stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריפה (רובע)
אתרים בעלי חשיבות

בתקופת האימפריה הרומית פעל ברובע הקירקוס מקסימוס ששימש למרוצי מרכבות. כמו כן היו ברובע מקדש הרקולס (המכונה כיום, בטעות, מקדש וסטה) ומקדש פורטונוס, שהיה מוקדש לאל הנהר הרומאי.
כיום ממוקמת ברובע, בסמוך למקדשים כנסיית סנטה מריה אין קוסמדין ובה פה האמת - אחד מסמלי העיר רומא.
ברובע נמצא שער יאנוס המוקדשת לאל הרומאי יאנוס לה ארבעה פתחים, וכן כנסיית סן ג'ורג'יו אל ולאברו וכנסיית סנטה סבינה.
רוצח שכיר - מדריך שימושי לקבלן עצמאי

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  רקס פראל
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  עיון 
 נושא:  How-to 
 הוצאה
 הוצאה:  Paladin Press 
 הוצאה בשפת המקור:  פאלאדין
 תאריך הוצאה:  1983
 מספר עמודים:  130 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  לא תורגם לעברית
 
רוצח שכיר -  מדריך שימושי לקבלן עצמאי הוא ספר שיצא לאור בארצות הברית ב-1983 ושימש השראה למעשי רצח.
על הספר והוצאתו לאור

הספר שנקרא במקור: Hit Man: A Technical Manual for Independent Contractors נכתב בפסבדונים של סופרת בשם רקס פראל ויצא לאור בשנת 1983 על ידי פאלאדין – הוצאה לאור המתמחה בין היתר בכתיבת ספרי הדרכה מעוררי מחלוקת בנושאים כמו הכנת חמרי נפץ, קניבליזם, התאבדויות, ושימוש בכלי נשק.

בגרסתו הראשונה נכתב הספר כרומן המתאר עלילה הקשורה במתנקש שנשלח לרצוח עקרת בית בפלורידה, ודרך פעולתו. מאוחר יותר שונתה המסגרת והותאמה למדריכים דומים שיצאו במסגרת ספרי ההדרכה של פאלאדין, כך שהתפרשה כמדריך שימושי לרוצח שכיר בתחילת דרכו. הספר כלל הנחיות מפורטות כמו: איך לאסוף מודיעין, איזה כלי נשק לבחור, בחירת דרכי מילוט, איך לאסוף את התשלום ודרכים להעלמת הגופה. הספר הספיק להימכר ב-13,000 עותקים עד להפסקת הפצתו במהלך תביעה משפטית שהועלתה בהקשר לפרסומו.
התביעה

בשנת 1993 התרחש במדינת מרילנד שבארצות הברית רצח משולש של מילרד הורן, בנה והמטפלת שלו. הרוצח, ג'יימס פרי, בעל הרשעות פליליות בתחום האלימות, נלכד ונדון למוות. חקירתו הביאה לגילוי מי ששכר אותו - לורנס הורן, שביקש לקבל כספי פוליסת ביטוח חיים מחברת הביטוח שביטחה את מילרד הורן. במהלך המשפט התברר כי הרוצח רכש את מיומנותו באמצעות הספר של פאלאדין. משפחות הקרבנות תבעו את ההוצאה לאור בטענה שהספר שהוציאה עודד את הרוצח פרי, ויש לה אחריות לרצח המשולש. הפרופ' דוד סמולה שהעיד מטעם התביעה טען כי הוצאת פאלאדין "פדתה צ'קים מרוצחים בלי לדעת מי מקוראיה רוצח פוטנציאלי ומי סתם פנטזיונר".
 
משפט זה העלה לראשונה אל הדיון את שאלת חופש הביטוי של המו"ל המוגנת על ידי התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, ועל כך התבססה ההגנה, שטענה עוד כי אין הבדל בין פרסום הספר לבין סדרת טלוויזיה בנושא אלימות, סרט אימה או ספר אלים.
בערכאה נמוכה הפסידו המשפחות, עקב הטיעון שהספר לא אומר "בצע רצח עכשיו!" אלא אומר "אם אתה רוצה להיות רוצח שכיר זה מה שעליך לעשות", וכן בגלל הטיעון שהספר אף אינו מסית לאלימות. המשפחות ערערו וזכו בערעור. בין היתר נקבע בפסק הדין כי "לא ניתן להתייחס לספר כתאורטי...פאלאדין סייעה ואף פעלה תוך דרגה מסוימת של כוונה... על פי כל חוק סייעה לביצוע פשע באמצעות ביטויים." ערעור נוסף הוגש לבית המשפט העליון, ותוך כדי הדיון, בחודש מאי 1999, החליטה חברת הביטוח של פאלאדין להתפשר עם המשפחות והסכימה לשלם פיצויים של מיליוני דולרים. כמו כן הסכימה להשמיד 700 עותקים של הספר שנותרו ברשותה, ולוותר על כל הזכויות הקשורות לספר.
ניצחונן של המשפחות לא הושלם, שכן לא הצליחו למנוע את המשך הפצתו של הספר. לאחר ביצוע הסכם הפשרה הועלתה גרסה מלאה של הספר באתרי אינטרנט שונים וככל הנראה נמצאת שם גם היום.
ראו גם

רוצח שכיר
שטייר SSG 04

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  SSG 04 פחמן ו-SSG 08
 תכנון:  שטייר, 2004
 מדינה מייצרת:  אוסטריה אוסטריה
 יצרן:  שטייר 
 מחיר ליחידה:  1900$
 מידע טכני
 קליבר:  7.62x51 מ"מ נאט"ו 0.300 וינצ'סטר
 פעולה:  בריחי
 הזנה:  מחסנית בת 10 כדורים
 כוונות:  משתנה
 אורך כולל:  1080–1170 מ"מ
 אורך קנה:  510 מ"מ 600 מ"מ
 משקל ריק:  4.7 ק"ג
 קצב אש:  בודדות
 מהירות לוע:  תלוי בתחמושת
 טווח אפקטיבי:  800 מטר (בקליבר 0.308) 800–1200 מטר (בקליבר 0.300)
 דיוק:  0.5 דקת קשת
 
רובה SSG 04 (קיצור של Scharfschützengewehr 2004) של שטייר מאנליכר הוא רובה צלפים בריחי המיוצר על ידי Steyr Mannlicher. הרובה נועד לשמש כמחליף זול ובסיסי (entry level) לשטייר SSG 69 (שאינו מיוצר יותר). לצידו מייצרת החברה את השטייר SSG 08 היקר יותר, שנועד ליחידות תובעניות יותר.
ה-SSG 04 הוא רובה בריחי המיוצר בקליבר 0.308 וינצ'סטר (7.62x51 מ"מ נאט"ו) המשמש את רוב צבאות נאט"ו ובקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום בעל טווח ירי ארוך יותר. ה-SSG 04 הוא רובה מדויק מאוד, ועם תחמושת 7.62x51 מ"מ נאט"ו ברמת Match Grade הוא מקבץ כחצי דקת קשת (0.5 MOA). עם תחמושת M80 רגילה הדיוק יורד ל-1 דקת קשת.
הערות שוליים

↑  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רב מתנה

| --- | --- |
 מקום פעילות:  בבל
 תקופת הפעילות:  שני אמוראים
 רבותיו:  רב ושמואל.
 
רב מַתְנָה היה אמורא מהדור השני לחכמי בבל, תלמיד מובהק של שמואל.
שמואל סמך מאוד על חכמתו, ובהזדמנות מסוימת אמר לו: אל תשב על מקומך, עד שתפרש לי שמועה זו! כאשר רב מתנה התנגד לדבריו, הוא התחשב בו הוא קיבל גם הרבה תורה מרב, ומזכיר גם מתורתם של אבא בר אבא ולוי.
רב יהודה היה תלמיד זקן יותר של שמואל, ולכן רב מתנה היה כנוע אליו והעריכו.
בניו

בנו רבה היה ידוע כחריף. במסכת הוריות נידונים רבי זירא לעומת רבה בר רב מתנה, אשר מציגים היבטים שונים של עוקר הרים: ”איבעיא להו: רבי זירא ורבה בר רב מתנה: הי מנייהו עדיף, רבי זירא חריף ומקשה ורבה בר רב מתנה מתון ומסיק – מאי? תיקו.” בנים אחרים שלו ככל הנראה הם רב טובי בר רב מתנה, תלמידו של רב יוסף ועוד אמוראים רבים המוזכרים בתלמוד "בר רב מתנה".
ריפ סיטי רמיקס

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  2023 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אולם ביתי:  צ'יילס סנטר
 מיקום:  פורטלנד, אורגון, ארצות הברית
 ליגה:  ליגת הפיתוח של ה-NBA 
 בעלים:  פורטלנד טרייל בלייזרס 
 מאמן:  ג'ים מורן
 צבעי תלבושת:       אדום,      קרם,      שחור
 www.ripcityremix.com
 
ריפ סיטי רמיקס (באנגלית: Rip City Remix) היא קבוצת כדורסל אמריקאית מצפון פורטלנד, אורגון, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA ומסונפת לפורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA. הקבוצה צפויה לשחק לראשונה בעונת 2023/24.
היסטוריה

ב-26 באפריל 2023 הודיעה פורטלנד טרייל בלייזרס, אחת משתי קבוצות ה-NBA ללא קבוצת מילואים בליגת הפיתוח (יחד עם פיניקס סאנס), שתשיק קבוצה בליגה לעונת 2023/24. ב-15 ביוני מונה ג'ים מורן למאמן הקבוצה הראשון. ב-26 ביוני נחשפו הלוגו ושם הקבוצה, ריפ סיטי רמיקס. השם ריפ סיטי (Rip City) הוא כינוי לעיר פורטלנד שנטבע על ידי שדרנה של פורטלנד טרייל בלייזרס בעונתה הראשונה, 1970/1971, לאחר סל של ג'ים בארנט מול הלוס אנג'לס לייקרס. השם רמיקס מתייחס לגיוון של העיר, בהיותה של פורטלנד עיר בעלת מיעוטים אפרו-אמריקאים, היספנים, אסייתים ומוסלמים.
הערות שוליים

↑  "Portland Trail Blazers Launch NBA G League Team to Play at Chiles Center on the University of Portland Campus" (הודעה לעיתונות). NBA Media Ventures, LLC. 26 באפריל 2023. נבדק ב-30 באפריל 2023. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  ווג'נרובסקי, אדריאן (26 באפריל 2023). "Portland Trail Blazers Get G League Team for 2023–24". ESPN. ארכיון מ-26 באפריל 2023. נבדק ב-26 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אורם, ביל (26 באפריל 2023). "Portland Trail Blazers Launch G League Team That Will Play at Chiles Center Starting Next Season". האורגוניאן. ארכיון מ-26 באפריל 2023. נבדק ב-26 באפריל 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jim Moran Named Head Coach Of Portland G League Team". NBA. 15 ביוני 2023. ארכיון מ-19 ביוני 2023. נבדק ב-18 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Portland Trail Blazers Announce Rip City Remix as Official Team Name of G League Affiliate, פורטלנד טרייל בלייזרס, ‏26 ביוני 2023 (באנגלית)
↑  קולי, ג'ארד (26 ביוני 2023). "Rip City Remix: Blazers unveil G League affiliate name, logo and color scheme". KGW. ארכיון מ-26 ביוני 2023. נבדק ב-26 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
| האזור המזרחי | האזור המזרחי | האזור המזרחי | האזור המערבי | האזור המערבי | האזור המערבי |
| אוסיאולה מג'יק | דלאוור בלו קואוטס | מוטור סיטי קרוז | אוסטין ספרס | ממפיס האסל | סן דייגו קליפרס |
| אינדיאנה מאד אנטס | וינדי סיטי בולס | מיין סלטיקס | אוקלהומה סיטי בלו | סאות' ביי לייקרס | סנטה קרוז ווריורס |
| ברמינגהאם סקוואדרון | ויסקונסין הרד | קולג' פארק סקייהוקס | איווה וולבס | סו פולס סקייפורס | קפיטנס דה סיודד דה מקסיקו |
| גרינסבורו סווארם | וסטצ'סטר ניקס | קליבלנד צ'ארג' | ואלי סאנס | סולט לייק סיטי סטארס | ריו גראנדה ואלי וייפרס |
| גרנד ראפידס גולד | לונג איילנד נטס | קפיטל סיטי גו-גו | טקסס לג'נדס | סטוקטון קינגס | ריפ סיטי רמיקס |
| גרנד ראפידס גולד | לונג איילנד נטס | ראפטורס 905 | טקסס לג'נדס | סטוקטון קינגס | ריפ סיטי רמיקס |
שטייר M

שטייר M   היא סדרת אקדחים מתוצרת חברת הנשק האוסטרית שטייר מנליכר. האקדח  הוא בעל מנגנון פעולה חצי אוטומטי המופעל על ידי גז. פיתוחו של האקדח התחיל בשנות ה-90 של המאה ה-20 ונגמר בשנת 1999. דגם ראשון שהוצג היה שטייר M9, היורה תחמושת 9 מ"מ פרבלום. בנוסף לקליבר 9 מ"מ אקדח פותח לתחמושת 40S&W שטייר M40 ולתחמושת  9X22 מ"מ או .357 SIG שטייר M357. זמן קצר לאחר מכן יוצרו דגמים קומפקטיים לאקדחים M9 ו-S9 - M40 ו-S40 .
שטייר M 9
נתונים טכניים

| דגם | כדור | אורך כללי | גובה | רוחב | אורך קנה | משקל(לא טעון) | מס כדורים במחסנית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M9 | 9x19מ"מ | 176 מ"מ | 136 מ"מ | 30 מ"מ | 101 מ"מ | 747 גרם | 10, 14, 15 |
| M40 | .40 S&W | 176 מ"מ | 136 מ"מ | 30 מ"מ | 101 מ"מ | 767 גרם | 10, 12 |
| M9-A1 | 9x19מ"מ | 176 מ"מ | 136 מ"מ | 30 מ"מ | 102 מ"מ | 851 גרם | 10, 14, 15 |
| M40-A1 | .40 S&W | 176 מ"מ | 136 מ"מ | 30 מ"מ | 102 מ"מ | 851 גרם | 10, 12 |
| S9 | 9x19מ"מ | 168 מ"מ | 117 מ"מ | 30 מ"מ | 91 מ"מ | 725 גרם | 10, 14, 15 |
| S40 | .40 S&W | 168 מ"מ | 117 מ"מ | 30 מ"מ | 91 מ"מ | 725 גרם | 10, 12 |
| S9-A1 | 9x19מ"מ | 166.5 מ"מ | 123 מ"מ | 30 מ"מ | 92 מ"מ | 739 גרם | 10, 14, 15 |
| S40-A1 | .40 S&W | 170 מ"מ | 123 מ"מ | 30 מ"מ | 92 מ"מ | 753 גרם | 10, 12 |
שברולט 6500

| --- | --- |

שברולט 6500
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Chevrolet Brasil 6500
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  1958–1964
 הרכבה:  ברזיל ברזיל
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  משאית אוטובוס
 אורך:  7,001 מ"מ (מתייחס לדגם המשאית)
 רוחב:  2,440 מ"מ (מתייחס לדגם המשאית)
 גובה:  2,003 מ"מ (מתייחס לדגם המשאית)
 משקל:  3,638 ק"ג (1,638 ק"ג (ריק) + 2,000 ק"ג מטען) (מתייחס לדגם המשאית)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 4,278 סמ"ק המפיק 142 כ"ס (מנוע שברולט - סוג 261)
 הילוכים:  תמסורת ידנית -4 מהירויות (משנת 1960 - תמסורת מסוג "Clark")
שברולט 6500 (באנגלית: 6500 Chevrolet) הוא רכב בתצורות משאית קלה ואוטובוס אשר יוצר על ידי חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בברזיל בין השנים 1958–1964.
דגם ה"שברולט 6500" היה הדגם הראשון (במקביל לדגם הטנדר שברולט 3100) שבנתה חברת שברולט בברזיל מתוך כ-30 דגמים שבנתה והרכיבה בברזיל.
תצורות

משאית
אוטובוס
תמונות

אוטובוס "שברולט 6500" שנת 1958
משאית "שברולט 6500"
משאית "שברולט 6500" שנת 1962
משאית "שברולט 6500"
ראו גם

שברולט 3100
לקריאה נוספת

שברולט 6500 - מידע ותמונות (onibusbrasil.com/modelos/chassi/Chevrolet Brasil 6500)
הערות שוליים

↑  שברולט 6500 uship.com/shipment/Chevrolet-6500-2-ton-stakebed-truck
↑  שברולט 6500 ברזיל trucksplanet.com/catalog/model
↑  דגמי שברולט בברזיל lexicarbrasil.com.br/chevrolet
רב נחמן בר יצחק

ערך זה עוסק באמורא רב נחמן בר יצחק. אם התכוונתם לחכמים אחרים בשם זה, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  280 
 פטירה:  356 (בגיל 76 בערך) 
 תקופת הפעילות:  רביעי וחמישי לאמוראי בבל
 השתייכות:  ראש ישיבת פומבדיתא
 רבותיו:  רב נחמן בר יעקב, רב חסדא, רבא, רב חייא בר אבין
 תלמידיו:  רבינא וחבריו
 בני דורו:  רב פפא, רב הונא בריה דרב יהושע
 
רב נחמן בר יצחק היה אמורא בבלי, בדור הרביעי והחמישי. היה תלמידו המובהק של רבא ונטל חלק חשוב בסידור ועריכת התלמוד הבבלי. בקיאותו במקראות הייתה שם דבר, ומכוחה יישב סוגיות רבות המסתמכות על מדרש הכתובים. שימש במשרת ראש כלה, ולאחר פטירתו של רבא עמד בראשות ישיבת פומבדיתא משנת ד'קי"ג (353) עד לפטירתו בשנת ד'קי"ז (356).
רבותיו, חבריו ותלמידיו

רב נחמן בר יצחק למד אצל חשובי האמוראים של הדורות שלפניו: הוא חי כבר בזמנו של רב יוסף, ונראה שלמד אצלו. למד אצל רב נחמן בר יעקב, רב חסדא ובעיקר אצל רבא.
חבריו היו אמוראי הדור החמישי מבית מדרשו של רבא: רב פפא, רב הונא בריה דרב יהושע וחבריהם. רב אחא בר יוסף היה דודו. על חבריו נמנה גם רב אדא בר אבא, על כך מסופר, כי מנהגו של רב נחמן בר יצחק היה שמדי יום לפני שנכנס לדרשה היומית הוא סיכם את יסודות הסוגיא עם רב אדא, וכך הייתה הסוגיא ברורה לו ונכנס לדרשה. באותו יום שנפטר רב אדא, עיכבו אותו רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע שלא היו במעמד סיום המסכת שערך רבא למסכת, ושאלו אותו כיצד למד רבא הלכות מסוימות בהלכות מעשר בהמה. רב אדא אמר להם את תורתו של רבא, ובינתיים חיכה רב נחמן בר יצחק לרב אדא שיבוא ללמוד עמו ולסכם את יסודות הסוגיא, וכבר הגיע זמן הדרשה אך רב נחמן בר יצחק התעכב כי חיכה לרב אדא שיכין עמו את השיעור. שאלו תלמידיו את רב נחמן: מאוחר כבר, מדוע מחכה רבינו? השיב רב נחמן בר יצחק: מחכה אני שתבוא לכאן מיטתו של רב אדא בר אבא שנפטר. מיד יצא הקול שנפטר רב אדא.
תלמידיו היו אמוראי הדור השישי, רבינא וחבריו.
אישיותו דבריו ופועלו

סידור התלמוד שכלל הרחבת הסוגיות הקדומות ועריכתן, נעשה בחלקו הגדול על ידי רב נחמן בר יצחק. כך העיד על עצמו: "אנא לא חכימאה אנא ולא חוזאה אנא ולא יחידאה אנא; גמרנא וסדרנא אנא" (מארמית: "אינני חכם, אינני נביא ואינני יחידי; לומד ומסדר (סוגיות) אני"). אכן, בכעשרה מקומות שונים ברחבי התלמוד הבבלי חותם רב נחמן ב"י את הסוגיה בעזרת סימן המוצע לזיכרון הסוגיה ושמות החכמים הדנים בה. בכעשרה מקומות אחרים מיישב רב נחמן תמיהות המתעוררות על מדרש הפסוקים, בעזרת הקביעה שהדרשה נובעת מצורת כתיבת הפסוק, אף שקריאתו היא שונה (קרי וכתיב).
בתלמוד מסופר, כי החוזים בכוכבים חזו לאמו של רב נחמן בעודו תינוק, כי הוא עתיד להיות גנב. אמו ציוותה עליו להקפיד לכסות את ראשו, כדי שתהיה עליו יראת שמים. באחד הימים, כאשר נפלה כיפתו ארצה, התעורר בו יצר הגנבה, והוא מיהר לטפס על עץ דקל שראה ולקצוץ בשיניו אשכול של תמרים. מעשה זה הוא אחת הסיבות לכך שיהודים דתיים מקפידים ללכת בכיסוי ראש.
סבר שמידת הגאווה פסולה, ובניגוד לסוברים ששיעור קטן של גאווה נצרך, רב נחמן בר יצחק אמר שאסור שתהיה באדם גאווה כלל, ובלשונו: לא מינה ולא מקצתה.
רחבת משמר הסוסים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית, place-of-arms 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°30′17″N 0°07′42″W﻿ / ﻿51.5047°N 0.1283°W﻿ / 51.5047; -0.1283
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסרחבת משמר הסוסים(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסרחבת משמר הסוסים(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטירחבת משמר הסוסים(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטירחבת משמר הסוסים
 
רחבת משמר הסוסים, ברקע בניין משמר הסוסים ומאחוריו לונדון איי
אצטדיון כדורעף החופים שהוקם ברחבת משמר הסוסים עבור המשחקים האולימפיים בשנת 2012
רחבת משמר הסוסים (באנגלית: Horse Guards Parade) היא רחבת מצעדים בווייטהול ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה.
היסטוריה

הרחבה הייתה אזור התחרויות של ארמון וייטהול שבו נהגו האבירים להילחם זה בזה בקרבות ראווה, בתקופת שלטונו של הנרי השמיני.
הרחבה שימשה למצעדים ולתהלוכות החל מהמאה ה-17. מדי שנה בחודש יוני נערך בה טקס נשיאת הדגלים המסמל את יום ההולדת הרשמי של המלך או המלכה. החל מאמצע המאה ה-20 שימשה הרחבה חנייה לעובדי הממשלה הבריטית אולם נוהג זה הופסק בשנות ה-90.
הרחבה מוקפת בניינים משלושת צידיה ופונה מערבה לדרך משמר הסוסים ולפארק סנט ג'יימס. בצידה הצפוני נמצא בניין האדמירליות הישן, מצודת האדמירליות, ממזרח לרחבה בניין משמר הסוסים (בעבר מפקדת הצבא הבריטי), ובצידה הדרומי של הרחבה נמצא הקיר האחורי של רחוב דאונינג מס' 10 - ביתו של ראש ממשלת בריטניה.
ברחבה מספר אנדרטאות, בהן: פסלי הורשיו קיצ'נר, פרדריק רוברטס, גרנט ג'וזף וולסלי, תותח טורקי שניצוק בשנת 1524 ונתפס במצרים בשנת 1801, ואנדרטת קדיז - דרקון סיני המסמל את הניצחון בהסרת המצור על קדיס שבספרד בשנת 1812.
במהלך אולימפיאדת לונדון, שנערכה בשנת 2012, נבנה באתר זה אצטדיון זמני, שאירח את תחרויות כדורעף החופים, בתכולה של 15,000 מקומות ישיבה. התכולה הגדולה בכל הזמנים עבור אצטדיון כדורעף חופים במשחקים האולימפיים.
קרב חרבת מחאז

מצפה
רמון
מצפה
רמון
קרב חרבת מחאז או קרבות חרבת מחאז (בעברית: חורבת מאחז) במלחמת העצמאות, היה שורת קרבות אשר נערכו בתאריכים 7–8 בספטמבר ועד 6 באוקטובר 1948, בין כוחות הגדוד הראשון של חטיבת יפתח, לבין הצבא המצרי, מתנדבי האחים המוסלמים וערביי הר חברון. מוקד הקרבות הייתה חירבת מחאז (כשני ק"מ מזרחה למחלף מאחז של ימינו), והקרבות עליה החלו ב-29 בספטמבר. בקרבות אלה אבטחו לוחמי 'יפתח' את מנחת 'אבק 1' (כארבעה ק"מ מדרום לרוחמה, מעט מערבה לכביש 334), אשר אפשר את הפעלת מבצע אבק להחלפה מוטסת של חטיבת הנגב המותשת בחטיבת יפתח ובהטסת אספקה לנגב.
רקע

בקרבות עשרת הימים נכשל צה"ל בניסיונותיו לפרוץ לנגב שנשאר מנותק. כיוון שכך, היה צורך במבצע לוגיסטי רחב היקף כדי להעביר אספקה אל הנגב. חלק גדול מאותה אספקה הועבר במטוסי תובלה במסגרת מבצע אבק.
דרומית לקיבוץ רוחמה הוכשר מנחת לנחיתת מטוסים אלה. במבצע הוטסו צפונה חיילי חטיבת הנגב לשם התארגנות מחדש, ולנגב הוטסה אספקה: תחמושת, מזון, דלק ועוד. בנוסף, לוחמי חטיבת 'יפתח' חדרו לנגב בלילה בין קווי המצרים. בתקופה הראשונה להפעלתו, אבטחת המנחת התנהלה באמצעות סיורים.
המצרים ראו בפעולות אלה הפרת תנאי ההפוגה והתכוונו לשבש את המבצע. בתחילת ספטמבר, הבחין צה"ל בהכנות מצריות לתפיסת עמדות מצפון וממזרח למנחת 'אבק', והתחלה של עבודות חפירה באותן עמדות. תפיסת אותן עמדות הייתה מאפשרת למצרים להפגיז את מנחת 'אבק'. משימתם הראשונה של לוחמי 'יפתח', עם הגעתם לנגב, הייתה להגן על המנחת כדי שהמבצע יוכל להימשך. כיוון שכך, עלה הצורך למנוע מן המצרים התבססות באותן עמדות.
שדה הקרב

האזור שמצפון מזרח לרוחמה הוא מישורי בעיקרו, בגובה של כ-150 מטרים מעל פני הים, משובץ בגבעות נמוכות, שגובהן כ-200 מטרים מעל פני הים, וביניהן ערוצים. השטח, אדמת לס שבאותם ימים הייתה חשופה מצמחייה ברובה, הולך ועולה במתינות ממערב למזרח. רוב האזור, פרט לחלק מן הערוצים, עביר לרכב. חרבת מחאז היא גבעה השולטת על סביבתה, המתמשכת מצפון מזרח לדרום מערב. גובהה של חרבת מחאז כ-240 מטרים מעל פני הים, ולה שתי כיפות, שקוטרן כ-100 מטרים כל אחת, וביניהן אוכף. במדרון הפונה כלפי צפון ישנו קמרון המסתיר מעיני היושבים על הגבעה את הנמצא מעבר לה במורד שבכיוון זה.
קרבות חרבת מחאז > קרבות מקדימים

בהוראת מפקד חזית הדרום (אלוף פיקוד דרום במושגי ימינו) יגאל אלון, תפסו לוחמי יפתח שורת תילים שבהם החלו המצרים להתחפר. בליל 8-7 בספטמבר 1948 נתפסו תל קוניטרה (תל קשת) מצפון לשדה התעופה, תל נג'ילה (כיום תל נגילה) ממזרח ותל מולֵיחה (מילחה) מדרום מזרח. המצרים, מצדם, ראו בתפיסת תילים אלה איום על דרך מג'דל-פאלוג'ה-בית ג'יברין (כביש 35 בימינו). כבר ביום המחרת הפגיזו המצרים את תל קוניטרה, וניסיון התקפה רגלית נהדף לאחר זמן קצר. ב-10 לחודש התחדשו ההפגזות וההתקפות, אשר נהדפו שוב.
ב-16 בספטמבר 1948 תפסו כוחות חטיבת יפתח את תל חסי ממערב לתל קוניטרה.
קרבות חרבת מחאז > הקרבות בחרבת מחאז

ההחלטה לתפוס גם את חרבת מחאז נפלה לאחר שהערבים ערכו מספר ניסיונות למקש את הדרך בה נעו כוחות צה"ל באזור התילים שנתפסו (בערך נתיבו של כביש 6 דרום בימינו). לפיכך, ב-29 בספטמבר 1948 כבשה מחלקה של הגדוד הראשון של 'יפתח', לאחר קרב קצר, את הכפר הקטן חרבת מחאז הנמצא על גבעה ממזרח לקו התילים. בעת שהמחלקה התבססה במשלט הכבוש, היא הוטרדה באש מנשק קל, וזו נמשכה גם למחרת בשעות הבוקר.
קרבות חרבת מחאז > הקרבות בחרבת מחאז > קרבות ראשונים על המשלט

בבוקר 30 בספטמבר 1948 תקפו את חרבת מחאז כוחות מקומיים שפוזרו באש המגינים. אחר הצהרים, בשעה 17:45, תקף את המשלט כוח מצרי, בפיקודו של רס"ן גמאל עבד אל נאצר. הכוח כלל שתי מחלקות חי"ר, אשר תקפו ממזרח, וכן שישה זחל"מים ושתי שריוניות, אשר תקפו באיגוף מצפון. כל אלה נהנו מחיפוי הפגזת מרגמות כבדות. עד 18:15 הצליחו המצרים לכבוש את המשלט, והמגנים נסוגו. המצרים, שלא ניהלו מרדף אחרי הנסוגים, העבירו את המשלט לידי כוחות מקומיים ומתנדבים. לא ברור אם הכוח הערבי שהיה אמור לקבל את המקום אכן נאחז בו.
מפקד הגדוד, אסף שמחוני, הורה על התקפת נגד עוד באותו לילה, אך זו נדחתה בלילה אחד. המשימה הוטלה על פלוגה בפיקודו של יצחק חופי, שבחיפוי הפגזה משני תותחי 65 מ"מ, תקפה ב-1 באוקטובר בשעה 22:00, וכבשה את חרבת מחאז בשנית ללא התנגדות. הפעם הוצב במקום כוח גדול יותר: מחלקה מוגברת. כוח זה הדף התקפה של ערבים בלתי סדירים ביום המחרת. לכוח היו חמישה פצועים.
קרבות חרבת מחאז > הקרבות בחרבת מחאז > קרבות 4 ו-5 באוקטובר

ב-4 באוקטובר 1948 רוכזו כמה מאות לוחמים מקומיים, יחד עם פלוגה של כוח המתנדבים המצרי ומספר משוריינים. הערבים, בחיפוי מרגמות כבדות, התקדמו לעבר המשלט מצפון וממזרח, אך נהדפו. לעזרת לוחמי 'יפתח' עמדה גם פלגת תותחים אשר התמקמה באזור תל נג'ילה. שלושה מלוחמי 'יפתח' נהרגו ושלושה נפצעו.
למחרת, ב-5 באוקטובר 1948, החלו התקפות משעות הבוקר, זו הפעם בפיקודו של זכריה מוחי א-דין. למודיעין הצה"לי נודע מבעוד מועד על ההתקפה הממשמשת ובאה, ורוכז כוח להתקפת נגד במקרה הצורך. ב-06:30 החלה הפגזה מצרית של שתי מרגמות 120 מ"מ. ב-07:00 החלה גם התקפות רגליות. כן היפנו המצרים תגבורת לכוח התוקף, כולל שני ג'יפים, מספר מחלקות רגלים וחמישה זחל"מים. עד השעה 11:00 נערכו ארבע התקפות כאלה, אשר בוצעו על ידי כוח רגלי בגודל של כ-400 לוחמים מקומיים, בסיוע נושאות ברן מצריות, ובחיפוי ארטילרי של מרגמות ושל שמונה עד עשרה תותחים, וכולן נהדפו. ארבעה מלוחמי יפתח נפצעו. צה"ל, מצידו, ניסה לסייע למגנים. דרכי התחבורה המצריות הופגזו, ונערכה הפצצה של מטוסי חיל האוויר על ריכוזים מצריים. בינתיים, כיוון שהדפו את ההתקפות הקודמות, פחתה ערנותם של לוחמי 'יפתח'. בשעה 16:00 החלה התקפה מצרית נוספת, וקדמה לה הפגזה שיטתית של המשלט ממרגמות 120 מ"מ. להפגזה נוספה אש ממשוריינים וממקלעים. התוקפים עלו על המשלט תוך תיאום הדוק עם ההפגזה, אשר הועתקה קדימה עם התקדמות ההתקפה. נושאי ברן מצריים הצליחו לעלות על המשלט מצפון, ולנתק בין שני חלקיו. בהמשך, כוח רגלי הצליח לעלות על המשלט מצפון מזרח. המגנים נסוגו, ומפקד המחלקה במקום ביקש סיוע ארטילרי על המשלט אותו החזיק. כוח הזחל"מים שהוכן להתקפת נגד הוזעק אף הוא ויצא לדרך, אך הגיע למקום באיחור. כיוון שכך, הכוח חיפה על הנסיגה. עשרה פצועים חולצו, אך במקום נותרו שני הרוגים, שלושה פצועים ונשק. לאחר שכבשו את המשלט, בשעה 17:00, המצרים שוב העבירו את המשלט לידי כוחות מקומיים ומתנדבים.
המח"ט מולה כהן פקד על המג"ד אסף שמחוני לתקוף ולכבוש שוב את המשלט עוד באותו יום. הכוח כלל מחלקת זחל"מים וכיתת חי"ר בחיפוי חמישה תותחי 65 מ"מ, שתי מרגמות 81 מ"מ ומקלעי בזה. בשעה 19:00, לאחר 'ריכוך' מרוכז של שלוש דקות, הם השלימו את כיבוש חרבת מחאז בשלישית. הכיבוש בוצע ללא אבדות לצה"ל. חמשת החיילים שנותרו על התל בנסיגה האחרונה, שלושה הרוגים שני הפצועים שנותרו על התל בנסיגה האחרונה נמצאו מתים לצד שלושת גופות החיילים האחרים. בכולם נמצאו סימני התעללות.
קרבות חרבת מחאז > הקרבות בחרבת מחאז > קרבות 7 באוקטובר

לאחר כיבושו החוזר של המקום, שוב הוצבה בו מחלקה, וכוח הזחל"מים נערך בקרבת מקום, למקרה שיחודשו הקרבות. הגנת המשלט חוזקה, בין היתר באמצעות מוקשים. המצרים נערכו אף הם לחידוש הקרבות, חילצו כלים פגועים וריכזו כוחות, אשר כללו 15 משוריינים, שישה טנקים קלים, 28 נושאי ברן, וחי"ר מוסע במשאיות. לאלה צורפו גם לוחמים ערביים מקומיים. במשך כל אותה העת הפגיזו המצרים את המקום במרגמות, אולי כחיפוי לחילוץ הכלים.
ב-7 באוקטובר 1948 עם שחר סיירו מטוסים מצריים מעל המשלט, ואחר כך, הונחתה עליו הפגזה במשך כשעתיים, מתותחים 25 ליטראות וממרגמות 120 מ"מ. כיוון שהמצרים נעדרו תצפית אש מתאימה, ההפגזה לא הייתה יעילה. לאחר ההפגזה תקף מצפון כוח מצרי, אשר כלל כ-12 שריוניות, מרגמות שהתקדמו בעקבותיהן, שתי פלוגות רגלים ועוד ערבים בלתי סדירים. עד הצהרים, אלה תקפו את המשלט שלוש פעמים, ובכל הפעמים נהדפו. ב-10:30 חגו שלושה מטוסים מצריים מעל המשלט. שני מטוסי אוויה S-199 של חיל האוויר הוזעקו. אלה לא הצליחו ליצור מגע עם המטוסים המצריים, וכיוון שכך, תקפו ופגעו במטרות קרקעיות. בצהרים, המצרים ירו פצצות עשן ממרגמות 52 מ"מ, ובחסותן ניסו לבצע איגוף מצפון מערב. הודעה על כך נמסרה לכוח הזחל"מים, וזחל"ם שנשלח לסייע מצא עצמו באגפה של השיירה המצרית. הזחל"ם פגע במשוריין מצרי נושא תותח ובזחל"ם, והמשיך וירה על כלים מצריים נוספים. החי"ר המצרי נסוג ואחריו גם השריון.
משוריין מצרי אחר ניסה לבצע איגוף מערבי יותר, וזחל"ם אחר יצא לקראתו והשמיד אותו. בזאת נסתיימו ההתקפות הקרקעיות, והכוח המשוריין המצרי החל לסגת החל מהשעה 13:00. נסיגתם לוותה בתקיפות של חיל האוויר הישראלי, ובירי ארטילרי של צה"ל.
אחרית דבר

למרות הפסקת התקיפה הקרקעית, המשיכו המצרים בתקיפות אוויריות ובהפגזות ארטילריות, שנמשכו גם למחרת, על חרבת מחאז, תל נג'ילה, המנחת, קיבוץ גת ועוד. מטוסי חיל האוויר שהוזעקו, לא הצליחו ליצור עמם מגע. צה"ל הגיב בהפגזות ארטילריות.
בקרבות חרבת מחאז נהרגו 13 ונפצעו 30 מלוחמי חטיבת 'יפתח'. בעוד שבקרבות עשרת הימים היה לצה"ל יתרון בקרבות לילה, ולמצרים יתרון בקרבות יום, הרי שקרבות חרבת מחאז היו אחד המקרים הראשונים בהם צה"ל ניצח בקרב פתוח ביום.
תוצאות הקרב בחרבת מחאז אפשרו את המשך הפעלת המנחת ליד רוחמה ואת המשך ההכנות למבצע יואב. עם זאת, מספר ימים לפני מבצע 'יואב', נחנך מנחת חדש, ליד קיבוץ אורים - 'אבק 2'.
מפקדי שתיים מן ההתקפות המצריות, נאצר ומוחי א-דין, עלו בהמשך לצמרת ההנהגה המצרית. נאצר היה נשיא מצרים במשך כ-16 שנים, ומוחי א-דין היה סגן נשיא וראש ממשלה. כן היה מיועד להחליף את נאצר, בסיום מלחמת ששת הימים, עת נאצר הודיע על התפטרות, אך חזר בו.
הנצחה וייצוג בתרבות הישראלית

ב-1 ביולי 2008 נחנך החיבור בין כביש 6 לכביש 40 הנקרא לזכר קרב זה בשם "מחלף מאחז". לכנס הוזמנו לוחמים באותו קרב, והוסר הלוט מעל שלט המספר את סיפורו.
קרב חרבת מחאז משוחזר במדויק בספרו של יזהר סמילנסקי, "ימי צקלג" והוא רקע לספרו של פוצ'ו "אני פחדן אני".