stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאהדנפויה
היסטוריה

העיירה מוזכרת עוד מהמאה ה-17, אז נקרא סיקלהטי. בשנת 1924 היא קיבלה מעמד עיירה והפכה לעצמאית. כאשר לאהדנפויה הייתה שייכת לפינלנד, העיירה היוותה נמל תוסס ותעשיית עיבוד העץ בה פרחה. בסוף שנות ה-30 מנתה העיירה כ-1,959 תושבים.
לאחר מלחמות החורף וההמשך, הועבר האזור לידי ברית המועצות. ב-1945 קיבלה לאהדנפויה מעמד עיירה והפכה למרכז המנהלי של מחוז קורקיוקי (משנת 1970 לאהדנפויה).
שירותים

השירותים הציבוריים בעיירה כוללים בית ספר תיכון, בית ספר מקצועי, בית חולים מחוזי, מרכז יצירה לילדים, בית יתומים ושתי ספריות..
שירותים > תחבורה

מסילת הרכבת בין סנקט פטרבורג לסורטאוואלה עוברת דרך לאהדנפויה. מתחנת יאקימה בעיירה מסתעף קו צדדי למפעל דיקט בעיירה.
שירותים > כלכלה

מפעל הייצור החשוב ביותר בעיירה הוא מפעל הדיקט לאהדנפויה בבעלות בומקס. בנוסף, ישנן חברות נוספות לרכש ועיבוד עץ. בעיירה ישנו גם מפעל לעיבוד בשר.
אטרקציות

האטרקציות בעיירה הן כנסיית יאקימה שנבנתה בשנת 1851 ומספר מבני ציבור ומגורים מתחילת המאה ה-20. ליד הכנסייה נמצא בית קברות של חיילים פינים. בעיירה יש גם שני אתרי קבורה לחיילים סובייטים.
באזור מתוכננת הקמת פארק לאומי, הקמת הפארק במחוזות לאהדנפויה, סורטוואלה ופיטקיאראנטה הוכרזה בינואר 2018.
גלריית תמונות

כנסיית יאקימה
מבט כללי
הערות שוליים

↑  דוח עירוני (ברוסית)
1 2 3  Karelija: entsiklopedija. Tom 2, s. 142. Petrozavodsk: Petropress, 2009.
1 2  Generalnyi plan, s. 8.
↑  Generalnyi plan, s. 8, 14–15.
↑  Generalnyi plan, s. 24.
↑  Uusi tietosanakirja, 11. osa, s. 1001–1002. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1962.
↑  Suomen virallinen tilasto VI. Väestötilastoa 93. Väestösuhteet vuonna 1939. SVT VI:93
↑  Generalnyi plan, s. 35.
↑  Generalnyi plan, s. 61.
↑  Generalnyi plan, s. 18.
↑  Generalnyi plan, s. 8-9.
↑  Generalnyi plan, s. 22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007487080805171  LCCN: n99006738  MusicBrainz: 70ae5e4e-28eb-41ec-906d-1a42e5d1c7dd  VIAF: 144432280   WorldCat (עם VIAF): 144432280
כריסטינה מדנמרק

כריסטינה מדנמרק (בדנית: Christine af Danmark; ‏נובמבר 1521 – 10 בדצמבר 1590), הייתה בתו של כריסטיאן השני, מלך דנמרק, ואשתו של פרנצ'סקו ספורצה השני, דוכס מילאנו, ולאחר מכן של פרנסואה הראשון, דוכס לורן.
משפחתה

ב-10 ביולי 1541 התחתנה כריסטינה עם פרנסואה הראשון, דוכס לורן, ממנו היו לה 3 ילדים:
קרל השלישי, דוכס לורן (1543–1608), התחתן עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת
רנאטה מלורן (1544–1602), התחתנה עם וילהלם החמישי, דוכס בוואריה
דורותיאה מלורן (1545–1621), התחתנה עם אריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולאחריו התחתנה עם מארק דה ריי, מרקיז וארמבון
לאוס במשחקים האולימפיים

לאוס השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מוסקבה (1980). היא נעדרה מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ברית המועצות על המשחקים, ומאז אולימפיאדת סיאול (1988) היא משתתפת בהם ברציפות. עד כה, אף ספורטאי מלאוס לא זכה במדליה אולימפית, והישגיהם של הספורטאים הלאוסים במשחקים היו נמוכים למדי. לאוס מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
ראו גם

לאוס במשחקים הפאראלימפיים
לאוס במשחקים האולימפיים לנוער
כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן

כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן (בגרמנית: Christine Luise von Oettingen-Oettingen; ‏20 במרץ 1671 - 3 בספטמבר 1747), הייתה חותנתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וסבתה של מריה תרזה.
ביוגרפיה

כריסטינה לואיזה נולדה ב-20 במרץ 1671 באטינגן, לאלברכט ארנסט הראשון, נסיך אטינגן-אטינגן ולכריסטינה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של אברהרד השלישי, דוכס וירטמברג ואנה דורותיאה מזאלם-קירבורג. מכיוון שאמה מתה בילדותה, גודלה כריסטינה לואיזה על ידי דודתה כריסטינה שרלוטה מווירטמברג-שטוטגרט באאוריק, שם שיחקה במשך 11 שנים בתיאטרון המקומי.
ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, רוזן בלקנבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות. בשנת 1707 התחתנה בתה אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל עם קרל, ארכידוכס אוסטריה והטוען לכתר ספרד, ובתמורה אחיו הבכור יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לבעלה את התואר נסיך.
בשנת 1731 מת גיסה אוגוסט וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ללא ילדים, ובעלה לודוויג רודולף ירש אף את נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. הוא העביר את מקום מגוריו לוולפנביטל, שם הוא מת בשנת 1735. לאחר מותו פרשה כריסטינה לואיזה מהחיים הפוליטיים, וב-3 בספטמבר 1747 היא מתה בבלקנבורג.
משפחתה

ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 4 בנות:
אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1691–1750), התחתנה עם קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
שרלוטה אוגוסטה מבראונשווייג-וולפנביטל (1692)
שרלוטה כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1694–1715), התחתנה עם אלכסיי פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה
אנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-וולפנביטל (1696–1762), התחתנה עם פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל
לאה שלנגר

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1932 פולין קאליש, פולין
 פטירה:  7 במרץ 2023 (בגיל 91) ישראל כפר סבא, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1953–2023 (כ־70 שנה)
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, עיתונאית, שדרנית רדיו, ומתרגמת
 פרופיל ב-IMDb
 
לאה שלנגר (10 בפברואר 1932 – 7 במרץ 2023) הייתה שחקנית, זמרת, עיתונאית, שדרנית רדיו, ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה לחיה וברל שלנגר בקאליש שבפולין. בגיל 7, אחרי פלישת הגרמנים לפולין, ברחה משפחתה מזרחה. בשנת 1946, חזרה לפולין, לביילבה שבשלזיה תחתית.
כישוריה של שלנגר כזמרת וכשחקנית התבלטו כבר בהיותה נערה, כאשר שרה כסולנית במקהלה ושיחקה בחוג דרמה. ההצגה הראשונה בפולנית בה שיחקה את התפקיד הראשי, נקראה ZAGŁADA ESKADRY (חורבן צי המלחמה).
שלנגר למדה תיאטרון ובימוי אצל מורים מהאקדמיה הממלכתית לתיאטרון וקולנוע בקראקוב. ב-1955 קיבלה שלנגר ממשרד התרבות והאמנות בוורשה את תעודת סיום הלימודים והתקבלה רשמית לאיגוד השחקנים. כמו כן, למדה שלנגר זימרה ופסנתר באקדמיה למוזיקה בוורוצלב. שלנגר הקליטה שירים בפולנית ששודרו ברדיו הפולני.
בין השנים 1953–1957 הופיעה שלנגר בתיאטרון הממלכתי ע"ש אסתר-רחל קמינסקה בפולין בשפת היידיש ושיחקה בהצגות "צוליב א שמעק טאבעק" (בגלל הרחת טבק) מאת י.ל. פרץ, "די באבע דערציילט" (הסבתא מספרת), "ארשין מאלאלאן", "די ברויט מיל" (טחנת הקמח), "טוביה החולב" ועוד.
בשנת 1957 עלתה שלנגר לישראל. בישראל המשיכה לשיר ולשחק ביידיש תפקידים ראשיים לצדם של אמנים כמו יוסף בולוף, שמעון דז'יגאן וישראל שומאכר, זיגמונט טורקוב ויעקב בן עמי. הופעתה הראשונה בעברית הייתה שבוע לאחר עלייתה באוהל-שם בתל אביב, מול קהל של 800 איש.
לאורך השנים, הוציאה שלנגר מספר אלבומים עם שירים ביידיש, בפולנית ובעברית, כן יצאה לסיבובי הופעות בכל העולם. נעמי שמר תרגמה ליידיש את השיר "ירושלים של זהב" במיוחד עבורה ולאה הקליטה אותו עם תזמורת קול ישראל באישורה.
שלנגר הוזמנה לככב בלונדון במחזמר ביידיש "זמר הג'ז" ויצאה לסיור הצגות בארגנטינה, ברזיל, ונצואלה, אורוגוואי, מקסיקו, קנדה ועוד.
בשנת 1970 שיחקה שלנגר בתיאטרון של אברהם דשא פשנל. לאחר מכן, המשיכה לשחק בעברית בתיאטראות: הבימה, תיאטרון חיפה, תיאטרון באר שבע והקאמרי. בנוסף, העלתה הצגת יחיד עם "שיר השירים" של שלום עליכם והופיעה עמה בפסטיבל ישראל בירושלים ובפסטיבלים בינלאומיים בברלין, קראקוב, מינכן, ציריך, אדינבורו ועוד. כמו כן שיחקה שלנגר בסרטים וכן בפרסומות בטלוויזיה וברדיו.
שלנגר עבדה כ-30 שנה בקול ישראל כעורכת ומגישה של תוכניות ביידיש על אמנות ותרבות ("הכול ביידיש") ושידרה גם תוכניות ביידיש לרדיו בניו יורק. לתוכניות אילו ראיינה בין היתר פוליטיקאים, סופרים ומשוררים.
שלנגר הייתה כתבת בעיתונים ביידיש "המילה היידית" בוורשה (דאס יידישע ווארט), "THE YIDDISH DAILY FORWARD" בניו יורק ובהמשך כתבה בעיתון האינטרנטי "Yiddish Branzhe" / "יידיש בראנזשע".
בנוסף לכך, תרגמה שלנגר מספר מחזות ליידיש ואת מדריך השמע עבור המוזיאון לתולדות יהודי פולין בוורשה. נתנה הרצאות בסמינרים ליידיש בישראל ובמחוצה לה והקליטה עבור הספרייה לעיוורים 300 ספרים ביידיש.
נישאה לשחקן אברהם שוואלב, שנפטר בשנת 1987 מהתקף לב. לזוג נולד בן אחד. ב-7 במרץ 2023, בגיל 91, היא נפטרה במרכז רפואי מאיר בכפר סבא.
הצגות בהן שיחקה > תיאטרון יידיש

צוליב א שמעק טאבעק (בגלל הרחת טבק)
די באבע דערציילט (הסבתא מספרת)
ארשין מאלאלאן
די ברויט מיל (טחנת הקמח)
טוביה דער מילכיקער (טוביה החולב)
גדעון
דער דיבוק (הדיבוק)
דער טויט פון א וואיאז'אר (מות הסוכן)
שיר השירים
שמשון ודלילה
שיקאגא ביי נאכט (שיקגו בלילה)
מאדאם X
שא, שא, דער שלום גייט (שקט, שקט, השלום מגיע)
דער פיפטער סעזאן (העונה החמישית)
דאס גרויסע געווינס (הזכייה הגדולה)
ברידער אשכנזי (האחים אשכנזי)
מאטקע גנב (מוטקה הגנב)
שיר השירים (מונודרמה)
אנא פרנק (אנה פרנק)
שולמית
דער געדאנק (הרעיון)
דער דארפס יונג (בחור מהכפר)
שירי חומש
זינג מיין פאלק (תזמר, עמי)
דאס יום טוב געזאנג (שירת היום הטוב)
דער קיביצער (האוהד)
איך וויל א קינד (אני רוצה ילד)
די הילצערנע שיסל (קערת העץ)
דער זינגער פון זיין טרויער (זמר היגון)
ניין מאס געלעכטער (צחוק, צחוק)
איין מאל אין יאר (פעם בשנה)
מירעלה אפרת
דער קלוב פון די פריילעכע אלמנות (מועדון האלמנות העליזות)
הצגות בהן שיחקה > תיאטרון עברי

התקווה האחרונה של רחוב נחמני
רומיאו ויוליה
נשים במלחמה
אל הציפור
שלמה המלך ושלמי הסנדלר
ביוגרפיה
הן לא תיקחהו עמך
משפט הסופרים
השבוי מקומה 14
הצילו
אביב מתעורר
אדם
כנר על הגג (בתפקיד גולדה, לסירוגין עם מרים זוהר)
שיינדלה
שליחותו של הממונה על משאבי אנוש
המדריך למטייל בוורשה 2023
סרטים בהם שיחקה

אריאנה
אחותו של הנרי
מר מאני
שיכרון מעמקים
ציפור חול
המקוללים
לילה ועוד לילה
אסקימוסים בגליל
כל מה שיש לי
הזנחה מכל הלב
אלבומים והקלטות בביצועה

"יידישע לידער " (שירים ביידיש)
"מיין אייגענער ניגון" (ניגון כלבבי)
"לאה שלאנגער זינגעדיק" (לאה שלנגר בשיר)
הקלטות - יידישע פאלקס לידער (שירי עם ביידיש) - לאה שלאנגער וגדעון גרייף
הקלטות – לידער פון י.ל. פרץ און איציק מאנגער. ליינט לאה שלאנגער (שירה בהקראת לאה שלנגר)
מחזות שתרגמה ליידיש

איינשטיין
שירלי וואלנטיין
רישיון לחיים
המכתב האחרון
מקווה
שח ומט
אחיות פארי
פעם בשנה באותו מקום
רצות אל הקוגל
מדריך למטייל בוורשה
הערות שוליים

1 2  שׂרה־רחל שעכטער, די ייִדישע אַקטריסע און דיקטאָרין לאה שלאַנגער איז אַוועק צו 91 יאָר, באתר פֿאָרווערטס, ‏8 במרץ 2023 (ביידיש)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518864905171  VIAF: 315200699   WorldCat (עם VIAF): 315200699
כיווני השיט ביחס לרוח

כיווני השיט של מפרשית ביחס לרוח. (A) הסירה מול הרוח (in irons);‏ (B) הסירה שטה במעלה הרוח או קרוב לרוח, ברוח קדמית (close hauled);‏ (C) הסירה שטה בניצב לרוח, ברוח צד (beam reach);‏ (D) הסירה שטה במורד הרוח, ברוח גבית (broad reach);‏ (E) הסירה שטה עם הרוח, ברוח מלאה (running). השטח המקווקו מציין את הגזרה החסומה לתנועה.
כיווני השיט ביחס לרוח (באנגלית: points of sailing) מציינים את נתיב השיט של סירה או ספינת מפרשים ביחס לכיוון הרוח.
מבחינים בין מִפְנֶה שמאלי (port tack) למפנה ימני (starboard tack). כאשר הרוח נושבת אל צדה השמאלי של הספינה, הרי הספינה נעה במפנה שמאלי. כאשר הרוח נושבת אל צדה הימני – היא שטה במפנה ימני. מלבד המצב בו הרוח נגדית, כלומר נושבת היישר אל מול החרטום, הספינה תימצא או במפנה ימני או במפנה שמאלי וכשחרטומה פונה בכיוון כלשהו ביחס לרוח. התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים וחוקי שיט המפרשים התחרותי קובעים כי צד הספינה ממנו מגיעה הרוח, הנקרא הצד הגלוי לרוח או הצד שבמוצא הרוח (windward side), הוא הצד הנגדי לזה בו נמצא המפרש הראשי (בסירות וספינות בעלות מעטה אורכי), או הצד הנגדי לזה בו נמצא המפרש האורכי הגדול ביותר (בסירות וספינות בעלות מעטה רוחבי).
קיימים חמישה כיווני שיט עיקריים ביחס לרוח (ראו תרשים):
מול הרוח (in irons), אז הרוח היא רוח נגדית והספינה אינה יכולה להתקדם אלא נסוגה לאחור
במעלה הרוח או קרוב לרוח (close hauled), אז הרוח היא רוח קדמית
בניצב לרוח (beam reach), אז הרוח היא רוח צד
במורד הרוח (broad reach), אז הרוח היא רוח גבית
עם הרוח (the ship is running), אז הרוח היא רוח מלאה
לאוס במשחקים הפאראלימפיים

לאוס השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), שבה להתחרות במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה לאוס חלק מעולם.
המשלחות אותן שלחה לאוס הורכבו משני ספורטאים במשלחת הראשונה (גבר ואישה), וספורטאי בודד במשחקים בבייג'ינג. כל הספורטאים הנכים שייצגו את לאוס במשחקים התחרו בהרמת כוח. הספורטאי שהתחרה בבייג'ינג, זכה במדליה הפאראלימפית הראשונה של לאוס, עם מדליית הארד בקטגוריה של עד 48 ק"ג עם תוצאה של 157.5 ק"ג.
ראו גם

לאוס במשחקים האולימפיים
לאוס במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  המשתתפים במשחקים 2000
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's Up To 48 kg
לוברו פון מאטאצ'יץ'

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1899 סושק, Corpus separatum, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  4 בינואר 1985 (בגיל 85) זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, ממלכת הונגריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1918 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  קרואטית 
 פרסים והוקרה:  מדליית הנס פון בילוב 
 
לוברו פון מאטאצ'יץ' (Lovro von Matačić‏; 14 בפברואר 1899 – 4 בינואר 1985) היה מנצח קרואטי, יליד העיר סושאק.
הוא היה חבר במקהלת הנערים של וינה וגם למד מוזיקה בעיר וינה עצמה. לאחר תום לימודיו, כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן, גרמניה, וביוגוסלביה. שמו נקשר בעיקר למוזיקה של אנטון ברוקנר.
בשנים 1961–1966 כיהן מאטאצ'יץ' כמנצח ראשי של תזמורת המוזיאון של פרנקפורט, שהיא תזמורת בית האופרה של פרנקפורט.
הוא נפטר בבלגרד.
כריסטופר גריי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באפריל 1950 קנזס סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  10 במרץ 2017 (בגיל 66) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
כריסטופר סטיוארט גריי (24 באפריל 1950 – 10 במרץ 2017) היה עיתונאי והיסטוריון אדריכלות אמריקאי, שנודע בטור השבועי שלו "נופי רחוב" ב"ניו יורק טיימס", על ההיסטוריה של האדריכלות בעיר ניו יורק, מקרקעין והשבחות ציבוריות.
קריירה

גריי כתב את הטור "נופי רחוב" מ-1986 עד דצמבר 2014. עבודתו מתמקדת באדריכלות, בהיסטוריה ובמדיניות השימור של העיר ניו יורק.
הוא גם כתב רבות על אדריכלות עבור כתבי העת Avenue ו-House & Garden, והיה המייסד של ה-Office for Metropolitan History, ארגון המספק מחקר על ההיסטוריה של מבנים בניו יורק. הוא כתב טור, "כל המקומות הטובים ביותר", מ-1982 עד 1985 ברחובות אמריקאים עבור House & Garden.
פרסים ויקר

גריי קיבל פרסים על מחקרו וכתיבתו מהבאים:
המכון האמריקאי לאדריכלים
המכון לאדריכלות ואמנות קלאסית
החברה הגנאלוגית והביוגרפית של ניו יורק
ניו יורק שימור ציוני דרך
ספריית האגודה של ניו יורק
ליגת השימור של מדינת ניו יורק
ספריו

New York, Empire City (with David Stravitz; Harry N. Abrams, 2004) ISBN 0-8109-5011-1
New York Streetscapes (Harry N. Abrams, 2003 - Research by Suzanne Braley) ISBN 0-8109-4441-3
The Chrysler Building: Creating a New York Icon Day by Day (with David Stravitz; Princeton Architectural Press, 2002 - Research by Suzanne Braley) ISBN 1-56898-354-9
Sutton Place, Uncommon Community by the River (Sutton Area Community, 1997) ISBN 0-9652934-0-8
Fifth Avenue, from Start to Finish, 1911, in Historic Block-by-Block Photographs (Dover, 1994 - Research by Suzanne Braley) ISBN 0-486-28146-9
Changing New York (Dover Publications, 1992 - Research by Raymond Fike) ISBN 0-486-26936-1
Blueprints (with John Boswell; Simon & Schuster, 1981) ISBN 0-671-41973-0
הערות שוליים

↑  "Christopher Gray, Architecture Writer and Researcher, Dies at 66". The New York Times. Retrieved March 13, 2017.
↑  Schneider, Daniel B (August 27, 2000). "F.Y.I. – Hell's Kitchen in the Raw". The New York Times. March 4, 2010.
↑  "Christopher Gray". The New York Times. Retrieved March 4, 2010.
1 2  "Office for Metropolitan History" Archived October 5, 2009, at the Wayback Machine. Retrieved March 4, 2010.
↑  Gray, Christopher. "Christopher Gray – The New York Times". The New York Times. Retrieved July 16, 2013.
1 2  "Office for Metropolitan History". Metro History. Archived from the original on June 21, 2013. Retrieved July 16, 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3101169  GND: 188400478  ISNI: 0000 0000 6723 745X  LCCN: n81087836  NLA: 36257458  NTA: 073940615  SNAC: w65h91bv  SUDOC: 092362125  VIAF: 40698932   WorldCat (עם VIAF): 40698932
ירידת הדורות

ירידת הדורות או נתקטנו הדורות ביהדות, היא השקפה הרואה את הדורות הקדומים ביהדות כמדורגים גבוה יותר, במישורים שונים. כך, נטען לעיתים שבימים עברו רמת הקרבה של האנשים לאל, הייתה גבוהה יותר, וכן שהרמה האינטלקטואלית שלהם הייתה מפותחת יותר.
פחיתות ההווה ביחס לעבר

מאמרים שונים בתלמוד עומדים על היחס והזיקה בין אנשי תקופתם ("דורות אלו"), לאנשים מתקופות קדומות יותר. כך, למשל, קובע המאמר התלמודי:
אם ראשונים בני מלאכים - אנחנו בני אנשים. ואם ראשונים בני אנשים - אנו כחמורים, ולא כחמורו של רבי חנינא בן דוסא ושל רבי פנחס בן יאיר, אלא כשאר חמורים.
מאמר זה פורש בדרך הפשט, כבוחן את הזיקה והיחס בין דורות העבר לעתיד, כשהוא מסכם שלדורות הקודמים דרגה גבוהה יותר. כך הוא משתמש בביטויים נאצלים יותר ביחס לקודמים, ופחותים יותר ביחס להווה; כך עומד מלאך בעבר מול אדם בהווה, או אדם בעבר מול חמור בהווה.
מאמר נוסף המבטא את ירידת הדורות, קיים במסכת עירובין (תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף נ"ג, עמוד א'):
אמר רבי יוחנן: לִבן של ראשונים כפתחו של אולם, ושל אחרונים כפתחו של היכל, ואנו כמלוא נקב מחט סידקית
גם אמרה זו מזהה את עליונות דורות העבר על בני ההווה, בעיקר ב"גודל לִבן". באמרה זו אף מודגשת ההידרדרות במהלך ההיסטוריה.
ביטוי מפורסם להשקפה זו נמצא בכתבי הגר"א:
כי מעת שחרב הבית יצאה רוחנו עטרת ראשנו ונשארנו רק אנחנו הוא גוף שלה בלא נפש. ויציאה לחוץ לארץ הוא הקבר ורימה מסובבת עלינו ואין בידינו להציל מן העובדי כוכבים האוכלים בשרינו. ומכל מקום היו חבורות וישיבות גדולות עד שנרקב הבשר והעצמות נפזרו פיזור אחר פיזור. ומכל מקום היו עדיין העצמות קיימות שהתלמידי חכמים שבישראל מעמידי הגוף עד שנרקבו העצמות ולא נשאר אלא תרווד רקב מאתנו ונעשה עפר שחה לעפר נפשנו. ואנחנו מקוין עתה לתחית המתים התנערי מעפר קומי כו' (ישעיה נ"ב) ויערה רוח ממרום עלינו.
פחיתות ההווה ביחס לעבר > תחומי הפחיתות

שאלה מרכזית היא, באילו תחומים מתבטאת ירידת הדורות. דעות שונות נאמרו בעניין, אולם באופן כללי ניתן למנות כמה תחומים מרכזיים שבהם צוינה פחיתות של ההווה ביחס לעבר. כך מבחינת הקשר של האדם לאל, חלה ירידה הדרגתית; תופעה זו מתאפיינת בהפסקת הנבואה והנביאים, וכן בביטול רוח הקודש (תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ט', עמוד ב'). גם רמת הצדיקות והאדיקות האישיים פחתו במהלך ההיסטוריה, כפי שמסתבר במאמר "אם ראשונים בני מלאכים - אנחנו בני אנשים" דלעיל; אף שהיו שהסבירו שגם במאמר זה הכוונה היא להידרדרות הקשר בין האדם לאל.
בין כך ובין כך, למאמרים אלו השלכות מרחיקות לכת, בנוגע לתחומים כגון פרשנות התלמוד, פסיקת הלכה, ובכלל קבלת כל דבר שנאמר בפי הקדמונים. לאמור, הטיעון אד הומינם, שנחשב ככשל לוגי במדע רגיל, אינו כשל כלל במסורת, שלא רק שכל כולה מבוססת על הדורות הקודמים, אלא שגם מקיימת תחושה ברורה שהקדמונים היו חכמים בהרבה.
אחת ההשלכות הבולטות היא בנוגע לחלוקה בין התקופות בנוגע לפסיקת ההלכה. כך, האמוראים לא חלקו על התנאים; הגאונים לא חלקו על האמוראים; והאחרונים לא חלקו על הראשונים. באופן יוצא דופן הרשו לעצמם הראשונים לחלוק על הגאונים (תוך פולמוס סוער על כך), וייתכן שתופעה זו קשורה לרציונליזם שהלך והתפשט באותה תקופה, ואתו האמונה בכוחו של השכל להכריע גם נגד קדמונים.
אמנם, לעיתים נלקחו תחומים אלו אף לפחיתות פיזיולוגית; כך היו שכתבו (בנוגע ליחס שבין שיעור האגודלים והביצים המוזכר בגמרא, ואשר לפי מדידתם היה שונה) "וידוע שהדורות הולכים ומתמעטים, ואי אפשר שהאגודל שלנו גדול יותר מהאגודלים שהיו בימי חכמי הש"ס, ועל כורחך הביצים בזמננו נתמעטו". ביצה היא אמת מידה מזמן הגמרא שנמדדת על ידי אגרוף עם האגודל פתוח, והכוונה היא שאם האגודל קטן גם המידה התמעטה.
לכתחילה או בדיעבד

לעומת זה קיים הסבר אחר למאמרים אלה בתלמוד. לפי הסבר זה כל אמרות חז"ל על ירידת הדורות מציינות מצב עובדתי ובלתי רצוי, אך אין בהן כדי להצביע על תהליך מחויב, כלומר טבע מוכתב של העולם. די לנו בדברי אליהו: ”וַיֹּאמֶר רַב עַתָּה ה' קַח נַפְשִׁי כִּי לֹא טוֹב אָנֹכִי מֵאֲבֹתָי” (ספר מלכים א', פרק י"ט). כלומר, אליהו טוען, שהוא אינו מצדיק את קיומו (ולכן מבקש מה' שייקח את נפשו) רק משום שאינו טוב יותר מאבותיו; מסתבר, אם כן, שייתכן - ואף רצוי - שהאדם יהיה טוב מאבותיו. המצב שחז"ל מדברים עליו הוא מצב עובדתי בלבד, שחייבים לשפרו, ולא מצב מחויב.
את מושג "ירידת הדורות" כסגולה מחויבת, מותנית, כטבע העולם יצר לראשונה הרשב"ץ לצורך היתרו לאיסור הנאה מדברי תורה. ההנמקה הסופית שלו הייתה "עת לעשות לה' הפרו תורתך". אלא שיש צורך להסביר מה קרה. הרי "עת לעשות" מחייב שינוי כלשהו שהתרחש ובגינו מוכרחים לשנות ולהתיר את מה שהיה אסור. ומפני זה נקנה לאימרות אלה משמעות חדשה- הדורות יורדים כל פעם באופן מותנה או טבעי וכתוצאה כעת לא מסוגלים האנשים לעמוד במה שפעם עמדו, לכן חייבים להתיר את האסור.[דרוש מקור]
התפיסה הנגדית, השתבחות הדורות

רבי אברהם אבן עזרא חלק על רעיון ירידת הדורות, וטען שכל בני האדם שוים בכל הדורות ואין עדיפות למוקדם על פני המאוחר בנוסף מספר פרשנים ראו בכמה מקורות בספרות חז"ל, ככאלו המצביעים דווקא על תפיסה התקדמותית של העולם. כך לדוגמה זיהו את המאמר במסכת עבודה זרה (דף ט', עמוד א') הקובע "ששת אלפים שנה הוי העולם; שני אלפים תוהו, שני אלפים תורה, שני אלפים ימות המשיח", כהוכחה לכך שקיימת הדרגתיות שהולכת ומשתבחת. גישות אלו ראו גם בחזונות אחרית הימים המובאים בספרות התורנית, עדות להתקדמות העולם.
התפיסה הנגדית, השתבחות הדורות > אבולוציה

הפרשנות המסבירה את האבולוציה כמצביעה על כך שהעולם מתפתח, מהווה אבן יסוד אצל הוגים יהודים שונים. כך הרב אברהם יצחק הכהן קוק קיבל את תורת ההתפתחות, וראה בה את התהליך המתרחש בעולם, וכך הוא כותב:
תפיסתו זו של הרב קוק נשענת על תפיסת התקדמות העולם של רמח"ל, אשר לשיטתו העולם הולך ומתקדם לקראת ייעודו הסופי, במסלול של עלייה. תפיסה זו שונה לכאורה מפשטי המקורות התלמודיים, וייתכן שגם השקפת העולם בתרבות המודרנית, שהביאה אתה את האמונה בכוחו של השכל האנושי, כמו גם אמונה מיסטית ב"רוח" המקדמת האנושות (דוגמת ההגות ההגליאנית) הובילה לחדירתה אף ליהדות, ולהחלתה על תחומים שונים על ידי מספר רב של הוגים.
התפיסה הנגדית, השתבחות הדורות > התנגדות לתפיסה זו

ההתנגדות לתפיסה האבולוציונית-מתפתחת ביהדות צמחה מתוך העובדה שפשטי מקורות חז"ל מציינים נקודות אחרות. לכן, דחתה הגישה המנוגדת בתוקף את התפיסה הזו, וסיפקה הסברים נקודתיים למקורות שהעלו אנשי הגישה ההתפתחותית. כך הוסבר המאמר במסכת עבודה זרה דלעיל בצורה אחרת, וכך אף הוסברו מקורות אחרים.
ההתנגדות אף הייתה לפן המדעי-כביכול שהוצג בידי מחזיקי השיטה ההתפתחותית. המתנגדים טענו שקיימים מספר מדדים שונים המצביעים על הידרדרות מוסרית מהותית בתקופה המודרנית, וקשה לדבר על התפתחות. כך מלחמות עולם כדוגמת אלו שהתרחשו במאה השנים האחרונות, וכמות נרצחים כה גדולה אשר לא הייתה בהיסטוריה - וכפי שאומר המשפט המיוחס לאלברט איינשטיין, "אינני יודע כיצד ילחמו במלחמת העולם השלישית, אבל הרביעית תתנהל במקלות ואבנים".
גישה מפשרת

קיימות כמה גישות מפשרות, המקבלות בתחומים מסוימים את ירידת הדורות ובתחומים אחרים את השתבחות הדורות. כך יש הטוענים שמצד הפרט יש ירידת הדורות, ולשיטתם הפרטים בהווה פחותים מהעבר (אמורא פחות מתנא, ראשון פחות מאמורא); אולם יש עליית הדורות מצד הכלל, כאשר כלל הדברים והמכלול גדל במשך הדורות (כגון ריבוי תורה גדול יותר בתקופת האמוראים מאשר אצל התנאים). גישה זו נוטה להשתמש בביטוי שדורות מאוחרים הם כ"ננס על גבי ענק", והם אמנם רואים גבוה יותר, אך מצד עצמם הם קטנים יותר. יסוד לשיטה זו ניתן למצוא עוד בימי הביניים, כאשר רבי ישעיה מטראני (הרי"ד) השתמש במשפט: "ננסים רכובים על צווארי הענקים". משל זה נוצר בתרבות הנוכרית זמן לא רב לפניו, והוא מספר שהוא שמע אותו "מפילוסוף אחד".
לפי בנימין בראון, החזון איש בצעירותו התלבט מהי הגישה הנכונה ביחס למושג "ירידת הדורות". בחברה החרדית, במקביל לתפיסה על "ירידת הדורות" רווח גם המושג "אכשר דרא" שמשמעו שביחס לתחום ספציפי - בהקשר אליו מוזכר הביטוי - הדור החדש טוב יותר מבחינה רוחנית לעומת דורות קודמים.
גישה מפשרת > ההווה ביחס לעתיד

היו ששמו דגש על כך שהמקורות התייחסו באופן תמידי ליחס העבר מול ההווה, אולם אין שם בחינה של העתיד ביחס להווה. בעקבות דגש זה, הם טענו שתקופת הגאולה (אחרית הימים), מהווה תקופה של עלייה ולא של הידרדרות. כך כאשר קבעו הוגים אלו שתקופתם היא תקופת הגאולה, יכלו להגיע למסקנה שבתקופתם קיימת עלייה והתפתחות.
ראו גם

הלכה כבתראי
הערות שוליים

↑  רבי יחזקאל לנדא, צל"ח, מסכת פסחים קטז ע"ב.
↑  פירוש האבן עזרא קהלת ה, א. וראה עוד אוריאל סימון,  דיוקן של פרשן – ר׳ אברהם אבן עזרא, פרק ז 'עקרון שוויון הדורות ויתרון חכמת חז״ל'.
↑  ראו עוד: חורבן העולם באלף השביעי
↑  אורות הקודש ב', עמ' תקלז.
↑  לדוגמה החזון איש, יורה דעה, הלכות טריפות ה, ג.
↑  הרב צדוק הכהן מלובלין בצדקת הצדיק (עמוד 116); הרב אברהם יצחק הכהן קוק באגרות הראי"ה (חלק א עמוד שסט) ובאורות הקודש (חלק ג עמודים ריז-ריט).
↑  שו"ת הרי"ד, סימן סב.
↑  משל זה מיוחס בהגות הכללית לפילוסוף בן המאה ה-12 ברנאר משארטר.
לוטרה צפון-אמריקנית

| לוטרה צפון-אמריקנית |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: לוטרות
סוג:: לוטרת נהר
מין:: לוטרה צפון-אמריקנית
שם מדעי
 Lontra canadensis ‏שרבר, 1777
תחום תפוצה


לוטרה צפון-אמריקנית (שם מדעי: Lontra canadensis) היא מין של לוטרה גדולה החיה באמריקה הצפונית לאורך נהרות ואגמים ואף בחופים. הלוטרה היא בין החיות הנפוצות ביותר באמריקה הצפונית ונמצאת גם באזורים יבשתיים, מהאזור הארקטי ועד לחופי פלורידה.
תת-מינים

L. c. canadensis
L. c. kodiacensis
L. c. lataxina
L. c. mira
L. c. pacifica
L. c. periclyzomae
L. c. sonora