stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נהר הומבולדט

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  531 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  11 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  42,994 קמ"ר 
 מוצא:  האגן הגדול 
 גובה מוצא הנהר:  3,894 רגל 
 יובלים:  North Fork Humboldt River, Reese River 
 שפך:  אגן הומבולדט 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 
נהר  הוּמבּוֹלדט הוא נהר ממוקם בצפון מרכז מדינת נבדה בארצות הברית. ג'ון סי פרמונט העניק לנהר את שמו, על שם חוקר הטבע הפרוסי המפורסם אלכסנדר פון הומבולדט.
הנהר משתרע ממזרח למערב, ממקורותיו בהרי ג'רבידג', הרי העצמאות והרי הרובי(אנ') במחוז אלקו, עד לשפך הומבולדט(אנ'), במרחק של כ-362 קילומטר (225 מייל) בצפון-מערב מחוז צ'רצ'יל (אנ'). לפי רוב ההערכות אורכו של נהר ההומבולדט הוא 300 עד 330 מייל (480 עד 530 ק"מ); עם זאת, בשל אופיו המתפתל ורוחבו של הנהר, אורכו עשוי להיות כ-380 מייל (610 ק"מ). הנהר ממוקם בקו פרשת המים של האגן הגדול והוא הנהר השלישי באורכו בקו פרשת המים אחרי נהר הדוב בגובה 355 מייל (571 ק"מ) ונהר סווייר באורך 325 מייל (523 ק"מ). אגן נהר הומבולדט הוא תת-האגן הגדול ביותר של האגן הגדול, המקיף שטח של 43,600 קמ"ר (16,840 מייל רבוע). זוהי מערכת הנהרות הגדולה היחידה המוכלת במלואה בתוך מדינת נבדה.
זהו עורק התחבורה הטבעי היחיד על פני האגן הגדול וסיפק באופן היסטורי נתיב להגירה מערבה. בנוסף, שני נתיבי רכבת מרכזיים עוקבים אחר דרכו. הכביש הבין-מדינתי 80 עוקב אחר מהלך הנהר ממקורו ועד לפתחו.
יצחק סמסונוב

| --- | --- |

יצחק סמסונוב
 לידה:  1881 תרמ"ד גומל, האימפריה הרוסית
 פטירה:  24 באפריל 1944 (בגיל 63 בערך) א' אדר תש"ד חיפה, פלשתינה (א"י) 
 תאריך עלייה:  1893
 מקום קבורה:  חדרה
 לימודי רפואה:  בית הספר הלאומי לווטרינריה באלפור 
 התמחות:  וטרינריה
 תואר:  ד"ר
 תפקידים:  וטרינר בפיק"א מנהל מחוז צפון בשירותים הווטרינריים
 
קברו של יצחק סמסונוב בבית הקברות בחדרה
בית יצחק סמסונוב בבת גלים
יצחק סמסונוב (1881–1944) היה הווטרינר השני שהחל לפעול בארץ ישראל, רופא מטעם הברון רוטשילד ביק"א ובפיק"א, קצין רפואה בצבא העות'מאני במלחמת העולם הראשונה ונושא תפקידים בכירים בשירותים הווטרינריים של ארץ ישראל.
ביוגרפיה > ילדותו והעלייה ארצה

יצחק סמסונוב נולד ב-1881 בגומל (האימפריה הרוסית), לאריה לייב סמסונוב מלכה לבית ליובנוב. יצחק היה האח השישי מתוך שישה ילדים (לפניו נולדו נחום, יוסף, זלמן, אהרון ויעקב). אבי המשפחה, אריה לייב, עבד במפעל נייר משפחתי והמשפחה הייתה מן המכובדות בעיר. על אף מעמדה הרם, נמשך אב המשפחה אחר תנועת חובבי ציון והחל בהכנות לעליה לארץ. במסגרת ההכנות רכשה המשפחה שטח אדמה בחדרה.
ב-1893 עלתה המשפחה ארצה. עליה זו לוותה בקשיים רבים ובתשלומי "בקשיש" גבוהים על מנת לאפשר את ירידת בני המשפחה לחוף יפו. לאחר מספר ימים ביפו הגיעה המשפחה לחדרה והתיישבה בחאן כשרק ב-1899 התירו השלטונות הטורקים בניית בתי מגורים. בעקבות קבלת האישור בנה האב את בית המשפחה ברחוב הגיבורים בחדרה.
עיסוקה העיקרי של המשפחה היה בחקלאות ובמקביל התמודדה עם קשיי הסתגלות רבים ובניהם קדחת הביצות שבמשך כ-20 שנה נפטרו ממנה רבים מבני חדרה וביניהם מספר בני משפחת סמסונוב (בסה"כ נפטרו בחדרה 214 איש מהמחלה). בנוסף התמודדה המשפחה עם סביבה ערבית עוינת כשהיחסים מתוחים אלו הגיעו לשיאם במאורעות תרפ"א (1921) כשחדרה הותקפה על ידי המון ערבי שהעלו באש מספר בתי מתיישבים וביניהם את ביתו של נחום סמסונוב אחיו של יצחק.
ביוגרפיה > בגרותו

בילדותו למד סמסונוב בבית ספר כי"ח ביפו ובהמשך למד במקוה ישראל. עם סיום לימודיו הצטרף ליק"א תחת ניהולו של חיים מרגליות קלווריסקי. לאחר שהרגיש חוסר סיפוק בעבודה נסע, בשליחות הברון רוטשילד, ללמוד וטרינריה באלפור שבצרפת. ב-1908, עם השלמת התואר, חזר ארצה וב-1909 התקבל לעבודה כוטרינר בשירות השלטון העות'מאני כשמרכז פעילותו היה בדמשק והיה הוטרינר השני שפעל הארץ. סמסונוב התמחה בתחום בקר הבית ובשנותיו הראשונות סייע לרפתנים בארץ להתמודד עם מגפת דבר הבקר שפשטה בארץ באותן שנים ואף ניסה לייצר נסיוב באופן עצמאי לאחר שבקשתו מהשלטונות לקבל נסיוב נדחו.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, גויס לצבא העות'מאני בדרגת קפטן ושירת כווטרינר צבאי. במסגרת השירות עבר עם משפחתו לגור בדמשק ועסק כמנהל והרופא הווטרינרי של אורוות הסוסים והפרדות של הצבא הטורקי בדמשק. בשלהי המלחמה נאסר באשמת ריגול לטובת צרפת ואנגליה ונכלא בכלא דמשק ושוחרר לקראת סופה מחוסר הוכחות.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

עם סיום המלחמה חזר סמסונוב ארצה והחל לעבוד כווטרינר בפיק"א (שהוקמה ב-1921) וכן מונה ל"קצין וטרינרי מחוזי" לחיפה ונפותיה ולוטרינר ראשי של חיפה וצפון הארץ בשירות הווטרינרי הממשלתי המנדטורי. סמסונוב, שהתמחה בתחום בקר הבית, סייע לחקלאים בארץ ישראל לטיפוח עדריהם.
ב-1922 התקיימה בביתו אספת היסוד של "הסתדרות הרופאים הווטרינרים העבריים בארץ ישראל" וסמסונוב שימש יו"ר ההסתדרות הזו עד 1930.
משפחתו

סמסונוב נישא לרחל (1970-1883) בת הנך וברכה קאופמן שהיו ממייסדי זכרון יעקב. לזוג נולדו 3 ילדים (אריה, בנימין ומלכה). נפטר ב-1944, ונקבר בחדרה.
בית סמסונוב

סמסונוב היה בין מייסדי שכונת בת גלים והקים את ביתו בשדרות בת גלים מספר 10–12. באתר נבנו 3 מבנים: ב-1923 הוקמו הבניין הקדמי, ששימש למגורים, והבניין האחורי ששימש כמרפאה לבעלי חיים וכמוסך והם היו בתכנונו של האדריכל יוסף ברסקי. הבניין השלישי נבנה ב-1935 ותוכנן על ידי שינברג ורוזנהק.
ב-9 וב-10 ביולי 1922, נערכה בביתו האספה הראשונה של הרופאים הווטרינרים היהודים בארץ ישראל, ובה הוחלט על ייסוד "אגודה של הרופאים הווטרינרים העברים בארץ ישראל".
הבית הוכרז כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל והמחלקה לשימור מבנים בעיריית חיפה.
הערות שוליים

↑  מתוך 30,000 דונם שרכש יהושע חנקין בחדרה מהאפנדי הלבנוני סלים חורי
↑  בהמשך הפך את בית זה לביתו של יעקב סמסונוב שהפך למוכתר חדרה
↑  רק לאחר גילוי יתוש האנופלס והכינין למדו התושבים להתמודד עם המחלה
↑  כחלק מתמיכתו של הברון בחקלאות המקומית שלחו פקידיו צעירים ללימודים בצרפת
↑  הוטרינר הראשון היה יוסף שם-טוב
↑  בעקבות חשיפת מחתרת ניל"י נחשדו רבים מהחיילים היהודים בצבא הטורקי בריגול לטובת הבריטים
↑  בהמשך צורפה האגודה החדשה להסתדרות הרפואית העברית בא"י כסקציה וטרינרית "בעלת זכויות אוטונומיות בכל השאלות המקצועיות"
תותים

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אתניX
 מתוך האלבום יללת תן
 יצא לאור:  1992
 שפה:  עברית 
 אורך:  4:04
 כתיבה:  זאב נחמה
 לחן:  זאב נחמה, תמיר קליסקי
 
"תותים" הוא שיר שכתב זאב נחמה, הלחינו נחמה ותמיר קליסקי, וביצעה להקת אתניX. השיר יצא לאור בשנת 1992.
רקע

השיר נכלל באלבום יללת תן שהוציאה הלהקה, והיה ללהיט הבולט ביותר ממנו. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ב (1992) דורג השיר במקום השני. "אתניקס" זכתה גם בתואר "להקת השנה" במצעד זה.
השיר עוסק במערכת יחסים בין גבר ואשה אגב שימוש במונחים מן העולם הצבאי. הבעיות ביחסיהם באות לידי ביטוי במושגים מעולם זה. בפזמון הדובר קורא לקנות תותים במקום מכונות של מלחמה. בריאיון לעיתון ידיעות אחרונות במהלך מבצע צוק איתן סיפר זאב נחמה על ההחלטה לשיר שירי תקווה, במחאה שהיא "הפוך על הפוך". עוד צוטט נחמה בראיון: "המסקנה הכי גדולה שיצאתי ממנה משירותי הצבאי הייתה פשוט להגיד, 'בוא נקנה תותים במקום עוד מכונות של מלחמה'".
השיר מורכב מקטע שיר שנחמה כתב בגיל 15 בשם "בוקר טוב לך, גברת רולף", כשחזר ארצה מלונדון. המשך השיר מבוסס על המאבק המשפטי בסרט מלחמת רוז ברוז, בהקבלה לסכסוך הישראלי-פלסטיני.
השיר בספרי תווים

האוסף של אתניX, מרכז מידע ישיר, 1995. (הספר בקטלוג ULI)
יוסף צוקר (עורך), שירים לחברים: עיבודים קלים לשירים אהובים, עמ' 42, אור-תו, 1997. (הספר בקטלוג ULI)
דן אלמגור, אפי נצר (עורכים), שירים לאוהבים לשיר, עמ' 186, הד ארצי, 1999. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  דויד פרץ, תותים, באתר תרבות.il
↑  גבי בר-חיים, "7 לילות", "אתניקס זאת הלהקה הכי מסטולית והכי מופרעת שהייתה בארץ, את זה אני אומר לך בוודאות", באתר ynet, 27 ביולי 2024
רצח אסתר הורגן

| חלק מטרור פלסטיני |
| --- | --- |

מראה כללי של יער ריחן
 תאריך:  20 בדצמבר 2020
 תאריך עברי:  ו' בטבת ה'תשפ"א
 מקום:  יער ריחן
 סוג:  רצח 
 נשק:  סלע
 הרוגים:  1
 פצועים:  0 
 מניע:  לאומני
 
רצח אסתר הורגן הוא פיגוע טרור פלסטיני, שאירע ביער אגדות הילדים בצפון השומרון ב־20 בדצמבר 2020 (ו' בטבת ה'תשפ"א), בו רצח מחבל את הורגן, כאשר רוצץ את גולגולתה, לאחר שיצאה לריצה מחוץ ליישוב מגוריה טל מנשה.
רקע

אסתר הורגן בת 52, אם לשישה, התגוררה בטל מנשה שבצפון מערב השומרון. היא נולדה וגדלה בפריז, צרפת. בגיל 18 עלתה לבדה לישראל, גרה ברובע היהודי בירושלים ולמדה אמנות במכללת אמונה. היא הייתה ציירת, אמנית ויועצת זוגית.
רקע > הפיגוע

בשעות הצהריים של 20 בדצמבר יצאה הורגן לריצה במקום מבודד יחסית בשמורת הטבע יער ריחן הסמוך למקום מגוריה. לאחר שעות אחדות בהן לא חזרה לביתה, המשפחה דיווחה למשטרה ולצה"ל והחלו חיפושים אחריה והיא הוגדרה כנעדרת. בסביבות השעה 01:00 בלילה היא נמצאה על ידי אחת מיחידות הסריקה של יחידת החילוץ שומרון-בקעה, ללא רוח חיים, כשגולגולתה מנותצת על סלע. על פרטי החקירה הוטל צו איסור פרסום. ב-24 בדצמבר פורסם שנעצר חשוד ברצח, פלסטיני מהיישוב טורה אל-ע'רביה שבנפת ג'נין. החשוד גבר כבן 40, בעל עבר של פעילות חבלנית עוינת ללא שיוך לארגון טרור, קשר עצמו למעשה הרצח. יחד איתו נעצרו עוד כמה פלסטינים.
הרצח בוצע בצד הישראלי של גדר ההפרדה. הרוצח הסתנן מבעד לגדר, ואז ארב לקרבן יהודי, כדי לרוצחו.
ב-27 באוקטובר 2021 המחבל מוחמד כבהא הורשע בעבירה של גרימת מוות בכוונה, עבירה המקבילה לרצח, ובשורת עבירות נוספות. במרץ 2022 נידון למאסר עולם, שלוש שנים נוספות, ותשלום פיצויים בהיקף של כ־3.5 מיליון שקל.
בעקבות הפיגוע

ב-25 בדצמבר 2020 מיפה צה"ל את בית החשוד לצורך בחינת האפשרות להריסת ביתו. ב-3 בפברואר 2021 דחה בג"ץ עתירה שהגיש "המוקד להגנת הפרט" נגד הריסת בית המחבל. ב-10 בפברואר 2021 הרס צה"ל את בית המחבל. במהלך פעילות צה"ל להריסת הבית התפתחו הפרות סדר אלימות, במסגרתן פלסטינים יידו אבנים לעבר הכוחות, שהגיבו באמצעים לפיזור הפגנות.
בעקבות הפיגוע > הנצחה

סמוך לט"ו בשבט שלאחר הרצח, יזמה תנועת "אם תרצו" נטיעת מאות שתילי עצי זית סמוך ליישוב ריחן, לזכר אסתר הורגן.
משפחתה של אסתר יזמה מימון המונים, בו נתרמו למעלה ממיליון ש"ח, כדי להקים באזור הרצח פארק שישולב בטבע ויקרא "פארק אסתר".
כשבוע לאחר הרצח פורסם ברשתות החברתיות קליפ לזכרה של אסתר, ובו גרסה מוזיקלית מחודשת לשיר "לי ולך". השיר, שנכתב על ידי דידי מנוסי והולחן על ידי יוחנן זראי, בוצע יחד עם בית נוסף שנכתב על ידי אביגיל עמר עוזיאל לאחר הרצח.
ב-10 ביוני 2021 פורסם ברשתות החברתיות הסרט הדוקומנטרי הקצר "בחזרה אל היער", אשר הופק בעקבות הפיגוע. בשנת 2021 הוכרז מרוץ לזכרה של אסתר - "מרוץ הצפון בשומרון" והוא מתקיים מדי שנה ביער שבו נרצחה.
הערות שוליים

↑    הודיה כריש חזוני, ‏החלום של אסתר הורגן התנפץ ברצח בלב היער, בעיתון מקור ראשון, 24 בדצמבר 2020
↑  ניר דבורי, ‏אסתר הורגן בת ה-52 נמצאה מתה ביער בצפון השומרון, חשד לרקע לאומני, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2020
1 2  אלישע בן קימון , יואב זיתון, הותר לפרסום: נעצר חשוד ברצח אסתר הורגן ביער בשומרון, באתר ynet, 24 בדצמבר 2020
↑  כתב "העין השביעית", שופטת הוציאה צו איסור פרסום על חקירת הרצח בשומרון, באתר העין השביעית, 22 בדצמבר 2020
1 2  גיא עזרא, ‏צה"ל מיפה את ביתו של החשוד ברצח אסתר הורגן, באתר "סרוגים", 25 בדצמבר 2020
1 2  אור הלר, הפתיע אותה מאחור וחבט בראשה: המחבל קשר עצמו לרצח אסתר הורגן, באתר חדשות 13, 24 בדצמבר 2020
↑  כרמל דנגור, פרסום ראשון: החשוד ברצח אסתר הורגן שחזר את המעשה בזירה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 25 בדצמבר 2020
↑  אלישע בן קימון, ליקט פטריות ביער, וחיכה לקורבן: המחבל שרצח את אסתר הורגן הודה והורשע, באתר ynet, 27 באוקטובר 2021
↑  אורלי אלקלעי, מאסר עולם ועוד שלוש שנים למחבל שרצח את אסתר הורגן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 3 באפריל 2022
↑  עדו בן פורת "בג"ץ אישר את הריסת בית המחבל שרצח את אסתר הורגן" ערוץ 7 03.02.2021
↑  תיעוד: פיצוץ בית המחבל שרצח את אסתר הורגן, באתר ynet, 10 בפברואר 2021
↑  "מאות שתילים לזכר אסתר הורגן" ערוץ 7 01.02.2021
↑  יותר ממיליון שקלים נתרמו להנצחת אסתר הורגן הי"ד, באתר "סרוגים", 31 בדצמבר 2020
↑  רבקה שורק "פארק חדיש ראשון מסוגו יוקם לזכרה של אסתר הורגן" חדשות אריאל 29.12.2021
↑   לי ולך, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
| פיגועי טרור נגד ישראלים בשנות ה-20 של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | פיגוע הירי באלכסנדריה (8 באוקטובר 2023) • רצח צבי קוגן (21 בנובמבר 2024) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009831690105171 
חיילי צה"ל הורסים את ביתו של המחבל, 10 בפברואר 2021
גיל - גמלאי ישראל לכנסת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 שם רשמי:  גימלאי ישראל‎, דור בונה הארץ 
 מנהיגים:  נאוה ארד, רפי איתן, אפרים לפיד
 תקופת הפעילות:  1990–2015 (כ־25 שנים) 
 אפיון:  מפלגת מרכז, מפלגה לקידום זכויות הגמלאים
 כנסות:  17
 ממשלות:  31
 אותיות:  פ (הבחירות לכנסת ה-14) זך (הבחירות לכנסת ה-17, ה-18 וה-19)
 שיא כוחה:  7 מנדטים
 שפל כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה הכנסת השמונה עשרה
 נוצרה מתוך:  ארגוני גמלאים
 מטה:  תל אביב-יפו 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 
 www.gimlaim.org.il
 
גיל - גמלאי ישראל לכנסת, הידועה בשם "מפלגת הגמלאים", הייתה מפלגה שמטרתה קידום זכויות האזרחים המבוגרים בישראל.
המפלגה הוקמה לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה (1996), לא עברה את אחוז החסימה אך נותרה רשומה אצל רשם המפלגות. לקראת הבחירות לכנסת ה-17 (2006) שימשה המפלגה כבסיס להתארגנות גמלאים חדשה והייתה להפתעת הבחירות, כאשר זכתה ב-7 מנדטים ובייצוג בממשלה. המפלגה סבלה מפילוגים ומשברים ובמערכת הבחירות שבאה לאחר מכן (ב-2009), לא עברה את אחוז החסימה. בהמשך, המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת התשע עשרה תחת השם "מפלגת דור - מפלגת הגמלאים החדשה".
היסטוריה > מההקמה ועד הבחירות לכנסת ה-17

מפלגת "גיל" הוקמה לראשונה על ידי נאוה ארד ומשה שרוני לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה (1996), ולא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה הוקמה מפלגת כח לגמלאים שזכתה בעשרות אלפי קולות אך לא עברה את אחוז החסימה. המפלגה שינתה את פניה במערכת הבחירות לכנסת השבע-עשרה. בגלגולה החדש הושתתה המפלגה על עמותת הגמלאים שאיחדה – לראשונה בישראל – כוחות מקרב כל ועדי הגמלאים של הארגונים הגדולים במשק, בהם מבטחים, קרן הגמלאות המרכזית, חברת החשמל, בזק, מרכז השלטון המקומי, התעשייה האווירית, לשכת המס, אגד, בנק לאומי, אל על, תע"ש, רשויות מקומיות, משרד האוצר, רפא"ל, הדסה, דלק, דואר ישראל, הסוכנות וארגון המורים.
העמותה תכננה לשלב את נציגיה במקומות ריאליים במפלגת קדימה, תחת הבטחה מפורשת של ראש הממשלה אריאל שרון, אולם החלפתו באהוד אולמרט טרפה את הקלפים, וחלק מחברי העמותה החליטו לגשת פעם נוספת לבחירות באופן עצמאי. היות שההחלטה נפלה ממש עם סיום הגשת רשימות המפלגות לוועדת הבחירות המרכזית, הוחלט להשתמש במפלגת "גיל" הישנה כמפלגת מדף. נאוה ארד החליטה שלא לחבור הפעם למירוץ, ואת מקומה בראש הרשימה הסכים לתפוס רפי איתן, שהיה מראשי המוסד ובשלב מאוחר יותר, איש עסקים.
המפלגה, שהחלה דרכה במערכת הבחירות כמעט ללא תקציב פרסום, לא עברה את אחוז החסימה בסקרים שפורסמו עד 17 במרץ 2006. עם זאת, בשניים מתוך שמונה סקרים שפורסמו בין 21 ל-23 במרץ 2006, קיבלה המפלגה שני מנדטים, ובסקרים שפורסמו ערב הבחירות ב-26–27 במרץ 2006, קיבלה המפלגה 2 מנדטים, כאשר באחד מתוך ארבעת הסקרים, פורסם שהיא מתנודדת על גבול אחוז החסימה. המפלגה הפכה להפתעה הגדולה ביותר של הבחירות לכנסת ה-17, כאשר זכתה באופן מפתיע בשבעה מנדטים, מעל ומעבר לכל תחזית בסקרים בכלי התקשורת, ומעבר לצפוי לגבי מפלגת-נישה כמותה. שיעורי ההצבעה המפתיעים לה זכתה המפלגה גם בקרב צעירים רבים, שאינם קהל היעד הטבעי שלה, הוסברו כהצבעת מחאה נגד המדיניות הכלכלית שפגעה בשכבות החלשות ובתוכם הגמלאים, וכן ביטוי של ייאוש מהפוליטיקה הישראלית ותופעת השחיתות.
היסטוריה > פעילותה בכנסת ה-17 ובממשלה

הצלחתה חסרת-התקדים של מפלגת הגמלאים הייתה ההפתעה הגדולה של ערב הבחירות. המפלגה פרטה את ההישג לשני תיקים בממשלה: שר הבריאות ושר לענייני גמלאים במשרד ראש הממשלה. בתפקיד שר הבריאות שימש יעקב בן-יזרי, לאחר שגבר על משה שרוני בבחירות פנימיות שנערכו על התפקיד בקרב חברי הסיעה, ובתפקיד השר לענייני גמלאים שימש יו"ר המפלגה רפי איתן. כמו כן קיבלה המפלגה את ראשות ועדת העבודה והרווחה של הכנסת וסגנות יו"ר הכנסת. ב-25 ביולי 2007 אישרה הממשלה את הקמת המשרד לענייני גמלאים כמשרד ממשלתי עצמאי.
מטרתה העיקרית של המפלגה הייתה הגנה על זכויות האזרחים המבוגרים בישראל, מתוך תפיסה שלא היה ייצוג למטרה זו באף מסגרת שלטונית-ממשלתית. לצורך כך הקימה המפלגה את רשות הגמלאים, האמורה לרכז את כל נושא הטיפול באזרח הקשיש.
בין הישגיה הראשוניים של המפלגה: הרחבת סל התרופות, עדכון קצבאות הזקנה של הביטוח הלאומי, השגת תוספת לגמלאים המקבלים השלמת הכנסה, תיקון עיוותים בחוק הביטוח הלאומי, הורדת גובה ההשתתפות העצמית בעלות התרופות, השגת סיוע לרכישת תרופות עבור חולים כרוניים, הגדלת מכסת הקודים למיטות סיעודיות ב-500 קודים, השקעות מדינה בשכונות תומכות, מועדוניות ומעונות בשכונות תומכות, הפניית תקציב ממשרד הרווחה לטובת הקשישים והקמת לשכת קשר לגמלאים.
בראשות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות עמד יו"ר הסיעה, משה שרוני. שרוני מילא תפקיד זה עד ה-15 באוקטובר 2007, עת הודח מתפקידו בשל מחלוקת עם יו"ר המפלגה, רפי איתן, בנוגע להצעת חוק שהגיש העוסקת בהגדלת קצבאות זקנה. ב-29 באוקטובר העביר שרוני את החוק בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לקראת קריאה שנייה ושלישית. באותה שעה, הודח מתפקיד יו"ר הוועדה לאחר דיון שנערך בוועדת הכנסת. במקומו מונה חבר הכנסת יצחק גלנטי. בתגובה להדחה אמר שרוני: "אני מבקש סליחה מכל ציבור הגמלאים שהצביע עבור מפלגתי בבחירות".
במרוצת החודשים, ההתלהבות הציבורית מן המפלגה הלכה ופחתה במידה ניכרת. רבים שתמכו בה חשו שנציגיה בממשלה ובכנסת לא עמדו בציפיות מהם. סקרים שנערכו במהלך שנת 2007 הצביעו על כך שהתמיכה במפלגה פחתה, ובראשית שנת 2008 העריכו סוקרים כי המפלגה לא תעבור את אחוז החסימה בבחירות לכנסת השמונה עשרה.
היסטוריה > פעילותה בכנסת ה-17 ובממשלה > התפלגות הסיעה

ב-28 באפריל 2008 הגישו לוועדת הכנסת שלושה מחברי הסיעה, משה שרוני, אלחנן גלזר ושרה מרום שלו בקשה להתפלג מהסיעה ולהקים סיעה עצמאית בשם "צדק לגמלאים". זאת בעקבות הדחת שרוני מספר חודשים קודם לכן מראשות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ומראשות הסיעה. בנימוקי הפרישה אמר שרוני: ”ביקשתי לפני כמה ימים לכנס את הסיעה כדי לבדוק אם ראש הממשלה מקבל את הדרישות שלנו. יו"ר הסיעה הודיע לי שיו"ר המפלגה אמר לו לא לכנס את הסיעה. אז התכנסנו היום – אני, שרה וגלזר והחלטנו להתפלג. אם רפי איתן חושב שהוא הכל יכול, אז שיישאר לבד”. מספר שעות לאחר הגשת הבקשה, חזר בו גלזר, וזאת לאחר שהוצע לו תפקיד סגן השר לענייני גמלאים.
בסופו של דבר, ב-3 במאי 2008 החליטו אלחנן גלזר ושרה מרום שלו להצטרף למשה שרוני, ולפרוש מסיעת הגמלאים בכנסת. שרוני אמר כי "אם יקראו לנו למשא ומתן קואליציוני נשב במשא ומתן. אם ראש הממשלה יקבל את התנאים שלנו להעביר כספים לגמלאים נשקול להיות בקואליציה, אם לא – נהיה באופוזיציה". כמו כן פורסם בכלי התקשורת כי השלושה עשויים להצטרף למפלגתו של איש העסקים ארקדי גאידמק ולהוות למעשה את דריסת הרגל הראשונה של מפלגתו, צדק חברתי בכנסת. ב-4 במאי, כינסו השלושה מסיבת עיתונאים משותפת עם גאידמק ובה הודיעו על הקמת סיעה חדשה בכנסת בשם "צדק לגמלאים". ב-19 במאי, עם תום פגרת החורף של הכנסת, התקיים דיון בוועדת הכנסת בסופו אמורה הייתה להתקיים הצבעה על אישור התפלגות הסיעה. במהלך הדיון הושמעה ביקורת מצד חברי כנסת רבים וכן מצד היועצת המשפטית של הכנסת, נורית אלשטיין, באשר לחוקיות ההסכם בין הפורשים לגאידמק. בתום הדיון החליט שרוני למשוך את בקשתו לאישור ההתפלגות, ולהעמידה להצבעה במועד אחר לאחר תיקון סעיפי ההסכם, לאחר שהסתמן רוב בקרב חברי הוועדה נגד אישור ההתפלגות. לאחר תיקון ההסכם הוגשה הבקשה בשנית ובהצבעה שנערכה בוועדה ב-28 במאי נדחתה הבקשה. לבסוף, ולאחר שבוטל ההסכם עם גאידמק, אישרה ועדת הכנסת ב-2 ביוני את התפלגות הסיעה ואת הקמת סיעת "צדק לזקן".
ב-15 באוקטובר, בעת נסיונותיה של ציפי לבני להקים ממשלה חדשה בראשותה, הודיעו ראשי שתי הסיעות על איחוד מחודש. חבר הכנסת גלזר הודיע כי לא ישוב עמם למפלגת האם. ב-27 באוקטובר אישרה ועדת הכנסת את בקשת האיחוד של צדק לזקן עם סיעת גיל ואת בקשתו של גלזר להקים סיעת יחיד בשם "הדרך הטובה".
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-18

לקראת הבחירות לכנסת ה-18 (2009) הודיע איתן, כי לא יוצבו ברשימתה לכנסת ארבעה מחברי הסיעה: שרוני, זיו, גלנטי ומרום-שלו. בתחילה הודיעו הארבעה כי יפרשו מהמפלגה ויתמודדו ברשימה נפרדת, אך בסופו של דבר חזרו בהם. לרשימה הצטרפו העיתונאי גדעון רייכר שהוצב במקום השני, חבר הכנסת לשעבר יוסי כץ שהוצב במקום השלישי, והפזמונאית שמרית אור שהוצבה במקום החמישי. השר יעקב בן-יזרי נדחק למקום הרביעי. המפלגה קיבלה 17,571 קולות, לא עברה את אחוז החסימה ולא נכנסה לכנסת.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-19

לקראת הבחירות לכנסת ה-19 (2013) הודיעה המפלגה על התמודדות נוספת בבחירות, הפעם תחת השם "מפלגת דור בוני הארץ". בראש הרשימה עמד אפרים לפיד, בעוד רפי איתן מונה לנשיא המפלגה. המפלגה קיבלה 6,027 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-20

לקראת הבחירות לכנסת ה-20 (2015) המפלגה הודיעה שלא תתמודד. צירים במפלגה הודיעו על תמיכתם במפלגת יש עתיד, שהציגה תוכנית סיוע לאוכלוסייה המבוגרת.
עקרונותיה המוצהרים של המפלגה

התחייבות לפעול להגנה על זכויות הפנסיה
דאגה לזכויות הדיור של גמלאי ישראל
הגדלת סל הבריאות והשירות הרפואי לגמלאים
פעילות לקידום החינוך השווה לכל נפש
קידום ערכי הדמוקרטיה
קידום הטכנולוגיה
פעילות להגנה על ערכי המסורת היהודיים
פעילות לפתיחת מוסדות התרבות והחינוך בפני הגמלאים
תמיכה בגבולות מדיניים שיבטיחו שקט ביטחוני
סמלי המפלגה

גי"ל - גמלאי ישראל לכנסת (הכנסת השבע עשרה)
דור (מחוץ לכנסת)
סמליל המפלגה לקראת בחירות 2013
נציגי המפלגה בכנסת ומועמדיה בבחירות

| כנסת | חברי כנסת / מועמדים | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-17 (2006) | 7 מנדטים: רפי איתן, יעקב בן יזרי, משה שרוני, יצחק זיו, יצחק גלנטי, אלחנן גלזר, שרה מרום-שלו |  פרשו מהסיעה ב-2 ביוני 2008 והקימו את סיעת צדק לזקן.  חזרו לסיעה ב-27 באוקטובר 2008. |
| מועמדי המפלגה לכנסת ה-18 (2009) | רפי איתן, גדעון רייכר, יוסי כץ, יעקב בן יזרי, שמרית אור |  |
| מועמדי המפלגה לכנסת ה-19 (2013) | אפרים לפיד, מידד גיסין, יורם קליינר, דליה נקר, הלל גרנות |  |
הערות שוליים

↑  ריכוז הסקרים, בחירות 2006, אתר Uzit
↑  הגמלאים: ח"כ שרוני הודח מראשות הסיעה, באתר ynet, 15 באוקטובר 2007
1 2  אמנון מרנדה ואטילה שומפלבי, פארסת הגמלאים: משלושה פורשים יצא אחד, באתר ynet, 28 באפריל 2008
↑  אמנון מרנדה, הגמלאים מזגזגים: 3 פורשים לסיעה חדשה, באתר ynet, 3 במאי 2008
↑  יאיר אטינגר, גאידמק: אם יוצע לי – אסכים לכהן כשר, באתר הארץ, 4 במאי 2008
↑  רן פרחי, משה שרוני משך את הצעתו לפיצול סיעת 'הגמלאים', 19 במאי 2008, באתר אומדיה
↑  חזקי ברוך, בקשת הפילוג של פורשי הגמלאים נדחתה, באתר ערוץ 7, 28 במאי 2008
1 2  אמנון מרנדה, ח"כ גלזר פרש מהגמלאים והקים סיעת יחיד, באתר ynet, 27 באוקטובר 2008
↑  אמנון מרנדה, הגמלאים – האיחוד: איתן ושרוני שוב ביחד, באתר ynet, 15 באוקטובר 2008
↑  מורן אזולאי ועומרי אפרים, "להזדקן בכבוד". תוכנית לפיד לגמלאים, באתר ynet, 12 בפברואר 2015
| סיעות הכנסת השבע עשרה |
| --- | --- | --- |
| קואליציה | קדימה • העבודה-מימד (העבודה, מימד) • ש"ס • מפלגת הגמלאים • ישראל ביתנו |  |
| אופוזיציה | הליכוד • האיחוד הלאומי-מפד"ל (מפד"ל, מולדת, אח"י, תקומה) • יהדות התורה (אגודת ישראל, דגל התורה) • מרצ-יחד • בל"ד • רע"מ-תע"ל (רע"מ, תע"ל) • חד"ש |  |
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת השבע עשרה |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-16 | העבודה • ש"ס • הליכוד • יהדות התורה • מרצ • רע"מ-תע"ל • חד"ש • בל"ד • שינוי |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-16 | קדימה • ישראל ביתנו • איחוד לאומי-מפד"ל • מפלגת הגמלאים • הירוקים • עלה ירוק • חזית יהודית לאומית • רע"ש - זכויות הגבר במשפחה • חרות - התנועה הלאומית • צומת • דע"ם • חץ • ברית עולם • לידר • מפלגה לאומית ערבית • תפנית • כוח הכסף - למיגור שלטון הבנקים • לב • לחם • הציונות החדשה • עוז לעניים • עתיד אחד - עתיד טוב לישראל |  |
מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת השמונה עשרה |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-17 | קדימה • הליכוד-אח"י • ישראל ביתנו • העבודה • ש"ס • יהדות התורה • רע"מ-תע"ל • חד"ש • מרצ • בל"ד • מפלגת הגמלאים |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-17 | האיחוד הלאומי • הבית היהודי • התנועה הירוקה-מימד • עלה ירוק • הירוקים • ישראל חזקה • מפלגת צבר • כח להשפיע • דעם • ישראל המתחדשת • ניצולי השואה עם בוגרי עלה ירוק • לידר • צומת	• כוח הכסף • רע"ש - זכויות הגבר במשפחה • הישראלים • מפלגת אור • אחריות • ברית עולם • לב • לזוז • לוחמי חברה מאוחדים |  |
מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת התשע עשרה |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-18 | בל"ד • הבית היהודי • הליכוד - ישראל ביתנו • העבודה • חד"ש • יהדות התורה • מרצ-יחד • קדימה • רע"מ-תע"ל-מד"ע • ש"ס • האיחוד הלאומי |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-18 | אור • אחים אנחנו • ארץ חדשה • ברית עולם • דור • הירוקים • הישראלים • הפיראטים • חיים בכבוד • התקווה לשינוי • כולנו חברים נ נח • כח להשפיע - בהכוונת רבי אמנון יצחק • מורשת אבות • מפלגת כלכלה • מתקדמת ליברלית-דמוקרטית • עוצמה לישראל • עלה ירוק - הרשימה הליברלית • עם שלם • צדק חברתי • התנועה • דעם • יש עתיד |  |
הבחירות לכנסת התשע עשרה • מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011196882505171 
משה שרוני, מנהיג הפורשים מהסיעה
ליגת העל האלבנית

| --- | --- |

 כינוי:  קטגוריה סופריורה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של אלבניה 
 מדינות:  אלבניה אלבניה
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  10
 תקופת הפעילות:  6 ביוני 1930 – הווה (94 שנים)
 אלופה נוכחית:  ק.פ. אגנאטיה (2023/2024)
 מירב הזכיות:  קיי אף טירנה (26)
 מפעל מקביל:  הגביע האלבני
 מפעל נמוך:  ליגת המשנה האלבנית 
 אתר רשמי
 
הליגה האלבנית הבכירה (באלבנית: Superliga Shqipëria) היא ליגת הכדורגל הבכירה באלבניה. הליגה הוקמה בשנת 1930 בעזרתה של התאחדות הכדורגל של יוון ושנה לאחר מכן היא הייתה תחת התאחדות הכדורגל של אלבניה שהוקמה בשנת 1931 מתוך התאחדות הכדורגל היוונית.
עם הקמת הליגה שיחקו בה רק שישה מועדונים שהתמודדו על האליפות. בעונת 1998/99 היה מספר הקבוצות בליגה 16. שתי עונות לאחר מכן, בעונת 1999/00 ירד מספר הקבוצות ל-14 בלבד ומאז עונת 2003/04 שיחקו בליגה זו רק 10 קבוצות עד עונת 2006/07, אז עלה מספר הקבוצות בליגה ל-12.