stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולו מלי
קריירת מועדונים > ברוזה במברג

בעונה הבאה, לאחר שחוזהו הוארך בשנה, חווה מלי ירידה מסוימת בכושרו, כאשר בסיומה עבר לברוזה במברג מהבונדסליגה בכדורסל בחיפוש אחר מעמד משמעותי יותר, בין היתר בעקבות המאמן אנדראה טרינקיירי. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 9.2 נקודות ו-6.5 ריבאונדים ביורוליג, כולל בחירה ל-MVP של חודש מרץ במפעל, וזכה עימה באליפות גרמניה. בעונת 2016/2017 חווה מלי את העונה הטובה בקריירה שלו, כשהוא קולע 11.5 נקודות ומוריד 7.4 ריבאונדים בממוצע ביורוליג, ואף נבחר לחמישיית העונה השנייה ביורוליג. בזירה המקומית זכה מלי עם במברג בדאבל - בגביע הגרמני ובאליפות, ונבחר לחמישיית העונה בגרמניה בפעם השנייה ברציפות.
קריירת מועדונים > פנרבחצ'ה

לקראת העונה הבאה עבר לאלופת היורוליג פנרבחצ'ה. בעונתו הראשונה בקבוצה העפיל איתה עד לגמר היורוליג, בו הפסידה לריאל מדריד ולוקה דונצ'יץ'. בעונה השנייה נטל מלי חלק גדול יותר בהובלת הקבוצה, והגיע איתה לפיינל פור, בו הפסידה בחצי הגמר ליריבה העירונית אנאדולו אפס, תוך שהוא מראה יכולות גבוהות בשלבים המאוחרים של הטורניר. במסגרת המקומית הפסידה פנרבחצ'ה לאנאדולו ושיין לארקין בסדרת הגמר של ליגת העל הטורקית.
קריירת מועדונים > ניו אורלינס פליקנס

ב-25 ביולי 2019 חתם מלי על חוזה בניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA. לאורך עונת הרוקי שלו ב-NBA שותף ב-60 משחקים, לרוב כשחקן ספסל, ותרם 6.6 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת מועדונים > דאלאס מאבריקס

במרץ 2021 הועבר עם ג'יי. ג'יי. רדיק בטרייד לדאלאס מאבריקס, תמורת ג'יימס ג'ונסון, וסלי איוונדו ובחירת דראפט עתידית.
קריירת מועדונים > החזרה למילאנו

לקראת עונת 2021/2022 חזר לשחק בקבוצת אולימפיה מילאנו.
קריירת מועדונים > החזרה לפנרבחצ'ה

לקראת עונת 2024/2025 חזר לשחק בפנרבחצ'ה.
נבחרת איטליה

מלי היה שחקן מוביל בנבחרות הצעירות של איטליה, היה חבר בכולן והעמיד בהן הישגים כגון: בחירה לחמישיית הטורניר באליפות אירופה עד גיל 16, הריבאונדר המוביל של הנבחרת באליפות אירופה עד גיל 18, הובלת הנבחרת לגמר אליפות אירופה עד גיל 20 ועוד. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת הייתה בקיץ 2011. ביורובאסקט 2013 בגיע עם נבחרתו לרבע הגמר, כאשר הוא קולע 4.4 נקודות ומוריד 4.3 ריבאונדים למשחק בממוצע, על פני 16 משחקים. הוא שיחק עם נבחרתו גם ביורובאסקט 2015, בו הגיעה איטליה לרבע הגמר, שם הפסידה לליטא, אחרי ניצחון בשמינית הגמר על ישראל. גם ביורובאסקט 2017 שיחק מלי בנבחרת שהעפילה שנית לחצי הגמר.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | ניו אורלינס | 60 | 8 | 17.4 | 0.421 | 0.335 | 0.740 | 3.0 | 1.4 | 0.6 | 0.4 | 6.6 |
| קריירה |  | 60 | 8 | 17.4 | 0.421 | 0.335 | 0.740 | 3.0 | 1.4 | 0.6 | 0.4 | 6.6 |
הערות שוליים

↑  "Jordan? Un'emozione" [«Jordan? Emotional»]. GazzettadiReggio.it (באיטלקית). 26 באוקטובר 2006. נבדק ב-21 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barilli, Daniele (23 בדצמבר 2008). "Terribile infortunio per Melli, stop di sei mesi" [Terrible injury for Melli, six months' inactivity]. IlRestodelCarlino.it (באיטלקית). Reggio Emilia. נבדק ב-19 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petitti, Romano (10 ביולי 2010). "Armani Jeans Milano tabs top prospect Melli". EuroLeague.net. Milan. נבדק ב-20 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chiabotti, Luca (24 ביולי 2014). "Basket, Eurolega: Melli, la sfida tedesca "Voglio un ruolo diverso"" [Basketball, Euroleague: Melli, the German challenge. “I want a different role”]. Gazzetta.it (באיטלקית). Milan. נבדק ב-30 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fenerbahce adds All-EuroLeague forward Melli to the mix". Euroleague.net. 8 ביולי 2017. נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מלי חותם על חוזה בניו אורלינס, באתר הקבוצה, 25 ביולי 2019
סרגיי יגורוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביולי 1905 ירצבו, רוסיה 
 פטירה:  3 ביולי 1959 (בגיל 53) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
 פרסים והוקרה
 עיטור לנין  עיטור הכוכב האדום  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור הדגל האדום  עיטור אות הכבוד 
 
סרגיי יגורוביץ' יגורוב (11 ביולי 1905 – 3 ביולי 1959) היה מדינאי ומנהיג צבאי סובייטי, מייג'ור גנרל וראש המערך הגולאג במשרד הפנים של ברית המועצות (1954 – 1956).
ביוגרפיה

נולד בשנת 1905 במשפחת אורג בעיירה יארצבו, מחוז סמולנסק.
בשנת 1919 סיים את לימודיו בבית ספר ובאפריל – נובמבר 1920, הוא עבד כרועה בחווה בכפר יושינו, במחוז דוכובשצ'ינסקי. מנובמבר 1920 עד מרץ 1921 שירת בוועדת המחוז למאבק בעריקות ביארצבו. במרץ-אפריל 1921 שימש כבלדר של איגוד הצרכנים המחוזי באותו מקום. מאפריל עד אוקטובר 1920. במרץ – ספטמבר 1922, הוא היה טכנאי זוטר לבנייה שיתופית ממלכתית.
בספטמבר 1924 הצטרף למפלגה הקומוניסטית (ב) ובשנת 1925 סיים את לימודיו בבית ספר לייצור טכני במוסקבה. ביוני 1925, וביולי 1926, עבד כעוזר מעבדה במעבדה הכימית של בית הספר לייצור טכני. מיולי 1926 עד יוני 1931 - מורה וראש המחלקה הכימית במכללת הכותנה במוסקבה. בשנת 1931 סיים את לימודיו במכון להנדסה כימית במוסקבה. ביוני 1931 – מאי 1932, היה סטודנט לתואר שני וראש הכשרה תעשייתית בסניף השני של המכון לטכנולוגיה כימית במוסקבה.
מאז 1932 עבד באקדמיית וורושילוב. מאז 1937, עוזר, סגן ראש מחלקת התעשייה של הוועד המרכזי של המפלגה. מאז 5 במרץ 1939, סגן ראש הגולאג. מאז 11 באוקטובר 1939 סגן ראש המשטרה החשאית וב-12 במרץ 1945 מונה לתפקיד ראש המינהל המיוחד וסגן ראש המינהל הראשי של מחנות תעשיית הכרייה והמתכות של הנקוו"ד של ברית המועצות. ב-20 בנובמבר 1946 היה סגן ראש המנהל הראשי המיוחד, וב-3 במרץ 1948 כיהן במקביל כראש המחלקה המיוחדת השישית. ב-16 באפריל 1949 מונה לסגן ראש המינהל הראשי לבחינת וניצול הפקדות ובניית מפעלי מתכות לא ברזליות ונדירות בשטח קרסנויארסק שבמשרד הפנים ברית המועצות. מיום 26 במרץ 1954 עד 28 באפריל 1954 שימש כמשנה לשר הפנים של ברית המועצות.
הוא היה אחד המארגנים העיקריים לדיכוי מרד האסירים הפוליטיים בכפר קנגיר ביוני 1954. נשלח לקנגיר ב-26 במאי 1954 בראש הוועדה השנייה של משרד הפנים בהוראת השר קרוגלוב. הוא היה המחבר הראשון והמרכזי של "תוכנית האמצעים להשבת הסדר במחלקה השלישית של מחנה סטפה".
עם עלות השחר ב-26 ביוני נכנסו למחנה 1700 חיילים ו-5 טנקים מדגם T-34 שהיו תחת שליטת המורדים במשך 40 יום, אשר ריסקו למוות אנשים לא חמושים, כולל נשים. ערב הדיכוי, ב-25 ביוני, הוא קיבל את עיטור הדגל האדום על שירות ממושך. רבים מהמשתתפים בדיכוי היו שיכורים מאוד, וזו הייתה אחת הסיבות לנפגעים ההמוניים בדיכוי.
יגורוב היה הכותב הראשון והעיקרי של "מעשה ועדת משרד הפנים ומשרד התובע של ברית המועצות בנושא המבצע הצבאי לדיכוי חוסר הציות ההמוני של אסירי מחנה סטפה", המצדיק שימוש מופרז בכוח לדיכוי התקוממות קנגיר. ב-30 באוגוסט 1954, בישיבת מועצת משרד הפנים, הוא דיווח על תוצאות חיסול אי-ציות המוני של אסירי המחלקה השלישית במחנה סטפה. הדו"ח האשים את הנהלת המחנה ואת ההנהגה החלשה מצד הגולאג של משרד הפנים ברית המועצות. ב-12 באוקטובר 1954 פנה המשנה לתובע הכללי של ברית המועצות חוחלוב ליגורוב בשאלה על האפשרות להעמיד לדין את רס"ן שבצ'וק, סרן סטארקוב וסגן אלוף שטילוב בגין שימוש בכלי נשק ב-18 במאי 1954, בשל השתתפות השלושה בירי באסירים ב-18 במאי בחצר האחורית ובאזור הנשים של מחנה קנגיר, מה שהוביל לשביתה רב-יומית בדרישה להגיע לחבר נשיאות הוועד המרכזי, במה שנודע בכינוי "מרד קנגיר"). יגורוב ענה כי הוא רואה לנכון לקחת בחשבון את דעתם של מומחים צבאיים על חוקיות השימוש בכלי נשק נגד פושעים ולהגביל את העניין לעונש משמעתי.
מ-5 באוקטובר 1954 עד 4 באפריל 1956 - ראש הגולאג. מאז 1956 סגן ראש משרד הפנים במחוז מוסקבה. מאז 4 בפברואר 1957, שימש כסגן ראש ההגנה האווירית במחוז מוסקבה.
משפחתו

אשה - טאיסיה (27 בספטמבר 1910 – 30 בנובמבר 1979)
בת - רוזה סרגייבנה איוואנובה (? – 15 באוקטובר 2007)
נכד - מיכאיל דמיטרייביץ' איוואנוב (? – 4 בפברואר 2005), עבד גם במערך הכליאה, בשירות בתי הסוהר הפדרלי, התפקיד האחרון שמילא היה ראש מרכז המעצר מספר 1 בטולה. נקבר בטולה.
נכדה - טטיאנה דמיטרייבנה בקאנובה, קרדיולוגית, גרה ועובדת במוסקבה.
הערות שוליים

1 2  Танки врезались прямо в толпу. Тайна подавления Кенгирского восстания разгадана — «Новая газета» от 10.12.2012
↑  Докладная записка министра внутренних дел СССР С. Н. Круглова и Генерального прокурора СССР Р. А. Руденко в ЦК КПСС и Совет министров СССР ... 26 мая 1954 года // История Сталинского ГУЛАГа. Восстания, бунты и забастовки заключенных. Т. 6. — М.: РОССПЭН. — С. 602.
↑  План мероприятий по наведению порядка в 3-м лагерном отделении Степного лагеря на период работы комиссии из представителей МВД и Прокуратуры СССР // История Сталинского ГУЛАГа. Восстания, бунты и забастовки заключенных. Т. 6. — М.: РОССПЭН. — С. 602-605.
↑  Указ Президиума Верховного Совета Союза ССР от 25 июня 1954 года
↑  Акт комиссии МВД и Прокуратуры СССР о проведении войсковой операции по подавлению массового неповиновения заключенных Степного лагеря // История Сталинского ГУЛАГа. Восстания, бунты и забастовки заключенных. Т. 6. — М.: РОССПЭН. — С. 620-627.
↑  История Сталинского ГУЛАГа. Восстания, бунты и забастовки заключенных. Т. 6. — М.: РОССПЭН. — С. 632.
↑  История Сталинского ГУЛАГа. Восстания, бунты и забастовки заключенных. Т. 6. — М.: РОССПЭН. — С. 636-637.
קברו של יגורוב בבית העלמין נובודביצ'י.
נעם רז

| --- | --- |

 לידה:  20 באפריל 1975 ט' באייר ה'תשל"ה
 נהרג:  13 במאי 2022 (בגיל 47) י"ב באייר, ה'תשפ"ב בורקין, הרשות הפלסטינית 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת מרכז הרב 
 השתייכות:   משטרת ישראל ( ימ"מ)
 תקופת הפעילות:  1999–2022 (כ־23 שנים)
 דרגה:   רב-נגד
 תפקידים בשירות
 לוחם, צלף ופרמדיק בימ"מ
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה   מבצע שובר גלים
 עיטורים
  צל"ש מפכ"ל משטרת ישראל
 תפקידים אזרחיים
 פרמדיק במגן דוד אדום ואיחוד הצלה
 הנצחה
 בית ספר בלוד, בית כנסת בקידה
 
נעם דב רז (20 באפריל 1975 – 13 במאי 2022) היה לוחם ימ"מ ישראלי ששירת כלוחם פריצה, צלף ופרמדיק. נהרג במבצע שובר גלים במהלך מבצע למעצר מחבלים בכפר בורקין שליד ג'נין.
ביוגרפיה

את לימודיו התורניים עשה במשך שלוש שנים בישיבת מרכז הרב בירושלים. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת בפלחה"ן גולני, במסגרתה נטל חלק בלחימה בדרום לבנון. כשנה לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לימ"מ.
נמנה עם מייסדי המאחז קידה שבגוש שילה בבנימין. במקביל לשירותו בימ"מ התנדב כפרמדיק במגן דוד אדום ואיחוד הצלה.
נעם רז היה נשוי לאפרת ואב ל-5 בנים ובת. המשפחה התגוררה במאחז קידה.
ביוגרפיה > שירותו בימ"מ

נעם רז התגייס לימ"מ ב-1999 ושירת כלוחם פריצה, צלף ופרמדיק. הוא השתתף במאות פעולות לסיכול טרור.
ב-2 באפריל 2022, בעיצומו של גל הטרור בישראל (אביב 2022) ובמסגרת מבצע שובר גלים, השתתף במבצע לסיכול חוליית טרור פלסטיני של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שהייתה בדרכה לביצוע פיגוע והוגדרה כפצצה מתקתקת. הוא הרג את אחד המחבלים מטווח קצר ולאחר מכן העניק טיפול מציל חיים למפקדו, סגן-ניצב ש', שנפצע קשה בחילופי האש. טיפולו של רז הציל את חייו של סנ"צ ש' ועל כך הוחלט להעניק לו צל"ש מפכ"ל.
ביוגרפיה > מותו

ב-13 במאי 2022 בשעות הבוקר, לוחמי סיירת גולני וימ"מ כיתרו את ביתו של המבוקש מחמוד אדבעי, פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בכפר בורקין במטרה לעצור אותו. במהלך הפעילות החלו עימותים וחילופי אש בין כוחות הביטחון למחבלים פלסטינים, במהלכם נורו אלפי כדורים אל עבר הכוחות ששהו במקום. מספר כלי רכב צבאיים ממוגנים ניזוקו. בזמן יציאת הכוחות מהכפר נפצע רז באורח קשה בהיתקלות עם מחבלים חמושים שירו בו בגבו. הוא פונה במסוק לבית החולים רמב"ם, ולאחר מספר שעות נקבע מותו. לפי דיווחים פלסטיניים, מחבל נהרג ו-12 חמושים פלסטינים נפצעו במהלך חילופי האש. לבסוף, מחמוד אדבעי נכנע ונעצר יחד עם אחיו שהסגיר את עצמו.
ביוגרפיה > לאחר מותו

בהלווייתו ספדו לו מפכ"ל משטרת ישראל רב-ניצב קובי שבתאי, מפקד משמר הגבול ניצב אמיר כהן ובני משפחתו. בישיבת הממשלה ספד לו ראש הממשלה נפתלי בנט. מאות מתושבי מועצה אזורית מטה בנימין עמדו בצידי הדרך המובילה מבית משפחת רז לחלקת המשטרה בהר הרצל עם דגלי ישראל כדי לכבד את זכרו של רז. בנו של רז סירב להתחיל בהספדו עד שהשר לביטחון פנים עמר בר-לב, שהגיע להלוויה בניגוד לבקשת המשפחה, יעזוב.
לאחר מותו הועלה רז לדרגת רב-נגד. רז היה חתום על כרטיס אדי, ומשפחתו הסכימה לתרום את איבריו. ב-18 בספטמבר 2022 הוחלט להעניק לו את צל"ש מפכ"ל משטרת ישראל.
ב-3 בנובמבר 2022 נקרא על שמו בית ספר בשכונת נווה זית בלוד.
באותו היום במהלך מבצע משותף של כוחות צה"ל, שב"כ, ימ"ס ומג"ב במחנה הפליטים ג'נין נהרג המחבל פארוק סלאמה, מהג'יהאד האסלאמי שהשתתף בתקרית בה נהרג נעם. בעקבות זאת משפחתו של נעם פרסמה הודעה: ”ארדוף אויבי ואשיגם, ולא אשוב עד כלותם. חצי שנה אחרי נפילתו בקרב של נעם אהובנו, המשיך שב"כ וצה"ל את דרכו של הימ"מ, להביא צדק לעולם ולהכרית את אויבינו, את הרוע בעולם.”
ב-30 באפריל 2023 נחנך בקידה בית הכנסת "דרכי נעם" הקרוי על שמו. במעמד חנוכה בית הכנסת והכנסת ספר תורה השתתפו הרב הראשי לישראל דוד לאו, יונתן פולארד ואנשי ציבור נוספים.
במבצע שנמשך שנה, מ-2022 ועד 2023, מימנו תלמידי בית הספר הממלכתי-דתי "נעם" בבית שאן הכנסת ספר תורה לזכר נעם באמצעות איסוף עשרות אלפי בקבוקי פלסטיק למיחזור.
ראו גם

פסקל אברהמי
הערות שוליים

↑  אלמנתו של נעם רז: "תודה שבחרת בי להיות אשתך. נתת את כולך לעם ישראל", באתר ynet, 16 במאי 2022
↑  לוחם ימ"מ אב לשישה ילדים מבנימין נהרג בפעילות צה"ל בג'נין, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2022
↑  איתי בלומנטל, לוחם ימ"מ נפצע קשה מירי מחבלים באזור ג'נין, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 במאי 2022
↑   ג'קי חורי, יניב קובוביץ, יהושוע בריינר והגר שיזף, לוחם ימ"מ נפצע קשה בחילופי אש באזור ג'נין; שני פלסטינים נפצעו אנוש, באתר הארץ, 13 במאי 2022
↑   נעצרו מבוקשים החשודים במעורבות בפעילות טרור, באתר צה"ל, 13 במאי 2022
↑   "גיבור ישראל": לוחם הימ"מ נעם רז הובא למנוחות, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:33)
↑  הלווית נעם רז ז"ל: "תודה שזכינו בך, נתת את כולך לעם ישראל", באתר ערוץ 7, 17 במאי 2022
↑  מאיר תורג'מן, אלכסנדרה לוקש, "אומץ לב תחת אש": לוחם הימ"מ נעם רז שנהרג בג'נין יקבל את צל"ש המפכ"ל, באתר ynet, 18 בספטמבר 2022
↑  יהונתן גוטליב, בית ספר בלוד נקרא על שם נעם רז הי"ד, באתר ערוץ 7, 3 באוקטובר 2022
↑  המחבל שחוסל בג'נין היה מעורב בתקרית שבה נהרג לוחם הימ"מ נעם רז הי"ד, באתר ערוץ 7, 3 בנובמבר 2022
↑  נפטר ישעיהו רוזנברג אביו של לוחם הימ"מ נעם רז ז"ל, באתר ערוץ 7, 4 בנובמבר 2022
↑  יענקי פרבר, נחנך בית כנסת על שמו של לוחם הימ"מ הי"ד, באתר בחדרי חרדים, 1 במאי 2023.
↑  ישראל מושקוביץ, לזכר לוחם הימ"מ: תלמידים אספו בקבוקים למיחזור, ומימנו הכנסת ספר תורה, באתר ynet, 10 בספטמבר 2023.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513313105171  VIAF: 308264945   WorldCat (עם VIAF): 308264945 
תושבי בנימין עומדים עם דגלי ישראל בדרך בין קידה להר הרצל, כדי לחלוק כבוד אחרון לנעם רז
יותם הלפרין

| --- | --- |

יותם הלפרין, ספטמבר 2008
 לידה:  24 בינואר 1984 (בן 40) ישראל
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  10
 דראפט:  בחירה מספר 53, 2006 סיאטל סופרסוניקס
 קבוצות כשחקן
 2001–2005   2005–2006   2006–2008   2008–2011   2011–2012   2012–2013   2013–2018:  מכבי תל אביב   אולימפיה ליובליאנה   מכבי תל אביב   אולימפיאקוס   ספרטק סנקט פטרבורג   באיירן מינכן   הפועל ירושלים
 הישגים כשחקן
 2 אליפויות יורוליג (2004, 2005)   7 אליפויות ישראל (2002–2005, 2007, 2015, 2017)  4 גביעי מדינה (2002–2005)  אליפות סלובניה (2006)   הגביע הסלובני (2006)  הגביע היווני (2009–2010) 2 גביע ווינר (2014, 2016)
 קבוצות כמאמן
 2021–2022:  הפועל ירושלים
יותם הלפרין במדי מכבי תל אביב
יותם הלפרין (נולד ב-24 בינואר 1984) הוא כדורסלן עבר ישראלי, שיחק בעמדות הרכז והקלע. נחשב לכדורסלן ישראלי מהמצליחים במפעלים האירופיים. שימש מאמן וכמנהל הספורטיבי בהפועל ירושלים.
קריירה קבוצתית

הלפרין שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, עמה זכה באליפות ובגביע ליגת הנוער בשנים 2000/2001 ו-2001/2002. במקביל, שיחק גם בקבוצת הכדורסל של תיכון מטרו ווסט ברעננה, והוביל אותה לאליפות בתי הספר התיכוניים בעונת 1999/2000.
משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב היה ב-11 באוקטובר 2001, בגיל 17, במשחק יורוליג נגד אלבה ברלין הגרמנית. עם זאת, בעונה זו שותף הלפרין מעט במשחקיה של הקבוצה, במיוחד ביורוליג. במהלך שנותיו במכבי לא הצליח להשתלב בחמישייה הפותחת, שכללה באותה עת שחקנים כמו שארונאס יאסיקביצ'יוס ואנתוני פארקר. בניגוד למשחקיו בנבחרת, שבהם היה דומיננטי, במכבי היה שחקן ספסל, והאשראי שקיבל ממאמן הקבוצה, פיני גרשון, היה מוגבל.
לאחר שהפריצה בקריירה שלו בוששה לבוא, החליט הלפרין, בשנת 2005 לנסות את מזלו בקבוצת אולימפיה ליובליאנה הסלובנית, אותה הוליך לזכייה בדאבל. העונה בליובליאנה, שבה שוב היה לשחקן דומיננטי, הייתה מוצלחת מבחינתו, והוא אף נטל חלק במשחק האול-סטאר הסלובני בשנת 2006.
עם סיום העונה ניסה הלפרין את מזלו בדראפט ה-NBA. על אף ההערכות המוקדמות, לפיהן יצליח להיבחר בסיבוב הראשון של הדראפט[דרוש מקור], נבחר רק בסיבוב השני, במקום ה-53, על ידי קבוצת סיאטל סופרסוניקס. הבחירה בסיבוב השני לא הבטיחה לו חוזה בקבוצה זו, ועל כן חזר למכבי תל אביב, בה חתם על חוזה לשלוש שנים, על פי ההערכות, תמורת סכום של 300,000 דולר לעונה.
לאחר שתי עונות במכבי, הצטרף הלפרין בשנת 2008 למועדון הכדורסל היווני אולימפיאקוס. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים, בהן היה צפוי להרוויח כ-4.5 מיליון דולר. מאחר שהיה חתום על חוזה במכבי עד 2009, פיצתה אולימפיאקוס את הקבוצה בסכום המוערך בכ-950 אלף דולר. במדיה של קבוצה זו זכה בגביע היווני בשנת 2010.
בסוף עונת 2009/2010 שוחרר הלפרין מאולימפיאקוס, אך לאחר מספר חודשים הוחזר לסגל הקבוצה.
ביולי 2011 חתם על חוזה לשחק במשך שנתיים בקבוצת ספרטק סנקט פטרבורג. ב-31 במאי 2012 שוחרר הלפרין מהקבוצה, אחרי עונה בה קלע כ-9 נקודות בממוצע למשחק ביורוקאפ.
ב-5 ביולי 2012 הגיע הלפרין להבנות מול רשות המיסים בישראל, ונראה היה כי הוא ישחק בעונה הקרובה במכבי תל אביב, אך ב-16 ביולי 2012 בהיעדר תשובה כלשהי מרשויות המס, סיכם את תנאיו בבאיירן מינכן, שם שיתף פעולה עם הגארד האמריקאי-מונטנגרי טייריס רייס.
ב-1 באוגוסט 2013 חתם הלפרין בהפועל ירושלים לשלוש שנים ולאחר שאלישי כדיר, פורוורד וקפטן הקבוצה, עזב להפועל אילת, מונה כקפטן הקבוצה. הוא זכה עם הקבוצה באליפות בעונת 2015/2014, הראשונה בתולדות הפועל ירושלים. בעונת 2016/2017 הגיע עם הפועל לחצי גמר היורוקאפ שבו הפסיד לוולנסיה 2:1 בסדרת הטוב משלוש. באותה שנה זכה עם הפועל ירושלים באליפות המדינה, השנייה בתולדותיה.
ב-21 באוגוסט 2018 אחרי חמש שנים בהפועל ירושלים, הודיע הלפרין על פרישה מכדורסל בגיל 34 והפך למנהל הספורטיבי של הפועל ירושלים. ב-28 באוקטובר 2021 מונה כמאמן ראשי (זמני) בהפועל ירושלים, ואף זכה בתואר מאמן החודש בליגת העל בכדורסל, והיה הראשון לזכות בתואר זה ובשחקן החודש בליגת העל בכדורסל.
בספטמבר 2024 מונה למאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב.
נבחרת לאומית

כבר מגיל צעיר סומן הלפרין כאחת התקוות הגדולות של הכדורסל הישראלי[דרוש מקור]. הוא היה חבר בכל נבחרות הכדורסל של ישראל, החל מנבחרת הקאדטים וכלה בנבחרת הבוגרת.
פעמים רבות שיחק הלפרין בנבחרות של שנתונים מבוגרים ממנו. כך, למשל, בשנת 2000, בגיל 16, הוביל את נבחרת הנוער, המורכבת מבני 18, לניצחון על יוגוסלביה, כשהוא קולע 23 נקודות ב-24 דקות. שנתיים מאוחר יותר, עם נבחרת נוער חדשה, מורכבת מבני גילו, סיים כסגן מלך הסלים של הטורניר.
בשנת 2003, בגיל 19, החל לשחק לראשונה בנבחרת הבוגרת, אך במקביל שיחק גם בנבחרת העתודה, אותה הוביל, יחד עם רביב לימונד וליאור אליהו לסגנות אליפות אירופה בשנת 2004. בשנת 2005 השתתף עם הנבחרת באליפות העולם עד גיל 21 בארגנטינה. הנבחרת סיימה במקום העשירי, והלפרין נבחר לחמישיית האליפות, ואף סיים כמלך הסלים.
במדי הנבחרת הבוגרת, הלפרין הוא בין השחקנים המובילים. באליפות אירופה שנערכה ב-2007 דורג במקום השביעי ברשימת הקלעים של האליפות (14 נקודות בממוצע למשחק) ובמקום השביעי ברשימת מוסרי האסיסטים (2.8 במשחק).
בשנת 2012 עזב טל בורשטיין קפטן נבחרת ישראל לניתוח חשוב להמשך הקריירה ויותם הלפרין תפס את מקומו כקפטן נבחרת ישראל.
בשל פציעה לא שיחק הלפרין באליפות אירופה ב-2015, ועומרי כספי תפס את מקומו כקפטן נבחרת ישראל.
חיים אישיים

ב-2009 התחתן עם אביבית ולהם שלושה ילדים.
תארים > מכבי תל אביב

ליגת העל בכדורסל (5): 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2006/2007
גביע המדינה (4): 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005
גביע הליגה (1): 2007/2008
יורוליג (2): 2003/2004, 2004/2005
תארים > אולימפיה ליובליאנה

הליגה הסלובנית (1): 2005/2006
הגביע הסלובני (1): 2005/2006
תארים > אולימפיאקוס

הגביע היווני (2): 2009/2010, 2010/2011
תארים > הפועל ירושלים

ליגת העל בכדורסל (2): 2014/2015, 2016/2017
גביע הליגה (2): 2014/2015, 2016/2017
קטיעה

קטיעה היא הסרת איבר או חלק מאיבר מהגוף. במקרים מסוימים הקטיעה מתבצעת בצורה רצונית כדי להועיל לאדם ולעיתים בניגוד לרצונו. אדם שידו קטועה נקרא גידם, ואדם שרגלו קטועה נקרא פיסח.
גורמים שונים לקטיעה

כריתת איבר יכולה להיעשות מהסיבות הבאות:
סיבות רפואיות:
הסרת איבר פגום המסכן את בריאות הגוף כולו (למשל בשל סרטן או נמק).
הסרת איבר פגום שאינו מסכן את בריאות הגוף כולו אך מפריע לתפקודו (למשל החלפת רגל פגומה שאינה ניתנת לשיקום בתותב).
לשם השתלתו בגוף אחר.
ענישה – במספר מדינות מוסלמיות, ביניהן איראן, סעודיה יש עונש כריתת איברים כגון קטיעת ידי גנבים ועוד. יש מדינות כמו אינדונזיה בהן מסרסים אנסים.
מסורת עממית כגון כריתת דגדגן.
כחלק ממעשה פשע (שליחת שן או אצבע כאות חיים מאדם חטוף).
קטיעה הנגרמת מתאונה.
קטיעה מולדת.
כדי להתאים את הגוף לתפקיד מסוים, כמו קטיעת הזנב ואפרכסות האוזן של כלבים המיועדים לתקיפת בני אדם, כדי שאלו לא יוכלו לתפוס אותם בקלות.
כריתת איבר כירורגית

כריתת איבר כירורגית היא ניתוח כירורגי להסרת איבר.
כריתת איבר כירורגית > מקרים

כאשר מטופל מתבקש לעבור ניתוח לכריתת איבר מסוים, ישנה סיבה לכך. סיבות נפוצות למדי הן  אפנדציטיס (מצב מסכן חיים, שבו אם לא יעבור החולה ניתוח להסרת התוספתן, הוא יקרע וידמם לתוך הבטן) ואבנים בכיס המרה (ניתוח בטן שמבוצע כאשר ישנה חסימה משמעותית ביותר בכיס המרה, כאשר כיום מעדיפים להשתמש בלפרוסקופיה לפתרון הבעיה).
סיבות נפוצות פחות להוצאת איברים פנימיים הן הגדלה מסיבית או קריעה של טחול (ובמקרים נפוצים אחרים בשל לימפומה הפוגעת בו), או גידול סרטני בלתי ניתן לריפוי על ידי הקרנות באיברים כמו הריאה (במקרה שהגידול לא התפשט לריאה השנייה), הכליה (למשל בגידול וילמס) או הקיבה. קיבה נכרתת גם במקרה של כיב עז שאינו מחלים. כריתה של ריאה או כליה מחייבת פעילות תקינה של הריאה או הכליה הנותרת.
כריתת איבר כירורגית > סיכונים

לרוב, הטיפול לאחר ניתוח הכריתה הוא מסובך ביותר. בכריתת קיבה, למשל, יש צורך לאכול כמויות מווסתות של אוכל מכיוון שהקיבה שהיא מווסת המזון איננה, ואכילת יתר עשויה להציף את המעי. במקרה של כריתת טחול יש להתחסן מפני חיידקים אלימים ולקחת אנטיביוטיקה כנגד זיהומים המטופלים במצב רגיל על ידי הטחול. במקרה של כריתת ריאה או כריתת כליה יש לעקוב אחר תפקוד האיבר הנותר, אף על פי שהגוף עשוי לתפקד היטב עם הכליה או הריאה הנותרת.
כריתה של איבר חיצוני כמו שד, עין או גפה מסכנת את המטופל בדיכאון עמוק. התברר שככל שהמאמצים לשיקום האיבר אחרי כריתה או להחלפתו בתותב מוקדמים יותר, כך הנזק הנפשי למטופל הוא קטן יותר[דרוש מקור]. בחלק מהמקרים תהליך השיקום יכול להתחיל מיד אחרי ניתוח הכריתה, ואף בטרם מעירים את המטופל מההרדמה.
תחושת פנטום

כריתת גפה או חלק מגפה יוצרת תחושת פנטום – אשליה שהגפה שנכרתה עדיין קיימת. תחושת פנטום יכולה להיווצר רק אם הקטיעה נעשתה באדם שכבר מלאו לו שמונה שנים. תחושת הפנטום כשלעצמה היא תחושה חסרת נזק והיא עשויה אף להועיל בתפעול תותב. אולם, לבד מתחושת פנטום עשוי להיווצר גם כאב פנטום – כאב שאדם מפרש כאות לנזק בגפה חסרה. כאבים אלה עשויים להיות עזים ולשבש את איכות החיים.
גידם ביהדות ובעמי קדם

בעת מתן תורה נרפאו כל המומים בבני ישראל, ובין השאר גם לא היו בהם גידמים.
בני ישראל שגלו לבבל אחר החורבן הראשון קצצו את אגודליהם, כדי לא לשיר ולנגן משירי ציון בפני נבוכדנאצר.
לבר–כוכבא היו מאתים אלף חיילים, שקצצו אחת מאצבעותיהם, כדי לבדוק את גבורתם.
נחום איש גמזו היה גידם משתי ידיו.
במקרא מתואר עונש כריתת בהונות אצל אדני בזק, שקצצו את בהונות ידיו ורגליו, כמו שהוא קצץ בהונות ידיהם ורגליהם של מלכי אויביו, אך היה זה רק לאחר מותם.
בתלמוד מסופר על יששכר איש כפר ברקאי, שקצצו את ידיו כעונש על שלא היה לו אימת מלכות.
סיפור ידוע מימי הביניים על קטיעה כעונש, הוא סיפורו של רבי אמנון ממגנצא, שההגמון פסק לו עונש אכזרי של קטיעת הידיים והרגליים. כעבור ימים ספורים, באמצע תפילת מוסף של ראש השנה, הוא נפטר מייסורים, מתוך תפילה שחיבר ברגעיו האחרונים: "ונתנה תוקף".
בעמים הקדמונים, ובחוקי האסלאם עד היום, מהווה קטיעת ידיים או אצבעות עונש מקובל.
בחוקי חמורבי העונש של קטיעת גפה ניתן לבן שהכה את אביו, לרופא שגרם למותו או לעיוורונו של החולה שלו, לרופא שהטביע חותם על עבד מבלי שנתבקש לכך, ולאיכר חכיר שגנב תבואה מבעל השדה.
ראו גם

המיקורפורקטומיה
כדורגל לקטועי גפה
הערות שוליים

↑  העונש של איראן לגנב: קטיעת אצבעות היד, באתר ynet, 26 באוקטובר 2019
↑  כף רגלי השמאלית – העונש לעבריינים בסעודיה, כריתת אברים – וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏23 בינואר 2000
↑  תנחומא, שמות יט ח.
↑  מדרש תהילים קלז ד; ילקוט שמעוני תהילים קלז.
↑  ירושלמי תענית ד ח; איכה רבה ב ה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294867205171  BnF: cb11977305j (data)  GND: 4001773-4  LCCN: sh85004661  LNB: 000312745  NARA: 10675426  NKC: ph118406 
צילום רנטגן של קטיעת שלוש אצבעות ביד ימין של חייל במלחמת העולם הראשונה
קידוש החודש

| --- | --- |
 מקרא:  שמות, י"ב, ב'
 משנה:  מסכת ראש השנה, פרק א'
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות קידוש החודש, פרק א'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה קנ"ג ספר החינוך, מצווה ד'
 
אנימציה של מצבי הירח במהלך החודש. כשנראה הירח לאחר היעלמותו, מוכרז על קידוש החודש.
קידוש החודש הוא מצווה מן התורה המוטלת על בית הדין שבארץ ישראל, לקבוע כל חודש את היום בו יחול ראש החודש על פי עדות ראייה של מולד הלבנה.
מצוות קידוש החודש היא מצווה יסודית לקביעת לוח השנה העברי, מאחר שעל פי קביעת ראש החודש נקבעים תאריכי חגי ומועדי ישראל.
חלק משלים למצווה זו הוא עיבור השנה, השומר על מחזור שנת השמש לצד מחזור חודשי הירח. מערכת זו הופכת את לוח השנה העברי ללוח ירחי-שמשי.
בשנות הגלות מארץ ישראל לא יכלו לקיים מצווה זו על פי עדות ראייה, ולכן קביעת החודשים נעשית עד היום בפועל על פי מערכת של חישובים אסטרונומיים קבועים וידועים מראש, המיוחסים להלל נשיאה.