stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס פאסמר
ספרים

Греко-славянские этюды (מחקרים יוונים-סלאביים )
I. Известия Отделения русского языка и словесности имп. Академии наук. 1906. XI. 2;
II. Греческие заимствования в старославянском языке // Известия Отделения русского языка и словесности. 1907. XII;(השפעות יווניות בשפה הסלאבית הקדומה)
III. Греческие заимствования в русском языке // Сборник Отделения русского языка и словесности. 1909. Т. 86.(השפעות יווניות בשפה הרוסית)
Kritisches und Antikritisches zur neueren slavischen Etymologic (בקורת ובוקרת נגדית בנוגע לאטימולוגיה הסלאבית החדשה )
I, II. Rocznik Slawistyczny (RS). 3. 1910;
III. RS. 4. 1911;
IV. RS. 5. 1912,
V RS. 6. 1913.
Исследования в области древнегреческой фонетики. Пг., 1914.(מחקרים בתחום הפונטיקה היוונית הקדומה)
Ein russisch-byzantinisches Gesprächbuch. Leipzig, 1922 (ניבון רוסי-ביזנטיני)
Untersuchungen über die ältesten Wohnsitze der Slaven. Teil I: Die Iranier, in Sudrussland. Leipzig, 1923.
(מחקרים על היישובים הקדומים ביותר של הסלאבים. חלק א. האיראנים בדרום רוסיה.
Beiträge zur historischen Völkerkunde Osteuropas .(מאמרים על האתנוגרפיה ההיסטורית של מזרח אירופה )
I. Die Ostgrenze der baltischen Stämme. Berlin, 1932;
(הגבולות המזרחיים של שבטי הבלטים)
II. Die ehemalige Ausbreitung der Westfinnen in den slavischen Ländern. В., 1934;
(ההתפשטות הקדומה של הפינים המערביים בארצות הסלאביות)
III. Merja und Tscheremissen. Berlin, 1935; (מריאנים וצ'רמיסים)
IV. Die ehemalige Ausbreitung der Lappen und Permier in Nordrussland. В.,1936.
(התפשטותם הקדומה של הלאפים והפרמים ברוסיה הצפונית)
Bausteine zur Geschichte der deutsch-slavischen geistigen Beziehungen. Berlin, 1938.
(אבני יסוד ליחסים הרוחניים בגרמניים-סלאביים)
Die Slaven in Griechenland. В., 1941. הוצאה מחודשת: Leipzig, 1970.(הסלאבים ביוון)
Die griechischen Lehnwörter im Serbokroatischen. В., 1944.
(המלים השאולות מיוונית בסרבו-קרואטית)
Russisches etymologisches Worterbuch. Heidelberg, 1950—1958;
Этимологический словарь русского языка. Т. 1-4. М., 1964—1973
(המילון האטימולוגי של השפה הרוסית, תרגום לרוסית, מהדורה ראשונה).
Grundriss der slavischen Philologie und Kulturgeschichte. Herausgeber zusammen mit R. Trautmann. Berlin; Leipzig, 1925—1933. Bd. 1-12.
(מחקר לפילולוגיה סלאבית והיסטוריה התרבות)
רשימה מלאה של כתבי פאסמר - כתב עת חגיגי למלאות לו 70 שנה: Festschrift fur Max Vasmer zum 70. Geburtstag am 28. Februar 1956. Berlin, 1956; Zeitschrift fur slavische Philologie. Heidelberg, 1963. Bd. XXXI. H. 1.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מ.אי. צ'רנישובה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276364805171  PLWABN: 9810592278405606  BnF: cb12163151r (data)  GND: 118767356  ISNI: 0000 0001 1776 9463  LCCN: n83236164  LNB: 000023082  NKC: jo20010091963  NLG: 104117  NTA: 072350199  SNAC: w6072r20  SUDOC: 030158974  VcBA: 495/183497  VIAF: 97150111   WorldCat (עם VIAF): 97150111
נופי האגבה והמתקנים התעשייתיים הישנים בטקילה

נופי האגבה והמתקנים התעשייתיים הישנים בטקילה (בספרדית: Paisaje agavero y antiguas instalaciones industriales de Tequila) הם אתר מורשת עולמית במדינת חליסקו במערב מקסיקו שהוכרז על ידי ארגון אונסק"ו ב-2006.
שטח האתר 350 קילומטרים רבועים בין הר הגעש טקילה (אנ') לעמק העמוק של הנהר ריו גראנדה דה סנטיאגו (אנ'). האתר הוא חלק מנוף נרחב של שדות של מטעי אגבה כחולה (אנ'), המעוצב כתוצאה מהשימוש בצמח שהוא המקור לטקילה, משקה אלכוהולי מזוקק, מאז המאה ה-16. הנוף מכיל גם מתקנים תעשייתיים המשקפים את הגידול בצריכת הטקילה במאות ה-19 עד ה-20. תרבות האגבה נתפסת כחלק מהזהות הלאומית המקסיקנית. נוף הטקילה תרם ליצירות אמנות רבות כגון קולנוע, מוזיקה, ריקוד וציורים.
המקום כולל גם את הנוף החי והפעיל של תרבות האגבה והמקומות העירוניים של טקילה (אנ'), מגדלנה, אל ארנל (אנ') ואמטיטאן (אנ') עם מפעלים גדולים בהם הליבה ("piña") של האגבה מותססת ומזוקקת. האתר כולל גם עדויות לתרבות טאוצ'יטלאן (אנ') שבניה שינו את אזור הטקילה משנת 200 עד 900 לספירה, באמצעות יצירת טרסות לחקלאות, מגורים, מקדשים, גבעות פולחן ומגרשים למשחקי כדור.
אתר מורשת זה מחולק לשני תחומי ליבה, עם הבחנה שונה:
אזור ליבה 01: עמק טקילה ואמטיטאן
אזור ליבה 02: אזור ארכאולוגי לוס גואצ'ימונטונס דה טאוצ'יטלאן (אנ')
הערות שוליים

1 2  Agave Landscape and Ancient Industrial Facilities of Tequila
ניב תשבי

אין תמונה חופשית
ניב תשבי (נולד ב-1986) הוא אמן חזותי, מעצב ומאייר ישראלי, המתמחה באיור חדשני רב-ממדי.
תשבי בוגר המסלול לאיור במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (2008-2012).
תשבי יוצר מיצבים פיסוליים, מעצב ומאייר ספרים (בין השאר אייר את הספר "שר הילדים" מאת לאה גולדברג), מעצב תפאורות ויוצר אמנות קיר. השתתף בפרויקטים של עיריית תל אביב-יפו לאמנות קיר במרחב הציבורי.
ב-2018 זכה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק (ציון לשבח). מועמד לפרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב 2024 בתחום התקשורת החזותית, בקטגוריית מעצב צעיר.
תערוכת הקרנבל (2023–2024, מוזיאון הרצליה) היא מיצב פיסולי, הפרויקט הגדול ביותר שייצר תשבי מבחינת היקף העבודה ועומק תהליך היצירה. תשבי מכנה אותה "קרנבל של צחוק ופחד". תוכנה נע על התפר שבין קרנבל למצעד, ומבטא סוגים שונים של טשטוש גבולות, לדברי תשבי: ”הגבול בין ניצחון לתבוסה, בין טירוף לצחוק, בין צחוק לצעקה”.
תערוכות

2014 – משחקים במוזיאון העיצוב. מוזיאון העיצוב חולון.
2014 – ניב תשבי: איור עירוני. תערוכת יחיד. מגדל מאייר ברוטשילד.
2015 – Comfort Zone. גלריה בנימין, תל אביב.
2015 – החיים עצמם. בית האמנים תל אביב.
2017 – סנוז. תערוכת יחיד. מחסן 2, נמל יפו.
2016 – אות. איור, אובייקט. סטודיו NNN, תל אביב-יפו.
2016 – המקום הכי חם בגיהנום. בית רומנו (תל אביב).
2019 – איור זה כל הסיפור: זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים. מוזיאון ישראל.
2019 – חממת מפעל הפיס לעיצוב, בצבע טרי, היריד לאמנות עכשווית, תל אביב.
2019 – רזוננס 2019 – שעת רחצה. שבוע האיור, סדנת בעלי המלאכה.
2023–2024 – ניב תשבי | הקרנבל. מוזיאון הרצליה.
2024 – המשתזפים. מוזיאון תל אביב לאמנות.
הערות שוליים

1 2  ניב תשבי, באתר פרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  ניב תשבי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
↑  שר הילדים, באתר ספרית פועלים
1 2  תיק עבודות ניב תשבי, באתר פורטפוליו
↑  ציורי קיר בחניונים העירוניים: הפרויקט של עיריית תל אביב-יפו, באתר רשויות
↑  הקירות המצוירם של נווה שאנן 2023, באתר עיריית תל אביב-יפו
1 2   עודד בן יהודה, המאייר ניב תשבי: "אני לא פורץ גבול, פורצים את הגבולות שלי עם מה שקורה במדינה", באתר הארץ, 2 באוגוסט 2023
↑  קובי ליברמן, קבלו את מעצבי העתיד, באתר ynet, 20 ביוני 2019
↑  הדהוד והדדיות בתערוכה "רזוננס 2019 – שעת רחצה", באתר מגזין פורטפוליו, ‏15 בדצמבר 2019
↑  ניב תשבי הקרנבל, באתר מוזיאון הרצליה
↑  ניב תשבי: משתזפים, באתר מוזיאון תל אביב
איור בתערוכה ניב תשבי: איור עירוני, מגדל מאייר ברוטשילד, 2014
מרחב קדם

| --- | --- |

תחנת עוז
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  מרחב גאוגרפי משטרתי
 בסיס האם:  על"ר 1, ירושלים
 פיקוד
 יחידת אם:   מחוז ירושלים
 דרגת המפקד:    תת ניצב
מרחב קדם הוא אחד משלושת המרחבים של מחוז ירושלים של משטרת ישראל. תחומי אחריותו של המרחב על גזרת מזרח ירושלים, ממעבר רחל בדרום ועד מעבר קלנדיה בצפון, מתוואי גדר ההפרדה במזרח ועד
כביש 1 במערב.
מפקד המרחב הנוכחי הוא תת-ניצב סמי מרציאנו.
היסטוריה

מרחב קדם נוסד בשנת 2014 לאחר מטה ארגונית על מנת להנגיש את שירותי המשטרה לתושבי השכונות הערביות במזרח ירושלים. בשנת 2016, במסגרת התכנית לחיזוק ביטחון ירושלים, הפך מרחב קדם למרחב משטרתי מן המניין.
החל מהקמתו, פתח המרחב מרכזי השירות המשולבים פועלים להנגשה ושיפור של שירותי משטרה וממשל לתושבי השכונות.
תחנות

מרחב קדם מאגד 3 תחנות:
| תחנה | כתובת | תחום אחריות בגזרת התחנה |
| --- | --- | --- |
| עוז | על"ר 1, ירושלים | אחראית על השכונות: הר חומה, ארמון הנציב, ארנונה, צור באהר, ג'בל מוכאבר ואבו תור |
| שלם | צלאח א-דין 1, ירושלים | אחראית על השכונות: סילואן, ראס אל-עמוד, א-טור, מע"ר מזרח, ואדי אל-ג'וז, עיסאוויה והגבעה הצרפתית |
| שפט | לאה גולדברג 1, ירושלים | אחראית על השכונות: פסגת זאב, נווה יעקב, בית חנינא, שועפאט, מחנה הפליטים שועפאט, עטרות וכפר עקב |
הערות שוליים

1 2 3  מבנה מחוז ירושלים, באתר משטרת ישראל
↑  מפקד מרחב קדם מזרח י-ם: "מה שהיה בהר הבית אתמול, שלשום, לפני שנה ושנתיים - זה מה שיהיה היום", באתר מעריב אונליין, 18 במאי 2023
נונאטאקי אאוטבק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 אורך הרכס:  64 ק"מ 
 קואורדינטות:  72°30′S 160°30′E﻿ / ﻿72.5°S 160.5°E﻿ / -72.5; 160.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאקי אאוטבק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאקי אאוטבק
 
נונאטאקי אאוטבק (באנגלית: Outback Nunataks; מילולית: "נונאטאקי הסְפָר") הם רכס של נונאטאקים, והרים, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
נונאטאקים (סלעים חשופים מקרח הבולטים מעל סביבתם) והרים יוצרים רכס זה.
אורכו של הרכס - 64 קילומטרים, ורוחבו 32 קילומטרים.
הרכס שוכן מדרום לפסגות אמלן שבהרי יוסרפ, ממערב לנונאטאקי מוניומנט ולחלקו העליון של קרחון רניק, ובסמוך לרמה הפנימית (the interior plateau).
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס התגלה על ידי משלחת חציית ארץ ויקטוריה (the U.S. Victoria Land Traverse party) האמריקאית, אשר חקרה את ארץ ויקטוריה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960.
הרכס מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1964.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
שם זה הוא תיאורי - והוא מתאר את מקומם המרוחק של ההרים, בצידו המרוחק מקו החוף של אנטארקטיקה, של חגורת ההרים המשתרעת מים רוס, ועד רמת הקרח הפנימית.
"אאוטבק" באנגלית משמעו "סְפָר" או "אזור מרוחק".
אתרי הרכס

| נונאטאקי אאוטבק |
| --- | --- | --- |
| הרים | דרבישייר • וולטון • ולקאם • פרונטיר • צ'דוויק |  |
| מצוקים | אונה • קולמן |  |
| גבעות | סיקוונס |  |
| נונאטאקים | דה קמפ • וו • פיצסימונס |  |
לקריאה נוספת

• Meneghel, M., Bondesan, A., Salvatore, M., & Orombelli, G. (1999), , Annals of Glaciology, 29, 225-230. doi:10.3189/172756499781821463
• Läufer A.L., Kleinschmidt G., Rossetti F. (2006), , In: Fütterer D.K., Damaske D., Kleinschmidt G., Miller H., Tessensohn F. (eds) Antarctica. Springer, Berlin, Heidelberg. https://doi.org/10.1007/3-540-32934-X_24
• Martin Elsner (2010), , Dissertation Vorgelegt dem Rat der Chemisch-geowissenschaftlichen Fakultät der Friedrich-Schiller-Universität, Jena
• K.C. Welten, L. Folco, K. Nishiizumi, M.W. Caffee, A. Grimberg, M.M.M. Meier, F. Kober, , Earth and Planetary Science Letters 270 (2008) 308–315
• OROMBELLI G., BARONI C. & DENTON G.H, , (IT ISSN 0391-9838, 1990)
• JOHN SCHUTT, , Department of Geology and Planetary Science, University of Pittsburgh, Pittsburgh, Pennsylvania, P 56
נחמן בן-עמי

| --- | --- |

נחמן בן-עמי עם בנותיו אסנת וחגית, סוף שנות ה-60
 לידה:  7 ביולי 1922 בז'וסטק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  22 במרץ 1979 (בגיל 56) 
 שם לידה:  Nachman Springer = נחמן שפרינגר 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  על המשמר, מעריב 
 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
נחמן בן-עמי (שפרינגר) (7 ביולי 1922 – 22 במרץ 1979) היה עיתונאי, עורך, מבקר תיאטרון ומתרגם ישראלי, חבר מערכת "מעריב".
ביוגרפיה

נחמן בן-עמי, בנם של בלימה ואייזיק שְפְּרינגֶר, נולד ב-1922 בפולין והתחנך בסלובקיה. אביו היה מראשי התנועה הציונית בצ'כוסלובקיה ואחר-כך צייר נוף ישראלי.
בן-עמי היה חבר תנועת "השומר הצעיר" בפרשוב, ולאחר ששהה בהכשרה מטעמה, עלה לארץ ישראל עם הוריו ב-1939 והצטרף לקיבוץ מרחביה.
החל לעבוד באביב 1946 כעורך חדשות וכמבקר תיאטרון וקולנוע ב"על המשמר" של "השומר הצעיר". כעבור כעשור, בתחילת שנות ה-60, עבר לעיתון "מעריב", ובו שימש תחילה כעורך חדשות ואחר-כך כמבקר התיאטרון הקבוע של העיתון, משרה שבה שימש קרוב לעשרים שנה, עד שחלה וכעבור מספר חודשים נפטר. בשלוש השנים האחרונות לעבודתו ערך את המוסף השבועי "ימים ולילות" של "מעריב".
בנוסף לביקורת תיאטרון, פרסם מאמרים רבים בעיתונות בנושאי תרבות וכן רשמי מסע, חיבר עשרות תסכיתי רדיו ותרגם לעברית עשרות ספרים משמונה שפות. היה חבר מערכת "מעריב" וחבר אגודת העיתונאים בתל אביב.
בן-עמי התגורר בתל אביב. נפטר בשנת 1979 ממחלת הסרטן, בגיל 56. הותיר אישה, שתי בנות: אסנת וחגית בן-עמי רדלר (שחקנית), ונכד.
נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
תרגומיו

חבר עובדי המכון לחקר המין – אוניברסיטת אינדיאנה, אלפרד ק’ קינסי... וארדל ב’ פומרוי (אנ'), התנהגותה המינית של האשה; ... תרגמו מאנגלית נ’ בן עמי וי’ לבנון, ירושלים: אחיאסף, 1954.
א. י. קרונין, שלוש אהבות: רומן; עברית: נחמן בן-עמי; בעריכת י’ צברי, תל אביב: עידית, תשט"ו. (הדפסה נוספת: תל אביב: מ. מזרחי ('מועדון הספר הטוב'), 1986)
פרנסיס טוי (אנ'), וֶרדי; עברית: נחמן בן-עמי, תל אביב: לדורי, תשט"ו 1955.
פול דה קרויף (אנ'), הורמון הגבר; עברית: נחמן בן עמי, תל אביב: מסדה, תשט"ו.
אלכסנדר בארון (אנ'), נסיכת הזהב; עברית: נחמן בו עמי, תל אביב: לדורי, תשט"ז. (רומן היסטורי על מלינצ'ה וכיבוש מקסיקו על ידי קורטז)
מארי פרנק ולורנס ק’ פרנק, כיצד תעזרי לילדך בגיל בית הספר; עברית: נחמן בן-עמי, ירושלים: אחיאסף, 1958.
מרגרט ברתה סינג', גִלוי רחבי תבל: מהתקופה הקדומה ביותר עד ימינו: מלווה תמונות וציורים; מאנגלית נ’ בן עמי, ירושלים: אחיאסף, תשי"ט.
שמואל נח קרמר, ההיסטוריה מתחילה בשומר; פתח דבר והערות מאת ז'אן בוטרו (אנ'); המתרגם: נחמן בן עמי; המהדיר: רפאל גבעון, מרחביה: ספרית פועלים, 1960. (מהדורה ב: תשמ"ב 1982)
היינריך ולפלין, מושגי יסוד בתולדות האמנות: בעיַת התפתחות הסגנון באמנות החדשה; תרגם מגרמנית: נחמן בן עמי; מבוא מאת משה ברש, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ג 1962.
אריך פרום (עורך), הומאניזם סוציאליסטי: סימפוזיון בינלאומי; עברית: נחמן בן-עמי, מרחביה: ספרית פועלים ('דעת זמננו'), תשכ"ז.
אלסטייר ביוקאן (אנ'), המלחמה בחברה המודרנית: עם נספח מיוחד – מלחמת ששת הימים; עברית: נ’ בן עמי, מרחביה : ספרית פועלים ('דעת זמננו'), תשכ"ח 1967.
לדיסלב מניאצ'קו, טעם השלטון: רומאן; עברית: נחמן בן עמי, מרחביה: ספרית פועלים ('פרוזה'), תשכ"ח 1968.
לאדיסלאב מניאצ'קו, התוקפנים: על אשמתם ועל צדקתם של החלשים; עברית: נחמן בן-עמי, מרחביה: ספרית פועלים ('כתבים'), תשכ"ח.
לדיסלב גרוסמן (אנ') , חנות ברחוב הראשי מבית אבא אמא הכלה ; עברית: נחמן בן עמי, תל אביב: אותפז, תשכ"ט.
לאדיסלאב גרוסמן, הכלה; תרגם נחמן בן עמי, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור ('ספרית תרמיל'), תשל"ז.
ז'יל פרו (אנ'), התזמורת האדומה; עברית: נחמן בן-עמי, מרחביה – תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ב 1972.
אידה פינק, פיסת זמן: סיפורים; עברית: נחמן בן-עמי, רמת גן: מסדה, 1974.
היינריך בל, איפה היית, אדם?; מגרמנית: נחמן בן-עמי, רמת גן: מסדה, 1977.
לדיסלב גרוסמן, לעוף בכנפיים שבורות: סיפורים; מצ'כית: נחמן בן עמי, דב קוסטלר, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ט 1979.
הערות שוליים

↑  נחמן בן-עמי באתר חברה קדישא ת"א–יפו;
בלימה שפרינגר, מעריב, מודעת אבל, 13 במאי 1962;‏ בית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו: הזמנות, ילקוט הפרסומים, 992 (ו' בשבט תשכ"ג, 31 בינואר 1963), 702 (
הזמנה: בבית-המשפט המחוזי ת"א-יפו, מעריב, 15 בינואר 1963);
נחמן בן-עמי, אייזיק שפרינגר, מעריב, מודעת אבל, 16 באוגוסט 1962.
↑  א. שפרינגר ז"ל, מעריב, 16 באוגוסט 1962.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299223505171  ISNI: 0000 0000 6805 4559  VIAF: 97328245   WorldCat (עם VIAF): 97328245
נחמן אש

נחמן אש (נולד ב-21 בפברואר 1961) הוא פרופסור לרפואה ישראלי, מומחה ברפואה פנימית. לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות וסמנכ"ל מידע ומחשוב במשרד הבריאות, ראש חטיבת הבריאות של מכבי שירותי בריאות, קצין הרפואה הראשי של צה"ל בדרגת תת-אלוף והממונה הלאומי במאבק בנגיף הקורונה, ראש תוכנית "מגן ישראל" .
ביוגרפיה

אש נולד, גדל והתחנך בפתח תקווה. ב-1985 סיים את לימודי הרפואה במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת ת"א.
בתום לימודיו החל שירות סדיר בצה"ל, עבר קורס קציני רפואה בבית הספר לקצינים ובבית הספר לרפואה צבאית, והחל את תפקידו הראשון בשירותו הסדיר כרופא בגדוד רותם של חטיבת גבעתי. בהמשך היה רופא החטיבה.
בשנים 1989–1991 היה רופא בסיירת מטכ"ל. לאחר מכן התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי שיבא. בשנת 1992 נבחר להשתתף כרופא הכוח במבצע "שיח אטד". אש השתתף באימון המודל למבצע, במהלכו אירע אסון צאלים ב'. הוא מיהר למקום התאונה והיה הרופא הראשון שטיפל בפצועי הסיירת. בשנים 1993–1995 שימש כקצין הרפואה הראשי של אוגדת אזור יהודה ושומרון. בשנת 1997 סיים את חלקה השני של התמחותו ברפואה פנימית ומונה לראש ענף הרפואה במפקדת קצין הרפואה הראשי (מקרפ"ר). בשנת 1999 יצא ללימודים בארצות הברית, במסגרתם השלים כעבור שנתיים תואר שני במחשוב רפואי בתוכנית משולבת של אוניברסיטת הארוורד ו-MIT. עם שובו לישראל מונה למפקד הרפואה (מר"פ) של פיקוד הדרום. בתום מילוי תפקיד זה עסק בתחומי התמחותו במרכז הרפואי שיבא.
בשנים 2004–2005 היה אש חניך במכללה לביטחון לאומי, במסגרתה סיים לימודי תואר שני במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה. בספטמבר 2005 מונה לסגנו של קצין הרפואה הראשי, תא"ל ד"ר חזי לוי. בשנת 2007 מונה לקצין הרפואה הראשי, ושימש בתפקידו בין היתר במבצע עופרת יצוקה. על פי אש, הישגו העיקרי בתקופת כהונתו היה ייסוד המסלול הצבאי לרפואה - צמרת, במסגרת העתודה האקדמית. אש שימש בתפקיד זה עד אוקטובר 2011, והוחלף על ידי תת-אלוף ד"ר יצחק קרייס.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה ב-2012 לסמנכ"ל בכיר למידע ומחשוב במשרד הבריאות. בשנת 2014 מונה לראש חטיבת הבריאות של מכבי שירותי בריאות, ופרש מתפקיד זה באוגוסט 2020 לאחר חילוקי דעות עם מנכ"ל הקופה, רן סער. הוא מכהן כפרופסור חבר במחלקה לניהול מערכות בריאות באוניברסיטת אריאל בשומרון.
בתקופת המאבק בהתפשטות מגפת הקורונה בישראל, מונה על ידי ראש הממשלה ושר הבריאות באמצע נובמבר 2020 להחליף את פרופ' רוני גמזו, כממונה על הקורונה וכראש תוכנית "מגן ישראל" להתמודדות עם המגפה.
ב-28 ביוני 2021 החליט שר הבריאות ניצן הורוביץ למנותו למנכ"ל משרד הבריאות, מינויו אושר בממשלה ב-11 ביולי 2021 והוא החליף את המנכ"ל היוצא, פרופ' חזי לוי. במהלך כהונתו כיהן אש כיושב ראש "הוועדה להעצמת שירותי הבריאות בישראל ואסדרת מערכת הבריאות הציבורית והפרטית", ועדת מומחים שמונתה כדי לבחון את מדיניות אסדרת מערכת הבריאות בישראל. אש כיהן בתפקיד עד לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע שמינתה ב-8 בינואר 2023 את משה בר סימן טוב למחליפו בתפקיד.
חיים פרטיים

אש נשוי לד"ר שפרה אש, בתו של השופט יצחק ברא"ז, רופאה מומחית באונקולוגיה של ילדים, מנהלת המחלקה להמטו-אונקולוגיה ילדים בבית החולים רמב"ם. הם הורים לשני בנים תאומים ובת ומתגוררים בראש העין.
נופו של פרח יוון

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אוגוסט וילהלם יוליוס אהלבורן (העתק של יצירתו של קארל פרידריך שינקל)
 תאריך יצירה:  1836 
 טכניקה וחומרים:  שמן על קנבס
 ממדים בס"מ
 רוחב:  235 ס״מ 
 גובה:  94 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  NG 2/54 (הגלריה הלאומית הישנה) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית הישנה ברלין שבגרמניה
 
נופו של פרח יוון (בגרמנית: Blick in Griechenlands Blüte) הוא אחד הציורים החשובים ביותר של הצייר, האדריכל ומעצב הפנים קארל פרידריך שינקל, שהועתק ידי אוגוסט וילהלם יוליוס אהלבורן (אנ') בשנת 1836. הציור הקייים הוא עיבוד של עבודתו האבודה של שינקל, שהועתקה כמה פעמים על ידי אומנים אחרים לפני אובדנה. הוא מביע את תשוקתו של שינקל אל שני הסגנונות שאהב - האדריכלות הגותית והאדריכלות הקלאסית הנמצאת לבדה בציור זה.
תיאור הציור

הציור מביע את העוצמה והכוח שמושקעים בהנחת אלמנט שיש בתהליך הבנייה של מבנה יווני, הנדמה כמקדש. האלמנט המעוטר הוא חלק מהאפריז של המבנה. מאחורי המבנה, במרכז הציור, מופיעה עיר מרשימה בסגנון הנאו קלאסי המובהק בו התאפיין שינקל, שניסה לדמות את אדריכלות יוון העתיקה ורומא בדייקנות. בקדמת הציור מצד שמאל מופיעה כתובת ביוונית, שחרוטה על המבנה. הכתובת היא ציטוט מההמנון למידה הטובה שמיוחס לאריסטו ומתועד בכתבים של דיוגנס לארטיוס ואתנאיוס. ההמנון מפאר את הגבורה בקרב של הרמיאס (אנ'), חתנו וחברו של אריסטו.
במרכז התמונה מתנוסס אקרופוליס עם בתים המקיפים אותו והרים ברקע.
חלק מהפועלים באתר הבנייה מסתכלים על שיירת החיילים המגיעה לעיר ומפסיקים את מלאכתם. חלקם מופיעים בעירום הרואי (אנ'), שמהווה אידיאליזציה של הסצנה המתוארת. ייתכן כי שיירת החיילים החוזרים לעיר רומזת על ניצחון חיילי פרוסיה במלחמות נגד נפוליאון בונפרטה, בהן היא היוותה חלק משמעותי מהקואליציה האנטי-צרפתית השישית. ייתכן גם שחזרתם רומזת לעצמאות של יוון מהאימפריה העות'מאנית. שינקל עצמו לא השאיר עדות מפורטת לגבי הכוונה מאחורי הציור.
הערות שוליים

1 2  "View of the Flower of Greece - August Wilhelm Julius Ahlborn (after Schinkel) - Google Arts & Culture". Google Cultural Institute (באנגלית).
↑  תרגום של ההמנון לאנגלית, באתר Hellenicgods.com
ננס (כוכב)

ננס מתייחס למגוון רחב של כוכבים קטנים יחסית בסיווג ספקטרלי שונה. המונח הוטבע לראשונה בשנת 1906 על ידי האסטרונום הדני איינר הרצשפרונג, אשר הבחין שהכוכבים האדומים ביותר, אשר מסווגים באותיות K ו-M בסכמת הרווארד, יכלו להתחלק לשתי קבוצות שונות. כוכבים אדומים אלו היו או בהירים יותר מהשמש או כהים יותר מהשמש. כדי להפריד בין שתי קבוצות אלה, הוא קרא להם "ננסים" ו"ענקים", כאשר הננסים כהים יותר מהשמש והענקים בהירים יותר מהשמש.
המונח "ננס" התרחב מאוחר יותר למונחים הבאים:
ננס אדום הוא כוכב מהסדרה הראשית בעל מסה נמוכה.
ננס צהוב הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג G, בעל מסה דומה לזו של השמש.
ננס כתום הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג K.
ננס לבן הוא כוכב הסדרה הראשית אשר נמצא בשלב האחרון במחזור חייו, כוכב זה הוא לא מספיק מאסיבי על מנת לקרוס ולהפוך לכוכב נייטרונים.
ננס שחור הוא ננס לבן אשר התקרר עד למצב שהפסיק לפלוט קרינה והגיע אל מצבו הסופי שבו הוא לא פולט אור או חום.
ננס חום הוא גוף תת-כוכבי שמסתו קטנה מהמסה המינימלית הנדרשת כדי ליצור היתוך גרעיני. המסה של ננס זה היא כ-0.08 ממסתו של השמש.
ראו גם

סיווג ספקטרלי
ענק
ניקולאס דומינגס

ניקולאס מרטין דומינגס (בספרדית: Nicolás Martín Domínguez; נולד ב-28 ביוני 1998 בהאדו שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים

דומינגס החל את הקריירה המקצוענית שלו בוולס סארספילד מליגת העל הארגנטינאית.
ב-30 באוגוסט 2019 חתם דומינגס בבולוניה 1909 מהסרייה א', והושאל בחזרה לוולס סארספילד עד לתום עונת 2019. בסך הכל ערך 75 הופעות ליגה במדי ולס סארספילד, בהן הבקיע תשעה שערים. בתום תקופת ההשאלה חזר לבולוניה 1909.
ב-12 בינואר 2020 ערך דומינגס את הופעת הבכורה שלו בבולוניה 1909, בהפסד 1-0 לטורינו במסגרת המחזור ה-19 בסרייה א' לעונת 2019/2020.
ב-1 בספטמבר 2023 חתם דומינגס בנוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית

ב-5 בספטמבר 2019 ערך דומינגס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות. ב-13 באוקטובר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 6-1 על נבחרת אקוודור במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה לטורניר קופה אמריקה 2021, בו זכתה נבחרתו, וערך שתי הופעות בטורניר.
תארים

קופה אמריקה (1): 2021
הערות שוליים

↑  Domínguez joins Bologna באתר הרשמי של בולוניה 1909, 30 באוגוסט 2019 (באנגלית)
↑  Club, Nottingham Forest Football (1 בספטמבר 2023). "Forest complete signing of Nicolás Domínguez". Nottingham Forest Football Club. {{cite web}}:  (עזרה)
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2021 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ארמני •  2 מרטינס קוארטה •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אגוארו •  10 מסי •   11 די מריה •  12 מרצ'סין • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 גונסאלס • 16 ח. קוריאה • 17 דומינגס • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 לו סלסו • 21 א. קוריאה • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 גומס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • 27 אלברס • 28 מוסו • מאמן: סקאלוני |  1 ארמני •  2 מרטינס קוארטה •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אגוארו •  10 מסי •   11 די מריה •  12 מרצ'סין • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 גונסאלס • 16 ח. קוריאה • 17 דומינגס • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 לו סלסו • 21 א. קוריאה • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 גומס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • 27 אלברס • 28 מוסו • מאמן: סקאלוני | ארגנטינה |
ניקולאס גונסאלס

ניקולאס איוואן גונסאלס (בספרדית: Nicolás Iván González; נולד ב-6 באפריל 1998 בבלן דה אסקובר שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פיורנטינה מהסרייה א' ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים

גונסאלס גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. הוא ערך 44 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית וליגת המשנה הארגנטינאית.
ב-10 ביולי 2018 חתם גונסאלס על חוזה לחמש עונות בשטוטגרט מהבונדסליגה. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 להנזה רוסטוק במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת 2018/2019. ב-26 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 1-0 למיינץ 05 במסגרת המחזור הראשון לעונת 2018/2019. ב-22 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לשאלקה 04 במסגרת המחזור ה-17 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות במסגרת הבונדסליגה והבונדסליגה השנייה, בהן ערך 72 הופעות ליגה והבקיע 22 שערים.
ב-23 ביוני 2021 חתם גונסאלס על חוזה לחמש עונות בפיורנטינה מהסרייה א'. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על קונצזה במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-1 לרומא במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-28 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-1 על טורינו במסגרת המחזור השני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע שבעה שערים.