stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באד אבוט
קריירה > לו קוסטלו והוליווד

אבוט נפגש עם לו קוסטלו בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר אבוט הפיק והופיע במופעים בניו יורק, וקוסטלו היה קומיקאי מצליח. הם עבדו יחד לראשונה בשנת 1935, וחברו רשמית ב-1936.
ב-1938 זכו לחשיפה כאורחים קבועים בתוכנית הרדיו של קייט סמית (אנ'), מה שהוביל לתפקידים במחזמר בברודוויי ב-1939. ב-1940 החתימה סרטי יוניברסל את השניים לסרטם הראשון, לילה באזור הטרופי (אנ'). יוניברסל החתימה את הצוות על עסקה של שני סרטים, והסרט הראשון, טוראים עצבניים (אנ'), הפך ללהיט גדול והוביל לחוזה ארוך טווח עם האולפן.
במהלך מלחמת העולם השנייה היו אבוט וקוסטלו בין הכוכבים הפופולריים והמרוויחים ביותר בעולם. בין 1940 ל-1956, הם יצרו 36 סרטים והרוויחו אחוז מהרווחים על כל אחד מהם. הם היו אחד מעשרת כוכבי הקופות המובילים מ-1941 עד 1951, והגיעו למקום הראשון ב-1942. במהלך סיבוב הופעות בן 35 יום בקיץ 1942, הצוות מכר אגרות מלחמה בשווי 85 מיליון דולר.
קוסטלו דרש לשנות את שם הצוות ל"קוסטלו ואבוט", אך הדבר נדחה על ידי יוניברסל מכיוון שהאולפן קידם את "אבוט וקוסטלו" במשך שנים. על פי בתו של קוסטלו, מערכת היחסים בין השניים הייתה מתוחה עוד יותר בשל התמכרותו של אבוט לאלכוהול, הרגל שנבע מרצונו למנוע התקפי אפילפסיה.
בשנת 1946 ירד דירוג הקופות של הקבוצה מהטופ 10 והאולפן, בהסכמתו של קוסטלו, חילק את הצוות בתפקידי אופי בשני סרטים. אבוט פתר את מצבם האישי של השניים כשהציע שהתוכניות המתמשכות של הצוות לבנות מרכז אזרחי לילדים מוחלשים ייקראו על שמו של בנו של קוסטלו, שטבע למוות לפני יום הולדתו הראשון. קרן הנוער של לו קוסטלו הבן נפתחה בלוס אנג'לס ב-1947 ועדיין פעילה.
הפופולריות של הקבוצה דעכה באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, ושירות הכנסות הפנים דרש מיסים גבוהים, ואילץ את השניים למכור את רוב נכסיהם, כולל הזכויות על רבים מסרטיהם. כשהחוזה ארוך הטווח של השניים עם יוניברסל הסתיים ב-1954, הם דרשו יותר כסף ממה שהאולפן היה מוכן לשלם, והם עזבו את האולפן לאחר 14 שנים.
ב-1956 הופיעו השניים בלאס וגאס. הדעות חלוקות לגבי מה קרה שם (בגרסה אחת מתואר כי קוסטלו הוריד את אבוט כשהוא שיכור מהבמה), אבל הוסכם שהתזמון של אבוט הואט בצורה ניכרת, גרם לתגובותיו של קוסטלו ולמבוכה.
אבוט וקוסטלו נפרדו ב-1957, זמן קצר לפני שהופיע קוסטלו בתוכנית של סטיב אלן (אנ'). קוסטלו הופיע לבדו במספר תוכניות טלוויזיה, כולל התוכנית של סטיב אלן, ועשה סרט אחד שהופץ לאחר מותו. קוסטלו מת ב-3 במרץ 1959.
קריירה > שנותיו האחרונות

אבוט התמודד עם קשיים כלכליים בסוף שנות ה-50, ונאלץ למכור את ביתו ולצאת מפרישה למחצה ממשחק.
ב-1960 החל אבוט להופיע עם שותף חדש, קנדי קנדידו, וזכה לביקורות טובות, אך הפסיק זאת. ב-1964 לקה בשבץ מוחי. בשנה שלאחר מכן, צולם על סט הסרט בכיכובו של אלביס פרסלי "פרנקי וג'וני", עם ברברה סטנוויק, פרנק סינטרה ומפורסמים אחרים.
בפברואר אותה שנה זכה בשלושה כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד: כוכב הרדיו, כוכב הקולנוע וכוכב הטלוויזיה.
הוא מת ממחלת הסרטן בביתו שבלוס אנג'לס בגיל 76.
הערות שוליים

1 2  מקורות שונים מציינים את תאריך לידתו כ-1895, 1896, 1897 ו-1898.
↑  Stafford, Tom. "'Straight man' Abbott's vow renewal film a Springfield treasure". Springfield News Sun. נבדק ב-5 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Abbott and Costello Honored for War Bond Sales". History Nebraska. נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bud Abbott, Hollywood Walk of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286968105171  BNE: XX1727445  BnF: cb146595292 (data)  GND: 119081741  ICCU: UBOV485349  ISNI: 0000 0000 6302 0667  LCCN: n81083801  MusicBrainz: cf50e824-60f1-47ea-b72e-dd2bc2891853  NARA: 10569087  NTA: 091080770  SNAC: w6vt50th  SUDOC: 059611006  Trove: 1037968  VIAF: 39638614   WorldCat (עם VIAF): 39638614
הוועדה הבין-משרדית למערכות מידע גאוגרפי

הוועדה הבין-משרדית למערכות מידע גאוגרפי אחראית על הפעילות של מדינת ישראל בתחום המיפוי. זוהי ועדה סטטוטורית שהוקמה על ידי הממשלה בתאריך 25 בדצמבר 1990 והחלה את פעילותה המלאה ב-17 ביוני 1993. מאז 10 ביולי 1997 פעלה הוועדה במסגרות ממשלתיות שונות עד שהוחלט על שדרוג פעילותה בשנת 2005. מטרת הוועדה לקדם את תחום ניהול מערכות המידע הגאוגרפיות ברמה הארצית בדרך של שיתוף מידע וידע מקצועי במקצוע הגאוגרפיה, קידום תקנים ונוהלי עבודה מסודרים. במסגרת עבודות הוועדה פועלים כיום עשרות משרדי ממשלה שונים וגופים ציבוריים, תחת ניהולו של המרכז למיפוי ישראל ובשיתוף עם משרד הפנים. במסגרת הוועדה פועלת מליאה ו-5 ועדות משנה לנושאים המרכזים עבודה במערכות מיפוי ו־GIS: "מפה אחת לישראל" לפרויקטים ברמה הלאומית, "ועדת משנה לשלטון המקומי" לקידום שיתופי מידע וידע ברשויות המקומיות, ועדת משנה לנושאי חרום, ועדת משנה למידע ימי וועדת משנה בנושאי טכנולוגיה ו-IT. ועדות המשנה של הוועדה הבין-משרדית עוסקות בשיתוף מידע וידע, טכנולוגיה, תקינה, מטה-דאטה ופעילות במצבי אסון לאומיים.
ראו גם

מערכת מידע גאוגרפי
הציר המרכזי של בייג'ינג

| --- | --- |

הציר המרכזי של בייג'ינג מיונגדינגמן
 האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי בשנת 2024, לפי קריטריונים 3 ו-4
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 שטח האתר:  5,890 דונם
 שטח אזור החיץ:  45,420 דונם
 קואורדינטות:  39°53′59″N 116°23′30″E﻿ / ﻿39.899638888889°N 116.39160833333°E﻿ / 39.899638888889; 116.39160833333
 
הציר המרכזי של בייג'ינג (בסינית מפושטת: 北京中轴线, בסינית מסורתית: 北京中軸綫, בפיניין: Běijīng Zhōngzhóuxiàn, באנגלית: Beijing Central Axis) הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו הממוקם מצפון לדרום לאורך 7.8 קילומטרים במרכז העיר העתיקה של בייג'ינג מתקופת שושלות מינג וצ'ינג. האתר הוא מקבץ של מתחמי בנייה ואתרים ארכאולוגיים, הכולל 15 מרכיבים. הוא מכיל ארמונות וגנים קיסריים, מבני קורבנות קיסריים, מתקני ניהול עיר עתיקים, מבני טקסים וציבוריים לאומיים, ושרידי דרכים מרכזיות. הציר נבנה תחילה במאה ה-13 ועוצב במאה ה-16, ובהמשך שוכלל ללא הרף במשך מאות שנים, מה שהוליד מקבץ מבנים מאורגן ומרשים המבטא את הסדר האידיאלי של הבירה הסינית שהיה נטוע עמוק בסין - מסורת תכנון הבירה בסין במשך יותר מאלפיים שנה. הציר הוכרז כאתר מורשת עולמית ב-27 ביולי 2024 במסגרת המושב ה-46 של ועדת המורשת העולמית.
הערות שוליים

↑  Executive Summary page 4
↑  Chen Dongshu, Shi Yucen, Beijing Central Axis on UNESCO World Heritage List
↑  Nomination Text, Pages 32-72
↑  故宫到底有多少间房 (כמה חדרים יש בעיר האסורה) (מאמר בסינית מה-27/09/2006).
↑  רשימת אתרי המורשת העולמית של אונסקו: ארמונות קיסריים של שושלות מינג וצ'ינג בבייג'ינג ובשניאנג
↑  "1900万！故宫年客流量创新高-新华网". www.xinhuanet.com. ארכיון מ-6 בדצמבר 2020. נבדק ב-2020-01-21. {{cite web}}:  (עזרה)
אגודת אדריכלי הפנים בישראל

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  הרצליה 
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים) 
 www.i-arc.co.il
 
אגודת מעצבי הפנים בישראל (א.מ.פ.) היא אגודה מקצועית מוכרת המאגדת את אדריכלי ומעצבי הפנים בישראל, האגודה נוסדה בשנת 1949 וכיום חברים בה כ-300 חברים. מטרתה המוצהרת של האגודה היא לקדם את מקצוע עיצוב הפנים בישראל ופעילותה מתמקדת בהעשרת הידע המקצועי של חבריה, העצמת מעמדם הסטטוטורי של המקצוע והעוסקים בו, הגברת המודעות הציבורית לחשיבותם, והרחבת תרומתם לחברה בישראל.
הא.מ.פ. חברה בפדרציה הבינלאומית של אדריכלים ומעצבי פנים (International Federation of Interior Architects/Designers – IFI), המונה כ-45,000 חברים מ – 33 מדינות ברחבי העולם, וכן בארגון הגג של עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל, המאגד את כל מוסדות וארגוני התכנון בארץ. בנוסף לכך מקיימת האגודה קשרי גומלין עם מוסדות אקדמיים ישראלים העוסקים בתחום אדריכלות הפנים ובהם המסלול האקדמי המכללה למינהל, הטכניון, שנקר, המכון טכנולוגי חולון ובצלאל.
לאגודה מתקבלים בעלי תואר אקדמי באדריכלות ועיצוב פנים ובמקצועות הקשורים לבניין, וכן בעלי רקע והשכלה בעיצוב פנים, המקבילים לתואר ראשון (4- 5 שנות לימוד אקדמיות).
המועמדים נדרשים לעבור ועדת קבלה, הפועלת על פי אמות מידה מקצועיות שנקבעו על ידי הפדרציה הבינלאומית, ועליהם להציג תיק עבודות המעיד על מיומנותם המקצועית.
בין חברי האגודה מספר חתני פרס ישראל ובעלי פרסים בינלאומיים יוקרתיים, וכן אנשי מקצוע בעלי שם, האחראים על תכנונם של מבני ציבור מרכזיים בישראל ומחוצה לה, כמו מוזיאון ישראל ומוזיאונים נוספים, משכן הכנסת, בתי מלון ועוד (בין השאר אפשר למנות בחבריה את אוסקר הכט, דורה גד, זאב פרנקל, דוד דה מאיו, הלנה רוט, נחום מרון, צבי בוקפצר ואחרים).
כיושבי הראש של האגודה נבחרו מתכננים שונים בתחום עיצוב פנים, אדריכלות והנדסה בנאית.
ביניהם האדריכל רמי כנף שעיקר עיסוקו הוא אדריכלות בניין, המעצב עזי הוכברג (מתכנן ביתני מפעל הפיס), המהנדס ד"ר אברהם בן-עזרא בעל משרד להנדסה בנאית, אדריכלות וייעוץ בתחום התכנון ומחברם של עשרות ספרים בתחום התכנון והמשפט, מעצב הפנים גדעון טימור ואחרים.
בשנת 1997 זכו חברי האגודה להכרה ונרשמו ברשות ההסמכה כהנדסאים במדור עיצוב ותכנון. הרישום חל על מי שנרשם באותה עת ולא זכה להמשך עקב זניחת ראשי האגודה ופעיליה את הנושא.
האגודה היא מוסד ללא כוונת רווח והיא פועלת על פי עקרונות דמוקרטיים. בראש הא.א.פ עומד ועד ארצי, שנבחר אחת לשנתיים ומהווה סמכות עליונה. הוועד כולל, בין השאר, יו"ר, מזכ"ל, גזבר והוא ממנה מתוכו ועדת ביקורת, ועדת קבלת חברים ובית דין כבוד. תפקידי הוועד כוללים: התוויית מדיניות, ניהול שוטף, קיום אספה כללית שנתית, ייזום וארגון כנסים וימי עיון, ומינוי ועדות אד הוק לטיפול בנושאים שונים. ניכרת ביותר השפעתו של יו"ר האגודה וחבר ועדה טרם בחירתו ליו"ר המהנדס אברהם בן עזרא בין השנים 1997–1999 בקידום מעמד החברים ורישומם ברשות ההסמכה כהנדסאים, בהתערבות בית המשפט העליון. [את האגודה ייצג בעתירה עורך הדין רענן הר זהב]. פעילות זו הופסקה עם סיום כהונתו של בן עזרא כיו"ר, ומעמד חברי האגודה נותר מקובע.
כמו כן, יש לאגודה תקנון, כללי רישוי, ספר חברים וחוקת אתיקה מקצועית, המחייבים את כל חבריה.
ראדי נג'ם

ראדי נג'ם (בערבית: راضي نجم; נולד ב-30 בספטמבר 1958) הוא איש ציבור דרוזי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית בית ג'ן בשנים 2018–2024.
ביוגרפיה

נולד לנאיף ותמימה וגדל בכפר בית-ג'ן.
למד בבית ספר יסודי בכפר ואת לימודיו התיכוניים עשה מחוץ לכפר.
בשנת 1976 התגייס לצה"ל ושירת ביחידה 299 של גדוד חי"ר. בהמשך יצא לקורס מ"כים בגדוד 17 בחטיבת גולני וסיים את הקורס בהצטיינות. לאחר מכן עבר למערך הלוגיסטיקה יצא לקורס קצינים בה"ד 1 (מצטיין גדודי) ושימש במגוון תפקידים בהם קת"ח גדוד, סמ"פ ומ"פ מפקדה בגדוד חי"ר 299, מפקד וקצין תחזוקה אגד השלמות באוגדה 252, קצין תחזוקה חטיבה 165, קצין הספקה אוגדה 78, עוזר קצין תחזוקה אוגדת איו"ש, קצין הספקה אוגדה 162, מפק הספקה פיקוד צפון, מפקד יחידת גיוס אמצעים באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, השתחרר משרות סדיר וקבע בדצמבר 2005 בדרגת סגן אלוף תכנון וניהול לוגיסטי, מונה למפקד יחידת גיוס אמצעים אלון במילואים עד ספטמבר 2014 והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו מצה"ל ניהל משרד בתחומי תכנון עירוני, מתן שירותי שמאות מקרקעין בכל תחומי הענף, עריכת דין, ומונה על ידי בתי המשפט כמומחה מטעמם, בורר ומגשר, וערך חוות דעת שמאיות ומשפטיות לגופים פרטיים וציבוריים עד לשנת 2018.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה מול ארבעה מועמדים זיד יוסף אסעד, חמד טאפש, נזיה דבור, וסמיר זידאן. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 27.87% ועלה לסיבוב שני מול זיד יוסף אסעד וניצח עם רוב של 54.05% (3,940 קולות) לעומת (45.95%, 3,349 קולות) לזיד יוסף אסעד. במהלך כהונתו היה חבר ועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז צפון. והיה ממקימי ועדת משנה לתוכניות בענייני היישובים הדרוזים והצ'רקסיים בגליל ובגולן.
בבחירות ב-2024 התמודד לקדנציה נוספת. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 20.20% מהקולות ועלה לסיבוב שני בו הפסיד לנזיה דבור לאחר שקיבל 41.90 (3,181 קולות) מהקולות לעומת 58.10% (4,411 קולות) לדבור.
הוא בעל תואר שני בתכנון ערים ואזורים מהטכניון, תואר שני במדעי המדינה ומנהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה, תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת דרבי, שמאי מקרקעין מוסמך והנדסאי תעשייה וניהול היצור מהמכון לפריון העבודה והייצור.
הוא נשוי לרחאב ואב לחמישה. מתגורר בבית ג'ן.
הערות שוליים

1 2  נבחרי השנה 2022 - עו"ד ראדי נג'ם ראש המועצה המקומית בית ג'ן, באתר כלכליסט 360
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 8024, עמ' 4005
↑  מליאת הוועדה המחוזית צפון, באתר gov.il
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12241, התשפ"ד, 28 במרץ 2024, עמ' 6598
↑  ראדי: "לקבל את מלוא הזכויות בקרקע המוצעת", באתר פורטל הכרמל
מצלמה נסתרת

ערך זה עוסק במצלמה המשמשת לצילום סמוי. אם התכוונתם לסוגה טלוויזיונית וקולנועית, ראו .
מצלמה נסתרת היא מצלמת וידאו או מצלמת סטילס אשר איננה נראית לעין על ידי המצולמים או אשר מוסווית לאובייקט אחר לצורך צילום אנשים ללא ידיעתם. מצלמות נסתרות הפכו פופולריות לצורכי אבטחה ולצורכי מעקב סמוי. מצלמות נסתרות רבות מובנות כיום בתוך חפצים ביתיים נפוצים כגון גלאי עשן, שעוני רדיו, גלאי תנועה, כובעים, צמחים וטלפונים סלולריים.
מצלמה נסתרת עשויה לפעול בתקשורת קווית או בתקשורת אלחוטית. מצלמה חוטית תהיה מחוברת לטלוויזיה, וידאו טייפ או מכשיר PVR, בעוד שמצלמה נסתרת אלחוטית מסוגלת להעביר סיגנל וידאו למקלטי וידאו ברדיוס של עד מספר מאות מטרים.
חלק מתוכניות המצלמה הנסתרת בטלוויזיה הובילו לתביעות משפטיות או שנאסרו לשידור משום שהאנשים אשר צולמו בהם נתפסו במצבים מביכים או לא נעימים. מצלמות נסתרות רבות במיוחד הותקנו בקוריאה הדרומית, שם הן נקראות "מולקה" ומותקנות למטרת פשעי מין דיגיטליים.
שימושים

מצלמות נסתרות משמשות כיום למטרות שונות:
שימושים > מעקב סמוי

המצלמות הנסתרות הפכו פופולריות בקרב אנשים המעוניינים לעקוב אחר המתרחש כאשר הם נעדרים מביתם, בעיקר על מנת למנוע פריצות וגנבות ועל מנת לפקח ולהשגיח שהמטפלת עושה עבודתה נאמנה ולא מתעללת בילדיהם או בהוריהם המבוגרים.
שימושים > בטלוויזיה ובקולנוע > תוכניות וסרטי הומור

סוגה קולנועית וטלוויזיונית בה מותחים אנשים אשר נבחרים באקראי (בעיקר באמצעות שחקנים אשר שותפים למתיחה) וגורמים להם להאמין למציאות מפוברקת כלשהי. מטרת סרטי ותוכניות המצלמה הנסתרת היא לצלם את הנמתחים ללא ידיעתם ולעיתים רבות במצבים מביכים, על מנת שהצופים יוכלו לחזות בתגובותיהם. שידורם של תוכניות וסרטי המצלמה הנסתרת מחייבת את הסכמתם של הנמתחים.
שימושים > בטלוויזיה ובקולנוע > תוכניות מציאות

בתוכניות מציאות רבות כיום המשתתפים מצולמים על ידי מצלמות נסתרות אשר מתעדות את מעשיהם לכל אורך היממה כאשר הם אינם יודעים איפה ומתי הם מצולמים.
שימושים > בטלוויזיה ובקולנוע > תחקירים עיתונאיים

נעשה שימוש גם מצלמות נסתרות בתחקירים עיתונאיים (בהם בדרך כלל גם העיתונאי מסתיר את זהותו האמיתית):
על מנת להיכנס למקומות אשר הכניסה אליהם אסורה בפני עיתונאים או במקומות בהם הכניסה לעיתונאים מותרת אבל נאסר על העיתונאים לצלם.
על מנת לחשוף מעשים כלשהם אשר מתועדים בנוכחות המצלמה.
שימושים > שימושים נוספים

מצלמות נסתרות משמשות גם צלמי פפרצי אשר מעוניינים לחשוף את החיים הפרטיים של ידוענים.
כאמצעי ביון ולצורך חקירות משטרתיות.
לשם מציצנות.
על מנת למתוח.
היבטים משפטיים

השימוש במצלמה נסתרת עלול לפגוע בזכות לפרטיות. מספר חוקים עוסקים בנושא זה, בהם חוק האזנת סתר (1979) וחוק הגנת הפרטיות (1981), המסדיר את השימוש במצלמות נסתרות. החוק אוסר על פגיעה בפרטיותו של אדם ללא הסכמתו, לרבות צילום או הקלטת סרטונים ללא רשות. החוק מונה מספר מקרים חריגים בהם השימוש בהקלטה כזו מותר, בהם מקרים הנוגעים לביטחון הציבור או הביטחון הלאומי, וכאשר ההקלטה חיונית למטרות עיתונאיות.
על פי תקדימים משפטיים, קיימת ציפייה סבירה לפרטיות במרחבים פרטיים, בהם בתים ודירות פרטיות, מקומות עבודה, בתי עסק, חדרי הלבשה ושירותים. במקומות מסוג זה, צילום או הקלטה של אדם ללא ידיעתו עשויה להוות הפרה של חוק הפרטיות. במקומות עבודה מותר להתקין מצלמות רק בידיעת העובדים ורק באופן המצמצם את הפגיעה בפרטיות העובדים למינימום. לעומת זאת, בשטחים ציבוריים פתוחים, בהם רחובות, פארקים ובנייני ממשלה, מותר השימוש במצלמות נסתרות למטרות חוקיות.
הערות שוליים

↑  https://www.theregister.com/2021/06/17/human_rights_watch_south_korea_digital_crime_against_women_report/
↑  הצבת מצלמות אבטחה ומעקב במקום העבודה, באתר כל זכות
תאודור פון ורדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בנובמבר 1888 ונדסבק, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  3 במרץ 1973 (בגיל 84) בון, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1907–1944 (כ־37 שנים)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-423   מפקד הדיוויזיה ה-393   מפקד הדיוויזיה ה-290
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל תאודור פרייהר פון ורדה (בגרמנית: Theodor Freiherr von Wrede;‏ 30 בנובמבר 1888 – 3 במרץ 1973), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון ורדה נולד ב-30 בנובמבר 1888 בונדסבק שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הלנסרים ה-5 (וסטפאליה), עמו לחם מלחמת העולם הראשונה. ב-18 באוגוסט 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון ורדה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1929 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1933 הא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בפברואר 1934 הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-10, וב-1 באוגוסט 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט. בסתיו 1937 הוא מונה לנספח הצבאי בבודפשט, וב-1 באפריל 1939 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בסוף אוקטובר 1939 מונה פון ורדה למפקד הדיוויזיה ה-423 בפולין, ובמרץ 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-393 בוורשה. ב-8 ביוני 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-290, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה התשיעית. באמצע ספטמבר 1940, הוא נתן את הפיקוד על הדיוויזיה להלגה אולב למשך חודש, וב-1 במרץ 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, והשתתף עמה בקרבות השונים בזירה הצפונית. בינואר 1942 נלכדה הדיוויזיה בכיס דמיאנסק, יחד עם 5 דיוויזיות אחרות, אך הן חולצו במאי אותה שנה. ב-22 בפברואר 1942 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 במאי 1942 הוא נפצע קשה ליד דמיאנסק. לאחר החלמתו הוא לא חזר לקבל תפקיד פיקודי, וב-31 בדצמבר 1944 הוא פרש מהצבא.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון ורדה בבון, עד למותו ב-30 במרץ 1973.
איסאק מינץ

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1896 (יוליאני) Krynychky, אוקראינה 
 פטירה:  5 באפריל 1991 (בגיל 95) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית קברות ווסטריאקובסקויה 
 מקום לימודים:  מכון הפרופסורים האדומים 
 מנחה לדוקטורט:  מיכאל פאקראװסקי 
 מוסדות:  אוניברסיטת מוסקבה 
 תלמידי דוקטורט:  Genrikh Ioffe, Anatoly Chernobayev 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  מדליית ההגנה על מוסקבה  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  פרס לנין  מדליית ותיק העמל  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור מהפכת אוקטובר  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  עיטור לנין  גיבור העמל הסוציאליסטי  מדליה להנצחת 40 שנים לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941־1945 
 
איסאק מינץ (ברוסית: Исаак Израилевич Минц‏; 3 בפברואר 1896 – 5 באפריל 1991, מוסקבה) היה היסטוריון סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בהיסטוריה של ברית המועצות.
קורות חיים

מינץ נולד בשנת 1896 בכפר קריניצ'קי (אז בפלך יקטרינוסלב של האימפריה הרוסית, כיום במחוז דנפרופטרובסק של אוקראינה) למשפחה יהודית.
באפריל 1917 הוא התקבל לשורות מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה מינץ היה קומיסר ביחידות של הצבא האדום.
לאחר שחרור מהצבא מינץ למד היסטוריה במכון להכנת סגל למוסדות להשכלה גבוהה בתחום מרקסיזם ונושאים סמוכים ("מכון לפרופסורים אדומים").
לאחר סיום הלימודים בשנת 1926 מינץ החל ללמד היסטוריה.
בשנת 1931 מינץ היה מזכר המערכת להכנת ספר "היסטוריה של מלחמת האזרחים בברית המועצות".
משנת 1932 ועד לשנת 1949 מינץ היה מלמד במוסדות להשכלה גבוהה במוסקבה לרבות באוניברסיטת מוסקבה.
בשנת 1941 הוא הועמד בראש ועדה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות לכתיבת ספר על היסטוריה של המלחמה. בהזמנת יוסיף סטלין הוא הכין ספר "צבא ברית המועצות" הספר פורסם ותורגם למספר שפות. בהמשך הוחלט שהוא לא תואם את עמדת המפלגה בנושא.
בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 מינץ היה קורבן של המאבק נגד קוסמופוליטיות. הוא סולק מתפקידיו והואשם בגרימת נזק לחקר היסטוריה בברית המועצות. למרות זאת, בתקופת הכנת משפט הרופאים מינץ פעל באופן אקטיבי להחתמת יהודים בולטים על המכתב בגנות הרופאים העצורים.
לאחר פטירת סטלין מינץ בהדרגה הוחזר לתפקידים בולטים במערכת. הוא היה יושב ראש ועדה להכנת "היסטוריה של מהפכת אוקטובר" ויועץ ליצירת סידרת טלוויזיה "ביוגרפיה שלנו" לקראת יובל 60 של ברית מועצות.
לפי עדות של תלמידו גנריך יופה כל בקשה של פעיל במנגנון המפלגתי הייתה חוק לביצוע אצל מינץ. למרות התפקיד הגבוה הוא פחד מפעולת תגמול מצד המפלגה.
בתקופת סטלין למינץ הוענק פרס ברית המועצות פעמים עבור ספריו ובשנת 1946 הוא התקבל לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנות ה-70 הוא קיבל פרס לנין ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי על סדרת ספרים "היסטוריה של מהפכת אוקטובר" ב-3 כרכים. בנוסף לכך הוא קיבל מספר עיטורים.
הערות שוליים

↑  זיכרונות של גנריך יופה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303588305171  PLWABN: 9810600950605606  BnF: cb11279997z (data)  GND: 122426207  ISNI: 0000 0001 2146 9615  LCCN: n81050507  LNB: 000108498  NKC: mzk2005300675  NTA: 072047283  SELIBR: 77205  SUDOC: 068646348  VcBA: 495/56228  VIAF: 289515561   WorldCat (עם VIAF): 289515561
ציסטה שחלתית

| --- | --- |
Benign Ovarian Cyst
Benign Ovarian Cyst
 תחום:  גינקולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  255865 
 DiseasesDB:  9433
 MeSH:  D010048
 MedlinePlus:  001504
 סיווגים
 ICD-10:  N83.0-N83.2
 ICD-11:  GA18.6 
 
ציסטה שחלתית היא שק מלא נוזל בתוך השחלה. בדרך כלל ציסטות שחלתיות לא מראות תסמינים. לעיתים הן עשויות לייצר נפיחות, כאב בבטן התחתונה, או כאבים בגב תחתון. אם הציסטה נפתחת או גורמת לפיתול של השחלה היא עלולה לגרום לכאב חמור, אשר עלול לגרום להקאות או להרגשת חולשה. הרוב המכריע של הציסטות, לעומת זאת, לא מזיק.
רוב הציסטות השחלתיות קשורות לביוץ ועלולות להיות "ציסטות זקיקיות" או "ציסטות של הגופיף הצהוב". סוגים אחרים כוללים ציסטות בשם אנדומטריומות, ציסטות דרמואידיות, וציסטאדנומות. הרבה ציסטות קטנות נוצרות בשתי השחלות בתסמונת השחלות הפוליציסטיות. מחלה דלקתית של האגן עלולה גם היא לגרום לציסטות. לעיתים רחוקות ציסטות יכולות להוות סוג של סרטן השחלות. האבחנה נעשית על ידי בדיקה של האגן עם אולטרסאונד או בדיקות אחרות המשמשות כדי לאסוף פרטים נוספים.
לעיתים קרובות ציסטות נצפות לאורך זמן. אם הן גורמות לכאב, אפשר ליטול תרופות כגון פרצטמול (אקמול) או איבופרופן. אמצעי מניעה הורמונליים עשויים לשמש כדי למנוע ציסטות נוספות אצל נשים הסובלות באופן תדיר מציסטות בשחלות. עם זאת, הראיות אינן תומכות ביכולת אמצעי המניעה בטיפול בציסטות נוכחיות. אם הן לא נעלמות לאחר מספר חודשים, ולחלופין מתחילות לגדול יותר, להיראות יותר יוצאות דופן, או לגרום לכאב, הן ניתנות להסרה באמצעות ניתוח.
רוב הנשים בגיל הפוריות מפתחות ציסטות קטנות מדי חודש. ציסטות גדולות אשר גורמות לבעיות נוצרות אצל 8% מהנשים מתחת לגיל המעבר. ציסטות בשחלות קיימות אצל 16% מהנשים לאחר גיל המעבר, קיומן עלול, בסיכוי נמוך, להוות אינדיקציה למחלת הסרטן.
סימנים וסימפטומים

חלק מהסימפטומים הבאים או כולם עלולים לבוא לידי ביטוי, אולם קיימת האפשרות לא לחוות סימפטומים כלל:
כאב בטן. כאב קהה באזור הבטן או האגן, במיוחד במהלך קיום יחסי מין.
דימום ברחם. כאב במהלך או מיד לאחר התחלה או הסוף של המחזור החודשי; מחזור לא סדיר או דימום רחמי לא תקין.
תחושת מלאות, כבדות, לחץ, נפיחות בבטן.
כאשר ציסטות נקרעות מן השחלה, יכול להיווצר כאב פתאומי וחד בבטן התחתונה בצד אחד.
שינוי בתדירות או בנוחות מתן שתן (כגון חוסר יכולת לרוקן לגמרי את שלפוחית השתן), או קושי בפעולות המעיים עקב לחץ סמוך לאזור האנטומי של האגן.
סימפטומים מערכתיים כגון עייפות, כאבי ראש
בחילות או הקאות
עליה במשקל
סימפטומים נוספים עלולים להיות תלויים בסיבת היווצרות הציסטות:
סימפטומים שעלולים להופיע אם סיבת היווצרות הציסטות היא תסמונת השחלות הפוליציסטיות (PCOS) עשויים לכלול צמיחה מוגברת של שיער פנים או שיער גוף, אקנה, השמנת יתר, בעיות פוריות.
אם הגורם הוא דלקת ברחם, אז המחזור החודשי עשוי להיות כבד, ויחסי מין כואבים.
ההשפעה של ציסטות לא קשורות ל-PCOS על פוריות אינה ברורה.
סימנים וסימפטומים > קרע ציסטה

ציסטה שחלתית אשר נקרעה בדרך כלל מחלימה מעצמה, ודורשת בעיקר פיקוח על המצב ונטילת תרופות לשיכוך כאבים. הסימפטום העיקרי הוא כאב בטן, אבל מצב זה יכול להיות גם אסימפטומטי. הכאב יכול להימשך בין מספר ימים למספר שבועות. קרע של ציסטת שחלה גדולה יכול לגרום לדימום בתוך חלל הבטן ובמקרים מסוימים להלם.
סימנים וסימפטומים > פיתול השחלה

ציסטות שחלתיות מגבירות את הסיכון לפיתול השחלה, ציסטות גדול מ-4 ס"מ מקושרות לסיכון של כ-17%. פיתול יכול לגרום לחסימה של זרימת הדם, ולהוביל אוטם.
אבחון

ציסטות שחלתיות בדרך כלל מאובחנות באמצעות אולטרסאונד, CT או MRI, ובקורלציה עם הממצאים הקליניים ובדיקות אינדוקנולוגיות בהתאם.
אבחון > אולטרסאונד

ציסטות פשוטות בגודל של עד 5 ס"מ אצל נשים בגיל הפריון אינן מצריכות מעקב הדמיה באולטרסאונד, מכיוון שאלו הן בדרך כלל זקיקי בשחלות נורמליים. ציסטות פשוטות הגדול מ-5 ס"מ וקטנות מ-7 ס"מ בגיל המעבר אמורות להיות במעקב שנתי. ציסטות פשוטות הגדולות מ-7 ס"מ, הדמיה נוספת בעזרת MRI או הערכה כירורגית היא חובה בשל גודלן, אלו ציסטות שלא ניתן להעריך באופן מהימן באמצעות אולטרסאונד בלבד. החשש העיקרי מציסטות גדולות הוא הפוטנציאל לאי-הדמיה של הרקמות הרכות ובדיקה האם מדובר ביצירת גוש או התעבות בקיר האחורי בשל מוגבלות חדירת קרן האולטרסאונד. לגבי הגופיף צהוב, זקיק מבייץ דומיננטי אשר בדרך כלל נראה כמו ציסטה עם קירות מעובים שוליים פנימיים סדוקים, מעקב אינו נחוץ אם הציסטה קטנה מ-3 ס"מ קוטר. לאחר גיל המעבר כל ציסטה פשוטה הגדולה מ-1 ס"מ וקטנה מ-7 ס"מ דורשת מעקב שנתי, בעוד אל הגדולות מ-7 ס"מ דורשות בדיקת MRI או הערכה כירורגית, בדומה לגיל הפוריות.