stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלורנסיה ברטוטי
ביוגרפיה

ברטוטי נולדה למריה בליירון וגוסטבו ברטוטי, ויש לה אחות גדולה בשם קלרה. הוריה נפרדו כשהייתה בת שבע.
אביה נפטר ב-1999.
ביוגרפיה > קריירה

הקריירה של ברטוטי החלה ב-1995 כשהשתתפה בטלנובלה "Dulce Ana" ("אנה המתוקה"), בה גילמה את בתו של פביאן.
בשנת 1996 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "90 60 90 Modelos" ("דוגמניות 90 60 90"), בה גילמה את דמותה של ורוניקה.
בשנת 1997 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "De Corazón" ("הלב"), בה גילמה את דמותה של ויקי.
בשנת 1998 הופיעה לראשונה על מסכי הקולנוע בסרט "Mala época" ("זמן רע"), בו גילמה את דמותה של קוני, אותו פרסמה יחד עם סטודנטים לקולנוע באוניברסיטה לקולנוע. סרטה השני, "El faro" ("המגדלור"), אותו פרסמה באותה שנה, בו גילמה את דמותה של אנטה. עבור תפקידה בסרט הנ"ל, היא הייתה מועמדת לזכייה בפרס "Cóndor de Plata".
משנת 1998 עד שנת 2000, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'"), בה גילמה את דמותה של דולורס גוזמן, נערה במצוקה.
בשנת 2000 שיחקה בסדרה "Luna salvaje" ("ירח פראי"), בה גילמה את דמותה של סול.
בשנת 2001 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Culpables" ("אשמים"), בה גילמה את דמותה של סופיה. באותה שנה, הצטלמה לסרט "Déjala correr" ("תן לו לרוץ"), בו גילמה את דמותה של בלן.
בשנת 2002 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Son amores" ("נאהבים"), בה גילמה את דמותה של ולריה. בעקבות השתתפותה בטלנובלה המצליחה, ברטוטי זכתה במשך שנתיים ברציפות בשני פרסי "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקנית הקומית הטובה ביותר בשנים 2002 ו-2003.
בשנים 2004– 2005 ברטוטי כיכבה בתפקיד הראשי בטלנובלה הארגנטינאית המצליחה של המפיקה והיוצרת כריס מורנה, "פלוריסיינטה", בה גילמה את דמותה של פלורנסיה.
בשנת 2009 הפיקה וביימה, יחד עם בן זוגה דאז, גידו קאסקה, טלנובלה ארגנטינאית לילדים בשם "ניני". ברטוטי גילמה את דמותה של נינה "ניני" גומס/ניקולס סמפנו. בשנה שלאחר מכן, הופיעו כוכבי הסדרה בתיאטרון במחזה בשם "Niní: la búsqueda" ("ניני: החיפוש") המבוססת על עלילת הסדרה. הפקתה של הטלנובלה גררה בעיות משפטיות מול זכויות היוצרים של המפיקה כריס מורנה, בטענה שעלילת הטלנובלה "ניני" דומה לעלילתה של הטלנובלה "פלוריסיינטה".
בשנת 2010 שבה לשחק בקולנוע בסרט "Igualita a mí" ("בדיוק כמוני") בתפקיד איילין.
בשנת 2012 השתתפה בטלנובלה הקצרה "La dueña", בה גילמה את דמותה של אמפרו, נכדתה האהובה של סופיה, בעלת חברת קוסמטיקה.
בשנת 2014 כיכבה כאחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "אמיצות", בה גילמה את דמותה של לורנה פטריסיה חימנס.
בשנת 2016 חזרה למסך הטלוויזיה בתפקיד ראשי בסדרה "Silencios de familia" ("שתיקות של משפחה") יחד עם אדריאן סואר וחולייטה דיאז בהפקת pol-ka.
בשנת 2013 פתחה מותג לבגדי ילדים ותינוקות בשם ״פנצ׳ה״.
בשנת 2020 במהלך סגר הקורונה פלורנסיה פתחה עמוד יוטיוב רשמי ומתפעלת אותו ומעלה בו סרטונים אישיים.
חיים אישיים

ב-2006 ברטוטי התחתנה עם השחקן הארגנטינאי גידו קאסקה, אותו הכירה בשנת 1999 במהלך צילומי הסדרה "קיץ נצחי" בה השתתפו שניהם. ב-2008 נולד בנם רומאו קאסקה. ב-2010 השניים התגרשו.
משנת 2010 ברטוטי בזוגיות עם השחקן הארגנטינאי פדריקו אמאדור, אותו הכירה בשנת 2009 במהלך צילומי הסדרה "ניני".
הערות שוליים

↑  https://ar.answers.yahoo.com/question/index?qid=20091210170343AAdBJvs
↑  http://www.primiciasya.com/primicias/Naci243-Romeo-el-hijo-de-Guido-Kaczka-y-Florencia-Bertotti--20080710-1233.html
↑  Federico Amador y su relación con Florencia Bertotti: "No se trató de un enroque de parejas y no hubo mala leche de nadie", Ciudad Magazine, ‏2013-06-17 (בספרדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4844571  ISNI: 0000 0001 1478 8087  LCCN: nr2001023957  MusicBrainz: 2b88d55a-92c1-4c70-b776-b03f78e1e0b3  VIAF: 100942627   WorldCat (עם VIAF): 100942627
פרדריק פסקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1817 פריז, צרפת 
 פטירה:  15 בספטמבר 1881 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 תקופת הפעילות:  1839–1878 (כ־39 שנים)
 
פרדריק פסקה (בצרפתית: Frédéric Goupil-Fesquet;‏ 1817–1878) היה צייר וצלם צרפתי, הראשון שצילם את ארץ ישראל במסגרת מסע שערך מצרפת בשנת 1839.
מסעו לארץ ישראל

באוקטובר 1839 הפליג פרדריק פסקה מנמל מרסיי ללבנט למסע צילום. חודשיים לפני כן, ב-19 באוגוסט 1839, פרסם דאגר את שיטת צילום דאגרוטיפ. מסעו של פסקה היה ראשוני בשל העובדה שלקח אתו ציוד צילום. הוא יצא למסע כשבאמתחתו מצלמה וחצובה גדולות, וארגזים רבים. בארגזים אוחסנו פלטות צילום עשויות ממתכת וכימיקלים רבים שיוכלו לשמש אותו במסע של מספר חודשים
עד הופעת הצילום, אנשים קראו על אתרים מפורסמים בעולם ונאלצו להסתפק בתיאורים כתובים או באיורים וציורים של האתרים. הופעת הצילום אפשרה הפצה של צילומי האתרים והיוותה מהפכה עבור הציבור הרחב, שלא היה באפשרותו לבקר אתרים אלו בתקופה הנדונה (רק אחוז קטן מהאוכלוסייה טייל לארצות זרות באותה תקופה).
במסגרת תשוקה זו לצילומים של אתרים מפורסמים, נואל לרבורס (אנ'), צייר וצלם צרפתי, פנה לעסוק בהפקת סיפרי צילום. הוא שסיפק לפסקה את המצלמה ששימשה אותו במסעו. המצלמות שהיו בשימוש בתקופה זו היו מצלמות פורמט גדול ("5X7 במקרה זה).
במסע התלווה פסקה לדודו הצייר הצרפתי הוראס ורנה שהיה מורו לציור, וגם שלח ידו בצילום. חלק מהמקורות מציינים שגם בן הדוד שארל מארי בוטון (אנ') הצטרף וחלק נוסף מהמקורות מציינים ש פייר-גוסטב ז'ולי דה לוטבינר (אנ') השתתף בחלק מהמסע.
ההפלגה הסתיימה באלכסנדריה, מצרים, משם המשיכה המשלחת לקהיר וצילמה צילומים באתרים השונים.
מקהיר המשיכה המשלחת במסע קרקעי לירושלים, שם שהו בתאריכים 11 עד 14 בדצמבר 1839. במהלך ימים אלו צילם פסקה את ירושלים מכיוון הר הזיתים, כולל את הר הבית, חומות העיר וסביבותיה. מירושלים המשיכה המשלחת לעכו, שם צילם פסקה את העיר העתיקה על גגותיה, האנשים השוהים בה וברקע המבצר הצלבני. לבסוף צילם את העיר נצרת וסביבתה. מנצרת המשיכה המשלחת לדמשק, לטורקיה וחזרה לפריס בתחילת 1840.
עם שובו מהמסע לא פרסם עוד צילומים והתמקד בציור. אין עדות מאז לשימוש במצלמה על ידיו.
איכות עבודתו

צילומיו של פסקה מצטיינים בקומפוזיציות נאות, בשווי משקל אסתטי, בניהול שכבות מדויק של שדה קרוב, שדה רחוק, ומרכז התמונה. עובדות אלו מפתיעות כשמדובר באדם צעיר שזה היה מגעו הראשון והאחרון במצלמה. אין ספק שכישוריו כצייר היו לו לעזר וכנראה נעזר גם בדודו, המורה לציור.
צילומיו התפרסמו בזמנו בכל העולם, בין היתר מאחר שצילומי ארץ הקודש שלו היו הראשונים שבנמצא. בנוסף הם הוצגו בסלון של פריז.
הערות שוליים

↑  גיא רז, צלמי הארץ מראשית ימי הצילום ועד היום, הוצאת הקיבוץ המאוחד – ישראל: מפה – מיפוי והוצאה לאור. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003, עמ' 255, 269
1 2  Andrea Merli, library of the Institute for Palestine Studies, ‏2012
↑  ראשית הצילום בארץ ישראל - ישראל, באתר מסע אחר
↑  TRAVELOGUES
↑  ראשית הצילום בארץ ישראל - ישראל, באתר מסע אחר
↑  The MET - Excursions Daguerriennes
↑  Luminous-Lint
↑  Wikiart
↑  RKD – Netherlands Institute for Art History
↑  Britannica
↑  RKD – Netherlands Institute for Art History
↑  North African Brigands and Arab, Circa 1845., Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA
↑  Getty
↑   ניר חסון, מדעיכת העותמאנים ועד לשמלה של מירי רגב: מסע באלבום התמונות של הר הבית, באתר הארץ, 5 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261924005171  BnF: cb12760347c (data)  GND: 121045854  ISNI: 0000 0001 1872 8209  LCCN: n2001066040  NTA: 071013865  PIC: 281913  RKD: 33027  SUDOC: 11995477X  ULAN: 500104863  VIAF: 9194525   WorldCat (עם VIAF): 9194525 
ירושלים - צילומו של פסקה בדצמבר 1839
נצרת - צילומו של פסקה בדצמבר 1839
עכו - צילומו של פסקה בדצמבר 1839
פליקס לפבר

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1999 (בן 25) צרפת סן מוריס, צרפת
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
פליקס לפבר (בצרפתית: Félix Lefebvre; נולד ב-19 בנובמבר 1999) הוא שחקן צרפתי. ידוע בשל תפקידו כאלכסיס רובין בסרט הדרמה "קיץ 85", עבורו היה מועמד לפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר בטקס פרסי סזאר 2021.
ביוגרפיה

בשנים 2017–2018 הופיע לפבר במיני-סדרה הצרפתית "הבקתה" (אנ'), אותה יצרו אלכסיס לקאי וקמיל בורד-רנה, בתפקיד ז'וליאן רודייה, בנם של ז'אן-לואי ופרנסואה רודייה, שעוברים לבקתה מרוחקת יחד עם משפחתם. הוא השתתף גם במותחן המסתורין "L'heure de la sortie" (אנ') בבימויו ובכתיבתו של סבסטיאן מרנייה, שהוקרן בבכורה בוונציה באוגוסט 2018 ויצא לבתי הקולנוע בצרפת בינואר 2019.
בשנת 2020 השתתף לפבר בסרט הדרמה "קיץ 85", שנכתב ובוים על ידי פרנסואה אוזון ומבוסס על רומן מאת הסופר איידן צ'יימברס (אנ'). הוא גילם את התפקיד הראשי של אלכסיס רובין, שעבורו הוא זכה בפרס לומייר לשחקן המבטיח של השנה והיה מועמד לפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר בטקס פרסי סזאר לשנת 2021.
בשנת 2023 שיחק לצדה של איזבל הופר בקומדיית הפשע "הפשע כולו שלי" של הבמאי פרנסואה אוזון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | L'heure de la sortie | פאולין |  |
| 2020 | Une nuit, à travers champs | דילן |  |
| 2020 | קיץ 85 | אלכסיס רובין |  |
| 2021 | Suprêmes | סבסטיאן פארן |  |
| 2022 | La passagère | מקסנס |  |
| 2023 | הפשע כולו שלי (אנ') | ז'ילברט ראטון |  |
| 2023 | Rien à perdre | ז'אן ז'אק פאוגם |  |
| TBA | Ni chaînes ni maîtres |  |  |
| TBA | Une vie rêvée |  |  |
| TBA | Le Domaine |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Section de recherches | רומן מריאני | פרק: "Grande redistribution" |
| 2018 | הבקתה (אנ') | ז'וליאן רודייה | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2018 | Piégés | חאבייר גילארד | סרט טלוויזיה של TF1 |
| 2019 | Infidèle | לואיג'י | 6 פרקים |
| 2020 | Le Diable au Coeur | אלכס | סרט טלוויזיה של France 2 |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | סדרה/סרט | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרס סזאר | השחקן הצעיר הטוב ביותר | קיץ 85 | מועמדות |  |
| 2021 | פרס לומייר | השחקן הצעיר הטוב ביותר (יחד עם בנז'מן וואזן) | קיץ 85 | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  "César 2021: qui sont les révélations de l'année?". Allo Cine. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Keslassy, Elsa (9 בספטמבר 2020). "Music Box Acquires U.S. Rights to Francois Ozon's Cannes 2020 Highlight 'Summer of 85' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-30 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dunand, Jérémie (25 במרץ 2018). "Le Chalet: que vaut la nouvelle série thriller de France 2 dans la lignée des Dix Petits Nègres?". AlloCiné (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Lemercier, Fabien (5 ביוני 2019). "François Ozon shooting Summer of 1985". Cineuropa. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
1 2  Baronnet, Brigitte (30 בנובמבר 2020). "César 2021 : qui sont les révélations de l'année?". AlloCiné (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Goodfellow, Melanie (19 בינואר 2021). "'Love Affair(s)', 'DNA', 'Two Of Us' top France's Lumière awards". Screen Daily. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1615360583192  GND: 1246717204  ISNI: 0000 0005 1230 6581  NTA: 430981864  SUDOC: 250896354  VIAF: 313540549   WorldCat (עם VIAF): 313540549
פייג' טורקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במאי 1965 (בת 59) בוסטון מסצ'וסטס ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קונטיקט  אוניברסיטת ביי פאת'  בית הספר וולנט היל 
 בן זוג:  ג'ייסון אומארה (2003–2017)
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ין פייג' טורקו (באנגלית: Jean Paige Turco; נולדה ב־17 במאי 1965) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאפריל אוניל בסרטים "צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר" ו"צבי הנינג'ה 3", ותפקידה כאביגיל גריפין בסדרת הדרמה הפוסט-אפוקליפטית "100" של רשת The CW.
ילדותה

טורקו נולדה לג'ויס ז'אן ודייוויד וינסנט טורקו, בבוסטון, מסצ'וסטס. בגיל שנה אמה העבירה אותם לספרינגפילד, מסצ'וסטס, שם גדלה, לאחר מות אביה. היא ממוצא איטלקי, צרפתי ואנגלי. היא לקחה שיעורי בלט כילדה קטנה ותכננה להפוך לבלרינה קלאסית. היא למדה בבית הספר בנטיק, מסצ'וסטס, והופיעה כסולנית בקונסרבטוריון המחול של ניו אינגלנד, בלהקת תיאטרון הבלט של אמהרסט ובלהקת הבלט המערבית של מסצ'וסטס. פציעה בקרסול סיימה את האפשרות לבלט מקצועי.
קריירה

טורקו עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בשנת 1987, באופרת הסבון של CBS "אור מנחה", והופיעה באופרת הסבון "כל ילדיי" כמלאני קורטלנד. היא החליפה את ג'ודית הוג בתפקיד אפריל אוניל בסרטי "צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר" ובסרט ההמשך "צבי הנינג'ה 3". לאחר מכן היא כיכבה במספר סרטים קטנים וחזרה לטלוויזיה. בהמשך כיכבה בתפקיד משני ב-NYPD Blue כקצינה אבי סאליבן ובסדרה "שולחן לחמישה" כאנני מוט, אם חד הורית שהיא גם אלכוהוליסטית מתאוששת.
טורקו כיכבה בסדרת הדרמה The Agency. בין השנים 2001–2003. היה לה תפקיד משני בעונה השלישית של Rescue Me כמורה למדעים נל טורובי. טורקו הופיע גם בסרט "בלתי מנוצח" מ-2006, כששיחקה את קרול ורמיל, אשתו של דיק ורמיל, וב-2007 שיחקה בסרט "תוכנית משחק" לצד דוויין ג'ונסון. היא הופיעה במספר פרקים של "Damages", ושיחקה כאורחת ב"חוק וסדר מדור מיוחד".
במרץ 2014 החלה טורקו לככב בסדרת הדרמה הפוסט-אפוקליפטית של The CW,‏ "100" בדמותה של אבי גריפין, אמה של הדמות הראשית.
בספטמבר 2003 טורקו התחתנה עם השחקן האירי אמריקאי ג'ייסון או'מרה בסאיברוק בקונטיקט. יש להם ילד אחד. ב-2017 נפרד הזוג.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | כותרת | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1991 | צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר | אפריל אוניל |
| 1993 | צבי הנינגה 3 | אפריל אוניל |
| 1994 | מת מצחוק | לואיז |
| 1995 | The Feminine Touch | ג'ניפר ברון |
| 1995 | The Pompatus of Love | ג'ינה |
| 1996 | Vibrations | ליסה |
| 1998 | Dark Tides | שרה |
| 1999 | Claire Makes It Big | בראונין |
| 2000 | Urbania | קסנדרה |
| 2000 | Astoria | אלנה |
| 2001 | Dead Dog | פרי |
| 2003 | Rhinoceros Eyes | פראן |
| 2006 | Waltzing Anna | ברברה רודס |
| 2006 | בלתי מנוצח | קרול ורמיל |
| 2007 | תוכנית משחק | קרן קלי |
| 2007 | The Favor | קרוליין |
| 2009 | אב חורג | ג'קי קרנס |
| 2020 | Books of Blood | ניקול |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987–1989 | אור מנחה | דינה שמברליין | 18 פרקים |
| 1989–1991 | כל ילדיי | מלאני קורטלנד קאמפבל | 16 פרקים |
| 1994 | Winnetka Road | טרי מירס | 6 פרקים |
| 1995–1996 | אמריקן גותיק | גלי אמורי | 19 פרקים |
| 1996–1997 | NYPD Blue | אבי סולבין | 10 פרקים |
| 1997–1998 | שולחן לחמישה | אנני מוט | 18 פרקים |
| 2000 | Runaway Virus | ג'ני בלנשרד | סרט טלוויזיה |
| 2000 | הנמלט | לורה צ'רוקס | פרק פיילוט |
| 2001 | חוק וסדר: מדור מיוחד | פאם אלדר | פרק אחד |
| 2001–2003 | סוכנות הביון (אנ') | טרי לוול | תפקיד ראשי (2 עונות); 44 פרקים |
| 2006 | נשים בחוק | קרולין פורדהם | פרק פיילוט |
| 2006 | הצילו! | נל טורבודי | 4 פרקים |
| 2007–2008 | Big Shots | ליזבת' היל | 11 פרקים |
| 2009 | יד המקרה | סטייסי סטרובי | סרט טלוויזיה |
| 2009 | חיים על מאדים | קולין מקמנוס | פרק אחד |
| 2009 | Damages | קריסטין פורסל | 6 פרקים |
| 2010 | Secrets of the Mountain | דנה ג'יימס | סרט טלוויזיה |
| 2010 | האישה הטובה | קרוליין ויילדר | פרק אחד |
| 2011 | שוטרים בדם | בלשית ריאן | פרק אחד |
| 2011 | חוק וסדר מדור מיוחד | קתלין קיינס | פרק אחד |
| 2011–2016 | מבוקש | זואי מורגן | 9 פרקים |
| 2014–2019 | 100 | אבי גריפין/סימון לייטבורן | תפקיד ראשי, 61 פרקים |
| 2014 | NCIS | לינדה פרייד | פרק אחד |
| 2014 | NCIS: ניו אורלינס | לינדה פרייד | 2 פרקים |
| 2018 | הופרדו בלידה | אליזבת' מרשל | סרט טלוויזיה |
הצקישורים חיצוניים

פייג' טורקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
פייג' טורקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
פייג' טורקו, באתר AllMovie (באנגלית)
פייג' טורקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הערות שוליים

↑  "Paige Turco files for divorce from Jason O'Mara". Celebretainment. 19 ביוני 2017. נבדק ב-26 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.bramptonguardian.com/whatson-story/7379401-paige-turco-files-for-divorce-from-jason-o-mara/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810557524905606  BnF: cb14234598k (data)  GND: 141391502  ISNI: 0000 0001 1444 8293  LCCN: no2006073667  SUDOC: 200413872  VIAF: 56368721   WorldCat (עם VIAF): 56368721
פריסילה פוינטר

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1924  (בת 100) ניו יורק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 עיסוק:  שחקנית
 בן או בת זוג:  רוברט סיימונדס (1981–2007)  ג'ולס אירווינג (1947–1979) 
 צאצאים:  איימי אירווינג, קייטי אירווינג, דייוויד אירווינג 
 פרופיל ב-IMDb
 
פריסילה מארי פוינטר (באנגלית: Priscilla Pointer;‏ נולדה ב-18 במאי 1924) היא שחקנית אמריקאית המשחקת בתיאטרון, בסרטים ובסדרות טלוויזיה. היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון, כולל הפקות בברודוויי. מאוחר יותר עברה פוינטר להוליווד על מנת לשחק בסרטים ובטלוויזיה. היא אימה של המועמדת לפרס האקדמיה איימי אירווינג, מה שהופך אותה גם לחותנת לשעבר של יוצרי הסרטים סטיבן ספילברג וברונו ברטו ולחותנת של יוצר הסרטים הדוקומנטריים קנת בווסר ג'וניור.
ביוגרפיה

פוינטר נולדה בעיר ניו יורק. אימה, אוגוסטה לאונורה (לבית דייוויס), הייתה אמנית ומאיירת, ואביה, קנת' קית פוינטר, היה אמן. אחד מסביה של אימה, יעקב ברט כהן, היה ממשפחה יהודית שחיה בארצות הברית מאז המאה ה-18.
פוינטר הייתה נשואה לבמאי הקולנוע ג'ולס אירווינג (אנ'), לשעבר המנהל האמנותי של מרכז לינקולן, מ-1947 ועד מותו ב-1979. ב-1980 היא התחתנה עם השחקן הבמאי והמפיק רוברט סימונדס, שהיה המפיק השותף של ג'ולס אירווינג במרכז לינקולן. היא הופיעה מספר פעמים בהפקות במה לצד סימונדס, והם נשארו נשואים עד מותו ב-2007.
פוינטר היא אימם של הבמאי דייוויד אירווינג (אנ') ושל השחקנית איימי אירווינג.
קריירה

פוינטר הופיעה בסרטים רבים, כולל "קארי" (1976), שבו היא שיחקה על המסך בתפקיד אימה של ביתה בחיים האמיתיים איימי אירווינג, "שדה הבצל" (1979), Mommie Dearest ‏(1981), "Twilight Zone: The Movie" ‏(1983), "קטיפה כחולה" של דייוויד לינץ' (1986), "סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות" (1987), ו-"Inferno" ‏(Desert Heat) ‏(1999). בנוסף לסרט "קארי", שיחקה פוינטר על המסך בתפקיד אימה של ביתה איימי פעמיים נוספות: ב-"Honeysuckle Rose" ‏(1980) וב-"Carried Away" ‏(1996).
פוינטר הופיעה בשלושה סרטים בבימויו של בנה, דייוויד אירווינג: "עוץ לי גוץ לי" (1987, גרסה מוזיקלית, שבו כיכבה גם הבת שלה), "Good-Bye Cruel World" ו-".C. H. U. D. II: Bud the C. H. U. D".
ההופעה הראשונה של פוינטר בטלוויזיה הייתה בסדרה "איפה הלב הוא" בתפקיד "אדריאן האריס רייני" (1973-72). היו לה הופעות אורח רבות בטלוויזיה, לרבות בסדרות: "אדם-12", "פרקליטי אל איי", "צוות לעניין", "לשפוט את איימי", "תיקי רוקפורד" ו-"פשע מן העבר".
במהלך שנות ה-80 שיחקה פוינטר באופרת הסבון "דאלאס" בתפקיד רבקה ברנס וונטוורת', אימם של קליף בארנס, פאמלה בארנס יואינג וקת'רין וונטוורת'.
סרטים וסדרות בהן שיחקה

The High Chaparral ‏(1970), בתפקיד גב' קולטון
The Failing of Raymond ‏(1971)
קארי (1976)
Mary Jane Harper Cried Last Night ‏(1977)
Looking for Mr. Goodbar ‏(1977)
דאלאס (1983-1981)
שדה הבצל ‏(1979)
The Competition ‏(1980)
יערה רוז (1980)
אמא יקרה (1981)
אזור הדמדומים: הסרט (1983)
מיקי ומוד (1984)
הבז ואיש השלג (1985)
קטיפה כחולה (1986)
סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות (1987)
Newhart ‏(1987)
From the Hip ‏(1987)
.C.H.U.D. II: Bud the C.H.U.D ‏(1989)
Disturbed ‏(1990)
הברק (1990)
Unbecoming Age ‏(1992)
Painted Desert ‏(1993)
ER ‏(1994), בתפקיד גב' אברנת'י
Alone ‏(1997)
Inferno ‏(Desert Heat) ‏(1999)
פזארו

פזארו (באיטלקית: Pesaro) היא עיר בת כ-96,000 תושבים (נכון ל-2021) במחוז מארקה באיטליה, לחוף הים האדריאטי. פזארו, יחד עם אורבינו, היא בירת הנפה פזארו אה אורבינו. היא העיר השנייה בגודלה במחוז, אחרי אנקונה.
כלכלת העיר מבוססת על דיג, תעשיית רהיטים ותיירות.
גאוגרפיה

פזארו שוכנת לחוף הים, עובדה המאפשרת לה לקיים תעשיית תיירות. חוף הים החולי מושך רוחצים והנמל הנוח הוא בסיס למרינה - מעגן לספינות פרטיות. העיר בנויה בשטח מישורי. בינה לבין הערים הסמוכות מצויות גבעות אחדות. בצפונה נמצא פארק סן ברטולו. ממערבה הרי האפנינים המגינים עליה מפני הרוחות הבאות ממערב ומצפון מערב. בפזארו נשפך לים נחל פוליה (Foglia), אשר מקורו בהרי האפנינים. יחד עם תושבי היישובים בעמק הפוליה עולה אוכלוסיית העיר המורחבת ל-150,000. אזור התעשייה של העיר מתאפיין בפיתוח נמרץ וממלא את רובו של עמק הנהר.
מאז 2005 הוענק לעיר "דגל כחול" (Bandiera Blu) המעיד על איכות המים בחופי הרחצה והשרות לתיירות בערים השוכנות על שפת הים.
אקלים

בעיר שורר אקלים יבשתי. הרי האפנינים והגבעות מגינים עליה מפני זרמי אוויר קר מכיוון מערב. בחורף האקלים הוא קר ולח, הטמפרטורה הממוצעת של החודש הקר ביותר, ינואר היא בדרך כלל בין 3 ל-4 מעלות צלזיוס. בקיץ חם מאוד ולח, עם טמפרטורות המגיעות עד ל-35 מעלות צלזיוס. יוצא דופן היה הקיץ של 2003, כאשר הטמפרטורה הגיעה ל-43.8 מעלות צלזיוס. רוחות חזקות הן נדירות ביותר, מרוכזות בעיקר בסתיו. השלג הוא חריג.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 184 לפנה"ס על ידי רומא העתיקה ונקראה בשם Pisaurum, על-שם נחל פוליה. היא הוקמה כמושבה באזור פיצ'נום (Picenum), מושבו של העם הפיצ'ני (Piceni), אשר חי במחוז מארקה בתקופת הברזל. שרידי ישוב קדומים של שבט זה נמצאו בנובילרה (Novilara). לצפון פיצ'נוס פלשו במאה ה-4 לפנה"ס הסנונס (Senones), חלק מהעם הגאלי. כאשר הרומאים הגיעו לאזור האוכלוסייה הייתה שילוב של שני הגזעים.
תחת הממשל הרומי הייתה פזארו לצומת בויה פלמיניה. היא הפכה למרכז חשוב למסחר ולבניית אוניות. לאחר נפילת האימפריה הרומית נכבשה פזארו על ידי אוסטרוגותים ונהרסה במהלך המלחמה הגותית (535–554). הביזנטים בנו מחדש את העיר, ואז היא נקראה בשם פנטפוליס (Pentapolis) והייתה לחלק מאסרקאטו די רוונה (Esarcato di Ravenna) - מרכז מינהלי ביזנטי בצפון איטליה. בסוף המאה ה-8, היא נכבשה על ידי הלומברדים והפרנקים והפכה לחלק של מדינת האפיפיור.
במהלך תקופת הרנסאנס נשלטה העיר על ידי המשפחות: מלטסטה (Malatesta) בין השנים 1285–1445, ספורצה (Sforza) בשנים 1445–1512 ודלה רוברה (Della Rovere) בשנים 1513–1631. תחת שלטונה של המשפחה האחרונה, אשר בחרה בה בתור בירתה, עברה פזארו תקופה משגשגת ביותר, ונבנו בה ארמונות ציבוריים ופרטיים רבים. כן הוקמה בה חומה חדשה, אשר הגנה עליה מהים. בשנת 1631 מת אחרון שליטי דלה רוברה, והשליטה על העיר עברה במלואה למדינת האפיפיור.
ב-11 בספטמבר 1860 נכנס צבא פיימונטה לעיר ופזארו סופחה לממלכת איטליה.
יהודי פזארו

יהדות פזארו הוא שמה של קהילה יהודית שהתגבשה בסוף המאה ה-15 בעיר פזארו שבאיטליה.
בשנת 1631 הוקם גטו בעיר ובו היו כ-600 איש. עם נפילת חומות הגטו ירד מספר היהודים ובשנת 1938 עם חקיקת חוקי הגזע באיטליה היו בעיר 55 אנשים. כיום אין קהילה יהודית בעיר.
אתרי העיר

ארמון הדוכס (Palazzo Ducale) - נבנה על ידי משפחת ספורצה במחצית השנייה של המאה ה-15, והוא כיום מושבה של משטרת המחוז.
הקתדרלה - נבנתה במאה ה-5, בסגנון אדריכלות רומנסקית. שוחזרה בשנת 2006.
מצודת קונסטנצה (Rocca Costanza) - נבנתה במאה ה-15 על ידי משפחת ספורצה
החומה של דלה רברה (Mura Roveresche) מהמאה ה-17 עם השערים:Porta del Ponte, Porta
עתיקות
מוזיאונים
אתרי העיר > אתרים יהודים

בעיר ניתן לבקר באזור הגטו לשעבר ובמבנה בית הכנסת הספרדי. תחום הרובע שניתן לזיהוי היום במבנים מקוריים בני שלוש עד ארבע קומות באזור המצוי בין הרחובות: Castelfidardo, Sarah Levi Natan, dell Scole (בתי הכנסת) ו-della Botteghe. מבנה בית הכנסת האיטלקי ננטש אך בשנים האחרונות מתבצעות עבודות שחזור לבית הכנסת הספרדי. שניהם ללא ארונות קודש והבמות לקריאה בספר התורה, אשר הועברו לישראל. בית הקברות היהודי נמצא בדרך הנוף היורדת לים האדריאטי.
הערות שוליים

↑  בכתובים עבריים "פיזרו"
↑  המקור: Annie Sacerdoti - מעט שונה מהמתואר בפיסקה לעיל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559516505171  BNE: XX459314  BnF: cb123858915 (data)  GND: 4115912-3  LCCN: n79041988  LNB: 000349739  MusicBrainz: b3c4f4b8-1a4c-48e6-93db-e278dce26270  NARA: 10044964  NKC: ge250428  SUDOC: 032924445  VIAF: 312997311   WorldCat (עם VIAF): 312997311
פרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר

| --- | --- |
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 הגוף המעניק:  האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה
 תקופת הפרס:  1994 (הוענק לראשונה ב-1995) – הווה
 
דף זה מציג את הזוכים והמועמדים לפרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר, מאז ייסודו ב-1994.
האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) הוא ארגון בריטי המעניק פרסים שנתיים בתחומי הקולנוע, טלוויזיה, קולנוע וטלוויזיה לילדים, ומדיה אינטראקטיבית. החל מ-1994 (בטקס שנערך ב-1995) הוענק הפרס להופעה קומית הטובה ביותר במסגרת חלוקת הפרסים השנתית.
לפני 1994 הפרס לתפקידים קומיים הוענק בקטגוריית "הופעת הבידור הקל הטובה ביותר".
החל מ-2009 (בטקס שנערך ב-2010) הוענקו שני פרסים נפרדים פרס להופעה הקומית הטובה ביותר של גבר ופרס נפרד להופעה הקומית הטובה ביותר של אישה.
שנות ה-1990

|  | מועמדים | תוכנית |
| --- | --- | --- |
| 1995 | ג'ואנה לאמלי | פשוט נהדרת |
| 1995 | סטיב קוגן | Three Fights, Two Weddings and a Funeral |
| 1995 | אנט קרוסבי | רגל אחת בקבר |
| 1995 | ריצ'רד וילסון | רגל אחת בקבר |
| 1996 | מרטין קלונס | Men Behaving Badly |
| 1996 | ג'ודי דנץ' | בחלוף השנים |
| 1996 | ג'ואנה לאמלי | פשוט נהדרת |
| 1996 | ריצ'רד וילסון | רגל אחת בקבר |
| 1997 | דייוויד ג'ייסון | על שוטים ואנשים |
| 1997 | מרטין קלונס | Men Behaving Badly |
| 1997 | ג'ואנה לאמלי | פשוט נהדרת |
| 1997 | ניקולס לינדהרסט | על שוטים ואנשים - ספיישל חג המולד |
| 1998 | סטיב קוגן | אני אלן פרטרידג' |
| 1998 | ג'ודי דנץ' | בחלוף השנים |
| 1998 | דון פרנץ' | הכומר מדיבלי |
| 1998 | ריצ'רד וילסון | רגל אחת בקבר |
| 1999 | דרמוט מורגן | האב טד |
| 1999 | קרוליין אהרן | משפחת רויאל |
| 1999 | ארדל או'הנלן | האב טד |
| 1999 | ג'ולי וולטרס | נשות המזנון |
| 2000 | קרוליין אהרן | משפחת רויאל |
| 2000 | דון פרנץ' | הכומר מדיבלי |
| 2000 | סו ג'ונסטון | משפחת רויאל |
| 2000 | ריקי טומלינסון | משפחת רויאל |