stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איימן נופל
ביוגרפיה > הריגתו לאחר מעורבותו בטבח שבעה באוקטובר

נופל היה בין מתכנני טבח שבעה באוקטובר ובין היחידים שהחליטו על ביצוע המתקפה ומועדה.
ב-17 באוקטובר 2023 נהרג נופל בסיכול ממוקד במבנה באל-בורייג' שבו שהה, במהלך מלחמת חרבות ברזל. לפי Airwars (אנ'), בתקיפה נהרגו לפחות 92 פלסטינים, כולל 40 ילדים. לאחר מותו, הכריזה ארצות הברית על סיווגו כטרוריסט עולמי שהוכרז באופן מיוחד.
בנובמבר 2023 פשט צה"ל על המפקדה של נופל, והציג לתקשורת אמצעי לחימה שנמצאו בה.
משפחתו

בנו אסמאעיל נופל, לקח חלק אף הוא בטבח שבעה באוקטובר ובשיגורי רקטות מרצועת עזה לישראל, וחוסל באוגוסט 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ראו גם

סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל
הערות שוליים

↑  فلسطين المحتلة: كتائب القسام تعلن استشهاد أيمن نوفل عضو المجلس العسكري العام وقائد لواء الوسطى إثر قصف إسرائيلي على مخيم البريج | الميادين, web.archive.org, ‏2023-10-17
↑  טל לב רם, ‏מקורב לסינוואר ומוחמד דף: זה בכיר החמאס שחוסל בתקיפת צה"ל, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2023
↑  حركة "حماس" تعلن مقتل القيادي أيمن نوفل, web.archive.org, ‏2023-10-18
1 2  עינב חלבי, חוסל מפקד מה"טופ 5" בצבא חמאס, דיווח: אחיו של הנייה נהרג, באתר ynet, 17 באוקטובר 2023
↑  استشهاد قائد "لواء الوسطى" في كتائب القسام - وكالة قدس برس للأنباء, qudspress.com, ‏2023-10-17 (בערבית)
1 2  אליאור לוי, לא רק דף: בכירי חמאס שעל הכוונת, באתר ynet, 20 באוגוסט 2014
1 2  Hamas man who fled Egyptian prison celebrated, San Diego Union-Tribune, ‏2011-02-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  أيمن نوفل من سجون إسرائيل إلى السجون المصرية, الجزيرة نت (בערבית)
↑  אבי יששכרוף, בכיר אסירי החמאס במצרים, איימן נופל, נמלט לעזה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2011
↑  Who will fill Jabari's shoes as Hamas military chief?, באתר ישראל היום, 15 בנובמבר 2012
↑  شبكة قدس الاخبارية (2021-12-29), في تصريح صحفي.. أيمن نوفل: "عمليات أسر الجنود ستُعاد حتى تحرير كل الأسرى"., נבדק ב-2024-06-29
↑  إسراء جبر, في حوار خاص مع الجزيرة نت.. قيادي بكتائب القسام يؤكد أن مواجهة الاحتلال المقبلة ستكون بمشاركة الجميع, الجزيرة نت (בערבית)
↑  אימן נופל, פעיל חמאס צבאי בכיר, מפרט את דרכי הפעלת חדר המבצעים המשותף ברצועת עזה, באתר מרכז המידע למודיעין וטרור, ‏15.6.2023
↑  עינב חלבי, 5 שותפי סוד, 70 מחבלים שידעו על תוכנית כללית - דיווח: כך בחר חמאס ב-7 באוקטובר, באתר ynet, 10 בינואר 2024
↑  יובל אברהם, "תוצר לוואי" ידוע מראש: הגז שהרג חטופים ואנשי חמאס במנהרות, באתר "שיחה מקומית", 6 בפברואר 2025
↑  Following Terrorist Attack on Israel, Treasury Sanctions Hamas Operatives and Financial Facilitators, U.S. Department of the Treasury, ‏2024-09-20 (באנגלית)
↑  אלישע בן קימון, "סע סע, קפוץ אליי": פשיטה על המפקדה של אחד מבכירי המחוסלים בחמאס, באתר ynet, 14 בנובמבר 2023
↑  טילים שוגרו אל גן יבנה; מנהרה עבירה לכלי רכב נחשפה ברפיח, באתר www.hidabroot.org, ‏2024-08-04
↑  כאן תמו שיגורינו: צה"ל חיסל את המחבל איסמעיל נופל - שלקח חלק מרכזי בטבח, באתר כיפה, ‏2024-08-04
↑  רייצ'ל, כחמש רקטות שוגרו מדרום רצועת עזה לאזור חבל לכיש, באתר אפוק - מגזין מרחיב דעת, מעורר מחשבה, ‏2024-08-04
↑  לירן וינשטיין, ‏המעגל נסגר: צה"ל חיסל מחבל שלקח חלק בטבח ב-7.10, באתר "סרוגים", 4 באוגוסט 2024
אודי שני

אודי שני (אהוד שינוטר) (נולד ב־9 במאי 1957) הוא אלוף (מיל') בצה"ל, כיהן בין היתר כראש אגף התקשוב, מפקד הגיס הצפוני, ומנכ"ל משרד הביטחון.
הערות שוליים

↑  אהוד שני, באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  פליקס פריש ואפרת וייס, בקעת הירדן: 3 הרוגים בחדירת מחבל למושב, באתר ynet, 7 בפברואר 2002
↑  פליקס פריש, מח"ט הבקעה התפטר מתפקידו, באתר ynet, 19 במרץ 2002
↑  מג"ד הנח"ל החרדי יודח בעקבות הפיגוע בחמרה, באתר ערוץ 7, 18 במרץ 2002
↑  פליקס פריש, הרמטכ"ל ישקול מחדש התפטרות מח"ט הבקעה, באתר ynet, 19 במרץ 2002
↑  בן כספית, "האוגדנר נגד המח"ט", מוסף שבת מעריב, 7 ביוני 2002
↑  תא"ל שטרן ימונה לראש אכ"א, באתר ערוץ 7, 5 בדצמבר 2003
↑  עומר צנעני, מניהול סכסוך לניהול הסדר: תפיסת הביטחון הישראלית והמדינה הפלסטינית, עמ' 32, מרכז שטינמץ למחקרי שלום (אתר מולד)
↑  הריסת בתי מחבלים: תולדות המדיניות השנויה במחלוקת, באתר חדשות 13, 29 באוגוסט 2018
↑  עמוס הראל ויובל אזולאי, האלוף במילואים אודי שני יפקד על הגיס הצפוני, באתר הארץ, 28 בינואר 2008
↑  עמוס הראל, אודי שני מונה לראש האגף לסיוע ביטחוני במשרד הביטחון, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2008
↑  דו"ח מבקר המדינה 62, חלק שני פרק חמישי, עמ' 1543–1555
↑  סטלה קורין גלובר, ‏אודי שני צריך ללכת הביתה, באתר גלובס, 1 במאי 2012
↑  טל ליטמן, מבקר המדינה: מנכ"ל משרד הביטחון פעל שלא על פי כללי מינהל תקין, באתר כלכליסט, 1 במאי 2012
↑  מבקר המדינה, דו"ח ביקורת על פרשת "מסמך הרפז", ינואר 2013, עמ' 55, 292–294
↑  18 מארס 2015: חיים ארז - אתה המפקד, החבר, החולם והמגשים
↑  הנהלת קרן invo
↑  יוסי הטוני, אלוף (מיל׳) אודי שני, לשעבר מנכ"ל משרד הביטחון, מצטרף לדירקטוריון סייבינט, "אנשים ומחשבים", 16 בנובמבר 2020
↑  צוות החברה, באתר חברת הידרוקסיל ישראל
↑  מידע על אודות מייסדי החברה, באתר חברת אקזיטים
↑  גולן חזני, משה אלעזר מונה למנכ"ל חברת המיגון פלסן סאסא במקום דני זיו שעוזב לאחר 35 שנה, באתר כלכליסט, 18 בדצמבר 2022
↑  תצהירו של אודי שני, באתר התנועה לאיכות השלטון
הפיגוע בקניון קרני שומרון

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |

מקום הפיגוע
 תאריך:  16 בפברואר 2002
 מקום:  קרני שומרון
 קואורדינטות:  32°10′29″N 35°05′28″E﻿ / ﻿32.17485°N 35.09107222°E﻿ / 32.17485; 35.09107222
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  3
 פצועים:  כ-30
 מבצע:   החזית העממית לשחרור פלסטין
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) מקום הפיגוע(למפת צפון השומרון רגילה) מקום הפיגוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקום הפיגוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקום הפיגוע
 
הפיגוע בקניון קרני שומרון הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-16 בפברואר 2002 בקרני שומרון ובו נרצחו 3 אזרחים ונפצעו כ-30, מהם תשעה באורח קשה.
הפיגוע

הפיגוע אירע במוצאי שבת בשעה 19:45. מחבל נושא חגורת נפץ פוצץ עצמו בפיצריה ב"קניון קרני שומרון" בסמוך לקבוצת בני נוער שישבה במקום. מן הפיצוץ נהרגו נחמיה עמר וקרן שצקי, בני 15 משכונת גינות שומרון שביישוב. 11 ימים לאחר האירוע מתה מפצעיה רחל טלר, בת 16. חבריו של נחמיה עמר סיפרו שבא המחבל אל נחמיה, הניח את ידו על כתפו, אמר "נתראה בשמיים" ולחץ על המתג.
מבדיקה שנערכה התברר כי הגורם לפיצוץ הוא חגורת נפץ שנשא המחבל סאדק עאהד עבד אל-חאק, תושב קלקיליה.
לאחר דבר פרסום האירוע, ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין נטל אחריות על הפיגוע.
מחקירת האירוע נודע כי המחבל המתאבד ירד מרכב בכביש בין קדומים לכפר סבא, הלך דרך 150 מטרים במטע זיתים, טיפס על חומה וחדר לרחבת הקניון, שם פוצץ את חגורת הנפץ.
הערות שוליים

↑  דף לזכר נחמי'ה עמר, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  עמוס הראל, אלוף בן, תמרה טראובמן וחיים שדמי, ההרוגים בפיגוע בקרני שומרון - נער ונערה, באתר וואלה, 17 בפברואר 2002
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
פואד שוכר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באפריל 1961 או 1962 לבנון א-נבי שית, בעלבכ, לבנון
 נהרג:  30 ביולי 2024 לבנון רובע הדאחייה, ביירות, לבנון
 מדינה:  לבנון 
 כינוי:  אל־חאג' מוחסן, סייד מוחסן, מוחסן שוכר
 השכלה:  אוניברסיטת האימאם חוסיין
 השתייכות:  חזבאללה חזבאללה
 תקופת הפעילות:  1982–2024 (כ־42 שנים) 
 תפקידים בשירות
 מפקד פרויקט דיוק הטילים  יועצו של חסן נסראללה  חבר במועצת הג'יהאד  מפקד הזרוע הצבאית של חזבאללה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת לבנון הראשונה  המערכה ברצועת הביטחון  מלחמת לבנון השנייה  מלחמת חרבות ברזל
 
פוּאד שוּכְּר (בערבית: فؤاد شكر, בתעתיק מדויק: פואד שֻכְּר; 15 באפריל 1961 או 1962 – 30 ביולי 2024), שכונה גם אל־חאג' מוֹחְסֶן (בערבית: الحاج محسن), היה טרוריסט לבנוני, ששימש כמפקד הצבאי הבכיר בארגון הטרור חזבאללה, ולפי דיווחים החליף את מפקד חזבאללה מוסטפא בדר א-דין לאחר מותו ב־2016.
שימש כיועץ צבאי למזכ"ל הארגון חסן נסראללה, היה חבר בגוף הבכיר של הארגון – מועצת הג'יהאד, מפקד פרויקט דיוק הטילים של חזבאללה וראש המערך האסטרטגי. ב־30 ביולי 2024 חוסל בתקיפה ישראלית בביירות, בתגובה על פגיעת הרקטה במג'דל שמס.
מותו

ב־30 ביולי 2024 נהרג שוכר בסיכול ממוקד ותקיפה אווירית שביצעה ישראל בחארת חריכ, מעוז חזבאללה בדרום ביירות, כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל. לטענת צה"ל, שוכר היה מעורב בין היתר בתכנון שקדם לפגיעת הרקטה במג'דל שמס, וההתנקשות בו נעשתה בתגובה לתקיפת חזבאללה שנהרגו בה 12 ילדים ונפצעו 34 ילדים במג'דל שמס.
ב-25 באוגוסט 2024 יצא צה"ל למתקפת מנע, לשם צמצום עוצמתה של תגובת חזבאללה להריגת שוכר. למרות המתקפה חזבאללה שיגר כ-320 רקטות וכ-20 כטב"מים לעבר ישראל.
ראו גם

סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל
ההתנקשות באסמאעיל הנייה
ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Who is Hezbollah’s Senior Commander Sayyed Fouad Ali Shokr Targeted by ‘Israel’ in Beirut – Al-Manar TV Lebanon, Al Manar, ‏2 August 2024 (באנגלית)
1 2 3 4  דין שמואל אלמס, ‏מקורב לסולימאני ונחשב לרמטכ"ל חיזבאללה: זה הבכיר שצה"ל תקף הערב, באתר גלובס, 30 ביולי 2024
↑  Designation of Fu'ad Shukr as a Specially Designated Global Terrorist, Federal Register, ‏19 September 2019
1 2   צפו בעדכון דובר צה"ל, באתר צה"ל, 31 ביולי 2024
1 2 3  Fu'ad Shukr, Counter Extremism Project
1 2 3 4  פרויקט דיוק הטילים של חיזבאללה בהובלת איראן נחשף, באתר צה"ל, ‏29 באוגוסט 2019
↑  Fuad Shukr, Rewards for justice (ארכיון)
1 2 3 4 5 6  5 מיליון דולר על ראשו: זה בכיר חיזבאללה פואד שוכר שחוסל בביירות, באתר ynet, 31 ביולי 2024
רועי קייס, היועץ של נסראללה שהגיע לצמרת רשימת המבוקשים האמריקנית, באתר ynet, 13 באוקטובר 2017
אינטלי טיימס, תחקיר "אינטלי טיימס" עבור YNET - הגרסה המלאה: אז מה אנחנו יודעים על בכיר החיזבאללה פואד שוכור מעבר למה שהאמריקאים מספרים לנו?, באתר פייסבוק, ‏13 באוקטובר 2017
↑  Fuad Shukr, FANDOM Games Community
↑  רועי קייס, היועץ של נסראללה שהגיע לצמרת רשימת המבוקשים האמריקנית, באתר ynet, 13 באוקטובר 2017
1 2 3 4  יואב זיתון, צה"ל: חוסל פואד שוכר, "המפקד הצבאי הבכיר ביותר בחיזבאללה", באתר ynet, 31 ביולי 2024
↑  بالفيديو | قاد جبهة الإسناد اللبنانية وناصر المسلمين في البوسنة والهرسك.. من هو الشهيد “السيد فؤاد شكر”؟ – موقع قناة المنار – لبنان, Al Manar, ‏2 August 2024
↑  ליאור בן ארי, "מפקד הג'יהאד הגדול": הכינוי לבכיר חיזבאללה שחוסל, והתמונות עם נסראללה וסולימאני, באתר ynet, 31 ביולי 2024
↑  Rewards for Justice – Reward Offer for Information on Hizballah Key Leaders Talal Hamiyah and Fu’ad Shukr, U.S. Embassy in Egypt, ‏10 באוקטובר 2017
↑  US seeks capture of two Hezbollah officials, Al Jazeera (באנגלית)
↑   איתי ברון, "מנשק חכם" ל"צבא חכם": ההשלכות התפיסתיות של הכניסה האיראנית ל"מועדון הדיוק", באתר צה"ל, 28 במרץ 2023
↑   עמוס הראל, צה"ל התנקש בפואד שוכר, מספר 2 בחיזבאללה, באתר הארץ, 30 ביולי 2024
↑  הנזק - מיירוטים ולא מטילים. צה"ל: סיכלנו את רוב המתקפה, אף בסיס לא נפגע, באתר ynet, 25 באוגוסט 2024
סלאח שחאדה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  24 בפברואר 1953 ממשלת כל פלסטין בית חאנון, ממשלת כל פלסטין
 נהרג:  22 ביולי 2002 (בגיל 49) הרשות הפלסטינית עזה, הרשות הפלסטינית
 השתייכות:    חמאס  גדודי עז א-דין אל-קסאם 
סלאח מוסטפא מוחמד שחאדה (בערבית: صلاح مصطفى محمد شحادة, תעתיק מדויק: צלאח מצטפא מחמד שחאדה; 24 בפברואר 1953 – 22 ביולי 2002) היה טרוריסט פלסטיני, ראש הזרוע הצבאית של החמאס בעזה. הריגתו על ידי צה"ל במהלך האינתיפאדה השנייה, שלוותה בהריגת עוזרו ו-14 אזרחים, בהם 11 ילדים, עוררה ביקורת בישראל ובעולם.
הפולמוס סביב אופן הריגתו של שחאדה > ועדת הבדיקה

בספטמבר 2007, בעקבות עתירה לבג"ץ מ-2003 של פעיל בתנועת יש גבול ומספר סופרים ומשוררים שדרשה לפתוח בחקירה פלילית שתבחן אם נעברו עבירות פליליות במהלך התכנון והביצוע של הפעולה, החליטה הממשלה להקים ועדה לבדיקת תפקוד צה"ל בהריגת שחאדה. לתפקיד יושב ראש הוועדה מונה עורך הדין צבי ענבר, לשעבר הפרקליט הצבאי הראשי והיועץ המשפטי לכנסת. ב-2009 נפטר ענבר ואת מקומו מילאה השופטת בדימוס טובה שטרסברג-כהן. חברים נוספים בוועדה היו אלוף פיקוד המרכז לשעבר יצחק איתן, ויצחק דר, לשעבר ראש אגף לענייני ישראל וזרים בשב"כ.
ב-27 בפברואר 2011 קבעה הוועדה כי אין חשד לביצוע עבירה פלילית על ידי צה"ל והגורמים שאישרו וביצעו את הפעולה. הוועדה התייחסה לתפקידו המרכזי של שחאדה בפעילות מנגנון הצבאי של החמאס שגבתה חייהם של מאות אזרחים ישראלים, והגדירה את פעולת ההרג כ"פגיעה מונעת לגיטימית" שבוצעה על פי כללי המשפט הישראלי והבינלאומי.
הוועדה קבעה כי תוצאת הלוואי הקשה של הריגת האזרחים שלא היו מעורבים בטרור לא הייתה מידתית, אך לא נבעה מזלזול בחיי אדם או מאדישות להם, אלא מכשל מודיעיני והערכות שגויות שהתבססו עליו. הסיבות לכשל היו הדחיפות בהפסקת פעילותו הרצחנית של שחאדה והיווצרותם של תנאים אופטימאליים להריגתו, שהיה קיים חשש שלא יחזרו שנית. הוועדה ציינה כי בעקבות האירוע הופקו לקחים בדרג הצבאי והמדיני. לדו"ח צורפו המלצות שנועדו לשמור על עקרון המידתיות.
בסיכום דבריה קבעה הוועדה כי:
חובתה של מדינת ישראל לשמור על שלומם ביטחונם וחייהם של אזרחי ישראל חייליה וכל הבאים בשעריה. מכוח חובה זו, עלייה לנקוט בכל אמצעי לגיטימי העומד לרשותה, על מנת למגר או למזער את הטרור המכה בה... על אף התוצאה שאירעה בנסיבות מקרה זה, הפגיעה המונעת היתה ועודנה כלי לגיטימי במלחמה בטרור הרצחני, ובלבד שהפעולה תתבצע בהתאם לעקרונות ולכללים שנקבעו בדין הבינלאומי ובדין הישראלי ולנורמות הערכיות והמוסריות שבתשתיתם.
ראו גם

מבצע קטיף כלניות
הערות שוליים

1 2  גיא אביעד, לקסיקון חמאס, עמ' 245
↑  שלומי אלדר, להכיר את החמאס, עמ' 88
↑  יעקב חבקוק, טירור בשם האסלאם, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1999, עמ' 238.
↑  אריק וייס, חוקר שב"כ: משיגים מידע בעבור מג'דרה, באתר nrg‏, 24 בינואר 2009
↑  רשמית התנועה הוקמה רק בדצמבר 1987
1 2  גיא אביעד, לקסיקון חמאס, עמ' 246
↑  אריק וייס, חוקר שב"כ: משיגים מידע בעבור מג'דרה, באתר nrg‏, 23 בינואר 2009 
 אריק וייס, בכיר לשעבר בשב"כ: שחאדה היה משת"פ, באתר nrg‏, 22 בינואר 2009
1 2  שי ניצן, המאבק בטרור כלחימה: היבטים משפטיים, בתוך: הקרב של המאה ה-21: דמוקרטיה נלחמת בטרור, המכון הישראלי לדמוקרטיה, עמ' 132
↑  מערכת וואלה! NEWS‏, פלסטיני נהרג בשטחים - חשש במערכת הביטחון מהסלמה נוספת, באתר וואלה, 14 במאי 2000
↑  שלומי אלדר, להכיר את החמאס, עמ' 89-90
1 2  עמוס הראל, השב"כ העריך: קיימת "סבירות נמוכה" לפגיעה באזרחים בבית בו הסתתר שחאדה, באתר הארץ, 24 ביולי 2002
↑  אטילה שומפלבי, הכשל הכפול: היעדר מידע מודיעיני וגודל הפצצה, באתר ynet, 23 ביולי 2002
↑  חדשות נענע , ישראל התנקשה בחיי ראש הזרוע הצבאית של החמאס בעזה , באתר nana10‏, 23 ביולי 2002
↑  חגי גולן ושאול שי, פצצה מתקתקת: פיגועי ההתאבדות וההתמודדות איתם, מערכות, 2006, עמ' 37.
↑  ורד לוי-ברזילי, יפי נפש, נמאסתם, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2002
1 2  בג"ץ 8794/03 יואב הס ואחרים נ' הפרקליט הצבאי הראשי, ניתן ב-23.12.2008
↑  בג"ץ 5757/04 יואב הס ו-30 אחרים נ' סגן הרמטכ"ל, האלוף דן חלוץ, ניתן ב-26.1.2005
↑  לילי גלילי, סופרים עותרים: לחקור ההתנקשות בשחאדה "לפני פנייה לבתי דין בינ"ל", באתר הארץ, 30 בספטמבר 2003
↑  עמירה הס, הקלטה נדירה של עדותו של נווט מטוס הקרב שהפציץ את ביתו של המבוקש סלאח שחאדה בעזה, באתר הארץ, 7 בינואר 2011
↑  שמואל מיטלמן, עבירה פלילית בחיסול שחאדה?, באתר nrg
↑  יובל יועז, 3 בעלי רקע ביטחוני יבדקו הרג שחאדה, באתר הארץ, 4 בפברואר 2008
↑  תקציר דו"ח הועדה המיוחדת לבחינת פעולת סיכול ממוקד- צלאח שחאדה, אתר משרד ראש הממשלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2005072358  VIAF: 53885231   WorldCat (עם VIAF): 53885231 
פעילי שמאל מפגינים מול ביתו של דן חלוץ במחאה על ההפצצה
אלזה מורנטה

| --- | --- |
אֶלְזָה מוֹרַנְטֶה
אֶלְזָה מוֹרַנְטֶה
 לידה:  18 באוגוסט 1912 רומא, איטליה
 פטירה:  25 בנובמבר 1985 (בגיל 73) רומא, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 לאום:  איטלקי
 עיסוק:  סופר
 שפות היצירה:  איטלקית
 סוגה:  פרוזה
 יצירות בולטות:  אלה תולדות
 בן או בת זוג:  אלברטו מורביה (14 באפריל 1941–1961) 
 פרסים והוקרה:  פרס סטרגה, פרס מדיסיס לסופר זר
 
 
אֶלְזָה מוֹרַנְטֶה (באיטלקית: Elsa Morante; 18 באוגוסט 1912 – 25 בנובמבר 1985) הייתה סופרת יהודייה-איטלקייה נודעת. בין ספריה הנודעים, הרומן ההיסטורי "אלה תולדות".
ביוגרפיה

מורנטה נולדה ברומא, לפְרַנְצֶ'סְקוֹ לוֹ מוֹנָאקוֹ ולאִירְמָה פּוֹגִ'יבּוֹנְזִי (מורה יהודייה ממודנה שהייתה נשואה באותה עת לאוּגוּסטוֹ מורנטה - מחנך ופקיד עירוני). היא החלה ללמוד בבית ספר רק בגיל עשר ולאחר שסיימה בהצלחה את בית הספר התיכון, בגיל 18 בערך, החלה ללמוד באוניברסיטה בפקולטה למדעי הרוח. היא הפסיקה את לימודיה עקב קשיים כלכליים והחלה להתפרנס משיעורים פרטיים.
בשנת 1936 הכירה את הסופר אלברטו מורביה, ונישאה לו בשנת 1941. דרכו פגשה רבים מההוגים ומהסופרים האיטלקים בני התקופה.
היא החלה לכתוב סיפורים קצרים, שהופיעו בכתבי עת שונים. ספרה הראשון, "המשחק הסודי" (Il Gioco Segreto), שיצא לאור בשנת 1941 היה קובץ של אחדים מסיפורים אלה.
בשנת 1942 פרסמה ספר ילדים בשם "הרפתקאותיה הנהדרות של קאתרי בעלת הצמה הדקה" (Le Bellissime Avventure di Caterì Dalla Trecciolina). הספר יצא לאור במהדורה חדשה בשנת 1959 בשם Le Straordinarie Avventure di Caterina.
בשלהי מלחמת העולם השנייה נחשב מורביה כאנטי-פשיסט, והזוג נמלט לאזור קאסינו שבדרום איטליה. אזור זה מופיע ברבים מהספרים שכתבה לאחר מכן. היא החלה לתרגם את יצירותיה של קתרין מנספילד, שהשפעתה ניכרת ביצירתה של מורנטה לאחר מכן.
בשנת 1947, בסיועה של נטליה גינצבורג, מסרה למו"ל את הרומן הראשון שלה, "כזב וכישוף" (Menzogna e sortilegio), והוא יצא לאור ב-1948. הרומן מתרחש בסיציליה של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
לאחר המלחמה פגשו מורנטה ומורביה את המתרגם האמריקאי ויליאם ויבר, שסייע להם להגיע לקהל אמריקאי. הספר "כזב וכישוף" תורגם לאנגלית ויצא לאור בארצות הברית בשנת 1951.
בשנת 1957 יצא לאור הרומן "האי של ארתורו" (L'Isola di Arturo), עליו זכתה בפרס סְטְרֶגָה (Premio Strega). בשנת 1958 יצא לאור קובץ שיריה "אליבי" (Alibi).
מורנטה ומורביה נפרדו בשנת 1961.
בשנת 1963 יצא לאור קובץ סיפוריה "הרדיד האנדלוסי" (Lo Scialle Andaluso).
בשנת 1968 יצא לאור ספרה "העולם שנושע על ידי הילדים" (Il Mondo Salvato dai Ragazzini) - אוסף שירים ופזמונים לילדים.
בשנת 1974 פורסם ספרה הנודע ביותר – "אלה תולדות" (La Storia - "ההיסטוריה"), רומן היסטורי העוסק ברומא במהלך מלחמת העולם השנייה.
"ארצ'לי" (Aracoeli), שיצא לאור ב-1982, הוא הרומן האחרון שפרסמה מורנטה. לאחר כתיבתו אמרה בריאיון נדיר:
"בת שישים נראיתי כבת 35, ואז לפתע גרם לי "ארצ'לי", שאותו כתבתי במשך שנים מבלי לזוז משולחן הכתיבה, מבלי לצאת החוצה, להזדקן בבת אחת...".
לאחר ששברה את עצם הירך הידרדר מצב בריאותה, והיא הייתה מרותקת למיטתה. ב-1983 ניסתה להתאבד בהרעלת גז. היא אושפזה בבית חולים עד מותה ב-25 בנובמבר 1985.
אלזה מורנטה היא אחת הסופרות הידועות בעולם, ובאיטליה מוענק "פרס אלזה מורנטה" מדי שנה.
ספריה שתורגמו לעברית

חמישה מספריה של מורנטה תורגמו לעברית:
כזב וכישוף, רומן (Menzogna e sortilegio, 1947), תרגום ואחרית-דבר מרים שוסטרמן-פדובנו, הספריה החדשה, 2000
האי של ארתורו, רומאן (L'Isola di Arturo, 1957), תרגמה מרים שוסטרמן, הספריה החדשה, 1997
הרדיד האנדלוסי, נובלה וסיפורים (Lo Scialle Andaluso, 1963), מאיטלקית - אורה איל, תרגום הנובלה - מרים שוסטרמן-פדובאנו, הספריה החדשה, 2004
אלה תולדות (La Storia, 1974), מאיטלקית עמנואל בארי, הספריה החדשה, 1995
ארצ'לי (Aracoeli, 1982), מאיטלקית מרים פדובנו-שוסטרמן, הספריה החדשה, 2003. ספר זה זיכה את מורנטה בפרס מדיסיס לסופר זר לשנת 1984
לקריאה נוספת

מרים שוסטרמן-פדובאנו, אחרית דבר לספר "כזב וכישוף", הספריה החדשה, 2000
מרים שוסטרמן-פדובאנו, על הספר - "ארצ'לי", הספריה החדשה, 2003
René de Ceccatty, Elsa Morante: Une vie pour la littérature, Tallandier, 2018
שירלי פינצי לב, הרומן על בֶּפִּי הקטן, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית,  סיפור קצר מאת אלזה מורנטה, מאיטלקית: שירלי פינצי לב, 17 באוגוסט 2022
שירלי פינצי לב, "אהבתך הראשונה לעולם לא תושחת", באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, הורים וילדים ביצירתה של אלזה מורנטה, 17 באוגוסט 2022
הערות שוליים

↑  דף הספר כזב וכישוף, רומן (Menzogna e sortilegio, 1947), תרגום ואחרית-דבר מרים שוסטרמן-פדובנו, באתר "הספריה החדשה"
↑  דף הספר האי של ארתורו, רומאן (L'Isola di Arturo, 1957), תרגמה מרים שוסטרמן, באתר "הספריה החדשה"
↑  דף הספר הרדיד האנדלוסי, נובלה וסיפורים (Lo Scialle Andaluso, 1963), מאיטלקית - אורה איל, תרגום הנובלה - מרים שוסטרמן-פדובאנו, באתר "הספריה החדשה"
↑  דף הספר אלה תולדות (La Storia, 1974), מאיטלקית עמנואל בארי, באתר "הספריה החדשה"
↑   גילי איזיקוביץ, מה קורה כשספר מופת מגיע למסך, באתר הארץ, 6 במאי 2024
↑  דף הספר ארצ'לי (Aracoeli, 1982), מאיטלקית מרים פדובנו-שוסטרמן, באתר "הספריה החדשה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265676305171  PLWABN: 9810578577705606  BIBSYS: 90096002  BNE: XX954191  BnF: cb11916734r (data)  CANTIC: a10986091  CiNii: DA00836977  GND: 118784765  ICCU: CFIV021875  ISNI: 0000 0001 1850 6630  LCCN: n50004607  LNB: 000234791  MusicBrainz: be774ba5-ae31-40ab-add7-7bf45b078c17  NDL: 00450471  NKC: kup20000000066874  NLA: 35397982  NLG: 168603  NLK: KAC199619285  NSK: 000033341  NTA: 069097984  RERO: 02-A003607875  SELIBR: 194778  SNAC: w6cz7bgz  SUDOC: 027037061  Trove: 938688  VcBA: 495/113941  VIAF: 100159579   WorldCat (עם VIAF): 100159579
האשם ספי א-דין

האשם סַפי א-דין (בערבית: هاشم صفي الدين, בתעתיק מדויק: האשם צפי אלדין; 3 במאי 1964 – 4 באוקטובר 2024) היה טרוריסט ואיש דת שיעי לבנוני, ששימש כראש המועצה המבצעת של חזבאללה מאז 2001, והחליף את חסן נסראללה בתור מזכ"ל חזבאללה בשבוע שלאחר חיסולו במהלך מלחמת חרבות ברזל, עד שחוסל גם הוא. א-דין הוכרז כמחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית ובנוסף הוגדר כטרוריסט על ידי ערב הסעודית.
ראשית חייו

ספי א-דין נולד ב-3 במאי 1964 בדיר קאנון א-נהר בדרום לבנון, למשפחה שיעית מכובדת. הוא היה בן דודו של חסן נסראללה מצד אמו. אחיו, עבדאללה ספי א-דין, הוא נציג חזבאללה באיראן. הוא למד לימודי תאולוגיה בנג'ף שבעיראק ובקום שבאיראן, ביחד עם בן-דודו נסראללה, עד שנקרא בחזרה ללבנון על ידי נסראללה בשנת 1994.
בחזבאללה

בשנת 1995 קודם לחבר במועצת השורא, המועצה העליונה בחזבאללה. כמו כן מונה לראש מועצת הג'יהאד. ב-2001 נבחר באספה הכללית לראש המועצה המבצעת של הארגון, ומאז הוא עומד בראשה. המועצה המבצעת מפקחת על הפעילות הפוליטית, החברתית והחינוכית של חזבאללה. ספי א-דין הוא אחד מששת אנשי הדת החברים במועצת א-שורא של חזבאללה. בנוסף, הוא נמנה עם תשעה מחברי המועצה המייעצת המחליטה, שהיא הגוף העליון בארגון.
ספי א-דין נמנה עם שלושת המנהיגים העיקריים של הארגון לצד חסן נסראללה ונעים קאסם, אך נחשב שני רק לנסראללה. בשנת 2006 קודם על ידי איראן כיורשו וכממשיך דרכו של נסראללה לתפקיד מזכ"ל חזבאללה. באוקטובר 2008 נבחר לרשת את נסראללה כמזכ"ל חזבאללה באספה הכללית. מהלך מינויו כיורש ראוי לנסראללה נתמך בידי האיראנים. בשנת 2009 שוב נבחר למועצת השורא. הוא התמנה למפקד הצבאי של חזבאללה באזור דרום לבנון בנובמבר 2010.
בשנת 2018 הוא הוגדר כמחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית.
ספי א-דין נחשב לאחד מבכירי הארגון הקרובים ביותר לחסן נסראללה, ולאחר הריגתו של נסראללה בתקיפה של חיל האוויר הישראלי ב-27 בספטמבר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, התמנה לתפקיד המזכיר הכללי של חזבאללה. בחזבאללה הכחישו את הדיווחים על בחירתו לתפקיד, אך נעים קאסם הודה בנאום בפברואר 2025 שספי א-דין נבחר להיות מחליפו של נסראללה. זמן קצר לאחר מכן, ב-4 באוקטובר 2024, תקף חיל האוויר הישראלי את מקום המסתור של ספי א-דין במפקדת המודיעין של חזבאללה ברובע הדאחייה. ב-22 באוקטובר 2024 חולצה גופתו מההריסות, ודובר צה"ל אישר את הריגתו בתקיפה.
הלוויה

האשם ספי א-דין נקבר בטקס ענק יחד עם חסן נסראללה ב-23 בפברואר 2025 בבירות. בטקס השתתפו מאות אלפי אזרחים לבנוניים.
חייו האישיים

היה נשוי לראדה פאקי, בתו של איש דת שיעי יוסוף פאקי. בשנת 2020 התחתן בנו של ספי א-דין, רידא, עם זיינב סולימאני, בתו של קאסם סולימאני, מפקד כוח קודס של משמרות המהפכה.
פנחס זוסמן

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1927 תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 במרץ 2002 (בגיל 74) 
 מקום קבורה:  רחובות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  משרד הביטחון 
 
פנחס זוסמן ליד שלט מפת הקרב השני במצודת כ"ח
פנחס (סִיקוֹ) זוּסמן (Pinchas Zusman;‏ 10 באוגוסט 1927 – 1 במרץ 2002) היה פרופסור לכלכלה חקלאית באוניברסיטה העברית ומנכ"ל משרד הביטחון.