stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות הונדורס
היסטוריה > הגעתם של יהודים להונדורס

יהודים ספרדים חצו את האוקיינוס האטלנטי בספינות ספרדיות. תחילה הם הפכו למתיישבים, אחר כך לפקידי הכתר, מלחים, סוחרים ואנשי מקצוע אחרים. החזון שלהם היה להגיע למקום ולהתיישב בו, תחילה בסביליה, ואז במלכויות המשנה הספרדיות.
כאשר נוסד מחוז הונדורס והעיר קומאיאגואה הוגדרה כבירתו, התיישבו בה מספר יהודים. הם התפזרו בכל שטח הונדורס כאשר חשיבותה בתחום המסחר גדלה. בין המאות ה-17 ל-19. הונדורס הייתה תחת הממשל השמרני של הקפטן-גנרל חוסה מריה מדינה. ב-26 בפברואר 1866 הקונגרס הלאומי הוציא חוק הגירה שנתן לכל הזרים שרצו להתגורר במדינה אפשרות לעשות זאת. החוקה הפוליטית של 1876 שיקפה גם את חשיבות ההגירה בשטח הלאומי.
היסטוריה > המאה ה-20

בין 1875 ל-1915 (לפני מלחמת העולם הראשונה) חצו 45 מיליון אירופאים את האוקיינוס האטלנטי בחיפוש אחר תנאי חיים טובים יותר ביבשת אמריקה. בסך הכל, 2,500,000 מהאירופאים הללו היו יהודים. מלחמת העולם הראשונה הביאה סוחרים ואנשי כספים יהודים רבים להוציא את הונם מאירופה, כאשר חלקם עברו לארצות הברית ולמדינות אמריקה הלטינית ואחרים לרוסיה.
ב-1920 החלה הגעה של מהגרים רבים מיהודי אירופה. בין השנים 1920–1940, רוב היהודים שהגיעו להונדורס היו אשכנזים ממוצא גרמני, פולני ורומני שנמלטו מאירופה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנת 1939 רבים מהם עלו לארץ ישראל, כאשר בסך הכל נרשמו בהונדורס 455 גרמנים, מתוכם 95 יהודים.
בשנה 1940 הוצא צו בו הוקם משרד ההגירה והוא צורף למשרד הפנים. הועבר חוק שאישר לזרים ממוצא ערבי, סיני, טורקי, סורי, ארמני, פלסטיני ואפריקאי, להגר להונדורס, בתנאי שהם מביאים 5,000 פזו ושהם מפקידים לקופת המדינה 500 פזו לכל אדם תוך חודשיים מהגעתם למדינה. 25 אזרחים יהודים התאזרחו בין השנים 1946–1956, מתוכם 19 פולנים, והם היוו כ-76% מהאזרחויות שהושלמו.
נשיא הונדורס התיר את כניסתם של יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, בהשפעת הקהילה היהודית המקומית. בשנת 1950 היו בהונדורס 40 משפחות יהודיות. לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה פריחה קצרה בקהילה הודות להגעתם של עשרות עולים חדשים, אך בתחילת שנות ה-50 מרביתם היגרו לדרום היבשת לארגנטינה וצ'ילה שם הממשלות נטו לקבל יהודים.
בסוף המאה ה-20, בתקופת ממשלתו של רפאל לאונרדו קאלחס, יותר משליש מהיהודים שהתגוררו בהונדורס היגרו לישראל, ארצות הברית או ארגנטינה עקב המשבר הפיננסי במדינה. ב-3 באוגוסט 1997 ציינה הקהילה בסן פדרו סולה את בית הכנסת מגן דוד כמרכז קהילתי לדורות הבאים.
היסטוריה > המאה ה-21

עם המשבר החוקתי בהונדורס ב-2009, שמועות נפוצו בכלי התקשורת בהונדורס על מעורבות יהודית וישראלית בהפיכה. מאז בחירתו ב-2014 חואן אורלנדו ארננדס הוביל ממשלה פרו-ישראלית.
בעשורים האחרונים עלו כמה מיהודי הונדורס לישראל.
יהדות בהונדורס

ישנן שתי קהילות יהודיות בהונדורס, אחת ממוקמת בטגוסיגלפה והשנייה בסן פדרו סולה. בית הכנסת הראשון בהונדורס, נבנה ב-1997 בטגוסיגלפה. עם זאת, הוא נהרס ב-1998 על ידי הוריקן מיץ', ונבנה מחדש ב-2002 בסיוע בינלאומי. בית הכנסת הנוסף בהונדורס הוא "בית הכנסת מגן דוד", הממוקם בסן פדרו סולה. אין בתי ספר יהודים בהונדורס, אך בטגוסיגלפה יש פעילויות חינוכיות ושיעורי תלמוד תורה.
יהודים בולטים

ריקרדו מדורו: פוליטיקאי, נשיא הונדורס לשעבר.
חיימה רוזנטל: איש עסקים, פוליטיקאי.
יאני רוזנטל: פוליטיקאי.
שמות משפחה יהודיים בהונדורס

בהונדורס, שמות המשפחה ממרכז אירופה הם יהודים אשכנזים; שמות משפחה ספרדיים מופיעים באוכלוסיות מקומיות מסוימות ממוצא יהודי ספרדי.
שמות משפחה יהודיים בהונדורס > ספרדים

קלדרון
קסטרו
צ'אבס
מטולדו
דומינגז
אספינוזה
פרננדס
גומז
גוזמן
לופז
מירנדה
נבארו
נונייז
פרז
ריברה
רוזמרין
רודריגז
תבור
טולדו
ונטורה
שמות משפחה יהודיים בהונדורס > אשכנזים

רוזנטל
סטארקמן
זיידל
גולדשטיין
סילברסטיין
הערות שוליים

1 2  "הונדורס באתר הקונגרס היהודי העולמי" (באנגלית).
↑  "סודות ההיסטוריה (על היהודים הספרדים של הונדורס)" (בספרדית).
↑  ברק רביד, כך נקלעה ישראל למוקד הסערה בהפיכה בהונדורס, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2009
↑  "חדשות ynet - עולים לארץ: למעלה מ-19,000 עולים חדשים ב-2010". Ynet.
גרפיטי אנטישמי ואנטי-ערבי בסן פדרו סולה. האנטישמיות עלתה בהונדורס במהלך ההפיכה ב-2009.
יחסי אנדורה–רומניה

| יחסי אנדורה–רומניה |
| --- | --- |
אנדורה: רומניה


אנדורה: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 238,391
אוכלוסייה
82,180: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 18,485
משטר
נסיכות חוקתית: רפובליקה

יחסי אנדורה–רומניה הם יחסי החוץ בין אנדורה ורומניה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביוני 1996. רומניה היא חלק מהאיחוד האירופי, בעוד אנדורה אינה חברה מלאה באיחוד האירופי, אך נהנית מקשרים מיוחדים עמו. הדגלים הלאומיים של שתי המדינות דומים מאוד ומוצבים באותו סדר, אך להבדיל מדגל רומניה, לדגל אנדורה יש סמל במרכז הדגל. גם היחס בין הרוחב ובין הגובה שונה, בדגל רומניה היחס הוא 2:3, בעוד בדגל אנדורה היחס הוא 7:10.
נציגויות דיפלומטיות

אנדורה מוסמכת לרומניה ממשרד החוץ שלה באנדורה לה ולה.
רומניה מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת.
יחסי אנדורה–צרפת

| יחסי אנדורה–צרפת |
| --- | --- |
אנדורה: צרפת


אנדורה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 643,801
אוכלוסייה
82,180: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 45,527
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי אנדורה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה הצרפתית. המגעים הראשונים בין האימפריה הפרנקית לאנדורה היו במאה ה-11 לספירה. ב-1278 נחתם בין אנדורה לצרפת ה-pareage שנתן לרוזן פווה (בעבר ישות בדרום צרפת) להיות נסיך שותף באנדורה., עם הזמן, תואר רוזן פווה עבר לשליט צרפת, ואיתו תואר הנסיך השותף של אנדורה. לכן, שתי המדינות תמיד חולקות את אותו ראש מדינה; אותו אדם (כיום עמנואל מקרון) מחזיק במשרות: נשיא צרפת ונסיך שותף של אנדורה.
מעל רבע מהסחר הבינלאומי השנתי של אנדורה מתבצע עם צרפת בשנת 2000, אנדורה ייצאה לצרפת סחורה בשווי 11.9 מיליון דולר אמריקאי, לעומת שוויו של הייבוא האנדורי מצרפת 269.7 מיליון דולר.
חיי היומיום

צרפת אחראית לחלק גדול מחיי היומיום באנדורה. הדואר, האינטרנט, הטלוויזיה והרדיו באנדורה הם צרפתים. בוגרי תיכון אנדורים רבים נוסעים לצרפת ללימודים על-תיכוניים, ישנם בתי ספר צרפתיים מסובסדים על ידי צרפת באנדורה. צרפת משמשת מקור לחלק גדול מהתמ"ג האנדורי, המבוסס על תיירות, בכך שרוב התיירים מגיעים לאנדורה מצרפת.
ייצוג

אנדורה מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה.
צרפת מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירות באנדורה לה ולה, בירת המדינה.
יחסי אנדורה–פקיסטן

| יחסי אנדורה–פקיסטן |
| --- | --- |
אנדורה: פקיסטן


אנדורה: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 796,095
אוכלוסייה
82,180: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 1,341
משטר
נסיכות חוקתית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי אנדורה–פקיסטן הם יחסי החוץ שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 ביולי 2003.
יחסים כלכליים

| נתוני הסחר בין אנדורה לבין פקיסטן (באלפי דולר אמריקאי)> שנה | נתוני הסחר בין אנדורה לבין פקיסטן (באלפי דולר אמריקאי)> ייצוא פקיסטני | נתוני הסחר בין אנדורה לבין פקיסטן (באלפי דולר אמריקאי)> ייבוא פקיסטני | נתוני הסחר בין אנדורה לבין פקיסטן (באלפי דולר אמריקאי)> הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | - | 22.1 |  |
| 2015 | 3.55 | - |  |
| 2014 | 821 | - |  |
| 2013 | - | 2.96 |  |
| 2012 | - | 24.3 |  |
ייצוג

פקיסטן אינה מיוצגת באנדורה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצאת את פקיסטן שוכנת בספרד.
אנדורה אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יורי קליטבינצב

יורי ניקולאייביץ' קליטבינצב (ברוסית: Ю́рий Никола́евич Кали́твинцев; נולד ב-5 במאי 1968 בוולגוגרד) הוא מאמן כדורגל אוקראיני ממוצא רוסי. בעבר היה כדורגלן ששיחק בקבוצות דינמו קייב, דינמו מוסקבה ובנבחרת אוקראינה.
קריירת משחק

קליטבינצב החל את הקריירה שלו בקבוצת רוטור וולגוגרד מליגת העל הסובייטית. בהמשך שיחק בסק"א רוסטוב, דינמו מוסקבה ולוקומוטיב ניז'ני נובגורוד. בשנת 1994 עבר לאוקראינה. שיחק 4 עונות במדי דינמו קייב, זכה עם הקבוצה ב-4 אליפויות וב-2 גביעי אוקראינה. את הקריירה כשחקן מקצועי סיים בשנת 2000 בצסק"א קייב.
בשנת 1995 קיבל קליטבינצב אזרחות אוקראינית כדי לשחק בנבחרת אוקראינה. היה בסגל הנבחרת במשך 4 שנים והשתתף ב-22 משחקי הנבחרת.
קריירת אימון

בשנת 2001 קליטבינצב החל לאמן את קבוצת זקרפטיה האוקראינית. לאחר מכן במשך 3 שנים אימן את נבחרת הנוער של אוקראינה. בשנים 2007–2009 היה בצוות אימון של דינמו קייב. בשנת 2009 שב לאמן את נבחרת הנוער וזכה איתה באליפות אירופה לנוער. בעקבות הצלחתו עם נבחרת הנוער מונה לעוזרו של מירון מרקביץ', מאמן הנבחרת הלאומית של אוקראינה. באוגוסט 2010 התפטר מרקביץ' מאימון הנבחרת וקליטבינצב מונה לממלא מקומו. באפריל 2011 מונה אולג בלוחין למשרת מאמן הנבחרת. הוא הציע לקליטבינצב להיות עוזרו הראשי בניהול הנבחרת. קליטבינצב הסכים ותפקד כעוזרו של בלוחין עד יולי 2012.
לאחר מכן הוא עזב לרוסיה, שם אימן, בין היתר, את דינמו מוסקבה. בפברואר 2021 שב לאוקראינה, כדי לאמן את קבוצת אולימפיק דונצק. אך כעבור 3 חודשים פוטר מתפקידו בשל הביצועים הכושלים של קבוצתו. החל מיוני 2021 מאמן קליטבינצב את קבוצת פוליסיה ז'יטומר מהליגה האוקראינית הראשונה.
תארים

כשחקן
כדורגלן השנה באוקראינה: 1995
אליפות אוקראינה: 1994/1995, 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998
הגביע האוקראיני: 1995/1996, 1997/1998
כמאמן:
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2009
טרויאן

ערך זה עוסק בעיר בבולגריה. אם התכוונתם למשחק אסטרטגיה, ראו .
טְרוֹיאן (בבולגרית: Троян) היא עיר בצפון מרכז בולגריה, השנייה בגודלה במחוז לובץ' ושוכנת כ-155 קילומטרים מהבירה סופיה, 120 קילומטרים מפלובדיב, 105 קילומטרים משדה התעופה הקרוב בגורנה אוריאחוביצה, 70 קילומטרים מפלבן ו-35 קילומטרים מבירת המחוז לובץ'. טרויאן ממוקמת במורדות הרי הבלקן, על שתי גדותיו של הנהר אוסאם ושורר בה אקלים ממוזג מתון.
היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובסמוך לעיר המודרנית עברה דרך רומית בשם ויה טריאנה, אשר משמה נגזר שם העיר.
תיעוד ליישוב מאורגן מצויות בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-15. בראשית המאה ה-19 נודע המקום ככפר אומנים שעסקו ביצור כלי חרס ובמקום נפתח בית ספר ללימודי הקדרות. ב-1868 קיבל היישוב מעמד של עיירה. ב-1877 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועלה היישוב באש על ידי הצבא העות'מאני הנסוג ונחרב. לאחר המלחמה שוקם והפך חלק מנסיכות בולגריה. ב-1911 חוברה העיירה למערכת אספקת החשמל בממלכה והייתה ליישוב השלישי לאחר סופיה ופלובדיב שהואר בחשמל.
ב-25 במאי 1943 גורשו יהודי סופיה לערי השדה. כ-2,000 מהם הגיעו לאזור פלבן ובהנחיית מושל אזור פלבן הגנרל יונוב, גורשו גם מפלבן לעיירות הסובבות אותה. כך, הגיעו כמה עשרות יהודים לטרויאן. רובם עזבו את העיר חזרה לסופיה בשלהי 1943 ומשפחות ספורות נותרו לגור בה עד לגל העלייה לישראל בין 1947–1950.
כלכלה ודמוגרפיה

עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות בעיקר תיירות אקולוגית לשמורות הטבע והפארקים המצוים בעיר ובסביבתה, אך גם עלייה לרגל למנזר טרויאן. בעיר תעשייה זעירה ובינונית בתחום הטקסטיל וכן מפעל ליצור תרופות גנריות. 49% מתושבי העיר הם גברים ו-51% הן נשים. האוכלוסייה מצויה במגמת קיטון. שיעור הילודה השנתי הוא 4 נפשות לכל 1,000 תושבים לעומת שיעור התמותה העומד על 16 נפשות לכל 1,000 תושבים.
חינוך, תרבות ואמנות

בעיר פועלים 3 בתי ספר יסודיים, 2 בתי ספר תיכוניים, 2 בתי ספר מקצועיים ובית ספר לאמניות. בסמיכות לעיר מצוי מנזר טרויאן שהוא ה-3 בגודלו בבולגריה והוקם בשלהי המאה ה-16. בעיר קיימים מוזיאונים לאמנויות והיסטוריה.
ערים תאומות

צרפת פרנה לה פונטיין, צרפת.
מקדוניה דויראן, מקדוניה.
גרמניה אלואנגן, גרמניה.
איטליה פורלה, איטליה.
ארצות הברית לוס אנג'לס, ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  תקציר ההיסטוריה של העיר טרויאן, באתר הרשות המקומית טרויאן (בבולגרית).
↑  יוסיפ אור, דוד, גיטו פלבן, בתוך:אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 906.
↑  טרויאן-דמוגרפיה, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
↑  מערכת החינוך בעיר טרויאן, באתר הרשות המקומית טרויאן (בבולגרית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559497005171  MusicBrainz: bdd6434b-455a-4149-bd6a-2dda954a2343  NKC: ge567496
יורי רומננקו

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1944 (בן 80) מחוז אורנבורג ברית המועצות
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית 
 לאום:  ברית המועצות ברית המועצות/רוסיה רוסיה
 השכלה:  Chernihiv Higher Military Aviation School of Pilots 
 עיסוקים נוספים:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1972–1998 (כ־26 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  430 יממות 18 שעות ו-20 דקות
 משימות
 סויוז 26, סויוז 38, סויוז TM-2
 עיטורים
  (פעמיים)   (3 פעמים) 
 
יורי ויקטורוביץ' רומננקו (ברוסית: Юрий Викторович Романенко; נולד ב-1 באוגוסט 1944) הוא קוסמונאוט סובייטי שהשתתף בשלוש טיסות חלל.
ביוגרפיה

יורי רומננקו נולד בכפר במחוז אורנבורג שבברית המועצות למשפחת קצין בצי הסובייטי. ביחד עם אביו המשפחה עברה מעיר לעיר. לאחר סיום בית הספר בעיר קלינינגרד רומננקו עבר בעבודות מזדמנות ובשנת 1962 התגייס לחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1966 לאחר שסיים בהצטיינות לימודיו בבית הספר לטיסה בצ'רניגוב, הוא נישאר בה כמדריך.
בשנת 1972 רומננקו התקבל ליחידה להכנת קוסמונאוטים.
ב-10 בדצמבר 1977 רומננקו ביצע את הטיסה הראשונה שלו לחלל, בחללית סויוז 26 ביחד עם גאורגי גרצ'קו. הם התחברו לתחנת חלל סאליוט 6 וחזרו לכדור הארץ לאחר 96 יממות של טיסה בחלל. במהלך הטיסה רומננקו יצא לחלל הפתוח לפעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-1.5 שעות. המטרה הייתה לבחון תקינות יחידת עגינה של תחנת החלל.
ב-18 בספטמבר 1980 רומננקו טס לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 38 לצד ארנלדו טאמאיו מנדס. הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 6 ורומננקו שהה בחלל מעל ל-7 יממות.
ב-5 בפברואר 1987 רומננקו טס לחלל בפעם השלישית בחללית סויוז TM-2. הצוות התחבר לתחנת החלל מיר ורומננקו שהה בחלל כ-326 יממות כמפקד משלחת מס' 2 לתחנת החלל מיר. במהלך משימה זו רומננקו יצא לחלל הפתוח 3 פעמים. הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז TM-3 ב-29 בדצמבר.
בשנת 1988 מונה רומננקו לתפקיד בכיר בתוכנית החלל הסובייטית ועזב את יחידת הקוסמונאוטים. את שרותו הצבאי סיים רומננקו בדרגת קולונל. בנו, רומן רומננקו גם הוא קוסמונאוט.
משלחת מס' 1 לתחנת החלל סאליוט 6

המשלחת הגיעה לתחנת החלל בחללית סויוז 26. העגינה בוצעה ב-11 בדצמבר 1977 לתא העגינה האחורי. זאת מכיוון שלאחר ניסיון לא מוצלח של צוות סויוז 25 היו ספקות בתקינות תא עגינה קדמי. לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל. עד ל-13 בדצמבר הושלמו כל הסידורים בתחנת החלל ובמהלך היום נערך סיור טלוויזיוני במתחם. ב-20 בדצמבר הקוסמונאוטים יצאו לחלל לבדיקת תא עגינה קדמי. הסיור נמשך שעה ו-28 דקות ובמהלכו נבדק תא עגינה קדמי. לאחר הסיור סוכם שתא עגינה תקין, זה איפשר להמשיך בתוכנית ולבצע עגינה של חללית סויוז 27.
ב-10 בינואר בתחנת החלל עגנה חללית סויוז 27 (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות החללית. עגינה בוצע לתא עגינה קדמי. לאחר התחברות החללית "סויוז 27" הקומפלקס כלל 3 חלליות מחוברות ובו היה צוות של 4 אנשים.
ב-16 בינואר הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית סויוז 27 (ולדימיר דז'ניבקוב ואולג מקארוב) נכנסו לתא חללית "סויוז 26", התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ.
חללית "סויוז 27" נותרה מחוב רת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-22 בינואר לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס 1. החללית התחברה לתא עגינה אחורי. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שלתחנת חלל הגיע חללית מטען עם אספקה. בחללית מטען היו 2,300 ק"ג של אספקה. צוות "סויוז 26" החל בהעברת אספקה לתחנת החלל. חללית "פרוגרס 1" נותקה מתחנת החלל ב-22 בפברואר ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-3 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית סויוז 28 (אלכסיי גוברב היה מפקד צוות). בצוות החללית היה ולדימיר רמק מצ'כוסלובקיה. בכך לראשונה בחלל היה אזרח שלא היה מברית המועצות או מארצות הברית. ב-10 במרץ "סויוז 28" התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ.
הקוסמונאוטים יורי רומננקו, גאורגי גרצ'קו חזרו לכדור הארץ בחללית "סויוז 27" ב-16 במרץ 1978 לאחר שהייה של 96 יממות בחלל.
תחנת החלל נותרה לעבוד במשטר לא מאויש.
הערות שוליים

↑  חללית מטען פרוגרס 1
יורי רומננקו וגאורגי גרצ'קו על בול סובייטי
יונתן פיין (סופר)

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1984 (בן 40) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תיכון עירוני ד', אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית (2015)  פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית (2023) 
 
יונתן גלזר פיין (נולד ב-7 בספטמבר 1984) הוא סופר ומתרגם ישראלי.
חייו

יונתן פיין נולד וגדל בתל אביב, למד בתיכון עירוני ד'. שירת בצבא בגדוד חי"ר ממוכן. סיים תואר ראשון בספרות ומדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בספרות איטלקית בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים.
עבד כעורך חדשות וכותב רשימות על ספרות בעיתונים הארץ, ynet ומעריב, והיה ראש תחום תוכן בחברה Finance magnates, עוסק בתרגום פרוזה מאנגלית ומאיטלקית.
פיין נשוי, אב לשניים ומתגורר בתל אביב.
פרסים

פרס הרי הרשון לכתיבה ספרותית
פרס שרת התרבות לספרי ביכורים
מלגת שהות אמנים של הספרייה הלאומית
ספריו

משוחרר (כתר, 2013)
הבוסמן (אפיק – ספרות ישראלית, 2017)
ספריו > תרגום

פיין הוא זוכה פרס היצירה למתרגמים מטעם משרד התרבות. תרגם שבעה עשר ספרים, ביניהם:
האחיות גרים: בלשיות מהאגדות / מייקל באקלי (ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2011)
פאבל ואני / דן ויילטה (כנרת, זמורה-ביתן, 2011)
ללא תחליף / סטיבן לאבלי (מטר, 2012)
מורשת סטונהנג' / סם כרייסטר (כנרת, זמורה-ביתן, 2012)
העולם המופלא של פיניאס ופרב (ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2012)
מסי: הילד שהפך לאגדה / לוקה קאיולי (ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2012)
מספר הסיפורים ממרקש / ג'וידיפ רוי בהאטצ'אריה (מטר, 2013)
רונאלדו: השאיפה לשלמות / לוקה קאיולי (ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2013)
היומן של ריאן / פטריק קרמן (מטר, 2014)
נחל-שלדים: היומן של ריאן / פטריק קרמן (מטר, 2014)
סיפורים סיציליאניים / ג'ובאני ורגה (כרמל, 2016)
הסיפור של הזקן הטוב והנערה היפה / איטלו סבבו (תשע נשמות, 2019)
המידות הקטנות / נטליה גינצבורג (תשע נשמות, 2019)
מקצועות של אחרים / פרימו לוי (הספריה החדשה, 2021)
בעקבות השורשים: אנתולוגיה אישית / פרימו לוי  (הוצאת מאגנס, 2024)
הערות שוליים

↑  עדי רובינשטיין, שחקן, ספסל, באתר ישראל היום
↑  מאז ולתמיד, באתר אלכסון, ‏2015-03-17
↑  באו לבקר במאורת הנמר: אילנית בבינסקי ויונתן פיין, Finance magnates -, באתר אנשים ומחשבים - פורטל חדשות היי-טק, מיחשוב, טלקום, טכנולוגיות, ‏2017-03-26
↑  ירין כץ, השאלון עם יונתן פיין, באתר קורא בספרים, ‏2014-04-19
↑  הוכרזו הזוכים בפרסי שרת התרבות והספורט בתחומי היצירה הספרותית התשע"ה
↑   גילי איזיקוביץ, מלגה חדשה מהספרייה הלאומית בירושלים לשמונה סופרים ומשוררים, באתר הארץ, 18 באפריל 2017
↑  הזוכים בפרס שר התרבות בתחום היצירה הספרותית העברית, באתר משרד התרבות והספורט, ‏07.05.2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523052105171  BnF: cb16944073j (data)  ISNI: 0000 0004 3049 4750  LCCN: no2014035789  VIAF: 307466321   WorldCat (עם VIAF): 307466321
יחסי אנדורה–פולין

| יחסי אנדורה–פולין |
| --- | --- |
אנדורה: פולין


אנדורה: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 312,685
אוכלוסייה
82,180: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 21,105
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי אנדורה–פולין הם יחסי החוץ בין אנדורה לפולין.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין פולין ואנדורה כוננו ב-15 במאי 1996. בשנים האחרונות התהדקו היחסים הבילטרליים. ב-1 ביוני 2012 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בתחום התיירות. ב-15 ביוני 2012, שגריר פולין בספרד ושר החוץ של אנדורה, חתמו באנדורה לה וולה על הסכם בין הרפובליקה של פולין לנסיכות אנדורה על חילופי הדברים. מידע בענייני מס נכנס לתוקף ב-18 בדצמבר 2013. מאז נובמבר 2015 פועלת בבירת הנסיכות קונסוליית הכבוד של הרפובליקה של פולין, בראשות יולנדה סוללה רואיז. ב-13 בפברואר 2017, ביקר שר החוץ של נסיכות אנדורה, גילברט סבויה סוניה, בוורשה. זה היה הביקור הראשון ברמה זו מאז כינון היחסים הדיפלומטיים והיה מענה להזמנתו של שר החוץ, ויטולד ואשצ'יקובסקי.
שיתוף פעולה כלכלי

קיימת גישה הבלתי מוגבלת של סחורות פולניות לשוק באנדורה (על פי ההסכם על איחוד המכס) ועובדים פולנים לשוק העבודה של מדינה זו. ב-1 ביוני 2012, משרד הספורט והתיירות של הרפובליקה של פולין ומשרד התיירות והסביבה של נסיכות אנדורה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בתחום התיירות. ב-15 ביוני 2012, שגריר פולין בספרד ושר החוץ של נסיכות אנדורה, חתמו באנדורה לה וולה על הסכם בין הרפובליקה של פולין לנסיכות אנדורה על חילופי מידע בענייני מס. במקביל, חתמו שגריר הרפובליקה של פולין ושר החוץ של נסיכות אנדורה על הצהרה מדינית על תחילת המשא ומתן על חתימת ההסכם למניעת כפל מס. ערך מחזור הסחר בין פולין ואנדורה מראה מגמת עלייה. קיימת דינמיקה טובה של הייצוא הפולני, שערכו גדל כל הזמן. בשל מגעים עסקיים מועטים בין שתי המדינות, שיתוף הפעולה בהשקעות מוגבל מאוד. בשנת 2017 לא נרשמה זרימה של השקעות פולניות ישירות לאנדורה.
נציגויות דיפלומטיות

אנדורה מיוצגת בפולין באמצעות שגריר שאינו תושב הממוקם באנדורה לה וולה.
פולין מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד באנדורה לה וולה.
יחסי אנדורה–סרביה

| יחסי אנדורה–סרביה |
| --- | --- |
אנדורה: סרביה


אנדורה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 77,474
אוכלוסייה
82,180: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 11,181
משטר
נסיכות חוקתית: רפובליקה

יחסי אנדורה–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה של סרביה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנדורה לסרביה כוננו בשנת 2005. שר החוץ של סרביה ביקר באנדורה באוקטובר 2010.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסרביה לאנדורה הגיעה לסך 6.55 אלף דולר אמריקאי והיא כללה מים בטעמים וכפפות לסריגה. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאנדורה לסרביה הגיעה לסך 133 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מעגלים חשמליים, חלקי מנועים חשמליים, ציוד רדיו ועוד.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מסרביה לאנדורה הגיעה לסך 92.8 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מכוניות. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאנדורה לסרביה הגיעה לסך 90 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר קצפי גילוח.
ייצוג

אנדורה אינה מיוצגת בסרביה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סרביה אינה מיוצגת באנדורה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי דומיניקה–ישראל

| יחסי דומיניקה–ישראל |
| --- | --- |
דומיניקה: ישראל


דומיניקה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
751: 22,072
אוכלוסייה
66,121: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
654: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,891: 51,185
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי דומיניקה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין קהיליית דומיניקה לבין מדינת ישראל.
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1978, כמה ימים מיד לאחר הכרזת עצמאותה של דומיניקה מן הממלכה המאוחדת.
נציגויות דיפלומטיות

ישראל אינה מיוצגת בדומיניקה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו בירת הרפובליקה הדומיניקנית.
דומיניקה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ראו גם

יהדות האיים הקריביים
יחסי דומיניקה–צרפת

| יחסי דומיניקה–צרפת |
| --- | --- |
דומיניקה: צרפת


דומיניקה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
751: 643,801
אוכלוסייה
66,121: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
654: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,891: 45,527

יחסי דומיניקה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה הצרפתית.
היסטוריה

היחסים של דומיניקה עם צרפת הם יחסים חמים וידידותיים, צרפת עזרה פעמיים לדומיניקה כאשר נקלעה לאסונות טבע. פעם אחת ב-2005 כאשר תקפה את האי סופה טרופית בשם "אריקה", ופעם אחת בשנת 2017 כאשר תקף את האי ההוריקן מריה. צרפת תורמת רבות לדומיניקה גם בחקר ההוריקנים המשתוללים באי ותרמה כספים רבים לכך.
דומיניקה השתתפה בוועידה לשינוי האקלים ולמניעת ההתחממות הגלובלית של האו"ם שהתרחשה בנובמבר 2017 ושלחה משלחת מכובדת מדרגים גבוהים שבראשה עמד ראש הממשלה. כמו הרבה ממדינות הקריביים, וממדינות איים בכלל (עליית מפלס המים בעקבות ההתחממות הגלובלית תגרור טביעה של האי) דומיניקה הייתה בין הראשונות לחתום על הסכם פריז למען שינוי האקלים.
משלחת נוספת השתתפה במשלחת ONE PLANT כשבועיים לאחר מכן, ב-12 בדצמבר 2017.
ביקורים מדרג גבוה > מדומיניקה לצרפת

דצמבר 2017 - ראש הממשלה ביקר בצרפת למען ההשתתפות בשתי המשלחות.
נציגויות דיפלומטיות

דומיניקה אינה מיוצגת בצרפת בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של דומיניקה בצרפת היא זו שנמצאת בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
צרפת אינה מיוצגת בדומיניקה בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של צרפת בדומיניקה היא זו שנמצאת בקסטריז, בירת סנט לוסיה.
יהדות הרי האטלס

יהודים מאזור הרי האטלס בתחילת המאה ה-20
יהדות הרי האטלס היא קבוצת הקהילות היהודיות שחיו בהרי האטלס בצפון אפריקה. על פי המסורת, ראשיתה של ההתיישבות היהודית באזור החלה עוד לפני חורבן בית ראשון[דרוש מקור] והיהודים בכפרי הרי האטלס שמרו על דרך חיים ייחודית לאורך הדורות. נכון לראשית המאה ה-20 מספר היהודים בהרי האטלס עמד על 7,000-8,000 נפשות, רובם בחמש עיירות גדולות למרגלות ההרים והיתר בכפרים רבים ברחבי ההרים. במהלך שנות ה-50 עלו כמעט כל היהודים מהרי האטלס לישראל ומיעוטם היגרו לאירופה ובמיוחד לצרפת.
היסטוריה

ראשית ההתיישבות היהודית באזור הרי האטלס הייתה בעת העתיקה. בידי צאצאי קהילת אופראן ומספר קהילות נוספות מסורות כי אבותיהם הגיעו לאזור והתיישבו בו עוד קודם לחורבן בית ראשון. המסורת בעל פה הן בקרב יהודים והן בקרב מוסלמים בעמק דרעא (אנ'), היא שמוצאם של היהודים באזור הוא במתיישבים יהודים שהגיעו במאה השישית לפני הספירה. לעומת זאת באזור סוס המסורת המקובלת הייתה שהיהודים הגיעו בתקופה מאוחרת יותר, כתוצאה מהגירות פנימיות של יהודים מאזור דרעא ואזורים אחרים.
אזור הרי האטלס שימש כמקום מחסה ליהודים בתקופות של סכסוכים ורדיפות. במאה ה-2 לספירה, מרדו היהודים בצפון אפריקה ברומאים במה שידוע כמרד התפוצות. מרכז המרד בצפון אפריקה היה לוב, אך ייתכן שרבים מהלוחמים נסוגו לעבר הרי האטלס מפני הצבא הרומאי.
במסורת היהודית המקומית מוצאם של שכניהם הברברים הוא פלשתי וכך כונו הברברים בפי היהודים. דתם של הברברים בעת העתיקה הייתה נוצרית או פוליתאיסטית, ולאחר הכיבוש המוסלמי המירו את דתם לאסלאם.