stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממלכת דיין
הערות שוליים

↑  Charles Higham (2004). Encyclopedia of ancient Asian civilizations (illustrated ed.). Infobase Publishing. p. 93. ISBN 0-8160-4640-9.
↑  Jacques Gernet (1996). A history of Chinese civilization. Cambridge University Press. p. 198. ISBN 0-521-49781-7.
↑  "Seal of ancient king made public". CRI.cn. 2007-11-01.
↑  Charles Higham (1996). The Bronze Age of Southeast Asia (illustrated ed.). Cambridge University Press. p. 139. ISBN 0-521-56505-7.
↑  Stephen Mansfield; Martin Walters (2007). China: Yunnan Province (2, illustrated ed.). Bradt Travel Guides. p. 6. ISBN 1-84162-169-2.
כלי ברונזה המציג שבעה שוורים הניצודים על ידי שני טיגריסים, שנעשו על ידי אנשי דיין
כלי ברונזה המציג טיגריס, אייל ושור
לואיז גליק

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1943 ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  13 באוקטובר 2023 (בגיל 80) קיימברידג', מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה, קולג' שרה לורנס, ג'ורג' ו. היולט 
 שפות היצירה:  אנגלית, גרמנית 
 יצירות בולטות:  The Wild Iris, Averno, Meadowlands, Faithful and Virtuous Night 
 תקופת הפעילות:  1968–2023 (כ־55 שנים) 
 הושפעה מ:  רוברט לוואל, ריינר מריה רילקה, אמילי דיקנסון 
 בן או בת זוג:  John Dranow (1977–1996) 
 צאצאים:  Noah Dranow 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1975, 1980)  חבר הקרן הלאומית לאמנויות  המדליה הלאומית למדעי הרוח (2015)  חבר הקרן הלאומית לאמנויות  Tomas Tranströmer prize (2020)  פרס לנן לספרות (1999)  חבר הקרן הלאומית לאמנויות (1970)  פרס נובל לספרות (2020)  פרס הספר הלאומי (2014)  פרס פוליצר לשירה (1993)  פרס פן ניו אינגלנד (2007)  פרס בולינגן (2001)  משורר הקונגרס (2003)  Eunice Tietjens Memorial Prize  National Book Critics Circle Award for Poetry  פרס וולאס סטיבנס  פרס ויליאם קרלוס ויליאמס 
 
לואיז אליזבת גליק (באנגלית: Louise Elisabeth Glück;‏ 22 באפריל 1943 – 13 באוקטובר 2023) הייתה משוררת יהודייה-אמריקאית זוכת פרס פוליצר לשירה (1993), פרס הספר הלאומי ופרס נובל לספרות לשנת 2020.
ביוגרפיה

גליק נולדה בעיר ניו יורק וגדלה בלונג איילנד. אביה נולד בארצות הברית להורים שהיגרו מהונגריה, ואימה הייתה ממוצא יהודי רוסי.
למדה בבית הספר התיכון ג'ורג' וו היולט, שם סיימה את לימודיה בשנת 1961. לאחר מכן למדה בשרה לורנס קולג' ומאוחר יותר באוניברסיטת קולומביה. גליק התגוררה בקיימברידג' שבמסצ'וסטס, ולימדה באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת בוסטון.
בספרה הראשון, "בכורה", המבטא עוצמה יוצאת דופן של זעם ואכזבה, ניכרות השפעות של משוררות וידוייות קודמות, ובייחוד של המשוררת סילביה פלאת. לואיז גליק הרבתה לטפל בכתיבתה בנושאי האובדן, הבידוד והדחייה. היא כתבה בשפה פשוטה, ישירה, אפילו בוטה לעיתים, ודייקנית מאוד. עם השנים השתחררה מהקדרות המאפיינת את רוב שיריה.
גליק פרסמה 11 ספרי שירה, בהם: "בכורה" (1968), שזכה בפרס אקדמיית המשוררים האמריקנים; "הגן" (1976); "ניצחון אכילס" (1985), שזכה בפרס הלאומי של חוג מבקרי הספרים; "אררט" (1990); "איריס הבר" (1992), שזכה בפרס פוליצר לשירה; "ויטה נובה" (1999); "שבעת העידנים" (2001); היא פרסמה גם ספר מסות חשוב, "הוכחות ותאוריות – מסות על שירה" (1994). בשנים 2003–2004 שימשה כמשוררת הקונגרס של ספריית הקונגרס, תואר הידוע גם כ"משוררת החצר האמריקאית".
נפטרה בביתה בקיימברידג' שבמסצ'וסטס ב-13 באוקטובר 2023.
נישאה פעמיים ונולד לה בן.
ספריה שתורגמו לעברית

איריס הבר, תרגמו מכבית מלכין ויואב ורדי, שירים, כרמל 2012. ספר דו לשוני שניתן לקרוא בו גם את המקור.
שירים בודדים שלה תורגמו בידי ערן צלגוב, עודד פלד, משה דור, גיורא לשם ואחרים, ונדפסו בכתבי-עת ספרותיים.
שירה "אושר" (התפרסם לראשונה במגזין מרפסת), בתרגום רעות בן-יעקב.
ויטה נובה, תרגמו מאנגלית: מכבית מלכין ויואב ורדי, הוצאת כרמל, 2022
מתכוני חורף משל הכלל, תרגמו מאנגלית: מכבית מלכין ויואב ורדי, הוצאת כרמל, 2024
הערות שוליים

↑  יובל פלוטקין, הזוכה בפרס נובל לספרות: המשוררת האמריקנית לואיז גליק, באתר ynet, 8 באוקטובר 2020
↑  Risen, Clay (13 באוקטובר 2023). "Louise Glück, Nobel-Winning Poet Who Explored Trauma and Loss, Dies at 80". The New York Times. נבדק ב-13 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   שני פוקר, "ויטה נובה": המעבר לעברית משבש את שיריה של לואיז גליק, באתר הארץ, 30 ביוני 2022
↑   יובל אונגר, בספר האחרון של לואיז גליק חסרה העוצמה שהפכה אותה למשוררת גדולה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2024
| זוכי פרס נובל לספרות |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | פרידום (1901) • מומזן (1902) • ביירנסון (1903) • אצ'גראי, מיסטרל (1904) • סנקביץ' (1905) • קרדוצ'י (1906) • קיפלינג (1907) • אויקן (1908) • לגרלף (1909) • הייזה (1910) • מטרלינק (1911) • האופטמן (1912) • טאגור (1913) • לא חולק (1914) • רולן (1915) • היידנסטם (1916) • גילרופ, ה. פונטופידן (1917) • לא חולק (1918) • שפיטלר (1919) • האמסון (1920) • פרנס (1921) • בנאבנטה (1922) • ייטס (1923) • ריימונט (1924) • שו (1925) |  |
| 1926–1950 | דלדה (1926) • ברגסון (1927) • אונדסט (1928) • מאן (1929) • לואיס (1930) • קרלפלט (1931) • גולסוורתי (1932) • בונין (1933) • פיראנדלו (1934) • לא חולק (1935) • או'ניל (1936) • גאר (1937) • בק (1938) • סילנפא (1939) • לא חולק (1940–1943) • ינסן (1944) • מיסטרל (1945) • הסה (1946) • ז'יד (1947) • אליוט (1948) • פוקנר (1949) • ראסל (1950) |  |
| 1951–1975 | לגרקוויסט (1951) • מוריאק (1952) • צ'רצ'יל (1953) • המינגוויי (1954) • לכסנס (1955) • חימנס (1956) • קאמי (1957) • פסטרנק (1958) • קווזימודו (1959) • פרס (1960) • אנדריץ' (1961) • סטיינבק (1962) • ספריס (1963) • סארטר (1964) • שולוחוב (1965) • עגנון, זק"ש (1966) • אסטוריאס (1967) • קאוובטה (1968) • בקט (1969) • סולז'ניצין (1970) • נרודה (1971) • בל (1972) • וייט (1973) • יונסון, מרטינסון (1974) • מונטאלה (1975) |  |
| 1976–2000 | בלו (1976) • אליכסנדרה (1977) • בשביס-זינגר (1978) • אליטיס (1979) • מילוש (1980) • קנטי (1981) • גארסיה מארקס (1982) • גולדינג (1983) • סייפרט (1984) • סימון (1985) • סויינקה (1986) • ברודסקי (1987) • מחפוז (1988) • סלה (1989) • פס (1990) • גורדימר (1991) • וואלקוט (1992) • מוריסון (1993) • אואה (1994) • היני (1995) • שימבורסקה (1996) • פו (1997) • סאראמאגו (1998) • גראס (1999) • שינג'יאן (2000) |  |
| 2001 ואילך | נייפול (2001) • קרטס (2002) • קוטזי (2003) • ילינק (2004) • פינטר (2005) • פאמוק (2006) • לסינג (2007) • לה קלזיו (2008) • מילר (2009) • ורגס יוסה (2010) • טראנסטרמר (2011) • מו (2012) • מונרו (2013) • מודיאנו (2014) • אלכסייביץ' (2015) • דילן (2016) • אישיגורו (2017) • טוקרצ'וק (2018) • הנדקה (2019) • גליק (2020) • גורנה (2021) • ארנו (2022) • פוסה (2023) • האן (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261709005171  PLWABN: 9810677615505606  BIBSYS: 90725328  BNE: XX1760778  BnF: cb12060411f (data)  CANTIC: a19631261  CiNii: DA08536660  GND: 119122960  ICCU: PUVV188086  ISNI: 0000 0001 1476 232X  LCCN: n80005703  LNB: 000333149  NDL: 031679863  NKC: mzk2003169585  NLA: 35128776  NLK: KAC202300450  NSK: 000020774  NTA: 069427976  RERO: 02-A003302700  SELIBR: 331869  SNAC: w69w10px  SUDOC: 067333176  Trove: 834992  VIAF: 84538845   WorldCat (עם VIAF): 84538845
עגלון

ערך זה עוסק במקצוע נהיגת עגלות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
עגלון מוביל כרכרה ושני סוסים בווינה, אוגוסט 2021
עגלון הוא אדם שמקצועו נהיגת עגלה, רכב הנמשך על ידי סוס או פרד המיועד להסעת נוסעים או לנשיאת משא.
לפני הופעתן של מכוניות, ובעיקר באירופה של עד אמצע המאה ה-19, היה לתואר המקצוע הזה משמעות מעט שונה, שכן זו הייתה מעין התמחות של משרת או עבד בבית אדון בעל מעמד וממון (אצולה או אחר) כך שבאחוזה גדולה היה העגלון נהג אישי (בצרפתית: chauffeur) של אדון האחוזה, ובאחוזות מעט צנועות יותר היה נושא גם בתפקיד הסייס.
בעגלות הראשונות ישבו העגלונים על רצועה שבין שני הסוסים הראשונים כאשר הם נתמכים על ידי מגפיהם (boots) ומכאן גם כינוי מושב העגלון באנגלית כ-boot, ומשום שהיה העגלון חשוף למזג האוויר שכן לא ישב בקבינה של העגלה היה העגלון המצוי לובש מעילים עבים וארוכים (הנקראים באנגלית box-coats על-שם העגלות שנקראות box-carts – עגלות קופסה – משום שכך נראה תא הנוסעים בעגלה).
גלריה

עגלון ועגלתו במעברת בית שמש
דמותו של "יאמשיק", עגלון רוסי, נשען על שוט (מאת וסילי טרופינין, סביבות 1820)
דניאל הני

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1979 (בן 45) Carson City, ארצות הברית 
 שם לידה:  Daniel Phillip Henney 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  מכללת אלביון  קולג' אלמה  Elgin Community College 
 http://www.daniel-henney.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל פיליפ הני (באנגלית: Daniel Phillip Henney; נולד ב-28 בנובמבר 1979) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ודוגמן אמריקאי.
ביוגרפיה

הני נולד ב-28 בנובמבר 1979 בקרסון סיטי (אנ'), מישיגן. אמו כריסטין הני, ילדה מאומצת אמריקאית מבוסאן, פוסאן, דרום קוריאה, הייתה אחות. אביו פיליפ הני, אמריקאי ממוצא בריטי ואירי, עבד במפעל. הוא היה שחקן כדורסל כוכב בבית הספר התיכון קרסון סיטי-קריסטל והוביל את נבחרת בית ספרו, האיגלס למקום השני באליפות המחוזית במהלך שנתו האחרונה בתיכון, בשנת 1998.
הני למד בקולג'ים שונים - כולל אלביון קולג', אלמה קולג' והמכללה הקהילתית אלגין - אך מעולם לא השלים את לימודי הקולג' שלו בשל קריירת הדוגמנות המתפתחת שלו. מאוחר יותר סיים תואר בכלכלה מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו. עם זאת, קבלת התואר הוכחה כשקרית כאשר שערורייה אקדמית ב-2007 חשפה שכמה דמויות חברתיות וסלבריטאים דרום קוריאנים, כמו צ'וי סו-ג'ונג וג'אנג מי-הי, זייפו את הרשומות האקדמיות שלהם.
קריירה

הני עבר לדרום קוריאה לאחר שגר לסירוגין בהונג קונג ובטייוואן במשך ארבע שנים. בזמן שהותו בניו יורק ב-2004, הוא שיחק קצת באוף ברודוויי בזמן שעשה אודישן לתוכניות טלוויזיה.
הני התחיל לדגמן בארצות הברית בשנת 2001 ועבד בצרפת, הונג קונג ומקומות רבים נוספים בזמן שלמד בקולג'. לאחר הופעת הבכורה שלו בדרום קוריאה עם פרסומת למוצר הקוסמטיקה של Amore Pacific, הוא לוהק לפנים של מצלמות אולימפוס והשתתף בפרסומת עבור מזגני Klasse של Daewoo Electronics. הני חתום ב-DNA Models בניו יורק תחת חטיבת הסלבריטאים.
בזמן שדגמן בדרום קוריאה לאולימפוס בשנת 2005, הוא נבחן על ידי סוכן כישרונות שליהק את הני לתפקיד בדרמה הקוריאנית My Lovely Sam Soon. הני, שלא דיבר קוריאנית, לוהק לתפקיד רופא אמריקאי אסייתי בשם הנרי קים.
בשנת 2006 שיחק הני בדרמה רומנטית נוספת Spring Waltz בתפקיד פיליפ, מנהל מוזיקלי. הוא חידש את קריירת הדוגמנות שלו כשהופיע בקמפיין האופנה של חברת האופנה הדרום קוריאנית "Bean Pole" עם גווינת' פאלטרו.
הני עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי בקומדיה רומנטית Seducing Mr. Perfect משנת 2006. באותה שנה שיחק בסרט I'm a Cyborg, But That's OK. סרטו השני, "My Father", זכה במספר פרסים בדרום קוריאה והני הפך לשחקן הזר הראשון שגרף את כל פרסי הקולנוע הגדולים בקטגוריית השחקן החדש הטוב ביותר.
מאוחר יותר הוא למד את השפה והופיע בכמה מופעים שונים, כמו "Family Outing".
בשנת 2009 הופיע בתפקיד ראשון על המסך הקולנוע בארצות הברית בסרט אקס-מן המקור: וולברין.
בעונת הסתיו של 2009, הוא שיחק את "ד"ר דייוויד לי" בדרמת הטלוויזיה Three Rivers.
בשנת 2010, הני חזר לשחק בטלוויזיה של דרום קוריאה בסדרה The Fugitive: Plan B.
מאז 2012, הני הופיע במספר סדרות טלוויזיה אמריקאיות.
הני כיכב כסוכן המיוחד מאט סימונס בסדרת הטלוויזיה האמריקאית מחשבות פליליות: חוצה גבולות, ספין-אוף של סדרת הטלוויזיה מחשבות פליליות, במשך שתי עונות מ-2016 עד 2017. לאחר ביטול הסדרה, הוכרז ביוני 2017 שדמותו כמאט סימונס תופיע בסדרת האם בתפקיד חוזר בעונה 13. הוא נשאר חלק מהקאסט עד שהסדרה הסתיימה בעונה 15.
בספטמבר 2019, הני לוהק לתפקיד המשנה של לאן מנדרגורן בעיבוד של אמזון וידאו לאפוס הפנטזיה של רוברט ג'ורדן "מחזור כישור הזמן".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Seducing Mr. Perfect | רובין היידן |  |
| 2007 | My Father | ג'יימס פארקר |  |
| 2009 | אקס-מן המקור: וולברין | סוכן אפס |  |
| 2012 | Papa | מפיק מוזיקה | קמע |
| 2012 | Shanghai Calling | סם צ'או |  |
| 2013 | עומד אחרון | הסוכן פיל הייז |  |
| 2013 | One Night Surprise | שטר כסף |  |
| 2013 | The Spy: Undercover Operation | ריאן |  |
| 2014 | 6 גיבורים | טדאשי חמאדה | תפקיד קולי |
| 2017 | Mowgli | גול | תפקיד קולי |
| 2019 | Money | רוי לי | קמע |
| 2022 | Confidential Assignment 2: International | ג'ק |  |
| 2023 | נעדרת | אילייז'ה פארק |  |
| 2024 | Dog Days | דניאל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | My Lovely Sam Soon | ד"ר הנרי קים | תפקיד ראשי |
| 2005 | Hello Franceska | אהבתה הראשונה של אליזבת | תפקיד אורח; 2 פרקים |
| 2006 | Spring Waltz | פיליפ | שחקנים עיקריים |
| 2009 | Three Rivers | ד"ר דייוויד לי | שחקנים עיקריים; 13 פרקים |
| 2010 | The Fugitive: Plan B | קאי | שחקנים עיקריים |
| 2012–2013 | הוואי חמש-אפס | מייקל נושימורי | כוכב אורח; 3 פרקים |
| 2014 | מהפכה | פיטר גארנר | כוכב אורח; 3 פרקים |
| 2014 | NCIS: לוס אנג'לס | סוכן NCIS פול אנג'לו | פרק אחד |
| 2015–2020 | מחשבות פליליות | מתיו "מאט" סימונס | אורח מיוחד (עונה 10 ו-12)   תפקיד ראשי (עונה 13–15) 49 פרקים |
| 2016–2017 | מחשבות פליליות: חוצה גבולות | מתיו "מאט" סימונס | שחקנים עיקריים; 26 פרקים |
| 2016 | Dear My Friends | מארק סמית | הופעת קמע |
| 2017–2019 | 6 גיבורים: הסדרה | טדאשי חמאדה | תפקיד קולי; 6 פרקים |
| 2021–הווה | מחזור כישור הזמן | לאן מנדרגוראן | סדרת טלוויזיה |
לולה גלאודיני

| --- | --- |

 לידה:  24 בנובמבר 1971 (בת 53) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  בארד קולג'
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
לולה לונה גלאודיני (באנגלית: Lola Luna Glaudini; נולדה ב-24 בנובמבר 1971) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית. התפרסמה תחילה בשל תפקידה בתור סוכנת ה-FBI דבורה סיסירון בסדרה "הסופרנוס" (2004-2001) ברשת HBO, לאחר מכן בשל תפקידה בתור אל גרינווי (אנ') בשתי העונות הראשונות של הסדרה "מחשבות פליליות" (2006-2005) ברשת CBS ובתור אניטה נובאק בסדרה "ריי דונובן" (2019-2018) ברשת שואוטיים.
ביוגרפיה

גלאודיני נולדה במנהטן שבניו יורק; אביה, רוברט גלאודיני (אנ') הוא מחזאי אמריקאי ממוצא איטלקי. אימה, נינה דיאן רוזן (לבית קפלר), היא סופרת ומדריכה בקולג' קהילתי בקליפורניה והיא בת למשפחה יהודית.
היא למדה בבית הספר התיכון ג'ון מרשל, ולאחר מכן למדה במכללה לאמנויות בארד קולג' (אנ').
קריירה

בשנת 1996 קיבלה את תפקידה הראשון בסרט "Without a Map" בדמותה של אנה.
בשנים 1996–1999 שיחקה בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "NYPD Blue".
בשנים 2001–2004 שיחקה בתפקיד משני בתור סוכנת ה-FBI דבורה סיסרון בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "הסופרנוס" של רשת HBO.
בשנים 2003–2004 השתתפה בתפקיד מרכזי בסדרה "The Handler".
בשנים 2005–2006 השתתפה בתפקיד ראשי בשתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות" של רשת CBS.
גלאודיני שיחקה גם במספר מחזות שכתב אביה, ואף זכתה בפרס הדרמה-לוג (אנ') לשחקנית הטובה ביותר, על תפקידה במחזה "Demonology".
חיים אישיים

בשנת 2003 התארסה למעצב התכשיטים סטיוארט אינגלנד, ובשנת 2005 השניים נישאו. לזוג שני בנים. הם מתגוררים כיום בברוקלין, ניו יורק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Without a Map | אנה |  |
| 1998 | חברים שכנים ודברים אחרים | סטודנטית |  |
| 2000 | תלוי רק בך | משוחררת על תנאי |  |
| 2000 | Groove | ליילה |  |
| 2001 | שאיפות | ראדה |  |
| 2003 | 7 Songs | ג'וזי |  |
| 2003 | Consequence | אווה קרוז |  |
| 2006 | בלתי מנוצח | שרון פייפל |  |
| 2007 | המבורגר, צ'יפס ורצח | ברנדה צ'ייס |  |
| 2010 | ג'ק מאוהב | אישה איטלקייה |  |
| 2014 | הדייט שהביך אותי | שרון |  |
| 2015 | Amok | רנדי |  |
| 2017 | A Happening of Monumental Proportions | לני |  |
| 2020 | She's in Portland | אלן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | NYPD Blue | קארן טאנוס / פטי בל | 2 פרקים |
| 1997–1999 | NYPD Blue | דולורס מאיו | תפקיד חוזר (עונות 6-5); 20 פרקים |
| 1997 | The Visitor | קונסטנס מק'ארתור | 2 פרקים |
| 1999–2000 | שבעת המופלאים | מריה | 2 פרקים |
| 2000 | Secret Agent Man | הלגה דברו | פרק: "The Breach" |
| 2000 | G vs E | שרלוט דווין | פרק: "Underworld" |
| 2001 | Special Unit 2 | איזבל | פרק: "The Years" |
| 2001–2004 | הסופרנוס | דבורה סיסירון | תפקיד חוזר (עונות 5-3); 7 פרקים |
| 2002 | The Random Years | מרגו | פרק: "Men Behaving Sadly" |
| 2002 | מלך השכונה | מרג'י קולטי | פרק: "Flame Resistant" |
| 2003 | אנדי ריכטר | אירינה | פרק: "The Maid Man" |
| 2003 | בומטאון | דומינטריקס | פרק: "Home Invasion" |
| 2003 | מונק | אריאנה דקר | פרק: "Mr. Monk Goes to the Circus" |
| 2003–2004 | The Handler | הת'ר | תפקיד ראשי; 16 פרקים |
| 2004 | לאס וגאס | אי.ג'יי לאבו | פרק: "New Orleans" |
| 2005 | ג'ורדן | פמלה ברגמן / סמנת'ה ריי | פרק: "A Stranger Among Us" |
| 2005 | חקירה רפואית | מרדית' בק | פרק: "Survivor" |
| 2005 | ER | קפטן ג'יי ויטני | פרק: "Here and There" |
| 2005–2006 | מחשבות פליליות | אל גרינווי (אנ') | תפקיד ראשי (עונות 2–1); 28 פרקים |
| 2007 | חוק וסדר: כוונה פלילית | ליאן בייקר | פרק: "Lonelyville" |
| 2010 | החבר'ה הטובים | ג'סטין מורנו | פרק: "Don't Tase Me, Bro" |
| 2010 | Persons Unknown | קאט דה-מאטו | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2011 | שוטרים בדם | אנה וויצ׳כובסקי | פרק: "Family Ties" |
| 2011 | Certain Prey | כרמל לואן | סרט טלוויזיה של USA Network |
| 2012 | צווארון לבן | רבקה ריאן | פרק: "Neighborhood Watch" |
| 2012 | מבוקש | הבלשית שרי לה-בלאנקה | פרק: "Flesh and Blood" |
| 2012, 2022 | חוק וסדר: מדור מיוחד | וירג'יניה פל, לנה האס | 2 פרקים |
| 2013 | Golden Boy | קולין דיאקו | פרק: "Beast of Burden" |
| 2013 | Killer Reality | ברברה גורדון | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2014 | קאסל | מרילין סאטון | פרק: "Limelight" |
| 2014 | בלתי נשכח | גוון שטיין | פרק: "True Identity" |
| 2014 | פרנקלין ובאש | פרדי סילמאס | פרק: "Spirits in the Material World" |
| 2014 | A Christmas Kiss II | מיה | סרט טלוויזיה של Ion Television |
| 2014–2015 | נקמה | סוזן לייק | 2 פרקים |
| 2015–2016 | המרחב | קפטן שאדיד | 5 פרקים |
| 2016–2018 | סוכני S.H.I.E.L.D. | פולי הינטון | 7 פרקים |
| 2018 | האמיצים | דוניה פאייט | פרק: "Desperate Measures" |
| 2018–2019 | ריי דונובן | אניטה נובאק | 10 פרקים |
| 2019 | נשק קטלני | סוכנת FBI | פרק: "The Spy Who Loved Me" |
| 2022 | ההצעה | קנדידה דונדיו (אנ') | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  Adeola Seun, Who is Lola Glaudini and The Spouse (Stuart England), Why Did She Leave Criminal Minds?, JustRichest Biography and Celebrity Profiles, Full Net Worth, Movies & TV, ‏2019-04-23 (באנגלית)
↑  Lola Glaudini - biography with personal life, married and affair information. A collection of facts like affair, married, spouse, salary,height,weight, net worth, bio, career, children, rumors,boyfriend,husband and dating, allstarbio, ‏2017-05-04 (באנגלית)
↑  Telestar.fr, Esprits criminels : que devient Lola Glaudini, alias Elle Greenaway ? [Photos - Télé Star], www.telestar.fr, ‏2015-09-19 (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5453 7680  LCCN: nr00038372  NTA: 252131592  VIAF: 7231937   WorldCat (עם VIAF): 7231937
פלק פיבונסונגרם

לואנג פלק פיבונסונגרם או לואנד פלק פיבולסונגרם מכונה לפעמים בקיצור פיבון, ידוע גם בכינוי "פום צ'ום פור". שמו בלידה – פלק קיתסאנגקה, (בתאית: จอมพล แปลก พิบูลสงคราม‏ 14 ביולי 1897 נונתאבורי – 11 ביוני 1964 טוקיו) היה קצין ופוליטיקאי תאילנדי, בעל שורשים סיניים מצד אביו. הוא כיהן כראש ממשלת תאילנד ודיקטטור צבאי של מדינה זו בשנים 1938–1944 ו-1948–1957. החל בשנת 1941 הועלה לדרגת פלדמרשל ("פום צ'ום").
כקצין תותחנים צעיר למד פיבונסונגרם באקדמיות צבאיות בצרפת.
הפך לחבר ב"מפלגה העממית" החוקתית ואחרי הצלחת המהפכה הסיאמית משנת 1932 זכה להשפעה רבה בזירה הפוליטית ובצבא. אחרי דיכוי ניסיון הפיכה מלוכני בשנת 1934 התמנה לשר ההגנה. בשנת 1938 בחר בו הפרלמנט לראש ממשלה.
שלטונו היה אוטוריטרי, דגל באידאולוגיה לאומנית מאוד ומיליטריסטית. ונקט באמצעים דרסטיים לכיוון מודרניזציה תרבותית. שימשו לו כדוגמה המשטרים הפאשיסטים מגרמניה הנאצית ואיטליה, וכן המשטר האוטוריטרי ביפן. פיבון שאף להרחיב את גבולות המדינה ל"תאילנד רבתי" וטען להחזרת שטחים מאוכלסים בתאילנדים שהשתייכו אז לאימפריה הבריטית (מלזיה, בורמה) ו
אימפריה הקולוניאלית הצרפתית (לאוס, קמבודיה).
בשנים 1940–1941 ניהל בהצלחה מלחמה נגד צרפת. בשנת 1942 נכנס למלחמת העולם השנייה לצידה של יפן. ביולי 1944 התפטר.
בשנת 1948 הפיכה צבאית החזירה את פיבון לשלטון. הוא התמנה כראש ממשלה והנהיג שוב שלטון אוטוריטרי, אולם הפעם בברית עם ארצות הברית. אחרי שהחל משנת 1955 נקט בצעדים לדמוקרטיזציה, הוא הודח על ידי פלג יריב בצבא ונמלט ליפן. נפטר בגלות בטוקיו.
שנות ילדותו וצעירותו

פּלק פּיבונסונגרם נולד בשנת 1897 בשם פלק קיתאסאנגה בנונתאבורי, פרבר צפוני של בנגקוק, בירת ממלכת סיאם. אביו, קיד קיתסאנגקה, היה בן למהגר סיני דובר קנטונית שהתחתן עם תאילנדית. הורי האב היו בעלי פרדסים של עצי דוריאן. אמו נקראה סם-אנג.
פלק קיבל את שמו – שמשמעותו בשפה התאית "מוזר". זאת מפני צורה מיוחדת של אוזניו. מאוחר יותר נחשב פלק דווקא לנער טוב מראה. מילדותו הייתה לו חולשה למדים
הוא למד בבית הספר שליד המקדש הבודהיסטי "וואט קמה פיראטארם" ומגיל 12 נרשם לבית ספר לחיל הרגלים באקדמיה הצבאית המלכותית צ'ולאצ'ומקלאו. הוא סיים את לימודיו בשנת 1917 בגיל 19 וקיבל את הדרגה של סגן משנה בחיל התותחנים. הוצב בחטיבה 7 של חיל התותחנים בפהיטסאנולוק. בתקופה זו הכיר פלק מורה צעירה בשם לה-יד בנדוקראבי והתחתן איתה. לזוג נולדו בהמשך שלושה בנים ושלוש בנות. הקצין הצעיר התחבב על סובביו בהשכלתו, חריצותו ודייקנותו. אולם בגלל קומתו הקטנה, לא בלט כל כך כדמות של מנהיג. בשנת 1921 הוא נשלח לשרת במטה הכללי של הצבא. לאחר מכן נשלח בשנים 1924–1927 עם מלגה ללמוד טקטיקה צבאית באקדמיות הצבאיות בפואטייה ופונטנבלו בצרפת.
בצרפת יצר קשרים עם סטודנטים תאילנדים אחרים שהשתייכו כמוהו יותר למעמד הבורגני ופחות לאצולה. בהשפעת הסביבה הפוליטית בצרפת פיתח פלק הצעיר רתיעה כלפי המונרכיה האבסולוטית בארצו.
התוודע, בין השאר, לפרידי פהאנומיונג, אז סטודנט למשפטים, שעמד בראש איחוד הסטודנטים התאילנדים בצרפת. שניהם התיידדו והקשר ביניהם התפתח במרוצת הזמן ליחס אמבווילנטי של ידידות-תחרות. פרידי ופראיון פהאמומונטרי, שלמד גם הוא בצרפת, נמשכו לרעיונות מהפכניים ושיתפו את פלק בתוכניותיהם לבצע הפיכה במולדתם. בצרפת, אף נחשף פיבון לרעיונות לאומניים ופשיסטיים, כמו עליונות המנהיג והמדינה ועקרונות אימפריאליסטיים. הוא הסיק כי שיטת הממשל בסיאם כבר לא התאימה לרוח התקופה וכי יש לשנותה על מנת שסיאם תוכל להתפתח.
אחרי ששב לסיאם, עלה פיבון לדרגת קפטן ובשנת 1928 זכה לתואר האצולה "לואנג" – שקול כנגד התואר האירופי "ויקונט" – מידי המלך פראג'אדיפוק (ראמה השביעי). מאז הוא מוכר כ"לואנג פיבונסונגרם" ושינוי השם ציין שיפור במעמדו החברתי. משמעות השם פיבוסונגרם הוא "מלחמה רחבה".
הוא קודם בהמשך כמייג'ור (רב-סרן) במטה הכללי והתמנה לאחראי על סוסי הנסיך נאריס ולמורה באקדמיה הצבאית.
שנות ילדותו וצעירותו > הדחת המלך

פיבוסונגרם הצטרף למפלגת העם, (קאנה ראטסאדון), תנועה לרפורמות חוקתיות מורכבת מקצינים, אקדמאים ופקידים. יחד עם קצין הפרשים לואנד טסנאי היה הלטננט-קולונל פלק פיבונסונגרם אחראי על ארגון ההפיכה הצבאית בשנת 1932 שהביאה 3 שנים אחר כך, בשנת 1935 להתפטרות המלך פראג'אדיפוק לטובת אנאנדה מהידול. המלך החדש היה ילד שלמד באותן השנים בשווייץ. לכן מינה הפרלמנט כעוצרים את הנסיך אנואטג'אטורונג, שנשא דרגת קולונל, את הנסיך אתיהאיה דיבהבהה, גם הוא קצין בכיר, ואת צקאו פראיה יומאראג' (פון סוחום).
אחרי ניצחון ההפיכה בשנת 1932 והמעבר מן המונרכיה האבסולוטית אל המונרכיה החוקתית, התמנה פיבונסונגרם לסגן מפקד חיל התותחנים ולא מילא תפקידים פוליטיים כלשהם.
מפקד ומנהיג פוליטי 1932–1938

פיבון שיחק תפקיד מפתח בהפיכה הצבאית מיוני 1933 שבאה להגן על החוקה החדשה ועל משטר האגף הצבאי של מפלגת העם נגד רסטורציה של שלטון המלוכנים. בעקבות זאת התחזקה השפעתו בצבא ובזירה הפוליטית. תפקידו המוביל בדיכוי המרד של הנסיך בווראדט באוקטובר 1933 הוסיפה לו הערצה רבה בקרב אנשי הצבא. הוא הועלה לדרגת קולונל והתמנה לסגן מפקד הצבא. בשנת 1934 נכנס כשר ההגנה לממשלה בראשות פראיה פאהון פונפאיוהאסנה. בתפקיד זה היה לאיש החזק השני במדינה.
פיבון הגדיל את תקציב הצבא ואף הכפיל את כמות החיילים המשרתים בצבא, בסייעו של ראש הממשלה, פאהון. בטקס מינויו כשר ההגנה, הוא הדגיש את חשיבותו של הצבא הסיאמי כגורם המגן על המדינה ולולא הצבא, תאילנד הייתה תחת שליטתן של מעצמות אירופה השכנות (צרפת ובריטניה).
כשר ההגנה דחף פיבונסונגרם לחיזוק התעמולה הלאומנית והמיליטריסטית, לרבות בתוכנית הלימודים בבתי הספר.
בשנת 1935 הורה משרד ההגנה שבראשותו להפיק את הסרט "דם החיילים התאילנדים" (לואט תאהאן תאי) שבמרכזו מתקפה של ארץ דמיונית על תאילנד ומעשי הגבורה של מגני המדינה. הוא עודד את הסופר ויצ'יט ויצ'יטוואטאקאן, לימים האידאולוג והתעמלן שלצידו, לכתוב את מחזות התיאטרון "הדם של סופאן"(לואט סופאן) ו"הנסיכה מקסנווי" (צ'אוינג הסנווי). המחזה הראשון היה שיר הלל לרוח ההקרבה והגבורה של האדם הפשוט התאילנדי בעת הדיפת פלישה של בורמה לארצו. המחזה השני הדגיש את הסולידריות ההיסטורית בין העם התאילנדי והעם שאן מבורמה, המקורב אליו. פובון הקים אנדרטאות לזכר מלכים כמו נארסואן וטאקסין, שהיו בעיניו דמויות מופת כמנהיגים קרובים לעם ומנצחים בשדה הקרב.
עוד לפני עלייתו לצמרת השלטון ניצל פיבונסונגרם מכמה ניסיונות התנקשות. בשנת 1934 הוא נורה בעת משחק כדורגל של הצבא. נתגלה קשר של סמלים שנטען כי ביקשו לירות בכל חברי הממשלה. בנובמבר 1938 ניסה נהג של פיבון לירות בו, וכעבור חודש נעשה עוד ניסיון לחסלו על ידי הרעלה. כשבשנת 1938 פרצה שערורייה בנוגע למכירת הרכוש המוחרם של המלך המודח פראג'אדיפוק, נפלה ממשלת פראיה פאהון פונפאיוהאסנה. פיבון, שהיה מעורב בפרשה, נסוג מן העסקה והצליח לצאת זכאי. בהמשך נבחר על ידי רוב מובהק בפרלמנט לראשות הממשלה וב-16 בדצמבר 1938 התמנה בתפקיד על ידי מועצת העוצרים.