stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי יוון–נמיביה

| יחסי יוון–נמיביה |
| --- | --- |
יוון: נמיביה


יוון: נמיביה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 824,292
אוכלוסייה
10,020,238: 3,045,810
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 12,351
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 4,055
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה

יחסי יוון–נמיביה הם היחסים הדיפלומטיים והכלכליים בין יוון לנמיביה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 באוגוסט 1990, זמן קצר לאחר שדרום-מערב אפריקה קיבלה את עצמאותה מדרום אפריקה והוכרה כנמיביה. היחסים בין המדינות טובים מאוד. מעט מאוד יוונים מתגוררים בנמיביה ואין קהילה יוונית מאורגנת במדינה.
נציגויות דיפלומטיות

יוון מיוצגת בנמיביה באמצעות שגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
נמיביה מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד באתונה.
יצחק עבאדי (רב)

הרב יצחק עבאדי, 2008
הרב יצחק עבאדי (נולד ב-12 במרץ 1933) הוא פוסק הלכה אורתודקסי בולט ביהדות ארצות הברית.
ביוגרפיה

הרב נולד בוונצואלה, בשנת תרצ"ג, למשפחה ממוצא חלבי. בהיותו בן שנתיים, בשנת 1935, עלו הוריו לארץ ישראל והתיישבו בטבריה. למד תורה מרבני העיר, הרב רפאל קוק והרב מאיר ועקנין, שהמליצו עליו לישיבת תפארת ישראל, שם למד שנתיים. לאחר מכן עבר לישיבת היישוב החדש בתל אביב, שם התקרב לחזון איש, והיה נוהג לפקוד את ביתו לעיתים קרובות. לאחר מכן למד תקופה קצרה בישיבת חברון כנסת ישראל, ואחר כך בישיבה במונטרי שבשווייץ.
בגיל 19 המליץ לו החזון איש לנסוע ללמוד אצל רבי אהרן קוטלר בישיבת לייקווד שבניו ג'רזי, הוא בלט בין הבחורים בשקדנותו ובכח זכרונו, ותחת חסותו של הרב קוטלר הפך לפוסק הרשמי של ישיבת לייקווד והקהילה המקומית. גם בביתו של הרב קוטלר נהגו לשאול את הרב עבאדי שאלות בהלכה.
לאחר מותו של הרב קוטלר בשנת 1962, מונו בישיבה פוסקי הלכה אחרים. בשנת 1980 הוא פתח בלייקווד כולל אברכים ללימוד הלכה בשם "אוהל תורה", ובשנת 1993 הוא העביר אותו לשכונת הר נוף בירושלים ועבר בעצמו להתגורר בה. בשנת 2009 הוא שב ללייקווד, אך לא חזר לקהילה.
הרב עבאדי נחשב לאחד מגדולי הפוסקים בארצות הברית, אך כמה תשובות הלכתיות שבהן נטה להקל מתוך חשיבה עצמאית, עוררו נגדו ביקורת רבה. רוב פוסקי לייקווד כיום הם תלמידיו.
בנו ר' אהרן מנהל אתר שאלות ותשובות בו הוא מורה על פי פסקי אביו, וכמו כן מפרסם רשימת מוצרים הכשרים לפסח.
ספר השו"ת שלו "אור יצחק", נערך מכתביו בידי תלמידים.
פסיקות בולטות

התיר להשתמש בספר תורה שנכתב בדפוס משי. בשיטה זו מותחים בד משי על מסגרת המונחת על קלף, עם שבלונה של האותיות. כאשר שופכים דיו סמיך על הבד וגורפים אותו באמצעות מגב, נוצרים האותיות.
התיר בתנאים מסוימים קיום יחסי אישות לאחר ראיית דם בתולים.
מקל בדין הסיבה בליל הסדר, ופסק כי "מי שאינו רגיל בכך אינו צריך".
התיר להשתמש בפאה נכרית שמקורה בשער הודי, כשיטתם של הרב שמואל הלוי ואזנר, הרב חיים יוסף דוד ווייס, הרב מנשה קליין והרב ישראל בלסקי, בניגוד להוראה לאיסור של הרב יוסף שלום אלישיב, בשל החשש שמדובר בשער עבודה זרה.
הרב עבאדי חיבר גרסה קצרה של ברכת המזון לפי דברי הרמב"ם ופוסקים אחרים מן הראשונים, ולדבריו ניתן להשתמש בגרסה שלו גם לכתחילה כאשר האדם ממהר וכדומה ואינו מעוניין לקרוא את הגרסה המלאה של הברכה.
הערות שוליים

↑  ראו מכתבו של ראש הישיבה הרב משה חברוני אל הרב הראשי הרב הרצוג: ישיבות ומוסדות תורה, באתר ארכיון המדינה, עמ' 89
↑  שו"ת אור יצחק יורה דעה סימן לג'.
↑  אור יצחק ח"ב בקונטרס אחרון הלכות פסח דיני 'קדש' אות ד'. ראו כאן.
↑  ראו פרק י"ח בספר "חן וכבוד".
↑  נוסח ברכת המזון המקוצר שנדפס בספרו "אור יצחק", באתר HebrewBooks.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311247005171  LCCN: no2004005977  VIAF: 34159670   WorldCat (עם VIAF): 34159670
כלבי ים לובודונים

| כלבי ים לובודונים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלבי ים
תת־משפחה:: מונכיים
שבט:: כלבי ים לובודונים
סוגים
 Hydrurga  Lobodon  Leptonychotes  Ommatophoca
שם מדעי
 Lobodontini

כלבי ים לובודונים (שם מדעי: Lobodontini) הוא שבט של כלבי ים החיים בחופי אנטארקטיקה ובאוקיינוס הדרומי. בשבט זה כלולים 4 מיני כלבי ים: לובודון הסרטנים (Lobodon carcinophaga), כלב ים נמרי (Hydrurga leptonyx), כלב ים ודל (Leptonychotes weddelli) וכלב ים רוס (Ommatophoca rossii), כולם מינים יחידים בסוגם. בנוסף למינים אלה חיים באנטארקטיקה גם המין פיל ים דרומי ומינים ממשפחת האוטריים.
כלבי ים אלה חיים באזור הקר ביותר בעולם והם בעלי שכבת שומן עבה מסביב לגופם. כלב ים ודל אפילו נשאר בה כל החורף והוא היונק היחידי המסוגל לעשות זאת, על ידי שהייה בחורים בקרח. הוא מצוי דרומה יותר משאר המינים וחי בעיקר על קרח מוצק וקפוא, בעוד שאר המינים חיים על קרחונים צפים בלהקות משתנות המכילות את אוכלוסיית הטורפים הימיים הגדולה ביותר בעולם.
הם בעלי גוף שמן ומוארך, אף ולסתות גדולות ויש להם רווחים בין השיניים, אשר עוזרים לסנן אוכל פלנקטוני כמו הקריל האנטארקטי שהוא מזונם של רוב המינים, בתוספת של דגים ודיונונים, והמין כלב ים נמרי ניזון גם מחיות בעלות דם חם.
בניגוד ללווייתני המזיפות של אנטארקטיקה, ארבעת המינים הללו לא נפגעו מציידים ולא חלה ירידה באוכלוסייתם.
מינים

כלב ים רוס
כלב ים ודל
לובודון הסרטנים
כלב ים נמרי
לובודני סרטנים עם כלב ים נמרי על הקרח
יצחק קראוס

| --- | --- |

יצחק קראוס
 לידה:  8 באוקטובר 1958 (בן 65)
 השקפה דתית:  יהדות 
 תחומי עניין:  פילוסופיה יהודית
 עיסוק:  רב 
 מדינה:  ישראל 
 
הרב פרופ' יצחק קראוס (נולד בכ"ד בתשרי ה'תשי"ט, 8 באוקטובר 1958),  מכהן כמרצה במכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן. הוא חוקר משנתו של הרב יהודה אלקלעי, וחוקר חסידות חב"ד במאה ה-20, לשעבר נשיא המכללה האקדמית הרצוג בגוש עציון.
ביוגרפיה

למד בישיבת בני עקיבא בנתניה ובישיבת כרם ביבנה. שירת בצה"ל בחיל השריון, במסגרת ההסדר. למד והוסמך לרבנות בישיבת עטרת כהנים.
את לימודיו האקדמיים החל במכללת מורשת יעקב לתעודת הוראה במדעי היהדות. בעל תואר מוסמך בהצטיינות במדעי היהדות מטעם Baltimore Hebrew University. נושא התזה היה "שלוש השבועות כיסוד למשנתו האנטי ציונית של ר' יואל טייטלבוים", בהנחיית ד"ר שמעון שוקק. בעל תואר ד"ר מהמחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן על הדיסרטציה - "לחיות עם הזמן: הגות והנהגה - הלכה ומעשה במשנתו של הרב מנחם מנדל שניאורסון האדמו"ר מליובאוויטש", בהנחיית: פרופ' משה חלמיש. קראוס זכה בשנת תשס"א בפרס הצטיינות מטעם הקרן לחקר הקבלה ע"ש שלמה מוסיוף באוניברסיטת בר-אילן, ומטעם קרן שופף באוניברסיטה בשנת תשנ"ט.
בשנים תשס"ג–תשס"ד היה ראש החוג למחשבת ישראל במכללת אורות ישראל. בשנים תשנ"ד-תשס"ד היה סגן ראש המדרשה לנשים במכון הגבוה לתורה, אוני' בר-אילן, ובתשס"ה–תש"ע היה ראש המדרשה. בשנים תשע"א - תשע"ה כיהן כנשיא מכללת הרצוג.
קראוס היה חבר בוועדת חינוך הבת במינהל החינוך הדתי במשרד החינוך והתרבות ובוועדת החינוך של תנועת עמינדב לשירות לאומי, כיהן כרב בית הכנסת "שירה חדשה" בגבעת שמואל. נשוי לפרופ' שרית קראוס ואב לחמישה ילדים, מתוכם שניים מאומצים.
ספרו

השביעי – משיחיות בדור השביעי של חב"ד, ספריית יהדות כאן ועכשיו, הוצאת ידיעות אחרונות, תשס"ז
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301782905171  VIAF: 36807476   WorldCat (עם VIAF): 36807476
ירון לרמן

| --- | --- |

ירון לרמן במסיבת עיתונאים, דצמבר 2012
 לידה:  23 במאי 1979 (בן 45)
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מפלגה:  עלה ירוק - הרשימה הליברלית
 
ירון לרמן (נולד ב-23 במאי 1979) הוא ממקימי התנועה הליברלית החדשה ויו"ר מפלגת עלה ירוק בבחירות 2013.
חייו

לרמן מחזיק בתואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהטכניון בחיפה ותואר שני במנהל עסקים, גם הוא מהטכניון. את שירותו הצבאי מילא בתפקיד מהנדס במסגרת העתודה האקדמאית. לאחר שירותו הצבאי עבד בתחום ההיי-טק. לרמן מתגורר כיום בתל אביב.
בסוף שנת 2008 הקים לרמן את התנועה לצבא מקצועי שעסקה בקידום אג'נדת מעבר הדרגתי של מודל הגיוס של צבא ההגנה לישראל ממודל גיוס חובה לעבר מודל שעיקרו גיוס מקצועי ומוטה צורך. התנועה לצבא מקצועי פרסמה ניירות עמדה בנושא היעילות הכלכלית, הצבאית והחברתית של מודל שירות זה.
בשנת 2011 הקים לרמן יחד עם עו"ד אבי נוב, מוטי היינריך, בועז ארד ואמיר וייטמן את התנועה הליברלית החדשה, אשר מקדמת את חירות הפרט והשוק החופשי בשיח הציבורי. לקראת הבחירות לכנסת ה-19 חברו חלק מחברי התנועה הליברלית החדשה למפלגת עלה ירוק. לרמן מונה ליו"ר עלה ירוק והמפלגה הגישה רשימה בשם "עלה ירוק - הרשימה הליברלית". המפלגה בהנהגת לרמן הרחיבה וחידדה את מצעה בנושאי חופש האזרחים, הגנה על חירויות ופרטיות, הורדת מיסים, הפרטת שירותים ציבוריים, מאבק בוועדים ובמונופולים, ביטול תוכנית המאגר הביומטרי, הפרדת דת ממדינה והורדת יוקר המחיה.
בבחירות לכנסת ה-23 הצטרף למפלגתה של ליבי מולד, בשם המפלגה הליברלית החדשה.
יחסי יוון–נפאל

| יחסי יוון–נפאל |
| --- | --- |
יוון: נפאל


יוון: נפאל
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 147,181
אוכלוסייה
10,020,238: 29,642,749
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 40,908
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 1,380
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה פדרלית דמוקרטית

יחסי יוון–נפאל הם היחסים הבילטראליים בין הרפובליקה ההלנית של יוון והרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
סקירה כללית

יוון ונפאל כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 בפברואר 1960. היחסים בין שתי המדינות הם ידידותיים ולבביים. אך עם זאת, המגעים והאינטראקציה בין שתי המדינות נותרו די זניחים עם השנים. בדרג המדיני, שגריר נפאל בווינה מוסמך לפעול בעניינים הקשורים ליוון, בעוד שגריר יוון בניו דלהי, מוסמך לפעול בעניינים הקשורים לנפאל.
ביקורים

בשנת 1989 ביקרו בירנדרה, מלך נפאל ואיישווארה, מלכת נפאל ביקור פרטי באי רודוס.
בדצמבר 1993 ביקר ראש ממשלת יוון ויו"ר האופוזיציה בפרלמנט היווני לשעבר, קונסטנטינוס מיצוטקיס (אנ'), בנפאל, ונוכח עם ראש ממשלת נפאל.
מ-17 בדצמבר ועד 19 בדצמבר, בהזמנת שר החוץ הנפאלי דאז, צ'אקרה פראסאד באסטולה, ביקר שר החוץ היווני המכהן אז, יורגוס פפנדראו בנפאל. זהו הביקור הרשמי הראשון של שר חוץ יווני בנפאל.
רעידת האדמה

יוון שלחה משלחות חילוץ לנפאל לאחר רעידת האדמה ההרסנית של שנת 2015.
מענק לימודים

ממשלת יוון הציעה לנפאל מענקי לימודים ללימודי תארים מתקדמים ופוסט דוקטורט החל משנת הלימודים 2012–2013. בעבר, העניקה יוון מלגות ללימודי תארים מתקדמים, בעיקר בתחומי תכנון ערים ואזורים, מדעי הסביבה ועוד.
יצחק חן

ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1963 (בן 61 בערך) 
 ענף מדעי:  היסטוריה תרבותית, קודיקולוגיה, פלאוגרפיה, היסטוריה של הדתות, חקר ימי הביניים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  רוזמונד מקיטריק 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 ביולי 2018)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 פרסים והוקרה:  עמית אקדמיית ימי הביניים של אמריקה (2020) 
 
יצחק חן (נולד ב-1963) הוא פרופסור מן המניין בחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית, וראש המכון הישראלי ללימודים מתקדמים. בעברו היה חבר סגל במחלקה להיסטוריה כללית ומופקד הקתדרה להיסטוריה על-שם אנה וסם לופין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פעילותו

יצחק חן סיים את לימודי התואר הראשון בהיסטוריה ובפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1988, ואת לימודי התואר השני בהיסטוריה באוניברסיטה העברית סיים בשנת 1991. את עבודת הדוקטורט (הושלמה בשנת 1994) כתב פרופסור חן באוניברסיטת קיימברידג' (בריטניה) בהנחיית פרופסור רוזמונד מקיטריק, בנושא: "התרבות העממית בממלכה המרובינגית, 751-481".
לאחר לימודי הדוקטורט זכה חן במלגת פוסט-דוקטורט מטעם קרן וולפסון (1995-1994) ובמלגת פוסט-דוקטורט לחקר ההיסטוריה האירופית מטעם יד הנדיב (1997-1995). הוא היה עמית מחקר במכון ההולנדי ללימודים מתקדמים במדעי הרוח והחברה (NIAS) בשנת הלימודים 2001-2000, אורח ב-Clare Hall שבאוניברסיטת קיימברידג' בשנת הלימודים 2008-2007, ועמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון (2012-2013). בשנת 2008 נבחר פרופסור חן לעמית (Life Member) ב-Clare Hall, בשנת 2020 נבחר כעמית באקדמיה המדיאוולית של ארצות הברית, ובשנת 2022 נבחר כעמית בחברה ההיסטוריה המלכותית של בריטניה.
פרופסור חן היה חבר מערכת בכתבי העת היסטוריה ו-History Compass, חבר בוועדה המייעצת של הסדרה Cursor Mundi, והעורך הראשי של הסדרה: Cultural Encounters in Late Antiquity and the Middle Ages.
ב-2018 מונה לראש המכון הישראלי ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים.
תחומי מחקרו

תחומי מחקרו של פרופסור חן הם היסטוריה חברתית, דתית ותרבותית של הממלכות הברבריות בימי הביניים המוקדמים; ליטורגיה נוצרית מוקדמת במערב הלטיני; פליאוגרפיה לטינית וקודיקולוגיה. נושא מחקרו הנוכחי, עליו זכה במענק מטעם הקרן הלאומית למדע, הוא "האריאניזם המערבי: פוליטיקה ותרבות דתית בימי הביניים המוקדמים".
פרסומים > ספרים שכתב

Culture and Religion in Merovingian Gaul, A.D. 481-751 (Brill: Leiden, New York and Köln, 1995)
The Sacramentary of Echternach, Henry Bradshaw Society 110 (Boydell & Brewer: London, 1997)
סוף האלף הראשון: דת, חברה ותרבות במאה העשירית (משרד הביטחון – ההוצאה לאור: תל אביב, 2000)
The Royal Patronage of Liturgy in Frankish Gaul to the Death of Charles the Bald (877), Henry Bradshaw Society, subsidia 3 (Boydell & Brewer: London, 2001)
ראשיתה של אירופה: מערב אירופה בימי הביניים המוקדמים (נכתב עם אורה לימור), 3 כרכים (האוניברסיטה הפתוחה: תל אביב, 2003)
Roman Barbarians: The Royal Court and Culture in the Early Medieval West (Palgrave-Macmillan: London and New York, 2007) [Bulgarian translation by Elika Rafi (Sophia, 2010)]
Western Arianism: Politics and Religious Culture in the Early Medieval West (Cambridge University Press: Cambridge, forthcoming)
פרסומים > ספרים שערך

The Uses of the Past in the Early Middle Ages, co-edited with Matthew Innes (Cambridge University Press: Cambridge, 2000)
De Sion Exibit Lex et Verbum Domini de Hierusalem. Studies on Medieval Law, Liturgy and Literature in honour of Amnon Linder, Cultural Encounters in Late Antiquity and the Middle Ages, 1 (Brepols: Turnhout, 2001)
נשים, זקנים וטף: קובץ מאמרים לכבודה של שולמית שחר, נערך עם מירי אליאב-פלדון (מרכז זלמן שזר: ירושלים, 2002)
The Bobbio Missal: Liturgy and Religious Culture in Merovingian Gaul, co-edited with Rob Meens (Cambridge University Press: Cambridge, 2004)
Wilhelm Levison (1876-1947): Ein jüdisches Forscherleben zwischen wissenschaftlicher Anerkennung und politischem Exil, co-edited with Matthias Becher, Bonner Historische Forschungen 63 (Verlag Franz Schmitt: Siegburg, 2010)
Sermo doctorum: Compilers, Preachers and their Audiences in the Early Medieval West, co-edited with Max Diesenberger and Marianne Pollheimer (Brepols: Turnhout, forthcoming)
Barbarians and Jews: Jews and Judaism in the Early Medieval West, co-edited with Ora Limor and Tom F.X. Noble (Brepols: Turnhout, forthcoming)
פרסומים > תרגומים

איינהרד: חיי קרל הגדול (נספחים: יצחק חן ואיריס שגריר), האוניברסיטה הפתוחה, רעננה, 2005
לקריאה נוספת

Marquis, Who is Who in the World, 2011
כלבי ציד (קבוצת כוכבים)

| כלבי ציד Canes Venatici |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים כלבי ציד
 סמליות:  כלבי הציד של שומר הדובים
 עלייה ישרה:  13 שעות
 נטייה:  °‏40
 שטח נראה:  465 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־38
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  1
 הכוכב הבהיר ביותר:  קור קרולי (α בכלבי ציד)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  2.9
 מטר מטאורים:  קאנס ונטיסידיים
 מערכות כוכבים גובלות:  הדובה הגדולה  שומר הדובים  שערות ברניקי
 נראית בין קוי הרוחב °‏90 ו־°‏40- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש מאי
כלבי ציד היא קבוצת כוכבים בשמי הצפון באזור דליל בכוכבים סמוך לקוטב הצפוני של שביל החלב. הקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס והיא מייצגת את כארה ואסטריון - זוג הכלבים של שומר הדובים שסמוך אליה. זוהי קבוצת הכוכבים השלישית המייצגת כלבים (האחרות הן כלב גדול וכלב קטן). בקבוצה נמצאות מספר גלקסיות הניתנות לצפייה בטלסקופ חובבים.
כוכבים חשובים

α בכלבי ציד, נקרא גם קוֹר קרוֹלי (לטינית: Cor Caroli - לבו של צ'ארלס, השם ניתן על ידי אדמונד היילי לכבודו של מלך אנגליה צ'ארלס השני), הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-110 שנות אור ועם בהירות נראית נראית מדרגה 2.9. בטלסקופ קטן ניתן להבחין שזהו כוכב כפול עם בן זוג קרוב בדרגת בהירות 5. הכוכב הבהיר יותר הוא גם כוכב משתנה, אך השינוי הוא של 0.1 דרגות בלבד ולכן כמעט שאינו מורגש.
β בכלבי ציד הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב דומה לשמש ובמרחק של 27 שנות אור בלבד. בשל דמיונו לשמש, היותו כוכב יחיד (בניגוד למערכות הכוללות יותר מכוכב אחד) ומרחקו הקטן יחסית, הוא אחד המועמדים הטובים ביותר לחיפוש אחר חיים מחוץ למערכת השמש.
גרמי שמיים מעניינים נוספים

M3 הוא צביר כדורי המכיל כחצי מיליון כוכבים ונמצא במרחק של כ-33900 שנות אור. במשקפת הוא נראה ככתם עמום עם דרגת בהירות 6 ובטלסקופ קטן ככדור של אור. רק טלסקופים גדולים מאפשרים להבחין בכוכבים הבודדים של הצביר.
M51 היא גלקסיית המערבולת - גלקסיה ספירלית במרחק של כ-23 מיליון שנות אור ובבהירות מדרגה 9. בטלסקופ חובבים היא נראית ככתם עמום עם שתי נקודות בהירות, אך טלסקופ גדול מאפשר להבחין שלגלקסיה הספירלית צמודה בקצה אחת הזרועות גלקסיה נוספת קטנה יותר. הגלקסיה השנייה היא גלקסיית עדשה או גלקסיה לא-סדורה. גלקסיית המערבולת היא החברה הבהירה ביותר בקבוצת הגלקסיות הקרויה על שמה וכוללת כ-10 גלקסיות נוספות.
M63 נקראת גלקסיית החמניה והיא גלקסיה ספירלית השייכת לקבוצת הגלקסיות של M51. גם היא בעלת בהירות מדרגה 9 ונדרש טלסקופ גדול כדי להבחין במבנה הספירלי שלה.
M94 היא גלקסיה ספירלית נוספת במרחק של כ-16 מיליון שנות אור, כלומר היא איננה חלק מקבוצת הגלקסיות של M51 אלא חלק מקבוצת גלקסיות קרובה יותר שנקראת על שמה קבוצת M94. מישור הגלקסיה ניצב לקו הראיה אליה, כלומר היא נראית במבט על כעיגול מושלם בבהירות מדרגה 8. ניתן להבחין בה בקלות בטלסקופ חובבים.
M106 היא גם כן גלקסיה ספירלית במרחק של כ-23 מיליון שנות אור ובבהירות מדרגה 9.
גלקסיית המערבולת
ישראל ליברטובסקי

| --- | --- |

 לידה:  1917 האימפריה הרוסית
 פטירה:  15 בנובמבר 1996 (בגיל 79 בערך) תל אביב ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 תאריך עלייה:  1925
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה  פלמ"ח הצבא הבריטי הצבא הבריטי   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1936–1949 (כ־13 שנים)
 דרגה:    סגן-אלוף
 פעולות ומבצעים
 המרד הערבי  מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל מספנות ישראל
 
ישראל ליברטובסקי (1917 - 15 בנובמבר 1996) היה לוחם פלמ"ח, פעיל העפלה, קצין בצה"ל, מקים מספנות ישראל.
ביוגרפיה

ישראל ליברטובסקי נולד ברוסיה בשנת 1917, ועלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1925. למד בגימנסיה הרצליה, ולאחר מכן הנדסה בטכניון. ב-1936 הצטרף ל"הגנה", וב-1941 התגייס לפלמ"ח.
על פי הוראה של יצחק שדה, הקימו מאיר בץ וליברטובסקי את פלוגה ו' של הפלמ"ח (הפלוגה הירושלמית) שהייתה הפלוגה העירונית השנייה של הפלמ"ח. גרעין המייסדים של הפלוגה היה מורכב ממתנדבים מגדוד החי"ש "ראשון ליהודה". ליברטובסקי מונה כמפקד הפלוגה, שהייתה אחראית על השטח שבין הר-טוב ועד לסדום והיה מפקד הפלוגה הראשון שצירף נשים לשורות הפלוגה, ולא הפלה לרעה את המתגייסים שהגיעו משורות האצ"ל ובראשם דני מס.
בשנים 1941–1943 הוביל ליברטובסקי חלק מאנשי הפלוגה ובהם מתי מגד, מתי פלד ועזרה זהר, לביצוע פעולות כנגד אנשים שאהדו את הבריטים ולכן נתפשו בעיניהם כבוגדים וכן כנגד מטרות בריטיות. מאחר שפעולות אלו בוצעו בלי אישור הנהגת "ההגנה" או מפקדיו בפלמ"ח, הודח ליברטובסקי מתפקידו כמפקד הפלוגה.
ליברטובסקי החליט להתנדב לצבא הבריטי והוצב בפלוגת ההובלה 462, שקלטה מגויסים חדשים אחרי אסון הארינפורה. הוא הגיע עם יחידת ההובלה לאיטליה ושם, אחרי שפגש בניצולי השואה החליט להקדיש מזמנו לסיוע לפליטים ולהעלותם לארץ ישראל. לשם כך הוקמה "החבורה", קבוצת חיילים ארץ-ישראלים שהקדישו עצמם לנושא הסיוע לפליטים.
אנשי "החבורה" הקימו נקודת הכשרה לפליטים היהודים הצעירים במג'נטה שליד מילאנו והייתה אחראית לתחזותה ולהדרכתה. ליברטובסקי היה בצוות ההכנה של אוניית המעפילים "חנה סנש" והתחזה לקצין בריטי בשם מייג'ור מקינטוש כאשר הוביל שיירת פליטים מנקודת הריכוז בטרטדה לנמל לה-ספציה במטרה להעלותם על הספינות "דב הוז" ו"אליהו גולומב", במה שכונה "פרשת לה ספציה".
בנוסף אספו אנשי החבורה בראשות ליברטובסקי כלי נשק ואחסנו אותם בווילה פג'רה, ליד מג'נטה.
ב-1947 חזר ל"הגנה" כקצין ומונה כמפקד מחוז הנגב, עיקר דאגתו הייתה לאספקת מים ליישובים ולכוחות הביטחון ולשם כך עסק בהנחת קווי מים ליישובים, כולל היישובים הנצורים וכן ניהל את מבצע הנחת צינור המים בנגב. עם הקמת צה"ל וחלוקת הדרגות קיבל דרגת סגן-אלוף. אחרי הסכמי שביתת הנשק וההתארגנות המחודשת של הצבא השתחרר מהשירות.
עם שחרורו מונה כמנהל חבל הצפון של "מקורות" ומאוחר יותר הועבר לנהל את חבל הדרום. בשני החבלים, פרט לניהול שוטף, ניהל הקמת מערכות הולכת מים חדשות.
בשנת 1956, עם ההחלטה על הקמת קו צינור אילת, הוחלט לנצל את ניסיונו של ליברטובקי בהנחת צינורות למרחקים ארוכים והוא הועמד בראש צוות ההקמה והנחת צינור בקוטר 8 אינץ' בין אילת ובאר שבע וכן צינור בקוטר 16 אינץ' מבאר שבע לאשדוד. בנוסף לצינור בנה הצוות בראשותו מכלי אחסון לנפט.
בשנת 1958 נקרא לנהל את מספנות ישראל בחיפה, אשר תוכננו תחת פיקוח של רמחצ"ד קצין חיל הים המושאל אברהם זכאי, בראשן עמד במשך 23 שנים. שנה לפני יציאתו לגמלאות הודח על ידי שר התחבורה חיים לנדאו, כדי להחליפו באיש תנועת הליכוד.
נפטר בתל אביב ב-15 בנובמבר 1996.
הערכה והנצחה

בשנת 1981 זכה ליברטובסקי בפרס התעשייה בקטגוריית המתכת.
בשנת 1982 הוענק לליברטובסקי מגן "איש הים" מטעם החבל הימי לישראל.
בשנת 1987 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד על ידי הטכניון.
על שמו מרכז המדעים בניצנה.
הערות שוליים

↑  "פרשת לה-ספציה" - סיפורו של איש 'החבורה' - אליעזר ביגר (לסקה), באתר פלי"ם
↑  ד"ר אורי מילשטיין, בתי החרושת לנשק נותרו בארגזים בנמל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 ביוני 2015
↑  יוסף מיכלסקי, קץ לעידן ליברטובסקי "במספנות ישראל", דבר, 1 במרץ 1981
↑  הדחת המנכ"ל בניגוד לנוהל הציבורי התקין, דבר, 11 באוקטובר 1981
↑  בעלי תואר כבוד, באתר הטכניון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009449090405171  VIAF: 2242161152494635190006   WorldCat (עם VIAF): 2242161152494635190006 
חבלה בקו המים בין בארי למשטרת עימרה. ליברטובסקי כורע למטה מימין (1948)
יחסי איחוד האמירויות הערביות – הפיליפינים

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – הפיליפינים |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: הפיליפינים


איחוד האמירויות הערביות: הפיליפינים
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 300,000
אוכלוסייה
11,106,647: 116,080,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 437,146
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 3,766
משטר
מונרכיה פדרלית, מונרכיה נבחרת, מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה נשיאותית

מזכיר החוץ של הפיליפינים טאודורו לוקסין (משמאל) נפגש עם שגריר איחוד האמירויות הערביות, 2019
יחסי איחוד האמירויות הערביות–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין האמירויות הערביות המאוחדות לבין רפובליקת הפיליפינים.
היסטוריה

השגרירות הפיליפינית באבו דאבי נפתחה ב-17 ביוני 1980.
יחסים כלכליים

כלכלת איחוד האמירויות תלויה בעובדים זרים, שחלק ניכר מהם באים מהפיליפינים. איחוד האמירויות הוא היעד השני הגדול ביותר עבור מהגרי עבודת פיליפינים, אחרי ערב הסעודית. ישנם כבין 500,000 ל-600,000 עובדים פיליפינים באיחוד האמירויות הערביות. 60% מסווגים כבעלי מקצוע, 25% מיומנים ו-15% לא-מקצועיים. סך הסחר בין הפיליפינים לבין איחוד האמירויות הערביות עלה ל-1.61 מיליארד דולר ב-2010 מ-1 מיליארד דולר בשנת 2009.
איחוד האמירויות הערביות דורגה במקום ה-16 בקרב שותפי הסחר בפיליפינים ב-2009, שותפת היבוא ה-14 בגודלה ו-21 בגודלה בשותפות לייצוא. באותה שנה הייתה איחוד האמירויות הערביות שותפת היבוא השני ושותפת היצוא הראשון של הפיליפינים במזרח התיכון. 90% מהייבוא הפיליפיני מאיחוד האמירויות הערביות זה מוצרי נפט. איחוד האמירויות הערביות, ובמיוחד אבו דאבי, משמשת כמרכז תחבורה למוצרי הייצוא הפיליפינים, שרבים מהם נכנסים למכס במדינות אחרות במזרח התיכון.
יחסים פוליטיים וביטחוניים

האמירויות תמכו בשיחות שלום בין ממשלת הפיליפינים לבין חזית השחרור הלאומית של מורו, שהובילו להסכם שלום סופי שנחתם במנילה ב-2 בספטמבר 1996. האמירויות גם תמכה בהצעת הפיליפינים למעמד של משקיף בארגון לשיתוף פעולה מוסלמי וייעצה לפיליפינים לקבל תמיכה גם ממדינות חברות אחרות שנותרו נייטרליות להצעת הפיליפינים.
יחסים דיפלומטים

איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בשגרירות במנילה. מאידך, הפיליפינים מחזיקה בשגרירות באבו דאבי וקונסוליה בדובאי.
ראו גם

יחסי איחוד האמירויות הערביות-סין
יחסי סוריה–פקיסטן

| יחסי סוריה–פקיסטן |
| --- | --- |
סוריה: פקיסטן


סוריה: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 796,095
אוכלוסייה
24,908,268: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 1,341
משטר
רפובליקה: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי סוריה–פקיסטן הם היחסים ההיסטוריים, הבינלאומיים והדו-צדדיים בין סוריה לפקיסטן. באמצעות חילופי הציוויליזציות העתיקים, אזורים בפקיסטן המודרנית היו חלק מדרך המשי עם סוריה, ובמשך מאות שנים פעלו מיסיונרים אסלאמיים סורים שהכניסו את האסלאם בחלקים המשולבים כיום בפקיסטן לאחר שנת 711.
פקיסטן תמכה בנשיא בשאר אל-אסד, ותומכת בפתרון שלום של מלחמת האזרחים בסוריה וכן בהתנגדות לכל פעולות צבאיות נגד סוריה.
היסטוריה

האזורים המורכבים מסוריה המודרנית ופקיסטן היו בשליטת אימפריות צמודות בנקודות שונות בהיסטוריה, כולל בתקופת שלטון האימפריה הפרסית, כיבוש אלכסנדר הגדול, האימפריה הסלאוקית והאימפריה הסאסאנית. עם זאת, ההשפעה המשפיעת ביותר נעשתה במהלך ח'ליפות אומיה, שהשתרעה מספרד להודו בשיאה והתרכזה בדמשק. הפרובינציות ההודיות של הח'ליפות כללו את סינד המודרנית, בלוצ'יסטן ודרום פנג'אב, ובמהלך שלטונם גויסו בעלי מלאכה הודים (כמו גם יוונים, פרסים ומצרים) כדי לסייע בבניית המסגד הגדול של דמשק.
יחסי חוץ

פקיסטן וסוריה החליפו נציגים דיפלומטיים ראשונים בפברואר 1950. ציר פקיסטן בסוריה מונה גם לציר לא־תושב בירדן, עיראק ולבנון. באוגוסט 1950 הודיע הציר הסורי החדש בקראצ'י כי סוריה תומכת בעמדתה של פקיסטן לגבי הסכסוך על חבל קשמיר, אך ציר סוריה בהודו הצהיר שהציר בפקיסטן לא הוסמך לפרסם הצהרה כזו.