קופסת הדיבוק
היסטוריה

קווין מאניס, סוחר עתיקות יהודי, בעל עסק לחידוש ריהוט מפורטלנד שבמדינת אורגון, רכש את הארונית מעורך דין מקומי בשנת 2003, ובדה סיפור שאותו צירף לתצוגת הפריט ב-eBay, כתיאור עובדתי אשר לכאורה היה מגובה במסמכים. מאניס פרסם את הסיפור בשנית בשנת 2009. לפי סיפורו, מאניס רכש את הפריט בספטמבר 2001, במכירת חצר של עיזבונה של יהודייה ניצולת שואה מפולין בשם חוה'לה, שנפטרה בגיל 103. נכדת המנוחה "סיפרה" למאניס, שסבתה ברחה ממחנה ריכוז נאצי בפולין הכבושה. כל משפחתה נספתה בשואה, כולל שני בניה ובתה. היא הגיעה לספרד, שם חייתה עד תום מלחמת העולם השנייה, ושם רכשה את ארונית היין, שאותה הביאה בהגירתה לארצות הברית. מאניס המשיך וסיפר שאחרי שהביא את הארונית לחנותו, התרחש אירוע שבו התרסקו מעצמם חפצים, נורות החשמל התפוצצו, ובמחסן פשט ריח של שתן חתולים. הוא נתן את הארונית במתנה לאימו ליום הולדתה, והיא לקתה בשבץ בעודה יושבת ליד הארונית. מאניס האריך בתיאור אירועים על-טבעיים שפקדו כביכול אותו ואת בני משפחתו, כולל סיוטי לילה חוזרים ונשנים, ובעקבותיהם ביקש למכור את הארונית לקונים שייתכן שיתעניינו בחפצים כאלה, והעמידה למכירה פומבית ב-eBay.
ביוני 2003 נקנתה הארונית על ידי יוסיף ניצקה, סטודנט מקירקסוויל, מיזורי (אנ'), תמורת 140 דולר. ניצקה נהג להציג את הארונית במסיבות שערך לחבריו, תוך שהוא מלגלג על ה"קללה" שמיוחסת לה, ובחודשים הבאים הוא תיאר בבלוג שלו, כיצד הוא וחבריו לקו בבריאותם באופן ספונטני ללא הסברים, וסבלו מתשישות. עוד סיפר ניצקה, שב-4 בספטמבר 2003 נפתחו דלתות הארונית מעצמן, בבוקר שלמחרת נמלא האוויר שמסביב לבית בחרקים קטנים לשעות ספורות, ובמהלך אותו חודש הם סבלו מ"מזל רע" וריחות רעים שפשטו בבית. בחודש ינואר 2004 החל ניצקה, לטענתו, לסבול מנשירת שיער, ותוך שלושה ימים איבד מחצית משיער ראשו. בתחילת פברואר הוא העמיד את הארונית למכירה ב-eBay במחיר התחלתי של דולר אחד. המחיר האמיר במהירות, וב-9 בפברואר 2004 נקנתה הארונית תמורת 280 דולר על ידי ג'ייסון הקסטון, מנהל המוזיאון לרפואה אוסטאופתית באוניברסיטת איי' טי' סטיל (אנ') לרפואה שבקירקסוויל, מיזורי, אספן של חפצי דת. זאת, אחרי שעובד המוזיאון, אחד מחבריו של ניצקה, סיפר להקסטון על הארונית המקוללת. הקסטון קנה את הארונית למרות ספקותיו באשר לדיבוק השוכן בה, כדי להציגה באוסף שלו.
הקסטון הקים את אתר האינטרנט "dibbukbox.com" (ראו קישורים חיצוניים), ובשנת 2011 הוא פרסם את הספר "The Dibbuk Box" בהוצאת אוניברסיטת המדינה טרומן (אנ'). הקסטון סיפר שגולשים שנכנסו לאתר וצפו בתמונות, סבלו ממחלות ומיחושים. בספר הוא מתאר את חוויותיו מהחודשים שבהם הייתה הארונית ברשותו. לדבריו, בנוסף להתרחשויות לא מוסברות במוזיאון שלו, הוא, משפחתו ועובדי המוזיאון שבאו במגע עם הארונית, החלו לסבול מבעיות בריאות וסיוטי לילה, והבעיות נעלמו אחרי שהקסטון שמע לעצתו של רב, ארז את הארונית בתוך תיבת מתכת וקבר אותה באדמה. כבר בשנת 2004, אחרי שהאתר זכה למאות אלפי כניסות, פרסם הלוס אנג'לס טיימס מאמר על הקסטון וקופסת הדיבוק. בעקבות זאת, מכר הקסטון את הזכויות על סיפורו למפיק סם ריימי, ובשנת 2012 יצא סרט האימה "הדיבוק", בהפקת ריימי ורוברט טאפרט, כאשר הקסטון וקווין מאניס שמשו יועצים להפקה. לבסוף, הוציא הקסטון את הארונית ממחבואה, ומסרה לידיו של זאק בייגנס, בעלי "המוזיאון הרדוף" בלאס וגאס ומגיש תוכנית המציאות "הרפתקאות רפאים" בערוץ הטלוויזיה "Travel "Channel. במשך מספר שנים סירב בייגנס לפתוח את הארונית, המוצגת במוזיאון שלו בתוך ארון זכוכית אקרילית, ועל מנת לצפות בה מקרוב, על המבקר במוזיאון להיות מעל גיל 18, ולחתום על כתב ויתור.
ביוני 2018 ביקר הראפר פוסט מאלון, בעצמו חובב ציד רוחות, ב"מוזיאון הרדוף", ונכנס ביחד עם בייגנס לחדר שבו מוצגת הארונית. בחודשים הבאים פקדו אותו מספר אירועים, אשר יוחסו לכאורה לחפץ: מטוסו הפרטי נחת נחיתת חירום אחרי ששניים מצמיגיו התפוצצו, שודדים חמושים פרצו לבית מגוריו הקודם בעמק סן פרננדו, והוא היה מעורב בתאונת דרכים. מאלון וזאק בייגנס הביעו סברה שבמאלון דבקה קללת קופסת הדיבוק.
בליל כל הקדושים שחל באוקטובר 2018, שידר בייגנס פרק מיוחד בן ארבע שעות של "הרפתקאות רפאים" מ"המוזיאון הרדוף", והודיע שבכוונתו לפתוח את קופסת הדיבוק במהלך השידור. לצורך הפעילות, נכחו במוזיאון מומחי על-טבעי, כמרים לטיהור הצוות לאחר יציאתו, מגרשי שדים ואמבולנס. את האירוע כיסו 75 מצלמות וידאו. בסופו של דבר הוא לא פתח את הארונית, משום שלדבריו לא חש בטוב, והרגיש שהדיבוק גורם להפקה לקרוס. הצופים מחו על שלא קיים את הבטחתו, ולמחרת האירוע פרסם בייגנס בטוויטר התנצלות על האכזבה שגרם.
ב-5 ביוני 2020 סיפר בייגנס שהוא פתח את קופסת הדיבוק. הוא ושלושת עמיתיו ניצלו את הסגר שהוטל על לאס וגאס בשל מגפת הקורונה במהלך מרץ-אפריל, והסתגרו במוזיאון במשך כשבועיים, במטרה לבדוק את השפעת המגפה על פעילות עולם הרוחות. לדבריו, עם פתיחת הדלתות, יצא מהקופסה ערפל שבו התגלמו עיניים, והוא ראה את ישות הדיבוק משתוחחת לעבר הקיר שמאחורי הקופסה. לטענתו, הדיבוק לא תקף אותו, אלא רק חום פשט בגופו. בייגנס תעד את השבועיים האלה במיני-סדרה בשם "Ghost Adventures: Quarantine" (בעברית: "הרפתקאות רפאים: סגר") שששודרה בארבעה פרקים שבועיים ב-"Travel Channel", מ-11 ביוני עד 3 ביולי 2020.