stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב דינאן
לאחר מכן > 24 באוגוסט

ב-24 באוגוסט נשרף באופן שיטתי אזור דינאן שמדרום לגשר, שלא הותקף ב-23 באוגוסט על ידי הגרמנים. דינאן נבזזה וכוחות גרמנים הרסו מבנים ציבוריים והיסטוריים, כולל הכנסייה הקולגאלית ובית העירייה. כאשר רגימנט הרגלים ה-178 חצה את המז לבובינה, 31 תושבי הכפר נהרגו ומדרום לדינאן ב-Hastière-par-delà ו-Hastière-Lavaux, אזרחים נלכדו בין רגימנט חיל הרגלים 104 ורגימנט חיל הרגלים ה-133 שניסו לחצות את המז והכוחות הצרפתיים על הגדה המערבית. הגרמנים טענו שהאזרחים סייעו לצרפתים ו-19 תושבים, בהם שני ילדים בני עשר מ-Hastière-par-delà, נהרגו והכפר נשרף. עד 24 באוגוסט, כשההתקדמות הגרמנית התחדשה, נסוגו הצרפתים.
לאחר מכן > נפגעים והנצחה

שריפות שהציתו הגרמנים בפשיטה הלילית של 21/22 באוגוסט עוררו את בריחתם של 2,500 תושבים למחרת. ב-23 באוגוסט נטבחו כ-674 אזרחים, 1,200 בתים נשרפו ו-400 אנשים גורשו לגרמניה ונכלאו עד נובמבר. הטבח הזה היה הגדול ביותר של אונס בלגיה, שהוביל את ארצות הברית להקמת הוועדה לסיוע בבלגיה בראשות הרברט הובר, אשר פיקחה על יבוא מזון דרך המצור הבריטי ומנעה מהגרמנים להתערב בהפצתם. ההרג נמשך ב-24 באוגוסט; בתים בערו במשך ימים והאירו את האזור הכפרי וצחנת גופות זיהמה את האוויר כשהן התפרקו בשמש. הגרמנים איבדו 1,275 הרוגים וכ-3,000 פצועים ולצרפתים היו כ-1,100–1,200 נפגעים בלחימה סביב דינאן. בחטיבת הרגלים ה-4 (ז'נרל דה בריגדה פיליפ פטן), לוטננט שארל דה גול היה בין הראשונים שנפצעו, וספג כדור בשוקית. ב-6 במאי 2001, ולטר קולבו, מזכיר בכיר במשרד ההגנה הגרמני, הניח זר והשתחווה לפני אנדרטה בדינאן לזכר הקורבנות הנושאת את הכתובת: ל-674 חללי דינאן, קורבנות תמימים של הברבריות הגרמנית.
נוף מודרני של דינאן והמצודה
דינאן מלשכת התיירות
מבט על דינאן מהמצודה
תיאור דמיוני של הטבח על ידי האמן האמריקאי ג'ורג' בלוז (1918)
נוף כמעט עכשווי של דינאן
חורבות דינאן בעקבות הקרב
לוח המראה היכן נפצע שארל דה גול במהלך קרב דינאן
תחנת החלל טיינגונג

| --- | --- |

הדמיה של תחנת החלל טיינגונג עם שתי חלליות שנג'ואו
 NSSDC:  
 צוות:  מַקסִימוּם: 6   כיום: 3
 שיגור:  29 באפריל 2021, 24 ביולי 2022 
 סטטוס:  פעילה
 מסה:  100,000 קילוגרם
 אורך:  55.6 מטרים
 קוטר:  39.0 מטרים
 נפח מדוחס:  340 מ"ק
 נטיית מסלול:  41.58 מעלה
 זמן הקפה:  92.2 דקה
   תרשים מודולי תחנת החלל טיינגונג החל ממאי 2023
 
טיינגונג (בסינית: 天宮, "ארמון שמימי"), רשמית: תחנת החלל טיינגונג, היא תחנת חלל שנבנית על ידי סין במסלול כדור הארץ הנמוך בין 340 ו-450 ק"מ מעל פני השטח. בהיותה תחנת החלל הראשונה לטווח ארוך של סין, היא מטרת "השלב השלישי" בתוכנית החלל המאוישת של סין. לאחר השלמתה, תחנת החלל טיינגונג תהיה במסה שבין 80–100 טון - כחמישית מהמסה של תחנת החלל הבין-לאומית ובערך בגודלה של תחנת החלל הרוסית מיר. התחנה תכלול טכנולוגיות מתקדמות יותר מתחנות אלו.
בניית התחנה מבוססת על הניסיון שנצבר מקודמותיה, טיינגונג-1 וטיינגונג-2. המודול הראשון, מודול הליבה טיאנחה ("הרמוניה של השמיים"), שוגר ב-29 באפריל 2021 ואחריו משימות מרובות מאוישות ולא מאוישות ושני מודולים נוספים שוגרו ב-2022. מנהיגי סין מקווים שהמחקר שנערך בתחנה ישפר את יכולתם של החוקרים לערוך ניסויים מדעיים בחלל, מעבר למשך הזמן שמציעות מעבדות החלל הקיימות בסין.
דנג שיאופינג הציע כי השמות שיהיו בשימוש בתוכנית החלל, שנבחרו בעבר כולם מההיסטוריה המהפכנית של סין, יוחלפו בשמות מיסטיים-דתיים. לפיכך, 神箭 הוא שם רכבי השיגור צ'אנגג'נג (神箭, חץ אלוהי) החללית כלי האלוהי (神舟), מעבורת החלל דרקון אלוהי (神龙) ולייזר בעוצמה רבה המכונה "אור אלוהי" (神光) וכן מחשב העל המשמש את מינהל החלל הלאומי מכונה "עוצמה אלוהית" (神威).
שמות פואטיים אלה ניתנו גם למשימות הירח הסיניות הראשונות, השנייה, השלישית, הרביעית והחמישית שנקראות צ'אנג'-אה על שם אלת הירח. פירוש השם "טיינגונג" הוא "ארמון שמימי".
ואנג וונבאו, מנהל סוכנות החלל המאוישת הסינית (CMSA), אמר במסיבת עיתונאים בשנת 2011 כי "בהתחשב בהישגי העבר והעתיד הבהיר, אנו מרגישים שלתוכנית החלל המאוישת צריך להיות סמל חי יותר וכי תחנת החלל העתידית צריכה לשאת שם מהדהד ומעודד. כעת אנו חשים שהציבור צריך להיות מעורב בשמות ובסמלים, שכן פרויקט מרכזי זה ישפר את היוקרה הלאומית ויחזק את תחושת הלכידות והגאווה הלאומית". המפלגה הקומוניסטית הסינית (ולמעשה הממשלה) משתמשת בתוכנית החלל הסינית לחיזוק מעמדה ולקידום פטריוטיות מאז סוף שנות החמישים ותחילת שנות ה-60.
מטרה ומשימה

על פי סוכנות החלל המאוישת הסינית (CMSA), המפעילה את תחנת החלל, מטרתה ומשימתה של תחנת החלל טיינגונג היא פיתוח נוסף של טכנולוגיית מפגשי החלליות; פריצת דרך בטכנולוגיות מפתח כגון פעולות אנושיות קבועות במסלול סביב כדור הארץ, טיסת חלל אוטונומית ארוכת טווח של תחנת החלל, טכנולוגיה תומכת חיים מתחדשת וטכנולוגיית אספקת מטען ודלק אוטונומית; בדיקת רכבי השיגור והמטען מהדור הבא; יישומים מדעיים ומעשיים בקנה מידה גדול במסלול סביב כדור הארץ; פיתוח טכנולוגיה שיכולה לסייע לחקר חלל עמוק בעתיד.
הפעולות יהיו מבוקרות ממרכז בקרת הטיסה בבייג'ינג בסין. כדי להבטיח את ביטחונם של האסטרונאוטים על הסיפון, משגר 2F עם חללית שנג'ואו תמיד נמצא בכוננות למשימת חילוץ חירום.
מבנה > סוף המשימה

טיינגונג מיועדת לשימוש למשך 10 שנים וניתן להאריך את שהותה בחלל ל-15 שנים ותכיל שלושה טייסי חלל. חלליות מאוישות סיניות משתמשות בכוויות מסלול כדי להאט את מהירותן, וכתוצאה מכך הן נכנסות מחדש לאטמוספירה של כדור הארץ. לרכבים הנושאים צוות יש מגן חום שמונע הרס של הרכב הנגרם כתוצאה מחימום אווירודינמי במגע עם האטמוספירה של כדור הארץ. לתחנה עצמה אין מגן חום; עם זאת, חלקים קטנים מתחנות החלל יכולים להגיע אל פני כדור הארץ, כך שאזורים לא מיושבים ימוקדו לתמרוני מסלול.
ראו גם

תוכנית החלל הסינית
תוכנית שנג'ואו
שנג'ואו (חללית)
תחנת החלל הבין-לאומית
צוות - ארגון גמלאי צה"ל

| --- | --- |
סמליל ארגון "צוות"
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  בני ברק 
 מייסדים:  נחום שדמי 
 עובדים:  35 
 תקופת הפעילות:  10 באוקטובר 1960 – הווה (64 שנים) 
 www.tzevet.co.il
 
צוות ארגון גמלאי צה"ל היא עמותת חברים העוסקת בהבטחת זכויות הפורשים מצה"ל. מסייעת בהשתלבותם בשוק העבודה. מפעילה עזרה הדדית מעודדת התנדבות של החברים בחברה הישראלית. פעילות קהילתית בתחומי תרבות, פנאי והעשרה. מקיימת פעילויות מורשת צה"ל בפרט וישראל בכלל. הארגון זכה בשנת 2018 לקבל את אות נשיא המדינה לארגון מתנדב.
המטרה והמשימות

היעוד של "צוות" לאורך השנים הוא לייצג את חבריו, גמלאי שירות הקבע בצה"ל, כלפי מוסדות המדינה והחברה בישראל, תוך תרומה למדינה. המשימות הן: להבטיח את זכויות החברים וקידומן. לקיים, ולקדם את ביטוח הבריאות ואת הביטוח הסיעודי באופן מיטבי. לסייע בהשתלבות החברים במשק העבודה. עזרה הדדית, תמיכה וסיוע לחברים נזקקים. לעודד התנדבות של החברים בחברה הישראלית. לקיים פעילות קהילתית לחברים בתחומי תרבות, פנאי והעשרה. לקיים פעילויות מורשת והנצחת הלוחמים היהודים בארץ וקשר עם ארגוני הלוחמים בעולם. לשמר את הזיקה לביטחון ישראל, ולמורשת צה"ל.
ארגון

את הארגון מנהל מטה קטן בניהולו של המנכ"ל. מחלקות המטה הן: ניהול ומחשוב, תעסוקה, בריאות וסיוע לפרט. מנהלי המחוזות כפופים למנכ"ל.
חברי "צוות" מונים כ-40 אלף חברים וחברות, המורכבים מגמלאי צה"ל ושאירים. ברחבי הארץ פועלים שישה מחוזות: צפון, שרון, דן, יהודה, דרום וירושלים. ו-42 סניפים ביישובים השונים.
המוסדות הנבחרים ב"צוות" אחת לארבע שנים הם אספת נבחרים בת 156 נבחרים, ועד מנהל בן 25 חברים, ועדת ביקורת בת 9 חברים. בכל מחוז יש מועצה נבחרת בת מספר חברים יחסית למספר החברים במחוז. בכל סניף קיימת הנהלה עם מספר חברים יחסית למספר החברים בסניף.
שמירת זכויות הגמלאים

משך השנים פעל "צוות" בדרכים רבות לשמור על זכויות החברים בקשר שוטף עם צה"ל ומשרד הביטחון. אחד ההישגים שהוביל הארגון ב-2012 כדי למנוע פגיעה משמעותית בזכויות, כפי שיזם אז האוצר, היה הסכם בין משרד הביטחון, צה"ל והאוצר לפיו - בדומה לפורשי הסקטור הציבורי ניתנה תוספת של 5 עד 12 אחוזים מהיקף המשכורת הקובעת לגמלה, בהתאם לוותק בגמלאות. בוטל ניכוי ההיוון ממשרתי הקבע בגיל 65, אחרי 15 שנות גמלה וביצוע חשבון אישי, לבעלי 15 שנות גמלה. ניתנה תוספת מדדי יוקר המחיה בשנים 2008 ו-2009, מצטבר כ־8% ובסה"כ תוספת משמעותית של כ-25% בשכר הגמלה. כמו כן בוטלה גזרת "הקנס" למקבלי שכר "מקופה ציבורית".
שמירת זכויות הגמלאים > בטיפול שוטף

הארגון עוסק בסוגיות חשובות וכבדות משקל בנושא השמירה על הזכויות הכספיות של הגמלאים:
ביצוע מעקב אחר יישום הסכם למניעת שחיקת הגמלה בוועדה עם משרד הביטחון.
קיצוב תקופת ההחזר של לוקחי היוון לכל החיים, אשר לקחו היוון לכל החיים החל משנת 1997.
תביעה כנגד רשות המיסים בנושא קבלת פטור ממס עבור קיצבה מזכה בהתאם לתיקון 190 לפקודת מס ההכנסה.
הצטרפות למערכת הביטחון בפניה לבג"ץ בהגנה על הגדלת אחוזי רמטכ"ל בקצבת הגמלה של פורשי צה"ל.
החלת ההסכם הקיבוצי על פורשי צה"ל שפרשו החל משנת 2016, וטרם קבלו את כל התוספות בגין ההסכם לאחר פרישתם.
שמירת זכויות הגמלאים > תעסוקה

את הצורך לדאוג לפורשים ולסייע בידם להשתלב ולתרום עוד שנים רבות למשק התעסוקה בישראל, זיהו כבר קבוצת המייסדים. במהלך השנים הוקמה והתפתחה יחידת התעסוקה ב"צוות" וכיום היא מערך מומחה חשוב ומנוסה שמסייע לפורש/ת משירות הקבע בצה"ל וחבר "צוות", לממש את יכולותיו וניסיונו, במטרה להיקלט ולהשתלב במעגל העבודה האזרחי. על ידי יצירת קשר עם מעסיקים וארגונים במגזר הפרטי והציבורי. ליווי אישי שוטף בתקופת איתור התעסוקה.
הארגון מסייע לחברי "צוות" דורשי עבודה, באיתור מקומות תעסוקה. מקיים הכשרות מקצועיות, קורסים, ימי עיון, סדנאות והכוונה תעסוקתית.
תרבות, פנאי ומורשת

"צוות" יוצר קהילה וקהילה יוצרת חברה, זה המסר שמובילים 42 סניפי "צוות" הפרוסים ברחבי הארץ ומקיימים פעילות תרבות ופנאי לרווחת תושבי האזור החברים ב"צוות" ושייכים לסניף. קשת הגילאים הרווחה של חברי וחברות הארגון בין הגלאים 45–120 מציבה אתגר לארגון ברצון להתאים את הפעילויות לכלל החברים ולהביא קהלים צעירים מבין הגמלאים לקחת חלק בפעילויות.
תרבות, פנאי ומורשת > שמירת המורשת

אחד הערכים המרכזיים אשר ארגון "צוות" חרט על דיגלו מאז הקמתו, הוא שמירת ערך מורשת ישראל החל מתחילת המאה העשרים ועד ימינו אנו. במסגרת הפעילות שמקיים הארגון לטובת שמירה והנחלה של המורשת מדור לדור, ניתן לציין:
עם ישראל בארצו- חברי "צוות" מדריכים בבתי ספר תיכונים בארץ בפני מאות תלמידים ותלמידות על המורשת ההיסטורית של העם היהודי בארץ ישראל.
אירועי מורשת – קיום אירועי מורשת לציון אירועים צבאיים חשובים בהגנה על המדינה.
ארגוני המחתרות - קיום פעילויות מורשת והנצחת ארגוני המחתרות והלוחמים היהודים
היסטוריה

בשלהי שנות ה-50 השתחררו עשרות משרתי הקבע הראשונים מצה"ל. הם פרשו לגמלאות בהיותם צעירים בהרבה מגמלאים בשירות הציבורי. המעבר הקיצוני מרקע צבאי של מלחמות מבצעים וביטחון שוטף לחיים אזרחיים העמיד בפניהם אתגרים חדשים, לא מוכרים. קבוצת חברים שכללה את: נחום שדמי, אברהם עצמון, אהוביה מלכין, ברוך יצהר, יוסף איתן, יוסף ק. אבן, יעקב זכאי, מרדכי חרותי ונחמיה ברוש, תפסו יוזמה ב-10 באוקטובר 1960 הקימו את "צוות" ארגון גמלאי צה"ל.
המייסדים הציבו בתחילת דרכם שלושה עקרונות לפעילות הארגון: המשך שמירת הקשר והזיקה לצה"ל. סיוע לפורשים בהשתלבות בשוק התעסוקה ויצירת פעילות בתחומי קהילה ותרבות.
הארגון הלך והתעצם משנה לשנה. הצטרפו פורשי צה"ל בכל הדרגות וחיילות צה"ל. חלקם המשיכו לשרת במילואים והמכנה המשותף לכולם היה חיבור חזק למורשת צה"ל, שם שרתו לפחות עשרים שנה ויותר והמשותף החדש – חיפוש דרכים להשתלבות בחברה בפרק השני של החיים, לשמר את בריאותם, לדאוג לפרנסתם ולרווחתם ולהבטיח את זכויותיהם הכספיות כגמלאי צה"ל.
יוזמות ואירועים מיוחדים

״חבר", משרתי הקבע והגמלאים בע"מ, הוא מלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח) שמטרתו לפעול לרווחת משרתי הקבע, הגמלאים ובני משפחותיהם, על ידי שיתוף פעולה עם חברות מסחריות וגורמים אחרים. כל חברי "צוות" נהנים משירותי "חבר". שליש מחברי הדירקטוריון ב"חבר" הם מתוך חברי ההנהלה של "צוות".
יזמות צוות - הארגון יזם במהלך השנים :
בשנת 1990 תחילת פרויקט "הטובים לחינוך", הסבת פורשי צה"ל למקצועות ההוראה בבתי הספר.
בשנת 1992 "תקנת רבין" – קיצוב החזרי תשלומי ההיוון לאלו שלקחו היוון לכל החיים לפני שנת 1997, תשלומי ההיוון יופסקו בהגיעם לגיל 70 ובתנאי שחלפו 20 שנים מיום הפרישה.
בשנת 1994 הקמת שכונה "גבעת טל" בראש העין לחברי "צוות" בסמוך לשכונה של אנשי הקבע.
ב-2000 הפעלת ביטוח בריאות וסיעוד קולקטיבי מיוחד לחברי "צוות".
ב-2005 הקמת יחידת תעסוקה בפריסה ארצית.
ב-2007 אמנות להסדרת היחסים בין משרד הביטחון, צה"ל, "חבר" וארגון "צוות" למען החברים.
ב-25 באוגוסט 2010 הנפיק דאר ישראל בול לציון 50 שנה לצוות.
בשנת 2012 חתימה על הסכם הגמלה.
בשנת 2018 קבלת אות נשיא המדינה לארגון מתנדב.
יושבי ראש ועד העמותה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תקופת התפקיד | שם | תמונה |
| 1960-1961 | אל"ם נחום שדמי |  |
| 1962 | אל"ם ד"ר אברהם עצמון |  |
| 1963-1965 | אל"ם שמואל ינאי |  |
| 1966-1969 | אל"ם יהודה ניצן |  |
| 1970 | אל"ם יהודה אלמוג |  |
| 1971-1976 | רב-אלוף חיים לסקוב |  |
| 1976-1977 | אלוף שמואל אייל |  |
| 1978-1979 | אל"ם שמואל אלבק |  |
| 1980-1981 | תא"ל ישראל ליאור |  |
| 1981-1982 | אל"ם נחמיה ברוש |  |
| 1982-1984 | אלוף יוסף גבע |  |
| 1985-1986 | אלוף משה נתיב |  |
| 1987-1995 | תא"ל צבי שור |  |
| 2004-1995 | אלוף משה נתיב |  |
| 2004-2006 | אלוף רן גורן |  |
| 2006-2016 | אל"ם ד"ר ברוך לוי מאז סיום תפקידו, נשיא כבוד של "צוות" |  |
| 2016 | תא"ל מוטי בר דגן היו"ר המכהן |  |
התנהלות כלכלית

המחזור השנתי 2021 היה כ־28 מיליון ש"ח. מקור ההכנסה העיקרי הוא דמי חבר חודשיים כ-20 מיליון ש"ח. הקצבות ותמיכות מדינה כ-5.4 מיליון ש"ח, הכנסות משירותים וכללי כ- 2.5 מיליון ש"ח. הוצאות היו כ-22 מיליון ש"ח.
לארגון יש אישור ניהול תקין לשנים 2022/3 והתרומות אליו נהנות מפטור לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
מנכ"ל הארגון  בין השנים 2004 ועד 2022 היה תא"ל (מיל.) דן נדיב, ביולי 2022 נכנס לתפקיד המנכ"ל אל"ם (מיל.) אמיר שוצמן.
גלריה

הנהלת "צוות" עם הרמטכ"ל גבי אשכנזי 16 ביוני 2010.
השר מתן וילנאי מבקר במאהל מחאה של "צוות" ליד משרד הביטחון אוגוסט 2011.
מפגש מורשת בבאר שבע לציון 60 שנה למלחמת סיני 30 בנובמבר 2016.
הסכם ביטוח רפואי סיעודי בחברת ביטוח מנורה.
יו"ר "צוות" מוטי בר דגן מקבל את האות מנשיא המדינה, ראובן ריבלין, לידם פרופ' סוזי נבות, יו"ר הוועדה המייעצת 2018.
מפגש מורשת 50 שנה למלחמת ההתשה, יולי 2019.
הענקת תעודת הוקרה לאלוף דוד עברי מטעם "צוות", ארגון גמלאי צה"ל במלאת לו 90. מעניק – אורי ילוז, ראש סניף צוות רמת השרון, 2024.
פרסומים

ארגון צוות מוציא כתב-עת "צוות שלנו", פרסום חודשי מקוון: צוותון כל מה שחדש חשוב וכדאי לדעת ב"צוות". וכן מקיים ערוץ ביוטיוב וגם בפייסבוק.
ביאורים

↑  מימין לשמאל: תא"ל מיל' אפרים לפיד - חבר הנהלה, תא"ל מיל' מוטי בר דגן - סגן יו"ר, הרמטכ"ל גבי אשכנזי,  ד"ר ברוך לוי - יו"ר "צוות", הרב יוסף וסרמן - יו"ר מחוז ירושלים, אל"מ מיל' אבי תלם - יו"ר מחוז צפון ותא"ל מיל' דן נדיב - מנכ"ל "צוות"
↑  מימין לשמאל: אדיר חרובי, דן נדיב, אברהם לוגסי, מנהל מחוז דרום;אפרים לפיד; ניסן בגולה, יו"ר מחוז דרום; תא"ל מיל' שמעון חפץ, תא"ל מיל' אהוד גרוס - יו"ר ועדת קשרי ציבור, ד"ר ברוך לוי, סא"ל מיל' אבי לחיאני - סמנכ"ל "צוות".
הערות שוליים

↑  צוות - ארגון גמלאי צה"ל, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  צוות שלנו (גיליון 129), באתר ״צוות״ - ארגון גמלאי צה"ל, ‏אוקטובר 2020
↑  דרור טוקר, סמנכ"ל צוות צוותון מס' 172 - חשון תשפ"א - אוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518687405171 
בול דאר ישראל לציון חמשים שנה ל"צוות"
שלמה שמיר

ערך זה עוסק באלוף בצה"ל. אם התכוונתם לעיתונאי, ראו .
| --- | --- |

שלמה שמיר, 1949
 לידה:  15 ביוני 1915 האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  19 במאי 2009 (בגיל 93) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 תאריך עלייה:  1925
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   ההגנה  הצבא הבריטי הצבא הבריטי   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1929–1940 (ההגנה)  1940–1946 (הצבא הבריטי)  1946–1948 (ההגנה)  1948 – אוגוסט 1951 (צה"ל)
 דרגה:   מייג'ור   אלוף
 תפקידים בשירות
 נציג מטעם ההגנה בארצות הברית  מפקד חטיבה 7  מפקד חיל הים  מפקד חיל האוויר
 פעולות ומבצעים
 המרד הערבי הגדול  מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 מנהל פוספטים בנגב, מנהל מינהל מקרקעי ישראל
 
שלמה שמיר (15 ביוני 1915 – 19 במאי 2009) היה אחד מ-12 אלופי המטה הכללי הראשון של צה"ל. שמיר היה המפקד השני של חיל הים הישראלי (1949–1950) והראשון שנשא דרגות אלוף בתפקידו זה. היה גם המפקד השלישי של חיל האוויר הישראלי (דצמבר 1950 עד אוגוסט 1951).
ביוגרפיה

שלמה שמיר נולד ברוסיה בשנת 1915 בשם שלמה רבינוביץ'. עלה לארץ ישראל בשנת 1925. בשנת 1929 התגייס לארגון "ההגנה", בתחילה למחלקת הקשר ובהמשך שירת כמפקד פלוגה בפלוגות השדה (פו"ש) ובחי"ש בירושלים. בימי מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט מונה כמפקד הפו"ם בירושלים, בתפקידו זה פיקד על פעולות גמול של ההגנה בכפרים ערביים, כמו הפעולה בלוביה. כן השתתף בעלייה לחניתה, עסק בייצור והעברת נשק ליישובים ברחבי הארץ ובהבאת מעפילים לארץ ישראל.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

באפריל 1940 סיים את קורס הטיס האזרחי הראשון שנערך בשדה התעופה בלוד. באותה שנה התנדב לצבא הבריטי. עבר את קורס הקצינים הראשון של מגויסי היישוב בצבא הבריטי ושירת כאיש חיל הרגלים בבריגדה היהודית במלחמת העולם השנייה. דוד בן-גוריון מינה אותו ל"מפקד כל החיילים היהודים בצבא בריטניה". בשנת 1946 השתחרר בדרגת רב-סרן, ונשלח מטעם ה"הגנה" לארצות הברית, להחליף את יעקב דורי בראש המשלחת הביטחונית של ההגנה, לשם רכישת ציוד צבאי, מכונות לייצור נשק ושכנוע קצינים אמריקאים לבוא ולסייע לארגון "ההגנה" להפוך לצבא סדיר (ביניהם נמנה הקולונל דוד מרכוס, שנתמנה לאחר מותו כאלוף בצה"ל).
בפברואר 1948 קרא לו בן-גוריון לחזור לארץ לשם הקמת חטיבה ניידת שחלקה משוריינת שתפרוץ את הדרך לירושלים. הוא נתמנה כמפקדה הראשון של חטיבה 7, שהקים מאפס בזמן שיא, ופיקד על קרבות החטיבה בחזית ירושלים, בקרב על קרבות לטרון שלא צלחו, אך הסתיימו בפריצת הדרך העקיפה לירושלים שכונתה דרך בורמה. קרבות לטרון שימשו במשך השנים רקע לעשרות ספרים ומאמרי פרשנות, ודורות של מפקדים ולוחמים חונכו על לקחיהם. בשנת 1982 הוציא לאור ההיסטוריון הצבאי אריה יצחקי ספר מחקר מקיף על הקרבות - "לטרון - המערכה על הדרך לירושלים". בספר טען שבקרבות היו שורה של מחדלים שלהם הייתה אחראית מפקדת החטיבה בראשות שלמה שמיר. בשנת 1987 מינה קצין חינוך ראשי, תא״ל נחמיה דגן קצין ביחידת מורשת קרב, כדי שיבדוק מחדש את פרשת הקרבות בלטרון, בעקבות פניות של שמיר. שמיר מצדו פרסם את גרסתו לאירועים בספרו  "...בכל מחיר - לירושלים", שיצא לאור ב-1994.
עם סיום המלחמה הוצע לו תפקיד הרמטכ"ל אך הוא סירב. שמיר שירת כראש מת"מ (המחלקה לתפקידי מטה) ואחר כך כמפקד חזית ב' (חזית המרכז, שאוחדה מאוחר יותר עם חזית ג', חזית המזרח, לפיקוד המרכז). ב-16 במאי 1949 מונה לתפקיד מפקד חיל הים. בתפקיד זה החליף הן את פול שולמן והן את גרשון זק, ממנו נטל את תפקיד מנהל שירות הים, ששולב בתפקיד מפקד החיל. בתקופתו התגבש והתעצם החיל, נקבעו מסגרות ארגוניות ותוכנן רכש של כלי שיט שבמסגרתו הגיעו פריגטות וספינות טורפדו. ב-14 בדצמבר 1950 הוחלף על ידי מרדכי (מוקה) לימון ומונה למפקד חיל האוויר. בתקופת כהונתו הוקם מערך הנ"מ ונבנה בסיס חצור. באוגוסט 1951 העביר שמיר את הפיקוד על החיל לחיים לסקוב, ופרש מצה"ל.
ביוגרפיה > קריירה אזרחית

בשנת 1952 מונה שמיר למנכ"ל חברת "פוספטים בנגב", שעסקה בכריית פוספטים באזור הנגב. הוא עמד בראשה עד סוף 1962 והתפטר בעקבות מיזוגה עם חברת "דשנים וחומרים כימיים". בתקופה זו שימש גם בדירקטוריון בחברות "מקורות נפט" ו"דשנים" ועמד בראש "המועצה הלאומית לתעופה אזרחית", שקדמה לרשות התעופה האזרחית. בשנים 1964–1967 היה מנהל מינהל מקרקעי ישראל, ולאחר מכן ניהל את חברת הגז "פזגז". היה סגן היושב ראש של ארגון האווירונאוטיקה העולמי.
בגיל 55 השלים שמיר בחינות בגרות וסיים תואר שני במדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, וכן השתתף בתוכנית המנהלים AMP באוניברסיטת הרווארד.
ימים ספורים לפני מותו עוד עסק שמיר בכל תחביביו ובהם ציור ונגינה בפסנתר. בראיון האחרון שהעניק ל"ידיעות אחרונות" בערב ראש השנה תשס"ט, נשאל אם הוא פוחד מהמוות. בתשובה ענה: "אני פוחד מהאפשרות להיות במצב של חוסר אונים, של צמח. התקווה שלי שאחרי 150 אמות בריא".
שלמה שמיר נפטר ביום שלישי, 19 במאי 2009, כשהוא משאיר אחריו בת יחידה, יעל. שמיר היה נשוי לשופטת מינה שמיר עד למותה ב-1996.
ספרים ומאמרים

"...בכל מחיר - לירושלים", תל אביב: הוצאת מערכות ומשרד הביטחון - ההוצאה לאור, תשנ"ד-1994.
"שלושה נסים ודגל עברי בצבא הבריטי", תל אביב: הוצאה לאור תשע"ד-2014, 343 עמ', מסת"ב 978-965-555-748-0
הימאים עשו עלי רושם עז,	'מערכות ים' ל"ז-ל"ח, קובץ העשור לחיל הים, יולי 1958,	עמ' 	21.
חיל מוצא את יעודו,	ימים עלי ימים - מערכות חיל הים, מפקדת חיל הים, ספטמבר 1974, עמ'	15.
הערות שוליים

1 2  מת שלמה שמיר, מפקד חטיבה 7, חילות הים והאוויר, באתר הארץ, 20 במאי 2009
↑  דן עומר, ספר - שיירות פרצו בדרך אל העיר - "לטרון" מאת אריה יצחקי, כל העיר, 23 באפריל 1982
↑  שלום ירושלמי, מונה קצין בודק לקרב לטרון, כל העיר, 30 באוקטובר 1987
↑  נתן דונביץ', נתמנו מפקדים חדשים לחילות הים והאויר, הארץ, 15 בדצמבר 1950
↑  שמיר התפטר בגלל מיזוג חב' הפוספטים עם "דשנים" , קול העם, 27 בדצמבר 1962
אלוף שמיר יתפטר מחי הפוספטים, על המשמר, 20 בדצמבר 1962
↑  המצב בנמל לוד במועצת התעופה, הארץ, 12 בינואר 1969
↑  אלוף שלמה שמיר - מנהל מינהל מקרקעי ישראל, הַבֹּקֶר, 15 ביוני 1964
| התנדבות היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| כללי | התנדבות היישוב לצבא הבריטי • היישוב במלחמת העולם השנייה • הבריגדה היהודית • לוי בנימין - מפקד הבריגדה • הפלמ"ח • צנחני היישוב • מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי • שבויי היישוב במלחמת העולם השנייה • הרבנים הצבאיים • אות ההתנדבות |  |
| היחידות | פלוגת ההובלה 462 • פלוגת הנדסה 745 ("סולל בונה") • מתנדבי היישוב בחיל החפרים  •  מתנדבי היישוב בבאפס • הרגימנט הארץ-ישראלי • חיל העזר לנשים • פלוגת מובילי המים 148 • יחידת הקומנדו 51 • קבוצת החקירה המיוחדת |  |
| אתרים | פיוג'י • טרוויזיו • בריזיגלה • המערכה על נהר סניו • בית הקברות הצבאי ברוונה |  |
| אישים | משה שרת • יוסף אלמוגי • יצחק בן-אהרן • מרדכי מקלף • עזר ויצמן • חיים הרצוג • אהרן רמז • חיים לסקוב • מאיר זורע • שלמה שמיר |  |
ראו גם פורטל היישוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310948005171  ISNI: 0000 0000 6698 0997  LCCN: n94113753  VIAF: 88364173   WorldCat (עם VIAF): 88364173
נערן

ערך זה עוסק בקיבוץ בבקעת הירדן. אם התכוונתם ליישוב קדום שעל שמו נקרא יישוב זה, ראו .
| --- | --- |
שלט הדרך של נערן
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: ערבות הירדן
גובה ממוצע: ‎-182 מטר
תאריך ייסוד: 1977
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 146 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 141 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת דרום השומרון מוגדלת) נערן(למפת דרום השומרון רגילה) נערן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נערן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נערן31°58′02″N 35°27′22″E﻿ / ﻿31.9671848256463°N 35.456009246016°E﻿ / 31.9671848256463; 35.456009246016  heמפת היישובים של מועצה אזורית ערבות הירדן באדום - נערן (נירן) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
http://www.naaran.org
גרעין נח"ל בנערן
מטע תמרים בנערן
הנוף מנערן
נַעֲרָן (עד ליוני 2018 נקרא נירן) הוא התנחלות וקיבוץ בבקעת הירדן, כ-10 קילומטרים צפונית לעיר יריחו, השייך למועצה אזורית בקעת הירדן. הרוב המוחלט של תושבי וחברי הקיבוץ משתייכים לקבוצות הבחירה של המחנות העולים. על פי נתוני מועצת יש"ע נערן הוא היישוב הישראלי הקטן ביותר ביהודה ושומרון. היו בו 104 תושבים נכון לראשית 2022 ויש בו 143 תושבים נכון לראשית 2025.
מקור השם

קיבוץ נערן קרוי על שם היישוב המקראי נַעֲרָן שהמשיך להתקיים כיישוב יהודי גם בתקופת המשנה והתלמוד. השם נבחר על ידי המתיישבים, אך נפסל על ידי ועדת השמות הממשלתית בגלל שהיישוב הקדום מזוהה במרחק רב מדי מהיישוב החדש. ועדת השמות הממשלתית הציעה למתיישבים את השמות "מבשם" ו"מור" לזכר צמחי הבושם שגדלו באזור, או "רענן" או "ערן" שהן קרובות ל"נערן". לבסוף נקבע ליישוב השם הרשמי "נירן". ב-20 ביוני 2018 החליטה ועדת השמות הממשלתית להשוות את שמו הרשמי לשם בו השתמשו תושבי הקיבוץ, ומאז הוא מופיע במפות הרשמיות כ"נערן".
היסטוריה

ראשיתו של קיבוץ נערן בהיאחזות נח"ל אשר עלתה לראשונה על הקרקע בשנת 1971, על ידי גרעיני נח"ל של הקיבוץ המאוחד סמוך לפתחו של ואדי עוג'ה, כחצי קילומטר ממערב לכפר עוג'ה א-תחתא (במקום בו מצוי כיום היישוב ייט"ב), על אדמות שהופקעו מהווקף המוסלמי. ההיאחזות התפרנסה בחורף מגידול ירקות ובמהלך כל השנים מנגריה, שהכינה רהיטים כקבלן משנה של קיבוץ גבעת ברנר.
לכבוד הקמת ההיאחזות כתבה מירה מאיר את השיר "נח"ל נערן" (לחן: אברהם זיגמן, עיבוד: אריה לבנון).
בנובמבר 1976 אוזרחה ההיאחזות כיישוב ייט"ב, על שמו של יצחק טבנקין. הגרעין של נערן התמקם באופן זמני במחנה הלגיון הנטוש בקליה.
הקיבוץ הוקם במיקומו הנוכחי, על גבעה מצפון לעוג'ה א-תחתא, באפריל 1977 על ידי גרעין של הקיבוץ המאוחד.
הקיבוץ התפרנס ממשקי מטעים (בננות, תמרים ומנגו), לולי הודו, מפעל ליריעות פלסטיק ומחצבה.
במהלך שנות השמונים, היו בקיבוץ רק 20 חברים, הוא נקלע למשבר כלכלי וחברתי חמור אשר הביא בסופו של דבר בשנת 1993 לעזיבתם של חברים רבים את הקיבוץ. בשנת 1999 יושבה נערן מחדש על ידי גרעיני נח"ל בוגרי תנועת הנוער המחנות העולים. הקיבוץ החדש הוא קיבוץ קבוצות משימתי (קיבוץ מחנכים) אשר מתמקד בפעילות חינוכית בתנועת הנוער "המחנות העולים", בהדרכת נוער בבקעת הירדן וברחבי ישראל.
תעסוקה

הענף המרכזי של משק נערן הוא מטע תמרים. ענפים נוספים: מטע ליצ'י, גידולי שדה מתחלפים ומשתלה המתמחה בפרחי נוי.
חברי הקיבוץ עוסקים גם בהפעלת מסגרות חינוך בלתי פורמליות עבור בני הנוער בקיבוץ ובישובים השכנים, כמו גם גנים לגיל הרך אליהם נקלטים גם ילדי חוץ.
רבים מחברי היישוב פעילים בתנועת הנוער המחנות העולים.
ראו גם

ייט"ב
קבוצות הבחירה
לקריאה נוספת

מילות השיר "נחל נערן", באתר שירונט
חנן אשל, "כגון... יריחו לנערן...", בתוך: זאב ח' ארליך (עורך), "...לפני אפרים ובנימין ומנשה...", ירושלים תשמ"ה, עמ' 83–88