stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוי קלארק
ביוגרפיה > קריירה

קלארק היה הכותב היחיד של הסדרה הקומית "בערוב ימי היין". בשיאה צפו בה יותר מ-18 מיליון צופים. במשך השנים השתתפו בסדרה בתפקידים ראשיים ביל אוון, פיטר סאליס, בריאן ויילד, קאתי סטאף ודיים ת'ורה הירד. קלארק לא היה שותף לבחירת השחקנים, אבל את הדמות של קלג כתב במיוחד עבור סאליס.
בנוסף כתב קלארק פריקוול ל"בערוב ימי היין" בשם "ראשית ימי היין". עוד כתב קלארק תסריטים לסיטקומים "The Misfit" בכיכובו של רונלד פרייזר; "Open All Hours" בכיכובם של רוני בארקר ודייוויד ג'ייסון; "מה יגידו השכנים?" בכיכובה של פטרישה ראוטלדג'; והסדרה "Ain't Misbehavin".
קלארק יצר וכתב דרמת פנטזיה בשם "The Wanderer" בכיכובו של בריאן בראון עבור ערוץ Sky One. ב-1974 יצר את הסיטקום "Oh No, It's Selwyn Froggitt!" וכתב את פרק הפיילוט. אבל את שאר הסדרה כתב אלן פלייטר. לקולנוע כתב קלארק את התסריט לסרט "Hawks" משנת 1988. עוד כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה "A Foreign Field" מ-1993.
ב-2003 עיבד קלארק את "בערוב ימי היין" למחזה בשם "The Moonbather" שהוצג לראשונה ב-"Scunthorpe Little Theatre Club".
ב-1994 הוענק לקלארק תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על תרומתו לקומדיה הבריטית. ב-2010 זכה בפרס על מפעל חיים במסגרת פרסי הקומדיה הבריטית (British Comedy Awards).
ב-2013 החיה קלארק את הסדרה "Open All Hours" ויצר סדרת המשך בשם "Still Open All Hours" בכיכובו של דייוויד ג'ייסון. עד 2017 שודרו שלוש עונות של הסדרה.
ב-2016 יצר קלארק פריקוול לסדרה "מה יגידו השכנים?" בשם "הייסינת' הצעירה". הפרק היחיד בסדרה שודר ב-2 בספטמבר 2016 בערוץ BBC One.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קלארק מתגורר באזור הכפרי בגול שבמזרח יורקשייר. תקופה מסוימת הוא היה הבעלים של הבית "הורטון ראונדס" בנורת'המפטונשייר שתכנן האדריכל ארתור איי ג'יי מרשמן.
תסריטים

(1970–1971) The Misfit
בערוב ימי היין (1973–2010)
(1975) The Growing Pains of PC Penrose
(1973, 1976–1985) Open All Hours
רוזי (1977–1981)
פוטר (1979–1983)
(1984) The Magnificent Evans
(1985) Mann's Best Friends
(1986) The Clairvoyant
(1987) Pulaski
ראשית ימי היין (1988–1989)
מה יגידו השכנים? (1990–1995)
(1994) The Wanderer
(1994–1995) Ain't Misbehavin'
עדיין פתוח ברציפות (2013–) Still Open All Hours
(2016) Young Hyacinth
הערות שוליים

↑  Roy Clark at screenonline. Retrieved 25 January 2015
↑  Roy Clarke Interview at Mirror News. Retrieved 26 January 2015
↑  Radio Times guide to film 2016. London: Radio Times. 2015. p. 552. ISBN 9780992936426.
↑  "Roy Clarke (1930-)". BFI Screenline. נבדק ב-5 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Little Theatre Club Chronology". Scunthorpe Little Theatre Club. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-23 ביולי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Still Open All Hours commissioned for full series". BBC News. 30 בינואר 2014. נבדק ב-31 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BBC commissions full series of Still Open All Hours". The Guardian. 30 בינואר 2014. נבדק ב-31 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Young Hyacinth". BBC Media Centre. 17 באוגוסט 2016. נבדק ב-22 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435224605171  PLWABN: 9810683076805606  BIBSYS: 13069639  BnF: cb15041422b (data)  CiNii: DA03658081  ISNI: 0000 0000 8361 9343  LCCN: no2003033443  NTA: 148241387  VIAF: 19364058   WorldCat (עם VIAF): 19364058
רזה נאג'י

| --- | --- |

נאג'י, 2008
 לידה:  26 בדצמבר 1942 (בן 81) איראן תבריז, איראן
 מדינה:  איראן 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 פרופיל ב-IMDb
 
רזה נאג'י (בפרסית: رضا ناجی, תעתיק מדויק: רדא נאג'י; נולד ב-26 בדצמבר 1942) הוא שחקן איראני.
קריירה

נאג'י החל את הקריירה שלו בתיאטרון כנער. בזמן שירותו בצבא האיראני המשיך להופיע. תפקידו הקולנועי הראשון היה בסרט "ילדי גן עדן" ב-1997, שהתגלה כפריצת דרך; נאג'י נבחר בקפידה מתוך קבוצה של 2,500 שחקנים שנבחנו לתפקיד.[דרוש מקור]
מאז, שיחק בתפקידים שונים בקולנוע האיראני. בין הופעותיו הבולטות ביותר הוא הייתה ב"שירת הדרורים" (אנ') של המבאי מג'יד מג'ידי (אנ'), שעליו זכה נאג'י בפרס דוב הכסף בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, וההופעה הטובה ביותר של שחקן בטקס פרסי המסך באסיה פסיפיק לשנת 2008.
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1997 | ילדי גן עדן | אבא של עלי |
| 1998 | הולדת פרפר |  |
| 2001 | ברן | ממר |
| 2002 | Parandeh baz-e kouchak |  |
| 2005 | עץ הערבה | מורטזה |
| 2007 | סרג'יה |  |
| 2008 | שיר הדרורים | קארים |
| 2014 | חרוד | יוסוף |
| 2014 | לקראת חופש |  |
| 2014 | מורה |  |
| 2014 | אהבה לא סגורה |  |
| 2018 | כולנו ביחד |  |
| 2020 | לאחר התקרית |  |
הערות שוליים

↑  "APSA Nominees & Winners". Asia Pacific Screen Awards. נבדק ב-2020-07-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007369602805171  GND: 173882226  LCCN: no2005109988  NKC: xx0174386  VIAF: 29149365872585600160   WorldCat (עם VIAF): 29149365872585600160 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחקנים ובנושא איראנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שבלולית פיקרד

| שבלולית פיקרד |
| --- | --- |
 שבלולית פיקרד (צילום עוז ריטנר)  באדיבות משכן אוספי הטבע הלאומיים ע"ש שטיינהרדט, אונ' ת"א
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: שבלולים
סדרה:: שבלולי יבשה
תת־סדרה:: Helicina
משפחה:: שבלוליתיים
סוג:: Xerocrassa
מין:: שבלולית פיקרד
שם מדעי
 Trochoidea picardi
שמות נוספים
 Helicella (Jacosta) ledereri  Trochoidea picardi

שבלולית פיקרד (שם מדעי: Xerocrassa davidiana picardi) הוא מין שבלול יבשתי נכחד שהיה אנדמי לגבעות הכורכר שבמישור החוף הדרומי. תפוצתו של המין הייתה מצומצמת מאוד והוגבלה למספר גבעות כורכר מקוטעות בשטח כולל של 31.5 קמ"ר בתחומי הערים בני ברק, גבעתיים ורמת גן בלבד. גבעות הכורכר, אשר עליהן התבססו אוכלוסיות שבלולית פיקרד, נחצצו על ידי קרקעות חמרה, ועליהן לא התקיימו מושבות של המין. עובדה זו היא שיצרה את דפוס הפיזור הייחודי, אשר תרם להיווצרותן של אוכלוסיות קטנות ומבודדות.
שבלולית פיקרד קרויה על שמו של פרופסור יהודה ליאו פיקרד, מבכירי הגאולוגים בישראל.
תיאור

שבלולית פיקרד הייתה רכיכה קטנה אשר גובהה וקוטרה היו 5.2 ו-6.9 מילימטר בהתאמה. ייחודה בא לידי ביטוי בקונכייה דמוית "פגודה". גובהה וקוטרה היו 6 ו-8 מילימטר בהתאמה ונפחה הגיע ל-0.1 מיליליטר. לקונכייה היו 5 פיתולים. בשולי הפיתולים, מסביב לקוטר הקונכייה, ניתן היה להבחין בקרין (השוֹל של הקונכייה) חד ובולט, אשר הקנה לה צורה מדורגת. בנוסף לכך נחרצה הקונכייה בתלמים עמוקים וטבורהּ (מגרעת הצמודה לפתח הקונכייה) היה רחב ועמוק. צבעה היה בהיר, אולם לעיתים הייתה בעלת כתמים חומים.
שימור המין

הבנייה העירונית דחקה את שבלולית פיקרד לתאי שטח קטנים מאוד. במהלך סקר שנערך בין השנים 2004–2005 אותרה בגבעת קוזלובסקי שבגבעתיים רק אוכלוסייה אחת שהצליחה לשרוד. בעקבות גילוי זה ובצל החשש הכבד להמשך קיומה של אוכלוסייה זו, הועברו בשנת 2006, על ידי הנק מיניס, מנהל אוסף הרכיכות באוספים הלאומיים לטבע באוניברסיטת ת"א בשיתוף עם רשות הטבע והגנים, 250 פרטים חיים לגבעת כורכר מוגנת, בתחומי הגן הבוטני באוניברסיטת ת"א. אולם ניסיון השימור כשל, שכן שנה לאחר העתקת הפרטים לגן הבוטני, בינואר 2007, לא אותרו פרטים חיים כלל. אחת הסיבות לכך היא, ככל הנראה, היעדר נוכחות שכבת טחב אשר הייתה אופיינית לגבעות הכורכר בערים בני ברק, גבעתיים ורמת גן ושהיוותה מקור מזון בלעדי לשבלולית פיקרד.
בשנת 2011, בעקבות עבודות התשתית של תאגיד המים "מי אביבים", נפגעה גבעת קוזלובסקי בצורה חמורה. בפברואר 2012, במהלך סיור נוסף, שערכו הנק מיניס ועוז ריטנר, בגבעת קוזלובסקי, אותרה שבלולית חיה אחת בלבד. השבלולית נלקחה לגן הבוטני באוניברסיטת ת"א שם תועדה, אולם אף היא לא הצליחה לשרוד. וכך, כתוצאה מהפגיעה הנרחבת בגבעת קוזלובסקי, נכחדה האוכלוסייה האחרונה של שבלולית פיקרד.
הערות שוליים

↑  שבלולית פיקרד באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  שבלולית פיקרד, מתוך המאמר של Fritz Haas‏, Bemerkungen über und Neubeschreibungen von Heliciden aus Zypern und Palästina, שהתפרסם בכתב העת המדעי Senckenbergiana, גיליון 15, פרנקפורט, 1933, עמ' 25-31
↑  שבלולית פיקרד, מתוך יוסף הלר, שבלולי ארץ ישראל: אורחות חיים ומגדיר, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993, עמ' 105
↑  מתוך מאמרו של הנק מיניס משנת 2003, Xerocrassa davidiana picardi: a terrestrial snail on the brink of extinction in Israel, שהתפרסם בכתב העת המדעי Tentacle, גיליון 11.‏ קישור ישיר לגיליון
1 2 3  הנק מיניס ועוז ריטנר, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון מס' 161, אוקטובר 2011, עמ' 40
↑  שבלולית פיקרד, מתוך יוסף הלר, שבלולי ארץ ישראל: אורחות חיים ומגדיר, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993, עמ' 246
↑  טל לבנוני, בתי הגידול של הכורכר והחמרה - נקודות החן של מישור החוף, הוצאת החברה להגנת הטבע, יוני 2011.‏ קישור ישיר למאמר
↑  מתוך מאמרו של הנק מיניס משנת 2007,‏ ?Has the transfer of Xerocrassa davidiana picardi to a more protected locality turned into a failure, שהתפרסם בכתב העת המדעי Tentacle, גיליון 16.‏ קישור ישיר לגיליון
רופרט פנפאד'ר

| --- | --- |

פנפאד'ר ואלינה קוג'וקארו בבלט המלכותי בבלט "יהלומים"
 לידה:  7 במאי 1981 (בן 43) מיידנהד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר טרינג פארק לאמנויות הבמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
רופרט פנפאד'ר (אנגלית: Rupert Pennefather; ‏נולד ב־7 במאי 1981) הוא רקדן בלט בריטי, רקדן ראשי לשעבר בלהקת "הבלט המלכותי".
קריירה

פנפאד'ר הצטרף ללהקה בשנת 1999 וקודם לדרגת רקדן ראשי לצד זוגתו ל-פה דה דה הבלרינה לורן קות'ברטסון ביוני 2008, לנוכח הצלחתם הרבה בביצוע הבלט "רומיאו ויוליה" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. פנפאד'ר עזב את הלהקה באוגוסט 2015.
הוא צבר שבחים רבים בקריירה שלו למרות מספר כישלונות, בין השאר אי הערכה שנתית בבית הספר המלכותי לבלט, בגיל 12, והתבקש לעזוב את בית הספר לחינוך לאמנויות בטרינג בגיל 15. פנפאד'ר המשיך את אימוניו בעיר הולדתו מיידנהד בהוראת חברת הבלט המלכותי לשעבר ג'ולי רוז, ובזכות עקשנותו התקבל ללהקת הבלט המלכותי בשנת 1999.
פנפאד'ר נפצע בגיד בהיותו רקדן סולן בשנת 2002 והושבת למשך 18 חודשים. לאחר החלמה מלאה בשנת 2004 הוא נבחר לתפקיד ראשי בתור "פריז" בבלט "רומיאו ויוליה" על ידי הבלרינה סילבי גיים, ובתור "אמינטה" בבלט "סילביה" על ידי מוניקה מייסון, שאף הוכח כפריצת דרך בקריירה שלו.
לפנפאד'ר פוטנציאל להיכנס לקאנון רקדני הבלט הבריטיים הגדולים לצידם של טובים וחשובים כמו אנתוני דוול, דייוויד וול ו-ג'ונתן קואופ, לאור העובדה שזוגתו לפה דה דה, לורן קות'ברטסון, אף היא ילידת בריטניה. התקשורת הבריטית אף מניחה שהם אנתוני דוול ואנטיונט סיבלי הבאים, או כדבריו של קואופ: "הם מאוד מסונכרנים אחד עם השנייה... אני די מתרגש מזה".
שולמית

ערך זה עוסק באופרטה בשם "שולמית". אם התכוונתם לדמות מקראית, ראו .
ערך זה עוסק באופרטה בשם "שולמית". אם התכוונתם לכתב עת, ראו .
מודעה לאופרטה "שולמית", למרחב, 13 אוגוסט 1957
שולמית היא אופרטה יידית מאת המחזאי אברהם גולדפדן, שנכתבה בשנת 1880. היצירה זכתה בישראל לגרסה מעודכנת בעברית ונחשבת בעיני רבים ל"מחזמר העברי הראשון".
האופרטה, מלודרמה מוזיקלית בארבע מערכות ו-15 תמונות המתרחשת בתקופת הבית השני, מבוססת על הפואמה "עדים נאמנים או חולדה ובור" (1852) מאת חתנו של גולדפדן, אליהו מרדכי וֶרבֶּל, שבתורה מבוססת על האגדה התלמודית "חולדה ובור" הנרמזת במסכת תענית בתלמוד הבבלי. הסיפור מתמקד בשולמית, בתו היפה של מנהיג השבט, אשר נופלת לבאר תוך כדי שיטוט דרך הערבה. היא ניצלת על ידי נסיך יפה תואר, אבשלום. הם נשבעים להינשא, אך לפני שהם עושים זאת, אבשלום פוגש בנסיכה אביגיל ומתחתן איתה. מותם של שני ילדיהם מיוחסת לשבירתו של הנסיך את התחייבותו לשולמית והוא עוזב את אשתו כדי למצוא אותה, עד לסופה הטוב של העלילה.
האופרטה משאילה את עצמה לצורה של טרגדיה יוונית עם השפעה תיאטרלית, ש"נועדה גם לרומם את הנפש וגם לבדר".
גולדפאדן כתב ב"שולמית" שניים מהשירים הידועים ביותר שלו, "שיר החתן" ובעיקר -"צימוקים ושקדים" ("ראזשינקעס מיט מאנדלען"), שהפך למעין שיר עם יהודי:
בעיבוד של אדה דונאט האופרטה הועלתה על הבמה כ-500 פעמים.
העולים החדשים ממזרח אירופה הביאו את "שולמית" גם לארץ ישראל, והציגו אותו בהפקות חובבים, ביידיש ובעברית, באולמות בתי הספר בערים וביישובים השונים, מה שעורר את זעמם של קיצונים חרדים. בשנת 1922 החליט התיאטרון הדרמטי בתל אביב להעלות את האופרטה בגרסה בעברית.
ג'ורג' ואל, שהקים את תיאטרון דו-רה-מי, החליט ב-1956 לשלב מחזה מוזיקלי מקורי בתיאטרונו ובחר ב"שולמית". הוא החליט לעדכן את האופרטה להיות רלוונטית לישראל של שנות ה-50, שהייתה עסוקה בקליטת מספר רב של עולים חדשים, כולל מתימן, לכן בחר לתפקיד הראשי את הזמרת ממוצא תימני שושנה דמארי ואת אחיה סעדיה דמארי. משה וילנסקי כתב שירים חדשים ועדכן את הישנים ויחיאל מוהר כתב פזמונים. ההפקה הייתה עשירה ביותר, בהשתתפות רקדנים, מקהלה וסטים מפוארים.
הביקורת שיבחה את "המיוזיקל העברי הראשון 'שולמית'" ובייחוד את הופעתה של דמארי הן כזמרת והן כשחקנית, אולם
ההצגה לא האריכה ימים: התיאטרון נסגר לאחר מספר חודשים בודדים, עקב המשבר הכספי הקשה בו היה נתון מהצגות קודמות, ובעקבות גיוס המילואים למבצע קדש שפרץ לאחר הופעת הבכורה, והחמיר את מצבו הכלכלי.
המחזה בתרגום עברי

אברהם גולדפדן,  שולמית: חזיון מימי קדם, תרגם יעקב לרנר, ורשה: פ. קנטורוביץ, 1921. נדפס שוב בתוך: אברהם גולדפדן, שירים ומחזות; ההדיר, הקדים מבוא ופירש ראובן גולדברג, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספריית דורות'), תש"ל.
הערות שוליים

↑  "שולמית" - בתיאטרון "דו-רה-מי" באתר זמרשת
↑  RICHARD F. SHEPARD, OPERETTA: 'SHULAMITH' BY GOLDFADEN The new York times,  October 28, 1982
↑  התיאטרון המודרני ביידיש באתר מט"ח
↑  Dan Almagor, Musical Plays on the Hebrew Stage jewish-theatre.com
↑  "שולמית" - בתיאטרון "דו-רה-מי" באתר זמרשת
רפא סילבה

רפאל אלכסנדרה פרננדש פריירה דה סילבה (בפורטוגזית: Rafael Alexandre Fernandes Ferreira da Silva; נולד ב-17 במאי 1993) הידוע בכינויו רפא סילבה (Rafa Silva) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק בעמדות הקשר והקיצוני בבשיקטש מליגת העל הטורקית.
קריירת מועדונים

רפא התחיל את הקריירה שלו באתלטיקו פובואנסה, ממנה עבר לאלוורסה. בשנת 2011, הצטרף לקבוצת הנוער של פיירנסה. ב-29 ביולי 2012, רפא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–2 נגד פנאפייל.
ביוני 2013, רפא חתם לחמש שנים בבראגה. ב-10 בנובמבר, הבקיע את שעריו הראשונים בקבוצה, כאשר כבש צמד בניצחון 1–3 נגד אולהאננסה במסגרת הגביע הפורטוגזי. ב-17 בספטמבר 2015, הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית, בניצחון 0–1 נגד סלובן ליברץ.
ב-1 בספטמבר 2016, רפא חתם לחמש שנים בבנפיקה ליסבון תמורת 16.4 מיליון אירו, עם סעיף שחרור של 60 מיליון אירו. 8 ימים לאחר מכן, רפא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ארוקה. ב-22 בינואר 2017, רפא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–0 נגד טונדלה. את עונת 2018/2019, רפא סיים עם 17 שערים וסיים שלישי בטבלת מלך שערי הליגה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, רפא שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל. ב-28 בפברואר 2014, רפא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת וכעבור 5 ימים, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–5 נגד קמרון.
רפא, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014, יורו 2016 ויורו 2020.
תארים

הגביע הפורטוגלי: 2015/2016
ליגת העל הפורטוגלית: 2016/2017, 2018/2019, 2022/2023
הגביע הפורטוגלי: 2016/2017
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2017, 2019, 2023
אליפות אירופה בכדורגל: 2016
ליגת האומות: 2018/2019
רופרט קרוס

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1927 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  5 במרץ 1973 (בגיל 45) נוויס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1959 
 מקום לימודים:  Bloomfield College 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
רופרט קרוס (במרכז) עם ביל קוסבי וביאה ריצ'רדס בסצנה מהסדרה "המופע של ביל קוסבי", 1970
רופרט קרוס (באנגלית: Rupert Crosse; ‏29 בנובמבר 1927 - 5 במרץ 1973) היה שחקן אמריקאי. קרוס היה השחקן האפרו אמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר, בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, על הופעתו בסרט "החומסים" (1969).
ביוגרפיה

קרוס נולד בניו יורק סיטי וגדל באי נוויס שבים הקריבי לאחר שאיבד את אביו.
לאחר שחזר לארצות הברית שירת קרוס בצבא ארצות הברית ולמד ב"מכללת בלומפילד" שבניו ג'רזי.
לאחר מכן עבד בברוקלין קולג' בתור יועץ ולמד משחק תחת הבמאי והשחקן המפורסם ג'ון קסאווטס.
קרוס ערך את הופעתיו הראשונות כשחקן בסרטיו של קסאווטס "צללים" ו-"Too Late Blues".
קרוס הופיע במהלך הקריירה הקצרה שלו בעיקר כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה ולא הרבה לשחק בסרטים.
בשנת 1969 נרשמה היסטוריה בהוליווד כאשר קרוס היה לאפרו אמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה "החומסים" בתפקיד נד מקאסלין.
התפרסם בתפקידו האחרון בסיטקום "הפרטנרים" בתור הבלש ג'ורג' רובינסון.
לקרוס היה ילד אחד מנישואיו לשחקנית כריס קולווי.
קרוס מת ב-5 במרץ 1973 ממחלת סרטן הריאה, לפני מותו היה אמור לשחק בסרט "הפרט האחרון" לצידו של ג'ק ניקולסון, חבר קרוב של קרוס אותו הכיר על סט המערבון "הנסיעה של סופה".
רזבן ראץ

רזבן דינקה ראץ (נולד ב-26 במאי 1981 בסלטינה, רומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק כמגן שמאלי.
קריירה > מועדונים

ראץ החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ראפיד בוקרשט בליגת העל הרומנית, בשנת 1997. אחרי ששיחק שש עונות בראפיד בוקרשט, המועדון שחטאר דונצק הביע בו עניין בשנת 2003 והוא הצטרף לשורותיו. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים ביותר בסגל הקבוצה. בעונת 2008/2009 זכה עם קבוצתו בגביע אופ"א, לאחר שבישל את השער הראשון במשחק הגמר בו ניצחה שחטאר 2-1 את ורדר ברמן בהארכה.
ביוני 2013 חתם ראץ בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. ב-13 בפברואר 2014 חתם בקבוצה הספרדית ראיו ואיקאנו מהלה ליגה. בקיץ 2014 הצטרף ל
פאוק סלוניקי היוונית. ב-19 באוגוסט 2015 חזר לראיו ואיקאנו.
קריירה > נבחרת

החל משנת 2002 הוא השתייך לסגל הנבחרת הרומנית. בשנת 2008 הוא היה בהרכב הראשון בתחרות יורו 2008. היה לו חלק בהשגת התיקו 0-0 עם הפיינליסטית צרפת והתיקו 1-1 עם אלופת העולם איטליה ב"בית המוות" של התחרות. אף על פי כן, חלקו בטורניר הסתיים אחרי שנבחרתו הודחה בהפסד 2-0 להולנד.
תארים

הגביע הרומני: 2001/2002
הסופר קאפ הרומני: 2003
גביע אופ"א: 2008/2009
אליפות אוקראינה (7): 2004/2005, 2005/2006, 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
הגביע האוקראיני (5): 2003/2004, 2007/2008, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
הסופר קאפ האוקראיני (3): 2005, 2008, 2010
שושנה (מחלה)

| --- | --- |

שושנה על יד אדם
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  Streptococcus pyogenes 
 תסמינים:  חום, אדמנת, לימפדנופתיה, כאב ראש, צמרמורת, דלקת כלי הלימפה 
 טיפול:  בנזילפניצילין  midecamycin  אזיתרומיצין  cefixime  josamycin  roxithromycin  קלריתרומיצין  ציפרופלוקסצין  cefuroxime  cefadroxil  אמוקסיצילין  אמפיצילין  cephalexin  צפטריאקסון  ceftazidime  cefotaxime  DL-ofloxacin 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/1052445 
 DiseasesDB:  4428
 MeSH:  D004886
 MedlinePlus:  000618
 סיווגים
 ICD-10:  A46.0
 ICD-11:  1B70.0 
 
שושנה או שושנה שוטה (בלועזית: אֶריזיפֶּלָס, אריסיפלס) היא מחלה זיהומית חריפה בדֶרמיס. לרוב המחלה נגרמת על ידי חיידקי Streptococcus pyogenes או Staphylococcus aureus. התוצאה היא דלקת המתאפיינת בהתפשטות מתחת לרקמת שומן.
הלוקים במחלה מפתחים בדרך כלל תסמינים הכוללים חום גבוה, רעידות, צמרמורות, תשישות, כאבי ראש, הקאה וחולשה כללית בתוך 48 השעות שלאחר הזיהום הראשוני. נגע אדום בעור מתפשט במהירות ומופיע כפריחה אדמומית, נפוחה וחמה למגע. הזיהום עשוי להופיע בכל חלק בעור לרבות הפנים, הזרועות והרגליים, אך המיקום השכיח הוא השוקיים. רקמת שומן היא הרגישה ביותר לזיהום, ואזורים בפנים כגון מסביב לעיניים, אוזניים ולחיים. זיהום חוזר יכול לגרום לנפיחות כרונית.
הטיפול במחלה כולל מתן פומי של אנטיביוטיקה או תוך ורידי, בהתאם לחומרת המצב. תסמיני החולשה חולפים תוך יום או יומיים, ניתן לראות הקטנה של האזור הנגוע כשלושה ימים לאחר תחילת מתן האנטיביוטיקה. חלק חשוב בהחלמה הוא לשכב עם רגל מורמת (כחצי מטר) במשך 30 דקות 5 פעמים ביממה. החלמה מלאה של העור וירידת הנפיחות באזור - יכולים להימשך מספר שבועות. לעיתים ניתנת אנטיביוטיקה כטיפול פרופילקטי לאחר ההחלמה, אך לא בכל המקרים הדבר מונע הידבקות חוזרת. אם החולה סובל גם מעור סדוק ברגל - רצוי לטפל בכך ועל ידי זאת להקטין את סיכוני ההופעה החוזרת של המחלה.
הערות שוליים

↑  שׁוֹשַׁנָּה שׁוֹטָה במילון רפואת עור [רפואה] (תשע"א), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553180805171  BnF: cb12493529t (data)  LCCN: sh85044737  NKC: ph503049 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רזולוציה אופטית

רזולוציה אופטית היא היכולת של מצלמה, או מערכת אופטית במקרה הכללי, להבחין בפרטים בתמונה. המונח "רזולוציה" מתייחס לכמה גדלים פיזיקליים שונים.
רזולוציה על המטרה, או GSD (Ground Sampled Distance)  - גודל הפרט הכי קטן במטרה שניתן להבחין בו. במקרה כזה המטרה נמצאת במרחק ידוע.
רזולוציה זוויתית, או IFOV (Incremental Field Of View) - מציין את הפרט הכי קטן שהמצלמה יכולה לראות כאשר המרחק אינו ידוע, ולכן מודדים בגודל זוויתי. עבור מטרה במרחק ידוע, הרזולוציה על המטרה שווה לגודל הקשת שיוצרת אותה זווית במעגל שרדיוסו שווה למרחק מהמטרה.
המונח "רזולוציה" יכול לציין את מספר הפיקסלים בתמונה דיגיטלית או בגלאי של מצלמה דיגיטלית.
מערכת אופטית פשוטה מורכבת מעדשה וגלאי אור הרגיש לספקטרום רחב של תדרים, החל מקרני גמא עד לקרני תת-אדום. העין היא דוגמה למערכת אופטית, היא כוללת עדשה המרכזת את האור הנכנס לעין וממקדת אותו על הרשתית שהיא גלאי האור של המערכת.
קריטריון ריילי

קריטריון ריילי לרזולוציה זוויתית שנקבע על ידי לורד ריילי, משמש למדידה של רזולוציית העדשה. הערך שמתקבל באמצעות קריטריון ריילי הוא גבולות הרזולוציה:  1.22\lambda F_{\#} כאשר  \lambda  הוא אורך הגל של האור ו- 




F

#




{\textstyle F_{\#}}

 הוא מספר המוקד (הנתון על ידי  F_{\#}=f/D כאשר  f הוא אורך המוקד של המערכת האופטית ו -  D הוא קוטר המערכת האופטית- בדרך כלל קוטר עדשת או מראה הכניסה הראשית של המערכת) . ערך זה מתקבל ביחידות של מרחק כפי שהוא נמדד במישור הדמות של המערכת האופטית. ביחידות זוויתיות הנוסחה משתנית ל - 



1.22
λ

/

D


{\textstyle 1.22\lambda /D}

 . קריטריון זה משמש בדרך כלל למערכות הצופות לרחוק כגון מצלמות וטטלסקופית.
גבול אבה

הפיזיקאי הגרמני ארנסט אבה הציב תנאי לגבול הרזולוציה האופטי המקסימלי של מערכת אופטית, התנאי נתון על ידי המשוואה הבאה:
{\textrm {Abbe}}\ {\textrm {limit}}={\frac {\lambda }{2\cdot {\textrm {NA}}}}
כאשר  \lambda  הוא אורך הגל, ו- NA הוא מפתח המערכת (numerical aperture). גבול זה ניתן לעקיפה כך שישופר גבול הרזולוציה על ידי שיטות מיוחדות של סופר רזולוציה, שיטות אלו משתמשות בעקרונות אופטיים כך שייתכן לראות פרטים הקטנים מגבול זה.קריטריון זה משמש בדרך כלל למיקרוסקופים.
פונקציית תמסורת אופטית

פונקציית תמסורת אופטית (OTF) מכלילה את רעיון הרזולוציה של מערכת אופטית. פונקציית תמסורת היא הניגודיות (קונטרסט) של פרטים בגדלים שונים. כאשר הניגודיות יורדת מתחת לסף מסוים נאמר שזהו סף הרזולוציה של המערכת. נהוג לציין את הערך 0.02 כערך הסף, כלומר 2% מניגודיות מושלמת. בתכנון מערכת אופטית נהוג להשתמש בפונקציית התמסורת ולא ברזולוציה, מכיוון שהיא נותנת יותר אינפורמציה על ביצועי המערכת.
שולמית אליאש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1941 (בת 83 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 
שולמית אליאש (נולדה ב-1941) היא היסטוריונית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בישראל, בתם של רחל והרב שלמה טנא. בוגרת המחלקה להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן.
פרסמה מחקרים רבים בנושא ארץ ישראל בימי המנדט הבריטי ובסוגיית הרבנות הראשית בארץ ישראל ובמדינת ישראל. ספרה "גולי אצ"ל ולח"י" זכה בפרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר לשנת תשנ"ז. פרסומיה מופיעים בכתבי עת שונים, בהם קתדרה וסיני.
הייתה שותפה בצוות החוקרים והכותבים של לקסיקון האישים של ארץ-ישראל: 1799-1948. מעורכי ספר הזיכרון "משואה ליצחק" שיצא לאור בשנת 2008, במלאת 50 שנה לפטירת הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.
חברת מכון ז'בוטינסקי וייצגה את המכון כחברה במועצה הציבורית להנצחת זאב ז'בוטינסקי שהוקמה בשנת 2005. כמו כן נמנית עם צוות המכון לחקר הציונות הדתית על-שם ד"ר זרח ורהפטיג.
משפחתה

נישאה לעו"ד אמוץ אליאש, לשעבר סגן ראש עיריית רמת גן. היא כלתם של יחיאל אליאש, מייסד תנועת בני עקיבא, ומרים אליאש, ממייסדות תנועת אמונה לאישה הדתית. גיסתה היא שרה אליאש.
ספריה

גולי אצ"ל ולח"י: במחנות המעצר באפריקה 1948-1944, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1996
הפולמוס ביישוב היהודי בארץ ישראל על תוכנית החלוקה, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן
הצלת ישיבות פולין שנמלטו לליטא בראשית המלחמה, מורשת, בית עדות על שם מרדכי אנילביץ, 1982
The Harp and the Shield of David: Ireland, Zionism and the State of Israel, Routledge, London 2007
רשמה סאוג'ני

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1975 (בת 48) אילינוי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד  בית הספר למשפט של ייל  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין  תיכון שאומבורג 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 reshmasaujani.com
 
רשמה סאוג'ני (באנגלית: Reshma Saujani) (נולדה ב-18 בנובמבר 1975) היא עורכת דין ופוליטיקאית אמריקנית ממוצא הודי, והמייסדת של הארגון הטכנולוגי "Girls Who Code". בבחירות של 2010 עבור בית הנבחרים מטעם המפלגה הדמוקרטית, סאוג'ני הפסידה לחברת הקונגרס קרוליין ב. מלוני (19%-81%). סאוג'ני הייתה האמריקנית ממוצא הודי הראשונה שהתמודדה בבחירות לקונגרס. היא הייתה מועמדת מטעם המפלגה הדמוקרטית לפרקליטות ניו יורק בשנת 2013, והגיעה שלישית במירוץ.
ראשית חייה

סאוג'ני נולדה באילינוי. היא מצאצאי גאז'ארי. הוריה חיו באוגנדה, לפני שגורשו על ידי אידי אמין יחד עם צאצאים הודיים אחרים בשנת 1970. הם התיישבו בשיקגו.
סאוג'ני למדה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין וסיימה תואר ראשון בשנת 1997 במדעי המדינה ותקשורת. היא המשיכה בלימודיה בבית הספר על שם ג'ון קנדי באוניברסיטת הרווארד, בו קיבלה את התואר השני בשנת 1999, ולאחר מכן את תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ייל בשנת 2002.