stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת אתיופיה-אריתריאה
הערות שוליים

↑  https://edition.cnn.com/2018/07/09/africa/ethiopia-abiy-ahmed-eritrea-war-intl/index.html
↑  Will arms ban slow war? BBC 18 May 2000
↑  Winfield, Nicole (Associated Press) (13 במאי 2000). "UN hints at sanctions if Eritrea and Ethiopia do not end fighting". The Independent. אורכב מ-המקור ב-8 באוקטובר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Staff. Ethiopia rejects war criticism, BBC, 14 April 2000
↑ Tens of thousandsEritrea: Final deal with Ethiopia BBC 4 December 2000
Eritrea orders Westerners in UN mission out in 10 days, International Herald Tribune, 7 December 2005
↑
↑  "Q&A: Horn's bitter border war". London: BBC. 7 בדצמבר 2005. נבדק ב-7 ביוני 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Horn tensions trigger UN warning". London: BBC. 4 בפברואר 2004. נבדק ב-7 ביוני 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Horn border tense before deadline". London: BBC. 23 בדצמבר 2005. נבדק ב-7 ביוני 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  After 70,000 deaths, Eritrea and Ethiopia prepare for war again - Times Online, web.archive.org, ‏2011-10-12
↑  Former U.S. Ambassador: Eritrea and Ethiopia Unlikely To Resume War - Jimma Times, web.archive.org, ‏2012-03-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601992905171  BnF: cb15029840w (data)  LCCN: sh00004255 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אתיופיה ובנושא מדינות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משפחה מודרנית

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים מוקומנטריה
 יוצרים:  כריסטופר לויד סטיבן לויתן
 שחקנים:  אד אוניל ג'ולי באוון טיי בורל ג'סי טיילר פרגוסון סופיה ורגרה   אריק סטונסטריט שרה היילנד אריאל וינטר נולן גולד ריקו רודריגז אוברי אנדרסון-אמונס
 פרסים:  22 פרסי אמי   פרס פיבודי   5 פרסי גילדת שחקני המסך   פרס גלובוס הזהב
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 מספר עונות:  11
 מספר פרקים:  250
 הפקה
 מפיק:  כריסטופר לויד 
 מפיקים בפועל:  כריסטופר לויד סטיבן לויתן
 חברת הפקה:  Lloyd-Levitan Productions   20th Century Fox Television
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה, הולו, נטפליקס, דיסני+ 
 אתר צילומים:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 אורך פרק:  23-20 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ABC
 רשת שידור בישראל:  yes Comedy Disney+ 
 תקופת שידור מקורית:  23 בספטמבר 2009 – 8 באפריל 2020
 קישורים חיצוניים
 דף הסדרה באתר ABC
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משפחה מודרנית (באנגלית: Modern Family) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה מוקומנטרית של רשת ABC. הסדרה נוצרה על ידי כריסטופר לויד וסטיבן לויתן ומופקת על ידי Fox Television Studios. הסדרה עלתה לראשונה לשידור ב-23 בספטמבר 2009 והסתיימה ב-8 באפריל 2020.
הסדרה עוקבת אחר קורות משפחתם של ג'יי פריצ'ט ושני ילדיו, קלייר דאנפי ומיטשל פריצ'ט, המתגוררים בלוס אנג'לס. ג'יי, ראש המשפחה, חי עם אשתו השנייה גלוריה, קולומביאנית הצעירה ממנו בשנים רבות, ומשמש אבא חורג לבנה מנישואיה הקודמים, מני. קלייר היא עקרת בית, נשואה לפיל דאנפי ולהם שלושה ילדים - היילי, אלכס ולוק. מיטשל ובן-זוגו קמרון הם זוג חד-מיני והוריה המאמצים של תינוקת וייאטנמית, לילי.
הסדרה עלתה לאוויר ברשת ABC ב-23 בספטמבר 2009 וזכתה לתשבחות המבקרים. הסדרה זכתה ב-22 פרסי אמי לכל אורך עונותיה מתוך 75 מועמדויות, בהם חמש פעמים ברציפות בפרס אמי לסדרת הקומדיה הטובה ביותר, בפרס פיבודי, חמישה פרסי גילדת שחקני המסך בפרס גלובוס הזהב לסדרה הקומית הטובה ביותר לשנת 2011 וכן בפרסים נוספים, והייתה מועמדת בין היתר לעוד פרסי גלובוס הזהב ולפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
בישראל, הסדרה שודרה בערוץ yes Comedy וכיום יש שידורים חוזרים וכל הסדרה קיימת ב-VOD. ב-24 ביולי 2020 עלו כל 11 העונות לשידור בנטפליקס, אך ב-31 בדצמבר 2021 הסדרה ירדה משידור בחברה.
דמויות

"משפחה מודרנית" סובבת סביב שלוש משפחות אשר קשורות זו לזו דרך ג'יי פריצ'ט וילדיו, קלייר ומיטשל. המשפחות נפגשות אחת עם השנייה באירועים משפחתיים, בשכונת המגורים, ודרך קשרים בין-משפחתיים.
| שחקן | דמות | עונות> 1 | עונות> 2 | עונות> 3 | עונות> 4 | עונות> 5 | עונות> 6 | עונות> 7 | עונות> 8 | עונות> 9 | עונות> 10 | עונות> 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אד אוניל | ג'יי פריצ'ט | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| סופיה ורגרה | גלוריה פריצ'ט | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| ריקו רודריגז | מני דלגאדו | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| טיי בארל | פיל דאנפי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| ג'ולי בואן | קלייר דאנפי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| שרה היילנד | היילי דאנפי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| אריאל וינטר | אלכס דאנפי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| נולן גולד | לוק דאנפי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| ג'סי טיילר פרגוסון | מיטשל פריצ'ט | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| אריק סטונסטריט | קמרון טאקר | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| אוברי אנדרסון-אמונס | לילי טאקר-פריצ'ט | משני | משני | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| ג'רמי מגווייר | ג'ו פריצ'ט |  |  |  | משני | משני | משני | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי | ראשי |
| ריד יואינג | דילן מרשל | משני | משני | משני | משני | משני | אורח | משני | אורח | אורח | משני | ראשי |
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון | דירוג | ממוצע צופים (במיליונים) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 24 | 24 | 23 בספטמבר 2009 | 19 במאי 2010 | 36 | — |
|  | 2 | 24 | 24 | 22 בספטמבר 2010 | 25 במאי 2011 | 24 | — |
|  | 3 | 24 | 24 | 21 בספטמבר 2011 | 23 במאי 2012 | 15 | — |
|  | 4 | 24 | 24 | 26 בספטמבר 2012 | 22 במאי 2013 | 18 | — |
|  | 5 | 24 | 24 | 25 בספטמבר 2013 | 21 במאי 2014 | 19 | — |
|  | 6 | 24 | 24 | 24 בספטמבר 2014 | 20 במאי 2015 | 24 | — |
|  | 7 | 22 | 22 | 23 בספטמבר 2015 | 18 במאי 2016 | 36 | — |
|  | 8 | 22 | 22 | 21 בספטמבר 2016 | 17 במאי 2017 | 34 | — |
|  | 9 | 22 | 22 | 27 בספטמבר 2017 | 16 במאי 2018 | 58 | — |
|  | 10 | 22 | 22 | 26 בספטמבר 2018 | 8 במאי 2019 | 65 | — |
|  | 11 | 18 | 18 | 25 בספטמבר 2019 | 8 באפריל 2020 | 48 | — |
פרקים

נדמה שרוב הפרקים של הסדרה אינם עוקבים אחר רצף כרונולוגי כלשהו. חלק מהפרקים נפתחים בכך שחלק מהדמויות "מתראיינות" למצלמה (בדומה לסרט תיעודי) ונשאלות על נושא מסוים בתחום היחסים או משפחה, וסביב נושא זה נעה עלילת הפרק - אשר עוקב אחר התנהלויות מביכות, הרפתקאות, תאונות ותקלות אשר עוברות על בני ובנות המשפחה באופן טבעי באותו היום.
פרק יכול להתמקד בדמות מסוימת או במשפחה מסוימת או בין יחסים בין שתי דמויות וכדומה. רבים מהפרקים מסתיימים בראיון של אחד מבני המשפחה אשר אומר את דעתו על הנושא שבו דן הפרק, ובכך מסכם אותו מנקודת מבטו. בנוסף, סוף הפרק כמעט תמיד יכלול פתרון מעודד לסוגיה שהתעוררה בפרק ויפתור קונפליקטים או מתחים שהתעוררו במהלכו. ישנם פרקים אשר אין בהם קו עלילה אחיד, אך הם יעקבו אחר אירוע מסוים המקשר בין כל שלוש המשפחות.
פרקים > עונה 1

העונה הראשונה של הסדרה שודרה בארצות הברית החל מ-23 בספטמבר 2009 ועד ל-19 במאי 2010. רשת השידור הזמינה בתחילה 13 פרקים ושיבצה אותם בעונת השידורים של סתיו 2009–2010, אך ב-8 באוקטובר 2009 לסדרה ניתן אישור לעונה שלמה שכללה 24 פרקים.
| מספר פרק | מספר פרק בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | מספר צופים בארצות הברית (במליונים) | שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | "Pilot" | ג'ייסון ויינר | סטיבן לויתן וכריסטופר לויד | 12.61 | 23 בספטמבר 2009 |
| 2 | 2 | "The Bicycle Thief" | ג'ייסון ויינר | ביל רובל | 9.99 | 30 בספטמבר 2009 |
| 3 | 3 | "Come Fly With Me" | ג'ייסון ויינר | דן או'שנון | 8.82 | 7 באוקטובר 2009 |
| 4 | 4 | "The Incident" | ג'ייסון ויינר | סטיבן לויתן | 9.29 | 14 באוקטובר 2009 |
| 5 | 5 | "Coal Digger" | ג'ייסון ויינר | כריסטופר לויד | 8.57 | 21 באוקטובר 2009 |
| 6 | 6 | "Run for Your Wife" | ג'ייסון ויינר | פול קוריגן | 9.23 | 28 באוקטובר 2009 |
| 7 | 7 | "En Garde" | רנדל איינהורן | בראד וולש | 8.59 | 4 בנובמבר 2009 |
| 8 | 8 | "Great Expectations" | ג'ייסון ויינר | ג'ו לוסון | 9.16 | 18 בנובמבר 2009 |
| 9 | 9 | "Fizbo" | ג'ייסון ויינר | פול קוריגן ובראד וולש | 7.12 | 25 בנובמבר 2009 |
| 10 | 10 | "Undeck the Halls" | רנדל איינהורן | דן או'שנון | 9.67 | 9 בדצמבר 2009 |
| 11 | 11 | "Up All Night" | מייקל גיימר | כריסטופר לויד | 10.22 | 6 בינואר 2010 |
| 12 | 12 | "Not in My House" | כריס קוך | קרוליין ויליאמס | 7.85 | 13 בינואר 2010 |
| 13 | 13 | "Fifteen Percent" | ג'ייסון ויינר | סטיבן לויתן | 9.83 | 20 בינואר 2010 |
| 14 | 14 | "Moon Landing" | ג'ייסון ויינר | ביל רובל | 9.19 | 3 בפברואר 2010 |
| 15 | 15 | "My Funky Valentine" | מייקל ספילר | ג'רי קולינס | 9.84 | 10 בפברואר 2010 |
| 16 | 16 | "Fears" | רג'י הודלין | סטיבן לויתן | 8.08 | 3 במרץ 2010 |
| 17 | 17 | "Truth Be Told" | ג'ייסון ויינר | ג'ו לוסון | 8.95 | 10 במרץ 2010 |
| 18 | 18 | "Starry Night" | ג'ייסון ויינר | דני זוקר | 9.18 | 24 במרץ 2010 |
| 19 | 19 | "Game Changer" | קווין סאליבן | ג'ו לוסון, אלכס הרשלג, ונסה מקארתי | 9.51 | 31 במרץ 2010 |
| 20 | 20 | "Benched" | כריס קוך | דני זוקר | 8.88 | 14 באפריל 2010 |
| 21 | 21 | "Travels with Scout" | סת' גורדון | פול קוריגן ובראד וולש | 10.01 | 28 באפריל 2010 |
| 22 | 22 | "Airport 2010" | ג'ייסון ויינר | דן או'שנון וביל רובל | 9.48 | 5 במאי 2010 |
| 23 | 23 | "Hawaii" | סטיב לויתן | פול קוריגן ובראד וולש | 10.34 | 12 במאי 2010 |
| 24 | 24 | "Family Portrait" | ג'ייסון ויינר | אילנה וורניק | 10.01 | 19 במאי 2010 |
פרקים > עונה 2

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-22 בספטמבר 2010 והסתיים ב-25 במאי 2011. העונה כללה 24 פרקים.
בסיום העונה, קאם ומיטש מחליטים לאמץ תינוק נוסף.
| מספר פרק | מספר פרק בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | מספר צופים בארצות הברית (במליונים) | שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 | 1 | The Old Wagon | מייקל ספילר | ביל רובל | 12.67 | 22 בספטמבר 2010 |
| 26 | 2 | The Kiss | סקוט אליס | אברהם היגנבות'ם | 11.92 | 29 בספטמבר 2010 |
| 27 | 3 | Earthquake | מייקל ספילר | פול קוריגן ובראד וולש | 11.44 | 6 באוקטובר 2010 |
| 28 | 4 | Strangers on a Treadmill | סקוט אליס | דני צוקר | 11.45 | 13 באוקטובר 2010 |
| 29 | 5 | Unplugged | מייקל ספילר | סטיבן לויתן | 11.97 | 20 באוקטובר 2010 |
| 30 | 6 | Halloween | מייקל ספילר | ג'פרי ריצ'מן | 13.14 | 27 באוקטובר 2010 |
| 31 | 7 | Chirp | מייקל ספילר | דן או'שנון | 12.24 | 3 בנובמבר 2010 |
| 32 | 8 | Manny Get Your Gun | מייקל ספילר | דני צוקר וכריסטופר לויד | 12.09 | 17 בנובמבר 2010 |
| 33 | 9 | Mother Tucker | מייקל ספילר | פול קוריגן ובראד וולש | 10.57 | 24 בנובמבר 2010 |
| 34 | 10 | Dance Dance Revelation | גייל מנקוסו | אילנה ורניק | 11.07 | 8 בדצמבר 2010 |
| 35 | 11 | Slow Down Your Neighbors | גייל מנקוסו | אילנה ורניק | 11.83 | 5 בינואר 2011 |
| 36 | 12 | Our Children, Ourselves | אדם שנקמן | דן או'שנון וביל רובל | 11.12 | 12 בינואר 2011 |
| 37 | 13 | Caught in the Act | מייקל ספילר | סטיבן לויתן וג'פרי ריצ'מן | 10.94 | 19 בינואר 2011 |
| 38 | 14 | Bixby's Back | כריס קוך | דני צוקר | 13.16 | 9 בפברואר 2011 |
| 39 | 15 | Princess Party | מייקל ספילר | איליין קו | 10.57 | 16 בפברואר 2011 |
| 40 | 16 | Regrets Only | דין פריסו | אברהם היגנבות'ם | 10.17 | 23 בפברואר 2011 |
| 41 | 17 | Two Monkeys and a Panda | בת' מקארתי-מילר | קרול לייפר | 10.11 | 2 במרץ 2011 |
| 42 | 18 | Boys' Night | כריס קוך | סטיבן לויתן וג'פרי ריצ'מן | 9.90 | 23 במרץ 2011 |
| 43 | 19 | The Musical Man | מייקל ספילר | פול קוריגן ובראד וולש | 9.61 | 13 באפריל 2011 |
| 44 | 20 | Someone to Watch Over Lily | מייקל ספילר | ביל רובל | 9.95 | 20 באפריל 2011 |
| 45 | 21 | Mother's Day | מייקל ספילר | דן או'שנון ואילנה ורניק | 9.90 | 4 במאי 2011 |
| 46 | 22 | Good Cop Bad Dog | פרד סאבאג' | אברהם היגנבות'ם וג'פרי ריצ'מן | 10.15 | 11 במאי 2011 |
| 47 | 23 | See You Next Fall | סטיבן לויתן | דני צוקר | 10.30 | 18 במאי 2011 |
| 48 | 24 | The One That Got Away | ג'ים בגדונס | פול קוריגן, בראד וולש ודן או'שנון | 10.31 | 25 במאי 2011 |
פרקים > עונה 3

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-21 בספטמבר 2011 והסתיים ב-23 במאי 2012. העונה כללה 24 פרקים.
לאורך העונה, קאם ומיטש מנסים לאמץ תינוק זכר ממוצא אמריקאי, נפגשים עם מספר אמהות המוסרות את ילדיהם לאימוץ, ואף דנים עם קלייר על האופציה ליצור זיגוטה מהביצית שלה ומהזרע של קאם, כך שהתינוק יהיה מחצית פריצ'ט ומחצית טאקר.
כמו כן, בתחילת העונה דילן, בן זוגה של היילי, מצטרף אל המשפחה לחופשה משפחתית, בה מציע נישואין להיילי. היילי דוחה את הצעתו והשניים נפרדים. השניים נפגשים שנית בפרק 22 בעונה בדיסנילנד וחוזרים.
בפרק סיום העונה, קאם ומיטש מוצאים תינוק לאימוץ, אך האם מחליטה לשמור אותו בסופו של דבר, ובנוסף, גלוריה מגלה שהיא בהריון מג'יי.
| מספר פרק | מספר פרק בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | מספר צופים בארצות הברית (במליונים) | שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 49 | 1 | Dude Ranch | ג'ייסון וינר | פול קוריגן, בראד וולש ודן או'שנון | 14.53 | 21 בספטמבר 2011 |
| 50 | 2 | When Good Kids Go Bad | מייקל ספילר | ג'פרי ריצ'מן | 14.53 | 21 בספטמבר 2011 |
| 51 | 3 | Phil on Wire | ג'ייסון וינר | דני צוקר וביאנקה דאגלס | 13.45 | 28 בספטמבר 2011 |
| 52 | 4 | Door to Door | כריס קוך | ביל רובל | 13.24 | 5 באוקטובר 2011 |
| 53 | 5 | Hit and Run | ג'ייסון וינר | איליין קו | 13.65 | 12 באוקטובר 2011 |
| 54 | 6 | Go Bullfrogs! | סקוט אליס | אברהם היגנבות'ם | 13.04 | 19 באוקטובר 2011 |
| 55 | 7 | Treehouse | ג'ייסון וינר | סטיבן לויתן | 13.37 | 2 בנובמבר 2011 |
| 56 | 8 | After the Fire | פרד סאבאג' | דני צוקר | 12.91 | 16 בנובמבר 2011 |
| 57 | 9 | Punkin Chunkin | מייקל ספילר | בן קרלין | 12.72 | 23 בנובמבר 2011 |
| 58 | 10 | Express Christmas | מייקל ספילר | סינדי צ'ופאק | 12.20 | 7 בדצמבר 2011 |
| 59 | 11 | Lifetime Supply | כריס קוך | ג'פרי ריצ'מן וביל רובל | 14.03 | 4 בינואר 2012 |
| 60 | 12 | Egg Drop | ג'ייסון וינר | פול קוריגן ובראד וולש | 12.12 | 11 בינואר 2012 |
| 61 | 13 | Little Bo Bleep | כריס קוך | סינדי צ'ופאק | 11.89 | 18 בינואר 2012 |
| 62 | 14 | Me? Jealous? | מייקל ספילר | בן קרלין | 12.90 | 8 בפברואר 2012 |
| 63 | 15 | Aunt Mommy | מייקל ספילר | אברהם היגנבות'ם ודן או'שנון | 11.23 | 15 בפברואר 2012 |
| 64 | 16 | Virgin Territory | ג'ייסון וינר | איליין קו | 11.54 | 22 בפברואר 2012 |
| 65 | 17 | Leap Day | גייל מנקוסו | דני צוקר | 11.63 | 29 בפברואר 2012 |
| 66 | 18 | Send Out the Clowns | סטיבן לויתן | סטיבן לויתן, ג'פרי ריצ'מן וביל רובל | 10.60 | 14 במרץ 2012 |
| 67 | 19 | Election Day | בריאן קראנסטון | בן קרלין | 10.35 | 11 באפריל 2012 |
| 68 | 20 | The Last Walt | מייקל ספילר | פול קוריגן, בראד וולש ודן או'שנון | 10.21 | 18 באפריל 2012 |
| 69 | 21 | Planes, Trains and Cars | מייקל ספילר | פול קוריגן ובראד וולש | 10.06 | 2 במאי 2012 |
| 70 | 22 | Disneyland | ג'יימס בגדונס | סידי צ'ופאק | 10.58 | 9 במאי 2012 |
| 71 | 23 | Tableau Vivant | גייל מנקוסו | איליין קו, ג'פרי ריצ'מן וביל רובל | 9.36 | 16 במאי 2012 |
| 72 | 24 | Baby on Board | סטיבן לויתן | אברהם היגנבות'ם | 10.07 | 23 במאי 2012 |
פרקים > עונה 4

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-26 בספטמבר 2012 והסתיים ב-22 במאי 2013. העונה כללה 24 פרקים.

בחודש יולי, לפני שהחלו צילומי העונה הרביעית, פרץ סכסוך בין כל השחקנים הראשיים לבין הפקת הסדרה. השחקנים, שקיבלו עד אז 65 אלף דולר לפרק (למעט אד אוניל, שהשתכר 105 אלף דולר והצטרף למאבקם של השחקנים האחרים לאות סולידריות), דרשו העלאה בשכרם, וטענו שהחוזה עליהם הוחתמו הוא בלתי חוקי. לאחר משא ומתן השחקנים קיבלו חוזים חדשים והמשבר נפתר.
פרקים > עונה 5

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-25 בספטמבר 2013 והסתיים ב-21 במאי 2014. העונה כללה 24 פרקים.
פרקים > עונה 6

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-24 בספטמבר 2014 והסתיים ב-20 במאי 2015. העונה כללה 24 פרקים.
פרקים > עונה 7

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-23 בספטמבר 2015 והסתיים ב-18 במאי 2016. העונה כללה 22 פרקים.
פרקים > עונה 8

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-21 בספטמבר 2016 והסתיים ב-17 במאי 2017. העונה כללה 22 פרקים.
פרקים > עונה 9

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-27 בספטמבר 2017. העונה הסתיימה ב-19 במאי 2018. העונה כללה 22 פרקים.
פרקים > עונה 10

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-26 בספטמבר 2018. עונה זו מכילה 22 פרקים.
פרקים > עונה 11

שידורה של עונה זו בארצות הברית החל ב-25 בספטמבר 2019 והסתיים ב-8 באפריל 2020. עונה זו היא העונה האחרונה בסדרה, היא כללה 18 פרקים כאשר פרק הסיום היה פרק כפול ששודר ברצף.
ביקורות

רותה קופפר, כתבת הטלוויזיה של עיתון "הארץ", כתבה על הסדרה: "הסיטקום משפחה מודרנית, הוא משב רוח מרענן. זו סדרה מצחיקה, מודעת לעצמה, חריפה ומתוקה, שמחזירה את ההומור למצבים המשפחתיים בלי לחנך או לעקוץ יותר מדי. יש בה מידה נכונה של אירוניה ואהבה לצד כתיבה מושחזת, משחק מעולה, דמויות ייחודיות והרבה מאוד מצבים קומיים". הסדרה מתאפיינת ברמה מסוימת של שבירת הקיר הרביעי, כך שלעיתים קרובות הדמויות מגניבות מבט חטוף אל המצלמה ומחוות הבעה שמשדרת לצופה "שים לב לזה" או "האם שמת לב?".
הרפובליקה הספרדית השנייה

הרפובליקה הספרדית השנייה הייתה משטר שהתקיים בספרד משנת 1931 עד 1 באפריל 1939. הרפובליקה נוצרה ב-1931, עת עזב המלך אלפונסו ה-13 את המדינה בעקבות ניצחונם של מועמדים רפובליקנים בבחירות מקומיות ועירוניות ואימוצה של חוקה רפובליקנית. בשנת 1939, לאחר שנכנעו אחרוני הכוחות הרפובליקנים בפני הכוחות הלאומניים בראשותו של פרנסיסקו פרנקו, בסופה של מלחמת האזרחים הספרדית, באה תקופתה של רפובליקה זו אל קיצה.
החוקה של שנת 1931

עזיבת המלך הביאה להקמת ממשלה זמנית תחת ניסטו אלקלה סאמורה, וקורטס מכונן אשר התכנס במטרה להכין את החוקה החדשה אשר אומצה ב-9 בדצמבר 1931. שינוי המשטר הביא לעליית ממשלה רפובליקנית-סוציאליסטית תחת הנהגתו של הנשיא מנואל אסאניה. בין שאר החירויות החוקתיות שנכללו בחוקה החדשה, נכללו זכות הביטוי, זכות ההתאגדות, הפרדת הדת מהמדינה, הוכרה הזכות להתגרש, וכן הורחבה זכות ההצבעה לנשים. לעומת כל זאת, החוקה החדשה נישלה את האצולה הספרדית מכל המעמד המשפטי הנפרד שהיה לה; מבנה הרשות המחוקקת פושט לפרלמנט המורכב מבית אחד אשר נקרא קונגרס הנבחרים; ויצרה את הבסיס המשפטי להלאמה של תשתיות ציבוריות כגון: אדמות, בנקים, ופסי רכבת. החוקה החדשה יצרה אכן מצב שבו יש יותר חירויות חוקתיות וייצוג, אך עדיין מצבם של הקתולים נפגע.
החוקה הרפובליקנית שינתה גם את סמליה של המדינה. המנון רִייֶגוֹ נבחר להמנון הרשמי של המדינה והטריקולור, בעל שלושת הפסים, אדום - צהוב - סגול הרוחביים, נהיה לדגל המדינה. תחת החוקה החדשה, קיבלו אזוריה של ספרד זכות לאוטונומיה בפעם הראשונה בהיסטוריה. קטאלוניה (1932), וחבל הבסקים (1936) מימשו זכות זו. כמו כן אנדלוסיה, אראגון, וגליסיה היו במשא ומתן עם הממשלה לגבי מימוש האוטונומיה לפני פריצת מלחמת האזרחים. בסך הכל, למרות יצירתם של היקף רחב של חירויות, מנסחי החוקה נכשלו בהשגת הסכמה לגבי נושאים עיקריים עם הימין השמרני, אשר היה מושרש בצורה רבת כוח באזורי הכפר, וכן גם עם הכנסייה הקתולית, אשר בתי הספר שהיו בניהולה, הולאמו על ידי הממשלה הרפובליקנית.
החוקה הספרדית של 1931 הייתה רשמית בתוקף משנת 1931 עד 1939; ואולם, עד אביב 1936, קצת לפני פריצתה של מלחמת האזרחים הספרדית, החוקה ברובה הוזנחה על ידי השמאל הקיצוני שהשתלט על המדינה, ואשר שלל את זכויות האזרח של המרכז והימין השמרני.
תקופת 35–1934 ומרד הכורים

בבחירות ב-1934 ניצחה מפלגת CEDA, ובהנהגתו של חוסה מריה חיל-רובלס הוקמה קואליציה של מפלגות ימין-מרכז, וימין קיצוני. CEDA הקימה קואליציה עם המפלגה הרפובליקנית הרדיקלית בהנהגתו של אלחנדרו לרו, ואשר הגיעה למקום השני. ולעומתם, הסוציאליסטים הגיעו למקום השלישי. לרו התמנה לראש הממשלה, והממשלה בראשותו הקפיאה את רוב הרפורמות שיזמה הממשלה הקודמת.
ההכללה של שלושה שרים ממפלגת CEDA בממשלה שהתקיימה ב-1 באוקטובר 1934 הביאה לפריצת שביתה כללית ומרד של אנרכיסטים וסוציאליסטים באסטוריאס ב-6 באוקטובר. הכורים באסטוריאס השתלטו על בירת המחוז אוביידו, הרגו פקידים וכמרים, שרפו תיאטראות ואת האוניברסיטה. מרד זה נמשך כשבועיים עד אשר הוא דוכא על ידי הצבא, בהנהגתו של פרנסיסקו פרנקו, אשר במהלך דיכוי המרד הרס חלקים גדולים מהעיר. מבצע צבאי זה הביא לפרנקו את הכינוי "הקצב מאסטוריאס". מרד אחר שבוצע על ידי אוטונומיסטים בקטלוניה דוכא גם הוא, ובעקבותיו נעשו מעצרים המונים ומשפטי בזק למורדים.
הקפאת רפורמת האדמות שהממשלה הקודמת ניסתה לבצע, וכישלון מרד הכורים באסטוריאס, הביא לתפנית רדיקלית יותר במפלגות השמאל, ובמיוחד במפלגת PSOE (המפלגה הסוציאליסטית), שם המנהיג המתון אינדאלסיו פרייטו הפסיד לפרנסיסקו לרגו קבליירו אשר קרא למהפכה סוציאליסטית. באותו הזמן, מעורבותה של מפלגת המרכז שבשלטון בפרשת סטרפרלו החלישה אותה מאוד, והביאה לקיטוב פוליטי קיצוני בין הימין והשמאל. הבדלים אלו נהפכו לברורים ביותר בבחירות 1936.
הבחירות של 1936

ב-16 בפברואר 1936 נערכו בחירות חדשות בספרד. למרות היריבויות ואי-ההסכמות שבין הסוציאליסטים, קומוניסטים, והרפובליקנים השמאלנים המבוססים במדריד ובקטלוניה, הוחלט ביניהם כי כדאי להם לעבוד ביחד, ולכן הם הקימו את החזית העממית. החזית העממית זכתה בבחירות ל-263 מקומות בפרלמנט כנגד 156 מקומות לימין אשר התאגד בקואליציה שנקראה "החזית הלאומית" ושהורכבה מחברי מפלגת CEDA, קרליסטים, ומלוכנים. מפלגת המרכז המתונה זכתה לייצוג כמעט אפסי; בין הבחירות ב-34' ו-36' קבוצתו של לרו נפלה מ-104 מקומות ל-9 בלבד.
בחודשים שלאחר מכן הייתה אלימות גואה בין השמאל והימין. מצב עניינים זה רק הוחרף עם הקמת הפלנחה הספרדית, מפלגה לאומנית בראשותו של חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, בנו של ראש הממשלה לשעבר. אומנם מפלגה זו קיבלה רק 0.7% מהקולות בבחירות, אך עד יולי 1936 היא כבר מנתה כ-40,000 חברים.
ההתנקשויות בקסטיליו ובסוטלו

ב-12 ביולי 1936 סגן חוסה קסטיליו, חבר חשוב בארגון הצבאי האנטי-פשיסטי "האיחוד הצבאי הרפובליקני האנטי-פשיסטי" (Unión Militar Republicana Antifascista), נרצח על ידי אקדוחן מהפלנגה. כפעולת גמול ביום למחרת, חברי UMRA התנקשו בחייו של חוסה קאלבו סוטלו, מנהיג האופוזיציה הימנית והמלוכני הבולט ביותר במחנה הימין.
לאחר ההתנקשויות, הימין האשים את הממשלה ברצח קאלבו סוטלו. אומנם התנקשות זו נחשבת לאחד הזרזים החשובים בקיטוב הפוליטי שנוצר בעקבות ההתנקשויות, הפלנגה וכן עוד קבוצות מהימין, כולל חואן דה לה סיירבה, החלו כבר מבעוד מועד להתכונן להפיכה צבאית כנגד הממשלה, שבראשה יעמדו קציני הצבא הבכירים. כאשר, שלושה ימים לאחר מכן (ב-14 ביולי), באותו בית קברות במדריד, נערכו הלוויותיהם של חוסה קסטיליו וחוסה קאלבו סוטלו, התפרצו ברחובות הסמוכים לבית הקברות התפרעויות בין המשטרה הספרדית ומיליציות פשיסטיות, ובכך נוספו עוד ארבעה הרוגים לעימות שבין הימין והשמאל בספרד.
שלושה ימים לאחר ההלוויות, יצאה לפועל ההפיכה הצבאית המתוכננת כאשר הצבא הספרדי במרוקו הספרדית התמרד כנגד הממשלה הרפובליקנית, והמרד התפשט משם לשאר חלקי ספרד. מרידת הצבא הספרדי לא הלכה חלק כמתוכנן, וכאשר הצבא הספרדי המורד נתקל בהתנגדות, החלה בספרד מלחמת אזרחים מלאה כנגד הממשלה הלגיטימית במדריד.
מלחמת האזרחים

ב-17 ביולי 1936, הוביל גנרל פרנקו את הצבא הקולוניאלי ממרוקו כדי לתקוף בארץ האם. במקביל, כוח אחר התקדם מנווארה לכיוון דרום בפיקודו של גנרל חוסה סאנחורחו. בשאר חלקי ספרד, החלו יחידות צבאיות לנוע כדי להשתלט במהרה על מוסדות הממשלה. תנועתו של פרנקו הייתה מכוונת כדי להשתלט על ספרד בצורה חלקה ומהירה, אך התנגדות מוצלחת של הרפובליקנים בכמה מקומות כגון: ברצלונה, מדריד, ולנסיה, חבל הבסקים, וכן בעוד מקומות בספרד, פירושה היה שספרד עומדת בפני מלחמת אזרחים ארוכה ומדממת. במהרה רובה של דרומה ומערבה של ספרד נפלו לידי הכוחות הלאומניים. דוגמה טובה לפיצול ולתיקו שבין שני הצדדים היא העובדה שצבא הקבע של אפריקה, הכוח המיומן והמקצועי ביותר בכל הצבא הספרדי, ושרובו הצטרף לכוחות הלאומניים, לא הצליח לשנות את המאזן שבין שני הכוחות. מעבר לכך, שני הכוחות גם קיבלו אספקה צבאית מצד מדינות זרות; הלאומניים קיבלו עזרה ממדינות הציר המרכזיות, קרי: איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית, וכן גם מפורטוגל השכנה; ומנגד, הרפובליקנים קיבלו עזרה מברית המועצות, מקסיקו, מתנדבים קומוניסטים מאורגנים, וכן מהבריגדות הבינלאומיות.
המצור באלקאסר שבטולדו, שבו הלאומניים ניצחו לאחר מצור ארוך, היווה את תחילת שינוי המאזן לטובת הכוחות הלאומניים. הרפובליקנים הצליחו לעמוד במדריד, וזאת למרות התקפה לאומנית בנובמבר 1936, וכן התקפות נוספות נגד הבירה בחאראמה ובגואדלחרה ב-1937. במהרה, החלו הלאומנים לשחוק את כוחם של הרפובליקנים, לבודד ולהרעיב את מדריד, ולפתוח ראשי גשר אל תוך מזרח הארץ. צפון המדינה, כולל את ארץ הבסקים, נפלה בשנת 1937, והחזית באראגון נפלה מיד לאחר מכן. הפצצת גרניקה הייתה האירוע הכי ידוע לשמצה במהלך המלחמה ואשר השפיע על פיקאסו ליצור את ציורו הנודע. ההפצצה שימשה כשטח לביצוע ניסוי כלים ללגיון הקונדור של הלופטוואפה הגרמני. הקרב על האברו ביולי-נובמבר 1938 היה הניסיון הנואש האחרון של הרפובליקנים להפוך את הגל. כאשר זה נכשל וברצלונה נפלה בתחילת 1939, היה כבר ברור כי המלחמה הגיעה לקיצה. החזיתות הרפובליקניות הנותרות נפלו לאחר מכן, ומדריד נפלה במרץ 1939.
הגלות

הממשלה הרפובליקנית הספרדית הגולה הוקמה מיד לאחר המלחמה במקסיקו סיטי. הרשות המחוקקת אוחדה מחדש ב-9 בנובמבר 1945, במקסיקו סיטי, כדי לבחור בדייגו מרטינס באריו כנשיא, והעבירה הצבעת אמון בעד ממשלתו של חוסה חיראל. ב-1946, לאחר תום מלחמת העולם השנייה הועברו משרדי הממשלה הגולה לפריז. מדינות רבות משכו את הכרתם בממשלה הגולה כאשר המדינה הספרדית נתקבלה לתוך האומות המאוחדות, לאחר הסרת החרם על הנציגויות הדיפלומטיות שהוטלו על משטרו של פרנקו.
ב-15 ביולי 1977, באותו היום שבו נערכו לראשונה הבחירות החופשיות הראשונות מאז 1936; חוסה מלדונדו גונסלס, הנשיא האחרון של הרפובליקה בגלות, הכיר בחוקיותם של הבחירות והכריז על פירוק הממשלה הרפובליקנית הגולה.