stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן פלס
חיים אישיים

במשך שלוש שנים הייתה פלס בת הזוג של איתי פרל, והשיר "איתי" נכתב על מערכת היחסים שלהם. בהמשך, הייתה נשואה לאיש העסקים תומר גרנצל.
באפריל 2011 פגשה את נועם טור במהלך חופשת סקי באיטליה, והשניים החלו לנהל מערכת יחסים. ב-2012 שינתה את שם משפחתה במרשם האוכלוסין ל"פלס טור". לזוג נולדו בן ובת. ב-2014 אירחו השניים חיילת בודדה, שבהמשך עברה לגור בקרוואן בחצר ביתם והפכה לחלק ממשפחתם.
פלס וטור התגוררו ביישוב חופית. בדצמבר 2023, הודיעה פלס שהיא וטור החליטו להיפרד.
פלס ידועה כתומכת של הקהילה הגאה ושל נישואים גאים בישראל והצהירה בפוסט שפרסמה בפייסבוק שלא תינשא לבן זוגה נועם טור עד שיאשרו נישואים גאים בישראל. היא אף הופיעה בעצרת הזיכרון שהתקיימה שבוע אחרי הפיגוע בבר-נוער.
ביקורת

ביקורות רבות פורסמו על פלס ועל עבודתה. בביקורת שלילית תקפו את דעותיה, את שיריה ואת המסרים שהיא מעבירה, אך גם את המראה שלה ואת גופה, ומתחו ביקורת על צילומים חושפניים שלה. ביקורות חיוביות שיבחו את המופעים שלה ואת יכולתה של פלס להלהיב קהל.
ביקורת > ביקורת אמנותית > ביקורת שלילית או פושרת

על שני אלבומיה הראשונים, "אם אלה החיים" ו"מבול" קיבלה פלס ביקורות מעורבות.
פלס הגיבה לביקורות אלה בשיר "מבול". בשיר זה מופיעה השורה "מישהו אמר: כל השירים אותו דבר, סוגדים לאהבה ולא מדברים על כל השאר". בריאיון ל"עכבר העיר" על דברי הביקורת השלילית ועל ההתמודדות איתם סיפרה:
האמירות האלה השפיעו עלי. ידעתי שאני עומדת מאחורי האלבום הראשון, אבל לקחתי את זה כאתגר וניסיתי לבדוק איך אני יכולה להעביר לנייר דברים אחרים שאני מרגישה, חוץ מאהבה לגבר.
בראיון נוסף לאתר "וואלה" סיפרה על השיר:
התאכזבתי מהרבה אנשים, ושאלתי את עצמי 'למה את מאשימה את כל העולם? את בית בשביל עצמך'. אני בית בשביל עצמי. הכעס עובר בשיר, אבל זה שיר עם הרבה כוח, בו אני מרימה את עצמי.
באלבומה השלישי, "בין העיר לכפר", פלס ספגה ביקורת קשה והשירים בו תוארו כ"חלשים, מיושנים ומעיקים" וחסרי משמעות:
הסיבה הראשונה ש"בין העיר לכפר" הוא אלבום רע מאד היא הטקסטים שבו. אחרי עוד אלבום כושל, שגם גרר איתו למטה אייקון כמו רביץ, נראה שמרוב שפלס מתנהלת נכון, היא ויתרה על האפשרות להיות מוזיקאית מיינסטרים אחרת והפכה לאמנית שיודעים שיצא לה אלבום חדש רק כשצריך לקנות שמפו.
אלבומה הרביעי, "איך שהשמש תזרח", קיבל ביקורת מעורבת. לדוגמה עמוס אורן כתב:
יש להעריך את היכולת שלה לנקות את כל הרעש ולהקליט תשעה שירים חדשים ויפים, שאין בהם שום דבר מעבר לרצון שלה להגיד משהו בתור אמנית.
לטענתו התקדמה מאוד מהבחינה המוזיקלית, הורידה מורכבות מיותרת ומצועצעת, ויצאה בפעם זו עם לחנים ממוקדים יותר וקשובים יותר, והופעה בשלה יותר, בהנחייתו של פילוני, ובהמשך לייעוצה של יהודית רביץ. אך בה בעת כל השירים היו "מרגשים בקטנה" בלבד, ולא היה באלבום שיר מרשים במיוחד, או איזשהו שיא.
אלבומה המשותף עם רמי קלינשטיין קיבל ביקורות צוננות במיוחד.
בעיתון הארץ נכתב:
קרן פלס ורמי קליינשטיין: הפאוור־קאפל של הכלום
נטייה מסוכנת למתיקות, היעדר מודעות עצמית, טרחנות ממארת, עקרות מוזיקלית ומומחיות לחנופה זולה שדיילות יופי בלבד מצויות בה; אבל חשוב מכל אלה, התעקשות בלתי מתפשרת על בינוניות.
גל אוחובסקי כתב:
משום מה בחרו פלס וקלינשטיין ליצור דיסק עממי, מבוגר מאוד, ונטול כל יומרה.
ביקורת > ביקורת אמנותית > ביקורת חיובית ואוהדת

לעומת זאת ובמקביל מופעיה של פלס בפני קהל קיבלו ביקורות טובות ומשבחות. בביקורת על סבב ההופעות שלה "איך שהשמש תזרח" נכתב כי:
אין הרבה מראות יפים יותר בעולם מאישה מאושרת, שלמה עם עצמה, שמצאה את אושרה בחיים, עומדת שם, יפה, סקסית, מתפקעת מכריזמה, שופכת את הקהל מצחוק ושרה לו את חייה. גם מי שמתקשה להתרגש מקרן פלס התרגשות אמיתית, לא יכול שלא להעריך את הרגע הזה, שבו הכל מתחבר לה. הנגנים, השירים, העיבודים, הביצועים, הבדיחות. השמש שוב זורחת, קרן פלס שוב איתנו. כמה כיף לכתוב את זה.
בהמשך, קיבלה ביקורות טובות גם על סבב ההופעות "לבד על הפסנתר":
קרן פלס טיפסה אמש עוד מדרגה, לרמת האמן-אנטרטיינר השלם, שיכול לבדו להחזיק מופע מלא ולגרום לקהל להרגיש שקיבל את המיטב ממנה, עם ביצועים יוצאי דופן. ברגעים הכי דרמטיים היא נראתה כגוף אחד עם הפסנתר ונתנה את הכל. בשני שירים חדשים, שאחד נכתב על בעלה נועם טור, היא סימנה אבני פינה להמשך, וכשאירחה את רמי קלינשטיין לדואטים ושני שירים חדשים היה ברור שניצת ניצוץ מיוחד.
הופעה שתתפוס אותך לא מוכן, תרטיב אותך, תסער בתוכך תותיר אותך המום ומבולבל, תשטוף ממך זכרונות למה שהכרת לפניה ותלמד אותך לאהוב אותה, ככה.
על סבב ההופעות עם רמי קלינשטיין, אליו יצאו השניים במסגרת הפרויקט המשותף שלהם נכתב:
מופע איכותי מאוד, ביצועים ועיבודים ברמה גבוהה, קרן ורמי משתלבים זה בכשרונה של זו היטב ויוצרים יחד חגיגה אמיתית על הבמה - הנאה מובטחת למעריציהם של השניים בפרט ולמעריצי מוזיקה ישראלית בכלל.
ביקורת > ביקורת על חושפנות הגוף שלה ותגובתה

פלס קיבלה גם ביקורות רבות על המראה שלה והגוף שלה. היא הגיבה לביקורות אלו ואחרות בטוריה במוסף "7 ימים" של עיתון ידיעות אחרונות וכן בראיונות שנערכו איתה. בריאיון למגזין "לאשה" פלס בחרה להצטלם בבגד ים על מנת להדגיש את הרצון שלה להרגיש חופשייה עם הגוף שלה. בריאיון סיפרה כי
אני אדם מיני וחוגגת את הווייתי ולא נעשית צעירה יותר. וזה בסדר גם אם יש לי גבר בבית, וגבר מושלם. אסור לי להיות מינית, ואסור לי לשדר לעולם שאני עדיין בחיים? פלירטוט הוא כלי מעולה לשמור על הנישואים. אני לא צריכה לבגוד, יש רק אחד שאני שוכבת איתו. תכבדו גם את הנשים שעדיין תוסס להן, לא צריך לכבות את זה.
ביקורת > ביקורת על סוג הקהל שלה ותגובתה

בריאיון משותף עם רמי קלינשטיין, הגיבה פלס לביקורות שנכתבו על האלבום המשותף שלהם. היא התייחסה במיוחד לביקורת של ליסה פרץ בעיתון "הארץ" ואמרה:
המדינה הזאת חולה לאחרונה באלימות קשה מאוד. כל הזמן יש ניסיון לייצר פה הלך רוח שלילי, אלים, אגריסיבי. מלחמות בין אשכנזים למזרחים, בין שמאל לימין. מישהו מנסה לייצר את זה, זה לא באמת קורה. כשמישהי באה וכותבת על הקהל שלי שהם ירקות מאודים, ורומזת בכך שהם לבנים חסרי טעם, ואני מסתכלת על הקהל שלי ורואה אנשים מחייכים מכל קשת העדות, אני יורקת על מה שהיא כתבה ומחבקת את האלפים האלה בקהל. היא צריכה לחיות עם עצמה בסופו של יום, אנחנו צריכים לדכא ולעקור מהשורש את האלימות.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2006: אם אלה החיים
2008: מבול
2010: בין העיר לכפר
2013: איך שהשמש תזרח
2020: שקופים
2024: שקופים 2
דיסקוגרפיה > אלבומים בשיתוף רמי קלינשטיין

2016: רמי קלינשטיין קרן פלס
2016: רמי קלינשטיין קרן פלס ההופעה
ארבע פרשיות

ערך זה עוסק בפרשיות מיוחדות שקוראים אותן בצבור בשבתות מסוימות. אם התכוונתם לפרשיות הכתובות בתפילין, ראו .
אַרְבַּע פָּרָשִׁיּוֹת הן פרשות מיוחדות שתקנו חז"ל לקרוא בנוסף לפרשת השבוע בארבע שבתות לאורך חודש אדר הסמוך לניסן (דהיינו בשנה רגילה חודש אדר ובשנה מעוברת אדר ב'), החל משבת מברכין אדר ועד ראש חודש ניסן. השבתות אינן מתקיימות ברציפות, אלא יש הפסקה של שבת או שתיים על מנת שהן יתקיימו בזמן הנכון. השבתות עצמן נקראות בשמות מיוחדים: "פרשת שקלים", "פרשת זכור", "פרשת פרה", "פרשת החודש".
בשבתות הללו מפטירים בהפטרות מיוחדות, אין אומרים "אב הרחמים" ולא מזכירים נשמות קודם תפילת מוסף, אך אומרים "צדקתך" במנחה (אלא אם כן זה שבת ערב ראש חודש, שבת ראש חודש או ערב פורים שאין אומרים "צדקתך"). במנהג התפילה של נוסח אשכנז ישנם פיוטים רבים מיוחדים לשבתות אלו, אך רבים (בעיקר בארץ ישראל) מדלגים עליהם.
המקור לקריאת הפרשיות

המקור לקריאת ארבע הפרשיות מופיע כבר במשנה, במסכת מגילה. קביעת קריאת ארבע הפרשיות היא מתקופה קדומה יחסית, בה נהגו מנהגים שונים לסדר פרשיות השבוע והשלמת התורה, קודם לקביעת סדר אחיד המקובל כיום.
בתלמוד הבבלי, נחלקו האמוראים אם ארבע הפרשיות נקראות כתחליף לקריאת התורה הקבועה, או שהקריאה הקבועה נקראת כרגיל וארבע הפרשיות מתוספות כקריאה נוספת (בספר תורה שני). מנהג ארץ ישראל הקדום היה לקרוא את ארבע הפרשיות כתחליף לקריאה הרגילה (מהמחזור התלת-שנתי), בעוד מנהג בבל היה להוסיף את קריאת ארבע פרשיות לקריאת פרשת השבוע, ולכן להוציא בשבתות אלה שני ספרי תורה. לפי מנהג ארץ ישראל, הקריאות בתורה בארבע השבתות הללו קצרות מכדי להעלות בהן שבעה עולים לתורה כנדרש, ועל פי ממצאי גניזת קהיר נהגו בארץ ישראל להאריך את ארבע הפרשיות מעבר לנהוג כיום כדי לאפשר חלוקה של הקריאה לשבע עליות. פוסקי ההלכה קיבלו את מנהג בבל, וכך נהוג היום בכל הקהילות.
ארבע השבתות > שבת שקלים

עניינה: בשבת זו קוראים את "פרשת שקלים" (שמות, ל', י"א–ט"ז) מתוך פרשת כי תשא. פרשת שקלים עוסקת בחיוב המוטל על כל אחד מעם ישראל להביא את מחצית השקל עבור קרבנות הציבור שהקריבו בבית המקדש.
זמנה: שבת ראש חודש אדר או השבת שלפני ראש חודש אדר. בשנה מעוברת זמנה לפני אדר ב'. פרשת שקלים נקראת בזמן זה עקב דין המשנה שבאחד באדר מכריזים על איסוף השקלים, לקראת איסופם בפועל החל מט"ו באדר. אם זו שבת ראש חודש, מוציאים עוד ספר תורה (אחד לקריאת פרשת השבוע, שני לקריאת "פרשת ראש חודש", ושלישי לקריאת "פרשת שקלים").
הפטרה: אשכנזים, איטלקים ותימנים מפטירים במלכים ב', י"ב, א'–י"ז, ואילו הספרדים מתחילים מי"א, י"ז. ההפטרה עוסקת בנדבת העם לבדק הבית בבית המקדש. בנוסח רומניא הפטירו ביחזקאל, מ"ה, י"ב עד מ"ו, ה'.
ארבע השבתות > שבת זכור

בתקופת הגאונים נקראה גם בשם שבת מחיית עמלק או שבת פורענות עמלק.
עניינה: בשבת זו קוראים את "פרשת זכור" (דברים, כ"ה, י"ז–י"ט) מתוך פרשת כי תצא. פרשת זכור עוסקת במצווה לזכור את מלחמת עמלק שארעה זמן קצר לאחר יציאת מצרים. בהמשך לחיוב זה מצווה עם ישראל למחות ולהשמיד את זכר עמלק.
זמנה: השבת שלפני פורים. בשל ההבנה שהמן האגגי הוא צאצא של אגג, ולכן בעצמו מזרע עמלק, קוראים את הפרשה סמוך לחג הפורים, שבו נתלו המן ועשרת בניו.
הפטרה: ספר שמואל א', פרק ט"ו, שעניינו מלחמת שאול בעמלק. האשכנזים מפטירים בפסוקים ב'–ל"ד (וכן נהגו בנוסח רומניא אלא שסיימו בפסוק כ"ב, ובק"ק פוזנא סיימו בפסוק כ"ג). הספרדים והאיטלקים מתחילים מפסוק א'. התימנים מתחילים עוד מפרק י"ד, פסוק נ"ב, ומסיימיים בפרק ט"ו, פסוק ל"ג.
חיובה: חלק מן הראשונים ורוב האחרונים פוסקים ששמיעת פרשת זכור היא מצווה מהתורה, מצוות זכירת מעשי עמלק. ברם, ישנן דעות, שאכן הקריאה של פרשת זכור היא מדרבנן, כמו כל ארבע הפרשיות ואין חיוב מיוחד בשמיעתה. בשל חשיבותה של קריאה זו לפי רוב הדעות כמצווה מהתורה, נוהגים להקפיד על קריאת פרשה זו יותר מהרגיל (למשל, קריאה מספר תורה שכשרותו טובה, דקדוק בניקוד ובטעמי המקרא, הקפדה על הברת הקורא בתורה, הכרזה על הצורך בכוונה לפני הקריאה). ישנן דעות שגם נשים חייבות בשמיעת הפרשה מן התורה.
אם שכחו לקרות פרשת זכור יש לה תשלומים ויכולים לקרותה עד שבת פרשת החודש, אך לאחר מכן אין לקרותה בציבור.
ארבע השבתות > שבת פרה

עניינה: בשבת זו קוראים למפטיר בפרשת פרה שבפרשת חקת, מתחילת הפרשה עד "תטמא עד הערב" (ספר במדבר, פרק י"ט, פסוקים א'–כ"ב). פרשת פרה עוסקת בטהרה מטומאת מת על ידי אפר פרה אדומה.
זמנה: חז"ל תקנו לקרוא את פרשת פרה בשבת שלפני שבת החודש מפני ששריפת הפרה הראשונה התקיימה סמוך לחודש ניסן כדי לטהר את ישראל מיד לאחר הקמת המשכן, כך אנו מתפללים שתחזור טהרה זו.
הפטרה: "וזרקתי עליהם מים טהורים..." בספר יחזקאל, פרק ל"ו. האשכנזים והאיטלקים קוראים את פסוקים ט"ז–ל"ח, הספרדים והתימנים קוראים את פסוקים ט"ז–ל"ו, ובנוסח רומניא קוראים מפסוק כ"ה עד פרק ל"ז, פסוק ז'. ההפטרה עוסקת בטיהורו הרוחני של עם ישראל על ידי הקב"ה.
חיובה: יש מן הראשונים האומרים שאף קריאת פרשת פרה היא מן התורה. אך מנגד יש החולקים בטענה שאין שום רמז בתורה על כך.
אם סיים בעל הקורא במקום ב'תטמא עד הערב' ב'הגר הגר בתוכם לחקת עולם', צריך לחזור ולקרוא מתחילת הפרשה, ואם כבר בירך העולה ברכה אחרונה יחזור ויברך שוב לפני הקריאה הנוספת.
אם טעו וסיימו את הקריאה ב'מים חיים אל כלי' (כפי שמסתיימת העלייה בשבת פרשת חוקת) אף אם כבר בירך העולה את ברכת התורה של אחרי הקריאה, יחזרו ויקראו שוב מראש הפרשה, אך לא יברכו שוב לפניה ולאחריה.
על פי הקבלה, העולה לתורה יהיה מחשובי הקהל, ויש להעלות לכתחילה דווקא מי שכבר גדול ויש לו זקן, ובדיעבד אם בחור בר מצווה הכין את קריאת התורה וההפטרה אפשר להעלותו, ויקרא את המפטיר וההפטרה.
ארבע השבתות > שבת החודש

עניינה: בשבת זו קוראים את "פרשת החודש" (שמות, י"ב, א'–כ') מתוך פרשת בא. פרשת החודש עוסקת בדיני קורבן פסח. כמו כן מוזכר בה שניסן הוא החודש הראשון ועל פי הדרש גם ענייני קידוש החודש.
זמנה: שבת ראש חודש ניסן או השבת שלפני ראש חודש ניסן. אם זו שבת ראש חודש מוציאים בה עוד ספר תורה (בראשון פרשת שבוע, בשני פרשת ראש חודש, ובשלישי פרשת החודש).
הפטרה: "בראשון באחד לחודש" וכו' בספר יחזקאל, פרק מ"ה. ההפטרה עוסקת בדיני חג הפסח וקורבנותיו בבית המקדש השלישי. האשכנזים קוראים את מ"ה, ט"ז עד מ"ו, י"ח. הספרדים קוראים את מ"ה, י"ח עד מ"ו, ט"ו. האיטלקים קוראים את מ"ה, י"ח עד מ"ו, י"א. התימנים קוראים את מ"ה, ט' עד מ"ו, י"א. בנוסח רומניא קוראים את מ"ה, כ"א עד מ"ו, י"ג.
פיוטים מיוחדים

מעבר לקריאה שתקנו חז"ל, נהגו לומר פיוטים מיוחדים לשבתות אלו – יוצר וקדושתא בכל אחת מארבע השבתות, ובשבת שקלים והחודש גם קרובה בתפילת מוסף. יש קהילות שממשיכות לאומרם עד היום.
במחזור "חזונים כמנהג המערביים שנתגוררו בסיזיליא", נמצאים פיוטים אחרים לנשמת ויוצר לשבתות אלו, ובהם פיוטים מפייטני ספרד בהם רבי משה אבן עזרא, רבי שלמה אבן גבירול, רבי יצחק אבן גיאת ורבי יהודה הלוי. מנהג זה לא נהוג היום באף קהילה.
פיוטים מיוחדים > פיוטי שבת זכור

יש נוהגים לקרוא בשבת זו את הפיוט מי כמוך ואין כמוך שחיבר ר' יהודה הלוי, המכיל את תקציר סיפור מגילת אסתר. לפי המנהג המקורי, אמרו פיוט זה בברכות קריאת שמע אחרי הפסוק "מי כמוך באלים ה'", אך מנהג זה לא נשתמר בשום קהילה בעולם. יש נוהגים לומר את הפיוט בתוך תפילת נשמת כל חי, ויש נוהגים לאומרו לאחר חזרת הש"ץ של תפילת שחרית סמוך לקריאת התורה או אחריה.
בקהילות אשכנז היה נהוג לומר פיוטי יוצר וקדושתא של רבי אלעזר בירבי קליר לשבת זו. הקדושתא כוללת בין השאר את הפיוטים בלשון אשר הזכרת לזוכריך, ואץ קוצץ.
יש קהילות הממשיכות במנהג זה גם כיום.
שבתות סמוכות > שבת הפסקה

על פי הלוח העברי הנהוג כיום, ראש חודש אדר הסמוך לניסן יכול לחול בארבעה מתוך שבעת ימי השבוע – שני, רביעי, שישי ושבת. כדי שכל פרשה מתוך ארבע הפרשיות תצא בזמנה, נקבעה בכל שנה שבת או שתיים בחודש אדר, בהן הרצף נפסק ויש "הפסקה" מארבע הפרשיות. הסימן לזכור באיזו שבת ההפסקה מובא בשולחן ערוך תרפ"ה בהלכות ארבע פרשיות סימן ו': "זטו בו דד וביו". הפענוח – האות הראשונה היא היום בשבוע בו חל ראש חודש, האותיות אחר כך הן התאריך בחודש של שבת ה'הפסקה'. ביאורו:
| הסימן | ראש חדש חל ביום | תאריך שבת הפסקה 1 | תאריך שבת הפסקה 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| ז - טו | ראש חודש חל בשבת | ט"ו בחודש (שושן פורים) |  |
| ב - ו | ראש חודש חל ביום שני | ו' בחודש |  |
| ד - ד | ראש חודש חל ביום רביעי | ד' בחודש |  |
| ו - ב, יו | ראש חודש חל ביום שישי | ב' בחודש | י"ו (נכתב בדרך כלל כ-ט"ז) בחודש (למחרת שושן פורים) |
בסוג ההפסקה של "זטו" (שנים בהן יוצא פורים משולש), במקומות בהם נחגג שושן פורים, קוראים בשבת זו למפטיר את הקריאה לפורים (ויבוא עמלק) ובהפטרה קוראים שנית את הפטרת שבת זכור.
שבתות סמוכות > פרשיות נוספות

מדברי המשנה ש"בחמישית חוזרים לכסדרן", הסיק מאיר איש שלום שהיה קיים מנהג לקרוא קריאה מיוחדת נוספת. ואכן, בכמה קהילות של נוסח ארץ ישראל נהגה קריאה נוספת ב"שבת חמישית" (לא ברור אם מדובר בשבת שלפני פסח או בשבת הסמוכה לשבת החודש).
כנראה לא היה מנהג אחיד מהי הקריאה המיוחדת לשבתות אלה: מחלק מהמקורות עולה קריאה בפרשת "ויהי בחצי הלילה", וממקורות אחרים נראה שקראו "ראה ראיתי את עני עמי אשר במצרים". ייתכן שהיו הבדלים בין הקהילות, או ששתי הקריאות נועדו לשתי השבתות בין שבת החודש לפסח.
מנהג נוסף היה לקרוא קריאה מיוחדת גם בשבת שאחרי פסח, בפרשת "ויסע משה את ישראל מים סוף ויצאו אל מדבר שור", כך שבארץ ישראל באותה תקופה היו "שש (או שבע) פרשיות" במקום "ארבע פרשיות".
שבתות סמוכות > שבת הגדול

השבת שלפני פסח נקראת שבת הגדול. בניגוד לארבע הפרשיות שמקורן בימי חז"ל, שבת זאת מוכרת רק מימי הביניים. לא נקבעה בה קריאת פרשייה מיוחדת בתורה, אבל היו שנהגו לקרוא בה חלקים מההגדה. שבת זאת מתאפיינת במיוחד בלימוד הלכות הפסח.
ביאורים והרחבות

↑  כמה מן האחרונים (טורי אבן, נצי"ב), וכן חלק מן החוקרים (לוי גינצבורג, חנוך אלבק) סברו שלשיטה זו יש לחזור את הפרשה שוב ושוב לכל העולים.
↑  לדעת רב, פרשת שקלים אינה פרשת מחצית השקל, אלא פרשת קרבן התמיד בפרשת פינחס. ההלכה הוכרעה כדעת שמואל, שפרשת שקלים היא פרשת מחצית השקל.
↑  במנהג ארץ ישראל, שפרשת שקלים נקראה בו במקום הקריאה הרגילה, נהגו כנראה להמשיך לקרוא עד פרק ל"א, פסוק י"ז.
↑  במנהג ארץ ישראל, שפרשת זכור נקראה בו במקום הקריאה הרגילה, נהגו להמשיך לקרוא עד פרק כ"ז, פסוק ח'.
↑  לפי המשנה ברורה ואחרים, ישנו ספק האם לקרוא בסגול או בצירה את האות זי"ן שבמילה "זכר", אך בהגייה ספרדית אין הבדל בקריאה ביניהם. ראו חדרי חרדים: בעניין ניקוד המילה "זכר".
↑  במנהג ארץ ישראל, שפרשת פרה נקראה בו במקום הקריאה הרגילה, נהגו להמשיך לקרוא עד פרק כ', פסוק י"ג או עד פסוק כ"א.
↑  במנהג ארץ ישראל, שפרשת החודש נקראה בו במקום הקריאה הרגילה, נהגו להמשיך לקרוא עד פסוק כ"ח או עד פסוק מ"ב
הערות שוליים

↑  דר יוסף מרקוס, יוצרות לארבע פרשיות, באתר היברובוקס
↑  משנה, מסכת מגילה, פרק ג', משנה ד'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ל', עמוד ב'.
↑  רחמים שר שלום, פרשת השבוע - ממנהגים שונים למנהג אחיד, תשנ"ד (1994), אתר 'דעת'.
1 2 3 4 5  הרב נתן פריעד, "מנהגותיה הקדומים של ארץ ישראל בקריאת התורה והנביאים: ארבע פרשיות היאך היו נקראות", אשל אברהם ג (תשע"ד), עמ' עז–פב, באתר אוצר החכמה; שולמית אליצור, "להיקפה הקדום של פרשת שקלים", תרביץ פב [ג] (תמוז תשע"ד), עמ' 395–405.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק י"ג, הלכה כ"ב; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרפ"ה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ט, עמוד ב'
↑  שקלים א' א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק י"ג, הלכות כ'–כ"ג
↑  משנה ברורה, סימן תרפ"ה, סעיף קטן א'
↑  תוספות ר"י החסיד לברכות יג א.; תוספות הרא"ש שם; ריטב"א מגילה יז ב.
↑  מגן אברהם תרפה; פרי חדש קמו; ביאור הגר"א תרפה. תשובת המצדדים ראו בפורום אוצר החכמה.
↑  פיוטים אלו מובאים בהרבה סידורים מודרניים, ונמצאים בכל מחזורי אשכנז לפחות מהמאה ה-12. בנוסח איטליה אומרים רק את גוף היוצר.
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: חזונים כמנהג המערביים שנתגוררו בסיזיליא --, באתר hebrewbooks.org
↑  הסימן מופיע כבר ביוצר של מנחם בן מכיר ל"שבת הפסקה", כלומר השבת שבין פרשיות שקלים וזכור או זכור ופרה, שנתקבל בשני מנהגי אשכנז. סדר עבודת ישראל, נוסח פולין, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 660.
↑  מאיר איש שלום, פסיקתא רבתי, וינה תר"ם, דף עט:, באתר היברובוקס. אמנם, השערתו שקרו בשבת זו "את קרבני לחמי" נדחתה בידי החוקרים (ראו במקורות להלן).
1 2  עזרא פליישר, "פיוט ותפילה ב'מחזור ארץ ישראל – קודקס הגניזה'", קריית ספר סג (תש"ן), עמ' 235–242.
↑  עמוס גאולה, "קדושתא לשבת חמישית (לסדר 'ראה ראיתי') לר' אלעזר הקלירי", גנזי קדם ה (תשס"ט), עמ' 65–97.
↑  בנימין לפלר, "קדושתא לשבת ויסע - לרבי אלעזר ברבי קיליר", ירושתנו ב (תשס"ח), עמ' רכג ואילך, באתר היברובוקס.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549569005171  LCCN: sh2005003326 
תחילת הפיוט "אל מתנשא לכל לראש" לשבת שקלים
הפיוט "אץ קוצץ" לשבת זכור
פירוש לפיוט "בלשון אשר הזכרת" לשבת זכור מאת הקליר. הפירוש נכתב בידי קלונימוס בר' מנחם בשנת 1317. בתחתית: ראשית הפיוט הבא באותה קרובה, "אץ קוצץ".
פרארי (קבוצת מרוצים)

| --- | --- |

 בסיס:  מרנלו, מודנה, איטליה
 מייסד:  אנזו פרארי
 ferrari.com/it-IT/formula1
 עונת 2025 בפורמולה 1
 נהגים:  מונקו שארל לקלר   בריטניה לואיס המילטון
 נהגי מבחן:  בריטניה אוליבר ברמן
 שלדה:  פרארי SF24
 קריירת פורמולה 1
 מרוץ היסטורי ראשון:  גרנד פרי מונקו 1950
 מרוץ היסטורי אחרון:  גרנד פרי אוסטרליה 2025
 מספר מרוצים:  1,121
 אליפויות יצרנים:  16 (1961, 1964, 1975, 1976, 1977, 1979, 1982, 1983, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2007)
 אליפויות נהגים:  15 (1952, 1953, 1956, 1958, 1961, 1964, 1975, 1977, 1979, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2007)
 ניצחונות:  247
 פודיומים:  824
 נקודות:  5,774 
 פול פוזישן:  252
 הקפות מהירות:  261
 מקום בעונת 2024:  2 (619 נק')
 
סְקוּדֶרְיָה פֶרָארִי (באיטלקית: Scuderia Ferrari) היא קבוצת המרוצים של חברת פרארי, המתחרה באליפות פורמולה 1. הקבוצה היא הוותיקה ביותר בסבב האליפות, והשתתפה בכל העונות שהתקיימו מאז שנת 1950.
הקבוצה הוקמה על ידי אנצו פרארי בשנת 1929 כקבוצת המרוצים של אלפא רומיאו, אך בשנת 1947 החליט פרארי לייצר את כלי הרכב בעצמו. במהלך השנים רשמה הקבוצה 16 זכיות באליפות היצרנים ו-15 זכיות באליפות הנהגים. אלברטו אסקרי זכה באליפות הראשונה בשנת 1952, וקימי רייקונן זכה באחרונה בשנת 2007.
מיכאל שומאכר הוא הנהג המעוטר ביותר בתולדות הקבוצה. בין עונות 1996 עד 2006 ניצח ב-72 מרוצים, זכה בחמישה תוארי אליפות רצופים (2000–2004) והיה שותף לשש זכיות רצופות באליפות היצרנים (1999–2004).
פורמולה 1 > 1929–1949: השנים הראשונות

סקודריה פרארי הוקמה על ידי אנצו פרארי ב-16 בנובמבר 1929 כקבוצת המרוצים של אלפא רומיאו, ובנתה את רכבי המרוץ תחת שם המותג של אלפא. בשנת 1938 קיבלה הנהלת אלפא-רומיאו החלטה להתחרות תחת שמה והקימה את "אלפא קורסה", שהחליפה את קבוצת פרארי. פרארי עצמו התנגד להחלטה, ובשנת 1939 עזב את החברה לאחר שהתחייב לא לייצר מכונית הנושאת את שמו במשך ארבע שנים לפחות.
באותה שנה הקים במודנה את חברת AAC (ראשי תיבות של Auto Avio Costruzioni; בתעתיק לעברית: אאוטו אביו קוסטרוזיוני) שעסקה בייצור חלקים למטוסים עבור ממשלת איטליה. בדצמבר 1939 קיבלה החברה הזמנה מהמרקיז של מודנה לייצר שתי מכוניות מרוץ עבור המרקיז ועבור אלברטו אסקרי. המכוניות יועדו להשתתף בגרנד פרי של ברשה שהתקיים ב-28 באפריל 1940. הדגם, שזכה לשם טיפו 815, היה בעל מנוע של שמונה צילינדרים בנפח 1.5 ליטר. שתי המכוניות השתתפו במרוץ, אך לא הצליחו לסיימו עקב תקלות טכניות.
במהלך מלחמת העולם השנייה נעצרה פעילות ייצור הרכב, והמפעל הוסב לייצור חלקי מכונות. לאחר המלחמה שב פרארי לתכנן ולייצר מכוניות מרוץ, ובשנת 1947 הציגה החברה את פרארי 125, הדגם הראשון שנשא את שמו של פרארי. שלושה ימים לאחר השקת המכונית היא השתתפה במרוץ, אך לא הצליחה לסיימו עקב תקלה טכנית. שבועיים לאחר מכן השתתפה המכונית במרוץ נוסף, אותו סיימה כמנצחת.
בשנת 1948 הציגה החברה את דגם 125 F1, דגם בתצורת פורמולה, המבוסס על הדגם הקודם. המכונית השתתפה במספר מרוצים, אך לא במסגרת מסודרת.
פורמולה 1 > 1965–1974: שקיעה ובנייה מחדש

בעונת 1965 הצליחה לוטוס לשפר את אמינות מכוניותיה ופרארי סיימה את העונה ללא ניצחון. בעונת 1966 הוחלפו מנועי הליטר וחצי במנועים גדולים יותר. סורטיס פתח את העונה, כשהוא נוהג בפרארי 312 בעל מנוע בנפח 3 ליטר. הוא ניצח בגרנד פרי הבלגי, המרוץ השני בעונה, אך עזב את הקבוצה לאחר סכסוך עם מנהל הקבוצה, אוג'יניו דרגוני, והוחלף על ידי מייק פארקס. לודביקו סקרפיוטי ניצח בגרנד פרי האיטלקי, כשהוא נעזר במנוע 36 שסתומים משופר.
דרגוני פוטר מניהול הקבוצה לקראת העונה הבאה ובמקומו מונה פרנקו ליני. במהלך גרנד פרי מונקו התהפך בנדיני עם רכבו ונותר לכוד מתחת לרכב הבוער. הוא אושפז בבית החולים כשהוא סובל מכוויות ולאחר מספר ימים מת מפצעיו. כחודש לאחר מכן נפגע פארקס בתאונה לאחר שהחליק על כתם שמן בסיום הסיבוב הראשון של הגרנד פרי הבלגי. הפציעה היוותה את סיום הקריירה של פארקס, ובעקבותיו החליט גם סקרפיוטי לפרוש מהמשך התחרויות.
בעונת 1968 השתפר מצבה של הקבוצה, כאשר ג'קי איקס ניצח בגרנד פרי הצרפתי והיה בתמונת האליפות עד שנפגע בתאונה במהלך אימון בקנדה. כריס אמון הוביל במספר מרוצים, אך לא הצליח לנצח באף אחד מהם. בסיום העונה התפטר ליני מניהול הקבוצה ואיקס עבר להתחרות עבור קבוצת ברבהאם. במהלך הקיץ באותה שנה מכר אנצו פרארי 50% מחברת הרכב שלו לחברת פיאט תמורת 11 מיליון דולר. את הכסף שהרוויח מעסקת המכירה השקיע בשיקום קבוצת המרוצים.
דגם הפרארי 312B, שהוצג בעונת 1970, היה הראשון בו נעשה שימוש במנוע חדש מתוצרת פיאט. איקס חזר להתחרות עבור הקבוצה וניצח בגרנד פרי האוסטרי, הקנדי והמקסיקני, וסיים את העונה במקום השני באליפות הנהגים. קליי רגזוני, בעונת הבכורה שלו, ניצח בגרנד פרי האיטלקי וסיים את העונה במקום השלישי.
הקבוצה חוותה שלוש עונות של שפל ללא הישגים מיוחדים. השפל הגיע לשיאו כאשר במהלך עונת 1973 לא התייצבה הקבוצה לגרנד פרי ההולנדי והגרמני, לראשונה מאז הצטרפה לאליפות. לקראת עונת 1974 קיבלה הקבוצה החלטה אסטרטגית לפרוש מהשתתפות באליפות העולם למכוניות ספורט, בה רשמה 12 זכיות ולהתמקד רק בפורמולה 1. ניקי לאודה הצטרף לצוות נהגי הקבוצה. הקבוצה רשמה ניצחונות בגרנד פרי הספרדי, הגרמני וההולנדי, אך רגזוני הפסיד את האליפות לאמרסון פיטפלדי במרוץ האחרון של העונה.
פורמולה 1 > 1975–1979: דומיננטיות מחודשת

פרארי 312T, שפותחה בסיועם של לאודה ורגזוני, הוצגה בתחילת שנת 1975. במהלך העונה ניצח לאודה בחמישה מרוצים וזכה בתואר האליפות, במקביל זכתה הקבוצה גם באליפות היצרנים. לאודה פתח בצורה טובה גם את העונה הבאה והוביל את האליפות עד שנפצע בגרנד פרי הגרמני. הוא החמיץ את שני המרוצים הבאים, אך חזר וצבר נקודות בשלושת המרוצים שלאחר מכן. במרוץ סיום העונה נאלץ לפרוש לאחר שתי הקפות והפסיד את התואר לג'יימס האנט בפער של נקודה אחת בלבד. בעונת 1977 זכה לאודה בתואר אליפות נוסף והקבוצה זכתה באליפות היצרנים. למרות הזכייה החליט לאודה לעזוב את הקבוצה על רקע יחסים אישיים עם חברי צוות אחרים.
ז'יל וילנב תפס את מקומו של לאודה, אך תואר האליפות עבר לקבוצת לוטוס. ג'ודי שכטר זכה באליפות הנהגים בסיום עונת 1979, התואר האחרון של פרארי עד הופעתו של מיכאל שומאכר 21 שנים אחר כך.
אליפות העולם למכוניות ספורט

בתחילת המאה ה-21 ידועה קבוצת פרארי בשל השתתפותה במרוצי הפורמולה 1, אך בתחילת דרכה השתתפה הקבוצה במרוצי מכוניות ספורט. החל מאמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 ועד מחצית שנות ה-70 לקחה הקבוצה חלק באליפות העולם למכוניות ספורט וזכתה ב-13 תוארי אליפות. את הניצחונות הראשונים רשמה הקבוצה במרוץ המייל מילייה (Mille Miglia) אותו ניצחה בשנת 1950 וב-1951.
בשנת 1953 נוסדה אליפות העולם למכוניות ספורט אליה הצטרפה פרארי יחד עם יצרניות אחרות דוגמת אסטון מרטין, מרצדס-בנץ ויגואר. בתחרויות שיתפה הקבוצה מגוון גדול של דגמים: 166MM ‏, 250MM ‏, דגמי המונזה בעלי מנוע 4 צילינדרים ודגמי 118 ו-121LM, בעלי שישה צילינדרים. באליפות נכללו מרוצים ידועים דוגמת טארגה פלוריו והמייל מילייה, שהתקיימו בסיציליה ומרוץ 24 השעות של לה מאן אותו נצחה הקבוצה שש שנים ברציפות (1960–1965).
בעקבות התוצאות החלשות שהשיגה קבוצת הפורמולה 1 בעונת 1973 החליט אנצו פרארי על הפסקת ההשתתפות באליפות העולם למכוניות ספורט והתמקדות בפורמולה 1 בלבד. מכוניות פרארי המשיכו להשתתף בתחרויות בקבוצות פרטיות.
בשנת 1993 פיתחה הקבוצה את דגם 333SP, שהשתתף בתחרויות בקטגוריות אבי-הטיפוס, אך לא בשם הרשמי של הקבוצה.
בשנת 2023, במסגרת תחרויות אליפות העולם במרוצי סיבולת, מכונית 51 של קבוצת פרארי ניצחה במרוץ היוקרתי 24 השעות של לה מאן, גוברת על טויוטה הדומיננטית.