stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוקסין (קומיקס)
מדיות נוספות > סרטים

דמותו של פטריק מוליגן הופיעה בסרט "ונום 2" והוא מגולם על ידי סטיבן גרהאם. בסרטים אלו, מוליגן הוא שוטר משטרת סן פרנסיסקו החובש מכשיר שמיעה לאחר היתקלות עם פרנסס בריסון (אנ') בזמן עבודתו כשוטר. בהווה, מוליגן מנסה להסתייע באדי ברוק כדי לחקור את קלייטוס קסידי, אך הוא נהרג במהלך קרב בין ונום, קרנג' ושרייק. לאחר מותו, גופו סופג לעצמו חתיכה מהסימביוט, שמחייה אותו מחדש וגורמת לעיניו לזהור בצבע כחול.
טוקסין עתיד להופיע בסרט "ונום: הריקוד האחרון" משנת 2024.
מדיות נוספות > משחקי וידאו

פטריק מוליגן וטוקסין מופיעים במשחק הווידאו "Marvel: War of Heroes".
טוקסין מופיע כסקין (תלבושת אלטרנטיבית לדמות) עבור אדי ברוק וונום במשחק הווידאו "Marvel Heroes (אנ')".
טוקסין, שנקרא בשם "קרנון" מופיע כדמות הניתנת למשחק וכקרב בוס במשחק הווידאו "Lego Marvel Super Heroes 2 (אנ')". גרסה זו נוצרה לאחר שהגובלין הירוק של שנת 2099 השתמש בכלים טכנולוגיים מתקדמים כדי לאחד בין ונום לקרנג'. למרות שבתחילה קרנון נשלט על ידי הגובלין, הוא משתחרר ורודף אחר הגובלין כנקמה על ששלט בו.
גרסאות הסימביוט של אדי ברוק ופטריק מוליגן מופיעות בתור דמויות הניתנות למשחק במשחק המובייל "Spider-Man Unlimited (אנ')".
טוקסין ומארחו החדש, ברן מופיעים כדמות הניתנת למשחק במשחק המובייל "Marvel: Future Fight (אנ')".
טלסקופ מגלן הענק

| --- | --- |
הדמיית אמן של טלסקופ מגלן הענק בלילה
הדמיית אמן של טלסקופ מגלן הענק בלילה
 מידע כללי
 מיקום:  מצפה הכוכבים לאס קמפאנס, פרובינציה ואסקו (אנ'), מחוז אטקמה (מחוז) אטקמה, צ'ילה צ'ילה
 גובה:  2,516 מטר מעל פני הים
 טלסקופ ראשי
 סוג:  טלסקופ אופטי
 קוטר:  25 מטר (כל מראה בקוטר 8.4 מטר)
 שטח איסוף:  369 מ"ר
 הצבה:  הגבהה/אזימוט
 תחום תדרים:  320–25,000 ננומטר
 טלסקופ משני
 קוטר:  3.2 מטר
 
 קואורדינטות:  29°02′54″S 70°41′01″W﻿ / ﻿29.048333°S 70.683611°W﻿ / -29.048333; -70.683611
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט GMT(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט GMT
 
 gmto.org
 
טלסקופ מגלן הענק (באנגלית: The Giant Magellan Telescope, בראשי תיבות: GMT) הוא טלסקופ מחזיר אור קרקעי גדול במיוחד הנמצא בשלבי בנייה באתר מצפה הכוכבים לאס קמפאנס (אנ') (LCO), בדרום מדבר אטקמה, צ'ילה, דרום אמריקה. הטלסקופ יהיה מורכב משבע מראות זהות בגודלן בקוטר 8.4 מטר כל אחת והאור הראשון של הטלסקופ מתוכנן לשנת 2025. הטלסקופ יפעל בטווח הספקטרום הנראה והתת-אדום (320–25,000 ננומטר) והוא יהיה בקוטר כולל של 24.5 מטר ושטח איסוף קליטת אור שווה ערך לשטח של מראה בקוטר 22 מטר, שהוא כ־368 מ"ר. פרויקט טלסקופ מגלן הענק החל לצקת את המראות הראשיות שלו בשנת 2005 והחל בבניית האתר בשנת 2015. החל משנת 2023, כל שבע המראות הראשיות נוצקו, ייצור המראה הראשונה מתוך שבע מראות משניות אדפטיביות בעיצומה, וייצור תושבת הטלסקופ בעיצומו. תתי מערכות טלסקופ אחרות נמצאות בשלבי תכנון סופיים. הטלסקופ יתחיל לפעול עם ארבע מראות (המראה המרכזית ושלוש מראות צד) ובניית הפרויקט מתוכננת להסתיים בשנת 2029. הטלסקופ נקרא על שם פרדיננד מגלן, מגלה ארצות פורטוגלי מהמאה השש עשרה.
הטלסקופ שעלות בנייתו מוערכת בכ־2 מיליארד דולר הוא פרויקט של תאגיד GMTO, קונסורציום בינלאומי של מוסדות מחקר מובילים המייצגים שש מדינות: אוסטרליה, ברזיל, צ'ילה, ישראל, קוריאה הדרומית וארצות הברית.
אתר

מיקום טלסקופ מגלן הענק נמצא באתר מצפי הכוכבים של לאס קמפאנס שנוסד בשנת 1969 ושטחו כ־259 קילומטר מרובע, בדרום מדבר אטקמה פרובינציית ואסקו (אנ'), מחוז אטקמה, צ'ילה, דרום אמריקה. האתר נמצא במרחק של כמאה קילומטר צפונית־מזרחית מבירת מחוז קוקימבו, לה סרנה ומאה ושמונים קילומטר דרומית מבירת פרובינציית קופיאפו (אנ'), העיר קופיאפו (אנ') שבמחוז אטקמה. האתר בבעלות ובתפעול מכון קרנגי למדע והוא כולל מספר טלסקופים כדוגמת זוג טלסקופי מגלן (אנ') בקוטר 6.5 מטר כל אחד וטלסקופים נוספים. מתחם אתר טלסקופ מגלן הענק נמצא בגובה 2,516 מטר מעל גובה פני הים והוא נבחר בגלל ראות אסטרונומית הכוללת דלילות מרכזי אוכלוסייה ותנאים גאוגרפיים נוחים אחרים. שמי הלילה ברוב אזור מדבר אטקמה שמסביב אינם נקיים רק מזיהום אטמוספירי, בנוסף הוא כנראה אחד המקומות הפחות מושפעים מזיהום אור.
הגובה הטופוגרפי, הגישה שלו לשמיים הדרומיים, תנאי הראות המעולים, מזג אוויר צלול ויבש מאוד ברוב ימות השנה והעדר זיהום אוויר ואור ממרכזי אוכלוסייה, הופך את האזור לאחד המקומות הטובים ביותר בכדור הארץ לתצפית אסטרונומית לטווח הארוך. מזג האוויר באתר יציב כבר יותר משלושים שנה ולאתר היסטוריה ארוכה של ביצועים מצוינים. ישנם גם גרמי שמיים מעניינים רבים הנראים בעיקר מחצי הכדור הדרומי כמו הענן המגלני הגדול והענן המגלני הקטן, שהם הגלקסיות השכנות הקרובות ביותר אלינו, ומרכז גלקסיית שביל החלב.
ההכנה העיקרית באתר החלה עם הפיצוץ הראשון לצורך השטחת פסגת ההר ב־23 במרץ 2012. הבניה באתר החלה, עם תחילת סלילת הדרך לאתר הטלסקופ, בנובמבר 2015 והחפירה ליסודות מבנה הסלסקופ, הושלמה במרץ 2019.
שטח מתחם אתר הטלסקופ תוכנן מראש כך שיוכל להכיל בעתיד מערך של שני טלסקופים זהים שיעבדו יחדיו ליצירת אינטרפרומטר אסטרונומי יחיד בדומה לשני הטלסקופים האופטיים במצפה הכוכבים קק בהר מאונה קיאה שבהוואי.
האזור הוא בעל פעילות ססמית חזקה (אזור גאולוגי של הפחתה לכל אורך הרי האנדים) ולכן התכנון של הטלסקופ ומיתקניו נעשה בהתאם לתקנים לעמידות כנגד רעידות אדמה.
רקע טכנולוגי

טלסקופ מגלן הענק, הוא הראשון מתוך שלושה טלסקופים גדולים מאוד מהדור החדש שעתיד לפתוח מרחב גילוי חדש ולהתייחס לשאלות מפתח באסטרופיזיקה, קוסמולוגיה ובחקר עולמות אחרים. הטלסקופ מתוכנן במערך מעגלי של שבע מראות שמתואמות בקוהרנטיות כמערכת אופטית יחידה עם יכולת רזולוציה גדולה פי 10 מטלסקופ החלל האבל ופי 4 מטלסקופ החלל ג'יימס וב. הטלסקופ יהווה כלי מחקר חדיש עבור כל החוקרים העתידיים לטווח של 50 שנים לפחות. הפיתוח הרעיוני של הטלסקופ החל בשנת 2000, בעקבות טלסקופים מוצלחים בקוטר של 8 מטר בהוואי, צ'ילה ודרום־מערב ארצות הברית. בשנות השמונים של המאה ה־20 פותחו שתי טכנולוגיות שאיפשרו לייצר מראות גדולות יותר מחמש מטר קוטר. טכנולוגיה אחת פותחה על ידי חברת קורנינג (אנ') בארצות הברית וחברת סקוט (אנ') בגרמניה ובה נעשה שימוש בזכוכית זרודור דמוי זכוכית-קרמית (אנ') בעלת מקדם התפשטות תרמית נמוך שאינו משנה צורה בזמן שהטמפרטורה שלו משתנה. הזכוכית שימשה לייצור מראות דקות של הטלסקופ הגדול מאוד (ארבעה טלסקופים עם מראה בקוטר 8.2 מטר כל אחת) בצ'ילה, מראות מצפה הכוכבים ג'מיני (אנ') -הטלסקופ הצפוני בהוואי והדרומי בצ'ילה (שני טלסקופים עם מראה בקוטר 8.1 מטר כל אחת) ומראת הטלסקופ הגדול באיים הקנריים (GTC), באי לה פלמה, (מצפה הכוכבים רוק דה לוס מוצ'אצ'וס (אנ') (ORM), עם קוטר מראה 10.4 מטר הבנוי מ־36 מקטעים בצורת משושה). הטכנולוגיה השנייה היא הגישה החלופית שפותחה על ידי רוג'ר אנג'ל (פרופסור לאסטרונומיה ומדעים אופטיים) באוניברסיטת אריזונה, הבנויה על ניסיון מצפה הכוכבים פאלומר בקליפורניה (מראה בקוטר 5.08 מטר) של מראה גדולה מזכוכית בורוסיליקט טהורה, שאפשר לייצר איתה מראות בצורות מורכבות כדוגמת יציקה בתבנית מבנה כוורת (בצורות משושים). שיטה זו מאפשרת ליצור מראות במשקל של כ־80% קלות יותר, דקות יותר ועם אותה קשיחות מבנית. מראות שיוצרו בשיטה זו, נמצאות במצפה הכוכבים MMT (אנ') ‏(MMTO) (מראה בקוטר 6.5 מטר) באריזונה, בטלסקופ הבינוקולארי הגדול (שתי מראות בקוטר 8.4 מטר כל אחת) באריזונה ובטלסקופי מגלן (קוטר כל מראה 6.5 מטר) בצ'ילה. נכון לעשור הראשון של המאה ה־21, הטכנולוגיה ההנדסית מאפשרת מראה ביציקה בודדת עד לקוטר 8.4 מטר.
סדרת דיונים בין מספר מוסדות; מכון קרנגי למדע, אוניברסיטת אריזונה, סמית'סוניאן ואחרים, הביאו לצעד הגיוני של מעבר לטלסקופים של 8–10 מטר קוטר מראה. הצילומים האיכותיים שסופקו על ידי זוג טלסקופי מגלן בצ'ילה הביא להחלטה בבחירת הטכנולוגיה לייצור המראות ולבחירת מיקום אתר הטלסקופ בצ'ילה.
ארגון וניהול

פרויקט טלסקופ מגלן הענק מפותח, מתופעל ומנוהל על ידי תאגיד GMTO - The Organization Giant Magellan Telescope שהיא חברה עצמאית ללא מטרות רווח שהוקם מטעם מייסדי הקונסורציום הבינלאומי. התאגיד מנוהל כיום על ידי 12 נציגים מהמוסדות המייסדים, פועל באמצעות דירקטוריון ומקום ההתאגדות בדלאוור, קליפורניה. לתאגיד הסכם שיתוף פעולה עם אוניברסיטת צ'ילה לתצפיות אסטרונומיות של חוקרים מצ'ילה. משרדי התאגיד ממוקמים בפסדינה, קליפורניה ובסנטיאגו דה צ'ילה.
ד"ר ונדי פרידמן, יזמה את פרויקט טלסקופ מגלן הגדול וכיהנה כראש דירקטוריון הקונסורציום הבינלאומי של טלסקופ מגלן הענק, משלב היוזמה ב־2003 ועד לשנת 2015. בינואר 2018 חברת WSP Global (אנ') שהיא חברה בינלאומית המספקת שירותי ניהול וייעוץ לסביבה הבנויה והטבעית ממונטריאול, קוויבק, קנדה, זכתה בחוזה לניהול בניית הטלסקופ. העלות המשוערת של הפרויקט היא מעל מיליארד דולר והמימון מגיע מהשותפים המיסדים של המיזם ותורמים פרטיים כדוגמת תעשיין הנפט ג'ורג' מיטשל שתרם 35 מיליון דולר למיזם וריצ'רד פ' קאריס, שתרם 20 מיליון דולר לאוניברסיטת אריזונה עבור מעבדת המראות הנושאת את שמו. מעבדת המראות היא אחת מקבוצות המחקר במצפה הכוכבים סטיוארט (אנ') שהיא זרוע המחקר של המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת אריזונה.
מטרות מדעיות

טלסקופ מגלן הענק יחקור את המקור ואת האבולוציה של מערכות פלנטריות, אפיונם של כוכבי לכת במערכות שמש חוץ־שמשיות, היווצרות כוכבים, אבולוציית יסודות חומרים כימיים, חורים שחורים, חומר אפל ואנרגיה אפלה, היווצרות ואבולוציה של גלקסיות, איתור ואפיון כוכבי לכת חוץ-שמשיים. מחקר כוכבי לכת במערכות שמש אחרות הוא ליבת המחקר של טלסקופ מגלן הענק. איתור כוכבי לכת סלעיים במרחק של עד שלושים שנות אור מכדור הארץ בעזרת טכניקת מהירות רדיאלית עם דיוק של עשר סנטימטר לשנייה עם ספקטוגרף באור הנראה, איתור סימני חיים באטמוספירות על ידי שימוש בשיטת הליקוי ושימוש בספקטוגרף אופטי (אנ') לאורכי גל אינפרא אדום לקביעת הרכב האטמוספירה של כוכבי הלכת וצילום ישיר של כוכבי לכת במערכות שימשיות קרובות עד שלוש מאות שנות אור, בעזרת שימוש באופטיקה מסתגלת וקרונוגרף.
כדי להשיג את היעדים המדעיים שלשמם יזמו את הפרויקט, הטלסקופ יעבוד בסינרגיה עם מספר טלסקופי קרקע וחלל עתידיים, החל מהעשור השלישי והרביעי של המאה ה־21: עם גלאי ליגו - LIGO בלואיזיאנה; עם טלסקופ מצפה הכוכבים ורה רובין (אנ') בצפון צ'ילה; עם מערך קילומטר רבוע באוסטרליה המערבית ודרום אפריקה; עם מערך המילימטרי הגדול אטקמה (אנ') (ALMA) במדבר אטקמה, צ'ילה; עם טלסקופי סקר בשיטת הליקוי (Transient Survey Telescopes); עם טלסקופ החלל ג'יימס וב; עם טלסקופ החלל גאיה; עם טלסקופ החלל ננסי גרייס רומן; עם טלסקופי חלל באורכי גל אינפרא אדום; ועם טלסקופי חלל סורקי רנטגן (שמות הטלסקופים באנגלית: ATHENA, eROSITA, Lynx X-ray).
השוואה

טלסקופ הענק מגלן הוא אחד מסוגי הטלסקופים החדשים הנקראים טלסקופים גדולים במיוחד (אנ') (ELT). טלסקופים גדולים שנמצאים בשלבי בניה בעשור השלישי של המאה ה־21, כוללים את הטלסקופ הגדול במיוחד וטלסקופ השלושים מטר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | שם (כינוי) | קוטר | שטח איסוף אור   (M1) | גובה | אור ראשון |  |
| 1 | הטלסקופ הגדול במיוחד (ELT) | 39.3 מ' | 978 מ"ר | 3,046 מ' | 2025 |  |
| 2 | טלסקופ שלושים מטר (TMT) | 30 מ' | 655 מ"ר | 4,050 מ' | 2027 |  |
| 3 | טלסקופ מגלן הענק (GMT) | 24.5 מ' | 368 מ"ר | 2,516 מ' | 2029 |  |
| 4 | הטלסקופ הגדול בדרום אפריקה (אנ') (SALT) | 11.1 × 9.8 מ' | 79 מ"ר | 1,798 מ' | 2005 |  |
| 5 | מצפה הכוכבים קק | 10.0 מ' | 76 מ"ר | 4,145 מ' | 1996,1990 |  |
| 6 | הטלסקופ הגדול באיים הקנריים (GTC) | 10.4 מ' | 74 מ"ר | 2,267 מ' | 2007 |  |
| 7 | הטלסקופ הגדול מאוד (VLT) | 8.2 מ' | 50 מ"ר | 2,635 מ' | 2000-1998 |  |
הערה - התאריכים העתידיים לאור הראשון הם זמניים והם עשויים להשתנות
שותפים מייסדים של הפרויקט

הפרויקט מובל על ידי ארצות הברית בשותפות אוסטרליה, ברזיל, דרום קוריאה וצ'ילה כמדינה המארחת.
רשימת מוסדות אוניברסיטאיים ומכוני מחקר מובילים השותפים בקונסורציום המתכנן ובונה את פרויקט הטלסקופ:
אוניברסיטת אריזונה (המחלקה לאסטרונומיה ומצפה הכוכבים סטיוארט)
אוניברסיטת המדינה של אריזונה (בית הספר לחקר החלל וכדור הארץ (SESE))
אסטרונומי אוסטרליה
האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה (בית הספר למחקר באסטרונומיה ובאסטרופיזיקה)
מצפי מכון קרנגי למדע
אוניברסיטת סאו פאולו (קרן המחקר של סאו פאולו) (אנ') (FAPESP)
אוניברסיטת הרווארד (מרכז הרווארד-סמיתסוניאן לאסטרופיזיקה (אנ'))
מכון קוריאה לאסטרונומיה ומדעי החלל (אנ') (KASI)
סמית'סוניאן (מרכז הרווארד-סמיתסוניאן לאסטרופיזיקה) (CfA)
אוניברסיטת טקסס A&M
אוניברסיטת טקסס באוסטין (המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת טקסס באוסטין)
אוניברסיטת שיקגו (המחלקה לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה מאוניברסיטת שיקגו)
מכון ויצמן למדע.
מצב בניית המראות

טלסקופ מגלן הענק יהיה מורכב בסך הכל משבע מראות ראשיות (M1): מראה מרכזית אחת, שישה מראות צדדיים מחוץ לציר ומראה שמינית אשר תשמש כמראה רזרבית לצורך החלפת כל מראה שתעבור תהליך אחזקה הכולל ניקוי וציפוי אלומיניום מחדש. המראות עשויות זכוכית בורוסיליקט ובעלות מבנה של חלת דבש מתחת לפני השטח של כל מראה. לטלסקופ אופטיקה מסתגלת הבנויה משבע מראות משניות (M2) בקוטר 1 מטר כל אחת המתואמות לשבע המראות הראשיות.
מראה 1 נוצקה באוקטובר 2005 וליטוש המראה הושלמה באוגוסט 2012 עם דיוק של 19 ננומטר ונישלחה לאחסון זמני.
מראה 2 נוצקה בינואר 2012. ליטוש המראה הסתיים ביולי 2019 ונישלחה לאחסון זמני.
מראה 3 נוצקה באוגוסט 2013.
מראה 4 נוצקה בספטמבר 2015. המראה המרכזית עם פתח מרכזי בקוטר 2.4 מטר.
מראה 5 נוצקה בנובמבר 2017.
מראה 6 נוצקה במרץ 2021.
מראה 7 נוצקה בספטמבר 2023.
מראה 8 מתוכנן.
הערות שוליים

↑  Proceedings of Spie, Giant Magellan
↑  The Giant Magellan Telescope's Final Mirror Fabrication Begins. GMTO.
↑  GMT, gmto.org, GMT Fact Sheet.
↑  GMT, gmto.org, GMT Science Book 2018.
↑  Jamie Carter, New $2 Billion Telescope Will Be Fitted With A ‘Large Earth Finder’, Forbes
↑  The University of Arizona, Mirror Lab, About Us, Richard F. Caris Mirror Lab Dedication.
↑  GMT, gmto.org, Transforming our Understanding of the Universe.
↑  GMT, gmto.org, Exoplanets and GMT Fact Sheet.
↑  GMT, gmto.org, Exploring Habitable Planets Around Nearby Stars.
↑  GMT, gmto.org, Exoplanets and GMT Fact Sheet.
↑  GMT, gmto.org, The Alchemist’s Dream: How the Universe Makes Gold.
↑  Extremely Large Telescope, ESO's Extremely Large Telescope, ELT Timeline.
↑  TMT International Observatory, About, Timeline.
↑  Giant Magellan Telescope, Overview, Quick Facts.
↑  Giant Magellan Telescope, GMT Founders
↑  רואים רחוק: מכון ויצמן למדע מצטרף לשותפות טלסקופ הענק "מגלן", באתר ynet, 19 באוקטובר 2021
↑  GMT, Giant Magellan Telescope – Overview.
↑  GMT, gmto.org, Crafting the GMT Mirrors
↑  Rahul Rao, Giant Magellan Telescope project casts 7th and final mirror, space.com, September 27, 2023
↑  The Giant Magellan Telescope’s Final Mirror Fabrication Begins, giantmagellan.org, September 26, 2023
אתר מצפה הכוכבים לאס קמפאנס. מצד ימין זוג טלסקופי מגלן
מבט אווירי על אתר הבנייה של טלסקופ מגלן הענק
הדמיית טלסקופ מגלן הענק
נתיב האור ב־GMT
דיאגרמת השוואה בין הגדלים הנומינליים של טלסקופ מגלן הענק וטלסקופים אופטיים בולטים. העיגול האפור בוטל - הטלסקופ הגדול בצורה מכרעת (אנ') ‏(OWL) (בקוטר 100 מטר). ברקע – הרדיו טלסקופ במצפה הכוכבים ארסיבו (בעל מפתח של 305 מטר)
מראות הטלסקופ במעבדת המראות בצמוד לאצטדיון אריזונה, (אנ'), טוסון, אריזונה. המעבדה יכולה להכיל עד שלוש מראות בשלבי ביצוע שונים; יציקה, ליטוש ציפוי ובדיקה. בקדמת הצילום ניתן לראות את אחת המראות ממוקמת מתחת למגדל הבדיקה האופטית. על גבי תושבת המראה הסמלילים הבאים מימין לשמאל: אוניברסיטת אריזונה, טלסקופ מגלן הענק, מעבדת המראות ע"ש ריצ'רד פ' קאריס וסמליל תאגיד אוהרה (אנ') - ספק הזכוכית למראות
יחסי לבנון–קוסובו

| יחסי לבנון–קוסובו |
| --- | --- |
לבנון: קוסובו


לבנון: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
10,400: 10,887
אוכלוסייה
5,831,521: 1,678,500
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,937: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,076: 6,219
משטר
רפובליקה

יחסי קוסובו–לבנון הם היחסים בין לבנון וקוסובו. כיום בין שתי המדינות אין יחסים דיפולמטיים פורמליים, שכן לבנון אינה מכירה בקוסובו כמדינה ריבונית.
היסטוריה

בפגישה ב-28 במאי 2009 עם שר החוץ של קוסובו, סקנדר היסני (אנ'), אמר שגריר לבנון באו"ם נואף סלאם, כי לבנון תמשיך לתמוך בקוסובו וכי ממשלת לבנון מקווה להכיר בה. בפגישה בנובמבר 2009 בין משלחת מאלבניה בראשות סגנית שר החוץ, אדית הרקסי, ובכירים מלבנון, כולל ראש ממשלת לבנון סעד אל-חרירי, אמר הצד הלבנוני כי לבנון תכיר בקרוב בקוסובו. עם זאת, מאוחר יותר דווח כי שגריר לבנון בבלגרד, צ'האד מועלם, אמר כי אין אפשרות שלבנון תכיר בקוסובו בזמן הקרוב, וכי היא תחכה להחלטת בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ).
בפגישה עם יו"ר הפרלמנט האלבני ג'וזפינה טופאלי (אנ') בפברואר 2012, אמר ראש ממשלת לבנון, נג'יב מיקאתי, כי סוגיית ההכרה בקוסובו נשקלת ברצינות רבה.
בדצמבר 2013 הבטיח שר החוץ הלבנוני עדנאן מנסור לשקול את בקשתה של קוסובו להכרה בה.
ב-29 בנובמבר 2018 ביקר שר החוץ הלבנוני ג'בראן באסיל בבלגרד ואישר במסיבת עיתונאים משותפת עם מקבילו הסרבי, איוויצה דאצ'יץ', כי לבנון תומכת ב"ריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית" של סרביה. באסיל הוסיף גם כי "לבנון וסרביה חולקות נטיות ריבוניות משותפות, כמו גם דחייתן של פילוג ובידוד."
ליברה אופיס

| --- | --- |


מסך ניווט של ליברה אופיס
 מפתח:  קרן המסמך (TDF) וקהילת הקוד הפתוח
 מחזור חיים:  25 בינואר 2011 – הווה (14 שנים) 
 גרסה אחרונה:  24.8.4 (15 בדצמבר 2024) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows, Haiku, מערכת הפעלה דמוית יוניקס, חוצה-פלטפורמות, אנדרואיד, לינוקס 
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי של מוזילה, גרסה 2 והרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו, גרסה 3
 קוד מקור:  https://git.libreoffice.org/core 
 קטגוריה:  חבילת יישומים משרדיים
 libreoffice.org
 
ליברה־אופיס (באנגלית: LibreOffice – "משרד חופשי") היא חבילת יישומים משרדיים חופשית המפותחת על ידי קרן המסמך (The Document Foundation). היא נוצרה ב-28 בספטמבר 2010 כפיצול מהקוד של OpenOffice.org עקב חוסר שביעות רצון של חלק גדול מהמפתחים מדרך ניהול המיזם על ידי חברת אורקל (וחברת Sun לפניה).
רכיבים

ליברה אופיס כוללת מספר רכיבים:
Writer – מעבד תמלילים (מקביל לוורד).
Calc - גיליון אלקטרוני (מקביל לאקסל).
Impress – תוכנת מצגות (מקבילה לפאוורפוינט).
Base(אנ') - מסד נתונים  ומחולל יישומים חזותי (מקביל לאקסס).
Draw – תוכנת רישום וקטורי. מיועדת ליצירת תרשימים (למשל תרשימי זרימה). מאפשרת גם עריכת קובצי PDF (מקבילה ל-CorelDRAW של חברת קורל).
Math - חבילה לכתיבת נוסחאות מתמטיות, אותן ניתן לשלב במסמכים אחרים כדוגמת מעבד התמלילים או הגיליון האלקטרוני (מקבילה לעורך המשוואות של מיקרוסופט).
היסטוריה

ב־28 בספטמבר 2010, מספר חברים במיזם OpenOffice.org יצרו קבוצה חדשה בשם "The Document Foundation". קבוצה זו יצרה את ליברה אופיס מתוך המיזם הקודם מחשש כי חברת אורקל תפסיק את הפיתוח של OpenOffice.org, או תגביל אותו כמיזם קוד פתוח בדומה למה שקרה עם אופן סולאריס. מאז מרבית הפצות הלינוקס אימצו את ליברה אופיס על פני OpenOffice.org.
כתוצאה מהפיצול של OpenOffice.org לליברה אופיס, ואיבוד מפתחים כתוצאה מכך, הודיעה אורקל באפריל 2011 כי היא מפסיקה את הפיתוח המסחרי של OpenOffice.org. ביוני 2011 הודיעה אורקל כי היא תתרום את הקוד והסימן המסחרי לקרן התוכנה אפאצ'י, הקרן קיבלה את ההצעה והמיזם הפך למיזם באינקובציה.
פיתוח

קוד המקור של ליברה אופיס נמצא במספר מאגרי גיט. זאת בניגוד למאגר מרקוריאל בודד שבו השתמשו ב־OpenOffice.org.
קרן המסמך

קרן המסמך (The Document Foundation, בקיצור – TDF) הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד כדי לפקח על פיתוח ליברה־אופיס, להחזיק נכסים הקשורים לתוכנה, שרתים, (השם), ועוד. הקרן היא עמותה שרשומה בגרמניה.
ראו גם

OpenOffice.org
מיקרוסופט אופיס
הערות שוליים

↑  Statements on OpenOffice.org Contribution to Apache
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009957537905171  BNE: XX5483185  BnF: cb16598511p (data)  GND: 1035495228  LCCN: no2014101401  SUDOC: 160578574  VIAF: 309856297   WorldCat (עם VIAF): 309856297
הטינה (סדרת סרטים)

סמליל סדרת הסרטים בשפה האנגלית
סדרת סרטי "הטינה" היא סדרת סרטי אימה ועל טבעי שהופצו על ידי אולפני סוני ומהווים עיבוד אמריקאי לסדרת סרטי "ג'ו-און" היפניים שנוצרו על ידי טאקאשי שימיזו. הסרט הראשון בסדרה מהווה עיבוד אמריקאי לסרט "ג'ו-און: הטינה". סרט ההמשך, "הטינה 2" הוא לא עיבוד לשום סרט, אלא מציג עלילה מקורית ששואלת אלמנטים מהסדרה. הסרט השלישי בסדרה, "הטינה 3" מתרחש זמן מה לאחר עלילת הסרט השני.
עלילת סדרת הסרטים עוסקת באנשים שקוללו בקללה השוררת בבית ברובע סוגינאמי. הקללה נוצרה על ידי גבר קנאי שרצח את אשתו ובנו לאחר שגילה שיש לה רגשות לגבר אחר. שם הקללה, "ג'ו-און" גורמת לקורבנות להירדף על ידי רוחות המשפחה ולהעביר את הקללה הלאה כמעין "נגיף" שלא ניתן לעצירה.
בשנת 2020 שוחרר סרט רביעי בסדרה. בעוד בתחילה האמינו שהסרט יהיה אתחול לסדרה, עלילתו היוותה המשכון צד (כלומר, לא קשור באופן ישיר לסדרה המרכזית) המתרחש במקביל לסרט הראשון והשני. סם ריימי ורוברט טאפרט (אנ') הפיקו את הסרט הראשון, השני והרביעי דרך חברת ההפקות "Ghost House Pictures (אנ')" שבבעלותם, יחד עם טאקאשי איצ'ס שהפיק את ארבעת הסרטים.
סרטים

| שם בעברית | שם באנגלית | סדר הוצאה | מיקום בכרונולוגיה | שנת יציאה | במאי | תסריטאים | מפיקים | תקציב | הכנסות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הטינה | The Grudge | 1 | 1 | 2004 | טאקאשי שימיזו | סטפן סוסקו | סם ריימי, רוברט טאפרט וטאקאשי איצ'ס | $10,000,000 | $187,281,115 |
| הטינה 2 | The Grudge 2 | 2 | 3 | 2006 | טאקאשי שימיזו | סטפן סוסקו | סם ריימי, רוברט טאפרט וטאקאשי איצ'ס | $20,000,000 | $70,711,175 |
| הטינה 3 | The Grudge 3 | 3 | 4 | 2009 | טובי וילקינס | בראד קיני | אנדרו פפר וטאקאשי איצ'ס | $5,000,000 | $1,869,127 |
| הטינה (2020) | The Grudge (2020) | 4 | 2 | 2020 | ניקולס פסקה | ג'ף ביולר וניקולס פסקה | סם ריימי, רוברט טאפרט וטאקאשי איצ'ס | $10,000,000 | $49,511,319 |
סרטים > הטינה (2004)

הסרט עלה לאקרנים ב-22 באוקטובר 2004. עלילת הסרט עוקבת אחר קרן דייוויס (שרה מישל גלר), תלמידה זרה אמריקאית שלומדת עבודה סוציאלית בטוקיו שביפן, בה היא מתגוררת ביחד עם בן זוגה, דאג (ג'ייסון בהר). קרן, שמתנדבת במרכז לטיפול בקשישים דרך לימודיה, מסכימה להחליף מטפלת בשם יוקו (יוקו מאקי (אנ')) בטיפול באישה קשישה אמריקאית בשם אמה (גרייס זבריצקי), השרויה במצב קטטוני. בעודה מטפלת באמה, קרן שומעת רעשים מהקומה העליונה וחוקרת אותה. קרן נאלצת להתמודד מול תופעות על טבעיות הנגרמות בגלל רוחותיהן של בני משפחת סא'אקי המנוחים. אותן רוחות אחראיות לשרשרת רציחות זוועתית שמקורה בטרגדיה משפחתית שהתרחשה שנים קודם לכן. כאשר אנשים ממשיכים למות, קרן נשאבת בעצמה אל מעגל האימה ולומדת על סודותיה של הקללה הרובצת בבית, ובמקביל מנסה למנוע מבן זוגה להפוך למקולל בעצמו.
הסרט היווה הצלחה קופתית מרשימה והרוויח מעל ל-180 מיליון דולר. סכום שעלה על כל הציפיות של יוצרי הסרט והאולפנים.
סרטים > הטינה 2 (2006)

החלק השני בסדרה עלה לאקרנים ב-13 באוקטובר 2006. עלילת הסרט מתרחשת בחלקו מיד לאחר הסרט הראשון (2004) וכשנתיים לאחר מכן (2006) ובמקביל בארצות הברית וביפן. עלילת הסרט עוקבת אחר אוברי (אמבר טמבלין), אחותה הצעירה של קרן שנשלחת על ידי אמן החולה (ג'ואנה קסידי) ליפן במטרה להחזיר את קרן הביתה. בהגיעה ליפן, אוברי מגלה שקרן אושפזה בבית חולים פסיכיאטרי לאחר אירועי הסרט הקודם. ביציאתה מבית החולים, אוברי חוזה בקרן מתה לנגד עיניה ומחליטה לחקור את מקור הקללה ביחד עם עיתונאי סיני בשם איסון (אדיסון צ'אן (אנ')).
עלילה שנייה בסרט עוקבת אחר אליסון פלמינג (אריאל קבל), תלמידת תיכון אמריקאית שלומדת בתיכון הבין-לאומי בטוקיו שנאלצת להתמודד עם תופעות על טבעיות בעקבות מתיחה אכזרית שגבתה את חייהן של תלמידות נוספות. בינתיים, בשיקגו, ג'ייק קימבל (מת'יו נייט (אנ')) נחשף בעצמו לקללה שהתפשטה בבניין בו הוא גר בעקבות הגעתה של דמות מסתורית לבניין.
בדומה לקודמו, הסרט היווה הצלחה קופתית והרוויח 70 מיליון דולר ברחבי העולם.
סרטים > הטינה 3 (2009)

בשיקגו, ג'ייק קימבל, היחיד ששרד את אירועי הסרט הקודם, מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי תחת השגחתה של ד"ר סאליבן (שוני סמית'). למרות תחנוניו, ד"ר סאליבן לא מאמינה לסיפוריו של ג'ייק אודות הקללה. כשג'ייק נהרג על ידי הרוחות, ד"ר סאליבן מחליטה לחקור בעצמה האם סיפוריו של ג'ייק היו אמת או בדיה. במקביל, ליסה (ג'ואנה בריידי (אנ')) אחותו של אב הבית בבניין, מקס (גיל מק'קיני) גונבת את המפתח לדירה 305 כדי לשכב שם עם בן זוגה, אנדי (בו מירצ'וף). כשהיא מבינה שהדירה בה הם נמצאים היא בעצם זירת פשע, ליסה חוזרת אל ביתה, בו היא גרה עם מקס ואחותם רוז (ג'יידי רוז הובסון). דמות חדשה מגיעה להתגורר בבניין ושמה נאוקו (אמי איקהאטה) ומתברר שהיא אחותה של קיאקו (טאקאקו פוג'י), הרוח שמאחורי הקללה. נאוקו טסה מיפן לארצות הברית במטרה לשים לקללה סוף ומבקשת את עזרתן של ליסה ורוז, אך הן מסרבות. אולם, כאשר מקס אחוז דיבוק על ידי אחת הרוחות, ליסה מחליטה לשקול מחדש את בקשתה של נאוקו.
בניגוד לשני הסרטים הקודמים, הסרט לא הופץ בבתי הקולנוע, אלא הופץ בהפצה ביתית (אנ').
סרטים > הטינה (2020)

סרט המשך הוכרז באוגוסט 2011 ותאריך הפצה משוער נקבע לשנת 2013/2014. בתחילה שוער כי הסרט יהווה אתחול לסדרת הסרטים ויציג עלילה מקורית. בשנת 2014, הוכרז שסרט שיהווה אתחול לסדרה נמצא בתהליכי הפקה, ושהכותב ג'ף בוהלר צפוי לכתוב את התסריט. בוהלר ציין בראיון שהסרט יכיל "דמויות ורוחות חדשות". בנוסף, דווח שדמותה של קיאקו סא'אקי, שהייתה דמות מרכזית בכל סרטי הסדרה עד כה, לא תופיע בסרט החדש. ביולי 2017, הוכרז שניקולס פסקה (אנ') יכתוב תסריט חדש על סמך התסריט של בוהלר וגם יביים את הסרט. פסקה ציין בראיון שהסרט יהיה "יותר אפל, מחלחל ומציאותי מקודמיו". במרץ 2018, הוכרז שהשחקנים אנדראה רייסבורו, דמיאן ביצ'יר, ג'ון צ'ו, ולין שיי (אנ') חתמו על השתתפותם בסרט. צילומי הסרט היו אמורים להתחיל בספטמבר 2018. לבסוף, התברר שהסרט הוא סרט המשך צדדי שעלילתו מתרחשת במקביל לעלילת הסרטים "הטינה" ו-"הטינה 2" בין השנים 2004 ל-2006. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-3 בינואר 2020 בהפצת אולפני סוני.
סרטים > עתיד הסדרה

בספטמבר 2019, במאי הסרט הרביעי, ניקולס פסקה הצהיר שהוא מעוניין ליצור סרט שישלב בין דמויותיהן של קיאקו סא'אקי וסמארה מורגן (דמות האנטגוניסט מסרטי "הצלצול").על סמך רעיון שכבר מומש ביפן עם יציאת הסרט "סאדאקו נגד קיאקו" בשנת 2016. בינואר 2020, פסקה הביע רצון בסרט המשך שיתרחש בעוד מדינות בעולם מלבד ארצות הברית או יפן, ובשנים מוקדמות יותר מאלו שבסרטים הקודמים.