stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כשהרוח נושבת
עלילת הסרט

ג'ים בלוגס (מדובב על ידי ג'ון מילס) ואשתו, הילדה (מדובבת על ידי פגי אשקרופט), הם זוג קשישים המתגוררים בבית מבודד באזור סאסקס שבאנגליה. ג'ים מקפיד להישאר מעודכן בחדשות המבשרות על מתיחות גוברת והולכת בין ברית המועצות ומדינות המערב עקב מלחמת ברית המועצות - אפגניסטן, המאיימת להפוך לעימות גרעיני כלל עולמי.
כאשר הוא שומע בחדשות ברדיו שעימות גרעיני עלול להתרחש בטווח זמן של ימים, ג'ים מקפיד למלא את הוראות הממשלה על מנת להתכונן – הוא בונה מקלט מאולתר בתוך ביתו, מכסה את החלונות בצבע לבן, ומכין שקים שהוא והילדה יוכלו לישון עליהם בעת הצורך. למרות החשש, ג'ים והילדה משוכנעים שיוכלו לשרוד את המלחמה, כפי ששרדו את מלחמת העולם השנייה, ושבסופו של דבר הסובייטים יובסו.
כאשר שידור הרדיו מתריע על תחילת המתקפה ומעדכן שטילים בליסטיים בין-יבשתיים עושים את דרכם לבריטניה, ממהר הזוג למקלט המאולתר, ומצליח בקושי לחמוק מהדף האוויר המחריב את ביתם, תוצאה של פיצוץ גרעיני שהתרחש בסמוך.
לאחר מספר לילות הם יוצאים מהמקלט לסביבה חרבה, שכל התשתיות, השירותים והתקשורת בה הושמדו וחדלו מלפעול. בתמימותם, הם בטוחים שמדובר בהפסקה זמנית בלבד עקב אילוצי המלחמה. הם נשארים שלווים ותמימים, וממשיכים בשגרה יומית ככל האפשר – מכינים אוכל ותה על גזיה, ומדברים על סידורים שיצטרכו לעשות לאחר המלחמה. הם מנסים לחדש את מלאי המים שלהם, ההולך ואוזל, באמצעות מי גשם, כשהם משוכנעים שבקרוב תגיע הממשלה לחלץ אותם. הם מתעלמים מסימני החורבן סביבם – חורף גרעיני עם אוויר שמלא באפר החוסם את אור השמש ויוצר ערפל כבד, חיות מתות וגוססות, מבנים הרוסים וצמחייה חרוכה - וממשיכים לקוות ולצפות לחילוץ ולפתרונות שתביא הממשלה; אך ככל שהזמן עובר, נחלשת תקוותם לנוכח בדידותם, מחסור הולך וגובר במזון ובמים, ותסמינים הולכים ומתגברים של מחלת קרינה.
מצבה של הילדה מחמיר במיוחד, והיא מזדעזעת כשהיא נתקלת בעכברוש באסלה המיובשת שנותרה מביתם. יחד עם התסמינים המחמירים היא מאבדת את תקוותה. ג'ים מנסה להרים את רוחה, עדיין בטוח בתמימותו שהתרופה למחלתה נמצאת מרחק הליכה לבית המרקחת.
לאחר מספר ימים, הזוג כבר למעשה נפל למשכב ושניהם הולכים וגוססים. רוחה של הילדה נופלת עוד יותר כאשר שיערה נושר. ג'ים מנסה לחזק אותה, עדיין בטוח ששירותי החירום בדרך אליהם, אבל הם לא מגיעים. הם נכנסים למקלט ושוכבים בשקים שהכינו, כאשר ג'ים מנסה לנחם את הילדה בתפילות ומזמורים, אך היא מבקשת ממנו שיפסיק.
מחוץ למקלט מתחיל העשן להתפזר ושמש עמומה מתחילה להתגלות.
בסוף הקרדיטים לסרט נשמע קוד מורס המאיית את המילה MAD – ראשי תיבות של "השמדה הדדית מובטחת".
צוות המדבבים

ג'ון מילס – ג'ים בלוגס
פגי אשקרופט – הילדה בלוגס
רובין יוסטון – קריין חדשות ברדיו
ג'יימס ראסל - צוללן רוסי
דייוויד דונדאס - קולות רקע
מאט אירווינג - קולות רקע
טכניקת הנפשה

הסרט הוא שילוב של הנפשה מצוירת והנפשה בשיטת סטופ-מושן של חפצים אמיתיים. החפצים והרהיטים בביתם של ג'ים והילדה הם החפצים האמיתיים, שממילא זזים לעיתים רחוקות (למעט בסצנת הפיצוץ המחריב את הבית), בעוד דמויותיהם של ג'ים והילדה מצוירות, כמו גם הסביבה שמחוץ לביתם. הסיבה לבחירה בטכניקה הזו היא דמיונה לטכניקה בה צולמו סרטוני הסברה של ממשלת בריטניה בדבר התגוננות אזרחית ממתקפה גרעינית באותה תקופה.
פסקול

את רוב פסקול הסרט הלחין רוג'ר ווטרס, אך הוא כולל שירים וקטעים שהולחנו ובוצעו על ידי אמנים אחרים כגון דייוויד בואי (שכתב ושר את שיר הנושא), ג'נסיס ויו קורנוול.
קבלה ביקורתית

הסרט זכה בביקורות חיוביות, ומחזיק נכון ל-2024 בציון של 88% באתר "Rotten Tomatoes".
לרבי זקאל

| --- | --- |

שחקן הקולנוע לרבי זקאל
 לידה:  19 במאי 1934 אלג'יר, אלג'יריה
 פטירה:  17 בספטמבר 2010 (בגיל 76) אלג'יר, אלג'יריה
 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 עיסוק:  שחקן קולנוע
 פרופיל ב-IMDb
לרבי זקאל (19 במאי 1934 – 17 בספטמבר 2010) היה שחקן קולנוע וקומיקאי אלג'יראי.
חיים אישיים

לרבי זקאל נולד ב־19 במאי 1934 בעיר אלג'יר, אלג'יריה. הוא נפטר ב־17 בספטמבר 2010 באלג'יר, אלג'יריה בגיל 76 לאחר שנפל ממרפסתו, ונקבר בבית העלמין סידי משמד.
קריירת משחק

זקאל החל את קריירת המשחק שלו בשנות החמישים ושיחק בסרטים רבים ושונים, כאשר תפקידו הבולט ביותר הגיע בקרב אלג'יר. הוא גם שיחק תפקיד בסרט הצרפתי מקל אדום (אנ') (בצרפית: Bâton Rouge ) שביים רשיד בושארב (אנ'). היה לו גם תפקיד בסרט Si Mohand U Mhand, l'insoumis. תפקידו האחרון של זקאל היה בדרמה הצרפתית מחוץ לחוק (הורס-לה-לוי), שהוצגה בשנת 2010.
בפתיחת פסטיבל הסרטים הערבי הבינלאומי בעיר אורן 2010 שהתקיים באלג'יריה, לרבי זקאל הוזמן כאחד משלושת האמנים הערביים הגדולים, יחד עם האמנית האלג'יראית חפיה בודרה (צר') והשחקנית חאיאת אל-פהד השחקנית, שדרנית, סופרת ומפיקה כוויתית.
סרטים

2010 עצי הדקל הפצועים
2010 הנוסע האחרון (סרט קצר)
2010 מנודה
2008 המרדן
2006 חמאה לבנה אדומה
2004 פטימה, האלג'יראית מדקר
2004 החשודים
2002 רחובות אלג'יר (הפקה טלוויזיונית)
1993 כבוד השבט
1993 סתיו ... אוקטובר באלג'יר
1990 מהוליווד לטמנראסט
1985 מקל אדום
1981 התליין בוכה (הפקה טלוויזיונית)
1980 עלי בארץ התעתועים
1975 אחדת סנובובך אל-ג'אמר
1972 אל גאולה
1969 האופיום והמקל
1968 חסן טרו הטרוריסט
הערות שוליים

↑  Algerian Actor Larbi Zekkal passes away, الشروق أونلاين, ‏2010-09-19 (בערבית)
1 2  Larbi Zekkal Net Worth 2021: Wiki Bio, Age, Height, Married, Family, Net Worth Post, ‏2015-11-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Larbi Zekkal, IMDb
↑  Films, Africultures (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14241332k (data)  ISNI: 0000 0000 8540 6448  VIAF: 123390994   WorldCat (עם VIAF): 123390994
ליגת האלופות האסייתית (1970)

| --- | --- |
 מארחת:  אצטדיון אמג'דיה, טהראן, איראן
 תקופת התחרות:  1 באפריל 1970 – 10 באפריל 1970 (10 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  איראן טאג'
 מספר משחקים:  13
 מספר שערים:  41 (3.15 בממוצע למשחק)
 → 19691971 ←
 
שחקני טאג' האיראנית חוגגים את הזכייה בגביע, 1970
טורניר אסיה לאלופות 1970 היה המהדורה השלישית של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית). בטורניר זה היו שמונה קבוצות, שהתחלקו ל-2 בתים של ארבעה קבוצות בכל בית. 2 הקבוצות במקום הראשון בכל בית העפילו לשלב הבא - שלב חצי הגמר ולאחריו שלב הגמר. טאג' מאיראן זכתה בטורניר, בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה את קבוצת הפועל תל אביב הישראלית 2–1 בגמר שנערך בטהראן, והיה למעשה המפגש האחרון של קבוצה ישראלית עם קבוצה איראנית לפני המהפכה באיראן (אם כי הנבחרות הלאומיות עוד נפגשו במשחקי אסיה ב-1974).
שלב הבתים > בית א'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איראן טאג' | 2 | 2 | 0 | 0 | 6 | 0 | 6+ | 4 |
| לבנון הומנטמאן ביירות | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 8 | 1– | 2 |
| מלזיה סלנגור | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 3 | 5– | 0 |
סרי לנקה מועדון ספורט סאונדרס: 0
שלב הבתים > בית ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל הפועל תל אביב | 3 | 3 | 0 | 0 | 11 | 2 | 9+ | 6 |
| אינדונזיה פי.אס.אמ.אס. מדאן | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 3 | 3+ | 4 |
| הודו מערב בנגל | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 5 | 2– | 2 |
| תאילנד המשטרה המלכותית התאילנדית | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 11 | 10– | 0 |
שלב הנוקאאוט > חצי גמר

| קבוצה 1 | סיכום | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| ישראל הפועל תל אביב | טכני | לבנון הומנטמאן ביירות |
| איראן טאג' | 0-2 | אינדונזיה פי.אס.אמ.אס. מדאן |
שלב הנוקאאוט > משחק על מקום שלישי

| קבוצה 1 | סיכום | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| לבנון הומנטמאן ביירות | 1–0 | אינדונזיה פי.אס.אמ.אס. מדאן |
שלב הנוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 באפריל 1970 | איראן טאג' | 2–1‏ה | ישראל הפועל תל אביב | טהראן, איראן |
| 10 באפריל 1970 | ואפאקאה  83' מואייני  92' |  | חזום  69' | טהראן, איראן |
הערות שוליים

↑  "History of the Asian Club Championship". Asian Football. 9 באפריל 1997. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 1997. נבדק ב-26 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הומנטמאן ביירות סירבה לעלות לשחק נגד הפועל תל אביב הישראלית, וספגה הפסד טכני. לעוד פרטים ראה החרמת ישראל בספורט
| עונות בגביע אסיה לאלופות ובליגת האלופות האסיאתית |
| --- | --- | --- |
| גביע אסיה למחזיקות גביע | 1967 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972  |  |
| גביע האלופות האסיאתי | 1985/1986 • 1986 • 1987 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליגת האלופות האסיאתית | 2002/2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023/2024 |  |
כתובות דריווש הראשון בסואץ

תעתיק של כתובת דריווש הראשון בסואץ
תעלת הפרעונים
כתובות דריווש הראשון בסואץ נכתבו בפרסית עתיקה, בעילמית, בבבלית ובמצרית קדומה על חמש אנדרטות בוואדי טֻמילאת, המנציחים את פתיחת תעלת הפרעונים בין הנילוס לבין האגמים המרים.
האנדרטה שהשתמרה בצורה הטובה ביותר הייתה מצבת זיכרון מגרניט ורוד, שהתגלה על ידי שארל דה לספס, בנו של פרדיננד דה לספס, ב־1866, 130 קילומטרים מסואץ ליד כרבת במצרים. היא הוקמה על ידי דריווש הגדול, מלך של האימפריה הפרסית העתיקה, שמשל מ־522 לפנה"ס ועד 486 לפנה"ס. האנדרטה, הידועה גם כמצגת שאלוף, מתעדת את בניית תעלה הקודמת לתעלה סואץ המודרנית בידי הפרסים, תעלה דרך ואדי טמילאת, המחברת את ביבסטיס, ענף של הנילוס, עם אגם תמסח שהיה באותה תקופה ממחובר למפרץ סואץ בדרכים טבעיות. המטרה המצוינת של התעלה הייתה יצירת דרך משלוח סחורות דרך הנילוס ודרך הים האדום בין מצרים לבין פרס.
טקסט

מובא להלן תעתיק ותרגום חלקי של הטקסט:
תעתיק הפרסית העתיקה
xâmanišiya \ thâtiy \ Dârayavauš \ XŠ \ adam \ Pârsa \ amiy \ hacâ \ Pâ 
rsâ \ Mudrâyam \ agarbâyam \ adam \ niyaštâyam \ imâm \ yauviyâ 
m \ katanaiy \ hacâ \ Pirâva \ nâma \ rauta \ tya \ Mudrâyaiy \ danuvatiy \ ab 
iy \ draya \ tya \ hacâ \ Pârsâ \ aitiy \ pasâva \ iyam \ yauviyâ \ akaniya \ 
avathâ \ yathâ \ adam \ niyaštâyam \ utâ \ nâva \ âyatâ \ hacâ \ Mudrâ 
yâ \ tara \ imâm \ yauviyâm \ abiy \ Pârsam \ avathâ \ yathâ \ mâm \ kâma\ âha
תרגום
״אומר המלך דריווש: אני פרסי; בצאתי מפרס כבשתי את מצרים. אני הזמנתי לחפור תעלה זו מהנהר שנקרא הנילוס וזורם במצרים, לים שמתחיל בפרס. לכן, כשתעלה זו נחפרה כפי שביקשתי, סירות יצאו ממצרים דרך תעלה זו לפרס, כפי שהתכוונתי.״
הערות שוליים

↑  William Matthew Flinders Petrie, A History of Egypt. Volume 3: From the XIXth to the XXXth Dynasties, Adamant Media Corporation, ISBN 0-543-99326-4, p.366
↑  Barbara Watterson (1997), The Egyptians, Blackwell Publishing, ISBN 0-631-21195-0, p.186
↑  תורגם על ידי אור־אל ביילינסון
לוטוס (יצרנית רכב)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  קולין צ'פמן
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים)
 חברת אם:  ג'ילי 
 מיקום המטה:  נורפוק, אנגליה
 בעלות:  חברת ג'ילי
 ענפי תעשייה:  תעשיית רכב
 מוצרים עיקריים:  מכוניות ספורט, מכוניות מרוץ
 הכנסות:  94,000,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2021) 
 עובדים:  1,487 (2017)
  
 www.lotuscars.com
 
לוטוס מכוניות (באנגלית: Lotus Cars) היא יצרנית מכוניות ספורט ומרוץ בריטית, שבסיסה בנורפוק שבאנגליה. היא הוקמה על ידי קולין צ'פמן (אנ') בשנת 1948.
היסטוריה

החברה הוקמה רשמית ב-1952 אך ב-1948 קולין צ'פמן בנה את המכונית המרוץ הראשונה במוסך והוסיף לה את סמליל החברה. בין השנים 1958 ל-1994 השתתפה החברה במרוצי פורמולה 1 וניצחה במשך 7 פעמים.
עד שנת 1980 עברה החברה משבר כלכלי שבמקום ייצור של 1,200 יחידות יוצרו רק 383 יחידות, משבר זה נוצר בעיקר ממיתון כלכלי עולמי.
לאחר מותו של קולין צ'פמן, מייסד החברה, נכנסה החברה לבעיות כלכליות ונמכרה לג'נרל מוטורס ולאחר מכן נמכרה לרומנו ארטיאולי (אנ') ולאחר מכן נמכרה ל-DRB-HICOM (אנ'), כיום היא נמצאת בבעלות יצרנית הרכב הסינית ג'ילי.
כיום מלבד ייצור מכוניות מתעסקת החברה בייעוץ הנדסי ופיתוח הנדסי.
ב-2022 השיקה החברה את לוטוס אלטרה הקרוסאובר הראשון של החברה והדגם החשמלי הראשון שלה בייצור סדרתי.
דגמים נוכחים

לוטוס אבורה - מכונית ספורט במרכב קופה. הושקה בשנת 2008.
לוטוס אקסיג' - מכונית ספורט במרכב קופה ורודסטר. הושקה בשנת 2000.
לוטוס אליז - מכונית ספורט במרכב רודסטר. הושקה בשנת 1994.
לוטוס איוויה - מכונית על חשמלית במרכב קופה. הושקה בשנת 2019.
לוטוס אימירה - מכונית ספורט במרכב קופה. הושקה בשנת 2021.
לוטוס אלטרה - קרוסאובר הראשון של החברה והדגם החשמלי הראשון שלה בייצור סדרתי, הושקה בשנת 2022.
לוטוס אמיה - מכונית הייפר GT חשמלית עם נתון תאוצה של 2.8 שניות ומהירות מרבית של 280 קמ"ש, היא נחשפה ב-8 בספטמבר 2023 אך לוטוס עדיין לא פרסמה את כל הפרטים לגביה.
הערות שוליים

↑  The Final Chapman Years, www.lotusespritworld.com
↑  The Toyota and GM Link, www.lotusespritworld.com
↑  Alec Macfarlane, Lotus has a new Chinese owner, CNNMoney, ‏2017-05-24
↑  לוטוס מציגה את האלטרה, באתר EV Magazine | מגזין רכב חשמלי, ‏2022-03-30
↑  בוריס רוזנר, הכירו את לוטוס אלטרה - רכב הפנאי החשמלי הראשון של המותג, באתר פורטל הרכב גיר, ‏30 במרץ 2022
↑  cartube, לוטוס אמיה החשמלית נחשפת - ספורט GT, באתר cartube, ‏2023-09-08
| לוטוס |
| --- | --- | --- |
| אישיים | קולין צ'פמן - מייסד |  |
| כלי רכב נוכחיים | לוטוס אימירה • לוטוס איוויה • לוטוס אלטרה |  |
| אחר | ג'ילי (חברת האם) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536140805171  BnF: cb119666455 (data)  LCCN: sh85078463  NKC: kn20091015003
לוטונג כסוף

| לוטונג כסוף |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: לוטונג
מין:: לוטונג כסוף
שם מדעי
 Trachypithecus cristatus ‏ראפלס, 1821
תחום תפוצה


לוטונג כסוף (שם מדעי: Trachypithecus cristatus) הוא מין של קוף מהסוג לוטונג שבמשפחה קופים בעלי זנב המצוי ביערות דרום-מזרח אסיה. תפוצתו בחצי האי המלאי, סומטרה, בורנאו ועוד כמה איים באינדונזיה. התפוצה שלו ברחבי ביצות מנגרובים, חופים טרופיים וביערות הגשם של תפוצתו, אך אזור זה נמצא באיום וכך גם הקוף.
מאפיינים

הלוטונג מגיע לאורך 46–51 ס"מ בנקבות ו-67–75 ס"מ בזכרים ומשקלו 5.7 ק"ג בנקבות ו-6.6 ק"ג בזכרים. לעומת מיני לנגור אחרים הוא חסר סימנים בהירים על פניו והפרווה שלו חומה עד שחורה עם גוון כסוף ממנו קיבל את שמו. הראש בעל ציצו לחיים ארוכות שלעיתים מסתירות את האוזניים וציצה מעל הראש המסתיימות בשערות לבנות. הקופים הקטנים בעלי פרווה כתומה-לבנה המקלה על זיהוים לביטחונם. לקוף זנב ארוך וגמיש העוזר מעט לאחוז בענפים והוא בעל אצבעות ארוכות לאחיזה בענפים.
הלוטונג ניזון באופן כמעט בלעדי מעלים והוא בעל מספר מדורים בקיבה כדי לעכל את התאית, מה שהופך אותו למותאם לאכילת עלים הרבה מרוב הקופים והוא מותאם לתזונה על עלים קשים. 9% מהתזונה הוא משלים מאכילת פירות, פרחים ומיני זרעים.
הלוטונג עצמו עלול להיטרף בידי טיגריסים, נמרים, דולים, נחשים גדולים כמו הפיתון וכן מעופות דורסים. הבינטורונג, מיני גחניים וטורפים נוספים מסוכנים עבור הצעירים. עם זאת רוב זמנם הם נשמרים בידי המשפחה השומרת עליהם היטב.
תת-מינים

Trachypithecus cristatus cristatus
Trachypithecus cristatus selangorensis
הערות שוליים

↑  לוטונג כסוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
ליגת האלופות האסייתית (1969)

| --- | --- |
 מארחת:  האצטדיון הלאומי סופרצ'לאסי, בנגקוק, תאילנד
 תקופת התחרות:  15 בינואר 1969 – 30 בינואר 1969 (16 ימים)
 מספר משתתפות:  10
 הזוכה:  ישראל מכבי תל אביב
 מספר משחקים:  24
 מספר שערים:  85 (3.54 בממוצע למשחק)
 → 19671970 ←
 
שחקן מכבי תל אביב, גיורא שפיגל, מניף את הגביע, אחרי זכייתם בטורניר, 1969
טורניר אסיה לאלופות 1969 היה המהדורה השנייה של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית). בטורניר זה היו עשר קבוצות, שהתחלקו ל-2 בתים של חמש קבוצות בכל בית. 2 הקבוצות במקום הראשון בכל בית העפילו לשלב הבא - שלב חצי הגמר ולאחריו שלב הגמר. מכבי תל אביב מישראל זכתה בטורניר, בפעם הראשונה בתולדותיה, ובפעם השנייה מישראל, לאחר שניצחה את קבוצת ינגזי (אנ') הקוריאנית 1–0 בגמר בבנגקוק, והייתה זו הצלחה בולטת של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים הבין-לאומיים (אחרי זכייתה של היריבה הפועל תל אביב בעונה הקודמת).
שלב הבתים > בית א'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קוריאה הדרומית ינגזי | 4 | 4 | 0 | 0 | 17 | 1 | 16+ | 8 |
| הודו מייסור סטייט | 4 | 2 | 1 | 1 | 5 | 8 | 3– | 5 |
| תאילנד בנגקוק בנק | 4 | 1 | 2 | 1 | 6 | 3 | 3+ | 4 |
| דרום וייטנאם וייטנאם פוליס | 4 | 1 | 1 | 2 | 10 | 7 | 3+ | 3 |
| הפיליפינים מנילה ליונס | 4 | 0 | 0 | 4 | 1 | 20 | 19– | 0 |
שלב הבתים > בית ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל מכבי תל אביב | 4 | 2 | 2 | 0 | 9 | 3 | 6+ | 6 |
| יפן טויו קוגיו | 4 | 3 | 0 | 1 | 6 | 3 | 3+ | 6 |
| איראן פרספוליס | 4 | 2 | 1 | 1 | 8 | 3 | 5+ | 5 |
| מלזיה פראק אף. איי. | 4 | 1 | 1 | 2 | 9 | 9 | 0 | 3 |
| הונג קונג קאוולון מוטור באס | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 16 | 14– | 0 |
שלב הנוקאאוט > חצי גמר

| קבוצה 1 | כובשים קבוצה 1 | סיכום | כובשים קבוצה 2 | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל מכבי תל אביב | גיורא שפיגל  1', 59', 85', יוסי כהן  58', שלום שיקווה  18' ו-רחמים טלבי  79' | 6–1  | נאקאדראן  26' (פ) | הודו מייסור סטייט |
| קוריאה הדרומית ינגזי |  | 0-2 |  | יפן טויו קוגיו |
שלב הנוקאאוט > משחק על מקום שלישי

| קבוצה 1 | סיכום | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| יפן טויו קוגיו | 2–0 | הודו מייסור סטייט |
שלב הנוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בינואר 1969 | ישראל מכבי תל אביב | 1–0‏ה | קוריאה הדרומית ינגזי | בנגקוק, תאילנד |
| 30 בינואר 1969 | דרור בר-נור  112' |  |  | בנגקוק, תאילנד |
הערות שוליים

↑  "History of the Asian Club Championship". Asian Football. 9 באפריל 1997. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 1997. נבדק ב-26 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מכבי תל אביב - מייסור הודו (6 - 1), באתר מכביפדיה
| עונות בגביע אסיה לאלופות ובליגת האלופות האסיאתית |
| --- | --- | --- |
| גביע אסיה למחזיקות גביע | 1967 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972  |  |
| גביע האלופות האסיאתי | 1985/1986 • 1986 • 1987 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליגת האלופות האסיאתית | 2002/2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023/2024 |  |
ליריאנוזאורים

| ליריאנוזאורים |
| --- | --- |
 דגם של Lohuecotitan
תקופה
קרטיקון עליון, 93–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
קבוצה:: טיטאנוזאוריה
קבוצה:: ליתוסטרוטיה
קבוצה:: ליריאנוזאורים
שם מדעי
 Lirainosaurinae

ליריאנוזאורים (שם מדעי: Lirainosaurinae) היא קבוצה של דינוזאורים זאורופודים מקבוצת הטיטאנוזאורים ליתוסטרוטים. טיטאנוזאורים אלה התקיימו רק בקרטיקון העליון לפני 73 עד 70 מיליון שנה מזמננו, בטווח שבין הקמפן למאסטריכט. הם חיו רק באירופה והמאובנים שלהם התגלו בתצורת בספרד, צרפת ורומניה.
קבוצה הוגדרה ב-2018 בידי דיאס-דיאס (Díez Díaz) והיא בעלת מספר קטן של סוגים קטני ממדים וקצרי צוואר. הם נחשבו על פי כמה חוקרים לקרובים לקבוצה לוגנקוזאוריה, אף שחוקרים אחרים מערערים על הקשר בין הקבוצות ורואים בהם את קרוביהם של הסלטזאוריים ואף למקרונרים לא טיטאנוזאורים. כמה חוקרים כלל לא מכירים בטקסון זה. בעבר היא נחשבה למשפחה - ליריינוזאוריים (Lirainosaurinae).
במשך הקרטיקון אירופה הייתה מכוסה בימים רדודים שייתכן והשפיעו על גודל הדינוזאורים החיים בהם. זאורופודים כמו המגיארוזאורוס מהאצג היו קטנים אף יותר מזה עקב הבידוד שגרם האי הקדום (כיום בטרנסילבניה, רומניה). הם נכחדו לפני 70 מיליון שנה, לא הרבה לפני הכחדת הקרטיקון הגדולה שחלה לפני 66 מיליון שנה מהיום.
סוגים

אמפלוזאורוס (Ampelosaurus)
Atsinganosaurus
ליריאנוזאורוס (Lirainosaurus)
Lohuecotitan
פאלודיטיטאן (Paludititan)?
הערות שוליים

↑  Mocho P, Páramo A, Escaso F, Marcos-Fernández F, Vidal D, Ortega F. 2019. Titanosaurs from Lo Hueco (Campanian-Maastrichtian) reveal new information about the evolutionary history of European titanosaurs, pp. 111. In: The Palaeontological Association (ed.), 63rd Annual Meeting, 15th–21st December 2019, University of Valencia, Spain, Programme Abstracts, AGM papers
↑  Díez Díaz, V.; Garcia, G.; Pereda-Suberbiola, X.; Jentgen-Ceschino, B.; Stein, K.; Godefroit, P.; Valentin, X. (2018). "The titanosaurian dinosaur Atsinganosaurus velauciensis (Sauropoda) from the Upper Cretaceous of southern France: New material, phylogenetic affinities, and palaeobiogeographical implications". Cretaceous Research. 91: 429–456
כלוב

כלוב בנוי בגן חיות
כלוּב או סוּגַר הוא מבנה או מארז שלפחות אחד מצדדיו הוא שבכה, המשמש כדי להגביל, להכיל או להגן על מה שנמצא בתוכו. כלובים באים במספר צורות, הנפוצות בהן תיבה או גליל. המונח משמש גם לתיאור מבנים דומים לכלוב (למשל כלוב הצלעות) ולדימויים שונים.
שימושים

כלובים משמשים למטרות רבות, הנפוצות הן שמירה על בעלי חיים בשבי, לכידתם, ותצוגת בעלי חיים בגן חיות. שימושים נוספים הם הגנה על עצים צעירים, הגנה בפני נפילה, הגנה בפני גניבה, ועוד.
כלובי סוללה הם כלובים המשמשים להחזקת תרנגולות מטילות בתעשיית ביצים, המהווים את הצורה הנפוצה ביותר לגידול תרנגולות בתעשיית הביצים בעולם המערבי, ובישראל בפרט. אף שהמושג מתייחס לרוב לסוג הכלובים הנפוצים בגידול תרנגולות,  שימוש בכלובים דומים קיים גם בגידול יונקים קטנים בתעשיית הפרוות ובמעבדות ניסוי.
גלריה

כלובי אוגרים
צוללנים בכלוב מוגן-כרישים
כלוב המכיל אבטיחים
תרנגולות בכלובי סוללה
ילדים בתוך כלוב בהדגמת העיקרון הפיזיקלי של כלוב פאראדיי
ראו גם

לול (לתינוק)
ליטוקוואה טומאינג

ליטוקוואה טומאינג (Litokwa Tomeing;‏ 14 באוקטובר 1939 – 12 באוקטובר 2020) היה נשיא איי מרשל בין השנים 2008–2009. קודם לכן כיהן כשר בממשלה וכיו"ר בית הנבחרים.
ביוגרפיה

טומאינג נולד באיי מרשל והתחנך בבתי ספר קתוליים. בשנת 1961 הוא סיים את לימודיו התיכוניים והחל לעבוד בהוראה וכמנהל בית ספר עד 1973. בשנים 1970–1972 הוא למד לימודי תואר ראשון בשלוחה של אוניברסיטת הוואי. במקביל לעבודתו בתחום החינוך וללימודיו האקדמיים החל טומאינג לעסוק בפעילות פוליטית. בשנים 1965–1969 הוא כיהן כראש עיריית ווג'ה.
בשנת 1974 עבר טומאינג לחיות במג'ורו והמשיך לעסוק בתחום ההוראה. באותה שנה הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של איי מרשל וכיהן בו עד להכרזת עצמאותם בשנת 1978. כחבר הפרלמנט הוא נשלח, בשנת 1976, לוועידת החוקה של מיקרונזיה ובשנת 1978 כיהן כחבר בוועידת החוקה של איי מרשל. לאחר קבלת עצמאותם של האיים נבחר טומאינג בשנית לכהן כחבר בית הנבחרים.
כהונתו בבית הנבחרים נמשכת משנת 1979 ועד היום. במהלך השנים החזיק טומאינג בתפקידים שונים: סגן יו"ר בית הנבחרים (1992–1995), השר המקשר בין נשיא המדינה לאיים (1996–1998) ויו"ר בית הנבחרים (2000–2008).
בסמוך למועד הבחירות, בשלהי שנת 2007, עזב טומאינג את המפלגה הדמוקרטית המאוחדת ונבחר בבחירות אלו מטעם מפלגת העם המאוחדת. לאחר הוודע תוצאות הבחירות הועמד טומאינג כמועמד לנשיאות המדינה והרכיב את ממשלתו בינואר 2008. באוקטובר 2009 נחל טומאינג תבוסה בהצבעת אי אמון בבית הנבחרים וסיים תפקידו.
טומאינג נפטר ב-12 באוקטובר 2020. הותיר אחריו אישה ושבעה ילדים.
לוליגו שקוף

לוליגו שקוף או דְּיוֹנוּן-רַחַף סְנַפִּירְתָן (שם מדעי: Loligo vulgaris) הוא מין דיונון במשפחת הלוליגיים ובמחלקת הסילוניות, השכיח באזור הים התיכון ובאוקיינוס האטלנטי. הוא מוכר בשם העממי "קלמארי".
מאפיינים

ללוליגו שקוף גוף מוארך, שקוף ודמוי חץ. חלקו העליון בגוון ורוד אדמדם עם נקודות לבנבנות. סנפירי הצד משולשים ונמשכים לאורך שני שלישים מגופו. בזרועות הציד ישנם כפתורי הצמדה, כשהמרכזיים גדולים בהרבה מן הצדדיים. הזכר מגיע לאורך של 64 ס"מ לעומת הנקבה שמגיעה ל-36 ס"מ.
הבוגרים חיים בלהקות במים העליונים והרחק מהיבשה. הצעירים חיים קרוב יותר אל החוף. ניזון מדגים וסרטנים.
בעונת הרבייה צבעי גופו של הזכר משתנים ומתגוונים, בעיקר בסביבת זרועותיו. הזכר בוחר נקבה ומפריד אותה מן הלהקה באמצעות תנועת שחייה מיוחדת. עם תום החיזור, נצמד הזכר לנקבה, מקרב את ראשה אל ראשו ומדביק בחלל גלימתה, תיקים של תאי זרע באמצעות זרוע מיוחדת הקרויה הקטוקוטיל. כאשר הנקבה פולטת את ביציות דרך משפך הגלימה, הן עוברות הפריה. הנקבה יוצרת משטח הטלה מתחת לאבנים או בין סדקי סלעים, בו היא מצמידה את הביצים כאשר הן מסודרות ב"נקניקיות" שמכילות 3–4 ביצים באחת. משטח המלטה יחיד מכיל בין 3,000 ל-6,000 ביצים.
הצעירים זהים לחלוטין לבוגרים, מלבד זרועות הציד הקצרות יחסית. הם חיים זמן קצר בקרקעית ואז עוברים למים הפתוחים. בגרות מינית מתרחשת בגיל שנה, אורך חיים כשנה וחצי עד שנתיים.
הערות שוליים

↑  לוליגו שקוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003. האקדמיה ללשון העברית
ליטון סטרייצ'י

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1880 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  21 בינואר 1932 (בגיל 51) ברקשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג', אוניברסיטת ליברפול, בית הספר אבוטסהולם 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  קבוצת בלומסברי 
 בן או בת זוג:  דנקן גראנט  רוגקר סנהאוז  דורה קרינגטון 
 פרסים והוקרה:  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (1921)  Chancellor's Gold Medal 
 
ג'יילס ליטון סטרייצ'י (באנגלית: Giles Lytton Strachey; 1 במרץ 1880 – 21 בינואר 1932) היה סופר ומבקר אנגלי.
ממייסדי קבוצת בלומסברי, מחברם של הספר "ויקטוריאנים דגולים", ידוע בכתיבת צורה חדשה של ביוגרפיה שבה תובנה פסיכולוגית ואהדה משולבים בשנינה וחוסר כבוד. הביוגרפיה שלו ״המלכה ויקטוריה״ (1921) זכתה בפרס הספרותי ע״ש ג'יימס טייט בלאק.