stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריסון שיפוטי
ריסון שיפוטי בישראל > בבית המשפט העליון > שנות השמונים ואילך

לפי אקדמאים, תקופת כהונתו של השופט מאיר שמגר כנשיא בית המשפט העליון נחשבת למבשרת השינוי בבית המשפט העליון, שינוי שהגיע לשיאו במהלך כהונתו של אהרן ברק. בתקופתו של שמגר, התגברות האקטיביזם השיפוטי באה לידי ביטוי, בין השאר, בשני מקרים שבהם בית המשפט חייב את ראש הממשלה יצחק רבין להעביר מתפקידם שרים שהוגש נגדם כתב אישום, אף שהחוק לא חייב פיטורין של שר שהועמד לדין, זאת בנימוק שהחלטתו של ראש הממשלה שלא להעביר מתפקידו את השר היא בלתי סבירה בעליל בשל הפגיעה שהיא גורמת לאמון הציבור בשלטון ומשכך דינה להתבטל
. לפסקי הדין האלו קדם פסק הדין שפסל את ההחלטה למנות את יוסי גינוסר למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, בעילה דומה. עם זאת, עדיין הכיר בית המשפט בכך שנושאים מסוימים מצויים מחוץ לתחום שיפוטו. כך, עתירה נגד מדיניות ההתנחלות של הממשלה ביהודה ושומרון נדחתה בנימוק שהיא כוונה נגד מדיניות כללית ולא נגד פעולה קונקרטית. בפסק הדין אף נאמר כי ”(בית המשפט) צריך למנוע עצמו מן הדיון בנושאי מדיניות חוץ, המסורים לרשות שלטונית אחרת”.
החל מתקופת כהונתו של אהרן ברק כנשיא בית המשפט העליון, הפכה גישת האיפוק השיפוטי לעמדה אופוזיציונית ביחס לתפיסה המיוחסת לבית המשפט העליון ש"הכל שפיט". עמדה זו בוטאה בחריפות בידי נשיא בית המשפט העליון ברק:
... כל פעולה - ותהא פוליטית או עניין למדיניות ככל שתהא - נתפסת בעולם המשפט, וקיימת נורמה משפטית הנוקטת עמדה כלפיה, אם מותרת היא או אסורה... היותו של העניין "פוליטי מובהק" אינו יכול להסיר מאותו עניין את היותו גם "עניין משפטי". כל דבר הוא "עניין משפטי", במובן זה שהמשפט קובע לגביו עמדה, אם מותר הוא או אסור.
עם זאת, בהמשכו של אותו פסק דין, סייג ברק את דבריו והבחין בין שפיטות נורמטיבית ובין שפיטות מוסדית, העוסקת בשאלת המסגרת המוסדית המתאימה לבירור הסוגיה, וציין:
סכסוך הוא שפיט מוסדית, אם ראוי לו לסכסוך שיוכרע על-פי המשפט בבית המשפט. סכסוך אינו שפיט מוסדית, אם ראוי לו לסכסוך שלא יוכרע על-פי אמות מידה משפטיות בבית המשפט. השפיטות המוסדית עוסקת איפוא בשאלה, אם המשפט ובית המשפט הם המסגרות הראויות להכרעה בסכסוך. השאלה אינה אם ניתן להכריע בסכסוך על-פי המשפט ובבית המשפט; התשובה על שאלה זו היא בחיוב. השאלה היא אם רצוי להכריע בסכסוך – שהוא שפיט נורמאטיבית – על-פי אמות מידה משפטיות בבית המשפט.
ברק אף הציג בפסקי דינו דוגמאות לסוגיות שאינן שפיטות, כמו הנהגתם של נישואים אזרחיים בין בני-זוג חסרי עדה דתית או סטטוס של משפחה חד־מינית.
הנשיא בדימוס מאיר שמגר שלל את מתחם השפיטות הרחב שהונהג על ידי יורשו, אהרן ברק. שמגר אמר שזו עמדת רוב שופטי העליון.
כהדגשת השופט ברק, ההשקפה הגורסת שאפשר להכריע בכל עניין לפי אמות מידה משפטיות – אין משמעה בהכרח שהדבר ראוי ושכך ייעשה:
לא כל בעיה שיש לה פתרון במשפט, צריכה למצוא את פתרונה בשיפוט. תמיד טענתי שבכל משפט, אך מעולם לא טענתי שבכל שיפוט. לא הכל שפיט. לא הכל ראוי להכרעה שיפוטית
יש אקדמאים הטוענים מזה שנים רבות כי בג"ץ הוא גוף שמרני מדי, הנוטה כמעט באופן אוטומטי לאמץ את עמדות הממשלה, וזאת בעיקר בסוגיות הקשורות לביטחון המדינה ולאופייה היהודי של המדינה. כך גם ביחס להתערבות של בית המשפט העליון בהגנה על זכויות חברתיות.
ריסון שיפוטי בישראל > תמיכה בכנסת ובממשלה

כהונתו של ברק נחשבת בעיני רבים לנקודת השיא של האקטיביזם השיפוטי בישראל, ובהתאם, לתקופה שבה גישת האיפוק השיפוטי נדחקה מאוד בבית המשפט. מגמה זו נמשכה גם בתקופתה של יורשתו, השופטת דורית ביניש. החל מראשית שנות האלפיים, ניכרת מגמת התנגדות מצידם של גורמים בכנסת ובממשלה, המבקשים לחזק את האיפוק השיפוטי בקרב השופטים.
יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין (לימים נשיא המדינה) מתח ביקורת על המהפכה החוקתית וקרא לריסון הביקורת השיפוטית – כחבר הכנסת וכיושב ראש הכנסת – ואמר שבית המשפט העליון "מתפשט לתחומים לא לו". גם מחליפו בתפקיד, יולי אדלשטיין, מתח ביקורת במספר מקרים על התערבות בית המשפט בעבודת הכנסת, וקרא לצמצום הביקורת השיפוטית ולשמירה על הפרדת הרשויות.
שרת המשפטים איילת שקד הצהירה מספר פעמים על כוונתה לפעול למינוי שופטים שמרנים הנוקטים ריסון שיפוטי, והביעה תקווה כי בית המשפט "ישכיל לשמור על גבולות המשפט".
לעיתים מי שהוגדרו כתומכי הריסון השיפוטי תמכו בפסקי דין שהתערבו בעבודת הממשלה.
ראו גם

בית המשפט הגבוה לצדק
הפרדת הרשויות
הערות שוליים

↑  שאול שארף, בין תודעת שיפוט פרוגרסיבית לתודעת שיפוט שמרנית, או: הצעה (נוספת) להגדרת פעלתנות שיפוטית וריסון שיפוטי, באתר ICON-S-IL Blog, ‏21 במרץ 2022
↑  אוליבר ונדל הולמס הבן, תאוריה חוקתית וריסון שיפוטי
↑  יצחק הרצוג, על קביעת הרכבים בפרשנות חוקי היסוד, קרית המשפט ט, התשע"א, עמ' 217
↑  גדעון ספיר שלושה מודלים של חוקה, כתב העת משפטים לז, תשס"ז, הערת שוליים 19
↑  מר רייגן, באתר Time, ‏30 ביוני 1986
↑  הלל סומר, בזכות הריסון השיפוטי בתחום החוקתי, משפט ואדם - משפט ועסקים יד, תשעב, עמ' 174
↑  בפיסקה 'CONCLUSION' (סיכום) לחוות דעתו של השופט הרלן בפסק הדין Reynolds v. Sims, באתר ויקיטקסט (באנגלית)
↑  חוות דעתו של השופט סקאליה בפסק הדין CRUZAN v. DIRECTOR, באתר 'findlaw'
↑  משה לנדוי, על שפיטות וסבירות בדין המנהלי, עיוני משפט כרך יד, תשמ"ט עמ' 5
↑  אקטיביזם שיפוטי, באתר lib.cet.ac.il
↑  דניאל פרידמן, הארנק והחרב עמ' 77–78, ידיעות ספרים, 2013
1 2  משה לנדוי אקטיביזם שיפוטי בתוך המשפט גיליון 12, עמ' 83, יולי 2001
↑  דניאל פרידמן,  הארנק והחרב - המהפכה המשפטית ושִברה, עמ'78
↑  בג"ץ 4058/95 יוסף בן מנשה נ' שר הדתות, ניתן ב־7 באוגוסט 1997. פ"ד כרך נ"א, חלק שלישי, עמ' 876–880
↑  ע"א 10280/01 ד"ר טל ירוס־חקק ואחר נ' היועץ המשפטי לממשלה, ניתן ב-10 בינואר 2005. פ"ד כרך נ"ט, חלק חמישי, עמ' 64–144
↑  משה גורלי, השימוש בביטוי מהפכה חוקתית הוא שגיאה; לא הכל שפיט, באתר הארץ, 12 במרץ 2003
↑  בג״ץ במרקם החברה הישראלית - לאחר חמישים שנה, עמ' 251 - 255
↑  https://www.idi.org.il/articles/26838
↑  אקטיביזם שיפוטי: ההיית או חלמנו חלום? / אביעד הכהן, באתר נאמני תורה ועבודה
↑  https://www.idi.org.il/articles/28735
↑  ראו למשל גם: משה לנדוי, על שפיטות וסבירות בדין המנהלי, עיוני משפט כרך יד, תשמ"ט עמ' 5
↑  יובל יועז, ‏לסולברג אצה הדרך, יובל יועז, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2012
↑  אפרת וייס ואילן מרסיאנו, "ריבלין מאיים על בית המשפט והאיזון בין הרשויות", באתר ynet, 22 במאי 2003
1 2  תומר ניר, ‏יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין בביקורת חריפה על בית המשפט העליון, באתר "סרוגים", 26 באוקטובר 2017
↑  עדו בן פורת,שקד: מעדיפה שופטים שמרנים ומרוסנים, באתר ערוץ 7, י"א בכסלו תשע"ח 29/11/17
↑  ביני אשכנזי‏, החלטה דרמטית: בג"ץ ביטל את מינוי מזוז ליו"ר הוועדה למינוי בכירים, באתר וואלה, 22 בספטמבר 2022
↑  משה גורלי, פסילת מינוי מזוז: כשהימין תומך באקטיביזם שיפוטי, באתר כלכליסט, 22 בספטמבר 2022
↑  ברוך קרא‏, שמרנות מרוחה בצביעות: הימין טוען שאסור לבג"ץ להתערב ואז רץ לבקש ממנו סעד, באתר וואלה, 13 באוקטובר 2022
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
טיחווין

| --- | --- |
סמל טיחוויןסמל טיחווין

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אובלסטי:  מחוז לנינגרד מחוז לנינגרד
 שפה רשמית:  רוסית
 תאריך ייסוד:  1383
 שטח:  24 קמ"ר
 גובה:  50 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  53,932 (2024)
 קואורדינטות:  59°38′39″N 33°32′32″E﻿ / ﻿59.644166666667°N 33.542222222222°E﻿ / 59.644166666667; 33.542222222222 
 אזור זמן:  UTC +3
 http://gorod.tikhvin.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניטיחווין(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניטיחווין(למפת מחוז לנינגרד רגילה) סנקט פטרבורג  גטצ'ינה ויבורג קירישי וסוולוז'סק קינגיספ וולחוב קרליה וול. טבר נובגורוד פסקוב אסטונ. פינלנד ימת לדוגה  המפרץ הפיני טיחווין(למפת מחוז לנינגרד מוגדלת) סנקט פטרבורג  גטצ'ינה ויבורג קירישי וסוולוז'סק קינגיספ וולחוב קרליה וול. טבר נובגורוד פסקוב אסטונ. פינלנד ימת לדוגה  המפרץ הפיני טיחווין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיחווין (ברוסית: Тихвин) היא עיר במחוז לנינגרד, הממוקמת במרחק עשרות קילומטרים מהעיר סנקט פטרבורג. מהווה מרכז תרבותי, תעשייתי ותחבורתי חשוב.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספורט

בעיר ממוקם אצטדיון קירובץ, המהווה אחד ממתקני הספורט הגדולים במחוז לנינגרד ומשמש כמגרשן הביתי של קירובץ טיחווין ולנינגראדץ.
מועדון הכדורגל הכוכב האדום טיחווין זכה באליפות מחוז לנינגרד בשנת 1953 ומועדון סטרויטל זכה באליפות 1968. ברם למועדון המוצלח ביותר בעיר נחשב מועדון קירובץ טיחווין שזכה באליפות המחוז בשנים 1987, 1989, 1991 אך עד כה לא הצליח להעפיל לליגות מקצועניות.
הקהילה היהודית

טיחווין הייתה מחוץ לתחום המושב, לכן באופן רשמי נאסר על מרבית היהודים להתיישב בה. בכל זאת, כבר מאמצע מאה ה-19 יש ידיעות על כמה עשרות יהודים החיים בעיר. היו אלה חיילים משוחררים מהצבא הרוסי ובני משפחותיהם (חיילים משוחררים היו פטורים ממגבלות תחום המושב). לפי מרשם האוכלוסין שנערך בשנת 1897 התגוררו בטיחווין 119 יהודים, שהיוו 1.8% מהאוכלוסייה. בשנת 1905 קיבלו יהודי העיר היתר לבניית בית הכנסת (עד אז נערכו תפילות בבתים הפרטיים של היהודים). בית הכנסת התקיים עד לתחילת שנות ה-30, אז נסגר בהוראת השלטון הקומוניסטי. מבנה בית הכנסת הפך לאולם ספורט. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 המבנה נהרס, בשל מצבו הרעוע.
לפי מרשם אוכלוסין שנערך בשנת 1939 התגוררו בטיחווין 113 יהודים (כ-0.7% מן האוכלוסייה). בשנת 1941, כאשר התקרב הצבא הנאצי אל העיר הצליחו יהודי העיר להימלט לתוך לנינגרד. לאחר מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר יהודים מעטים: בשנת 1959 - 41 יהודים, בשנת 1989 - 56 יהודים ובשנת 2002 - 28 יהודים. נכון להיום (2023) לא ידוע על יהודים המתגוררים בטיחווין.
ערים תאומות

העיר חתומה על הסכם ערים תאומות עם הערים:
צרפת ארוויל-סן-קלר, צרפת
שוודיה טרוסה, שוודיה
פינלנד אימטרה, פינלנד
אמיל בריג

| --- | --- |
אמיל בריג (מימין) לצד אריה עצמוני ויוחאי בן נון
אמיל בריג (מימין) לצד אריה עצמוני ויוחאי בן נון
 לידה:  7 באפריל 1924 טרנוב, פולין
 פטירה:  28 במרץ 2002 (בגיל 77) ישראל 
 מדינה:  ישראל, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 השתייכות:  פרטיזנים   הצבא האדום   ההגנה   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    סמל
 תפקידים בשירות
 לוחם בחטיבת גולני  פלס-חבלן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  מלחמת העצמאות
 עיטורים
  אות גיבור ישראל
 
אמיל בריג (7 באפריל 1924 – 28 במרץ 2002) היה לוחם ישראלי בצה"ל שזכה לאות גיבור ישראל.
חייו

בריג נולד בטרנוב שבפולין ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח מגטו טרנוב למזרח, והגיע לאחר תלאות רבות לבוקובינה. שם נתפס והובל לבור הריגה, אך נותר בין האחרונים וניצל עם ההכרזה על סיום ההוצאות להורג. לאחר מכן הוכה עד עילפון. בריג איתר את אביו ואחותו, אולם השלושה נתפסו. בהיותם על רכבת בדרך למחנה ריכוז קפצו ממנה, ויחד עם אביו ברח בריג להרי הקרפטים והצטרף לפרטיזנים. בפעולות בהן השתתף, היה עד למות אביו ובחיפושיו אחר אחותו עבר בין בתים וניצל מהתקפת חיילים גרמנים על בית שבו הסתתר. בהונגריה הצטרף לתנועת הנוער הציוני וכעבור זמן נעצר בגין פעילותו ונידון למוות. הגעת הצבא האדום מנעה את הוצאתו להורג ביום ביצוע גזר הדין. בריג התגייס לשורות הצבא האדום ולאחר סיום המלחמה עלה לארץ ישראל.
שנתיים התגורר בתל יצחק. באותה תקופה היה חבר ההגנה ובמלחמת העצמאות שירת בחטיבת גולני ולחם בעמק הירדן. ביום הכרזת העצמאות השתתף בפעולה לפיצוץ שלושת הגשרים הסמוכים לקיבוץ גשר ולאחר ששניים משלושת המטענים כשלו יצא ופוצץ את הגשרים הנותרים, פעולה שעליה זכה באות גיבור ישראל:
ביום ה-14 במאי 1948, בשעת ההתקפה של האויב על קבוצת גשר, ניסו המגינים לשוא להפעיל את חומר הנפץ, שהטמינו קודם לכן תחת הגשר, שבדרך לנקודה. כאשר משורייני האויב החלו להתקרב אל הנקודה, וכל השטח היה מכוסה אש עזה של האויב, התקדם סמל אמיל בריג אל הגשר וברגעים האחרונים ממש הצליח להפעיל את חומר הנפץ, לפוצץ את הגשר ולמנוע מהאויב אפשרות לתקוף את הנקודה מטווח קרוב. סמל אמיל בריג עצמו חזר בשלום לבסיס.
לאחר מלחמת העצמאות הוא השתתף בחיפושי פושעי מלחמה נאצים, באירופה. בתל אביב ייסד את משרד "קסטל" למכירת כרטיסים למופעים. בריג פרסם ספר אוטוביוגרפי הנקרא "קום והילחם".
הערות שוליים

↑  אמיל בריג באתר GRAVEZ
| מעוטרי עיטור הגבורה  |
| --- | --- | --- |
| מלחמת העצמאות (אות גיבור ישראל) | אברהם אביגדורוב • יוחאי בן-נון • אמיל בריג • סימן-טוב גנה • זרובבל הורביץ • צבי זיבל • בן ציון ליטנר • עמנואל לנדאו • אריה עצמוני • יזהר ערמוני • רון פלר • יאיר רחלי |  |
| פעולות התגמול | יעקב מזרחי • פנחס נוי • צבי עופר |  |
| מלחמת סיני | עוזי בר-צור • דן זיו • שלמה ניצני • יהודה קן-דרור |  |
| מלחמת ששת הימים | נתי גולן • משה דרימר • דניאל ורדון • אורי וייסלר • שאול ורדי • משה טל • יוסף לפר • איתן נאוה • בני ענבר • מרדכי פרידמן • גד רפן • דוד שירזי |  |
| מלחמת ההתשה | עמי אילון |  |
| מלחמת יום הכיפורים | עודד אמיר • גדעון גלעדי • צביקה גרינגולד • משה לוי • יובל נריה • שלמה ערמן • אסא קדמוני • אביגדור קהלני |  |
ניק סמית' ג'וניור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באפריל 2004 (בן 20) ג'קסונויל, ארקנסו, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.88 מטרים
 מספר:  8
 מכללה:  אוניברסיטת ארקנסו (2022–2023)
 דראפט:  בחירה מספר 27, 2023 שארלוט הורנטס
 קבוצות כשחקן
 2023–:  שארלוט הורנטס
 
ניקולס סמית' ג'וניור (באנגלית: Nicholas Smith Jr.; נולד ב-18 באפריל 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע בשארלוט הורנטס.
קריירה

סמית' ג'וניור נולד בג'קסונוויל, ארקנסו, והחל לשחק כדורסל בתיכון מקומי. בתום התיכון נבחר לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובג'ורדן בראנד קלאסיק. הוא בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ארקנסו, ובעונתו היחידה שם החמיץ את רוב העונה בשל פציעה בברך ושיחק רק שבעה משחקים, בהם קלע 69 נקודות ב-141 דקות משחק.
ב-30 במרץ 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA. בדראפט נבחר סמית' ג'וניור בבחירה ה-27 על ידי שארלוט הורנטס, חתם על חוזה רוקי בקבוצה והצטרף לסגל הקבוצה לליגת הקיץ של ה-NBA.
סטטיסטיקות קריירה > העונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023/2024 | שארלוט | 51 | 0 | 14.3 | 0.391 | 0.432 | 0.867 | 1.4 | 1.2 | 0.2 | 0.1 | 5.9 |
| קריירה | קריירה | 51 | 0 | 14.3 | 0.391 | 0.432 | 0.867 | 1.4 | 1.2 | 0.2 | 0.1 | 5.9 |
הערות שוליים

↑  Smith transferring to North Little Rock, Arkansas Online, ‏2021-07-22 (באנגלית)
↑  Arkansas signee Nick Smith begins title quest, wholehogsports.com (באנגלית)
↑  BOYS UNDERCLASSMAN OF THE YEAR: Sophomore Nick Smith steps up right away, Arkansas Online, ‏2020-03-29 (באנגלית)
↑  BOYS PLAYER OF THE YEAR: Nick Smith steps right in at NLR, sets path for team’s state title, Arkansas Online, ‏2022-03-27 (באנגלית)
↑  2 Razorback signees selected to play in Jordan Brand Classic, Arkansas Online, ‏2022-03-16 (באנגלית)
↑  How 3 future Hogs played in McDonald's All-American Game, wholehogsports.com (באנגלית)
↑  Smith, No. 6-ranked recruit in '22, picks Arkansas, ESPN.com, ‏2021-09-30 (באנגלית)
↑  College basketball recruiting: Arkansas beats out Alabama for five-star class of 2022 guard Nick Smith Jr., CBSSports.com, ‏2021-09-30 (באנגלית)
↑  Nick Smith Jr, to be continued..., Twitter, ‏30 במרץ 2023
↑  Charlotte Hornets Sign Nick Smith Jr., www.nba.com (באנגלית)
↑  Shervon Fakhimi, Hornets' Biggest Concern About Nick Smith Jr. After 2023 NBA Summer League Performance, ClutchPoints, ‏2023-07-18 (באנגלית)
↑  "Nick Smith Jr. Dominates Portland In Summer League Performance". NBA Draft Digest - Latest Draft News and Prospect Rankings (באנגלית). נבדק ב-2023-08-03.
IANDS

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  דרהאם 
 תקופת הפעילות:  1981–הווה (כ־44 שנים) 
 www.iands.org
 
IANDS (ראשי תיבות באנגלית של: International Association for Near-Death Studies, תרגום: האגודה הבינלאומית לחקר חוויות סף-מוות) הוא מוסד ללא כוונת רווח עם משרדים ראשיים בדרהאם, צפון קרוליינה, העוסק בפן האקדמי של חקר חוויות סף-מוות (NDE).
העמותה נוסדה בארצות הברית בשנת 1981, על מנת ללמוד ולספק מידע על תופעות של חוויית סף מוות. ועם השנים הפכה לארגון בינלאומי, אשר כולל יותר מ-50 קבוצות מקומיות ברחבי העולם, וכ-850 חברים. אגודות, קבוצות הדרכה ותמיכה, הוקמו בערים הגדולות בארצות הברית. IANDS תומך ומסייע לאנשים החווים חוויית סף-מוות, משפחותיהם ואנשים הקרובים להם. באופן רשמי הארגון גיבש חזון של רצון לבנות "הבנה גלובלית של המוות, וחוויית סף-מוות, באמצעות מחקר, חינוך ותמיכה".
ראו גם

פאראפסיכולוגיה
ברוס גרייסון
ריימונד מודי
קנת' רינג
על טבעי
גלגול נשמות
הערות שוליים

↑  IANDS. "Near-Death Experiences: Is this what happens when we die?" Durham: International Association for Near-Death Studies. Informational brochure REV 4/11. Available at www.iands.org.
↑  Graves, Lee. "Altered States. Scientists analyze the near-death experience". The University of Virginia Magazine, Summer 2007 Feature
↑  Griffith, Linda J. Near-Death Experiences and Psychotherapy. Psychiatry (Edgmont). 2009 October; 6(10): 35–42.
↑  Beck, Melinda. "Seeking Proof in Near-Death Claims". The Wall Street Journal (Health Journal), October 25, 2010
↑  MacDonald, G. Jeffrey. "Scientists probe brief brushes with the afterlife". The Christian Century, Jan 12, 2011
↑  Lam, Stephanie. "Near-Death Experiences: 30 Years of Research — Part 1". The Epoch Times, published online September 13, 2011
↑  Upchurch, Keith. "Near-death researcher believes the mind survives death". The Herald Sun, published online 01.24.12
↑  Anderson, Jon. "Almost Blinded By The Light Near-death Experiences Share Common Thread". Chicago Tribune, September 29, 1999
↑  Anderson, Jon. "Shedding light on life at death's door". Chicago Tribune, published online May 13, 2004
↑  Forgrave, Reid. "A glimpse of the 'other side': Seattle conference unites near-death individuals". The Seattle Times, published online Friday, July 27, 2001
↑  Morgan, Kim. "Members of Near Death group hear, share experiences at Center Point." The Houston Chronicle, published online March 13, 2008
↑  Brody, Jane E. "Health; Personal Health". New York Times, November 17, 1988.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2186 7680  LCCN: n84129913  NKC: nlk20040147794  SUDOC: 067088465  VIAF: 152194706   WorldCat (עם VIAF): 152194706
קרפיון סיאמי ענק

| קרפיון סיאמי ענק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קרפיוניים
סוג:: Catlocarpio
מין:: קרפיון סיאמי ענק
שם מדעי
 Catlocarpio siamensis ‏בולנז'ר, 1898

קרפיון סיאמי ענק (שם מדעי: Catlocarpio siamensis) הוא מין של דג גדול השייך למשפחת הקרפיוניים שבסדרת הקרפיונאים והוא מהווה את הגדול שבדגי הסדרה. הוא המין היחידי בסוגו.
מאפיינים

דג זה נדיר מאוד בטבע ומצוי רק בנהרות האסייתיים של הודו-סין: מיי קלונג (Mae Klong), מקונג וצ'או פראיה. דג זה הגיע לרמה של סכנת הכחדה גבוהה עקב ציד בלתי חוקי ופגיעה בבית גידולו.
זהו הגדול שבקרפיונים והוא מגיע לאורך מקסימלי של 3 מטר ולמשקל מרבי של 300 ק"ג. ואולם עקב ציד ונדירות מעטים הפרטים הגדולים שנתפסים. רוב הדגים מגיעים לאורך 1.8 מטר ולמשקל של עד 150 ק"ג. הדג בעל קשקשים עבים בצבע שחור וראש מגודל. הוא נע לאיטו בזוגות וזולל עם פיו העגול אצות, פלנקטון, פירות שנפלו וצמחייה מימית ואולי גם יצורים קטנים.
הדגים הגדולים חיים בעומק הנהרות אך בתקופות שונות מגיעים לאזורים רדודים יותר כמו שפלי נהר, מפלים ואף יערות מוצפים. הצעירים גדלים בבריכות קטנות ובביצות עד שהם נעשים גדולים מדי להם.
הערות שוליים

↑  קרפיון סיאמי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
רוח הצפון והשמש

| --- | --- |

רוח הצפון והשמש – הרוח מנסה לגרום לנוסע לפשוט את גלימתו, ציור של מילו וינטר
 מידע כללי
 מאת:  איזופוס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  משל 
 
רוח הצפון והשמש הוא אחד המשלים של איזופוס. מספר 46 בסיווג פרי ומספר 298 (רוח ושמש) בסיווג ארנה-תומפסון. הסיפור מלמד על עליונות השכנוע בדרכי נועם על פני השימוש בכוח ככלי להשגת מטרה.
רוח הצפון והשמש – השמש גורמת לנוסע לפשוט את גלימתו, ציור של מילו וינטר
המשל ומוסר ההשכל

הסיפור עוסק בתחרות בין רוח הצפון לשמש כדי להחליט מי החזקה מבין השתיים. האתגר היה לגרום לנוסע חולף להסיר את גלימתו. לא משנה כמה חזקה נשבה רוח הצפון, הנוסע רק עטף את גלימתו חזק יותר כדי להתחמם, אך כאשר השמש זרחה, הנוסע הוכרע בחום ועד מהרה הסיר את גלימתו. בעוד שלרוב המשלים יש לקח מוסרי עבור בני-האדם, מוסר ההשכל במקרה זה ניתן ליישום גם עבור יחסי מדינות, כאשר המסקנה היא שניתן להשיג יותר באמצעות מדיניות מתונה מאשר על-ידי שימוש באמצעים אלימים.
היסטוריה

המשל היה ידוע היטב ביוון העתיקה; אתנאיוס מספר כי הירונימוס מרודוס, ברשימותיו ההיסטוריות, ציטט אפיגרמה של סופוקלס נגד אוריפידס שעשתה פרודיה על סיפורם של הליוס ובוראס. הגרסה הלטינית של המשל הופיעה לראשונה מאות שנים מאוחר יותר אצל אביאנוס, בשם De Vento et Sole (על הרוח והשמש, משל 4). גרסאות מוקדמות באנגלית והגרסה הפואטית של יוהאן גוטפריד הרדר בגרמנית (Wind und Sonne) השתמשו במונחים דומים. רק באמצע התקופה הוויקטוריאנית החלו להשתמש בכינוי "רוח הצפון והשמש". למעשה, הפואמה של אביאנוס מתייחסת לדמויות בוראס ופיבוס, האלוהויות של הרוח הצפונית והשמש, ובמשלי לה-פונטיין הוא הופיע תחת הכותרת Phébus et Borée (פבוס ובוריאס).
שימוש בהדגמות פונטיות

המשל התפרסם בזכות השימוש בו בתיאורים פונטיים של השפה המדוברת. במדריך של האגודה הפונטית הבינלאומית ובכתב העת של האגודה הפונטית הבינלאומית, תרגום של המשל לכל שפה המתוארת מתועתק לאלפבית הפונטי הבינלאומי.
עומר ברק

| --- | --- |
עומר ברק ב-2016
עומר ברק ב-2016
 לידה:  18 באפריל 1984 (בן 40) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו, ישראל 
 עיסוק:  סופר, עיתונאי, תסריטאי
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  קומדיה רומנטית, סיפורתֿ, קומדיה
 יצירות בולטות:  לחוץ חתונה, עוד סיפור אחדֿ, כולם לחייך
 הושפע מ:  ניק הורנבי, הלן פילדינג, אשכול נבו, ג'ונתן טרופר, ג'וזף הלר, דאגלס אדמס
 http://www.omerbarak.com
 
עומר ברק (נולד ב-18 באפריל 1984) הוא סופר ישראלי, תסריטאי, עיתונאי, עורך ומנחה סדנאות כתיבה. ספר הביכורים שלו, "לחוץ חתונה", הגיע למקום הראשון ברשימות רבי המכר ונמכר בעשרות אלפי עותקים, עובד על ידי ברק לסרט "עוד סיפור אחד" בבימויו של גורי אלפי, זכה לשבחי הביקורות והיה לספר הביכורים הישראלי הראשון שמוכר מהדורה (3,000 עותקים) בתוך פחות משבוע.
כתבותיו בגוף ראשון התפרסמו במגזינים "7 ימים"ו"בלייזר" וזכו לתהודה גדולה. כתב את סדרת הילדים המצליחה "כח שש-בש" ב-HOT.
בדצמבר 2022 יצא לאור ספרו השני, "כולם לחייך", גם הוא בהוצאת "מודן", והגיע למקום הראשון ברשימות רבי המכר בתוך פחות מ-48 שעות.
ביוגרפיה

כבר בגיל 12 כתב ברק למגזין המחשבים "זומביט", לעיתון הילדים "כלנו" וכן למגזין הנוער "ראש 1", בו מילא מספר תפקידים ככתב מגזין, כותב טור אישי ולבסוף, רכז הכתבים הצעיר ביותר של העיתון.
עם גיוסו לצבא, התקבל לעיתון "במחנה" ככתב המגזין. במהלך שירותו, סיקר בהרחבה את האינתיפאדה השנייה והפך לחייל היחיד שזכה לכתוב כתבות בגוף ראשון, דבר שלא היה מקובל עד אז.
לאחר סיום שירותו הצבאי, התקבל למגזין הגברים "בלייזר" והפך לכותב הצעיר ביותר שלו. באותה שנה, הפך גם לכותב טור הפרשנות "אזור הצבע" במדור הספורט של ידיעות אחרונות וכן לכתב מגזין בגוף ראשון במגזין "7 ימים", בו הוא כותב עד היום כתבות בגוף ראשון. ברק יצא בשליחות המגזין ל-30 דייטים ב-30 יום, התגורר כשבוע בחנות הרהיטים "איקאה", השתתף בליגת ההיאבקות WWE ונאבק באלוף העולם, קורט אנגל, שהה בפאב נודיסטים במודיעין וכן השתתף בלוויה של עצמו.
ב-2015 יצר יחד עם התסריטאי והמחזאי חנוך רעים את סדרת הילדים "כח שש-בש" ששודרה ב-HOT ולימדה ילדים קרוא וכתוב ומספרים. שתי העונות של הסדרה זכו ל-250,000 הורדות בשנה בשירות ה-Vod של HOT.
ב-2017 פרסם את ספר הביכורים שלו, "לחוץ חתונה", בהוצאת "מודן", שהפך עם צאתו ללהיט והתברג עם צאתו במקום הראשון רשימות רבי המכר. זכויות העיבוד לקולנוע נרכשו מיד עם צאתו, וברק היה התסריטאי הראשי בסרט "עוד סיפור אחד" בבימויו של גורי אלפי, ובכיכובם של אלפי, ליאור אשכנזי, דינה סנדרסון ועוד.
בדצמבר 2022 יצא לאור ספרו השני, "כולם לחייך", בהוצאת "מודן" וזכה להצלחה מסחרית גדולה מאוד.[דרוש מקור]
ברק מנחה את סדנאות הכתיבה "לכתוב את עצמי" יחד עם רענן שקד ואת מסלול הליווי לסופרים "אינעל הבוק" יחד עם רותם ניר נחמיאס.[דרוש מקור]
הוא נמצא בזוגיות עם העורכת הספרותית, הסופרת, התסריטאית והביבליותרפיסטית רותם ניר-נחמיאס, ואב לשני ילדים מנישואים קודמים. מתגורר בתל אביב.
ביוגרפיה > ספריו

בעקבות הכתבה שבה יצא ל-30 דייטים ב-30 יום כתב ברק את הקומדיה הרומנטית "לחוץ חתונה", אשר ראה אור בפברואר 2017 בהוצאת "מודן". הספר עוקב אחרי אדם לפיד, בחור בן 29 שחולם להתחתן. חלומו מוביל אותו להסכים לכתבה מופרכת במיוחד, שבה יצא עם 30 בחורות במשך 30 יום בניסיון למצוא את האחת שלו. הספר מבוסס באופן עקיף על חוויותיו של ברק. מיד עם צאתו הפך הרומן לרב מכר, וכעבור כחודש הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר הארציות. נכון לחודש יוני 2017 הספר נמכר בעשרות אלפי עותקים. הספר אף נבחר לאחד מספרי העשור במצעד שערכו אתר "עברית" והעיתון "ידיעות אחרונות".
בדצמבר 2022 יצא לאור ספרו השני, "כולם לחייך". הספר זכה להצלחה מסחרית גדולה מאוד והגיע בתוך פחות מ-48 שעות למקום הראשון ברשימות רבי המכר.
דעותיו האישיות

בינואר 2016 פרסמו ברק ושותפו המקצועי רענן שקד פוסט בפייסבוק שקרא לישראלים ללבוש ז'קטים ובלייזרים. אף על פי שהשניים לא התכוונו לכך, הפוסט ההומוריסטי הפך לויראלי וכבש את המדינה עם עשרות אלפי שיתופים שבהם אנשים הצטלמו עם פריט הלבוש. במאבקם ההיתולי תמכו, בין היתר, הזמר מאור כהן, שחיבר "המנון" למאבק, ונשיא המדינה שמעון פרס, שהצטלם גם הוא עם ז'קט ושלח לשניים הודעה.
בנובמבר 2023 פרסם ברק פוסט חשבון נפש על זהותו היהודית בעקבות מלחמת חרבות ברזל. פוסט זה הפך לויראלי.
בפוסט אחר גולל ברק שבהיותו כתב צעיר שתמך בתוכנית ההתנתקות מתוך שיכנוע פנימי שזה הדבר הנכון לעשות למען השלום, אולם בדיעבד הבין שטעה והוא מתנצל.