stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר ליגת האלופות 2008
סיכום המשחק > הארכה ובעיטות הכרעה

שתי הקבוצות התקרבו מאוד לשער מכריע בתוך ההארכה. תחילה צ'לסי התקרבה לכיבוש, כשבאלאק העביר כדור בתוך הרחבה ללמפארד. למפארד בעט תוך כדי סיבוב ברגל שמאל, כדור שניתז ממשקוף השער. מן העבר השני, כדור של ראיין גיגס בתוך הרחבה ברגל השמאל כבר הכניע את צ'ך, אך הורחק מהקו על ידי ג'ון טרי.
בדקות האחרונות של ההארכה, לאחר שהכדור הורחק לחוץ כדי לטפל בשחקנים שמתחו שריר, הרחיק טבס את הכדור לחוץ עמוק יותר בחצי המגרש של צ'לסי תוך שהוא מסמן לשחקני קבוצתו לחדש את הלחץ על שחקני צ'לסי לקראת חידוש המשחק. מעשה זה עורר עליו את זעמם של טרי ובאלאק, ובמקום התפתחה תגרה שכללה את רוב שחקני שתי הקבוצות. במהלך התגרה סטר דרוגבה בפניו של וידיץ', ובסיום התגרה שילם על כך בכרטיס אדום, בעוד טבס ובאלאק קיבלו כרטיס צהוב. על אף החיסרון המספרי, שמרה צ'לסי על השוויון עד לסיום, והמשחק עבר להכרעה בדו-קרב מהנקודה הלבנה.
מנצ'סטר יונייטד פתחה את דו-קרב הפנדלים עם שער של טבס. שני הבועטים הראשונים בכל קבוצה כבשו, והתוצאה עמדה על 2-2 לאחר שתי בעיטות. את הפנדל השלישי למנצ'סטר בעט כריסטיאנו רונאלדו ונהדף על ידי פטר צ'ך, כשמהצד השני למפארד כבש והעלה את צ'לסי ליתרון 3-2 לאחר שלוש בעיטות. לאחר שערים של אוון הרגריבס ואשלי קול בבעיטה הרביעית לכל הקבוצה, כבש נאני את הפנדל החמישי של מנצ'סטר יונייטד.
במצב של שוויון 4-4, ניגש הקפטן ג'ון טרי לבעוט את הפנדל האחרון של צ'לסי, בידיעה כי קבוצתו תזכה בתואר אם יכבוש. בזמן הבעיטה החליק טרי על המגרש הרטוב, ולמרות שואן דר סאר זינק לכיוון הלא נכון, הכדור נהדף בעמוד השער, והשאיר את יונייטד במשחק.
לאחר שכל קבוצה כבשה את הפנדל השישי, הכניע גיגס את צ'ך וקבע 6-5 למנצ'סטר. ניקולא אנלקה, שנכנס כמחליף במהלך ההארכה, התייצב על הנקודה. בזמן שהתכונן לבעיטה, סימן לו ואן דר סאר באצבעו על הפינה הימנית, כרומז על הפינה אליה יזנק. אנלקה בעט לפינה השמאלית, אך ההטעיה של ואן דר סאר עבדה, הוא זינק נכון והדף את הכדור כדי להעניק ליונייטד את תואר אלופת אירופה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במאי 2008 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 1 - 1‏ה | אנגליה צ'לסי | אצטדיון לוז'ניקי, מוסקבה, רוסיה צופים: 67,310 שיפוט: סלובקיה לובוש מישל |
| 21 במאי 2008 | כריסטיאנו רונאלדו  26' | (סיקור) | פרנק לאמפרד  44' | אצטדיון לוז'ניקי, מוסקבה, רוסיה צופים: 67,310 שיפוט: סלובקיה לובוש מישל |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   |  קרלוס טבס    מייקל קאריק    כריסטיאנו רונאלדו    אוון הרגריבס    נאני    אנדרסון    ראיין גיגס | 6–5 |  מיכאל באלאק    ז'וליאנו בלטי    פרנק למפארד    אשלי קול    ג'ון טרי    סלומון קאלו    ניקולא אנלקה |   |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מנצ'סטר יונייטד :               צ'לסי
סיכום המשחק > נתוני משחק

|  | מנצ'סטר יונייטד | צ'לסי |
| --- | --- | --- |
שערים: 1
| בעיטות לשער | 12 | 24 |
| בעיטות למסגרת | 5 | 3 |
| החזקת כדור | 58% | 42% |
| קרנות | 5 | 8 |
| עבירות | 22 | 25 |
| נבדלים | 1 | 2 |
כרטיסים צהובים: 4
| כרטיסים אדומים | 0 | 1 |
טקס הפתיחה של משחק הגמר
דניאל ברק ווינט

| --- | --- |
הרב דניאל ברק ווינט (משמאל) והרב דוד פוקס עם גמרא סדורה
הרב דניאל ברק ווינט (משמאל) והרב דוד פוקס עם גמרא סדורה
 לידה:  18 בדצמבר 1969 (בן 54) ט' בטבת תש"ל דרום אפריקה 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  המכללה האקדמית הרצוג  ישיבת מרכז הרב  ישיבת בני עקיבא נתיב מאיר  אוניברסיטת בר-אילן  ישיבת אופקים 
 מקום פעילות:  עתניאל, חמ"ד, ישיבות תיכוניות
 השתייכות:  הציונות הדתית
 תחומי עיסוק:  גמרא
 רבותיו:  הרב אברהם שפירא  הרב עמי עולמי  הרב אלישע וישליצקי  הרב זאב חיים ליפשיץ  הרב רא"ם הכהן  הרב דוד פוקס  הרב שמואל אריאל
 חיבוריו:  גמרא סדורה, הגדה סדורה
 
הרב דניאל ברק ווינט (נולד ב-ט' בטבת תש"ל, 18 בדצמבר 1969) הוא ראש מכון גמרא סדורה, מחבר ספרים, מנהל תלמוד תורה "אור דורות" בעתניאל ומורה לגמרא בבית הספר 'דביר' בעתניאל. לשעבר ר"מ בישיבת אוהל שלמה בבאר שבע ובישיבת ההסדר בעתניאל. כיהן כראש מחלקת חינוך ותושב"ע במרכז ישיבות בני עקיבא וכמרצה במכללת הרצוג.
ביוגרפיה

נולד בדרום אפריקה למרים ויעקב משה, לימים מנכ"ל מת"ף, סמנכ"ל הבנק הבינלאומי, סמנכ"ל בנק לאומי לישראל ויועץ מערכות מידע ותקשורת. בגיל שנה עלתה משפחתו ארצה והחלה להתגורר בפתח תקווה. למד בתלמוד תורה שארית ישראל בפתח תקווה, במכינה בכפר סבא ובישיבת נתיב מאיר בירושלים. בגיל 16 החל ללמוד בישיבת אופקים ולאחר מכן בישיבת מאורות התורה בטלזסטון. במשך כ-5 שנים למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב מרדכי שטרנברג, הרב יעקב לבנון והרב אלישע וישליצקי. במסגרת שלב ב' שירת בצה"ל כלוחם בחיל התותחנים.
הרב ווינט שימש כחוקר במכון הלכה ברורה ואף היה שותף מרכזי בכתיבת פרקים במסכת בבא בתרא. בעקבות פנייה מהרב בני קלמנזון הצטרף לכולל בית ועד לתורה בעתניאל שם למד גמרא עיון והלכה. היה ממקימי הכולל ובמשך כ-5 שנים למד למבחני הרבנות הראשית לישראל. בהמשך אף כיהן כר"מ בישיבת עתניאל בה לימד גמרא.
אחרי הרצח של הרב עמי עולמי שהרב ווינט היה תלמידו ואף חברותא שלו, החל ללמד בישיבת בני עקיבא 'אוהל שלמה' בבאר שבע ובמשך כ-13 שנים כיהן כר"מ. במקביל, מספר שנים כיהן כראש מחלקת חינוך ותושב"ע במרכז ישיבות בני עקיבא. היה יוזם, מפיק ומנהל של אתר האינטרנט 'גמראנט', אתר שנבנה בעבר על ידי מרכז ישיבות בני עקיבא בשיתוף מט"ח וסנונית, והיה נועד לעזור ללומדים ומלמדים גמרא. האתר התמקד מדי שנה במסכת הנלמדת ברוב הישיבות התיכוניות בארץ.
בעל תואר ראשון במכללת הרצוג בחינוך ותושב"ע ותואר שני בתלמוד באוניברסיטת בר-אילן. למד קורס ניהול – מנוף במכללת ירושלים. בשנת תשס"ו היה עמית בבית מדרש "לפניהם" מיסודו של הרב שמעון אדלר ראש המנהל לחינוך הדתי.
כיהן כחוקר וכמרצה להשתלמויות באוניברסיטת בר-אילן. בנוסף, שימש גם כמדריך פדגוגי מטעם אוניברסיטת בר-אילן בישיבת בני עקיבא רעננה, בישיבת ראשון לציון ובתיכון אמי"ת גוש דן. בשנים תשס"ח–תשס"ט היה גם "מיישם" של בית מדרש "לפניהם" בישיבת בני עקיבא 'אוהל שלמה' בבאר שבע ובישיבת עתניאל.
החל משנת תש"ע (1 בספטמבר 2010) מכהן כמלמד בבית הספר 'דביר' בעתניאל בכיתות ה'–ו'. מייסד ומנהל תלמוד תורה "אור דורות" בעתניאל. במסגרתו חבורת לימוד דף יומי לילדים ולנוער.
עד שנת תש"פ (30 ביוני 2020) כיהן גם כמרצה וכמדריך פדגוגי במכללת הרצוג. כיהן בעבר כיו"ר מזכירות היישוב עתניאל והתנדב במשך למעלה מעשור כמנהל סניף "יד שרה" הר חברון.
גמרא סדורה

ראשיתה של שיטה זו החלה על ידי הרב דניאל ברק ווינט בשנת תשנ"א בישיבת בית ועד לתורה בעתניאל יחד עם עצת רבו הרב עמי עולמי. החל ללמד בשיטה זו בשנת תשנ"ו בישיבת בנ"ע "אוהל שלמה" בבאר שבע. ובהמשך במוסדות ומסגרות חינוכית נוספות. גמרא סדורה הודפסה בהתאם לכלל תוכניות הלימודים של בתי הספר של החינוך הממלכתי דתי והחינוך העצמאי. ה'גמרא סדורה' היא חלק מספרי לימודי המאושרים בבתי ספר יסודי בתושב"ע ותלמוד. לאחר פיילוטים ובדיקות, בשנת תש"ע יצא העותק המודפס הראשון על מסכת שלמה, מסכת סוכה. החל משנת תש"פ ה"גמרא סדורה" קיימת על כל התלמוד בבלי, וכן על מסכת שקלים בתלמוד הירושלמי. על פי שיטה זו חיבר הרב ווינט גם 'הגדה סדורה' על הגדה של פסח. הרב ווינט זכה להסכמות של גדולי הרבנים.
משתמשים במהדורה תלמידים בעשרות מוסדות: ישיבות תיכוניות, אולפנות, תיכונים, חטיבות ביניים, בתי ספר יסודיים ובפורטל הדף היומי. נכון לשנת 2021, לומדים במהדורה למעלה מ-13,000 תלמידים, ברובם בחמ"ד בכלל סוגי הכיתות ומיעוטם בחינוך העצמאי
בעזרה לתלמידים בעלי קשיים.
חיים אישיים

נשוי למינה, אשת חינוך. לזוג 9 ילדים. אחיו הוא הרב רפאל ווינט מרכסים, מנהל תלמוד תורה 'תורת חיים', ר"מ בישיבה ברכסים, ומרבני היישוב. בעבר היה משגיח בישיבת 'נחלת הלויים'. אח נוסף הוא הרב מיכאל ווינט מרמות בירושלים.
ספריו

"'גמרא סדורה'" – בתלמוד הבבלי: ברכות, שבת, עירובין, פסחים, ראש השנה, יומא, סוכה, ביצה, תענית, מגילה, מועד קטן, חגיגה, יבמות, כתובות, נדרים, נזיר, סוטה, גיטין, קידושין, בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, סנהדרין, מכות, שבועות, עבודה זרה, הוריות, זבחים, מנחות, חולין, בכורות, ערכין, תמורה, כריתות, מעילה, תמיד, נידה. בהוצאה פרטית.
"'גמרא סדורה'" – בתלמוד הירושלמי: שקלים. בהוצאה פרטית.
"'הגדה סדורה'" – ארץ הצבי. 160 עמ'. בהוצאה פרטית.
ספרים שערך (וכתב חלק מהמאמרים):
באי קמה. ספר עזר להוראת גמרא. 226 עמ'. בהוצאת מרכז ישיבות בני עקיבא.
באי מציעא. ספר עזר להוראת גמרא. 302 עמ'. בהוצאת מרכז ישיבות בני עקיבא.
הערות שוליים

↑  ערוץ 7, מאות סיפורים נדירים על הרב אברהם שפירא בספר אחד, באתר ערוץ 7
↑  דביר עמר, מגלים את הסוד, באתר ערוץ 7
↑  ילדי כיתות ה' – ח' מעתניאל סיימו יחד מסכת עירובין, באתר ערוץ 7
↑  מרגש: סיום מסכת פסחים של ילדי עתניאל, באתר ערוץ 7
↑  הילדות שסיימו את מסכת שקלים בדף היומי, באתר ערוץ 7
↑  ספרי לימוד מאושרים יסודי בתושבע ותלמוד, באתר משרד החינוך
↑  דביר עמר, "בדם יזע ודמעות יצרת סדר בגמרא", באתר ערוץ 7
↑  כנס סיום הש"ס של גמרא סדורה, בעלון שביעי
↑  הסכמות לגמרא סדורה מפי גדולי הרבנים, באתר גמרא סדורה
1 2 3  משה ויסברג, מיוחד: המלמד שעושה 'שמחת תורה' כל השנה, באתר בחדרי חרדים
↑  דביר עמר, "בדם יזע ודמעות יצרת סדר בגמרא", באתר ערוץ 7
↑  סרטון גמרא סדורה לסיום הש"ס, ביוטיוב
↑  הרב ווינט אצל הרב סילמן, בטוויטר של ישראל כהן
↑  רשימת המוסדות שמלמדים על פי תוכנית גמרא סדורה
↑  מדורים קבועים בפורטל הדף היומי
↑  ראיון עם הרב דני ווינט על הדף היומי לילדים, ערוץ 20, 22 אוגוסט 2021
↑  אתר גמרא סדורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375513205171  ISNI: 0000 0004 0218 9003  VIAF: 1992163513720611230003   WorldCat (עם VIAF): 1992163513720611230003
שיד

| --- | --- |
סמל שידסמל שיד
הרחוב המרכזי בשיד
הרחוב המרכזי בשיד
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  סרם
 ראש העיר:  ניקולה ואסיץ'
 שטח:  47.4 קמ"ר
 גובה:  113 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  14,893 (2011)
  ‑ במטרופולין:  34,188 (2011)
  ‑ צפיפות:  344 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°07′N 19°14′E﻿ / ﻿45.117°N 19.233°E﻿ / 45.117; 19.233
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.sid.rs
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי שיד(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי שיד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שִיד (בסרבית בכתב קירילי:  Шид, בכתב לטיני: Šid) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה, השוכנת במחוז סרם אשר בפרובינציית וויבודינה, 104 קילומטרים מהבירה בלגרד.
היסטוריה

תיעוד לקיומו של היישוב מצוי בכתובים החל מראשית המאה ה-18 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הבסבורג שהייתה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. בהמשך, הייתה שיד חלק מממלכת הונגריה ומאוחר יותר האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיירה לחזרת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ואזור סרם נכלל בשטח מדינת קרואטיה העצמאית בשליטת האוסטאשה. במהלך 1942 החלו באזור תקיפות של כוחות צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ובשלהי אוקטובר 1944 עלה בידם לשחרר את העיירה.
לאחר המלחמה נכללה שיד בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ולאחר התפרקותה בשטחי סרביה. בנובמבר 1991, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה הופגזה העיירה ו-4 מתושביה נהרגו ו-12 נפצעו.
הקהילה היהודית

קהילה יהודית התקיימה בעיירה ככל הנראה מסוף המאה ה-19. בני הקהילה היו סוחרי חיטה ועורות. ב-1921 נמנו בשיד 78 יהודים. בית הכנסת שכן בתוך ביתה של אחת ממשפחות הקהילה וכן הוקמה חלקת בית עלמין יהודי. בשיד נרשמה פעילות ציונית מסוימת. בראש הקהילה עמד יוליאן לֶבֶּל ובנו קורנל שהיה משפטן, עמד בראש סניף התנועה הציונית. לקהילת שיד השתייך מספר מצומצם של משפחות שהתגוררו בכפרי הסביבה:קוּקוּיֶבְצִי(אנ'), אָדָאשֶבְצִי(אנ') וטוֹבָארְנִיק(אנ') המצוי בשטחי קרואטיה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 95 נפשות. באפריל 1941, עם כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, הוחל ברדיפת יהודים. ביולי 1942 נעצרו בני הקהילה והועברו ביחד עם יהודי אילוק, רומה וסרמסקה מיטרוביצה למחנה ריכוז בעיר וינקובצי, אשר מוקם באצטדיון הכדורגל המקומי. באוגוסט גורשו אל מותם במחנות ההשמדה יאסנובאץ ואושוויץ. ב-1947 התגוררו בשיד 17 יהודים וכולם עלו לישראל לאחר הקמתה.
ב-2013 יזם הארכאולוג ראדובן סרמאץ (בסרבית: Radovan Sremac) בן העיירה, את הקמתו של גלעד לזכר תושביה היהודים של שיד שנרצחו בשואה. הגלעד הוקם בסמוך למרכז החינוך והתרבות של שיד, במקום בו שכן עד למלחמת העולם השנייה ביתה של אחת ממשפחות הקהילה היהודית. הקמת הגלעד מומנה על ידי התאחדות עולי יוגוסלביה בישראל. בדצמבר 2014 נערך טקס הסרת הלוט מעל הגלעד בראשות ד"ר ראובן פוקס נשיא הפדרציה של הקהילות היהודיות בסרביה והרב הראשי לסרביה, הרב יצחק אסיאל.
ערים תאומות

איטליה ג'נובה, איטליה.
אנדורה אנדורה לה ולה, אנדורה.
פינלנד קיטה (אנ'), פינלנד.
לקריאה נוספת

Aleksandar Necak, President of the Fjc Serbia, Ljubica Dajc, Member of the FJC Serbia Restitution Task Force, Restitution In Serbia, A never-ending story, Belgrade, July, 2009.
גלריה

הגלעד לזכר בני הקהילה היהודית שנרצחו בשואה
בית העלמין היהודי בשיד
בית משפחת וינטרשטרן בו שכן בית הכנסת של הקהילה. צולם ב-1910.
טקס הסרת הלוט מעל הגלעד לזכר הקהילה היהודית בשיד. במרכז התמונה נושא הזר ראדובן סרמאץ ומימינו בתמונה הרב הראשי של סרביה הרב יצחק אסיאל.
הערות שוליים

↑
↑  Heritage & Heritage Sites, באתר jewish-heritage, אוחזר ב-7 בינואר 2015 (באנגלית).
↑  צילום המבנה בו שכן בית הכנסת (2001), באתר המרכז לאמנות יהודית.
↑  בית העלמין היהודי בשיד, באתר המרכז לאמנות יהודית.
↑  הקהילה היהודית בשיד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 309, 312.
↑  Monument to Jewish Victims of Holocaust Unveiled in Šid, באתר .jimbeograd.org, אוחזר ב-7 בינואר 2015 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491982005171  GND: 7520563-4  LCCN: n2001010931  NKC: ge571524  VIAF: 150284446   WorldCat (עם VIAF): 150284446
יורו 1976

| --- | --- |

 מארחת:  הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה יוגוסלביה
 תקופת התחרות:  16 ביוני 1976 – 20 ביוני 1976 (5 ימים)
 מספר משתתפות:  4  (מתוך 32 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   צ'כוסלובקיה
 מספר משחקים:  4
 מספר שערים:  19 (4.75 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  106,087 (26,522 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  גרמניה המערבית דיטר מילר   (4 שערים)
 → בלגיה 1972איטליה 1980 ←
אליפות אירופה בכדורגל 1976, הידועה גם בשם יורו 1976 היא אליפות אירופה בכדורגל החמישית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך ביוגוסלביה בין ה-16 ביוני ל-20 ביוני 1976.
טורניר הגמר כלל אז ארבע נבחרות בלבד, שעלו מטורניר המוקדמות, ולכן שוחקו רק משחקי חצי הגמר, המשחק על המקום השלישי ומשחק הגמר. הייתה זו הפעם החמישית והאחרונה בה משוחק הטורניר בשיטה זו, השיטה הראשונית של אליפות אירופה, לפני הרחבתו לשמונה נבחרות ביורו 1980. אף על פי שבאותו הזמן הנבחרת המארחת לא העפילה אוטומטית לטורניר הגמר, הצליחה יוגוסלביה להעפיל מהמוקדמות.
אל משחק הגמר העפילו נבחרות צ'כוסלובקיה וגרמניה המערבית. למרות יתרון 2-0 מהיר לצ'כוסלובקיה הצליחו הגרמנים, בעזרת שער שוויון דקה לסיום הזמן החוקי, להשוות ל-2-2. לאחר שלא הובקעו שערים בהארכה, היה משחק הגמר לראשון בתולדות הטורניר שמוכרע בדו-קרב פנדלים, וצ'כוסלובקיה הייתה זו שזכתה בתואר, לראשונה בתולדותיה. את הפנדל המכריע בדו-קרב כבש אנטונין פננקה בדרך ייחודית ולא מוכרת עד אז, כשהוא מקפיץ את הכדור למרכז שערו של ספ מאייר. סגנון הבעיטה הייחודי, ששוחזר מאז על ידי כדורגלנים ברחבי העולם, נקרא עד היום "פננקה", על שמו של הבועט המקורי.
אף אחד מארבעת משחקי הטורניר לא הגיע להכרעה בסיום הזמן החוקי. למעט משחק הגמר שהוכרע בדו-קרב פנדלים, שאר המשחקים (חצאי הגמר והמשחק על המקום השלישי) הוכרעו בזמן ההארכה.
מוקדמות

טורניר מוקדמות יורו 1976 החל בשנת 1974 כש-32 הנבחרות החברות באופ"א חולקו לשמונה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. הנבחרות שסיימו בראש הבית הוגרלו לשלב רבע גמר במתכונת בית-חוץ. שלב זה שוחק כחודש לפני פתיחת טורניר הגמר, וארבע הנבחרות המנצחות העפילו לטורניר ביוגוסלביה.
בטורניר המוקדמות ניצחה יוגוסלביה המארחת את ויילס 3-1 בסיכום שני המשחקים, והצליחה להעפיל לטורניר אותו אירחה. הולנד העפילה לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה, לאחר שהדיחה את בלגיה עם 7-1 בסיכום שני המשחקים. אליהן הצטרפו צ'כוסלובקיה וגרמניה המערבית, האלופה המכהנת מיורו 1972.
מוקדמות > הנבחרות המעפילות

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה | הופעות קודמות ביורו 1 |
| --- | --- | --- | --- |
|  צ'כוסלובקיה | ניצחון ברבע הגמר על ברית המועצות | 22 במאי 1976 | 1 (1960) |
|  הולנד | ניצחון ברבע הגמר על בלגיה | 22 במאי 1976 | 0 |
|  גרמניה המערבית | ניצחון ברבע הגמר על ספרד | 22 במאי 1976 | 1 (1972) |
|  יוגוסלביה | ניצחון ברבע הגמר על ויילס | 22 במאי 1976 | 2 (1960, 1968) |

1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר.
אצטדיונים

ארבעת משחקי טורניר הגמר שוחקו בשני אצטדיונים שונים. אצטדיון הכוכב האדום בבלגרד נבחר לארח את משחק הגמר.
תכולת האצטדיונים נכונה לזמן הטורניר.
תוצאות הטורניר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 16 ביוני - זאגרב | 16 ביוני - זאגרב |  |  |  |  |  |
|  |   צ'כוסלובקיה |  3 |   |  |  |  |  |
|  |   הולנד |  1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 20 ביוני - בלגרד | 20 ביוני - בלגרד |  |
|  |   |   |   |   |   צ'כוסלובקיה |  2 (5) |  |
|  |   |   |   |   |   גרמניה המערבית |  2 (3) |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 17 ביוני - בלגרד | 17 ביוני - בלגרד |   |  | 19 ביוני - זאגרב | 19 ביוני - זאגרב |  |
|  |   יוגוסלביה |  2 |   |  |   הולנד |  3 |  |
|  |   גרמניה המערבית |  4 |   |  |   יוגוסלביה |  2 |  |
תוצאות הטורניר > חצי גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 1976 |  צ'כוסלובקיה | 3–1‏ה |  הולנד | אצטדיון מקסימיר, זאגרב |
| 16 ביוני 1976 | אנטון אונדרוש  19'   זדנק נהודה  114'   פרנטישק וסלי  118' | (סיקור) | אנטון אונדרוש  77' (ע) | אצטדיון מקסימיר, זאגרב |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 1976 |  גרמניה המערבית | 4–2‏ה |  יוגוסלביה | אצטדיון הכוכב האדום, בלגרד |
| 17 ביוני 1976 | היינץ פלוהה  64'   דיטר מילר  82', 115', 119' | (סיקור) | דנילו פופיוודה  19'   דראגן ג'יאיץ'  30' | אצטדיון הכוכב האדום, בלגרד |
תוצאות הטורניר > המשחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 ביוני 1976 |  הולנד | 3–2‏ה |  יוגוסלביה | אצטדיון מקסימיר, זאגרב |
| 19 ביוני 1976 | רוד חילס  27', 107'   וילי ואן דה קרקהוף  39' | (סיקור) | יוסיפ קטלינסקי  43'   דראגן ג'יאיץ'  82' | אצטדיון מקסימיר, זאגרב |
תוצאות הטורניר > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביוני 1976 |  צ'כוסלובקיה | 2–2‏ה |  גרמניה המערבית | אצטדיון הכוכב האדום, בלגרד |
| 20 ביוני 1976 | יאן סבהליק  8'   קרול דוביאס  25' | (סיקור) | דיטר מילר  28'   ברנד הולצנביין  89' | אצטדיון הכוכב האדום, בלגרד |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   |  מריאן מאסני    זדנק נהודה    אנטון אונדרוש    לדיסלב יורקמיק    אנטונין פננקה | 5–3 |  ריינר בונהוף    היינץ פלוהה    האנס בונגארץ    אולי הנס |   |
מלך השערים

גרמניה המערבית דיטר מילר
יוגוסלביה דראגן ג'יאיץ'
הולנד רוד חילס
נבחרת הטורניר

| שוערים | הגנה | קשרים | חלוצים |
| --- | --- | --- | --- |
| צ'כוסלובקיה איבו ויקטור | צ'כוסלובקיה יאן פיברניק   הולנד רוד קרול   צ'כוסלובקיה אנטון אונדרוש   גרמניה המערבית פרנץ בקנבאואר | גרמניה המערבית ריינר בונהוף   צ'כוסלובקיה ירוסלב פולאק   צ'כוסלובקיה אנטונין פננקה   יוגוסלביה דראגן ג'יאיץ' | צ'כוסלובקיה זדנק נהודה   גרמניה המערבית דיטר מילר |
הישגי הנבחרות ביורו 1976
כתב יד וויניץ'

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  Voynichese 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  הספר נכרך בין השנים 1404 ל-1438
 מספר עמודים:  272 
 
קטע מהספר
כתב יד ווֹינִיץ' (באנגלית: Voynich manuscript) הוא ספר מאויר הכתוב בכתב ובשפה לא מזוהים ולא מפוענחים, וייתכן שעושה שימוש בצופן. על פי תיארוך פחמן 14 של הקלף עליו נכתב, הספר נכרך בין השנים 1404 ל-1438 על ידי מחבר שזהותו אינה ידועה, ככל הנראה בתקופת הרנסאנס באיטליה. כתב היד נקרא על שמו של סוחר ספרים פולני-אמריקני בשם וילפריד וויניץ' שהביא את הספר לעין הציבור. וויניץ' קנה את הספר מאגודת ישו בשנת 1912 בווילה מונדרגונה, הסמוכה לרומא.
גילוי החיבור

כשגילה וויניץ' את כתב היד, המהווה ספר קטן יחסית (18X25 ס"מ) בעל כריכה קשה, היה מקופל בתוכו מכתב שנשלח על ידי הרקטור של אוניברסיטת קארל בפראג לאתנסיוס קירכר בשנת 1665. על פי המכתב, רכש רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ששלט בין השנים 1576–1612, את כתב היד המסתורי תמורת 600 דוקטים. מאחר שכל הניסיונות לקרוא בו עלו בתוהו, פנה הרקטור למלומד ידוע שם על מנת שינסה לפענח את תוכנו. במכתב יש גם רמז למעורבותו האפשרית של רוג'ר בייקון – נזיר פרנציסקני שעסק גם בתחומי המיסטיקה והמדע, מה שאולי פורש את התעלומה כמה מאות שנים לאחור, עד למאה ה-13, התקופה שבה חי בייקון ופעל.
וויניץ' היה בטוח שהחוקרים יוכלו לפתור את סודותיו של כתב היד ויגלו מהי מהות הטקסט המוזר שבתוכו, ואז הוא יוכל למכור אותו במחיר גבוה ולהתעשר, אולם הוא התבדה במהרה. הוא הציע למומחים רבים לנסות לפענח את הספר. פילולוגים ניסו לפענח את הספר באמצעות שיטות לפענוח שפות עתיקות, בוטנאים ניסו לפענח את השפה באמצעות ציורי הצמחים, המופיעים בו, אסטרונומים ניסו לפענח את השפה באמצעות איורי גרמי השמיים המופיעים בו, אולם כולם נכשלו.
תיאור כתב היד

כתב היד של וויניץ' מאויר, ולצד המלל הסתום מופיעים בו איורים ורישומים של תמונות נשים עירומות, איורים בוטניים של צמחים ופרחים שאינם מוכרים, וסמלים אסטרולוגיים. על פי ההערכה, יש בו מאות אלפי סמלים דמויי אותיות שחלקן מזכירות אותיות או ספרות משפות שונות, בהן ספרות ערביות ואותיות רומיות.
על פי ההערכות העדכניות, הספר הכיל במקור 272 דפים המסודרים ב-17 מערכות של גיליונות נייר בני 16 דפים כל אחד. כ-240 דפי קלף נשארו היום, ודילוגים במספור שעל הדפים מעידים על כך שמספר מסוים של דפים היו חסרים כבר כשגילה וויניץ' את הכתב. נראה כי בתקופה מסוימת סודרו מחדש דפי הגיליון בסדר שונה מן הסדר המקורי. קווי המתאר של הטקסט והדמויות צוירו באמצעות עט נוצה, ותוכנם נצבע באמצעות צבעים שעשויים ממינרלים שונים (לעיתים בצורה לא מדויקת) לאחר זמן מה.
תיאור כתב היד > איורים

האיורים המלווים את הכתוב בכתב היד שופכים מעט אור על התוכן ועל פירושיו, ומרמזים כי הספר נחלק מבחינת תוכנו לשישה חלקים שתוכנם וסגנונם שונה. להוציא את החלק האחרון, המכיל טקסט בלבד, כמעט כל עמוד בפרקים האחרים מכיל איור אחד לפחות. אלו חלקי הספר (מבחינת התוכן) כפי שמתפרש מהאיורים המצורפים אליו:
צמחייה – כל דף בחלק זה מכיל צמח או פרח אחד (ולעיתים שניים), ומספר פסקאות של טקסט – מבנה אופייני לספרי בוטניקה אירופיים מתקופת חיבורו המשוערת של הספר. חלק מן האיורים המוצגים בחלק זה הם למעשה עותקים גדולים וברורים יותר של הציורים המופיעים בחלק העוסק ברוקחות (ראו להלן). חלק זה מהווה למעלה ממחצית הספר.
אסטרונומיה – חלק זה מכיל דיאגרמות מעוגלות שבחלקן נראים הכוכבים, השמש והירח – דבר המעיד על קשר לאסטרונומיה או לאסטרולוגיה. סדרה אחת של 10 דיאגרמות מציגה סמלים שגרתיים בקרב קבוצות הכוכבים של גלגל המזלות (שור המסמל את מזל שור, זוג דגים המסמל את מזל דגים, וכיוצא בזה). המזלות דלי וגדי חסרים, אם מפני שלא נכללו במקור או משום שחסרים דפים. כל אחד מן הסמלים הללו מוקף בדמויות של נשים, רובן עירומות, המחזיקות כל אחת בכוכב.
ביולוגיה – חלק זה מכיל טקסט צפוף וממושך המשובץ באיורים שברובם נראות נשים עירומות רוחצות בבריכה או בגיגית, כשהן קשורות אחת לשנייה ברשת צינורות משוכללת שחלקם נראים כאיברים בגוף האדם. כמה מן הנשים עונדות לראשן כתרים.
קוסמולוגיה – בחלק זה נראות דיאגרמות מעוגלות נוספות שטבען לא ברור.
רוקחות – חלק זה מכיל איורי חלקים מורפולוגיים נפרדים של צמחים – עלים, שורשים וכיוצא בזה; איורים של כלים הדומים לכלי רוקחות; ומספר פסקאות של טקסט.
מתכונים – שם זה ניתן בהיעדר שם הולם, שכן חלק זה מכיל פסקאות קצרות רבות, שכל אחת מהן מובלטת על ידי מעין תבליט בדמות פרח או כוכב, ללא איורים.
ראו גם

קודקס סרפיניאנוס
הערות שוליים

↑  אלי אשד‏, צופן וויניץ: כתב היד המוזר ביותר בעולם, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 25 בפברואר 2006
↑  Summary of my views on the Voynich Manuscript‏, באתר האינטרנט של סטיבן בקס, 22 ביוני 2015 (באנגלית)
גרסה ראשונית של תוכן הערך הנוכחי מבוססת על שני המאמרים הבאים ובחלקה, מועתקת מהם באישור:
אלי אשד‏, צופן וויניץ: כתב היד המוזר ביותר בעולם, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 25 בפברואר 2006
עמי בן בסט, כתב יד וויניץ', בבלוג "קצה" (המאמר בקישור זה אינו זמין עוד ברשת)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526475905171  BNE: XX4152818  BnF: cb15038623q (data)  GND: 4831829-2  LCCN: n80074302  NKC: unn2012687449  SUDOC: 088712605  VIAF: 174583647   WorldCat (עם VIAF): 174583647 
חלק מפרק ה"מתכונים" הנכלל בחיבור
איור בוטני מתוך כתב היד
גרייס ג'ונס

| --- | --- |
גרייס ג'ונס
 לידה:  19 במאי 1948 (בת 76) ספניש טאון, ג'מייקה 
 שם לידה:  Grace Beverly Jones 
 שם במה:  Grace Mendoza 
 מוקד פעילות:  ג'מייקה, צרפת, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 מקום לימודים:  הקולג' הקהילתי של אונונדאגה 
 סוגה:  אלקטרונית • דאנס • R&B • דיסקו • גל חדש • רוק • פאנק • סינת'-פופ • טריפ הופ • רגאיי
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  אקורדיון 
 חברת תקליטים:  איילנד רקורדס, קפיטול רקורדס, אפיק רקורדס 
 בן או בת זוג:  דולף לונדגרן 
 צאצאים:  Paulo Goude 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  מסדר ג'מייקה 
 www.gracejones.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גרייס ג'ונס (באנגלית: Grace Jones; נולדה ב-19 במאי 1948) היא זמרת, שחקנית ודוגמנית ממוצא ג'מייקני.
שנותיה המוקדמות

גרייס בברלי ג'ונס נולדה בספניש טאון, ג'מייקה, בתם של מרג'ורי וויליאמס (1927-2017) והבישופ רוברט. ו. ג'ונס (1925-2008), היו לה שני אחים גדולים ועוד 4 אחים ואחיות צעירים ממנה. גדלה עד גיל 13 אצל סביה כיוון שהוריה עבדו בארצות הברית. היא גדלה למשפחה דתית מאוד ובילדותה עסקה בספורט. כשהייתה בת 13, עברה יחד עם משפחתה לסירקיוז אשר במדינת ניו יורק. לאחר סיום לימודיה בתיכון למדה ספרדית באוניברסיטת סירקיוז.
סבה מצד אימה, ג'ון וויליאמס היה מוזיקאי אשר ניגן עם נט קינג קול.