stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאסלו צ'ה
ביוגרפיה > 2012 > השחיין המצטיין באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכה צ'ה ב-6 מדליות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-2 מדליות ארד והיה לשחיין המצטיין באליפות, שהיוותה תחרות הכנה למשחקים האולימפיים. שלוש מדליות זהב, כולם במשחים אישיים, במשחה ל-200 מטר פרפר (1:54.95 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (1:56.66 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:12.17 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר (51.77 שניות) ושתי מדליות ארד במשחי שליחים 4x200 מטר חופשי (7:13.60 דקות) ו-4x100 מטר מעורב (3:34.57 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא הונגריה חדש של 3:17.23 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה צ'ה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:56.22 דקות אחרי, מייקל פלפס שקבע היסטוריה במשחה זה, זכייה ב-3 מדליות זהב ב-3 אולימפיאדות במשחה אחד, 1:54.27 דקות וראיין לוכטה 1:54.90 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:13.40 דקות, לאחר שפספס ב-7 מאיות את משחה הגמר לאחר ששמר על כוחותיו, במקום 12 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.88 דקות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא הונגרי חדש של 3:33.02 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב תוצאה של 53.40 שניות ובמקום שמיני במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.66 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכה צ'ה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. הוא זכה במדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:51.66 דקות, אחרי קזויה קנדה מיפן שקבע שיא אליפות חדש של 1:51.01 דקות ולפני ניקולאי סקבורצוב מרוסיה (1:52.33 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:00.50 דקות, אחרי דאיה סטו מיפן (3:59.15 דקות) ולפני בן ארצו דוד וראסטו (4:02.87 דקות). הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:52.89 דקות, אחרי ראיין לוכטה שקבע שיא עולם חדש של 1:49.63 דקות ודייה סטו (1:52.80 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 50.93 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 50.72 שניות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ביולי 2013 זכה צ'ה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא הונגריה חדש של 51.45 שניות, אחרי צ'אד לה קלו מדרום אפריקה (51.06 שניות) ולפני קונרד צ'רניאק מפולין (51.46 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא הונגריה חדש של 51.61 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.70 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:57.41 ועלה מהמקום השלישי, במקום 13 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.00 שניות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.09 דקות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2014 זכה צ'ה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:58.10 דקות, לפני פיליפ היינץ מגרמניה (1:58.17 דקות) ורוברטו פבוני מבריטניה (1:58.22 דקות, מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.89 שניות, אחרי קונרד צ'רניאק מפולין שקבע שיא אליפות חדש של 51.38 שניות ולפני פבל סנקוביץ' מבלארוס (51.92 שניות) ומדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה אל 3:33.11 דקות, אחרי בריטניה (3:31.73 דקות) וצרפת (3:32.47 דקות).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה צ'ה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:53.48 דקות, לפני האלוף היוצא צ'אד לה קלו (1:53.68 דקות) ויאן שביטקובסקי מפולין (1:54.10 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 50.87 שניות, אחרי צ'אד לה קלו (50.56 שניות) ולפני ג'וזף סקולינג מסינגפור (50.96 שניות) ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר ביחד עם קונרד צ'רניאק בתוצאה של 23.15 שניות, אחרי פלורן מנודו צרפת (22.97 שניות) וניקולס סנטוס מברזיל (23.09 שניות).
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר אותה שנה זכה צ'ה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 49.33 שניות, לפני מטאו ריוולטה מאיטליה (49.70 שניות) וניקיטה קונובלוב מרוסיה (50.28 שניות), במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אירופה חדש של 1:49.00 דקות, לפני ויקטור ברומר מדנמרק (1:51.62 דקות) וסימון שדין משוודיה (1:52.89 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אירופה חדש נוסף של 1:51.36 דקות, לפני פיליפ היינץ (1:53.21 דקות) ודיוגו קרבאליו מפורטוגל (1:53.45 דקות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 היה צ'ה בכושר שיא וזכה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 50.86 שניות, לפני קונרד צ'רניאק (51.22 שניות) ומדי מטלה מצרפת (51.70 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אליפות חדש נוסף של 1:52.91 דקות, לפני ויקטור ברומר (1:55.35 דקות) ותמאש קנדרשי בן ארצו (1:55.39 דקות). התוצאה שקבע במשחה ל-200 מטר פרפר, הייתה טובה יותר מזו שקבע מייקל פלפס שזכה במדליית הזהב האולימפית (1:53.36 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.31 שניות, אחרי אנדריי הובורוב מאוקראינה (22.92 שניות) ולפני בן פראוד מבריטניה (23.34 שניות). מדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.12 דקות, אחרי בריטניה (3:32.15 דקות) וצרפת (3:33.89 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה צ'ה במדליית כסף אחת בלבד, במשחה ל-100 מטר פרפר ביחד עם מייקל פלפס וצ'אד לה קלו בתוצאה של 51.14 שניות, אחרי ג'וזף סקולינג שקבע שיא אולימפי חדש של 50.39 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:56.24 דקות. הוא היה אמור להשתתף גם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשלב הגמר, אך הרביעייה ההונגרית שסיימה במקום התשיעי בשלב המקודמות לא עלתה לגמר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 זכה צ'ה במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:53.72 דקות, אחרי צ'אד לה קלו (1:53.33 דקות) ולפני דאיה סטו (1:54.21 דקות) ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 50.92 שניות ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.51 שניות.
תארים והישגים

צ'ה קבע 4 שיאי עולם, כולם בבריכת 25 מטר. 2 שיאים במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ו-2 שיאים במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
צ'ה זכה בתואר שחיין השנה באירופה בשנים 2005 ו-2006.
צ'ה זכה בתואר ספורטאי השנה בהונגריה בשנת 2006.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
מימין: לאסלו צ'ה, ריאן לוכטה ומייקל פלפס בבייג'ינג 2008
צ'ה, לקראת המשחה ל-50 מטר פרפר בקאזאן 2015
הר הייל (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם להר אחר בשם זה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  3,595 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנטינל 
 קואורדינטות:  78°04′00″S 86°19′00″W﻿ / ﻿78.06666667°S 86.31666667°W﻿ / -78.06666667; -86.31666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הייל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הייל
 
מפת רכס סנטינל 
הר הייל ממוקם בפינה הימנית העליונה של הרביע השני משמאל בשורה העליונה של רביעיי המפה
הר הייל (באנגלית: Mount Hale) הוא הר ברכס הראשי של רכס סנטינל, בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 3,595 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם 2.7 קילומטרים מהר דייוויס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה על ידי משלחת החצייה של ארץ מרי בירד (Marie Byrd Land Traverse party), אשר חקרה את האזור בין השנים 1957–1958, בפיקודו של סי. ר. בנטלי (C.R. Bentley).
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שמו של דניאל פ. הייל (Daniel P. Hale), פיזיקאי חוקר זוהר דרומי בתחנת בירד, וחבר במשלחת החצייה.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  לפי ספרו של דמיאן גילדאה גובהו של ההר 3,546 מטרים מעל פני הים
לריסה לזוטינה

לריסה לזוטינה (ברוסית: Лариса Лазутина; ‏נולדה ב-13 באפריל 1965) היא ספורטאית סובייטית ורוסייה, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית ואלופת העולם. לריסה לזוטינה בעלת 7 מדליות אולימפיות, מהן 5 זהב וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם. היא השתתפה ב-4 אולימפיאדות.
לריסה לזוטינה (פטיצינה) נולדה בעיירה קונדופוגה (קרליה). כבר בגיל 12 היא התחילה להתאמן בסקי. לאחר סיום בית הספר היא למדה במכון למאמנים.
כבר בשנת 1984 לזוטינה נכללה בנבחרת ברית המועצות החזקה. בשנת 1989 היא עברה להתגורר בעיירה אודינצובו במחוז מוסקבה. בשנת 1992 התחתנה ולקחה את שם המשפחה של בעלה "לזוטינה". לאחר לידת ביתה היא שקלה אף לעזוב את הספורט התחרותי אך בסופו של דבר המשיכה להתאמן.
אחד משיאי הקריירה שלה הייתה אליפות העולם בשנת 1995 בה היא זכתה ב-4 מדליות זהב. היא גם הצטיינה באולימפיאדת נאגנו 1998. למשחקים אולימפיים בסולט לייק סיטי לזוטינה הגיעה כאחד המועמדות למדליות ואכן הצליחה לזכות בתוצאות שזיכו אותה במדליה. אומנם בעקבות בדיקת הדם שלה היא הואשמה בשימוש בסמים אסורים. בעקבות ישיבת הוועד האולימפי הוחלט לבטל את כול תוצאותיה החל מדצמבר 2001.
לאחר פסילתה, עזבה את הספורט התחרותי. היא מתגוררת עם בעלה וילדיה במחוז מוסקבה. בשנת 2011 היא נבחרה למועצה האזורית של המחוז. על הישגיה בספורט ובמיוחד באולימפיאדת נאגנו ללזוטינה הוענק לה תואר גיבור רוסיה.
השתתפות האולימפיאדות

לזוטינה השתתפה לראשונה באולימפיאדות במשחקים אלברוויל 1992. היא השתתפה ב-3 ריצות אישיות אך לא הצליחה לעלות מעל המקום ה-5. במשחקי שליחות היא זכתה במדליית זהב ביחד עם קבוצתה.
השתתפה גם באולימפיאדות במשחקים לילהאמר 1994. היא השתתפה ב-3 ריצות אישיות אך לא הצליחה לעלות מעל המקום ה-4. במשחקי שליחות היא זכתה במדליית זהב ביחד עם קבוצתה.
אולימפיאדת נאגנו 1998 הייתה השיא בקריירה של הספורטאית. באולימפיאדה זו היא זכתה במדליה בכל מרוץ בו השתתפה. בסך הכול היא זכתה ב-3 מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד.
במהלך משחקי סולט לייק סיטי בשנת 2002, הואשמה בשימוש בסמים אסורים. כל תוצאותיה החל מדצמבר 2001 בוטלו.
לאונה לאוני

| --- | --- |

דיוקן עצמי בבגלריה הלאומית לאמנות
 לידה:  1509 Menaggio, איטליה 
 פטירה:  22 ביולי 1590 (בגיל 81 בערך) מילאנו 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, פיסול, צורפות 
 
לאונה לאוני (באיטלקית: Leone Leoni;‏ 1509, ארצו – 1590, מילאנו) היה פסל, צורף, יוצק מטבעות, טובע מדליות ואספן אמנות איטלקי בן תקופת הרנסאנס, בעל מבט גאוגרפי רחב שטייל באיטליה, אוסטריה, צרפת, ספרד והולנד.
ביוגרפיה

לאוני קיבל חסות בוונציה על ידי המחזאי והמשורר פייטרו ארטינו שחיבר אותו לחוג החברתי של טיציאן, עקב מאסרו של בנוונוטו צ'ליני לאוני הוזמן ליצוק את דיוקן האפיפיור במטבעה בפרארה, פלגרינו די ליאוטי הצורף של פאולוס השלישי האשים אותו בהעתקה ובזיוף דבר שהביא להדחתו, לאוני תקף את פלגרינו ופצע אותו, כעונש על כך נגזר עליו כריתת ידו הימנית, העונש הומתק לעבדות בגליאה.
לאוני שוחרר בעקבות התערבותו של האדמירל אנדראה דוריה כעבור שנה, לאוני גמל לו בחמש מדליות.
לאוני עבר למילאנו, קיבל תפקיד אימפריאלי כאחראי על המטבעה וקיבל בית במתנה אותו הוא הרחיב, הפסל אנטוניו אבונדיו פיסל דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בחזית הבית על פי מודלים שיצר לאוני. הבית קיבל את השם קאזה דלי אומנוני (בית הענקים).
לאוני סירב להשתעבד למקום אחד בניגוד לג'אמבולוניה אשר נאסר עליו לצאת מפירנצה.
אוסף פסליו והעתיקות שאסף משכו את תשומת לב ג'ורג'ו וזארי.
שמו כטובע דיוקנאות על גבי מטבעות ומדליות הביא לו הזמנות לעבודות עבור קרל החמישי, ובנו פליפה השני ומלכי הבסבורג.
גלריה

דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בקאזה דלי אומנוני, ביתו של לאונה לאוני במילאנו.
מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה
מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה
מדליית ברתולומאו באנדינלי בגלריה הלאומית לאמנות
פסל קרל החמישי במוזיאון הפראדו
פסל פליפה השני במוזיאון הפראדו מאת לאוה לאוני ובנו הפסל פומפאו לאוני
מדליית האדמירל אנדראה דוריה בגלריה הלאומית לאמנות
מדליית פאולוס השלישי בגלריה הלאומית לאמנות
מונומנט לג'אן ג'אקומו מדיצ'י די מאריניאנו בקתדרלת מילאנו
פייטרו ארטינו בדמות ברתולומאוס הקדוש מחזיק את עורו של מיכלאנג'לו ביום הדין האחרון
לשון מדבק

לשון מִדְבָּק (באנגלית Agglutinative language) או שפה צירופית, היא שפה אשר רוב המילים בה מורכבות מהדבקה של מורפמות זו לזו. זאת בניגוד ל"שפות אנליטיות", בהן המורפמות לא משנות אלו את אלו כלל ובניגוד ל"שפות נטייתיות" בהן המורפמות גורמות לשינוי צלילי ולשינוי באיות של המורפמות הסמוכות להן. את המושגים האלו טבע וילהלם פון הומבולדט (Wilhelm von Humboldt) ב-1836, כדי לתאר שפות מנקודת מבט מורפולוגית – מהמילה הלטינית "agglutinare" (להדביק).
לשון מדבק היא סוג של שפה סינתטית (שפה שבה קיים שימוש רב יחסית במורפמות), אשר בה כל מורפמה מביעה רעיון בודד מוגדר (זמן, ריבוי, מודוס, אספקט, שייכות וכו'). המורפמות מתחברות זו לזו בצורת מוספיות, ולא בדרך של שינויים בשורש המילה, או שינויים בהטעמה או בטונאליות. המוספיות שומרות על צורה קבועה, ובדרך כלל אינן מושפעות ממיקומן במילה או מצמידותן למוספיות אחרות. בהשוואה ללשונות מדבק, שפות סינתטיות שאינן מִדְבָּק, מצרפות מוספיות יחדיו, אגב שינויים שונים, ומעניקות למוספית בודדת מספר משמעויות (לדוגמה, במילה "אכלתי" בעברית, המוספית "תי" מביעה גם את רעיון הגוף, גוף ראשון "אני", וגם את זמן העבר). בלשונות מדבק קיימת נטייה למספר גדול של מוספיות או מורפמות בכל מילה, ומכיוון שהמוספיות שומרות על צורה קבועה, הן נוטות להימנע מיוצאי דופן.
דוגמאות מלשונות מדבק:
טורקית - Avrupa-lı-laş-tır-ama-dık-lar-ımız-dan mı-sınız (האם אתם מאלה שלא יכולנו להופכם לאירופאים?)
סוואהילי - Ni-ta-ku-andik-ia barua (אכתוב לך מכתב)
גאורגית - a-g-e-shen-eb-in-a-t ("הייתם בונים!", נאמר כתוכחה כלפי מי שלא בנו)
טלוגו - నన్ను మాట్లాడమననిస్తున్నట్లున్నాడండీ (בתעתיק IAST: ‏ nannu māṭlāḍamananistunnaṭlunnāḍaṇḍī - נראה, אדוני, שהוא מרשה לי לבקש לדבר)
מִדְבָּק הוא מונח טיפולוגי, שאינו מראה בהכרח על קרבה בלשנית בין שפות. לכן לשונות מדבק עשויות להיווצר משפה-אם מדבקית או לא מדבקית, וכך הדבר גם לגבי לשון לא מדבקית. עם זאת קיימות משפחות שפות המתאפיינות בצירופיות ובהן שפות טורקיות, שפות אוראליות (לדוגמה פינית, אסטונית והונגרית), שפות דראווידיות, שפות בנטו ועוד. לשונות מדבק אחרות הן אדיגית, בסקית, גאורגית, יפנית, קוריאנית, שפות אוסטרונזיות כמו מלאית ואינדונזית, גרינלנדית ועוד. במשפחת השפות ההודו-אירופיות נחשבת פרסית ללשון מדבק, ושפות רבות שדוברו בעת העתיקה במזרח הקרוב היו מדבקיות.
ספק אם קיימת לשון מדבק לחלוטין, אנליטית לחלוטין או נטייתית לחלוטין. אם כי, יש שפות שהן מאוד מדבקיות, מאוד נטייתיות או מאוד אנליטיות. כמו כן, ישנן שפות שבהן יש גם תכונות של הדבק פונמות וגם נטיות בו זמנית. ביחס למנדרין, לדוגמה, האנגלית היא יותר מדבקית ויותר נטייתית גם יחד, וביחס לאנגלית, העברית היא יותר מדבקית ויותר נטייתית גם יחד.
לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל

במערכת הבריאות בישראל מועסקים רבבות עובדים - רופאים, אחים, טכנאים ועובדי מנהל ומשק - במסגרת קופות חולים, בתי חולים מרפאות פרטיות ועוד. מדובר בפעילות מורכבת, הדורשת תיאום וניהול קפדניים לשם ניצול נאות של משאבי המערכת, שחלקם יקרים מאוד, ולשם הבטחת יעילות מרבית בתוצרי המערכת, שחלק לא מבוטל מהם הוא הצלת חיים, ולחלק הנותר חשיבות רבה מבחינת רווחת משתמשי המערכת. למטרה זו מתקיימת דיסציפלינה מקצועית משלה, ניהול מערכות בריאות.
המסלול העיקרי בלימודי ניהול מערכות בריאות בישראל הוא לימודים לתואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (MHA - Master of Health Administration) או לתואר מוסמך בניהול (MBA או MA), בהתמחות של ניהול מערכות בריאות. בחלק מהמוסדות מתקיימים גם לימודים לתואר דוקטור לניהול מערכות בריאות.
לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות מתקיימים בישראל באוניברסיטאות הבאות:
אוניברסיטת אריאל
אוניברסיטת בר-אילן
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
אוניברסיטת חיפה
האוניברסיטה העברית בירושלים
לימודים לתואר ראשון ולתואר שני בהתמחות של ניהול מערכות בריאות מתקיימים במכללות אחדות:
המכללה האקדמית נתניה
המכללה האקדמית רמת גן
המכללה האקדמית עמק יזרעאל
המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
מאפייני הלימודים

הלימודים במסלול זה מוצעים לבעלי תואר ראשון לפחות במקצועות הבריאות (רפואה, סיעוד, רוקחות וכו'). בחלק מהמוסדות, מוצעים הלימודים גם לבעלי תואר במדעי החברה (למשל, לבוגרי לימודים בכלכלה, ניהול, מדעי ההתנהגות).
תוכנית הלימודים כוללת שני מסלולים: מסלול ללא עבודת גמר, למי שמייעד עצמו לתפקידי ניהול, ומסלול מחקרי עם עבודת גמר, למי שמייעד עצמו למחקר בתחום, ובפרט ללימודי דוקטורט.
בכל מוסדות הלימוד משלבים הלימודים בתחום זה קורסים בנושאי בריאות הציבור וקורסים בניהול, וכן קורסים המשלבים שני תחומים אלה. בין הקורסים: סטטיסטיקה, מימון ציבורי, חשבונאות, כלכלת בריאות, אפידמיולוגיה, היבטים חברתיים על בריאות, ניהול משאבי אנוש במערכת הבריאות, ניהול בתי חולים, הנעת עובדים במערכת הבריאות, מדיניות מערכות בריאות, כלכלת תרופות, קבלת החלטות במינהל רפואי, מערכות מידע ברפואה.
בהתחשב בשילוב קורסים זה, באוניברסיטה העברית בירושלים נערכים הלימודים בתוכנית משותפת לבית הספר לבריאות הציבור של הפקולטה לרפואה ולבית הספר למנהל עסקים.
לקריאה נוספת

עמיר שמואלי, קורס בסיסי בכלכלת בריאות למקצועות הרפואה, הוצאת מגנס, 2017
הערות שוליים

↑  תואר שני במערכות בריאות עם וללא תזה, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  שאלות ותשובות על תואר שני בניהול מערכות בריאות, באתר לימודים בישראל
↑  מומחיות או תואר מוסמך במינהל מערכות בריאות כתנאי לניהול בית חולים, חוזר המנהל הכללי, משרד הבריאות
↑  תואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (MHA), באתר הפקולטה לרפואה - האוניברסיטה העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
לריסה ורביצקאיה

| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1959 (בת 64) פאודוסיה, חצי האי קרים, ברית המועצות 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 השכלה:  Ion Creangă Pedagogical State University 
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות (רוסיה)  אמן כבוד של הפדרציה הרוסית 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100006427036023
 טלגרם:  larisa_verbitskaya
 
לריסה ויקטורובנה ורביצקאיה (ברוסית: Лари́са Ви́кторовна Верби́цкая; נולדה ב-30 בנובמבר 1959) היא מגישת טלוויזיה רוסייה.
ביוגרפיה

ורביצקאיה נולדה בפאודוסיה לאם אחות ואב איש צבא, לאחר הולדתה עברה לקישינב בעקבות עבודתו של אביה.
היא למדה בתיכון במולדובה ובנעוריה הייתה פעילה במספר סוגי ספורט.
לאחר התיכון היא למדה שפה וספרות רוסית באוניברסיטה הפדגוגית של קישינב (אנ').
ב-1982 החלה לעבוד בתחנת טלוויזיה במולדובה, ב-1987 החלה לעבוד בערוץ הראשון של ברית המועצות, היא הגישה שם בין היתר תוכנית בוקר.
ב-2001 הגישה את תוצאות ההצבעה הרוסית באירוויזיון.
ב-2003 השתתפה בגרסה הרוסית של תוכנית המציאות הישרדות.
ב-2004 קיבלה את אות העיטור מטעם ממשלת רוסיה "Merited Artist of the Russian Federation", ב-2006 קיבלה גם את אות העיטור "Order of Friendship" שנוסד על ידי בוריס ילצין.
ב-2008 גם הגישה את התוצאות של רוסיה באירוויזיון לרוקדים.
היא אמא לבן ובת.
לזכר ילדים נהדרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  דב פייגין
 תאריך יצירה:  1944
 טכניקה וחומרים:  ברונזה
 ממדים בס"מ
 גובה:  150
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אפיקים שבישראל
"לזכר ילדים נהדרים" או "ילדה עם איילה" הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין, המוצב בקיבוץ אפיקים.
דב פייגין, שהיה חבר תנועת השומר הצעיר בברית המועצות, היה בשנת 1927 ממקימי הקיבוץ וחבר בו עד שנת 1932. הפסל מנציח את ילדי קיבוץ אפיקים שנפטרו ממחלת הפוליו.
הפסל מציג דימוי של ילדה המאכילה איילה. פניה של האיילה מופנים אל כף ידה המושטת של הדמות. סגנון הפיסול של הדמויות מושפע מן האמנות הפוסט-אימפרסיוניסטית הצרפתית בעיצוב האקספרסיבי של פני השטח. הפסל שייך ליצירתו המוקדמת של פייגין. החל משנה זו היה פייגין נתון בתהליך הפשטה של יצירתו.
את ביצוע יציקת הפסל ביצע פייגין אצל מאיר נחושתן, חבר קיבוץ אשדות יעקב, שבהמשך ייסד את מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן בקיבוצו לזכר שני בניו המתים.
הערות שוליים

↑  ראו: אורגד, לאה, דב פייגין, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1988, עמ' 12
הר הידידות הישראלית-פלסטינית

חברי הצוות המשותף של ישראלים ופלסטינים מניפים את דגלי ארצותיהם על הר הידידות הישראלית-פלסטינית
הר הידידות הישראלית–פלסטינית (באנגלית: The Mountain of Israeli-Palestinian Friendship) הוא פסגה בגובה 2770 מ' סמוך לרמת ברוס באנטארקטיקה. בשנת 2004 קיבלה פסגה זו את שמה מקבוצה של שמונה חברים, ארבעה יהודים-ישראלים וארבעה ערבים-פלסטינים, שהיו הראשונים שהעפילו אליה יחדיו והניפו עליה את דגלי ישראל ופלסטין.
רקע והכנות

את המשלחת הקים ארגון בשם "שוברים את הקרח". מייסד הארגון, נתנאל הסקל, רצה להוכיח שפלסטינים וישראלים יכולים לעבוד בצוותא על אף הבעיות בישראל.
חברי המשלחת התאמנו כחודשיים בשיט מפרשיות בתל אביב ובטיפוס בהרי האלפים בתחום צרפת, לפני שיצאו לאנטארקטיקה.
חברי הצוות > חברי הצוות הישראלים

נתנאל חסקל היה בן 40 בזמן המשלחת. הוא עוסק בפיתוח נדל"ן בגרמניה. שירת בצה"ל במשך 10 שנים.
דורון אראל היה בן 44 בזמן המשלחת. אראל, אחד ממטפסי ההרים הראשונים במעלה בישראל, היה הישראלי הראשון שטיפס על האוורסט בשנת 1992. בהמשך טיפס אראל על שבע הפסגות, ההרים הגבוהים ביותר בכל אחת משבע היבשות. ב-1990 השתתף בחיפוש אחר ניצולים ממפולת שלגים, שקטלה 43 מטפסי הרים ב"פסגת לנין". אראל שירת בסיירת מטכ"ל. הוריו היו ניצולי שואה מפולין.
אביהו שושני היה בן 44 בזמן המשלחת, עורך דין שנמנה עם הצד הימני במפה הפוליטית של ישראל. הוא שירת ארבע שנים ביחידת קומנדו עלית בצה"ל.
ד"ר ירדן פנטה, הייתה בת 33 בזמן המשלחת. כילדה בת 14 מעדת ביתא ישראל, שלא למדה מעודה בבית ספר, צעדה מאתיופיה לישראל דרך סודאן. 12 שנות חייה הראשונות עברו עליה בעזרה למשפחתה בגידול פרות בכפר אתיופי זעיר בשם מאצ'ה.
חברי הצוות > חברי הצוות הפלסטינים

נאסר קואוס, מאמן כדורגל, היה בן 35 שנים בזמן המשלחת. הוא ריצה תקופת מאסר של שלוש שנים בכלא ישראלי על תקיפת חיילים ישראלים בבקבוקי תבערה בזמן האינתיפאדה הראשונה. בהמשך עבד כשומר ראשו של פייסל חוסייני.
סוליימן אל-חאתיב היה בן 32 בזמן המשלחת. הוא ריצה תקופת מאסר של 10 שנים בכלא בישראל, מגיל 14. היה חבר בפת"ח ונענש על ביצוע פעולות נגד חיילי צה"ל. בשבתו בכלא למד עברית, אנגלית, ספרות והיסטוריה.
זיאד דרוויש היה עיתונאי בן 53 בזמן המשלחת. אחיו, חבר בתנועה פלסטינית קיצונית, נהרג בפשיטה של צה"ל בשנת 1982. בן-דודו של המשורר הלאומי הפלסטיני מחמוד דרוויש.
אולפת חיידר, בת 33 בזמן המשלחת, ערבייה ישראלית ילידת חיפה, הייתה הערבייה היחידה בנבחרת ישראל בכדורעף. עבדה כמורה לחינוך גופני.
המשלחת

המשלחת יצאה מפוארטו ויליאמס שבצ'ילה ב-1 בינואר 2004, על סיפון היאכטה חוצת-האוקיינוסים "פלאגיק אוסטרליס". היאכטה שייטה כ-960 ק"מ בתנאים קשים ומסוכנים, לרבות הקפת כף הורן.
בהגיעם לאנטארקטיקה, צעדו חברי המשלחת במשך שבוע עד שהגיעו למרגלות ההר. ברוח עזה ובתנאי ראות גרועים, על קרקע משובשת בבתרונים רבים, החלו לטפס. קשורים בחבלים בקבוצות מעורבות של ארבעה, עם קרמפונים מחוברים למגפיהם וגרזני קרח בידיהם, חלקו המטפסים, ישראלים ופלסטינים יחד, באחריות לחיי חבריהם. לאחר טיפוס על גבי קרחון, הגיעו אל הפסגה בשעה 4:00 אחר הצהריים ב-16 בינואר 2004.
על הפסגה, כרעו שלושת הגברים המוסלמים בתפילה, בפניהם לעבר מכה. הישראלים פתחו בקבוק שמפניה. זיאד דרוויש התרגש עד דמעות. הוא אמר: "הרגע הזה יפה כל כך, לראות ישראלים ופלסטינים עושים דבר כזה בצוותא. עם זאת, אינני יכול שלא לחשוב על הדברים המחרידים שאנו מעוללים זה לזה בבית." במרחק 13,000 ק"מ מבתיהם במזרח התיכון הכריזו חברי המשלחת את הצהרת הפסגה, שעליה הסכימו כל השמונה קודם לכן:
אנו, חברי "שוברים את הקרח", המשלחת הישראלית-פלסטינית לאנטארקטיקה, עם הגיענו לסיומו של מסע ארוך ביבשה ובים מבתינו שבמזרח התיכון לקצה הדרומי של כדור הארץ, עומדים עתה על גבי הר זה שאין לו שם. בהגיענו אל פסגתו הוכחנו, שפלסטינים וישראלים יכולים לשתף פעולה אלה עם אלה מתוך כבוד ואמון הדדי. על אף ההבדלים העמוקים הקיימים בינינו, הוכחנו שאנו יכולים לקיים דו-שיח כן ומשמעותי. אנו עושים יד אחת בדחיית השימוש באלימות בפתרון בעיותינו ומצהירים בזאת, שעמינו יכולים וראויים לחיות יחדיו בשלום ובידידות. לביטוי האמונות והשאיפות הללו אנו קוראים בזאת להר זה "הר הידידות הישראלית-פלסטינית"
במשך ימים לפני הגיעם לפסגה, התווכחו הקבוצות בנושא ניסוח ההצהרה שישאו בהגיען לפסגה. בסופו של דבר, הסכימו החברים לדחות כל רמז לאלימות בהצהרה המשותפת.
על אף חילוקי דעות מרים בכל הנוגע לפוליטיקה של המזרח התיכון, התאחדו כל חברי המשלחת וסייעו איש לרעהו בקשיי הדרך.