stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיוניק (מחוז)
היסטוריה > אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי ועצמאות ארמניה המודרנית

התמוטטות השלטון הסובייטי הביא לחידוש הסכסוך בנגורנו קרבאך בין ארמניה לאזרבייג'ן.  ב-1989-1987 התושבים האזרים שעדיין נותרו בו נאלצו לעזוב בגלל האלימות שפרצה שוב בין שני העמים. בריחת האזרים הפכה את סיוניק ואת ארמניה כולה ליותר הומוגניות.
בעקבות קריסת ברית המועצות ב-1991 סיוניק היה לחלק של רפובליקת ארמניה העצמאית. ארבע הנפות של סיוניק התמזגו ברפורמה המנהלית מ-1995 כדי ליצור את המחוז סיוניק עם הבירה קאפאן.
במחוז הנמצא בקצה הדרומי של ארמניה, היה לסיוניק למקום חשוב מבחינה אסטרטגית וכלכלי עבור ארמניה. הגבול עם איראן  סייע לעליית סחר החוץ אל איראן ואזורים אחרים. 
במאה ה-21 נפתח צינור באורך 140 ק"מ להובלת גזים טבעיים מאיראן לארמניה שנועד לספק לה 1.1 מיליארד מטרים מעוקבים של גז עד 2019 ולעלות בהמשך ל-2.3 מיליארד מטרים מעוקבים. 
גם גאורגיה הביעה עיניין באספקת גז מאיראן דרך הצינור החדש.
כתוצאה ממלחמת נגורנו קרבאך מ-2020 השטחים ממזרח לסיוניק, שנשלטו על ידי ארמניה אחרי מלחמת נגורנו קרקבך הראשונה נכבשו על ידי אזרבייג'ן, דבר שהאריך את גבול המחוז עם אזרבייג'ן ויצר חשש כבד לביטחונו. 
ביישוב הגבול שורנוך בסיוניק נכבשו נכבשו 12 בתים על ידי אזרבייג'ן. גם חלקי הכביש המהיר בין גוריס לקאפאן נכבשו על ידי צבא אזרבייג'ן.
הסעיף 9 של הסכם שביתת הנשק ב-2020 ציין ש"כל הקשרים הכלכליים וקשרי התחבורה באזור חייבים להישאר פנויים. ארמניה חויבה להבטיח את ביטחונם של קשרי התחברה בין האזורים המערביים של אזרבייג'ן לרפובליקה האוטונומית נחצ'יבן כדי לאפשר תנועה חופשית של אנשים, כלי רכב וסחורות בשני הכיוונים". נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב ציין שארמניה חייבת לספק פרוזדור לאזרבייג'ן דרך חבל סיוניק ואיים לכפות זאת בכוח אם ארמניה לא תעשה זאת. ראש ממשלת ארמניה, ניקול פשיניאן דחה דרישה זאת מכיוון שלטענתו, הסכם שביתת הנשק אינו קורא לפתיחת פרוזדור אלא  לפתיחה כללית של דרכי התחבורה בין שתי המדינות. 
החל מ-12 במאי 2021 כוחות של אזרבייג'ן חדרו כקילומטר לתוך סיוניק וכבשו את האזור מסביב לאגם סב, אירוע שגרם למשבר גבול בין ארמניה ולאזרבייג'ן. ב-10 בנובמבר 2021 ארמניה השלימה את בניית הכביש החלופי גוריס-קאפאן שהוא כולו בתוך שטח ארמניה.
דמוגרפיה > אוכלוסייה

לפי מפקד האוכלוסין מ-2011 אוכלוסיית סיוניק מנתה 141,771 תושבים ( 69,836 ממין זכר ו-71,935 ממין נקבה) והיוותה 4.7% מאוכלוסיית ארמניה. 95,170 (67.13%) תושבים גרו בערים (רובן בקפאן וגוריס) ו-46,601 (32.87%) בכפרים. האוכלוסייה הכפרית התפזרה כך בין הנפות: סיסיאן - 29,768, נפת גוריס - 17,979, נפת מגרי - 14,341/ ונפת קפאן - 13,243. המחוז מנה 7 יישובים עירוניים ו-102 יישובים כפריים. העיר הגדולה ביותר היא בירת המחוז קפאן עם 43,190 תושבים.
הכפר שינוהאיר עם 2,661 תושבים הוא הרשות הכפרית הגדולה ביותר.
דמוגרפיה > ערים

לפי מספר התושבים ב-2010 :
| --- | --- |
קפאן: 45 500
גוריס: 23 000
סיסיאן: 16 700
קג'רן: 8500
אגאראק: 4900
מגרי: 4800
דסטקרט: 300
דמוגרפיה > הרכב אתני

לפי הנתונים הסטטיסטיים, בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 בשטח האזור סיוניק המודרני היו קיימים מספר יישובים "טטריים" (כלומר אזרים) וכורדים. לפי קודקס הנתונים הסטטיסטיים על אוכלוסיית עבר הקווקז בשנת 1886 היישובים אגודי (אגיטו) (903 תושבים), וגודי (וגטין) (926 תושבים), סיסיאן (633 תושבים) ושאקי או שקי (657 תושבים) היו במלואם מאוכלסים באזרים, בעוד כל תושבי באיאנדור (וגטור) היו כורדים.
ב-1911 האזרים היו רוב גם בכפרים דסטקרט (היום עיר) ושיקליאר (טורוניק)
בימינו כמעט כל תושבי המחוז הם ארמנים אתניים.
| קבוצה אתנית | המפקד ב-2011 | באחוזים | המפקד ב-2001 | באחוזים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סך האוכלוסייה | 152,684 | 100 % | 141,771 | 100 % |
| ארמנים | 152,212 | 99,69 % | 141,353 | 99,71 % |
| רוסים | 253 | 0,17 % | 259 | 0,18 % |
| אוקראינים | 41 | 0,03 % | 26 | 0,02 % |
| אחרים או בלתי מוצהרים | 178 | 0,12 % | 133 | 0,09 % |
דמוגרפיה > הרכב לפי דתות

בימינו המחוז סיוניק מאוכלס כמעט לחלוטין בארמנים אתניים המשתייכים לכנסייה האפוסטולית ההארמנית. הכנסייה המקומית מאורגנת בדיוקסיית סיוניק ובראשה עומד הארכימנדריט זאוון יאזיצ'אן. מושב הבישופות הוא קתדרלת גריגוריוס הקדוש בגוריס.
כלכלה > חקלאות

כ-74% משטח המחוז ניתן לעיבוד חקלאי ומתוך זה 13.2% מעובד. 

הכפריים עובדים בעיקר בחקלאות ובגידול הבקר. במחוז תורמת 6.5% מהתפוקה החקלאית השנתית של ארמניה. המחוז ידוע בתרומתו לתעשיית הבשר והחלב.  בעיר הבירה קאפאן יש בית חרושת למוצרי עוף. 
במגרי פועל מפעל לשימורים. 
הגידולים העיקריים הם דגנים, דגנים מיובשים, תפוחי אדמה וירקות. 

הכפר אנגגאקוט ידוע בגידולי הדגים שלו, בעוד הכפר אצ'נאן
כלכלה > תעשייה

סיוניק מייצרת 17 % מהתוצרת התעשייתית השנתית של ארמניה. 
כלכלת המחוז מבוססת במידה רבה על הענף התעשייתי, כולל מכרות, ייצור חמרי בנייה ותעשיית המזון. 
בלרנזדור  החברה הרוסית רוסאטום עורת סריקות לקראת אפשרות של כריית אורניום.	
במחוז סיוניק המפעל זנגזור להפקת נחושת ומוליבדן ולעיבודם  צפעיל מ-1951 מכרות חשובים של ארמניה בקאפאן ובקג'אראן . בעיר קאג'ראן פועלת גם חברת "דנסיה" לקירוי גגים. 	
במחוז התפתחה תעשיית הפקת הנחושת ועיבודה. תשלובת זנגזור לנחושת ומוליבדן היא המפעל הכרייה ועיבוד המתכות הגדול בארמניה. ידועים גם במפעל לנחושת ולמוליבדן באגראק והמפעל לכריה ולהעשרה בקאפאן. פועלים בסיוניק גם מפעלי תעשיית מזון ותעשייה קלה. 	
באזור התעשייה של קאפאן פועליות חברות תעשייתיות כמו  "Kapan CH.SH.SH לחמרי בניין (הוקמה ב-1947), מפעל לכלי מכונות (הוקם ב-1971), המפעל לסריגה "סונאטקס".	
המפל בוורוטאן של תחנות הכוח ההידרו חשמליות  (טאטב, ספנדריאן ושאמב* סיפקו בשנת 2002	
אספקה של 1,150 מיליון  kWh. החל מ-2006 מחוז סיוניק מקבל אספקת גז טבעי מאיראן דרך צינור הגז איראן-ארמניה.  במגרי פועלת תחנה לאספקת גז. (נוסד ב-1985)  והמפעל "Marila LLC" למוצרי בשר וחלב, שהוקם ב-2010. 	
בגוריס פועלת  החל מ-1989 תחנת הכוח  ההידרו-חשמלית על נחל וורוטאן, אחת התחנות הכוח הראשיות של המדינה. גם בגוריס פועלת חברת  "Vosmar"  לבטון מאספלט ואבן מנותצת (הוקם ב-2002), "גוריס גאמה" למכשירי חשמל, (מ- 2003)  ו"קבוצת גוריס" לבקבוק מיים מינרליים (הוקמה ב-2005).  	
בעיר סיסיאן הוקם ב-2007 מפעל למוצרי חלב "Sis-Alp", ב-2009 מפעל חומרי בניין  "Bazalt-M"
ובית חרושת למוצרי קרמיקה - החל מ-2014.
כלכלה > חינוך

במחוז סיוניק פועלים האוניברסיטה הממלכתית של גוריס  (מ-1967)
ושלוחות של האוניברסיטה הממלכתית של ירבאן, האוניברסיטה הפוליטכנית הלאומית של ארמניה והמכון הממלכתי לתיאטרון ולקולנוע בירבאן. 
בשנת הלימודים 2016-2015 פעלו בסיוניק 119 בתי ספר .
כלכלה > ספורט

הספורט הפופולרי ביותר הוא הכדורגל. בליגה הראשונה לכדורגת סיוניק מיוצג על ידי המועדון גנדזאסאר קאפאן (FC Gandzasar Kapan).
המשחקים מתקיימים באצטדיון גנדסאסאר בקאפאן, ובאמצדיונים קטנים יותר במחרי, גוריס וסיסיאן.  
ב-2013 נפתח מרכז האימונים גנדזאסאר קאפאן המהווה בית הספר לכדורגל בדרום ארמניה. 
בעבר פעלה גם קבוצת זנגזור של גוריס אולם היא נסגרה ב-1997 בגלל מצוקה כלכלית.
אישים

ארם מנוקיאן  - פוליטיקאי, מייסד הרפובליקה הארמנית הראשונה
אקסל בקונץ - סופר
סרו חנדזיאן - סופר
ורסנד חקוביאן - איש עסקים ופוליטיקאי
בחדסר  ארזומניאן - אדריכל
אוקסן מרזויאן - ספורטאי, אלוף אלוף אולימפי ואלוף עולם בהרמת משקולות
יעדים חשובים ואטרקציות > אתרים ארכאולוגיים

קאראג'וני  או זוראץ קארר- מצפה קדמון מהאלף הרביעי לפנה"ס
- אוחטסר - ציורים על סלעים מהאלפים 6-5 לפנה"ס
גודזור - אתר פרהיסטורי על יד הכפר אנגחקוט ברשות העירונית סיסיאן - מ-4,000 לפנה"ס - מרכז לסחר באובסידיאן
הוא קשור לאתרים עליד אגם אורמיה באיראן - יאניק טפה, דלמה טפה
יעדים חשובים ואטרקציות > מבצרים

המבצר בבחאברד, המאה ה-4
מבצר וורוטנאברד - המאה ה-5
מבצר מחרי מהמאה ה-11
מבצר הלידזור מהמאה ה-17
המערות המלאכותיות בחנדזורֶסק
יעדים חשובים ואטרקציות > כנסיות ומנזרים

מנזר טאטב (המאה ה-9) - המנזר החשוב ביותר בחבל סיוניק - מועמד להיות אתר מורשת אונסקו
ההרמיטאז' הגדול של טאטב (טאטבי אנאפאט) - המאה ה-17- מועמד להיות אתר מורשת אונסקו
מנזר סורפ הובהנס בסיסיאן - משנת 691
מתחם המנזר וורוטנוואנק - המאה ה-10
מנזר בחנו-נוראוואנק - המאה ה-11
יעדים חשובים ואטרקציות > טבע ותיירות

גשר השטן - הוא גשר טבעי שנוצר ללא התערבות בני אדם מעל קניון הנחל וורוטאן
הר חוסטופ
מפל שאקי - המפל הגבוה ביותר בארמניה
הרכבל  ב"כנפי טאטב" - פועל מ-2010 בין הלידזור למנזר טאטב באורך 5.7 ק"מ
בתי המלון בערי גוריס וקאפאן
הפארק הלאומי ארוויק
השמורה הממלכתית שיקאהוך
שמורות בוחאקר,גוריס, אגם סב, זנגזור
חורשת עצי הדולב על נחל שיקאהוך
גלריה:התרבות של סיוניק

המנזר טאטב מהמאה ה-13-10
נופים באזור מנזר טאטב
הרמיטאז' טאטב מהמאה ה-18-17
מנזר וגנאוונק, המאות 11-10
מנזר בגנו-נוראוונק, נבנה במאות 11-10
עיר מערות עתיקה עם חורבות כנסייה בנפת חנדזורסק
חורבות המבצר בחאברד
מבצר הלידזור, המאה ה-13
מראה אל העיר קפאן מהמבצר הלידזור (כנסיית מרים הקדושה , המאה ה-17)
בית ספר מן המאה ה-19 בשוואנידזור
גלריה:נופים

נופים בקרבת המבצר בחאברד
נופים מסיוניק
הפארק הלאומי ארוויק
קטע מהדרך צפון-דרום ודרום הפארק הלאומי ארוויק
מראה לא רחוק מאלידזור
נופים מסיוניק
הפעמון בהרסנדזור
נופים במחוז סיוניק
קשת וענן בוורישן
נוף בסביבות המנזר טאטב
מאגר המים גך
הגבול ארמניה-איראן
לקריאה נוספת

Robert H.Hewsen, "The Primary History of Armenia: An Examination of the Validity of an Immemorially Transmitted Historical Tradition," History in Africa 2, 1975 : pp. 91-100
Tadevos Kh.Hakobyan, Stepan T.Melik-Bakhshyan, Hovhannes KhBarseghyan, Հայաստանի և հարակից շրջանների տեղանունների բառարան []. Vol. 4. Yerevan: Yerevan State University Publishing House.1998 p. 639.(בארמנית)
הערות שוליים

↑  חקוביאן מילון לשמות ארמניים עמ' 639
↑  A.Borisov "Inscriptions of Artaxia (Artashes), King of Armenia, 1946, No 2
↑  A.G.Perikhanyan, Aramian Inscription from Zangezur,Historical-Philological Magazine, 1965, No 4
↑  http://www.abp.am/armenia/city/kapan באתר abp.am]
↑  417317 בלוח שנה קווקזי לשנת 1912
↑  Armstat: מחוז סיוניק
↑  AרArmstat archiv
↑  בתי ספר במחוז  סיוניק
↑  Paris Herouni, Armenians and Old Armenia, Yerevan, 2004
↑  Main routes of communication between obsidian sources of Syunik, Kul Tepe and Lake Urmia BasinFarhang Khademi Nadooshan,  Akbar Abedi,MIchael D.Glascock,Nasir Eskandari, Mostafa Khazaee -,  Michaelnance of prehistoric obsidian artefacts from Kul Tepem northwestern Iran using X-ray fluorescence XRF analysis, Journal of Archeological Science vol 40 ,issue 4, 2013  pp.1956-1965
↑  Early pastoralism and natural resource management: recent research at Godedzor in Giulio Palumbi in Vatherine Marro, Thomas Stöllner On salt, copper and gold 2021 pp.285-324
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 64feafb7-6d74-4ede-8f0f-0d92a87f80d4  NKC: xx0133252 
סיוניק וארצך עד המאה התשיעית
מפת קרבאך וממזרח - חבל זנזגיר  במפה מאת הנייריך לנגה ב-1856
מגרש האימונים של קבוצת הכדורגל FC Gandzasar
מנזר וורוטנוואנק
מראה כללי בסביבות המבצר בחאברד
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה, הן התוצאות הטובות ביותר במשחה זה שנקבעו ברחבי העולם ומוכרות על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA). ישנה הפרדה בין השיאים במשחה זה לנשים ולגברים וכן לבריכה אולימפית (50 מטר) ולבריכת 25 מטר.
להלן רשימה של התפתחות שיא העולם מאז שיא העולם המוכר הראשון.
נשים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה   (דקות) | שחיינית | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2:22.92 | זוזנה בורניקה | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | 12 בפברואר 1989 |  | בון, גרמניה המערבית |
| 2 | 2:22.89 | דאי גואוהונג | הרפובליקה העממית של סין  סין | 3 בדצמבר 1993 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | פאלמה דה מיורקה, ספרד |
| 3 | 2:21.99 | דאי גואוהונג | הרפובליקה העממית של סין  סין | 3 בדצמבר 1993 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | פאלמה דה מיורקה, ספרד |
| 4 | 2:20.85 | סמנתה ריילי | אוסטרליה אוסטרליה | 1 בדצמבר 1995 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | ריו דה ז'ניירו, ברזיל |
| 5 | 2:20.22 | מסמי טנקה | יפן יפן | 2 באפריל 1999 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | הונג קונג |
| 6 | 2:19.25 | קי הוי | הרפובליקה העממית של סין  סין | 28 בינואר 2001 |  | פריז, צרפת |
| 7 | 2:18.86 | קי הוי | הרפובליקה העממית של סין  סין | 2 בדצמבר 2002 |  | שנגחאי, הרפובליקה העממית של סין |
| 8 | 2:17.75 | לייזל ג'ונס | אוסטרליה אוסטרליה | 29 בנובמבר 2003 |  | מלבורן, אוסטרליה |
| 9 | 2:17.50 | אנמיי פירס | קנדה קנדה | 14 במרץ 2009 |  | טורונטו, קנדה |
| 10 | 2:16.83 | אנמיי פירס | קנדה קנדה | 7 באוגוסט 2009 |  | לידס, הממלכה המאוחדת |
| 11 | 2:15.42 | לייזל ג'ונס | אוסטרליה אוסטרליה | 15 בנובמבר 2009 |  | ברלין, גרמניה |
| 12 | 2:14.57 | רבקה סוני | ארצות הברית ארצות הברית | 18 בדצמבר 2009 |  | מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת |
| 13 | 2:14.39 | יוליה יפימובה | רוסיה רוסיה | 14 בדצמבר 2013 |  | הרנינג, דנמרק |
| 14 | 2:14.16 | קייט דאגלס | ארצות הברית ארצות הברית | 24 באוקטובר 2024 | גביע העולם | אינצ'ון, קוריאה הדרומית |
| 15 | 2:12.72 | קייט דאגלס | ארצות הברית ארצות הברית | 31 באוקטובר 2024 | גביע העולם | סינגפור |
גברים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה   (דקות) | שחיין | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2:07.93 | ניק גילינגהם | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 20 באוקטובר 1991 |  | ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת |
| 2 | 2:07.80 | פיל רוג'רס | אוסטרליה אוסטרליה | 28 באוגוסט 1993 |  | מלבורן, אוסטרליה |
| 3 | 2:07.79 | אנדריי קורנייב | רוסיה רוסיה | 28 במרץ 1998 |  | פריז, צרפת |
| 4 | 2:07.59 | רומן סלודנוב | רוסיה רוסיה | 19 במרץ 2000 |  | אתונה, יוון |
| 5 | 2:06.40 | אד מוזס | ארצות הברית ארצות הברית | 25 במרץ 2000 |  | מיניאפוליס, ארצות הברית |
| 6 | 2:04.37 | אד מוזס | ארצות הברית ארצות הברית | 18 בינואר 2002 |  | פריז, צרפת |
| 7 | 2:03.28 | אד מוזס | ארצות הברית ארצות הברית | 22 בינואר 2002 |  | סטוקהולם, שוודיה |
| 8 | 2:03.17 | אד מוזס | ארצות הברית ארצות הברית | 26 בינואר 2002 |  | ברלין, גרמניה |
| 9 | 2:02.92 | אד מוזס | ארצות הברית ארצות הברית | 17 בינואר 2004 |  | ברלין, גרמניה |
| 10 | 2:01.98 | כריסטיאן ספרנגר | אוסטרליה אוסטרליה | 10 באוגוסט 2009 |  | הובארט, אוסטרליה |
| 11 | 2:00.67 | דניאל גיורטה | הונגריה הונגריה | 13 בדצמבר 2009 |  | איסטנבול, טורקיה |
| 12 | 2:00.48 | דניאל גיורטה | הונגריה הונגריה | 31 באוגוסט 2014 |  | דובאי, איחוד האמירויות הערביות |
| 13 | 2:00.44 | מרקו קוך | גרמניה גרמניה | 20 בנובמבר 2016 |  | ברלין, גרמניה |
| 14 | 2:00.16 | קיריל פריגודה | רוסיה רוסיה | 13 בדצמבר 2018 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | האנגג'ואו, סין |
|  שיאי עולם בשחייה |
| --- | --- | --- |
| חופשי | 50 מטר חופשי • 100 מטר חופשי • 200 מטר חופשי • 400 מטר חופשי • 800 מטר חופשי • 1500 מטר חופשי |  |
| גב | 50 מטר גב • 100 מטר גב • 200 מטר גב |  |
| חזה | 50 מטר חזה • 100 מטר חזה • 200 מטר חזה |  |
| פרפר | 50 מטר פרפר • 100 מטר פרפר • 200 מטר פרפר |  |
| מעורב אישי | 100 מטר מעורב אישי • 200 מטר מעורב אישי • 400 מטר מעורב אישי |  |
| שליחים | 4x50 מטר חופשי • 4x100 מטר חופשי • 4x200 מטר חופשי • 4x50 מטר מעורב • 4x100 מטר מעורב |  |
אנדראש גראף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בספטמבר 1909 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  20 במרץ 1945 (בגיל 35) מאוטהאוזן, אוסטריה 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1933) 
 
ד"ר אנדראש גרף (בהונגרית: Gráf András;‏ בודפשט, 23 בספטמבר 1909 – מחנה הריכוז מאוטהאוזן, 20 במרץ 1945) היה פילולוג קלאסי יהודי-הונגרי, מורה להיסטוריה ולשפות לטינית ויוונית. הוא היה בסגל בית המדרש לרבנים בבודפשט. נספה בשואה. מחקריו, ספריו ופרסומיו הרבים יצאו לאור במשך כעשר שנים.
קורות חיים

אנדראש גרף נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה גרף (1879–1945), וטרינר, יועץ ממשלתי ושל טרזיה רייטר (1878–1945). הוא השלים את לימודיו בין השנים 1929 לבין 1933 בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). ב-1933 סיים את לימודי הדוקטורט שלו. לאחר מכן, התחיל ללמד בבית המדרש לרבנים בבודפשט. הוא לימד היסטוריה לטינית-יוונית ועבד כספרן של בית המדרש. בשנת 1936 קיבל מלגה בסך 1,000 פנגו מקרן Chariseion עבור מסע לימודי בן חודשיים ביוון. בשנת 1940 נלקח למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). בשנה שלאחר מכן, כיוון שבשל יהדותו לא היה יכול למצוא עבודה על פי כישוריו, חבר הנאמנים של הגימנסיה היהודית של קלוז'-נאפוקה בחר בו כחבר סגל מן המניין. הוא והוריו נספה בשואה.
אשתו הייתה מאריה בֵּקֵשִי, בתם של יוז'ף בקשי ושל מגדולה קלוצ'אן, איתה התחתן ב-6 באוגוסט 1939 בבודפשט, בפרנצווארוש.
מחקריו ספריו ופרסומיו העיקריים

השפעות עתיקות בסיקור האתנוגרפי של הספרות הביזנטית הקדומה (בודפשט, 1933)
קטלוג ספרייתו של גאורגיוס זאוויראס בבודפשט (בודפשט, 1935)
הגאוגרפיה הפוליטית של פאנוניה (כתב העת האוניברסיטאי לפילולוגיה, 1936)
Übersicht der antiken Geographie von Pannonien (בודפשט, 1936, Dissertations Pannonicae, I. 5.)
היפוקרטס והאמזונות (כתב עת של אוניברסיטאי לפילולוגיה, 1942)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Révai új lexikona VIII. (Gal–Gyi). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2001. ISBN 963-901-517-2 (הלקסיקון החדש של רוואי)
הערות שוליים

↑  "Holocaust Survivors and Victims database". נבדק ב-2021-08-22.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi állami halotti akv. 107/1951. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-08-22.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 379/1906. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-08-22.
↑  Iskolai értesítők, Budapest – Budapesti országos rabbiképző-intézet, Budapest, 1941
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 726/1939. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-08-22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 130425028  VIAF: 5324974   WorldCat (עם VIAF): 5324974 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדראש גראף".
מקדש אוואם

מקדש אוואם (בערבית: معبد أوام, או גם محرم بلقيس ("מוחרם בילקיס") - "מקדש מלכת שבא") הם שרידי מקדש סבאי שהיה מוקדש לאלוהות העיקרית של סבא, אלמקה (המכונה לעיתים קרובות "אדון אוואם"), ליד העיר מאריב, בתימן של ימינו. המקדש ממוקם 7 קילומטרים דרומית-מזרחית למאריב העתיקה, והוא נבנה בפאתי העיר. אף על פי שבדרך כלל מקומות קדושים מרכזיים של ממלכת סבא מוקמו מחוץ למרכזים עירוניים, מיקומו נקבע כנראה מסיבות של פרטיות דתית, וכדי להקל על ניהול הטקסים על ידי הגעת צליינים מאזורים מרוחקים בשטחי ממלכת סבא. דפוסים כאלה נצפים במספר מקדשים באל-ג'וף ובחצרמוות.
בתקופה הפרה-אסלאמית התאספו צליינים רבים בעיר מאריב ופנו אל מקדש אלמקה של חרנום שבעיר כדי לבצע את הטקסים הפולחניים שלהם, והמשיכו אל מקדש אוואם בדרך התהלוכה.
ב-2023 הוכרזו המקדש ואתרים נוספים באזור הקשורים לממלכת סבא כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בסיכון.
ארכאולוגיה

הכתובת העתיקה ביותר שנמצאה במתחם הייתה בהתייחסות לבניין המתחם האדיר של המקדש הידוע בשם "החומה הגדולה של אוואם" מאת מוקריב ידעיל דריה הראשון באמצע המאה ה-7 לפנה"ס. מציין תקופה מוקדמת בהרבה של בניית המקדש. הכתובת של ידא'יל נחרתה מחוץ לקיר, ויש בה את הנוסח הבא:
ידעיל דריה, בן סומהואלאי, מוקריב של סבא, גידר את אוואם, מקדש אלמקה, כאשר הקריב לעתור ו[כאשר] הקים את הקהילה [מאוחדת] כולה על ידי אל ופטרון וחוזה ואמנ[ה סודית. על ידי עתור וע"י חבס וע"י] אלמקה.
החלק הגדול ביותר של המקדש תפוס על ידי חצר בלתי מוגנת המוקפת בחומת אבן שצורתה סגלגלה לא אחידה. על הקיר הפנימי של האולם היו כמה עשרות כתובות חשובות ביותר משלהי התקופה של ממלכת סבא.
חפירה חלקית של אולם הפריסטיל (חצר מוקפת אכסדרת עמודים) של אוואם בשנים 1951–1952 על ידי הקרן האמריקנית לחקר האדם (American Foundation for the Study of Man, בראשי תיבות AFSM), בהנהגת הארכאולוג האמריקאי ונדל פיליפס (אנ'), פינתה את חצר הכניסה כמעט לחלוטין וגילתה תגליות רבות, כמו פסלי ברונזה מפורטים, והשימוש בכניסה הדרומית בקיר הסגלגל לטקסי הטהרות לפני הכניסה להיכל הפנימי המרכזי (נאוס).
תוכנית המקדש

המקדש מוקם באתר מבודד ותפקד בעיקר כאזור קדוש דתי. הסיומת של שם המקום, 'אומ (מקום מקלט), מסמלת את אותה קדושה המשויכת למקדש. קיימת אפשרות שהמקדש התפתח ממקדש קטן למתחם עצום הכולל מבנים רבים הקשורים למקדש, כלומר בתים לכוהנים, חדרי עזר, בתי מלאכה לעובדי מתכת, בית קברות המחובר למקדש, ואזור מגורים המהווים את המובלעת המוגנת. מחקרים גאומורפולוגיים הראו כי מקדש אוואם הוקם על במה טבעית גבוהה, מה שהופך אותו למרשים עוד יותר עבור הצופים. הגישה למתחם נשלטה על ידי דלתות המובילות לסדרות היררכיות של חצרות ואולמות ששימשו אזורי מעבר.
המקדש עצמו היה מכוון לשמש העולה (צפון-מזרח) והורכב משמונה עמודי פרופיליאום המסמנים את הכניסה, ואחריהם אולם פריסטילי גדול מלבני, ומתחם מוקף חומה מסיבי בצורת אליפסה עם מבנים חיצוניים מקושרים אחרים (בית קברות סמוך). עמודים הם המאפיין הארכיטקטוני הנרחב ביותר בשימוש במבנים דתיים עתיקים בדרום חצי האי ערב. ייתכן שאולם הפריסטיל שיקף את הפרופיליאום בעל 8 העמודים. יש בו 32 עמודים (4 × 8) בתוך אולם הפריסטיל, ו-64 חלונות עיוורים (חלונות מדומים) שקועים (8 × 8).
פסלים של שוורים, סוסים ובני אדם מברונזה היו מחוברים לשערי הכניסה של המקדש. היבטים רבים של העיטור: ציורים גאומטריים וציורים של דמויות, פסלים, אבנים גדולות ומסותתות במדויק, כתובות חרותות בדיוק צבועות באדום ואפריזים קישוטיים יפהפיים בחלק החיצוני של הקיר, נועדו להרשים את המבקרים ולמלא אותם ביראת כבוד בנוכחות האל.
תוכנית המקדש > אולם הפריסטיל

לאולם יש צורה מלבנית למחצה, עם כניסה של פרופיליאום מונוליתי בן 8 עמודים, שבראשם מגרעת מרובעת שנועדה לתמוך בארכיטרב. היקפו של אולם הפריסטיל כ-42 מטרים × 19 מטרים ולצדו קצה המתחם בצורת אליפסה בקירותיו החיצוניים המערביים והמזרחיים. פנים המבנה מכיל ספרייה גדולה של גושי אבן חרותים ו-64 חלונות עיוורים כפולים אנכיים עם 32 עמודים עשויים מונולית בודד למעט שניים שפעם תמכו בקורות אבן.
נראה שהמספר 8 משקף מספר קדוש, שכן הוא משמש בכניסה, בעמודים פנימיים (8×4) ובחלונות העיוורים (8×8). נראה כי מבנים עתיקים מדרום חצי האי ערב, כולל אולם הפריסטיל של מקדש אוואם, תוכננו מראש על פי מערכת של מידות שנקבעו במקום ניצול מלא של החלל. חפירת AFSM בחצר המרוצפת חשפה מספר כתובות בכתב דרום-ערבי עתיק, קבוצה של כותרות עמודים שבורות, לוחות ברונזה, מזבחות ופסלי חרס רבים, יחד עם חרסים המתוארכים בערך ל-1500–1200 לפני הספירה.
המבקרים במקדש היו מחויבים לעבור דרך הנספח, ואז דרך שער של שלוש כניסות לאולם הפריסטיל. ניתן היה לסגור את השער במידת הצורך.
תעלת מים גלויה עשויה בהט עברה דרך האולם ואל אגן ברונזה (69 × 200 סנטימטרים) שהוצב בחדר לצורכי טיהור. המים נפלו על הרצפה כמו מזרקה, והם נפלו כל כך הרבה זמן ובעוצמה כזו שבסופו של דבר חצבו דרכם דרך אגן נחושת שהונח מתחת ולאחר מכן לתוך האבן עצמה.
תוכנית המקדש > המתחם הסגלגל המוקף חומה

המתחם היה מתוחם על ידי חומה מסיבית בצורת אליפסה שמאגף את אולם הפריסטיל מאגפיו המערבי והמזרחי, החומה הייתה באורך של כ-757 מטרים וגובה 13 מטרים בערך, אולם לא ניתן לקבוע את הגובה המקורי בוודאות, וקשה להעריך את היקפה המלא.
במקדש ובסמוך אליו התגלו מאות כתובות, רק מעטות העוסקות ישירות בבניית המקדש. אחד המונחים ששימשו לכינוי המקדש היה "גובן"; מקדש האורקל. המקדש כולל במה מוגבהת בתוך השטח המקודש של המקדש המייצג תל קדמון, מה שהופך אותו למרשים יותר במבט מרחוק. מחקירה ארכאולוגית נראה כי נבנה מקום פולחני סביב מעיין בתוך הקודש.
המקדש הסגלגל נגיש משני שערים, או דרך השער הצפון-מערבי, או מאולם הפריסטיל, שהאחרון היה הכניסה הראשית, ואילו הראשון נבנה אך ורק עבור כוהנים. שער שלישי התגלה על ידי AFSM, אך זה הוגבל לשימוש בטקסי קבורה מכיוון שהוא היה הכניסה לבית הקברות, וניתן היה לגשת אליו רק מחלקו הפנימי של המקדש הסגלגל.
מתחם המקדש הסגלגל היה החלק העיקרי והקדוש של מקדש אוואם. זה היה שטח פתוח המכיל כמה מבנים, חצרות ומעיינות. רוב הטקסים נערכו במקדש הסגלגל, ולפי כתובות שבאיות, היה ביתו של אלמקה. קדושה זו מתבטאת בקיומם של שלושה מקומות לטהרה ולביצוע טיהור לפני הכניסה למרחבים המקודשים, בעיקר בית המקדש הסגלגל (בית המגורים של אלמקה). הניקיון מודגש על ידי הכתובות שהתגלו העוסקות בטוהר הגשמי והרוחני של המתפללים. מספר כתובות מעידות שאדם שנכנס למקדש מבלי לבצע טקסי טהרה, יסבול מהשלכות קשות. אם כי לא מוזכר מידע מפורט לגבי פעולת הטהרה בכתובות השבאיות.
בית הקברות

בית הקברות מהמאה ה-7 לפנה"ס צמוד למקדש הסגלגל, וכנראה הגישה אליו הייתה רק ממנו. מעריכים שבית הקברות כולל כ-20,000 קברים במהלך תקופת השימוש הארוכה שלו. אותה תקופה ארוכה יצרה יישוב מתים גדול, שבו מעברים ורחובות מחלקים את הקברים. קברי בית הקברות היו מבנים רבי קומות (עד ארבע) שנבנו באמצעות גושי אבן גיר מלוטשים ומסותתים להפליא. הקירות החיצוניים היו מעוטרים לעיתים באפריזים ותבליטים נמוכים של פני המת.
על פי כתובות בכתב דרום-ערבי עתיק בית הקברות נודע בשם "מחרם גנזטן" (מובלעת קדושה של בית הקברות). למרות קדושת בית הקברות, לא נמצאו במתחם עודפי שרידים אפיגרפיים לטקסים הפולחניים. ככל הנראה הטקסים נערכו במתחם המקדש הסגלגל, ואז היו נכנסים לבית הקברות שבו התקיימו טקסים נוספים לפני הקבורה.
זכרם של המתים נשמר על ידי הצבת ייצוגים פיסוליים שלהם על קבריהם, תוך רישום נפוץ של שמותיהם.
ראו גם

מקדש בראן