stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטו האן
הוקרה והנצחה

האן זכה במהלך חייו לכיבודים ועיטורים אקדמיים וממלכתיים רבים בכל רחבי תבל, בהם נשיא הכבוד של מכון מקס פלאנק בשנת 1960 וחבר של כבוד ב-45 אקדמיות וארגונים מדעיים אחרים. כן הוענקו לו 37 עיטורים לאומיים ובינלאומיים, בהם עיטור פור לה מריט לימי שלום, קצין בלגיון הכבוד הצרפתי, פרס פאראדיי של החברה הבריטית לכימיה ומדליית הזהב של האקדמיה של הוותיקן. בשנת 1966 הוענק לו פרס אנריקו פרמי על ידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון, ביחד עם ליזה מייטנר ופריץ שטרסמן. מנגד, סירב האן לקבל את אזרחות הכבוד של העיר מגדבורג, אז בגרמניה המזרחית, וכן חברות כבוד באקדמיה הסובייטית למדעים.
האן מת בגיל 89 בגטינגן ב-28 ביולי 1968, ונקבר בבית הקברות העירוני. על מצבת קברו נחקקה נוסחת ביקוע האורניום.
הוקרה והנצחה > לאחר מותו

שנתיים לאחר מותו הציעו חוקרים אמריקאיים לקרוא ליסוד הסינתטי החדש בעל המספר האטומי 105 "האניום", לזכרו של אוטו האן, אלא שבשנת 1997 נקבע שמו לבסוף "דובניום" לכבוד המכון המאוחד למחקר גרעיני בעיר דובנה שברוסיה.
בשנת 1964 נקראה על שמו אוניית המשא אוטו האן, אחת מארבע אניות משא המונעות באנרגיה גרעינית שנבנו עד כה, וכן שתי רכבות של הרכבת הגרמנית. שלושה עיטורים נושאים את שמו: פרס אוטו האן, מדליית אוטו האן ומדליית אוטו האן לשלום.
האן מונצח במאות בתי ספר, רחובות, כיכרות, גשרים, דרכים, פסלים, אנדרטאות ולוחות זיכרון בכל רחבי גרמניה ובאירופה כולה. עשרות מדינות רבות הנפיקו בולים לזכרו.
בברלין נקרא "מכון האן-מייטנר למחקר גרעיני" בשמו ובשם שותפתו למחקר. בישראל נקרא בשנת 1974 אגף של מכון ויצמן "אגף אוטו האן".
האיגוד האסטרונומי הבינלאומי קרא על שמו של האן מכתש בירח ומכתש במאדים, ולאסטרואיד מספר 19126 קרא "Ottohahn". בהולנד נקרא על שמו זן חדש של ורד, ואילו בשנות החמישים והשישים רווח אף קוקטייל בשם "אוטו האן" העשוי מוויסקי ושרי.
על פי האוטוביוגרפיה שלו הוא היה פרוטסטנטי, ונלחם נגד אנטישמיות.
עזבונו המקצועי של אוטו האן הועבר לניהולו של מכון מקס פלאנק למדעים.
הוקרה והנצחה > עדויות מכריו

"אחד היחידים שנותרו זקופים וישרים ועשו את מיטב יכולתם במהלך השנים הרעות האלה" - אלברט איינשטיין, פרינסטון, 1949, בהתייחסו לפועלו של האן בתקופת הרייך השלישי.
"אוטו האן ידע כיצד לגשת לבעיות הסבוכות ביותר בעזרת כלי העזר הפשוטים ביותר, מונחה על ידי כישרונו האינטואיטיבי הבלתי רגיל על ידי ידיעותיו הכימיות המגוונות והבלתי רגילות אף הן. פעמים כה רבות הבחנתי במהלך עבודתנו המשותפת כיצד תפס באופן אינטואיטיבי את מה שהפיזיקאי מבין רק בזכות נוסחאותיו המתמטיות" - ליזה מייטנר, סטוקהולם, 1949.
"אופיו האמין, חביבותו הטבעית ונטייתו להתבדח לא עזבו אותו מעולם אף במהלך ריבים קשים על רקע מדעי ואישי כאחד". - ליזה מייטנר, סטוקהולם, 1959.
"אחד האנשים האצילים והעדינים ביותר שפגשתי מעודי" - מקס בורן, 1955.
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
ליזה מייטנר
חנן חסיד

חנן חסיד (1930 – 16 ביוני 2022) היה איש ציבור שכיהן כמזכיר, חבר וגזבר מושב ניר בנים וראש המועצה האזורית באר טוביה בשנים 1976–2004.
ביוגרפיה

חסיד נולד בראשון לציון. שירת בגדוד החמישי בחטיבת הראל במלחמת העצמאות כחבלן. בין היתר נטל חלק במבצע חורב בקרבות על כיבוש עוג'ה אל חפיר, קוסיימה והניסיון הכושל לכיבוש צומת רפיח.
לאחר שחרורו מצה"ל החל לגדל ירקות עם אחיו במושב חרות. לאחר כשנתיים התיישב עם גרעין בני מושבים בצור מעון (קיבוץ שננטש המצוי כיום ליד ניר עוז) במטרה להקים מושב, אך עקב דחיית הגעת צינור מים למושב על ידי המוסדות המיישבים, החליטו המתיישבים לייסד את מושב ניר בנים ועלו על הקרקע במושב החדש ב-1955.
ב-1976 נבחר חסיד כראש המועצה האזורית באר טוביה. במהלך רוב כהונתו של חסיד כראש מועצה, היישובים שבמועצה והמועצה עצמה זכו לשגשוג כלכלי. אולם לקראת סוף 28 שנות הכהונה, התגלע משבר כלכלי. השגשוג היה בזכות הצלחת היישובים וההצלחה בגביית ארנונה.[דרוש מקור] המשבר הגיע לנוכח תוכניות שתוכננו על פי צפי הכנסות, שלא לקחו בחשבון אפשרות לירידה בהכנסות, בגלל פרוץ האינתיפאדה השנייה.[דרוש מקור] בנוסף לזה, התוכניות לא לקחו בחשבון את העלות האמיתית של הפיתוח אלא עלות נמוכה בהרבה מהעלות הריאלית. בנוסף, גם ההוצאות השוטפות של המועצה גדלו.
חסיד נפטר ב-16 ביוני 2022, והובא למנוחות בבית העלמין של מושב ניר בנים .
הערות שוליים

↑  חנן חסיד, באתר הפלמ"ח
↑  יום הולדתו ה–86 של חנן חסיד, אתר מועצת באר טוביה
↑  טובה דדון, באר טוביה: נעצרו 2 אזרחים שהתפרעו בבניין המועצה, באתר ynet, 20 בינואר 2003
1 2 3   מחירות להגשמה סיפורו של חנן חסיד, ראיון  באתר יוטיוב
↑  חנן חסיד - יו"ר מועצת באר טוביה, דבר, 7 בספטמבר 1976
↑  מועצה אזורית - באר טוביה, מעריב, 17 בנובמבר 1987
↑  יובל אזולאי, קסטינה ראתה ימים יפים יותר, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004
↑  אלדה נתנאל, הלך לעולמו חנן חסיד תושב ניר בנים וראש המועצה לשעבר של באר טוביה, באתר יישובניק נט, ‏16 ביוני 2022
דאלאס סטארס

דאלאס סטארס (באנגלית: Dallas Stars) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מדאלאס, טקסס, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המרכזי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-1967 בבלומינגטון, מינסוטה, כחלק מההתרחבות הגדולה של ה-NHL שהכפילה את גודל הליגה מ-6 ל-12 קבוצות. שם שיחקה הקבוצה תחת השם מינסוטה נורת'סטארס עד המעבר לדאלאס ב-1993.
הסטארס זכו פעם אחת בגביע סטנלי ב-1999.
היסטוריה > 1990 - 1993: סוף ימי מינסוטה

העימות בין האחים גאנד להנהלת ה-NHL הסתיים בפשרה. ה-NHL, שרצתה להשאיר קבוצה במינסוטה, העניקה לאחים גאנד זיכיון לקבוצה חדשה באזור מפרץ סן פרנסיסקו - סן חוזה שארקס. את הנורת'סטארס מכרו האחים לאיש העסקים נורמן גרין, שוויתר למען העסקה על החזקות מיעוט שהיו לו בקלגרי פליימס.
באותה עונה, עונת 1991, ביצעה הקבוצה ריצת פלייאוף מרשימה מעמדה נחותה. לאחר עונה רגילה שהסתיימה במאזן שלילי, אם כי מאזן שהספיק לעלייה לפלייאוף, הדיחו הנורת'סטארס בשני הסיבובים הראשונים את שתי הקבוצות שסיימו את העונה הרגילה בראשות הליגה - שיקגו בלאקהוקס וסנט לואיס בלוז. בגמר החטיבתי הדיחו הנורת'סטארס את האלופה היוצאת, אדמונטון אוילרס של מרק מסיה, והגיעו בפעם השנייה בתולדות הקבוצה לסדרת גמר גביע סטנלי. כאן נגמר סיפור הסינדרלה, כאשר פיטסבורג פינגווינס של מריו למיה ניצחה את הנורת'סטארס בשישה משחקים, עם תבוסה של 8:0 במשחק השישי והאחרון.
ב-1992, העונה האחרונה במינסוטה, ויתרה הקבוצה על הלוגו שלה, ועברה לשחק עם לוגו חדש - כוכב ירוק מוקף בזהב ועטוף מלמעלה על ידי המילה "STARS", לוגו שנשמר לבסוף עם המעבר לדאלאס. המעבר נראה בפתח, כאשר הקבוצה הגיעה לפלייאוף האחרון שלה במינסוטה והודחה בסדרה של שבעה משחקים על ידי דטרויט רד וינגס.
היסטוריה > 1993 - 1998: ימי דאלאס

לאור דלות הקהל ומצבה הכספי של הקבוצה, בנוסף לבעיות עסקיות ואישיות של הבעלים נורמן גרין, התירה ה-NHL לגרין להעביר את הקבוצה לדאלאס, תוך הבטחה לאוהדים במינסוטה שהליגה תשוב למינסוטה בהקדם (כפי שאכן קרה, כאשר מינסוטה ויילד צורפה לליגה ב-2001). הסטארס השמיטו רשמית את הקידומת "נורת'" משמם ועברו ל"ריוניון ארנה", האולם הביתי של קבוצת ה-NBA דאלאס מאבריקס.
למרות חששות ה-NHL, הקבוצה צברה במהירות פופולריות בדאלאס, הן עקב המגמה של התפשטות הפופולריות של הענף דרומה והן עקב ההצלחה המיידית של הקבוצה ועונה מצוינת שרשם מייק מודנו. כבר בעונת 1994, הראשונה בדאלאס, רשמה הקבוצה שיאי מועדון של 42 ניצחונות ו-97 נקודות בטבלה ועברה סיבוב פלייאוף מול סנט לואיס בלוז. בסיבוב השני נוצחה על ידי ונקובר קנאקס.
עונת 1995 החלה באיחור בשל סכסוך עבודה בליגה שהוביל להשבתת מגן מצד בעלי הקבוצות. בזמן ההשבתה מכר נורמן גרין את הקבוצה לאיש העסקים המקומי טום היקס. העונה החלה עם שתי עסקאות גדולות בהן הועברו מהקבוצה הקפטן שלה, מייק טינורדי, והחלוץ הוותיק ניל ברוטן. בעסקת טינורדי קיבלו הסטארס את החלוץ קווין האטצ'ר, שהצטרף בקבוצה לאחיו, דריאן, מגן שהגיע שנה קודם לכן. דריאן האטצ'ר מונה לקפטן במקומו של טינורדי. העונה המקוצרת הייתה רעה לסטארס, שעלו בקושי לפלייאוף עם מאזן שלילי ונוצחו בסיבוב הראשון.
בעונת 1996 החמיצו הסטארס את הפלייאוף לראשונה מאז המעבר לדאלאס, אולם יצאו מהעונה עם רכש משמעותי - החלוץ המרכזי ג'ו ניוונדייק שהגיע מקלגרי פליימס. תמורתו ויתרו הסטארס על שחקן צעיר שלא נחשב לכוכב בהתהוות, אולם בסופו של דבר התברר ככזה, ג'רום איגינלה.
החיזוק נמשך בעונת 1997 עם רכש של שני מגינים מהטובים בליגה - סרגיי זובוב ודריל סידור. עם מאמן חדש, קן היצ'קוק בעונתו הראשונה ב-NHL, סיימו הסטארס ראשונים בבית המרכזי ועלו לפלייאוף כמדורגים 2 במערב. בפלייאוף הופתעה הקבוצה על ידי אדמונטון אוילרס כבר בסיבוב הראשון.
לקראת עונת 1998 המשיכה הקבוצה להתחזק, והפעם בעמדת השוער - אד בלפור, שכבר נחשב לכוכב בליגה, הגיע כשחקן חופשי. הסטארס סיימו את העונה הרגילה במאזן הטוב ביותר בליגה בפעם הראשונה בתולדות הקבוצה, אולם בסיבוב השני של הפלייאוף - ללא ג'ו ניוונדייק הפצוע - כשלו מול האלופה, דטרויט רד וינגס.
היסטוריה > ריצת הפלייאוף של 1999: אליפות היסטורית

עונה לאחר מכן זכו הסטארס לעוד חיזוק משמעותי בדמות החלוץ ברט האל. האל, בנו של כוכב שנות ה-60 בובי האל, היה חלוץ פורה ביותר שסיים שלוש עונות רצופות עם למעלה מ-70 שערים בסנט לואיס בלוז. הסטארס שלטו בליגה מתחילתה ועד סופה, סיימו את העונה הרגילה עם 51 ניצחונות ו-114 נקודות - שני שיאי מועדון - ועלו לפלייאוף בקלות. בפלייאוף הדיחו את אדמונטון אוילרס ואת סנט לואיס בלוז, ועלו לגמר החטיבתי מול קולורדו אוולאנש. הסטארס הפכו פיגור של 3:2 בסדרה וניצחו אותה ב-7 משחקים, ובכך עלו לסדרת גמר גביע סטנלי לראשונה מאז המעבר לדאלאס, שם פגשו את אלופת המזרח באפלו סייברס. עם ניצחון 4:2 בסדרה, זכו הסטארס בגביע סטנלי בפעם הראשונה, כולל תקופת מינסוטה.
היסטוריה > 2000 - 2019

בעונת 2000 המשיכו הסטארס להרשים והיו קרובים להגן על תוארם כשהגיעו בפעם השנייה ברציפות לסדרת גמר גביע סטנלי, אולם הפעם נוצחו על ידי ניו ג'רזי דווילס.
ב-2001 עזבו הסטארס את אולמם הישן, "ריוניון ארנה", ועברו לאולם חדש, אמריקן איירליינס סנטר.
בארבע העונות שלפני עונת 2005 שבוטלה בשל סכסוך עבודה ב-NHL הגיעו הסטארס לפלייאוף עוד שלוש פעמים, אולם נוצחו בסיבובים המוקדמים. אחרי העונה המבוטלת, עונת השיא של הסטארס בעשור הראשון של המאה ה-21 הייתה עונת 2008, בה הגיעו לגמר החטיבה המערבית כאשר הם מדיחים בדרך את האלופה היוצאת, אנהיים דאקס. בגמר החטיבתי נוצחו הסטארס על ידי דטרויט רד וינגס.
ב-2009 ו-2010 לא הצליחו הסטארס להגיע לפלייאוף. בסיום העונה שוחרר מהקבוצה הכוכב הוותיק מייק מודנו, שעבר לדטרויט רד וינגס, והשוער מרטי טרקו שעבר לשיקגו בלאקהוקס.
בעונת 2011 נאבקו הסטארס על המקום בפלייאוף, כאשר לקראת סיום העונה התמקד המאבק על הכרטיס האחרון לפלייאוף מהחטיבה המערבית בינם לבין האלופה היוצאת שיקגו בלאקהוקס. הפסד מול מינסוטה ויילד במשחק האחרון של העונה, משחק שניצחון בו היה מעלה את הסטארס לפלייאוף, עלה להם בהחמצת הפלייאוף זו עונה שלישית ברציפות.
בתחילת עונת 2012 הוכרזה הקבוצה כפושטת רגל, וה-NHL נטלה את הניהול בה. במכרז שיצא למכירתה של הקבוצה לבעלים חדשים הוגשה הצעה אחת בלבד, של איש העסקים הקנדי טום גליארדי, בעל רשת ענפה של מסעדות ומלונות. הרכישה אושרה על ידי ה-NHL ועל ידי בית המשפט שטיפל בתיק פשיטת הרגל של הקבוצה. עם זאת, גם בעונת 2012 המשיכה הקבוצה לצבור הפסדים כבדים.
מבחינה מקצועית חזר על עצמו סיפור העונה הקודמת כמעט במדויק - הסטארס היו במירוץ הפלייאוף עד השלבים הסופיים של העונה, והחמיצו אותו במשחקים האחרונים.
לעונה המקוצרת של 2012/13 התייצבה הקבוצה עם רכש נוצץ - החלוץ הצ'כי הוותיק יארומיר יאגר, אחד המבקיעים הגדולים בתולדות הליגה. הקבוצה גילתה חוסר יציבות, ונאבקה כדי לשרוד במאבק הפלייאוף. במהלך העונה, בסדרה של מהלכים תמוהים, ויתרה הקבוצה על כמה משחקניה המרכזיים - הקפטן ברנדן מורו, החלוץ המצטיין מייקל ריידר, ולבסוף הועבר מהקבוצה גם יארומיר יאגר, למרות שהצטיין במהלך העונה. למרות זאת, הקבוצה המשיכה להיאבק על מקום בפלייאוף עד המשחקים האחרונים של העונה, אולם לבסוף נכשלה שוב וסיימה עשירית בלבד בחטיבה המערבית. חמש העונות הרצופות בהן החמיצה הקבוצה את הפלייאוף הן שיא שלילי של המועדון, כולל ימי מינסוטה.
בעונת 2013/14 נאבקה שוב הקבוצה על מקום בפלייאוף, והפעם הצליחה להשתחל אליו לקראת סיום העונה ולשבור את רצף השנים ללא פלייאוף. בפלייאוף עצמו נוצחו הסטארס על ידי אנהיים דאקס והודחו בסיבוב הראשון. עונה אחת לאחר מכן חזרה הקבוצה ונכשלה במאבק ההגעה לפלייאוף.
עונה רגילה מצוינת ב-2015/16 הביאו לסטארס את אליפות הבית המרכזי, אך הסטארס הודחו בסיבוב השני בפלייאוף לאחר הפסד ביתי במשחק שביעי ומכריע מול סנט לואיס בלוז. חוסר היציבות נמשך בשתי העונות הבאות והקבוצה שוב סיימה  הרחק מהמקומות המובילים לפלייאוף.
הסטארס שבו לפלייאוף ב-2018/19 מהמקום השביעי במערב, ואף הפתיעו בסיבוב הראשון את אלופת הבית המרכזי נאשוויל פרדטורס בטרם גררו את סדרת הסיבוב השני נגד סנט לואיס בלוז, גם היא נגד יתרון הביתיות, למשחק שביעי ומכריע, בו נוצחו והודחו.
היסטוריה > ריצת הפלייאוף של 2020

לקראת עונת 2019/20, בניסיון לחזק את הקבוצה בשחקנים מוכחים ומנוסים, החתימה הקבוצה שני שחקנים ותיקים שהיו מנהיגים בקבוצותיהם הקודמות והגיעו איתן לשלבים המתקדמים - ג'ו פבלסקי, קפטן סן חוזה שארקס ששיחק בה 14 עונות והגיע איתה לסדרת הגמר על גביע סטנלי עונה אחת קודם לכן; וקורי פרי, שהגיע אחרי 14 עונות באנהיים דאקס איתה זכה בגביע סטנלי היחיד שלה ב-2007, ובמדיה היה ה-MVP של הליגה ב-2011 וזכה בגביע הארט.
הקבוצה הראתה במהלך העונה בעיקר משחק הגנה משובח בראשותו של השוער בן בישופ. למרות יכולת התקפית בינונית, היכולת ההגנתית הספיקה למקום שלישי בבית המרכזי ורביעי בחטיבה המערבית כאשר העונה נקטעה לקראת סיומה בשל מגפת הקורונה ויצאה לפגרה כפויה של כחמישה חודשים.
כאחת מארבע המדורגות ראשונות בחטיבה המערבית, השתתפה הקבוצה בבית מוקדם בשיטת ליגה עם שלוש המדורגות האחרות בראש החטיבה כחלק מפורמט הפלייאוף המיוחד באותה עונה. הסטארס נוצחו בשני משחקים וניצחו אחד, והשיגו את המקום השלישי בחטיבה לקראת הסיבוב הראשון של הפלייאוף. השוער בן בישופ נפצע במשחק הראשון, ואת מקומו תפס המחליף הרוסי אנטון חודובין. גם החלוץ המצטיין טיילר סגין נפצע ונעדר מהמשחקים הראשונים של הפלייאוף.
למרות הפציעות, בפלייאוף שיפרו הסטארס באופן משמעותי את יכולתם תוך שהם מפגינים משחק קבוצתי מתואם ושחקנים רבים שהעלו את רמתם. השוער המחליף חודובין נכנס לנעליו של בישופ והפגין את יכולתו בשער, חלוץ הרכש ג'ו פבלסקי והקפטן ג'יימי בן התעלו במשחק ההתקפה, והמגינים מירו הייסקאנן וג'ון קלינגברג הצטיינו משני צידי הזירה. הסטארס ניצחו את קלגרי פליימס בשישה משחקים ועלו לסיבוב השני מול קולורדו אוולאנש, שגם היא הפגינה יכולת משובחת בסיבוב הראשון.
הסדרה בין שתי הקבוצות הצדיקה את הציפיות ועלתה לרמה גבוהה מאוד מצד שתי הקבוצות. בהתאם, היא הגיעה למשחק שביעי ומכריע שהסתיים בדרמה גדולה, כשהחלוץ הפיני יואל קיווירנטה השווה את התוצאה ל-4:4 לקראת סיום הזמן החוקי, ובהארכה כבש שער נוסף והעלה את הסטארס לסדרת הגמר החטיבתי.
הגמר החטיבתי זימן לסטארס סדרה קשה נוספת מול וגאס גולדן נייטס. בעזרת יכולת גבוהה של חודובין בשער ושל מצטייני הסדרות הקודמות הצליחו הסטארס להתגבר על הגולדן נייטס בחמישה משחקים ששניים מהם הגיעו להארכה, ולעלות לסדרת הגמר על גביע סטנלי לראשונה זה 20 שנה.
בסדרת הגמר, מול טמפה ביי לייטנינג, ניצחו הסטארס במשחק הראשון, אך לאחר מכן נקלעו לסדרה של הפסדים ולפיגור בסדרה ממנו לא התאוששו, ונוצחו בסדרה בשישה משחקים.
היסטוריה > 2020 - 2022

במסגרת ארגון זמני מחדש של בתי הליגה בשל מגפת הקורונה, שובצו הסטארס לבית המרכזי, במסגרתו נאבקה הקבוצה על עלייה לפלייאוף וכשלה במשחקים האחרונים. עונה לאחר מכן עלו הסטארס בקושי לפלייאוף, והודחו בסיבוב הראשון.
היסטוריה > ריצת הפלייאוף של 2023 ו-2024

בעונה הרגילה של 2022/23 הפגינו הסטארס יכולת גבוהה של מספר שחקנים, כשבראשם ההצלחה המפתיעה של החלוץ ג'ייסון רוברטסון שסיים את העונה עם 109 נקודות ושבר שיא וותיק של הכוכב המיתולוגי של המועדון, מייק מודנו. הסטארס ניהלו במהלך העונה מאבק על ראשות הבית המרכזי, אך לבסוף סיימו רק במקום השני וממנו עלו לפלייאוף.
בפלייאוף איבדו הסטארס את החלוץ הוותיק ג'ו פבלסקי לכל סדרת הסיבוב הראשון בעקבות פציעה במשחק הראשון, אך הצטיינות של החלוץ השווייצרי רופה הינץ הובילה אותם לניצחון בסדרה על מינסוטה ויילד. פבלסקי חזר לשחק בסיבוב השני מול סיאטל קראקן, כבש 4 שערים כבר במשחק הראשון (שהסתיים דווקא בהפסד), אבל הסטארס הצליחו לנצח את הסדרה בקושי במשחק שביעי ומכריע ולעלות לגמר החטיבה המערבית.
בגמר החטיבתי לא עמד להם כוחם מול וגאס גולדן נייטס. הסטארס הפסידו את שלושת המשחקים הראשונים ונקלעו לפיגור גדול, ממנו לא הצליחו להתאושש והפסידו בסדרה לאחר שישה משחקים.
עונה אחת לאחר מכן, שוב בתום מאבק על ראשות הבית, הצליחו הפעם הסטארס להקדים את יריביהם ולזכות במקום הראשון בבית האטלנטי ובחטיבה המערבית כולה עם 52 ניצחונות ו-113 נקודות בטבלה. שישה שחקנים שונים של הסטארס עברו מאזן של 60 נקודות, בראשם שוב ג'ייסון רוברטסון שהסתפק הפעם ב-80 נקודות. לצידו בלט שוב ג'ו פבלסקי הוותיק, והסטארס קיבלו תרומה משמעותית גם מהחלוץ הצעיר ווייאט ג'ונסון, שנבחר על ידם עונה קודם לכן בדראפט.
בפלייאוף דעך פבלסקי ביכולתו ומיעט להבקיע, אך רוברטסון וג'ונסון, ביחד עם הקפטן ג'יימי בן והמגן הפיני מירו הייסקנן, המשיכו לתרום תרומות משמעותיות. בסיבוב הראשון התבגרו הסטארס על שני הפסדים ביתיים במשחקים הראשונים מול האלופה היוצאת וגאס גולדן נייטס וניצחו את הסדרה במשחק שביעי ומכריע; גם בסיבוב השני התגברו הסטארס על הפסד במשחק הראשון והדיחו את קולורדו אוולאנש בשישה משחקים.
בגמר החטיבתי מול אדמונטון אוילרס שוב נוצחו הסטארס במשחק הראשון, אך הפעם למרות שעברו ליתרון בסדרה בשני המשחקים הבאים נוצחו בה לבסוף בשישה משחקים.
סגל שחקנים

נכון ל-13 במרץ 2024
הלוגו המקורי של הנורת'טארס
לוגו הנורת'סטארס בין 1975 ל-1991
משחק של דאלאס סטארס באמריקן איירליינס סנטר
לוגו הסטארס מאז המעבר לדאלאס ועד 2013
ג'יימי בן, קפטן הסטארס
קילמרנוק (כדורגל)

אצטדיון ראגבי פארק
מועדון הכדורגל קילמרנוק (באנגלית: Kilmarnock F.C.; מכונה גם קילי) הוא קבוצת כדורגל סקוטית, אשר משחקת בליגת העל הסקוטית.
היסטוריה

המועדון מגיע מהעיר קילמרנוק שבסקוטלנד. הוא נוסד ב-5 בינואר 1869 והוא המועדון הוותיק ביותר בליגת העל הסקוטית, ומעבר לכך המועדון הוותיק ביותר במדינת סקוטלנד. כיום משחק המועדון באצטדיון ראגבי פארק, אשר מכיל 17,889 מקומות ישיבה.
המועדון זכה באליפות אחת, 3 גביעים והגיע 5 פעמים נוספות לגמר הגביע הסקוטי. בשנת 2012 זכה המועדון, לראשונה בתולדותיו, בגביע הליגה הסקוטית לאחר שסיים את הגמר בניצחון 0:1 על קבוצת סלטיק.
למועדון יריבות באזור איישייר, נגד קבוצת "אייר יונייטד" שמשחקת בליגות הנמוכות יותר כיום. המפגשים ביניהם נקראים "איישייר דרבי". שניהם נפגשו לראשונה ב-1910, כאשר ידה של קילמרנוק על העליונה במפגשים ביניהם עם 189 ניצחונות ב-256 מפגשים בסך הכל עד ל-2020.
המועדון העפיל לתחרויות אירופיות תשע פעמים, וההופעה הטובה ביותר שלהם הייתה בעונת 1966/1967 בגביע ערי הירידים כאשר הגיעו לחצי גמר המפעל ונעצרו רק על ידי לידס יונייטד האנגלית שעלתה לגמר. המועדון הוא בן היחידים בסקוטלנד ששיחק בשלושת המפעלים: גביע אירופה לאלופות, גביע אירופה למחזיקות גביע וגביע אופ"א.
כינוי המועדון "קילי" הוא כינוייה של העיר קילמרנוק בסלנג הסקוטי.
הישגי המועדון

הניצחון הכי גדול: 13-2 נגד Saltcoats Victoria
התבוסה הכי גדולה: 9-1 נגד סלטיק
ההעברה הכי גדולה ששולמה: £340,000 לפול רייט מסט. ג'ונסטון
המכירה הכי גדולה: £1,900,000 בשביל סטיבן נייסמית' לגלאזגו ריינג'רס.
הופעות באירופה

גביע אירופה לאלופות :
סיבוב ראשון (1): 1965/1966
גביע אופ"א :
סיבוב ראשון (2): 1999/2000, 2001/2002
סיבוב מוקדמות (1): 1998/1999
גביע אירופה למחזיקות גביע :
סיבוב ראשון (1): 1997/1998
גביע ערי הירידים :
חצי גמר (1): 1966/1967
תארים

אליפות סקוטלנד: (1)
זכייה (1): 1964/1965
סגנית (4): 1959/1960, 1960/1961, 1962/1963, 1963/1964
הגביע הסקוטי: (3)
זוכה (3): 1919/1920, 1928/1929, 1996/1997
סגנית (5): 1897/1898, 1931/1932, 1937/1938, 1956/1957, 1959/1960
גביע הליגה הסקוטית: (1)
זכייה (1): 2011/2012
סגנית (5): 1952/1953, 1960/1961, 1962/1963, 2000/2001, 2006/2007
חיים ראם

חיים ראם (1910 - 4 באוגוסט 2004) היה ראש מועצה אזורית קישון ובו זמנית ראש המועצה האזורית הסמוכה, נהלל בשנים 1949–1954. כמו כן, בשנים 1961–1980 הוא היה ראש המועצה האזורית קישון, אחרי שהיא אוחדה עם המועצה האזורית נהלל. בשנת 1980 התרחש איחוד נוסף - מועצת קישון אוחדה עם המועצה האזורית "יזרעאל", ליצירת המועצה האזורית עמק יזרעאל. ראם עמד בראש המועצה המאוחדת למשך חודשים ספורים.
קורותיו

ראם נולד בלבוב, גליציה, בשם חיים טויבש (מצאצאי הרב אהרן משה טויבש). במהלך מלחמת העולם הראשונה ברח עם משפחתו לווינה. הוא סיים לימודי משפטים והוסמך לרבנות. הוא עבד כמתאגרף ושירת לתקופה קצרה בצבא פולין.
בשנת 1933 הוא עלה לארץ ישראל, והתיישב בכפר החורש. הוא התחתן עם תמר ונולדו להם שני בנים. בזמן  מאורעות 1936–1939 הוא התקוטט עם ערבים ונשפט על ידי הבריטים. בשנת 1941 הוא קנה משק בבית שערים, והתגורר בו עד יום מותו. במלחמת העצמאות הוא השתתף בקרב בשער הגולן ואף נחשב לחלל לזמן מה.
משנת 1949 עד 1954 ושוב משנת 1961 עד 1980 שימש יו"ר המועצה האזורית קישון. בין לבין כהונותיו כראש המועצה, הוא היה חבר בהנהלת המועצה. עם העלייה ההמונית אחרי קום המדינה, הוא יישב את שוכני מעברת בית שערים ביישוב קבע, וכך היה ממייסדי מגדל העמק. בתקופתו הוקמה המכללה האקדמית עמק יזרעאל, ונוסדו האולפנה האזורית למוזיקה ולמחול ובית הספר לחינוך מיוחד המקומי. הוא הסדיר גם את ניקוז האזור, את יישוב הקבע לבדואים המקומיים ואת בית האבות המקומי, "סב יום", בקיבוץ מזרע, שכלל מרכז רב תחומי לזקן.
הוא פעל למען איחוד המועצה האזורית נהלל עם המועצה האזורית קישון ובהמשך לאיחוד המועצה האזורית קישון עם המועצה האזורית יזרעאל, ליצירת המועצה האזורית עמק יזרעאל. במהלך קיומה של המועצה האזורית נהלל, כל ראשיה, נבחריה ועובדיה היו ממילא גם נבחרי המועצה האזורית קישון. הכפילות במועצות הייתה רק כפילות בניירת שלהן. ניירת שחלקה הוגש לפקידי משרד הפנים מנצרת וחלקה לפקידי משרד הפנים מחיפה. האיחוד השני להקמת המועצה האזורית עמק יזרעאל, יצר מועצה חדשה, מועצה שקמה ב-1980. ראם עמד בראשה למשך חודשים ספורים ואז פרש מהחיים הפוליטיים. לראשות המועצה המאוחדת נבחר ישראל פרדקין (סולה), שהיה ראש המועצה הקודם של המועצה האזורית יזרעאל.
חיים ראם נפטר ב-4 באוגוסט 2004 בגיל 94, והובא למנוחות בבית העלמין של מושב בית שערים .
הערות שוליים

↑  אזורי נהלל והקישון התאחדו, על המשמר, 17 בינואר 1949
↑  תוקם רשות ניקוז בעמק המערבי, דבר, 3 בינואר 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404688105171  VIAF: 22156675023033582191   WorldCat (עם VIAF): 22156675023033582191 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיאנה סקרוויד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באוגוסט 1955 (בת 69) סוואנה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Diana Elizabeth Scarwid 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1986)  אוניברסיטת פייס  National Shakespeare Conservatory 
 פרסים והוקרה:  פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1982) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאנה סקרוויד (באנגלית: Diana Scarwid; נולדה ב-27 באוגוסט 1955) היא שחקנית קולנוע אמריקאית מועמדת פרס אמי ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1980 על תפקידה בסרט "מהלכים פנימיים".
ביוגרפיה

סקרוויד נולדה בעיר סוואנה שבג'ורג'יה.
עזבה את ביתה ועברה בגיל 17 לניו יורק במטרה להפוך לשחקנית, בניו יורק למדה באוניברסיטת פייס, ב"אקדמיה הדרמטית אמריקאית" שבמנהטן ובבית ספר למשחק "שייקספיר הארצי".
את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה ב-1978 בדרמת ההתבגרות "ילדה יפה".
ב-1980 הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בתור לואיס בדרמה של ריצ'רד דונר "מהלכים פנימיים".
בשנים שלאחר מכן הציגה סקרוויד יכולת משחק מאכזבת שהתבטאה בזכייה בפרס פטל הזהב על משחקה בסרטים "אמא יקרה" בתור השחקנית כריסטינה קרופורד (אנ'), בתה של שחקנית הקולנוע ג'ואן קרופורד (פיי דאנאוויי) ובמועמדות לפרס על תפקידה בסרט "פולשים מוזרים".
ב-1983 הופיעה בסרטים "ראסטי ג'יימס" של פרנסיס פורד קופולה ו"סליקווד" של מייק ניקולס.
ב-1986 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט ההמשך השלישי למותחן של אלפרד היצ'קוק "פסיכו" בתור האחות מאורין קוייל הבורחת ממחויבויותיה במנזר עם הרוצח נורמן בייטס (אנתוני פרקינס), בנוסף גילמה את טרי שותפתה לדירה של מרג'ורי (פארה פוסט) בדרמת המתח "יצרים".
בשנת 1989 הועמדה ל"השחקנית הגרועה של שנות ה-80".
ב-1995 הופיעה בסרט הטלוויזיה הביוגרפי "טרומן" אודות חייו של נשיא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה הארי טרומן (גארי סיניז), בסרט גילמה את אשת הנשיא בס טרומן וקיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
בשנת 2000 הופיעה במותחן שובר הקופות רוברט זמקיס "האמת שמתחת לפני השטח" בתור ג'ודי חברתה של קלייר (מישל פייפר) ובמלודרמה "תמונות מלוכלכות".
ב-2003 שיחקה בקומדיות "קטע של בנים" בתור סנדרה אמה של קארן קופר (סלמה בלייר) ו"חיית מסיבות".
ב-2004 שיחקה ב-14 פרקים בסדרה "הנפלאה" בתפקיד קארן טיילר אם המשפחה.
נישאה בשנת 1977 לרופא אריק שיינברט, לזוג שני ילדים ביחד.
פילמוגרפיה > קולנוע

שביל יערה (1980)
התרופה (1995)
טרומן (1995)
חופרי הזהב: הסוד של דובי ההר (1995)
הממזרה מקרולינה (1996) – סרט טלוויזיה
שביל למלחמה (2002) – סרט טלוויזיה
פארטי מונסטר (2003)
נחטף (2004)
צבע מתוק (2006)
נער חלום (2008)
חתונה בחצר האחורית (2010) – סרט טלוויזיה
פילמוגרפיה > טלוויזיה

צוואה משלהם (1998) – מיני-סדרה
חוק וסדר (2001) – ליסה רוסו
נמלטים (תפקיד אורח) - גנט אוונס
צוריאל קריספל

צוריאל ויקטור קריספל (נולד בה'תש"ך, 1960) איש ציבור ופוליטיקאי חרדי. מנכ"ל מועצת בתי העלמין בירושלים. כיהן בעיר אלעד כראש מינהלת הקמתה, ראש המועצה וכסגן ראש העירייה, מטעם מפלגת ש"ס.
מייסד ומנהל לשעבר במוסדות אוצר החיים בבאר שבע. מזכירו האישי של הרב עובדיה יוסף.