stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיוון (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע יגאל בשן
 מתוך האלבום סיוון
 יצא לאור:  1981 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.25 דק' 
 כתיבה:  שמוליק צ'יזיק, יגאל בשן 
 לחן:  שמוליק צ'יזיק, יגאל בשן 
 
סיוון הוא שיר שכתבו והלחינו שמוליק צ'יזיק ויגאל בשן וביצע יגאל בשן.
רקע

בסוף שנות ה-70 ניסה יגאל בשן לפרוץ בקריירה בינלאומית. בשנת 1977 הוציא בשן אלבום באנגלית ושמו "You Got The Power", שאחד משיריו נקרא "My Suzanne". כשחזר לישראל הקליט את השיר בעברית עם הלחן המקורי. שמוליק צ'יזיק קרא לשיר "סיוון", כיוון שהשם סיוון היה בעל צליל דומה ל"סוזן". השיר יצא לאור בשנת 1981, ונכלל באלבום "סיוון" של יגאל בשן ולהקת ברוש, שעיבדו יחדיו את השיר, כששיר זה היה הבולט ממנו.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"א (1981) דורג השיר במקום הרביעי.
בשנת 2004 עשו אילן רוזנפלד, קובי פרג' ועודד פז גרסה פארודית על השיר במסגרת הסדרה הפיג'מות.
ב-9 בדצמבר 2019, שנה לאחר מותו של בשן, הוציא הזמר עידן עמדי קאבר לשיר כחלק מאלבום לזכרו של יגאל בשן.
באפריל 2024 יצרו עידן ניידיץ ויוסי גבני גרסה פארודית של השיר בהתייחס לתקיפת ישראל על ידי איראן.
הערות שוליים

↑  רועי בהריר פרל‏, גנוב על לאה: האנשים מאחורי השמות בשירים, באתר וואלה, 24 במאי 2015
ראע'ב עלאמה

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1962 (בן 62) ע'וביירי, לבנון 
 שם לידה:  ראע'ב סובחי עלאמה
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 בת זוג:  ג'יהאן אל-עלי
 מספר צאצאים:  2 
 
רָאעֶ'ב עָלָאמֶה (בערבית: راغب علامة; נולד ב-7 ביוני 1962) הוא זמר, מוזיקאי ואיש טלוויזיה, שיעי, לבנוני, בעל אזרחות קנדית. אחד היוצרים והזמרים המפורסמים בעולם הערבי, בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21.
קריירה

עלאמה התחיל לשיר בבית הספר בגיל 8, כשהוא מלווה את שירתו בנגינה על עוד. הוא השתתף במספר תוכניות רדיו והיה ידוע בחיבתו להופיע בטקסים בבית הספר. החל את הקריירה שלו בשנות ה-80 כשהתמודד בתוכנית טלוויזיה לגילוי כישרונות חדשים בשם "סטודיו אל-פַֿן", ובה קיבל את פרס הפלטינה.
מאז הוא כותב, מלחין, שר, מופיע ומוציא אלבומים, כמעט מדי שנה. הוא היה האמן הערבי הראשון שהאלבום שלו נמכר בסטארבקס. לעלאמה שיתופי פעולה עם זמרים אחרים, כמו: שאקירה, מוחמד חמאקי ממצרים, אחלאם א-שאמסי (אנ') מהאמירויות, וסמירה סעיד ממרוקו.
רשת בתי הספר סנט ג'ורג'

בתחילת הקריירה המוזיקלית שלו בשנות ה-80, פתח עלאמה את בתי הספר של סנט ג'ורג'. מטרתו הייתה לספק חינוך לכמה שיותר תלמידים. להגשמת המטרה הוא רתם את אחיו, אחמד סובחי עלאמה, שפתח את בית הספר הראשון בביירות ובו כ-200 תלמידים, והמפעל גדל לכ-2,000 תלמידים בארבעה מבנים בשכונות הדרומיות של ביירות.
מסעות פרסום

לאורך הקריירה שלו, זכה עלאמה לחסות מכמה גופים וחברות בין-לאומיות והיה "הפנים" של מסעות הפרסום שלהן. בין הגופים והחברות: האו"ם, סטארבקס, מרצדס-בנץ, סמסונג, משרד התיירות המלזי, מלזיה איירליינס, מידל איסט איירליינס.
דיסקוגרפיה

| שנה | שם האלבום | מספר שירים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | ערב עם ג'ורג' ווסוף (سهرة مع جورج وسوف) | 6 | (מהם 3 של עלאמה) |
| 1986 | הלוואי (ياريت) | 6 |  |
| 1987 | הַמַּתָּנָה (الهدية) | 8 |  |
| 1988 | מנורת הלילה (ضوى الليل) | 7 |  |
| 1989 | לא ראוי (ما يجوز) | 7 |  |
| 1990 | לבי אהב אותה (قلبي عشقها) | 7 |  |
| 1993 | חיי (يا حياتي) | 7 |  |
| 1995 | תאום נשמתי (توأم روحي) | 8 |  |
| 1996 | לימדת אותי (علمتيني) | 8 |  |
| 1996 | הבדל גדול (فرق كبير) | 8 |  |
| 1997 | הידד לַך (برافو عليكي) | 8 |  |
| 1999 | אהובי השוכח (حبيبي يا ناسي) | 8 |  |
| 1999 | יא ריבון, יא אללה, אוסף שירים דתיים (يا رب يا الله, مجموعة من الأغاني الدينية) | 3 |  |
| 2001 | [הם] גרמו לי להישאר ער בלילה (سهروني الليل) | 13 |  |
| 2002 | מדוע (طب ليه) | 11 |  |
| 2004 | האהבה הגדולה (الحب الكبير) | 11 |  |
| 2008 | לא אוהב אותך (مش بعشقك) | 12 |  |
| 2010 | שנים חלפו (سنين رايحة) | 11 |  |
| 2014 | אהובי הצחיקני (حبيب ضحكاتي) | 13 |  |
הוקרה ותפקידי כבוד

עלאמה זכה בשני פרסי "צדף הזהב" לאנשי תרבות לבנונים ובכמה פרסים נוספים במהלך הקריירה שלו. אלבומיו הפכו אותו לאחד הזמרים המצליחים מבחינה מסחרית בעולם הערבי. עלאמה היה ראש חבר השופטים, בעונה הראשונה והשנייה (2012–2013) של תחרות אראב איידול בתאגיד השידור הסעודי MBC (המקבילה של התוכנית אמריקן איידול).
ב-2015 הוא הוא היה חבר בפאנל השופטים של תוכנית "אקס פקטור" בתחנת MBC One.
בשנת 2019, הוא השתתף בפאנל השופטים של The Voice עונה 5, בדובאי.
באוקטובר 2023, הוא היה חבר בפאנל השופטים של תוכנית "אקס פקטור" בטלוויזיה של דובאי.
הוקרה ותפקידי כבוד > שגריר שלום ורצון טוב

בשנת 2013, מונה עלאמה על ידי התוכנית הסביבתית של האו"ם (UNEP) כשגריר של שלום ורצון טוב.
חיים אישיים

ב-1996 נשא עלאמה לאישה את ג'יהאן אל-עלי (ער'), ולהם שני בנים, ח'אלד (יליד 1998) ולואַ֫יי (יליד 2001).
התבטאותו לאחר חיסולו של נסראללה והתגובות בלבנון

בדצמבר 2024 פורסמה הקלטה של שיחת טלפון שבה הביע עלאמה את מה שנתפס בעיני שיעים לבנונים, תומכי חזבאללה, כ"הקלה" לאחר חיסולו של נסראללה. הפגנות נערכו נגד עלאמה, איימו עליו שאם יגיע לביירות יפגעו בו, ושרפו אחד מבתי הספר שלו, בדרום ביירות. מנגד, היו רבים שתמכו בו, בטענה כי כך חשים לבנונים רבים.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  راغب علامة: لازلت من الأوائل, صحيفة الخليج (בערבית)
1 2  "Ragheb Alama". Alam el Phan. אורכב מ-המקור ב-2014-09-02.
↑  "Biography of Ragheb Alama". Yala.fm. אורכב מ-המקור ב-2011-10-29. נבדק ב-2011-09-16.
↑  "Ragheb Alama launches latest CD at Starbucks, Hamra". Star Scene. אורכב מ-המקור ב-2010-11-21.
↑  Good Stuff (feat. Shakira), 2013-06-01, נבדק ב-2024-12-27
↑  سميرة سعيد وراغب علامة وهيفاء ورامى جمال ينعشون سوق الكاسيت بأغانٍ جديدة, اليوم السابع, ‏2024-05-06 (בערבית)
1 2  "Ragheb Alama In "Arab Idol" Judge Panel on MBC". Season 1 and Season 2.
↑  صور حزينة وكلمات مؤثرة.. الموت يُفجع زوجة راغب علامة, LBCIV7, ‏2017-09-19 (בערבית)
==קישורים חיצוניים==
ראע'ב עלאמה, ברשת החברתית פייסבוק
ראע'ב עלאמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
ראע'ב עלאמה, ברשת החברתית אינסטגרם
ראע'ב עלאמה, סרטונים בערוץ היוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140003596 (data)  GND: 135136458  ISNI: 0000 0000 5516 3772  MusicBrainz: 375e25cc-67cf-4233-b7a7-f2129bdad9c5  VIAF: 19876532   WorldCat (עם VIAF): 19876532 
ראע'ב עלאמה, 1986
Otelo Burning

| --- | --- |

 בימוי:  שרה בלצ'ר
 הופק בידי:  שרה בלצ'ר
 מדינה:  דרום אפריקה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 ביולי 2011 
 שפת הסרט:  זולו 
 פרסים:  פרס הסרט הטוב ביותר בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 
 www.oteloburning.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
Otelo Burning הוא סרט דרמה דרום אפריקאי משנת 2011, בבימויה והפקתה של שרה בלצ'ר. התסריט נכתב על ידי ג'יימס וייל, שרה בלצ'ר, וסדנת השחקנים. הסרט הוא בזולו עם כתוביות באנגלית. בסרט מככבים ג'פטה ממבולו, תומאס גומדה, וטשפאנג מוהלומי.
תקציר העלילה

השנה היא 1989, והמאבק נגד האפרטהייד הוא בשיאו. הסיפור מתחיל כאשר אוטלו בותלזי בן ה-16, אחיו הצעיר, נטווה, והחבר הכי טוב שלו ניו ייר (השנה החדשה באנגלית), מוזמנים לבית החוף שם אמו של החבר עובדת כמשרתת.
הם צופים באלוף הגלישה במים המקומי, ונשאבים לתוך עולם שהיה סגור בפניהם. הוא ההיפוך הגמור מהמעברה (township) בו הם חיים – מקום של עוני וצפיפות, המצוי תחת איום תמידי של אלימות פוליטית ואחרת. הבנים, שעד רגע זה פחדו מהים, מגלים שהם יכולים "לעוף על המים", דבר המסמל עבורם חופש, שחרור.
עד מהרה, אוטלו מתגלה כעילוי, וההצלחות שלו, והיחסים שהוא רוקם עם הסביבה, גורמים לדרמות וסכסוכים, אשר מסתיימים בטרגדיה, ובבחירות בלתי אפשריות עבור אוטלו.
השחקנים

צוות השחקנים מורכב רובו משחקנים צעירים המעורבים במציאות בעולם שבו מתרחש הסיפור.
ג'אפטה ממבולו: אוטלו
תומאס גומדה: ניו ייר
סיהלה קסאבה: מנדלה מודיסה
טשפאנג מוהלומי: נטווה
נולוואזי שאנגה: דזי
קנת נקוסי: אוסקר בותלזי
הרייט מנמלה: מאדר כריסטמאס
המילטון דהלאמיני
מוטלטסי מפטסצ'ה: בלייד
הפקה

הסרט היה בפיתוח במשך יותר משבע שנים, ויצא בסופו של דבר מתהליך ארוך במסגרת סדנת קולנוע ומשחק עבור ילדים בלמונטוויל, ליד דרבן.
הפקה > צילום

חלק גדול מהסרט צולם במצלמה ידנית במחוז KwaZulu-Natal בדרום אפריקה. רוב הסרט צולם במצלמת RED. סצנות הגלישה צולמו במצלמת Canon 5D.
מוזיקה

הפסקול המקורי של הסרט המקורי הולחן על ידי אלן לזאר וטיאגו קורייה-פאולו. רשימת השירים בפסקול:
Induna (The Headman) - Shiyani Ngcobo
March in the Line - Casino
Mkhozi - Monwa & Sun
All Night Jive - Zone 3
Reggae Vibes is Cool - James Phillips
Ezweni Elihle-Hle - Masibuyele Kujehova
Zulu
Straight Forward - The Big Red One
Hold On - Modern English
Thugs - The Dynamics
Hoi Chaklas - Mr. Chacklas
Dangerous - MM Deluxe
Who's Worried - The Dynamics
My Dreams Won't Wait - Zaki Ibrahim
Sunshine - Zaki Ibrahim
Cold World - Tumi and Andreena Mill
צאת הסרט

בלצ'ר לקחה את הסרט לפרויקט הסרטים העצמאיים No Borders IFP בניו יורק בספטמבר 2009, והסרט נבחר על ידי IFP כפרויקט לפיתוח ב-2011. Otelo Burning היה סרט הפתיחה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בדרבן ה-32.
ביקורת

המבקר ג'ון דפור, בהוליווד ריפורטר, שיבח את צוות השחקנים ואת הצילום של הסרט. אך הוא סבר שהתסריט מתקשה לעמוד בציפיות שהשם של הסרט מפתח, בהשוואה ליצריתו הקלאסית של שייקספיר, אותלו. הביקורת בניו יורק טיימס, מאת ניל גנזלינגר, גם שיבחה את צוות השחקנים, ואת האופן שבו בלצ'ר לא המתיקה את המציאות הקשה של החיים באפרטהייד.
פרסים

הסרט זכה בפרסי לסרט הדרמטי הטוב ביותר והפרס לסרט גלישה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ביירון ביי ב-2013.
הערות שוליים

↑  "Otelo Burning - basic movie info".
↑  "Production Notes" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-04.
↑  Sara Blecher takes Shakespeare to South Africa, sort of., John Defore, Hollywood Reporter, November 30, 2012
↑  Coming of Age at a Critical Time, Neil Genzlinger, New York Times, November 8, 2012
רוצי שמוליק קורא לך

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אריאל זילבר
 מתוך האלבום רוצי שמוליק
 יצא לאור:  1976
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  3:18
 כתיבה:  שמוליק צ'יזיק
 לחן:  שמוליק צ'יזיק
 
"רוצי שמוליק קורא לך" (מוכר יותר כ"רוצי שמוליק") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי שמוליק צ'יזיק ובוצע על ידי אריאל זילבר. הוא יצא לאור בשנת 1976.
רקע

השיר נכתב והולחן על ידי צ'יזיק, והיה הלהיט הראשון שיצר. זילבר, שהיה חבר בלהקת תמוז, ביקש להקליט את השיר עבור הלהקה, אבל חבריו ללהקה סירבו להקליט את השיר, כיוון שלא עמד לדעתם בקו המוזיקלי של הלהקה. מאיר ישראל, חבר תמוז, טען שהשיר מתאים ללהקת כוורת. בעקבות כך, הקליט זילבר את השיר באופן עצמאי, ופנה לאחר מכן לקריירת סולו.
השיר נכלל באלבומו הראשון של זילבר, "אריאל זילבר", משנת 1976, כאשר בגרסת התקליטור נקרא "רוצי שמוליק", וכלל גם את הלהיטים "בטי בם", "אגדה יפנית", "שמש שמש", ו"ברוש".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשל"ו (1976), נבחר השיר כשיר השנה, בעקבות היותו 8 שבועות ברצף במקום הראשון במצעדים השבועיים של התחנה.
הערות שוליים

↑  פיטר רוט, רוצי, שמוליק קורא לך, באתר ישראל היום, 23 באפריל 2012
↑    רז שכניק, עינב שיף ומרב בטיטו, מה שיותר עמוק, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 139f49cf-1451-47e8-976a-7b774e2e4dd9
היינריך הימלר

היינריך לויטפולד הימלר (בגרמנית: Heinrich Luitpold Himmler, ‏האזנהקובץ:De-Heinrich Himmler.ogg‏Ⓘ‏‏; 7 באוקטובר 1900 – 23 במאי 1945) היה פושע מלחמה גרמני נאצי. מהדמויות הבולטות והנאמנות בשלטון גרמניה הנאצית. הוא כיהן בין היתר כראש האס אס, ראש הגסטפו, ושר הפנים של הרייך הגרמני. הימלר היה למעשה המוציא לפועל של תוכניות "הפתרון הסופי" אשר, לצד תוכניות השמדה וגירוש אחרות של השלטון הנאצי, שלחו מיליוני בני אדם למותם במחנות ההשמדה (רובם המכריע יהודים) ולסבלם של מיליונים רבים נוספים בקרב אוכלוסיות אירופה.
הימלר מעולם לא נשפט על התנהלותו ופשעיו במהלך המלחמה. הוא נפל בשבי הצבא הבריטי והתאבד מספר ימים לאחר מכן, ב-23 במאי 1945.
ביוגרפיה > מנעוריו עד עליית הנאצים לשלטון

הימלר נולד בלאנדסהוט, עיירה ליד מינכן בירת בוואריה, למשפחה מן המעמד הבינוני. אביו, גבהארד הימלר, היה מנהל בית ספר, והימלר השלים את לימודיו התיכוניים. בתום לימודיו התגייס לרגימנט הבווארי ה-11 במלחמת העולם הראשונה, אך לא הספיק להשתתף בלחימה עקב כניעת גרמניה.
לאחר המלחמה היה לפעיל בפרייקור - מיליציות ימניות קיצוניות שהשתתפו בקרבות המשתוללים בגרמניה, בין תומכי הימין והשמאל באותה התקופה. המיליציות הללו היו מורכבות ברובן מיוצאי צבא, הממורמרים על תבוסת גרמניה במערכה, והמתנגדים לסוציאליזם ולקומוניזם. בוואריה של אותה תקופה הייתה כר נרחב לפעילות כזו. במקביל קיבל הימלר תואר באגרונומיה מבית הספר הטכני הגבוה של מינכן.
בשנת 1923 הצטרף למפלגה הנאצית, בשעה שזו עמדה על סף ניסיון המרידה נגד השלטון המרכזי בגרמניה, "הפוטש בבית הבירה". מרידה זו דוכאה בכוח על ידי ממשלתה החוקית של מדינת בוואריה, וראשי המרד, ובהם אדולף היטלר, נשלחו אל הכלא. תמונה מפורסמת מאירוע הפוטש מראה את הימלר במדי אס אה צועד כשהוא אוחז במוט ועליו סמל הצבא הגרמני הקיסרי. לאחר כישלון המרד, בשנת 1924, החליט הימלר לעזוב את הפוליטיקה ולהתמסר למקצועו – גידול תרנגולות בכפר קטן בשם ואלדטרודרינג.
עם חזרתו לפוליטיקה, התמנה הימלר כמזכירו של פעיל נאצי בשם גרגור שטראסר, שפעל בצפון גרמניה, והיווה במשך תקופה קצרה - באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 - תחרות מסוימת להיטלר (ומשום כך, מאוחר יותר בשנת 1934, בליל הסכינים הארוכות, היטלר הורה להימלר לרצוח אותו).
בשנת 1928 נישא למרגרטה בודן, בתו של בעל אחוזה פרוסי, שהייתה מבוגרת ממנו בשבע שנים. לזוג נולדה בת בשם גודרון. לאחר זמן מה עלו הנישואין על שרטון, והזוג החל לחיות בנפרד.
לאחר שהשתחרר היטלר מן הכלא, הוא יזם הקמת גוף של משמר פרטי למטרות מיוחדות שיכונה "אס אס". בתחילתו כלל גוף זה כמה עשרות פעילים, והיה תחת פיקודם של מפקדים שונים עד שנת 1929, עת פנה היטלר אל הימלר וביקש ממנו ליטול לידיו את הפיקוד. בתחילה היה הימלר כפוף לארנסט רהם, מבחינה טכנית מפקד האס־אה והאס־אס גם יחד. כעבור ארבע שנים כבר מנה האס־אס 52,000 איש.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה הימלר ראש מנגנון ענק, שבמהרה עבר שינוי והוסב בחלקו ליחידות לוחמות שכונו ואפן אס אס. בתחילה מנה האס־אס כמאה וחמישים אלף איש (בשנת 1940). עם סיום המלחמה מנה האס־אס כולו, כשחלקו הגדול הוא הוואפן אס־אס, כ-800 אלף איש. הוואפן אס.אס. שהחל את דרכו עם שלוש דיוויזיות, מנה בסיום המלחמה 35 דיוויזיות. חלק מהן דיוויזיות שהיו מורכבות מתושבי הארצות הכבושות, וארצות האוהדות את המטרה הנאצית.
בזמן המלחמה הקים הימלר את מנגנון ההשמדה הנאצי ועמד בראשו. הוא היה אחראי באופן אישי לכל פעולות ההשמדה שביצע האס־אס ולפעולות רצח עם נוספות כלפי עמים רבים באירופה – הסלאבים והצוענים.
מתחילת המלחמה הייתה יריבות בין מנגנון האס-דה, שירות הביון של האס־אס ובין האבווהר, זרוע הביון של הוורמאכט. בראש האבווהר עמדו דמויות אנטי נאציות כמו וילהלם קנריס והנס אוסטר, ולמעשה עסק באופן אינטנסיבי בפעולות שמטרתן הפיכת המשטר ברייך השלישי. לאחר קשר העשרים ביולי ב-1944 הסתיימה יריבות זו במעצרם של ראשי האבווהר בידי האס־אס ורציחתם. בשלב זה היה כוחו של הימלר בלתי מוגבל בכל מקום בו שלט הרייך השלישי. ה"רייכספיהרר", כפי שכינה עצמו ("המנהיג הלאומי"), היה האיש החזק ברייך, שני בכוחו אך להיטלר עצמו.
בשנת 1944 היטלר החליט להעביר בהדרגתיות את הפיקוד מהצבא לאס אס. הימלר מונה למפקד קבוצת הצבאות "אובר ריין" אשר נלחמה מול כוחות הברית באזור אלזס - בניסיון לכבשו בחזרה על פי פקודת היטלר, למרות מיעוט הכוחות הגרמניים שם. יש הטוענים כי תפקידו היה בעיקר ייצוגי, אם כי באזור זה הגרמנים עסקו במדיניות "אדמה חרוכה" בהבעירם ובהשמידם חלקים ניכרים מהכפרים והעיירות באזור.
ב-12 בינואר 1945 הצבא האדום החל במתקפה אל תוך גרמניה עצמה. ראשי הצבא הגרמני, ובהם הגנרל היינץ גודריאן, ראו צורך בהקמת קבוצת ארמיות שתוקצה להגנת המרווח בין הכוחות הגרמניים בויסלה לאלו שבנהר האודר התחתון, מול הצבא האדום המתקדם. קבוצה זו, שנקראה קבוצת ארמיות ויסלה, הוקמה בינואר 1945, ריכזה כוחות רבים ממקומות שונים ובשיאה מנתה 500,000 חיילים. ב-23 בינואר 1945 במסגרת ההחלטות על העברת הפיקוד בצבא לידי האס. אס., היטלר מינה את הימלר למפקד קבוצת הארמיות החדשה. הימלר היה חסר כל כישורים לפיקוד קרבי, אך קיבל עליו את המינוי. הוא הקיף עצמו במפקדים מן הוואפן אס־אס, והרחיק את קציני המטה הכללי שתכננו את המתקפה.
ב-18 במרץ 1945 לקה הימלר בשפעת ופרש למרפאה, שם ביקר אותו הגנרל גודריאן וניסה לשכנע אותו לפרוש מן הפיקוד על קבוצת הארמיות. ביום שלאחר מכן מסר הימלר את הפיקוד לגנרל גוטהרד היינריצי. בביקור של היטלר במטה גודריאן, היטלר שינה לגנרל את התוכניות לגבי מתקפת הנגד שנועדה לקבוצה זו, (בשם מבצע מיפנה - בגרמנית Unternehmen Sonnenwende) אך נכנע לאחר ויכוח סוער שכלל צרחות לכך שהפיקוד על המבצע יהיה של היינריצי ולא של הימלר. יש הטוענים שההכנה הלקויה תחת פיקודו של הימלר ומפקדי האס.אס. הייתה בעוכרי הפעולה, שהייתה יכולה להצליח מכיוון שהחיילים הסובייטים היו עייפים וחסרי ציוד, כלי הרכב והטנקים שחוקים לאחר שבועות של נסיעה, והיחידות מפוזרות לאורך קווי אספקה ארוכים.[דרוש מקור] חלק מחיילי הקבוצה נלחמו עד לכניעתה של גרמניה, אך רוב הניצולים היו בין הנכנעים לכוחות הברית.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר מותו של היטלר מונה גרוס-אדמירל קרל דניץ ליורשו והקים ממשלה בעיר פלנסבורג. הימלר מונה בתחילה לממשלה זו, אך פוטר ממנה כמה ימים לאחר מינויו, ב-6 במאי 1945, כפי הנראה כצעד מצד הממשל החדש בניסיון לקבלת לגיטימציה מבעלות הברית (צעד זה לא הועיל, שכן כמה ימים לאחר מכן פוזרה "הממשלה" וכל חבריה נאסרו). כמה ימים הוסיף לשוטט ולנסות להפעיל את כוחותיו, אך גילה שעל אף מעמדו הרם בעבר, עתה הוא בבחינת פושע נמלט.
משהבין את מעמדו החדש גילח את שפמו, שם רטייה שחורה על עינו ולבש מדי חייל ז'נדרמריה צרפתי. ב-22 במאי נעצר בעיר ברמן על ידי יחידת צבא בריטית כשהוא מעמיד פנים בשם "היינריך היצינגר" (אדם שהוצא על ידיו להורג כסובל מ"תבוסתנות"). בחקירה (שבה השתתף בין השאר חיים הרצוג - קצין מודיעין בצבא הבריטי, ולימים נשיא מדינת ישראל) גילה את זהותו האמיתית, טען שבא מרצונו החופשי, ואף דרש להיפגש עם צ'רציל או מונטגומרי, ולייעץ להם ולשתף עימם פעולה במאבק נגד הרוסים והבולשביזם. בתשובה לשאלה על מחנות המוות, ניסה הימלר לציירם כמתקנים לכליאת שבויים בלבד, וכאשר הונחה לפניו ערימת כתבי עת מרחבי העולם שגוללו בפרוטרוט את הזוועות, טען שלא ידע דבר על כך, וכי אחרים עשו זאת באופן לא רשמי והוא לא היה האחראי. הוא העמיד פני מזועזע כשהראו לו בחקירה סרטים מזוועות המחנות.
כעבור יום, בעת שנערכה בדיקה מקיפה בניצוחו של קצין הרפואה הראשי במחנה, התאבד הימלר בנשיכת גלולת ציאניד, שהייתה חבויה בתוך שן טוחנת בה נקדח חור מבעוד מועד. המאמצים להחיותו כשלו, והוא מת תוך זמן קצר.
הימלר נקבר בקבר לא מסומן ליד העיר לינבורג שבצפון גרמניה. מקומו המדויק של הקבר איננו ידוע עד היום.
משפחתו

להימלר הייתה בת יחידה מאשתו מרגה (מרגרטה הימלר) (1893- 1967): גודרון בורוויץ (2018-1929). הימלר גם ניהל רומן עם מזכירתו ונולדו לו שני ילדים: בנו הלגה פוטהסט (1942) ובתו נאנט דורותיאה פוטהסט (1944). להימלר היה גם בן מאומץ בשם גרהרד פון אהה, שהיה אצל הימלר במשפחת אומנה.
בשנת 2005 פורסם כי גודרון בורוויץ, בתו של היינריך המתגוררת בפרבר במינכן, מסייעת לארגון שטילה הילפה ("עזרה שקטה", המממן הגנה משפטית ועוזר לפושעי מלחמה נאצים מאז 1946), ואף סיפקה לפושע נאצי מגורים מכספי הארגון.
בשנת 2005 פרסמה קטרין הימלר, (ילידת 1967), נכדת אחיו של היינריך הימלר, את ספרה "האחים הימלר" המתאר את קורות המשפחה, המוצגת כמשפחה הומניסטית ומשכילה, ולה שלושה בנים: גבהארדט, ארנסט (אחים של היינריך) והיינריך, שכולם שיתפו פעולה עם המנגנון הנאצי. היא מתגוררת בברלין עם בנה וביקרה כמה פעמים בישראל. בעלה לשעבר[דרושה הבהרה] הוא ישראלי, בן לניצולי השואה.
כתביו

בינואר 2014 פורסם כי כ-700 מכתבים אישיים, רשימות ותמונות מהאוסף הפרטי שלו שמורים בכספת בנק בתל אביב, וחלקם החלו להתפרסם בסדרת כתבות של היומון הגרמני "די ולט".
ראו גם

אננארבה
לקריאה נוספת

ויליאם ל. שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, הוצאת שוקן, 1976.
האנציקלופדיה של השואה, הוצאת יד ושם וספרית פועלים (כרך שני), 1990.
יואכים פסט, היטלר – דיוקנו של לא איש, בית הוצאה כתר, ירושלים, 1986.
אלן קלרק, מבצע ברברוסה: מלחמת רוסיה – גרמניה, 1941 – 1945, הוצאת מערכות, 1972.
יואכים פסט, פני הרייך השלישי, הוצאת מערכות, 1987.
קטרין הימלר: האחים הימלר-סיפורה של משפחה גרמנית, הוצאת "מטר", 2007.
התר פרינגל: גזע הפורענות-המדענים של הימלר הוצאת "עברית", 2006.
פיטר פדפילד, הימלר, תרגם מאנגלית אריה חשביה, הוצאת דביר, ספריית מעריב, 2008.
קרלוס צ'קאנה

קרלוס אלברטו צ'קאנה (נולד ב-23 ביוני 1976) הוא כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי השקמה/רמת חן ובנוסף עוזר מאמן בקבוצת נערים א' במכבי תל אביב.
קריירה

צ'קאנה נולד, גדל והתחנך בטוקומאן על ידי אמו וסבו לאחר שאביו עזב אותם בגיל צעיר. בגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של סן מרטין דה טוקומאן, ובשנת 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בשנת 2001 הצטרף לריבר פלייט, אך לא זכה לדקות משחק ובסיום העונה עזב לקילמס. כעבור שנה הצטרף למועדון הכוויתי אל ערבי, אך נאלץ לעזוב בשל מלחמת עיראק.
בשנת 2003 הגיע צ'קאנה לישראל והצטרף למ.כ. נצרת עילית ששיחקה אז בליגה הלאומית. בתחילת הקדנציה שלו במועדון, התגלה כי אשתו יהודייה והוא זכאי לקבל אזרחות ישראלית, דבר אותו מימש עם הזמן ובכך לא נחשב כזר. בסיום העונה עלתה העפילה הקבוצה לליגת העל, אך צ'קאנה שוחרר וחתם בהפועל אשקלון ששיחקה אז בליגה הארצית. בקבוצה זו הוא שיחק לצד חברו יונתן טננבאום. צ'קאנה זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו והיה שותף להעפלה של הקבוצה לליגה הלאומית ולחצי גמר גביע המדינה. בסיום העונה חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל, אך לא זכה לדקות משחק ועבר לעירוני קריית שמונה ומשם להפועל באר שבע.
בקיץ 2006 חתם צ'קאנה בהפועל רמת גן. בקיץ 2008 עבר לצליה הסלובנית. בינואר 2009 חזר להפועל רמת גן על מנת להיות עם משפחתו שנשארה בארץ בעת שבנו עבר טיפולים בבית החולים שיבא. ב-8 במאי 2009 הבקיע צמד בניצחון 3–1 נגד הפועל רמת השרון, במשחק בו העפילה קבוצתו לליגת העל לאחר 20 שנה בליגות הנמוכות. לאחר שנתיים בליגת העל ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, וב-11 במאי 2012 הבקיע צ'קאנה את שער הניצחון נגד הפועל רעננה, שתרם להעפלתה של הקבוצה שוב לליגת העל. בעונת 2012/2013 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, ובסופה חזר להפועל אשקלון. בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה א'.
בקיץ 2014 חזר לקבוצת נעוריו סן מרטין דה טוקומאן, במדיה שיחק ארבעה משחקים ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. בינואר 2016 חזר מפרישה וחתם בהפועל כפר שלם מליגה א', ובמדיה שיחק שנתיים וחצי.
ב-2 באוגוסט 2018 חתם צ'קאנה במ.כ אור יהודה מליגה ב'.
כיום צ'קאנה עוזר מאמן בקבוצת נערים ב' במכבי תל אביב.
צ'קאנה התמודד בבחירות למועצת העיר רמת גן מהמקום השביעי ברשימה של המועמד לראשות העיר, ליעד אילני.
בעונת 2020/2021, חתם באגודת כדורגל המכתש גבעתיים מליגה ג', קבוצה שחלק נכבד מהסגל שלה שיחק בעבר בהפועל רמת גן. ב-18 בדצמבר 2021 צ'קאנה הבקיע שמונה שערים במשחק אחד, בו גברה קבוצתו על מכבי פרדס כץ 2-11.
חיים אישיים

צ'קאנה נשוי לפריסילה רדוסקי, ארגנטינאית ממוצא יהודי, ולזוג נולדו שלושה ילדים. בנו הצעיר, איגור, הלך לעולמו בנובמבר 2011, לאחר מאבק במחלה קשה.
בנו טיני שיחק בקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה וכיום משחק בשמעון כפר קאסם.
תארים

גביע הטוטו (ארצית): 2004/2005
גביע המדינה: 2012/2013
גביע הטוטו (לאומית): 2011/2012
גביע הטוטו (ארצית): 2006/2007
מלך השערים בליגה הארצית: 2004/2005
הערות שוליים

↑  עשירי סביון וכפר שמריהו נהנים ממים מסובסדים, באתר וואלה, 13 ביולי 2000
↑  מיכאל וייסרמן ושלומי והבה, כפר שלם: קרלוס צ'קאנה עזב, יניב חייא חתם, באתר דאבל פס, 2 באוגוסט 2018
Pretenders (אלבום)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
The Austin Chronicle: 
Blender: 
Chicago Tribune: 
Encyclopedia of Popular Music: 
Rolling Stone: 
The Rolling Stone Album Guide: 
Spin: 
Spin Alternative Record Guide: 10/10
The Village Voice: A−
Pretenders הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית-אמריקאית הפריטנדרס, אשר יצא ב-7 בינואר 1980. שילוב של מוזיקת רוק, פאנק ופופ, האלבום הזה הפך את הלהקה למפורסמת. האלבום כולל את הסינגלים "Stop Your Sobbing", "Kid" ו-"Brass in Pocket".
ניק לואו הפיק את הסינגל הראשון מהאלבום, "Stop Your Sobbing", אבל החליט לא להמשיך לעבוד עם הלהקה, משום שחשב שהיא "לא מתקדמת לשום מקום". כריס תומאס הפיק את ההקלטות אחרי זה.
הוצאת האלבום

Pretenders יצא הישר למקום מספר 1 במצעד האלבומים הבריטי בשבוע של השקתו, ונשאר שם למשך ארבעה שבועות רצופים. הוא גם הגיע לטופ-10 בבילבורד 200 ואושר כפלטינה במהלך 1982 על ידי RIAA.‏ Pretenders נרשם כאחד האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים על ידי VH1 ‏(#52). ב-2003, רולינג סטון מגזין דירג את האלבום כמספר 155 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, וקודם לכן, ב-1989, דירג אותו כמספר 20 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-1980. ב-2012, Slant Magazine דירג את האלבום במקום 64 ברשימתה של "האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-1980".
Pretenders עבר רימאסטרינג והוצא בגרסה מחודשת ב-2006, וכלל דיסק בונוס עם דמואים, בי-סיידס, וקטעים מהופעות חיות, רבים מהם שלא ראו אור קודם לכן. "Cuban Slide" ו-"Porcelain" במקור הופיעו כבי-סיידס ל-"Talk of the Town" ו-"Message of Love", ואילו "Swinging London" ו-"Nervous But Shy" שניהם הופיעו בבי-סייד של "Brass in Pocket". רצועות אלה, בתוספת גרסה חיה של שיר הפתיחה, "Precious", יצאו בהמשך בתור EP בשם Extended Play זמן קצר לאחר מכן.
Pretenders יצא שוב ב-2009 על ידי אודיו פידליטי כמהדורת אודיופיל מוגבלת על דיסק זהב. מהדורה זו, על אף שבוססה על הקלטות המאסטר המקוריים, לקה בהינדוס בלתי מורשה, מה שגרם לשינויים בחלק מהשירים. לא היו רצועות בונוס כלולים.
בתרבות הפופולרית

גרסת כיסוי של "Brass in Pocket" וגרסת המאסטר של "Precious" נכללו להורדה במשחק Rock Band.
הרצועה "Space Invader" הוא קטע אינסטרומנטלי המכיל אפקטים קוליים מן המשחק פולשים מהחלל (Space Invaders). קטע זה גם נשמע בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס".
"Private Life" נשמע בסרטGrand Theft Auto: Vice City Stories בתחנת הרדיו הבדיונית 98.3. גרסת קאבר הוקלטה על ידי גרייס ג'ונס עבור האלבום שלה Warm Leatherette.