stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורסטריט
מבנה המינרל

פורסטריט בנוי בעיקר מהאניון SiO2-4 והקטיון Mg2+. צורן הוא האטום המרכזי באניון SiO2-4. כל אטום חמצן קשור לאטום הצורן בקשר קוולנטי בודד. לארבעת אטומי החמצן יש מטען חשמלי שלילי שיורי בשל הקשר הקוולנטי עם הצורן. לכן אטומי החמצן חייבים להתרחק האחד מהשני על מנת לצמצם את כוח הדחייה שביניהם. הגאומטריה הטובה ביותר לצמצם את הדחייה עד למינימום היא צורת הארבעון. הקטיונים תופשים אחד משני אתרים שונים המסומנים באיור שמשמאל כ-M1 ו-M2 כשהם יוצרים קשר יוני עם מולקולות הסיליקט. M1 ו-M2 שונים במידת מה. אתר M2 גדול וסדיר יותר מ-M1 כפי שמופגן באיור שמשמאל. האריזה במבנה הפורסטריט היא דחוסה. חבורת הסימטריות המרחבית היא Pbnm וחבורת הסימטריות הנקודתית היא 2/m 2/m 2/m (מערכת גבישית אורתורומבית).
מבנה זה של הפורסטריט יכול ליצור תמיסה מוצקה מלאה על ידי החלפת המגנזיום בברזל. ברזל מסוגל ליצור שני סוגי קטיונים שונים: Fe+2, ו-Fe+3. ליון הברזל בערכיות 2 יש מטען חשמלי זהה לזה של יון המגזיום וקוטרו דומה מאוד לזה של המגנזיום. עקב כך יכול הקטיון Fe+2 להחליף את קטיון המגנזיום באוליבין.
אחד הגורמים החשובים שיש להגדלת חלקו של הפורסטריט בתמיסה המוצקה של האוליבין היא היחס שבין יוני הברזל בערכיות 2+ ליוני הברזל בערכיות 3+ במגמה. כאשר יוני הברזל בערכיות 2 מתחמצנים והופכים ליונים בערכית 3, לא יכולים יוני הברזל בערכיות 3 ליצור אוליבין בשל המטען החשמלי החיובי הגדול יותר. היווצרות פורסטריט כתוצאה מהתחמצנות הברזל נתגלתה בהר הגעש סטרומבולי. כאשר נבקע הר הגעש, נמלטו גזים ויסודות קלים מתא המגמה. הטמפרטורה של התגבשות המגמה עלתה כשהגזים נמלטו. מכיוון שבמגמה של סטרומבולי התחמצנו יוני הברזל בערכיות 2, נותרו מעט מאוד יוני ברזל כאלו על מנת ליצור אוליבין. מכאן שהאוליבין שהתגבש היה עשיר במגנזיום ונוצרו סלעי יסוד עשירים בפורסטריט.
שימושים

בשל נקודת ההיתוך הגבוהה של הפורסטריט נעשה לעיתים שימוש בו בלבנים חסינות אש, כחול לטש, וכעפרה של מגנזיום. הסוג המכונה פרידוט הוא אבן חן ירוקה. לעיתים קרובות מוצאים גבישים גדולים של פורסטריט במטאוריטים של ברזל-ניקל. נוהגים לנסר מהמטאוריטים פיסות דקות, ללטש אותן ולמכור את התוצאה המוגמרת. לפיסות כאלו יש ברק של פלדה מלוטשת המשובצת בגבישים שקופים בצבע ירוק באיכות של אבן חן. לעיתים מחלצים גבישי הפורסטריט ממטאוריט על מנת לחתוך אותם כאבני חן. גבישי פורסטריט, כמו מינרלים אחרים, נמכרים בחנויות לאספנים.
מקור ותפוצה

הפורסטריט מצוי בדרך כלל בסלעי יסוד ובסלעים מותמרים ונמצא גם במטאוריטים. ב-2005 הוא גם נמצא באבק שבשביט שהוחזר לכדור הארץ על ידי הגשושית סטארדאסט. בשל נקודת ההתכה הגבוה של הפורסטריט הוא המינרל הראשון המתגבש ראשון בשורת בואן, והפאיאליט אחריו. אוליבין עשיר בפורסטריט הוא המינרל הנפוץ ביותר במעטפת כדור הארץ בעומקים של עד 400 קילומטרים מנקודת ההשקה עם קרום כדור הארץ. פירוקסנים גם הם מינרלים חשובים בחלק עליון זה של המעטפת. אף על פי שסלעי יסוד אינם מכילים פורסטריט טהור, דוניט לעיתים קרובות מכיל פורסטריט עם תכולת מגנזיום גבוהה כדי Fo92 ‏(92% פורסטריט, 8% פאיאליט). הפרידוטיט הנפוץ מכיל אוליבין עשיר במגנזיום עד כדי Fo88. אוליבין בסלעים מאפיים ואולטראמאפייים הוא בדרך כלל עשיר בפורסטריט.
מכיוון שקוורץ הוא בין מינרלים האחרונים להתגבש בשורת בואן לא ימצא קוורץ יחד עם פורסטריט. יותר מכך פורסטריט מגיב עם קוורץ על מנת ליצור את המינרל אנסטטיט בתגובה הכימית הבאה
ניתן למצוא פורסטריט גם בשיש דולומיטי שמקורו בהתמרה של אבני גיר עשירות במגנזיום ודולומיטים. פורסטריט טהור כמעט לחלוטין נוצר בכמה סרפנטיניטים מותמרים. אוליבין עשיר בפאיאליט נפוץ פחות. פאיאליט טהור כמעט לחלוטין הוא מרכיב שולי בכמה סלעים דמויי גרניט, והוא מרכיב ראשי ב"תצורות ברזל מפוספס" שעברה התמרה.
הפורסטריט הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את גבישי מינרל מפותחים כוללים את הר סומה שסמוך להר הגעש וזוב שבמחוז קמפניה, שבאיטליה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה). גבישים גדולים יש במסיב קובדור בחצי האי קולה ובזלאטוסט והר איטקול, בהרי אורל ברוסיה. כמו כן בפורסטברג שבחבל הרי האייפל בגרמניה. גבישים באיכות של אבני חן בספט, כ-24 ק"מ צפונית מזרחית לנארן, שבפקיסטן, וכן בקבוצת האיים זגברגד המכונים גם "האי של יוחנן הקדוש" (כיום זבירגט בים האדום מול חופי מצרים). היוונים קראו לאי טופאזיוס (יוונית "לחפש", רמז לעובדה שהיה קשה לאתר את האי) ועל שמו לפורסטריט שבאי (סוג של פרידוט) "טופזיון" (המקור לשם האבן טופז שהיא כיום סוג אחר של אבן חן).
הערות שוליים

↑  הר געש קדום שפסגתו קרסה לפני כ-18 אלף שנה בפעילות געשית ובמרכז המכתש שנוצר צמח החרוט הגעשי הצעיר יותר של הר הגעש וזוב
↑  Jacob Forster (1739- 1806) and his connections with forsterite and palladium, Clifford Frondel מאמר מה-Mineralogy Magazine גיליון 38, עמ' 545–550, שנת 1972
↑  Mineralogical Record, Biographical Archive
↑  Iishi, K. (1978). Lattice Dynamics of Forsterite. American Mineralogist, 63, 1198 – 1208
↑  Keppla, O. J, & Wood, B. J. Thermochemistry of forsterite- fayalite olivine solutions. Geochimica et Cosmochimica Acta, 45, 529- 534
↑  Wilson, M, Condliffe, E, Cortes, J. A, & Francalanci, L. (2006). The Occurrence of Forsterite and Highly oxidizing conditions in Basaltic Lavas from Stromboli Volcano, Italy. Journal of Petrology, 47, 1345- 1373
↑  Lauretta, Ds, Keller, LP, & Messenger, S. (2005). Supernova Olivine from Cometary Dust. Science, 309, 737-741
↑  Kushiro, I. The System Forsterite- Diopside- Silica with and without Water at High Pressure, American Journal of Science, 267, 269-294
↑  Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J. (1992). An introduction to the rock-forming minerals (2nd ed.). Harlow: Longman ISBN 0-582-30094-0
↑  Tormmsdof, V. (1966). Progressive Metamorphose kieseliger Karbonatgesteine in den Zentralalpen zwischen Bernina und Simplon. Schweizerische Mineralogische und Petrographische Mitteilungen=Bulletin Suisse de Mineralogie et Petrographie, 46, 431-460
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
מבנה סכמטי של תא היחידה של הפורסטריט
עמנואל שינוול

עמנואל שינוול
עמנואל "מני" שינוול, ברון שינוול (באנגלית: Emanuel "Manny" Shinwell, Baron Shinwell;‏ 18 באוקטובר 1884 – 8 במאי 1986) היה מנהיג עובדים ופוליטיקאי יהודי-בריטי שפעל במסגרת מפלגת הלייבור ושימש בתפקידים שונים בממשלות בריטניה, לרבות תפקיד שר המלחמה בממשלת קלמנט אטלי. שינוול היה דמות מפתח ב-"Red Clydeside" (קליידסייד האדומה) – הכינוי שניתן לזירת הפעילות התוססת של ארגוני העובדים בגלאזגו בתחילת המאה ה-20, שהייתה בעלת חשיבות בהתפתחות תנועת העבודה הבריטית.
קורות חיים > שנים מוקדמות

שינוול נולד למשפחה יהודית יוצאת פולין בשכונת ספייטלפילדס (Spitalfields) שבפרבר האיסט אנד בלונדון, אך בהיותו ילד עברה משפחתו לגלאזגו שבסקוטלנד. אביו היה חייט ואמו מבשלת. שם המשפחה של אביו היה לוינסקי, אך הוא שינה אותו ל"שינוול" משהיגר לבריטניה. שינוול לא זכה לחינוך פורמלי, ואת השכלתו השלים בקריאה בספרייה הציבורית. שינוול החל בגיל צעיר לעבוד כמפעיל מכונה במפעל לטקסטיל. ב-1903 החל להיות מעורב בפעילות איגוד עובדי ההלבשה, וב-1906 היה כבר נציג הארגון המקומי במועצה הארצית.
במאי 1911 סייע להקים את איגוד הימאים בגלאזגו, ומילא תפקיד חשוב בשביתת הימאים בת ששת השבועות שהייתה חלק משביתה ארצית. הוא הפך למזכיר איגוד הימאים והדייגים המקומי. באוגוסט 1912 השתתף במרד כנגד האיגוד, וגרם לכך שהסניף המקומי יצטרף לאיגוד הימאים הבריטי. הוא היה המזכיר המקומי של איגוד הימאים הבריטי עד לשנת 1922, כאשר הוקם הארגון הבריטי המאוחד של עובדי הימאות, ששינוול הפך למנהלו הלאומי. ב-1919 היה מעורב באירועים אלימים בגלאזגו ובהתנגשויות בין המשטרה ומפגינים, ונדון לחמישה חודשי מאסר.
קורות חיים > קריירה פוליטית

בשנת 1922 נבחר מטעם מפלגת הלייבור העצמאית כחבר הפרלמנט הבריטי ממחוז לינלית'גושייר (Linlithgowshire), שבסקוטלנד. לאחר עליית ממשלתו של רמזי מקדונלד מונה שינוול לשר המכרות, אך כהונה זו, כמו ממשלתו של מקדונלד, הייתה קצרת ימים. בבחירות שהתקיימו ב-1924 איבד את מושבו, אך שב ונבחר בבחירות המשנה במחוזו בשנת 1928. עם עליית ממשלתו השנייה של רמזי מקדונלד בשנת 1929 מונה לשר כלכלי במשרד המלחמה, ולאחר מכן, בשנת 1930 שב וקיבל את תפקיד שר המכרות. כרבים ממנהיגי מפלגתו, היה שינוול מבקר חריף של "הממשלה הלאומית" של מקדונלד. בשנת 1931, כאשר הובסה מפלגת הלייבור בבחירות הכלליות, איבד את מושבו בפרלמנט, אך שב ונבחר בשנת 1935, לאחר שהביס את מקדונלד עצמו במחוז הבחירה סיהאם (Seaham) שבמחוז דרהאם (Durham). בשנים שלאחר מכן היה פעיל עם אחרים כאניירין בוואן במאבק כנגד הפאשיזם והנאציזם, וכנגד מדיניות הפייסנות של ממשלות בריטניה. הוא תמך ברפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד. תקרית חמורה בעלת נימות אנטישמיות אירעה בשנת 1938, כאשר במהלך ויכוח בפרלמנט הותקף שינוול בשל אי-נאמנותו, כביכול. במהלך הוויכוח קרא לעברו חבר פרלמנט שמרני בשם לוטננט קומנדר רוברט ט. באואר, "חזור לפולין". שינוול קם ממושבו וסטר לו בפרצופו. שינוול הדגיש כי באואר עלב בו בשל מוצאו, וכי הוא עצמו נולד בבריטניה. בהמרצת יושב ראש הבית התנצלו שני חברי הפרלמנט זה בפני זה. במאי 1940 סירב שינוול להצעתו של וינסטון צ'רצ'יל לשמש בממשלתו כשר המזון, וזאת כאשר מפלגת הלייבור הצטרפה לקואליציית המלחמה שהקים צ'רצ'יל. בשנת 1942 נבחר ליושב ראש מפלגת הלייבור. לאחר ניצחון הלייבור בבחירות הכלליות בשנת 1945 מונה שינוול לשר האנרגיה והדלק, ופעל להלאמת תעשיית המכרות.
ב-1947 הביא חורף קשה במיוחד לקפיאת המכרות ולמחסור קשה בפחם. שינוול ספג ביקורת על כישלונו בניהול המשבר. בסמוך לאחר מכן מונה לשר המלחמה, משרה שבה החזיק עד שנת 1950. שינוול היה שר המלחמה בעת מלחמת העצמאות וספג ביקורת בישראל על פעולות כגון חימוש הלגיון הערבי לפני הפלישה לישראל במאי 1948. לאחר שהפסיד הלייבור את השלטון, המשיך בפעילות פרלמנטרית עד גיל מתקדם, ואף היה יושב ראש סיעת הלייבור בבית הנבחרים בין השנים 1964 ל-1967. בשנים אלו הפגין ידידות כלפי ישראל ותמך בעמדתה במגוון נושאים. כך, למשל, כאשר בריטניה פעלה באופן דיפלומטי כנגד ישראל במהלך פעולות התגמול ובמיוחד לאחר פעולת קיביה, ביקר שינוול בישראל, ותמך בפומבי בתל אביב בעמדת ישראל.
בשנת 1970 פרש מפעילות פוליטית, וקיבל תואר ברון. שינוול מת בשנת 1986 בגיל 102.
לקריאה נוספת

הלל זיידמן, עמנואל שיינוול - שר המלחמה היהודי של בריטניה (פרק בסדרה 'דמויות מן העולם הגדול'), המודיע, 14.09.1950, עמ' 2
הערות שוליים

↑  Unusual Scene in Commons, פלסטיין פוסט, 5 באפריל 1938
↑  דברי אהדה לישראל בפי עמנואל שינוול, דבר, 21 באוקטובר 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267916305171  BnF: cb11520148v (data)  GND: 122610296  ISNI: 0000 0001 1497 0348  LCCN: n81079957  NARA: 17408370  NTA: 071797084  SELIBR: 307848  SNAC: w65j20w9  SUDOC: 079151116  UKPARL: 7qrQwzN5  VIAF: 110023530   WorldCat (עם VIAF): 110023530
עמותת מגרש ביתי

| --- | --- |

 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל 
 משרד ראשי:  תל אביב
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 מקום פעילות:  ירושלים, תל אביב וחולון
 מייסדים:  אורי שוהם ועמרי אברמוביץ׳
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 www.homebaseil.com
 
עמותת מגרש ביתי היא עמותה ישראלית שהוקמה בשנת 2013 שמטרתה לחולל שינוי משמעותי בחייהם של חסרי הבית למען שילובם חזרה בחברה דרך מסגרת קבוצתית וליווי אישי.
הרקע להקמת העמותה

העמותה צמחה מתוך פרויקט נקודתי של הקמת קבוצות כדורגל עבור חסרי בית בתל אביב. תוך כדי הפעילות הספורטיבית המשותפת, נוצר קשר בין מחוסרי הבית למתנדבים, נלמדו הצרכים וקשיים שלהם. לימים, עם הרחבת מעגל הפעילים והמתנדבים, הפעילות הפכה לעמותת " מגרש ביתי"
העמותה הוקמה כדי לעזור בהפחתת ממדי דרות הרחוב ולשאוף ליצור שינוי מדיניות בתחום. העמותה פיתחה גישה טיפולית המבוססת על שילוב בין מסגרת קבוצתית באמצעות ספורט או מוזיקה וליווי אישי באופן המעצים את המשתתפים ומסייע ליציאה מהתמכרות ולהשתלבות תעסוקתית סדירה.
האתגריים החברתיים

חסרי בית הם אוכלוסייה מודרת עם מגוון בעיות: כלכליות, רפואיות, משפטיות ונפשיו שסובלת מדימוי ציבורי נמוך ומאופיינת בניתוק מרשתות תמיכה ומשפחה.נסיבות חייהם מייצרות אצלם חוסר אמון חריף כלפי החברה והממסד. יצירת קשר עם האוכלוסייה בשטח, שהרשויות לא מגיעות אליה, היא אתגר מורכב אשר מצריך בניית יחסי אמון וליווי.
פעילות העמותה

העמותה הוקמה בשנת 2013 על ידי אורי שוהם ועמרי אברמוביץ׳.
היא פועלת למען חסרי וחסרות הבית, באמצעות מספר תוכניות כגון: קבוצות כדורגל לגברים בוגרים, שתי קבוצות בתל אביב ואחת בירושליםבשותפות תקציבית ומקצועית עם מחלקות הרווחה בעירייה. הקבוצות אף השתתפו בטורנירים ייעודיים בעולם. העמותה מפעילה גם קבוצת כדורגל לנוער מנותק המתקיימת במרכז מית"ר בחולון לגילאי 13–18.
לאחר מספר שנים הוקמה מקהלת הנשים ״הללו" - פרויקט המיועד לאוכלוסיית הנשים חסרות הבית בתל אביב ומופעל בידי מתנדבות בעלות מקצוע בתחום המוזיקה. הפרויקט משקם באמצעות תרגול שירה, מפגש עם המלווים והופעה בפני קהל.
העמותה מפעילה בירושלים את פרויקט הלוקרים הנותן מענה לשמירה בטוחה על חפצי דרי הרחוב ומאפשר פתרון פרקטי ואנושי לבעיות האמון הנפוצות בקרב אנשים חסרי מחסה קבוע.בירושלים פועלת גם תוכנית רפואת רחוב שהיא צוות של אנשי מקצוע בשיתוף עשרות רופאים מתנדבים, המסייר ברחובות במטרה להנגיש טיפול רפואי לאלו שאין באפשרותם. העמותה מפעילה בערים אלו גם את פרויקט שישי ביתי, ארוחות קהילתיות משותפות למתנדבים מקומיים ודרי רחוב מדי שישי ומדי חג.
שיקום

במהלך השנים העמותה עבדה עם מאות משתתפים והתוצאות מצביעות על רוב גדול של הצלחה בגמילה מחומרים ממכרים, שיקום ויצירה של קשרים חברתיים ומשפחתיים מחדש, מימוש זכויות וקבלת קצבאות. אלו המתמידים בתוכנית מקבלים סיוע במציאת מגורים ותעסוקה ותיווך לגורמי טיפול שונים.
הערות שוליים

↑  אורי שוהם, לייצר להומלסים בית על מגרש הכדורגל, באתר ynet, 10 בנובמבר 2019
↑  ספי קרופסקי, במקום הרשויות: הפעילה שמנסה להרים מערך רפואה להומלסים, באתר במקום הרשויות: הפעילה שמנסה להרים מערך רפואה להומלסים | טיים אאוט, ‏2021-11-15
↑    יואב טובול, משחק בית, באתר "ידיעות אחרונות", 26 במאי 2019
↑   ורד לי, המקהלה שחברותיה הן חסרות בית, שורדות זנות ונגמלות מסמים, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2020
↑  מקהלת הללו בהופעה מרגשת, באתר עיריית תל-אביב-יפו
↑  רותי בוסידן, מצאו את ביתן על הבמה בתל אביב, באתר תל אביב אונליין, ‏2022-03-07
↑  מקום – לוקרים לדרי רחוב (באנגלית אמריקאית)
↑  יוזמה חדשה: לוקרים לחסרי בית יוצבו בירושלים, באתר mynetjerusalem, ‏2020-02-21
מקהלת הללו
פיהרר

| --- | --- |


 מעון:  בנין קנצלר הרייך 
 ייסוד המשרה:  2 באוגוסט 1934
 איוש ראשון:  אדולף היטלר
 איוש אחרון:  אדולף היטלר
 תאריך ביטול המשרה:  30 באפריל 1945
 
פִיהְרֶר (בגרמנית: Führer, ‏האזנהקובץ:De-fuehrer.ogg‏Ⓘ‏, מילולית: מנהיג, מדריך) הוא ראש המדינה על פי שיטת המשטר הנציונל-סוציאליסטית. הנאציזם קובע כי בראש המדינה מוצב אדם יחיד והוא שליט אבסולוטי משתי בחינות: ראשית, המנהיג אחראי לכלל ענייני המדינה ולו הסמכות המוחלטת בכל החלטה בענייני המדינה; שנית, המנהיג הוא בלעדי, אין זכות לערער עליו והוא שולט במדינה עד יום מותו ולאחריו נבחר מנהיג חדש למדינה.
עקרון הפיהרר

"עקרון המנהיג" ("פיהררפרינציפ"), שולב באידאולוגיות של המאה ה-19 וה-20, ולפיו חייל או אזרח מחויב כלפי הממונה עליו. בהקשר המדינתי, הובן מושג זה, בצייתנות שנדרשה על ידי הפיהרר שאחראי על כל המדינה ועל כל אזרחיה. כל בעלי התפקידים בממשל כפופים לפיהרר ישירות.
עקרון המנהיג שולב גם באידאולוגיה הנאצית. רבים מאזרחי גרמניה הנאצית הביעו נאמנות מוחלטת לפיהרר, מכיוון שראו בו את המנהיג שיציל את האומה מהמצב הקשה בו הייתה שרויה בעקבות מלחמת העולם הראשונה, הן בשל תחושת ההשפלה שחשו גרמנים רבים בעקבות התבוסה במלחמה, הן בשל הגזרות שהוטלו על גרמניה בעקבותיה במסגרת חוזה ורסאי, והן לנוכח קשיי המשילות הגדולים של רפובליקת ויימאר ותעמולה שלטונית.
המפלגה הנציונל-סוציאליסטית ו"הפיהרר"

התואר פיהרר שימש כתוארו של יושב ראש המפלגה הנציונל-סוציאליסטית. בשנת 1933, כאשר נכנסה לשלטון המפלגה הנציונל-סוציאליסטית, מונה ראשה אדולף היטלר לתפקיד הרייכסקאנצלר. באותה תקופה עדיין נהג בגרמניה משטר רפובליקני, ובו ראש הרשות המבצעת הוא הקאנצלר (המקביל לתואר ראש הממשלה), ובראש המדינה עומד נשיא, שכוחו מוגבל אך הוא בעל סמכויות משמעותיות.
הנשיא דאז היה פאול פון הינדנבורג. לאחר מותו של הינדנבורג ב-1934 אוחדו משרות הקאנצלר והנשיא לכדי משרה אחת בידי היטלר, אשר נשאה את התואר פיהרר וקאנצלר. לאחר מותו של היטלר בפיהררבונקר ב-1945 מונה על פי צוואתו של היטלר קרל דניץ לנשיא גרמניה ויוזף גבלס מונה לקאנצלר. יוזף גבלס התאבד גם הוא למחרת, ודניץ החזיק במשרתו 8 ימים עד כניעת גרמניה לבעלות הברית ב-8 במאי, אז בוטלה משרת הפיהרר.
ראו גם

דוצ'ה - המקבילה האיטלקית
מנהיג עליון
פארק סנט ג'יימס

.
| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1532 
 נתונים ומידות
 שטח:  36.88 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 קואורדינטות:  51°30′09″N 0°08′06″W﻿ / ﻿51.5025°N 0.135°W﻿ / 51.5025; -0.135
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקספארק סנט ג'יימס(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקספארק סנט ג'יימס(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיפארק סנט ג'יימס(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיפארק סנט ג'יימס
 
פארק סנט ג'יימס (באנגלית: St. James's Park) הוא אחד מהפארקים המלכותיים של לונדון. הפארק ממוקם ברובע וסטמינסטר של העיר לונדון באנגליה. בקצהו המערבי של הפארק נמצא ארמון בקינגהאם, מקום מגוריו של צ'ארלס השלישי, מלך  הממלכה המאוחדת. בקצהו הצפוני של הפארק נמצא ארמון סנט ג'יימס.
לאורך חלקו הצפוני של הפארק עובר המאל, ובמזרחו נמצא משמר הסוסים.
בפארק אגם קטן ובו שני איים הקרויים "אי הברווזים" ו"האי המערבי".
הגשר החוצה את האגם משקיף על ארמון בקינגהאם.
היסטוריה

הפארק ניקנה על ידי המלך הנרי השמיני על מנת לשמש לו אזור צייד איילים. במקור היה הפארק שטח בור ביצתי. המלך צ'ארלס השני פתח את הפארק לשימוש הציבור הרחב.
גלריה

פארק סנט ג'יימס, ברקע- ארמון בקינגהאם
פארק סנט ג'יימס - מבט לכיוון מזרח. ניתן לראות את הלונדון איי
עקרון היהלום

בתורת הקבוצות, עקרון היהלום הוא אקסיומה קומבינטורית בתורת הקבוצות האקסיומטית, שאינה תלויה באקסיומות צרמלו-פרנקל (אפילו עם אקסיומת הבחירה). האקסיומה חזקה מספיק על מנת להוכיח את השערת הרצף המוכללת.
קבוצות סגורות ולא חסומות

יהי  \kappa >\aleph _{0} מונה, קבוע מכאן ולהבא. 
תת-קבוצה  \ C\subseteq \kappa  היא סגורה אם לכל סודר  \delta <\kappa  שעבורו  \ \sup(C\cap \delta )=\delta  מתקיים  \ \delta \in C. קבוצה היא סל"ח אם היא סגורה ולא חסומה ב-  \kappa . חיתוך של משפחה של פחות מ- {\mbox{cf}}(\kappa ) של סל"חים הוא סל"ח.
קבוצות שבת

קבוצת שבת של הסודר  \kappa  היא קבוצה S החותכת כל סל"ח באופן לא ריק (לכן אפשר לחשוב על קבוצת שבת כעל קבוצה ממידה חיובית). קבוצה מהווה קבוצת שבת אם ורק אם יש "פונקציה דוחסת" (היינו פונקציה  \ f{\,:\,}\kappa \rightarrow \kappa  כך שתמיד  f(x)<x) ש-S היא קבוצת נקודות השבת שלה.
עקרון היהלום

עבור קבוצת שבת S, העיקרון  \Diamond _{S} קובע שקיימת משפחה של קבוצות  \{A_{\delta }:\delta \in S\} כך שלכל קבוצה  A\subseteq \kappa  קיים  \ \delta \in S כך ש- \ A\cap \delta =A_{\delta }.
העיקרון נעשה חזק יותר ככל ש-S קטנה יותר: אם  \ T\subseteq S שתיהן קבוצות שבת, אז  \ \Diamond _{T}\implies \Diamond _{S}. עם זאת, אפילו העיקרון החלש ביותר,  \ \Diamond _{\kappa }, אינו נובע מאקסיומות ZFC (אקסיומות צרמלו-פרנקל עם אקסיומת הבחירה).
לכל מונה  \ \lambda , אם מתקיים  \ \Diamond _{S} לאיזושהי קבוצת שבת  \ S\subseteq \lambda ^{+}, אז  \ 2^{\lambda }=\lambda ^{+}. שהרן שלח הוכיח את הטענה ההפוכה: אם  \ 2^{\lambda }=\lambda ^{+}, אז  \ \Diamond _{S} מתקיים לכל קבוצת שבת  \ S\subseteq \{x<\kappa :\operatorname {cof} (x)<\operatorname {cof} (\kappa )\}, כאשר  \operatorname {cof} (x) היא הקופינליות של x.
פילון מלאריסה

| --- | --- |
 לידה:  145 לפנה״ס לאריסה, יוון 
 פטירה:  79 לפנה״ס (בגיל 66 בערך) רומא, הרפובליקה הרומית 
 זרם:  פלאטוניזם 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף 
 
פילון מלאריסה (יוונית: Φίλων;‏ 159 לפנה"ס - 84 לפנה"ס לערך) היה פילוסוף יווני.
חייו

פילון נולד בעיר לאריסה (כיום במחוז תסליה ביוון). אחרי שלמד בעיר מולדתו, עקר לאתונה ושם היה תלמידו של קליטומאכוס שעמד בראש האקדמיה האפלטונית. ב-110, אחרי מות קליטומאכוס, ירש פילון מלאריסה את מקומו כראש האקדמיה. ב-88 בתחילת מלחמות מיתרידטס, עזב פילון את אתונה יחד עם תלמידו אנטיוכוס מאשקלון וקבע את מושבו ברומא, שם לימד רטוריקה ופילוסופיה. הוא קיבץ סביבו תלמידים רבים שהמפורסם שבהם היה קיקרו. פילון מלאריסה מת ברומא, ואחרי מותו תלמידו אנטיוכוס מאשקלון, שבינתיים פתח בית ספר לפילוסופיה באלכסנדריה, שב לאתונה כדי לחדש את הלימודים באקדמיה שמבניה נהרסו עד היסוד בידי לוקיוס קורנליוס סולה ב-86.
מכל כתביו של פילון מלאריסה לא שרד דבר. אנו יודעים על אודותיהם באמצעות נומניוס מאפאמיה, סקסטוס אמפיריקוס וקיקרו. הוא נמנה עם זרם הספקנות באקדמיה האפלטונית שהחל עם ארקסילאוס באקדמיה התיכונה ונמשך עם קרנאדס וקליטומאכוס באקדמיה השלישית (או החדשה). הוא הכיר בכך כי החושים מטעים אותנו, אך סבר כי יש בכוחנו להבין את טבעם של כל הדברים באמצעות תבונתנו. לא ברור אם התכוון בכך לתורת האידאות של אפלטון.
פטיש כוח

פטיש כוח
נפח עובד עם פטיש כוח של 50 ק"ג
פטישי כוח הם פטישי חישול מכניים, המשתמשים במקור כוח לא שרירי כדי להכין את הפטיש למכה, ולהאיץ את ביצוע העבודה. הפטישים שימשו נפחים, עובדי מתכת ויצרנים מאז סוף שנות השמונים לאחר שהחליפו את הקורנסים.
תכנון ותפעול

פטיש כוח אופייני מורכב ממסגרת, סדן ואיל גומלין המחזיק פטיש או קורנס. חומר העבודה מונח על הסדן התחתון או המוט והראש או המשטח העליון פוגעים בחומר העבודה. פטיש הכוח הוא צאצא ישיר של הקורנס, השונה בכך שפטיש הכוח אוגר אנרגיה פוטנציאלית בסידור של הצמדות ומעיינות מכניים, באוויר דחוס או בקיטור, מאיץ את העבודה ומספק יותר כוח מאשר אם היו מאפשרים למשקל לרדת. הפטישים הקודמים, כמו הקורנסים, פטישי קיטור, פטישי לוח או רצועות, השתמשו במקור החשמל כדי להרים את האיל או את ראש הפטיש, אך נתנו לו ליפול אך ורק בכוח המשיכה.
פטישי כוח מדורגים לפי משקל של חלקים נעים הפועלים ישירות על פיסת העבודה. זה כולל את משקל החלקים שעשויים להיות מורכבים ממשטח עליון, איל, זרועות הצמדה מכניות וקפיץ (ים) או איל, בוכנה ומוט חיבור/ים. אלמנטים עיצוביים ספציפיים מוכתבים על ידי מקור הכוח. פטיש הכוח הגדול ביותר הופעל באמצעות קיטור.
סוגים

פטישי כוח מסווגים בדרך כלל לפי מקור הכוח שלהם.
סוגים > קיטור

פטישי אדים משתמשים באדים כדי להניע את הפטיש. הם נטו להיות הדגמים הגדולים ביותר שכן נדרשת אנרגיה רבה להפעלתם. רחד המקומות בהם היה צורך בפטישים כה גדולים הוא בבניית קטרים. לעיתים היו עבודות העבודה כה גדולות, עד כי נדרש מנוף וכמה גברים למקם את החלק בפטיש, ואיש שיפעיל את המכונה.
סוגים > מכני

פטישים אלו נטו להיות קטנים יותר והופעלו על ידי אדם יחיד, שהחזיק את כלי העבודה והפעיל את המכונה. רוב המכונות המכניות האלו הופעלו על ידי מערכות חגורות שטוחות או מנועים חשמליים בתקופה מאוחרת יותר שסובבו אותה על המכונה שהניעה את האיל.
סוגים > אוויר

פטישי כוח אוויר משתמשים בפנאומטיקה כדי להניע את הפטיש.
פטישי אדים וכוח מכניים נוצרו באמצע המאה ה - 20 בארצות הברית. בסוף המאה ה - 19 הפטיש הכוח המכני הפך לפופולרי בבתי נפחות ובתיקונים קטנים יותר. מכונות אלה עלו בדרך כלל בין 25 ל-500 פאונד. כיום, פטישים רבים עדיין בשימוש בחנויות ייצור קטנות ונפחות. באמצע המאה ה - 20 פטישי כוח המונעים על ידי אוויר דחוס החלו לצבור פופולריות וכמה יצרנים מייצרים כיום את פטישים אלה.
הפטיש שקדם לפטיש הכוח
ייצור באמצעות פטיש מכני בסין
פילוסאים

| פילוסאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
אינפרא־מחלקה:: שיליניים
על־סדרה:: דלשינאים
סדרה:: פילוסאים
שם מדעי
 Filosa ‏פלואר, 1883

פילוסאים (שם מדעי: Pilosa) היא סדרת דלשינאים דרום אמריקאים בעלי גוף רך.
הפילוסאים מחולקים לדובי נמלים ולעצלנים. רובם חיים ביערות אמריקה הדרומית, אך חלקם חיים גם ביערות ואזורים צפוניים יותר, וחלקם מסוגלים לחיות באזורים יבשים יותר.
הגדול בבני הסדרה הוא דוב נמלים גדול (Myrmecophaga tridactyla) ששוקל מעל 40 ק"ג. הקטן ביותר הוא דוב נמלים זוטי (Cyclopes didactylus) ששוקל 400 גרם.
מיון

תת-סדרה עצלנאים (Folivora)
משפחה עצלני דו-אצבע (Megalonychidae)
סוג עצלן דו-אצבע (Choloepus )
מין עצלן דו-אצבע של הופמן (Choloepus hoffmannii)
מין עצלן דו-אצבע של לינאוס (Choloepus didactylus)
משפחה עצלני תלת-אצבע (Bradypodidae)
סוג עצלן תלת-אצבע (Bradypus )
מין עצלן חום-גרון (Bradypus variegatus)
מין עצלן חיוור-גרון (Bradypus tridactylus)
מין עצלן רעמתי (Bradypus torquatus)
מין עצלן גמדי (Bradypus pygmaeus)
תת-סדרה דובי נמלים (Vermilingua)
משפחה דובי נמלים גדולים (Myrmecophagidae)
סוג יחיד דוב נמלים ענק (Myrmecophaga tridactyla)
סוג טמנדואה (Tamandua )
מין דוב נמלים מקסיקני (Tamandua mexicana)
מין דוב נמלים בינוני (Tamandua tetradactyla)
משפחה דובי נמלים זוטיים (Cyclopedidae)
סוג יחיד דוב נמלים זוטי (Cyclopes didactylus)
פיל צימרמן

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1954 (בן 70) קמדן, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה 
 פרסים והוקרה:  פרס חלוץ קרן החזית האלקטרונית (1995)  היכל התהילה של האינטרנט (2012)  פרס נורברט וינר לאחריות מקצועית וחברתית (1996) 
 philzimmermann.com
 תרומות עיקריות
 יצר את PGP, תוכנת הצפנת הדואר האלקטרוני הנפוצה ביותר בעולם
 
פיליפ ר. "פיל" צימרמן (נולד ב-12 בפברואר 1954) הוא יוצר PGP, תוכנת הצפנת הדואר האלקטרוני הנפוצה בעולם.
נולד בקמדן, ניו ג'רזי. למד פיזיקה באוניברסיטת אטלנטיק בפלורידה, ומאוחר יותר למד גם מדעי המחשב.
פועלו

צימרמן היה הראשון להפיץ בפומבי מנגנון הצפנה-אסימטרית (מבוססת מפתח ציבורי). הפעולה הובילה לכך שרשויות המכס בארצות הברית הובילו במשך שלוש שנים חקירה פלילית נגד צימרמן, משום שכאשר הוציא לאור בחינם ב-1991 את תוכנת PGP דרך האינטרנט הפר את הגבלות ארצות הברית בנוגע לתוכנות הצפנה. לאחר ביטול ההאשמות מצד הממשל בסוף שנת 1996, יסד צימרמן את PGP Inc. החברה נמכרה לחברת הענק Network Associates בדצמבר 1997 וצימרמן כיהן בחברה במשך שלוש שנים כחבר הנהלה. ב-2002 נקנתה PGP שנית, הפעם על ידי חברת PGP Corporation, שם צימרמן מועסק כיועץ-מומחה.
בתחילת שנת 2006 החל צימרמן בהפצת התוכנה Zfone המאפשרת ביצוע תקשורות שיחה קולית על גבי רשת האינטרנט (בפרוטוקול VoIP) תוך שימוש בהצפנה אסימטרית. מחלקת ההגנה של ארצות הברית שקלה להגיש תביעה נגד ההפצה שכן היא מקשה, ואף אינה מאפשרת במקרים מסוימים, ציתות לשיחות המתבצעות בארצות-הברית, דבר שמותר על פי חוק במספר מדינות שם.
צימרמן פעיל כיום ביוזמת אוניברסיטת סטנפורד, המרכז לחברה ואינטרנט.