stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפואת משפחה
התמחות

מכיוון שרופא משפחה רואה את המטופלים בזמן ההסתמנות הראשונית של מחלה ולאורך כל חייהם, עליו להתמחות במספר תחומים:
ניהול מחלות כרוניות שכיחות - יתר לחץ דם, סוכרת, מחלת לב איסכמית, מחלת ריאות חסימתית, ועוד.
אבחון וניהול מצבים רפואיים חריפים שכיחים - דלקות דרכי הנשימה, דלקות דרכי השתן, כאב גב, ועוד.
אבחון מהיר וטיפול ראשוני במצבים מסכני חיים.
איתור ואבחון מצבים רפואיים בתחילת הסתמנותם - כאשר התסמינים עדיין אינם חמורים ודרושה יכולת אבחנתית גבוהה כדי לזהות את המחלות.
קידום בריאות ורפואה מונעת - ייעוץ לגבי אורח חיים בריא, שינוי הרגלי חיים, איתור מחלות בשלב בו עדיין אינן מורגשות וטיפול בהן כבר בשלב זה.
הפניה נכונה לבדיקות מעבדה, דימות, ורופאים בתחומים אחרים.
ייעוץ והכוונת מטופלים במערכת הרפואית ושמירה על זכויותיהם.
בכדי לבצע את כל אלו על הרופא להיות בעל ידע נרחב במצבים שכיחים, להכיר היטב את מטופליו ולהבין את מחלותיהם.
על רופא המשפחה לדעת לשוחח עם מטופליו בצורה שתאפשר לו להבין את התסמינים במדויק, לבצע בדיקה גופנית לצורך אבחון מגוון רב של פתולוגיות, לפענח תוצאות בדיקות, לבצע ניתוח נתונים ולתת טיפולים בהתאם.
מכיוון שתחום העיסוק של רופא המשפחה רחב ביותר, עליו לדעת לרכוש במהירות ידע חדש לגבי מצבים חדשים, לצורך כך עליו להיות מיומן בקריאת מאמרים רפואיים ובניתוחם, גם בנושאים שאינם מוכרים לו.
רפואת המשפחה מתבצעת ונלמדת בצורה שונה בין מקום למקום ובין רופא לרופא, ותלויה בין השאר בחינוך הרופא, באופיו, בידע שלו ובכישוריו, בציפיות המטופלים, בעומס העבודה על הרופא ובמבנה המערכת הרפואית.
בישראל החוק דורש התמחות ברפואת המשפחה, הנמשכת ארבע שנים ובמהלכה המתמחה לומד באופן צמוד תחת מדריך מומחה, מתפקד כרופא מן המניין במחלקות פנימית, ילדים, ועוד, ובהמשך עובד במרפאה עם מטופלים משלו תחת פיקוח. תוך ההתמחות על הרופא ללמוד באופן פורמלי ובאופן לא פורמלי תכנים הנוגעים לאבחנה, ניהול וטיפול במחלות מכל תחומי הרפואה, תכנים וכישורים בתקשורת בין אישית, בהבנת המטופל בתוך משפחתו וסביבתו, ועוד. בסוף ההתמחות ולאחר בחינות ניתן לרופא התואר "מומחה ברפואת משפחה".
מודל העבודה

המודל שבו עובדים רבים מרופאי המשפחה היום הוא המודל הביו-פסיכו-חברתי. זו תפיסה הגורסת שלא ניתן להסביר את כל התופעות אך ורק על ידי ניתוח התהליכים ברמת התא, הרקמה או מערכת בגוף, ושדרושה הבנה מעמיקה גם בתהליכים נפשיים של חולי, סבל, דרכי התמודדות, כוחות והבנה בתהליכים חברתיים הקורים בתוך המשפחה או בסביבתו הקרובה של האדם. הבנה זו מאפשרת יצירת קשר, הבנה משותפת של החולי והמחלה בין הרופא למטופל, גיוס המטופל לתהליך טיפולי, ועזרה מכוונת למטופל הספציפי.
חלק מייחוד רפואת המשפחה הוא הקשר שנוצר בין רופא למטופל במשך שנות היכרותם, קשר שאמור לכלול אמון, אכפתיות, אמפתיה, ותקשורת הדדית, ובכך לא רק להקל על התהליך הרפואי אלא גם להוביל לשיפור בתחושתו ובתפיסתו של המטופל.
רופאי המשפחה מאוגדים באיגוד רופאי המשפחה בישראל.
הכשרה ותקינה בעולם

רופאי משפחה בארצות הברית עשויים להחזיק בתואר MD (דוקטור לרפואה) או בתואר DO (דוקטור לרפואה אוסטאופתית). בכדי לקבל תואר מומחה ברפואת משפחה יש להשלים בהצלחה התמחות ברפואת משפחה מוכרת לשלוש שנים בארצות הברית, זאת בנוסף ללימודי רפואה. בארצות הברית נדרשים מומחי רפואת המשפחה להמשיך ללמוד ולחדש את רישיונם מדי כמה שנים.
המונח "רפואת משפחה" משמש במדינות רבות באירופה ואסיה, במקום המונח "רפואה כללית" או "פרקטיקה כללית GP".
בשוודיה, ההסמכה ברפואת משפחה דורשת חמש שנים של עבודה עם חונך, אחרי התואר ברפואה.
בהודו, למי שרוצה להתמחות ברפואת משפחה חייב להשלים התמחות ברפואת משפחה לשלוש שנים, אחרי התואר ברפואה שיעשו (MBBS). הם מוענקים גם או D.N.B. או תואר דוקטור לרפואה (M.D) ברפואת משפחה. מערכות דומות קיימות במדינות אחרות.
רופאי משפחה אמריקאים רבים גם מיילדים תינוקות ומספקים טיפול טרום לידתי. בארצות הברית, רופאי משפחה מטפלים בכאבי גב יותר מהמומחים עצמם, וכמעט באותה תדירות כמו אורתופדים ונוירוכירורגים בשילוב.
לרפואת משפחה ורופאי משפחה יש תפקיד חשוב מאוד במערכת הבריאות של המדינה. בארצות הברית, למשל, כמעט אחד מכל ארבעה ביקורים במשרדים נעשים אצל רופאי משפחה. כלומר 208 מיליון ביקורים במשרד בכל שנה - כמעט 83 מיליון יותר מאשר ההתמחות הרפואית הגדולה הבאה אחריה. כיום, רופאי משפחה מספקים טיפול יותר עבור האוכלוסיות החלשות והכפריות של אמריקה, יותר מכל התמחות רפואית אחרת.
ראו גם

שבועת הרופאים
מטבעוניים

| מטבעוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: בעלי שפיר עוברי
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: טבעונים
משפחה:: מטבעוניים
שם מדעי
 Amphisbaenidae ‏גריי, 1865

Chirindia langi
מטבעוניים (שם מדעי: Amphisbaenidae) היא המשפחה הגדולה ביותר בקבוצת הטבעונים והיא כוללת כ-180 מינים.
המטבעוניים נמצאים בעיקר בדרום אמריקה, בחלק מהאיים הקריביים ובאפריקה שמדרום לסהרה. אחד מהמינים במשפחה נמצא בחצי האי האיברי, במרוקו ובטורקיה.
המטבעוניים הם לטאות דמויות תולעים, חסרות גפיים שאף אין להן סימנים לגפיים בשלד. ברוב המינים הזנב קצר ואוטונומי, אך אינו מתחדש אם הוא נחתך. המטבעוניים הם טורפים. המטבעוניים, כמו הביפדיים והרינאוריים הם בעלי מבנה שיניים בו השיניים מחוברות בצידיהן לעצמות הלסת, בעוד הטרוגונופיים הם בעלי מבנה שיניים אקרודונטי.
בעבר נחשבו הביפדיים והרינאוריים לסוגים במשפחת המטבעוניים, אולם הם הופרדו ממנו בהתאם לממצאים שונים, בהם מידע כרומוזומי.
מיון

משפחה מטבעוניים (Amphisbaenidae)
סוג דונע (Amphisbaena)
Ancylocranium
Anops
Aulura
סוג ומין יחיד Baikia africana
Bronia
Cercolophia
Chirindia
Cynisca
Dalophia
Geocalamus
Leposternon
Loveridgea
Mesobaena
Monopeltis
Zygaspis
טבעון (Blanus) – ייתכן ששייך למשפחה עצמאית
הערות שוליים

↑  Thomas Scott, Concise encyclopedia biology, 1996, page 45
↑  Laurie J. Vitt,Janalee P. Caldwell, Herpetology, pages 528-529
↑  Macey, J. Robert, et al., Phylogenetic relationships among amphisbaenian reptiles based on complete mitochondrial genomic sequences, Lawrence Berkeley National Laboratory, May 19, 2004, page 3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294869905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוני קלינסקי

| --- | --- |

רוני קלינסקי
 לידה:  19 במאי 1958 (בן 66) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  מינהל ציבורי
 תפקיד:  מנהל מרכז גישור ודיאלוג בקהילה אלפי מנשה. בעבר המנכ"ל הראשון של "קדימה מדע" – אורט העולמי בישראל, מנהלה של הקרן לרווחת ניצולי השואה.
 
רוני קלינסקי (נולד ב-19 במאי 1958) הוא איש מנהל ציבורי ישראלי, אלוף-משנה במילואים. שימש, בין היתר, כמנכ"ל הראשון של רשת בתי הספר "קדימה מדע" (אורט העולמי בישראל) ומנהלה של הקרן לרווחת ניצולי השואה.
בחודש אפריל 2005 נמתחה ביקורת על קלינסקי. בהיותו מנכ"ל "הקרן לרווחת ניצולי השואה", דווח, כי הוא מרוויח 523 אלף שקל בשנה, כולל הוצאות.
בשנת 2020 היה מנכ"ל פארק נאות קדומים.
קלינסקי מנהל בהתנדבות את המרכז לגישור ודיאלוג בקהילה באלפי מנשה. משנת 2022 נבחר כחבר בוועד המנהל של ארגון המגשרים בישראל.
ביוגרפיה

נולד בישראל, גדל ברמת גן ולמד בתיכון "בליך". היה פעיל בתנועת הצופים והגיע לתפקיד ראש השבט הראשון באלפי מנשה - שבט "נחשון".
עם גיוסו בשנת 1977 הצטרף לצוות ההקמה של פרויקט הרווחה של צה"ל, לימים מרכז קידום אוכלוסיות מיוחדות (מקא"ם) שמוכר בציבור גם כ"פרויקט נערי רפול". בשנים האחרונות לשירותו פיקד על המערך כולו. במהלך שירותו ביצע שורת תפקידים בחיל החינוך, כולל קצין חינוך של בית הספר לקצינים (בה"ד 1), ראש ענף מורשת הקרב וידיעת הארץ, מפקד בה"ד החינוך במחו"ה ע"ש יגאל אלון, מפקד מרכז חינוך ירושלים, ראש ענף חינוך והסברה, קצין חינוך פיקוד הדרום ועוזר לקצין החינוך הראשי.
בתפקידו האחרון בצה"ל שימש בשנים 1999–2004 כראש המטה של חיל החינוך. בתפקיד זה היה ממונה על מפקדת החיל, תקציבים, ארגון, בקרה, ויחידות החיל הכפופות ישירות למטה ביניהן בה"ד החינוך, גלי צה"ל, עיתון במחנה, בית הספר למנהיגות ועוד. במקביל, שימש כמפקד המרכז לקידום והשתלבות בחיל החינוך הכולל את האחריות לטיפול בעולים חדשים, מיעוטים, השלמת השכלה במהלך השירות הצבאי, מרכז קידום אוכלוסיות מיוחדות (מקא"ם), והכנה לשחרור לכלל חיילי צה"ל. בשנות כהונתו כראש מטה חיל החינוך הוקם מערך הגיור של צה"ל (קורסי נתיב), שונה מסלול השירות של חיילי מקא"ם כך שתתאפשר הצטרפותם כלוחמים ביחידות צה"ל, הורחבו לימודי השלמת ההשכלה תוך כדי השירות הצבאי, והחלו קורסים מיוחדים להשלמת בגרויות לקראת השחרור ללוחמים בצה"ל.
לאחר שירותו הצבאי התמנה למנהל תחום החינוך של קרן רש"י. בשנת 2007 התמנה למנכ"ל הראשון של הארגון החינוכי "קדימה מדע", השלוחה הישראלית של World ORT, המתמקדת בקידום לימודי מדע וטכנולוגיה ושילוב טכנולוגיות מתקדמות בהוראה. בשל המשאבים הרבים שגויסו ברחבי העולם, הניסיון והידע בלמעלה מ-60 מדינות, קודמו מאות בתי-ספר בעשרות יישובים בגליל ובנגב, והגיעו להישגים מרשימים ברמה הלאומית. אחד הפרויקטים המובילים היה הקמת קמפוס חינוכי מדעי בקריית ים ע"ש בטי שונבאום, בהיקף של כ-70 מיליון דולר בשיתוף עם הרשות המקומית ומשרדי הממשלה.
בשנת 2010 התמנה למנכ"ל הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל, עמותה שהוקמה על ידי ניצולים כדי לסייע לניצולים בעיקר בתחומי הרווחה, ועל מנת שיזכו לקיים חיים בכבוד לעת זקנתם. במהלך השנים בהם ניהל את הקרן נעשתה פעילות ציבורית במטרה להכפיל את רשימת נפגעי השואה הזכאים לסיוע של המדינה ואיחוד של כל הרשימות של הגופים המרכזיים. פעילות ציבורית זאת זכתה ב"פרס האריה השואג" לשנת 2013 על קמפיין ציבורי חברתי. באותן שנים, הכפילה הקרן את המשאבים שהועמדו לרשותה לסיוע לניצולים מ-320 מיליון ל-660 מיליון ש"ח בשנה והקימה מערך גיוס תרומות ותמיכות, שהגיע תוך שנתיים לגיוס של כ-17 מיליון ש"ח בשנה. נוסף לכך, הרחיבה הקרן אז את תחומי הפעילות לתוכניות נוספות: מערך של אלפי מתנדבים לסיוע בהפגת הבדידות, שירות סוציאלי פרטני לבודדים, פתיחת פרויקט שיפוץ בתים, רכישת מחשבים והדרכה ביתית על ידי מתנדבים, פתיחת קליניקה לסיוע משפטי עם המרכז הבינתחומי הרצליה, והקמת רשת של כ-20 מועדונים חברתיים בפריסה ארצית בשיתוף עם שגרירות בריטניה בישראל, משרד הרווחה והג'וינט.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

ב-1984, עם הקמת אלפי מנשה, הפך קלינסקי לפעיל בוועד המנהל שלו והיה מהמייסדים וראש שבט הצופים ביישוב.
בשנת 2014 היה שותף להקמת "עמותת חיל החינוך והנוער" ושימש בהתנדבות כמנכ"ל הראשון של העמותה, עד לשנת 2017.
בשנת 2015 הצטרף לוועד המנהל של "מכללת ארז – מכללה מקצועית להכשרת עובדים בתעשייה" הפועלת בשלומי. בשנת 2016 התמנה ליו"ר המכללה והוא ממשיך לכהן בתפקיד זה בהתנדבות.
מאז 2016 ועד 2022 שימש קלינסקי כחבר הוועד המנהל של עמותת "שלומית - הפעלת מתנדבים לשירות לאומי ואזרחי".
בשנת 2019, מקימים קלינסקי וקבוצת תושבים מהישוב מרכז גישור ודיאלוג בקהילה באלפי מנשה, הפועל בכפיפות למחלקת השירותים הקהילתיים במועצה. משנת 2020 רוני מנהל בהתנדבות את המרכז.
רוני קלינסקי הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה ובסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל, חברה ומדיניות החינוך מאוניברסיטת בן-גוריון. בורר - חבר בלשכת הבוררים בישראל (בוגר קורס הכשרת בוררים באוניברסיטת בר-אילן) ומגשר – חבר בוועד המנהל של ארגון המגשרים בישראל. בשנים האחרונות סיים קורסי גישור ופרקטיקום כולל התמחויות בגישור במשפחה, גישור בין דורי, גישור בחינוך, גישור נרטיבי והנחיית תהליכי צדק מאחה. בשנת 2022 אושר על ידי הנהלת בתי המשפט לגשר בתיקי בית המשפט לתביעות קטנות.
מתגורר באלפי מנשה, נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  ליאת רון, ‏שואה-ביזנס, באתר גלובס, 14 באפריל 2015
↑  נעמי רייכמן, עדת ראייה: מי יציל את ארץ נרניה, באתר מיינט מודיעין, ‏17.1.2020
↑  תומר אביטל, לפיד מתחיל לעבוד: הורה להעביר מיידית 50 מיליון שקל לקרן לניצולי השואה, באתר כלכליסט, 21 במרץ 2013
נועם לניר, ארגונים גדולים דורשים מנהלים גדולים, באתר TheMarker‏, 25 בדצמבר 2012
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוני קלינסקי".
ארץ שכוחת אל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קרלו לוי
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  רומן אוטוביוגרפי
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1945
 מספר עמודים:  242
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  1950
 תרגום:  אליהו דוד שפיר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001846742
ארץ שכוּחת-אל (במקור באיטלקית: Cristo si è fermato a Eboli; באופן מילולי: ישו נעצר באבולי) הוא רומן אוטוביוגרפי של הסופר היהודי-איטלקי מטורינו, קרלו לוי. אבולי (אנ') הוא שמה של העיר אליה הגיע הסופר מהעיר התעשייתית והמפותחת, טורינו, ברכבת שפעלה בשרות הרכבות של המדינה. בבחירת שם העיר לרומן שלו הוא בקש להביע את דעתו כי עיר זו היא קצה העולם התרבותי - כאן ישו עצר, דהיינו הקִדמה לא עברה מעבר לעיר זאת. בספרו הוא מתאר את ההווי של תושבי הכפר אליאנו בשנים 1934–1936, שאליו הוגלה בימי השלטון הפשיסטי. כמקובל באותן השנים, "אויבי המשטר" נשלחו לאזורים מרוחקים ונחשלים בדרום איטליה, שכונו "אזורי הגבול".
את ספרו "ארץ שכוחת אל" הוא חיבר בשובו מהגלות בכפר. הגולים זכו לחנינה בעקבות ניצחון איטליה במלחמת איטליה חבש. קרלו לוי כתב את הספר בין דצמבר 1943 ליולי 1944, והוא יצא לאור בפירנצה בשנת 1945.
במגבלות החוק

בימי גלותו בכפר לא הורשה לוי לצאת ממנו, אלא עד טווח מסוים. הוא נהג להגיע לקצה המיושב של הכפר, בבית הקברות, ושם ציפו לו שוטרי הכפר שקיימו מעקב צמוד אחריו לפי הוראות ראש הכפר הפשיסטי. תפקידם העיקרי של אנשי החוק היה לקיים מעקב גם אחרי שאר הגולים שהיו במקום. בין השאר, הוטל על אנשי החוק להביא לכך שהגולים לא ייפגשו זה עם זה.
באחת ההזדמנויות הוא הורשה לצאת מהכפר אל העיר המרכזית של האזור, מטרה. הוא הגיע אל מטה המשטרה ובקש להקל בתנאי גלותו. בינתיים, היות שבכפר הוא נחשב לרופא, שכן הוא סיים את לימודי הרפואה אך לא הוסמך לכך, הוא החליט לנצל את ההזדמנות לקנות בבית המרקחת המקומי מד חום, שלא היה בנמצא בבית המרקחת בכפר. אך גם כאן לא עלה בידו להשיג מד חום. חשיבותו של המכשיר הייתה רבה שכן המחלה הנפוצה בקרב תושבי הכפר באותם הימים הייתה מלריה וחום גבוהה היה אחד מסימני המחלה המובהקים.
הוא תיאר את בירת האזור, מטרה, בצורה מעוררת חמלה. אמנם במרכז העיר בנה השלטון הפשיסטי בנייני ממשל מפוארים, אך אלה לא עמדו בשום יחס לנחשלות העיר שחלק מתושביה חיו במערות.
השפעתו של הרומן

בספר הוא תיאר את הווי החיים בכפרי דרום איטליה: העוני המרוד, האבטלה הנפוצה, רמת החיים הנמוכה, העדר השכלה, והילדים - שהיו בטיפולו - אשר גדלו ללא תקוה לעתיד טוב יותר. וכל זה בעולם מלא "אמונות טפלות", עריצות ובורות של הצמרת הכפרית ושרירות לבם של אנשי השלטון.
פרסום הספר לאחר מלחמת העולם השנייה, עורר הדים בדעת הקהל באיטליה. ההדים מפרסום הספר הביאו להגברת תשומת הלב של הממשל המרכזי ברומא לנעשה בדרום איטליה. תרומתו נזכרת לחיוב באזור כולו. בעיר מטרה קיים מוזיאון ובו מוצגים ציוריו מהימים היה בגלות בכפר אליאנו. באליאנו שוחזר הבית בו התגורר וכן הגלריה בה הכין את ציוריו. כן הוצבו בכפר שלטי הסבר על האתרים המתוארים בספר. קרלו לוי בקש להקבר באליאנו ואכן הלוויה מכובדת נערכה לו בעיר.
סרט

בעקבות הספר, הופק גם סרט קולנוע בשנת 1979 בבימויו של פרנצ'סקו רוזי. בשנים האחרונות ננקטו פעולות לקידום כלכלת המקום, בייחוד בתחום פיתוח התיירות, שברובה נובעת מפרסומו של הכפר בספר.
תמונות מאתרי הספר

בית ישן
הבית עם העיניים
חלק במבנה לקשירת בהמות
העיירה אליאנו
לקריאה נוספת

ארץ שכוחת אל, תורגם בידי שו"ר, (א"ד שפיר וי' רין), תל אביב: עם עובד, תש"י.
צוערים לשלטון המקומי

צוערים לשלטון המקומי הוא מיזם של עמותת שותפויות אדמונד דה רושטילד, עמותת ידידי עתידים ומשרד הפנים, שמטרתו בניית מנהיגות לשלטון המקומי שתחולל שינוי ברשויות החלשות בישראל. מטרה זו אמורה להיות מושגת באמצעות משיכת צעירים מצטיינים, בעדיפות מהפריפריה, בעלי כושר מנהיגות, למסלול הכשרה של שנתיים, ולאחר מכן השמה ברשויות המקומיות המדורגות 1 עד 5 במדד הכלכלי חברתי. התוכנית אושרה בהחלטת ממשלה. בין יוזמי התוכנית נמצא איציק דבש.
התוכנית

התוכנית פרוסה בחמישה מוקדים ברחבי הארץ. המוקד הראשון שנפתח היה באוניברסיטת בן-גוריון, בו לומדים תואר ראשון במדיניות ציבורית וחוג נוסף לבחירת המשתתפים. המוקד השני נמצא באוניברסיטת חיפה שבו לומדים המשתתפים תואר שני במדיניות ציבורית למשך שנתיים. המוקד השלישי נמצא בטכניון בו לומדים המשתתפים תואר שני בתכנון ערים ואזורים, המוקד הרביעי נמצא במכללה האקדמית תל־חי והמוקד החמישי נמצא באורנים - המכללה האקדמית לחינוך בה לומדים הצוערים לחינוך בלתי פורמלי תואר ראשון בחינוך חברתי קהילתי בחוג למדעי החברה וחטיבה במדיניות ציבורית, כולל תעודת הוראה ותעודת עובד נוער.
במקביל להכשרה האקדמית מקבלים המשתתפים הכשרה חוץ אקדמית שמתקיימת פעם בשבוע, ובמסגרתה שומעים הרצאות, עוברים סדנאות ומשתתפים בסמינרים שמועברים על ידי מומחי שלטון מקומי וציבורי. יום נוסף בשבוע מוקדש להתמחות במשרדי ממשלה ורשויות מקומיות. מטרת התוכנית היא להוציא את המשתתפים עם ידע רב והכרות רבה בעולם השלטון המקומי בישראל.
התוכנית מסבסדת באופן מלא את התארים שלומדים המשתתפים, בנוסף מספקת מלגת קיום חודשית ומספקת מחשב נייד לכל משתתף.
התוכנית > קבלה לתוכנית

תהליך הקבלה לתוכנית הוא ארוך ומאתגר, וכולל בשלב הראשון משימת בית, בשלב השני מרכז הערכה עם דינמיקה קבוצתית, ובשלב השלישי ריאיון עם מנהלי התוכנית. בכל שלב נופלים כחצי מהמועמדים. כל שנה מתקבלים לכל מוקד בארץ כ-25 משתתפים מתוך 650 מתמודדים. התוכנית מחויבת על ידי משרד הפנים לגייס כל שנה לפחות 25% משתתפים מהציבור הערבי.
הפרויקט מנוהל על ידי עמותת שותפויות רוטשילד ועמותת "ידידי עתידים".
תנאי קבלה
קבילות אקדמית לתואר ראשון או שני רלוונטי, בהתאם למוסד הלימוד בכל תוכנית
מילוי טופס הרשמה מקוון
מבחן ממוחשב
מרכז הערכה
ראיון אישי
השמה

עם סיום ההכשרה של הצוערים, הם מקיימים ראיונות ברשויות מקומיות ברחבי הארץ אשר נמצאות במצב כלכלי-חברתי בין 1 ל-7. הצוערים יכולים לבחור באיזו רשות לבצע את ההשמה, והם מחויבים לעבוד 4 שנים ברשויות המקומיות. בשנת 2017 היו 170 צוערים בוגרי התוכנית ברשויות המקומיות ברחבי הארץ.
בוגרים

המחזור הראשון סיים את תוכנית ההכשרה ונכנס להשמה ברשויות המקומיות בשנת 2014. בין הבוגרים של התוכנית נמצאים דביר שץ - מנהל אגף אסטרטגיה בעיריית דימונה, ליז אביסדריס - עוזרת ראש עיריית באר שבע רוביק דנילוביץ לשעבר, תמר מורלי-חיומי - מנהלת המחלקה האסטרטגית בבאר שבע לשעבר ושירן תעסה-פיינשטיין - בעבר מתכננת אסטרטגית בעיריית רהט, וכיום מנהלת תוכנית התחבורה של מטרופולין באר שבע וממלאת מקום ראש מועצה אזורית תמר.
ראו גם

תוכנית עתידים
תוכנית צוערים לשירות המדינה
נציבות שירות המדינה
הערות שוליים

↑  סעיף 5 בהחלטת ממשלה 1653 מתאריך 10.7.2016
↑  נכון למועד מיונים עבור התוכנית תשע"ט 2018
↑  עתידים | תוכנית הצוערים לשלטון מקומי, באתר עתידים | תוכנית הצוערים לשלטון מקומי
↑  [http://www.beer-sheva.muni.il/Lists/List9/DispForm.aspx?ID=27 עיריית באר שבע -
 יחידות העירייה - לשכת ראש העיר], באתר www.beer-sheva.muni.il
↑  עתידים | תוכנית הצוערים לשלטון מקומי, באתר עתידים | תוכנית הצוערים לשלטון מקומי
מנחם הורוביץ

| --- | --- |

הורוביץ בשנת 2014
 לידה:  10 באפריל 1956 (בן 68) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  גלי צה"ל, הצופה, ערוץ 2, קשת 12, ג'רוזלם פוסט, הארץ, חדשות, גלי ישראל 
 תחום סיקור:  צפון ישראל, ענייני חברה
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  menachemho
 
מנחם הורוביץ (נולד ב-10 באפריל 1956) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.
ביוגרפיה

הורוביץ נולד ברמת גן, לרב ד"ר יעקב יהושע ואולגה אסתר הורוביץ לבית רוזנברג מוותיקי רמת גן. הגיע לקריית שמונה בשנת 1978 במסגרת שירותו הצבאי כאיש עתודה פדגוגית. בתום השירות החליט להישאר בעיר ושימש מחנך בבתי ספר ממלכתיים-דתיים. בתקופה זאת התפרסם הורוביץ בציבור כאשר היה מתראיין לאחר נפילות הקטיושות בעירו. פרסום זה גרם לכך שלאחר כשנה הפך לכתב גלי צה"ל בצפון.
בהמשך שימש באותו תפקיד בשירות העיתונים "הארץ", "חדשות" ו"ג'רוזלם פוסט", לצד עבודה בעיתון "הצופה". ב-1994 מונה לכתב המסקר את אזור הצפון בחברת החדשות של ערוץ 2.
סיים את תפקידו ככתב בצפון בחדשות ערוץ 2 ב-2010 ובגלי צה"ל ב-2011, כדי להתמקד בתוכנית "תוכנית חיסכון" ובפינת הצרכנות "שווה בדיקה". לאחר פיצולו של ערוץ 2 המשיך להגיש את הפינה בערוץ קשת 12, ורעייתו תחיה הצטרפה אליו להנחיה.
בשנת 2012 זכה הורוביץ בפרס חיפה לתקשורת מקומית ע"ש מארק ביאנו על הצטיינות והתמדה בשטח העיתונות המקומית.
ביולי 2014 התחיל הורביץ להגיש תוכנית יומית בשם "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל, ובאותה שנה אף שימש מגיש משנה בתוכנית "המילה האחרונה" בגלי צה"ל למשך כמה חודשים. בנובמבר 2016 זכה בפרס תוכנית המלל הטובה ביותר שאינה אקטואליה, על "עושה עניין".
חיים אישיים

הורוביץ נשוי לתחיה (לבית שמש), ששירתה כקצינת מודיעין בדרגת סגן ניצב במשטרה, ואב לשני בנים ובת. הוא מתגורר בקריית שמונה ומנהל אורח חיים דתי.
בדצמבר 2024, הורוביץ עבר אירוע לבבי ואושפז במחלקה לטיפול נמרץ לב בבית החולים בילינסון. הוא טופל ושוחרר כעבור מספר ימים מבית החולים.
הערות שוליים

↑   דנה ויס, ‏בשם הבן: תחיה ומנחם הורוביץ חושפים לראשונה את הסיפור המשפחתי, באתר ‏מאקו‏, 28 בינואר 2024
↑  רן בוקר, מנחם הורוביץ עבר אירוע לבבי: "מקווה שזה מאחוריי", באתר ynet, 23 בדצמבר 2024
שמואל הימן

| --- | --- |

 לידה:  1949 (בן 75 בערך) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
שמואל נעם הימן (נולד ב-1949) הוא רופא גמלאי פעיל בתחום הקליני, בהוראה ובמחקר. מומחה ברפואה פנימית וברפואה דחופה, פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, גמלאי צה"ל (בדרגת אל"ם). שימש מנהל המחלקות לרפואה דחופה ופנימית בבית החולים הדסה הר הצופים וכמנהל רפואי של מוסד גריאטרי (בית באייר, ירושלים).
ביוגרפיה

שמואל נעם הימן נולד ב־1949 לרופא הילדים פרופסור ישראל ולאה הימן.
לאחר סיום לימודיו בתיכון עירוני ה', ת"א (1967), למד במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ירושלים (1967–1973) וסטאז' במרכז הרפואי בתל השומר (1974–1973). ניהל קריירה צבאית במקביל לקריירה מקצועית כרופא, חוקר ומורה בתחומי רפואה ומחקר. את שירותו הצבאי החל כרופא בגדוד הצנחנים 890 ובמהלך השנים 1975–2010 מילא מגוון תפקידים כרופא בשרות סדיר, קבע ומילואים. ובין היתר מילא תפקידי רופא אוגדתי בלבנון בעקבות מלחמת שלום הגליל, כולל בלחימה באזור ביירות ופיקוד על הטיפול בנפגעי אסון צור הראשון, מפקד רפואה פיקודי בפיקוד הצפון בדרגת אל"ם בשנים 2001–2003, רופא גייסי ומפקד בית חולים צבאי באזור אסון בגבול רואנדה.
בתחום המקצועי והאקדמאי התמחה ברפואה פנימית בבית החולים הדסה הר הצופים בין השנים 1985 –1977 וניהל את המחלקה לרפואה דחופה בבית חולים זה (1989–1986) ונמנה עם האבות המייסדים של דיסיפלינת הרפואה הדחופה בארץ. בשנים 1991 –1989 שימש כעמית מחקר בנפרולוגיה, אוניברסיטת הרווארד ובית החולים בית ישראל, בוסטון, שם פיתח כישוריו המחקריים. בהמשך חזר כרופא בכיר לבית החולים הדסה הר הצופים, בו שימש בין השנים 2016 –2010 כמנהל המחלקה הפנימית והמערך הפנימי. ממשיך לשמש כרופא פעיל, חוקר ומורה בהדסה מאז סיום תפקיד זה ויציאתו לגמלאות. בנוסף לפעילויות אילו שימש כמנהל רפואי של מוסד גריאטרי גדול, בית באייר לקשיש, ירושלים בין השנים 2017 –2003 והיה בין היוזמים לקידום נוהלים והחלטות במודע על ידי החולים בסוגיות סוף החיים. החל משנת 2017 - משמש כיועץ ב"יד מכוונת" לזכאויות על רקע רפואי בביטוח לאומי. במסגרת תפקידיו הצבאיים והתמחותו ברפואה דחופה חווה התנסויות רבות ברפואת אסון, כולל ההשתתפות במשלחות סיוע רפואי באזורי אסון בעולם בקמבודיה (1979), ארמניה הסובייטית (1988), רואנדה (כמפקד בית חולים שדה (1994)) ואתיופיה (2000), ומילא תפקיד מרכזי בגיבוש מבנה ותפיסת הפעלה של בית חולים שדה מוטס צבאי לאזורי אסון, ראה מאמר רלוונטי.
בין יתר עיסוקיו ותחביביו מחוץ למסגרת עבודתו עבר קורסי סקיפרים בדרך הים, מרינת הרצליה, והשתתף בהפלגות במקומות שונים בעולם.
אקדמיה

התקדמות במסלול רופא-חוקר ממרצה ועד מינוי כפרופסור מן המניין ברפואה פנימית (2007). פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית מ-2018. ראש החוג לרפואה פנימית, בית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית, ירושלים (2006–2003). תפקד כראש ועדת היגוי להקמת בית הספר לרפואה צבאית, הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית (2012–2010) וחבר הוועדה האקדמית של מוסד זה מ 2013.
45 שנה משמש כמורה ומדריך ליד מיטת החולה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, במהלכם הקנה יסודות בגישה ובחשיבה הקלינית למאות רבות של סטודנטים לרפואה ורופאים צעירים.
מחקרו בסיסי של פר' הימן התפתח, אשר החל בהכוונת הפרופסורים מאיר ברזיס, פרנקלין אפשטיין וסימור רוזין, תרם להבנת היבטים פיזיולוגיים בכליה ומנגנוני אי ספיקת כליות חריפה במגוון מצבים, כחשיפה לחומרי ניגוד רדיולוגיים בהדמיות CT או צינתורים, במתן תרופות הפוגעות בכליה כתכשירים מעכבי דלקת (NSAID), ציקלוספורין, אמפותריצין, או ציספלטינום, במתן תכשירים חדשים לסוכרת ממשפחת מעכבי SGLT2, במצבי תמס שריר (רבדומיוליזיס), בעקבות טביעה, ועוד. מחקריו התמקדו במיוחד במנגנוני ירידה במתח החמצן (היפוקסיה) בחלקים העמוקים של הכליה (מדולה) ובתגובת תאי הכליה לעקה היפוקסית באמצעות גורמי שיעתוק (Hypoxia-inducible factors- HIF) במצבי חולי שונים כסוכרת, אי ספיקת לב, מחלת כליות כרונית, אלח דם ועוד. בעבודותיו נבדקו מתווכים מרכזיים המשפיעים על זרימת הדם ותצרוכת החמצן בחלקים שונים בכליה כפרוסטגלנדינים, חנקן חד-חמצני, דופמין, אנדותלין ואחרים. עבודותיו נערכות בשיתוף פעולה עם חוקרים באוניברסיטה העברית, בבית הספר לרפואה של הטכניון ורמב"ם ובמכון ויצמן ועם מדענים בארצות הברית, גרמניה, יפן ועוד. במחקריו אילו זכה להכרה בינלאומית כחוקר מוביל בתחום היפוקסיה כליתית, בפיתוח מודלים של אי ספיקת כליות חריפה ובפגיעה כלייתית מחומרי ניגוד רדיולוגים.
בנוסף עוסק פר' הימן בתחומי מחקר קליני מגוונים, כולל היבטים קליניים וארגוניים ברפואת אסון, רפואה פנימית ורפואה דחופה, וכן בחינוך רפואי.
עם התפרצותה של מגפת הקורונה השתתף פרופ' הימן בקבוצות מחקר העוסקות בהבנת הרקע הפיזיולוגי של מחלת הקורונה יחד עם פרופ' זאיד עבאסי מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל ועם פרופ' עבד אל רוף חיגאזי מביה"ח הדסה והאוניברסיטה העברית בירושלים. מאמר שפרסם בנושא הוא אחת הדוגמאות לתולדת עבודה זו.
השתתף בכתיבת כ־220 מאמרי מחקר וספרות קלינית, מכתבי מערכת ופרקים בספרי רפואה (אתר Pubmed) וזכה לאלפי ציטוטים בספרות הרפואית העולמית. (אתר Researchgate)
חברות באיגודים מקצועיים: האיגודים הישראלים לרפואה פנימית, רפואה דחופה, נפרולוגיה וטוקסיקולוגיה. חבר באיגודים נפרולוגים בינלאומיים: האיגוד הבינלאומי (ISN), האמריקאי (ASN) והאירופאי (ERA-EDTA)
חיים אישיים

תושב מבשרת ציון ירושלים, נשוי לאילת (אחות מוסמכת, רוקחת, מדעי מידע, רפואה משלימה), אב ליהונתן, לאהלי, עודד ודפנה. אחיו של הימן הם פרופסור אהוד הימן (פיזיקאי, אוניברסיטת תל אביב) ואליהו הימן (פסיכואנליסט).
פרסים והכרה

ברשימת המורים המצטיינים בבית הספר לרפואה בשנים 2014–2000.
פרס הפקולטה למורה מצטיין (2015).
פרס הפקולטה להמשך הצטיינות בהוראה לאחר פרישה (2019).
פרס החברה הבינלאומית להיפוקסיה כלייתית, אופסלה, שוודיה (2017).