stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שייח'ות כווית
הערות שוליים

↑  The Link
↑  The Encyclopaedia of Islam, מאת  Sir H. A. R. Gibb
↑  'Gazetteer of the Persian Gulf. Vol I. Historical. Part IA & IB. J G Lorimer. 1915' (1001) ;1156/1782 עמ' 1000-1001
↑  Shadows on the Sand: The Memoirs of Sir Gawain Bell, מאת Sir Gawain Bell עמ' 222
↑  ביח"ר האנגלי סיפק שירותי שילוח לסחורות ודברי הדואר שהגיעו מהודו לממלכה המאוחדת. כאשר הספינות הגיעו לנמל כווית הועמסה תכולתן על גבי גמלים שהעבירוה לחלב. שיירות אלו הכילו עד כ-5000 גמלים ו-1000 אנשים. בחלב הועלתה שוב הסחורה על אוניות שהפליגו לאנגליה
↑  Constancy and Change in Contemporary Kuwait City: The Socio-cultural Dimensions of the Kuwait Courtyard and  Diwaniyya עמ' 66-68
↑  The Kuwait Crisis: Basic Documents מאת E. Lauterpacht,C. J. Greenwood,Marc Weller עמ' 3-5
1 2  Constancy and Change in Contemporary Kuwait City: The Socio-cultural Dimensions of the Kuwait Courtyard and Diwaniyya
↑  Chapter 5 Shipbuilding The Impact of Economic Activities on the Social and Political Structures of Kuwait, (1896-1946)  Industry
↑  Gateways Of Asia מאת  Broeze עמ' 165
↑  Oil and Politics in the Gulf: Rulers and Merchants in Kuwait and Qatar מאת  Jill Crystal עמ' 36-39
1 2 3 4  he Kuwait Petroleum Corporation and the Economics of the New World Order, מאת   Mary Ann Tétreault עמ' 13
1 2  Constancy and Change in Contemporary Kuwait City: The Socio-cultural Dimensions of the Kuwait Courtyard and Diwaniyya עמ' 79-82
↑  The History of Kuwait מאת Michael S. Casey עמ' 57
1 2  The History of Kuwait מאת  Michael S. Casey עמ' 53-55
↑  Map of  boundaries determined by Uqair Protocol
↑  Put It in Neutral
↑  Economic Development and Political Reform: The Impact of External Capital on the Middle East, מאת  Bradley Louis Glasser עמ' 54-55
1 2 3  Ruling Family
↑  KOC
מפציץ מסוג Airco DH.9As של הטייסת מס' 27 של חיל האוויר המלכותי הבריטי
גמל בכווית נושא דלק לבישול
שייח' סאלם אל-מובראק
שירת סקאט

שירת סקאט (Scat) היא שירה של הברות חסרות משמעות (למשל: סקודי בופ באפ שובאפ, דה בה דיפ באפ......). נפוצה במיוחד בקרב זמרי ג'אז כ"תִמלול" חסר פשר לאלתור קולי או כניסיון חיקוי צלילי כלים מוזיקליים. שימוש בהברות חסרות משמעות בשירה היה נהוג זמן רב לפני שירת הסקאט, אך ייחודה בהפקת צלילים המהווים אלתור מלודי וריתמי גם יחד.
אגדה אורבנית מספרת שלואי ארמסטרונג היה זה שהמציא את שירת הסקאט בהיסח הדעת כאשר בזמן הקלטה נשמט דף המילים מידיו והוא נאלץ לאלתר הברות חלופיות, אולם לסיפור זה אין כל ביסוס ואמני ג'אז קודמים לארמסטרונג כבר נהגו להשתמש בסגנון זה. עם זאת, ארמסטרונג אכן הירבה לשיר סקאט ותרם לפופולריות הסגנון בחשיפתו בפני קהל רחב. הירבו להשתמש בשירת הסקאט גם אלה פיצג'רלד, שרה ווהן, בובי מקפרין, האחים מילס, אריאל זילבר בחלק משיריו ורבים אחרים.
טכניקת הסקאט משמשת הן לביצוע קטעי שירים והן לביצוע שירים מתחילתם ועד סופם. דוגמאות לשירים המבוססים רובם ככולם על הברות סקאט:
It Don't Mean a Thing בביצוע אלה פיצג'ראלד ודיוק אלינגטון, שבו פיצג'רלד מאלתרת הברות סקאט במשך רוב השיר
Creole Love Call בביצוע להקת דיוק אלינגטון, עם אדלייד הול (אנ')
השיר "מנה-מנה" המוכר במיוחד בביצוע "החבובות"
הנעימה "תמונה" (המוכרת יותר כ"דה-בה-דה-בה-דה-בה-דה-בה") מאת יצחק קלפטר, בביצועהּ של יעל לוי. הנעימה משמשת כנעימת הפתיחה לתוכנית "ארבע אחרי הצהרים" בגלי צה"ל
הנעימה "פוגה קטנה" של נחום היימן
I'm a Scatman של סקטמן ג'ון
Hi De Ho Man של קאב קאלווי, שהתמחה בשירה זו
דוגמה להוראת הגיית הברות סקאט
במוזיקה ישראלית ניתן למנות את "ווקליזה" בביצועה של נורית גלרון ו"תמונה" (דבה דבה דה) בביצועה של יעל לוי שהתפרסם מאוחר יותר כאות של תוכנית הרדיו "ארבע אחרי הצהריים" בגלי צה"ל. שניהם יצאו ב-1978.
במוזיקה הצרפתית התפרסם שיר הנושא של הסרט גבר ואישה שנכתב על ידי פרנסיס לה. לאורך הסרט נשמע השיר לרוב בגרסת סקאט. בגרסה נוספת בסרט נשזרות ההברות חסרות הפשר בּה-דה-בּה-דה-בּה שבבית החוזר למילים בעלות מובן בצרפתית (טוּ בָּה - בשקט).
ראו גם

ווקאליזה
שמואל האוזר

| --- | --- |

 לידה:  1955 (בן 69 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת טמפל  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הקריה האקדמית אונו 
 
שמואל הַאוּזֶר (נולד ב-1955) הוא מומחה במימון ובשוק ההון, המכהן כפרופסור מן המניין והמשנה לנשיא לעניינים אקדמיים בקריה האקדמית אונו. בשנים 2011–2018 כיהן כיושב ראש רשות ניירות ערך. מכהן כיו"ר בנק אש ישראל, אותו הוא מקים יחד עם יובל אלוני וניר צוק.
ביוגרפיה

האוזר נולד בשנת 1955 וגדל ברמלה. בשנת 1973 התגייס כלוחם לגדוד 890 של חטיבת הצנחנים, ושירת כקצין מדריך בבית הספר לקצינים, בה"ד 1. הוא היה שחקן נבחרת הנוער של ישראל בכדורסל.
במקביל לכהונתו כיו"ר רשות ניירות ערך, האוזר כיהן גם כיו"ר משותף של המוסד לתקינה חשבונאית, כחבר בוועדה המייעצת של המפקח על הבנקים בנוגע לעסקי הבנקאות של בנק ישראל וכחבר הוועדה המייעצת של רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון.
בשנת 2019 קיבל את אות אביר איכות השלטון מטעם התנועה לאיכות השלטון.
בשנים האחרונות האוזר, ביחד עם היזם יובל אלוני וניר צוק, חברו להקמת בנק אש ישראל, בו הוא צפוי לכהן כיושב ראש הדירקטוריון.
האוזר נשוי ואב לארבעה ילדים.
ביוגרפיה > יושב ראש רשות ניירות ערך

ב-3 במאי 2011 מונה האוזר על ידי שר האוצר יובל שטייניץ ליושב ראש רשות ניירות ערך. בשנת 2016 כהונתו של האוזר הוארכה לקדנציה נוספת, על ידי שר האוצר, משה כחלון, והסתיימה בשנת 2018. בשנים אלה הוביל יותר מ-100 תיקוני חקיקה ורפורמות והיה אחראי בין היתר על ההחלטה לנהל עשרות תיקי חקירה בעבירות על חוקי ניירות ערך.
כהונתו אופיינה באקטיביזם, בהגברת האכיפה, בין השאר בפתיחת תיק פלילי בפרשת מנופים בחשד להרצת מניות, פתיחת תיקים בעניינם של ראש קרן רוביקון וקרן קלע בחשד לעבירות של מרמה, בכירים בחברת החשמל בפרשת סימנס ועוד.
האוזר הורה על פתיחת חקירה פלילית נגד נוחי דנקנר, בעל השליטה ב-IDB, בחשד להרצת מניות. בנוסף הוא פתח בחקירת "בזק" בין היתר כנגד שאול אלוביץ', בעל השליטה בבזק וכנגד שלמה פילבר, מנכ"ל משרד התקשורת ונוספים בגין שורת עבירות חמורות. לאחר העברת ממצאי החקירה לפרקליטות, התפתחה חקירה זו לתיק 4000. על פעילות החקירה של הרשות בתקופתו אמר האוזר: "בטרמינולוגיה של הצבא – רשות ניירות ערך היא ה'מסתערבים' של שוק ההון. בטרמינולוגיה של הסדרה משחקי הכס – אנחנו שומרי החומה".
עם כניסתו לתפקיד במאי 2011, יזם הקמת מערכת הצבעות אלקטרונית אשר באמצעותה מחזיקים בניירות ערך יכולים להצביע באמצעות האינטרנט באספות שבהן הם זכאים להצביע, ובכך להקל על היכולת לממש זכות ההצבעה וההשתתפות באסיפות כלליות. במקביל,  הוביל שורה של מהלכים שנועדו להגן על עניינו של ציבור המשקיעים לצד קידום הקלות שמסייעות לחברות להתנהל מול דרישות הרגולציה. בשנת 2012 הציג תוכנית הכוללת דה-רגולציה והסרת חסמים, שהושלמה במאי 2016. בין השאר, הוביל הקלות בהנפקות ראשונות בבורסה (IPO) המעניקות לחברות המנפיקות לראשונה בבורסה "סל קליטה" למשך חמש שנים ממועד ההנפקה, שמקל עליהן להסתגל לתהליך הפיכתן לתאגידים מדווחים.
בשנה זו מינה האוזר גם את הוועדה לקידום השקעות בחברות ציבוריות הפועלות בתחום המחקר והפיתוח, ובנוסף מינה את הוועדה לשכלול המסחר ולעידוד הנזילות בבורסה בתל אביב. מסקנות הוועדה תורגמו לתיקון ל"חוק המו"פ" שהושלם במהלך שנת 2016, חוק אשר נועד להקל על חברות היי-טק להנפיק בבורסה בתל אביב ולעודד אותן לעשות כן.
פרופ' האוזר הוביל את המהלך לשינוי מבנה הבעלות על הבורסה. אשר יוצר מתווה להפיכתה לחברה למטרות רווח. מהלך זה נועד להעמיד את הבורסה בתל אביב בשורה אחת עם הבורסות בעולם.
ב-15 בינואר 2018 סיים את כהונתו כיו"ר רשות ניירות ערך.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית

בעל תואר ראשון בסטטיסטיקה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1980) ותואר שני במימון מהאוניברסיטה העברית (1982). את הדוקטורט שלו, בתחום אופציות וחוזים עתידים, קיבל מאוניברסיטת טמפל בפילדלפיה ב-1987.
בשנים 1995–2023 היה חבר סגל ופרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והוא פרופסור אמריטוס בה. בשנים 2007–2011 היה דיקאן הפקולטה למנהל עסקים בקריה האקדמית אונו. בשנים 2012-2017 היה חבר המועצה להשכלה גבוהה. שימש כמרצה אורח באוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי ובאוניברסיטת טמפל בפילדלפיה.
בשנת 2018 הוא הוזמן כ-visiting scholar באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת הרווארד.
מתחילת שנת 2018, האוזר משמש כמשנה לנשיא לעניינים אקדמיים, ראש ההתמחות במימון, ראש ועדת מינויים בקריה האקדמית אונו וראש מכון מחקר לאמון הציבור. במסגרת זו, האוזר יזם פרסום סדרה של מדדי אמון הציבור בשוק ההון בשיתוף פעולה עם ביזפורטל.
האוזר פרסם עשרות עבודות מחקר על שוק ההון הישראלי. הוא זכה במספר פרסים בגין מאמריו ומחקריו. חלק גדול מעבודותיו פורסמו בכתבי עת חשובים ברחבי העולם, דוגמת Journal of Finance,‏ Journal of Financial Economics,‏ Review of Financial Studies Journal of Business ועוד.
תחומי המחקר שלו הם: ממשל תאגידי, מימון תאגידים, רגולציה בשוקי ההון, שיטות מסחר, מסחר בחוזים עתידיים, מכשירים פיננסים, מימון בינלאומי ואקטיביזם של משקיעים מוסדיים.
ביוגרפיה > פעילות בשוק ההון

האוזר משמש כדירקטור בחברות גדולות במשק הישראלי, בוועדה המייעצת של חברת eToro, חבר בוועדת ההשקעה של המכון הישראלי לדמוקרטיה, חבר ועדה מייעצת של Cyber Reg Tech, ושותף בקרן גידור שמשקיעה בארצות הברית – רובסט אקספקטשיין קפיטל. טרם מינויו ליו"ר רשות ניירות ערך, האוזר שימש גם כיו"ר חברת גאון מאה-נט, דירקטור בחברת הדירוג מעלות ובמגדל שוקי הון ויועץ כלכלי לחברות ציבוריות. האוזר גם שימש ככלכלן ראשי של רשות ני"ע בשנים 1989–2005.
בשנים 1987–1988 עבד ככלכלן בבנק ישראל, במחלקת מטבע חוץ.
בשנים 1989–2005 שימש ככלכלן הראשי של רשות ניירות ערך והיה שותף פעיל בעיצוב הרפורמות בשוק ההון באותן שנים.
ביוגרפיה > פעילות בשוק ההון > חברות בוועדות ציבוריות

פרופ' האוזר היה חבר בוועדה להגברת התחרותיות במשק של משרד האוצר, וחבר בוועדה להסדרי חוב של משרד האוצר. במהלך כהונתו כיו"ר רשות ני"ע, הוא מינה ועדה ציבורית לשינוי מבנה הבורסה בתל אביב, והיה גם יו"ר הוועדה ציבורית (ביחד עם מאיר לוין) להקמת בורסה משנית בתל אביב.
האוזר עמד בראש שתי ועדות ציבוריות – הוועדה להסדרת פעילותם של עושי שוק בבורסה לניירות ערך בתל אביב (2002) והוועדה למזעור מניפולציות בשוק ההון (2004). בנוסף, הוא היה היועץ לוועדת הכלכלה של הכנסת בראשותו של ח"כ משה כחלון בנושא עמלות הבנקים (2007), וחבר בוועדה ציבורית בראשותו של פרופסור אוריאל פרוקצ'יה להסדרת זירות מסחר אלטרנטיביות בשוק ההון (2001).
ביוגרפיה > אותות כבוד

בשנת 2006 זכה בפרס המדען המצטיין של אוניברסיטת בן-גוריון.
בשנת 2015 קיבל כיו"ר רשות ניירות ערך את פרס השקיפות השלטונית של משרד המשפטים 2015.
בשנת 2018 דורג על יד מגזין דה מרקר במקום ה-8 בדירוג 100 האנשים המשפיעים בישראל.
בשנת 2018 זכה לאות הוקרה על תרומה לפיתוח שוק ההון הישראלי מטעם איגוד החברות הציבוריות.
בשנת 2019 קיבל את אות אביר איכות השלטון מטעם התנועה לאיכות השלטון.
בשנת 2022 זכה באות מנהיגות (Leadership Award) Achievements מטעם ארגון הבוגרים של אוניברסיטת טמפל בפילדלפיה.
הערות שוליים

↑  "מועצה אקדמית עליונה | הקריה האקדמית אונו". הקריה האקדמית אונו. אורכב מ-המקור ב-2018-03-08. נבדק ב-2018-03-08.
↑   ערן אזרן, שמואל האוזר מסיים את תפקידו כיו"ר רשות ניירות ערך; ענת גואטה תיכנס מחר לתפקיד, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2018
↑   מיכאל רוכוורגר, פי שניים מהבנק של אמנון שעשוע: ניר צוק מכוון לשווי שאפתני, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2021
↑  מיכאל רוכוורגר, פי שניים מהבנק של אמנון שעשוע: ניר צוק מכוון לשווי שאפתני, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2021
↑  רועי ויינברגר, ‏הבנק הדיגיטלי של ניר צוק צובר תאוצה - זה המנכ"ל החדש, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2021
↑  אלה לוי-וינריב, ‏האוזר: "הביטקוין מריח, נראה ועם כל הסממנים של בועה", באתר גלובס, 10 בינואר 2018
1 2  זוכי אות אביר איכות השלטון 2018, באתר התנועה לאיכות השלטון, ‏17 בספטמבר 2018
1 2  חן מענית, ‏הסיוט של אלוביץ': כך הפך שמואל האוזר לשריף של שוק ההון, באתר גלובס, 13 באוגוסט 2017
↑  גולן חזני ואיתי הר אור, רשות ני"ע: אלדר ובן זקן הריצו את מניית מנופים, באתר כלכליסט, 17 ביולי 2011
↑  איתן שמואלי‏, רשות ניירות ערך נגד קרן קלע: על מה ולמה?, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2015
↑   יסמין גואטה, פרשת השוחד בחברת החשמל: סימנס תשלם 160 מ' ש'; כתבי אישום נגד 6 בכירים לשעבר, באתר TheMarker‏, 2 במאי 2016
↑  אלה לוי-וינריב, ‏שר הרווחה חיים כץ נחקר בחשד לשימוש במידע פנים, באתר גלובס, 17 במאי 2016
↑  גלעד גרוסמן‏, הרשות לניירות ערך ממליצה להעמיד לדין את נוחי דנקנר, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2013
↑  מפת דרכים לרשות ניירות ערך
↑  דו"ח ההקלות ברגולציה, ‏יוני 2016
↑  אלה לוי וינריב, ‏תזכיר חוק: תמריצי מס יינתנו למשקיעים בסטארט-אפים דרך הבורסה בת"א, באתר גלובס, 6 באוקטובר 2015
↑  דון סוסונוב, שינוי מבנה הבורסה לניירות ערך בתל-אביב – תיקון מס' 63 לחוק ניירות ערך: עיון מחודש בנימוקי בג"ץ 3877/17 ח"כ השכל נ' יו"ר הכנסת, משפט ועסקים
↑   ערן אזרן, שמואל האוזר מסיים את תפקידו כיו"ר רשות ניירות ערך; ענת גואטה תיכנס מחר לתפקיד, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2018
↑  פרופ' שמואל האוזר - יו"ר הרשות לניירות ערך, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ‏3 במאי 2011
↑  ערן סוקול, פרופ' שמואל האוזר ו-Bizportal משיקים סדרת מדדי אמון לשוק ההון, באתר ביזפורטל, 5 באוגוסט 2018
↑  גולן חזני ורחלי בינדמן, "אדם עם רקע כלכלי ישפר את מצב הרשות", באתר כלכליסט, 4 במאי 2011
↑  צבי זרחיה, האוזר: "הגבלת הפירמידות ל-2 שכבות עלולה ליצור תוהו ובוהו", באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2012
↑  ואלה זוכי פרס שרת המשפטים לשקיפות שלטונית, באתר ערוץ 7, 2 בנובמבר 2015
↑  רנ"ע ::רשות ניירות ערך זכתה בפרס השקיפות השלטונית של שרת המשפטים, באתר www.isa.gov.il
↑  100 המשפיעים 2017, באתר דה מרקר, ‏2017
↑  כנס מערכת המס ושוק ההון - 2019, באתר איגוד החברות הציבוריות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432230805171  GND: 17084756X  ISNI: 0000 0000 6692 0759  LCCN: nr2007004194  RERO: 02-A003353779  VIAF: 55759803   WorldCat (עם VIAF): 55759803
תהילים קמ"ב

תהילים קמ"ב הוא המזמור ה-142 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כסגולה לחולי השוקיים.
תוכן המזמור

מזמור קמ"ב מורכב משמונה פסוקים ומחולק לשני חלקים:
תוכן המזמור > א'-ה'

חלקו הראשון של המזמור נפתח בתפילת המשורר לאלוהיו: "קוֹלִי אֶל ה' אֶזְעָק קוֹלִי אֶל ה' אֶתְחַנָּן" (ב')
המשורר מפרט בתיאור מצבו בזמן תפילתו: "אֶשְׁפֹּךְ לְפָנָיו שִׂיחִי צָרָתִי לְפָנָיו אַגִּיד" (ג'), מזכיר בקצרה את צרתו: "טָמְנוּ פַח לִי" (ד') ומבליט את הרגשתו כי אין לו מי שיוכל לעזור לו ולהושיע אותו: "הַבֵּיט יָמִין וּרְאֵה וְאֵין לִי מַכִּיר אָבַד מָנוֹס מִמֶּנִּי אֵין דּוֹרֵשׁ לְנַפְשִׁי" (ה').
תוכן המזמור > ו'-ח'

חלקו השני של המזמור נפתח בפנייה נוספת של המשורר לאלוהים: "זָעַקְתִּי אֵלֶיךָ ה' אָמַרְתִּי אַתָּה מַחְסִי חֶלְקִי בְּאֶרֶץ הַחַיִּים" (ו'). המשורר מתפלל מאלוהים שיקשיב לתפילתו: "הַקְשִׁיבָה אֶל רִנָּתִי כִּי דַלּוֹתִי מְאֹד" (ז') ושיציל אותו משונאיו: "הַצִּילֵנִי מֵרֹדְפַי כִּי אָמְצוּ מִמֶּנִּי" (ז').
המשורר מסביר את הבקשה שלו בכך שלאחר שיציל אותו הוא יודה לו בראש חוצות: "הוֹצִיאָה מִמַּסְגֵּר נַפְשִׁי לְהוֹדוֹת אֶת שְׁמֶךָ בִּי יַכְתִּרוּ צַדִּיקִים כִּי תִגְמֹל עָלָי" (ח').
בתפילה היהודית

יהודי תימן נוהגים לומר בין תפילת מנחה לתפילת ערבית את פרקי קמ"א וקמ"ב בתהילים.
בתרבות

משכיל לדוד - אייזיק האניג, באלבומו אדון הכל בלחן של יוסי גרין. קאבר לשיר בוצע על ידי אברהם חיים גרין ומקהלת שירה.
משכיל לדוד - יעקב יהודה דסקל בלחן של משה גולדמן באלבום שומע תפילה.
הערות שוליים

↑  כל הסגולות הטמונות בפרקי תהילים, באתר מוקד תהילים ארצי, ‏כ"א בתמוז ה'תש"פ
↑   משכיל לדוד, בביצוע אברהם חיים גרין ומקהלת שירה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 6:40), 13 בפברואר, 2017
תג (סמל)

תג רשות הנמל של ניו יורק ומשטרת ניו ג'רזי
תג (באנגלית: Badge), הוא מכשיר או אביזר, המכיל לרוב סמלים של ארגון, שמוצגים כדי לציין הישג כלשהו של שירות, הישג מיוחד, סמל לסמכות הניתנת על ידי שבועה (למשל, משטרה וכיבוי אש), סימן לתעסוקה חוקית, סטטוס, או כאמצעי זיהוי פשוט. התגים משמשים גם בפרסום ולמטרות מיתוג. תגי משטרה מתוארכים לתקופות ימי הביניים, כאשר האבירים לבשו סמלים המייצגים את נאמנותם.
תגים עשויים ממתכת, פלסטיק, עור, טקסטיל, גומי וכדומה, והם מחוברים בדרך כלל לביגוד (כולל כובעים), תיקים, הנעלה, כלי רכב, ציוד חשמלי לבית וכדומה. תגי טקסטיל או טלאים יכולים להיות ארוגים או רקומים. תגים ניתן לחבר על ידי הדבקה, גיהוץ, תפירה, סיכות או אפליקציה.
יש האוספים תגים: בבריטניה, למשל, קיימת קבוצה של אספני תגים משנת 1980.
בצבא משתמשים בתגים לציון יחידות או זרועות שאליה משתייך העונד. בצבא מוענקים תגים/סמלים בסוף הכשרה צבאית, דרגה וכדומה. באופן דומה, ארגוני נוער כמו בתנועת הצופים משתמשים בתגים כדי להראות חברות בקבוצה, פרסים ודירוג.
אות המעפיל, תג כפתור לענידה על דש הבגד
הצד האחורי של תג, עם סיכת ביטחון
היסטוריה

תגים היו פופולריים לפחות כמו תכשיטים בימי הביניים, והיו מגוונים כיצירות תכשיטים יקרות ביותר. צורות מיוחדות היו לתגי הצליינים, שנענדו על ידי מי שסיימו עלייה לרגל, ותגי הרלדיים, שנענדו לציון שירות או נאמנות לדמות פוליטית. תגים אלה היו פופולריים במיוחד באנגליה, והפכו לא היו מקובלים בתקופה שקדמה לכך. למלחמות השושנים.[דרושה הבהרה] חגיגה מלכותית אחת בשנת 1483 הייתה בסימן חלוקת 13,000 תגים, מספר עצום ביחס לאוכלוסייה באותה תקופה. סוגים נוספים היו תגי קבורה, ככל הנראה שהוגשו לאבלים להלוויה של דמויות חשובות. הצורה המפוארת ביותר של התג נענדה כתליון צווארון ממתכת, לעיתים קרובות מזהב.
מהתג התפתחו תגי שירות שונים, שנענדו על ידי פקידים, חיילים ומשרתים. בצבא הבריטי תג כובע ממתכת (מהמאה העשרים ואחת, רוב תגי הכובע עשויים מפלסטיק) המציין את הגדוד או לחיל, של החייל הפך לסטנדרט במאה ה-17, כמו-גם ברוב הצבאות האירופיים. עד המאה ה-19 התג היה חלק כמעט בלתי משתנה מכל המדים, כולל במדי בתי הספר. בבריטניה יש עדיין תגי בית הספר מבד על כיס החזה של הז'קט או הבלייזר.
שימושים שונים

אחד התגים הידועים ביותר הוא תג השריף האמריקאי בצורת כוכב, שהתפרסם במערבונים. תג היו"ר מאו (אנ') הוא כנראה התג הפוליטי המפורסם ביותר.
תוכנית הילדים של ה-BBC "פטר הכחול" גם מעניקה את "תג פיטר הכחול" משלה לאנשי הציבור המופיעים בתוכנית.
תגי כפתורים (אנ') הם תגים עגולים בעלי עיצוב או תמונה מצופים פלסטיק. לעיתים קרובות יש להם סיכת מתכת בגב או סיכת ביטחון. הגודל הפופולרי ביותר הוא 25.4 מילימטרים, אבל תגי הכפתור יכולים להיות גדולים יותר עד 120 מילימטרים. סגנון תגי הכפתור הגדולים יותר, משמש בקמפיינים פוליטיים ולעיתים קרובות הם ניתנים כחלק מברכה ליום הולדת.
בארצות הברית, התגים המשמשים את גורמי אכיפת החוק, כיבוי אש והאבטחה, עשויים בדרך כלל ממתכת בצבעים ובגמורים שונים ונענדים על המדים, מעל כיס החזה השמאלי של החולצה או הז'קט. בלשים וחוקרי משטרה בלבוש אזרחי עשויים לענוד אותם על החגורה, או על שרשרת סביב הצוואר.
במחשוב, תגים משמשים להדגמת מיומנויות. בחינוך, תגים דיגיטליים (אנ') משמשים כחלופות לתעודות.
ביפן, לעיתים קרובות מונפקים לעורכי דין תגי סיכת דש המשמשים ככלי זיהוי בבית המשפט, או במהלך עבודתם הרגילה. כך גם בישראל מוענקים תגי סיכת דש לאנשי ציבור כגון חברי ממשלת ישראל, חברי כנסת ואחרים. תגים אלו מספקים דרך מהירה להזדהות.
סמלים, תגים, עיטורים ואותות בצה"ל

בישראל ישנם סוגים שונים של סמלים, בהם; תגים, סיכות, פאטצ'ים ודגלים, כאשר עיצובם ואופן השימוש בהם מוגדרים בחוק העיטורים בצבא הגנה לישראל ובפקודות המטכ"ל הצה"ליות. כגון סמלים, עיטורים, תגי יחידות ועוד.
בצה"ל האותות והעיטורים מוענקים לחיילי וקציני צה"ל, שהפגינו אומץ לב וגבורה יוצאי דופן, בדרך כלל בשעת לחימה. רבים מבין מקבלי העיטורים נהרגו תוך כדי ביצוע המעשה שבגינו עוטרו. עיטורי צה"ל נחלקים לשתי קבוצות: עיטורים, וציונים לשבח. גם בתוך הקבוצות ישנו מדרג ברמת העיטור או הציון לשבח. עיטורים וצל"שים מוענקים לעיתים גם ליחידות שלמות. חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל קובע הוראות בנושא.
לקריאה נוספת

Attwood, Philip, Badges. London: British Museum Press, 2004.
Attwood, Philip, Acquisitions of badges (1978-1982). London : British Museum Occasional Paper 55, 1985.
Attwood, Philip, Acquisition of badges (1983-1987). London: British Museum Occasional Paper 76, 1990.
Bible, Don. Warrant Discs of the Gestapo & Kripo, 1934-1946. Morristown, Tenn: Published privately by the author, 1991.
C.G. Braxmar Co., Inc. (New York, N.Y.). Illustrated Catalogue of Fire & Police Dept. Badges. New York: The company, 1921.
Dinnes, Andrew Ross. Border War Badges: A Guide to South African Military & Police Badges, 1964–1994. 2011.
Houser, Todd R., Norm Sorenson, and Ronald L. Myers. A History of the City of Long Beach, California Police Badge. [Long Beach, Calif.]: Long Beach Police Historical Society, 2005.
Mauldin, William. State Police & State Highway Patrol Badge Guide. Meadows of Dan, Va: William Mauldin Productions, 1999.
Taylor, Michael Bradley, and Victor Legender Wilkinson. Badges of Office: An Illustrated Guide to the Helmets and Badges of the British Police 1829 to 1989. Henley-on-Thames: Hazell, 1989.
ראו גם

סמלי צה"ל
תג יחידה
עיטורי צה"ל
עיטור הגבורה
חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל
מדליית הכבוד (ארצות הברית)
עטרה (כתר)
תעודת זהות
סיכת דש
אותות ועיטורים צבאיים
לגיון הכבוד
לגיון ההצטיינות
הערות שוליים

↑  "The history of the Badge Collectors Circle". נבדק ב-2011-08-02.
↑  Mozilla Open Badges Project
↑  "Badges for Lifelong Learning". נבדק ב-2012-11-20.
↑  "About the Badges for Lifelong Learning initiative". נבדק ב-2012-11-20.
↑  Jones, Colin P. A. (2015-02-23). "Badges of honor: what Japan's legal lapel pins really mean". The Japan Times (באנגלית). נבדק ב-2021-11-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284491805171  BnF: cb12222259w (data)  LCCN: sh85010909  LNB: 000342178  NKC: ph139233 
הצמדת תג
שירת צלילים עיליים

שירת צלילים עיליים (או שירת אוברטונים) היא אופן שירה שבו הזמר יוצר תחושה של הפקת יותר מגובה צליל אחד ברגע נתון.
בעזרת בקרה על מעבר האוויר מהריאות, דרך מיתרי הקול, חלל הפה, חלל האף והשפתיים, יכול הזמר לשלוט על התהודה (או הפורמנט) של גלי קול שהוא מפיק. באופן כזה, מתאפשרת הגברתו של צליל עילי מסוים ומתקבל אפקט הנשמע כמו מספר צלילים שונים (זאת אף על פי שבפועל מופק תדר יסודי אחד ממיתרי הקול).
שירת צלילים עיליים קיימת במסורות רבות, לעיתים כאמצעי מדיטטיבי.
קיימות טכניקות שונות להפקת צלילים עיליים בשירה, חלקן גרוניות - כמו בשירת גרון אינואיטית או שירה טיבטית, ואחרות מסתמכות על התהודה בחלל האף.
ראו גם

חומאי
שרה חתן

| --- | --- |

 לידה:  1932 כורדיסטן, איראן 
 פטירה:  יולי 2012 (בגיל 80 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  שתולה
 פרסים והוקרה:  מדליקת משואה 
 
שרה חתן (1932 – יולי 2012) הייתה יזמת ישראלית, זוכת פרס ראש הממשלה ליזמות, מדליקת משואת יום העצמאות ה-58.
ביוגרפיה

שרה חתן נולדה בשנת 1932 בכורדיסטן ועלתה לארץ ב-1951.
שרה התייתמה מאמה בגיל 9 וגידלה את אחיה הצעירים. שרה נישאה בגיל צעיר לחתן חתן ונולדו להם 14 ילדים. היא התגוררה במושב אלקוש, שם גידלה טבק, ומכרה ירקות לשכנים.
ב-1969 הוקמו על גבול הצפון חמישה יישובים: שתולה, זרעית, נטועה, דובב ואביבים.
עם הקמת היישוב שתולה, שרה חתן ובני משפחתה הסכימו לעבור ליישוב, בו עיבדו מטעי אפרסקים ותפוחים, וגידלו תרנגולות וכבשים. הם הכינו מהחלב גבינות ולבנה, ומהצמר גרביים וליפות רחצה.
שרה נפטרה ביולי 2012.
מסעדת חמדת הגליל

ב-1995 הקימה שרה יחד עם בתה, אורה, מסעדה כורדית אותנטית בשם "חמדת הגליל" ומספר חדרי אירוח, וכך הפכו השתיים לחלוצות בתחום התיירות בגליל המערבי ואף זכו בפרס ראש הממשלה ליזמות.
מספר שנים אחרי מותה, חזרו בני משפחתה להפעיל את המסעדה, בהובלתם של בן הזקונים דודו חתן ואשתו, פנינה חתן.
הדלקת המשואה ביום העצמאות ה-58 של מדינת ישראל

בגיל 74, בהיותה רועת צאן, מבשלת אוכל כורדי במסעדה, נבחרה חתן להדליק משואה ביום העצמאות ה-58 למדינת ישראל, על תרומתה לפיתוח הגליל.
לקריאה נוספת

אורה חתן, חיי שרה, סיפור חייה של שרה חתן. תש"ע.
הערות שוליים

1 2  גלעד גרוסמן (2 במאי 2006). "לתפארת מדינת ישראל' 14 הישראלים שהדליקו אמש את המשואות תרמו בדרכם לפיתוחו של הנגב והגליל. אלה סיפוריהם". מקור ראשון. נבדק ב-28 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "טקס הדלקת המשואות 58, יום העצמאות תשס"ו 2006" (PDF). במאי 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הספר "חיי שרה", באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007598608005171  VIAF: 31147266819335482003   WorldCat (עם VIAF): 31147266819335482003
תהילים צ"ט

תהילים צ"ט הוא המזמור ה-99 בספר תהילים (ה-98 בתרגום השבעים ובוולגטה). המזמור מכיל המנון המלכה המתאר את מלכות ה' בעם ישראל.
מבנה ותוכן המזמור

המזמור מתאר את מלכות ה' בעולם ובכך דומה למזמורי המלכה נוספים בספר תהלים, אך הוא חריג כיוון שהוא מתמקד בקשר בין ה' לעם ישראל. בעוד במזמורים אחרים מוזכר שה' משליט צדק ומישרים בעולם (מזמור צ"ו, צ"ח), במזמור זה מוזכר שהוא משליט אותם בעם ישראל בלבד (פסוק ד').
יש המחלקים את המזמור כך:
| פסוקים | כותרת |
| --- | --- |
א'-ג': ה' מולך על כל העולם
ד'-ה': ה' הוא מלך שמשכין משפט וצדק
ו'-ח': ה' מקשיב לתפילות הקרובים אליו
ט': צריך להלל את ה' בעקבות כך
יש שחילקו באופן מעט שונה וטענו שפסוקים ו'-ט' הם יחידה אחת, והמזמור מחולק לשלוש יחידות, שכל אחת מהן מסתיימת בפזמון.
המזמור בליטורגיה

המזמור נאמר בחלק מהקהילות כחלק מרצף מזמורי תהלים בקבלת שבת.
פסוקים ה' וט' נאמרים בפסוקי דזמרא ובהוצאת ספר תורה ביום חול.
בתרבות

משה ואהרון - לחן מפורסם של הרב שלמה קרליבך, ללחן גרסאות כיסוי רבות, בהם: החזן יצחק מאיר הלפגוט, אברימי רוט, ישראל ורדיגר, דודי קאליש בדואט עם נפתלי קמפה, יעקב יהודה דסקל בדואט עם ילד הפלא בנצי קלצקין, ישראל אדלר באלבומו אורות.
משה ואהרון - קטע חזנות, יעקב יהודה דסקל, באלבומו קבלת שבת.
הערות שוליים

↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דודיזון עתי, 1995, עמ' 113
↑  עמוס חכם, דעת מקרא: תהלים, כרך ב, ירושלים: מוסד הרב קוק, עמ' ריח
↑   משה ואהרון, בביצוע שלמה קרליבך, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:33)
↑   משה ואהרון, בביצוע יצחק מאיר הלפגוט, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 10:15)
↑   משה ואהרון, בביצוע אברימי רוט, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 7:29)
↑   משה ואהרון, בביצוע דודי קאליש ונפתלי קמפה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 5:34)
↑   משה ואהרון, בביצוע ישראל אדלר, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 7:13)