stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרידייש פלנר
קורות חיים

פרידייש פלנר נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר מנו פלנר ושל צרלינה קראמר. לאחר סיום התיכון למד משפטים בבודפשט. עוד בגיל צעיר למד גרמנית וצרפתית. ב-1894 הפך לדוקטור במדע המדינה, וב-1896 לדוקטור במשפטים. ב-1897 השיג את רישיון עורך הדין שלו, אך לא עסק בעריכת דין. בשנת 1895, התחיל לעבוד ב-Magyar Agrár - és Járadékbank Rt. הוא עבד כמזכירו של נשיא הבנק ומשנת 1904 כמזכיר הכללי של הבנק. הפך לסגן מנהל ב-1906, למנהל ב-1910 ולמנהל העסקים הראשי ב-1914. משנת 1919 היה גם סגן המנהל הכללי של הבנק.
בנוסף לעבודתו המעשית בבנקאות, ביצע מגוון רחב של פעילויות מדעיות וחינוכיות. מ-1901 עד 1905, לימד במחלקה לכלכלה ומימון לאומי של האקדמיה למסחר של בודפשט. משנת 1903 קיבל הסמכה להוראה כפרופסור חבר במדיניות אגררית בפקולטה למשפטים ומדע המדינה של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וב-1914 קיבל את התואר פרופסור ציבורי באותה אוניברסיטה. משנת 1920 הוא לימד גם בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. בשנת הלימודים 1921–1922 נבחר לדיקן הראשון של הפקולטה לכלכלה, ומטעם זה וכדי להבטיח את עבודתו האקדמית התפטר מעבודתו בבנק. ב-1934 נבחר לסגן הרקטור של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה.
פלנר השתתף בעבודתן של כמה ועדות כלכליות, ובשנת 1919 מונה ליושב ראש הוועדה להכנה הכספית של משא ומתן לשלום (חוזה טריאנון). בשנת 1917 העניק לו המלך תואר אצולה ואת קדומת האצולה "Németvölgyi" על עבודתו הכלכלית. הוא נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים ב-1915 וחבר מן המניין ב-1936. בשנת 1927, הפך אוטומטית לחבר בבית העליון של הפרלמנט ההונגרי עם התפטרותו של הרוזן פאל טלקי.
הוא היה חבר בכמה אגודות מדעיות מקומיות וזרות (בעיקר צרפתיות), נבחר לחבר כבוד באגודת המשפט ההונגרית, ומשנת 1909 השתתף בניהול "החברה הכלכלית". כמו כן בשנת 1909, המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה (Institut International de Statistique) קיבל אותו כאחד החברים הקבועים.
אין מידע על עבודתו האפשרית בשנותיו האחרונות. מן הסתם חלו גם עליו החוקים ה(אנטי) יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), ולכן פעילות ההוראה וההוצאה לאור שלו הפכה לבלתי אפשרית. לאחר הכיבוש הגרמני הישיר של הונגריה ב-19 במרץ 1944 (מבצע מרגרטה) גורש ומת במחנה הריכוז מאוטהאוזן. תאריך הפטירה, 17 בפברואר 1945 נקבע משפטית. חברו ועמיתו, אנטל אבר, פרסם ב-1946 כתבת הספד עליו בגיליון אוקטובר של "סקירה כלכלית".
אשתו הייתה Mária Spett Aranka Gizella (1884–1910).
בנו פרידייש פלנר הבן (1908–1940) היה כלכלן ופרופסור באוניברסיטה.
מחקרו

במחקרו המדעי הוא ביצע עבודת יסוד בשלושה תחומים מרכזיים: חישוב העושר הלאומי, חישוב ההכנסה הלאומית וכן מאזן התשלומים והסטטיסטיקה הפיננסית. תוצאות המחקר הכלכלי והסטטיסטי שלו משמעותיות פי כמה, שכן הוא לא השיג אותן כעובד הלשכה הסטטיסטית, אלא לגמרי בכוחות עצמו.
פעילותו הייתה מגוונת יותר מזה. הוא עסק ברפורמה במערכת המוניטרית, בסוגיות של מדיניות אגררית ובמשבר הכלכלי. הוא היה חבר בוועדת המערכת של האנציקלופדיה הכלכלית (1929-1931). הוא כתב מאמרים ב-Közgazdasági Szemle, בעלון הסטטיסטי, ב-Budapesti Szemle ובכתבי עת מקצועיים זרים.
פרסומי מחקריו

אומדן העושר הלאומי (בודפשט, 1893)
המערכת והיישום של עזבונות קצבה בהונגריה (בודפשט, 1900; ברלין, 1905)
מאזן התשלומים הבינלאומי והתפתחותו בהונגריה (בודפשט, 1908)
La dette hypothécaire et les charges publiques des immeubles en Hongrie (פריז, 1909)
יישוב המטבע בהונגריה, עם התייחסות מיוחדת לתחילת התשלומים במזומן (בודפשט, 1911)
רכוש לאומי של אוסטריה והונגריה (בודפשט, 1913)
ההכנסה הלאומית של אוסטריה והונגריה (בודפשט, 1916)
מאזן התשלומים הבינלאומי של הונגריה של היום (בודפשט, 1924)
רפורמה במערכת המוניטרית בהונגריה (סקירת בודפשט. 201. 1925)
מימון רפורמת במקרקעין בהונגריה (סקירת בודפשט. 211. 1928)
הרכוש הלאומי של הונגריה המצומצמת (בודפשט, 1929)
ההכנסה הלאומית של הונגריה המצומצמת (בודפשט, 1930)
תיק התחבורה של המזרח הרחוק (בודפשט, 1932)
לקריאה נוספת

Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 271. o. Online elérés (לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת)
Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Nyitrai Ferencné (2001). Fellner Frigyes (1871–1945) műveinek válogatott bibliográfiája. Budapest: KSH Könyvtár és Dokumentációs Szolgálat. p. 7–20. ISBN 963 215 424 X.
Életrajzi Index Petőfi Irodalmi Múzeum (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Budapest, Szerzői kiadás, 2005.
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Keresztény magyar közéleti almanach I–II. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő. Budapest, 1940.
A magyar legújabb kor lexikona. A magyar feltámadás könyve 1919–1930. Szerk. Kerkápoly M. Emil., Európa Nyomda, Budapest, 1930.
Három évtized története életrajzokban. Szerk. Gellért Imre és Madarász Elemér. Bp., Európa Irodalmi és Nyomdai Rt., 1932.
Magyar nagylexikon I–XIX. Főszerk. Bárány Lászlóné et al. Budapest: Akadémiai; (hely nélkül): Magyar Nagylexikon. 1993–2004. ISBN 963-05-6611-7
Magyar politikai és közigazgatási compass (1919-1939). Szerk. Madarász Elemér. Bp., Magyar Politikai és Közigazgatási Compass Kiadóváll., 1939.
Magyar politikai lexikon. Szerk. T. Boros László. Budapest, Európa Irodalmi és Nyomdai Rt., 1929.
A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 I–III. Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA Társadalomkutató Központ. 2003.
A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930.
Országgyűlési almanach az 1939-1944. évi országgyűlésről. Szerk. Haeffler István. Bp., 1940. MTI ny.
Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny.
Révai új lexikona I–XIX. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1996–2008. ISBN 963-901-594-6
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914.
Szita Szabolcs: Utak a pokolból. Magyar deportáltak az annektált Ausztriában 1944-1945. Bp., Metalon Manager Iroda Kft., 1991.
Tolnai új világlexikona I–XVIII. + I–II. (pótkötetek). Budapest: Tolnai Nyomdai Műintézet és Kiadóvállalat Rt. 1926–1933.
Új magyar életrajzi lexikon I–VI. Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub; (hely nélkül): Helikon. 2001–2007. ISBN 963-547-414-8
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 904/1871. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-06-11.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XI. ker. állami halotti akv. 373/1946. folyószáma alatt.
↑  "Fellner Frigyes". Magyar Életrajzi Index. נבדק ב-2014-03-16.
↑  Budapesti törvényszék 1P.33.044/1945. sz. ítélet.
↑  Forrás: Halotti bejegyzése, Bp. XI. ker. állami halotti akv. 373/1946. folyószám.
↑  "Fellner Frigyesné gyászjelentése (1910)". נבדק ב-2021-06-11.
↑  "Fellner Frigyes, ifj. halotti bejegyzése a Budapest XI. kerületi polgári halotti akv. 219/1940. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-06-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810624061405606  BnF: cb11059776p (data)  CiNii: DA07735300  GND: 171029097  ISNI: 0000 0001 1044 8974  LCCN: no2006060341  RERO: 02-A018322849  SUDOC: 131484451  VcBA: 495/76952  VIAF: 22517377   WorldCat (עם VIAF): 22517377
טלפון האהבה

| --- | --- |
 שיר בביצוע זהבה בן
 מתוך האלבום איזה מין עולם
 יצא לאור:  1990
 תאריך הקלטה:  1989–1990
 סוגה:  מזרחי
 שפה:  עברית
 אורך:  5:00
 חברת תקליטים:  אבי גואטה
 כתיבה:  דני שושן
 לחן:  עממי טורקי
 הפקה:  אבי גואטה
"טלפון האהבה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית זהבה בן, מתוך אלבום האולפן השני שלה, איזה מין עולם (1990). הוא יצא לאור בשנת 1990, בהוצאת חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ, בתור שיר הנושא מתוך האלבום. את השיר כתב דני שושן ללחן עממי טורקי.
במרוצת השנים, הפך "טלפון האהבה" לנכס צאן ברזל בסצנת המוזיקה המזרחית ולאחד משירי החותם של בן. הוא הוקלט עשרות פעמים בידי מוזיקאים שונים, ובהם נזי שקורי, מרגלית צנעני, מורן כרמל, נסרין קדרי, נטלי פרץ ("מחרוזת חפלה נוסטלגית"), שירן מלמד, הפרויקט של רביבו ומושיקו מור.
בין היתר, בוצע השיר במסגרת תוכנית הטלוויזיה "שישי שמח" בהגשתו של ירון אילן.
רקע וכתיבה

"טלפון האהבה" הוא אחד מהלהיטים הראשונים שהוציאה בן במהלך הקריירה המוזיקלית שלה. לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה, טיפת מזל (1989) הוחלט להקליט אלבום חדש בשם איזה מין עולם (1990). במסגרת האלבום, עשתה בן ביצוע לשיר המרוקאי העממי "ללה פטימה" וחידוש לשירו של הזמר חיים משה "מה עם הילד". האלבום זכה להצלחה מסחררת וכך גם "טלפון האהבה" שהפך לימים לאחד משירי החותם של בן.
בשנת 2004 יצא אלבום הווידאו כוכב אחד לבד, בוא נכלל "טלפון האהבה" כמו גם שירים נוספים של בן, כדוגמת: "טיפת מזל" ו"מה לך ילדה".
במרוצת השנים, ביצעה אותו בן עם מספר אמנים שונים, ביניהם: מרגלית צנעני, הפרויקט של רביבו, וליאור נרקיס בשילוב "חוף זהב".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של "טלפון האהבה" פורסם לראשונה ביוטיוב ב-23 באוקטובר 2010, עשרים שנים מיציאתו המקורית. בתחילתו, ניתן לראות טלפון מצלצל וחלון בו נראית בן כשהיא אוחזת בטלפון גם כן ומדברת לבחור ממנו הוקסמה אמש כשפגשה בו לראשונה. בהמשך הקליפ, ניתן לראותה נוסעת ברכב כשהיא מבצעת את השיר עצמו. בסופו, ניתן לראותה כשהיא מודה לקהל המוחא לה כפיים.
נכון לינואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-800 אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 1990 | תקליטור | אבי גואטה |  |
הערות שוליים

1 2 3  איזה מין עולם, 2003-01-01, נבדק ב-2024-01-24
1 2  זהבה בן – איזה מין עולם
1 2 3 4 5  זהבה בן – טלפון האהבה (וידאו קליפ), נבדק ב-2024-01-24
↑  נזי שקורי – "טלפון האהבה"
1 2  מרגלית צנעני וזהבה בן – "טלפון האהבה"
↑  מורן כרמל – "טלפון האהבה"
↑  נסרין קדרי – "טלפון האהבה"
↑  נטלי פרץ – "מחרוזת חפלה נוסטלגית" | Natali peretz, נבדק ב-2024-01-24
↑  שירן מלמד – "טלפון האהבה"
1 2  הפרויקט של רביבו מארחים את זהבה בן – "מחרוזת מלך אמיתי" | The Revivo Project FT. Zehava Ben, נבדק ב-2024-01-24
↑  מושיקו מור – "טלפון האהבה"
↑  "שישי שמח" עם ירון אילן – "טלפון האהבה"
↑  זהבה בן | qube.co.il, באתר www.qube.co.il
↑  זהבה בן וליאור נרקיס - טלפון האהבה + חוף זהב (לייב פארק ראשל״צ - 01.04.21), נבדק ב-2024-01-24
מצעד הסינגלים הבריטי

סמליל מצעד הסינגלים הבריטי
מצעד הסינגלים הבריטי או מצעד הפזמונים הבריטי (באנגלית: UK Singles Chart) הוא מצעד סינגלים אשר מופעל על ידי חברת המצעדים הרשמית.
המצעד המלא מכיל את 200 הסינגלים הגדולים בממלכה המאוחדת, אשר מבוססים על הורדות דיגיטליות ומכירות דיסקים. ארבעים הגדולים, משודרים ברדיו מדי יום ראשון.
שידור המצעד

ארבעים הגדולים, משודרים ברדיו BBC באחרי הצהריים של יום ראשון, מהשעה 16:00 עד 19:00 (שעון UTC‏) וגם בערוץ  MTV Hits. רשימת 75 הגדולים מפורסמת בעיתון Music Week ביום שני שלמחרת. את המצעד המלא, מפרסם המגזין האלקטרוני UKChatsPlus, ביום רביעי.
לעומת המצעדים בארצות הברית, אשר מבוססים בחלקם על השמעות ברדיו, מצעד הסינגלים הבריטי, מבוסס אך ורק על מכירת דיסקים ושירים.
תוצאות המצעד מפורסמות אחת לשבוע ביום ראשון, מכיוון שרוב הסינגלים מבריטניה, מופצים ביום שני.
היסטוריה > מצעדים קודמים

לפני הורדת שירים, המצעד היה מבוסס על ידי מכירת פרטיטורה של שירים, כשהרעיון לבסס מצעד על מכירות, התחיל בארצות הברית, כשמגזין הבילבורד התחיל לבסס את המצעד על מכירות, ובבריטניה, הפעם הראשונה בה המצעד בוסס על מכירות תקליטים הייתה בשנת 1952 כשמגזין NME הצליח לאסוף נתוני מכירות מ-52 חנויות שונות.
כתב העיתון אסף את עשרת הגדולים מכמה חנויות, ויצר את מצעד 12 הגולים. המצעד נהיה פופולרי, והורחב לעשרים הגדולים.
חברות נוספות החלו להפיק מצעדים משלהם, והמצעד של מלודי מייקר, היה הראשון לכלול את צפון אירלנד במצעד.
היסטוריה > המצעד הרשמי

עד לשנת 1969 לא היה מצעד רשמי בבריטניה. העיתון Record Retailer בשיתוף עם BBC, החלו לשתף פעולה עם BMRB לגבי מכירות שירים, והחלו בפרסום המצעד ב-15 בפברואר 1969.
ה- BMRB אסף את נתוני המצעד הראשון ממכירות מ-250 חנויות תקליטים. עלות כל דגימה נאמדה בכ-52,000 לירות שטרלינג, וכל פעם נבחרו חנויות שנות באופן אקראי מתוך מאגר של כששת אלפים חנויות.
נתוני המכירות הוכנסו לכרטיסים מנוקבים, ולכן היה ניתן לעבד אותם בעזרת מחשב, ובמאי 1978, מצעד הסינגלים הורחב מחמישים הגדולים ל-75 הגדולים.
היסטוריה > העידן האלקטרוני

משנת 1983 ועד 1990, המצעד היה ממומן על ידי BPI ‏(50 אחוזים), Music Week ‏(38 אחוזים), וה- BBC ‏(12 אחוזים).[דרוש מקור]
ב-4 בינואר 1983, ייצור המצעד הועבר ליידי גאלופ, אשר הוסיף למצעד את Next 25 ‏(25 הבאים), והפך אותו למצעד 75 הגדולים.
ביולי 1987, גאלופ חתם על חוזה חדש עם BPI, והגדיל את נתוני המצעד לכ-500 חנויות. נוסף על כך, הוא הוסיף ברקודים לקריאת המידע והכנסתו למחשב.
המצעד בוסס אך ורק על מכירות פיזיות של סינגלים, ועודכן באופן מלא ביום שלישי, עד אוקטובר 1987.
בשנות ה-80, המצעד בוסס גם הוא על מכירת סינגלים על קסטות.
בינואר 1990, BPI סיים את החוזה עם BBC ו- Music Week, וטען שאי אפשר להרשות עלות של כ-600,000 לירות שטרלינג בשנה, ולכן, מה- 1 בינואר 1990, איסוף נתוני המצעד, נוהל על ידי UBM, המפרסם של Music Week, בשיתוף עם ה־BBC, ועם BARD.
בנובמבר 1990, חדל המגזין Music Week מלפרסם את החלק "25 הבאים" (Next 25) של מצעד הסינגלים הבריטי, כלומר את מקומות 76–100. לאחר מכן, חברת וירג'ין התקינה תוכנות JDA, והחלה לראשונה לספק נתוני מכירות לגאלופ. באפריל 1991 נפסקה הוצאתו לאור של השבועון Record Mirror.
במאי 1991, החל להתפרסם בעיתון החדש Charts+Plus המצעד, שכלל את מצעד הסינגלים עד מקום 200. בספטמבר 1992, עיתון שני בשם Hit Music החל להתפרסם וכלל את מצעד הסינגלים עד מקום 75, ואת "25 הבאים".
בפברואר 1993, חוזה המחקר של המצעד, הוצע למכרז לארבע שנים. במאי 1993, פורסם כי מילוורד בראון קיבל את תפקיד איסוף נתוני המצעד, בחוזה של מיליון לירות שטרלינג בשנה.
ב-1 בפברואר 1994, החל מילוורד בראון באיסוף הנתונים למצעד, והגדיל את כמות החנויות מהם אוספים מידע.
בסוף פברואר, לכל חנות היה ברקוד, שסרק את נתוני המכירות, שלח אותן למחשב ראשי, שקיבל נתונים מ-2500 חנויות.
גאלופ, ניסה לבטל את הצלחת הזכיין החדש, ושלח תלונה למשרד לסחר הוגן, בטענה שהחנויות מספקות מידע רק ל־CIN, אך התלונה נדחתה, וביוני 1995 BARD אפשרה לחנויות להעביר מידע גם למקורות אחרים.
בנובמבר 1994, חדל העיתון Charts+Plus מלהתפרסם, ובתוך כך, Hit Music הרחיב את המצעד שלו ל-200 הסינגלים הגדולים ול-150 האלבומים הגדולים. בנובמבר 1996, מצעד האלבומים הורחב ל-200 הגדולים.
בפברואר 1997, CIN ו-BARD חתמו על חוזה נוסף ל-18 חודשים.
ב-1 ביולי 1998, BARD ו-BPI העבירו את תפקיד ניהול המצעד לחברה חדשה, Music Industry Chart Services (‏Misc), אבל באוגוסט הם החליטו לפרסם את המצעד בשם "CIN".
בנובמבר 2001 CIN שינו את שם המצעד לחברת המצעדים הרשמית (The Official UK Charts Company), ולאחר מכן, במאי, Hit Music הפסיק להתפרסם, והחל להתפרסם השבועון UKCHartsPlus, אשר כלל את 200 השירים הגדולים.
היסטוריה > עידן האינטרנט

בינואר 2004, My Coke Music, השיק את "חנות ההורדה הקמעונאית המשמעותית הראשונה".
בתקופה זו, הורדת מוזיקה דיגיטלית לא הייתה פופולרית, שכן My Coke מכרה כמאה אלף עותקים בשלושה חודשים. ביוני, נפתחה חנות iTunes ויותר מ-450,000 עותקים נמכרו בשבוע הראשון.
בתחילת ספטמבר, התפרסם לראשונה מצעד ההורדות הרשמי של בריטניה, ו-Flying Without Wings של ווסטלייף הגיע למקום הראשון.
בהתחלה, האיגוד הבריטי למכירות תקליטים, חשש מהעובדה שהורדות דיגיטליות יפחיתו את המכירות בחנויות פיזיות.[דרוש מקור]
בנוסף, הם טענו שהכללת שירים שאינם נמצאים בחנויות הפיזיות יפגע גם הוא במכירות, אך למרות זאת, הם הסכימו, אך בהתאם לתנאים החדשים שלפיהם מכירות דיגיטליות ייחשבו במצעדים רק אם ישנם תקליטים פיזיים שנמכרים באותו הזמן בחנויות.
בחודשים שלאחר מכן, המכירות הפיזיות המשיכו לקטון, ולעומתן המכירות הדיגיטליות המשיכו לגדול, וכך זמרים רבים נכנסו ל-40 הגדולים מוקדם יותר, ואף מספר שירים נכנסו היישר אל המקום הראשון במצעד, בשבוע הראשון ליציאתם.
ב-1 בינואר 2007, כל ההורדות הדיגיטליות, כולל שירים שאינם נמצאים בחנויות נכללו במצעד, ובכך, הפך "מצעד הסינגלים הבריטי" ל"מצעד השירים הבריטי", שכן הוא כלל גם שירים שאינם סינגלים. לאחר זמן מה, הגיע למקום הראשון השיר Run בביצוע ליאונה לואיס, אשר לא יצא כסינגל, ונמכר רק בהורדות דיגיטליות.
לאחר זמן מה, הסינגל Killing in the Name של רייג' אגיינסט דה מאשין הגיע למקום הראשון בעקבות קבוצה בפייסבוק אשר קראה להוריד את השיר על מנת להביא אותו אל המקום הראשון. זו הייתה הפעם הראשונה ששיר הגיע למקום הראשון לא בזמן קצר לאחר שחרורו (אלא לאחר 17 שנים).
סטטיסטיקות ושיאים

לפי חברת המצעדים הרשמית, המצעד הבריטי הרשמי הוא מצעד הסינגלים הבריטי משנת 1969 והלאה. לפי סטטיסטיקות חברת מצעדים הרשמית עד התאריך 20 במרץ 2011, הגיעו למקום הראשון במצעד 1159 סינגלים.
סטטיסטיקות ושיאים > הזמרים עם הכי הרבה שירים בפסגה

אלביס פרסלי - 21
הביטלס - 17
קליף ריצ'רד - 14
וסטלייף - 14
מדונה - 13
טייק ד'את - 11
סטטיסטיקות ושיאים > שיאים נוספים

הזמן הארוך ביותר בין יציאת שיר להגעתו למקום הראשון: 37 שנים, קייט בוש - Running Up That Hill
הזמן הארוך ביותר בין שני שירים שהגיעו למקום הראשון מאותו יוצר: 44 שנים, קייט בוש - Running Up That Hill
היוצרת המבוגרת ביותר שהגיעה למקום הראשון: קייט בוש, בגיל 63
ראו גם

חברת המצעדים הרשמית
הערות שוליים

↑  האיש שהביא את מצעד עשרת הגדולים לבריטניה, עיתון הגארדיאן
↑  אלן סמית', מצעדי שנות החמישים והשישים - האמת!, האתר של Dave McAleer
1 2  נקודות ציון בהיסטוריית חברת המצעדים הרשמית, אתר חברת המצעדים הרשמית
↑  רקע, UKChartsPlus
↑  עלינו - מי אנחנו, אתר חברת המצעדים הרשמית (דרוש פלאש)
↑  מוזיקה דיגיטלית ותעשיית המוזיקה של בריטניה, BPI, מאי 2006
↑  
Eleonora Pilastro (30 ביוני 2022). "Kate Bush's "Running Up That Hill" breaks records after Stranger Things success". גינס שיאי עולם (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
| מצעדי שירים |
| --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד העברי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד הבין-לאומי השנתי: 1963–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  המצעד העברי השנתי: ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט • ה'תש"ל–ה'תשל"ט • ה'תש"ם–ה'תשמ"ט • ה'תש"ן–ה'תשנ"ט • ה'תש"ס–ה'תשס"ט • ה'תש"ע–ה'תשע"ט • ה'תש"ף ואילך   המצעד היהודי • מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול פליי |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | לפני אוגוסט 1958: 1940–1949 • 1950–1958  אחרי אוגוסט 1958: 1958–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי: 1952–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  מצעד הדאנס הבריטי: 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| מצעדים נוספים | המצעד הרשמי של גלגלצ • העשירייה • היטליסט |  |
שמעון סירוקה

שמעון סירוקה (1919 - כ"ג באייר תשמ"ו, 1 ביוני 1986) היה ראש העירייה החמישי של בני ברק, מטעם תנועת אגודת ישראל.
ביוגרפיה

נולד בלוקוב שבפולין, למד בישיבות בוורשה ובטלז. היה פעיל בפולין בתנועות הנוער של אגודת ישראל, ובזמן מלחמת העולם השנייה פעל במסגרת צעירי אגודת ישראל להעלאת חברי התנועה לארץ ישראל. הוא עצמו עלה לארץ ישראל במהלך המלחמה, והגיע לבני ברק ב-1942. היה פעיל בתפקידי אבטחת יישובים באזור גוש דן במסגרת ההגנה.
בהמלצת החזון איש הוצב כמועמד בבחירות לעיריית בני ברק, וב-1950 נבחר לראשונה כחבר העירייה. בחירתו לוותה בסאגה משפטית ממושכת בעקבות ערעור של תנועת החרות על תוצאות הבחירות, רק ב-1951 נדחה הערעור סופית. ב-1959 התמנה כסגן ראש העירייה, והיה ממונה על קשרי החוץ של בני ברק, עם עיריות בחו"ל. במקביל לפעילותו העירונית שימש כחבר במוסדות העליונים של תנועת אגודת ישראל העולמית.
ב-1968 בעקבות פסק דין רבני, קיבל סירוקה רוטציה על משרת ראש העירייה והחליף בתפקיד את קודמו, שמואל וינברג. ואולם וינברג לא הסכים לוותר על הניהול הכלכלי של העיר ועל המנגנון העירוני, והמשיך לנהל אותם גם לאחר שעבר לשמש כסגנו של סירוקה. ב-1970 הוחלף סירוקה בתפקיד על ידי ישראל גוטליב, אך המשיך לכהן כחבר העירייה.
לאחר בחירות 1984 התמנה כממלא מקום ראש העירייה משה אירנשטיין, ולפי ההסכם המוקדם ביניהם היה אמור להחליפו בתפקיד ראש העירייה ב-1986, אך סירוקה נפטר בכ"ג באייר תשמ"ו, 1 ביוני 1986, בטרם הגיע זמן הרוטציה.
על שמו נקראו שכונת "נחלת סירוקה" המסופחת לקריית הרצוג, ושדרות שמעון סירוקה בבני ברק.
משפחתו

נישא לשרה מלכה ובר (1927–2025) ולהם שני בנים ושתי בנות. בנו הרב אברהם סירוקה, שימש ר"מ בישיבת נדבורנה. אחד מחתניו הוא הרב צבי כץ, ראש ישיבות חזון נחום וטל תורה; וחתן נוסף הוא הרב דב רוזין, המשמש רב בשכונת 'דרך חיים' באלעד.
נכדם פנחס דוד (פיני) סירוקה, הוא פוליטיקאי מוניציפלי מטעם "דגל התורה" ומשמש סגן ראש העיר כרמיאל.
הערות שוליים

↑  נדחה ערעור "7" המעטפות בבני־ברק, הצופה, 16 במאי 1951.
1 2 3  משה ויסברג, אלמנת ראש העיר: מרת שרה מלכה סירוקה ע"ה נפטרה בגיל 98, באתר כל רגע, ‏11 בינואר 2025.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| דגל ישראל ראשי מועצת ועיריית בני ברק |
| --- | --- | --- |
| ראשי ועד המושבה | יצחק גרשטנקורן 1924–1934 • רב העיר הרב נחמן שמואל יעקב מיודסר 1937–1934 |  |
| ראשי מועצה מקומית | יעקב פרבשטין 1939–1937 • יצחק גרשטנקורן 1949–1954 |  |
| ראשי עירייה | יצחק גרשטנקורן 1949–1954 • משה בגנו 1954 • ראובן אהרונוביץ' 1957–1954 • משה בגנו 1957–1959 • ראובן אהרונוביץ' 1959–1966 • שמואל וינברג 1966–1968 • שמעון סירוקה 1968–1969 • ישראל גוטליב 1969–1974 • יצחק מאיר 1974–1976 • ישראל גוטליב 1976–1978 • שמואל וינברג 1978–1983 • משה אירנשטיין 1983–1991 • ירחמיאל בויאר 1991–1993 • משה אירנשטיין 1993–1995 • עמוס מר-חיים (יו"ר ועדה קרואה) 1995–1998 • מרדכי קרליץ 1998–2003 • ישכר פרנקנטהל 2003–2008 • יעקב אשר 2008–2013 • אברהם רובינשטיין (מ"מ) 2013 • חנוך זייברט 2013–2018 • אברהם רובינשטיין 2018–2024 • חנוך זייברט 2024–מכהן |  |
מדינה

ערך זה עוסק בישות במדע המדינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מְדִינָה היא ארגון פוליטי ליישום אינטרסים אזרחיים בשטח גאוגרפי ספציפי. במדע המדינה בכלל ובמחשבה המדינית בפרט, היא מתוארת לרוב כחברה של בני אדם, המתגוררים בטריטוריה ספציפית על פי סמכות משותפת חוקתית, חוקית ופוליטית. מדינה, מהווה לרוב ענייני המדינה מנוהלים על ידי אדם שעומד בראש המדינה, ובאמצעות קבוצת אנשים המהווים את הממשל או הממשלה, דהיינו הרשות המבצעת של המדינה. במהלך ההיסטוריה, התקיימו סוגים שונים של מדינות, כגון: ערי המדינה של יוון העתיקה, מדינות לאום, פדרציות ועוד.
הגדרה

המאפיינים העיקריים הנדרשים על מנת שישות טריטוריאלית תוגדר כמדינה על פי המשפט הבין־לאומי הפומבי:
טריטוריה – שטח מוגדר על ידי גבולות קבועים. הטריטוריה אינה חייבת להיות רציפה, והיא יכולה לכלול שטחי ים בתוכה (כמו איי יוון וארצות הברית שבינה לבין לאלסקה חוצצת קנדה)
אוכלוסייה – רוב תושבי הקבע בטריטוריה של המדינה הם בעלי אזרחות.
שלטון וריבונות – גוף יחיד השולט על האוכלוסייה בתוך הטריטוריה באמצעות חוקים ומוסדות ובכלל זה היכולת לשלוט על שטח המדינה, ולאכוף את חוקיה.
עצמאות – מדינה ריבונית היא מדינה המסוגלת לנהל את ענייני הפנים והחוץ שלה ללא תלות במדינה אחרת או בגוף אחר כלשהו.
עם זאת, שלושת המאפיינים הראשונים אינם חייבים להתקיים בדיוק כך – גבולותיה של ישראל נתונים במחלוקת, למרבית התושבים (שלא היו לבנים) בדרום אפריקה בשנות ה־70 לא הייתה אזרחות ובמדינות רבות בעולם השלטון מחולק בין כמה רשויות.
בנוסף קיימת מחלוקת בין אנשי מדע המדינה, האם התנאי ה־5 הכרחי לקיומה של מדינה:
הכרה על ידי הקהילה הבין-לאומית – נדרשת הכרה של מדינה עיקרית ורלוונטית (לפי התאוריה הקונסטיטובית).
ישנן שתי תאוריות לעניין דרישת ההכרה במשפט הבין־לאומי תאוריית המדינות הדקלרטיבית לפי די בהכרזה של מדינה על ידי ישות על מנת שתהיה מדינה (כלומר תנאים 1–4 הם הכרחיים ומספקים), ותאוריית המדינות הקונסטיטוטיבית לפי די בהכרה על ידי הקהילה הבין-לאומית (כלומר תנאי 5 הוא הכרחי ויכול לספק בתנאים מסוימים).
התאוריה הדקלרטיבית מתבססת על אמנת מונטבידאו משנת 1933 בה נקבע בסעיף 3 כי אין דרישה להכרה בין־לאומית בקיומה של מדינה (מאידך, אמנה זו מציין כדרישה להכרת מדינה היכולת של אותה ישות טריטוריאלית להתקשר באמנות בין-לאומיות עם ישויות אחרות, היינו נדרשת הכרה דה פקטו מכוח סעיף 1 (ד) של האמנה, אף אם אין הכרה דקלרטיבית). כיום הנוהג הבין־לאומי מתבסס על התאוריה הקונסטיטוטיבית, ומדינות מוכרות אף אם איבדו את כל ארבעת הקריטריונים הראשונים. דוגמה לכך היא ההכרה בכווית כמדינה גם בעת כיבושה על ידי עיראק במלחמת המפרץ, והכרת בעלות הברית בצרפת החופשית כמדינה, אף בהיעדר טריטוריה ושליטה בפועל בטריטוריה.
ההבחנה המקובלת כיום היא של מדינה דה יורה – מדינה המקיימות את כל התנאים, כגון קנדה (למעט מקרים חריגים כמו במלחמת העולם השנייה), ומדינה דה פקטו – מדינה המקיימת את כל התנאים אך אין בה הכרה בין־לאומית, כגון סומלילנד.
במצב בו לא קיים שלטון, מתקיים מצב של אנרכיה – ביטול כל צורה של שלטון, כפייה והיררכיה חברתית.
לדוגמה מדינת צרפת בזמן מלחמת העולם השנייה לאחר שנכבשה על ידי הגרמנים, חולקה לשניים:
חלק שנשלט על ידי שלטון צבאי גרמני ישיר.
חלק שנשלט על ידי צרפת של וישי.
צרפת של וישי הייתה אומנם טריטוריה שנקבעה על ידי הגרמנים, אוכלוסייה צרפתית שהועברה מצפון צרפת לדרום ואוכלוסייה מקומית באזור וכן שלטון קבוע לצרפת. אך אומנם עם כל סממנים אלו, לא הייתה לממשלה עצמאות ריבונית – היא לא יכלה לנהל את ענייניה, כך שהיא אומנם היא הוגדרה כמדינה אך למעשה פעלה כממשלת בובות שהנאצים הכתיבו לה מדיניות שעל פיה חויבה לפעול.