stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רובל רוסי
מטבעות ושטרות > שטרות

שטרות של רובל יש ביחידות של 10, 50, 100, 200, 1,000, 2,000 ו-5,000 רובל. 200 ו-2,000 רובלים נוספו בשנת 2017.
| סדרת 1997> תמונה.צד הפנים | סדרת 1997> תמונה.צד הגב | סדרת 1997> ערך.ערך | סדרת 1997> גודל.גודל | סדרת 1997> צבע.צבע | סדרת 1997> תיאור.עיר | סדרת 1997> תיאור.צד הפנים | סדרת 1997> תיאור.צד הגב | סדרת 1997> תיאור.סימן מים | סדרת 1997> תאריך ייצור.תאריך ייצור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | ₽5 | 137 × 61 מ"מ | ירוק | נובגורוד | אנדרטת "אלף שנה לרוסיה" על רקע קתדרלת סופיה | חומת הקרמלין של נובגורוד | «5» קתדרלת סופיה | 1 בינואר 1998 |
|  |  | ₽10 | 150 × 65 מ"מ | ירוק כהה וחום כהה | קרסנויארסק | גשר הקהילה בקרסנויארסק; מגדל השעון בקרסנויארסק | תחנת החשמל של קרסנויארסק | «10» מגדל השעון בקרסנויארסק | 1 בינואר 1998, 1 בינואר 2001, 16 באוגוסט 2004, 6 בספטמבר 2011 |
|  |  | ₽50 | 150 × 65 מ"מ | כחול תכלת | סנקט פטרבורג | הפסל על בסיס עמודי רוסטראל; קתדרלת פטרופבלובסקיה | בניין הבורסה | «50» קתדרלת פטרופבלובסקיה | 1 בינואר 1998, 1 בינואר 2001, 16 באוגוסט 2004, 6 בספטמבר 2011 |
|  |  | ₽100 | 150 × 65 מ"מ | חום-ירוק | מוסקבה | קוודריגה על התיאטרון בולשוי | תיאטרון בולשוי | «100» תיאטרון בולשוי | 1 בינואר 1998, 1 בינואר 2001, 16 באוגוסט 2004, 6 בספטמבר 2011 |
|  |  | ₽500 | 150 × 65 מ"מ | סגול-כחול | ארכנגלסק | אנדרטה של פיטר 1; סירת מפרש בנמל ארכנגלסק | מנזר סולובצקי | «500» אנדרטה של פיטר 1 | 1 בינואר 1998, 1 בינואר 2001, 16 באוגוסט 2004, 6 בספטמבר 2011 |
|  |  | ₽1,000 | 157 × 69 מ"מ | כחול-ירוק | ירוסלאבל | אנדרטה של ירוסלב החכם,  הקפלה של גבירתנו של קאזאן  ו-קרמלין ירוסלב | כנסיית יוחנן המטביל (ירוסלב) עם מגדל פעמונים | «1,000» אנדרטה של ירוסלב החכם | 1 בינואר 2001, 16 באוגוסט 2004, 10 באוגוסט 2010 |
|  |  | ₽5,000 | 157 × 69 מ"מ | חום-אדום | חברובסק | אנדרטת מוראבייב-אמורסקי על רקע נהר אמור | גשר חברובסק | «5,000» דיוקן מוראבייב-אמורסקי | 31 ביולי 2006 6 בספטמבר 2011 |
גודל תמונה — 1,0 פיקסלים למילימטר.
| סדרת 2017> תמונה.צד הפנים | סדרת 2017> תמונה.צד הגב | סדרת 2017> ערך.ערך | סדרת 2017> גודל.גודל | סדרת 2017> צבע.צבע | סדרת 2017> תיאור.עיר | סדרת 2017> תיאור.צד הפנים | סדרת 2017> תיאור.צד הגב | סדרת 2017> תיאור.סימן מים | סדרת 2017> תאריך ייצור.תאריך ייצור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | ₽200 | 150 × 65 מ"מ | ירוק | סבסטופול | חרסונסוס | האנדרטה לאוניות טבועות;  רציף הגראף | «200» חצי האי קרים | 12 באוקטובר 2017 |
|  |  | ₽2,000 | 157 × 69 מ"מ | כחול | ולדיווסטוק | הגשר הרוסי; בניין האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק הרוסי  בולדיווסטוק | קוסמודרום ווסטוצ'ני  במחוז אמור | «2,000» הגשר הרוסי | 12 באוקטובר 2017 |
גודל תמונה — 1,0 פיקסלים למילימיטר.
שערי חליפין

| שער חליפין נוכחי עבור RUB |
| --- | --- |
באתר Google Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר Yahoo! Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר XE.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר OANDA.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר גלובס:: שער רובל רוסי לדולר אמריקאי
ראו גם

משבר הרובל
כלכלת רוסיה
הערות שוליים

↑  הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית (נובמבר 2018)
↑  מתוך שער ההמרה של רובל רוסי לשקל חדש http://www.mycurrencytransfer.com/currency-converter/RUB-to-ILS
↑  Пресс-релиз ЦБ РФ Об утверждении графического обозначения рубля (символ рубля)
1 2  Банк России: Банкноты
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4178574-5  NKC: ph1236643
זיסמן מונטנר

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1897 קולומיאה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  20 בינואר 1973 (בגיל 75) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 
זיסמן מונטנר (17 בספטמבר 1897 – 20 בינואר 1973) היה סופר, היסטוריון ורופא, ממייסדי החברה לתולדות הרפואה והמדעים בארץ ישראל, בשנת 1949 הקים וניהל במרסיי בית חולים לעולים לארץ-ישראל.
ביוגרפיה

מונטנר נולד בקולומיאה בריבונות אוסטרו-הונגריה. בשנת 1902 עברה משפחתו לברלין שם סיים בית ספר יסודי. לאחר מכן התלמד בנגרייה במשך שנתיים. בין השנים 1913–1916 למד בתיכון.
בין השנים 1916–1918 בתקופת מלחמת העולם הראשונה, שירת מונטנר כקצין בצבא האוסטרי.
משנת 1918 עד 1933 השתתף מונטנר בפעילות ציונית. בין השנים 1920–1926 היה מונטנר חבר הנשיאות העולמית של מכבי. מונטנר השתתף בעריכת ה"לקסיקון היהודי", "אנציקלופדיה יודאיקה" ו"מילון מונחים" וערך את כתב העת "המכבי".
בין השנים 1919–1923 למד מונטנר רפואה בברלין. בסיום לימודיו התמנה כאסיסטנט במכון האוניברסיטאי להיגיינה.
בין השנים 1926–1927 היה מונטנר רופא-עוזר בבית החולים העירוני.
מונטנר נשא לאשה את נלי. הזוג היה חשוך ילדים.
בשנת 1933 עלה מונטנר לארץ-ישראל והתיישב בירושלים. הזוג התגורר ברחוב הנביאים פינת רחוב החבשים, (היום רחוב אתיופיה.)
בשנת 1938 פרסם מונטנר מאמר שנושאו "תוכנית שלום עם הפלשתינאים".
בשנת 1947 היה מונטנר ממייסדי החברה לתולדות הרפואה והמדעים, ומזכירה הראשון.
בשנת 1949 מונטנר הקים וניהל במרסיי בית חולים לעולים לארץ-ישראל.
מונטנר היה חבר בוועדה שהחליטה על שמות בתי חולים ממשלתיים. שר הבריאות הד"ר יוסף בורג העביר לדוד בן-גוריון את המלצות הוועדה, ובן-גוריון אישר את ההצעה לשמות בתי החולים : "רמב"ם", "צהלון", "אסף הרופא" ו"דונולו".
מונטנר פרסם כ־100 מאמרים על תולדות הרפואה, הכין לדפוס 10 מספרי הרפואה של הרמב"ם ואת כתבי הרפואה של דונולו ואסף הרופא.
מונטנר חקר על הרמב"ם רבות ואהב רבות את ספריו ומחקריו הרבים.
למונטנר היו העתקים רבים של כתבי הרמב"ם והרב דונולו אותם הוא למד והתבסס רבות על פיהם.
למונטנר היה קשר עם הפיזיקאי אלברט איינשטיין והוא היה מתכתב עימו.
מונטנר נפטר בשנת 1973.
בשנת 1973, לאחר מותו הוענק למונטנר מטעם עיריית תל אביב פרס איינהורן על מפעל חייו בחקר תולדות הרפואה היהודית.
בשנת 1983 יצא לאור ספר לזכרו, בעריכת יהושע ליבוביץ
מספריו

"מאמרים וספרים של זיסמן מונטנר שחוברו עד קיץ שנת 1957", ירושלים, דפוס מרכז, תשי"ח
"רבי שבתאי דונולו", ירושלים, מוסד הרב קוק, תש"ט חלק א: כתבי הרפואה הראשונים שנכתבו בעברית באירופה [מאת דונולו], ערוכים ומבוארים בידי זיסמן מונטנר. חלק ב: תולדות חייו ומאמרים על תרומת הרפואה העברית לחכמת הרפואה באירופה, בצירוף מבוא קוסמוגראפי לספרו חכמוני, מאת זיסמן מונטנר.
"תזכיר : מוגש לכינוס הראשון של החברה הא"י לתולדות הרפואה <חוה"מ פסח תש"ז> / על ידי זיסמן מונטנר", החברה הארץ ישראלית לתולדות הרפואה, מו"ל לא ידוע, תש"ז
"עלילות על רופאים יהודיים : באספקלריה של תולדות הרפואה" ירושלים, דפוס ווייס, תשי"ג,
"לקורות הלשון העברית כשפת הלימוד בחכמת הרפואה : לפתיחת המרכז הרפואי של הסתדרות "הדסה" והאוניברסיטה העברית על הר הצופים, ירושלים" / מאת זיסמן מונטנר, דפוס וייס, ירושלים, ת"ש
"משנה תפלה למשה / עם מבוא לתולדות התפלה המיוחסת לרופא ר' משה בן מיימון", מאת זיסמן מונטנר, בצירוף סקירה מקיפה על תוכן החיבור עולם התפלה, ירושלים : גניזה, תש"ג
"אבן רשד הרופא וחבוריו הרפואיים : בפרט ה"כליאת" שלו : ובו כמה ידיעות היסטוריות עליו ועל בני זמנו שנתפרסמו כאן בפעם הראשונה, כ"כ רשימת ה-MATERIA שלו בשלמותה", מו"ל לא ידוע, תש"ו, 1946
"הריפוי בחומצה הגלוקונית : בייחוד השפעתה של החומצה הגלוקונית על רמת הקלציום הפעיל במשק הגוף", ירושלים, מו"ל לא ידוע, תש"ב,
"ספר הרוקחים / יוצא לאור לראשונה ע"פ כתב יד עברי מן האמצע של המאה הט"ו", עם מבוא הערות ותמונות מאת זיסמן מונטנר, אסכולי, סלדינו, תשי"ג
תל אביב : מחברות לספרות
"מבוא לספר אסף הרופא : הספר הרפואי העברי הקדום ביותר. בליווי פרקים נבחרים מתוך הספר להדגמה, ע"פ כל כתבי היד הידועים בעולם". (1957)
"משנה תפלה למשה : עם מבוא לתולדות התפלה / המיוחסת לרופא ר' משה מיימון ובו התבוננות במצב המתפלל ... בצירוף ... סקירה על תוכן החיבור עולם התפלה <טרם יצא לאור> [קורות הרפואה העברית, ג" ]
"לקורות השפה העברית כשפת הלימוד בחכמת הרפואה : תוספת: כל כתביו הרפואיים של הרמב"ם" <רשימה ביבליוגרפית>. ת"ש, ירושלים גניזה
בעריכתו

"על החיים המיניים : ההגיינה והטיפול הרפואי בהם / אוסף מאמרים על פי כת"י עתיקים (ערוכים וקצתם מפורשים) בידי זיסמן מונטנר" (המחברים: משה בן מימון, אבן סינא, אלחסין בן עבדאללה, עוביד, אבן ג'ורג'ה אבן חילוף, הרופא נתן, המאתי
"כתבים רפואיים / רבינו משה בן מימון" ערוכים ומסודרים על-פי כתבי-יד בצירוף מבואות, ביאורים ומפתחות בידי זיסמן מונטנר
משה בן מימון, אבן תבון, משה בן שמואל, המאה ה-13, נתן, המאתי, אבן רשד, מחמד, תשי"ז-תשכ"ט, ירושלים : מוסד הרב קוק
"פרקי משה ברפואה / רבינו משה בן מימון", בתרגומו של ר' נתן המאתי, יוצאים לאור בשלמותם על פי כתבי-יד, עם מבוא, ביאורים והוספות על ידי זיסמן מונטנר. [כתבים רפואיים ; ב-], משה בן מימון, מונטנר, זיסמן, נתן, המאתי, תשמ"ב, ירושלים : מוסד הרב קוק
"ספר הקצרת, או, ספר המסעדים" : <מקאלה פי אלרבו> / בתרגומו העברי של הרופא ר' שמואל בנבנשתי איש סרגוסה, הוצאה לאור על ידי זיסמן מונטנר. משה בן מימון, בנבנשתי, שמואל בן יעקב, מונטנר, זיסמן, תשכ"ג ירושלים : גניזה,
"מאמר על חיזוק כוח הגברא" / רבינו משה בן מימון בתרגומו של ר' זרחיה בן שאלתיאל, מבוא וביאורים מאת זיסמן מונטנר, תשמ"ז, ירושלים : מוסד הרב קוק
מתרגומיו

"הירו וליאנדר : שיר אפי מהמאה החמשית אחרי ספה"נ / מאת מוזיאוס המדקדק", המקור היוני בצירוף תרגום עברי בקצב המקור עם באורים והערות מאת זיסמן מונטנר, ירושלים, ר' מס, תרצ"ז,
"תשובות רפואיות / רבינו משה בן מימון", תרגם והוסיף מבוא והערות זיסמן מונטנר, תשמ"ז 1987, ירושלים : מוסד הרב קוק
[ Die Glocke / VON SCHILLER ] מבחר של תרגומי ז. מונטנר
ממאמריו

"נענוע היהודים בשעת התפילה והלימוד", 1953 בתוך: מולד, כרך 65–66 (1953), ע' 285–289
"משנה תפלה למשה" סיני, שנה ו (תש"ג), ע' קכ-קל
" בעיות הנתיחה וחכמת הביתור בישראל", תשט"ז, ירושלים, מו"ל לא ידוע
"חנוכה חג החשמונאים", תרצ"ח, ירושלים, מו"ל לא ידוע
"מסילות מסע בימי קדם בארץ ישראל וסביבתה מן 1500 לפני הספירה עד בערך 500 לסה"נ". (1941)
"הרכבת התרופות בספרות העברית העתיקה", קורות תשל"א, עמודים 550–552, רשימת מאמרים במדעי היהדות (רמב"י)
לקריאה נוספת

"רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : מונטנר, זיסמן, עמוד 279
אנדרה הוגו סאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בינואר 1871 פשט 
 פטירה:  12 באוגוסט 1952 (בגיל 81) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 שם לידה:  Schwarz Hugó 
 תפקידים:  רופא שיניים, oral and maxillofacial surgeon 
 
אנדרה הוגו סאס, (במקור שוורץ בהונגרית: Szász Endre Hugó; פשט, 25 בינואר 1871 – בודפשט, יוז'פווארוש, 12 באוגוסט 1952) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי, מנתח פה ולסת, יועץ בריאות ראשי, אחיו למחצה של ארתור שוורץ (1855–1917) ושל עורך הדין גוסטב סאסי-שוורץ (1856–1920). בין היתר, סאס היה הרופא האישי של שני ארכידוכסים ובני משפחותיהם.
ביוגרפיה

אנדרה הוגו שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין שוורץ (1826–1911) ושל רוזה טרביטש (1904). אביו היה נשיא "האגודה הראשונה לנישואי (שידוכי) עלמות". הוא השלים את לימודי בית הספר התיכון בעיר הולדתו, ולאחר מכן השלים את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת שטרסבורג ואוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). לאחר קבלת התעודה התמחה במכון של פליקס הופה-זיילר ( Felix Hoppe-Seyler) בשטרסבורג. לאחר שחזר הביתה, הפך למתמחה במחלקה לרפואה פנימית מספר 1. מאוקטובר 1898, הוא מונה כמתמחה במחלקה למיילדות וגינקולוגיה מספר 2. בשנת 1899 זכה במלגת לימודים, שבזכותה בילה מספר חודשים במכון לפתוהיסטולוגיה של הקולז' דה פראנס בפריז. בבחינות לקצין רפואה שנערכו בבודפשט באוקטובר 1904, השיג הסמכה לקצין רפואה. במאי 1905 נסע לארצות הברית של אמריקה והמשיך את לימודיו באוניברסיטת שיקגו במשך שנתיים. בתחילת דרכו עסק בבעיות גינקולוגיות, ואז התעניינותו פנתה לרפואת שיניים ולכירורגיית פה ולסת.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, באוקטובר 1915, הועלה לדרגת רופא גדודי. במהלך המלחמה שירת בבודפשט ובבתי חולים צבאיים מאחורי כמה חזיתות. ביולי 1928 מונה ל"יועץ בריאות ראשי". במשך יותר משני עשורים, הוא היה רופא החצר של הארכידוכסים יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה ויוזף פרנץ, ארכידוכס אוסטריה ושל בני משפחותיהם.
כשפרש, תרם את ספרי המומחים שלו לספריית מרפאת השיניים של בודפשט.
עבודותיו

מחקרים על ההתנהגות הכימית של החומר האלסטי של אבי העורקים. (ארכיון רפואי הונגרי, 1894)
Fibroma molle lymphangiectaticum vulvae . (ארכיון רפואי הונגרי, 1898)
על ספורות פרמטריות, תוך התייחסות מיוחדת לטופוגרפיה שלהן ולאופן התפשטותן. עם ארנולד ווינטרניץ. (ארכיון רפואי הונגרי, 1898)
בדיקות ניסוי עם שחלות. עם שאנדור סילי. (שבועון רפואי, 1898, 28)
על שינויים ברקמה האלסטית של כלי הדם של הרחם . (ארכיון רפואי הונגרי, 1900)
שחפת וקרצינומה באותו רחם. (ארכיון רפואי הונגרי, 1901)
על השינויים ההיסטולוגיים של השליה הנגרמים על ידי מותו של העובר. (שבועון רפואי, 1902, 50)
נתונים לאבחון של סרקומה דמוית אשכול של הרחם . (ארכיון רפואי הונגרי, 1903)
פרסים והוקרה

מדליית מלחמה של הצלב האדום II. תג קרבי (1917)
לקריאה נוספת

לקסיקון של התחייה ההונגרית. אד. Géza Szentmiklóssy. בודפשט, 1930
A magyar legújabb kor lexikona. A magyar feltámadás könyve 1919–1930 (לקסיקון התקופה החדשה ביותר של הונגריה)
A magyar társadalom lexikonja (לקסיקון חברתי הונגרי)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 17465/1901. Forrás: MNL-OL 30805. mikrofilm 983. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1901. év 33. oldal 8. sor
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi állami halotti akv. 1663/1952. folyószáma alatt".
↑  Hivatalos Közlöny, 1895. december 1. (3. évfolyam, 23. szám)
↑  Hivatalos Közlöny, 1898. november 15. (6. évfolyam, 22. szám)
↑  "Uj tiszti orvosok". Orvosi Hetilap. 1904-11-06.
↑  "New York Passenger Arrival Lists (Ellis Island), 1892-1924". familysearch.org.
↑  Rendeleti Közlöny a Magyar Királyi Honvédség számára, 1915. október 16. (42. évfolyam, 107. szám)
↑  Fogorvosi szemle, 1928. július 1. (21. évfolyam, 7. szám)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 109579521X  VIAF: 25146030595235862230   WorldCat (עם VIAF): 25146030595235862230
זולטאן סאנטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בדצמבר 1893 נג'קניז'ה, הונגריה 
 פטירה:  26 במרץ 1977 (בגיל 83) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (3 בנובמבר 1945–6 בפברואר 1947)  שגריר (1947–1949)  ambassador of Hungary to Albania (1947–1949)  שגריר (1949–1954)  ambassador of Hungary to Poland (8 ביוני 1955–30 ביולי 1956)  חבר האספה הלאומית הזמנית (24 ביוני 1945–3 בנובמבר 1945) 
 מפלגה:  מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית, המפלגה הקומוניסטית של הונגריה, המפלגה הקומוניסטית ההונגרית 
 
זולטאן סאנטו (במקור שרייבר, בהונגרית: Szántó Zoltán; נג'קניז'ה, 17 בדצמבר 1893 – בודפשט, 26 במרץ 1977) היה דיפלומט יהודי-הונגרי, פוליטיקאי קומוניסטי, שר בלי תיק בממשלת אימרה נאג' השלישית.
ביוגרפיה

זולטאן סאנטו נולד במשפחה יהודית. אביו שאנדור שרייבר היה קצב, אמו הייתה סלינה גינסברגר. הוא סיים תיכון מקצועי. בשנת 1908 הצטרף כשוליית נגר לתנועת הנוער של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). הוא התכונן במקור לקריירה רפואית, אך פרוץ מלחמת העולם הראשונה מנע ממנו להמשיך את לימודיו. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לקצינים בשנת 1914 ולאחר מכן נשלח לחזית המזרחית, שם נפל בשבי הרוסי בשנת 1916, במחנה השבויים בא בקשר עם התנועה המהפכנית הרוסית.
בקיץ 1918, שוחרר מהשבי והותר לו לחזור הביתה, להירשם לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא הפך במקביל למפקד פלוגה של הצבא בבודפשט. במהלך מהפכת החרציות, הוא ופלוגתו צידדו ב"מועצה הלאומית ההונגרית" ומילאו תפקיד פעיל בהגנה על הגשרים על הדנובה. סאנטו היה אחד הראשונים שהצטרפו למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) בנובמבר. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה מפקד גדוד של הצבא האדום וקומיסר פוליטי חטיבתי. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית היגר לאוסטריה. ב-11 ביוני 1919, בבודפשט, כסטודנט לרפואה עדיין, התחתן עם שרה טרק, גם היא הייתה סטודנטית לרפואה, בתם של וילמוש טרק ושל רוזה פרידמן.
סאנטו השתתף בארגון מחדש של ה-KMP, הפך לחבר חליף בוועד המרכזי של המפלגה בשנת 1926 וחזר להונגריה בהוראות המפלגה באותה שנה. הוא נעצר בבית בשנת 1927 ונידון ל-8 וחצי שנות מאסר. לאחר ריצוי עונשו היגר למוסקבה בשנת 1935, שם ייצג את ה-KMP באינטרנציונל הקומוניסטי (הקומינטרן).
במהלך מלחמת העולם השנייה ערך את שידורי רדיו קושוט שהוקם במוסקבה. הוא חזר להונגריה בשנת 1945 והיה חבר באספה הלאומית הזמנית. בין השנים 1947–1949 היה שגריר בבלגרד ואחריו בין 1949–1955 היה השגריר בפריז, בשנים 1955–1956 השגריר בוורשה. ב-3 בנובמבר 1956, כאשר הוקמה ממשלתו השלישית של אימרה נאג', מונה לשר בלי תיק בממשלה. בעקבות ההתערבות הסובייטית קיבל מקלט מדיני עם משפחתו בשגרירות יוגוסלביה בבודפשט. במשפטו של אימרה נאג' העיד נגד אימרה נאג' כעד מטעם התביעה ולכן לא הוגשה נגדו תביעה.
סאנטו פרש לגמלאות בשנת 1958 וחי בפנסיה עד מותו.
כתביו (בהונגרית)

סוף והתחלה. כתב זיכרון; 1964
סוף והתחלה. זיכרונות ; 1974
תביעה, מנקודת המבט של חמישים שנה 1978 (עובדות ועדים)
משפחתו

אחיו היו בלה סאנטו, רז'ה סאנטו וגיזלה סאנטו.
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon II. (L - Z). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש, 1969)
ביוגרפיה באלמנך הפרלמנטרי 1947-1945
↑ Gecsényi: Baráth Magdolna és Gecsényi Lajos (szerk): Főkonzulok, követek és nagykövetek, 1945-1990. Budapest: MTA Történettudományi Intézet. 2015. = Magyar történelmi emlékek, ISBN 978-963-416-007-6
Ki kicsoda? Életrajzi lexikon magyar és külföldi személyiségekről, kortársainkról. Szerk. Fonó Györgyné, Kis Tamás. Bp., Kossuth, 1969.
Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000.
Munkásmozgalomtörténeti lexikon. Szerk. vezetője Vass Henrik. Bp., Kossuth Könyvkiadó, 1972.
Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
Zalai életrajzi kislexikon. Szerk. Gyimesi Endre. Zalaegerszeg, Zala Megyei Önkormányzati Közgyűlés, 1994.
Zalai életrajzi kislexikon. 3. javított, bővített kiadás. Szerk. Fatér Bernadett, Horváth József, Kiss Gábor [és mások]. Zalaegerszeg, Deák Ferenc Megyei Könyvtár,
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a nagykanizsai izraelita hitközség születési akv. 103/1893. folyószáma alatt".
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami házassági akv. 2479/1919. folyószáma alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 99034418  VIAF: 275460526   WorldCat (עם VIAF): 275460526
אברהם דרוקמן

| --- | --- |

פרופסור דרוקמן בערך בשנת 1950
 לידה:  1 בנובמבר 1895 פרומוסול, אוסטרו הונגריה
 פטירה:  25 במרץ 1964 (בגיל 68)
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תפקידים:  רופא צבאי, רדיולוג 
 בת זוג:  ליצ'י לאה (1927-1942 מותה)
 מספר צאצאים:  3
 
אברהם דרוקמן (1 בנובמבר 1895 – 25 במרץ 1964) היה רנטגנולוג ישראלי ולפני כן ביישוב. פרופסור מן המניין לרדיולוגיה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ומנהל מכון הרנטגן בבית החולים הדסה בירושלים.
קורות חיים

דרוקמן נולד בפרומוסול שבאזור שרשרת הרי הקרפטים, באוסטרו-הונגריה, למשפחה אמידה בעלת מנסרת עצים אשר ייצאה ארגזי עץ לתפוזים של ארץ ישראל. הוא סיים תיכון בעיירה רדאץ', שבו התבלט כספורטאי, ועם אחיו מקס היו ממקימי אגודת הספורט "הגברה". במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא האוסטרי. למד רפואה באוניברסיטת וינה. במקביל עסק בסיף, והיה כדורגלן בקבוצת "הכוח וינה". בסיום לימודיו עבד דרוקמן במספר מחלקות, בקליניקה של אוניברסיטת וינה.
קריאת "יהודים לפלסטינה" שהושמעה מהקהל באמצע משחק כדורגל, היוותה אות לבאות ודרוקמן החליט בו במקום כי עתידו בארץ ישראל. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל. כעבור שנתיים הוא התחתן עם ליצ'י לאה (1909–1942), בתו של הבוטנאי ורנטגנולוג פרופסור יצחק רובינסון, מורו בעת לימודיו. בעקבות נישואי בתם עם דרוקמן, עלו ארצה הזוג ג'וזפינה ויצחק רובינסון, וזה כיהן בשנת 1927 מספר חודשים כמנהל מכון הרנטגן בהדסה בטרם חזרו לווינה. לאברהם ולאה נולדו 3 ילדים: שרה, אליעזר וראובן.
בשנת 1926, רכש אברהם דרוקמן אדמות בחוף מגדל והקים בה נחלה. הוא בנה במו  ידיו בית אבן ונטע גן בוטני שאחת מגולות הכותרת שבו הוא עץ פיקוס בנגלי שצמח להיות אחד מהגדולים בישראל. הוא הביא שתילים מגני קיו באנגליה וביניהם עץ ציפור גן העדן, שתילים מקומיים, עצי אקליפטוס ושאר עצי נוי ופרי. האתר מוכר כאתר לשימור ומאחר והוא משמש גם בית מגורים אין גישה מלאה לציבור.
בשנת 1933 התמנה למנהל מכון הרנטגן בהדסה. ב-1938 היה מרצה לרדיולוגיה, בשנת 1949 קיבל מינוי של פרופסור חבר ובהמשך מינוי של פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בין חבריו היו דר' טיכו ורעייתו אנה טיכו הציירת.  שני הרופאים המומחים הושיטו עזרה לילדים ממגדל ולמבוגרים שנזקקו לטיפולים רפואיים. אחד מתלמידיו היה פרופסור שמואל שור.
בשנת 1963 פרש לגמלאות, בעקבות תאונת דרכים שעבר. כעבור שנה הלך לעולמו. הוא קבור בהר המנוחות בגבעת שאול, בשכנות למרטין בובר.
לקריאה נוספת

רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799, נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: דרוקמן, אברהם פרופ', עמוד 171.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית דרוקמן 2011
פיקוס בנגלי שנטע פרופ' דרוקמן
ינה סיגטי (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1890 דברצן, הונגריה 
 פטירה:  12 בדצמבר 1949 (בגיל 58) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Schwarz Jenő 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
ינה סיגטי (במקור שוורץ, בהונגרית: Szigeti Jenő; דברצן, 18 בדצמבר 1890 – בודפשט, 12 בדצמבר 1949) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי רב פעלים בתיאטרון ובקולנוע לפני מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

ינה שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של קארוי שוורץ ושל קטלין האס. הוא למד שש כיתות בתיכון (מתוך 8) כלומר בסך הכל עשר שנות לימוד ולאחר מכן היה תלמיד בבית הספר של "אגודת השחקנים הלאומית" (כבר ב-1910 הוחתם לשחק באזור הספר) בשנים 1910–1912 הופיע על הבמה בעיר שופרון בצפון מערב הונגריה, ובשנת 1912 הצטרף לתיאטרון העם של אויפשט. הוא היה חייל במלחמת העולם הראשונה וזכה בעיטור "מדליית כבוד מכסף עם עיטור מלחמה" (Silberne Ehrenmedalie mit der Kriegsdekoration) של הצלב האדום. הוא שוחרר בשל פציעה.
מ-1916 שיחק בעיר נאג'ווארד
מ-1919 בעיר הולדתו דברצן
בפברואר 1921 הפך לחבר ב"אורפיאום של בודפשט" (Budapest Orfeum)
בשנים 1923–1924, היה חבר בלהקתו בצ'כוסלובקיה של דז'ה פלדש
בשנים 1924–1925 של אדן פראגו
בין 1925 לבין 1929 הופיע שוב בדברצן
בשנים 1929–1930 התיאטרון ההונגרי
בשנים 1932–1933 התיאטרון ההונגרי
בשנים 1933–1934 התיאטרון הקאמרי (Kamara Szinház)
ב-1934 בתיאטרון כיכר בתלן
בשנים 1934–1935 במת בולוואר טרז (Terézkörúti Szinpad)
בשנים 1934–1936 תיאטרון מרכז העיר (Belvárosi Szinház)
לאחר מכן מ-1936 עד 1939 שוב בתיאטרון ההונגרי
בשנים 1938–1939 בתיאטרון שדרת אנדראשי.
בשל החוק היהודי השני, בין השנים 1940–1944 לא הורשה להופיע, אלא רק בפני קהל יהודי בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא הצליח לשרוד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה בין השנים 1945–1947 הופיע שוב בשלושה תיאטראות בבודפשט.
יצירתו הספרותית: בשנת 1922 יצא לאור ספרו על ידי בית הדפוס העירוני מליוס בעיר דברצן בשם: "זיכרונות של קומיקאי", אשר פורסם גם בצורת מאמרים בהמשכים בעיתון בשפה ההונגרית "שיקגו טריבון".
סיגטי עיצב בעיקר תפקידי אופי, "אנשים קטנים" ודמויות גרוטסקיות-קומיות. סיגטי הצליח גם באופרטה וגם בקברט. מותו נגרם מדלקת ריאות. אשתו הייתה טרז ליכטמן.
תפקידיו החשובים יותר

הדוד רוט (אימרה פלדש: האדונים, פקידי המשרד)
שוטה (שייקספיר: המלך ליר)
מוקיץ' (ארנה ספ: שעון זהב)
Le Hire (ברנרד שו: יוהאנה הקדושה)
קורבצ'יו (ג'וסון: וולפּונה)
האקאן (באלינט: תמר)
הוקינס (ברנרד שו: בכור שטן)
יוז'ף צ'ונטוש (ק. פהר: זימון בתיק פלילי)
קברן א' (שייקספיר: המלט)
קלאבאסס (שמש וירח)
סקובלב (מלון אימפריאל)
זפויה (רוזן קטן)
מרגנית (חייל משוחרר)
תפקידיו הקולנועיים (חלקי)

האליל הכחול (1931) - איש בטלפון
רב המשרתים, היפוליט (1931, הונגרית-גרמנית) - מוזג בבית המרזח
פנו מקום לזקנים (1934, הונגרי-אוסטרי) - מר סאבו
אני הייתי (1936) - דוברוביץ, משכונאי, סוחר עתיקות
מלון קיקלט (1937) - פקיד במלון
מאמי (1937) – מורה להיסטוריה, מורה בית פרטי
שלוש מאות אלף פנגו ברחוב (1937) - מתווך נישואים
לקריאה נוספת

לקסיקון לאמנויות הבמה ההונגריות (1929-1931, עורך אלדאר שופפלין)
לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי
סרט מדבר
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami halotti akv. 3662/1949. folyószáma alatt.