stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרה מודסט גרטרי

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1741 Liège, בלגיה 
 פטירה:  24 בספטמבר 1813 (בגיל 72) מונמורנסי, צרפת 
 שם לידה:  André-Ernest-Modeste Grétry 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מוקד פעילות:  ז'נבה, רומא, פריז 
 מקום לימודים:  Fondation Lambert-Darchis 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  אופרה, אופרה קומית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 בן או בת זוג:  Jeanne-Marie Grandon (1771–?) 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרה ארנסט מודסט גרטרי (בשם מלא בצרפתית: André Ernest Modeste Grétry;‏ 8 בפברואר 1741 – 24 בספטמבר 1813) היה מלחין בלגי, שפעל משנת 1767 ואילך בצרפת.
הערות שוליים

See Michael Brenet, Vie de Grétry (Paris, 1884); Joach. le Breton, Notice historique sur la vie et les ouvrages de Grétry (Paris, 1814); A Grétry (his nephew), Grétry en famille (Paris, 1814); Felix van Hulst, Grétry (Liege, 1842); L. D. S. Notice biographique sur Grétry (Bruxelles, 1869).
Jean-Marc Warszawski, "André Grétry"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262136905171  PLWABN: 9810617844705606  BNE: XX1085173  BnF: cb13988532q (data)  CiNii: DA05973170  GND: 118542079  ICCU: SBLV099513  ISNI: 0000 0001 2096 1261  LCCN: n80028506  Léonore: 171555  MusicBrainz: 5d4a0da1-7516-483e-a541-3c9efb555e01  NDL: 01047786  NKC: jn20000602462  NLK: KAC201103319  NTA: 070064601  SELIBR: 305838  SNAC: w6c53qv0  SUDOC: 026902885  Trove: 842977  VcBA: 495/113664  VIAF: 51884495   WorldCat (עם VIAF): 51884495
אפקט הגדה

אפקט הגדה (באנגלית: bank effect או bank suction) הוא תופעה שנובעת מהפרש בלחצים הנוצרים סביב כלי שיט שנע בנתיב מים סמוך לגדה. המים הנדחפים בין הגדה לגוף האוניה יוצרים הפרשי לחצים בין צד ימין לצד שמאל של הספינה ( port and starboard - ימין ושמאל בכלי שיט), וגם בין החרטום לירכתיים. הפרשי לחץ אלה דוחפים את הספינה לכיוון מרכז התעלה, מה שעשוי לגרום להתנגשות עם כלי שיט אחר או עם הגדה שמנגד.
התופעה

כשאוניה שטה בים החרטום דוחף מים קדימה, לצדדים ולמטה. במרחב הפתוח גלים אלה מתפזרים ואינם משפיעים על ניווט הספינה, אך בנתיב מים צר כמו תעלה יש להם השפעה ניכרת. המסלול הבטוח הוא במרכז התעלה, אך כשכלי שיט נמצא קרוב לשפת התעלה, גלי החרטום נתקלים בגדה ונוצרת "כרית" (cushion) שדוחפת את החרטום לכיוון מרכז התעלה. בו בזמן המים מגל החרטום נדחקים ברווח הצר שבין האוניה לגדה כדי למלא את החלל שנוצר עם התקדמותה. המים במעבר הצר זורמים מהר יותר, ופירוש הדבר הוא שהלחץ שלהם נמוך יותר מהלחץ בצד השני של האוניה (כפי שמתבטא במשוואת ברנולי). כתוצאה מהפרש הלחצים בחלקים השונים של האוניה הירכתיים נמשכים לכיוון הגדה בעוד החרטום נמשך אל מרכז התעלה, הספינה מסתובבת בזווית לגדה, וקשה לשלוט על כיוונה.
התופעה יכולה לקרות בכל כלי שיט בלי קשר לגודלו, והיא מושפעת במיוחד ממהירות ההפלגה, וכן מצורת האונייה, מצורת הגדה ומעומק המים.
יש השערות שאפקט הגדה תרם לחסימת תעלת סואץ בשנת 2021, כשבניסיון לנווט את הספינה אוור גיוון מול פרצי רוח שמטים אותה, הספינה התקרבה יותר מדי לגדה המערבית של התעלה ומשם הוסטה לכיוון הגדה המזרחית. מעצם האינרציה העצומה שלה החרטום נתקע עמוק בגדה המזרחית.
הערות שוליים

↑  The Ever Given and the physics of big ships clogged the Suez Canal
ערך זה הוא קצרמרבנושא ימאות ובנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפקט הגדה: החרטום נדחף לכיוון מרכז התעלה, הירכתיים נדחפים לכיוון הגדה
אנדריי מרזליקין

| --- | --- |

מרזליקין, 2010
 לידה:  24 במרץ 1973 (בן 51) קורוליוב, רוסיה 
 שם לידה:  Андрей Ильич Мерзликин 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  המכון לקולנוע על שם גרסימוב (1998)  Russian State University of Tourism and Services Studies (1996) 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 פרסים והוקרה:  אמן כבוד של הפדרציה הרוסית (2018)  פרס שירות הביטחון הפדרלי הרוסי 
 www.merzlikin.ru
 
אנדריי איליץ' מרזליקין (ברוסית: Андре́й Ильи́ч Мерзли́кин; נולד ב-24 במרץ 1973) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון רוסי.
ביוגרפיה

אנדריי מרזליקין נולד בעיר קורוליוב (בעבר, קלינינגרד) שבמחוז מוסקבה וכמרבית תושבי העיר גם אבי המשפחה עבד בתחום תעשיית החלל.
מרזליקין עצמו למד הנדסת רדיו והנדסת חלל והוא בעל תואר בכלכלה. במקביל, סיים לימודי משחק במכון גרסימוב לקולנוע (בסדנה בבימויה של י. קינדינובה). בזמן הלימודים הוא כיכב בסרט הקצר "איך ביליתי את הקיץ שלי" (בבימויה של נ. פוגוניצ'בה) וקיבל את פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של VGIK.
משפחתו

הוא נשוי מאז מרץ 2006 לאנה אוסוקינה, פסיכולוגית במקצועה. לזוג ארבעה ילדים:
פיודור (נולד ב-2 בדצמבר 2006).
סראפימה (נולדה ב-29 בספטמבר 2008).
יבדוקיה (נולדה ב-25 באוגוסט 2010).
מקאר (נולד ב-24 בינואר 2016).
פילמוגרפיה

| שנה | שם | תפקיד | ז'אנר / הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | בומר | דימון | פשע |
| 2005 | התזמורת האדומה | מישל, חבר המפלגה הקומוניסטית של צרפת | סדרת טלוויזיה |
| 2005 | כוח קטלני | קדרוב | סדרת טלוויזיה |
| 2005 | משחק העיוורים | עוזרו של מיכאליץ' | קומדיה שחורה, פשע |
| 2006 | פרנץ + פולינה | פאבל | מלחמה, דרמה ורומנסה |
| 2006 | בומר 2 | דימון | פשע |
| 2006 | הספירה לאחור | מקס | מותחן פעולה |
| 2006 | שעת השיא | יורה | דרמה |
| 2007 | מאי | אלכסנדר גאייבסקי |  |
| 2007 | משחק רוסי | קרוגל | סרט קומדיה |
| 2008 | נדנדה | קפטן סרגיי מקארוב |  |
| 2008 | תוספת | מרקוב |  |
| 2008 | האי המיושב | פאנק | מדע בדיוני |
| 2009 | תועה | איש | מותחן |
| 2009 | חדשות חמות | סמירנוב | פעולה |
| 2009 | רוסיה 88 | פקיד ממשלתי | מוקומנטריה |
| 2009 | האי המיושב 2 | פאנק | מדע בדיוני |
| 2009 | הו, בר מזל! | סניה | קומדיה |
| 2010 | מצודת ברסט | אנדריי קיז'וואטוב | סרט מלחמה |
| 2010 | שמש בוגדנית 2 | ניקולאי הטנקיסט | סרט מלחמה |
| 2010 | הידראוליקה | סם | דרמה |
| 2011 | 4 ימים במאי | גריי | דרמה |
| 2012 | המרגל | קרפנקו | פעולה |
| 2012 | זהב | תובע | סרט היסטורי |
| 2012 | סינדרום הדרקון | ולדימיר טרחוב, קצין גופי ביטחון המדינה | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | שרלוק הולמס | הליפקס | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | צווחת הינשוף | מייג'ור המיליציה אנדריי בלאחנין | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | פיוטר לשצ'נקו | גאורגי חרפאק | סדרת טלוויזיה |
| 2014 | קבוצת הנוער | מקסים סטרלצוב | סדרת טלוויזיה |
| 2014 | מולדת | חבר הפרלמנט אולג באסוב | סדרת טלוויזיה |
| 2014 | עצי אשוח פרוותיים | ליוחה הגנב | סרט קומדיה |
| 2014 | פורט רוס: בחיפוש הרפתקאה | קפטן קוסקוב, מפקד מבצר פורט רוס | סרט הרפתקאות |
| 2015 | המורה | קאדישב | סרט דרמה |
| 2015 | לנינגרד 46 | קפטן | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | דרך המוות | אולג זבונאריוב | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | בנתיב הייסורים | ארקדי ז'אדוב | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | אנחנו לא ניפרד | פאבל סיסוייב | סרט מלחמה |
| 2018 | טנקים | מיכאיל קושקין | סרט מלחמה |
| 2018 | טיוטה | פליקס | סרט מדע בדיוני |
| 2019 | סוד חותם הדרקון | ראש האבטחה של מנשיקוב | סרט פנטזיה |
| 2019 | גודונוב | וסילי שויסקי | סדרת טלוויזיה היסטורית |
| 2019 | המבחן האחרון | קאדישב | סרט דרמה |
| 2019 | השמיים נמדדים במיל | ניקולאי איליץ' קאמוב | סרט דרמה |
| 2020 | השר האחרון |  | סדרת טלוויזיה |
| 2020 | טריטוריה | ניקולאי | סדרת מתח והרפתקאות |
| 2021 | ארכיפלג |  | סרט דרמה היסטורי |
| 2021 | קבוצה שמימית | סטראניק | סרט ספורט |
| 2023 | איליה | הנסיך ולדימיר מונומאך | סרט פנטזיה |
עמדותיו

השחקן תומך בבדלנים הרוסים במלחמה בדונבאס ומכנה אותם "גיבורים". בנוסף, במאי 2015 ביקר מרזליקין בדונייצק, שם הוא ושאר שחקנים רוסים אחרים הציגו את הסרט "מצודת ברסט".
הערות שוליים

↑  Итоги конкурса ФСБ России за 2013 год
↑  Андрей Мерзликин нашёл настоящую любовь
↑  Андрей Мерзликин стал отцом в третий раз " StarsLife. Новости шоу-бизнеса, светская хроника, знаменитости, звёзды шоу-бизнеса, новости королевских семей
↑  Андрей Мерзликин нашёл настоящую любовь. // paparazzi.ru
↑  Андрей Мерзликин стал отцом в третий раз. // starslife.ru (31.08.2010)
↑  Андрей Мерзликин принимает поздравления с рождением четвёртого ребёнка. Журнал «СтарХит» // starhit.ru (25.01.2016)
↑  Как дети Андрея Мерзликина поздравили его с Днём рождения (фото)(הקישור אינו פעיל, October 2016)
↑  Жену Андрея Мерзликина выписали из роддома. На днях актёр стал дважды папой. «קומסומולסקאיה פראבדה» // kp.md (4.02.2015)
↑  Актёр Андрей Мерзликин стал трижды отцом. // donbass.ua (31.08.2010)
↑  Ольга Александрова. Андрей Мерзликин в четвёртый раз стал отцом. Газета «קומסומולסקאיה פראבדה» // kp.ru (25.01.2016)
↑  Російський актор Мерзлікін назвав терористів «ДНР» героями (באוקראינית). Ukrinform. 26.05.2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396004805171  BNE: XX5580764  GND: 105174850X  ISNI: 0000 0000 4416 9992  LCCN: no2004007438  NTA: 390030368  SUDOC: 161512119  VIAF: 53852764   WorldCat (עם VIAF): 53852764
אלכסנדרה קולונטאי

אלכסנדרה קולונטאי (ברוסית: Александра Михайловна Коллонтай;‏ 23 במרץ 1872 - 9 במרץ 1952) הייתה מהפכנית, דיפלומטית ומדינאית סובייטית, סופרת, פמיניסטית ופעילה חברתית.
ראשית דרכה

אלכסנדרה קולונטאי נולדה בשנת 1872 בסנקט פטרבורג, בירת האימפריה הרוסית. אביה, מיכאיל דומונטוביץ', היה גנרל ממוצא אוקראיני בצבא הצאר, אשר לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית אימץ דעות פוליטיות ליברליות וצידד בהנהגת מונרכיה חוקתית כדוגמת זו של בריטניה. אמהּ הייתה בתו של סוחר עצים ובעל מחלבה מפינלנד, שנכללה אז בתחום האימפריה הצארית. בילדותה טופלה על ידי משרתים ואומנת אנגלייה ולמדה בבית. היא הייתה תלמידה טובה ומצאה עניין בהתעניינותו של אביה בהיסטוריה. כנערה שלטה במגוון שפות; צרפתית דיברה עם אמה ואחיותיה, אנגלית עם האומנת שלה, פינית עם האיכרים באחוזת משפחת אמה בפינלנד, וכן למדה גרמנית.
בצעירותה ביקשה להמשיך בלימודיה באוניברסיטה, אבל נתקלה בסירוב מצד אמה, שטענה כי לנשים אין צורך בהשכלה גבוהה, וכי באוניברסיטאות אפשר להתקל ברעיונות רדיקליים. במקום זאת הורשתה אלכסנדרה לגשת לבחינת הסמכה כמורה בבית ספר, לפני שתפלס את דרכה בחברה כדי למצוא לה בעל. בהיותה בת 19 פגשה את בעלה לעתיד ולדימיר קולונטאי, סטודנט להנדסה דל אמצעים שלמד במוסד צבאי. אמה של אלכסנדרה התנגדה בחריפות לקשר זה מאחר שהצעיר היה עני. כדי להשכיח את הבחור מלבה של אלכסנדרה, שלחו אותה הוריה לסיור במערב אירופה, אך הקשר נשמר ובשנת 1893 נישאה אלכסנדרה לבחיר לבה ובשנת 1894 נולד בנה. את זמנה העבירה אלכסנדרה בכתיבת ספרות בדיונית ובקריאת ספרות רדיקלית ומרקסיסטית.
לאחר המהפכה

עם שובה לרוסיה הייתה קולונטאי לתועמלנית נלהבת של הבולשביקים. לאחר מהפכת אוקטובר, בה גברו הבולשביקים על הסוציאל-רבולוציונרים שבהנהגת אלכסנדר קרנסקי ועל המנשביקים, נבחרה לסובייט פטרוגרד, שהיה הסובייט – המועצה המהפכנית, של פטרוגרד (כפי שנקראה אז הבירה סנקט פטרבורג), ובהמשך נתמנתה לקומיסר העם לרווחה סוציאלית. בתפקידה זה הייתה לאשה הבכירה ביותר בממשל הסובייטי. בשנת 1919 יסדה את המחלקה לענייני נשים בוועד העליון של המפלגה הקומוניסטית.
המחלקה פעלה לשיפור תנאי החיים של הנשים בברית המועצות, לביעור הבערות בקרב הנשים ולהדרכתן בקשר לחוקים החדשים שנחקקו לאחר המהפכה בדבר נישואים, חינוך ותעסוקה. השקפתה על אורח החיים בברית המועצות שלאחר המהפכה לא הייתה רק כלכלית או פוליטית, אלא דגלה בהפיכה מוחלטת של חיי המשפחה המקובלים וצידדה בהנהגת "אהבה חופשית".
לפי השקפתה הנישואים הבורגניים כבלו את האישה ושללו ממנה זכויות שוות לאלו של הגבר. הזנות, לדעתה, הייתה בגדר ניצול בפומבי של האישה. לכן סברה כי יחסי מין חופשיים, נטולי התחייבויות, בין נשים וגברים צעירים, ימנעו נישואים כושלים וזנות.
ביוזמתה הפך יום האישה הבינלאומי לחג רשמי בברית המועצות.
קולונטאי ופאבל דיבנקו

בשנת 1917 נישאה קולונטאי לבעלה השני, פאבל דיבנקו, מהפכן יליד 1889. בתחילת דרכו היה דיבנקו מלח פשוט, אך בהמשך הפך למנהיג המרד שפרץ בצי הבלטי. הוא נתמנה למשרת הקומיסר הראשון של הצי הסובייטי, שנקרא אז "הצי האדום של הפועלים והאיכרים".
בשנות העשרים היו קולונטאי ודיבנקו דמויות נערצות על ידי הדור הצעיר המהפכני. דיבנקו, בעל החזות המרשימה, בשל גובה קומתו וזקנו השחור, היה בעל מזג סוער. נישואי השניים עלו לבסוף על שרטון ונסתיימו בשנת 1922 בגירושים. ב-1923 יצאה קולונטאי לשליחותה הדיפלומטית הראשונה לחו"ל ובלבד להתרחק מדיבנקו, ואילו דיבנקו בעקבות הפרידה ניסה להתאבד. לימים נישא פעמיים נוספות.
בשנת 1921 פרץ מרד קרונשטאדט, כאשר מלחי הצי הבלטי, שבסיסם היה בעיר קרונשטאדט שלחופי הים הבלטי, באו בשורת תביעות פוליטיות וכלכליות, בשל ההבדלים שבין הבטחותיה המקוריות של המפלגה הקומוניסטית לבין האופן שבו הוגשמו מאז המהפכה. אף שהמלחים היו בעד המדינה הבולשביקית, לנין וטרוצקי נהגו בהם כאויבים ושלחו נגדם את הצבא האדום. על הקרב נגד המורדים פיקד המרשל מיכאיל טוכאצ'בסקי כשלצידו פאבל דיבנקו. שנים לאחר מכן, בשנת 1937, בימי הטיהורים הגדולים שערך סטלין, הואשם טוּכאצֶ'בסקי בארגון "קונספירציה צבאית-טרוצקיסטית" ובריגול לטובת גרמניה הנאצית, נשפט במשפט חשאי והוצא להורג. אחד משופטיו היה חברו לשעבר פאבל דיבנקו. לא חלפה אלא שנה וגם דיבנקו נאסר והוצא להורג. שמו טוהר רק בשנת 1964, בתקופת שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב.
דיפלומטית

אלכסנדרה קולונטאי לא הייתה חברת מפלגה אדוקה והחלה למתוח ביקורת על עודף הבירוקרטיה של המשטר הסובייטי. היא הייתה ממייסדי זרם שמאלי במפלגה הקומוניסטית שנקרא Рабо́чая оппози́ция (האופוזיציה של הפועלים) (אנ').
אופוזיציה זאת הביעה מחאה על שליטת המדינה על כל תחומי החיים ועל זכויות היתר של המפלגה הקומוניסטית. באותה עת היו עדיין לנין סטלין וטרוצקי מאוחדים, והם הצליחו לפרק את התנועה האופוזיציונית הזאת. בעקבות זאת מצאה עצמה קולונטאי בשולי החיים הפוליטיים ובחרה בקריירה דיפלומטית מחוץ לגבולות ברית המועצות.
בשנת 1923 נתמנתה לשגרירת ברית המועצות בנורווגיה וכך הייתה לאשה הראשונה בתקופה המודרנית שכיהנה כשגרירה. בשנים 1926–1927 שימשה כשגרירה במקסיקו. לאחר מכן שבה לשמש כשגרירה בנורווגיה ובשנת 1930 נתמנתה כשגרירה בשוודיה. במקביל שימשה גם כחברת הנציגות של ברית המועצות בחבר הלאומים.
לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, אחד האתגרים המרכזיים שעמדו בפני השגרירה היה לנטרל את השפעתה של גרמניה הנאצית בסקנדינביה. כאשר ברית המועצות תקפה את פינלנד ב-30 בנובמבר 1939 ופתחה במלחמת החורף, הפעילה השגרירה את השפעתה כדי ששוודיה תישאר נייטרלית בסכסוך זה.
הצבא הפיני, שהיה נחות במספרו לעומת הצבא הסובייטי, גילה התנגדות שהפתיעה את הסובייטים והסבה להם אבדות ניכרות. פינלנד החזיקה מעמד עד חודש מרץ 1940 וברית המועצות נאלצה לקיים עימה שיחות שלום. אלכסנדרה קולונטאי הייתה נציגה בשיחות שבסופן נחתם הסכם שלום בין המדינות, אשר חייב את פינלנד לוותר על כעשירית משטחה ועל כחמישית מהיכולת התעשייתית שלה ולמסרן לברית המועצות בתמורה להפסקת הלחימה.
בשנות מלחמת העולם השנייה שימשה שוודיה הנייטרלית תחנת תצפית לנציגים הדיפלומטיים של בעלות הברית אל המתרחש בגרמניה הנאצית ושוב מצאה אלכסנדרה קולונטאי את עצמה בלב קלחת של אירועים מדיניים ודיפלומטיים.
בגלל מחלה קשה רותקה קולונטאי בשנת 1945 לכיסא גלגלים ונאלצה לסיים את תפקידה כשגרירה בשוודיה ולשוב לברית המועצות, לאחר ששימשה שגרירה במשך 22 שנים. היא המשיכה לשמש מספר שנים נוספות כיועצת במשרד החוץ הסובייטי.
אלכסנדרה קולונטאי נפטרה בשנת 1952 והיא בת 80 במותה. במותה היא הייתה מהבודדים בדור המהפכנים ששרדו את הטיהורים הגדולים של סטלין.
ספריה > מקורות יצירתה

מקובל כי הספרות בברית המועצות במשך התקופה הקומוניסטית נמנעה מתאור יחסי מין והתאפיינו בנוקשות פוריטנית. לא כך היו פני הדברים בשנים הראשונות שלאחר המהפכה. באותה תקופה נכתבו ספרים הכוללים תיאורים ארוטיים, וספריה של אלכסנדרה קולונטאי הצטיינו בכך. גישה זו הייתה פרי האידאולוגיה הפמיניסטית שלה והשקפתה בזכות האהבה החופשית. היא כתבה למעלה מחמישה-עשר ספרים, חלקם רומנים בפרוזה וחלקם ספרי עיון על מעמד האישה בברית המועצות.
ספרה הידוע "אהבת הדבורים העמלות" שראה אור בשנת 1923 ואף הופיע בתרגום לאנגלית, כלל רומן באורך מלא ושני סיפורים קצרים. הספר מתאר את הקונפליקטים הפנימיים המתעוררים בלבן של נשים צעירות הדוגלות באהבה חופשית. ברומן מסופר על פועלת בשם ואסיה המתאהבת בבחור בשם וולודיה, הפעיל יחד עימה בתא המפלגתי. אהבתם עוברת משבר בתקופת הנא"פ, תקופה שהחלה בשנת 1921, בה הונהג למשך זמן קצר שוק חופשי מבוקר וניתנה אפשרות לאיכרים ולסוחרים הזעירים למכור את תוצרתם בשוק החופשי. בתקופה זו הופך וולודיה לקבלן מצליח וקושר קשרים עם נערה בורגנית. ואסיה דוגלת באהבה חופשית וביחסי מין ללא קנאה, אך קשריו של וולודיה עם הנערה האחרת מעוררים בה קנאה למרות אמונותיה.
אחד משני הסיפורים הקצרים הנכללים בספר, לצד הרומן, נקרא "שלושה דורות". בסיפור מתוארת הזדעזעותה של אישה הדוגלת באהבה חופשית, לנוכח הגילוי שמאהבה שוכב גם עם בתה. מצד אחד היא מתחילה לחשוב כי יש גבולות לחופש המיני, ומאידך רואה במחשבתה זו משום נסיגה לשמרנות.
ספר זה, כמו גם ספריה האחרים, לא נשאו חן בעיני האידאולוגים הקומוניסטים האדוקים.
ספריה > מספריה

להלן שמות חלק מספריה של אלכסנדרה קולונטאי במקור הרוסי ובתרגום השמות לעברית (הספרים עצמם לא תורגמו לעברית):
Красная любовь - אהבה אדומה.
Свободная любовь - אהבה חופשית.
Большая любовь - האהבה הגדולה.
Любовь пчёл трудовых - אהבת דבורים העמלות.
биография сексуально свободной женщины-коммуниста - האוטוביוגרפיה של האישה הקומוניסטית המשוחררת מינית.
Сексуальные отношения и классовая борьба - יחסי מין והמאבק המעמדי.
Борьба трудящихся женщин за свои права - מאבק הנשים העובדות למען זכויותיהן.
הערות שוליים

↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב: מחברות לספרות, 1970, עמ' 97-98
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263821605171  PLWABN: 9810542267705606  BIBSYS: 90087355  BNC: 000146547  BNE: XX847427  BnF: cb11909948h (data)  CANTIC: a11266557  CiNii: DA02005796  GND: 118564935  ICCU: RAVV031294  ISNI: 0000 0003 6863 6307  KulturNav: 4c55fced-da66-4e83-9b87-3fa443527ad2  LCCN: n79091833  LNB: 000072396  NDL: 00446064  NKC: skuk0000700  NLA: 35693620  NLG: 126386  NLK: KAC199634822  NSK: 000095578  NTA: 068980590  RERO: 02-A000099025  SELIBR: 216185  SNAC: w66q5b56  SUDOC: 026952122  Trove: 1045511  VIAF: 13029   WorldCat (עם VIAF): 13029 
אלכסנדרה ופאבל
אמביסאגרוס

אמביסאגרוס (בלטינית: Ambisagrus - בקלטית: "העקשן") הוא אל הרעם והגשם במיתולוגיה הקלטית.
פולחנו היה נפוץ באקוויליה שבפרובינקיית גאליה קיסאלפינה (בצפון איטליה של ימינו). אל קלטי זה זוהה עם האל יופיטר מהמיתולוגיה הרומית, וייתכן שמדובר בשם נוסף של האל טאראניס. תיאוריו המקוריים לא ידועים כיום, ועם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית, הפך תיאורו ותפקידו זהה למעשה לתיאורו ותפקידו של יופיטר.
לקריאה נוספת

Juliette Wood, The Celts: Life, Myth, and Art, Thorsons Publishers (2002): ISBN 0-00-764059-5
אלפרד הטנר

| --- | --- |

דיוקן של פרופ׳ אלפרד הטנר, 1897
 לידה:  6 באוגוסט 1859 דרזדן, ממלכת סקסוניה 
 פטירה:  31 באוגוסט 1941 (בגיל 82) היידלברג, גרמניה הנאצית 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, קרטוגרפיה, קלימטולוגיה, גאומורפולוגיה, גאוגרפיה אנושית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שטרסבורג  האוניברסיטה של שטרסבורג 
 מוסדות:  אוניברסיטת טיבינגן  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת היידלברג 
 תלמידי דוקטורט:  רוברט פארק, Martha Krug-Genthe 
 פרסים והוקרה:  מדליית קרל ריטר (1928)  המדליה הגאוגרפית ע"ש קולום (1929) 
 
אלפרד הטנר (בגרמנית: Alfred Hettner;‏ 6 באוגוסט 1859 בדרזדן – 31 באוגוסט 1941 בהיידלברג) היה גאוגרף גרמני ופרופסור באוניברסיטת טיבינגן ובאוניברסיטת היידלברג. הטנר נחשב למייסד של מסורת הכורולוגיה בגאוגרפיה המודרנית. הוא היה הגאוגרף הגרמני שביקש להציב את הגאוגרפיה על בסיס פילוסופי ומדעי מוצק.
חייו

אלפרד הטנר היה בנו של ההיסטוריון הספרותי והאמנות הרמן הטנר.
לאחר לימודיו בבון ובשטרסבורג, הוא קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת שטרסבורג עבור התזה על האקלים של צ'ילה בפטגוניה המערבית (1881). ההסמכה האקדמית, פוסט דוקטורט (Habilitation) קיבל בשנת 1887 בלייפציג, על ידי פרידריך ראצל ופרדיננד פון ריכטהופן, זאת על עבודתו באזורים הרריים של שווייץ הסקסונית. בשנת 1894 קיבל תואר פרופסור לשם כבוד בלייפציג ועבר בשנת 1897 לאוניברסיטת טיבינגן, שם הפך לפרופסור הראשון לגאוגרפיה. אחרי שנתיים עבר לאוניברסיטת היידלברג ובשנת 1906 קיבל את ראשות המחלקה שם, עד פרישתו בשנת 1928.
הטנר ערך מספר נסיעות מחקר ברחבי העולם, כולל דרום אמריקה (בעיקר בהרי האנדים בקולומביה).
מחקרי שדה מאוחרים יותר ערך ברוסיה (1897), בצפון אפריקה (1911) ובאסיה (1913-1914).
מ-1920 עד 1931 היה יו"ר של החברה הקולוניאלית הגרמנית בהיידלברג.
הטנר היה המייסד של כתב עת גאוגרפי בעל השפעה בשם "Geographische Zeitschrift " שפורסם לראשונה בשנת 1895, שבו פירט על הרעיונות שלו בנושא המתודולוגיה של הגאוגרפיה במשך 40 שנים.
עבודתו המדעית

אף על פי שאלפרד הטנר זכה לתהילה בהיסטוריה של הגאוגרפיה הגרמנית, לא זכתה עבודתו המוקדמת לתשומת לב רבה. הוא נסע בין 1882–1884 באזור האנדים הקולומביאניים המזרחיים והמרכזיים. במסעות אלה היה הטנר הצעיר צריך להוריד בהדרגה את המטרות שלו במחקר, בין השאר בגלל מצב בריאותו שהתדרדר במסעות באזורים אלה. לאחר שחזר לגרמניה פרסם את ממצאיו על האנדים הקולומביאניים ב-1888 ועל בוגוטה בשנת 1892.
בתצפיותיו בדרום אמריקה התמקד בחקר בתי הגידול הטבעיים ובמבנה הגאולוגי של הרי האנדים המזרחיים, במורפולוגיה ובמיפוי המדויק שלהם. מאידך גיסא, הוא הזניח במידה רבה את התצפיות בנושאים היישוביים והאנושיים של אזורים אלה. אם כי יש ערך כיום לתצפיות המעטות שעשה וכן לבעיות שהציג על הגאוגרפיה העירונית של בוגוטה ומדיניות המעצמות במדינה זו. בהווה מבקרים את מסקנותיו שנובעות מתוך נקודת המבט הדטרמיניסטית הדוגלת כי אורח חיים ואפילו תכונות של אנשים ניתן להסביר על ידי הסביבה הטבעית.
תוך כדי השלמת העבודה על הדוקטורט באוניברסיטת שטרסבורג (עכשיו בצרפת), הטנר היה שקוע יותר ויותר בפילוסופיה. התפיסה שלו את טבע הגאוגרפיה התבססה על השקפתו של הפילוסוף הגרמני עמנואל קאנט, אך הוא הושפע גם מכמה מהגאוגרפים הגרמנים של המאה ה-19.
השקפתו זו באה לידי ביטוי בהתחלת כתיבת סדרת ספרים על יסודות הגאוגרפיה, שממנה כתב את הכרך הראשון - ״אירופה״, 1897, שהיה לספר קלסי בתיאור גאוגרפי רגיונלי.
לדעתו, הגאוגרפיה היא ביסודו של דבר מדע כורולוגי, מונח שהשתמש בו כדי לבדל את הגאוגרפיה ממדעים אחרים. המדע הכורולוגי, טען הטנר, עוסק במחקר של תפוצת תופעות על פני כדור הארץ. הוא עסק בקישור התופעות האנושיות ובשילובן עם הסביבה הטבעית. לשם כך צריך החוקר לקחת בחשבון גם את הסדר והארגון, של התופעות הפיזיות של כדור הארץ. המחקר של ההבדלים המקומיים בתופעות על פני כדור הארץ היה המפתח של מושג זה שהשתמש בו הטנר.
לפי תפיסת עולמו, הגאוגרפיה יכולה להיות מדע נושאי או רגיונלי. גאוגרפיה כמו תחומי לימוד אחרים, חייבת להתמודד הן עם הדברים הייחודיים (גאוגרפיה רגיונלית) והן בנושאים האוניברסליים (הגאוגרפיה הכללית- פיזית או אנושית). אך לטענתו ושיטתו של הטנר המחקר הרגיונלי - בעיקר בגישת Länderkundliche Schema היינו "סכמת מחקר רגיונלי קבועה", הוא שדה המחקר הראשי של הגאוגרפיה.
למעשה הטנר ניסח טיעונים שהיו ידועים ויצר מהם תורה סדורה של מהות הגאוגרפיה:
הגאוגרפיה היא מדע כורולוגי (chorological science), החוקר תופעות המצויות זו לצד זו.
הגאוגרפיה עוסקת בתופעות גשמיות מדידות שיש להן ביטוי של תפוצה מרחבית
מחקר גאוגרפי נובע מהשונות האזורית, שהיא נשוא המחקר העיקרי.
הגאוגרפיה נדרשת להגדרת ייחודיות של התופעה המרחבית.
דרך המחקר הרצויה להבחנת הייחודיות היא הדרך ההשוואתית.
המחקר חייב להיות אובייקטיבי, תוך פיתוח סכמות מחקר קבועות.
קביעותיו אלה של הטנר השפיעו על יצירת סכמת מחקר קבועה במחקרים רגיונליים: שמתחילה עם הגדרת גבולות האזור הנחקר, עוברת לתיאור המסד הפיזי והתפתחות. על גביו נערך הדיון בתפוצת התופעות האנושיות והתפתחותן. המחקר מסתיים בדיון על ייחודו הגאוגרפי של החבל הנחקר. בשיטה זו נהגו המחקרים הרגיונליים המדעיים אך גם השתמשו בה כל ספרי הלימוד בבתי הספר ברחבי העולם המלמדים על יבשות, מדינות או אזורים.
גישתו של הטנר לגאוגרפיה כמדע כורולוגי השפיעה על הגאוגרפיה האמריקאית דרך עבודותיהם של קארל סאוהר וריצ'רד הארטשורן.
את רעיונותיו אלה הוא הציג באחת היצירות הגדולות של הספרות הגאוגרפית הגרמנית - ספרו ״המדריך של מדע הגאוגרפיה״, שכלל 11 כרכים. בספרים אלה הוא הציג את תורתו על הפילוסופיה של מקצוע הגאוגרפיה, יצירה שהושלמה בשנת 1940, סמוך למותו.
הערות שוליים

↑  Hettner, A., (1881): Das Klima von Chile und Westpatagonien. Dissertation. Strassburg.
↑  Hettner A., (1887): Gebirgsbau und Oberflächengestaltung der Sächsischen Schweiz. Habilitationsschrift. Stuttgart.
↑  Plewe, E., Hettner, Alfred. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 9, Duncker & Humblot, Berlin 1972,
↑  Hettner A., (1893): Regenverteilung, Pflanzendecke und Besiedelung der tropischen Anden. Festschrift Ferdinand Freiherrn von Richthofen zum sechzigsten Geburtstag. Berlin, S. 197–234
↑  Peters K., Alfred Hettners Reisen in den kolumbianischen Anden (1882−1884). Überlegungen aus heutiger Sicht (=Arbeitshefte des Lateinamerika-Zentrums, Nr. 66). Lateinamerika-Zentrum der Westfälischen Wilhelms-Universität Münster, Münster 2000.
↑  Hettner A., (1897): Grundzüge der Länderkunde. I. Band Europa. Leipzig.
↑  Hettner A., (1927): Die Geographie, ihre Geschichte, ihr Wesen und ihre Methoden. Breslau.
↑  Wardenga U., Defining geography – the struggle and development of Alfred Hettner’s methodological construct. In: Michael Watts (Hg.): Struggles over Geography. Violence, freedom and development at the millennium (=Hettner lectures, Bd. 3). Franz Steiner Verlag, Stuttgart 2000
↑  Harvey, F.,  and U.,  Wardenga: The Hettner-Hartshorne connection. Reconsidering the process of reception and transformation of a geographic concept. In: Finisterra Vol. 33, Nr. 65, Lissabon 1998, S. 131–140
↑  Hettner A., (1927): Die Geographie, ihre Geschichte, ihr Wesen und ihre Methoden. Breslau
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279737405171  PLWABN: 9810594130505606  BnF: cb153859163 (data)  GND: 118704273  ISNI: 0000 0000 8371 5992  LCCN: n50082725  NDL: 00536101  NKC: xx0103004  NLG: 226188  NLK: KAC201333271  NTA: 072491477  SELIBR: 242268  SUDOC: 02889331X  Trove: 858790  VIAF: 34758435   WorldCat (עם VIAF): 34758435 
ספרו של אלפרד הטנר על מסעותיו באנדים, מהדורה חדשה לאחר 100 שנה
כריכת כתב העת החשוב בגאוגרפיה שיסד הטנר וערך אותו במשך 40 שנה