דייוויד פטראוס
ביוגרפיה > מפקד כוחות הקואליציה באפגניסטן

לאחר שהגנרל סטנלי מק'קריסטל, מפקד כוחות ארצות הברית באפגניסטן נאלץ להתפטר בעקבות ריאיון לכתב העת רולינג סטון שבו מתח ביקורת נוקבת על הנשיא אובמה וסגנו ג'ו ביידן, ביקש הנשיא מפטראוס להשתלט על המאמץ המלחמתי באפגניסטן במקומו של המפקד מק'קריסטל. המינוי היה מבחינה טכנית ירידה בעמדה מתפקידו כמפקד פיקוד המרכז; עם זאת, הנשיא אובמה הסביר שהוא מאמין שפטראוס האיש הטוב ביותר לתפקיד. לאחר שאושר על ידי הסנאט ב-30 ביוני, פטראוס קיבל את הפיקוד באופן רשמי ב-4 ביולי. במהלך טקס נטילת הפיקוד, פטראוס סיפק את חזונו ומטרותיו לנאט"ו, לכוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי, לאנשי הפיקוד שלו ולשותפיו האפגניים. כפי שנהג בפיקודו בעיראק, פטראוס מסר את מכתבו הראשון לכוחות באותו יום שקיבל את הפיקוד.
בדצמבר 2009, הנשיא אובמה הכריז שתהיה עלייה של 30,000 חיילים נוספים באפגניסטן, אך הקציב את התגבור לשמונה-עשר חודשים בלבד. מאוחר יותר שיתף פטראוס את הפתעתו מההחלטה הזו, וציין שהוא לא הסכים עם הבחירה להכריז על משיכת הכוחות מבעוד מועד בהתחשב בכך שהיא הגבילה את כוח המיקוח עם האויב. ב-1 באוגוסט 2010, זמן קצר לאחר חשיפת יומני המלחמה באפגניסטן בוויקיליקס, שכללו דיווחים על מקרי מוות רבים של אזרחים והתקפות מוגברות של הטליבאן, פטראוס הוציא את ההנחיה הטקטית המעודכנת שלו למניעת נפגעים אזרחים, המספק הנחיות לשימוש בכוח על ידי יחידות צבא ארצות הברית הפועלות באפגניסטן. הנחיה זו חיזקה את הרעיון של "שימוש ממושמע בכוח בשיתוף עם כוחות הביטחון האפגניים" במאבק נגד כוחות המורדים: "עלינו לעולם לא לשכוח שמרכז הכובד במאבק הזה הוא העם האפגני; הם אלו שיחליטו בסופו של יום את עתידה של אפגניסטן... קודם לשימוש באש, המפקד המאשר את הפעולה חייב לקבוע שאין אזרחים נוכחים. אם אין ביכולתו להעריך את הסכנה לנוכחות אזרחים, הירי אסור, מלבד תחת שני מצבים (מצבים מסווגים לציבור הרחב מטעמי ביטחון שדה)."
בגיליון אוקטובר 2010 של מגזין הצבא, פטראוס דן בשינויים שחלו במהלך 18 החודשים הקודמים, כולל סעיפים שדנו ב"קביעת התנאים להתקדמות", "ניצול התנאים להתקדמות", "שיפור הביטחון", "תמיכה בהתרחשות הממשל [יכולת המשילות]", "קידום פיתוח כלכלי" ו"צמצום שחיתות". מקורות שרואיינו על ידי החוקר סטיב קול מתחו ביקורת על היבטים של כהונתו של פטראוס כמפקד ISAF (כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי). חלקם תיארו את פטראוס כמי שהיה מותש פיזית מסיוריו הקודמים בפעילות מבצעית ומנהלית ברחבי המזרח התיכון (כמו גם בשל החלמתו מסרטן הערמונית), בעל נטייה לראות את אפגניסטן מבעד לפריזמה של ניסיונו בעיראק – עד כדי התייחסות לאפגניסטן כ"עיראק" מדי פעם – וטענו שהיה איטי בתגובותיו לפעולות של מחבלים שפגעו בכוחות אמריקאים ואפגנים. פטראוס ביקש לשחזר את ההצלחה שהייתה גיוס תנועת ההתעוררות העיראקית באפגניסטן, דרך גיוס אנשי טליבאן לשעבר לשורות ממשלתו של חאמיד כרזאי, אך התוצאות לא היו רחבות היקף ומשנות מציאות ביטחונית בשטח.
כמפקד באפגניסטן, פטראוס הצטרף לדעת הנשיא אובמה שהיעד המבצעי המרכזי הוא אוסמה בן לאדן. לאחר מותו, מסמכים שהתגלו מהמתחם של בן לאדן חשפו מזימה להתנקש בחייהם של הנשיא אובמה וגנרל פטראוס בעת היו בטיסה משותפת. בתקשורת של בן לאדן בכיר באל-קאעידה שהמודיעין האמריקאי צוטט לה נאמר: "באשר לפטראוס, הוא איש השעה... והריגתו תשנה את דרכה של המלחמה" באפגניסטן. במאי 2011 מאמציו של פטראוס השתלמו, עם חשיפת מקום המסתור של בן לאדן בין ההרים על הגבול האפגני-פקיסטני (חבל ח'ייבר פח'טונח'ווה בפקיסטן) וחיסולו בידי כוח מיוחד במסגרת מבצע חנית נפטון. בתחילת מרץ 2011, פטראוס ביצע "התנצלות נדירה" בעקבות תקיפה אווירית של מסוק נאט"ו בפיקודו, שהביאה למותם של תשעה נערים אפגנים לא מעורבים ולפציעתו של 10, כאשר אספו עצי הסקה במזרח אפגניסטן. בהצהרה, פטראוס התנצל בפני חברי ממשלת אפגניסטן, תושבי אפגניסטן ובני המשפחה שנותרו בחיים ואמר: "מקרי המוות האלה מעולם לא היו צריכים לקרות". כמה עיתונאים ומשקיפים ציינו את גילוי הלב ההומניטרי בחרטתו הגלויה של פטראוס. פטראוס החליט לפרוש מרצון מהפיקוד על כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן ב-18 ביולי 2011. על שירותו קיבל את מדליית השירות המצטיין של נאט"ו.
פטראוס פרש מצבא ארצות הברית ב-31 באוגוסט 2011. טקס הפרישה שלו נערך באולם בסיס מייר-הנדרסון. במהלך טקס זה, הוענק לו אות השירות המצטיין של הצבא על ידי סגן מזכיר ההגנה ויליאם ג'יי לין. במהלך הטקס, לין ציין כי פטראוס מילא תפקיד חשוב כמנהיג קרבי ואסטרטג בעולם שלאחר 11 בספטמבר. לין גם ציטט את מאמציו של הגנרל פטראוס באסטרטגיית הסיכול הנוכחית של המרד. אדמירל מייקל מאלן, יו"ר המטות המשולבים בדבריו השווה את הגנרל פטראוס ליוליסס ס. גרנט, ג'ון ג'יי פרשינג, ג'ורג' מרשל ודווייט ד. אייזנהאואר כאחד מהמצביאים הגדולים של ההיסטוריה האמריקאית.