stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייק הייגר
קריירת היאבקות מקצועית > All Elite Wrestling‏ (2019–היום)

ב-2 באוקטובר 2019, הייגר ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW) במסגרת תוכנית הבכורה השבועית של הארגון, המוכרת בשם "Dynamite", כשהצטוות לשורות כריס ג'ריקו, סנטנה ואורטיז וסמי גווארה, כשהוא עזר לאחרונים לתקוף את היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון), קודי ודאסטין רודס לאחר הסיומת של הקרב המרכזי. תחת הנהגתו של ג'ריקו, הם הקימו את קבוצת The Inner Circle. קרב הבכורה שלו בארגון הגיע ב-29 בפברואר 2020 באירוע Revolution, שבו הוא גבר על דאסטין רודס. ב-25 במרץ 2020 בפרק של התוכנית "Dynamite", ג'ון מוקסלי תקף את הייגר לאחר הקרב של האחרון מול צ'יקו אדמס. לאחר מכן, הייגר נקם במוקסלי, כאשר הוא תקף את האחרון ב-31 במרץ בפרק של התוכנית "Dark". היריבות ביניהם הסתכמה בקרב ללא חוקים וללא קהל על אליפות העולם של AEW של מוקסלי ב-15 באפריל בפרק של התוכנית "Dynamite", קרב שבו הייגר הפסיד ולמעשה סימל את הפסדו הראשון ב-AEW. ב-16 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית "Dynamite", הייגר וכריס ג'ריקו הפסידו בקרב זוגות לסנטנה ואורטיז. ב-10 ביוני בפרק של התוכנית "Rampage", הייגר נחל הפסד לאדי קינגסטון. ב-13 ביולי בפרק של התוכנית "Dynamite", הייגר הפסיד פעם נוספת, הפעם לקלאודיו קסטניולי. ב-31 באוגוסט בפרק של התוכנית "Dynamite", הייגר נחל הפסד לבריאן דניאלסון.
קריירת אמנויות לחימה משולבות > בלאטור (2017–היום)

ב-13 בנובמבר 2017, הייגר הודיע שהוא חתם על חוזה בארגון בלאטור, שבו יתמודד במחלקת משקל כבד.
ב-3 בדצמבר 2018, נודע שהייגר יערוך את הבכורה שלו נגד J.W. קיסר באירוע בלאטור 214. באירוע זה, שנערך ב-26 בינואר 2019, הוא ניצח בהכנעה לאחר 2:09 דקות של הסיבוב הראשון.
בקרב השני של הייגר בארגון, הוא פגש את טי-ג'יי ג'ונס באירוע בלאטור 221 ב-11 במאי 2019. הוא ניצח פעם נוספת בסיבוב הראשון בעזרת מהלך חניקת הזרוע המשולשת. הייתה מחלוקת לאחר הקרב, משום שהייגר המשיך בחניקה במשך מספר שניות לאחר שג'ונס כבר נכנע והשופט כבר עצר את הקרב. הקהל הגיב בשריקות בוז כלפי מהלך זה של הייגר והשופט זעם על התנהגותו של האחרון.
הקרב השלישי של הייגר הגיע באירוע בלאטור 231, שנערך ב-25 באוקטובר 2019. הקרב הסתיים ללא הכרעה כבר בסיבוב הראשון לאחר שהייגר ביצע שתי בעיטות בלתי מכוונות לאזור המפשעה של אנטוני גארט, מה שהוביל לאי יכולתו של האחרון להמשיך בקרב.
באירוע בלאטור 250, שנערך ב-29 באוקטובר 2020, הייגר ניצח את ברנדון קלטון בהחלטת שופטים חצויה.
קריירת אמנויות לחימה משולבות > מאזן קרבות MMA

| תוצאה | מאזן | יריב | שיטה | אירוע | תאריך | סיבוב | זמן | מיקום | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניצחון | (1) 0–3 | ברנדון קלטון | החלטת שופטים (חצויה) | בלאטור 250 | 29 באוקטובר 2020 | 3 | 5:00 | אונקסוויל, קונטיקט, ארצות הברית |  |
| ללא תוצאה | (1) 0–2 | אנטוני גארט | ללא תוצאה (בעיטה למפשעה) | בלאטור 231 | 25 באוקטובר 2019 | 1 | 1:56 | אונקסוויל, קונטיקט, ארצות הברית | בעיטה בלתי מכוונת למפשעה של גארט מצד הייגר גרמה לאי יכולתו של גארט להמשיך בקרב. |
| ניצחון | 0–2 | T.J. ג'ונס | הכנעה (חניקת זרוע משולשת) | בלאטור 221 | 11 במאי 2019 | 1 | 2:36 | רוזמונט, אילינוי, ארצות הברית |  |
| ניצחון | 0–1 | J.W. קיסר | הכנעה (חניקת זרוע משולשת) | בלאטור 214 | 26 בינואר 2019 | 1 | 2:09 | אינגלווד, קליפורניה, ארצות הברית |  |
חיים אישיים

הייגר מתגורר בטמפה, פלורידה. הוא נישא לקטלינה וייט בדצמבר 2010 ולשניים יש שני ילדים.
ב-19 בפברואר 2013, הוא נעצר בגולפורט, מיסיסיפי לאחר הקלטות התוכנית "סמאקדאון". הוא הואשם בנהיגה בשכרות ובהחזקת קנאביס. הוא שוחרר ממעצר וזומן להופיע בבית המשפט ב-12 במרץ 2013. לאחר מכן, הוא הועמד לדין ב-25 ביוני 2013. האישום להחזקה בקנאביס בוטל, הוא נקנס ב-500 דולר והוא נשלח לתקופת מבחן של שישה חודשים.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Star Wrestling‏ 5
אליפות Star Wrestling‏ 5 (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות All-Star Wrestling - ASW
אליפות במשקל כבד של ASW (פעם אחת)
הישגים במגזין בולטימור סאן
המתאבק המשתפר של השנה (2010)
הישגים בארגון ההיאבקות Florida Championship Wrestling - FCW
אליפות במשקל כבד של FCW (פעם אחת)
האליפות הדרומית במשקל כבד של FCW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Imperial Wrestling Revolution - IWR
אליפות במשקל כבד של IWR (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Lucha Underground
אליפות Lucha Underground (פעם אחת)
אליפות מתנת האלים של Lucha Underground (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Northeast Wrestling - NEW
אליפות במשקל כבד של NEW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Pennsylvania Premiere Wrestling - PPW
אליפות במשקל כבד של PPW (פעם אחת)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותו במקום ה-18 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009
הישגים בארגון ההיאבקות World Class Revolution - WCR
אליפות במשקל כבד של WCR (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
אליפות העולם במשקל כבד (פעם אחת)
אליפות העולם של ECW (פעם אחת)
אליפות ארצות הברית (פעם אחת)
מחזיק מזוודת "כסף בבנק" (2010)
לעולם אל תיכנע

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ף וודלו
 תסריט:  כריס האוטי 
 שחקנים ראשיים:  שון פריס   אמבר הרד   קאם ג'יגנדה  
 מוזיקה:  בן סולסברי 
 צילום:  לוקס אטין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Summit Entertainment 
 חברה מפיצה:  Summit Entertainment, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 באוגוסט 2008 
 משך הקרנה:  115 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סיפור התבגרות, סרט אמנויות לחימה, סרט נעורים, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  פלורידה 
 תקציב:  20 מיליון דולר
 הכנסות:  $41,627,431
 הכנסות באתר מוג'ו:   neverbackdown
 סרט הבא:  לעולם אל תיכנע 2: הביטדאון
 דף הסרט ב־IMDb
 
לעולם אל תיכנע (באנגלית: Never Back Down, ידוע גם בשם The Fighters) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת פעולה בכיכובם של שון פריס, אמבר הרד, קאם ג'יגנדה ודג'ימון הונסו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן | שם הדמות |
| --- | --- |
שון פריס: ג'ייק טיילר
קאם ג'יגנדה: ראיין מקארטני
אמבר הרד: באהה מילר
דג'ימון הונסו: ג'ין רוקואה
אוון פיטרס: מקס קופרמן
וייאט סמית': צ'ארלי טיילר
מוזיקה

"Above and Below" – The Bravery
"Anthem for the Underdog" – 12 Stones
"Teenagers" – My Chemical Romance
"Someday" – Flipsyde
"Wolf Like Me" – TV on the Radio
"Under the Knife" – Rise Against
"Time Won't Let Me Go" – The Bravery
"Rock Star" – Chamillionaire & Lil Wayne
"Be Safe" – The Cribs
"Headstrong" – Trapt
"False Pretense" – The Red Jumpsuit Apparatus
"Orange Marmalade" – Mellowdrone
"You Are Mine" – Mutemath
"Stronger" – Kanye West feat Daft Punk
"Crank That (Travis Barker Rock Remix)" – Soulja Boy Tell 'Em and Travis Barker
"The Slam" – TobyMac
"…To Be Loved" – Papa Roach
מירון צידקילוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 פטירה:  11 בינואר 1996 
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אמנות לחימה, כדורעף 
 
מירון אהרון צידקילוב (20 בנובמבר 1971 – 11 בינואר 1996) היה ספורטאי ישראלי. אלוף ישראל (1989–1992) באגרוף תאילנדי ומאוחר יותר חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים.
צידקילוב גדל ברמת גן. בשנים 1989–1992 היה אלוף ישראל באגרוף תאילנדי, באימונו של שוקי רון.
במהלך שירותו הצבאי חלה בסרטן ובהליך רפואי נקטעה ידו הימנית. הוא הצטרף לנבחרת הנכים בכדורעף והיה חבר בנבחרת הלאומית איתה השתתף במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992), שם התחרו בשישה משחקים במסגרת המוקדמות אך לא העפילו לגמר.
בינואר 1996 נפטר צידקילוב ממחלת הסרטן. הוא הוכר כחלל צה"ל ונקבר בבית העלמין ירקון.
הנצחה

אליפות ישראל באגרוף תאילנדי הוקדשה לזכרו. בקריית אונו הוקם מכון אימונים על שמו בשם מכון מירון (Miron Gym) בהנהלתו של ארז לוקוב. נפתחו שני סניפים בפלורידה על ידי אחד מחניכיו של ארז לוקוב, נתן גאידאי (אלוף ישראל בקיקבוקסינג) בשם MMA4KIDS שבו כל תלמידי מכון מירון יכולים להשתתף בחוגים בחינם כהוקרה למכון מירון. מכון נוסף בתהליכי הקמה בבוייסי, איידהו.
הערות שוליים

1 2  יאיר לפיד, דם קרבות ופאשלה, מעריב, 28 בינואר 1990
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | זיו בר-שירה • נחמן וולף • מלכה פוטשניק • צפורה רובין • חן שינה |  |
|    הרמת משקולות |  עמוס גינוסר • שמואל חיימוביץ' • דותן מישר •  אברהם שטרויך • יהודה שרון • ראובן תנעמי |  |
|    חץ וקשת | עמית דרור • עמרם זילברמן |  |
|    טניס | תקווה אהרוני • שבתאי בן-יורם • אבי ויינברג • מלי מילר |  |
|    טניס שולחן | שלמה אהרוני • חיים אשכנזי •  זאב גליקמן • בועז טביב • יעקב סולימן • אליהו עטיה |  |
|    כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (הנרי אביטל, אריאל אוטולנגי, רוני גוטרמן, צבי גזיאל, ליאור דרור, אליעזר האובן, אבי ויינברג, משה לוי, חנן לושקוב, בועז מזרחי, מקבל שופנייה, אייל שרטוב) |  |
|    כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (רונן אביבי, חנוך בודין, אייל גור, אהרון דנציגר, חגי זמיר, גד לנצר, נסים פרנקו, חן צור, מירון צידקילוב, צבי קרש) |  |
|    כדורשער | נבחרת ישראל בכדור שער (גברים) (אהרון אקוקה, אורי בשה, שלמה לזמי, רפאל פלח, זהר שרון) |  |
|    קליעה | יהורם בן-חיים • אברהם הדסי • דורון שזירי |  |
|    שחייה | בועז אבהר • שלום אייגר •  חנוך בודין • רון בולוטין •  זיו בטר • אורנה גרינברג •  יזהר כהן • מירי סיסו • שלמה פינטו •  ערן שמש •  משחה שליחים (שלום אייגר, חנוך בודין, שלמה פינטו, ערן שמש) |  |
שרה קובליוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באפריל 2002 (בת 22)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ו ג'יטסו
 משקל:  48 ק"ג
 מועדון:  mma israel נתניה
 מאמן:  אמיר בוארון
 
שרה קובליוב (נולדה 13 באפריל 2002) היא אמנית לחימה ישראלית, אלופת אירופה וסגנית אלופת העולם בג'ו ג'יטסו לשנת 2017. סגנית אלופת אירופה שנת 2023
ביוגרפיה

קובליוב נולדה חרשת למשפחת חרשים. יש לה שני אחים, אחד גדול ממנה והשני קטן ממנה. מתגוררת בנתניה. בגיל 12 החלה להתאמן באגרוף תאילנדי, ובמהלך האימונים נחשפה לאמנות הלחימה ג'ו ג'יטסו והחלה להתאמן בה. ב-19 במרץ 2017, בגיל 15 בלבד, השתתפה באליפות העולם בג'ו ג'יטסו עד גיל 21 שנערכה באתונה בקטגוריית משקל 48 ק"ג, וזכתה במדליית כסף. ב-29 באוקטובר 2017, זכתה קובליוב במדליית זהב באליפות אירופה.
בם בם ביגלו

| --- | --- |

ביגלו ב-1994
 לידה:  1 בספטמבר 1961 אבסורי פארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 פטירה:  19 בינואר 2007 (בגיל 45) הדסון, פלורידה, ארצות הברית
 שם במה:  בם בם ביגלו ברוס ביגלו קראשר יורקוף
 שם לידה:  Scott Charles Bigelow
 משקל:  177 ק"ג
 גובה:  1.93 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  23 באוגוסט 1985 – 7 בנובמבר 2006 (21 שנים)
 מאמנים:  לארי שארפ
סקוט צ'ארלס ביגלו (באנגלית: Scott Charles Bigelow;‏ 1 בספטמבר 1961 – 19 בינואר 2007) הידוע יותר בשם הבמה שלו, בם בם ביגלו היה מתאבק אמריקאי. ביגלו, שזוהה בעיקר בשל יכולותיו האתלטיות למרות גופו הכבד (משקלו הגיע עד 177 ק"ג) וקעקוע הלהבה שהשתרע על מרבית ראשו הקירח. הוא זכה לשבחים מצד ארגון ה-WWE, שהעסיק אותו בעבר, כשתואר בשנת 2013 כ"איש גדול בצורה יוצאת דופן, הזריז והפיזי ביותר של רבעון המאה הקודמת".
ביגלו מוכר בעיקר בשל הופעותיו בארגוני ההיאבקות WWF (לימים ה-WWE), ׁׁ(ECW) ו-WCW בין שנת 1987 לשנת 2001. במהלך הקריירה שלו הוא החזיק במספר אליפויות כולל אליפות העולם במשקל כבד של ECW, אליפות הטלוויזיה של ECW ואליפות הזוגות של WCW. ביגלו כיכב במספר קרבות מרכזיים של אירועי שלם וצפה כמו אירוע סדרת ההישרדות הראשון בשנת 1987, מלך הזירה בשנת 1993, רסלמניה 11 ושתי מהדורות של אירוע הדגל של ECW,‏ November to Remember בשנת 1997 ו-1998.
קריירת אמנויות לחימה משולבות

ב-17 בנובמבר 1996, ביגלו התחרה בקרב MMA נגד קימו לפולדו במסגרת ה-"U-Japan". ביגלו הפסיד בקרב זה עוד בסיבוב הראשון לאחר שנכנע למהלך החניקה המשולשת. אף על פי שהוא לא התאמן כלוחם MMA, הוא קיבל סכום כסף משמעותי על הקרב (בראיון בשנת 1998, הוא אמר שהוא קיבל 100 אלף דולר, בעוד שאחרים טענו שהוא קיבל 75 אלף דולר). לאחר מכן, ביגלו התראיין ואמר שהקרב היה מתוסרט והוא ניזוק במידה קלה תמורת משכורת נחמדה.
חיים אישיים

בשנת 1984 ביגלו ואשתו, דנה פישר, התחתנו ובמהלך 16 שנות נישואים הם גידלו ארבעה ילדים, עד שבשנת 2000, השניים התגרשו. חמש שנים לאחר מכן, פישר תבעה את ביגלו על כך שלא שילם לה מזונות.
ב-4 ביולי 2000, ביגלו ספג כוויות בדרגה שנייה ב-40 אחוזים מגופו, בזמן שהציל שלושה ילדים משריפה שהתלקחה עקב ברביקיו סמוך לביתו. לאחר המקרה, ביגלו שהה עשרה ימים בבית חולים. במאי 2004, ביגלו הואשם בנהיגה ברשלנות תוך כדי שסיכן חיי ילדים. הוא השיב שהאירוע קרה עקב התקף שחווה, וההאשמות נגדו בוטלו חודשיים לאחר מכן.
מוות

בבוקר של ה-19 בינואר 2007, ביגלו נמצא מת בדירת חברתו, ג'ניס רמייסיביץ', בהדסון, פלורידה. דוח הנתיחה לאחר המוות הראה שהמוות של ביגלו נגרם בעקבות מספר תרופות שנמצאו במערכת העיכול שלו כולל כמות רעילה של קוקאין ותרופות נגד חרדה. ביגלו סבל מבעיות לב, במיוחד ממחלת טרשת העורקים בנוסף לבעיות הגב החמורות שחי איתן.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Continental Wrestling Association - CWA
האליפות הדרומית במשקל כבד של AWA (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Extreme Championship Wrestling - ECW
אליפות העולם במשקל כבד של ECW (פעם אחת)
אליפות הטלוויזיה של ECW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות NWA Northeast
אליפות במשקל כבד של NWA Northeast (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling - NJPW
אליפות הזוגות של IWGP (פעם אחת)  - עם ביג ואן ויידר
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותו במקום ה-24 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1994
PWI דירג אותו במקום ה-36 מתוך 100 הזוגות הטובים ביותר בשנת 2003 - עם ביג ואן ויידר
הישגים בארגון ההיאבקות Universal Superstars of America - USA
אליפות במשקל כבד של USA (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות USA Pro Wrestling / USA Xtreme Wrestling
אליפות במשקל כבד של USA Pro/UXW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling - WCW
אליפות ההארדקור של WCW (פעם אחת)
אליפות הזוגות של WCW (פעמיים)  - עם דיאמונד דאלאס פייג' וכריס קניון
הישגים בארגון ההיאבקות World Class Wrestling Association - WCWA
אליפות הטלוויזיה של WCWA (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Federation - WWF
פרסי הסלאמי (פעם אחת)
הראש הטוב ביותר (1987)  - עם ג'ין אוקרלנד
הישגים בארגון ההיאבקות Wrestle Association R - WAR
אליפות השלישיות העולמית של WAR (פעם אחת)  - עם הירומיצ'י פויוקי ויוג'י אנג'ו
טורניר אליפות השלישיות (1994)  - עם ג'נישירו טנריו ואטסושי אוניטה
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter - WON
טירון השנה (1986)
המתאבק הלא משתפר של השנה (1986)
הקרב הגרוע של השנה (1993)  - עם בסטיון בוגר וההדשרינקרס נגד הבושווקרס ו-Men on a Mission באירוע סדרת ההישרדות
קריירת אמנויות לחימה משולבות > מאזן קרבות MMA

| תוצאה | מאזן | יריב | שיטה | אירוע | תאריך | סיבוב | זמן | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הפסד | 0-1 | קימבו לפולדו | הכנעה (חניקה משולשת) | U-Japan | 17 בנובמבר 1996 | 1 | 2:15 | יפן |
הערות שוליים

↑  15 הכוכבים שהיו צריכים להיות יותר מכוכבים
↑  היאבקות עם בם בם
↑  פגשו את ברגר קינג בם בם ביגלו
| אלופי העולם במשקל כבד של ECW |
| --- | --- | --- |
| NWA | ג'ימי סנוקה • ג'וני הוטבודי • דון מוראקו • הסאנדמן • טיטו סנטנה • שיין דאגלס • סאבו • טרי פאנק |  |
| ECW | שיין דאגלס • הסאנדמן • מייקי וויפרק • רייבן • טרי פאנק • סאבו • בם בם ביגלו • טאז • מייק אוסום • מאסטו טאנאקה • טומי דרימר • ג'סטין קרדיבל • ג'רי לין • סטיב קורינו • ריינו |  |
| WWE | רוב ואן דאם • ביג שואו • בובי לאשלי • וינס מקמהן • ג'וני נייטרו/ג'ון מוריסון • סי. אם. פאנק • צ'אבו גררו • קיין • מארק הנרי • מאט הארדי • ג'ק סוואגר • כריסטיאן • טומי דרימר • איזיקיאל ג'קסון |  |
ג'ון ג'ונס

.
| --- | --- |
 ג'ון ג'ונס וחגורת האליפות שלו
ג'ון ג'ונס וחגורת האליפות שלו
 לידה:  19 ביולי 1987 (בן 37) רוצ'סטר, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  State University of New York at Morrisville  Union-Endicott High School  Iowa Central Community College 
 משקל:  112 ק"ג
 גובה:  1.93 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אמנויות לחימה משולבות
 משקל:  משקל כבד-קל
 תקופת הפעילות:  2008 – הווה (MMA)
 מועדון:  אקדמיית לוחמה משולבת של וינק ג'קסון
 מאמן:  גרג ג'קסון
 הישגים
 דרגה:  ג'יו ג'יטסו ברזילאי חגורה סגולה   גאידוג'וטסו - חגורה שחורה
 
ג'ונתן דווייט ג'ונס (באנגלית: Jonathan Dwight Jones; נולד ב-19 ביולי 1987) הוא לוחם אמנויות לחימה משולבת מקצועי, אלוף העולם הבלתי מעורער במשקל כבד, ואלוף העולם לשעבר פעמיים במשקל כבד-קל של ארגון UFC. זכה בתואר במשקל כבד ב-5 במרץ 2023. זכה בתואר במשקל כבד-קל הראשון ב-20 במרץ 2011 ובשני ב 29 בדצמבר 2018. ב-19 באוגוסט 2019 הוכרז כמדורג מקום ראשון בדירוג הפאונד-לפאונד לגברים של ה-UFC. ג'ונס הוא ממוצא אפרו-אמריקאי ונחשב בעיני רבים ללוחם אומניות לחימה משולבת הגדול ביותר בכל הזמנים.
בגיל 23, לאחר שניצח את מאוריציו רואה (אנ') בשנת 2011, הפך ג'ונס לאלוף הצעיר ביותר של ה-UFC, מאז שהונחלו מחלקות המשקלים. יש לו שיאים רבים במשקל כבד-קל, כולל הגנה על תארים, מספר הניצחונות הרב ביותר, רצף הניצחונות הארוך ביותר וניצחונות בהכנעה הרבים ביותר. ההפסד היחידי של ג'ונס נבע מפסילה של מהלומות מרפק בלתי חוקיות (בזווית 90 מעלות) כנגד מאט האמיל (אנ'), כשנשיא ה-UFC, דיינה וייט, פקפק בהחלטת השופטים.
בין השנים 2015–2017 היה מעורב ג'ונס בפלילים ואיבד את חגורות האליפות שלו שלוש פעמים לאחר שנכלא עקב תאונת פגע וברח, כמו כן נתפס פעמיים בצריכת סמים והושעה פעם אחר פעם. ההשעייה האחרונה בוטלה ב-2017. את תוארו השיב ב-2018 לאחר קרב כנגד אלכסנדר גוסטפסון.
בשנת 2023 ב-5 במרץ ג'ונס חזר לאוקטגון אחרי היעדרות של שלוש שנים, לקרב על החגורה במשקל כבד, שם הביס את סיריל גאן בחניקת גליוטינה אחרי שתי דקות.
ב-17 בנובמבר 2024 נפגש ג'ונס לקרב ראשון על שמירת החגורה במשקל כבד עם סטיפה מיוצ'יץ'.
אחרי שני סיבובים דומיננטיים מאוד מצידו של ג'ונס, נגמר הסיפור של סטיפה בסיבוב השלישי עם בעיטה מסובבת TKO אל הצלעות.
קריירה מוקדמת

לפני שהתמחה בלחימה משולבת, היה ג'ונס מתאבק בתיכון ואלוף מדינת ניו יורק. כמו כן, שיחק פוטבול. בגלל מבנהו הצר קיבל את הכינוי "בונס" (באנגלית "עצמות"). כשהייה בקולג' הקהילתי באייויה, זכה ג'ונס באליפות איגוד האתלטים של המכללות. לאחר שעבר למכללת Morrisville State College, נשר מלימודיו כדי להפוך ללוחם MMA.
קריירת הלחימה המשולבת הראשון שלו החלה באפריל 2008, אז ניצח שישה קרבות ברצף. הקרב האחרון שלו היה על אליפות United States Kickboxing Association במשקל כבד-קל, אותו ניצח בנוקאאט טכני בסיבוב השני.
קריירת MMA

בסוף יולי 2008, קיבל ג'ונס הזמנה להשתתף בקרב ב-UFC שהתקיים לאחר שבועיים. ב-9 באוגוסט 2008 נלחם ג'ונס כנגד אנדרה גוסאמו באירוע UFC 87
(אנ') וניצח בהחלטת שופטים (פה אחד).
סגנון לחימה

ג'ונס בולט ביכולת הסתגלנות שלו. הוא תואר כ"אחד הלוחמים הכי דינאמים, חדשניים ומתפתח באופן תמידי בהיסטוריה של ה-MMA" ו-"ככול הנראה הלוחם הגדול ביותר שנכנס לזירה. ג'ונס משתמש בטווח ההתקפה הגדול שלו והיאבקות הגנתית כדי להנחית מכות בצורה יצירתית ובלתי רגילה.
ג'ונס משתמש בטכניקות בעיטה מגוונות, כאשר הוא מעדיף בעיטות קדמיות לגוף ולראש, בעיטות סיבוביות לרגליים ולפלג גוף עליון, והבעיטה המוכרת ביותר שלו היא "הבעיטה הנטוייה" השנוייה במחלוקת שהוא מכוון לברכיים. הבעיטה הנטוייה נהייתה פופולרית בזכותו של ברוס לי שג'ונס שואב ממנו השראה. ג'ונס גם מצטיין באחיזות, בהן הוא מיומן מאוד בשליטה בזרועותיו של היריב בזמן שהוא מנחית מרפקים וברכיות. על הקרקע הוא מצטיין בשליטה ובמציאת פרצות כדי להנחית אגרופים ומרפקים.
חזרתו לזירת ה־UFC

לאחר כ3 שנים שבהן ג'ון ג'ונס לא התחרה או נלחם, חזר ג'ון לזירה במרץ 2023 ונלחם בקטגוריית המשקל "כבד" נגד היריב סירל גיין. קרב החזרה של ג'ון התרחש במסגרת UFC 285.
הערות שוליים

↑  דירוג הפאונד-לפאונד לגברים של ה-UFC
↑  גיל פלג, המלך חזר ל-UFC: ג'ון ג'ונס זכה בחגורה, באתר ynet, 30 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7593 2081  VIAF: 104265007   WorldCat (עם VIAF): 104265007
איגור קראסנוב

איגור ויקטורוביץ' קראסנוב (ברוסית: Игорь Викторович Краснов; נולד ב-24 בדצמבר 1975) הוא מדינאי ומשפטן רוסי. מכהן בתפקיד התובע הכללי של רוסיה מאז ינואר 2020.
ביוגרפיה

איגור קראסנוב נולד ב-24 בדצמבר 1985,בעיר ארכנגלסק, שברוסיה הסובייטית.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הממלכתית פומור על שם לומונוסוב (כיום — האוניברסיטה הפדרלית הצפונית). משנת 1997 עובד בגופי התביעה הממלכתיים.
בשנים 2006–2007 עבד כחוקר במשרדי התובע הכללי. בשנת 2007 עבר לוועדת החקירות הפדרלית, שאז הייתה חלק ממשרדי התביעה הכללית. עבד החוקר בכיר לעניינים חשובים.
לאחר הפיכת הוועדה לגוף פדרלי עצמאי בשנת 2011 המשיך לעבוד במשרדי הוועדה. במסגרת תפקידו חקר תיקים פליליים רבים חקירת ניסיון ההתנקשות בחייו של אנטולי צ'ובייס בשנת 2005, חקירת פעילותם של ארגונים לאומיים כדוגמת הארגון הלוחם של הלאומנים הרוסיים (BORN).‏; תיק רצח סטניסלב מרקלוב ואנסטסיה באבורובאיה (2009), רצח שופט בית המשפט העירוני של מוסקבה אדוארד צ'ובאשוב, רצח אלוף העולם באגרוף תאילנדי מוסלים עבדולאייב, רצח פיודור פילאטוב ואיוואן חוטורסקי.
איגור עמד בראש צוות החקירה שחקר את הרוצח סרגיי פומאזון.
מספטמבר 2014 עד מרץ 2015 חקר את פרשת השחיתות וגנבת הכספים שנועדו לבניית קוסמודרום ווסטוצ'ני. בפברואר 2015 עמד בראש צוות החקירה שחקר את רצח בוריס נמצוב. באפריל 2016 מונה לסגן יושב ראש ועדת החקירות.
ב-20 בינואר 2020 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הציע לו את תפקיד התובע הכללי של רוסיה.
הערות שוליים

↑  "Esquire: рождение наци".
↑  "«Белгородский стрелок» признан вменяемым".
↑  Ордена не спасли от ареста, www.kommersant.ru, ‏2014-10-31 (ברוסית)
↑  Расследовавший убийство Маркелова сотрудник СК занялся делом об убийстве Немцова // Интерфакс, 01.03.2015
↑  "Новая газета: Патриоты России и её враги".
↑  "«В деле Немцова генерал Краснов все прояснит и докажет» - Общество, Правосудие - МК".
↑  Путин предложил Игоря Краснова на пост генпрокурора России
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יורי צ'ייקה | התובע הכללי של רוסיה 2020— | הבא: - |
תחנת הרכבת חיפה – בת גלים

מראה התחנה ממערב למזרח
תחנת הרכבת חיפה – בת גלים היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל המשרתת את העיר חיפה, ובעיקר את שכונת בת גלים. התחנה נמצאת על מסילת החוף של רכבת ישראל, בשכונת בת גלים של העיר חיפה, בסמוך לנמל חיפה, מרכז רפואי רמב"ם ובסיסי ההדרכה וחיפה של חיל הים. התחנה ממוקמת בק"מ ה-3.142 של הקו הראשי של הרכבת.
היסטוריה

התחנה נפתחה רשמית ב-14 באוקטובר 1975, לצד מרכזית בת גלים, כחלק מתוכנית רחבה לשדרוג תשתית התחבורה הציבורית בעיר. שתי התחנות שקושרו במנהרה - תחנת הרכבת והתחנה המרכזית - הפכו מיד עם פתיחתן למוקד התחבורה הציבורית של העיר בזכות גודלן ומיקומן.
השינוי העיקרי היחיד  בתחנה מאז שנבנתה היה בשנות ה-90, כאשר החל לפעול קו הרכבת הפרברית של חיפה והקריות, כלל הקמה של רציף מפרץ (רציף שחוסם את המשך המסילה והופך אותה ל"דרך ללא מוצא" עבור הרכבת) - רציף 1א - עבור קו הרכבת החדש. עם פתיחתה של תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל כעבור מספר שנים, הופסק השימוש ברציף זה.
בתחילת שנות האלפיים שוב יצאה לפועל תוכנית לשדרוג תשתית התחבורה הציבורית בחיפה. במטרה להפחית את גודש התנועה במרכז העיר, הוקמו שתי תחנות אוטובוסים מרכזיות בפאתי העיר (מרכזית המפרץ בצפון-מזרח חיפה ומרכזית חוף הכרמל בדרום-מערבה) צמודות לתחנות רכבת (תחנת הרכבת מרכזית המפרץ ותחנת הרכבת חיפה – חוף הכרמל). פתיחת התחנות הובילה לביטולה של מרכזית בת גלים. הירידה החדה בתנועת נוסעי האוטובוסים בתחנה המרכזית השפיעה גם על תחנת הרכבת הסמוכה. כך הפכה תחנת הרכבת חיפה בת גלים לתחנה גדולה ומיושנת עם מעט נוסעים.
תחנת הרכבת חיפה בת גלים היא תחנה מקשרת בין הקו הפרברי של חיפה והקריות לבין הקו הבינעירוני לתל אביב ודרומה. בלוח הזמנים של רכבת ישראל שיצא לקראת חורף 2005 הועבר קישור הנוסעים בין הקווים לתחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל. כיום מופיעה תחנת בת גלים במפת הקווים של רכבת ישראל כתחנת הקישור בין הקווים.
ב-16 ביולי 2006, בעיצומה של מלחמת לבנון השנייה, שותקה תנועת הרכבות לתחנה לאחר שטיל קטיושה פגע במוסכי הרכבת בחיפה והרג שמונה מעובדי רכבת ישראל. רק ב-14 באוגוסט  חודשה תנועת הרכבות לתחנה.
בפברואר 2020 הסתיים פרויקט שדרוג התחנה בהשקעה של כשני מיליון שקל. במסגרתו בוצעו בתחנה, שדרוג של המבנה, איטום של הגג מעל הרציפים, ריצוף מחדש בשני הרציפים, החלפת קווי הביוב, ושיפוץ כולל של תאי השירותים שבהם הוחלפו הריצוף, הקרמיקה, הכלים הסניטריים ומערכות התאורה לראשונה  מאז בנייתה של תחנת הרכבת . עד כה בוצעו בה רק מעט פעולות תחזוקה שוטפות.
מבנה התחנה

מסילה כפולה עוברת בתחנה - מסילה צפונית (צמודה לרציף 1) לרכבות צפונה ומסילה דרומית (צמודה לרציף 2) לרכבות דרומה. מסילה נוספת (לא צמודה לרציף כלשהו) עוברת בתחנה בין המסילות המקבילות ומשמשת רכבות משא העוברות בתחנה מבלי לעצור בה.
הרציפים 1 ו-2 הם רציפי צד.מן התחנה קיים מעבר תת-קרקעי המסתיים בקריית אליעזר ולו מוצא בתחנת האוטובוסים בת גלים, אשר הפעילות בה פסקה. אותו מעבר מקשר בין בניין התחנה לרציף מס' 2. הכניסה לרציף 1 מתבצעת מאולם התחנה. בעבר הרציף הצמוד לאולם הנוסעים היה רציף 2, אך מספרי הרציפים הוחלפו. כניסה לתחנה ויציאה ממנה אפשריות דרך אולם הנוסעים הצמוד לרציף 1 או דרך המעבר התת-קרקעי לכיוון קריית אליעזר.