stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיקס ספורטינג גודס פארק

| --- | --- |


האצטדיון בעת משחק בין קולורדו ראפידס לבין לוס אנג'לס גלאקסי, נובמבר 2016
 כינוי:  DSG Park, ‏The Dick
 כתובת:  דרך ויקטורי 6000‏ (Victory Way ‏6000)
 מיקום:  ארצות הברית קומרס סיטי, קולורדו, ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°48′20″N 104°53′31″W﻿ / ﻿39.805555555556°N 104.89194444444°W﻿ / 39.805555555556; -104.89194444444
 אבן יסוד:  28 בספטמבר 2005
 תקופת הפעילות:  7 באפריל 2007 – הווה (17 שנים)
 עלות הבנייה:  64.5 מיליון דולר‏ (79.5 מיליון בדולר של שנת 2015)
 בעלים:  עיריית קומרס סיטי
 מפעיל:  Kroenke Sports & Entertainment
 משטח:  סיסנית האחו
 אדריכל:  HOK Sport (כיום פופולוס)
 קבוצות:  קולורדו ראפידס (2007–הווה)   דנוור דרים (2009)
 מושבים:  18,061 (כדורגל)   27,000 (הופעות)
 ממדי משטח:  110 מ' × 69 מ'
 www.dickssportinggoodspark.com
 he
 
דיקס ספורטינג גודס פארק (באנגלית: Dick's Sporting Goods Park), הידוע גם בקיצור DSG פארק (באנגלית: DSG Park), הוא אצטדיון כדורגל בעיר קומרס סיטי שבקולורדו, המשמש כאצטדיון הבית של קולורדו ראפידס מליגת ה-MLS. האצטדיון מכיל עד 18,061 איש למשחקי כדורגל, אך יכול להכיל עד 19,734 לאירועי כדורגל מיוחדים ו-27,000 להופעות. זהו האצטדיון הביתי השלישי של קולורדו ראפידס עם פתיחתו בשנת 2007. האצטדיון יושב בגובה של מעל ל-1,600 מטרים מעל גובה פני הים, והוא האצטדיון הגבוה ביותר מבין שאר האצטדיונים המשמשים את קבוצות ה-MLS באופן קבוע.
היסטוריה

במשך אחת עשרה עונותיה הראשונות, שיחקה קולורדו ראפידס באצטדיון מייל היי (1996–2000) ובאינבסקו פילד אט מייל היי (2001–2006). בשנת 2004 הודיעו המועדון ועיריית קומרס סיטי על פרויקט בעלות 130 מיליון דולר שיכלול הקמת מגרשי כדורגל לנוער, פיתוח קמעוני ומרכז אזרחי חדש. העלות הכוללת של בניית האצטדיון הייתה 64.5 מיליון דולר. מצביעי קומרס סיטי הסכימו להתחייבות של 65 מיליון דולר עבור שיפורים בתשתיות לתמיכה באצטדיון. הבנייה החלה בסתיו 2005 באתר, סמוך לנמל התעופה של דנוור לשעבר נמל התעופה הבינלאומי סטייפלטון, וגובל בצפון וממזרח ב"שמורת הטבע ארסנל הרי הרוקי", מדרום בשדרה ה-56, וממערב ברחוב קוויבק. בנובמבר 2006 חתמה "Dick's Sporting Goods" על עסקת לרכישת זכויות שיום האצטדיון למשך 20 שנה.
האצטדיון נפתח במשחק אימון פנימי שהיה פתוח רק לתושבי קומרס סיטי ולבעלי מינויים לעונה. המשחק הרשמי הראשון באצטדיון היה נגד די. סי. יונייטד ב-7 באפריל 2007, כשבסופו הראפידס ניצחו 2–1. הרקולס גומז כבש את השער הראשון באצטדיון. בשנת הפתיחה של האצטדיון, הוא אירח את משחק האולסטאר של ה-MLS לשנת 2007, שבו ניצחו כוכבי ה-MLS את סלטיק הסקוטית 2–0.
הראפידס שיחקו את משחק הפלייאוף הראשון שלהם בדיקס ספורטינג גודס פארק ב-28 באוקטובר 2010 במשחק נגד קולומבוס קרו בו ניצחה 1–0. שבועיים לאחר מכן הגיע קהל של 17,779 למשחק כשהראפידס הביסו את סן חוזה ארת'קווייקס בדרך אל גביע ה-MLS הראשון בתולדות המועדון.
האצטדיון נמצא בבעלות עיריית קומרס סיטי, ומופעל על ידי חברת "Kroenke Sports & Entertainment"‏ (KSE) שבבעלותה גם קולורדו אוולאנש, דנוור נאגטס, וקולורדו מאמות', ומועדון הכדורגל ארסנל באמצעות חברת בת. העלות המשוערת של פרויקט זה הייתה 131 מיליון דולר, כאשר ההשקעה חולקה באופן שווה בין העירייה לבין KSE.
משחקי כדורגל בינלאומיים > משחקי גברים

| תאריך | קבוצה #1 | תוצאה | קבוצה #2 | מסגרת | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 באוגוסט 2007 | מקסיקו מקסיקו | 0–1 | קולומביה קולומביה | ידידות | 17,000 |
| 19 בנובמבר 2008 | ארצות הברית ארצות הברית | 2–0 | גואטמלה גואטמלה | מוקדמות מונדיאל 2010 | 9,303 |
| 11 במרץ 2009 | מקסיקו מקסיקו | 5–1 | בוליביה בוליביה | ידידות | 18,296 |
| 22 במרץ 2013 | ארצות הברית ארצות הברית | 1–0 | קוסטה ריקה קוסטה ריקה | מוקדמות מונדיאל 2014 | 19,374 |
| 9 בספטמבר 2014 | בוליביה בוליביה | 0–1 | מקסיקו מקסיקו | ידידות | 18,136 |
| 3 באוקטובר 2015 | קנדה קנדה עד גיל 23 | 2–2 | קובה קובה עד גיל 23 | מוקדמות CONCACAF להפעלה לאולימפיאדה | 3,313 |
| 3 באוקטובר 2015 | ארצות הברית ארצות הברית עד גיל 23 | 4–0 | פנמה פנמה עד גיל 23 | מוקדמות CONCACAF להפעלה לאולימפיאדה | 3,313 |
| 29 במאי 2016 | ברזיל ברזיל | 2–0 | פנמה פנמה | ידידות | 11,000 |
| 8 ביוני 2017 | ארצות הברית ארצות הברית | 2–0 | טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | מוקדמות מונדיאל 2018 | 19,188 |
משחקי כדורגל בינלאומיים > משחקי נשים

| תאריך | קבוצה #1 | תוצאה | קבוצה #2 | מסגרת | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 ביולי 2008 | ארצות הברית ארצות הברית | 1–0 | ברזיל ברזיל | ידידות | 15,071 |
| 19 בספטמבר 2012 | ארצות הברית ארצות הברית | 6–2 | אוסטרליה אוסטרליה | ידידות | 18,589 |
| 6 באפריל 2014 | ארצות הברית ארצות הברית | 2–0 | הרפובליקה העממית של סין סין | ידידות | 14,903 |
| 2 ביוני 2016 | ארצות הברית ארצות הברית | 3–3 | יפן יפן | ידידות | 18,572 |
| 15 בספטמבר 2017 | ארצות הברית ארצות הברית | 3–1 | ניו זילנד ניו זילנד | ידידות | 17,301 |
| 4 באפריל 2019 | ארצות הברית ארצות הברית | 5–3 | אוסטרליה אוסטרליה | ידידות | 17,264 |
אירועי ספורט נוספים

האצטדיון אירח מספר משחקי רוגבי מרכזיים. בשנת 2009 האצטדיון אירח מספר משחקים בגביע צ'רצ'יל 2009, כגון ארצות הברית נגד גאורגיה, קנדה נגד ארגנטינה ואנגליה נגד אירלנד. דנוור בארבריאנס מהרוגבי סופר ליג אירחה מדי פעם משחקי בית באצטדיון. בחודש מאי 2009 אירח האצטדיון את האליפות הלאומית של התאחדות לקרוס המכללות לגברים, כאשר מישיגן וולברינס ניצחה את אוניברסיטת צ'אפמן 12–11 בארכה בצד של החטיבה הראשונה, ואוניברסיטת סנט תומאס ניצחה את אוניברסיטת דייטון 16–11 בליגה II.
קבוצת דנוור דרים מליגת הפוטבול בהלבשה תחתונה (LFL) שיחקה את שני משחקי הבית שלה באצטדיון בעונתה הראשונה.
האצטדיון אירח את אליפות העולם בלקרוס 2014 במהלך 10–19 ביולי 2014.
ביום שישי, 22 במרץ 2013, דיקס ספורטינג גודס פארק אירח משחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 בין ארצות הברית וקוסטה ריקה, משחק שנערך בתנאי סופת שלג. קוסטה ריקה הגישה תלונה בפני פיפ"א בשל תנאי המגרש לאחר שארצות הברית ניצחה 1–0 במשחק, אך התלונה נדחתה. המשחק זכה לכינוי "SnowClásico" בשל תנאי מזג האוויר בו.
אירועים מוזיקליים

שטח האצטדיון אירח את פסטיבל המוזיקה מייל היי (Mile High Music Festival) מדי שנה משנת 2008 ועד 2010. בפסטיבל המוזיקה מייל היי הראשון השתתפו כ-40,000 איש בכל יום במשך יומיים. על ידי ניצול מגרשי הכדורגל הפתוחים המקיפים את האצטדיון והבמות הנוספות ברחבי המתחם, יכולתו הכוללת של המתחם הצליחה לחרוג מאוד ממה שהאצטדיון יכול היה להכיל לבדו.
להקת הרוק פיש הופיעה שלושה לילות רצופים באצטדיון במהלך סוף השבוע של יום העבודה, לראשונה בשנת 2011 והמשיכה זאת בשנים 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2018 ו-2019.
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2015. נבדק ב-18 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Mickle, Tripp; Muret, Don (21 במאי 2007). "Site Makes Right for 2 Newest MLS Stadiums". Street & Smith's SportsBusiness Journal. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2017. נבדק ב-18 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Report" (PDF). dickssportinggoodspark.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-16 במרץ 2016. נבדק ב-16 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "An A-Z Directory of Facility Services for our Guests" (PDF). Dick's Sporting Goods Park. אורכב מ-המקור (PDF) ב-3 ביוני 2014. נבדק ב-24 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Portland, Colorado set for rematch at DSG Park". Fox News. 4 בספטמבר 2012. נבדק ב-21 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Denver and DSG Park as U.S. World Cup qualifier site; anyone got a problem with that?". NBC. 15 בינואר 2013. אורכב מ-המקור ב-15 באפריל 2014. נבדק ב-21 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  (אורכב 28.08.2011 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Dick's Sporting Goods Park. "Stadium FAQs". אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2018. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  (אורכב 28.08.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  (אורכב 07.01.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  Dick's Sporting Goods Park. "Stadium Opening". אורכב מ-המקור ב-23 ביולי 2011. נבדק ב-22 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-6 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Tone, Joe (11 במרץ 2009). "The women of the Denver Dream will play football in their underwear at Dick's Park". westword.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-16 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "FIL awards USL the 2014 Men's Games". worldlacrosse.sport (באנגלית אמריקאית). 27 במאי 2010. אורכב מ-המקור ב-2020-04-12. נבדק ב-16 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "REMEMBERING THE 'SNOW CLASSICO'". ruffneckscarves.com (באנגלית אמריקאית). 1 בפברואר 2019. אורכב מ-המקור ב-2020-04-12. נבדק ב-16 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Summer 2016". Phish (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1274a38b-c7d7-46ef-92e9-02c53ccb8748 
דיקס ספורטינג גודס פארק, הממוקם בסמוך לתחתית הרי הרוקי ויושב בגובה של יותר מ-1,600 מטרים מעל גובה פני הים, אירח כמה משחקים מושלגים מפורסמים
דיקס ספורטינג גודס פארק
דוד ארליך

ערך זה עוסק בסופר. אם התכוונתם לכנר, ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 באפריל 1959 רמת גן, ישראל 
 פטירה:  22 במרץ 2020 (בגיל 60) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 
דוד ארליך (7 באפריל 1959 – 22 במרץ 2020) היה סופר ומסעדן ישראלי, מייסד ובעלי בית הקפה הספרותי "תמול שלשום".
קריירה עיתונאית

נולד ברמת גן. בתום שירותו בצה"ל, החל ארליך בקריירה עיתונאית. הוא עבד בעיתון "דבר" בירושלים ככתב במשך שנה. לאחר מכן שימש כחבר מערכת השבועון לנוער "חמצן", למשך שנה נוספת. לאחר מכן עבר לרדיו והיה כתב ומפיק בקול ישראל במשך שנה. לאחר מכן היה כתב מוסף "הארץ" כשלוש שנים. בתום עבודתו בעיתון הארץ עבר לארצות הברית, ושימש כמרצה באוניברסיטאות ובבתי ספר.
תמול שלשום

בשנת 1993, כארבע שנים לאחר שעבר לארצות הברית, חזר ארליך לישראל. בתקופתו בארצות הברית התוודע ל"טרנד" בארצות הברית – בתי קפה שהם גם חנויות ספרים. בשובו לישראל, החליט להקים בית קפה במתכונת דומה, אף על פי שלא היה לו ידע בעסקים.
בית הקפה "תמול שלשום" בשכונת נחלת שבעה בירושלים, הפך למזוהה עם הקהילה הגאה, אך שירת ציבור מגוון. ארליך אמר בריאיון: ”מבחינתי 'תמול-שלשום' משקף את מה שאני חושב על החיים. צריכים להיות פתוחים זה לזה בין אם אנחנו ערבים, יהודים, שחורים, לבנים, צהובים או משובצים.”
ספריו

ארליך הוציא לאור שני קובצי סיפורים קצרים – "הבקרים של שני וחמישי" ו"כחול 18". בנוסף כתב רומן בשם "קפה שירה".
ספריו > הבקרים של שני וחמישי

הבקרים של שלישי וחמישי, יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות: ספרי חמד, בשנת 1999. הסיפורים עוסקים בין השאר בחיים של זוג הומוסקסואלים בירושלים, בסוגיות של זהות ושל הסתרה, ובאופייה המיוחד של החברה הישראלית, דרך דמויות מעולמות שונים, הנפגשות במקומות היומיומיים ביותר – בתור לרופא, בכניסה לבניין, ליד דוכן הגבינות במכולת. סיפורים רבים בספר כוללים מוטיבים משותפים עם סיפורים אחרים, אחד או יותר – דמויות, אירועים מכוננים, ובעיקר מקומות, עם דגש על ירושלים. הספר זכה בעיקר לביקורות חיוביות.[דרוש מקור]
ספריו > כחול 18

כחול 18, יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות: ספרי חמד בשנת 2003. בניגוד לקודמו, המוטיב הירושלמי פחות בולט, ובמקומו ישנו מוטיב ישראלי חזק. עיסוקו של ארליך בפערים ובשונות בחברה הישראלית, אשר בלט בספרו הראשון, הוא חלק חשוב גם בספרו השני. חלק מן הסיפורים עוסקים באירועים מכוננים. למשל, בחור שאיבד את אהובו במצעד הגאווה בתל אביב וחיפושיו הנואשים אחריו, בים הצועדים. סיפורים רבים כוללים מוטיב להט"בי, אך פחות מבספרו הקודם. לאור זאת, עלו קולות תוהים ואף כועסים בקהילה, לפיהם ארליך ממעיט ממוטיב הלהט"ב בכוונה, כדי לפנות לקהל רחב יותר ולהיות פחות משויך לקהילה. ארליך הסביר את ההבדל בכך שרבים מן הסיפורים בקובץ הראשון נכתבו במקור עבור המגזין מגעים, שעסק בענייני הקהילה.
ספריו > קפה שירה

קפה שירה, יצא לאור בהוצאת תמול שלשום, בשנת 2018. הספר מבוסס על אנקדוטות מחיי היומיום של "תמול שלשום". רומן ההולך ונרקם בין מלצרית ירושלמית לסטודנט צרפתי הוא רק ציר אחד בעלילת הספר קפה שירה, שבין דפיו משוטטות שלל דמויות שיש להן מכנה משותף: החיפוש אחר מקום ומשמעות.
חיים אישיים

בראיונות סיפר ארליך שאת נטייתו המינית גילה רק כשהיה בן 22. הוא שירת אז כקצין צה"ל, וחשש לספר להוריו השמרנים לגבי נטייתו. עם זאת, לאחר מספר חודשים סיפר להם. יציאתו מהארון לא התקבלה בקלות. ארליך הביע את תסכולו מכך ואמר שיחסם לנטייתו נשאר כך גם לאחר שנים רבות.
ארליך חי באופן גלוי עם בן זוגו.
הוא היה אב לתאומים - בן ובת - בהורות משותפת עם אימם.
היה חבר הוועד המנהל של הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות.
נפטר ב-22 במרץ 2020, כשבועיים לפני יום הולדתו ה-61.
הערות שוליים

1 2  מקום לכולם בירושלים, אתר GoGay, ‏30 באוגוסט 2002
↑  יובל פלוטקין, יעל פרידסון, הסופר דוד ארליך, מייסד "תמול שלשום", נפטר בגיל 60, באתר ynet, 23 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300702605171  BnF: cb16901499s (data)  CiNii: DA1911316X  GND: 1049613767  ISNI: 0000 0004 5761 0969  LCCN: no99019275  VIAF: 61175955   WorldCat (עם VIAF): 61175955
גרגרנות

איור של אדם גרגרן
גרגרנות היא התמכרות לאכילה, המתבטאת בצריכת יתר של מזון, שתייה או חומרים משכרים, עד כדי בזבוז.
בהתאם לתרבות, גרגרנות יכולה להתפס כעוון או כסימן למעמד. העושר היחסי של החברה יכול להשפיע על התפישה בשני הכיוונים. קבוצה עשירה יכולה להתגאות בכך שקיים מספיק אוכל כך שאין סכנה בבזבזו, או להרתע מוסרית בעת התקלות עם המציאות של אנשים חסרי מזל.
ראשי הכנסייה המוקדמת הבינו את הגרגרנות במובן מקיף יותר, כך שהמושג מכיל גם את הציפייה האובססיבית לארוחות והצריכה הרציפה של מעדנים ומזונות יקרים במיוחד.
בנצרות נחשבת הגרגרנות לאחד משבעת החטאים - תאווה לאוכל או מניעתו מאחרים.
על פי הקומדיה האלוהית של דנטה, גרגרנים נשפטים למעגל השלישי של הגיהנום, שם כעונש, בהתאם לחטאם, עליהם לאכול בוץ וזוהמה.
השד המפתה לגרגרנות הוא בעל זבוב.
בעבר הרחוק, בתי המשפט הקאנונים (ביהמ"ש של הכנסייה) עסקו בין היתר גם בנושא זה תחת תפקידם לאכיפת המוסר.
גרגנורניס

| גרגנורניס |
| --- | --- |

תקופה
סוף מיוקן 9–5.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
סוג:: גרגנורניס
מין:: Garganornis ballmanni
שם מדעי
 Garganornis ‏Meijer, 2014
תחום תפוצה


גרגנורניס (שם מדעי: Garganornis; מילולית: "העוף של גרגנו") הוא סוג של ברווז ענקי נכחד ממשפחת הברווזיים אשר חי במהלך תקופת המיוקן לפני 9-5.5 מיליון שנה באי הקדום גרגנו (אנ') אשר כיום מצוי בשטחי פוג'ה שבאיטליה. בסוג זה היה מין אחד - Garganornis ballmanni, אשר התגלה בשנת 2014. המין קרוי על שם החוקר שתיאר אותו, פטר בלמן (Peter Ballmann). ממצאים נוספים מהאזור התגלו ב-2016 בל'אקווילה. נמצאו ממנו מספר עצמות מפרקים ועצמות גפיים המרמזים על קרבתו לברווזים, אם כי ישנו קשר גם לגסטורניסיים הענקיים.
הגרגנורניס היה גדול מכל ברווז חי, גם מהברבור המצוי, הכבד שבברווזים והוא הגיע למשקל 15-22 ק"ג כשעצמות החזה שלו היו גדולות ב-30% והוא גדל כחלק ממעברו לאי. ככל הנראה הוא היה חסר יכולת תעופה עקב משקלו. הוא גם היה בעל שרירי תעופה קצרים יותר ובעל עצמות קצרות מדי ביחס לאורכו. מבנה השורש שלו הזכיר את הרגל של כמה אווזים גדולים וגם של הקמיקי מדרום אמריקה.
הוא חי סביב פאונה אנדמית לאי שכללה תנשמות ענק, דורס גדול מהסוג גרגנואטוס (Garganoaetus), הפרסתן הקטן הופליטומריקס וקיפוד ענקי טורף - הדינוגלריקס שאולי ניזון מהברווז. יונקים אלה אולי הגיעו לאי דרך רפסודות צפות. בסוף המיוקן האי אולי התאחד עם יבשת אירופה ואיטליה ואולי דבר זה גרם להכחדת הברווז.
דניאל גברון

דניאל גברון
דניאל גָבְרוֹן (נולד ב-7 בדצמבר 1935 בלונדון) הוא סופר, עיתונאי והיסטוריון ישראלי.
ביוגרפיה

גברון נולד בלונדון. בנם של לילי ונתן, אביו היה עורך דין המתמחה ברישום פטנטים. גברון הגיע לישראל לראשונה בשנת 1954 כחלק משנת הכשרה עם תנועת הנוער "הבונים". בין השנים 1955 ל-1959 למד ב-School of Oriental and African Studies. בשנת 1961 עלה לישראל עם אשתו ובנו הצעיר, חי בקיבוץ ואחר כך בעיר ערד, שם שימש כאחראי על התיירות בין השנים 1961 ל-1963. בשנת 1971 עבר לאזור ירושלים. הוא עבד ככתב בקול ישראל ושימש כמנהל החדשות באנגלית. אחר כך הצטרף לג'רוזלם פוסט.
גברון כתב מאמרים בעבור "הניו יורק טיימס", ה"וול סטריט ג'ורנל" וה-"National Jewish Monthly", ושידר ב-BBC, ב-CBS וב-National Public Radio. השתתף בצוות שהקים את Palestine-Israel Journal.
נשוי לאנג'לה (1935), מורה לעיוורים, ומתגורר במוצא עילית. אב לשלושה ילדים, בהם הסופר אסף גברון.
מספריו

Holy land mosaic: stories of cooperation and coexistence between Israelis and Palestinians, Rowman & Littlefield, 2008
The other side of despair: Jews and Arabs in the promised land, Rowman & Littlefield, 2004
The kibbutz: awakening from Utopia, Rowman & Littlefield, 2000
Pilgrims', Creative Arts Book Company, 2000
Saul Adler: pioneer of tropical medicine : a biography, Balaban Publishers, 1997
Israel after Begin: Israel's options in the aftermath of the Lebanon war, Houghton Mifflin Co., 1984
Walking through Israel, Houghton Mifflin Co., 1980
The end of days: a novel of the Jewish war against Rome 66-73 C.E., Jewish Publication Society of America, 1970
הערות שוליים

↑  דניאל גברון, המקרה אירע במסעדה בעבדת, מעריב, 7 בנובמבר 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261529205171  PLWABN: 9810696195205606  BIBSYS: 4017973  BnF: cb14590888w (data)  CiNii: DA12751430  ISNI: 0000 0001 0968 8575  LCCN: n80049601  NTA: 238948250  RERO: 02-A006244526  SELIBR: 232851  SUDOC: 075780038  VIAF: 47009635   WorldCat (עם VIAF): 47009635 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיקסון (רוסיה)

היישוב דיקסון והאי דיקסון הסמוך
דיקסון (ברוסית: Диксон) הוא יישוב עירוני קטן בצפון מחוז קרסנויארסק ברוסיה, אחד היישובים הצפוניים והמבודדים ביותר בעולם. במקום נמצא הנמל הצפוני ביותר של הצי הרוסי. בתקופת השלטון הסובייטי הייתה עיר סגורה ובשיאה התגוררו בה כ-5,000 איש (ב-1985), מאז חלה התדרדרות ונכון ל-2015 מתגוררים ביישוב 650 נפש וכמות האוכלוסייה נמצאת במגמת ירידה מתמדת.
היסטוריה

היישוב נוסד ב-7 בספטמבר 1915 ונקרא על שמו של הסוחר השוודי-סקוטי אוסקר דיקסון (Oscar Dickson; 1823–1897), שמימן את מסעות הקוטב של אדולף אריק נורדנשלד ופריטיוף ננסן ושעל שמו קרא נורדנשלד את שמו של האי הסמוך ב-1884.
באוגוסט 1942 הופצצו העיר, על נמלהּ ותחנת הרדיו האסטרטגיים שלה על ידי אוניית המערכה זוטא הנאצית "אדמירל שר" במסגרת "מבצע וונדרלנד" (Wunderland). האונייה הגרמנית הפגיזה אוניות סובייטיות שעגנו בנמל, והנחיתה חיילים בחוף. ואולם, מגיני הנמל השיבו אש באמצעות תותח הוביצר מיושן, והצליחו לגרום ל"אדמירל שר" נזק מסוים. הגרמנים השיבו את החיילים לאונייה, ונסוגו לבסיסם בנורווגיה מבלי שהצליחו לפגוע בשיירות באזור. בעיר הוצבה אנדרטה לזכר מגיניה.
בעיר הוצבה אנדרטה לזכר הימאי הרוסי ניקיפור בגיצ'ב שמצא את מותו בתחומי האי דיקסון.
מאז 1985 אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת ירידה מתמדת, כיום מתגוררים בה 650 איש לעומת 5,000 בשנת 1985.
לפי שיר על המקום הוא נקרא "בירת החוג הארקטי" (Столицей Арктики).
גאוגרפיה ואקלים

היישוב נמצא על גדות ים קארה, בשפך נהר היניסיי מול האי דיקסון ושוכן בשולי שטחי הטונדרה של סיביר.
בדיקסון שורר אור יום מה-5 במאי ועד ה-10 באוגוסט, לילה שורר מ-11 בנובמבר ל-1 בפברואר ובין ה-8 בדצמבר ל-5 בינואר שורר חושך מוחלט. כך זהו היישוב הגדול ביותר צפונית לחוג הארקטי בו שורר חושך גמור זמן כה ממושך בחורף. מאמצע ספטמבר ועד סוף מאי הטמפרטורה היומית ממוצעת יורדת מתחת לאפס מעלות צלזיוס. כאשר הטמפרטורה היומית הממוצעת בינואר היא 25.4- מעלות. הטמפרטורה היומית הממוצעת באוגוסט, החודש החם בשנה היא 4.8 מעלות בלבד.
תשתיות > שדה תעופה

5 ק"מ ממערב ליישוב, על גבי אי סמוך לחוף מצוי שדה תעופה קטן (קוד IATA: ‏DKS; קוד ICAO:‏ UODD), שדה התעופה דיקסון שבנייתו הושלמה בשנות ה-30 של המאה ה-20. שדה התעופה קלט מטוסי נוסעים אזרחיים לרוב, בעיקר מטוסי אנטונוב ויאקובלב ומסוקים מכל הדגמים. בסתיו 2010 חדל מלפעול בשל תנאי תשתית רעועים ותנאי מזג אוויר ירודים שמנעו את הפעלת השדה. בדצמבר 2010 חודשה פעילות השדה וחברת התעופה של מחוז קרסנויארסק, "קראסאוויה", החלה להפעיל טיסות סדירות ממנו ואליו.
תשתיות > הנמל

בעיר שוכן נמל הים הצפוני ביותר ברוסיה, שהוא אחד מנמלי הים החשובים של הצי הרוסי ובתחומו נמצא מפעל דגים. הנמל מהווה לנקודת מוצא חשובה אל אוקיינוס הקרח הצפוני.
תשתיות > תחנת מחקר

מאז 1916 פועלת בעיר תחנה לחקר הקוטב ובה מרכז רדיו-מטאורולוגי ותחנת מצפה גאופיזית.
עיר תאומה

ארצות הברית דיקסון (אנ'), אילינוי, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  אפלת האי דיקסון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531161905171  LCCN: n94090772  VIAF: 124491489   WorldCat (עם VIAF): 124491489
דיקסון ואקמה

דיקסון ואקמה קאבו (באנגלית: Dickson Nwakaeme Kabu; נולד ב-21 באפריל 1986) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ באנז'ה מליגת העל הצרפתית.
קריירה > התקופה בפינלנד

ב-1 ביוני 2009 חתם ואקמה  לשלוש שנים באאולו פאלו מהליגות הנמוכות בפינלנד. ב-1 ביולי ואקמה הושאל לעונה לקופס מליגת העל הפינית, ואקמה ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0-3 על רובניימן פאלוסאורה, כשהוא כבש שער ונבחר לשחקן המשחק. בהמשך העונה התבטא מאמן אינטר טורקו ג'וב דראגטסמה ההולנדי כשהתראיין לתקשורת המקומית לאחר ההפסד לקופס והצהיר שדיקסון ואקמה הוא החלוץ הטוב ביותר שהוא אי פעם ראה בליגת העל הפינית.
קריירה > התקופה בפינלנד > אולבורג

ב-1 בספטמבר 2010 הושאל ואקמה לאולבורג מליגת העל הדנית.  במהלך תקופת ההשאלה, ואקמה כבש שער אחד בשבע הופעות, אך לא התאקלם וב-31 בדצמבר עזב את אולבורג.
קריירה > התקופה בפינלנד > חזרה לפינלנד

ב-1 באפריל 2011 חזר ואקמה לפינלנד והושאל לקופס עד לסוף העונה, בעונה זו כבש ואקמה 7 שערים ב-20 הופעות. בסיום עונה זו הסתיים החוזה בין ואקמה לקבוצת אאולו פאלו.
קריירה > התקופה באסיה

באפריל 2012, ואקמה חתם על חוזה בן חמישה חודשים עם סונג לאם נג אן מליגת העל הווייטנאמית. ואקמה הבקיע בהופעת הבכורה שלו עבור סונג לאם נג אן, כשהוא עולה מהספסל במחצית השנייה וקבע שוויון בדקה ה-93 נגד סאי גון סואן תאן במחזור ה-14 של הליגה, המשחק הסתיים 2-2. במהלך העונה כבש ואקמה 10 שערים ב-13 הופעות. בסיום העונה ואקמה סירב להאריך את חוזהו בקבוצה.
בפברואר 2013 חתם ואקמה בקלאנטן מליגת העל המלזית. ואקמה ערך את הופעתו הבכורה נגד מזיאה מרפובליקת המלדיביים במסגרת הגביע אסיה. בהמשך העונה זכה עם קבוצתו בגביע אסטרו. בסך הכל ערך ואקמה 9 הופעות בליגה כשבמהלכם כבש 3 שערים.
בדצמבר חתם ואקמה בפהנג מליגת העל המלזית. ב-8 במרץ 2014 ואקמה כבש צמד מול אנגקטן תנטרה. ב-7 ביוני זכה ואקמה עם פהנג בגביע אסטרו לאחר שניצחו את פאלדה יונייטד, במהלך המשחק כבש ואקמה את שער הניצחון בדקה ה-89. בהמשך העונה ואקמה סייע לפהנג לזכות בגביע הליגה נגד ג'והור דארול טאזים כשהוא כובש שני שערים ומכריע את המשחק בפנדלים.
קריירה > אנז'ה

לקראת עונת 2016/2017 חתם ואקמה באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-24 בספטמבר 2016 כבש שער עצמי בהופעתו הבכורה מול מונקו.
קריירה > פאהאנג

בפברואר 2019  חזר ווקאמה לאחר שנתיים ללא כדורגל לפהנג מליגת העל המלזית וסיפק הופעת בכורה פנומנלית עם צמד, שלושה בישולים ומשחק אדיר.
תארים

גביע אסטרו: 2013
גביע אסטרו: 2014
גביע הליגה: 2014
חיים אישיים

דיקסון ואקמה נולד וגדל בלאגוס בירת ניגריה לשעבר. אחיו הקטן אנתוני ואקמה שחקן כדורגל, אשר משחק באל-פייחה מליגת העל הסעודית.
גרגנטואוויס

| גרגנטואוויס |
| --- | --- |
 עצם ירך של גרגנטואוויס
תקופה
קרטיקון עליון, 73.5–71 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: Gargantuaviidae
סוג:: גרגנטואוויס
מין:: Gargantuavis philonius
שם מדעי
 Gargantuavis philoinos

עצמות שונות של העוף
גרגנטואוויס (שם מדעי: Gargantuavis) הוא סוג נכחד של עוף גדול שהתקיים במשך הקרטיקון בתור הקמפן, לפני 73 מיליון שנה והוא נחשב לאחד מגדולי העופות של עידן המזוזואיקון. היה זה עוף יחיד במשפחה Gargantuaviidae והוא כלל מין אחד - Gargantuavis philonius. בממדיו היה דומה ליען או קזואר והגיע למשקל מוערך של 140 ק"ג בממוצע.
המאובנים שלו נמצאו בדרום ספרד, בצפון צרפת וברומניה ב-1995. בעבר חוקרים חשבו שמדובר בסוג קרוב לעופות הבתראים, אך בעקבות שרידי האגן שנמצאו באי האצג (שכיום זאת רומניה), הראו תכונות פרמיטיביות יותר.
עצם הירך של עוף זה, הייתה מראה צורות גרביפורטליות ולא שהיא שטחית, שלא מותאמות לריצה. בשל השרידים המקוטעים שנמצאו, ישנם היבטים רבים של הביולוגיה והאקולוגיה שלהם, שאינם ידועות, כמו הרגלי תזונה.
תיאור

אף על פי שעוף זה ידוע רק מכמה שרידים שונים של עצמות בודדות ומאובנות, יש מידע על מראה חייו והאקולוגיה שלו. בנוסף לכך הוסברו כמה דגימות, שמייצגות כמה חלקים מוגבלים של השלד, כמו: עצמות, חוליות שהתמזגו מעל הירך, 2 עצמות ירך, חוליה צווארית אחת, שהופנו לסוג, בהתבסס על העובדה שהוא משתלב מאוד היטב עם הירך. עם זאת לא נמצאו שרידי גולגולות, ולכן הצורה של הראש אינה ידועה כלל. עם זאת, נמצאה חוליית צוואר, שהייתה ארוכה למדי ודקה, שהיה נראה כאילו היא מונעת נוכחות של גולגולת מסיבית. עם זאת, מלבד גודלו הגדול, שאחד מהמאפיינים החריגים ביותר של הסוג, הוא האגן, במקור היו דיווחים, על כך שהיא הייתה רחבה יותר, בדומה לאלה של עופות המואה הנכחדים, אם כי דגימה שהייתה שמורה בהרבה, שנמצאה ב-2015 הראתה גם, כי פרשנות זו נובעת מכתישה במקור. הירכיים של העוף, אפילו על פי שהן עדיין היו רחבות, הן היו צרות בהרבה, ודמו יותר לזה של עוף מודרני, במקור ממה שהם חשבו. בנוסף לרוחב של העוף, שהיה יוצא דופן, שמנע מהשתי איליה להיפגש בקדמה של האגן, שקע הירך של קדמת האגן הוצב קרוב לחזית, ולא לאמצע האגן. האגן הרחב מראה שהוא לא היה מהיר במיוחד.