stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקיבא איגר (הראשון)
משפחתו

אלמנתו, ייטל לבית לייטרסדורף, נישאה לאחר פטירתו לרב מאיר פישלס.
הרב יהודה לייב איגר, כיהן כרבה של הלברשטאט בין השנים תקל"ד, 1774 - תקע"ג, 1813. בנו היה הרב פרץ זאבל איגר מבראונשווייג
הרב בנימין וולף איגר, חתנו של רבי יצחק יוסף תאומים. עמד בראשות ישיבת ברסלאו וכיהן כרבן של צילץ, לייפציג, ולייפניק שבמוראביה. בנו היה הרב עקיבא איגר שמילא את מקום דודו ברבנות הלברשטאט משנת תקע"ד, 1814, ועד לפטירתו בשנת תקפ"ד, 1823.
גיטל, נישאה לרב משה גינז, נכדו של רבי משה ברודא. בנם היה רבי עקיבא איגר שנקרא על שם סבו והיה מגדולי התורה הבולטים בתקופת האחרונים.
לפרקון (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מארק ג'ונס
 הופק בידי:  מארק אמין ג'פרי ב. מליאן
 תסריט:  מארק ג'ונס
 עריכה:  כריסטופר רות' 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר אניסטון וורוויק דייוויס קאן אולאנט מארק הולטון רוברט הי גורמן שי דפין ג'ון סנדרפורד
 מוזיקה:  קווין קיינר רוברט ג'. וולש
 צילום:  Levie Isaacks 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  טריימק פיקצ'רס 
 חברה מפיצה:  Trimark Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בינואר 1993
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, קומדיית אימה, סרט אימה 
 מקום התרחשות:  דקוטה הצפונית 
 תקציב:  900 אלף דולר (הערכה)
 הכנסות:  8,556,940 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   leprechaun
 סרט הבא:  לפרקון 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
לפרקון (באנגלית: Leprechaun) הוא סרט אימה משנת 1993, אשר בוים ונכתב על ידי מארק ג'ונס. בסרט זה, גילמה ג'ניפר אניסטון את אחד מתפקידיה הראשונים. הסרט זכה למספר סרטי המשך, אולם רק הראשון והשני שבהם הוקרן בקולנוע, ואילו האחרים הופצו ישירות לוידאו ול-DVD. עלילת הסרטים מתמקדת בעיקר בדמותו של לפרקון (מעין שדון מהמיתולוגיה האירית), אשר בכל סרט יוצא למסע רצח המוני.
עלילה

הלפרקון הוא שדון בן 600 שנה שנכלא בתוך ארגז עץ. לאחר 10 שנים, עוברת משפחה לגור בבית בו שוכן הארגז. הלפרקון משתחרר במקרה מהארגז ומתחיל במסע רציחות סדרתי בעיירה הסמוכה לבית.
שחקנים

ווריק דייוויס - לפרקון
ג'ניפר אניסטון - טורי רדינג
קן אולאנדט - נתן מרפי
מארק הולטון - אוזי
רוברט גורמן - אלכס
שי דפין - דניאל אוגרדי
ג'ון סנדרפורד - J.D.
פמלה מנט - גברת אוגרדי
ויליאם ניומן - שריף קרונין
הצלחה מסחרית וביקורות

הסרט הוקרן ב-620 בתי קולנוע בשבוע הראשון וגרף $3,279,000. בארצות הברית הגיע הסרט להכנסות כלליות של $8,556,940, הנחשבות להצלחה לאור העובדה שתקציבו היה $900,000 בלבד. הסרט זכה לביקורות מעורבות אבל הפך לסרט קאלט וצבר פופולריות רבה. רוב סרטי ההמשך בסדרת לפרקון לא זכו להצלחה וזכו לביקורות שליליות.
רשימת הסרטים בסדרה > הוקרן בקולנוע

לפרקון 2 (1994)
רשימת הסרטים בסדרה > ישירות לווידאו

לפרקון 3 (1995)
לפרקון 4: בחלל (1997)
לפרקון בשכונה (2000)
לפרקון חוזר לשכונה (2003)
פרסי הבידור של ניגריה 2014

| --- | --- |
 תאריך:  2014 
 מיקום:  ניו יורק
 מנחים:  פאנקה אקינדלה
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  חצי שמש צהובה
 הבמאי הטוב ביותר:  דזמונד אליוט
 →2013 2015←
 
טקס פרסי הבידור של ניגריה 2014 התקיים ב-31 אוגוסט 2014, מרכז לאמנויות הבמה סקירבול בניו יורק. מנחת האירוע הייתה פאנקה אקינדלה. טיווה סאבאג' ודווידו קיבלו את המספר הרב ביותר של מועמדויות, עם 5 מועמדויות כל אחד.
צמד הפופ Skuki דחה את המועמדות לאמן החדש הטוב ביותר. שני האחים הוציאו את אלבום הבכורה שלהם B. A. N. G. E. R בחודש מאי 2010, וזכה בפרס Next Rated בטקס פרסי ה-Headies ב-2010. הם כעסו שכעבור ארבע שנים עדיין רואים בהם "חדשים" בתעשייה.
בטקס, דווידו זכה בסך של 3 פרסים, כולל פרס אמן השנה. טיווה סאוואג' לקחה שני פרסים, עבור אמנית השנה, ואמן הפופ/R&B של השנה.
פרסים > קטגוריות מוזיקה

Baddest Guy Ever Liveth – אולמידה
Once Upon a Time – טיווה סאוואג'
Takeover – Kcee
L.I.F.E - Leaving an Impact for Eternity – בורנה בוי
Jagz Nation, Vol.1. Thy Nation Come - ג'סי ג'אגז
Journey – שון טיזל
Blessed –פלייבור נ'אבאניה
פרסים > קטגוריות מוזיקה > הסינגל החם של השנה

"Pull Over" – Kcee featuring Wizkid
"Aye" – דווידו
"Double Wahala" – אוריטסה פמי
"Caro" – Starboy featuring L.A.X and Wizkid
"Surulere" – Dr SID featuring Don Jazzy
"Eminado" – Tiwa Savage featuring Don Jazzy
"Touching Body" – J Martins featuring DJ Arafat
פרסים > קטגוריות מוזיקה > המופע החדש הטוב ביותר

Patoranking
Orezi
Runtown
Charass
Tekno Miles
Oritse Femi
Skuki
פרסים > קטגוריות מוזיקה > אמן הגוספל של השנה

פרנק אדוארדס
Tim Godfrey and Xtreme Crew
Flo
סגון אולוואיומי
ניקי לאויה
סבינה
Proverbs
פרסים > קטגוריות מוזיקה > האמן הילידי של השנה

אוריטסה פמי
Reminisce
שון טיזל
ג'ייוון
פלייבור נ'אבאניה
טימאיה
MC Galaxy
פרסים > קטגוריות מוזיקה > אמן הפופ/R&B של השנה

טיווה סאוואג'
Praiz
ואנדה קול
איולה
באנקי W
צ'ידינמה
הארי סונג
פרסים > קטגוריות מוזיקה > אמנית השנה

טיווה סאוואג'
יי אלאדה
סיי שיי
סינתיה מורגן
אווה אלורדיה
צ'ידינמה
ניולה
פרסים > קטגוריות מוזיקה > אמן השנה

דווידו
Kcee
איווניה
ואנדה קול
ויזקיד
אוריטסה פמי
Patoranking
פרסים > קטגוריות מוזיקה > אמן הראפ הטוב ביותר של השנה

אייס פרינס
אולמידה
Phyno
אווה אלורדיה
Show Dem Camp
Reminisce
סינתיה מורגן
פרסים > קטגוריות מוזיקה > המפיק המוזיקלי של השנה

דל B
דאנקן דניאלס
DTunes
דון ג'אזי
Blaq Jerzy
Pheelz
מליק ברי
פרסים > קטגוריות מוזיקה > הקליפ הטוב ביותר של השנה (אמן & במאי)

"Rands and Naira" – Emmy Gee and Nick
"Jaiye Jaiye" – ויזקיד וססאן
"Personally" – P-Square וג'וד אוקויה
"Sitting on the Throne" – אולמידה וקמי אדטיבה
"Skelewu" – דווידו ומו מוסה
"Eminado" – טיווה סאוואג' וקלרנס פיטרס
"Oh Baby!" – Chidinma featuring Flavour and Clarence Peters
פרסים > קטגוריות מוזיקה > שיתוף הפעולה הטוב ביותר

"Gallardo" – Runtown featuring Davido
"Mofe Lowo Ju Daddy Mi" – Reminisce featuring Davido
"Oluchi" – Solid Star featuring Flavour N'abania
"WanDaMo" – Burna Boy featuring D'banj
"Oh Baby!" – Chidinma featuring Flavour N'abania
"Emergency" – Wizzy Pro featuring Runtown, Skales and Patoranking
"Allubarika" – Patoranking featuring Timaya
פרסים > קטגוריות מוזיקה > האמן המבטיח

Ayo Jay
Di'Ja
Elphlex
Koko J
Sna-Z
Brain
DJ Mo
פרסים > קטגוריות מוזיקה > אמן התפוצות של השנה

L.A.X
Stlyzz
Wale
Bils
לולה ריי
Mr. 2Kay
אמי ג'י
פרסים > קטגוריות מוזיקה > האמן האפריקאי של השנה (לא ניגרי)

שאטה וייל
סרקודי
מפיקיזולו
מי קאסה
פאלי איפופה
אוהורו
R2Bees
פרסים > קטגוריות קולנוע > השחקן הטוב ביותר

טופה טדלה (A Mile from Home )
ג'וזף בנג'מין (Murder at Prime Suites)
נקם אוו (Maja)
צ'ואיטל אג'יופור (חצי שמש צהובה)
קנאיו או. קנאיו (Apaye)
פרסים > קטגוריות קולנוע > שחקן המשנה הטוב ביותר

יומי פאש-לנסו (Omo Elemosho )
או סי אוקג'ה (חצי שמש צהובה)
רבילו מוסה דנלסאן aka איברו (Maja)
דזמונד אליוט (Finding Mercy)
שון פקווה (Lagos Cougars)
פרסים > קטגוריות קולנוע > השחקנית הטובה ביותר

פאנקה אקינדלה (Agnetta O’Mpa )
נסה איקפה-אטים (Journey to Self)
דמילולה אדגביטה (Flower Girl)
צ'יומה צ'וקווקה (Accident)
דניאלה אוקקה (Lagos Cougars)
פרסים > קטגוריות קולנוע > שחקנית המשנה הטובה ביותר

ג'נביב נאג'י (חצי שמש צהובה)
ריטה דומיניק (Finding Mercy)
פיישנס אוזוקוור (After the Proposal)
תמרה אטיימו (Desperate Housegirls)
ביקיה גרהאם-דאגלס (Flower Girl)
פרסים > קטגוריות קולנוע > הבמאי הטוב ביותר

דזמונד אליוט (Finding Mercy )
טופה אושין-אוגון (Journey to Self)
סדיק מאפיה (Maja)
טקו בנסון (Accident)
ביי בנדלה (חצי שמש צהובה)
פרסים > קטגוריות קולנוע > הסרט הטוב ביותר

חצי שמש צהובה
Journey to Self
Maja
Accident
Murder at Prime Suites
פרסים > קטגוריות אחרות > אישיות הבידור של השנה

Denrele
Toolz
Liz Yemoja
Adams
Toke Makinwa
Lami
IK Ogbonna
פרסים > קטגוריות אחרות > מנהל תעשיית הבידור של השנה

E-Money – Five Star Records
אפה אומורוגבה – Hypertek
דון ג'אזי – Mavin Records
Illbliss – Capital Records
איו אנימשאון – HipTV
סטיב בבאקו – X3m Music
אוקוודילי-אומניור – Erik Manny Records
פרסים > קטגוריות אחרות > אישיות הרדיו

Yaw – Wazobia FM
Matilda – Rhythm FM Abuja
Dotun Kayode – Cool FM
D Don – Rainbow FM
Toke Makinwa – Rhythm 93.7 FM
Maria Okanrende – The Beat 99.9 FM
Jluv – City 105.1
פרסים > קטגוריות אחרות > הקומיקאי המצחיק של השנה

Bovi
Bash
Funny Bone
Ajebo
Akpororo
Helen Paul
Chi Gurl
פרסים > קטגוריות אחרות > דיג'יי

DJ Tunez – ניו יורק
DJ IK – ניגריה
DJ Shinski – יוסטון
DJ Cuppy – הממלכה המאוחדת
DJ Flexx – ניגריה
DJ Spinall – ניגריה
DJ Xclusive – ניגריה
הערות שוליים

↑  "2014 NEA Awards – Nominees Submission". NotjustOk.com. 3 באפריל 2014. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2018-10-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Genevieve Nnaji, Don Jazzy, Chinwetel Ejiofor nominated for NEA Awards". bellanaija.com.
↑  Abimboye, Micheal (31 במאי 2014). "Pop duo, Skuki, reject Nigerian Entertainment Awards nomination". Premium Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Breaking News – Wande Coal, Skuki Win Big At Hiphopworld Awards". Nigerian Entertainment Today. 30 במאי 2010. אורכב מ-המקור ב-2014-07-04. נבדק ב-2018-10-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Micheal Abimboye. "Nigeria: Tiwa Savage, Davido, Win Big At NEA Awards". Premium Times. allAfrica.com.
דליה סיגן

| --- | --- |

דליה סיגן, 1990
 לידה:  26 באוקטובר 1941 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 בפברואר 2011 (בגיל 69) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת מונטקלייר בניו ג'רזי
 עיסוק:  עורכת, במאית ומגישה
 פרסים והוקרה:  פרס רשות השידור על עיבוד יצירות ספרותיות לתסכיתים
 
דליה סיגן (26 באוקטובר 1941 – 1 בפברואר 2011) הייתה עורכת, במאית ומגישה של תוכניות רדיו לילדים ונוער ברשת א' של קול ישראל.
ביוגרפיה

סיגן נולדה בירושלים, וגדלה בשכונת גאולה בעיר. היא הייתה הבת הבכורה לשני אחים. הוריה, שמעון וחיה, הכירו בישראל לאחר שעלו מפולין במסגרת תנועת נוער בתחילת שנות ה-30 של המאה העשרים, ומרבית בני משפחתם נספו בשואה. סיגן סיימה בהצטיינות את לימודיה בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. היא שירתה בחיל המודיעין והשתחררה מהשירות הצבאי בשנת 1961. בשנת 1964 סיימה תואר ראשון במזרחנות באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1977, במסגרת שהייה בארצות הברית, סיימה תואר שני ברדיו וטלוויזיה באוניברסיטת מונטקלייר במדינת ניו ג'רזי.
בשנת 1986 חזרו סיגן ובעלה לארצות הברית, שם התגוררו עד לשנת 1996. במהלך שהותם בארצות הברית, בין השנים 1990–1995, שימשה סיגן מרכזת משלחת ישראל לאו"ם ועסקה בניהול פעילות ההסברה. בין השנים 1995–1996 שימשה מנהלת צוות באגף הטלוויזיה, כחלק ממחלקת ההסברה של האו"ם.
לאחר חזרתה לישראל, בין השנים 1996–2000, היא מילאה מספר תפקידים ברשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, לרבות כמ"מ סמנכ"ל טלוויזיה ורדיו. בין השנים 2000–2001 כיהנה סיגן כראש מערך השידורים לציבור במועצת הכבלים והלוויין. בין השנים 1987–1991 שימשה עורכת ספרים עבור הוצאת כתר ובין השנים 2004–2011 שימשה עורכת ספרים במשכל - הוצאה לאור מבית ידיעות אחרונות.
סיגן הייתה נשואה לשמחה סיגן, פרסומאי ויועץ שיווק, ונולדו להם שני ילדים: לילך סיגן ורונן סיגן.
קריירה ברדיו

סיגן החלה את קריירת הרדיו בסוף שנות ה-60, ושימשה במשך 26 שנים כעורכת תוכניות רדיו לילדים ונוער ברשת א' של קול ישראל. היא הייתה אחת מהעורכות הבכירות של תוכניות הנוער בקול-ישראל.
עריכת התכנית "חתול בשק"
סיגן ייסדה וערכה את המגזין "חתול בשק", תוכנית רדיו לילדים ונוער ששודרה בין השנים 1970–1986 וכללה תסכיתים וסיפורים בהמשכים. במסגרת התכנית הכשירה צוות כותבים ומגישים כגון הסופר דויד גרוסמן וחבר הכנסת לשעבר אריה אלדד. היא שימשה כבמאית של "סטוץ", אחת הפינות הזכורות והמשפיעות בתוכנית "חתול בשק". כמו כן היא שימשה כעורכת ובמאית של סדרת התסכיתים "סכנה באנדימון" וכעורכת התסכיתים "עלילות שרלוק הולמס" ו" גבעת ווטרשיפ" ששודרו אף הם במסגרת "חתול בשק".
תוכניות נוספות
עריכת "שלושים וחמישה במאי", תסכית על פי ספרו של אריך קסטנר.
עריכה ובימוי של "שלושה בסירה אחת" – תסכית בהמשכים על פי ספרו של ג'רום ק. ג'רום.
הגשת התכנית "בראש צעיר" – תוכנית רדיו יומית לנוער ולסטודנטים.
עריכת "ביקור בספרייה" תוכנית לשעת החברה לכיתות ד', ה'.
עריכת סיפור וצליל – תוכנית לגני חובה ולכיתות א'.
עריכת "דומינוער": "היה היה" – תסכיתים מוזיקליים.
עריכת הסדרה חץ־בלב של הוצאת כתר – תרגומים של ספרי אהבה קלילים לבני נוער.
פרסים

בשנת 1978 קיבלה את פרס רשות השידור לעידוד אמנות הרדיו והטלוויזיה עבור ייזום, כתיבה, עריכה והפקה של תוכנית ההומור "סטוץ". בשנת 1982 קיבלה את פרס רשות השידור עבור עיבוד של האופרה "הספר מסביליה" והפיכתה לתסכית.
פרס דליה סיגן

בין השנים 2017 ל-2022 הוענק פרס על שם דליה סיגן לתסריט במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים. בשנת 2024 הוכרז על הענקת פרס ליצירתיות ברדיו על שם דליה סיגן ליוצרי רדיו והסכתים מצטיינים, מטעם תאגיד השידור הישראלי. ב־2024 זכה ההסכת לך תזכור בפרס.
הערות שוליים

↑  Intergovernmental Negotiating Committee for a Framework Convention on Climate Change, p.24, United Nations Digital Library, ‏27 בפברואר 1992
↑  אביבה קרול, ‏מוטי שקלאר, יו"ר מועצת הרשות השנייה, מונה למ"מ המנכ"ל, באתר גלובס, 12 באוגוסט 1999
1 2 3 4  כאן מכריזים: פרס ליצירתיות ברדיו ע"ש דליה סיגן ז"ל, באתר כאן 11
1 2 3  רות גילאי, בהערכה ובאהבה, באתר העין השביעית, 17 בפברואר 2011
↑  תכניות רדיו וטלויזיה המוקדשות לשבוע שמירת הטבע, באתר הספרייה הלאומית, מתוך "מעריב", ‏9 בפברואר 1979
↑  ברדיו, באתר הספרייה הלאומית, מתוך "למרחב", ‏5 במרץ 1971
↑  רשת ג', באתר הספרייה הלאומית, מתוך "מעריב", ‏20 בפברואר 1981
↑  רדיו יום ראשון, באתר הספרייה הלאומית, מתוך "דבר", ‏23 בספטמבר 1983
↑  הזוכים בתחרויות הקולנוע בפסטיבל הקולנוע ה-36 ירושלים, באתר סינמטק ירושלים
↑  הפודקאסט של העיתונאי הדתי זכה בפרס כספי - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2024-06-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297975105171  ISNI: 0000 0004 0251 8313  VIAF: 298213207   WorldCat (עם VIAF): 298213207
דני גבע

| --- | --- |

דני גבע ב"אלנבי רומאנס", סרטם של ינאי גוז ויוני זיכהולץ, 2005
 לידה:  17 בספטמבר 1974 (בן 50) יבנה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  בית צבי 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
דני גבע (נולד ב-17 בספטמבר 1974) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

גבע נולד וגדל ביבנה. ב-1996, לאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד משחק בבית הספר למשחק בית צבי. לאחר שסיים לימודיו ב-1998 עבר להתגורר בניו יורק. בשנת 2001 חזר לישראל.
קריירה

בשנת 2002 השתתף בסדרת הטלוויזיה "תיק סגור" לצד אורי קלאוזנר, וכשחקן אורח בסדרה "בקצב הקצב" ששודרה בערוץ 3. בשנת 2003 השתתף בעונה השנייה של הסדרה "טיפול נמרץ" של טלעד בערוץ 2.
בשנת 2005 השתתף בסדרת הטלוויזיה של יאיר לפיד "חדר מלחמה". באותה שנה דיבב את הנבל בייבי בסדרת האנימה דרגון בול GT ושיחק בסרט "קרוב לבית" שזכה בפרס מיוחד בפסטיבל ברלין. בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע של יוסף פיצ'חדזה "שנת אפס". באותה שנה השתתף בסדרת הטלוויזיה "פרשת השבוע". בשנת 2006 השתתף בתוכנית מערכונים בערוץ 2 "גומרות הולכות". לקראת סוף אותה שנה, החל גבע לככב בסדרה "לא הבטחתי לך" (של "yes").
כמו כן השתתף במספר הצגות תיאטרון במסגרת לימודי המשחק שלו ולאחריהם, בהן: "חסיה היתומה", "זעקי ארץ אהובה", "סיבוב מסוכן", "שד היער", "עד התביעה", "ואלס והכלבים", "אחים בדם", "האריה, המכשפה וארון הבגדים", "מקבת'", "דלתות", "האסופית", "יוסף וכותונת הפסים", "לצאת נקי", "כך אוהבים האחרים", "חלום ליל קיץ", "ליל ירח לממזר", "נדנדה בשניים", "הבחורים בדלת ממול", "בגידה" מאת הרולד פינטר בתיאטרון הספרייה ברמת גן, "שלושה ימים של גשם", "מי מפחד מעמוס חפר?", "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה", "קוראים לו מלך" בתיאטרון בית לסין.
בתחילת 2009 חזר גבע אל תפקידו בהצגה "הבחורים בדלת ממול", הפעם בהפקה משותפת לתיאטרון חיפה ולתיאטרון לילדים ולנוער.
בשנת 2011, השתתף גבע בתוכנית הבידור של ערוץ 10: "נבחרת ישראל", ושיחק בסדרת הדרמה "אורים ותומים". באותה שנה גם כיכב בסרט "עוד אני הולך" של הבמאי יקי יושע.
בשנת 2012 שיחק בסדרת הקומדיה "זנזורי". במהלך אותה שנה, החל גבע לשחק בסדרה "החממה". בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקצר "ערומים" של יורם זקס לצד רננה רז ולוהק לשחק במיני-סדרה של ערוץ 10 "חשודה", בתפקיד אמיר אייזקס. בשנת 2016 שיחק בסרטו של דורון ערן "סנאפשוט". בשנת 2019 שיחק בסרט הקומי "בזמק".
באוגוסט 2020 השתתף בשיר כפית אחת של טוב לצד סטטיק ובן-אל תבורי.
במרץ 2021 החליף את הבמאי רני בלייר בניהול מסלול משחק במכללת ספיר.
בשנת 2022 גילם את אהרון במחזה "את שאהבה נפשי" בתיאטרון הבימה.
ב-2023 שיחק בהצגה "פולין ארץ ירוקה" בתיאטרון הבימה, וגילם את התפקיד הראשי של יעקב.
חיים אישיים

גבע נשוי ואב לבת. מתגורר במושב גן שורק.
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏החלה בצילומי סדרה ל"ישראל 10", באתר גלובס, 29 באוגוסט 2001
↑  רוגל אלפר, שכיית חמדה תלושה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2002
אורי קליין, חדש על המסך, באתר הארץ, 29 בינואר 2002
ניר קיפניס, ‏לא עומד בקצב, באתר גלובס, 4 בפברואר 2002
↑  רותה קופפר, הרופא הזה נראה מוכר, באתר הארץ, 18 בפברואר 2003
↑  אורי קליין, הגבר החדש, באתר הארץ, 15 במרץ 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, יופי של משחק ושל תיאטרון, באתר הארץ, 4 ביולי 2001
↑  מיכאל הנדלזלץ, האיזון העדין הופר, באתר הארץ, 24 ביוני 2001
↑  מיכאל הנדלזלץ, יש רק בוגדת אחת, באתר הארץ, 1 במרץ 2003
↑  נילי ברקן, ‏גשם חזק יוסיף לרדת, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2003
מיכאל הנדלזלץ, רגיש ובוגר להפליא, באתר הארץ, 30 ביולי 2003
↑  טל לוין, עכבר העיר, המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה: תיאטרון של אספרגר, באתר הארץ, 24 במרץ 2014
↑  מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, "קוראים לו מלך": מפגן נדיר של עדינות, באתר הארץ, 12 במרץ 2017
רון שוורץ, ‏מלכי הארץ, באתר גלובס, 16 במרץ 2017
↑  רותה קופפר, פתרון התעלומה בסדרה "אורים ותומים", באתר הארץ, 31 ביולי 2011
↑  אורי קליין, "עוד אני הולך" - אחד הסרטים האפלים שהופקו בישראל, באתר הארץ, 7 בינואר 2011
↑  איילה פנייבסקי, עכבר העיר, "זנזורי": הישראלי המכוער מתמיד, באתר הארץ, 12 ביוני 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16676442z (data)  ISNI: 0000 0004 0352 2269  LCCN: n2017060724  VIAF: 300216942   WorldCat (עם VIAF): 300216942
אפולו 7

אפולו 7 הייתה המשימה המאוישת השנייה והטיסה המאוישת הראשונה בתוכנית אפולו להנחתת אדם על הירח. מטרת המשימה הייתה לבדוק את מערכות תא הפיקוד והשירות של החללית אפולו, ובמהלכה ביצע צוות המשימה בדיקות ותמרונים שונים. כמו כן במהלך משימה זו שודר לראשונה שידור טלוויזיה ישיר מהחלל.
המשימה שוגרה ב-11 באוקטובר 1968 מנמל החלל קייפ קנוורל על גבי משגר סטורן IB ונכנסה למסלול בגובה ממוצע של 260 ק"מ סביב כדור הארץ. ב-22 באוקטובר 1968, לאחר 163 הקפות של כדור הארץ, חזרה החללית כאשר חדרה באטמוספירה ונחתה באוקיינוס האטלנטי, שם חולץ הצוות על ידי חיל הים האמריקאי. הצלחת המשימה סללה את הדרך למשימות הבאות של תוכנית אפולו.
הצוות > וולטר שירה הבן

מפקד המשימה. נולד ב־12 במרץ 1923 בהאקנסק, ניו ג'רזי. סיים לימודים באקדמיית הצי ב־1945, ובבית הספר לטיס של הצי ב־1947. קיבל תואר דוקטור לשם כבוד בהנדסה אסטרונאוטית ממכללת לפאייט, דוקטור לשם כבוד באסטרונאוטיקה מהמכללה להנדסה של ניוארק, ותואר דוקטור לשם כבוד במדעים מאוניברסיטת דרום קליפורניה. התאמן כאסטרונאוט בנאס"א בשנים 1959–1969.
1948–1959: טייס בצי האמריקאי. בין תפקידיו היו טייס על נושאת מטוסים וקצין מבצעים. השתתף כטייס במלחמת קוריאה.
1959–1969: אחד משבעת האסטרונאוטים הראשונים והיחיד שטס על שלוש החלליות - מרקורי, ג'מיני ואפולו. כטייס מפקד הטיס את הטיסה הראשונה של אפולו 7.
שירה פרש משירות בנאס"א ובצי ב־1970, ומאז כיהן בהנהלת מספר חברות פרטיות בתחום המימון, איכות הסביבה, ואחרים. נפטר במאי 2007.
הצוות > וולטר קנינגהאם

טייס רכב הנחיתה על הירח (שלא נכלל במשימת אפולו 7). נולד ב־16 במרץ 1932, בקרסטון, איווה.  נפטר  בשלישי לינואר 2023. בוגר בית הספר התיכון "וניס" בווניס, קליפורניה. הצטרף לצי האמריקאי ב־1951 והחל בלימודי הטיסה ב־1952. ב־1953 הצטרף לטייסת נחתים, ושירת בשירות פעיל בחיל הנחתים האמריקאי עד אוגוסט 1956, ובמילואים עד 1975. הוא מחזיק בדרגת קולונל בחיל הנחתים.
הצוות > דון פ' אייסלי

טייס תא הפיקוד. נולד ב־23 ביוני 1930 בקולומבוס, אוהיו. נפטר ב־1 בדצמבר 1987 מהתקף לב.
סיים לימודים באקדמיית הצי, והצטרף לחיל האוויר כטייס. הטיס מטוסי סילון, והיה טייס ניסוי. ב־1964 הצטרף לנאס"א כאסטרונאוט. מלבד אפולו 7, היה חבר בצוותי הגיבוי של אפולו 1 ואפולו 10.
ב־1972 פרש מחיל האוויר האמריקאי ומתוכנית החלל בדרגת קולונל, כדי להיות מנהל חיל השלום האמריקאי בתאילנד. בסוף שליחות זו מונה לתפקיד בכיר בחברה פרטית.
בין שאר העיטורים שקיבל, נמנה פרס אמי על שידור הטלוויזיה הראשון מהחלל, במסגרת אפולו 7.
הצוות > צוות גיבוי

תומאס סטאפורד - מפקד צוות
ג'ון יאנג - טייס חללית
יוג'ין סרנן - טייס מודול נחיתה
הערות שוליים

↑  אפולו 7 באתר נאס"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364284805171  GND: 4776867-8  LCCN: no2001081165   WorldCat (עם LCCN): no2001-081165 
המראת אפולו 7
שידור טלוויזיה מאפולו 7, השידור הישיר הראשון מהחלל לכדור הארץ
תא הפיקוד (CM) של אפולו 7, מוצג במוזיאון Frontiers of Flight(אנ') בטקסס
תמונה משנת 1966 של אייסלי, שירה וקנינגהם, לבושים חליפות חלל.
נורווגיה באירוויזיון 2024

נורווגיה השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה עם השיר "Ulveham" בביצוע הלהקה הנורווגית גוטה. תאגיד השידור הנורווגי, Norsk rikskringkasting‏ (NRK), ארגן את תחרות הקדם המסורתית, המלודי גרנד פרי לשנת 2024 או בשמו הלועזי Melodi Grand Prix 2024. כך, הוא בחר את הנציגות הנורווגית לאירוויזיון השנתי.
רקע

קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה נורווגיה בתחרות 62 פעמים מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1960. היא זכתה שלוש פעמים: הראשונה אירעה ב-1985 עם השחר "La det swinge" בביצוע הצמד בוביסוקס!. עשר שנים אחר כך דורג הצמד סיקרט גארדן במקום הראשון של התחרות עם שירו "Nocturne". הפעם האחרונה נרשמה באירוויזיון 2009, אז נשלח אלכסנדר ריבאק עם השיר "Fairytale". נורווגיה היא המדינה הגיעה אחת עשרה פעמים למקום האחרון בגמר האירוויזיוון – שיא שמוחזק על ידה בלבד. כמו כן, יש לה שיא משותף עם אוסטריה בתור המדינות שקיבלו הכי הרבה 0 נקודות מהשופטים ומהקהל (ארבע פעמים לכל אחת). מאז הנהגת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון 2004 התברגה נורווגיה עשר פעמים לעשר המדינות המובילות של כל תחרות. באירוויזיון 2023 הגיעה אלסנדרה עם "Queen of Kings" למקום החמישי – התוצאה הטובה ביותר של המדינה מזה עשר שנים.
תאגיד השידור הנורווגי, Norsk rikskringkasting‏ (NRK), אמון על שידור האירוויזיון בשטח המדינה ועל ארגון תהליך הבחירה הלאומי לנציגות הנורווגית בתחרות. באפריל 2023 אישר NRK את השתתפות המדינה באירוויזיון 2024. במקביל היא פתחה מחנה כתיבת שירים לתחרות המלודי גרנד פרי לשנת 2024.
לפני האירוויזיון > Melodi Grand Prix 2024

תחרות המלודי גרנד פרי לשנת 2024 הייתה המהדורה ה-62 של הקדם המסורתי. היא כללה שלושה מקצים, שנערכו שבוע אחר שבוע החל מ-13 בינואר וגמר שהתקיים ב-3 בפברואר. המקצים התרחשו באולפני NRK במרייליסט והגמר בטרונדהיים ספקטרום. בכל מקצה התחרו שישה שירים, שמתוכם העפילו רק שלושה לגמר.
לפני האירוויזיון > Melodi Grand Prix 2024 > פורמט

התחרות, שהורכבה משלושה מקצים באולפני 1 ו-2 במרייליסט וגמר בטרונדהיים ספקטרום, אורגנה והופקה על ידי NRK בין ינואר לפברואר 2024. האירועים הונחו על ידי פרדריק סולבנג ומריון רבן. שישה מועמדים התחרו בכל מקצה. זהות שלושת המעפילים לגמר נקבעה באמצעות הצבעת הקהל בלבד. תוצאות הגמר חולקו בין צוותי השיפוט (40%) והצבעת הקהל (60%). התחרות שודרה ב-NRK1 וב-NRK TV.
ניתנה לאמנים האפשרות להשתמש באוטו-טיון, על-אף שהדבר אסור באירוויזיון. איגוד השידור האירופי הבהיר כי תקנה זו מוגבלת לאפקטים קוליים, ואסור לאפשר "מניפולציה" של הביצועים הווקאליים של המתחרים.