פניה שרגורודסקה
הערות שוליים

↑  נכתב גם: שרגורודסקא, ובווריאציות נוספות: ש(א)רגורודסקה/י; וכן על דרך הרוסית: ש(א)רגורודסק(א)יה.
1 2 3 4 5 6 7  ד"ר י. רבקאי, ר' פייגה: (על קברה של ד"ר פ. שרגורודסקי; נפטרה ביום כ' בניסן), דבר, 25 באפריל 1950.
↑  בהמשך נודעה בעיקר בשמה הלועזי, פַניה (פַני), ומאוחר יותר גם בשם העברי פּוּעָה.
1 2  פניה שרגורודסקה באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
1 2  דוד בדר, 'לזכר ד"ר פייגה-פועה שארגורודסקי' (תש"י), בספרו ציונים עלי דרך; ערוך בידי אברהם ברוידס, תל אביב: דפוס הפועל הצעיר, תשי"ב (להלן: "בדר, ציונים"), עמ' 177. על פי בדר, מכרהּ של שרגורודסקה מילדות (יליד העיירה סאווראן, 1875), אביה מת כשהייתה בת 11 או 12, ועלייתה בלימוד התרחשה קודם לכן. מהערך ב"אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו" משתמע שהיה זה מוקדם יותר, לפני שמלאו לה תשע; לדברי העורך דוד תדהר, "לאחר שאמה נישאה שנית, לוקחה פועה לבית אבי אבא. שם גילתה לראשונה עניין בלימודי היהדות" (דוד תדהר (עורך), "ד"ר פועה (פייגה) שרגרודסקה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2166).
↑  בדר, ציונים, עמ' 177.
1 2  ג' בר-צבי [גדליהו אמיתי], עיירתנו טרנובקה: פרקי זיכרון ומצבה, מהדורה ב מורחבת, תל אביב: יוצאי טרנובקה ע"י הוצאת ספרים יזרעאל, תשל"ב, עמ' 19 (ספר יזכור לקהילת טרנובקה, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 23).
↑  על פי תדהר – לישיבת וולוז'ין (דוד תדהר (עורך), "ד"ר פועה (פייגה) שרגרודסקה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2166).
↑  מכרהּ דוד בדר מספר: "השכנות קנטרו את אמה: נענשת על שלימדת את בתך תורה, שאינה אלא כאילו לימדת אותה "תיפלות". אך האם לא נבוכה; התשובה הייתה מוכנה בפיה: הלכה כבן עזאי האומר, שחייב אדם ללמד תורה גם את בתו" (בדר, ציונים, עמ' 176).
↑  בדר, ציונים, עמ' 176–178.
↑  הטענה הופיעה במאמר מאת ר"א ב"דבר הפועלת" בשלושים למותה (מאי 1950), ושוב בערך שב"אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו".
↑  דוד בדר מפרט בעניין זה: "אני מעיד, כי הייתי בשעת החופה, והיא לא ברחה. פ. התחתנה כדת משה וישראל, ולפני תום שבעת ימי המשתה קיבלה גט, שכך הותנה לפני החתונה. וזה המעשה: אמה, שהיתה חסידה של טולנא הקרובה לאומאן, נתאלמנה בהיות פ. בת 11 או 12, ונישאה לאחד מגבאי הרבי של סאווראן עיר מולדתי. והמנהג אצל חסידים, שאם היו בזיווג שני לבני-הזוג ילד וילדה, כתבו תנאים גם לילדים. לגבאי היה נער בר-מצווה ועשו אותם חתן-כלה. כשראו אח"כ ההורים, שאין הם מתאימים להיות זוג, התיעצו עם הרביים, הטולנאי והסאווראנאי, ולפי עצתם הכניסו אותם לחופה על מנת שיתגרשו, [מפני] שקריעת תנאים קשה מכתיבת גט" (בדר, ציונים, עמ' 177).
1 2 3 4  Feiga Schargorodska, 'Curriculum vitae,' Die pädagogischen Grundlagen des pharisäischen Judentums des Tannaitischen Zeitalters in Palästina, Riga: E. Plate, 1913, p. 85.
1 2 3 4 5  ד"ר פועה (פאניה) שאראגורודסקי, דבר, 9 באפריל 1950.
↑  Mikhail Beizer, The Jews of St. Petersburg: Excursions through a Noble Past; trans. by Michael Sherbourne; ed., with an introduction and maps, by Martin Gilbert, Philadelphia: Jewish Publication Society, 5749 1989, "Boys' and Girls' Professional and Trade School for Jewish Young People (St. Petersburg OPE School)," p. 302.
↑  דב סדן, 'בין שמדי ושלמי', בתוך: מנחם דורמן [ואחרים] (עורכים), מחברות אלתרמן, כרך א, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ז, עמ' 234 (נדפס שוב בקובץ מאמריו אבני שעשוע, כרך א: לשון סופר וספר, תל אביב: עקד, תשמ"ג 1983, עמ' 93.
1 2 3  'שרגורודסקיה, ד"ר פועה', אנציקלופדיה כללית יזרעאל, כרך טו, תל אביב: יזרעאל, תש"ך, עמ' 4,723.
↑  ראו מאמרה 'על מורשתו של אנ-סקי' בכתב העת היהודי "יֶיברייסקאיה סטארינה": Ф. Шаргородская, 'О наследии Ан-ского,' Еврейская Старина 11 (1924), с. 306-311.
↑  לדיון במקראה "אלף בית" מזווית פדגוגית ראו מרים גיליס, מן ה"חדר" אל המחשב: מאה שנות הוראת קריאה עברית בישראל, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשמ"ז 1987. עמ' 132–134 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"). לדיון נרחב בספר בדגש על איוריו וצורתו ראו אילה גורדון, איורים עבריים: הספר העברי המאויר לילדים, העידן הבינלאומי 1900–1925, תל אביב: מוזיאון נחום גוטמן, 2005, עמ' 58–60.
1 2  דוד תדהר (עורך), "ד"ר פועה (פייגה) שרגרודסקה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2166.
↑  דניה לוין, השובל הארוך, ירושלים: ר’ מס, תשנ"ח 1998, עמ' 57.
↑  ראו: מיין ביכל (1947), בארכיון האינטרנט (מהדורה מאוחרת של הספר, שהופיעה במקסיקו לאחר המלחמה).
↑  "נתיבנו" החל להופיע באב-אלול תרצ"א. בגיליון השני של כתב עת זה (תשרי-טבת תרצ"ב) פרסם ביאליק לראשונה את שירו "בגינה".
↑  מכרה מנוער דוד בדר העיד: "החלטתי לקיים מצווה וללכת להקביל פני "תלמידת חכם". הלכתי ומצאתי חדר ד' על ד' [=שטח קטן ביותר] ששימש חדר אוכל, חדר שינה, חדר אורחים, חדר העבודה, ספריה... אווירה של עבודה, עת לעשות – והיא עושה. אינה רודפת אחרי שכר עבודה או "שכר בטלה". משאת נפשה: ספר לילדי ישראל" (בדר, ציונים, עמ' 176).
↑  IV-104 - ארכיונים אישיים צ-ת, באתר המכון לחקר תנועת העבודה ע"ש פנחס לבון.
↑  סקירה מאת שמעון דובנוב ב-"ייברייסקאיה סטארינה": Еврейская Старина VI (1913), 298-299 (על פי Abraham G. Duker, “Evreiskaia Starina”: A Bibliography of the Russian-Jewish Historical Periodical,' Hebrew Union College Annual 8-9 (1931-32), 589).
↑  לשון וארץ, דבר, 6 בדצמבר 1929; בספרות ובאמנות | "לשון וארץ", דבר, 28 בפברואר 1930.
↑  שיבת ציון (השפה והארץ, חלק ב'), דבר, 2 באוגוסט 1935.
↑  יום-טוב לוינסקי, עברית למתחילים, דבר, 22 בינואר 1937.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299351605171  GND: 127821112  LCCN: no2015127860  VIAF: 97369075   WorldCat (עם VIAF): 97369075