stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד
היסטוריה

עד 1975, מצעדי המוזיקה בניו זילנד הורכבו באופן אזורי על ידי מגזינים, חנויות תקליטים ותחנות רדיו.
ממאי 1975 עד 2004, איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי פרסם מוזיקה שנתי ארצי של סינגלים ואלבומים שיצאו בניו זילנד. המיקום במצעד המוזיקה השנתי הוענק על פי מיקומו במצעדים השבועיים (מקום ראשון היה מקבל 50 נקודות, מקום שני היה מקבל 49 נקודות, וכך הלאה). מאז 2004, איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי מפרסם אך ורק מצעד סינגלים שנתי, בהתבסס על סמך מספר המכירות של אותה שנה.
מאפריל 2007 עד אוקטובר 2011, כל 13 מצעדי המוזיקה נשמרו והוצגו בארכיון באתר radioscope.net.nz‏. בנובמבר 2011, איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי השיק אתר חדש למצעד המוזיקה.
ב-19 ביוני 2021, איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי השיק מצעד חדש עבור עשרת השירים המובילים במאורית, לשירים עם לפחות 70% מהמילים במאורית.
לקריאה נוספת

Scapolo, Dean (2007). "Introduction". The Complete New Zealand Music Charts: 1966-2006. Maurienne House. ISBN 978-1-877443-00-8.
הערות שוליים

↑  "ABOUT THE CHART". NZ Music Charts. נבדק ב-11 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Online streaming to feature in NZ music charts". One News. Television New Zealand. 24 ביוני 2014. נבדק ב-24 ביוני 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chart Facts". RIANZ. אורכב מ-המקור ב-4 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chris Bourke and Simon Grigg (2014-07-22). "New Zealand charts - the genesis". Audioculture/Iwi Waiata.
1 2  Andrew Miller (2015-05-26). "The New Zealand Music Charts". Audioculture/Iwi Waiata.
↑  "Charts - RadioScope New Zealand". radioscope.net.nz. אורכב מ-המקור ב-26 במאי 2009. נבדק ב-28 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NZ Singles". The Official New Zealand Music Chart. RIANZ. אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2012. נבדק ב-11 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NZ Albums". The Official New Zealand Music Chart. RIANZ. נבדק ב-11 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Announcing new Te Reo Māori Music Chart – Ngā Waiata Kairangi I Te Reo Māori". Recorded Music NZ. 18 ביוני 2021. נבדק ב-19 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
טרבוויץ' (הר)

| --- | --- |

מראה הר טרבוויץ' מכיוון סרייבו
 מידע כללי
 גובה:  1,627 מטרים
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה 
 מיקום:  בוסניה והרצגובינה
 רכס הרים:  האלפים הדינריים
 קואורדינטות:  43°49′24″N 18°26′56″E﻿ / ﻿43.82333°N 18.44889°E﻿ / 43.82333; 18.44889
  (למפת בוסניה והרצגובינה מוגדלת) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.טרבוויץ'(למפת בוסניה והרצגובינה רגילה) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.טרבוויץ'
 
הר טְרֶבֶּוִויץ' (בבוסנית: Trebević) הוא הר בבוסניה והרצגובינה, השוכן בשטח הרשות המקומית סרייבו המזרחית וחולש על העיר סרייבו.
הר טרבוויץ' היה אחד מאתריה של אולימפיאדת החורף בסרייבו (1984). על מורדות הר טרבוויץ' סמוך לקובאצ'יצ'י שוכן בית העלמין "הישן" של יהודי סרייבו שהוקם ב-1630. עוד שוכן במקום פארק ההנצחה וראצה ובו אנדרטאות לזכר 2,000 חללי הפרטיזנים היוגוסלבים שנהרגו בקרבות לשחרור יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה וכן 9,000 אזרחים ומהם כ-7,500 יהודים בני בוסניה שנרצחו על ידי הנאצים והאוסטאשה במחנות ההשמדה. במהלך מלחמת בוסניה התחוללו במקום קרבות כבדים, הצבא הסרבי מיקש את שטח ההר ונגרמו נזקים כבדים לבית העלמין ופארק ההנצחה. לאחר המלחמה ובסיוע ארגוני סיוע בין-לאומיים פונו המוקשים מההר.
חוק זיף

חוק זיף (באנגלית: Zipf's Law) היא נוסחה אמפירית המתארת את התפלגות שכיחות המילים בטקסט בשפה טבעית. החוק התגלה ונוסח בשנות ה-30 של המאה ה-20, על ידי הבלשן האמריקאי ג'ורג' קינגסלי זיף (אנ'), אבי הבלשנות החישובית. התפלגות זו נקראת "התפלגות זיף". בעקבותיו בדקו חוקרים אחרים תופעות טבעיות ואנושיות אחרות וגילו תופעות נוספות המתפלגות לפי התפלגות זיף.
ניסוח החוק

בהינתן טקסט טבעי, יוצרים טבלת שכיחות של המילים בטקסט, ומעניקים לכל מילה דירוג (rank) לפי מקומה בטבלה. כך נייחס למילה השכיחה ביותר דירוג 1, למילה השנייה בשכיחותה דירוג 2 וכן הלאה.
בהתאם לחוק זיף שכיחותה של מילה כלשהי בטקסט נקבעת על פי הנוסחה הבאה:
 \ P(r)=P(1)/r
כך, לפי חוק זיף, המילה הנפוצה ביותר תופיע בטקסט כפליים מהמילה השנייה (כלומר בעלת דירוג 2), פי שלושה יותר מהמילה השלישית בתפוצתה וכן הלאה. טקסטים ברוב השפות הטבעיות נשמעים לחוק זיף, אם כי אין עדיין הסכמה בקרב הבלשנים לגבי הסיבה.
זיף הדגים את החוק באמצעות מחקר שערך יחד עם הסטודנטים שלו. המחקר בוצע באופן ידני, ובמסגרתו נספרו המופעים של המילים בספר "יוליסס" של ג'יימס ג'ויס.
תופעות נוספות

קיימות תופעות נוספות שאינן קשורות לשפה, הנשמעות לחוק זיף. דירוג במערכות שנוצרו בידי אדם המקיימות ביטוי מתמטי קיימות גם בתופעות כגון דירוג של תווים במוזיקה, גודל אוכלוסייתן של ערים בארצות שונות, גודלן של חברות, התפלגות הכנסה ועוד.
מחקר נוסף גילה שחוק זיף יכול לשמש גם למעקב אחר אמינות הדיווחים של רשויות מקומיות על התפשטות של מגפות. המחקר בדק דיווחים ברמת הרשויות המקומיות, במספר מדינות שונות, בנוגע להתפשטות התחלואה של נגיף קורונה, והראה כי ניתן לבצע ניתוח סטטיסטי כדי לזהות אילו רשויות אזוריות מדווחות על מספרי מקרים החורגים באופן משמעותי מחוק הסמכויות שנצפה. לאחר מכן ניתן לסמן אזורים החורגים באופן משמעותי לחקירה נוספת על ידי הרשויות הרלוונטיות.
חוקים קשורים

בהמשך לחוק זיף אשר בדק התפלגות של נתונים באמצעות הנוסחה האמפירית, קיימת הכללה של חוקיות זו הנקראת חוק זיף-מנדלברוט, אשר הוצע על ידי בנואה מנדלברוט.
בנוסף קיימות טענות שחוק בנפורד הוא מקרה ספציפי של חוק זיף, שני החוקים קשורים זה לזה בכך שהמקור של שניהם הוא ביחסים פונקציונליים בלתי משתנים. יחסי ההסתברויות בחוק בנפורד אינם קבועים, בשונה מחוק זיף.
ראו גם

חוק בנפורד
לקריאה נוספת

Zipf, G. K. (1949). Human Behavior and the Principle of Least Effort: An Introduction to Human Ecology. Addison-Wesley, Reading, MA.
Robert L. Axtell: Zipf Distribution of U.S. Firm Sizes,Science 7 September 2001 Vol. 293. no. 5536, pp. 1818 - 1820 DOI: 10.1126/science.1062081
Hill, B.M, Zipf's law and prior distributions for the composition of a population, Journal of the American Statistical Association Vol. 65, No. 331 (Sep., 1970), pp. 1220-1232
K Okuyama, M Takayasu, H Takayasu Zipf's law in income distribution of companies Physica A, 1999 (הקישור אינו פעיל)
Kennedy AP, Yam SCP. On the authenticity of COVID-19 case figures. PLoS One. 2020 Dec 8;15(12):e0243123. doi: 10.1371/journal.pone.0243123. PMID 33290420; PMCID: PMC7723280.
Mark Levene, José Borges, George Loizou: Knowledge and Information Systems, Volume 3, Number 1, February, 2001 (הקישור אינו פעיל)
הדגמה לחוק זיף ב-30 שפות טבעיות: גרף המציג את שכיחויות המילים כתלות ליניארית בדרגתן, בשימוש בקנה מידה לוגריתמי בשני הצירים.
ממשלת פרימקוב

| --- | --- |
 ראש הממשלה, יבגני פרימקוב
 מידע כללי
 11 בספטמבר 1998 – 12 במאי 1999 (244 ימים)
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 ראש ממשלה:  יבגני פרימקוב
 סגן ראשון לראש הממשלה:  יורי מאסליוקוב ניקולאי אקסיונוב ואדים גוסטוב סרגיי סטפאשין
 מפלגה שולטת:  רוסיה ביתנו
 סיעות הקבינט:  רוסיה ביתנו   מולדת — רוסיה כולנו   המפלגה הקומוניסטית   המפלגה הליברל-דמוקרטית   המפלגה האגררית
 מספר שרים:  34
 הקבינט הקודם:  ממשלת קיריינקו
 הקבינט הבא:  ממשלת סטפאשין
ממשלת פרימקוב הייתה ממשלה קצרת יומין בתקופת נשיאותו של בוריס ילצין אך נודעה בהשפעתה הרבה על מדיניות החוץ הרוסית.
יבגני פרימקוב, שר החוץ וראש הביון הרוסי לשעבר מונה לתפקיד ראש הממשלה ב-11 בספטמבר 1998 וכיהן עד ה-12 במאי 1999 עת הוחלף על ידי סרגיי סטפאשין בשל השפעתו הרבה וחששו של ילצין כי הלה יתמודד מולו בבחירות לנשיאות.
מועמדותו של פרימקוב לראשות הממשלה אושרה בדומה הממלכתית ברוב מוחץ של 315 מתוך 450 חברי הדומה. טרם מינוייו לתפקיד ויקטור צ'רנומירדין הציע לו להתמנות לתפקיד סגן ראשון לראש הממשלה ואומנם הוא הסכים, אך הפרלמנט לא אישר את מינוי צ'רנומירדין לראש הממשלה וילצין הציע לפרימקוב את תפקיד ראש הממשלה.
ב-16 בספטמבר 1998 נאם פרימקוב בפני אנשי משרד החוץ הרוסי והזים שמועות לפיהן לא מתוכננות רפורמות בתקופת ממשלתו.
לפרימקוב נודעה השפעה רבה על מדיניות החוץ הרוסית בעת כהונתו. ב-24 במרץ 1999 הוא טס לארצות הברית לפגישה מדינית אך כששוחח בטלפון עם סגן נשיא ארצות הברית אל גור ונודע לו כי נאט"ו החליטה להפציץ את יוגוסלביה, הוא החליט לבטל את הביקור וכבר בהיותו מעל לאוקיינוס האטלנטי הוא הורה לטייס לסור חזרה למוסקבה. הפגישה תוכננה להסדיר העברת כספים על סך 15 מיליארד דולר מהממשלה האמריקאית כשצעדו של פרימקוב היווה שינוי חד במדיניות החוץ הרוסית והראה על שינוי מדיניות באשר ליחסם של הרוסים כלפי ארצות הברית ומדינות המערב והפך ממדיניות של קרבה שאפיינה את ממשל ילצין, למדיניות של התרחקות שהחלה לאפיין את רוסיה מאז פרימקוב.
שמונה חודשים לאחר מינויו, ב-12 במאי 1999, הנשיא בוריס ילצין פיטר אותו מתפקידו. הסיבה הרשמית הייתה רצונו של ילצין להאיץ ביצוע רפורמות, אך לדעת פרשנים שונים פיטורו בא בעקבות זיקתו של פרימקוב למחנה הקומוניסטי האופוזיציוני לשלטונו הליברלי של ילצין וכוונתו של פרימקוב להתמודד לתפקיד הנשיא בבחירות לנשיאות שתוכננו למרץ 2000.
אחת ההצלחות הגדולות של ממשלת פרימקוב הייתה רפורמה בתחום המס, שהוגדרה כמוצלחת במיוחד - לאחר שהגוף האחראי על מיסוי הפך למשרד ממשלתי בעל סמכויות נרחבות.
מינויי בכירים

קונסטנטין טוצקי מונה למנהל שירות משמר הגבול הפדרלי
ולדימיר מאטיוחין מונה למנכ"ל הסוכנות הפדרלית למידע ולתקשורת ממשלתית
ויאצ'סלב סולטאגנוב מונה לראש משטרת המס הרוסית
משרדי ממשל חדשים

המשרד למדיניות מאבק במונופולים ותמיכה בעסקים הוקם מתוך שלל גופים פדרליים שפורקו כדוגמת: הוועדה הממלכתית למאבק במונופולים, הוועדה הממלכתית לתמיכה ופיתוח עסקים קטנים, השירות הפדרלי להסדרת מונופולים בתחום התקשורת, השירות הפדרלי להסדרת מונופולים בתחבורה
המשרד למדיניות הלאום הוקם מפיצול המשרד למדיניות לאומית ואזורית
המשרד למדיניות אזורית הוקם מפיצול המשרד למדיניות לאומית ואזורית וארגונה מחדש של הוועדה הממלכתית לפיתוח הצפון
הוקם המשרד לענייני חבר המדינות
משרד המסחר הוקם מתוך פירוקם של משרד התעשייה והמסחר, המשרד לבינוי ושיכון, ופירוק ועדת האדמה הממלכתית והוועדה הממלכתית לבינוי, אדריכלות ומדיניות השיכון
משרד המיסים וההכנסות הוקם מתוך ועדת המיסים הממלכתית ב-23 בדצמבר 1998
הרכב הממשלה

| תפקיד(ים) | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| ראש הממשלה  | יבגני פרימקוב | 11 בספטמבר 1998 - 12 במאי 1999 |
| סגן ראשון לראש הממשלה  | יורי מאסליוקוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| סגן ראשון לראש הממשלה  | ואדים גוסטוב סרגיי סטפאשין | 18 בספטמבר 1998 - 27 באפריל 1999   27 באפריל - 12 במאי 1999 |
| סגן ראשון לראש הממשלה  | ניקולאי אקסיוננקו | מאי 1999 |
| סגן ראש הממשלה  | ולדימיר בולגאק | 16 בספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| סגן ראש הממשלה  | גנאדי קוליק | 21 בספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| סגן ראש הממשלה ראש ועדת המיסים הממלכתית  | בוריס פיודורוב | 11 בספטמבר - 28 בספטמבר 1998 |
| סגן ראש הממשלה  | ויקטור כריסטנקו אלכסנדר שוחין | 11 - 28 בספטמבר 1998 16 - 30 בספטמבר 1998 |
| סגנית ראש הממשלה  | ולנטינה מטוויינקו | 24 בספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| מזכיר הממשלה, שר בלי תיק  | יורי זובאקוב | 14 בספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| השר לאנרגיה אטומית  | יבגני אדמוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר הפנים  | סרגיי סטפאשין | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר החירום  | סרגיי שויגו | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| השר לרכוש המדינה  | פאריט גזיזולין | 28 בספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר המסחר  | גאורגי גאבוניה | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| השר למדיניות מאבק במונופולים ותמיכה בעסקים  | גנאדי חודירב | 28 באוקטובר 1998 - מאי 1999 |
| השר לענייני חבר המדינות  | בוריס פסטוחוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר הבריאות  | ולדימיר סטארודובוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר החוץ  | איגור איבנוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר התרבות  | ולדימיר ייגורוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר ההשכלה הכללית והמקצועית  | ולדימיר פיליפוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר ההגנה  | איגור סרגייב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| השר לענייני פדרציה ולאום  | רמזן עבדולאטיפוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| השר למשאבי טבע  | ויקטור אורלוב | 6 באוקטובר 1998 - מאי 1999 |
| שר המדע והטכנולוגיות  | מיכאיל קירפיצ'ניקוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר הרכבות  | ניקולאי אקסיוננקו | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר המיסים וההכנסות  | גאורגי בואוס | 23 בדצמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר החקלאות והמזון  | ויקטור סמיונוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר התחבורה  | סרגיי פרנק | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר החום והאנרגיה  | סרגיי גנראלוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר האוצר  | מיכאיל זאדורנוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר העבודה והרווחה  | סרגיי קלשניקוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר הכלכלה  | אנדריי שאפובאליאנץ | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
| שר המשפטים  | פאבל קראשניניקוב | ספטמבר 1998 - מאי 1999 |
הערות שוליים

↑  Кросс по минному полю. (ברוסית)
↑  "Europe  Russia gripped by power struggle". BBC. 12 במאי 1999. נבדק ב-26 באוגוסט 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Yeltsin Fires Prime Minister Primakov; Crisis Clouds IMF Loans, Kosovo Pact". The Wall Street Journal. 13 במאי 1999. נבדק ב-26 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lally, Kathy (13 במאי 2015). "Yeltsin dismisses Primakov". The Baltimore Sun. נבדק ב-26 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hoffman, David (13 במאי 1999). "Citing Economy, Yeltsin Fires Premier". The Washington Post. נבדק ב-26 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Primakov, Yevgeny Maximovich". The Columbia Encyclopedia. 2014. נבדק ב-26 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aslund, Anders (2008). "An Assessment of Putin's Economic Policy". No. 2. CESifo Forum. אורכב מ-המקור ב-2016-03-22. נבדק ב-2016-06-25.
| ממשלות רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ממשלות האימפריה הרוסית | ממשלת ויטה • ממשלת גורמיקין I • ממשלת סטוליפין • ממשלת קוקובצוב • ממשלת גורמיקין II • ממשלת שטורמר • ממשלת טרפוב • ממשלת גוליצין |  |
| ממשלות הרפובליקה הרוסית הזמנית | ממשלת לבוב I • ממשלת לבוב II • ממשלת קרנסקי I • ממשלת קרנסקי II • ממשלת קרנסקי III |  |
| ממשלות התנועה הלבנה | ממשלת וולוגודסקי • ממשלת וולוגודסקי-פפליאייב • ממשלת קריבושאין |  |
| ממשלות רוסיה הסובייטית | ממשלת לנין • ממשלת ריקוב • ממשלת סירצוב • ממשלת סולימוב • ממשלת בולגנין I • ממשלת בולגנין II • ממשלת וחרושב • ממשלת חוחלוב • ממשלת קוסיגין • ממשלת רודיונוב I • ממשלת רודיונוב II • ממשלת צ'רנואוסוב I • ממשלת צ'רנואוסוב II • ממשלת פוזאנוב I • ממשלת פוזאנוב II • ממשלת יאסנוב • ממשלת קוזלוב • ממשלת פוליאנסקי I • ממשלת פוליאנסקי II • ממשלת וורונוב I • ממשלת וורונוב II • ממשלת וורונוב III • ממשלת סולומנצב I • ממשלת סולומנצב II • ממשלת סולומנצב III • ממשלת וורוטניקוב I • ממשלת וורוטניקוב II • ממשלת ולאסוב • ממשלת סילאייב I • ממשלת סילאייב II |  |
| ממשלות הפדרציה הרוסית | ילצין-גאידר • צ'רנומירדין • קיריינקו • פרימקוב • סטפאשין • פוטין I • קסיאנוב • פרדקוב • זובקוב • פוטין II • מדבדב I • מדבדב II • מישוסטין I • מישוסטין II |  |
ממשלת פוטין השנייה

| --- | --- |
 
 חברי ממשלת פוטין השנייה, מאי 2012
 מידע כללי
 7 במאי 2008 – 8 במאי 2012 (4 שנים)
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 ראש ממשלה:  ולדימיר פוטין
 סגן ראשון לראש הממשלה:  איגור שובאלוב ויקטור זובקוב
 מפלגה שולטת:  רוסיה המאוחדת
 מספר שרים:  24
 הקבינט הקודם:  ממשלת זובקוב
 הקבינט הבא:  ממשלת מדבדב הראשונה
 archive.premier.gov.ru
ולדימיר פוטין, 2010
ולדימיר פוטין בישיבת הפתיחה של הממשלה, 15 במאי 2008
פוטין מציג לנשיא מדבדב את מבנה הממשלה, 12 במאי 2008
ממשלת פוטין השנייה היא ממשלת רוסיה הראשונה ברוסיה שכיהנה במשך קדנציה מלאה של נשיא מכהן וכיהנה לאורך כל שנות נשיאותו של דמיטרי מדבדב. ולדימיר פוטין מונה לראש ממשלת רוסיה ב-8 במאי 2008 על ידי נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב.
מלאכת הרכבת הממשלה נמשכה 4 ימים בלבד. הרכב הממשלה הוצג בפני הנשיא כבר ב-12 במאי 2008.
במידה רבה הממשלה כיהנה כממשלת המשך לממשלתו של זובקוב, שכיהן תחת נשיאותו של פוטין. שר ההגנה אנטולי סרדיוקוב, שר האוצר אלכסיי קודרין ושר החוץ סרגיי לברוב נותרו בתפקידם. סגן ראש הממשלה, סרגיי איבנוב שכיהן בממשלת זובקוב כ"סגן ראשון לראש הממשלה" איבד ממעמדו. בסך הכל כיהנו בממשלה 24 שרים, מהם שמונה בלבד מונו כשרים חדשים.
משרד האנרגיה והתעשייה פוצל לשני משרדים, כדי להפחית מהכוח הטמון במשרה הזו, החולשת על מגזר האנרגיה הגדול בעולם. הפיצול נובע גם מעמדתו של פוטין, על פיה יש לתת קדימות גבוהה לשדרוג התעשייה הרוסית, שעודנה מפגרת בהשוואה לזו המערבית.
מאחר שמספר השרים גדל בשמונה, הועברו סמכויות רבות ממשרדים קיימים למשרדי ממשל החדשים. בוטלו סוכנויות פדרליות רבות בתחומים אזרחיים ואחרים וסמכויותיהם הועברו לידי השרים, בצעד שנועד לרכז את כל פעילות הפנים תחת הממשלה בניגוד לביזור שהתקיים קודם לכן. ממשלת פוטין נאלצה להגיב להשלכות המשבר הכלכלי העולמי כשדו"ח של הבנק העולמי מנובמבר 2008 שיבח את תגובת הממשל הרוסי למשבר כ"חלקה, מקיפה ומתואמת, שסייעה להקטין את עוצמת המשבר", אך דו"חות מיוני 2009 מצאו כי השפעת המשבר חריפה ממה שהיה צפוי מספר חודשים לפני כן, אך פעולת הממשלה להעלאת מחירי הנפט ולהורדת האינפלציה הצליחה להשיב לצמיחה צנועה עוד ב-2010‏.
אחד הגופים הפדרליים החשובים ביותר שהוקמו באותה עת היה רוסקומנדזור, רגולטור האינטרנט הממשלתי.
משרדי ממשל חדשים

משרד התרבות של רוסיה  הוקם מתוך משרד התרבות והתקשורת
המשרד למשאבי טבע שינה שמו למשרד למשאבי טבע ואיכות הסביבה
משרד התעשייה והמסחר הוקם לאחר פיצול משרד התעשייה ומשרד האנרגיה
המשרד לפיתוח כלכלי ומסחר אורגן מחדש
משרד התקשורת ותקשורת ההמונים הוקם מתוך משרד התקשורת וטכנולוגיות המידע ופיצולו ממשרד התרבות
הוקם המשרד למדיניות הנוער, התיירות והספורט
הוקם משרד האנרגיה
מינויי בכירים

אלכסנדר בורטניקוב מונה למנהל שירות הביטחון הפדרלי.
אלכסנדר בסטריקין מונה ליושב-ראש ועדת החקירות הפדרלית
ויקטור איוואנוב מונה למנהל השירות הפדרלי לשליטה בסמים
הרכב הממשלה

| תפקיד(ים) | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| ראש הממשלה  | ולדימיר פוטין ויקטור זובקוב | 8 במאי 2008 - 7 במאי 2012   7 במאי - 8 במאי 2012 |
| סגן ראשון לראש הממשלה  | איגור שובאלוב | 8 במאי 2012 |
| סגן ראשון לראש הממשלה  | ויקטור זובקוב | 12 במאי 2008 - 7 במאי 2012 |
| סגן ראש הממשלה  | סרגיי איבנוב דמיטרי רוגוזין | 12 במאי 2008 - 22 בדצמבר 2011 23 בדצמבר 2011 - 21 במאי 2012 |
| סגן ראש ממשלת רוסיה  | אלכסנדר ז'וקוב   ולדיסלב סורקוב | 12 במאי 2008 - 20 בדצמבר 2011   27 בדצמבר 2011 - 21 במאי 2012 |
| סגן ראש ממשלת רוסיה  | איגור סצ'ין | 12 במאי 2008 - 21 במאי 2012 |
| סגן ראש ממשלת רוסיה  | דמיטרי קוזאק | 14 באוקטובר 2008 - 21 במאי 2012 |
| סגן ראש ממשלת רוסיה מזכיר הממשלה  | סרגיי סוביאנין ויאצ'סלב וולודין  אנטון ואינו | 12 במאי 2008 - 21 באוקטובר 2010   21 באוקטובר 2010 - 27 בדצמבר 2011   27 בדצמבר 2011 - 21 במאי 2012 |
| שר האוצר  | אלכסיי קודרין אנטון סילואנוב | 12 במאי 2008 - 26 בספטמבר 2011  27 בספטמבר 2011 - 21 במאי 2012 |
| סגן ראש ממשלת רוסיה נציג הנשיא בצפון הקווקז  | אלכסנדר חולופונין | 19 בינואר 2010 - 21 במאי 2012 |
| שר הפנים  | ראשיד נורגאלייב | 9 במרץ 2004 - 21 במאי 2012 |
| שר התרבות  | אלכסנדר אבדייב | 12 במאי 2012 - 21 במאי 2012 |
| שר החוץ  | סרגיי לברוב | 9 במרץ 2004 - 21 במאי 2012 |
| השר למצבי חירום  | סרגיי שוייגו | 20 בינואר 1994 - 11 במאי 2012 |
| שר ההגנה  | אנאטולי סרדיוקוב | 15 בפברואר 2007 - 21 במאי 2012 |
| שר החינוך והמדעים  | אנדריי פורסנקו | 9 במרץ 2004 - 21 במאי 2012 |
| השר לאיכות הסביבה ומשאבי טבע  | יורי טרוטנב | 9 במרץ 2004 - 21 במאי 2012 |
| שר המסחר והתעשייה  | ויקטור כריסטנקו דניס מאנטורוב | 4 במרץ 2004 - 31 במרץ 2012 1 בפברואר - 21 במאי 2012 |
| השר לפיתוח אזורי  | דמיטרי קוזאק ויקטור בסארגין ולדימיר טוקארב | 12 במאי - 14 באוקטובר 2008 - 14 באוקטובר 2008 14 באוקטובר 2008 - 28 באפריל 2012   28 באפריל - 21 במאי 2012 |
| שר/ת החקלאות  | אלכסיי גורדייב ילנה סקריניק | 12 באוגוסט 1999 - 26 בפברואר 2009  12 במרץ 2009 - 21 במאי 2012 |
| שר התקשורת  | איגור שצ'גולב | 12 במאי 2008 - 20 במאי 2012 |
| שר האנרגיה  | סרגיי שמאטקו | 12 במאי 2008 - 21 במאי 2012 |
| השרה לפיתוח כלכלי  | אלווירה נביאולינה | 24 בספטמבר 2007- 21 במאי 2012 |
| שר המשפטים  | אלכסנדר קונובאלוב | 12 במאי 2008 - 21 במאי 2012 |
| שר התחבורה  | איגור לוויטין | 9 במרץ 2004 - 21 במאי 2012 |
| שר הספורט  | ויטאלי מוטקו | 12 במאי 2008 - 21 במאי 2012 |
| שרת הבריאות  | טטיאנה גוליקובה | 24 בספטמבר 2007 - 21 במאי 2012 |
הערות שוליים

↑  פוטין חשף את ממשלתו החדשה
↑  המשך עידן פוטין?, "סיקור ממוקד", 13 במאי 2008
↑  דו"חות על כלכלת רוסיה, אתר הבנק העולמי
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודמת: ממשלת זובקוב   2007–2008 | ממשלת פוטין השנייה  8 במאי 2008 - 7 במאי 2012 | הבאה: ממשלת מדבדב הראשונה |
טום ורליין

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1949 מוריסטאון, ארצות הברית 
 פטירה:  28 בינואר 2023 (בגיל 73) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Thomas Joseph Miller 
 שם במה:  Tom Verlaine 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 מקום לימודים:  בית ספר סנפורד, Thomas McKean High School, ארסקין קולג' 
 סוגה:  פאנק רוק, ארט פאנק, פוסט-פאנק (Punk), מוזיקת הגל החדש, פרוטו-פאנק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  I.R.S. רקורדס, אלקטרה רקורדס, האחים וורנר רקורדס, פונטנה רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
טום ורליין (באנגלית: Tom Verlaine;‏ 13 בדצמבר 1949 – ‏28 בינואר 2023) היה זמר ומוזיקאי אמריקאי, את עיקר פרסומו קנה בשל היותו מנהיג להקת הרוק טלוויז'ן.
ביוגרפיה

נולד בשם תומאס מילר, במוריסטאון שבניו ג'רזי. בצעירותו ניגן בפסנתר ובסקסופון, ובשנות העשרה שלו התחבר לריצ'רד הל ועבר לנגן בגיטרה. השניים נסעו לניו יורק יחדיו והקימו את להקת ה-Neon Boys, שעם הזמן שינתה את שמה לטלוויז'ן. מילר החליף את שמו לורליין בהשראת שינוי שם המשפחה של בוב דילן, למרות שטרם קרא דאז את כתבי המשורר הצרפתי פול ורלן.
לאחר שהל הוחלף בפרד סמית', טלוויז'ן הקליטה שני אלבומים, כולל Marquee Moon שנחשב לקלאסיקה, והתפרקה. ורליין פצח בקריירת סולו (ללא הצלחה מרובה), שכללה את האלבומים "Tom Verlaine" ו-"Words from the Front". ב-1996 יצא האוסף The Miller's Tale, שכלל הופעה חיה בלונדון מ־1982 ומספר שירים שלא הופיעו באלבומיו הקודמים של ורליין. ב-2006 הוציא ורליין שני אלבומים, Around, שהיה אינסטרומנטלי בלבד, ו-Songs and Other Things, ובו ליריקה, והיה לפיכך האלבום הראשון של ורליין שכלל מילים ומוזיקה יחד מאז The Wonder בשנת 1990. ורליין קידם את האלבומים בסיבוב הופעות קצר, שכלל מלבדו את הגיטריסט ג'ימי ריפ.
נפטר לאחר מאבק במחלה קצרה ב-28 בינואר 2023.
הערות שוליים

↑  וואלה! תרבות‏, טום ורליין, מהיוצרים החשובים בהיסטוריה של הפאנק, הלך לעולמו, באתר וואלה, 29 בינואר 2023;
שירה נאות, טום ורליין, גיטריסט וסולן להקת "טלוויז'ן", מת בגיל 73, באתר הארץ, 29 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1037428  BnF: cb13900809f (data)  GND: 13454661X  ISNI: 0000 0000 5514 5582  LCCN: n88045093  MusicBrainz: b54065f0-61b3-4f6f-ba4a-ce15564fbd59  NSK: 000067607  VIAF: 54334084   WorldCat (עם VIAF): 54334084
ממשלת פלנסבורג

| --- | --- |
 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 תקופת הפעילות:  2 במאי 1945 – 23 במאי 1945 (22 ימים) 
 
בית הספר לספורט במורוויק, מקום מושבה של ממשלת פלנסבורג
ממשלת פלנסבורג (בגרמנית: Flensburger Regierung או Flensburger Kabinett) הייתה ממשלה בראשותו של קרל דניץ, ששלטה בגרמניה ממקום מושבה בעיר הנמל פלנסבורג שבצפון גרמניה, בסיום מלחמת העולם השנייה, מ-30 באפריל 1945 עד 8 במאי 1945, והמשיכה להתקיים עד שחבריה נעצרו ב-23 במאי 1945. הממשלה, שלא זכתה להכרה מצד בעלות הברית, שלטה למעשה רק על תחום מושבה והייתה חסרת כוח ממשי. עיקר פועלה היה ארגון תהליך כניעת המדינה.