stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אאולוחיו מרטינס
קריירת נבחרות

כיליד פרגוואי, החל מרטינס לשחק במדי נבחרת פרגוואי בתקופתו בליברטד. הוא ייצג את נבחרתו ב-9 משחקים בהם הבקיע 4 שערים.
לאחר שהתאקלם בספרד קיבל אזרחות ספרדית, ובזכות כך התאפשר לו לייצג את נבחרת ספרד. את הופעת הבכורה במדי נבחרת ספרד ערך מרטינס במשחק ידידות נגד אוסטריה ב-22 בנובמבר 1959. במשחק זה גם הבקיע לראשונה במדי נבחרת ספרד ועזר לנבחרתו לנצח 6-3. מכיוון שספרד הודחה ממוקדמות יורו 1960, המשיך מרטינס להשתתף במשחקי ידידות. הוא כבש גם נגד נבחרות צרפת, איטליה, צ'ילה וכן צמד נגד אנגליה ב-15 במאי 1960.
מרטינס אמנם לא השתתף באף משחק במהלך מוקדמות מונדיאל 1962, אך הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר הגמר שנערך בצ'ילה. במשחק הראשון של שלב הבתים אף פתח, אך לא הצליח לכבוש ונבחרתו הפסידה 1-0 לצ'כוסלובקיה. נבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים לאחר שהפסידה גם לברזיל. הייתה זו הופעתו האחרונה במדי נבחרת ספרד, ובסך הכול הבקיע 6 שערים ב-8 משחקים במדיה.
סוף חייו

לאחר שפרש מכדורגל, השתקע מרטינס בעיירה הקטלאנית קאללייה. בספטמבר 1984 דרסה אותו מכונית כשהחליף גלגל במכוניתו בשל תקר. הוא שקע בתרדמת, וכעבור 23 ימים, ב-30 בספטמבר, נפטר בבית חולים בברצלונה, בגיל 49.
תארים > ליברטד

ליגת העל הפרגוואית (1): 1955
תארים > ברצלונה

אליפות ספרד (2): 1958/1959, 1959/1960
הגביע הספרדי (2): 1956/1957, 1958/1959
גביע ערי הירידים (2): 1957/1958, 1959/1960
תארים > אתלטיקו מדריד

הגביע הספרדי (1): 1964/1965
אוריאל כהנא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביוני 1903 קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  2 בספטמבר 1965 (בגיל 62) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונדון 
 תחום יצירה:  אדריכלות, עיצוב 
 יצירות ידועות:  בית שלום עליכם 
 
בית שלום עליכם, אפריל 2008
אוריאל כהנא (1 ביוני 1903 – 2 בספטמבר 1965) היה אדריכל, צייר-מאייר ומעצב תעשייתי ישראלי.
ביוגרפיה

כהנא נולד בעיר קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בנם הבכור של חנה בת ר' יעקב שפטל מברדיצ'ב והסופר והחוקר אברהם כהנא, מתרגם הספרים החיצוניים. קיבל חינוך עברי, והחל לצייר בגיל צעיר.
בשנת 1921, לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית, עברה המשפחה לפולין, וכהנא הצטרף לוועד אמני הגרפיקה היהודים בוורשה הבירה. בשנת 1922 הוזמן לאייר את ספר הילדים "ארבעה תישים" לבנציון רסקין בהוצאת "תרבות". רישומיו הופיעו גם במקראה "לשון וספר" מאת יעקב פיכמן.
בשנת 1923 עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. כהנא נסע ללמוד אדריכלות באירופה: למד בבית הספר הממלכתי הגבוה לאדריכלות ברומא (1925–1927), בפקולטה להנדסה בפוליטכניקום הגרמני בפראג (1928) ובאוניברסיטת לונדון, שם הוסמך לאדריכלות בשנת 1933 והיה חבר המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (Royal Institute of British Architects,‏ RIBA). הוא החל לעסוק במקצועו בלונדון בטובי המשרדים.
ב-1925 השתתף בתערוכת האמנים העבריים במגדל דוד בירושלים.
לאחר מכן עבד במשרדו של האדריכל הנודע אריך מנדלסון בירושלים באמצע שנות ה-30, עד 1938, אז פרש והקים משרד פרטי בתל אביב.
היה נשוי לתמרה ברקוביץ, בתו היחידה של הסופר והמתרגם יצחק דב ברקוביץ ונכדתו של שלום עליכם.
אוריאל כהנא נפטר בתל אביב בסוף קיץ 1965, בגיל 62. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
פרויקטים נבחרים

בית שלום עליכם, תל אביב (1965).
בית פילץ, רח' הירקון 81, תל אביב.
בית היבנר, פינת הרחובות אחד העם-בלפור, תל אביב.
לקריאה נוספת

מאחרוני הדור: אוריאל כהנא – אדריכל, צייר, מעצב : תערוכה במרכז באוהאוס תל אביב, 20 במרץ 2003 עד 9 במאי 2003; אוצרות שמואל יבין ונירית שלו-כליפא, רעננה: ב"צ כהנא, תשס"ג 2003. ("הספר יוצא לאור במלאת מאה שנה להולדתו של אוריאל כהנא".)
שמואל יבין, 'עבודתו האדריכלית של אוריאל כהנא', עמ' 12–17.
נירית שלו-כליפא, 'יד אמן', עמ' 18–26.
אילה גורדון, איורים עבריים: הספר העברי המאויר לילדים, העידן הבינלאומי 1900–1925, תל אביב: מוזיאון נחום גוטמן, 2005, עמ' 175.
הערות שוליים

↑  דף הנפטר באתר חברה קדישא ת"א–יפו והמחוז.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 279855  NLI: 987007504292605171  BnF: cb18019689w (data)  GND: 1242068392  ISNI: 0000 0000 6699 4934  LCCN: nr2003028794  SUDOC: 155473670  ULAN: 500481629  VIAF: 73799825   WorldCat (עם VIAF): 73799825
אורתנט

בגאומטריה, אוֹרְתָנְט (באנגלית: Orthant) או היפר-אוקטנט (Hyperoctant) הוא הכללה של הרביע (ב-2 ממדים) ושל האוקטנט (ב-3 ממדים) עבור מרחב אוקלידי n-ממדי.
המחשה של אורתנטים במרחב תלת-ממדי (נקראים גם אוקטנטים). כל אחד מהאורתנטים צבוע בצבע שונה.
הגדרה

אורתנט במרחב n-ממדי הוא החיתוך של n חצאי מרחבים אורתוגונליים זה לזה. מכיוון שכל חצי מרחב מחלק את המרחב לשניים, ומדובר בחיתוך של n חצאי מרחבים, יוצא שקיימים בסך הכל  \ 2^{n} אורתנטים שונים.
דרך אחרת להגדיר אורתנט: אורתנט הוא תת-קבוצה של Rn המוגדר על ידי הגבלת כל אחד מהצירים הקרטזיים להיות או אי-שלילי או אי-חיובי.
כלומר, האורתנט מוגדר להיות קבוצת כל הווקטורים:
(x1, x2, ... xn)
המקיימים את מערכת המשוואות:
כאשר לכל i,‏ εi הוא 1+ או 1−. מכיוון שיש n משתני εi, וכל אחד מהם יכול לקבל אחד מ-2 ערכים אפשריים (1+ או 1-), יוצא שקיימים  \ 2^{n} אורתנטים שונים.
אורתנטים בממדים נמוכים

בממדים נמוכים, יש לאורתנט שמות ספציפיים לכל ממד:
במרחב חד-ממדי, אורתנט נקרא גם "קרן" (Ray)
במרחב דו-ממדי, אורתנט נקרא גם "רביע" (Quadrant)
במרחב תלת-ממדי, אורתנט נקרא גם "אוקטנט" (Octant)
אואסיס (קזינו)

| --- | --- |

בית הקזינו ובית המלון הסמוך, כפי שנראים מהיישוב ורד יריחו
 מידע כללי
 סוג:  קזינו 
 מיקום:  יריחו 
 מדינה:  הרשות הפלסטינית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 15 בספטמבר 1998
 תאריך פתיחה רשמי:  15 בספטמבר 1998 
 קואורדינטות:  31°49′57″N 35°26′53″E﻿ / ﻿31.8325°N 35.447972222222°E﻿ / 31.8325; 35.447972222222
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) אואסיס(למפת הרי ירושלים רגילה) אואסיס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אואסיס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אואסיסhe
 
חזית הכניסה לקזינו, בעת הקמת בית המלון הסמוך.
הקזינו ביריחו הוא קזינו בשם Oasis שהיה פעיל בין ספטמבר 1998 לאוקטובר 2000 בעיר יריחו, שבבקעת הירדן ברשות הפלסטינית.
היסטוריה > הקמת הקזינו

ב"הסכמי פאריס", שנחתמו בשנת 1994 ועסקו בהסדרת היחסים הכלכליים בין מדינת ישראל והרשות הפלסטינית, הקמה של קזינו לא נכללה. הרעיון עלה בתחילת הקדנציה הראשונה של ראש הממשלה בנימין נתניהו, בשנת 1997. בהובלת עורך הדין דב וייסגלס, שפעל מטעם קבוצת המשקיעים במיזם, לאשר למהמרים ישראלים לבקר בו.
בתחילת שנת 1998 נחתם הסכם הזיכיון להקמה והתפעול של הקזינו עם איש העסקים היהודי-אוסטרי מרטין שלאף, באמצעות חברת קאפ (CAP) שבבעלותו ו"חברת קזינו אוסטריה", השייכת לבנקים אוסטריים, חברות ביטוח ומשקיעים אוסטרים פרטיים. הקזינו נפתח בספטמבר 1998, זכה להצלחה רבה והכנסותיו הגיעו לכ-15 מיליון דולר בחודש, בעיקר ממהמרים ישראלים.
עלות הקמתו הוערכה ב-92 מיליון דולר. בעת פתיחתו, הקזינו התפרש על 2,800 מ"ר של משחקי מזל, שכללו 35 שולחנות הימורים ו-220 מכונות מזל. ההחלטה על הקמתו התבססה על הצפי לביקוש גדול בקרב ישראלים, והיא זכתה להתנגדות מצד מנהיגים ואנשי דת פלסטינים, והרשות מנעה מפלסטינים להיכנס למתחם. מיקומו ביריחו נבחר מתוך מטרה לפתח את ענף התיירות בעיר. מיקומו המדויק של הקזינו נבחר להיות בפאתיה הדרומיים של העיר (בסמוך למחנה הפליטים עקבת ג'בר), כמה מאות מטרים אחרי מחסום צה"ל ביציאה מהשטח שבשליטה ישראלית, ואבטחת הקזינו הייתה באחריות מנגנון הביטחון המסכל של הרשות. מרבית עובדיו היו אזרחים זרים. כשנה לאחר פתיחתו, ביקרו בו כ-3,000 אנשים ביום; כמעט כולם ישראלים. בתחילת 1999, הקימה חברת "דור אנרגיה" תחנת דלק עבור מהמרי הקזינו. לאור ההצלחה הרבה, הודיע "חברת קזינו אוסטריה", בדצמבר 1999, כי תשקיע 300 מיליון דולר בהגדלת הקזינו ובמתקנים הסובבים אותו, במטרה להקים את קומפלקס הבידור הגדול במזרח התיכון.
היסטוריה > סגירת הקזינו

בתחילת האינתיפאדה השנייה, באוקטובר 2000, השתמשו מחבלים פלסטינים בקזינו כעמדה לירי לעבר תושבי היישוב ורד יריחו ולעבר חיילי צה"ל באזור. בתגובה, ירה צה"ל אש טנקים והמבנה נפגע קשות. בינואר 2001, בזמן מערכת הבחירות לראשות הממשלה נפגשו בווינה אריאל שרון, איש העסקים מרטין שלאף ומוחמד ראשיד, יועצו הכלכלי של יאסר ערפאת. בפגישה התבקש שרון לאפשר כניסת מהמרים ישראלים לקזינו ביריחו, אם ייבחר לראשות הממשלה. באפריל 2001, שופץ הקזינו במהירות והיה מוכן להפעלה מחדש, אך צה"ל אסר על כניסת אזרחים ישראלים לשטחי A. שמועות על שחיתות ומעורבות פוליטיקאים ישראלים ופלסטינים ברווחי הקזינו נפוצו בקרב שתי האוכלוסיות. חמאס טען כי הקזינו היה "מקור למעשים מושחתים בתחומי המוסר, הכספים והביטחון ומנוגד לערכי האסלאם". בצה"ל היו שהמליצו לפתוח את הקזינו מחדש, כחלק מ"צעדים בוני אמון" לטובת המשא ומתן עם הפלסטינים, אך הקזינו נסגר ולא נפתח שוב.
לאחר שנכשל הניסיון לפתוח מחדש את הקזינו ביריחו, הודיעו בנובמבר 2001 נציגי קזינו אוסטריה, מפעילי הקזינו, על כוונתם לרכוש אנייה שתשמש קזינו צף מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל במפרץ אילת. באוגוסט 2002, ספינת ההימורים "קנקון" עשתה את דרכה למפרץ אילת, אך הם לא קיבלו אישור להפעלתה.
בקיץ 2003, דיווח עיתון הארץ, כי ראש ממשלת ישראל דאז, אריאל שרון, נפגש שוב עם איש העסקים מרטין שלאף, מספר פעמיים ב-2002, כדי לדון בפתיחה מחדש של הקזינו.
באפריל 2004, הצטברו בידי חוקרי משטרת ישראל מסמכים ועדויות, שהעלו חשד כי שלאף נחשד במתן שוחד לשרון.
בפברואר 2022, פורסם כי בעקבות בקשות של הרשות הפלסטינית, גורמים ביטחוניים ישראליים בוחנים את פתיחתו של הקזינו מחדש, כפרויקט שיחזק את הכלכלה הפלסטינית הסובלת ממשבר. גורמי ביטחון הערכו כי אין מקום לפתוח את המקום, דבר זה התחזק לאחר "מלחמת חרבות ברזל", ופעילות טרור שהתגברה בשטחי יהודה ושומרון, ובפרט באזור העיירה  פארעה הסמוכה ליריחו..
בית המלון הסמוך

בשנת 2000, הקימו בעלי הקזינו ושותפיהם מלון 5 כוכבים בצמוד לקזינו, בהשקעה של 30 מיליון דולר. המלון נקרא בעבר Jericho Intercontinental ושמו כיום הוא Oasis Jericho לאחר שפסק להיות מנוהל על ידי רשת אינטרקונטיננטל העולמית. המלון בן 9 קומות, כולל 181 חדרים וסוויטות (ג'וניור ושתיים נשיאותיות), חדרי כושר, בריכה עם מים מים המלח, סאונה, מגרש טניס, חנויות ומסעדות. כיום, המלון פעיל ומתארחים בו בעיקר תיירים נוצרים, שמגעים ליריחו.
הערות שוליים

↑  מעריב, ‏בקרוב: קזינו ביריחו גם לשימוש מהמרים ישראלים, באתר גלובס, 9 במרץ 1998
אורה קורן, ‏חברה אוסטרלית מועמדת להקים ולהפעיל את הקזינו ביריחו, באתר גלובס, 19 בינואר 1998
↑  אביבה קרול , ‏ביריחו ייסדנו את הקזינו היהודי, באתר גלובס, 17 בספטמבר 1998
↑  שרה ליבוביץ-דר, ההימור נכשל, באתר הארץ, 23 במאי 2001
↑  אביבה קרול , ‏פלשתינים לא יורשו להיכנס לקזינו שמנהלת חברה אוסטרית ליד יריחו, באתר גלובס, 15 בספטמבר 1998
↑  דוד חיון, ‏דור הקימה תחנת דלק ביריחו עבור מהמרי הקזינו, באתר גלובס, 5 באפריל 1999
↑  300 מיליון דולר יושקעו בפיתוח הקזינו ביריחו בתוך 3 שנים, באתר גלובס, 1 בדצמבר 1999
↑  שרה ליבוביץ-דר, ההימור נכשל, באתר הארץ, 23 במאי 2001
↑  ראול טייטלבאום, ‏ההונאה הגדולה, באתר גלובס, 7 בפברואר 2001
↑  הקזינו ביריחו שופץ ומוכן להפעלה, באתר גלובס, 15 באפריל 2001
↑  ליאור גרינבאום , ‏חומות הקזינו ביריחו עומדות על תילן, באתר גלובס, 25 ביוני 2003
↑  גדעון אלון, מחלוקת חדשה: נתניהו בעד הקזינו - שרון מתנגד, באתר הארץ, 25 ביוני 2003
↑  רויטל לוי-שטיין, קזינו יריחו מתכננן אניית קזינו באילת, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2001
↑  גדעון אלון, מחלוקת חדשה: נתניהו בעד הקזינו - שרון מתנגד, באתר הארץ, 25 ביוני 2003
↑  אילן נחשון, ‏התירוץ: להציל את כלכלת אילת, באתר גלובס, 13 באפריל 2004
↑  חיים שדמי, ראש הממשלה חבר שלי, ואני רוצה להקים קזינו בישראל, באתר הארץ, 23 ביולי 2003
↑  בן-ציון ציטרין, "מכר ותיק" של שרון ופוליטיקאים אחרים, הפועל להקמת קזינו בישראל, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2003
↑  המשטרה בבית המשפט: חשד שמרטין שלאף העניק טובות הנאה למשפ' שרון, באתר גלובס, 25 באפריל 2004
↑  ברוך קרא, המשטרה: חשד ששלאף סיפק טובות הנאה למשפחת שרון, באתר הארץ, 26 באפריל 2004
↑  יוני בן-מנחם, הניסיון ישראלי פלסטיני להחיות את הקזינו ביריחו, באתר זמן ישראל, 20 בפברואר 2022
בחזרה לקזינו ביריחו? נשקלת הפעלה מחודשת, באתר מאקו, ‏15 בפברואר 2022
↑  אביבה קרול, ‏בעלי קזינו יריחו ושותפיהם הקימו בצמוד מלון 5 כוכבים בהשקעה של 30 מיליון ד', באתר גלובס, 8 באוגוסט 2000
אונזן

ערך זה עוסק בהר געש ביפן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הר אונזן. בתמונה בולטים משקעים פירוקלסטיים ומשקעים מלהאר
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש מורכב
 על שם:  אונסן 
 גובה:  1,500 מטרים
 מדינה:  יפן 
 מיקום:  קיושו, יפן
 מספר הר געש:  =0802-10‏
 התפרצות אחרונה:  1996
 קואורדינטות:  32°45′24″N 130°17′40″E﻿ / ﻿32.756667°N 130.294444°E﻿ / 32.756667; 130.294444
 יפן 
 
תצלום מכ"ם מלוויין של הר אונזן
הר אונזן (ביפנית: 雲仙岳 – "אונזן-דאקה") הוא הר געש מורכב פעיל הבנוי מכמה הרי געש שכבתיים, סמוך לעיר שימבארה במחוז נגסאקי שבמערב האי קיושו, האי הבית הדרומי של יפן.
ב-1792 גרמה התמוטטות של אחת מכיפות הלבה של ההר למגה-צונאמי שגרמה למותם של 15,000 איש באסון הגעשי הגדול ביותר שהתחולל ביפן אי-פעם. הר הגעש היה פעיל לאחרונה מ-1990 עד 1995 והתפרצות געשית גדולה ב-1991 חוללה זרם פירוקלסטי שגרם למותם של 43 אנשים, בהם שלושה וולקנולוגים.
הפסגות הגבוהות ביותר בהר כיום הם פוג'ן-דאקה (普賢岳) בגובה של 1,359 מטרים, והייסי-שינזאן (Heisei-shinzan) בגובה 1,486 מטרים. האחרונה התרוממה במהלך ההתפרצויות בתחילת התקופה באותו שם, תקופת הייסי (1989-).
תיאור

המתחם הגעשי של הר אונזן משתרע על מרבית שטחו של חצי האי שימברה, מזרחית לעיר נגסאקי. במתחם שלושה הרי געש שכבתיים מורכבים. בצפון הר הגעש קינוגאסה (Kinugasa), במרכז פוג'ן-דאקה ובדרום קוסנבו (Kusenbu). מרבית הפעילות הגעשית מקורה בהר הגעש פוג'ן-דאקה שבמרכז חצי האי שהיה פעיל בתקופת ההולוקן. בסמוך לו כיפת הלבה המורכבת מאיו-יאמה, השוכנת לאורך החוף המזרחי של חצי האי, מערבית לעיר שימאבארה. כיפה זו, שנוצרה לפני כ-4,000 שנים, אחראית לרעידת האדמה הקטלנית של 1792.
תיאור > היווצרות והתפרצויות היסטוריות

הר אונזן הוא חלק מחצי האי שימבארה, הפעיל געשית במשך אלפי השנים האחרונות.  המשקעים הגעשיים העתיקים ביותר באזור מתוארכים לפני 6 מיליון שנים, והתפרצויות נרחבות התחוללו בכל חצי האי בין לפני 2.5 מיליון שנים ללפני חצי מיליון שנים.
שורשיו של מתחם הרי הגעש של אונזן בהיווצרות גראבן בשל העתקים בקרום כדור הארץ. הגראבן שקע עד ל-1,000 מטר מתחת לפני הים וייתכן שגרם לפעילות של התפרצות להתמקם באתר אחד בתוך הגראבן. התפרצויות של לבה דקיטית החלו מאתר מעט דרומה ממיקומו הנוכחי של הר אונזן ונדדו צפונה במשך הזמן.
הר הגעש גדל במהירות במהלך 200,000 שנותיו הראשונות, תוך יצירת חרוט. התפרצויות שהתרחשו אחר-כך במהלך 150,000 השנים הבאות מילאו את מרבית הגראבן. תחילה הייתה פליטת לבה אנדזיטית גושית ופליטות אפר, ואחר-כך השתנה אופי הפעילות לפומיס דקיטי ומשקעים פירוקלסטיים מלפני 500,000 שנים ועד לפני 400,000 שנים. בתקופה שבין לפני 400,000 שנים ללפני 300,000 שנים הצטברו משקעים רבים כתוצאה מזרמים פירוקלסטיים ולהארים, אלו יצרו את מרבית שכבות המשקעים הגעשיות הקיימות כיום סביב ההר. בין לפני 300,000 שנים ללפני 150,000 שנים הושקעו תוצרים מהתפרצויות פריאטיות, ומעובדה זו מסיקים כי בתקופה זו הייתה השקיעה של הר הגעש לתוך הגראבן שלו מהירה.
פעילות מלפני 150,000 שנים ועד היום התרחשה במספר אתרים סביב המתחם הגעשי, כאשר בתקופות שונות נבנו ארבע כיפות לבה עיקריות: נו-דאקה (גילה בין לפני 150,000 שנים ללפני 70,000 שנים), מיוקן-דאקה (גילה בין לפני 40,000 שנים ללפני 25,000 שנים), פוג'ן-דאקה (צעירה מלפני 25,000 שנים) ומאיו-יאמה (בת 4,000 שנים). מרבית ההתפרצויות ב-20,000 השנים האחרונות התרחשו בפוג'ן-דאקה, השוכנת כשישה קילומטרים ממרכז העיר שימברה.
ההתפרצות הקטלנית ביותר של אונזן התרחשה ב-1792 במקביל לפליטת קילוח לבה דקיטית גדול מפוג'ן-דאקה. המדרון המזרחי של כיפת מאיו-יאמה התמוטט באופן בלתי צפוי בעקבות רעידת אדמה שבאה לאחר ההתפרצות, תוך יצירת מפולת אדמה. המפולת גרמה למגה-צונאמי שהגיע לגובה של כ-100 שגרמה למותם של כ-15,000 איש. נכון ל-2013 זה הוא האסון הגעשי הגרוע ביותר שהתחולל ביפן אי-פעם.
תיאור > 1995-1990

לאחר 1792 ההר השתתק עד שנחיל רעידות אדמה החל להתחולל כ-20 קילומטרים מתחת לפוג'ן-דאקה וכ-10 קילומטרים מערבית לה בנובמבר 1989. במהלך השנה שאחריה המשיכו רעידות האדמה, המוקדים של רעידות אלו נעו בהדרגה כלפי הפסגה. ההתפרצות הפריאטית הראשונה החלה בנובמבר 1990, ולאחר התנפחות אזור הפסגה, החלה להיפלט לבה טרייה ב-20 במאי 1991.
הסכנה להתרחשות מאורעות הרסניים נוספים אילצה את הרשויות לפנות כ-12,000 איש מבתיהם. ב-3 ביוני 1991 התפרץ הר הגעש בעוצמה, קרוב לוודאי משחרור לחץ של עמוד המאגמה לאחר מפולת אדמה בלוע הר הגעש. זרם פירוקלסטי הגיע עד למרחק של 4.5 קילומטרים מההר וגרם למותם של 43 מדענים ועיתונאים, כולל הגאולוגים קטיה ומוריס קרפט (Katia and Maurice Krafft) והארי גליקן (Harry Glicken).
בין השנים 1991 ל-1994 ייצר הר הגעש לפחות 10,000 זרמים פירוקלסטיים קטנים שהרסו כ-2,000 בתים. מ-1993 ואילך פחת בהדרגה קצב פליטת הלבה, וההתפרצויות הסתיימו ב-1995. מאז גרמו גשמים כבדים לתנועה מחודשת של החומרים הפירוקלסטיים שעל מדרונות ההר תוך יצירת להארים. עקב כך נבנו סוללות בכמה עמקי נהרות במטרה לתעל את זרמי הלהארים הרחק מאזורים פגיעים, הותקנו מערכות התרעה ותוכננו ויושמו תוכניות פינוי.
לנוכח ההיסטוריה הגעשית הסוערת של הר הגעש והסכנות שהוא מהווה לאוכלוסיות השכנות הוא הוכרז על ידי האגודה הבינלאומית לוולקנולוגיה ולכימיה של פנים כדור הארץ (International Association of Volcanology and Chemistry of the Earth's Interior) ב-1991 כאחד מ-16 הרי הגעש של העשור ("Decade Volcanoes"), ולכן ראוי למחקר מיוחד כחלק מ"העשור הבינלאומי להפחתת אסונות הטבע" של האו"ם.
מיזם הקידוח המדעי של אונזן

ב-1999 החל מיזם שאפתני בהר אונזן לקידוח עמוק בתוך הר הגעש ולדגימה של מאגמה מצינורות ההזנה של ההתפרצויות של 1995-1991. המיזם מכונה "מיזם הקידוח המדעי של אונזן (באנגלית: Unzen Scientific Drilling Project), בראשי תיבות שמו באנגלית USDP. מטרת המיזם לנסות להשיב על כמה מהסוגיות הבסיסיות בוולקנולוגיה, דוגמת הגורמים לזרימה חוזרת של מאגמה באותם צינורות למרות התמצקות המאגמה בסיום כל התפרצות, וכיצד יכולה המאגמה לפלוט מספיק גזים בדרכה מעלה על מנת להיפלט כקילוח ולא תוך כדי התפוצצות.
הקידוחים החלו בקידוחי ניסיון על מנת להעריך עד כמה יהיו חורי הקידוח ברי-קיימא. נקדחו שני חורים, האחד בעומק של 750 מטרים והשני בעומק של 1,500 מטרים, ובליבות שנלקחו מקידוחים אלו השתמשו על מנת לקבוע באופן מדויק יותר מה הייתה היסטוריית ההתפרצות של ההר. קידוח ניסיוני נוסף נעשה לעומק של 350 מטרים על מנת לבחון את השיטות בהן השתמשו במיזם הקידוח הסופי.
הקידוח הראשי החל ב-2003, החל במדרון הצפוני של הר הגעש תוך יצירת בור בקוטר של 44 ס"מ בזווית שסטתה 25 מעלות מקידוח אנכי. בעומקים גדולים יותר שונה כיוון הקידוח כלפי צינור ההזנה, ובעומק של 800 נעשה הקידוח בסטייה של 75 מעלות. למטרה המקורית של הקידוח, עומק של 1,800 מטרים, הגיע הקידוח מבלי שהגיע לצינור ההזנה, אבל ביולי 2004, לאחר שקדחו לעומק של 1,995 מטרים הגיע הקידוח לצינור ההזנה.העומק האנכי מהפסגה היה 1500 מטרים.
הטמפרטורה בצינור ההזנה הייתה כ-155°, נמוך בהרבה מההשערות שקדמו לקידוח שהעריכו כי החום יהיה גבוה מ-500°. את הפער בין ההערכות לעובדות בשטח ייחסו לסירקולציה הידרותרמית שהגבירה את קצב התקררות של המאגמה במרוצת תשע עד עשר השנים מסיום ההתפרצות.
לקריאה נוספת

Hoshizumi H., Uto K., Matsumoto A., Core stratigraphy of the Unzen Scientific Drilling: Volcanic History of the Unzen Volcano, Kyūshū, SW Japan, American Geophysical Union, Fall Meeting 2001, 2001
Hoshizumi H., Uto K., Matsumoto A., Kurihara A., Growth History Of Unzen Volcano, Kyūshū, Japan, American Geophysical Union, Fall Meeting 2004, 2004
Sakuma S., Nakada S., Uto K., Unzen Scientific Drilling Project: Challenging drilling operation into the magmatic conduit shortly after eruption, American Geophysical Union, Fall Meeting 2004, 2004
Uto K., Hoshizumi H., Matsumoto A., Oguri K., Nguyen H., Volcanotectonic history of Shimabara Peninsula and the evolution of Unzen volcano in Southwest Japan, American Geophysical Union, Fall Meeting 2001, 2001
Uto K., Nakada S., Shimizu H., Sakuma S., Hoshizumi H., Overview and the achievement of the Unzen Scientific Drilling Project, American Geophysical Union, Fall Meeting 2004, 2004
הערות שוליים

↑
↑  Eruptive history
↑  Eric Johnston, Latest volcano show: Shinmoe" מתוך גיליון ה-1 במרץ 2011 של Japan Times
↑  Decade Volcanoes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00630347  VIAF: 252090621   WorldCat (עם VIAF): 252090621 
במרחק, פסגת פוג'ן (שמאל) ופסגת הייסי-שינזאן, האחרונה כיפת לבה שהתרוממה במהלך ההתפרצות של 1000-999, כפי שהם נראים ממעבר ניטה בנובמבר 2005
הרס מהתפרצות הר אונזן ב-1991
אבודים בניו יורק (1970)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ארתור הילר 
 הופק בידי:  פאול נתן
 תסריט:  ניל סיימון 
 עריכה:  ג'ק דניס
 שחקנים ראשיים:  ג'ק למון סנדי דניס
 מוזיקה:  קווינסי ג'ונס
 צילום:  אנדרו לזלו 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 הקרנת בכורה:  28 בינואר 1970
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 הכנסות:  7,250,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבודים בניו יורק (באנגלית: The Out-of-Towners) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1970 בבימויו של ארתור הילר, לפי תסריט של ניל סיימון, עם ג'ק למון וסנדי דניס בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על זוג שטס לניו יורק לראיון עבודה של הבעל וכל התקלות שהם עוברים בדרך לניו יורק ובעיקר בעיר עצמה עד שהם מחליטים לחזור לאוהיו.
הסרט צולם באתרים שונים של מנהטן כמו: תחנת גרנד סנטרל, סנטרל פארק, מלון וולדורף אסטוריה וכן בנמל התעופה הבינלאומי לוגן בבוסטון.
ב-1999 הופק רימייק בכיכובם של סטיב מרטין וגולדי הון.
ג'ק למון היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
סנדי דניס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
ניל סיימון זכה בפרס גילדת הכותבים של אמריקה.
תקציר העלילה

ג'ורג' קלרמן (ג'ק למון) עומד לטוס עם אשתו גוון (סנדי דניס) מאוהיו לניו יורק לראיון לפני קידומו לסגן מנהל החברה בה הוא עובד. הוא מתכנן עם אשתו את פרטי העברת שני ילדיו לדירה בניו יורק ומספר לאשתו החיים החדשים שמחכים להם שם.
הוא מתכנן טיסה לניו יום קודם בו יאכלו במסעדת יוקרה וילונו במלון וולדורף אסטוריה המפואר. לוח הזמנים שלו הוא מדויק אבל תקלות רבות משבשות אותו.
בגלל ערפל, המטוס לא יכול לנחות בניו יורק אלא בנמל התעופה הבינלאומי לוגן בבוסטון. אין טיסה לניו יורק והמזוודה שלו עם התרופות לכיב התריסיון שלו במזוודה ביחד עם הכסף. הוא רב וצועק על כל הפקידים בשדה התעופה, מאיים עליהם בתביעות. לבסוף מייעצים להם לתפוס את הרכבת לניו יורק. ברגע האחרון הם עולים על רכבת מלאה שהשירות בה מתחת לכל ביקורת, אין להם אוכל פרט לקרקרים שגורמים לו שבר בשן וגם שם הוא מאיים בתביעה.
בתחנת גרנד סנטרל מתברר שיש שביתה של האוטובוסים הרכבת הנהגים ועובדי הניקיון. הם נאלצים ללכת ברגל בגשם שוטף למלון וולדורף אסטוריה ושם מתברר כי איחרו והחדר נמסר לאחר.
לאחר צעקות ואיומים בתביעה, מישהו מציע להם מקום במלון סמוך אבל בדרך שודד אותם. הם מגיעים למשטרה אבל שם לא מתייחסים אליהם והשוטרים מתווספים לפנקס של התביעות של ג'ורג'. לבסוף השוטרים מסכימים להלין אותם ללילה בנשקיה אך בדרך הם נקראים לשוד. השוטרים עוצרים ויוצאים מהמכונית ובאותו זמן חודרים אליה הפושעים וחוטפים את ג'ורג' וגוון ולבסוף משאירים אותם בלילה בסנטרל פארק שם הם עוברים שוד נוסף.
כעת לג'ורג' אין כסף והוא מנסה לקחת מילד את כספו אך הילד צורח ושוטר רודף אחריהם אך הם מצליחים לברוח, נכנסים לאוטובוס והנהג זורק אותם כי אין להם כסף וזוכה בהבטחה לתביעה.
ג'ורג התשוש עומד ליד מכסה ביוב שמתפוצץ ומתחרש לזמן מסוים. הם נכנסים לכנסייה כדי לבקש רחמים אבל מגורשים משם על ידי מפיק טלוויזיה שאומר להם שמצולמת במקום תוכנית טלוויזיה. ג'ורג' מסרב להתפנות אבל אחר כך עוזב עם רישום פרטי המפיק והבטחה לתביעה.
כעת הם מנסים לעצור טרמפים. עוצר להם רכב של דיפלומט קובני בדרך לשגרירות קובה והם נקלעים שם להפגנה אנטי קובנית ומחולצים על ידי המשטרה. הנהג מביא אותם למלון וולדורף אסטוריה. לבסוף נמצא להם חדר וגם המזוודה הגיעה אלא שהיא נעולה והמפתח היה בארנק שנשדד.
לאחר כל זאת מגיע ג'ורג' לראיון בזמן בלתי מגולח וזוכה בתפקיד אבל גוון אומרת לו שלאחר התלאות שעברו בעיר היא אינה רוצה לחיות בניו יורק אלא לחזור לביתם באוהיו והוא מסכים אתה.
בטיסה חזרה, נחטף המטוס שלהם לקובה.
איבזיטו אוגבונה

איבזיטו (זיטו) אוגבונה (Ibezito Ogbonna; נולד ב-27 במרץ 1983), הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

אוגבונה, שלא שיחק בקבוצות נוער, החל לשחק בצורה מקצוענית רק בגיל 18 במדי הקבוצה הניגרית אנוגו ריינג'רס, משם עבר לניגרדוק. אחרי שנתיים בקבוצות קטנות עבר לקבוצת שארקס, הנחשבת לקבוצה הגדולה בניגריה.
לקראת עונת 2003/2004 הגיע אוגבונה לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. המאמן דרור קשטן הביאו לקבוצה לאחר עזיבתם של רבים מכוכבי הקבוצה באותו הקיץ. בעונתו הראשונה בהפועל תל אביב הבקיע אוגבונה 11 שערי ליגה. בעונה השנייה תחת המאמן החדש שייע פייגנבוים מיעט לשחק והבקיע רק 7 שערי ליגה. עונה לאחר מכן דרור קשטן חזר לקבוצה אך בהפועל היו באותה עת חמישה חלוצים נוספים ואוגבונה נדחק לספסל. בעונה זו שותף ב-31 משחקי ליגה אך 22 מהם התחיל על הספסל. למרות זאת, אוגבונה כבש באותה עונה 9 שערי ליגה. בעונת 2006/2007 החלוץ הראה יכולת טובה תחת המאמן החדש, יצחק שום, ותחת מחליפו ניר לוין. במשחק נגד מכבי הרצליה במחזור ה-29 של העונה נפצע זיטו כתוצאה מתיקול של חיים מלכה. הפציעה הסתברה כקשה כשזיטו קרע את הרצועה הצולבת.
אוגבונה זכה פעמיים עם קבוצת הפועל תל אביב בגביע המדינה (2006 ו-2007). בקיץ 2007 עזב אוגבונה את הפועל תל אביב, לאחר ששיחק 4 שנים במדיה, רשם 116 הופעות וכבש 37 שערים.
לאחר שעזב את ישראל שיחק אוגבונה בקלוז' מהליגה הראשונה ברומניה ואחרי עונה אחת עבר למועדון הפאר הדרום-אפריקני קייזר צ'יפס מיוהנסבורג. לאחר שנתיים חזר לאירופה ושיחק בקבוצות באלבניה וקזחסטן. בשנת 2012 שיחק בקבוצת וארדאר סקופיה המקדונית.
ב-17 ביולי 2017 חתם אוגבונה בהפועל אשדוד מליגה ב' לאחר שלוש שנים ללא משחק, אך לא נרשם כשחקן בהתאחדות.
חיים אישיים

לאוגבונה שני אחים ושלוש אחיות. משנת 2016 הוא נשוי לקטיה, ישראלית שהכיר בזמן ששיחק בהפועל תל אביב, לזוג שתי בנות והם מתגוררים באשדוד.
הערות שוליים

↑  משה גוזגל, הפועל ת"א: אוגבונה חתם לשלוש שנים, באתר ynet, 1 בספטמבר 2003
↑  איבזיטו אוגבונה הצטרף להפועל אדומים אשדוד מליגה ב', באתר וואלה, 17 ביולי 2017