stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאהד ח'אזם
הערות שוליים

↑  סיכום ראשוני של הבחירות לרשויות המקומיות: לחד"ש שורה של הישגים ברחבי הארץ, באתר זו הדרך, ‏28 בפברואר 2024
↑  שביעות רצון בחד"ש מתוצאות הסיבוב השני של הבחירות המוניציפליות, באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית, ‏28 בנובמבר 2008
↑  نتعرّف على رؤساء البلدات الدّرزيّة المنتخَبين, مجلة العمامة
1 2  חוברת מכון-ראשי-ערים-סדנא-4, באתר slideshare, ‏2 בנובמבר 2014
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 5886, עמ' 1416
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 6696, עמ' 1420
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 8004, עמ' 3238
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12181, התשפ"ד, 11 במרץ 2024, עמ' 4847
פרד מונוסון

| --- | --- |

פרד מונוסון בסיור במתקני הוועד למען החייל לבית החייל בבאר שבע
 לידה:  1892 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  22 בדצמבר 1972 (בגיל 80 בערך) 
 
פרד מונוסון בטקס הנחת אבן הפינה ליישוב נוה מונוסון, 4 בדצמבר 1953
פרד מונוסון יושב שני מימין, 1951
בית פרד מונוסון המשמש כיום את המינהלה המקומית של נוה מונוסון
שלט על ביתו של פרד מונוסון בנוה מונוסון
פְרֶד (אֶפְרָיִם) מוֹנוֹסוֹן (באנגלית: Fred Monosson‏; 1892 – 22 בדצמבר 1972) היה תעשיין, נדבן ופעיל ציוני יהודי-אמריקאי מבוסטון, ארצות הברית, שיזם והקים את היישוב נוה מונוסון.
קורות חייו

פרדריק אפרים מונוסון נולד במוסקבה שברוסיה לאדולף (אברהם) ולבסי (בת שבע) לבית רבינוביץ', שניהם במקור מן העיר נבהרדק שברוסיה הלבנה. אביו, שהיה מנכבדי הקהילה היהודית, חלפן כספים עשיר ובעל בנק פרטי קטן, נרצח ב-1892 על ידי שודדים. אימו, שהייתה בת למשפחת רבנים ידועה, הפכה בעקבות האסון להיות אנטי-דתית, ושבה זמן קצר לאחר הרצח לנבהרדק. בשנת 1904 החליטה האם להגר עם שלושת ילדיה הקטנים, פרד, איזידור ודוד, לארצות הברית והשתקעה בברוקליין שבמסצ'וסטס.
החיים בארץ החדשה לא היו קלים, ופרד התלמיד עזר לפרנסת המשפחה במכירת עיתונים ובניקוי שלג מהמדרכות. באותה תקופה החלו מחלקי העיתונים בשביתה גדולה, ומונוסון שימש כמתווך בין השובתים לבין המוציאים לאור.
בדצמבר 1913 נשא לאישה את מיני לבית פולי (1894–1977), ולזוג נולדו שלושה ילדים: אליס, רות ואדולף.
מונוסון החל לעבוד בבית חרושת למעילי רוח, תוך כדי לימודי משפטים באוניברסיטת בוסטון. מספר שנים לאחר מכן הקים בעצמו מפעל לייצור מעילי גשם – "Cosmopolitan Manufacturing Co" בקיימברידג'. מונוסון היה מעורב בפעילות ציבורית רחבה בקהילה היהודית והעסקית. בין היתר שימש כסגן נשיא האיגוד המקצועי של פועלי המחט בבוסטון, כנשיא איגוד יצרני מעילי הגשם וכסגן נשיא ארגון עובדי המתפרות בארצות הברית.
מונוסון עשה את עיקר הונו מייצור מעילי גשם וזכה לכינוי "מלך מעילי הגשם של בוסטון". הוא היה מהראשונים בתעשייה שהשמיעו מוזיקה לעובדים כדי להנעים את זמנם ולהגביר את פריון העבודה.
במקביל לפעילותו העסקית נרתם מונוסון לפעילות ציונית. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא ביקר במחנות העקורים באירופה וסייע רבות לניצולים. לפני קום המדינה הוא גייס תרומות ושלח לארץ בגדים חמים, תרופות ומצרכי מזון. בשנת 1951 נבחר פרד מונוסון כציר לקונגרס הציוני וכיהן כיו"ר המגבית היהודית. מונוסון שימש כיו"ר קרן קיימת לישראל בארצות הברית וכפעיל בוועד למען החייל. הוא תרם רבות לגופים אלו וכן לבתי חולים ולילדים חרשים-אילמים בישראל ובארצות הברית. הוא שימש גזבר הסתדרות ציוני אמריקה היה בין מקימיו של בית ציוני אמריקה וכיהן כיו"ר שלו. כמו כן הקים פקולטה לחקר ישראלי-אמריקאי של בעיות משפטיות בישראל ליד הפקולטה למשפט באוניברסיטת הרווארד.
מונוסון נהג לבקר פעמיים בשנה בישראל, אחת מהן בערב יום העצמאות כאורח על בימת הכבוד במצעד צה"ל. דמותו הססגונית בלטה; הוא היה נהג ללבוש מעיל מהודר, ציפורן אדומה או לבנה קישטה את דש מעילו ומטפחת לבנה ששמו נרקם עליה בצבצה מכיס המעיל. הוא היה מצויד במצלמת סטילס ובמסרטה ותיעד ביסודיות את כל ביקוריו ופועלו. לאחר מות בנו תרמו נכדיו את אוסף הסרטים שצילם[דרושה הבהרה].
בעקבות פעילותו הענפה כנדבן וציוני נלהב זכה מונוסון לכבוד ולהערכה מראשי המדינה, ראש הממשלה דוד בן-גוריון, שרת העבודה גולדה מאיר ושר החוץ משה שרת.
קורות חייו > הקמת נווה מונוסון

גולת הכותרת של פעילותו למען מדינת ישראל החלה בשנת 1953, כשבאחד מביקוריו הרבים בארץ פגש בשדה התעופה לוד את עובד המכס אריק וולף, שבשיחה עִמו ספר לו שבכל יום הוא מגיע לעבודה מנתניה הרחוקה. תגובתו הראשונה של מונוסון הייתה: "אם כך, למה שלא נקים יישוב קרוב לשדה התעופה שייועד לעובדי השדה?". גרסה שונה של סיפור הקמת היישוב סיפר המשפטן חיים כהן: לפי גרסתו, בעת ביקור בארצות הברית בשנת 1951, העניק לו מונוסון כמתנה תריסר מעילי גשם, וכהן דחה אותו. מונוסון שאלו בנושא, וכהן השיב שלדעתו אין זה מכובד שעובדיה של מדינת ישראל יקבלו מתנות. הוא הציע להביא לו מתנה, במקום שיקבל מתנה מהנדבן. לאחר שראה כהן שאין בביתו של מונוסון תנ"ך, העניק לו תנ"ך במתנה. הדבר הרשים את מונוסון וגרם לו להחליט לתרום את הסכום הדרוש להקמת יישוב בישראל על שמו.
מכל מקום, עובד המכס וולף גייס חמישה אנשים: חבריו לעבודה במכס אברהם וינר ואברהם קרסין, נציג מהמשטרה אברהם ויינרב ונציג של עובדי אל על שלמה עפרוני. פרד מונוסון הבטיח שיפעיל את קשריו להקמת היישוב בתנאי שייקרא על שמו. מונוסון גייס את הקק"ל תוך זמן קצר יחסית, ולאחר בדיקת שלוש חלופות נקבע שהיישוב הכפרי "נווה אפרים מונוסון" יקום באזור שבין אור יהודה ליהוד. ב-12 בנובמבר 1953 הונחה אבן הפינה ליישוב בנוכחות מונוסון ואישים נכבדים. התושבים החדשים זכו להלוואות בתנאים נוחים מאוד מפרד מונוסון.
פרד מונוסון יחד עם מימי אשתו דאגו מאוד לטיפוח היישוב הצעיר; הוא הקפיד על ניקיון היישוב, דאג להביא שתילי ציפורן מארצות הברית כדי להפריח את היישוב, תרם כספים לנושאי חינוך ותרבות וגייס תורמים נוספים. בכל חורף שלח לילדי היישוב מעילי גשם, סוודרים ואימוניות (טרנינגים). מונוסון נהג גם לתרום מעילי גשם לחיילים, ולפעמים היה מצפין כרטיס טיסה באחד המעילים, כך שחייל יזכה באקראי בפרס יקר.
בעקבות הבטחתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון לבוא לקוקטייל בבית שיקים בישראל, נענה מונוסון לאתגר והקים ביישוב בית מפואר, ששימש אותו במהלך ביקוריו בארץ. לאחר מותו החליטה משפחתו של מונוסון לתרום את ביתו למועצה המקומית נווה מונוסון. מאז, משמש הבית כבית המועצה המקומית (כיום המִנהלת המקומית) של נווה מונוסון.
למונוסון היה חשוב מאוד ששם היישוב יהיה נווה מונוסון ולא נווה אפרים (כפי שהובטח לו על ידי דוד בן-גוריון). הדרישה של ועדת השמות הממשלתית לשם פרטי בלבד, שהוחלפה בשלב מאוחר יותר לדרישה לשם עברי ולא לועזי, קוממה אותו. בשנת 1962 הוסב שם המועצה המקומית לנווה אפרים מונוסון להבדיל משם היישוב שנשאר נווה אפרים. בשנת 2004 אחרי האיחוד עם יהוד במסגרת איחוד הרשויות, נקראה העיר המאוחדת בשלב הראשון בשם יהוד-נווה אפרים (מיזוג השם הרשמי של שני היישובים המתאחדים). למרות בקשת פרנסי היישוב לשמר את השם מונוסון, המליצה ועדת השמות הממשלתית לקרוא ליישוב המאוחד בשם יהוד. שר הפנים דאז אופיר פז-פינס קבע לבסוף שהעיר המאוחדת תקרא יהוד-מונוסון וועד הרובע העירוני (שעליו הוכרז במקביל), ייקרא המִנהלת המקומית נווה מונוסון.
ארכיון מונוסון

מונוסון נהג לצלם במצלמת הקולנוע הצבעונית שלו את מסעותיו ברחבי הארץ והעולם. לאחר שנים רבות נתגלה ארכיון הסרטים שלו בבית בנו, ומהסרטים שבו הוכן הסרט "אני הייתי שם בצבע" של הבמאי אבישי כפיר, שהוקרן בערוץ הראשון במסגרת סדרת התעודה "הסיפור האמיתי".
הערות שוליים

↑  תמונות המשפחה ברוסיה הלבנה.
↑  מיכאל ששר, חיים כהן – שופט עליון: שיחות עם מיכאל ששר, ירושלים: הוצאת כתר, 1989, עמ' 252–253
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304844005171  LCCN: no2011020266  VIAF: 98460286   WorldCat (עם VIAF): 98460286
לוי שטראוס

ערך זה עוסק ביצרן בגדים יהודי-אמריקאי. אם התכוונתם לאנתרופולוג יהודי-צרפתי, ראו .
| --- | --- |

לוי שטראוס
 לידה:  26 בפברואר 1829 ממלכת בוואריה בוטנהיים (אנ'), ממלכת בוואריה 
 פטירה:  26 בספטמבר 1902 (בגיל 73) ארצות הברית סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Löb Straus 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מעסיק:  לוי שטראוס ושות' 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של קליפורניה (2010) 
 levistrauss.com
 
מוזיאון לוי שטראוס בעיירת הולדתו
לוי שטראוס (באנגלית: Levi Strauss;‏ 26 בפברואר 1829 – 26 בספטמבר 1902, ה'תקפ"ט - כ"ד באלול ה'תרס"ב) היה יצרן בגדים יהודי-אמריקאי יליד גרמניה, שותף בהמצאת מכנסי הג'ינס והמותג Levi's.
קורות חייו

נולד בשם ליבּ שטראוס (בגרמנית: Löb Strauß) להירש ולרעייתו השנייה, רבקה לבית האס,
בעיירה בוטנהיים שבחבל פרנקוניה עילית בממלכת בוואריה, במשפחה בת חמישה ילדים. אביו היה רוכל. שני אחיו הגדולים (אחיו -למחצה, מנישואיו הראשונים של האב לעמנואלה לבית שניידר), יונה ולואיס (במקור יונתן וליפמן), היגרו לניו יורק והקימו שם חנות למוצרי טקסטיל (Dry goods).
האב נפטר ב-1845 ממחלת השחפת, כשלוי היה בן 16. בעקבות פטירתו נותרה המשפחה בלא הכנסה והאם החליטה בשנת 1847 להגר עם לוי ושתי אחיותיו לארצות הברית.
שם הצטרף לאחיו הגדולים בעסקיהם.
בינואר 1853 קיבל אזרחות אמריקאית. במרץ באותה שנה, בעקבות הבהלה לזהב, החליט לוי לעבור לסן פרנסיסקו בחוף המערבי. באותם ימים הגיעו אלפי מחפשי זהב לאזור ותרמו להתפתחותה המהירה של קליפורניה. עם הגיעו נתמך בידי אחיו והקים בעיר שלוחה של חברת האחים שטראוס (ברישומי העירייה מופיע שטראוס כיבואן, מתווך, סוחר ביגוד וסדקית).
שטראוס הזמין את אחותו הגדולה, פאני (פייגלה), עם בעלה, דוד שטרן, וילדיהם לעבור לסן פרנסיסקו ולסייע לו בניהול העסק. בשנת 1858 נמנה שטרן כשותף בעסק. במיקומו הראשון היה העסק קרוב לנמל, שממנו הגיעו המוצרים שמכר (עד פתיחת מסילת רכבת הטרנסקונטיננטלית ב-1869 הגיעה הסחורה מהחוף המזרחי לרוב באוניות). עקב הצלחתו, הורחב העסק מספר פעמים ושינה את כתובתו.
שטראוס התגורר בבית אחותו ומשפחתה, כיוון שלא הקים לו משפחה.
במרוצת הזמן הבחין לוי כי מכנסיהם של מחפשי הזהב לא התאימו לסוג זה של עבודה, ולרוב התבלו ונקרעו כעבור זמן קצר. כתוצאה מכך החל לוי לייצר מכנסיים עמידים העשויים מאריג גס (קנבס). המכנסיים אומנם שווקו בהצלחה, אך יצרו בעיות אחרות למחפשי הזהב בשל היותם מסורבלים.
אחד מאותם קוני הבדים להם מכר לוי שטראוס היה חייט יהודי בשם ג'ייקוב וו. דייוויס (Jacob W. Davis) שהיגר לארצות הברית מריגה והשתקע בעיירה רינו שבנבדה. דייוויס היה הראשון לייצר מכנסיים מבד דנים. הוא הגה את הרעיון של הוספת מסמרות מתכת למכנסיים לשם חיזוק הכיסים. מאחר שלא היה באפשרותו לממן את רישום הפטנט על הרעיון, הוא פנה ללוי שטראוס לשם שותפות. שניהם רשמו את הבקשה לפטנט על הרעיון. הפטנט האמריקאי שמספרו 139,121 US התקבל ב-20 במאי 1873 על שמם של דייוויס ושטראוס. המכנסיים נקראו במקור "סרבל-מותניים" (Waist Overall).
תחילה, כדי לחסוך בהוצאות, נתפרו המכנסיים בידי חייטים עצמאים בבתיהם. בעקבות הביקוש הרב הוקמה מתפרה ועוד אחת בהמשך.
לוי שטראוס הקים את חברת לוי'ס שנקראה על שמו (.Levi Strauss & Co) והעסיק את דייוויס כמנהל הייצור בחברה.
גיסו, דוד שטרן, נפטר משחפת ב-1874. אחותו, פאני, נפטרה ב-1884.
בשנת 1890 הפך לוי לנשיא חברת לוי'ס ושילב את ארבעת אחייניו בחברה - יעקב שימש כסן נשיא, זיגמונד כסגן שני, לואיס כמנכ"ל כספים ואברהם כמזכיר. דייוויס המשיך לעבוד בחברת לוי'ס עד פרישתו לגמלאות.
לוי שטראוס נפטר בביתו בפתאומיות ב-1902. נטמן בבית העלמין בעיירה קולמה, דרומית לסן פרנסיסקו.
פרטים ביוגרפיים ומסמכים  רבים  הנוגעים לשטראוס אבדו ברעידת האדמה בסן פרנסיסקו (1906).
חברת לוי'ס פועלת עד היום ונחשבת למצליחה והגדולה ביותר בתחומה.
קורות חייו > פעילות פילנתרופית

נמנה עם מייסדי קהילת עמנו-אל, קהילה רפורמית, שהקימה את בית הכנסת הראשון בעיר סן פרנסיסקו.
בשנת 1897 תרמה קרן על שמו כספים לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ששימשו למימון 28 מלגות.
הנצחתו

המבנה בו התגורר שטראוס בגרמניה, הוא מן המבנים העתיקים בעיירה. נבנה ב-1687 ונרכש על ידי המועצה המקומית בסוף שנת 1987. בשנת 1992 החלו בשיפוץ המבנה, שנפתח כמוזיאון לזכרו בסתיו 2000.
יצרן הצעצועים הבווארי פליימוביל הנציח את שטראוס בדמות מספר 9295, שממנה יוצרה מהדורה מוגבלת של 25 אלף יחידות.
בירם כיאל

כיאל במדי סלטיק, 2012
בִּירַם כיאל (בערבית: بيرم كيال; נולד ב-2 במאי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים

כיאל נולד בכפר ג'דיידה, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל בני-ג'דידה, עד אשר עבר ב-2006 לקבוצת הנוער של מכבי חיפה. עוד בהיותו שחקן נוער ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ב-6 במאי 2006 מול מכבי פתח תקווה. הוא היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצת הנוער, ובסיום עונת 2006/2007 נבחר לשחקן המצטיין בקבוצה. בטורניר הנוער בוויארג'יו שבאיטליה היה השחקן המוביל, וכבש את שני השערים בניצחון קבוצתו על קבוצת הנוער של פיורנטינה. משחק זה גרר תגובות אוהדות מעיתוני ספורט איטלקיים, שהתייחסו גם לעובדת היותו מוסלמי המשחק בקבוצה ישראלית.
בעונת 2008/2009 תפס מקום של קבע בהרכב מכבי חיפה בתפקיד הקשר האחורי. בנוסף לתפקידו בהגנה הרבה להצטרף להתקפה, בישל מספר שערים ואף כבש שער בניצחון 0–3 על הכח עמידר רמת גן. הוא סיים עונה זו עם ארבעה שערים וחמישה בישולים, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות ליגת העל. בעונת 2009/2010 היה חלק חשוב בהעפלת חיפה לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א, בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בקיץ 2010 עבר לקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית, ותפס מקום בהרכב הראשון במשחקי הקבוצה. באוקטובר 2010 עבר ניתוח בשרירי הבטן שבעקבותיו נעדר כחודשיים מהמגרשים. לאחר שובו הפגין יכולת טובה ואף נבחר לשחקן המצטיין של חודש ינואר 2011 בליגה הסקוטית. באפריל 2011, במשחק של סלטיק נגד סנט מירן, פתח כקפטן הקבוצה. באותו חודש כבש את שערו הראשון במדי סלטיק. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הסקוטי. בעונת 2011/2012 זכה עם סלטיק באליפות נוספת, אף על פי שהיה פצוע במשך רוב העונה והחמיץ משחקים רבים.
בעונת 2012/2013 זכה עם סלטיק בדאבל, ובעונת 2013/2014 כבש את שערו הראשון בליגת האלופות, בניצחון 2–1 על אייאקס אמסטרדם במסגרת שלב הבתים של המפעל. בתום עונה זו זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות.
ב-29 בינואר 2015 חתם בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון מליגת המשנה באנגליה. ב-7 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה כמחליף בהפסד 2–3 לנוטינגהאם פורסט, ובאותו משחק כבש את שער הבכורה שלו. בתום עונת 2016/2017 עלה עם הקבוצה לפרמייר ליג האנגלית, ובעונת 2017/2018 ערך 19 הופעות בליגה הבכירה באנגליה. ב-20 באוקטובר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון החוץ 1–0 על ניוקאסל יונייטד, ובסך הכול ערך 18 הופעות בעונת 2018/2019.
ב-8 באוגוסט 2019, הושאל לעונה אחת לצ'רלטון אתלטיק מליגת המשנה האנגלית. ב-14 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 לברמינגהאם סיטי.
ב-17 בנובמבר 2020, לאחר עשור, חזר לישראל וחתם לשלוש שנים בבני סכנין מליגת העל. את שער הבכורה כבש ב-28 בינואר 2021 והעניק לקבוצתו ניצחון 0–1 על הפועל באר שבע.
ב-2 בספטמבר 2023, במהלך משחק ליגה מול הפועל פתח תקווה, נפצע כיאל בצורה קשה ברגלו לאחר תיקול של בלם היריבה ג'ימי אלכסיס, שהורחק בכרטיס אדום ישיר בשל הפגיעה בו.
קריירה בינלאומית

שיחק במסגרת קבוצות הגיל השונות של נבחרות ישראל מאז שנת 2004, ועד לפרישתו מהנברחת הבוגרת בשנת 2021. בתחילה במסגרת נבחרת הנערים של ישראל עד גיל 17, ומשנת 2006 שיחק גם בנבחרת הנוער עד גיל 19.
באוגוסט 2007 זומן לסגל הנבחרת הצעירה עד גיל 21. את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הצעירה ערך במסגרת מול אוקראינה עד גיל 21. שותף גם במשחק הגמר מול סרביה עד גיל 21 בו ניצחה הנבחרת הצעירה, וזכתה בטורניר לובנובסקי האוקראיני.
במהלך מוקדמות יורו 2008 זומן לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל, אך לא-זכה לשחק באותה עת. את ההופעה הראשונה שלו בבוגרים של נבחרת ישראל ערך ב-6 בספטמבר 2008, במשחק הראשון של קמפיין מוקדמות מונדיאל 2010 מול שווייץ. ב-11 באוקטובר 2008 פתח לראשונה בהרכב הנבחרת הבוגרת בניצחון 3–1 על לוקסמבורג, במשחק בו בישל שני שערים. ב-26 במרץ 2011 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת הבוגרת, בניצחון 2–1 על לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2012, שהיה גם שער הניצחון במשחק.
ב-16 בנובמבר 2021 הודיע על פרישה מהנבחרת.
חיים אישיים

ב-2014 במהלך מבצע צוק איתן של צה"ל, כיאל כשחקן נבחרת ישראל באותה עת פרסם תצלום שלו ברשתות החברתיות עם דגלי פלסטין ביציעים ברקע ממשחק שלו במדי סלטיק הסקוטית. בעקבות כך שספג ביקורת, ואף לא זומן למשחקי הנבחרת במשך זמן מה על-ידי המאמן הלאומי אלי גוטמן, כיאל לבסוף נאלץ להסיר את התמונה.
נשוי למעצבת הפנים הערבייה-ישראלית, אנג'לה כיאל, ולהם שלושה ילדים.
תארים

אליפות ישראל: 2005/2006, 2008/2009
גביע הטוטו: 2007/2008
אליפות סקוטלנד: 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
הגביע הסקוטי: 2010/2011, 2012/2013
סטטיסטיקות קריירה > מועדונים

נכון ל-2 בספטמבר 2023
| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מכבי חיפה | 2005/2006 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| מכבי חיפה | 2006/2007 | 4 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 |
| מכבי חיפה | 2007/2008 | 29 | 1 | 3 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 36 | 1 |
| מכבי חיפה | 2008/2009 | 30 | 4 | 4 | 0 | 5 | 1 | 0 | 0 | 39 | 6 |
| מכבי חיפה | 2009/2010 | 27 | 1 | 4 | 0 | 1 | 0 | 10 | 0 | 41 | 1 |
| מכבי חיפה | סך הכל | 92 | 6 | 13 | 0 | 8 | 1 | 12 | 0 | 124 | 8 |
| סלטיק | 2010/2011 | 21 | 2 | 5 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 30 | 2 |
| סלטיק | 2011/2012 | 19 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 7 | 0 | 28 | 0 |
| סלטיק | 2012/2013 | 27 | 0 | 5 | 0 | 1 | 0 | 8 | 0 | 41 | 0 |
| סלטיק | 2013/2014 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 1 | 20 | 1 |
| סלטיק | 2014/2015 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | 13 | 0 |
| סלטיק | סך הכל | 85 | 2 | 10 | 0 | 5 | 0 | 31 | 1 | 130 | 3 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | 2014/2015 | 18 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 | 1 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | 2015/2016 | 43 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 43 | 2 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | 2016/2017 | 20 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 21 | 1 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | 2017/2018 | 19 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 23 | 0 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | 2018/2019 | 18 | 1 | 5 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 24 | 1 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | 2019/2020 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| ברייטון אנד הוב אלביון  | סך הכל | 118 | 4 | 10 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 131 | 5 |
| צ'רלטון את'לטיק (השאלה) | 2019/2020 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 |
| צ'רלטון את'לטיק (השאלה) | סך הכל | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 |
| בני סכנין | 2020/2021 | 20 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 3 |
| בני סכנין | 2021/2022 | 31 | 5 | 2 | 0 | 5 | 1 | 0 | 0 | 38 | 6 |
| בני סכנין | 2022/2023 | 28 | 6 | 2 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 34 | 6 |
| בני סכנין | 2023/2024 | 2 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 |
| בני סכנין | סך הכל | 81 | 14 | 6 | 0 | 14 | 1 | 0 | 0 | 101 | 15 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 382 | 26 | 39 | 2 | 28 | 1 | 43 | 1 | 492 | 31 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת לאומית

| נבחרת | שנה | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| ישראל | 2008 | 5 | 0 |
| ישראל | 2009 | 7 | 0 |
| ישראל | 2010 | 3 | 0 |
| ישראל | 2011 | 6 | 1 |
| ישראל | 2012 | 2 | 0 |
| ישראל | 2013 | 2 | 0 |
| ישראל | 2014 | 1 | 0 |
| ישראל | 2015 | 3 | 0 |
| ישראל | 2016 | 2 | 0 |
| ישראל | 2017 | 1 | 0 |
| ישראל | 2018 | 6 | 1 |
|  | 2019 | 5 | 0 |
|  | 2020 | 3 | 0 |
|  | 2021 | 1 | 0 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 45 | 2 |
הערות שוליים

↑  יונתן הללי,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'בירם כיאל: אני ובקהאם, יש בינינו משהו, באתר nrg‏, 28 באוגוסט 2008
↑  יצחק הברמן, בירם כיאל נבחר למצטיין במחלקת הנוער של מכבי חיפה, באתר מכבי חיפה, 19 ביוני 2007
↑  עדי סרדס,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"''קוריירה דה לה סרה': "בירם כיאל מזכיר את כריסטאנו רונאלדו", באתר ynet, 8 בפברואר 2007
↑  יצחק הברמן, ה"גזטה דלי ספורט" התלהב מחיפה: פיורנטינה טבעה בדממה, באתר מכבי חיפה, 8 בפברואר 2007
↑  תומר לוי, ‏תומר חמד ובירם כיאל הושאלו לצ'רלטון, באתר ערוץ הספורט, 8 באוגוסט 2019
↑  יגאל גולדשטיין, ‏כפי שנחשף לראשונה: כיאל חתם בבני סכנין, באתר ערוץ הספורט, 17 בנובמבר 2020
↑  שלמה וייס‏, "ג'ימי אלכסיס צריך להיות מורחק ליותר משחקים משחקן שהרביץ", באתר וואלה, 3 בספטמבר 2023
↑  בירם כיאל הודיע על פרישה מנבחרת ישראל, באתר ערוץ הספורט, 16 בנובמבר 2021
↑  בירם כיאל פרסם תמונה שלו עם דגלי פלסטין ברקע, באתר וואלה, 24 ביולי 2014
↑  https://the18.com/soccer-news/meet-24-year-old-celtic-midfielder-whos-been-compared-sergio-busquets
↑  https://the18.com/sites/default/files/u403/B4vU5R1IUAAFolq.jpg
↑  BERAM KAYAL, www.instagram.com
רון עשהאל

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1995 (בן 29)
 מוקד פעילות:  תל אביב
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  ראפר, מוזיקאי
 סוגה:  היפ הופ ‏•‏‏ היפ הופ אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  תלא מובב, באבל ראפ טראפ, וייב איש
 
רון עשהאל (נולד ב-9 באפריל 1995) הוא ראפר ומוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה

רון עשהאל גדל ברמת גן והחל את פעילותו המוזיקלית בשנת 2017, תחת שם הבמה "קיד קופר" בהרכב "תלא מובב" לצד הראפר וייב איש. השניים הוציאו יחד אלבום יחיד העונה לשם ההרכב. לאחר מכן הם המשיכו את פעילותם המוזיקלית בנפרד. בשנת 2018 החל עשהאל לפרסם מוזיקה משלו תחת שם הבמה "ילד האסל".
בשנת 2019 החל לעבוד על אלבום הבכורה שלו, "למה מי מת?!?!!", אותו פרסם תחת שמו האמיתי בינואר 2022. את האלבום הפיק בשיתוף ההרכב "באבל ראפ טראפ" והוא מתמקד בסגנונות הג'אז ראפ והההיפ הופ האלטרנטיבי.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "משהו לנגן בגהנום", נכנס לפלייליסט גלגלצ. האלבום עצמו זכה לאהדה מהקהל ומהמבקרים ומאות אלפי השמעות ברשתות הסטרימינג.
ביולי 2022 הוציא עשהאל מהדורת תקליט לאלבום בשיתוף עם לייבל תקליטי ההיפ הופ "היפ הופ על תקליט".
ב-9 בדצמבר 2022 התארח באלבומו של המפיק מאיור "מגמגם 2" בשיר "זוזי". השיר מכיל סמפול מתוך השיר "הייפ" של כהן@מושון ופלד. ב-11 בינואר 2023 הוציא את השיר "שעון מקולקל", וב-4 ביולי הוציא את השיר "טיולי אשמה".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: תלא מובב (בהרכב תלא מובב)
2022: למה מי מת?!?!!
הערות שוליים

1 2  יו! הפודקאסט #64 - עם רון עשהאל על לעשות ראפ מבלי לשמוע ראפ ועל התפר בין היפ הופ לאינדי, נבדק ב-2022-09-21
↑  מתן שרון,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏מפת ההיפ הופ של ישראל, המהדורה הראשונה (אי פעם), באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2020
↑  עידו פורת מארח את רון עשהאל, באתר glz.co.il
↑  !!?!?למה מי מת, 2022-01-13, נבדק ב-2022-09-21
↑  רון עשהאל - ׳למה מי מת?!?!!׳, היפ הופ על תקליט, באתר Instagram (באנגלית)
מסוף מודיעין עילית

| --- | --- |
 מיקום:  מודיעין עילית
 אתרים סמוכים:  מודיעין עילית, כביש 446, פארק העירוני מודיעין עילית
 שירות אוטובוסים:  למרכז, ירושלים, הצפון, ולדרום.
 קואורדינטות:  31°56′09″N 35°02′15″E﻿ / ﻿31.935845°N 35.037417°E﻿ / 31.935845; 35.037417
  (למפת גוש דן מוגדלת) מסוף מודיעין עילית(למפת גוש דן רגילה) מסוף מודיעין עילית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מסוף מודיעין עילית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מסוף מודיעין עילית
 
מסוף מודיעין עילית הוא מסוף אוטובוסים בכניסה לעיר מודיעין עילית, משרת את תושבי העיר וממנו יוצאים מגוון קווי אוטובוס לעשרות ערים, בעיקר לריכוזים חרדים.
קווי אוטובוס במסוף

| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 11 | קווים | מסוף מודיעין עילית - מודיעין עילית - חשמונאים - גני מודיעין (הקו עוצר בסמוך למסוף) | ♿ |
| 15 | קווים | מסוף מודיעין עילית - מודיעין | ♿ |
| 19 | קווים | מסוף מודיעין עילית - מודיעין - מבוא חורון |  |
| 191 | תנופה | מסוף מודיעין עילית - קריית יערים |  |
| 281 | מטרופולין | מסוף מודיעין עילית - אלעד (הקו עוצר בסמוך למסוף) |  |
| 357 | מטרופולין | מסוף מודיעין עילית - מודיעין - צומת להבים - באר שבע - ירוחם - דימונה |  |
| 383 | קווים | מסוף מודיעין עילית - גבעת זאב |  |
| 385 | קווים | מסוף מודיעין עילית - ירושלים |  |
| 580 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת המוביל - מירון - צפת |  |
| 581 | קווים | מסוף מודיעין עילית - חיפה |  |
| 582 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת יגור - רכסים |  |
| 583 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת רעננה צפון - זכרון יעקב |  |
| 584 | קווים | מסוף מודיעין עילית - נתניה |  |
| 585 | קווים | מסוף מודיעין עילית - יסודות - בית חלקיה - חפץ חיים |  |
| 586 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - נתיבות |  |
| 587 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - אופקים |  |
| 588 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - תפרח |  |
| 589 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת מלאכי - קריית גת |  |
| 680 | קווים | מסוף מודיעין עילית - קריית אתא - כרמיאל - מירון - צפת |  |
| 681 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת יגור - רכסים - חיפה |  |
| 683 | קווים | מסוף מודיעין עילית - מחלף דרור - נתניה - זכרון יעקב |  |
| 685 | קווים | מסוף מודיעין עילית - יסודות - בית חלקיה - חפץ חיים - צומת מלאכי - קריית גת |  |
| 686 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - תפרח - אופקים |  |
| 781 | קווים | מסוף מודיעין עילית - קריית אתא - כרמיאל |  |
| 850 | סופרבוס | מסוף מודיעין עילית - טבריה |  |
| 855 | סופרבוס | מסוף מודיעין עילית - עפולה |  |
| 881 | קווים | מסוף מודיעין עילית - מודיעין - מחלף גדרה - אשדוד |  |
| 882 | קווים | מסוף מודיעין עילית - צומת הטייסים - פתח תקווה |  |
| 883 | קווים | מסוף מודיעין עילית - מודיעין - רחובות - נס ציונה - ראשון לציון |  |
| 884 | קווים | מסוף מודיעין עילית - לוד |  |
|  | קווים |  |  |
ישראל רוקח (נדבן)

ישראל רוקח (ט' באב תר"א, 1841 – י"ט באב תרצ"ג, 11 באוגוסט 1933) היה תעשיין ונדבן יהודי אורתודוקסי  בליטא ובארצות הברית.