stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריית המודיעין
יחידות הקריה

מרבית יחידות אגף המודיעין עתידות להיות מועתקות לקריית המודיעין בנגב. ואלו חלקן:
יחידה 8200
חטיבת המחקר
מערך המבצעים המיוחדים
יחידה 81
יחידה 504
ראו גם

קריית התקשוב
לקריאה נוספת

צפו: כך תיראה קריית המודיעין החדשה, לילך שובל וגדי גולן, ישראל היום, 13 ביולי 2020
קריית המודיעין, באתר משרד הביטחון
ליאור גוטמן, עתירה לבג"ץ: מדוע צה"ל לא מיישם את ההחלטה להקים את קריית המודיעין בנגב, באתר כלכליסט, 1 ביולי 2020
מירן שפילברג, ‏ראש עיריית ב"ש: "זאת העת להחלטה מנהיגותית של קברניטי המדינה", באתר מעריב אונליין, 13 במאי 2020
הערות שוליים

1 2 3 4  'שיכון ובינוי' זכתה במכרז קריית המודיעין בליקית, באתר ישראל דיפנס, ‏13 ביולי 2020
↑  יוסי מלמן, ‏התקבלה הכרעה סופית: קריית המודיעין תוקם ב'צומת שוקת' שבנגב, באתר מעריב אונליין, 23 באפריל 2018
↑  בילי פרנקל, היי דרומה: קריית המודיעין של צה"ל מפנה את גוש דן, באתר ynet, 9 במאי 2018
↑   סמי פרץ, רכבת ל-1,500 איש בלבד? הקמת קריית המודיעין בדרום תקועה על הפסים, באתר TheMarker‏, 23 באפריל 2018
↑  מירן שפילברג, ‏ראש עיריית ב"ש: "זאת העת להחלטה מנהיגותית של קברניטי המדינה", באתר מעריב אונליין, 13 במאי 2020
↑  אריק בנדר, מירן שפילברג, ‏בהנחיית גנץ: אגף המודיעין בדרך לעבור לנגב, באתר מעריב אונליין, 2 ביולי 2020
↑  אמיתי גזית ואודי עציון, שיכון ובינוי זכתה במכרז הענק להקמת קריית המודיעין בנגב, באתר כלכליסט, 13 ביולי 2020
↑  עמליה דואק, ‏"ממרכז הארץ לבסיס ב-70 דקות בלבד": הפתרון למעבר קריית המודיעין לנגב, באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2020
↑  נחתם ההסכם להקמת קריית המודיעין של צה"ל בנגב, באתר משרד הביטחון, ‏30 בנובמבר 2021
↑  יוסי מלמן, לכוכבי היו תוכניות, המציאות טפחה על פניו - חשאי, באתר הארץ, 15 ביולי 2020
אנטון טוס

| --- | --- |

אנטון טוס
 לידה:  22 בנובמבר 1931 בריביר, ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה
 פטירה:  4 בספטמבר 2023 (בגיל 91) זגרב, קרואטיה קרואטיה
 מדינה:  קרואטיה 
 השתייכות:   חיל האוויר היוגוסלבי  חיל האוויר הקרואטי
 תקופת הפעילות:  1949–2005 (כ־56 שנים)
 דרגה:   סטוז'רני גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה מלחמת העצמאות של קרואטיה
 עיטורים
 המסדר הגדול של המלך פטר קרשימיר הרביעי 
 
אנטון טוס (בקרואטית: Anton Tus;‏ 22 בנובמבר 1931 – 4 בספטמבר 2023) היה גנרל קרואטי אשר שימש כמפקד חיל האוויר היוגוסלבי בין השנים 1985–1991, וכראש המטה הכללי הראשון של צבא קרואטיה.
ביוגרפיה

טוס נולד בבריביר ב-22 בנובמבר 1931. בגיל 13 הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו ולחם עמם עד סוף מלחמת העולם השנייה. ב-1949 הוא התגייס לחיל האוויר היוגוסלבי, ועבר הכשרה כטייס קרב. בין 1985–1991 הוא שימש כמפקד חיל האוויר היוגוסלבי. במרץ 1991, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, טוס הפך לראש המטה הכללי הראשון שלה. הוא נשפט בבלגרד שלא בפניו על בגידה ועריקה. מיד עם הקמתה, נאלצה קרואטיה להיאבק על עצמאותה אל מול הצבא היוגוסלבי שנתמך בידי המיעוט הסרבי במדינה. בתחילה, נאלצו הקרואטים להסתמך בעיקר על כוחות המשטרה המקומית, אולם בהדרגה הצליח טוס לבנות כוח צבאי קרואטי עצמאי, שהתחזק מאוד לאחר שהקרואטים השתלטו על מחנות צבא ומחסני נשק יוגוסלביים. טוס היה מסוכסך עם שר ההגנה גויקו שושאק, ולפיכך ב-20 בנובמבר 1992 התפטר מהתפקיד. הוא המשיך לשרת בצבא הקרואטי, ואף פיקד בעצמו על כמה מהמבצעים הגדולים שלו במלחמה. בין השנים 2001–2005 הוא שימש כנציג קרואטיה בוועדה הצבאית של נאט"ו.
טוס נפטר בזגרב ב-4 בספטמבר 2023.
מצהף קדוס

מצהף קדוס (בכתב געז: መጽሐፍ ቅዱስ (תעתיק מדויק: מֵצְחֵף קָדוּס), עברית: "ספרי הקודש") הוא הכינוי שניתן בקהילת ביתא ישראל לאוסף כתבי הקודש של הקהילה. פרט לתנ"ך נכללים במצהף קדוס חלק מהספרים החיצוניים, ספרי מוסר וספרים שנכתבו על ידי המנהיגים הרוחניים של העדה ומצויים רק בקהילה זו. מצהף קדוס כתובים בגעז (אתיופית עתיקה), ששימשה לשון קודש הן עבור ביתא ישראל והן עבור הכנסייה האתיופית האורתודוקסית אף בתקופות מאוחרות שדיברו באמהרית.
ככלל רוב כתבי הקודש של יהודי אתיופיה, הועתקו או נרכשו מכתבי הכנסייה האתיופית, אך חכמי הקהילה נהגו להתאימם לרוח היהדות כך שטשטשו סימני צלב, ושינו טקסטים שאינם מתאימים.
מצהף קדוס שונה במבנהו מהמקובל בשאר הקהילות היהודיות, והוא מסודר על פי סדר כרונולוגי. כתבי מצהף קדוס, לצד מסורות שבעל פה שהועברו מדור לדור, היוו מקור לפסיקת ההלכה בעדה. זאת לעומת שאר קהילות ישראל, שבהן המשנה, הגמרא ושאר ספרות חז"ל יצרו את ההלכה. חלק מהציוויים הקיימים בספרות זו, כגון הקרבת הקורבנות, המשיכו להתקיים בקהילת ביתא ישראל כפי שהדבר מופיע בתנ"ך, בניגוד למקובל בשאר עם ישראל.
ראו גם

הספרים החיצוניים
מגילות מדבר יהודה
לקריאה נוספת

סטיבן קפלן, מחקר הספרות של ביתא ישראל: השגים ויעדים, פעמים 41, 1989, עמ' 90–111‏, JSTOR 23423913
הערות שוליים

↑  שרון שלום, מסיני לאתיופיה עמוד 58
| מצהף קדוס – כתבי הקודש של ביתא ישראל |
| --- | --- | --- |
| אורית | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים • יהושע • שופטים • רות |  |
| ספרי המלכים | מלכים א' • מלכים ב' • מלכים ג' • מלכים ד' |  |
| ספרי שלמה | משלי א' • משלי ב' • קהלת • חכמת שלמה • שיר השירים |  |
| תרי עשר | הושע • יואל • עמוס • עובדיה • יונה • מיכה • נחום • חבקוק • צפניה • חגי • זכריה • מלאכי |  |
| הצוואות | צוואת אברהם • צוואת יצחק • צוואת יעקב • צוואת אהרון • צוואת משה |  |
| נוספים | תהילים • ישעיהו • ירמיהו • יחזקאל • דניאל • איוב • אסתר • עזרא • נחמיה • דברי הימים א' • דברי הימים ב'  • בן סירא • יהודית • טוביהו • עזרא החיצוני • מקבים • חנוך • יובלים • ברוך  • שיחת משה • חזון עזרא |  |
| כתבי הקהילה | תאזזה סנבת • ספר התלמידים • גורגוריוס • ספר השעות • פירוש יהושע • פלספה • אבא אליאס • ספר המלאכים • מעשה שושנה • דרשת אברהם ושרה במצרים • בראשית ברא אלוהים |  |
קטע מספר בראשית בשפת הגעז
קס קורא באורית בחג הסיגד.
הכרתי פעם איש

"הכרתי פעם איש" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1975 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השביעית באלבומה ה-11 של הזמרת, סולו? הופעה פומבית.
על השיר

"הכרתי פעם איש" נכתב והולחן על ידי רחל שפירא וקובי אשרת, והופק על ידי אלדד שרים. הוא הקולט פעם נוספת בשנת 1978 על ידי חוה אלברשטיין. הקלטתה של אילנית זכתה להצלחה רבה יותר, אולי כיוון שיצאה כסינגל מסחרי.
ב-27 במאי 1976 נכנס "הכרתי פעם איש" למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל במקום ה-18. ב-15 ביולי עלה לשיאו במקום הרביעי, ובסך הכל צעד במצעד עשרה שבועות רצופים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 4 |  |
קארל סבאג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1942 (בן 83 בערך) אוושם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Clapham College 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
קארל סבאג (באנגלית: Karl Sabbagh) הוא סופר, מפיק טלוויזיה ועיתונאי בריטי ממוצא פלסטיני.
נולד בווסטרשייר שבאנגליה לאם אנגליה ולאב פלסטיני. אביו, עיסא סבאג (אחיו של איש העסקים הפלסטיני חסיב סבאג), היה נוצרי פלסטיני מצפת, אשר שימש ככתב בשירות הערבי של ה-BBC, ואימו, פמלה גריידון, הייתה אנגלית ממוצא אמריקאי ואירי.
הוא הפיק תוכניות בעבור הרשתות BBC ו-PBS, אשר עסקו בתחומים רבים ומגוונים כמו פיזיקה, רפואה, פסיכולוגיה, פילוסופיה, אנתרופולוגיה וטכנולוגיה. הוא מגיש תוכנית רדיו בנושאי מדע ב-BBC בשם Science Now.
סבאג כתב מאמרים בעבור עיתונים ומגזינים שונים, בהם: The Sunday Times, ‏New Scientist,‏ The Listener ו-Punch.
מספריו

The living body (1984; with Christiaan Barnard)
Skyscraper (1989)
Magic or medicine (1993; with Rob Buckman)
21st-century jet (1996)
A rum affair (1999) (about the botanical fraud perpetrated by John William Heslop-Harrison)
Power into art (2000)
Dr. Riemann’s zeros (2002)
Palestine: A personal history (2006)
Your Case is Hopeless: Bracing Advice From the 'Boy's Own Paper'  (2007)
Remembering our childhood: how memory betrays us (2009)
The Hair of the Dog: And Other Scientific Surprises (2009)
נורמן טינדל

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1900 פרת', אוסטרליה 
 פטירה:  19 בנובמבר 1993 (בגיל 93) פאלו אלטו, ארצות הברית 
 מדינה:  אוסטרליה 
 השכלה:  אוניברסיטת אדלייד 
 מעסיק:  אוניברסיטת קולורדו 
 פרסים והוקרה:  מדליון מדעי הטבע האוסטרלי (1968)  קצין במסדר אוסטרליה (26 בינואר 1994) 
 
נורמן טינדל (באנגלית: Norman Barnett Tindale;‏ 12 באוקטובר 1900 – 19 בנובמבר 1993) היה אנתרופולוג, אתנולוג וזואולוג אוסטרלי.
ביוגרפיה

נורמן טינדל נולד בפרת' שבאוסטרליה המערבית. משפחתו עברה לטוקיו בה אביו עבד בצבא הישע בשנים 1907–1915. בשנת 1917 הם הגיעו לאדלייד וטינד-ל הצעיר התחיל לעבוד בספריית המדינה של אוסטרליה הדרומית (אנ'). בשנת 1919 הוא התקבל כאנטומולוג במוזיאון אוסטרליה הדרומית (אנ'). זמן קצר לאחר תחילת העבודה הוא נפצע בהתפוצצות גז וראייתו נפגעה. הוא כתב כ-31 מאמרים מדעיים בנושאי זואולוגיה שונים אך רק בשנת 1933 קיבל תואר מאוניברסיטת אדלייד.
טנדל השתתף במספר משלחות שאורגנו על ידי המוזיאון ברחבי אוסטרליה החל משנת 1921. במשך כעשור הוא סייר ברחבי אוסטרליה הדרומית ושלח דוחות וממצאים שאסף למוזיאון.
בשנים 1938–1939 טנדל התרכז בלימוד חיי אבוריג'ינים. החל משנת 1926 הוא צילם אבוריג'ינים במהלך סיוריו. החומר שהצטבר הופק לסרט תיעודי. על בסיס רישומיו ומחקריו טינדל קבע שאבוריג'ינים הם לא נוודים כפי שסברו רוב המדענים במחצית הראשונה של המאה ה-20.
במהלך מלחמת העולם השנייה הודות לידע שלו ביפנית, טינדל הצליח להצטרף לצבא למרות בעיות בריאותיות. לתקופה מסוימת הוא הועבר לשורות צבא ארצות הברית.
לאחר סיום המלחמה טינדל חזר לעבודתו במוזיאון. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא התחיל ללמד באוניברסיטה בארצות הברית. בשנות ה-70 הוא עבר לארצות הברית והמשיך ללמד באוניברסיטת קולורדו בולדר.
תרומה של טינדל בתחום אנטומולוגיה היא בגילוי ותיאור מספר סוגי חרקים דוגמת גמל שלמה יערות גשם אוסטרלי. בנוסף לכך הוא עסק הרבה במיון וסיווג חרקים אוסטרלים. בתחום זה הוא פרסם מאמרים רבים.
על תרומתו למדע בתחום הזואולוגיה ותיאור חיי האבוריג'ינים, הוענקו לטינדל מספר עיטורים. בשנת 1956 הוא קיבל את מדליית ורקו (אנ') מטעם  החברה המלכותית של אוסטרליה הדרומית (אנ'), בשנת 1968 הוא קיבל את מדליית תולדות הטבע האוסטרלי (אנ') מטעם מועדון חוקרי הטבע של ויקטוריה (אנ') ובשנת 1980 את מדליית ג'ון לוויס מטעם החברה הגאוגרפית המלכותית של אוסטרליה (אנ').
כמו כן הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולורדו בולדר (1967) ומהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה (1980).
בשנת 1993 הוא התקבל למסדר אוסטרליה (דרגת קצין, AO).
נורמן טינדל כתב מספר ספרי ילדים וספרים על חיי האבוריג'נים.
טובת הנאה

טובת הנאה היא הטבה, בכסף, בשווה כסף ולעיתים אף הטבה שלא ניתן לכמת אותה בכסף, שאדם מקבל בתמורה לפעילותו. קבלת טובת הנאה עלולה להיחשב לשוחד, ולעיתים היא חייבת במס.
במשפט העברי ישנה התייחסות גם לטובת הנאה כערך כלכלי, ולהגדרת ערך זה השלכות שונות בהלכות משפטיות שונות.
איסורים בחוקי מדינת ישראל על קבלת טובת הנאה

ברבים מחוקי מדינת ישראל משמש המושג "טובת הנאה" כחלק מתיאור של קבלה או נתינה שיש בהם עבירה פלילית. חוק העונשין קובע כי "אין נפקא מינה בשוחד – אם היה כסף, שווה כסף, שירות או טובת הנאה אחרת". בחוק בחירות לגופים ציבוריים מוגדר שוחד, שנתינתו וקבלתו אסורות, "לרבות מתנה, זכות הלוואה, מתן עבודה וכל טובת הנאה אחרת".
חוק שירות הציבור (מתנות) קובע "ניתנה לעובד הציבור באשר הוא עובד הציבור מתנה ... ועובד הציבור לא סירב לקבלה ולא החזירה לנותנה לאלתר, תקום המתנה לקנין המדינה; ובמתנה שאין בה קנין חייב עובד הציבור לשלם לאוצר המדינה את שוויה." מתנה, לעניין זה, היא "הקניית נכס שלא בתמורה או מתן שירות או טובת הנאה אחרת שלא בתמורה". עם זאת, החוק מתיר קבלת מתנות מסוימות, ובהן מתנה קטנת ערך וסבירה ומתנה מחברים לעבודה. נציבות שירות המדינה פרסמה הנחיות בעניין זה.
סעיף 63 לחוק העונשין קובע "בשל עבירה שנתכוון בה הנאשם לגרום נזק ממון לאחר או להשיג טובת הנאה לעצמו או לאחר, רשאי בית המשפט להטיל על הנאשם קנס פי ארבעה משוויים של הנזק שנגרם או של טובת ההנאה שהושגה על ידי העבירה, או את הקנס שנקבע בחיקוק, הכל לפי הגדול שבהם".
איסורים במשפט העברי על קבלת טובת הנאה

התורה אוסרת על השופט לקחת שוחד: ”וְשֹׁחַד לֹא תִקָּח” (ספר שמות, פרק כ"ג, פסוק ח'); ”לֹא־תַטֶּה מִשְׁפָּט לֹא תַכִּיר פָּנִים וְלֹא־תִקַּח שֹׁחַד כִּי הַשֹּׁחַד יְעַוֵּר עֵינֵי חֲכָמִים וִיסַלֵּף דִּבְרֵי צַדִּיקִם” (ספר דברים, פרק ט"ז, פסוק י"ט). רש"י, בפירושו לפסוק בספר שמות, מציין שהאיסור חל אף אם השוחד ניתן כדי לשפוט אמת, וכך פסק הרמב"ם.
כדי להמחיש עד כמה יש להיזהר בעניין זה מביא התלמוד דוגמאות אחדות לטובות הנאה פעוטות שנתן בעל דין לדיין, ועקב כך פסל הדיין עצמו מלדון בעניינו:
שמואל פסל עצמו לאחר שהתברר לו שבעל דין הושיט לו יד כדי לסייע לו לעלות ממעבורת.
אמימר פסל עצמו לאחר שהתברר לו שבעל דין הסיר נוצה שעפה לראשו.
מר עוקבא פסל עצמו לאחר שהתברר לו שבעל דין כיסה רוק שהיה בדרכו.
איסור קבלת שוחד, החל על השופטים, הורחב גם לעובדי הציבור, למשל בדבריו של יום טוב ליפמן הלר: "כתבתי זה להורות לנתמנים על הציבור, אף על פי שאין דיניהם דין תורה ולא נתקבלו לכך, אפילו הכי יזהרו מלקבל מתנות על דיניהם".
מיסוי טובת הנאה

טובת הנאה בעלת ערך כספי שנתן מעסיק לעובד היא הכנסה חייבת במס, בהתאם לסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה, הקובע את הכנסתו של שכיר החייבת במס: "השתכרות או ריווח מעבודה; כל טובת הנאה או קצובה שניתנו לעובד ממעבידו; תשלומים שניתנו לעובד לכיסוי הוצאותיו, לרבות תשלומים בשל החזקת רכב או טלפון, נסיעות לחוץ לארץ או רכישת ספרות מקצועית או ביגוד, אך למעט תשלומים כאמור המותרים לעובד כהוצאה; שוויו של שימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד שהועמד לרשותו של העובד; והכל - בין שניתנו בכסף ובין בשווה כסף, בין שניתנו לעובד במישרין או בעקיפין או שניתנו לאחר לטובתו". כאשר ניתנת לעובד טובת הנאה לשם מילוי תפקידו אצל מעסיקו, אין היא נחשבת כהכנסה בידי העובד. ביגוד שניתן לעובד ממעסיקו ומשמש רק לצורך העבודה, אינו נחשב כהכנסה לעובד. גם התקנת מזגן אוויר במקום העבודה, אף שגם העובד נהנה ממנה, אינה נחשבת כהכנסה בידי העובד, משום שמטרתה העיקרית היא יצירת תנאי עבודה נאותים. לעומת זאת, רכב צמוד שעובד מקבל לשם מילוי תפקידו, ומשמש את העובד גם לנסיעות פרטיות, נחשב כהכנסה בידי העובד, החייבת בכל המיסים החלים על השכר.
במיקומו של קו הגבול בין הנאת העובד לטובת המעביד עוסק פסק דין של בית המשפט העליון שעסק בשאלה האם המדים שנותן קואופרטיב "דן" לעובדיו הם בגדר טובת הנאה לעובדים. השופט אלפרד ויתקון הציג את הדילמה: "הבעיה כפולה. עלינו להיזהר משתי תקלות, אחת שלא נחייב במס דבר שלמעשה אינו הכנסה, ואחת שלא נפטור מהמס דבר שלמעשה אינו אלא הכנסה מוסווית." בהתאם לקווים המנחים שנוסחו בפסק הדין נקבע כי "בגדי החורף והנעליים שניתנו לחברים ולעובדים הקבועים להנאתם ולא כבגדי עבודה דווקא - הכנסה הם, וכי שווי ההכנסה הזאת הוא אותו סכום שהמצרך עלה למערערת" ואילו בגדי הקיץ שניתנו הם בגדר בגדי עבודה, שאין לראות בהם טובת הנאה לעובדים.
מתנה שמקבל עובד ממעסיקו לרגל מאורע אישי משמח (נישואים, הולדת ילד וכדומה) ומתנה שמקבל אדם במסגרת קשריו העסקיים (מתנה מספק, מתנה מלקוח) אינה בגדר טובת הנאה חייבת במס, בגבולות תקרה שנתית (210 ש"ח לשנה בשנת 2017).
הערות שוליים

↑  קבלת מתנות וטובות הנאה לפי חוק שירות הציבור (מתנות), התש"ם-1979 - הודעת ריענון, באתר של נציבות שירות המדינה
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ"ג, הלכה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ה, עמוד ב'
↑  ע"א 545/59, "דן" אגודה שיתופית בע"מ נ' פקיד השומה תל אביב, ניתן ב-27 באוקטובר 1960
יוסי דינה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1954 (בן 70) ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
יוסי דינה (באנגלית: Yossi Dina; נולד ב-21 באוגוסט 1954) הוא איש עסקים ישראלי אמריקאי, יזם ובעל תוכנית ריאלטי בערוץ E! בשם "יוסי 90210".
ביוגרפיה

דינה נולד בישראל וגדל בקיבוץ. שירת בצה"ל כקצין מודיעין. עבר לעבוד בפריז, ובגיל 23 עבר לגור בלוס אנג'לס, שם מכר תכשיטים מדלת לדלת.
נודע בשם "המשכונאי לעשירים ומפורסמים". לאחר שפתח בית עבוט בשם "The Dina Collection" בבוורלי הילס. דינה עשה מעבר[דרושה הבהרה] והחל לבצע עסקים עם סלבריטאים רבים. חנותו של דינה מוכרת ציורים, פסלים, תכשיטים, שעונים, מהדורות ראשונות, מכוניות ומזכרות בשווי של מיליוני דולרים.
בשנת 2014 הגיע לביקור בישראל וביצע מספר רכישות וראיונות טלוויזיוניים.
דינה גר במאליבו, בבית שהיה שייך לזמר ולקומיקאי אל ג'ולסון.
הערות שוליים

↑  YOSSI DINA: PAWNBROKER TO THE RICH AND FAMOUS
↑  Lenny Dykstra’s Memorabilia Being Auctioned
↑  רותי שילוני, ‏הקיבוצניק שהפך למלך האספנות של הוליווד, באתר ‏מאקו‏, 22 בפברואר 2014
↑  הבאזז: יוסי דינה (כוכב "יוסי 90210") בביקור מולדת
↑  אלעד מסורי, “פעם היה לי אגו גדול”: משכונאי הצמרת יוסי דינה בראיון חג עם אלעד מסורי
↑  The Pawn King
אין לי מה להסתיר

"אין לי מה להסתיר" הוא טיעון נפוץ הנאמר בקשר לקונפליקט שבין הזכות לפרטיות לבין תוכניות מעקב ממשלתיות. הטיעון קובע כי תוכניות מעקב ממשלתיות אינן מהוות איום לפרטיות עד שהן חושפות פעילויות בלתי-חוקיות, וכאשר הן חושפות פעילויות שכאלו, לאדם העושה אותן לא קיימת הזכות לשמור עליהן פרטיות. אדם המשתמש בטיעון זה עשוי לומר: "לא אכפת לי מהזכות לפרטיות, כי אין לי מה להסתיר", ולפיכך לא להביע התנגדות למעקב ממשלתי. אמרה מפורסמת נגד הטיעון נשמעה על ידי המדליף האמריקאי אדוארד סנודן באומרו: "הטענה כי לא אכפת לך מהזכות לפרטיות, כי אין לך מה להסתיר, איננה שונה מאשר לומר כי לא אכפת לך מחופש הביטוי כי אין לך מה להגיד."
הביטוי: "אם אין לך מה להסתיר, אין לך ממה לפחד" היה חלק מקמפיין הצבת מצלמות המעקב בבריטניה.
שכיחות

הטיעון נשמע בעיקר בדיונים העוסקים בחשיבותה של הזכות לפרטיות ובפרט התנגשותה של הפרטיות עם הזכות לביטחון. ברוס שנייר (אנ'), העוסק בתחום הקריפטוגרפיה ומומחה אבטחת מידע אמר כי זו: "הטענה הנפוצה ביותר נגד פעילי פרטיות". קולין ג'יי בנט מחבר הספר "סנגורי הפרטיות", הסביר כי חלק גדול מן האנשים: "ממשיכים בחיי היום יום שלהם ומאמינים כי תוכניות המעקב אינן מופנות כלפיהם, אלא כלפי הפושעים", והוסיף: "הלך הרוח הדומיננטי הוא שתוכניות הפיקוח מכוונות כלפי אחרים אף על פי שהנתונים מראים כי פיקוח על פעילותו של הפרט הפך לדבר שגרתי, יום יומי".
השפעת הטיעון על הגנת הפרטיות

ויסאו אומר שהטיעון: "תועד היטב כאבן חוסמת לפיתוח אסטרטגיות להגנה על פרטיות, וכי הוא מתקשר לאופיו המעורפל והסמלי של המונח 'פרטיות' עצמו." הוא מסביר כי הפרטיות היא מושג מופשט שאנשים דואגים לגביו רק ברגע שהפרטיות שלהם נפגעת. הוא משווה את אובדן הפרטיות לאנשים המודעים כי החור באוזון או ההתחממות הגלובלית הן התפתחויות שליליות אך: "התועלת המיידית של נהיגה לעבודה באמצעות מכונית, או ריסוס ספריי לשיער מכריעה לעיתים את ההפסד הבלתי נראה של זיהום הסביבה."
טיעונים בעד ונגד פרטיות > נגד פרטיות

מארק צוקרברג, מייסד פייסבוק, טען כי: "פרטיות כבר איננה נורמה חברתית".
בשנת 1999 אמר סקוט מקנילי (אנ'), מנכ"ל חברת "סאן מיקרוסיסטמס": "אין לך פרטיות בכל מקרה, פשוט תשלים עם זה".
אריק שמידט, מנכ"ל חברת גוגל לשעבר, אמר: "אם יש לך משהו שאתה לא רוצה שאף אחד יידע, אולי אתה לא צריך לעשות אותו מלכתחילה, אבל אם אתה באמת צריך סוג כזה של פרטיות, המציאות היא שמנועי החיפוש כולל גוגל שומרים את המידע במשך זמן מה, וזה דבר חשוב, למשל, כי כולנו כפופים בארצות הברית לחוק הפטריוט. ייתכן כי מידע זה יכול להיות זמין לשלטונות". למרות הצהרה זו, בשנת 2005 כל כתבי אתר CNET נחסמו מיצירת קשר עם עובדי חברת גוגל לאחר ש-CNET פרסם מאמר שחשף פרטים אישיים אודות אריק שמידט.
יוהאן הארי, כתב בריטי, אמר שהטענה: "אין לי מה להסתיר" איננה רלוונטית לפרויקט הצבת מצלמות המעקב ברחבי בריטניה משום שהמצלמות מותקנות באזורים ציבוריים וכי הם: "מקומות שבהם אין לך מה להסתיר".
במהלך הדיונים על תוכנית MAINWAY (אנ'), מנהיג הסיעה הרפובליקנית בסנאט של ארצות הברית טרנט לוט אמר: "ממה אנשים דואגים? מהי הבעיה? האם אתה עושה משהו שאתה לא אמור לעשות?"
טיעונים בעד ונגד פרטיות > בעד פרטיות

ד"ר נעמה כרמי, חברת המועצה הציבורית להגנת הפרטיות, טוענת במאמר: "אסון החברה השקופה", כי ההשלמה עם אובדן הפרטיות היא אחד המאפיינים הבולטים של החברה השקופה: "לאחרונה שומעים יותר ויותר לא רק על זה שבעידן הרשתות החברתיות הפרטיות נעלמת – אלא שטוב שכך. ואם אתם חושבים אחרת – תתרגלו. ברוכים הבאים לחברה השקופה."
פרופ' מיכאל בירנהק מציין כי הפרטיות לא מגנה רק על מידע סודי אלא מהווה את החירות שלא להיות נעקב. "המעקב מגביל את החופש שלנו לנסות, לטעות ולתהות לגבי מי שאנחנו ויוצר קונפורמיזם בהתנהגות ובהחלטות. קשה לאדם לפתח דעות, אם הוא חשוף כל העת ונתון למעקב ולביקורת."
אדוארד סנודן: "כשאתה אומר, 'אין לי מה להסתיר', אתה אומר, 'לא אכפת לי מהזכות הזו'. אתה בעצם מתכוון לומר, 'אין לי את הזכות הזאת, משום שהגעתי לנקודה בה אני צריך להצדיק אותה'. הדרך שבה זכויות עובדות היא שהממשלה צריכה להצדיק את הפגיעה בזכויותך."
עמדת ג'וליאן אסאנג': "אין תשובה מוחצת לטיעון: 'אין לי מה להסתיר' כרגע, לג'ייקוב אפלבאום (אנ') יש תשובה חכמה, לשאול אנשים שמשתמשים בטיעון הזה האם הם מוכנים לתת לו את הסמארטפון שלהם, ולהוריד את מכנסיהם. הגרסה שלי לטיעון הזה היא לומר, 'בסדר, אם אתה כל כך טיפש אז אין טעם לנהל איתך את הדיון הזה, ולא כדאי לאף אחד אחר', אך מבחינה פילוסופית, התשובה האמיתית היא: מעקב המונים פירושו גם שינוי המוני במבנה החברתי, כשהחברה מידרדרת, אתה הולך להיסחף איתה אפילו אם אתה האדם הפסיבי ביותר בעולם."
ראו גם

| --- | --- |
 החברה השקופה  הזכות לפרטיות  האח הגדול  מעקב המונים:  ביטחון לאומי  חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - נתוני תקשורת)  מעקב על מחשבים ורשתות  אין להשיב לאשמה
הערות שוליים

↑  "Just days left to kill mass surveillance under Section 215 of the Patriot Act. We are Edward Snowden and the ACLU's Jameel Jaffer. AUA. • /r/IAmA", באתר רדיט
1 2  "Why Privacy Matters Even if You Have 'Nothing to Hide", באתר Chronicle
↑  Bennett, p. 97, באתר גוגל ספרים
↑  Bennett, p. 97-98, באתר גוגל ספרים
↑  Bennett, p. 97-98, באתר גוגל ספרים
1 2  Viseu, et al. p. 103.
↑  Privacy no longer a social norm, says Facebook founder, באתר הגרדיאן
↑  Private Lives? Not Ours!, באתר PC World
↑  Google's Schmidt Roasted for Privacy Comments, באתר PC World
↑  "Google blackballs reporters, CNET - Aug. 5, 2005", באתר CNN
↑  "Johann Hari: This strange backlash against CCTV.", באתר The Independent
↑  "BellSouth denies giving records to NSA", באתר CNN
↑  אסון החברה השקופה, בבלוג קרוא וכתוב
↑  בירנהק, 2010, עמ' 162
↑  "Edward Snowden's Privacy Tips: "Get Rid Of Dropbox," Avoid Facebook And Google", באתר TechCrunch
↑  "Courage Foundation: Reddit AMA", באתר wikileaksetc
בית הכנסת בטרונדהיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  טרונדהיים 
 מדינה:  נורווגיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1925
 תאריך פתיחה רשמי:  1925 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 
 קואורדינטות:  63°25′35″N 10°23′34″E﻿ / ﻿63.426359°N 10.392838°E﻿ / 63.426359; 10.392838
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהבית הכנסת בטרונדהיים(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.בית הכנסת בטרונדהיים
 
פנים בית הכנסת
בית הכנסת בטרונדהיים (בנורווגית: Synagogen i Trondheim) הוא בית כנסת הממוקם בטרונדהיים שבנורווגיה, והוא אחד מבתי הכנסת הצפוניים ביותר בעולם. בית הכנסת משרת את הקהילה היהודית של טרונדהיים מאז הקמתו ב-13 באוקטובר 1925. הבניין שימש קודם לכן את חברת הרכבות הנורווגית. הוא החליף את בית הכנסת הראשון של טרונדהיים (Synagogen i St. Jørgensveita i Trondheim).
יהודים הגיעו לטרונדהיים החל משנות ה-80 של המאה ה-19, בעיקר מן הארצות הבלטיות. ב-1905 הוקמה רשמית קהילה בעיר. ב-1941, כשנה לאחר פלישת גרמניה הנאצית לנורווגיה, חיללו הגרמנים את בית הכנסת, בזזו אותו והפכו אותו לאורווה. 135 יהודים מטרונדהיים שלא ברחו לשוודיה השכנה, גורשו אל מותם. רק חמישה מבין המגורשים שרדו את השואה.
ב-1947 שוקם בית הכנסת וב-1997 הוקם במקום גם מוזיאון יהודי.
מרסלו ביילסה

מרסלו ביילסה (בספרדית: Marcelo Bielsa; נולד ב-21 ביולי 1955 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן נבחרת אורוגוואי.
שימש בעבר כמאמן נבחרת ארגנטינה במהלך מונדיאל 2002 והוביל את אתלטיק בילבאו לגמר הגביע הספרדי וגמר הליגה האירופית בעונת 2011/12. הוא מכונה אל לוקו (El Loco) - "המשוגע".
קריירה כמאמן

ביילסה שיחק כבלם בקבוצת ניואל'ס אולד בויס לתקופה קצרה בטרם פרש לקריירת אימון בגיל 25.
קבוצתו הראשונה כמאמן הייתה ניואל'ס אולד בויס, אותה הוליך לאליפות השנייה בתולדות המועדון אחרי שזכה באפרטורה של 1990, ומאוחר יותר הוליך את קבוצתו לניצחון על בוקה ג'וניורס ולזכייה באליפות הכוללת (זוכות שני הטורנירים נפגשו לצמד משחקים והמנצחת הוכתרה לאלופה) ובזכייה נוספת בקלאוסורה של 1992. בנוסף הוביל את הקבוצה עד גמר גביע הליברטדורס אך הפסיד לקבוצת סאו פאולו הברזילאית בבעיטות עונשין מ-11 מטרים. ביילסה נערץ על ידי אוהדי ניואל'ס, והמועדון החליף ב-2009 את שמו של האצטדיון הביתי לאצטדיון מרסלו ביילסה.
בתום אותה עונה הוא עבר למקסיקו שם אימן את קבוצות אטלס וקלוב אמריקה בטרם חזר לארגנטינה ב-1997 כדי להדריך את ולס סרספילד, אותה הוביל לזכייה בקלאוסורה של 1997.
ביולי 1998 חתם ביילסה על חוזה בקבוצת אספניול הספרדית אך אימן אותה חודשיים בלבד לאחר שקיבל את הצעת התאחדות הכדורגל הארגנטינאית לאמן את הנבחרת.
קריירה כמאמן > מאמן נבחרת ארגנטינה

ביילסה מונה למאמן נבחרת ארגנטינה אחרי שדניאל פסארלה הגיש את התפטרותו לאחר כישלונו לזכות במונדיאל 1998.
תחת הדרכתו הפכה ארגנטינה לאחת הנבחרות הטובות בעולם, הוא סיים את מוקדמות הגביע העולמי בפער גדול משאר יריבותיה והייתה הפייבוריטית הגדולה לזכייה במונדיאל 2002.
לרוע מזלו הוגרלה הנבחרת לבית המוות אשר כלל את היריבה הוותיקה אנגליה, את שוודיה, אחת הנבחרות הטובות באירופה ואת ניגריה, אז הנבחרות האפריקאית הטובה ביותר.
אחרי ניצחון דחוק במשחק הפתיחה על ניגריה משער של גבריאל בטיסטוטה, התמודדה ארגנטינה מול אנגליה, המשחק קיבל משמעות מיוחדת בעיקר בשל אירוע משחק רבע הגמר במונדיאל הקודם בו הורחק דייוויד בקהאם והמשחק הסתיים בניצחון ארגנטינאי בתום ההכרעה בבעיטות עונשין, אנגליה ניצחה במשחק בזכות שער של בקהאם בבעיטת עונשין מ-11 מטרים וארגנטינה התייצבה למשחק השלישי בידיעה שרק ניצחון יבטיח את העלייה, למרות השליטה המוחלטת של ארגנטינה המשחק הסתיים בתיקו 1:1 וארגנטינה הודחה מהמשך התחרות. בקשתו של ביילסה להתפטר לא התקבלה על ידי ראשי ההתאחדות.
בהמשך הוא הוביל את ארגנטינה לגמר הקופה אמריקה ולזכייה במדליית הזהב האולימפית באולימפיאדת אתונה 2004. כאשר נדמה היה שהקהל הארגנטינאי סלח לו, החליט ביילסה להתפטר מתפקידו לאחר הניצחון מול פרו. התפטרותו התקבלה בתדהמה בארגנטינה ובמקומו מונה חוסה נסטור פקרמן.