stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כדורעף בישראל
היסטוריה > לפני קום המדינה

הכדורעף הובא לישראל בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי עולים ממזרח אירופה, שם היה הספורט פופולרי במיוחד, ושוחק באופן חובבני בעיקר בקיבוצים, בפרט אלו של תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. הענף החל כספורט עממי ולא תחרותי ושוחק בעיקר בשעות הפנאי ובמחנות קיץ והנופש. הפופולריות של הענף בקרב ההתיישבות העובדת נבעה הן ממוצאם של התושבים, כאמור, הן מפשטותו של המגרש והן מערכיו של הספורט שתאמו לאלו של הסוציאליזם: משחק קבוצתי המשתף את כל השחקנים, ללא מגע פיזי וללא אלימות, מאפשר לכל אחד להשתתף בו, גם אם הוא לא נולד עם נתונים פיזיים מרשימים, ומקדם שוויון מגדרי, שכן גברים ונשים יכולים לשחק בו יחדיו.
בשנות ה-30 כבר הוכנס הענף למשחקי המכביה ולאליפות הפועל, שנערכה בין 1939 ל-1955 ונחשבה לאליפות המדינה בפועל. בנוסף, ב-1942 נוסד טורניר גביע פסל זייד לזכר אלכסנדר זייד בו השתתפו קבוצות ההתיישבות העובדת, ובמשך שנות ה-40 של המאה ה-20 נערכו משחקי ידידות בין קבוצות היישוב לבין קבוצות הצבא הבריטי. לפיתוח הענף תרם משמעותית דב פרוסק, שהובא לישראל על ידי ברוך בג כדי לשמש מאמן משחקי כדור בתנועת הפועל. הוא היה הראשון שכתב את חוקי המשחק בעברית ואחד ממארגני אליפות הפועל.
ב-1943 נוסדה ההתאחדות הארצישראלית בכדורעף (כיום איגוד הכדורעף הישראלי). ההתאחדות הצטרפה ב-1947 לפדרציה הבין-לאומית לכדורעף, שהוקמה באותה שנה, ונשלטה על ידי מרכז הפועל. ב-1947 גם הוקמה נבחרת ארץ ישראל בכדורעף, שהשתתפה לראשונה בטורניר הפדרציה העולמית של הנוער הדמוקרטי בפראג ואומנה על ידי מיכה שמבן.
היסטוריה > שליטת התנועה הקיבוצית (1948–1976)

עם הקמת מדינת ישראל ב-1948 הפכה נבחרת ארץ ישראל לנבחרת ישראל בכדורעף וב-1949 העפילה לאליפות העולם הראשונה שנערכה בצ'כוסלובקיה, אך לא שיחקה בה בעקבות איחור בקבלת האשרות. עם זאת, היא הופיעה באליפויות העולם של 1952, 1956, 1962 ו-1970. בנוסף, ב-1956 הוקמה נבחרת ישראל בכדורעף נשים והתמודדה באליפות העולם באותה שנה, בה סיימה במקום ה-14.
במהלך מלחמת העצמאות גויסו רבים משחקני הכדורעף לצה"ל, ולכן רק ב-1956 נערכה העונה הראשונה של הליגה הארצית (כיום ליגת העל בכדורעף). בליגה התמודדו 12 קבוצות, כולן מתנועת הפועל, שחולקו לבית צפוני ודרומי. תשע מהקבוצות היו מהתנועה הקיבוצית ושלוש (הפועל חיפה, הפועל תל אביב והפועל יפו) הגיעו מהערים. אלופת הליגה הראשונה הייתה הפועל בית זרע/אפיקים. במשך עשרים שנים זכו רק קבוצות מההתיישבות העובדת: הפועל עין שמר (4), הפועל שריד, הפועל נגבה, הפועל המעפיל (9, כולן ברציפות בשנים 1962–1971) והפועל עין המפרץ/כפר מסריק (4, כולן ברציפות בשנים 1972–1975). ב-1960 נערך לראשונה גביע המדינה בכדורעף, בו זכתה הפועל עין שמר לאחר שגברה בגמר על הפועל עין החורש. גם במפעל זה שלטו הקיבוצים, כולל שלוש זכיות רצופות של עין שמר ושבע זכיות רצופות של המעפיל, עד זכייתה של הפועל רמת אביב ב-1977.
ב-1960 נערך לראשונה גם גביע המדינה בכדורעף נשים, בו זכתה הפועל עין שמר, ושנה מאוחר יותר נערכה העונה הראשונה של הליגה הארצית לנשים (כיום ליגת העל בכדורעף נשים), שהסתיימה גם היא בזכייה של עין שמר. גם בכדורעף הנשים נשמרה שליטתן של קבוצות ההתיישבות העובדת ואגודת הפועל והיא אף נמשכה זמן ארוך יותר מאשר אצל הגברים – כ-22 שנים, כשהקבוצה העירונית הראשונה שזכתה בתואר הייתה הפועל בת ים (גביע ב-1982 ואליפות ב-1987). מרבית הקבוצות החזקות הגיעו מקיבוצים בהם היו גם קבוצות גברים דומיננטיות, כגון עין שמר, כפר מסריק, המעפיל והעוגן. הקבוצות הדומיננטיות ביותר בעשורים בהם שלטו קבוצות כדורעף הנשים הקיבוציות היו הפועל נעמן/מטה אשר (תשע אליפויות, כולל רצפים של שלוש וארבע, ושמונה גביעים, כולל שני רצפים של שלושה) הפועל המעפיל (שבע אליפויות, מהן חמש רצופות, ושבעה גביעים רצופים), הפועל כפר מסריק (שלוש אליפויות רצופות ושלושה גביעים רצופים) והפועל מרחביה/יזרעאל (ארבע אליפויות, מהן שלוש רצופות, ושני גביעים). זוכות נוספות בתארים היו הפועל מעברות (גביע), הפועל העוגן (אליפות) והפועל עין המפרץ (אליפות).
היסטוריה > בולטות עירונית בגברים ושליטת נעמן בנשים (1976–2000)

ב-1976, כבר בעונתה הראשונה בליגה הלאומית בכדורעף (אז הליגה הראשונה), זכתה מכבי תל אביב באליפות המדינה והפכה לקבוצה העירונית הראשונה, קבוצת מכבי הראשונה והקבוצה הראשונה מחוץ לאגודת הפועל שעושה זאת. בשנים הבאות רשמו הקבוצות מהערים הישגים נוספים, כגון זכייתה של הפועל רמת אביב בגביע המדינה ב-1977 (הקבוצה העירונית הראשונה שעושה זאת) והזכיות הרצופות של הפועל עירוני קריית אתא בליגה (1977 ו-1978) ובגביע (1979 ו-1980). עם זאת, הדומיננטיות הקיבוצית בענף נשמרה בזכות זכייתה של הפועל העוגן ב-1979 וחמש הזכיות של הפועל המעפיל בין 1980 ל-1985 (כשב-1982 זכתה מכבי תל אביב). ב-1986 זכתה הפועל בת ים בדאבל של אליפות וגביע, אך ב-1987 התאחדו הפועל עין המפרץ/כפר מסריק והפועל חניתה ליצירת מועדון הפועל מטה אשר. הקבוצה המאוחדת זכתה מיד בשני דאבלים רצופים, ועד סוף המאה ה-20 כבר זכתה בשש אליפויות ושלושה גביעים. בנוסף זכתה הפועל העמקים/זבולון בשני דאבלים רצופים (1995 ו-1996), ובשנת 2000 זכתה הפועל חצור/באר טוביה בגביע המדינה.
בכדורעף הנשים, בין 1983 ל-1995 שלטה הפועל נעמן/מטה אשר כשזכתה בעשר אליפויות ושמונה גביעים, אך ב-1982 זכתה הפועל עירוני בת ים בגביע וב-1987 באליפות, והפכה לקבוצה העירונית הראשונה שזוכה בכל אחד מהתארים הללו. בת ים זכתה בשני גביעים נוספים ב-1986 ו-1991 והפועל הקרייתים זכתה ב-1993, אבל חוץ מהן שלטה מטה אשר ביד רמה בענף.
היסטוריה > דומיננטיות של מטה אשר ותל אביב בגברים ושליטה עירונית בנשים (2000–הווה)

בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 נשמרה המגמה מהמאה הקודמת, במסגרתה זכו קבוצות שונות רבות בתארים, כמעט כולן מהערים: הפועל כפר סבא זכתה באליפות ושני גביעים, מטה אשר בשתי אליפויות ושני גביעים והפועל עירוני קריית אתא בשלוש אליפויות רצופות ושני גביעים. עם זאת, זכייתה של מכבי מוסינזון הוד השרון בדאבל של אליפות וגביע ב-2007 הייתה הפעם האחרונה בה זכתה קבוצה שאינה מכבי תל אביב או הפועל מטה אשר עכו בתואר כלשהו. שתי הקבוצות חלקו מאז במשך 17 שנים את כל התארים, לרוב ברצפים ארוכים: מכבי תל אביב זכתה בעשר אליפויות (2008–2012, 2017, 2021–2024) ושמונה גביעים (2008–2012, 2021, 2023, 2024), ומטה אשר בשבע אליפויות (2013–2016, 2018–2020) ושמונה גביעים (2013–2019, 2022).
בנשים, מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 ועד היום שולטות הקבוצות העירוניות באופן מוחלט, וזכייתה של הפועל עמק חפר בגביע המדינה ב-1997 היא הזכייה האחרונה של קבוצה מההתיישבות העובדת בתואר כלשהו בכדורעף הנשים בישראל. בשלהי המאה ה-20 זכתה הפועל הקרייתים בשלוש אליפויות ובגביע ומכבי חדרה זכתה באליפות ב-1997. במשך יותר מעשור, בין 2000 ל-2011, חלקו הפועל עירוני קריית אתא (תשע אליפויות ושבעה גביעים) ומ.כ. רעננה (שלוש אליפויות וחמישה גביעים) את כל התארים, ובמהלך שנות ה-2010 וה-2020 זכו גם הפועל כפר סבא (שש אליפויות וארבעה גביעים), מכבי חיפה (ארבע אליפויות וחמישה גביעים) ומכבי אשדוד (אליפות וגביע).
ב-15 במרץ 2020, בעקבות מגפת הקורונה בישראל והשפעת מגפת הקורונה על הספורט, הכריז איגוד הכדורעף הישראלי על ביטול עונת 2019/2020 בכל הליגות. בליגות העל לגברים ולנשים הוחלט שלא יהיו עולות ויורדות, ושהאלופה תהיה הקבוצה שהייתה במקום הראשון לפני הפסקת העונה. כך זכו בתואר הפועל מטה אשר עכו בגברים והפועל כפר סבא בנשים.
ארגון ותחרויות

הגוף המנהל של הכדורעף בישראל הוא איגוד הכדורעף הישראלי. האיגוד נוסד כבר בשנת 1943 בשם "ההתאחדות הארצישראלית בכדורעף" וב-1947 הצטרף לפדרציה הבין-לאומית לכדורעף (FIVB), פדרציית הספורט הבין-לאומית של הענף. ב-1956 הועבר האיגוד למסגרת ההתאחדות לספורט, עד שב-1995 חזר להיות עצמאי והוקמה עמותה בשם איגוד הכדורעף בישראל.
איגוד הכדורעף מארגן את כל תחרויות הכדורעף המקצועניות בישראל: ליגת העל בכדורעף, ליגת העל בכדורעף נשים, גביע המדינה בכדורעף וגביע המדינה בכדורעף נשים, ואת טורניר ההכנה לעונה: גביע אטקין (גברים) וטורניר קטיה (נשים). בנוסף מארגן האיגוד ליגות חצי-מקצועניות וחובבניות, כגון הליגה הלאומית בכדורעף, הליגה הארצית בכדורעף, ליגה א' וגביע האיגוד בכדורעף, ותחרויות לנוער, נערים ונערות. האיגוד אחראי גם על הנבחרות הלאומיות של ישראל, בראשן נבחרת ישראל בכדורעף ונבחרת ישראל בכדורעף נשים, אך גם נבחרת ישראל בכדורעף חופים ונבחרות הנוער, הנערים והנערות.
ארגון ותחרויות > מבנה ליגות הכדורעף בישראל

| גברים | גברים | גברים | גברים | נשים | נשים | נשים | נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגת העל בכדורעף (9 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף (9 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף (9 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף (9 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף נשים (12 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף נשים (12 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף נשים (12 קבוצות) | ליגת העל בכדורעף נשים (12 קבוצות) |
| ליגה לאומית צפון (12 קבוצות) | ליגה לאומית צפון (12 קבוצות) | ליגה לאומית דרום (12 קבוצות) | ליגה לאומית דרום (12 קבוצות) | ליגה לאומית צפון (8 קבוצות) | ליגה לאומית צפון (8 קבוצות) | ליגה לאומית דרום (9 קבוצות) | ליגה לאומית דרום (9 קבוצות) |
| ליגה ארצית צפון (א' – 7 קבוצות, ב' – 6 קבוצות) | ליגה ארצית מרכז (א' – 10 קבוצות, ב' – 11 קבוצות) | ליגה ארצית ירושלים (6 קבוצות) | ליגה ארצית דרום (6 קבוצות) | ליגה ארצית צפון (א' – 8 קבוצות, ב' –7 קבוצות) | ליגה ארצית מרכז (א' – 7 קבוצות, ב' – 9 קבוצות) | ליגה ארצית מרכז (א' – 7 קבוצות, ב' – 9 קבוצות) | ליגה ארצית דרום (5 קבוצות) |
| ליגה א' (א' וב' – 11 כ"א) | ליגה א' (א' וב' – 11 כ"א) | ליגה א' (א' וב' – 11 כ"א) | ליגה א' (א' וב' – 11 כ"א) |  |  |  |  |
נבחרות

ישראל מיוצגת בתחרויות כדורעף בין-לאומיות על ידי הנבחרות הלאומיות שלה: נבחרת ישראל בכדורעף ונבחרת ישראל בכדורעף נשים. הנבחרות מנוהלות על ידי איגוד הכדורעף הישראלי.
נבחרת הגברים של ישראל הוקמה ב-1949 והייתה אמורה לקחת חלק באליפות העולם הראשונה שהתקיימה באותה שנה, אך לבסוף לא השתתפה בה. נכון ל-2024 השתתפה ישראל בארבע אליפויות עולם (1952, 1956, 1962 ו-1970), ומעולם לא סיימה מעל המקום העשירי. הנבחרת הופיעה ארבע פעמים באליפות אירופה בכדורעף ואף אירחה אותה ב-2023, אך גם בה מעולם לא סיימה מעל המקום העשירי. הנבחרת לא השתתפה מעולם בטורניר הכדורעף במשחקים האולימפיים, ונכון ל-30 באוגוסט 2024 היא מדורגת במקום ה-53 בעולם על ידי FIVB.
על אף שליגת העל בכדורעף נשים הוקמה רק ב-1960, נבחרת הנשים של ישראל השתתפה לראשונה בטורניר גדול כשהתמודדה באליפות העולם בכדורעף נשים 1956. ישראל סיימה במקום השלישי בבית עם לוקסמבורג, ארצות הברית והאלופה בסופו של דבר ברית המועצות, ולאחר משחקי הדירוג סיימה במקום ה-14 מתוך 17 נבחרות. ב-1967 העפילה הנבחרת לראשונה לאליפות אירופה בכדורעף נשים ועלתה לבית הגמר לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם. עם זאת, בשלב הסופי הפסידה ישראל בכל משחקיה וסיימה במקום השמיני. ב-1971 שוב העפילה הנבחרת לאליפות אירופה וסיימה במקום ה-11 מתוך 18, וב-2011, לאחר שלא עשתה זאת במשך 40 שנה, חזרה לאליפות היבשתית אך הפסידה בכל שלושת משחקיה וסיימה במקום ה-16 והאחרון. נבחרת ישראל בכדורעף נשים מעולם לא העפילה לטורניר האולימפי ונכון ל-30 באוגוסט 2024 היא מדורגת במקום ה-63 בעולם על ידי FIVB.
לצד הנבחרות הבוגרות, ישראל מיוצגת על ידי הנבחרות הצעירות שלה (עד גיל 16, עד גיל 18 ועד גיל 20) בתחרויות בין-לאומיות, בעיקר באירופה.
קבוצות הכדורעף הישראליות במפעלים הבין-לאומיים

ההופעה הראשונה של קבוצת כדורעף ישראלית במפעל אירופי הייתה של הפועל עין שמר, שב-1961 זכתה בליגת העל בכדורעף והעפילה לגביע אירופה לאלופות (כיום ליגת האלופות בכדורעף). הקבוצה הוגרלה בסיבוב הראשון מול גלאטסראיי, אלופת טורקיה, והפסידה 1–3, 0–3. ב-1972 ערכה הפועל בית זרע, מחזיקת גביע המדינה בכדורעף, את הופעת הבכורה של קבוצה ישראלית בגביע אירופה למחזיקות גביע (כיום גביע CEV) אך הודחה לאחר צמד הפסדים בתוצאה 0–3 לראפיד בוקרשט מרומניה. קבוצות הגברים הישראליות לא הגיעו להישגים משמעותיים במפעלים האירופיים, למעט העפלתה של הפועל בת ים לשמינית גמר גביע CEV בעונת 1991/92 והעפלתה של הפועל העמקים/זבולון לגביע האלופות בעונת 1995/96. הישג השיא של קבוצה ישראלית באירופה הוא הגעתה של מכבי תל אביב לגמר גביע האתגר של CEV, בו הפסידה לאולימפיאקוס 0–3 בשני המשחקים.
גם קבוצות הנשים הישראליות לא הגיעו להישגים משמעותיים במפעלים האירופיים. הפועל כפר מסריק הייתה קבוצת הנשים הראשונה שהשתתפה במסגרת בין-לאומית כשהתמודדה בעונת 1965/66 מול אלופת בולגריה לבסקי סופיה במסגרת הסיבוב הראשון של גביע אירופה לאלופות והפסידה 0–3, 0–3. במהלך שנותיהן הראשונות של הקבוצות הישראליות באירופה הן עברו שלב רק פעם אחת בלבד, ב-1968, אז ניצחה הפועל המעפיל 3–0, 3–1 את בלאו-וייס וינה בסיבוב הראשון אך הודחה בשלב הבא בידי ספרטק ברנו. ב-1972 הופיעה לראשונה הפועל עין המפרץ בגביע אירופה למחזיקות גביע, אך הודחה 0–3, 0–3 בידי פניצילינה יאשי.
כדורעף בבתי הספר

כדורעף נכלל בתוכנית הלימודים בחינוך גופני של משרד החינוך, והוא נלמד בבתי הספר (בעיקר התיכוניים). התאחדות הספורט לבתי הספר בישראל מארגנת תחרויות בין בתי הספר בענף זה, החשובה מביניהן היא אליפות התיכונים בכדורעף שהחלה בשנת 1995 ונערכת מדי שנה לשחקנים בכיתות י'-י"ב. בכל שנה משתתפות באליפות שמונה קבוצות תלמידים ושמונה קבוצות תלמידות, והאלופות לשנת 2024 הן מבואות עירון ממועצה אזורית מנשה (נערים) ותיכון גלילי מכפר סבא (נערות).
כדורעף חופים בישראל

בזכות אורכו של מישור החוף וריבויים של חופי ישראל הפך משחק כדורעף החופים לפופולרי בישראל כספורט עממי וכבילוי בשעות הפנאי ובביקורים בחוף הים. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 החל להתארגן באופן רשמי ענף כדורעף החופים בישראל, ונערכו אליפויות וטורנירים רבים בחופים שונים. מאז 1993 עורך איגוד הכדורעף הישראלי מדי קיץ את אליפות המדינה בכדורעף חופים, ותחרויות דומות נערכות לתלמידים בבתי הספר.
מאמצע העשור השני של המאה ה-21 החלו ניסיונות מאומצים יותר מצד האיגוד להפוך את הענף למקצועי יותר, כשב-2013 הוקמה מנהלת כדורעף החופים באיגוד וב-2015 הוקמה במכון וינגייט אקדמיה למצוינות בכדורעף החופים.
כדורעף נכים

נבחרת ישראל בכדורעף נכים בעמידה היא אחת המצליחות בהיסטוריה של טורניר הכדורעף במשחקים הפאראלימפיים, כשזכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות רצופות (טורונטו 1976, ארנהם 1980 וניו יורק וסטוק מנדוויל 1984) ומדליית כסף אחת (סיאול 1988). שני ספורטאים פאראלימפיים ישראלים זכו בכל ארבע המדליות של ישראל בתחרויות אלו: אליעזר קלינה וחגי זמיר.
לאחר המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) הופסקו תחרויות הכדורעף בעמידה במשחקים הפאראלימפיים וישראל הפסיקה להשתתף בתחרויות הכדורעף הפאראלימפיות. בשנת 2022 החלו איגוד הכדורעף הישראלי, ההתאחדות הישראלית לספורט נכים והוועד הפאראלימפי הישראלי במאמצים להביא את ענף הכדורעף בישיבה לישראל.
הערות שוליים

↑  אסי ממן, ‏לא מה שחשבתם: הענף הרביעי הפופולרי בישראל, באתר ONE‏, 13 בספטמבר 2023
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  ד"ר מרק ורטהיים וד"ר חיים קאופמן, קווי יסוד בהתפתחותו ההיסטורית, החוקתית והטכנית-טקטית של משחק הכדורעף בעולם ובישראל, נובמבר 2002, כתב העת "בתנועה" כרך ו גיליון 4, אתר המכללה האקדמית בוינגייט
↑  תוצאות תחרויות כדורעף בקיבוצים בין השנים 1939–1955, פרויקט תיעוד ענף הכדורעף
↑  אלישע שוחט, עונת 1956: חיים בורר ועוד חמישה, באתר איגוד הכדורעף הישראלי, ‏21 באפריל 2016
↑  בית־זרע – אלופת ישראל, על המשמר, 13 בינואר 1957
1 2 3 4  היסטוריה, באתר איגוד הכדורעף הישראלי
↑  אסי ממן, ‏בשל הקורונה: עונת הכדורעף בישראל הסתיימה, באתר ONE‏, 15 במרץ 2020
↑  ‏כדורעף: הפועל מטה אשר זכתה באליפות, הפועל כפ"ס בנשים, באתר ספורט1, 14 ביוני 2020
↑  ליגות, באתר איגוד הכדורעף הישראלי
↑  דירוג FIVB לגברים
↑  דירוג FIVB לנשים
↑  הפועל עין־שמר נוצח 3:0, על המשמר, 29 בינואר 1961
↑  יניב טוכמן‏, המסע הגדול נגמר: מכבי תל אביב הפסידה בגמר גביע האתגר, באתר וואלה, 15 במרץ 2023
1 2  בפעם החמישית בגביע אירופה, מעריב, 15 בדצמבר 1972
↑  יוסי דקל, כדורעף – נושאים מתוך תכנית הלימודים בחינוך גופני לבתי הספר היסודיים והעל-יסודיים, משרד החינוך, תש"ס, עמ' 8
↑  אליפות התיכונים כדורעף, באתר התאחדות הספורט לבתי הספר
↑  בנות תיכון גלילי כפר סבא ובני מבואות עירון מנשה זכו בגמר הארצי בכדורעף תיכונים, באתר וואלה, 26 בפברואר 2024
↑  אסף אקרמן, ‏הוקמה מנהלת לכדורעף החופים. המטרה: ריו, באתר ערוץ הספורט, 13 בינואר 2013
↑  כדורעף בישיבה- ענף פורץ דרך!, באתר איגוד הכדורעף הישראלי, ‏29 בדצמבר 2021
| כדורעף בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד הכדורעף הישראלי • שחקנים • מאמנים • קבוצות • תחרויות • כדורעף חופים בישראל |  |
| ליגות וגביעי גברים | ליגת העל • הליגה הלאומית • גביע המדינה |  |
| ליגות וגביעי נשים | ליגת העל לנשים • גביע המדינה לנשים |  |
| תחרויות עבר | גביע פסל זייד |  |
| נבחרות | נבחרת הגברים • נבחרת הנשים |  |
משחק כדורעף בחצר הגדולה של גן שמואל, 1939
הפועל עין המפרץ, מחזיקת גביע המדינה בכדורעף 1972
שושנה ארבלי-אלמוזלינו (משמאל) מעניקה את גביע המדינה בכדורעף נשים 1972 לקפטנית הפועל המעפיל
מכבי תל אביב, אלופת המדינה לעונת 2016/17
נבחרת ישראל בכדורעף בטקס הפתיחה של אליפות העולם בכדורעף 1952, מוסקבה
נבחרת ישראל בכדורעף נשים במשחק ידידות מול אלופת המדינה הפועל המעפיל (בלבן), 1972
הפועל עין המפרץ (מימין) מול ספאדה אקדמיקה ציריך משווייץ במסגרת הסיבוב הראשון של עונת 1972/73 בגביע אירופה לאלופות בכדורעף
משחק כדורעף חופים ברצועת חוף תל אביב-יפו
נבחרת ישראל בכדורעף נכים, זוכת מדליית הכסף הפאראלימפית בסיאול 1988
מוסר אביך

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הראי"ה קוק
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מחשבת ישראל, מוסר
 הוצאה
 הוצאה:  "ירושלים", מוסד הרב קוק, ראש יהודי
 תאריך הוצאה:  תשמ"ה, תשס"ח
 מספר עמודים:  38 (ללא 'מדות הראי"ה')
 
מוסר אביך הוא ספר מוסר שנכתב על ידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
מהדורות

"מוסר אביך" נכתב בשנים בהן שימש הרב קוק כרבה של העיירה זוימל שבליטא. בהקדמה לספר הסביר הרב קוק את הסיבה לכתיבת הספר:
"נראה שאי-אפשר לצאת ידי חובה בעניין חובות הלב רק אם יסדר ספר לעצמו בלימודים הדרושים לו בזה, בין הפרטיים ואפילו הכוללים גם כן יותר יבין על ידי מה שיחדש בהם מרוחו, ומי שהוא כבר באופן זה של הדעת, שיכול להעריך מערכה שכלית בעצמו, אי-אפשר לו לבוא אל השלמות אם לא יעבוד בשכלו בזה"
.
בשונה מספרי מוסר אחרים ביהדות, ספר זה משמש כולו כמבוא ללימוד המוסר ולבניין הנפש. הספר מסמן את הקווים הכלליים לתיקון המידות, ומדגיש את הנקודות הראויות לתיקון, בפרט בדורנו. בדומה לספרים אחרים של הרב קוק, גם מוסר אביך מושתת על דברי קבלה, המועברים תחת ידו בצורה נגישה ובהירה יותר ללומדים.
מבנה הספר

מעין הקדמה - צורך לכתיבה, רשימות עניינים לעיון וללימוד.
פרק א - מצוות יראת ה'.
פרק ב - סידור כוחות הנפש בדרכי עבודת ה'.
פרק ג - בירורי מידות הנפש.
פרק ד - חשבון הנפש בעבודת ה' והערכת מדרגותיה.
מתכני הספר

התפילה היא מבחן לאדם - אם אינו מבין את הערך של בניין בית המקדש ובקיבוץ גלויות, לא יוכל להתפלל בכוונה ולבקש על כך מקירות לבו.
סיפור תיבת נח כהדרכה לתיקון נפש האדם.
יראת שמים היא לבדה חכמה
מהדורות

הספר יצא לאור לראשונה בי"ח אב ה'תש"ו (1946) - כחמישים שנה לאחר כתיבתו - בעריכת הרב צבי יהודה הכהן קוק, בנו של המחבר, ובהוצאת "ירושלים" (דגל ירושלים) שעל יד ישיבת מרכז הרב. החל מהמהדורה השנייה שיצאה בשנת ה'תשל"א ואילך, יוצא לאור הספר על ידי מוסד הרב קוק, בצירוף קובץ פסקאות של הרב קוק על מידות שונות, בשם מידות הראי"ה.
מהדורה מנוקדת של הספר עם ביאור, בשם "אל הנפש: מסע אל הנפש וכוחותיה, בעקבות ספרו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק "מוסר אביך", בהוצאת ראש יהודי, בתל אביב. (מהדורה ראשונה יצאה בג' באלול תשס"ח ושנייה בכסלו תשס"ט). גם אל הוצאה זו נוסף 'מדות הראי"ה'.
ראו גם

תיקון המידות
מידות טובות
לקריאה נוספת

הרב חן חלמיש, אל הנפש - מסע אל הנפש וכוחותיה, ראש יהודי, כסלו תשס"ט (מהדורה שנייה).
הרב חגי לונדין, ביאור על מוסר אביך, סדרת הראי"ה קוק המבואר, הוצאת ידיעות ספרים, 2015.
מיכאל גבריאל פרדרסדורף

| --- | --- |

 לידה:  1708 Gartz, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 בינואר 1758 (בגיל 50 בערך) פוטסדאם, ממלכת פרוסיה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  טרברסו 
 
מיכאל גבריאל פרדרסדורף (בגרמנית: Michael Gabriel Fredersdorf;‏ 1708, גארץ, ברנדנבורג – 12 בינואר 1758, פוטסדם, אז בפרוסיה, כיום בברנדנבורג, גרמניה). התפרסם כחדרן ובן הלוויה, שעבד בשירותו של פרידריך השני מפרוסיה במשך הזמן הרב ביותר. השניים נפגשו כשפרידריך השני היה עדיין במאסר על ניסיון להימלט עם בן הלוויה הקודם שלו, האנס הרמן פון קאטה. פרדרסדורף היה מבוגר בארבע שנים מיורש העצר.
הן בני זמנם והן היסטוריונים מעריכים, שבין פרדרסדורף לפרידריך השני היה קשר הומוסקסואלי, אך אין ראיה חותכת לדבר. לאחר זמן יתאר וולטר את מערכת היחסים בספר הזכרונות שלו במילים אלה, "החייל הזה, יפה תואר, בנוי היטב, שגם ניגן בחליל, שימש לבדר את האסיר ביותר ממובן אחד." פרדריך מינה את פרדרסדורף לחדרנו, אחר למנהל התיאטרון המלכותי ולבסוף לקנצלר של פרוסיה. הצעד האחרון הזה הכה בהלם את הסנובים הפרוסים, כיון שפרדרסדורף היה יורש לאיכר אריס ותואר הקאנצלר היה כרוך בהקצאת נחלה.
פרדרסדורף ביקש להינשא, בסופו של דבר, מהלך ששם קץ לקסם שהילך על המלך. פרידריך כתב לו, "ערוך את טקס נישואיך היום ולא מחר, אם זה יתרום לשלומך ולרווחתך; ואם אתה מבקש לשמור ברשותך גם נער חצר קטן ומשרת קטן, אדרבא."
מוצר יסוד

סוגים שונים של דגן ומוצריו
מוצרי יסוד או מזון בסיסי הוא שם כולל למזון[דרוש מקור] הניתן לאחסון או לייצור לאורך כל השנה, ומכיל כמות קלוריות גבוהה ביחס למחירו.
סוגי המזון הבסיסי עשויים להשתנות בין אזורים שונים בעולם, אך לכולם מאפיינים משותפים:
זולים ונמצאים בהישג יד.
עשירים בעמילן ממקור צימחי.
אוצרים בתוכם רמת אנרגיה גבוהה שמקורה בפחמימות.
עבור מרבית האנשים המזון הבסיסי מהווה את המרכיב העיקרי בכל ארוחה, ולרוב מתכוונים אליו בעת השימוש במונח "אוכל".
מקורו של רוב המזון הבסיסי הוא במשפחת הדגנים כגון: חיטה, שעורה, אורז ותירס.
מקור נוסף למזון בסיסי נמצא בכמויות גדולות גם בירקות שורש כגון: תפוחי אדמה, בטטות ופקעות אחרות, וכן בסוגים שונים ממשפחת הקטניות כגון חומוס.
מוצרי יסוד נוספים הם שמן בישול, חומץ, מלח בישול, וסוכר, המהווים מרכיבים חיוניים בבישול.
צריכת מזון

רוב המזון הבסיסי נמכר לאחר עיבוד ראשוני הכולל טחינה ויצור קמח האופייני לו, ולאחריו ערבוב עם מים וחומרים נוספים ליצירת לחם, פסטה, או מוצרי מחית מבושלים. האורז וירקות השורש נאכלים גם בשלמותם לאחר בישול וריכוך.
למרות כמות האנרגיה הגבוהה האצורה בו, צריכה של מזון בסיסי לבדו אינה נחשבת לתזונה מספיקה גם בכמויות גבוהות, ועלולה לגרום למאפיינים של תת תזונה. לאור זאת, יש לשלב צריכה של מזון בסיסי ביחד עם מזונות המכילים מרכיבים נוספים של תזונה מאוזנת כגון ירקות ופירות, ומזונות נוספים העשירים בחלבון וויטמינים.
צריכת מזון > סוגי מזון בסיסי על פי אזור גאוגרפי

המזרח התיכון: חיטה, שעורה
מרכז אירופה: תפוח אדמה
אפריקה הטרופית: מניהוט מצוי
ארצות הברית, מקסיקו: תירס
מזרח אסיה, הודו: אורז, חיטה
רוסיה: שיפון, שעורה, כוסמת
מוצר צריכה בסיסי

המושג שנקבע על ידי משרד החקלאות בשנת 2015 והוא מתייחס לארבעה סוגי ירקות ופירות: מלפפונים, עגבניות, בצלים ופלפלים שלגבי מחירם הסיטונאי יש מעקב של המשרד.
סוגים שונים של תפוחי אדמה
מדליית קאיזר אי הינד

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  בריטניה האימפריה הבריטית
 סוג:  עיטור אזרחי
 המעניק:  המונרך הבריטי
 למען:  ”שירות יוצא מהכלל ותרומה לראג' הבריטי”
 זכאות:  אזרחים מכל העמים והמדינות.
 סטטוס:  לא פעיל
 דרגות וסוגים:  זהב, כסף וברונזה
 נוסד:  10 באפריל 1900
 הענקות
 סה"כ הוענקו:  142
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  מסדר הודו הבריטית
 עיטור נמוך יותר:  מסדר ג'ון הקדוש
מדליית קאיזר אי הינד (בהינדוסטנית: Kaisar-i-Hind; "קיסר הודו") הייתה מדליה אשר הוענקה על ידי המלוכה הבריטית לאזרחים, עבור תרומתם לראג' הבריטי בהודו.
תיאור

העיטור הורכב ממדליה בצורה אובלית שבמרכזה עוטרו ראשי התיבות המלכותיים של המונרך המכהן בעת ההענקה (בתמונה נראית הגרסה עם ראשי התיבות של ג'ורג' החמישי). בצידה השני של המדליה נכתב; "קאיזר אי הינד למען שירות ציבורי בהודו" (Kaisar-i-Hind for Public Service in India). על גבי העיטור לא היה נהוג לכתוב את שם המעוטר בדומה לעיטורים אחרים.
המדליה הייתה תלויה מסרט עיטור בצבע כחול כהה, צבע זה היה נהוג גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור לענידה באירועים לא פורמליים).
זכאות ומעוטרים

תנאי הזכאות כללו אזרחים מכל העולם אשר תרמו תרומה משמעותית לראג' הבריטי בהודו.
סך הכל עוטרו במדליה 142 בני אדם. רוב המעוטרים במדליה הם מנהיגים ומלכים של נסיכויות חסות של הראג' הבריטי (כמו מיר מחבוב עלי ח'אן, אסף ג'א השישי (אנ'), ניזאם היידראבאד), בנוסף לאלו ישנם בעיקר מעוטרים בריטים ואנשי תרבות הודים. מבין המעוטרים ככל הנראה המוכר ביותר הוא מוהנדס קרמצ'נד גנדי, אבי האומה והעצמאות ההודית.
מוטרונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,491 מ' 
 מדינה:  איטליה 
 מיקום:  ורבנו-קוזיו-אוסולה, איטליהאיטליה
 רכס הרים:  מרגוזולו, אלפי קוסיאן 
 קואורדינטות:  45°52′49″N 8°27′04″E﻿ / ﻿45.880277777778°N 8.4511111111111°E﻿ / 45.880277777778; 8.4511111111111
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןמוטרונה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןמוטרונה
 
רכבל סטרזה-מוטרונה
מוטרונה (באיטלקית: Mottarone) הוא הר בהרי האלפים המערביים, במחוז פיימונטה שבצפון־מערב איטליה. גובהו 1,491 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה

ההר נמצא בשטח העיר סטרזה, בין אגם אורטה לאגם מאג'ורה. מקורו של הנהר אגוניה (אנ') נמצא בהר.
אתר סקי אלפיני, באורך של כ-21 ק"מ, נמצא על ההר.
אקלים

| אקלים במוטרונה> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במוטרונה> ינואר.6.1.-6.-14.41 | אקלים במוטרונה> פברואר.8.2.-6.-14.34 | אקלים במוטרונה> מרץ.13.5.-4.-10.53 | אקלים במוטרונה> אפריל.16.9.-1.-7.112 | אקלים במוטרונה> מאי.21.14.3.-3.115 | אקלים במוטרונה> יוני.24.18.5.-1.71 | אקלים במוטרונה> יולי.25.20.8.1.58 | אקלים במוטרונה> אוגוסט.25.19.8.1.57 | אקלים במוטרונה> ספטמבר.21.15.5.-2.91 | אקלים במוטרונה> אוקטובר.18.11.2.-4.125 | אקלים במוטרונה> נובמבר.13.5.-2.-8.141 | אקלים במוטרונה> דצמבר.7.1.-5.-12.48 | אקלים במוטרונה> שנה.14.42.10.0.58.-6.08.898 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
תאונת הרכבל ב-2021

ב-23 במאי 2021, הרכבל שהוביל 15 בני אדם מהעיירה סטרזה לפסגת ההר, צנח לאזור מיוער בצלע ההר, סמוך לפסגה. 14 מתוכם נהרגו.