stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקאל ז'אן
סמל

עם היבחרה לתפקיד המושלת הכללית, הוענק לז'אן שלט אצולה על ידי הרשות ההרלדית הקנדית. הסמל מתאר את שורשיה ההאיטיים של ז'אן. בסמל מוצגת רכיכה מהסדרה Clypeasteroida המשמשת כקמיע של ז'אן, ומעליה הכתר המסמל את היותה משנה למלך. מעל שלט האצולה ציצה של קונכייה וסביבה שרשרת שבורה, המסמלת את בריחתם של אבותיה של ז'אן מהעבדות. התומכים הם שני סימבי, רוחות מים מתרבות האיטי. המוטו שמופיע תחת הסמל: Briser les solitudes ("לשבור את הבדידויות") מסמל את רצונה של ז'אן לאחד את הקהילות השונות של קנדה. סביב מגן האבירים מצוי העיגול המסמל את מסדר קנדה בו חברה ז'אן, והמוטו שלו (בלטינית: Desiderantes meliorem patriam - "משתוקקים למולדת טובה יותר").
תארים

ז'אן קיבלה תוארי דוקטור של כבוד מאוניברסיטת אוטווה (5 ביוני 2006), מאוניברסיטת פרוג'ה (21 ביולי 2006), מאוניברסיטת מקגיל (10 בנובמבר 2006) ומבית הספר למשפטים אוסגוד הול באוניברסיטת יורק (25 במרץ 2007), ומאוניברסיטת מניטובה (5 ביוני 2007).
ראו גם

המלוכה הקנדית
הערות שוליים

↑  הודעת ראש ממשלת קנדה
↑  כתבת חדשות ברשת CBC
↑  כתבה על פעילותה של ז'אן ברשת CTV
↑  כתבה בעיתון "הסטאר".
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אדריאן קלרקסון | המושל הכללי של קנדה | הבא: דייוויד ג'ונסטון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140595667 (data)  GND: 1136346317  ISNI: 0000 0000 0142 0665  LCCN: no2016149761  SUDOC: 124262597  VIAF: 104892684   WorldCat (עם VIAF): 104892684 
מיקאל ז'אן מברכת מבקרים הבאים לפסטיבל המוזיקה הקמרית באחוזת רידו
שלט האצולה של מיקאל ז'אן
מייקי קלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1973 (בן 50) קווינסי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קולג' אמרסון 
 https://www.mikeykelley.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקי קלי (באנגלית: Mikey Kelley; נולד ב-14 בנובמבר 1973) הוא שחקן ומדבב אמריקאי. ידוע בעיקר בתור המדבב של מיכלאנג'לו בסרט צבי הנינג'ה ובמספר דיבובים נוספים.
ביוגרפיה

קלי נולד בנובמבר 1973 בקווינסי (אנ'), מסצ'וסטס והוא בוגר של קולג' אמרסון מ-1995 בתקשורת המונים והפקת טלוויזיה.
הוא החל לדבב במשחקי וידאו וסדרות אנימציה החל מ-1997 בסדרה "Extreme Ghostbusters" ולאחריה בסדרה שנוצרה בידי סטיבן שפילברג "Invasion America" מ-1998 בתור דייוויד קרטר.
במשך השנים הופיע במגוון סדרות ומשחקי מחשב וכן בכמה סרטי אנימציה וקומדיות. בנוסף עבד בפרסומות בטלוויזיה וברדיו.
פילמוגרפיה חלקית

סרטים:
Scooby-Doo and the Cyber Chase - 2001
מיסטיק ריבר - 2003
Undiscovered - 2005
היצ' - 2005
מר וגברת סמית' - 2005
צבי הנינג'ה - 2007
פייטר - 2010
נורם בעיר הגדולה - 2016
מכוניות 3 - 2017
טופאק: כל העיניים עליי - 2017
סדרות טלוויזיה:
רוקט פאוור - 2002
ראגרטס כבר גדולים - 2004
בן 10 - 2006
המלך היל - 2007
המסע לעמק החלומות - 2008
צוות גיבורי העל - 2009-2011
פיניאס ופרב - 2012
גרוויטי פולס - 2012
עולם היורה: מחנה הקרטיקון - 2022
מחפשים את אליברנדי

| --- | --- |

 מבוסס על:  מחפשים את אליברנדי 
 בימוי:  קייט וודס
 הופק בידי:  רובין קרשו (Robyn Kershaw)
 תסריט:  מלינה מארג'יטה
 שחקנים ראשיים:  פיה מיראנדה   גרטה סקאקי   אנתוני לפאליה   קיק גרי   אלנה קוטי
 מוזיקה:  Killing Heidi   Silverchair
 מדינה:  אוסטרליה 
 חברה מפיצה:  Fandango 
 הקרנת בכורה:  2000
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אוסטרליה/אנגלית
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט דרמה 
 פרסים:  הסרט, התסריט והשחקנית הראשית הטובים ביותר באוסטרליה
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחפשים את אליברנדי (אנגלית: Looking For Alibrandi) הוא סרט המבוסס על הרומן הידוע מחפשים את אליברנדי מאת מלינה מארג'יטה (Melina Marchetta) שהוצאה לאור בשנת 1999. הסרט מספר על חייה של נערה בת 17 ויחסיה עם משפחתה, חבריה ובית ספרה. בכיכובה של פיה מיראנדה ובבימויה של קייט וודס.
פיה מיראנדה זכתה בפרס ACTAA בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר וגרטה סקאקי זכתה בפרס זה בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
עלילה

ג'וזי אליברנדי כבר בת 17, היא מגיעה אל שנת לימודה האחרונה בבית ספרה. ג'וזי (פיה מיראנדה) ואמא קריסטינה (גרטה סקאקי) ננטשו על ידי מיכאל אליברנדי (אנתוני לפאליה), אביה של ג'וזי, עוד לפני שג'וזי נולדת (הוא לא ידעה כי קריסטינה בהריון ונודע לו רק לאחרונה).
ג'וזי אינה מוצאת עצמה בין כל המשפחה – סבתא הקשקשנית שעוקבת אחריה, בנות בית הספר הלועגות לה כי היא ממזרה, אביה שבא משום מקום, בחינות הבגרות, ועוד.
במהלך כל הסרט ג'וזי מנסה להתקרב אל "גבר החלומות שלה", ג'ון ברטון (Matthew Newton), אך במקום אם מוצאת עצמה שוב ושוב נתקע עם ג'יקוב קוטי (קיק גרי). לראשונה, היא מתיידדת עמו לאחר מסיבה, בה הוא לוקח אותה אל ביתה (חבריו ארגנו לו את זה), במקום נער חלומותיה. לא רק שהוא מנע ממנה הזדמנות פז, הוא גם לקח אותה על אופנוע ומנפץ את כל חלומה. על אף זאת, ג'וזי וג'ון מתקרב אחד לשני וכל אחד מהם רושם פתק בו הוא מספר משהו על עצמו שלא סיפר לשני - ג'וזי מתוודה על אהבתה. הפתקים ישמרו אצל השני והם יפתחו רק בסוף הלימודים.
באמצע הסרט ג'ון ברטון מתאבד עקב לחצו של אביו להיות נשיא בניגוד לרצונו. לאחר ההלוויה חוזרת ג'וזי אל ביתה, היא הולכת אל התיבה בה היא שמרה את פתקו ושם היא מגלה כי רשום על כך שהוא הולך להתאבד.
ג'וזי האומללה פוגשת את ג'יקוב ופורצת מולו בבכי. כמו גם, היא מתחילה להתיידד עם אביה לאחר שהוא מציל אותה מעונש, לאחר ששברה את אפה של קרלי בישופ (Leeanna Walsman) – תלמידה "מתוקה" שתמיד לעגה לה על היותה ממזרה והטיפה לה ענייני דת.
עם הזמן, מוצאת ג'וזי את מקומה בעולם ומתקרבת אל מורשת משפחתה.
שחקנים

פיה מיראנדה - ג'וזי אליברנדי
גרטה סקאקי - קריסטינה אליברנדי (אמה של ג'וזי)
אנתוני לפאליה - מיכאל אליברנדי (אביה של ג'וזי)
קיק גרי - ג'יקוב קוטי
Matthew Newton - ג'ון ברטון
Leeanna Walsman - קרלי בישופ
אלנה קוטי - סבתא של ג'וזי
מימוסיים

| מימוסיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: מימוסיים
שם מדעי
 Mimosoideae ‏קנדול, 1825
תחום תפוצה

מִִימוֹסִיִּים או שִּׁטִּיִּים (שם מדעי: Mimosoideae) היא תת-משפחה בתוך משפחת הקטניות. המימוסיים כוללת עשרות ספורות של סוגים; זאת לעומת מאות הסוגים בפרפרניים, תת-משפחה נוספת בקטניות.
סוגי תת-המשפחה מאופיינים בפריחה בעלת עלי כותרת קטנים ואבקנים בולטים ומרובים. מחולקת על פי רוב לחמישה שבטים: Acacieae, Ingeae, Mimoseae, Mimozygantheae, Parkieae.
בארץ צומחים מספר סוגים של מימוסיים, חלקם יובאו וחלקם צומחים בר. הסוג הבולט מביניהם הוא השיטה.
מוחמד עלי (שליט מצרים)

מוחמד עלי פאשא (בערבית: محمد علي باشا; תעתיק מדויק: מחמד עלי באשא; בטורקית עות'מאנית מבוטא כמהמט עלי פאשה; 4 במרץ 1769 – 2 באוגוסט 1849) היה המשנה למלך מצרים ונחשב למייסד מצרים המודרנית ולדמות העיקרית בהסדרת ריבונותה של מצרים מהאימפריה העות'מאנית. שושלת מוחמד עלי שנקראה על שמו שלטה במצרים מעלייתו לשלטון בשנת 1805 ועד למהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1952.
מוחמד עלי, שהחל דרכו בתור מגויס אלבני צעיר יליד חבל מקדוניה בשורות צבא האימפריה העות'מאנית, נעזר במאבקים השלטוניים בתוך מצרים בין הממשל העות'מאני וההנהגה המקומית הממלוכית שפרצו לאחר נסיגת הכוחות הצרפתים בסוף מסע נפוליאון בחבל הלבנט, כדי להפוך לשליטה בפועל של מצרים. על ידי הוצאה לפועל של רפורמות מרחיקות לכת למען המודרניזציה של מצרים והנהגת מסעות צבאיים ברחבי המזרח התיכון, מוחמד עלי תכנן להפוך את מצרים לממלכה ריבונית מערבית באופייה שתשתווה בכוחה למעצמות אירופאיות.
מוחמד עלי הכיר לאורך כל שנותיו בשלטון במצרים בעליונותו ההלכתית של הסולטאן העות'מאני עליו, אם כי דה פקטו שלט על מצרים באופן ריבוני ואף היה מעורב במלחמות נגד הממשל העות'מאני. במהלך המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה והשנייה הצליח להביא להכרה של מעצמות אירופאיות ב"אוטונומיה" המורחבת של מצרים מהאימפריה העות'מאנית. מסעותיו הצבאיים הביאו לכיבוש סודאן, חצי האי סיני, חבל חג'אז, צפון תימן ואף לכיבושים זמניים של דרום יוון, כלל חבל הלבנט, חבל נג'ד (מרכז חצי האי ערב) וקיליקיה (דרום אסיה הקטנה).
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

מוחמד עלי נולד בקוואלה, באימפריה העות'מאנית (נמצאת ביוון המודרנית), למשפחה מוסלמית ממוצא אלבני. אביו היה סוחר טבק בשם אבראהים אע'א, שנפטר כאשר מוחמד היה נער מתבגר. דודו (אח אימו) האע'א חוסיין שהיה הצ'ורבאג'י של קוואלה נטל אותו תחת חסותו, העניק לו דרגת בולוק-באשי (אנ') ומינה אותו כגובה מיסים בשטח שהיה תחת שלטונו של הדוד, בכך החל את דרכו הצבאית. בצעירותו לא ידע מוחמד עלי קרוא וכתוב אך קיבל מביתו ניסיון מסחרי בשוק הטבק. בהמשך נישא מוחמד עלי לאחייניתו, אמינה חאנים, ולזוג נולדו שישה ילדים, בהם אבראהים פאשא וטוסון פאשא. בהמשך חייו נישא מוחמד עלי מספר פעמים נוספות ומנישואיו נולדו לו עוד ארבעה ילדים, בהם מוחמד סעיד פאשא.
ביוגרפיה > מסעותיו הצבאיים > בחסות העות'מאנים

במרץ 1807, במסגרת המלחמה האנגלו-עות'מאנית, כוחות האימפריה הבריטית החלו בניסיון לכיבוש צבאי של מצרים במטרה להקים בסיס מבצעי באלכסנדריה. המלחמה הייתה מקושרת למלחמות הנפוליאוניות שכן הסולטאן העות'מאני סלים השלישי חידש את הברית הפרנקו-עות'מאנית עם הקיסרות הצרפתית הראשונה שהייתה במלחמה ממושכת נגד האימפריה הבריטית. הבריטים השיגו עליונות ימית והשתלטו על אלכסנדריה ללא קרב שכן תושבי העיר התנגדו לשלטון מוחמד עלי אך לא היו מסוגלים להתקדם מעבר לה. הכוחות הבריטים הוציאו לפועל שני ניסיונות כושלים לכבוש את העיר רשיד (רוֹזֵטָה כפי שנודעה באותם הימים) אשר הייתה השער לתנועה דרך נהר הנילוס. לאחר התבוסה המכרעת בקרבות על רשיד, הכוחות הבריטים נסוגו חזרה לאלכסנדריה. כוחות הצבא המצרי תחת מוחמד עלי הטילו מצור על העיר ומנעו התקדמות של הכוחות הבריטים. כמו כן, הכוחות הבריטים לא היו מצוידים כראוי למערכה ארוכה ועל כן היה על חיל המשלחת לעזוב את העיר ולוותר על המערכה הכושלת לכיבוש מצרים.
בית סעוד השתלט על חצי האי ערב, הקים את אמירות א-דרעיה (המדינה הסעודית הראשונה) והפיץ וריאציה קיצונית ופוריטאנית של האסלאם, הווהאביזם, סיעה דתית שהתנגדה לכל שינוי באורח החיים והשבת המצב החברתי לזה של תקופת הקמת האסלאם. כחלק מהמלחמה הווהאבית-עות'מאנית, ביקש הסולטאן מוסטפא הרביעי ממוחמד עלי לצאת למסע צבאי נגד בית סעוד. רק ב-1811 היה צבאו של מוחמד עלי מוכן לצאת לקרב, בפיקודו של טוסון, בנו הבכור של מוחמד עלי. צבאו של מוחמד עלי נחל הצלחה חלקית אולם לא הצליח להכניע את בית סעוד, ואלו נסוגו לנג'ד והתיישבו בא-דרעיה וסביבתה ומשם המשיכו להטריד את הכוחות העות'מאנים (כולל הצבא המצרי). מוחמד עלי שלח כוח צבאי נוסף, בפיקודו של בנו הבכור, אבראהים פאשא. צבא זה נע דרך מדבריות חבלי חג'אז ונג'ד וכבש לבסוף את א-דרעיה, מושב ההנהגה הסעודית. לאחר הנחלת ההצלחה, שבה אבראהים פאשא את מנהיג בית סעוד, עבדאללה בן סעוד, שנשלח לקונסטנטינופול, שם הוא הוצא להורג בהוראת הסולטאן העות'מאני.
במקביל למערכה הראשונה בחצי האי ערב תחת טוסון פאשא, מוחמד עלי הורה על משלחת נוספת לכיבוש חופי ים סוף ביבשת אפריקה. הכוחות המצריים כבשו עד לאזור באב אל-מנדב (ג'יבוטי של היום) המקשרים את ים סוף עם מפרץ עדן וכלל האוקיינוס ההודי. בשנת 1820 מוחמד עלי שיגר לסודאן צבא של 5,000 חיילים בפיקודם של בנו השלישי, אסמאעיל, ושל המצביא עאבדין (عابدين بك) שהיה מושל אל-מניא במצרים העליונה, הצבא המצרי הצליח להתגבר על התנגדותם של השבטים המקומיים וכבש את השטח. המטרה העיקרית של המערכה בסודאן הייתה העבדת האוכלוסייה המקומית לצורכי כוח אדם לקראת מסעות המלחמה הבאים וחיפוש אחר מחצבים טבעיים שישומשו למען מטרות כלכליות. כמו כן, מוחמד עלי השתמש בעבדים מסודאן כדי להוציא לפועל פשיטות דרומה לאזור שמדרום לסאהל במטרה למנוע מעלייתה של ישות פוליטית העלולה לאיים על מצרים מדרום וכדי להסדיר את השלטון המצרי על אורכי נהר הנילוס. הפשיטות הללו בדרום נמשכו בתקופת יורשיו של מוחמד עלי והגיעו לשיאן בעת שלטונו של אסמאעיל פאשא, כאשר גררו אחריהן מאבק טריטוריאלי שהסלים לכדי מלחמה בין מצרים והאימפריה האתיופית.
ביוגרפיה > מסעותיו הצבאיים > מלחמה ביוון

מלחמת העצמאות היוונית התפרצה בתחילת 1821. הסולטאן מהמוט השני ביקש ממוחמד עלי עזרה בדיכוי המרד ובתמורה הבטיח לו את השליטה באי כרתים. מוחמד עלי ארגן כוח צבאי בן 16,000 לוחמים שנשלח בפיקודו של בנו אבראהים פאשה. ב-24 בפברואר 1825 נכנסה מצרים למלחמה נגד הרפובליקה ההלנית הראשונה. במהלך חודש מרץ התרחש כיבוש מצרי של האי כרתים ולאחריו החלה פלישה לתוך יוון עצמה והחל כיבוש מצרי של חצי האי פלופונסוס ומצפון לו. עם תחילת הכיבוש של יוון עצמה, התרכז אבראהים פאשא בכיבוש העיר מיסולונגי. הכוחות היוונים בתוך העיר החזיקו מעמד במשך כמעט שנה שלמה עד אשר נפלו לכוחות הברית המצרית-עות'מאנית. בהמשך החל כיבוש של חצי האי מאני בדרום פלופונסוס. במהלך המערכה על פלופונסוס היה הצבא המצרי במאבק ממושך נגד כוחותיו של תיאודורוס קולוקוטרוניס אשר מנעו את התנועה המצרית לעבר הבירה הזמנית היוונית בנאפפליו.
בתגובה למאבק היווני לעצמאות, המעצמות האירופאיות המובילות (בריטניה, רוסיה וצרפת) התערבו לטובת הכוחות היוונים במטרה להחליש את מעמדה של האימפריה העות'מאנית ולחזק את השפעתם על שטחיה. ב-20 באוקטובר 1827, במהלך קרב נאווארינו הוטבע רוב הצי המצרי בידי כוחות ברית בריטית-צרפתית-רוסית תחת פיקודו העליון של אדוארד קודרינגטון. ללא תמיכת הצי לא הייתה לכוח הצבאי אפשרות לחימה ואבראהים פאשה הסיג את הכוחות חזרה למצרים. ללא התמיכה המצרית ולנוכח פתיחת חזית מלחמה נוספת נגד האימפריה הרוסית, האימפריה העות'מאנית נכנעה והכירה בהסכם השלום בריבונותה של יוון, אשר מאוחר יותר הפכה לממלכת יוון. המלחמה הייתה יקרה במיוחד לכוחות המצריים אשר לא השיגו דבר ממנה. בסופה של המלחמה סירב הממשל העות'מאני להכיר בכרתים תחת חסות מצרית של מוחמד עלי (אף על פי שבפועל היו כוחות הצבא המצרי בכרתים ושלטו על האי בכל מקרה) כפי שהובטח קודם לכן. כפיצוי על אובדן הצי וכתמורה על הסיוע, מוחמד עלי ביקש מהשער הנשגב את סוריה וארץ ישראל והבין שיש נכונות להיענות לבקשתו.
ביוגרפיה > שנים אחרונות

לאחר המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה העביר מוחמד עלי את רוב התרכזות מדיניותו להמשך הרפורמות הפנימיות שהנהיג בתוך מצרים, שהיו בסופו של דבר פרי עבודתו המרכזי. בשנת 1837 הסדיר שישה משרדי ממשלה שנועדו לחלק ביניהם את סמכויות ההנהגה במצרים. משרדים אלו היו: משרד הפנים, המשרד לחינוך הציבור, משרד המלחמה, משרד האוצר, המשרד לענייני חוץ ולמסחר ומשרד הצי. מוחמד עלי ביטל את מועצות המחוקקים והמיעצים שהוקמו בידי הממשל הצרפתי והחליפם במועצת המדינה והמועצה הפרטית (שמילאה תפקיד מייעץ בעיקרו). שתי המועצות הללו תופעלו בידי פקידי ממשל בכירים ושרים שפעלו כעוזריו של מוחמד עלי ולא בתור נציגי הציבור. מוחמד עלי לא פעל להבדיל את מצרים מבחינה תרבותית מהאימפריה העות'מאנית והמנהל המדיני המשיך לעבוד בשפה הטורקית. כמו כן הוטל פיקוח על מנהיגים ציבוריים שלא היו מקושרים ישירות למעגל השלטוני של מוחמד עלי, דוגמת ההנהגה הדתית. רק משנת 1845 החלו מצרים ילידי הארץ דוברי ערבית להחליף אלבנים, ממלוכים וטורקים דוברי טורקית במשרות השלטון וההנהגה.
לאורך שנותיו בשלטון במצרים, מוחמד עלי פעל מתוך הבנה כי המודרניזציה המואצת נדרשת והכרחית להקמת שושלת שלטונית יציבה שתחזיק זמן רבב. הוא לא נהג להתרברב בפוליטיקה או באידאולוגיה כגורמים למדיניותו. מוחמד עלי לא ייחס כל חשיבות לרגשות לאומיים, כפי שניתן לראות בעובדה שחצר המלוכה שלו דברה טורקית. הוא התבסס על שלטון שבמסגרתו השליט ואנשיו חלקו ביניהם רק את אותה הדת בכל הקשור לאמצעים לפיתוח רגש לאומי. מוחמד עלי נאלץ לוותר על כיסאו ביולי 1848 בשל תשישות נפש וסניליות, ומת באוגוסט בשנה שלאחר מכן. שלטונו הועבר לבנו אבראהים פאשא, אך הלה מת ממחלה בנובמבר 1848. את מקומו תפס נכדו של מוחמד עלי, עבאס חלמי הראשון, שהיה שליט חלש וביטל רבים מחידושי סבו. תחת שלטונו התגברה השפעתה של אירופה על מצרים. עבאס חלמי לא ירש רשמית את הכתר עד לפטירתו של מוחמד עלי, וכיהן בין 1848 ל-1849 בתור עוצר (שליט).
לקריאה נוספת

חגי ארליך, מבוא להיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה, חטיבה ב: "חיפוש העצמה" - המענה הראשון בתולדות המאמץ האזורי אל מול "אתגר המערב", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ז, עמודים 7–110
שמעון שמיר, תולדות הערבים במזרח התיכון, הוצאת רשפים, תל אביב, תשמ"ג, עמודים 35–83
פ. ג'. וטיקיוטיס (אנ'), תולדותיה של מצרים: ממוחמד עלי עד סאדאת, הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, ירושלים, תשמ"ז, עמודים 49–69
הערות שוליים

↑  יש עוד מספר יישובים שמסורת מקומית בהם טוענת כי מוחמד עלי נולד בהם.
↑  פ. ג'. וטיקיוטיס, תולדותיה של מצרים: ממוחמד עלי עד סאדאת, ירושלים, ישראל: האוניברסיטה העברית, 1980, עמ' 50
↑  פ. ג'. וטיקיוטיס, תולדותיה של מצרים: ממוחמד עלי עד סאדאת, ירושלים, ישראל: האוניברסיטה העברית, 1980, עמ' 94
↑  פ. ג'. וטיקיוטיס, תולדותיה של מצרים: ממוחמד עלי עד סאדאת, ירושלים, ישראל: האוניברסיטה העברית, 1980, עמ' 61
| שליטי מצרים המודרנית |
| --- | --- | --- |
| שושלת מוחמד עלי | מוחמד עלי (1805–1848) • אבראהים פאשא (1848) • עבאס חלמי הראשון (1848–1854) • מוחמד סעיד פאשא (1854–1863) • אסמאעיל פאשא (1863–1879) • תאופיק פאשא (1879–1892) • עבאס חלמי השני (1892–1914) • חוסיין כאמל (1914–1917) • פואד הראשון (1917–1936) • פארוק (1936–1952) • פואד השני (1952–1953) |  |
| נשיאי מצרים המודרנית | מוחמד נגיב (1952–1954) • גמאל עבד אל נאצר (1954–1970) • אנואר סאדאת (1970–1981) • חוסני מובארכ (1981–2011) • מוחמד חוסיין טנטאווי (שליט בפועל, 2011–2012) • מוחמד מורסי (2012–2013) • עדלי מנסור (נשיא זמני, 2013–2014) • עבד אל-פתאח א-סיסי (2014 ואילך) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265790205171  PLWABN: 9810574099505606  BIBSYS: 90189191  BnF: cb11969320q (data)  CiNii: DA1513353X  GND: 118782835  ICCU: MILV373275  ISNI: 0000 0001 0598 0923  LCCN: n85342721  NDL: 00621182  NKC: js20061201009  NLA: 49782422  NLG: 146013  NTA: 07164203X  RKD: 408788  SELIBR: 256174  SNAC: w6z98zww  SUDOC: 161593585  TDVİA: kavalali-mehmed-ali-pasa  Trove: 1526976  VcBA: 495/306446  VIAF: 29512610   WorldCat (עם VIAF): 29512610 
קרב הממלוכים באלבנים תומכיו של מוחמד עלי בתוך שכונות העיר קהיר.
אבראהים פאשא על סוסו הלבן במהלך המצור על מיסולונגי.
המצב הפוליטי לאחר המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה: בקו מקווקו - שטחי מצרים תחת מוחמד עלי, בלבן - האימפריה העות'מאנית.
מוחמד עלי בשנותיו האחרונות, ציור ידי דייוויד וילקי.
מימורפלטה

| מימורפלטה |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון, 155–150 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: תיראופורה
סוג:: מימורפלטה
מין:: Mymoorapelta maysi
שם מדעי
 Mymoorapelta ‏קירקלנד וקרפנטר, 1994

מימורפלטה (שם מדעי: Mymoorapelta; משמעות השם: "המגן של מיגת-מור") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת הנודוזאוריים שהתקיים במשך היורה העליון שלפני 155 עד 150 מיליון שנה מזמננו. הסוג כולל מין אחד - Mymoorapelta maysi. המימורפלטה היה נודוזאור קדום ביותר, בין הבודדים (לצד הגרגוילאוזאורוס) שהתקיימו ביורה ולא בקרטיקון.
המאובנים שלו נמצאו בתצורת מוריסון במערב קולורדו והוא תואר וסווג על ידי הפלאונטולוגים קנת' קרפנטר (אנ') וג'יימס קירקלנד (אנ'). את שמו הוא קיבל ממחצבות "מיגת-מור", בהם התגלה.
המימורפלטה היה אנקילוזאור קטן ממדים ארבע-רגלי שהגיע לאורך של 2.7 עד 3 מטרים, לגובה של 1 מטר בכתפיים ולמשקל של כ-200 ק"ג. בדומה למרבית האנקילוזאורים היה בעל לוחיות שריון אוסטאודרם לאורך גופו, היה בעל גפיים קצרות, גולגולת שטוחה וקשה ובלסתותיו החלשות היו סוללת שיניים קצרות שהתאימו לטחינת צמחייה.
הוא משתייך למשפחת הנודוזאוריים, אף שאיננו קרוב לדינוזאור כלשהו. בעבר השתייך לתת-המשפחה Polacanthidae, אך כיום נחשב לסוג ללא מקור במשפחה.
מושל פיג'י

הרקולס רובינסון, ברון רוזמיד, מושל פיג'י הראשון
מושל פיג'י (באנגלית: Governor of Fiji) היה תוארו של נושא המשרה שכיהן כמושל המושבה הבריטית פיג'י בין השנים 1874–1970. לאחר מכן במשך 13 שנה שימש בעל אצולה בריטי כראש המושבה כאשר בפועל מי שניהל את המושבה היה תושב מקומי. ב-1987 קיבלה פיג'י עצמאות מלאה.
בין השנים 1877–1952 שימש מושל פיג'י כמושל העליון של מזרח הפסיפי.
מושלי פיג'י

| כהונה | ראשית הכהונה | סיום הכהונה | מושל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוקטובר 1874 | יוני 1875 | סר הרקולס רובינסון |
| 2 | יוני 1875 | ינואר 1880 | סר ארתור המילטון-גורדון |
| 3 | ינואר 1880 | 1886 | סר ויליאם דה וו |
| 4 | ינואר 1887 | פברואר 1888 | סר ג'ון בולן הוג' מיטשל |
| 5 | פברואר 1888 | פברואר 1897 | סר ג'ון בטס ת'ורסטון |
| 6 | פברואר 1897 | 1901 | סר ג'ורג' תומאס מיכאל אובריאן |
| 7 | 1901 | ספטמבר 1902 | ויליאם לאמונד אלארדיס |
| 8 | ספטמבר 1902 | אוקטובר 1904 | סר הנרי מור ג'קסון |
| 9 | אוקטובר 1904 | פברואר 1911 | סר אווררד ת'ורן |
| 10 | פברואר 1911 | יוני 1912 | סר פרנסיס הנרי מאי |
| 11 | יוני 1912 | אוקטובר 1918 | סר ארנסט ביקהם סוויט-סקוט |
| 12 | אוקטובר 1918 | אפריל 1925 | סר ססיל אנטר רודוול |
| 13 | אפריל 1925 | נובמבר 1929 | סר אייר אוטסון |
| 14 | נובמבר 1929 | נובמבר 1936 | סר ארתור ג'ורג' פלטשר |
| 15 | נובמבר 1936 | אוגוסט 1938 | סר ארתור פרדריק ריצ'רדס |
| 16 | אוגוסט 1938 | יולי 1942 | סר הארי לוק |
| 17 | יולי 1942 | ינואר 1945 | סר פיליפ אוון מיטשל |
| 18 | ינואר 1945 | 1946 | סר אלכסנדר גראנטהם |
| 19 | ינואר 1948 | אוקטובר 1952 | סר לסני בריאן פריסטון |
| 20 | אוקטובר 1952 | אוקטובר 1958 | סר רונלד הרברט גרבי |
| 21 | אוקטובר 1958 | ינואר 1964 | סר קנט פיפסון מדוקס |
| 22 | ינואר 1964 | דצמבר 1968 | סר פרנסיס דרק ג'קווי |
| 23 | דצמבר 1968 | אוקטובר 1970 | סר רוברט סידני פוסטר |
מוחמד נשיד

מוחמד נשיד, בתור הנשיא הרביעי של האיים המלדיביים
מוחמד נשיד (בדיבהי: މުހައްމަދު ނަޝީދު) (נולד ב-17 במאי 1967) הוא פוליטיקאי, שימש כנשיא הרביעי של האיים המלדיביים, שכיהן מאוקטובר 2008 עד לפברואר 2012.
נשיד נולד ב-17 במאי 1967 במאלה והוא מוסלמי-סוני, כיום (2021) נשוי ללילה אלי ולהם שתי בנות. בתחילת דרכו היה דייג, לאחר מכן יצא ללימודים בסרי לנקה ובבריטניה, שבסיומם הקים מפלגה פוליטית והתמודד על הנשיאות בבחירות הדמוקרטיות הראשונות של האיים המלדיביים. בסיומן גבר על הנשיא הקודם מאומון עבדול גאיום. ב-7 בפברואר 2012 התפטר נשיד לאחר שבועות של הפגנות נגדו במדינה, בטענה כי: "חמושים הכריחו אותו להתפטר". סגנו מוחמד וואהיד חסן החליף אותו בתפקיד הנשיאות.
ב-6 במאי 2021 נשיד נפצע בניסיון להתנקשות בחייו על יד ביתו במאלה, אשר במהלכו התפוצץ לידו מטען צד. נשיד ועוד ארבעה אנשים - שניים משומרי הראש של נשיד, ושני עוברי אורח, אחד מהם בריטי - נפצעו מהרסיסים וההדף של הפצצה. הרשויות המלדיביות מייחסות את הפיגוע לקבוצה של דתיים קיצונים. נעצרו שלושה חשודים.
לימודים

בשנים 1971 עד 1981 למד בבית הספר majeediyya במאלה שבאיים המלדיביים. בשנת 1981 עבר לבית הספר overseas school of colombo בעיר קולומבו בירת סרי לנקה, שם למד עד 1982. באוגוסט 1982 עבר נשיד לבריטניה ולמד בבית הספר dauntsey's בעיר ווילטשייר עד שנת 1984 ולאחר מכן המשיך בלימודיו באוניברסיטת ג'ון מוריס בעיר ליברפול עד 1989.
קורות חיים

בשנת 1990 עזר מוחמד נשיד לייסד את העיתון הפוליטי "סאנגו", העיתון נסגר לאחר שנה על ידי השלטונות והוא נשלח למאסר. ב-1991 הכריז עליו ארגון אמנסטי אינטרנשיונל בתור אסיר מצפון. ב-8 באפריל 1992 הוא נשלח לכלא לשלוש שנים, אך שוחרר ביוני 1993. הוא נאסר שוב ב-1994 וב-1995. ב-1996 הוא נשלח לכלא לשנתיים. ב-1999 נכלא וישב שנה וחצי בכלא. ב-10 בנובמבר 2004 הוא חבר למוחמד לטיף ויחד הקימו את מפלגת האופוזיציה הראשונה באיים המלדיבים המפלגה הדמוקרטית המלדיבית (MDP) ממקום מושבו בסרי לנקה. ב-2004 הוכר נשיד בבריטניה כפליט פוליטי. ב-30 באפריל 2005 הוא חזר למאלה לאחר שנה וחצי בסרי לנקה. ב-12 באוגוסט 2005 הוא נעצר שוב תוך כדי הפגנה לא אלימה והואשם בפעילות טרור.
הניצחון בבחירות לנשיאות

באפריל 2008 נערכו פרימריס במפלגת MDP ונשיד נבחר להיות מועמד המפלגה לנשיאות. ב-28 באוקטובר 2008 נערכו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות באיים המלדיביים, נשיד התמודד בראשות מפלגתו לנשיאות. בסיבוב הראשון קיבל 44,293 קולות (כ-25%), ואילו גאיום (הנשיא המכהן) קיבל 71,731 קולות (כ-40%). שניהם עלו לסיבוב שני, ובו קיבל נשיד כ-54% מהקולות, לעומת 46% בלבד לגאיום, 30 שנות נשיאות של מאומון עבדול גאיום הגיעו לסיומן. ב-11 בנובמבר 2008 הושבע נשיד כנשיא.
התפטרות

ב-7 בפברואר 2012 התפטר נשיד מהנשיאות לאחר שבועות של הפגנות באיים המלדיביים שנערכו נגדו לאחר שהורה לצבא לעצור את נשיא בית המשפט העליון. חלק מן אנשי הצבא תמכו במפגינים ונשיד התפטר בטענה שאם לא היה עושה כך, הייתה מתרחשת הפיכה צבאית עקובה מדם במדינה. סגנו מוחמד וואהיד חסן החליף אותו בתפקיד.
לאחר ההתפטרות יצא להפגין כנגד השלטון החדש ונעצר והוכה על ידי הצבא.
פועלו כנשיא

כנשיא הציב נשיד בראש סדר העדיפויות את עצירת ההתחממות הגלובלית אשר מסכנת מאוד את קיומם של האיים המלדיביים. כדי להעלות את הנושא לתודעה הציבורית בעולם ערך נשיד ב-17 באוקטובר 2009 ישיבת ממשלה מתחת לפני המים.
הערות שוליים

↑  תוצאות סופיות במלדיביים: מועמד האופוזיציה ניצח בבחירות, באתר ynet, 29 באוקטובר 2008
↑  כאוס במלדיביים: הנשיא המודח הוכה, וירד למחתרת - וואלה חדשות, באתר וואלה, 9 בפברואר 2012
↑  רויטרס, לפני שהאיים ישקעו - ממשלת המלדיבים צללה בים, באתר ynet, 17 באוקטובר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570822705171  GND: 1146905467  LCCN: no2003082829  VIAF: 29226230   WorldCat (עם VIAF): 29226230
מחזור סינודי

אנימציה המדגימה מחזור סינודי בין שני כוכבי לכת
מיקום הירח לאחר חודש סידרי ולאחר חודש סינודי (הסירטוט אינו בקנה מידה)
מחזור סינודי הוא פרק הזמן הדרוש לעצם שמימי כדי לחזור לאותו מופע יחסית לשמש, כפי שהוא נראה מכדור הארץ.
מחזור (זמן) סינודי אינו זהה לזמן ההקפה של העצם, הואיל והוא נקבע ביחס לשלושת הגופים – השמש, העצם השמימי המקיף אותה, וכדור הארץ, שממנו רואים את העצם השמימי. כך למשל, הירח מקיף את כדור הארץ  בכל 27.5 ימים בקירוב, אולם במשך זמן זה כדור הארץ עצמו, והירח המקיף אותו, ממשיכים במסעם מסביב לשמש. על מנת שהירח ייראה לצופה מכדור הארץ כאילו חזר לאותה נקודה ביחס לשמש, על הירח להמשיך להסתובב סביב כדור הארץ מעל יומיים נוספים. לכן לצופה בכדור הארץ, הרואה בשמש כנקודת ייחוס, נראה שהקפה של הירח סביב כדור הארץ לוקחת כ-29.5 יום. פרק זמן זה נקרא חודש סינודי, שהוא הזמן החולף בין שני אירועים בהם נראה "ירח מלא".
באופן דומה יום סינודי הוא הזמן שלוקח לעצם שמסתובב סביב עצמו לחזור למופע זהה ביחס לשמש. לדוגמה הזמן שחולף בן שתי זריחות של השמש.
בכוכבי לכת, באסטרואידים ובשביטים מחזור סינודי הוא פרק הזמן שבין שני מחזורים עוקבים שבהם העצם הנע סביב השמש נמצא בקו אחד עם השמש במבט מכדור הארץ, או כאשר עצם שמסלולו גדול ממסלול הארץ נמצא בשמיים מול השמש.
מקור השם הוא במילה היוונית סינודוס (Σύνοδος) שמשמעה "מפגש", לציון "צירוף" או "ישור" של שני גרמי שמיים או יותר.