אלג'יריה הצרפתית
הערות שוליים

↑  African Boundaries. Royal Institute for international affairs. 1979. p. 89. ISBN 9780903983877.
↑  "Algeria - Colonial rule". Britannica (באנגלית). ארכיון מ-2024-01-16. נבדק ב-2022-11-22.
↑  Surkis, Judith (15 בדצמבר 2019). Sex, law, and sovereignty in French Algeria, 1830–1930. Ithaca. ISBN 978-1-5017-3952-1. OCLC 1089839922. ארכיון מ-21 במאי 2024. נבדק ב-9 בדצמבר 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Hans Groth; Alfonso Sousa-Poza (26 במרץ 2012). Population Dynamics in Muslim Countries: Assembling the Jigsaw. Springer Science & Business Media. p. 227. ISBN 978-3-642-27881-5. ארכיון מ-21 במאי 2024. נבדק ב-23 במרץ 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Martin, Henri (1865). Martin's history of France: the age of Louis XIV. Walker, Wise and co. p. 522. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Matar, Nabil I. (2009). Europe Through Arab Eyes, 1578–1727. Columbia University Press. p. 313. ISBN 978-0231141949.
↑  La Guerre d'Algérie. Collection: Librio-Documents Le Monde. 2003. ISBN 978-2-2903-3569-7.
↑  Sessions, Jennifer E. (6 באוקטובר 2011). "A Tale of Two Despots: The Invasion of Algeria and the Revolution of 1830". By Sword and Plow: France and the Conquest of Algeria. Cornell University Press. pp. 19–66. doi:10.7591/cornell/9780801449758.003.0002. ISBN 978-0-8014-4975-8. ארכיון מ-27 באוקטובר 2021. נבדק ב-14 באוגוסט 2023. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  de Lange, Erik (בספטמבר 2021). "THE CONGRESS SYSTEM AND THE FRENCH INVASION OF ALGIERS, 1827–1830". The Historical Journal (באנגלית). 64 (4): 940–962. doi:10.1017/S0018246X2000062X. ISSN 0018-246X. Historians of Algeria and France, for their part, tend to […] [maintain] that the invasion was ultimately an attempt of the faltering Bourbon monarchy to overcome parliamentary opposition and popular unrest. The attack on Algiers had to provide much-needed martial bluster to the royal regime and help stave off defeat in the 1830 elections. Of course, this ultimately failed when the July Revolution ended the Restoration monarchy. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Algeria, Colonial Rule". Encyclopædia Britannica. p. 39. אורכב מ-המקור ב-2007-12-14. נבדק ב-2007-12-19.
↑  Abun-Nasr, Jamil. A history of the Maghrib in the Islamic period, p. 249
↑  Abun-Nasr, p. 250
↑  Benabdallah, Lina (7 יולי 2020). "On Tocqueville in Algeria and epistemic violence - Racism". Al Jazeera. ארכיון מ-25 באפריל 2023. נבדק ב-25 אפר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alexis de Tocqueville, Travels in Algeria, pp.47, ed. Yusuf Ritter, Tikhanov Library, 2023
↑  "Turkey accuses France of genocide in colonial Algeria". BBC News (באנגלית בריטית). 2011-12-23. ארכיון מ-2019-04-13. נבדק ב-2021-03-05.
↑  Morris, Stephen J. (30 ביוני 1995). "Disowning Morris". ארכיון מ-8 במאי 2023. נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kiernan, Ben (2007). Blood and Soil: A World History of Genocide and Extermination from Sparta to Darfur. Yale University Press. p. 374. ISBN 9780300100983. 374.
↑  Chrisafis, Angelique (23 בדצמבר 2011). "Turkey accuses France of genocide in Algeria". The Guardian. Guardian News & Media Limited. ארכיון מ-11 באפריל 2019. נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Turkey accuses France of genocide in colonial Algeria". BBC News Online. BBC News. BBC. 23 בדצמבר 2011. ארכיון מ-13 באפריל 2019. נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Etemad, Bouda (2012). L'héritage ambigu de la colonisation.
↑  Ricoux, Dr, René (1880). La Démographie figurée de l'Algérie : étude statistique des populations européennes qui habitent l'Algérie. Paris: Librairie de l'Académie de Médecine. p. 260.
↑  Tucker, Spencer C., ed. (2013). "Abd al-Qadir". Encyclopedia of Insurgency and Counterinsurgency: A New Era of Modern ... ABC-CLIO. p. 1.
↑  Jalata, Asafa (2016). Phases of Terrorism in the Age of Globalization: From Christopher Columbus to Osama bin Laden. Palgrave Macmillan US. pp. 92–3. ISBN 978-1-137-55234-1. ארכיון מ-2024-03-28. נבדק ב-2020-05-17. Within the first three decades, the French military massacred between half a million to one million from approximately three million Algerian people.
↑  Kiernan, Ben (2007). Blood and Soil: A World History of Genocide and Extermination from Sparta to Darfur. Yale University Press. pp. 364–ff. ISBN 978-0-300-10098-3. In Algeria, colonization and genocidal massacres proceeded in tandem. From 1830 to 1847, its European settler population quadrupled to 104,000. Of the native Algerian population of approximately 3 million in 1830, about 500,000 to 1 million perished in the first three decades of French conquest.
↑  W. Alade Fawole (ביוני 2018). The Illusion of the Post-Colonial State: Governance and Security Challenges in Africa. Lexington Books. p. 158. ISBN 9781498564618. ארכיון מ-2024-05-21. נבדק ב-2024-05-21. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Marnia Lazreg (23 באפריל 2014). The Eloquence of Silence: Algerian Women in Question. Routledge. p. 42. ISBN 9781134713301. ארכיון מ-21 במאי 2024. נבדק ב-21 במאי 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3  "Prise de tête Marcel Bigeard, un soldat propre ?". L'Humanité (בצרפתית). 24 ביוני 2000. ארכיון מ-2005-06-25. נבדק ב-15 בפברואר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bernardot, Marc (2008). Camps d'étrangers (בצרפתית). Paris: Terra. p. 127. ISBN 9782914968409.
1 2  Quoted in Marc Ferro, "The conquest of Algeria", in The black book of colonialism, Robert Laffont, p. 657.
↑  Colonize Exterminate. On War and the Colonial State, Paris, Fayard, 2005. See also the book by the American historian Benjamin Claude Brower, A Desert named Peace. The Violence of France's Empire in the Algerian Sahara, 1844–1902, New York, Columbia University Press.
↑  Alexis de Tocqueville, De colony in Algeria. 1847, Complexe Editions, 1988.
1 2  Blood and Soil: Ben Kiernan, page 365, 2008
↑  "La conquête coloniale de l'Algérie par les Français - Rebellyon.info". rebellyon.info (בצרפתית). ארכיון מ-1 בדצמבר 2017. נבדק ב-24 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pein, Théodore (1871). Lettres familières sur l'Algérie : un petit royaume arabe. Paris: C. Tanera. pp. 363–370. ארכיון מ-2018-06-26. נבדק ב-2024-05-21.
↑  Dzland Mourad (2013-11-30), Documentaire :Le Génocide De Laghouat 1852 Mourad AGGOUNE, אורכב מ-המקור ב-2021-12-12, נבדק ב-2017-11-23
↑  Al Jazeera Documentary الجزيرة الوثائقية (2017-11-05), أوجاع الذاكرة – الجزائر, אורכב מ-המקור ב-2021-12-12, נבדק ב-2017-11-23
1 2  Morgan, Ted (2006-01-31). My Battle of Algiers. HarperCollins. p. 26. ISBN 978-0-06-085224-5.
↑  General R. Hure, page 449 "L' Armee d' Afrique 1830–1962", Charles-Lavauzelle, Paris-Limoges 1977
↑  "Le cas de Sétif-Kherrata-Guelma (Mai 1945) | Sciences Po Violence de masse et Résistance – Réseau de recherche". www.sciencespo.fr (בצרפתית). ארכיון מ-2019-08-15. נבדק ב-2019-08-03.
↑  Horne, p. 27.
↑  Peyroulou, Jean-Pierre (2009). "8. La légitimation et l'essor de la subversion 13-19 mai 1945". Guelma, 1945 : une subversion française dans l'Algérie coloniale. Paris: Éditions La Découverte. ISBN 9782707154644. OCLC 436981240.
↑  Horne, Alistair (1977). A Savage War of Peace: Algeria 1954–1962. New York Review (פורסם ב-2006). pp. 198–200. ISBN 978-1-59017-218-6.
↑  Text published in Vérité Liberté n°9 May 1961.
↑  Henri Pouillot, mon combat contre la torture (אורכב 20.10.2007 בארכיון Wayback Machine), El Watan, 1 November 2004.
↑  Mohamed Harbi, La guerre d'Algérie
↑  Benjamin Stora, La torture pendant la guerre d'Algérie
↑  David Huf, Between a Rock and a Hard Place: France and Algeria, 1954–1962
↑  "L'accablante confession du général Aussaresses sur la torture en Algérie". Le Monde. 3 במאי 2001. ארכיון מ-4 בספטמבר 2015. נבדק ב-17 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Guerre d'Algérie: le général Bigeard et la pratique de la torture". Le Monde. 4 ביולי 2000. אורכב מ-המקור ב-19 בפברואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  La torture pendant la guerre d'Algérie / 1954 – 1962 40 ans après, l'exigence de vérité (אורכב 09.02.2007 בארכיון Wayback Machine), AIDH
↑  "France admits systematic torture during Algeria war for first time". The Guardian. 13 בספטמבר 2018. ארכיון מ-17 במאי 2023. נבדק ב-17 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Genin, Aaron (2019-04-30). "FRANCE RESETS AFRICAN RELATIONS: A POTENTIAL LESSON FOR PRESIDENT TRUMP". The California Review (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2019-05-01. נבדק ב-2019-05-01.
↑    Henry Samuel, ‏France may have apologised for atrocities in Algeria, but the war still casts a long shadow, The Telegraph, 15 September 2018
↑  Beckett, I. F. W. (2001). Modern insurgencies and counter-insurgencies : guerrillas and their opponents since 1750. London: Routledge. pp. 160–161. ISBN 0-415-23933-8. OCLC 46401992. ארכיון מ-2024-05-21. נבדק ב-2022-02-17.
↑  Alistair Horne, page 62 "A Savage War of Peace", מסת"ב 0-670-61964-7
↑  John Gunther, pages 122–123 "Inside Africa", published Hamish Hamilton Ltd London 1955
↑  Alistair Horne, page 63 "A Savage War of Peace", מסת"ב 0-670-61964-7
↑  John Gunther, page 123 "Inside Africa", published Hamish Hamilton Ltd. London 1955
↑  Alistair Horne, pages 60–61 "A Savage War of Peace", מסת"ב 0-670-61964-7
↑  John Gunther, page 125 "Inside Africa", published Hamish Hamilton Ltd. London 1955
↑  Alistair Horne, page 36 "A Savage War of Peace", מסת"ב 0-670-61964-7
↑  David Scott Bell. Presidential Power in Fifth Republic France, Berg Publishers, 2000, p. 36.
↑  "Algeria ... was a society of nine million or so 'Muslim' Algerians who were dominated by the
million settlers of diverse origins (but fiercely French) who maintained a quasi-apartheid regime." David Scott Bell. Presidential Power in Fifth Republic France, Berg Publishers, 2000, p. 36.
↑  Weil 2005, p. 96.
1 2 3 4  Blévis 2012, p. 213.
1 2  Sahia-Cherchari 2004, pp. 745–746.
1 2  Sahia-Cherchari 2004, p. 747.
↑  Weil 2005, p. 97.
1 2 3 4  Murray Steele, 'Algeria: Government and Administration, 1830–1914', Encyclopedia of African History, ed. by Kevin Shillington, 3 vols (New York: Fitzroy Dearborn, 2005), I pp. 50–52 (at p. 51).
1 2  Allan Christelow, 'Algeria: Muslim Population, 1871–1954', Encyclopedia of African History, ed. by Kevin Shillington, 3 vols (New York: Fitzroy Dearborn, 2005), I pp. 52–53 (p. 52).
↑  Blévis 2012, pp. 213–214.
↑  Debra Kelly. Autobiography and Independence: Selfhood and Creativity in North African Postcolonial Writing in French, Liverpool University Press, 2005, p. 43.
↑  Weil 2002, p. 227.
↑  Blévis 2003, p. 28.
↑  Surkis, Judith (15 בדצמבר 2010). "Propriété, polygamie et statut personnel en Algérie coloniale, 1830–1873". Revue d'histoire du XIXe siècle (בצרפתית) (41): 27–48. doi:10.4000/rh19.4041. ארכיון מ-31 ביולי 2020. נבדק ב-14 במאי 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Debra Kelly, Autobiography and Independence: Selfhood and Creativity in North African Postcolonial Writing in French, Liverpool University Press, 2005, p. 43.
↑  Répertoire du droit administratif. Tome 1 / Par Léon Béquet,... ; avec le concours de M. Paul Dupré. ארכיון מ-2020-08-01. נבדק ב-2020-05-11.
↑  "Recueil général des lois et des arrêts : en matière civile, criminelle, commerciale et de droit public... / par J.-B. Sirey". Gallica. 28 בפברואר 1882. ארכיון מ-16 בדצמבר 2020. נבדק ב-11 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Collot 1987, p. 291.
1 2  Thénault 2012, p. 205.
1 2 3 4 5  Sahia-Cherchari 2004, p. 761.
↑  Weil 2002, p. 230.
↑  Weil 2002, pp. 230–231.
↑  Weil 2002, p. 231
1 2 3  Weil 2005, p. 98.
↑  Gallissot 2009, p. 7.
↑  Blévis 2012, pp. 215–216.
↑  Patrick Weil, How to Be French: Nationality in the Making since 1789, Duke University Press 2008 p.253.
↑  Cooper, Frederick (2011). "Alternatives to Nationalism in French West Africa, 1945–60".  In Frey, Marc; Dülferr, Jost (eds.). Elites and Decolonization in the Twentieth Century. Houndmills: Palgrave Macmillan. pp. 110–37. ISBN 978-0-230-24369-9.
↑  Gallissot 2009, p. 10.
↑  Wall, Irwin M. (2001). France, the United States, and the Algerian War. University of California Press. p. 262. ISBN 0-520-22534-1. As a settler colony with an internal system of apartheid, administered under the fiction that it was part of metropolitan France, and endowed with a powerful colonial lobby that virtually determined the course of French politics with respect to its internal affairs, it experienced insurrection in 1954 on the part of its Muslim population.
1 2 3  "Exchange of letters and declarations adopted on 19 March 1962 at the close of the Evian talks, constituting an agreement. Paris and Rocher Noir, 3 July 1962 known as Évian Accords" (PDF). ארכיון (PDF) מ-31 ביולי 2020. נבדק ב-12 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Sessions, Jennifer (2011). By Sword and Plow: France and the Conquest of Algeria. Cornell University Press. ISBN 978-0801449758.
↑  Evans, Martin (2012). Algeria: France's Undeclared War (באנגלית). Oxford University Press. p. 14. ISBN 978-0-19-280350-4. ארכיון מ-2024-05-21. נבדק ב-2023-08-24.
↑  Taithe, Bertrand (2010-12-15). Hélène Blais, Claire Fredj, Saada Emmanuelle. "La famine de 1866–1868 : anatomie d'une catastrophe et construction médiatique d'un événement". Revue d'histoire du XIXe siècle. Société d'histoire de la révolution de 1848 et des révolutions du XIXe siècle (בצרפתית) (41): 113–127. doi:10.4000/rh19.4051. ISSN 1265-1354. ארכיון מ-2017-11-07. נבדק ב-2017-10-30.
↑  Between 1882 (אורכב 21.05.2024 בארכיון Wayback Machine) and 1911 (אורכב 21.05.2024 בארכיון Wayback Machine), over 100,000 Spaniards moved to Algeria in search of a better life. During 1882 to 1887, it was the country that received a greater number of Spanish migrants (אורכב 10.09.2008 בארכיון Wayback Machine). However, a short-term migration also took place during harvesting seasons (אורכב 10.09.2008 בארכיון Wayback Machine). By 1915, while the total number of Spaniards in Algeria was still high, other countries in the New World had overtaken Algeria as the preferred destination. (אורכב 10.09.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  John Ruedy, Modern Algeria (2nd ed.), pp. 70–71, מסת"ב 0-253-21782-2
↑  Alistair Horne, page 31 "A Savage War of Peace, מסת"ב 0-670-61964-7
↑  Alistair Horne, page 35, A Savage War of Peace, מסת"ב 0-670-61964-7
↑  Brett, Michael (1988). "Legislating for Inequality in Algeria". Bulletin of the School of Oriental and African Studies. 51 (3): 440–461, see 456–457. doi:10.1017/s0041977x00116453.
↑  Page 164, Vol. 13, Encyclopædia Britannica, Macropaedia, 15th Edition
↑  Benjamin, Roger. (2003) Renoir and Algeria. New Haven: Yale University Press, 2003, p. 25.
↑  R. Hure, page 155, L'Armee d'Afrique 1830–1962, Charles-Lavauzelle 1977
↑  Frank E. Trout (1970), "Morocco's Boundary in the Guir-Zousfana River Basin", African Historical Studies, Boston University African Studies Center, 3 (1): 37–56, doi:10.2307/216479, JSTOR 216479
↑  Gellner, Ernest; Charles Antoine Micaud (1972). Arabs and Berbers: from tribe to nation in North Africa. Lexington Books. p. 27. ISBN 978-0-669-83865-7.
↑  Frank E. Trout (1969). Morocco's Saharan Frontiers. Droz. p. 24. ISBN 978-2-6000-4495-0.
↑  Claude Lefébure, Ayt Khebbach, impasse sud-est. L'involution d'une tribu marocaine exclue du Sahara (אורכב 24.09.2015 בארכיון Wayback Machine), in: Revue de l'Occident musulman et de la Méditerranée, N°41–42, 1986. Désert et montagne au Maghreb. pp. 136–157: "les Divisions d'Oran et d'Alger du 19e Corps d'armée n'ont pu conquérir le Touat et le Gourara qu'au prix de durs combats menés contre les semi-nomades d'obédience marocaine qui, depuis plus d'un siècle, imposaient leur protection aux oasiens."
↑  Horne, Alistair, A Savage War of Peace, p. 27
↑  Charles de Gaulle (1958-06-06). "Discours de Mostaganem, 6 juin 1958". Fondation Charles de Gaulle. אורכב מ-המקור ב-2009-11-14. נבדק ב-2010-01-02.
1 2 3  Schofield, Hugh (16 במאי 2005). "Colonial abuses haunt France". BBC News Online. ארכיון מ-11 בנובמבר 2006. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2    David Chazan, ‏Emmanuel Macron loses lead in French election polls after remarks on colonial Algeria and gay marriage spark outrage, The Telegraph, 18 February 2017
↑  Genin, Aaron (30 באפריל 2019). "FRANCE RESETS AFRICAN RELATIONS: A POTENTIAL LESSON FOR PRESIDENT TRUMP". The California Review (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-1 במאי 2019. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "French presidential hopeful Macron calls colonization a 'crime against humanity". France 24. 16 בפברואר 2017. ארכיון מ-3 במאי 2017. נבדק ב-26 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Algeria buries repatriated skulls of resistance fighters as it marks independence from France". France 24. 5 ביולי 2020. ארכיון מ-6 ביולי 2020. נבדק ב-6 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Skulls of Algerian resistance fighters to French occupation return to homeland". Algérie Presse Service. 7 יוני 2020. ארכיון מ-8 ביולי 2020. נבדק ב-7 יולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Algerian fighters' skulls buried in Martyrs' Square at El-Alia Cemetery". Algérie Presse Service. 7 יוני 2020. ארכיון מ-6 ביולי 2020. נבדק ב-7 יולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "'No repentance nor apologies' for colonial abuses in Algeria, says Macron". France 24. 20 בינואר 2021. ארכיון מ-29 בינואר 2021. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Macron rules out official apology for colonial abuses in Algeria". Al Jazeera. 20 בינואר 2021. ארכיון מ-30 בינואר 2021. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Macron Rules Out Apology For Colonial Abuses In Algeria". Barron's. 20 בינואר 2021. ארכיון מ-21 בינואר 2021. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mouloud Feraoun (1962) Journal, 1955–1962, Éditions du Seuil, Paris
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb153222402 (data)  SUDOC: 027268853  VIAF: 304924396   WorldCat (עם VIAF): 304924396 
רכישת עבדים נוצרים על ידי נזירים צרפתים באלג'יר בשנת 1662
האימפריה הקולוניאלית הצרפתית ב-1920
ההתקפה של אדמירל דופרה במהלך ההשתלטות על אלג'יר ב-1830
לחימה בשערי אלג'יר ב-1830
תותח עות'מאני מעוטר, אורך: 385 ס"מ, קליבר: 178 מ"מ, משקל: 2910, קליע אבן, התותח נוצק ב-8 באוקטובר 1581 באלג'יר, נתפס על ידי צרפת באלג'יר ב-1830. מוזיאון דה ל'ארמי, פריז
סילבן שארל ואלה
לכידת קונסטנטין על ידי כוחות צרפתים, 13 באוקטובר 1837 על ידי הוראס ורנה
ציור של פאדהמה נ'סומר במהלך קרב
עבד אל קאדר
הקרב על סמאלה, 16 במאי 1843, מאת הוראס ורנה
חיילים צרפתים נוחתים באי מוגדור, במפרץ אסואירה ב-1844
המצור על לגאואט (1852) במהלך ההרגעה של אלג'יריה.
אנדרטה לזכר קורבנות הטבח בסטיף וגואלמה, חרטה
נשים מוריות מייצרות שטיחים ערביים, אלג'יר, 1899
בית הספר הערבי לרקמה, אלג'יר, 1899
אלג'יראים משחקים שחמט, אלג'יר, 1899
בית קפה מורי, אלג'יר, 1899
קבוצת ערבים, אלג'יר, 1899
הכיבוש הצרפתי של אלג'יריה
הגעתו של מרשל רנדון לאלג'יר ב-1857
דגל צי הסוחר 1848–1910
לכידת הזאאצ'ה (1849)
מפת 1877 של שלושת המחוזות הצרפתיים של אלג'ר, אוראן וקונסטנטין
הרעב של אלג'יריה בשנת 1869
מפת 1929 של צפון צרפת אלג'יריה (Touring Club Italiano)
פלאס דה לה רפובליק, אלג'יר, 1899
ארגון אדמיניסטרטיבי בין השנים 1905–1955. שלושת המחוזות אוראן, אלג'ר וקונסטנטינוס בצפון (בצבע ורוד), וארבע טריטוריות Aïn-Sefra, Ghardaïa, Oasis ו-Touggourt בדרום (בצהוב). הגבולות החיצוניים של הקרקע הם אלה שבין 1934 ל-1962.
המגרב במחצית השנייה של המאה ה-19
תושבי ארזו פוגשים את הסיירים של צבא ארצות הברית בנובמבר 1942 במהלך מבצע לפיד
תומכי הגנרל ז'אק מאסו הציבו בריקדות באלג'יר בינואר 1960