אצטדיון רמת גן
היסטוריה

הצורך לבניית אצטדיון לאומי גדול הגיע לקראת המכביה השלישית. באותה התקופה משחקי המכביה נפתחו באצטדיון המכביה הקטן יחסית והוחלט לבנות אצטדיון לאומי חדיש וגדול אשר יחליפו. בניית אצטדיון רמת גן החלה באפריל 1950 ונמשכה חודשים אחדים. האירוע הראשון שנערך בו היה ב-27 בספטמבר באותה השנה, אז נערך באצטדיון טקס הפתיחה של המכביה השלישית וכן חלק מתחרויות הספורט. עת פתיחתו מנה האצטדיון 16,000 מקומות ישיבה ו-35,000 מקומות עמידה.
משחק הכדורגל הראשון שנערך באצטדיון היה ב-30 במאי 1951 בין מכבי תל אביב לדנדי יונייטד הסקוטית. המשחק נערך לעיני מעל ל-40 אלף צופים ונגמר בתוצאה 0–2 לדנדי.
ב-31 ביולי 1956 נערך באצטדיון אחד המשחקים המפורסמים בתולדותיו, אשר הפגיש את נבחרות ישראל וברית המועצות, אשר נחשבה באותה תקופה לאחת מנבחרות הכדורגל הטובות בעולם. במשחק הפסידה ישראל בתוצאה 2:1. לישראל כבש נחום סטלמך, ושערו היה הראשון שהבקיעה הנבחרת באצטדיון.
לקראת המכביה השביעית ב-1965 שופץ האצטדיון והורחב ל-53,000 מקומות ישיבה והוכשרו בו מסלולי ריצה לתחרויות האתלטיקה במכביה. ב-1968 אירח את תחרויות האתלטיקה של המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) ועבור כך מסלולי הריצה בו שהיו עד אז מעפר כבוש נסללו באספלט.
ב-1972 פורסמה תוכנית לשדרוג האצטדיון והרחבתו ל-60,000 מקומות בתרומת משפחת ריקליס מארצות הברית, לצד הקמת קריית ספורט שלמה הכוללת בריכה אולימפית, מרכז טניס, אולם רב תכליתי ל-4000 צופים ומתקנים נוספים.
ב-16 ביוני 1976, נערך גמר גביע המדינה באצטדיון במשחק של בית"ר ירושלים נגד מכבי תל אביב. זהו המשחק עם מספר הצופים הגבוה ביותר בתולדות הכדורגל הישראלי עם 55,000 צופים.
בשנת 1982 נבנה מחדש היציע המערבי של האצטדיון לקראת המכביה של 1985. היציע, אשר מכיל 13,370 מקומות ישיבה (הכיל כ-17,000 בלי הכיסאות), נבנה בזווית צפייה טובה יותר משאר יציעי האצטדיון. ביציע זה ממוקם יציע הכבוד של האצטדיון.
בשנת 1983 ערכה באצטדיון נבחרת ישראל משחק ראווה נגד ליברפול, בני טבק הבקיע את כל ארבעת השערים של הנבחרת (תוצאות הסיום הייתה 3:4 לטובת ישראל). זה היה משחק הנבחרת הראשון בו הופיעו שני שחקנים ערבים ישראלים, רפעת טורק וזאהי ארמלי.
במאי 1986 הובסה נבחרת ישראל במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה בתוצאה 2–7, הפסד אשר נחשב לגבוה ביותר שנחלה הנבחרת במשחק ידידות באצטדיון.
בשנת 1993 עברו משרדי ההתאחדות לאצטדיון, נוספו אולמות קבלת פנים, יציע תקשורת ואולם למסיבות עיתונאים, תשתית הדשא שונתה לחלוטין ובכל היציעים הותקנו מושבי פלסטיק.
ב-6 ביוני 1999 התקיים באצטדיון אחד ממשחקיה הגדולים ביותר של נבחרת ישראל, אשר גברה בתוצאה 0–5 על נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2000. בהמשך טורניר המוקדמות, גברה נבחרת ישראל בתוצאה 0–8 על סן מרינו ורשמה את ניצחון השיא שלה באצטדיון. בשלב הפלייאוף של טורניר המוקדמות הוגרלה נבחרת ישראל מול דנמרק. במשחק הראשון הובסה נבחרת ישראל באצטדיון רמת גן בתוצאה 0–5.
מלבד משחקי הנבחרת, אצטדיון רמת גן אירח מספר משחקים במסגרת ליגת האלופות כאשר מכבי תל אביב ומכבי חיפה אירחו בו את משחקי הבית שלהם בתחרות בעונות 2004/2005 ו-2009/2010. האצטדיון היה אחד מארבעת המועמדים הסופיים לארח את גמר גביע אופ"א בשנת 2008, יחד עם אצטדיונים מהערים המבורג, איסטנבול ומנצ'סטר, והיה אחד מארבעת המועמדים הסופיים לארח את גמר גביע אופ"א בשנת 2009, יחד עם אצטדיונים מהערים בוקרשט והמבורג ואיסטנבול.
הקמפיין האחרון של נבחרות ישראליות באצטדיון היה אירוח משחקי הבית של נבחרת ישראל במוקדמות מונדיאל 2014 והמשחק האחרון היה ב-15 באוקטובר 2013 מול נבחרת צפון אירלנד בכדורגל שהסתיים בתיקו 1:1. משנת 2014 משחקיה של נבחרת ישראל בכדורגל אינם מתקיימים בו. משחקי הכדורגל האחרונים שבהם הייתה כמות קהל משמעותית שאירח האצטדיון היו משחקי חצי הגמר של גביע המדינה בכדורגל 2013/2014 שנערכו ב-16 אפריל 2014, ומשחק הגמר שנערך ב-7 במאי 2014. אך עם זאת האצטדיון המשיך לארח לעיתים משחקים של נבחרת הנשים ומשחקים של הנבחרת הצעירה.
החל מעונת 2015/2016 אושר האצטדיון למשחקי הפועל רמת גן בליגה הלאומית, שבמשחקיה הוגבלה הישיבה ליציע המערבי התחתון.
בעונת 2018/2019 אושר האצטדיון זמנית למשחקי הפועל רעננה בליגת העל.
בעונת 2019/2020 לקראת חזרת משחקי הליגה שהופסקו בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל עברו משחקי הפועל רעננה וסקציה נס ציונה לאצטדיון רמת גן עד לתום העונה.