stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבחן בוזגלו

מבחן בּוּזַגְלוֹ הוא מונח שהתפשט מתחומי עולם המשפט, והפך למטבע לשון. המונח מבטא השוואה בין החזק לחלש, במשל - בין האשכנזי המבוסס לבוזגלו העולה החדש.
בשנת 1976 הורה היועץ המשפטי לממשלה דאז, אהרן ברק, לפתוח בחקירה פלילית נגד אשר ידלין במה שנודע לימים כפרשת ידלין. ידלין, פעיל מרכזי במפא"י שעמד להתמנות לנגיד בנק ישראל, נחשד בגנבה וקבלת שוחד במסגרת תפקידו הקודם כיו"ר מרכז קופת חולים כללית. כאשר ביקשו מברק לקיים את חקירתו של ידלין במשרדו, הורה לזמן את ידלין לחקירה במתקן משטרתי ואמר כי מעמדו של חשוד, רם ככל שיהיה, צריך להיות שווה למעמדו של אזרח פשוט מן השורה. לבסוף, ידלין הורשע ונידון לחמש שנות מאסר.
החלטתו זו של ברק לקיים את החקירה במתקן משטרתי הייתה צעד נחוש ואמיץ באותם ימים. בהתייחסו להחלטה, אמר ברק: "דין ידלין - כדין בוזגלו". המשמעות הייתה שאין הבדל בפני החוק בין החזק לחלש, ובהתאמה לאותם ימים, בין מי שנתפס כחזק - אשכנזים ותיקים לעומת החלש - בני העליות החדשות ובעיקר המזרחים.
למעשה, מבחן בוזגלו הועתק ממשמעותו המקורית שנגעה לשחיתות שלטונית ושימש אינדיקציה לנושאים הקשורים לשסע הבין-עדתי בישראל. מבחן בוזגלו הפך לכלי מבחן תרבותי בשורה רחבה של נושאים כמו כלכלה, חינוך תקשורת ועוד. המבחן נערך למעשה על ידי השוואת הישגיהן של שתי קבוצות עדתיות אלו, מתוך ראייה שלא אמור להיות ביניהן הבדל.
עם השנים התפתח גם המונח מבחן בוזגלו ההפוך, המתייחס לרדיפה של איש ציבור על סמך חשדות לא מבוססים, שלא היו מצדיקים פתיחת חקירה כנגד אדם מן השורה. מבחן זה גם מתייחס למתן גזר דין מחמיר על עבירה שביצע איש ציבור, בעוד אדם מן השורה יקבל גזר דין קל יותר.
ראו גם

מסעודה משדרות
הערות שוליים

↑   יהודה שפר, מבחן בוזגלו: לתבוע משרה נתניהו להחזיר למדינה 360 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2019
↑  שני מזרחי, מבחן בוזגלו הפוך: "לטפל בדירקטורים שלא עומדים בחובותיהם", באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2011
חומצה קלוולנית

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 (2R,5R,Z)-3-(2-Hydroxyethylidene)-7-oxo-4-oxa-1-aza-bicyclo[3.2.0]heptane-2-carboxylic acid
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C8H9NO5 
 מסה מולרית:  199.162
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  גבוהה
 מטבוליזם:  כבדי
 זמן מחצית חיים:  60 דקות
 הפרשה:  כלייתית (30%–40%)
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B1 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 דרכי מתן:  פומי, תוך-ורידי
 מזהים
 מספר CAS:  58001-44-8
 PubChem:  5280980
 ChemSpider:  4444466
 
חומצה קלוולנית (Clavulanic acid) היא מעכב בטא לקטמאז הניתן כתרופה בשילוב עם אנטיביוטיקה ממשפחת הפניצילין. כשלעצמה, הפעילות האנטיביוטית של החומצה הקלוולנית חלשה, אולם השילוב שלה עם פניצילינים מאפשר התגברות על עמידות לאנטיביוטיקה במנגנון של הפרשת בטא לקטמאז. החומצה הקלוולנית פעילה נגד בטא לקטמאז מסוג A, המופרשת, למשל, מחיידקי Staphylococcus aureus,‏ Haemophilus influenzae ו-Moraxella catarrhalis.
חומצה קלוולנית ניתנת במרבית התכשירים כמלח אשלגן, יחד עם אמוקסיצילין וטיקרצילין.
החומצה הקלוולנית התגלתה בשנת 1974 בחברת ביצ'ם כתוצר של החיידק Streptomyces clavuligerus, ומכאן שמה.
סינתזה

חומצה קלוולנית מיוצרת מחומצת האמינו ארגינין ומהסוכר גליצראלדהיד 3-פוספט, בתהליך של שבו משתתפים בעיקר שלושה אנזימים: CEA, בטא לקטם סינתטאז וקלוומינאט סינתאז. האנזים הראשון מצמד בין ארגינין לגליצראלדהיד 3-פוספט במנגנון שאינו ברור לאשורו, אך מתבצע באמצעות תיאמין דו-זרחתי. בטא לקטם סינתטאז אחראי לייצור הטבעת הבטא לקטמית של החומצה הקלוולנית, ואילו קלוומינאט סינתאז הוא אוקסיגנאז שבאתר הפעיל שלו מתרחשים שלבי ייצור החומצה הקלוולנית.
מנגנון פעולה

החומצה הקלוולנית נקשרת בקשר קוולנטי לשייר הסרין באתר הפעיל של הבטא לקטמאז, קשר אשר גורם לשינוי בתצורתה של החומצה הקלוולנית ומעודד קשרים עם חומצות אמינו נוספות באתר הפעיל, ובכך מוציא מכלל פעילות באופן בלתי הפיך את הבטא לקטמאז. עיכוב הבטא לקטמאז מאפשר לפניצילין לבצע פעולתו על הטרנספפטידאז.
למרות הרחבת טווח הפעילות של הפניצילינים, זני חיידקים פיתחו עמידות גם נגד מעכבי בטא לקטמאז, ובכלל זה החומצה הקלוולנית.
תופעות לוואי

השימוש של חומצה קלוולנית עם פניצילינים נקשר בשכיחות מוגברת של צהבת כולסטטית ודלקת כבד במהלך הטיפול בתרופה או זמן קצר לאחר מכן. הצהבת על פי רוב חולפת מאליה, ורק לעיתים נדירות ביותר קטלנית.
מתועדים מקרים של אלרגיה לחומצה קלוולנית, שאינה תלויה באלרגיה לפניצילין.
ראו גם

אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית
מבחן בירגר

מבחן (או בדיקת) בירגר (באנגלית: Buerger's test) מתבצעת בהערכה של ספיקת דם עורקית. הוא נקרא על שמו של הרופא היהודי-אוסטרי-אמריקאי ליאו בירגר. זווית הימצאות כלי הדם, הנקראת גם הזווית של בירגר, היא הזווית שאליה יש להרים את הרגל לפני שהיא הופכת חיוורת בזמן שכיבה. באיבר עם מחזור דם תקין, האצבעות וכף הרגל נשארות ורודות, גם כשהאיבר מורם ב-90 מעלות. ברגל איסכמית, עלייה ל-15 מעלות או 30 מעלות למשך 30 עד 60 שניות עלולה לגרום לחיוורון. (חלק זה של הבדיקה בודק חיוורון גובה) זווית כלי דם של פחות מ-20 מעלות מעידה על איסכמיה חמורה.
ממצב ישיבה, במחזור דם רגיל, כף הרגל תחזור במהירות לצבע ורוד. כאשר יש מחלת עורקים פריפריאליים, הרגל תחזור לצבע הוורוד לאט יותר מהרגיל וגם תעבור דרך הוורוד הרגיל לצביעה בטווח האדום (רובור - אדמומיות) המכונה לעיתים קרובות כף רגל שקיעה. הסיבה לכך היא התרחבות העורקים בניסיון להיפטר מהפסולת המטבולית שהצטברה בהיפרמיה תגובתית. לבסוף כף הרגל תחזור לצבעה הרגיל. חלק זה של הבדיקה ידוע בתור בדיקת תלות.
הבדיקה עשויה לשמש גם לאבחון של אריתרומללגיה.
ראו גם

בדיקת כלי דם היקפיים (אנ')
קלאודיקציה (אנ')
הערות שוליים

↑  Browse NL, Black J, Burnand KG, Thomas WE (2005). Browse's Introduction to the Symptoms & Signs of Surgical Disease (4th ed.). CRC Press. p. 175. ISBN 978-0-340-81571-7.
↑  Insall RL, Davies RJ, Prout WG (בדצמבר 1989). "Significance of Buerger's test in the assessment of lower limb ischaemia". Journal of the Royal Society of Medicine. 82 (12): 729–731. doi:10.1177/014107688908201209. PMC 1292415. PMID 2693712. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑   Wright WF, Rajachandran M (בפברואר 2017). "Buerger Test for Erythromelalgia Revisited". The Journal of the American Osteopathic Association. 117 (2): 124–126. doi:10.7556/jaoa.2017.023. PMID 28134954. {{cite journal}}:  (עזרה)/
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
טיגן ושרה

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קלגרי 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 סוגה:  אינדי רוק, אינדי פופ 
 חברת תקליטים:  סייר רקורדס, ואפור רקורדס, האחים וורנר רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ונו ללהקת השנה (2014) 
 teganandsara.com
 חברים
 טיגן ריין קווין שרה קירסטן קווין
 
טיגן ושרה (באנגלית: Tegan and Sara) הוא צמד אינדי פופ קנדי, המורכב מהתאומות הזהות טיגן ריין ושרה קירסטן קווין.
הערות שוליים

↑  "About" (באנגלית אמריקאית). Tegan and Sara Foundation. ארכיון מ-2024-04-23. נבדק ב-6 בפברואר 2017. Tegan and Sara have openly identified as queer since the beginning of their career in 1998... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UPI Almanac for Thursday, Sept. 19, 2019". United Press International. 19 בספטמבר 2019. ארכיון מ-20 בספטמבר 2019. נבדק ב-7 ביוני 2020. ...singer Sara Quin in 1980 (age 39); singer Tegan Quin in 1980 (age 39) {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Columbus Arts Briefs". The Lantern. Ohio State University. 16 בנובמבר 2007. אורכב מ-המקור ב-25 במרץ 2008. נבדק ב-26 במרץ 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Quin, Tegan; Quin, Sara (2009). AT. ON, IN, AT. p. 7.
↑  "About". Teganandsara.com. ארכיון מ-2016-05-03. נבדק ב-2024-05-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14261836r (data)  GND: 10329563-X  ISNI: 0000 0001 0641 0287  LCCN: no2002033564  MusicBrainz: d13f0f47-36f9-4661-87fe-2de56f45c649  NKC: xx0114744  SUDOC: 087886979  VIAF: 159682900   WorldCat (עם VIAF): 159682900
טיגון עדין

| --- | --- |
 ביצים מטוגנים בטיגון עדין
 
 מאכלים
 סוג:  טיגון 
 
טיגון עדין או טיגון בטמפרטורה נמוכה (באנגלית: Gentle frying או Low-temperature frying) היא שיטת בישול על בסיס שמן או שומן.
מאפיינים

השיטה משמשת למאכלים "עדינים ושבריריים" או עמילניים באופן יחסי. בעוד טיגון עדין משמש בעיקר לבישול ביצים מטוגנות הוא משמש גם לדגים עדינים, לנתחי בשר רכים, לנקניקיות, וכצעד ראשון בתפוחי אדמה מטוגנים.
יתרונות

טיגון בטמפרטורה נמוכה שימושי אם שומן הטיגון נחרך ברמות חום גבוהות יותר (למשל חמאה או אפילו שמן זית), או אם לשומן הטיגון יש טעם שהטבח רוצה לשמר (למשל שמן זית). שמנים שחוממו יתר על המידה עלולים לייצר תרכובות לא בריאות, אפילו מסרטנות.
במזונות עמילניים, טיגון בטמפרטורה נמוכה נותן לעמילן שבמזון הזדמנות "לנדוד" ולהתקרמל, מה שיוצר תוצאה מתוקה יותר.
במזונות "שבירים" כמו ביצים, טיגון עדין מונע מהמזון להישרף או להתפרק.
חסרונות

בטיגון בשמן עמוק, אם נעשה בצורה לא נכונה, טמפרטורות נמוכות עלולות להגביר באופן משמעותי את ספיגת השמן, ולהשאיר את האוכל שמנוני, רטוב ולא מעורר תיאבון. עם זאת, Cook's Illustrated (מגזין בישול אמריקאי שמתפרסם מדי חודשיים) פיתח מתכון שבו טוגנים נשארים בשמן קר למשך 25 דקות כשהשמן מתחמם באיטיות ל-138 מעלות צלזיוס, ונמצא שהם מכילים 30% פחות שמן מאשר טוגנים שטוגנו באמצעות השיטה המסורתית בשמן בין 163° לבין 177°C.
הערות שוליים

↑  fissler.com (אורכב 20.04.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  oceannavigator.com
↑  "All British Food". אורכב מ-המקור ב-2006-08-18. נבדק ב-2014-02-19.
↑  Nicholas Clee (2007-09-21). "Blanching sausages". נבדק ב-2014-02-19.
↑  "You Want Fries With That? The Science of Crispy Potatoes". Science Buddies. 2014-10-10. נבדק ב-2017-01-25.
↑  udri.udayton.edu (אורכב 12.04.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Oil Absorption" (PDF). Guy Crosby. בספטמבר 2012. נבדק ב-2019-05-26. {{cite web}}:  (עזרה)
כרכ

ערך זה עוסק בעיר בירדן. אם התכוונתם למחוז, ראו .
| --- | --- |
מצודת כרכ
מצודת כרכ
 מדינה:  ירדן ירדן
 מחוז:  מחוז כרכ
 נפה:  כרכ
 ראש העיר:  אבראהים אלכרכי
 תאריך ייסוד:  1140 
 שטח:  3,495 קמ"ר
 גובה:  930 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  21,678 (2003)
  ‑ במטרופולין:  68,810 (2003)
 קואורדינטות:  31°11′04″N 35°42′18″E﻿ / ﻿31.184444444444°N 35.705°E﻿ / 31.184444444444; 35.705 
 אזור זמן:  UTC +2
 https://karak.gov.jo/ar/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלכרכ(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלכרכ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כַּרַכּ (ערבית الكرك) היא עיר בירדן השוכנת מזרחית לים המלח, ומשמשת כבירת נפת כרכ. אוכלוסיית העיר היא כ-20,000 תושבים. מקובל לזהותה עם קיר מואב, בירתה של ממלכת מואב הקדומה, הנקראת בתנ"ך גם קִיר חֲרָשֶׂת וקִיר חֶרֶשׂ. ליד מרכז העיר שוכנת מצודת כרכ הצלבנית.
היסטוריה

לפי המקרא, קיר מואב נוסדה בתקופת התנחלות שבטי מואב במזרח ים המלח, ושימשה כבירת הממלכה המואבית החל מכיבוש צפון מואב על ידי סיחון ועד גלות מואב על ידי אשור, במשך רוב תקופת העצמאות המואבית.
בתנ"ך מוזכרת קיר מואב מספר פעמים: במצור על העיר במהלך מלחמת ישראל ויהודה במואב, שהסתיים בנסיגת הצרים בגלל "קצף" גדול על ישראל; הריגתו של רצין מלך ארם והגליית עירו דמשק לקיר על ידי תגלת פלאסר מלך אשור[דרוש מקור: לכך שקיר וקיר מואב זה אותו מקום]; ומספר נבואות על חורבנה הסופי של קיר מואב.
משא מואב של ישעיהו פותח במילים:
מַשָּׂא מוֹאָב, כִּי בְּלֵיל שֻׁדַּד עָר מוֹאָב נִדְמָה, כִּי בְּלֵיל שֻׁדַּד קִיר מוֹאָב נִדְמָה.
ירמיהו מקונן על חורבן העיר:
עַל כֵּן עַל מוֹאָב אֲיֵלִיל וּלְמוֹאָב כֻּלֹּה אֶזְעָק, אֶל אַנְשֵׁי קִיר חֶרֶשׂ יֶהְגֶּה.
המפורסם בין המלכים שישבו בעיר הוא מישע, שכתב את מצבת מישע, המתארת את ניצחונו על מלך ישראל.
הזיהוי של קיר מואב עם כרכ מסתמך על תרגום יונתן בן עוזיאל שתרגם "כרכא דמואב", וההנחה הרווחת היא שמהשם הארמי התגלגל השם היווני חרכמובה (Χαρακμωβα) והשם ערבי כרכ. יש החולקים על זיהוי זה, לאור שני אזכורים לעיר בנבואות ישעיהו וירמיהו הבאים בסמיכות לאזכור אזורים הקשורים בתעשיית יין, בעוד אין עדויות ארכאולוגיות לתעשייה כזאת באזור כרכ. כמו כן, בישעיהו מוזכרת קיר מואב לצד בסמוך לפסוק המזכיר את חשבון הצפונית.
לאחר הכיבוש האשורי נכבשה העיר על ידי האימפריות בבל, פרס, האימפריה המוקדונית של אלכסנדר הגדול. בתקופה ההלניסטית הייתה העיר ידועה בשם חרקה. היישוב היהודי בעיר פרח במשך כל תקופה זו. האזור התחיל להיות מוקד לנדידת הנבטים מחצי האי ערב, והעיר עברה לשליטתם. הרומאים הגיעו אליה רק בשנת 105. בתקופת האימפריה הביזנטית נבנתה בעיר כנסייה, והיא הפכה לעיר נוצרית ומרכז מחוזי.
בתקופת הצלבנים עלתה חשיבות העיר, והחל בשנת 1142 בנה פולק מלך ירושלים את מצודת כרכ, מבצר ליד העיר. המבצר עבר לידיו של רנו משטיון, בזכות נישואיו ליורשת רוזנות עבר הירדן, אטיינט דה מיי. בשנות השמונים של המאה ה-12 ניסה צלאח א-דין מספר פעמים לכבוש את המבצר, ללא הצלחה. ניסיון אחד היה במהלך נישואיו של בנו החורג של רנו. הסולטאן כיבד את האירוע והמתין לסיום הטקס כדי להמשיך בהרעשת העיר[דרוש מקור]. המבצר נפל לידי המוסלמים לאחר נפילת הצבא הצלבני בקרב קרני חטין. בשנת 1263 האזור נכבש על ידי הממלוכים, וב-1514 עבר לידי העות'מאנים.
בשנת 1812 דיווח יוהאן לודוויג בורקהרדט שבכרכ 550 משפחות, 400 מוסלמיות ו-150 נוצריות. ויליאם פרנסיס לינץ', שביקר בעיר בשנת 1848, דיווח על כ-300 משפחות, רובן נוצריות. בשנת 1880, בעקבות סכסוך בין הנוצרים למוסלמים בכרכ, עברו הנוצרים לחורבות מידבא והקימה שם את מאדבא המודרנית. בתחילת המאה ה-20 ניתנו הערכות שונות, שהגבוהה שבהם הייתה כ-10,000 נפש, לגבי מספר התושבים בעיר. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוערכה אוכלוסיית העיר בכ-4000 נפשות.
ניסיון התיישבות יהודית

בשלהי המאה ה-19 חלה התעוררות לאומית בקרב יהודי בולגריה, תוך חתירה להתיישבות בארץ ישראל. הוקמו אגודות בערים השונים ונוצרו גרעיני התיישבות שהחלו בהתיישבות פזורה בחורן ובהמשך ביבנאל ובהר-טוב. ב-1896 הזמין המושל העות'מאני של אזור כרכ, חילמי פאשה, את שבתאי חזקיה, מראשוני מתיישבי הר-טוב, והציע לו לרכוש אדמה לצורך ייסוד מושבה יהודית בסמיכות לעיר.
השלטונות העות'מאנים נתבקשו להקצות בחינם אדמה ל-600 משפחות יהודיות מבולגריה שעתידות היו להתיישב בגרעין ההתיישבות כארבעה קילומטרים מהעיר. התוכנית אושרה בוועדה המקומית והועברה לאישור מינהלת הווילאייט בדמשק. לאחר קבלת האישור בדמשק הועברה התוכנית לאישור הסולטאן עבדול חמיד השני. נציגי המתיישבים הגיעו לאיסטנבול ונפגשו עם הווזיר הגדול סעיד פאשה כדי לשכנעו בנחיצותה. לבסוף הביע הווזיר את תמיכתו בהקצאת קרקעות ל-100 משפחות בלבד ותמיכה כספית של גרוש וחצי ליום לכל מתיישב למשך שנה.
בסיוע בני קהילת פלובדיב ודוד שלמה ערב מסופיה שולמה מקדמה בסך 500 לירות עות'מאניות לצורך התנעת התהליך. אך בה בעת החלו מהומות באיסטנבול שכללו פגיעה באוכלוסייה הארמנית ולכן הווזיר הגדול הודיע לנציגי המתיישבים על דחייה זמנית של הטיפול בבקשתם. בהמשך הועבר המושל העות'מאני של כרכ לתפקיד מושל סלוניקי והתוכנית ירדה סופית מהפרק. שבתאי חזקיה השתקע בכרכ, פתח בה חנות מכולת, בהמשך היגר לתל אביב ושם הלך לעולמו. בשנת 1900 נמסר בלוח ארץ ישראל של אברהם משה לונץ שבעיר 12 אומנים יהודים השוהים בה ללא משפחותיהם. יצחק בן-צבי סיפר שבשנות ה-20 של המאה ה-20 התגוררה בכרכ משפחה יהודית אחת, אך כבר בשנות ה-30 לא היו בעיר יהודים.
ראו גם

הכתובת מקיר-מואב
מצודת כרכ
הערות שוליים

↑   ציוץ של משרד החוץ ברשת החברתית אקס (טוויטר), 1 במאי 2019
↑  ספר מלכים ב', פרק ג', פסוקים כ"ה–כ"ז
↑  ספר מלכים ב', פרק ט"ז, פסוק ט', ספר עמוס, פרק א', פסוק ה', פרק ט', פסוק ז'
↑  ישעיהו פרס, ארץ ישראל אנציקלופדיה טופוגרפית היסטורית - ד, קִיר מוֹאָב, עמוד 824, ראובן מס, ירושלים תשט"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  Erasmus Gass, "Topographical considerations and redaction criticism in 2 Kings 3", Journal of Biblical Literature 128.1 (2009), pp 65-84 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  Jones, Brian C. "In Search of Kir Hareseth: A Case Study in Site Identification." Journal for the Study of the Old Testament 16.52 (1991): 3-24.
1 2  יצחק בן-צבי, בעבר הירדן, העולם, 2 ביולי 1936
↑  קשלס, חיים, ראשית הפעילות הציונית, עלייה והתיישבות בארץ ישראל, בתוך: אנצקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמ' 99-100.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5150488-1 
הסביבה הטבעית של כרכ
חומצה פלואורוגופרתית

| --- | --- |
מבנה מולקולה של חומצה פלואורוגופרתית
מבנה מולקולה של חומצה פלואורוגופרתית
 
 כתיב כימי:  FHO₃S 
 מסה מולרית:  100.065 גרם/מול
 מראה:  נוזל שקוף חסר צבע
 מספר CAS:  7789-21-1
 צפיפות:  1.84 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  מסיס לגמרי במים (בתהליך אקסותרמי)
 טמפרטורת היתוך:  -87.3 °C   185.85 K
 טמפרטורת רתיחה:  165.5 °C   438.65 K
 NFPA 704:       0 WOX 4 3 
 
חומצה פלואורו-גופרתית (HFSO3) היא חומצה השייכת לקבוצת החומצות החזקות. מבנה דומה מאוד לזה של חומצה גופרתית, אך היא בעלת קבוע דיסוציאציה גדול פי אלף, וזאת מאחר שאטום הפלואור, שהוא אלקטרושלילי מאוד, מושך את ענן האלקטרונים של המולקולה לכיוונו, ומותיר את אטום המימן עם מטען חלקי חיובי גדול יותר מאשר בחומצה גופרתית. לכן אטום המימן נוטה להשתחרר ביתר קלות בעת התמוססות במים למשל.
החומצה הפלואורוגופרתית היא חברה במשפחת הסופרחומצות על היותה חזקה יותר מ-100% חומצה גופרתית.
אופי כימי

החומצה הפלואורוגופרתית מתמוססת היטב בממסים אורגניים ופולריים כגון, ניטרובנזן, דיאתיל אתר, חומצה אצטית ואתיל אצטט.
למרות זאת, החומצה הפלואורוגופרתית מתמוססת באופן מועט בממסים אורגנים לא פולריים (כגון אלקאנים).
בגלל החומציות החזקה מאוד של החומצה, היא ממיסה כמעט את כל החומרים האורגניים המקבלים פרוטון (כבסיס), אפילו מקבלות הפרוטונים החלשות ביותר.
החומצה הפלואורוגופרתית עוברת הידרוליזה איטית לחומצה הידרופלואורית וחומצה גופרתית.
החומצה הטריפלית (או בשמה האחר חומצה טריפלואורומתאנגופריתית) מגיעה גם היא לחומציות החומצה הפלואורוגופרתית אך איננה מתפרקת במים.
הפקה

החומצה הפלואורוגופרתית נוצרת על ידי תגובה של חומצה הידרופלואורית וגופרית תלת חמצנית:
סופרחומצות

החומצה הפלואורוגופרתית היא אחת מחומצות ברונסטד הפשוטות החזקות ביותר.
שילוב של החומצה הפלואורוגופרתית ושל חומצת לאורי - אנטימון פנטאפלואוריד יוצר תערובת הנקראת "חומצת פלא", תערובת זו היא מוסרת פרוטונים הרבה יותר חזקה.
שימושים ופעולות

החומצה הפלואורוגופרתית משמשת בתהליכי איזומריזציה של אלקאנים.
החומצה גם משמשת במעבדות בתהליכי פלואוריזציה.
בטיחות

החומצה הפלואורוגופרתית נחשבת לרעילה ומסוכנת מאוד בגלל חומציותה החזקה מאוד.
הידרוליזה של החומצה משחררת HF שגם הוא מסוכן.
הוספת מים לחומצה הפלואורוגופרתית היא תהליך אלים, כמו הוספת מים לחומצה גופרתית.

תגובת הסתירה של החומצה הפלאורוגופרתית עם בסיס ואף עם בסיס חלש היא אקסותרמית ביותר ופולטת חום רב.
ללכת שבי אחרייך

"ללכת שבי אחרייך" הוא שיר שאת מילותיו כתב אהוד מנור, הלחינה ועיבדה נורית הירש ושרה אילנית. השיר נכלל בתקליט הסולו השני שלה, לאחר פירוק הצמד אילן ואילנית. השיר התפרסם בשנת 1974 והגיע למקום ה-24 במצעד העברי של קול ישראל. אילנית זכתה בתואר זמרת השנה.
השיר הוא שיר אהבה למדינה שמעביר מסר של נחמה בתקופת המשבר לאחר מלחמת יום כיפור. בביצועו המקורי השתתפו חברי שלישיית צבע טרי.
תולדות השיר

ב-1974 התבקשה הירש לכתוב מנגינה לאלבום החדש של אילנית. הירש מספרת שכתיבת הבית הראשון זרמה בקלות, וכדי להעניק משמעות ללחן, היא שילבה בפזמון החוזר ציטוט מוזיקלי של השורה 'עוד לא אבדה תקוותנו' מתוך התקווה, אולם בסדר מוזיקלי שונה. את המנגינה העבירה למנור, שבחר במילים שקלעו בדיוק לתחושה שליוותה את הירש עת ההלחנה. "אני בטוחה שלא במקרה אהוד בחר דווקא במילים האלו – אני מאמינה שמתחת לסף ההכרה הדהדה בו השורה שהזכירה לו משהו מוכר, אותו משהו שנתן לו השראה לכתיבת המילים."
ניתוח ספרותי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מקורו של שם השיר הוא תנ"כי: ”עולליה הלכו שבי לפני צר...” (מגילת איכה, פרק א', פסוק ה').[דרוש מקור][מפני ש...] כפשוטו - ליפול בשבי, בהשאלה - להיות כרוך אחרי מישהי כשבוי.
אהוד מנור רומז בבית השלישי של השיר לפיוט "יעלה תחנוננו" הפותח את הסליחות לליל יום הכיפורים במנהג אשכנז:
| --- | --- |
   עם ערב הד קולנו יעלה,  מבוקר יום אלינו הוא יבוא  ופדיוננו יראה עד בוא ערבו,  מתי סוכת שלומך עלינו תיגלה.  — ללכת שבי אחרייך, אהוד מנור :   יַעֲלֶה קוֹלֵנוּ מֵעֶרֶב וְיָבוֹא צִדְקָתֵנוּ מִבֹּקֶר וְיֵרָאֶה פִדְיוֹנֵנוּ עַד עָרֶב  — הפיוט יעלה תחנוננו
לקריאה נוספת

יעל שי (ע), 60 שרים: ישראל חוגגת 60 שנה, ירושלים: משרד החינוך, תשס"ח – 2008, עמ' 58–63
הערות שוליים

↑  הספרייה הלאומית, "ללכת שבי אחרייך", באתר פייסבוק, ‏2023-08-13
↑   הפיוט יעלה תחנוננו, באתר הפיוט והתפילה.
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
טוריאזאוריה

| טוריאזאוריה |
| --- | --- |
 זביי (Zby) בהשוואה לאדם
תקופה
יורה תיכון-קרטיקון תחתון, 164–125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
על־משפחה:: טוריאזאוריה
שם מדעי
 Turiasauria

טוריאזאוריה (שם מדעי: Turiasauria) הוא ענף של דינוזאורים זאורופודים שחיו ברחבי אפריקה, אירופה ואמריקה הצפונית בין היורה התיכון לקרטיקון התחתון לפני 164 עד 125 מיליון שנה מזמננו.
קבוצה זו הוגדרה ב-2006 בידי החוקרים פרנסיסקו גאסקו (Francisco Gascó) ורויו טורס (Royo-Torres), כחלק מהזאורופודים האאוזאורופודים. בעבר הם השתייכו לקבוצה נאוזאורופודה, אך מספר הבדלים ביניהם לשאר בני הקבוצה כמו דמויי דיפלודוקיים והמקרונריה הכריעו על סיווגם לקבוצה דומה, הקרובה מעט לצטיוזאוריים ולממנצ'יזאוריים.
מינים אלה היו נמוכים יחסית, עם עצמות כתפיים נמוכות, צוואר קצר יחסית וגולגולת כדורית דומה לגולגולת קמרזאורוס. ואולם הגדול מביניהם וכנראה הגדול בדינוזאורים של אירופה היה הטוריאזאורוס שהגיע לאורך 30 מטר ולמשקל 40 עד 80 טון. הם ניזונו בעיקר משרכים וממחטניים שהתקיימו ביורה וגם בתחילת הקרטיקון. עם זאת כנראה התחרות עם דינוזאורים אחרים ושינויים בתנאי הסביבה גרמו להכחדתם.
ייתכן שהם היו אבות הנאוזאורופודים, אך ייתכן שהם התפתחו באופן עצמאי (בתור אבולוציה מתכנסת) לצורה דומה.
סוגים

Amanzia
אטלזאורוס (Atlasaurus)?
קרדיודון (Cardiodon)?
Losillasaurus
Mierasaurus
Moabosaurus
Neosodon?
Oplosaurus?
Tendaguria
טוריאזאורוס (Turiasaurus)
Zby
טיגיסט יוסף רון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1977 (בת 47 בערך) אתיופיה אתיופיה, גונדר
 תחום יצירה:  ציור, רישום
 זרם באמנות:  אמנות פיגורטיבית(אנ'), ריאליזם
 הושפעה על ידי:  דוד ניפו צביקה לחמן
 פרסים והוקרה:  פרס שיף לשנת 2019
 
טיגיסט יוסף רון (באמהרית: ትግስት ዮሴፍ ሮን; באנגלית: Tigist Yoseph Ron; נולדה ב-1977) היא אמנית וציירת ישראלית. זוכת פרס שיף לשנת 2019.
ביוגרפיה

יוסף רון נולדה בשנת 1977 בגונדר, אתיופיה, למשפחה של 12 אחים. עלתה לישראל בשנת 1984 במבצע משה, שכלל מסע רגלי דרך סודאן, וגדלה בראשון לציון. אמה נפטרה כשיוסף רון הייתה בת 16. לפני שירותה הצבאי עבדה כגרפיקאית במשרד פרסום. יוסף רון היא בוגרת המחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל. לאחר מכן למדה רישום וציור אצל האמנים צביקה לחמן ודוד ניפו
קריירה

בתחילת דרכה כמעצבת גרפית ומאיירת, עסקה יוסף רון בפרויקטים הקשורים בעדה האתיופית. בשנת 2017 איירה ספר ילדים על חג הסיגד שכתב מנברו שמעון.
במאי 2018, השתתפה בתערוכת פופ אפ (אנ') זוגית ביחד עם נירית טקלה באדיס אבבה בשיתוף משרד התרבות.
בדצמבר 2018, השתתפה בתערוכה הזוגית "במקומה" לצד האמנית מימי טסמה סיבהו בגלריה אידריס ועסקה בזהות לאומית ואימהות בצורה אישית וקולקטיבית, ובתפקידן המרכזי של הנשים במעבר מאתיופיה לישראל.
במרץ 2019, יוסף רון השתתפה בתערוכה הקבוצתית "קו הצבע" שכל משתתפותיה יוצאות אתיופיה. את התערוכה אצרה זווידתו יוסף סרי והיא הוצגה במכללת ספיר. לצד דימויים שעסקו בבית, נשיות, אמהות וזיכרונות ילדות, הציגה יוסף רון את דיוקנותיהם של יהודה ביאדגה, יוסף סלמסה ואברה מנגיסטו.
באוקטובר 2019, שלושת הדיוקנאות הושאלו מיוסף רון וגלריית אידריס ונתלו בין שני חלקי תצוגת הקבע של אוסף האמנות הישראלית במוזיאון תל אביב. יוסף רון אמרה ש"הסדרה נוצרה מתוך תחושת התסכול הגדול מכך שהמקרים הקשים והכאב של המשפחות לא מזעזע ומניע לפעולה אימהות ואנשים שהם לא מהקהילה".