stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סונדרבאנס
פיזיוגרפיה > אקלים ושינויי אקלים

בסונדרבאנס יורדים גשמים רבים, והלחות גבוהה (80%) כיוון שהמקום קרוב למפרץ בנגל. כ-80% מהגשמים יורדים במהלך המונסון, הנמשך בין יוני לאוקטובר. כמות הגשמים השנתית הממוצעת היא בין 1,800 מילימטרים בקהולנה הנמצאת צפונית לסונדרבאנס, ומגיעה עד ל-2,790 מילימטרים בחוף. העונה היבשה נמשכת שישה חודשים, ובמהלכה האידוי גבוה יותר מכמות המשקעים שיורדים. המליחות נמצאת בשיאה בין פברואר לאפריל, והיא נגרמת כתוצאה משילוב של ירידה ברטיבות הקרקע וכמות המים המתוקים המגיעים ממעלה הזרם. טווח הטמפרטורה הנמוך ביותר בחורף הוא 2-4°C, ובעונת הקיץ הטמפרטורה עשויה להגיע עד ל-43°C במרץ ול-32°C במונסון. הסערות נפוצות בעיקר במאי ובאוקטובר עד נובמבר, והן עשויות להתפתח לציקלונים המלווים בגלים המגיעים עד לגובה של 7.5 מטרים.
תהליכי ההתפתחות הפיזית לאורך החוף הושפעו ממספר גורמים, וביניהם תנועות גלי ים, מחזורי מיקרו ומאקרו של גאות ושפל וזרמי חוף אופייניים לאזור הקרוב לחוף. זרמי החוף משתנים במידה רבה עם הגעתם של המונסונים או כאשר מתחוללת סופת ציקלון. הבליה והספיחה מאזנות את השינויים הפיזיוגרפיים, ואילו צמחיית המנגרוב היא גורם מייצב למערכת כולה. במהלך כל עונת המונסונים רוב דלתת בנגל מכוסה במים, ולעיתים האזור המכוסה נותר כך במשך חצי שנה. המשקע במישור הדלתה הנמוך נוצר בעיקר כתוצאה מתנועה אופקית של נוזל בגלל המונסון והציקלונים. אחד האיומים העתידיים על חייהם של אנשים בדלתה של הגנגס הוא התמודדות עם עליית גובה פני המים הנגרמת בעיקר על ידי שקיעת האזור או על ידי שינויי אקלים.
כמות המים המתוקים המגיעה למנגרובים באזור הודו הלכה ופחתה החל משלהי המאה ה-19 בעקבות הסטת המים המתוקים באזור מעלה הזרם. כמו כן, אגן הניקוז הבנגלי נוטה באיטיות לכיוון מזרח כתוצאה מתנועה טקטונית, ומסיט כמות מים מתוקים גדולה יותר לכיוון הסונדרבאנס הבנגלדשי. כתוצאה מכך המליחות בסונדרבאנס הבנגלדשי נמוכה יותר לעומת החלק ההודי. בשנת 2007 נערך מחקר על ידי אונסק"ו ("מחקרי מקרים על שינויי אקלים ומורשת עולמית") שבו נכתב כי עלייה אנתרופוגנית (כתוצאה מפעילות האדם) בגובה פני המים בשיעור של 45 סנטימטרים, ביחד עם צורות אחרות של לחצים אנתרופוגניים על סונדרבאנס, עשויה לגרום להרס של 75% מהמנגרובים בסונדרבאנס. לפי הערכה של הפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים שינוי זה יתרחש עד סוף המאה ה-21.
אקולוגיה

טורפים גדולים שחיים בסונדרבאנס: טיגריס בנגלי, נמר הודי, כוח המים, ותנין הביצות, אשר נכחד מהאזור.
אקולוגיה > פלורה

הבוטנאי דייוויד פריין תיעד ב-1903 245 סוגים ו-334 מינים של צמחים בסונדרבאנס, אך מאז מדידה זו התרחשו שינויים רבים בשכיחות של מיני המנגרוב השונים שלא נבדקו במחקר מעמיק. המנגרוב של סונדרבאנס מאופיין בשכיחות גבוהה של סטרקוליים וחלבלוביים, בעוד שבחלקים אחרים בכדור הארץ המנגרוב מאופיין בשכיחות גבוהה של צמחים ממשפחת הריזופוריים  (סדרת המלפיגאים), Avicenneaceae ו-Laganculariaceae. ההבדלים בצמחייה הוסברו על ידי כמות המים המתוקים, המליחות הנמוכה, ההבדלים באופי הניקוז ובסחיפה, השוררים בצפון-מזרח היער. צמחיית היער מחולקת לשלושה אזורים הנבדלים זה מזה בתנאי המליחות, כמות מים מתוקים ופיזיוגרפיה. האזורים הללו מיוצגים במקלטי הטבע השונים (ראה בהמשך).
צמחי סונדארי (Heritiera fames) וגוואה (Excoecaria agallocha) נפוצים בעיקר באזורים שבהם יש אוכלוסיות לא רציפות של Xylocarpus granatum וקאנקרה. ביער יש מספר מינים נפוצים של דגניים ודקליים, ובהם משיין גליליני ודקל המנגרובים. Sonneratia apetala הוא מין המאפיין לאזורי בוץ מתפתחים, ויש לו חשיבות לגבי בעלי החיים ביער, ובעיקר האייל Axis axis. אזורי הצמחייה הנפוצים מלבד היער הם ביצות מים מליחים ומים מתוקים, מישורי הפצה של גבול הגאות ושפל, מישורי חול, דיונות חול עם צמחיית דיונות טיפוסית, אזורי דשא על קרקע חולית המספקים תמיכה לשיחים ועצים יבשתיים.
"קהילה יורשת" מוגדרת כקהילת הצמחים המחליפה קהילה קודמת באזור מסוים. במישורי בוץ חדשים קהילת הצמחים החיצונית מייצגת את הקהילה הראשונה המוחלפת בהדרגה על ידי הקהילה היורשת, כך שבסוף התהליך המערכת האקולוגית תגיע ליציבות. טרופ הציע כי תהליך זה החל באזורי הבוץ החדשים שנוצרו על ידי מרבצים טריים של אדמת בליה.
הצמחייה הבתולית באזורים הללו היא מהסוג סונראטיה (Sonneratia) מסדרת ההדסאים, והקהילות שירשו אותה הן מהסוג אביסניה (Avicennia) ממשפחת הקוציציים ודקל המנגרובים ממשפחת הדקליים. כאשר גובה הקרקע עולה כתוצאה מסחיפת אדמה חדשה מופיעים עצים חדשים. צמחי סונדארי נפוצים באזורים גבוהים עוד יותר.
אקולוגיה > פאונה

סונדרבאנס משמש כבית גידול עבור מינים רבים של בעלי חיים. המדיניות הנוכחית הננקטת על ידי הגופים האחראים על היער היא להגן על הפאונה מפני ציד ללא רישיון, והכרזה על אזורים מסוימים כמקלטים מוגנים עבור בעלי חיים כך שיהיה איסור חוקתי לנצל אותם לצורך כלשהו. הפאונה של סונדרבאנס (ובנגלדש בכלל) ספגה פגיעות בשנים האחרונות, אך למרות זאת השתמרו מספר בתי גידול ייחודיים ביחד עם הפאונה הנמצאת בהם. המינים המצויים במוקד תוכניות ההגנה ופיתוח התיירות הם הטיגריס ודולפין אירוואדי קטן-סנפיר. סונדרבאנס הוא בית גידול עבור מינים פגיעים רבים וידועים של יונקים, כאשר האוכלוסייה הבולטת ביותר היא זו של הטיגריס הבנגלי המונה כ-500 פרטים נכון לשנת 2004. אוכלוסיית הטיגריסים הבנגליים היא אחת הגדולות ביותר בדרום-מזרח אסיה. הנמרים התפרסמו בשל מספר בני האדם שהם הרגו במשך השנים. עם זאת, בתחילת המאה ה-20 נכחדו מספר מינים מסונדרבאנס כגון אייל נקוד, תאו אסייתי, אייל ברסינגה, קרנף ג'אווה, קרנף הודי ותנין מגר.
במחקרים התברר כי סונדרבאנס הוא בית גידול עבור כ-120 מינים של דגים המשמשים למטרות מסחר, 270 מינים של עופות, 42 מינים של יונקים, 35 מינים של זוחלים ושמונה מינים של דו-חיים. התוצאות הללו מלמדות על אחוז המינים הנמצא בסונדרבאנס בהשוואה לבנגלדש כולה (30% זוחלים, 37% עופות ו-34% יונקים), וביניהם יש מינים רבים שנכחדו משאר האזורים של בנגלדש.
היסטוריה

תחילת ההיסטוריה של האזור מתוארכת לתקופה שבין שנת 200 לשנת 300. הריסות של עיר שנבנתה על ידי צ'אנד סאדאגאר התגלתה באזור באגהמרה שביער. בתקופת האימפריה המוגולית סונדרבאנס שימש כמקום מקלט עבור הראג'ה באסאנד ראי ואחיינו, שנמלטו מפני צבאותיו של הקיסר אכבר. בניינים רבים שנבנו על ידי הראג'ה עברו במהלך המאה ה-17 לחזקתם של שודדי ים פורטוגליים, מבריחי מלח ושודדים. עדויות לתקופה זאת נמצאות בין השאר בהריסות שבנטידהופאני ובמקומות אחרים בסונדרבאנס.
המלכים המוגוליים השכירו את יערות סונדרבאנס במשך השנים, וסונדרבאנס הוא אחד מהיערות הראשונים בעולם שהושמו תחת ניהול מדעי. האזור מופה על ידי הסוקר הכללי של הודו באמצע המאה ה-18, לאחר שב-1757 חברת הודו המזרחית רכשה את הזכויות על האתר מהקיסר המוגולי אלאמגיר השני. הניהול המסודר של היער החל בשנות ה-60 של המאה ה-19, לאחר הקמתה של מחלקת היערות במערב בנגל. הנהלת היער הראשונה הוקמה ב-1869. ב-1875 וב-1876 סונדרבאנס הוכרז כיער המיועד לשימור, והאחריות לניהול היער עברה מהמחוז האזרחי שבו הוא שוכן אל מחלקת היערות. תוכנית החומש הראשונה הייתה מיועדת עבור השנים 1893 עד 1898.
האזור בהודו שבו שוכן הפארק הלאומי סונדרבאנס הוכרז כאזור הליבה של שמורת הנמרים סונדרבאנס ב-1973, וכמקלט בעלי חיים בשנת 1977. הקמת הפארק התרחשה ב-4 במאי 1984, וב-1987 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית. סונדרבאנס הוכרז על ידי ממשלת הודו ב-1989 (ועל ידי אונסק"ו ב-2001) כשמורה ביוספרית. ב-1997 הכריז אונסק"ו על החלק הבנגלדשי של היער כאתר מורשת עולמית.
סונדרבאנס נפגע באופן קשה מסופת ציקלון שחלפה דרכו ב-15 בנובמבר 2007. בבדיקות מוקדמות שנערכו על ידי נציגי אונסק"ו התברר כי עשרות אחוזים משטחי הפארק נפגעו, ואנשים רבים מקרב הנהלת הפארק נהרגו כתוצאה מהסופה. אונסק"ו שוקל להכריז על סונדרבאנס כאתר מורשת עולמית בסיכון, ואף לבטל את ההכרזה כליל במקרה שיתברר כי הנזק חמור מדי ולא ניתן לתיקון.
כלכלה

באזור סונדרבאנס מתגוררים כארבעה מיליון בני אדם, רובם ללא מגורי קבע.
לסונדרבאנס יש תפקיד משמעותי בכלכלת החלק הדרום-מערבי של בנגלדש, וגם למדינה כולה. האזור הוא אחד ממקורות משאבי היער הגדולים ביותר במדינה, והוא מקור לחומרי גלם רבים עבור תעשיות המבוססות על עצים. מלבד השימושים הרגילים בעץ כחומר גלם, משמש סונדרבאנס כמקור גם לחומרי סיכוך, דבש, דונג, דגים, סרטנאים, ורכיכות. הקרקעות הפוריות המישוריות של סונדרבאנס משמשות כבית גידול, אתר ייצור לנוטריינטים, טיהור מים, "מלכודת" לאגירת נוטריינטים ומשקעים, מחסום בפני סערות, ייצוב חופים וכדומה.
בבדיקות שנערכו בסונדרבאנס התברר כי ישנה ירידה בכמות של שני מיני המנגרובים העיקריים (סונדארי וגווה), בשיעור של 40% ו-45% בהתאמה בין 1959 ל-1983‏. כמו כן, למרות האיסור על פגיעה כלשהי בחיי הטבע מלבד דגים וחסרי חוליות אחדים מסתמנת ירידה במגוון הביולוגי של האזור.
הערות שוליים

↑  Katebi, M.N.A. and M.G. Habib, 1987. Sundarbans and Forestry in Coastal Area Resource Development and Management Part II, BRAC Printers, Dhaka, Bangladesh. 107 p.
↑  Case Studies of Climate Change, UNESCO, 2007
↑  Prain, D. 1903. The flora of Sundarbans. Records of the Botanical Survey of India. 114: 231-272.
↑  Khatun, B.M.R. and M.K. Alam, 1987. Taxonomic studies in the genus Avicennia L. from Bangladesh. Bangladesh J. Bot. 16(1): 39-44.
1 2 3  Hussain, Z. and G. Acharya, 1994. (Eds.) Mangroves of the Sundarbans. Volume two : Bangladesh. IUCN, Bangkok, Thailand. 257 p.
↑  Weaver, J.E. and F.E. Clements, 1938. Plant Ecology. McGraw-Hill Book Company, Inc. New York. 601 p.
↑  Watson, J.G. 1928. Mangrove swamps of the Malayan peninsula. Malayan Forest Records 6:1-275.
↑  Troup, R.S. 1921. The Silviculture of Indian Trees. Clarendon Press, Oxford. 1195 p.
↑  Forestry Sector Project
↑  Sarker, S.U. 1993. Ecology of Wildlife UNDP/FAO/BGD/85/011. Field Document N. 50 Institute of Forestry and Environmental Sciences. Chittagong, Bangladesh. 251 p.
↑  Scott, D.A. 1991. Asia and the Middle East Wetlands. M. Finlayson and M. Moser (eds.). Oxford: 151-178.
↑  UNDP, 1998. Integrated resource development of the Sundarbans Reserved Forests, Bangladesh. Volume I Project BGD/84/056, United Nations Development Programme, Food and Agriculture Organization of the United Nations, Dhaka, The People’s Republic of Bangladesh. 323 p.
↑  כתבה באתר אונסק"ו
↑  כתבה באתר ה-BBC
↑  פורסטל (1960), ODA‏ (1985)
↑  לפי דו"ח של IUCN מ-1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541667905171  LCCN: sh87004521  NKC: ge724347 
מישורי בוץ
עץ סונדארי
סירת דיג בסונדרבאנס
סירה שטה בסונדרבאנס
מכת ברק

ברקים מעל אוראדיה שברומניה
אקליפטוס שנפגע ממכת ברק
מבנה שניזוק ממכת ברק בשנת 1876
מכת ברק היא פגיעה של ברק בגוף חי או דומם. הפגיעה מתרחשת על האדמה, אך תיתכן גם פגיעה בגוף מעופף. מכת הברק היא למעשה מכת חשמל, שבה מועבר זרם חשמלי בעל מתח גבוה מאוד, מהאוויר אל הגוף שנפגע. כמות הזרם המועבר היא גבוהה ולרוב גורמת הפגיעה לנזק: שרפה, פיצוץ, פגיעה גופנית או מוות.
לאחר שהמטען מגיע לאדמה הוא מתפרק בסביבה הקרובה. במקרים רבים עוצמת המטען מייד לאחר הפגיעה בסביבה הקרובה של הפגיעה (עד עשרות מטרים) עשויה להיות גם היא קטלנית. רוב הנפגעים מברקים נפגעים מאותה פגיעה משנית.
סיכונים ומניעה > בני אדם

פגיעת ברק היא טראומה גופנית הנגרמת על ידי מכת ברק. אף על פי שפעמים רבות פגיעות ברק גורמות למוות פתאומי או לדום לב בשל המתח הגבוה של מכת הברק, מצבם הרפואי של ניצולי פגיעות ברק הוא לרוב טוב יותר מניצולי פגיעות אחרות הנגרמות ליד מתח נמוך יותר אך זמן פגיעה ממושך יותר. מדי שנה נהרגים ברחבי העולם בין 6,000 ל-24,000 בני אדם מפגיעות ברק, ומספר דומה לזה נפצעים.
סיכונים ומניעה > בניינים

פגיעה של ברק בבניין גורמת לזרמים חשמליים גבוהים המתפשטים במוליכים המותקנים בו, בעיקר חוטי חשמל וחוטי טלפון, ויוצרת בהם מתח גבוה לזמן קצר. רוב הסוגים של ציוד אלקטרוני, ובמיוחד מחשבים, רגישים לשינויים פתאומיים במתח רשת החשמל, וצפויים לנזק זמני או קבוע כתוצאה ממכת ברק. קיימים התקנים המגנים מפני נזקים מסוג זה.
על מנת למנוע נזק מפגיעה ישירה של ברקים בבניינים הומצאו התקני הגנה שונים המיועדים לכליאת השפעתו המזיקה של הברק. אחד מהאמצעים הללו הוא כליא ברק. זהו מוליך חשמלי הנמצא מעל מבנה המועד לסכנה, מוארק בקצהו הנמוך, הפורק מטענים סטטיים מהעננים, וכן מושך אליו את הברקים ופורק אותם אל האדמה. בכך נמנעת פגיעה ישירה במבנה העלולה לגרום לשרפה ולנזקים אחרים.
סיכונים ומניעה > מכוניות

לעומת זאת, כאשר פוגע ברק במכונית הוא אינו בהכרח מזיק למי שבתוכה, משום ששלדת הרכב משמשת ככלוב פאראדיי, ועדיין קיים סיכון לפציעה ואף שרפה של הרכב. במקרה שהרכב אינו כולל גג מתכת אלא גג מחומרים פלסטיים או מרוכבים, קיים סיכון לפגיעה.
סיכונים ומניעה > מטוסים

פגיעת מכת ברק במטוס עלולה לשבש את פעילות מערכות המטוס ואף להביא להצתת דליקה. התרסקות טיסה 214 של פאן אם, ב-8 בדצמבר 1963, הייתה האסון הגדול ביותר שאירע בעקבות מכת ברק: מטוס בואינג 707 של חברת פאן אם נפגע ממכת ברק חזקה במיוחד, שגרמה להצתת אדי דלק באחד ממכלי המטוס. לאחר מכן נלמדו היטב ההשפעות האפשריות של מכת ברק על גוף המטוס והותקנו אמצעי הגנה כנגדה, אם כי עדיין לא ידועות ההשפעות האפשריות על מטוסים שרוב גופם אינו עשוי ממתכת, כמו בואינג 787.
הערות שוליים

↑  More Than 300 Reindeer Killed By Lightning: Here's Why, מתוך אתר Live Science, 2016-08-29
↑  Gretel Ehrlich (1994). A match to the heart. Penguin Books. ISBN 0-14-017937-2. The author tells of her slow recovery after being struck by lightning.
↑  Ronald L. Holle, The Number of Documented Global Lightning Fatalities
↑  אודות הסיכון לרכבים, אתר שירות מזג האוויר הלאומי של ארצות הברית
↑  תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 214 של פאן אם, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יחיאל בן יקותיאל

| --- | --- |
 לידה:  1260 
 פטירה:  1289 (בגיל 29 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1289 
 השתייכות:  משפחת הענוים, ראשונים 
 
הדף הראשון מספר ה'תניא' במהדורת מנטובה ה'רע"ד (1514)
רבי יחיאל ב"ר יקותיאל ב"ר בנימין ב"ר יחיאל הרופא ממשפחת הענוים (לפני ה'כ', 1260 - מחצית ראשונה של המאה ה-14) היה רב מן הראשונים, מרבני רומא במאה ה-13 ובמחצית הראשונה של המאה ה-14.
למד תורה מפי דודו רבי יהודה בן בנימין. היה רופא, ונודע כחכם וסופר, משורר, ומעתיק ספרים נכבדים, ביניהם "כתב יד ליידן", כתב היד הקדום והשלם ביותר של התלמוד הירושלמי. חיבר חיבורים בהלכה, ומקובל לייחס לו את חיבור ספר ההלכות והמנהגים "תניא רבתי". גולת הכותרת של יצירתו: ספר המוסר "מעלות המידות", שנדפס במהדורות רבות, נתקבל בכל תפוצות ישראל, והיה חביב על גדולי תורה לדורותיהם, ביניהם רבי יעקב עמדין והחיד"א.
חיבוריו > תניא רבתי

כאמור רבי יחיאל הוא מחברו של ספר התניא, חיבור הכולל דינים ומנהגים לכל השנה, שנתפשט בכל ישראל, והתקבל באיטליה.
בספרו הוא מביא פעמים רבות פירושים והלכות כפי הנראה מבני משפחתו - בשם 'מורי הרב חביבי 'רבי יהודה ברבי בנימין הרופא', וכן בשם 'החבר רבי בנימין בן אברהם הרופא'. בסוף ספרו אף מביא מזכיר את אחיו 'רבי בנימין' ומביא הלכה בשמו.
חיבוריו > ספר מעלות המידות

הספר נדפס לראשונה בשם "בית מידות" בקושטא ה'רע"ב (1512).  ומאוחר יותר הדפיסוהו בשמו המוכר "מעלות המידות". הספר כולל עשרים וארבעה פרקים העוסקים במעלות המידות, מסודר מהמושכלות למידות טובות, מבוסס על מאמרי חז"ל ועל פסוקים מהמקרא ועל ספרי מוסר קודמים; תוך הסבר כל מידה, מעלתה, צדדיה ופרטיה, וגנות המידה ההפוכה לה; והכל בלשון קצרה ופשוטה.
הערות שוליים

↑  כגון פה.
↑  למשל פה.
↑  פעמיים בעמוד זה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310294605171  GND: 141791411  ISNI: 0000 0003 7463 4076  LCCN: nr95010536  NTA: 301800359  VIAF: 51578591   WorldCat (עם VIAF): 51578591 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קווים (מכון)

מכון קווים היה מכון לעיצוב ואדריכלות אשר פעל בתל אביב, ברעננה, בחיפה בראשון לציון בכפר סבא ובבאר שבע. ייחודו היה בכך שהוא שילב לימודי עיצוב עם עבודה מעשית, באמצעות משרד אדריכלים ומעצבים השייך למכון.
המכון נוסד ב-2003, והיה המוסד הראשון שהציע מכינות למועמדים ללימודי עיצוב במוסדות האקדמיים. כיום הוא מקיים גם לימודי תעודה בעיצוב פנים, בעיצוב אופנה, בעיצוב תעשייתי ובעיצוב גרפי, קורסי העשרה לבעלי מקצוע, וקורסים למעצבים חובבים כגון קורס הום סטיילינג, סטיילינג אישי, עיצוב מטבחים, עיצוב חלונות ראווה ועוד.
סגל ההוראה כלל מעל לשבעים מורים מתחומי העיצוב השונים (אופנה, תקשורת חזותית, עיצוב תעשייתי, עיצוב פנים ואדריכלות) וכן אמנים ופסיכולוגים.
ב-2010 נחנך, בהאנגר 3 בנמל תל אביב, המרכז לעיצוב ואדריכלות קווים בנמל. בין מטרותיו - הנגשת עולם העיצוב לציבור הרחב. המרכז קיים ימי עיון וכנסים לאנשי מקצוע, הרצאות לקהל הרחב, ומופעי מוזיקה. המרכז כלל גלריה, אשר הציגה תערוכות עיצוב ואומנות.
מכון קווים נסגר בשנת 2016 ואינו פעיל.
לצאת מדיכאון

"לצאת מדיכאון" הוא שיר של הזמר הישראלי יגל אושרי. השיר יצא לאור כסינגל ב-15 באוגוסט 2023, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות.
השיר זכה להצלחה רבה לאחר פריצתה של מלחמת חרבות ברזל באוקטובר 2023, הפך למזוהה עימה והגיע למקום הראשון במצעד היטליסט של מאקו ובמצעד של העשירייה של כאן גימל.
רקע וכתיבה

השיר, נכתב על ידי אושרי יחד עם אופיר כהן, שהפיק אותו יחד עם שמעון יחיא. הטקסט של השיר עוסק, בין השאר, בדרכים שונות ליציאה מדיכאון, הכוללות ”את הדברים הטובים שבחיים, ובמה בדיוק כדאי לנו להתרכז”.
הצלחה מסחרית

לאחר צאתו, זכה השיר להצלחה מתונה. השיר זכה במספר קטן של השמעות בתחנות השונות ונכנס לראשונה למקום ה-75 במצעד היטליסט של מאקו. מספר שבועות לאחר מכן, עלה למקום ה-26. בצל מלחמת חרבות ברזל, זכה השיר לעלייה בהשמעות בסטרימינג ובתחנות הרדיו והפך לאחד השירים המזוהים עם המלחמה. במצעד היטליסט, קפץ השיר לעשירייה הפותחת והגיע בשיאו למקום הראשון. במצעד השבועי של מדיה פורסט, נכנס השיר למקום ה-15 והגיע בשיאו למקום השני, עם כ-198 השמעות בתחנות הרדיו. במצעד העשירייה, הגיע היישר אל המקום הראשון.
השיר אף הפך ללהיט ויראלי ברשתות החברתיות, כאשר התנגן ברקע של סרטונים רבים בהם חיילים חוזרים מהחזית לבתיהם כדי לבקר את משפחתם לאחר ימים רבים שלא התראו.
השיר היה השיר השני המושמע ביותר לשנת תשפ"ד ברדיו הישראלי, לאחר השיר "עם ישראל חי" של איל גולן.
השיר זכה בפרס אקו"ם ע"ש יוסי בנאי על הישג השנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | היטליסט | 1 |  |
|  ישראל | העשירייה | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | היטליסט | 12 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 10 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 3 |  |
|  ישראל | רדיו דרום | 4 |  |
הערות שוליים

↑  סמדר שיר, יציאת חירום, באתר ynet, 11 בנובמבר 2023
↑  בר חיים, אייל גולן מברך את הזמר הצעיר שהוציא שיר על דיכאון: "מסר חשוב", באתר עכשיו 14, 15 באוגוסט 2023
↑  טל שורר, השיר שהפך להמנון המלחמה: "לצאת מדיכאון" של יגל אושרי כבש את הישראלים, באתר חדשות 13, 4 בנובמבר 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏יסמין מועלם קלעה בול בין אפיסת כוחות לתקווה, כל השאר יכולים לוותר, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2023
↑  המצעד השבועי, שבוע 44, 2023, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  נועה שוויקי, הטרנד הכי מרגש בטיקטוק: חיילים חוזרים הביתה, באתר ynet, 13 בנובמבר 2023
↑  עמית אטיאס, ‏שנה בסימן מלחמה: אלו השירים והאומנים המושמעים ביותר ברדיו, באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2024
↑  רן בוקר, נס וסטילה, חנן בן ארי ואושר כהן: אלו זוכי פרס אקו"ם לשנת 2024 , באתר ynet, 5 בנובמבר 2024
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏3 בדצמבר 2023
↑  היטליסט – מצעד המוזיקה של ישראל, באתר מאקו, ‏6 בנובמבר 2023
↑  kan_gimel, אלה עשרת השירים שעשו לכם את השבוע 🧡יגל אושרי ולצאת מדיכאון בפסגה שבוע שני ברציפות, נס וסטילה מטפסים בדירוג היישר למקום השני, באתר אינסטגרם, ‏30 בנובמבר 2023
↑  המצעד הישראלי, באתר גלגלצ, ‏7 בדצמבר 2023
אפוגטו

| --- | --- |
רכיבי האפוגטו - אספרסו וגלידת וניל.
 
 מאכלים
 סוג:  משקה, קינוח 
 מרכיבים עיקריים:  ג'לאטו, אספרסו 
 
אַפוֹגָטוֹ (באיטלקית: affogato - מילולית: "טבוע") הוא קינוח או משקה מהמטבח האיטלקי. האפוגטו מכיל כדור אחד של גלידת וניל שעליה שופכים אספרסו חם. האפוגטו נאכל מיד בטרם נמסה הגלידה בקפה. לעיתים מוסיפים לקינוח גם ליקר אמרטו או ליקר אחר.
לאחר אכילת הגלידה שותים את הקפה שנותר, המתובל בגלידה המומסת.
אברהם אביגדורוב

| --- | --- |

אברהם אביגדורוב, 17 ביולי 1949
 לידה:  2 ביולי 1929 מצפה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  4 בספטמבר 2012 (בגיל 83) חיפה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  בומצ'יק
 השתייכות:   פלמ"ח   צה"ל
 תקופת הפעילות:  1947 – 17 במרץ 1948
 דרגה:  טוראי
 תפקידים בשירות
 לוחם
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות
 עיטורים
   אות גיבור ישראל   עיטור הגבורה
 
אברהם אביגדורוב (בומצ'יק) (2 ביולי 1929 – 4 בספטמבר 2012) היה לוחם בפלמ"ח ובצה"ל. בעל אות גיבור ישראל על מעשה גבורה יוצא דופן תוך סיכון חיים שגילה בקרב במלחמת העצמאות.
אביגדורוב נולד וגדל במושבה מצפה שליד טבריה, לרחל וגד אביגדורוב, מאנשי "השומר". בגיל 7 התייתם מאביו, שנהרג במאורעות תרצ"ו. אביגדורוב למד חקלאות בבית הספר מקוה ישראל, ולימים עבד במשך מספר שנים במחלקה להגנת הצומח במשרד החקלאות.
סיפור הקרב

ביולי 1947 סיים את לימודיו, התגייס לפלמ"ח ושירת בחטיבת יפתח. הוא היה בהכשרה המגויסת ברמת יוחנן כשהגיעו ידיעות על שיירה ערבית עמוסת נשק היוצאת מביירות לכיוון חיפה, ב-17 במרץ 1948. הוא יצא יחד עם כוח פלמ"ח לכיוון קריית מוצקין על מנת לעצור את השיירה. עם בוא השיירה למקום המארב הצליח אברהם אביגדורוב להשתלט על שני מקלעי ברן של הערבים, עד שאירעה התפוצצות עזה שפצעה אותו אנושות. הכוחות שהיו בטוחים על פי מצבו שהוא נהרג העבירו אותו לחדר המתים, ורק במקרה זיהה פלוני כי אביגדורוב לא נהרג. לאחר שלושה שבועות פקח אביגדורוב את עיניו ושמע מחבריו שהפעולה הצליחה והשיירה הערבית נבלמה ולא הגיעה ליעדה. חייל נוסף, עמנואל לנדאו, נהרג בקרב זה.
אות גיבור ישראל

נימוקי צה"ל לקבלת אות גיבור ישראל:
ביום האירוע בקרית מוצקין, נמנה טוראי אברהם אביגדורוב עם היחידה שהסתערה על שיירת מכוניות של האויב, עמוסות נשק ותחמושת. הוא קפץ על הכביש אל מול השיירה ובירייה מהמותן בתת-המקלע שלו, חיסל שני מקלעי "ברן" של האויב בטווח-מגע. בכך חרץ את גורל הקרב לטובתנו אך הוא עצמו נפצע בפעולה זו בהתפוצצות.
על מעשה זה הוענק לאביגדורוב 'אות גיבור ישראל' בטקס שנערך ב-17 ביולי 1949 יחד עם 11 גיבורי ישראל נוספים ממלחמת העצמאות (אשר ארבעה מתוכם נהרגו במלחמה). לאחר שהכנסת הסדירה את נושא העיטורים בחוק בשנת 1970, התקיים באפריל 1973 טקס בו הוענקו עיטורי הגבורה בתצורתם הנוכחית, לכל הלוחמים גיבורי ישראל עד לאותה תקופה.
ביום העצמאות ב-1968 וכן ב-1973, היה בין מדליקי המשואות בהר הרצל.
הלך לעולמו בספטמבר 2012.
הערות שוליים

↑  משואות בהר הרצל במלאת 20 למדינה, למרחב, 3 במאי 1968
↑   טקס הדלקת המשואות בסימן גיבורי מלחמת השחרור במלאת 25 שנה למדינת ישראל, באתר כאן ארכיון, 1 במאי 1973
| מעוטרי עיטור הגבורה  |
| --- | --- | --- |
| מלחמת העצמאות (אות גיבור ישראל) | אברהם אביגדורוב • יוחאי בן-נון • אמיל בריג • סימן-טוב גנה • זרובבל הורביץ • צבי זיבל • בן ציון ליטנר • עמנואל לנדאו • אריה עצמוני • יזהר ערמוני • רון פלר • יאיר רחלי |  |
| פעולות התגמול | יעקב מזרחי • פנחס נוי • צבי עופר |  |
| מלחמת סיני | עוזי בר-צור • דן זיו • שלמה ניצני • יהודה קן-דרור |  |
| מלחמת ששת הימים | נתי גולן • משה דרימר • דניאל ורדון • אורי וייסלר • שאול ורדי • משה טל • יוסף לפר • איתן נאוה • בני ענבר • מרדכי פרידמן • גד רפן • דוד שירזי |  |
| מלחמת ההתשה | עמי אילון |  |
| מלחמת יום הכיפורים | עודד אמיר • גדעון גלעדי • צביקה גרינגולד • משה לוי • יובל נריה • שלמה ערמן • אסא קדמוני • אביגדור קהלני |  |
קברו של אברהם אביגדורוב בבית העלמין הישן בהרצליה
בנק אוגנדה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מטה מרכזי:  קמפלה 
 הקמה:  1966 
 נגיד:  Emmanuel Tumusiime-Mutebile 
 מדינה:  אוגנדה 
 www.bou.or.ug
 
בנק אוגנדה (באנגלית: Bank of Uganda) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של אוגנדה.
הבנק הוקם על פי חוק בשנת 1966 ומצוי בשליטת ממשלת אוגנדה, אם כי הוא עצמאי ואינו כפוף לה. הוראותיו מתקבלות על ידי מועצת המנהלים של הבנק, בראשה עומדים נגיד הבנק ומשנהו. תפקידו ואופן קביעת מדיניותו נקבעו בחוק. נגיד הבנק והמשנה לנגיד ממונים על ידי נשיא אוגנדה בהתאם להחלטת הממשלה, בעוד חברי מועצת המנהלים ממונים על ידי שר האוצר לתקופת כהונה יחידה הנמשכת בין ארבע לשש שנים.
תפקידי הבנק

בהתאם לחוק הבנק של אוגנדה נקבע כי תפקידיו הם:
הדפסת והטבעת הילך הכסף של המדינה, שילינג אוגנדי
פיקוח אחר אספקת כספים בהתאם למדיניות המוניטרית
להוות בנק מרכזי עבור הבנקים המסחריים במדינה
פיקוח אחר פעילות המוסדות הכלכליים במדינה
ניהול עתודות המדינה והחוב הלאומי
ייעוץ לממשלת אוגנדה בנושאי כלכלה וכספים
נגידי הבנק

. ג'וזף מובירו (1966–1971)
. סימון קיאינגי (1971–1973)
. אונגי-אובל (1973–1978)
. הנרי קאג'ורה (1978)
. נקוג'ו גדעון (1979–1980)
. ליאו קיביראנגו (1981–1986)
. ד"ר סולימאן קיגונדו (1986–1990)
. צ'ארלס קיקוניגו (1990–2000)
. טומוצימה מוטהבילה (2022-2001)
פאר מקדושים

פאר מקדושים הוא שמו של בית הוצאת ספרים אשר מוציא לאור את ספרי החסידות של תלמידי הבעל שם טוב במהדורה מחודשת. זכה לעידודם של אדמו"רים רבים. בראש הארגון עומד הרב ישראל מנחם אלתר, בנו של האדמו"ר מגור.
אופן ההוצאה

נוסף ניקוד, פיסוק וקיטוע. לצד כל קטע נוספה כותרת בשולי העמוד. נפתחו בהם כל ראשי התיבות והקיצורים, ותוקנו שיבושי ראשי תיבות מדפוסים אחרים. סומנו במירכאות הציטוטים מפסוקים ומאמרי חז"ל, וכן תיבות שנדרשו עליהן גימטריא או ראשי תיבות. לספרים נוספו הערות וצוינו מראי מקומות ומקבילות בספרים אחרים. בסוף הספרים נערכו מפתחות לפי נושאים. בנוסף לזה נערך גם 'מדור הפנינים', אשר בו קטעים נבחרים מדברי תורתם הפזורים בספר ונוגעים הלכה למעשה. קטעים אלו מסודרים לפי נושאים בסדר האל"ף בי"ת.
רבני המכון

הרב ישראל מנחם אלתר - בנו של האדמו"ר מגור, ראש רשת הכוללים של חסידי גור - עורך ראשי.
הרב יוחנן גוראריה - רב העיר חולון, חבר בית דין רבני חב"ד, וראש מכון המחקר התורני "אהלי שם".
הרב יחיאל בוים - מרבני צאנז.
הרב יצחק ישעיה וייס - גאב"ד נוה אחיעזר, בני ברק.
הרב דוד אברהם מנדלבוים - יו"ר מכון גלעד.
הרב אברהם דירנפלד מרבני בעלזא.
הרב מנחם מנדל ויזניצר. יו"ר מכון נחלת צבי.
הרב יעקב דוד וינטרויב - מרבני סטריקוב.
הרב אביגדור רובינשטיין - ראש ישיבות "מאור ישראל" גור.
הרב טוביה פריינד - סגן ראש עיריית מודיעין עילית - עורך אחראי.
הרב יעקב ישראל מייזליש - רבה של קריית באבוב, בת ים.