קרסימיר באלקוב
קריירת משחק

באלקוב נולד בעיר וליקו טרנובו, והחל לשחק בקבוצת אטאר המקומית. בעונת 1982/1983, כשהיה רק בן 16, החל באלקוב לבלוט בכישרונו, והתקדם לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת העל הבולגרית. לאחר שתי עונות כשחקן מחליף, תפס באלקוב מקום של קבע בהרכב קבוצתו, ושיחק בכל משחקי הליגה של קבוצתו בעונת 1984/1985. אמנם, בשתי העונות הבאות באלקוב כמעט ולא זכה לדקות משחק, וזאת בעקבות פציעה קשה שעבר, אך בעונת 1987/1988 כבר החל לחזור לכושר מלא וזכה לכמות משמעותית יותר של דקות. בעונת 1988/1989 הוביל את קבוצתו למקום השלישי תוך שהוא כובש תשעה שערי ליגה. עונה אחר כך שחזרו גם הקבוצה וגם השחקן את ההישג, כשסיימו במקום השלישי תוך שבאלקוב כובש תשע פעמים. באלקוב החל את עונת 1990/1991, אך במהלכה חתם בקבוצת ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. בסיום העונה זכתה אטאר באליפות בולגריה לראשונה בתולדותיה.
העונה המלאה הראשונה של באלקוב בספורטינג הייתה 1991/1992, ובסיומה נבחר לכדורגלן המצטיין של הקבוצה. באלקוב הפך לשחקן הרכב מוביל בספורטינג, לצידו של בולגרי נוסף, איביילו יורדנוב. בעונת 1992/1993, תחת המאמן בובי רובסון, החל לשחק בעמדה קדמית יותר והפך לאחד השחקנים הטובים ביותר בפורטוגל, ובעונה זו אף רשם לראשונה מספר שערי ליגה דו ספרתי, כשסיים את העונה עם 11 כיבושים. כשלצוות האימון הצטרף קרלוס קיירוש, הגיע באלקוב לשיא כשכבש 15 שערי ליגה בעונת 1993/1994, שבסיומה אף כיכב במדי בולגריה במונדיאל. עונה אחר כך, תחת קיירוש ועוזרו ז'וזה מוריניו, זכה לראשונה בקריירה בתואר, כשהקבוצה זכתה בגביע. באלקוב פתח בהרכב וראה את חברו הבולגרי יורדנוב כובש פעמיים לרשתה של מאריטימו בדרך לניצחון 2-0 ולזכייה בתואר. בנוסף, הקבוצה סיימה במקום השני בליגה, המיקום הטוב ביותר שלה בתקופתו של בלאקוב. בסיום העונה סיים באלקוב את דרכו בקבוצה. הוא כבש במדיה 59 שערים בכל המסגרות, והוא ממוקם חמישי בטבלת מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים.
לקראת עונת 1995/1996 עבר בלאקוב לבונדסליגה, שם חתם במדי שטוטגרט תמורת סכום המוערך בכ-2 מיליון אירו. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה היה לשחקן הרכב מרכזי, וכבש שבעה שערי ליגה, אך הקבוצה סיימה במקום ה-10 בלבד. למרות זאת, הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בבולגריה לשנת 2005, על הופעותיו הן בספורטינג והן בשטוטגרט. בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/1997, החל לאמן את הקבוצה יואכים לב, עוזר המאמן עד לאותה עונה. באלקוב, יחד עם צמד החלוצים ג'ובאני אלבר ופרדי בוביץ', יצרו טריו התקפי שכונה "משולש הקסם", ששיתף פעולה היטב יחדיו והוביל את שטוטגרט ל-78 שערי ליגה, יותר מכל קבוצה אחרת באותה עונה (האלופה באיירן מינכן כבשה 68 שערים בלבד). הקבוצה טיפסה עד למקום הרביעי, וזכתה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 על אנרג'י קוטבוס. באלקוב פתח בהרכב שטוטגרט, שנהנתה מצמד שערים של אלבר כדי לזכות בתואר. עונה אחר כך הייתה קרובה שטוטגרט לזכייה בתואר אירופי, לאחר שהגיעה עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. באלקוב כבש שני שערים במהלך הטורניר, שניהם בניצחון 2-0 בגומלין רבע הגמר מול סלביה פראג, אחרי שוויון 1-1 במשחק הראשון. באלקוב פתח בהרכבה של שטוטגרט בהפסד 1-0 לצ'לסי במשחק הגמר. במקביל, שחזרה הקבוצה את ההישג מהעונה שעברה כשסיימה במקום הרביעי בליגה. במהלך העונה זכה באלקוב בתואר כדורגלן השנה בבולגריה לשנת 2007, בפעם השנייה בקריירה שלו.
לאחר סיום דרכו של לב בקבוצה עם סיום העונה, חלה ירידה משמעותית בכושרה של הקבוצה ובכושרו של באלקוב עצמו. אף על פי שהוסיף להיות שחקן הרכב משמעותי, הוא לא חזר לכבוש עוד בכמות דו-ספרתית עד לסיום הקריירה שלו. בתחילת עונת 2000/2001 זכה עם הקבוצה בגביע האינטרטוטו, לאחר ניצחון בגמר על אוסר. באלקוב כבש בשני מפגשי הגמר בדרך לניצחון 3-1 בסיכום שני המפגשים. אמנם, בהמשך העונה הציגה הקבוצה יכולת ירודה, הודחה בשמינית גמר גביע אופ"א על ידי סלטה ויגו ואף התקרבה לירידה לבונדסליגה השנייה. אמנם, יומיים לאחר ההדחה מגביע אופ"א החל לאמן את הקבוצה פליקס מגאת, והקבוצה הצליחה לשרוד כשסיימה במקום ה-15, מקום אחד ושלוש נקודות מעל הקו האדום. מגאת' הלך ושיפר את הקבוצה. לאחר עונה רגועה במרכז הטבלה, החלה שטוטגרט את עונת 2002/2003 עם זכייה נוספת באינטרטוטו, ובבונדסליגה רשמה את מיקום השיא שלה בתקופתו של בלאקוב, המקום השני. בסיום העונה פרש באלקוב ממשחק פעיל בגיל 37, בתום 21 שנות קריירה מקצוענית.
באלקוב חזר למגרשים להופעה אחת במדי פלאואן מהליגה הרביעית בגרמניה, בה שימש כמאמן-שחקן בשנת 2005.