stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עין סהרונים

| --- | --- |

 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  30°36′09″N 34°56′05″E﻿ / ﻿30.60263°N 34.93484°E﻿ / 30.60263; 34.93484
 גישה למעיין
 שמורת טבע:  שמורת מצוק הצינים
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) עין סהרונים(למפת צפון הנגב רגילה) עין סהרונים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין סהרונים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין סהרוניםhe
 
עין סהרונים
עין סהרונים הוא מעיין קטן, היחיד במכתש רמון, המהווה את מקור המים הגדול והמרכזי ביותר במכתש. המעיין נמצא בשמורת הטבע מצוק הצינים, ובקרבת מצד סהרונים – תחנת דרכים קדומה.
השם עין סהרונים נובע מצמח הסהרון המשתלשל הגדל באזור. בערבית נקרא המעיין אלמחלה ("המעיין היבש", "מעיין הבצורת") כשם החאן הנבטי קצר אלמחלה.
תיאור כללי

מעיין עין סהרונים הוא מעיין שכבה קטן הניזון ממי התהום הגבוהים שבאזור ומושפע מאוד משיטפונות. מי המעיין מליחים מעט רוב השנה, אך ניתן לשתות מהם.. עוצמת הנביעה של המעיין ומיקומה תלויות בכמות המשקעים.  בחורף גוברת שפיעת המעיין, ומימיו טובים יותר לשתייה. בסוף הקיץ מצטמצמת הנביעה, ויש שהיא חרבה לחלוטין. אז יימצאו מים רק בתוך שקעים חפורים בסחף האפיק.
המעיין נמצא לפני יציאתו של נחל רמון מהמכתש במקום התחברותו לנחל נקרות. הוא מקור המים הטבעי המרכזי במכתש רמון, ולכן הוא משמש מקום מחיה ליעלים, לחמורי בר ולמגוון ציפורים.
היסטוריה

עין סהרונים שימש מקור למי שתייה לשיירות שעברו בדרך הבשמים הנבטית, וחנו באכסניה הסמוכה לו. האכסניה ממוקמת בגבעה הנמוכה שממזרח, בנקודה אסטרטגית ליד המעיין.
בעלי חיים וצמחים באזור

עין סהרונים מהווה מקור מים בעבור הפרא, אשר אוכלוסייתו באזור הוערכה בשנת 2018 ביותר מ-300 פרטים.
בסוף שנות השישים הוחלט להחזיר בעלי חיים לארץ ישראל במבצע מיוחד, שבמסגרתו נרכשו שלושה זוגות פראים פרסיים (המין הקרוב ביותר לפרא הסורי שהתקיים בארץ ישראל, אך נכחד) לצד שלושה פראים נוספים שהובאו מאיראן. תחילה גודלו פראים אלו בחי-בר יטבתה, אך הם שוחררו בשנת 1982 בעין סהרונים, ולאחר מכן במקומות נוספים בנגב. הפראים הללו נקלטו היטב בסביבת עין סהרונים והתרבו במהרה.
באזור הנביעה צומח סבך של שיחי סמר, קנה מצוי, מלוח פגום ועצי אשל. שיחי סהרון משולשל צומחים על הגדה הצפונית של הנחל.
מסלול ההגעה למעיין

כעשרה ק"מ דרומה ממצפה רמון, על כביש 40, ישנה פנייה שמאלה לדרך עפר לכיוון חניון בארות (קיים סימון אדום). נסיעה של כחמישה קילומטרים נוספים מובילה לחניון בארות, וממנו ישנה פנייה ימינה (גם כאן הסימון אדום). בהתפצלות הבאה מופיע שילוט של פנייה ימינה, ומשם ישנה נסיעה עד לרחבת החניון של עין סהרונים.
מסלול ההליכה למעיין הוא בשטח מישורי ברובו. במהלך ההליכה מתגלה המעיין עצמו מאחת ממדרגות הסלע, בצורת כתם ירוק של הצמחייה ומים הבולטים בשטח. מסלול הטיול הוא מעגלי, ומחזיר את המטיילים בהליכה לחנייה.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה מפה כרך 5/ מרקוס מנחם
מדריך ישראל החדש- הר הנגב והערבה כרך 15/ ספי בן יוסף
שביל בצד/ אורי דבריו
הערות שוליים

↑  עין סהרונים, באתר מסלולים
1 2 3  הר סהרונים ועין סהרונים, באתר רשות הטבע והגנים
1 2 3  פרסת נקרות, באתר טבע ונופים בישראל
1 2  עין סהרונים, באתר מסלולרי
↑  נגב עין סהרונים, באתר טיפ לטריפ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522147605171
פולקסווגן פאסאט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פולקסווגן
 שנות ייצור:  1973 - היום
 הרכבה:  אמדן, גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  פולקסווגן K70
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכונית משפחתית מכונית מנהלים
 מרכב:  סדאן סטיישן (לא בישראל)
 פלטפורמה:  פולקסווגן MQB
 אורך:  477.5cm
 רוחב:  183.2cm
 גובה:  144.2cm
 משקל:  1435kg
 בסיס גלגלים:  278.6cm
 מפרט טכני
 מנוע:  1.5T/2.0T
 הילוכים:  DSG 7  speed
 קשר:  סקודה סופרב אאודי A4 פולקסווגן ארטאון 
פולקסווגן פאסאט (גרמנית: Volkswagen Passat) היא מכונית משפחתית גדולה (באירופה 'קטגוריה D') שהוצגה על ידי פולקסווגן מאז 1973. עד לדור הקודם, השמיני (2014-2022), היא יוצרה בעיקר בגרסאות סדאן (4 דלתות) וסטיישן.
הדור התשיעי של פאסאט, שהושק באירופה בשנת 2023, מיוצר אך ורק בגרסת סטיישן. עם זאת, המכונית מיוצרת מסוף שנת 2023 גם בסין, שם היא מיוצרת בתצורת סדאן וחולקת את אותו מרכב עם סקודה סופרב.
פאסאט היא מכונית משפחתית גדולה, מה שנקרא בעבר הרחוק בישראל "מכונית מנהלים", ומבחינת הגודל היא ממוקמת בין גולף הקומפקטית לבין ארטאון (Arteon). סקודה סופרב ואאודי A4 חלקו לאורך השנים עם פאסאט את אותן פלטפורמות ואת רוב המנועים.
פולקסווגן פאסאט משווקת ברחבי העולם מאז שנת 1973 ובמהלך חייה היא יוצרה בגרסאות מרכב שונות (סדאן, סטיישן ונוצ'בק) ונקראה בשווקים שונים בשמות דגם שונים כמו דאשר (Dasher), סנטנה, קוונטום, מגוטן, קורסאר וקראט.
בשנת 2008 השיקה פולקסווגן גרסת 'קופה ארבע דלתות' מעוצבת ומיוחדת של פאסאט והיא נקראה פאסאט CC. דגם זה הוחלף בשנת 2017 על-ידי ארטאון   בשנת 2017.
בדור השביעי של פאסאט, שהושק בשנת 2011, ניסתה פולקסווגן לבנות קוי דגמים נפרדים לאירופה, סין וארצות הברית. הגרסה שנקראת 'פולקסווגן סדאן בינונית חדשה', או NMS, יוצרה במפעלים של פולקסווגן בארצות הברית ובסין והיא ארוכה ופחות מתוחכמת מן הגרסה האירופאית. עבור אירופה פותח הדור השמיני שהושק בשנת 2014 ומבוסס על פלטפורמת MQB המודולרית.
בשנת 2019 פוצלה תוכנית NMS לשניים: פאסאט הצפון אמריקנית יוצרה כסדרה על הפלטפורמה הישנה יותר ואילו פאסאט הסינית עברה לפלטפורמת MQB המודרנית יותר. כך נוצר מצב שבו פולקסווגן שיווקה במקביל שלושה דגמים שונים שכולם נשאו את אותו שם. הייצור של פאסאט בארצות הברית הופסק בסוף שנת הדגם 2022 לנוכח צניחה בביקוש למכוניות סדאן.
מבט מאחור
דגם הסטיישן
תא הנוסעים
עליקה

| --- | --- |

הריסות עליקה ג'נוביה (הדרומית)
 מדינה:  ישראל ישראל
 סיבת נטישה:  כיבוש רמת הגולן
 תאריך נטישה:  10 ביוני 1967
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  938 (1967)
 קואורדינטות:  33°03′26″N 35°42′35″E﻿ / ﻿33.057222222222°N 35.709722222222°E﻿ / 33.057222222222; 35.709722222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) עליקה(למפת אצבע הגליל רגילה) עליקה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עליקה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עליקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עַלֵיקָה הוא כפר סורי עזוב הממוקם במרכז רמת הגולן, לצד כביש קוניטרה - גשר בנות יעקב (כביש 91), בסמוך לתחילתו של נחל גילבון. בכפר התגוררו בעיקר תושבים ממוצא טורקמני בדומה לכפרים נוספים באזור (בהם כפר נפח). השם "עליקה" משמעו בערבית מין של שיח הפטל, הנפוץ באזור הכפר משום הנחלים והמעיין באזור.
גאוגרפיה

הכפר התחלק לשני חלקים; עליקה ג'נוביה (הדרומית), אשר בשנת 1960 כללה 193 תושבים, ועליקה שמאליה (הצפונית) אשר בשנה זו כלל 559 תושבים. עליקה ג'נוביה שכנה לצד הכביש הראשי ובקרבתה היה מעיין עין אל-עלק, עליקה שמאליה הגדולה יותר שכנה כקילומטר צפונית-מערבית משם. לצד ומדרום לעליקה שאליה (ממערב לג'נוביה), שכן עד לשנת 1967 בסיס של הצבא הסורי. לאחר כיבוש רמת הגולן, שימשו מבני הבסיס את גרעין המתיישבים הראשון של קיבוץ מרום גולן, טרם החליטה הממשלה ליישב את הגולן. באופן רשמי ההתיישבות הראשונית נקראה "אתר לאיסוף בקר" ומספר חודשים לאחר מכן הצטרפו מתיישבים נוספים וגרעין ההתיישבות עבר לקוניטרה, משם המשיך במשך השנים להתיישבות הקבע בקיבוץ מרום גולן.
כקילומטר מדרום-מערב לכפר עליקה הנטוש, נמצא קברו של השיח' מרזוּק, מבנה מלבני בעל כיפה על גגו. באזור זה בעונת האביב ישנה פריחה של מרבדי אירוס החרמון.
כיום מבני הבסיס הסורי הנטוש משמשים את מפקדת חטיבה 188 וגדוד שריון נוסף (בסבב רוטציה). לצד הכביש בצמוד לבסיס, נמצאה כיום חניון חטיבת ברק ובו אתר הנצחה לזכר נופלי חטיבה 188.
הערות שוליים

↑  יגאל קיפניס, המפה הישובית של הגולן ערב מלחמת ששת הימים, קתדרה 116, 2000.
↑  זאב וילנאי, גולן וחרמון, הוצאת 'המקור', 1970.
עדני מרהיב

| עדני מרהיב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: עדני חשוף-ראש
מין:: עדני מרהיב
שם מדעי
 Cicinnurus magnificus ‏פננט, 1781

עדני מרהיב (שם מדעי: Cicinnurus magnificus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת העדניים.
מאפיינים

אורכו של העדני 25 ס"מ והוא בעל כנפיים צהובות ונוצצות, גב אדום, חזה ירוק-סגול ובעל "גלימה" צהובה על הצוואר. הזנב מכיל 2 נוצות ארוכות מפותלות בכחול-ירוק. הראש שחור והמקור והרגליים כחולים. הזכרים גדולים ומקושטים הרבה יותר מהנקבות החומות.
הזכרים בעלי קול מרשים והם יכולים לנפח את גרונם כדי לקרוא לנקבה ואז לנפח ביותר את חזם כדי להבליט את החזה הירוק הנוצץ. למרות כל המאמצים הנקבות עלולות לדחות את המחזר לעיתים קרובות אם לא ירשים אותן מספיק. הזכרים פוליגמיים ואינם משתתפים בגידול הצאצאים.
הם חיים ביערות ויערות ההר של גינאה החדשה. הם ניזונים מפירות שהם מוצאים ביער.
תת-מינים

Cicinnurus magnificus chrysopterus
Cicinnurus magnificus hunsteini
Cicinnurus magnificus intermedius
Cicinnurus magnificus magnificus
הערות שוליים

↑  עדני מרהיב באתר הרשימה האדומה של IUCN
פדריקו רדונדו

פדריקו רדונדו סולארי (נולד ב-18 בינואר 2003) הוא כדורגלן ארגנטינאי ממוצא ספרדי המשחק כקשר בקבוצת אינטר מיאמי.
קריירה

רדונדו הוא תוצר אקדמיית הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס שם שיחק מגיל 10. הוא חתם על חוזהו המקצועני הראשון במועדון ב-17 בדצמבר 2021. רדונדו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-11 ביולי 2022, בניצחון 1-2 על טיגרה, כשעלה כמחליף.
ב-23 בפברואר 2024 חתם רדונדו לשלוש שנים באינטר מיאמי.
נבחרת לאומית

נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
חיים אישיים

רדונדו מגיע ממשפחה מרובת כדורגלנים: אביו פרננדו רדונדו, אחיו הגדול פרננדו רדונדו סולארי, סבו מצד אמו חורחה סולארי (אנ'), בן דודו אאוגוסטו סולארי (אנ'), דוד רבא שלו אדוארדו סולארי (ספ') ובני דודיו מדרגה שנייה אסטבן סולארי (אנ'), דויד סולארי וסנטיאגו סולארי.
הערות שוליים

↑  Lista de convocados para el Mundial Sub 20 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הארגנטינאית, 3 במאי 2023 (בספרדית)
↑  "Federico Redondo, hijo de Fernando, comienza a entrenar con la Selección Sub 15". Minutouno (בספרדית). 2017-09-24. נבדק ב-2023-08-28.
↑  "El debut del heredero: Federico Redondo sumó sus primeros minutos en Argentinos". Olé (בספרדית). 2022-07-12. נבדק ב-2023-08-28.
עדני תריסר החוטים

| עדני תריסר החוטים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: Seleucidis
מין:: עדני תריסר החוטים
שם מדעי
 Seleucidis melanoleucus ‏דודין, 1800

עדני תריסר החוטים (שם מדעי: Seleucidis melanoleucus) הוא מין של עדני מסדרת ציפורי השיר.
מאפיינים

גודלו של העדני הוא בינוני, והוא מגיע לאורך של כ-33 ס"מ. צבעיו הם שחור וצהוב. קשתית עינו של הזכר אדומה. בצדי גופו נוצות צהובות. מחלקן האחורי של נוצות אלו, משתלשלות תריסר נוצות זנב, הדומות לחוטים, והן שהעניקו לעדני זה את שמו. הנקבה חומה עם גחון שחור. הרגליים חזקות, ובעלות טפרים ארוכים. צבען ורוד.
העדני הוא מין יחיד בסוג Seleucidis. הוא חי ביערות שפלה. תצוגת החיזור של העדני מתבצעת על ענף, ובמהלכה העדני מרחיב את חזהו החשוף. העדני ניזון מפירות ומפרוקי-רגליים.
תפוצתו של העדני משתרעת על פני גינאה החדשה ובאי סלוואטי באינדונזיה. העדני נמצא במצב השימור ללא חשש ברשימה האדומה של ארגון IUCN, ונמצא בנספח 2 של אמנת וושינגטון (CITES). למרות זאת, קשה להרבות את העדני בשבייה.
גלריה

בפארק הציפורים ג'ורונג (אנ')
הערות שוליים

↑  עדני תריסר החוטים באתר הרשימה האדומה של IUCN
עמראן (מחוז)

| --- | --- |
בית בעיר עמראן
בית בעיר עמראן
 מדינה:  תימן תימן
 בירת המחוז:  עמראן
 שטח:  9,013 קמ"ר
 גובה:  1,773 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  967,634 (2012)
 קואורדינטות:  15°38′46″N 43°55′44″E﻿ / ﻿15.646°N 43.929°E﻿ / 15.646; 43.929 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מחוז עַמְרָ֫אן (בערבית: محافظة عمران) הוא מחוז בצפון-מערב תימן.
בירת המחוז היא העיר עמראן. המחוז הוא ה-10 בגודלו בתימן מבחינת גודל האוכלוסייה (877,786 איש) והמחוז ה-14 בגודלו מבחינת שטח (9,013 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם סעדה, במערב הוא גובל עם חג'ה, בדרום עם אל-מחוית, בדרום מזרח עם המחוז צנעא ובמזרח עם אל-ג'וף.
היהודים במחוז התגוררו בעיר עמראן עצמה ובכפרים ובעיירות סביבותיה כדוגמת: בית עד'אקה, בנא'ל עוואם, ג'בל עמר, כוחלאן, ד'חייאן, עת'אר ועוד.
פאראמגנטיות

איור פשוט של גלאי פאראמגנטיות הבנוי ממגנטים קטנים
פאראמגנטיות (באנגלית: Paramagnetism; על פי האקדמיה ללשון העברית: פָּרָמַגְנֵטִיּוּת) היא צורה של מגנטיות המתרחשת רק בנוכחות של שדה מגנטי חיצוני. חומרים פאראמגנטיים נמשכים לשדות מגנטיים, ולפיכך יש להם פרמיאביליות מגנטית גדולה מאחד (או, באופן שווה ערך, סוספטיביליות מגנטית חיובית). אולם, בניגוד לפרומגנטים שנמשכים גם כן לשדות מגנטיים, פאראמגנטים אינם שומרים על המגנטיזציה בהיעדר שדה מגנטי חיצוני שמופעל עליהם.
מבוא

לאטומים או מולקולות המהווים חלק מחומרים פאראמגנטיים יש מומנט מגנטי קבוע (דיפולים), גם בהיעדר נוכחות של שדה מגנטי. דבר זה מתרחש בעיקר בגלל נוכחות של אלקטרונים לא מזווגים באורביטלים האטומיים או המולקולריים.
בפאראמגנטיות טהורה, הדיפולים לא יוצרים קשר אחד עם השני והם מאורגנים באופן אקראי בהיעדר שדה מגנטי חיצוני בעקבות התנועה התרמית הטבעית, והתוצאה של כך היא שנטו המומנט המגנטי הוא אפס.
כאשר מופעל שדה מגנטי, הדיפולים נוטים להיערך כמו השדה המופעל, כך שהתוצאה נטו של המומנט המגנטי היא בכיוון של השדה המופעל. בתיאור קלאסי, ניתן להבין כי סידור זה מתרחש בעקבות המומנט הסיבובי שמופעל על המומנטים המגנטיים על ידי השדה, שמנסה לסדר את הדיפולים במקביל אליו. אולם, ניתן להבין את המוצא האמיתי של הסידור הזה רק באמצעות התכונות הקוונטיות של ספין ושל תנע זוויתי.
אם יש מספיק חילופי אנרגיה בין דיפולים שכנים הם יצרו קשר, ועשויים באופן ספונטני להסתדר או להיות במצב אנטי-מסודר וליצור תחום מגנטי, מה שמסתיים בפרומגנטיות (מגנטים קבועים) או אנטי-פרומגנטיות, באופן עקבי. ניתן לצפות בהתנהגות פאראמגנטית בחומרים פרומגנטיים הנמצאים בטמפרטורה הגבוהה מטמפרטורת קירי שלהם, ובאנטי-פרומגנטים מעל לטמפרטורת ניל שלהם.
באופן כללי, אפקטים פאראמגנטיים הם די קטנים: הסוספטיביליות המגנטית היא בסדר גודל של 10-3 עד 10-5 עבור רוב הפאראמגנטים, אבל עשויה להגיע עד 10-1 עבור פאראמגנטים סינתטיים כגון פרו-נוזלים.
חוק קירי

עבור רמות נמוכות של מגנטיזציה, ניתן לחשב את המגנטיזציה של פאראמגנט בקירוב על ידי חוק קירי:
כאשר:
M היא המגנטיזציה שנגרמת.
B היא צפיפות השטף המגנטי של השדה המופעל, הנמדדת בטסלה.
T היא הטמפרטורה המוחלטת, הנמדדת בקלווין.
C הוא קבוע ספציפי של החומר הנקרא קבוע קירי.
חוק זה מצביע על כך שהסוספטיביליות של חומרים פאראמגנטיים נמצאת ביחס הפוך לטמפרטורה שלהם. אולם, חוק קירי תקף רק בתנאים של מגנטיזציה נמוכה, כיוון שהוא לא מתחשב ברווית המגנטיזציה שמתרחשת כאשר כל הדיפולים האטומיים מסודרים במקביל (לאחר שהכל מסודר, הגדלת השדה המגנטי החיצוני לא מגדילה את המגנטיזציה כיוון שלא יכול להיות "סידור נוסף").
חומרים פאראמגנטיים > יסודות

יסודות יכולים להיות פאראמגנטים אם יש להם אלקטרונים לא מזווגים. להלן מספר דוגמאות: אלומיניום, בריום, חמצן, פלטינה, נתרן, סטרונציום, אורניום, מגנזיום, טכנציום (מלאכותי) ודיספרוסיום.
חומרים פאראמגנטיים > תרכובות

הרבה מלחים של קבוצת מתכות מעבר מסוג d ו-f מראים התנהגות פאראמגנטית. להלן מספר דוגמאות: נחושת גופרתית, דיספרוסיום אוקסיד, ברזל כלורידי, ברזל חמצני, הולמיום אוקסיד, מנגן כלורידי.
הערות שוליים

↑  פָּרָמַגְנֵטִיּוּת במילון פיזיקה מודרנית (תשנ"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563161105171  BnF: cb11982075w (data)  GND: 4173291-1  LCCN: sh85097843  NDL: 00575065
פאראנאק מרגוליס

| --- | --- |

 לידה:  1972 (בת 52 בערך) מנצ'סטר, אנגליה
 שם לידה:  פאראנאק רופא
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 לאום:  אמריקנית
 עיסוק:  סופרת וחוקרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה, מכללת שטרן לנשים, בית ספר לאמנות של אוניברסיטת קולומביה 
 שפות היצירה:  אנגלית, עברית
 תחום כתיבה:  סיפורת
 נושאי כתיבה:  יהדות וחזרה בשאלה
 יצירות בולטות:  Off The Derech, היוצאים
 בן או בת זוג:  David Margolese (2000–2017) 
 
פאראנאק מרגוליס (Faranak Margolese; נולדה ב-1972) היא סופרת אמריקאית-ישראלית, מחברת הספר Off The Derech, ובתרגום עברי בשם "היוצאים", העוסק בתופעת עזיבת צעירים את העולם היהודי האורתודוקסי בימינו.
ביוגרפיה

מרגוליס נולדה במנצ'סטר, אנגליה, ב-1972. היא נינתו של הרב הראשי לשעבר של טהראן. היא גדלה בלוס אנג'לס להורים שהיגרו מאיראן, בבית ספרדי מסורתי. למדה בבית הספר התיכון של "ישיבה יוניברסיטי" בלוס אנג'לס. היא בעלת תואר BA בפילוסופיה מ-Stern College ותואר שני בכתיבה עיונית מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בין 1995 ל-1997 שימשה כמרצה שלא מן המניין בישיבה יוניברסיטי ובקווינס קולג', שם לימדה כתיבה עיונית.
שימשה כעורכת מהדורת 1999 של Freedom in the World, הדוח השנתי שמפרסם Freedom House. כמו כן שימשה כעורכת ב-Los Angeles Jewish Times.
עלתה לישראל ב-2002 עם בעלה הפילנתרופ דייוויד מרגוליס, מייסד SiriusXM, רשת שידורי הרדיו הגדולה בארצות הברית. הם התגוררו בירושלים, ובשנת 2017 התגרשו.
Off the Derech

מרגוליס קיבלה את הרעיון לכתיבת Off the Derech: Why Observant Jews Stop Practicing Judaism, How to Respond to the Challenge כאשר התגוררה בניו יורק, ושמה לב שרבים מבין חבריה שגדלו בבתים אורתודוקסיים הפסיקו לקיים מצוות. במשך חמש שנים היא חקרה את הנושא, קיימה ראיונות עם אנשים שהפסיקו לקיים אורח חיים אורתודוקסי, וערכה סקר מקוון בו נטלו חלק רבים נוספים. היא אף ראיינה רבנים, מחנכים, פסיכולוגים וראשי ארגונים קהילתיים.
הספר דן בסיבות שהביאו אותם לכך, ומציע צעדי מנע שבהם יכולה לנקוט הקהילה היהודית. מרגוליס כותבת כי "זהו האתגר הגדול ביותר העומד כיום בפני העולם היהודי."
מבקרים שיבחו את מרגוליס על שכתבה את "הספר החשוב הראשון הבוחן את תופעת ההתבוללות בימינו מנקודת מבטם של היוצאים בשאלה". הרב אברהם טברסקי אמר כי מדובר ב"ספר חובה לכל רב, מורה והורה". בכתב העת Publisher's Weekly נכתב כי "מסקנתה של מרגוליס ("איננו יכולים לצמצם את גדולתו של אלוהים למידותיו של הנתיב בו אנו פוסעים") תעורר הד חיובי בליבם של קוראים מכל הדתות."
היוצאים

בשנת 2017, לאחר הוצאת המהדורה האנגלית, יצא ספרה של מרגוליס "היוצאים", בהוצאת סלע מאיר. זהו תרגום של הספר Off the Derech, Israel edition. בדומה לספרה הקודם אשר יצא ב-2005, גם כאן מרגוליס ניסתה לברר מהן הסיבות ליציאה בשאלה. אך בניגוד לספרה "off the derech", בספר זה בחרה להתמקד בתושבי מדינת ישראל ולרכז את הממצאים ואת ההבדלים השונים בספר נפרד. הספר מבוסס על מחקר שערכה מרגוליס, שבמסגרתו ראיינה מאות יוצאים בשאלה, רבנים, פסיכולוגיים, אנשי חינוך וראשי תוכניות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Finding your own way on the religious path
1 2  Frances Kraft, "Author Explores Reasons for Lapses in Jewish Observance," Canadian Jewish News, March 2, 2006
1 2  Freedom in the World: The Annual Survey of Political Rights and Civil Liberties, 1998-99
↑  About the Author
↑  Off the Derech: Why Observant Jews Stop Practicing Judaism, How to Respond to the Challenge, Israel: Devora Publishing Company, 2005
↑  New book tries to keep Orthodox, well, Orthodox
1 2  Where did it go wrong
1 2  Religion review: Off the Derech: Why Observant Jews Leave Judaism - How to Respond to the Challenge
↑  Book Review: Off the Derech
↑  Amar's insults," The Jewish Chronicle of Pittsburgh, June 29, 2012"
↑  אתר הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296353205171  ISNI: 0000 0000 5373 1123  LCCN: no2006085111  VIAF: 19437157   WorldCat (עם VIAF): 19437157
עליצות פריזאית

עליצות פריזאית (בצרפתית: Gaîté Parisienne) הוא בלט שליאוניד מאסין יצר לו בשנת 1938 כוריאוגרפיה למוזיקה מאת ז'אק אופנבאך, בעיבוד ותזמור שעשה עשרות שנים לאחר כתיבתה מנואל רוזנטל בשיתוף פעולה עם ז'אק ברינדז'ונק-אופנבך, אחיינו של המלחין. הבלט, עם לברית ותפאורה של הרוזן אטיין דה בומון ותלבושות בעיצוב ברברה קרינקה, הוצג לראשונה בביצוע בלט רוס דה מונטה קרלו בתיאטרון מונטה קרלו ב-5 באפריל 1938.
תקציר

הבלט הוא בן מערכה אחת ואין לו סיפור עלילה כמקובל. תחת זאת, הוא מתאר את מעשי עגבים קלילים, ריקודים מלאי חיים ועליצות עולה על גדותיה של קבוצת אנשים שונים ומגוונים, שנפגשים ערב אחד בקפה פריזאי אופנתי בתקופת האימפריה הצרפתית השנייה (1879-1851). בין המשתתפים נציגי מעמדות חברתיים שונים.
עם פתיחת המסך, ארבעה מלצרים וארבע מנקות מכינים את האולם לשעשועי הערב. הם רוקדים ריקוד עליז לפני שהדלתות נפתחות לקהל. הראשונה להגיע היא נערת פרחים יפה, שבאה למכור את פרחיה ללקוחות. היא רוקדת בשמחה עם המלצרים, תוך נפנוף חצאיות ותחתוניות, כשהמנקות יוצאות לדרכן. עתה מגיעה קבוצה של שש "קוקודוטה", צעירות קלות-דעת בעלות מוסר מפוקפק, ובני לווייתן, שלושה שחקני ביליארד. הקבוצה מחוללת סביב האולם במזורקה משלהבת. בסיופ המזורקה, מופיעה מוכרת כפפות זוהרת בפתח הדלת, עושה את דרכה בצעדי ולס אל תוך האולם ומקסימה את כל הנוכחים. שינוי במוזיקה מבשר את בואו של תייר פרואני עשיר, שנכנס אל האולם אחוז התרגשות עזה. הורא נושא עמו שני תרמילים, שבקוצר רוחו להצטרף לחיי הלילה הפריזאיים לא התעכב להפקיד אותם למשמרת. חבורת הצעירות המפוקפקות מתעניינת בו ובעושרו הגלוי לעין, אבל הוא נמשך אל מוכרת הכפפות. עתה, לצלילי ולס גובר והולך,, נכנס ברון יפה-תואר. נער, הפרחים מקבילה את פניו, אך הוא הולך מיד שבי אחר מוכרת הכפפות. כשהם רוקדים יחדיו, נראה שהם מתואמים בשלמות. הלמות תופים ומוזיקה של שיר לכת מכריזה על בואם של קצין ומחלקת חיילים. אלה, המעוניינים בחברת נערות, סוחפים את חבורת הצעירות ואת נערת הפרחים בעוד מחול. לפתע מגיעה אשת חברה אופנתית, קורטיזנה יפהפייה הידועה בשם "לה ליון", עם בן-לווייתה, דוכס, ובת-לוויה, "הגברת בירוק". האולם מלא עתה באנשים, המבקשים ערב של שעשועים, בידור וגם, אולי, הרפתקת אהבהבים.
היסטוריה

בעצת נדיה בולאנז'ה, הנחה מאסין את הבחירה של רוזנטל מבין הקטעים של אופנבאך. לאחר השלמת הפרטיטורה, פקפק מאסין בסיכויי הצלחתה ונטה לדחות אותה. רוזנטל הציע אפוא לפנות אל איגור סטרווינסקי, שישמש כבורר בשאלה אם לקבל את הפרטיטורה, ומאסין הסכים להצעה. לאחר ששמע את המוזיקה, המליץ סטרווינסקי בכל לב למאסין לקבל את העיבוד של רוזנטל. אף על פי כן, מחמת היחסים המעורערים בין מאסין לרוזנטל, לא רוזנטל ניצח על הביצוע הראשון של הבלט, אלא אפרם קורץ, שניצח על הצגת הבכורה.
בארצות הברית הוצג הבלט "עליצות פריזאית" לראשונה בביצוע בלט רוס דה מונטה קרלו בבית המטרופוליטן אופרה בניו יורק, ב-12 באוקטובר 1938, עם אלכסנדרה דנילובה בתפקיד "מוכרת הכפפות" ודלארובה, לורט, פרנקלין, יאוסקביץ' ומאסין באותם תפקידים שרקדו בהצגת הבכורה במונטה קרלו. שמה של דנילובה, שחלקה את תפקיד מוכרת הכפפות עם טאראקאנובה באירופה, נקשר לעד עם התפקיד באמריקה בניגוד לטאראקאנובה, ששיחקה את מוכרת הכפפות כצנועה ונאיבית, דנילובה הציגה אותה כאישה בקיאה בהלכות העולם, תוססת, זוהרת ומתוחכמת, כפי שמבקר המחול ג'ק אנדרסון כתב ב"האחת והיחידה", "דנילובה ב, עליצות' הייתה לאחת האטרקציות של בלט רוס, והבלט נכלל לעיתים קרובות בתוכנית ליל פתיחת העונה של הלהקה. במופע פתיחת העונה של הלהקה בשנת 1941 בניו יורק, כשדנילובה יצאה לראשונה לבמה, היא התקבלה בתשואות ספונטניות, שעצרו את ההצגה. תשואות עוצרות-הצגה כאלה היו מאז ואילך למסורת בכל פתיחת עונה בהצגת "עליצות" עם דנילובה.
התפקיד המלבב של "נערת הפרחים" נותר במיוחד להתאים לכשרונותיה ויכולותיה של יבגניה דלארובה, אשתו השנייה של מאסין, והיא התאימה להפליא לליריות שופעת החדווה שלו. פרדריק פרנקלין, צעיר, בלונדי ויפה-תואר, היה מושלם בתפקיד הברון ונודע במשך שנים בתפקיד זה. ז'אנט לורט, רקדנית עתירת חיטובים שעיניה נוצצות, זכתה גם היא להתפעלות בתפקיד "לה ליון", שאותו ביצעה פעמים רבות. אחרי שמאסין עזב את בלט רוס דה מונטה קרלו בשנת 1943, קיבל לאון דניאליאן את תפקיד הפרואני והיה מזוהה עמו. במשך הזמן, הכניס שינויים בכוריאוגרפיה המקורית כדי להתאימה לסגנונו האישי, וזכה להתפעלות רבה בתפקידו זה.
עוד הפקות של "עליצות פריזאית" של מאסין עלו בביצוע הבלט המלכותי השוודי
(1956), תיאטרון הבלט האמריקאי (1970), לונדון פסטיבל בלט (1973) ובלט מונטה קרלו (1989). לורקה מאסין חידש את הבלט שיצר אביו, וביים אותו בשביל תיאטרון הבלט האמריקאי בשנת 1988, עם תפאורות בסגנון סרטי הנפשה מאת זאק בראון ותלבושות מקושטות וססגוניות בהפרזה מאת מעצב האופנה הצרפתי כריסטיאן לקרואה. ההפקה לא נחלה הצלחה ועלתה רק פה ושם עד 1999, אז הושמטה מן הרפרטואר. היא חזרה לחמספר הופעות ב-2014, בעונת הלהקה בניו יורק, וגם הפעם נתקלה בתגובה פושרת מצד הקהל והמבקרים.
סדר הפרקים

אוברטורה (מתוך האופרטה "עליצות פריזאית")
אלגרו מודרטו (מתוך מאדאם דה לה האל")
פולקה (מתוך (מתוך האופרטה "Le voyage dans la lune")
לנדלר (מתוך "Lischen et Fritzchen")
מזורקה (מתוך "Vert-Vert")
ואלס (מתוך "חיי פריז")
Entrée du Brésilen (מתוך "חיי פריז")
פולקה (מתוך "הלנה היפה")
ואלס (מתוך "אורפיאוס בשאול")
מארש (מתוך "Tromb-al-ca-zar")
ואלס (מתוך "חיי פריז")
Entrée du Brésilien (מתוך "חיי פריז")
ואלס (מתוך סיפורי הופמן)
דו-קרב (מתוך האופרטה "Le voyage dans la lune")
ואלס (מתוך "לה פריקול")
פרלוד ל"קאן-קאן (מתוך "אורפיאוס בשאול")
קאן-קאן תמונה 1 (מתוך "אורפיאוס בשאול", רובינזון קרוזו)
קאן-קאן סצנה 2 פולקה (מתוך "אורפיאוס בשאול")
קאן-קאן סצנה 3 (מבחר קטעים)
פט פרומוס

| --- | --- |

פט פרומוס בבול דואר של רפובליקה מולדובה
 דמויות קשורות
 אויבים:  באלאור, זמאו 
 
פט פרומוס (רומנית: Făt-Frumos) הוא הגיבור החיובי של המיתולוגיה הרומנית. תפקידו של פט פרומוס הוא להילחם בבאלאור או בזמאו, לשחרר את בחירת ליבו, אילאנה קוסנזאנה, לשאת אותה לאישה ולחיות איתה בעושר ובאושר עד סוף כל הימים.
משמעותו המילולית של השם פט פרומוס היא "ולד יפה". בעברית מתרגמים בדרך כלל ב"בן פורת".