stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלבניה באירוויזיון הילדים
הערות שוליים

↑  Granger, Anthony (14 באוגוסט 2012). "Albania debut in Amsterdam". eurovoix.com. Eurovoix. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Escudero, Victor M. (4 באוקטובר 2012). "Tonight: Albania picks their first ever Junior entry!". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Siim, Jarmo (10 באוקטובר 2012). "Igzadora Gjeta going for Albania". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Junior Eurovision Song Contest 2012 Scoreboard". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 1 בדצמבר 2012. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nuhiu, Rinor (27 בספטמבר 2013). "Albania RTSH withdraws from Junior Eurovision". escchat.com. ESC Chat. אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2016. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Junior Eurovision Song Contest 2014 Participants". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 15 בנובמבר 2015. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (13 במרץ 2015). "Albania: Return To Junior Eurovision". Eurovoix. נבדק ב-13 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ko, Anthony (28 במאי 2015). "Mishela Rapo will represent Albania at JESC 2015 in Bulgaria". Wiwibloggs. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Junior Eurovision Song Contest 2015 Scoreboard". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 21 בנובמבר 2015. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
שרי וולך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1982 (בת 42 בערך) ה'תשמ"ב בני ברק, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 שם עט:  יהודית ילין 
 עיסוק:  סופרת, מורה
 
שרי וולך (נולדה בשנת ה'תשמ"ב 1982) אשר מוכרת גם בשם העט יהודית ילין היא סופרת ישראלית חרדית, ומורה לכתיבה יוצרת.
ביוגרפיה

וולך החלה את דרכה בכתיבת סיפורים קצרים בשבועון זרקור לילדים ונוער. בשנת 2008 יצא לאור ספרה הראשון "אצלנו בחצר" שיצא בהוצאת מייזליק. מאז ועד 2018 הוציאה לאור כעשרים ספרים, רובם ספרי ילדים ונוער. חלקם ראו אור כסיפורים בהמשכים בעיתונים שונים. ביניהם: המבשר, מרווה לצמא, ובקהילה.
כיום מלמדת וולך כתיבה יוצרת בבית הספר לקולנוע יהודי, ובמגוון סמינרים חרדים, ומפרסמת סיפור בהמשכים למבוגרים באתר "שבי רגע".
ספרה "מסתורין בחצר" נבחר להשתתף במצעד הספרים תשע"ז של משרד החינוך, וספרה "אוהבים אותך מאד ילד" נבחר להשתתף במצעד הספרים תשע"ח.
וולך נשואה ואם לעשרה ילדים.
כתיבתה

רבים מסיפוריה נכתבים במטרה לתת תמיכה רגשית לילדים המתמודדים עם קשיים שונים. חלקם הומלצו על ידי אנשי מקצוע.
וולך מרבה לכתוב סיפורים המבוססים על רקע היסטורי, ובמיוחד על רקע ההיסטורי של העיר ירושלים. כך בסדרת הספרים "סמטה וחצר", ובסדרת ההמשך שלה: "עלילות ירושלים" אשר ראתה אור בהוצאת דני ספרים.
סדרת "החוקרים" המתפרסמת בשבועון "זרקור", מתבססת גם היא על רקע היסטורי. כל אחד מספרי הסדרה מספר על תקופה אחרת בתולדות העם היהודי בתפוצות בתור עלילה של מסע בזמן, הסדרה פופולרית מאוד בקרב ילדים חרדים.
וולך גם הוציאה סרט (לילדים), בשם החוקרים בתעלומת ירושלים
ספריה

אצלנו בחצר
אוהבים אותך ילד
אוהבים אותך מאד ילד
יסכה
הייתי פעם ילד
מכתבים מאנקונה
משפחה אחרי
ספריה > סדרת סמטה וחצר

ילד בסמטה (התפרסם תחת שם העט: יהודית ילין.)
ילד חדש בסמטה (התפרסם תחת שם העט: יהודית ילין.)
לבד בסמטה (התפרסם תחת שם העט: יהודית ילין.)
שתי חצרות
ספריה > סדרת עלילות ירושלים

מסתורין בחצר
פחד בהרים
ספריה > סדרת החוקרים

החוקרים בתעלומת האיש בתרבוש
החוקרים בתעלומת המרתף בפורטוגל
החוקרים בתעלומת הפתקים בברלין
החוקרים בתעלומת אי השודדים
החוקרים בתעלומת משפט בייליס
החוקרים בתעלומת הילד מכפר שפורד
החוקרים בתעלומת הפליטים מקזבלנקה
החוקרים בתעלומת המלשינים בפומבדיתא
הערות שוליים

↑  "מצעד הספרים לילדים ולנוער" תשע"ז ע"ש מרים רות, באתר משרד החינוך
↑  "מצעד הספרים לילדים ולנוער" תשע"ח ע"ש מרים רות, באתר משרד החינוך
↑  המלצות, באתר גב הספר "אוהבים אותך מאד ילד"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286657405171  ISNI: 0000 0004 0228 2697  LCCN: n2015061639  VIAF: 297490865   WorldCat (עם VIAF): 297490865
בנדיקט אנדרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוגוסט 1936 קונמינג, הרפובליקה העממית של סין 
 פטירה:  13 בדצמבר 2015 (בגיל 79) באטו, אינדונזיה 
 שם לידה:  Benedict Richard O'Gorman Anderson 
 ענף מדעי:  מדע המדינה, סוציולוגיה, היסטוריוגרפיה 
 מקום לימודים:  איטון קולג'  אוניברסיטת קורנל  קינגס קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ורג' מק'טורנן קאהין 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס אלברט הירשמן (2011)  פרס פוקואוקה לתרבות אסיה (2000) 
 
בנדיקט אנדרסון (26 באוגוסט 1936 בקונמינג שבסין – 13 בדצמבר 2015 בבאטו שבאינדונזיה) היה חוקר אמריקאי של מדע המדינה ויחסים בינלאומיים, פרופסור אמריטוס ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת קורנל. אנדרסון נודע בשל התמחותו בדרום-מזרח אסיה בכלל ואינדונזיה בפרט ונתפרסם בפרט בשל ספרו בנושא לאומיות: "קהיליות מדומיינות".
חייו

אנדרסון נולד בקונמינג, בירת מחוז יונאן שבסין. אביו ג'יימס היה ממוצא אנגלו-אירי ושירת במכס ואמו ורוניקה הייתה ממוצא אנגלי. ב-1941 עברה משפחתו לקליפורניה בארצות הברית, שם הוא גדל וקיבל את חינוכו הראשוני. אנדרסון למד באוניברסיטת קיימברידג' שבבריטניה. ב-1957 קיבל את תואר ה-BA בלימודים קלאסיים. בהמשך לימודיו פנה ללימודי פוליטיקה אסיאתית כשהוא מתמחה באינדונזיה. את עבודת הדוקטורט עשה אנדרסון באינדונזיה עצמה, בה שהה במהלך ההפיכה הצבאית בה עלה לשלטון סוהארטו ותיארה בעבודתו.
אנדרסון פרש בספרו "קהיליות מדומיינות" את גישתו ואת הפרשנות האישית שלו לצמיחתה של הלאומיות, כשהוא מתאר את הצמיחה לאורך מאתיים שנה. לדעת אנדרסון הלאומיות היא תופעה מודרנית שראשיתה במחוזות של הכתר הספרדי בדרום אמריקה. בזמן מלחמות נפוליאון בראשית המאה ה-19, נכבשה ספרד על ידי צבאות נפוליאון. הריק השלטוני שנוצר במחוזות הכתר הספרדיים בדרום אמריקה הוביל ליצירת 16 מדינות לאום חדשות באזור זה על בסיס המחוזות הקולוניאליים הקודמים בין השנים 1810–1824. מלחמות עצמאות אלו הובלו על ידי חוזה דה סן מרטין וסימון בוליבר. לדעת אנדרסון, לאחר שנוצר הדגם של מדינת לאום, הוא "נשדד" על ידי המעצמות האירופאיות שראו בכך דרך להתמודד עם משבר הלגיטימציה של המלוכה בתקופה המודרנית. במקום להמשיך להציג את עצמם כ"מלכים בחסד האל", מלכי אירופה החלו להציג את עצמם כנציגים ההיסטוריים של האומה. ביקורת רבה נמתחה על תיאורו של אנדרסון שאיננו מבהיר היטב מהי התופעה הלאומית שעליה הוא מדבר ועל כן מציג תמונה היסטורית לא בהירה.
אחת ההשפעות של אנדרסון הייתה ביצירת המונח "קהיליה מדומיינת". לא פעם מצוטט מונח זה במשמעות של זיוף או הונאה אך לא לכך כיוון אנדרסון. לדבריו, קהיליה מדומיינת היא תודעת שייכות שאיננה מבוססת על היכרות אישית ישירה אלא על פעולת דמיון. כך למשל, בימי הביניים, הקבוצה הדתית הייתה הקהיליה המדומיינת של רוב האנשים (שהרגישו קרבה ושייכות למי שהוא קתולי כמוהם או אורתודוקסי כמוהם או מוסלמי כמוהם וכדומה). מסיבות שונות, שאותן מנתח אנדרסון בהרחבה, הקהיליה המדומיינת בתקופה המודרנית התחלפה – מקהיליה דתית לקהיליה לאומית. מעתה למשל, צרפתי קתולי ירגיש קרוב לכל הצרפתים גם הפרוטסטנטיים, לעומת ימי הביניים שבהם הרגיש קרוב לכל הקתולים בעולם, גם אם אינם צרפתים.
אנדרסון מנתח את צמיחת הלאומיות בצורה מטריאליסטית. הוא מונה את תפוצת השפה ומהפכת הדפוס כזרזים המרכזיים למהפכה הלאומית בגרסתה האירופית.
אחיו הוא האינטלקטואל המרקסיסט פרי אנדרסון (Perry Anderson).
ספריו

קהיליות מדומיינות, 1983. יצא בעברית בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה ב-1999
קרנונוס

תיאור דמותו של קרנונוס מ"עמוד יורדי הסירות" שהתגלה בפריז שבצרפת.
קרנונוס בתגליף מואל קמוניקה
קֶרנונוס או קרננוס (Cernunnos או Cernenus - "בעל הקרניים") הוא אל פריון מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ במערב אירופה. קרנונוס מתואר כאל בעל קרניים (לרוב קרני אייל).
קרנונוס מוזכר בכתובות שהתגלו בצרפת ובגרמניה. "עמוד יורדי הסירות" (Pilier des nautes) שהתגלה בפריז ומוצג כיום במוזיאון הלאומי של ימי הביניים (מוזיאון קלוני) בפריז. העמוד הוקם בראשית המאה הראשונה, ככל הנראה בשנת 14 לספירה, עם עלייתו לשלטון של הקיסר הרומי טיבריוס. העמוד, שהתגלה בשנת 1710, מתאר את קרנונוס ואלים קלטיים נוספים, לצד אלים מהמיתולוגיה הרומית כגון יופיטר, וולקן, קסטור ופולוקס.
כתובות נוספת המזכירות את קרנונוס התגלו בלוקסמבורג. כתובות אלה מוקדשות "לאל קרונינקוס".
מלבד כתובות אלה, התגלו מספר תגליפים המתארים את דמותו של האל מבלי לציין את שמו. הקדום שבהם התגלה בוואל קמוניקה שבאיטליה, והוא מתוארך למאה הרביעית לפנה"ס. דוגמה נוספת היא קדרת יונדסטרופ מיוטלנד מהמאה הראשונה לפנה"ס.
קרנונוס מתואר לרוב כאדם מבוגר ומזוקן בעל שער ארוך וקרניים. לרוב הוא עונד לצווארו טורק - שרשרת קלטית המסמלת אצולה. קרנונוס אוחז בידו לרוב ארנק מלא מטבעות או שרשראות. לרוב הוא מתואר כשלצידו בעלי חיים (בדרך כלל איילים) - ובכך מגולם תפקידו כאל הטבע ובעלי החיים. כמו כן קרנונוס נחשב כאל הציד (אף שב"עמוד יורדי הסירות" הוא מתואר כאל המסחר והעושר, וכאל הימאים).
לעיתים מתואר קרנונוס כנחש לו קרני אייל (אף כי ייתכן ומדובר באל קלטי אחר).
הערות שוליים

↑  
Green, Miranda, Animals in Celtic Life and Myth, 1992
↑  דמותו של קרנונוס כנחש בעל קרניים.
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16089158d (data)  GND: 1021185183  SUDOC: 120189356  VIAF: 232793260   WorldCat (עם VIAF): 232793260
ארמניה באירוויזיון הילדים

| --- | --- |

 מדינה:  ארמניה ארמניה
 רשת שידור:  Hrvatska radiotelevizija
 השתתפות ראשונה:  הולנד אהוי רוטרדם, 2007
 זכיות:  בלארוס מינסק, 2010 צרפת פריז, 2021
 השתתפויות:  15
 היעדרויות:  1
 אירוח האירוויזיון:  ארמניה ירוואן, 2011 ארמניה ירוואן, 2022
 השתתפות אחרונה:  צרפת ניס, 2023
מוניקה אבנסיאן בקייב (2013)
מיקה בסופיה (2015)
ארמניה נטלה חלק באירוויזיון הילדים 15 פעמים, החל מהצטרפותה הראשונה ב-2007, כאשר ארוויק נשלחה כנציגה של ארמניה עם השיר "Erazanq". באותה התחרות ארמניה זכתה במקום השני עם 136 נקודות. ארמניה מעולם לא פרשה מהתחרות פרט ב-2020, בשל מלחמת נגורנו קרבאך. ארמניה זכתה בתחרות פעמיים, לראשונה בשנת 2010, כאשר שלחה את ולדימיר ארזומניאן עם השיר "Mama", ופעם נוספת ב-2021 כאשר שלחה את מאלנה פוקס עם השיר "qami qami". המקום הנמוך ביותר אליו הגיעה ארמניה היה המקום התשיעי, בשנים 2018 ו-2019.
היסטוריה

ב-21 במאי 2007, רשות השידור הארמנית (ARMTV), הכריזה כי ארמניה תצטרף לאירוויזיון הילדים 2007, ברוטרדם, הולנד. ארמניה בחרה באופן פנימי את ארוויק כנציג הארמני לתחרות עם השיר "Erazanq". עם תום ההצבעה, ארמניה זכתה במקום השני עם 136 נקודות.
לאחר הצלחתה בהופעת בכורתה, ארמניה המשיכה להשתתף באירוויזיון הילדים. ארמניה הגיעה למקום השני חמש פעמים (2007, 2009, 2015, 2016 ו2022) ולמקום השלישי 3 פעמים (2012, 2014 ו-2023). ארמניה זכתה בתחרות בשנת 2010 כששלחה את ולדימיר ארזומניאן עם השיר "Mama". לאחר ניצחונה ב-2010, ארמניה נבחרה לארח את אירוויזיון הילדים 2011 במתחם הספורט והקונצרטים על שם קארן דמירצ'יאץ, בבירה ירוואן. זו הייתה הפעם הראשונה שהתחרות נערכה במדינה הזוכה בשנה הקודמת.
אף על פי שנכללה ברשימת המדינות הסופית של אירוויזיון הילדים 2020, ארמניה נאלצה לפרוש מהתחרות בשל מלחמת נגורנו קרבאך.
מאלנה, שהייתה אמורה לייצג את ארמניה ב2020, חזרה שנה לאחר מכן, וניצחה את אירוויזיון הילדים 2021 עם 224 נקודות. שנה לאחר מכן, ארמניה אירחה את התחרות בירוואן פעם נוספת ב2022, בה היא הגיעה למקום השני, בפעם החמישית בהיסטוריה שלה.
המבצעים והשירים שייצגו את ארמניה באירוויזיון הילדים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | מקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | ארוויק | "Erazanq" | "חולמת" | 2 | 136 |
| 2008 | מוניקה מנוצ'רובה | "Im ergi hnchyune" | "צליל השיר שלי" | 8 | 59 |
| 2009 | לוארה הייראפטיאן | "Barcelona" | "ברצלונה" | 2 | 116 |
| 2010 | ולדימיר ארזומניאן | "Mama" | "אמא" | 1 | 120 |
| 2011 | דליטה אבנסיאן | "Welcome to Armenia" | "ברוך הבא לארמניה" | 5 | 85 |
| 2012 | קומפאס | "Sweetie Baby" | "מתוקה חמודה" | 3 | 98 |
| 2013 | מוניקה אבנסיאן | "Choco-Factory" | "מפעל-שוקו" | 6 | 69 |
| 2014 | בטי | "People of the Sun" | "אנשי השמש" | 3 | 146 |
| 2015 | מיקה | "Love" | "אהבה" | 2 | 176 |
| 2016 | אנאהיט & מרי | "Tarber" | "שונה" | 2 | 232 |
| 2017 | מישה | "Boomerang" | "בומרנג" | 6 | 148 |
| 2018 | L.E.V.O.N | "L.E.V.O.N" | "אל.אי.וי.או.אן" | 9 | 125 |
| 2019 | קרלינה איגנטיאן | "Colours of Your Dream" | "צבעי חלומך" | 9 | 115 |
| 2020 | מאלנה | "?Why" | "למה?" | X | X |
| 2021 | מאלנה | "Qami Qami" | "רוח רוח" | 1 | 224 |
| 2022 | נארה | "!Dance" | "לרקוד!" | 2 | 180 |
| 2023 | Yan Girls | "Do It My Way" | "לעשות זאת בדרך שלי" | 3 | 180 |
| 2024 | לאו | "Cosmic Friend" | "חבר קוסמי" | 8 | 125 |
אירוח אירוויזיון הילדים

| שנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | ירוואן | מתחם הספורט והקונצרטים על שם קארן דמירצ'יאץ | גוהר גספריאן ואווט ברסגיאן |
| 2022 | ירוואן | מתחם הספורט והקונצרטים על שם קארן דמירצ'יאץ | יווטה מוקוציאן, גאריק פאפוין, קרינה איגאטיאן ורובין הרובוט |
ראו גם

ארמניה באירוויזיון
ארמניה באירוויזיון רקדנים צעירים
ארמניה באירוויזיון מוזיקאים צעירים
הערות שוליים

↑  "Junior 2007: 18 countries to take part". European Broadcasting Union. 21 במאי 2007. אורכב מ-המקור ב-21 באוגוסט 2007. נבדק ב-1 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Arevik group to represent the country in Rotterdam". Oikotimes. אורכב מ-המקור ב-29 במרץ 2012. נבדק ב-10 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Junior Eurovision Song Contest 2007". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 8 בדצמבר 2007. נבדק ב-29 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  (הקישור אינו פעיל, 20.12.2021)"Armenia in the Junior Eurovision Song Contest". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-30 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Siim, Jarmo (20 בנובמבר 2010). "Armenia wins 8th Junior Eurovision Song Contest". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-30 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 20.12.2021)
↑  Siim, Jarmo (18 בינואר 2011). "Armenia to host Junior Eurovision in 2011". European Broadcasting Union. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision Song Contest - Armenia". ARMTV. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "13 countries will 'Move the World' at Junior Eurovision 2020". junioreurovision.tv. EBU. 2020-09-08. נבדק ב-2020-11-05.
↑  Farren, Neil (2020-11-05). "Armenia: Withdraws From Junior Eurovision 2020". Eurovoix World. נבדק ב-2020-11-05.
↑  Tserunyan, David (2020-11-05). "David Tserunyan on Instagram: "Dear friends and Eurovision fans, it is with great sadness that we announce our withdrawal from JESC 2020. Our team has been working…"". Instagram. נבדק ב-2020-11-05.
↑  Armenia: Withdraws From Junior Eurovision 2020
↑  Armenia: Maléna Reveals Withdrawn Junior Eurovision Song
יהודי בודהיסט

יהודי בודהיסט או ג'וּבּוּ (מאנגלית: Jubu; קיצור ל-Jewish Buddhist) הוא כינוי לאדם ממוצא יהודי שמאמין בעקרונות בודהיסטיים.  המונח JewBu (או JUBU) הוצג לראשונה בספרו של רוג'ר קמנץ (אנ') בספרו The Jew in the Lotus (1994)
היהודי הבודהיסט המפורסם הראשון הוא ניאנפוניקה תרה, יהודי גרמני שהפך לנזיר בודהיסטי חשוב בסרי לנקה.
יהודים רבים בארצות הברית היו מורים ומנהיגים חשובים בהבאת הבודהיזים למדינה. חלקם הפכו לנזירים בודהיסטים לפחות לתקופה מסוימת בחייהם. פרופסור ריצרד דיווידסון המייסד והמנהל של המרכז לתודעה בריאה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון הוא יהודי העוסק בתודעה ומתרגל בודהיזם. דיווידסון, פרופסור לפסיכולוגיה ולפסיכיאטריה, נחשב למוביל במדע ההתבוננות וכוח מניע של מחקרים אקדמיים בתחום של מיינדפולנס.
גם בישראל יש מורים ונזירים בודהיסטים הממשיכים לשמור על יהדותם. אחד מהם, דניאל סטמבלר, מסביר שבתפיסות של דתות המזרח הרחוק אין סתירה בין השתייכות לדת אחת ובו זמנית גם לדת אחרת.
לקריאה נוספת

Sylvia Boorstein. That's Funny, You Don't Look Buddhist: On Being a Faithful Jew and a Passionate Buddhist ,January 20, 1998. Harper SanFrancisco,ISBN:0-06-060958-3,
הערות שוליים

↑  Dan Cohn-Sherbok, Judaism today, London ; New York: Continuum, 2010, ISBN 978-0-8264-3829-4
↑  דני בראון,השאיפות שלנו ברורות האמנם? , הארץ, 14 באפריל 2023
↑  הרהורים על היות יהודי ובודהיסט - בודהיזם בישראל, באתר buddhism-israel.org, ‏2024-11-22 (באנגלית אמריקאית)
שרגא פייבל פרנק

ערך זה עוסק בשרגא פייבל פרנק מאלקסוט, קובנה. אם התכוונתם לנכד אחיו הרב יהודה לייב, הרב חיים שרגא פייבל פרנק, רבה של שכונת ימין משה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ה'תר"ג
 פטירה:  ה'תרמ"ו (בגיל 43 בערך)
 השתייכות:  תנועת המוסר 
 רבותיו:  ישראל מסלנט 
 
הרב שרגא פייבל פרנק (תר"ג, 1843 - תרמ"ו, 1886) היה תלמיד חכם ועשיר נכבד באלקסוטס (אנ'), פרבר של העיר קובנה; מתלמידי רבי ישראל מסלנט.
תולדותיו

נולד בקלווריה, פלך סובאלק שבפולין, לרב צבי פסח ומינה (לבית טורצקי) פרנק. קיבל חינוך תורני והוסמך לרבנות.
הרב פרנק היה מתלמידיו ומקורביו של רבי ישראל מסלנט ואנשי תנועת המוסר. היה בעל מפעל גדול לעורות ובעל בתים רבים בקובנה שהושכרו, בין השאר, לפועלי המפעל שבבעלותו. התעסק רבות בפילנתרופיה. לימים כתב עליו חתנו הרב מלצר בהקדמת ספרו 'אבן האזל': "הרב המצוין בתורתו וצדקת פזרונו".
עליית הגג שבביתו הגדול שימשה במשך מספר שנים כמקום התבודדות לרבי ישראל מסלנט, ולשם היה מביא את תלמידיו הקרובים. בעקבותיו השתמש גם רבי יצחק בלזר בעליית הגג הזו כמקום התבודדות בחודשי אלול ועשרת ימי תשובה. מאז שימש הבית, שהיה ממוקם על רכס גבוה באלקסוט, מקום התכנסות לתלמידי חכמים וראשי תנועת המוסר, ובהם רבי נפתלי אמסטרדם ורבי אברהם שינקר. גם ה"סבא" מקלם, הרב שמחה זיסל זיו, היה פוקד את הבית לעיתים מזומנות.
הרב פרנק סייע לרב נתן צבי פינקל להקים קיבוץ של בחורים שיקדישו את זמנם לתורה ומוסר. כעבור מספר שנים עברה הקבוצה ללמוד בבית המדרש "הלויית המת" בקובנה. פטרונו של מוסד זה היה רבי יצחק בלזר, שמסר לבחורים שיחות מוסר. בשנת תרמ"ח (1888), לאחר פטירתו של הרב פרנק, עברו עשרה בחורים מן הקבוצה ללמוד בביתו שבאלקסוט.
היה נשוי לגולדה פרנק. נפטר בשנת 1886, בגיל 42. הרב יצחק אלחנן ספקטור נשא דברים בהלווייה.
משפחתו

פרנק ציווה בצוואתו שבנותיו תינשאנה לתלמידי חכמים. ואכן ארבע בנותיו נישאו לתלמידי חכמים מפורסמים:
חיה מנוחה - אשת הרב משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת סלבודקה בליטא, ואחר כך ראש ישיבת חברון. חותנם של ראשי ישיבת חברון הרבנים יחזקאל סרנא, משה חברוני ואהרן כהן ומשה פינקל, ושל רבי יוסף זוסמנוביץ.
ביילה הינדה - אשת הרב איסר זלמן מלצר, ראש ישיבת סלוצק, ואחר כך ראש ישיבת עץ חיים בירושלים. בתם חנה פרל נישאה לרבי אהרון קוטלר
פעשא - אשת הרב ברוך הורביץ, שהיה רבה של אלקסוט ור"מ בישיבת סלבודקה שבקובנה.
דבורה - אשת הרב שפטל קרמר, שכיהן כמשגיח בישיבת סלוצק, ולימים ראש ישיבה בקליבלנד. בתם פייגא נישאה לרבי יעקב יצחק רודרמן.
בניו: רפאל פרנק והרב צבי פסח פרנק (שהיה חתנו של הרב אריה לייב ברוידא).
אחיו, הרב יהודה לייב פרנק היה ממייסדי חדרה ואביו של הרב צבי פסח פרנק. גיסו (בעל אחות אשתו) היה הרב זבולון באריט, אב"ד פלונגיאן.
סלובניה

אגם בלד, למרגלות האלפים היוליאנים, מאתרי התיירות הפופולריים בסלובניה
רפובליקת סלובניה (בסלובנית: Republika Slovenija, באיטלקית: Repubblica di Slovenia, בהונגרית: Szlovén Köztársaság) היא רפובליקה בדרום-מרכז אירופה. המדינה גובלת באיטליה במערב, באוסטריה בצפון, בים האדריאטי בדרום-מערב, בקרואטיה בדרום ובמזרח ובהונגריה בצפון-מזרח. בשנת 2004 הצטרפה סלובניה לברית נאט"ו ולאיחוד האירופי.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסלובנים הראשונים הגיעו לאזור סלובניה במאה השישית לספירה. לדעת חלק מההיסטוריונים, ממלכת קרנטניה הסלאבית שנוסדה במאה ה-7 על חלקים מאוסטריה כללה בתוכה את שטחה של סלובניה. בסביבות שנת 745 עבר האזור לשליטה של הפרנקים ורבים מהסלבים התנצרו. החל מהמאה ה-13 הייתה סלובניה חלק מאוסטריה על גלגוליה עד 1918.
במאה ה-19 היו הסלובנים פזורים בין מספר מחוזות של האימפריה האוסטרו-הונגרית. במאורעות "אביב העמים" של 1848 הם פתחו במאבק למען איחוד פוליטי ולאומי במדינה סלובנית אחת. הסלובנים מימשו שאיפה זו רק ב-1918, בתום מלחמת העולם הראשונה, אך לא בישות מדינית נפרדת אלא במסגרת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, שכונתה לימים "יוגוסלביה".
במלחמת העולם השנייה נכבשה סלובניה על ידי גרמניה הנאצית. בתקופת הכיבוש הנאצי פעלה בסלובניה תנועת התנגדות לאומית, שבראשה עמדו מנהיגים קומוניסטים. בתום המלחמה הפכה סלובניה למדינה חברה בפדרציה של יוגוסלביה הקומוניסטית, ובמסגרת זו נהנתה ממידה גדולה של אוטונומיה כלכלית ותרבותית.
ב-1989 החליט הפרלמנט של סלובניה על היפרדותה מיוגוסלביה, וב-1990 אושרה החלטה זו במשאל עם. ב-1991 הכריזה סלובניה על עצמאותה. הצבא העממי היוגוסלבי פלש ב-27 ביוני לשטחה, אולם בהתערבות האו"ם פסקה הלחימה כעבור עשרה ימים. המלחמה שהתנהלה במהלך הימים האלה נקראה מלחמת עשרת הימים. ב-1992 הכיר האיחוד האירופי בעצמאותה של סלובניה. באותה שנה התקיימו בה בחירות דמוקרטיות, וכנשיא המדינה נבחר מילאן קוצ'אן.
פוליטיקה

ראש מדינת סלובניה הוא נשיא, שנבחר על ידי בחירת הרוב אחת ל-5 שנים. בראש הרשות המבצעת עומד ראש הממשלה, ומועצת השרים (קבינט), שנבחרים על ידי הפרלמנט.
הפרלמנט של סלובניה מחולק לשניים, ומורכב מהאספה הלאומית (Državni zbor) והמועצה הלאומית (Državni svet). לאספה הלאומית יש 90 מושבים בפרלמנט, שמחולקים לשתי קבוצות:
מועמדים שנבחרו ישירות בבחירות.
מועמדים שנבחרו חלקית באופן יחסי בבחירות (שני מושבים נשמרים למיעוטים ההונגריים והאיטלקים).
למועצה הלאומית יש 40 מושבים בפרלמנט, והיא מורכבת ממועמדים של קבוצות בעלי אינטרסים כלכליים, חברתיים, מקצועיים או מקומיים.
הבחירות לפרלמנט נערכות כל 4 שנים.
צבא וביטחון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סלובניה הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004.
כלכלה

מאז התנתקותה של סלובניה מיוגוסלביה, נעשתה סלובניה למדינה העשירה ביותר בקרב קבוצת מדינות מזרח אירופה (הקבוצה שאליה משויכת סלובניה באו"ם), וב-2006 היה לה תוצר לאומי גולמי (תל"ג) לנפש של כ-$23,000, קרוב מאוד לרמה המקובלת במערב אירופה (84% מהממוצע)[דרוש מקור]. עוד בהיותה חלק מיוגוסלביה - הייתה סלובניה - שבה חיו רק כ-8% מהאוכלוסייה, אחראית לחמישית מהתל"ג של יוגוסלביה ולשליש מהייצוא שלה, כך שעם קבלת העצמאות ב-1991 - כבר היה לסלובניה כושר ייצור וקשרים מסחריים עם מערב אירופה. אך סלובניה לא שקטה על השמרים ופעלה במרץ לפיתוח הקשרים הכלכליים עם המערב. סלובניה הייתה בין המייסדות של ארגון הסחר העולמי ב-1995, הצטרפה להסכם סחר חופשי מרכז אירופאי ב-1996, הצטרפה לאיחוד האירופי ב-1 במאי 2004. סלובניה היא המדינה המובילה בין המדינות שהצטרפו לאיחוד האירופי ב-2004, והנהיגה את האירו כמטבע היחיד שלה ב-1 בינואר 2007. בנוסף, סלובניה היא המדינה החדשה הראשונה שהוענקה לה הנשיאות על האיחוד האירופי בתחילת שנת 2008.
האינפלציה בסלובניה בגבולות הסביר: 3.6% ב-2004, 2.8% ב-2005, ומאז שיעור האינפלציה דומה לממוצע באיחוד האירופי. החוב הלאומי של סלובניה נמצא בגבולות דרישות אמנת מאסטריכט וכלכלת סלובניה צמחה בשיעורים גבוהים של 5.1% ב-2006, 3.9% ב-2005, 4.2% ב-2004, אחרי צמיחה איטית במהלך 2003 - 2.7%. לאור נתונים אלו, נחשבת סלובניה כבעלת בסיס כלכלי איתן. התקציב הממשלתי מגיע רק לכשליש מהתל"ג, דבר המצביע על סקטור פרטי מפותח.
כלכלת סלובניה מבוססת במידה רבה על ייבוא וייצוא וביחד הם מגיעים ל-12% מהתל"ג. החקלאות אחראית לכ-3% מהתל"ג, התעשייה ל-36% והשירותים למעל 60% מהתל"ג. תעשיית התיירות בסלובניה מתפתחת במהירות ומהווה מקור הכנסה הולך וגדל. יש בה אתרי סקי ונופים ייחודיים (למשל אגם בלד, עיר החוף פיראן, אגם בוהיני) וערים בעלות שילוב של ישן ומודרני (עיר הבירה ליובליאנה ומריבור).
מבין מדינות האזור הפוסט-קומוניסטי, לסלובניה יש את יחס התמ"ג לנפש הגבוה ביותר. הכלכלה יציבה, אך עדיין נדרשות רפורמות נוספות בתחומי ההפרטה ושוק ההון. שותפות הייצוא העיקריות שלה הן מדינות האיחוד האירופי. בקרב עמי הגוש המזרחי לשעבר, רמת החיים של הסלובנים (תוצר לנפש בשווי כוח קנייה, PPS) הגיעה לרמה הגבוהה ביותר.