stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאנוש יולס
קורות חיים

יאנוש יולס נולד במשפחה יהודית בבודפשט ובתקופה קשה ביותר. ביום החמישי לאחר הפיכת מפלגת צלב החץ והדחת מיקלוש הורטי (16 באוקטובר 1944), גורש אביו למחנות הריכוז בוכנוולד ואחר כך למחנה הריכוז אוהרדרוף. אביו היה אחד הבודדים ששרדו וחזרו הביתה ממחנות הריכוז האלה אחרי המלחמה ולבסוף הצליח למצוא עבודה כיוון שהחוקים היהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי המשפילים בוטלו. יאנוש יולס למד בבית הספר היסודי והתיכון בבודפשט, אך לאחר זמן מה עברה המשפחה לסגד, כך שהוא סיים את לימודיו התיכוניים בסגד, באחד מהגימנסיות הבולטות במדינה, גימנסיית אנדרה שאגווארי. הוא למד רפואה באוניברסיטת סגד בין השנים 1961–1967. ב-9 באוקטובר 1968 קיבל בטקס באולם של אוניברסיטת סגד את התואר דוקטור לרפואה עם טבעת זהב "Sub auspiciis", שפירושו שהיה סטודנט מצטיין לכל אורך שנות לימודיו.
הוא התקבל למחלקה לרפואה פנימית של "אוניברסיטת סגד לרפואה" כמתמחה בשנת 1967, בשנת 1972 נבחן ברפואה פנימית ובשנת 1984 באנדוקרינולוגיה. בשנות ה-70 של המאה ה-20, היה בסיור לימודים במשך זמן קצר בבוקרשט במכון Parthon לאנדוקרינולוגיה ובהאלה בקליניקה 2 של אוניברסיטת מרטין לותר, במרפאת לרפואה פנימית. הוא היה בסיור לימודים גם בקנדה במשך תקופה ארוכה בשנת 1980/81 במונטריאול (Inst. Research Clinical of Montreal). הוא הגן על עבודת הדוקטורט שלו (Ph.D) בשנת 1983 בנושא גירוי ועיכוב הפרשת קורטיקוטרופין. ב-1 ביולי 1990 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה. בשנים 1967–1976 עבד במרפאה לרפואה פנימית, משנת 1976 במחלקה העצמאית ובמעבדת המחקר לאנדוקרינולוגיה במרפאה זו, שם קיבל תואר סגן ראש מחלקה בין השנים 1986–1988, וראש המחלקה בין השנים 1993–2009.
יולס מעורב גם בהוראת הפקולטה לרפואה בשפה האנגלית מאז 2009 כפרופסור אמריטוס.
יולס כיהן בכמה גופים רפואיים של האקדמיה ההונגרית למדעים בשנות ה-90 וה-2000:
הוועדה לאנדוקרינולוגיה ומחקר מטבולי של האקדמיה ההונגרית למדעים (נבחר לחבר הנהלה בשנת 1986);
ועדת העבודה לסטריודכימיה של האקדמיה ההונגרית למדעים;
ועדת העבודה לכימיה פפטידית של האקדמיה ההונגרית למדעים.
יולס פעל באופן רציף וממשיך לפעול באגודות מקצועיות:
האגודה ההונגרית לרפואה פנימית;
האגודה ההונגרית לאימונולוגיה;
האגודה הגרעינית של רופאים הונגרים;
האגודה הפיזיולוגית ההונגרית;
איגוד הכימאים ההונגרים;
Eur. Neuroendocrine Assoc.
מספר הפרסומים המדעיים שלו עולה על 120, הוא פרסם אותם בכתבי עת הונגריים וזרים, בעיקר באנגלית.
מחקריו (מבחר)

New Pitressin preparation with diminished corticotropin releasing actIvlty in vitro. Társszerzőkkel. Lancet 1981.
Corticotropin-releasing activity of a-melanotropin. Társszerzőkkel. Science 1982.
Radioimmunoassay of corticotropin from plasma. Társszerzőkkel. Clin. Chem. 1982.
Inhibition of corticotropin release in vitro by dexamethasone, aldosterone and spironolactone. Târsszerzôkkel. J. Steroid Biochem. 1983.
A kortikotropin elválasztásának serkentése és gátlasa. [Kandidátusi értekezés] Szeged, 1983.
Ethics in Medicine. Notes. Szeged, 1987. 185 p.
Heredity In Functional Endocrine Pathology. II. (Eds. K. Kovacs, S. L. Asa) Boston, 1991. BIackwell. 862-876. p.
Az alfa-melanocyta stimuláló hormon /alfa-MSH/ radioimmun mérése és annak biológiai jelentősége. M. Vecsemyéssel. M. In A klinikai endokrinológia újabb eredményei. (Szerk. Szarvas F., Faredin I., Tóth I.) Szeged, 1991. 135-144. p.
Radioimmunoassay of a-melanocyte-stimulating hormone. M. Vecsernyéssel. Methods in Neurosciences. Vol. 6. (Ed. P.M. Conn) San Diego, 1991. Acad. Pr. 247-260. p.
Central effects of tricyclic compounds on the endocrine system - an in vitro study. Társszerzőkkel. Progress in Brain Research '91. (Eds. A. Ermisch, R. Landgraf, H. Rühle) Amsterdam, 1992. Elsevier. 89-92. p.
Effect of posterior pituitary denervation (PPD) on prolactin (PRL) and alpha-melanocyte-stimulating hormone (alpha-MSH) secretion of lactating rats. Társszerzőkkel. Brain Research Bulletin, 1997.
HPLC-RIA analysis of steroid hormone profile in a virilizing stromal tumor of the ovary. Társszerzőkkel. Journal of Biochemical and Biophysical Methods, 2004.
Aortic stiffness is increased in acromegaly—a transthoracic echocardiographic. Társszerzőkkel. Int. J. Cardiol. 2008 Feb 20; 124(1):121-3., 121-123. p.
פרסים

פרס Pro Universitate (2008)
לקריאה נוספת

אלמנך אוניברסיטאי של סגד (1921–1996). II סגד, אטילה דובוזי, 1997. יאנוס יולס ראה עמוד 160.
מיהו מי 2000: לקסיקון ביוגרפי הונגרי ובינלאומי, כמעט 20 000 ביוגרפיות של בני דורנו, עורך ראשי. פטר הרמן, I - II, בודפשט, 1999, ISSN 1215-7066 - ראה מאמרו של יאנוש יולס. כרך א' עמוד 784
הערות שוליים

↑  SZTE szenátusa adományozta.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7948 778X  VIAF: 121375820   WorldCat (עם VIAF): 121375820 
בתמונה מימין מקבל יאנוש יולס דוקטור לרפואה "בעל טבעת זהב", בנוכחות חברי הנהלת האוניברסיטה (פרנץ מארטה, קארוי טוט, פרנץ זונטאג, ג'רג' קדבשי).
מנצ'סטר יונייטד (כדורגל נשים)

ערך זה עוסק במנצ'סטר יונייטד נשים. אם התכוונתם לקבוצת הגברים של מנצ'סטר יונייטד, ראו .
מועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד נשים (באנגלית: Manchester United Women's Football Club), ובקיצור מנצ'סטר יונייטד נשים, הוא מועדון כדורגל נשים אנגלי מהעיר ליי, אנגליה, המשחק בסופר ליג - ליגת העל האנגלית. המועדון נוסד בשנת 2018 והעפיל מהצ'מפיונשיפ לנשים לסופר ליג בתום עונת 2018-19.
היסטוריה > 1970 - 2011: קבוצות בלתי-רשמיות

ב-1971, הוסר האיסור של התאחדות הכדורגל האנגלית על קבוצות כדורגל מלהחזיק קבוצות כדורגל נשים.
קבוצה בלתי-רשמית בשם יונייטד ליידיס אוף מנצ'סטר הוקמה בסביבות 1970 על ידי קבוצה מהיציע המזרחי באולד טראפורד. הקבוצה התאמנה במתחם האימונים של המועדון, הקליף, וארגנה משחקים נגד קבוצות כדורגל נשים בלתי-רשמיות אחרות.
מועדון האוהדות של מנצ'סטר יונייטד החל לפעול בסוף שנות ה-70, והוכר באופן לא-רשמי כקבוצת הנשים הבכירה של המועדון. בצורתה הראשונית, הייתה הקבוצה קבוצת חסד ששיחקה משחקי גיוס כספים וערכה את משחקה הראשון באוקטובר 1977. ב-1979, הקבוצה הצטרפה לליגת שלושת המחוזות תחת התאחדות כדורגל הנשים והחלה לשחק באופן תחרותי. כשהליגה מכסה שטח גדול מאנגליה, הקבוצה התחרתה בליגה המקומית וב-1982 אישרה התאחדות הנשים את הקמתה של ליגת מנצ'סטר והמחוז, בו היה מועדון האוהדות לחבר מייסד וזכה באליפות ב-3 העונות הראשונות להקמת הליגה. ב-1989, התאחדו ליגות מנצ'סטר ומרסיסייד, הליגה הצפון-מערבית וליגת שלושת המחוזות והקימו את הליגה הצפון-מערבית לנשים. הליגה התפרסה על פני 4 חטיבות וכללה 42 קבוצות. בו זמנית, פנתה הקבוצה למנצ'סטר יונייטד בבקשה לתמיכה וגיבוי רשמי. המועדון הסכים והקבוצה החלה להשתמש בשם מנצ'סטר יונייטד ליידיס, המשחקים פורסמו בתוכניית המועדום והקבוצה הורשתה להתאמן בקליף. הקבוצה הפכה לתחרותית באופן משמעותי לאורך שנות ה-90 ברמות שונות בפרמייר ליג לנשים עד ל-2001.
היסטוריה > 2001 - 2005: שותפות ופירוק

זה מאוד מאכזב. ההתקדמות של כדורגל הנשים יכולה לגדול על-ידי שמועדונים מקצועניים יקחו קבוצות נשים תחת חסותם, וזו מכה למשחק שמועדון גדול כמו מנצ'סטר יונייטד לא יעשה את זה יותר.
ב-2001, הקבוצה השיקה שיתוף פעולה רשמי עם מנצ'סטר יונייטד. למרות זאת, המועדון החל לדשדש עם שורה של עונות בהן סיים באמצע הטבלה בליגה השלישית. שיתוף הפעולה פורק 4 שנים לאחר מכן, ב-2005, זמן קצר לאחר שמלקולם גלזר השלים את רכישת המועדון תוך שההנהלה החדשה מחליטה שקבוצת הנשים היא לא חלק מ"הגרעין העסקי" והיא לא רווחית. דוברות מנצ'סטר יונייטד גם הוסיפה שהמועדון רצה להתרכז בקבוצת האקדמיה של הנשים ולא בקבוצת הבוגרות.
היסטוריה > 2018 - היום: הקבוצה הנוכחית

במרץ 2018, מנצ'סטר יונייטד הכריזה על כוונותיה לייסד מחדש את קבוצת הנשים שלה. מועדון כדורדל הנשים מנצ'סטר יונייטד הוקם ב-28 במאי 2018, בהמשך לפנייה המוצלחת של המועדון להצטרפות לצ'מפיונשיפ לנשים החדשה. בכך צוינה חזרת המועדון לכדורגל הנשים לאחר היעדרות בת 13 שנים; למרות שאקדמיית המועדון המשיכה לפעול תחת קרן מנצ'סטר יונייטד, עם שחקניות כמו איזי כריסטיאנסן וקייסי זלם שיוצאות משורות האקדמיה. קייסי סטוני מונתה למאמנת הראשונה של הקבוצה ב-8 ביוני, כשסגל הקבוצה בן 21 השחקניות מוכרז רק כחודש לאחר מכן.
המשחק הראשון של הקבוצה המחודשת היה ב-19 באוגוסט 2018, בניצחון החוץ 1-0 על ליברפול בגביע הליגה האנגלית לנשים, תוך שליזי ארנוט כובשת את השער התחרותי הראשון של הקבוצה מזה שלוש-עשרה שנים. שלושה שבועות לאחר מכן, משחק הפתיחה שלהן בצמפיונשיפ הסתיים בניצחון 12-0 על אסטון וילה. ב-17 באפריל 2019, יונייטד הבטיחה העפלה לסופר ליג האנגלית לנשים לאחר ניצחון 5-0, שוב נגד וילה. הקבוצה זכתה באליפות הצ'מפיונשיפ שלושה ימים לאחר מכן, בזכות ניצחון בית 7-0 על קריסטל פאלאס. במאי 2019, מנצ'סטר יונייטד הוכרזה כקבוצת השנה בצ'מפיונשיפ, בטקס פרסי השנה של התאחדות כדורגל הנשים האנגלית.
עונת 2019-2020 הייתה עונת הבכורה של הקבוצה בסופר ליג. משחק הפתיחה היה הדרבי של מנצ'סטר שהתקיים באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר. מנצ'סטר סיטי ניצחה את המשחק 1-0 אל מול קהל שאז היה שובר שיאים בליגה, 31,213 צופים. העונה של יונייטד נגמרה מוקדם מהצפוי עקב מגפת הקורונה, והקבוצה זכתה במקום הרביעי בליגה בהתבסס על נקודות פר משחק. המשחק האחרון היה ניצחון 3-2 על אברטון ב-23 בפברואר 2020, כשליאה גלטון כובשת צמד ואלה טון מוסיפה שער, במשחק הראשון שהתקיים באצטדיון החדש של אברטון, וולטון האל פרק. בגביע ה-FA, הקבוצה הפסידה 3-2 למנצ'סטר סיטי בסיבוב הרביעי, הפעם הראשונה בה הפסידה הקבוצה בשלב הנוקאאוט הראשון של תחרות כלשהי. עם זאת, הקבוצה שחזרה את הישגה הגבוה בגביע הליגה והגיעה עד לחצי הגמר בעונה השנייה ברציפות, בו הפסידה לזוכה העתידה, צ'לסי.
מנצ'סטר יונייטד שיחקה את משחקה הראשון באולד טראפורד, נגד וסטהאם יונייטד, במהלך פגרת הנבחרות של כדורגל הגברים במרץ 2021. הקבוצה ניצחה את המשחק 2-0.
ב-12 במאי 2021, הקבוצה הודיעה שקייסי סטוני תעזוב את תפקידה כמאמנת הקבוצה בתום העונה. ב-29 ביולי 2021, מארק סקינר הוכרז כמאמן הקבוצה בחוזה לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת. סקינר אישר במרץ 2023 שהחוזה הוארך בהתאם לסעיף עד 2024. בהמשך אותה עונה הגיעה הקבוצה לגמר חשוב ראשון, והפסידה 1-0 לצ'לסי בגמר גביע ה-FA לעונת 2023 שנערך באצטדיון ומבלי. לאחר שסיימה במקום השני בסופר ליג, הקבוצה העפילה לראשונה לליגת האלופות לנשים לקראת עונת 2023-24. הקבוצה הוגרלה לשחק נגד פריז סן-ז'רמן בסיבוב המוקדמות השני והשיגה תיקו 1-1 בבית לפני שהפסידו 3-1 וסיימו את הקמפיין.
ב-12 במאי 2024, יונייטד הביסה את טוטנהאם הוטספר 4-0 בגמר גביע ה-FA לעונת 2024, וזכתה בתואר החשוב הראשון של המועדון.
בעונת 2024-25 ישחק המועדון שלושה משחקים באולד טראפורד, במה שמהווה שיפור משתי העונות הקודמות, בהן שיחקה הקבוצה פעמיים באצטדיון ההיסטורי.
אצטדיון

בעקבות קבלת הקבוצה לצ'מפיונשיפ בעונת 2018-19, נחשף שהקבוצה תתמקם בסלפורד, במתחם האימונים הקליף; בהתאמה עם סיום עבודות הפיתוח של המועדון. המועדון היה עתיד לקיים את משחקיו בליי ספורט וילאג' עד לסיום העבודות, אך האצטדיון הפך לאצטדיון הרשמי של הקבוצה כיון שהחזרה לקליף לא מומשה. מוס ליין שימש כאצטדיון גיבוי במהלך שנותיה הראשונות של הקבוצה, כשליי ספורט וילאג' לא היה זמין. יואן פילדס שימש כתוכנית חלופית, ואירח את משחקה של יונייטד בסיבוב החמישי של הגביע האנגלי נגד לונדון ביז בפברואר 2019. במרץ 2021, הוכרז שהקבוצה תשחק את משחקה הראשון אי פעם באולד טראפורד בהמשך החודש נגד וסטהאם יונייטד. במרץ 2022, שיחקה הקבוצה בפעם השנייה באצטדיון - ולראשונה אל מול קהל, והביסה את אברטון 3-1 לנגד 20,241 צופים.
שחקניות > סגל נוכחי

נכון ל-15 בינואר 2025
שימו לב: הדגלים מצביעים על הנבחרת הלאומית כפי שהיא מוגדרת תחת חוקי פיפ"א; מעט חריגות אפשריות. שחקניות יכולות להחזיק ביותר מאזרחות אחת שאינה תחת פיפ"א.
שחקניות > סגל נוכחי > בהשאלה

שימו לב: הדגלים מצביעים על הנבחרת הלאומית כפי שהיא מוגדרת תחת חוקי פיפ"א; מעט חריגות אפשריות. שחקניות יכולות להחזיק ביותר מאזרחות אחת שאינה תחת פיפ"א.
שחקניות > שחקניות השנה

| עונה | שחקנית השנה> שם | שחקנית השנה> מדינה | שחקנית השנה> עמדה | שחקנית השנה> הערות | שחקנית השנה> הערות שוליים | שחקנית השנה של השחקניות> שם | שחקנית השנה של השחקניות> מדינה | שחקנית השנה של השחקניות> עמדה | שחקנית השנה של השחקניות> הערות | שחקנית השנה של השחקניות> הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018-19 | קייטי זלם | אנגליה אנגליה | קשרית | זוכה ראשונה |  | _ | _ | _ | _ | _ |
| 2019-20 | היילי לאד | ויילס ויילס | קשרית |  |  | _ | _ | _ | _ | _ |
| 2020-21 | אונה באטל | ספרד ספרד | בלמת | הזוכה הראשונה שאינה בריטית |  | _ | _ | _ | _ | _ |
| 2021-22 | אלה טון | אנגליה אנגליה | קשרית |  |  | אלסיה רוסו | אנגליה אנגליה | חלוצה | זוכה ראשונה |  |
| 2022-23 | אלסיה רוסו | אנגליה אנגליה | חלוצה | הראשונה לזכות בשני הפרסים |  | האנה בלאנדל | אנגליה אנגליה | בלמת |  |  |
| 2023-24 | אלה טון | אנגליה אנגליה | ב | הראשונה לזכות פעמיים והראשונה לזכות בשני הפרסים באותה העונה |  | מאיה לה טיסייה | אנגליה אנגליה | בלמת | הזכייה המשותפת הראשונה |  |
| 2023-24 | אלה טון | אנגליה אנגליה | ב | הראשונה לזכות פעמיים והראשונה לזכות בשני הפרסים באותה העונה |  | אלה טון | אנגליה אנגליה | אנגליה אנגליה | הזכייה המשותפת הראשונה |  |
צוות אימון > קבוצת הבוגרות

נכון ל-13 בינואר 2025
צוות אימון > ניהול בכיר

נכון ל-8 בדצמבר 2024
צוות אימון > סטטיסטיקות אימון

המידע נכון ל-2 בפברואר 2025. רק משחקים רשמיים נחשבים.
| רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> תמונה | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> שם | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> מדינה | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> מתאריך | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> לתאריך | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> משחקים | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> ניצחונות | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> תיקו | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> הפסד | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> שערים שנכבשו | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> שערים שספגו | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> אחוזי הצלחה % | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> תארים | רשימת מאמני ומאמנות מנצ'סטר יונייטד נשים> הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קייסי סטוני | אנגליה אנגליה | 8 ביוני 2018 | 16 במאי 2021 | 77 | 52 | 6 | 19 | 213 | 60 | 67.53 | הצ'מפיונשיפ לנשים |  |
|  | מארק סקינר | אנגליה אנגליה | 29 ביולי 2021 | כיום | 112 | 71 | 21 | 20 | 253 | 107 | 63.39 | גביע ה-FA לנשים |  |
תארים

גביע ה-FA לנשים: 2023-24
הצ'מפיונשיפ לנשים: 2018-19
עונות > סיכום עונות

| עונה | ליגה> מסגרת | ליגה> משחקים | ליגה> ניצחונות | ליגה> תיקו | ליגה> הפסדים | ליגה> שערים שנכבשו | ליגה> שערים שנספגו | ליגה> נקודות | ליגה> מיקום בטבלה | גביע ה-FA לנשים | גביע הליגה האנגלית | ליגת האלופות לנשים | מלכת השערים> שם | מלכת השערים> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018-19 | הצ'מפיונשיפ לנשים | 20 | 18 | 1 | 1 | 98 | 7 | 55 | 1 | רבע הגמר | חצי גמר | אין נתונים | ג'סיקה סיגסוורת' | 18 |
| 2019-20 | הסופר ליג האנגלית לנשים | 14 | 7 | 2 | 5 | 24 | 12 | 23 | 4 | סיבוב רביעי | חצי גמר | אין נתונים | לורן ג'יימס | 9 |
| 2020-21 | הסופר ליג האנגלית לנשים | 22 | 15 | 2 | 5 | 44 | 20 | 47 | 4 | סיבוב חמישי | שלב הבתים | לא העפילה | אלה טון | 10 |
| 2021-22 | הסופר ליג האנגלית לנשים | 22 | 12 | 6 | 4 | 45 | 22 | 42 | 4 | סיבוב חמישי | חצי גמר | לא העפילה | אלסיה רוסו | 11 |
| 2022-23 | הסופר ליג האנגלית לנשים | 22 | 18 | 2 | 2 | 56 | 12 | 56 | 2 | הפסד בגמר | שלב הבתים | לא העפילה | אלסיה רוסו | 13 |
| 2023-24 | הסופר ליג האנגלית לנשים | 22 | 10 | 5 | 7 | 42 | 32 | 35 | 5 | זכייה | שלב הבתים | סיבוב המוקדמות השני | ניקיטה פריס | 16 |
קבוצות מילואים ואקדמיה

למרות שקבוצת בוגרות במועדון לא פעלה במשך שנים, מנצ'סטר יונייטד הפעילה מועדון כישרונות לנערות עד גיל 16 בהתאם להנחיות ההתאחדות האנגלית לכדורגל. שותפות הצדקה של המועדון, קרן מנצ'סטר יונייטד, גם פעלה באימון ילדות בכלל הגילאים בכל אזור מנצ'סטר רבתי. לקראת עונת 2019-20, מנצ'סטר יונייטד רשמה לראשונה קבוצה מקצוענית עד גיל 21 לליגת האקדמיה של הסופר ליג האנגלית, באימונה של שרלוט הילי. קבוצת הפיתוח של המועדון התחרתה בגמר גביע האקדמיה נגד ארסנל בעונת 2018-2019.
קבוצות מילואים ואקדמיה > קבוצת עד גיל 21

שימו לב: הדגלים מצביעים על הנבחרת הלאומית כפי שהיא מוגדרת תחת חוקי פיפ"א; מעט חריגות אפשריות. שחקניות יכולות להחזיק ביותר מאזרחות אחת שאינה תחת פיפ"א.
קבוצות מילואים ואקדמיה > קבוצת עד גיל 21 > בהשאלה

שימו לב: הדגלים מצביעים על הנבחרת הלאומית כפי שהיא מוגדרת תחת חוקי פיפ"א; מעט חריגות אפשריות. שחקניות יכולות להחזיק ביותר מאזרחות אחת שאינה תחת פיפ"א.
קבוצות מילואים ואקדמיה > תוארי האקדמיה

אקדמיית המשחק המקצוענית:
אליפות: 2023-24
אליפות מחוז צפון: 2023-24
אקדמיית הסופר ליג האנגלית:
אליפות: 2021-22
אליפות מחוז צפון: 2021-22
גביע אקדמיית הסופר ליג:
2021-22
קבוצות מילואים ואקדמיה > בוגרות האקדמיה

הרשימה הבאה מורכבת משחקניות האקדמיה שערכו הופעות בקבוצה הבוגרת. שמות מודגשים מראים על שחקנית שעדיין נמצאת בשורות המועדון.
אנגליה אלה טון
אנגליה אמילי ראמזי
אנגליה גבי ג'ורג'
אנגליה ג'ס סימפסון
אנגליה טארה ברן
סקוטלנד כריסטי הנסון
אנגליה מילי טרנר
אנגליה נעמי הארטלי
ויילס סאפיה מידלטון-פאטל
אנגליה פראן בנטלי
ויילס קארי ג'ונס
נורווגיה קארנה סולשיאר
אנגליה קייטי זלם
אנגליה רבקה מיי
ביאורים

↑  אחוזי הניצחונות עוגלו לשתי ספרות אחרי הנקודה העשרונית
↑  שערים בכל המסגרות (הצ'מפיונשיפ לנשים או הסופר ליג האנגלית לנשים, גביע ה-FA לנשים, גביע הליגה האנגלית לנשים וליגת האלופות לנשים)
מיכאל וידל

נשיא המדינה ראובן ריבלין עם ראש עיריית רמלה, מיכאל וידל, והזוכים מבית הספר אורט מקיף ערבי רמלה בעת הענקת "אות הנשיא לחינוך לשותפות" לשנת תשע"ז, נובמבר 2017
מיכאל וידל (נולד ב-2 במרץ 1965) הוא ראש עיריית רמלה.
ביוגרפיה

וידל נולד ברמלה, כבנם השביעי מתוך שמונה של רחל ומאיר, עולים מבוכרה. בילדותו נהרג אחיו שלום בעת פעילות מבצעית באזור גבול הצפון.
בשנת 1992 החל וידל לעבוד ברשות המיסים, שם שימש במגוון תפקידים, ביניהם מנהל תחום וגובה ראשי במחוז רחובות-ראשון לציון. בנוסף שימש כיו"ר ועד העובדים במחוז. בהמשך מונה למנהל מחוז דרום.
וידל נחשב לפעיל בולט בתנועת הליכוד ושימש כמזכיר ועדת הליכוד הארצית ויו"ר סניף הליכוד ברמלה.
במאי 2009, חודש וחצי לאחר שמונה ישראל כץ לשר התחבורה, מינה כץ את וידל לעמוד בראש מטהו במשרד התחבורה. לאחר כשנה וחצי עזב וידל את התפקיד וחזר לעבוד ברשות המיסים.
בשנת 2006 נרשם וידל כיועץ מס מוסמך. בשנת 2007 השלים לימודי תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטה הפתוחה (ניהול ומדעי המדינה). בשנת 2013 קיבל תואר שני בלימודי משפט מאוניברסיטת בר-אילן.
פעילות מוניציפלית

טרם היבחרו לראשות עיריית רמלה, התמודד וידל פעמיים לתפקיד מטעם מפלגת הליכוד, אך הפסיד לראש העירייה, יואל לביא. בבחירות 2008 קיבל 39.1% מהקולות ו-2 מושבים במועצת העיר.
בבחירות 2013 קיבל 36.9% מהקולות ו-3 מושבים במועצת העיר. במסגרת פעילותו במועצת העיר, שימש וידל כיו"ר האופוזיציה ויו"ר הוועדה לענייני ביקורת.
ב-21 ביוני 2017 נבחר וידל לתפקיד ראש עיריית רמלה בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות התפטרותו של ראש העירייה יואל לביא. הוא התמודד מטעם הליכוד וניצח בבחירות לאחר שהשיג 53.7% מקולות המצביעים.
בינואר 2018 שודרה במהדורת "חדשות הערב" של "כאן 11" סדרת כתבות אודות התנהלותו של מיכאל וידל כראש עיריית רמלה, בהן עלה כי וידל ביצע מינויים לא תקינים של פעיליו למגוון תפקידים בעיריית רמלה, בנוסף להתנכלות לתושבים שלא תמכו בו בבחירות, וזאת באמצעות חלוקת דו"חות. במקביל, הביא וידל לביטולם של דו"חות שניתנו לתומכיו.
באוגוסט 2018, לקראת הבחירות לראשות העירייה, הוקלט וידל כשהוא התקשר לתושבת העיר, איים עליה וביקש ממנה שלא להפיץ תמונה לצד ח"כ טיבי: "...זאת הסתה, את תקבלי מכתב מעורך דין". זאת, אף על פי שוידל זימן בעבר את נציגי הקהילה הערבית לדיון על חוק המואזין ובמסגרת הפגישה, צולמה תמונה שמוכיחה שאכן התרחשה פגישה זו.
באפריל 2021 פורסם כי וידל פנה שלוש פעמים לפסיכיאטרית של מחוז מרכז במשרד הבריאות בבקשה לאשפז בכפייה פעיל עירוני המתנגד לו.
בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-27 בפברואר 2024 העפיל וידל לסיבוב שני מול קודמו בתפקיד, יואל לביא. בתום הסיבוב השני, התברר שוידל השיג פער של כ-1,700 קולות ונבחר לכהונה נוספת בראשות העיר רמלה.
חיים אישיים

וידל נשוי לאירית ואב לארבעה בנים.
הערות שוליים

↑  חן מענית,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'‏ביה"ד מנע את מינוי מקורבו של השר ישראל כץ לבכיר ברש"ת, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2013
סעש (ת"א) 41459-10-12 ועד הנדסאים טכנאים ומהנדסים ברשות שדות התעופה בישראל נגד רשות שדות התעופה בישראל, ניתן ב-18 באוגוסט 2013
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'זוהר בלומנקרנץ,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'טלטלה בהנהלת רש"ת: סמנכ"ל מינהל וארגון נאלץ לצאת לחופשה, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2013
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'אבי בר-אלי,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'נפסל סופית מינוי מקורבו של השר כ"ץ לתפקיד בכיר ברש"ת, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2014
↑  תומר הדר,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'השדרוג בנתב"ג פגע במסלולי הטיסה, היועמ"ש של רשות שדות התעופה בילה בקורס להשטת יאכטות, באתר כלכליסט, 1 בנובמבר 2016
↑  הדר חורש‏, "מכרזים תפורים למינוי מקורבים ברשות שדות התעופה", באתר וואלה, 1 בנובמבר 2016
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'אפרת נוימן,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'אחרי 4 שנים בתפקיד: בוטלה זכייתו במכרז של מרדכי וידל, סמנכ"ל ברשות שדות התעופה, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2016
סעש (ת"א) 28952-12-15 ועד הנדסאים, טכנאים ומהנדסים ברשות שדו נ' רשות שדות התעופה בישראל, ניתן ב-28 בנובמבר 2016
↑  מבקר המדינה,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'מינויים ברשות שדות התעופה, ‏נובמבר 2016
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000013-QINU`"'כאן ועכשיו - חדשות תאגיד השידור הישראלי (2017-06-20), ראש העיר וחגיגת הג'ובים | מתוך חדשות הערב 20.7.17, נבדק ב-2017-06-23
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000015-QINU`"'"רמלה: יואל לביא ימשיך לקדנציה רביעית". ynet. אורכב מ-המקור ב-2017-12-05. נבדק ב-2017-06-21.
↑  רשומות, באתר ילקוט הפרסומים, 17 בנובמבר 2013
↑  אור רביד‏, הבחירות ברמלה: מיכאל וידל נבחר לראש העיר עם 53% מהקולות, באתר וואלה, 14 ביוני 2017
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000019-QINU`"'כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2018-01-23), פרשת השחיתות ברמלה: בכיר לשעבר - "לא יכולתי לקחת חלק" | מתוך חדשות הערב 23.01.18, נבדק ב-2018-01-24
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000001B-QINU`"'כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2018-01-14), תחקיר: ההתנהלות הבעייתית של ראש עיריית רמלה | מתוך חדשות הערב 14.01.18, נבדק ב-2018-01-24
↑  אור רביד‏, שיחת טלפון מפתיעה: ראש עיריית רמלה הוקלט מאיים בתביעה על תושבת, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2018
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000001E-QINU`"'בר פלג,'"`UNIQ--nowiki-0000001F-QINU`"'ראש העיר רמלה פנה שלוש פעמים לפסיכיאטרית המחוזית כדי לאשפז פעיל נגדו, באתר הארץ, 8 באפריל 2021
↑  רמלה: מיכאל וידל ימשיך לכהונה נוספת, באתר ynet, 10 במרץ 2024
אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2025

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  28 בפברואר 2025
 תאריך סיום:  8 בנובמבר 2025
 מספר עונה:  30
 מספר מרוצים בעונה:  8
 
 → אליפות העלם במרוצי סיבולת עונת 2024 אליפות העלם במרוצי סיבולת עונת 2026 ← 
 
עונת 2025 באליפות העלם במרוצי סיבולת היא העונה ה-30 של האליפות המאורגנת בידי הפדרציה הבין-לאומית לרכב וה-ACO.
החל מהעונה כל קבוצה בקטגוריית ההייפרקאר חויבה להכניס שתי מכוניות על מנת להשתתף בתחרות. גודל הגריד המקסימלי עלה מ-37 ל-40 מכוניות במטה לאפשר השתתפות של יותר קבוצות באליפות.
לוח המרוצים

| סיבוב | מרוץ | מסלול | מיקום | תאריך | מנצחים בקטגוריית הייפרקאר | מנצחים בקטגוריית LMGT3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מרוץ 1812 הק"מ של קטר | המסלול הבין-לאומי של לוסיל | קטר (מדינה) לוסיל | 28 בפברואר | איטליה מס. 50 פרארי AF Corse | בריטניה מס. 33 TF Sport |
| 1 | מרוץ 1812 הק"מ של קטר | המסלול הבין-לאומי של לוסיל | קטר (מדינה) לוסיל | 28 בפברואר | איטליה אנטוניו פוקו ספרד מיגל מולינה דנמרק ניקלאס נילסן | בריטניה ג'וני אדגר ספרד דניאל ג'ונקדלה ארצות הברית בן קיטינג |
| 2 | מרוץ 6 השעות של אימולה | אימולה | איטליה אימולה | 20 באפריל |  |  |
| 3 | מרוץ 6 השעות של ספא-פרנקורשאמפ | מסלול ספא-פרנקורשאמפ | בלגיה סטבלוט | 10 במאי |  |  |
| 4 | מרוץ 24 השעות של לה מאן | מסלול לה סארת | צרפת לה מאן | 14–15 ביוני |  |  |
| 5 | מרוץ 6 השעות של סאו פאולו | מסלול אינטרלגוס | ברזיל סאו פאולו | 13 ביולי |  |  |
| 6 | לואן סטאר לה מאן | מסלול האמריקות | ארצות הברית אוסטין, טקסס | 7 בספטמבר |  |  |
| 7 | מרוץ 6 השעות של פוג'י | פוג'י ספידווי | יפן אוימה, שיזואוקה | 28 בספטמבר |  |  |
| 8 | מרוץ 8 השעות של בחריין | המסלול הבין-לאומי של בחריין | בחריין סאח'יר | 8 בנובמבר |  |  |
תוצאות המרוצים > אליפות הנהגים

תואר אלוף העולם מוענק לנהגים המתחרים בקטגוריית ההייפרקאר. נהגים המתחרים בקטגוריית LMGT3 זוכים בגביע הסיבולת.
| משך המרוץ | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | פול פוזישן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 שעות | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 1 |
| 8–10 שעות | 38 | 27 | 23 | 18 | 15 | 12 | 9 | 6 | 3 | 2 | 1 |
| 24 שעות | 50 | 36 | 30 | 24 | 20 | 16 | 12 | 8 | 4 | 2 | 1 |
מקור: