stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנולדור
היסטוריה > תסיסת הנולדור וגלותם

מלקור ניצל יום חג שערכו הולאר בהר טניקווטיל, ואליו הוזמנו כל העלפים, והשמיד את שני עצי ולינור. אחרי כן בא לפורמנוס, ושם הרג את פינווה וגנב את הסילמרילים, וברח לארץ התיכונה. פאנור הזועם נאם אז בפני בני הנולדור ונשא נאום נלהב. הוא דחק בהם לעזוב את הממלכה הברוכה ולקחת ממלכות בארץ התיכונה לעצמם, שם יוכלו לשלוט כרצונם. רבים מנסיכי הנולדור, כולל גלדריאל, אכן רצו לראות את הארץ התיכונה ולשלוט בממלכות משלהם. פאנור ובניו נשבעו אז בשבועה האיומה, הלא היא "שבועת פאנור", להחזיר את הסילמרילים ולרדוף כל אדם, יצור או אלף עד שיוחזרו. כל עם הנולדור נענה לקריאה, אם כי חלקו הגדול יותר הלך אחרי פינגולפין, וסמך על חוכמתו למול גאוותו של פאנור.
הנולדור בראשות פאנור הלכו צפונה ודרשו מהטלרי להניח להם להשתמש בספינות שלהם. הטלרי סירבו, כיוון שראו במעשי הנולדור מרד בולאר, ובתגובה ערכו פאנור ואנשיו טבח בעלפי הטלרי, במה שנחשב לטבח עלף-בעלף הראשון. נמל אלקוולונדה נהרס, וצבא פאנור השתלט על הספינות. זמן לא רב אחר כך הופיע מנדוס, שופט הולאר, בפני הנולדור, וניבא אז נבואה, שנודעה אחר כך בתור "קללת מנדוס", ובה גזר אבדון על כלל הנולדור וממלכותיהם בארץ התיכונה כעונש על הטבח. מנדוס הזהירם כי אם ימשיכו בדרך זו, הם לא ישיגו את הסילמרילים בטרם תשתנה הארץ, ובמקום זאת יפקדו אותם צער, טרגדיה ובגידה. למשמע דבריו חזרו בהם חלק מן הנולדור, שלא היה להם יד בטבח, והולאר סלחו להם. ביניהם היה פינרפין בן פינווה, שהפך למלך העליון לנולדור אשר נשארו באמן. יתר הנולדור בראשותו של פינגולפין (שחלקם לקחו חלק בטבח) נותרו נחושים לעזוב את ולינור לארץ התיכונה. בין אלה בלטה בתו של פינרפין, גלדריאל.
פאנור וסיעתו נטשו את שאר הנולדור ועזבו אותם וחצו את הים. כשהגיעו לארץ התיכונה שרפו את ספינות הטלרי. כשפינגולפין וסיעתו גילו את בגידתם, הם התקדמו צפונה ברגליהם וחצו את הים במעבר הקרח הלקרקסה. רבים מתו בעת החציה, וביניהם אלנווה, אשת טורגון. גלות הנולדור מארצות המערב סימנה את תחילת העידן הראשון ואת שנות השמש. לבסוף הגיע מחנה פינגולפין לארץ התיכונה, ומסעם דרך הלקרקסה נחשב לאחד המעשים הנאצלים והגדולים ביותר שעשו הנולדור בארץ התיכונה, ומעשים מעטים אחרים של הנולדור יעלו עליו אי פעם. עם זאת, האבידות הרבות שסבלו עוררו בהם שנאה עזה לבית פאנור על שנטשו אותם.
במהלך דגור-נוין-גיליאת, הקרב השני על בלריאנד שהתרחש בשנה הראשונה לעידן הראשון, הותקף מחנה פאנור על ידי צבא אורקים ששלח מורגות'. האורקים הוכו על ידי העלפים, אך במהלך המרדף רכב פאנור רחוק מדי מיתר צבאו והוא נהרג על ידי גות'מוג ושאר הבלרוגים.
מכיוון שפאנור לקח את הספינות ונטש את יתר הנולדור באמן, בתי המלוכה של הנולדור הפכו יריבים. אולם כאשר מיד'רוס, בנו הבכור של פאנור נלכד על ידי מורגות', פינגון, בנו של פינגולפין, שזכר את החברות גדולה ששררה בינו לבין מיד'רוס, הציל אותו ממורדות ת'נגורודרים. בעקבות מעשהו ההרואי שככה היריבות בין שני בתי הנולדור. מיד'רוס היה ליורשו של אביו פאנור, אך מתוך הכרת תודה ויתר על המלוכה לדודו פינגולפין, שהפך למלך העליון השלישי לנולדור. אחיו של מיד'רוס לא הסכימו להעברת המלוכה מביתם, והחלו להתייחס לעצמם כאל מנושלים. אף על פי כן, נסיכי הנולדור הקימו ממלכות גדולות בבלריאנד, ולרבים נראה כי חזונו של פאנור היו נכון וצודק. כאן, בארץ התיכונה ובפרט בבלריאנד, היוו הנולדור כוח אדיר ועמדו ברשות עצמם, ולא עוד בתחתית ההיררכיה כבולינור. למשך זמן מה שרר שלום בין בתי פינגולפין ופאנור. אולם בית פאנור עדיין היה מחויב לשבועתו, וזו הייתה כרוכה בקללת מנדוס.
היסטוריה > מלחמות הנולדור כנגד מורגות'

פינגולפין שלט זמן רב בארץ היתלום, ובנו הבכור פינגון משל בדור-לומין הסמוכה. בנו הצעיר טורגון ייסד את הממלכה הנסתרת גונדולין בסיועו של הולא אולמו. שלטונו של פינגולפין התאפיין בלוחמה נגד מורגות', ובשנת 75 לעידן הראשון, לאחר ניצחונם בקרב דגור אגלרב הקרב השלישי במלחמות בלריאנד, החלו הנולדור במצור על אנגבנד, מבצרו הגדול של מורגות'. אבל בשנה 455 לעידן הראשון המצור נשבר על ידי מורגות' במהלך הדגור ברגולך, 'קרב להבת הפתע' הרביעי במלחמות בלריאנד. השמועות על התבוסה הקשה שנחלו צבאו הנולדור ייאשו את פינגולפין, ובחמת זעם רכב לבדו לאנגבנד ואתגר את מורגות' לקרב יחיד. מורגות' נענה. פינגולפין פצע בחרבו את מורגות' שבעה פצעים מהם לא נרפא מעולם, אך לבסוף הובס ונהרג. ת'ורונדור, שר הנשרים, שרט את פניו של מורגות' וחילץ את גופתו של פינגולפין. בנו הבכור פינגון ירש אותו בתפקיד המלך העליון לנולדור.
בשנת 471 לעידן הראשון ארגן מיד'רוס ברית כוללת להתקפה על מורגות' וזו הובילה לנירנית ארנודיאד הקרב החמישי. הקרב היה אסון גדול עבור הנולדור. כוחם של ממלכות הנולדור נשבר, ומלכם פינגון נהרג. טורגון אחיו ירש אותו כמלך העליון לנולדור.
טורגון נסוג לגונדולין וניסה לשמור את הממלכה מוסתרת מפני מורגות'. העיר הייתה כה נסתרת, עד שאף אחד מעלפי הנולדור לא היה מודע למיקומה, וטורגון היה המלך העליון בשמו בלבד. בשנת 510 לעידן הראשון נבגדו אנשי גונדולין על ידי מיגלין, בנו המאומץ של טורגון, והעיר נחרבה. במהלך הלחימה טורגון נהרג, אולם רבים מאנשיו נמלטו ומצאו את דרכם דרומה. מכיוון שלטורגון לא היו בנים, עברה המלוכה לבנו של פינגון גיל-גלד, והוא בתורו הפך למלך העליון לנולדור השביעי והאחרון.
לבסוף, בשנת 583 לעידן הראשון, יצאו הולאר לארץ התיכונה ולחמו כנגד מורגות' במלחמת החרון, הקרב האחרון על אדמת בלריאנד. צבאו של מורגות' הובס, והוא נתפס והוטל אל הריק שמחוץ לגבולות ארדה. עם זאת, בלריאנד שקעה בים כתוצאה מהמלחמה, למעט חלק מאוסיריאנד שהפך ללינדון, וכמה איים. תבוסת מורגות' סימנה את תחילת העידן השני. רבים מן הנולדור שבו לוולינור ושם קיבלו חנינה על כל מעשיהם וקללת מנדוס הובאה לסופה. חלקם עזבו כי התעייפו מהצער, אך רבים סירבו לעזוב את האדמות בהן עבדו זמן כה רב. יתר על כן אחרים סירבו מרוב גאווה, ולא היו מוכנים לוותר על מעמדם הגבוה בארץ התיכונה. אחרונת המנהיגים הגדולים ששרדו הייתה גלדריאל, שנשארה בגלל גאוותה, בנימוק כי משפחתה מעולם לא עשתה רע וכי היא חזקה יותר בארץ התיכונה.
היסטוריה > העידן השלישי וקץ הנולדור בארץ התיכונה

כאשר סאורון הובס והטבעת האחת אבדה, היו העלפים חופשיים להשתמש בשלוש הטבעות כדי ליצור את ממלכותיהם הקסומות בארץ התיכונה. עם זאת, קירדן נתן את טבעתו לגנדלף כדי לסייע לו במשימתו. בשתי ממלכות נראה זוהר ועושר ולינור, ריוונדל ולותלוריין. אותם עלפים שגרו באזורים אלה טעמו שוב את עושר ולינור ולא הרגישו את פגעי הזמן. בעידן השלישי הנולדור התדלדלו, ובסוף העידן השלישי ממלכות הנולדור היחידות שנותרו בארץ התיכונה היו ריוונדל, לותלוריין וקומץ עלפים שנשאר בלינדון. שלוש הטבעות היו נקיות מכל רע, וחושלו מבלי שסאורון ראה אותן מעולם, אך מכיוון שהם עדיין נוצרו על ידי אותה אמנות כמו הטבעות האחרות, השלוש עדיין היו קשורות לטבעת האחת. עם השמדת הטבעת האחת ותבוסתו המלאה של סאורון, דעך כוחן של שלוש הטבעות, ואחרוני הנולדור החלו להתעייף שוב. בסופו של דבר, גלדריאל ואלרונד הפליגו לוולינור ועזבו את הארץ התיכונה ולותלוריין ננטשה. כשהחל העידן הרביעי, ריוונדל נעשתה למקום היחיד בו שהו עלפי נולדור שנותר ממזרח לוולינור בארץ התיכונה, ונשלט על ידי אלדן ואלרוהיר, בניו של אלרונד שנותרו מאחור כשעבר אלרונד לוולינור.
הערות שוליים

↑  כל קרבות העידן הראשון, החל מהקרב השני, דגור-נואין-גיליאת עד למלחמת החרון שבסופה הובס מורגות.
↑  במקור סאורון אכן היה אחד ממשרתיו של הולא אולה, משם אפילו קיבל את המיומנות ואת הידע לחישול הטבעת האחת.
כביש 886

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  39.5 ק"מ
 מיקום
 נקודת התחלה:  צומת עין זיתים
 נקודת סיום:  משגב עם
 
 he
 
כביש 886 הוא כביש אזורי בצפון הארץ, הכביש מחבר בין כביש 89 לכביש הצפון ולישובים על רכס הרי אצבע הגליל.
הכביש מתחיל בצומת עין זיתים שבאזור צפת וממשיך צפונה ועובר דרך יישובי רכס נפתלי עד צומת ישע שם נפגש עם כביש הצפון, משם פונה הכביש מערבה בקטע כביש המשותף לו ולכביש הצפון עד הצומת הראשון בו חוזר הכביש צפונה וממשיך על גבי רכס ההרים עד לקיבוץ משגב עם.
את הכביש חוצים מספר נחלים בהם נחל דישון ונחל קדש.
היסטוריה

בשנת 1947 החלה העבודה על הקטע הצפוני של הכביש המחבר את משגב עם ומנרה. באוגוסט 1949 דווח שסלילת הכביש תגמר "בשבוע הבא", בדצמבר 1949 דווח שסלילתו נגמרה וזופתו בו שני פסים מכביש הצפון עד מנרה וביולי 1950 דווח על השלמת סלילת הכביש. הייתה זו דרך קשה שהנסיעה בה הייתה איטית ומסוכנת, בין השאר בשל הקרבה לגבול. דרך זו שנבנתה בשיטת סולינג, כללה שני פסי אספלט מקבילים צרים.
צמתים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 886 מדרום לצפון
| 0 | צומת עין זיתים |  | עין זיתים |  כביש 89 |
| 4 | צומת ללא שם |  | דלתון | כניסה לדלתון |
| 5 | צומת ללא שם |  | דלתון | כניסה לפארק תעשיות רמת דלתון |
| 6 | צומת ללא שם |  | כרם בן זמרה | כניסה לכרם בן זמרה |
| 9 | צומת ללא שם |  | ריחאניה | כניסה לריחאניה |
| 9.5 | צומת ללא שם |  | עלמה | כניסה למושב עלמה |
| 17.5 | צומת דישון |  | דישון | כניסה למושב דישון |
| 19.5 | צומת ללא שם |  | רמות נפתלי | כביש 8977, גישה למושב רמות נפתלי |
| 21 | צומת ללא שם |  | רמות נפתלי | כניסה צפונית לרמות נפתלי |
| 22 | צומת נפתלי |  |  |  כביש 899 |
| 22.7 | צומת ישע |  | חניון האלות |  כביש 899 |
| 24 | צומת ללא שם |  | יפתח | כניסה ליפתח |
| 32.5 | צומת ללא שם |  | מנרה | כניסה למנרה |
| 36 | צומת ללא שם |  | מרגליות | כניסה למושב מרגליות |
| 37 | צומת ללא שם |  |  | כביש 9977 לכיוון כביש 90 |
| 39.5 | צומת ללא שם |  | משגב עם | כביש למשגב עם |
ראו גם

כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  סיום סלילת כביש מנרה - משגב עם, הארץ, 29 באוגוסט 1949
↑  נחום זכאי, כביש מנרה משגב עם, על המשמר, 29 בדצמבר 1949
↑  הושלם הכביש ממנרה למשגב עם, מעריב, 18 ביולי 1950
↑  שמואל שניצר, כביש המעפיל לרמים ומשגב עם, מעריב, 26 בנובמבר 1951
כביש 866

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  11.4 ק"מ
 מיקום
 נקודת התחלה:  צומת חנניה
 נקודת סיום:  צומת מירון
 
 קואורדינטות:  32°56′52″N 35°27′14″E﻿ / ﻿32.947852°N 35.453817°E﻿ / 32.947852; 35.453817
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הגליל העליון מוגדלת) כביש 866(למפת הגליל העליון רגילה) כביש 866(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 866(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 866  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 866 הוא כביש אורך אזורי בגליל העליון המקשר בין צומת חנניה בכביש 85 לבין צומת מירון בכביש 89. אורכו של הכביש הוא 11.4 ק"מ. הכביש מהווה את ציר התנועה הראשי אל קבר רבי שמעון בר יוחאי.
תולדות הכביש

הכביש נסלל בראשית שנות ה־30 כדי לחבר את כביש 85 לכביש 89 ובכך ליצור את כביש עכו-צפת. בצפת התחבר כביש 89 לכביש ראש פינה - צפת שנסלל כבר במהלך מלחמת העולם הראשונה, והסתיים בצומת עם כביש 90 בראש פינה. סלילת קטע זה סייעה לקישור בין צפת לחיפה, בעקבות קיצור מסלול הנסיעה שעבר קודם לכן דרך טבריה, או בשיירות גמלים בנתיב צר.
בראשית שנות ה־50 אירעו בכביש שני פיגועי ירי בקטע הכביש הסמוך למירון, בהם נהרגו 3 אנשים ונפצעו נוספים.
בשנות ה־50 הוקמו בצד הכביש היישובים פרוד, שפר ואמירים.
צמתים לאורך הכביש

| ק"מ | שם | סוג | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 866 מדרום לצפון
| 0 | צומת חנניה (צומת שבע) |  | כפר חנניה |  כביש 85 |
| 1.9 | צומת ללא שם |  | עין אל-אסד | כניסה לעין אל-אסד |
| 2.5 | צומת ללא שם |  | פרוד | כניסה לפרוד |
| 4.3 | צומת ללא שם |  | אמירים | כניסה לאמירים |
| 4.4 | צומת ללא שם |  | שפר | כניסה לשפר ולחמדת ימים |
| 7 | צומת ללא שם |  | כפר שמאי | כניסה לכפר שמאי |
| 11 | צומת ללא שם |  | מירון | כניסה למושב מירון |
| 11.4 | צומת מירון |  | מירון |  כביש 89 |
ראו גם

נחל מירון
כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  כביש צפת עכו, דואר היום, 24 באוגוסט 1932
↑  סופרי מעריב, נערים מטיילים נורו בגליל, מעריב, 1 ביוני 1953
צבי עמיצור, 2 נרצחו, 10 נפצעו בהתקפה על אוטובוס ליד מירון, על המשמר, 23 בספטמבר 1955
ARP spoofing

מסגרת Ethernet אופיינית. מסגרת הנמצאת תחת האזנה יכולה להכיל כתובות MAC ממקור שגוי כדי לרמות התקנים ברשת.
ARP spoofing הידוע גם בשם ARP poisoning, היא שיטה לפריצה של רשתות Ethernet שמאפשרת לפורץ לנטר את הנתונים העוברים ברשת המקומית או לעצור את התעבורה כליל.
העיקרון של השיטה הוא שליחת הודעות ARP מזויפות ברשת המקומית המכילות כתובות MAC שקריות ובכך מטעה משאבי רשת (כגון רכזת או אף מחשב קצה) וגורם לתעבורת המידע לעבור בתצורה שונה מהמקור. לדוגמה ניתן לזייף את כתובת הGateway שהמחשב פונה אליה, וכך לגרום למחשב הקצה לשלוח את התעבורה היוצאת אל המחשב בעל הכתובת המזויפת, וכך לנטר את הרשת ולחשוף מידע העובר בתצורה בלתי מוצפנת ברשת. העמדה המזויפת יכולה לאחר מכן להעביר את התקשורת אל היעד האמיתי וכך להטמיע את עצמה בצורה שקופה למשתמש, או לחלופין לגרום לכלל התעבורה להינתב למיקום רשת אחד ובכך להעמיס על משאביו ולגרום לקריסתו בהתקפת מניעת שירות.
שימוש ברשומות ARP סטטיות יכולות להוות שיטות יעילות להגנה מפני תקיפות ARP spoofing. ישנם גם מספר כלים זמינים המנטרים את מטמון ה-ARP המקומי ומדווחים למנהל הרשת אם משהו חריג מתרחש.
ראו גם

MAC flooding, הונאת DHCP - שתי שיטות נוספות המאפשרות הסנפת תעבורה של מחשב אחר ברשת מקומית.
אליין תומפסון-הרה

אליין תומפסון-הרה (באנגלית: Elaine Thompson-Herah; נולדה ב-28 ביוני 1992) היא אתלטית ג'מייקנית, פעמיים ברציפות האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) ואלופת העולם (בייג'ינג 2015) בריצת שליחות 4x100 מטר וסגנית אלופת העולם בריצת 200 מטר (בייג'ינג 2015). שיאה האישי בריצת 100 מטר מדרג אותה במקום השני בכל הזמנים בריצת 100 מטר לאחר פלורנס גריפית' ג'וינר ושלישית בכל הזמנים בריצת 200 מטר.
ביוגרפיה

תומפסון-הרה נולדה באזור של מטעי בננות, במחוז מנצ'סטר, ג'מייקה. כיום, היא לומדת באוניברסיטה הטכנולוגית של ג'מייקה. היא מתאמנת בהדרכתו של סטיבן פרנסיס.
קריירה > 2015

בתחרות שנערכה באוניברסיטה שבה היא לומדת ב-11 באפריל 2015 קבעה תומפסון-הרה בריצת 100 מטר את תוצאת השנה בעולם באותה העת 10.92 שניות. בתחרות שנערכה במאי היא קבעה בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 22.37 שניות. בתחרות שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-30 במאי היא קבעה בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.84 שניות, המדרג אותה במקום 30 בכל הזמנים. באליפות ג'מייקה באתלטיקה היא זכתה ביום הולדתה שחל באותו היום במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.51 שניות. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון היא קבעה בריצת 200 מטר (מקצוע שאינו בליגה) שיא אישי חדש של 22.10 שניות.
קריירה > 2015 > מדליית זהב באליפות עולם

חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכתה תומפסון-הרה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם ורוניקה קמפבל-בראון, נטשה מוריסון ושלי אן פרייזר בשיא אליפות חדש ושיא ג'מייקה חדש של 41.07 שניות, לפני ארצות הברית (41.68) וטרינידד וטובגו שקבעה שיא לאומי חדש של 42.03 שניות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 21.66 שניות המדרג אותה במקום חמישי בכל הזמנים, אחרי דפנה סחיפרס מהולנד שקבעה שיא אליפות ושיא אירופה חדש של 21.63 שניות, המדרג אותה במקום השלישי בכל הזמנים ולפני ורוניקה קמפבל-בראון בת ארצה (21.97 שניות).
קריירה > 2016

באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון ארצות הברית במרץ 2016 זכתה תומפסון-הרה במדליית ארד בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.06 שניות, אחרי ברברה פייר מארצות הברית (7.02 שניות) ודפנה סחיפרס (7.04 שניות). ביולי 2016 קבעה שיא אישי בריצת 100 מטר של 10.70 שניות, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים.
קריירה > 2016 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה תומפסון-הרה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.71 שניות, לפני טורי בואי מארצות הברית (10.83 שניות) ושלי-אן פרייזר-פרייס (10.86 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.78 שניות, לפני דפנה סחיפרס (21.88 שניות) וטורי בואי (22.15 שניות). מדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם כריסטניה ויליאמס, ורוניקה קמפבל-בראון ושלי-אן פרייזר-פרייס בתוצאה של 41.36 שניות, אחרי ארצות הברית (41.01 שניות) ולפני בריטניה (41.77 שניות).
קריירה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 סיימה תומפסון-הרה במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.98 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 10.84 שניות, התוצאה המהירה באליפות.
קריירה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בסוף ספטמבר 2019 סיימה תומפסון-הרה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.93 שניות. בריצת 200 מטר היא קבעה בשלב המוקדמות תוצאה של 22.61 שניות ולא המשיכה להתחרות לאחר שניפצעה בגיד אכילס.
קריירה > 2021 > כוכבת המשחקים האולימפיים

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה תומפסון-הרה ב-3 מדליות זהב, יותר מכל אתלט אחר במשחקים אלה. מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש ובתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 10.61 שניות, לפני שלי-אן פרייזר-פרייס (10.74 שניות) ושריקה ג'קסון (10.76 שניות), בריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש ובתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 21.53 שניות, לפני כריסטין מבומה מנמיביה (21.81 שניות) וגבריאל תומאס מארצות הברית (21.87 שניות) ובכך הגנה על התארים שלה ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם בריאנה ויליאמס, שלי-אן פרייזר-פרייס ושריקה ג'קסון בשיא לאומי חדש של 41.02 שניות, לפני ארצות הברית (41.45 שניות) ובריטניה (41.88 שניות).
שבועיים לאחר מכן, במסגרת ליגת היהלום שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-21 באוגוסט היא קבעה בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.54 שניות, הריצה השנייה בטיבה בהיסטוריה לנשים.
קריירה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי 2022 זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.81 שניות, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס שקבעה שיא אליפות חדש של 10.67 שניות ושריקה ג'קסון (10.73 שניות).
חיים אישיים

תומפסון-הרה נשואה לדרון הרה, אתלט בעבר ומאמן.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.54 שניות (2021)
ריצת 200 מטר: 21.53 שניות (2021)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 6.98 שניות (2017)
קיכלי אפור-חזה

| קיכלי אפור-חזה |
| --- | --- |
 קיכלי אפור-חזה, פקיסטן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: קיכליים
סוג:: קכלי
מין:: קיכלי אפור-חזה
שם מדעי
 Turdus obscurus ‏גמלין, 1789

קִיכְלִי אָפֹר-חָזֶה (שם מדעי: Turdus obscurus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הקיכליים. שם הסוג Turdus מגיע מלטינית, ומשמעותו "קיכלי", ושם המין הספציפי obscurus משמעותו - "כהה".
בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר עם 3 תצפיות: הראשונה הייתה באילת באוקטובר 1996. השנייה בשנת 2007 בתחנה לחקר ציפורי ירושלים, והשלישית בראשון בנובמבר 2024 בפארק השכונתי של נאות לון בבאר שבע.
הוא בונה את קינו על עצים, ומטיל 4–6 ביצים בקן מסודר. בנדידה ובחורף הוא יוצר לרוב להקות קטנות. הוא אוכל-כל, אוכל מגוון רחב של חרקים, שלשולים ופירות יער.
זהו קיכלי בעל מראה אסתטי, גבו וראשו אפורים, יש לו פס עין שחור, גובל בלבן מלמעלה ומלמטה. החזה והצדדים כתומים והבטן לבנה. הזוויגים דומים למדי, אבל לצעירים יש גב חום יותר. אורך גופו 20–23 ס"מ. לזכר יש שירה שורקת ופשוטה, בדומה לזו של קיכלי גדול.
תפוצה

הקיכלי מצוי בטבע ביערות מחטניים צפופים ובטייגה מסיביר ומונגוליה ועד ליפן. הוא מין נודד בחורף דרומה לסין ועד לדרום-מזרח אסיה ומזדמן נדיר למערב אירופה.
בשנת 2011 הוא נצפה באוסטרליה, ליד מלנדה בקווינסלנד. זוהי התצפית המאושרת הראשונה של המין ביבשת אוסטרליה.
בשנת 2017, קבוצת מחקר אינדונזיות מצאה מאובן של קיכלי זה באינדונזיה של סוף הפליסטוקן.
הערות שוליים

↑  קיכלי אפור-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 278, 393. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Jacobs, Megan (5 בנובמבר 2007). "Rare bird is sighted in Jerusalem". Jerusalem Post. נבדק ב-4 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Eye-browed Thrush – First for Australia, Feb. 9, 2011, Bird-o.com". אורכב מ-המקור ב-2012-07-08. נבדק ב-2011-12-08.
↑  Meijer, Hanneke J.M.; Awe Due, Rokus; Sutikna, Thomas; Saptomo, Wahyu; Jatmiko; Wasisto, Sri; Tocheri, Matthew W.; Mayr, Gerald (2017-08-17). "Late Pleistocene songbirds of Liang Bua (Flores, Indonesia); the first fossil passerine fauna described from Wallacea". PeerJ. 5: e3676. doi:10.7717/peerj.3676. PMC 5563437. PMID 28828271.
ביצה, אוסף מוזיאון ויסבאדן
ArcGIS

| --- | --- |


מפה של אירופה על ArcGIS Pro 2.8) Windows 10)
 מפתח:  Esri 
 מחזור חיים:  27 בדצמבר 1999 – הווה (25 שנים) 
 גרסה אחרונה:  10.8.2 (9 בדצמבר 2021) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows, לינוקס 
 נכתבה בשפות:  Visual C++, פייתון 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 אתר רשמי
 
ArcGIS היא מערכת מידע גאוגרפי (GIS) לעבודה מול מפות ומידע גאוגרפי המשמשת ליצירת מפות או עבודה מולן, עיבוד מידע גאוגרפי, ניתוח מידע ממופה, שיתוף וגילוי מידע גאוגרפי, שימוש במידע גאוגרפי במגוון אפליקציות וניהול בסיס נתונים של מידע גאוגרפי.
המערכת מספקת תשתית לייצור מפות ומידע גאוגרפי שיהיה זמין ברחבי הארגון, עבור קהילות בשיתוף, או באופן חפשי באינטרנט.
ArcGIS כוללת את התוכנות הבאות:
ArcReader
ArcGIS for Desktop
ArcGIS for Desktop Basic (לשעבר ArcView)
ArcGIS for Desktop Standard (לשעבר ArcEditor)
ArcGIS for Desktop Advanced (לשעבר ArcInfo)
ישנם גם מוצרים מבוססי שרת ומוצרים עבור מכשירים ניידים. ובנוסף חבילות הרחבה בתשלום.
ראו גם

Bhuvan
Bing Maps
Generic Mapping Tools
OpenStreetMap
Wikimapia
זמירון (ציפור)

| זמירון |
| --- | --- |
    שירה של זכר, ביצת סקרלינו, איטליה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: סבכיים
סוג:: קנית
מין:: זמירון
שם מדעי
 Acrocephalus melanopogon ‏טמינק, 1823
תחום תפוצה
  תחום התפוצה של זמירון:   מקייץ   יציב   חורף   חולף 

זְמִירוֹן (שם מדעי: Acrocephalus melanopogon) הוא מין של ציפור שיר קטנה בסוג קנית (ידוע לפעמים גם בתור קנית זמירונית).
בישראל הוא חולף שכיח למדי וכן חורף במספרים קטנים במרבית חלקי הארץ, ובנוסף גם יציב או מקייץ נדיר.
אטימולוגיה

שם הסוג Acrocephalus מיוונית עתיקה, akros, "הגבוה ביותר", ו-kephale, "ראש". ייתכן שנאומן ונאומן (אב ובן, אורניתולוגים גרמניים שהגדירו את הסוג קנית) חשבו ש-akros פירושו "חד, שפיצי". שם המין הספציפי melanopogon גם הוא מיוונית עתיקה, מהמילים melas - שחור, ו-pogon - זקן (ככל הנראה הכוונה הייתה לשפם, שגם השם האנגלי מורה אליו).
תפוצה ובית גידול

הוא מקייץ ומקנן בדרום האזור הפלארקטי, עם מעט זוגות המקננים גם בצפון מערב אפריקה. זהו מין נודד חלקית. ציפורים מדרום-מערב אירופה הן יציבות, ואילו ציפורים מדרום-מזרח אירופה חורפות באזור הים התיכון; ותת-המין האסייתי נודד לערב, הודו ופקיסטן.
הוא נדיר מצפון לטווח התפוצה שלו, אך מזדמן לעיתים נדירות גם עד לפולין ודנמרק. היו כמה תצפיות בבריטניה, כולל זוג שקינן בקיימברידג'שייר בשנת 1946; אך רשומות אלה הוסרו לאחרונה מהרשימה הרשמית של הציפורים הבריטיות, בשל חשש לזיהוי שגוי של קניות פסים או קניות אורז.
בעבר הוא היה מקנן מצוי למדי בישראל, בנופי ביצה בעמקים הצפוניים ולאורך מישור החוף. עשרות עד מאות זוגות קיננו בעמק החולה, צפון הכנרת ועמק בית שאן. ייבוש הביצות ושאיבת הנחלים דרדרו את אוכלוסייתו עד לסף הכחדה, ובעשורים האחרונים הוא נמצא מקנן באתרים בודדים בלבד, ביניהם עמק החולה ואגמון הסופרלנד שליד ראשון לציון.
תפוצה ובית גידול > קינון

ציפור זו היא מין המצוי בצמחיית מים זקופה כמו קנים וגומא. בתטולה 3–6 ביצים המוטלות מאמצע אפריל, והדגירה עליהן נמשכת 14 עד 15 ימים. הקן נבנה על פני מים בין קנים או בתוך שיח. מין זה הוא בדרך כלל מונוגמי (Leisler & Wink 2000).
תיאור והתנהגות

זהו מין קנית בינוני בגודלו, אורכו כ-12–13.5 ס"מ, מעט גדול יותר מקנית פסים הדומה לו. לבוגר גב חום מפוספס בפספוס דק וחלקים תחתונים לבנים. המצח משוטח, יש לו פס-גבה לבנבן ובולט, סוככות האוזניים אפורות והמקור חזק ומחודד.
הזוויגים זהים, כמו אצל רוב הסבכיים, אבל לצעירים יש פספוס כבד יותר ויש להם סימנים על החזה. כמו רוב הסבכיים, הוא אוכל חרקים וגם ניזון מחלזונות מים.
תיאור והתנהגות > קולות

השירה מהירה ודומה לזו של קנית פסים וקנית אירופית, עם קצת חיקויים ושריקות אופייניות לקניות. השירה רכה ומתנגנת יותר משל קרוביו, וכוללת קטעים המזכירים את זמיר הירדן. שלא כמו קנית פסים, הוא אינו שר בתעופה.
גלריה

זמירון, מראלה, סיאלקוט, פנג'אב, פקיסטן
זמירון, מראלה, סיאלקוט, פנג'אב, פקיסטן
זמירון שנטפס במהלך טיבוע ציפורים, מנגויו, צרפת
ביצים, אוסף מוזיאון ויסבאדן
הערות שוליים

↑  זמירון באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  אסף מירוז, זמירון, באתר הצפרות הישראלי
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 30, 56. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Melling T (2006). "Time to get rid of the Moustache: a review of British records of Moustached Warbler" (PDF). British Birds. 99.
Leisler, B. & Wink, Michael (2000): Frequencies of multiple paternity in three Acrocephalus species (Aves: Sylviidae) with different mating systems (A. palustris, A. arundinaceus, A. paludicola). Ethology, Ecology & Evolution 12: 237–249. טקסט מלא ב-PDF
Snow, David W.; Perrins, Christopher M.; Doherty, Paul & Cramp, Stanley (1998): The complete birds of the western Palaearctic on CD-ROM. Oxford University Press.ISBN 0-19-268579-1