stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנסת הגדולה
אנשי כנסת הגדולה במסורת חז"ל > תפקידי כנסת הגדולה

אנשי כנסת הגדולה חוקקו תקנות וגזירות שהן נקראות דרבנן. הם קבעו את נוסח התפילה והברכות, ורבות מתקנות ומגזירות חז"ל נקבעו על ידם. הכרעות חשובות שיש עליהן סימוכין:
טקס הכרזת התורה על ידי עזרא (ספר נחמיה, פרק ח')
איסור נישואי תערובת (ספר עזרא, פרק י')
שחרור האיכרים ושמיטת חובות (ספר נחמיה, פרק ה')
הענקת סמכויות ליוסף מבית טוביה (קדמוניות היהודים י"ב, ד',ב')
הגדרת החוקה של ממלכת החשמונאים (ספר מקבים א', י"ד)
מינוי מפקדי המחוזות במרד הגדול נגד רומי (מלחמת היהודים ב', כ', ג')
מובא בתלמוד הבבלי, שאנשי כנסת הגדולה ערכו את נבואותיהם של: יחזקאל, ושנים עשר, דניאל, ומגילת אסתר.
אזכורים במקרא

בספרי עזרא ונחמיה, מלבד 83 חותמי אמנת נחמיה, מופיעים תיאורים של מועצת שרים וזקנים שכיהנה לצידם של נחמיה ועזרא:
”וּכְכַלּוֹת אֵלֶּה נִגְּשׁוּ אֵלַי הַשָּׂרִים לֵאמֹר: לֹא נִבְדְּלוּ הָעָם יִשְׂרָאֵל וְהַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם מֵעַמֵּי הָאֲרָצוֹת כְּתוֹעֲבֹתֵיהֶם לַכְּנַעֲנִי, הַחִתִּי, הַפְּרִזִּי, הַיְבוּסִי, הָעַמֹּנִי, הַמֹּאָבִי, הַמִּצְרִי וְהָאֱמֹרִי.” (עזרא, ט', א')
”וְכֹל אֲשֶׁר לֹא יָבוֹא לִשְׁלֹשֶׁת הַיָּמִים כַּעֲצַת הַשָּׂרִים וְהַזְּקֵנִים – יָחֳרַם כָּל רְכוּשׁוֹ וְהוּא יִבָּדֵל מִקְּהַל הַגּוֹלָה.” (עזרא, י', ח')
”וָאַעֲלֶה אֶת שָׂרֵי יְהוּדָה מֵעַל לַחוֹמָה וָאַעֲמִידָה שְׁתֵּי תוֹדֹת גְּדוֹלֹת וְתַהֲלֻכֹת לַיָּמִין מֵעַל לַחוֹמָה לְשַׁעַר הָאַשְׁפֹּת.” (נחמיה, י"ב, ל"א)
הכנסת הגדולה במחקר

מיעוט המקורות על 'כנסת הגדולה' ועל אנשיה וכן הסתירות הקיימות במקורות אלה יצרו מבוכה רבה בקרב חוקרי התקופה. משום כך, היו שטענו שמוסד זה כלל לא היה קיים. כן לא ברור האם עיקר פעילותו של מוסד זה הייתה דתית-ספרותית או מדינית. באופן כללי מדובר באספת עם שהתכנסה לעיתים מזומנות בחצר בית המקדש ודנה בשאלות חקיקה, בעיות יסוד של העם ובהכרעות דחופות לשעת חירום, בדומה לאסיפות העם בפוליס היווני.
על פי חלק מהדעות כנסת הגדולה היא מעמדי קריאת התורה, לימודה וכריתת האמנה שבפרקים ח'–י' בספר נחמיה, ובראשה עמד עזרא הסופר. על פי חז"ל עם אנשיה נמנו גם אחרוני הנביאים בישראל: חגי, זכריה ומלאכי, וכן מרדכי היהודי הידוע ממגילת אסתר.
דעה אחת מצביעה על מעמד ההתכנסות להכתרת שמעון החשמונאי המתואר בספר מקבים א' ככנס של הכנסת הגדולה (הביטוי היווני המופיע במקום הוא בתרגום מילולי הכנסת או ההתכנסות הגדולה).
לקריאה נוספת

חיים דב מנטל, אנשי כנסת הגדולה, דביר, תל אביב, תשמ"ג, 1983.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ז, עמוד ב'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ב', הלכה ד'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה,  פרק א', הלכה ה'
↑  אנציקלופדיה יהודית דעת, כנסת הגדולה
↑  רמב"ם, הקדמה למשנה תורה
↑  יואל בן נון, אנשי כנסת הגדולה הם חותמי האמנה במעמד עזרא ונחמיה, בתוך: משלב ל"ו, תשס"א
↑  במדבר, י"א, ט"ז
↑  מופיע בהרחבה באבות דרבי נתן נוסחה א' פרק ד', ונוסחה ב' פרק ה'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ו, עמוד א'
| הסנהדרין |
| --- | --- | --- |
| מונחים | נשיא • אב בית דין • סנהדרין גדולה • סנהדרין קטנה • בית דין • משפט עברי • שבעים הזקנים • כנסת הגדולה • סמיכת זקנים |  |
| נשיאי הסנהדרין | יוסי בן יועזר • יהושע בן פרחיה • יהודה בן טבאי • שמעיה • הלל הזקן • שמעון בן הלל • רבן גמליאל הזקן • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • רבן יוחנן בן זכאי • רבן גמליאל דיבנה • (רבי אלעזר בן עזריה) • רבן שמעון בן גמליאל • רבי יהודה הנשיא • רבן גמליאל ברבי • רבי יהודה נשיאה • רבן גמליאל הרביעי • רבי יהודה נשיאה השני • הלל נשיאה • רבן גמליאל החמישי • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבן גמליאל השישי |  |
| מקומות מושב הסנהדרין | לשכת הגזית • חנות • ירושלים • יבנה • אושא • יבנה • אושא • שפרעם • בית שערים • ציפורי • טבריה |  |
| שונות | מסכת סנהדרין (ומסכת מכות) • עדות • הענישה בהלכה • ארבע מיתות בית דין • זקן ממרא • חידוש הסנהדרין • הסנהדרין של פריז • קברי הסנהדרין שבגן הסנהדרין בשכונת סנהדריה • שביל הסנהדרין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502608705171  VIAF: 308279510   WorldCat (עם VIAF): 308279510
אספת נציגי העם

| --- | --- |

 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  26 באוקטובר 2014 – הווה (10 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  217 
 
 מנהיגים
 דובר האספה:  ראשיד אל-גנושי
 ראש ממשלת תוניסיה:  הישאם משישי
 משכן
  
 palais du Bardo 
 קואורדינטות:  36°48′31″N 10°08′07″E﻿ / ﻿36.8087°N 10.1353°E﻿ / 36.8087; 10.1353
 
האספה הכללית של נציגי העם (בערבית: مجلس نواب الشعب), או בפשטות אספת נציגי העם, היא הרשות המחוקקת ובית הנבחרים של תוניסיה. בסמכות האספה לחוקק חוקים ולהביע אמון בממשלת תוניסיה אשר מציג בפניה ראש הממשלה. אספת נציגי העם נקבעה כבית מחוקקים חד-ביתי עם קבלת החוקה החדשה בשנת 2014. באספה קיימים 217 מושבים, המחולקים לסיעות. לפני מהפכת 2011, הפרלמנט התוניסאי היה דו-ביתי, וחולק לבית הנציגים ובית הנבחרים.
חוק הבחירות בתוניסיה מחייב "שוויון מגדרי מפלגתי", כלומר בתוך כל מפלגות האספה חייב להתקיים שוויון מגדרי בין גברים לנשים באופן המיטבי. חוק זה אינו נאכף במלואו ואחוז הנשים הוא נמוך ביחס למדינות המערב, אך הגבוה ביותר מבין כל מדינות ערב: 68 מתוך 217 הנציגים באספה הן נשים, נכון ל-2015.
הדובר הנוכחי של האספה כיום הוא ראשיד אל-גנושי, שנבחר לתפקיד זה ב-13 בנובמבר 2019.
בחירות

הבחירות הראשונות לאספה התקיימו ב-26 באוקטובר 2014, קצת לפני מלוא ארבע שנים למהפכה בתוניסיה, בה כוננה לראשונה דמוקרטיה בתוניסיה. מפלגת נידא תוניס זכתה במספר הרב ביותר של קולות שתורגם לכ-85 מושבים באספה מתוך 217 מושבים, ובכך ניצחה את מפלגת א-נהדה (69 מושבים) ומפלגות קטנות נוספות.
הבחירות השניות לאספה התקיימו ב-6 באוקטובר 2019, לאחר הדחתו של יוסיוף ג'האד מתפקיד ראש הממשלה. הוא הוחלף על ידי אליאס אל-פח'פאח' שזכה באותן בחירות והוחלף מספר חודשים מאוחר יותר על ידי הישאם משישי.
סיעות ומפלגות האספה כיום

| שיוך | שיוך | כמות המושבים> בחירות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  | תנועת א-נהדה | 52 |
|  | לב תוניסיה | 38 |
|  | זרם דמוקרטי | 22 |
|  | קואליציית כבוד | 21 |
|  | המפלגה החוקתית החופשית | 17 |
|  | תנועת העם | 15 |
|  | טאהיה טונס | 14 |
|  | מאקרו טונס | 4 |
|  | ארהמה | 4 |
|  | האיחוד העממי הרפובליקני | 3 |
|  | אלטרנטיבה תוניסאית | 3 |
|  | נידא תוניס | 3 |
|  | אפק טונס | 2 |
|  | חזית עממית | 1 |
|  | אייך טונסי | 1 |
|  | מפלגת קול החקלאים | 1 |
|  | ליגה ירוקה | 1 |
|  | זרם אהבה | 1 |
|  | האיחוד הדמוקרטי והחברתי (VDS-PR-MDS) | 1 |
|  | המפלגה החוקתית הסוציאליסטית | 1 |
|  | פוליטיקאים עצמאיים | 12 |
| סה"כ חברים | סה"כ חברים | 217 |
ראו גם

פוליטיקה של תוניסיה
הבחירות הפרלמנטריות בתוניסיה 2014
הערות שוליים

↑  "Tunisian elections intensify focus on alliances". Al Monitor. 14 בספטמבר 2014. נבדק ב-19 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tunisia begins landmark election race". AFP. 4 באוקטובר 2014. נבדק ב-19 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tunisia". freedomhouse.org. 21 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tunisia parliament elects Ennahda's Rachid Ghannouchi as speaker". Al Jazeera. 13 בנובמבר 2019. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
יוון באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  יוון יוון
 רשת שידור:  ERT (1974-2013) NERIT (2014–2015)  ERT (2016-)‎
 השתתפות ראשונה:  בריטניה ברייטון, 1974
 זכיות:  אוקראינה קייב, 2005
 השתתפויות:  44
 היעדרויות:  6
 אירוח האירוויזיון:  יוון אתונה, 2006
 השתתפות אחרונה:  שוודיה מאלמה, 2024
יוון נטלה חלק באירוויזיון 44 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1974, היא נעדרה מהתחרות 6 פעמים ב-1975, 1982, 1984, 1986, 1999 ו-2000 וניצחה פעם אחת ב-2005.
עם ניצחון אחד ושלוש פעמים בהן הגיעה למקום השלישי, יוון היא המדינה השנייה הכי מצליחה בתחרות בשנות ה-2000 בין התחרויות בשנים 2000-2009, כאשר לפניה נמצאת רוסיה, עם ניצחון אחד, פעמיים בהן הגיעה למקום השני ופעמיים בהן הגיעה למקום השלישי.
היסטוריה

יוון נטלה חלק בתחרות 44 פעמים: מתוכן פעם אחת יוון ניצחה בתחרות, ועל כן, נכון ל-2025, היא נמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם אזרבייג'ן, אסטוניה, לטביה, פורטוגל, פינלנד, יוגוסלביה, טורקיה, מונקו, בלגיה, סרביה ורוסיה, כשלפניהן נמצאות אירלנד שיאנית הניצחונות עם שבעה ניצחונות, שוודיה עם שישה ניצחונות, לוקסמבורג, צרפת, בריטניה והולנד עם חמישה ניצחונות, ישראל עם ארבעה ניצחונות, נורווגיה, דנמרק, שווייץ ואיטליה עם שלושה ניצחונות וגרמניה, אוסטריה, אוקראינה וספרד עם שני ניצחונות. יוון ניצחה בתחרות פעם אחת בתולדותיה ב-2005, שלושים ואחת שנים לאחר שהצטרפה לשורות התחרות, עם השיר "My Number One" של הלנה פפאריזו וקיבלה בגמר התחרות את מרב הנקודות כ-10 פעמים, ובכך השוותה עצמה לשיאה של להקת "קתרינה והגלים" עם השיר המנצח "Love Shine a Light". לאחר קיום התחרות, השיר היווני התמקם במקום הראשון בתחנות הרדיו ביוון, קפריסין ושוודיה ונכנס לרשימה כאחד מעשרת השירים המובילים ברומניה, הולנד, הונגריה, בלגיה ואף בטבלת הבילבורד האמריקאית "Dance Club Songs". ב-2005 כאשר נערכה בקופנהגן תחרות שיר היובל באירוויזיון במסגרת חגיגות 50 שנים לקיום התחרות, השיר היווני "My Number One" הגיע למקום הרביעי בהצבעה של השיר האהוב ביותר בתולדות האירוויזיון.
יוון היא בין המדינות היחידות שניצחו בתחרות, אך מעולם לא הגיעו למקום השני בגמר התחרות, יחד עם פורטוגל, סרביה, אוסטריה, אסטוניה, לטביה, פינלנד, יוגוסלביה ולוקסמבורג, אולם הגיעה שלוש פעמים בתולדותיה למקום השלישי ב-2001, 2004 ו-2008.
טרם ניצחונה של יוון בתחרות, המקום הגבוה ביותר אליו הגיעה היה, כאמור, המקום השלישי אליו הגיעה פעמיים: בפעם הראשונה ב-2001 על ידי הצמד "אנטיק" עם השיר "I Would Die for You" ובשנית ב-2004 על ידי סאקיס רובאס עם השיר "Shake It". רובאס שוב שימש כנציגה של יוון ב-2009 עם השיר "This Is Our Night", עמו הגיע למקום השביעי עם 120 נקודות. לאחר ניצחונה בתחרות, יוון קטפה, בפעם השלישית בתולדותיה, את המקום השלישי ב-2008 עם השיר "Secret Combination" של קאלומירה. הישגה הגרוע ביותר של יוון בגמר התחרות הוא המקום ה-20 אליו היא הגיעה פעמיים בתולדותיה בתחרות: לראשונה ב-1998 עם השיר "Μια κρυφή ευαισθησία" שבוצע על ידי ת'אלסה, כאשר השיר סיים עם 12 נקודות בלבד, כולן מקפריסין, ובפעם השנייה ב-2014 עם השיר "Rise Up" שבוצע על ידי פריקי פורצ'ון וריסקי קיד. עם זאת, יוון היא אחת המדינות היחידות שמעולם לא הגיעה למקום האחרון בתחרות ולא סיימה מעולם את גמר התחרות עם אפס נקודות.
מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004, יוון הפכה לאחת המדינות המצליחות ביותר בתחרות והיא הגיעה לאחד מעשרת המקומות הראשונים בתחרות כתשע פעמים משהחלה שיטת חצאי-הגמר ב-2004: מקום שלישי ב-2004, מקום ראשון ב-2005, מקום תשיעי ב-2006, מקום שביעי ב-2007, מקום שלישי ב-2008, מקום שביעי ב-2009, מקום שמיני ב-2010 ומקום שביעי ב-2011. ב-2012 נשבר הרצף כאשר יוון הגיעה בגמר התחרות למקום השבע עשרה בלבד, אך ב-2013 הגיעה למקום ה-6. ב-2014 יוון הגיעה למקום ה-20 בגמר התחרות, שהוא גם הישגה הגרוע ביותר של יוון בגמר התחרות. ב-2016, בפעם הראשונה מהחלת שיטת חצאי-הגמר, יוון כשלה לעלות לגמר התחרות לראשונה בתולדותיה כשהלהקה "ארגו" (יוו') נשלחה כנציגתה עם השיר "Utopian Land".
היסטוריה > היעדרויות

יוון נעדרה מ-6 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה של יוון מהתחרות התרחשה ב-1975 כאשר יוון פרשה מהתחרות שנה אחת בלבד לאחר שהצטרפה אליה. נאמר על ידי איגוד השידור האירופי כי הפרישה הייתה "מסיבות שאינן ידועות", אולם הסיבה היא כנראה כאות מחאה על צירופה לתחרות של טורקיה באותה שנה, שפלשה לצפון קפריסין כמה חודשים לפני כן. בשנה שלאחר מכן, ב-1976, שלחה יוון לתחרות שיר שעסק בפלישה הטורקית לצפון קפריסין, ועל כן נעדרה טורקיה מהתחרות באותה שנה, כמחאה על השיר היווני. רשות השידור הטורקית אמנם שידרה את התחרות ב-1976, אך צנזרה את שידור השיר היווני ובמקומו שידרה שיר טורקי לאומי בשם "Memleketim", שהיה אחד מהסמלים של הפלישה הטורקית לצפון קפריסין. כמו כן, נעדרה טורקיה גם בשנה שאחריה וחזרה לתחרות רק ב-1978. על אף המתיחות בין יוון לטורקיה, כיום יוון נהנית מיחסים ידידותיים עם טורקיה בתחרות משהחלה שיטת הצבעת הצופים, אולם ב-2004 כאשר התחרות התקיימה בשטחה של טורקיה, נוצרה תקרית כאשר נטען כי טורקיה עיכבה, לכאורה, את הכרזתן של יוון וקפריסין כמי שעולות לגמר התחרות משלב חצי-הגמר. עם זאת, התחרות הייתה הפעם הראשונה בה טורקיה העניקה ניקוד להופעתה של קפריסין והשנה השנייה ברציפות שקפריסין העניקה ניקוד להופעתה של טורקיה.
יוון נפסלה מהתחרות ב-1982 לאחר שהסתבר כי השיר "Σαρανταπέντε Κοπελιές" של ת'מיס אדמנטידיס הוא בעצם גרסת כיסוי לשיר אחר. יוון נפסלה מהתחרות באותה שנה כיוון שחוקי התחרות קובעים כי כל שיר בתחרות חייב להיות שיר מקורי, ולכן יוון נאלצה לשלם קנס כספי, אולם היא הורשתה על ידי איגוד השידור האירופי לשוב לתחרות בשנה שאחריה. אילו יוון נטלה חלק בתחרות של אותה שנה, היא הייתה מופיעה במקום ה-18 בסדר השמעת השירים בתחרות.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם השלישית ב-1984 לאחר שרשות השידור היוונית החליטה שכל השירים שהוצגו בפניה הם ברמה סבירה ולא ברמה מספיק טובה לתחרות, ולכן היא החליטה שלא לשלוח אף אחד מהשירים ולפרוש מהתחרות באותה שנה.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם הרביעית ב-1986 לאחר שהודיעה באופן מפתיע שלא תיטול חלק בתחרות. פולינה, שנבחרה כנציגתה של יוון בתחרות באותה שנה עם השיר "Wagon-lit", אמרה כי היעדרותה של יוון נבעה עקב מצבה הפוליטי של יוון באותה העת, אולם באתר התחרות היא ציינה כי הסיבה האמיתית להיעדרותה של יוון מהתחרות באותה שנה היא מועד קיומה ביום שבת שחל בלילה שלפני חג הפסחא האורתודוקסי.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם החמישית ב-1999 עקב התוצאות הנמוכות שהיא קיבלה בחמש השנים שקדמו להיעדרות, ולכן איגוד השידור האירופי פסל אותה מהתחרות באותה שנה. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם השישית והאחרונה ב-2000 עקב בעיות כלכליות של רשות השידור היוונית.
היסטוריה > פופולריות התחרות

עד להישג של הצמד "אנטיק" בתחרות ב-2001 שנערכה בדנמרק, ניתן היה לתאר את הישגיה של יוון בתחרות כמאכזבים למדי ולכן נתפסה יוון כאחת המדינות הפחות מוצלחות של התחרות והתעניינות העם היווני בתחרות הייתה נמוכה יחסית. בתחרות ב-2001, כאשר קטף הצמד "אנטיק" את המקום השלישי בתחרות, הפכה התחרות להיות אחד האירועים הפופולריים ביותר ביוון עם למעלה מחמישה מיליון צופים מדי שנה. ב-2005, כאשר יוון קטפה את המקום הראשון בתחרות, ברשות השידור היוונית נרשם המדרוג השני בגודלו ב-20 השנים האחרונות ביוון לאחר ניצחונה של יוון ביורו 2004. כיום, ישנה ציפייה גדולה מצד העם היווני שהאמנים הנשלחים לתחרות יעפילו משלב חצי-הגמר לשלב הגמר ויתמקמו באחד מעשרת המקומות הראשונים, כמו שאכן קרה 10 פעמים (מתוך שבע עשרה תחרויות) משהחלה שיטת חצי-הגמר ב-2004. הישגים אלה העניקו ליוון את הזכות להיות המדינה השנייה הכי מצליחה בעשור הראשון של שנות ה-2000 בין התחרויות בשנים 2000-2009 אחרי רוסיה, עם ניצחון אחד ושלוש פעמים זכייה במקום השלישי. ב-2016 ו-2018 לא הצליחה יוון להעלות לגמר משלב חצי-הגמר מה שהביא לדיונים במדינה על המשך מסלולה של יוון בתחרות.
יחסי יוון וקפריסין באירוויזיון

יוון ידועה כמדינה שלרוב נותנת את מספר הנקודות הרב ביותר שלה לקפריסין ומקבלת בחזרה מקפריסין את מספר הנקודות הרב ביותר. יחסי יוון וקפריסין באירוויזיון הם דוגמה אחת מני רבות של הצבעה בין מדינות שיש להן קשרים גאוגרפיים, היסטוריים, פוליטיים ותרבותיים, כמו רומניה ומולדובה, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות. במקרה של יוון וקפריסין, החליפין של מרב הנקודות ביניהן, הוא כנראה בשל העובדה כי הרוב המכריע של אזרחי קפריסין הם יוונים ולכן יש שיתוף קשרים לשוניים (דוברי יוונית) ואותו טעם מוזיקלי. בנוסף על כך, יוון וקפריסין חולקות את אותה תעשיית המוזיקה.
בשל המחלוקות שנגרמו על ידי הצבעתן הפוליטית של השתיים, ב-2008 כל אחת משתי המדינות שובצה לחצי-גמר אחר, כך שהן לא תוכלנה להצביע אחת לשנייה בחצי-הגמר. טרם קיום אותה תחרות, הנציגים היוונים והקפריסאים קיימו במשותף מסיבת חימום מוצלחת ב"יורוקלאב", בה לקחו חלק כשבע עשרה משלחות אחרות של התחרות ו-1,500 אורחים שהוזמנו למסיבה תחת הסלוגן "מפגש של הקול היווני-קפריסאי". עם זאת, ב-2015, בפעם הראשונה בתולדות התחרות זה שנים, קפריסין לא העניקה ליוון את מירב הנקודות שלה. באותה שנה יוון העניקה לקפריסין 10 נקודות וקפריסין העניקה ליוון 8 נקודות, ובאופן מפתיע, שתיהן העניקו את מרבית הנקודות שלהן לשיר האיטלקי.
בשנות ה-2000, כאשר הישגיה של קפריסין בתחרות ירדו, ביצועה של יוון השתפרו במהלך העשור עד כדי ניצחון ושבע פעמים בהן הגיעה לאחד מעשרת המקומות הראשונים בתחרות. הישגיה של יוון יצרו שינוי מעניין כאשר הציבור הקפריסאי החל לגלות עניין רב יותר בהופעתה של יוון בתחרות מאשר בהופעתה של קפריסין. הדבר נובע כנראה מהעובדה כי החל מ-2004 יוון נוהגת לשלוח לתחרות אמנים פופולריים ברחבי יוון וקפריסין, בעוד קפריסין נוהגת לשלוח באמצעות תחרות פתוחה מתחרים אשר, לרוב, אינם מוכרים בקפריסין. החל מ-2013, ערוץ MAD TV מפיק באופן קבוע את קדם-האירוויזיון היווני הנקרא "Eurosong - A MAD Show".
אירוח האירוויזיון

| שנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | יוון אתונה | ההיכל האולימפי | חצאי גמר וגמר: מריה מנונוס וסאקיס רובאס |
גלריה

מריצה קוך בהאג (1976)
סאקיס רובאס באיסטנבול (2004)
סארבל בהלסינקי (2007)
קאלומירה בבלגרד (2008)
יואורגוס אלקיוס וחברים באוסלו (2010)
להקת "קוזה מוסטרה" ואגאת'ונאס יאקובידיס במאלמה (2013)
פריקי פורצ'ון וריסקי קיד בקופנהגן (2014)
מריה אלנה קיריאקו בווינה (2015)
להקת "ארגו" בסטוקהולם (2016)
דמי בקייב (2017)
יאנה טרזי בליסבון (2018)
קתרין דוסקה בתל אביב-יפו (2019)
ראו גם

ERT
MAD TV
קפריסין באירוויזיון
פט טילמן

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1976 פרמונט, ארצות הברית 
 נהרג:  22 באפריל 2004 (בגיל 27) Spera, אפגניסטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון לילנד  אוניברסיטת המדינה של אריזונה  בית הספר לעסקים ע"ש ו. פ. קרי 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית 
 דרגה:  רב טוראי 
 פעולות ומבצעים
 המלחמה העולמית בטרור 
 עיטורים
 מדליה לשירות הביטחון הלאומי  מדליית השירות על המלחמה העולמית בטרור  סרט השירות הצבאי  תג צנחן  מדליית המלחמה העולמית בטרור  עיטור האומץ ע״ש ארתור אש  מדליית השירות הראוי לשבח  תג חייל הרגלים הקרבי  תג צלף 
 
פטריק דניאל טילמן (באנגלית: Patrick Daniel "Pat" Tillman Jr‏; 6 בנובמבר 1976 – 22 באפריל 2004) היה שחקן פוטבול שקטע את הקריירה שלו כספורטאי מקצוען והתגייס לצבא ארצות הברית במאי 2002, יחד עם אחיו קווין טילמן. הוא נהרג במהלך קרבות במלחמת אפגניסטן-ארצות הברית. המחלוקת הנוגעת לפרטים המלאים של מותו עוררה חקירות רבות; נכון לאוגוסט 2007, הקונגרס האמריקאי מנהל חקירה בקשר לשאלה איך מת טילמן, בשל ליקויים שהתגלו בחקירות קודמות.
ביוגרפיה

טילמן נולד בפרימונט שבקליפורניה הבכור מבין שלושה בנים. בשנים 1994–1998 שיחק פוטבול בנבחרת אוניברסיטת המדינה של אריזונה. ב-2010 נבחר לחבר בהיכל התהילה של פוטבול המכללות.
טילמן נבחר במקום ה-226 בדראפט ה-NFL של שנת 1998 ושיחק במשך ארבע עונות בקבוצת האריזונה קרדינלס. בתום עונת 2002 ובעקבות פיגועי 11 בספטמבר החליט להתגייס לשירות צבאי ודחה חוזה בסך 3.6 מיליון דולר ב-NFL. יחד עם אחיו שירת בריינג'רס והשתתף במלחמת עיראק. באפריל 2004 נהרג באפגניסטן.
הוא שחקן הפוטבול המקצועני הראשון שמת בקרב מאז מותו של בוב קלסו מקבוצת הבאפלו בילס, במלחמת וייטנאם בשנת 1970. לאחר מותו, קודם טילמן בדרגה לרב-טוראי, והוענקו לו עיטורי "כוכב הכסף" ו"לב הארגמן".
השירות הצבאי שלו ומותו כתוצאה מכך, משכו תשומת לב רבה מצד התקשורת. תחילה דווח כי טילמן מת מאש אויב, אך לאחר כחודש, ב-28 במאי 2004, הודיע הפנטגון למשפחתו של טילמן כי הוא מת בתקרית של "ירי דו=צדדי"; המשפחה ומבקרים של הממשל טענו כי משרד ההגנה האמריקאי עיכב את הגילוי על נסיבות המוות עד שיעברו שבועות מטקס הקבורה שלו מתוך כוונה להגן על הדימוי של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. פטריק טילמן האב, עורך דין מסן חוזה, שעבר על הצהרות רבות של עדים ומסמכי חקירה שסופקו על ידי הצבא בעניין מות בנו, אמר לוושינגטון פוסט: "כל האנשים בעמדות סמכות יצאו מגדרם כדי להכתיב זאת. הם התערבו במכוון בחקירה; הם הסוו את הדברים".
בשבוע שקדם לדו"ח מ-27 ביולי 2007 השיגה סוכנות הידיעות "אסושיאייטד פרס" מסמכים צבאיים באמצעות חוק חופש המידע, וגילתה כי "בודקים רפואיים של הצבא חשדו בירי מטווח קצר בשל שלושה חורי כדורים במצחו של טילמן, וניסו ללא הצלחה לגרום לרשויות לחקור האם מותו של שחקן ה-NFL לשעבר היה תוצאה של פשע". הרופאים שביצעו את הניתוח לאחר המוות של טילמן אמרו כי בהתבסס על המאפיינים של פצעי הכניסה, נראה כי הוא נורה על ידי רובה M16 מטווח של פחות מ-10 יארד (כתשעה מטרים).
המוזיאון היהודי של יוון

| --- | --- |
חזית המוזיאון
חזית המוזיאון
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון יהודי
 כתובת:  Nikis 39, אתונה
 מיקום:  עיריית אתונה 
 מדינה:  יוון 
 מייסדים:  ניקולאס סטאברולאקי (Nicholas Stavroulaki)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1977
 תאריך פתיחה רשמי:  1977 
 
 קואורדינטות:  37°58′23″N 23°43′59″E﻿ / ﻿37.97299167°N 23.73302222°E﻿ / 37.97299167; 23.73302222
 http:// www.jewishmuseum.gr
  (למפת אתונה מוגדלת) המוזיאון היהודי של יוון(למפת אתונה רגילה) המוזיאון היהודי של יוון
 
המוזיאון היהודי של יוון (ביוונית: Εβραϊκό Μουσείο της Ελλάδος) נמצא במרכז העיר אתונה וכולל מוצגים מוזיאוניים המתארים את קהילת יהדות יוון לאורך הדורות.
המוזיאון הוקם בשנת 1977, ומשכנו הראשון היה בחדר קטן בבית הכנסת 'בית שלום' ברחוב מלידוני באתונה. במוזיאון רוכזו חפצים ואמנות יהודית מהמאות ה-19 וה-20 ששרדו את השואה. לאורך השנים התרחב האוסף, אותו אצר עד שנת 1993 ניקוס סטרוורולקיס (Nikos Stavroulakis), עם פרטים רבים חפצי נוי, תכשיטים ותשמישי קדושה שהוחרמו במהלך הכיבוש הבולגרי של תראקיה היוונית, והוחזרו לקהילה היהודית על ידי ההנהגה הקומוניסטית של בולגריה.
בשנת 1981 נוסדה אגודת הידידים של המוזיאון היהודי של יוון (Association of Friends of the Jewish Museum of Greece) על ידי הקהילות היהודיות באתונה וסלוניקי. ב-1985 הועבר המוזיאון שהלך והתרחב לקומה השלישית של בניין 36 ברחוב אמליה (Amalia) בסיוע תורמים אמריקנים. בשנת 1989 הוסדר מעמדו של המוזיאון כיישות משפטית עצמאית. בשנת 1997 עבר המוזיאון לבניין ניאו-קלאסי מסוף המאה ה-19 ברחוב ניקיס 39 שנרכש עבורו בסיוע תרונות ובעזרתו של משרד התרבות היווני .
בעוד שחזית הבניין החדש של המוזיאון משמרת את מראהו ההיסטורי, פנים הבניין נבנה מחדש. בעוד שהבניין המקורי היה בן ארבע קומות, כיום שלוש מהקומות מחולקות כל אחת לשלושה מפלסים שאינם שווים, המסודרים סביב פיר מתומן העובד לגובה הבניין - שבראשו כיפת זכוכית המאפשרת כניסת אור טבעי לכל המפלסים.
תערוכות

במפלס התחתון של המוזיאון ישנו שחזור של בית הכנסת של פטרס, ותערוכת תשמישי קדושה - פרוכות, תיקים, ספרי תורה ועוד. המפלס השני עוסק בלוח השנה היהודי ובחגים והמועדים היהודיים. המפלס השלישי עוסק בתהליכים שיהדות יוון עברה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 לרבות מעורבותה בתנועה הלאומית היוונית, בצבא ובמלחמות יוון, וכן פעילות התנועה הציונית ביוון. במפלס הרביעי ישנו מתחם אור-קולי והמפלס החמישי עוסק בתקופת מלחמת העולם השניה תחת הכיבוש האיטלקי, הבולגרי והגרמני לרבות שואת יהדות יוון וחסידי אומות העולם יוונים. המפלס השישי עוסק בלבוש ובאביזרים האישיים של יהדות יוון בסוף המאה ה-18. המפלס השביעי עוסק במעגל החיים היהודי וטקסי מעבר כגון נישואין, לידה, ברית מילה ועוד. במפלס השמיני מוצגות מאז דצמבר 2023 תשע מצבות יהודיות מרחבי יוון, שהעתיקה בהן מהמאה השלישית לפני הספירה, שהושאלו בהשאלה ארוכת טווח ממוזיאונים ארכיאולוגיים שונים.
גלריה

בניין המוזיאון
שחזור בית הכנסת של פטרס במוזיאון היהודי של יוון
מצבת עבד יהודי המתוארכת ל-250-300 לפני הספירה מאמפיריאון אורופוס
מגילת אסתר במוזיאון
חפצים של יהדות יוון שנלקחו על ידי הנאצים ועוזריהם במוזיאון
בגדי חתונה מסורתיים של יהדות יוון במוזיאון
תיקים מסורתיים של ספרי תורה במוזיאון
פרוכת וספר תורה במוזיאון
הערות שוליים

1 2 3  https://jewishmuseum.gr/en/history/ אתר המוזיאון
↑  המבנה באתר הרשמי
↑  תערוכות באתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303431705171  GND: 5327810-0  LCCN: n90626932  NKC: zmp20191026981  ULAN: 500306480  VIAF: 122100234   WorldCat (עם VIAF): 122100234
סלובניה באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  סלובניה סלובניה
 רשת שידור:  RTV SLO
 השתתפות ראשונה:  לוקסמבורג לוקסמבורג, 1966 (יוגוסלביה) אירלנד מילסטריט, 1993
 זכיות:  0
 השתתפויות:  28
 היעדרויות:  2
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  שוודיה סטוקהולם, 1975 (יוגוסלביה) שוודיה מאלמה, 2024
אלנקה גוטאר בהלסינקי (2007)
רבקה דרמלי בבלגרד (2008)
אנזמבל ז'לינדרה וקלמארי באוסלו (2010)
אווה בוטו בבאקו (2012)
האנה מנציני במאלמה (2013)
טינקארה קובאץ' בקופנהגן (2014)
מאריה בווינה (2015)
זאלה קראל וגשפר שנטל בתל אביב (2019)
סלובניה נטלה חלק באירוויזיון כ-28 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1993 כמדינה עצמאית והיא נעדרה מהתחרות פעמיים ב-1994 ו-2000. סלובניה מעולם לא ניצחה בתחרות, מעולם לא סיימה את התחרות בתור אחת מחמש המדינות המובילות בגמר והישגה הטוב ביותר בגמר התחרות הוא המקום השביעי אותו השיגה פעמיים (ב-1995 ו-2001).
היסטוריה

בין התחרויות בשנים 1961-1991, סלובניה הייתה מיוצגת תחת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ארבע פעמים מתוך עשרים ושבע פעמים בהן יוגוסלביה נטלה חלק בתחרות, כאשר הישגה הטוב ביותר בתחרות היה המקום השביעי עם 9 נקודות בתחרות ב-1966.
לאחר התפרקותה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ב-1992, ביקשה סלובניה להצטרף לשורות התחרות כמדינה עצמאית. אולם, עקב ריבוי המדינות שרצו ליטול חלק בתחרות נאלצה סלובניה, ביחד עם 6 מדינות נוספות, להתחרות בתחרות מקדימה בשם "העפלה למיליסטריט", בתקווה להיות אחת משלוש המדינות שתקבלנה את הניקוד הגבוה ביותר, דבר שיקנה להן כרטיס כניסה לתחרות ב-1993.
בתחרות "העפלה למילסטריט" שנערכה ב-3 באפריל 1993 בסלובניה, ליובליאנה, הגיעה סלובניה למקום הראשון עם 54 נקודות עם השיר "Tih deževen dan" אשר בוצע בשפה הסלובנית על ידי להקת "1X Band", והבטיחה את מקומה בתחרות ב-1993.
ב-1993, נציגתה של סלובניה, להקת "1X Band", הגיעה למקום ה-22 עם 9 נקודות.