stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סזר מילשטיין
הערות שוליים

↑  סיזר מילשטיין, באתר פרס וולף
| זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | פון ברינג (1901) • רוס (1902) • פינסן (1903) • פבלוב (1904) • קוך (1905) • גולג'י, רמון אי קחאל (1906) • לבראן (1907) • מצ'ניקוב, ארליך (1908) • קוכר (1909) • קוסל (1910) • גולסטרנד (1911) • קארל (1912) • רישה (1913) • באראני (1914) • לא חולק (1915–1918) • בורדה (1919) • אוגוסט קרוג (1920) • לא חולק (1921) • היל, מאירהוף (1922) • בנטינג, מקלאוד (1923) • איינטהובן (1924) • לא חולק (1925) |  |
| 1926–1950 | פיביגר (1926) • וגנר-יאורג (1927) • ניקול (1928) • אייקמן, הופקינס (1929) • לנדשטיינר (1930) • ורבורג (1931) • שרינגטון, אדריאן (1932) • מורגן (1933) • ויפל, מיינוט, מרפי (1934) • שפמן (1935) • דייל, לוי (1936) • סנט-גיירגי (1937) • היימנס (1938) • דומק (1939) • לא חולק (1940–1942) • דאם, דויזי (1943) • גסר, ארלנגר (1944) • פלמינג, צ'יין, פלורי (1945) • מולר (1946) • קורי, קורי, הוסיי (1947) • מילר (1948) • הס, מוניש (1949) • קנדל, הנץ', רייכשטיין (1950) |  |
| 1951–1975 | תיילר (1951) • וקסמן (1952) • קרבס, ליפמן (1953) • אנדרס, וולר, רובינס (1954) • תאורל (1955) • קורנאן, ריצ'רדס, פורסמן (1956) • בובה (1957) • בידל, טייטום, לדרברג (1958) • אוצ'ואה, קורנברג (1959) • ברנט, מדאוור (1960) • פון בקשי (1961) • ווטסון, קריק, וילקינס (1962) • הודג'קין, האקסלי, אקלס (1963) • בלוך, לינן (1964) • ז'קוב, לווף, מונו (1965) • רוס, הגינס (1966) • גרניט, הרטליין, וולד (1967) • הולי, קוראנה, נירנברג (1968) • דלבריק, הרשי, לוריא (1969) • כץ, פון יולר, אקסלרוד (1970) • סת'רלנד (1971) • אדלמן, פורטר (1972) • פריש, לורנץ, טינברגן (1973) • קלוד, דה דוב, פאלאדה (1974) • בולטימור, דולבקו, טמין (1975) |  |
| 1976–2000 | בלומברג, גאידושק (1976) • גימן, שלי, יאלו (1977) • ארבר, נתנס, סמית' (1978) • קורמאק, האונספילד (1979) • בנאסרף, דוסה, סנל (1980) • ספרי, הובל, ויזל (1981) • ברגסטרם, סמואלסון, ויין (1982) • מקלינטוק (1983) • ג'רן, קוהלר, מילשטיין (1984) • בראון, גולדשטיין (1985) • כהן, לוי-מונטלצ'יני (1986) • טונגאווה (1987) • בלאק, עליון, היצ'ינגס (1988) • בישופ, ורמוס (1989) • מארי, תומאס (1990) • נהר, זקמן (1991) • פישר, קרבס (1992) • רוברטס, שרפ (1993) • גילמן, רודבל (1994) • לואיס, ניסליין-פולהרד, וישהאוס (1995) • דוהרטי, צינקרנגל (1996) • פרוזינר (1997) • פרשגוט, איגנרו, מורד (1998) • בלובל (1999) • קרלסון, גרינגרד, קנדל (2000) |  |
| 2001 ואילך | הרטוול, הנט, נרס (2001) • ברנר, הורביץ, סלסטון (2002) • לוטרבור, מנספילד (2003) • באק, אקסל (2004) • מרשל, וורן (2005) • פייר, מלו (2006) • קפקי, אוונס, סמיתיס (2007) • צור האוזן, מונטנייה, בארה-סינוסי (2008) • בלקברן, שוסטק, גריידר (2009) • אדוארדס (2010) • בויטלר, הופמן, סטיינמן (2011) • גרדון, יאמאנקה (2012) • רותמן, שקמן, סודהוף (2013) • מוסר, מוסר, אוקיף (2014) • קמפבל, אומורה, טו (2015) • אוסומי (2016) • הול, רוסבאש, יאנג (2017) • אליסון, הונג'ו (2018) • סמנזה, רטקליף, קיילין (2019) • אלטר, האוטון, רייס (2020) • ג'וליוס, פטפוטיאן (2021) • פבו (2022) • וייסמן, קריקו (2023) • אמברוז, רובקון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1219888540  ISNI: 0000 0000 5567 6930  LCCN: no2008019216  NKC: nlk20030129567  NSK: 000096002  SNAC: w61x0jqg  SUDOC: 084997753  VIAF: 61344240   WorldCat (עם VIAF): 61344240
סחרן יום

סחרן יום הוא סוחר הקונה ומוכר מכשירים פיננסיים (לדוגמה, מניות, איגרות חוב, אופציות, מטבעות זרים, וחוזים עתידים) בתוך אותו יום מסחר, כך שמחיר המכירה נקבע בטרם נסגר יום המסחר בשוק. סגנון מסחר זה נקרא "מסחר יומי". סחרן יום עשוי לתת בין הוראות בודדות למאות הוראות קנייה ומכירה מדי יום, תלוי בסגנונו האישי.
סוגי סחרני יום

ישנם שני סוגים עיקריים של סחרני יום: מוסדיים וקמעונאיים.
סחרן יום מוסדי הוא סוחר העובד עבור מוסד פיננסי. לסוחר זה יתרונות מסוימים על סחרני יום קמעונאיים כיוון שבדרך כלל עומדים לרשותו משאבים גדולים יותר, כלים, ציוד, כוח קנייה גדול יותר, תזרים מזומנים גדול יותר המאפשר מסחר מתמיד בשווקים, קווי תקשורת ומרכזי מידע מתמחים, תוכנות יקרות ומתוחכמות לניתוח מגמות שוק, צוותי סיוע, ועוד. משאבים אלה נותנים לסחרני היום המוסדיים יתרון מסוים על פני הסחרנים הקמעונאיים.
סחרן יום קמעונאי הוא סוחר העובד עבור עצמו, או בשותפות עם מספר קטן של סוחרים אחרים. סוחר קמעונאי בדרך כלל עושה שימוש במשאביו הכלכליים האישיים, אף שייתכן כי יסחור גם באמצעות השקעות של אחרים.
בעבר היו רוב סחרני היום גורמים מוסדיים בשל היתרונות העומדים לרשותם. אולם, מאז המהפכה הטכנולוגית שהתרחשה בשוקי המכשירים הפיננסיים במחצית השנייה של שנות ה-90, התקדמות המחשוב האישי והאינטרנט, התאפשרה אף לסוחרים בודדים גישה לכלי ניתוח שוק מתקדמים. עמלות ברוקר נמוכות וכן תקנות המאפשרות גישה קלה יותר לבורסה לניירות ערך הביאו לעלייה במספר סחרני היום הקמעונאים.
סולאפור

| --- | --- |
תחנת הרכבת בסולאפור בלילה
תחנת הרכבת בסולאפור בלילה
 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  מהאראשטרה
 שטח:  180.67 קמ"ר
 גובה:  457 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  951,118 (2011)
 קואורדינטות:  17°40′48″N 75°55′12″E﻿ / ﻿17.68000°N 75.92000°E﻿ / 17.68000; 75.92000
 אזור זמן:  UTC +5:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיסולאפור(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיסולאפור(למפת מהאראשטרה רגילה) מומבאיסולאפור(למפת מהאראשטרה מוגדלת) מומבאיסולאפור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סוֹלַאפּוּר (בהינדי: सोलापूर) היא העיר הגדולה בדרום מדינת מהאראשטרה בהודו ואחת הערים הגדולות במהאראשטרה כולה. היא סמוכה לגבול עם מדינת קרנאטקה. בעיר מתגוררים דוברי השפות מראטהי, קאנדה, טלוגו ואורדו, סולאפור ידועה בזכות תעשיית הטקסטיל, ומכונה בשל כך "המנצ'סטר של הודו".
חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת סולאפור, וכן קמפוס של אוניברסיטת שיווג'י, שמרכזה בעיר קולהפור.
בנוסף, נמצאים בעיר עשר מכללות להנדסת חשמל, שתי מכללות לרפואה וארבעים מכללות נוספות.
כלכלה

סולאפור נמצאת בצומת חשוב של רכבות וכבישים, שמחברות את מהרשטרה עם מדינות טאמיל נאדו, אנדרה פרדש וקרנאטקה.
כלכלה > תיירות

מקדש סידשוור, שנבנה במאה ה-16 מושך תיירים רבים. כמו כן, נערך בעיר יריד שנתי.
תחבורה

סולאפור מקושרת בכבישים לערים מרכזיות במהאראשטרה ובמדינות הגובלות בה.
העיר מקושרת בקווי רכבת לערים מרכזיות בהודו, כמו ניו דלהי ומומבאי.
בדרום העיר נמצא נמל התעופה סולאפור (אנ').
ערים תאומות

לסולאפור שלוש ערים תאומות:
גואטמלה גואטמלה סיטי, גואטמלה
הרפובליקה העממית של סין שאושינג (אנ'), ג'ג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין
סרי לנקה קאנדי, סרי לנקה
סח"י

| --- | --- |

 פעילות:  סיוע לנזקקים
 מדינה:  ישראל
 נשיא:  עודד וויס
 מנכ"ל:  אברהם חיון
 פרסים והוקרה:  אות הנשיא להתנדבות 
 sahi-israel.org
 
סח"י (ראשי תיבות של "סיירת חסד ייחודית") הוא ארגון חסד, המבצע מתן בסתר. הארגון הוא תוכנית הדגל של עמותת "נכח – נתינה כדרך חיים" ומיועד לנערים ונערות שרוצים לעזור ולתמוך בקהילה.
היסטוריה

עמותת האם של סח"י "נכח נתינה כדרך חיים" הוקמה בשנת 2007 על ידי אברהם חיון ועודד וייס. במסגרת העמותה פועל הארגוןסח"י. ארגון סח"י עצמו הוקם בשנת 2009.
הארגון פועל תחת הסיסמה "הדבר הכי גדול בעולם זה לעשות טוב למישהו" (האדמו"ר מפיאסצנה) והסיסמה המשנית היא: "(לעשות חסד) בכל זמן. בכל מקום. בכל הכח".
הרעיון לעמותה החל כאשר חיון ווייס העלו בשיחתם שצריך לעשות פעילות חסד באזור קריית גת. תוך כדי השיחה, עברו באזור חבורת נערים. השניים פנו לחבורה וסיפרו להם שהם מעוניינים לבצע פעילות חסד באזור, אך הם לא מכירים מספיק את הסביבה. בעזרת הנערים אותרו הנזקקים הראשונים והעמותה החלה בפעילותה.
בשנת 2016 הוענק לעמותה פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
נכון למאי 2022, בארגון 2,800 מתנדבים ופעילים וכ-500 מתנדבים מזדמנים.
בשנת 2020, עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל, עבדה העמותה במתכונת מיוחדת. כמו כן, עקב הצטרפותם של מאות אלפי ישראלים למעגל האבטלה, הוגבר הצורך בעמותה, והיא הוכרה ככוח חיוני, ולכן הוגברו החלוקות וחולקו גם מוצרים לשמירה על הגיינה.
בספטמבר 2020 הוענק ליו"ר הוועד המנהל של העמותה, מירית הררי, אות הנשיא להתנדבות מנשיא המדינה דאז ראובן (רובי) ריבלין.
פעילות

במסגרת התכנית, בני נוער בגילאי 12–18 מבצעים התרמת מזון ברשתות השיווק. את המזון אורזים ומחלקים לנזקקים. החלוקה נעשית בסתר על ידי הנחה של החבילה מחוץ לדלת הנזקק.
חלק מהמוצרים שסח"י מקבלים לחלוקה מגיע ישירות ממחסני המזון של רשתות השיווק.
לסח"י שיתופי פעולה עם עמותות נוספות, דוגמת ארגון לתת.
אזור הפעילות הראשון היה קריית גת, אולם בהמשך, החל הארגון לפעול בפריסה ארצית.
הערות שוליים

1 2  הסיפור של סח"י
↑  קבלת פרס יו"ר הכנסת 2016
↑  מירית הררי ועמותת סח"י זכו באות הנשיא להתנדבות: "אין סוף לדרכך", באתר ‏מאקו‏, 7 בספטמבר 2020
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סח"י".
סזן אקסו

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1954 (בת 70) Sarayköy, טורקיה 
 שם לידה:  Fatma Sezen Yıldırım 
 שם במה:  Sezen Aksu 
 מוקד פעילות:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  טורקית 
 חברת תקליטים:  DMC
 www.sezenaksu.com.tr
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
סזן אקסו (בטורקית Sezen Aksu, נולדה ב-13 ביולי 1954) היא זמרת, מלחינה, ומשוררת טורקיה, העוסקת בעיקר במוזיקת פופ. היא נחשבת, יחד עם אז'דה פקאן, למייסדת הפופ הטורקי בשנות ה-70, והשפעתה על עולם הזמר הטורקי הייתה עצומה.
היא זכתה לכינויים "הדרור הקטן" (Minik Serçe) ו"מלכת הפופ הטורקי" (Türk popunun kraliçesi). עד שנת 2009 הוציאה אקסו 14 סינגלים ו-22 אלבומים, אשר נמכרו בלמעלה מ-20 מיליון עותקים. היא כתבה יותר מ-400 שירים ופרסמה כמחצית מהם בשנת 2006 בספרה "שירה חסרה" (Eksik Şiir). היא הופיעה ביותר מ-1,500 הופעות בפני כ-4 מיליון צופים וזכתה ביותר ממאתיים פרסים. שיריה בוצעו על ידי יותר ממאה אומנים אחרים, והיא טפחה זמרי פופ מקומיים ושרה עימם. על אלה נמנים טרקאן, סרטאב ארנר, לוונט ייקסל (Levent Yüksel), שבנם פרה (Şebnem Ferah) והאנדה ינר (Hande Yener).
ביוגרפיה

אקסו נולדה ליד דניזלי בשם פטמה סזן ילדרם (Fatma Sezen Yıldırım) וגדלה באיזמיר. בשנת 1973 החלה ללמוד חקלאות באוניברסיטת הים האגאי באיזמיר, ושנה לאחר מכן נישאה לראשונה לאלי אנגין אקסו (Ali Engin Aksu). היא הוציאה את המיני אלבום הראשון שלה, "Haydi Şansım" (קדימה מזלי), בשנת 1975 תחת השם סזן סליי (Sezen Seley), ובו שני שירים. שנה לאחר מכן הוציאה מיני אלבום נוסף שבו שני שירים, "Kusura Bakma" (סליחה), אך זה נחל כישלון חרוץ ורק חמישים עותקים ממנו נמכרו. אקסו פרצה לתודעה עם המיני אלבום השלישי שלה - "Olmaz Olsun" (הלוואי ולא קרה) שגם בו שני שירים, ושיר הנושא הגיע לראש המצעד המקומי.
בכך ניתן האות לפרסום האלבום הראשון שלה שהוקלט באולפן הקלטות, "Allahaısmarladık" (לך לשלום), שיצא בשנת 1977; ו-"Serçe" (הדרור), אלבומה המלא הראשון, שיצא בשנת 1978. שמו של אלבום זה, הדרור, דבק בה והיה לכינויה מאז. היא התגרשה מאקסו ונישאה בשנית לסינאן אזר (Sinan Özer) ב-1981 לאחר שהרתה לו. לקראת סוף השנה ילדה את בנה היחיד מיטהט ג'אן אזר (Mithat Can Özer). ב-1983 התחרתה לראשונה על הזכות לייצג את טורקיה באירוויזיון, אך ללא הצלחה. היא שבה וניסתה להגיע את התחרות מספר פעמים נוספות, אך לא הצליחה בכך. עם זאת, ניצחונה של בת טיפוחיה, הזמרת סרטאב ארנר, באירוויזיון 2003, נזקפת גם לזכותה של אקסו. באותה שנה (1983) התגרשה אקסו בשנית. אלבומה "Git" (לך), שהתפרסם בשנת 1986, זכה להצלחה רחבה, והיא נבחרה על ידי המגזין "Onyedi" (שבע-עשרה) כזמרת השנה לשנת 1985. גם האלבום "Sezen Aksu Söylüyor" (סזן אקסו שרה) שפורסם בשנת 1989 קצר שבחים.
בשנת 1990 שיחקה בסרט "Büyük Yalnızlık" (הבדידות הגדולה) שזכה בפרס "תפוז הזהב" של פסטיבל הסרטים באנטליה (Antalya Altın Portakal Film Festivali). בשנים אלה החלה אקסו לקדם זמרי פופ צעירים, וכן החלה לפעול במשותף עם אונו טונצ' (Onno Tunç) שהיה גם חברה לחיים. יחד עמו הוציאה בשנת 1991 את אלבומה המצליח ביותר עד כה "Gülümse" (חייך), שנמכר בלמעלה משני מיליון עותקים. היא שיתפה פעולה עם טונצ' עד שנהרג בהתרסקות מטוסו הפרטי ב-1996. היא הקדישה לו את אלבומה "Düş Bahçeleri" (גינות החלום) שהתפרסם באותה שנה.
אקסו הקפידה כל השנים לנסות ולהתחדש ביצירתה. כך לדוגמה שילבה באלבומה "Işık Doğudan Yükselir" (אור עולה מהמזרח") שיצא בשנת 1995, מוזיקת פופ עם מוזיקה מסורתית אנטולית. היא שיתפה פעולה גם עם אומנים זרים, דוגמת גוראן ברגוביץ', ויחד עמו פרסמה את אלבומה "Düğün ve Cenaze" (חתונה והלוויה) ב-1997. עוד שיתפה פעולה עם האומן הטורקי ממוצא ארמני ארטו טונצ'בויאג'יאן (Arto Tunçboyacıyan), אחיו הצעיר של אונו טונצ', עם חאריס אלקסיו היווניה, עם הטנור האיטלקי אלסנדרו ספינה (Alessandro Safina) ועם אודו לינדנברג (Udo Lindenberg) הגרמני. בנוסף היא הקפידה להתגייס לפעילות ציבורית, ופעלה למען שוויון זכויות לנשים, רפורמות בחינוך ובעניינים סביבתיים, דוגמת התגייסותה למאבק נגד התוכנית להקמת גשר שלישי מעל הבוספורוס באיסטנבול.
עד שנת 2000 הוציאה אקסו 15 אלבומים וסינגלים רבים נוספים, היא המשיכה להצליח, ואלבומה "Deliveren" (מביא לשיגעון) נמכר בלמעלה ממיליון עותקים. בשנת 2005 הופיעה בסרטו של פאטי אקין (Fatih Akın) "לחצות את הגשר: צליליה של איסטנבול" (Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul). אלבומה האחרון עד כה, "Deniz Yıldızı" (כוכב הים), התפרסם בשנת 2008.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 Allahaısmarladık - 1977 - לך לשלום  Serçe 1978 - הדרור  Sevgilerimle 1980 - באהבה (עם אהבותיי)  Ağlamak Güzeldir 1981 - לבכות זה יפה  Firuze 1982 - פירוזה  Sen Ağlama 1984 - אל תבכה  Git 1986 - לך  Sezen Aksu'88 1988 - סזן אקסו 88'  Sezen Aksu Söylüyor 1989 - סזן אקסו שרה  Gülümse 1991 - חייך  Deli Kızın Türküsü 1993 - שירה של נערה משוגעת  Işık Doğudan Yükselir 1995 - אור עולה מהמזרח  Düş Bahçeleri 1996 - גינות החלום:  Düğün ve Cenaze 1997 - חתונה ולוויה  Adı Bende Saklı 1998 - שמו חבוי בי  Deliveren 2000 - מביא לשיגעון  Şarkı Söylemek Lazım 2002 - שירים חייבים להיות מושרים (חייבת לשיר)  Yaz Bitmeden 2003 - לפני תום הקיץ  Bahane 2005 - סליחות  Bahane Remix 2005 - סליחות (רמיקס)  2005 Kardelen - פתיתי שלג  Deniz Yıldızı 2008 - כוכב הים  2009 Yürüyorum Düş Bahçeleri'nde... - אני מתהלכת בגינות החלום...  2011 Öptüm - נישקתי  2011 Öptüm Remix - נישקתי רמיקס
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350752805171  BnF: cb141486578 (data)  GND: 132001772  ISNI: 0000 0003 6846 2319  LCCN: nr96025927  MusicBrainz: 635e2a34-a566-47c4-b61d-fa5d203856aa  NKC: pag2014817211  SUDOC: 080879985  VIAF: 30686683   WorldCat (עם VIAF): 30686683
סוכנות מוסרית

סוכנות מוסרית (באנגלית: Moral agency) היא מושג מתחום הפילוסופיה של המוסר המתייחס לישות שמוטלת עליה אחריות מוסרית למעשיה. ישות זו מכונה 'סוכן מוסרי' או 'פועל מוסרי' (באנגלית: Moral Agent). בשיח הפילוסופי, נהוג לייחס לסוכן מוסרי את היכולת לשקול בדעתו ואת היכולת להבחין בין טוב לרע. משום תכונות אלו, סוכן מוסרי מסוגל לבצע שיפוטיים מוסריים, הוא נדרש לעמוד בחובות המוסריות וניתן לגנות או לשבח אותו על מעשיו, זאת בניגוד למי שאינו מסוגל לבצע שיפוטיים מוסריים ולכן לא מוטלת עליו אחריות מוסרית למעשיו. נהוג לייחס סוכנות מוסרית מלאה לבני אדם בגירים הבריאים בנפשם ובשכלם. כן נהוג לייחס סוכנות מוסרית במידה חלקית או לא לייחס כלל לבני אדם הלוקים קשות בנפשם או בשכלם, לילדים קטנים, לתינוקות ולבעלי חיים.
סוכנות מוסרית בשיח המודרני

על פי המסורת הפילוסופית, רק בני אדם יכולים להיות סוכני מוסר אולם בספרות המודרנית, קיימות גישות לפיהן גם קולקטיב (חברות, קבוצות, ארגונים וכדומה), רובוטים ובעלי חיים מסוימים עשויים להיות סוכני מוסר. הגדרתם כסוכני מוסר תלויה בבחירת הקריטריונים לסוכנות מוסרית. היכולות המקושרות לרוב לסוכנות מוסרית הן מודעות, מודעות עצמית, רציונליות, אוטונומיה, אינטלקט, היכולת להתעלות מעל התשוקות ולפעול בהתאם לחוק המוסרי, היכולת לפעול באופן אלטרואיסטי והיכולת לחוש רגשות מוסריים כמו חרטה ואמפתיה. לאור קריטריונים אלו, קיימות מגבלות שמקשות על תפיסת קולקטיב, רובוטים ובעלי חיים כסוכני מוסר, אולם קיימות תאוריות לפיהן היכולות הללו אינן הכרחיות כדי לאחוז בסוכנות מוסרית, ולפיהן – גם מי שאינם אוחזים ביכולות המקובלות יכולים להיחשב לסוכני מוסר במובנים מסוימים.
משתתפי מוסר

משתתף מוסר או נפעל מוסר (באנגלית: Moral patients) הוא מי שזכאי למעמד מוסרי (באנגלית: Moral standing או Moral Status), קיימת חובה מוסרית להתחשב בו מוסרית עבור עצמו (כתכלית ולא כמטרה) ולכן הוא חלק מהמעגל המוסרי. לפי הגישה המקובלת, סוכני מוסר הם גם משתתפי מוסר. לפי קאנט, רק סוכני מוסר קיימים בעולם כתכלית, לכן רק הם יכולים להיות משתתפי מוסר ולזכות בהתחשבות מוסרית. קאנט אמנם טוען כי אין להתאכזר לבעלי החיים, אולם לא משום שלבעלי החיים עצמם מגיעה התחשבות מוסרית, אלא משום שאכזריות כלפיהם עלולה להוביל לאכזריות כלפי בני אדם רציונליים, שהם, ורק הם, קיימים כתכלית. הגישה לפיה רק סוכני מוסר הם משתתפי מוסר, אינה מקובלת על פי רוב משום התפיסה הרווחת לפיה ישנם מי שזכאים להגנה מוסרית אף על פי שהם לא מסוגלים לתפקד כסוכני מוסר (תינוקות, לוקים קשות בשכלם ובנפשם, בעלי חיים וכדומה). הפילוסוף טום ריגן מערער על ההנחה שרק לסוכני מוסר מגיע מעמד מוסרי בטענה שהנחה זו שרירותית. לטענתו, כל מי שיש לו מאפיינים שמביאים לכך שניתן לפגוע ברווחתו הוא סובייקט של החיים ולכן זכאי להתחשבות מוסרית. גם הפילוסוף אלסטייר נורקרוס (אנ') מחזיק בעמדה דומה לפיה העובדה שלבעלי חיים אין מסוגלות לסוכנות מוסרית אינה רלוונטית למעמד שלהם כמשתתפי מוסר. לטענתו, מעמד של משתתף מוסר אינו פרס לסוכני מוסר אלא נובע משיקולים אחרים.
לקריאה נוספת

Rottschaefer, William Andrew. The biology and psychology of moral agency. Cambridge University Press, 1998
Musschenga, Bert, and Anton Van Harskamp, eds. What Makes Us Moral?: On the Capacities and Conditions for Being Moral. Springer Netherlands, 2013
Kennett, Jeanette. "Mental disorder, moral agency, and the self." 2007.
Clement, Grace. "Animals and moral agency: The recent debate and its implications." Journal of Animal ethics 3.1 (2013): 1–14
Rönnegard, David. The Fallacy of Corporate Moral Agency. Vol. 44. Springer, 2015.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  V. Haksar, ‘Moral Agents’, in Routledge Encyclopedia of Philosophy, Volume 6, New York: Routledge, 1998
1 2  Buckareff, Andrei, Carlos Moya, and Sergi Rosell, eds. Agency, Freedom, and Moral Responsibility. p.1 Springer, 2015
1 2 3  Erskine, Toni. Can institutions have responsibilities?: collective moral agency and international relations. p.6 Springer, 2003
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Gary Watson, Moral Agency, p.2200–2210, LaFollette, Hugh, ed. The international encyclopedia of ethics. Wiley, 2013
↑  Moral Responsibility, Stanford Encyclopedia of Philosophy
1 2  Arrigo, Bruce A., ed. Encyclopedia of criminal justice ethics. SAGE Publications, p.184 2014
↑  Becker, Lawrence C., and Charlotte B. Becker. autonomy of moral agents. Encyclopedia of Ethics. 2nd Edition. Taylor & Francis, p.150 2001
1 2  Ainley, Kirsten, and Renée Jeffery. Confronting Evil in International Relations – Ethical Responses to Problems of Moral Agency. p.23 2008
↑  Musschenga, Bert, and Anton Van Harskamp, eds. What Makes Us Moral?: On the Capacities and Conditions for Being Moral. p. 8–9, Springer Netherlands, 2013
1 2  Norcross, Alastair. "Puppies, pigs, and people: Eating meat and marginal cases." Philosophical Perspectives, 18, Ethics, 2004: 229–245
1 2 3 4 5  Crane, Jonathan K., ed. Beastly morality: Animals as ethical agents. Columbia University Press, p.19–40. 2015
↑  מושג זה מתוך מאמרו של צחי זמיר 'צדק לכל?' בתוך הספר 'צדק שלי, צדק שלך' בעריכת ידידיה שטרן
↑  זכויות בעלי חיים לעומת שחרור בעלי חיים – הוויכוח בין טום ריגאן לפיטר סינגר, עבודת גמר לתואר מוסמך אוניברסיטה (M.A) למדעי הרוח, הדר דותן בהנחיית עובדיה עזרא. החוג לפילוסופיה, אוניברסיטת תל אביב. אוקטובר 2007
↑  Regan, Tom, "The case for animal rights." (2004): 474.
סחלב הקוף הערפדי

| סחלב הקוף הערפדי |
| --- | --- |
 סחלב הקוף הערפדי
מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטיים
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
תת־משפחה:: אפיפטיים
סוג:: דרקולה
מין:: סחלב הקוף הערפדי
שם מדעי
 Dracula Simia ‏Luer, 1978

סחלב הקוף הערפדי (שם מדעי: Dracula Simia) הוא פרח ממשפחת הסחלביים. שמו העברי ניתן לו בגלל מראהו הדומה לפני קוף, ובגלל שהצמח נמנה עם הסוג דרקולה נוסף לו שם התואר "ערפדי". מוצאו באזור הנאוטרופי סביב יערות גשם טרופיים.
לפרח ריח הדרים מתוק. הוא בעל שלושה עלים שבשטח המפגש שלהם ניתן לראות שתי נקודות שמתחתיהן קפל קטן, וכתם אדום. פרטים אלה יוצרים תמונה של פני קוף.
מאפיינים

סחלב הקוף הערפדי שייך לסוג דרקולה, המונה כ-120 מינים, וכמו שאר קרוביו לסוג, הוא אפיפיט (הנשען על צמחים אחרים אך איננו טפיל).
עלי הכותרת שלו יכולים להופיע בצבעים שונים ומגוונים אך כולם שומרים על הצורה המורכבת משלושה פלחים המחוברים ביניהם בזווית כלפי חוץ ובנקודת מפגשם ניתן לראות פרצוף קוף. הפריחה לא תלויה בעונות פריחה ובעונות השנה, ובתנאים נכונים הפרח יכול לפרוח בכל זמני השנה.
תנאי גידול

סחלב פני הקוף הערפדי מיטיב לגדול באקלים לח, כאשר הוא נהנה מגשמים קצרים כמעט מדי יום, וערפילים שהופכים לטיפות מים על עלי הכותרת. סחלבי הדרקולה צומחים בתחתית יערות הגשם,  ללא שמש ישירה.
תנאי גידול > גידול ביתי

בגידול ביתי, חשוב לספק לצמח  לחות גבוהה, ועם זאת לזכור כי יש לאוורר את המקום לעיתים תכופות משום שמקום סגור ולח מעודד ריבוי בקטריות ופטריות הפוגעות בצמח. יש להקפיד על משרעת טמפרטורות  שבה הטמפרטורה בלילה תהיה נמוכה ב-4°C מהטמפרטורה במהלך היום. התאורה אמורה להיות בהירה ומפוזרת, אך לא חמה. אין לחשוף את הצמח לאור שמש ישיר. חלונות מערביים ודרום מערביים יהיו המתאימים ביותר.
נשיאת מטרייה בשבת

| --- | --- |
 מקרא:  ספר שמות, פרק ל"ט
 תלמוד בבלי:  מסכת שבת, דף קל"ז, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות שבת, פרק כ"ב, הלכה ל"א
 שולחן ערוך:  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ש"א שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שט"ו
 מקורות נוספים:  מכתם לדוד, יחוה דעת, שואל ומשיב, מחנה חיים
 
מתפללים עם מטרייה ביום חול בכותל המערבי
נשיאת מטרייה בשבת היא סוגיה בהלכה הנתונה למחלוקות בין פוסקים רבים בספרות השו"ת. יש הסבורים שיש בנשיאת המטרייה בשבת איסור הנובע ממלאכת בונה, או מלאכת מכה בפטיש, ואולי אף עובדין דחול, ואילו אחרים אינם רואים בכך אותו המקרה, ולכן מתירים.
הרקע ההלכתי

הבעיה בנשיאת מטרייה בשבת נעוצה באיסור מלאכת בונה שהיא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת ושמקורה במלאכת בניית המשכן המוזכרת בספר שמות. אחת התולדות הנובעות ממלאכת הבונה היא בניית אוהל. התורה מתייחסת באיסור זה לעושה אוהל קבוע, ואילו בתלמוד קיימת התייחסות מפורשת גם לעושה אוהל ארעי. מכאן התחיל להתהוות הדיון ההלכתי האם יש בבחינת נשיאת מטרייה אוהל ארעי או לא.
הפרשנים חלוקים באשר למקורו של האיסור התלמודי בעשיית אוהל ארעי בשבת. שתי הגישות המרכזיות הן של הרמב"ם ושל הרי"ף. לדעת הרי"ף נראה שמקור האיסור הוא בתורה. מנגד, הרמב"ם כתב שאיסור זה הוא מדרבנן. עם זאת הן הרי"ף והן הרמב"ם לא התייחסו בנשיאת מטרייה בפסיקתם, אלא לעשיית אוהל באופן כללי. מקור האיסור ההלכתי הוא משמעותי לקביעת מידת החומרה שיש לייחס לאיסור. מסיבה זו פרשנים שקיבלו את דעת הרי"ף באשר למקור האיסור, נטו להחמיר עם פסיקתם מתוך הבנה שאי שמירתו עלול להיות עבירה על המצווה בתורה.
תשומת לב מיוחדת ניתנת במספר פסיקות באשר לעצם פתיחת המטרייה. אם המטרייה נפתחה בערב שבת, נוצר בידול בין עשיית אוהל ארעי בשבת ובין נשיאתו. בהפרדה זו ניתן דגש פחות על השאלה הכללית יותר באשר להיות המטרייה אוהל ארעי, וכובד המשקל עובר אל השאלה האם ניתן לשאת את המטרייה בשבת בהנחה שהיא אכן כאוהל ארעי. הפתיחה עצמה של המטרייה מתבססת על ההיתר שמצוי בשולחן ערוך לפתוח כיסא של פרקים שלא נחשב לעשיית אוהל.
הדיון בספרות השו"ת

הדיון בנושא פתיחת המטרייה בשבת החל לראשונה להופיע בספרות השו"ת במאה ה־18 על ידי רבי דוד חיים פארדו בוונציה. עיקר הדיון התקיים מימיו של פארדו ועד לפוסקים במאה העשרים. דעות הפוסקים נחלקות לרוב בין היתר ואיסור הנשיאה בשבת, אך עם זאת ישנן פסיקות בהן יש הבחנה בין פתיחת המטרייה בשבת ובין נשיאת מטרייה שנפתחה בערב שבת.
הדיון בספרות השו"ת > דוד פארדו

רבי דוד פארדו היה הראשון שעסק בסוגיית נשיאת המטרייה. בספר השו"ת מכתם לדוד אסר לפתוח מטרייה בשבת ולשאת אותה כדי להגן מפני הגשמים, מפני שהעושה כן הוא כעושה אוהל ארעי. ר' פארדו קיבל את סברת הרי"ף שהאיסור מקורו בתורה, ולכן הדגיש שיש לאסור זאת ביתר שאת. טענה נוספת המחזקת את השקפתו הביא מתוך פסיקתו של הרמב"ם בה קבע שאסור לחבוש בשבת כובע ששוליו קשים ורחבים טפח אחד או יותר, והעושה כן כאילו עשה אוהל ארעי בשבת.
הדיון בספרות השו"ת > יחזקאל לנדא

הרב יחזקאל לנדא, מגדול פוסקי ההלכה במאה ה־18, כתב בספרו "נודע ביהודה" שיש לאסור פתיחת מטרייה בשבת מפאת עשיית אוהל ארעי. הוא גם התייחס לנשיאת מטרייה שהייתה פתוחה עוד מערב שבת. לנדא קבע שלכאורה יש מקום לומר שאף על פי שאדם הנושא אותה בשבת לא נחשב כמי שעושה אוהל בשבת, קיים יסוד שיראו בו כעושה אוהל בשבת ולכן אסר אפילו על נשיאת מטרייה שנפתחה ערב שבת בשל מראית העין, כדי שהרואה אדם כזה לא יחשוד שפתח אותה ביום השבת עצמו.
הרב לנדא, שהיה רבה של העיר פראג, סיים את דבריו בסיפור שהמחיש את הצורך שיש בנשיאת המטרייה ביום שבת וביכולת לאכוף איסור שכזה: ”וכאשר הובאה מטריה זו למדינתינו, התחילו אנשים רבים לנהוג להקל לעצמם לנושאה בשבת, ותיכף ומיד מחיתי על זה בכל תוקף, ודרשתי ברבים בבית הכנסת, והודעתי להם חומר האיסור שבדבר, כך שאני חושש לאיסור סקילה, לפי דעת הרי"ף הנ"ל, ומאז התחילו רוב העם להזהר בדבר”.
הדיון בספרות השו"ת > החזון איש

החזון אי"ש כתב שאין לאסור את פתיחת המטרייה משום איסור עשיית אהל, שהרי יש לדמותו לכיסא טרסקל (כסא מתקפל אשר הגמרא מתירה), אלא שמ"מ יש לדון לאסור זאת משום איסור 'מתקן מנא' (תיקון כלי) כיון שבפתיחתו ראויה המטרייה לשימוש בכל מקום, ואין זה ככל פריסת אהל שאינה בכלל תיקון מנא, משום שהאהל אינו ראוי לשימוש אלא במקומו.
והוסיף החזו"א, שמאחר שהדבר נעשה לעין כל, יש לדון לאסרו גם משום 'עובדין דחול' וגרימת פרצה על ידי זה, והדבר מסור לחכמים לגדור גדר במקום הפרצה, וחמור הדבר יותר מאיסור פרטי של אדם יחיד, שהרי זה גדר לכל העם, ולדורות.