stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איים בישראל
הערות שוליים

↑  אלו ערי חוף יתחרו על הקמת האי המלאכותי הראשון בארץ? | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  גלעד ילון, "זה היה כמו הוואי": ביקרנו באי האהבה הישראלי, באתר ynet, 19 בנובמבר 2021
↑  זיו ריינשטיין‏, טורקיז, אבל כחול-לבן: האי הסודי של ישראל, באתר וואלה, 26 ביולי 2018
↑  אסף קמר, ללכת על המים ל"אי הציפורים" בכינרת: "רגע מאוד מתסכל", באתר ynet, 30 באוגוסט 2018
↑  טבריה ים כנרת אי הציפורים - מלון בכל מקום - מידע, טיפים ומסלולים, באתר מלון בכל מקום
↑  אחיה ראב"ד, אי נוסף נחשף בכנרת בשל ירידת מפלס המים, באתר ynet, 7 בדצמבר 2016
↑  אחיה ראב"ד, מצוקת המים, במבט מלמעלה: האי בכינרת מתרחב, באתר ynet, 20 ביוני 2018
↑  טיול חורפי לשני יובלים ונחל, באתר חמושה בעדשה, ‏20 בדצמבר 2020
↑  שפך נחל שורק – המלצה למסלול טיול בגן לאומי שפך נחל שורק, באתר www.parks.org.il
פסטיבל הזמר והפזמון 1973

פסטיבל הזמר והפזמון 1973 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.
התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. המנצחים על התזמורת היו יצחק גרציאני ולסלו רוט והמפיקים היו חנוך חסון וגיל אלדמע.
בשנה זו המחברים נקראו לכתוב שירים ברוח חצי יובל למדינת ישראל.
הזמרת רותי נבון נחבלה בתאונת דרכים זמן קצר לפני הפסטיבל ולכן, לא עלתה לבימה לשיר. במקומה, ביצעה את השיר "נצח ישראל לא ישקר" מי שהייתה אמורה להיות להקת הלווי שלה, "שוקולד מנטה מסטיק", בליווי שלישיית "אף אוזן גרון".
השיר שזכה בתחרות הוא "את ואני נולדנו בתש"ח" בביצוע של עדנה לב. לאחר הזכייה הצטרף יגאל בשן, כותב השיר, ללב והם ביצעו אותו ביחד.
יצחק גרציאני ניצח על התזמורת בחלק הראשון (שירים 1-6) ולסלו רוט ניצח עליה בחלק השני (שירים 7-12).
השירים המשתתפים

| סדר | שם המבצע | שם השיר | מילים | לחן | עיבוד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שלמה ארצי | שיר בבוקר בבוקר (פתאום קם אדם) | אמיר גלבע | שלמה ארצי | ירון גרשובסקי | 2 |
| 2 | עירית דותן | תנו לנו יד ונלך | צביקה זליקוביץ' | יעקב הולנדר | אריה לבנון | - |
| 3 | חנן יובל, אפרים שמיר, ירדנה ארזי | ליל חניה | נתן אלתרמן | יאיר רוזנבלום | יאיר רוזנבלום | - |
| 4 | יזהר כהן | שיר כלולות | נסים אלוני | עודד לרר | יצחק גרציאני | - |
| 5 | מירי אלוני | שיר לערב חג | תרצה אתר | יעקב הולנדר | משה וילנסקי | - |
| 6 | גידי גוב | יעלה ויבוא | יורם טהרלב | בני נגרי | בני נגרי | - |
| 7 | אלי מגן | יליד הארץ | אהוד מנור | מישה סגל | מישה סגל | - |
| 8 | דורית ראובני | רכבת העמק | יורם טהרלב | מוני אמריליו | אלכס וייס | 3 |
| 9 | דני גרנות | מי האיש | אבינעם קורן | דני גרנות | אלדד שרים | - |
| 10 | עדנה לב | את ואני נולדנו בתש"ח | מוטי גלעדי | יגאל בשן | אלדד שרים | 1 |
| 11 | סילבן ויאיר | אצלך כמו תמיד | יאיר קלינגר | יאיר קלינגר | ירון גרשובסקי | - |
| 12 | שוקולד מנטה מסטיק | נצח ישראל לא ישקר | דן אלמגור | יאיר רוזנבלום | יאיר רוזנבלום | - |
הערות שוליים

↑   יונתן ריגר, ‏רגע לפני המלחמה: האירוע ששינה לגידי גוב, שלמה ארצי ומירי אלוני את החיים, באתר ‏מאקו‏, 28 באפריל 2023; במקור, מתוך "אולפן שישי"
↑  בליווי בנות חווה ושלישיית אף אוזן גרון.
↑  בליווי שלישיית "אף אוזן גרון"
↑  בליווי בנות חווה ושלישיית אף אוזן גרון.
אנדריי שפטיצקי

אנדריי שפטיצקי (באוקראינית: Андрей‏ או Роман Марія Олександр Шептицький; בפולנית: Andrzej או Roman Maria Aleksander Szeptycki;‏ 29 ביולי 1865 – 1 בנובמבר 1944) היה הארכיבישוף המטרופוליטני של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית בלבוב, עיר, שלפני מלחמת העולם השנייה השתייכה לפולין.
חלק ממאמיני הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית בפולין, כנסייה עצמאית בעלת מסורת משלה המצויה באחדות מלאה עם האפיפיור, שמספרם הגיע לשלושה מיליון, היו לאומנים אוקראינים אנטישמים שהשתתפו ברצח יהודי מזרח פולין.
בה בעת, מנהיגם, שפטיצקי, היה בקשרי ידידות עם רבנים ועם אישי ציבור יהודיים, התנגד לפגיעה ביהודים ופעל להצלתם במלחמת העולם השנייה.
עם כיבוש אזור לבוב בעת פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות, ביוני 1941, בירך שפטיצקי על הכיבוש הגרמני שכן התנגד לקומוניזם וקיווה שאוקראינה תקבל עצמאות מידי גרמניה. עם זאת, ניסה שפטיצקי לפעול נגד רצח היהודים בידי האוקראינים וזאת על ידי איגרות רועים שהפיץ, ובהן הטיף להפסקת רציחות היהודים. השפעתן של האיגרות אינה ידועה, אך הוא ציווה על קליטת יהודים ומתן חסות ליהודים במוסדות שהיו כפופים לו וכן הורה למספר בכירים בכנסייה, בהם אחיו, קלימנטי שפטיצקי, לעשות כמותו ולהציל יהודים ובייחוד ילדים.
ביוגרפיה

נולד בכפר פריבליצ'י שליד יבוריב (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום באוקראינה) בשם רומן מריה אלכסנדר שפטיצקי במשפחת אצולה גליציאנית. הוא היה השלישי מבין שבעת הבנים של גראף (רוזן) יאן קנטי שפטיצקי ואשתו זופיה לודביקה צציליה קונסטנציה שפטיצקי. אביו היה בעל אדמות אמיד, ציר בלנדטאג של ממלכת גליציה ולודומריה ולאחר מכן חבר במועצה הקיסרית של האימפריה האוסטרו הונגרית. אימו הייתה סופרת וציירת. שני אחיו הגדולים מתו בגיל צעיר (אחד בגיל שנתיים ושני בגיל 16), כך שהוא היה למעשה לילד הבכור במשפחה. בין מאחיו הקטנים: קלימנטי שפטיצקי (איש הכנסייה וחסיד אומות העולם) סטניסלב שפטיצקי, גנרל בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית ובהמשך בצבא פולין.
עד גיל 12 התחנך בבית ולאחר מכן למד בגימנסיה בקרקוב. בגיל 18 התנדב לשירות בצבאי, כעבור כחצי שנה חלה בשנית בצורה קשה. לאחר שהחלים, עזב את השירות הצבאי בעצת הרופאים. למד משפטים באוניברסיטת ברסלאו. במהלך הלימודים התקרב מאוד לדת. בשנת 1888 סיים את לימודי המשפטים ובאותה השנה הפך לנזיר במסדר באזיל הקדוש. עם קבלת נדרי הנזיר על עצמו קיבל את השם "האב אנדריי" (בשם הזה יהיה מוכר עד סוף חייו). בהמשך עבר הסמכה לכמורה והיה לכומר בפשמישל ולאחר מכן בדוברומיל. ב-1892 - 1894 למד בסמינריון של מסדר הישועיים בקרקוב. ב-1896 - 1898 היה אב מנזר בלבוב. בשנת 1899 מונה לבישוף של סטניסלב. בשנת 1900 מונה לארכיבישוף מטרופוליטני של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית (תפקיד אותו הוא ימלא עד סוף חייו). בשנת 1906 נבחר לחבר בלאנדטג של ממלכת גליציה ולודומריה.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נכבשה לבוב על ידי הצבא הרוסי. שפטיצקי נעצר על ידי שלטונות הכיבוש הרוסים, הואשם בפעילות אנטי-רוסית וגורש לרוסיה. הוא הוחזק בתנאים מכובדים במנזר בעיר סוזדל. לאחר מהפכת פברואר ברוסיה - שוחרר ממאסרו. לאחר חתימת הסכם השלום בברסט-ליטובסק בין רוסיה הסובייטית ומדינות המרכז, הצליח שפטיצקי לשוב ללבוב. בסוף אותה שנה, לאחר התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית והשתלטות הצבא הפולני על העיר - הוא נעצר שוב. הפעם באשמת תמיכה בלאומנים אוקראינים.
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
אל תגנבו לי את התור

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  עודה בשאראת
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2018
 מספר עמודים:  45
"אל תגנבו לי התור" הוא ספר ילדים מאת הסופר והעיתונאי עודה בשאראת, אשר מלווה באיוריה של בתיה קולטון. הסיפור יצא לאור על ידי כתר הוצאה לאור, בנובמבר 2018. הספר מתאים לבני שבע עד עשר, מכיל 45 עמודים והוא מנוקד.
"אל תגנבו לי את התור" מדבר על חלא, תלמידה בכיתה ב, שמחליטה יום אחד להיות עצמאית יותר ולהכין בעצמה את הכריך לבית הספר.
תקציר העלילה

חלא, תלמידה בכיתה ב, מחליטה יום אחד להיות עצמאית יותר ולהכין בעצמה את הכריך לבית הספר. אמהּ של חלא מעודדת את הבת להתחייב לתפקיד אחראי יותר: לקנות בכל בוקר במכולת לחמניות טריות, גבינה ונקניק, וכל מה שצריך כדי להכין כריך בריא וטעים.
ההתנסות הראשונה של חלא הייתה מתסכלת, התברר לה שנוח למבוגרים להתעלם מילדה העומדת בסבלנות בתור ולקבל את מבוקשם. גם הניסיון השני לא עלה יפה, כשהגיע תורה של חלא לקבל את המצרכים נכנס למכולת שכן שהכיר אותה, החמיא לה על יופייה ומיד קיבל את מבוקשו מהמוכר כאילו חלא בכלל לא קיימת.
המחמאה - כביכול שלוותה בזלזול מתנשא הכעיסה את חלא ועוררה בה מחשבות, חלא לא מוכנה לשתוק יותר…
בסיפור, חלא מייצגת את בני גילה ומנסה להשמיע את קולם כדי שהמבוגרים יפסיקו להתעלם מהם.
על מחבר

עוֹדֶה בִּשַׁארַאת הוא סופר ופובליציסט. מתגורר עם משפחתו בכפר יפיע. אל תגנבו לי את התור הוא ספרו הראשון לילדים.
פרשנות של הספר

הסיפור שכתב עודה בשאראת מתרחש ביישוב ערבי. חלא ואימה ממלאות תפקיד מגדרי וחברתי חשוב, הן מסמנות עצמאות נשית, חופש דעה וחופש ביטוי כערכי חיים. עם זאת, הבעיה שחלא אינה מוכנה להשלים איתה ופועלת לפתור אינה מקומית ואינה קשורה לזהות לאומית זו או אחרת. היא מעסיקה את בני גילה של חלא באשר הם, בהיותם קבוצה מוחלשת בידי מבוגרים ותלויה בהם. הסיפור רלוונטי לחברה הישראלית הרחבה, ועשוי לעורר קוראים צעירים להשוואת ניסיונם האישי לזה של חלא והצפת סימני שאלה.
בשאראת מתמקד בתופעה הזאת כפי שילדים חווים אותה לעיתים קרובות מצד מבוגרים. לגיבורה שלו הוא ארגן מאבק פוליטי בין־דורי. זה כמעט אינו נמצא בספרות ילדים ישראלית עכשווית, שבה הקונפליקטים עם המבוגרים הם בדרך כלל פסיכולוגיים־ אישיים בתוך המשפחה. בשאראת מדגים לקוראים שיעור בסיסי ביחסי כוחות, אבל גם מספר על התקדמות והתבגרות, שפירושן לעיתים קרובות מרד בדור המבוגרים.
הערות שוליים

1 2 3 4  אל תגנבו לי את התור, באתר דףדף
↑  עוֹדֶה בִּשַׁארַאת, אל תגנבו לי את התור, כתר, 2018
1 2   עופרה רודנר, "אל תגנבו לי את התור": עודה בשאראת מעביר לילדים שיעור במאבק חברתי, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2018
טמפל גרנדין

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1947 (בת 77) בוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Mary Temple Grandin 
 ענף מדעי:  מדע בעלי החיים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרנקלין פירס  Hampshire Country School  אוניברסיטת אריזונה  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין  אוניברסיטת המדינה של אריזונה  Beaver Country Day School 
 מוסדות:  אוניברסיטת המדינה של קולורדו  אוניברסיטת קולורדו 
 פרסים והוקרה:  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2017)  היכל התהילה ומוזיאון הבוקרת הלאומי  מדליית הסליל הכפול  היכל התהילה של נשות קולורדו (2012) 
 www.grandin.com
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
טמפל גרנדין, 2011
טמפל גרנדין (באנגלית: Temple Grandin; נולדה ב-29 באוגוסט 1947 בבוסטון, מסצ'וסטס) היא חוקרת אמריקאית למדעי ההתנהגות, סופרת מדע פופולרי ומעצבת סביבות גידול ומכשירי שחיטה מפחיתי סבל לבעלי חיים.
גרנדין היא פרופסורית ומרצה מן המניין באוניברסיטת מדינת קולורדו. גרנדין היא אוטיסטית ומומחית בעלת שם עולמי בתכנון מתקני אחזקת בקר. היא פרסמה ספרים רבים, הן בנושאי אוטיזם והן בנושאי התנהגות בעלי חיים. גרנדין קיבלה את התואר השלישי שלה במדעי בעלי החיים מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
חייה

בתקופת ילדותה של גרנדין לא הייתה מודעות גבוהה לאוטיזם. לכן, בגיל ארבע (1950) היא אובחנה כבעלת "נזק מוחי בלתי מוגדר". היא למדה בגן טרום-חובה לילדים מעוכבי דיבור ובגן חובה ובבית ספר יסודי רגילים עקב התעקשותה של אימה, באזור בו יש מעט תלמידים בכיתות בתי הספר. גרנדין החלה לדבר רק בגן טרום-חובה, בגיל ארבע וחצי, והחלה לקרוא רק בגיל תשע. היא מעידה על כך שמושגים רבים שמובנים להרבה ילדים, נעשו מובנים לה רק בגיל מאוחר יותר, ושהיא חושבת בתמונות, כך שכל שפה מילולית נותנת לה תחושה של שימוש בשפה זרה.
גם בנעוריה של גרנדין היא וסביבתה טרם הבינו שיש לה אוטיזם והיא למדה בבית ספר תיכון פנימייתי לנוער מחונן עם בעיות נפשיות. חיבתה לחיות וקרבתה אליהן החלו בבית-הספר התיכון בו למדה, שרכש סוסים זולים שסבלו בעבר מהתעללויות. בספרה "השפה הסודית של בעלי-החיים" היא מסבירה כיצד הלך מחשבתה כאוטיסטית עזר לה להבין את מחשבתן של החיות המבויתות. היא כותבת: "...וכך חיינו יחד בבית-הספר, חבורה של מתבגרים מופרעים וחבורה של בעלי-חיים מופרעים לא פחות".
ב-2010 הפיק ערוץ HBO סרט טלוויזיה בשם "טמפל גרנדין" (אנ'), המבוסס על חייה, בכיכובה של קלייר דיינס. הסרט זכה בפרס אמי וכך גם דיינס.
בשנת 2012 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה.
השפעתה על תעשיית הבשר

ייחודה של גרנדין קשור לכך שהיא עושה שימוש באוטיזם כדי להגיע להישגים. בסריקות של מוחה התגלה שהוא שונה במידה ניכרת ממוחם של אנשים ללא אוטיזם, ובין השאר היא מצטיינת בראייה חדה במיוחד. ראייתה החדה והמיוחדת מאפשרת לה לבקר במכלאות הבקר ולזהות מצבים שאנשים אחרים אינם מזהים כלל. דברים שמפריעים לחיות מפריעים גם לה. הסרת המכשולים הללו מאפשרת למתקן להתייעל.
גרנדין טוענת כי בשל היותה אוטיסטית, החשיבה שלה דומה לחשיבתן של חיות בכך שהיא מבוססת בין השאר על חשיבה חזותית ולא מילולית. אי לכך היא הייתה מסוגלת להבין את הסבל שעוברות פרות במתקני השחיטה, סבל שנבע מכך שהמתקנים היו ברובם לא מובנים לפרות ומפחידים עבורן, היות שכללו פניות חדות, תאורה המותאמת לעובדים ולא לחיות, ועוד. המתקנים שתכננה מותאמים עבור הפרות, ויוצרים מסלול שבו ברור להן לאן ללכת. הדבר מונע נפילות ופציעות, ומפחית את צורך בהתערבות אגרסיבית של עובדי המתקן. התוצאה היא פחות לחץ, פאניקה, וקריאות מצוקה אצל החיות המובלות לשחיטה.
במילותיה של גרנדין:
"מותר לדעתי לאכול חיות, אבל צריך לעשות את זה נכון. עלינו לתת לחיות חיים טובים, ועלינו לאפשר להן מוות נטול כאב. חיות ראויות לכבוד".
כיום מתקני שחיטה רבים משתמשים בשיטותיה של גרנדין.
ספריה

טמפל גרנדין וקתרין ג'ונסון, השפה הסודית של בעלי-החיים; מאנגלית: מרים שפס; הוצאת אריה ניר, 2006.
טמפל גרנדין וקתרין ג'ונסון, בעלי-החיים הופכים אותנו לאנושיים, מאנגלית: מרים שפס, הוצאת אריה ניר, 2010.
Emergence: Labeled Autistic (with Margaret Scariano, 1986, updated 1991), ISBN 0-446-67182-7
The Learning Style of People with Autism: An Autobiography (1995). In Teaching Children with Autism: Strategies to Enhance Communication and Socializaion, Kathleen Ann Quill, ISBN 0-8273-6269-2
Grandin, Temple (1996). Thinking in pictures: and Other Reports from My Life with Autism. Vintage. ISBN 0-679-77289-8.
Developing Talents : Careers for Individuals with Asperger Syndrome and High-Functioning Autism (2004). ISBN 1-931282-56-0
הערות שוליים

↑  אריאל צבל, השפה הסודית של טמפל גרנדין: הערות לספר השפה הסודית של בעלי-החיים, באתר אנימלס
הכתוביות בסיום הסרט התיעודי על טמפל גרנדין
↑  Honorary Degrees, Arizona State University
↑  סיפורה של טמפל גרנדין, באתר עמותת ביחד, ‏2016-07-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299472005171  PLWABN: 9810617392405606  BIBSYS: 90531506  BNE: XX1772594  BnF: cb12568237c (data)  CiNii: DA08119936  GND: 113812515  ICCU: MILV116843  ISNI: 0000 0001 1871 7411  LCCN: n85243240  LNB: 000126393  MusicBrainz: 5b360225-e61a-42c6-921c-fd2a10eaedb8  NDL: 00467441  NKC: uzp2008440421  NLA: 36378149  NLG: 72574  NLK: KAC200507608  NSK: 000709267  NTA: 120879190  ORCID: 0000-0001-7231-7101  RERO: 02-A003314248  SUDOC: 03498996X  Trove: 1252374  VIAF: 85267447   WorldCat (עם VIAF): 85267447
ICQ

| --- | --- |

 מפתח:  מיראביליס, AOL, VK 
 מחזור חיים:  15 בנובמבר 1996 – 26 ביוני 2024 (27 שנים) 
 גרסה אחרונה:  10.0.16100 (21 בפברואר 2022) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows, אנדרואיד, Windows Phone, iOS, macOS, לינוקס, סימביאן 
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 קוד מקור:  https://github.com/mail-ru-im/im-desktop 
 icq.com
 
ICQ הייתה תוכנת מסרים מיידיים שפיתחה חברת מיראביליס הישראלית. היא הופצה לראשונה בנובמבר 1996 והייתה שירות המסרים המיידיים הראשון באינטרנט. עד סוף שנת 2000 צברה התוכנה כ־100 מיליון משתמשים רשומים.
התוכנה הייתה זמינה בגרסה למחשבים אישיים ובגרסה לטלפונים ניידים המופעלים במערכת ההפעלה אנדרואיד או iOS של אפל.
ב-2024 יצאה הודעה כי ICQ תפסיק את פעילותה בסוף יוני 2024.
מקור השם

הגיית הצירוף "איי־סי־קיו" נשמעת כמו המשפט "I Seek You", שפירושו "אני מחפש/ת אותך". המשפט משקף את השימוש בתוכנה, תקשורת בין אנשים באופן מיידי.
היסטוריה

חברת מיראביליס נוסדה ביוני 1996, בידי ארבעה ישראלים: יאיר גולדפינגר, ספי ויגיסר, אמנון עמיר ואריק ורדי, בנו של איש העסקים יוסי ורדי. הארבעה הבינו שישנם אנשים רבים המחוברים לרשת האינטרנט וגולשים באמצעות מערכת הפעלה שאינה UNIX, וכי אין בנמצא תוכנה שתאפשר חיבור מיידי ביניהם. מה שהיה חסר הייתה הטכנולוגיה לאיתור ולקישור בין אנשים במערכת ההפעלה "חלונות" של מיקרוסופט.
הטכנולוגיה שפיתחה ICQ נתנה תנופה לתחום המסרים המיידיים. היא הופצה בחינם וזכתה להצלחה ולקהל משתמשים רחב. פחות משנתיים מיום הקמתה, כ־11.5 מיליון איש התקינו את התוכנה, וקצב ההצטרפות הגיע ל־57,000 איש מדי יום. הצלחתה הביאה את חברת אמריקה און ליין לרכוש את מיראביליס ב־8 ביוני 1998, תמורת 407 מיליון דולר. היה זה הסכום הגבוה ביותר אי פעם שבו נמכרה חברת היי־טק ישראלית עד אז.
לאחר רכישתה הובילה ICQ את שוק המסרים המיידיים העולמי, והציגה חידושים טכנולוגיים ומוצריים שאימצו חלק גדול מהמתחרים בתחום. השימוש בתכונה המשיך לגדול בקצב מהיר; בסוף שנת 2000 הודיעה אמריקה און ליין שכ־300 מיליון משתמשים כבר התקינו אותה. אחד מכל ארבעה גולשים בעולם השתמש ב־ICQ, וכ־9 מיליון השתמשו בה מדי יום. ב־2001 רשמה ICQ הכנסות של כ־150 מיליון דולר, בעיקר משירותי פרסום. לאחר שיא זה החל השימוש בתוכנה לרדת לטובת תוכנות מתחרות. המתחרה העיקרית הייתה "MSN Messenger" (שנקראה אחר כך Windows Live Messenger), שאותה הפיצה מיקרוסופט כחלק ממערכת ההפעלה "חלונות". חברה ישראלית נוספת הציעה את התוכנה אודיגו, ומתחרה משמעותית אחרת הייתה Yahoo! Messenger (אנ'). לאמריקה און ליין עצמה הייתה תוכנה מתחרה, ששמה AIM. בין 1999 ל־2003 הייתה ICQ בראש רשימת התוכנות המורדות ביותר באינטרנט לפי Download.com, אתר ההורדות הגדול במרשתת. במאי 2003 עקפה אותה תוכנת קאזה כתוכנה הפופולרית ביותר.
בין השנים 1998 ו־2003 ניהלו את ICQ אריאל ירניצקי ואבי שכטר. במקומם מונה מרק ברנשטיין, שעזב לאחר חודשיים בתפקיד. עקב ירידה בהכנסות פוטרו כשליש מ־120 עובדי החברה. אחר כך מונה אורי גילים (שניהל את כל חטיבת המסרים המיידיים באמריקה און ליין, שכללה גם את AIM), והוא ניהל את החברה עד סוף 2008. כדי להגדיל את נתח השוק עברה ICQ להפצה אקטיבית של התוכנה דרך שותפים אסטרטגיים, במקום להסתמך רק על שיווק ויראלי מפה לאוזן. השיווק נעשה באמצעות פורטלים, חברות טלוויזיה, חברות סלולר וספקיות אינטרנט – בעיקר על ידי יצירת גרסאות מקומיות עם שותפים מקומיים. בישראל, החל מ־2005 השותפה המקומית של ICQ הייתה פורטל נענע, ובמרץ 2007 החליפה אותה וואלה!. ביולי 2008 הושקה גרסת "וואלה!icq", שהופצה באמצעות אתר וואלה!. היא כללה מגוון תכונות ויישומים נוספים, כדוגמת שליחת SMS חינם, שירות "עקוב אחריי" ישירות לסלולרי, שירות מולטי צ'ט, משחקים וגלריית רגשונים.
ב־2009 מונה אליאב משה למנהל החברה. באותה שנה עמד מספר המשתמשים הפעילים בתוכנה עמד על כ־38 מיליון משתמשים בעולם בחודש, ולצד AIM היו לה כ־65 מיליון משתמשים, לעומת 273 מיליון למסנג'ר של MSN וכ־118 מיליון למסנג'ר של יאהו. בארצות הברית היה מספר המשתמשים ב־ICQ זניח, והחברה החלה להתמקד בעיקר בשווקים של ישראל, מרכז אירופה ומזרחה ורוסיה. לפי ההערכות הכנסות החברה היו אז כ־20 מיליון דולר בשנה.
באפריל 2010 נמכרה התוכנה לחברת DST Global (אנ'), חלק מקבוצת Mail.Ru Group הרוסית, תמורת 187.5 מיליון דולר. ב־12 ביוני 2012 החליטה הנהלת Mail.Ru לסגור את מרכז הפיתוח של ICQ בישראל.
בחודש מרץ 2016 פרסמה ICQ את קוד המקור בפלטפורמת GitHub.
בחודש מאי 2024 פורסם כי לאחר 28 שנות פעילות, ICQ תיסגר באופן סופי ב-26 ביוני.
גרסאות

הגרסה הראשונה הופצה בנובמבר 1996 עם אפשרות לשלוח ולקבל הודעות טקסט בלבד
ICQ 99a/b – הגרסה הראשונה שהופצה באופן נרחב.
ICQ 2000 – נוספה אפשרות לשמירת תזכורות, ונוספו גרסאות עם ממשק משתמש בשפות שונות (לא רק באנגלית).
ICQ 2001 – נוספה אפשרות לשמור את רשימת אנשי הקשר על השרתים כך שמשתמשים יכלו להשתמש בתוכנה מכמה מחשבים.
ICQ 2002 – הגרסה האחרונה שבה לא שולבו פרסומות (עד אז מכרה החברה שטחי פרסום בעיקר באתר שלה, שגם הוא היה פופולרי).
ICQ Lite ו־ICQ Pro 2003 – בשנת 2003 יצאה גרסת ICQ־לייט, שהייתה מיועדת למשתמשים שמעוניינים במספר פיצ'רים קטן מזה של הגרסה הרגילה, שקיבלה את השם ICQ Pro.
ICQ 4 – הגרסה הושקה בספטמבר 2004 וכללה את ה־Xtraz, שאפשר הכנסה פשוטה של אלמנטים חדשים לתוכנה, משחקים, תמונות ומשלוח כרטיסי ברכה.
ICQ 5 – כללה לראשונה גרסה לטלפונים חכמים.
6 ICQ – הושקה באפריל 2007 והציעה פלטפורמה אחת המאפשרת העברת מסרים מיידיים, שליחת מסרונים וכן ביצוע שיחות טלפון קוליות ושיחות וידאו. כללה אפשרויות מתקדמות בתחום שיחות הווידאו, שליחת מסרונים בצורה נוחה יותר מבתוכנה וממשק משתמש נוח יותר להעברת קבצים. את צלילי התוכנה הפיק ההרכב אינפקטד מאשרום.
6.5 ICQ – הושקה במרץ 2009 והציגה עיצוב חדש לממשק המשתמש, שהתמקד בשליחת מסרונים בחינם, עם גישה ישירה לשירותי SMS מרשימת אנשי הקשר של המשתמש, ואפשרות לבחור חתימה משתנה להודעות הטקסט ולשלבה בהודעות. הושקה גם גרסה לאייפון של חברת אפל, שהגיעה מייד למקום הראשון בדירוג יישומי החינם שלה שהתקינו ידי משתמשי אייפון בישראל ובגרמניה.
7 ICQ – הושקה בינואר 2010 וכללה את היישום Social Messaging, שאפשר לראשונה חיבור ישיר לרשתות חברתיות כגון פייסבוק וטוויטר. נוסף על כך הופיעו ליד רשימת אנשי הקשר של המשתמש, בלשונית נפרדת, עדכונים בזמן אמת לגבי חבריו מהרשתות החברתיות.
ICQ 8 – הושקה בפברואר 2012. הגרסה האחרונה שפותחה בישראל.
ICQ 10 – פותחה בצוות של Mail.Ru Group ברוסיה והושקה בינואר 2016.
אפשרויות

ICQ כוללת שליחת מסרים מיידיים, שאפשרית גם כאשר המשתמש אינו מחובר, שיחות הכוללות כמה משתמשים בו־זמנית, שליחת SMS חינם מהשירות לטלפונים ניידים, אפשרות להעברת קבצים בין המשתמשים, כרטיסי ברכה (e-cards), משחקים המאפשרים לכמה משתמשים לשחק יחדיו ואפשרויות חיפוש למשתמש.
בגרסת ICQ 6.5 מוצעת פלטפורמת תקשורת אחת המאפשרת למשתמש מגוון תצורות תקשורת: העברת מסרים מיידיים, שליחת SMS וביצוע שיחות קוליות ושיחות וידאו.
פסקול התוכנה חודש על ידי אינפקטד מאשרום. תכונות נוספות ב־ICQ 7.2 כוללות Quick IM, כלומר אפשרות לשלוח מסר מיידי מבלי לפתוח חלון שיחה, שירות "עקוב אחריי" ישירות לטלפון הנייד, שירות מולטי־צ'אט ותמיכת זלנגו, שפת האיורים שפותחה בישראל.
אפשרויות > מוצרים נוספים

ICQ מספקת מוצרים ושירותים נוספים, בהם:
ICQ TV – מגזין וידאו מקוון לבני נוער המשדר תכנים 24 שעות ביממה.
ICQ Game Center – פלטפורמת משחקים המאפשרת למשתמש לשחק מול משתמשים נוספים.
ICQ2Go – שימוש ב-ICQ באמצעות בדפדפן וללא התקנת תוכנה באמצעות (באמצעות פורט 80 להתקשרות).
Mobile IM – גרסה לטלפונים חכמים. שירות מסרים מיידיים להורדה לסלולר, הכולל אפליקציית ICQ לאייפון וגרסת בטא ל־Windows Mobile.
ICQ on WAP – למשתמשי ICQ שרצו להתחבר דרך הטלפון הנייד פותח שירות ICQ on WAP, המאפשר להתחבר לחשבון מהדפדפן בטלפון הנייד באמצעות WAP.
UIN – מספר המנוי

מספר ה-UIN הוטבע על ידי חברת מיראביליס, כשמו של מספר המשתמש הנקרא באנגלית Universal Internet Number, או Unified Identification Number. כל משתמש מקבל UIN עם הירשמו. בניגוד לתוכנות מסרים מיידיים אחרות, ב־ICQ האינפורמציה היחידה הקבועה למשתמש היא מספר ה־UIN שלו, אף על פי שניתן לחפש משתמשים אחרים על ידי כתובת המייל שעדכנו או על ידי כל פרט אחר שעדכנו במידע הציבורי שלהם. כמו כן המשתמש יכול לשנות את כל המידע על עצמו מבלי שייאלץ להירשם מחדש.
כתגובה לגנבות של מספרי UIN, או מכירה של מספרי UIN אטרקטיביים במיוחד, החלה חברת ICQ (משנת 1999 ואילך) לאחסן כתובות מייל הקשורות למספר UIN מסוים . בצורה זו אפשר לעיתים להחזיר מספרים שנגנבו אל בעליהם החוקיים.
חלופות

ל־ICQ קיימות תוכנות חלופיות חופשיות, בהן:
Pidgin – תוכנה המשלבת רשימות מתוכנות שונות, ביניהן MSN Messenger, AOL Messenger, IRC ו־ICQ.
מירנדה IM – תוכנה המשלבת רשימות גם מתוכנות אחרות, כגון ICQ, MSN Messenger, AOL Messenger, IRC וכדומה. תוכנה עם תוספות רבות המאפשרות להתאים את התוכנה לפי צורכי המשתמש.
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "האקזיט העברי הראשון", עמ' 254–259
אייר אינדיה אקספרס

אייר אינדיה אקספרס (בהודית: एयर इंडिया एक्सप्रेस, באנגלית: Air India Express) היא חברה לטיסות חסך הודית, שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי של קוצ'י.
אייר אינדיה אקספרס היא חברת בת של אייר אינדיה, והיא מפעילה טיסות ליעדים במזרח התיכון, ובדרום-מזרח אסיה.
תולדות החברה

חברת התעופה הוקמה במאי 2004, כמענה לביקוש הגובר לחברת תעופה זולה הודית, מצד אזרחי הודו המתגוררים במדינות המפרץ הפרסי. טיסת הבכורה של החברה שיצאה מנמל התעופה של העיר טריוונדרום שבמדינת קרלה, לנסיכות אבו דאבי התקיימה ב-29 באפריל 2005.
תולדות החברה > הנהלה

מטה ההנהלת החברה שכן עד לינואר 2013 בבניין אייר אינדיה שבמרכז העסקים של מומבאי; נרימאן פוינט (Nariman Point). בינואר 2013 העבירה אייר אינדיה אקספרס את משרדיה לקוצ'י, ואת מרכז התפעול שלה לטריוונדרום.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2020:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-800 | 25 | — | 186 | 186 |  |
| סה"כ | 25 | — |  |  |  |
תאונות ותקריות

ב-22 במאי 2010 התרסק בנמל התעופה של מנגלורו, מטוס בואינג 737-800 בעל הרישום VT-AXV, שהיה בטיסה 812 מדובאי. המטוס החטיא את מסלול הנחיתה, והתרסק לתוך יער בקצה המסלול. בהתרסקות נהרגו 158 איש מתוך 160 נוסעים ו-6 אנשי צוות, מתוכם 16 בני משפחה אחת.
ב-7 באוגוסט 2020 התרסק בנמל התעופה של קוז'יקוד, מטוס בואינג 737-800 שהיה בטיסה 1344 מדובאי. המטוס החטיא את מסלול הנחיתה, והתרסק לתוך קניון בקצה המסלול. בהתרסקות נהרגו 18 איש מתוך 190 אנשים על המטוס.
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של אייר אינדיה אקספרס, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  ‏חודש לאחר התרסקות מטוס אייר אינדיה אקספרס ועדיין אין דוח באתר משרד התחבורה‏
↑  ‏‏158 הרוגים בהתרסקות מטוס בהודו, 8 ניצלו, באתר ynet, 22 במאי 2010
↑  ‏הודי איבד 16 קרובי משפחה בהתרסקות המטוס, באתר ynet, 23 במאי 2010
↑   18 בני אדם נהרגו בהתרסקות מטוס בנמל תעופה בהודו, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2020
אנדרו רידג'לי

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1963 (בן 61) ווינדלשם, סארי, אנגליה 
 שם לידה:  Andrew John Ridgeley 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1981–2018 (כ־37 שנים)
 מקום לימודים:  Bushey Meads School 
 עיסוק:  זמר כותב שירים מפיק תקליטים
 סוגה:  פופ • רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, אינרויז'ן רקורדס, אפיק רקורדס 
 בן או בת זוג:  Keren Woodward 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו ג'ון רידג'לי (באנגלית: Andrew John Ridgeley; נולד ב-26 בינואר 1963) הוא זמר, כותב שירים ומפיק תקליטים אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו בשנות ה-80 של המאה ה-20 כחבר בצמד המוזיקלי Wham! ביחד עם ג'ורג' מייקל.
ביוגרפיה

אנדרו רידג'לי נולד בווינדלשם, סארי, אנגליה. ההורים שלו הם ג'ניפר ג'ון ואלברטו מריו זכריה (שלימים שינה את שם משפחתו לרידג'לי); אמו סקוטית ואביו יהודי ממוצא איטלקי, תימני ומצרי. משפחת אביו גורשה ממצרים במלחמת סיני. רידג'לי גדל בבושי, הרטפורדשייר.
בשנים 1990-2017 אנדרו חי בזוגיות עם קרן וודוורד, חברת להקת "בננהרמה". הם התגוררו עם בנה של קרן בחווה מהמאה ה-15 בוודברידג', קורנוול, אנגליה.
הזוג נפרד ב-2017.
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.