stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוזי קלכהיים
הערות שוליים

↑  הרב יעקב פילבר, "איש אשר רוח בו (לדמותו של הרב עוזי קלכהיים ז"ל - שלושים לפטירתו)", בתוך: איתמר ורהפטיג (עורך), ישועות עוזו: בענייני גאולה ומשיח - ספר זיכרון לקב עוזי קלכהיים זצ"ל, ירושלים: אריאל - מפעלי תורה יהדות וחברה בישראל, תשנ"ו, עמ' 32
↑  אנשים ומוסדות, דבר, 8 באוקטובר 1970
↑  הרב הראשי לישראל שלמה גורן - כללי - מכתבים נכנסים - כרך ב', באתר ארכיון המדינה, עמ' 166
↑  לימים התמנה בנו הרב מנחם קלכהיים כסגן הרב הראשי לצ'כיה.
↑  איתמר ורהפטיג (עורך), ישועות עוזו: בענייני גאולה ומשיח - ספר זיכרון לרב עוזי קלכהיים זצ"ל, ירושלים: אריאל - מפעלי תורה יהדות וחברה בישראל, תשנ"ו
↑  אישים ומוסדות, הצופה, 8 ביוני 1961, עמ' 4
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309076705171  GND: 1232031321  ISNI: 0000 0000 2991 005X  LCCN: n91002742  VIAF: 75484547   WorldCat (עם VIAF): 75484547
דב שילנסקי

ערך זה עוסק ביושב ראש הכנסת. אם התכוונתם לאיש חינוך וסופר מדע פופולרי, ראו .
דב שילנסקי עם רעייתו רחל והבן הבכור יוסי, 1950 לערך
דב שילַנְסקי (21 במרץ 1924 – 9 בדצמבר 2010) היה איש ציבור ישראלי, שכיהן כיושב ראש הכנסת וסגן שר במשרד ראש הממשלה. יקיר תל אביב.
חיים אישיים

שילנסקי נישא לרחל לבית אידלמן, אותה הכיר בגן הילדים היהודי בליטא. השניים התגוררו בשכונת רמת חן שברמת גן. לזוג נולדו שלושה ילדים. בשנת 1974 נהרג בנם הבכור יוסף שילנסקי, בתאונת דרכים בעת שירות מילואים בחטיבת גולני, בשובו מפעילות מבצעית בגבול לבנון. שילנסקי דיבר חמש שפות: עברית, אנגלית, גרמנית, יידיש וליטאית. אחיינו חיים ברוידא הוא ראש עיריית רעננה.
הנצחה

רחוב על שמו קרוי בעיר נתניה, בשכונת קריית נורדאו.
כתביו

מוזלמאן, תל אביב: עד, תשכ"א. (מהדורה נוספת: א’ ערמוני, תש"ם 1980.)
בכלא עברי: מיומנו של אסיר פוליטי, תל אביב: חרות, תשט"ו. (מהדורה נוספת: א’ ערמוני, 1977).
חשכה לאור היום: מאבקו של צעיר ציוני בליטא ובמחנות, ירושלים: יד ושם, תשס"ו-2006.
הערות שוליים

1 2 3  תום שגב, המיליון השביעי: הישראלים והשואה, ד, 3, עמ' 218–220.
↑  דב שילנסקי, באתר "יד ושם"
↑  סוכל נסיון להניח פצצה במשרד החוץ, דבר, 6 באוקטובר 1952
פקודת מעצר ל-15 יום נגד ד. שילנסקי, דבר, 8 באוקטובר 1952
↑  יואל מרקוס, טירור בישראל, דבר, 22 במרץ 1957
↑  מיכאל בר-זוהר, הממונה - איסר הראל ועלילות שירותי הביטחון, הוצאת וידנפלד וניקולסון, 1970, עמ' 99.
↑  שאול בן-חיים, ד. שילנסקי יצא לחופש, מעריב, 4 בדצמבר 1953
↑  ד. שילנסקי גאה על הפצצה, מעריב, 14 בספטמבר 1956
↑  הוסמכו 62 עורכי דין, דבר, 1 בנובמבר 1963
↑   יום העצמאות | 1999, באתר כאן ארכיון, 20 באפריל 1999
↑  חלוקת אות "יקיר תל אביב-יפו" לשנת 2009
| יושבי ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש ועדת הפנים (1949–1974): | בנימין מינץ • יוסף ספיר • נחום חת • יעקב ריפתין • מרדכי סורקיס |  |
| יושבי ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה (1974–2006): | יוסף תמיר • יורם ארידור • שלמה הלל • שושנה ארבלי-אלמוזלינו • דב שילנסקי • יהושע מצא • סאלח טריף • מיכה גולדמן • דוד אזולאי • משה גפני • יורי שטרן • ראלב מג'אדלה |  |
| יושבי ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה (מ־2006): | ראלב מג'אדלה • אופיר פינס-פז • דוד אזולאי • אמנון כהן • מירי רגב • דודי אמסלם • יואב קיש • מיקי חיימוביץ' • סעיד אלחרומי • וליד טאהא • יעקב אשר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279359105171  GND: 130548723  ISNI: 0000 0001 1495 8154  LCCN: n84141423  VIAF: 97360149   WorldCat (עם VIAF): 97360149
לינוטייפ

דף מסחרי שמתאר את "נתך לינוטייפ", באתר rotometals.com (ארכיון)
לינוטייפ מודל 1 "בסיס מרובע", 1895
לינוֹטַייפּ (באנגלית: Linotype) היא מכונה הממכנת סְדָר דפוס, ומבצעת באופן אוטומטי חלק מהפעולות הכרוכות בסְדָר, שמאז יוהאן גוטנברג ועד להצגתה ב-1886, נעשו ידנית. "לינוטייפ" הוא גם שמה, או חלק משמה של חברה בגלגוליה השונים, שנוסדה ב-1886, ופיתחה וייצרה את המכונות הללו.
הופעתה של מכונת לינוטייפ הביאה לייעול פעולת סדר הדפוס באופן משמעותי ביותר – דבר שהשפיע על כל תעשיית הדפוס, ובייחוד על הדפסת עיתונים: לפני הלינוטייפ לא היה עיתון יומי שארכו עלה על שמונה עמודים; בעזרתה של המכונה לא הוגבל עוד אורך העיתון על ידי פעולת הסדר, וכך עיתונים רבים התארכו לעשרות עמודים ועד למעלה ממאה בגיליון סוף השבוע. הלינוטייפ גם קיצרה את הזמן בין כתיבת המאמרים להופעתם בדפוס מיום או ימים, לשעות ספורות – עד כדי כך שעיתונים מסוימים יכלו לצאת ב"מהדורת צהריים", שהכילה מאמרים שנכתבו אחרי שמהדורת הבוקר נסגרה. בעזרת הלינוטייפ יכולים מספר קטן יחסית של עובדים מיומנים לסדר מספר רב של עמודים מדי יום ביומו; ההערכה המקובלת היא שסדר דפוס מיומן שמפעיל מכונת לינוטייפ יכול להחליף כשישה סדרים שמשתמשים בשיטה הידנית.
בשיא הצלחתה, כמעט כל העיתונים הודפסו בעזרת מכונות לינוטייפ, כשהגדולים בהם משתמשים בעשרות מכונות: כשעיתון "הניו יורק טיימס" הוציא את מכונות הלינוטייפ משימוש ב-1978, פעלו בו יותר מ-60 מכונות.
גופנים רבים נוצרו עבור לינוטייפ, על ידי מעצבים שהועסקו על ידי החברה, ועל ידי מעצבים עצמאיים, בהם גופנים רבים שעדיין נמצאים בשימוש נרחב, כמו Helvetica.
החל בשנות ה-50 של המאה ה-20, טכנולוגיות חדשות יותר החליפו בהדרגה את טכנולוגיית הלינוטייפ בת ה-70, ויחד אתה את טכנולוגיית דפוס הבֶּלֶט בת ה-500, שהלינוטייפ מייצגת במידה רבה את שיאה. בתחילה טכנולוגיות צילומיות (סדר אופטי, או פוטו-טייפסטינג (אנ')) בסדר, וטכנולוגיית אוֹפסֶט בדפוס, ובעקבותיהן, לקראת סוף המאה, טכנולוגיות דיגיטליות כמו הוצאה לאור שולחנית.
חברת מֶרגֶנתלר לינוטייפ (Mergenthaler Linotype Company (אנ')) עצמה נשארה פעילה בתחום סדר הדפוס גם עם הטכנולוגיות החדשות, והייתה אחד היצרנים הידועים בתחום הסדר גם בעידן הקצר של הסדר האופטי. בעידן הדיגיטלי החברה התמקדה בקניין הרוחני שייצגה ספריית הגופנים העשירה שגדלה והתפתחה בהתמדה כל השנים. החברה נקנתה ב-1997 על ידי חברת היידלברגר מכונות דפוס (גר') הגרמנית, שהמשיכה להשתמש במותג "לינוטייפ" לצרכים שונים, ומאוחר יותר מכרה אותה לחברת האם של "מונוטייפ אימג'ינג" (Monotype Imaging), גלגול של מונוטייפ, מתחרתה של לינוטייפ בין 1890 ל-1970.
סדר הדפוס טרם מיכונו, וניסיונות ראשונים למיכון

מלאכת סדר הדפוס, מאז יוהאן גוטנברג, התמסדה, אך למעשה נשארה כמעט ללא שינוי עד לקראת סוף המאה ה-19.
סדר הדפוס טרם מיכונו, וניסיונות ראשונים למיכון > סדר ידני - תיאור

הטכנולוגיה של הדפסה בעזרת גופנים יצוקים במתכת הובאה לאירופה על ידי יוהאן גוטנברג במאה ה-15. שיטת ההדפסה עברה שכלולים רבים עד המאה ה-19, אבל מלאכת הסדר נשארה באופן עקרוני דומה: בשלב ראשון יוצקים אותיות מנתך מתכתי המבוסס בעיקרו על עופרת, בתוספת בדיל ואנטימון. התבנית המשמשת ליציקת האותיות נקראת בעברית אִמָּה, או "אִמָּת דפוס" (ברבים, אִמּוׂת) ובשפות אחרות "מטריצה" (מילה שמקורה במילה הלטינית לאם). את גופני העופרת היצוקים מסדרים בתיבת הסדר, שהיא מעין מגירה מרובת תאים, כך שכל הגופנים של אות מסוימת נמצאים בתא הקבוע לאותה אות בתיבה (בדומה אולי למקלדת, בה יש לכל אות מיקום קבוע). הסדר קורא את שורת הטקסט שעליו לסדר, ואז נוטל אות אחרי אות מן המגירה (בדומה לקלדן המקיש על אות אחרי אות במקלדת), ומסדרן בשורות, בדרך כלל על ידי שרשורן או השחלתן על מתקן דמוי מקל המכונה מְשׁוּרָה, או "מקל סדרים". כאשר השורה גמורה, כלומר כאשר אין בה מספיק מקום למילה הבאה, על הסדר "ליישר" אותה, פעולה שנעשית על ידי הוספת כפיסי רווח נוספים לרווחים בשורה, ובאופן כזה הרחבת הרווחים בשורה, עד שקצה השורה השמאלי (או הימני, בשפות שנכתבות משמאל לימין) ממלא במהודק את המקום המוקצה לו על מקל הסדרים, וכך מיישר קו עם סופי כל השורות האחרות, כך שכל השורות ממלאות את רוחב הטור שהוקצה, פרט, אולי, לשורה האחרונה בפסקה.
| טקסט לא מיושר: במרשתת, מסמכים מודרניים ממעבד תמלילים, ועוד, בדרך כלל נהוג טקסט לא מיושר, אם כי גם כאן ניתן לדרוש יישור>  טקסט שמוקלד במכונת כתיבה כמעט לעולם אינו מיושר. הרווחים בין המילים ברוחב קבוע, וסופי השורות אינם ביישור קו. | טקסט מיושר: ספרים, עיתונים, מגזינים, וכן הלאה, ובמידה פחותה גם במרשתת וטקסט שנוצר על ידי מעבדי תמלילים>  רוחב הרווח בין מילים בכל שורה אחיד, אך רוחב זה משתנה משורה לשורה, באופן שסופי כל השורות (פרט, אולי, לאחרונה) ביישור קו. |
| --- | --- |
בארץ-ישראל קם העם היהודי, בה עוצבה דמותו הרוחנית, הדתית והמדינית, בה חי חיי קוממיות ממלכתית, בה יצר נכסי תרבות לאומיים וכלל-אנושיים והוריש לעולם כולו את ספר הספרים הנצחי. לאחר שהוגלה העם מארצו בכוח הזרוע שמר לה אמונים בכל ארצות פזוריו, ולא חדל מתפילה ומתקוה לשוב לארצו ולחדש בתוכה את חירותו המדינית.
את השורות הגמורות מעבירים ממקל הסדרים למסגרת הסדר (Chase(אנ')), ומעגנים אותה במקום הרצוי בעזרת אבזרים העשויים לדבר כמו כפיסים, ויתדות נעילה (quoins(אנ')). מסגרת הסדר משמשת להדפסה במכבש דפוס, או שמייצרים בעזרתו גלופה שנייה שתשמש להדפסה, בתהליך סטראוטיפ. בסיום ההדפסה (או אחרי יצירת הסטראוטיפים), מפרקים את המסגרת, וממיינים את האותיות היצוקות, כל אות למגירה המתאימה בתיבת הסדר.
סדר הדפוס טרם מיכונו, וניסיונות ראשונים למיכון > מקצוע סדר הדפוס

הסדרים היו בדרך כלל מאוגדים באיגוד מקצועי חזק. באמצע המאה ה-19, משכורתו של סדר הייתה גבוהה יחסית לעובדי צווארון כחול אחרים, ורמת המיומנות הנדרשת עבור המלאכה הייתה גבוהה. בדרך כלל שכר העבודה היה לפי ההספק, שנמדד ב"אֵם" (רוחב האות הלטינית M), בחטיבות של "1,000 אֵם". לצד המשכורת הגבוהה יחסית לְפועל, תנאי העבודה היו קשים: יום עבודה של 10 שעות, שהייה בסביבת אבק עופרת, תאורה עמומה וצפיפות הביאו לתפוצת מחלת השחפת ומחלות אחרות. מקורות מסוימים מציינים כי תוחלת החיים של סדרי דפוס עמדה על 28 שנה. בדרך כלל הסדר התייצב במקום עבודתו שעה או שעתיים לפני תחילת העבודה הרשמית, למיין למגירת הסדר את הגופנים שהוסרו מגלופות שסיימו את עבודתן. על פעולה זו לא קיבל תשלום, והיא נחשבה חלק מהעבודה של סידור הדפים החדשים.
מלאכת הסדר והמיון שאחריו הייתה עתירת עבודה ואטית. הספק של סדר מיומן היה בממוצע 700 אֵם בשעה (מקביל לכ-20 שורות בטור בעיתון, או קצת פחות מחצי עמוד בספר), ונערכו תחרויות שבהן סדרים – שזכו למעמד כמו זה של כוכבי ספורט – הפגינו סידור בקצב של 1,000 ואפילו 2,000 אֵם לשעה.
סדר הדפוס טרם מיכונו, וניסיונות ראשונים למיכון > ניסיונות למיכון הסדר

בעקבות המהפכה התעשייתית, לקראת סוף המאה ה-19, רוב התעשיות במערב היו ממוכנות, ובכלל זה הדפוס. המיכון הביא כושר ייצור כמעט בלתי מוגבל, יחד עם הוזלת המחיר. לעומת ההתקדמות בדפוס, הרי שהסדר, שנשאר כמעט ללא שינוי מהמאה ה-15, והפך ל"צוואר הבקבוק" (החלק עתיר העבודה והיקר ביותר), וברוח התקופה, נעשו עשרות ניסיונות למכנו. חלק מהניסיונות אכן הצליחו במשימת מיכון פעולת הסדר, וחלק פחות, אך אף אחת מהמכונות הללו לא הגיעה לתפוצה נרחבת, ורוב דברי הדפוס עדיין סודרו בסדר ידני.
היסטוריה > עברית

שלא כמו במכונת כתיבה, אין צורך לעשות שום שינוי במכונת הלינוטייפ כדי לסדר באותיות עבריות. שינוי כיוון הכתיבה הוא תוצאה של הפיכת האות הטבועה במטריצה: האותיות הלטיניות, ואלו של אלפביתים אחרים הנכתבים משמאל לימין, מוטבעות במטריצה במהופך, כלומר כשרגליהן למעלה וראשן למטה. במטריצות של עברית, ערבית, פרסית, ושפות אחרות הנכתבות מימין לשמאל, האותיות טבועות כשראשן למעלה, והבדל זה מספיק כדי שהסידור יהיה מימין לשמאל. השינוי היחיד הדרוש במכונה הוא טריוויאלי - הפיכת הכיוון בו הגלמים מסתדרים בעמודה - שינוי פשוט מספיק כדי שבמהרה נוצר מגש דו כיווני, כך שמעבר בין סידור עברית לאנגלית, למשל, היה מיידי, ומכונה אחת יכלה לשמש את שתי השפות, ולעבור בקלות מאחת לשנייה. הלקוחות הראשונים היו בתי דפוס, בעיקר בניו יורק, ומאוחר יותר גם בלונדון ובאירופה. לקוחות אלו היו בתי דפוס שהדפיסו ספרים, מחזות, ועיתונים ביידיש. הלינוטייפ לא משוכללת מספיק להדפסת ספרות קודש, אבל מתאימה מאוד לספרות החול. לפי מקורות מסוימים, כבר ב-1906 הציעה חברת מרגנתלר לינוטייפ מטריצות בעברית, וידוע שב-1911 החברה רכשה זכויות לגופן פרנק-ריהל. בבית הדפוס של העיתון היידי הגדול, הפורוורד, נרכשה מכונת הלינוטייפ הראשונה ב-1918, ועד אמצע שנות ה-30 של המאה העשרים, פעלו בו שמונה עשרה מכונות לינוטייפ.
היסטוריה > בישראל

מכונת הלינוטייפ הראשונה בעיתונות העברית הובאה מסניף החברה באנגליה, על ידי איתמר בן-אב"י לדפוס דואר היום, ב-1920. פועלי הדפוס התנגדו להבאת המכונה החדשה, ופתחו בשביתה שנמשכה מספר שבועות, אך המכונה נכנסה לפעולה, והפעלתה אפשרה לבן אב"י לחדש חידושים נוספים: ב-1925 הפך דואר היום לעיתון בוקר, כשכל העיתונים העבריים האחרים יצאו בצהריים, וכן אפשרה לו להוזיל את מחיר הגיליון לחצי גרוש, כשהעיתונים האחרים עלו גרוש אחד. בן אב"י טבע עבור המכונה את התחדיש "אתנוע", אך מילה זו לא נקלטה בשפה העברית. בענף הדפוס בישראל נעשה לפעמים שימוש במילה "מסדרה", ובמילון האקדמיה לעברית למונחי דפוס, תרצ"ג, מופיע המונח "מַסְדֶּרֶת שׁוּרוֹת", אך בדרך כלל משתמשים ב"לינוטייפ" או "ליינוטייפ".
בהמשך, הלכו כל העיתונים העבריים בעקבות דואר היום: גם הם החלו לצאת בבוקר, גם הם הוזילו את המחיר לחצי גרוש, וכדי לעשות זאת, גם הם הכניסו לשימוש מכונות לינוטייפ. ב-1929 תרמו עובדי הדפוס של "הפורוורד" מכונת לינוטייפ לדפוס דבר, ועד אמצע שנות ה-30 למעשה כל העיתונים העבריים היומיים נסדרו בעזרת לינוטייפ, והמשיכו בכך לעוד שנים רבות.
גופנים עבריים רבים, כמו פרנק-ריהל הותאמו ללינוטייפ, וגופנים נוספים נוצרו עבורה במיוחד, כמו "נרקיס לינוטייפ".
נרשמו מספר פתרונות לסידור כתב מנוקד בלינוטייפ, אם על ידי מערכת גופנים מיוחדת המכילה את כל האותיות המנוקדות, או פתרון אחר. הראשון כנראה תוכנן ונבנה על ידי חברת מרגנתלר-לינוטייפ, לפני 1931, ככל הנראה לבית הוצאה אמריקאי של ספרים בעברית וביידיש. דיווחים מאוחרים יותר מספרים על מתקנים לניקוד שפותחו על ידי עובדי, טכנאי, ומהנדסי דפוס בישראל.
בדפוס "דבר", בו הומצאה אחת הטכניקות לסדר ניקוד בלינוטייפ, הודפס בעזרתה במשך שנים עיתון יומי מנוקד בשם אמר, שהיה מיועד לעולים חדשים.
ב-1952 פעלו בישראל למעלה מ-125 מכונות לינוטייפ, בבתי דפוס רבים, הן של עיתונים והן אחרים, והשימוש הלך וגבר, לפחות עד ראשית שנות ה-70 של המאה ה-20.
מכונת הלינוטייפ

בשיטת העבודה של מכונת לינוטייפ, לעומת הסדר הידני, הסדר הפוך: במקום לסדר אותיות שנוצקו מבעוד יום, מסדרים את התבניות עצמן, ואז יוצקים שורה שלמה של טקסט. בתום ההדפסה, במקום למיין חזרה את האותיות היצוקות לסידור העבודה הבאה, השורות היצוקות ("גלמים") מותכות חזרה למטיל עופרת גולמי. לעומת השיטה הקודמת, בה יציקת האותיות היה שלב מקדים לפעולת הסדר, בשיטת "סידור במתכת חמה" (Hot metal typesetting(אנ')), היציקה היא חלק מפעולת הסדר עצמה, ובמקום למיין את האותיות בסיום ההדפסה, הן מותכות חזרה למטיל העופרת ממנו באו. בתום היציקה עדיין יש למיין את המטריצות, אך מספרן של אלו קטן מאוד לעומת מספר האותיות הנחוץ, למשל לעיתון, והמיון מתבצע באופן אוטומטי.
בשיטה זו, לבה של מלאכת הסדר אינה סידור את אותיות העופרת, אלא סידור אמות הקריאה (המטריצות) עצמן, לצורך יציקת השורה. מיד בגמר היציקה, ממוינות המטריצות חזרה, מוכנות לסידור ויציקת השורות הבאות. מספר המטריצות שיש לשמור מוגבל - די כדי לסדר שתיים או שלוש שורות, לעומת הסדר הידני, שמחייב להחזיק מספיק אותיות עופרת לספר כולו, או גיליון העיתון כולו, כדי מאות או אלפי שורות.
מכונת הלינוטייפ > תיאור

בתיאור מהלך העבודה, מוזכר ה"סָדַר", וההתייחסות אליו היא בלשון זכר, לשם נוחיות. בפועל, היו גם סדריות-נשים, אם כי באופן מסורתי עובדי דפוס היו כמעט תמיד גברים
כאמור, לבה של מלאכת הסדר בלינוטייפ הוא סידור מטריצות הנושאות עליהן תווים שונים, לשורת טקסט אחת, המכונה "שורת הסדר". סידור השורה מבוצע בעזרת מקלדת, עליה מקליד הסדר את הטקסט, פעולה שגורמת למטריצות המתאימות להתייצב בשורת הסדר, בזו אחר זו. ברגע שנסדרה שורה שלמה, המכונה יוצקת מן המטריצות את ה"גולם", שישמש להדפסה, ובסיום היציקה ממיינת, באופן אוטומטי, את המטריצות בחזרה למחסנית, מוכנות לסידור שורה נוספת.
המכונה מניחה את השורות היצוקות, המכונות "גלמים", או Slugs, במסגרת (Galley) (בעיתונות בת הזמן ובמילונים מופיעים המונחים "טס", "מגש" ו"משטח סדרים") ממנה הם נלקחים להגהה ועימוד. בהמשך התיאור ייעשה שימוש במונח "תיבת הגלמים".
שינוי "ממשק המשתמש" מליקוט אותיות עופרת, אחת אחת, מתיבה, ושירשורן על מקל הסדרים, לפעולת הקלדה על מקלדת, ואוטומציה של מלאכת המיון, מאיץ ומקל את מלאכת הסדר - כאמור ההערכה המקובלת היא שמפעיל לינוטייפ מיומן מחליף כשישה סדרים שמשתמשים בשיטה הידנית. התוצר הסופי של המכונה הוא כאמור הגולם, או ה"סלאג" - מלבן מתכתי בגובה קבוע, שעל אחת מפניו השורה המודפסת.
מכונת הלינוטייפ > המטריצה

המטריצה, או "אם הדפוס" נמצאת בלב מנגנון הלינוטייפ. כמעט כל פעולות המכונה נוגעות בצורה זו או אחרת למטריצה. לעומת אות העופרת היצוקה המשמשת בסדר ידני, שמלבד דמות האות להדפסה, היא לא הרבה יותר מעמוד מלבני של עופרת, המטריצה של הלינוטייפ היא מוצר מתוחכם, שייצורו דורש מספר מכונות ועשרות שלבי עיבוד. התחכום של המטריצה נחוץ משום שהמטריצה היא למעשה לבה של מכונת הלינוטייפ: הפונקציה העיקרית של המכונה היא מניפולציה של מטריצות, שבסופה מסתדרת שורה ישרה של מטריצות מסוימות - אלו שבהן מוטבעות האותיות מהן מורכבות המילים שמרכיבות את השורה, כשביניהן רווחים שיתוארו בהמשך. כל החלק הראשון של המכונה, "מערכת הסדר", נועד לסדר את השורה הזו. בחלק השני, מערכת היציקה נעזרת בשורת המטריצות הסדורה כדי לצקת את הגולם, ולבסוף מערכת המיון מחזירה כל מטריצה למקומה, והיא מוכנה להיקרא כדי לסדר שורה חדשה, שממנה יוצק גולם חדש, וחוזר חלילה.
המטריצה, ובפרט האות הטבועה בה, קובעת את הגופן בו יודפס הטקסט. כדי להדפיס דף או טור נאה וקריא, יש להשתמש בערכת מטריצות שלמה. כדי להדפיס בגופן אחר, או בגודל טקסט אחר, יש להחליף את ערכת המטריצות. חברת מרגנתלר-לינוטייפ תמיד ידעה שחלק חיוני ואינטגרלי מהמערכת חייב להיות עושר של היצע של ערכות תווים. החברה העסיקה טיפוגרפים מהשורה הראשונה, ורכשה זכויות לגופנים מכל בתי העיצוב המובילים. היא מיהרה גם לייצר מטריצות עבור שפות רבות ומגוונות. ב-1911 רכשה החברה זכות לגופן העברי פרנק-ריהל, ועשור לפני שהגיעה מכונת הלינוטייפ הראשונה לישראל, היא שימשה לסידור דפוס בעברית וביידיש בניו יורק ולונדון, ובערים נוספות באירופה וארצות הברית. החברה ייצרה מטריצות לבנגלי, קירילית, ואלפי ערכות מטריצות של ווריאנטים שונים של אותיות לטיניות.
הפעולה הבסיסית של המכונה היא סידור שורת מטריצות, צמודות זו לזו בצידן השטוח, באופן שהאותיות החרוטות, או טבועות בהן יוצרות את השורה, ואז יציקת הגולם (סלאג) כך שהמתכת היצוקה תמלא את החללים החרוטים. אחרי היציקה המטריצה מופרדת מהגולם: זה מצטרף לשורות הקודמות בתיבת הגלמים, והמטריצות ממוינות בחזרה לערוצי המחסנית המתאימים להן, מוכנות לסדר את השורות הבאות.
מכונת הלינוטייפ > המחסנית והמקלדת

בחלקה הימני של המכונה נמצאת המקלדת, שהיא הממשק העיקרי של הסדר למכונה. במקלדת 90 מקשים, ומשמאלה מקש הרווח המוארך. המקשים מסודרים בשש שורות של 15 מקשים. שלא כמו במכונת כתיבה או במקלדת מחשב, למקלדת הלינוטייפ מקש שונה עבור אות גדולה ואות קטנה (כלומר מקש אחד ל-A, ומקש שונה ל-a). האותיות הקטנות נמצאות בחלק השמאלי של המקלדת, לפי שכיחותן בשפה האנגלית, כשהעמודה השמאלית היא האותיות השכיחות ביותר, מסודרות מלמעלה למטה. האותיות הגדולות חוזרות על הסידור הזה בחלקה הימני של המקלדת, וביניהן הגדולות לקטנות המקשים המיועדים לסימנים אחרים, כמו הספרות 0 עד 9, סימני פיסוק, ותווים מיוחדים אחרים.
מעל המקלדת נמצאת המחסנית, המאחסנת את ערכת המטריצות. המחסנית היא קופסה שטוחה, המורכבת מ-90 "ערוצים" מקבילים, כשכל ערוץ כזה מחזיק מטריצות של אות אחת, באופן שהמטריצות של אותה אות "עומדות" אחת על כתפי השנייה, כשהתחתונה מכולן מוכנה להיות משוחררת להיסדר בשורה. ברגע שהמטריצה התחתונה בערוץ משתחררת, כל המטריצות בערוץ מחליקות מטה, וזו שניצבה על המטריצה שהשתחררה הופכת להיות הבאה בתור להשתחרר, ומערכת המיון מחזירה את המטריצה שזה עתה שימשה ביציקה על ראש המטריצה העליונה. כל ערוץ כזה מתאים למקש אחד במקלדת, באופן שלחיצה על המקש משחררת מטריצה אחת מן הערוץ, שמובלת באוזניה על ידי המכונה עד להתייצבותה בשורת הסדר.
המחסנית מחזיקה ערכת מטריצות אחת ויחידה, וכאשר צריך להשתמש בגופן אחר, צריך להשתמש במחסנית אחרת. מבחינה פונקציונלית, הגורם העיקרי שמבדיל דגמים שונים של לינוטייפ זה מזה, הוא היחס בין המכונה למחסנית: כבר הדגם השני של המכונה אפשר שימוש בשתי מחסניות, תכונה שמאפשרת לעבור מהר בין עבודות, או לערב מספר גופנים באותה עבודה - למשל שיבוץ כותרות משנה בגופן גדול יותר לאורך הטור בעיתון. יש דגמים עם שתיים, שלוש, וארבע מחסניות, בהם כאלו שמאפשרים עירוב גופנים בשורה אחת, ואחרים שלא. כדי להשתמש בגופן גדול יותר מ-14 או 18 נקודות, יש להשתמש במחסנית שונה במקצת: מטריצות של גופנים כאלו הן "שמנות" יותר, וגודל המחסנית הרגילה לא מאפשר 90 ערוצים, ולכן נוצרו מטריצות עם 72 ערוצים בלבד (ולכן מבחר מצומצם יותר של "סימנים מיוחדים"), עם ערכת גופנים עד גודל 24 נקודות.
מכונת הלינוטייפ > יישור

בעיתונות ובהוצאות ספרים, הדרישה הייתה לסידור שורה מיושרת לימין ולשמאל - האותיות הראשונות בכל שורה ניצבות אחת מעל השנייה, וכמוהן האותיות המסיימות כל שורה. בסידור הידני, היישור נעשה על ידי הוספת פסים דקים ליד הרווחים כדי להרחיבם, בלינוטייפ אותה פעולה נעשית על ידי "פסי רווח" מיוחדים, שדומים במידה מסוימת למטריצות, אלא שלא שקועה בהם כל אות ליציקה, והם מורכבים משני חלקים, באופן שהם יכולים להתרחב, או להיות מורחבים. אחרי סידור השורה ולפני היציקה, המכונה דוחפת מלמטה את "רגלי" פסי הרווח שבשורה, בצורה שווה, והרווחים מתרחבים עד ששורת הסדר ממלאת בצורה מהודקת את השורה ליציקה.
מכונת הלינוטייפ > יציקה

כאשר השורה "מלאה", כלומר אין בה מקום למילה הבאה בטקסט, הסדר מסיט מנוף, שמתחיל מחזור יציקה אוטומטי לחלוטין, בעוד הסדר מחזיר את המנוף למצבו המקורי, ומיד יכול להתחיל להקליד את השורה הבאה.
בכור שבמכונה נמצא הנתך שמשמש ליציקה, שהרכבו 85% עופרת, 4% בדיל, ו-11% אנטימון (לעיתים 12%), נתך זהה כמעט לחלוטין לנתך ששימש בדפוס בלט מאז ימי גוטנברג. הדומיננטיות של מכונת לינוטייפ בתחום דפוס הבלט מתבטאת גם בכך שכיום הנתך הזה מכונה לעיתים קרובות "נתך לינוטייפ".
לאחר סיום היציקה, הגולם, נדחף מן התבנית מאחור, ומחליק אל מקומו בתיבת הגלמים - שורה חדשה נוצקה.
כל הפעולה אורכת פחות מ-10 שניות, ובדגמים המתקדמים אף פחות, כשבזמן זה הסדר ממשיך להקליד את השורה הבאה (או שהיא מוזנת אוטומטית מסרט נייר - ראו להלן). אם הסדר זריז דיו, ומסיים להקליד את השורה הבאה לפני תום מחזור היציקה, הוא יכול להתחיל מחזור יציקה חדש מיד בתום המחזור הנוכחי.
מכונת הלינוטייפ > מיון

בתום מחזור היציקה, הגולם מופרד מן המטריצות, ואלו מוחזרות למחסנית. כדי לאפשר את המשך הסידור, כל מטריצה צריכה לחזור לערוץ "שלה", והמערכת שמבצעת זאת היא מערכת המיון (distribution).
המיון האוטומטי הוא אולי אחת ההמצאות החשובות של מכונת הלינוטייפ, ומה שמאפשר את הפריון הגבוה. כשהמכונה נמצאת בפעולה רצופה בקצב המרבי, בכל רגע נתון, שורה אחת מוקלדת, שורה אחת נוצקת, ושורה אחת ממוינת.
מערכת המיון נמצאת בחלקה העליון של המכונה, מעל חלקה האחורי של המחסנית. המיון ממומש בעזרת השיניים, שנמצאות בחריץ ה-V בחלקה העליון של המטריצה: יש שבע שיניים בכל צד של ה-V, כאשר בכל מטריצה, לפי התו שמוטבע בה, חלק מהשיניים חסרות. אילו שיניים נמצאות ואלו חסרות מהווה את ה"קידוד" של המטריצה,
מערכת המיון מסיעה את המטריצות לרוחב המכונה, משמאל לימין, ובעזרת הקידוד, שומטת כל מטריצה בדיוק מעל הערוץ המתאים לה במחסנית, מוכנה להיסדר בשורה חדשה.
שילוב בטכנולוגיות נוספות > סטראוטייפינג

בתוצרתה של מכונת הלינוטייפ ניתן להשתמש בדפוס בלט "קלסי", בו אותיות העופרת נמשחות בדיו, ומוצמדות לדף הנייר במכבש הדפוס לביצוע ההדפסה.
בסטראוטייפינג(אנ'), לעומת זאת, גלופת המתכת משמשת להכנת גלופה שנייה, מחומר אחר, או משכבה דקה בהרבה של נתך עופרת, והגלופה השנייונית הזו היא המשמשת להדפסה, כשגלופת העופרת המקורית מותכת חזרה למטילי עופרת, ליציקת העבודה הבאה. לשם יצירת הגלופה השנייה, משמשת תבנית ביניים, בדרך כלל מעיסת נייר או שעווה, המכונה "Flong".
לשיטה זו מספר יתרונות, והיא הייתה השיטה הדומיננטית בהדפסת עיתונים וספרים, כשהדפסת בלט "קלאסית" המשיכה וממשיכה לשמש בעיקר בסדרות דפוס קצרות, של עותקים ספורים או לכל היותר כמה מאות עותקים, כך שהיתרונות לא מספיקים להצדיק את התהליך הנוסף של הכנת הגלופה השנייה. דפוס בלט ממשיך לשמש גם לצורך יצירת "הטבעה", עם או בלי צבע, למשל בכריכות ספרים, הזמנות חגיגיות לחתונה, וכדומה.
לסטראוטייפינג מספר יתרונות:
הגלופה השנייה יכולה להיות גלילית במקום שטוחה, וכך להתאים לדפוס רוטציוני רציף, בקצבים העולים בסדרי גודל על קצב ההדפסה מגלופת העופרת המקורית
ניתן להכין מספר גלופות להדפסה מגלופת בלט אחת, ולהדפיס את אותו דף במספר מכונות דפוס במקביל, ובכך להאיץ את תהליך ההדפסה, יתרון חשוב בהדפסת עיתונים יומיים, בהם גורם הזמן הוא קריטי, וכל תרומה להאצת התהליך חשובה
גלופות המתכת הן כבדות וקשות לטיפול, לעומת הגלופה השניונית, הקלה מהן בהרבה. גלופות אלו דקות יחסית, ונוחות יותר לטיפול, מה שמאפשר לשמור את הגלופות זמן ממושך, ובכך לאפשר הדפסה נוספת, בלי צורך לחזור על פעולת הסדר. שמירת גלופות העופרת המקוריות לזמן כה רב אינה מעשית - היא יקרה, כבדה, צורכת מקום רב, ופרט לעופרת היא מכילה חלקים נוספים.
השילוב בין סדר לינוטייפ וסטריאוטייפינג, היה הסטנדרט בהדפסת עיתונים יומיים ומגזינים למעלה מחצי מאה. גם בהדפסת ספרים, בהם לינוטייפ שימש לצד טכנולוגיות נוספות, כמו סדר מונוטייפ, נעשה שימוש רחב היקף בשילוב זה.