stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסום סמוי
הערות שוליים

↑  Steve Rose, As seen on TV: why product placement is bigger than ever, The Guardian, ‏2 במאי 2014
↑  תהילה שוורץ-אלטשולר ותובל צ'סלר, מתוך "אסדרת פרסום סמוי בתקשורת הישראלית", באתר העין השביעית, 13 באוקטובר 2014
↑  צפו: מסי ובארסה בפרסומת אדירה לקטאר איירוויס, באתר ONE‏, 27 באוגוסט 2013
↑  גילה מצא, הסרט התחיל, הפרסומות נמשכות, מעריב, 23 בינואר 1990
↑  איתי רום ומתן שירם, מדוע לא יבוא פורים פעמיים בשבוע?, באתר העין השביעית, 1 בינואר 2005
↑  איתמר ב"ז, חושבים ירוק, באתר העין השביעית, 7 בינואר 2015
↑  איתמר ב"ז, כל הכבוד לשר (לשעבר), באתר העין השביעית, 22 בינואר 2015
↑  חוק הגנת הצרכן, תשמ"א-1981, באתר נבו
↑  איילה צורף ורוני קורן-דינר, לומדים על תוכן שיווקי: HOT תשלם 90 אלף שקל בשל פרסום סמוי עבור בית הספר "אנקורי" בטלנובלה "האלופה", באתר הארץ, 10 בינואר 2007
1 2  איתי רום ומתן שירם, מדוע לא יבוא פורים פעמיים בשבוע, באתר העין השביעית, 1 בינואר 2005
↑  ענת באלינט, מתוך "בתוך הקופסה", מאת ענת באלינט, באתר העין השביעית, 8 ביולי 2012
↑  איתמר ב"ז, החיה שועטת, באתר העין השביעית, 28 באפריל 2014
↑  ענת באלינט, אנשי השיווק של השנה, באתר העין השביעית, 18 בינואר 2015
↑  איתמר ב"ז, "מדובר ביצור כלאיים", באתר העין השביעית, 9 בספטמבר 2015
↑  אורן פרסיקו, סוף לתביעה הייצוגית נגד ynet: ביהמ"ש המחוזי הכשיר את הפרסום הסמוי בעיתונות, באתר העין השביעית, 24 בנובמבר 2021
↑  ענת באלינט, בקול צלול וברור, באתר העין השביעית, 25 בדצמבר 2018
| מיסאינפורמציה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מיסאינפורמציה • דיסאינפורמציה • פוסט-אמת • פסאודו-מדע • אנטי-מדע • תאוריית קשר • שכתוב ההיסטוריה • אמיתנות (אנ') • תעמולה • שמועה • שקר |  |
| תקשורת | פייק ניוז • מפלגתנות (אנ') • חדשות סאטיריות (אנ') • עיתונות צהובה • שערורייה עיתונאית • שופר • תקשורת מגויסת • מסגור • הטיות פוליטיות בתקשורת • ספירלת השתיקה • תיבת תהודה • בועת הפילטר • מידע כוזב על מגפת הקורונה • מערך ההסברה של חמאס |  |
| מכחישנות | הכחשת המציאות • הכחשת שינוי האקלים • התנגדות לחיסונים • הכחשת איידס • הכחשת השואה • הכחשת רצח העם הארמני |  |
| בישראל | תאוריות הקשר על רצח יצחק רבין • תאוריות קשר הקשורות לחיות בישראל • מידע כוזב במלחמת חרבות ברזל • הכחשת טבח שבעה באוקטובר |  |
| שיווק | תוכן שיווקי • קליקבייט • פרסום סמוי |  |
| אוריינות מידע | אוריינות מידע (אנ') • אוריינות מדיה • אוריינות דיגיטלית • הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדות • הערכת מקורות • בדיקת CRAAP • מכון דוידסון לחינוך מדעי |  |
| בדיקת עובדות | בדיקת עובדות • רשת בדיקת העובדות הבין-לאומית • מהצד השני עם גיא זהר • לא רלוונטי • המשרוקית • פייק ריפורטר • סנופס • מכסחי המיתוסים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561544905171  BNE: XX5123734  BnF: cb169700616 (data)  GND: 4197318-5  LCCN: sh2003007216  NKC: ph694860  SUDOC: 185845312 
פרסומת סמויה באתר ynet: לצד שורת הכפתורים המובילים לערוצי התוכן השונים של האתר, הוצב כפתור נוסף בסדרה המוביל לתוכן פרסומי של חברת "סלקום", מבלי שמצוין כי מדובר בפרסומת.
דור המיסיונרים

20,000 סופרג'יסטיות צועדות בניו יורק, 1915. "מסעי צלב חברתיים" היו תכונה עיקרית של בני דור זה
דור המיסיונרים (באנגלית: Missionary Generation) הוא כינוי לדור הדמוגרפי של האנשים שנולדו בין השנים 1860 ל-1882, בעיקר באזור אמריקה הצפונית והעולם המערבי, ובפרט ארצות הברית, והוא חלק מהארכיטיפ הנביאי/אידיאליסטי.
חברי דור המיסיונרים תוארו כ"ילדי העידן שלאחר מלחמת האזרחים". הם היו דור אידיאליסטי, וכבוגרים צעירים, מנהיגיהם היו מטיפים מפורסמים. חלקם היו בוגרי מכללות של שחורים ושל נשים שזה עתה הוקמו. המאפיין המגדיר שלהם היה "מסעות צלב" חברתיים: עיתונאות "מאקרייקרית", פרוהיבישניזם, זכויות עובדים, איגודים מקצועיים וזכות הצבעה לנשים. באמצע חייהם, הם פיתחו את תקופת היובש, בקרת הגירה וארגנו חוליות ללחימה בפשיעה.
מכיוון שרבים מבני "הדור האבוד" מצאו את מותם במלחמת העולם הראשונה, הנהגת דור המיסיונרים החזיקה מעמד יותר מהדורות הקודמים, ובשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 הפכה האליטה שלהם ל"זקנים החכמים" שחוקקו את "הניו-דיל", ביטוח לאומי, הובילו את המלחמה העולמית נגד הפשיזם, ואישרו מחדש את האידיאלים הגבוהים ביותר של אמריקה בתקופה טרנספורמטיבית בתולדות העולם.
כל מי שהשתייך לדור זה כבר אינו חי כיום; שרה נאוס האמריקאית, שנפטרה ב-30 בדצמבר 1999, בגיל 119, הייתה בין האנשים החיים האחרונים שהיו מהדור הזה, ומאלה שהאריכו ימים יותר משמעותית משאר האנשים מאותו הדור.
הסוציולוגית נעמי שייפר ריילי מאמינה כי "דור מיסיונרים" חדש מתגבש אצל ילדי שנות ה-10 של המאה ה-21.
סביהם הטיפוסיים היו המבוגרים שבדור המוזהב, הוריהם היו הצעירים שבדור המוזהב והמבוגרים שבדור המתקדם, ילדיהם היו הדור האבוד, ונכדיהם היו דור ה-GI.
אישים בולטים שמזוהים עם דור המיסיונרים > נשיאי ארצות הברית

שישה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור המיסיונרים":
וורן הרדינג (1865–1923), נשיאה ה-29 של ארצות הברית בשנים 1921–1923.
קלווין קולידג' (1872–1933), נשיאה ה-30 של ארצות הברית בשנים 1923–1929.
הרברט הובר (1874–1964), נשיאה ה-31 של ארצות הברית בשנים 1929–1933.
פרנקלין דלאנו רוזוולט (1882–1945), נשיאה ה-32 של ארצות הברית בשנים 1933–1945.
אלטר יחזקאל אליהו הורוביץ

רבי אלטר יחזקאל אליהו הורוביץ (בקצרה: רבי אלטר או ר' אלטר'ל; ג' בחשוון ה'תרמ"ה 1885 – ז' באדר ב' ה'תש"ג) היה האדמו"ר האחרון בחסידות דז'יקוב, נרצח בשואה.
ביוגרפיה

נולד בטרנובז'ג (דז'יקוב) לרבי יהושע הורוביץ, האדמו"ר מדז'יקוב, ולמרים. בילדותו היה חולני וחלש, ואביו הוסיף לו את השם "אלטער" שפירושו ביידיש "זקן". בשנת תר"ס נישא לחוה, בת דודו רבי ישראל הגר מוויז'ניץ. במשך תקופה התגורר בסמוך לחמיו, ולאחר מכן שב לדז'יקוב.
בשנת ה'תרס"ט החל לכהן כרב העיר דז'יקוב, לצד אביו האדמו"ר. בשנה האחרונה לחיי אביו החל האב לשלוח אליו את החסידים עם קוויטלאך, ובתרע"ג, עם פטירת אביו החל לכהן כאדמו"ר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נמלט רבי אלטר מטרנובז'ג לויז'ניציה, מקום מגורי חמיו, ואתו יחד המשיך לאוראדיה (גרויסוורדיין). בשוך סערת המלחמה השתקע בטרנוב (טארנא), שם הקים ישיבה בשם "בית דז'יקוב".
רבי אלטר תמך בפעילות "אגודת ישראל" ובהתארגנות היהדות החרדית. בחצרו בטרנוב, מלבד הבחורים והחסידים "שלו", שהו גם רבים מהצעירים היהודים העובדים לפרנסתם, שהיו מאוגדים בתנועות "פועלי אגודת ישראל" ו"צעירי אגודת ישראל". הוא גם תמך בפעילות האגודה למען ארץ ישראל, והוא עצמו אף תכנן לעלות לארץ ישראל בשנת תר"ץ ובמקומו תכנן למנות את בנו רבי מנחם דוד לאדמו"ר. התכנית לא יצאה אל הפועל עקב התנגדות בני המשפחה שפנו אל חמיו רבי ישראל מוויז'ניץ שהורה לו להישאר בקרב חסידיו.
בשנת תרצ"ז ביקר בלונדון ובבלגיה, ביקור שסוקר ותועד בעיתונות של אותם ימים.
בשנת תרס"ז הדפיס במהדורה שנייה את הספר "אמרי נועם", של סבו רבי מאיר מדז'יקוב. אחרי פטירת אביו הוציא לאור את ספריו "שו"ת עטרת ישועה" ו"עטרת ישועה" על התורה ומועדים, 4 כרכים.
נרצח בגטו קרקוב, אדר ב' ה'תש"ג.
משפחתו

לרבי אלטר וחוה היו ארבעה בנים ובת אחת.
רבי חיים מנחם דוד (ה'תרס"ד – כ"ג תשרי ה'תש"ה), נישא לרבקה בת דודו רבי עמנואל וולטפרייד מפשדבורז'. משנת ה'תרפ"ד כיהן כרב העיר דז'יקוב (טרנובז'ג), נרצח בגטו מאוטהאוזן. בנו הרב יהושע עלה לארץ ישראל אחרי המלחמה, אך סירב להתמנות לאדמו"ר על אף הפצרות רבי חיים מאיר הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ. נכדיו מכהנים כאדמו"רים בירושלים. בתו של רבי חיים מנחם דוד, פערל, נישאה לרבי משה הגר ראש ישיבת יחל ישראל.
רבי יהודה, נישא למרים בת רבי חיים מאיר הגר. כיהן כדיין בקלויזנבורג לפני השואה, לאחריה עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. סביבו התגבשה מעין חצר חסידית והוא כונה רבי יודל'י דז'יקובר.
מאיר, התגורר בריישא, מעסקני אגודת ישראל. נרצח בשואה. בנו הרב יהושע כיהן כאדמו"ר מדז'יקוב בבורו פארק עד ה'תשע"ג, ושלשת בניו מכהנים כאדמו"רים בארצות הברית.
יעקב שלום. נרצח עם אשתו בשואה.
לקריאה נוספת

מאיר וונדר, "ר' אלטר (ל) יחזקאל אליהו ב"ר יהושע הורביץ", בתוך אנציקלופדיה לחכמי גליציה, ח"ב עמ' 154–157.
יעקב פליישר, "הדור הרביעי ר' אלטר יחזקאל אליהו הורביץ הי"ד", בתוך: טרנובז'ג – דז'יקוב: ספר זיכרון ועדות, תל אביב תשל"ג, עמ' 96 ואילך.
הערות שוליים

↑  האדמו"ר רבי יהושע הורביץ מדז'יקוב ארצות הברית זצ"ל באתר בחדרי חרדים.
הבדלי מין במבנה המוח

הבדלי מין במבנה המוח הוא תחום מחקר העוסק בהבדלים המבניים בין מוחם של זכרים למוחן של נקבות, ובאופן שבו הם משפיעים על תפקוד הפרט כחלק מדו-צורתיות זוויגית. עדויות להבדלים כאלה נמצאו במחקרים על בעלי חיים ובמחקרים על בני אדם.
תפיסה רווחת בקשר לשורש הבדלי המין הללו נוגעת לתפקידו של ההורמון טסטוסטרון בתהליך הקרוי זכרור (מסקוליניזציה), במסגרתו מוח העובר משתנה מברירת המחדל - מוח נשי והופך למוח זכרי. עם זאת, הראיות להתרחשות תהליך זה הן בעיקר ממחקרים בבעלי חיים, כאשר המחקרים בבני אדם מעלים תמונה שאיננה חד-משמעית. בבני אדם, ההבדלים האנטומיים הבולטים ביותר בין גברים לנשים הם נפח המוח והיחס בין החומר האפור לחומר הלבן במוח. בנוסף קיימים הבדלי מין משמעותיים במבנה ובתפקוד של אזורי האמיגדלה וההיפוקמפוס.
מבחינה תפקודית המוח של נשים וגברים נבדל בפעילות של הורמונים ומוליכים עצביים (נוירוטרנסמיטורים) שונים. הורמוני המין טסטוסטרון ואסטרדיול פועלים בגיל ההתבגרות על מוחם של נערים ונערות בהתאמה, ומובילים ליצירת הבדלי מין נוספים במבנה המוח. הנוירוטרנסמיטורים דופמין, נוראפינפרין וסרוטונין, להם חשיבות תפקודית רבה, נבדלים גם הם בין גברים לנשים בפעילותם בשלבי חיים שונים. יתר על כן, ממצאים מן השנים האחרונות מצביעים על הבדלי מין עקרוניים בתפקודו של המוח כרשת גדולה אחת.
בין גברים לנשים קיימים אף הבדלים בהקשר של נוירופתולוגיות שונות. באלצהיימר ובסכיזופרניה נמצאו הבדלי מין אשר מתבטאים באופן הופעת המחלה, ומבוססים על הבדלים בין גברים לנשים במאפיינים המבניים והתפקודיים המוחיים של המחלה. גם באוטיזם קיימים הבדלים משמעותיים בין המינים, כשאחת הסיבות האפשריות לכך היא תהליך של היפר-מסקוליניזציה של מוח העובר הזכרי.
למרות זאת קיימות במחקרים מודרניים תפיסות אשר מצמצמות את שונותם של מוח גברי ומוח נשי. אחת מהן היא תפיסת "המוח כפסיפס" שפותחה על ידי פרופסור דפנה יואל ושותפיה, לפיה קיימת חפיפה רבה בין ה"מוח הגברי" ל"מוח הנשי". לדידה של יואל, לרוב בני האדם יש מוח שמהווה מעין פסיפס המורכב מתכונות מוחיות אשר חלקן נתפסות כנשיות וחלקן כגבריות. בשנת 2021 נערכה מטא-אנליזה של הספרות בנושא משלושת העשורים האחרונים, שהעלתה שרק נפח המוח שונה בין המינים באופן מובהק, ומשתנה המין מסביר רק כ-1% מהשונות במבנה או בלטרליזציה של המוח., בביקורות על מחקר זה נטען שהוא לא התייחס למאפיינים נוספים של ההבדלים.
התפתחות דו-צורתיות זוויגית בהתפתחות המוח

דו-צורתיות זוויגית מוחית מייצגת מצב בו קיימים הבדלים מבניים בין מוחם של זכרים למוחן של נקבות, באופן שככל הנראה משפיע על תפקוד הפרט בהתאם למינו. מחקרים מראים כי השוני במבנה המוחי בין המינים הוא תולדה של תהליך זכרור (מסקוליניזציה) של המוח שמשפיע על מוחם של הזכרים בלבד. בתהליך זה ההורמון טסטוסטרון מופרש מאשכי העובר הזכרי וחודר אל תאי העצב. לאחר מכן הוא עובר תהליך הקרוי ארומטיזציה בו הוא הופך להורמון אסטרדיול, שחודר אל גרעין התא ומחולל שינויים ב-DNA, הגורמים למסקוליניזציה של המוח. במחקרים בבעלי חיים, כגון חולדות וציפורי שיר, נמצא שמסקוליניזציה מתרחשת גם בעוברות וגם בינקות המוקדמת. השפעותיו נצפו בחולדות בגרעין במוח בשם POA-SDN, שנמצא כגדול יותר משמעותית אצל זכרים. בבני אדם לעומת זאת, אין ממצאים חד-משמעיים שמעידים על התרחשות מסקוליניזציה דרך ארומטיזציה של טסטוסטרון, אולם ישנן ראיות מסוימות להתרחשות מסקוליניזציה בעוברות ובינקות המוקדמת כתוצאה מחשיפה לרמות טסטוסטרון גבוהות. תמיכה אפשרית לכך מגיעה ממחקר שמצא כי אצל גברים גרעין ה-INAH-3 בהיפותלמוס גדול יותר בהשוואה לנשים. עם זאת, נמצא כי גרעין זה קטן באופן יחסי גם בקרב גברים הומוסקסואלים, ממצא שמעלה את השאלה האם השוני בגודל INAH-3 תלוי במגדר או באוריינטציה מינית. תמיכה אחרת בקיום מסקוליניזציה היא קיום מחלת ההיפרפלזיה מולדת של האדרנל (CAH), בה הפרשת יתר של טסטוסטרון במהלך ההיריון גורמת להופעת מאפיינים התנהגותיים גבריים אצל נשים.
הבדלים מוחיים אנטומיים בין נשים לגברים

ההבדלים האנטומיים הבולטים ביותר בין המוח הגברי והמוח הנשי הם ההבדלים בנפח המוח והשוני בקישוריות. בנוסף, במוח הנשי קיים באופן יחסי יותר חומר אפור בהשוואה לגברים, דבר המתבטא ביחס גדול יותר בין נפח החומר האפור לנפח החומר הלבן. בהתאם לכך, כמות החומר הלבן היחסית רבה יותר במוחם של גברים.
אמיגדלה: גוף ראיות הולך וגדל מצביע על דו-צורתיות זוויגית מוחית באמיגדלה, מבנה דמוי שקד המגיב למידע המעורר את הרגשות – כלומר לכל דבר המגביר את הדופק ואת זרימת האדרנלין. נמצא כי האמיגדלה גדולה יותר באופן משמעותי אצל גברים בהשוואה לנשים. הבדלים בין המינים קיימים גם ביחס בין מבנה וגודל האמיגדלה לשאר המוח. בנוסף, מספר מחקרים מראים כי ישנה השפעה של מין על תפקוד האמיגדלה, כולל בהקשר של תפקידה בזיכרון של אירועים רגשיים.
היפוקמפוס: אזור זה קשור באופן עמוק לתהליכי למידה וזיכרון ונמצאה דו-צורתיות זוויגית. ראיות רבות מצביעות כי מבחינה אנטומית ההיפוקמפוס שונה בצורה משמעותית בין גברים לנשים, כמו גם במאפייני פעילות הנוירוטרנסמיטורים שפעילים בו ובתגובתיות שלו לאירועים מעוררי לחץ. כמו כן, מחקרי הדמיה מוחית מראים באופן עקבי כי אצל נשים, בהשוואה לגברים, ההיפוקמפוס גדול יותר ביחס לגודל המוח הכולל.
קליפת המוח: ג'יל מ' גולדסטיין ועמיתיה מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד השתמשו ב-MRI למדידת גודלם של אזורים בקליפת המוח (קורטקס) ובתת-קליפת המוח (סובקורטקס). בין השאר הם מצאו שחלקים מהקורטקס הקדמי האחראי על תפקודים קוגניטיביים גבוהים, וחלקים מן המערכת הלימבית הקשורה בתגובות רגשיות, גדולים יותר אצל נשים. לעומתן, אצל גברים גדולים יותר חלקים מהקורטקס הקודקודי (הפריאטלי), המעורב בתפיסה מרחבית, הבדלי הגודל האלה, הם יחסיים: כלומר הם מציינים את היחס שבין הנפח הכולל של המבנה המדובר לבין הנפח של כל המוח.
מחקר נוסף מאשר כי קיימים הבדלים במבנה המוח בין זכרים לנקבות כבר בלידה. המחקר, שניתח מעל 500 תינוקות, מצא כי מוחות של זכרים גדולים יותר בממוצע, בעוד שלנקבות יש יותר חומר אפור באזורים הקשורים לזיכרון ורגש, ולזכרים יותר חומר לבן וחומר אפור באזורים סנסוריים ומוטוריים. ממצאים אלו מצביעים על כך שהבדלים בין המינים במבנה המוח מתחילים בהתפתחות העוברית וממשיכים להתפתח בהשפעת גורמים סביבתיים. החוקרים מדגישים שהבדלים אלו הם ממוצעים ואינם חלים על כל פרט, ומציעים שהבנתם עשויה לתרום להבנת מצבים כמו אוטיזם, המאובחן לעיתים קרובות יותר בזכרים.
הבדלים מוחיים תפקודיים בין נשים לגברים > הורמונים ונוירוטרנסמיטורים

מבחינה הורמונלית, קיומו של דו-צורתיות זוויגית מוחית בבני אדם מושפע משוני בפעילותם של טסטוסטרון ואסטרדיול בין המינים. יצירת הדו-צורתיות הזוויגית המוחית בעוברות ובינקות המוקדמת כוללת כנראה מעורבות של טסטוסטרון שהופך לאסטרדיול. עם זאת, גם בגיל ההתבגרות פעילותם של הורמונים אלה נבדלת בין המינים, ואולי יוצרת שוני ביניהם במבנה המוח. ממצאים על תקופה זו מראים כי הפרשה רבה יותר של טסטוסטרון אצל נערים קשורה לעלייה בנפח החומר האפור הכולל במוחם, בעוד שהפרשת אסטרדיול רבה יותר אצל נערות קשורה בירידה בנפח החומר האפור באונות הפרונטלית, הפריאטלית והטמפורלית. ממצאים אלה שופכים אור על תפקיד האסטרדיול בהתפתחות המוח, שכן הורמון זה אינו מופרש במהלך התפתחות המוח העוברי. בין המינים קיימים אף הבדלים בפעילות של נוירוטרנסמיטורים במוח. נמצא כי הורמוני המין טסטוסטרון ואסטרוגן משפיעים באופן שונה על מערכות האחראיות על סינתזה, הפרשה וקליטה של דופמין, נוירוטרנסמיטור המעורב במצבי רוח ובתהליכים של תנועה; זאת באזורי הקורטקס הפרה-פרונטלי והסטריאטום של גברים לעומת נשים, בהתבגרות כמו בבגרות. הבדל מוחי תפקודי בין המינים נמצא אף בהקשר של נוראפינפרין, נוירוטרנסימטור המופרש בעת פעילות המערכת הסימפתטית בתגובה למצבי לחץ. מחקר מצא כי בין המינים קיים שוני בתפקידן של מולקולות הקרויות NET, אשר אחראיות על העברת הנוראפינפרין מהסינפסות אל חלקים במערכת הסימפתטית. השוני מתבטא בכך שפעילות הלב של גברים בוגרים תלויה באופן משמעותי יותר בפעילות מולקולות אלו במוח, זאת בשונה מנשים בוגרות. ממצא זה מצטרף לגוף ראיות המצביע על כך שפעילות מולקולות ה-NET בקרב נשים מופחתת באופן כללי, עובדה שכביכול הופכת אותן לרגישות יותר למצבי לחץ. בהקשר של סרוטונין, נוירוטרנסמיטור בעל תפקיד משמעותי ביותר בוויסות מצבי רוח, נמצא כי תרופות נוגדות דיכאון המבוססות על פעילות הסרוטונין יעילות יותר בקרב נשים מאשר בקרב גברים. ממצא זה מתקשר לממצאים קודמים שהראו כי אצל נשים תפקוד המולקולות האחראיות על שינוע הסרוטונין (serotonin transporters) גבוה יותר, כך שניתן לשער שפעילות הסרוטונין אצל נשים יעילה יותר. בנוסף נמצאו הבדלים בין המינים בפעילות של קולטנים (רצפטורים) שונים של סרוטונין, הבדלים הנובעים בחלקם מפעילות של הורמוני המין טסטוסטרון ואסטרדיול.
הסטרואיד אנדרוסטאדינואין, שהוא אות כימי גברי משוער, מעורר הבדלים בפעילות ההיפותלמוס בין גברים ונשים הטרוסקסואלים בוגרים. ריח אנדרוסטאדינואין השפיע על רמות ההורמונים של הנשים ועל תגובות ההתנהגות שלהן, כתלות בשלב המחזור החודשי. פעילות ההיפותלמוס בהקשר זה תלויה בנטייה מינית ובזהות מגדרית. גברים מבוגרים עם דיספוריה מגדרית היו בעלי תגובה היפותלמית דומה לנשים. בשנת 2014 בדקו חוקרים כיצד מגיבים ילדים לפני גיל ההתבגרות וילדים בגיל ההתבגרות לגירוי ריח עם אנדרוסטאדינואין. החוקרים מצאו כי ההבדלים בין המינים בתגובה לריח קיימת כבר אצל ילדים לפני גיל ההתבגרות. נערות ונערים עם דיספוריה מגדרית הגיבו לריח בהתאם למגדר שלהם, ולא לפי המין שנקבע בלידתם.
הבדלים מוחיים תפקודיים בין נשים לגברים > רשתות מוחיות

בקרב גברים קיימת קישוריות מבנית רבה יותר לעומת נשים בתוך אונות המוח ובתוך ההמיספרות, בעוד שאצל נשים נמצאה קישוריות מבנית רבה יותר בין אונות המוח ובין ההמיספרות. ממצאים אלה לא כללו את אזור הצרבלום, בו למעשה נצפו אפקטים הפוכים. המסקנה העיקרית של החוקרים מממצאים אלה הייתה כי אצל גברים בממוצע קיימת יעילות רבה יותר בתפיסה, תכנון והוצאה לפועל של פעולות מוטריות, ואילו אצל נשים – יעילות רבה יותר בשילוב של ניתוח אנליטי יחד עם ניתוח הוליסטי. ממצאים אלו מתקפים עדויות ממבחני התנהגות אשר הראו כי בממוצע גברים נמצאו מהירים יותר במשימות מוטוריות או מוטוריות-תחושתיות ובעיבוד מרחבי, ואילו נשים נמצאו טובות יותר במשימות המערבות קשב, זיכרון מילולי או זיכרון פרצופים ובקוגניציה חברתית.
מספר מחקרי הדמיה מצאו קשר שונה בין הבדלים במבנה המוח בין גברים ונשים ותוצאות של מבחני אינטליגנציה: אצל גברים נמצא מתאם בין מנת משכל לנפח חומר האפור באונה המצחית והאונה הפריאטלית ולעובי קליפת המוח באונה הפריאלית והאונה העורפית, ואילו אצל נשים נמצא מתאם עם נפח החומר הלבן, נפח החומר האפור באזור ברוקה ועובי קליפת המוח באונה המצחית.
נוירופתולוגיות הכוללות דו-צורתיות זוויגית מוחית > אלצהיימר

אלצהיימר היא מחלה הפוגעת במוח, אשר בדרך כלל מתפרצת בגיל מבוגר ומהווה את הגורם השכיח ביותר של דמנציה. שכיחות המחלה גבוהה משמעותית בקרב נשים לעומת גברים. הסברים ביולוגיים להבדלים ספציפיים בין המינים במאפייני אלצהיימר מתמקדים בהבדלים בהזדקנות המוח בין גברים לנשים, וההשפעה של הורמונים סטרואידים על התהליך.
נוירופתולוגיות הכוללות דו-צורתיות זוויגית מוחית > סכיזופרניה

סכיזופרניה היא אחת המחלות הפסיכיאטריות המורכבות והפחות מובנות כיום. שכיחות המחלה בדרך כלל גבוהה יותר אצל גברים לעומת נשים. אצל גברים גיל התפרצות המחלה מוקדם יותר, חוסר התפקוד במסגרתה גבוה יותר והאבנורמליות המבנית המוחית הנלווית אל המחלה רבה יותר. אבנורמליות זו כוללת ירידה בנפח המוח כולו ובאזורים באונות הפרונטלית והטמפורלית באופן ספציפי.
נוירופתולוגיות הכוללות דו-צורתיות זוויגית מוחית > אוטיזם

לקות זו נפוצה משמעותית יותר אצל גברים לעומת נשים, ביחס המוערך כארבעה גברים על כל אישה. תאוריה מרכזית בתחום עוסקת בתפקידו הנרחב של הורמון הטסטוסטרון בהופעת אוטיזם ונקראת "Extreme Male Brain Theory". תאוריה זו מציעה כי אוטיזם נוצר כתוצאה מתהליך מסקוליניזציה נרחב ולא מווסת של המוח בעת העוברות והינקות המוקדמת, תהליך אשר מכונה היפר-מסקוליניזציה.
מחקר השולל את קיומה של דו-צורתיות זוויגית מוחית ומציע הסבר אחר

למרות כל האמור לעיל, וההתקדמות המודרנית של רפואה מגדרית כיום התפיסה שישנה דו-צורתיות זוויגית מוחית, היוצרת "מוח גברי" ו"מוח נשי" השונים במאפייניהם היא שנויה במחלוקת. כאמור, במחקר של דפנה יואל ושותפיה, בו נערכו ניתוחי MRI של מעל 1,400 מוחות של גברים ונשים ממאגרי מידע שונים, נמצא כי ישנה חפיפה רבה בה בין המוח הגברי למוח הנשי. ניתוחים נוספים חשפו שמוחות בעלי תכונות הנמצאות בקיצון אחד של הרצף בין מוח "נשי" למוח "גברי" הם נדירים ביותר. במקום זאת מציעים יואל ושותפיה כי רוב המוחות מורכבים כמעין "פסיפס" ייחודי של תכונות, אשר חלקן נפוצות יותר אצל נשים, חלקן אצל גברים וחלקן אצל שני המינים. בכך טוענים החוקרים כי אף על פי שישנם הבדלים מיניים במוח האנושי הוא אינו שייך בלעדית לקטגוריה "גברי" או "נשי", אלא מייצג "פסיפס" הייחודי לכל אדם. סקירה משנת 2006 ומטה-אנליזה משנת 2014 אמנם מצאו עדויות ממחקרים מורפולוגיים ותפקודיים של המוח המצביעים על כך שיש שוני מבני ופונקציונלי בין מוח "גברי" ומוח "נשי", וחלק ממבני המוח הם דו-צורתיים מבחינה זוויגית, מטא-אנליזה משנת 2021 של הספרות משלושת העשורים האחרונים, העלתה שנפח המוח שונה בין המינים באופן משמעותי, ומשתנה המין מתבטא רק כ-1% מהשונות במבנה או בלטרליזציה של המוח.
מחקרים מהשנים האחרונות הראו שלמרות מיעוט ההבדלים המבניים, השוני הגדול הוא בחיווט (הקשרים העצביים) בין חלקים שונים במוח. אצל נשים נמצא חיווט רב בין ההמיספירה הימנית לשמאלית, בעוד אצל גברים - בין החלק הקדמי לחלק האחורי. לתופעה יש השפעה על תכונות שונות.
ראו גם

דו-צורתיות זוויגית
הבדלים בין המינים בקוגניציה
הבדלים בין המינים בפסיכולוגיה
הבדלי מין בפיזיולוגיה של האדם
קלייד הרינג

קלייד לוורן הרינג (באנגלית: Clyde LaVerne Herring;‏ 3 במאי 1879 –  15 בספטמבר 1945) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל איווה ה-26 בשנים 1933–1937, ולאחר מכן ועד 1943 כסנאטור מטעמה.
ראשית חייו

קלייד הרינג נולד וגדל בג'קסון, מישיגן, שם הוא למד בבתי ספר ציבוריים. הוריו עסקו בחקלאות עד הגיעו לגיל 14, כאשר הבהלה של 1893 גרמה לקריסה פיננסית שאילצה אותם לעבור לעיר.
ב-1897, בגיל 18, עבר הרינג לדטרויט, שם הוא עבד בתעשיית התכשיטים. במלחמת ארצות הברית-ספרד הוא התגייס כטוראי לפלוגה D של הרגימנט השלישי של מישיגן. לאחר המלחמה הוא עבר לקולורדו ספרינגס, שם הוא עסק בחקלאות בשנים 1902–1906. לאחר מכן הוא עבר למסנה שבאיווה, שם הוא עסק בחקלאות במשך שנתיים.
כפי שסופר בכתבה של המגזין טיים ב-1935, "בדטרויט הוא תיקן את שעון היד של הנרי פורד, וכך התוודע ליצרן המכוניות. החל מ-1910 ועד שמערכת השיווק אורגנה מחדש לאחר המלחמה, קלייד הרינג היה סוכנו של פורד באיווה. עד לאותה עת הוא כבר רכש קרקעות בדה מוין בשווי של 3 מיליוני דולרים".
בשנים 1916–1917 שירת הרינג במשמר הלאומי של איווה בגבול ארצות הברית–מקסיקו. בשובו לחיים האזרחיים בדה מוין, כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה, הוביל הרינג גיוס כספים מקומי כיושב ראש של הוועדה של דה מוין רבתי, והוזמן לוושינגטון די. סי. לייעץ לממשלה הפדרלית כיצד לזרז את הייצור המלחמתי.
ב-1901 נשא הרינג לאישה את אמה פרל ספיני. לשניים נולדו שלשוה בנים. בנם השלישי, קלייד אדסל (שנקרא על שם אביו ועל שם בנו של הנרי פורד) היה שבוי מלחמה במלחמת העולם השנייה.
ראשית הקריירה הפוליטית

ב-1920 התמודד הרינג ללא הצלחה כמועמד המפלגה הדמוקרטית על משרת מושל איווה, והפסיד לרפובליקני נייתן קנדל. ב-1922 הוא התמודד בבחירות המיוחדות על מושב בסנאט של ארצות הברית ונוצח על ידי הרפובליקני סמית' ו. ברוקהארט. בשנים 1924–1928 הוא היה אחד מנציגי איווה בוועדה הדמוקרטית הלאומית.
מושל איווה

ב-1932 התמודד הרינג שוב בבחירות למשרת המושל, הפעם נגד המושל הרפובליקני המכהן דן טרנר. הרינג ומועמדים דמוקרטים אחרים באיווה זכו במספר חסר תקדים של ניצחונות באותה שנה, והרינג היה המושל הדמוקרטי השני של איווה מאז הקמת המפלגה הרפובליקנית ב-1854. בבחירות לכהונה שנייה ב-1934 הביס הרינג שוב את טרנר בעודו מוביל ניצחון גורף של הדמוקרטים באיווה, כולל ניצחון בבחירות לשישה מתוך תשעת המושבים של המדינה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
שנות כהונתו של הרינג כמושל היו השנים הקשות ביותר של השפל הגדול, ורוב הצעדים בהם נקט היו קשורים לקשיים הכלכליים של התקופה. הוא דחף לדחיית תשלומי משכנתאות, השהה עיקולים על פיגורים בתשלומי משכנתאות בחוות, השיג הגדלת סובסידיות פדרליות, דאג לפיקוח על התעריפים החקלאיים, טיפל באבטלה ובסיוע לקשישים, ודאג לביטחונות לפיקדונות בבנקים. במהלך תקופת ממשלו, דאג בית הנבחרים המדינתי להקמת חנויות המשקאות הראשונות בבעלות המדינה ולחוקיות מכירת בירה. אחד מצעדיו הפחות פופולריים של הרינג היה הטלת ממשל צבאי במחוזות פליימות' וקרופורד כדי לבלום את האלימות בחוות ב-1933.
הרינג היה המושל הראשון שעשה שימוש נרחב ברדיו. הוא ניהל שיחה שבועית ברדיו שבה הוא הסביר את צעדי המדיניות שלו. בתוכנית זו הוא תמך בהטלת מס זמני של סנט אחד לגלון דלק ודחף להטלת מס מכירות מדינתי בשיעור של שני אחוזים ומס הכנסה ומס תאגידים כדי שישמשו להקלה מנגד על מס הרכוש.
בנאומו האחרון כמושל בפני האספה הכללית של איווה ב-1937, אמר הרינג, "נאבקנו ועבדנו יחדיו כדי לתת ביטחון לבתים ולחוות של איווה, כדי להקל על המצוקה, כדי לדאוג ששום משפחה לא תסבול ממחסור בצרכי החיים הבסיסיים. תוצאות מעשינו ניכרים בביטחון שקיים כיום באיווה. בתינו בטוחים... חוותנו בטוחות... הבנקים שלנו בטוחים".
סנאטור

ב-1936, שנתו הרביעית של הרינג כמושל, הוא בחר שלא להתמודד על כהונה שלישית, ותחת זאת הוא התמודד מול הסנאטור הרפובליקני המכהן לסטר ג'. דיקינסון. הרינג הביס את דיקינסון בהפרש של קצת יותר מ-36,000 קולות. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1855 בה שני הסנאטורים של איווה היו דמוקרטים. תחילת כהונתו כסנאטור התעכבה במעט עד לסיום כהונתו כמושל.
תגובתו של הרינג לשידור מלחמת העולמות של אורסון ולס ב-1938 זכתה לתשומת לב ברמה הלאומית. כדי להגן על המאזינים, הוא דחק בקבלת חקיקה פדרלית שתחייב את השדרים להעביר את תוכני שידורי הרדיו לרשות התקשורת הפדרלית לפני שידורם. הוא הכריז "שלרדיו אין זכות להציג תוכניות כמו אלו יותר מאשר למישהו שידפוק על דלת ביתנו ויצרח". על כל פנים הצעת חוק ברוח דברים אלו לא הוגשה על ידי הרינג ולא על ידי אף אחד אחר.
בוועידה הארצית של הדמוקרטים של 1940 שהתקיימה בשיקגו, שאף הרינג להיות מועמדו של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לסגן הנשיא, אך רוזוולט והוועידה בחרו כמועמד לתפקיד בהנרי וולאס, גם הוא תושב איווה, שכיהן כמזכיר החקלאות בממשלו של רוזוולט.
הרינג כיהן תקופת כהונה אחת בלבד בסנאט ולא עלה בידו להיבחר לכהונה נוספת. לאחר 1936 דעכה הפופולריות של רוזוולט באיווה, ובהדרגה נוצחו המועמדים הדמוקרטים בניסיונותיהם להיבחר לכהונה נוספות. בנוסף, חילוקי דעות או יריבויות בין הרינג לבין מנהיגי הדמוקרטים במדינה, כולל עמיתו בסנאט גאי מארק ג'ילט, המושל לשעבר נלסון קראשל, וסגן הנשיא וולאס, פגעו באחדות המפלגתית. הרינג נוצח על ידי המושל הרפובליקני ג'ורג' וילסון, והיה האחרון מבין הדמוקרטים שניצחו בבחירות לתפקיד כלשהו באיווה בבחירות של 1932 שהפסיד בבחירות לכהונה נוספת.