stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיוויזיית המילואים של המשמר הראשונה (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. היא נכללה במסגרת קורפוס המילואים של המשמר בפיקוד מקס פון גלוויץ, אשר בתורו נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הדיוויזיה השתתפה בפלישה הגרמנית לבלגיה וביצעה מספר פשעי מלחמה. לאחר סיום המצור על נאמור הועבר הקורפוס כולו לחזית המזרחית כדי לחזק את הארמייה השמינית. במהלך הקרב הראשון על האגמים המזוריים הוצבה הדיוויזיה ככוח הגנה באזור קניגסברג. לאחר סיום הקרב הועבר הקורפוס כולו כחלק מהארמייה התשיעית לשלזיה כדי לסייע לצבא האוסטרו-הונגרי בקרב גליציה. הדיוויזיה השתתפה בקרב על הוויסלה ובקרב לודז' ולאחר מכן במתקפת הקרפטים.
הדיוויזיה לחמה במתקפת גורליצה-טרנוב כחלק מפלגת הארמייה גלוויץ, ובאוקטובר 1915 הוחזרה לחזית המערבית, שם לחמה בקרב על הסום ובקרב אראס, ולאחר מכן היא לחמה בקרב מסין ובקרב פשנדל. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כאחת הדיוויזיות הטובות ביותר של הצבא הגרמני. הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב ונלחמה נגד מתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-10 ביוני 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

ויקטור אלברכט (2 באוגוסט 1914 - 23 בינואר 1917)
פאול טיידה (24 בינואר 1917 - 10 ביוני 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7843428-2  VIAF: 244372244   WorldCat (עם VIAF): 244372244
דיוויזיית המילואים התשיעית (בוואריה)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   הצבא הבווארי  צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  29 בספטמבר 1916 – 23 ביוני 1918 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  אויגן ריטר פון קלאוס
דיוויזיית המילואים הבווארית התשיעית (בבווארית: 9. Königlich Bayerische Reserve-Division) הייתה דיוויזיה בצבא הבווארי ובצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה ופורקה ב-1918.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-26 בספטמבר 1916 והועמדה תחת פיקודו של אויגן ריטר פון קלאוס, והיא נכנסה לקו באוקטובר. זו הייתה יחידה בווארית והייתה חלק מגל גדול של דיוויזיות חדשות (כ-40) שהוקמו בקיץ ובסתיו 1916.
דיוויזיית המילואים הבווארית ה-9 הוצבה בחזית המערבית, ונלחמה לראשונה באזור האן, שם היא נשארה עד דצמבר 1916, אז נכנסה לעתודה עד סוף ינואר. לאחר מכן היא חזרה אל תעלות השוחות לאורך האן, ונלחהמ בקרב השני על האן, שנקרא גם הקרב השלישי על שמפאן. לאחר מכן נשלחה הדיוויזיה אל התעלות בלורן. היא הועברה לפלנדריה באוגוסט ולחמה בקרב פשנדל, הידוע גם בשם קרב איפר השלישי. לאחר מכן היא חזרה לחלק הדרומי של החזית ונכנסה למבלט סן-מייל. הדיוויזיה חזרה לפלנדריה בנובמבר 1917 והשתתפה בהתקפת הטנקים של מדינות ההסכמה בקרב קמברה, כמו גם במתקפת הנגד הגרמנית שלאחר מכן. בשנת 1918, הדיוויזיה נלחמה במתקפת האביב הגרמנית, השתתפה בקרב הראשון על הסום (1918), הידוע גם בשם הקרב השני על הסום (כדי להבדיל בינו לבין הקרב ב-1916). הם הוכו נחרצות על ידי הבריגדה האוסטרלית ה-15 בהתקפת נגד ב-וילר-ברטון שסיימה למעשה את המתקפה.  הפעולה הגדולה האחרונה של דיוויזיית המילואים הבווארית ה-9 הייתה בהתקפה הגרמנית בגזרת מונטדידייה-נויון ביוני 1918. הדיוויזיה פורקה זמן קצר לאחר מכן ויחידותיה חולקו ליחידות אחרות. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שני.
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

1 2  "9. Bayerische Reserve-Division (Chronik 1916/1918)". אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rickard, J. "First battle of Villers-Bretonneux I, 30 March-5 April 1918". Military History Encyclopedia on the Web. ארכיון מ-21 בנובמבר 2007. נבדק ב-9 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 176-178.
דיוויזיית המשמר

| --- | --- |
 סמל דיוויזיית הבית המשמש את דיוויזיית המשמר ופרשי הבית
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה מנהלתית
 בסיס האם:  קסרקטיני ולינגטון, לונדון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1856 (בתור חטיבת המשמר) 1915 – 2022 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  5 רגימנטי משמר ורגימנט לונדון
דיוויזיית המשמר (באנגלית: Guards Division) היא דיוויזיה מנהלתית של הצבא הבריטי, האמונה על ניהול, הכשרה ואימון של חמשת רגימנטי משמר הרגליים ורגימנט המילואים משמר לונדון.
היסטוריה

ראשיתה של דיוויזיית המשמר ב-1856 כאשר הוקמה חטיבת המשמר, זו שימשה לאיגוד וניהול יחידות המשמר בצבא הבריטי. דיווזיית המשמר בגלגולה הנוכחי היא למעשה ממשיכת דרכה של החטיבה ההיסטורית.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1915, הוקמה דיוויזיית המשמר בתור דיוויזיה מבצעית אשר שירתה בחזית המערבית וכללה שלוש חטיבות משמר בנוסף לסוללות ארטילריה, פלוגות הנדסה וכוחות רפואה וסיוע. לאחר המלחמה נסגרה הדיוויזיה. היא הוקמה מחדש למשך מספר חודשים בסוף מלחמת העולם השנייה על ידי ארגון מחדש של דיוויזיית המשמר המשוריינת ביוני 1945 ונסגרה בשנית בדצמבר 1946.
בשנת 1968 הוקמה הדיוויזיה הנוכחית כשהיא כוללת את חמשת רגימנטי משמר הרגלים בנוסף לרגימנט לונדון. בשנות ה-90 צומצמו רגימנטי המשמר לכדי גדוד אחד בכל רגימנט, כאשר הגדוד השני בשלושת הרגימנטים ההוותיקים (הגרנדירים, קולדסטרים והסקוטי) השתמר בתור פלוגה בודדת המשמשת למשימות ייצוגיות בלבד.
מבנה

דיוויזיית המשמר היא חלק מיחידה רחבה יותר הנקראת דיוויזיית הבית (Household Division) אשר מרכזת את כלל יחידות המשמר וכוללת מלבד משמר הרגלים גם את שתי רגימנטי משמר הפרשים (משמר החיים ורגימנט הכחולים והמלכותיים). יחידות דיוויזיית המשמר משמשות הן לאירועים טקסיים ומשימות ייצוגיות (כגון משמר על אתרים מלכותיים ובית המלוכה) והן לפעילות מבצעית לצד שאר היחידות הלוחמות בצבא הבריטי.
כל רגימנט משמר מורכב כיום מגדוד אחד בלבד שנמצא תחת פיקוד החטיבות המבצעיות השונות ופעם בכמה זמן משמש ברוטציה למשימות ייצוגיות. מלבד אלו, ישנן שלוש פלוגות המשמשות דרך קבע למשימות ייצוגיות ונמצאות תחת ניהול הדיוויזיה, אלו הן פלוגת ניימכן (משמר הגרנדירים), פלוגה 7 (משמר קולדסטרים), ופלוגה F (המשמר הסקוטי).
הרגימנטים המרכיבים את הדיוויזיה:
משמר הגרנדירים
משמר קולדסטרים
המשמר הסקוטי
המשמר האירי
המשמר הוולשי
משמר לונדון
הערות שוליים

↑  הדיוויזיה הוקמה ושירתה במלחמות העולם ולאחריהן נסגרה, ב-1968 הוקמה מחדש בגלגולה הנוכחי.
חיילי משמר הגרנדירים במדים מלאים (יצוגיים) במהלך החלפת המשמר בארמון בקינגהאם.
דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט אס אס ואפן אס אס
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  נובמבר 1944 – אפריל 1945 (כ־152 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  חיל פרשים
 פיקוד
 מפקדים:  הנס-יואכים פון שולץ
 
דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה (בגרמנית: 2. Kosaken-Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיית פרשים בוורמאכט אשר הורכבה ממתנדבים קוזאקים. ב-1945 הועברה היחידה לוואפן אס אס כחלק מקורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15, ושמה שונה בהתאם לדיוויזיית הפרשים הקוזאקים אס אס השנייה (2. SS-Kosaken-Kavallerie-Division).
היסטוריה

באפריל 1942, בשיאה של מלחמת העולם השנייה, העלה הלמוט פון פנוויץ, אוברסט בוורמאכט, את הרעיון של הקמת כוח מתנדבים קוזאקים שיילחם לצד הוורמאכט. ילדותו של פנוויץ עברה עליו בערים שלגבול האימפריה הרוסית, והוא ראה במו עיניו את התועלת הצבאית שהקוזאקים מסוגלים להביא כפרשים. הקוזאקים זוהו לרוב כמלוכנים וכמתנגדי הקומוניזם, ולפיכך נרדפו והופלו לרעה בברית המועצות. בעיני רבים מהם נתפס הכיבוש הגרמני כשחרור, והם היו מוכנים לשרת בוורמאכט בתקווה לקבל אוטונומיה מסוימת. הצעתו של פנוויץ התקבלה בהסתייגות מצד אישים כמו היינריך הימלר שראו בקוזאקים עמים נחותים בדיוק כמו הרוסים, אך קצינים אחרים קיבלו אותה בהתלהבות.
בספטמבר 1942 קיבל פנוויץ אישור להקים כוח ניסיוני בן כ-1,000 פרשים קוזאקים, שעד מהרה התברר כהצלחה אדירה והצליח להשמיד יחידות פרשים שלמות של הצבא האדום. על מעשה זה ב-23 בדצמבר של אותה שנה הוא קיבל תוספת של עלי אלון לצלב האבירים שלו. ב-4 באוגוסט 1943 הוקמה "דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה" עם פנוויץ כמפקדה. חרף פשעי המלחמה בהם הואשמה, הדיוויזיה זכתה להצלחה רבה, ובספטמבר 1944 הוחלט להקים דיוויזיה קוזאקית נוספת. בנובמבר של אותה שנה הוקמה דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה על בסיס מגויסים קוזאקים חדשים ויחידות שנלקחו מדיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה, וכמפקדה מונה אוברסט הנס-יואכים פון שולץ. הדיוויזיה השתתפה בפעילות אנטי-פרטיזנית בקרואטיה. שתי הדיוויזיות אוחדו ליצירת קורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15 אשר חרף התנגדותו של פנוויץ נכלל במסגרת האס אס. פנוויץ עצמו לא היה מעולם חבר באס אס, אולם מונה למפקד הקורפוס. שתי הדיוויזיות הקוזאקיות לחמו כנגד הצבא האדום שהתקדם בבלקן, ובהמשך לחמו בקרבות בהונגריה לפני שנסוגו לאוסטריה. פנוויץ נכנע לצבא הבריטי בראש הקורפוס ב-9 במאי, לאחר שהובטח לו כי הוא ואנשיו לא יוסגרו לידי ברית המועצות. כמה שבועות לאחר מכן הפרו הבריטים את ההבטחה, והסגירו את כל הקוזאקים העריקים לידי הסובייטים. פנוויץ התלווה אל אנשיו בעונש עבודות הפרך שקיבלו, וב-1947 הוצא להורג במוסקבה.
דיוויזיית המילואים של המשמר השנייה (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 27 בפברואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים של המשמר השנייה (בגרמנית: 2. Garde-Reserve-Division) הייתה דיוויזיה בצבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. היא נכללה במסגרת קורפוס המילואים של המשמר בפיקוד מקס פון גלוויץ, אשר בתורו נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הדיוויזיה השתתפה בפלישה הגרמנית לבלגיה ובמערכה על הגבולות, ובלל זה בקרב שרלרואה ובקרב סן-קנטן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב הראשון על המארן. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב ארטואה השלישי, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב על הסום. בשנת 1917 היא לחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל, ובשנת 1918 הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב ונלחמה נגד מתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-27 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

ריכרד פון זיסקינד-שוונדי (2 באוגוסט 1914 - 13 בספטמבר 1914)
פאול ויזה (10 בנובמבר 1916 - 9 בנובמבר 1916)
אקסל פון פטרסדורף (10 בנובמבר 1916 - 20 באוגוסט 1918)
ויגאנד פון קראמר (21 באוגוסט 1918 - 27 בפברואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דגל נברסקה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  1925
 קבלת מעמד רשמי:  1963
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, מוטען בסמל המדינה
דגל מדינת נברסקה הוא דגל כחול שבמרכזו סמל מדינת נברסקה. את הדגל עיצב ג' לויד מקמאסטר.
המדינה אימצה את הדגל הנוכחי בשנת 1925, אך אימוץ הדגל הרשמי אירע רק בשנת 1963. בכך הייתה נברסקה אחת המדינות האחרונות לאמץ דגל רשמי.
דיוויזיית הפרשים הראשונה (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוקטובר 1939 – 28 בנובמבר 1941 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  קורט פלדט
דיוויזיית הפרשים ה-1 (בגרמנית: 1. Kavallerie-Division), הייתה דיוויזיה משוריינת של צבא גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 באוקטובר 1939 בדרזדן, על בסיס חטיבת הפרשים ה-1, והועמדה תחת פיקוד קורט פלדט. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב על הולנד, והיוותה את עתודת הארמייה ה-18, ולאחר מכן לחמה במהלך מבצע אדום כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן הדיוויזיה נשארה ככוח כיבוש בצרפת, ובאוגוסט 1940 היא הועברה לפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-28 בנובמבר 1941 היא הוסבה לדיוויזיית הפאנצר ה-24.
גמר גביע המדינה בכדורגל 1999

גמר גביע המדינה בכדורגל 1999 התקיים באצטדיון רמת גן ברמת גן ב-19 במאי 1999, ובו נקבע כי מחזיקת גביע המדינה בכדורגל 1998/1999 היא הפועל תל אביב, שניצחה במשחק את בית"ר ירושלים בתוצאה 1-3 בדו-קרב פנדלים, לאחר שתוצאת המשחק הסתיימה ב1-1. הייתה זו המהדורה ה-61 של גביע המדינה, וה-46 מאז קום המדינה.
היה זה משחק נוסף במסגרת היריבות בין בית"ר ירושלים לבין הפועל תל אביב. הפועל תל אביב, זכתה בגביע המדינה ה-4 מאז קום המדינה והתשיעי בתולדותיה, בהופעה ה-17 שלה בגמר הגביע (והתשיעי מאז קום המדינה), והגיעה לגמר לאחר 5 משחקים במפעל, כאשר היא ניצחה בכולם בתום 90 דקות עם מאזן שערים גבוהה של 13-0 לטובתה, כאשר היא מציגה ממוצע שערים של 2.6 שער למשחק. בית"ר ירושלים הגיעה לגמר אחרי 5 משחקים בהם ניצחה ב-4 ב-90 דקות, וב-1 בתום הארכה, ועם מאזן שערים של 19-5 לטובתה עם ממוצע של 3.8 שער למשחק. עבור בית"ר היה זה הגמר השביעי בתולדותיה, והראשון מזה עשר שנים, מאז 1988/1989 אז זכתה בגביע אחרי שניצחה 3:4 בדו-קרב פנדלים את מכבי חיפה, לאחר שהמשחק הסתיים 3-3 בהארכה. עבור הפועל תל אביב היה זה הגמר הראשון אליו היא מגיעה מאז 1993/1994, אז הפסידה בדרבי בגמר הגביע למכבי תל אביב 0-2, והראשון בו היא זוכה מאז 1982/1983, בו ניצחה את מכבי תל אביב 2-3. היה זה התואר הראשון בו הפועל תל אביב זוכה מזה יותר מעשור, מאז סוף עונת 1987/1988, אז זכתה באליפות המדינה בפעם האחרונה.
הדרך אל הגמר

| הפועל תל אביב> יריבה | הפועל תל אביב> תוצאה | סיבוב | בית"ר ירושלים> תוצאה | בית"ר ירושלים> יריבה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מכבי בני טירה | 6–0 | 32 האחרונות | 7–0 | הפועל כפר שלם |
| הפועל באר שבע | 2–0 | שמינית הגמר | 3–2 | הפועל עירוני ראשון לציון |
| הפועל כפר סבא | 3–0 | רבע הגמר | 1–1 (5–1 ה) | מכבי חיפה |
| הפועל פתח תקווה | 2–0 | חצי הגמר | 4–2 | בני יהודה תל אביב |
הדרך אל הגמר > הפועל תל אביב

הפועל תל אביב הגיע לגמר זה לאחר עוד עונה מאכזבת שסיימה במקום החמישי, ואחרי יותר מעשור ללא הצלחות, תוארי אליפות או תוארי גביע, כאשר התואר האחרון בו זכתה היה תואר האליפות בעונת 1987/1988. בסיבוב ט' התארחה הפועל תל אביב אצל קבוצת מכבי בני טירה מליגה ג' וניצחה בקלות 0:6 משערים של סבסטיאן סימרוטיץ', שלום תקווה, סלים טועמה, גאבור מרטון, אסי טובי ועידן טל. בשמינית הגמר התארחה באצטדיון וסרמיל אצל הפועל באר שבע ששיחקה אז בליגה הארצית שהייתה אז ליגת המשנה, וניצחה 0:2 משערים של מארטון ודאבור רופניק הקרואטי. ברבע הגמר הוגרלה לעוד משחק חוץ מול הפועל כפר סבא מהליגה שלה, וניצחה 0:3 משערים של טובי, כפיר אודי ועידן טל. בחצי הגמר הנייטרלי באצטדיון רמת גן ניצחה 0:2 את הפועל פתח תקווה משערים של מוטי אוחיון וסלים טועמה, בדרך לגמר הראשון מאז 1993/1994, עם ארבעה ניצחונות רצופים בתום 90 דקות בלבד.
הדרך אל הגמר > בית"ר ירושלים

בית"ר ירושלים הגיעה לגמר לאחר שאיבדה את תואר האליפות בו זכתה ב2 העונות לפני כן להפועל חיפה שזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה בעונה זו, אולם היא סיימה במקום הרביעי בלבד וחלה ירידה במעמדה. בסיבוב ט' פגשה בית"ר הפועל כפר שלם מליגה א' אותה היא מנצחת בקלות 0:7 משערים של ניר סביליה, אמיר שלח, אישטוון שאלוי (צמד), אישטוון האמר ועופר שטרית (צמד). בשמינית הגמר התארחה אצל הפועל עירוני ראשון לציון, בו היא התקשתה יחסית, כאשר ראשון לציון עולה על הלוח ראשונה משער של ניר שיקווה, ובית"ר משווה בדקה ה-31 מרגליו של איתן מזרחי. במחצית השנייה עולה שוב ראשון לציון ליתרון משער נוסף של שיקווה בדקה ה-50, אולם בית"ר משווה שוב משער של אילן בכר, והופכת את התוצאה בדקה ה-74 משער של ניר סביליה, מה שקובע את תוצאת המשחק 2:3 לזכות בית"ר שמעפילה לרבע הגמר. ברבע גמר בית"ר מתארחת אצל מכבי חיפה יריבתה לצמרת, כאשר בדקה ה-12 עולה חיפה ליתרון משער של אבישי ז'אנו, ובית"ר משווה במחצית השנייה בדקה ה-68 משער של ניר סביליה, והמשחק נגמר בתוצאה 1-1 בתום 90 דקות. בהארכה משתלטת בית"ר על המשחק לחלוטין, וכובשת לא פחות מרביעייה לרשת של מכבי חיפה, עם 3 שערים שהיא כובשת בתוך 7 דקות (בדקות 102, 105 ו-109) מרגליהם של אילן בכר, עופר שטרית ואישטוון האמר, ושער נוסף של אלעד יעקובי שהיא כובשת בדקה ה-119, כאשר תוצאת המשחק מסתיימת ב1:5 מהדהד לזכותה אחרי ההארכה.
בחצי הגמר הנייטרלי באצטדיון רמת גן פוגשת בית"ר את בני יהודה תל אביב, כאשר היא מובילה 2:0 במחצית הראשונה משער עצמי של רונן פייגנבוים ושער של עופר שטרית, לאחר מכן כובשת בני יהודה שער של חזי שירזי בדקה ה-56 אולם דקה לאחר מכן עולה ליתרון נוסף עם 3:1 משער של תמאש שנדור. בהמשך כובשת שוב בני יהודה מרגליו של חזי שירזי, אולם סופגת מבית"ר שער נוסף לקראת הסיום בדקה ה-85, ובית"ר מנצחת 4:2 בדרך לגמר הגביע השביעי בתולדותיה, מול היריבה המרה הפועל תל אביב.
סיכום מהלכי המשחק > מחצית ראשונה

כבר בפתיחת המשחק בדקה השישית כובשת בית"ר מרגליו של ניר סביליה, אחרי מהלך קבוצתי בו שולח קשר בית"ר תמאש שאנדור כדור לעבר החלוץ עופר שטרית לתוך הרחבה, אותו הוא בועט אלכסונית לפינה הרחוקה בשערו של שביט אלימלך שהודף את הכדור לא טוב, כאשר סביליה מגיע לריבאונד ודוחק את הכדור מקרוב לרשת, וקובע 1:0 לזכות בית"ר.
בדקה ה-13 הפועל תל אביב חוזרת למשחק לאחר שכדור גובה ארוך של פליקס חלפון לעבר עידן טל מסבך את ההגנה של בית"ר שלא מצליחה להרחיק את הכדור טוב פעמיים, לאחר מכן הכדור נבעט ונהדף על ידי שוער בית"ר איציק קורנפיין אל מחוץ לרחבת ה-16 כשהוא לא בשערו. אל הכדור מגיע שלום תקווה שבועט פס מדויק בין שחקני בית"ר ישר אל הרשת וקובע 1:1 במשחק
בדקה ה-21 קשר בית"ר יוסי אבוקסיס מאבד כדור בחצי המגרש של קבוצתו לעידן טל, שרץ עם הכדור ומוסר לשלום תקווה שנמצא ברחבה, אולם הוא בועט אל מחוץ למסגרת.
בדקה ה-31 קשר בית"ר אבוקסיס מרים כדור לרחבה שנעצר ברחבה, ונוצרת ערבוביה בה הודף שוער הפועל אלימלך את הכדור פעמיים ולבסוף מצליחה הפועל להרחיק את הכדור.
בדקה ה-36 מגיעה הפועל להזדמנות טובה, כאשר סבסטיאן סימרוטיץ' מבצע דאבל פס על רחבת ה-16 עם שלום תקווה, ולבסוף בועט את הכדור החוצה.
סיכום מהלכי המשחק > מחצית שנייה

בדקה ה-48 קשר עידן טל מוסר כדור לשלום תקווה שמכדרר בפינת רחבת ה-16 ומוסר למרכז הרחבה חזרה אל טל שבועט כדור למשקוף השער, וסימורטיץ' מגלגל קרוב אל הרשת, אולם השופט פוסל את השער בטענת נבדל מוצדקת.
בדקה ה-51 קשר בית"ר שאנדור מגביהה כדור לרחבה, אולם הוא מורחק ומגיע ליוסי אבוקסיס שבועט מרחבת ה-16 החוצה.
בדקה ה-53 קשר הפועל תל אביב שלום תקווה מוסר כדור ארוך אל החלוץ סימרוטיץ' שמתגנב מאחורי המגן שלו ומגיע מול השוער קורנפיין שמצליח לסגור את הזווית ולהדוף את הכדור לקרן באחד על אחד.
בדקה ה-63 ביתר יוצאת להתקפה כאשר שאנדור מוסר כדור על הקו לאישטוון שאלוי שמרים כדור רוחב לרחבת ה-5 שם מחכה החלוץ ניר סביליה שמצליח לנגוח את הכדור טוב ולמרכז השער אבל אלימלך קולט אותו באוויר.
בדקה ה-77 הקשר האחורי של בית"ר ז'אן טלסניקוב כידרר ועבר 3 שחקני הגנה של הפועל תל אביב ונכנס לרחבה מצד שמאל, ובעט כדור חזק למסגרת, אולם אלימלך מצליח להגיע ולהדוף את הכדור אל הקרן.
בדקה ה-87 קשר הפועל תל אביב אייל בן עמי מוסר כדור לרחבה אל עידן טל שנאבק על הכדור עם בלם בית"ר סרגיי טרטיאק, והכדור מתגלגל אל שלום תקווה שנמצא בפינת הרחבה ובועט כדור מסובב החוצה.
אחרי 3 דקות של תוספת זמן שורק השופט דני קורן לסיום המשחק החוקי בתום 90 דקות
סיכום מהלכי המשחק > הארכה

בדקה ה-91 בתוך ההארכה קשר בית"ר ירושלים תמאש שאנדור מקבל כדור רוחב אחרי בעיטה לא טובה של שחקן בית"ר, ומרים כדור לרחבה אותו פוגש ניר סביליה בנגיחה כאשר הוא נמצא לבד מול שוער הפועל אלימלך, אולם הוא נוגח את הכדור ישירות אליו.
בדקה ה-93 מרים קשר בית"ר יוסי אבוקסיס כדור חופשי לרחבה, שמגיע לאסי דומב שנוגח החוצה.
בדקה ה-109 בהתקפת בית"ר שולח שאנדור את סביליה לריצה של כדור והוא מוכשל על סף הרחבה, אולם השופט לא שורק לעבירה והמשחק ממשיך.
השופט מוסיף דקה להארכה והמשחק מסתיים אחרי הארכה בתוצאה 1:1.
סיכום מהלכי המשחק > דו-קרב פנדלים

בדו הקרב בעטה ראשונה בית"ר ירושלים כל סבב בעיטות. תמאש שאנדור בעט את הכדור הראשון ימינה, ושוער הפועל אלימלך קלט את הכדור והשאיר את התוצאה על 0:0. את הבעיטה הראשונה של הפועל תל אביב בעט עידן טל חזק שמאלה ולמעלה והבקיע 1:0 להפועל תל אביב. בבעיטה השנייה של בית"ר אסי דומב בעט כדור חזק ושמאלה לחלק העליון של השער, אולם הוא פגע במשקוף השער והחוצה, בית"ר עדיין ללא הבקעה במשחק והתוצאה 0:1. לבעיטה השנייה של הפועל תל אביב ניגש החלוץ סבסטיאן סימרוטיץ' ובעט חזק וגבוהה לפינה הימנית - 0:2 להפועל תל אביב. את הבעיטה השלישית של בית"ר בעט הקשר ההונגרי סטפן שאלוי לאחר הטעייה פס חלש אבל מדויק 1:2 להפועל תל אביב. בבעיטה השלישית החמיץ קשר הפועל תל אביב סלים טועמה כאשר בעט לאמצע וקורנפיין הצליח לקרוא.
בבעיטה הרביעית של בית"ר בועט ניר סביליה פס חלש שמאלה, שביט אלימלך עוצר וזה כבר בעיטה שלישית של בית"ר בדו הקרב שהולכת החוצה.
את הבעיטה האחרונה של הפועל תל אביב מוציא לפועל בלם הקבוצה וקפטן המועדון שמעון גרשון שלוקח מקדמה ארוכה, ובועט חזק וגבוהה לפינה הימנית, וקובע את תוצאת הפנדלים 1:3 להפועל תל אביב וזכייה בתואר גביע המדינה התשיעי בתולדותיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 במאי 1999 | הפועל תל אביב | 1:1‏ה | בית"ר ירושלים | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 33,000 שיפוט: דני קורן |
| 19 במאי 1999 | שלום תקווה  13' |  | ניר סביליה  6' | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 33,000 שיפוט: דני קורן |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | עידן טל    סבסטיאן סימרוטיץ'    סלים טועמה    שמעון גרשון  | 1:3 | תמאש שאנדור    אסי דומב    סטפן שאלוי    ניר סביליה  |   |
סיכום מהלכי המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              הפועל תל אביב :               בית"ר ירושלים
הערות שוליים

↑   מכבי חיפה - בית"ר ירושלים 5:1 גביע המדינה 1998/99, סרטון בערוץ "yallabeitar123", באתר יוטיוב (אורך: 00:09:48)
דיוויזיית המשמר החמישית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  10 בינואר 1917 – 12 בינואר 1919 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
דיוויזיית המשמר החמישית (בגרמנית: 5. Garde-Division) הייתה דיוויזיה בצבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-10 בינואר 1917 בחזית המערבית, ולמפקדה מונה ולטר פון דר אוסטן. הדיוויזיה לחמה בקרב השני על האן, קרב קמברה, מבצע מיכאל, הקרב השלישי על האן והקרב השני על המארן, ולאחר מכן התגוננה מפני מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה עד תום המלחמה. לאחר תום המלחמה הדיוויזיה חזרה לגרמניה ופורקה בינואר 1919.
מפקדים

ולטר פון דר אוסטן (10 בינואר 1917–3 במרץ 1918)
ולטר פון הקסטהאוזן (4 במרץ 1918–12 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דיוויזיית המשמר המוטסת ה-98

| --- | --- |

 !Честь и Родина превыше всего כבוד ומולדת מעל הכל
 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות רוסיה רוסיה
 שיוך:   חיל הצנחנים הרוסי
 סוג:  דיוויזיה מוטסת
 בסיס האם:  איוואנובו
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1943–הווה (כ־81 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה פלישת ברית המועצות לאפגניסטן הפלישה הרוסית לאוקראינה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   פולקובניק
 עיטורים
  עיטור הדגל האדום  עיטור קוטוזוב
דיוויזיית המשמר המוטסת ה-98 (ברוסית: гвардейская воздушно-десантная дивизия‏ я-‏98) היא דיוויזיה מוטסת חלק מחיל הצנחנים של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1943 במהלך מלחמת העולם השנייה כחלק מקורפוס המשמר המוטס ה-37, ביוני 1956 הקורפוס פורק והיא הועברה לפיקוד ישיר של חיל הצנחנים.
לאורך המלחמה הקרה הייתה לאחת מדיווזיות הצנחנים העיקריות של כוחות ברית המועצות והחל מ-1969 ועד לפירוק ברית המועצות היא הוצבה בבולדרד, מחוז אודסה (כיום אוקראינה). לאחר נפילת ברית המועצות, התבקשה הדיוויזיה להישבע נאמנות לצבא אוקראינה, אך אף על פי שרוב חייליה היו אוקראינים, היא החליטה להישאר נאמנה לרוסיה. משום כך הדיוויזיה הועברה מאוקראינה לרוסיה, כאשר מפקדתה הועברה לאיוואנובו (במחוז איוואנובו) כ-300 ק"מ ממוסקבה, כך גם מרבית יחידות הדיוויזיה, מלבד הרגימנט ה-331 ויחידת הארטלריה של הדיוויזיה השוכנות בקוסטרומה.
ב-2008 לקחו חלק יחידות הדיוויזיה במלחמת גאורגיה–רוסיה בגזרת דרום אוסטיה. החל מ-2014 הדיוויזיה הייתה מעורבת גם בסיוע ללחימה בדונבאס במזרח אוקראינה, באוגוסט 2014 אף נתפסו עשרה מחיילי הדיוויזיה בידי כוחות הביטחון של אוקראינה, כאשר לטענת רוסיה הם עברו את הגבול בטעות. לקראת הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022, הרגימנט ה-217 הוצב בבלרוס וככל הנראה לקח חלק בפלישה לאורך הציר לכיוון קייב בעוד שיחידות מהרגימנט ה-331 הוצנחו ביעדים אסטרטגים שונים באוקראינה. ישנן עדויות לכך שהרגימנט ה-331 ספג אבידות קשים לאורך הלחימה ומפקדו אף נהרג בלחימה.
ככל הנראה לאור תפקוד הדיוויזיה בלחימה והאבידות הקשים שספגה, מפקד הדיוויזיה קולונל ויקטור גונזה פוטר מפיקוד הדיוויזיה במרץ 2022.
מבנה

מפקדת הדיוויזיה (איוואנובו)
רגימנט המשמר המוטס ה-217 (איוואנובו)
רגימנט המשמר המוטס ה-331 (קוסטרומה)
רגימנט המשמר הארטילרי ה-1065 (קוסטרומה)
רגימנט המשמר הגנה אווירית החמישי (איוואנובו)
טייסת התובלה הצבאית האווירית ה-243 (איוואנובו)
הערות שוליים

↑  Mark Urban, The heavy losses of an elite Russian regiment in Ukraine, ‏2 באפריל 2022, BBC.