stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התחנה המרכזית של ירושלים
הערות שוליים

↑  שלמה גרבר,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'תחנת אוטובוסים חדשה לירושלים, הארץ, 29 באפריל 1960
התחנה המרכזית בירושלים בשותפות "אגד" ו"המקשר", דבר, 12 במאי 1960
↑  חוזה להקמת התחנה המרכזית בירושלים, הַבֹּקֶר, 28 בדצמבר 1965
↑  "תחנת ראובן" - התחנה המרכזית החדשה בירושלים - פתוחה לקהל, למרחב, 8 בספטמבר 1968
↑  שמואל דקלו,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏יוזמות התחנה המרכזית בירושלים תובעות מהעירייה 10.2 מיליון ש', באתר גלובס, 2 בינואר 2003
↑  אשטרום זכתה במיכרז התחנה המרכזית בירושלים ב-40 מיליון ד', באתר גלובס, 5 בינואר 1998
↑  גל ניסים,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'‏15 מיורשיו של שלמה מוסיאיוף דורשים לממש את זכותם כבעלים בתחנה המרכזית החדשה בירושלים, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2001
↑  אלעזר לוין,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'‏אמות ונצבא השכירו 4,000 מ"ר במרכז המסחרי ליד התחנה המרכזית בירושלים, באתר גלובס, 7 בפברואר 2000
גל ניסים,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'‏ביהמ"ש איפשר לפתוח סניף מקדונלד'ס בלי הכשר בתחנה המרכזית בירושלים, באתר גלובס, 17 בדצמבר 2001
אלעזר לוין,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'‏טאואר רקורדס תשלם 35–45 דולר למ"ר בירושלים וכפ"ס, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2001
↑  יונתן ליס,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'פעילי ימין הניחו מטען דמה בתחנה המרכזית בי-ם, באתר הארץ, 12 ביולי 2005
↑  גיא נרדי,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'‏דניה סיבוס נבחרה להקים את התחנה המרכזית של צפון ירושלים, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2019
↑  רנית נחום-הלוי,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'משפחת מוסאיוף דורשת 3% מרווחי התחנה המרכזית בירושלים, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2008
↑  איתמר לוין,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'נאמן הקדש מוסאיוף לשעבר דוחה את טענות המנהל המיוחד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 בספטמבר 2024
↑  דותן לוי,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'חברת חללי העבודה המשותפים Urban Place תפתח סניף ראשון בירושלים, באתר כלכליסט, 17 במאי 2018
↑  אנחנו נדבר פעם על המפנה ה"כפרי" שעוברת התחנה המרכזית בירושלים בשיפוץ שלה?, באתר טוויטר, ‏24 במרץ 2023
↑  ניר חסון,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'אגד והתחנה המרכזית בירושלים ישלמו 1.2 מיליון שקל בגלל זיהום אוויר, באתר הארץ, 9 באפריל 2014
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000001D-QINU`"'ניר חסון,'"`UNIQ--nowiki-0000001E-QINU`"'זיהום האוויר ברציפי התחנה המרכזית בירושלים - מהגבוהים בישראל אי פעם, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2013
↑  אורי חודי,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'‏שרשרת כשלים הובילה לגידול בזיהום אוויר בתחנה המרכזית ירושלים, באתר גלובס, 29 בדצמבר 2014
↑  יובל ניסני, הזיהום בתחנה המרכזית בירושלים: הציבור יפוצה ב-12.4 מיליון שקלים, באתר כל העיר, 16 בנובמבר 2018
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
רחוב יפו, ירושלים

אתרים לאורך רחוב יפו
(1) התחנה המרכזית | (2) תחנת הרכבת | (3) שוק מחנה יהודה | (4) מרכז כלל | (5) מדרחוב בן-יהודה | (6) נחלת שבעה   (7) בניין ג'נרלי | (8) כיכר ספרא | (9) העיר העתיקה | (10) ממילא | (11) שער יפו ומגדל דוד (A) כיכר הדוידקה | (B) - כיכר ציון | (C) - כיכר צה"ל:
לילו וסטיץ': הסדרה

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה, הנפשה, משפחה, הרפתקאות, ילדים
 יוצרים:  ג'ס ווינפלד
 בימוי:  ויקטור קוק דון מקינון רוב לדוקה טוני קרייג
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  65
 הפקה
 מפיק:  ג'ס וינפילד טוני קרייג רוברטס גאנווי
 מפיקים בפועל:  ויקטור קוק
 חברת הפקה:  Disney Television Animation
 הפצה:  דיסני+
 מוזיקה:  מיכאל טברה
 אורך פרק:  22-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני
 רשת שידור בישראל:  ערוץ דיסני בישראל ג'טיקס ערוץ 2 (טלעד)
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 2003 – 29 ביולי 2006
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
לילו וסטיץ': הסדרה (באנגלית: Lilo & Stitch: The Series) היא סדרת טלוויזיה מונפשת המהווה ספין אוף לסרט "לילו וסטיץ'", שנוצרה על ידי ג'ס ווינפלד והופקה על ידי Disney Television Animation. הסדרה שודרה במשך כ-2 עונות, מ-20 בספטמבר 2003 ועד 29 ביולי 2006. הסרט "לירוי וסטיץ'" משמש כסיום הסדרה, ובפרט של העלילה הראשית של הזיכיון עליה היא מבוססת.
הסדרה עלתה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
תקציר העלילה

לילו וסטיץ' ממשיכים ללכוד ניסויים גנטיים מסוכנים שיצר המדען ג'ומבה ג'וקיבה, שהפך לטוב. הם נזהרים מפני גנטו, החייזר הלווייתני הענק, העובד עבור הגרביל המרושע המסטרוויל. המסטרוויל, שכלוא בכלא הגלקטי, רוצה ללכוד את כל הניסויים, להשתחרר מהכלא ולהפוך למלך העולם. הסדרה מתרחשת בהוואי, באי קוואי, בעיר קוקוואה.
דמויות

לילו – ילדה בת 7 שאימצה את סטיץ' ככלב. נחמדה וחביבה. עוזרת לסטיץ' לתפוס את כל אחיו הניסויים הגנטיים שלא יפילו הרס על העולם. הוריה נספו בתאונה, לכן היא גרה בביתה עם אחותה בת ה-17 נאני. ג'ומבה ופליקלי החייזרים משתכנים אצליהם כדוד ודודה. קוראת לכל ניסוי בשם מתאים (למשל, לניסויים גנבים קראה בוני וקלייד).
סטיץ' – ניסוי גנטי מספר 626
26 שיצר ג'ומבה ג'וקיבה למען השתלטות על הגלקסיה. הפך לטוב כשהתחיל לאהוב את לילו. מציל את אחיו הניסויים מפני החייזר גנטו. משתולל. קפה משגע אותו. לא מדבר הרבה. חזק מאוד, יכול לראות רנטגן, ומטפס על קירות.
גנטו – חייזר לווייתני ומוזר העובד בשביל הגרביל המרושע המסטרוויל לאחר שהדיחוהו מתואר קפטן הסיפון הגלקטי. בעל רובה פלסמה. מנסה לתפוס ניסויים גנטיים ולהעביר אותם לאדונו המסטרוויל. הוא עצמו בעל ניסוי פרטי בשם 625, שמסוגל ליכולות של סטיץ אבל עצלן.
ג'ומבה ג'וקיבה – מדען, מרושע לשעבר. חייזר בעל ארבע עיניים. כשהיה למרושע יצר מאות יצורים גנטיים למען השתלטות על כוכבים. עבד פעם כמדען הסיפון הגלקטי. הודח מתפקידו כשנתגלה סטיץ'. הפך לטוב כשעבר להשתכן עם לילו. שיפץ את ביתם. מתחזה לדודה של לילו כשחובש כובע ועונד שפם מלאכותי. קורא ללילו "ילדה קטנה".
וונדי פליקלי – חייזר בעל עין אחת, לשון מפוצלת ושלוש רגליים. היה למומחה היתושים לשעבר. פחדן וחולה ניקיון. אוהב מאוד את תחום האופנה. בכדור הארץ מתחזה לדודתה של לילו כשהוא לובש שמלה ופאה. מעריץ את קים פוסיבול. מפחד מהיצורים הגנטיים. ביחסים טובים עם נאני.
נאני – אחותה הגדולה של לילו. ביחסים טובים עם פליקלי. לא מחבבת את סטיץ'. ידידה של נער גולש הוואי בשם דייוויד. עובדת בביקתת השכרת ציוד הגלישה ולאחר מכן במלון "ציפורי גן-עדן".
625/רובן – הניסוי הצהוב העצלן של גנטו. מכין הרבה מאוד סנדוויצ'ים. מסוגל לאכול כל סוג של סנדוויץ'. לא מסוכן, אבל מסוגל ליכולות של סטיץ'. במהלך הסרט "לירוי וסטיץ'" קיבל את השם "רובן" שזהה לשם של כריך רובן.
המסטרוויל – גרביל מרושע הכלוא בשבי הגלקטי. הצליח לפרוץ את מערכות השבי והפך את כיסאו למשרד. כאשר פונים אליו כ-"גרביל המסטרביל", מתרגז וצועק "זה המסטרוויל! וויל! ואני אוגר!". באחד מן הפרקים נראה העתיד בשלטונו של המסטרוויל, וקוקואה נקראה "המסטרוויל וויל", כנראה מבלבול.
מירטל – ילדה ממושקפת בגילה של לילו. מכנה את לילו "מוזרה".
קיוני – הנער הג'ינג'י שעליו דלוקה לילו במהלך העונה השנייה. אביו הוא מנהל המלון "ציפורי גן-עדן".
דייוויד – הגולש הצעיר המאוהב בנאני. באחד מפרקי הסדרה לילו מנסה שדייוויד ונאני יתחתנו כדי שיהיה לה "אבא" (כי הוריה מתו).
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי אפרת קרצמן והופק על ידי אסנת סדן
| שם הדמות | מדבב/ת במקור | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| סטיץ' | כריס סנדרס | שמחה ברבירו |
| דוקטור האמסטרוויל | ג'ף בנט | שמחה ברבירו |
| קומו | קוניווה מוק | שמחה ברבירו |
| לאו שי | קיאונה יאנג | שמחה ברבירו |
| לילו פלקאי | דביי צ'ייס | דנה סמו |
| ד"ר ג'ומבה ג'וקיבה | דייוויד אוגדן סטיירס | מיכה אוזין סליאן |
| קוברה באבלס | קווין מייקל ריצ'רדסון | מיכה אוזין סליאן |
| קפטן קאנטו | קווין מייקל ריצ'רדסון | יורם יוספסברג |
| אוסקר פראוד | טומי דווידסון | יורם יוספסברג |
| הקוסם קלי | אריאס ספירס | יורם יוספסברג |
| וינס | ריקי ד'שון קולינס | יורם יוספסברג |
| נאני פלקאי | טיה קררה | הדר שחף-מעיין |
| רופוס | ננסי קרטרייט | הדר שחף-מעיין |
| גברת פינסטר | אפריל וינצ'ל | הדר שחף-מעיין |
| טרודי פראוד | פאולה ג'יי פארקר | הדר שחף-מעיין |
| סבתא פראוד | ג'ו־מארי פייטון | הדר שחף-מעיין |
| פני פראוד | קיילה פראט | נטלי פיק |
| מירטל | ליאנדה מומי | נטלי פיק |
| טריקסי קרטר | קאלי טרוי | נטלי פיק |
| ספינלי | פמלה אדלון | נטלי פיק |
| וונדי פליקלי | קווין מקדונלד | גלעד קלטר |
| פו-דוג | ג'ון דימאג'יו | גלעד קלטר |
| דוקטור דראקן | ג'ון דימאג'יו | אמנון וולף |
| דייוויד קאוינה | די בראדלי בייקר | דור סרוגו |
| ספאד | צ'ארלי פין | דור סרוגו |
| גאס | זאק יואינג | דור סרוגו |
| מייקי | זאק שדה | דור סרוגו |
| ראובן | רוב פאולסן | יובל סגל |
| גייק לונג | דנטה באסקו | יובל סגל |
| טי.ג'יי | אלכס אלבה | יובל סגל |
| גברת האגיסאווה | איימי היל | נורית כהן |
| המושלת הגדולה | זואי קולדוול | ענבל לורי |
| גרטשן | אשלי ג'ונסון | ענבל לורי |
| קים פוסיבול | כריסטי קרלסון רומנו | עדי קוזלובסקי |
| רון סטופבל | ויל פרידל | דן קיזלר |
| וייד לוד | טאג' מורי | יהונתן מגון |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 39 | 20 בספטמבר 2003 | 28 בפברואר 2004 |
|  | 2 | 26 | 5 בנובמבר 2004 | 29 ביולי 2006 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק בעברית | שם הפרק באנגלית | תאריך שידור מקוריארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | ריצ'טר | Richter | 20 בספטמבר 2003 |
| 2 | 2 | פאנטאסמו | Phantasmo | 27 בספטמבר 2003 |
| 3 | 3 | קליפ | Clip | 4 באוקטובר 2003 |
| 4 | 4 | אדון סטנצ'י | Mr. Stenchy | 11 באוקטובר 2003 |
| 5 | 5 | ספוקי | Spooky | 12 באוקטובר 2003 |
| 6 | 6 | הוליו | Holio | 12 באוקטובר 2003 |
| 7 | 7 | קאנובול | Cannonball | 13 באוקטובר 2003 |
| 8 | 8 | יאפר | Yapper | 13 באוקטובר 2003 |
| 9 | 9 | ייאן-יאנג | Yin-Yang | 17 באוקטובר 2003 |
| 10 | 10 | קיקס | Kixx | 20 באוקטובר 2003 |
| 11 | 11 | ספולדיהד | Splodyhead | 24 באוקטובר 2003 |
| 12 | 12 | אמנסיו | Amnesio | 27 באוקטובר 2003 |
| 13 | 13 | סווירלי | Swirly | 3 בנובמבר 2003 |
| 14 | 14 | פיבר | Fibber | 7 בנובמבר 2003 |
| 15 | 15 | טאנק | Tank | 10 בנובמבר 2003 |
| 16 | 16 | ספראוט | Sprout | 14 בנובמבר 2003 |
| 17 | 17 | אלאסטיקו | Elastico | 17 בנובמבר 2003 |
| 18 | 18 | יארפ | Yaarp | 21 בנובמבר 2003 |
| 19 | 19 | 627 | 627 | 24 בנובמבר 2003 |
| 20 | 20 | האסטרואיד | The Asteroid | 1 בדצמבר 2003 |
| 21 | 21 | טופר | Topper | 5 בדצמבר 2003 |
| 22 | 22 | מלטי | Melty | 8 בדצמבר 2003 |
| 23 | 23 | הודיני | Houdini | 12 בדצמבר 2003 |
| 24 | 24 | סינקר | Sinker | 15 בדצמבר 2003 |
| 25 | 25 | נוסי | Nosy | 19 בדצמבר 2003 |
| 26 | 26 | פאינדר | Finder | 22 בדצמבר 2003 |
| 27 | 27 | סלאשי | Slushy | 26 בדצמבר 2003 |
| 28 | 28 | דופ | Dupe | 29 בדצמבר 2003 |
| 29 | 29 | שורטסטאף | Short Stuff | 2 בינואר 2004 |
| 30 | 30 | אנג'ל | Angel | 5 בינואר 2004 |
| 31 | 31 | פליקס | Felix | 9 בינואר 2004 |
| 32 | 32 | פוקסי | Poxy | 11 בינואר 2004 |
| 33 | 33 | הונקאהונקא | Hunkahunka | 11 בינואר 2004 |
| 34 | 34 | סאמפל | Sample | 11 בינואר 2004 |
| 35 | 35 | בייביפאיר | Baby-Fier | 12 בינואר 2004 |
| 36 | 36 | בוני וקלייד | Bonnie & Clyde | 16 בינואר 2004 |
| 37 | 37 | סלאגר | Slugger | 26 בינואר 2004 |
| 38 | 38 | סטיץ' רע | Bad Stitch | 30 בינואר 2004 |
| 39 | 39 | דראוזי | Drowsy | 28 בפברואר 2004 |
פרקים > עונה 2

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקוריארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 40 | 1 | ספאיק | Spike | 5 בנובמבר 2004 |
| 41 | 2 | פרנצ'פראי | Frenchfry | 12 בנובמבר 2004 |
| 42 | 3 | סוואפר | Swapper | 19 בנובמבר 2004 |
| 43 | 4 | שו | Shoe | 10 בדצמבר 2004 |
| 44 | 5 | סליק | Slick | 7 בינואר 2005 |
| 45 | 6 | סקיפ | Skip | 11 בפברואר 2005 |
| 46 | 7 | צ'קרס | Checkers | 4 במרץ 2005 |
| 47 | 8 | פי-ג'יי | PJ | 1 באפריל 2005 |
| 48 | 9 | פלוט | Ploot | 22 באפריל 2005 |
| 49 | 10 | סנוטי | Snooty | 13 במאי 2005 |
| 50 | 11 | רטרו | Retro | 20 במאי 2005 |
| 51 | 12 | בל | Belle | 3 ביוני 2005 |
| 52 | 13 | מורפולמיו | Morpholomew | 1 ביולי 2005 |
| 53 | 14 | ספאטס | Spats | 12 באוגוסט 2005 |
| 54 | 15 | הקלר | Heckler | 22 באוגוסט 2005 |
| 55 | 16 | ווישי וואשי | Wishy-Washy | 23 באוגוסט 2005 |
| 56 | 17 | פון | Phoon | 24 באוגוסט 2005 |
| 57 | 18 | באגבי | Bugby | 25 באוגוסט 2005 |
| 58 | 19 | רופוס | Rufus | 26 באוגוסט 2005 |
| 59 | 20 | שאש | Shush | 26 באוגוסט 2005 |
| 60 | 21 | לאקס | Lax | 16 בינואר 2006 |
| 61 | 22 | רמי | Remmy | 14 באפריל 2006 |
| 62 | 23-א | החתולים של גברת האסאגאווה | Mrs. Hasagawa's Cats | 19 במאי 2006 |
| 62 | 23-ב | אייס | Ace | 19 במאי 2006 |
| 63 | 24-א | גליטץ' | Glitch | 23 ביוני 2006 |
| 63 | 24-ב | וופס | Woops | 23 ביוני 2006 |
| 64 | 25 | סנאפו | Snafu | 23 ביוני 2006 |
| 65 | 26 | לינק | Link | 29 ביולי 2006 |
קרוס אוברים

לילו וסטיץ' הועלתה על המסך באמצע תור הזהב של סדרות האנימציה של דיסני. עקב כך, בסדרה היו 4 קרוס אוברים - אחד בו סטיץ' נחטף וקים פוסיבול באה לעזרתו, השני בו פליקלי פותח בית מלון ואחדים מהאורחים הם "משפחת פראוד", השלישי בו לילו וסטיץ' הולכים לבית מלון ומתיידדים עם הילדים מהסדרה המצוירת "המצילים" והרביעי בו ג'ייק לונג, סבא, פו דוג, ספאד וטריקסי (אמריקן דרגון: ג'ייק לונג) באים להתארח בתחרות גלישה על האי.
סטיץ'!

הפקה זו יצאה לאקרנים בשנת 2009 והיא מהווה סדרת ספין אוף לסדרה המקורית. בסדרת הספין אוף מסופר כי לילו קיבלה "חבר" חדש, מה שגורם לסטיץ' להיות לא רצוי ואף לחזור להתנהג כפרא. לאחר שהוא וג'ומבה נשאבים לחור שחור, ג'ומבה נתקע על אסטרואיד סמוך לכוכב הלכת שבתאי ופוגש שם את פליקלי מהעתיד, ואילו סטיץ' מגיע ליפן, שם הוא פוגש את אלופת הקראטה יונה. הוא מגלה שם את אבן הקסמים שיכולה לתת לו כוח על טבעי, אך בשביל זה עליו לעשות 43 מעשים טובים. סדרה זו צוירה באולפני "דיסני יפן" לכן סוג האנימציה, הדיבור והמעברונים דומה לאנימה יפני. סדרה זו שודרה לראשונה בארץ ב-1 באוגוסט 2010.
אגודת סתרים

טקס חניכה של הבונים החופשיים
אגודת סתרים היא ארגון שהחברים בו שומרים על סוד או מספר סודות. הארגון מנוהל בדרך היררכית, כמעין מסדר אבירות או מסדר צבאי נוצרי. הבאים בשערי הארגון עוברים טקס חניכה שבו מתגלים להם סודות הארגון, לרוב בהדרגה, לפי התקדמותם הרוחנית ולפי מבחנים שעליהם לעבור. לפי ההיסטוריה הפנימית של האגודה, מייסדה הראשון הוא בדרך כלל חכם קדום.
אגודות סתרים כמעט תמיד משאירות את מטרותיהן ואת אמצעיהן נסתרים, ומתקיימות מתרומות או מתשלום דמי חברות ("דמי מנוי").
מאפיינים

האגודה מקיימת טקסים, הנערכים בסודיות וטומנים בחובם סמליות שיכולה להשפיע, להבנת החברים, על מהלכים בעולם ועל כן הם חייבים להתבצע בדייקנות ולהתנהל על ידי חכמים המוכשרים לכך. החברים באגודה לעיתים אינם מכירים זה את זה, אם כיוון שבעת הטקסים הם שרויים בחשכה, עוטים מסכות או נמצאים במרחק גאוגרפי זה מזה. אולם חברים באותה אגודה יכולים לזהות זה את זה באמצעות סמלים או מחוות. כאשר החברים באגודה מחויבים לסייע זה לזה בעת צרה, הדבר הופך אותה לאגודת-אחווה.
מטרות האגודה לרוב יוגדרו על דרך החיוב ויהיו קשורים לאתוס של קידמה, נאורות והבאת אור ומסר חיובי לעולם. כיוון שהעולם אינו בשל עדיין לקבלת הטוב והאמת ורודף את המחזיקים בהם, נאלצת האגודה לפעול בסתר. מבקרים של אגודת סתרים יתארו אותה כרדופת תאוות שלטון, מחזיקה בכוחות על-טבעיים מסוכנים וייטו לתאר את כוונות ומטרות ראשי האגודה כהשתלטות על העולם, או כמי שבעצם כבר שולטים בו למעשה. בין הכוחות הקשורים לאגודות סתרים ניתן למצוא עיסוק באלכימיה, קבלה מעשית (המיוצגת על ידי שימוש באותיות עבריות), עיסוק בגאומטריה ותורות קסם הרמטיות (המאופיינות בסמלים "מצריים" כמו סמלים מכתב החרטומים).
אגודות סתרים בנויות בדרך כלל על דגם הבונים החופשיים, מסדר צלב הוורד ומסדר אבירי היכל שלמה (הטמפלרים). גם אגודות פיקטיביות כמו מסדר ציון או "זקני ציון" מתוארות בטרמינולוגיה של אגודות סתרים אלו.
בין סמלי אגודות סתרים ניתן למצוא בעלי חיים המקושרים לתבונה, לחדות חושים ולתנועה שקטה וחשאית כגון הינשוף (סמלה של אתנה, אלת החכמה) והשונר (Lynx).
רוב הסמלים של האגודות נועדו לשמש מטרה טקסית (עמודי יכין ובועז אצל הבונים החופשיים הם דוגמה טובה) או למען זיהוי החברים באגודה.
היסטוריה

אף על פי שלפי ההיסטוריה הפנימית והאתוס המכונן של האגודות, מקורן עתיק עד-אין-חקר, הרי שתחילת התופעה נעוצה בתקופת הרנסאנס, שעה שהתקבלה בחוגים מסוימים האמונה בכוחו הבלתי מוגבל של השכל האנושי, הכמיהה לידע קיבלה לגיטימציה יחד עם החיוב להשתמש בחוכמה לטובת האנושות. בד בבד נאלצו עדיין המחזיקים בדעות אלה להסתתר מפני כוחות הכנסייה והאינקוויזיציה. סיבה נוספת להסתרה ולהצפנת הידע היא האמונה שהוא בעל עוצמה כה גדולה, עד כי הוא עלול להפוך להרסני בידיהם של גורמים לא אמינים, לפיכך מועבר הידע רק על סמך היכרות ובחינה של המועמדים לקבלתו שהם כשרים לכך מבחינת מידותיהם. תמיכה נוספת קיבלה תופעת אגודות הסתרים בעת הרפורמציה הפרוטסטנטית ובמאה ה-18 ("עידן האורות").
החוקר יוסף דן קושר בספרו "אפוקליפסה אז ועכשיו" בין הופעת חיבורים אוטופיים (כמו "אוטופיה" של תומאס מור מ-1516 או אטלנטיס החדשה מאת פרנסיס בייקון ב-1627) לבין אגודות סתרים בבחינת העובדה שהאוטופיות מתארות חברת מופת על אי מרוחק (טהור ובלתי מקולקל) ואגודות הסתרים מקיימות חיי מופת על "איים" חברתיים, המשמרים טוהר פנימי על ידי הסתגרות, אך הם בעלי יומרה להשפיע על החברה כולה. הוא מקשר בין התופעות על ידי תיאור התיישבות הפוריטנים באמריקה במאה ה-17 כניסיון ליצירת חברה אוטופית על קרקע טהורה על ידי מי שבאירופה היו חברים באגודות סתרים.
הרומנטיקה של המאה ה-19 החייתה את אגודות סתרים ויצרה אגודות כגון השחר המוזהב (The Golden Dawn) באנגליה ואגודות לאומיות כמו בני משה הציונית שייסד אחד העם. כן קמו אחוות סטודנטים ששאבו סממנים מסוימים מאגודות סתרים, אחת הראשונות היא אחוות הגולגולת והעצמות שנוסדה ב-1832 באוניברסיטת ייל.
חשיבות בהיסטוריה של המדע - התזה של ייטס

בספרה של פרנסיס ייטס "The Rosicrucian Enlightenment" (הנאורות של מסדר צלב הוורד) מעלה ייטס תזה לפיה קיימת זיקה בין אגודות הסתרים והשאיפה לקדמה ולנאורות הנמצאת בבסיסן והאתוסים, הטקסים והסמלים של אגודות מדעיות ובפרט החברה המלכותית. השאיפה לקדמה עמדה בניגוד לתפיסה הכנסייתית והמסורתית בכלל, לפיה אין קדמה והתפתחות אלא התדרדרות דורות. וחייבה הסתרה בצד רצון ויכולת לשליטה ותאוות כוח: רוב האגודות הסודיות (האילומינטי למשל).
תקנונים וספרי חוקים

לאגודות סתר רבות ישנם ספרי חוקים המתארים את מטרותיהן, איך חבריהן אמורים להתנהג, איך ההיררכיה במסדר עובדת, כיצד כספים ומשאבים נאספים לקופת הקבוצה. אחד מן הקבצים הללו הוא תקנון מסדר אבירי היכל שלמה (הטמפלרים).
בספרות ובתרבות הפופולרית

סופרים רבים הוקסמו מאגודות סתרים, בהם אומברטו אקו שחיבר את המטוטלת של פוקו הטווה עלילה בה למעשה כל אגודות הסתרים אינן אלא ארגון-על אדיר שמנהיגי העולם נבחרים על ידו; ארתור שניצלר שתיאר אגודת סתרים מינית בספרו סיפור חלום (שעובד לסרט עיניים עצומות לרווחה) ודן בראון המוקסם אף הוא מכוחן העצום והנסתר של אגודות סתרים (הטמפלרים ומסדר ציון ב"צופן דה וינצ'י", האילומינטי ב"מלאכים ושדים" והבונים החופשיים ב"הסמל האבוד").
סדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed מתרכזת בסיפור של שתי אגודות סתרים, אחוות המתנקשים (מבוססת בחלקה על החשישיון המוסלמי) ומסדר הטמפלרים (שמבוסס על מסדר אבירי היכל שלמה), הנאבקים זה בזה במשך מאות שנים.
ראו גם

אחווה (אקדמיה)
אחוות הגולגולת והעצמות
ציקדה 3301
רוטרי
הבונים החופשיים
לקריאה נוספת

יוסף דן, אפוקליפסה אז ועכשיו, 178 - 225, 266 - 283, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000
Frances Yates, The Occult Philosophy in the Elizabethan Age (1979)
Secret societies: a discussion of their character and claims מאת David MacDill,Jonathan Blanchard,Edward Beecher
"שבעת המסתוריים המקוריים", אגודת סתרים באוניברסיטת ווסטרן מציגה שימוש אופייני בחפצים סמליים (המטה, החרב, הקדרה שעל השולחן) ובאותיות עבריות כסמלי פולחן סודיים ועתיקי-יומין
לאודה אייר

מטוס בואינג 737 של לאודה אייר
לאודה אייר (Lauda Air) הייתה חברת בת של אוסטריאן איירליינס, ובסיס פעולתה המרכזי היה בנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט.
תולדות החברה

לאודה אייר הוקמה באפריל 1979 על ידי אלוף פורמולה 1 ניקי לאודה והחלה לפעול בשנת 1985. בתחילה הפעילה החברה רק טיסות צ'רטר. בחודש מרץ 2000 הצטרפה לקבוצת חברות התעופה סטאר אלייאנס. בהמשך אותה שנה הפכה החברה להיות חברת בת באוסטריאן איירליינס והפעילה טיסות שכר של החברה.
באפריל 2013 החברה הפסיקה להתקיים כחברת תעופה. היא הוחלפה על ידי Austrian myHoliday, שהיא מותג המשמש את אוסטריאן איירליינס לשיווק טיסות שכר ונופש.
יעדי החברה

החברה הפעילה טיסות לכ-58 יעדים ב-8 מדינות: אוסטריה, מצרים, יוון, איסלנד, אירלנד, איטליה, פורטוגל, ספרד וטורקיה.
צי המטוסים

| דגם | מספר מטוסים | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-800 | 7 | 184 | מחלקת תיירים בלבד |
תאונות ותקריות

ב-26 במאי 1991 יצאה טיסת לאודה אייר 004 במטוס בואינג 767 מבנגקוק. בעיית קצר במערכת היפוך דחף במנוע השמאלי גרמה לסיחרור קטלני ואיבוד שליטה בגובה רב.
אגד

ערך זה עוסק בחברה המפעילה תחבורה ציבורית בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


אוטובוסים של אגד במרכז עזריאלי בתל אביב (2017)
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בע"מ
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 מוטו:  "טוב שההגה בידיים של אגד"
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 1933 – הווה (92 שנים)
 חברת אם:  קרן קיסטון (48%)  קרן ההשתלמות של הסתדרות המורים והגננות (12%)
 חברות בנות:  אגד החזקות  דרך אגד  אגד הסעים בע"מ  אגד פרופרטיס  אגד אירופה
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  שדרות מנחם בגין 5, "פארקטק", בית דגן
 ענפי תעשייה:  תחבורה ציבורית
 יו"ר:  אבי פרידמן
 מנכ"ל:  גלעד ריקלין
 עובדים:  כ-9,100 (מתוכם 6,700 נהגים)
  
 www.egged.co.il
 
"אגד חברה לתחבורה בע"מ" (לשעבר: "אגד אגודה שיתופית לתחבורה בישראל בע"מ") המוכרת בשמה "אגד" היא חברה המפעילה תחבורה ציבורית בישראל,. עד לסוף שנות התשעים אגד סיפקה שירותי תחבורה ציבורית כמעט בכל רחבי הארץ (למעט בחלקים מגוש דן, באר שבע ונצרת) עד כדי מצב בו הגיעה לנתח שוק של כ-75%. בעקבות החלטת ממשלה מ-1997 לפתוח את שוק התחבורה הציבורית לתחרות ולהקטין את חלקה של אגד בו, ירד חלקה של אגד לכ-30% מסך נוסעי האוטובוסים בישראל. ב-2021 הגיע נתח השוק של החברה ל-32% נתח שוק (במונחי מרחק נסיעה). אגד היא מפעילת התחבורה הציבורית הגדולה בישראל[דרוש מקור]. בשנת 2021 היו לחברה כ-4,000 אוטובוסים והועסקו בה כ-9,100 עובדים, מתוכם כ-6,700 נהגים. לפי נתונים אלו אגד נחשבה לחברת האוטובוסים החמישית בגודלה בעולם באותה השנה. ב-2018 הוערך כי אגד הסיעה כ-900,000 נוסעים מדי יום.
היסטוריה

לאחר מלחמת העולם הראשונה רכשו מספר צעירים יהודים מבני היישוב היהודי בארץ ישראל משאיות מעודפי הצבא הבריטי. בארגזי המשאיות התקינו ספסלי ישיבה, שהסבו אותן לאוטובוסים מאולתרים להסעת נוסעים בתשלום. הדרכים באותה תקופה היו משובשות, והנסיעה הייתה מסוכנת בשל ריבוי כנופיות ערביות שהתנכלו לנוסעים בדרכים. חלוצי האוטובוסים החליטו להתאגד לשיתוף פעולה שיסייע להם להתמודד במאורגן עם הקשיים. בתחילה התאגדו מפעילי האוטובוסים בקבוצות קטנות, אשר בהמשך התאגדו לקבוצות גדולות יותר.
"אגד" נוסדה כקואופרטיב ב-1 בינואר 1933 כתוצאת מיזוג של ארבע חברות תחבורה ציבורית קטנות במרכז הארץ: (המהיר, הגה, קדימה והתאחדות הנהגים). את השם "אגד" הציע המשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק.
באותה תקופה מנתה אגד 963 חברים ו-20 שכירים אשר הפעילו 338 אוטובוסים בקווים קבועים בין ירושלים, תל אביב וחיפה וכמו כן קווים אל סוריה, לבנון, עבר הירדן, מצרים ועיראק.
נהגי אגד המשיכו בעבודתם הסדירה בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, על אף קשיי ההתמודדות עם מארבי הערבים וסכנת החיים שנסיעה בינעירונית הייתה כרוכה בה. בתקופת מלחמת העצמאות שולבו נהגי אגד בשיירות שהעבירו בהצלחה אספקה ותגבורת לירושלים הנצורה דרך שער הגיא.
ב-9 במאי 1939 מוזג לתוך אגד שירות תחבורה בשם "הצפון" שמנה 7 נהגים והפעיל קו מחיפה לטבריה דרך עפולה.
בשנת 1940 מוזג לתוך אגד שירות אוטובוסים בשם "אקספרס הגליל" שהפעיל קווים מצפת לטבריה ולחיפה. באותה שנה נמנו 42 סניפי אגד בכל הארץ. ב-27 במרץ 1941 מוזג לתוך אגד שירות תחבורה "שירות עמק הירדן" שמנה 5 נהגים והפעיל קווים מעמק הירדן לטבריה ולחיפה.
ב-1942 מוזג לתוך אגד שירות התחבורה של יוסף רשל שהפעיל קווים מטבריה ליבנאל ולאל חמה.
ב-1 ביולי 1947 מוזג לתוך אגד "שירות החולה" שהפעיל קווי תחבורה בין מטולה, צפת וטבריה.
מיד לאחר קום המדינה הציע שר התחבורה הראשון דוד רמז לאחד את כל מפעילי התחבורה הציבורית בארץ לקואופרטיב אחד. פרט לאגד פעלו בארץ עוד מספר קואופרטיבים. הגדולים בהם קואופרטיב דרום יהודה, שנוסד בשנת 1931 מאיחוד של קואופרטיב "דרום" וקואופרטיב "יהודה", ושח"ר (שירותי חיפה רבתי), תאגיד שנוצר בדצמבר 1947 מאיחוד של קואופרטיב "חבר" וקואופרטיב "משמר המפרץ" שפעלו באזור חיפה.
לאחר דיונים רבים וישיבות סוערות של הממשלה הוחלט ב-1 בנובמבר 1951 לאחד את הקואופרטיבים לתחבורה "שחר" (צפון הארץ), אגד (מרכז הארץ) ו-"דרום יהודה" (דרום הארץ) לקואופרטיב בשם א.ש.ד. (א – אגד, ש – שחר, ד – דרום יהודה). מספר חודשים לאחר האיחוד החליטה ההנהלה של אש"ד לשוב לשם המקורי אותו הציע ביאליק, הלא הוא אגד.
בינואר 1967 אוחד אל תוך אגד גם קואופרטיב התחבורה הירושלמי – המקשר. לאחר מיזוג זה היו לאגד באותה עת 2,200 אוטובוסים ו-7,000 נהגים.
בדצמבר 1979 חתמה אגד על הסכם איחוד עם הקואופרטיב דן. התנגדות ממשלת ישראל לאיחוד הביאה למניעתו.
בשנות השבעים והשמונים אגד נקלעה לקשיים כלכליים, ולאור מחלוקת בין אגד למשרד התחבורה על גודל הסבסוד שמגיע לה, חברי הקואופרטיב פרצו בשביתות. כמו זאת שהייתה בינואר ב-1976.
בשנות ה-90 החליטה הממשלה להגביר את התחרות בתחבורה הציבורית, ולשם כך הוציאה למכרז רבים מקווי התחבורה הציבורית, ובמכרזים זכו חברות שונות, בהן כאלה שקודם לכן לא פעלו בישראל. עקב כך הצטמצמה הפעילות של אגד, והיא נאלצה לפטר נהגים ועובדים נוספים ולצמצם הוצאות בדרכים שונות. מאז עוסקת אגד בהסעות הפרטיות, וכן בתחומים משיקים כגון: שירותי מוסך לאוטובוסים, הוראת נהיגה באוטובוסים ועוד.
בשנת 2006 רכש הקואופרטיב 51 אחוזים ממניות חברת התחבורה הבולגרית "טראנסטריומף", והפך לבעל השליטה בחברה.