stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נפילת משטר אל-אסד

נפילת משטר אל-אסד בסוריה אירעה ב-8 בדצמבר 2024, כאשר השלימו כוחות האופוזיציה הסורית את השתלטותם על הערים המרכזיות בסוריה ועל עיר הבירה דמשק, במתקפת הפתע שבה פתחו 11 ימים קודם לכן, ב-27 בנובמבר 2024. בכך הושלמה נפילת משטרו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד והשושלת שהחלה עם נשיאותו של חאפז אל-אסד ב-1971.
משפחת אסד, משפחה מהמיעוט העלווי, שלטה בסוריה מאז תפס חאפז אל-אסד את הנשיאות ב-1971, תחת מפלגת הבעת'. חאפז בנה משטר עם פולחן אישיות מובהק. לאחר מותו ב-2000 ירש בנו בשאר אל-אסד את השלטון, והפולחן סביב המשפחה המשיך להתפשט, תוך שהוא נתפס כ"תקוות העם". עם התפשטות הביקורת הציבורית על הפיכת סוריה ל"גומלוכיה" פרצה המהפכה הסורית ב-2011, שהובילה למלחמת אזרחים שבמהלכה נהרגו כ-580,000 אנשים, מהם 306,000 אזרחים. בזמן המלחמה הושמעו האשמות חמורות כלפי אסד על פשעי מלחמה, לרבות שימוש בנשק כימי כמו פגיעת סארין בע'וטה ב-2013.
רקע

ב-2011 פרצה מלחמת האזרחים בסוריה, שבמהלכה ניסו כוחות המורדים הסורים, המשויכים לקבוצות אתניות ואידאולוגיות מגוונות, להפיל את משטרו של בשאר אל-אסד.
רוסיה, איראן וחזבאללה התערבו בלחימה לטובת שלטון אסד, וסייעו לו לבלום את כוחות המורדים ולהשתלט מחדש על חלק גדול מהשטחים שאיבד. בסטטוס קוו החדש שנוצר, שגם עוגן בהסכמים ב-2019, אסד שלט על מרבית שטח המדינה, אך שלטונו הסתמך במידה רבה על סיוע של רוסיה, איראן וחזבאללה.
הכוחות הללו איבדו מיכולתם לסייע לשלטון אסד עקב פריצת מלחמת רוסיה–אוקראינה בפברואר 2022, ומלחמת חרבות ברזל בין חמאס והציר השיעי לישראל ב-2023. בשתי המלחמות הללו ספגו רוסיה, איראן וחזבאללה אבדות כבדות שלא אפשרו להם לסייע לשלטון הסורי.
ב-27 בנובמבר 2024 נחתם הסכם הפסקת האש בין ישראל ללבנון. עם כניסת הפסקת האש לתוקף, פתחו ארגוני המורדים הסורים במתקפת פתע על משטר אסד.
מתקפת המורדים

ב-27 בנובמבר 2024, פתחו המורדים הסורים, ובראשם הצבא הסורי החופשי והיאת תחריר א-שאם, בתמיכת טורקיה, במתקפת פתע על צבא אסד בסוריה. במסגרת המתקפה, הותקף אזור חלב ובהמשך את מחוזות חמה וחומס עד שלבסוף את דמשק. המתקפה כללה שלושה מבצעים שונים: מבצע הרתעת התוקפנות, שהחל ב-27 בנובמבר 2024; מבצע שחר החירות, שהחל ב-30 בנובמבר 2024; ומבצע קרב השיבה, שהחל ב-2 בדצמבר 2024.
לפנות בוקר 8 בדצמבר 2024, הנשיא אסד עזב במטוס פרטי שיצא מנמל התעופה הבינלאומי דמשק. שבוע לפני כן ברחו אשתו, אסמה אל-אסד, עם שלושת ילדיו. הם השתקעו ברוסיה, שהעניקה להם "מקלט על בסיס הומניטרי". בעקבות זאת, תושבים סורים פלשו אל מעונו הריק של אסד בשכונת אל-מאלכי בדמשק. עוד באותו היום הודחו מתפקידם חברי ממשלה שונים. מנהיג תנועת היאת תחריר א-שאם, אחמד א-שרע הצהיר כי מוסדות הציבור הסוריים לא יימסרו באופן מיידי לכוחות המורדים, ובמקום זאת יוחזקו זמנית על ידי ראש ממשלת סוריה "לשעבר", מוחמד ראזי אל-ג'לאלי, עד להשלמת המעבר המדיני המלא. אל-ג'לאלי הודיע בסרטון מדיה חברתית כי הוא מתכנן להישאר בדמשק ולשתף פעולה עם העם הסורי, תוך הבעת תקווה שסוריה תוכל להפוך ל"מדינה נורמלית". אולם, לאחר נפילת שלטון אסד נצפו מקרים של הוצאות להורג ללא משפט, באופן פומבי, של אישים המזוהים עם השלטון הקודם.
תגובות בין-לאומיות

ישראל ישראל – בעקבות הפלת שלטונו של אסד והשתלטות המורדים על המדינה, טנקים וכוחות חי"ר של צה"ל הוצבו בתוך רצועת השטח המפורז שבגבול ישראל-סוריה ברמת הגולן, כדי למנוע אפשרות לכניסת מורדים לשטח ישראל בחסות ההפיכה. באותו היום יחידת שלדג השתלטה על עמדות צבא סוריה בחרמון הסורי, עם נטישתם. חיל האוויר הישראלי הפציץ מספר שדות תעופה צבאיים בסוריה, מערכות הגנה אווירית, טילי קרקע-קרקע, ומספר רב של מחסני אמל"ח ומפעלי ייצור נשק. בהמשך ישראל נערכה להגנה על תושבים דרוזים בסוריה שהותקפו על ידי השילטון החדש
ארצות הברית ארצות הברית – פיקוד מרכז תקף 75 מטרות, בהן בכירי דאעש ומחנות שלו, במטרה למנוע מהארגון להשתמש בכאוס כדי לחזק את עצמו.
טורקיה טורקיה – חיל האוויר הטורקי ביצע תקיפות אוויריות במרחב.
הערות שוליים

↑  Securing Hama city and Khanaser highway | Regime forces and 25th Division expand operations around Hama city and advance towards “tracked military vehicles” academy, syriahr.com, 4 December 2024
1 2  A week after the “Deterrence of Aggression” operation, the death toll and martyrs rise to 571 civilians and military personnel, syria.liveuamap.com (באנגלית)
↑  ירון דרוקמן, ליאור בן ארי, האב טובח המונים, הבן כיוון לרפואת עיניים: שלטון הרודנים לבית אסד תם אחרי 54 שנים, באתר ynet, 8 בדצמבר 2024
↑    AFP, ‏מזכ"ל נאט"ו: איראן ורוסיה שותפות לפשעים של אסד בסוריה, בעיתון מקור ראשון, 9 בדצמבר 2024
↑  ליאור בן ארי, עם סיוע רוסי, הבטחות איראניות - ובלי חיזבאללה: אסד מתכונן למתקפת הנגד, באתר ynet, 2 בדצמבר 2024
↑  ליאור בן ארי, נעה לוצקי, סוכנויות הידיעות, אסד נמלט לרוסיה: "הוא ומשפחתו זכו למקלט במוסקבה", באתר ynet, 8 בדצמבר 2024
↑  السياسة (2024-12-08). "فيديو لمنزل بشار الأسد في دمشق بعد فراره". السياسة (בערבית). נבדק ב-2024-12-08.
↑  "Syria rebellion: Rebels say Syria free of Assad after reports he has fled". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-12-08.
↑  נורית יוחנן, מוחמד אבו אל-ג'ולנאי נולד ובגולן והפך למנהיג כוחות המורדים בסוריה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 בדצמבר 2024
↑  איתמר בן כליפא, ‏משטר אסד, הסוף: הרודן נמלט, המורדים השתלטו על דמשק | תיעודים היסטוריים, באתר JDN‏, 8 בדצמבר 2024
↑  המורדים נוקמים: הוצאות להורג בלתי פוסקות בסוריה, באתר "סרוגים", 10 בדצמבר 2024
↑  יואב זיתון, יאיר קראוס, ליאור בן ארי, "טנקים וכוחות חי"ר חצו את הגבול ונכנסו לאזור החיץ בגולן, הותקף מאגר נשק כימי", באתר ynet, 8 בדצמבר 2024
↑  דיווח: צה"ל כבש את החרמון הסורי, באתר ערוץ 7, 8 בדצמבר 2024
↑  צה"ל השתלט על החרמון בצידו הסורי; ההחלטה אושרה אמש בקבינט בפה אחד, באתר ישראל היום, 8 בדצמבר 2024
↑  לאחר נפילת משטר אסד: לוחמי שלדג כבשו את הגולן הסורי, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2024
↑  יואב זיתון, ליאור בן ארי, צה"ל כבש את החרמון הסורי. נתניהו וכ"ץ בגבול: זה יום היסטורי, באתר ynet, 8 בדצמבר 2024
↑  Subham Tiwari, Why are Israel, US and Turkey bombing Syria's airbases after Assad's fall?, India Today, ‏9 בדצמבר 2024
אזרחים סורים חוגגים את נפילת המשטר בהמסגד האומיי, 14 בדצמבר 2024
גלעד ויטל שמעון

| --- | --- |

גלעד ויטל בהופעה בבארבי תל אביב, 2021
 לידה:  24 בינואר 1970 מטולה, ישראל
 נהרג:  13 בדצמבר 2024 (בגיל 54) בנימינה-גבעת עדה, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  1994–2024 (כ־30 שנה)
 עיסוק:  זמר
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הליקון
 שיתופי פעולה בולטים:  אברהם טל, רואי לוי, ברי סחרוף, סאבלימינל
 מספר צאצאים:  1 
 
גלעד ויטל שמעון (24 בינואר 1970 – 13 בדצמבר 2024) היה זמר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי ממקימי להקת "שוטי הנבואה" וחבר ההרכבים "פשוטי העם" ו"שמעון ולוי".
ביוגרפיה

ויטל נולד וגדל במטולה. סבו וסבתו עלו ממצרים לישראל. שירת כלוחם בלבנון בגדוד 13 בחטיבת גולני. במהלך שירותו הצבאי נתקל בחוליית מחבלים בגבול לבנון. בעקבות הקרב סבל ויטל מפוסט טראומה.
את דרכו המוזיקלית החל בשנת 1994 עם חברו ממטולה רואי לוי, כצמד מוזיקלי המנגן מוזיקה אלקטרו-אקוסטית. הצמד פעל בשם "שוטי הנבואה". עד שנת 1996 פעל ויטל עם לוי ובאותה שנה הצטרף להרכב המפיק המוזיקלי עמית כרמלי. הלהקה הקליטה מספר שירים אך לא הצליחה בצורה מסחרית וויטל התמקד בעיקר בהופעות במועדונים קטנים בתל אביב. בשנת 1998, לאחר שצורפו להרכב אסי גבעתי, אברהם טל ועידן כרמלי, הלהקה החלה פורצת לקהל הרחב והוציאה את אלבומה הראשון "שוטי הנבואה", שזכה להצלחה רבה ונמכר ביותר מ-40,000 עותקים. ויטל, ששימש כסולן לצד טל ולוי, המשיך עם ההרכב והוציא בשנת 2004 אלבום נוסף, "מחפשים את דורות". האלבום השני זכה גם הוא להצלחה רבה אך פחותה מזו של האלבום הראשון ונמכר ב-20,000 עותקים. ויטל הופיע בתקופה זו עם ההרכב במספר רב של פסטיבלים כגון "שנטיפי" ו"בראשית". בשנת 2005, כחלק מהתוכנית "מפגשיר", כתב עם רואי לוי ורן שם טוב, חבר להקת איזבו, את השיר "הוא", אשר זה בפרס עמ"י לשיר השנה.
בתקופתו כחבר "שוטי הנבואה" כתב ויטל להיטים ובהם "אין אני", "דקה בפרדס", "מה קרה לך", "מי ינצח ת'אהבה", "פנאן" ו"פרילי".
ב-2006, בעודו חבר בלהקה, הוציא ויטל את אלבום הבכורה שלו "המכנה המשותף".
באוגוסט 2007 התפרקה להקת "שוטי הנבואה". ויטל ורואי לוי הקימו הרכב חדש ושמו "פשוטי העם". אליהם הצטרפו הזמרת אודליה אוקנין, הגיטריסט אסף בוכמן, המתופף ליאור שולמן והקלידן שאול עשת. ההרכב הוציא כמה סינגלים שאותם הפיק ויטל ושרו ויטל ולוי. ההרכב פעל עד פירוקו בשנת 2010.
בשנת 2014 חזרו ויטל ולוי להופיע יחד בשלישית, הפעם בהרכב "שמעון ולוי".
בשנת 2015 הוציא ויטל עם סאבלימינל את הסינגל "חלום של כל גבר" מתוך אלבומו של סאבלימינל "צבע לחיים". השיר זכה להצלחה גדולה.
בספטמבר 2019 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "סליחה על השאלה" בפרק שדן בפוסט טראומה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

היה נשוי ואב לבן. התגורר בקציר.
ב-13 בדצמבר 2024, נהרג ויטל שמעון בתאונת אופנוע בכביש 653.
דיסקוגרפיה

שוטי הנבואה – 2000
מחפשים את דורות – 2004
המכנה המשותף – 2006
דיסקוגרפיה > סינגלים בולטים מחוץ לאלבומים

הוא נמצא קדימה (פשוטי העם)
עולים בסולם (עם רואי לוי)
נערה (עם רואי לוי)
חלום של כל גבר (עם סאבלימנל)
הערות שוליים

↑  שירונט,שירים שכתב גלעד ויטל, רשימת השירים שכתב
↑  אלבום,המכנה המשותף, אלום סולו
↑  החיים אחרי שוטי הנבואה: האזינו לשמעון ולוי, באתר ynet, 1 במרץ 2016
↑  סאבלימינל וגילעד ויטל שמעון, חלום של כל גבר, פברואר 2015
↑  רן בוקר, גלעד ויטל שמעון, ממקימי שוטי הנבואה, נהרג בתאונת אופנוע בגיל 54, באתר ynet, 14 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302484505171  VIAF: 97344121   WorldCat (עם VIAF): 97344121
הרבי מלך המשיח: שערוריית האדישות, והאיום על אמונת ישראל

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  דוד ברגר 
 שפת המקור:  אנגלית
 נושא:  פולמוס המשיחיות בחב"ד 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2001 
 
הרבי מלך המשיח: שערוריית האדישות, והאיום על אמונת ישראל הוא ספר מאת הרב ד"ר דוד ברגר העוסק במגמת המשיחיות בחב"ד והתגובה היהודית האורתודוקסית המרכזית למגמה זו. הרב ברגר מתייחס למותו של המשיח מנקודת מבט הלכתית. הספר כתוב כנרטיב היסטורי המתאר את המפגש של ברגר עם משיחיות חב"ד בימי פטירתו של הרבי מליובאוויטש, רבי מנחם מנדל שניאורסון, בשנת תשנ"ד, ועד הוצאת הספר לאור בשנת תשס"א. הנרטיב שזור במאמריו של ד"ר ברגר, התכתבויותיו כתובות שלו והרצאות פומביות מתומללות שנאם, שבהן הוא פונה בלהט הן להנהגת הקהילה האורתודוקסית והן להנהגת חב"ד בבקשה לתת מענה הולם למשיחיות חב"ד.
ביקורת על המשיחיות בחב"ד

ברגר, מומחה אקדמי לתגובה היהודית לנצרות, במיוחד לתגובה לטענות על משיחיותו ואלוהותו של ישו, מתח ביקורת על מה שהוא ראה כהצהרות דומות לנצרות של כמה מנהיגים מתנועת חב"ד לגבי שניאורסון זמן קצר לאחר מותו ב-1994 ואף ב-2014. ברגר טוען כי הקביעה שאדם יכול להתחיל בשליחות משיחית, למות ולחזור לאחר מותו כדי להשלים את שליחותו נדחתה פה אחד על ידי חז"ל וממשיכי דרכם במשך כמעט 2,000 שנה. ההוכחה של ברגר היא הקטע בתלמוד המראה שרבי עקיבא ביטל בצד את טענותיו בדבר משיחותו המשוערת של בר כוכבא לאחר שבר כוכבא נרצח. בעיני ברגר, השקפתם של המשיחיסטים בנושא זה היא מחוץ לאמונה היהודית האורתודוקסית המקובלת. ברגר התאכזב מאוד מתגובת הממסד האורתודוקסי לטענות חב"ד כי שניאורסון הוא המשיח, וטען שקיימת "שערורייה של אדישות אורתודוקסית" בנוגע לחב"ד.
תמיכה

דעותיו של ברגר נתמכות על ידי אורתודוקסים בולטים רבים, ובהם הרב אלעזר מנחם מן שך, ההתנגדות החריפה לחב"ד של ישיבת חפץ חיים, ושל הסתדרות הרבנים דאמריקה.
הרב אהרן פלדמן, ראש ישיבת נר ישראל, כתב בשנת 2004 מכתב מפורסם, בו נאמר כי על יהודים אורתודוקסים להימנע מתפילה בבתי כנסת המשתייכים לחב"ד ומצהירים על אמונה באדמו"ר כמשיח. הוא קבע כי אמנם אין בהלכה דבר הקובע שהדעות המשיחיות של חב"ד הן כפירה כשלעצמן, אך הן "חופרות ביסודות התורה" ויש להימנע מכל תמיכה בהן.
עימות על עמדתו של הרב אהרון סולובייצ'יק

ביוני 1996 פרסם ג'ואיש פרס מודעה בתשלום הכוללת מכתב הנושא את חתימתו של הרב אהרן סולובייצ'יק. במכתב נכתב שסולובייצ'יק סבור ששניאורסון היה ראוי להיות משיח, שאי אפשר להגדיר את עמדת חב"ד לפיה שניאורסון הוא המשיח ככפירה, ובנוסף, המכתב ציטט מספר מקורות כדי להוכיח ששניאורסון יכול להיות המשיח. המכתב תקף את מבקרי חב"ד, ושיבח את פועלה של חב"ד.
משיחיסטים רבים הביאו את המכתב כראיה לכך שסולובייצ'יק הגן על עמדתם. אולם המכתב גרם לבלבול שכן זה היה היפוך עמדתו הקודמת של סולובייצ'יק בעניין. ב-1994, סולובייצ'יק אמר להפורוורד ששניאורסון "לא יכול להיות המשיח - הוא לא חי - משיח חייב להיות חי. משיח חי, לא משיח מת". הוא גם הביע זעזוע מהרעיון שמישהו יכול להציע שהמשיח יכול להופיע מקרב המתים וציין ש"זה יכול להיות אפשרי באמונה הנוצרית, אבל לא ביהדות" והוסיף כי הדבר "מתנגד לכל מה שהיהדות מייצגת".
ברגר מביא מכתב שכתב סולוביצ'יק לחבר בשנת 2000, הפותר את הסתירה בין שתי עמדותיו. סולובייצ'יק כותב:
לחרדתי הגדולה... פרסומים המזוהים עם תנועת ליובאוויטש הצהירו שאני מאשר את אמונתם שמשיח יהודי עשוי לקום מהמתים. אני דוחה מכל וכל ומכחיש כל טענה כזו. כפי שכבר ציינתי בפומבי... אמונה כזו דוחה את היהדות והיא האנטיתזה של האמת. כוונתי הייתה לחתום על המכתב המקורי... המכתב היה רק כדי להביע את דעתי שאסור לנו לתייג מאמינים אלו ככופרים. כל הצהרות במכתב המרמזות על תמיכה בהשקפתן לא הוצגו בפני בזמן שחתמתי על המכתב ואני שוב דוחה כל טענה מגוחכת שכזו.
ביקורת

דייוויד סינגר, מנהל המחקר של הוועד היהודי-האמריקאי, כתב ביקורת על הספר ב-First Things (אנ'), וטען, בין היתר, כי ברגר "הופיע בתור טורקמדה בסצנה האורתודוקסית, ודורש מדיניות של 'חוסר סובלנות' ו'הדרה' כלפי מי שהוא מחשיב ככופרים לאורתודוקסיה." ברגר הגיב בהרחבה באתר OrthodoxyToday.org, שם הודפס המאמר של סינגר מחדש.
חיים רפופורט הגיב בביקורת ארוכה בספר בשם "The Messiah Problem: Berger, the Angel and the Scandal of Reckless Indiscrimination".
ספר בשפה האנגלית בשם "קונטרס שמו של משיח" יצא לאור על ידי אהרן יעקב ליברמן, ומנתח באופן מעמיק את דעת חכמי התלמוד לגבי האפשרות של משיח שקם לתחייה. הספר זכה לכמה הסכמות מרבנים.
הספר מציג מספר מקורות תלמודיים המוכיחים כי בקרב חכמי התלמוד, האמונה כי המשיח יכול לבוא מן המת הייתה נפוצה. בתלמוד מופיעים מספר מקרים של תלמידים שהכריזו על מוריהם כמתאימים להיות המשיח בעודם בחיים והמשיכו לעשות זאת לאחר פטירתם. גם עמדתו ההלכתית של הרמב"ם מביאה את האפשרות של משיח שקם לתחייה.
הוצאה בעברית

ספרו של ברגר הופיע גם בעברית בהוצאת אורים בשנת 2005.
הערות שוליים

↑  Center for Torah Demographics (2007). Identifying Chabad : what they teach and how they influence the Torah world (Revised ed.). [Illinois?]: Center for Torah Demographics. pp. 8, 91–7, 112–3. ISBN 9781411642416. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2014. נבדק ב-24 ביולי 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Berger, Rabbi David. "On the Spectrum of Messianic Belief in Contemporary Lubavitch Chassidism". www.chareidi.org. Dei'ah Vedibur - Information & Insight -- Mordecai Plaut, Yated Ne'eman, and other corporate entities and individuals. נבדק ב-24 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "the Rebbe is the mashiach, will come back as the mashiach, he always was here as the mashiach", Rosh Yeshiva Rebbe Tuvia Bolton from Kfar Chabad, Israel, citation from 42:63 and on. Louis, Ari (4 בדצמבר 2014). "When The Lubavitcher Rebbe's Met With Israeli Politicians". No. Lubavitcher Rebbe was a Prophet and the Messiach and the possibility he did not die in 1994. Arutz Sheva. נבדק ב-11 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Citation from 21:40 and on. Louis, Ari (2 בדצמבר 2014). "Messiah Hour (December 2nd, 2014) Is the Lubavitcher Rebbe the Messiah? (Part 2)". Messiah Hour. ארכיון מ-2021-12-19. נבדק ב-11 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Public Responsa from Rabbi Aharon Feldman on the matter of Chabad messiansim (Hebrew), 23 Sivan, 5763 - http://moshiachtalk.tripod.com/feldman.pdf. See also Rabbi Feldman's letter to David Beger: http://www.stevens.edu/golem/llevine/feldman_berger_sm_2.jpg
↑  Image of the advertisement in The Jewish Press, June 28 1996
↑  Rabbis Blast Lubavitcher Messianism, Warn Resurrection Talk Echoes Christian Themes, Lucette Lagnado, The Forward, December 2, 1994
↑  HaRebbi Melech HaMoshiach, David Berger, Urim Publications, 2005. p.75, note 7. (The book is an expanded edition and translation into Hebrew of: The Rebbe, The Messiah, and the Scandal of Orthodox Indifference)
↑  Singer, David, "The Rebbe, the Messiah, and the Heresy Hunter" (אורכב 10.06.2011 בארכיון Wayback Machine), First Things, May 2003. Reprinted on the OrthodoxyToday.org website (אורכב 11.03.2007 בארכיון Wayback Machine).
↑  Berger, David, "Response to David Singer" (אורכב 25.01.2007 בארכיון Wayback Machine), OrthodoxyToday.org, accessed May 28, 2006.
↑   Download, Shmoi Shel Moshiach, ‏2020-10-19 (באנגלית)
↑   https://www.amazon.com/dp/B09M59K868
↑   https://www.5tjt.com/moshiach-ending-the-debate/
↑   https://collive.com/halachic-book-proves-moshiach-can-be-from-the-dead/
אבטיפוס (להקה)

| --- | --- |

להקת אבטיפוס, 2021
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  1985–1997  2011–הווה
 סוגה:  רוק
 חברת תקליטים:  הליקון, ניהול עצמי כיום
 http://avtip.us
 חברים
 אייל שכטר - שירה  אמיר בן-דוד - גיטרה  טל יניב - קלידים  שרון הולצמן - בס רונן אברון - תופים
 חברים לשעבר
 בועז וולף - תופים  טל לוי (טלוי) בס   אסף זמיר - תופים  איציק הלל - תופים  אסף "בובי" מרוז - תופים  גיא דובדבני - גיטרה  אריק שחר - בס
אַבְטִיפּוּס היא להקת רוק ישראלית. חברי הלהקה הם אמיר בן-דוד, אייל שכטר, טל יניב, שרון הולצמן ורונן אברון. לאורך השנים היו חברים בה גם בועז וולף, טל לוי (טלוי), אריק שחר, גיא דובדבני, איציק הילל, אסף זמיר ואסף מרוז.
ביוגרפיה

הלהקה הוקמה בקריות באמצע שנות השמונים ועברה גלגולי הרכב שונים. בגלגולה הראשון בשנת 1985, היה שמה של הלהקה "אב-טיפוס" (בשתי מילים), וחבריה היו אריק שחר, אייל שכטר, אסף מרוז, אמיר בן-דוד, טל יניב וגיא דובדבני. הלהקה הוציאה בשנת 1986 שיר לרדיו בשם "אין לאן לברוח", אשר לא זכה להצלחה.
בשנת 1990 הלהקה התגבשה מחדש בשם "אבטיפוס" (במילה אחת). חבריה היו אייל שכטר, אמיר בן-דוד, שרון הולצמן, טל יניב ואיציק הלל. להיטה הראשון אשר יצא ב-1992 היה חידוש לשיר "שש עשרה מלאו לנער" של גבי שושן. כותב השיר, עלי מוהר, חיבר עבור הלהקה שורה חדשה לשיר - "ולא תמיד העצב הוא מתוק, ויש אולי עוד קצב חוץ מרוק".
אלבומה הראשון, "מה החזאי מבין" שיצא ב-1995 בהפקת יהודה עדר, הצליח מאוד וכלל בתוכו את הלהיטים "אשה אשה", "הנה ההומור שלי", "בוקר טוב עולם", "מועקה" ו"תשאירי לי מקום לחבק אותך", שנבחר מאוחר יותר לאחד מחמישים שירי האהבה הגדולים בעברית בספר שערך יואב קוטנר לרגל שנת החמישים למדינת ישראל. ב־1995 נבחרה אבטיפוס ללהקת השנה של גלי צה"ל ושל קול ישראל, והופיעה בכל רחבי הארץ. לאחר הקלטת האלבום "מה החזאי מבין" החליף את המתופף איציק הלל המתופף אסף זמיר.
ב-1997 יצא האלבום השני, "איך עושים מים". למרות שכלל הרבה להיטים כמו: "אוקיינוס", "איך עושים מים", "ציפור", "מי אמר למי", "נמסים מאהבה" ו"לא היית שם בשבילי", הוא לא הצליח כמו קודמו, ולא עמד בציפיותיהם של חברי הלהקה. בעקבות מה שנתפס בעיניהם ככישלון האלבום, התפרקה הלהקה.
לאבטיפוס קשר הדוק לקולנוע הישראלי. שירה "הלילה הזה" שכתב והלחין אמיר בן-דוד היה שיר הנושא של הסרט הישראלי המצליח "לילסדה". סולן הלהקה אייל שכטר שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה, כולל תפקיד ראשי בסרט "לנגד עיניים מערביות" של הבמאי יוסף פיצ'חדזה. הגיטריסט אמיר בן-דוד כתב את התסריטים ל"זהר" - סרט על חייו ומותו של הזמר זוהר ארגוב - ו"צומת וולקן", סרט המתאר את קורותיה של להקת רוק ישראלית בקריות ערב מלחמת יום הכיפורים. בן-דוד אף זכה בפרס אופיר יחד עם טל יניב וחיים רומנו על הפסקול שחיבר ל"צומת וולקן".
לאחר פירוק הלהקה, שניים מחבריה, אייל שכטר ושרון הולצמן, הוציאו אלבומי סולו ב-2001. הולצמן הוציא אלבום נוסף ב-2004, אלבום שלישי ב-2008 ואלבום רביעי ב-2010.
הלהקה התאחדה בינואר 2005, במופע חגיגי לרגל צאת האלבום השני של הולצמן. בינואר 2006 התאחדה הלהקה פעם נוספת להופעת מחווה בשם "החברים של אלכס", לזכרו של חברם אלכס צ'רקיס שמת ממחלת הסרטן.
ב-2011 הקליטה הלהקה את השיר "פלאפל אוסלו", כשיר נושא לספר "פלאפל אוסלו" של אמיר בן-דוד. בעקבות הקלטת השיר החליטו חברי הלהקה להתאחד (ללא הולצמן) ולצאת לסיבוב הופעות. אל שכטר, בן-דוד ויניב מההרכב המקורי הצטרפו המתופף בועז וולף והבסיסט טל לוי. החמישייה השלימה אלבום חדש ויצאה לסיבוב הופעות ארצי.
האלבום השלישי של אבטיפוס, "הודעה לנוסעים מחוץ לזמן", יצא בנובמבר 2015. הוא התקבל בביקורות חיוביות. מבקר המוזיקה של "ידיעות אחרונות", עינב שיף, סיכם את ביקורתו על האלבום במילים "אבטיפוס 2015 הוא דוגמה לאיחוד שלא רק משחזר נוסחה מנצחת, אלא ממציא אחת חדשה, והרבה יותר מעניינת". בשנת 2016 אבטיפוס הייתה הלהקה הישראלית המושמעת ביותר בתחנת הרדיו 88FM.
בינואר 2020 ולאחר נתק ארוך שנים חזר שרון הולצמן להרכב.
במאי 2024 הוציאה הלהקה את השיר ״לעולם לא עוד״ שכתב חברם, שמעון אלקבץ, לזכר בתו סיון שנרצחה בשבעה באוקטובר 2023 בכפר עזה. את השיר הלחין אמיר בן-דוד   הלהקה ביצעה אותו בהופעה של שלמה ארצי באמפי שוני
דיסקוגרפיה

1995 - מה החזאי מבין
1997 - איך עושים מים
2015 - הודעה לנוסעים מחוץ לזמן
הערות שוליים

1 2  גדי שמעוני, כלב השמירה מנגן ושר, חדשות, 1 בנובמבר 1990
↑  מיכל פלטי, יצא לחנויות אלבום הבכורה של שרון הולצמן, לשעבר חבר "אבטיפוס", באתר הארץ, 5 בדצמבר 2001
↑  נויה כוכבי, אחרי שבע שנים, השחקן והזמר אייל שכטר עובד על אלבום סולו שני, באתר הארץ, 24 ביוני 2009
↑  גידי אביבי, רך כשמיכת תינוק, באתר הארץ, 11 בינואר 2005
↑  עכבר העיר, אבטיפוס חוזרים להקליט לראשונה מאז הפירוק, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2011
↑  חברי "אבטיפוס" בהופעה חיה בתוכנית הרדיו של יואב קוטנר ב-23 באוקטובר 2011, שרים ומספרים על חזרתם לפעילות
↑  עכבר העיר, אבטיפוס חוזרים עם אלבום חדש, באתר הארץ, 24 ביולי 2012
↑  ynet, הגיע הזמן: האזינו לרביעייה של אבטיפוס, באתר ynet, 26 באוגוסט 2015
↑  ynet (2024-05-06). "לעולם לא עוד: צפו בקליפ לשירו של מפקד גל"צ לשעבר לבתו שנרצחה ב-7 באוקטובר". Ynet. נבדק ב-2025-03-12.
↑  Margalit Feldman (2024-05-03), לעולם לא עוד | אבטיפוס מתארחים בהופעה של שלמה ארצי בשוני, נבדק ב-2025-03-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303836205171  MusicBrainz: f624cefb-6f0b-43b5-a206-47b44c8599a2  VIAF: 135408945   WorldCat (עם VIAF): 135408945
בובה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  פנטזיה בטלוויזיה, סדרת טלוויזיה לילדים 
 יוצרים:  אן ווד
 מדבבים:  כריס לנגהם [דרוש מקור]
 מדבבים בעברית:  עמי מנדלמן
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  104 
 הפקה
 חברת הפקה:  Ragdoll Production
 הפצה:  DHX מדיה 
 אורך פרק:  20 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ITV   ניק ג'וניור (בריטניה)   PBS Kids (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ בייבי
 תקופת שידור מקורית:  14 באפריל 2003 – 6 בינואר 2006 
 תקופת שידור בישראל:  2003 – 2007
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בובה (באנגלית: Boohbah) היא סדרת טלוויזיה בריטית לפעוטות שנוצרה על-ידי אן ווד והופקה ב-Ragdoll Productions מבית היוצר של טלטאביז, בראם והגן הקסום, בשיתוף עם GMTV. בישראל הסדרה שודרה בערוץ בייבי החל משנת 2003 מיום הקמתו. קטע אנשי הסיפור קוריין על-ידי עמי מנדלמן בדיבוב העברי. דיבוב הסדרה הופק באולפני נ.ל.ס.
עלילה

כל פרק עוקב אחר הבוביים בביצוע שגרת ריקודים שבה מעודדים את הקהל להשתתף. היוצרים ב־Ragdoll Production עיצבו את המופע כ"משחק טלוויזיה" אינטראקטיבי עם דגש על מודעות מרחבית, פיתוח מיומנויות מוטוריות ופתרון חידות.
דמויות

פרקים של בובה מחולקים לשני קטעים עיקריים: אחד עם הבוביים ואחר עם אנשי הסיפור.
דמויות > בוביים (Boohbahs)

הסדרה מתמקדת בבוביים, חמישה יצורים צבעוניים שמתוארים כ"אטומים קסומים" של אנרגיה. הם מגולמים על ידי שחקנים בתלבושות של גוף מלא. הפרווה שלהם נוצצת ומנצנצת באורות זעירים, ויש להם עיניים גדולות ושורות של אורות לגבות. כל בובה בצבע שונה:
הוּמְבָּה (Humbah) – בובה צהובה (שיחקה: אמה אינסלי)
זוּמְבּה (Zumbah) – בובה סגולה (שיחק: אלכס פולטר)
זִינְג-זִינְג זִינְגְבָּה (Zing-zing zingbah) – בובה כתומה (שיחק: קאל יאגרס)
ג'וּמְבָּה (Jumbah) – בובה כחולה (שיחק: פיל הייז)
גִ'ינְגְבָּה (Jingbah) – בובה ורודה (שיחקה: לורה פרו)
דמויות > אנשי הסיפור (Story people)

אנשי הסיפור הם דמויות אנושיות שותקות שפעולותיהן נשלטות על ידי ילדים מחוץ למסך המשתמשים במילת הקסם "בובה". כל פרק של בובה כולל קטע שבו נותנים לאנשי הסיפור מתנה בצורה קסומה. הלוס אנג'לס טיימס כינה את הקטעים הללו "חידות ויזואליות קומיות המבוצעים עם כשרון וודווילי".
סבתאל'ה (Grandmama) – אישה קווקזית מבוגרת אך עם זאת. יש לה שיער צהוב בהיר-לבן והיא לובשת שמלת בית ורודה כהה, סוודר כחול פסטל, גרביים לבנים ונעלי ספורט אדומות. (שיחקה: לינדה קר-סקוט)
סבאל'ה (Grandpapa) – איש קווקזי קשיש ועם זאת זריז. יש לו שיער לבן ושפם לבן; הוא לובש חולצה צהובה עם שרוולים ארוכים, מכנסיים אפורים כהים, כתפיות אדומות ונעלי ספורט לבנות. (שיחק: רובין סטיבנס)
גברת אמא (Mrs. Lady) – אישה הודית. יש לה שיער כהה ולובשת חולצה רפויה בצבע תכלת, מכנסיים רפויים ורודים בהירים ונעלי ספורט ורודות. (שיחקה: הארווי וירדי)
מר איש (Mr. Man) – איש שחור. הוא לובש חולצה ורודה בהירה עם שרוולים קצרים, מכנסיים לבנים ונעלי ספורט שחורות. (שיחק: מארק רמזי)
אח ואחות (Brother and Sister) – תמיד בזוג, שניהם נראים בשנות העשרה המאוחרות לחייהם.
I. אח (Brother) – הוא ילד ספרדי עם שיער שחור קצר; הוא לובש חולצת טריקו כחולה בהירה, מכנסיים קצרים עד הברכיים אדומים בוהקים ונעלי ספורט לבנות עם שרוכים ורודים. (שיחק: מנואל בראבו)
II. אחות (Sister) – היא בחורה תאילנדית עם שיער שחור עד הירכיים בקוקו ארוך; היא לובשת חולצת טריקו אדומה בוהקת, מכנסי קפרי כחולים בהירים ונעלי ספורט לבנות עם שרוכים ורודים. (שיחקה: וי וימולמל)
דודל'ה (Auntie) – אישה יפנית. יש לה שיער שחור קצר ולובשת חולצת לבנדר עם שרוולים ארוכים, מכנסיים שחורים, גרביונים סגולים ונעליים שחורות. (שיחקה: סאצ'י קימורה)
פידו הכלבלב הקטן (Little Dog Fido) – כלבלב מסוג ג'ק ראסל טרייר. הוא לובש קולר אדום. הוא הדמות היחידה בעולם הסיפור שלא נשלטת לחלוטין על ידי מילת הקסם "בובה".