stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוני דנזה
פילמוגרפיה > תוכניות טלוויזיה

טקסי (1978–1983)
Murder Can Hurt You‏ (1980)
רווקים ורווקות (1984) – סרט טלוויזיה
מי הבוס? (1984–1992)
Doing Life‏ (1986)
Freedom Fighter‏ (1988)
The Whereabouts of Jenny‏ (1991)
Baby Talk‏ (דיבוב, 1991)
Dead and Alive: The Race for Gus Farace‏ (1991)
The Mighty Jungle‏ (דיבוב, 1994)
Deadly Whispers‏ (1995)
רחוב הדסון (1995)
Sinatra: 80 Years My Way‏ (1995)
Bob Hope: Laughing with the Presidents‏ (1996)
North Shore Fish‏ (1996)
12 המושבעים (סרט טלוויזיה, 1997)
המופע של טוני דנזה (1997)
The Garbage Picking Field Goal Kicking Philadelphia Phenomenon‏ (1998)
Noah‏ (1998)
הפרקליטים (תפקיד אורח, 1999)
חוקים שבלב (1999–2002)
טקס מיס אמריקה (הנחיה, 2001)
המופע של טוני דנזה (הנחיה, 2004–2006)
כל ילדיי (תפקיד אורח, 2005)
השוטר הטוב (2018)
Power Book III: Raising Kanan‏(2022-הווה)
הערות שוליים

↑  טוני דנצה חייב להוכיח: הוא הבוס!, מעריב, 19 במאי 1989
↑  איתי שטרן, נטפליקס תפיק גרסה אמריקאית לסדרה "השוטר הטוב", באתר הארץ, 20 ביוני 2017
↑  איתמר זהר, "מי הבוס" חוזרת בסדרת המשך עם שניים מכוכביה הגדולים, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2020
↑  סרטים חדשים, חדשות, 22 בדצמבר 1989
שרי ארליך, הבוסית של טוני, מעריב, 24 בדצמבר 1989
↑  דוד שליט, ‏שואו טיים, באתר גלובס, 31 ביולי 2008
↑  סוכנויות הידיעות, "המפיקים" יירד מהבימה בברודוויי, באתר הארץ, 24 בפברואר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422488005171  PLWABN: 9810699201605606  BNE: XX1799792  BnF: cb13964086w (data)  GND: 1022870769  ISNI: 0000 0001 1477 0098  LCCN: no98117892  MusicBrainz: 950eca7f-10f5-4d30-b4a6-9cac9e27677b  NKC: xx0150256  NTA: 073566950  SNAC: w6jf781p  SUDOC: 131453386  VIAF: 87600564   WorldCat (עם VIAF): 87600564
חתול שחור-רגל

| חתול שחור-רגל |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול
מין:: חתול שחור-רגל
שם מדעי
 Felis nigripes ‏ברצ'ל, 1824
תחום תפוצה


חתול שחור-רגל (שם מדעי: Felis nigripes) הוא חתול פרא החי בדרום אפריקה, נמיביה, בוטסואנה וזימבבואה. זהו מין החתול הקטן ביותר בעולם (אורכו של פרט בוגר הוא 35 ס"מ, עם זנב של 15 ס"מ). פרוותו היא בצבע חול עם חבורבורת שחורות.
סביבות מחייתו הם אזורים צחיחים, דוגמת מדבר הקלהארי. שם הוא צד מכרסמים, לטאות וחרקים. חתולים שחורי-רגליים הם יצורים מתבודדים ופעילים בעיקר בלילה. בשעות היום הם מסתתרים לרוב מתחת לסלעים או בשיחים. לפי מחקרים, אחוז ההצלחה שלו בציד הוא 60%, מה שהופך אותו לצייד הקטלני ביותר במשפחת החתוליים.
אזורי מחיה

חתולים שחורי-רגל אנדמים רק לאזור הכולל שלוש מדינות באפריקה הדרומית: בוטסואנה, נמיביה ודרום אפריקה. הם חיים בעיקר במישורי עשביה קצרה עד בינונית, במדבריות ובמישורי חול, כולל מדבר הקלהארי ומדבר קארו. ככלל אלו אזורים צחיחים. אזורי עשביה עם צפיפות מכרסמים וציפורים גבוהה הם בית גידול אופטימלי. חתולים שחורי-רגל נמנעים מיערות ומשטחים סלעיים, ייתכן ובגלל קיומם של טורפים אחרים באזורים אלו. כמות המשקעים השנתית הממוצעת באזורי המחיה שלהם היא 100–500 מ"מ.
החתול שחור-הרגל הוא נדיר בהשוואה לחתולים הקטנים האחרים של דרום אפריקה. הידע על ההתנהגות והאקולוגיה של החתול הזה מגיע ממחקר בן עשרות שנים על שמורת הטבע בנפונטיין ושתי חוות מחקר גדולות במרכז דרום אפריקה. חוקרים מקבוצת העבודה של חתול שחור-רגל ממשיכים לחקור את החתולים בשלושת האתרים הללו. חתולים בוגרים הם בעיקר חיים כבודדים במרחבים מובדלים האחד מהשני. בבתי גידול באיכות ירודה מרחבים אלו מצומצמים יותר. לזכרים יש טווחי מחייה גדולים יותר מאשר לנקבות. לפי מחקר שנעשה בשמורה בגודל של 60 קמ"ר, התגלה שטווחי הזכרים חופפים לאלו של נקבה אחת עד ארבע.
אזורי מחיה > איומים ומחייה בשבי

החתול שחור הרגל מתמודד עם מספר איומים מעשה ידי אדם. גידול יתר של רועי עשבים במרעה העולה על בתי הגידול שלו רווחת בכל תפוצתו, מה שמוביל להפחתת בסיס הטרף. הרעלה חסרת הבחנה של פגרים כדי להרוג קרקלים ותנים לעיתים מסתכמים בכך שהחתול שחור-הרגל, שהוא חתול קטן מאוד, נהרג מניסיון אכילת הפגר. גם הרעלת ארבה מהווה סכנה חמורה לחתול שחור-הרגל, שטורף חגבים. חתולים שחורי-רגל נופלים קורבן לכלבים, שבעליהם משתמשים בהם כדי לרדוף או לגרש תנים.
את החתול שחור-הרגל קשה להחזיק בשבי מחוץ לתחומי המחייה האנדמיים שלהם. יש להם צורכי בית גידול מאוד ספציפיים והם יכולים לחיות אך ורק באזורים צחיחים. עם זאת, גן החיות של וופרטל בגרמניה זכה להצלחת רבייה גדולה, וליבת האוכלוסייה השבויה הנמצאת שם בריאה וחזקה. החתול שחור-הרגל הראשון נצפה ונחקר ברמה המדעית בפלך הצפוני של מדבר קארו בשנת 1824. בסוף שנות ה-60, הוא תועד בדרום בוטסואנה, אך רק מעט תיעודים אותנטיים של החתול קיימים בנמיביה, בדרום אנגולה ובדרום זימבבואה. בשל תפוצתו המוגבלת, הוא רשום כמין פגיע ברשימה האדומה של IUCN מאז 2002. על פי החשד האוכלוסייה של חתולים שחורי-רגל בירידה עקב ציד מיני טרף שלו לשם מאכל אדם, רדיפה, תאונות דרכים ואובדן בתי גידול, כמו גם קרבות בכלבים ובחתולים.
מאפייני התנהגות ואופי > מאפיינים פיזיים

חתול שחור-רגל שוקל בסביבות 2 ק"ג ואורך גופו נישא בין 35 ל-50 סנטימטר. גובהו לא עולה על 25 סנטימטר. גודלו הממוצע לא עולה על מחצית הגודל של חתול הבית. אוכלוסייתו מוערכת בסביבות 10,000 פריטים בכל העולם. אורך חייו הממוצע הוא בין עשר לשתים עשרה שנה. יש מקרים בשבי שאורך חייו של החתול גדל עד 16 שנים. מדי לילה הוא נע בסביבות 20 קילומטרים, טווח הפעילות הגדול ביותר עבור חתול קטן בכל העולם. למרות שמו, רק כפות רגליו שחורות או חומות כהות. כפות אלו עוזרות לו בהליכה על החול המדברי הלוהט. הפרווה שלו במרכז גופו נישאת באורך של 25–30 מילימטרים.
עם הכתמים והפסים הקטנים שלו על הפרווה שצבעה כצבע החול, הוא מוסווה היטב בהתאם למרחב מחייתו הטבעי, במיוחד בלילות לאור ירח. שלוש טבעות שחורות באזור הצוואר על פרוותו משמשות לזיהוי שלו בטבע. על פרוותו הוא נושא פסים שחורים העוברים מזוויות העיניים לאורך הלחיים, ועל זנבו רצועות וקצה שחור. השערות שמתחת לפרווה שלו צפופות, עדינות, גליות וקצרות יותר משערות הפרווה הגבוהה. הזנב שלו קצר, פחות ממחצית אורך הגוף והראש; רגליו ארוכות יחסית לחתולים אחרים.
מאפייני התנהגות ואופי > ציד

במהלך מחקר שנערך בדרום אפריקה, חוקרים ספרו 1,725 פריטי טרף שניצודו בידי חתול שחור-רגל, כאשר הזכרים נטלו מיני טרף גדולים יותר. מתוך אותם פרטים, רוב מוחלט של 72% הם יונקים, ואחריהם ציפורים קטנות, בעוד שחסרי חוליות, דו-חיים וזוחלים נאכלו לעיתים רחוקות. מכרסמים קטנים כמו עכבר גדול האוזניים היו חשובים במיוחד בעונת הרבייה לנקבות שהיו צריכות לכלכל גם גורים. זכרים לעומת זאת הראו במחקר פחות שונות עונתית בבחירת הטרף שלהם.
חתולים שחורי-רגל חולקים את תחום בית הגידול שלהם עם טורפים אחרים - חתול בר אפריקאי, שועל הכף, שועל אוזנן ותן שחור-גב. הם לוכדים טרף קטן יותר בממוצע מאשר חתולי בר אפריקאים, אם כי שניהם לכדו בערך אותו מספר (12–13) של מיני טרף בעת פעילות לילית, שהיא עיקר זמן הפעילות שלהם. חתול שחור-רגל מתקיים באזורים החופפים לאזורי המחיה של התנים, אף שאלו טורפים חתולים, על ידי שימוש במחילות במהלך היום. הם גם חולקים את אותו אזור מחיה כללי עם שועל הכף אך אינם משתמשים באותם בתי גידול, זמני פעילות או צדים את אותם מיני טרף.
חתול שחור-רגל קטן אחד יכול לצרוך 3,000 מכרסמים בכל שנה. ידוע שהם אוכלים גם פגרים של דלגנים, אך אינם מסוגלים למעשה לצוד ולהרוג אותם. זכרים גדולים יותר יכולים לצוד ארנבת מצויה בוגרת ששוקלת בערך כמו החתול. הם נצפו גם אוכלים ביצים, כותשים אותן בעדינות בין הלסתות, ואז מלקקים את התוכן עד תום. אף שהם מזינים את צורכי השתייה העיקריים שלהם דרך הנוזל בגוף הטרף שאותם הם צדים, הם בנוסף לכך גם שותים מים ממקורות הנמצאים בהישג יד. חתול שחור-רגל, על אחוז ההצלחה הגבוהה של הציד שלו (60%; להשוואה, אריות מצליחים בסביבות 20-25% מכלל ניסיונות הציד), ומספר הפרטים שהוא צד בממוצע, נחשב להיות לטורף הקטלני והמוצלח ביותר בעולם.
חתולים שחורי-רגל תופסים מחסה מן החום המדברי במהלך היום בתלי טרמיטים נטושים או מחילות. מתוך 184 מקומות מנוחה בדרום אפריקה שהתגלה כי נמצאים בהם חתולים שחורי-רגל, 98% מהם היו מאורות ארנבים נטושות. ההרגל שלהם לנוח בתלי טרמיטים זיכה אותם בכינוי "נמר נמלים" שניתן להם בידי אנשים מקומיים. הפעילות הלילית שלהם משתנה עם אורך הלילה, ולרוב הם יוצאים וחוזרים אל המאורה תוך 30 דקות מהשקיעה והזריחה. שיטות ציד כוללות המתנה של עד 40 דקות במחילות מכרסמים, או מארב לציפורים מקננות על ידי הליכה מהירה מאוד דרך עשביה. חתולי ציד מדי פעם מאבדים את הציד שלהם על ידי ינשוף אפריקאי (אנ') שמסתער על טרפו של החתול.
חתולים שחורי-כף מטפסים בקלות על עצים כדי לחפש קיני ציפורים, אבל בדרך כלל יש מעט מזון בעצי השיטה בהשוואה לזה הקיים על הקרקע. תוך כדי תקיפת ציפורים מעופפות, הם מבצעים קפיצות תכופות של עד 2 מטר למרחק ו-1.5 מטר לגובה. בחמש הזדמנויות, חוקרים צפו בתנים שחורי גב מקיפים חתולים שחורי רגל ודוחקים אותם לפינה במטרה לצוד אותם. החתול הזעיר תקף בכל פעם, והצליח לגרש את התן הגדול בהרבה. בהיותו חתול קטן ועקשן להפליא, לעמים הילידים באזור יש אגדה שטוענת שהחתולים הקטנטנים האלה יכולים להפיל ג'ירף. אמנם זה לא נכון, אך האגדה מסמלת את הכבוד והערכה של האנשים הילידים לנחישותם העזה של החתולים הקטנים.
מאפייני התנהגות ואופי > מבנה חברתי ורבייה

חתולים שחורי-רגל הם בודדים, למעט נקבות עם גורי חתולים התלויים בהם, ותקופת ההזדווגות. בטבע תקופת ההזדווגות נעה בחודשים מרץ עד אוגוסט, אך בשבי היא יכולה להיות לכל אורך השנה. עקב הפרשי כרומוזומים, החתול שחור-הרגל אינו יכול להזדווג עם מינים שונים. לאחר הריון שנמשך בין 63 ל-68 יום, אחד עד ארבעה חתלתולים נולדים בתחתית מאורה במשקל 60-84 גרם. לנקבות יש בממוצע שתי המלטות בשנה. האם מחליפה לעיתים קרובות מאורות, כנראה כדי למנוע משיכת תשומת לב של טורפים. העיניים שלהם נפתחות בסביבות שבעה ימים. גורי חתולים הם עצמאיים לאחר 3–4 חודשים, אך נשארים בטווח של אמם לתקופות ממושכות. הם מתחילים לצוד בגיל צעיר, אינדיקציה נוספת לחיים בסביבה קשה. כשהאם מזעיקה קריאת אזהרה, הצעירים מתפזרים וקופאים במקומות מסתור עד שהסכנה חולפת. אצל גורים, הנקבות מגיעות לבגרות מלאה בגיל שבעה חודשים, והזכרים בגיל תשעה חודשים.
כמו רוב החתולים, החתול שחור-רגל הוא טריטוריאלי, וגבולותיהם מסומנים תמיד. גם זכרים וגם נקבות מסמנים את הטריטוריה שלהם באמצעות סימון ריח, שהוא סוג של תקשורת עם חתולים ומינים אחרים. נקבות מסמנות באופן זה כדי ליידע זכרים פוטנציאליים על מצב הרבייה שלהם וכדי לסייע לבני זוגם הפוטנציאליים באיתורם. החתולים שחורי-הרגל גם קולניים, במיוחד בעונת הרבייה או כשהם מתקשרים עם הגורים שלהם. צורות אחרות של תקשורת כוללות שפשוף לחיים ושפשוף ריח אחד בשני.
הערות שוליים

↑  חתול שחור-רגל באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3  Black-footed Cat, International Society for Endangered Cats (ISEC) Canada, ‏2008
↑  BLACK-FOOTED CAT: Small-spotted cat, Black-footed cat, Small-spotted cat, Animalia
↑  Black-footed Cat Description, Cats for Africa: Small Wild Cats of Africa
1 2  David Henning, The rare black-footed cat: the world’s deadliest feline, Getaway, ‏2021
1 2  BLACK-FOOTED CAT, South African National Biodiversity Institute, ‏2022
↑  Meilan Solly, This Petite Cat Is the World’s Deadliest. Mini-Series ‘Super Cats’ Shows You Why, Smithsonian Magazine, ‏2018
| חתוליים |
| --- | --- | --- |
| חתולים קטנים | חתולים קטנים |  |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |   |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |   |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |   |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |   |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |   |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |   |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |   |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |   |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |   |
| חתולים גדולים | חתולים גדולים |   |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |  |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |  |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |  |
חתול שחור-רגל בשבי בגן חיות בלונדון, צולם בשנים 1906 או 1907.
חתול שחור-רגל בגן חיות בסינסינטי, ארצות הברית.
אם חתולה שחורת-רגל עם הגור שלה.
טנגו הפרשים השחורים

טנגו הפרשים השחורים, הנקרא גם הגנה מקסיקנית והגנת קוויץ-טראז'קוביץ', הוא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים:
ד4 פ-ו6
ג4 פ-ג6
קוד ה-ECO שלה הוא A50.
היסטוריה

מקורה של הפתיחה בשנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר שוחקה גם על ידי רב האמן המקסיקני קרלוס טורה (מכאן השם "ההגנה המקסיקנית") והמאסטר האמריקאי אלכסנדר קוויץ. טורה השתמש בה כדי להביס את אלוף ארצות הברית בשחמט פרנק ג'יימס מרשל בשבעה מהלכים בלבד. בהמשך שיחקו אותה המאסטר היוגוסלבי מיכאילו טראז'קוביץ' ורב האמן הסובייטי אנטולי לוטיקוב.
לאחר עשרות שנים של שכחה, התחדשה הפתיחה על ידי רב האמן הבינלאומי ג'ורג'י אורלוב, שפרסם חוברת וספר אודותיה בשנים 1992 ו-1998, בהתאמה. אורלוב נתן לפתיחה את השם "טנגו הפרשים השחורים".
מאז 1992, הפתיחה אומצה על ידי מספר רבי-אמן חזקים, ביניהן ויקטור בולוגן, ג'ואל בנג'מין, לארי כריסטיאנסן ואלכס ירמולינסקי. ירמולינסקי אפילו העז להשתמש בה נגד גארי קספרוב.
עקרון פעולה

אף על פי שה"טנגו" נדירה למדי, יש לה בסיס טוב יותר מאשר לרוב הפתיחות האקסצנטריות האחרות: השחור מתפתח במהירות, בעל מבנה רגלים גמיש, והוא מוכן להכות חזרה במרכז עם 3. ... ה5, או עם ... ה6 ו- ... ד5. לפתיחה יש כמה וריאציות מובהקות, אך היא מאוד ורסטילית, והיא עשויה להפוך להגנה הודית של המלך, הגנה נימצו-הודית, הגנה בוגו-הודית, הגנת צ'יגורין, מערכת רגוזין, פתיחה קטלאנית ופתיחה אנגלית.
המשכים אפשריים > 3. פ-ו3

המהלך הנפוץ ביותר, מונע 3 .. ה5. השחור מגיב בדרך כלל עם 3. ... ה6, אם כי 3. ... ד6, סוג של הגנה הודית ישנה, אפשרי גם כן.
לאחר 3. ... ה6, הלבן יכול לשחק 4. פ-ג3 ר-ב4 (העברה להגנה נימצו-הודית).
המשכים אפשריים > 3. פ-ג3

זהו המהלך השני הפופולרי ביותר של הלבן. [22] לאחר 3. ... ה5, אפשרות אחת עבור הלבן היא 4. פ-ו3, מעבר לפתיחה אנגלית. [23] ריצ'רד פליסר ממליץ על 4. ... ה4!? בתגובה, בעוד אורלוב מעדיף 4 ... ה:ד4 5. פ:ד4 ר-ב4.
לעומת זאת, הקו הראשי הוא 4. ד5 פ-ה7. כעת המשחק עשוי להימשך בצורת "טנגו", למשל עם 5.פ-ו3 פ-פ-ז6, או מעבר להגנה הודית של המלך באמצעות 5. פ-ו3 ד6 6. ה4 (6. ר-ז5!?) ז6 7. ר-ה2 ר-ז7 8. 0-0 0-0.
גישה נוספת אך לא נפוצה היא הוא 3. ... ה6, המאפשר ללבן לשחק 4. ה4 (או גם מהלכים אחרים כגון 4. ד5, 4. ר-ז5, 4. א3, 4. ו3 ו-4. פ-ו3 ). אם השחור עוקב עם 4. ... ד5, מאותה עמדה, האפשרויות העיקריות ללבן הן 5.ה5 (הקו הראשי), 5. ג:ד5, 5. ה:ד5 ו-5. ר-ז5. לאפשרויות אלה ניתן להגיע גם באמצעות טרנספוזיציה מהווריאציה מיקאנס -קרלס של הפתיחה האנגלית (1. ג4 פ-ו6 2. פ-ג3 ה6 3. ה4), אם כי אם שחור רוצה לשחק בצורה זו, סדר המהלך האופטימלי הוא 1. ד4 פ-ו6 2. ג4 ה6 3. פ-ג3 פ-ג6.
המשכים אפשריים > 3. ד5

מהלך שאפתני זה ניתן לשחק אך לעיתים רחוקות נעשה בו שימוש. השחור מגיב בדרך כלל עם 3. ...פ-ה5 ואז לאחר 4. ה4 (מזמין 4. ... פ:ה4?? 5. מה-ד4), השחור מכה חזרה במרכז עם 4. ... פ-ז6 5. ו4 ה5.
הערות שוליים

↑  Friedrich Saemisch vs Carlos Torre Repetto (1925), www.chessgames.com
↑  Frank Marshall vs Carlos Torre Repetto (1925), www.chessgames.com
1 2  Modern Chess Openings, www.goodreads.com
↑  Richard Palliser, Tango!: A Dynamic Answer to 1 D4, Everyman Chess, 2005, ISBN 978-1-85744-388-2. (באנגלית)
↑  Moshe Czerniak vs Anatoly S Lutikov (1968), www.chessgames.com
↑  Jindrich Trapl vs Anatoly S Lutikov (1969), www.chessgames.com
↑  Wolfgang Uhlmann vs Anatoly S Lutikov (1969), www.chessgames.com
↑  Garry Kasparov vs Alex Yermolinsky (1996), www.chessgames.com
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
יאיר גוראון

| --- | --- |

יאיר גוראון
 לידה:  1943 נאות מרדכי
 פטירה:  1990 (בגיל 47 בערך) רחובות
 מדינה:  ישראל 
 
תחנת ניסויים בערבה, על שם יאיר גוראון מייסד התחנה
יאיר גוראון (1943–1990) היה ממייסדי מו"פ (מחקר ופיתוח) ערבה ומנהלו הראשון.
ביוגרפיה

גוראון נולד בקיבוץ נאות מרדכי, לרחל ומשה גוראון, ילידי צ'כוסלובקיה וממייסדי הקיבוץ. בהיותו נער, עזבו הוריו את הקיבוץ. תחילה עברה המשפחה לשכונת צהלה בתל אביב, ואחר כך, בעקבות שליחות של אביו בשירות משרד החוץ עברו להתגורר בברזיל. בגיל 16, בהתאם להבטחת הוריו, חזר לבדו ארצה על מנת לסיים את לימודי התיכון בפנימיית הכפר הירוק.
ב-1961 התגייס לסיירת הצנחנים, כלוחם. במהלך שירותו הצבאי פגש את נעמי בן-מיכאל מקיבוץ גת. כשהשתחרר פנה ללמוד בפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית בירושלים. בוגר תואר ראשון (1968) ותואר שני (1971) בלימודי קרקע ומים.
בשנת 1973 שכל את אחיו דוידי שנפל בחזית הדרום במלחמת יום הכיפורים.
ב-1979 קיבל על עצמו את תפקיד של מנהל קרן BARD - קרן דו-לאומית (ארצות הברית-ישראל) למחקר ולפיתוח חקלאיים.
גוראון נפטר ממחלת הסרטן ב-1990 ברחובות. בן 47 היה במותו. השאיר אחריו אשה - נעמי, וארבעה ילדים: רן גוראון, מנכ"ל בזק החל מיוני 2022 ועד אפריל 2024, ושימש כמנכ"ל חברת פלאפון, yes ובזק בינלאומי בעבר; יעל גוראון, אשת חינוך ומרצה; אורי גוראון; וטל גוראון-עמר.
פעילות מקצועית

קרן BARD (‏US-ISRAEL Binational Agricultural Resarch and Development fund), שנוסדה ב-1977, היא קרן דו-לאומית למחקר ולפיתוחים חקלאיים של ארצות הברית וישראל. מטרת הקרן היא לקיים שיתוף פעולה המדעי וטכנולוגי בין שתי המדינות, ולקדם מיזמים למחקר מדעי ולפיתוח תעשייתי. עניין מיוחד למקימי הקרן היה ביסוס מחקר חקלאי מעשי, ופיתוח חקלאי באזורים גאוגרפיים שבהם אספקת המים וכמות הגשמים מגבילים את תפוקת היבולים. קרן BARD ביקשה לקדם מחקר בנושאים של שימור וניצול משאבים של קרקע, מים ואנרגיה, לצד בחינה סביבתית של טכנולוגיה חקלאית, ייצור יבולים אינטנסיבי, הנדסה ועיבוד חקלאיים. כל זאת, לצורך מציאת פתרונות לאתגרי ייצור מזון וסיבים בארצות הברית, בישראל ובמקומות אחרים בעולם.
גוראון ניהל את הקרן מאז הקמתה ועד פטירתו ב־1990.
בשנת 1982 החל גוראון לנהל את מו"פ דרום (במקביל לתפקידו כמנהל קרן BARD). בשנת 1986 הקים גוראון את מו"פ ערבה תיכונה וצפונית.
במהלך חמש השנים בהן ניהל את מו"פ דרום הקים ופיתח את תחנת הניסויים המרכזית בחצבה (שנקראת על שמו), מו"פ חקלאי ערבה תיכונה וצפונית תמר ואת תחנת הניסויים בכיכר סדום, הנקראת היום תחנת זוהר.
קרן יאיר גוראון

הקרן השנתית על שם יאיר גוראון (משנת 2011) מעניקה מדי שנה מלגות-מחקר בהיקף של עשרות אלפי שקלים, לסטודנטים אקדמאים לתואר שני ושלישי, ולחוקרים מצטיינים במסגרת עבודת פוסט-דוקטורט, באחד ממוסדות המחקר וההשכלה הגבוהה המוכרים בישראל, מתוך כוונה לעודד חוקרים לבצע מחקר ופיתוח רלוונטיים לאזור הערבה, בתחומי מחקר חקלאי. בין התחומים האקדמיים אותם מעודדת הקרן, ניתן למצוא חקלאות, ביוטכנולוגיה, מדעי הסביבה, יחסי סביבה וחקלאות, התמודדות עם סיכונים ושיטות לניהול סיכונים בחקלאות, מים, והידרולוגיה, קרקע וגאולוגיה, אנרגיה, ומחקר על מגוון המינים בחי ובצומח בערבה שבה פעל יאיר גוראון, שהיה מקימה ומנהלה הראשון של מו"פ ערבה תיכונה וצפונית (היום חלק ממו"פ מדבר וים המלח). קרן המלגות מעניקה גם מלגות לתלמידים מצטיינים מבתי הספר בערבה וסביבתה.
משנת 2011 ועד היום זכו 80 סטודנטים וסטודנטיות במלגות-מחיה מטעם הקרן, כאשר במהלך שנות פעילותה גייסה וחילקה הקרן תרומות ומלגות במעל מיליון שקל.
רן גוראון, בנו הבכור, עומד בראש ועד הנאמנים של קרן יאיר גוראון. אילון גדיאל, מנהל מו"פ ערבה תיכונה וצפונית-תמר, ממושב עין יהב, הוא יו"ר קרן המלגות על שם יאיר גוראון.
הערות שוליים

↑  Arava | מו"פ ערבה תיכונה וצפונית-תמר
↑  רחל גוראון, באתר www.myheritage.co.il
↑  מקבלי תארים של האוניברסיטה העברית, ט"ו בשבט תשכ"ח, על המשמר, 29 בספטמבר 1964
↑  רשימת מקבלי התארים באוניברסיטת ירושלים, דבר, 30 ביוני 1971
↑  יזכור - דוידי גוראון, באתר יזכור
↑  BARD US-Israel Agricultural Research and Development Fund, www.bard-isus.com
↑  א, ‏קרן בארד לפיתוחים חקלאיים ארה"ב-ישראל מציינת 40 שנה להיווסדה, באתר "הידען", 2020-05-26
↑  הסטוריה | מו"פ דרום
↑  Arava | מו"פ ערבה תיכונה וצפונית-תמר
↑  קרן יאיר גוראון
↑  מלגות ע"ש יאיר גוראון ז"ל יוענקו לסטודנטים העוסקים במחקרים חקלאיים, באתר mynetkibbutz, ‏2022-01-30תאריך_וידוא=2024-03-14
↑  מלגות על שם יאיר גוראון ז"ל מקיבוץ נאות מרדכי יוענקו על ידי בנו- רן גוראון מנכ"ל חברת פלאפון, YES ובזק בינלאומי, באתר מידע 8, ‏2021-01-31
↑  שירי דובר, ‏חקלאות, חדשנות וחזון: רן גוראון חילק מלגות ע"ש אביו בערבה, באתר גלובס, 31 בינואר 2019
↑  מענק מיוחד של 90,000 שקל: מנכ"ל בזק מחלק מלגות, באתר אייס, 4 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462693205171  ISNI: 0000 0004 0314 7403  VIAF: 299421456   WorldCat (עם VIAF): 299421456
טוביה סוקולסקי

טוביה סוקולסקי 1960
טוּבְיָה סוֹקוֹלְסְקִי (29 במרץ 1942 – 9 ביולי 2017) היה מרים משקולות ישראלי. אלוף ישראל תשע פעמים ברציפות במשקל עד 56 ק"ג (1959 - 1968), שיאן עולם לנוער (1962), אלוף שתי מכביות (השישית 1961 והשביעית 1965) ומאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות. חבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972) ומניצולי טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.
ביוגרפיה

סוקולסקי נולד בגטו לבוב, פולין בשנת 1942. משפחתו נספתה בשואה והוא שרד. בשנת 1958 בהיותו בן 16 זכה באליפות פולין בהרמת משקולות לנוער במשקל של עד 56 ק"ג. הוא עלה לישראל בשנת 1959 והחל לשרת בצה"ל והתאמן בקבוצת הפועל קריית חיים.
בתחרויות הרמת משקולות של המכביה השישית שנערכו באולם הקאמרי בתל אביב בספטמבר 1961 זכה סוקולסקי במדליית זהב במשקל תרנגול (עד 56 ק"ג) בתוצאה של 242 ק"ג (לחיצה - 77.5, הנפה - 70, דחיקה - 50), לפני מיכאל ג'קסון מדרום אפריקה (215 ק"ג: 60, 70, 85) ואלכסנדרו דה בנדיטי מאיטליה (207.5 ק"ג: 62.5, 65, 80).
בתחרות שנערכה ב-1 במאי 1962 קבע סוקולסקי במשקל תרנגול בלחיצה שיא עולם חדש עד גיל 20 בתוצאה של 88 ק"ג וכן השווה את שיא העולם בקרב 3 בתוצאה של 257.5 ק"ג. חצי שנה לאחר מכן, באוקטובר אותה שנה הוא שיפר את השיא הישראלי בלחיצה במשקל תרנגול בתוצאה של 92.5 ק"ג, תוצאה שהייתה מקנה לו מקום חמישי באליפות העולם ומקום שלישי באליפות אירופה. נוסף לכך, הוא שיפר את השיא הישראלי בקרב 3 בתוצאה של 272.5 ק"ג, שיפור לשיאו של אדוארד מרון (270 ק"ג).
בתחרויות הרמת משקולות של המכביה השביעית שנערכו באוגוסט 1965 זכה סוקולסקי במדליית זהב במשקל תרנגול בתוצאה של 272.5 ק"ג, לפני זאב פרידמן מישראל (257.5 ק"ג) וסוטונברג מארגנטינה (242.5 ק"ג). חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהרמת משקולות שנערכה בטהראן, איראן באוקטובר הוא זכה במקום שביעי במשקל תרנגול בשיא ישראלי חדש של 277.5 ק"ג.
בשנת 1971 מונה סוקולסקי למאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות.
סוקולסקי כמאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות היה חבר במשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן (1972). הוא התגורר בכפר האולימפי בדירה מס' 1 של המאמנים והשופטים. ב-5 בספטמבר בשעה 4:30 בערך הוא התעורר מצעקותיו של שופט ההיאבקות יוסף גוטפרוינד, שניסה בכל כוחותיו להחזיק את הדלת סגורה ללא הצלחה וצעק לחבריו "צאו החוצה". סוקולסקי הגיב במהירות, שבר את החלון וקפץ החוצה, וכך הצליח להינצל. ששת הדיירים הנוספים בדירה מס' 1, לא הספיקו להימלט, והוכנעו על ידי המחבלים: מאמן ההיאבקות משה ויינברג, גוטפרוינד, מאמן האתלטיקה עמיצור שפירא, מאמן הקליעה קהת שור, מאמן הסייף אנדרי שפיצר, ושופט הרמת המשקולות יעקב שפרינגר.
הערות שוליים

↑  שיא עולמי לנוער במשקולות הציב טוביה סוקולסקי מחיפה, דבר, 2 במאי 1962
↑  א. פז, 7 השגים מצויינים בהרמת משקולות, מעריב, 28 באוקטובר 1962
↑  משקולות, מעריב, 26 באוגוסט 1965
↑  מרים המשקולות רומנו תפס בטהראן מקום 11, דבר, 31 באוקטובר 1965
↑  טוביה סוקולסקי נתמנה למאמן הנבחרת הלאומית, דבר, 24 במאי 1971
↑  שברתי את השמשה וקפצתי דרך החלון, דבר, 6 בספטמבר 1972
טוביה במדי נבחרת פולין 1958
טוני קוקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במרץ 1958 (בן 66) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  טוני קוקס
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף אנתוני "טוני" קוקס (באנגלית: Joseph Anthony "Tony" Cox; נולד ב-31 במרץ 1958‏) הוא שחקן אמריקאי הידוע בשל ההופעות הקומיות שלו ב"סנטה רע", אני, עצמי ואיירין, מת לדייט ודיזסטר מובי. הוא ידוע גם עבור משחקו בסרט ווילו של ג'ורג' לוקאס כמו גם כהאוק במלחמת הכוכבים פרק VI: שובו של הג'די. בשני הספין-אופים לסרטים שלאחר מכן, הוא שיחק את "Widdle Warrick". קוקס גם הופיע בקליפים "Just Lose It" של הראפר אמינם ו"From tha Chuuuch to da Palace" של סנופ דוג.