stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטבוצק
הקהילה היהודית > בית הקברות היהודי

בתחילה קברו אנשי אוטבוצק את מתיהם בבית הקברות של קרצ'ב, אך בתחילת המאה ה-20, עם התרחבותה של הקהילה הכשירו בית קברות עצמאי מדרום לאוטבוצק עבור חברי הקהילה והחולים שנפטרו במהלך שהותם בבתי המרפא בעיירה. בית הקברות ששרד בצורה טובה באופן יחסי, עבר תהליך שימור בראשית המאה ה-21 והוא מהווה מקור חשוב ללימוד קורותיה של הקהילה בארבעת העשורים הראשונים של המאה ה-20.
הקהילה היהודית > בתקופת השואה

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה היהודית באוטבוצק כ-5,500 איש. ביום 29 בספטמבר 1939 נכבשה העיר על יד הגרמנים, לאחר שהופצצה, ולאחר שרבים מתושביה עזבו ופנו מזרחה.
עם כניסתם של הגרמנים לעיר, החלו בלקיחת יהודים לעבודות כפייה, ובמעשי שוד ורצח של יהודים. בין הנרצחים הראשונים היה הסופר היידי משה פראבארוביץ'.
באוקטובר 1939 הוקם יודנראט בעיר, ולאחר מכן, הוטל צו על ענידת סרט על הזרוע, והדבקת מגן דוד על חלונות עסקי היהודים. בקיץ 1940 החלו להישלח יהודים מהעיר למחנות עבודה באזור לובלין, ורבים מהם הועסקו בבניין מחנה ההשמדה טרבלינקה.
בסוף שנת 1940 נצטוו היהודים לעבור לגטו שהוקם בעיר, שבו רוכזו גם אלפים מיהודי הסביבה, ובהם מאות מיהודי קארצ'ב. היהודים לא הורשו לקחת עמם רהיטים וחפצים לגטו, ובגטו הורגש מחסור רב במזון. ביום 15 בינואר 1941 הוקף הגטו בגדר, והוא הפך לסגור, למעט יציאתם של כ-4,000 יהודים מדי יום לעבודות כפייה באזור. מאות מיושבי הגטו נפטרו מרעב וממחלות, ומי שנתפס יוצא ממנו ללא רשות הוצא להורג. בחורף 1941–1942 החלו הגרמנים בהחרמת דברי פרווה מיהודי הגטו.
בינואר 1942 נשלחו 150 צעירים מהגטו לטרבלינקה, והיו בין הקרבנות הראשונים של מחנה ההשמדה. באפריל 1942 שולחו לטרבלינקה עוד 400 צעירים יהודים.
חיסול הגטו התבצע ביום 19 באוגוסט 1942 (ד' באלול תש"ב). מתוך כ-12,000 יהודים שחיו בגטו באותה עת שולחו כ-8,000 למחנות אושוויץ וטרבלינקה. במהלך הגירוש רצחו הגרמנים והאוקראינים את החולים בבתי החולים בגטו, וכן את צוות הרופאים והאחיות של הגטו. חלק מהצוות הרפואי התאבד קודם לכן באמצעות בליעת כדורי ציאניד. במהלך האקציה רבים מיהודי הגטו גילו התנגדות, ונרצחו ברחובות. יהודים שהצליחו להימלט ליערות, נתפסו ברובם ונרצחו.
את רכושם של המגורשים בזזו פולנים תושבי העיירה ואיכרים מן הסביבה. את אנשי המשטרה היהודית שסייעה בפינוי הגטו, העבירו הגרמנים לוילאנוב ולמחנה טארכומין, ושם נורו למוות.
בשנת 1943 בעיר הגיע יוסף בילבסקי במטרה לארגן קבוצת לוחמים. הוא התגלה ונהרג בקרב.
בתקופת השואה נשרפו ונהרסו שבעה בתי כנסת בעיר.
קריסטינה דנקו הצילה מספר יהודי העיר וקיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.
הקהילה היהודית > לאחר השואה > בית הילדים באוטבוצק

בינואר 1945, מיד לאחר שכבש הצבא האדום את ורשה וסביבותיה מידי הגרמנים, הגיעה לאוטבוצק פרנצישקה אוליבה, ניצולת השואה, לחפש קרובי משפחה. היא לא מצאה אף אחד מקרוביה, אך נתקלה שם באקראי בחייל סובייטי ולידו ילדים יהודים עזובים. החייל הפנה אותה למבנה נטוש – הבית שברחוב פְּרוּסָה 11, שבו פעל עד הפלישה הגרמנית ב-1939 פנסיון "זָאכֶנטָה" של המו"ל הוורשאי לשעבר בנימין שימין ואשתו רבקה. אוליבה זכתה לעזרתו של מפקד בית חולים שדה סמוך של הצבא האדום וכך החלה לטפל בילדים. בחודש מרץ 1945 לקח הוועד המרכזי של יהודי פולין את בית הילדים תחת חסותו, ולמנהלת הבית מונתה לובה בייליצקה בלום.
למוסד הגיעו ילדים ניצולי השואה. ביוני הגיע מספרם לכ-130. מרבית אנשי הצוות היו אף הם ניצולים. בית הילדים נתמך על ידי הג'וינט. הוא פעל עד סוף שת 1949. בין השוהים בבית הילדים היה שמעון ישראלי (אז פּוֹסֶסוֹרסקי), לימים זמר, שחקן, סופר ואיש קולנוע ישראלי.
הקהילה היהודית > לאחר השואה > הנצחת הקהילה

אנדרטאות לזכר הנספים בשואה מקרב יהודי אוטבוצק הוקמו באוטבוצק ובבית העלמין בחולון.
הערות שוליים

↑  ראו: ישראל אידלמן, "בתי הכנסת העירוניים", בתוך ספר זיכרון אוטבוצק קרצ'ב, 1968, עמ' 173–180.
1 2  אוטווצק, באתר "מרכז מורשת יהדות פולין"
↑  ראו: ישראל אידלמן, "רבני אוטבוצק", בתוך ספר זיכרון אוטבוצק קרצ'ב, 1968, עמ' 171–174
↑  ראו: ישראל אידלמן, "אוטבוצק – בירת האדמו"רים", בתוך ספר זיכרון אוטבוצק קרצ'ב, 1968, עמ' 149–170
↑  http://www.kirkuty.xip.pl/otwock (בפולנית)
↑  עיתונות המחתרת בגטו ורשה אודות גירושים ברחבי פולין לקראת השמדה, באתר יד ושם, הערה 11
↑  על בית הילדים באוטבוצק, באתר יד ושם
↑  על בלום, באתר יד ושם
↑  "עת לרפוא": סיפורו של בית הילדים באוטבוצק, פולין, תערוכה באתר יד ושם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567731305171  BnF: cb12518527v (data)  GND: 4351283-5  LCCN: n92011303  MusicBrainz: 5024fc62-a120-4eae-922a-e549135f6322  NKC: ge608902  SUDOC: 034428712  VIAF: 158415456   WorldCat (עם VIAF): 158415456 
אנדרטה לזכר יהודי אוטבוצק שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
אדני בזק

אֲדֹנִי בֶזֶק היה המלך ששלט בעיר הקדומה בזק והמלך הנוכרי הראשון אותו הרגו בני ישראל לאחר מות יהושע. שמו, אדֹני בזק, מראה על שליטתו בבזק, כמו אדני צדק (ספר יהושע, פרק י', פסוק א').
בתנ"ך, נכתב על פרשת כיבוש העיר בזק על ידי בני יהודה כך:
וַיַּעַל יְהוּדָה וַיִּתֵּן ה' אֶת הַכְּנַעֲנִי וְהַפְּרִזִּי בְּיָדָם וַיַּכּוּם בְּבֶזֶק עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים אִישׁ.

וַיִּמְצְאוּ אֶת אֲדֹנִי בֶזֶק בְּבֶזֶק וַיִּלָּחֲמוּ בּוֹ וַיַּכּוּ אֶת הַכְּנַעֲנִי וְאֶת הַפְּרִזִּי.

וַיָּנָס אֲדֹנִי בֶזֶק וַיִּרְדְּפוּ אַחֲרָיו וַיֹּאחֲזוּ אֹתוֹ וַיְקַצְּצוּ אֶת בְּהֹנוֹת יָדָיו וְרַגְלָיו.

וַיֹּאמֶר אֲדֹנִי בֶזֶק: שִׁבְעִים מְלָכִים, בְּהֹנוֹת יְדֵיהֶם וְרַגְלֵיהֶם מְקֻצָּצִים, הָיוּ מְלַקְּטִים תַּחַת שֻׁלְחָנִי, כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתִי כֵּן שִׁלַּם לִי אֱלֹהִים, וַיְבִיאֻהוּ יְרוּשָׁלַ‍ִם וַיָּמָת שָׁם.
בני יהודה עלו להילחם בכנעני ובפריזי, וכבשו את בזק והרגו את אנשיה כפי שצוו במחיית שבעה עממין. הם תפסו את מלך בזק, ועינו אותו על ידי קיצוץ בהונות ידיו ורגליו. מעשה אכזרי זה הוא גמולו של אדני בזק בעיקרון מידה כנגד מידה, שכן על פי הכתוב אדני בזק בעצמו מעיד שקצץ בהונות רגליהם של שבעים מלכים, וכעת ה' משלם כגמולו.
הם השאירו אותו בחיים (המנהג היה שהשארת המלך של האויב בחיים מעיד על ניצחון במלחמה) ולוקחים אותו לירושלים משום שזה המקום הבא שהם עלו לכבוש, ורק שם אדני בזק מת. הוא בעצמו, אדני בזק, מספר שהוא קצץ בהונות לשבעים מלכים וכעת ה' משלם את גמולו.
הסופר והמחזאי ניסים אלוני כתב סיפור קצר על המלך אדני בזק והמלכים קצוצי האצבעות.
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה מקראית כרך א', עמוד 113
↑  ”שִׁבְעִים מְלָכִים, בְּהֹנוֹת יְדֵיהֶם וְרַגְלֵיהֶם מְקֻצָּצִים, הָיוּ מְלַקְּטִים תַּחַת שֻׁלְחָנִי”
↑  ”כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתִי – כֵּן שִׁלַּם לִי אֱלֹהִים”
↑  סיפורם של אדוני בזק והמלכים קצוצי האצבע, מוסף "משא", "למרחב", 27 באפריל 1956, באתר מגזין "יקום תרבות"
אוקיינוסים

אוקיינוסים הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הקאנטרי הישראלית ג'יין בורדו. האלבום יצא לאור ב-1 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים תקליטי יהלום.
רקע והפקה

האלבום הופק במלואו על ידי עמרי אמדו. בניגוד לאלבומים הקודמים, רוב שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי סולנית הלהקה דורון טלמון בלבד. אף על פי כן, בחלק מהשירים הצטרפו לכתיבה וההלחנה בסיסט הלהקה מתי גלעד והזמרת-יוצרת דניאלה ספקטור. האלבום מתאפיין בסגנונות הקאנטרי והפולק, בשילוב אלמנטים של פופ ואינדי בחלק ניכר מהשירים.
ביקורות

האלבום זכה לביקורות חיוביות ברובן. מבקר ומסקר המוזיקה יוסי חרסונסקי נתן לאלבום ציון חיובי של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה סך הכל. מבקר המוזיקה דודי פטימר נתן לאלבום ביקורת חיובית, תוך שאמר כי ”האלבום הוורסטילי תפור היטב על מידותיה של הלהקה. וגם אם חלק מהאקספרימנטים שבו מורכבים ולא יורדים בגרון בקלות, הכמיהה להבאת משב רוח מרענן, בלי להמציא את הגלגל מחדש, עובדת ללהקה, שמאלבום לאלבום מוכיחה שהבגרות והבשלות שלה, בטקסטים ובלחנים, הולכות ומתעצמות.”
רשימת רצועות

| מה שחשוב> מס' | מה שחשוב> שם | מה שחשוב> משך | מה שחשוב>  | מה שחשוב>  | מה שחשוב>  | מה שחשוב>  | מה שחשוב>  | מה שחשוב>  | מה שחשוב>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פתיחה  | 0:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | תנו לנמנם  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | רוקדים צמודים  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | זה עוד לא אבוד  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | שירים ישנים  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | אוקיינוסים  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | עד השקיעה  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | שיר אהבה  | 3:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | קצת אגם  | 2:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | זוהר הלילה  | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | שומר המגדלור (סיום)   | 2:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 30:00 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  ג'יין בורדו, אוקיינוסים, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-09-03
↑  דודי פטימר, ‏לא פוחדים מביקורת פוליטית: ג'יין בורדו באלבום סיקסטיז עדכני, באתר מעריב אונליין, 14 באוגוסט 2019
| ג'יין בורדו |
| --- | --- | --- |
דורון טלמון • מתי גלעד • יואב ארבל • רמי אוסרווסר • סתיו אחאי
אמיר זאבי • גיל לנדאו
| אלבומי אולפן | ג'יין בורדו • מה שחשוב • אוקיינוסים • שירים של אחרים • כישוף |  |
| אלבומי הופעה | שירים עם אחרים |  |
| סינגלים | "עינב" • "איך אפשר שלא" • "מה שחשוב" • "תנו לנמנם" • "רוקדים צמודים" • "טי-שרט" • "מחזיקה לי את הלב" • "לא יוצאת למסיבות" • "מגדל המים" • "לא לבד" • "פולארויד" • "כישוף" |  |
אותך... פעם שנייה

"אותך... פעם שנייה" הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את האלבום הוציאה בשנת 1993 לאור חברת התקליטים האחים בן-מוש. מתוכו הצליחו החידוש של אביטל לשירה הידוע "אותך", "כמה כמה" (מילים: דודו ברק), "מלח ואור" (מילים: נתן יונתן), "כולי תקווה", "בדם שלך" (תרגום לשיר היווני "דאם דאם") ו"קרב צמוד מדי", שהוקלט במקור על ידי ירדנה ארזי, אך גרסתה מעולם לא פורסמה ונגנזה. הרצועה הסוגרת את האלבום היא נעימה ל"אותך", עם תזמון זהה לגרסה המופיעה באלבום. את שירי האלבום עיבד אריק רודיך, מלבד שיר אחד שעובד על ידי יהודה (יוג'י) גבאי.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אותך  | 4:30 |
| 2. | כולי תקווה  | 4:30 |
| 3. | כמה כמה  | 4:10 |
| 4. | מלח ואור  | 4:30 |
| 5. | חוץ מאהבה  | 3:30 |
| 6. | בדם שלך  | 3:15 |
| 7. | קרע בכותונת  | 3:30 |
| 8. | קרוב צמוד מידי  | 3:50 |
| 9. | להמשיך לחתור  | 3:50 |
| 10. | הדור הבא  | 4:25 |
| 11. | אותך (נעימה)  | 4:30 |
| משך כולל: | משך כולל: | 44:30 |
הערות שוליים

↑  אילנה אביטל*=Ilana Avital – אותך... פעם שנייה = You... For The Second Time, דיסקוגס
| אילנה אביטל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: לאהוב אותך • שלום חבר • זינוק • רגעים • בלי בושה • כיוונים נעלמים • ילד המחר • אותך... פעם שנייה • תוצרת צרפת • נוגעת באושר • הסיפור האמיתי
אלבומי אוסף: אוסף הזהב • סיכוי לאהבה
אלבומי רמיקס: Hey
סינגלים: "אותך" • "אמור" • "השיבה לי" • "שובי לים" • "פגישה ראשונה" • "לילה במדבר" • "מלכת הכיתה" • "‏כל שנה בסוף הקיץ" • "עוד ועוד" • "ירושלם" • "אבא אמא וארץ ישראל" • "רגעים" • "בזכות ימים כאלה" • "אור בקצה המנהרה" • "בוא אל החגיגה" • "די לי די" • "בלי בושה" • "אתה המלך" • "סוף הצד" • "ילד המחר" • "טוב שבאתם" • "יום חדש" • "עוד תראה אותי" • "ספק" • "תגיד שכן"
אדניום נפוח

| אדניום נפוח |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: הרדופיים
סוג:: אדניום
מין:: אדניום נפוח
שם מדעי
 Adenium obesum ‏רומר ושולטס, 1819
אדניום נפוח (שם מדעי: Adenium obesum, נקרא גם "אדונית המדבר" ו"ורד המדבר") הוא פרח בסוג אדניום ממשפחת ההרדופיים. מחוץ למדבר, האדניום נפוץ כצמח נוי.
מאפיינים

האדניום הוא פרח מדברי. מקורו במדבריות של המזרח התיכון, חצי האי ערב ומזרח אפריקה. בשל מקורו המדברי, האדניום לא זקוק להשקיה רבה. הוא עמיד בפני חום אך רגיש לקור. בארץ ישראל הוא פורח בקיץ, ממאי עד אוקטובר. מומלץ לגדלו בעציץ, כיוון שבחורף רצוי להעבירו למקום מוגן מגשם ולחות.
האדניום הוא שיח יחסית גדול. גובהו יכול להגיע עד ל-150 ס"מ, ורוחבו נע בין 50 ל-80 ס"מ.
גזע האדניום הוא בשרני ועבה. פריחתו כוללת פרחים יפים וגדולים בצבעי ורוד, ארגמן ולבן, שצורתם היא של בסיס כצינורית עם אבקנים צהובים הנפתח לפרח צלחתי בעל 5 עלי כותרת.
שורשו של האדניום הנפוח הוא בצורת בקבוק, מה שמסייע באגירה יעילה של המים המעטים שהצמח קולט במדבר.
הערות שוליים

↑  אדניום נפוח באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  על פי הסרט "חיים מופלאים" (2009), BBC
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Toontown Online

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  2 ביוני 2003 
 סוגה:  משחק רשת מרובה משתתפים
 פיתוח:  דיסני אינטרקטיב 
 הוצאה לאור:  חברת וולט דיסני 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Panda3D 
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  Microsoft Windows, macOS 
 אתר רשמי
 
צילום מסך של המשחק
Toontown Online היה משחק וירטואלי רב-משתתפים של חברת וולט דיסני. המשחק, שיצא בתאריך 2 ביוני 2003, בוסס על העיר הדמיונית "טונטאון" מהסרט מי הפליל את רוג'ר ראביט, והציג עולם וירטואלי תלת-ממדי, בו משולבות דמויות מצוירות מוכרות מבית היוצר של דיסני. המשחק נסגר ב-19 בספטמבר 2013. המשחק בוסס על המנוע הגרפי Panda3D(אנ'), שפותח גם הוא על יד חברת וולט דיסני. ההרשמה למשחק נעשתה דרך אתר המשחק, בעוד שהכניסה למשחק נעשתה באמצעות תוכנה שעל השחקנים היה להוריד.
תיאור המשחק

המשחק מתרחש בעולם הנקרא "טונטאון", בו השחקנים הם דמויות של חיות תלת-ממדיות, הקרויות טוּנים (Toons), ויכולים ללכת, לשחק במשחקים, לדבר עם שחקנים אחרים ולהשתתף בפעילויות מגוונות. כאשר משתמש יוצר טון חדש, הוא בוחר את סוג החיה, את מינה, את צורת וצבע הגוף, וכן את הבגדים שאתם הטון יתחיל את המשחק. העולם עצמו מורכב ממספר ערים. כל עיר מכילה אזור מרכזי (Playground), וכן רחובות המקשרים בין עיר לעיר. לכל טון יש גם חצר פרטית (Estate), בה אגם, ושישה בתים - בית לכל אחת מהדמויות בבעלות השחקן (מכל שם משתמש ניתן ליצור עד שישה טונים). סוכריות גומי (Jellybeans) משמשות כמטבע של המשחק, ובאמצעותן השחקנים יכולים לרכוש בגדים, ריהוט, חיות מחמד, וכן לבצע פעולות נוספות הדורשות תשלום בסוכריות גומי.
כל השחקנים מתחילים עם כמה אלמנטים בסיסיים:
Laff Meter - מדד השמחה של השחקן (או כמות ה"חיים" של הדמות - תפקידו יוסבר בהמשך)
צ'אט (SpeedChat) עם רשימה של משפטים מוכנים. קיים קם צ'אט חופשי יותר - ה-SpeedChat Plus - בו ניתן להקליד מילים ולשלוח אותן; במצב זה, מילים שאינן מופיעות במילון המשחק יוחלפו באונומטופיה לקול שסוג החיה של הטון משמיע
Shticker Book - ספר המכיל מידע על התקדמות השחקן במשחק. מכיל בין היתר רשימה של השרתים המריצים עותקים של המשחק (ריבוי שרתים מונע עומס יתר), דפים עם התקדמות השחקן במשחק וכן מפה של עולם המשחק - בה מופיעות כל הערים
Gags - בדיחות שבהן נעשה שימוש בקרבות נגד רובוטים הקרויים "קוגים" - יפורט בהמשך
מעל כל טון מוצג שמו. לחיצה על השם פותחת תיבה עם "דף המשתמש", בו כפתורים לשליחת בקשת חברות, כפתור "לך אך" (בשביל "לקפוץ" לטון באופן מיידי), כפתור להצגת חיית המחמד של השחקן (אם קיימת) ועוד.
ערים

כאמור, בעולם המשחק ישנן כמה ערים, בהן השחקנים יכולים להיות. בכל עיר וברחובותיה ישנם בניינים, בהם דמויות בלי שחקן. לחלק מאותן דמויות תפקיד מרכזי במשחק (לדוגמה, לתת לשחקן משימות). האזור המרכזי של כל אחת מן הערים מכיל מספר בניינים ואלמנטים קבועים:
חנות דודלים (שם ניתן לקנות חיות מחמד במשחק)
חנות בגדים
ביתן מסיבות
רכבת (ה-Trolley דרכה נכנסים למשחקים המאפשרים להרוויח סוכריות גומי)
שערים המובילים לרחובות העיר
חנות בדיחות (עליהן יורחב בהמשך)
בריכה בה אפשר לדוג
מפקדת טונים (בה ניתן לקבל ולסיים משימות מפקידים - גם הם דמויות ללא שחקן - וכך מתקדמים במשחק)
כמו כן, כל הרחובות כוללים מפקדת טונים אחת ובריכה אחת. לאורך כל הרחובות מצויים בניינים - בחלקם דמויות בלי שחקן, ואחרות ריקות. חלק מהדמויות-בלי-שחקן לוקחות חלק חשוב בכמה מהמשימות. כמו כן, הן יכולות לתת לשחקן משימות. בכל רחוב גם מופיע אייקון להצגת מפת הרחוב, המציגה את הבניינים השונים, וכן מדגישה בניינים שהשחקן צריך למשימות שלו.
שתיים מהערים - מסלול המירוץ של גופי (Goofy's Speedway) ואחו הבלוטים של צ'יפ ודייל (Chip 'n Dale's Acorn Acres) - הן למעשה אזורים שאינם כוללים רחובות, והם מיועדים אך ורק למרוצי מכוניות ולמשחקי גולף.
מעבר בין עיר לעיר נעשה באמצעות הליכה ברחוב, בעזרת לחיצה על כפתור ה"לך אל" של אחד החברים שמשחקים כעת, או - לאחר השלמת משימות מסוימות באותה העיר - באמצעות לחיצה על העיר במפה. את שתי האפשרויות האחרונות שחקן יכול לבצע אך ורק עם ביקר בעבר לפחות פעם אחת בעיר היעד.
חברות בתשלום

למרות שבזמן שהמשחק היה קיים, כל אחד היה יכול ליצור משתמש, רוב הפעילויות היו מוגבלות כך שרק חברים בתשלום יוכלו ליהנות מהם. כך למשל, שחקנים יכולים להיכנס לבניינים בעיר הראשית - Toontown Central - אך לא לתוך בניינים בערים אחרות.
משימות ומטרת המשחק

אמנם, כמשחק וירטואלי, אחת ממטרותיו של Toontown Online היא ליצור סביבה שהשחקן יכול לחקור וליהנות ממנה, אך קיימות גם משימות שהשחקן יכול להשלים על-מנת להתקדם במשחק. משימות אלה נקראות ToonTasks ("משימות טונים"), אותן השחקנים מקבלים מדמויות ללא שחקן, ובמהלכן עליהם לבצע משימות ושליחויות שונות, בהתאם למשימה הספציפית. משימות מחולקות לשני סוגים: הסוג הרגיל, שמקדם את הטון במשחק; ומשימות בשביל הכיף ("Just for Fun Tasks"), שמעניקות בתמורה סוכריות גומי, או משנות את הטון לזמן מוגבל (למשל, להפוך את הטון לשקוף, או להגדיל את ראשו. משך הזמן מתארך ככל שהטון בשלב מתקדם יותר).
מטרת המשחק העיקרית היא לוחמה בקוגים (Cogs), שהם רובוטים שמנסים להשתלט על העולם. דבר זה נעשה באמצעות שימוש בגאגים (Gags), שהם בדיחות שמורידות לקוגים חיים. מטרת המשחק "האולטימטיבית" היא להשיג 137 חיים (Laff Points) - דבר הנעשה על ידי השלמת כל המשימות - וכן להשיג את כל הגאגים.
Cogs

ה-Cogs ("קוגים") הם רובוטים המנסים להשתלט על טונטאון, וסביבם רקומה רוב בעלילה של המשחק. הקוגים מצויים במפקדות שלהם (Headquarters, או HQ בקיצור) - ישנה מפקדה בכל אחת מפינות המפה; ברחובות, מהם הם יכולים לנחות ולהמריא באמצעות פרופלורים, ובם הם הולכים הלוך ושוב; וכן בבנייני קוגים (Cog Buildings), שהם למעשה בניינים רגילים ברחוב, שעליהם הקוגים השתלטו, ואותם הסבו לבנייני משרדים.
Cogs > סוגים וזנים

קיימים ארבעה סוגי הקוגים: Sellbot, Cashbot, Lawbot ו-Bossbot. לכל סוג יש שמונה זנים של קוגים, מהחשיבות הנמוכה לגבוהה בדרג המנהלי של הקוגים (Corporate Ladder). לכל קוג המופיע במשחק רמה בין 1 ל-12, הקובעת את כמות החיים שיהיו לו. וטווח הרמות האפשרי של זן תלוי ברמת חשיבותו כזן של אותו סוג קוגים: הרמה המינימלית היא למעשה דרגת הקוג בדרג המינהלי, והקמה המקסימלית של אותו הזן גדולה ב-4 מהרמה המינימלית של הזן. לדוגמה, "Cold Callers" הם הנחותים מבין ה-Sellbots (קוג מסוג 1), וטווח הרמות שלהם הוא מ-1 ל-5.
Cogs > קרבות

המטרה המרכזית של המשחק היא להילחם בקוגים. הקוגים הם יצורים רציניים, ואינם יכולים לסבול בדיחות. לכן, הלוחמה בהם נעשית באמצעות היתולים ובדיחות, הנקראים "גאגים" (Gags). קיימים שבעה סוגים של גאגים, וכל סוג כולל שבעה גאגים בסך הכל. כל טון מתחיל עם שני גאגים בסיסיים: פרח ליצנים, מסוג הגאג "Squirt"; וקאפקייק, מסוג הגאג "Throw".
בגאגים משתמשים בקרבות קוגים ("Cog Battles") - בהם יכולים להשתתף עד ארבעה שחקנים ועד ארבעה קוגים. הקרב בנוי מסבבים; בתחילת כל סבב, יש לכל אחד מהשחקנים 20 שניות לבחור גאג שאיתו יתקוף את הקוגים, ואת איזה קוג הם מעוניינים לתקוף באותו הסבב. כאשר הזמן תם, או כאשר כל השחקנים בחרו גאג, הטונים יתקפו את הקוגים, לפי סדר סוגי הגאגים; טונים שבחרו בגאג מאותו הסוג, יתקפו ביחד. לכל קוג רמה משלו, מ-1 עד-12, הקובעת את רמת החיים שלו, ולכל גאג עוצמה משלו. ברגע שלקוג לא נשארים חיים, הוא מתפוצץ.

אם לאחר שהטונים תקפו, נשארו קוגים בקרב, יהיה תורם לתקוף. מתקפה של קוג יכולה להיות מכוונת כלפי טון אחד או כל הטונים שבקרב, ועוצמתה נקבעת על-פי שם המתקפה, זן הקוג והרמה של הקוג. אם טון מאבד את כל החיים (Laff, שיבוש של "צחוק") שלו במתקפה, הוא נהיה עצוב, מאבד את כל הגאגים שלו (אותם יוכל לקנות מחדש) וחוזר לעיר הקרובה ביותר - שם הוא יצטרך להשיב לעצמו לפחות רמת צחוק אחת, לפני שיורשה לעזוב את תחומי מרכז העיר (ראו סעיף חיים).
כמו כן, מתקפות של קוגים ומתקפות של טונים יכולות גם לפספס. כאשר כל הקוגים חוסלו, הטונים מתחילים לרקוד; חלון מופיע, ולפי הסדר של הטונים, מוצג פירוט של כמות נקודות הניסיון שהם צברו במהלך הקרב בכל אחד מסוגי הגאגים, וכן פירוט של משימות שבהן התקדמו או השלימו במהלך הקרב. מספר הנקודות נקבע לפי רמת הגאגים בהם השתמשו שלא פספסו את המטרה, כמותם, ועשויה להיות מוכפלת בכמה מקרים. כאשר רמת הניסיון בסוג גאג מסוים עוברת רף מסוים, הטון יזכה בגאג הבא מאותו הסוג.
Cogs > פלישות

מדי פעם קוג מזן מסוים "יפלוש" לאחד השרתים. לכל פלישה גודל משלה - כלומר, כמות הקוגים שיפלשו נקבעת בתחילת הפלישה - ותסתיים כאשר כמות הקוגים שהושמדה שווה לגודל הפלישה. היו בעבר גם אירועים של "מגה-פלישות" - אירועים בהם אותו סוג קוג פלש למספר שרתים רבים לאורך מספר ימים. רק הצוות של המשחק יכול להתחיל מגה-פלישה.
Cogs > בנייני קוגים

קוגים יכולים גם להשתלט על בניינים ברחובות (פרט למפקדת הטונים המקומית ברחוב), ובכך להפוך אותם לבנייני משרדים אפורים. בניין קוגים מחליף בניין רגיל על ידי כך שהוא נופל מהשמיים. דבר זה קורה לרוב באחד משני מצבים: באופן ספונטני, או - במקרים פחות נפוצים - אם קוג בוחר להיכנס לבניין רגיל. בכל בניין קוגים מאותו הסוג (לדוגמה, Bossbots). בניין יכול להיות בן עד חמש קומות.
על-מנת "לנקות" את הרחוב מבנייני קוגים, טונים יכולים להיכנס למעלית שבחזית הבניין, על מנת להיכנס אליו. עד ארבעה טונים יכולים להיכנס, והמעלית תיחסם עד שיצליחו להרוס את הבניין, או עד שיפסידו. בכל קומה שתי מעליות - אחת ממנה הטונים נכנסו, ואחת נוספת - בצד השני של הקומה - המעלית לקומה הבאה. בכל קומה מתחילים להילחם נגד לפחות קוג אחד, וקוגים נוספים יוצאים לרוב מהמעלית הנגדית, עד שהקומה הושלמה. עם השלמת הקומה, הטונים יוכלו להיכנס למעלית השנייה, או להחליט לצאת מהבניין באמצעות המפה.
בקומה האחרונה של בניין קוגים מצוי ה"בוס" שלו. הטונים צריכים להרוס את הבוס ואת שאר הקוגים בקומה העליונה, ובכך לנצח. חלוקת הנקודות נעשית כאשר כל הקוגים נהרסו.
Cogs > משרדי שדה

משרדי שדה (Field Offices) הם בנייני קוגים מיוחדים, הנשלטים בידי קוגים מזן "Mover & Shaker" (מהסוג Sellbot). לבניינים אלה שתי קומות. הקומה הראשונה היא למעשה מעין מבוך, בו ארבעה קוגים ענקיים מהזן "Mover & Shaker", הרוקעים ברגליהם ליצירת רעידות ממוקדות. בקומה זו הטונים צריכים למצוא קולרים, למלא מהם בלוני מים, ולהשליך על ה-Mover & Shakers עד שכולם מתפוצצים, ולפני שהזמן תם. בשלב המבוך ישנם גם מכשולים בצורת קוגים קטנים יותר ומגירות שנופלות מהתקרה, ונגיעה בהם תפוצץ את הבלון, מה שמצריך מילוי מחדש. עם סיום המשימה, עליהם להגיע למעלית לקומה הבאה.

בקומה השנייה השחקנים יילחמו בקרב רגיל, במטרה להציל טון-ללא-שחקן מכלוב בבניין. בסוף הקרב הטון ישוחרר, ויעניק לשחקנים כרטיס SOS - המאפשר לזמן את הטון שהצילו באופן חד פעמי במהלך קרב עתידי, כדי שיעזור להם בקרב. ניתן לזכות גם באותו הכרטיס מספר פעמים, ובכך לצבור מלאי.
Cogs > מפקדות קוגים

לכל סוג קוג מפקדה משלו, ואלה ממוקמות בפינות המפה. בכל מפקדה היכל ראשי, בו קוגים מאותו הסוג הולכים חופשי (פרט למפקדת ה-Bossbots), ולכל מפקדה גם מתקנים מיוחדים (Cog Facilities), וכן קרב ראשי, בו טונים יכולים להילחם בבוס השולט על כל הקוגים מאותו הסוג (Boss battle).
Cogs > מפקדות קוגים > בוס

לכל מפקדה בוס משלה, נגדו הטונים יכולים להילחם, עד 8 טונים בכל פעם (כמה קבוצות יכולות להילחם בו-זמנית, וכל אחת תילחם בהעתק משלה של הקרב). לפני שטון מוכן להילחם נגד הבוס, הוא צריך להשלים את תחפושת הקוג שלו - בעזרתה יוכל להתחזות לקוג על-מנת להסתנן למתחם. כל מפקדה דורשת חליפה שונה, השייכת לסוג הקוגים מהמפקדה. ניתן לעשות זאת על ידי השלמת משימות ייעודיות למציאת חלקים לחליפה (לאחר מכן אין צורך לחזור על משימות אלה), שבסופן הטון יזכה בחליפה של קוג מסדר 1 ברמה 1. לאחר מכן, יהיה עליו להשיג אפשרות לקידום - בדומה למד הניסיון של גאגים, לאחר השלמת החליפה הטון יקבל גם מד של קוג מאותו הסוג. כאשר הטון הרג מספיק קוגים מאותו סוג החליפה, הוא יהיה מוכן לקידום, ויוכל להיכנס לקרב נגד הבוס.
בסופו של הקרב המשתתפים יזכו בפרס, ויקבלו קידום. הקידום מתבטא בעליית הרמה של הקוג - ואם היה בדרגה המקסימלית של אותו זן קוג - הוא יקבל את הדרגה הנמוכה ביותר של הקוג בעל החשיבות הבאה בדרג המנהלי (לדוגמה, במפקדת ה-Sellbot, לאחר שטון ניצח עם חליפת Cold Caller ברמה 5 (הקוג הנחות ביותר בדרג המנהלי - קוג מסדר 1 - דרגה 5 היא הגבוהה ביותר האפשרית לאותו הקוג), הטון יקבל חליפת Telemarketer ברמה 2 (קוג מסדר 2)). כאשר טון עובר את דרגה 12 של חליפת קוג מדרג 8 - הדרג הבכיר ביותר - חליפתו לא תשתנה, אבל קידומים יעלו את רמת הקוג עד שתגיע ל-50, ויותר לא תעבור רמה זו. בשלב זה, הטון יגיע לדרגה הבחירה ביותר, ויוכל להיכנס מתי שירצה לקרב באותה המפקדה.
סוגי הבוסים הם:
Senior Vice President‏ (VP) - המפקד של ה-Sellbots. בקרב נגדו המשתתפים צריכים להציל טון-ללא-שחקן מכלוב, על ידי לחימה נגד הקוגים ששומרים על ה-VP, ולאחר מכן להפיל את ה-VP מצוק, על ידי השלכת פאי עליו. הפרס הוא כרטיס SOS של הטון המשוחרר (בעל ערך רב יותר מכרטיסי SOS ממשרדי שדה)
Chief Finance Officer ‏(CFO) - המפקד של ה-Cashbots. בקרב נגדו המשתתפים צריכים להילחם נגד קוגים, ולאחר מכן להשליך רובוטים זעירים (Goons) וכספות על ה-CFO עצמו, עד שהוא בורח ונדרס על ידי רכבת. הפרס הוא משפט יונייט (Unite! Phrase), שכאשר אומרים אותו, כל הטונים בסביבה הקרובה מקבלים חיים, סוכריות גומי או מלאי מחודש של גאגים - בהתאם לסוג המשפט שנאמר
Chief Justice ‏(CJ) - המפקד של ה-Lawbots, ומשמש כשופט בבית המשפט של הקוגים. בקרב נגדו המשתתפים צריכים - לאחר קרב רגיל נגד קוגים - להציל טון ממשפט לא הוגן, על ידי השלכת ראיות לטובתו על כף מאזניים ענקיים, בעוד שקוגים משליכים ראיות סותרות מהצד השני. הפרס הוא יכולת זימון של קוג. ניתן לקבל זימון של קוג בודד, בניין קוגים (בו הקוגים יהיו מאותו הזן שזימנו), או פלישה שלמה של הזן
Chief Executive Officer ‏(CEO) - המפקד של ה-Bossbots. בתחילת הקרב עליהם להילחם נגד קוגים מסוג 2.0 שכאשר מתפוצצים, הם הופכים לשלדי מתחת, עם חיים מחודשים. לאחר חלק זה, המשתתפים מתחזים למלצרים בסעודה של קוגים, וצריכים להגיש לכמה שיותר קוגים, עד שאלה האחרונים יתפוצצו. לאחר מכן, עליהם להילחם נגד הקוגים הנותרים, ולבסוף להילחם נגד ה-CEO עצמו, על ידי השפרצת מים עליו בעזרת בקבוקי סודה. בסוף הקרב ה-CEO מפוטר, והשחקנים זוכים במכתב פיטורים (Pink Slip), בו יכולים להשתמש נגד קוגים ולפטר אותם ("לירות" באנגלית) בעזרת תותח ענקי, ובכך להרוג אותם באופן מיידי
Cogs > יושב הראש

יושב הראש (The Chairman) הוא הדמות השולטת על כל שאר הקוגים. הוא מעולם לא הופיע במשחק, אך כאשר ה-CEO מפוטר, הוא אומר: "לא! יושב הראש לא יאהב את זה!".