stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1982/1983 ב-NBA
דראפט 1982

דראפט 1982 התקיים ב-29 ביוני 1982 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. לוס אנג'לס לייקרס בחרה במקום הראשון את ג'יימס וורת'י מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בסך הכל נבחרו בדראפט 1982 שבעה שחקני אולסטאר: ג'יימס וורת'י, טרי קאמינגס שזכה בתואר רוקי העונה (בחירה שנייה), דומיניק וילקינס (3), פאט ליבר (11), סליפי פלויד (13), ריקי פירס (18) ומארק איטון (72).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'יימס וורת'י | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קרוליינה הצפונית | לוס אנג'לס לייקרס |
| 2 | טרי קאמינגס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דה פול | סן דייגו קליפרס |
| 3 | דומיניק וילקינס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ג'ורג'יה | יוטה ג'אז |
| 4 | ביל גארנט | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ויומינג | דאלאס מאבריקס |
| 5 | לסאל תומפסון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת טקסס | קנזס סיטי קינגס |
| 6 | טרנט טאקר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מינסוטה | ניו יורק ניקס |
| 7 | קווינטין דיילי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סן פרנסיסקו | שיקגו בולס |
| 8 | קלארק קלוג | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אוהיו | אינדיאנה פייסרס |
| 9 | קליף לווינגסטון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של ויצ'יטה | דטרויט פיסטונס |
| 10 | קית' אדמונסון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת פרדו | אטלנטה הוקס |
| 11 | פאט ליבר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אריזונה | פורטלנד טרייל בלייזרס |
| 12 | ג'ון באגלי | ארצות הברית ארצות הברית | בוסטון קולג' | קליבלנד קאבלירס |
| 13 | סליפי פלויד | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ג'ורג'טאון | ניו ג'רזי נטס |
| 14 | לסטר קונר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של אורגון | גולדן סטייט ווריורס |
| 15 | דייוויד ת'רדקיל | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת בראדלי | פיניקס סאנס |
| 16 | טרי טיגל | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ביילור | יוסטון רוקטס |
| 17 | ברוק סטפ | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ג'ורג'יה טק | קנזס סיטי קינגס |
| 18 | ריקי פירס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת רייס | דטרויט פיסטונס |
| 19 | רוב ויליאמס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת יוסטון | דנוור נאגטס |
| 20 | פול פרסי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת טלסה | מילווקי באקס |
| 21 | אדי פיליפס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת אלבמה | ניו ג'רזי נטס |
| 22 | מארק מקנמרה | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קליפורניה | פילדלפיה 76' |
| 23 | דארן טיליס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של קליבלנד | בוסטון סלטיקס |
אולסטאר

משחק האולסטאר 1983 נערך באולם הפורום שבאינגלווד, קליפורניה.
המאמנים במשחק היו פט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס ובילי קנינגהם מפילדלפיה 76'. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מוריס צ'יקס, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ומוזס מלון. חמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, דייוויד תומפסון, אלכס אינגליש, מוריס לוקאס וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 123–132, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר ג'וליוס אירווינג מפילדלפיה 76' שקלע 25 נקודות.
העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פילדלפיה 76'* | 65 | 17 | 0.793 | – |
| 2 | מילווקי באקס* | 51 | 31 | 0.622 | 14 |
| 3 | בוסטון סלטיקס* | 56 | 26 | 0.683 | 9 |
| 4 | ניו ג'רזי נטס* | 49 | 33 | 0.598 | 16 |
| 5 | ניו יורק ניקס* | 44 | 38 | 0.537 | 21 |
| 6 | אטלנטה הוקס* | 43 | 39 | 0.524 | 22 |

| 7 | וושינגטון בולטס | 42 | 40 | 0.512 | 23 |
| 8 | דטרויט פיסטונס | 37 | 45 | 0.451 | 28 |
| 9 | שיקגו בולס | 28 | 54 | 0.341 | 37 |
| 10 | קליבלנד קאבלירס | 23 | 59 | 0.280 | 42 |
| 11 | אינדיאנה פייסרס | 20 | 62 | 0.244 | 45 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לוס אנג'לס לייקרס* | 58 | 24 | 0.707 | – |
| 2 | סן אנטוניו ספרס* | 53 | 29 | 0.646 | 5 |
| 3 | פיניקס סאנס* | 53 | 29 | 0.646 | 5 |
| 4 | סיאטל סופרסוניקס* | 48 | 34 | 0.585 | 10 |
| 5 | פורטלנד טרייל בלייזרס* | 46 | 36 | 0.561 | 12 |
| 6 | דנוור נאגטס* | 45 | 37 | 0.549 | 13 |

| 7 | קנזס סיטי קינגס | 45 | 37 | 0.549 | 13 |
| 8 | דאלאס מאבריקס | 38 | 44 | 0.463 | 20 |
| 9 | יוטה ג'אז | 30 | 52 | 0.366 | 28 |
| 9 | גולדן סטייט ווריורס | 30 | 52 | 0.366 | 28 |
| 11 | סן דייגו קליפרס | 25 | 57 | 0.305 | 33 |
| 12 | יוסטון רוקטס | 14 | 68 | 0.171 | 44 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | אלכס אינגליש | דנוור נאגטס | 28.4 |
| ריבאונדים למשחק | מוזס מלון | פילדלפיה 76' | 15.3 |
| אסיסטים למשחק | מג'יק ג'ונסון | לוס אנג'לס לייקרס | 10.5 |
| חטיפות למשחק | מייקל ריי ריצ'רדסון | גולדן סטייט/ניו ג'רזי | 2.8 |
| חסימות למשחק | טרי רולינס | אטלנטה הוקס | 4.3 |
| אחוזים מהשדה | ארטיס גילמור | סן אנטוניו ספרס | 62.6% |
| אחוזים לשלוש | מייק דאנליבי | סן אנטוניו ספרס | 34.5% |
| אחוזים מקו העונשין | קלווין מרפי | יוסטון רוקטס | 92.0% |
| נקודות מדד | מוזס מלון | פילדלפיה 76' | 25.1 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - מוזס מלון, פילדלפיה 76'
שחקן ההגנה של העונה - סידני מונקריף, מילווקי באקס
רוקי העונה - טרי קמינגס, סן דייגו קליפרס
השחקן השישי של העונה - בובי ג'ונס, פילדלפיה 76'
מאמן העונה - דון נלסון, מילווקי באקס
מנהל העונה - זולי וולצ'וק, סיאטל סופרסוניקס
גביע האזרחות - ג'וליוס אירווינג, פילדלפיה 76'
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


מג'יק ג'ונסון (לוס אנג'לס לייקרס): אייזיאה תומאס (דטרויט פיסטונס)
סידני מונקריף (מילווקי באקס): ג'ורג' גרווין (סן אנטוניו ספרס)
ג'וליוס אירווינג (פילדלפיה 76'): אלכס אינגליש (דנוור נאגטס)
לארי בירד (בוסטון סלטיקס): באק ויליאמס (ניו ג'רזי נטס)
מוזס מלון (פילדלפיה 76'): כרים עבדול-ג'באר (לוס אנג'לס לייקרס)
פרסים > חמישיות ההגנה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


מוריס צ'יקס (פילדלפיה 76'): טי אר דאן (דנוור נאגטס)
דניס ג'ונסון (פיניקס סאנס): טי אר דאן (דנוור נאגטס)
סידני מונקריף (מילווקי באקס): מייקל קופר (לוס אנג'לס לייקרס)
בובי ג'ונס (פילדלפיה 76'): לארי בירד (בוסטון סלטיקס)
דן ראונדפילד (אטלנטה הוקס): קווין מקהייל (בוסטון סלטיקס)
מוזס מלון (פילדלפיה 76'): טרי רולינס (אטלנטה הוקס)
פרסים > חמישיית הרוקיז

קוינטין דיילי (שיקגו בולס)
דומיניק וילקינס (אטלנטה הוקס)
קלארק קלוג (אינדיאנה פייסרס)
ג'יימס וורת'י (לוס אנג'לס לייקרס)
טרי קאמינגס (סן דייגו קליפרס)
פלייאוף 1983

בפלייאוף 1983 שובצו שתי הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר מכל אזור (מזרח ומערב) בשלב חצי הגמר האזורי, ועל שני המקומות הנותרים בכל אזור שיחקו הקבוצות המדורגות במקומות 3 עד 6 בסדרה של הטוב משלושה משחקים. ברבע גמר המערב ניצחה פורטלנד טרייל בלייזרס את סיאטל סופרסוניקס בתוצאה 0–2, ודנוור נאגטס ניצחה את פיניקס סאנס בתוצאה 1–2. ברבע גמר המזרח ניצחה ניו יורק ניקס את ניו ג'רזי נטס בתוצאה 0–2, ובוסטון סלטיקס ניצחה את אטלנטה הוקס בתוצאה 1–2.
סגל האלופה, פילדלפיה 76': מוזס מלון, ג'וליוס ארווינג, מוריס צ'יקס, אנדרו טוני, בובי ג'ונס, קלינט ריצ'רדסון, מארק אייברוני, קלמון ג'ונסון, פרנקלין אדוארדס, רג'י ג'ונסון, ארל קרטון ומארק מקנמרה.
מאמן ראשי: בילי קנינגהם.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סיבוב ראשון | סיבוב ראשון |  |  | גמר האזור | גמר האזור |  |  | סדרת הגמר | סדרת הגמר |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (1) פילדלפיה 76' |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (1) פילדלפיה 76' |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (5) ניו יורק ניקס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (5) ניו יורק ניקס |  0 |   |   |  פילדלפיה 76' |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  פילדלפיה 76' |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  מילווקי באקס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) מילווקי באקס |  4 |   |   |  מילווקי באקס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) מילווקי באקס |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) בוסטון סלטיקס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) בוסטון סלטיקס |  0 |   |   |  |  |   |   |  פילדלפיה 76' |  4 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  פילדלפיה 76' |  4 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  לוס אנג'לס לייקרס |  0 |
|  |  (1) לוס אנג'לס לייקרס |  4 |   |   |  |  |   |   |  לוס אנג'לס לייקרס |  0 |
|  |  (1) לוס אנג'לס לייקרס |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (5) פורטלנד טרייל בלייזרס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (5) פורטלנד טרייל בלייזרס |  1 |   |   |  לוס אנג'לס לייקרס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  לוס אנג'לס לייקרס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  סן אנטוניו ספרס |  2 |   |   |  |  |
|  |  (2) סן אנטוניו ספרס |  4 |   |   |  סן אנטוניו ספרס |  2 |   |   |  |  |
|  |  (2) סן אנטוניו ספרס |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (6) דנוור נאגטס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (6) דנוור נאגטס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1982/1983 באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1982, basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1983, nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
מוזס מלון, ה-MVP של העונה הסדירה
פוסום זנב-מברשת נחושתי

| פוסום זנב-מברשת נחושתי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: קוסקוסיים
סוג:: פוסום זנב-מברשת
מין:: פוסום זנב-מברשת נחושתי
שם מדעי
 Trichosurus johnstonii ‏רמזי, 1888
תחום תפוצה


פוסום זנב-מברשת נחושתי (שם מדעי: Trichosurus johnstonii) הוא מין פוסום גדול דמוי חתול בסוג פוסום זנב-מברשת שאנדמי לצפון-מזרח יבשת אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1888 על ידי הזואולוג האוסטרלי אדוארד פירסון רמזי (אנ') ומעמדו הטקסונומי אינו מוסכם. במקור, הוא תואר כמין נפרד, בהמשך סווג כתת-מין של פוסום זנב-מברשת מצוי, ובשלהי המאה ה-21 קיבל שוב מעמד של מין על ידי הזואולוגים האוסטרלים קולין גרובס וטים פלנרי (אנ'). מספר ארגונים דוגמת IUCN עדיין מתייחסים אליו כתת-מין.
תיאור

לפוסום הנחושתי מבנה גוף מוצק וכבד, וראש חרוטי דמוי שועל. אוזניו המשולשות קטנות יותר מקרובו המצוי, ושיניו הטוחנות גדולות יותר. לפוסום עיניים גדולות המותאמות לראיית לילה, אף גדול וזיפים שחורים. זנבו ארוך ועבה ומתאפיין בשיער גס דמוי מברשת. אצבעותיו ארוכות עם טפרים חדים וחזקים המשמשים אותו לטיפוס. אורך ראשו וגופו של הפוסום הנחושתי 35–43 סנטימטרים, אורך זנבו 33–42 סנטימטרים ומשקלו 1.8-1.2 קילוגרם. בניגוד לקרובו המצוי, אצל מין זה הדו-צורתיות הזוויגית אינה ניכרת להוציא את הגולגולת שגדולה מעט אצל הזכר.
הפרווה של הפוסום הנחושתי גסה וצפופה. צבעה הכללי נע בין חום-נחושת לחום-אדמוני, ערמון או כתום-תפוז - שמאפשר להבדיל בנקל בינו לבין קרובו המצוי. לעיתים קרובות, אזור הגב והכתף נוטה להתכהות לאפרורי עד שחרחר. הגחון, המפשעה, החזה ולעיתים גם המותניים בצבע כתום-אפרסק, זהוב או שמנת. הראש זהה פחות או יותר לצבע הגוף, להוציא פס חום כהה על המצח, טבעות כהות סביב העיניים וכתם כהה סביב האף הורוד. במקרים הרבים הצבע האפרורי בגב ובכף מתפשט לעבר הראש. הזנב בולט בצבעו הכהה שנע בין חום-שוקולד לשחור-פחם, וצידו התחתון קירח ואפרפר.
תפוצה ואקולוגיה

הפוסום הנחושתי אנדמי לחצי האי כף יורק בצפון-מזרח קווינסלנד שבאוסטרליה. טווח התפוצה של מין טרם מופה ואינו ידוע במדויק, אך בכל זאת נחשב למצומצם יחסית למינים בסוגו, ומוגבל באופן כללי לרמת אתרטון בתוך הפארקים הטרופיים הגשומים של קווינסלנד על מורדות הרי החיץ הגדול (אזור קיירנס ואזור חוף קסוברי). בית הגידול של הפוסום הנחושתי מורכב מיער גשם טרופי הררי ויער סקלרופילי פתוח עם כמות משקעים גבוהה.
הפוסום הנחושתי הוא יונק לילי שמבלה את רוב זמנו על העצים, ויורד מדי פעם לאדמה כדי לחפש מזון. במהלך היום הוא יושן במקלט טבעי כמו הצטלבות ענפים או חללי עצים ויוצא לפעילות לאחר רדת החשיכה; בניגוד לקרוביו, שיא הפעילות אצל הפוסום הנחושתי היא במחצית הראשונה של הלילה, ולאחר מכן הוא עשוי לחזור לישון. הפוסום חי בגפו בטריטוריה קבועה; הטריטוריות של הזכר והנקבה עשויות לחפוף זו לזו ולנקבות אחרות, אך טריטוריית הזכר לא תחפוף בדרך כלל לטריטוריות של זכרים אחרים. הפוסומים מתקשרים עם בני מינם באמצעות מגוון קולות (צווחות, נהמות, ציוצים, שריקות, שיעולים, ועוד). הנקבות דומיננטיות יותר מהזכרים.
התזונה של הפוסום הנחושתי מורכבת בעיקר מעלים, פירות, זרעים וחסרי חוליות קטנים, ובסך הכול זוהו כ-33 מיני צמחים הנצרכים על ידו; פריטי מזון בולטים הם: אזדרכת מצויה, לפופית ומין סולונום (Solanum mauritianum). מין זה אינו מהווה מטרד חקלאי כמו קרובו המצוי או הצפוני. הטורפים העיקריים של הפוסום הם ינשוף חזק, ינשוף נובח, פיתון זית, שועל אדום וחתול הבית; הפוסום משתמש ביכולת הטיפוס שלו כדי להימלט מטורפים קרקעיים.
אין מידע מהימן על הביולוגיה של הפוסום הנחושתי, והיא דומה ככל הנראה לזו של לקרובו המצוי. הוא מתרבה פעמיים בשנה, ובכל המלטה הפוסומית ממליטה גור יחיד. ההיריון נמשך 17.5 ימים. הגור שוהה בכיס 4–5 חודשים ולאחר מכן רוכב על גבה של האם. הוא נגמל בסביבות 6–7 חודשים ומתלווה לאימו עד גיל 8 או 18 חודשים. הנקבות מגיעות לבגרות בגיל שנתיים או שלוש והזכרים בגיל 4 שנים. תוחלת החיים הממוצעת בטבע היא כנראה 7 שנים.
מצב

הרשימה האדומה של IUCN טרם העריכה (NR) את מצב השימור של הפוסום הנחושתי, מכיוון שהיא מתייחסת אליו כאל תת-מין של הפוסום המצוי. טווח התפוצה של המין הוא הקטן ביותר מהמינים בסוג, אך יש אינדקציות לכך שהוא נפוץ בשפע (צפיפות ממוצעת של 3–4 פרטים לדונם) ומרביתו שוכן בתוך אתר מורשת עולמית (הפארקים הטרופיים הגשומים של קווינסלנד) המגן עליו מפני הפרעה אנושית. על בסיס נתוני IUCN לגבי קרובו המצוי, סביר להניח שמצבו יציב, ואיומים אפשריים עליו הם טריפה על ידי מינים פולשים ופגיעה בבית הגידול על ידי שריפות בר גדולות.
הערות שוליים

↑  https://www.iucnredlist.org/details/40585/0
פוסום נחושתי עם מזון בפיו.
פוסום זנב-מברשת צפוני

פוסום זנב-מברשת צפוני (שם מדעי: Trichosurus arnhemensis) הוא מין של פוסום גדול בסוג פוסום זנב-מברשת שאנדמי לצפון יבשת אוסטרליה. הוא תואר מדעית כמין נפרד בשנת 1897 על ידי הזואולוג הנורווגי רוברט קולט (אנ') ומעמדו הטקסונומי טרם מוסכם. לאורך המאה ה-20 הוא נחשב כתת-מין של פוסום זנב-מברשת מצוי, ובשלהי המאה ה-21 קיבל שוב מעמד של מין על ידי הזואולוגים האוסטרלים קולין גרובס וטים פלנרי (אנ'). ארגון IUCN עדיין מתייחס אליו כתת-מין. המשמעות של שמו המדעי היא "שעיר הזנב מארנהם".
תיאור

לפוסום הצפוני מבנה גוף כבד וחסון, צוואר קצר וראש חרוטי דמוי חתול או שועל. אוזניו משולשות וגדולות, עיניו גדולות וחוטמו מחודד. זנבו של הפוסום ארוך ומברשתני, והוא דק ודליל בשיער לעומת המינים האחרים בסוג. לפוסום טפרים חדים כשל החתול, וכריות הצמדה בכף היד והרגל המסייעות לו בטיפוס. אורך ראשו וגופו של הפוסום הצפוני 35–55 סנטימטרים ואורך זנבו 25–40 סנטימטרים; הזכר גדול מן הנקבה ומשקלו 4.5-2 קילוגרם לעומת 3.5-1 קילוגרם אצל הנקבה.
הפרווה של הפוסום הצפוני קצרה ודלילה יחסית לקרובו המצוי. צבעה הכללי נע בין אפור-כסוף לאפור כהה, בז' או חאקי, אך עשויים להיות פרטים כהים יותר. הצד התחתון (המותניים, הגחון, החזה והמפשעה) בצבע לבן בוהק או קרם-שמנת, לעומת הצבע הצהבהב אצל הפוסום המצוי. אזור הגב נוטה להתכהות במעט, ועל המצח ולעיתים גם על הכתף פס שחרחר דקיק. הראש זהה לצבע הגוף, עם לחיים בהירות וכתמים אפרוריים כהים סביב החוטם והעיניים.
האוזניים אפרפרות עם כתמים שחרחרים ולבנים, והאף ופנים האוזניים ורודים. הזנב בצבע שחור פחם בצידו העליון והשעיר, ואפרפר או ורדרד בצידו התחתון והקירח.
תפוצה ואקולוגיה

הפוסום הצפוני אנדמי לצפון אוסטרליה באזור הטריטוריה הצפונית ואוסטרליה המערבית. התפוצה שלו משתרעת בעיקר על ארץ ארנהם וקימברלי, עם אוכלוסיות מבודדות בפילבארה, איי בארו ואיי טיווי (האי מלנוויל והאי בת'רסט). האוכלוסיות המבודדות במזרח קווינסלנד ובמרכז הטריטוריה הצפונית שייכות כנראה לפוסום המצוי. בית הגידול של הפוסום הצפוני מורכב מיער אקליפטוס וחורש שיטה דליל באקלים מונסון טרופי עד צחיח למחצה. הוא נראה לעיתים קרובות גם בסביבה כפרית ועירונית.
הפוסום הצפוני הוא יונק פעיל דמדומים ולילה שחי מרבית הזמן בגפו. את שעות היום הוא מבלה בשינה בקינים שבנה בחללי עצים. שני הזוויגים מחזיקים טריטוריה שגודלה נע בין 5 ל-10 דונם, אך יש רמת חפיפה גבוהה אפילו בין פוסומים מאותו הזוויג והם סובלנים יחסית זה כלפי זה. התזונה של הפוסום כוללת עלים, ניצנים, פרחים, פירות, חסרי חוליות, ביצים ואפילו עופות קטנים. בקרבת מגורי אדם, הפוסום גורם לנזקים רבים לגינות ועצי פרי, מקנן בגגות ובמבנים ומהווה מטרד ניכר במקום שבו הוא מצוי במספרים גדולים. המין סובלני יחסית לנוכחות אנושית וניתן להאכילו ידנית. הטורפים העיקריים של המין הם הדינגו, פיתון השטיחים ולטאת כוח; בעבר, הוא היה ניצוד למזון גם על ידי הילידים האבוריג'ינים.
הרבייה של הפוסום הצפוני מתרחשת לאורך השנה ללא עונה קבועה. ההיריון של הפוסומית נמשך 17–18 ימים לאחריהם נולד לרוב צאצא יחיד. הגור שוהה בכיס 4–5 חודשים ונגמל לאחר חודשיים נוספים שבמהלכם הוא רוכב על גב האם. הגור מגיע לבגרות בסביבות שנה. תוחלת החיים המרבית היא 11–13 שנים.
מצב

מצב שימורו של הפוסום הצפוני טרם הוערך (NR) על ידי הרשימה האדומה של IUCN, מאחר שהיא עדיין מתייחסת אליו כתת-מין של הפוסום המצוי. על פי נתוני הארגון, האוכלוסייה שלו דלילה ונמצאת במגמת ירידה, בשל משטרי אש לא הולמים. הפוסום הצפוני מצוי במספר אזורים מוגנים, שהבולט שבהם הוא הפארק הלאומי קקדו.
הערות שוליים

פוחלץ של פוסום טבעת צפוני.
פורד קרסטלין סקילין

| --- | --- |

Ford Crestline Skyliner, שנת 1954
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Mercury Monterey Sun Valley
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1954
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  פורד פירלן קראון ויקטוריה סקילינר
 אורך:  5,037 מ"מ
 רוחב:  1,867 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,921 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,500 סמ"ק  V8 צילינדרים, 3,900 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ford-O-Matic"
פורד קרסטלין סקילין - מבט לגג הזכוכית האקרילת השקופה מעל למושבים הקדמיים
פורד קרסטלין סקילין (באנגלית: Ford Crestline Skyliner) היא מכונית קופה, בתצורת הרדטופ 2 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בארצות הברית בשנת 1954.
דגם ה"פורד קרסטלין סקילין" אופיין בזכוכית אקרילית שקופה, בגג הרכב מעל למושבים הקדמיים.
סך הכול יוצרו 13,144 יחידות.
מאפיינים

2 דלתות
6 נוסעים
ראו גם

פורד
פורד קראון ויקטוריה
פורד פירלן קראון ויקטוריה סקילינר
לקריאה נוספת

"פורד קרסטלין סקילין" - תמונות
הערות שוליים

↑  "פורד קרסטלין סקילין" classicdriver.com/en/car/ford/crestline/1954
↑  "פורד קרסטלין סקילין" autocollectorsgarage.com/listing/1954-ford-crestline-skyliner-glass-top
↑  "פורד קרסטלין סקילין" 2 דלתות gaaclassiccars.com/vehicles/25115/1954-ford-crestline-skyliner-hardtop
פוסום מפוספס ארך-אצבע

| פוסום מפוספס ארך-אצבע> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומים מפוספסים
סוג:: פוסום מפוספס ארך-אצבע
מין:: פוסום מפוספס ארך-אצבע
שם מדעי
 Dactylonax palpator ‏מילנה-אדואר, 1888
תחום תפוצה


פוסום מפוספס ארך-אצבע (שם מדעי: Dactylonax palpator; קרוי גם טריוק ארך-אצבע) הוא מין של יונק כיס קטן במשפחת הכיסנאיים שמצוי ברמות ההרריות של גינאה החדשה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא נבדל מהמינים בסוג פוסום מפוספס במספר תכונות מורפולוגיות ייחודיות, שהבולטת שבהם היא האורך יוצא הדופן של האצבע הרביעית. מין זה פעיל בעיקר בשעות הלילה וניזון מחסרי חוליות. אין מידע רב אודותיו, ומצב שימורו יציב.
טקסונומיה

הפוסום האצבעי שייך למשפחת הכיסנאיים בתת-סדרת הפוסומים שבסדרת הקנגוראים. הדגימה הראשונה של המין נאספה על ידי החוקר והצפר הבריטי וולטר גודפלו ששלח אותה לבריטניה, והזואולוג הצרפתי אנרי מילנה-אדואר (אנ') תיאר אותו לראשונה בשנת 1888 בתור מין בסוג פוסום מפוספס (Dactylopsila) לצד שלושת המינים האחרים: פוסום מפוספס מצוי, פוסום מפוספס טייט ופוסום מפוספס גדול-זנב.
בשנת 1910, הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס הקצה עבורו סוג נפרד הקרוי Dactylonax על בסיס המורפולוגיה הייחודית; אף על פי כן, לאורך המאה ה-20 טקסונומים רבים (קולין גרובס וטים פלנרי למשל) דבקו בסיווג של מילנה-אדואר, ורק בשנת 2007 המין קיבל שוב מעמד של טקסון מונוטיפי על ידי הזואולוג האוסטרלי כריס הלגן. הרשימה האדומה של IUCN מתבססת על הסיווג של הלגן.
אנטומיה ומראה

הפוסום האצבעי הוא כיסאי קטן בגודל סנאי, שמתאפיין בגוף גמיש וגלילי ובראש קצר ומעוגל. האוזניים קצרות ומחודדות, העיניים בינוניות וחרוזיות והאף קטן. הזנב ארוך, סבוך ועגול בקצהו. כפות היד והרגל של הפוסום מכוסות ברפידות גדולות שהופכות אותו לטפסן מצוין, והאצבעות שלו ארוכות ודקיקות עם טפרים חדים. אורך ראשו וגופו של הפוסום האצבעי: 26-20 סנטימטרים, אורך זנבו: 24-17 סנטימטרים ומשקלו: 320 גרם. הכיס של הפוסומית מחולק לשני חלקים באמצעות קפל עור מרכזי, ולכל חלק יש פתח נפרד ופטמה יחידה.
אף על פי שהפוסום האצבעי זהה למיני הפוסום המפוספס מבחינה חיצונית, הוא נבדל מהם במספר תכונות עיקריות: האצבע הרביעית בכף היד (הקמיצה) דקיקה מאוד וארוכה בצורה יוצאת דופן, כמעט פי 3 מהאצבעות הרגילות, והמורפולוגיה הייחודית שלה דומה מאוד לזו של האיי איי - פרימט לילי ממדגסקר. הקמיצה מצוידת גם בטופר זעיר דמוי מסמר ששונה מטפרים הגדולים באצבעות האחרות, והיא מיועדת לשליפת חרקים מחורים וסדקים. החותכות הקדמיות של הפוסום גדולות וחסונות ומתאמות לכסיסת קליפות עצים. בנוסף, הפוסום האצבעי נבדל מהפוסומים המפוספסים בגולגולת מקושתת ומסיבית ובלוע קצר ומעוגל יותר.
לפוסום האצבעי פרווה עבה ועדינה עם מרקם משי. צבעה לבן מלוכלך או אפרפר חיוור, והיא נוטה להיות בהירה ובוהקת יותר בגחון, במפשעה ובחזה. הגוף מפוספס לסירוגין בדפוס חום ערמוני-לבן על פי הסדר הבא: 3 רצועות ערמוניות עבות במיוחד על הגב והצלעות, וזוג פסים לבנים דקיקים בצדדי הגב; בנוסף, יש רצועות ערמוניות על הזרועות והרגליים שמחוברות לרצועות הערמוניות בצלעות. הזנב בצבע שחור פחם להוציא כתם ערמוני בבסיס וכתם לבן בקצה. סימוני הפנים של הפוסום ארוך האצבעות דומים לאלו של הפוסומים המפוספסים: משולש שחור או ערמוני על המצח, רצועות שחרחרות עבות לאורך העיניים, וכתם לבן בצורת Y על החרטום. הלחיים לבנבנות, האוזניים שחורות, וסביב העיניים יש טבעות לבנות דקיקות. האף והכפות קירחים וורודים.
ביולוגיה

הפוסום האצבעי אנדמי לאי גינאה החדשה המחולק בין פפואה לאינדונזיה; טווח התפוצה העיקרי שלו משתרע לאורך רכסי ההרים החוצים את האי ממזרח למערב: רכס אואן סטנלי, רכס ביסמרק ורכס מאוקי, ויש אוכלוסיות מבודדות בחצי האי הואון וברכס ארפק בחצי האי ראש-ציפור. בית הגידול של הפוסום מורכב מיערות עננים ויערות גשם טרופיים ברום 3,050-850 מטר מעל פני הים, כשמרבית הפוסומים חיים מעל 1,200 מטר.
הפוסום האצבעי הוא יונק פעיל לילה ופעיל דמדומים שניזון בעיקר מחרקים וזחלים. הפוסום נוהג להתרוצץ בין גזעים רקובים ששופעים ברמשים, ומשתמש בשיניו החדות והארוכות כדי לכרסם בקליפת העץ; האורך היוצא דופן של הקמיצה, מאפשר לו לתחוב אותה עמוק בקליפת העץ ובחורים קטנים ולהוציא באמצעותה חסרי חוליות; שימוש דומה נעשה גם בלשון הדקיקה והארוכה. כאשר הקמיצה הארוכה איננה בשימוש, היא מקופלת בצורת סוגר מרובע ( ] ).
אף על פי שהפוסום האצבעי מטפס היטב על עצים, הוא פחות מותאם לחיים על צמרות העצים יחסית למיני הפוסום מפוספס. עדות לכך, היא העובדה שהוא מבלה חלק ניכר משעות הציד שלו על האדמה, ולא רק על העצים; בנוסף, הוא בונה לעיתים קרובות את הקן העשבוני שלו על האדמה בין שורשי העצים, ובמידה פחות יותר בחללי עצים. הפוסום האצבעי הוא יונק חברתי, וקן אחד עשוי לאכלס 4–5 פוסומים בו זמנית. אין מידע זמין אודות הרבייה ומחזור החיים של המין.
מצב

הפוסום האצבעי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה, התרחשותו במספר אזורים מוגנים, ומכיוון שירידה משמעותית במספריו איננה סבירה. הפוסום אמנם נרדף לעיתים קרובות על ידי התושבים המקומיים עבור בשרו, אך בית גידולו הבלתי נגיש מגן עליו במידה רבה מפני ציד, כך שאין איומים משמעותיים על המין. מגמת האוכלוסייה אינה ידועה.
הערות שוליים

נוף אופייני לבית הגידול של הפוסום האצבעי בגינאה החדשה.