stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע פדסטל
אל תוך הים התיכון > מעבר המצרים

בשל אימונים אינטנסיביים לתרגול יכולת הנ"מ והתיאום ייצר הכוח נפח חריג של תקשורת רדיו, אשר כנראה לא נעלמה מאזני האויב. היה זה סיכון שנלקח בחשבון, בשל חיוניות האימונים.
ב-10 באוגוסט, בלילה נטול ירח, חצתה השיירה את מצר גיברלטר ונכנסה לים התיכון. המעבר במצר עבר ללא אירועים כלשהם, אך על אף שהעוברים הניחו כי השיירה לא נראתה מהחוף, הראו דיווחים שנתקבלו מאוחר יותר כי האויב היה מודע לחלוטין למעבר השיירה.
אל תוך הים התיכון > 11 באוגוסט

בשחר 11 באוגוסט ביצעה כל השיירה תדלוק ימי ממכליות. על אף שהשיירות הקודמות תדלקו במלטה, כעת לא נותר באי דלק לתדלוק אוניות והשיירה נאלצה להסתכן בתדלוק בשטח אליו הייתה לאויב גישה נוחה, לצוללות ולמטוסי קרב. למזלה של השיירה, לא הותקפה בזמן התדלוק.
אולם עד מהרה השתנה מזלה של השיירה. מוקדם בבוקר הותקפה נושאת המטוסים "איגל" על ידי צוללת גרמנית וטובעה לאחר שנפגעה מארבע פצצות טורפדו. 160 מתוך 927 אנשי צוות נהרגו, והיתר חולצו על ידי אוניות הליווי של האיגל. אך יחד עם האיגל ירד למצולות רבע מהכוח האווירי שנועד להגנת השיירה.
בזמן בו טורפדה האיגל, סיימה ה"פוריוס" את מבצע מפוח, עת המריאו מסיפונה לכיוון מלטה 37 מטוסי ספיטפייר. עם המראת המטוסים סיימה הפוריוס את משימתה ופנתה לשוב לגיברלטר עם אוניות הליווי שלה. תוך תנועה לגיברלטר זוהתה על ידי הכוח צוללת איטלקית, וזו נוגחה וטובעה על ידי המשחתת "וולברין". כתוצאה מפעולה זו נגרם נזק כבד למשחתת אך זו הצליחה להגיע לגיברלטר, שם תוקנה.
בהמשך היום נערכו התקפות כבדות על השיירה וכוחות הציר השתמשו בכל אמצעי שעמד לרשותם: האוניות הופצצו, מוקשים ימיים הוטלו בנתיבן, הותקפו על ידי צוללות בשיגורים רבים של טורפדו. חרף ההתקפות הכבדות, הפגיעות היחידות בשיירה היו באחת מאוניות המטען שהואטה בעקבות החטאה קרובה, משחתת שטורפדה אך לא טובעה והצליחה להיחלץ לאחר מכן, ונזק שהוציא את סיפון הטיסה של ה"אינדומיטבל" מכלל פעולה, והותיר אותה לשייט במהירות של 28 קשר בלבד. בהתקפה שערכו מפציצים איטלקיים בשעה 20:00 נגרם נזק קל גם לסיפון הטיסה של ה"ויקטוריוס".
אל תוך הים התיכון > 12 באוגוסט

השיירה המשיכה לשוט מזרחה בהתקרבה לבסיסי האויב בסרדיניה וסיציליה, מה שהגביר את הציפיות להתקפות של צוללות ומטוסים. מנגד, שייטת סיירות איטלקית, הכוללת שלוש סיירות כבדות (גוריציה, בולצאנו, וטריאסטה), שלוש סיירות קלות (Eugenio di Savoia, ריימונדו מונטקוקולי ומוציו אטנדולו) ו-17 משחתות הפליגה לפגוש את השיירה הבריטית.
לאורך כל היום, הייתה השיירה נתונה לתצפית מתמדת על ידי מטוסים איטלקים ובמהלך היום נערכו עליה עוד שלוש התקפות אוויריות כבדות. לאורך שעות האור פעלו מטוסי היירוט הבריטיים בספקם התרעות על התקפות מטוסי אויב ואף יירוטם, על אף שברוב ההיתקלויות סבלו מנחיתות מספרית. גם תותחי הנ"מ של השיירה הוכיחו עצמם בהדיפת המתקפות.

ההתקפה האווירית הראשונה לאותו היום נערכה על השיירה על ידי 19 מטוסי יונקרס Ju 88. אלה נתקלו בחיפוי שכלל מטוסי קרב מדגם הוקר הוריקן ופיירי פולמאר, שהצליחו להפיל ארבעה מהמטוסים התוקפים. שני מפציצים נוספים הופלו באש נ"מ מאוניות הליווי.
בהתקפה אווירית שנערכה בשעות הצהרים, נהרס סיפון הטיסה של ה"אינדומיטבל”, דבר שהותיר את ה"ויקטוריוס" כנושאת המטוסים האחרונה שמתפקדת. חלק מהמטוסים שהיו על האינדומיטבל נחתו על הוויקטוריוס, וחלק נוסף מהמטוסים ננטש עקב חוסר מקום.
על פי התכנון, אמור היה כוח Z לחזור לגיברלטר עם הגעת השיירה למצר סיציליה. בפועל, החל מ-18:30 שוב הייתה האינדומיטבל תחת מתקפה אווירית ולכן פקד סייפרט על דחיית התמרון. לאחר שהסתיימה ההתקפה (18:50) נצטווה כוח Z לחזור לגיברלטר, כאשר כוח X נשאר להמשיך וללוות את השיירה למלטה. הערכת הפיקוד הייתה כי אחרי ההתקפה הכבדה שנערכה על השיירה מיד לפני הפיצול, אין זה סביר כי תיערך התקפה נוספת בטרם תרד החשיכה. אולם דקות לאחר הפיצול שוב הותקף כוח X על ידי מפציצים ומפציצי טורפדו.
גם הצוללות היוו איום מהותי. אה"מ "אית'וריאל" נגחה והטביעה צוללת איטלקית כשהיא גורמת נזק לעצמה שכתוצאה ממנו הושבת הסונאר שלה וחדלה ללוות את השיירה. שיטת פעולה זו לא הייתה לרוחה של האדמירלות הבריטית. במהלך פעולת הנגיחה איבדה הספינה שני אנשי צוות אך לקחה בשבי את רוב צוות הצוללת האיטלקית. הצוללת האיטלקית "ברין" אולצה על ידי משחתות לנתק מגע. מטוסים ימיים מטיפוס סנדרלנד תקפו ופגעו בצוללת איטלקית אחרת, "גיאדה", שהמתינה לשיירה בסמוך לחוף אלג'יר. בטרם נמלטה למקלט בנמל ולנסיה (שם נשארה עד 14 בחודש) הפילה ה”גיאדה” בתותחיה אחד ממטוסי הסנדרלנד. בין השעות 14:00 – 19:00 הטילו המשחתות פצצות עומק במרווחי זמן של 10 דקות כדי למנוע התקפת צוללות נוספת.
עם הגעת השיירה לאזור סקרקי בנקס (אזור רדוד יחסית במצר סיציליה) נראה היה כי הסכנה למתקפת צוללות נעלמה, אולם בשעה 20:00 ערכה הצוללת האיטלקית "אקסום" התקפת טורפדות מוצלחת על אה"מ "ניגריה”, "קהיר" ועל ה"אוהיו". התקפה זו תפסה את השיירה בהפתעה ובשעה קריטית של שינוי המערך מ-4 ל-2 טורים. ההתקפה שיבשה לחלוטין את מערך השיירה וניתקה את מפקד כוח X מהספינות שבפיקודו. ב-20:35 ניחתה על השיירה התקפה אווירית נוספת. עד לשעה זו איבדה השיירה מחצית מאוניות הליווי שלה, ואת שתי אניות הכוונת המיירטים. במהלך השעה הבאה הוטבעו גם אניית הסוחר "אמפייר הופ", והאניה "דקליון". מאוחר יותר תיאר מפקד אה"מ "קניה" את מצב השיירה בשלב זה "כאוטי", וקיימות גרסאות רבות בגין ההתרחשויות באותן השעות.
על אף המצב הקשה של השיירה, המשיכו כל האניות שיכלו לשוט לכיוון מלטה.
מבצע הים האדום (סין)

| --- | --- |

 בימוי:  דנטה לם 
 הופק בידי:  Candy Leung 
 תסריט:  דנטה לם, Feng Ji, Eric Lin, Chen Zhuzhu 
 שחקנים ראשיים:  Zhang Yi Fang Yin ג'יאנג לוקסיה ג'קי קאי סיימון ים Wang Qiang וואנג ינלין Wang Yutian דו ג'יאנג הואנג ג'ינגיו Prince Mak ג'אנג הניו Hai Qing Sanâa Alaoui 
 מוזיקה:  אליוט לאונג
 צילום:  Edmond Fung, Horace Wong Wing-Hang 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין, הונג קונג 
 חברת הפקה:  Bona Film Group  Emperor Motion Pictures  Film Fireworks Production  Star Dream Studio Media
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בפברואר 2018 
 משך הקרנה:  142 דק' 
 שפת הסרט:  סינית, ערבית 
 סוגה:  מותחן אקשן, סרט מלחמה, סרט הרפתקאות 
 תקציב:  70 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   operationredsea
 פרסים:  Hundred Flowers Award for Best Picture  Huabiao Award for Outstanding Film 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מבצע הים האדום (במנדרינית: 红海行动) הוא סרט מלחמה ופעולה סיני-הונג קונגי בבימויו של דנטה לאם משנת 2018 בכיכובם של ג'אנג יי, הואנג ג'ינגיו, חי צ'ינג, דו ג'יאנג ופרינס מק. הסרט מבוסס באופן רופף על אירוע פינוי 225 אזרחים זרים וכמעט 600 אזרחים סינים מנמל עדן הדרומי בתימן בסוף מרץ 2015, במהלך מלחמת האזרחים בתימן. על פי Chinaculture.org הסרט הוא בסגנון דומה לזה של מבצע מקונג ומהווה חלק מסדרת הסרטים של דנטה לאם אודות אנשי החירום וההצלה של סין (בשנת 2021 יצא גם הסרט החילוץ).
הסרט הוצג בפני הקהל כמתנה לרגל יום השנה ה-90 להקמת צבא השחרור העממי הסיני, כמו גם הקונגרס הלאומי ה-19 של המפלגה. נאמר כי סרט זה הוא "הסרט הימי המודרני הראשון של סין". הסרט גרף 579 מיליון דולר וקבל ביקורות אוהדות מצד מבקרים. גודל ההכנסות הפכו אותו לסרט הרביעי המכניס ביותר אי פעם בסין והסרט הסיני הרווחי ביותר בשנת 2018. הוא נבחר לייצג את הונג קונג בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-91, אך לא נכלל ברשימת המועמדים הסופית.
עלילה

תוך כדי תורנות וטיולים במי הים האדום, צי הסיור של חיל הים הסיני מקבל קריאת מצוקה לפיה פיראטים סומלים עולים על אוניית משא שנקראת גואנגדונג ומסכנים נוסעים וימאים סינים על סיפונה. הם מיד פורסים את צוות התקיפה ג'יאנלונג, כוח המשימה בן 8 האנשים של חיל הנחתים נשלח לנסות להאט את התקדמותם של הפיראטים עד אשר ספינות חיל הים הכבדות יגיעו למקום. בעזרת מסוק תקיפה וצלף שנשלח כחלק מהיחידה הם מתקדמים משמעותית לנטרול המצב ומצליחים לחסל את כל הפיראטים הסומלים שעל סיפון האונייה, בעודם ממתינים לצי הסיני. במהלך המבצע, מנהיג הפיראטים מנסה להימלט, ולמרות שבסופו של דבר הוא נלכד, הצלף העיקרי של היחידה נפצע בעמוד השדרה מירי משתק במהלך המרדף ויש להחליפו. צוות התקיפה זוכה לשבחים על הצלחתם ברגע שהצי הראשי מגיע.
מאוחר יותר, כשמצב מלחמת האזרחים במדינת יואיר בחצי האי ערב הופך להיות לא יציב, ניתנות פקודות לפנות אנשים ועובדים סיניים מקומיים מהארץ. לנוכח התסיסה והאיומים מצד מורדים וקבוצות טרור מקומיות, צוות היחידה נשלח לאבטח את פינוי אזרחי סין לספינות בטוחות של הצי הסיני בנמל זמני באזור. בינתיים, עיתונאית סינית-צרפתייה העובדת באזור מקבלת ידיעות שארגון הטרור המקומי, זאקה, מוכן לעכב את שיתוף הפעולה המקומי עם הסינים בכל האמצעים הצבאיים הקיימים. יחידית ג'יאולונג מצליחה להציל את האזרחים הסינים שנתפסו באזור המלחמה וכוחות הז'נדרמריה של הצבא השומרים על השגריר, תוך זמן קצר תוך כדי הצלת גבר ערבי שאולץ להפעיל מכוניות תופת.
המחבלים נחשפים גם כמתכננים להשתמש כנשק בחומרי עוגה צהובה לצורך פצצה מלוכלכת. צוות התקיפה מקבל תמיכה גרועה מאוד מהשלטון המקומי. עליהם גם להעביר אזרחים מקומיים העובדים שם, לאזור פריסה בטוח שנמצא 75 ק"מ משם תוך שימוש בשיירת ג'יפים בלבד לצורך תחבורה.
השיירה נופלת למארב מחבלים, וסופגת הפסדים משמעותיים מירי צלפים ומרגמות. כל האזרחים המרוקאים וכוחות השלטון המקומי נהרגים, למעט העיתונאי. זאקה משתמש באזרח סיני שנחטף כקלף מיקוח, כך שהצי הסיני ישחרר את נשיא המדינה וייערף ראשו. לוחם ג'יאולונג והעיתונאי מתחקים אחר בני הערובה למעוז הטרוריסטים עם 150 חמושים, המנהיג המקומי סייד, חמוש בתותחנים וטנקים. צוות התקיפה עובר לתוכנית מסוכנת הכוללת החלפה סמויה של בני הערובה הסינים והעיתונאית. למרות שהתוכנית הראשונית עוברת היטב בהתחלה, התוכנית מתחילה ליפול כאשר הג'יפ בו הצוות משתמש מושך תשומת לב, בלית ברירה נאלצים הלוחמים הסינים לחשוף את עצמם ולהילחם בהמוני המחבלים במתחם. בסופו של המבצע מצליח בסופו של דבר כאשר הלוחמים מפנים את כל בני הערובה, אך שני לוחמי ג'יאולונג נהרגים בפעולה במהלך הכאוס ושניים נוספים נפצעים קשה.
ארבעת החברים הנותרים מאוחר יותר לובשים חליפת כנפיים באתר חילופי העוגות הצהובות בין המחבלים לבין קבוצת המורדים. זאקה עוקפת את המורדים בחזרה, ובתוהו ובוהו מצליחים הלוחמים הסיניים לפנות את מנהיג הטרור שמתאבד. לוחמי הג'יאולונג מוצאים את מתכון הפצצה המלוכלכת ומחרימים את מטוס המטען הנושא את העוגה הצהובה. חזרה לסיפון הצי הסיני, החיילים שנפלו מקבלים את עיטור אומץ הלב.
שחקנים ודמויות

ג'אנג יי בתפקיד יאנג רוי, ראש הצוות
הואנג ג'ינגיו בתפקיד גו שון, צלף מחליף
דו ג'יאנג בתפקיד שו הונג, סגן ראש הצוות, מומחה להריסה
חי צ'ינג בתפקיד שיאה נאן, עיתונאית סינית-צרפתית
וואנג יוטיאן בתפקיד ג'אנג טיאנדה ("רוקי"), מקלען
ג'יאנג לוקסיה כטונג לי, תותחנית
יין פאנג בתפקיד לי דונג
הנרי פרינס מק בתפקיד ג'ואנג יו
גואו ג'יהאו בתפקיד לו צ'ן, חובש
הואנג פנפן בתפקיד דנג מיי כעובד בתאגיד Greenville Energy ובן ערובה
מישל באי כעובדת בתאגיד אנרגיה ובת ערובה
ג'אנג האניו בתפקיד גאו יון, מפקד הצי
ג'קי קאי כטייס מזל"ט
וואנג צ'יאנג כמו זאו האיקוויאנג, קומיסר צי של הספינה הסינית
סיימון ים כאלברט, העורך ראשי של עיתון מרוקאי מקומי והבוס של שיאה נאן
וואנג ינלין בתפקיד לואו שינג, צלף
חסן גואנוני בתפקיד סייד, מנהיג הקבוצה הקיצונית בזאקה
מזוארי הוסאם בתור טהא, צלף ערבי צעיר אך קטלני בזאקה
הפקה

הצילומים העיקריים החלו באמצע פברואר 2017 במרוקו ובמהלכם הועסקו 400 מרוקאים ו-300 סינים כחלק מקבוצת הצוותים הטכניים.
פסקול

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת 
 יצא לאור:  16 בפברואר 2018, 1 במרץ 2018, 23 בפברואר 2018, 22 בפברואר 2018, 22 בספטמבר 2018 
 סוגה:  פסקול
 הפקה:  Candy Leung 
 
אליוט לונג חיבר את שיר הנושא לסרט ואלבום דיגיטלי המורכב מ-22 רצועות יצא שבועיים לפני הקרנת הבכורה הסינית ב-2 בפברואר. מהדורה מוגבלת, בחתימתם של אליוט לונג ודנטה לאם, הוענקה רק למי שהוזמן לבכורה של הסרט.
קבלה > הכנסות

הסרט נחשב לשובר קופות, אחרי שהוביל את שוק הסרטים הסיני בשבוע השלישי להקרנתו והרוויח 868 מיליון יואן. הסרט הרוויח בסך הכל יותר מ-3.4 מיליארד יואן והפך לסרט המשתלם ביותר של פסטיבל האביב בכל הזמנים בסין, שעבר את הכנסה הקודמת, בת הים .
בארצות הברית ובקנדה, הסרט הכניס 510,000 דולר ב-45 בתי קולנוע בסוף השבוע הראשון שלו.
הערות שוליים

↑  "Yemen crisis: China evacuates citizens and foregners from Aden". BBC News. BBC. 3 באפריל 2015. נבדק ב-3 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "驻摩使馆文化参赞探班《刀锋-红海行动》剧组". ChinaCulture.org (בסינית). Ministry of Culture and Tourism of the People's Republic of China. 2 במרץ 2017. נבדק ב-3 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אמיר בוגן, מהפך: שוברי הקופות הסינים מאיימים על מעמדה של הוליווד, באתר ynet, 29 ביוני 2018
↑  Sina Entertainment (24 במרץ 2017). "黄景瑜庆祝中国队胜利 长期不换的裤子惹亮眼". Sina Entertainment. Sina Corp. אורכב מ-המקור ב-2018-03-14. נבדק ב-24 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emperor Motion Pictures (19 במאי 2017). "《红海行动》亮相戛纳 林超贤打造最强反恐动作片". WeChat. נבדק ב-19 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chu, Karen (24 בספטמבר 2018). "Oscars: Hong Kong Selects 'Operation Red Sea' for Foreign-Language Category". The Hollywood Reporter. נבדק ב-24 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Desert Storm (Feature Film)". Moroccan Cinematographic Center. נבדק ב-3 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Igrouane, Youssef (27 בפברואר 2017). "Cinema: Chinese Tanks and Soldiers Invade Rabat". Morocco World News. נבדק ב-3 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  filmmusicreporter (14 בינואר 2018). "'Operation Red Sea' Soundtrack Details". Film Music Reporter. נבדק ב-27 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wong, Silvia (5 במרץ 2018). "China box office: 'Operation Red Sea' helps set new world record". Screen Daily. Screen International. נבדק ב-10 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy. "'Black Panther' Roars To $910M WW, $403M Overseas – International Box Office". Deadline Hollywood. Penske Business Media. נבדק ב-10 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Li (7 במרץ 2018). ""Operation Red Sea" tops Chinese box office". Xinhua News Agency. נבדק ב-10 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "还记得 电影红海行动 早前立下的flag吗?". Operation Red Sea Official Weibo. Sina Weibo. 10 במרץ 2018. נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brooks, Brian. "'Operation Red Sea' Tops Newcomers; 'The Shape of Water' Crosses $55M – Specialty Box Office". Deadline Hollywood. Penske Business Media. נבדק ב-10 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
מגנטיות אנושית

אדם אשר פטיש מודבק למצחו
מגנטיות אנושית הוא שם מוכר ליכולת לכאורה של אנשים מסוימים להדביק חפצים אל עורם. אנשים שיש להם לכאורה את היכולת הזו נקראים "מגנט אנושי". למרות שחפצים מתכתיים הם הנפוצים ביותר, ישנם הטוענים כי ביכולתם להדביק גם חפצים מזכוכית, פורצלן, עץ או פלסטיק, וכמו כן גם מתכות שאינן פרומגנטיות כגון פליז ואלומיניום. לא הוכח כל קשר בין יכולת הדבקת החפצים אל הגוף לבין מגנטיות, וככל הנראה מדובר במקרים של עור דביק במיוחד, ולא ביצירת שדות מגנטיים.
"מגנטים אנושיים" מפורסמים

ארואל ריילנו (ברומנית: Aurel Răileanu) - נודע בשם "מר מגנט". נטען כי הוא המגנט האנושי החזק ביותר.
אטיבר אלחייב מגאורגיה - מחזיק בשיא גינס להדבקת מספר הרב ביותר של כפיות לגוף אנושי.
איוואן סטוייקוביץ מקרואטיה
ליו ת'או לין מסין
וואנג באוקיאנג מסין
הסבר

הספקן המדעי בנג'מין רדפורד בדק אדם שטען כי הוא מגנט אנושי בעזרת מצפן כדי לבדוק אם גופו אכן מייצרים שדות מגנטיים. הבדיקה הראתה כי הגוף האנושי אינו מייצר שדות מגנטיים ולכן ההסבר חייב להיות אפקט פיזי אחר. הקוסם והספקן ג'יימס רנדי טוען כי ה"יכולת" הזו נגרמת הודות לשימון הגוף.
הערות שוליים

↑  Are There Really Magnetic People?" Science-Based Life. March 14, 2012
↑  "Most powerful Human Magnet-world record set by Aurel Raileanu" worldrecordacademy.com.
↑  "Magnetic Man Attracts 50 Spoons to his Body to Break Guinness Record" ibtimes.com. December 15, 2011.
↑  Is Ivan Stoiljkovic, Croatia’s Magnet Boy, A Hoax? Huffington Post. May 24, 2011.
↑  "It's the real life Magneto! Chinese man claims he's a human magnet and can hold a KILO of metal on his chest". Daily Mail. 4 October 2016.
↑  "Famed Magnetic Boy Is Probably Just Very Slippery and lubed up". LiveScience. February 25, 2011.
מבצע פוארטו

מבצע פוארטו (ספרדית: Operación Puerto) הייתה פעולה של רשויות החוק בספרד שהתבצעה ב-23 במאי 2006 וכללה פשיטה על מרפאות שהופעלו על ידי רופא הספורט אופמיאנו פואנטס ומעצרים של פואנטס ושל חשודים אחרים שנחשדו בארגון סימום שיטתי בענפי ספורט שונים. בתחילה, הואשם פואנטס במעורבות בסימום של כ-200 ספורטאים במטרה לשפר את ביצועיהם הספורטיביים. במשפטו שנערך ב-2013 נתברר כי 211 מנות הדם שנתפסו היו שייכות ל-35 ספורטאים.
מאז פרסום המבצע, מיד עם ביצועו, הפכו החקירה ותוצאותיה לאחד הנושאים המשפיעים ביותר בתחום הסמים בספורט בכלל וענף מרוצי האופניים בפרט. על אף שנטען בתחילה כי על לקוחותיו של פואנטס נמנו טניסאים וכדורגלנים מפורסמים, תשומת לבה של התקשורת התמקדה, כמעט באופן בלעדי, רק במספר מצומצם יחסית של רוכבי אופניים שבשמותיהם נקבו החוקרים. נכון למאי 2017, 15 רוכבים הושעו מקבוצותיהם עקב קשירת שמם לפרשה. שלושה רוכבים הודו בשימוש בסמים בעקבות הפרשה ונגד אחד נמצאו הוכחות לכך שהיה מעורב בפרשה. כמו כן, בידי WADA קיימים זיהויים של כל הספורטאים החשודים בפרשה, אך כיוון שתקופת ההתיישנות על העבירות חלפה, אין ביכולת הסוכנות לפרסם את שמותיהם.
המבצע

ב-23 במאי 2006 עצרה ה-Guardia Civil הספרדית (רשות משטרתית-צבאית) את מנהלה הספורטיבי של קבוצת האופניים "ליברטי סגורוס-וירט", מנולו סאיז, את דוקטור אופמיאנו פואנטס ושלושה חשודים נוספים בחשד כי עסקו בסימום ספורטיבי. במקביל, ביצע הכוח הספרדי פשיטות על מספר דירות, כולל דירתו של פואנטס. בחיפושים בדירות נתפסו אלפי מנות של סטרואידים אנבוליים, כ-100 מנות של מוצרי דם ומכשור שנועד לטפל במנות אלו. כמו כן, נתפסו רשימות בהן קושרו מנות הדם הממוספרות לכינויי צופן של הספורטאים להם היו המנות מיועדות.
השפעת המבצע על הטור דה פראנס של 2006

התגובה המיידית לפעולה הייתה הודעתו של הספונסר הראשי של קבוצתו של סאיז, חברת הביטוח ליברטי סגורוס, על פרישתה ממימון הקבוצה עקב הנזק שנגרם לתדמיתה. המממן המשני הצליח לחבור לקבוצה של חברות גדולות מקזחסטן ויצר את קבוצת "אסטנה-וירט". הקבוצה השווייצרית "פונאק" השעתה שניים מרוכביה ששמותיהם הודלפו מן החקירה: סנטיאגו בוטרו וחוזה אנריקה גוטיירז שזכה באופן מפתיע, מספר שבועות לפני כן, במקום השני בג'ירו ד'איטליה. במקביל, ביקש ארגון ASO המארגן את הטור דה פראנס מקבוצת אסטנה-וירט ומהקבוצה הספרדית "קומיונידד ולנסיאנה", ששמם של רבים מרוכביה נקשר בחקירה, לא להופיע למרוץ היוקרתי. היומון הספרדי אל פאיס פרסם פרטים נוספים על החקירה ושמות נוספים של רוכבי אופניים שנחשדו כלקוחותיו של פואנטס. שני השמות המפורסמים ביותר ברשימה היו של יאן אולריך ואיוואן באסו שנחשבו כשני המועמדים המובילים לזכות בטור דה פראנס שאמור היה להתחיל חודש וחצי לאחר פרסום הפרשה.
קבוצותיהם של אולריך ובאסו השעו אותם מפעילות ומאוחר יותר אף פיטרו אותם. כמו כן הושעה הספרדי פרנסיסקו מנצבו שסיים רביעי בטור דה פראנס של 2005 לאחר שגם שמו הופיע ברשימות החשודים.
הודאות רוכבים

באפריל 2007 פרסמה סוכנות הידיעות הגרמנית כי נמצאה התאמה בין דגימות DNA שנלקחו מיאן אולריך ובין מנות דם שנתפסו במבצע. חודש לאחר מכן הודו איוואן באסו ומיקלה סקרפוני במעורבות בפרשה ובסוף יוני הודה בראיון שנתן לדר שפיגל הרוכב הגרמני יירג יקשה במעורבותו בפרשה תוך תיאור מפורט של הדרכים שבהן נעשה הסימום בעבר ולפני התפוצצות הפרשה. מנהלים ספורטיביים של קבוצות האופניים ורופאי ספורט אותם האשים יקשה במעורבות בסימום המאורגן הכחישו את שייחס להם יקשה. בעקבות ההדים שעוררה הפרשה ועלייה מחודשת של נושא הסמים בספורט לסדר היום הציבורי, הודו שני רוכבים בולטים בשימוש בסמים. ביארנה ריס, הרוכב הדני שניתק את שרשרת ניצחונותיו של מיגל אינדוראין וניצח בטור דה פראנס ב-1996, והפך למנהלה הספורטיבי המצליח של אחת מהקבוצות החזקות ביותר בפלוטון המקצועני, הודה שנטל סמים בעת היותו רוכב. הרוכב הגרמני הפעיל, אריק צאבל, שזכה שש פעמים בחולצה הירוקה בטור דה פראנס וארבע פעמים במרוץ מילאנו – סן רמו הודה גם הוא כי בעברו השתמש ב-EPO.
רוכבים בולטים ששמם נקשר לפרשה

בסך הכל פורסמו שמותיהם של 34 רוכבים ששמם נקשר בפרשה. בין הרוכבים ששמם נקשר לפרשה:
יאן אולריך
איוואן באסו
סנטיאגו בוטרו
חוסבה בלוקי
מיקלה ברטולי
חוזה אנריקה גוטיירז
טיילר המילטון
רוברטו הראס
אלחנדרו ולוורדה
יירג יקשה
פרנסיסקו מנצבו
איזידרו נוזאל
אוסקר סביליה
מרקו פנטאני
סנטיאגו פרז
אלברטו קונטדור
אנחל קסארו
הערות שוליים

1 2  Fuentes found guilty in Operacion Puerto trial, באתר cyclingnews.com‏, 30 באפריל 2013
↑  WADA still pursuing legal possibilities in Operacion Puerto case, באתר cyclingnews.com,‏ 2 ביוני 2017
↑  The vicious circle, באתר cyclingnews.com‏, 21 באפריל 2004
↑  Delays mark start of Operación Puerto hearing, באתר cyclingnews.com‏, 28 בינואר 2013
מדליית החירות הנשיאותית

| --- | --- |

  
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור אזרחי
 נוסד:  1963 
 היררכיה
 עיטור מקביל:  מדליית הזהב של הקונגרס
 
מדליית החירות הנשיאותית (באנגלית: Presidential Medal of Freedom) היא, יחד עם מדליית הזהב של הקונגרס, אחת משני העיטורים האזרחיים הגבוהים ביותר בארצות הברית. תפקידה להכיר ב"תרומה משובחת במיוחד לביטחון או לאינטרס הלאומי של ארצות הברית, שלום עולמי, לתרבות או יוזמות ציבוריות או פרטיות אחרות".
היסטוריה

הענקת המדליה נקבעה בצו נשיאותי של הנשיא ג'ון פ. קנדי ב-1963, עת החליפה מדליית החירות הנשיאותית את מדליית החירות שהוענקה בין 1945–1961. היא מוענקת מאז פעם בשנה, ב-4 ביולי או בסמוך לו, או מעת לעת לפי שיקול דעתו של הנשיא.
מקבלי המדליה נבחרים על ידי הנשיא מיוזמתו או על פי המלצה. המקור העיקרי להמלצות היא מועצה העוסקת בפרסים על שירות ציבורי מכובד, שנוסדה בכח אותו צו של קנדי.
אדם יכול לזכות במדליה יותר מפעם אחת: אלסוורת' באנקר וקולין פאוול זכו לכבוד הכפול. ג'ון קנת גלבריית קיבל את מדליית החירות שקדמה למדליה הנוכחית, מהנשיא טרומן וחמישים וארבע שנים לאחר מכן קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא ביל קלינטון.
רשימת מקבלי הפרס ארוכה. היא כוללת אישים מכל תחומי החיים: בדרנים כבוב הופ, לוסיל בול וברברה סטרייסנד; מדענים כיונה סאלק ואדוארד טלר לצד עיתונאים כוולטר קרונקייט ואדוארד מורו וכדורסלנים כמייקל ג'ורדן ושופטים כארתור גולדברג, ואף פוליטיקאים כדיק צ'ייני והנשיא לינדון ג'ונסון. כעניין של שגרה מעניקים נשיאים את המדליה לחברים בולטים של מפלגתם. מצב שכיח אחר הוא הענקת המדליה לאישים ידועים הנוטים למות, כמו במקרה של ג'ון פוסטר דאלס. במקרים נדירים יותר היא מוענקת לאחר המוות, כפי שהוענקה למשל לנשיא קנדי עצמו ולסנאטור ג'ון צ'ייפי.
ישראלים המעוטרים במדליית החירות הנשיאותית

חמישה ישראלים עוטרו במדליית החירות הנשיאותית, מהם שניים שחיים בישראל:
ב-15 בדצמבר 2006 קיבל נתן שרנסקי את המדליה מידי ג'ורג' בוש, והיה ללא אמריקני הרביעי הזוכה במדליה, אחרי נלסון מנדלה, האפיפיור יוחנן פאולוס השני, והאם תרזה, שקיבלו את שני העיטורים האמריקניים החשובים ביותר של הנשיא והקונגרס - מדליית הזהב של הקונגרס ומדליית החירות הנשיאותית.
ב-13 ביוני 2012 העניק ברק אובמה את המדליה לנשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, כהוקרה על מפעל חייו ודוגמתו האישית.
ב-20 בנובמבר 2013 העניק ברק אובמה את המדליה לפרופ' דניאל כהנמן.
יצחק פרלמן, כנר ישראלי - אמריקאי קיבל את המדליה בשנת 2015.
בנובמבר 2018 העניק הנשיא דונלד טראמפ את המדליה למרים אדלסון.
הערות שוליים

↑  מדיסני ועד מנדלה: גם פרס יזכה בעיטור הנשיאותי, באתר וואלה, 5 במרץ 2012
↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, שי מאובמה: מדליית החירות לכהנמן ולאופרה, באתר ynet, 20 בנובמבר 2013
↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, אובמה העניק את מדליית החירות לכנר יצחק פרלמן, באתר ynet, 26 בנובמבר 2015
↑  יחד עם אלוויס: טראמפ העניק למרים אדלסון את מדליית החירות, באתר וואלה, 16 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10644545
מוסריות לגליסטית

מוסריות לגליסטית הוא מונח המתייחס לעמדה הטוענת שיש לעשות שימוש בחקיקה על מנת להטמיע ערכים מוסריים.
חקיקה מטבעה שואפת להתאים בין חוקים לערכים המוסריים המקובלים בחברה, ולכן השימוש במונח מוסריות לגליסטית מתייחס לחקיקה שאוסרת פעילות שלא עוברת על עקרון הנזק, כלומר פעילות שנעשית בין אדם לעצמו, או בין אדם לחברו בהסכמה. חוקים האוסרים על הומוסקסואליות, או על פעילויות מיניות מסוימות אשר נעשות בהסכמה, נחשבים כמוסריות לגליסטית. דוגמה נוספת היא צנזורה על תכנים פורנוגרפיים או אלימים במיוחד. העיקרון המנחה את הצנזורים בנושאים אלו הוא לרוב עקרון מוסרי (ולא עקרון ביטחוני כמו בצנזורה צבאית): התנהגות אלימה או פרונוגרפיה היא לא ראויה לצפייה, עד גיל מסוים, או בכלל.
במדינות המערב, הוויכוח[דרוש מקור] בנוגע לחוקים שנחשבים כנגועים במוסריות לגליסטית מתרכז בשאלת הנזק שמביאה הפעילות האסורה. המצדדים בלגליזציה של מריחואנה יטענו כי שימוש במריחואנה לא גורם נזק למשתמש או לזולתו, וכי עצם האיסור נובע מעיקרון מוסרי האוסר שימוש בסמים לצורכי הנאה. לעומתם, מצדדי החוק יטענו כי השימוש מביא נזק למשתמש ומשפיע לרעה על זולתו ולכן הוא מוצדק.
מוסריות לגליסטית נבדלת[דרוש מקור] מסוגים שונים של חקיקה פטרנליסטית, בכך שחקיקת החוק נובעת מעקרון מוסרי כלשהו, ולא מתוך סיבות תועלתניות אחרות.
הערות שוליים

↑  Mill John Stuart, On Liberty, London: Longman, Roberts & Green, 1869
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוסתחב

מוּסְתַחַבּ (בערבית: مُسْتَحَبّ, ההטעמה על "חַבּ") או מַנְדוּב (בערבית: مَنْدُوب) הוא מושג בהלכה האסלאמית שמשמעותו "מומלץ", ובתחומו נמצאים מעשים אשר אינם בגדר חובה, אך בגדר המלצה.
מעשה שמוגדר כ"מוסתחב" הוא מעשה שעל פי ההלכה והתאולוגיה של האסלאם, עשייתו מזכה בשכר מאת אללה, ובדרך כלל מביאה גם תועלת בעולם הזה, ואשר אי עשייתו או הימנעות מעשייתו אינן מושכות עונש אלוהי ואינן גורמות לנזק בעולם הזה או בעולם הבא.
ההפך מ"מוסתחב" הוא "מכרוה" (مكروه), אשר משמעותו "שנוא", או "בלתי רצוי".
הערות שוליים

↑  Colin Turner, Islam: The Basics, 2011-04-20 doi: 10.4324/9780203828625
↑  Clark, Janine A., Islam, charity, and activism : middle-class networks and social welfare in Egypt, Jordan, and Yemen, Indiana University Press, 2010
↑  Colin Turner, Islam: The Basics, 2011-04-20 doi: 10.4324/9780203828625
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: mendup