stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שפה
הגדרות והבחנות > שפות מלאכותיות

קיימות גם שפות מלאכותיות, שהומצאו על ידי האדם באופן יזום למטרות שונות ועבור צרכים שונים. דוגמאות לשפות מסוג זה הן: שפות פורמליות במתמטיקה ובלוגיקה, שפות מחשב, וכן שפות שהומצאו לצרכים קולנועיים וספרותיים (כמו הלשון השחורה והקלינגונית). שפה מתוכננת מוכרת יותר היא האספרנטו, שהומצאה על ידי אליעזר לודוויג זמנהוף, אשר ייעד אותה להפוך לשפתו השנייה של כל אדם בעולם, לצד שפת האם שלו.
מאפיינים ומבנה > מאפיינים

כל השפות האנושיות חולקות במשותף ארבעה מאפיינים בסיסיים:
סמליות – המילים בשפה הן סימנים של מושגים, אובייקטים או רעיונות; מילה למעשה היא רצף צלילים בסדר מסוים שהוא סמל למשהו חיצוני. לדוגמה, המילה "כלב" בעברית היא סמל למשהו ממשי – בעל החיים כלב, או בדומה לכך, המילה "מנהיגות" שהיא סמל למושג מופשט שמסומן על ידי אותה מילה.
מוסכמות – הקשרים בין המילים בשפה לבין המושגים אותם הן מייצגות הם שרירותיים, אלו מוסכמות בקרב דוברי אותה השפה. אין סיבה ממשית לחיבור שבין החפץ בקבוק לבין המילה "בקבוק" אותו היא מייצגת – דרושה הסכמה או הבנה משותפת בין הדוברים שאותה מילה היא הסמל של אותו מושג.
מורכבות – השפה האנושית מורכבת מחיבורים: צלילים אשר מתחברים למילים, אשר מתחברות למשפטים, וכך הלאה כדי להעביר משמעויות מורכבות יותר ויותר.
קוליות – לרוב, השימוש בשפה הוא על ידי דיבור שמתקיים על ידי הפקה של צלילים קוליים.
מאפיינים ומבנה > מרכיבי השפה

רובן המוחלט של השפות האנושיות מצריכות מהדוברים בהן ידע שפתי ספציפי בתחומים שונים, כך שלמשל רכישת שפה אצל ילדים היא תהליך התפתחותי בו הם לומדים, לא באופן מודע בהכרח, את הידע השפתי הנדרש לשפתם. נהוג לציין חמישה מרכיבים הנמצאים בבסיס כל שפה:
פונולוגיה – היסודות הצליליים של השפה.
מורפולוגיה – הצירופים הצליליים בעלי המשמעות בשפה.
תחביר – אופן הצטרפות המילים בשפה אחת אל השנייה.
סמנטיקה – משמעות המילים והביטויים בשפה.
פרגמטיקה – השימוש בשפה בין דובריה בהקשר למקום, לזמן או לתרבות.
תפקידים

שפה עשירה במילים וביטויים היא תופעה ייחודית לאדם הנבון, והשימוש בה חשוב בכל תחומי החיים. למשל, היא יכולה לשמש לחשיבה, הבנה, תקשורת ולמידה.
תפקידים > חשיבה ודמיון

השפה היא כלי לחשיבה ויצירה. היא מסייעת לפעולת החשיבה בכך שהיא מאפשרת שימוש בשיום של מושגים ורעיונות לצורך תהליכים קוגניטיביים כמו דיבור פנימי. השפה יכולה לאפשר לאדם להפליג לעולם הדמיון, כמו במשחק סמלי בילדות או בקריאת רומן בבגרות.
תפקידים > תקשורת

השפה משמשת גם לצורכי תקשורת על ידי העברת מסרים מילוליים ממוען לנמען. כל אדם שמכיר את הקולות, הסמלים והחוקים הדקדוקים של שפה מסוימת יכול ליצור משפטים, שדרכם ניתן להעביר מידע לאנשים אחרים בעלי ידע דומה באותה השפה. על ידי כך היא יכולה לשמש גם ככלי חברתי ליצירה וחיזוק של קשרים בין-אישיים. מחסום השפה נוצר כאשר אנשים או קבוצות מתקשים ליצור קשרים כאלה מפני שהם דוברים שפות שונות.
הפקה שפתית מתייחסת להבעה של מסרים והיא יכולה להעשות בדיבור, סימון או בכתיבה. בהתאם לכך, הקליטה של השפה מתייחסת להבנה של מסרים ויכולה להיעשות בשמיעה או קריאה. עם זאת, הייצוג השפתי אינו יכול לתת ביטוי לכלל הידע האנושי, משום שהוא בעל מבנה מורכב ומסועף.
בהתאם לכך השפה אינה מערכת הסמלים היחידה המשמשת לתקשורת אנושית. היא מתקיימת לצד תקשורת בלתי-מילולית, כמו: מערכות הבעות פנים, ריחות, תנועות, ונגיעות. עם זאת, להתפתחות התקשורת השפתית ישנה משמעות עמוקה וקובעת להתפתחות החברה והתודעה האנושית.
בעוד שהשפה היא תנאי הכרחי לקיומו של הדיבור, הדיבור אינו תנאי הכרחי לקיומה של השפה, שכן היא יכולה להתקיים גם בלעדיו. השפה היא התפיסה הקוגניטיבית והרגשית המאפשרת את קיומו של הדיבור, אשר מסתמך על היכולת המוטורית. לכן, היעדרו של הדיבור אינו משקף בהכרח היעדר של התפתחות שפה.
תפקידים > למידה

היכולת להשתמש בשפה ככלי תקשורתי לקליטה של מסרים וככלי מחשבתי להבנתם וארגונם הופכת אותה ליכולת משמעותית בתהליכי למידה. הידע האנושי מיוצג על ידי השפה הדבורה והכתובה. בעקבות זאת השפה מאפשרת לאנושות לצבור תגליות על ידי העברת הידע שנרכש מדור אחד לזה שאחריו. פעולה זו מתבצעת כחלק מתהליך החינוך. האדם המקשיב והקורא מתוודע לידע המוצג באופן שפתי ברצף ליניארי מהמילה הראשונה ועד למילה האחרונה. בעקבות המאפיינים הליניאריים של ייצוג ידע שפתי, תוכניות הלימודים מציגות את חומרי הלימוד באופן היררכי וליניארי בעל מטרות המוגדרות מראש.
האדם והשימוש בשפה > היבטים פיזיולוגיים ונוירולוגיים

יכולת הפקת השפה טמונה במבנה של המוח האנושי. ההמיספרה השמאלית של המוח הגדול היא הדומיננטית עבור תפקודי השפה בקרב כ־90% מהאוכלוסייה. "אזור ברוקה" הוא האזור במוח האנושי האחראי על עיבוד השפה ובעיקר יכולת הדיבור ותקשורת בשפת הסימנים. הוא ממוקם באונה המצחית של ההמיספרה הדומיננטית (שמאלית אצל 90% מהאנשים הימניים וכן 70% מהשמאליים); "אזור ורניקה" בהמיספרה הדומיננטית (בדרך כלל שמאל) קשור ליכולת להבין ולסדר מילים מדוברות. בהמיספרה השנייה הוא קשור ליכולת להבין ולבטא את הפרוזודיה של השפה. אומנם המנגנונים העיקריים המעורבים בהבנה והפקה של שפה דבורה ממוקמים בהמיספרה אחת, אך גם ההמיספרה השנייה לוקחת חלק בפעילות זו. למשל, ההמיספרה הימנית לוקחת חלק בשליטה על הפרוזודיה ובהבעה וזיהוי של רגשות בטון הדיבור.
בנוסף, כדי שהאדם יוכל להבין את המילים שהוא שומע ולספר על התפיסות והזיכרונות שלו יש צורך במעורבותם של מנגנונים נוספים מעבר לאלו המעורבים באופן ישיר בדיבור.
למשל, נזק להמיספרה הימנית המעורבת בתפיסה של יחסים חזותיים יכול להקשות לא רק על קריאת מפה וזיהוי של דפוסים גאומטריים מורכבים, אלא גם לפגוע ביכולת של האדם לדבר עליהם או להבין אנשים אחרים שמדברים על נושאים אלו.
גרעיני הבסיס אחראיים ללמידה ויישום של תמורות מורכבות בתגובות לגירויים, מהסוג הדרוש לשימוש בכללי הדקדוק של שפה, במוחם של אנשים רב-לשוניים, לגרעיני הבסיס יש תפקיד נוסף המתייחס לקבלת ההחלטות בנוגע לשפה בה יש להשתמש עבור סיטואציה מסוימת.
האדם והשימוש בשפה > התפתחות שפה > רכישת שפה

כדי להשתמש באופן יעיל בשפה יש לפתח שליטה בידע מורכב מתחומים שונים של הלשון ובדרכים שבהן יש להשתמש בה. היכולת הדרושה לפעילות הדיבור היא פעולת בנייה מוחית של כל ההברות והמילים שבמשפט לתנועות והעיצורים שמרכיבים אותם ותרגום מוטורי שלהם לגירוי פיזיקלי של תנועה בחלל הפה עם יצירת גלי הקול על ידי נשיפת האוויר אל מחוץ לגוף. קליטת הגירוי הפיזיקלי מהאוויר והמרתו חזרה למשמעות הראשונית היא היכולת הדרושה לפעילות ההקשבה. היכולת הדרושה לפעילות הכתיבה היא פעולת בנייה מוחית של כל תנועה ועיצור או של ההברות, המילים והמשפטים לצורת סמלים או סימנים גרפיים ותרגום מוטורי שלהם לגירוי עצבי של תנועה על פי הצורה. קליטת הסימנים או הסמלים הגרפיים והמרתם חזרה למשמעותם הראשונית היא היכולת הדרושה לפעילות הקריאה.
הפרגמטיקה מתייחסת לפן התקשורתי והחברתי של השפה ועל אופן שבו היא מושפעת מההקשר והנסיבות. כדי לקחת חלק פעיל ותורם בדיאלוג יש לדעת כיצד ליזום נושאים חדשים, כיצד להבין רמזים, כיצד להבחין בין הנאמר לבין המשתמע, כיצד להתנסח באופן ההולם את היחסים בין המשתתפים וכיצד לבחור במשלב הולם לנסיבות. מודעות לשונית היא היכולת של האדם לחשוב על הידע השפתי ועל תהליכי השפה של עצמו. המודעות הלשונית כוללת מודעות פונולוגית ומודעות מורפולוגית.
האדם והשימוש בשפה > התפתחות שפה > רכישת שפת אם

תהליך הרכישה של שפת אם מתחיל בינקות והשליטה בשפה מחייבת תקופות למידה ותרגול ממושכות.
אופן רכישת השפה של ילדים זהה עבור כל השפות האנושיות. ההתפתחות הפרגמטית היא תהליך מורכב, המתרחש במשך כל שנות הלימודים בגן ובבית הספר. היכולת הפרגמטית מאפשרת לילדים עצמאות תקשורתית על ידי שחרור מהתלות בבני שיח מבוגרים, אשר מצמצמים בהדרגה את הסיוע השיחתי ומעבירים לילדים את האחריות לשיחה. באופן זה הילדים לומדים ליזום שיחה, לנסח כוונות, להבין כוונות של הזולת ולהגיב אליהן באופן מותאם. בהתאם לכך, להתנסויות של ילדים בתקשורת עם סביבתם יש תפקיד מרכזי בהפנמה של עקרונות פרגמטיים ובפיתוח כישורי שיח.
האדם והשימוש בשפה > לקויות שפה

אנשים עם פגמים ברכישת שפה או בשימוש בה מסיבות שונות נחשבים לבעלי לקות. אחד הגורמים למצבים אלו הוא לקות שפה, אשר נוצרת בעקבות ליקויים במנגנונים השפתיים ויוצרת הנמכה משמעותית ביכולת השפתית של האדם. לקויות שפה עשויות להיות לקויות בהפקת דיבור (למשל גמגום) בהבנת שפה מדוברת ובדיבור כאחד (למשל אפזיה), לקויות בכתיבה (למשל פגם בקואורדינצית ידיים) או בקריאה (דיסלקסיה). לקויות שפה יכולות להיות חלק מלקות כוללת רחבה יותר כמו שיתוקים נרחבים שלא מאפשרים דיבור, כתיבה ושימוש בשפת סימנים לצד בעיות תנועה אחרות, או כמו אוטיזם שבו עשויים להיות פגמים בהגייה, בתפיסה שמיעתית, בתפיסת הדקדוק, בשמירה על אוצר מילים רחב בזיכרון לטווח ארוך ובתקשורת לא שפתית (מחוות, הבעות פנים, אצבוע, הבנת מצבים חברתיים).
מאז המאה התשע עשרה מתפתחות שיטות לצמצום נזקן של לקויות שפה ולהקניית שפה לאנשים עם לקויות שפה קשות. קלינאי תקשורת יכולים לאמן אדם עם לקות ולהדריכו בשיפור הדיבור שלו (למשל הוראת דיבור וקריאת שפתיים לחירשים כמו גם לאפשר לו שימוש בשפה באופנים לא קוליים רבים. אדם עם לקות בשפה קולית יכול להשתמש בשפת הסימנים (שנוצרת באופן ספונטני במקום בו יש אנשים רבים עם לקות בשפה קולית אך לא במקום בו יש אנשים בודדים כאלה) יכול להשתמש במכשור תקשורת חלופית ותומכת כדי להפיק דיבור. אדם עם לקות בכתיבה יכול להיעזר במחשב נגיש לשם כתיבה וכיוצא בזה.
האדם והשימוש בשפה > לקויות שפה > אנשים חסרי שפה

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
אנשים שאינם משתמשים בכל שפה שהיא, פגומה ככל שתהיה, הם נדירים ביותר בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת. אנשים כאלה לרוב סובלים משילוב של מספר לקויות קשות מאוד או מלקות קשה והזנחה. לדוגמה, אדם חירש מלידה שחי כל חייו בכפר נידח של אנאלפביתים, לא פגש מעולם חירשים אחרים ולא נחשף לכלי התקשורת ההמונית המודרניים יהיה חסר שפה. אדם עיוור וחירש מלידה, שמוחזק כל חייו בבית הוריו ונמנע ממנו חינוך מיוחד יהיה אדם חסר שפה.
בתיאוריה ובמחקר

חלק גדול מבעלי החיים משתמש בתקשורת סמלים המאפשרת אף העברת מסרים מורכבים. לחיות שונות יש מערכות סמלים שונות, שחלקן מולדות וחלקן נרכשות בתהליכי למידה. מערכות תקשורת אלה המבוססות על חוש השמיעה באמצעות קולות וצלילים, חוש הראייה באמצעים חזותיים, תנועות, באמצעות מגע (חוש המישוש) וחוש הריח בפעולות כימיות. המסרים שהיצורים החיים מעבירים זה לזה ולסביבתם, נושאים מידע חיוני אודות עצמם, ויש להם תפקיד מרכזי במלחמת הקיום של בעלי החיים וביכולתם לשרוד בטבע.
מספר מיני בעלי החיים בטבע הוא עצום וייתכן שמלבד האדם יש בטבע עוד מינים בעלי מערכות סמלים מורכבות ונלמדות הראויות לכינוי שפה. אולם, ההכללה שעל פיה השפה היא תופעה ייחודית למינים בודדים מהסוג אדם, שהיחיד ביניהם ששרד הוא האדם המודרני (הומו סאפיינס) היא הכללה די מקובלת.
השוואת השפה האנושית לדרכי התקשורת של בעלי החיים תאפשר לחקור את תופעת השפה בנקודת מבט חדשה ולהבין אותה טוב יותר. קיים ויכוח על השאלה, האם ניתן לכנות את מערכות התקשורת של החיות "שפה". לפי צ'ארלס הוקט וסטיבן פינקר, העקרונות שעומדים בבסיס התקשורת החייתית שונים מהותית מאלה שבבסיס השפה. ואילו לפי גישת נועם חומסקי וחוקרים נוספים, קיים קשר אבולוציוני בין תקשורת החיות להתפתחות השפה אצל האדם.
החיפושים אחרי בעלי חיים בעלי שפה נעשים בכמה דרכים. הדרך הראשונה היא עריכת ניסויי שדה ותצפיות על קהילות של בעלי חיים חברתיים שונים – בעיקר כאלה שדומים לאדם, כאלה שיש יסוד סביר להניח שהישרדותם בטבע תלויה בכושר התקשורת שלהם וכאלה שיש להם מוח מפותח אך אינם דומים לאדם.
דרך שנייה לחקר שפה בבעלי חיים היא ניסיונות הקניית שפה במעבדה. היכולת להקנות שפה לבעל חיים במעבדה יכולה ללמד על היכולת השפתית של בעלי החיים ותפיסתם השפתית של חיות המעבדה יכולה להסביר את תופעת השפה מזווית ראייה מעניינת. ניסיונות להקנות שפה לתוכים במעבדות (להבדיל מיכולת חיקוי של משפטים בודדים) הסתיימו בהצלחות חלקיות ביותר ופרטים שלהם הוקנתה שפה כזו לא הצליחו להשתלב בקהילת בני מינם. ניסיון של הוראת השפה ליונקים ימיים בעזרת הפעלת אביזרי מחשב נראה מבטיח יותר, אך עדיין לא ברורה מידת הצלחתו.
בעלי חיים שבבירור יכולים לרכוש שפה במעבדה הם גורילה, בונובו ושימפנזה. ניסיונות הקניית שפת סימנים לבעלי חיים אלה במעבדה נחלו הצלחות רבות וברורות (למשל עם השימפנזה וואשו והגורילה קוקו). זאת בניגוד לניסיונות הקניית שפה קולית, כתובה או שפה בסיוע מכשור. בניגוד לאדם, קבוצות בעלי חיים אלה לא ייצרו שפה באופן ספונטני, אך מי מהם שלמד שפה במעבדה יעדיף קשר חברתי ומיני עם פרטים נוספים שלמדו שפה במעבדה, וגם ידבר אל עצמו בשפת הסימנים כאשר הוא לבד.
דרך שלישית לחקירת שפה בבעלי חיים היא חיפוש עדויות ארכאולוגיות לשימוש בשפה. המדענים משוכנעים שלבד מהאדם המודרני, מינים בודדים נוספים מהסוג אדם שנכחדו היו בעלי שפה גם הם. המדענים משוכנעים שהאדם הניאנדרטלי דיבר בשפה קולית ושההומו ארקטוס היה בעל יכולת תקשורתית וקולית מפותחת באופן משמעותי מזו של השימפנזים, אך פחות מזו של האדם הנבון.
ראו גם

בלשנות
פסיכובלשנות
לקריאה נוספת

גיליון המוקדש לנושא השפה, משקפיים, 24, אוגוסט 1995.
הערות שוליים

↑  אורנה ליברמן הגיב, מונמרטר - קיר האהבה ותעלומת האישה שעל הקיר - בגן הסמוי, באתר צרפת למכורים פרנקופילים אנונימיים מגזין תיירות ותרבות צרפת, ‏2021-03-14
1 2  שרה אבינון (2000). עיין ערך: לשון, הבנה והבעה. תל אביב: מט"ח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית.
1 2 3 4  Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates.
↑  אסור לפספס‏, הצצה נדירה לחגיגות השבטים הפרימיטיביים שביערות פפואה גינאה החדשה, באתר וואלה, 1 באפריל 2019
1 2 3  אניטה רום, מיכל סגל, בתיה צור, 1 מבוא: מהי שפה?, ילד – מה הוא אומר?: על התפתחות שפה אצל ילדים, תל אביב: מכון מופ"ת, 2003
1 2  תמר סוברן (2006). שפה ומשמעות: סיפור הולדתה ופריחתה של תורת המשמעים. הוצאת תמר סוברן.
1 2 3  שרה ליפקין ונועה בדיחי-קלפוס (2005). מילת המפתח: לשון לכיתות ז-ט, ספר לימוד. תל אביב: מט"ח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית.
1 2 3 4 5 6  שושנה בלום-קולקה ומיכל חמו (2010). ילדים מדברים: דפוסי תקשורת בשיח עמיתים. תל אביב: מט"ח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית.
1 2 3 4  דוד חן (1995). החינוך לקראת המאה העשרים ואחת: ספר יובל העשרים של בית-הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. רעננה: רמות.
1 2  אפטר, א., הטב, י., ויצמן, א., וטיאנו, ש. (2010). פסיכיאטריה של הילד והמתבגר. הוצאת דיונון, אוניברסיטת תל אביב.
1 2 3 4 5 6  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
1 2  Stocco, A., Yamasaki, B., Natalenko, R., & Prat, C. S. (2014). Bilingual brain training: A neurobiological framework of how bilingual experience improves executive function. International Journal of Bilingualism, 18(1), 67-92.
↑  משרד החינוך, המזכירות הפדגוגית - האגף לתכנון ולפיתוח תוכניות לימודים, (2007). תשתית לקראת קריאה וכתיבה - תוכנית לימודים לגן הילדים בחינוך הממלכתי והממלכתי-דתי
↑  Hockett, Charles F. (1960). "Logical considerations in the study of animal communication". In Lanyon, W.E.; Tavolga, W.N. (eds.). Animals sounds and animal communication. American Institute of Biological Sciences. pp. 392–430.
↑  Steven Pinker, The language instinct: how the mind creates language, New York: Harperperennial, 2000, ISBN 978-0-06-095833-6
↑  Hauser, Marc D.; Chomsky, Noam; Fitch, W. Tecumseh, The Faculty of Language: What Is It, Who Has It, and How Did It Evolve?, Science, 2002, עמ' 1569-1579 (אורכב 28.12.2013 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555618705171  BnF: cb120423179 (data)  GND: 4056449-6  LCCN: sh85074518  LNB: 000048532  NDL: 00562332  NKC: ph114818 
שימוש בשפה לצורכי למידה
ג'ף פולבר

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1962 (בן 62) 
 מקום מגורים:  גרייט נק 
 השכלה:  אוניברסיטת הופסטרה 
 www.pulver.com
 
ג'ף פולבר (נולד ב-12 בספטבר 1962) הוא יזם, איש עסקים ומשקיע בחברות הזנק יהודי אמריקאי, העוסק בתקשורת, בדגש על טלפוניה דרך תקשורת נתונים (VoIP) ובאינטרנט.
קורות חיים

הוכתר בשנת 2003 על ידי המגזין ביזנסוויק כגורו טכנולוגי ("גורו-טק").
כבר בימי בית הספר התיכון היה פולבר גיק טכנולוגיה טיפוסי וכחובב רדיו בנה טלפון אלחוטי על בסיס טכנולוגיה של גלי רדיו. הוא פעיל בקידום הווידאו באינטרנט, IPTV (טלוויזיה על גבי רשת האינטרנט), "נטוורקינג" (יצירת קשרי עבודה ומינוף קשרים מהעבר) ושימוש ברשתות החברתיות המקוונות (במיוחד פייסבוק וטוויטר).
פולבר טבע את המונח "purple minutes" כדי לתאר תקשורת עם ערך מוסף כגון וידאו או שמע דרך האינטרנט.
פולבר הוא אב לתאומים.
פעילות עסקית

פולבר הוא המייסד ויושב ראש הראשון של חברת pulver.com, שממנה התפטר בשנת 2008. עד כה הקים פולבר קרוב ל-50 חברות סטארט-אפ שהבולטות שבהן הם חברות FWD‏
(Free World Dialup) ו-Vonage (ספקית הטלפוניה האינטרנטית הגדולה ביותר בארצות הברית כיום). כמו כן הקים פולבר את Voice Over Network) VON) - חברה עולמית לכנסים ומידע בתחום ה-VoIP.
פולבר נכנס לתחום ה-(VoIP (Voice over Internet Protocol, פרוטוקול להעברת שיחות טלפון על גבי פרוטוקול האינטרנט) בשנת 1995, כשבמהלך חופשת מחלה מעבודתו כמנהל מערכות מחשוב בוול סטריט, גלש באינטרנט ונתקל ב-IPhone (תוכנה חינמית של חברת ווקלטק הישראלית, שאפשרה לקיים שיחות דרך האינטרנט). הוא הוריד אותה, שוחח עם חברים והחליט להתפטר מעבודתו ולהקדיש את כל זמנו ל-VoIP.
בדצמבר 2003 ובאפריל 2004 הציע פולבר שיחות חינם לארצות שונות (בהן ישראל) דרך המחשב, כדי לקדם את המודעות ל-VoIP בכלל ולשירות Free World Dialup שלו בפרט. באוגוסט 2007 מונה לדירקטור בחברת blogtv של תפוז אנשים.
בשנים האחרונות פועל ג'ף להפצת רעיון הטוויטר והשפעתו הרבה על התרבות התקשורתית הדיגיטלית בעולם באמצעות כנסים בשם Jeff Pulver’s 140 Characters Conference.
פעילות ציבורית

ההון הרב שצבר מאפשר לפולבר לעסוק גם בלסייע ליזמים צעירים. בשנים האחרונות סייע פולבר במאבקם של אנשי התעשייה צעירים בחברות הטלקום הוותיקות, שניסו להגביל את השימוש בתוכנות החינם שהופצו ברשת בתחילת העשור. ותרם רבות בתחום החקיקה המקלה על טכנולוגיות תקשורת צעירות. אחד מהישגיו החשובים זכה לכינוי "The Pulver Order" (תקנת פולבר), בו קבע כי VoIP אינו שירות טלקומוניקציה. התקנה אומצה על ידי ועדת התקשורת הפדרלית של ארצות הברית, ה-FCC, והפכה לחוק הראשון של ה-FCC בנוגע לתקשורות בעזרת פרוטוקול אינטרנט, דבר שאפשר לענף הצעיר לצמוח כשהוא חף ממרבית המגבלות שאליהן כפופות החברות הגדולות בתחום.
הערות שוליים

↑  אלי שיצר, תפוז: ההכנסות עלו ב-31% ל-8 מיליון שקל אולם הכניסה לתחומי פעילות חדשים העבירה את החברה להפסד קטן, באתר TheMarker‏, 14 באוגוסט 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3546 9109  LCCN: n96073004  VIAF: 31264341   WorldCat (עם VIAF): 31264341
אנטישמיות בארצות הברית

אנטישמיות קיימת בארצות הברית מזה מאות שנים. בארצות הברית, רוב המוסדות העוסקים ביחס הקהילה הכללית אל הקהילה היהודית מבחינים בין אנטישמיות, הנמדדות במונחים של עמדות והתנהגויות; לבין הביטחון האישי והמעמד של יהודי ארצות הברית, הנמדדים על ידי אירועים ספציפיים. תקריות אנטישמיות נמצאות במגמה של ירידה כללית במאה האחרונה, עם צמצום כללי של הגזענות שהייתה המקובלת בחברה האמריקאית, במיוחד מאז מלחמת העולם השנייה והתנועה לזכויות האזרח. השינויים התרבותיים משנות ה-60 ואילך למאה ה-21 גרמו לשינוי גדול בעמדות הכלליות, כך שבשנים האחרונות רוב האמריקאים הצהירו על עמדות חיוביות ביחס ליהודים בסקרי דעת קהל. בשנת 2007, חדשות ABC דיווח כי כ-6% מהאמריקנים דיווחו על היותם בעלי דעות קדומות נגד יהודים. על פי סקר של הליגה נגד השמצה משנת 2011, רוב ברור של האמריקאים מתנגדים לאנטישמיות, כאשר 64% אף משבחים את תרומתם התרבותית של היהודים לאומה האמריקאית. עם זאת, עדיין קיים מיעוט המחזיק בדעות שנאה כלפי יהודים, עם כ-19% מהאמריקאים אשר סוברים כי היהודים שולטים בוול סטריט. הכחשת השואה הייתה ועודנה רק תופעה שולית בחברה האמריקאית; נכון לאפריל 2018 – רוב של 96% מהאמריקאים מאמינים שהשואה התרחשה.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > סטריאוטיפים

צורת הביטוי הוותיקה ביותר של אנטישמיות היא סדרה של סטריאוטיפים אודות יהודים, המציגים אותם כבעלי אורח חיים ותפיסות דתיות וכלכליות שאינן תואמות לאורח החיים האמריקאי, ומשום כך הם מהווים חברת שוליים מאיימת.
מרטין מרגר כותב: "קבוצה של סטריאוטיפים שליליים ברורים ועקביים, שחלקם ניתן לייחס עד לימי הביניים באירופה, הוחל על היהודים". דייוויד שנדר כותב: "שלושה אשכולות משמעותיים של תכונות הם חלק מהסטריאוטיפ היהודי (Wuthnow, 1982): ראשית, [האמריקאים] היהודים נתפשים כבעלי עוצמה ומניפולטיביים, שנית, הם מואשמים בחלוקת הנאמנויות שלהם בין ארצות הברית וישראל, קבוצה שלישית של תכונות נוגעת לערכים חומריים, תוקפנות, התנגשות".
חלק מהאשמות השווא האנטישמיות שהובאו על ידי הליגה נגד השמצה במחקריהם על המגמות החברתיות בארצות הברית כוללים את הטענות כי "ליהודים יש יותר מדי כוח בעולם העסקים", "היהודים מוכנים יותר להשתמש בשיטות מפוקפקות כדי להשיג את מה שהם רוצים", ו"יהודים תמיד אוהבים להיות בראש הדברים". סוגיות אחרות הנוגעות לתשומת לב הן הטענה של השפעה יהודית מופרזת בקולנוע האמריקאי, בחדשות ובתקשורת.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > התפתחות האנטישמיות וסממניה בארצות הברית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > התפתחות האנטישמיות וסממניה בארצות הברית > התקופה הקולוניאלית וראשית ארצות הברית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > התפתחות האנטישמיות וסממניה בארצות הברית > בתעשיית הבידור

| --- | --- |
 :  ראו גם – הוליווד, ברודוויי
למרות שיהודי ארצות הברית הורדו מתעשיות הבידור באופן שיטתי, ובפרט מהוליווד הישנה. אלו ידעו להשתמש בכלים העומדים לרשותם, לרבות סיפוריהם האישיים מאירופה וטרם ההגירה לארצות הברית וסיפורי מחנות הקיץ לנוער יהודי בארצות הברית, תוך שימוש וקידום עצמי בהפקות עצמאיות. כך גם החל מארוול קומיקס.
בתקופת ביניים זו עלו לקדמת הבמה ולעין הציבור האמריקאי שחקנים ובמאים כמו סטיבן ספילברג, לארי דייוויד, ברברה סטרייסנד, ג'רי סיינפלד, איימי אירווינג, יוצאי דופן היו דסטין הופמן ואליזבת טיילור, לאור יופיה הרב. שפתחו צוהר לאמנים נוספים מאוחר יותר, כמו: ג'ואן ריברס, גווינת' פלטרו, אליסיה סילברסטון, פינק, מגי ג'ילנהול, ג'ייק ג'ילנהול, מנדי מור, סקרלט ג'והנסון, סת' רוגן, ג'יימס פרנקו, אנדי סמברג, אדם סנדלר, רוב שניידר, אנדי סמברג, איימי ויינהאוס אמנים שלרוב לא חשפו את יהדותם בראשית דרכם.
אנטישמים בארצות הברית, כמו אנשי גאווה לבנה, טוענים כי היהודים הורסים כל חלקה טובה אליה הם מגיעים. בפירוש הגלויות כעזיבת היהודים את ארץ ישראל לאחר השחתה סופית של אדמת הארץ, כך שהפסיקה להניב. כמו משתמשים בתעשיית הבידור ככלי חתרני להשחתת הנוער האמריקאי וכמניפולציה לטובת מדינת ישראל. מתחרים בענף הבידור עושים שימוש באנטישמיות נגד אנשי בידור יהודים ככלי להורדת מתחרים על תפקידים, מועמדויות לפרסים ואף רייטינג, כמו ביטול אופציות זוגיות, גם לאור ההיצע הנמוך. לדוגמה אדם לוין הצהיר כי ינשא ליהודיה בלבד ובסוף נישא לבהאטי פרינסלו, לאונרדו דיקפריו הצהיר כי לעולם לא יצא עם יהודיה ויצא עם בר רפאלי.
כך גם למרות שמלכלתחילא תעשיית הבידור מסווגת כלב תרבות אונס ובחזקת שור המועד להטרדות מיניות ואובדן שפיות לאור תהליכי ליהוק או חתימה על חוזים מול מפיקים מוזיקליים ארוכים עם סיכויי קבלה נמוכים, לאור היצע גדול של שחקנים, דוגמנים ואמנים. עושים אנטישמים תירוצים שלרוב אינם עומדים במבחן שלוש ה-D לאנטישמיות, כמו במקרי: לואי סי. קיי., ג'פרי אפשטיין והארווי ויינסטין.
יהודים מתעשיית הבידור האמריקאית טוענים כי בניגוד לסוגי אפליה אחרים בהם יש הכרה רוחבית באפליה, בהוליווד לא מכירים כלל באפליה כלפי היהודים, זאת מתוך סיווגם כחלק מהאדם הלבן. הם עוד טוענים שבענייני ליהוק, בשונה ממגמת התאמת ליהוק על בסיס אתני לתפקידים אתנים; לתפקידי יהודים, כיום המגמה היא ללהק מתוך ככל המועמדים האפשריים ללא שיוך ליהדות, זאת למרות שליהוקים של רוסים, לטינים, אסייתים, שחורים וכו' עושים רק מתוך הקהילות.
פורצי דרך אחרונים בתעשיית הבידור, עם יהדות מוצהרת מההתחלה, לרוב מסווגים ומתקבלים לתפקידים תפורים, מסווגי קומדיה או פרווה כתוכנית טלוויזיה, כדוגמת: מייק בורשטיין, מילה קוניס, גל גדות, דניאלה פיק, סשה ברון כהן, דן שניידר, אשלי טיסדייל, רינה סופר, פטרישה ארקט, דייוויד שווימר, זואי דשנל, קאט דנינגס, מגי וילר, אדריאן ברודי, זאק בראף, ג'ונה היל, סקאזי, דייוויד גטה, מתיסיהו, איימי שומר, אמנדה ביינס, נטלי פורטמן ופיט דייווידסון.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > התפתחות האנטישמיות וסממניה בארצות הברית > בענף הבנקאות והכספים

בראשית דרכה שלטו בוול סטריט גברים פרוטסטנטים לבנים, וכל היותר הודרו או נאלצו להסתפק בשאריות ענף הכספים, כמו עבודה כפקיד בבנק.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > התפתחות האנטישמיות וסממניה בארצות הברית > בסקטור הציבורי

מתקופת הקולוניזציה האירופית של אמריקה יהודים הודרו מהסקטור הציבורי, בודדים הצליחו להשתחל למשרות זוטרות במשרדי ממשלה, רבים לצבא ארצות הברית. נכון לשנת 2025 טרם היה נשיא יהודי בארצות הברית. הכי גבוהה שיהודים הגיעו בפוליטיקה האמריקאית היו מועמדויות לסגן נשיא ארצות הברית שלא עברו.
עמדות אמריקאים כלפי יהודים ואנטישמיות > התפתחות האנטישמיות וסממניה בארצות הברית > במאה ה-21

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.