stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי סלובניה–צ'כיה
היסטוריה

שתי המדינות היו חלק מממלכת הבסבורג מאז המאה ה-16, ולאחר מכן חלק מהאימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית עד לאחר מלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן היו שתי המדינות חלק מממלכת יוגוסלביה וצ'כוסלובקיה, אשר היו חברות בברית ההסכמה הקטנה. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הוקם בשתי המדינות משטר קומוניסטי. בשנת 1991 הכריזה סלובניה על עצמאותה מיוגוסלביה, וב-1 בינואר 1993 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, לאחר שצ'כיה נפרדה מסלובקיה.
יחסים כלכליים

צ'כיה נמצאת במקום ה-11 מבין שותפות הסחר החוץ של סלובניה. אף על פי שלסלובניה יש גירעון סחר קבוע עם צ'כיה, היא נותרה אחת משותפות הסחר החשובות ביותר של סלובניה.
בשנת 2001 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-416.7 מיליון דולר. היצוא הסלובני היה בשווי 168 מיליון דולר, עלייה של 11.4 אחוזים לעומת השנה שקדמה לה, והייבוא מצ'כיה היה 248.7 מיליון דולר, ירידה של 1.4 אחוזים.
כל ההסכמים הרלוונטיים מהתחום הכלכלי נחתמו והמדינות הן חברות ב-CEFTA, הסכם הסחר החופשי המרכזי של אירופה.
נציגויות דיפלומטיות

סלובניה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יני יוהנסון

יני קרולין אליונור יוהנסון (בשוודית: Jennie Caroline Eleonore Johansson נולדה ב-15 ביוני 1988) היא שחיינית שוודית. היא אלופת העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-50 מטר חזה ו-3 פעמים ברציפות סגנית אלופת אירופה (בודפשט 2010, דברצן 2012 וברלין 2014) במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה

יוהנסון נולדה בהדמורה במחוז דלרנה.
ביוגרפיה > 2010 > סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2010, זכתה יוהנסון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.36 דקות ביחד עם ריקה מילר פדרסן מדנמרק, אחרי יוליה יפימובה מרוסיה (1:06.32 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.24 שניות, אחרי יוליה יפימובה שקבעה שיא אליפות חדש של 30.29 שניות וקייט הייווד מבריטניה (31.12 שניות).
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה יוהנסון במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 30.89 שניות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.02 דקות.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכתה יוהנסון פעם שנייה ברציפות במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.85 דקות, אחרי שרה פווה מגרמניה (1:07.33 דקות) ולפני מרינה גרסיה אורסיינקי מספרד (1:07.91 דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה יוהנסון פעמיים במקום עשירי, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.57 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:07.14 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.76 דקות, היא שחתה את סגנון החזה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:06.94 דקות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 סיימה יוהנסון במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 30.23 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.41 דקות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא לאומי חדש של 1:06.96 דקות ועלתה מהמקום השביעי.
ביוגרפיה > 2014

באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט זכתה יוהנסון ב-3 מדליות כסף. במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.52 שניות, אחרי רותה מיילוטיטה מליטא (29.89 שניות) ולפני מוניק ניהאוז מהולנד (30.64 שניות), פעם שלישית ברציפות במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.04 דקות, אחרי ריקה מילר פדרסן שקבעה שיא אליפות חדש של 1:06.23 דקות ולפני אריאנה קסטיליוני מאיטליה (1:07.36 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:56.04 דקות אחרי דנמרק שקבעה שיא אירופה חדש של 3:55.62 דקות ולפני בריטניה (3:57.97 דקות).
ביוגרפיה > 2015 > אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכתה יוהנסון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 30.05 שניות, לפני אליה אטקינסון מג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 30.11 שניות ויוליה יפימובה (30.13 שניות) ומדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:55.24 דקות, אחרי סין (3:54.41 דקות) ולפני אוסטרליה (3:55.56 דקות). כשחיינית שנייה היא שחתה את סגנון החזה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:05.63 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.17 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 30.05 שניות (2015), שיא שוודיה
100 מטר חזה: 1:06.68 דקות (2013), שיא שוודיה
200 מטר חזה: 2:27.96 דקות (2014)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 29.80 שניות (2013)
100 מטר חזה: 1:04.94 דקות (2014)
200 מטר חזה: 2:22.66 דקות (2014)
כוס מרגריטה

כוס מרגריטה (מאנגלית: Margarita glass) היא כוס ששפתה רחבה מאוד, גם גוף בקוטר משתנה, בעלת רגל. באופן מסורתי, הכוס מיוצרת בעבודת ניפוח. הכוס דומה לגביע שמפניה. הכוס משמשת בעיקר לקוקטייל מרגריטה, אך גם להגשת מטבלים ואף קוקטייל חסילונים.
צורתה הייחודית של כוס המרגריטה, בעלת השפה הרחבה ומפתח שטוח, הופכת אותה לנוחה במיוחד להגשת קוקטיילים קפואים הנישאים גבוה מעל לשפתותי הכוס.
כוס פוקו גראנדה

כוס פוקו גרנדה
כוס פוקו גראנדה (מספרדית: Poco Grande; מילולית: "מעט גדול") היא כוס המשמשת בעיקר להגשת משקאות חריפים. נודעת גם בשמות כוס טוליפ (צבעוני) או כוס בל (פעמון). כוס זו מסוגלת להכיל בין 400–600 מיליליטר נוזל. נהוג להגיש בה קוקטיילים צבעוניים המכילים כמויות גדולות של נוזלים או מרכיבים רבים.
כוס הוריקן היא כוס הדומה לכוס פוקו גראנדה, אך שונה מעט בצורה שלה.
יחסי אוזבקיסטן–שווייץ

| יחסי אוזבקיסטן–שווייץ |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: שווייץ


אוזבקיסטן: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 41,277
אוכלוסייה
36,534,946: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 99,060
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי אוזבקיסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-23 בדצמבר 1991, מיד לאחר התפרקותה של ברית המועצות. ב-1994, שווייץ פתחה שגרירות בטשקנט. מאז 2017 השגרירות השווייצרית ומשרד שיתופי הפעולה במדינה מאוחדים לגוף אחד. אוזבקיסטן האמינה את שגרירותה שבברלין, בירת גרמניה על שווייץ ובנוסף מחזיקה נציגות בז'נבה לארגונים בינלאומיים, שלא הואמנה על שווייץ.
מרכז אסיה ודרך המשי ההיסטורית היו במשך זמן רב מקום שהחשיבו מטיילים אירופאים ל"קסום ביופיו". אחת מהנשים השווייצריות הראשונות לבקר במקום הייתה העיתונאית מז'נבה אלה מיילר. ספרה "Des Monts céléstes aux sables rouges" על מסעה באזור, היה רב מכר בשנת 1934 והיא פרסמה אותו שנה לאחר מכן, ב-1935, בשפה האנגלית בשם "Turkestan Solo".
יחסים כלכליים

כ-40 חברות שווייצריות פעילות באוזבקיסטן. החברה השווייצרית הגדולה ביותר הפועלת במדינה היא נסטלה. שווי הסחר שבין שתי המדינות הוא צנוע, ורובו בזהב המיוצא מאוזבקיסטן לשווייץ. מצידה שווייץ מייצאת בכמויות קטנות כימיקלים, מכונות, מוצרי פארמה ושעונים.
הוועידה האוזבקית–שווייצרית לידידות ולתעשייה מקדמת את העסקים שבין שתי המדינות במגזר הפרטי.
שווייצרים באוזבקיסטן

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו באוזבקיסטן שישה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

אוזבקיסטן אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
שווייץ מיוצגת באוזבקיסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטשקנט, בירת המדינה.
ימת הדובים הגדולה

| --- | --- |
תצלום אווירי של ימת הדובים הגדולה
תצלום אווירי של ימת הדובים הגדולה
 מידע כללי
 מיקום:  הטריטוריות הצפון-מערביות שבקנדה קנדה
 סוג:  ימה מתוקה
 מידות
 שטח:  31,153 קמ"ר
 נפח:  2,236 קמ"ק
 גובה:  186 מטר מעל לפני הים
 אורך:  400 קילומטר
 רוחב ממוצע:  200 ק"מ 
 עומק מרבי:  446 מטר
 ‏עומק ממוצע:  71.7 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Haldane River, Bloody River, Johnny Hoe River, Whitefish River, Camsell River 
 מקור לנהר:  נהר הדובים הגדול, יובל של נהר מקנזי
 ‏אגן ניקוז:  114,717 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה
 אורך קו החוף:  2,719 ק"מ
 ערים:  דליין
 איים:  26 איים בשטח כולל של 759 קמ"ר
 תקופת קיפאון:  מנובמבר ועד יולי
 תחלופת המים:  124 שנים
 קואורדינטות:  66°N 121°W﻿ / ﻿66°N 121°W﻿ / 66; -121
  (למפת הטריטוריות הצפון-מערביות מוגדלת) ילונייף היי ריבר אינוביק יוקון נונאווט ססקצ'ואן אלברטה קולומביה הבריטית ים בופורימת הדובים הגדולה(למפת הטריטוריות הצפון-מערביות רגילה) ילונייף היי ריבר אינוביק יוקון נונאווט ססקצ'ואן אלברטה קולומביה הבריטית ים בופורימת הדובים הגדולה(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ימת הדובים הגדולה(למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ימת הדובים הגדולה
 
ימת הדובים הגדולה (באנגלית: Great Bear Lake, בצרפתית: Grand lac de l'Ours, בסלבי: Sahtú (אלפבית פונטי בינלאומי: /sɑː.tuːˈ/)) היא הימה הגדולה ביותר שכל שטחה נמצא בקנדה (ימת סופיריור וימת יורון גדולות יותר, אך הן נמצאות בחלקן בארצות הברית), הימה הרביעית בגודלה בצפון אמריקה והשמינית בגודלה בעולם. היא ממוקמת בטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה, ומצויה בין קווי הרוחב 65 ו-67 צפון (משמע שהיא נמצאת בחלקה בחוג הארקטי), ובין קווי האורך 118 ו-123 מערב. מפלס המים של הימה גבוה ב-186 מ' מגובה פני הים. מקור השם הוא באינדיאנים (האומות הראשונות) שחיו בחופה הצפוני של הימה.
ימת הדובים הגדולה קופאת בכל שנה לערך בין החודשים נובמבר ליולי.
גאוגרפיה

נפחה של הימה הוא 2,236 קילומטר מעוקב, ושטח הפנים שלה הוא 31,153 קילומטרים רבועים (גדול יותר משטח בלגיה). בשל שטח זה, ימת הדובים הגדולה היא הימה השמינית בשטחה בכדור הארץ - לאחר הים הכספי, ימת סופיריור, אגם ויקטוריה, ימת יורון, ימת מישיגן, אגם טנגניקה וימת באיקל. הימה מנוקזת לנהר הדובים הגדול, הזורם מערבה עד שנשפך לנהר מקנזי, הזורם לאוקיינוס הקרח הצפוני. בסמוך לראשיתו של נהר הדובים הגדול נמצאת ההתיישבות הקטנה דליין (אנ') ובה נמל תעופה קטן.
בסמוך לימה נמצאים מרבצי אורניום ומתכות אחרות כגון ברזל, כסף וקובלט, שהתגלו בחלקם על ידי החוקר הקנדי גילברט לאבין (Gilbert LaBine) בשנת 1930. לשם כרייתם הוקמה תחנת כרייה בשם פורט רדיום (Port Radium). הדייג והצייד נפוצים בימה ובקרבתה, ובשנת 1995 נתפס בה פורל אגמים, במשקל 32.8 ק"ג - הכבד ביותר שנתפס מאז ומעולם.
אגן הניקוז של נהר מקנזי (בירוק), בו גם נמצאת ימת הדובים הגדולה
תרשים המתאר את עומק הימה
בתי מגורים בסמוך לחוף הימה
אקלים

| אקלים בנמל התעופה של דליין> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בנמל התעופה של דליין> ינואר.−20.9.−28.9.10.3 | אקלים בנמל התעופה של דליין> פברואר.−18.5.−27.8.11.2 | אקלים בנמל התעופה של דליין> מרץ.−13.9.−25.1.10.3 | אקלים בנמל התעופה של דליין> אפריל.−1.9.−13.6.10.1 | אקלים בנמל התעופה של דליין> מאי.7.4.−2.5.14.8 | אקלים בנמל התעופה של דליין> יוני.16.8.4.4.24.3 | אקלים בנמל התעופה של דליין> יולי.19.4.7.2.40.3 | אקלים בנמל התעופה של דליין> אוגוסט.16.6.5.8.43.2 | אקלים בנמל התעופה של דליין> ספטמבר.10.2.1.3.39.5 | אקלים בנמל התעופה של דליין> אוקטובר.−0.8.−7.0.31.1 | אקלים בנמל התעופה של דליין> נובמבר.−11.5.−19.2.21.7 | אקלים בנמל התעופה של דליין> דצמבר.−17.6.−26.3.11.9 | אקלים בנמל התעופה של דליין> שנה.−1.2.−11.0.268.7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
הערות שוליים

↑  שפת הסלבי היא שפה המדוברת בטריטוריות הצפון-מערביות, ומשתייכת למשפחת השפות אתבסקה
↑  Great Bear Lake, Northwest Territories
↑  באתר נובה סקוטיה
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538420005171  GND: 4763185-5  LCCN: sh85056603  NKC: ge1159199  VIAF: 239216383   WorldCat (עם VIAF): 239216383
כנסת פתוחה

| --- | --- |
 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  2009–2021 (כ־12 שנים)
 מייסדים:  עפרי רביב, בני דאון
 בעלות:  הסדנא לידע ציבורי
 שירותים עיקריים:  מידע על החקיקה בישראל
 הרשמה:  אפשרית, חופשית
 oknesset.org, לא פעיל
 
"כנסת פתוחה" הוא אתר אינטרנט מבוסס קוד פתוח שמטרתו לשפר את השקיפות השלטונית בישראל, לחשוף את פעילות הכנסת לציבור ולהפוך את המידע לנגיש יותר. האתר אוסף מידע גולמי ממקורות שונים (בעיקר אתר הכנסת וכן מקורות מידע רשמיים אחרים) ומציג אותו בדרכים מועילות לנוחות המשתמש. המטרה העיקרית של יוצרי האתר היא להקים אתר חלופי עצמאי לאתר הכנסת, כיוון שלטענתם אתר הכנסת אינו נוח לחיפוש ולא עובד עם דפדפנים פופולריים, ואין בו מידע מספק על פעילותם הפרלמנטרית של חברי הכנסת, באופן שיאפשר לציבור להעריך את פעילותם. הוא נבנה ומתוחזק על ידי חברי הסדנא לידע ציבורי.
אתר "כנסת פתוחה" כולל בין היתר, דף שאוסף את כל הפרטים על הצעת חוק, כולל נוסח ההצעה הראשוני, הנוסח הסופי, דיונים עליה בוועדת הכנסת המתאימה, ועוד. כמו כן ניתן לראות איך כל חבר כנסת הצביע בכל אחת מההצבעות במליאת הכנסת, ולקבל סטטיסטיקות על הפעילות הפרלמנטרית שלהם.
בשלב זה, האתר אינו כולל מידע היסטורי אלא רק מידע מאז זמן הקמתו.
המיזם מבוסס על מתנדבים, ולא נתמך על ידי גוף מפלגתי. הוא מבוסס על אתרים דומים ברחבי העולם העוקבים אחרי הפרלמנטים המקומיים.
נכון לשנת 2021, האתר אינו פעיל.
בעולם

בארצות הברית הממשל מספק בעצמו את המידע באתר Data.gov. ישנם גופים לא מעטים שמשתמשים במידע הזה ומציגים אותו בדרכים שונות. לדוגמה אתר OpenCongress.
גם בארצות אחרות יש אתרים המציגים את המידע בצורה דומה. לדוגמה:
בבריטניה הממשל מספק מידע באתר Data.gov.uk.
בבריטניה האתר TheyWorkForYou ("הם עובדים בשבילך"). התוכנה שקוראת ומפרשת את המידע מאתרי הפרלמנט מפותחת במיזם נפרד.
בניו זילנד יש אתר בשם TheyWorkForYou. כאן, כמו באתר הישראלי, המפרש מפותח ביחד עם האתר.
התוכנה

האתר כתוב בשפת התכנות פייתון, על גבי הפלטפורמה ג'אנגו. הוא מתוחזק על ידי חברים בקבוצת PyWeb-IL, קבוצה של מתכנתי פייתון בישראל, ומתנדבים אחרים. התוכנה עצמה חופשית וזמינה להורדה בנפרד.
הערות שוליים

↑  אהוד קינן, כנסת פתוחה: אזרחים מציעים חלופה לאתר הכנסת, באתר ynet, 27 באפריל 2010
↑  הסבר על מיזם Data.gov מתוך אתר המיזם
↑  הסבר על OpenCongress מתוך אתר המיזם
↑  הסבר על מיזם Data.gov.uk מתוך אתר המיזם
↑  הסבר על TheyWorkForYou.ocm מתוך אתר המיזם
↑  קוד המקור של TheyWorkForYou (הבריטי). ר' גם תוכן קובץ ה־README שבהמשכו.
↑  הסבר על TheyWorkForYou הניו זילנדי מאתר המיזם
↑  קוד המקור של האתר
כביש 3199

| --- | --- |

 מידע כללי
 כינוי:  כביש ערד-מצדה
 סיווג:  כביש מקומי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  18 ק"מ
 מיקום
 נקודת התחלה:  ערד
 נקודת סיום:  מצדה
 כבישים מסתעפים:  צומת ערד 
 קואורדינטות:  31°17′35″N 35°16′04″E﻿ / ﻿31.2929658°N 35.2677594°E﻿ / 31.2929658; 35.2677594
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון הנגב מוגדלת) כביש 3199(למפת צפון הנגב רגילה) כביש 3199(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 3199(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 3199  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 3199, המכונה גם בשם כביש ערד-מצדה, הוא כביש נופי המשמש ככביש רוחב מקומי במדבר יהודה ומקשר בין העיר ערד למצדה. הכביש נפתח לתנועה ב-1970. כביש זה הוא מהארוכים שבכבישים המקומיים בישראל. אורכו של הכביש הוא כ-18 ק"מ. הכביש צר ומפותל ויורד גובה של כ-600 מטר. בשל כך הוא משמש לעיתים כמסלול רכיבה אתגרי לרוכבי אופניים ואופנועים.
תוואי הכביש

באזור הכביש נמצאים מספר אתרים, בהם בית הקברות של ערד, בריכת צפירה וכפר הנוקדים. הכביש עובר בין היתר בבקעת קנאים ובחלקו הצפוני של הר קנאים. בחלקו התחתון של הכביש הוא עובר במקביל לנחל מצדה. כשני ק"מ מערד חותך את הכביש תחילתו של נחל רחף עליון המתפתל ומתחתר במקביל לכביש. לקראת מצדה מתפתל הכביש במעלה הר בן יאיר ויורד בתלילות כ-200 מטר.
צעדת מצדה / צעדת ערד-מצדה

משנת 1966 נערכת מדי שנה צעדה אל המצדה וממנה לערד או להפך. בתחילה הייתה הצעדה נערכת במעלה המצדה ומשם במעלה הדרך אל ערד עוד בטרם נסלל הכביש או במסלול קצר יותר מהר קנאים אל המצדה. כיום נערכת הצעדה מערד למצדה על תוואי הכביש כאשר ביום קיום הצעדה נסגר הכביש לתנועת כלי רכב. משנות ה-90 נקראת הצעדה על שמו של רב-סרן יובל וינשטיין בן העיר ערד שנפל בקרב בלבנון.
צמתים עיקריים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 3199 ממערב למזרח
| 0 | צומת ערד |  | ערד |   כביש 31 |
| 0.1 | כיכר הבנים |  | ערד | שדרות יהודה |
| 0.3 | כיכר ללא שם |  | ערד | דרך חברון, שדרות אלעזר בן יאיר |
| 0.5 | כיכר ללא שם |  | ערד | שדרות ירושלים |
| 1 | כיכר ללא שם |  | ערד | שדרות יהודה, רחוב יאשיהו |
| 1.8 | צומת ללא שם |  | ערד | רחוב רקפת, רחוב אחווה |
| 2 | צומת ללא שם |  | ערד | רחוב מואב, רחוב גל |
| 3.2 | צומת ללא שם |  | ערד | שדרות צור |
| 3.9 | צומת ללא שם |  | ערד | בית הקברות ערד |
| 11 | צומת ללא שם |  | כפר הנוקדים | גישה אל בריכת צפירה ואל כפר הנוקדים |
| 18 | צומת ללא שם |  | מצדה, החניון המערבי | חניה |
הערות שוליים

↑  נפתח כביש ערד - מצדה, מעריב, 4 באוגוסט 1970
↑  ספי בן יוסף, מדבר יהודה ובקעת ים המלח / מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול, כרך 13 עמ' 175 הוצאת כתר הוצאה לאור ידיעות אחרונות ישראל. משרד הביטחון, 2001.
↑  הסב צעד מגרודנו לירושלים, הנין צועד ברחבי ישראל, מעריב, 29 בינואר 1970
↑  צעדת מצדה ! הרביעית, על המשמר, 22 בינואר 1969
↑  Page 28 Advertisements Column 1, מעריב, 25 בנובמבר 1986
↑  צעדת ערד-מצדה יוצאת לדרך: זה הכביש שייחסם שבוע הבא, באתר אייס, 5 במרץ 2023
ימת החול הגדולה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ימת חול 
 נתונים ומידות
 שטח:  72,000 קמ"ר 
 מיקום
 מיקום:  מצרים מצרים לוב לוב
 קואורדינטות:  26°54′00″N 26°02′00″E﻿ / ﻿26.9°N 26.033333333333°E﻿ / 26.9; 26.033333333333
  (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםימת החול הגדולה(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםימת החול הגדולה
 
נופי הדיונות בימת החול הגדולה, מצרים, בתצלום לוויין של נאס"א
משטחי אבן צור בימת החול הגדולה
ימת החול הגדולה הוא ימת חול מדברית, המתפרסת על פני כ־72,000 קמ"ר בסהרה, בין מערב מצרים ומזרח לוב בצפון אפריקה. כ-74% מהשטח מכוסה בדיונות חול.
גאוגרפיה

ימת החול הגדולה משתרעת לאורך של כ־650 ק"מ מצפון לדרום ולרוחב של 300 ק"מ ממזרח למערב. נופה ניכר בתצלומי לוויין ברכסי חול ארוכים הנמשכים כללית בכיוון צפון-דרום. עם זאת, למרות האחידות לכאורה, יש בימת החול הגדולה שני אזורים גדולים עם סוגים שונים של מגה-דיונות.
ימת החול המצרית שוכנת במקביל לימת החול כאלאנשיו בלוב הצמודה אליו מצפון. הדיונות של ימת החול הגדולה מכסות כ-10% מכלל שטח המדבר המערבי במצרים. נווה מדבר סיווה במצרים, כ-50 ק"מ ממזרח לגבול לוב, נמצא בחלקה המזרחי של ימת החול הגדולה.
ימת החול הגדולה הייתה מוכרת לשבטי הטוארג ולאנשי שיירות הסוחרים שחצו את הסהרה, אך הראשון שתיעד אותו היה הגאוגרף הגרמני גרהרד רולפס. רולפס יצא במשלחת חקר למדבר לוב ב-1873-1874, והוא שכינה את מרחב הדיונות שמנע ממנו להגיע ליעדו באל-כופרה בשם "ים החולות הגדול" (Große Sandmeer). רק כיובל שנים אחריו, במסעותיו ובמפותיו של אחמד חסנין, החל להתברר מלוא היקפה של ימת החול הגדולה. רלף בגנולד וחבריו למסעות במדבריות מצרים ולוב היו הראשונים לצלוח את ימת החול הגדולה ברכב מנועי בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה, והם היו גרעין קבוצת המדבר ארוכת הטווח שניצלה במבצעי הצבא הבריטי בחזית צפון אפריקה את הכרת האזורים החוליים.
אזכורים בתרבות

"ימת החול" (באנגלית: Sea of Sand) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1958 בכיכובם של ריצ'רד אטנבורו, ג'ון גרגסון ומייקל קרייג. הסרט, שביים גיא גרין, עוסק בסיור של קבוצת המדבר ארוכת הטווח (LRDG) במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. הסרט צולם בלוב.
ראו גם

זכוכית מדבר לובית
מדבר לוב
סהרה
הערות שוליים

1 2  Besler, Helga (2008) The Great Sand Sea in Egypt: Formation, Dynamics and Environmental Change: A Sediment-Analytical Approach Elsevier, Amsterdam, page 1–3, ISBN 978-0-444-52941-1
↑  השם שוּנה ברבות הימים ל"ימת החול הגדולה" – Große Sandsee
↑  הוקרן בארצות הברית בשם Desert Patrol – "סיור מדברי"
ארנולד רוגה

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1802 ברגן אאוף ריגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  31 בדצמבר 1880 (בגיל 78) ברייטון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  ברייטון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת פרידריך שילר, אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 תחומי עניין:  חופש העיתונות, ריבונות העם 
 עיסוק:  פילוסוף, עיתונאי, פוליטיקאי, מתרגם, סופר, אוטוביוגרף 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 
ארנולד רוּגֶה (בגרמנית: Arnold Ruge;‏ 13 בספטמבר 1802 - 31 בדצמבר 1880) היה פילוסוף גרמני, סופר, אקטיביסט ופוליטיקאי גרמני, שנמנה עם הוגי ה"הגליאנים השמאליים". היינריך היינה כינה את רוגה שומר הסף הזועם של אסכולת ההגליאניזם (Der Türhüter der Hegelschen Schule, der grimme Ruge).
ביוגרפיה > לימודים באוניברסיטה ובכלא

רוגה נולד בברגן אוף רוגן, למד באוניברסיטאות האלה, נה והיידלברג. הוא תמך באיחוד גרמניה והשתתף בתסיסות הסטודנטים בשנים 1821–1824, ונכלא בין השנים 1824 ל-1830 במבצר קולבז'ג, שם למד את הדיאלוגים של אפלטון ואת המשוררים היוונים. עם שחרורו, הוא עבר לעיר האלה, פרסם מספר מחזות, בהן הטרגדיה Schill und die Seinen, ותרגומים של טקסטים יווניים עתיקים כמו אדיפוס בקולונוס. ב-1832 הוא הפך לפריבט-דוצנט באוניברסיטה האלה.
ביוגרפיה > הגליאניזם והגירה

רוגה היה הפעיל הליברלי המשפיע ביותר על האגף הרדיקלי של ההגליאנים השמאליים. בשנת 1837 היה מייסד-שותף עם ארנסט תאודור אכטרמייר (אנ') של כתב העת Hallesche Jahrbücher für deutsche Kunst und Wissenschaft (השנתונים האלאתיים לאמנות ולמדע גרמני). בכתב העת נידונו שאלות התקופה מנקודת מבטה של הפילוסופיה ההגליאנית. המפלגה האורתודוקסית בפרוסיה תיעבה את כתב העת, וממשלת סקסוניה הביאה לסגירתו ב-1843, אז היגר רוגה לפריז.
בפריז, רוגה ערך את כתב העת הביוקרתי Deutsch-Französische Jahrbücher (השנתונים הגרמניים-צרפתיים) יחד עם קרל מרקס שהוציא רק מהדורה אחת. רוגה לא אהד את התיאוריות הסוציאליסטיות של מרקס, ועד מהרה נפרדו דרכיהם. ב-1845 הוא היגר מפריז לשווייץ, ולאחר מכן הפך למוכר ספרים בלייפציג.
ביוגרפיה > חזרה לגרמניה ואביב העמים

כחלק מהתנועות המהפכניות של 1848 רוגה ארגן ייצג את השמאל הרדיקלי באספה הלאומית של פרנקפורט, ובמשך זמן מה התגורר בברלין כעורך ה-Die Reform. הוא תמך בדרישות הפולניות במהלך המהפכה, אך בהתבסס על אמונתו שאי עמידה בדרישות הפולניות יגרום לכך שרוסיה תתן דרור לשנאה סלאבית יסודית.
הממשלה הפרוסית התערבה ורוגה עזב זמן קצר לאחר מכן שוב לפריז, בתקווה לכונן יחסים בין רפובליקנים גרמנים וצרפתים; אבל ב-1849 נאלץ למצוא מקלט בלונדון.
ביוגרפיה > גלות בלונדון ובברייטון

בלונדון, יחד עם ג'וזפה מציני ופוליטיקאים פרוגרסיבים אחרים, הוא הקים את ה"ועדה הדמוקרטית האירופאית". רוגה נסוג מיוזמה זו במהרה, ובשנת 1850 עבר לברייטון כדי לחיות כמורה וכסופר. ב-1866 הוא היה תמך נלהב של פרוסיה במלחמת אוסטריה-פרוסיה, וב-1870 תמך בגרמניה במלחמת צרפת-פרוסיה. בקנה מידה קטן יותר, בהיותו בברייטון, הוא היה יו"ר אגודת תושבי פארק קרססנט (Park Crescent). בשנותיו האחרונות, החל משנת 1877, קיבל מממשלת גרמניה פנסיה של 1,000 מארק.
הוא מת בברייטון ב-1880.
ביבליוגרפיה

Ruge, A. (1985–) Werke und Briefe, ed. H.-M. Sass, Aalen: Scientia, 12 vols.
(volume 2 (1988) Philosophische Kritiken 1838–1846; volume 3 (1988) Literarische Kritiken (1838–1846); volume 4 (1988) Politische Kritiken 1838–1846; volume 10 (1985) Briefwechsel und Tagebuchblaetter 1825–1847; volume 11 (1985) Briefwechsel und Tagebuchblaetter 1848–1880.)
Ruge, A. (1846–8) Saemtliche Werke, 10 vols, Mannheim: J.P. Grohe.
Ruge, A. (1842) ‘Hegels Rechtsphilosophie und die Politik unserer Zeit’, Deutsche Jahrbücher für Wissenschaft und Kunst 189, 190; trans. J.A. Massey as ‘Hegel’s Philosophy of Law and the Politics of Our Times’, in L. Stepelevich (ed.) The Young Hegelians, New York: Cambridge University Press, 1983, 211–237.
Ruge, A. (1843) ‘Eine Selbstkritik des Liberalismus’, Deutsche Jahrbücher für Wissenschaft und Kunst 1843 (1); trans. J.A. Massey as ‘A Self-Critique of Liberalism’, in L. Stepelevich (ed.) The Young Hegelians, New York: Cambridge University Press, 1983, 237–260.
Ruge, A. (1852) Die Loge des Humanismus (The Lodge of Humanism), Bremen: Arnold Ruge.
Ruge, A. (1850) Unser System (Our System), Leipzig: Verlagsbureau; repr. Frankfurt: Neuer Verlag, 1903.
Ruge, A. (1854) New Germany, its Modern History, Literature, Philosophy, Religion and Art, London: Holyoake & Co.
Ruge, A. (1868) Eight Lectures on Religion, St Louis, MO
הערות שוליים

↑  Heinrich Heine: Geständnisse, www.projekt-gutenberg.org
1 2 3  Ruge, Arnold (1802–80) - Routledge Encyclopedia of Philosophy, www.rep.routledge.com (באנגלית)
↑  Warren Breckman, "Arnold Ruge: Radical Democracy and the Politics of Personhood, 1838-1843," Marx, the Young Hegelians and the Origins of Radical Social Theory: Dethroning the Self. New York: Cambridge University Press, 1999
↑  Copleston p.307
↑  Brian E. Vick, Defining Germany: the 1848 Frankfurt parliamentarians and national identity, Harvard University Press, 2002, p. 192.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267354405171  PLWABN: 9810634054205606  BIBSYS: 90187541  BnF: cb12377815b (data)  CANTIC: a1040031x  CiNii: DA02760945  GND: 118604023  ISNI: 0000 0001 0893 1094  LCCN: n84067242  NKC: skuk0001190  NLA: 35687554  NLG: 152848  NSK: 000266580  NTA: 07110030X  RERO: 02-A003770172  SNAC: w6xd1sqn  SUDOC: 03282338X  Trove: 1042981  VIAF: 44378839   WorldCat (עם VIAF): 44378839 
רוגה בשנת 1863