stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
UST Global
פעילות בישראל > פרסים ונקודות ציון

בחודש אוקטובר 2018, דורגה כ-Leader בדו"ח Forrester Wave.
בשנת 2019, דורגה החברה במקום ה-37 ברשימת החברות הטובות ביותר שמספקות שירותי אבטחת מידע מנוהלים.
בשנת 2019, זכתה החברה בפרס מצוינות בשירותי אבטחת מידע של חברת Cybersecurity Breakthrough.
בחודש מרץ 2019, הכריזה החברה על שיתוף פעולה עם חברת מיקרוסופט.
בחודש אוקטובר 2019, זכתה החברה בפרס החברה החדשנית ביותר בתחום שירותי אבטחת מידע מנוהלים של חברת US Business News.
בחודש אוקטובר 2019, זכתה בפרס החברה המתקדמת ביותר בתחום שירותי תגובה מנוהלים לאירועי אבטחת מידע של חברת Cyber Defense Magazine.
בחודש דצמבר 2019, רכשה סייברפרוף את חברת הסייבר הספרדית, Necsia.
בחודש אוגוסט 2020, דורגה החברה כ-Leader בדו"ח Forrester Wave.
בחודש פברואר 2021, זכתה החברה בפרס מצוינות של חברת Cybersecurity Excellence Awards.
בחודש מרץ 2021, זכתה החברה בפרס מצוינות של חברת Cyber Security Global Excellence Awards.
בחודש מאי 2021, זכתה החברה בפרס מצוינות של חברת Cyber Defense Magazine.
בחודש אוגוסט 2021, זכתה החברה בפרס מצוינות של חברת Black Unicorn Awards.
בחודש ספטמבר 2021, זכתה החברה בפרס מצוינות של חברת Cybersecurity Breakthrough Awards.
בחודש אוקטובר 2021, זכתה החברה בפרס מצוינות של חברת Corporate Excellence Awards.
בשנת 2021, דורגה כ-Technology Innovation Leadership בדו"ח Frost & Sullivan וכ-Leader בדו"ח ISG Provider Lens עבור ספקי שירותי אבטחה מנוהלים בצפון אמריקה.
הערות שוליים

↑  UST Global, www.top-employers.com (ארכיון)
↑  UST-Global - Contact Us, web.archive.org, ‏29 ביולי 2013
↑  "UST Global to partner Virgin Racing for F1". The Economic Times. 2010-02-19. נבדק ב-2019-12-03.
↑  דותן לוי, חברת UST Global תפתח מרכז פיתוח לתחום הסייבר במגדלי עזריאלי בת"א, באתר כלכליסט, 25 ביולי 2017
↑  UST Global נכנסת לישראל:, באתר IT News, ‏2018-01-09
↑  Telecom News - CyberProof בבעלות UST Global רכשה את סטארטאפ הסייבר BISEC, באתר www.telecomnews.co.il
↑  אקזיט: BISEC נרכשת על ידי UST Global תמורת 5.5 מיליון דולר, באתר גיקטיים, ‏9 בינואר 2018
↑  UST Global מבססת מעמדה כמובילה בטכנולוגיות דיגיטל עם השקעה אסטרטגית מחברת ההשקעות Temasek מסינגפור - טלנירי, באתר www.talniri.co.il
↑  סייברפרוף דורגה כ-Leader בדו"ח Forrester Wave™ לדירוג הספקיות המתפתחות בשוק שירותי אבטחה מנוהלים, באתר IT News, ‏7 באוקטובר 2018
↑  Top 200 MSSPs: Cybersecurity Company List and Research for 2019 - Page 17 of 20, MSSP Alert (באנגלית)
↑  U. S. T. Global, CyberProof Wins 2019 CyberSecurity Breakthrough Award, www.prnewswire.com (באנגלית)
↑  Menachem Marom, פלטפורמת שירותי האבטחה של CyberProof שפותחה בתל-אביב תשולב ב-Azure Sentinel, שירות ה-SIEM שחשפה היום מיקרוסופט, באתר ITportal, ‏3 במרץ 2019
↑  Microsoft Introduces SIEM and "Managed Hunting" Solutions, The ChannelPro Network, ‏28 בפברואר 2018 (באנגלית)
↑  Technology Elite Awards 2019, www.usbusiness-news.com
↑  Cyber Defense Global Awards Winners for 2019 | Cyber Defense Awards (באנגלית)
↑  U. S. T. Global, CyberProof Announces Acquisition of Necsia Cybersecurity Division, www.prnewswire.com (באנגלית)
↑  Necsia Cybersecurity se integra en Cyberproof, filial de UST Global, Computing, ‏3 בדצמבר 2019 (בספרדית)
שרי (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1955 (בת 69) טירת כרמל, ישראל 
 שם לידה:  שרלוט אליאס 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 סוגה:  פופ, דיסקו, רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 צאצאים:  אדר גולד יובל גולד
 
שרלוט אליאס-גולד (נולדה ב-27 בנובמבר 1955), הידועה בשם הבמה "שֶׁרִי", היא זמרת ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה

שרי נולדה וגדלה בטירת כרמל להורים שעלו מעיראק.
ביוגרפיה > שנות ה-70: להקת פיקוד צפון, Let's Go Wild, זה הרגע, I'm Free

בצבא שירתה תחילה כפקידת מבצעים בחיל התותחנים ולאחר מכן עברה ללהקת פיקוד צפון. צביקה כגן התוודע לשרי כשהפיק את התקליט של חבורת הזמר של פיקוד הצפון "בלילה על הדשא". יחד עם המלחין והמעבד המוזיקלי רוני וייס הקימו את החברה "הפקות 2001 בע"מ" שהפיקה את התקליטים: "Let's Go Wild", "זה הרגע", "I'm Free", "דם חם" ויזמה את הקשר עם CBS (בשנות האלפיים, "NMC") שהפיקה את התקליט "פסיעה אחת קדימה" עם המנהל המוזיקלי ירוסלב יעקובוביץ.
צביקה כגן הפך למפיק, למנהל האישי וליחצ"ן של שרי ורוני וייס למנהל המוזיקלי והמלחין של רוב להיטיה ("Let's Go Wild", "למה לא", "זה הרגע לאהוב", "לעולם בעקבות השמש", "ילדיסקו", "אתה מבטיח"). בתקופת עבודתם המשותפת הוציאו לאור חמישה תקליטים במשך כחמש שנים.
שרי הקליטה שירים באנגלית בהשפעת הדיסקו שפרח בעולם במחצית השנייה של שנות ה-70. הקהל הישראלי התוודע אליה לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון בפברואר 1978, כשביצעה את השיר "למה לא" (מילים: אליעוז רבין, לחן ועיבוד: רוני וייס) שהגיע למקום הרביעי. לאחר מכן הוציאה את השיר "Let's Go Wild" והוציאה אלבום באנגלית שזכה להצלחה בארצות הברית וספרד.
בדצמבר 1978 זכתה במקום הראשון בפסטיבל שירי הילדים התשיעי עם השיר "ילדיסקו" (מילים: אליעוז רבין, לחן ועיבוד: רוני וייס).
בינואר 1979 השתתפה בפעם השנייה ברציפות בפסטיבל הזמר והפזמון עם "לעולם בעקבות השמש" (מילים: אהוד מנור, לחן ועיבוד: רוני וייס) שהגיע למקום החמישי. בהמשך השנה הוציאה בישראל את האלבום "זה הרגע..." בו נכללו שיריה מפסטיבל הזמר והפזמון, וכן "זה הרגע לאהוב", "גלגל הזמן (בשניהם - מילים: אליעוז רבין, לחן ועיבוד: רוני וייס), ו"אתה מבטיח" (מילים: אפרים סידון), שהוקלט לפסקול הסרט "בלפר". בהקלטות האלבום השתתפו רוני וייס בפסנתר, פסנתר חשמלי וקלרינט, ננסי ברנדס בסינטיסייזר, חיים רומנו בגיטרות, אוהד אינגר ועמי פרנקל בבס, מאיר ישראל בתופים וכלי הקשה, אהרל'ה קמינסקי בכלי הקשה ונגנים נוספים.
ב-1979 יצא אלבומה בשם "I’M FREE" שהושר כולו בשפה האנגלית ויועד לשוק הבינלאומי. ובקיץ באותה השנה השתתפה במופע שירי הילדים פסטיזמר כזמרת אורחת עם השיר "שירו ביחד" (מילים: אליעוז רבין, לחן ועיבוד: רוני וייס).
ביוגרפיה > שנות ה-80: דם חם, פסיעה אחת קדימה, אוסף שירי שבת

בקיץ 1980 לאחר 3 אלבומים בלבד, יצא אלבום אוסף משיריה ובו שיר אחד חדש שהפך ללהיט גדול – "דם חם", למילים של מירית שם אור, לחן, עיבוד, ונגינה של צביקה פיק (ביחד עם להקת "ברוש").
בשנת 1982 הוציאה את האלבום "פסיעה אחת קדימה", שהיה אחד מאלבומי הרוק 'הנשיים' הראשונים. לאלבום גם הופקה גרסה אנגלית (עם טקסטים של מוטי דיכנה). האלבום הופק מוזיקלית על ידי המפיק החם באותה תקופה ברוק הישראלי – ירוסלב יעקובוביץ', שגם עיבד את מרבית השירים, שאר השירים עובדו על ידי חיים רומנו, וצביקה פיק (שיר אחד). בין שירי האלבום בלטו: "אני והוא על ענן" (מילים: דורי בן-זאב, לחן ועיבוד: ירוסלב יעקובוביץ'), "לילות לבד" (מילים: אהוד מנור, לחן ועיבוד: ירוסלב יעקובוביץ') "רוצה לשכוח" (מילים: קובי לוריא, לחן: מוטי דיכנה), ו"אל תגידו לי" (מילים: אהוד מנור, לחן ועיבוד: צביקה פיק). האלבום לא הצליח מסחרית, ושרי החליטה להוריד הילוך בקריירה הבימתית, ולהתרכז במשפחתה ובגידול ילדיה. באותה השנה שרה בתקליט שירי הילדים ביחד עם חיים פנירי, מוטי דיכנה ואסתי כץ.
בדצמבר 1982 השתתפה בפסטיגל מס' 2 עם השיר "כשבא החופש" (מילים: אבנר קנר, לחן: מוטי דיכנה, עיבוד: אבנר קנר).
ביוגרפיה > שנות ה-90: תקליטונים, אוסף אמנים לעולם בעקבות השמש, אוסף דם חם

ב-1990 הוציאה את השיר "אהובי הלא ידוע" (מילים: חנה גולדברג, לחן ועיבוד: עובד אפרת).
בתחילת 1995 הוציאה את השיר "שמור על השמיים", שכתבה חנה גולדברג והלחין דורון פיקר. בשיר השתתף יובל מסנר בצ'לו, אך גם הוא לא זכה להצלחה.
בשנת 1996 עם גל הנוסטלגיה לשנות השבעים ובעקבות אלבום האוסף "לעולם בעקבות השמש", הוציאה חברת אן.אם.סי לראשונה על גבי דיסק את האוסף "דם חם - הלהיטים הגדולים של שרי" שכלל גם רמיקס של יועד נבו לשיר הנושא. בעקבות כך חזרה לתודעת הקהל הישראלי. היא חזרה להופיע וב-2002 החלה במופע נוסטלגי לשירי שנות ה-70 יחד עם עוזי פוקס ועם הזמן הצטרף אליהם גם גבי שושן. ובאותה השנה שרי דיבבה את דמותה של בת הפאוורפאף הקשוחה באטרקאפ ב"בנות הפאוור פאף", ומכאן ואילך הופיעה בתפקידי אורח בסדרות שדובבו על ידי אולפני נ.ל.ס, שבבעלותו של פוקס.
ביוגרפיה > שנות ה-2000: מרי לו, פסיפס

בשנת 2003 שיחקה במחזמר המצליח "מרי לו" בתיאטרון הבימה, לסירוגין עם אילנה אביטל.
בשנת 2010, שרה את השיר "אותך לעולם לא אשכח" בגרסה המדובבת לעברית של הסרט ה-12 בסדרת סרטי "פוקימון", "פוקימון: ארקאוס ותכשיט החיים".
בינואר 2018 פרסמה שיר חדש בשם "פסיפס" למילים של דודי בר-דוד, לחן של לירון לב, ועיבוד והפקה מוזיקלית של פטריק סבג. השיר הוא מתוך מופע באותו שם ובו עיבודים חדשים למיטב להיטיה לצד שירים אחרים אהובים עליה, וכן ושירים מהבית העיראקי בו גדלה.
דיסקוגרפיה

Let's Go Wild‏ (1978)
זה הרגע (1979)
I'm Free ‏(1979)
דם חם (1980) - אלבום אוסף
פסיעה אחת קדימה (1982)
דם חם (1996) - אלבום אוסף
חיים אישיים

נשואה לשלומי גולד, שהיה מתופף להקת פיקוד הצפון, ולהם שלושה ילדים, בהם הזמרת אדר גולד והזמר והמפיק המוזיקלי יובל גולד. מתגוררת בחולון.
דאריו ארג'נטו

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1940 (בן 84) רומא, ממלכת איטליה 
 סוגה מועדפת:  מותחן, giallo, סרט אימה 
 מדינה:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1966 
 צאצאים:  אסיה ארג'נטו, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס פסטיבל הקולנוע של סיטגס לבמאי הטוב ביותר (1976)  פרס מכונת הזמן (1999)  Sitges Grand Honorary Award (2022)  פרס דוד דה דונטלו למפעל חיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
דאריו ארג'נטו (באיטלקית: Dario Argento; נולד ב-7 בספטמבר 1940) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי איטלקי. ידוע בעבודתו בז'אנר סרטי האימה והמתח בקולנוע האיטלקי, מתחילת שנות ה-70 ועד היום.
ביוגרפיה

ארג'נטו נולד ב-1940 ברומא, בנם הבכור של אלדה לוקסרדו, צלמת ברזילאית וסאלבטורה ארג'נטו, מפיק סרטים איטלקי עוד מימי הסרט האילם. דאריו הושפע בילדותו מכתביהם של אדגר אלן פו והנס כריסטיאן אנדרסן.
ביוגרפיה > קריירה

את דרכו הקולנועית החל ארג'נטו דווקא בצדו השני של המרקע, כמבקר קולנוע במקומון רומאי. ב-1968 כתב את התסריט למערבון האפי "היו זמנים במערב", ביחד עם ברנרדו ברטולוצ'י וסרג'יו ליאונה (שגם ביים).
סרטו הראשון של ארג'נטו כבמאי, "הציפור עם כנפי הבדולח" ("L'uccello dalle piume di cristallo"), מותחן איכותי במסורת סרטי הג'אלו האיטלקיים, הפך להצלחה מסחרית. ארג'נטו שכלל את הז'אנר בסרט זה.
שני סרטיו הבאים של ארג'נטו, "ארבעה זבובים על קטיפה אפורה" ו-"החתול עם תשעת הזנבות", השלימו את מה שמכונה כיום "טרילוגיית החיות". ב-1975 יצא סרטו "אדום עמוק" ("Profondo rosso"), סרט ג'אלו נוסף, הכולל תערובת של אלימות אופראית, עבודת מצלמה באיכות גבוהה, ועלילה מוזרה שהצופה בה לוקח חלק פעיל. גם פסקול הסרט, שהולחן על ידי להקת הרוק הפרוגרסיבי האיטלקית "גובלין", זכה להצלחה, וארג'נטו המשיך לעבוד עם הלהקה גם בסרטיו הבאים.
ב-1977 ביים ארג'נטו את סרטו המצליח ביותר מסחרית, "אישה בצל הפחד" ("Suspiria"), בו עבר לז'אנר הפנטזיה והאימה. סרטו הבא, "תופת" ("Inferno"), נחשב להמשכון בלתי רשמי ל-"Suspiria".
ב-1982 חזר ארג'נטו לטריטוריית סרטי המתח עם הברט "זעזוע" ("Tenebre"), שנחשב לסרטו האלים ביותר. לאחר מכן יצאו הסרטים "תופעה" ("Phenomena") משנת 1985, בו שיחקה ג'ניפר קונלי כילדה, והסרט משנת 1987 "אופרה" ("Opera"), שסימן את סוף "תקופת הזהב" של הבמאי.
שלוש שנים לאחר מכן שיתף פעולה עם במאי סרטי האימה האמריקני ג'ורג' רומרו, כשכל אחד מהם ביים סרט בן שעה לפי סיפור של אדגר אלן פו. סרטו הבא, "טראומה" ("Trauma"), היה הסרט היחיד שביים בארצות הברית, והוא נחשב לסרטו הגרוע ביותר.
ב-1996 חזר ארג'נטו לביים, עם הסרט "The Stendahl Syndrome", סרט שנחשב ביזארי ומהפנט, בכיכובה של בתו, השחקנית אסיה ארג'נטו, בתפקיד הראשי, ובת זוגו, השחקנית דריה ניקולודי, בתפקיד משנה. ב-1999 ביים גרסה למחזה הידוע "פנטום האופרה". ב-2000 הפיק את סרטה הראשון של בתו אסיה כבמאית ותסריטאית, "Scarlet Diva".
ב-2001 ביים את "Non Ho Sonno", בו חזר לז'אנר הג'אלו. ב-2004 יצא סרטו "The Card Player", ושנה לאחר מכן יצא "Do You Like Hitchcock?". ב-2005-2006 ביים שני סרטי טלוויזיה, "Jenifer" ו-"Pelts", בסדרת סרטי האימה האמריקנית "אשפי האימה" ("Masters of Horror"). ב-2007 ביים את סרט האימה "אם הדמעות" ("The Mother of Tears"), בו כיכבו בתו, אסיה ארג'נטו ומורן אטיאס. ב-2009 ביים את "Gialio".
בשנת 2022 ביים וכתב את הסרט "משקפיים כהים".
ארג'נטו בפסטיבל הסרטים בטורינו, 2006
אנטול ליטבק

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1902 קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 בדצמבר 1974 (בגיל 72) ניי-סיר-סן, צרפת 
 שם לידה:  Анатолий Михайлович Литвак 
 מדינה:  ארצות הברית, האימפריה הרוסית, צרפת 
 תקופת הפעילות:  1930–1970 (כ־40 שנה)
 יצירות בולטות:  "האם את אוהבת את ברהמס?", "ליל הגנרלים", "מאורת הצפעונים", "סליחה, טעות במספר".
 בן או בת זוג:  מרים הופקינס (1937–1939)  Sophie Litvak 
 פרסים והוקרה:  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטול ליטבק (ברוסית: Анато́ль Литва́к;‏ 21 במאי 1902 – 15 במאי 1974) היה במאי קולנוע אמריקאי יהודי יליד האימפריה הרוסית.
קורות חיים

ליטבק נולד בקייב, שאז הייתה בשטחי האימפריה הרוסית למשפחה יהודית. בנעוריו למד משחק ועבד בתיאטרון מקומי. בשנת 1925 היגר לברלין מסיבות אידאולוגיות.
ב-1933, כאשר הנאצים עלו לשלטון בגרמניה, ליטבק עבר לפריז, אשר היה מקום חביב עליו לצילום סרטים (13 מתוך 37 סרטיו בוימו שם). באותה תקופה החל ליטבק לביים סרטים אשר זכו להצלחה צנועה. בשנת 1936 ביים את הסרט Mayerling בכיכובו של שארל בואייה, אשר זכה להצלחה יחסית וכן לרימייק בשנת 1968 בכיכובם של קתרין דנב, ג'יימס מייסון ואווה גרדנר.
לאחר ההצלחה של הסרט קיבל ליטבק חוזה בן 4 שנים בחברת האחים וורנר והפך לאחד הבמאים המובילים של סוף שנות ה-30, בין סרטיו מאותה תקופה ניתן למנות את The Amazing Dr. Clitterhouse בכיכובם של אדוארד ג'י רובינסון, קלייר טרבור והמפרי בוגרט.
סרטו משנת 1940 "כל זה וגם גן העדן" היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס ליטבק, שהיה בשנות ה-30 המאוחרות לחייו, לשורות צבא ארצות הברית כבמאי סרטי תעמולה, יחד עם פרנק קפרה הוא ביים את סדרת הסרטים Why We fight, אשר מטרתה הייתה להעלות את המוראל בקרב החיילים האמריקאים. בעקבות שירותו במלחמה קיבל ליטבק את אות לגיון הכבוד והפך לחבר במסדר האימפריה הבריטית. אחד מפרקי סדרת הסרטים "הקרב על רוסיה" זכה לאהדה בקרב מנהיג ברית המועצות יוסיף סטלין. ליטבק השתחרר מהשירות בתום המלחמה בדרגת קולונל.
לאחר המלחמה שב ליטבק לביים סרטים עלילתיים. הבולטים שבהם: "האם את אוהבת את ברהמס?", "ליל הגנרלים", "מאורת הצפעונים", ו"סליחה, טעות במספר". מבין כוכבי סרטיו המאוחרים ניתן למנות את אינגריד ברגמן, פיטר או'טול, ברברה סטנוויק, ברט לנקסטר ואוליביה דה הבילנד.
ליטבק התחתן פעמיים. נישואיו הראשונים היו לשחקנית הקולנוע מרים הופקינס בשנת 1937. נישואים אלה נמשכו שנתיים, עד לגירושין. נישואיו השניים היו בשנת 1955 לדוגמנית סופי סטור. נישואים אלו נמשכו עד מותו בשנת 1974.
לליטבק כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פילמוגרפיה חלקית כבמאי

Mayerling ‏(1937)
האישה אותה אני אוהב  (1937)
וידויים של מרגל נאצי (1939)
זה מעל הכל (1942)
Why We fight (סדרת סרטי תעמולה על מלחמת העולם השנייה)
סליחה, טעות במספר (1948)
מאורת הצפעונים
אנסטסיה (1956)
המסע (1959)
האם את אוהבת את ברהמס? (1959)
ליל הגנרלים (1967)
Snyk

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  גיא פודחרני, אסף חפץ ודני גרנדר
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים) 
 מיקום המטה:  בוסטון
 ענפי תעשייה:  אבטחת מידע
 נשיא:  גיא פודחרני
 מנכ"ל:  פיטר מקיי
 עובדים:  כ-1,200 (נובמבר 2022)
  
 snyk.io
 
Snyk היא חברת אבטחת מידע ישראלית-בריטית, העוסקת באבטחה של תוכנה המבוססת על רכיבי קוד פתוח.
היסטוריה

החברה הוקמה ב-2015 על ידי יוצאי יחידה 8200: גיא פודחרני, אסף חפץ ודני גרנדר. החברה החלה את פעילותה בתל אביב ובלונדון, ובהמשך עבר מטה החברה לבוסטון שבארצות הברית, ושם נמצאים מרבית עובדיה. השלוחה הישראלית של החברה היא סניק ישראל בע"מ. מנכ"ל החברה מאז הקמתה היה גיא פודחרני, וביוני 2019 החליף אותו בתפקיד זה פיטר מקיי, מראשוני המשקיעים בחברה, ופודחרני מונה לנשיא החברה. בשונה ממרבית חברות אבטחת המידע, קהל היעד של סניק הוא מפתחי תוכנה, להם היא מספקת כלים לאיתור חולשות אבטחה ברכיבי קוד פתוח שקיבלו, ולפתח יישומים מאובטחים.
היסטוריה > רכישות

באוקטובר 2020 רכשה החברה את חברת DeepCode.
בינואר 2021 רכשה החברה את חברת Manifold, ועובדי החברה הנרכשת השתלבו ב-Snyk.
במאי 2021 רכשה החברה את חברת FossID.
באוקטובר 2021 רכשה החברה את חברת CloudSkiff.
ביוני 2023 רכשה החברה את הסטארט-אפ הישראלי Enso Security.
היסטוריה > גיוס הון

בשנת 2016 גייסה החברה גיוס ראשוני בסך שלושה מיליון דולר.
במרץ 2018 גייסה החברה שבעה מיליון דולר.
בספטמבר 2018 גייסה החברה 22 מיליון דולר.
בספטמבר 2019 גייסה החברה 70 מיליון דולר.
בינואר 2020 גייסה החברה 150 מיליון דולר לפי שווי של מיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.
בספטמבר 2020 גייסה החברה 200 מיליון דולר לפי שווי של 2.6 מיליארד דולר.
במרץ 2021 גייסה החברה 175 מיליון דולר, ובנוסף רכשו משקיעים 125 מיליון דולר מהמייסדים והעובדים.
בספטמבר 2021 גייסה החברה 300 מיליון דולר לפי שווי של 8.5 מיליארד דולר, ובנוסף משקיעים קיימים רכשו מניות ב-230 מיליון דולר מעובדים וממשקיעים אחרים.
בדצמבר 2022 גייסה החברה 196 מיליון דולר לפי שווי של 7.4 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑   שגיא כהן, "בוודאי שהייתה בועה": עדי שהרבני חזר להיי-טק אחרי הפסקה של שנתיים - זה מה שהוא גילה, באתר TheMarker‏, 25 בנובמבר 2022
↑  Ron Miller, Snyk brings in new CEO to help lead future expansion, TechCrunch, July 17, 2019
↑  Snyk Announces Acquisition of DeepCode, באתר Snyk,‏ 19 באוקטובר 2020;
 אתר האינטרנט הרשמי של DeepCode
↑  Manifold has joined Snyk, באתר Snyk
↑  Snyk Acquires FossID to Accelerate Worldwide Developer-First Security Adoption, באתר Snyk,‏ 12 במאי 2021
↑  Snyk Agrees to Acquire CloudSkiff, Creators of driftctl, באתר Snyk,‏ 29 באוקטובר 2021
↑  מאיר אורבך, אחרי גלי הפיטורים: סניק רוכשת את אנזו סקיוריטי ביותר מ-50 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 8 ביוני 2023
↑  מאיר אורבך, חברת הסייבר Snyk גייסה 7 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 6 במרץ 2018
↑  Ron Miller, Snyk snares $7 million investment to help developers secure open source code, TechCrunch, March 6, 2018
↑  הגר רבט, חברת Snyk גייסה 22 מיליון דולר בסבב B, באתר כלכליסט, 25 בספטמבר 2018
↑  עדי פיק, חברת הסייבר Snyk גייסה 70 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 בספטמבר 2019
↑  גם Snyk חד-קרן: גייסה 150 מיליון דולר על פי שווי של מיליארד דולר, באתר Geektime‏, 21 בינואר 2020
↑  יניב הלפרין, ‏סניק הישראלית גייסה לפי שווי של 2.6 מיליארד דולר, באתר "אנשים ומחשבים", 9 בספטמבר 2020
↑  סופי שולמן, חברת אבטחת הענן SNYK כבר שווה 4.7 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 10 במרץ 2021
↑  מאיר אורבך, חברת הסייבר הישראלית-אמריקאית Snyk גייסה 300 מיליון דולר לפי שווי של 8.5 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 9 בספטמבר 2021
↑  מאיר אורבך, ברקע פיטורי ענק וירידת שווי: חברת הסייבר Snyk גייסה 196 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2022
אולטראס

ערך זה עוסק בחבורות מאורגנות של אוהדי קבוצות ספורט אדוקים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
האולטראס של לבסקי סופיה
האולטראס של לאציו
ויכוח גרפיטי בין קבוצות אוהדים בחולון. "MF" (בר"ת: Maccabi Fanatics) מתייחס לאחת מקבוצות האוהדים של מכבי תל אביב בכדורגל; אשר נכתב על גבי "PB" (ר"ת: Purple Brothers), קבוצת אוהדים של הפועל חולון בכדורסל.
אולטראס הוא כינוי לחבורות מאורגנות של אוהדי קבוצות ספורט אדוקים, לרוב לכאלו שאחראיות על התפאורה ומובילות את העידוד ביציע במהלך המשחק.
לאולטראס יש מאפיינים אחדים ובהם: עידוד בלתי פוסק של קבוצתם בזמן משחק תוך שימוש באמצעי עידוד כגון תפאורה, דגלים, שלטים ואף פירוטכניקה לשם הגברת ההשפעה, ולעיתים קרובות גם אי-ציות לרשויות הספורט ופעילות חשאית על מנת לחמוק מהן, הטלת מורא על יריבים בזמן משחק. אוהדי אולטראס נוהגים לחבר שירים שמטרתם לדרבן את קבוצתם בזמן המשחק באמצעות שירה במקביל של אוהדים רבים. לשירים אלו יש מנגינה קליטה עם שורות החוזרות על עצמן.
היריבות בין קבוצות אולטראס שונות עשויה להיות מושפעת בין השאר ממתחים גזעיים, אידאולוגיות פוליטיות, ומשחקי דרבי בין שתי קבוצות מאותה עיר. קבוצות אולטראס של מועדונים שונים ממדינות שונות לעיתים מקימות ביניהן "ברית אוהדים" על בסיס ערכים או היסטוריה דומים, למשל רשת Alerta Network! של קבוצות אולטראס אנטיפשיסטיות ברחבי אירופה.
ארגוני אולטראס לרוב דוגלים באנונימיות של חברי הארגון שלהם ולעיתים אף בבדלנות משאר קהילת אוהדי הקבוצה האהודה שלהם, בין אם באופן חלקי ובין אם באופן מלא, כדי למנוע בעיות עם משטרה, ועם ארגוני אולטראס אחרים ולעיתים אף עם אוהדים אחרים של אותה קבוצה ואפילו גם עם אנשי ועובדי הקבוצה עצמה וגם בשביל פרטיות. הם עושים את זה בזאת שהם רעולי פנים, טשטוש פנים בתמונות, הרכבת משקפי שמש, חבישת כובעים, החל ממגפת הקורונה גם עם מסכות ולא מפרסמים שמות של חברי ארגון וממעיטים בלהשתתף ולהיות פעילים בפעילויות ובדיונים בפורומים של אוהדי הקבוצה ושל הקבוצה עצמה. על כן הם בדרך כלל נעזרים בעמותת האוהדים של קבוצתם האהודה הפועלת לצידם ומדברת בין השאר בשמם בעיקר באמצעי התקשורת.
מקור השם מגיע מן הכדורגל האיטלקי; עם זאת, קבוצת האוהדים הראשונה שהתאפיינה כארגון אולטראס היא 'טורסידה' של היידוק ספליט, שהוקמה כבר בשנת 1950 ונקראה כך על שמם של ארגוני האוהדים הברזילאיים, עוד בטרם רווח השימוש בשם אולטראס. קבוצת האוהדים הראשונה שעשתה שימוש בשם אולטראס הייתה ארגון האוהדים של מועדון הכדורגל סמפדוריה בשנת 1969. בעקבותיהם הקימו ארגוני אוהדים נוספים של מועדוני הכדורגל של טורינו ולאציו קבוצות אולטראס משלהם, תחת השימוש בשם זה.
בישראל קיימים מספר ארגוני אולטראס וביניהם "מכבי פנאטיקס" של מכבי תל אביב, "הקופים הירוקים" של מכבי חיפה, "אולטראס הפועל" של הפועל תל אביב, "שער 5" של הפועל חיפה ועוד. ארגון האוהדים הראשון שקם בישראל היה "אולטראס מכבי 96", שכשמו כן הוקם בשנת 1996.
טאוטולוגיה (לוגיקה)

בלוגיקה, טַאוּטוֹלוֹגְיָה (מיוונית: Ταυτολογία; ‏"ταὐτός", אותו דבר, ו-"λόγος", דיבור) היא פסוק שהוא תמיד אמת (נכון) בכל מבנה. פסוק שהוא תמיד שקר (לא נכון / שגוי) נקרא סתירה. כך, שלילתה של טאוטולוגיה היא סתירה, ולהפך.
בתחשיב הפסוקים, פסוק הוא טאוטולוגיה, אם הוא תמיד אמיתי, ללא תלות בערכי האמת של תת-פסוקיו. לדוגמה, המשפט "או שכל הבתים לבנים או שיש לפחות בית אחד שאינו לבן" הוא טאוטולוגיה לוגית, שכן הוא אמיתי תמיד, בלי תלות בצבע הבתים (על פי עקרון השלישי הנמנע). בצורה פורמלית, כאשר  X מייצג את הביטוי "כל הבתים לבנים", יתקבל הפסוק  X\lor \neg X, שיהיה אמיתי תמיד וללא תלות בערך האמת של  X – הביטוי מכסה את כל המצבים האפשריים (גם כאשר אין בתים בכלל - במקרה כזה אנו אומרים שהפסוק "כל הבתים לבנים" נכון באופן ריק), ולכן, לא ייתכן שיהיה שקר.
הסימן המתמטי לייצוג טאוטולוגיה הוא  \models . מסמנים  \models \phi  כדי לומר ש- \phi  טאוטולוגיה.
לודוויג ויטגנשטיין, בספרו "מאמר לוגי פילוסופי", מציג את המשפטים המתארים טאוטולוגיות וסתירות כמשפטים "ללא-מובן", המייצגות את גבול הטענות שעל אודותיהן, לדעתו, ניתן לדבר. מעבר להן, נמצאות הטענות "חסרות המובן" (שלא ניתן להצמיד להן ערך אמת או שקר כלל, מאחר שאינן מייצגות תמונה לוגית בעולמנו) שעל אודותיהן, על פיו, עדיף לשתוק.
ראו גם

אפילו לא שגוי
הוכחה
הפרכה
שקר
באופן ריק
ענת הרשקוביץ

ערך זה עוסק במיקרוביולוגית פרופסור ענת הרשקוביץ. אם התכוונתם לקצינה בצה"ל, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1973 (בת 51) בית שאן, ישראל ישראל
 עיסוק:  מיקרוביולוגית מולקולרית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב (1998)  מכון ויצמן למדע (2003)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2008) 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1 באוקטובר 2008)  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  נשיאת האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה (2018)
 www.herskovitslab.com
 תרומות עיקריות
 חקר יחסי הגומלין בין הפתוגן הבקטריאלי ליסטריה מונוציטוגנס ותאי יונקים
 
ענת הרשקוביץ (נולדה ב-4 באוקטובר 1973) היא מיקרוביולוגית מולקולרית ישראלית ופרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב המכהנת כראש בית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן. לשעבר נשיאת האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה.
ביוגרפיה

ענת הרשקוביץ נולדה והתחנכה בבית שאן בשם ענת אפריאט, בת לרחל ומקסים אפריאט.
שירתה בצה"ל כצפרית בחיל האוויר. את לימודיה לתואר ראשון בביולוגיה עשתה באוניברסיטת תל אביב והשלימה אותם בשנת 1996 בהצטיינות. מיד לאחר מכן המשיכה ללימודי תואר שני אף הם באוניברסיטת תל אביב, בהנחייתו של פרופ' דייוויד גוטניק, ואותם סיימה בשנת 1998 בהצטיינות.
את לימודיה לתואר שלישי במיקרוביולוגיה עשתה במכון ויצמן למדע בהנחייתו של פרופ' איתן ביבי והשלימה אותם בהצטיינות יתרה. נושא התזה שלה לדוקטורט, שהוגשה בשנת 2003, היה "חקר מסלול ה-SRP (סינתזה של חלבונים ממברנליים) של חיידקי E. coli".
באותה שנה עברה הרשקוביץ לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הייתה לעמיתה בתר-דוקטורית בהנחייתו של פרופ' דניאל פורטנוי. במשך כחמש שנים חקרה את האינטראקציה של החיידק הפתוגן ההומני ליסטריה מונוציטוגנס והמערכת החיסונית המולדת. עם חזרתה לישראל בשנת 2008, מונתה למרצה בכירה במחלקה למיקרוביולוגיה מולקולרית וביוטכנולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2016 קודמה לדרגת פרופסור חבר, וב-2023 לפרופסור מן המניין.
עם הקמתו של בית הספר שמוניס למחקר ביו רפואי וחקר הסרטן, מונתה הרשקוביץ לסגנית ראש בית הספר ובאוקטובר 2022 החלה את תפקידה כראש בית הספר. בשנים 2018–2023 כיהנה הרשקוביץ כנשיאת האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה.
מחקר

מחקרה של הרשקוביץ מתמקד בהבנת יחסי הגומלין בין הפתוגן הבקטריאלי Listeria monocytogenes ותאי יונקים, בפרט תאי מקרופאגים. קבוצתה של הרשקוביץ חוקרת אסטרטגיות שונות באמצעותן הבקטריה חודרת לתאי היונקים, משתכפלת בתוכם, חומקת מזיהוי על ידי מערכת החיסון המולדת ומבצעת מניפולציה על דרכי ההתמודדות התאית.
בשנים האחרונות מחקרה של הרשקוביץ מתמקד בהבנת מערכת היחסים של חיידקים פתוגנים עם הווירוסים שנמצאים בגנום שלהם (פאג'ים). בין היתר, גילתה הרשקוביץ כי פאג'ים אלה משתפים פעולה עם חיידקים בזמן הדבקה ממלית ואף עוזרים להם לשרוד בגוף האדם.
בליסטריה מונוציטוגנס, הראתה כי הפאג' יכול להפוך עצמו ל"מתג מולקולרי" המבקר ביטוי גנים של החיידק מבלי לפרוץ למסלול הליטי, תופעה אותה כינתה "ליזוגניות פעילה" (Active Lysogeny).
כמו כן, היא תרמה להבנת האופן בו חיידקי ליסטריה חשים את הסביבה הממלית (על ידי חישת מטבוליטיים) וכיצד מידע זה מתורגם לאקטיבציה של הגנים הווירולנטיים.
במחקרה משלבת הרשקוביץ שיטות חישוביות, ביוכימיות וגנטיות על מנת לפענח מנגנונים אלה.
חיים אישיים

הרשקוביץ נשואה לאיתי ואם לשניים, מתגוררת בכפר סבא.