stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלמיתיים
מאפייני המשפחה

המשפחה נבדלת ממשפחות אחרות בעיקר בשני סימנים: האחד, בהימצאות גביעון, שמצוי מתחת לגביע הפרח, אם כי הוא חסר במינים מסוימים, למשל הוא חסר באבוטילון השיח. השני, בריבוי אבקנים, היוצרים את צינור האבקנים שמקיף את עמוד השחלה.
חלקי הצמח מכוסים שערות כוכביות (שערה רב-תאית המסתעפת לצדדים מבסיסה) או שערות תריסניות (שערה דמוית קשקש, לא בלוטית, רב-תאית שהיא שטוחה במידה ניכרת ולא נישאת על עוקץ).
העלים מסורגים (עלה אחד בכל מפרק) על פי רוב הם סדורים באופן לולייני (ספירלי) לאורך הגבעול, ולעיתים רחוקות בשני טורים. הלוואים בדרך כלל מצויים. העלים בדרך כלל עם פטוטרת, לעיתים יושבים (ללא פטוטרת) ובעלי עורקים מאוצבעים היוצאים מבסיס העלה. העלים פשוטים או שסועים לאונות או מחולקים לאונות. שפת העלה תמימה או משוננת.
הפרחים דו-מיניים (למעט בעצים בסוג .Kydia Roxb), נכונים (על פי רוב בעלי סימטריה רדיאלית), וצומחים בודדים או יותר מחיקי העלים או לעיתים רחוקות בתפרחות בראשי ענפים (אמיריים). הפרחים בדרך כלל בולטים לעין. במינים בתת-המשפחה הסְטֶרְקוּלִיִּים הפרחים הם חד-מיניים מבחינה תפקודית.
הגביעון, שלא קיים בכל המינים (למשל, בסוגים סידה ואבוטילון), הוא בעל חפים מפורדים (למשל, בבת-חלמית שרועה) או מאוחים לכל אורכם או חלק מאורכם. מספר החפים 2 או 3 או יותר (למשל במיני היביסקוס). גביעון זה, אינו אלא דור של עלים עליונים שהתקרבו מאוד אל הגביע והתערו בו.
הגביע בעל 5 עלים מפורדים או מאוחים, פחות או יותר, ונושקים האחד לשני. לפעמים הגביע נושר ואינו משתייר לאחר האבקה.
הכותרת בעלת 5 עלים שחופפים האחד את השני, לעיתים קרובות הם מעורים בבסיסם עם צינור האבקנים. הכותרת שזורה על פי רוב סביב עצמה בעודה בפקעית הפרח.
האנדרוגינופור (androgynophore) קיים או נעדר. אנדרוגינופור הוא עוקץ המצעית, אותו חלק מן המצעית, שנושא עלי שחלה ואבקנים והתארך. הוא קיים בכל המינים בתת-המשפחה הסְטֶרְקוּלִיִּים (sterculiaceae) ובמינים של תת-משפחות אחרות הוא קיים נעדר.
הצופנים (שערות בלוטיות של צוף) מצויים בצדם הפנימי ובסמוך לבסיס של עלי הגביע ועלי הכותרת או של האנדרוגינופר.
האבקנים מרובים, 5 עד 100, זיריהם מאוחים בתחתיתם ויוצרים את צינור האבקנים שמקיף את עמודי השחלה.
המאבקים דמוי כליה ובעלי לשכה אחת הנפתחת בראשה או 2 או 3 אבל לא בישראל. גרגר האבקה נושא שערות נוקשות, חזקות וקוצניות.
השחלה עילית, בעלת 2 או הרבה עלי שחלה.
עמודי השחלה מאוחים על פי רוב בחלקם התחתון ומספרם על פי רוב כמספר עלי השחלה או כפול מזה. עמוד השחלה מחולק בקצהו לצלקות מרובות שמספרן כמספר עלי השחלה או כפול מזה.
הפרי יבש ואינו עסיסי, לעיתים קרובות מטיפוס הלקט או מפרדת בת פרודות אחדות או רבות או לעיתים רחוקות דמוי ענבה.
הזרעים דמוי כליה, מעוטי אֶנְדּוֹסְפֵּרְם ועל פי רוב שעירים.
חשיבות המשפחה לצמחיית ארץ ישראל

מבחינה כמותית, 34 מינים ממשפחה זו נמצאו בתחומי ארץ ישראל במובנה הרחב. הם נחלקים ל־12 סוגים. על פי נתונים אלה ניתן להסיק שמדובר במשפחה שולית לצמחיית ארץ ישראל. אך לעומת זאת, ערכה רב עבור האדם, בין השאר משום שחלק גדול ממיני המשפחה – 17 במספר – גדל בצדי דרכים וסמוך למעונות האדם. לכן, חלקה של משפחה זו גדול מבחינת פולקלור ויחס האדם אליהם.
המינים מלווי האדם המובהקים ביותר הם מיני חֶלְמִית ומעוג שונים. הם אף יוצרים חברות צומח אופייניות במקומות אלו. נהוג ללקטם למאכל, בעיקר בקרב חברות מסורתיות כדוגמת החברה הערבית והבדואית. כמו כן ילדים נוהגים לאכול את הפרי הצעיר הזוכה לכינוי "לחם ערבי".
השיח אבוטילון השיח נחשב למייצג חשוב של צומח הוואדיות בעיקר במדבר יהודה.
מלבד היות חלק ממינים אלו מלווי אדם, חלקם נחשבים אף לעשבים מטרידים הגורמים נזקים לחקלאות. קיימים שלושה מינים פולשים ממשפחה זו, הגורמים נזק מסוים לחקלאות, בעיקר במקומות הזוכים לתוספת השקיה בקיץ. ליתר פירוט ראה "סוגי המשפחה".
מספר מינים ממשפחה זו נחשבים לצמחים נדירים בארץ.
חשיבות המשפחה לאדם

מדובר במשפחה, שנכללים בה סוגים חשובים עבור האדם, שחלקם משמשים למטרות נוי (כדוגמת היביסקוס ואבוטילון), למטרות תעשייה (הסוג כותנה שמשמש להכנת בדים), למטרות מאכל (הסוג היביסקוס, קקאו, אגוז קולה ועוד), ובהיקף קטן גם ליקוט של צמחים נוספים.
מספר סוגים גדול במיוחד משמשים כמקור לסיבים לתעשייה.
להמשך הפירוט ראה "סוגי המשפחה".
תמונות של לגונריית פטרסון

זרעים של לגונריית פטרסון
זרעים של לגונריית פטרסון
פרי יבש ושחור לגונריית פטרסון
פרי של לגונריית פטרסון
לקריאה נוספת

חן, קלרה ואחרים. (1983). החי והצומח של ארץ ישראל כרך 10, עמודים (221–227), הוצאת משרד הביטחון, תל אביב.
פינברון־דותן, נעמי ודנין, אבינעם. (1991). המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, (1243-1268). ירושלים, הוצאת כנה. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  Malvaceae Juss., WFO (2022): Published on the Internet, ‏24-5-2022 (באנגלית)
↑  Malvaceae Juss, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  חלמיתיים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  דרור מלמד, חלמיתיים, באתר צמח השדה
1 2  Lavatera, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏2023
↑  אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושלים: העמותה לעידוד וקידום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' XV, 1
1 2 3  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 299-301
↑  בת-חלמית שרועה, באתר צמחיית ישראל ברשת
↑  בת-חלמית שרועה, באתר צמח השדה
↑  Lavatera L., World Flora Online
↑  .Althaea L, World Flora Online, ‏אנגלית
↑  נטופית רפואית, באתר הערכות הסיכון לטבע בישראל של רשות הטבע והגנים
↑  Kitaibelia vitifolia Willd, World Flora Online
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998
↑  Dombeya burgessiae Gerrard ex Harv., World Flora Online
↑  טיליה אירופית, באתר הגן הבוטני בירושלים
↑  .Ceiba Mill, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Callianthe Donnell, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏12-2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545945005171  BNE: XX545230  BnF: cb12273042w (data)  GND: 4349368-3  LCCN: sh85080231  NKC: ph316251  SUDOC: 031533833 
חוטמית בירושלים
אבוטילון גדול-עלים
פרחים של דבוקית מעוצה
פרחים של ברכיכיטון צפצפתי
פרח של היביסקוס סיני
שנויית חלמתית בגן הבוטני בגבעת רם ירושלים
שנויית חלמתית בגן הבוטני בגבעת רם ירושלים
קליאנת'ה מצוירת (אבוטילון מצויר) בירושלים
כרמן מור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בדצמבר 1972 (בת 52) קולומביה הבריטית, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 http://www.carmenmoore.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
כרמן מור (באנגלית: Carmen Moore; נולדה ב-24 בדצמבר 1972) היא שחקנית ומדבבת קנדית. ידועה מתפקידה כלורן קסאי בסדרה "Arctic Air" ובתור לאונה סטוני מהסדרה "Blackstone".
ביוגרפיה

מור נולדה בדצמבר 1972 בברנבי שבקולומביה הבריטית למשפחה צאצאית של שבט האינדיאנים "Wetʼsuwetʼen". היא גדלה בעיר קוקוויטלם ולמדה בבית הספר התיכון הבכיר פורט מודי. בשנת 1991 הצטרפה לתיאטרון: "Spirit Song Native Theatre Co", שם עבדה תשעה חודשים. הופעת התיאטרון המקצועית הראשונה שלה הייתה בהופעות של תיאטרון ניו ברנזוויק(אנ') בשנת 1992, עליהם זכתה לביקורות חיוביות. היא הייתה מועמדת לפרס ג'סי ריצ'רדסון לשחקנית המשנה הטובה ביותר בהצגה: "Fend Players' Danceland" מ-1993. היא המשיכה בעבודתה בתיאטרון, וכן החלה לשחק ולדבב למספר סרטים וסדרות טלוויזיה בקנדה ובארצות הברית.
במשך השנים היא גם למדה להפיק ולביים מספר סרטים.
היא ידועה בעיקר מהסדרה הקנדית של רשת "APTN"‏: "Blackstone" בתור לאונה סטוני, עליו זכתה שלוש פעמים בפרס ליאו על ההופעה הטובה ביותר. היא הייתה גם מועמדת ל"פרס ג'ימי (אנ'). כמו כן הייתה מועמדת לפרס המסך הקנדי לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט "Rustic Oracle" מ-2019.
פילמוגרפיה

1995, The Commish
1997, סטארגייט SG-1
2000-2001, שבעה ימים
2003-2004, אנדרומדה
2004, אספן הנשמות
2005, ה-4400
2005-2006, Godiva's
2007, עולם משלו
2007, אאוריקה
2009, בניחוש חוקר
2011-2015, Blackstone
2012-2014, Arctic Air
2013 ו-2020, על טבעי
2015, Unreal
2015, איי זומבי
2015-2016, החץ
2016, בייטס מוטל
2019, זרה
2019, Rustic Oracle
2020, ויקינגים
2020-2021, ננסי דרו
2021-2023, הפלאש
2024-, עולם היורה: תאוריית הכאוס
כתובת לאדריאנוס (ירושלים)

אין תמונה חופשית
כתובת לאדריאנוס היא כתובת בלטינית מהתקופה הרומית בארץ ישראל מאת הלגיון העשירי פרטנסיס לכבוד הגעתו של הקיסר הרומי אדריאנוס לירושלים בשנת 130 לספירה.
חלקה הראשון של הכתובת התגלה בירושלים לפני יותר מ–100 שנים.  הוא פוענח על ידי הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון גנו והוא שוכן דרך קבע במוזיאון הארכאולוגי של המסדר הפרנציסקני בעיר העתיקה בירושלים. חלקה השני של הכתובת התגלה בשנת 2014 בחפירת הצלה של רשות העתיקות מצפון לשער שכם. הכתובת נחשבת לאחת הכתובות הלטיניות החשובות שהתגלו אי פעם בירושלים:
"לאימפרטור קיסר טראיאנוס הדריאנוס אוגוסטוס, בנו של טראיאנוס מנצח הפרתים, נכדו של נרווה האלוהי, פונטיפקס מקסימוס, בעל סמכות הטריבון בפעם הארבע עשרה, קונסול בשלישית, אבי המולדת (הקדיש) הלגיון העשירי פרטנסיס"
הכתובת, שני טון משקלה, התנוססה בראש קשת או מבנה ציבורי גדול. המברכים את אדריאנוס אינם תושבי העיר, אלא חיילי הלגיון העשירי, שהשתתף בדיכוי המרד הגדול בירושלים בשנת 70 לספירה ונותר מאז בעיר. בסוף שמו של הלגיון נוסף מאוחר יותר השם "אנטוניניאה". ניתן להסיק מהכתובת מספר מסקנות:
על פי מספור התארים של הקיסר ניתן לתארך את הכתובת לשנת 130 לספירה, שנת הגעתו של אדריאנוס לירושלים.
בהתבסס על ההנחה שהכתובת ניצבה בראש שער ניצחון דרכו נכנס אדריאנוס, ומכיוון שהיא נמצאה מצפון לשער שכם, ניתן להסיק שאדריאנוס נכנס לירושלים מכיוון צפון.
המלה האחרונה בכתובת, "אנטוניניאה", שבבירור הוספה לאחר מכן, מעידה על כך שהקשת או הבניין שהיא ניצבה בראשו שרד לפחות מאה שנים, שכן רק אז התוסף השם "אנטוניניאה" לשמו של הלגיון.
על פי ניסוח הכתובת, ברור כי בזמן הכנתה, שנתיים טרום פרוץ מרד בר כוכבא (132 לספירה), העיר לא נקראה עדיין איליה קפיטולינה.
על פי אבנר אקר, המומחה ללטינית שפענח את הכתובת, בעת ביקורו של אדריאנוס העיר טרם הגיעה למעמד עיר רומית, משום שהכתובת אינה כוללת את התואר "קולוניה".
הכתובת מעידה על בנייה ציבורית גדולה בירושלים לרגל ביקורו של הקיסר, שהושלמה בעת הגעתו של אדריאנוס.
המסקנה האחרונה מקדמת את פתרון המחלוקת ההיסטוריוגרפית באשר מה קדם למה: בניית העיר האלילית למרד או המרד לבניית איליה קפיטולינה ובניינה כחלק ממסע העונשין בגינו. ייתכן כי המרד פרץ על רקע עבודות הבנייה לרגל ביקור הקיסר, אבל החלטת אדריאנוס לשנות את שמה של העיר ולאסור על יהודים להיכנס אליה, הייתה חלק מצעדי הענישה על המרד.
לקריאה נוספת

רינה אבנר, רועי גרינוולד, אבנר אקר וחנה מ' כותן, כתובת מונומנטלית חדשה-ישנה מירושלים לכבוד הקיסר הדריאנוס, חידושים בארכאולוגיה של ירושלים וסביבותיה - קובץ מחקרים כרך ח, 2014, עמ' 96-104
אבנר אקר, שדה האימונים של הלגיון העשירי (הקמפוס): הצעה לזיהוי מצפון לשער שכם, חידושים בארכאולוגיה של ירושלים וסביבותיה - קובץ מחקרים כרך יב, 2018, עמ' 271-278
כתובת הברכה של הלגיון העשירי לכבוד ביקורו של אדריאנוס בירושלים, פוסט באתר הפייסבוק ארכאולוגיה תלמודית, 14 ביוני 2019
Avner Ecker, Hannah M. Cotton, The Legio X Fretensis Welcomes the Emperor: A Latin Inscription on a Monument Erected for Hadrian in 129/130 CE, תערוכת אדריאנוס, מוזיאון ישראל
Avner Ecker, The Training Ground (Campus) of the legio X Fretensis in Jerusalem/Aelia Capitolina—a Possible Identification North of the Damascus Gate, האוניברסיטה היגלונית
M. Mor, From Shalem (Jerusalem) to Tel Shalem: Hadrian’s visit in provincia Judaea, CORNUCOPIA. Studies in honor of Arthur, Segal M. Eisenberg and A. Ovadiah (eds.), 2019, pp. 221-226
הערות שוליים

1 2   ניר חסון, כתובת רומית שנתגלתה עשויה לשפוך אור על הסיבות לפרוץ מרד בר כוכבא, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2014
1 2   ניר חסון, הקיסר הדריאנוס: צורר יהודים או מדינאי מוכשר ופטרון אמנות?, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2015
אניבאלה דה גאספריס

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1819 Bugnara, province of Abruzzo Ultra II, איטליה 
 פטירה:  21 במרץ 1892 (בגיל 72) נאפולי, איטליה 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  איטליה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני 
 מוסדות:  Astronomical Observatory of Capodimonte (1841–1889)  אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני 
 פרסים והוקרה:  אביר הצלב הגדול במסדר סנט מוריס ולזרוס (1889)  מסדר הוורד (1872)  המסדר האזרחי של סבויה (1872)  מפקד במסדר הכתר של איטליה (1870)  מפקד במסדר סנט מוריס ולזרוס (1861)  קצין במסדר הכתר של איטליה (1861)  המסדר המלכותי של פרנצ'סקו הראשון (1859)  מסדר העיט האדום (1854)  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1851)  פרס לאלנד (1849, 1850, 1851, 1852, 1853) 
 תרומות עיקריות
 גילוי אסטרואידים, שיערוך מסלול
 חתימה:   
 
אניבאלה דה גאספריס (באיטלקית: Annibale de Gasparis‏, 9 בנובמבר 1819 - 21 במרץ 1892) היה מתמטיקאי ואסטרונום איטלקי. מנהל מצפה הכוכבים בנאפולי מ-1864 ועד 1889. לזכותו נזקפים גילוי 9 אסטרואידים ועוד תרומות בשערוך מסלולים ואסטרונומיה.
קורות חיים

דה גאספאריס נולד ב-1819 בבויארה (Bugnara) שבנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו באיטליה. אביו היה רופא. הוא למד בסמינרים של סולמו (סולמונה המודרנית (אנ')) וקייטי. הוא המשיך בעצמו בלימודי המתמטיקה והקלאסיקה.
בשנת 1838 עבר לנאפולי ללמוד הנדסה בבית הספר של הגשרים והדרכים (שהפך לימים להיות הפקולטה להנדסה של אוניברסיטת נאפולי).
לאחר שנה התקבל ללימודי אסטרונומיה במצפה הכוכבים של קמפודימונטה שבנאפולי (Astronomical Observatory of Capodimonte) תחת הנהלתו של האסטרונום והמתמטיקאי ארנסטו קפוצ'י (איט'). דה גאספאריס למד מתמטיקה ומכניקת גופים בחלל ופרסם את מאמרו המדעי הראשון בשנת 1845 אודות מסלול כוכב הלכת המינורי וסטה. עבור מחקרו זה, הוא קיבל בשנת 1846 תואר לשם כבוד במתמטיקה מאוניברסיטת נאפולי.
במהלך אביב העמים בשנת 1848 הוא השתתף בפעילות המהפכה, אולם הצליח להתחמק מעונש בכך שהקדיש למלך פרננדו השני את גילויו הראשון - האסטרואיד היגיאה. דה גאספריס גילה את האסטרואיד ב-12 באפריל 1849, ומנהל מצפה הכוכבים ארנסטו קפוצ'י הציע לקרוא לו Igea Borbonica (היגיאה בורבוניקה, על שם בית בורבון, ששלטו בממלכת שתי הסיציליות בו נאפולי נמצאת). המלך נתן לו קיצבה לכל החיים כאות הוקרה. עם נפילת שושלת בורבון, נעלמה גם הקצבה השנתית.
בשנת 1850 קפוצ'י הודח ממשרתו עקב השתתפותו במהפכה ודה גאספריס סירב לקבל את המשרה בגלל תמיכתו בקפוצ'י.
דה גאספריס המשיך במחקרו וגילה עוד 8 אסטרואידים בין השנים 1851–1864. על תגליותיו הוא קיבל בשנת 1851 את מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה, והתקבל עמית בחברה המלכותית לאסטרונומיה (אנ').
בשנת 1858 מונה כפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת נאפולי.
דה גאספריס מונה להיות מנהל מצפה הכוכבים בנאפולי בשנת 1864, תפקיד אותו מילא עד 1889.
בשנת 1848, דה גאספריס התחתן עם ג'וזפינה רוסו. לזוג נולדו 9 ילדים, מתוכם שלושה נפטרו בילדותם.
דה גאספריס פרסם למעלה מ-200 מאמרים מדעיים במתמטיקה, מכניקת גופים בחלל, אסטרונומיה ומטרולוגיה. לעיתים היה כותב את שמו גם כ Annibal de Gasparis.
תגליות

לזכותו של דה גאספריס נספרים גילויים של 9 אסטרואידים, לא כולל אסטרואיד 14 Irene, אותו גילה עצמאית, אולם הגילוי נזקף לזכותו של ג'ון ראסל הינד שגילה מספר ימים קודם.
| שם | תאריך גילוי | נקרא על שם | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
|  10 היגיאה | 12 באפריל 1849 | על שם היגיאה, במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית אלת הבריאות, הניקיון ומאוחר יותר גם אלת הירח | האסטרואיד הרביעי בגודלו בחגורת האסטרואידים (קוטרו 413 קילומטר בממוצע) |
| 11 פרתנופה (אנ') | 11 במאי 1850 | על שם פרתנופה (אנ') אחת מהסירנות במיתולוגיה היוונית | השם הוצע לבקשתו של ג'ון הרשל |
| 13 אגריה (אנ') | 2 בנובמבר 1850 | על שם אגריה (אנ') נימפה, אשתו האלוהית והיועצת של נומה פומפיליוס, מלכה האגדי השני של רומא | השם ניתן על ידי אורבן לה-ורייה |
| 15 אונומיה (אנ') | 29 ביולי 1851 | על שם אונומיה, אלת הצדק והחוק, אחת מההורות במיתולוגיה היוונית |  |
| 16 פסיכה | 17 במרץ 1852 | על שם פסיכה, דמות מיתולוגית | 16 Psyche, יעד משימת הגשושית פסיכה |
| 20 Massalia (אנ') | 19 בספטמבר 1852 | על שם שמה הלטיני של העיר מרסיי בצרפת | * מאפיין משפחת אסטרואידי מאסלייה   * התגלה בצורה עצמאית יום לאחר מכן במרסיי, על ידי האסטרונום (Jean Chacornac) והשם ניתן על ידי בנז'מאן ואלץ (Benjamin Valz)   * האסטרואיד הראשון שאינו נקרא על אל דתי מהמיתולוגיה |
| 24 תמיס (אנ') | 5 באפריל 1853 | על שם תמיס, אלת הצדק במיתולוגיה היוונית | אסטרואיד מייצג למשפחת אסטרואידי תמיס |
| 63 Ausonia (אנ') | 10 בפברואר 1861 | על שם אוסונייה, (Ausonia) השם העתיק לאזור בו נמצאת איטליה |  |
| 83 Beatrix (אנ') | 26 באפריל 1865 | על שם באטריצ'ה פורטינארי (Beatrice Portinari), בת עירו של דנטה אליגיירי שאהב אותה מרחוק, והייתה ההשראה ואידיאל לנשים בשבילו |  |
פרסים ואותות הוקרה

דה גאספריס זכה בפרס לאלנד ארבע פעמים, מ-1849 ועד 1853.
בשנת 1851 הוא זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה.
ב-20 בינואר 1861 הוא מונה לסנטור של ממלכת איטליה עבור תרומותיו למדע.

על שמו נקרא האסטרואיד 4279 De Gasparis וגם מכתש דה גאספריס(אנ') שעל הירח.
זוכה אות מסדר העיט האדום (אנ') של ממלכת פרוסיה ואות מסדר הורד (אנ') של האימפריה הברזילאית.
הערות שוליים

1 2 3 4  (4279) De Gasparis In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_4239. ISBN 978-3-540-29925-7.
1 2 3 4  Virginia Trimble, Thomas R. Williams, Katherine Bracher, Richard Jarrell, Jordan D. Marché, F. Jamil Ragep (2007). Biographical Encyclopedia of Astronomers - Annibale De Gasparis. Springer Science & Business Media. p. 408. ISBN 9780387304007.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  Gargano, Mauro (2011). "Ausonia: il pianetino dell'Unità d'Italia". Giornale di Astronomia (באיטלקית). 37 (4): 10–20. doi:10.1400/175056. ISSN 1724-0468.
↑  (83) Beatrix In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_84. ISBN 978-3-540-29925-7.
↑  A. Gaudin (Paris) (10 במרץ 1854). "Academie des Sciences". La Lumière: journal non politique... : beaux-arts, héliographie, sciences. Société héliographique (France). {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Gold Medal Winners" (PDF). RAS. 2019. נבדק ב-15 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gargano, Mauro. "Annibale de Gasparis". Polvere di Stelle: the cultural heritage of Italian astronomy. אורכב מ-המקור ב-2016-10-27.
↑  "DE GASPARIS Annibale". Senato della Repubblica. נבדק ב-15 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116448415  ICCU: CUBV039952  ISNI: 0000 0004 1965 9518  RERO: 02-A016835477  SUDOC: 171620909  VIAF: 90205332   WorldCat (עם VIAF): 90205332
עשרה שקלים חדשים (מטבע)

עשרה שקלים חדשים הוא המטבע בעל הערך הגבוה ביותר בסדרת השקל החדש. המטבע הונפק לראשונה בישראל בשנת ה'תשנ"ה (1995), וזאת לאחר ששטר כסף בשווי זה הונפק משנת ה'תשמ"ה (1985) עם המעבר משקל ישן לשקל החדש.
שטר

השטר מסדרה א' של השקל החדש, הזהה בעיצובו לשטר בערך של 10,000 שקלים שעיצב אשר קלדרון, נשא את דיוקנה של ראש ממשלת ישראל הרביעית, גולדה מאיר. בחזית השטר, לצד דיוקנה של מאיר, הופיע עץ מסוגנן שענפיו שלובים, כאשר ברקע מנורת שבעת הקנים והמילים "שלח את עמי" באותיות זעירות. בגב השטר תמונתה של גולדה מאיר בתוך קהל מול בית הכנסת הכוראלי במוסקבה, לאחר שהגיעה לשם בתור שגרירת ישראל, עם המלים "שלח את עמי", הפעם הן באותיות גדולות והן באותיות זעירות. הצבע השליט בשטר הוא כתום, ומידותיו הן 13.8 ס"מ אורך על 7.6 ס"מ רוחב. מעוין בצד הפנים מימין למעלה הופיע כסימן ללקויי ראייה.
מטבע

לאחר יציאת השטר מן המחזור הונפק ב-7 בפברואר 1995 מטבע דו-מתכתי, לראשונה בישראל, בשווי עשרה שקלים חדשים, שטבעתו החיצונית עשויה מפלדה מצופה בניקל ואילו מרכזו עשוי ארד מצופה באורייט. מסתו של המטבע 7 גרם, עוביו 2.2 מ"מ וקוטרו 23 מ"מ, כאשר מרכזו הזהוב בקוטר 16 מ"מ. שולי המטבע מחורצים.
על פי נתוני החברה הישראלית למדליות ולמטבעות, הוטבעו 28,224,000 מטבעות.
בצד הנושא של המטבע, אשר עוצב על ידי ראובן נוטלס, מוטבע דקל מניב תמרים, שלמרגלותיו שני סלים קלועים ובתוכם תמרים. משמאל לדקל, על פני הטבעת, מופיע סמל מדינת ישראל, ובמחצית הימנית של הטבעת מופיע הכיתוב "לגאלת ציון" בכתב העברי הקדום ובכתב עברי בן ימינו. לאורך מחצית ההיקף הימני של העיגול הפנימי מוטבעות פנינים, ואילו מצד שמאל המטבע מחורץ לאורכו באופן חלקי. מקורו של עיצוב צד הנושא הוא במטבע עברי קדום משנת 69 לספירה - השנה הרביעית למלחמת היהודים ברומאים לפני חורבן בית המקדש השני.
בצד הערך מוטבע ערך המטבע – "10 שקלים חדשים" – בעברית, בערבית ובאנגלית. מימין לערך, בהיקף המטבע, מופיע שם המדינה בעברית, בערבית ובאנגלית, וכן שנת ההטבעה העברית. על הטבעת משמאל אשכול תמרים, וכן חריצים, הדומים לחריצים המופיעים על צד הנושא.
בשנת 1995 הוטבע דיוקנה של ראש הממשלה גולדה מאיר על צד הנושא לפי עיצובו של גבי נוימן.
בחודש יוני 2023 דווח על הימצאות מטבעות עשרה שקלים, עם טעות הטבעה מסוג "שבר ברשומה".
הערות שוליים

↑  איתי בלומנטל, מטבע ברונזה משנת 69 לספירה התגלה בעיר דוד, באתר ynet, 1 ביולי 2018
↑  מטבע 10 שקלים ששווה 130 שקל? בדקו בארנק שלכם, באתר אייס, 29 ביוני 2023


מטבע 10 שקל מזויף. ניתן לראות סימני חלודה, וקורוזיה, וכן הטבעה שאינה חלקה, מיושרת וברורה. סימנים אלה אינם מאפיינים מטבע אמיתי.
מטבע הנצחה עם דיוקנה של גולדה מאיר
עוד יהיה לי

"עוד יהיה לי" הוא שיר שנכתב על-ידי המשוררת רחל שפירא, והולחן על-ידי ירוסלב יעקובוביץ'. השיר בוצע על-ידי הזמרת מרגלית צנעני, ואף נכלל כרצועה השישית וכסינגל השני מאלבום האולפן הרביעי באלבומה "מנטה", את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים האחים ראובני בדצמבר 1989. הז'אנר של השיר הוא רוק ופופ, ובאופן ייחודי הוא מתחיל בפזמון ולאחר מכן ממשיך לבתים.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי רחל שפירא והולחן והופק על ידי ירוסלב יעקובוביץ'. השיר הופץ כסינגל רשמי מתוך "מנטה", על מנת לעזור בקידום המסחרי שלו. ב-1 באוגוסט 1989 נכנס השיר למצעד הסינגלים של תחנת הרדיו רשת ג', והגיע למקום ה-20. ב-5 בספטמבר באותה השנה עלה למקום השביעי – הדירוג הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-17 באוקטובר 1990 יצא השיר מהמצעד לאחר אחד עשר שבועות רצופים.
ב-24 באוגוסט 2019 ביצעה צנעני את השיר יחד עם מירי מסיקה בלייב פארק שבראשון לציון. ההופעה הועלתה לערוץ היוטיוב הרשמי של מסיקה ב-5 בדצמבר 2020.
רחל שפירא כתבה את השיר ומרגלית צנעני ביצעה אותו. הן שיתפו פעולה יחדיו וכל אחת מהן הביאה לשיר את תכונותיה שתרמו ליצירתו. שיתוף הפעולה והתוצאה שהניב הוזכר בכמה כתבות. אחת מהן היא הכתבה לעיתון "מעריב" שבה רחל שפירא סיפרה ליעקב בר און על תכונותיה של צנעני שתרמו לשיר, ועל כך שצנעני בתכונותיה השלימה אותה: "מרגלית התגלתה לי כאישה עממית וספונטנית מאוד במגעיה עם אנשים, תכונה שחסרה לי. היא סחפה אותי ליצירה משותפת דווקא מתוך השוני בינינו. הייתה בינינו היקסמות הדדית, שעברה ישירות לשירים". מבקר המוזיקה, יקי הפשטיין, הוסיף על דבריה של שפירא וכתב באתר "בית אבי חי": "השיר "עוד יהיה לי" זכה לביצוע נפלא שהרים את כל הקהל על הרגליים. שפירא הצליחה לראות בצנעני את מה שרבים בחברה הישראלית החמיצו: אישה אמיצה, לוחמת פמיניסטית, שהקדימה את זמנה ולא פחדה מעולם להרים את הראש אל מול כל הקשיים שצצו מולה. בעזרת התכונות האלה צנעני מפלסת, עד היום, את הדרך קדימה. וזה כל כך נחמד". עוד נכתב על תרומתה של צנעני לשיר באתר "שיר של יום-בדרכי החיים": "צנעני שברה את תקרת הזכוכית של זמרות הז'אנר הים תיכוני, והצליחה לפרוש כנפיים ולהיות אחת מהזמרות המצליחות והמוכרות בישראל ".
הרעיון של השיר

השיר זכה לפרשנויות רבות המלמדות על רעיון השיר ועל משמעותו. אחת מהן היא דעתו של עופר גביש באתרו "עפר גביש - אירועי זמר": "השיר עוסק בתקווה לפרוץ מחסומים, להתקדם ולהשיג את כל אשר יבקשו. השיר מחבר את המשוררת רחל שפירא לז'אנר המזרחי ולרוק'נרול" נוסף על כך, באתר "שיר של יום-בדרכי החיים" נאמר כי השיר מאפשר למאזינים לחשוב על הכבלים שמונעים מהם הצלחה בשאיפותיהם ובחלומותיהם. יקי הפשטיין, בכתבתו לאתר "בית אבי חי", הוסיף על דברים אלו וכתב כי השיר זכה לביצוע נפלא. אחרי ששמע מצנעני את הסיפור שעומד מאחורי השיר, טען כי מדובר בשיר מהפכני. לדבריה, מילות השיר יכולות לעורר השראה בקרב אנשים מפני שהם מבינים שחשוב להגשים את חלומם. הם יכולים לעשות זאת למרות כל הבעיות והמחסומים שעומדים בפניהם ומפריעים להשגת מטרתם.
ביצועים נוספים

הביצוע של השיר זוהה עם מרגלית צנעני, אך יש לו מבצעים נוספים. להקת "אנסמבל קוראל" ביצעה את השיר בסגנון גוספל. הזמרת מיכל שפירא בביצועה שינתה את הסגנון של השיר לסגנון המוזיקלי רגאי, פאנקי וג'אזי, לעומת השיר של צנעני שהוא יותר בסגנון מוזיקת פופ. יוסי חרסונסקי באתרו כתב כי השינוי של שפירא הוא בפרשנות השיר, בביצועה היא מאפשרת לגשת לשיר בדרך אחרת: "אצל מרגול השיר הוא soul ואילו אצל מיכל שפירא הוא רגאי, פאנקי וג'אזי. זו פרשנות חדשה, גישה שונה לטקסט המביע תקווה, שעוד יהיה לה כל מה שליבה מבקש." בנוסף, באתר זה ביצועה של מיכל שפירא זכה לתשבחות רבים:" חיים חדשים-אחרים לשיר כולו, תובנות רגש אחרות מאשר הגרסה המוכרת, עם ניואנסים יפים-מעבר לשירה שקטה הזויה בחלקו האחרון, המשכו נגינת הטרומבון של יאיר סלוצקי. שילוב של אינטרפרטציה ועיבוד מצוין של אודי שמחון מראים שיש סיבה טובה לקאבר הזה".
וידאו קליפ

"עוד יהיה לי" לא הועלה באופן רשמי לערוץ היוטיוב שלה מרגלית צנעני, אך בשנת 2012 הועלה אודיו רשמי שלו ליוטיוב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | יולי 1989 | תקליטור | האחים ראובני |