stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוזף ולאשצ'יק
לאחר המלחמה

ולאשצ'יק ופרונט עברו לקרקוב, שם הקים עסקים חדשים, כולל קו היסעים מקרקוב לקטוביץ. למרות שהם נפרדו, פרונט וולאשצ'יק נשארו ביחסים טובים.
בסביבות 1950 התחתן ולאשצ'יק עם אליסיה יאסטרז'בסקה, אותה הכיר בקרקוב. בשנת 1951 היא ילדה את בנם רישארד. לאחר גירושיו נישא ולאשצ'יק לברברה ונולד להם בן, סלובומיר.
בשנת 2002, בהמלצת פרונט, האישה שהציל, הוענקה לו על ידי יד ושם מדליית חסיד אומות העולם. הוא היה פעיל בהתאחדות חסידי אומות העולם מפולין מאז אוגוסט 2008 ועד למותו וכיהן כסגן נשיא הארגון. בשנת 2009 הוא היה בין נציגי חסידי אומות עולם מפולין שביקרו בארצות הברית, ונפגשו עם הנשיא ברק אובמה. באותה שנה התפרסמו זיכרונותיו "Przywracanie pamięci" ("שחזור זיכרון").
הערות שוליים

↑  "Shoah rescuer gets surprise 100th birthday party in Poland as righteous honoured". jewishnews.timesofisrael.com (באנגלית). 20 בנובמבר 2019. נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Szwedowicz, Agata (14 בנובמבר 2019). "Józef Walaszczyk, najstarszy polski Sprawiedliwy, skończył 100 lat". dzieje.pl (בפולנית). נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sosnowska, Anna (15 באוקטובר 2016). "Uratował życie 53 Żydom. Rozmowa z "drugim Schindlerem"". Aleteia Polska (בפולנית). נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Węgłowski, Adam (16 בפברואר 2011). "Polski Schindler". www.focus.pl (בפולנית). נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Walaszczyk 2009, p.7
↑  Walaszczyk 2009, pp.13, 15, 19
↑  Walaszczyk 2009, p.23
1 2 3 4 5 6  Grądzka-Rejak, Martyna (בנובמבר 2018).  Szczepaniak, Mateusz (ed.). ""A drop within the vastness of human misfortune". The story of Józef Walaszczyk". Polscy Sprawiedliwi. Translated by Andrew Rajcher. נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Walaszczyk 2009, p.21
↑  Walaszczyk 2009, pp.34–36
↑  Walaszczyk 2009, pp.43–44
↑  "Józef Walaszczyk - najstarszy żyjący Sprawiedliwy wśród Narodów Świata". PolskieRadio.pl (בפולנית). 14 בנובמבר 2019. נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Walaszczyk 2009, p.46
↑  Walaszczyk 2009, pp.48–50
↑  Walaszczyk 2009, pp.79–80
↑  Walaszczyk 2009, pp.82–88
↑  "Righteous Among the Nations Honored by Yad Vashem by 1 January 2019. Poland" (PDF). yadvashem.org. 2019. p. 105. נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Polskie Towarzystwo Sprawiedliwych wśród Narodów Świata". Polscy Sprawiedliwi (בפולנית). נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wizyta delegacji polskich Sprawiedliwych w Stanach Zjednoczonych / Inicjatywy społeczne / Rok 2010 / Aktualności / Archiwum Lecha Kaczyńskiego / Oficjalna strona Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej". prezydent.pl (בפולנית). 23 באפריל 2009. נבדק ב-9 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Walaszczyk, Józef (2009). Walaszczyk, Józef, Przywracanie pamięci [wspomnienia - red.] (בפולנית). Warszawa: Fundacja Ośrodka KARTA.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 78157581664033781239   WorldCat (עם VIAF): 78157581664033781239 
הבית ברחוב אמילי פלטר 17
שלט בית המלאכה לשעבר של ולאשצ'יק ברחוב יאן סובייצקי
יחסי איסלנד–קניה

| יחסי איסלנד–קניה |
| --- | --- |
איסלנד: קניה


איסלנד: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 580,367
אוכלוסייה
394,617: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 1,895
משטר
רפובליקה

יחסי איסלנד–קניה הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לקניה.
סקירה כללית

איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם קניה ב-30 באוקטובר 1973. מוסדות וחברות איסלנדיות פעילים בתחומים רבים של ניצול אנרגיה גאותרמית בקניה כבר שנים, הן מוסדות ציבוריים והן חברות איסלנדיות. בנוסף, 120 קנייתים הוכשרו באיסלנד וכן התקיימו קורסים בקניה בתחום הגאותרמי. איסלנד גם הייתה מעורבת גם בפיתוח מרכז ידע והדרכה בקניה, שנועד לשרת מדינות על הבקע הסורי-אפריקני בפיתוח אנרגיה גאותרמית, אך קניה היא כיום מובילה בתחום האנרגיה הגאותרמית באפריקה.
נציגויות דיפלומטיות

קניה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
איסלנד מיוצגת בקניה באמצעות שגרירותה בקמפלה, אוגנדה.
יונתן שמשוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במאי 1950 (בן 74) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 55  מפקד נפת טול כרם  מפקד אגד ארטילרי 215  סגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת רסקיו סיסטמס
 
יונתן (יוני) שמשוני (נולד ב-29 במאי 1950) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, שירת כמפקד אגד ארטילרי 215 וסגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה.
ביוגרפיה

שמשוני הוא בנם של רוז ודניאל שמשוני, אביו היה ממייסדי חיל האוויר הישראלי. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, הוא שימש כקצין בגדוד 55 תחת עודד טירה, בתקופה בה קלט הגדוד את תומ"תי ה"רומח" הראשונים בחיל. במלחמת יום הכיפורים הצטרף לגדוד מילואים 412 שלחם בגזרת רמת הגולן. פיקד על גדוד 55 ושימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבת הצנחנים, במלחמת לבנון הראשונה השתתף בנחיתה האמפיבית באל-אוואלי. שימש מפקד נפת טול כרם במהלך האינתיפאדה הראשונה ומפקד אגד ארטילרי 215. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה.
שמשוני בעל תואר שלישי במדיניות ציבורית מאוניברסיטת פרינסטון (1985). הוא שימש מרצה באוניברסיטת תל אביב, מרצה אורח באוניברסיטת פרינסטון ועמית מחקר ב-MIT. ייצג את ישראל בוועדת האו"ם לשקיפות בעסקאות נשק בינלאומיות והיה חבר בוועדות שונות של המטה לביטחון לאומי.
בשנים 1994 עד 2003 שימש שותף מנהל בחברת הייעוץ של פירמת רואי חשבון PWC בישראל, מנכ"ל חברת רסקיו סיסטמס העוסקת בפתרונות לפינוי מבניינים רבי קומות ויו"ר תת-הוועדה לפתרונות פינוי בחברה הבינלאומית לניסוי וחומרים (ASTM). כיהן במהלך 2008 כדירקטור בחברת התכוף.
הוא חבר בוועד המנהל של הקרן לירושלים וחבר המועצה הבין לאומית של הקרן החדשה לישראל.
הערות שוליים

↑  יונתן שמשוני באתר MIT
↑  אתר ASTM
↑  אתר הקרן
יונתן שלונסקי

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1938 (בן 86) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shlonsky3, jonatan.shlonsky.10
 
יונתן שלונסקי (נולד ב-3 בפברואר 1938) הוא איש תקשורת ישראלי.
ביוגרפיה

יונתן שלונסקי נולד בחיפה למאשה גרנטשטיין ולדב שליונסקי, מחלוצי הוראת המתמטיקה והפיזיקה העבריים ואחיו של אברהם שלונסקי. לאחר מכן עבר עם אמו לקיבוץ נען, ובתום השירות הצבאי יצא ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים ספרות עברית ופילוסופיה. מאוחר יותר למד בלונדון לימודי תיאטרון בקינג'ס קולג', אוניברסיטת לונדון. באותה תקופה השתתף בהפקת שני מחזות ב-BBC – רדיו וטלוויזיה.
אחרי שובו לישראל השתלב בעולם התיאטרון ותרגם שלושה מחזות:
"חינניות הסתיו" מאת דונלד הווארט, שהוצג בהבימה (1967)
"השיבה הביתה" מאת הראלד פינטר, שהוצג בתיאטרון הקאמרי (1968)
"יום במותה של ג'ו אג" מאת פיטר ניקולס, שהוצג בקאמרי (1968)
בשנת 1967 החל את עבודתו בעריכה ב"ידיעות אחרונות". בשנת 1975 החל את עבודתו ב"מעריב". בשנת 1986 פרש מ"מעריב" והקים את משרד הפרסום שלונסקי&וינקלר, שייחודו היה בשילוב שירותי פרסום, יחסי ציבור וייעוץ תקשורתי.
בתחילת שנות האלפיים נכנס לעולם הכתיבה, וכתב את ספרו "אררט". זהו סיפורה של משפחת שלונסקי מיום הגיע שלושת האחים - דב, אברהם ופניה - לארץ ישראל בשנת 1921, ולאחר מכן גם אבא-אמא שלהם; התאבדותה של לוסיה, אשתו הראשונה של אברהם, בשנת 1953; מותו של האח הבכור דב בשנת 1947; ועד מותם בשנת 1970 של נתן אלתרמן, של לאה גולדברג ושל מירה, אשתו השנייה של אברהם.
עבד בהתנדבות עם שני ארגונים: ענבר - העמותה לנפגעים במחלות ראומטיות, ולילך - נשים למען הזולת. עסק גם בייעוץ תקשורתי פוליטי. שימש איש הפרסום של חברות בתעשייה המתוחכמת בארץ - מאז העבודה עם יגאל ארליך, בהיותו המדען הראשי במשרד התמ"ס ועד התמנותו למנכ"ל ויוזמה הון סיכון. כמו כן, ליווה בעבודה תקשורתית את תחום הבריאות מאז עבודתו עם המרכז הרפואי תל אביב והמרכז הרפואי הדסה לאורך שנים רבות.
מחזות בתרגומו

חינניות הסתיו, דונלד הווארט, הבימה, 1967
הביתה, הראלד פינטר, הקאמרי, 1968
יום במותה של ג'ו אג, פיטר נירול, הקאמרי, 1968
יחסי איסלנד–צרפת

| יחסי איסלנד–צרפת |
| --- | --- |
איסלנד: צרפת


איסלנד: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 643,801
אוכלוסייה
394,617: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה סמי נשיאותית

יחסי איסלנד–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה הצרפתית. היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-10 בינואר 1946. שתי המדינות חברות באזור הכלכלי האירופי, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאומות המאוחדות.
היסטוריה

ימאים צרפתים החלו לדוג בקרבת איסלנד במאה ה-18. בשנת 1900 ארגון צדקה צרפתי ממן בנייה של שלושה בתי חולים באיסלנד: אחד ברייקיאוויק, אחד בוסטמאנאאיאר והאחר ב-Fáskrúðsfjörður, מזרח איסלנד. כל שלושת בתי החולים שופצו בשנים 2004–2009 והוסף בית קברות באזור Fáskrúðsfjörður לזכר נפטרי בית החולים ו-47 יורדי ים צרפתים.
סחר והשקעות

ב-2014, איסלנד ייצאה לצרפת סחורה בשווי 12.7 מיליארד קרונה איסלנדית מה שהופך את צרפת ליבואנית השביעית בגודלה מאיסלנד.
משלחות דיפלומטיות

צרפת מחזיקה שגרירות ברייקיאוויק.
איסלנד מחזיקה שגרירות בפריז.
שגרירות צרפת ברייקיאוויק, איסלנד
שגרירות איסלנד בפריז, צרפת
יחסי איסלנד–תאילנד

| יחסי איסלנד–תאילנד |
| --- | --- |
איסלנד: תאילנד


איסלנד: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 513,120
אוכלוסייה
394,617: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 7,186
משטר
רפובליקה: מונרכיה (בפועל משטר צבאי)

יחסי איסלנד–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לתאילנד.
סקירה כללית

איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם תאילנד ב-18 ביוני 1975. סגן ראש ממשלת תאילנד ושר המסחר של תאילנד, מר ג'ורין לקסאנאוויסיט, נפגש ב-20 ביוני 2022 בבורגרנס, איסלנד, עם יו"ר השרים ושרת החוץ של איסלנד, גב' ת'ורדיס קולברון רייקפיורד גילפאדור, וכן שאר שרי ה-EFTA, גב' דומיניק. הסלר, שרת החוץ, החינוך והספורט מליכטנשטיין, גב' ג'אניקה אנדראסן, מזכירת המדינה למסחר ותעשייה מנורווגיה, וגב' מארי-גבריאל איניכן-פלייש, מזכירת המדינה לענייני כלכלה משווייץ, לחידוש ה-EFTA- משא ומתן על הסכם סחר חופשי בתאילנד.
יחסי סחר

בשנת 2017 הסתכם הסחר בין המדינות ב-32.69 מיליון דולר, כאשר תאילנד ייצאה בשווי 9.4 מיליון דולר, וייבאה בשווי 23.29 מיליון דולר, מה שהביא לגירעון סחר של 13.89 מיליון דולר. תאילנד ייצאה בעיקר פירות ים משומרים ומעובדים, מוצרי חיטה ומזונות מעובדים אחרים, אורז, תבלינים, מוצרי ספורט וציוד משחקים, וייבאה בעיקר בשר לצריכה, טרי, צונן, קפוא ומעובד, בעלי חיים ומוצרים מהחי, מים מינרלים, משקאות קלים ומשקאות חריפים, מכונות ורכיבים.
נציגויות דיפלומטיות

תאילנד מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מיוצגת בתאילנד באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבנגקוק.
יונתן שטייף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1877 
 פטירה:  1958 (בגיל 81 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1958 
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 
הרב יונתן שטייף (תרל"ז, 1877 – ט' באלול תשי"ח, 1958) היה דיין בבודפשט ומגדולי הפוסקים בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.
תולדותיו

נולד בשנת תרל"ז לצבי (תלמיד הכתב סופר) בעיר גאיא (Kolta) שבהונגריה (כיום בסלובקיה). למד בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר", בנו של הכתב סופר ונכדו של החת"ם סופר. שמע שיעורים גם מראב"ד העיר שכיהן בתפקיד בישיבה, הרב דוד ניימן-לאקנבך, והיה לתלמידו המובהק. נישא לבלומא בת ר' מיכאל פישל מפאקש. להם נולדו בן בשם צבי יהודא, ובת בשם אסתר שולמית (אשת הרב אהרן בלייער). בשנת תרס"ז התמנה למגיד מישרים ומו"ץ בעיר גוטא, ובשנת תרע"ב התמנה לדיין באונגוואר. בשנת 1923 היה מהחותמים נגד אגודת ישראל. בשנת תרפ"ב הוציא לאור כתב עת תורני בשם החיים. לאחר מכן בשנת תרפ"ג עבר לבודפשט שם כיהן בדיינות לצד עמיתו הרב אפרים פישל זוסמן סופר (חתנו של רבי קופל רייך).
בזמן מלחמת העולם השנייה ניצל באמצעות רכבת קסטנר והיה מהקבוצה הראשונה שיצאה מברגן-בלזן באוגוסט 1944 לשווייץ. בשווייץ ניהל ישיבה בעיר ביאטענבורג. לאחר המלחמה היגר לארצות הברית. התיישב בהתחלה בישיבת נייטרא (של הרב מיכאל דב בר ויסמנדל) שם כיהן כר"מ, ולאחר מכן עבר לוויליאמסבורג שם נבחר (בהצבעת המתפללים) לכהן ברבנות קהילת עדת יראים-וינה. היה סגן נשיא ארגון התאחדות הרבנים.
חיבר ספר בשם "חדשים גם ישנים" על כמה ממסכתות הש"ס, חומש "לימודי ה'",[דרושה הבהרה] "מצוות השם" על אמונה ושני ספרים על שבע מצוות בני נח. לאחר פטירתו נדפס מכתביו שו"ת מהר"י שטייף. הרב משה פיינשטיין העריצו מאוד ואף אמר עליו שהוא "גדול הדור".
הרב יונתן שטייף נפטר ביום ט' באלול תשי"ח (1958). בהלווייתו בניו יורק השתתפו אלפים.
לזכרו נוסד מכון זכרון אהרן בראשית שנות התש"ס, כאשר מטרתו הראשונית הייתה הדפסת והפצת ספריו.
הערות שוליים

↑  "צדיקים" מדיינים אלו עם אלו..., המזרחי, 15 בנובמבר 1923
↑  הגאון ר' יונתן שטייף ז"ל, שערים, 28 באוגוסט 1958
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296501705171  ISNI: 0000 0000 7181 9065  LCCN: nr91007868  VIAF: 101579619   WorldCat (עם VIAF): 101579619
יחסי ליכטנשטיין–פולין

| יחסי ליכטנשטיין–פולין |
| --- | --- |
ליכטנשטיין: פולין


ליכטנשטיין: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
160: 312,685
אוכלוסייה
39,935: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
7,365: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
184,417: 21,105
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי ליכטנשטיין–פולין הם יחסי החוץ קיימים בין ליכטנשטיין לפולין.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפולנית השנייה לנסיכות ליכטנשטיין כוננו ב-16 בפברואר 1919. מעת הצטרפותה של פולין לאיחוד האירופי ב-1 במאי 2004, נעשה שיתוף פעולה כלכלי על בסיס ההסכם על הרחבת האזור הכלכלי האירופי (EEA), בו חברה ליכטנשטיין. כלכלת ליכטנשטיין משולבת במלואה עם המערכת הכלכלית, המשפטית והמוניטארית השווייצרית. ליכטנשטיין השתלטה על רוב ההסכמים הכלכליים הבילטרליים של שווייץ עם האיחוד האירופי, כולל חברות שנגן. לאחר הצטרפותה של פולין ל-EEA, סעיף ההדדיות בטיפול בגופים כלכליים התייעל. משמעות הדבר היא האפשרות להקים סניפים של חברות פולניות בליכטנשטיין ללא הסכמה נפרדת של המינהל ולהכניסם לפנקס המפעלים, כמו במקרה של מדינות אחרות באיחוד האירופי וה-EEA.
נציגויות דיפלומטיות

ליכטנשטיין מיוצגת בפולין באמצעות השגרירות השווייצרית בוורשה.
פולין מיוצגת בליכטנשטיין באמצעות שגרירות בברן, שווייץ.
יחסי איסלנד–רוסיה

| יחסי איסלנד–רוסיה |
| --- | --- |
איסלנד: רוסיה


איסלנד: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 17,098,242
אוכלוסייה
394,617: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

אולפור רגנר גרימסון עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בקרמלין ב-19 באפריל 2002.

יחסי איסלנד–רוסיה הם היחסים בין שתי המדינות, איסלנד ורוסיה. לרוסיה יש שגרירות בעיר רייקיאוויק. לאיסלנד הייתה שגרירות במוסקבה, ושתי קונסוליות כבוד במורמנסק ובסנקט פטרבורג. לשתי המדינות קשרים הדוקים במימון, מה שחיזק את היחסים בין השתיים.
היסטוריה

איסלנד הכירה בברית המועצות ב-22 ביוני 1926. היחסים הדיפלומטיים הישירים בין ברית המועצות לאיסלנד כוננו ב-4 באוקטובר 1943. בדצמבר 1955 שודרגו המשלחות במוסקבה ורייקיאוויק לשגרירויות. בין השנים 1975–1991 היה נציג סחר של ברית המועצות באיסלנד ובין 1991–1995 היה נציג סחר באיסלנד מטעם רוסיה. בשנת 1997 פורסם המילון הרוסי-איסלנדי הראשון על ידי הלגי הראלדסון.
הצטלבות האינטרסים של ברית המועצות ודייגי איסלנד החל לאחר מלחמת העולם השנייה, כך שכבר בשנת 1949, נשלחה לחופי איסלנד משלחת סובייטית של ארבעה כלי שיט, והמדענים הסובייטים תרמו תרומה רבה למחקר של איסלנד. בשנים 1971–1973 פעלה המשלחת הסובייטית הגיאודינמית שהייתה מעורבת ב"פרויקט הגאודינמי", שבראשו עמד ולדימיר בלוסוב. המפה הגאולוגית הראשונה של איסלנד נערכה על תוצאות הפעולות. במקביל המחקר נערך מקרקעית הים במים הסובבים את האי.
נשיא איסלנד לשעבר, אולפור רגנר גרימסון נסע לרוסיה בין ה-18 באפריל 2002 ל-24 באפריל 2002. גרימסון ביקר בסנקט פטרבורג, במוסקבה, בנובגורוד ובסלקהרד.
בשנת 2008 ראש הממשלה גייר הארדה שלח משלחת לרוסיה כדי לנהל משא ומתן על הזרמת הון בסך 3 מיליארד ליש"ט (4 מיליארד אירו) לכספי המדינה, לאחר שבעלות הברית המסורתיות של המדינה, ממדינות המערב, סירבו לסייע למערכת הבנקאית המתמוטטת. בהמשך ההלוואה הוחלפה מחדש משא ומתן ל-500 מיליון דולר לאחר שאיסלנד הצליחה להשיג הלוואות ממדינות סקנדינביה וקרן המטבע הבינלאומית, אך לבסוף רוסיה סירבה להלוות סכום כלשהו לאיסלנד.
שיתוף הפעולה בין המדינות מתפתח בכיוונים שונים:
שיתוף פעולה בין פרלמנטרי,
יחסי סחר וכלכלה,
שיתוף פעולה בתחום הדייג במסגרת NAFO, NEAFC, IWC,
בתחום השותפות "אנרגיה נקייה" (מקורות אנרגיה מתחדשים)
אינטראקציה תרבותית (חילופי תערוכות, ימי התרבות הרוסית השנתית באיסלנד)
לקראת סוף מרץ 2018 השעתה איסלנד דיאלוג דו צדדי גבוה עם הרשויות ברוסיה. כתוצאה מכך, מנהיגי איסלנד לא הגיעו למונדיאל הרוסי בשנת 2018. זה נבע מהרעלת המרגל הרוסי לשעבר סרגיי סקריפאל בסולסברי שבאנגליה. גורמים איסלנדים הצהירו כי התגובה הרוסית לחיסול "חסרה מאוד" ולא הראתה כיצד גז עצבים המיוצר ברוסיה בא לשימוש נגד אזרחים בבריטניה. בניגוד למדינות אחרות שנקטו נגד רוסיה בתגובה לאירוע, רוסיה לא הגיבה לגישתה של איסלנד.
הידרדרות נוספת ביחסים התרחשה בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, ובקיץ 2023 איסלנד החליטה לסגור את שגרירותה במוסקבה.
יחסי סחר

בשנת 2003 הסתכם הסחר הרוסי-איסלנדי ב-89.7 מיליון דולר. הייצוא מאיסלנד לרוסיה היה 13.8 מיליון דולר, ואילו הייבוא היה 75.9 מיליון דולר. רוסיה היא היצואנית התשיעית בגודלה לאיסלנד. היצוא הרוסי הוא חומרי גלם: מוצרי נפט (62,3%), ואלומיניום (27%). איסלנד מייצאת לרוסיה אוניות וספינות (25,1%), מוצרי ים (23,3%), טקסטיל ובגדים (14,9%), דשנים כימיים (10,8%) וציוד תעשייתי (9,5% ).
יחיאל מיכל פוחצ'בסקי

יחיאל מיכל פוחצ'בסקי
מיכל זלמן פוחצ'בסקי או בשמו המלא ייחל (כתיב יחיאל) מִיכֶל שלמה זלמן פוחצ'בסקי (1863 בריסק, ליטא - 1947, ראשון לציון, ישראל) היה איש העלייה הראשונה, מראשוני המושבה ראשון לציון, מומחה לגידול עצי פרי בכלל ולכרמי גפן בפרט. היה מראשוני המדריכים החקלאיים היהודים בארץ ישראל, הן במושבות העלייה הראשונה והן במושבים ובקיבוצים של העלייה השנייה. תרומתו התבטאה גם בפיתוח טכניקות חקלאיות.
ביוגרפיה

מיכל פוחצ'בסקי בן רחל-גולדה ומאיר נמשך מילדותו למלאכת כפים ועבודות טכניות. הוא למד בחדר מתוקן, אשר כלל בצד לימודי קודש גם לימודי חול. היה פעיל ב"פרחי ציון", (תנועת הנוער של "חובבי ציון") בבריסק. היה בן דודו של סבא של אריק שרון.
בשנת 1885 ביקש הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד מ"חובבי ציון" לבחור שישה צעירים מכל רחבי רוסיה ולשלחם ארצה, על מנת ללמוד את תורת החקלאות מפי גנני הפקידות, כדי שידריכו אחר-כך את איכרי המושבות. פוחצ'בסקי נבחר כאחד מהשישה, יחד עם אברהם הלפרין, ליאון איגלי, משה ורהפטיג (לימים אמיתי), יצחק אפשטיין וגרשון הורוביץ. יחד עם חבריו הגיע לארץ ישראל, באותה שנה, במטרה להתמחות בחקלאות.
ביוגרפיה > הכשרה

הקבוצה התיישבה בזכרון יעקב, שם עבדו עם הגנן המקומי, מר דִיגור, צרפתי נוצרי שהתייחס אליהם בעוינות מסוימת, לא לימד אותם חקלאות, אלא הטיל עליהם בטלה כדי לבזותם בעיני האיכרים או העסיקם בעבודות קשות שאינן קשורות כלל בחקלאות, כגון סבלות וטבחות. אברהם הלפרין חלה, נפטר ונקבר בזכרון יעקב. איגלי חלה מאוד וחזר לרוסיה. הנותרים היו מיואשים. הם כתבו ל"חובבי ציון" ברוסיה וביקשו עזרה. פוחצ'בסקי נמנע מלחתום על המכתב, ורק הוסיף: "פוחצ'בסקי לא זקוק לתמיכה".
לאחר כמה חודשים הגיע שַייד, הממונה הראשי מטעם הברון על המושבות, לזכרון יעקב, והארבעה נשלחו לראש פינה. שם הגנן החדש, דִיהָה, קיבלם בסבר פנים יפות, ולימד אותם עבודה מעשית ותאוריה מתוך ספרים מקצועיים שהזמין עבורם. פוחצ'בסקי הפך תוך זמן לא רב למומחה למטעים בכלל ולגידול גפנים בפרט. אחרי תקופת הכשרה, הגיע פוחצ'בסקי ליסוד המעלה על מנת להקים משתלה לגידולים טרופיים.
בשנת 1889 התקשר עם בת עירו נחמה לבית פינשטיין, נסע לבריסק לשאתה לאשה, ויחד חזרו ארצה וקבעו את ביתם בראשון לציון. ביתם היה השני במושבה, אחרי בית המורה דוד יודילוביץ, שהתנהל על טהרת השפה העברית – תופעה נדירה באותם ימים. רעייתו נחמה לחמה למען השפה העברית, וכתבה מאמרים, סיפורים ורומן בשפה זו. לימים הייתה נחמה לאיכרה, עסקה בענייני ציבור, הקימה מוסדות עזרה ועזרה אישית לכל נזקק.
ביוגרפיה > בבאר טוביה

בשנת 1889, מיכל זלמן פוחצ'בסקי היה הממונה על הקמת המושבה באר טוביה. על מנת לזרז את הבנייה של צריפי העץ שהובאו למקום, הוא אסף את כל הנגרים שנמצאו אז בארץ. לאור דיווחי מוכתרי כפרי הסביבה על הקמת המושבה הגיע למקום מושל עזה. אך בטרם בואו דאגו לפצות אותו. וכך נשלח למושבה חייל טורקי ועימו כתב רשמי מאת הקימקם האוסר בנייה במקום, וכן הוראה לאנשי המקום לתת אכסניה ומזון לחייל ולסוסו. החייל זכה לאירוח נאות במושבה, וכך האחריות ממוכתרי הסביבה להודיע על הקמת מושבה חדשה פגה. עובדת הימצאות החייל במקום מנעה גם מערביי הסביבה לבוא ולגנוב מהמושבה. בתום שירותו במושבה הוא שב לראשון לציון.
מלבד פעולות ההדרכה, עסק פוחצ'בסקי גם בענייני ציבור. הוא בנה את בית הספר לבנות בנוה צדק שביפו, ואת בניין בית העם ברחובות. ברחובות לימד את התושבים לנטוע כרמי-גפן ועזר בנטיעת פרדסים.
ביוגרפיה > בראשון לציון

בשנת 1896, פרש פוחצ'בסקי מהפקידות והפך לאיכר עצמאי בראשון לציון, באדמות שעבורן שילם תוך כמה שנים. הוא היה בין האיכרים הראשונים ששילמו עבור אדמתם.
אחרי מלחמת העולם הראשונה השתתף מיכל פוחצ'בסקי בוועדה מטעם הקרן הקיימת לישראל להערכת כל המשקים והמטעים בארץ. השתתף כמומחה בוועדות ממשלתיות לענייני חקלאות.
בראשון לציון הוא לימד את איכרי המושבה שיעורים בתולדות ישראל ובידיעת הארץ. נתמנה למפקח על שתילת גן המושבה, ויחד עם גרשון הורביץ נטע את שדרות הדקלים בגן. היה חבר הוועד של בית הספר וחבר בוועד המושבה. חתום על מגילת היסוד להקמת מוזיאון רוטשילד. נמנה עם מייסדי קופה חקלאית במושבה. לקראת הקמת מגרש המשחקים הראשון, התנדב להכין את תוכנית הגן ולהוציאה לפועל.
אחרי כעשר שנים כמדריך, הוא המשיך לעיין בספרות מקצועית וכתב מאמרים בעיתונים חקלאיים כגון "האכר", "החקלאי", "השדה", ובהם הדרכה מעשית ומפורטת בכל תחומי הטיפול במטעים. זו כללה שיטות חדשות שפיתח בעצמו לגיזום, סימון השטח, חריש, השקיה ועוד, וכן תשובות לשאלות הקוראים.
ביוגרפיה > תחילת גידול הגפן

אברהם יערי מביא בספרו "זכרונות ארץ ישראל" את זכרונותיו של פוחצ'בסקי על תחילתו של גידול הגפן במושבה ראשון לציון. הוא מספר כי בטרם החלו לגדל גפנים במושבה, מייסדיה ניסו לגדל בשדותיהם חיטה, אך התאכזבו מהיבולים שקבלו. בדרכם מיפו למושבה, הבחינו התושבים בצידי הדרך בשתילי הגפן המקומית, הביאו זמורות מהם ושתלו בגינה הביתית, בהנחה כי אם הגפן נמנית עם שבעת המינים שארץ ישראל משתבחת בהם, יש סיכוי כי שתילי גפן יצליחו להיקלט גם על אדמת ראשון לציון. ואכן כך היה.
כאשר ביקרה במושבה משלחת של מומחים חקלאיים מצרפת בשליחות הברון רוטשילד, לבדיקת אפשרויות גידולי החקלאות, הבחינו כי בגינות התושבים שתילי גפן גדלים בהצלחה. הם המליצו לברון לעודד את גידול הגפנים במושבות. הוא שלח לארץ מומחה בשם ארמנס, אשר עבד ביקבי "שטו-לפיט". הוא בדק את עבודת האיכרים והגיע למסקנה כי יש לבחור את מין הגפן המתאים לקרקע הארץ ומניב גפנים באיכות הראויה לייצור יין. הוא בחר את המינים המצליחים באירופה, אך באותם הימים פשתה בכרמי הגפנים באירופה מחלת הפילוקסרה, הפוגעת בשורשי הגפן, ולא ניתן היה להביא משם שתילים בריאים לארץ ישראל. אז זכר ארמנס כי נטע כרמים לפני שנים רבות למהרג'י מקשמיר, ובסיוע הברון הוא ייבא משם למושבה זמורות של גפנים, אשר יוכלו לשמש ייחורים. כך ניטעו הכרמים הראשונים בראשון לציון. עם סיום הנטיעה הראשונה, רחבת היקף, הונחה אבן הפינה ליקבי כרמל מזרחי ונפתחה תקופה של שגשוג כלכלי בראשון לציון. הדוגמה של ראשון עברה לאחר מכן לשאר המושבות בארץ.
ביוגרפיה > קריית ענבים

פוחצ'בסקי, בתור גנן ופקיד הברון בראשון לציון, נשלח ליישובים ברחבי הארץ על מנת לבדוק את טיבה של הקרקע ואת מידת התאמתה לגידול המטעים לסוגיהם. הוא הדריך חקלאים ולימד את עבודת המטעים בתל יוסף, כפר יחזקאל, נהלל, עין חרוד, דגניה א' ודגניה ב'. בשנת 1924 הוא התמנה כאחד משלושה מומחים חקלאים שנשלחו לקריית ענבים, לאחר שהמקום נקלע לקשיים כבר בראשית דרכו, במטרה לבדוק את סיכויי ההצלחה של החקלאות בהר. בדעת יחיד, בניגוד לחברי הוועדה האחרים, קבע שיש אפשרות להצליח בחקלאות גם בהר. הוא התרשם מחריצותם של המתיישבים, ועבר לגור שם לכמה חודשים, עבד עם המתיישבים והדריך אותם בהתנדבות בכל העבודות הקשורות בטיפול בכרמים ובמטעים בכלל. גם אחרי שעזב את המקום, פנו אליו במשך כמה שנים בבקשות לסיוע.
ביוגרפיה > עמק יזרעאל

משעזב את קריית-ענבים, פרסם מודעה בעיתון "השדה" כי הוא "מוכן לסייע לכל דכפין בבעיות העץ שלא על מנת לקבל פרס". מנקודות יישוב רבות בעמק יזרעאל פנו אליו, והוא ביקר בעמק בשנים הבאות מספר פעמים. בכל מקום מצא פתרונות לבעיות שעלו: בעין חרוד - איך להגן מפני רוחות הגלבוע, בדגניה א' - איך להרכיב מחדש כרם זיתים שכשל, וביישובים אחרים – איך לזמור גפנים, להשקות כרם, לשתול, לסמן שטח לנטיעה ועוד. גם בהתיישבויות חדשות באזור הדרום, כגון חוות רוחמה וחולדה, ביקר פוחצ'בסקי, יעץ והדריך.
ביוגרפיה > ימיו המאוחרים

ליובלו ה-80 כתב עליו משה סמילנסקי: "איש העץ הוא, עקשן כעץ ורענן כעץ השתול על פלגי מים. 'פלגי המים' שלו היו אהבתו לעמו, לארצו ולעץ."
פוחצ'בסקי כתב סדרת זכרונות בשם "הראשונים" שהתפרסמה ב"בוסתנאי", ביטאון התאחדות האיכרים.
זכרונותיו שהתפרסמו ב"בוסתנאי" יצאו לאור יחד עם כתבים נוספים שלו בספר: 'מהתם להכא סיפור חיים של עובד אחד" בהוצאת יד בן צבי, ירושלים תשע"ג 2013
עצי זית מכרמו של מיכל פוחצ'בסקי הועתקו וניטעו מחדש במחלף ראשון לציון, והם מקבלים את פניו של כל מבקר בעיר. כמו כן קרוי בעיר רחוב על שמו.
לקריאה נוספת

משה סמילנסקי, משפחת האדמה, ספריה "לדור", תל אביב: עם עובד, תשי"א-תשי"ד.
דוד תדהר (עורך), "יחיאל מיכל (שלמה זלמן) פוחצ'בסקי (דאנציגר)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1281
שולמית לסקוב, קודם כל, מסיפורי ראשונים, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, תשמ"ו 1986
לקריאה נוספת > מכתביו

בתוך אברהם יערי (עורך), זכרונות ארץ ישראל , כרך א:
פרק מג: לתולדות הגפן בראשון לציון - 1886 - 1885, עמ' 487–492.
פרק מח: מחיי המתיישבים ביסוד המעלה - 1887, עמ' 549–552.
פרק נג: עליית הנוער לשם הכשרה חקלאית - 1886 - 1885, עמ' 581–612.
פרק נה: ימיה הראשונים של באר טוביה - 1889 - 1888, עמ' 616–623.
מהתם להכא - סיפור חיים של עובד אחד, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2013.