stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכללת אפרתה
תוכניות הלימודים > תוכניות הלימודים לתואר ראשון (.B.Ed) ותעודת הוראה

במכללה יש ארבעה מסלולי לימוד לתואר ראשון:
מסלול גן – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית, לימודים בחוג לגיל הרך ולימודי העשרה מותאמים בתחומים: תנ"ך, ספרות ואומנות. קיימת אפשרות ללימודי הרחבת הסמכה לכיתות א-ב החל מהשנה השלישית ללימודים.
מסלול יסודי – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית, חטיבת לימודים בחינוך ליסודי וכן לימודים בחוג לתנ"ך.
מסלול לחינוך מיוחד – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית, לימודים בחוג לחינוך מיוחד ולימודי העשרה בתחומים שונים לבחירת הסטודנטית: תנ"ך, ספרות, תושב"ע ואומנות. קיימת אפשרות ללמוד חוג נוסף מחוגי המסלול העל יסודי ולקבל תעודת הוראה נוספת בחוג זה. החוגים האפשריים: תנ"ך, תושב"ע, אזרחות, היסטוריה וספרות.
מסלול לחינוך העל יסודי – כולל לימודי חינוך, התנסות מעשית והתמחות בשני חוגים לבחירת הסטודנטית מהחוגים הבאים: תנ"ך, אזרחות, תושב"ע, היסטוריה, ספרות, לשון, חינוך בלתי פורמלי.
המכללה נותנת אפשרות – שילוב של לימודי הוראת תנ"ך בכמה מדרשות בארץ במקום לימוד תנ"ך במכללה עצמה.
הלימודים לתואר ראשון נמשכים ארבע שנים ובסופן מקבלות הסטודנטיות תואר ראשון (.B.Ed) ותעודת הוראה בחוג (או בחוגים) שבהם התמחו.
תוכניות הלימודים > תוכניות הלימודים לתואר שני (M.Ed)

מתקיימות שתי תוכניות של הלימודים לתואר שני:
האגדה והוראתה – תוכנית לימודים של שנתיים בהתמחות בהוראת האגדה.
זיכרון, מורשת ישראל וחינוך – תוכנית לימודים של שנתיים המתמקדת בסוגיות שונות סביב נושא הזיכרון ומורשת ישראל וכיצד הם מיושמים בשדה החינוך.
תוכניות הלימודים > הסבת אקדמאים להוראה

מסלול זה מיועד לבעלי תואר ראשון המעוניינים לקבל תעודת הוראה. במסלול אפשר לקבל תעודת הוראה במסלולים: גן, חינוך מיוחד ועל יסודי (חוג לימודים אחד מהחוגים הבאים: תנ"ך, ספרות, אזרחות, היסטוריה, לשון, חינוך חברתי קהילתי ותושב"ע).
תוכניות הלימודים > לימודי השלמה ל-B.Ed.

התוכנית מיועדת לבעלי תעודת הוראה (או תעודת מורה מוסמך בכיר) המעוניינים להשלים את לימודיהם לתואר .B.Ed.
התוכנית כוללת שלושה תחומי לימוד על פי מתווה המל"ג החדש:
לימודי חינוך, פדגוגיה ואנגלית.
הכשרה מעשית (למשנים מסלול או חוג לימוד).
התמחות במקצוע ההוראה הנלמד.
מסלולי הלימוד בתוכנית: גיל הרך, חינוך מיוחד, על יסודי בהתמחויות: תנ"ך, תושב"ע, לשון, היסטוריה, אזרחות וספרות.
תוכניות הלימודים > יחידת ההתמחות והכניסה להוראה

במכללה קיימת יחידת ההתמחות (סטאז') המקיימת סדנאות סטאז' לסטודנטיות המתמחות בהוראה במסלולים השונים. בסיומה של הסדנה הסטודנטית מקבל רישיון הוראה מטעם משרד החינוך.
היחידה מקיימת גם סדנאות כניסה להוראה בשנת ההוראה הראשונה של הסטודנטית המוכרות לאופק חדש ונצברות כשעות השתלמות.
מנהלי המוסד

הרב ד"ר אהרון ליברמן (תרפ"ד–תרפ"ה) – היה רב ומחנך במוסדות 'עדת ישראל' בברלין. ניהל את המוסד מראשיתו במשך כשנתיים.
הלני ברט (תרפ"ו–תרצ"ה) – החלה את דרכה כמורה בסמינר לאחר שהצטיינה כמורה בגרמניה. נבחרה לניהול המוסד לאחר התפטרות ליברמן, והנהיגה מדיניות דינמית שהובילה למתיחות עם ראשי 'המזרחי'. היא פוטרה מניהול המוסד בתרצ"א בשל חילוקי דעות על הגישה החינוכית עם הנהגת המזרחי.
ד"ר משה זיידל (תרצ"ב–תשי"א) – עמד בראש הסמינר במשך כעשרים שנה.
אליעזר אלינר (תשי"א–תשט"ז) – היה מורה וסגן מנהל בסמינר, והתמנה למנהל לאחר פרישתו של ד"ר זיידל.
אברהם רון (תשי"ז)
פרופ' יוסף ולק (תשי"ח–תשכ"ד) – ניהל את הסמינר שש שנים ועמד בראש העמותה של מכללת 'אפרתה' במשך שנים רבות.
שמואל שחרור (תשכ"ה–תשל"ה) – למד בבית המדרש למורים של המזרחי (מכללת ליפשיץ) וניהל בתי ספר יסודיים בעפולה ובירושלים עד שהתמנה למנהל הסמינר.
מרדכי (מוטק'ה) קורן (תשל"ה) – למד בסמינר 'המזרחי' למורים (ליפשיץ) ולאחר מכן שימש במגוון תפקידי חינוך והוראה עד שהגיע לשמש כמורה וכסגן מנהל בסמינר. ניהל במשך שנה את הסמינר.
ד"ר צבי גסטוירט (תשל"ו–תשס"ו) – ניהל את המכללה במשך 30 שנה. בתקופת ניהולו קיבלה המכללה הסמכה להעניק תואר ראשון (.B.Ed) בהוראה. בתקופות הורחבו המבנים הפיזיים.
פרופ' ישראל רוזנסון (תשס"ז–תשע"ו) – כיהן כראש מכללת אפרתה עד שנת תשס"ט ולאחר האיחוד עם מכללת אמונה עמד בראש המכללה המאוחדת 'אמונה-אפרתה – מכללה אקדמית לחינוך ולאמנויות'. בתקופתו קיבלה המכללה הסמכה מהמועצה להשכלה גבוהה להעניק תואר שני (M.Ed.) בשתי תוכניות.
פרופ' שמואל סנדלר (תשע"ז–הווה)
הערות שוליים

↑  מיכל בן יעקב, '"כל עתידה של עבודתנו בארץ תלויט בשאלת הצלחת חינוך הבנות" - ראשיתה של הכשרת מורות בחינוך הדתי-לאומי בארץ ישראל', דור לדור נב, אוניברסיטת תל אביב ומכללת אפרתה, תשע"ז (2017), עמ' 56-13.
↑  סיגלית רוזמרין ואחרים, בת תשעים, הפנים לעתיד, ירושלים: מכללת אפרתה, תשע"ד (2014), עמ' 16-14.
↑  סיגלית רוזמרין ואחרים, בת תשעים, הפנים לעתיד, ירושלים: מכללת אפרתה, תשע"ד (2014), עמ' 14., מסת"ב 978-965-7234-15-0
↑  מיכל בן יעקב, '"כל עתידה של עבודתנו בארץ תלוי בשאלת הצלחת חינוך הבנות" - ראשיתה של הכשרת מורות בחינוך הדתי-לאומי בארץ ישראל', דור לדור נב, אוניברסיטת תל אביב ומכללת אפרתה, תשע"ז (2017), עמ' 29-28.
↑    גדעון דוקוב, ‏"ההתנגדות אינה דרכו של הרצי"ה", בעיתון מקור ראשון, 13 במרץ 2022
↑  עניינו של הכלל – 'הנביא משתמש במליצת פסוק המרחף לנגד עיניו בסדר הפוך'.
↑  סיגלית רוזמרין ואחרים, בת תשעים, הפנים לעתיד, ירושלים: מכללת אפרתה, תשע"ד (2014), עמ' 10–11, מסת"ב 978-965-7234-15-0
↑  להרחבה ולקורות חיים מלאים ראו: https://besacenter.org/he/author/ssandler/#.XLWskOhvbcc
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302238605171  BnF: cb16983646w (data)  LCCN: n92019110  VIAF: 1145602443301361724   WorldCat (עם VIAF): 1145602443301361724
מנחם נחום פרידמן (בויאן)

רבי מנחם נחום פרידמן (כ"א בכסלו תרכ"ט, 5 בדצמבר 1868 - י"ט באב תרצ"ו, 7 באוגוסט 1936) היה האדמו"ר השני של חסידות בויאן, בנו הבכור של ה"פחד יצחק" מבויאן.
ביוגרפיה

נולד בסדיגורה למלכה בת רבי יוחנן טברסקי מרחמסטריווקא ולרבי יצחק, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין. בשנת תרמ"ד נישא לחוה, בת דודו זקנו רבי מרדכי שרגא פרידמן מהוסיאטין. לאחר נישואיו התגורר שלוש שנים סמוך לחמיו.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט יחד עם אביו ואחיו לווינה. לאחר פטירת אביו בשנת תרע"ז (1917), הוכתר לממלא מקומו, ומרבית חסידי בויאן פנו אליו. שלושת אחיו החלו לכהן אף הם. לאחר מספר שנים עבר מווינה לצ'רנוביץ בבוקובינה שם גרו חסידים רבים.
ביקר בארץ ישראל בתרפ"ז, בתחילת הקיץ. בביקורו שהה בירושלים ועלה לגליל להשתטח על קברי צדיקים ולבקר את קהילות החסידים בטבריה ובצפת. כמו כן, הדליק את ההדלקה על גג ציון קבר הרשב"י במירון בל"ג בעומר, אשר עברה אליו בירושה מאת זקנו, רבי ישראל מרוז'ין שקנה זכות זו מידי זקני צפת.
נפטר בי"ט באב תרצ"ו (1936), ונקבר באוהל אביו בווינה. דברי תורתו כונסו בספרים "תפארת מנחם" ו"דברים ניחומים", ביידיש ובעברית.
אחריו שימשו באדמו"רות בניו רבי אהרן ורבי מרדכי שרגא, שסירבו באופן רשמי ליטול את כתר האדמו"רות, אך למעשה ערכו שולחנות יחד ואמרו דברי תורה. לצידם הוכתר חתנו רבי משה פרידמן (בעל בתו מרים), חבר מועצת גדולי התורה ורב מפורסם. החסידים במזרח אירופה פנו בעיקר לבנו רבי אהרן ואילו החסידים בארץ ישראל פנו לחתנו רבי משה.
על שמו בתי כנסת של החסידות "תפארת מנחם נחום" בבתי הורנשטיין בירושלים ו"תפארת מנחם" בשכונת הגפן בביתר עילית.
מקצב

מקצב הוא מונח מוזיקלי בסיסי שמשמעו יחס בין משכי צלילים. מקצב מאגד בתוכו גם תבניות חוזרות של משכי צלילים. המקצב לא קובע לבדו את משך הצלילים, אלא בהתאם למפעם.
במוזיקה המערבית נהוג לחלק את משכי הצלילים על בסיס המספר שתיים או שלוש. החלוקה לשתיים נפוצה יותר ברוב המכריע של הסגנונות. היא פשוטה יותר, ומופיעה להלן:
שלם (1) – משכו ארבעה רבעים, או שני חצאים, כך שהוא ממלא תיבה נפוצה (של 4/4 – "ארבעה רבעים") שלמה.
חצי (1/2) – חצי משלם, כלומר שני רבעים.
רבע (1/4) – רבע משלם
שמינית (1/8)
חלק שש-עשרה (1/16)
חלק שלושים-ושתיים (1/32)
וכן הלאה.
על מנת לעבור לחלוקה לשלוש ("טריולה"), יש להוסיף את הספרה 3 מעל התווים המחולקים. בדוגמה הבאה, מופיעה חלוקת הרבע לשלושה שלישונים, במקום החלוקה לשתי שמיניות, אשר להן אין צורך בסימון מיוחד:
השוואה בין רבעים לשלישונים שלהם
על מנת לחלק כל אורך נתון לשלוש, יש להשתמש בתיווי, אשר ערכו הרתמי נמוך ממנו בדרגה אחת, ולהוסיף מעליו את הספרה 3. חלוקת השלם לשלוש תראה כמו שלושה חצאים אשר מעליהם הספרה 3.
על ידי שימוש בספרות, ניתן לחלק גם לערכים מורכבים יותר, כמו ל-5, 7 או ל-11. כמו כן, ניתן להוסיף "נקודה" ליד כל תו כדי להאריך אותו בחצי ממשכו. לדוגמה, רבע מנוקד יהיה בעצם באורך רבע ושמינית, כלומר שלוש שמיניות. צליל המנוקד בשתי נקודות, יוסיף 75% לאורכו, וכן הלאה. דרך נוספת ליצור משך לא זוגי היא לחבר את משכם של שני צלילים זהים בגובהם על ידי שרטוט קשת ביניהם. התוצאה היא צליל יחיד שמשכו הוא סכום משך הצלילים המחוברים.
סוגי מקצבים:
מקצב חוזר זו תבנית מקצבית שחוזרת הרבה פעמים.
מקצב קבוע זו תבנית מקצב שחוזרת בלי הפסקה.
מקצב מאפיין זו תבנית מקצב שחוזרת רק פעמים ספורות אז אפשר להשוות בין תיבות.
תבניות קצביות

שימוש בתבניות קצביות חוזרות שכיחות יותר בז'אנרים של מוזיקה קלה, מוזיקה אתנית ובמוזיקת מצעדים. תבנית קצבית פופולרית ופשוטה היא "מקצב מנוקד", אשר בה מופיעים בעיקר בליווי, שמינית מנוקדת ולאחריה חלק שש-עשרה, וחוזר חלילה. בבלוז מופיעה בדרך כלל תבנית קבועה במחלקת הקצב, של שני שלישונים מחוברים, ולאחריהם שלישון נוסף (המשלים לרבע אחד). תבנית זו נקראת "סווינג" או "שאפל" ודומה לתבנית של מקצב מנוקד, אך פחות "חדה" ממנה.
מצרפי המקרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יואב בלום 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  מדע בדיוני 
 הוצאה
 הוצאה:  כתר הוצאה לאור 
 תאריך הוצאה:  2011 
 פרסים
 פרס גפן 
 
מצרפי המקרים הוא רומן עם יסודות של מדע בדיוני ופנטזיה פרי עטו של יואב בלום. הספר שייך לז'אנר של פנטזיה אורבנית המותח ביקורת על החברה המודרנית. הספר יצא לאור בשנת 2011 בהוצאת כתר וזכה להצלחה רבה בישראל ובעולם. מצרפי המקרים זכה בפרס ספר הזהב על מכירת 20 אלף עותקים.
באוקטובר 2018 זכה הספר בפרס רטרו גפן, שחולק לכבוד 20 שנה לפרס גפן, בקטגוריית ספר המקור העברי.
תקציר העלילה

בתחילת הספר הקורא מתוודע לקבוצת אנשים הנקראים "מצרפי מקרים" שתפקידם לגרום לשרשרת אירועים אשר תוביל לאירוע הרצוי שהוטל עליהם "ליצור", אך הם אינם יכולים פשוט לפנות אל אותם אנשים ולצוות עליהם לעשות את המוטל עליהם. כל מצרף מקרים עובר הכשרה ארוכה ומעמיקה הכוללת שישה עשר חודשים עמוסים וקשים של למידה תיאורית ומעשית. הספר מתרכז בשלושה מצרפי מקרים בעלי משימות שונות, גיא (העוסק בעיקר בצירופי שידוך), אמילי (המתמקדת בעיקר בגילויים והמצאות) ואריק (שעוסק בכל הצירופים).
שלושת הגיבורים, גיא, אמילי ואריק, הם מתלמדים שהיו ביחד בקורס מצרפי מקרים ושומרים על קשר הדוק גם לאחר סיום הקורס. במהלך העלילה משולבים קטעים מחומרי הלימוד של קורס מצרפי המקרים החושפים את הקוראים למה שמצרפי מקרים לומדים במהלך הקורס.
כל מצרף מקרים מקבל את משימותיו על ידי מעטפה חומה שמושחלת מתחת לדלתו, ובה כל המידע הדרוש לו. יום אחד, גיא מקבל מעטפה משונה, ובה כתובים רק מקום, שעה, והמשפט הסתום "אכפת לך אולי אם אני אבעט לך בראש?".
עיבודים ותרגומים

"מצרפי המקרים" תורגם למספר רב של שפות, ביניהן אנגלית, פורטוגזית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, גרמנית, פולנית, צ'כית ובולגרית.
הספר קיבל ביקורות חיוביות באתר Goodreads.
הזכויות לספר נקנו בידי אולפני אפיק האמריקאים.
במהלך 2018 פורסם כי הספר יועבד לסרט על ידי התסריטאי ריצ'רד פרידנברג (אנ').
ראו גם

המדריך לימים הקרובים - ספר נוסף מאת יואב בלום
הקבוע היחידי - ספרו השלישי של יואב בלום
מה שאחרים חושבים בי - ספרו הרביעי של יואב בלום
כהרף עין - ספרו החמישי של יואב בלום
הערות שוליים

↑  אורי שאלתיאל, המדריך לצירופי מקרים, באתר כלכליסט, 12 בפברואר 2014
↑  יניב מגל, ‏סיפור במספרים: איזה ז'אנר הוא הנמכר ביותר בישראל?, באתר גלובס, 15 בינואר 2012
↑  אמיר הירשפלד, זוכי פרס רטרו גפן, באתר פרס גפן, ‏6 באוקטובר 2018
↑  The Coincidence Makers, www.goodreads.com
↑  Jessica Steinberg, Israeli book ‘The Coincidence Makers’ to be adapted for big screen, www.timesofisrael.com (באנגלית)
מרוץ הלילה של נייקי

| --- | --- |
 ענף:  ספורט עממי
 תאריך ייסוד:  2007
 ארגון מפעיל:  נייקי
 
מרוץ הלילה של נייקי הוא מרוץ עממי למרחק של 10 ק"מ, המתקיים בערים שונות בעולם מאז שנת 2007. המרוץ מאורגן על ידי חברת נייקי, ומלווה באפקטים של תאורה, עמדות השמעת מוזיקה קצבית ומסיבות.
בתל אביב התקיים המירוץ לראשונה ב-31 באוגוסט 2008 ומאז התקיים מדי שנה עד שנת 2013. בשנת 2013 השתתפו במירוץ בתל אביב כ-22 אלף רצים, כאשר מספר המסיימים הרשמי היה 18,697. היה זה המירוץ האחרון שנייקי ארגנה בישראל. מאז, עיריית תל אביב לוקחת תחת חסותה את ארגון מרוץ הלילה, ללא קשר לנייקי, והוא נקרא מרוץ הלילה של תל אביב.
יש המותחים ביקורת על כך שחברת נייקי מנצלת את המירוץ כפרסומת תוך שימוש באצנים החובבים. אחת הטענות היא שלא כבמרוצים עממיים אחרים, מחויבים המשתתפים ללבוש את חולצת המירוץ. כמו כן קוראים מתנגדי הגלובליזציה ותרבות הצריכה להחרמת התחרות כחלק מקריאתם לחרם כללי על החברה.
בעקבות המחאה בישראל על מרוץ הלילה של נייקי, ועל המחיר הגבוה הנקבע עבורו, אורגן בישראל מרוץ לילה פתוח על ידי רצים חובבים, והוא היה נערך בסמיכות לתאריך מרוץ הלילה של נייקי.
הערות שוליים

↑  Ynet, הערב: 22 אלף רצו במירוץ נייקי בתל אביב, באתר ynet, 29 באוקטובר 2013.
↑  מבט למרוץ, באתר raceview.net
↑  למשל http://alllies.org/blog/archives/2786#.VVJCYI5Viko
ערך זה הוא קצרמרבנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקימי – השער לכלכלה נבונה

| --- | --- |
לוגו מקימילוגו מקימי

ישראל ליבמן, עמותת מקימי
 פעילות:  שיקום משפחות ממשברים כלכליים
 תחום:  עמותה ללא מטרות רווח
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד ראשי:  ירושלים
 מטה הארגון:  ירושלים
 סניפים:  ירושלים, פתח תקווה, בנימין, באר שבע, קצרין, פרס חנה, חיפה
 מייסדים:  ישראל ליבמן
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס ועידת הכלכלה השנתית לשנת 2020
 https://mekimi.org.il/
מקימי – השער לכלכלה נבונה היא עמותה הפועלת לסייע למשפחות במצוקה כלכלית ומשפחתית. עיקר פעילותה הוא מתן סיוע והכנת תוכניות הבראה למשפחות במצב כלכלי קשה במיוחד על ידי אנשי מקצוע.
הקמת העמותה

העמותה הוקמה בשנת 2010 התש"ע על ידי ישראל ליבמן. את הרעיון להקמת העמותה שאב ליבמן מסיפור חייו – בשנת 1997 חלה בסרטן והחלים לאחר מאבק ממושך. לאחר החלמתו, נרצח אחיו, שניאור-שלמה ליבמן, בפיגוע ביצהר. בשנת 2005 נפטר אביו של ישראל, הרב מנחם ליבמן זצ"ל, מאותה המחלה ממנה סבל ישראל[דרושה הבהרה]. לאחר מות אביו החליט ליבמן לתעל את סיפור חייו למטרת סיוע לזולת והחל לעסוק בחסד. ישראל גויס יחד עם מספר אנשים להקמת עמותת "פעמונים" והיה לאחד מאבני הדרך הראשונות בארגון - שימש בתפקיד סמנכ"ל ליווי המשפחות. בשנת 2010 הקים את עמותת "מקימי" ומכהן מאז גם כמנכ"ל העמותה.
פעילות העמותה

מיום הקמתה סייעה העמותה למעל 4,500 משפחות ישראליות שנסיבות חייהן הובילו אותן למצוקה כלכלית. העמותה נעזרת באנשי מקצוע דוגמת עורכי דין, עובדים סוציאליים, רואי חשבון ויועצי משכנתאות על מנת לסייע למשפחות באמצעות סיוע כלכלי בטווח הקצר, והכנת תוכנית כלכלית לטווח הארוך. במקרים רבים פועלת העמותה בתוך הקהילות ורותמת את המעגל החברתי הקרוב של המשפחה לעזרה.
מידי כמה שנים במחזוריות שנות השמיטה מקיימת העמותה פעילות לזכר מצוות "מעשר עני", בשיתוף מכון התורה והארץ. במסגרת הפעילות, מציע המכון מנוי שנתי לחקלאים ובעלי גינות, המעניק אפשרות להפרשת תרומות ומעשרות כדין ותרומה של המעשר למשפחות נזקקות המטופלות במסגרת עמותת מקימי.
במישור הפוליטי, העמותה מפעילה לובי לטובת יצירת מודעות בקרב הציבור להתנהלות כלכלית נכונה.
בחודש אלול תש"פ (שנת 2020) בתוך משבר הקורונה, רגעים לפני ראש השנה - השיקה העמותה מגזין דיגיטלי בשם "מגזין מקימי לכלכלת המשפחה".
עם סיום שנת 2020 קיבלה העמותה את פרס "אות חיזוק הכלכלה המשפחתית בימי קורונה." בוועידת הכלכלה השנתית.
בתחילת שנת 2022 העמותה הקימה מיזם במטרתה להעניק ביטוח חברתי למשפחות שביתן נשרף.
משרדי העמותה הראשיים ממוקמים בירושלים. סניפי משנה נמצאים בפתח תקווה, חדרה, קצרין, באר שבע וחיפה.
הערות שוליים

↑  רנן נצר, ‏"דתיים משלמים הרבה על חינוך - החילונים לא מבינים", באתר גלובס, 7 במרץ 2013
↑  עדו בן פורת, "תכנית חינוך יעילה תצמצם את מעגל העוני", באתר ערוץ 7, 7 בספטמבר 2014
↑  אליהו גליל, קרן חדשה תסייע למשפחות שביתם נשרף, באתר ישראל היום, 8 במרץ 2022
↑  עדו בן פורת, סניף חדש של עמותת "מקימי" במרכז הארץ, באתר ערוץ 7, 3 באפריל 2014
מנחם נחום טברסקי (מקארוב)

רבי מנחם נחום טברסקי (ה'תקס"ה - ז' בתשרי ה'תרי"א) בנו הרביעי של רבי מרדכי טברסקי (המגיד מצ'רנוביל), אדמו"ר חסידי, מייסד חסידות מקארוב.
ביוגרפיה

נולד בשנת תקס"ה לרבי מרדכי טברסקי ולפייגא בתו של רבי דוד לייקס. נישא להינדא מאטיל בתו של רבי יוסף הורוביץ מטורשין (בנו של החוזה מלובלין). לאחר נישואיו התגורר במקארוב ועם פטירתו של אביו רבי מרדכי בכ' באייר ה'תקצ"ז החל לכהן בה כאדמו"ר לצד שבעת אחיו שכיהנו באדמו"רות בצ'רנוביל, רחמסטריווקה, קוריסטשוב, צ'רקס, טריסק, טאלנא וסקווירא.
נפטר בז' תשרי ה'תרי"א ונטמן בעירו מקארוב. בנו בכורו הרב יעקב יצחק טברסקי מילא את מקומו באדמו"רות.
צאצאיו

יעקב יצחק טברסקי, האדמו"ר השני ממקארוב (נפטר ה'תרנ"ב). חתן הרב שמואל אבא שפירא מסלאוויטא.
משה מרדכי טברסקי, האדמו"ר השלישי ממקארוב (נפטר ה'תר"ף). חתן רבי יהושע רוקח (האדמו"ר מבעלזא)
דוד טברסקי, רב במקארוב (נפטר ה'תרס"ג). חתן רבי אברהם טברסקי (המגיד מטוריסק)
ישעיה טברסקי, רב במקארוב (נפטר ה'תר"ף). חתן רבי חיים מנחם השיל מז'ניקוב
חיה טברסקי, אשת הרב ברוך מאיר טברסקי מזורינץ (זיווג ראשון)
חיה טברסקי, אשת הרב אשר מסטולין (השני). נפטרה בלידת בתה
חנה טברסקי, אשת הרב מרדכי טברסקי מקוזמיר
שיינא צביא טברסקי, אשת הרב צבי אריה לנדא מאליק
אדל טברסקי, אשת הרב מרדכי מרגליות מדוסיבור
מקין (אי)

האי מקין (באנגלית: McKean Island) הוא אי קטן בלתי מיושב באיי הפניקס המהווים חלק מקיריבטי שבאוקיינוס השקט. שטח האי כ-0.057 קמ"ר.
היסטוריה

האי התגלה על ידי רב החובל צ'ארלס וילקס אשר נתן לו את שמו ב-19 באוגוסט 1840. במרץ 1859 הוכרז האי על ידי ארצות הברית כשטח בריבונותה מכוח חוק איי הגואנו. בין השנים 1859–1870 נכרה באי גואנו על ידי חברות אמריקאיות. ביוני 1938 הוכרז האי כשמורת טבע על מנת להגן על הציפורים המקננות בו. באוקטובר 1989 נעשה באי חיפוש אחר שרידי מטוסה של אמיליה ארהארט שהתרסק בשנת 1939 במקום לא ידוע, אולם השרידים לא נתגלו.
גאוגרפיה

צורתו של האי מקין סגלגלה, וקוטרו פחות מקילומטר. סביב האי שוניות אלמוגים המגיעות לגובה של 5 מטרים מעל פני הים. במרכז האי אזור שקוע, ובו אגם מלא גואנו. אגם זה עתיד להפוך ללאגונה, כאשר יישחק האי ויהפוך לאטול.
גאוגרפיה > צמחייה ובעלי חיים

באי אין עצים, והוא משמש כאתר הקינון המרכזי בעולם לציפורי הפריגטה הקטנה (Fregata ariel) כ־85,000 פרטים של ציפור זו מקננות באי מדי שנה. היונק היחידי הגדל באי הוא העכבר הפולינזי - דבר המעיד על כך שבתקופה קדומה הייתה התיישבות פולינזית באי. באי אין מקורות מים מתוקים.
מצליח הכהן גאון

רב מצליח הכהן גאון בן שלמה הכהן, היה צאצא לשושלת גאוני ישיבת גאון יעקב הארצישראלית. הקים את הישיבה בפוסטאט שבמצרים ועמד בראשותה עד הריגתו בשנת 1139.
פעילותו בפוסטאט

נולד לרב שלמה הכהן גאון, גאון ארץ ישראל וראש ישיבת ארץ ישראל, ולסת-אל אהל. בעת מסע הצלב הראשון, בעקבות כיבושי ערי ארץ ישראל על ידי הצלבנים, עברה ישיבת גאון יעקב מהעיר צור לחדרך הסמוכה לדמשק. באותה תקופה עמד בראשות הישיבה אביו רבי שלמה הכהן גאון. רבי מצליח התגורר באותה עת בעיר זו, ופעל לצד אביו, ולא ידוע רבות על חייו בשנים אלו.
כשנפטר רבי שלמה, בשנת 1127, העביר בנו רבי מצליח הכהן את הישיבה לפוסטאט שבמצרים, ועמד בראשות הקהילה הירושלמית ("אלשאמיין") בעיר, שכללה יהודים שמוצאם מארץ ישראל וסוריה. מרכזה של הקהילה היה בבית הכנסת בן עזרא שבו התפללו בנוסח ארץ ישראל. רבי מצליח הקים חצר ממלכתית, בה פעלו אנשי חצר, משוררים, וקשרים מסועפים עם היהודים בארצות הסביבה.
רבי מצליח נהג, כדרך הגאונים, לשאת דרשות בזמנים מיוחדים. הדרשות כוללות דברי הלכה ואגדה, והן מבוססות על דרשותיו ופירושיו של רב סעדיה גאון.
רבי מצליח היה מקורבו של החליף אל-חאפז וקיבל ממנו גלימה של כבוד ותארים רמי המעלה: "גלאל אלמלך תאג' אלריאסה'" – "תפארת המלכות וכתר הראשות".
בשנת 1138 כיהן כוזיר מוסלמי סוני בשם רצ'ואן (אנ'), שרדף את הנוצרים ואת היהודים. כחלק מפעילותו אסר והרג את ראשי הקהילה היהודית, ובהם רבי מצליח גאון, בשנת 1139.
אזכורים ממנו

בהקדשה לתנ"ך כתב יד לנינגרד כתוב אחרי הקדמת הסופר:
""קנה זה המצחף כגקמו"ר אדוננו מצליח הכהן ראש ישיבת גאון יעקב יברכהו אלהינו וישמרהו בר כגקמו"ר אדוננו שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב זלחה"ה נין הגאונים בממונו לנפשו מאת כג"ק המשכיל החכם והנבון יוסף הנודע בן כוג"ך בחדש תמוז שנת אתמ"ו לשטרות. האלהים יזכהו להגות בו הוא ובניו וזרעם כל ימיהם לקיים לא ימושו מפיך וג'".
בקטע כתב-יד של הקדשה מספר "חובת הדיינים" (מפירושו של רב שמואל בן חפני גאון), נמצאה הקדשה לכבוד בתו של רב מצליח הכהן; ”כבודה בת מלך פנימה אמה אלאעגי הקריאה ס״ת אלמעה בת אדונינו מצליח הכהן ראש ישיבת גאון יעקב אשר אהב סלה ארור גונבו ומוכרו וברוך שומרו במקומו אמן”.
הוא מוזכר גם פעמים רבות במהדורות הדפוס של ספר הערוך של רבי נתן מרומי, המבוססות על עותק שהיה ברשותו של רבי מבורך, שהוסיף על דברי הערוך מהערותיו של רבי מצליח. כמו כן נמצאו בגניזה הקהירית תשובות הלכתיות שהשיב.
ייחוסו

בין כתבי גניזת קהיר נתגלה כתב יד בו מופיע ייחוסו של רב מצליח הכהן;
עזרנו בש יו [עושה שמים ו]ארץ
מן מצל[יח הכהן ראש ישי]בת גאון יעקב
החוסה בשם אלהיו [מ]גן הוא לכל החוסים ב[ו]
ביר שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב
בן אליהו הכה[ן ראש י]שיבת גאון יעקב
נין שלמה הכהן ר[אש ישי]בת גאון יעקב
גזע יהוסף הכהן בית [ד]ין כהן צדק
נכד אהרן הכהן הראש קדוש יו זקל
שאו אחינו אנשי גאולתנו אוהבי ישיבתינו כלל הקהל הקדוש
הדרים בע[יר] דמסים הנדיבים ואנשי המעשה הזקינים
והישישים והבחורים ויתר עם אלהינו בפרט וב[כלל
לקריאה נוספת

אוצר הגדולים אלופי יעקב, הערך "רב מצליח הכהן גאון", ערך 308
מרדכי ריצ'לר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1931 מונטריאול, קנדה 
 פטירה:  3 ביולי 2001 (בגיל 70) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט רויאל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קונקורדיה, Sir George Williams University, Baron Byng High School 
 שפות היצירה:  צרפתית, יידיש, אנגלית 
 צאצאים:  Daniel Richler, Noah Richler, Emma Richler, Jacob Richler, Martha Richler 
 פרסים והוקרה:  Stephen Leacock Memorial Medal for Humour (1998)  פרס ספר השנה לילדים של אגודת הספריות הקנדית (1976)  פרס גילר של סקוטיה בנק (1997)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1971)  שותף במסדר קנדה (19 בדצמבר 2001)  שדרת הכוכבים של קנדה (2011)  מלגת גוגנהיים  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מקגיל  פרסי המושל הכללי של קנדה לספרות 
 
מרדכי ריצ'לר, CC‏ (Mordecai Richler;‏ 27 בינואר 1931 – 3 ביולי 2001) היה סופר ותסריטאי יהודי-קנדי, מחבר הרומן "חניכותו של דודי קרביץ" וספרים נוספים שעלילתם מתרחשת על רקע חיי הקהילה היהודית במונטריאול. על עבודתו הספרותית זכה לפרס המושל הכללי של קנדה.
חייו

ריצ'לר נולד במונטריאול שבקנדה, להורים יהודים. אביו, אייזק מוזס ריצ'לר היה בעל מגרש גרוטאות ואמו, לילי הייתה בתו של הרב יהודה יודל רוזנברג. הוא גדל בשכונת מייל אנד, שכונה יהודית בעיר, אותה תיאר לאחר מכן בספריו, מנציח את החיים היהודיים בשכונה שממזרח לפארק מאונט רויאל בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.
למד אנגלית בקולג' סיר ג'ורג' ויליאמס (כיום אוניברסיטת קונקורדיה במונטריאול), אך לא השלים את לימודיו. בשנת 1950, בגיל 19, עבר לפריז. לאחר חזרה לתקופה קצרה לקנדה ב-1952, בה עבד בשירות השידור הקנדי (CBC) עבר ב-1954 להתגורר בלונדון. רק בשנת 1972 חזר למונטריאול עיר הולדתו.
ריצ'לר היה נשוי לקתרין, קנדית-צרפתייה. התגרש ונישא בשנית לפלורנס. לזוג חמישה ילדים, שחלקם עוסקים בכתיבה ספרותית או עיתונאית.
עבודתו

פרסומו הרב של ריצ'לר נבע בעיקר[דרוש מקור] מהרומן הרביעי שפרסם, רב המכר "חניכותו של דודי קרביץ" שיצא לאור ב-1959. הספר מספר על נער יהודי יליד מונטריאול ועל דרכו הבלתי מוסרית וחסרת המעצורים להתעשר. בספר תיאור צבעוני של החיים היהודיים במונטריאול בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.
ב-1974 יצא לאקרנים הסרט "המרוץ לצמרת של דודי קרביץ" בכיכובו של ריצ'רד דרייפוס שהתבסס על הספר. ריצ'לר נטל חלק בכתיבת התסריט, והיה מועמד יחד עם ליונל צ'טוינד לפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע בקטגוריית תסריט מעובד. הסרט נחשב לאחד הסרטים הקנדיים המצליחים ביותר בכל הזמנים וזכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
כתב תסריטים לקולנוע וטלוויזיה.
כתב גם סיפורים קצרים ומאמרים עיתונאיים (בין היתר בניו יורקר), בהם נקט לשון חריפה ועמדות לעומתיות.
כתב את סדרת ספרי הילדים "Jacob Two-Two", שעובדה לסדרת האנימציה "קובי קובי".
מספריו

בנו של גיבור קטן (1955)
חניכותו של דודי קרביץ (1959), תרגם אהרן אמיר, הוצאת עם עובד, 1976.
הפרש מסנט אורביין (1971), תרגם אהרן אמיר, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1980.
יהושע אז ועכשיו (1980), תרגם חיים גליקשטיין, הוצאת זמורה-ביתן, 1987.
סולומון גורסקי היה כאן (1989), תרגם משה זינגר, הוצאת זמורה-ביתן, 1994.
הסיפור על-פי בארני (1997) - עובד בשנת 2010 לסרט בבימויו של ריצ'רד לואיס ובכיכובו של פול ג'יאמטי.
דיוקנו של ריצ'לר על בניין בעיר מונטריאול