stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S Pen
גרסאות > S Pen

עט ה-S Pen הרגיל הוא העט שמגיע מצורף למכשירים מדגם האולטרה (לשעבר נוט) ולטאבלטים נבחרים של סמסונג. הוא מפותח ומעוצב מעט שונה עם כל דגם שיוצא, אך שומר על קווים מנחים ברורים - גוף העט מדמה עט כתיבה ועליו כפתור צד, מנגנון שליפה בחלקו האחורי (היכן שממוקם המחק בעיפרון) וקצה מגע רגיש ללחץ מקדימה.
| טלפונים> שנה | טלפונים> דגם המכשיר | טלפונים> אורך | טלפונים> רוחב | טלפונים> משקל | טלפונים> קוטר קצה | טלפונים> סוללה | טלפונים> צד התושבת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | גלקסי נוט | חסר מידע | חסר מידע | 4 גרם (בערך) חסר מידע | 1.6 מ"מ | ללא | ימין |
| 2012 | גלקסי נוט II | חסר מידע | חסר מידע | 4 גרם (בערך) חסר מידע | 1.6 מ"מ | ללא | ימין |
| 2013 | גלקסי נוט 3 | חסר מידע | חסר מידע | 4 גרם (בערך) חסר מידע | 1.6 מ"מ | ללא | ימין |
| 2014 | גלקסי נוט 4 | חסר מידע | חסר מידע | 4 גרם (בערך) חסר מידע | 1.6 מ"מ | ללא | ימין |
| 2015 | גלקסי נוט 5 | 11 ס"מ | 5.9 מ"מ | 2.9 גרם | 1.6 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | ימין |
| 2016 | גלקסי נוט 7 | 10.6 ס"מ | 5.8 מ"מ | 2.8 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | ימין |
| 2017 | גלקסי נוט 8 | 10.6 ס"מ | 5.8 מ"מ | 2.8 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | ימין |
| 2018 | גלקסי נוט 9 | 10.6 ס"מ | 5.7 מ"מ | 3.1 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | ימין |
| 2019 | גלקסי נוט 10 | 10.5 ס"מ | 5.8 מ"מ | 3.04 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | ימין |
| 2020 | גלקסי נוט 20 | 10.5 ס"מ | 5.8 מ"מ | 3 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | ימין |
| 2022 | גלקסי S22 אולטרה | 10.5 ס"מ | 5.8 מ"מ | 3 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | שמאל |
| 2023 | גלקסי S23 אולטרה | 10.5 ס"מ | 5.8 מ"מ | 3 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | שמאל |
| 2024 | גלקסי S24 אולטרה | 10.5 ס"מ | 5.8 מ"מ | 3 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | שמאל |
טאבלטים
| שנה | דגם המכשיר | אורך | רוחב | משקל | קוטר קצה | סוללה | צד התושבת |
| 2012 | גלקסי נוט 10.1 | 11.4 ס"מ | 8 מ"מ | 9.4 גרם | 1.6 מ"מ | ללא | ימין |
| 2013 | גלקסי נוט 8.0 | 11.4 ס"מ | 8 מ"מ | 9.1 גרם | 1.6 מ"מ | ללא | ימין |
| 2014 | גלקסי נוט 10.1 (2014) | 11.4 ס"מ | 7.6 מ"מ | 9.2 גרם | 0.7 מ"מ | ללא | ימין |
| 2016 | גלקסי טאב A 10.1 | חסר מידע | חסר מידע | חסר מידע | 0.7 מ"מ | ללא | חיצונית מגנטית |
| 2019 | גלקסי טאב S6 | 13.9 ס"מ | 8.6 מ"מ | 6.5 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | חיצונית מגנטית |
| 2019 | גלקסי טאב A 8.0 | 10.4 ס"מ | 6 מ"מ | 2.8 גרם | 0.7 מ"מ | ללא | ימין |
| 2020 | גלקסי טאב S6 לייט | 14.4 ס"מ | 7.7 מ"מ | 7.03 גרם | 0.7 מ"מ | ללא | חיצונית מגנטית |
| 2020 | גלקסי טאב S7 | 14.7 ס"מ | 8.2 מ"מ | 8 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | חיצונית מגנטית |
| 2022 | גלקסי טאב S8 | 14.4 ס"מ | 8.1 מ"מ | 9 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.5mAh | חיצונית מגנטית |
| 2023 | גלקסי טאב S9 | 14.5 ס"מ | 8.2 מ"מ | 8.7 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.35mAh | חיצונית מגנטית |
| 2024 | גלקסי טאב S10 | 14.5 ס"מ | 8.2 מ"מ | 8.7 גרם | 0.7 מ"מ | קבל-על, 0.35mAh | חיצונית מגנטית |
גרסאות > S Pen פרו

בשנת 2021, כאשר סמסונג החליטה לסגור את סדרת הגלקסי נוט לאלתר ולמזג אותה לסדרת ה-S, היא ניסתה לבחון את האפשרות ולהוציא את הגלקסי S21 אולטרה כשהוא תומך בעט אך זה אינו כלול עם המכשיר וללא תושבת ייעודית בתוכו. במקביל, היא הציגה שני דגמים של עטים שנמכרו בנפרד - את ה-S Pen וה-S Pen פרו, והציעה חבילות שונות הכוללות כיסוי למכשיר עם מקום ייעודי בנוסף לעט עצמו. ניתן להניח שהמהלך לא הניב את התוצאה הצפויה, שכן שנה לאחר מכן מכשיר הגלקסי S22 אולטרה וגם הדגמים הבאים אחריו כן נמכרו עם העט בתוכם.
ה-S Pen (הרגיל) שסמסונג מכרה בנפרד עבור הגלקסי S21 אולטרה מעוצב כמו גרסת הפרו אך רק מעט גדול יותר מאלה שנכללו עד כה במכשירים מסדרת הנוט. מכיוון שאינו פועל על סוללה, כולל רק תכונות מגע בסיסיות וכפתור צד.
ה-S Pen פרו תומך בכל התכונות שה-S Pen המצורף למכשירים השונים תמך בהן עד כה, כמו פעולות ופקודות אוויר, מחוות ועוד. הוא העט היחיד של סמסונג שפועל על סוללת ליתיום־פולימר (אנ'), וכן היחיד שמגיע עם שני כפתורים בצדו - כפתור ה-S Pen הרגיל לפעולות, וכפתור צימוד המיועד להתחבר למכשירים השונים התומכים (בדומה לכפתור הבלוטות' על רמקולים ניידים).
| שנה | דגם | אורך | רוחב | משקל | קוטר קצה | סוללה | תמיכה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | S Pen | 13 ס"מ | 5.8 מ"מ | 9 גרם | 0.7 מ"מ | ללא | מגע בלבד |
| 2021 | S Pen פרו | 17.1 ס"מ | 8.9 מ"מ | 13.8 גרם | 0.7 מ"מ | ליתיום פולימר, 30mAh | מגע ותכונות בלוטות' |
גרסאות > S Pen פולד אדישן

החל מהגלקסי Z פולד 3 שיצא בשנת 2021, סמסונג החלה לשלב תמיכה ב-S Pen במכשירי "פולד" המתקפלים שלה. בדומה ל-S-Pen פרו, היא הוציאה במקביל לכל דגם גרסת S Pen הניתנת לרכישה בנפרד, תחת השם S Pen Fold Edition (גרסת הפולד). העט נתמך רק במסך הראשי הגדול, כשהמכשיר במצב פתוח, שכן במסך החיצוני לא שולבה טכנולוגיית קלט לעט מתחת למסך.
דגמי ה־S-Pen פולד אדישן שונים מעט בעיצוב עם כל דגם שיוצא, אך ללא שינוי מהותי בדרך הפעולה שלהם. הם אינם כוללים סוללה ולכן כל תכונות הבלוטות' לא נתמכות. עקב דרישות המקום של מנגנון הקיפול, במכשיר אין תושבת ייעודית לעט. לכן, בדומה לגלקסי S21 אולטרה, סמסונג מציעה חבילות שונות הכוללות את העט וכיסוי למכשיר עם מקום ייעודי מובנה.
| שנה | דגם המכשיר | אורך | רוחב | משקל | קוטר קצה | סוללה | תמיכה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Galaxy Z Fold 3 | 13.2 ס"מ | 7.7 מ"מ | 6.7 גרם | 1.5 מ"מ | ללא | מגע בלבד |
| 2022 | Galaxy Z Fold 4 | 13.2 ס"מ | 7.7 מ"מ | 6.7 גרם | 1.5 מ"מ | ללא | מגע בלבד |
| 2023 | Galaxy Z Fold 5 | 12 ס"מ | 4.4 מ"מ | 3.1 גרם | 1.5 מ"מ | ללא | מגע בלבד |
| 2024 | Galaxy Z Fold 6 | 12 ס"מ | 4.4 מ"מ | 3.1 גרם | 1.5 מ"מ | ללא | מגע בלבד |
גרסאות > S Pen קריאטור אדישן

בשנת 2023 סמסונג השיקה את ה-S Pen Creator Edition (גרסת היוצרים), עט המיועד לשוק מצומצם יותר של אמנים ויוצרים המעוניינים ליצור עם העט יצירות, ציורים ושרטוטים במכשיר. סמסונג עיצבו את העט כך שדומה בצורתו ל־S-Pen שמגיע עם הטאבלטים של סמסונג, אך גופו בצבע לבן בעוד כפתור הצד וקצהו האחורי צבועים בכסף. הוא מגיע עם תמיכה משופרת בהטיית העט בזמן ציור, כשקצה העט מעט עבה מהרגיל.
העט נתמך בכל מכשירי הגלקסי מדור הנוט 10 ומעלה התומכים בעטי S Pen, בטאבלטים ומחשבים התומכים בעטי S Pen, אך לא במכשירי הגלקסי Z פולד המתקפלים של החברה.
| שנה | דגם | אורך | רוחב | משקל | קוטר קצה | סוללה | תמיכה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | S Pen Creator Edition | 15.3 ס"מ | 9.1 מ"מ | 10.5 גרם | 1.6 מ"מ | ללא | מגע בלבד |
ראו גם

סמסונג גלקסי
סדרת סמסונג גלקסי S
סדרת סמסונג גלקסי Z
סדרת סמסונג גלקסי נוט
סדרת סמסונג גלקסי טאב
הערות שוליים

↑  ניצן סדן, מסך שומר נגיעה: כל החידושים בגלקסי S4, באתר כלכליסט, 10 במרץ 2013
↑  הראל עילם, סמסונג גלקסי Note 3: מלך הפאבלטים החדש, באתר כלכליסט, 15 באוקטובר 2013
↑  סקירה: Galaxy Note 10 Plus - נוצץ ויוקרתי, באתר www.tgspot.co.il, ‏2019-09-01
↑  סקירה: Samsung Note 20 Ultra - הכי יוקרתי וגם יותר יקר, באתר www.tgspot.co.il, ‏2020-08-23
↑  יאיר מור, ‏Galaxy Note 4 - סוס שעדיין דורש אילוף טוב, באתר ‏מאקו‏, 13 בנובמבר 2014
↑  Nick Todorov, The Galaxy Note 9 S Pen battery charges quickly, has a tiny flaw, PhoneArena, ‏2018-09-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  יעקב תם, ביקורת סלולר: Samsung Galaxy Note, הסמארטפון שהוא טאבלט, באתר www.tgspot.co.il, ‏2012-03-18
↑  TGspot, סמסונג משיקה את ה-Galaxy Note II בישראל, באתר www.tgspot.co.il, ‏2012-10-16
↑  אופיר ארצי, סמסונג למשתמשי Note 5: קראו את ההוראות ואל תכניסו את הסטילוס הפוך, באתר www.tgspot.co.il, ‏2015-08-26
↑  צחי הופמן, ניו-יורק, ‏הצצה ראשונה לגלקסי נוט 7 של סמסונג, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2016
↑  ארן סלע, מחזיקים ב-Note 8 של סמסונג? אלה תכונות ה-S-Pen שלא הכרתם, באתר www.tgspot.co.il, ‏2018-01-17
↑  אופיר ארצי אהוד קינן, ‏הצצה ראשונה לגלקסי נוט 9 של סמסונג, באתר ‏מאקו‏, 9 באוגוסט 2018
↑  לא לציירים בלבד: כל מה שצריך לדעת על גלקסי נוט 10, באתר www.israelhayom.co.il
↑  העט חוזר ובענק: סמסונג משיקה את סדרת ה-S22, באתר פספורטניוז, ‏2022-02-09
↑  דניס ויטצ'בסקי, נוט 20: האח הקטן והסביר, באתר ynet, 28 באוגוסט 2020
↑  צחי הופמן, ⁠מדריך - מה אפשר לעשות עם Galaxy AI?, באתר The Gadget Reviews, ‏2024-02-18
1 2  העט צורך רק 0.5mAh (מילי-אמפר) לכל טעינה מלאה מסוללת המכשיר אם מעולם לא נעשה בו שימוש, או 100mAh (מילי-אמפר) לכל טעינה אם הוא בשימוש רב, כך על פי סמסונג.
↑  צד תושבת העט הועבר מימין לשמאל, כנראה משום שבצד ימין מגיעה ומתארכת עד לאזור העליון של המכשיר, שם הפריעה למערך הצילום ולפיתוחו במכשירים אלו. כך על פי גולשים בפורומים שונים ברחבי אינטרנט.
כדורים סיניים (פיזיותרפיה)

כדורי אימון נחים בקופסה שלהם
כדורים סיניים (בסינית: 保定健身球, באנגלית: Baoding balls) הם כדורי מתכת, קטנים מספיק כדי להחזיק ביד אחת. הם ידועים גם בשמות "כדורי תרגול", "כדורי בריאות סיניים", "כדורי מדיטציה סיניים" ו"כדורי רפואה סינית". משתמשים בכדורי הבריאות הסיניים על ידי סיבוב שניים או יותר כדורים ביד אחת. הם נועדו לשפר את זריזות האצבעות, להרפות את היד, או לסייע בהפקת כוח שרירי כף היד ואת המוטוריקה של כף היד לאחר ניתוח. הכדורים הסינים פועלים בדומה לכדורי לחץ המערביים.
היסטוריה

הכדורים הסינים הראשונים נוצרו ככל הנראה בחביי, סין, במהלך שושלת מינג. בעבר, לעיתים קרובות הם נקראו "כדורי ברזל", מכיוון שהם היו עשויים ברזל במקור. ממשיכים לייצר שם כדורי מדיטציה.
המבנה

ככל שעיבוד המתכת התקדם, "כדורי הברזל" הפכו פופולריים יותר. שיטות הבנייה מגוונות. רוב הכדורים הסינים מורכבים מזוג כדורים חלולים, שכל אחד מהם מכיל פעמון שמצלצל כשכדור פנימי פוגע בכדור החיצוני. דוגמאות מודרניות רבות מעוטרות עם קלויזונה (אנ') וחוטי פליז; אלה הם למעשה קישוטים דקורטיביים בלבד שכן הם נושרים בקלות כאשר הכדורים נופלים או כשמשפשפים אותם אחד בשני. הכדורים יכולים גם להיות עשויים מירקן מלא, שיש וסוגי אבן אחרים.
כדורים חלולים בדרך כלל מתאימים יותר לשימוש טיפולי בשל משקלם הקל יותר. כדורים כבדים יותר מברזל, פלדה הדורשים מאמץ רב יותר לסובב אותם. אלה משמשים בעיקר לאימוני התנגדות לחיזוק כף היד.
השימוש

התרגיל הבסיסי מורכב מהחזקת זוג כדורים בכף יד אחת, סיבובם (החלפת המיקום היחסי של שני הכדורים) תוך שמירה על קשר מתמיד ביניהם.
לאחר ששולטים בטכניקה זו, ניתן להגדיל את מהירות הסיבוב, עד שהכדורים נפרדים ביד. בסופו של דבר, ביד אחת ניתן לסובב את הכדורים מבלי שהכדורים יוצרים קשר זה עם זה לחלוטין. פותחו תרגילים הכוללים יותר כדורים, כאשר הטכניקה העיקרית היא להימנע ממגע עם הכדורים האחרים. זה דורש שימוש באצבעות, בדרך כלל באצבע המורה, כמחלקת בין הכדורים.
משתמש ממוצע אמור להיות מסוגל להתחיל בכדור בקוטר של 45 מילימטר ולעבור עד לכדורים בקוטר 60 מילימטר. ניתן להשתמש בכדורים גדולים יותר בקוטר בין 70 ל־100 מילימטר. שמירה על כדורים גדולים יותר בנפרד בזמן סיבובם היא מיומנות מתקדמת.
השטח המופעל ביד יכול להיות מגוון, ניתן לשנות את חלק היד עליהם הכדורים מסתובבים, או לשנות את מסלול הכדורים כך שמופעל יותר כוח על מפרקי האצבעות או אצבע מסוימת.
אנשים חזקים ידועים כמו ג'ון ברוקפילד ההודפים כדורי ברזל, מתאמנים בכדורים הסינים, וכך הצליחו לשפר את אחיזתם בכדורי הברזל שהם הדפו.
יתרונות בריאותיים

אף על פי שאינן נתמכות על ידי עדויות מדעיות, כדורי התנגדות נחשבים כמפעילים שרירי ידיים, משפרים את תפקוד המוח ומפחיתים מתח כאשר משתמשים בהם ברפואה אלטרנטיבית כדי לעורר את נקודות הדיקור בכף היד.
לעיתים קרובות משתמשים בכדורי האימון בפיזיותרפיה כדי להפעיל את הרקמות הרכות של היד, פרק כף היד והזרוע.
ראו גם

כדור לחץ
הערות שוליים

↑  BaodingBalls.com, History and Types of Baoding Balls - BaodingBalls.com (באנגלית)
↑  Qi Uebungen mit den Klangkugeln, web.archive.org, ‏3 בפברואר 2010
↑  Monika M. Thiel: Speech therapy for children's hearing disorders . Springer, Berlin 2000, ISBN 3-540-66515-3, pp. 149 ff.
בתוך כדורי אימון: חוט וגולת שיש
כדורי אימון בשימוש
להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק

| --- | --- |

היצירה פרחקיר, 2014
 מייסדים:  ענבל פינטו, אבשלום פולק 
 תאריך הקמה:  1992 
 www.avshalompollak.com
 
להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק הייתה להקת מחול ישראלית שהוקמה על ידי הרקדנית והכוריאוגרפית ענבל פינטו והשחקן אבשלום פולק שפעלה בתל אביב-יפו משנת 1992 וע לפיצולה ב-2018 ונקראה על שמם. פינטו ופולק שימשו גם המנהלים האמנותיים של הלהקה והיו אחראים לכל הבחירות האמנותיות המובילות את פעילותה.
על הלהקה

משנת 1992 העלתה להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק יצירות מחול המיועדות לכל פלחי האוכלוסייה כאשר ייחודם של היוצרים בא לידי ביטוי בכל פרטי ההופעה כולל כוריאוגרפיה, בימוי, בחירת המוזיקה, עיצוב תלבושות ועיצוב תפאורה. הלהקה מונה צוות של 12 רקדנים ושחקנים קבועים, מופיעה באופן קבוע במרכז סוזן דלל ובאולמות תרבות שונים בישראל ומוזמנת תדיר לייצג את ישראל בפסטיבלים חשובים ובמרכזי תרבות מובילים ברחבי העולם.
ההפקה הראשונה שעלתה הייתה היצירה "סיכוי למאה", אותה יצרו עם השחקן (ואביו של אבשלום) יוסי פולק.
מלבד מופעי מחול מעלה הלהקה הפקות שונות כגון אופרות ומחזות זמר:
בשנת 2006 העלו את האופרה "ארמיד" מאת כריסטוף ויליבלד גלוק, בעיר ויסבאדן שבגרמניה, שהופיעה לאחר מכן באופרה הישראלית.
בשנת 2013 יצרו יחד את המחזמר "החתול שחי מיליון פעמים" על פי ספר מאת יוקו סאנו, בטוקיו, יפן, וכן את האופרה "השועלה הערמומית הקטנה" מאת לאוש יאנאצ'ק בבית האופרה של העיר ברגן בנורווגיה. בספטמבר 2017 העלו פינטו ופולק בטוקיו מחזה מוזיקלי על פי הסיפור ראשומון אשר הופיע ברחבי יפן.
לאורך השנים פינטו ופולק משתפים פעולה עם אמנים שונים, ביניהם הכוריאוגרף רובי ברנט, איתו יצרו ב-2007 את המופע "ראשס" בעבור להקת המחול האמריקאית פילובולוס; הלהקה הנורווגית "Kitchen Orchestra", אשר יצרה וביצעה את המוזיקה למופע "טראוט", שעלה לראשונה בעיר סטוונגר בנורווגיה ב-2008, וכן שיתופי פעולה עם הרקדנית והכוריאוגרפית טליה בק, אשר יצרה את העבודות "סודאד" (2009) ו"מעצמה" (2010), ועם מעצב התאורה הצרפתי יואן טיבולי.
ב-2013 יצרו המאיירות רוני פחימה ושמרית אלקנתי איורים ואנימציה להפקות "השועלה הערמומית הקטנה" ו"אבק". בנוסף, חברו ב-2014 למוזיקאים היפנים אומיטרו אבה, הירופומי נקמורה ומאיו גנטו, אשר יצרו את המוזיקה למופע "פרחקיר", אותם הכירו פינטו ופולק במהלך עבודתם ביפן על המחזמר "החתול שחי מיליון פעמים".
בהפקה "פוגה" שעלתה באפריל 2018, שיתפה פינטו פעולה עם המוזיקאית והצ'לנית מאיה בלזיצמן, אשר ערכה, בחרה ובנוסף גם יצרה מוזיקה מקורית למופע.
בנובמבר 2016 העבירה הלהקה את פעילותה לסטודיו בשכונת מוטיפיורי בתל אביב.
ב-2018 עזבה פינטו את הלהקה, אשר נקראת מאז "תיאטרון המחול אבשלום פולק". וב-2019 העלתה הלהקה מופע ראשון ללא פינטו בשם "קראמפ", מופע מחול־תיאטרון המבוסס על ספר ילדים של דורית רביניאן.בפברואר 2025 הודיע פולק על סגירת הלהקה עקב קשיים כלכליים.
יצירות הלהקה

סיכוי למאה (1993)
דיו-כאן (1993)
עטוף (1998, 2003)
אויסטר (1999)
בוביז (2002)
ארמיד (2003, ויסבאדן, גרמניה)
מה טוב בירח (2004)
שייקר (2006)
ארמיד (2006, האופרה הישראלית)
ראשס (2007)
הידרה (2008)
טראוט (2008)
סודאד (2009)
ראשס פלוס (2009)
טורוס (2010)
מעצמה (2010)
בומביקס מורי (2011)
דגי זהב (2012)
השועלה הערמומית הקטנה (2013)
אבק (2013)
פרחקיר (2014)
עטוף (2015, הפקה מחודשת)
סלאג (2016)
עצקרח (2017)
פוגה (2018)
קראמפ (2019)
פלישה לחלל (2021)
מובי D‏ (2022)
פרסים וציון לשבח

1999 – פרס ה"Bessie" – פרס המחול ואמנויות הבמה בעיר ניו יורק ל"עטוף".
2000 – פרס התיאטרון בתחום אמנויות הבמה ל"אויסטר".
2004 – פרס לנדאו לאמנויות הבמה, לענבל פינטו, על יצירות בתחום המחול.
2006 – פרס המופע הטוב ביותר שנבחר על ידי הקהל בפסטיבל בתחום המחול בזגרב, קרואטיה ל"אויסטר".
2006 – פרס ביצוע בתחום המחול לרקדנים וליוצרים במופע "שייקר" מטעם משרד התרבות וספורט.
2011 – פרס ביצוע בתחום המחול לרקדנים וליוצרים ל"ראשס פלוס" ול"טורוס" מטעם משרד התרבות וספורט.
2014 – המופע "פרחקיר" נבחר על ידי מעגל מבקרי המחול כיצירת המחול הישראלית הטובה ביותר.
2016 – פרס ביצוע בתחום המחול לרקדנים וליוצרים במופע "פרחקיר" מטעם משרד התרבות וספורט.
לקריאה נוספת

דבורה פרידס גלילי, Contemporary Dance in Israel, Asociación Cultural Danza Getxo, 2012, פרק 1.8 Inbal Pinto And Avshalom Pollak עמודים 97–102
רות אשל, 2016, מחול פורש כנפיים: יצירה ישראלית לבמה 1920-2000, הוצאת יומני מחול, כרך ב', שער 12 - הזמן והמקום בו אנו חיים, הפרק אל מחוזות מדומיינים - לאן בורחים, עמודים 660–663
לואן ויירה

לואן גילרמה דה ז'סוס ויירה (בפורטוגזית: Luan Guilherme de Jesus Vieira; נולד ב-27 במרץ 1993 בסאו חוזה, ברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי, חלוץ במועדון סנטוס ונבחרת ברזיל. אלוף אולימפי לשנת 2016. נבחר לכדורגלן השנה באמריקה הדרומית בשנת 2017.
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

לואן הוא בוגר בית הספר לכדורגל של גרמיו. באפריל 2014 הופיע בהופעת בכורה במשחק נגד אתלטיקו מיניירו בליגת העל הברזילאית בכדורגל. את שער הבכורה הבקיע במסגרת גביע ליברטדורס במשחק נגד אתלטיקו נסיונל. ב-2016 זכה עם הקבוצה בגביע הברזילאי. ב-2017 הפך לסגן מלך השערים של גביע ליברטדורס. באוגוסט אותה שנה ניהל מגעים עם ספרטק מוסקבה אך לבסוף המשא ומתן קרס והוא לא עבר בשל רצונו לזכות עם גרמיו בגביע ליברטדורס והוכתר לכדורגלן הטוב של הטורניר באותה עונה ולכדורגלן השנה באמריקה הדרומית. בנובמבר 2018 נודע על מגעים שסוכנו ניהל עם זניט סנקט פטרבורג הרוסית, לקראת חלון ההעברות בחורף.
ביוגרפיה > קריירה בנבחרת

במדי הנבחרת הצעירה של ברזיל הוא זכה במדליית זהב באולימפיאדת 2016.
סטטיסטיקה

נכון לנובמבר 2018:
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | ליגת המדינה> הופעות | ליגת המדינה> שערים | גביע לאומי> הופעות | גביע לאומי> שערים | טורניר ביניבשתי> הופעות | טורניר ביניבשתי> שערים | טורניר אחר> הופעות | טורניר אחר> שערים | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טנאבי | 2012 | ליגת המשנה של מדינת סאו פאולו | — | — | 9 | 2 | — | — | — | — | — | — | 9 | 2 |
| קטאנדוונסה | 2013 | ליגת המשנה של מדינת סאו פאולו | — | — | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 1 | 0 |
| גרמיו | 2014 | Série A | 28 | 4 | 14 | 3 | 1 | 0 | 7 | 1 | — | — | 50 | 8 |
| גרמיו | 2015 | Série A | 33 | 10 | 15 | 4 | 8 | 3 | — | — | — | — | 55 | 17 |
| גרמיו | 2016 | Série A | 25 | 6 | 11 | 5 | 8 | 1 | 8 | 0 | 2 | 0 | 54 | 12 |
| גרמיו | 2017 | Série A | 20 | 6 | 12 | 3 | 6 | 1 | 12 | 8 | 1 | 0 | 51 | 18 |
| גרמיו | 2018 | Série A | 16 | 1 | 9 | 4 | 3 | 2 | 10 | 4 | 8 | 3 | 37 | 10 |
| גרמיו | סך הכל | סך הכל | 122 | 27 | 61 | 19 | 26 | 7 | 39 | 13 | 62 | 18 | 249 | 65 |
תארים

קבוצתיים
הגביע הברזילאי — 2016
גביע ליברטדורס — 2017
אישיים
כדורגלן השנה באמריקה הדרומית - 2017
הערות שוליים

↑  «Зенит» планирует зимой подписать трёх футболистов
↑  "Luan". Soccerway. נבדק ב-1 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הופעות בגביע ליברטדורס
↑  הופעות בפרימיירה ליגה
↑  הופעות במונדיאל
↑  הופעות בגביע סודאמריקנה
| נבחרת ברזיל – אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1 וברטון •  2 זקה •  3 רודריגו קאיו •  4 מרקיניוס •  5 רנאטו אוגוסטו •  6 דוגלאס סנטוס •  7 לואן ויירה •  8 ראפיניה אלקנטרה •  9 גבריאל ברבוסה •  10 ניימאר •   11 גבריאל ז'סוס •  12 וולאס • 13 ויליאם •  14 לואן גארסיה • 15 רודריגו דוראדו • 16 טיאגו מאיה • 17 פליפה אנדרסון • 18 אואילסון • מאמן: רוז'ריו מיקאלה |  1 וברטון •  2 זקה •  3 רודריגו קאיו •  4 מרקיניוס •  5 רנאטו אוגוסטו •  6 דוגלאס סנטוס •  7 לואן ויירה •  8 ראפיניה אלקנטרה •  9 גבריאל ברבוסה •  10 ניימאר •   11 גבריאל ז'סוס •  12 וולאס • 13 ויליאם •  14 לואן גארסיה • 15 רודריגו דוראדו • 16 טיאגו מאיה • 17 פליפה אנדרסון • 18 אואילסון • מאמן: רוז'ריו מיקאלה | ברזיל |
ארמון הקיץ

ארמון הקיץ (בסינית מסורתית: 頤和園, בפין-יין: Yíhé Yuán - "יִיחֶה יְוֵּאן", מילולית "גן הבריאות וההרמוניה") הוא אתר גן נרחב בשוליים המערביים של המועצה הָאיְדְייֵן, כ-15 קילומטרים צפונית-מערבית למרכז בייג'ינג, שהוקם בשנים 1764-1750. האתר, הכולל מבני מגורים ומקדשים, שימש את ארבעת קיסרי סין האחרונים של שושלת צ'ינג. פעמיים במאה ה-19 הרס כוח משלוח צבאי אירופאי את האתר, והוא שופץ מחדש אחר כך. ב-1924 הפך האתר לפארק ציבורי ובשנת 1998 הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
ארמון הקיץ משתרע על שטח של 2.97 קמ"ר והוא כולל קטעי נוף ומבנים רבים.
תיאור

ארמון הקיץ משתרע על שטח של 2.9 קמ"ר והוא כולל אגמים רדודים, פלגים, חורש נטוע, גנים, מסלעות ומבנים רבים. באתר בולטים שני תוואי נוף: אגם קונמינג ששטחו 2.2 קמ"ר (שלושה רבעים משטח האתר) וגבעת אריכות הימים. במקור היו תוואי נוף אלו טבעיים והם הורחבו עם הקמת הגן. בשטח פזורים כ-3,000 מבנים בשטח כולל של 70,000 מ"ר: ביתנים, מקדשים, גשרים, פגודות, מעברים מקורים, ביתני גזיבו, פסלים, מצודות ואף ספינת אבן.
מאפיין בולט בתכנון הגן הוא ההקפדה על סימטריה. לשם כך הורחב המורד המזרחי של גבעת אריכות הימים, שהיה תלול, על מנת לשוות לו מראה אחיד עם המורד המערבי של הגבעה. בנוסף, המבנים על הגבעה פוזרו באופן סימטרי. ציר הסימטריה המרכזי נמצא במרכז הגבעה, ולאורכו פזורה סדרה של מבנים מרשימים, רובם מבני דת. הוא מתחיל מהגדה הצפונית של אגם קונמינג, עובר במדרון הדרומי של הגבעה, שבו בולט המבנה הגבוה ביותר בארמון (מגדל הניחוח של הבודהה), נמשך דרך פסגת הגבעה, שם שוכן מקדש ים החוכמה, אל המדרון הצפוני של גבעת אריכות הימים שם מצוי מקדש סומרו, ואל הגשר הארוך שעל האגם העורפי ומסתיים בשער הצפוני של הארמון. שאר המבנים על המדרון הדרומי של הגבעה מסודרים בצורה סימטרית לצדדיו של הציר המוזכר. כך, למשל, מצד אחד של מגדל הניחוח של הבודהה מצוי מכלול המבנים של ביתן הארד ומצדו השני, במרחק שווה, מכלול המבנים של הארכיונים המסתובבים.
הארמון מחולק פונקציונלית לשלושה חלקים. החלק האדמיניסטרטיבי, שבו ניהלו הקיסר גוָאנְגְשׂוּ והקיסרית בפועל צה שי דיונים בנושאי פנים וחוץ; אזור המגורים, שבו התגוררו הקיסר גוָאנְגְשׂוּ, אשתו הקיסרית ופילגשיו, וכן הקיסרית בפועל צה שי; ואזור הנופש המהווה תשע עשיריות משטח הארמון.
גנים מכסים את רוב השטח היבשתי של ארמון הקיץ. הצמחייה מגוונת ותוכננה כך שבכל עונה מעונות השנה תהיה פריחה. יסמין חשוף (Jasminum nudiflorum) המכונה גם "יסמין החורף" פורח מסוף הסתיו ועד תחילת האביב על המדרון הצפוני של גבעת אריכות הימים ואליו מצטרף עד סוף אפריל עץ התות הסיני (Myrica rubra). באביב פורחים עצי השזיף והשקדיות ואחר כך עצי התפוח הסיני (מהסוג Malus) והלילך. אחריהם המגנוליה (מהמין Magnolia denudata), שפרחיה הלבנים והריחניים נחשבים אצל הסינים כסמל הטוהר, והאדמוניות. תפרחות לבנות וסגולות של ויסטריה סינית (Wisteria sinensis) מופיעות לאורך המסדרון הארוך של גדת האגם. באמצע מאי פורחת המוריה המכבדית (Murraya paniculata) בחזית ארמון העננים המתפזרים. בין יולי לאוקטובר פורח הלוטוס או בשמו המדויק יותר נלומבו נאכל (Nelumbo nucifera) באגמים שבארמון הקיץ. בקיץ מפיצים פרחי היסמין והאוסמנטוס (מהמין Osmanthus fragrans) את ריחם, ובסוף הסתיו פורחות החרציות. בין עצי הגן, ישנם עצים שנשתלו עם הקמת הגן והם בני מאות שנים. כך לדוגמה תות לבן שנשתל ב-1750, ועצי אורן סיני (Pinus tabuliformis), עצי ערער סיני (Juniperus chinensis), עצי Platycladus orientalis (עץ ירוק עד), ועצי אורן מהמין Pinus bungeana שנשתלו ב-1762.
תיאור > המסדרון הארוך

המסדרון הארוך (סינית 长廊 פין יין Cháng Láng) הוא מעבר מקורה שנבנה לראשונה ב-1750 בהוראת צ'יינלונג, על מנת שאִמו תוכל לשוטט בגן כשהיא מוגנת מגשם ושלג. כמו שאר המבנים בגן הוא נשרף על ידי חיל המשלוח הבריטי-צרפתי ב-1860 ונבנה מחדש ב-1886. המסדרון מתחיל מערבית להיכל אריכות הימים השמחה והוא עוקב אחר הגדה הצפונית של אגם קונמינג למרגלות גבעת אריכות הימים בכיוון מזרח-מערב, כשהוא מקשר בין כל המבנים שעל גבעת אריכות הימים. אורכו 728 מטרים המחולקים ל-273 מקטעים. על מנת לייצב את המבנה, בנוי המסדרון על אדמה נגוחה. זהו המעבר המקורה הארוך ביותר באדריכלות הקלאסית של הגנים הסיניים. 
תחילת המסדרון ב"שער ברכת הירח" (Yao Yue Men) במזרח וסיומו בביתן שְׁאגָ'אנְג (Shizhang "אדון האבן"). במרכזו מתעקל המסדרון כלפי דרום על מנת לעקוף את מכלול הבניינים הכולל את "היכל העננים המתפזרים", ובנקודה זו יש במסדרון שער נוסף - "שער העננים המתפזרים". לאורך המסדרון פזורים ארבעה ביתנים מתומנים בעלי גגות רעפים כפולים. ביתנים אלו מסמלים את ארבע עונות השנה. מהמסדרון המקורה נמשכים כמה מעברים מקורים נוספים. באמצע הדרך שבין הביתן המתומן השני לשער העננים המתפזרים נמשך מעבר דרומה (אל חוף האגם) אל "ביתן צפייה בסירת השחף" (Dui Ou Fang), ובאמצע הדרך שבין שער פיזור העננים לביתן המתומן השלישי נמשך מעבר דרומה (אל חוף האגם) אל "ביתן הדגים והאצות" (Yu Zhao Xuan) ומעבר צפונה (אל הגבעה) אל מגדל תצפית מתומן בן שלוש קומות. 
המסדרון מעוטר באלפי ציורים המכסים את קורות התמיכה של הגג והתקרה. הציורים מתארים אפיזודות מהספרות הקלאסית הסינית (דוגמת המסע למערב), סיפורים מהפולקלור הסיני, דמויות היסטוריות ובדיוניות, בניינים ונופים סיניים מפורסמים יחד עם פרחים, ציפורים (בין השאר כ-500 ציורים של עגורים - סמל לאריכות ימים), דגים וחרקים. ציורים בולטים מצויים מעל לפתחים העיקריים (הפונים למזרח ולמערב) של ארבעת הביתנים המתומנים שלאורך המסדרון.
תיאור > ספינת השיש

ספינת השיש (סינית: 石舫 פין-יין Shí Fǎng) - המבנה שהפך לסמלו של ארמון הקיץ. הוא שוכן באגם סמוך לגדה, קרוב לקצה המערבי של המסדרון הארוך. במקור הוקם מבנה זה בתקופת הקיסר צ'יינלונג ב-1755 כחיקוי לספינה סינית. בהסבר שנתן הקיסר צ'יינלונג להקמת הספינה הוא מצטט את גָ'אנְג חֶנְג (張衡, Zhāng Héng‏; 139-78), מלומד מתקופת שושלת האן המזרחית "המים שעליהם צפה הספינה יכולים להטביע אותה" כמשל ליחס בין הקיסר ("הספינה") לעם ("המים") - אם הקיסר לא ייטיב עם העם הנושא אותו על כתפיו, העם יטביע אותו. ספינת האבן נועדה לתאר את הבסיס האיתן של שלטון הקיסר. מיקום הספינה נקבע על מנת לעמעם את הניגודיות שחש היוצא מהמסדרון הארוך הצר לנוף הנרחב של האגם. בסיס הספינה, באורך 36 מטרים, גולף באבן ועליו היה מבנה עץ סיני מסורתי שנשרף ב-1860 על ידי חיל המשלוח הבריטי-צרפתי. ב-1893 נבנה במקומו בהוראת צה שי, הקיסרית בפועל, ביתן בן שתי קומות מעץ בסגנון מערבי, שנצבע בגוון שיש. בכל "סיפון" יש מראה גדולה שנועדה לשקף את מי האגם וליצור אשליה שהמבנה כולו אפוף במים. לבסיס האבן של הספינה נוסף חיקוי של גלגל משוטות בשני הצדדים על מנת להשלים את החיקוי של המבנה לאוניית משוטה. שם המבנה שונה ל"ספינת הצלילות והשלווה" (Qing Yan Fǎng) על סמך האמרה "הבה ניתן לנהר להיות צלול ולים להיות שליו", אך הכינוי המקורי "ספינת השיש" דבק במבנה עד ימינו.