רוכל
היסטוריה

רוכלים ידועים עוד מימי קדם ואולי אף קודם לכן. לדברי היסטוריון השיווק אריק שו, הרוכל הוא "אולי הסוג היחיד המתבסס על נוהלי שיווק קמעוני שהתפתח מהתקופה הנאוליתית ועד ימינו."  הפילוסוף הפוליטי, ג'ון סטיוארט מיל כתב כי "עוד לפני שמשאבי החברה התירו הקמת חנויות, ההיצע [לצרכנים] היה באופן אוניברסלי בידיהם של סוחרים נודדים, כאשר הרוכלים שעלולים היו להופיע פעם בחודש, העדיפו את היריד, שחזר רק פעם בשנה".
בדרך כלל, רוכלים עברו מדלת לדלת, הסתובבו ברחובות או התמקמו בשוליים של מקומות מסחר רשמיים כמו שווקים באוויר הפתוח או בירידים. בעולם היווני-רומי שווקים פתוחים שימשו לקוחות עירוניים, ואילו רוכלים מילאו את הפערים בהפצה על ידי מכירתם ללקוחות כפריים או מרוחקים.
בכמה כלכלות העבודות של מכירה ממקום למקום הושארו למיעוטים נוודים, כמו צוענים או ינישים שהציעו מגוון סחורות ושירותים. בארצות הברית של המאה ה-19 היה לרוב מקצוע של קהילות מהגרים, בייחוד איטלקים, יוונים ויהודים. הרוכלים הצבעוניים יותר היו אלה שפעלו כפרפורמרים, מרפאים או מגלי עתידות.
מבחינה היסטורית, רוכלים השתמשו במגוון כלי תחבורה: הם הלכו ברגל כשהם נושאים את מרכולתם; באמצעות אדם או עגלה או קרון ברתומים לבעלי חיים או באמצעות מכשירי נשיאה מאולתרים. אברהם גודמן, שהיה רוכל יהודי בארצות הברית בשנות ה-40 של המאה ה-19, דיווח כי הוא התהלך רגלית והשתמש במזחלה כשבדרכים נערם השלג. כשנאלץ לחצות מרחקים ארוכים יותר הוא נשא את סחורתו על גבי תרמיל והתנייד באמצעות סירה קטנה.
כאשר פרחו עיירות השוק באירופה של ימי הביניים, רוכלים מצאו תפקיד הפועל בשולי הכלכלה הפורמלית. הם קראו ישירות לבתים והעבירו תוצרת לדלת ובכך חסכו ללקוחות זמן לנסוע לשווקים או לירידים. עם זאת, הלקוחות שילמו מחיר גבוה יותר עבור נוחות זו. חלק מהרוכלים פעלו מפונדקים או מטברנות, שם הם נהגו לעיתים קרובות כסוכן ולא כמשווק. רוכלים מילאו תפקיד חשוב במתן שירותים למחוזות מבודדים גאוגרפית, כמו באזורים ההרריים של אירופה, ובכך קישרו מחוזות אלה עם נתיבי מסחר רחבים יותר.
עד המאה ה-18, כמה רוכלים עבדו אצל יצרנים תעשייתיים, שם הם נהגו כסוג של נציג מכירות נוסע. באנגליה, רוכלים אלה היו ידועים כ"אנשי מנצ'סטר". הם הועסקו על ידי מפעל או יזם ומכרו סחורה מחנות לחנות ולא מבית לבית. בכך, פעלו כסוג של סיטונאים או מתווכים. הם הקדימו את נציג המכירות המודרני.
בארצות הברית נרשמה עלייה במספר הרוכלים בסוף המאה ה-18 וייתכן כי אז הגיעה לשיא של עשרות שנים, ממש לפני מלחמת האזרחים האמריקאית. עם זאת, מספרם החל לרדת במאה ה-19. ההתקדמות בייצור תעשייתי המוני והובלת מטענים כתוצאה מהמלחמה הניחו את התשתית לתחילתן של רשתות קמעונאיות והפצה מודרניות, ששחקו בהדרגה את הצורך ברוכלים מדלת לדלת. העלייה בפופולריות של הקטלוגים להזמנה בדואר הציע דרך נוספת עבור אנשים באזורים כפריים או באזורים מרוחקים אחרים כדי להשיג פריטים שלא היו זמינים בחנויות או בשווקים מקומיים. בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, כשהזינוק בייצור למלחמה נגדע בפתאומיות, נרשמה עלייה קצרת מועד במספר הרוכלים. היו חיילים שחזרו מהקרב ולא מצאו עבודה ולכן פנו לרוכלות, אשר הציעה לרוב הכנסה הגונה.
ברחבי חלק גדול מאירופה, חשדות לפעילות פלילית נקשרו עם רוכלים כבר במאה ה-15. הרשויות האנגליות הנפיקו תקנות להרתעת קמעונאיות קטנות מסחר עם רוכלים. התקנות, אשר גובו על ידי הכנסייה, חיזקו עמדות סטראוטיפיות שליליות כלפי רוכלים ורבות מהן נמשכו עד המאה ה-20. בכלכלה המודרנית סוכני מכירות מדלת לדלת מהווים זן חדש של רוכלים. אלו מעודדים לרוב להתלבש באופן מכובד כדי לעורר את אמון הלקוחות והציבור הרחב. מבנה כלכלי זה מהווה צורה אגרסיבית של שיווק ישיר על ידי חברות המקדמות את מוצריהן, לפעמים כדי לעזור בהשקת חידושים ולפעמים על בסיס קבוע. במקרים בודדים הרוכלות סוכני המכירות מהווים את ליבת העסק.