stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV

| --- | --- |
 תיאור:  פרסים שנתיים בתחום המוזיקה היוונית המוענקים על יד ערוץ המוזיקה היווני MAD TV
 מיקום הטקס:  אתונה
 מדינה:  יוון
 הגוף המעניק:  MAD TV
 תקופת הפרס:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 נקרא על שם:  MAD TV 
 http://www.videomusicawards.gr
 
טקס פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV (בקיצור: טקס פרסי המוזיקה היוונית) (באנגלית MAD Video Music Awards, בקיצור MAD VMA) הוא טקס שבו מוענקים פרסי מוזיקה לאמנים יווניים על ידי ערוץ המוזיקה היווני MAD TV. הטקס החל בשנת 2004 ביוזמת MAD TV, שמארגן ומשדר את הטקס כל שנה בחודש יוני. משנת 2011 הטקס נערך בחסות חברת התקשורת וודאפון, לה יש קשרים עסקיים עם MAD TV. בשנים אלה נקרא הטקס MAD Video Music Awards by Vodafone, עם ציון שנת הטקס.
הטקס הוא האירוע המרכזי של MAD TV, ובדומה לטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV הוא מלווה בהופעות חיות של מוזיקאים ואמנים ומעניק פרסים לאמנים, בין היתר, עבור וידאו קליפים.
זהו טקס פרסי המוזיקה היחיד ביוון והוא מנוהל על ידי גוף פרטי. זאת לאחר שאירועי "טקס פרסי האריון" מטעם הפדרציה לתקליטים של יוון הופסקו ב-2007.
הזכייה בכל קטגוריה נקבעת באמצעות בחירת קהל הצופים של MAD TV כאשר בכל קטגוריה חמישה מועמדים לזכייה. הבחירות נעשות באתר האינטרנט של הטקס, באתר וודאפון היווני, או על ידי שליחת מסרון. בקטגוריית שיר השנה, שנוספה ב-2013, הקהל בוחר שיר לזכייה מתוך 50 שירים ("Top 50") שנבחרו מראש על ידי "MediaInspector".
קטגוריות שהיו נהוגות בעבר כוללות את "קליפ המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר", "מילות השיר הטובות ביותר", "הלחן הטוב ביותר", "הציטוט הטוב ביותר",  "בימוי הקליפ הטוב ביותר", "הקליפ האמנתי הטוב ביותר", "הקליפ הסקסי ביותר", ו"שיר השנה של MAD RADIO".
מלבד ב-MAD TV, וב-MAD RADIO ביוון הטקס מועבר בשידור חי גם בקפריסין החל מ-2005, בבולגריה החל מ-2009, ובסטרימינג באתר האינטרנט של MAD TV. בארץ הטקס שודר ב"רדיו כחול יוון" ב-2012.
קטגוריות הזכייה

קליפ השנה
קליפ הלאיקו הטוב ביותר
קליפ הפופ הטוב ביותר
קליפ הדאנס הטוב ביותר
קליפ הפופ רוק הטוב ביותר
קליפ המוזיקה האורבנית הטוב ביותר
אייקון האופנה בקליפים
הדואט / שיתוף הפעולה המוזיקלי הטוב ביותר
ההרכב הטוב ביותר
האמנית הטובה ביותר
האמן הטוב ביותר
האמן החדש הטוב ביותר (תגלית השנה)
אמן השנה
אמן השנה של קפריסין
שיר השנה
הערות שוליים

↑  "MediaInspector" הוא גוף רשמי ביוון המספק מידע עדכני על שידורי הרדיו והטלוויזיה במדינה.
פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הנמכר ביותר

פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הנמכר ביותר הוענק לראשונה בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2016. "Hello" של אדל היה השיר הראשון שזכה בפרס זה. נכון לשנת 2018, אף אמן לא זכה בפרס מספר פעמים. קארדי בי ו-BTS הם בעלי מספר המועמדויות הגבוה ביותר, כשלוש, ואחריהם הצ'יינסמוקרס, דרייק, הלסי, Imagine Dragons, מייגן די סטליון, צ'ארלי פות' ודה ויקנד, עם שתי מועמדויות כל אחד.
זוכים ומועמדים

| שנה | זוכה | מועמדים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | "Hello" – אדל |  "Cheerleader" – אומי  "Fight Song" – רייצ'ל פלאטן  "The Hills" – דה ויקנד  "See You Again" – ויז קאליפה בהשתתפות צ'ארלי פות' |  |
| 2017 | "Can't Stop the Feeling!" – ג'סטין טימברלייק |  "Closer" – הצ'יינסמוקרס בהשתתפות הלסי  "Don't Let Me Down" – הצ'יינסמוקרס בהשתתפות דאייה  "Heathens" – ‏טוונטי ואן פיילוטס  "One Dance" – דרייק בהשתתפות ויזקיד וקיילה |  |
| 2018 | "Despacito" – לואיס פונסי ודדי יאנקי בהשתתפות ג'סטין ביבר |  "Body Like a Back Road" – סם האנט  "Believer" –‏ אימאג'ין דראגונז  "Thunder" –‏ אימאג'ין דראגונז  "Perfect" - אד שירן |  |
| 2019 | "Girls Like You" – מארון 5 בהשתתפות קארדי בי |  "I Like It" – קארדי בי, באד באני וג'יי באלווין  "In My Feelings" – דרייק  "Without Me" – הלסי  "Shallow" – ליידי גאגא ובראדלי קופר |  |
| 2020 | "Old Town Road" – ליל נאז X בהשתתפות בילי ריי סיירוס |  "Someone You Loved" – לואיס קפלדי  "Bad Guy" – בילי אייליש  "Truth Hurts" – ליזו  "God's Country" – בלייק שלטון |  |
| 2021 | "Dynamite" ‏– BTS |  "I Hope" – גבי בארט בהשתתפות צ'ארלי פות'  "WAP" – קארדי בי בהשתתפות מייגן די סטליון  "Savage" – מייגן די סטליון  "Blinding Lights" – דה ויקנד |  |
| 2022 | "Butter" –‏ BTS |  "Permission to Dance" –‏ BTS  "Fancy Like" – ווקר הייז  "Levitating" – דואה ליפה  "Bad Habits" – אד שירן |  |
| 2023 | טיילור סוויפט – "Anti-Hero" |  ג'ייסון אלדין – "Try That in a Small Town"  אוליבר אנתוני מיוזיק – "Rich Men North of Richmond"  מיילי סיירוס – "Flowers"  ג'ימין - "Like Crazy" |  |
שיאני זכיות ומועמדויות > זכיות

2 זכיות
BTS
שיאני זכיות ומועמדויות > מועמדויות

3 מועמדויות
קארדי בי
BTS
2 מועמדויות
דה ויקנד
צ'ארלי פות'
הצ'יינסמוקרס
הלסי
דרייק
אימאג'ין דראגונז
אד שירן
מייגן די סטליון
הערות שוליים

↑  "2016 Billboard Music Awards". Billboard.com. 22 במאי 2016. נבדק ב-5 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here Is the Complete List of Winners From the 2017 Billboard Music Awards". Billboard. 21 במאי 2017. נבדק ב-21 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "(2nd LD) BTS scoops up four Billboard Awards". Yonhap News Agency. 24 במאי 2021. אורכב מ-המקור ב-24 במאי 2021. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרסי המוזיקה של בילבורד |
| --- | --- | --- |
| פרסים | האמן המוביל • האמן החדש המוביל • הזמר המוביל • הזמרת המובילה • הלהקה המובילה • אמן סיבוב ההופעות המוביל • אמן הבילבורד 200 המוביל • אלבום הבילבורד 200 המוביל • אמן ההוט 100 המוביל • שיר ההוט 100 המוביל • שיר הרדיו המוביל • השיר הנמכר ביותר • האמן שיאן מכירות השירים • אמן הסטרימינג המוביל • אמן שירי הרדיו המוביל • שיר הסטרימינג המוביל (אודיו) • שיר הסטרימינג המוביל (וידאו) • האמן הנוצרי המוביל • השיר הנוצרי המוביל • האלבום הנוצרי המוביל • אמן הגוספל המוביל • שיר הגוספל המוביל • אלבום הגוספל המוביל • אמן הקאנטרי המוביל • שיר הקאנטרי המוביל • אלבום הקאנטרי המוביל • אמן הדאנס/אלקטרוני המוביל • שיר הדאנס/אלקטרוני המוביל • אלבום הדאנס/אלקטרוני המוביל • האמן הלטיני המוביל • השיר הלטיני המוביל • האלבום הלטיני המוביל • אמן ה-R&B המוביל • שיר ה-R&B המוביל • אלבום ה-R&B המוביל • אמן הראפ המוביל • זמרת הראפ המובילה • שיר הראפ המוביל • אלבום הראפ המוביל • אמן הרוק המוביל • שיר הרוק המוביל • אלבום הרוק המוביל • הפסקול המוביל • האמן החברתי המוביל • הישג המצעדים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס אור הזרקורים • פרס האייקון • פרס המילניום |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| ערכים קשורים | אמן סיבוב ההופעות של בילבורד • נשים במוזיקה (בילבורד) • פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד • פרסי המוזיקה היפנית של בילבורד |  |
צאפריים

הצאפריים (ערבית: صفريين, תעתיק: צפריין) הייתה כת אסלאמית במאות ה-7 וה-8, וחלק מהח'וארג'. הם הקימו את "מדינת מידְראר" בסיג'ילמסה (דרום מערבית לפאס במרוקו של היום).
בתלמסאן, תוניסיה, הבאנו איפרן היו ברברים צאפריים שהתנגדו לשלטון הח'ליפויות אומייה, העבאסית והפאטמית, בעיקר בתנועות התנגדות שהובלו על ידי אבו קוררה (המאה ה-8) ואבו יזיד.
מקור השושלת הוא בזיאד בן אצפר, אך מקורות שונים מציעים אבות מייסדים אחרים.[דרוש מקור]
הצאפריים האמינו כי הסורה ה-12 בקוראן לא נאמרה מפי מוחמד, כיוון שהיא עוסקת במעשי אהבים.
הח'וראג' התפרק לקבוצות נפרדות כמו הצאפריים, אזארקה, באחאסייה, אג'ארדי, א-נג'דאת ואיבאדיה. רק האיבאדיה ממשיך להתקיים בימינו.
הערות שוליים

↑  E.J. Brill's First Encyclopaedia of Islam 1913-1936. BRILL. 31 בדצמבר 1987. ISBN 90-04-08265-4. {{cite book}}:  (עזרה), page 265 ]
↑  Charles André Julien, History of North Africa: Tunisia, Algeria, Morocco: From the Arab Conquest to 1830, Praeger, 1970, עמ' 24, ISBN 978-0-7100-6614-5. (באנגלית)
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: sufriyye 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צ'ארלס ב. הגינס

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1901 הליפקס, נובה סקוטיה, קנדה
 פטירה:  12 בינואר 1997 (בגיל 95) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 ענף מדעי:  פיזיולוגיה
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה של הרווארד  אוניברסיטת אקדיה 
 מוסדות:  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת מישיגן 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1966)  היכל התהילה הקנדי של הרפואה (2003)  honorary Fellow of the Royal College of Surgeons (1959)  פרס לסקר-דיבייקי למחקר קליני (1963)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1966)  קצין גבוה במסדר השמש של פרו  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  פרס קמרון של אוניברסיטת אדינבורו 
 
צ'ארלס ברנטון הגינס (באנגלית: Charles Brenton Huggins;‏ 22 בספטמבר 1901 – 12 בינואר 1997) היה מדען אמריקאי-קנדי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1966 "על גילוי הטיפול לסרטן הערמונית באמצעות הורמונים". זו הייתה התגלית הראשונה שהראתה כי ניתן לשלוט בסרטן על ידי כימיקלים. יחד איתו זכה בפרס גם פייטון רוס.
ביוגרפיה

הגינס נולד בהליפקס שבנובה סקוטיה. סיים תואר ראשון באוניברסיטת אקדיה בקנדה והמשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת הרווארד אותם סיים בשנת 1924. את ההתמחות בכירורגיה עשה באוניברסיטת מישיגן.
הגינס נפטר ב־12 בינואר 1997 בשיקגו שבאילינוי.
פרץ רוח

נזק שעשה פרץ רוח לעצים
פרץ רוח הוא כינוי לרוחות עזות הנושבות מתחת לענן קומולונימבוס מפותח מאוד. פרץ הרוח נוצר בעקבות זרמים של אוויר היורדים אל הקרקע מהענן. קוטר התופעה עשוי להגיע אף לכמה מאות מטרים או לקילומטרים בודדים, זאת בהתאם לגודל הענן. מהירות הרוח יכולה להגיע ליותר מ-120 קמ"ש.
כאשר אזור התרחשות התופעה הוא עד 4 קילומטרים התופעה מכונת "מיקרוברסט" וכאשר אזור התרחשות התופעה גדול מ-4 ק"מ היא מכונה "מקרוברסט".
היווצרות

כאשר האוויר שמתחת לענן קומולונימבוס לח מאוד, האטמוספירה לא יציבה. כשיורדים ממטרים חזקים במיוחד, משקל טיפות המים מעצים את זרם האוויר היורד בענן. אירועי "מיקרוברסט לח" נפוצים בין חזיתות קרות. המיקרוברסט הוא זרם אוויר יורד שגורם לשינוי פתאומי במהירות הרוח וכיוונה, ולכן טייסים חייבים להימנע מכניסה למיקרוברסט כדי למנוע התרסקות.
פרץ יבש מתרחש כשמתחת לקומולונימבוס יש שכבות אוויר יבשות. משקעים היורדים מהענן מתאדים במהירות רבה (וירגה). זו גורמת להתקררות האוויר מתחת לענן. האוויר הקר והכבד נוסג במהירות כלפי מטה וכך נוצרת רוח אנכית. תופעות "מיקרוברסט יבש" נפוצות בסיום אירועי שרב והיא עשויה להביא לירידה משמעותית בטמפרטורה באופן זמני.
פרויקט אזוריאן

האונייה גלומאר אקספלורר
פרויקט אזוריאן (באנגלית: Project Azorian, כונה בטעות גם פרויקט ג'ניפר) היה מבצע חשאי בשנת 1974 של סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית למשיית הצוללת הגרעינית הסובייטית K-129, אשר טבעה באוקיינוס השקט בשנת 1968. אף על פי שהסוכנות הצליחה למשות רק חלק מהצוללת הטבועה נחשב המבצע לאחד משיאי הביון של המלחמה הקרה.
הצוללת

באפריל 1968 הבחינה ארצות הברית בפעילות מוגברת של כלי שיט וכלי טיס סובייטיים בצפון האוקיינוס השקט. הפעילות התמקדה באזור שהיה ידוע כנתיב שיט של צוללות טילים בליסטיים סובייטיות מדגם גולף II. בעקבות זאת עלתה ההשערה שהסובייטים עורכים חיפושים אחרי צוללת משלהם שאבדה באזור זה.
נתונים מציוד האזנה תת-מימי של ארצות הברית שהיה פרוס על קרקעית האוקיינוס השקט נבדקו כדי לנסות ולאתר את רעשי הקריסה הצפויים בעת טביעתה של צוללת (כלומר הקול המתקבל כאשר הצוללת מנמיכה מעבר לעומק הצלילה הבטוח שלה ודפנותיה קורסים תחת לחץ המים). ניתוח הנתונים העלה קול אפשרי שכזה שהתרחש ב-8 במרץ בקרבת קו התאריך הבינלאומי (180 מעלות מערב) וברוחב גאוגרפי של 50 מעלות צפון.
לאחר מספר שבועות של חיפושים שבה הפעילות הסובייטית בצפון האוקיינוס השקט לממדיה הרגילים. ביולי 1968 נשלחה לאזור הצוללת האמריקנית הליבוט, שהייתה מצוידת בציוד חיפוש ייחודי במים עמוקים, לרבות מצלמות. אזור החיפוש שנקבע לה על סמך נתוני ההאזנה התת-מימיים מחודש מרץ היה נרחב - כ-3,100 קילומטרים מרובעים. חרף זאת איתרה הצוללת לאחר שלושה שבועות של חיפושים את הצוללת הסובייטית הטבועה - K-129, צוללת דיזל מדגם גולף II, הנושאת שלושה טילים בליסטיים גרעיניים. הצוללת נמצאה במרחק של 2,890 קילומטרים מצפון-מערב להוואי, בעומק רב של כ-4,900 מטרים מתחת לפני הים. בשבועות הבאים צילם הציוד המיוחד של הצוללת האמריקאית כ-20 אלף צילומים של הצוללת הטבועה.
על סמך צילומי הצוללת הטבועה גיבשו מזכיר ההגנה של ארצות הברית מרווין ליירד והיועץ לביטחון לאומי הנרי קיסינג'ר ב-1970 תוכנית למשיית הצוללת. מטרתה הייתה בדיקת רכיבי הטכנולוגיה הגרעינית הסובייטית שנמצאו בצוללת כמו גם טכנולוגיה וחומרי הצפנה שעשויים להימצא בה. נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון אישר את התוכנית וביצועה הוטל על סוכנות הביון המרכזית.
אוניית החילוץ

התוכנית למשיית הצוללת התבססה על בניית אונייה מיוחדת, שתישא את ציוד החילוץ המתאים. האונייה, בעלת הדחק של 50 אלף טון ובאורך של 189 מטרים נבנתה במספנה אזרחית ליד פילדלפיה לפי חוזה שנחתם עם חברת Global Marine Development, שהתמחתה בפעילות כרייה תת-מימית בעומק רב. סיפור הכיסוי שנבנה לפעילות האונייה היה כי היא מיועדת לכרות נודולות מנגן מקרקעית האוקיינוס. המיליארדר הווארד יוז ניאות לתת את שמו לפרויקט על מנת לבסס את סיפור הכיסוי.
האונייה, יוז גלומאר אקספלורר, צוידה במתקן ייעודי דמוי מלקחיים, שנועד להיות מונמך אל קרקעית האוקיינוס, לאחוז בגוף הצוללת ולהעלות אותה אל גובה פני הים ולתוך בטן האונייה. המתקן נועד להיות מונמך עד למטרתו - ולהפך - באמצעות שרשרת של צינורות באורך של 18 מטרים כל אחד, זהים לאלו ששימשו באסדות קידוח לצורך כריית נפט. בדרך זו קיוו המתכננים לבצע את חילוץ הצוללת הטבועה מתחת לפני המים, הרחק מעיני צופים בכלי שיט וכלי טיס וממצלמות לוויני ריגול סובייטיים. האונייה נדרשה לשמור במהלך פעולת המתקן על עמדה קבועה על פני המים, ולצורך כך פותח עבורה ציוד מיוחד.
משיית חלקי הצוללת

הגלומאר אקספלורר הגיעה לאתר המבצע ב-4 ביולי 1974 ועסקה בו במהלך החודש שלאחר מכן. מבחינה טכנית הוכתר המבצע בהצלחה חלקית: מתקן הצבת הצליח לאחוז בחלק הקדמי של הצוללת הטבועה, באורך של 42 מטרים, שניתק מחלקה האחורי. עקב כשל מבני נשברו כמה משיני המתקן וכ-30 מטרים מהחלק שנתפס בו נשמטו ממנו וצללו בחזרה אל קרקעית האוקיינוס. בכל זאת מצאו האמריקאים בחלק שהצליחו למשות שני טורפדות גרעיניים כמו גם פריטי ציוד צוללות אחרים וספרי צופן. האמריקאים מצאו בחלק שמשו את גופותיהם של שישה ימאים סובייטים שנספו. הם נקברו בים בטקס צבאי בתוך ארונות מתכת מחשש לזיהום בקרינה רדיואקטיבית. פעולת החילוץ כולה תועדה על ידי צוות צילום של סוכנות הביון המרכזית.
המבצע נחשב לאבן דרך בתולדות מבצעי החילוץ התת-מימיים. עלותו הגיעה ל-800 מיליון דולר (3.8 מיליארד דולר במחירי 2015). עלות בנייתה של הגלומאר אקספלורר בלבד הגיעה ל-350 מיליון דולר.
ב-1975 נדונה בארצות הברית תוכנית להפעיל שוב את הגלומאר אקספלורר כדי למשות את יתרת שרידי הצוללת בשם מבצע מטדור, אך היא לא הוצאה לפועל.
ברית המועצות הייתה מודעת לפעילות האונייה ולכך שארצות הברית מנסה לערוך מבצע חילוץ של הצוללת הטבועה, אך מומחים צבאיים בה קבעו שהדבר הוא בלתי אפשרי מבחינה טכנית. מאוחר יותר שינו המומחים הסובייטים את הערכתם בעקבות אזהרות רבות ששלח שגריר ברית המועצות בארצות הברית אנטולי דוברינין. כלי שיט סובייטים באזור הצטוו לדווח על כל פעילות יוצאת דופן ושניים מהם גם הגיעו לאזור וצפו בגלומאר אקספלורר. אי ידיעת מיקומה המדויק של הצוללת הטבועה הקשתה אף היא על הסובייטים לסכל פעולת חילוץ שלה.
ב-1992 נמסר לרוסיה חלק קטן מהתיעוד המצולם של הפעולה, שהתייחס למציאת גופות הימאים הסובייטים וקבורתם בים (יתרת הסרט נותרה חסויה עד היום). פעמון הצוללת, שנמשה אף הוא, נמסר גם הוא לרוסיה.
האונייה גלומאר אקספלורר שימשה בשנים שלאחר המבצע לשימושים מסחריים והיא כשירה לשיט עד היום.
לאחר המבצע > חשיפת פרטי המבצע

למרות הרצון לשמור על חשאיות המבצע הוא הגיע לידיעת הציבור כבר ב-1975. פרסום הידיעה הראשונית אודותיו נזקף לזכות העיתונאי ג'ק אנדרסון, אשר סירב לפנייה של מנהל סוכנות הביון המרכזית ויליאם קולבי להימנע מהפרסום. דווח כי מנהל הסוכנות הבא, ג'ורג' בוש, תידרך את הנשיא פורד מספר פעמים אודות הניסיונות לשמור על חשאיות המבצע.
ב-1981 הגישה העיתונאית הרייט אן פיליפי דרישה לסוכנות לפי חוק חופש המידע למסור את המסמכים שברשותה אודות המבצע. הסוכנות סירבה לאשר את קיומם של מסמכים אלו או להכחיש אותו.
ב-1998 שודר בערוץ דיסקברי קטע סרט הצילום שתיעד את מציאתם וקבורתם של הימאים הסובייטים.
ב-2009 שודר סרט תיעודי אודות המבצע, אשר כלל עדויות של אישים שונים שהיו מעורבים בו, לרבות עדויות מצולמות של שלושה מהנדסים שהשתתפו בפיתוח ציוד החילוץ ונמצאו על סיפון הגלומאר אקספלורר.
בשנת 2010 פורסמו שני ספרים אודות המבצע שחשפו מידע נוסף אודותיו. באותה שנה שחררה סוכנות הביון המרכזית לפרסום חלקי מאמר אודות המבצע, שפורסם ב-1985 בכתב עת פנימי של הסוכנות. הוא נכתב על ידי אחד ממשתתפי המבצע, שזהותו לא נמסרה. החשיפה נעשתה אף היא בעקבות דרישה לפי חוק חופש המידע. ב-2010 שוחרר לפרסום גם פרוטוקול של ישיבה שניהל הנשיא פורד במשרדו במרץ 1975 אודות מבצע מטדור בהשתתפות מזכיר ההגנה, מנהל סוכנות הביון המרכזית ואישים נוספים.
התהודה שלה זכה המבצע באה לידי ביטוי במספר רב של ספרי מתח וסרטים שפורסמו והופקו אשר התבססו עליו או אזכרו אותו או את אוניית הגלומאר אקספלורר.
לאחר המבצע > תאוריות קשר

שתי תאוריות קשר פורסמו עם השנים אודות טביעת הצוללת והמבצע למשייתה:
בספר שפורסם ב-2005 נטען כי הצוללת K-129 נתפסה על ידי צוות של הק.ג.ב. שנמצא על סיפונה ואשר תכנן לירות ממנה טיל גרעיני לעבר פרל הארבור, אך טיפול כושל של הקושרים בטיל הוביל להתפוצצותו ולהשמדת הצוללת. לפי תאוריה זו נשלח הצוות על ידי מספר בעלי הקו הנוקשה בק.ג.ב. ובידיעתו של יושב ראש הארגון יורי אנדרופוב. מטרת הפעולה כפי שנטען הייתה להציג את ירי הטיל כפעולה של סין העממית בניסיון להביא להתנגשות מזוינת בינה לבין ארצות הברית, וזאת במטרה לסיים את הדטאנט ביניהן (שהתרחש במקביל לפיצול הסיני-סובייטי), אשר נתפס כמזיק לאינטרסים הסובייטים ברחבי העולם. באותו ספר נטען כי סוכנות הביון המרכזית הצליחה למשות את הצוללת כמעט בשלמותה.
מגזין טיים העלה את הטענה כי מבצע החילוץ כולו נועד להוות כיסוי לפעולות תת-ימיות חשאיות אחרות שערכה ארצות הברית באזור, כמו האזנה לקווי קשר תת-מימיים והתקנת ציוד מעקב אחרי כלי שיט ומטוסים סובייטים.
ראו גם

אה"מ פוסידון (P99)
אתר טביעת הצוללת K-129
צאפיה זע'לול

| --- | --- |

 לידה:  1876 קהיר, ח'דיוות מצרים 
 פטירה:  12 בינואר 1946 (בגיל 70 בערך) 
 מדינה:  מצרים 
 בן או בת זוג:  סעד זע'לול 
 
צאפיה זע'לול (בערבית: صفية زغلول; 1877 - 12 בינואר 1946) הייתה פעילה פוליטית ופמיניסטית מצרית, מתומכות המהפכה למען עצמאות מצרים וממייסדי מפלגת אל-ופד. אשתו של סעד זע'לול, מהפכן שפעל למען עצמאות מצרים מהכיבוש הבריטי וראש ממשלת מצרים הראשון. הייתה מראשי מהומות 1919 ודמות פוליטית משפיעה ופופולרית, ידועה כ"אם המצרים".
קורות חייה

צאפיה זע'לול נולדה בשנת 1877 למשפחה מן האליטה העות'מאנית-מצרית הישנה. אביה, מוסטפא פהמי, היה ראש ממשלת מצרים הקולוניאלית במשך 13 שנה.
כשהייתה בת 18, נישאה צאפיה לסעד זע'לול, שהיה אז בן 36. הסופר קאסם אמין הוא שהכיר בין השניים. סעד היה ממעמד הפלאחים, ולא היה נהוג באותה תקופה שבת ממשפחת האליטות תתחתן עם גבר ממעמד זה, אולם אביה נתן את ברכתו.
סעד היה למנהיג המאבק נגד הקולוניאליזם הבריטי, וצאפיה לא נשארה בצלו, אלא השתתפה ותמכה במהומות 1919 כבר בתחילתם. למעשה, כשסעד הוגלה בשל פעילותו, הפכה צאפיה לדמות מרכזית במפלגת אל-ופד החדשה, וביתה היה למעין מטה של פעילי המהפכה. ממעמד מנהיגות זה, היא המשיכה לייעץ לבעלה מרחוק, ולייצג אותו בקרב חברי המפלגה.
הנשים המצריות באותה תקופה התנגדו לחוקים הבריטיים בכמה דרכים: חרם כלכלי, שביתות, והפצת חומרים כתובים נגד הקולוניאליזם הבריטי. השתתפות הנשים במהומות 1919 היה לאירוע המכונן לחיבור בין התנועה הפמיניסטית המצרית, שהייתה בפריחה, לבין התנועה הלאומית. המרד נתן במה בפעם הראשונה להשמעת קולות של נשים במרחב הציבורי, ובאופן שהתקבל מתוך הסולידריות הרווחת בין הקבוצות.
בכך הייתה צאפיה למנהיגה בשתי החזיתות. היא ארגנה הפגנה גדולה נגד הקולוניאליזם של 500 נשים, אשר יצאו מביתה של הודא שעראווי, ולאחר מכן המשיכה לארח את הפעילות בביתה. היא נודעה כדמות אם לפוליטיקה הרדיקלית המתפתחת בארצה, ונקראה "אם המצרים", וביתה נקרא "בית האומה". באותה תקופת גלות של סעד, היא גם נסעה לפגוש אותו בלונדון ובפריז כדי לבקש תמיכה לעצמאות מצרים. בחזרה במצרים, הייתה נואמת, כותבת עתירות ועלונים, ומעודדת את חבריה וחברותיה למאבק. כשסעד ועמיתיו היו במעצר לפני שהוגלה, היא סייעה לנשותיהם של העצורים להבריח אליהם פתקים. כשהדבר התגלה, הועברו הגברים לכלא אחר, אך גם לשם הצליחה צאפיה להיכנס, כשהיא מחופשת לאישה זקנה, ובמשך כשעה דיברה עם המהפכנים, הרגיעה ועודדה אותם.
ב-1922, כאשר בריטניה הכריזה באופן חד-צדדי על עצמאות מצרים, נערכו בחירות לשלטון ומפלגתו של סעד זכתה בניצחון סוחף, והוא נהייה ראש הממשלה הראשון של מצרים העצמאית. היא הייתה רעיית מנהיג מצרים הראשונה שהופיעה בציבור ללא כיסוי ראש. היא נותרה כדמות בעלת השפעה פוליטית, וכשסעד נפטר בשנת 1927, היא עמדה במרכז בחירת יורשו לתפקיד. גם בשנים אלה, עמדה צאפיה בראש פלג הנשים באל-ופד, ופעלה למען זכויות נשים, למרות אזהרות שקבלה מראש הממשלה המכהן, איסמעיל צידקי, להפסיק. אך ב-1937 החליטה לפרוש מחיי הציבור, בעקבות קרע במפלגה.
צאפיה זע'לול נפטרה ב-12 בינואר 1946.
הערות שוליים

↑  Ahmed Zaki Osman (8 במרץ 2012). "Women's movement: A look back, and forward". Egypt Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Women in the 1919 Egyptian Revolution: From Feminist Awakening to Nationalist Political Activism, Nabila Ramdani ,Journal of International Women’s Studies Vol. 14, No. 2 March 2013
↑  14 trailblazing Egyptian women who made history,  Amira Badawey, The Tempest, October 17, 2016
↑  This day in history: Mother of Egyptians Safeya Zaghloul dies in 1946, Al-Masry Al-Youm, Egypt Independent, January 12, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16167978h (data)  ISNI: 0000 0000 7338 9687  NTA: 323077684  VIAF: 103249692   WorldCat (עם VIAF): 103249692
צ'ארלס אנתוני דין

צ'ארלס אנתוני דין (באנגלית: Charles Anthony Deane;‏ 1796–1848) היה ממציא אנגלי, מחלוצי הנדסת הצלילה, שפיתח יחד עם אחיו ג'ון דין את קסדת הצלילה השימושית הראשונה.
לקריאה נוספת

Bevan, John. The Infernal Diver: the lives of John and Charles Deane, their invention of the diving helmet, and its first application to salvage, treasure hunting, civil engineering and military uses. London, Submex, 1996.
Bevan, John. Another Whitstable trade: An illustrated history of helmet diving. Gosport, UK, Submex Ltd, 2009.
Hollingsworth, J. "Another Whitstable Trade-1860". Digitized copy in: Oystertown.net (רשימה על שולי הצדפות בוויטסטבל בסביבות 1850, שהופיעה בספרים ובכתבי עת רבים בשנות השישים והשבעים של המאה ה-19. לעיתים היא מיוחסת לצ'ארלס דיקנס, שהולינגסוורת' עבד אתו.
הערות שוליים

↑  Bevan (1999), p. 109.
↑  Newton (1825), p. 341.
↑  Bevan (1999), p. 110.
↑  אגדה אורבנית מספרת, כי את ההשראה להמצאת קסדת העשן העניק מקרה מיוחד שאירע לג'ון דין ולפי גרסה אחרת לאחיו צ'ארלס. הוא נקלע באקראי לאסם שעלה באש שסוסים נלכדו בו. דין חבש לראשו קסדת אבירים ימי-ביניימית, חיבר אליה צינור לאספקת אוויר ממשאבת כבאים (ריקה ממים), פרץ אל האסם הבוער דרך הלהבות והעשן וחילץ את הסוסים הלכודים. ראו, למשל:  "A Tale of two brothers who took diving to new depths". Whitstable Times, 07-02-2013, in: thisiskent.co.uk
↑  Bevan (1999) p. 110.
↑  Bevan (1999), p. 1122.
↑  Pickford (2006), p. 131 ff.
1 2  Bevan (1999), p. 112.
↑  Bevan (1999), pp. 112-113.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15103639f (data)  ISNI: 0000 0000 5489 7440  LCCN: nb96012894  SNAC: w6992dqv  VIAF: 31486411   WorldCat (עם VIAF): 31486411 
קסדת העשן עליה רשם צ'ארלס דין פטנט ב-1825. תחריט מאת סמיואל בלין.
כדור תותח שמשה ג'ון דין מטרופת ה"מרי רוז". על הכדור נחרט טקסט המציין זאת, והוא נמכר כמזכרת.
צ'ארלס אראנגיס

צ'ארלס מריאנו אראנגיס סנדובל (בספרדית: Charles Mariano Aránguiz Sandoval; נולד ב-17 באפריל 1989) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר המרכזי באינטרנסיונל ובנבחרת צ'ילה.