stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע אוקיאניה לאומות

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1973
 ארגון מפעיל:  OFC
 מספר מתמודדים:  8 (בטורניר הגמר)
 עיר מארחת:  אוקיאניה 
 יבשת:  אוקיאניה
 שמות קודמים:  גביע אוקיאניה
 זוכה:   ניו זילנד (זכייה שישית)
 הכי הרבה זכיות:   ניו זילנד (6 זכיות)
 קואורדינטות:  20°S 170°E﻿ / ﻿20°S 170°E﻿ / -20; 170
 he
 
גביע אוקיאניה לאומות, נקרא גם גביע OFC לאומות (באנגלית: OFC Nations Cup) הוא טורניר כדורגל בינלאומי הנערך בין החברות ב-OFC, התאחדות הכדורגל של אוקיאניה. הטורניר נערך בכל 4 שנים החל משנת 2008. בין השנים 1996, 2004 הטורניר נערך בכל שנתיים. לפני 1996, נערכו שני טורנירים אחרים באופן חריג אשר כונו באותה עת "גביע אוקיאניה לאומות".
לאורך ההיסטוריה, היה הפרש גדול בין אוסטרליה וניו זילנד לבין שאר נבחרות האיים המקומיים שהתחרו נגדן. הטורניר לא משך לאורך השנים עניין גדל בקרב חובבי הכדורגל בעולם כולו אך לאחרונה תפס הטורניר תאוצה בחשיבותו בשל היותו בעצם טורניר מוקדמות מונדיאל, כאשר 4 הנבחרות שמגיעות לשלב חצי הגמר מתחרות ביניהן במשחקי בית וחוץ והנבחרת המנצחת, תתחרה במשחק פלייאוף מול קבוצה מיבשת אחרת על כרטיס למשחקי הגביע העולמי בכדורגל. האלופה משתתפת גם בגביע הקונפדרציות.
אוסטרליה הפסיקה להיות חברה ב-OFC ב-1 בינואר 2006, כאשר אושרה על ידי ה-AFC, התאחדות הכדורגל של אסיה, להיות חלק מהיבשת בטורנירים בינלאומיים ובמוקדמות גביע העולם בכדורגל.
היסטוריה

טורניר זה הוקם בשנת 1973 כ"גביע אוקיאניה". גרסה שנייה של הטורניר נערכה ב-1980, אך מאז הטורניר לא חודש.
בגרסה הראשונה של הטורניר, נבחרות שלא היו חברות בפיפ"א הורשו להשתתף בטורניר, לדוגמה ההיברידים החדשים שכונתה מאוחר יותר ונואטו אחרי שזכתה בעצמאות בשנת 1980.
ב-1996, הטורניר חודש בשמו החדש "גביע אוקיאניה לאומות" ושימש כטורניר מוקמות לגביע הקונפדרציות, משום שאוקיאניה הפכה באותה עת לחברה נפרדת בפיפ"א.
בשנת 2006 עזבה אוסטרליה את אוקיאניה ועברה ל- AFC ובשל כך לא התחרתה מאז בטורניר זה.
פורמט

בשלושת הטורנירים הראשונים, אוסטרליה וניו זילנד העפילו לטורניר הגמר באופן אוטומטי, בזמן שעשר הנבחרות האחרות התחרו בשלב מוקדמות. גביע פולינזיה וגביע מלנזיה, שימשו כל אחד מהם כשלבי מוקדמות לטורניר והכילו כל אחד מהם, חמש נבחרות לפי מיקומן הגאוגרפי, כאשר הזוכות העפילו לטורניר הגמר מול ניו זילנד ואוסטרליה. יש לציין ששיטת החלוקה לפולינזיה ומלנזיה נערכה אך ורק על פי מיקומן הגאוגרפי של הנבחרות ולא לפי דירוגן.
בשל הקשיים בניהול, ולאחר מכן הביטול של הגביע המלנזי, ולאחר מכן הגביע הפולינזי, הפורמט של הטורניר השתנה ב-2002. שיטת הדירוג של פיפ"א ולפיה 12 הנבחרות דורגו לפי מיקומן בדירוג פיפ"א כאשר שש הנבחרות החלשות ביותר בדירוג זה נאלצו לעבור טורניר מוקדמות, כאשר שתי הנבחרות המצליחות ביותר בטורניר המוקדם השתתפו בטורניר הגמר שהכיל את שש הנבחרות החזקות יותר. טורניר הגמר נערך בשני שלבי-בתים של ארבע נבחרות כאשר ממנו עלו קבוצות לחצי-גמר ולבסוף לגמר.
ב-2004, הפורמט שונה פעם נוספת, כשהוחזר לצורה בה נוהל ב-2000 כאשר נערכו שני שלבי מוקדמות במקביל, בכל אחד מהם חמש נבחרות כאשר שתי המובילות מכל בית העפילו לטורניר הגמר מול ניו זילנד ואוסטרליה, שנערך בצורת שלב בתים בן שש נבחרות ונערך משחק גמר בין שתי הנבחרות המובילות בתום שלב-בתים זה.
בטורניר 2008 שונה הפורמט באופן אחר. טורניר הכדורגל של משחקי האוקיינוס השקט הדרומי שימש כטורניר מוקדמות, כאשר שלוש המובילות (זוכה, סגנית ומקום שלישי) העפילו לטורניר הגמר, בו השתתפה ניו זילנד ונערך בצורת שלב-בתים שהזוכה בו, למעט הכתרתה כ"אלופת אוקיאניה לאומות", גם הוכתרה כ"אלופת מוקדמות מונדיאל 2010 באוקיאניה" והתחרתה מול קבוצה מאסיה על מקום במונדיאל 2010.
בטורניר 2012 שוב שונה הפורמט. טורניר הכדורגל של משחקי האוקיינוס השקט הדרומי הפסיק לשמש כטורניר מוקדמות. 4 הנבחרות בעלות הניקוד הנמוך ביותר באוקיאנה מתחרות ביניהן במשחקי בית וחוץ והמנצחת מצטרפת לשאר 7 הנבחרות של אוקיאנה. 8 הנבחרות משחקות ב 2 בתים ו-2 הנבחרות במקום הראשון והשני בכל בית מעפילות לשלב חצי הגמר. המנצחת של הטורניר, טהיטי השתתפה בגביע הקונפדרציות ו-4 הנבחרות שהגיעו לשלב חצי הגמר מתחרות ביניהן במשחקי בית וחוץ והמנצחת, ניו זילנד תתחרה במשחק פלייאוף מול קבוצה מיבשת אחרת על כרטיס למשחקי הגביע העולמי בכדורגל.
בטורניר 2016 שהתקיים בפפואה גינאה החדשה זכתה מי שהייתה גם הפייבורטית לזכייה בטורניר, ושיאנית הזכיות - נבחרת ניו זילנד בפעם החמישית שלה, כשניצחה את המארחת בגמר הגביע 2–4 בדו-קרב פנדלים מהנקודה הלבנה, אחרי משחק גמר מאופס. עקב זכייתה של ניו זילנד בטורניר היא השתתפה גם בגביע הקונפדרציות 2017.
טורניר 2020 שהיה אמור להתקיים בניו זילנד, בוטל עקב מגפת הקורונה העולמית.
תוצאות

בגביע אוקיאניה לאומות 2008 היו ארבע הנבחרות המשתתפות בבית אחד שבו שני סיבובים. לאחר סיום המשחקים זכתה ניו זילנד במקום הראשון בבית ובטורניר.
תארים לפי מדינה

| נבחרת | אלופה | סגנית | מקום שלישי | מקום רביעי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | 6 (1973*, 1998, 2002, 2008*, 2016, 2024) | 1 (2000) | 3 (1996, 2004, 2012) | - |
|  אוסטרליה | 4 (1980, 1996, 2000, 2004) | 2 (1998, 2002) | - | - |
| פולינזיה הצרפתית טהיטי | 1 (2012) | 3 (1973, 1980, 1996) | 2 (2002, 2024) | 2 (1998, 2024) |
| קלדוניה החדשה קלדוניה החדשה | - | 2 (2008, 2012) | 2 (1973 ,1980) | 1 (2016) |
|  איי שלמה | - | 1 (2004) | 3 (1996, 2000, 2016) | 1 (2012) |
|  ונואטו | - | 1 (2024) | - | 4 (1973^, 2000, 2002 ,2008) |
|  פיג'י | - | - | 2 (1998,2008) | 3 (1980, 2004, 2024) |
^ ב-1973 המקום הרביעי הושג על ידי ונואטו תחת שמה הקודם "ההיברידים החדשים".
סך המארחות

| פעם/ים | נבחרת | שנה/ים |
| --- | --- | --- |
| 3 |  אוסטרליה | 1996^, 1998, 2004 |
| 3 |  ניו זילנד | 1973, 1996^, 2002 |
| 2 | פולינזיה הצרפתית טהיטי | 1996^, 2000 |
| 1 | צרפת קלדוניה החדשה | 1980 |
| 1 |  איי שלמה | 1996^, 2012 |
| 1 | ונואטו ונואטו | 2024 |
| 1 | פיג'י פיג'י | 2024 |
^ אוסטרליה, ניו זילנד, טהיטי ואיי שלמה אירחו כולן חלק מהמשחקים של גביע אוקיאניה לאומות 1996.
גנרל טום אצבעוני

| --- | --- |

סטרטון, שנת 1848 לערך, בגיל 10
 לידה:  4 בינואר 1838 ברידג'פורט, ארצות הברית 
 פטירה:  15 ביולי 1883 (בגיל 45) ברידג'פורט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Mountain Grove Cemetery 
 מקום מגורים:  Tom Thumb House 
 בן או בת זוג:  Lavinia Warren (1863–1883) 
 
צ'ארלס שרווד סטרטון (באנגלית: Charles Sherwood Stratton; ‏4 בינואר 1838 - 15 ביולי 1883), שנודע בשם הבמה שלו "גנרל טום אצבעוני", היה גמד שזכה לפרסום רב תחת עסקי הקרקסים ומופעי השוליים של פי. טי. ברנום.
ביוגרפיה

סטרטון היה בנו של נגר מברידג'פורט קונטיקט בשם שרווד אדוארד סטרטון. אביו נשא לאשה את בת-דודתו מדרגה ראשונה. שתי סבותיו נולדו ב-11 ביולי 1781 או 1783 והיו לכאורה תאומות נמוכות.
גובהם של הוריו היה ממוצע, ובאופן אירוני, צ'ארלס היה תינוק גדול ששקל 4.3 קילוגרמים בלידתו. בששת החודשים הראשונים בחייו קצב צמיחתו היה תקין ובסופם הגיע לגובה של 64 סנטימטרים ולמשקל של 6.8 קילוגרמים. לפתע, הוא חדל מלהתפתח ולגבוה. לאחר יום הולדתו הראשון הוריו הבחינו כי לא צמח כלל בששת החודשים האחרונים ושלחו אותו לבדיקה רפואית. הרופא חזה נכונה כי לצ'ארלס ישנו סיכוי נמוך ביותר להפוך לאדם בוגר בעל גובה ממוצע.
עוד בסוף שנת 1842 (כאשר היה בן 4), צ'ארלס לא גבה אפילו בסנטימטר נוסף וגם לא הוסיף למשקלו, וממדי גופו נותרו כפי שהיו בגיל חצי שנה. מלבד זאת, הוא היה תינוק בריא ורגיל וסבבו אותו אחים שגדלו באופן תקין וגובהם ממוצע.
כאמן מופע שוליים

פיניאס טיילור ברנום היה קרוב משפחה מדרגה חמישית של צ'ארלס. כאשר שמע על גובהו החריג, לימד אותו לשיר, לרקוד, לבצע פנטומימה ולחקות אישים מפורסמים. ברנום אף היה שותף בעסק עם אביו של צ'ארלס שנפטר בשנת 1855. סטרטון החל להופיע ברחבי ארצות הברית כבר בגיל חמש, בהופעותיו הוא גילם דמויות נמוכות קומה כגון קופידון, נפוליאון בונפרטה וכן שר ורקד. הופעותיו משכו קהל רב והעסק בכיכובו התרחב.
שנה לאחר מכן, ברנום לקח את סטרטון להופיע ברחבי אירופה והפכו לכוכב בינלאומי. צ'ארלס הופיע פעמיים בפני המלכה ויקטוריה. סבב ההופעות ביבשת נחל הצלחה אדירה ובכל מקום שהלך קהל רב סבב אותו.
בשנת 1847 החל לגבוהה מעט לראשונה מאז היה תינוק, אך בקצב איטי ביותר. בינואר 1851 גובהו עמד על 74 סנטימטרים בדיוק. ביום הולדת ה-18 הגיע לגובה של 82.6 סנטימטרים. הוא הצטרף לארגון הבונים החופשיים ב-3 באוקטובר 1862.
נישואיו

סטרטון נישא ב-10 בפברואר 1863 ללביניה וורן, גמדה אף היא, והידיעה על נישואיהם פורסמה בעיתון. בני הזוג עמדו על פסנתר ובירכו את 10,000 אורחיהם שהגיעו לאירוע. השושבין שלהם היה ג'ורג' וושינגטון ("המפקד אגוז"), גמד שהופיע אף הוא במופעי השוליים של ברנום. השושבינה בחתונה הייתה אחותה של לביניה, בעלת גמדות חריפה יותר משל לביניה. לאחר החתונה הם התארחו אצל הנשיא לינקולן בבית הלבן. הם טיילו ברחבי אירופה, בהודו הבריטית ובעיקר באזור בנגלדש של ימינו.
תחת ניהולו של ברנום, סטרטון נהיה לאיש עשיר. בבעלותו הייתה דירה בניו יורק, יאכטה וארון מלא בבגדים משובחים. כאשר ברנום נקלע למשבר כלכלי, סטרטון הוא זה שהלווה לו כספים והוציאו מן הצרה. סטרטון הופיע לאחרונה בחייו באנגליה בשנת 1878.
ב-10 בינואר 1883 סטרטון ואשתו נכחו במלון "ניוהול" במילווקי. במלון פרצה שרפה גדולה שגבתה את חייהם של 71 איש, אך צ'ארלס ואשתו ניצלו הודות למנהלם האישי סילבסטר בליקר.
מותו

שישה חודשים לאחר השרפה במלון, סטרטון נפטר בפתאומיות משבץ. במותו היה בן 45, גובהו היה 102 סנטימטרים ומשקלו 32 קילוגרמים. מעל 20,000 איש נכחו בהלווייתו ופ.ט. ברנום רכש פסל בדמותו של טום שהוצב מעל ארונו. במותה של לביניה היא נקברה לצדו ועל מצבתה נחרט "אשתו". הפסל שמעל קברו נותץ על ידי ונדליסטים בשנת 1959 ועבר שיפוץ על ידי בית הקברות ותרומות מהציבור.
הגורם לגמדות הקיצונית של סטרטון אינו ידוע עד היום. צילומי הרנטגן התגלו רק בשנת 1895, 12 שנים לאחר מותו, והאמצעים הטכנולוגיים והרפואיים של זמנו לא יכלו לסייע במציאת הגורם או הטיפול.
צ'ראלס סטרטון ביום חתונתו עם לביניה וורן
גביע העולם בכדורסל נשים 2018

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  22 בספטמבר 2018
 תאריך סיום:  30 בספטמבר 2018
 מספר משתתפות:  16
 מארחת:  ספרד ספרד
 ערים מארחות:  סנטה קרוס דה טנריפה, ספרד
 זוכה:   ארצות הברית
 מספר משחקים:  40
 מלך הסלים:  אוסטרליה ליז קמבדג'  143, 23.8 למשחק
 מלך הריבאונדים:  בלגיה אמה מיסמן  64, 10.7 למשחק
 מלך האסיסטים:  בלגיה ג'ולי אלמנד  49, 8.2 למשחק
 → 20142022 ←
 
גביע העולם בכדורסל נשים 2018 היה תחרות גביע העולם בכדורסל נשים ה-18 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בספרד בין 22 בספטמבר ל-30 בספטמבר 2018.
ארצות הברית זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדותיה.
הנבחרות המשתתפות

| אזור | מקומות | נבחרות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| מארחת | 1 |  ספרד |  |
| אמריקה | 4 |  ארצות הברית  קנדה  ארגנטינה  פוארטו ריקו | אלופה אולימפית אלופת אמריקה מקום שני באליפות אמריקה מקום שלישי באליפות אמריקה |
| אירופה | 5 |  צרפת  בלגיה  יוון  טורקיה  לטביה | מקום שני באליפות אירופה מקום שלישי באליפות אירופה מקום רביעי באליפות אירופה מקום חמישי באליפות אירופה  מקום שישי באליפות אירופה |
| אסיה | 4 |  יפן  אוסטרליה  סין  קוריאה הדרומית | אלופת אסיה מקום שני באליפות אסיה מקום שלישי באליפות אסיה מקום רביעי באליפות אסיה |
| אפריקה | 2 |  ניגריה  סנגל | אלופת אפריקה מקום שני באליפות אפריקה |
שיטת המשחקים

תחילה התקיים השלב המוקדם בארבעה בתים. הקבוצות שזכו במקום הראשון בבית העפילו ישירות לרבע הגמר. הקבוצות שזכו במקומות 2–3 בבתים התמודדו בשיטת פלייאוף על ארבעה מקומות ברבע הגמר. בהמשך נערכו משחקים של רבע הגמר, חצי הגמר והגמר.
שיטת המשחקים > משחקי הגמר

קנדה,  אוסטרליה,  בלגיה ו- ארצות הברית זכו במקום הראשון בבית המוקדם והעפילו ישירות לרבע הגמר.
המשחקים נערכו בסנטה קרוס דה טנריפה ובסן קריסטובל דה לה לגונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   קנדה |  53 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   קנדה |  53 |   |   | 29 בספטמבר | 29 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |   ספרד |  71 |   |   | 29 בספטמבר | 29 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |   ספרד |  71 |   |   |   ספרד |  66 |   |   |  |  |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |   ספרד |  66 |   |   |  |  |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |   אוסטרליה |  72 |   |   |  |  |
|  |   אוסטרליה |  83 |   |   |   אוסטרליה |  72 |   |   |  |  |
|  |   אוסטרליה |  83 |   |   |  |  |   |   | 30 בספטמבר | 30 בספטמבר |
|  |   סין |  42 |   |   |  |  |   |   | 30 בספטמבר | 30 בספטמבר |
|  |   סין |  42 |   |   |  |  |   |   |   אוסטרליה |  56 |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |   אוסטרליה |  56 |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |   ארצות הברית |  73 |
|  |   בלגיה |  86 |   |   |  |  |   |   |   ארצות הברית |  73 |
|  |   בלגיה |  86 |   |   | 29 בספטמבר | 29 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |   צרפת |  65 |   |   | 29 בספטמבר | 29 בספטמבר |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |   צרפת |  65 |   |   |   בלגיה |  70 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |   בלגיה |  70 |   |   |  30 בספטמבר |  30 בספטמבר |
|  | 28 בספטמבר | 28 בספטמבר |   |   |   ארצות הברית |  93 |   |   |  30 בספטמבר |  30 בספטמבר |
|  |   ארצות הברית |  71 |   |   |   ארצות הברית |  93 |   |   |   ספרד |  67 |
|  |   ארצות הברית |  71 |   |   |  |  |   |   |   ספרד |  67 |
|  |   ניגריה |  40 |   |   |  |  |   |   |   בלגיה |  60 |
|  |   ניגריה |  40 |   |   |  |  |   |   |   בלגיה |  60 |
משחק הגמר:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בספטמבר 2018 |  ארצות הברית | 73–56 |  אוסטרליה | סן קריסטובל דה לה לגונה, פביליון הספורט |
|  | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: |  |
|  | נק': בריטני גריינר - 15 |  | נק': אלנה סמית' - 10 |  |
המשחק על המקום השלישי:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בספטמבר 2018 |  ספרד | 67–60 |  בלגיה | סן קריסטובל דה לה לגונה, פביליון הספורט |
|  | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: |  |
|  | נק': מרטה סרגאי - 17 |  | נק': אמה מיסמן - 24 |  |
דירוג סופי

| מיקום | נבחרת |
| --- | --- |
1:  ארצות הברית
2:  אוסטרליה
3:  ספרד
4:  בלגיה
5:  צרפת
6:  סין
7:  קנדה
8:  ניגריה
9:  יפן
10:  טורקיה
11:  יוון
12:  סנגל
13:  לטביה
14:  קוריאה הדרומית
15:  ארגנטינה
16:  פוארטו ריקו
גוג'וסון

| --- | --- |

 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 ראש המדינה:  מלך
 מלך:  דנגון גיג'ה בו ג'ון ווי-מאן ווי-אוגאו
 שפה נפוצה:  קוריאנית סינית קלאסית
 עיר בירה:  וואנגום-סונג
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:  המלכת דנגון
 תאריך:  2333 לפנה"ס
 פירוק:  כיבוש בידי שושלת האן המערבית
 תאריך:  108 לפנה"ס
 ישות יורשת:  שושלת האן המערבית
 שליטים בולטים:  דנגון ג'ון
 דמוגרפיה
 דת:  שמאניזם קוריאני
 
גוג'וסון (קוריאנית: 고조선; הנג'ה: 古朝鮮, "ג'וסון העתיקה"), נקראת גם ג'וסון (קוריאנית: 조선; הנג'ה: 朝ɕ). הייתה הממלכה הראשונה בחצי האי הקוריאני. על פי המיתולוגיה הקוריאנית, הממלכה הוקמה על ידי המלך האגדי דנגון. לגוג'וסון הייתה התרבות המתקדמת ביותר בחצי האי הקוריאני באותה תקופה והייתה סמן חשוב בהתקדמות לעבר המדינות הריכוזיות יותר של תקופות מאוחרות יותר. התוספת של גוג'וסון (קוריאנית: 고, הנג'ה: 古), שמשמעותה "עתיקה", משמשת בהיסטוריוגרפיה כדי להבחין בין הממלכה לשושלת ג'וסון, שנוסדה בשנת 1392.
על פי הסאמגוק יוסה, גוג'וסון הוקמה בשנת 2333 לפנה"ס על ידי דנגון, שנאמר כי נולד מהנסיך השמימי הוואנונג ואשת דוב, אונגנייאו. בעוד דנגון הוא דמות מיתולוגית שלא נמצאה עדות ממשית לקיומה, יש המפרשים את האגדה שלו כהשתקפויות של המצבים החברתיים-תרבותיים הכרוכים בהתפתחות המוקדמת של הממלכה. בלי קשר, החשבון של דנגון מילא תפקיד חשוב בפיתוח הזהות הקוריאנית. היום, תאריך הקמתה של גוג'וסון נחגג באופן רשמי כיום הקרן הלאומי בצפון ודרום קוריאה.
חלק מהמקורות טוענים כי במאה ה-12 לפנה"ס, בעקבות הקמת גוג'וסון, היגר ג'יזי (אנ') (המכונה גם גיג'ה), חכם שהשתייך למשפחת המלוכה משושלת שאנג, לחלק הצפוני של חצי האי הקוריאני והפך למייסד של שושלת גיג'ה ג'וסון (אנ'). ישנן פרשנויות רבות לגוג'וסון ושושלת גיג'ה ג'וסון, כמו גם ויכוחים בנוגע לקיומה של שושלת גיג'ה ג'וסון.
בשנת 194 לפנה"ס, השושלת השלטת של גוג'וסון הופלה על ידי ווי מאן (אנ') (וויי מאן בסינית), פליט מממלכת האן הוסאלית של יאן (אנ'), שהקים אז את שושלת ווימאן ג'וסון (אנ').
בשנת 108 לפני הספירה, שושלת האן, תחת הקיסר וו, פלשה וכבשה את ווימאן ג'וסון (אנ'). ההאן הקימו ארבעה מפקדים (אנ') כדי לנהל את הטריטוריה לשעבר של גוג'וסון. לאחר פיצול אימפריית האן במהלך המאה ה-3 והמאה ה-4 הכאוטית (אנ') שלאחר מכן, האזור נמלט מהשליטה הסינית ונכבש על ידי גוגוריאו (אנ') בשנת 313 לספירה.
בירת גוג'וסון הייתה וואנגום-סונג (פיונגיאנג המודרנית) לפחות מהמאה ה-2 לפני הספירה. באזור הדרומי של חצי האי הקוריאני קמה מדינת ג'ין (אנ') במאה ה-3 לפני הספירה.
ראו גם

היסטוריה של קוריאה
שושלת ג'וסון
ביאורים

↑  כיום פיונגיאנג
1 2  נא לא להתבלבל עם ג'וסון, ממלכה קוריאנית אחרת
הערות שוליים

↑  "דנגון". האקדמיה ללימודי קוריאנים (אנ')
↑  אורימינזוקירי 우리민족끼리 האתר הרשמי של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה
↑  קים, דג'ון קיל (2014). ההיסטוריה של קוריאה, מהדורה שנייה. ABC-CLIO. ע. 8. ISBN 9781610695824
↑  אבריי, פטרישיה באקלי; וולטאל, אן (2013). אסיה המזרחית הקדם-מודרנית: היסטוריה תרבותית, חברתית ופוליטית, כרך א': עד 1800. למידת Cengage. ע. 100. ISBN 9781285546230
↑  "기자조선". terms.naver.com (בקוריאנית). אוחזר 2021-05-02
↑  "ציר זמן של אמנות והיסטוריה, קוריאה, 1000 לפני הספירה - 1 לספירה". מוזיאון מטרופוליטן לאמנות. בארכיון מהמקור ב-2010-02-07. אוחזר 2006-02-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2009070783  NLK: KSH1998014510  VIAF: 123388584   WorldCat (עם VIAF): 123388584 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גשוואנדט

| --- | --- |
סמל גשוואנדטסמל גשוואנדט

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  גמונדן
 שטח:  16.78 קמ"ר
 גובה:  523 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,750 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  47°56′06″N 13°50′44″E﻿ / ﻿47.935°N 13.845555555556°E﻿ / 47.935; 13.845555555556 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.gschwandt.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהגשוואנדט(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.גשוואנדט(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגגשוואנדט(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגגשוואנדט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גשוואנדט (בבווארית: Gschwandt) היא עיירה במחוז גמונדן שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

העיירה גשוואנדט שוכנת באזור הררי עם נוף אל העיר טראונשטיין. כ-40% מאדמות העיירה מיוערים, ו-53% הם אדמות חקלאיות.
גלריית תמונות

מרכז גשוואנדט
הכנסייה המקומית
גילגמש

| --- | --- |

 לידה:  ארך
 פטירה:  ארך
 
פסל של גילגמש משנת 2000 המוצב באוניברסיטת סידני
טבלה מעלילות גילגמש
גילגמש (במקור בילגמש בשומרית 𒄑𒉈𒂵𒈩) היה, על פי רשימת המלכים השומרית, מלכהּ החמישי של העיר ארך. לפי "עלילות גילגמש", הוא היה שני שלישים אל ושליש בן תמותה.
ביוגרפיה

תקופת שלטונו של גילגמש מתוארכת לסביבות אמצע האלף השלישי לפני הספירה. הוא נחשב, על־פי רוב המקורות, כבנו של המלך השלישי של ארך, לוגלבנדה, אם כי ברשימת המלכים השומרית נאמר דווקא כי אביו היה "רוח", מה שמוביל חוקרים רבים לשער כי הוא היה זר שתפס את השלטון בכוח. אמו, על־פי האגדה, הייתה האלה נינסון.
בתקופת מלכותו, הרחיב את גבולות שלטונו, וכבש בין השאר את העיר כיש לאחר שהביס את המלך אגא.
אפוס עלילות גילגמש

בשמו של גילגמש נקשרו אגדות רבות, והוא זכור בעיקר בזכות האפוס עלילות גילגמש, שהוא גיבורו. אפוס זה, שהוא מהיצירות המוקדמות ביותר של התרבות האנושית, מספר על ידידותו עם אנכידו, איש הפרא שנברא על ידי האלים, במטרה להוות מתחרה שווה־כוח לגילגמש, בעקבות תפילותיהם של בני ארך, המתלוננים על שלטונו העריץ של גילגמש. על אף שאנכידו מופיע לראשונה כיריבו של גילגמש, לאחר שהשניים נלחמים זה בזה, ההערכה שהשניים רוחשים האחד לשני מביאה אותם להתיידד זה עם זה. הם מבצעים ביחד מעללי גבורה רבים ונלחמים ביצורים מופלאים שונים, עד אשר הם פוגעים בכבודה של האלה איננה, וכתוצאה מכך אנכידו נופל למשכב ומת. גילגמש, המוכה צער על מות ידידו, נעשה מוטרד מהמחשבה על מותו שלו, ויוצא למסע במטרה לבקש לעצמו חיי אלמוות.
במסעו הוא פוגש בדרכו את אחד מאבות אבותיו, אותנפישתים (המקביל בסיפורו לנח התנ"כי) שאכן זכה בעצמו לחיי אלמוות. אותנפישתים מספר לגילגמש את סיפור המבול, ומנחה אותו כיצד יוכל להשיג חיי אלמוות גם הוא. בהתאם להנחיותיו, גילגמש מוצא את הצמח אשר אכילתו תאפשר לו לחיות לנצח, אבל הוא נגנב ממנו על ידי נחש בטרם הוא מספיק לאכול ממנו, והוא נאלץ להשלים עם גורלו כבן-תמותה, וחוזר לעירו ארך. האפוס מסתיים בתיאור מותו של גילגמש.
לוחות החימר

בלוח הראשון ב"עלילות גילגמש" מפנה אותנו המספר אל תיבת הלוחות העשויה נחושת עם טבעת ארד, שבתוכה טמן גילגמש את הלוחות המספרים את עלילותיו, למען הדורות הבאים. התיבה היא 'מגילת היסוד' שנטמנה באבן הפינה של חומת העיר ארך, החומה הגדולה שאותה בנה גילגמש.
לאחר שנגנב כ-30 שנה קודם לכן, הוחזר בספטמבר 2021 לוח חימר בן כ-3,500 שנה, שעליו נחרט קטע מעלילות גילגמש, מארצות הברית לעיראק. שר התרבות של עיראק, חסן נאזים, קיבל את הלוח במהלך טקס שנערך בוושינגטון.
הספור בתרגום עברי

על פי ש. שפרה, שתרגמה את האפוס של גלגמש, מדובר בסיפור קומי-אירוני על גיבור שמחפש נעורים וחיי נצח אך מאבד אותם לטובת הנחש.
הסיפור תורגם לעברית על ידי שאול טשרניחובסקי ויצא לאור בהוצאת הצפירה בוורשה.
ראו גם

שומרים
מיתולוגיה מסופוטמית
לקריאה נוספת

ניצה אברבנאל, גילגמש - גיבור מיתולוגי בתרבות משתנה, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2001
ש. שפרה, יעקב קליין, בימים הרחוקים ההם, אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, הוצאת עם עובד, 1996
ש. שפרה, עלילות גלגמש: סיפור הידידות... בין גלגמש המלך וידידו אנכידו...,איור: מנשה קדישמן, בלהה קדישמן, הוצאת עם עובד, תש"ס, 2000
תרגומו של שאול טשרניחובסקי לקריאה מלאה בפרויקט בן יהודה https://benyehuda.org/read/8062
הערות שוליים

↑  Barry B. Powell, Classical Myth, 7th ed, Boston: Pearson, 2012, עמ' 339, ISBN 978-0-205-17607-6
↑  לוח ועליו קטע מעלילות גילגמש הוחזר לעיראק, באתר ynet, 24 בספטמבר 2021
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מלכי שומר
| הקודם: דומוזיד "הדיג" | שושלת ארך 1 מאה 27 לפנה"ס | הבא: אורלוגל |

| מסופוטמיה |
| --- | --- | --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה | ממלכות בתקופת הברונזה |  |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה •  דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |  |
| אכד | אכד • מארי • גותים |  |
| אמורים | אמר • תותול • איסין • ארך • לרסה • בבל • כיש • מרי • תרקה • ימחֿד • אכלתום |  |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |  |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |  |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |  |
| נושאים מרכזיים | נושאים מרכזיים |  |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |  |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |  |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |  |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |  |
| המיתולוגיה המסופוטמית |
| --- | --- | --- |
| הפנתאון השומרי והאכדי | אבזו – אפסו (אנ') • אוּתוּ – שַמַש (אנ') • איננה – אשתר • אנו • אנכי – אאה • אנליל • אשור • מרדוך • נינגל (אנ') – נִכַּל • נינורתה • נינחורסג – בלת־אילי • נינליל • נינקאסי • נינתינוגה (אנ') • נרגל • ננה – סין • שלמנו • תיאמת • דומוזיד – דואוזו (תמוז) |  |
| יצירות ספרותיות חשובות | אנומה אליש • הוראות שורופק • עלילות גילגמש |  |
| יצורים מיתולוגיים | אנזו (מפלצת) • חומבבה • למסו • פזוזו • פר השמיים (אנ') |  |
| גיבורים | אותנפישתים • אנכידו • גילגמש • זיאוסודרה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453513605171  PLWABN: 9811515436405606  BnF: cb11931534d (data)  GND: 118539302  ISNI: 0000 0000 9453 5057  LCCN: nb2014011789  NKC: ola2002111049  RERO: 02-A010089045  SUDOC: 027227596  ULAN: 500404152  VIAF: 173308940   WorldCat (עם VIAF): 173308940 
חותם המתוארך לסביבות המאה ה-27 לפנה"ס. בחותם נראה גילגמש והשור המיתולוגי בין שני אריות, אחד האריות נושך אותו בכתף. מכל צד של קבוצה זו מופיע אנכידו וגיבור-צייד, עם זקן ארוך וכיסוי ראש בסגנון קיש, חמוש בפגיון. מתחת לטקסט, ארבעה רצים עם זקן ושיער ארוך מהווים צלב קרס אנושי. הם חמושים בפגיון ותופסים רגליים זה של זה.
בנייה חופשית מעורבת

זווית ישרה ומחוגה, סמל הבנייה החופשית
בנייה חופשית מעורבת (באנגלית: Co-Freemasonry) היא זרם בבנייה החופשית המקבל לשורותיו נשים וגברים כאחד.
הבנייה החופשית המעורבת החלה בצרפת באמצע המאה ה-19 עם יצירת Le Droit Humain (מסדר זכות האדם), והפכה לתנועה בינלאומית. רוב לשכות הבונים החופשיים אינן מקבלות נשים, ואינן מקבלות באופן רשמי את הבנייה החופשית המעורבת ומחזיקות אותה כ-"בלתי רגילה" או חשאית (clandestine).