stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוריא זראעתי
ביוגרפיה

הוא נולד בעיר בבולסאר (אנ') שבמחוז מאזנדראן באיראן. הוא למד הנדסת מכונות באוניברסיטת ברונל (אנ'). לאחר מכן הוא היה עורך מנחה וקריין ברשת מנוטו(אנ').
בשנת 2020 הוא הצטרף לערוץ "איראן אינטרנשיונל" כמגיש חדשות וכמנחה תוכניות.
בשנת 2023 ראיין את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
באפריל 2024, בעת שיצא מביתו בלונדון, הוא הותקף בדקירות סכין על ידי שלושה אלמונים. החשודים נמלטו מיד דרך נמל התעופה הית'רו אל מחוץ למדינה. הוא נפצע ופונה לקבלת טיפול רפואי בבית חולים.
לאחר התקיפה אמר כי התקיפה הייתה "יריית אזהרה" מצד ממשלת איראן כלפיו, וכי הוא העביר את מגוריו למקום בטוח יותר מאשר לונדון.
חיים אישיים

זראאתי נשוי. עד לתקיפתו ב-2023 הוא התגורר בלונדון.
הערות שוליים

↑  איראן שלחה מתנקשים לחסל מגיש שראיין את נתניהו? "מוזר שמאשימים אותנו", באתר ynet, 31 במרץ 2024
↑  "Pouria Zeraati: Three accused of TV presenter attack have left UK" (באנגלית בריטית). 2024-04-02. נבדק ב-2024-11-25.
↑  בריטניה: החשודים בניסיון רצח העיתונאי האיראני ברחו מהמדינה, באתר ynet, 3 באפריל 2024
↑  סוכנים איראנים בלונדון? תוקפיו של מתנגד המשטר "נמלטו מבריטניה בתוך שעות", באתר ynet, 3 באפריל 2024
↑  עיתונאי גולה ממוצא איראני הותקף בדקירות בלונדון, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2024
↑  Townsend, Mark; Parent, Deepa (2024-07-16). "Iranian TV presenter stabbed in London moves abroad for safety". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-11-25.
רוזריטה טוויל

| --- | --- |
טוויל רוקדת ב"תחרות הכישרונות" בתחרות מיס עולם 2008
טוויל רוקדת ב"תחרות הכישרונות" בתחרות מיס עולם 2008
 לידה:  1988 (בת 37 בערך) לבנון ביירות, לבנון
 מדינה:  לבנון 
 ידועה בשל:  מיס לבנון (2008)
 השכלה:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות 
 
רוזריטה טוויל (בערבית: روزاريتا طويل, תעתיק מדויק: רוזאריתא טויל; נולדה בשנת 1988) היא דוגמנית, מעצבת אופנה לבנונית ומלכת היופי של לבנון לשנת 2008.
ביוגרפיה

רוזריטה טוויל, לבנונית נוצרייה, נולדה בשנת 1988 בביירות וגדלה בעיירה הנוצרית ג'זין שבדרום לבנון.
טוויל היא סטודנטית למנהל עסקים באוניברסיטה האמריקנית בביירות, היא חובבת שחייה, קריאה וטיולים. לפני התמודדותה בתחרות היופי "מיס לבנון", עסקה טוויל בדוגמנות. היא הצטלמה לקטלוגים רבים בלבנון, ביניהם לקטלוג של איב סאן לורן, והופיעה במגזינים ועיתוני האופנה הבולטים ביותר בלבנון ובמדינות ערב רבות. כדוגמנית מסלול, השתתפה במספר תצוגות אופנה שהחשובה שבהן היא של מעצב האופנה הלבנוני פאדי נחלה.
טוויל התמודדה בתחרות היופי של לבנון, "מיס לבנון", אשר שודרה בשני חלקים בערוץ הלבנוני הפופולרי LBC. טוויל הגיעה לשלב המועמדות הסופיות ובשלב הגמר, שנערך ב-11 ביולי 2008, זכתה בכתר והוכרזה כמלכת היופי של לבנון לשנת 2008. לאחר זכייתה בתחרות, הופצו ברשת האינטרנט תמונותיה של טוויל כשהיא מצולמת בביקיני וכן בעירום חלקי. מאוחר יותר התברר כי האחראי להפצת התמונות הוא בן זוגה לשעבר של הדוגמנית אשר רצה לנקום בה על שנפרדה ממנו היות שזה ניהל מערכת יחסים עם בחורה אחרת.
פרסום התמונות עורר סערה בלבנון, לבנון פרשה מתחרות מיס יוניברס ואף הושמעו קריאות שקראו להנהלת התחרות לשלול מטוויל את הכתר. הפרשה זכתה להד תקשורתי נרחב בלבנון ובעולם הערבי ואף סוקרה בתקשורת העולמית.
לוס גאטוס

הרחוב הראשי בלוס גאטוס
לוס גאטוס (באנגלית: Los Gatos) היא עיר קטנה הממוקמת במחוז סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית. העיירה היא חלק מאזור עמק הסיליקון, וממוקמת סמוך להרי סנטה קרוז. לוס גאטוס היא אחת מהערים הוותיקות של עמק הסיליקון, והייתה בעבר מרכז חקלאי וכיום נחשבת למקום מגורים של אנשי הייטק ואנשי עסקים.
היסטוריה

האזור שבו נמצאת לוס גאטוס היה מיושב במקור על ידי ילידים אמריקאים משבט אינדיאני. במהלך המאה ה-19, הפכה לוס גאטוס למרכז חקלאי לתעשיות שונות, כולל ייצור עץ, פחם ויין.
בשנת 1887, עם חיבור האזור לרשת הרכבות התפתחה העיר במהירות. השם "לוס גאטוס" מקורו בספרדית ומשמעותו "החתולים", על שם הפומות והשונרים המקומיים שחיו באזור בעבר.
גאוגרפיה

לוס גאטוס משתרעת על שטח של כ-29 קילומטרים רבועים ונמצאת בגובה של כ-100 מטרים מעל פני הים. העיירה ממוקמת בחלקו המערבי של עמק הסיליקון, בסמוך להרי סנטה קרוז. נחל לוס גאטוס עובר דרך העיירה ומהווה מוקד טבע לפעילויות חוץ ופנאי.
האקלים בלוס גאטוס הוא ים-תיכוני, עם קיץ חם ויבש וחורף מתון וגשום. הטמפרטורות בשיא הקיץ מגיעות בממוצע ל-30 מעלות צלזיוס.
כלכלה

הכלכלה של לוס גאטוס מבוססת בעיקר על שירותים, מסחר ועסקים קטנים. במרכז העיירה ישנן חנויות בוטיק, מסעדות ובתי קפה, המושכים מבקרים מהאזור ומחוצה לו. בנוסף, קיימות מספר חברות טכנולוגיה הממוקמות בעיר.
הרבה מתושבי לוס גאטוס עובדים בערים סמוכות כמו סן חוזה, פאלו אלטו, וקופרטינו, שם ממוקמות חברות טכנולוגיה גדולות, כגון: אפל וגוגל. התפתחות עמק הסיליקון הפכה את לוס גאטוס לאחד ממרכזי המגורים המבוקשים באזור.
חינוך

מערכת החינוך בלוס גאטוס כוללת מספר בתי ספר ציבוריים ופרטיים. בית הספר התיכון לוס גאטוס הוא בית הספר המרכזי בעיירה ונחשב לאחד מבתי הספר המובילים באזור מבחינת הישגים. בנוסף אליו, קיימים בעיר בתי ספר נוספים המספקים חינוך ברמה גבוהה לתושבים.
העיירה נהנית מקרבה למוסדות אקדמיים מפורסמים כמו: אוניברסיטת סנטה קלרה ואוניברסיטת סטנפורד, אשר מושכות אליהן סטודנטים ואנשי אקדמיה מתחומי המדע, הטכנולוגיה והעסקים.
תרבות ופנאי

בלוס גאטוס מגוון רחב של פעילויות תרבות ופנאי. בעיר ישנם מספר פארקים, מסלולי הליכה, ושבילי אופניים. העיר מארחת אירועים קהילתיים לאורך כל השנה, כולל פסטיבלים, ירידים וימי שוק חקלאיים.
בעיירה ישנם מספר מוזיאונים, תיאטראות וגלריות לאמנות. תיאטרון לוס גאטוס, שנבנה בשנות ה-30 של המאה ה-20, משמש כאולם הופעות וסרטים ומארח מופעים מקומיים ותערוכות.
בנוסף, העיירה מקיימת פסטיבלים ומופעים תרבותיים, כולל פסטיבל הסרטים של לוס גאטוס ופסטיבל המוזיקה הפתוחה, המתקיימים בקיץ ומושכים מבקרים מהאזור כולו.
תחבורה

לוס גאטוס מחוברת לכבישים המרכזיים של אזור עמק הסיליקון. הכביש המהיר 17 עובר דרך לוס גאטוס ומקשר אותה לסן חוזה בצפון ולחוף הים של סנטה קרוז במערב. בנוסף, הכביש המהיר 85 חוצה את חלקה המזרחי של לוס גאטוס ומספק גישה לערים נוספות בעמק הסיליקון.
בעיר עצמה אין תחנת רכבת קלה, אך שירותי אוטובוסים מקומיים המנוהלים על ידי VTA (רשות התחבורה של עמק הסיליקון) מספקים תחבורה ציבורית. תחנות רכבת קלה ממוקמות בערים הסמוכות, ומקשרות את האזור כולו עם מרכזי התעסוקה הגדולים של האזור.
דמוגרפיה

| התפתחות האוכלוסייה> מפקד | התפתחות האוכלוסייה> אוכלוסייה | התפתחות האוכלוסייה>  | התפתחות האוכלוסייה> %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1880 | 555 |  | — |
| 1890 | 1,652 |  | 197.7% |
| 1900 | 1,915 |  | 15.9% |
| 1910 | 2,232 |  | 16.6% |
| 1920 | 2,317 |  | 3.8% |
| 1930 | 3,168 |  | 36.7% |
| 1940 | 3,597 |  | 13.5% |
| 1950 | 4,907 |  | 36.4% |
| 1960 | 9,036 |  | 84.1% |
| 1970 | 22,613 |  | 150.3% |
| 1980 | 26,906 |  | 19.0% |
| 1990 | 27,357 |  | 1.7% |
| 2000 | 28,592 |  | 4.5% |
| 2010 | 29,413 |  | 2.9% |
| 2020 | 33,529 |  | 14.0% |
U.S. Decennial Census
על פי מפקד האוכלוסין של 2020, אוכלוסיית לוס גאטוס עומדת על כ-33,000 תושבים. העיירה מאופיינת באוכלוסייה מגוונת עם אחוז גבוה של תושבים בעלי רמת השכלה גבוהה. רבים מתושביה עובדים בתעשיות ההייטק והטכנולוגיה של עמק הסיליקון, כאשר העיר מושכת תושבים בזכות הקרבה למרכזי התעסוקה והמרחבים הפתוחים.
הערות שוליים

↑  "Census of Population and Housing". Census.gov. נבדק ב-4 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559613605171  GND: 5168132-8  LCCN: n81119251  MusicBrainz: d097956d-ff74-41c5-9ea3-118a9e76a130  NARA: 10046037  NKC: ge1002718  SUDOC: 203341775  VIAF: 261814847   WorldCat (עם VIAF): 261814847
ניקי סונגאס

ניקולה דיקסון "ניקי" סונגאס (באנגלית: Nicola Dickson "Niki" Tsongas; נולדה ב-26 באפריל 1946) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קהיליית מסצ'וסטס בשנים 2007–2019, תחילה כנציגת מחוז הקונגרס השלישי ולאחר מכן כנציגת מחוז הקונגרס החמישי. סונגאס, חברת המפלגה הדמוקרטית, היא אלמנתו של הסנאטור והמועמד לנשיאות לשעבר פול סונגאס.
ביוגרפיה > ראשית חייה

ניקי סונגאס נולדה בשם ניקולה דיקסון סובאז' ב-26 באפריל 1946 בצ'יקו שבקליפורניה. היא בתם של מריאן סוזן (לבית ויימן), שהייתה אמנית וכותבת פרסומות, ושל קולונל ראסל אלמר סובאז', מהנדס בחיל האוויר של צבא ארצות הברית וניצול המתקפה על פרל הארבור.
סונגאס סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון נארימאסו אמריקן שביפן בשנת 1964, כאשר אביה היה מוצב בבסיס חיל האוויר פוצ'ו. היא למדה שנה אחת באוניברסיטת המדינה של מישיגן ולאחר מכן עברה למכללת סמית' שבנורת'המפטון, שם השלימה לימודי תואר ראשון במדע הדתות בשנת 1968. בתום לימודיה הגבוהים עברה לניו יורק ועבדה כעובדת סוציאלית במחלקת הרווחה המדינתית.
בהמשך השלימה לימודי תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בוסטון, וייסדה את משרד עורכות הדין הראשון בלוול שהיה כולו נשי. היא חברה בכנסייה האפיסקופלית.
ביוגרפיה > תחילת דרכה הפוליטית

בקיץ 1967 התמחתה סונגאס במחוז ארלינגטון שבווירג'יניה במסע הבחירות של יוג'ין מקארתי לנשיאות ארצות הברית 1968. באותה תקופה פגשה במסיבה את פול סונגאס, ששימש אז כעוזרו של חבר הקונגרס בראד מורס. בשנת 1969 נישאו השניים ונולדו להם שלוש בנות: אשלי, קטינה ומולי.
פול סונגאס כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המחוז החמישי של מסצ'וסטס בשנים 1975–1979, ולאחר מכן ייצג את מסצ'וסטס כולה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1979–1985. לאחר שאובחן עם לימפומה שאינה הודג'קין, בחר שלא להתמודד לכהונה שנייה בסנאט ועבר עם משפחתו מוושינגטון חזרה למסצ'וסטס לצורך טיפולים רפואיים. בשנת 1992, לאחר שהאמין כי החלים ממחלתו, התמודד פול למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית והגיע למקום השלישי בבחירות המקדימות. מחלתו שבה לא מאוחר אחר כך והוא נפטר ב-18 בינואר 1997 מדלקת ריאות וכשל בכבד.
טרם היבחרה לבית הנבחרים, הייתה סונגאס דיקנית לענייני חוץ במכללת מידלסקס, חברה במועצת המנהלים של "Fallon Health", וחלק מהוועדה האזרחית של האצטדיון והארנה בלוול, שניהלה את האצטדיון העירוני שלימים ייקרא "מרכז סונגאס" על שם בעלה. בשנת 2001 נבחרה סונגאס לנהל קרן שמטרתה למימון חינוך לילדי קורבנות פיגועי 11 בספטמבר, מינוי שקיבלה על ידי חבר הקונגרס מרטי מיהאן.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית > בחירות

לאחר שמרטי מיהאן (אנ') התפטר מבית הנבחרים בשנת 2007 כדי לשמש כנשיא אוניברסיטת מסצ'וסטס בלוול, התמודדה סונגאס בבחירות מיוחדות למילוי מקומו. היא גברה על ארבעה מועמדים אחרים וזכתה בפריימריז הדמוקרטי עם 36% מהקולות. במהלך התמודדותה בבחירות המקדימות זכתה סונגאס לתמיכה ממספר עיתונים מובילים, בהם הבוסטון גלוב, ה-"Boston Herald", וה-"Lowell Sun".
בבחירות הכלליות, נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון שגבר על בעלה המנוח בבחירות המקדימות לנשיאות בשנת 1992, קידם את מועמדותה. בעצרת בחירות בלוול אמר קלינטון: "הקונגרס יהיה מקום טוב יותר כי היא תהיה שם". ביום הבחירות ניצחה ניצחה סונגאס את ג'ים אוגונובסקי, מועמד המפלגה הרפובליקנית, עם 51% מהקולות. ובכך הפכה לאישה היחידה במשלחת מסצ'וסטס לקונגרס האמריקאי, והאישה הראשונה בקונגרס המייצגת את מסצ'וסטס מאז פרישתה של מרגרט הקלר.
בשנת 2008 התמודדה סונגאס לתקופת כהונה מלאה ללא מתחרים. בשנת 2010 היא ניצבה מול הרפובליקני ג'ון גולניק, איש עסקים וסוחר מטבע חוץ לשעבר בוול סטריט. במהלך הקמפיין היא תקפה את עברו של גולניק כסגן נשיא ב-AIG, אך גולניק טען שזו צביעות מצדה, שכן היא החזיקה במניות ב-AIG ובחברות גדולות אחרות. סונגאס ניצחה את גולניק עם 52% מהקולות. לאחר חלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס במסצ'וסטס בעקבות מפקד האוכלוסין של 2010 התמודדה מחדש על מושב בקונגרס במחוז ה-3 של מסצ'וסטס בשנת 2012, ובבחירות אלה גברה בשנית על גולניק.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונתה

סוגיה מרכזית בבחירות הראשונות של סונגאס הייתה האם מי מהמועמדים יצביע בעד עקיפת הווטו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש על הרחבת תוכנית ביטוח הבריאות לילדים. סונגאס הצהירה שתצביע בעד, בעוד שדווח כי יריבה ג'ים אוגונובסקי לא יתמוך במהלך. שעות ספורות לאחר שהושבעה לתפקיד ב-18 באוקטובר 2007 אכן הצביעה סונגאס בעד עקיפת הווטו, אך ההצבעה לא השיגה את הרוב הנדרש של שני שלישים.
כמועמדת ב-2007 הבטיחה סונגאס לפעול לסיום מלחמת עיראק ולהסיג משם את הכוחות המזוינים של ארצות הברית. הצעת החוק הראשונה שהגישה הייתה יוזמה לקביעת לוח זמנים לנסיגה מעיראק. ב-2010, יחד עם חברות קונגרס נוספות, בהן יושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי, ביקרה סונגאס באפגניסטן כדי לעקוב אחר התקדמות המאמץ המלחמתי. בשובן לארצות הברית הטעימה את הצורך בשילוב נשים בבנייה מחדש של ממשלת אפגניסטן.
סונגאס תמכה בביטוח בריאות אוניברסלי ובאופציית ביטוח בריאות ציבורי. היא הצביעה בעד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ב-2010. בשנת 2012 הצטרפה ליוזמה רפובליקנית לביטול מס מכירה בגובה 2.3% על יצרני מכשור רפואי, יוזמה שעברה בבית הנבחרים. בנוסף, היא תמכה בזכויות להפלה והייתה תומכת נלהבת של זכויות להט"ב, וקידמה יוזמות לביטול חוקים מפלים תוך התנגדות למדיניות אל תשאל, אל תספר.
לאחר פרשת ההודעות המיניות של חבר הקונגרס אנתוני וינר, הייתה סונגאס הנציגה היחידה במשלחת מסצ'וסטס שקראה להתפטרותו. בבחירות לסנאט של ארצות הברית במסצ'וסטס ב-2012 הייתה הדמוקרטית הראשונה שהביעה את תמיכתה באליזבת וורן. לאחר מינויו של הסנאטור ג'ון קרי למזכיר המדינה של ארצות הברית ב-2013, שקלה סונגאס להתמודד בבחירות המיוחדות למושבו, אך לבסוף בחרה להישאר בבית הנבחרים ולתמוך באד מרקי. בינואר 2013 ניסחה סונגאס חקיקה להוספת נהר נשואה למערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים.
באוגוסט 2017 הודיעה כי לא תתמודד לתקופת כהונה נוספת, וכהונתה תמה עם התפזרות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2019.
הערות שוליים

↑  SCHOLARSHIP FUND HELPS 9/11 FAMILIES $415K SET ASIDE FOR 28 CHILDREN, באתר Wayback Machine‏, 26 באוגוסט 2002 (באנגלית)
↑  כריס ליפינסקי, Tsongas Says ‘thank You’ As She Retires, באתר AP‏, 10 בדצמבר 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6h52h05  US Congress: T000465 
סונגאס משוחחת עם בוחרים בלוול לקראת הבחירות המיוחדות, אוקטובר 2007
סונגאס וחברות קונגרס אחרות עם חיילים אמריקאים בקנדהאר, מאי 2010
סונגאס נואמת בבסיס חיל האוויר האנסקום, יוני 2014
רוס הלבנה (תנועה)

| --- | --- |

 מדינה:  בלארוס 
 מנהיגים:  גנאדי דוידקו 
 תקופת הפעילות:  17 בנובמבר 2007 – הווה (17 שנים) 
 אידאולוגיות:  מדינתנות, רוסופיליה, משטר סמכותני, אירוסקפטיות 
 מטה:  מינסק 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל, שמאל רדיקלי 
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  68 (בית הנבחרים של בלארוס), 48 (מועצת הרפובליקה של בלארוס) 
 
 partiya.by
 
רוס הלבנה (בבלארוסית: Белая Русь) היא תנועה ציבורית בבלארוס שנוסדה ב-17 בנובמבר 2007 כדי לתמוך בנשיא אלכסנדר לוקשנקו. מאז הודיעו מנהיגי הארגון באופן קבוע כי הם מוכנים להפוך למפלגה פוליטית. הנשיא לוקשנקו לא התנגד בתוקף לרעיון ואמר "ובכן, אם הם מוכנים, תנו להם להיות מפלגה, אני לא מתנגד לזה. להפך, אני אתמוך בזה כי הם פטריוטים. אבל לא הייתי ממליץ להם להזדרז." המפלגה מבוססת על רעיון חזית העם הרוסית שייסד ולדימיר פוטין ברוסיה. אין לה אידאולוגיה אמיתית מחוץ לתמיכה מוחלטת בלוקשנקו. מנהיג התנועה הוא שר החינוך לשעבר של בלארוס, אלכסנדר רדקוב. התנועה מהווה תנועת מגזר שלישי וחברים בה מעל 180,000 איש.
גנאדי דווידקו, ראש חברת הטלוויזיה והרדיו של בלארוס, נבחר ליו"ר התנועה בשנת 2020. ההחלטה התקבלה פה אחד על ידי מועצת התנועה ב-19 בינואר.
הערות שוליים

↑  http://www.themoscowtimes.com/stories/2007/11/19/019.html(הקישור+אינו+פעיל)
↑  "Съезд «Белой Руси»: новый председатель, но прежний статус - ОНТ". ont.by (ברוסית). נבדק ב-2019-12-06.
↑  "Davydko elected Belaya Rus chairman". eng.belta.by (באנגלית). 2018-01-19. נבדק ב-2019-12-06.
נובו מטסוהיסה

טרטר סלמון עם אוסטרה קוויאר
ילוטייל סשימי עם ג'לאפנו
סלט טונה סשימי עם רוטב מסושיבה
בקר טובן יאקי
קופסת בנטו שוקולד
רולים וסשימי עם טמאגו (חביתה)
נובויוקי "נובו" מטסוהיסה (נולד ב-1949; ביפנית: 松久 信幸) הוא שף יפני.
ביוגרפיה

נובו הוא בן לאב סוחר, לאחר שסיים את בית הספר התיכון החל לעבוד ב"מטסואי", מסעדת סושי ידועה בטוקיו, בתחילה כשוטף כלים, קונה מצרכים ומגיש תה ללקוחות, רק בשנה השלישית הוא החל להכין סושי, הוא עבד במסעדה חמש שנים. כשהיה בן 24, הציע לו אחד מלקוחות המסעדה, שהיה פרואני ממוצא יפני, לפתוח עמו מסעדה בלימה בירת פרו; נובו נענה להצעה ואחרי שלוש שנים, לאחר ריב עם שותפו, עזב את המסעדה. הוא עבר לבואנוס איירס ואחרי כן פתח מסעדה באלסקה, ששקד על הקמתה במשך חצי שנה, אולם לפני הפתיחה עלתה המסעדה באש.
נובו עבר, כשהוא עמוס בחובות ללוס אנג'לס ועבד בבר סושי ואחרי תשע שנים פתח את מסעדת "מטסוהיסה". כעבור שנתים בחר בו כתב העת "אוכל ויין" כאחד מעשרת השפים הטובים באמריקה, מדריך זגאט בחר במסעדה כפופולרית ביותר ואילו העיתונים הגדירו אותה כמסעדה היפנית הטובה בקליפורניה. ב-1994 פתח ביחד עם רוברט דה נירו מסעדה שנייה במנהטן, ניו יורק; כיום הם שותפים בכמה מסעדות. שותף שלישי שלהם הוא המסעדן דרו נייפורנט (אנ'), שבבעלותו רשת המסעדות "מיריאד". במסעדה במליבו שותף גם המוזיקאי קני ג'י.
לנובו 23 מסעדות עילית ב-19 ערים ברחבי תבל, שמגישות תפריט זהה, אך מגוון, בן 160 מנות כוהל ותה נרחב ותפריט יין הכולל 150 סוגי יינות, ביניהם מהטובים בעולם.
המנות מבוססות הן יפניות בחזותן: סושי, סשימי וטמפורה, ביחד עם רטבים של פירות הדרים האופייניים למטבח הפרואני, המקנות למנות את טעמן. מנות נבחרות: ילוטייל סשימי עם ג'לאפנו, בקר טובן "יאקי", סלט טונה סשימי, טרטר סלמון על קוויאר אוסטרה, קופסת בנטו שוקולד.
ב-1995 הופיע בסרטו של מרטין סקורסזה "קזינו". בשנת 2002 הופיע בסרט "אוסטין פאואר גולדממבר", בשנת 2005 הופיע בסרט "זכרונותיה של גיישה".
פרסים ואותות כבוד

משאל 50 המסעדות הטובות בעולם אותו עורך המגזין רסטורנט דירג בשנים 2009-2003, מדי שנה, את המסעדה בפארק ליין במלון מטרופוליטן בלונדון בין 50 הטובות בעולם:
2003 - מקום 26.
2004 – מקום 7.
2005 - מקום 20.
2006 – מקום 12.
2007 - מקום 17.
2008 – מקום 30.
2009 – מקום 34.
מדריך מישלן האדום העניק לכמה ממסעדותיו של נובו כוכב במישלן:
כוכבי מישלן: נובו לונדון (בפארק ליין במלון מטרופוליטן בלונדון), נובו ברקלי (לונדון), נובו ניו יורק, נובו לאס וגאס.
ב-2009 זכה מטסוהיסה בפרס החברה היפנית עבור הישגיו בתרבות האוכל.
מסעדותיו של נובו

בארצות הברית:
מטסוהיסה בוורלי הילס.
מטסוהיסה אספן.
נובו מאליבו.
נובו לאס וגאס.
נובו דאלאס.
נובו מיאמי ביץ'.
נובו ניו יורק סיטי.
נובו נקסט דור (ניו יורק).
נובו פיפטי סבן (ניו יורק).
נובו ואיקיקי (הונולולו).
ברחבי תבל:
נובו מקסיקו סיטי.
נובו אטלנטיס (דוביי).
נובו טוקיו.
נובו לונדון.
נובו רחוב ברקלי (לונדון).
אובון ליד נובו (לונדון).
נובו מילאנו.
מטסוהיסה מיקונוס (יוון).
מטסוהיסה אתונה.
נובו אינטרקונטיננטל הונג קונג.
נובו מלבורן.
נובו קייפטאון.
נובו מוסקבה.
נובו בודפשט (הונגריה)
מטסוהיסה לימאסול (קפריסין)
ספריו

Nobu: The Cookbook. 2001. ISBN 4-7700-2533-5.
Nobu Now. 2005. ISBN 0-307-23673-0.
Nobu West. 2007. ISBN 978-0-7407-6547-6.
Nobu Miami: The Party Cookbook. 2008. ISBN 978-4-7700-3080-1.
לקריאה נוספת

.Nobu: The Cookbook, 2001.
בספר מספר נובו את סיפור חייו (עמ' 16-12) ואת סיפור הקמת המסעדות (עמ' 189-186).
שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 47.
הערות שוליים

↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2003
↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2004
↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2005
↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006
↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2007
↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2008
↑  רשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2009
↑  על מסעדת נובו
↑  פירוט חלק מהפרסים והדירוגים באתר של נובו
↑  Honoring Nobu Mastuhisa, זאגאט, 15 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009748383305171  BnF: cb150640002 (data)  CiNii: DA14153098  GND: 1112656715  ISNI: 0000 0000 3740 3867  LCCN: nb2001049745  NDL: 00938788  VIAF: 11810032   WorldCat (עם VIAF): 11810032 
מסעדת מטסוהיסה באספן, בבית תומאס היינס ההיסטורי
קונסוליית ישראל בסן פרנסיסקו

| --- | --- |

 מידע כללי
 כתובת:  456 Montgomery Street Suite #2100 
 עיר:  סן פרנסיסקו
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  37°47′37″N 122°24′10″W﻿ / ﻿37.79361111°N 122.40277778°W﻿ / 37.79361111; -122.40277778
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ארצות הברית–ישראל
 קונסול כללי:  מרקו סרמונטה
 שטח האמנה:  אורגון אורגון איידהו איידהו אלסקה אלסקה וושינגטון (מדינה) וושינגטון מונטנה מונטנה קליפורניה צפון קליפורניה
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
  (למפת סן פרנסיסקו מוגדלת) הקונסוליה הישראלית בסן פרנסיסקו (למפת סן פרנסיסקו רגילה) הקונסוליה הישראלית בסן פרנסיסקו  he
 
הקונסוליה הישראלית בסן פרנסיסקו היא אחת מהנציגויות הדיפלומטיות של ישראל בעולם, הממוקמת בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית.
הקונסוליה היא הקונסוליה הכללית של ישראל לאזור צפון־מערב האוקיינוס השקט, אחראית על ניהול היחסים עם ישראל באלסקה, צפון קליפורניה, איידהו, מונטנה, אורגון ווושינגטון. לקונסוליה יש קשרים רבים עם הקהילה היהודית המקומית ואף עם תעשיית ההיי־טק המקומית.
ב־2015 הייתה הקונסוליה בסכנת סגירה בעקבות קיצוצים במשרד החוץ אך בסופו של דבר הוחלט שלא לסגור את הקונסוליה. בנובמבר 2018 נערכו עבודות שיפוצים נרחבות בקונסוליה.
רשימת הקונסולים

דניאל שק (1997–2000)
יוסי עמרני (2000–2004)
דוד עקוב (2004–2008)
עקיבא תור (2008–2012)
אנדי דייוויד (2012–2016)
שלומי קופמן (2016–2022)
מרקו סרמונטה (2022- הווה)
הערות שוליים

↑   עודד חרמוני, רק תשאלו את ראש ממשלת הודו מה הוא חושב על סגירת הקונסוליה הישראלית בסן פרנסיסקו, באתר TheMarker‏, 21 בספטמבר 2015
↑  Lori, Aviva (2011-12-16). "Former Israeli ambassador speaks his mind about his boss, Avigdor Lieberman – Israel News". Haaretz. ארכיון מ-2013-11-27. נבדק ב-2013-07-20.
↑  "Ambassador Yosef Amrani". Embassies.gov.il. 2012-03-26. ארכיון מ-2013-07-30. נבדק ב-2013-07-20.
↑  "Mission accomplished: Consul general and cultural attaché wife return to Israel | j. the Jewish news weekly of Northern California". Jweekly.com. 2008-07-25. ארכיון מ-2016-03-04. נבדק ב-2013-07-20.
↑  "Israeli Government Sources by State for comment and contact – The Israel Project – Archive". The Israel Project. אורכב מ-המקור ב-2013-07-20. נבדק ב-2013-07-20.
↑  "Israel representative's premiere | JTNews | Jewish Washington". JTNews. 2008-10-31. ארכיון מ-2022-05-08. נבדק ב-2013-07-20.
↑  "The Consul General". Embassies.gov.il. 2012-03-26. ארכיון מ-2013-07-09. נבדק ב-2013-07-20.
↑  "NYC-tested Israeli diplomat lands top post in S.F". J Weekly. 2016-07-12. ארכיון מ-2017-07-19. נבדק ב-2016-07-12.
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
תערוכת בייבילנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 פרטים
 מקום תצוגה:  אקספו תל אביב
 שנה:  2007–היום
 מפת אזור התערוכה וסביבתו
תערוכת בייבילנד היא יריד שנתי המיועד "להורים ולהורים שבדרך"..
היריד מתקיים בגני התערוכה משנת 2007.
היריד כולל מאות דוכני מכירת מוצרים לתינוקות ומוצרי טיפוח לאם, לצד חנות סופר פארם, ג'ימבורי והפעלות לפעוטות. מגן דוד אדום מפעיל בתערוכה דוכן מיוחד להנחיית הורים למניעת תמותת תינוקות.
לצד מכירת מוצרים, מוצגים בתערוכה פיתוחים כגון: מצלמת רכב ייחודית, עגלול מתקפל ומכשיר מנענע עגלות.
על המציגים נמנים: סופר פארם, מטרנה, H&O, סימילק, יוניליוור ישראל, CHICCO, האגיס, BABY,S, ד"ר פישר, AVENT, פמפרס, טבע, הוצאת מטר, פינוק, אוצר המלך, בלנאום, כצט, דנטלון, דוורון, גאוני, Naaman, הנסיך הקטן, MAM, ליימן שליסל, פרינוק, JOIE, חטיפטף, ספאטון, אופק, טיפטיפות, טיפול לי ו"תא לחיים".
הערות שוליים

1 2  האתר הרשמי של "האגיס"
↑  אתר 'מרכז אקספו - תל אביב'
מוזיאון השואה וזכויות האדם של דאלאס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להנצחת זכר השואה, מוסד ללא כוונת רווח 
 מיקום:  ארצות הברית דאלאס, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  +80,000 (נכון ל־2018)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2005
 תאריך פתיחה רשמי:  2005 
 
 קואורדינטות:  32°46′51″N 96°48′29″W﻿ / ﻿32.78075°N 96.807916666667°W﻿ / 32.78075; -96.807916666667
 dhhrm.org
 he
 
מוזיאון השואה וזכויות האדם של דאלאס (לשעבר מוזיאון השואה של דאלאס לחינוך וסובלנות) הוא מוזיאון לחינוך ולהיסטוריה בדאלאס שבארצות הברית. משימת המוזיאון היא ללמד את ההיסטוריה של השואה ולקדם זכויות אדם כדי להילחם בדעות קדומות, שנאה ואדישות.
המוזיאון תוכנן בסיועו של מייקל ברנבאום, מנהל הפרויקט של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
היסטוריה

בשנת 1977, הקימו 125 ניצולי שואה מדאלאס ארגון בשם "ניצולי שואה בדאלאס". ב-1984 הקימו הניצולים, יחד עם ארגון הנדיבים של צפון טקסס, את מרכז הזיכרון של דאלאס לחקר השואה. המרכז היה ממוקם במרכז הקהילתי היהודי של דאלאס בצפון העיר בינואר 2005, שונה שמו של מרכז הזיכרון ל"מוזיאון השואה של דאלאס לחינוך וסובלנות" והוא עבר למרחב למרכז העיר. ב-2019 עבר המוזיאון בשנית, לאזור מערב העיר.
תערוכות קבע

התערוכות הקבועות של המוזיאון תופסות ארבעה אגפים:
תערוכות קבע > אגף האוריינטציה

תחילת הסיור במוזיאון. המבקרים נכנסים לתיאטרון קטן כדי לצפות בסרט קצר. נשאלות שאלות בסיסיות הקשורות לקשר של האדם הפשוט עם השואה ועם פגיעה בזכויות אדם, באגף זה מקבלים המבקרים הצצה לחיים של היהודים באירופה לפני השואה.