stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפקולטה לפיזיקה (הטכניון)
תוכניות לימוד

תואר ראשון בפיזיקה - תוכנית תלת שנתית בפיזיקה. תוכנית הלימודים מספקת רקע בפיזיקה, התוכנית מעניקה תואר בפיזיקה.
תואר כפול בפיזיקה והנדסת חשמל (חשפ"ז) - תוכנית משותפת עם הפקולטה להנדסת חשמל, התוכנית אורכת ארבע שנים. לימוד מעמיק של מקצועות היסוד הפיזיקה והנדסת חשמל. התוכנית מעניקה תואר משולב בפיזיקה ובהנדסת חשמל. בין הסטודנטים במסלול זה נמנים חניכי תוכנית פסגות של העתודה האקדמית של צה"ל.
תואר כפול בפיזיקה והנדסת חומרים - תוכנית משותפת עם הפקולטה להנדסת חומרים, התוכנית אורכת כארבע שנים וחצי. לימוד מעמיק של מקצועות היסוד הפיזיקה והנדסת חומרים. התוכנית מעניקה תואר בפיזיקה ותואר בהנדסת חומרים.
תואר משולב בפיזיקה ומתמטיקה - תוכנית משותפת עם הפקולטה למתמטיקה, התוכנית אורכת שלוש שנים. לימוד מעמיק של מקצועות היסוד הפיזיקה ומתמטיקה. התוכנית מעניקה תואר "בוגר למדעים במתמטיקה-פיזיקה"
תואר כפול בפיזיקה ומדעי המחשב - תוכנית משותפת עם הפקולטה למדעי המחשב, התוכנית אורכת ארבע שנים. לימוד מעמיק של מקצועות היסוד הפיזיקה ומדעי המחשב. התוכנית מעניקה תואר בפיזיקה ותואר במדעי המחשב
תואר כפול בהנדסה ביורפואית ופיזיקה - תוכנית משותפת עם הפקולטה להנדסה ביורפואית, התוכנית אורכת ארבע וחצי שנים. התוכנית מיועדת למספר מצומצם של סטודנטים מצטיינים, אשר בנוסף להכשרתם כמהנדסים מעוניינים להשתלב בלימודי פיזיקה. התוכנית מעניקה שני תארים: "מוסמך למדעים בהנדסה ביו-רפואית" ו"מוסמך למדעים בפיזיקה".
בוגרים וחוקרים בולטים

נתן רוזן - פיזיקאי ישראלי, ראש מחלקת פיזיקה ולאחר מכן דיקן הפקולטה. כתב במשותף עם אלברט איינשטיין ובוריס פודולסקי מאמר בנושא פרדוקס EPR במכניקה קוונטית, אשר פורסם בכתב העת המדעי Physical Review בשנת 1935. הוא גם גילה במשותף את גשר איינשטיין-רוזן בתורת היחסות הכללית.
דוד בוהם - פיזיקאי יהודי-אמריקאי, שתרם רבות לתחומים שונים בפיזיקה תאורטית, פילוסופיה, נוירופסיכולוגיה ופילוסופיה. לקח חלק בפרויקט מנהטן.
יקיר אהרונוב - הוא פיזיקאי ישראלי, שעיסוקיו ותחומי המחקר שלו הם יסודות מכניקת הקוונטים ובייחוד "בעיית המדידה". חתן פרס וולף וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים. בוהם ואהרונוב הגו יחד את אפקט אהרונוב-בוהם
אשר פרס - פרופסור מחקר, עבר מהפקולטה להנדסת מכונות.
שמואל פישמן - מחלוצי המחקר הבינלאומי בכאוס קוונטי.
שמואל קרן - תת-אלוף (במיל') בצה"ל, היה ראש מפא"ת.
המכון לפיזיקה תאורטית על שם לווינר

המכון לפיזיקה תאורטית על שם לווינר הוקם בשנת 2006. המכון נותן חסות לסדרה של הרצאות על ידי מרצים בכירים מכל רחבי העולם, וכן וגם תומך בסדרת ההרצאות "סדנת מחקר בפיזיקה". המכון מציג את המחקרים שנעשו בתוך הפקולטה לחוקרים מבקרים.
On the Ground

"On the Ground" (בעברית: "על הקרקע") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הדרום קוריאנית רוזה, מתוך אלבום הסינגל הראשון שלה, -R-. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט, כסינגל הראשון מתוך אלבום הסינגל.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד גלובל 200.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי איימי אלן, ג'ון בליון, יורגן אודגארד, ראול קובינה, טדי פארק ורוזה והופק על ידי ג'ון בליון, אוג'יבולטה, אודגארד, טדי ו-24. "On the Ground" קבע שני שיאי גינס; "האמנ/ית הראשונ/ה שהגיע/ה למקום הראשון במצעד בילבורד העולמי כסולנ/ית וכחלק מלהקה" ו"הקליפ הנצפה ביותר ב-24 שעות של אמן קיי-פופ (סולו)".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-135 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 במרץ 2021 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק. הקליפ מתחיל בכוכב שביט שנראה מהשמיים. בהמשך, מוצגת רוזה כשהיא יושבת בחדר שינה, כאשר נברשת נופלת מהתקרה. בסצנה הבאה מוצגת רוזה כשהיא עוזבת תיאטרון לבושה בבגד גוף שחור.
נכון לאוקטובר 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-345 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 1 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 1 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 31 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 14 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 49 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 70 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 6 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 43 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 50 |  |
|  ליטא | AGATA | 46 |  |
|  מלזיה | RIM | 1 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 46 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  סינגפור | RIAS | 1 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 88 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 42 |  |
|  צרפת | SNEP | 196 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 4 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 35 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 5 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי אמצע שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי אמצע שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי אמצע שנה (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי אמצע שנה (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 20 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 12 במרץ 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אינטרסקופ • YG |  |
הערות שוליים

↑  איימי אלן, ג'ון בליון, יורגן אודגארד, ראול קובינה, טדי פארק, רוזה
↑  ג'ון בליון, אוג'יבולטה, אודגארד, טדי, 24
1 2 3  Release group “-R-” by ROSÉ - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Rosé's 'On The Ground' Debuts Atop Global Charts | Billboard, web.archive.org, ‏2021-03-22
↑  ROSÉ – On The Ground, נבדק ב-2021-08-29
↑  BLACKPINK's Rosé begins solo career by smashing two world records | Guinness World Records, web.archive.org, ‏2021-04-09
↑  On The Ground, נבדק ב-2021-08-29
1 2 3  ROSÉ - 'On The Ground' M/V, נבדק ב-2021-08-29
↑  Blackpink’s Rosé Goes Solo in Style With Her “On the Ground” Video | Vogue, web.archive.org, ‏2021-03-12
| רוזה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | Rosie |  |
| אלבומי סינגל | -R- |  |
| סינגלים | "On the Ground" • "Gone" ‏•‏‏ "Apt." |  |
| ערכים קשורים | אינטרסקופ רקורדס • בלאקפינק • YG אנטרטיינמנט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 2820b428-ac0d-4e59-818c-ae122987e6b0
אלוף העולם (שיר)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
אלוף העולם הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי חנן בן ארי. השיר יצא לאור ב-17 בפברואר 2019 כסינגל ראשון מתוך אלבום עתידי, דרך חברת התקליטים יוניסל.
רקע

השיר נכתב על ידי חנן בן ארי, הולחן על ידי בן ארי ונתן גושן והופק על ידי תומר בירן.
הדובר מדבר בשיר על חולשותיו. בן ארי סיפר על כך: "הרגשתי שאם אני לא אפסיק להדחיק ולהשתיק את החולשות שלי, אז זה אולי יצטלם ויתראיין טוב אבל זה לא ילך לשום מקום". בהסכת "שיר אחד" הסביר בן ארי שהשיר נכתב בהשראה של הרגשתו אל מול אביו שנתפס בעיניו כגבר חזק ועוצמתי- הן אדם חזק פיזית, בעל נוכחות וכריזמה והן אדם שמהווה כ"נותן גב" שאפשר לתת בו אמון. בניגוד לאביו- בן ארי החשיב את עצמו כלא גברי מכוון שיש לו נטייה לבכות מדברים שנתפסים בעיניי אחרים כקטנים. השיר גם חשף את בן ארי כיוצר שמבצע שירים מרגשים ועמוקים.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ט (2019) דורג השיר במקום השלישי. במצעד המקביל של כאן גימל דורג השיר במקום ה-11.
בדצמבר 2019 השיר התנגן כרגע בפרסומת של סלקום tv לצפייה בערוצי הספורט של החברה.
באפריל 2020 ביצע את השיר בטקס הדלקת המשואות ביחד עם איתי לוי. חנן בן ארי נוהג לסיים עם שיר זה את רוב מופעיו, ושר אותו ביחד עם הקהל.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה לשיר בוים על ידי איתי כהן ואלון זייפרט והועלה לערוץ היוטיוב של בן ארי ב-17 בפברואר 2019, בסמוך לצאת הסינגל. נראית בו ילדה (קים גיטלמן) המנסה להגשים את חלומה להיות מתאגרפת. בן ארי נראה בקליפ רק לקראת סופו.
נכון למאי 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-38 מיליון והוא הקליפ הכי נצפה של בן ארי ביוטיוב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019–2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019–2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019–2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019–2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 95 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 11 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | אקו"ם | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 24 |  |
הערות שוליים

↑  "אני אלוף העולם בליפול ולקום" • חנן בן-ארי חושף את הצדדים שהסתיר בעבר: "אני מפסיק להשתיק את החולשות שלי", באתר רדיו ללא הפסקה, 20 בפברואר 2019
↑  הצצה: חנן בן ארי חושף מה עומד מאחורי השיר "אלוף העולם", באתר כיפה, ‏2024-05-08
↑  כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי (2024-05-08), שיר אחד 🎤 עיבוד טלוויזיוני להסכת | חנן בן ארי - אלוף העולם, נבדק ב-2024-05-21
↑  דנית צמית, חנן בן-ארי חשוף, סטטיק ובן אל במאדים: קליפים חדשים, באתר ynet, 18 בפברואר 2019
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים |, באתר היטליסט, ‏30 באוקטובר 2023
↑  רן בוקר, השיר המושמע ביותר בשנת תש"פ: "מסע" של אליעד, באתר ynet, 9 בספטמבר 2020
| חנן בן ארי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים | דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | איזון • לא לבד • יש כאן יותר מזה |  |
| אלבומי הופעה | Live 2022 • מופע הינדיקים |  |
| סינגלים | "ממך עד אליי" • "איזון" • "אמא אם הייתי" • "אדון הסליחות" • "החיים שלנו תותים" • "למה לנו לרדוף" • "לא לבד" • "תודה שאת" • "על משכבי" • "ויקיפדיה" • "מה אתה רוצה ממני" • "בשורות טובות" • "אלוף העולם" • "דור" • "שמש" • "אם תרצי" • "געגועים לבני אדם" • "שבורי לב" • "אמן על הילדים" • "חולם כמו יוסף" • "מקום" • "בסוף זה הלחן" • "חנניה" • "אלא בי" • "עטלף עיוור" • "מולדת" |  |
| שירים נוספים | "לילה טוב שון" • "חוץ מכדורגל" |  |
| ערכים קשורים | הרצל בן ארי • NMC • יוניסל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 9bb9e23a-9d91-45c1-91cd-ba8d541f8cd9  MusicBrainz work: e607ff26-ec86-45a9-ad73-550ddd859d90
איציק שמלי

ערך זה עוסק באיציק שמלי, חבר לשעבר במשפחת תאקט. אם התכוונתם לאלבומו הנושא את שמו, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1980 (בן 44) ראשון לציון, ישראל ישראל
 שם לידה:  יצחק שמלי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  היפ הופ, מוזיקה מזרחית
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  משפחת תאקט (2002-2013)
 בת זוג:  לוטן שמלי
 מספר צאצאים:  4
 www.tact-records.com/he/
 
יצחק (איציק) שמלי (נולד ב-6 באוקטובר 1980) הוא זמר ישראלי ששר בסגנונות ים תיכוני וההיפ הופ. חבר לשעבר במשפחת תאקט.
ביוגרפיה

בצבא שירת כזמר בלהקת "חיל חינוך" - הלהקה המזרחית הראשונה בצה"ל. בשנת 2002 השתחרר מהצבא והתחיל להופיע במועדני לילה שונים בעיקר באזור גוש דן, באחת ההופעות פגש את השחקנית אלונה טל שהחליטה לתווך בינו לבין הצמד סאבלימינל והצל. סאבלימינל ערך לשמלי אודישן קצר והחליט להחתים אותו בלייבל שהקים "משפחת תאקט".
בשנת 2007 הוציא אלבום סולו ראשון העונה לשם "איציק שמלי". בשנת 2009 יצא אלבומו השני "סיפור אהבה".
בשנת 2011 הוציא שמלי את אלבומו השלישי "החמצן".
בשנת 2013 עזב שמלי את משפחת תאקט.
בשנת 2019 השתתף בעונה השביעית של הכוכב הבא לאירוויזיון, אך החליט לפרוש מהתכנית לאחר שעבר את האודישנים הראשונים.
חיים אישיים

מאז שנת 2009 נשוי ללוטן. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים באשדוד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

איציק שמלי (2007)
סיפור אהבה (2009)
החמצן (2011)
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏איציק שמלי בקליפ "להיות שלך", באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2013
↑  הכוכב הבא לאירוויזיון, ‏איציק שמלי מסיים את דרכו ב"הכוכב הבא לאירוויזיון", באתר ‏מאקו‏, 24 בדצמבר 2019
↑  פוסט של שמלי על לידת בנו הרביעי, בעמוד הפייסבוק של איציק שמלי, 8 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 460f98c8-45c9-4048-ae4b-6ff73958ac32
המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו

| --- | --- |

רחוב אוארבך (אורבך)
 מידע
 עיר:   תל אביב-יפו
 קואורדינטות:  32°03′24″N 34°45′46″E﻿ / ﻿32.05663611°N 34.76280278°E﻿ / 32.05663611; 34.76280278
 he
 
מראה ברחוב בר הופמן
כנסיית עמנואל
באר המים המרכזית במושבה
אנדרטה בפארק צ'ארלס קלור לזכר מתיישבי המושבה האמריקאית ביפו
המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו שוכנת בין שכונת פלורנטין לבין יפו, והיא משתרעת על פני שני רחובות צולבים: רחוב אאורבך ורחוב בר הופמן. המושבה הוקמה באמצע המאה ה-19 על ידי נוצרים מורמונים מארצות הברית, ולאחר מספר שנים עברה לידי הגרמנים הטמפלרים. אלה שיפצו את רוב הבתים והפכו את המקום למושבה גרמנית עד שגורשו מארץ ישראל בימי מלחמת העולם השנייה. בעשור הראשון של המאה ה-21 החל תהליך של שימור ושיקום במושבה.
השלב הראשון: מושבה אמריקנית > המקימים

מציינים את ראשיתה של המושבה האמריקנית ביפו ב-22 בספטמבר 1866, עת הגיעה לארץ ישראל קבוצה בת 157 איכרים, נגרים ובעלי מלאכה שונים ממדינת מיין שבארצות הברית, כדי להקימה. בראש הקבוצה עמד כומר, שחקן לשעבר, בשם ג'ורג' אדמס(אנ'), אשר שכנע את בני קהילתו כי התיישבותם בארץ תכשיר את הקרקע לשיבת היהודים לארץ ישראל, דבר, שעל פי חזונו, יחזיר את ישו ויביא את הגאולה.
השלב הראשון: מושבה אמריקנית > ההתיישבות הראשונה

אדמס עצמו סייר שנה קודם לכן בארץ ישראל יחד עם אחד מבני הקהילה, כדי למצוא מקום מתאים להתיישבות. הם בחרו בפרדס מוזנח שניצב על גבעה צפונית לחומות יפו, על הדרך לשכם, ובסיועו של סגן הקונסול האמריקני בארץ – היהודי המומר הרמן לוונטל – חתמו על חוזה הרכישה. לוונטל קיבל את פני הבאים בנמל יפו, אך בישר להם כי רכישת האדמה לא התבצעה בסופו של דבר, משום שלא הצליח להשיג רישיון (פירמן) עות'מאני לרישום הקרקע על שם נתינים זרים. החבורה המאוכזבת הקימה בינתיים מחנה זמני על חוף הים, אליו הועבר המטען הרב שפורק מהספינה, ובו, בין היתר, בתי-עץ טרומיים. לרוע המזל, המחנה הוקם על קברים נטולי מצבות של נספים ממגפת כולרה שפקדה את יפו שנה קודם לכן, ולכן רבים מהמהגרים חלו — ותשעה מהם, מתוכם שישה ילדים, נפטרו תוך זמן קצר.
השלב הראשון: מושבה אמריקנית > ההתבססות

לוונטל הצליח בינתיים לרכוש חלקת אדמה סמוכה, אותה רשם על שם נתין עות'מאני כדי לעקוף את בעיית הרישיון הממשלתי. חלקת אדמה זו היא מקום המושבה כיום. המושבה הוקמה במתכונת של רחוב ראשי (כיום רחוב אאורבך) ורחוב צולב (רחוב בר הופמן). עד סוף אוקטובר 1866 הוקמו עשרה בתים, בהם בית העם וחנות, בה אוחסן המטען הרב שהובא מארצות הברית. חנות זו נוהלה על ידי אדמס, שאף התגורר בה עד השלמת בניית ביתו. הבתים כולם היו מעץ, ולרובם היו שתי קומות, בסגנון של בית קוטג' אמריקני שהיה מקובל בניו אינגלנד באותה עת. בית אחד נבנה באבן, הוא "מלון גראנד הוטל", שהוקם על ידי האחים דריסקו, והתנשא לגובה שלוש קומות (כיום מלון ירושלים ברחוב אאורבך 6).
השלב הראשון: מושבה אמריקנית > פירוק המושבה

קשיים ביורוקרטים, סכסוכים אישיים בין המתיישבים ויבול מועט, הביאו במהרה את רוב המתיישבים לקשיים כלכליים, לחוסר מוטיבציה ולייאוש. מרבית המתיישבים שבו למולדתם בין השנים 1867–1868, ובהם אף אדמס עצמו. המיישבים התמקמו ללא ידיעתם על קבר אחים של מגפה שפשטה ביפו כמה שנים טרם התיישבותם, מה שהוביל להתפרצותן של מחלות רבות בקרבם. תשעה אנשים נספו עקב המחלות, וביניהם שישה ילדים. בשנת 1868 עמדה המושבה האמריקנית שוממה, למעט מתיישבים בודדים שכללו את רולה פלויד, שהשכיל להביא עמו כרכרה מאמריקה, ופתח סוכנות משגשגת של תיירות והובלה, ואת הרברט קלארק (לימים סגן הקונסול האמריקאי בארץ ישראל). פלויד התגורר בבית ברחוב הופמן 17 ביפו ובשנת 1868 עקר לירושלים ביחד עם הרברט קלארק והקבוצה הקטנה שנותרה במושבה. בסוף שנת 1867 הסופר האמריקני מארק טוויין סיפר על אחריתה של המושבה:
ביפו לקחו עמנו אל האנייה כארבעים חברים של קהילה מפורסמת מאוד. גברים, נשים, תינוקות, נערים ונערות, זוגות צעירים ואחדים שכבר עברו את צללי אביב החיים. כוונתי למושבת אדמס ביפו, שאחדים עזבו אותה לפני זה. ביפו השארנו את מר אדמס, אשתו וחמשה עשר עלובים, שלא רק כסף חסר היה להם, אלא לא ידעו לאן לפנות וללכת."
השלב הראשון: מושבה אמריקנית > הבתים מבחינה אדריכלית

המבנה של בתי המושבה התבסס על המודל האדריכלי של בתים מצפון ארצות הברית. חומר הבנייה היה עצים שמקורם בצפון מזרח ארצות הברית. הבתים היו בעלי שתי קומות. בדרך כלל היו בבית ארבעה חדרים וחדר מיוחד למטבח. במהלך הבנייה, תושבים רבים הוסיפו לבית מרפסת כדי ליהנות מהסביבה והנוף. באותן השנים בארצות הברית לא היה נהוג לבנות בתים בעלי מרפסת. רצפת המרפסת נבנתה על קורות מעוגלות, ואילו המעקות נעשו ממוטות עדינים. ההשקעה בבניה מרמזת על כך שמורמונים תכננו להתגורר זמן רב בארץ ישראל.
השלב הראשון: מושבה אמריקנית > הבתים מבחינה אדריכלית > זיהוי מיני העצים

רוב הבתים מתקופת האמריקאים נמצאים בימינו בשלבי התפוררות, אך נלקחו מספר דגימות של עץ מהבתים ששרדו כדי לזהות את מין העצים שאיתם נבנו המבנים, ולגלות אם אכן אותן דגימות עץ שייכות לבתים שנבנו על ידי האמריקאים. הדגימות נלקחו משלושה בתים, מהבית ברחוב אאורבך 10, מהבית ברחוב אאורבך 4 ומבית מספר 17 ברחוב הופמן. דגימות העץ כללו חלקי עץ מלוחות הרוחב שבקירות, ממשקופי חלונות והדלתות, מעמוד וקורה בקומת-מרתף בבית אאורבך 10, מקישוט גלוני של מרפסות ומהרעפים. העצים המרכיבים את הבתים שייכים לשתי משפחות, משפחת האורנים ומשפחת האלונים כאשר מתוכם נעשה שימוש בארבעה סוגי עצים. העצים ממשפחת האורנים הם ארזית, אורן לבן וצוגה. העץ השייך למשפחת האלונים הוא אשור.
השלב השני: מושבה גרמנית > רכישת המבנים

במשך זמן מה עמדו בתי המושבה נטושים, ומשכו את תשומת לבם של בני הכת הטמפלרית מווירטמברג שבגרמניה, שחיפשו באותה עת דרכים להשתקע בארץ ישראל. בראש הכת עמדו כריסטוף הופמן ויד ימינו בארץ גיאורג דוד הרדג, אשר בנו ארנסט הרדג רכש כבר בשנת 1870 את "מלון גראנד הוטל" והפכו למלון ירושלים המפואר. רוב הצליינים שביקרו בארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 התאכסנו במלון זה.
בשנת 1871 רכשו הטמפלרים בית נוסף בן שתי קומות וחצר גדולה ליד מלון ירושלים. לבניין נוספו שני אגפים, כנראה בתכנונו של האדריכל תיאודור זנדל, שאביו היה רופא המושבה, והוא עצמו גדל בה. בית זה שימש עד 1878 כבית ספר, פנימייה וכבית עם של הקהילה.
השלב השני: מושבה גרמנית > פיתוח המושבה

לאחר שרכשו את הבתים, פיתחו הטמפלרים את המושבה, והקימו בה מבני ציבור נוספים דוגמת בית חולים, בית מרקחת, מנסרה, בית בד, וטחנת קמח שהופעלה בקיטור. רוב הבתים "שודרגו" וחוזקו באבן, במקום עץ. הטמפלרים ביפו התפרנסו בעיקר ממסחר והובלה, וממקצועות חופשיים כמו רפואה, רוקחות וצביעה מקצועית. בשנת 1878 נמכר בניין בית העם לברון הרוסי פלטון פון אוסטינוב (סבו של השחקן פיטר יוסטינוב), וזה שיפץ אותו והפכו לבית המגורים המפואר שבבתי המושבה. בשנת 1895 הפך אוסטינוב את ביתו ל"מלון הפארק" (Hôtel du Parc), שנקרא על שם הגינה הגדולה שבה נהגו לטייל רבים מבני יפו. בבית מלון זה התארחו הקיסר הגרמני וילהלם השני ורעייתו בעת ביקורם בארץ ישראל ב-1898. פמלייתם שוכנה במלון ירושלים הסמוך.
בשנת 1881 היו במושבה הגרמנית 26 בתי מגורים – שמונה מהם בתי-עץ, והשאר מאבן. היא הוקפה בחומת אבן ונקבעו בה שני שערים, שנסגרו בשעות הלילה. הטמפלרים פיתחו את מושבתם עד כי הפכה לאחד ממוקדי התיירות הידועים בארץ-ישראל, וכללה שלושה בתי מלון ואת הסניף המרכזי של סוכנות הנסיעות "תומאס קוק".
השלב השני: מושבה גרמנית > הקמת כנסיית עמנואל

לקראת ביקורו של הקיסר תוכננה גם הנחת אבן הפינה לכנסיית עמנואל, השוכנת ברחוב בר הופמן 15. הטמפלרים, פלג פיאטיסטי מן הכנסייה האוונגלית, התנגדו עקרונית לבניית כנסיות גדולות, אולם במושבה התגוררו גם כאלה שכן תמכו ברעיון בניית כנסייה כזאת, והברון פון-אוסטינוב, רוסי שהמיר דתו ללותרניזם, תרם למטרה זו את הקרקע. טקס הנחת אבן הפינה התעכב מספר ימים, ובסופו של דבר הקיסר לא נכח בו. עם זאת הוא תרם מכספו את פעמון הכנסייה, לאחר שבנייתה נשלמה ב-1904. הכנסייה תוכננה על ידי האדריכלים ארנסט פוגט ופאול גרוט, אך הפיקוח על הבנייה נעשה על ידי בנימין זנדל, בנו של האדריכל תיאודור זנדל.
השלב השני: מושבה גרמנית > חיסול המושבה

המושבה הגרמנית ביפו שגשגה וגדלה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, אז גורשו יושביה מארץ ישראל על ידי הבריטים, בדומה לבני המושבות הגרמניות האחרות. הבתים ננטשו, ובסופו של דבר הועברו לידי מדינת ישראל במסגרת הסכם השילומים עם גרמניה המערבית. לאחר מאבקים של המועצה לשימור אתרים, זכו רוב בתי המושבה האמריקאית-גרמנית לתוכנית שיקום ושימור.
בתי המושבה

בתי המושבה האמריקאית-גרמנית שוכנים כיום בשני רחובות מצטלבים: רחוב בר הופמן מצפון-מזרח לדרום מערב ורחוב אאורבך הניצב לו:
שכונת ולהאלה

בשנת 1903 נוסדה על ידי הגרמנים שכונה קטנה בשכנות לשכונת נוה צדק, בין מסילת הברזל ובין הדרך אל יפו הקרובה, כיום בצד רחוב אילת.
השכונה הייתה בעל אופי מעורב - בתי מגורים וגם תעשייה. המשפחות הגרמניות עסקו במסחר ובמלאכה ביפו. השכונה נקראה בפי הגרמנים "ולהאלה", כשמו של גן העדן של האלים הגרמניים הקדמונים. תושבי נווה צדק השכנה קראו לה "שכונת ואגנר".
בשכונה זו היה בית הקונסוליה הגרמנית, בית החרושת "ואגנר", שנקרא על שם בעליו גוטהילף וגנר, ובקרבתו המסעדה ומועדון הלילה קפה לורנץ. בבית החרושת ואגנר יוצרו אמצעי לחימה לחילות הטורקים והגרמנים שחנו בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1915 התקרבה אוניית מלחמה צרפתית לחוף יפו והפגיזה את בית החרושת, אך לא גרמה נזק לבתים הסמוכים אליו.[דרוש מקור]
במלחמת העולם השנייה הוצאו הגרמנים מוולהאלה והוכנסו למחנה הסגר. הבריטים השתלטו על הבתים לצורכיהם. עדיין נשארו מספר בתים בוולהאלה, באחד מהם נמצא משרד התמ"ת, ובבית אחר שכן עד שנת 2018 בית השאנטי.
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, תל אביב - יפו, הוצאת אחיעבר, 1965
ריד ה. הולמס, הנחשונים - קורות המושבה האמריקאית ביפו, מוזיאון הארץ, 1985
ארכיון אוסף תעודות לתולדות המושבה האמריקנית ליד יפו, בספרייה הלאומיתשכונת ולהאלה, 1925
הערות שוליים

↑  המושבה האמריקאית, באתר tel-aviv.millenium.org.il
↑  אלכס כרמל, התישבות הגרמנים בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית, אוניברסיטת חיפה, 1990
1 2  זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת הארץ, כרך ל'-נ', עם עובד, 1978, עמ' 4,280–4,286
1 2  מאמר על העצים במושבה
↑  סרטון ב-YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011253742405171 
בית השאנטי (לשעבר) בשכונת ולהאלה (רחוב סמטת שלוש)
קפה לורנץ
בוא נדבר

בוא נדבר הוא אלבומה השני של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה. האלבום יצא לאור ב-16 באפריל 1981, על ידי חברת התקליטים פונוקול. מתוך האלבום יצאו לרדיו תקחיטי השדרים: "אין זמן לתעות", "סימנים של אוהבים", "כשנהיה בני 73", ו"תפילה".
במרוצת השנים זכה האלבום למעמד הזהב על סך מכירות של כ-20,000 עותקים.
רקע

בסמוך לצאתו של האלבום, המשיכה עפרה חזה לבסס את מעמדה כזמרת אמצע הדרך עם להיטים כמו "תפילה" (מקום 7 במצעד השנתי של רשת ג') ו"סימנים של אוהבים", שזכה במקום השני בתחרות השירוויזיון מספר 2, שנערך בחנוכה 1980. בשנת הפזמונים תשמ"א (1981) נבחרה חזה בפעם השנייה לזמרת השנה מטעם מאזיני רשת ג' וגלי צה"ל, וכן זכתה בפרס כינור דוד ותו חביבת הנוער.
האלבום כולל שירים שעזרו בהמשך סלילת דרכה המשגשגת של חזה. נאלהום הכיל שיר מהסרט השני בכיכובה "נערת הפרברים" ("שיר זמני לעשירים"). השיר הראשון באלבום, "תפילה", נשלח תחילה לוועדת תחרות האירוויזיון בשם "הוא", אבל לא התקבל. למרות זאת, חזה התבקשה לייצג את ישראל בפסטיבל "מדיטור" בפורטוגל, ואז גם שונה שמו ל"תפילה". השיר זכה במקום החמישי בפסטיבל. השיר "תפילה" הצליח מאוד ותרם לפרסום של חזה בישראל.
השיר השני באלבום, "כשנהיה בני 73", נכתב על ידי בצלאל אלוני כשיר תשובה ללהיטו של פול מקרטני: "When I'm 64". השיר תועד בקליפ בתוכנית "עוד להיט" ב-1981, וכך גם "תפילה".
השירים הבאים שהתפרסמו מהאלבום הם: "בוא נדבר" ו"אין זמן לתעות".
רשימת רצועות

תפילה (בצלאל אלוני — הנרי ברטר)  [2:45]
כשנהיה בני 73 (בצלאל אלוני — שלמה "במבו" כהן)  [3:15]
סימנים של אוהבים (בצלאל אלוני)  [3:10]
תן אהבה לחייך (בצלאל אלוני)  [3:20]
שיר זמני לעשירים (בצלאל אלוני)  [3:20]
בוא נדבר (בצלאל אלוני — בצלאל אלוני/שלמה "במבו" כהן)  [3:40]
הלכת (בצלאל אלוני — מייק שדובסקי)  [3:30]
העיר מדברת אליך (משה בן שאול — נסים שובל)  [4:00]
בודדה בשניים (בצלאל אלוני)  [2:45]
אין זמן לתעות (בצלאל אלוני)  [4:20]
עיבודים: שירים: 2, 5, 8 - משה זורמן, שירים: 3, 4, 9, 10 - אלדד שרים, שיר: 7 - אמיר פרויליך, שיר: 1 - הנרי ברטר, שיר: 6 - שלמה "במבו" כהן.
הוקלט באולפני "סיגמא" ("קוליפון") ובאולפני "טריטון".
תופים: איקי לוי
גיטרה בס: יוסי מנחם
גיטרות: שמוליק בודגוב
בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים 6–10 - צד ב'.
עיצוב עטיפה: נתי.