stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפרדו ראמוס מרטינס

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1871 מונטריי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  8 בנובמבר 1946 (בגיל 75) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  מודרניזם 
 הושפע על ידי:  אימפרסיוניזם 
 
אלפרדו ראמוס מרטינס (בספרדית: Alfredo Ramos Martínez;‏  12 בנובמבר 1871 – 8 בנובמבר 1946) היה צייר, צייר קיר ומחנך, שחי ופעל במקסיקו, פריז ולוס אנג'לס. הוא נחשב על ידי רבים ל'אבי המודרניזם המקסיקני', ידוע בעיקר בזכות ציוריו השלווים והאמפתיים של אנשים וסצנות מקסיקניות מסורתיות.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות 1880–1900

ראמוס מרטינס נולד ב-1871 במונטריי שבמדינת נואבו לאון במקסיקו, בנם התשיעי של חקובו ראמוס ואשתו לואיסה מרטינס. אביו היה סוחר מצליח שעסק בתכשיטים, בדים, כסף, חליפות רקומות ועוד. כל בני משפחת ראמוס מרטינס היו מעורבים בעסקי אביהם והיה צפוי שגם האמן יצטרף יום אחד לעסקי המסחר. עם זאת, הכישרון והשאיפות הברורות של ראמוס מרטינס הניעו אותו לקראת קריירה באמנויות; בחירה שמשפחתו תמכה בה בסופו של דבר.
בגיל תשע אחד מציוריו של ראמוס מרטינס, דיוקנו של מושל מונטריי, הוצג בתערוכה בסן אנטוניו שבטקסס וזכה בפרס הראשון. חלק מהפרס הזה כלל מלגה ללימודים בבית הספר היוקרתי ביותר לאמנות בכל מקסיקו, האקדמיה הלאומית לאמנויות יפות (Academia Nacional de Bellas Artes) במקסיקו סיטי. כך כל משפחת ראמוס מרטינז עברה לקויואקאן בפרוורי מקסיקו סיטי.
כסטודנט, המדיום המועדף עליו היה צבעי מים והוא זכה בפרסים רבים על הישגיו. למרות שהוא מצא את שיטות ההוראה באקדמיה מדכאות ומנוגדות לדחפים הרגשיים שלו. ראמוס מרטינס יצר אוסף יצירות משמעותי והצליח למכור עוד כשהיה סטודנט. באותה העת, הוא נחשף לזוהר של האמנים האימפרסיוניסטים והפוסט-אימפרסיוניסטים, והם שכנעו את הצייר הצעיר שחשוב שיהיה באירופה כדי להמשיך את השכלתו. למרות שמשפחתו לא הייתה ענייה, לא היו להם מספיק כסף לתמוך בחלומו האירופי.
למזלו, הנדבנית האמריקאית פיבי הרסט השתתפה בארוחת ערב במקסיקו סיטי עם נשיא מקסיקו, פורפיריו דיאס, שהציג מצעיות שעוצבו על ידי ראמוס מרטינס הצעיר. הרסט כל כך התרשמה מהיצירה שהיא ביקשה לפגוש את האמן ולראות דוגמאות נוספות של עבודתו. לאחר פגישתם, היא לא רק קנתה את כל ציורי צבעי המים של ראמוס מרטינס, אלא הסכימה לספק תמיכה כספית להמשך לימודיו של האמן בפריז.
ביוגרפיה > פריז 1901–1910

הגעתו של ראמוס מרטינס לפריז ב-1900 חלה במקביל להתפתחות נוספת של התנועה הפוסט-אימפרסיוניסטית. הוא הצליח לראות ממקור ראשון את עבודתם של פול גוגן, וינסנט ואן גוך, אנרי מאטיס, קלוד מונה ואחרים. יתר על כן, הקצבה החודשית של הרסט בסך 500 פרנק, בשילוב עם הצרפתית הרהוטה של ראמוס מרטינס, העניקה לו אורח חיים נוח והוא היה יכול לנסוע ברחבי אירופה.
בהיותו בפריז, ראמוס מרטינס השתתף בסלונים אמנותיים וספרותיים שונים והכיר את המשורר הניקרגואי המודרניסטי, רובן דריו. דריו וראמוס מרטינס הפכו לחברים קרובים, ובכך הבטיחו את הכללתו של ראמוס מרטינס במעגל חיים עם אומנים כמו איזדורה דאנקן, פול ורלן, אליאונורה דוזה, רמי דה גורמון ואנה פבלובה.
דריו כתב בהרחבה על הרעיונות הציוריים והספרותיים שהגדירו את היצירתיות של שני האמנים במהלך אותן שנים. השניים נסעו גם לבלגיה ולהולנד כדי ללמוד את יצירותיהם של רמברנדט ואן גוך. יצירותיו של האמן מתקופה זו מושפעות מאוד מהטונאליות הקודרת של השמים והים ההולנדיים.
כמו כן, כשהוא שהה בחבל ברטאן בצרפת החל ראמוס מרטינס לצייר על עיתונים, חומר/מדיום שהוא השתמש בו בצורה מעולה במהלך שנותיו בקליפורניה. כשהאמן גילה שנגמר לו נייר הציור, הוא שאל את השוער בפונדק שבו הוא שהה במהלך סוף שבוע אם יש לו נייר מתאים לציור והוא הציע לו עיתונים זרוקים בשפע.
בשנת 1905, ראמוס מרטינס החל להשתתף בסלון הסתיו השנתי בפריז, אולי החשוב מכל הסלונים של אותה תקופה. בתוך שנה מהצגה הראשונה שלו שם, ציורו "האביב" זכה במדליית הזהב.
עם זאת, לאחר ההכרה הגדולה הזו, הרסט החליטה שהיא לא תיתן לו יותר את הקצבה החודשית שלו וראמוס מרטינס החל במאבק להתפרנס כאמן.
ראמוס מרטינס הציג במספר גלריות בפריז. אחת ממבקרי האמנות המובילים, קמיל מוקלר (אנ'), כתב שעבודתו של ראמוס מרטינס הייתה באותה איכות כמו הנופים האימפרסיוניסטיים המשובחים ביותר שהוצגו בפריז. אף על פי שהמכירות של יצירות האמנות שלו נמשכו, וראמוס מרטינס השיג מידה של נוחות בתור 'פריזאי', בשנת 1909 הוא חש רצון עז לחזור למקסיקו.
ביוגרפיה > מקסיקו 1910–1929

בתחילת 1910, מקסיקו הייתה מדינה סוערת. המהפכה המקסיקנית החלה, ושלטונו בן 30 השנים של הנשיא פורפיריו דיאס היה על סף קריסה עקב לחץ הרפורמות הפוליטיות. בתוך שנה מהתפטרותו של הנשיא בשנת 1911, הכריזו הסטודנטים לאמנות באקדמיה הלאומית על שביתה במטרה למחות על 'הדיקטטורה האסתטית' של האקדמיה. הם דרשו הקמת 'אקדמיה חופשית' והציעו את ראמוס מרטינס כמנהל. ראמוס מרטינס, שזכה להצלחה באירופה, אהד את מטרת הסטודנטים, והפך לראשונה לעוזר המנהל וב-1913 למנהל האקדמיה.
כמנהל, הוא הצליח לפתוח את בית הספר הראשון לציור "באוויר הפתוח", שלו. מתוך מחשבה להתמקד בסגנון האימפרסיוניסטים והפוסט-אימפרסיוניסטים. בית הספר הפתוח של ראמוס מרטינס הגדיר מחדש את אופי ההוראה האמנותית במקסיקו.
ב־1914, ראמוס מרטינס התפטר מתפקיד כמנהל האקדמיה אך פתח בית ספר פתוח נוסף בקויואקאן. באותה שנה, עבודתם של תלמידיו הוצגה ב"תערוכת יצירות מבתי ספר ציבוריים ואמנות" בביתן הספרדי וזכו לתגובות חיוביות ביותר.
המצב הפוליטי במקסיקו נותר הפכפך ביותר בהמשך העשור ועד 1920 הוחזר ראמוס מרטינס לתפקיד מנהל האקדמיה. למרות כל הפוליטיקה, בתי הספר הפתוחים פרחו וראמוס מרטינס זכה להכרה כחדשן אמיתי בעולם האמנות המקסיקני ולעיתים קרובות נקרא "אבי האמנות המקסיקנית המודרנית".
הרעיונות הפדגוגיים האמנותיים של ראמוס מרטינס הוצגו ביפן על ידי הצייר היפני טמיג'י קיטאגאווה, שעבד כמורה בבתי הספר הפתוח בטללפן (אנ') ובטסקו (אנ') במהלך שנות ה-20 וה-30, והפך לדמות משפיעה בתנועת החינוך לאמנות הליברלית לאחר מלחמת העולם השנייה ביפן.
בעוד ראמוס מרטינס השקיע את רוב מרצו בהוראה ובהקמת בתי הספר הפתוחים שלו, הוא גם המשיך בעבודתו כצייר. בשנת 1923 הוענק לו הצלב הגדול של מסדר לאופולד על ידי מלך בלגיה אלברט הראשון כהוקרה על תרומתו לאמנויות החזותיות.
בשנת 1928, ראמוס מרטינס התחתן עם מריה דה סודי רומרו מאזור ואחאקה. בתם, מריה, נולדה שנה לאחר מכן, כשהיא סובלת משיתוק. ראמוס מרטינס התפטר מתפקיד מנהל האקדמיה והמשפחה עברה תחילה למרכז הרפואי מאיו קליניק בעיר רוצ'סטר במדינת מינסוטה בארצות הברית, ובסופו של דבר התיישבה באקלים המתון יותר של לוס אנג'לס.
ביוגרפיה > קליפורניה 1930–1946

לאחר שעבר ללוס אנג'לס ב-1929, הוצעה לראמוס מרטינס תערוכה על ידי מנהל מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס (LACMA). מספר תערוכות עוקבות התקיימו לאחר מכן לאחר מכן, כאשר מרטינס התקשר לקהל לקוחות חזק בקהילה ההוליוודית.
המנהל האמנותי של האחים וורנר רכש מספר יצירות של האמן והציג את עבודתו של האמן בפני לקוחותיו. במאי הקולנוע הידועים ארנסט לוביטש ואלפרד היצ'קוק, מעצבת התלבושות אדית הד, התסריטאי ג'ו סוורלינג והשחקנים צ'ארלס לוטון, גרי קופר, ג'יימס סטיוארט וביולה בונדי, בין היתר, היו אספנים של עבודותיו.
בנוסף לשליטתו בכל המדיה הקונבנציונלית כולל רישום, הדפס, צבעי מים וציור, ראמוס היה צייר קירות מיומן ביותר בטכניקה של ציור פרסקו מסורתי. למרות שמספר ציורי קיר שלו נהרסו, כולל אלה במלון צ'פמן פארק בלוס אנג'לס, כמה דוגמאות חשובות שרדו. אלה כוללות את הקפלה של בית הקברות סנטה ברברה (1934). פרסקו נוסף, אחת מיצירותיו המשמעותיות ביותר של ראמוס מרטינס, "לה גלגצה", שנקרא על שם חגיגות השפע המתרחשות בעיר ואחאקה, הוזמן ב-1933 על ידי התסריטאי ג'ו סוורלינג לביתו בבוורלי הילס. לאחר שנשכח במשך שנים רבות הוא חולץ לפני הריסת המגורים של התסריטאי ב-1990.
לפני מותו, ראמוס מרטינס עבד על סדרת ציורי קיר בשם "מוכרי הפרחים" במכללת סקריפס (אנ') בקלרמונט (אנ'). ציורי הקיר הלא גמורים נשמרו כמחווה לאמן.
אלפרדו ראמוס מרטינס מת במפתיע בגיל 73 ב-8 בנובמבר 1946 בלוס אנג'לס. הוא נקבר בבית הקברות הולי קרוס בקולבר סיטי, קליפורניה.
הערות שוליים

↑  Ramos-Martínez, Alfredo, "Paris" Alfredo Ramos Martínez,, Benezit Dictionary of Artists, Oxford University Press, 31 באוקטובר 2011
↑  Ramos-Martínez, Alfredo, "First Years" Alfredo Ramos Martínez,, Benezit Dictionary of Artists, Oxford University Press, 31 באוקטובר 2011
↑  ean Stern, "Alfredo Ramos Martínez" included in Alfredo Ramos Martínez, Louis Stern Galleries, October 1991.
1 2  Brooke Waring, "Martínez and Mexico's Renaissance" The North American Review Quarterly, Vol. 240, December 1935.
1 2  Margarita Nieto and Louis Stern, "Mexico", Alfredo Ramos Martínez & Modernismo, Alfredo Ramos Martínez Research Project, 2010.
1 2  Margarita Nieto, "The Game of Circumstance", included in Alfredo Ramos Martínez, Louis Stern Galleries, October 1991.
1 2  George Raphael Small, Alfredo Ramos Martínez, His Life and Art, F & J Publishing Corp, 1975.
↑  Margarita Nieto and Louis Stern, "Paris", Alfredo Ramos Martínez & Modernismo, Alfredo Ramos Martínez Research Project, 2010.
↑  Virginia Stewart, "Alfredo Ramos Martínez", 45 Contemporary Mexican Artists, Stanford University Press, 1951.
↑  Daily ArtFixx, "Cinco de Mayo - A.R. Martínez Retrieved 2009-07-03
↑  Scripps College: Guide to the Scripps Campus: Margaret Fowler Memorial Garden
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119199580  ISNI: 0000 0001 1703 0837  LCCN: n85303049  RKD: 107723  SNAC: w6n31pmg  ULAN: 500017851  VIAF: 136787932   WorldCat (עם VIAF): 136787932 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלפרדו ראמוס מרטינס".
אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל

אפונסו הרביעי, כונה גם האמיץ (בפורטוגזית: Afonso IV; ‏8 בפברואר 1291 - 28 במאי 1357) היה מלך פורטוגל בין השנים 1325–1357.
ביוגרפיה

אפונסו הרביעי נולד בליסבון בפורטוגל ב-8 בפברואר 1291, לדיניש, מלך פורטוגל ואיזבל מאראגון, בתם של פדרו השלישי, מלך אראגון וקונסטנצה מסיציליה, מלכת אראגון. על אף היותו היורש החוקי, העדיף אביו על פניו את בניו הלא חוקיים, ומשום כך מרד אפונסו באביו.
בשנת 1325 מת אביו דיניש, מלך פורטוגל, ואפונסו עלה במקומו לשלטון. בשנת 1328 התחתנה בתו של אפונסו - מריה מפורטוגל, מלכת קסטיליה עם אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה, אולם אלפונסו חי בעיקר עם פילגשו לאונור דה גוסמאן. עקב השפלת בתו פתח אפונסו בשנת 1336 במלחמה כנגד ממלכת קסטיליה, שנמשכה עד לשנת 1340.
בעקבות נישואי בנו פדרו עם אינש דה קסטרו שלא הייתה ממשפחת אצולה, הסתכסך אפונסו עם בנו. בשנת 1355 כלא אפונסו את אינש דה קסטרו, ובשנת 1357 הורה על רציחתה. בעקבות כך מרד בו בנו פדרו, ועלה בראש צבא חזק על ליסבון. זמן קצר לאחר מכן מת אפונסו ב-28 במאי 1357, ובנו פדרו עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1309 התחתן אפונסו עם ביאטריס מקסטיליה, בתם של סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה ומריה דה מולינה, ממנה היו לו 7 ילדים:
מריה מפורטוגל, מלכת קסטיליה (1313–1357)
אפונסו (1315–1317)
דניש (1317)
פדרו הראשון, מלך פורטוגל (1320–1367)
איזבל (1324–1326)
ז'ואאו (1326–1327)
לאונור מפורטוגל, מלכת אראגון (1328–1348)
אנתוני דואר

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1973 (בן 50) קליבלנד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכללת באודוין, University School, אוניברסיטת המדינה באולינג גרין 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  כל האור שאיננו רואים, Cloud Cuckoo Land 
 פרסים והוקרה:  חבר הקרן הלאומית לאמנויות (2002)  Indies Choice Book Awards (2014)  פרס אלכס (2015)  Goodreads Choice Award for Best Fiction (2014)  פרס או. הנרי (2012)  Sunday Times EFG Private Bank Short Story Award (2011)  Andrew Carnegie Medal for Excellence in Fiction (2015)  Grand Prix de Littérature Américaine (2021)  Ohioana Award (2022)  פרס פוליצר לסיפורת (2015)  פרס פושרט (2021)  פרס או. הנרי (2021)  Pacific Northwest Booksellers Association Award (2022)  Pacific Northwest Booksellers Association Award (2011)  The Story Prize (2010)  פרס או. הנרי (2003)  Young Lions Fiction Award (2003)  פרס רומא (2002)  פרס או. הנרי (2002)  Ohioana Award (2011)  Ohioana Award (2005)  פרס פושרט (2008)  פרס או. הנרי (2008)  פרס המגזין הלאומי (2010)  מלגת גוגנהיים (2010)  Pacific Northwest Booksellers Association Award (2015) 
 www.anthonydoerr.com
 
אנתוני דוֹאֶר (באנגלית: Anthony Doerr; נולד ב-1973) הוא סופר אמריקני זוכה פרס פוליצר.
ביוגרפיה

דואר נולד בקליבלנד, אוהיו וגדל בעיירה נובלטי שבמדינה. הוא בוגר בודין קולג' שבמיין ואוניברסיטת בולינג גרין סטייט שבמדינת הולדתו. הוא סיים את לימודיו בתואר שני באמנויות יפות (MFA) מאוניברסיטת באולינג גרין.
דואר חיבר שני קובצי סיפורים, ממואר, ושני רומנים. סיפורו הקצר הראשון שפורסם לראשונה הופיע במגזין אטלנטיק בשנת 2001. לדבריו, ההשפעות הגדולות ביותר שלו הן הסופרות אן קרסון וקורמאק מקארתי. אוסף הסיפורים הקצרים שפורסם לראשונה היה ספר בשם "אספן הקליפות" (2003), והרומן הראשון שלו, אודות חסד, ראה אור בשנת 2004. ספר הזיכרונות שלו, כשנה בילה ברומא עם משפחתו, ראה אור בשנת 2007.
הרומן השני שלו, כל האור שאיננו רואים (All the Light We Cannot See) פורסם בשנת 2014 וזיכה אותו בפרס פוליצר ובמדליית קרנגי לשנת 2015. הספר תורגם לעברית על ידי שאול לוין ויצא לאור בהוצאת מודן.
מלבד כתיבת ספרים והוצאתם לאור, דואר עבד כפרופסור בתוכנית MFA של אוניברסיטת המדינה של בויסי בכתיבה יוצרת, והוא כותב טור בספרי מדע עבור הבוסטון גלוב. הוא גם כותב לפרסום מקוון בשם "חדשות הבוקר".
במרץ 2019 פורסם כי נטפליקס תפיק את סדרת הטלוויזיה כל האור שאיננו רואים המבוססת על ספרו זוכה פרס הפוליצר, בבימויו של שון לוי.
חיים אישיים

דואר מתגורר עם אשתו ושני בניו התאומים בבויזי, איידהו.
הערות שוליים

↑  הודעת הזכייה של דואר בפרס, אתר פרסי פוליצר הרשמי
↑  הודעת הזכייה של דואר במדליית קרנגי, אתר האל-איי טיימס
↑  Biography of Anthony Doerr, GrAdeSaver
↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏2 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572803205171  PLWABN: 9810663867305606  BIBSYS: 5064846  BNE: XX5495235  BnF: cb14448294w (data)  CiNii: DA14022602  GND: 130232289  ISNI: 0000 0001 1475 8160  LCCN: n2001038314  LNB: 000220423  MusicBrainz: 805aafd1-08fe-4b7e-9bf2-b5bed1af9eff  NDL: 00920380  NKC: xx0197543  NLA: 66476461  NLK: KAC200908958  NSK: 000638502  NTA: 240458885  RERO: 02-A009091726  SUDOC: 069698392  VIAF: 79550093   WorldCat (עם VIAF): 79550093 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אקווה סקיוריטי סופטוור

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  דרור דווידוף, אמיר ג'רבי
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים) 
 מיקום המטה:  רמת גן
 ענפי תעשייה:  הגנת סייבר במחשוב ענן
 מנכ"ל:  דרור דוידוף
  
 www.aquasec.com
 
אקווה סקיוריטי סופטוור בע"מ, המוכרת במותג Aqua Security, היא חברת תוכנה ישראלית העוסקת באבטחת מידע למחשוב ענן.
היסטוריה

החברה הוקמה בספטמבר 2015 על ידי דרור דוידוף (מנכ"ל החברה) ואמיר ג'רבי (CTO). בנובמבר 2021 העסיקה החברה יותר מ-350 עובדים, כמחציתם בישראל. החברה עוסקת באבטחת מידע למחשוב ענן, בין השאר בקונטיינרים ובארכיטקטורת Serverless (אנ').
בנובמבר 2021 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית ארגוןסק, העוסקת באבטחת שרשרת האספקה של פיתוח תוכנה.
היסטוריה > גיוס הון

בשלב הסיד גייסה החברה 4.5 מיליון דולר מ-TLV Partners ומשלמה קרמר. בספטמבר 2016 גייסה החברה 9 מיליון דולר. בספטמבר 2017 גייסה החברה 25 מיליון דולר. באפריל 2019 גייסה החברה 62 מיליון דולר. במאי 2020 גייסה החברה 30 מיליון דולר. במרץ 2021 גייסה החברה 135 מיליון דולר לפי שווי של יותר ממיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.
הערות שוליים

↑   אתר האינטרנט הרשמי של ארגוןסק
↑  מאיר אורבך, עסקה כחול-לבן: יוניקורן הסייבר אקווה סקיוריטי רוכש את חברת הסייבר ארגון, באתר כלכליסט, 1 בדצמבר 2021;
ניצן כהן, אקווה סקיוריטי רוכשת חברה ישראלית שתגן על מפתחי תוכנה, באתר אייס, 2 בדצמבר 2021
↑  הילה חיימוביץ', ‏גיוס: Aqua Security מגייסת 9 מיליון דולר בהובלת מיקרוסופט, באתר Geektime‏, 27 בספטמבר 2016
↑  הגר רבט, גיוס של 25 מיליון דולר לאקווה סקיוריטי, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2017
↑  מאיר אורבך, חברת הסייבר Aqua Security גייסה 62 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 3 באפריל 2019
↑  מאיר אורבך, אקווה סקיוריטי גייסה 30 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 20 במאי 2020
↑  הגר רבט, יוניקורן חדש נולד: אקווה סקיוריטי גייסה 135 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 במרץ 2021;
עידן בן טובים, ‏גם Aqua Security הפכה לחד-קרן אחרי גיוס של 135 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 10 במרץ 2021
אראיה (עיירה)

אראיה (בפורטוגזית: Areia) היא עיר במדינת פאראיבה, בברזיל.
גאוגרפיה

העיר מצויה במרחק 130 ק"מ מבירת המדינה, העיר ז'ואאו פסואה ומספר תושביה, נכון לשנת 2021, הוא כ-23 אלף. מצפון לעיירה נמצאת עיירה ארארה.
העיר נמצאת באזור אקלים צחיח למחצה עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של כ-22 מעלות (הטמפרטורה המרבית היא כ-33 מעלות והמזערית כ-8 מעלות).
בשנת 1648 נערכו באזור חיפושים של מחצבים אך ללא הצלחה. בהמשך החלה התיישבות באזור הנהר. בשנת 1846 היישוב קיבל מעמד של עיר. במהלך המאה ה-19 החלו להתפתח אזור גידולי קני סוכר ועיירה גדלה.
באראיה נמצא מוזאיון של הצייר הברזילאי פדרו אמריקו, יליד המקום.
אפונסו החמישי, מלך פורטוגל

אפונסו החמישי (בפורטוגזית: Afonso V; ‏15 בינואר 1432 - 28 באוגוסט 1481) היה מלך פורטוגל מגיל 6 עד יום מותו. כונה גם האפריקאי, על שם כיבושיו באפריקה.
חייו

אפונסו החמישי נולד בסינטרה, ליד ליסבון בפורטוגל ב-15 בינואר 1432, בן בכור לדוארטה, מלך פורטוגל ואשתו הנסיכה לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל. בשנת 1438 מת אביו, ואפונסו ירש את כס המלכות. בהיותו קטין מונתה אמו כעוצרת הממלכה, על פי צוואה מאוחרת של אביו. עקב היותה אישה וזרה (מאראגון), לא זכתה האם לפופולריות רבה, ולבסוף הוחלפה בפדרו, נסיך פורטוגל, שהיה דודו המבוגר של אפונסו. פדרו חוקק חוקים שנועדו לחזק את השלטון המרכזי על חשבון האצילים, דבר שיצר סכסוכים שהעיבו על תקופת השגשוג בממלכה. דוד אחר של המלך הצעיר אפונסו, רוזן ברסלוש, שגם שמו היה אפונסו, עשה מאמצים למצוא חן בעיני המלך ולהתיידד עמו, וב-1442 נתמנה על ידי המלך לתפקיד הדוכס מברגנסה שנתן לו מעמד בכיר בממלכת פורטוגל. על מנת להגן על מעמדו כעוצר הממלכה, חיתן פדרו את בתו איזבל מקוימברה למלך אפונסו החמישי.
ב-9 ביוני 1448 הגיע אפונסו לגיל הנדרש ונטל לעצמו את השלטון בממלכה. ב-15 בספטמבר באותה שנה ביטל אפונסו את כל החוקים שחוקקו בתקופת שלטון דודו כעוצר. שנה לאחר מכן, מולך על ידי מצגות שווא, הכריז אפונסו על פדרו כמורד והכניע אותו בקרב אלפרובירה. לאחר קרב זה הפך אפונסו הדוכס מברגנסה לשליט בפועל של פורטוגל.
אפונסו החמישי השקיע מאמצים רבים בהרחבת שלטונו בצפון אפריקה. צבאות פורטוגל כבשו את אלקאסר סגואר (1458), טנג'יר (מספר פעמים בין 1460 - 1464) וארזילה (1470). בעקבות כיבושים אלו קיבל אפונסו החמישי את הכינוי "האפריקאי".
בשנת 1475, בהיות אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה על ערש דווי, ביקש אפונסו לרשת אותו. אנריקה הרביעי היה נשוי לז'ואנה, נסיכת פורטוגל, אחותו של אפונסו אשר בתה, חואנה, נסיכת קסטיליה, הייתה הצאצא היחיד לנשותיו של אנריקה הרביעי. הטענה הרווחת בקסטיליה הייתה שחואנה אינה בתו של אנריקה הרביעי ועל כן איזבלה הראשונה מקסטיליה נקבעה כיורשתו. אפונסו לא קיבל זאת, נשא את חואנה נסיכת קסטיליה לאישה וביקש לרשת את ממלכת קסטיליה, בסיוע אצילי אקסטרמדורה. במלחמת הירושה הקסטיליאנית הובס אפונסו על ידי צבא פרננדו השני מאראגון, בעלה של איזבלה מקסטיליה. ניסיונותיו להשיג עזרה בצרפת עלו בתוהו והוא חזר לארצו במצב רוח ירוד ושקע במלנכוליה.
בשנת 1477 העביר את ממלכת פורטוגל לידי בנו ז'ואאו, הסתגר במנזר בסינטרה ומת ב-28 באוגוסט 1481 ממחלת הדבר. בפורטוגל התאבלו על מות המלך, העם אשר אהב אותו והאצילים אשר פחדו מבנו.
רבי יצחק אברבנאל ואביו שימשו כסוכני כספים בחצרו של המלך אפונסו החמישי.
משפחתו

בשנת 1447 התחתן אפונסו עם איזבלה מקוימברה, בתם של פדרו, דוכס קוימברה ואיזבלה מאראגון, רוזנת אורחל, ממנה היו לו 3 ילדים:
ז'ואאו (1451)
ז'ואנה, נסיכת פורטוגל (1452–1490)
ז'ואאו השני, מלך פורטוגל (1455–1495)
בשנת 1475 התחתן אפונסו עם חואנה, נסיכת קסטיליה, בתם של אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה וז'ואנה, נסיכת פורטוגל, אך לא היו לו ילדים ממנה.
הערות שוליים

↑  אלפונסו החמישי, מלך פורטוגל באתר אוניברסיטת האל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277981405171  PLWABN: 9812467697205606  BNE: XX1282112  BnF: cb16242361p (data)  CiNii: DA18329378  GND: 124015905  ISNI: 0000 0001 2138 4160  LCCN: n82067314  NKC: jo20201077845  NTA: 341539635  SNAC: w6sf5dc7  SUDOC: 123511313  VIAF: 69850114   WorldCat (עם VIAF): 69850114
אנגליקה שרובסדורף

| --- | --- |

אנגליקה שרובסדורף, 2014
 לידה:  24 בדצמבר 1927 פרייבורג, הרייך הגרמני 
 פטירה:  30 ביולי 2016 (בגיל 88) ברלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  קלוד לנצמן (1971–?) 
 
אנגליקה שרובסדורף הלוויה, 2016
אנגליקה שרובסדורף (24 בדצמבר 1927 – 31 ביולי 2016) הייתה סופרת ושחקנית גרמניה.
אמה אלזה הייתה יהודייה מתבוללת. נישואיה הראשונים של האם היו לסופר פריץ שוויפרט. אביה של שרובסדורף, אריך שרובסדורף, היה תושב ברלין. שרובסדורף גדלה בברלין ובשנת 1938 נמלטה עם אמה ואחותה לסופיה שבבולגריה, שם שהתה עד תום המלחמה. בשנת 1947 שבה שרובסדורף לגרמניה, יחד עם אימה ובעלה הראשון. אחיה הבכור, פטר, מנישואיה הראשונים של האם, הספיק להגר לפורטוגל לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, משם הגיע לפלשתינה וחזר לאירופה על מנת להילחם כנגד גרמניה הנאצית כמתנדב בצבא הצרפתי. סבתה של שרובסדורף נרצחה בטרזיינשטט.
בשנת 1971 נישאה לבמאי ולמפיק הצרפתי קלוד לנצמן (1925–2018), עמו התגוררה בפריז. לאחר מכן התגוררה במינכן ומשם היגרה לישראל והתגוררה בירושלים.
ספרה הראשון של שרובסדורף, "הג'נטלמנים" (או "האדונים", "Die Herren"), יצא לאור בשנת 1961. הספר עורר הדים רבים ופרסם את שמה. שרובסדורף פרסמה 12 ספרים נוספים, חלקם על בולגריה. ספר הזכרונות שכתבה על אמה, "לא כשאר האמהות" (Du bist nicht so wie andre Mütter,‏ 1992; מהדורה שנייה – 1994) היה רב מכר, עובד לטלוויזיה (1999) ותורגם למספר שפות, בהן אנגלית ועברית.
שרובסדורף הייתה גם שחקנית; היא הופיעה במספר סרטים עלילתיים וכן בסרטים תיעודיים על חייה.
ספרים שכתבה

Die Herren (1961) ISBN 3-423-10894-0
Der Geliebte (1964) ISBN 3-423-11546-7
Diese Männer (1966)ISBN 3-442-01935-4
Spuren (1968) ISBN 3-423-11951-9
Die kurze Stunde zwischen Tag und Nacht (1978) ISBN 3-423-11697-8
Die Reise nach Sofia, mit einem Vorwort von Simone de Beauvoir, Deutscher Taschenbuch Verlag, München 1983 ISBN 3-423-10539-9
Das Haus im Niemandsland oder Jerusalem war immer eine schwere Adresse (1989) ISBN 3-423-11442-8
Du bist nicht so wie andre Mütter (1992) ISBN 3-455-06773-5
You Are not Like Other Mothers" (2012) ISBN 978-1609450755
Der schöne Mann und andere Erzählungen (1993) ISBN 3-423-11637-4
Jericho: eine Liebesgeschichte (1995) ISBN 3-423-12317-6
Grandhotel Bulgaria: Heimkehr in die Vergangenheit (1997) ISBN 3-423-12852-6
Der schöne Mann und andere Erzählungen (1993) ISBN 3-423-11637-4
Grandhotel Bulgaria: Heimkehr in die Vergangenheit (1997) ISBN 3-423-12852-6
Von der Erinnerung geweckt (1999) ISBN 3-423-24153-5
Wenn ich dich je vergesse, oh Jerusalem (2002) ISBN 3-550-08389-0
סרטים

Bulgaria of all Places - Angelika Schrobsdorff and her Family (German: Ausgerechnet Bulgarien - Angelika Schrobsdorff und ihre Familie), documentary, R: Christo Bakalski, Germany 2007
גלריה

בית הקברות היהודי בווייסנזה
אנגליקה שרובסדורף הלוויה
אנגליקה שרובסדורף הלוויה
קבר 
 אנגליקה שרובסדורף
קבר 
 דניאל קירשנר
קבר 
 זיגפריד קירשנר
קבר משפחתי שרובסדורף
לקריאה נוספת

רנגה רודויל Rengha Rodewill: Angelika Schrobsdorff - Leben ohne Heimat  (Biographie), be.bra Verlag, ברלין, גרמניה 2017, ISBN 978-3-89809-138-1
הערות שוליים

↑  Claude Lanzmann, Director of 'Shoah' Dies at Age 92, The New York Times – Online, July 5, 2018
↑  תרגום: Steven Rendall
↑   אנגליקה שרובסדורף, בביצוע "Bulgaria of all Places - Official Trailer", סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267757605171  BNE: XX1440767  BnF: cb145428274 (data)  GND: 118867164  ISNI: 0000 0001 1005 0317  LCCN: no89002902  NKC: osa2013782649  NTA: 073626910  SUDOC: 078044316  VIAF: 111576954   WorldCat (עם VIAF): 111576954
אנרגיה תרמית

אנרגיה תרמית או אנרגיית חום, היא חלק האנרגיה של מערכת או גוף מסוימים, שמיוחס לטמפרטורה שלו. אנרגיה זו, אשר היא חלק מהאנרגיה הפנימית, מתארת את כמות החום האגורה במערכת.
אופייה ה"תרמי" של האנרגיה הזו נובע מכך שהיא מתארת אנרגיות חלקיות של החלקיקים המיקרוסקופיים שמרכיבים את המערכת, ואשר נעים באופן אקראי, ובמהירות ממוצעת הקשורה בטמפרטורה. ניתן למדל אנרגיה זו, כסכום האנרגיות הקינטיות של כלל החלקיקים במערכת. עבור חלקיק יחיד, זוהי האנרגיה הקינטית הממוצעת עבור טמפרטורה מסוימת.
מושג זה של אנרגיה נמצא בשימוש בתחומי התרמודינמיקה והמכניקה הסטטיסטית.
הגדרות

עבור מערכת בעלת N חלקיקים האנרגיה התרמית שווה:
כאן:
\ N הוא מספר החלקיקים במערכת.
\ k הוא קבוע בולצמן.
\ T היא הטמפרטורה בקלווין.
\ f הוא מספר דרגות החופש לתנועה במערכת. למשל, עבור מולקולה חד-אטומית f=3, בהתאם לתנועה בשלושה ממדים. עבור מולקולות מורכבות יותר נוספות דרגות חופש של שלושה צירי סיבוב, או של ויברציות.
חישוב

אנרגיית חום היא האנרגיה המושקעת בעת עלייה בטמפרטורה של גוף בכל חומר שהוא, התכתו ואידויו. אנרגיית החום נגרעת ומשתחררת בעת שרפה (בעירה), הקפאה ועיבוי.
חישוב > בעת שרפה (בעירה)

מוסכמת הנוסחה הבאה אשר מתארת את האנרגיה הנפלטת בעת בעירה:
Q=-qm
כאשר:
q הוא קבוע אשר משתנה בכל חומר בעירה, הנמדד בדרך כלל ביחידות  {\frac {J}{g}} או  {\frac {J}{kg}}.
m הוא המסה של החומר שמבעירים בעזרתו (לדוגמה: מסת הפחמים). נמדד ביחידות גרם או ק"ג בהתאם ל־q.
ה(-) שבהתחלה מציין כי האנרגיה נפלטת ולא מושקעת.
Q הוא אנרגיית החום הכוללת של הבעירה והוא נמדד ביחידות ג'ול.