stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'קלין די פרה
תקופת מחלתה

בדיעבד נראה היה שסימני מחלתה הופיעו הרבה לפני שאובחנה כחולה בטרשת נפוצה. בארנבוים היה עסוק ויכול היה להסתפק במעט שעות שינה, בעוד שדי פרה הייתה זקוקה לשנת לילה בת תשע שעות. ב-1969 הופיעה ללא הודעה מוקדמת בביתה של הילרי אחותה באשמנוורת, והתנהגותה נראתה מדאיגה. באותם ימים, בארנבוים לא היה לצידה, היא הייתה מוקפת מוזיקאים ולא השתתפה בקונצרטים - מצב שגרם לה למצוקה. באביב 1971 התקשרה לאחותה מארצות הברית וביקשה שתבוא לקחת אותה עקב קשיים עם בארנבוים ומצבי רוח לא יציבים. על פי אחותה הילרי, מצאה ז'קלין מקלט בביתה והתקרבה באופן חריג אל גיסה תוך "בקשת רשות" מאחותה שתאפשר לה להתייחד עם בעלה, למען שלומה הנפשי.
על פי הביוגרפית Carol Easton עייפותה וקשיי התפקוד של די פרה היו בלתי מוסברים. היא ביטלה הופעות בקליפורניה ובישראל כשהיא חושדת במידת כשרונה ובשפיותה. בגיל עשרים ושש ניגנה בפעם האחרונה באולפן הקלטות. היא הצליחה להופיע פעמיים בשבוע הראשון של שנת 1973 עם הקונצ'רטו של לאלו בקליבלנד ובטורונטו. ב-25 בינואר הופיעה לאחרונה עם בארנבוים כשהיא לא במיטבה. היא חזרה ללונדון בתחושת פאניקה ורופאה האהוב הצליח להחזיר לה את תחושת הביטחון שאפשרה לה שוב להופיע עם הקונצ'רטו של אלגר. ימים אחדים לאחר מכן הייתה אמורה להופיע עם פנחס צוקרמן בנגינת הקונצ'רטו הכפול של ברהמס בניצוחו של ליאונרד ברנשטיין. בחזרות לא הרגישה כראוי את מיתרי הצ'לו ולא חשה שליטה על הקשת. ברנשטיין לקח אותה לרופא, שהגדיר את בעייתה כדחק. חלפו עוד שבעה חדשים עד שהתברר טיב מחלתה. באפריל נסעה עם בארנבוים ליפן כדי לנגן את הקונצ'רטו של דבוז'אק בניצוחו של בארנבוים. הם נסעו יחדיו אך הופעתה בוטלה ברגע האחרון.
ביום כיפורים 1973 היה בארנבוים מודאג מהמתרחש בישראל עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים וביקש מז'קלין שתביא לו את פנקס הטלפונים שלו מן הקומה העליונה והיא סרבה לעשות זאת: היא הרגישה שרגליה אינן נושאות אותה.
בשנת 1973, אובחנה ז'קלין די פרה כחולה בטרשת נפוצה. תגובתה הראשונה הייתה הקלה: סוף סוף נמצא הסבר ממשי לסימפטומים. בתחילה ביטל בארנבוים כמה קונצרטים כדי להיות עם רעייתו, אך לא יכול היה להמשיך בכך; הוא המשיך לעבוד בקדחתנות, וחי בפריז כשהוא מדבר עמה בטלפון מדי ערב. די פרה איבדה לחלוטין את היכולת לנגן ואת חופש התנועה שלה. בין השנים 1977 ל-1980 הגיעה בכיסא גלגלים ללמד בכיתות אמן, ומרגע שהחלה ללמד, גילתה את האפשרות לבטא את עצמה לאו דווקא באמצעות הנגינה אלא באמצעות המילים. ב-1978 הקליטה את התמליל של "פטר והזאב". שנה קודם לכן ביצעה הקראה של פרק תהילים. בשנת 1980 נאלצה לבטל כמה משיעוריהם של תלמידיה המוכשרים עקב קשייה הפיזיים. בשבע השנים האחרונות לחייה הדרדרה בריאותה עד למותה בלונדון, ב-19 באוקטובר 1987, בגיל 42.
בארנבוים היה לצדה בשעת מותה. היא הורישה את כלי הנגינה שלה לצ'לן יו יו מה.
בשנים האחרונות לחיי די פרה, בארנבוים חי בזוגיות עם הפסנתרנית אלנה בשקירובה בפריז, והוליד עמה שני ילדים. השניים נישאו בשנת 1988.
בתרבות

סרט הקולנוע הבריטי "הילרי וג'קי" (1998) מגולל את סיפור חייה של ז'קלין די פרה.
הערות שוליים

↑  HILARY DU PRE & PIERS DU PRE, Jacquline du pre, RANDOM HOUSE, 1977
↑  How Jacqueline du Pré Sparked a Cello Explosion, Strings Magazine, ‏2012-07-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hilary du Pre and Piers du pre, Jacqueline du PRE - A GENIUS IN THE FAMILY, Random House, 1997
↑  י. ביצור, הצ'לאנית שתינשא לבארנבוים - תתגייר, מעריב, 19 באפריל 1967
↑  הפסנתרן בארנבוים יופיע בפני חיילים, מעריב, 29 במאי 1967
אוליה זילברמן, המנצח זובין מהטה והזוג בארנבוים, מעריב, 20 ביוני 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260500805171  PLWABN: 9810664598005606  BIBSYS: 90766341  BNE: XX911091  BnF: cb124027743 (data)  CiNii: DA06977789  GND: 118972316  ISNI: 0000 0000 8108 5464  LCCN: n82063143  LNB: 000208494  MusicBrainz: 6e26a58f-63e8-4397-8cb7-b9f46aedfd32  NDL: 00620601  NKC: js20021111006  NLA: 36063002  NLG: 81558  NLK: KAC201738528  NSK: 000664688  NTA: 073024511  RERO: 02-A003192900  SNAC: w64n0b50  SUDOC: 086265261  Trove: 1205014  VIAF: 29618880   WorldCat (עם VIAF): 29618880 
קברה של ז'קלין די פרה בשכונת גולדרס גרין בלונדון
ג'יימס קולינס (כדורגלן)

ערך זה עוסק בכדורגלן ולשי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ג'יימס מייקל קולינס (באנגלית: James Michael Collins; נולד ב-23 באוגוסט 1983 בניופורט) הוא כדורגלן עבר ולשי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

קולינס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קארדיף סיטי בגיל 11. בשנת 2000 בעודו בן 17 זומן לסגל הבוגרים של המועדון. בנובמבר של שנת 2000 ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה במסגרת הגביע האנגלי נגד בריסטול רוברס בניצחון 1–5. בשנת 2005 זכה לתואר השחקן הולשי של העונה בפרמייר ליג. ביולי 2005 נמכר לווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג תמורת 3.8 מיליון אירו. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת גביע הליגה האנגלית בניצחון 2–4 על שפילד ונסדיי. ב-29 באוקטובר 2005 ערך את הופעת הליגה הראשונה שלו, בהפסד 0–2 לליברפול באנפילד. קולינס כבש את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד פורטסמות' בבוקסינג דיי של 2005. ב-1 בספטמבר 2009 חתם לארבע שנים במועדון האנגלי אסטון וילה, ביום האחרון של חלון ההעברות. בנובמבר 2009 כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 על צ'לסי, שהיה גם שער הניצחון. ב-1 באוגוסט 2012 חתם בחזרה בווסטהאם יונייטד ל-4 שנים תמורת 1.7 מיליון אירו, וקיבל את החולצה מספר 19. ב-15 באוגוסט 2016 כבש שוב את שער הניצחון, בניצחון הגדול 1–2 על צ'לסי. ב-11 בינואר 2019 חתם באיפסוויץ' טאון עד לסוף העונה. יום לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–0 על רותרהאם יונייטד.
נבחרת ויילס

בשנת 2001 זומן לנבחרת ויילס עד גיל 21 בה רשם 13 הופעות רשמיות ב-3 שנים. בשנת 2004 זומן קולינס לנבחרת ויילס. באוקטובר 2007 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 על נבחרת קפריסין במוקדמות יורו 2008. במוקדמות מונדיאל 2010 מונה קולינס לקפטן הנבחרת. קולינס נכלל בסגל הנבחרת לטורניר יורו 2016, אולם לא זכה לדקות משחק.
תארים

גביע וולשי: 2001/2002
הפוטבול ליג הראשונה: 2002/2003
סגנות הגביע האנגלי: 2006
סגנות גביע הליגה האנגלית: 2010
המערך

ערך זה עוסק במערך השני - ברית של מפלגת העבודה ומפ"ם בשנים 1969 - 1984. אם התכוונתם לברית בין מפא"י ואחדות העבודה - פועלי ציון בשנים 1965 - 1968, ראו .
| --- | --- |
סמליל המערך
 מדינה:  ישראל ישראל
 מנהיגים:  לוי אשכול, גולדה מאיר, יצחק רבין, שמעון פרס
 תקופת הפעילות:  1969–1991 (כ־22 שנים)
 אפיון:  רשימה משותפת למפלגת העבודה ולמפ"ם,  מרכז-שמאל המפה הפוליטית
 אידאולוגיות:  ציונות, סוציאל-דמוקרטיה, ציונות סוציאליסטית
 כנסות:  השישית (1965) - האחת עשרה* (1984)   בבחירות לכנסת ה-12 התמודדה העבודה לבדה עם השם "המערך"
 ממשלות:  14, 15, 16, 17, 21, 22, 23
 אותיות:  אמת
 שיא כוחה:  63 מנדטים בעת הקמת הסיעה בסוף הכנסת השישית
 שפל כוחה:  32 מנדטים בכנסת התשיעית
 נוצרה מתוך:  מפלגת העבודה ומפ"ם
 התמזגה לתוך:  התפרקה לרכיביה
 מטה:  רחוב הירקון 110, תל אביב-יפו
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
כנס בחירות של המערך בשנת 1969
המערך של מפלגת העבודה הישראלית ומפלגת הפועלים המאוחדת (המערך השני) היה רשימה משותפת וסיעה משותפת בכנסת של שתי מפלגות: מפלגת העבודה ומפ"ם, ואליה הצטרפו בסוף דרכה רצ, הליברלים העצמאים ויחד.
היסטוריה

המערך השני הוקם ב-20 בינואר 1969, לקראת הבחירות לכנסת השביעית, כשנה לאחר יסוד מפלגת העבודה. הסיעות שהקימו את המערך השני בסוף הכנסת השישית מנו 55 חברי כנסת של העבודה (45 חברי המערך הראשון ועוד 9 חברי רפ"י ללא בן-גוריון שנשאר מחוץ למפלגת העבודה כסיעת יחיד וכן מנדט נוסף של יזהר הררי שפרש ממפלגת ליברלים עצמאיים והצטרף למפלגת העבודה) ושמונה חברי כנסת של מפ"ם. בבחירות לכנסת השביעית שהתקיימו בסוף השנה זכה המערך השני ב-56 מנדטים.
שתי המפלגות שמרו על עצמאות מפלגתית מוחלטת לרבות מוסדות נפרדים, רשימות מוניציפליות נפרדות, סיעות שונות בהסתדרות, עיתונים יומיים נפרדים, מערכות פיננסיות נפרדות וכו'.

הגוש הפרלמנטרי התבטא בכך ששתי המפלגות התמודדו לכנסת באותה רשימה מאוחדת (וכן בבחירות להסתדרות), בה שוריינו מקומות לנציגי שתי המפלגות כפי שסוכם בין מנהיגיהן, ופעלו כסיעה אחת בכנסת בכל הנוגע להצבעות, חקיקה, יוזמות פרלמנטריות, משאים ומתנים קואליציוניים, הצבעות בוועדות השונות ושאילתיות לממשלה.
חברי מפ"ם היו משובצים באופן קבוע במקומות: 5, 10, 19, 26, 33, 40, 46, 59 ומקומות כבוד בעשיריות האחרונות. גם אם חבר כנסת נוסף הצטרף למפלגת העבודה, הוא שובץ תחת המכסה של מפלגת העבודה מבלי לפגוע בשיבוצי מפ"ם.
יחסי הכוחות בתוך המערך היו ברורים, מפלגת העבודה שהייתה מטבע הדברים גדולה יותר ובעלת תמיכה ציבורית רחבה הייתה השותף הבכיר ומפ"ם שירדה מהישגה ההיסטורי של 19 מנדטים בבחירות לכנסת הראשונה ופחדה להפוך למפלגה שולית, מה שקרה בסופו של דבר, הצטרפה על תקן השותף הזוטר. הריצה המשותפת לכנסת שירתה את מטרות שני הצדדים - יו"ר מפלגת העבודה היה מועמד של גוש פרלמנטרי רחב לראשות הממשלה ולא של מפלגתו בלבד, ומפ"ם כאמור נהנתה ממקומות בכנסת שקיבלה כתוצאה משריונים שנעשו במסגרת ההסכם עם מפלגת העבודה.
בתוך מפ"ם היו רבים, בעיקר בקרב הצעירים, שהתנגדו להליכה המשותפת עם מפלגת העבודה שנכפתה על התנועה בשל לחץ רב מהנהגת המפלגה[דרוש מקור]. מפ"ם, שהייתה שמאלית מהעבודה, התנגדה להתנחלויות, תמכה בהתערבות גדולה יותר של הממשלה במשק ובכלכלה, דגלה בשיתוף ערביי ישראל בחיי הממשל והתנגדה למלחמת לבנון הראשונה - עקרונות שסתרו את דרכה של מפלגה העבודה. מפאת לחצים כבדים שהופעלו מההנהגה בטיעון שמפ"ם לא תגיע להישגים של ממש מבחינה אלקטורלית בתור רשימה עצמאית, נשארה המפלגה חלק מהמערך.
בעקבות היחלשותה הפוליטית והאלקטורלית וגירעונות כספיים, הצטרפה המפלגה הליברלית העצמאית לישראל (ל"ע) למערך לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה. במהלך הכנסת העשירית הצטרפה תנועת רצ של שולמית אלוני אל המערך גם היא, אך פרשה לפני הבחירות.
בנוסף ללחץ הפנימי שהצטבר בתוך שורות מפ"ם, ולאחר שהתיקו בבחירות לכנסת האחת עשרה הביא להקמת ממשלת אחדות לאומית, פרשה מפ"ם באופן סופי מן המערך, ובבחירות שלאחר מכן התמודדה באופן עצמאי לכנסת. מפ"ם זכתה בשלושה מנדטים בלבד, מה שאימת את חששות מנהיגי המפלגה, והביא בהמשך הקדנציה לאיחוד בין מפ"ם, רצ ושינוי והקמת מרצ כגוש פרלמנטרי ולאחר מכן כמפלגה. במהלך הכנסת ה-11 התמזגה סיעת יחד של עזר ויצמן במפלגת העבודה.
מפלגת העבודה המשיכה לשמור על השם המערך כשם הרשימה בבחירות לכנסת ה-12 ב-1988 והשם נשאר בשימוש על ידי הסיעה בכנסת עד אוקטובר 1991, שאז שונה השם לסיעת העבודה.
הצבעים הכחולים בסמליל המפלגה שונו לעיתים קרובות בצבעים אדומים או צהובים לצד הכחול (ולעיתים נדירות ללא הכחול כלל).
סמליל המערך - 1969
סמליל המערך - 1977
סמליל המערך בשנות השמונים
הערות שוליים

↑  חיים לנדאו, קם המערך מפ"ם - מפ' העבודה, באתר עיתונות יהודית היסטורית, ‏20 בינואר 1969
↑   הקמת מפלגת המערך, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1969
| סיעות הכנסת התשיעית |
| --- | --- | --- |
| קואליציה | הליכוד (חרות • המפלגה הליברלית • לע"ם) • ד"ש • מפד"ל • שלומציון • אגודת ישראל • התנועה הדמוקרטית • ח"כ יחיד: משה דיין |  |
| אופוזיציה | המערך (העבודה • מפ"ם) • חד"ש (הפנתרים השחורים • רק"ח) • פיתוח ושלום • מחנה של"י • רצ • ליברלים עצמאיים • פועלי אגודת ישראל • הרשימה הערבית המאוחדת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257065405171
אירוויזיון 1963

| --- | --- |

 מספר התחרות:  8 
 גמר:  23 במרץ 1963
 מנחים:  קייטי בויל 
 רשת השידור המפיקה:  BBC
 מיקום האירוע:  הממלכה המאוחדת מרכז הטלוויזיה, לונדון, הממלכה המאוחדת
 השיר הזוכה:  דנמרק דנמרק – "Dansevise" ("בלדת ריקוד"), גרטה ויורגן אינגמן
 שיטת הניקוד:  כל מדינה מעניקה 1 - 5 נקודות
 מספר משתתפות:  16 
 סיימו עם 0 נקודות:  פינלנד פינלנד  שוודיה שוודיה  נורווגיה נורווגיה  הולנד הולנד
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות
 → אירוויזיון 1962 אירוויזיון 1964 ← 
 
תחרות האירוויזיון לשנת 1963 (התחרות השמינית במספר) נערכה ב-23 במרץ אותה שנה באולפני הטלוויזיה של ה-BBC שבלונדון, לאחר שנציגי צרפת, שניצחה שנה קודם לכן, סירבו לארח במדינתם את התחרות.
מנחת התחרות בשנה זו הייתה קייטי בויל, שהנחתה גם את אירוויזיון 1960, שנערך אף הוא בבריטניה.
באירוויזיון זה בפעם הראשונה והיחידה משתתפי התחרות ביצעו את שיריהם ללא ציוד נלווה, וגם הם ביצעו את שיריהם בתפאורה שונה באולפן ללא קהל, וכן בריטניה, הולנד, שווייץ ולוקסמבורג לא שלחו מנצחים על התזמורת.
דנמרק, שיוצגה באותה שנה על ידי הצמד גרטה ויורגן אינגמן, זכתה לראשונה בתחרות אירוויזיון זו.
פינלנד, נורווגיה ושוודיה לא קיבלו ולו נקודה אחת זו הפעם הראשונה מבין תחרויות האירוויזיון שבהן השתתפו, ואילו הולנד לא זכתה בנקודות כלל זו הפעם השנייה ברציפות.
באותה שנה השתתפו לראשונה בתחרות שתי זמרות ישראליות: כרמלה קורן שייצגה את אוסטריה, ואסתר עופרים שייצגה את שווייץ.
במהלך ההצבעה השיר השווייצרי, "T'en vas pas" (אל תעזוב), ששרה אותו הזמרת הישראלית אסתר עופרים, והשיר הדני, "Dansevise" (בלדת ריקוד), הסתמנו כשני המועמדים המשמעותיים ביותר לניצחון.

אולם לאחר שנורווגיה הקריאה את הצבעתה, המנחה ציינה כי היא לא שמעה את חלוקת הנקודות בבירור, ואמרה לנורווגים שהיא תחזור אליהם בהמשך, לאחר הקראת הצבעות של מדינות אחרות.

בהקראה הראשונה שמסר הדובר הנורווגי ניתנו לשווייץ שלוש נקודות ולדנמרק שתי נקודות.

בהקראה השנייה שונו נתוני ההצבעה: נורווגיה העניקה ארבע נקודות לדנמרק ונקודה אחת בלבד לשווייץ. בסיכום הכללי גברו הדנים על השווייצרים בהפרש של שתי נקודות - 42 לעומת 40 בלבד.

למעשה, הסיבה האמיתית לכך שנורווגיה הייתה צריכה לחזור שוב על הצבעתה היא שהדובר הנורווגי לא הקריא את הנקודות על פי הנוהל (כל מדינה הייתה אמורה להעניק 1 - 5 נקודות לחמשת השירים המועדפים עליה).
השירים המשתתפים

| סדר | המדינה | שפה | שם המבצע | שם השיר | תרגום | מיקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הממלכה המאוחדת בריטניה | אנגלית | רוני קרול | Say wonderful things | אמרי דברים נפלאים | 4 | 28 |
| 2 | הולנד הולנד | הולנדית | אנני פאלמן | Een speeldoos | קופסת מוזיקה | 13 | 0 |
| 3 | גרמניה גרמניה | גרמנית | היידי בריהל | Marcel | מרסל | 9 | 5 |
| 4 | אוסטריה אוסטריה | גרמנית ואנגלית | כרמלה קורן | Vielleicht geschieht ein Wunder | אולי קסם יתרחש | 7 | 16 |
| 5 | נורווגיה נורווגיה | נורווגית | אניטה טלאווג | Solhverv | הפוך | 13 | 0 |
| 6 | איטליה איטליה | איטלקית | אמיליו פריקולי | Uno per tutte | אחד בשביל כולם | 3 | 37 |
| 7 | פינלנד פינלנד | פינית | ליילה האלם | Muistojeni laulu | השיר של זכרונותי | 13 | 0 |
| 8 | דנמרק דנמרק | דנית | גרטה ויורגן אינגמן | Dansevise | בלדת מחול | 1 | 42 |
| 9 | יוגוסלביה יוגוסלביה | קרואטית | ויצה ווקוב | Brodovi | ספינות | 11 | 3 |
| 10 | שווייץ שווייץ | צרפתית | אסתר עופרים | T'en vas pas | אל תעזוב | 2 | 40 |
| 11 | צרפת צרפת | צרפתית | אלן ברייר | Elle était si jolie | היא הייתה כה יפה | 5 | 25 |
| 12 | ספרד (1945-1977) ספרד | ספרדית | חוזה גוארדיולה | Algo prodigioso | משהו קסום | 12 | 2 |
| 13 | שוודיה שוודיה | שוודית | מוניקה זטרלונד | En gång i Stockholm | פעם בסטוקהולם | 13 | 0 |
| 14 | בלגיה בלגיה | הולנדית | ז'אק ריימון | Waarom?‎ | למה? | 10 | 4 |
| 15 | מונקו מונקו | צרפתית | פרנסואז ארדי | L'amour s'en va | האהבה הולכת מכאן | 5 | 25 |
| 16 | לוקסמבורג לוקסמבורג | צרפתית | ננה מושקורי | À force de prier | מכוח התפילה | 8 | 13 |
מבצעים חוזרים בתחרות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מבצע | מדינה | שנים קודמות |
| רוני קרול | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 1962 (מקום 4) |
הערות שוליים

↑  יש לציין כי באותה תקופה מירב הנקודות שניתן למתחרה היה חמש נקודות.
תרבות קבוצה A

תבליט גבל שייח' סולימאן (אנ') מראה ככל הנראה את ניצחונו של פרעה קדום, אולי ג'ר, על נובים מקבוצה A בסביבות שנת 3000 לפני הספירה, כמעט מתקופת השושלת הראשונה. גילוף סלע זה מייצג מסע מצרי לתוך נוביה ונמצא ליד הקטרקט השני של נהר הנילוס.
תרבות קבוצה A הייתה תרבות עתיקה ששגשגה בין האשד הראשון והשני של הנילוס בנוביה התחתונה. תרבות זו התקיימה מ-3800 לפני הספירה עד 3100 לפני הספירה בקירוב.
סקירה

בשנת 1907, גילה האגיפטולוג ג'ורג' אנדרו רייזנר לראשונה חפצים, השייכים לתרבות קבוצה A. מוקדים מוקדמים של ציוויליזציה זו כללו את קובניה בצפון ובוהן בדרום, עם אסואן, סיאלה, טושקה וקוסטול (אנ') ביניהם.
אוכלוסיית קבוצה A תוארה כ"דומה מאוד" מבחינה אתנית למצרים הקדם-השושלתיים במאפיינים פיזיים. יצרני קבוצה A שמרו על קשרים מסחריים עם המצרים הקדמונים. הם סחרו בחומרי גלם כמו קטורת, הובנה ושנהב, שלוקטו מאזור הנהר הדרומי. הם גם החליפו קרנליאן מהמדבר המערבי וכן זהב, שנכרה מהמדבר המזרחי (אנ') בתמורה למוצרי אומנות מצרית, שמן זית ופריטים אחרים מאגן הים התיכון. קבוצה A הייתה בעצם תרבות נאוליתית, אם כי כלי נחושת שיובאו ממצרים מוכרים מאתרי קבוצה A.
בתי מגורים של קבוצה A היו מורכבים ברובם מבקתות קנים ומחסות סלע, כאשר רוב היישובים קיבלו צורה של אתרי מחנה זמניים. היישוב המשמעותי היחיד הידוע נמצא באתר אפיה (Afyeh) בנוביה התחתונה, שם נמצאו גם שרידי בתים עם יסודות מאבן. מיקומה, האדריכלות והתרבות החומרית של אפיה, יחד עם ייחודה בנוביה, מצביעים על כך שייתכן שהייתה מאחז מצרי (נקאדה).
נובים מקבוצה A היו רועים-נוודים למחצה וחקלאים ראשוניים שגם עסקו בדיג, ציד וליקוט נרחב. עדויות לחקלאות מופיעות לראשונה בתקופת קבוצה A המאוחרת, בסביבות 3200-3000 לפני הספירה (עכשווית עם נקאדה III).
שפה

הזיקה הלשונית של תרבות קבוצה A אינה ידועה, אך על פי קלוד ריילי, לא סביר שהיא דיברה בשפה של הענף הצפון-מזרחי-סודאני של נילו-סהרה. מעבר לכך ריילי קובע כי "מגוון האפשרויות נותר רחב" וכולל: שפה השייכת לענף אחר (שאיננו צפון-מזרח-סודאני) של משפחת נילו-סהרה, שפה כושית או שפה אפרו-אסייתית אחרת.
קיומה של קבוצה B

תרבות קבוצה A הגיעה לסיומה בסביבות שנת 3100 לפני הספירה, כאשר היא הושמדה, ככל הנראה על ידי שליטי השושלת הראשונה של מצרים. בעקבות תרבות קבוצה A, רייזנר זיהה במקור תרבות קבוצה B וקבוצה C שהתקיימו בתוך נוביה. עם זאת, תאוריית קבוצה B התיישנה כאשר הנרי ס. סמית' הוכיח כי מדובר בביטוי חלול של תרבות קבוצה A. עם המשבר הקיומי של קבוצת B, עולה כי הקבורות הללו היו פשוט גרסאות גרועות יותר של קבורה מקבוצה A וכי טווח התרבות של קבוצה A נמשך מעבר ל-3100 לפני הספירה.
הערות שוליים

1 2 3 4  "Ancient Nubia: A-Group 3800–3100 BC". The University of Chicago. Archived from the original on 21 August 2016. Retrieved 1 July 2016.
↑  Shinnie, Peter L. (28 October 2013). Ancient Nubia. Routledge. p. 43. ISBN 978-1136164651. Retrieved 30 June 2016.
1 2  Mohktar, Gamal (1981). General history of Africa, II: Ancient civilizations of Africa. London: Heinemann Educational Books. p. 148. ISBN 978-0435948054.
↑  Glück, Birgit (2018). "THE HERITAGE OF THE A-GROUP. A CHRONOLOGICAL AND CULTURAL REINVESTIGATION". Ägypten und Levante. 28. Austrian Academy of Sciences Press: 199–218.
1 2  Bard, Kathryn (2015). An introduction to the archaeology of Ancient Egypt. Blackwell. p. 110. ISBN 9780470673362.
↑  Stevenson, Alice (2012). "Social Complexity set in Stone? The A-Group Site of Afyeh". Sudan & Nubia. 16. The Sudan Archaeological Research Society: 13–19.
↑  Gatto, Maria Carmela (December 2006). "The Nubian A-Group: a reassessment". Archeonil. 16.
↑  Galland, M.; et al. (2016). "11,000 years of craniofacial and mandibular variation in Lower Nubia". Sci Rep. 6 (31040). doi:10.1038/srep31040. PMC 4977491.
↑  Rilly, Claude (2019). "Languages of Ancient Nubia". In Raue, Dietrich (ed.). Handbook of Ancient Nubia. Walter de Gruyter GmbH & Co KG. p. 134. ISBN 978-3-11-042038-8.
↑  Smith, Harry Sidney (1966). "The Nubian B-Group" (PDF). Kush: Journal of the Sudan Antiquities Service. 14: 69–124. Retrieved 29 May 2021.
↑  Adams, William Y. (1985). "Doubts about the "Lost Pharaohs"". Journal of Near Eastern Studies. 44 (3): 185–192. doi:10.1086/373128. ISSN 0022-2968. JSTOR 544904. S2CID 161809351.
קישורים חיצונים

Early States and the A-Group 'Proto-Kingdom'
Regional variations in the so-called “A-Group” Culture of Lower Nubia
Hans-Åke Nordstrom: The Nubian A-Group
Maria Gatto: Hunting for the Exclusive Nubian A-Group People; Renée Friedman: Setting the Scene
Nubian Cultures: A and C-Group
Early Burials: A-Group and C-Group
The Exhibit of Nubian Antiquities
Nancy C. Lovell: Nubian A- and C-Groups
Maria Carmela Gatto: The Nubian A-group: a reassessment
פיוטר בגרטיון

| --- | --- |

פיוטר בגרטיון
 לידה:  10 ביולי 1765 קיזליאר, כארתלי-קאחתי 
 פטירה:  24 בספטמבר 1812 (בגיל 47) סימה, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 מקום קבורה:  Yuryev-Polsky District 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מספר צאצאים:  1 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1782–1812 (כ־30 שנה)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 פעולות ומבצעים
 המלחמה הרוסית-צ'רקסית   המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792)   מרד קושצ'יושקו   המערכה הצרפתית באיטליה (1799)   המערכה הצרפתית בשווייץ (1799)   המלחמה הפינית   המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812)   המלחמות הנפוליאוניות
 עיטורים
 אות המסדר מריה תרזיה בדרגת מפקד  אות המסדר גאורגיוס הקדוש  מסדר יוחנן הקדוש של ירושלים  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שנייה  אות המסדר אלכסנדר נבסקי הקדוש  המסדר הצבאי של מריה תרזה  מסדר סנט מוריס ולזרוס  מסדר ג'ון הקדוש  חרב הזהב של גבורה  אות המסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 1  אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  עיטור אנדריי הקדוש  מסדר העיט השחור  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  מסדר העיט האדום 
 
הנסיך פיוטר איוונוביץ בגרטיון (בגאורגית: პეტრე ივანეს ძე ბაგრატიონი, ברוסית: Багратио́н Пётр Ива́нович;‏ 1765 - 12 בספטמבר 1812), היה גנרל רוסי ממוצא גאורגי שהשתתף בצורה פעילה במלחמות נפוליון. הוא פיקד על הצבא הרוסי במערכות נגד האימפריה העות'מאנית ושוודיה, ונהרג בקרב בורודינו.
ביוגרפיה

בגרטיון נולד ב-10 ביולי 1765 בקיזלואר שבדאגסטן והיה צאצא למשפחת בגרטיוני, משפחת מלוכה גיאורגית, מצאצאי בגרט השלישי (975–1014) שהיה המלך הראשון של הממלכה הגאורגית המאוחדת, (המלך האחרון מהשושלת היה סולומון השני (1789–1810) - מלך אימרתי).
אביו, איוואן בגרטיון היה קצין, ואחיו של פיוטר, רומן, היה אף הוא גנרל בצבא הרוסי.
בגרטיון התגייס לצבא הרוסי בשנת 1782, ושרת מספר שנים בקווקז. הוא השתתף במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1787–1792 ובמערכה נגד פולין בשנת 1794. ערכו הוכר על ידי אלכסנדר סובורוב, כאשר הצטרף למערכה נגד האיטלקים והשווייצרים בשנת 1799, ובמיוחד הישגו הגדול בכיבוש ברסה שבאיטליה.
הישגיו במלחמה בשנת 1805 היו משמעותיים יחסית לביצועי הגנרלים האחרים של הצבא הרוסי. עם כמה אלפי חיילים הצליח להדוף התקפות חוזרות ונשנות בקרב הולברון והצליח לחפות על נסיגתו של רוב הצבא שהיה תחת פיקודו של קוטוזוב. בקרב אוסטרליץ ב-2 בדצמבר 1805 נלחם בגרטיון נגד האגף השמאלי של הצבא הצרפתי שהיה תחת פיקודו של לאן. הוא לחם בעקשות ובגבורה בקרב פרייסיש איילאו ב-7 בפברואר 1807, בקרב היילסברג ב-11 ביוני 1807, ובקרב פרידלנד ב-14 ביוני 1807.
בגרטיון כבש את איי אולנד תוך התקדמות אמיצה לרוחב המפרץ הפיני, בזמן המלחמה הפינית בשנת 1808 (מלחמת רוסיה בשוודיה), ובשנת 1809 הוא הוביל את הצבא הרוסי נגד הטורקים במלחמה העות'מאנית רוסית של 1806–1812. באותה שנה הוא קודם לדרגת גנרל חיל הרגלים. 
פעולותיו במשך השנים ההן גרמו לו להופיע כדמות משנית ברומן של טולסטוי מלחמה ושלום.
בשנת 1812, בזמן מלחמת רוסיה צרפת, פיקד בגרטיון על 2 ארמיות מערביות, וכבש את מוגילב שבבלארוס (23 ביולי 1812). הוא הצטרף מחדש לצבא העיקרי תחת פיקודו של ברקלאי דה טולי, והוביל את האגף השמאלי בקרב בורודינו (7 בספטמבר 1812), שם נורה ונפצע אנושות. 
הוא מת ב-12 בספטמבר 1812 בכפר סימי, השייך לדודתו.
לאחר מותו

הצאר ניקולאי הראשון הקים לזכרו מצבת זיכרון בשדה בו התרחש קרב בורודינו. גופת הגנרל הועברה למקום בו הוא נהרג ונשארה שם עד היום. 
הקבר הופצץ במהלך מלחמת העולם השנייה (הנהלת המוזאון המקומי הצליחה לשמור רק חלקים מעצמותיו ותכריכיו), אבל מאז הקבר שוחזר.
סטלין קרא למתקפה הסובייטית המוצלחת שבוצעה ב-22 ביוני 1944, מבצע בגרטיון על שמו. 
אחרי המלחמה סיפחה רוסיה הסובייטית את פרוסיה המזרחית ומאז העיר הגרמנית Preußisch Eylau נקראה בגרטיונובסק, על שמו.
גלריה

אנדרטה לבגרטיון (רו') בקוטוזובסקי פרוספקט במוסקבה
בול דואר סובייטי לכבוד פיוטר בגרטיון
בול דואר רוסי לכבוד פיוטר בגרטיון
פרס האמן הצעיר

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  משרד התרבות והספורט 
 
פרס האמן הצעיר הוא אחד ממספר פרסים המוענקים מדי שנה לאמנים ישראלים על ידי המדור לאמנות פלסטית במועצה לתרבות ולאמנות, מטעם משרד התרבות והספורט. הפרס מוענק מדי שנה לעשרה אמנים צעירים בתחומי האמנות הפלסטית. הפרס נועד לעודד את האמן הצעיר. כל זוכה מקבל פרס בשווי על 10,000 ש"ח.
זכאים לקבל את הפרס אמנים בגילאי 27 עד 35, שהם תושבי ישראל ומתגוררים בה דרך קבע, ואשר הוכיחו פעילות מקצועית מוכרת ומתמשכת בת שלוש שנים לפחות, ובכלל זה השתתפו בשתי תערוכות קבוצתיות סלקטיביות שלא במסגרת בית הספר, או בתערוכת יחיד במוזיאון, או בגלריה מוכרת. אמן שכבר זכה בפרס בעבר, לא יוכל לקבלו פעם נוספת.