stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל לחוד
קריירת מועדונים

לחוד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונטריי. ב-20 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד דוראדוס במסגרת גביע המקסיקני. ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–2 נגד דפורטיבו טולוקה בו הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-84 שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה.
בינואר 2019 הושאל לקרטרו וכעבור שישה חודשים עבר לפואבלה. בינואר 2020 הושאל לטמפיקו מדרו מהליגה המקסיקנית השנייה כאשר הוא תרם 6 שערים ב-38 משחקים. שנה לאחר מכן שיחק בראיה2 שהיא קבוצת המילואים של מונטריי ובסיום העונה שוחרר ממונטריי.
ב-28 ביוני 2022 חתם באטלנטה. יומיים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–0 נגד אתלטיקו לה פאס. ב-13 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד קנקון. את העונה הראשונה שלו בקבוצה סיים עם 13 שערים ב-39 משחקים ואליפות חלק האפרטורה של העונה, אך הקבוצה כשלה בניסיונותיה לעלות לליגה הראשונה. עונה לאחר מכן עזר לקבוצה לזכות בשני החלקים של העונה שעזרו לה לעלות לליגה הראשונה.
ב-2 באוגוסט 2024 חתם בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית

ב-19 בספטמבר 2022 קיבל דרכון לבנוני שאפשר לו לייצג את נבחרת לבנון. חודשיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד כווית בו הפסידה לבנון 0–2.
נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2023.
חיים אישיים

לחוד נולד במקסיקו לאם מקומית ואב ממוצא לבנוני. אחיו רודריגו הוא גם כדורגלן.
ב-30 ביוני 2022 התארס לבת זוגו לאחר שהציע לה נישואים בהופעת הבכורה שלו באטלנטה.
תארים

הליגה המקסיקנית השנייה: 2020
הליגה המקסיקנית השנייה: אפרטורה 2022, קלאסורה 2024
הגדרת העבודה של אנטישמיות

הגדרת העבודה של אנטישמיות, המוכרת גם כהגדרת ברית הזיכרון הבינלאומית לאנטישמיות או הגדרת IHRA, היא הצהרה ללא תוקף משפטי מחייב המגדירה את מהות האנטישמיות. ההגדרה קובעת כי "אנטישמיות היא תפיסה מסוימת כלפי יהודים, העשויה להתבטא כשנאה. ביטויי האנטישמיות, הן מילוליים והן פיזיים, מכוונים כלפי יהודים או לא-יהודים או רכושם, וכן כלפי מוסדות ומתקני דת של הקהילה היהודית".
היסטוריה

הגדרת העבודה פורסמה לראשונה ב-2005 על ידי מרכז המעקב האירופי לגזענות ושנאת זרים (EUMC), ומאוחר יותר ב-2016 על ידי הברית הבינלאומית לזיכרון השואה (IHRA). לצד נוסח ההגדרה העיקרי קיימות 11 דוגמאות להמחשה, אשר מעמדן נתון במחלוקת. דוגמאות אלו נועדו להנחות את עבודת ה-IHRA, כאשר שבע מתוכן עוסקות בביקורת על ישראל.
הגדרת העבודה נוצרה במהלך השנים 2003–2004 ופורסמה לראשונה ב-28 בינואר 2005 באתר האינטרנט של המרכז האירופי למעקב אחר גזענות ושנאת זרים (EUMC), סוכנות של האיחוד האירופי. [1] הפרסום נעשה ״ללא אישור רשמי״ ונשאר כטיוטה עד נובמבר 2013, כאשר הסוכנות לזכויות היסוד (FRA), אשר החליפה את ה-EUMC, הסירה אותו מאתרה במסגרת ״ניקוי מסמכים לא רשמיים״. מליאת IHRA (הכוללת נציגים מ-31 מדינות) אימצה את הגדרת העבודה בכינוס שנערך ב-26 במאי 2016 בבוקרשט, רומניה. הפרלמנט האירופי וגופים לאומיים ובינלאומיים נוספים אימצו אותה בהמשך, ומספר מוסדות ממשלתיים ופוליטיים השתמשו בה לצרכים פנימיים, אם כי לא כולם כללו את כל הדוגמאות המצורפות. ארגונים פרו-ישראליים תמכו באימוץ עולמי באמצעות חקיקה של הגדרת ה-IHRA
ההגדרה פותחה במהלך השנים 04–2003 ופורסמה לראשונה ב-28 בינואר 2005 באתר האינטרנט של סוכנות האיחוד האירופי, המרכז האירופי למעקב אחר גזענות ושנאת זרים (EUMC).   הפרסום נעשה "ללא סקירה רשמית",  ונשאר טיוטת עבודה, עד נובמבר 2013 כאשר הסוכנות היורשת של ה-EUMC, הסוכנות לזכויות היסוד (FRA), הסירה אותו מאתר האינטרנט שלה ב"ברור-אאוט של מסמכים לא רשמיים". הגדרת העבודה אומצה על ידי מליאת IHRA (המורכבת מנציגים מ-31 מדינות) בבוקרשט, רומניה, ב-26 במאי 2016. לאחר מכן הוא התקבל על ידי הפרלמנט האירופי וגופים לאומיים ובינלאומיים אחרים והועסק לשימוש פנימי על ידי מספר מוסדות ממשלתיים ופוליטיים, אם כי לא כולם כללו במפורש את הדוגמאות הממחישות. ארגונים פרו-ישראליים היו תומכים לאימוץ חוקי עולמי של ההגדרה IHRA.
ההגדרה ספגה ביקורת חריפה מצד אנשי אקדמיה, כולל חוקרים משפטיים, שלדבריהם היא חונקת את חופש הביטוי הנוגע לביקורת על פעולות ומדיניות ישראלית. מחלוקות בעלות פרופיל גבוה התרחשו בבריטניה בשנת 2011 בתוך האוניברסיטה והקולג' יוניון, [note 1] ובתוך מפלגת הלייבור בשנת 2018. ההגדרה נדונה בשל חולשות שלטענת המבקרים נותנות את עצמם להתעללות, [note 2] בשל מניעת קמפיין למען זכויות הפלסטינים, ובשל היותה מעורפלת מדי. קנת ס. שטרן, שתרם לטיוטה המקורית, התנגד לנשק של ההגדרה בקמפוסים של המכללות בדרכים שעלולות לדכא ולהגביל את חופש הביטוי. המחלוקת על ההגדרה הובילה ליצירת הצהרת ירושלים על אנטישמיות ומסמך הנקסוס, ששניהם יוצרים הבחנה מפורשת בין אנטישמיות לביקורת על ישראל.
הגדרת IHRA

ההגדרה זמינה באתר הארגון, במספר שפות
אנטישמיות היא תפיסה מסוימת של יהודים, אשר עשויה לבוא לידי ביטוי כשנאה כלפי יהודים. ביטויים רטוריים ופיזיים של אנטישמיות מכוונים כלפי יחידים יהודים או לא-יהודים או רכושם, כלפי מוסדות קהילה יהודיים ואתרים דתיים.
המשך הנוסח והדוגמאות הנלוות להגדרה

דוגמאות עכשוויות של אנטישמיות בחיים הציבוריים, בתקשורת, בבתי-ספר, במקומות עבודה ובמרחבים דתיים יכולות לכלול גם, אך לא רק, את הנקודות הבאות:



- קריאה ל, עזרה או הצדקת הרג יהודים או פגיעה בהם בשם אידאולוגיה קיצונית או בשם ראייה דתית קיצונית.

- העלאת התייחסויות זדוניות השוללות מיהודים את אנושיותם, עושות להם דה הומניזציה, דמוניזציה או מייחסות להם סטריאוטיפים כיחידים או כקשורים לעוצמה של היהודים כקבוצה – כמו, אם כי לא באופן בלעדי, המיתוס על מזימה יהודית עולמית לשלוט על התקשורת, הכלכלה, הממשלה או מוסדות אחרים של החברה.

- האשמת היהודים כעם בהיותם אחראים למעשים שליליים, אמיתיים או מדומים, שבוצעו ע”י אדם יהודי אחד או קבוצה, או אפילו למעשים שבוצעו ע”י לא-יהודים.

- הכחשת קיום, מטרת, המכניזם (למשל תאי-הגזים) והמגמתיות של השמדת העם היהודי בידי גרמניה הנאצית, תומכיה ובני בריתה במהלך מלה”ע השנייה (השואה).

- האשמת היהודים כעם, או את ישראל כמדינה, בהמצאת השואה או הגזמת ממדיה.

האשמת אזרחים יהודים, שאינם חיים בישראל, בהיותם נאמנים יותר למדינת ישראל או בהעדפת האינטרסים של היהודים ברחבי העולם על פני האינטרסים של המדינה בה הם חיים.

- הכחשת זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית, בין היתר באמצעות הטענה שקיומה של מדינת ישראל היא יוזמה גזענית.

- יישום סטנדרטים כפולים כלפי ישראל בדרישה ממנה לנהוג באופן, שאינו צפוי או נדרש מכל אומה דמוקרטית אחרת.

- שימוש בסמלים או בדימויים הקשורים לאנטישמיות הקלאסית (למשל הטענה, שהיהודים הרגו את ישו או עלילות-דם) כדי לאפיין את ישראל או ישראלים.

- השוואה בין מדיניותה העכשווית של ישראל לבין זו של הנאצים.

- ראייה קיבוצית של היהודים כאחראים לפעולותיה של מדינת ישראל.



אקטים אנטישמיים הם פליליים כאשר הם מוגדרים כך בחוק (למשל, הכחשת שואה או הפצת חומרים אנטישמיים במדינות מסוימות).



מעשים פליליים הם אנטישמיים כאשר נשואי המתקפות, בין שהם אנשים או רכוש – כגון בניינים, בתי-ספר, מקומות תפילה ובתי-קברות – נבחרו לפגיעה משום שהם, או נתפסים להיות, יהודיים או קשורים ליהודים.



אפליה אנטישמית היא מניעה מיהודים הזדמנויות או שירותים הפתוחים לאחרים והיא איננה חוקית במדינות רבות.
בקורת > ביקורת של אישים ישראליים

אברום בורג, לשעבר חבר ויו״ר הכנסת כנסת מטעם מפלגת העבודה, כתב בהארץ בטור באוקטובר 2021:
...״האנטישמיות היא לא הבעיה של היהודים לבדם, אך אני חושב שהוא טועה בהבנתו ההיסטורית והמדינית. הכינוס יסתכם להערכתי בכישלון כי הוא מבוסס על ההגדרה International Holocaust Remembrance Alliance (IHRA). כמגדלור לאורו הוא מנווט, אך ההגדרה הזו אינה אלא תעתוע ימני ישראלי.״
בקורת > מנקודת מבט אקדמית

במרץ 2005, בריאן קלוג טען כי הגדרה זו אוסרת ביקורת לגיטימית על רקורד (השמירה על) זכויות האדם של ממשלת ישראל תוך ניסיון להגדיר ביקורת על ישראל, וביקורת על פעולות ישראל וביקורת על הציונות כאידאולוגיה פוליטית תחת הקטגוריה של אנטישמיות ואלימות גזענית המבוססת על, אפליה או התעללות ביהודים.
בדצמבר 2016 כתב דייוויד פלדמן: "אני חושש שההגדרה הזו לא מדויקת, בכך שהיא מבודדת אנטישמיות מצורות אחרות של קנאות". עוד אמר: "הטקסט טומן בחובו גם סכנות. הוא עוקב אחרי רשימה של 11 דוגמאות. שבע מתוכן עוסקות בביקורת על ישראל. חלק מהנקודות הגיוניות, חלקן לא". הוא הוסיף: "באופן מכריע, קיימת סכנה שההשפעה הכוללת תטיל את הנטל על מבקרי ישראל להוכיח שהם אינם אנטישמיים".
בפברואר 2017, 243 אקדמאים בריטים חתמו על מכתב, הקובע כי אין להשתיק את "הפרת זכויותיהם של פלסטינים במשך יותר מ-50 שנה", וטוען: "הגדרה זו מבקשת לבלבל בין ביקורת על ישראל לאנטישמיות". הכותבים העלו חשש לגבי עירפול ההגדרה של אנטישמיות והגבלת הדיון החופשי על ישראל. </link>[ דרוש מקור לא ראשוני ]
ביולי 2018 כתב אנטוני לרמן: "השקעת כל (המשאבים) בהגדרת העבודה של IHRA לאנטישמיות רק מחמירה את המצב. זה הזמן לפנות לעבודה עם קבוצות מיעוט אחרות, ארגוני חברה אזרחית, וגופי זכויות אדם כדי להתעמת עם האנטישמיות בתוך ההקשר של מאבק אנטי גזעני רחב יותר, לא כדי להנציח את הרעיון שהיהודים עומדים לבדם". מאוחר יותר הוא הצהיר כי "הנימוקים נגד IHRA כה חזקים" ו"...העיקרון הבסיסי לפיו IHRA כל כך פגום – שיש לוותר עליו..." באוגוסט 2019, הוא כתב: "העמימות של 'הגדרת העבודה' של אנטישמיות העניקה רישיון לפרשנות חופשית לכול, המשמחת את המתנגדים לדרישות הפלסטיניות לשוויון זכויות".
רבי אלעזר הקפר

| --- | --- |

משקוף בית מדרשו של רבי אליעזר הקפר
 לידה:  המאה ה-2 פרובינקיה סוריה פלשתינה
 פטירה:  המאה ה-3 פרובינקיה סוריה פלשתינה
 כינוי:  הקפר
 מקום קבורה:  קברה (זיהוי מהמאה ה-17)
 מדינה:  פרובינקיה סוריה פלשתינה
 מקום פעילות:  חורבת דבורה, לוד
 תקופת הפעילות:  דור חמישי ואחרון לתנאים (תקופת המעבר)
 השתייכות:  תנאים, חז"ל
 תלמידיו:  יהושע בן לוי
 בני דורו:  יהודה הנשיא, ישמעאל ברבי יוסי
 צאצאים:  בר קפרא
רבי אליעזר (או אלעזר) הקפר (או הכפר) היה תנא שפעל במחצית השנייה של המאה ה-2 לספירה, בדור החמישי והאחרון לתקופת התנאים. הוא היה מקורב לרבי יהודה הנשיא, עורך המשנה. זהותו שנויה במחלוקת בין החוקרים - חלקם מזהים אותו כבר קפרא וחלקם כאביו. הוא נמנה עם החכמים הבודדים בחז"ל שלגביהם נמצאו עדויות ארכאולוגיות ישירות.
כינויו 'הקפר'

ישנם שלושה הסברים לכינויו הקפר:
מקצועו של ר' אלעזר היה הכנת זפת הקרויה בארמית 'כופר'.
מקצועו היה הכנת יין או תרופות מצמח הצלף, שכונה באותה עת קפר או קפרס.
מוצאו של ר' אלעזר היה מהכפר 'קפירה'.
תורתו

רבי אלעזר הקפר מוזכר במשנה רק פעם אחת, במסכת אבות:
רַבִּי אֶלְעָזָר הַקַּפָּר אוֹמֵר, הַקִּנְאָה וְהַתַּאֲוָה וְהַכָּבוֹד מוֹצִיאִין אֶת הָאָדָם מִן הָעוֹלָם. הוּא הָיָה אוֹמֵר: הַיִּלּוֹדִים לָמוּת, וְהַמֵּתִים לְהֵחָיוֹת, וְהַחַיִּים לִדּוֹן. לֵידַע לְהוֹדִיעַ וּלְהִוָּדַע שֶׁהוּא אֵל, הוּא הַיּוֹצֵר, הוּא הַבּוֹרֵא, הוּא הַמֵּבִין, הוּא הַדַּיָּן, הוּא עֵד, הוּא בַּעַל דִּין, וְהוּא עָתִיד לָדוּן. בָּרוּךְ הוּא, שֶׁאֵין לְפָנָיו לֹא עַוְלָה וְלֹא שִׁכְחָה וְלֹא מַשּׂוֹא פָנִים וְלֹא מִקַּח שׁוֹחַד, שֶׁהַכֹּל שֶׁלּוֹ. וְדַע שֶׁהַכֹּל לְפִי הַחֶשְׁבּוֹן. וְאַל יַבְטִיחֲךָ יִצְרֶךָ שֶׁהַשְּׁאוֹל בֵּית מָנוֹס לָךְ, שֶׁעַל כָּרְחֲךָ אַתָּה נוֹצָר, (וְעַל כָּרְחֲךָ אַתָּה נוֹלָד), וְעַל כָּרְחֲךָ אַתָּה חַי, וְעַל כָרְחֲךָ אַתָּה מֵת, וְעַל כָּרְחֲךָ אַתָּה עָתִיד לִתֵּן דִּין וְחֶשְׁבּוֹן לִפְנֵי מֶלֶךְ מַלְכֵי הַמְּלָכִים הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא.
למרות מיעוט דבריו במשנה, אנו למדים הרבה על מידותיו ופועלו בספרות החיצונית של התנאים. הוא שלל את תופעת ההתנזרות והוקיע את הגאווה העצמית היתירה של האדם. הוא אהב מאוד את ארץ ישראל ואת החיים בה, וראה את השלום כערך עליון. על מידות אלו אנו למדים מאמרותיו:
"עתידין בתי כנסיות ובתי מדרשות שבבבל שייקבעו בארץ ישראל"
"גדול השלום – שאין חותם כל הברכות אלא בשלום".
בית מדרשו

רבי אלעזר אף הביא משל יפה מעולם הבנייה לגבי הגאווה:
[רבי] אלעזר הקפר אומר. אל תהא כמשקוף העליון שאין יד אדם יכולה ליגע בה. ולא כאיסקופה [העליונה] שמנבלת פרצופות. ולא כאסקופא האמצעית שמנגפת הרגליים. אלא הוי [כאסקופא] תחתונה שהכל דשין בה וסוף כל הבניין נסתר והיא במקומה עומדת.
כלומר: יש צורך להיות ענו ולא להתגאות, וגם כשהכל ייחרב הענו יחזיק מעמד.
ציטוט זה הוא בעל משמעות סמלית מעניינת, בהתחשב בתגלית שנתגלה במרכז רמת הגולן;
ממצא ארכאולוגי חשוב שנמצא במסגד כפר דבורה הוא משקוף מעוטר בשני עופות דורסים, האוחזים זר במקוריהם. על המשקוף חרותה הכתובת: זה בית מדרשו שהלרבי (= של רבי) אליעזר הקפר.
זה הממצא היחיד מתקופת התנאים שבו נזכר המושג בית מדרש. וזהו אם כן המבנה היחיד מימי חז"ל המזהה את עצמו כבית מדרשו של אחד הרבנים. מעניינת העובדה כי הקפר צוטט כאומר שאל יהיה אדם כמשקוף, שהרי בשעת חורבן המשקוף לא ישרוד, ודווקא שמו שרד על משקוף.
המשקוף מוצג כיום ב"מוזיאון עתיקות הגולן" בקצרין.
תלמידו

תלמידו היה רבי יהושע בן לוי. לדעת בעל הערכי תנאים ואמוראים, היו שני רבי יהושע בן לוי, והזקן שבהם היה תלמידו של רבי אלעזר הקפר ונפטר על מיטתו (ולא עלה השמימה בחייו). ייתכן שהוא "רבי יהושע בן לוי הקפר" שקברו נמצא, בהתאם לשם רבו "רבי אלעזר הקפר".
קברו

רבי גרשון בן אליעזר הלוי סגל (אנ') בספרו "איגרת הקודש (גלילות ארץ ישראל)", סביב שנת 1624 לספירה, מציין את קברם של "רבי אלעזר הקפר ובנו בר קפרא" במערה ביישוב "קפרא" (קברה). כיום חורבה הממוקמת בסמוך לכרמיאל.
הערות שוליים

↑  ורד אליצור (נֹעם), הצצה אל עולמו של תנא גולני
↑  כמו בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ד עמוד ב'
1 2  כתובות יהודיות מן הכפר דבורה שבגולן, דן אורמן, בתוך תרביץ מ (תשלא) 399-408, עמוד 407
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"א, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ט, עמוד א'
↑  ספרי במדבר ו כו.
↑  ראו ד' אורמן, לשאלת 'מקומם של בתי המדרש של בר קפרא ור' הושעיה רבה', בתוך: מנחם שטרן (עורך), אומה ותולדותיה א, ירושלים, תשמ"ג
↑  ראו בערך רבי יהושע בן לוי (תנא)
עכשיו אני יודע

"עכשיו אני יודע" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי שלמה ארצי בהשתתפות הזמרת אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1973 חברת התקליטים הד ארצי כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
על השיר

"עכשיו אני יודע" נכתב והולחן על ידי אהוד מנור וצביקה פיק בהתאמה. זהו שיתוף פעולה בין "זמר השנה" ארצי, "זמרת השנה" אילנית, "פזמונאי השנה" מנור ו"מלחין השנה" פיק. ב-26 בנובמבר 1973 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום התשיעי. ב-24 בדצמבר עלה למקום השלישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע – שם שהה שבוע אחד בלבד. לבסוף, ב-28 בינואר 1974 יצא השיר מהדירוג, לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 3 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של קול ישראל מתאריך 26 בנובמבר 1973. פזמונט
↑  המצעד השבועי של קול ישראל מתאריך 24 בדצמבר 1973.
↑  המצעד השבועי של קול ישראל מתאריך 28 בינואר 1974.
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "ילדי איננו ילד עוד" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e4dd92b6-5439-475e-91c5-d1f81ffd9da2
אוסטרלפס סופרבוס

| אוסטרלפס סופרבוס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: פתניים
סוג:: אוסטרלפס
מין:: אוסטרלפס סופרבוס
שם מדעי
 Austrelaps superbus

אוסטרלפס סופרבוס (שם מדעי: Austrelaps superbus) הוא מין נחש ממשפחת הפתניים ומהסוג אוסטרלפס המצוי בדרום-מזרח אוסטרליה ובאי טסמניה. הוא מכונה "נחש הנחושת האוסטרלי", להבדיל בינו לבין מוקסין הנחושת האמריקאי.
מאפיינים

אורך נחש זה 1-1.5 מטר והוא בעל קשקשים חומים, אדמדמים, צהבהבים ועד אפורים כהים ושחורים עם בטן בהירה. למרות שמו הוא לא תמיד בעל "ראש נחושת".
נחש זה שוכן בין צמחייה נמוכה באזורים לחים ובמקרים רבים בביצות ומקווי מים רדודים אך באזור העיר סידני נמצא סביב יערות פתוחים. הנחש ניזון מצפרדעים, לטאות וגם מנחשים קטנים ממנו.
זהו נחש ארסי בעל ניבים חלולים היכול להרוג בהכשה מלאת נוירוטוקסינים חזקים. הארס חזק דיו לקטול אדם בוגר, אך במרבית המקרים הנחש מעדיף להימנע מעימות. גם כשמתרחשת הכשה, רוב המוכשים מקבלים טיפול בזמן וניצולים. רק פעמים בודדות נחש זה גרם למוות. עם זאת אין נסיוב לארסו.
הערות שוליים

↑  אוסטרלפס סופרבוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
קידום מכירות

דיסקית חנייה משווייץ (שנות השבעים). החלון השמאלי מראה את זמן תחילת החניה. הדיסקית הופצה על ידי הבנק השווייצרי UBS
קידום מכירות או קידום מותג (ראשי תיבות: קד"ם) הם מונחים המתארים מהלכי שיווק משלימים לפרסום וליחסי ציבור. תהליכים אלו מכונים בעולם הפרסום גם בשם שלוש מאות שישים מעלות מתוך כוונה לתאר אותם כמשלימים את מעגל הפנייה לצרכנים. שם נוסף המשמש את התעשייה בהקשר דומה הוא BTL (ראשי תיבות של Below the Line, להבדיל מפרסום במדיה שנרכשה המכונה Above the line - ATL).
תהליכי קד"ם יכולים להיות מיועדים להגברת מכירות באופן נקודתי או להגברת כוחו של המותג והמודעות אליו, ובכך להגביר המכירות באופן עקיף (ולאו דווקא מיידי).
דוגמאות לתהליכי קד"ם

מתן חסות לאירועים (לדוגמה - כפר המוזיקה של קוקה-קולה, או תחרות רד בול פלוגטאג).
העברת מסרים שיווקיים על ידי שחקנים ואמנים באירועי השקת מוצר או כחלק מפעילות קידום מכירות.
תכנים שיווקיים במהלך תוכניות טלוויזיה או רדיו (שלא במסגרת פרסומת).
פעילות שיווקית בנקודות מכירה, כגון מתן טעימות ללקוחות על ידי דיילים.
שימוש באלמנטים חווייתיים שונים כגון מתקני חוויה שונים, הפעלות על ידי שחקנים ואמנים שונים כדי להעביר את הלקוחות חוויה הקשורה למותג .
ראו גם

שיווק
שיווק פרוגרמטי
תקשורת שיווקית
מבצע מכירות
מסחור חזותי
יתרון להיקף
מרצ'נדייזינג
עזרת נשים (בית המקדש)

ערך זה עוסק באזור בבית המקדש. אם התכוונתם למקום בבית הכנסת המיועד לתפילת נשים, ראו .
עזרת הנשים בחזית המקדש. דגם בית המקדש השני מצוי במוזיאון ישראל.
מקום עזרת נשים בבית המקדש (בכחול)
עזרת נשים – השטח המזרחי של חצר בית המקדש, בין החומה הפנימית לעזרה (השם הכולל לעזרת ישראל ועזרת כהנים).
לפי המשנה עזרת הנשים הייתה קיימת בבית המקדש השני והייתה קיימת אף במשכן שילה ולפי התלמוד גם בבית המקדש הראשון. בספר דברי הימים נכתב כי המלך יהושפט עמד ”...בבית ה' לפני החצר החדשה”עזרה המזוהה על פי התלמוד כעזרת נשים.
בבתי הכנסת בימינו קרוי כך האזור המוקצה לנשים לצורכי התפילה.
שמה

סיבת קריאתה בשם עזרת נשים אף על פי ששימשה גברים ונשים באופן שווה היא משום שבזמן שמחת בית השואבה הותקנו בה מרפסות מיוחדות לעמידת הנשים. הגמרא במסכת סוכה מתארת שבתחילה הנשים היו מבפנים והגברים מבחוץ, אולם על מנת למנוע קלות ראש שינו זאת, והתקינו את המקום לנשים בגזוזטרה.
שטחה ומבנה

שטח עזרת הנשים, 135 על 135 אמות. בצידה המערבי, בין הלשכות (להלן), נבנו 15 מדרגות עגולות, כל אחת בגובה וברוחב של חצי אמה, שהובילו אל העזרה ושימשו את הלויים כבמה לעמוד עליה בזמן ששרו ונגנו בשמחת בית השואבה. שירי המעלות שבתהילים (פרקים ק"כ - קל"ד), נקראים כך משום ששוּררו על גבי מדרגות אלו.
בימי חג הסוכות היו בונים בעזרת הנשים מרפסות שבלטו מהקירות ואליהם הגיעו הנשים באמצעות מדרגות ושם היו עומדות הנשים שבאו להשתתף בשמחת בית השואבה. כמו כן היו מתקינים בימי חג הסוכות שתי מנורות ענק ע"פ התלמוד הבבלי גובהם 50 אמה ע" פ התלמוד הירושלמי גובהם 100 אמה גובה. להאיר לעם החוגג בלילה, אותן היו מדליקים פרחי כהונה לפני התחלת החגיגות.
השימוש בה

השימוש בעזרת הנשים, לבד מהשימוש השוטף לכהנים ולעם הבא לבית ה', כלל את חגיגות שמחת בית השואבה, ואת כינוס העם בעת מצוות הקהל, שאז הייתה נבנית בה בימת עץ מיוחדת עליה היה המלך הקורא בתורה באוזני העם.
קדושתה

עזרת הנשים מקודשת יותר משטח החיל שסבב אותה, בכך שטבול יום, דהיינו טמא שכבר טבל, אך עדיין נמצא בתוך יום טבילתו אסור להיכנס לשם. דין זה אינו מן התורה אלא גזירה שגזר יהושפט מלך יהודה על העם, ולכן אף אם נכנס טבול יום לשטחה אינו מתחייב בהבאת קרבן חטאת.
לשכותיה

בכל אחת מפינות עזרת הנשים הייתה לשכה לא מקורה באורך וברוחב 40 אמה.
דעת רוב הפרשנים היא, שהלשכות היו בתוך תחום עזרת הנשים. אך לדעת הרא"ש, הלשכות היו למעשה צמודות אליה מבחוץ.
לשכת העצים או דיר העצים – הייתה בפינה הצפון מזרחית, שם היו הכהנים בוררים את העצים המיועדים להסקת האש שעל גבי המזבח מעצים מתולעים. על פי אחת המסורות, מתחת לרצפת לשכה זו נגנז ארון הברית.
לשכת הנזירים – הייתה בפינה הדרום מזרחית, מיועדת לבישול שלמי נזיר שהקריבו הנזירים בתום תקופת נזירותם. שם גם היו מגלחים את שערם שגדל פרא ומשליכים אותו אל האש שבוערת תחת הקדרה הגדולה שבה מתבשל קרבנם.
לשכת השמנים (או לשכת בית שמניה) – בקרן הדרומית מערבית, בה היו מאוכסנים השמן והיין ששימשו לצורכי המקדש, כהדלקת המנורה, בלילת המנחות וניסוך הנסכים.
לשכת המצורעים – בפינה הצפון מערבית, במקוואות שנבנו בתוכה טבלו המצורעים שבאו להקריב את הקרבנות שנצטוו להקריב ביום טהרתם מהצרעת. שם גם היו מבשלין את חלקם בקרבן לאחר שהוקרב. כמו כן שימשו המקוואות שבלשכה זו לטבילת כל שאר העם קודם כניסתם לעזרת ישראל.
שתי לשכות נוספות שהכניסה אליהן הייתה מעזרת נשים היו לשכות כלי השיר, ששימשו כמחסן כלי הנגינה של הלויים. הלשכות עצמן לא היו בעזרת נשים אלא מתחת לרצפת עזרת ישראל הגבוהה יותר, אך הפתחים שדרכם נכנסו ללשכות אלו היו בעזרת נשים, משני צדי המדרגות העולות לשער ניקנור. מידותיהם של הלשכות אינן ידועות.
עזרת נשים על פי יוסף בן מתתיהו

על פי ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו בספרו 'מלחמות היהודים' (ספר ה', פרק ה'), לעזרת הנשים היו שלושה שערים, אחד מכל כיוון. בספרו "נגד אפיון" מתוארות שלוש חצרות המקדש - הר הבית (המתוארת כעזרת הנכרים), עזרת הנשים, ועזרת ישראל, כך:
כי ארבע חצרות (עזרות) במקדש מסביב, ובכל חצר וחצר נמצאה משמרת מיוחדה לה לבדה על פי החק הקבוע. לכל אדם היה מותר להיכנס אל החצר החיצונה (עזרת הנכרים) גם לנכרים, ורק על הנשים הנידות נאסר לדרוך בקרבה. אל החצר השנייה (עזרת-נשים) באו כל היהודים הגברים והנשים, הטהורים מכל טומאת הגוף. ואל החצר השלישית (עזרת ישראל) באו רק הזכרים מקרב היהודים, אשר היו טהורים והתקדשו.
הערות שוליים

↑  תנא דבי אליהו רבא, פרק יא פסקה ו
↑  בבלי פסחים צב, א; על פי דברי הימים ב', כ', ה'
↑  דברי הימים ב כ ה
↑  הגזוזטראות הקיפו את עזרת הנשים משלושה כיוונים - מזרח, צפון ודרום, אך לא ממערב כדי שלא יפנו את גבן להיכל, וכן מפני שלא ניתן היה במבט משם לצפות על להקת הלויים המשוררים באירועי שמחת בית השואבה שלשמם נבנו אותן גזוזטראות לנשים.
↑  כיוון שהמנורות היו גבוהות ורחבות, לא ניתן להעמיד בעזרת נשים יותר משתי מנורות  כאלו (ולא ארבעה כפי שיש שמציירים - דבר שאין לו מקור כלל).
↑  בפירושו למסכת מידות, ב, ה
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
לשכות עזרת נשים