ג'יימס מארי (מילונאי)
המילון האנגלי החדש

בשנת 1857 החליטה אגודת הבלשנות להתחיל בעבודה על מילון אנגלי חדש שיכלול את כל המילים הידועות באנגלית על שימושיהן השונים. המילון אמור היה לאסוף מילים שהיו בשימוש עוד טרם הכיבוש הנורמני ואת כל המילים באנגלית מאז הכיבוש. הצורך במילון חדש נבע מהתיישנותם של המילונים העיקריים שהיו אז בשימוש – המילונים של צ'ארלס ריצ'רדסון(אנ') (Charles Richardson), נוח וובסטר (Noah Webster) וג'וזף ווסטר(אנ') (Joseph Worcester). היו אלה מילונים נכבדים ואמינים אך המילון החדש נועד להתבסס על עקרונות מחקר היסטורי. הכוונה הייתה שכל הגדרה של מילה במילון החדש תלווה במובאות שידגימו את התפתחות המובנים והשימושים השונים במילה בתקופות שונות. המובאות יאספו ממקורות ספרותיים מוכרים (שייקספיר, צ'וסר, דיקנס, וכדומה), מכל התקופות, אך גם ממקורות ספרותיים פחות נחשבים וכן ממגוון מקורות נוספים כגון מכתבים, עיתונים, ספרות טכנית, קטלוגים, מילונים ועוד.
הרברט קולרידג'(אנ') (Herbert Coleridge) מונה לעורך המילון החדש, וכצעד ראשון בנה תוכנית לאיסוף המובאות הדרושות לכל מילה ומילה. הוא גייס מאות מתנדבים שיעסקו בקריאת מקורות ובציטוט משפטים הממחישים שימוש במילים שונות בשפה האנגלית. אחד המתנדבים הפוריים והדייקנים ביותר היה דר' ויליאם צ'סטר מינור ששלח במשך עשרות שנים אלפי ציטוטים באיכות גבוהה למערכת המילון. לימים התברר שדר' מינור, רופא אמריקאי, נשפט וכלוא במאסר עולם, במוסד לחולי נפש באנגליה, לאחר שירה למוות בשנת 1871 תוך התקף של טירוף בפועל שהיה בדרך לעבודה במבשלת שיכר בלונדון. למרות היענות הציבור העבודה על המילון החדש התקדמה באיטיות ובשנת 1860 נאספו רק כעשירית מהמובאות הנדרשות. בשנת 1861 נפטר העורך קולרידג', ופרדריק פורניוואל מונה תחתיו. פורניוואל נכשל במשימה לקדם את המילון החדש, ובמשך שנים המיזם היה תקוע ללא התקדמות ממשית.
במרץ 1879 לאחר דיונים רבים ומשא ומתן ממושך הועבר המיזם מידי האגודה לבלשנות לידי הוצאת הספרים של אוניברסיטת אוקספורד (Oxford University Press) ונודע מאז בשמו חדש "המילון האנגלי של אוקספורד" (The Oxford English Dictionary בראשי תיבות OED). לאחר התייעצויות עם חוקרים רבים הוצע תפקיד העורך הראשי במיזם המתחדש לג'יימס מארי שקיבל את ההצעה, והתכוון להמשיך במשימת איסוף החומר והעריכה במקביל לעבודתו בבית הספר מיל-היל. להערכתו הכנת המילון החדש תארך 10 שנים בהיקף של כ-7000 עמודים. בסופו של דבר הכרך הראשון של המילון החדש ראה אור רק בשנת 1884 והאחרון למעלה מארבעים שנה לאחר מינוי מארי לתפקיד העורך, בשנת 1928. בגרסתו הסופית הכיל המילון למעלה מ-16,000 עמודים. לצורך העבודה על המילון בנה מארי בגינת ביתו חדר עבודה אותו כינה ה"סקריפטוריום" ושנועד גם לאפסן את הכמויות הגדולות של פתקים שהכילו מובאות שנאספו מהמתנדבים במשך השנים. העורכים שהועמדו לרשות מארי נאלצו להתמודד עם מיון כמות עצומה של חומר שהועבר בשקים מהמחסן בו נשמרו אל הסקריפטוריום. מצבם של פתקי המובאות הללו התדרדר עם הזמן בגלל תנאי אחסון לא נאותים. חלקם התפורר בגלל הלחות ובאחרים דהה הכיתוב. מארי גילה במהרה שהמובאות שנאספו אינן מכסות את כל המקורות האפשריים באנגלית. בזמן שחלף מאז תחילת המיזם יצאו לאור באנגליה הדפסות של טקסטים עתיקים שהיו קיימים עד אז רק בכתבי יד. מארי יזם סריקה של מקורות עתיקים אלה לשם איסוף מובאות נוספות. כשנתקל מארי בשמו של דר' ויליאם צ'סטר מינור בחומר שהצטבר במערכת המילון הוא סבר שמדובר ברופא מצוות המוסד לחולי נפש "ברודמור"(אנ') (Broadmoor) שבכפר קראותורן(אנ') (Crowthorne) שבמחוז ברקשייר. רק בשנת 1880, במהלך שיחה עם אורח אמריקאי שביקר בסקריפטוריום, התברר למארי כי תורם המובאות החשוב למילון, דר' מינור, הוא בעצם אסיר עולם המאושפז במוסד הסגור.