שינג'יאנג טיין שאן
קאלג'ון-קוארדנינג

אזור אתר המורשת קאלג'ון (喀拉峻) משתרע על שטח של 477.68 קמ"ר ומוקף בשטח חיץ (שבו יש הגבלות בניה) של 352.96 קמ"ר. צמוד לו ממזרח אזור קוארדנינג (巴音布鲁克) המשתרע על שטח של 351.39 קמ"ר ומוקף בשטח חיץ של 825.39 קמ"ר. שני האזורים שוכנים בלב הרכס המרכזי של טיין שאן. מרכז אזור קאלג'ון הוא ב-42°57′30″N 82°22′35″E﻿ / ﻿42.958333°N 82.376389°E﻿ / 42.958333; 82.376389 ומרכז אזור קוארדנינג הוא ב-43°04′15″N 82°58′44″E﻿ / ﻿43.070833°N 82.978889°E﻿ / 43.070833; 82.978889. חלקו הצפוני של האזור נמוך מחלקו הדרומי. קוארדנינג שוכן בעמק צְ'יָאפּוּקֶה (Qiapuke) על המדרון הצפוני של הר נלאטי (Nalaty). גובה קוארדנינג נע בין 1,600 מטרים ל-3,830 מטרים. קאלג'ון הוא הר שפסגתו שטוחה. חלקו הצפוני משתפל מעדנות בעוד שחלקו הדרומי מבותר על ידי נהרות היוצרים עמקים נרחבים שכיוונם מצפון לדרום. גובה קאלג'ון נע בין 1,820 מטרים ל-3,910 מטרים. הנקודה הגבוהה ביותר היא קבנבאיי (Kabanbayi) בגובה 4,275 מטרים. הנוף מאופיין במישורים נרחבים מעוגלים השייכים לאזור התת-אלפיני. ערבות הדשא של קאלג'ון שוכנות על המישור הרחב ביותר ברכס טיים שאן בשינג'יאנג, אורכו 40 קילומטרים ממזרח למערב ורוחבו 25 קילומטרים מצפון לדרום.
האזור זה הוא מקור לכמה נהרות, חלק מאגן הניקוז של הנהר אילי, שמרבית מימיהם (כ-80%) מהפשרת השלגים באביב ובקיץ.
אזור זה הוצע כאתר מורשת מהסיבות הבאות:
הוא כולל את המגוון הביולוגי העשיר ביותר ברכס טיין שאן
הוא היה המקור ליערות עצי הפרי (תפוח, שזיף ואגוז מלך)
הוא בית הגידול החשוב ביותר של יערות אשוחית השלג.
אזור קאלג'ון-קוארדנינג מאופיין באקלים יבשתי ממוזג לח למחצה. מזג האוויר קריר ולח, הקיץ ארוך והאביב מגיע מוקדם, כאשר בחורף האקלים נוח יחסית. הטמפרטורה הממוצעת בחודש הקר ביותר (ינואר) היא 8°-, ובחודש החם ביותר (יולי) היא מגיעה ל-18°. כמות המשקעים גדולה למדי, בין 600 ל-800 מילימטרים בשנה, הכמות הגדולה ביותר ברכס טיין שאן בגובה זה. השלג בחורף עמוק ומגיע לעומק שבין 70 ל-90 סנטימטרים.
אזור קאלג'ון-קוארדנינג שוכן בחלק המזרחי של רצועת הקמטים של מערב רכס טיין שאן ובחלק המרכזי של רצועת הקמטים ברכס הדרומי טיין שאן. מערכת העתקים יצרו עמקים עמוקים. השכבה הקדומה ביותר שייכת לפלאוזואיקון וכוללת פאיליט, צפחה ואבן גיר משוישת. שכבות נוספות מהפלאוזואיקון (סילור וקרבון), ומהקנוזואיקון (פלאוגן ורביעון) נפוצות באזור זה.
כמות המשקעים הרבה והטמפרטורות הנוחות יחסית אפשרו קיום בית גידול למגוון הגדול ביותר של מיני צמחים ובעלי חיים ברכס טיין שאן. באזור קאלג'ון-קוארדנינג נמנו 1,594 מינים של צמחים וסקולריים השייכים ל-467 סוגים ב-92 משפחות. מתוכם:
שרכאים – 27 מינים השייכים ל-14 סוגים ב-11 משפחות (1.69% מכלל המינים)
חשופי זרע – תשעה מינים השייכים לשלושה סוגים בשלוש משפחות (0.57% מכלל המינים)
בעלי פרחים – 1,558 מינים השייכים ל-450 סוגים ב-78 משפחות (97.74% מכלל המינים)
בין הצמחים בולט העץ Picea schrenkiana, מין של אשוחית אנדמי למדרון הצפוני של רכס טיין שאן. עץ זה הוא סוג של מאובן חי מכיוון שנתגלו מאובנים שלו בני 40 מיליון שנים. בקוארדנינג מצויים היערות העבותים והגבוהים ביותר של עץ זה בגבהים שבין 1,500 ל-1,600 מטרים. עצים נוספים כוללים את Betula tianschanica, מין של שדר וכמה מינים של צפצפה: צפצפה מצויה (Populus tremula) ו-Populus densa.
בנוסף מצויים באזור קאלג'ון-קוארדנינג עצי פירות בר על פני שטחים נרחבים, הכוללים את מיני הבר של התפוח, המשמש והשזיף. אזור זה הוא המקור בעולם של השזיף (Prunus Domestica), שמין הבר שלו מצוי כיום בסיכון. מינים נוספים: Malus sieversii‏, Armenica vulgris ו-Juglans regia.
בין השיחים הנפוצים: המינים Juniperus sabina‏, Juniperus pceudosabina ומינים מהסוגים Stipa ו-Festuca. Thylacospermum caespitosum הוא צמח נפוץ באזור האלפיני בקאלג'ון בין גובה 2,800 ועד קו שלג העד בגובה 3,600 מטרים.
12 מיני צמחים כלולים ברשימה האדומה של מינים בסיכון של ה-IUCN בהם Juglans regia‏, Armeniaca vulgaris‏, Fraxinus sogdiana ו-Sorbus tianschanica. עשרה מינים אסורים במסחר כדוגמת מין הסחלב: Orchis umbrosa‏. 38 מינים אנדמיים לרכס טיין שאן מצויים באזור קאלג'ון-קוארדנינג וכוללים את: Ligularia tianshanica ו-Gagea stepposa. מינים משאריים כוללים את Crataegus songorica ו-Acer semenovii.
בשטח קאלג'ון-קוארדנינג נמנו 223 מינים של בעלי חוליות (כ-40% מכלל המינים ברכס טיין שאן), מתוכם 144 מסווגים ברשימה האדומה של ה-IUCN כמינים נדירים או בסיכון ו-15 הם מינים אנדמיים. 223 המינים משתייכים ל-66 משפחות ב-29 סדרות:
דגים - 21 מינים המשתייכים לחמש משפחות בשלוש סדרות
דו-חיים - חמישה מינים המשתייכים לשלוש משפחות בשתי סדרות
זוחלים - 15 מינים המשתייכים לשבע משפחות בשלוש סדרות, בהם צפע אורסיני (Vipera ursinii).
עופות - 123 מינים המשתייכים ל-34 משפחות ב-15 סדרות. בין המינים: נשר ההימלאיה, ינשוף עצים, קוקייה אירופית (Cuculus canorus), זרזיר ארבה (Sturnus roseus) עיט שמש, כחל אירופי.
יונקים - 59 מינים המשתייכים ל-17 משפחות בשש סדרות. בין המינים:  Marmota bobak (מין של מרמיטה), סמור הררי (Mustela altaica), סמור משויש, נמר השלג וכבש ארגאלי.