stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיר סודית (סדרת טלוויזיה)
שחקנים ודמויות

אנה טורב בתפקיד הרייט דאנקלי, עיתונאית חוקרת לשעבר בעיתון "Daily Nation", יועצת התקשורת הבכירה של קארן קוטופידס
ג'קי וויבר בתפקיד קטריונה ביילי, התובעת הכללית ושרת המשפטים, לימים שרת הפנים
מרקוס גרהאם בתפקיד אנדרו "גריף" גריפית'ס, ראש מטה שר הפנים, לשעבר כתב פוליטי בכיר בעיתון "Daily Nation".
סשה הורלר בתפקיד לודי סייפק, מנחה תוכנית הפאנלים של SKY, רמטכ"ל לשעבר תחת ראש הממשלה הקודם מרטין טוהיי
ג'סטין סמית' כוויליאם ווהן, מנכ"ל אגף ההאזנות של מינהל האותות האוסטרלי (ASD)
אלכס מיקיץ' כתומס מאהר, אנליסט זוטר במנהל האותות האוסטרלי
דניאל ווילי בתפקיד מלקולם פקסטון, שר ההגנה
אלכס דימיטריאדס בתפקיד צ'ארלס דנסר, קצין ארגון הביון והביטחון האוסטרלי (ASIO)
דיימון הרמן בתפקיד קים גורדון, אנליסטית בכירה במינהל האותות האוסטרלי
אלן דייל בתפקיד מרטין טוהיי, ראש ממשלת אוסטרליה
מקאי פייפר בתפקיד ברנט מורטון, שגריר ארצות הברית באוסטרליה
יוג'ניה יואן בתפקיד וונג מייגי, אשת השגריר הסיני
מאט זרמס בתפקיד שון ברימר, שוטר בכיר במשטרה הפדרלית האוסטרלית
הו היגינסון בתפקיד גאס רידארדון, עורך העיתון "Daily Nation"
מירנדה טפסל בתפקיד סשה רוז, עיתונאית ב"Daily Nation"
ברנה הרדינג בתפקיד קאסי, סטודנטית באוניברסיטת אוסטרליה הלאומית
בנדיקט סמואל בתפקיד פליקס קרופורד, מרצה ומנחה באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית
שון טיילור כפול ווילר, מנכ"ל ארגון הביון והביטחון האוסטרלי
קייט מולבני בתפקיד ורוניקה "רוני" בורדוני, ראש מטה שר ההגנה
דייוויד רוברטס בתפקיד הגנרל רוס מקאוליף, ראש צבא ההגנה
אני פינסטרר כסגן האדמירל ג'ואנה הרטציג, המשנה לראש צבא ההגנה
דניאלה קורמאק בתפקיד קארן קוטופידס, חברת פרלמנט עצמאית מטעם וויקפילד, דרום אוסטרליה
לורה גורדון בתפקיד קרוליין "קאל" טרלור, מטיס מל"ט של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
רוב קולינס כסגן ג'וזף סאליבן
דון האני בתפקיד איוואן גריטי, ראש ממשלת אוסטרליה
אנדרו מקפרלן כראש מרשל האוויר ווס לוקווד, ראש כוח ההגנה
ג'ואל טובק כג'ים הלייר, שר ההגנה, לימים ממלא מקום שר הפנים
לואיזה מיניון כמינה אל מסי, ידידה וחברתה לשעבר לתא של הרייט דאנקלי
רוברט רבייה כסמי אל-מסי, איש העסקים בקנברה ובעלה של מינה
טום ורן בתפקיד אלכס ברזין, לוביסט של חברת Vanguard Energy
רנה לים בתפקיד רס"ן הלן וו מצבא אוסטרליה ואשתו של ויליאם ווהן
בנדיקט הרדי בתפקיד דקלן בויד, עוזר של קארן קוטופידס
מייקל דנקה כמייקל לאוול, מנכ"ל חברת מבצעי דרום מזרח אסיה עבור חברת טרבושט
די אדמס בתפקיד גלן קרטיס, מנהיגת האופוזיציה הליברלית וחברת פרלמנט מטעם ויקטוריה
כריסטופר קירבי בתפקיד קיפ ביוכנאן, שגריר ארצות הברית באוסטרליה
פרדריק דו ריץ בתפקיד רובי למברט, ניצול בודד מפיצוץ פארק דאבורן
דאליפ סונדי בתפקיד יאסיר יונס, שגריר פקיסטן באוסטרליה
רונדדה פינדלטון כמדלין סטנדרס, מנכ"לית ארגון הביון והביטחון האוסטרלי
רוב מקפרסון בתפקיד ריצ'רד גאסקוין, מזכיר ההגנה של ארצות הברית
פיונה פרס בתפקיד סילבי דאנקלי, אמה של הרייט דאנקלי
הערות שוליים

↑  "Secret City returns". Fox Showcase.
↑  Knox, David (6 באוגוסט 2014). "Foxtel to produce political thriller set in Canberra". TVTonight. נבדק ב-17 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Secret City Season 2 Coming to Netflix in March 2019". What's on Netflix. 6 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Secret City: New Australian political thriller". Foxtel.
↑  "Secret City | FOX SHOWCASE on Foxtel". FOX SHOWCASE. 24 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
סיגריד אוגוסטה גרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1920 דארוון, לנקשייר, אנגליה 
 פטירה:  12 באוקטובר 2012 (בגיל 91) דארוון, לנקשייר, אנגליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות והמשרפה של פליזינגטון, בלקברן, לנקשייר, אנגליה
 
סיגריד אוגוסטה (גוסטה) גרין (באנגלית: Sigrid Augusta Green;‏ 3 בדצמבר 1920 – 12 באוקטובר 2012) אספה מידע מודיעיני כהכנה לחבלה במפעל המים הכבדים הנאצי בטלמרק במהלך מלחמת העולם השנייה. היא עבדה עבור ההתנגדות הנורווגית ולאחר מכן בבלצ'לי פארק.
ביוגרפיה

גרין נולדה בדארוון, לנקשייר, לסטפורד גרין, בעל עסק קטן למכונות ואספקה לטחנות רוח, ולאשתו אדית סטפורד, לבית סוונסן, נורווגית שהגיעה לבריטניה כדי לעבוד כאו-פיר והתחתנה עם בן המשפחה שעבורה עבדה. היו לה עוד שני אחים. גרין דיברה שתי שפות, אנגלית ונורווגית, עשתה בגרות בבית הספר לדקדוק של דארוון ב-1938 ולמדה אנגלית באוניברסיטת מנצ'סטר עד שעזבה עם פרוץ המלחמה.
גרין הייתה מאורסת לטייס קרב שנהרג במהלך המלחמה והיא נותרה רווקה.
לאחר המלחמה היא ניהלה חיים רגילים בדארוון, עבדה במספר עבודות, כולל תפקיד במרפאה המלכותית של בלקברן. הייתה פעילה במפלגה השמרנית המקומית והתנדבה בבית החולים המקומי שלה.
ריגול

גרין הצטרפה לחיל העזר לנשים בחיל האוויר הבריטי, בגיל 22. בשל שליטתה בשפה הנורווגית, שאותה קיבלה מאמה הנורווגית היא אותרה במהירות והוצבה במחתרת הנורווגית, אשר נלחמה במשטר הבובות הפרו-נאצי שהוקם במדינה.
גרין נשלחה לנורווגיה הכבושה בידי הנאצים כדי להביא מידע על מפעל המים הכבדים בטלמרק וכהכנה לחבלה במפעל המים הכבדים הנאצי בטלמרק במהלך מלחמת העולם השנייה. דודה של סיגריד היה בעלי המפעל והיא ביקרה בו לפני תחילת המלחמה וידעה למצוא אותו. מאחר שסירבה לצנוח, הועברה גרין לנורווגיה בסתר באמצעות. במהלך ההפלגה לבשה בגדי גבר משום שנשים לא הורשו לעלות על צוללות. . גרין סיפקה מידע מודיעיני חיוני עבור הפשיטה בשנת 1943 שגם הונצחה בסרט גיבורי טלמרק עם קירק דאגלס. לאחר תום המשימה, עברה ברגל מנורווגיה לשוודיה הנייטרלית, ונמלטה משם בתא פצצות ריק של מטוס מוסקיטו.
כאשר שבה לבריטניה היא פעלה בבלצ'לי פארק בבקינגהמשייר ושם עסקה בפיצוח קודים נאצים באמצעות מכונות אניגמה.
הנצחה ומוות

גרין נפטרה בגיל 91, בשלווה בשנתה, בבית אבות בדארוון, שנה לאחר שקיבלה את תג בלצ'לי פארק ואת מדליית החופש של בלצ'לי פארק על 'עבודתה החיונית' במלחמת העולם השנייה. היא קיבלה מכתב תודה מראש הממשלה הבריטית, דייוויד קמרון ומדליית בלצ'לי פארק כהערכה לעבודה שעשתה.
היא נקברה בבית הקברות והמשרפה של פליזינגטון, בלקברן, לנקשייר, אנגליה.
ראו גם

החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
נורווגיה במלחמת העולם השנייה
גיבורי טלמרק
המחתרת הנורווגית
הערות שוליים

1 2  אוגוסטה גרין, באתר הטיימס, ‏15 באוקטובר 2012, (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  הספד: סיגריד גרין, סוכנת סמויה בריטית, 3 בדצמבר 1920 - 12 באוקטובר 2012, באתר דיילי אקספרס, ‏20 באוקטובר, 2012 (באנגלית)
1 2 3  "Find a grave". Find a Grave. ג'ון בירן
1 2 3  איימי אוליבר, מרגלת ללא פחד ממלחמת העולם השנייה שחמקה לנורבגיה הכבושה על סיפון צוללת לפני שהפכה לשוברת קודים של בלצ'לי פארק מתה בגיל 91, באתר דה מייל, ‏15 באוקטובר 2012 (באנגלית)
↑  דן קלאו, מרגלת גיבורה בזמן המלחמה מדארוון מתה בגיל 91, באתר הטלגרף, ‏15 באוקטובר 2012 (באנגלית)
↑  סיגריד גרין, באתר הטלגרף, ‏16 באוקטובר 2012 (באנגלית)
עבד אל-פתאח אל-בורהאן

לוטננט גנרל עבד אל-פתאח עבד א-רחמאן אל-בורהאן (בערבית: عبد الفتاح عبد الرحمن البرهان; בתעתיק מדויק: עבד אלפתאח עבד אלרחמן אלברהאן; נולד ב-11 ביולי 1960) הוא איש צבא ופוליטיקאי סודאני ולוטננט גנרל בצבא סודאן המשמש כנשיא מועצת הריבונות של סודאן, נשיאות שיתופית זמנית, המורכבת מחמישה קצינים וארבעה אזרחים. הוא היה לראשונה לראש המדינה באפריל 2019 כשקיבל את מושכות השלטון מהגנרל אחמד עווד בן עוף.
בין 12 באפריל ל-21 באוגוסט 2019 שימש כנשיא המועצה הצבאית הזמנית של סודאן.
אל-בורהאן כיהן קודם כמפקח הכללי של הצבא הסודאני.
אל-בורהאן נחשב כנקי יותר מבחינתו של הציבור הסודאני לעומת גנרלים אחרים. במהלך המחאות בסודאן 2018–2019 הוא נפגש עם המפגינים, והאזין לביקורותיהם כלפי המשטר. בעקבות זאת, לאחר עלייתו לשלטון של אחמד עווד בן עוף, שר ההגנה ומחליפו של עומר אל-בשיר, העם דרש את מינויו של אל-בורהאן והמחאה הצליחה, כך שאבן עוף שרד יום אחד בלבד בתפקיד הנשיא. אף על פי כן, הציבור דרש בחירות דמוקרטיות ותחת אל-בורהאן הצבא החל לנקוט ביד קשה יותר נגד המפגינים.
אל-בורהאן נפגש באוגנדה עם בנימין נתניהו ב-3 בפברואר 2020, צעד שהוסתר מחברי הממשלה וספג גינויים חדים מאנשי הדת במדינה. בהמשך, אף היה ממצדדי הנורמליזציה עם ישראל ותחת הנהגתו החלו למגעים לכינונו של הסכם ישראל–סודאן, שנחתם בינואר 2021.
נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ מקיים שיחת ועידה מהחדר הסגלגל בבית הלבן עם ראשי ישראל וסודאן במהלכה נודע על הנורמליזציה הצפויה בין המדינות, 23 באוקטובר 2020
הערות שוליים

↑  המפגינים בסודאן לא מוותרים: גם מנהיג ההפיכה הצבאית התפטר, באתר וואלה, 13 באפריל 2019
↑  איתמר אייכנר, דניאל סלאמה והסוכנויות, דיווח: איחוד האמירויות תיאמה את הפגישה בין נתניהו לשליט סודן, באתר ynet, 4 בפברואר 2020
↑  יאסר עוקבי, ‏"בגידה בנביא מוחמד": בסודאן מגיבים למפגש בין אל-בורהאן לנתניהו, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1186868007  VIAF: 6704155919312039730002   WorldCat (עם VIAF): 6704155919312039730002 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא סודאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיצ'י

| --- | --- |
סמל סיצ'יסמל סיצ'י

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת הטוון
 שטח:  17.39 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,462 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  47°48′07″N 19°45′43″E﻿ / ﻿47.802°N 19.762°E﻿ / 47.802; 19.762 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://szucsi.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סיצ'י(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סיצ'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיצ'י (בהונגרית: Szűcsi [באיות אנגלי Szucsi]) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בסיצ'י מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,759 תושבים ובשנת 2021 רק 1,462 תושבים.
באזור נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה ומאז הוא מיושב לסירוגין. שמו הוזכר לראשונה בתעודות משנת 1267.
יהודי סיצ'י

יהודים חיו בסיצ'י במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 23 | 764 |
| 1910 | 28 |  |
| 1920 | 30 |  |
| 1930 | 19 |  |
| 1941 | 13 | 1,684 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  [l?language=he&s_id=&s_lastName=&s_firstName=&s_place=Szucsi&s_dateOfBirth=&cluster=true תיעוד יהודי סיצ'י שנרצחו בשואה]
↑  Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum Search Results, collections.ushmm.org
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת הטוון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | הטוון • אפץ • אצ'ד • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • לרינצי • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו |  |
סנטה לוצ'יה

ערך זה עוסק בשיר נפוליטני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סינגל בביצוע אלביס פרסלי, מאלנה ארנמן, Åsa Jinder, Tito Beltrán, Elisa's
 יצא לאור:  1849 
 סוגה:  שיר נפוליטני 
 שפה:  איטלקית, נפוליטנית 
 כתיבה:  תאודורו קוטרו 
 לחן:  תאודורו קוטרו 
 
סנטה לוצ'יה הוא אחד השירים הנפוליטניים המפורסמים ביותר. השיר, מעין שיר הלל לנאפולי ולרובע סנטה לוצ'יה הידוע בזכות הנמל הציורי שבו, נכתב בשנת 1848. את מילותיו, בשפה הנפוליטנית, חיבר הבארון Michele Zezza ואת הלחן חיבר תאודורו קוטרו (Teodoro Cottrau), שאף פרסם את השיר בהוצאה לאור שבבעלותו, הוצאת "קוטרו", בשנת 1850.
את ההשראה ללחנו של השיר, הכתוב כמעין ברקרולה, שאב קוטרו כפי הנראה משמיעת האריה "Com'è bello, quale incanto" מתוך האופרה "לוקרציה בורג'ה" מאת גאטנו דוניצטי.
השיר נתפרסם לראשונה בנפוליטנית, תחת הכותרת "Lo varcajuolo de Santa Lucia" (הספן מסנטה לוצ'יה) אך בגרסתו זו לא זכה להצלחה רבה. עם זאת, גרסה בשפה האיטלקית שחיבר אנריקו קוסוביץ' (Enrico Cossovich), קולונל-ימי, עיתונאי ומשורר, נתחבבה מאוד על הקהל וזכתה לתפוצה ולאהדה רבה. הגרסה האיטלקית היא, למעשה, הגרסה המוכרת והמושרת עד עצם היום הזה בכל רחבי העולם.
מילות השיר

| איטלקית | נפוליטנית |
| --- | --- |
 Sul mare luccica  L'astro d'argento  Placida è l'onda  Prospero il vento;  Venite all'agile  Barchetta mia;  Santa Lucia! Santa Lucia!  Con questo zeffiro  Così soave,  Oh, come è bello  Star sulla nave.  Su passeggeri,  Venite via;  Santa Lucia! Santa Lucia!  In' fra le tende  Bandir la cena,  In una sera  Così serena.  Chi non dimanda,  Chi non desia;  Santa Lucia! Santa Lucia!  Mare sì placido,  vento sì caro,  Scordar fa i triboli  Al marinaio.  E va gridando  Con allegria:  Santa Lucia! Santa Lucia!  O dolce Napoli,  O suol beato,  Ove sorridere  Volle il creato,  Tu sei l'impero  Dell'armonia,  Santa Lucia! Santa Lucia!  Or che tardate?  Bella è la sera;  Spira un'auretta  Fresca e leggiera;  Venite all'agile  Barchetta mia;  Santa Lucia! Santa Lucia! : Comme se fricceca   la luna chiena!   Lo mare ride  l'aria è serena ;  vuie che facite  mmiez'a la via?   Santa Lucia! Santa Lucia!  Sto viento frisco   fa resciatare  chi vo spassarese   jenno ppe mmare ;  è pronta e lesta   la varca mia;  Santa Lucia! Santa Lucia!  La tenna è pposta  ppe ffa na cena  e quanno stace   la panza chiena ;  no nc'è la minema   melanconia   Santa Lucia! Santa Lucia!
ראו גם

לוצ'יה הקדושה מסירקוזה
עולם חדש מופלא

ערך זה עוסק ברומן עתידני. אם התכוונתם לאלבום מוזיקלי, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר בגרסה האנגלית
 מידע כללי
 מאת:  אלדוס האקסלי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן דיסטופי, מדע בדיוני
 נושא:  דיסטופיה, יעילות, משמעת, מעקב, חברה, שליטה 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 תקופת התרחשות:  26th century, 2540s 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1932 
 מספר עמודים:  213
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  1985
 תרגום:  מאיר ויזלטיר
 פרסים
 100 ספרי המדע הבדיוני והפנטזיה הטובים ביותר של NPR (2011)  רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד  20th Century's Greatest Hits: 100 English-Language Books of Fiction 
 סדרה
 הספר הבא:  Eyeless in Gaza 
 
עולם חדש מופלא (באנגלית: Brave New World) הוא רומן דיסטופי שנכתב בידי אלדוס האקסלי בשנת 1932. זהו רומן עתידני שצופה התפתחויות בטכנולוגיית הרבייה, השבחת הגזע והשליטה המנטלית, ששילובן מוביל לשינוי מהותי בחברה. זהו הרומן המפורסם ביותר של האקסלי ויש הטוענים שהוא הנועז שבספריו.
הספר מעלה ביקורת חברתית בנושאים רבים, ביניהם רבייה באמצעות פסי ייצור כמשפיל, ממשל עולמי ריכוזי והניסיון לשלוט במחשבות ובהתנהגות של אנשים באמצעים מדעיים. כמו כן מבקר האקסלי בספרו את הנרי פורד, זיגמונד פרויד, הכנסייה האנגליקנית, תומאס מלתוס, ועיתון ה"דיילי מירור".
כשם שהספר "1984" של ג'ורג' אורוול הוא ביקורת על הקומוניזם במסווה של סיפור עתידני, כן עולם חדש מופלא הוא ביקורת על הקפיטליזם, בעיקר על אורח החיים האמריקאי כדברי מנהל ה"מדגרה" בראשית הספר: "כיום התרבות משועבדת לתעשייה".
בשנת 2020, אמזון פריים וידאו הפיקה סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם, המבוססת על הרעיונות המרכזיים בספר.
שם הספר

כותרת הספר היא ציטוט מתוך דבריה של מירנדה במערכה החמישית של "הסופה" של ויליאם שייקספיר, כאשר היא מתאחדת בשמחה חזרה עם משפחתה. בספר, ג'ון הפרא הוא מעריץ של שייקספיר ונוהג לצטטו במהלך הספר מספר רב של פעמים. אך יצירותיו של שייקספיר עוסקות בנושאים שהחברה בעולם החדש והמופלא לא עוסקת בהם, כגון נישואין, משפחה, חיי אהבה, סבל ועוד. מסיבות אלו, יצירותיו של שייקספיר כמו גם רוב יצירותיו של המין האנושי אי פעם הוחרמו ואינן מוכרות אלא למעטים ביותר, יודעי דבר.
עלילה

בחברה העתידנית שיצר האקסלי, אנשים נוצקים לתוך חברת קאסטות קונפורמית, שאמצעי האכיפה בה הם כימיים. קבוצות של ילדים זהים, מהונדסים במעבדות פוריות, וכדי לשלוט באינטליגנציה ובהתפתחות הפיזית של העוברים, מונעים מהם חמצן ומשפיעים על התפתחותם באמצעים כימיים.
מעמד ה"אלפא" הוא האינטליגנטי ביותר, ה"בטא" קצת פחות, וכן הלאה עד למעמד "אפסילון" שנוצר מלכתחילה עם לקות מנטלית חמורה ומיועד לבצע את המטלות הטכניות והמשעממות ביותר מבלי להתלונן. למעשה, אנשים נולדים אפוא על מנת למלא את עבודתם, בניגוד למצב שבו משרות נוצרות עבור בני אדם.
מהלידה מקנים לחברי כל מעמד את האמונה שהמעמד שלהם הוא הכדאי ביותר מבין המעמדות האחרים, וזאת על ידי השמעת אמרות מוקלטות החוזרות על עצמן בזמן שנת הילדים הצעירים, וכן באמצעות חינוך תואם. בספר נטען כי כלי זה (חינוך על ידי דיבור אל אדם ישן) יעיל רק בתנאי שהאמרות המוקלטות יעסקו במוסר ולא במדע. לכן, כל האמרות עוסקות במוסר האישי והחברתי שהילד עומד להיכנס אליו. אמצעי נוסף של עיצוב האדם הוא התניה המבוצעת מגיל רך מאד: למשל, תינוקות מהמעמדות הנמוכים מקבלים מכות חשמל כאשר הם מתקרבים לספרים, כדי להבטיח שבבגרותם יתרחקו מהם.
רוב הנשים הן עקרות, ורק 30% מנקבות המעמדות העליונים (ה"אלפא וה"בטא") הן פוריות, אף על פי שהריון אסור ומילים כגון "אמא" או "אבא" נחשבות לגסות. הרבייה והחינוך הם באחריות המדינה, וזו מצידה מעודדת קיום יחסי מין לצורך הנאה בלבד וריבוי בני זוג המתחלפים בתדירות גבוהה, כשמוסד הנישואין איננו קיים אלא כמילה גסה. כל אי־שביעות רצון שנשארת אצל האזרחים למרות תהליך ההתניה מטופלת באמצעות סם אנטי־דיכאוני, נטול כל תופעות לוואי, בשם "סוֹמָא", המחולק להמונים בעידוד הממשל, כלול בתוך מאכלים, ומשמש כגז להשתלטות במקרים של איבוד שליטה מצד אזרח או קבוצת אזרחים.
כדי להדגיש את פגמיה של החברה, מכניס האקסלי את הדמות ג'ון, אשר גדל בשמורת אינדיאנים המשמרת התנהגות ואמונות "פרימיטיביות", ולפיכך נחשב כ"פרא" ומקבל הלם תרבות בהיחשפו לציוויליזציה.
אנשי החברה נראים כשמחים ומצהירים שהם באופן כללי מאושרים, אך הפרא ג'ון חושב שאושר זה הוא מלאכותי וחסר־רגש. לדעתו כאב וצער הם חלק בלתי נפרד של החיים, ומבלי שניתן לקבל פרספקטיבה באמצעותם, השמחה הופכת לחסרת משמעות. מוסטפא מונד, אחד מעשרת בעלי הדרגה הבכירה בעולם, יודע שאושר זה הוא אושר מזויף אשר קיים אצל אנשים מחוסר ברירה, חוסר ידיעה וסלידה הננטעת בהם מהשונה, אך בניגוד לג'ון, אשר מאמין שחוסר יעילות הוא מחיר מועט לשלם בעד דעת וחופש, מוסטפא מאמין שהיעילות היא מה שקובע. זהו המאבק של המטרה כנגד הדרך, או בצורה המוכרת יותר – האם המטרה מקדשת את האמצעים. דעתו של האקסלי בעניין ברורה.
אחרית דבר

ב-1958 פרסם האקסלי ספר עיון בשם Brave New World Revisited, בו הוא בוחן את הכוחות החברתיים והפוליטיים שעשויים להביא יום אחד לדיסטופיה הדומה לזו ש"בעולם חדש מופלא".
תרגום לעברית

1948 - בשם: "עולם חדש" - תרגום: יצחק אברהמי, הוצאת בטרם.
1962 - בשם "המחר הנועז" - תרגום: מנחם בן אשר, הוצאת מצפן.
1985 - תרגום: מאיר ויזלטיר, הוצאת זמורה ביתן.
2008 - תרגום: מאיר ויזלטיר, כנרת זמורה-ביתן דביר, עם מבוא מאת מרגרט אטווד המשווה בין השאר את הספר ל-1984.
צנזורה

הספר נכנס לרשימת הספרים האסורים במספר מדינות בטענה שעשוי לגרום להפרעות נפשיות ונוגד את הדת.
1932 - נאסר והוחרם באירלנד
1967 - נאסר והוחרם בהודו
הערות שוליים

↑  ביקורת ספרותית על עולם חדש מופלא מאת אלדוס האקסלי (סימליה), באתר סימניה
↑  http://www.metargemet.com/pagesbyinbal/thesis/teza.htm
↑  Aldous Huxley, “Brave New World” – The Banned Books Project (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590430705171  BNE: XX1876211  BnF: cb119472943 (data)  GND: 4113976-8  LCCN: n2001127368  MusicBrainz work: 54167cd2-1f28-4542-8e7b-c81e9864182c  NKC: aun2014809648  NLA: 35216405  SUDOC: 027429709  VIAF: 175832013   WorldCat (עם VIAF): 175832013
סטרוסטה (יהודים)

סטרוסטה (staroste) היה תואר המנהיג של העדה היהודית במדינות מסוימות במזרח אירופה. השם סטרוסטה(אנ') לא היה מיוחד ליהודים אלא הגדיר בכיר בקהילות הסלביות.
בנסיכויות הרומניות. התואר התייחס רק לענייני חולין ואדמיניסטרציה ובנושאי דת היה תפקיד אחר, החכם באשי. במקרים מסוימים הוטלו שני התפקידים בו זמנית על אותו אדם, אך במקרים אחרים התפקידים הוטלו על אנשים שונים.
הסטרוסטה מונה על ידי השלטון החילוני של הנסיכות, בדרך כלל בהסכמת העדה היהודית, אך לא תמיד, ושימש כסוכן של אוצר המדינה בה ישבה העדה.
החכם באשי של יהדות מולדובה, שישב ביאשי, נחשב גם לראש הדת היהודית בוולאכיה, אך במהלך הזמן הסטרוסטה של ולאכיה הפך ל-vechil, מנהל ממלא מקום. הסטרוסטה כונה בעברית (נכתב על המצבות) בשמות "ראש", "מנהיג", "ראש מדינה" או ביחד "האלוף הראש המנהיג מדינה", כמו שנכתב על המצבה של צבי בן קלונימוס שנפטר כמרטיר ב-1715. תעודת אשרור התפקיד הקדומה ביותר ששרדה, היא מ-1764 ובה מאשר השליט החדש, שטפאן רקוביצה, את מינויו של איסאק השוחט, בנו של בצלאל השוחט, כסטרוסטה וממלא מקום של החכם באשי.
הסטרוסטה, כמו החכם באשי, זכה להטבות בתשלום המיסים שלו ושל בני ביתו.
ב-1811, בוולאכיה, בעקבות סכסוך בין היהודים המקומיים ובין הסודיטים, עצרו שלטונות הכיבוש האוסטרים את הסטרוסטה דוד ושמו על היהודים כסטרוסטה נוצרי גרמני, שקיבל את משכורתו ממיסי הקהילה. גם לאחר שחרור דוד, לפי בקשת שני הפלגים היהודים, התעקשו השלטונות להשאיר את הנוצרי בתפקידו ולחייב את הקהילה לשלם את משכורתו (100 טאלרים לחודש). רק לאחר שנחתם הסכם השלום בבוקרשט, ב-1813, הסתיימה פרשה זו והשליט החדש, יואן גאורגה קאראג'אה, מינה לסטרוסטה יהודי אחר, חיים הרש.
לקריאה נוספת

Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004.
סטרונג גאי

| --- | --- |

סטרונג גאי, כפי שהופיע לצד חבריו לקבוצה על עטיפת החוברת X-Factor Vol.3 #19 מיולי 2007, אמנות מאת אנדריאה די ויטו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  New Mutants #29 (יולי 1985)
 יוצרים:  כריס קלרמונט, ביל סיינקביץ
 מידע
 שם אמיתי:  גואידו קרוסלה
 כינויים:  סאנטו, מלך הגיהנום
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  ראינבק 
 מקצוע:  שחקן, שומר ראש, גיבור-על, חוקר פרטי, bouncer
 כוחות:  יכולת לתעל מחדש אנרגיה קינטית לכוח על-אנושי.
 חבר לשעבר בקבוצה:  אקס פקטור אקס פקטור חקירות אקס-מן המוטאנטים החדשים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  Damian Tryp 
 
סטרונג גאי (באנגלית: Strong Guy, בעברית: בחור חזק) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants #29 מיולי 1985, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ביל סיינקביץ.
סטרונג גאי הוא האלטר אגו של גואידו קרוסלה, מוטאנט שנולד למשפחה איטלקית ממעמד הפועלים. בעקבות תאונה בילדותו, כוחותיו המוטאנטיים התפתחו וגופו הפך לגדול וחזק יותר באופן לא פרופורציונלי. הוא גילה כי הוא מסוגל לספוג אנרגיה קינטית ולתעל אותה מחדש ככוח פיזי. כאשר גואידו עבד כשומר סף במועדון לילה, הוא פגש את חברי המוטאנטים החדשים קאנונבול ומג'יק. הוא הצטרף לקבוצת אקס פקטור במהלך שנות ה-90, והיה חבר מרכזי בגלגוליה השונים של הקבוצה.
סינקלר לואיס

| --- | --- |

סינקלר לואיס, 7 במרץ 1914
 לידה:  7 בפברואר 1885 סוק סנטר, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בינואר 1951 (בגיל 65) רומא, איטליה 
 שם לידה:  Harry Sinclair Lewis 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 שם עט:  Tom Graham 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל, אוברלין קולג', אקדמיית אוברלין 
 שפות היצירה:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 זרם ספרותי:  ספרות ריאליסטית 
 יצירות בולטות:  כאן זה לא יכול לקרות, באביט 
 בן או בת זוג:  דורותי תומפסון (1928–1942) 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1930)  פרס פרומתיאוס – היכל התהילה 
 חתימה:   
 
סינקלֵר לואיס (באנגלית: Sinclair Lewis;‏ 7 בפברואר 1885 – 10 בינואר 1951, רומא) היה עיתונאי, סופר ומחזאי אמריקאי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1930.
ביוגרפיה

סינקלר לואיס נולד בסוק סנטר (Sauk Centre) שבמינסוטה, בנם של אדווין ואמה לואיס. אביו היה רופא העיירה ואמו הייתה בתו של רופא. בשנת 1891 נפטרה אמו, ושנה לאחר מכן נישא אביו מחדש. סינקלר לואיס למד משנת 1903 באוניברסיטת ייל (ספרות למד אצל פרופ' צ'ונסי ברוסטר טִינְקֶר), ובמהלך שני קייצים היה עורך של מגזין ספרותי. בשנת 1906 הצטרף לקומונה שהקים אפטון סינקלר ועבד בה כשרת. בין יתר עיסוקיו, קרא כתבי יד של סופרים, כדי לתת חוות דעת למוציאים לאור. הוא סיים את לימודיו בשנת 1908.
לואיס נדד הרבה על פני 26 ממדינות ארצות הברית והיה גם במקסיקו ובאירופה. מסופר שבאחת משיחותיו עם פרופסור טינקר, אמר לו שהוא רוצה להקדיש את חייו לכתיבת ספרים. "תגווע ברעב", אמר לו הפרופסור הנכבד. "לא אכפת לי", השיב הצעיר, "אם כך", אמר הפרופסור, "אין ספק שתצליח", והוא הצליח, אבל עד שהצליח ועד שהגיע לזכייה בפרס נובל לספרות, חי בעוני קשה. בשנת 1906, כשג'ק לונדון הרצה באוניברסיטת ייל, בא אליו לואיס וראיין אותו עבור שכר סופרים, והם התיידדו. כעבור כמה שנים, במצוקתו הכספית, פנה לואיס ללונדון והציע לו לקנות ממנו "נושאים לכתיבה". ג'ק לונדון קנה ממנו כמה נושאים לפי $7.50 ליחידה והשתמש בהם לכתיבת כמה סיפורים מוצלחים. לאחר פרסום כמה מהרומנים שלו הפך לסופר מצליח ביותר וזכה לפרסים רבים.
חייו הפרטיים לא היו מאושרים: הוא נישא והתגרש מספר פעמים ובנו, מנישואיו הראשונים, נהרג במלחמת העולם השנייה (היה לו בן נוסף, שחקן, מנישואיו לעיתונאית הנודעת דורותי תומפסון).
בשנותיו האחרונות התרכז לואיס בתיאטרון. כמחזאי וכשחקן, אף ניהל פרשיית אהבים עם שחקנית צעירה. הוא התמכר לאלכוהול ונפטר ברומא כתוצאה מנזקי האלכוהוליזם שלו.