stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארד ג'ון אייר
בדרום אוסטרליה

בדצמבר 1837, אייר החל להוביל 1,000 כבשים ו -600 ראשי בקר ממאנרו, ניו סאות ויילס, לאדלייד שבדרום אוסטרליה. אייר, עם עדרי הבקר שלו ושמונה עוזרים, הגיעו לאדלייד ביולי 1838. באדלייד, אייר מכר את בעלי החיים ברווח גדול.
עם הכסף שהרוויח מהמכירה, אייר יצא לחקור את חלקי הארץ של דרום אוסטרליה. ב־1839 ניהל אייר שתי משלחות נפרדות: צפונית ל"פלינדרס ריינגס" ובמערב אל מעבר לקדונה. הנקודה הצפונית ביותר של המסע הראשון הייתה הר אייר- שקיבל את שמו מהמושל גאולר ב־11 ביולי 1839. בשנת 1840 יצא אייר למסע שלישי והגיע לאגם שקיבל את שמו מאוחר יותר כאגם אייר.
המסע לאולבני

אייר, יחד עם חברו האבוריג'יני ויילי, היה האירופאי הראשון שחצה מקו החוף של אוסטרליה אל מישור נולרבור במסע יבשתי 1840–1841, של כמעט 3200 קילומטר עד לאולבני, מערב אוסטרליה. הוא הוביל את המשלחת עם ג'ון בקסטר ושלושה אבוריג'ינים.
ב -29 באפריל 1841, שני האבוריג'ים הרגו את בקסטר וברחו עם רוב הציוד. אייר וויילי הצליחו לשרוד רק משום שהם נפגשו, במפרץ ליד אספרנס, מערב אוסטרליה, בספינת צייד לווייתנים צרפתייה "מיסיסיפי", בפיקודו של אנגלי, קפטן תומאס רוסיטר, שעל שמו אייר כינה את המקום מפרץ רוסיטר.
מושל קולוניאלי

בשנים 1848 עד 1853 הוא כיהן כסגן מושל מחוז ניו מונסטר בניו זילנד תחת שלטונו סר ג'ורג גריי. הוא נישא למיס אדלייד אורמונד בשנת 1850. היא הייתה אחותו של הפוליטיקאי ג'ון דייוויס אורמונד.
הכרה ומורשת

פסל של אייר נמצא בכיכר ויקטוריה באדלייד כמו גם בשמורת ספרינגפילד. ב -1970 הונפק בול דואר של אוסטרליה שנשא את דיוקנו.
אתרים שונים נושאים את שמו כגון: בדרום אירלנד קיים אגם אייר, חצי האי אייר, אייר קריק, כביש אייר (הכביש הראשי מדרום אוסטרליה למערב אוסטרליה). מחוז הבחירות של אייר במערב אוסטרליה, נקרא לכבודו. כך גם הכפרים איירטון, ווסט איירטון, ויער איירול, בקנטרברי ובהרי אייר ואייר קריק בסאות'לנד, ניו זילנד.
הערות שוליים

↑  "Eyre, Edward John (1815-1901)", Dictionary of Australian Biography (Angus and Robertson, 1949).
↑  Steve Pocock (2000). "History". Great Australian Bight Safaris. Archived from the original on 18 February 2006. Retrieved 8 April 2006.
1 2  Geoffrey Dutton (1966), "Eyre, Edward John (1815–1901)", Australian Dictionary of Biography, Volume 1 (Australian National University), accessed 25 October 2018.
↑  Kevin Koepplinger. "Hero and Tyrant:Edward John Eyre's Legacy". University of Michigan. Archived from the original on 15 December 2012.
↑  Foster R., Nettelbeck A. (2011), Out of the Silence, p. 32-33 (Wakefield Press).
↑  Manning, Geoffrey H. (2012). "Names - E" (PDF). A Compendium of the Place Names of South Australia. State Library of South Australia. Retrieved 25 October 201
↑  Michael Wordsworth Standish (1966). "Eyre, Edward John". The 1966 Encyclopedia of New Zealand. Te Ara. Retrieved 16 November 2014.
1 2 3 4  Peter Handford (2008). "Edward John Eyre and the Conflict of Laws". Melbourne University Law Review. 32 (3): 822–860.
↑  Gad Heuman, The Killing Time: The Morant Bay Rebellion in Jamaica (Knoxville: University of Tennessee Press, 1994).
↑  Geoffrey Dutton (1982) In search of Edward John Eyre South Melbourne: Macmillan. pp. 115–42
↑  Australian postage stamp honouring Edward John Eyre. australianstamp.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007374041905171  ADB: eyre-edward-john-2032  BnF: cb15358625b (data)  GND: 117516031  ISNI: 0000 0000 9382 9221  LCCN: n83164656  MusicBrainz: 2db10072-b47a-45f0-bfcd-40f691ec523f  NLA: 35073041  NTA: 073438499  SNAC: w6mw2tzm  SUDOC: 129411507  TePapa: 69928  Trove: 466260  VIAF: 10215308   WorldCat (עם VIAF): 10215308 
מסלול הגילויים של אייר בדרום אוסטרליה, בשנים 1–1840
אופטובייץ

| --- | --- |
כנסיית סנט ג'יימס באופטובייץ
כנסיית סנט ג'יימס באופטובייץ
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שוויינטוקז'יסקיה שוויינטוקז'יסקיה
 ראש העיר:  אלפרד מיניור
 גובה:  200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  314 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°14′00″N 20°43′00″E﻿ / ﻿50.23333°N 20.71667°E﻿ / 50.23333; 20.71667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.opatowiec.com.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאופטובייץ(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאופטובייץ(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה רגילה) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' של. לו. פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהאופטובייץ(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה מוגדלת) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' שלזיה לובלין פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהאופטובייץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אוֹפַּטוֹבייֶץ (פולנית: Opatowiec) היא עיירה בנפת קז'ימייז', פולין.
אופטובייץ שוכנת לחוף נהר הוויסלה, כ-70 ק"מ מדרום לבירת המחוז קילצה, על כביש ורשה-ביטום. בשנת 2006 היו בעיירה 410 תושבים.
אתרים בעיירה

כנסייה דומיניקנית מהמאה ה-15.
אנדרטה לזכר יוזף פילסודסקי על גדת הוויסלה.
תולדות העיירה

אופטובייץ מוזכרת לראשונה בשנת 1085, כמתנה שהעניקה אשת הנסיף ולאדיסלאב הרמן הראשון למנזר בנדיקטיני בטינייץ (כיום חלק מקרקוב). לאופטובייץ הוענק מעמד של עיר בשנת 1271, עקב מיקומה על גדת הוויסלה ועל דרך המסחר משלזיה לממלכת רוס של קייב. בשנת 1283 הכומר תומש מטינייץ ייסד באופטובייץ מסדר נזירים דומיניקנים. בשנת 1341 העניק לעיירה קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, את הזכות לארגן ירידי מסחר. באמצע המאה ה-14 היו בעיירה כמעט 1,500 תושבים והיא הפכה למרכז שלטוני. במאה ה-16 היו בה כנסייה, מרחצאות, בית חולים, מספר גילדות, טחנות קמח ועשרות סדנאות ומפעלים זעירים.
באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר כמעט לחלוטין בפלישות השוודים ובסוף המאה ה-18, לאחר חלוקת פולין הראשונה סופחה אופטובייץ לגליציה האוסטרית. מ-1815 השתייכה אופטובייץ לפולין הקונגרסאית. מעמדה הכלכלי הידרדר, מספר תושביה פחת ובשנת 1869 נושלה אופטובייץ ממעמד של עיר על ידי השלטונות הרוסיים.
במלחמת העולם הראשונה נהרסה אופטובייץ אך נבנתה שוב. בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-750 תושבים. בספטמבר 1939 נכבשה אופטובייץ על ידי הוורמאכט ונשרפה, תוך שהגרמנים יורים בעשרות שבויי מלחמה פולנים. ביולי 1944, בתקופת כיבוש האזור על ידי הצבא האדום, התנהל קרב בין הארמייה קראיובה לבין הצבא האדום. כתוצאה מכך נחרב הכפר ועשרות שבויי מלחמה פולנים נרצחו.
בתקופת השואה

לפני מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-150 יהודים.
הגרמנים החרימו את רכושם וריכזו אותם בגטו. צעירים יהודים גויסו לעבודת כפייה. על יהודי הגטו נוספו עשרות פליטים מיישובים בסביבה.
בנובמבר 1942 רצחו הגרמנים את כל תושבי הגטו. בודדים נמלטו לכפרי הסביבה אך נתפסו ונרצחו. באותו חודש פרץ קרב בין יחידות גרמניות לבין עשרות צעירים וצעירות שהיו חמושים בנשק והסתתרו בבונקר בעיירה. במהלך הקרב נהרגו כל הלוחמים היהודים.
הערות שוליים

↑  על גטו אופטובייץ וההתקוממות נגד הגרמנים, באנציקלופדיה של הגטאות באתר יד ושם
אוניברסיטת ססקצ'ואן

| --- | --- |

 university in Saskatchewan
 תקופת הפעילות:  1907–הווה (כ־117 שנים)
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  26,694
 סטודנטים לתואר ראשון:  21,220
 סטודנטים לתואר שלישי:  1,120
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  4,300
 מיקום
 מיקום:  ססקטון, ססקצ'ואן, קנדה
 מדינה:  קנדה קנדה
 קואורדינטות:  52°07′47″N 106°37′58″W﻿ / ﻿52.129825°N 106.6328°W﻿ / 52.129825; -106.6328
 www.usask.ca
 he
 
אוניברסיטת ססקצ'ואן (באנגלית: University of Saskatchewan) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בססקטון שבקנדה, אשר הוקמה בשנת 1907. אוניברסיטה זו היא הגדולה ביותר בפרובינציית ססקצ'ואן ולה מוניטין מחקרי רב. ב-2023, למדו בה כ-26,694 סטודנטים. בוגרי האוניברסיטה הבולטים הם ג'ון דיפנבייקר, ריי נטישין, הנרי טאובה וקים קואטס.
המוסד חבר באיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, בקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15 ובארגון האוניברסיטאות העולמי.
דירוגים > דירוג בין-לאומי

דירוג שאנגחאי: מקום 301–400 (2023)
Times Higher Education: מקום 351–400 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 340 (2024)
דירוגים > דירוג אזורי - קנדה

דירוג שאנגחאי: מקום 12–17 (2023)
Times Higher Education: מקום 16 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 14 (2024)
אברם אקסלרד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1879
 פטירה:  12 באוגוסט 1963 (בגיל 84 בערך)
 
אברם (אדולף) אקסלרד (ברומנית: Avram (Adolf) Axelrad;‏ 1879 – 12 באוגוסט 1963) היה סופר, משורר, עיתונאי, עורך, מתרגם ומורה לרומנית יהודי-רומני.
קורות חיים

אקסלרד נולד בברלאד, רומניה והיה מורה לרומנית בבתי הספר "מוריה" ו"רונטי-רומן" בבוקרשט. הוא ערך כתבי העת שעסקו בפופולריזציה של המדע והידע הכללי ובהם "Orizontul" (האופק), "Minunile naturii" (פלאי הטבע) ו-"Oameni şi idei" (אנשים ורעיונות).
את עבודתו כעורך התחיל בברלאד, שם ערך את Aurora ţionistă (איילת השחר הציונית). בברלד, ביום 22 באפריל יצא לאור גיליון חד פעמי של הכרוז "Daţi ajutor" (הושיטו סיוע). הכרוז שנכתב ונערך על ידי אברם אקסלרוד נועד לסייע לקבוצת היהודים שיצאו מברלד בהגירת הולכי הרגל.
אקסלרד תרגם לרומנית חלק מכתבי קרל מרקס, מקסים גורקי, לב טולסטוי, דני דידרו, וולטר, רוסו, ז'אן ז'ורס, אנטול פראנס והיינריך היינה.
ב-1900 הופיע ספר השירים "אל המזרח" Spre răsărit וב-1919 ספר שירים נוסף, "תיבת הצרות" Lădiţa cu necazuri. הוא עסק בכתביו בשאיפת היהודים להתאזרחות ותיעד את ימי מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט.
בנובמבר 1941 נכלל בין הסופרים היהודים שמכירת ספריהם נאסרה והם הוכרזו בני ערובה.
יצירתו

Spre Răsărit (אל המזרח), 1900, יצא לאור בברלאד עם הקדמה של אברהם שטוירמן-רודיון (Avram Steuerman-Rodion)
Copiii şi cartea (הילדים והספר), 1901, יצא לאור בברלד.
Edison şi invenţiunile sale (אדיסון והמצאותיו), 1911, יצא לאור בבוקרשט.
Galileu (גלילאו), 1911, יצא לאור בבוקרשט.
Lădiţa cu necazuri (תיבת הצרות), 1919, יצא לאור בבוקרשט. מהדורה נוספת הודפסה ב-1945.
Patria şi dreptul meu (המולדת וזכותי), 1937, יצא לאור בבוקרשט.
La râul Babilonului (על נחל בבל), 1945, יצא לאור בבוקרש.
לקריאה נוספת

Evreii din România - Federaţia Comunităţilor Evreieşti din România, HASEFER יהודי רומניה - הפדרציה של הקהילות היהודיות של רומניה בהוצאת הספר - בוקרשט 2008. (ברומנית)
Presa evreiască din România, Hary Kuller, Tritonic, 2004 - העיתונות היהודית ברומניה מאת הרי קולר, הוצאת טריטוניק, 2004. (ברומנית)
הערות שוליים

↑  מאמר על העיתונות היהודית-רומנית שהודפסה בברלד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258053605171  VIAF: 299303320   WorldCat (עם VIAF): 299303320
אדווין מונטגיו

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1879 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  15 בנובמבר 1924 (בגיל 45) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  יוניברסיטי קולג' לונדון  מכללת קליפטון  טריניטי קולג' 
 תפקיד:  Financial Secretary to the Treasury (26 במאי 1915–9 ביולי 1916)  נגיד דוכסות לנקסטר (3 בפברואר 1915–25 במאי 1915)  נגיד דוכסות לנקסטר (11 בינואר 1916–9 ביולי 1916)  Financial Secretary to the Treasury (11 בפברואר 1914–3 בפברואר 1915)  חבר הפרלמנט ה־28 של הממלכה המאוחדת (12 בינואר 1906–10 בינואר 1910)  חבר הפרלמנט ה־30 של הממלכה המאוחדת (3 בדצמבר 1910–25 בנובמבר 1918)  חבר הפרלמנט ה־29 של הממלכה המאוחדת (15 בינואר 1910–28 בנובמבר 1910)  חבר הפרלמנט ה־31 של הממלכה המאוחדת (14 בדצמבר 1918–26 באוקטובר 1922)  חבר המועצה המלכותית 
 מפלגה:  המפלגה הליברלית
 השקפה דתית:  יהודי
 בת זוג:  ביאטריס ונישיה סטנלי מונטגיו
 
אדווין מונטגיו (באנגלית: Edwin Samuel Montagu‏; 6 בפברואר 1879 – 15 בנובמבר 1924) היה מדינאי בריטי ליברלי יהודי, חבר המועצה המלכותית. תפקידו הבולט ביותר בממשל הבריטי היה מזכיר המדינה להודו.
משפחתו והשכלתו

מונטגיו היה בנו השני, והשישי בסדר ילדיו, של הברון סמואל מונטגיו, מאשתו אלן, בתו של לואיס כהן, ואחיה של ליליאן הלן מונטגיו. הוא התחנך בבית הספר הפרטי קליפטון קולג' בבריסטול, בבית הספר של העיר לונדון (City of London School), בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, ובטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. בעת היותו תלמיד בקיימברידג' התמנה לנשיא הראשון של המועדון הליברלי של אוניברסיטת קיימברידג', ושימש בתפקיד בשנים 1902–1903. כן כיהן כנשיא מועדון הדיונים "איחוד קיימברידג'" (Cambridge Union Society). בעת לימודיו ערך את כתב העת גרנטה יחד עם אוליבר לוקר-למפסון.
בשנת 1915 נישא מונטגיו לוונישיה סטנלי, בת אצולה ואשת חברה בריטית. היא התגיירה לרגל נישואיהם. לזוג נולדה בת יחידה, ג'ודית'.
דרכו כמדינאי

בשנת 1906 נבחר מונטגיו כחבר הפרלמנט של בריטניה מטעם מחוז הבחירה צ'סטרטון (אנ'), תפקיד בו שימש עד לשנת 1918, ומאותה שנה ועד לשנת 1922 שימש כנציג מחוז הבחירה קיימברידג'שייר. בין השנים 1910 ועד 1914 הוא שירת כתת-מזכיר המדינה להודו. בשנים 1914–1916 ו-1915–1916 כיהן כמזכיר כלכלי למשרד האוצר וכחבר ממשלת בריטניה בתפקיד הצ'נסלור של דוכסות לנקסטר, בהתאמה. בשנת 1915 הושבע כחבר במועצה המלכותית. בשנת 1916 הוא קודם לתפקיד שר התחמושת (Minister of Munitions), תפקיד שנוצר בעת מלחמת העולם הראשונה. עם הקמת ממשלת דייוויד לויד ג'ורג' הוא נותר מחוץ לממשלה, אולם בשנת 1917 הוא מונה למזכיר המדינה להודו, תפקיד בו החזיק עד התפטרותו בחודש מרץ 1922. בתפקידו כמזכיר המדינה להודו היה אחראי לרפורמות שלטוניות במדינה שהגבירו את יחידות השלטון העצמאי ההודי ונודעו בשם רפורמות מונטגיו–צ'למספורד. רפורמות אלו הובילו לחקיקת חוק ממשלת הודו, 1919, אשר חייב את ממשלת בריטניה למתן מעמד של דומיניון להודו.
מונטגיו עמד בראש משלחת הודו לוועידת השלום בפריז בשנת 1919, שם התנגד לתוכניות לחלוקת טורקיה (כולל שלטון יווני בחבל סמירנה והוצאת הסולטאן מקונסטנטינופול).
יחסו לציונות

מונטגיו היה היהודי השני ששימש שר בממשלת בריטניה. אולם הוא התנגד באופן נחרץ לציונות, אותה כינה "זן מדיני מזיק", והתנגד להצהרת בלפור משנת 1917, אשר לדעתו הייתה מסמך אנטישמי ואשר את תנאיה הצליח לשנות. במזכר שחיבר לממשלת בריטניה הוא תיאר את השקפתו על הציונות כך: ”...אני מניח כי משמעות הדבר היא שמוסלמים ונוצרים צריכים לפנות דרך ליהודים וכי היהודים צריכים לקבל עמדות עדיפות וצריכים לקבל זיקה מיוחדת לפלשתינה באותו אופן שבו [קיימת זיקה כזו] בין האנגלים לאנגליה או בין הצרפתים לצרפת, וכי הטורקים ושאר המוסלמים בפלשתינה יהיו לזרים, בדיוק כפי שיהודים יהפכו לזרים בכל מדינה זולת פלשתינה. אולי גם אזרחות צריכה להינתן אך ורק על בסיס מבחן דתי.” בן דודו, הרברט סמואל, התנגד לדעותיו של מונטגיו והתמנה לנציב העליון הראשון בזמן המנדט הבריטי על ארץ ישראל.
לקריאה נוספת

אדווין מונטגיו: השר היהודי שכמעט הביס את הציונות
הערות שוליים

↑  Alumni Cantabrigienses, רישומים ביוגרפים ברשימת בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'(הקישור אינו פעיל, 9 בינואר 2019)
↑  תום שגב, ימי הכלניות: ארץ ישראל בתקופת המנדט, הוצאת כתר, 1999, עמ' 46–48
↑  "a mischievous political creed"
↑  Montagu Memorandom on the Anti-Semitism of the British Government, August 23, 1917
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277983905171  BnF: cb10445694q (data)  GND: 11914428X  ISNI: 0000 0000 8361 4470  LCCN: n82064067  NTA: 071957316  SELIBR: 348462  SNAC: w6nd6f0h  SUDOC: 050599453  Trove: 452074  VIAF: 18025185   WorldCat (עם VIAF): 18025185
NASL (1968-1984)

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  7 בדצמבר 1967
 תאריך פירוק:  28 במרץ 1985
 ארגון מפעיל:  פדרציית הכדורגל של ארצות הברית
 מספר מתמודדים:  24
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית   קנדה קנדה
 זוכה אחרון/נה:  שיקגו סטינג
 הכי הרבה זכיות:  ניו יורק קוסמוס (5)
 
הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל (NASL), הייתה ליגת הכדורגל הבכירה בארצות הברית ובקנדה שפעלה בין השנים 1968 ל-1984. זו הייתה ליגת הכדורגל הראשונה שהצליחה בקנה מידה לאומי בארצות הברית. ה-NASL הניח את היסודות לכדורגל בארצות הברית שסייעו לאירוח את גביע העולם ב-1994 ולהקמת ה-MLS ב-1996. קבוצות הליגה החתימו מספר לא קטן מהשחקנים הטובים בעולם. בסופו של דבר, המיתון הכלכלי של תחילת שנות ה-80, וסכסוכים עם איגוד השחקנים הובילו לקריסה של ה-NASL לאחר עונת 1984. ליגת הכדורגל של צפון אמריקה (NASL) ניהלה מערכת יחסים סוערת עם פיפ"א, הגוף המנהל העולמי של הכדורגל, עקב שינויי החוקים שלה. באפריל 1978, פיפ"א איימה לאסור על שחקני NASL להשתתף במשחקים בינלאומיים בשל שינויי החוקים הבלתי מאושרים. ה-NASL הגיב באיום לתבוע את פיפ"א בבית משפט פדרלי. המחלוקת הוכרעה בסופו של דבר כאשר ה-NASL הסכים לציית לכללים ולתקנות של פיפ"א. הסכם זה איפשר לשחקני NASL להמשיך לשחק בינלאומי, ולפיפ"א לשלוט על הכללים והתקנות של הספורט.
היסטוריה

הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל (NASL) הוקמה בשנת 1967 כתוצאה מכמות קהל הטלוויזיה הגדול והמפתיע של צפון אמריקה של למעלה ממיליון כאשר צפה בשידורי מונדיאל 1966. מה שגרם למשקיעי ספורט אמריקאים להאמין שיש שוק לא מנוצל לספורט בארצות הברית ובקנדה. כתוצאה מכך, נפתחו שתי ליגות כדורגל מקצועניות בארצות הברית: התאחדות הכדורגל המאוחדת של ארצות הברית (USA) שאושרה על ידי פיפ"א וליגת הכדורגל הלאומית ללא אישור (NPSL). שתי הליגות התאחדו ב-7 בדצמבר 1967, ויצרו את ה-NASL. לליגה היו כמה הצלחות, אבל היא התקשתה לקבל קבלה בקהילת הספורט האמריקאית. זה היה רק לאחר ששתי קבוצות מליגת הכדורגל האמריקאית (ASL) עברו ל-NASL והליגה הצליחה לשרוד. ב-1971, ה-NASL צירפה שלוש קבוצות והדאלאס טורנדו זכו בתואר. על מנת להפוך את הספורט למושך יותר עבור צפון אמריקאים, ה-NASL שינה את חוקי המשחק שלו.
התפתחותה של הליגה

ה-NASL של תחילת שנות ה-70 ראתה עלייה בעניין הצופים, עם קבוצות רבות בליגה בעלות ממוצע קהל של למעלה מ-10,000 אוהדים ב-1973. בעונות 1974 ו-1975 כמות הקהל התרחבה במהירות במשחקי ה-NASL, כאשר קבוצות בחוף המערבי העניקו לו נוכחות לאומית בפעם הראשונה. הרחבה זו זכתה להצלחה, כאשר שלוש מהקבוצות עמדו בממוצע של למעלה מ-10,000 אוהדים בשנת 1974. בשנת 1975, החתמת שחקנים ידועים בינלאומיים, כמו אאוזביו לבוסטון מינטמן ופיטר בונטי לסנט לואיס סטארס, הגבירה עוד יותר את עניין הצופים. עד 1975, ה-NASL גדל מ-9 קבוצות ב-1973 ל-20 קבוצות, ועונת 1975 ב-NASL, שודרה בשידור חי ב-CBS, השידור הלאומי הראשון של משחק כדורגל מקצועני בארצות הברית מאז 1968. הניו יורק קוסמוס יצרה סנסציה תקשורתית ב-1975 כשהחתימה את הכדורגלן הברזילאי האגדי פלה. הגעתו הביאה תשומת לב אדירה לכדורגל בארצות הברית והנוכחות במשחקים של הקוסמוס שולשה רק בחצי העונה בה שיחק שם. הנוכחות של פלה הובילה גם לחשיפה גדולה יותר לטלוויזיה עבור הקוסמוס ועבור הליגה בכללותה, כאשר עשרה מיליון אנשים התכוונו לצפות בשידור החי של משחק הבכורה של פלה. הפופולריות של הקוסמוס המשיכה לגדול ועד 1976, ה-NASL נקלט על ידי התקשורת המרכזית. בשיאם, הקוסמוס רשמו למעלה מ-40,000 אוהדים במשחק. ב-1976, החתימה לוס אנג'לס אצטקס את אגדת מנצ'סטר יונייטד, ג'ורג' בסט. ה-NASL ניסה לגרום לבסט לעבור לאמריקה, ועם החתמת פלה בניו יורק, לוס אנג'לס הייתה המיקום ההגיוני עבור בסט. שנתיים לאחר מכן, ב-1978, בסט הועבר בטרייד לפורט לודרדייל סטרייקס. ב-1979, לוס אנג'לס אצטקס החתימה את אגדת הכדורגל ההולנדית יוהאן קרויף, שזכה להצלחה מיידית, הכפיל את כמות הקהל במשחקים ואף זכה בפרס ה-MVP של הליגה. לאחר מכן לוס אנג'לס אצטקס מינתה למשרת המאמן את רינוס מיכלס, המאמן שזכה להמצאת סגנון המשחק ההולנדי של "טוטאל פוטבול" בשנות ה-70. מינסוטה קיקס הוקמה ב-1976 והפכה במהרה לאחת הקבוצות הפופולריות יותר בליגה, כשהיא משכה ממוצע קהל של 23,120 אוהדים למשחק. הוושינגטון דיפלומטס נרכשו על ידי חברת מדיסון סקוור גארדן באוקטובר 1978 ומעברו של קרויף לוושינגטון עזר למועדון להתפתח. עונת 1980 ב-NASL, נראתה מוכנה להצלחה מתונה, כאשר נוכחות הקהל עלתה ב-8% ו-ABC שידרה מספר משחקים בטלוויזיה במהלך העונות 1979 ו-1980.
המשבר כלכלי והפירוק ב-1985

ההתרחבות המהירה הזו גרמה לליגה "להימתח מדי" והקשתה לשמור על איכות המשחק. המיתון הכלכלי של תחילת שנות ה-80 גבה את שלו גם מהליגה, שכן רבים מבעליה לא היו חסינים מפני השפל הכלכלי הגדול יותר. הקבוצות בליגה אף הוציאו יותר מדי על משכורות שחקנים, כאשר קבוצות כמו הניו יורק קוסמוס הוציאו המון כסף על כוכבים לאחר שיאם על מנת לנסות לשאוף להצלחה. התחרות מ"הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל אולמות" המתחדשת הוסיפה גם היא ללחץ הכלכלי. כתוצאה מכך, הליגה נקלעה לגירעון קולקטיבי ב-1980 של כ-30 מיליון דולר, ועונת 1981 הייתה גרועה עוד יותר כאשר 24 קבוצות הליגה שוב רשמו גירעון קולקטיבי של 30 מיליון דולר. חמש קבוצות התפרקו בתום עונת 1981, כששתי קבוצות נוספות התפרקו במהלך עונת 1981-82. בתחילת שנות ה-80, המוניטין של הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל (NASL), ירד במהירות ואף איבד רבים מהזכיונות שלו. בניסיון להמשיך, הליגה ביצעה כמה שינויים, כולל הדחת פיל ווסנם, שהיה הנציב של הליגה מאז 1969. ה-NASL אף ניסו לעזור לארצות הברית לארח את גביע העולם של 1986, אבל פיפ"א העניקה בסופו של דבר את האירוח למקסיקו. ה-NASL נמשך עד עונת 1984 עם תשע קבוצות בלבד, ולאחר מכן השעה את הפעילות של הליגה לעונת 1985. מתוך תשע הקבוצות האחרונות בליגה, ארבע מהם הצטרפו לליגה הצפון אמריקאית בכדורגל אולמות, בעוד הטולסה ראפנקס שיחקו באופן עצמאי עד יולי 1985.
זכיות לפי שנים בסוקר בול

| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון | קהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | אטלנטה צ'יפס | 0-0 | סן דייגו טורוס | בלבואה, סן דייגו | 9,360 |
| 1968 | אטלנטה צ'יפס | 0-3 | סן דייגו טורוס | אטלנטה, אטלנטה | 14,994 |
1968: אטלנטה צ'יפס זכתה בגביע אחרי ניצחון 0-3 בסיכום שני המשחקים
1969: (אין משחק) קנזס סיטי ספרס זכתה באליפות הליגה 
| 1970 | רוצ'סטר לאנסרס | 0-3 | וושינגטון דארטס | אקווינס ממוריאל, רוצ'סטר | 9,321 |
| 1970 | רוצ'סטר לאנסרס | 0-3 | וושינגטון דארטס | ברוקלנד, וושינגטון | 5,543 |
1970: רוצ'סטר לאנסרס זכתה בגביע אחרי ניצחון 3-4 בסיכום שני המשחקים
| 1971 | דאלאס טורנדו | 2-1 | אטלנטה צ'יפס | אטלנטה, אטלנטה | 3,218 |
| 1971 | דאלאס טורנדו | 1-4 | אטלנטה צ'יפס | פרנקלין, דאלאס | 6,456 |
| 1971 | דאלאס טורנדו | 0-2 | אטלנטה צ'יפס | אטלנטה, אטלנטה | 4,687 |
1971: דאלאס טורנדו זכתה בגביע לאחר שניצחה 2 משחקים מתוך 3.
| 1972 | ניו יורק קוסמוס | 1-2 | סנט לואיס סטארס | אופסטרה, ניו יורק | 6,102 |
| 1973 | פילדלפיה אטומס | 0-2 | דאלאס טורנדו | טקסס, אירווינג | 18,824 |
| 1974 | לוס אנג'לס אצטקס | 3-3 (3-5 פ') | מיאמי טורוס | אורנג' בול, מיאמי | 15,507 |
| 1975 | טמפה ביי רודיס | 0-2 | פורטלנד טימברס | ספרטן, סן חוזה | 17,483 |
| 1976 | טורונטו בליזארד | 0-3 | מינסוטה קיקס | קינגדום, סיאטל | 25,765 |
| 1977 | ניו יורק קוסמוס | 1-2 | סיאטל סאונדרס | פרובידנס פארק, פורטלנד | 35,548 |
| 1978 | ניו יורק קוסמוס | 1-3 | טמפה ביי רודיס | אצטדיון הענקים, ניו ג'רזי | 74,901 |
| 1979 | ונקובר וייטקאפס | 1-2 | טמפה ביי רודיס | אצטדיון הענקים, ניו ג'רזי | 50,699 |
| 1980 | ניו יורק קוסמוס | 0-3 | פורט לודרדייל סטרייקרס | אצטדיון רוברט קנדי ממוריאל, וושינגטון | 50,768 |
| 1981 | שיקגו סטינג | 0-0 (1-2 פ') | ניו יורק קוסמוס | אצטדיון התערוכה, טורונטו | 36,971 |
| 1982 | ניו יורק קוסמוס | 0-1 | סיאטל סאונדרס | אצטדיון סן דייגו, סן דייגו | 22,634 |
| 1983 | טולסה ראפנקס | 0-2 | טורונטו בליזארד | בי סי פלייס, ונקובר | 53,326 |
| 1984 | שיקגו סטינג | 1-2 | טורונטו בליזארד | קומיסקי פארק, שיקגו | 100,000 |
| 1984 | שיקגו סטינג | 2-3 | טורונטו בליזארד | ורסיטי, טורונטו | 55,000 |
1984: שיקגו סטינג זכתה בגביע לאחר שניצחה ב-2 המשחקים.
↑  לא נערך גמר. קנזס סיטי ספרס סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה של ה-NASL וזכתה באליפות.
זכיות לפי קבוצות

| קבוצה | זכיות | סגנויות | שנות זכייה | שנות סגנות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ניו יורק קוסמוס | 5 | 1 | 1972, 1977, 1978, 1980, 1982 | 1981 |
| שיקגו סטינג | 2 | 0 | 1981, 1984 |  |
| אטלנטה צ'יפס | 1 | 2 | 1968 | 1969, 1971 |
| טמפה ביי רודיס | 1 | 2 | 1975 | 1978, 1979 |
| טורונטו בליזארד | 1 | 2 | 1976 | 1983, 1984 |
| דאלאס טורנדו | 1 | 1 | 1971 | 1973 |
| קנזס סיטי ספרס | 1 | 0 | 1969 |  |
| רוצ'סטר לאנסרס | 1 | 0 | 1970 |  |
| פילדלפיה אטומס | 1 | 0 | 1973 |  |
| לוס אנג'לס אצטקס | 1 | 0 | 1974 |  |
| ונקובר וייטקאפס | 1 | 0 | 1979 |  |
| טולסה ראפנקס | 1 | 0 | 1983 |  |
| סיאטל סאונדרס | 0 | 2 |  | 1977, 1982 |
| סן דייגו טורוס | 0 | 1 |  | 1968 |
| וושינגטון דארטס | 0 | 1 |  | 1970 |
| סנט לואיס סטארס | 0 | 1 |  | 1972 |
| מיאמי טורוס | 0 | 1 |  | 1974 |
| פורטלנד טימברס | 0 | 1 |  | 1975 |
| מינסוטה קיקס | 0 | 1 |  | 1976 |
| פורט לודרדייל סטרייקרס | 0 | 1 |  | 1980 |
פרסים > השחקן המצטיין של השנה, רוקי השנה, מאמן השנה

| שנה | השחקן המצטיין | רוקי | מאמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | פולין יאנוש קובליק | דרום אפריקה (1928–1994) קייזר מוטאונג | ויילס פיל ווסנם |
| 1969 | אורוגוואי פפה פרננדס | אורוגוואי פפה פרננדס | הונגריה יאנוש בדל |
| 1970 | ארצות הברית קרלוס מטידיירי | ארצות הברית ג'ים ליקר | איטליה סאל דהרוסה |
| 1971 | ארצות הברית קרלוס מטידיירי | ברמודה רנדי הורטון | אנגליה רון ניומן |
| 1972 | ברמודה רנדי הורטון | ארצות הברית מייק וינטר | פולין קז'ימייז' פרנקייביץ' |
| 1973 | טרינידד וטובגו וורן ארצ'יבלד | ארצות הברית קייל רוט ג'וניור | ארצות הברית אל מילר |
| 1974 | אנגליה פיטר סילבסטר | ארצות הברית דאג מקמילן | סקוטלנד ג'ון יאנג |
| 1975 | טרינידד וטובגו סטיב דייוויד | ארצות הברית כריס בהר | אנגליה ג'ון סוול |
| 1976 | ברזיל פלה | ארצות הברית סטיב פצ'ר | איטליה אדי פירמני |
| 1977 | גרמניה המערבית פרנץ בקנבאואר | ארצות הברית ג'ים מקאליסטר | אנגליה רון ניומן |
| 1978 | אנגליה מייק פלנגן | ארצות הברית גארי את'רינגטון | אנגליה טוני וייטרס |
| 1979 | הולנד יוהאן קרויף | ארצות הברית לארי האלסר | פינלנד טימו ליקוסקי |
| 1980 | אנגליה רוג'ר דייוויס | ארצות הברית ג'ף דורגן | אנגליה אלן הינטון |
| 1981 | איטליה ג'ורג'ו קינאליה | ארצות הברית ג'ו מורון ג'וניור | ארצות הברית ווילי רוי |
| 1982 | אנגליה פיטר וורד | ארצות הברית פדרו דבריטו | אירלנד ג'וני ג'יילס |
| 1983 | פרגוואי רוברטו קבניאס | ארצות הברית גרג תומפסון | יוגוסלביה דראגן פופוביץ' |
| 1984 | יוגוסלביה סטיב זונגל | דרום אפריקה (1928–1994) רוי וג'רל | אנגליה רון ניומן |
ראו גם

סוקר בול
הכדורגלן הגרמני פרנץ בקנבאואר ב-1977 עם הניו יורק קוסמוס