכיות חיונית לפיתוח ושיפור של התקנים אלקטרוניים, כגון טרנזיסטורים, תאיים סולריים, ודיודות פולטות אור.
ראו גם

אלקטרון ערכיות
מבנה פסים
פס הולכה
LUMO
הערות שוליים

↑  Charles Kittel, Paul McEuen, Introduction to Solid State Physics, John Wiley & Sons, 2018, ISBN 978-1-119-45416-8. (באנגלית)
↑  Fundamentals of Semiconductors. (באנגלית)
↑  E. Fred Schubert, Light-Emitting Diodes (3rd Edition, 2018), E. Fred Schubert, 2018-02-03, ISBN 978-0-9863826-6-6. (באנגלית)
↑  Hongming Weng, Xi Dai, Zhong Fang, Topological semimetals predicted from first-principles calculations, Journal of Physics: Condensed Matter 28, 2016-08-03, עמ' 303001 doi: 10.1088/0953-8984/28/30/303001
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4417046-4
פס ספרדי

דגל ספרד - מקורו של המונח פס ספרדי
פס ספרדי הוא מונח וקסילולוגי, המתאר דגל טריבנד אופקי אשר רוחבו של הפס המרכזי שווה לסכום רוחבם של שני הפסים הקיצוניים. שמו של המונח נובע מעיצובו המוכר של דגל ספרד, טריבנד אופקי הכולל שלושה פסים אופקיים אדום-צהוב-אדום ביחסי רוחב של 1-2-1.
בדומה לפס הקנדי גם לפס הספרדי ישנה הגדרה מורחבת יותר הכוללת דגלים בהם רוחב הפס המרכזי אינו שווה לרוחבם של שני הפסים הקיצוניים.
גלריית דגלים > יחס 1:2:1

דגל לבנון
דגל קמבודיה
דגל לאוס
דגל פולינזיה הצרפתית
דגל לוב
גלריית דגלים > יחסים אחרים

דגל בליז
דגל לסוטו
דגל טג'יקיסטן
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פנגולין פיליפיני

| פנגולין פיליפיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פנגולינאים
תת־סדרה:: Eupholidota
משפחה:: פנגולניים
סוג:: פנגולין
מין:: פנגולין פיליפיני
שם מדעי
 Manis culionensis
תחום תפוצה


פנגולין פיליפיני (שם מדעי: Manis culionensis) הוא מין של פנגולין האנדמי לאי פלאוואן שבפיליפינים ומצוי בסכנת הכחדה בטבע.
מאפיינים

פנגולין זה חי בטבע רק ביערות גשם טרופיים באי פלאוואן שבפיליפינים והוא דומה מאוד למין פנגולין מלאי, אך בעל ראש קצר יותר, קשקשים קטנים יותר וזנב ארוך יותר. אורכו הממוצע 58–176 ס"מ ומשקלו 1.8–2.4 ק"ג. הוא בעל קשקשים חומים על פני גופו עד לראש ובעל לשון ארוכה ודביקה איתה הוא תופס נמלים וחרקים קטנים והוא בעל טפרים גדולים העוזרים לו לטפס. הוא גם יכול להיתלות עם זנבו מבין הענפים אבל כמו מרבית הפנגולינים השריון המגן פוגע במהירותו ובתנועתו.
הפנגולין יוצא בלילה לשחר אחר מזון. הוא ניזון בעיקר מנמלים ומטרמיטים אותם הוא מחפש בקינם, הורס אותו באמצעות טפריו הגדולות ותופס אותם בלשונו הדביקה והארוכה. הוא חסר שיניים ולעיתים בולע אבנים כדי לעזור לו לטחון את המזון בקיבה. הקשקשים שלו מונעים מהנמלים להשיב לו מלחמה, כשהן נתקעות בקשקשים המוגנים. קשקשיו הקשים מגנים עליו גם מטורפים פוטנציאלים.
פנגולינים אלה נמצאים בסכנת הכחדה עקב פגיעה מידי האדם שצד אותם לבשר וכן ללבושי שריון מקשקשיהם.
הערות שוליים

↑  פנגולין פיליפיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| פנגולינאים |
| --- | --- | --- |
| פנגולין | פנגולין פיליפיני • פנגולין הודי • פנגולין סיני • פנגולין מלאי |  |
| פנגולין עצים | פנגולין עצים קטן • פנגולין עצים גדול |  |
| פנגולין גדול | פנגולין ענק • פנגולין הכף |  |