stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוריס טאדיץ'
נשיא סרביה במסגרת האיחוד המדיני עם מונטנגרו 2004–2006

בשנת 2004 נבחר לנשיא סרביה כשזו הייתה חלק מן האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, וזאת לאחר שלסרביה לא נתמנה נשיא נבחר במשך כשנתיים. הוא גבר על מועמד המפלגה הרדיקלית (הלאומנית) טומיסלב ניקוליץ' לאחר שני סיבובים, עם 27.3% בסיבוב הראשון ו-53.24% בסיבוב השני, והחל לכהן כנשיא ב-11 ביולי 2004.
ב-1 בדצמבר 2004, אירעה תאונה במהלך נסיעתו בשיירת הנשיא, כאשר סרבי עובד שגרירות ארצות הברית פגע במכוניות בשיירה ונמלט. המקרה הזכיר את ניסיון ההתנקשות בראש הממשלה הסרבי זוראן ג'ינג'יץ' שבועות ספורים לפני הרצחו. חקירה העלתה כי ההתנגשות בשיירה הייתה תאונה ולא הייתה כלל כוונה להתנקש בטאדיץ'.
טאדיץ' היה ראש המדינה הראשון של סרביה שנפגש עם האפיפיור, מפגש זה אירע ב-28 בספטמבר 2005 עת שנפגש עם בנדיקטוס השישה עשר.
נשיא סרביה 2006–2012

ב-5 ביוני 2006 הכריזה סרביה בראשותו על עצמאותה, לאחר פרישת מונטנגרו מהאיחוד המדיני של שתיהן. טאדיץ' אף הניף את דגל סרביה ליד האומות המאוחדות לאחר מכן.
ב-3 בפברואר 2008 נבחר שוב לנשיא סרביה, לראשונה כמדינה נפרדת עצמאית.
ב-4 באפריל 2012 התפטר טאדיץ' מנשיאות סרביה כדי לשפר את סיכויי מפלגתו בבחירות לפרלמנט, והכריז כי יתמודד על תפקיד הנשיא גם בבחירות הקרובות. בבחירות, שהתקיימו ב-6 במאי 2012, העפיל טאדיץ' לסיבוב השני. בסיבוב השני, שהתקיים ב-20 במאי 2012, הובס טאדיץ' על ידי טומיסלב ניקוליץ'.
חיים אישיים

טאדיץ' נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  AP, חם בבלקן: נשיא סרביה התפטר, הבחירות הוקדמו, באתר ynet, 4 באפריל 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1139065610  SUDOC: 199686645  VIAF: 6761149719117911130000   WorldCat (עם VIAF): 6761149719117911130000
אצטילכולין

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₇NH₁₆O₂⁺ 
 מספר CAS:  51-84-3
 
המבנה של אצטילכולין - הדמיית תלת־ממד
אצטילכולין (באנגלית: Acetylcholine או ACh) הוא מולקולה פחמימנית קטנה המשמשת בבעלי חיים רבים כולל האדם כמוליך עצבי – חומר המשוחרר על ידי תאי עצב כדי להעביר את המסר שלהם לתאים אחרים. השם נלקח מהמבנה הכימי - הוא מורכב מנגזרת של חומצה אצטית וכולין.
המקור של אצטילכולין במוח הוא בקבוצות קטנות של תאים בגזע המוח (pontomesencephalotegmental complex) ובתחתית המוח הקדמי (Nucleus basalis).
האצטילכולין משמש מוליך עצבי בין תאי העצב המוטוריים והשרירים, במערכת העצבים האוטונומית המווסתת את פעילות האיברים הפנימיים, ובמערכת העצבים המרכזית שם הוא אחד ממוליכים עצביים רבים.
אופן הפעולה של האצטילכולין על פי השפעת היקשרותו לקולטנים מסוגים שונים

כמו חומרים ביולוגיים פעילים אחרים, אצטילכולין נקשר לקולטנים הנמצאים על פני קרום תא המטרה. הפעילות הנוצרת בהשפעת הקישור של אצטילכולין לקולטנים אלו מכונה פעילות כולינרגית (cholinergic ; כולין+ארגית = cholin שם מקוצר לאצטילכולין + ergic השפעה, בהקשר של פעולת מוליך עצבי). קיימים שני סוגים של קולטנים לאצטילכולין - ניקוטיני ומוסקריני. שמות הקולטנים האלה נלקחו מחומרים המפעילים אותם באופן בררני (סלקטיבי): ניקוטין (Nicotine) הנמצא בטבק, ומוסקרין (Muscarine) הנמצא בפטריה אמניטה מוסכריה.
אופן הפעולה של האצטילכולין על פי השפעת היקשרותו לקולטנים מסוגים שונים > השפעת האצטילכולין על קולטנים ניקוטיניים

הקולטן הניקוטיני לאצטילכולין הוא תעלה יונית החדירה, כאשר היא נפתחת, ליונים החיוביים נתרן אשלגן וסידן. כאשר אצטילכולין נקשר לתעלה הוא גורם לפתיחתה ותנועה של היונים בהתאם למפל הריכוזים שלהם במשך מספר אלפיות השנייה, ובכך נגרמת דפולריזציה של קרום התא. קולטנים ניקוטיניים נמצאים בצמתי עצב-שריר, בגנגליונים אוטונומיים (גם סימפתטיים וגם פאראסימפתטיים), ובמערכת העצבים המרכזית.
בצומתי המעבר שבין העצבים לשרירים, האצטילכולין משמש כמעורר הגורם לשרירים להתכווץ.
אופן הפעולה של האצטילכולין על פי השפעת היקשרותו לקולטנים מסוגים שונים > השפעת האצטילכולין על קולטנים מוסקריניים

לקולטן המוסקריני לאצטילכולין אופן פעולה מסובך וממושך יותר. זהו קולטן המצומד לחלבון G. קישור לקולטן מפעיל שרשרת תגובות ביוכימית בתוך התא, אשר בסופה פתיחה או סגירה של תעלות יוניות על-פני הקרום ובכך שינוי חשמלי קל, הנמשך מאות אלפיות השנייה עד מספר שניות. לפיכך, לאצטילכולין המפעיל את הקולטן המוסקריני יש השפעה מווסתת (מודולטורית). הקולטנים נמצאים בחלקים שונים של מערכת העצבים המרכזית, ועל תאים של איברים פנימיים המעוצבבים על ידי המערכת הפאראסימפתטית. רבים מהתאים הללו הם תאי שריר חלק. פעילות כולינרגית מוסקרינית גורמת למשל להצרה של האישונים, האטה של הדופק, הפרשת רוק, כיווץ סימפונות הריאה, הפעלת המעי, כיווץ שלפוחית השתן ועוד.
תפקיד במערכת העצבים המרכזית

כאמור למעלה, במערכת העצבים המרכזית אצטילכולין הוא מוליך עצבי אחד בין רבים, ולכן קשה לייחס לו פעילות ייחודית ונבדלת. עם זאת, ניתן להראות השפעה חשובה שלו על תפקודים כמו המעבר בין שינה לערנות, ותהליכים תאיים של זיכרון ולמידה.
האצטילכולין מעורב בתהליכי ויסות ושליטה של עיבוד מידע מלמעלה-למטה, המאפשרים מתן עדיפות למידע רלוונטי על פני מידע לא רלוונטי.
לפגיעה במערכת הכולינרגית במוח יש, כנראה, תפקיד בהתפתחות מחלת אלצהיימר, שהיא הפרעה הרסנית, המשפיעה על אוכלוסייה מבוגרת על ידי פגיעה בזיכרון ובתפקודים קוגניטיביים אחרים.
אובדן הזיכרון במחלת אלצהיימר נגרם מהתדרדרות הנוירונים אשר מפרישים את האצטילכולין.
כאמור, אצטילכולין קשור לזיכרון וללמידה: במוחן של חולדות בסביבה מרובת גירויים נמצאו ריכוזים גבוהים שלו. אגדת השוקולד ותרומתו להצלחה במבחנים נולדה משום שהאנזים יוצר האצטילכולין מצוי בו. תרומתו הקוגניטיבית של השוקולד הוכחה אמנם עבור חולדות, אולם לא לגבי בני אדם. על האזורים שבהם עובר האצטילכולין נמנה ההיפוקמפוס, מעבד הזכרונות, וכנראה בשל כך אין חולה האלצהיימר, שההיפוקמפוס שלו נפגע, מסוגל לאחסן זיכרונות לטווח ארוך.
השפעות של חומרים שונים על פעולת האצטילכולין

לאצטילכולין קולטנים ניקוטיניים ומוסקריניים. לראשונים, הקולטים גם ניקוטין, יש השפעה מעוררת (ולכן הניקוטין ממריץ).
רעלנים עצביים מסוימים, המשפיעים על אצטילכולין, יכולים לגרום לשיתוק שרירים: רעלן הבוטולינום, אשר נוצר מבקטריה בקופסאות שימורים שלא נאטמו היטב, חוסם את שחרור האצטילכולין בצמתי עצב-שריר ויכול לגרום למוות על ידי שיתוק העצבים המשמשים בנשימה. גזי-עצבים מסוימים, כגון סארין, אשר פותחו למטרות לחימה, וכן מספר חומרי הדברה נגד מזיקים, גורמים לשיתוק על ידי הרס האצטילכולין אסטראז, אנזים המפרק את האצטילכולין וכך מצמצם את ריכוזו, ברגע שהוא "נורה" לסינפסה. כאשר תהליך הצמצום נכשל, ישנה הצטברות בלתי נשלטת של אצטילכולין במערכת העצבים, דבר אשר הופך את ההעברה הנורמלית של שדרים במערכת העצבים לבלתי אפשרית. האטרופין מסוגל לחסום קולטנים של אצטילכולין, ולפיכך הוא מהווה תרופה לגז עצבים, אם כי גם הוא מסוכן כשלעצמו.
האינדיאנים באזור האמזונס מושחים את חציהם ברעלים שונים המכונים קורארה. רעלים אלה נצמדים לקולטני אצטילכולין חיוניים, מפריעים לפעילותם וגורמים לשיתוק שרירי הריאות.
השפעות של חומרים שונים על פעולת האצטילכולין > השפעות תרופתיות על פעולת האצטילכולין

תרופות המשפיעות על פעולת האצטילכולין נחלקות לתרופות כולינרגיות (המגבירות פעילותו) ולתרופות אנטי-כולינרגיות (המדכאות את פעילותו).
השפעות של חומרים שונים על פעולת האצטילכולין > השפעות תרופתיות על פעולת האצטילכולין > תרופות כולינרגיות

תרופות כולינרגיות כוללות מעכבי אצטילכולין אסטראז כגון ריבסטיגמין (אקסלון), דונפזיל (אריספט, אסנטה, ממוריט) וגלנטאמין (רמיניל), המשמשות לטיפול נגד תסמיני מחלת אלצהיימר או מחלת פרקינסון ואשר תופעות הלואי שלהן כוללות הפרעות דופק, אי יציבות עם נפילות, ירידה בתיאבון ועוד.
השפעות של חומרים שונים על פעולת האצטילכולין > השפעות תרופתיות על פעולת האצטילכולין > תרופות אנטיכולינרגיות

תרופות אנטיכולינרגיות כוללות מגוון רחב והן משמשות לטיפול במצבים הבאים:
הפרעות דרכי נשימה - מרחיבי סמפונות, למשל איפראטרופיום ברומיד (ארובנט, אטרובנט, אוטריוין קומפליט), טיוטרופיום (ספיריבה, ספיולטו);
כאב בטן או 'תסמונת מעי רגיז' - 'נוגדי עווית' (אנטיספזמוטים), למשל מבוורין (קולוטאל), דיציקלומין (נוטנסיל);
דיכאון או כאב-עצבי, בעיקר טריציקליים, דוגמת אמיטריפטילין (אלטרולט, אלטרול) ועוד;
'שלפוחית רגיזה' (פעילות יתר של שלפוחית השתן, המתבטאים בדחיפות ותכיפות ו/או אי שליטה במתן שתן) - מרפי שלפוחית, למשל אוקסיבוטינין (לירינל, נוביטרופן), טולטרודין ׁ(דטרוסיטול), טרוספיום (ספזמקס, ספסמו-ליט, טרוסמוליט, טרוספס), סוליפנצין (וסיקר)
תופעות הלוואי של תרופות אנטיכולינרגיות, נובעות בדרך כלל מעצם הפגיעה בפעילות של אצטילכולין במערכות הגוף והמוח השונות. הן כוללות דופק מהיר, ישנוניות, טשטוש ראייה, סחרחורת, אצירת שתן (צבירת שתן בשלפוחית מבלי יכולת להתרוקן), בלבול קל עד חמור (דליריום), הזיות, פה יבש, עצירות, עור יבש ועליית חום הגוף, נפילות ושברי עצם, פגיעה בתפקוד המיני ועוד. תופעות אלו שכיחות ומסוכנות במיוחד לבריאות בגיל המבוגר.
ראו גם

אצטילכולין אסטראז
הערות שוליים

↑  Li, S. C. (2012). Neuromodulation of behavioral and cognitive development across the life span. Developmental psychology, 48(3), 810.
1 2 3 4  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
↑  Thiele, A., & Bellgrove, M. A. (2018). Neuromodulation of attention. Neuron, 97(4), 769-785.
↑  משרד הבריאות, אוטריוין קומפליט, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, ספיריבה, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, קולוטאל, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, נוטנסיל, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, אלטרול אלטרולט, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, לירינל, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, נוביטרופן, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, דטרוסיטול, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, ספזמקס, עלון לצרכן
↑  משרד הבריאות, וסיקר, עלון לצרכן
↑  Agnese Collamati, Anna Maria Martone, Andrea Poscia, Vincenzo Brandi, Anticholinergic drugs and negative outcomes in the older population: from biological plausibility to clinical evidence, Aging Clinical and Experimental Research 28, 2016-2, עמ' 25–35 doi: 10.1007/s40520-015-0359-7
↑  M. Feinberg, The problems of anticholinergic adverse effects in older patients, Drugs & Aging 3, 1993-7, עמ' 335–348 doi: 10.2165/00002512-199303040-00004
↑  ד"ר איריס רסולי, פרופ' יעקב מנצ'ל, טיפול תרופתי בקשישים, PharmaLine רבעון מקצועי לרוקחים, 2008, עמ' 6-7
↑  מגר' דליה רבינוביץ'-פרוטר, פוליפרמסי בקשישים - תופעות לוואי של תרופות אנטיכולינרגיות, PharmaLine רבעון מקצועי לרוקחים, 2008, עמ' 8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293982605171  BnF: cb12264930d (data)  GND: 4141256-4  LCCN: sh85000467  NKC: ph499525 
פעולת האצטילכולין בסינפסה
ארמון הבדולח

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון, היכל הופעות, מבנה לשעבר, חממה, אולם ספורט 
 כתובת:  הייד פארק, Upper Norwood, Crystal Palace, לונדון 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 במאי 1851
 תאריך פתיחה רשמי:  1851 
 תאריך פירוק:  30 בנובמבר 1936 
 חומרי בנייה:  זכוכית, ברזל יצוק, ברזל, עץ 
 עלות:  150,000 לירה שטרלינג 
 אדריכל:  ג'וזף פקסטון, אוון ג'ונס 
 סגנון אדריכלי:  glass architecture, אדריכלות ויקטוריאנית 
 קואורדינטות:  51°25′20″N 0°04′33″W﻿ / ﻿51.422294444444°N 0.075788888888889°W﻿ / 51.422294444444; -0.075788888888889
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסארמון הבדולח(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסארמון הבדולח(למפת רובע ברומלי רגילה) ארמון הבדולח(למפת רובע ברומלי מוגדלת) ארמון הבדולח
 
ארמון הבדולח (באנגלית: The Crystal Palace) היה מבנה שהוקם ב-1851 לכבוד "התערוכה הגדולה" - התערוכה העולמית הראשונה למוצרי תעשייה (The Great Exhibition of the Works of Industry of All Nations), שנערכה בלונדון. מטרת התערוכה הייתה לשלב בין התעשייה לאמנות.
ארמון הבדולח בשנת 1851
המבנה תוכנן תוך 8 ימים על ידי ג'וזף פקסטון, אדריכל וגנן במקצועו - עובדה שהשפיעה מאוד על אופי המבנה המזכיר חממה. המבנה היה עשוי ברזל יצוק וזכוכית – מיטב הטכנולוגיה של התקופה הוויקטוריאנית וסמל התעשייה של התקופה, והוקם בתוך 9 חודשים, זמן שיא לתקופתו. השם "ארמון הבדולח" נטבע על ידי המגזין הסאטירי "פאנץ'". לאחר תום התערוכה פורק המבנה והורכב מחדש בפרבר של לונדון, אשר נקרא על שמו עד היום - קריסטל פאלאס. המבנה חרב בשריפה בשנת 1936.
יש שסימנו את ארמון הבדולח כתחילתה של האדריכלות המודרנית.
אדריכלות וסגנון > רקע

השינויים שהביא עמו המודרניזם במאה ה-19 התבטאו בעיקר בתחומי התעשייה והמדע. האדריכלות, לעומת זאת, נותרה שמרנית יחסית מבחינה סגנונית ושלטו בה הנאו קלסיציזם ודומיו עד שלב מאוחר יחסית; רק לקראת סוף המאה החלה האדריכלות המודרנית לתפוס תאוצה. מבחינה זו ניתן לראות בארמון הבדולח מבשרן של חלק מהמגמות העתידות לתפוס מקום חשוב באדריכלות זו, הן בתאוריה והן באופני הביצוע. ניתן לתלות זאת בעובדה שהבניין נועד לאכלס תצוגה תעשייתית - ולפיכך התמקם בקרבת השדה הטכנולוגי, שכבר השתחרר מכבלי המסורת והטעם ונמצא אז בעיצומו של שינוי משמעותי, ושבשלב מאוחר יותר היה בעל השפעה חשובה על האדריכלות.
אדריכלות וסגנון > אופי וסגנון

ארמון הבדולח שילב בתוכו צורות מסורתיות כמו קשתות, מדליונים ואף חיקוי של אבני ראשה בחזית הארמון. כפי שהיה מקובל בבניה המסורתית, לעמודי הבניין היו בסיס וכותרת. עם זאת, בעיצוב הארמון נכללו מספר אלמנטים מודרניים חדשים:
הזכוכית ממנה נבנה הארמון הייתה חומר חדש שעד אז לא נראה במבנים ציבוריים בהיקפים כאלה.
הארמון הורכב מצורות גאומטריות פשוטות – אחד מסימני הזיהוי של העיצוב המודרני בהמשך.
למעט הכותרות בעמודים הארמון היה נטול עומס קישוטי.
בניגוד לנוהג להסתיר את הקונסטרוקציה מאחורי האורנמנט, קורות הברזל נותרו חשופות ונראו נקודות החיבור שלהן עם קורות אחרות במבנה.
אדריכלות וסגנון > מבנה

הארמון נבנה בצורת בזיליקה, אולם מרכזי אחד גבוה במרכז ולצידו שני אולמות משניים נמוכים יותר.
 
האולם המרכזי נחצה במרכזו במבנה מקומר גבוה יוצר שיצר חלל מרכזי פתוח (בדומה לקפלה).

הארמון הורכב מ־3000 עמודים שהיוו את השלד של הבניין. החלק העליון של הבניין והגג היו בנויים מלוחות זכוכית באורך 1.2 מטר ורוחב 25 ס"מ. בגלל החומר שממנו הארמון נבנה, הארמון נראה שקוף וקליל, ולכן השרה תחושה של חלל ענק שמתמזג במרחב. תחושה זו התחזקה מאוד בגלל העובדה שהיו עצים בתוך המבנה ומחוצה לו. בנין זה ערער את המסורת של בנייה כבדה באבן, לא עוד קורות עץ וקירות נושאים התומכים במבנה, אלא שלד ברזל מצופה זכוכית.
החדשנות של המבנה והזמן הקצר בו תוכנן גרמו לליקויים רבים שלא נצפו מראש במבנה, מחוסר ניסיון או מחוסר תשומת לב לעניין. דמיונו המבני לחממה ומסכי הזכוכית הגדולים גרמו לכך שהמבנה התחמם מאוד בשעות היום. בתכנון לא נלקח בחשבון נושא האוורור הטבעי של המבנה - מה שגרם לשהות בו להיות בלתי נסבלת למדי אפילו באקלים האנגלי.
ראו גם

ארמון התעשייה
הערות שוליים

↑  יהודה גרינפלד גילת, צאצאי הזמן ודיירי המרחב - על מקומה של האדריכלות בעולם מתחדש, רסלינג, 2015, עמ' 64
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4361287-8  LCCN: sh2013001134  MusicBrainz: c49f356b-add4-41a2-ad4a-e95759eed5b0  VIAF: 315685430   WorldCat (עם VIAF): 315685430 
המלכה ויקטוריה פותחת את התערוכה; ציור של לואי האג
פסטיבל הנדל בארמון הבדולח, 1857
בקי אלברטלי

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1982 (בת 41) אטלנטה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וסליין, תיכון ריברווד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות נוער, להט"ב
 יצירות בולטות:  סיימון מוצא את דרכו
 פרסים והוקרה:  William C. Morris Award (2015) 
 https://beckyalbertalli.com
 
בקי אלברטלי (באנגלית: Becky Albertalli, נולדה ב-17 בנובמבר 1982) היא סופרת נוער אמריקאית, הידועה בזכות ספרה עטור השבחים סיימון מוצא את דרכו אשר יצא לאור בשנת 2015. הספר נכנס לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, זיכה אותה בפרסים רבים בתחום הספרות והיווה בסיס לסרט באהבה, סיימון. בנוסף כתבה את הספרים Leah on The Offbeat ו-The Upside of Unrequited, ואת What If It's Us אשר נכתב ביחד עם הסופר אדם סילברה.
ביוגרפיה

אלברטלי נולדה למשפחה יהודית רפורמית באזור אטלנטה, שם גדלה כל חייה ביחד עם אחותה קרולין. היא מתגוררת באזור אטלנטה ביחד עם בעלה בריאן ושני ביניהם, אוואן והנרי.
סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת וסיליאן בקונטיקט ודוקטורט באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. עבדה כפסיכולוגית עד לידת בניה בשנת 2012. באותה העת החליטה לנסות לכתוב ספר, אשר הפך בסופו של דבר לספרה הראשון, ״סיימון מוצא את דרכו״.
ביבליוגרפיה

סיימון מוצא את דרכו (2015)
(2017) The Upside of Unrequited
(2018) Leah on the Offbeat
נכתב במשותף עם אדם סילברה:
(2018) What if It's Us
אם אלה אנחנו (כתר ©2022)
בקליאו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  פורטוגל 
 מרכיבים עיקריים:  בקלה אטלנטית 
 
בקליאו (מפורטוגזית: Bacalhau) הוא דג בקלה מיובש במלח המשמש במאכלי דגים מסורתיים בפורטוגל ובברזיל.
מכיוון שבפורטוגל לא היה ניתן להשיג דג בקלה טרי, יובא הדג כשהוא משומר במלח ונחשב מזון לעשירים בלבד. עם ירידת עלויות ההובלה והגידול בהיצע הפך הבקלאו לפופולרי בקרב הציבור הרחב והוא מוגש באופן מסורתי בבתים פורטוגזיים בערב חג המולד.
מתכוני הבקלאו דורשים השריית הדג במים למשך לילה תוך החלפת המים כל מספר שעות.
בנט הויה

בנט הויה (בנורווגית: Bent Høie; נולד ב-4 במאי 1971 ברנדברג שבדרום נורווגיה), הוא שר הבריאות של נורווגיה מאז 16 באוקטובר 2013. הוא חבר במפלגת השמרנים הנורווגית ונבחר לראשונה לסטורטינג (הפרלמנט של נורווגיה) בשנת 2001 ומייצג את מחוז רוגלנד. נוסף לכך, הוא מייצג את מפלגתו במועצה העירונית של סטוונגר.
הויה בוגר הפקולטה למשפטים מאוניברסיטת ברגן בשנת 1991 וחינוך בשנת 1993.
הויה הוא הומו גלוי ונשוי לבן זוגו דאג טריה סולבנג.
כראש המשלחת הנורווגית למשחקי החורף הפאראלימפיים שיערכו בסוצ'י שברוסיה ב-2014, הכריז הויה שיגיע ביחד עם בן זוגו לחיים, על אף החוקים ההומופובים ואווירה העוינת כלפי קהילת הלהט"ב.
הערות שוליים

↑  נגד פוטין: השר הנורווגי יגיע לסוצ'י עם בעלו, באתר ynet, 4 בפברואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1275541224  VIAF: 502149196560674792571   WorldCat (עם VIAF): 502149196560674792571
אתלטיקה במשחקים האולימפיים

תחרויות אתלטיקה נערכו בכל האולימפיאדות בעידן המודרני. נשים התחרו החל מאולימפיאדת אמסטרדם (1928). אתלטיקה נחשבת לענף הספורט הפופולרי ביותר במשחקים האולימפיים ולכן מכונה "מלכת הספורט". ענף האתלטיקה מדורג ראשון, במספר האירועים ובמספר המשתתפים.
בתחרויות האתלטיקה שנערכו ב-28 משחקים, השתתפו 20,757 אתלטים (14,859 גברים ו-5,898 נשים) מ-224 מדינות ב-83 אירועים.
האתלטיות שצברו את מרב מדליות הזהב

רשימת כל האתלטיות שזכו ב-3 מדליות זהב ויותר או ב-4 מדליות בסך הכל ויותר, נכון לאולימפיאדת פריז (2024)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | אתלטית | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | אליסון פליקס | ארצות הברית ארצות הברית | 7 | 3 | 1 | 11 |
| 2 | אליין תומפסון-הרה | ג'מייקה ג'מייקה | 5 | 1 | 0 | 6 |
| 3 | אוולין אשפורד | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 1 | 0 | 5 |
| 4 | סניה ריצ'רדס | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 1 | 5 |
| 5 | ברבל ווקל | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 5 | בטי קאת'ברט | אוסטרליה אוסטרליה | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 5 | פאני בלנקרס-קואן | הולנד הולנד | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 5 | סידני מק'לוכלין-לברון | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 9 | שלי-אן פרייזר-פרייס | ג'מייקה ג'מייקה | 3 | 4 | 1 | 8 |
| 10 | ורוניקה קמפבל-בראון | ג'מייקה ג'מייקה | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 11 | אירנה שווינסקה | פולין פולין | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 12 | רנטה שטכר | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 13 | פלורנס גריפית ג'וינר | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 2 | 0 | 5 |
| 14 | שירלי סטריקלנד | אוסטרליה אוסטרליה | 3 | 1 | 3 | 7 |
| 15 | ג'קי ג'וינר קרסי | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 16 | גוון טורנס | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 17 | אולגה בריז'ינה | ברית המועצות ברית המועצות | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 17 | ואיומיה טיוס | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 17 | טמרה פרס | ברית המועצות ברית המועצות | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 17 | פיית' קיפייגון | קניה קניה | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 21 | טירונש דיבאבה | אתיופיה אתיופיה | 3 | 0 | 3 | 6 |
| 21 | סיפאן חסן | הולנד הולנד | 3 | 0 | 3 | 6 |
| 23 | וילמה רודולף | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 24 | גייל דיברס | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 24 | מארי-ז'וזה פרק | צרפת צרפת | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 24 | טטיאנה קזנקינה | ברית המועצות ברית המועצות | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 24 | טיאנה ברטולטה | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 24 | נפיסטו ת'יאם | בלגיה בלגיה | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 29 | מרליס גר | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 29 | אנגרט ריכטר | מערב גרמניה מערב גרמניה | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 31 | הייקה דרקסלר | גרמניה גרמניה | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 32 | טטיאנה לבדייבה | רוסיה רוסיה | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 33 | כריסטינה ברמר-לתן | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 33 | ויויאן צ'רויוט | קניה קניה | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 35 | אירינה פריבלובה | רוסיה רוסיה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 36 | מרלין אוטי | ג'מייקה ג'מייקה | 0 | 3 | 6 | 9 |
בסוגריים כולל את המדליות מאולימפיאדת אתונה (1906)
אתלטים יהודים שזכו במדליות במשחקים האולימפיים

בסך הכל צברו אתלטים יהודים במשחקים האולימפיים 55 מדליות: 26 מדליות זהב, 15 מדליות כסף ו-14 מדליות ארד, מהן 45 מדליות אישיות: 20 מדליות זהב, 14 מדליות כסף ו-11 מדליות ארד.
מאיר פרינסטיין מארצות הברית, 4 מדליות זהב: פעמיים ברציפות בקפיצה משולשת ופעמיים ברציפות בקפיצה לרוחק, מדליית כסף: קפיצה לרוחק
דניאל פרנק מארצות הברית, מדליית כסף: קפיצה לרוחק
אודון בודור מהונגריה, מדליית ארד: ריצת שליחים 4x400 מטר
קרל יעקובס מאוסטריה, מדליית ארד: קפיצה במוט
אבל קיוויאט מארצות הברית, מדליית זהב: ריצת 3000 מטר קבוצתי, מדליית כסף: ריצת 1500 מטר
אלווה מאייר מארצות הברית, מדליית כסף: ריצת 100 מטר
הרולד אברהמס מבריטניה, מדליית זהב: ריצת 100 מטר, מדליית כסף: ריצת שליחים 4x100 מטר
לואיס קלארק מארצות הברית, מדליית זהב: ריצת שליחים 4x100 מטר
אליאס כץ מפינלנד, מדליית זהב: ריצת 3000 מטר קבוצתית, מדליית כסף: ריצת 3000 מטר מכשולים
פני רוזנפלד מקנדה, מדליית זהב: ריצת שליחים 4x100 מטר, מדליית כסף: ריצת 100 מטר
ליליאן קופלנד מארצות הברית, מדליית זהב: זריקת דיסקוס, מדליית כסף: זריקת דיסקוס
טדי סמוכה מבריטניה, מדליית ארד: ריצת שליחים 4X100 מטר
יאדביגה וייס-מרצ'ינקייביץ' מפולין, מדליית כסף: זריקת דיסקוס, מדליית ארד: זריקת דיסקוס
איבויה צ'אק מהונגריה, מדליית זהב: קפיצה לגובה
מישלין אוסטרמייה מצרפת, 2 מדליות זהב: הדיפת כדור ברזל, זריקת דיסקוס, מדליית ארד:  קפיצה לגובה
סטיב סימור מארצות הברית, מדליית כסף: הטלת כידון
ג'ים פוקס מארצות הברית, 2 מדליות ארד –  בהדיפת כדור ברזל
אירינה פרס מברית המועצות, 2 מדליות זהב: ריצת 80 מטר משוכות, קרב חמש
טמרה פרס מברית המועצות, 3 מדליות זהב: פעמיים בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס, מדליית כסף: זריקת דיסקוס
ורה קרפקינה מברית המועצות, מדליית זהב: קפיצה לרוחק
ולרי ברומל מברית המועצות,  מדליית זהב: קפיצה לגובה, מדליית כסף: קפיצה לגובה
דוד סגל מבריטניה, מדליית ארד: ריצת שליחים 4x100 מטר
ג'רי אשוורת' מארצות הברית, מדליית זהב: ריצת שליחים 4x100 מטר
אירנה שווינסקה מפולין, 3 מדליות זהב: ריצת שליחות 4x100 מטר, ריצת 200 מטר וריצת 400 מטר, 2 מדליות כסף: ריצת 200 מטר, קפיצה לרוחק, 2 מדליות ארד: ריצת 100 מטר, ריצת 200 מטר
מיקולה אבילוב מברית המועצות, מדליית זהב : קרב עשר, מדליית ארד: קרב עשר
פאינה מלניק מברית המועצות, מדליית זהב: זריקת דיסקוס
דווייט סטונס מארצות הברית, 2 מדליות ארד: קפיצה לגובה
סבטלנה קרצ'בסקאיה מברית המועצות, מדליית כסף: הדיפת כדור ברזל
דינה קסטור מארצות הברית, מדליית ארד: מרתון
ראו גם

הפינים המעופפים
לקריאה נוספת

מוטי בסוק, המשחקים האולימפיים אתונה - טוקיו (1896–2020), ספרי ניב, 2020, אתלטיקה קלה (אק), עמ' 78–278.
פאבו נורמי בכינויו "הפיני המעופף", זכה ב-12 מדליות אולימפיות (9 מדליות זהב ו-3 ממדליות כסף), יותר מכל מתחרה אחר באתלטיקה, מאז חודשו המשחקים האולימפיים באולימפיאדת אתונה (1896).
קארל לואיס, מארצות הברית, זכה ב-10 מדליות אולימפיות, מהן 9 מדליות זהב, 4 פעמים ברציפות אלוף אולימפי בקפיצה למרחק. זכה ב-4 מדליות זהב באולימפיאדה אחת (לוס אנג'לס), 48 שנים אחרי שהאתלט הנודע, ג'סי אוונס עשה זאת בפעם הראשונה.
ריי יורי, מארצות הברית, זכה ב-8 מדליות זהב ב-3 אולימפיאדות שונות. נוסף לכך, זכה בשתי מדליות זהב באולימפיאדת אתונה (1906), שהמדליות שלה אינן נחשבות במניין המדליות, אחרת היה מדורג ראשון מבין כל האתלטים בכל הזמנים עם 10 מדליות זהב
אירנה שווינסקה יהודיה מפולין, אלופה אולימפית בעלת 7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב מ-3 אולימפיאדות.
מאיר פרינסטיין מארצות הברית אלוף אולימפי בעלת 5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב מ-4 אולימפיאדת
הרולד אברהמס מבריטניה, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר
פני רוזנפלד מקנדה, אלופה אולימפית באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שבה נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים
איבויה צ'אק מהונגריה, אלופה אולימפית בקפיצה לגובה באולימפיאדת ברלין (1936).
בוריס טיטוב

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1960 (בן 63) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה 
 מפלגה:  מפלגת המעשה הנכון, מפלגת הצמיחה, כוח אזרחי 
 פרסים והוקרה
 מדליה על הישגים למען המולדת דרגה ראשונה  Stolypin Medal, 2nd class  עיטור אלכסנדר נבסקי  אביר בלגיון הכבוד  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית 
 
בוריס יורייביץ' טיטוב (ברוסית: Борис Юрьевич Титов; נולד ב-24 בדצמבר 1960) הוא פוליטיקאי רוסי, איש עסקים והנציב הנשיאותי לזכויות היזמים. מנהיג מפלגת הצמיחה (שכונתה בעבר מפלגת "המעשה הנכון") מאז פברואר 2016. בבחירות 2018 טיטוב התמודד על משרת נשיא רוסיה, אך הובס על ידי ולדימיר פוטין.
חיים וקריירה

בוריס טיטוב נולד במוסקבה בערב חג המולד 1960. בשנת 1983 סיים את לימודיו במחלקה לכלכלה במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה.
חיים וקריירה > עסקיו

בשנת 1989 התפטר טיטוב מחברה ממשלתית בה עבד ומונה לראש המחלקה לכימיה של המפעל הסובייטי-הולנדי המשותף "אורל". בשנת 1991 הוא ושותפיו ייצרו חברה משלהם, Solvalub. הם קנו חומרי סיכה, מחברה שעמה הם שיתפו פעולה בפרויקט מעורבים.
טיטוב הפך למנהל בכיר של קבוצת SVL. הוא הוזכר גם בתקשורת כיו"ר מועצת המנהלים של הקבוצה. מאוחר יותר, החברה הפכה לקבוצת השקעות וסחר, הפועלת בשוק הנפט, אגרו ופטרוכימיה וגזים נוזלים. החברה התערבה מהר מאוד במימון מחדש של ייצוא מרוסיה, ארגון מימון פרויקטים והשקעות בפרויקטים של ייצור ותחבורה. טיטוב, שהוא בעל הרוב בחברה, החזיק בהון שהוערך ב-2 מיליארד דולרים בשנת 2008. ב-26 ביוני 2012, דירקטוריון חברת אבראו-דיורסו הצביע על סיום כהונתו של טיטוב כמנהל החברה, בשל העברתו לשירות המדינה ובחירתו לחברות בדירקטוריון.