stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוניברסל מיוזיק גרופ
היסטוריה > 2012-2017: EMI אינטגרציה וארגון מחדש

ב-28 בספטמבר 2012 השלימה יוניברסל מיוזיק גרופ את הרכישה של EMI. בנובמבר 2012, סטיב בארנט מונה ליו"ר ומנכ"ל קפיטול מיוזיק גרופ (אנ'). בהתאם לתנאי הנציבות האירופית לאחר רכישת EMI מכרה יוניברסל מיוזיק גרופ את קטלוג מיוט לברטלסמן מיוזיק גרופ הגרמנית ב-22 בדצמבר 2012. חודשיים לאחר מכן, זו רכשה את סנקטוארי רקורדס תמורת 58 מיליון דולר.
ב-8 בפברואר 2013, וורנר מיוזיק גרופ רכשה את פרלופון, המורכבת מפרלופון רקורדס, קרייסליס רקורדס, EMI קלאסיקס וגם וירג'ין תמורת 765 מיליון דולרים. מאוחר יותר בפברואר, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט רכשה את חלקה האירופאי של יוניברסל מיוזיק גרופ ב-Now That's What I Call Music! תמורת כ-60 מיליון דולרים.
ב-20 במרץ 2013, יוניברסל מיוזיק גרופ הכריזה על הרחבה עולמית (למעט יפן) של עסקת ההפצה הבלעדית שלה עם דיסני מיוזיק גרופ (אנ'). כתוצאה מעסקה זו לחברות התקליטים ולאמנים של דיסני מיוזיק גרופ יש גישה לרשימת המפיקים והפזמונאים של יוניברסל על בסיס עולמי. בנוסף, העסקה הבלעדית העניקה ליוניברסל גישה בלתי מוגבלת לכל הזכויות הנוגעות לקטלוג הפסקול והאלבומים של דיסני במשך 85 השנים האחרונות. באוגוסט 2013, יוניברסל הפכה לחברה הראשונה בארצות הברית שיש לה 9 מתוך 10 השירים המובילים במצעד שירותי הסטרימינג, לפי נילסן סאונד-סקאן. שבועות לאחר מכן, הפכה לחברה הראשונה שמחזיקה בכל העשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100.
יוניברסל נכנסה להפקת קולנוע וטלוויזיה רכישתה של איגל רוק אנטרטיינמנט ב-2014. הפקת הסרט הגדול הראשון שלה היה "איימי", סרט תיעודי אודות הזמרת-יוצרת האנגלייה איימי ויינהאוס, שזכה בפרס אוסקר בקטגוריית "הסרט התיעודי הטוב ביותר". זאת, בזמן שלקחה חלק בסרטים התיעודיים Kurt Cobain: Montage of Heck אודות הזמר והגיטריסט האמריקאי קורט קוביין ו"הביטלס: שמונה ימים בשבוע" אודות להקת הרוק האנגלייה הביטלס. ב-11 בפברואר 2017, פוליגראם אנטרטיינמנט הושקה מחדש כיחידת קולנוע וטלוויזיה של יוניברסל בניהולו של דייוויד בלקמן.
בשנת 2015, קפיטול רקורדס של יוניברסל זכתה במספר רב של פרסי גראמי הגדולים לשנה, כאשר סם סמית' זכו בקטגוריות "תגלית השנה", "הקלטת השנה" ו"שיר השנה" ובק זכה בקטגוריית "אלבום השנה". בשנת 2016 פול מקרטני והבי ג'יז חתמו שניהם בקפיטול רקורדס של יוניברסל ופרסמו את הקטלוג שלהם. באפריל 2017 חתמה החברה על הסכם רישוי רב-שנתי חדש עם ספוטיפיי, שירות הסטרימינג המוביל בעולם, ובמאי 2017 חתמה על עסקה עם טנסנט, חברת המשחקים והמדיה החברתית בין הגדולות בסין. ביולי 2017, "Despacito" מאת לואיס פונסי, דדי יאנקי ובהשתתפות ג'סטין ביבר, הפך ללהיט הנצפה ביותר בכל הזמנים ביוטיוב. עד 2018, השיר שבר מספר שיאי גינס, היה ברוב השבועות במקום הראשון במצעד הפזמונים של מצעד השירים הלטיניים והחזיק בתואר "הווידאו קליפ הנצפה ביותר בכל הזמנים".
באוגוסט 2017, יוניברסל מיוזיק גרופ וגרייס/ביונד הסכימו לפתח שלוש סדרות טלוויזיה חדשות מבוססות מוזיקה, שיתמקדו במוזיקאים בגיל 27, גיל שבו מתו כמה מוזיקאים אייקוניים – מועדון 27. בדצמבר 2017, יוניברסל רכשה את חברות התקליטים סטיף רקורדס ו-ZTT רקורדס, מקבוצת SPZ של טרבור הורן. באותו חודש, יוניברסל מיוזיק גרופ חתמה על הסכם עולמי רב-שנתי עם פייסבוק והפכה לראשונה מבין "שלוש הגדולות" בהענקת רישיון למוזיקה המוקלטת שלה ברשתות החברתיות. ב-19 בדצמבר 2017, יוניברסל חתמה גם על הסכם רישוי רב שנתי עם יוטיוב.
היסטוריה > 2018-הווה: המשך צמיחתה

ביוני 2018 הודיעה יוניברסל מיוזיק יפן על הסכם רישיון בלעדי עם דיסני מיוזיק גרופ. עם הצטרפות יפן, יוניברסל הפיצה חומרים באופן עולמי מדיסני. ביולי 2018, ברולינג סטון חתמו על הסכם עולמי עם יוניברסל המכסה את הקטלוגים המוקלטים והאודיו-ויזואלי של הלהקה, תמיכה בארכיון, מרצ'נדייז עולמי וניהול מותגים. באוגוסט 2018, יוניברסל הכריזה על התרחבות אסטרטגית באפריקה, יוניברסל גרופ אפריקה (אנ'). בספטמבר 2018, הזמר אלטון ג'ון חתם על הסכם שותפות עולמי עם יוניברסל בכל הנוגע להקלטת מוזיקה, פרסום במוזיקה, ניהול מותגים וזכויות רישוי. ב-19 בנובמבר 2018, הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט חתמה על הסכם חדש עם יוניברסל בארצות הברית. בנוסף, לבעלותם המובטחת על הקלטות המאסטר שלה, יוניברסל הסכימה שבמקרה שהיא תמכור חלקים ממניותיה בספוטיפיי היא תחלק את הכספים בין האמנים שלה.
בדצמבר 2018, "Bohemian Rhapsody" של קווין הפך לשיר המושמע ביותר מתקופת טרום הסטרימינג ולשיר הרוק הקלאסי המושמע ביותר בכל הזמנים. בפברואר 2019, יוניברסל רכשה במלואה את שירותי הפצת המוזיקה אינגרובס. באוגוסט 2019, ויונדי וטנסנט החלו במשא ומתן למכירת 10% מהמניות של ויונדי ביוניברסל לטנסנט. העסקה צפויה לעמוד על 3.36 מיליארד דולרים. בפברואר 2020, ויונדי הודיעה שהיא מתכננת לצאת להנפקה בתוך שלוש שנים. באפריל 2020 הכריזו יוניברסל ולגו על שותפות במוצרי המוזיקה. בספטמבר 2021, ויונדי קבעה הערכת שווי הנפקה ראשוני עבור יוניברסל מיוזיק גרופ ב-35 מיליארד יורו. ויונדי חילקה 60% ממניות יוניברסל מיוזיק גרופ שלה והשאירה 10%.
טנסנט התגלתה כבעלת המניות הגדולה ביותר של יוניברסל, עם 20% מהמניות. בהנפקה, החברה הגיעה להערכת שווי של 54 מיליארד יורו (62.6 מיליארד דולרים), יותר משליש מההערכה הראשונית.
בפברואר 2022, יוניברסל הכריזה על שותפות עם קיוריו, פלטפורמת אסימון חסר תחליף (NFT), ליצירת אוספי NFT עבור חברות התקליטים והאמנים שלה.
בפברואר 2024 הודיעה החברה על סיום החוזה להפצה ולשימוש מוזיקה בפלטפורמת טיקטוק ושככל הנראה לא תחדש אותו, UMG ציירה את טיקטוק בהאשמות שפורטו במכתבה כפלטפורמה חמדנית, החולבת את הערך מהמוזיקה, בתוך שהיא מציעה תשואה זעומה לאמנים אשר יצרו אותה או שעומדים מאחוריה. בספטמבר 2024, השיקה החברה את קמפיין "Use Your Voice" לעידוד הצבעה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, בשיתוף פעולה עם HeadCount. בנובמבר 2024, החברה הגישה תביעה בסך 500 מיליון דולר נגד חברת ההפצה Believe, בטענה להפרת זכויות יוצרים בצורה נרחבת. התביעה הוגשה בבית המשפט הפדרלי בניו יורק. יוניברסל טוענת ש-Believe מפיצה שירים של אמנים מזויפים כמו "Kendrik Laamar", "Rihamna", ו-"Llady Gaga", שהם גרסאות מואצות של שירים אמיתיים של אמנים מפורסמים. התביעה מציינת כי Believe לא נקטה באמצעים בסיסיים כדי למנוע הפרות זכויות יוצרים והפיצה עותקים לא חוקיים ברשתות כמו ספוטיפיי, יוטיוב, אפל מיוזיק ואמזון. יוניברסל טוענת ש-Believe אף טענה לבעלות שקרית על שירים במערכת Content ID של יוטיוב, מה שהקשה על אמני יוניברסל לתבוע את זכויותיהם.
חברות בת

ליוניברסל מיוזיק גרופ יש מספר רב של חברות בת שבבעלותה, הבולטות שבהן:
אולפני אבי רוד
קפיטול רקורדס
דקה רקורדס
דאף ג'אם
דויטשה גרמופון
EMI
אינטרסקופ רקורדס
גפן רקורדס
A&M רקורדס
איילנד רקורדס
מוטאון
פולידור רקורדס
ריפבליק רקורדס
ורב רקורדס
וירג'ין רקורדס
וולט דיסני רקורדס
ביג משין רקורדס
יוניברסל מיוזיק ישראל

בשנת 2020 החברה הכריזה על הקמת חטיבה חדשה בישראל, בניהולו של יורם מוקדי. החברה המקומית אחראית על ייצוג הקטלוג הבין-לאומי של יוניברסל, לצד החתמה ופיתוח של אמנים מקומיים.
Vevo

יוניברסל פיתחה יחד עם גוגל אתר המיועד לווידאו קליפ, Vevo.com, בהשראת הולו. האתר איפשר הזרמת קליפים ותוכן וידאו אחר. לצד הקליפים, האתר הכיל מידע על האמנים ואת מילות השירים.
ב-24 במאי 2018, Vevo הודיעה שהיא לא תמשיך להפיץ סרטונים לאתר האינטרנט, אלא תבחר להתמקד בעיקר בסינדיקציה של יוטיוב.
שוחד

בשנת 2006 הורשעה יוניברסל במתן שוחד למספר תחנות רדיו על מנת שינגנו מוזיקה של האמנים החתומים אצלה. בהסדר טיעון הסכימה החברה לשלם 12 מיליון דולרים למדינת ניו יורק.
הערות שוליים

↑  The World’s Most Innovative Companies 2019: Music Honorees, Fast Company (באנגלית אמריקאית)
↑  Brian Clark, The 10 Largest Record Labels in the World (2023), Musician Wave, ‏2022-07-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  יוניברסל מיוזיק תרכוש את BMG ב-2.1 מיליארד דולר; העסקה תיצור את החברה הגדולה בעולם להוצאה לאור של מוסיקה, באתר TheMarker‏, 6 בספטמבר 2006
↑  עסקת ענק מוסיקלית: יוניברסל רוכשת את EMI ב-1.9 מיליארד ד', באתר TheMarker‏, 23 בספטמבר 2012
↑  הבית החדש של דפש מוד: יוניברסל מכרה את חברת מיוט ב-10 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 22 בדצמבר 2012
↑  גראמי 2015: רשימת הזוכים המלאה, באתר ‏מאקו‏, 9 בפברואר 2015
↑  אושרית גן-אל, ‏הכי נצפה בעולם: "דספסיטו" שבר את שיאי הצפייה ביוטיוב, באתר גלובס, 26 בפברואר 2019
↑  טיילור סוויפט, דרייק וליידי גאגא: חברת המוזיקה הגדולה בעולם בדרך להנפקה, באתר ynet, 15 בפברואר 2020
↑  סתיו קורן, יוניברסל מיוזיק תונפק לפי שווי של 35 מיליארד יורו, באתר ביזפורטל, 22 ביוני 2021
↑  עומר כביר, המלך הוא עירום: שוק ה-NFT לא יכול להתקיים בלי העולם הישן, באתר כלכליסט, 30 במאי 2022
↑  James Murtagh-Hopkins, An Open Letter to the Artist and Songwriter Community - Why We Must Call Time Out on TikTok, UMG, ‏2024-01-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  אבי דוד | Avi David, החל מהיום: TikTok תאלץ לוותר על קטלוג המוזיקה הגדול בעולם, באתר The Verifier, ‏2024-02-01
↑  Thania Garcia,Jem Aswad, Music Industry Moves: Def Jam Launches in Sweden; Lily Golightly Joins Alex Baker’s High Rise PR, Variety, ‏2024-09-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gene Maddaus, Universal Music Accuses Rival of Rampant Piracy Via Knockoff Tracks by ‘Kendrik Laamar’ and ‘Llady Gaga’, Variety, ‏2024-11-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  סטטיק ובן אל תבורי חתמו על חוזה בינלאומי ענק, באתר כלכליסט, 13 במרץ 2018
↑  שירות גלובס, ‏אושרה השתלטות "יוניברסל" על EMI, באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2012
↑  מאיה נחום שחל, תאגיד המוזיקה יוניברסל יקים חטיבה חדשה בישראל; יורם מוקדי ישמש כמנכ"ל, באתר כלכליסט, 16 ביוני 2020
↑  איתי פת-יה, יוניברסל מיוזיק נכנסת לישראל בחיפוש אחר הטאלנטים שיתפוצצו בעולם, באתר אייס, 16 ביוני 2020
↑  אבנר קשתן, יוטיוב משיקה את Vevo - אתר ייעודי למוזיקה, באתר כלכליסט, 9 בדצמבר 2009
↑  Universal settles payola probe - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315560205171  BnF: cb142752902 (data)  GND: 4726742-2  ISNI: 0000 0001 0170 1990  LCCN: n2007079003  MusicBrainz: 19d052fa-570a-4b17-9a3d-8f2f029b7b57  VIAF: 264546569   WorldCat (עם VIAF): 264546569
הר חומה

| --- | --- |

אחד מרחובותיה הראשיים של השכונה
 מידע
 שם נוסף:  חומת שמואל
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1997
 על שם:  שמואל מאיר, סגן ראש עיריית ירושלים מטעם סיעת המפד"ל
 שטח:  39 קמ"ר
 אוכלוסייה:  24,900 (2021)
 קואורדינטות:  31°43′29″N 35°13′18″E﻿ / ﻿31.72484444°N 35.22167778°E﻿ / 31.72484444; 35.22167778
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) הר חומה(למפת ירושלים רגילה) הר חומה(למפת הרי ירושלים רגילה) הר חומה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הר חומה
 
הר חומה (או בשמה הרשמי חומת שמואל) היא שכונה בדרום־מזרח ירושלים שנוסדה בשנת 1997. השכונה קרויה על שמו של שמואל מאיר, סגן ראש עיריית ירושלים מטעם סיעת המפד"ל, שנהרג בתאונת דרכים בשנת 1996. לפי נתוני עיריית ירושלים, בשנת 2021 התגוררו בשכונה כ-24,900 תושבים.
יושב ראש המינהל הקהילתי הוא שלמה גולברי.
גאוגרפיה

השכונה שוכנת על הר בדרום-מזרח העיר. מצפון לה שוכנות השכונות אום טובא וצור באהר ואדמות קיבוץ רמת רחל. ממערב לשכונה נמצא מתחם גבעת הארבעה ומנזר מר אליאס. מדרום וממזרח לשכונה הוקם עוטף ירושלים, וכך מהווה השכונה את הגבול הדרום-מזרחי של העיר. בשל גובהה, צופה השכונה על מדבר יהודה וההרודיון,
שיא גובהה 770 מטר מעל פני הים, בשכונה יורד פחות שלג משיורד בשאר ירושלים, בשל סמיכותה למדבר יהודה.
היסטוריה

בשנות ה-40 של המאה ה-20 קנתה קבוצת יהודים 130 דונם במקום, הנקרא בערבית ג'בל אבו גנים (جبل أبو غنيم). לאחר הרכישה ייערה קק"ל את ההר. במהלך מלחמת העצמאות כבשו את ההר כוחות החלוץ של לוחמי "האחים המוסלמים" שהגיעו ממצרים ונעו לכיוון ירושלים. בשלהי 1948 הועבר המקום לידי הלגיון הירדני. מקור שמה של השכונה, הר חומה, נובע ממבנה שהוקם על חורבות כנסייה ביזנטית ששכנה במקום. לוחמי הפלמ"ח אשר ישבו ברמת רחל ונלחמו מול הלגיון, דימו את קיר המבנה מאחוריו התבצרו הירדנים כחומה, ומכאן שם ההר. לאחר המלחמה לא איפשרו הירדנים את כריתת היער, בניגוד למקומות אחרים שכבשו, בהם נכרתו יערות קק"ל.
לאחר שחרור ירושלים על ידי מדינת ישראל במלחמת ששת הימים, הוקמה רשות[דרושה הבהרה] שתפקידה היה לקנות את אדמות ההר מערבים, תוך כדי עיבוי היער על ידי קק"ל. כבר בשנות ה-80 נעשה ניסיון ליישב את ההר, אלא שאז התנגדו לכך ארגונים ירוקים, בטענה שהאזור הוגדר "כחגורה הירוקה" סביב ירושלים,[דרוש מקור] מאז נעשו ניסיונות נוספים להרחבת השכונה, שגם הם נתקלו בהתנגדות הארגונים הירוקים, בטענה שהרחבת השכונה פוגעת בטבע. בשנת 1979, הוצע להקים במקום אצטדיון כדורגל, לאחר שתוכנית להקמת אצטדיון וקריית ספורט לאומית על "רכס שועפאט" (בשטח בו הוקמה לאחר מכן שכונת "רמת שלמה") בוטלה בלחץ המפלגות החרדיות. ב-1989 הציע שוב שר הפנים דאז יצחק חיים פרץ להקים במקום אצטדיון במקום הקמת אצטדיון טדי במלחה לה התנגד.
ב-1992 פורסם צו הפקעה לאדמות הפרטיות בהר חומה, אשר כ-30% מהן היו בידיים ערביות. בעלי הקרקע היהודים – חברת "הכשרת היישוב", חברת "מקור" ואחרים, עתרו לבג"ץ נגד צו זה (בג"ץ 736/93 ו-3956/92), אך העתירה נדחתה. גם עתירת בעלי הקרקע הפלסטינים נדחתה. ב-1995, בזמן ממשלת רבין, תוכננה השכונה, אך הבנייה לא החלה מסיבות פוליטיות: המפלגה הדמוקרטית הערבית הביעה אי אמון בממשלה. מחנה הימין, בשל רצונו להכשיל את הסכמי אוסלו, הודיע שיתמוך בהצעה כדי להפיל את הממשלה. כיוון שבמציאות שנוצרה לממשלה לא היה רוב בכנסת, ויתר רבין על הקמת השכונה. פייסל חוסייני, השר הממונה על ירושלים מטעם הרשות הפלסטינית, אמר כי בנייה בהר תיחשב לקאזוס בלי.
בניית השכונה החלה בשנת 1997, בזמן ממשלת נתניהו, וגרמה לסערה בקרב האופוזיציה וחלק ממחנה השמאל, בטענה שבניית שכונה יהודית נוספת במזרח ירושלים תעורר אלימות פלסטינית בעיר. למרות המחאות, החלה בניית השכונה במרץ, והסערה שככה.
בשנת 1996, חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם המפד"ל וסגן ראש העירייה, שמואל מאיר, נהרג בתאונת דרכים. על אף שכבר יצאו המכרזים לבניית המקום, ראש העיר, אהוד אולמרט, ביקש לקרוא לשכונה על שמו של חבר העירייה שדחף להקמתה של השכונה, וכיום שמה הרשמי הוא חומת שמואל.
היסטוריה > היבטים פוליטיים

כשכונות גילה, רמות אלון ופסגת זאב גם חומת שמואל הוקמה מעבר לקו הירוק, באזור בירושלים שהוחל עליו החוק הישראלי באמצעות צו סדרי השלטון והמשפט (מס' 1) לאחר מלחמת ששת הימים.
לאחר ועידת אנאפוליס, טענו הפלסטינים כי הבנייה בשכונה מהווה הפרה של התחייבויות ממשלת ישראל להפסקת הבנייה בהתנחלויות, אולם שרת החוץ ציפי לבני הבהירה כי ישראל רואה בחומת שמואל שכונה ירושלמית ולכן הבנייה בה תימשך. הרחבת השכונה זכתה לתמיכה גם בקרב שרי מפלגת קדימה, ונשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש לא הביע את התנגדותו הפומבית לבנייה עתידית בחומת שמואל. יחד עם זאת, מזכירת המדינה האמריקאית קונדוליזה רייס הפעילה מיוזמתה לחצים על ממשלת אולמרט לדחות את הבנייה העתידית המתוכננת בשכונה, כפי שתבע יושב ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן. אישור בנייה בשכונה הוביל למשבר עם ממשל אובמה. הבנייה בשכונה נמשכה, אך מדי פעם ממשלת ישראל הפעילה הקפאות זמניות במכרזי בנייה בשכונה.
תחבורה

הכניסה הראשית לשכונה היא דרך "שדרות שמואל מאיר", מכיוון דרך חברון. מהר חומה יוצא כביש להרודיון שמחבר את יישובי מזרח גוש עציון לירושלים. כמו כן ישנו כביש היוצא לדרך חברון דרך מנזר מר אליאס (כביש 398). עקב המספר הגבוה של יחידות דיור לדונם קרקע, השכונה סובלת ממצוקת חנייה ובעיית פקקים בשעות העומס. הבעיה נפתרה חלקית על ידי בניית מערך רמזורים בכניסה לשכונה.
מהשכונה יוצאים 2 מתוך הקווים רבי הקיבולת שנחנכו במסגרת הקו הכחול, קווים 74 ו-75, שמגיעים למרכז העיר ובסיום המסלול להר נוף. בשנת 2021, זכתה חברת סופרבוס במכרז המורחב להפעלת קווי דרום ירושלים, ובכניסתה לפעילות בשנת 2022 נוסדו קווי אוטובוס ישירים למקומות שונים בעיר, כגון לתחנה המרכזית, להר חוצבים ולבית החולים שערי צדק. ביניהם ניתן למנות את הקווים 504, 505, 506. עם פתיחת כביש 16 נחנך קו אוטובוס מהיר (490) העובר מהכניסה לשכונה ומגיע לתל אביב. בכניסה לשכונה צפויה לקום תחנת רכבת קלה בשם "שמואל מאיר", במסגרת הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים.
חינוך

בשכונה שמונה בתי ספר יסודיים, מתוכם שניים שייכים לזרם הממלכתי, שניים לזרם החרדי וארבעה שייכים לזרם הממלכתי דתי. כגון בית הספר הממלכתי ״עופרים״ ובית הספר ״אילן רמון״ אשר קרוי על שמו של אילן רמון.
בשכונה יש גם בית ספר על יסודי ממלכתי – התיכון החדש בהר חומה, או בשמו החדש תיכון דרך. תיכון זה הוקם בשנת 2019.
בנוסף לכך, בשכונה ישנם תלמודי תורה כגון "יִסדת עוז" ו"ארץ המוריה" וכן בית הספר לבנות "ארץ המוריה".
בשכונה פועלות שלוש תנועות נוער דתיות: בני עקיבא, עזרא ואריאל, וארבע תנועות נוער חילוניות: בית"ר, מד"צים, הנוער העובד והלומד והצופים. בסוף שנת 2013 נפתח בשכונה שבט חדש של צופים והוא משויך להנהגת ירושלים. בנוסף הוקמה בשכונה בשנת תשע"ז סניף של תנועת הילדים "עוז", שפונה אל הילדים הדתיים בכיתות א' וב'. תנועות הנוער בשכונה סובלות ממחסור במבנים, וחלק גדול מן הפעולות נעשה תחת כיפת השמיים.
באלול תשע"ז הושלם בכניסה לשכונה בנייתו של בניין חדש לישיבת הר המור, שנשיאה הוא הרב צבי ישראל טאו. הישיבה עברה לקמפוס קבע חדש וגדול ממשכנה הזמני הקודם בקריית יובל.
במקום פועלת "מינהלת" שתפקידה לדאוג לרווחתם של התושבים ולצרכיהם.
מבני ציבור ובתי כנסת

בשכונה קיימים מבני ציבור כמו מתנ"ס, מרפאות, בתי ספר ובתי כנסת. בשנה האחרונה הושלמה בנייתה של בריכת שחייה, אולם פתיחתה מתעכבת בשל חילוקי דעות בין האוכלוסייה הדתית לחילונית על אופייהּ ועל זמני הפתיחה שלה, והנושא הגיע לפתחו של בית המשפט.
בשכונה קיים מחסור בבתי כנסת ביחס לאוכלוסייה הדתית לאומית הגדולה הגרה בה. העירייה טוענת כי קבלני בניני המגורים אחראים לבניית בתי הכנסת, לעומת הקבלנים הטוענים כי הדבר הוא באחריות העירייה, מה גם שהעירייה לא הקציבה שטח לבתי הכנסת. התושבים הקימו בתי כנסת זמניים בחניוני בניני השכונה, בלובי הכניסה לבניין ובגני ילדים, עד שיימצא פתרון. בשנת 2014 החלו בבניית בית כנסת גדול בכניסה לשכונה. בית הכנסת כולל קומות רבות, ואת הקומה העליונה, תכסה כיפה גדולה ועגולה. מאז, מספר בתי כנסת נמצאים בתהליך בנייה, ובתי כנסת נוספים כבר בנויים, בינתיים גבאי בתי הכנסת ועוד כמה מן הקהילות בוחרים שטח לבתי הכנסיות ואוספים כספים לבניית בית הכנסת.
במהלך שנת תשפ"ב נחנכו שני בתי כנסת גדולים בשכונה: "משכן אריאלה" המשמש את הציבור האשכנזי, ו"נועם שיח" המיועד לציבור המתפללים בנוסח יהדות מרוקו. בתי כנסת אלה נוספו לבית הכנסת "שערי החומה" (נוסח ספרד), "אורות יהודה" (בשמו הקודם "אורות החומה") ו"תפארת ציון ושרה" (נוסח ע"מ). האחרון נחנך בשנת תשע"ד.
גבעת הארבעה

מצפון מערב להר חומה שוכנת "גבעת הארבעה", הקרויה על שם ארבעה אנשים שנהרגו ברמת רחל בשנת 1956, מירי צלפים ירדנים שישבו על גבעה זו.
גלריית תמונות

רחוב טיפוסי בשכונה
הר חומה – תצפית מכיוון גבעת הארבעה
שכונת חומת שמואל מכיוון מערב
שכונת חומת שמואל
השכונה מצפון, במבט מהכפר צור באהר
בניין ישיבת הר המור
מבט בתוך השכונה
הנוף הדרומי של הר חומה
הערות שוליים

↑  מערכת כל העיר, ההיסטוריה, המדד החברתי כלכלי ומספר התושבים – מדד השכונה, והפעם: הר חומה, באתר כל העיר, ‏4 בפברואר 2022
↑  הנהלה וצוות המינהל, באתר חומת שמואל
↑  מערכת כל העיר, ההיסטוריה, המדד החברתי הכלכלי – שכונת הר חומה, באתר כל העיר, ‏4 בפברואר 2022
↑  קותי פונדמינסקי, הרחבת שכונת הר חומה: דרישה לדחות את הדיון בוועדה המחוזית, באתר mynet, ‏אפריל 2020
↑  האיצטדיון בירושלים יוקם בהר החומה בעוד מספר שנים, דבר, 29 בנובמבר 1979
↑  אריה בנדר, הרב פרץ קורא לעיריית ירושלים: הקימו את אצטדיון במקום אחר, מעריב, 12 בינואר 1989
↑  נעה ווסרמן, ‏חומה נוספת בירושלים: בנימין נתניהו אינו הראשון שהכריז כי יבנה את ההר, וטרם פרע את השטר. קדמו לו לפחות שלושה ראשי ממשלה, באתר גלובס, 26 בפברואר 1997
↑  רייס מזהירה: "בנייה בגדה תפגע במו"מ", באתר nrg‏, 7 בדצמבר 2007
↑  לילך ויסמן, ‏המשבר הבא עם ארה"ב? רה"מ אישר דיון בבנייה בהר חומה, באתר גלובס, 19 במאי 2011
↑  נדב שרגאי, שוב הקפאת בנייה ‘מדינית’ בירושלים – הפעם בהר חומה שכבר הוקפאה בעבר, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
↑  רועי ינובסקי ואיתמר אייכנר, "הוקפאה תוכנית לבניית 1,500 יחידות דיור בהר חומה", באתר ynet, 25 במרץ 2015
↑  טל נתנאל-נוריאל ושלומי הלר, המחדל העצום בהר חומה: תושבים בשכונה דיווחו על פקקים בלתי נגמרים, באתר כל העיר, 11 בדצמבר 2018
עדיאל סטולר, חסימות ודוחות: מצוקת החניה בהר חומה עולה מדרגה, באתר כל העיר, 25 בפברואר 2019
↑  שלומי הלר, המונופול נשבר: סופרבוס תחליף את אגד בירושלים, באתר כל העיר, 1 בפברואר 2021
↑  אן זמור – יו"ר ועדת תקשורת, קווי תחבורה ישירים חדשים מהשכונה, באתר מנהל קהילתי חומת שמואל
↑  רפי גמיש, הפעלת בריכת הר חומה בשבתות ובחגים, באתר כל העיר, ‏9 באוגוסט 2022
↑  בני טוקר, הר חומה: חסרים עשרות בתי כנסת, באתר ערוץ 7, 19 בפברואר 2010
↑  עידית ליבנה, הר חומה: מה עושים כשאין בתי כנסת? מתפללים בגני הילדים, באתר nrg‏, 30 ביוני 2009
↑  שלמה פיוטרקובסקי, בית כנסת חדש בחומת שמואל, באתר ערוץ 7, 9 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465751805171  VIAF: 1216148632929330630003   WorldCat (עם VIAF): 1216148632929330630003
רומן אלכסנדר

קטע מתוך כתב יד רוסי של רומן אלכסנדר מהמאה ה-17. בציור זה נראה אלכסנדר כשהוא חוקר את מעמקי הים
רומן אלכסנדר (ידוע לפעמים כ"אלכסנדריה" או "אלכסנדראידה") הוא כינוי למגוון חיבורים ספרותיים, המשלבים אירועים היסטוריים מחייו של אלכסנדר הגדול עם שלל אגדות שדבקו בשמו לאורך השנים. מקור החיבור ביוונית עתיקה, והוא תורגם למגוון גדול של שׂפות משלהי העת העתיקה ולאורך ימי-הביניים. כתבי-יד מאוחרים יותר מייחסים את היצירה לקליסתנס, היסטוריון החצר של אלכסנדר. עם זאת, מדובר ללא ספק ביחוס שגוי. קליסתנס הוצא להורג בהוראתו של אלכסנדר, בעוד שעלילת הרומן מגיעה עד מות אלכסנדר עצמו, כמה שנים לאחר מכן. יתר על כן, מהידוע לנו על החיבור האבוד, אין קשר בין החיבורים. לפיכך זכה מחברו של רומן אלכסנדר במחקר לכינוי ״פסאודו קליסתנס״. זהותו של מחבר (או מחברי) הספר אינה ידועה.
גרסאות שונות של הרומן > יוונית

כבר בגרסתו המוקדמת ביותר מהווה הרומן אסופה של חלקי סיפור שונים מאוד זה מזה: נובלה שגיבורהּ הוא נכתנבו השני, פרעה האחרון ממוצא מצרי, שהיה לפי הסיפור אביו האמיתי של אלכסנדר; סיפורים מילדותו של אלכסנדר במקדון; סיפור עלילותיו הצבאיות (המבולבל מאוד מבחינה גאוגרפית); חלופת מכתבים בין אלכסנדר ודריווש השלישי מלך פרס (בעלת רקע היסטורי מוצק); מכתב אלכסנדר לאריסטו, המפרט את פלאי המזרח; סיפור על מפגש אלכסנדר עם חכמי הודו העירומים; סיפור על אלכסדר והמלכה קנדקה ממרואה; וצוואת אלכסנדר. על פי רוב נוספו מנוסח אחד למשנהו אגדות ועלילות נוספות.
הנוסחים היווניים השונים של רומן אלכסנדר נקראים במחקר ״רצנזיות״ (recensions), ומזוהים באותיות מן האלפבית היווני. לפי הדעה המקובלת במחקר התקיימו היחידות הללו בנפרד זו מזו, וחוברו לכלל מסכת אחת בזמן כלשהו במהלך מאה ה-3 לספירה. לעומת זאת סבור סטונמן שחיבור דומה מאוד לגרסה המוקדמת שבידינו היה כבר בנמצא לכל המאוחר בימי תלמי השני פילאדלפוס (כלומר לקראת אמצע המאה ה-3 לפני הספירה).
הנוסח הקדום ביותר מזוהה באות אלפא (α), והוא השתמר בכתב-יד בודד, הנמצא בספרייה הלאומית של צרפת. אלפא הוא חלק מקודקס עב כרס, שתארוכו בין 1013 ו-1124, המכיל יצירות היסטוריות נוספות. ההעתקה עצמה רשלנית ועתירת טעויות. נוסח אלפא מכיל את החלקים השונים שנמנו לעיל, והוא מהווה את הבסיס לרוב המכריע של הנוסחים המאוחרים יותר. יש בידינו גם תרגומים שלו ללטינית ולארמנית.
הנוסח היווני הידוע באות בטא (β) נערך זמן מה לאחר התרגום הלטיני של יוליוס ולריוס. בטא נאבק עם קשיים בטקסט של נוסח אלפא, ולעיתים ערך ואף שכתב קטעים קשים להבנה. בנוסף כולל נוסח בטא חומר שלא מופיע באלפא (כפי שהוא בידינו). אחד המאפיינים של נוסח בטא הוא ניסיון לחבר את עלילות הרומן עם המציאות ההיסטורית המוכרת מההיסטוריות על אלכסנדר.
גרסאות שונות של הרומן > לטינית

התרגום הראשון של הרומן העממי ללטינית -Historia Alexandri Magni ("תולדות אלכסנדר הגדול") נעשׂה מנוסח אלפא, בידי יוּליוּס וַלֵריוּס אלכסנדר פּוֹלֵמיוּס. כתבי-היד מיחסים את החיבור היווני המקורי ל״איסופוס היווני״. התרגום מתייחס לחומת אורליאנוס, שנבנתה סביב שנת 270 לספירה, ולעיר רומא כבירת הקיסרות, כלומר לפני העברת מרכז הממשל לקונסטנטינופוליס בשנת 330.
גרסאות שונות של הרומן > ארמנית

התרגום לארמנית, המיוחס למובסס חורנאצי, נעשׂה מכתב-יד באיכות טובה בהרבה מנוסח אלפא שנשמר לידינו. במקרים רבים מבהיר התרגום הארמני קשיים בטקסט היווני, וחשיבותו למחקר המודרני גדולה בהתאם. התרגום הארמני מוסיף מספר סיפורים, שאינם קיימים בנוסח אלפא היווני שבידינו.
גרסאות שונות של הרומן > סוּרית

נוסח קרוב לאלפא, שאבד בחלוף העתים, תורגם לשׂפה הסורית, אולי במאה השביעית לספירה. על אף הדמיון לאלפא, נקודות השוני הרבות הביאו את המחקר להניח קיומו של נוסח נוסף, שזכה לאות דלתא. נוסח זה כולל ביקור של אלכסנדר אצל קיסר סין, שהפך להיות חלק בלתי-נפרד מהנוסחים הפרסיים המאוחרים יותר. המחקר המוקדם סבר שהתרגום הסורי נעשׂה מגרסת ביניים בפרסית אמצעית (פהלווית), אך טענה זו אינה מקובלת עוד כיום.
גרסאות שונות של הרומן > שׂפות נוספות

כתבי יד של החיבור מתקופת ימי הביניים, שרדו בשלל שפות. בסביבות המאה ה-10 תורגם החיבור ללטינית, ותרגום זה היווה את הבסיס לשאר התרגומים לשפות אירופאיות של הספר. בסקוטית עתיקה הוא תורגם בשם "The Buik of Alexander", בספרדית הוא תורגם בשם "Libro de Alexandre", ובגרמנית מרכזית "Alexanderlied". הספר גם זכה לתהודה רבה ברחבי העולם המוסלמי, כיוון שאלכסנדר הגדול מזוהה עם "ד'ו אל-קרנין" הנזכר בקוראן (יש המערערים על זיהוי זה), ואחד מהסיפורים ברומן אלכסנדר תואם למדי את סורת המערה. הספר תורגם לערבית, אתיופית, טורקית עות'מאנית ומונגולית תיכונית. בפרסית הוא היווה מקור ליצירה הפרסית "איסקנדר נאמה" (ספר אלכסנדר). האגדות שבספר מקבילות גם לחלק מהאגדות המופיעות בספר יוסיפון.
הסיפורים בספר זה הם ברובם אגדיים, וכוללים מפגשים של אלכסנדר עם יצורים מיתולוגיים כמו סירנות, קנטאורים ואמזונות. הספר התפתח מתרגום לתרגום, ונוספו בו עוד אגדות וסיפורים רבים.
לקריאה נוספת > מהדורות

יוונית
אלפא: Kroll, Wilhelm. 1926. Historia Alexandri Magni (Pseudo-Callisthenes), Recensio Vetusta. Berlin: Weidmann.
ביתא: Bergson, Leif. 1965. Der griechische Alexanderroman Rezension [beta]. Stockholm: Almqvist & Wiksell.
סוּרית
כולל תרגום לאנגלית: Budge, E.A.T. Wallis. 1889. The History of Alexander the Great, being the Syriac version of the Pseudo-Callisthenes. Cambridge: University Press.
לקריאה נוספת > תרגומים מודרניים

תרגום אנגלי של הנוסח הארמני, המבוסס על אלפא: Wolohojian, Albert M. 1969. The Romance of Alexander the Great by Pseudo-Callisthenes: Translated from the Armenian Version with an Introduction. New York: Columbia University Press.
תרגום אנגלי מבוסס על למבדא, עם קטעים מנוסחים שונים:  Stoneman, Richard. 1991. The Greek Alexander Romance. London: Penguin Books.