stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניס פנקראטוב
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה פנקראטוב בשני משחי הפרפר והוכיח שהוא הפרפריסט המוביל בעולם. ב-100 מטר פרפר הוא זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש בתוצאה של 52.27 שניות כששחה יותר מ-25 מטר צלילה. בעקבות סגנון זה הוחלט לשנות את החוקה בנושא והצלילה הוגבלה ל-15 מטר בלבד. שני היה סקוט מילר האוסטרלי (52.53 שניות) ושלישי ולדיסלב קוליקוב הרוסי (53.13 שניות). מדליית הזהב השנייה הייתה במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:56.51 דקות לפני השחיין האמריקאי תום מלצ'או (1:57.44 דקות) והשחיין האוסטרלי סקוט גודמן (1:57.48 דקות). בנוסף הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:37.55 דקות, זמנו היה 51.55 שניות ב"זינוק שליחים" הזמן המהיר ביותר שמישהו שחה. המנצחים מארצות הברית קבעו שיא עולם חדש בתוצאה של 3:34.84 דקות ובמקום השלישי האוסטרלים (3:39.56 דקות).
שנה מאוחר יותר בשנת 1997 הוא השתתף באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה, ספרד ללא הצלחה כשסיים רק במקום השישי ב-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.00 שניות. המנצח היה לארס פרולאנדר (52.85 שניות).
הוא חזר לשחות באולימפיאדת סידני (2000) אך ללא הצלחה. הוא לא הצליח להגן על תוארו וסיים במקום השביעי ב-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.97 דקות. במקום הראשון היה שיאן העולם החדש תום מלצ'או שקבע שיא אולימפי חדש 1:55.35 דקות. בשלב המוקדמות הוא שחה זמן של 1:57.24 דקות.
הוא פרש סופית משחייה תחרותית בשנת 2002.
תארים והישגים

בסך הכל קבע פנקראטוב 7 שיאי עולם, שלושה מהם בבריכות ארוכות.
פנקראטוב זכה בתואר שחיין השנה בעולם ב-1995 וב-1996.
בשנת 2004 זכה פנקראטוב להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
שיאו העולמי של פנקראטוב ב-100 מטר פרפר נשבר על ידי מייקל קלים מאוסטרליה בשנת 1997.
שיאו העולמי של פנקראטוב ב-200 מטר פרפר החזיק מעמד 5 שנים ונשבר על ידי טום מלצ'ו בשנת 2000.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר
הערות שוליים

↑  DENIS PANKRATOV (RUS) - 2004 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
ענבל רובינשטיין

| --- | --- |

ענבל רובינשטיין, 2012
 לידה:  1961 (בת 64 בערך) אשדות יעקב מאוחד, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
ענבל רובינשטיין (נולדה ב-1961) היא עורכת דין שכיהנה כסניגורית הציבורית הארצית בין השנים 2012-2003, וכיום מכהנת כיו"ר הוועד המנהל של עמותת "תודעה".
מפרסומיה

"איסור הטלת עונש מאסר על נאשם שאינו מיוצג - חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 49), התשס"ו-2006" שורשים במשפט 781 (דינה זילבר עורכת, 2020), הוצאת נבו.
ראו גם

נשים ראשונות בתפקידים ציבוריים בישראל
הערות שוליים

↑  אלה לוי-וינריב, ‏"270 אלף האזנות סתר? מה הטירוף הזה?", באתר גלובס, 9 ביולי 2010
1 2  יובל יועז, הסנגורית הציבורית: השופטים דווקא לא רחמנים ועונשי המאסר מוגזמים, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2007
1 2  אמירה לם, "עשרות חפים מפשע יושבים היום בכלא לתקופות ממושכות", "ידיעות אחרונות", 13 בינואר 2012
↑  אייל הראובני, הסניגורית הציבורית: חפים מפשע נכלאים על עבירות מין, באתר ynet, 20 במאי 2004
↑  יובל יועז, הסניגורית הציבורית: שליחת עברייני מין לבית הסוהר אינה פתרון; יש לחנך את הנערות והנשים להתמודד עם הנושא, באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2006
↑  רותי אברהם, חוק דרקוני: אין לפרסם שמו של חשוד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בדצמבר 2007
↑  אתר עמותת תודעה
↑  טובה צימוקי, לוין הודיע: תוקם ועדת בדיקה ממשלתית לשימוש ברוגלות, באתר ynet, 20 ביולי 2023
עו"ד ענבל רובינשטיין, הסניגורית הציבורית הארצית לשעבר, ומחליפה בתפקיד, ד"ר יואב ספיר (2011)
מיס תבל 1982

ערים מועמדות לתחרות
מיס תבל 1982 היא תחרות מיס תבל ה-31 במספר שנערכה בלימה, בירת פרו. נציגת ישראל הייתה מלכת היופי דבי הס.
כמיס תבל הוכתרה מלכת היופי של קנדה, קארן בולדווין.
תוצאות > מיקום

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 1982:  קנדה קנדה - קארן בולדווין
סגנית ראשונה:  גואם גואם - פאטי קרקוס
סגנית שנייה:  איטליה איטליה - צ'ינציה דה פונטי
סגנית שלישית:  יוון יוון - טינה רוסו
סגנית רביעית:  ארצות הברית ארצות הברית - טרי יוטלי
12 המועמדות הסופיות:  דרום אפריקה דרום אפריקה - אודט סקרובי  אנגליה אנגליה - דלה פרנסס דולן  פרו פרו - מריה פרנססקה זזה  ברזיל ברזיל - סליס מרקז  פינלנד פינלנד - סרי קארינה אספולם  אורוגוואי אורוגוואי - סילביה ביאטריס וילה  גרמניה גרמניה - קרסטין פייזרק
שופטים

קרול בוקה
מריו ורגס יוסה
פרנקו נרו
דייוויד קופרפילד
| מיס תבל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 |  |
| שנות השישים | 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| שנות השבעים | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 |  |
| שנות השמונים | 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| שנות התשעים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 |  |
| שנות העשרים | 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
מיס תבל 1983

| --- | --- |

לוריין דאונס, מיס תבל 1983
 תקופת התחרות:  11 ביולי 1983 
 מספר תחרות:  32 
 מספר מתמודדים:  80 
 עיר מארחת:  אולם קיל 
 
 → מיס תבל 1982 מיס תבל 1984 ← 
 
מיס תבל 1983 היא תחרות מיס תבל ה-32 במספר, שנערכה באודיטוריום קייל שבסנט לואיס, מיזורי. נציגת ישראל היא מלכת היופי שמעונה הולנדר. במסגרת החלק האומנותי של הערב הופיע הזמר ג'ון שניידר.
כמיס תבל הוכתרת מלכת היופי של ניו זילנד, לוריין דאונס.
תוצאות

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 1983:  ניו זילנד ניו זילנד - לוריין דאונס
סגנית ראשונה:  ארצות הברית ארצות הברית - ג'ולי האייק
סגנית שנייה:  אירלנד אירלנד - רוברטה בראון
סגנית שלישית:  שווייץ שווייץ - לוליטה מורנה
סגנית רביעית:  אנגליה אנגליה - קארן מור
12 המועמדות הסופיות:  גרמניה גרמניה - לואנה רדצקי  ונצואלה ונצואלה - פאולה רוגרי  סינגפור סינגפור - קאתי לי  איטליה איטליה - פדריקה מורו  פינלנד פינלנד - נינה רקולה  נורווגיה נורווגיה - קארן דובלוג  ספרד ספרד - אנה הררו
שופטים

אירנה סאס
קן נורטון
רוזמרי רוג'רס
| מיס תבל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 |  |
| שנות השישים | 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| שנות השבעים | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 |  |
| שנות השמונים | 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| שנות התשעים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 |  |
| שנות העשרים | 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
ערך עצמי

ערך זה עוסק במושג מתמטי. אם התכוונתם למושג מתחום הפסיכולוגיה, ראו .
באלגברה ליניארית, ערך עצמי (eigenvalue) של העתקה ליניארית או של מטריצה הוא סקלר כלשהו, המסומן לרוב כ- \lambda , כך שקיים וקטור שונה מווקטור האפס (הנקרא וקטור עצמי) שהפעלת ההעתקה עליו, או הכפלתו במטריצה, מכפילה אותו באותו סקלר. במילים אחרות, וקטור עצמי של העתקה או מטריצה הוא וקטור שעבורו ההעתקה או המטריצה מתנהגים כמו סקלר. אינטואיטיבית, השפעת ההעתקה על וקטור עצמי היא "כיווץ" או "מתיחה" של הווקטור, מבלי ש"תזיז" או "תעקם" אותו.
בשל הקשר ההדוק בין מטריצות והעתקות, שמאפשר להביט עליהן כעל שני ייצוגים של אותו הדבר, מושג הערך העצמי זהה עבור שתיהן.
הגדרה פורמלית

יהי  V מרחב וקטורי ותהא  T\colon V\to V העתקה ליניארית.
אם קיים וקטור  v\in V השונה מאפס וסקלר  \lambda  כך ש- T(v)=\lambda v, אזי נקרא ל־ \lambda  ערך עצמי (eigenvalue) של  T, ול־ v נקרא וקטור עצמי (eigenvector) של  T השייך לערך העצמי  \lambda .
בהתאם, מוגדרים גם ערכים עצמיים ווקטורים עצמיים של מטריצות:
תהי  A מטריצה ריבועית מסדר  n מעל שדה  \mathbb {F}  ויהי  v\in \mathbb {F} ^{n} וקטור השונה מאפס.
אם קיים סקלר  \lambda \in \mathbb {F}  כך ש- Av=\lambda v, אז  v יקרא וקטור עצמי של  A השייך לערך העצמי  \lambda .
וקטור עצמי ומרחב עצמי

עבור מטריצה  A אשר מוכפלת בווקטור  v, אם התוצאה היא אותו הווקטור ( v), רק מוכפל בסקלר דהיינו  Av=\lambda v, כפי שתואר לעיל, ניתן לכנות את הווקטור וקטור עצמי של המטריצה  A, ואת  \lambda  ערך עצמי של המטריצה. על מנת למצוא את הווקטורים העצמיים המתאימים לסקלר  \lambda , ניתן לבטא את  \lambda  בצורה מטריציונית באמצעות הכפלתו במטריצת היחידה  I כך שהשוויון נשמר:  Av=\lambda Iv.  העברת אגפים וקיבוץ הגורמים המוכפלים ב- v מובילים למשוואה הבאה:  \left(A-\lambda I\right)v={\boldsymbol {0}}, אשר מייצגת מערכת משוואות הומוגנית. פתרון המערכת הזו תוביל למציאת הערכים העצמיים של  A, אם קיימים. למשוואה זו יהיה פתרון שאינו טריוויאלי (כלומר,  v\neq {\boldsymbol {0}}) אם ורק אם הדטרמיננטה של אגף שמאל תהיה שווה לאפס  \det(A-\lambda I)={\boldsymbol {0}}.
אוסף הפתרונות נקרא "המרחב העצמי" של  \lambda , והוא תמיד מרחב וקטורי. אם יש פתרונות לא טריוויאליים, אז  \,\lambda  הוא "ערך עצמי", ובמקרה זה ממדו של המרחב קרוי הריבוי הגאומטרי של הסקלר (ראו להלן).
וקטורים עצמיים של ערכים עצמיים שונים הם בלתי-תלויים ליניארית זה בזה.
לעיתים קרובות, משתמשים בקיצור ו"ע עבור "וקטור עצמי", וכן בקיצור ע"ע עבור "ערך עצמי".
ריבוי אלגברי וריבוי גאומטרי

מאפיינים חשובים של ערך עצמי הם הריבוי האלגברי והריבוי הגאומטרי שלו. הריבוי האלגברי (או הריבוב האלגברי) הוא מספר הופעותיו של הערך העצמי כשורש של הפולינום האופייני; הריבוי הגאומטרי (או הריבוב הגאומטרי) הוא מספר הווקטורים העצמיים הבלתי-תלויים השייכים לערך העצמי, שהוא, למעשה, ממד המרחב העצמי של הערך העצמי או ממד מרחב הפתרונות של המשוואה  \left(A-\lambda I\right)v=0. הריבוי האלגברי תמיד גדול או שווה לריבוי הגאומטרי. אם הפולינום האופייני מתפרק לגורמים ליניאריים מעל השדה אזי סכום הריבויים האלגבריים שווה לסדר המטריצה.
מטריצה ניתנת ללכסון אם ורק אם הפולינום האופייני שלה מתפרק לגורמים ליניאריים מעל השדה, והריבוי האלגברי של כל ערך עצמי שלה שווה לריבוי הגאומטרי שלו. בפרט, אם כל הערכים העצמיים שונים זה מזה, המטריצה לכסינה.
מציאת ערכים עצמיים

ערכים עצמיים מסייעים להצגת העתקות ומטריצות בצורות פשוטות יותר, ועל כן יש למציאתם חשיבות. בפרט, מציאת ערכים עצמיים הכרחית בתהליכי לכסון מטריצות.
ישנן מספר שיטות למציאת ערכים עצמיים, והן תלויות בסוג המטריצה שאת ערכיה העצמיים מחפשים.
השיטה התאורטית הנפוצה ביותר היא באמצעות הפולינום האופייני של המטריצה, שכן הערכים העצמיים הם שורשיו.
שיטה להערכה של הערכים העצמיים מבלי למצוא אותם במדויק נתונה על ידי עיגולי גרשגורן.
הערכים העצמיים של מטריצה אלכסונית הם איברי האלכסון הראשי שלה, ווקטורי הבסיס הסטנדרטי הם וקטורים עצמיים שלה.
למטריצות דומות יש את אותו פולינום אופייני ולכן בהכרח גם אותם ערכים עצמיים עם אותם ריבוי אלגברי וגאומטרי.
סכום הערכים העצמיים של מטריצה שווה לעקבה שלה.
מכפלת הערכים העצמיים של מטריצה שווה לדטרמיננטה שלה.
מציאת ערכים עצמיים > שיטות נומריות

עבור מטריצות מסדר גבוה הפולינום האופייני עשוי להיות ממעלה חמישית ויותר. נילס הנריק אבל ופאולו רופיני הראו כי לא קיים פתרון אלגברי כללי למשוואות כאלו (ראו היסטוריה של פתרון משוואות פולינומיות), ולכן במקרים כאלו נהוג להשתמש בשיטות נומריות המבוססות על שיטות איטרטיביות. שיטות אלה מחשבות קירוב לערכים העצמיים ולוקטורים העצמיים, אבל הקירוב יכול להיות בכל דיוק רצוי. אחת השיטות הנומריות הראשונות שהוצעו למציאת ערכים עצמאיים היא אלגוריתם QR.
| אלגוריתם | קלט | פלט | תיאור | שלב אתחול | שלב עדכון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שיטת החזקה | מטריצה כללית | הערך העצמי הגדול והווקטור העצמי המתאים לו | מתחילים מווקטור שרירותי, שאותו מכפילים במטריצה ומנרמלים עד להתכנסות. |      b  0     {\textstyle b_{0}}   שרירותי |      b  k + 1   =    A  b  k     ‖ A  b  k   ‖      {\textstyle b_{k+1}={\frac {Ab_{k}}{\|Ab_{k}\|}}}   |
| שיטת החזקה ההפוכה | מטריצה כללית ומספר     λ   {\textstyle \lambda }   (קירוב לערך העצמי המבוקש) | הערך העצמי הקרוב ביותר ל    λ   {\textstyle \lambda }   ואת הווקטור העצמי המתאים לו | מפעילים את שיטת החזקה על     ( A − λ I  )  − 1     {\textstyle (A-\lambda I)^{-1}}   |  |  |
| אלגוריתם QR | מטריצה כללית (יעיל יותר על מטריצת הסנברג) | כל הערכים והווקטורים העצמיים | מבוסס על איטרציות שבכל שלב מוצאים פירוק QR של      A  k   =  Q  k    R  k     {\textstyle A_{k}=Q_{k}R_{k}}   (‏     Q  k     {\textstyle Q_{k}}   היא מטריצה אורתוגונלית ו-     R  k     {\textstyle R_{k}}   היא מטריצה משולשית עליונה). תחת תנאים מסוימים מתכנסים לפירוק שור והערכים העצמיים מצויים על האלכסון של המטריצה המשולשית. |     A =  Q  1    R  1     {\textstyle A=Q_{1}R_{1}}   |      A  k + 1   =  R  k    Q  k     {\textstyle A_{k+1}=R_{k}Q_{k}}   |
| איטרציות יעקובי | מטריצה סימטרית ממשית | כל הערכים והווקטורים העצמיים | בכל איטרציה מצמידים את המטריצה במטריצה אוניטרית כך שסכום רבועי האיברים שמחוץ לאלכסון יקטן, וכך מלכסנים את המטריצה |  |  |
| אלגוריתם לנצוש | מטריצה סימטרית או מטריצה הרמיטית ומספר האטרציות | חלק מהערכים העצמיים |  |  |  |
| אלגוריתם ארנולדי | מטריצה כללית ומספר האטרציות | חלק מהערכים העצמיים | מקבילה של אלגוריתם לנצוש למטריצה כללית |  |  |
ספקטרום

עבור אופרטורים (המכלילים את מושג המטריצה, המוגבלת למרחב בעל ממד סופי) קיימת הכללה למושג "הערך העצמי". הכללה זו היא קבוצת כל הנקודות  t בהן לא קיים אופרטור הפיך וחסום ל־ \ A-tI. קבוצה זו נקראת ספקטרום של אופרטור ותכונותיה נלמדות במסגרת האנליזה הפונקציונלית.
ראו גם

לכסון מטריצות
משפט קיילי המילטון
פולינום אופייני
פולינום מינימלי
צורת ז'ורדן
משפט פרון-פרובניוס
הערות שוליים

↑  J.G.F. Francis, "The QR Transformation, I", The Computer Journal, vol. 4, no. 3, pages 265-271 (1961, received Oct 1959) online at oxfordjournals.org;

J.G.F. Francis, "The QR Transformation, II" The Computer Journal, vol. 4, no. 4, pages 332-345 (1962) online at oxfordjournals.org.

Vera N. Kublanovskaya, "On some algorithms for the solution of the complete eigenvalue problem," USSR Computational Mathematics and Mathematical Physics, vol. 1, no. 3, pages 637–657 (1963, received Feb 1961). Also published in: Zhurnal Vychislitel'noi Matematiki i Matematicheskoi Fiziki, vol.1, no. 4, pages 555–570 (1961).
| נושאים באלגברה ליניארית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | שדה • מרחב וקטורי • משוואה ליניארית • מערכת משוואות ליניאריות • העתקה ליניארית • מטריצה |  |
| וקטורים | סקלר • כפל בסקלר • צירוף ליניארי • תלות ליניארית • קבוצה פורשת • בסיס • וקטור קואורדינטות • ממד |  |
| מטריצות | כפל מטריצות • שחלוף • דטרמיננטה • דירוג מטריצות • דרגה • עקבה • מטריצה מצורפת • מטריצת מעבר • מטריצה משולשית • דמיון מטריצות • ערך עצמי • פולינום אופייני • לכסון מטריצות • צורת ז'ורדן |  |
| העתקות | העתקה ליניארית • קואורדינטות • מטריצה מייצגת • גרעין • אנדומורפיזם • איזומורפיזם • העתקה אפינית • העתקה פרויקטיבית |  |
| מרחבי מכפלה פנימית | מכפלה סקלרית • מכפלה וקטורית  • אורתוגונליות  •  מטריצה סימטרית • אופרטור הרמיטי • אופרטור אוניטרי • טרנספורמציה נורמלית • נורמה • מטריקה |  |
| תבניות | תבנית ביליניארית • תבנית סימטרית •  תבנית הרמיטית • תבנית סימפלקטית • חפיפת מטריצות • משפט סילבסטר • תבנית מולטי-ליניארית אנטי-סימטרית • אוריינטציה • צפיפות • טנזור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533688705171  GND: 4013802-1  LCCN: sh85041390
מיס תבל 1989

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  23 במאי 1989 
 מספר מתמודדים:  76 
 עיר מארחת:  קנקון 
 
מיס תבל 1989 היא תחרות מיס תבל ה-38, שנערכה בעיר קנקון שבמקסיקו. נציגת ישראל בתחרות הייתה מלכת היופי, ניקול הלפרין, שהגיעה למקום ה-11 בתחרות. את התחרות הנחו השחקן ג'ון פורסיית', השחקנית אמה סאמס ומיס תבל קארן בולדווין.
למיס תבל הוכתרה מלכת היופי של הולנד, אנגלה ויסר.
תוצאות > מיקום

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 1989:  הולנד הולנד - אנגלה ויסר
סגנית ראשונה:  שוודיה שוודיה - לואיז דרונסטאם
סגנית שנייה:  ארצות הברית ארצות הברית - גרטשן פולהמוס
סגנית שלישית:  פולין פולין - ג'ואנה גפינסקה
סגנית רביעית:  מקסיקו מקסיקו - אדריאנה אבאסקאל
10 המועמדות הסופיות:  גרמניה גרמניה - אנדראה סטלזר  ונצואלה ונצואלה - אווה ליסה ליונג  פינלנד פינלנד - אסה לובדל  ג'מייקה ג'מייקה - סנדרה פוסטר  צ'ילה צ'ילה - מקרנה מינה
הערות שוליים

1 2  רויטרס, מיס הולנד הוכתרה במקסיקו כ"מיס יוניברס", חדשות, 25 במאי 1989
| מיס תבל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 |  |
| שנות השישים | 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| שנות השבעים | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 |  |
| שנות השמונים | 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| שנות התשעים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 |  |
| שנות העשרים | 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחנת גשר אם המושבות

#invoke:תבנית מידע
תחנת גשר אם המושבות היא התחנה התת-קרקעית המזרחית ביותר מתוך עשר התחנות התת-קרקעיות לאורך הקו האדום של הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, ונמצאת בסמוך למחלף אם המושבות, בדרך המקבילה לצדו המערבי של כביש 4. אף על פי שהתחנה נמצאת בשטח המוניציפלי של בני ברק, היא משרתת בעיקר את אזור צפון מערב פתח תקווה, אזור התעשייה קריית אריה ופארק אזורים.
מבנה התחנה

התחנה ממוקמת על שלוחה של הקו האדום המקשרת אותו לדפו קריית אריה. מדרום לתחנה, מתחת למחלף גהה, נבנה צומת מסילות תת-קרקעית (המכונה "צ'יימבר" -Chamber), בו ייפגשו המסילות של הקו האדום ממערב עם המסילות לשלוחת הדפו לכיוון צפון. מסילה בודדת, תת-קרקעית, תקשר בין השלוחה לכיוון מזרח, כך שרכבות יכלו לנוע מדפו קריית אריה לכיוון התחנה המרכזית של פתח תקווה. על מסילה זו לא מתוכנן שרות נוסעים רק מעבר של רכבות לצורך אחסון וטיפול בדפו.
לתחנה מתחברות מכיוון צפון צמד מנהרות באורך 730 מטר, שעוברות מתחת לכביש 4, לכיוון דפו קריית אריה - שכולל גם תחנת נוסעים ומעבר תת-קרקעי להולכי רגל שמקשר בין תחנת קריית אריה של רכבת ישראל בפתח תקווה לבין הדפו.
מעבר תת-קרקעי להולכי רגל מתחת לכביש 4 מקשר בין התחנה וקריית אריה ופארק אזורים סמוך למגדל אדגר ברחוב אפעל בפתח תקווה. בנוסף לכך, גם גשר להולכי רגל ורוכבי אופניים באורך של כ-117 מטרים מחבר את התחנה לאזור התעשייה.
שטח הפרויקט: 4,704 מטר רבוע
רוחב הרציפים: 10 מטר
עומק התחנה: 15 מטר
היסטוריה

באוגוסט 2011, זכתה חברת דניה סיבוס במכרז להקמת "פיר שילוח אם המושבות" בסכום של כ-117 מיליון ש"ח. דרך פיר השילוח תכננו להוריד מכונות TBM, במטרה לבצע את כריית שתי מנהרות לכיוון מערב של התוואי התחתי של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב, ובהמשך לבנות בפיר את "תחנת אם המושבות". עבודות ההקמה באתר החלו ב-2012.
ב-16 בינואר 2013, השתתף שר התחבורה, ישראל כץ, בטקס הנחת אבן הפינה לפרויקט הרכבת הקלה בגוש דן באתר "פיר אם המושבות".
הקמת "פיר אם המושבות" הושלמה בשנת 2014. אך לבסוף לא נעשה בו שימוש. ביולי 2017, יצאה מכונת ה-TBM, שזכתה לכינוי "וונדר וומן", מדפו קריית אריה (ולא הוכנסה דרך פיר אם המושבות) בדרכה לאתר התחנה התת־קרקעית גשר אם המושבות. בערב ראש השנה חיבלו אלמונים במכונת הכרייה, כנראה במטרה לעצור את העבודות בחג. הנזק תוקן, ועבודות החברה הסינית, הבונה את המנהרות, נמשכו כמתוכנן גם בראש השנה וביום כיפור.
בדצמבר 2017 סיימה לכרות את קטע המנהור שבין פורטל הדפו בקרית אריה לתחנת גשר אם המושבות באורך 730 מטר, ונכנסה לפיר, תחילה פרצה את קיר הפיר והתקדמה בתוך שרוול פלדה שהוכנן לבטיחות, כדי להשוות את הלחצים משני עברי הקיר. (למעשה הפיר שהוקם עיכב את התקדמות המכונה). משם היא תמשיך דרומה למחלף גהה, ותפנה לציר ז'בוטינסקי לכיוון תל אביב לכרות את המנהרה שמסתיימת בתחנת בן-גוריון ותהיה באורך 3,100 מטר.
ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים.
גלריה

אולם הכירטוס
המסילה לצד אולם הטרמינל
מנהרת מסילת הרכבת בסמוך לתחנה
קומת הרציפים בתחנה
קומת הרציפים בתחנה
הערות שוליים

↑  מתן דויטש, גשר חדש יחבר בין תחנת הרכבת הקלה באם המושבות לאזור התעשייה קריית אריה, באתר mynet‏ פתח תקוה, 17 בנובמבר 2019
↑  ואדים סבידרסקי, בדניה סיבוס צופים גידול בהיקף הבנייה למגורים: מקימים חברה בת "גיאו דניה", באתר TheMarker‏, 8 בספטמבר 2011
↑  שבתי בנדט‏, בפעם ה-5: הונחה אבן הפינה לרכבת הקלה בגוש דן, באתר וואלה, 16 בינואר 2013
↑  איתי בלומנטל, למרות השחתת "וונדר וומן": הכרייה בבני ברק גם בכיפור, באתר ynet, 24 בספטמבר 2017
↑   אורן דורי, ברכבת הקלה בגוש דן עבדו שבעה ימים בשבוע - עד שהגיעו לבני ברק, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2017
זהרשטי

| --- | --- |

 מדינה:  רומניה רומניה
 גובה:  322.000000 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  734 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  47°35′28″N 26°09′08″E﻿ / ﻿47.590974°N 26.15234°E﻿ / 47.590974; 26.15234 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור זהרשטי(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור זהרשטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זהרשטי (ברומנית: Zaharești) הוא כפר הנמצא במחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה.
היסטוריה

ב-1900 נמנו בכפר 999 תושבים.
היסטוריה > יהודים

ב-1900 התגוררו בכפר עשרה יהודים בלבד, ובין שתי מלחמות העולם התגוררה בזהרשטי משפחה יהודית אחת. ב-1940, בנסיגתה של ממלכת רומניה מצפון בוקובינה בראשית מלחמת העולם השנייה לפנותו לטובת ברית המועצות, נלקחו לזהרשטי יהודים מהסביבה על ידי יחידות מהצבא הרומני בפיקודו של ואלריו קארפ. היהודים עונו במקום, נדרשו לחפור לעצמם קברים ולבסוף נורו למוות.
הערות שוליים

↑  Gemeindelexikon Der Im Reichsrate Vertretenen Königreiche und Länder: Bukowina, Wein, 1907, z. 82 (בגרמנית)
↑  ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, ירושלים: יד ושם, 2002, עמ' 187
ג'ו אנדו

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1955 (בן 69) טלסה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקלהומה 
 
ג'ו אנדו (באנגלית: Joe Andoe; נולד ב-1955) הוא אמן, צייר וסופר אמריקאי. יצירותיו הוצגו בתערוכות בינלאומיות וגם במוזיאונים רבים, כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון דנבר לאמנות, מכון דטרויט לאמנות, המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון ומוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית.
ראשית חייו

אנדו נולד ב-5 בדצמבר 1955 בטולסה, אוקלהומה.  הוא כתב רבות על ילדותו, נעוריו ותחילת הקריירה שלו בספר הזיכרונות שלו, Jubilee City: A Moir at Full Speed .שיצא לאור ב-2007.
אנדו אהב לצייר בילדותו, אבל הוא מעולם לא יצר יצירות אמנות עד שלמד בקולג'. אנדו הבין לראשונה שהציור יכול להיות הקריירה שלו כאשר נרשם לקולג' קהילתי ולמד עסקים חקלאיים. הוא לקח שיעור בחירה בתולדות האמנות כאשר למד על אמנים כמו רוברט סמיתסון ודניס אופנהיים.  עד מהרה החליף את התואר שלו ובסופו של דבר קיבל תואר שני באמנות מאוניברסיטת אוקלהומה ב-1981.
קריירת אמנות

ציוריו תוארו כ"רזים" ובעלי ערך פיוטי", על ידי מבקרת האמנות דבורה סולומון, שכתבה ב-2019 שהתערוכות אחרונות שלו הציעו, "תזכורת לרוחב הישגיו שלו ולרלוונטיות המדהימה שלו אמנות הנוכחית. בתור התחלה, הוא היה מבשר חשוב של הריאליזם המבוסס על צילום שהפך לסגנון ברירת המחדל בקרב אמנים צעירים בהווה. יתר על כן, עבודתו יכולה להיקרא כסוג של ביקורת חברתית, עם השקפותיה על הידרדרות המעצמה האמריקאית.
הוא חלק מהדור שהתבגר לאחר הדומיננטיות של המינימליזם, שצייר צורות גאומטריות ומשטחים מלוטשים ודחק את המדיום של ציור שמן על בד. אנדו, באופן רשמי, הוא פוסט-מינימליסט שעבודתו יכולה לפעמים להידמות לזו של ציירי New Image (כגון סוזן רוטנברג ורוברט מוסקוביץ') שצמחו בשנות ה-70 והחזירו את הפיגורציה לציור."
ה"ניו יורק טיימס" שיבח את "ההומור הרעיוני" של אנדו כפי שהוצג בעבודתו "Me Copying Cy Twombly copying Picasso", שהוצגה בתערוכה הקבוצתית "בעקבות פיקאסו" ב-2023, המכבדת את מורשתו של האמן.  מצדו, אנדו הצהיר, "מאז סוף שנות ה-70 דמיינתי את עצמי כצייר נוף, וצייר של הדברים שמסתובבים בנוף."
הערות שוליים

↑  Harper Collins Publishing. "About The Author"
↑  Joe Andoe - Artists - fordProject, web.archive.org, ‏2012-11-24
↑  Amazon.com (July 24, 2007). Jubilee City: A Memoir at Full Speed (P.S.)
↑  "Joe Andoe: An Artist's Wild Tales"
↑  Andoe, Joe 1955- | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
1 2  Joe Andoe | Jubilee City, Almine Rech (באנגלית)
↑  "What to See in N.Y.C. Galleries in December"
↑  Andoe, Joe (2007). Jubilee City: A Memoir at Full Speed (P.S.). New York: Harper Collins
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 132562561  ISNI: 0000 0000 7877 7646  LCCN: nr95038317  PIC: 313247  RKD: 1671  SNAC: w6j68g2k  SUDOC: 230464831  ULAN: 500188582  VIAF: 55311236   WorldCat (עם VIAF): 55311236 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ו אנדו".