stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רם בן ברק
פעילות עסקית

בפברואר 2015 מונה לנשיא חברת הסטארט-אפ הישראלית "המימד החמישי", שנסגרה בדצמבר 2018, בנוסף, שימש כנשיא חברת הייעוץ "פורטיפיי סולושנס".
מנובמבר 2018 עד כניסתו לפוליטיקה באפריל 2019 שימש כיועץ לדיקטוריון בחברת המודיעין העסקי "שיבומי" אשר הוקמה על ידי יוצאי מערכת הביטחון ובנוסף, מינואר באותה השנה שימש כיו"ר הדירקטוריון בחברת הסטארט-אפ "איימינדרס".
פעילות פוליטית

ב-15 בינואר 2018 הודיע בן ברק על הצטרפותו למפלגת "יש עתיד". בן ברק הוצב במקום ה-11 ברשימת "יש עתיד" בבחירות לכנסת העשרים ואחת ברשימת "כחול לבן" (איחוד המפלגות חוסן לישראל, יש עתיד ותל"ם) וב-30 באפריל 2019 הושבע כחבר הכנסת לאחר שהרשימה זכתה ל-35 מנדטים. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצב במקום ה-26 ברשימה ונבחר לכנסת בעוד שהרשימה זכתה ל-33 מנדטים.
במהלך שנת 2018 הוא ואחרים פנו ליועציו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, לשליח הבית הלבן, ג'ייסון גרינבלט, ולשר החוץ המרוקאי נאסר בוריטה, והעלו רעיון של עסקה להכרה אמריקנית בסהרה המערבית כחלק ממרוקו בתמורה לנורמליזציה עם ישראל. רעיון דומה יושם בסופו של דבר כעבור שנתיים, לקראת הסכם ישראל–מרוקו.
פעילות פוליטית > הכנסת ה-23

בבחירות לכנסת העשרים ושלוש בשנת 2020 הוצב במיקום ה-26 ברשימת "כחול לבן" ונכנס לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-33 מנדטים. במהלכה, היה חבר בוועדת הכספים וועדת הפנים והגנת הסביבה לצד חברותו במשלחת הכנסת לאספה הפרלמנטרית לארגון לשיתוף פעולה וביטחון באירופה – אבש”א (OSCE). נוסף לכך, החל לכהן כיושב ראש השדולות למען החקלאות וביטחון מדינת ישראל.
במהלך כהונתו בכנסת ה-23 העסיק בן ברק כיועצת את עורכת הדין ליניר אבו הזאז, לאחר שנטען כי אבו הזאז הצטלמה עם תומכי טרור הושעתה העסקתה. לבסוף, החזיר אותה בן ברק למשרדו.
פעילות פוליטית > הכנסת ה-24

בבחירות לכנסת העשרים וארבע בשנת 2021 הוצב במקום ה-10 ברשימת "יש עתיד" לכנסת, ועם השבעת הממשלה מונה ליושב ראש ועדת החוץ והביטחון עד להשבעת הכנסת ה-25.
בנובמבר 2022 אמר בריאיון בכאן רשת ב' כי אם יאיר לפיד ירוץ גם בבחירות הבאות, הוא יתמודד מולו על ראשות מפלגת יש עתיד. אחרי שדבריו עוררו רעש תקשורתי, פרסם בן ברק פוסט בפייסבוק שבו הבהיר את דבריו, והסתייג מעט ממה שאמר.
במאי 2023 בראיון לגלי צה"ל הודיע שוב על כוונתו להתמודד מול יאיר לפיד על ראשות יש עתיד.
פעילות פוליטית > הכנסת ה-25

בן ברק נבחר לכנסת ה-25. ב-2 באוקטובר 2023 הגיש בן ברק את מועמדותו להתמודדות על ראשות מפלגת יש עתיד מול היו"ר המכהן יאיר לפיד; זאת לקראת הפריימריז במפלגת יש עתיד שצפויות היו להתקיים לראשונה בתולדות המפלגה בדצמבר 2023.
בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פרסם בן ברק מאמר משותף עם ח"כ דני דנון (הליכוד) בעיתון "וול סטריט ג'ורנל" שבו קראו לאפשר קבלת פליטים מתושבי רצועת עזה למדינות שונות בעולם. בראיון, תמך בשילוב הרשות הפלסטינית ברצועה לאחר המלחמה.
במרץ 2024 התמודד מול יאיר לפיד בבחירות המקדימות הראשונות לראשות המפלגה. הוא קיבל 47.5% מקולות הבוחרים, לעומת יאיר לפיד שקיבל 52.5% מקולות הבוחרים, וניצח בהפרש של 29 קולות בלבד.
משפחתו

בן ברק נולד בנהלל, אחד מארבעת ילדיהם של פנינה ומנחם. נכד לבן העלייה השנייה אהרן בן-ברק, ממייסדי נהלל, שבא לתל חי כחודשיים לפני נפילתה.
נשוי לאיילת עמישב-בן ברק, רופאה במחלקת המטו-אונקולוגית ילדים במרכז הרפואי רמב"ם. הם מתגוררים בנהלל ולהם שלושה ילדים. אחיו הבכור, זהר, נהרג במהלך הניסיון הישראלי הראשון לכיבוש החרמון במלחמת יום הכיפורים. בן דודו היה הסופר מאיר שלו, ואחיינו הוא המוזיקאי והיוצר רועי כפרי.
ב-11 במרץ 2023 בסביבות חצות, פרצה שרפה במתבנו של בן ברק. היחידה המרכזית (ימ"ר) של משמר הגבול (מג"ב) פתחה בחקירה בחשד להצתה.
ג'ון אביזייד

| --- | --- |

גנרל ג'ון אביזייד
 לידה:  1 באפריל 1951 (בן 73) רדווד סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  אוניברסיטת ירדן 
 צאצאים:  Christine Abizaid 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-325 שבדיוויזיה המוטסת ה-82  מפקד רגימנט הרגלים ה-504 שבדיוויזיה המוטסת ה-82  מפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  מפקד דיוויזיית חיל הרגלים הראשונה  מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מבצע זעם דחוף  מלחמת המפרץ  מלחמת אפגניסטן  מלחמת עיראק
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה  מדליית השירות המצוין  כוכב הארד   לגיון ההצטיינות
 
ג'ון פיליפ אביזייד (באנגלית: John Philip Abizaid;‏ נולד ב-1 באפריל 1951) הוא גנרל בצבא ארצות הברית בדימוס שפיקד על פיקוד מרכז של ארצות הברית. כיהן כשגריר ארצות הברית בערב הסעודית בשנים 2019-2021.
קריירה צבאית

אביזייד נולד וגדל בקליפורניה למשפחה ממוצא לבנוני. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1973, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. אביזייד התנדב לכוחות המוטסים של צבא ארצות הברית ובתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקה ברגימנט הרגלים ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך שירת אביזייד שירת כמפקד פלוגה ברגימנט הריינג'רס ה-75 ופיקד עליה במבצע זעם דחוף, במהלכו הוצנחה פלוגתו במטרה לתפוס שטחי מפתח ובהם שדה התעופה ריו-אטו. במלחמת המפרץ שימש כמפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-325 שבדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך פיקד על רגימנט הרגלים ה-504 שבדיוויזיה המוטסת ה-82, על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית ועל דיוויזיית הרגלים ה-1, אותה הוביל במבצע כוח מאוחד. בתפקידו האחרון פיקד על פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2018 החליט הנשיא דונלד טראמפ למנותו לשגריר ארצות הברית בסעודיה.
הערות שוליים

↑  ישי קרוב, גנרל בארה"ב: הקיצוניות האיסלאמית מתחזקת, באתר ערוץ 7, 9 בספטמבר 2013.
↑  Sydney J. Freedberg, Abizaid of Arabia, The Atlantic, December 2003.
↑  אמיר אורן, גנרל ג'ון אביזייד בדרך לעיראק, באתר הארץ, 16 בינואר 2003.
↑  שירות "הארץ"‏, שיירת מפקד כוחות ארה"ב אביזייד הותקפה בעיראק, באתר וואלה, 13 בפברואר 2004.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812624775805606  GND: 1127192825  ISNI: 0000 0000 4768 8288  LCCN: no2008128102  NARA: 10611384  SUDOC: 189667974  VIAF: 78599181   WorldCat (עם VIAF): 78599181
לואי חילף

לואי חילף (בערבית: لؤي حلف; נולד ב-8 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי נתניה מליגת העל. בעבר שיחק בקבוצת מכבי בני ריינה מליגת העל.
קריירה

חילף התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של עירוני נשר. בגיל 13 עבר לבית"ר חיפה וכעבור שלוש שנים חזר לנשר. ב-16 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה א' צפון בהפסד 0–1 להפועל אום אל-פחם. ב-29 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–3 נגד הפועל אסי גלבוע.
בקיץ 2020 הושאל להפועל עכו מהליגה הלאומית, אך רשם במדיה רק שלוש הופעות ובמרץ 2021 חזר לנשר ששיחקה אז בליגה ב'. עד לסיום העונה רשם 14 הופעות וכבש שישה שערים.
ב-23 באוגוסט 2021 חתם במכבי בני ריינה. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם 24 הופעות בכולן עלה כמחליף והיה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לליגת העל לראשונה בתולדותיו. בליגת העל, מעמדו של חילף השתפר ואף פתח בכמה משחקים. ב-3 באוקטובר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בדקה ה-94 בניצחון 3–2 נגד בית"ר ירושלים.
בעונת 2022/2023 שיחק ב-32 משחקים והבקיע 4 שערים (3 בליגת העל) ובעונת 2023/2024 שיחק 34 משחקים והבקיע 5 שערים (4 בליגת העל).
ב-15 ביוני 2024 חתם ב-UTA ארד מליגת העל הרומנית.
ב-20 באוגוסט 2024 סיכם לשנתיים במכבי נתניה מליגת העל.
הערות שוליים

↑  דוניא גנטוס, לואי חלף חתם במכבי ריינה, באתר דאבל פס, 23 באוגוסט 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואי חילף".
מרקו אודרמאט

מרקו אודרמאט (בגרמנית: Marco Odermatt; נולד ב-8 באוקטובר 1997 הוא גולש אלפיני שווצרי, אלוף אולימפי מאולימפיאדת בייג'ינג (2022) בסלאלום ענק, שלוש פעמים ברציפות זכה בגביע העולם בשנים 2022-2024. במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-44 ניצחונות במסגרת גביע העולם. הוא נבחר לספורטאי השנה בשווייץ לשנת 2021 ובשנת 2022.
דירוג עונה בגביע העולם

| עונה | גיל | כללי | סלאלום | סלאלום ענק | סופר G | גלישה במורד | משולב |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | 18 | 163 | — | 58 | — | — | — |  |
| 2017 | 19 | 114 | — | 41 | — | — | — |  |
| 2018 | 20 | 76 | — | 46 | 34 | 38 | — |  |
| 2019 | 21 | 2 | 2 | — | — | — | — |  |
| 2020 | 22 | 17 | — | 9 | 7 | 43 | — |  |
| 2021 | 23 | 2 | — | 2 | 2 | 16 | — |  |
| 2022 | 24 | 1 | — | 1 | 2 | 4 | — |  |
| 2023 | 25 | 1 | — | 1 | 1 | 2 | — |  |
עמירם אלדור

| --- | --- |

פרופ' עמירם אלדור
 לידה:  19 בספטמבר 1942 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 נהרג:  24 בנובמבר 2001  (בגיל 59) ציריך, שווייץ 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 התמחות:  המטולוגיה הקשר בין נוגדן לופוס להיווצרות קרישי דם אצל נשים בהריון שימוש בעלוקות לטיפול בבעיות קרישה
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  רופא, המטולוג 
 מחלקות ובתי חולים:  מנהל מחלקת הקרישה במחלקה ההמטולוגית בבית החולים הדסה עין כרם המכון ההמטולוגי במרכז הרפואי ע"ש סוראסקי
 בן או בת זוג:  סופיה אלדור 
 
עמירם אלדור (19 בספטמבר 1942 – 24 בנובמבר 2001) היה רופא המטולוג, מנהל המחלקה ההמטולוגית במרכז הרפואי תל אביב ע״ש סוראסקי ומומחה בעל שם בינלאומי בקרישת דם. ב-2005 קיבל את אות המופת לרופא למפעל חיים מהאגודה לרפואה ומשפט בישראל.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לשמואל ודוביניסקי ובלנקה לבית אלכסנדרוני. בילדותו עברתה המשפחה את שמה לאלדור. לזוג היו שני ילדים. אלדור למד בתיכון עירוני א' בתל אביב ובצבא שירת כחובש בשלישות. אחרי השירות הצבאי, החל ללמוד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים ב-1969. לאחר סיום לימודיו התמחה בהמטולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. הוא שירת כרופא בגדוד סיור 134 במלחמת יום כיפור ברמת הגולן. ב-1978 נסע אלדור לאוניברסיטת קורנל בניו יורק, ללימודי פוסט דוקטורט. עם חזרתו לישראל התמנה למנהל יחידת הקרישה במחלקה ההמטולוגית בבית החולים הדסה.
בשנת 1988, בגיל 45, מונה אלדור לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. כחמש שנים לאחר מכן, עבר אלדור לנהל את המכון ההמטולוגי במרכז הרפואי ע"ש סוראסקי. כמו כן, כיהן כמזכיר יו"ר האיגוד הישראלי להמטולוגיה בשנים 1996–1998.
מחקריו

אלדור עסק הן במחקר קליני והן במחקר בסיסי והתמחה בפקקת והמוסטזיס (עצירת דימום), כשהוא מפרסם מאמרים רבים על בסיס נתונים קליניים על ITP ו-TTP (ארגמנת של קרישה וחסר טסיות) וכן על בקרת תאי אנדותל, פרוסטגלנדין ועוד. אלדור היה היה ממייסדי תחום ההמטו-גינקולוגיה והראשון שגילה את הקשר בין נוגדן לופוס להיווצרות קרישי דם שגורמים להפלות חוזרות בשליש הראשון של ההריון ושסיבוכי הריון כגון רעלת הריון, היפרדות השליה והפרעות בהתפתחות העובר המתרחשות בשלבי הריון מאוחרים, גם הם תוצר של סיבוכי קרישה. במחקר חלוצי נוסף, חקר אלדור את נוגדי הקרישה שמפרישות עלוקות כדי לנסות להשתמש בהם למטרות רפואיות. אלדור הראה שעלוקות גורמת לזרימה נמרצת של הדם, מונעת היווצרות קרישים וחומרים שהן מפרישות עשויים לסייע לחולים הסובלים מבעיות במערכת הקרישה או מקרישתיות יתר שלא ניתן לטפל בהם בתרופות רגילות.
אלדור פרסם 276 מאמרים מדעיים (מתוכם 27 מאמרים פורסמו לאחר מותו על ידי חוקרים עימם שיתף פעולה).
מותו והנצחה

ב-24 בנובמבר 2001, נהרג בתאונת מטוס בציריך שבשווייץ. איתו היה גם יעקב מצנר. נקבר בבית העלמין ירקון.
לאחר מותו הוקמה לזכרו קרן שפועלת לקידום מחקר של רופאים צעירים.
עמירם אלדור היה נשוי לאדריכלית סופיה אלדור (לשעבר מנהלת האגף לתכנון עירוני במשרד הבינוי והשיכון) ולזוג שני בנים רועי אלדור מנהל יחידת הסוכרת במכון לאנדוקרינולוגיה, מטבוליזם ולחץ דם במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי וערן אלדור מהנדס בניין.
הערות שוליים

↑  חדשות, באתר www.e-med.co.il, ‏27 ביוני 2005
↑  פרופ' עמירם אלדור, באתר מרכז רפואי הדסה
↑  Joseph Schwartz, [https://www.karger.com/Article/PDF/65211 In Memoriam
Professor Amiram Eldor], Pathophysiol Haemost Thromb 32, עמ' 97–98
↑  בן זילכה, העניק חיים, באתר nrg‏, 29 בנובמבר 2001
↑  גושן הדס, הדם אשם, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2003
↑  פרופ' בנימין ברנר, נלחמים בפקקים: קרישיות יתר של הדם – הסכנות ודרכי המניעה, באתר רמב"ם
↑  רונן טל, העלוקות חוזרות: מציצה לחיים יפים יותר, באתר ynet, 10 באוגוסט 2005
↑  Judy Siegel-Itzkovich, Yaacov Matzner and Amiram Eldor, BMJ : British Medical Journal 324, 2002-03-09, עמ' 616
↑  Amiram Eldor's scientific contributions in Platelets and Thrombocytopenia, ResearchGate (באנגלית)
↑  pubmeddev, eldor a - PubMed - NCBI, www.ncbi.nlm.nih.gov
↑  כתבי ynet ועתי"ם, נמצאו גופות שלושת הישראלים שנהרגו בהתרסקות בשוויץ, באתר ynet, 26 בנובמבר 2001
↑  עמירם אלדור באתר GRAVEZ
↑  אתר הקרן, באתר ironita.brinkster.net
ניסן דוד קיוואק

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1955 (בן 69) 
 השכלה:  ישיבת תורה ודעת 
 
הרב ניסן דוד קיוואק (נולד בכ"ח באלול ה'תשט"ו, 15 בספטמבר 1955) הוא מרבני חסידות ברסלב.
הרב קיוואק יחד עם תלמידיו הרב יצחק מאיר מורגנשטרן והרב פנחס בונקר
תולדותיו ופעילותו

נולד בארצות הברית לאריה קיוואק, חסיד סטריקוב, ולרבקה מנוחה. למד בישיבת "תורה ודעת", שם קיבל היתר הוראה מאת הרב משה פינשטיין[דרוש מקור].
בגיל 19 עלה לישראל ולמד בישיבת מיר. נשוי לבתו של הרב נחמן ישראל יגלניק, חתנו של רבי בנימין זאב חשין.
בשנת 1985-תשמ"ה, התחיל למסור שיעור על הספר ליקוטי מוהר"ן, בתחילה בבית המדרש הגדול של חסידי ברסלב במאה שערים, ולאחר מכן בבית מדרשו הפרטי, ברחוב מנחם משיב בירושלים. בשיעור משתתפים גם בעלי תשובה. הוא מוסר שיעור נוסף ביידיש ביום חמישי. הרב קיוואק הקים גם את "המרכז לחסידי ברסלב" ("הל"ב"), המוציא לאור גיליון שבועי בשם "עלה לתרופה".
בשנים האחרונות פתחו תלמידיו בתי כנסת נוספים בעיר בית שמש ברמה א' וברמה ג', ובאלעד. בתי מדרש נוספים הם בוויליאמסבורג ובבורו פארק.
בבית שמש ישנם גם מוסדות נוספים בראשותו, ישיבה גדולה המונה כ-100 בחורים וישיבה קטנה המונה כ-70 בחורים ותלמוד תורה.
ספריו

דרכי נועם - לכו חזו
דרכי נועם - שיר נעים
לקוטי הלכות - דברי נועם
שלושת הספרים האלה נכתבו על ידו והם מפרשים חלקים בליקוטי מוהר"ן וליקוטי הלכות.
דרכי נועם - הכנה לשבת
דרכי נועם - ליקוטי הלכות, ירושלים תשס"ח
דרכי נועם - סידור דרך הלכה
איגרת לבני - שני כרכים, ירושלים תשע"ז
שאל בני - שו"ת עבודת השם לבני הנעורים, על התבודדות, ספירת העומר, הגדה של פסח, שבועות, תהילים (חמישה כרכים)
משיב נפשי - ביאור ביידיש על ספר משיבת נפש
כמו כן יצאו חוברות נוספות בשם "דרכי נועם".
מתלמידיו הבולטים

הרב יצחק מאיר מורגנשטרן
הרב אברהם צבי קלוגר
הרב פינחס שפירא (חתנו)
הרב פנחס בונקר
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302885605171  LCCN: no2009142409  VIAF: 100768381   WorldCat (עם VIAF): 100768381
נאור כרמי

| --- | --- |

משמאל לימין: אברהם פריד, נאור כרמי וחיליק פרנק בהופעה בבנייני האומה בי"ט בכסלו ה'תשע"ד
 לידה:  12 בפברואר 1970 (בן 55) עכו
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  כלי פריטה 
 מספר צאצאים:  7 
 
נאור כרמי (נולד בט' באדר א' ה'תש"ל, 12 בפברואר 1970) הוא נגן כלי פריטה וכלי מיתר בדגש על קונטרבס ובס, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי, חוזר בתשובה חסיד חב"ד. יוזם ומייסד להקת התזמורת העממית, הלב והמעיין ופרויקט צמאה. השתתף בהרכבי תזמורת צה"ל, התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, בוסתן אברהם, הברירה הטבעית, שחרית ועוד כבסיסט, נגן קונטרבס ומפיק, ובצוות כפר הנוער ביכורים גם כמחנך מוזיקלי.
ביוגרפיה

נולד בעכו. בגיל 12 שלט בנגינה בכלי נשיפה וכלי קשת שונים. שירת בצה"ל כחבר הלהקה הצבאית, ובסיום שירותו עבר להתגורר בתל אביב. בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה.
השתתף בהרכב מוזיקלי של מאיר אריאל, אותו מחשיב כרמי כמורו המוזיקלי. באותה תקופה חלה תפנית כשחלק מחברי ההרכב (למשל יזהר שאבי) חזרו בתשובה בהשפעתו של אריאל, וכרמי בתוכם. הוא למד במכון מאיר, התחתן ועבר להתגורר בטירת שלום. בהמשך התעניין כרמי בתורת החסידות, ובהשפעתם של דניאל זמיר וניגוני חב"ד הפך לחסיד חב"ד.
כמו כן השתתף בבוסתן אברהם והברירה הטבעית, וחינך בכפר הנוער ביכורים.
ייסד את הלב והמעיין במסגרת הופעות בבית אבי חי ואף זכה עם חברי ההרכב בתואר "הלהקה היהודית הטובה בעולם" בפסטיבל למוזיקה יהודית באמסטרדם, כיום כרמי הוא מפיק ומעבד הלהקה. כמו כן ייסד, מפיק ומנגן בהרכב "התזמורת העממית" שהוציאה מספר אלבומים.
בה'תש"ע נבחר לתואר "איש השנה של המוזיקה" באתר כיפה.
כרמי מפיק ומעבד את פרויקט "צמאה" -  פרויקט מוזיקלי של ניגוני חב"ד המבוצעים על ידי אמנים ישראלים בעיבודים עכשוויים. במסגרת האלבום יצאו עד 2024 שישה אלבומים.
כן עיבד והפיק חלק מהאלבום לשונות של אש של אביתר בנאי. מלמד ומשמש כדיקן הסטודנטים בבית הספר למוזיקה "מזמור".
בשנת 2018, הוענק לו פרס שר החינוך לתרבות יהודית בתחום מוזיקה.
ב-2020 הוציא סינגל לפיוט רפא צירי, בו משתתפים אריאל זילבר, חנן בן ארי, ליאור אלמליח, עקיבא, ברי סחרוף ועמיר בניון.
חיים אישיים

כרמי מתגורר בקריית מלאכי, נשוי לתמר ולהם שבעה ילדים.
לקריאה נוספת

יצחק הורוויץ, "שירת חייו", עיתון כי קרוב, מספר 28 עמ' 10–13
אחיה ביתאן, "שירת הכרמים", עיתון משפחה מס' 1644(ט"ו בשבט תשפ"ד) עמ'52–58
הערות שוליים

↑  הלב והמעיין,  באתר כיפה, 25 בנובמבר 2008
↑  נאור כרמי וליאור אלמליח זכו בפרס שר החינוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304606305171  ISNI: 0000 0004 0284 1620  MusicBrainz: 32d1166f-114e-4cd5-9893-6c4adbad103a  VIAF: 299066538   WorldCat (עם VIAF): 299066538
הצעות לרכישת גרינלנד בידי ארצות הברית

הצעות לרכישת גרינלנד הועלו בידי ארצות הברית כמה פעמים החל מ־1867. גרינלנד הוא אי המהווה טריטוריה אוטונומית בתוך ממלכת דנמרק, אך הסכם מ-1951 נותן לארצות הברית שליטה רבה באי.
מניעים > במאה ה־20

הפלישה הגרמנית לדנמרק ב-9 באפריל 1940 העניקה לארצות הברית תביעה חזקה על גרינלנד במלחמת העולם השנייה. בגלל קרבתה לצפון אמריקה והיותה המקור המשמעותי היחיד הידוע של קריאוליט, והניסיונות הגרמניים להשתמש באי במהלך המערכה באוקיינוס האטלנטי, ארצות הברית יישמה לראשונה את דוקטרינת מונרו על מושבות אירופיות בצפון האוקיינוס האטלנטי. ממשלת דנמרק הסכימה מאוחר יותר לכניסה הרשמית של כוחות ארצות הברית לגרינלנד, וצבא ארצות הברית כבש את האי ב-1941.
ב-1946 סימנה ארצות הברית את גרינלנד ואיסלנד כשניים משלושת המקומות הבינלאומיים החיוניים לבסיסים אמריקאים. במהלך הקמת נאט"ו, שני האיים נתפסו כחשובים יותר להגנה האמריקאית והקנדית מאשר חלק ממדינות מערב אירופה;  גרינלנד נמצאת בנתיב הקוטבי הקצר ביותר בין וושינגטון למוסקבה, ובערך באמצע הדרך בין שתי הערים. מאחר שדנמרק אינה מסוגלת להגן על אי מכוסה קרח הגדול ממנה פי 50, באפריל 1951 חתמה עם ארצות הברית על אמנה שהעניקה לאחרונה סמכות שיפוט בלעדית על אזורי הגנה בתוך גרינלנד.
דנמרק הכירה בכך שללא ההסכם גרינלנד תתקרב לארצות הברית בכל מקרה, בין אם כמדינה עצמאית ובין אם בעלת זיקה דמוית מדינה כמו פוארטו ריקו. הפנטגון אמר לנשיא דווייט אייזנהאואר כי הדנים "שיתפו פעולה במתן יד חופשית לארצות הברית בגרינלנד".
בסביבות 1953 במבצע "Operation Blue Jay" בנתה ארצות הברית את בסיס התעופה Thule בצפון גרינלנד.Thule העסיק יותר מ-1,000 גרינלנדים והיו לה כמעט 10,000 עובדים אמריקאים. העניין של ארצות הברית ירד דרסטיות לאחר המלחמה הקרה; על פי דיווחים חוסר העניין של ארצות הברית באי שלאחר המלחמה הקרה אכזב גרינלנדים רבים.
מניעים > במאה ה־21

ארצות הברית, רוסיה וסין הגבירו את תשומת הלב שלהן לגרינלנד ולגאופוליטיקה הארקטית בתחילת המאה ה-21: מזכירת המדינה של ארצות הברית הילרי קלינטון ועמיתה הרוסי סרגיי לברוב השתתפו בפגישה של חמש הארקטיות ב-2010. רסמוס נילסן מאוניברסיטת גרינלנד אמר ב-2019, "בשנתיים האחרונות אנחנו יכולים לראות התמקדות גדולה יותר וגם מעורבות שארצות הברית רוצה שתהיה [בגרינלנד]. אתה יכול להרגיש שארצות הברית באמת מתעוררת למציאות הארקטית – חלקית בגלל רוסיה, חלקית בגלל סין".
השגריר האמריקני בדנמרק ג'יימס פ' קיין כתב ב-2007 שעצמאות גרינלנדית הייתה בלתי נמנעת. לארצו הייתה הזדמנות להשפיע על המבנה של אומה חדשה ולכן עליה להתכונן על ידי תקשורת ישירה עם גרינלנד כשהאי זוכה לאוטונומיה. תוכניות חינוכיות, תרבותיות ומדעיות אמריקאיות מתמשכות חיזקו את היחסים עם המדינה העתידית והרחיקו את סין, כתב קין.
האי עדיין חשוב לביטחון אמריקאי ונאט"ו. וולטר ברבריק ממכללת המלחמה הימית אמר ב-2019, "מי שמחזיק בגרינלנד יחזיק בקוטב הצפוני. זה המיקום האסטרטגי החשוב ביותר בקוטב הצפוני ואולי בעולם".
בשנת 2018 הקימו האמריקאים מחדש את הצי השני של ארצות הברית, האחראי על צפון האוקיינוס האטלנטי.
הצעות > 1867

בשנת 1867 ניהל מזכיר המדינה של ארצות הברית ויליאם ה. סוורד משא ומתן על רכישת אלסקה מהאימפריה הרוסית. הוא ראה באותה שנה את הרעיון של סיפוח ארצות הברית של גרינלנד ואיסלנד כרעיון "שראוי להתייחסות רצינית", אך לא הציע הצעה.
הצעות > 1946

ב-1946 עשתה ארצות הברית מהלך לרכוש את גרינלנד מדנמרק תמורת 100 מיליון דולר בזהב (שווה ערך לכמיליארד דולר כיום), תוך ראייתה כצורך צבאי אסטרטגי. ארצות הברית ראתה בגרינלנד, שנחשבה כבעלת ערך מועט לדנמרק, חיונית לפתיחת פעולות צבאיות על פני הקוטב הצפוני. מלבד הצעת מזומן, הייתה הצעה להחליף קרקע באלסקה, מה שיכול היה להועיל מאוחר יותר לדנמרק עקב גילוי הנפט שם. ארצות הברית הציעה או חוזה שכירות ל-99 שנים על בסיסיה בגרינלנד, השתלטות על הגנתה, או רכישה מוחלטת של האי, והעדיפה שהאחרון ימנע מביקורת ועלויות עבור דנמרק.
עם זאת, שר החוץ של דנמרק גוסטב רסמוסן המום מההצעה, דחה את כל ההצעות. התעקשותה של ארצות הברית נבעה בחלקה מאי הבנה של הסכם משנת 1941 שאפשר כוחות ארצות הברית על גרינלנד, שלדעת דנמרק כיסתה רק איומים של מלחמת העולם השנייה, לא איומים סובייטים שלאחר המלחמה. מגזין טיים הדגיש מאוחר יותר את הערך האסטרטגי של גרינלנד, והשווה אותו למשמעות ההגנה של אלסקה.
חוגים פוליטיים דנים התנגדו פה אחד למכירת גרינלנד, וראו באי כחלק מהזהות הלאומית שלהם הקשורה להיסטוריה הוויקינגית ומרגישים אחריות כלפי תושביה. אף על פי שלא תרמה כלכלית, דנמרק תכננה לפתח את גרינלנד עוד יותר.
האינטרס של ארצות הברית ברכישת גרינלנד נשמר בסוד מהציבור הדני, מסווג עד שנות ה-70. עמדתה של דנמרק לגבי אי-ויתור על גרינלנד נותרה איתנה למרות הלחץ האמריקני המתמשך. המצב הוביל את דנמרק להצטרף לנאט"ו, בין השאר כדי לנהל את הכיבוש למחצה על ידי ארצות הברית ולהתיישר עם האינטרסים הביטחוניים שלה. עד 1951, דנמרק וארצות הברית הגיעו להסכם שאפשר את נוכחות ארצות הברית בגרינלנד כל עוד אמנת נאט"ו נשארה בתוקף, מה שמראה את החשיבות האסטרטגית ארוכת הטווח של גרינלנד לארצות הברית.
הצעות > 2019

בשנים 2018 ו-2019, הרעיון של ארצות הברית לרכוש את גרינלנד נדון ברצינות על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וממשלו, כולל הסנאטור טום קוטון שהציע את הרעיון לשגריר דנמרק. השיחות ניזונו מהערך הצבאי האסטרטגי של גרינלנד ומשאבי האדמה הנדירים העשירים שלה. עם זאת, כאשר התפרסמו חדשות על דיונים אלה, ההצעה זכתה לדחייה נרחבת מצד גורמים בגרינלנד ודנמרק, תוך הדגשה כי "גרינלנד אינה למכירה" והדגישה את האוטונומיה של גרינלנד.
התעניינותו של טראמפ עוררה דיון בגרינלנד על הגדלת האוטונומיה או אפילו בקשת עצמאות מדנמרק, כאשר חלק ראו בארצות הברית שותפה פוטנציאלית שיכולה להחליף את הסובסידיות הדניות. עם זאת, אחרים הזהירו מפני הסיכונים של הסתמכות על התמיכה הפיננסית של ארצות הברית ואובדן הסיוע הדני בתחומים כמו חינוך ובריאות.
ההצעה הובילה לביקור ממלכתי שבוטל של טראמפ בדנמרק והדגישה את החשיבות הגאופוליטית של גרינלנד, עם השלכות על היחסים עם סין ורוסיה. זה גם עורר דיונים בגרינלנד ובדנמרק לגבי עתידו של האי, יחסיו עם שתי המדינות ותפקידו בביטחון הארקטי. למרות המחלוקת, חלק בגרינלנד ראו בהגברת תשומת הלב הזדמנות להגביר את ההשקעות והתיירות.
הצעות > 2024

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

היסטוריה של גרינלנד
הערות שוליים

↑  "Cryolite, the Canadian aluminium industry, and the American military complex". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "The strategic importance of Greenland in the Arctic region". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "The strategic value of Greenland and Iceland in the early cold war". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "City under the Ice" (PDF). נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Defense of Greenland Agreement between the United States and Denmark". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "A look into the abyss". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "SAC at Thule, Greenland in U.S. Polar Strategy". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Trump cancels state visit because Greenland is not for sale". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Factbox: Trump's Greenland obsession". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "The U.S. has been preparing for Greenland's independence for many years". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Greenland Is Not For Sale. But It Has The Rare Earth Minerals America Wants". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Trump's interest in buying Greenland met with disdain". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "That Time The United States Were Thinking Of Buying Iceland". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Trumps talks about buying Greenland". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Historical newspaper article". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "President Trump Wants to Buy Greenland". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Tom Cotton proposed Greenland sale to Trump, met with Danish ambassador". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "Sen. Cotton says he asked Danish ambassador about selling Greenland". נבדק ב-2024-03-24.
↑  "How a Perth geologist convinced Trump to buy Greenland". נבדק ב-2024-03-24.
אכלוס צלופחי

| אכלוס צלופחי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: צלופחאים
משפחה:: אפעוניים
סוג:: Echelus
מין:: אכלוס צלופחי
שם מדעי
 Echelus myrus ‏לינאוס, 1758

אכלוס צלופחי (שם מדעי: Echelus myrus) הוא מין של צלופח מהסוג Echelus (אנ') ומשפחת האפעוניים.
תיאור

אורכו של צלופח זה הוא 30 עד 70 סנטימטרים, אך האורך המרבי הוא 100 סנטימטרים (מטר אחד). צלופח זה חסר קשקשים והוא בעל סנפירי חזה, ראש חד ו־49 עד 52 נקבים לאורך קו הצד. על הלסת העליונה יש שורות שיניים אחדות.
אורח חיים

צלופח זה הוא דג קרקעי שמתחפר בבוץ או בחול וניזון מחסרי חוליות. עונת הרבייה שלו היא בקיץ. קוטר הביצים הוא 3.3 עד 3.7 מילימטרים. האכלוס הצלופחי נפוץ בחופי ישראל. הצלופח נידוג במכמורת, אך חסר חשיבות מסחרית.
אזור גידול

צלופח זה נפוץ באוקיינוס האטלנטי מחופי ישראל והמזרח התיכון דרך הים התיכון בחופי אירופה עד לצפון, מערב ומרכז אפריקה.
צלופח זה תואר למדע על ידי החוקר קארולוס לינאוס ב-1758 שסיווג אותו כמין בסוג מורנה.