יחידת צלצל
היסטוריה

משנת 1992 ניסה אודי לוי לעורר מודעות לכך שכסף מרחבי העולם מגיע לשטחים ומממן פעולות טרור וכי יש לשים דגש על עצירתו, אך לרוב דבריו נפלו על אוזניים ערלות. אמנם ניתן אישור לתחילת הלוחמה הכלכלית, אך מבלי שהיה למנהל האזרחי במפקדת תיאום פעולות הממשלה בשטחים יכולות סיכולית ובוודאי שלא כזו הנדרשת לפעולות הנחוצות מחוץ לגבולותיה של ישראל. מאיר דגן עם זאת התחבר מאוד לרעיון כי יש להילחם בטרור דרך הכיס. מאמצי הלוחמה הכלכלית של המנהל האזרחי החלו ב־1993 תחת השם המבצעי "ביעור חמץ". במהלך מבצע "ביעור חמץ" נחשפו במבצעי חיפוש צבאיים מאות אלפי מסמכים שהצביעו על רשת חובקת עולם להעברת כספים וכן מסמכים המצביעים על החשיבות העצומה שיחסה חמאס לבניית תשתית כלכלית לפעילותה. המבצע הוביל לשינוי ביחס של גופי המודיעין בצה"ל ובשב"כ כלפי תחום הלוחמה הכלכלית, להתחלת התמקצעות בעיסוק בתחום מימון הטרור ולדיון מעמיק יותר בצמרת הביטחונית בנושא זה.
בשנת 1996 הקים שמעון פרס את המטה ללוחמה בטרור שמטרתו הפניית משאבים מצד קהיליית המודיעין לתחום הלוחמה במימון טרור ובניית הליך סדור של הוצאה מחוץ לחוק של גופים ומוסדות שסייעו או פעלו בחסות ארגוני הטרור בארץ ובעולם. בשנה זו הוקמה יחידת צלצל על ידי מאיר דגן ראש המוסד. דגן מינה את אודי לוי לפקד על יחידת צלצל ולוי פיקד עליה לאורך כל שנותיה. מהקמתה ועד שנת 2002 היחידה פעלה ללא סמכויות רבות ולא הצליחה להכפיף תחתיה גופים רבים כמו המוסד, השב"כ וחיל המודיעין. נציגי הגופים השונים רבו ביניהם והורגשו האגו והפוליטיקה. למרות שיתוף הפעולה בין אודי לוי ומאיר דגן, היחידה לא הגיעה בשלב זה להישגים רבים. גם רתימת מדינות העולם למשימה נתקלה בשנים הראשונות בקשיים.
שנת 2001 הייתה שנת מפנה עבור היחידה עם היבחרות אריאל שרון לראשות הממשלה ולאחר אסון מגדלי התאומים. אחרי אסון מגדלי התאומים הפכה ארצות הברית לבת ברית במאמץ לרושש את ארגוני הטרור. מדינות העולם, ובראש ובראשונה ארצות הברית, הבינו כי חיוני לשתף פעולה במודיעין, במבצעים ובשיפור אמצעי לחימה והתגוננות והתפתחה הבנה כי הכסף הוא חמצן הטרור וכי פגיעה בנתיבי המימון תבלום את היקף הפיגועים. בשלב זה הבינו במערכת הביטחון בישראל שמיליוני דולרים מוברחים לחמאס ולג'יהאד האיסלמי ומממנים את תשתית הטרור- את הרכישה והייצור של אמצעי הלחימה, התשלומים לספקים והכנות שונות לפיגועים. איראן מימנה את החמאס והעבירה כספים באמצעות מערכת הבנקים. היה צורך לעצור את נתיב העברת הכספים שמימן את הטרור ולחנוק אותו כלכלית. לאחר כניסתו של שרון לראשות הממשלה הוחלט כי יחידת צלצל תדווח ישירות למשרד ראש הממשלה. שרון תמך מאוד ברעיון שהדלק של הטרור הוא הכסף ולכן יש לעצור אותו, בשנת 2002 מונה מאיר דגן כראש המוסד. יחידת צלצל נשארה בהנהגתו. שרון תמך בדרישתו של דגן כי לצלצל יהיה כוח מעשי להסמיך את כל הגורמים כדי להשיג את מטרתו. ליחידת צלצל היו סמכויות לקבל מידע מבנקים, לפעול מול כל ממשלות העולם, לפקד על גופים שונים כמו שב"כ ומוסד, לפנות ישירות לשרי חוץ ובכירים נוספים ועוד. בשלב זה הפכה היחידה למבוקשת ומרכזית. גם אהוד אולמרט הבין היטב את חשיבות יחידת צלצל והיה מגויס מאוד להצלחתה במהלך כהונתו כראש ממשלה משנת 2006. דגן הפך את איתור מקורות המימון של ארגוני הטרור למדיניות לאומית. הצבא השב"כ וגופים נוספים התייחסו בשלב זה למודיעין פיננסי בעבודתם השוטפת. נאסף מידע מודיעיני איכותי המאפשר ליחידה מעקב אחרי הכסף. מבנה היחידה כלל אנשים מעטים אך ברמה המבצעית יחידות רבות מאוד נדרשו לעמוד על המשמר ולדווח על כל דבר שקשור לכספי טרור. הייתה ליחידה יכולת לגייס אזרחים מתחומים רבים- עורכי דין, סוכני נסיעות, אנשי עסקים ומומחים מתחומים שונים. היחידה היוותה מסגרת לתכנון והוצאה לפועל של מבצעים המשלבים פעילות של כוחות רבים בישראל וברחבי העולם.
בשנת 2014 חל שינוי דרמטי ביחידת צלצל. החלטת הממשלה שלא להילחם בכספי טרור ולאפשר לקטר הכנסת כספים לרצועת עזה עוררה התנגדות עזה בצלצל, פגעה במורל היחידה וריפתה את ידיה ורבים מחבריה עזבו את היחידה. יחידת צלצל פעלה נגד החמאס עד לנקודה בה הוחלט בדרג המדיני שלא למוטט אותו. משנת 2015 חלה נסיגה מוחלטת בנכונות של ישראל להמשיך במאבק הכלכלי. משנה זו סירב בנימין נתניהו לאשר מבצעים של היחידה שכוונו נגד חמאס ודחה את ההמלצות להילחם כלכלית בחמאס. עם כניסתו של יוסי כהן לתפקיד ראש המוסד בתחילת 2016 העיסוק במודיעין כלכלי ירד דרמטית ובשנת 2017 יוסי כהן סגר את היחידה. שנה לאחר פירוק היחידה הוקם במשרד הביטחון המטה ללוחמה כלכלית בטרור-מט"ל. ההחלטה לסגור את היחידה הובילה להחלשת הלוחמה הכלכלית של ישראל בטרור. למט"ל לא היה קשר ישיר לראש הממשלה ולא היו לא סמכויות שאפשרו פעולות מורכבות המשלבות יחידות וגופים שונים. כגוף בירוקרטי מט"ל הפעילה סנקציות כגון הוצאת צווים נגד גופים שמימנו טרור, אך לאחר סגירת היחידה ישראל לא פיתחה תחליף בעל עוצמה שיגייס סביבו את כל כוחות הביטחון לעצירת כספי הטרור. בשנת 2014 הישגי היחידה הובילו לכך שהמצב הכלכלי של ארגון החמאס היה קשה אך משנה זו בה עצרה פעילות היחידה, יכולותיו הכלכליות של ארגון הטרור התעצמו מאוד. נכון לדצמבר 2023 ההוצאות השנתיות של החמאס עומדות על 1.5 מיליארד דולר.