stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הזדקנות
הזדקנות באדם > העתיד הנשקף לקשישים

תהליך ההזדקנות כרוך בבעיות לא פשוטות אך ברוב המקרים בעיות אלה הן בגדר מגבלות בלבד. רק לעיתים נדירות הן שוללות לגמרי את היכולת לתפקד.
אך הגבלות אלו נוטות להצטמצם עם הזמן עקב עלייה ברמת שירותי הבריאות הקהילתיים והאישיים, כגון: בדיקות רפואיות מתקדמות, תזונה נכונה, פעילות גופנית וכו'. מידת המוגבלות שמביאה עימה הזקנה הולכת ופוחתת עם השנים בזכות ההתקדמות ברפואה, בייחוד בתחום המחלות הקטלניות, כמו סרטן ומחלות לב. בשל כך העלייה בתוחלת החיים מגבירה את רצון אוכלוסיית הקשישים לשפר את איכות חייהם על ידי עיסוק בפעילות חברתית, פוליטית, פיתוח עסקי, פנאי וכדומה.
הזדקנות באדם > מאפייני האוכלוסיות/האנשים בעלי תוחלת החיים הארוכה ביותר

על פי החוקרים, נשים וגברים ביפן מאריכים חיים בזכות צורת חיים ייחודית. לנשים מעל גיל 50 ביפן יש תזונה דיאטטית שונה משאר נשות העולם, הן צורכות פחות בשר ושומן מן החי, הבשר מן החי היחידי שאוכלות הוא דג. הן לא מעשנות ולא שותות אלכוהול, דבר המוריד את הסיכוי שייחלו במחלות ריאות וסרטן.
מקום נוסף בו תוחלת החיים ארוכה בזכות הדיאטה הוא באיקריאה, בזכות סוג הדיאטה ותזונתם המיוחדת (תפוחי אדמה וצמח ירוק שנקרא הורטא).(Dumé, 2016).
המאפיינים העיקריים לאריכות חיים "באזורים הכחולים":
פעילות גופנית מתונה וסדירה.
מטרה בחיים.
הפחתת מתחים.
צריכת קלוריות מתונה.
תזונה צמחונית.
צריכת אלכוהול מתונה, בעיקר יין.
עיסוק ברוחניות או דת.
חיי משפחה וחברה פעילים, (ברנר 2017).
7 הסיבות להזדקנות על פי אוברי דה גריי

לפי אוברי דה גריי ישנן 7 סיבות מרכזיות להזדקנות:
מחסור בהתחדשות תאית
עודף של תאים רעילים
פגיעה בגנום התא (בצורה של סרטן)
פגיעה בגנום המיטוכונדריון
פסולת תאית
פסולת חוץ תאית
קשרי הצטלבות חוץ תאיים של חלבונים
מחקר הזדקנות

"התעניינותנו בהיבט הביולוגי של ההזדקנות נובעת מהשאלה הבסיסית מדוע מזדקנת מערכת ביולוגית, שכן הרי היא מצוידת במנגנונים המאתרים תקלות, פגמים ונזקים במרכיביה, מרמת המולקולה ועד לרמת האורגניזם השלם, ואלה, לאחר שאותרו, מתוקנים על פי רוב בצורה מדויקת". – פרופסור דוד גרשון, 'הביולוגיה של ההזדקנות'.
לצורך הבנה של המנגנונים הביולוגיים בבסיס ההזדקנות, מדענים עושים שימוש בין השאר בחיות מודל. בעשורים האחרונים התגלו מספר מסלולים שהתערבות בהם יכולה להאריך את תוחלת החיים של התולעת מסוג C. elegans. המסלול החשוב ביותר שהתגלה עד כה הוא של הורמון גדילה ופקטורי גדילה דמויי אינסולין שתואר לראשונה בהקשר זה על ידי סינתיה קניון. גם הגבלת דיאטה בצורות שונות כולל הגבלה ל-60% של סך הקלוריות היומי או הגבלת חלבון בלבד גורמת לעלייה משמעותית בתוחלת החיים בבעלי חיים שונים כולל פרימטים.
נבדקת ההשערה שהחומצה טאורין, הנמצאת בגוף באופן טבעי, קשורה בהאטת תהליכי הזדקנות. החוקרים מדגישים כי דרוש מחקר נוסף ועדיין אין המלצה לנטילת תוסף.
מחקר הזדקנות > מחקר הזדקנות איברים

הראו כי האיברים מזדקנים בקצב שונה ואלו שגילם הביולוגי גבוה יותר נמצאים בסיכון גבוה יותר להתפתחות מחלה בהם. חלבונים הייחודיים לאותם איברים נמדדו בבדיקת דם. החוקרים מעריכים כי בעקבות הבדיקה ניתן יהיה לטפל באיברים אלה עוד לפני הופעת הסימנים הקליניים.
'קטסטרופת הטעויות' של אורגל

בשנת 1963 פרסם לסלי אורגל תאוריה להסברת הזדקנות, המבוססת על השערה שאוסף של טעיות בהעתקת ושכפול תאים מצטבר ומביא בסופו של דבר לידי הזקנות האורגניזם כולו. תאוריה זו הופרכה משום שחישובים שנערכו העלו שכלל הטעויות האקראיות אינן מצטברות לכדי השפעה של הזדקנות על המערכת.
'קטסטרופת הטעויות' של אורגל > תאוריית הרדיקליים החופשיים והזדקנות מיטוכונדריאלית

בשנת 1954, ד"ר דנהם הרמן, הציע כי רדיקליים חופשיים הם שאחראיים לנזק התאי המצטבר העומד בבסיס ההזדקנות. בהמשך הוא הציע כי המיטוכונדריה היא שיוצרת את הרדיקליים החופשיים בתהליך הנשימה התאית. בעקבות תאוריה זו הוצע כי שימוש בנוגדי חמצון עשוי להאט את תהליך ההזקנות. אולם, מחקר בחיות מודל שונות סותר תאוריה זו והראה כי נוכחות רדיקליים חופשיים דווקא תורמת לביטוי גנים המגנים מפני הזדקנות וכי אין קשר בין קצב ההזדקנות לכמות הנזק לגנום המיטוכונדריאלי.
'קטסטרופת הטעויות' של אורגל > התקצרות טלומרים

בכל חלוקה של התא הכרומוזומים מתקצרים. הטלומרים נמצאים בקצות הכרומוזום ומכילים חומר גנטי חסר חשיבות ומשמשים כמגן מפני אובדן מידע גנטי חיוני בדומה לקצה הפלסטיק בקצה שרוך הנעל. עם התקצרות הטלומרים הכרומוזום הופך בלתי יציב מה שמוביל להזדקנות תאית. חלק מהמחלות של הזדקנות מואצת, כגון תסמונת ורנר, ותסמונת בלום, נובעות ממוטציה בגן לאנזים מסוג הליקאז שתפקידו לייצב את הד.נ.א בזמן שכפול קצה הכרומוזום. חלק מהשוני בקצב ההזדקנות של בעלי חיים שונים יכול להיות מוסבר על ידי קיום טלומראז האחראי על הארכה מחדש של הטלומרים. אולם, ביטוי מוגבר של טלומראז קשור לעלייה בשכיחות סרטן.
'קטסטרופת הטעויות' של אורגל > פרביוזיס

בשנת 2014 פורסם מחקר שהדגים כי חיבור בין מערכת הדם של עכבר זקן לעכבר צעיר גרם לשיפור במדדים קוגניטיביים שקשורים להזדקנות. בהמשך הודגם כי המנגנון מתווך על ידי האנזים TET2. בשנים האחרונות חברות מסחריות מציעות הזרקה של דם צעיר במטרה לעכב את תהליך ההזקנות אך התופעה טרם הוכחה בבני אדם.
'קטסטרופת הטעויות' של אורגל > הזדקנות ורבייה

תאוריית "שקלול התמורות" (trade-off) גורסת כי בהתאם לעקרון לאק הפניית משאבים לרבייה תבוא על חשבון תוחלת החיים ולהפך. בחיות מודל שונות למחקר הזדקנות אכן הודגם כי התערבויות שמאריכות את תוחלת החיים של הפרט גורמות לירידה בפריון, אך ייתכן כי ניתן להפריד בין התופעות. בעכברות הודגם כי השתלה של שחלות צעירות בגוף של עכברה זקנה מוביל להארכת תוחלת החיים בהתאם לגיל השחלות המושתלות.
ראו גם

הזדקנות האוכלוסייה
טלומראז
תאי גזע
הזדקנות מהירה
חיי נצח
גבול הייפליק
זיכרון והזדקנות
הערות שוליים

↑   גדעון לב, האם הזדקנות היא כורח המציאות? בצבים מסוימים, ייתכן שהתשובה היא לא, באתר הארץ, 23 ביוני 2022
↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות – כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 537.
↑  צבי לניר, עת התבונה, באתר ד"ר צבי לניר – הפרקסיס של גיל התבונה
↑  Ramon Tabtiang, Adam Rudner, Erin Gensch, Jean Chang, A C. elegans mutant that lives twice as long as wild type, Nature 366, 1993-12, עמ' 461–464 doi: 10.1038/366461a0
↑   גדעון לב, ניסויים מצביעים על מולקולה שמאריכה חיים ומאטה הזדקנות, באתר הארץ, 9 ביוני 2023
↑   רותי לוי, אחד מכל חמישה בני 50 ומעלה מסתובב עם פצצת זמן מתקתקת: איבר שמזדקן בקצב מואץ, באתר TheMarker‏, 7 בדצמבר 2023
↑  Hamilton et al., Organ aging signatures in the plasma proteome track health and disease, Nature, December 6, 2023
↑  דוד גרשון, הביולוגיה של ההזדקנות, תל אביב: גלי צה"ל – סדרת אוניברסיטה משודרת
↑  Denham Harman, The Biologic Clock: The Mitochondria?, Journal of the American Geriatrics Society 20, 1972, עמ' 145–147 doi: 10.1111/j.1532-5415.1972.tb00787.x
↑  Tony Wyss-Coray, Frank M. Longo, Xinmin S. Xie, Danielle A. Simmons, Young blood reverses age-related impairments in cognitive function and synaptic plasticity in mice, Nature Medicine 20, 2014-06, עמ' 659–663 doi: 10.1038/nm.3569
↑  Saul A. Villeda, Miguel Ramalho-Santos, Elizabeth G. Wheatley, Gregor Bieri, Tet2 Rescues Age-Related Regenerative Decline and Enhances Cognitive Function in the Adult Mouse Brain, Cell Reports 22, 2018-02-20, עמ' 1974–1981 doi: 10.1016/j.celrep.2018.02.001
↑  ERIN BRODWIN, BUSINESS INSIDER, For $8,000, This Startup Will Fill Your Veins With The Blood of Young People, ScienceAlert (באנגלית)
↑  George C. Williams, Natural Selection, the Costs of Reproduction, and a Refinement of Lack's Principle, The American Naturalist 100, 1966-11-01, עמ' 687–690 doi: 10.1086/282461
↑  Shelley L. Cargill, James R. Carey, Hans-Georg Müller, Gary Anderson, Age of ovary determines remaining life expectancy in old ovariectomized mice, Aging Cell 2, 06 2003, עמ' 185–190 doi: 10.1046/j.1474-9728.2003.00049.x
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293937105171  GND: 4068596-2  LCCN: sh85002201  NARA: 10638241  NDL: 00569638  NKC: ph126175 
אדם זקן שגילו פחות מעשר שנים – בשל תסמונת Hutchinson-Gilford Progeria. מחלה זו נגרמת בשל פגם בחלבון הפעיל בתוך גרעין התא. מימין למטה מבנה גרעין תא של חולה פרוגריה ומעליו מבנה גרעין תא תקין באוכלוסייה הכללית.
הגילאים והמוות, האנס בלדונג גרין 43–1540
שלגיה במאה העשרים

| --- | --- |

 סוגה:  סיטקום
 יוצרים:  מארק קולינגהאם הווארד מרי
 בימוי:  גרן קית'
 שחקנים:  קייטלין אוהיני  קרול יוסטון  כריסטופר ריץ'  ג'ודי פארפיט  פול וינפילד  קורק היוברט
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  21 
 הפקה
 מוזיקה:  ריי קולורד 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ABC (ארצות הברית)   הטלוויזיה החינוכית (ישראל)
 תקופת שידור מקורית:  20 במרץ 1987 – 11 בפברואר 1988
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שלגיה במאה העשרים (באנגלית: The Charmings) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית אשר הופקה ושודרה בין השנים 1987–1988. בעונתה הראשונה של הסדרה כיכבה השחקנית קייטלין אוהיני כשלגיה, אך בעונה השנייה שיחקה במקומה קרול יוסטון בתפקיד שלגיה.
בישראל שודרה הסדרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בזוג המאושר - שלגיה והנסיך אריק צ'ארמינג. שלגיה והנסיך חיו באושר בטירה לאחר שזרקו את אמה החורגת של שלגיה לבור ללא תחתית אחרי שזו הרעילה את שלגיה מרוב קנאה ביופייה, אולם הסתבר כי לבור כן הייתה תחתית והמלכה המרשעת הצליחה לצאת ממנו. בכעסה הטילה המלכה כישוף כה חזק על בני המשפחה עד כי גם היא וגם אחד משבעת הגמדים הושפעו ממנו, וכולם נרדמו ל-1,000 שנה. כך שהם בעצם כולם מתעוררים בקליפורניה בשנות ה-80 של המאה ה-20, ונאלצים להתאים את עצמם למציאות החדשה. הם מוצאים דירה בפרוורים ומנסים לחיות כמשפחה נורמלית. אריק הנסיך גילה כישרון בכתיבת ספרי ילדים, ואילו שלגיה ניצלה את הבנתה בבגדים והפכה למעצבת. הילדים הלכו לבית הספר המקומי, הגמד הפך לבן בית והמלכה המרשעת מתגוררת בעלית הגג עם ראי הקסמים שלה ודואגת לסבך כל יום את החיים של בני הזוג וילדיהם. שכניהם של שלגיה ואריק הם דון "מלך השטיחים" מילר (פול אדינג) וסאלי מילר (דורי ברנר), אשר מצאו את סגנון ימי הביניים של שכניהם החדשים קצת מוזר, אך מעולם לא הסיקו כי הם שלגיה והנסיך האמיתיים.
צוות שחקנים

קייטלין אוהיני - שלגיה צ'ארמינג (עונה 1)
קרול יוסטון - שלגיה צ'ארמינג (עונה 2)
כריסטופר ריץ' - אריק צ'ארמינג
ג'ודי פארפיט - המלכה ליליאן וויט
פול וינפילד - המראה
קורק היוברט - לות'ר
ברנדון קול - תומאס צ'ארמינג
גארט ראטליף - קורי צ'ארמינג
פול אדינג - דון "מלך השטיחים" מילר
דורי ברנר - סאלי מילר
כישלונה של הסדרה

הסדרה לא זכתה להצלחה רבה ולאחר שישה פרקים בלבד הסתיימה העונה הראשונה. לאחר שינויים שנעשו, שכללו שינויים נרחבים בצוות ההפקה והחלפת השחקנית שגילמה את שלגיה, חזרה הסדרה לעונה שנייה אך גם עונה זו לא זכתה להצלחה רבה. זמן קצר אחר כך החליטו ברשת להוריד את הסדרה מבלי לשדר אפילו את הפרק האחרון שצולם (מספר 21). למרות שהסדרה הצליחה בהתחלה, הרעיון המרכזי איבד במהרה את קסמו לאחר שהמשפחה התאקלמה פחות או יותר במקום החדש, והתסריטאים לא הצליחו לפתח את העלילה לכיוונים אחרים. בגלל מספרם המועט של הפרקים הסדרה לא זוכה לשידורים חוזרים רבים אך היא עדיין משודרת. כוכבי הסדרה המשיכו לעבוד בסדרות משניות בטלוויזיה אך אף אחד לא הפך לכוכב.
מארק מולינרו

מרקוס ג'יי מולינרו (באנגלית: Marcus J. Molinaro; נולד ב-8 באוקטובר 1975) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-19 של מדינת ניו יורק בשנים 2023–2025. מולינרו, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה חבר בבית המחוקקים של מחוז דאצ'ס ובאספה המדינתית של ניו יורק, בטרם נבחר לראש מחוז דאצ'ס. מולינרו כיהן גם כראש המועצה של הכפר טיבולי (אנ'). הוא נבחר לתפקיד בגיל 19, והיה לראש העיר הצעיר ביותר בארצות הברית.
מולינרו היה המועמד הרפובליקני למשרת מושל ניו יורק ב-2018, אך הפסיד למועמד המכהן הדמוקרטי אנדרו קואומו.
ביוגרפיה

מולינרו נולד ביונקרס במדינת ניו יורק, לאנתוני מולינרו ודונה ונאנדן. לאחר גירושי הוריו, הוא ואמו עברו לביקון (אנ') ב-1980 ובהמשך לטיבולי ב-1989. אמו של מולינרו נאבקה עם קשיים כלכליים, והמשפחה קיבל תלושי מזון, מתוכנית סיוע בתזונה משלימה. מולינרו סיים את לימודיו ב-Dutchess Community College עם תואר במדעי הרוח והחברה.
מולינרו נבחר לראשונה לתפקיד ציבורי בגיל 18 בשנת 1994, כאשר נבחר לחבר הנאמנים של טיבולי. בשנת 1995, הוא הפך לראש העיר הצעיר ביותר בארצות הברית כשנבחר לראשות הכפר טיבולי בגיל 19. הוא נבחר מחדש חמש פעמים, וכן כיהן בבית המחוקקים של מחוז דאצ'ס.
בשנת 2006 נבחר מולינרו לייצג את המחוז ה-103 באספה המדינתית של ניו יורק, הבית התחתון של בית המחוקקים של מדינת ניו יורק. הוא כיהן באספה עד 2011.
מולינרו הכריז על הצעתו לרשת את ראש מחוז דאצ'ס ויליאם סטיינהאוס, שכיהן מזה 20 שנה, בבחירות 2011. הקמפיין אושר על ידי המפלגות הרפובליקניות. מולינרו ניצח בבחירות ב-8 בנובמבר 2011 עם 62% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו ב-1 בינואר 2012. בשנת 2015, מולינרו נבחר מחדש, וב-2019 לקדנציה שלישית.
במרץ 2018, מולינרו הודיע למנהיגים הרפובליקנים שיתמודד על תפקיד מושל ניו יורק בבחירות 2018. הוא הכריז על מועמדותו ב-2 באפריל 2018, ואושר על ידי המפלגה בניו יורק ב-13 באפריל. הוא הפסיד למושל המכהן אנדרו קואומו בבחירות 2018, וגרף 36% מהקולות.
ב-21 בספטמבר 2021, מולינרו הכריז על מועמדותו לקונגרס האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס ה-19 בניו יורק. עשרה ימים לאחר הכרזה זו, הקמפיין שלו דיווח שהוא גייס לפחות 350,000 דולר. בחירות מיוחדות למילוי מושב מחוז הקונגרס ה-19 נערכו באוגוסט 2022. המושב נותר פנוי בעקבות מינויו של אנטוניו דלגאדו לסגן מושל ניו יורק. מולינרו הפסיד בבחירות המיוחדות לדמוקרט פט ראיין.
מולינרו היה גם המועמד הרפובליקני בבחירות הכלליות בנובמבר 2022 במחוז ה-19. בבחירות ההן הוא התמודד מול המועמד הדמוקרטי ג'וש ריילי. הוא זכה בקושי במושב עם 49.9% מהקולות ונבחר לקונגרס. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023. כהונתו תמה עם התפזרות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית לאחר שהפסיד בבחירות 2024 למועמד הדמוקרטי ג'וש ריילי.
חיים אישיים

מולינרו ואשתו, קורין אדמס, מתגוררים בעיירה רד הוק (אנ') במדינת ניו יורק. למולינרו יש שני ילדים מאשתו הראשונה ויש לו שני ילדים נוספים מאדמס. בתו אביגייל סובלת מאוטיזם.
הערות שוליים

1 2  Marc Molinaro: From teenage mayor to taking on Gov. Andrew Cuomo, Democrat and Chronicle (באנגלית אמריקאית)
↑  Tom Precious, Marc Molinaro: from teen mayor to (he hopes) Republican governor, Buffalo News, ‏2018-10-22 (באנגלית)
↑  Reardon wins mayor’s race in Rhinebeck; Cordier back in Tivoli, Daily Freeman, ‏2009-03-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Molinaro reports raising $350,000 for House run in 10 days, spectrumlocalnews.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: M001221
Nellie the Elephant

| --- | --- |

לוגו הסדרה "נלי הפילה" בעברית, מתוך שיר הפתיחה של הסדרה, שברקע נמצאת נלי הפילה כפי שנראתה בסדרה
 שיר בביצוע מנדי מילר
 יצא לאור:  אוקטובר 1956
 פורמט:  תקליט
 תאריך הקלטה:  לונדון, 1956
 סוגה:  שיר ילדים
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:32
 חברת תקליטים:  פרלופון
 כתיבה:  ראלף באלטר, פיטר הארט
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
Nellie the Elephant (בתרגום מילולי לעברית: "נלי הפילה", בתעתיק לעברית: "נלי דה אלפנט") הוא שיר ילדים בריטי משנת 1956, שנכתב על ידי ראלף באלטר ופיטר הארט. השיר בוצע במקור על ידי השחקנית מנדי מילר, והוא מספר על פילה מואנשת בשם נלי שעוזבת את הקרקס בשביל לשוב חזרה לביתה במנדליי.
רקע

השיר נכתב בשנת 1956 על ידי ראלף באלטר ופיטר הארט, כאשר הוא הוקלט בלונדון באותה שנה על ידי השחקנית מנדי מילר עם תזמורת בניצוח פיל קרדו. השיר עובד על ידי רון גודווין והופק על ידי ג'ורג' מרטין, ופורסם לראשונה באוקטובר 1956 על ידי חברת התקליטים פרלופון בתקליט. השיר הושמע אין ספור פעמים ב-BBC Radio בבריטניה בשנות החמישים ושנות השישים.
השיר בוצע על ידי להקת הפאנק רוק Toy Dolls בשנת 1982, ומאוחר יותר יצא כחלק מאלבומם "Dig That Groove Baby" בשנת 1983. הביצוע הונפק כסינגל, והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1984. כמו כן השיר בוצע על ידי להקת הפופ Black Lace.
באוקטובר 2005, כחלק מתוכנית הרדיו "Desert Island Discs", השיר בביצועו המקורי נבחר על ידי ג'קלין וילסון כאחת ההקלטות שהייתה לוקחת איתה למדבר. בבריטניה הומלץ להאזין לשיר במהלך החייאה, מפני שהוא מחולק ל-105 פעימות (ביטים) בדקה.
סדרת ההנפשה "נלי הפילה"

בהשראת השיר הופקה סדרה מונפשת בריטית לילדים בשם "נלי הפילה", אשר שודרה במקור בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. הסדרה עוקבת אחר נלי הפילה, שבכל פרק פוגשת דמויות חדשות בדרך חזרה לביתה במנדליי, כאשר שיר הפתיחה של הסדרה הוא השיר "Nellie the Elephant". גרסת המקור של הסדרה דובבה על ידי לולו וטוני רובינסון, כאשר לולו ביצעה את שיר הפתיחה והוציאה אותו כסינגל בשנת 1990. הסדרה דובבה לעברית ושודרה בערוץ הילדים בשנת 1995 ומאוחר יותר בשידורים חוזרים בערוץ הופ!, כאשר דיבבו בה טל פרידמן וגיתית שובל, שגם ביצעה את שיר הפתיחה על פי תרגומה לעברית של נוגה אלגום.
מתקן משחקים

בשנות ה-90, חברת Whittaker Bros השיקה את מתקן המשחקים הנע "ג'מבו הפיל" (Jumbo the Elephant), שהשיר "Nellie the Elephant" בביצוע השחקנית מנדי מילר מתנגן שמפעילים אותו.
הערות שוליים

↑  אלה הר-נוי, החייאה מצליל לצליל, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8bc3bf71-6beb-3955-bfef-f96822349372 
מתקן המשחקים
איירה האריס

איירה האריס (באנגלית: Ira Harris; 31 במאי 1802 – 2 בדצמבר 1875) היה משפטן וסנאטור אמריקאי מניו יורק. הוא גם היה חבר של אברהם לינקולן.
ביוגרפיה

איירה האריס נולד בצ'ארלסטון, ניו יורק ב-31 במאי 1802. הוא גדל בחווה, וסיים את לימודיו ביוניון קולג' ב-1824. לאחר מכן למד משפטים באולבני ובשנת 1827 התקבל ללשכת עורכי הדין.
הוא היה חבר ויגי / אנטי-רנט באספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1845 ו-1846. הוא היה ציר בוועידת החוקה של מדינת ניו יורק משנת 1846 וחבר בסנאט של מדינת ניו יורק ב-1847.
הוא היה שופט של בית המשפט העליון בניו יורק מ-1847 עד 1859 והיה שופט של בית המשפט לערעורים בניו יורק בשנים 1850 ו-1858.
בפברואר 1861, האריס נבחר לסנאטור אמריקאי מניו יורק להחליף את ויליאם ה. סיוארד שלא ביקש להיבחר מחדש, אך ימונה למזכיר המדינה האמריקני על ידי אברהם לינקולן. בסנאט האמריקני כיהן האריס בוועדות ליחסי חוץ, ברשות השופטת ובוועדה המשותפת הנבחרה למדינות הדרום. למרות שתמך בעיקר בממשל, לא חשש להביע את התנגדותו לכל הצעדים, פופולריים ככל שיהיו אז, שלא נראו לו חכמים ולא צודקים. הוא ביקר את לינקולן בבית הלבן לעיתים קרובות ופיתח עמו ידידות. הוא גם היה חבר טוב של קודמו בסנאט, ויליאם ה. סיוארד.
בנו ויליאם המילטון האריס (1838–1895) היה לוטננט קולונל במחלקת החימוש של צבא ארצות הברית. בתו קלרה האריס ובנו החורג/חתנו לעתיד הנרי ראת'בון היו האורחים של בני הזוג לינקולן בתיאטרון פורד ב-14 באפריל 1865, כאשר הנשיא נורה ונהרג על ידי ג'ון וילקס בות'. בות' דקר את ראת'בון בזרועו כשניסה למנוע מהמתנקש להימלט. קלרה והנרי נישאו ב-1867, אך היו גם אחים חורגים – האריס התחתן בשנית עם פאולין ראת'בון, אמו של הנרי.
השופט האריס היה, במשך יותר מעשרים שנה, פרופסור לשוויון, משפט ופרקטיקה בבית הספר למשפטים של אולבני, ובמהלך כהונתו בסנאט נשא קורס הרצאות בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה (כיום אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון), וושינגטון די. סי. בסנאט, הוא גם כיהן בוועדה המשותפת לבנייה מחדש אשר ניסחה את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
איירה האריס מת באולבני, ניו יורק ב-2 בדצמבר 1875. הוא נקבר בבית הקברות הכפרי באולבני עם אשתו הראשונה, קלריסה.
פלאש תומפסון

| --- | --- |

פלאש תומפסון כסוכן ונום, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Venom Vol.2 #27 מינואר 2012, אמנות מאת מרטי גראסיה ופטריק זירקר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Amazing Fantasy #15  (אוגוסט 1962)
 הופעה אחרונה:  Amazing Spider Man #800 (מאי 2018)
 יוצרים:  סטן לי סטיב דיטקו
 גילום הדמות:  ג'ו מנגנלו ("ספיידרמן", "ספיידרמן 3") כריס זילקה ("ספיידרמן המופלא","ספיידרמן המופלא 2") טוני רוולורי ("ספיידרמן: השיבה הביתה", ספיידרמן: רחוק מהבית, ספיידרמן: אין דרך הביתה
 מידע
 שם אמיתי:  יוג'ין "פלאש" תומפסון
 כינויים:  פלאש, ונום, הובגובלין, ספיידרמן, אנטי ונום, סוכן הקוסמוס, רב-טוראי יוג'ין תומפסון, ויקטור אדוארד, שם קוד 4563, תוכנית מגירה, קפטן "פלאש" ספיידר (ארץ-78127)
 סטטוס:  לא פעיל
 מקצוע:  חייל, תלמיד
 כוחות:  ללא כוחות על בעבר באמצעות סימביוט ונום:  סיבולת, כוח, עמידות, רפלקסים וזריזות על אנושי, יכולת ריפוי עצמי, זחילה על קירות, "חוש עכביש" המתריע בפני סכנה, יכולת לעקוף את חוש העכביש של ספיידרמן, יכולת הסוואה, זיכרון גנטי, ראיית לילה, זיכרונותיו של הסימביוט ממארחיו הקודמים
 חבר לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס, האוונג'רס הסודיים, שומרי הגלקסיה, ת'נדרבולטס (צוות תקיפה), פרויקט "לידה מחדש" 2.0, צבא ארצות הברית, בעל ברית של צוות מרקורי, שותף של ג'ק-או-לנטרן והענק האדום
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  האריסון תומפסון (אב, מת) ג'סי תומפסון (אחות) רוזי תומפסון (אם) שאה שאן (גרושה)
 
פלאש תומפסון (באנגלית: Flash Thompson) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת #15 Amazing Fantasy מאוגוסט 1962, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
יוג'ין "פלאש" תומפסון, היה תלמיד לשעבר בתיכון מידטאון בו למד גם פיטר פארקר, ספיידרמן. אף על פי שנהפך לנכה במהלך מלחמת עיראק, פלאש זכה בהמשך לכוחותיו של סימביוט ונום החייזרי, ובהמשך סיגנן את חליפתו והפך לסוכן ונום. פלאש זכה למגוון כוחות, צבר עשרות אויבים, ואיבד את הסימביוט מספר פעמים - האחרונה שבהן לדראקס המשמיד. בנובמבר 2016, פלאש איבד באופן סופי את הסימביוט, שעבר למארח אחר.
את דמותו של פלאש תומפסון גילם בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן" ו"ספיידרמן 3" השחקן ג'ו מנגנלו, לאחר מכן השחקן כריס זילקה גילם את דמותו בסרטים "ספיידרמן המופלא" ו"ספיידרמן המופלא 2", והשחקן טוני רוולורי גילם את דמותו בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" ו"ספיידרמן: רחוק מהבית".
ביוגרפיה בדיונית > ילדות

יוג'ין תומפסון גדל בפורסט הילס שבקווינס, ניו יורק, וגר רק מספר רחובות בודדים מביתו של פיטר פארקר. הוא חי עם אביו האריסון, קצין משטרה במשטרת ניו יורק, אמו רוזי ואחותו הקטנה ג'סי. יוג'ין היה קורבן להתעללות פיזית על ידי אביו האלכוהוליסט, מה שמוביל לטבע הבריונות והאלימות אצלו. יוג'ין התקבל לתיכון מידטאון, והציק לפיטר פארקר מדי יום. אף על פי שפיטר זכה לכוחות עכביש ונהפך לספיידרמן, הוא הצליח לא להשתמש בהם נגד תומפסון. המעגל הרחב של חבריו כלל את שון "הזעיר" מק'בר, ג'ייסון לאונלו, סימור אוריילי צ'ארלי ומעריצות רבות כסאלי אבריל וליז אלן, שהייתה החברה הקבוצה של יוג'ין במשך זמן מה. יוג'ין היה כוכב הפוטבול של תיכון מידטאון והקוורטרבק, וזכה לכינוי "פלאש" על שם מהירותו במגרש הפוטבול. אף על פי שהציק לפיטר, פלאש הפך, למרבה האירוניה, לתומך ומעריץ נלהב של ספיידרמן.
פלאש היה מעורב בתקרית עם סאנדמן, וגנב מפיטר את חליפת ספיידרמן שלו. פלאש לא האמין לכך שפיטר הוא ספיידרמן, אך נחטף על ידי דוקטור דום שחשב כי הוא ספיידרמן האמיתי, וכך ספיידרמן נאלץ להציל את פלאש. כשפלאש וחבריו לכיתה יצאו לטיול שנתי במוזיאון ההיסטוריה של הטבע, שודדים ניסו לשדוד את המוזיאון ולקחו את ליז כבת ערובה. אחרי חילוצה של ליז, פלאש היה אחד מהנוכחים כשהנשר הודיע על בריחתו מהכלא ברדיו, ולאחר מכן נגרר לקרב התאבקות עם פיטר. בקרב, פלאש נדהם לגלות כי הוא אינו מסוגל לפגוע בפיטר בשל מהירות העכביש המשופרת שלו, ואגרוף אחד מפיטר העיף אותו מהזירה. או-אז, פלאש הפסיק להציק לפיטר פיזית, אך התגרה בו מילולית.
ליז, המורשמת מבגרותו של פיטר, נמשכת בהדרגה אליו וזורקת את פלאש, ששנאתו אל פיטר גוברת. לבסוף, פיטר דוחה אותה למען בטי ברנט, וליז חוזרת אל פלאש. ליז עדיין מנסה לזכות בפיטר, ולאחר שיחה על ציונו הגבוה של פיטר במבחן פלאש ופיטר נגררים למריבה. בהזדמנות אחרת, וזאת לאחר שפלאש שואל את ליז מדוע היא מבזבזת את זמנה על "פארקר החלשלוש", ליז מגנה את פלאש ב"גוש שרירים" ועוזבת את המקום. לאחר מכן, פלאש יצר מועדון מעריצים כיתתי לספיידרמן, שאליו צורפו כל הכיתה פרט לפיטר, וציין כי "ספיידרמן לא יאכזב את מעריציו לעולם". כשהמוניטין של ספיידרמן נהרס כשברח בקרב נגד הגובלין הירוק, פלאש ניסה לשקם את המוניטין של ספיידרמן בכך שהתחזה אליו. בניסיון אחר, פלאש נקלע בכוונה לשוד בתקווה שספיידרמן יופיע, אך הוכה על ידי שלושת הגנבים. מוקף בחבריו, פלאש מצהיר כי היה ספיידרמן, ופלאש מניח שהיחסים בינו לבין ליז נרגעו מכיוון שספיידרמן שוב בפעולה. עם זאת, ליז לא מוכנה לוותר בקלות שכזו.
לאחר מכן, פלאש וחבורתו צופים בפיטר ובבטי ברנט מתווכחים עם ג'ונתן סטורם, הלפיד האנושי. אף על פי שכל מה שהם רואים זה הוויכוח בין פיטר לג'ונתן, פלאש מבין כי פארקר מתווכח עם הלפיד כדי שלא יפגע בבטי. כאשר ג'יי ג'ונה ג'יימסון מביא אנשים לריאיון עם צוות הדיילי ביוגל, שבמהלכו המרואיינים יספרו מדוע הם שונאים את ספיידרמן, פלאש מבהיל את כל צוות הביוגל. בינתיים, לסלידתו של פלאש, ליז אפשרה לפיטר להיות המורה הפרטי שלה למדע. כאשר פיטר מופיע למחרת בבית-הספר, פלאש מזמין את פיטר לקרב. בסוף היום, פלאש מחכה לפיטר, אך כשפיטר רואה את "קוטל העכביש" הראשון הוא בורח, ופלאש חושב שהוא מתחמק מהקרב. למחרת, פיטר נקלע לבסוף לקטטה עם פלאש, אך כשהמנהל דייוויס מוצא את השניים, פלאש מסביר למנהל מה קרה.