stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלק מימן
הערות שוליים

1 2  Roberts, David (2018-02-16). "This company may have solved one of the hardest problems in clean energy". Vox (באנגלית). נבדק ב-2019-10-30.
↑  Ogden, J.M. (1999). "Prospects for building a hydrogen energy infrastructure". Annual Review of Energy and the Environment. 24: 227–279. doi:10.1146/annurev.energy.24.1.227free{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  "Q & A: DLR's Christian Sattler on the Role of Solar Thermochemistry in Green Hydrogen Production". SolarPACES.org.
1 2  Altork, L.N. & Busby, J. R. (2010 Oct). Hydrogen fuel cells: part of the solution. Technology & Engineering Teacher, 70(2), 22-27.
1 2  Florida Solar Energy Center. (n.d.). Hydrogen Basics. Retrieved from: http://www.fsec.ucf.edu/en/consumer/hydrogen/basics/index.htm
↑  Zehner, Ozzie (2012). Green Illusions. Lincoln and London: University of Nebraska Press. pp. 1–169, 331–42.
↑  "Climate change hope for hydrogen fuel". BBC News. 2 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wang, Feng (במרץ 2015). "Thermodynamic analysis of high-temperature helium heated fuel reforming for hydrogen production". International Journal of Energy Research. 39 (3): 418–432. doi:10.1002/er.3263. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Jones, J.C. (במרץ 2015). "Energy-return-on-energy-invested for hydrogen fuel from the steam reforming of natural gas". Fuel. 143: 631. doi:10.1016/j.fuel.2014.12.027. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ogden, J.M. (1999). "Prospects for building a hydrogen energy infrastructure". Annual Review of Energy and the Environment. 24: 227–279. doi:10.1146/annurev.energy.24.1.227free{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  "Life cycle emissions of hydrogen". 4thgeneration.energy. נבדק ב-2020-05-27.
↑  U.S. Department of Energy. (2007 Feb). Potential for hydrogen production from key renewable resources in the United States. (Technical Report NREL/TP-640-41134). National Renewable Energy Laboratory Golden, CO: Milbrandt, A. & Mann, M. Retrieved from: http://www.afdc.energy.gov/afdc/pdfs/41134.pdf
↑   ולדי אומנסקי, אלה אלקלעי, שוק האנרגיה על סף מהפכה: המימן מתחיל להניע את העולם, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2020
↑  Utgikar, Vivek P; Thiesen, Todd (2005). "Safety of compressed hydrogen fuel tanks: Leakage from stationary vehicles". Technology in Society. 27 (3): 315–320. doi:10.1016/j.techsoc.2005.04.005.
↑  Dobson, Geoff (12 ביוני 2019). "Exploding hydrogen station leads to FCV halt". EV Talk. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Woodrow, Melanie. "Bay Area experiences hydrogen shortage after explosion", ABC news, June 3, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533740405171  LCCN: sh85063422
ד'ת"ח

ד'ת"ח (4408)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 647 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 648. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דרגות הצטיינות בלטינית

דרגות הצטיינות בלטינית הם מונחים בשפה הלטינית הבאים לציין מידה של הצטיינות בהשלמת הדרישות לתואר אקדמי. שימוש בדרגות הצטיינות בלטינית נהוג במערכות האקדמיות בארצות הברית, במדינות רבות באירופה ובחלק ממדינות אסיה. קיימות מדינות בהן תורגמו דרגות ההצטיינות מהשפה הלטינית לשפת המקום. מונחים אלה אינם באים לציין תואר כבוד, אשר אין בצידו חובות לימודים.
בדרך כלל קובע מוסד אקדמי תנאים ברורים בהם צריך סטודנט לעמוד כדי שיצוין באחת מדרגות ההצטיינות: השגת ממוצע ציונים גבוה, הגשת עבודת תזה הזוכה להערכה גבוהה או השתתפות בתוכנית למצטיינים. כל אוניברסיטה עצמאית לקבוע אמות מידה משלה לקבלת דרגת הצטיינות ומכיוון שאמות מידה אלה עשויות להיות שונות במידה משמעותית בין מוסד לימוד אחד לאחר, לא ניתן להשוות בין מקבלי דרגות הצטיינות ממוסדות שונים, או להסיק מן הדרגה את מאפייני ההצטיינות. דרגות הצטיינות בלטינית מוענקות בדרך כלל רק לתלמידי תואר ראשון ולעיתים נדירות לתלמידי תארים מתקדמים. בדרך כלל נכתבת דרגת ההצטיינות על תעודת התואר שאותה מקבל הבוגר.
דרגות ההצטיינות

cum laude אשר משמעותו "ראוי לשבח" (או "בכבוד")
דרגת הצטיינות זו מוענקת בדרך כלל ל־25%–30% מבעלי ממוצע הציונים הגבוה בכיתתם.
magna cum laude אשר משמעותו "בכבוד רב"
דרגת הצטיינות זו מוענקת בדרך כלל ל־10%–15% מבעלי ממוצע הציונים הגבוה בכיתתם.
בישראל יש מוסדות המציינים דרגה זו בתעודת הבוגר במונח "בהצטיינות"
summa cum laude "בכבוד רב ביותר"
דרגת הצטיינות זו מוענקת בדרך כלל ל־5% מבעלי ממוצע הציונים הגבוה ביותר בכיתתם.
בישראל יש מוסדות המציינים דרגה זו בתעודת הבוגר במונח "בהצטיינות יתרה"
קיימת דרגת הצטיינות רביעית, egregia cum laude, "בכבוד יוצא דופן". השימוש בדרגת הצטיינות זו אינו שכיח ובא לציין בדרך כלל תלמידים שעמדו בדרישת קבלת תואר summa cum laude, אולם עשו זאת במסגרת תוכנית לימודים תובענית יותר.
דרגת הצטיינות נוספת אך פחות נפוצה היא maxima cum laude, שהיא דרגת ביניים בין magna ו-summa.
ד'ת"ד

ד'ת"ד (4404)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-20 בספטמבר 643 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 644. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'ת"ה

ד'ת"ה (4405)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 644 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 645. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'שצ"ט

ד'שצ"ט (4399)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-14 בספטמבר 638 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 639. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'ת"א

ד'ת"א (4401)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 640 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 641. שנה מסוג השא, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
גינוגנזה

גינוגנזה (Gynogenesis – השראת נקבות) היא רביית בתולים המחייבת נוכחות תא זרע, המעורר את תהליך ההפריה אך אינו משתתף ואינו מעביר את המידע הגנטי שהוא נושא. הצאצאים נושאים מידע גנטי שמקורו באם בלבד (בדרך כלל).
המושג הוא גם שם כולל לסדרת מניפולציות גנטיות כרומוזומליות. המבוצעות בתאי רבייה של בעלי חיים במטרה לעודד יצירת זיגוטות נקביות בלבד והומוזיגוטיות לחלוטין או ברמה גבוהה מאוד. הטכניקה מבוצעת בעיקר בדגים, לצורכי מסחר ומחקר.
קיימות שתי טכניקות גינוגנזה – מיוטית (2PB) ומיטוטית (EM), הנבדלות זו מזו בשלב הטיפול בביצית. שתי הטכניקות מתחילות בהקרנת תאי זרע ב-UV, בקרני גמא או בקרני X, להריסת המטען הגנטי שנושא תא הזרע. בשלב הבא מבוצעת הפריה מלאכותית בין תא הזרע המטופל לביצית הנמצאת לפני פליטת הגופיף הקוטבי השני בשלב מיוזה2, ונושאת מטען גנטי של 2n.
גינוגנזה מיוטית (2PB)

חשיפת הביצית לאחר ההפריה לשוק מוקדם (Early Shocking) באמצעות חום, קור או לחץ תוביל לעיכוב ואי פליטת הגופיף הקוטבי השני תוביל ליצירת ביצית מופרית הנושאת 2n כרומוזומים ממקור אימהי בלבד. משלב זה החלוקה המיטוטית הרגילה של הזיגוטה אינה מופרעת.
דור הצאצאים יהיה מורכב כולו מנקבות בלבד, הומוזיגוטיות ברובן, אך קיימת דרגה מסוימת של הטרוזיגוטיות כתוצאה משחלוף הכרומוזומים בביצית בשלב מיוזה1.
גינוגנזה מיטוטית (EM)

פליטת הגופיף הקוטבי השני מהביצית לאחר ההפריה תוביל ליצירת ביצית מופרית עם n כרומוזומים. לאחר הכפלת הכרומוזומים, בשלב המטאפאזה של החלוקה המיטוטית הראשונה של הזיגוטה, חשיפת הביצית לשוֹק מאוחר (Late Shocking) באמצעות חום או לחץ תביא להשהיה בחלוקת הביצית המופרית. הזיגוטה המתקבלת היא בעלת 2n כרומוזומים ממקור אימהי בלבד. משלב זה החלוקה המיטוטית הרגילה של הזיגוטה אינה מופרעת.
דור הצאצאים יהיה מורכב כולו מנקבות בלבד, הומוזיגוטיות לחלוטין וזהות זו לזו.
מטרות הגינוגנזה

יצירת דור בנות המורכב אך ורק מנקבות, בעלות קרבה גנטית גבוהה במיוחד, יצירת סחף גנטי חיובי באוכלוסיות גדולות (למשל דגי נוי ומאכל) להגברת הופעת תכונות מבוקשות, אחוזי השחלוף בגינוגנזה מיוטית משמשים כלי למיפוי גנטי.
ד'ת"ב

ד'ת"ב (4402)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 641 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 באוגוסט 642. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
דרגות הצבא העיראקי

כבכל צבא, משתמשים אנשי הכוחות המזוינים של עיראק במערכת דרגות המסמלת את ההיררכיה הצבאית. מבנה הדרגות התקבל עם ייסודו של הצבא בשנות ה-20 של המאה ה-20 בהשפעת הצבא הבריטי, ולא עבר מאז שינויים נרחבים. שמות הדרגות הם בשפה הערבית, ודומים לשמות הנהוגים בצבאות ערבים אחרים כצבא מצרים או צבא סוריה. הסמלים בדרגות הקצונה כוללים כוכב, הנשר הרפובליקני המופיע בסמל עיראק, חרבות מוצלבות, וגבעולי חיטה. דרגת "מוּהִ֫יבּ", המקבילה לדרגת פילדמרשל בצבאות אחרים, אינה עוד בשימוש. האחרון שנשא אותה היה סדאם חוסיין בתקופת נשיאותו.
להלן דרגות הקצונה בצבא העיראקי:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
דרגות
| דרגה | שם בערבית | מקבילה בצה"ל | תמונה |
| מוּלַ֫אזֶם | ملازم | סגן משנה |  |
| מוּלַ֫אזֶם-אַ֫וַול | ملازم أول | סגן |  |
| נַקִ֫יבּ | نقيب | סרן |  |
| רַ֫אאֶ'ד | رائد | רב-סרן |  |
| מוּקַ֫דַּם | مقدم | סגן-אלוף |  |
| עַקִ֫יד | عقيد | אלוף-משנה |  |
| עַמִ֫יד | عميد | תת-אלוף |  |
| לִיוַו֫אא' | لواء | אלוף |  |
| פַרִ֫יק | فريق | רב-אלוף |  |
| פַרִ֫יק-אַ֫וַול | فريق أول | מקבילה לגנרל בצבאות המערב |  |
| מוּהִ֫יבּ | مهيب | מקבילה לפילדמרשל בצבאות המערב |  |
הערות שוליים

↑
פסח מלובני, מלחמות בבל החדשה - עלייתו ונפילתו של הצבא העיראקי, הוצאת משרד הביטחון, 2010, עמ' 920
ד'ת"ו

ד'ת"ו (4406)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 באוגוסט 645 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 646. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
גיטה אלפאר

| --- | --- |

 לידה:  5 בפברואר 1903 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  17 בפברואר 1991 (בגיל 88) פאלם ספרינגס, ארצות הברית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 בן או בת זוג:  גוסטב פרוליך (1931–1935) 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע הגרמני (1987) 
 
גיטה אלפאר (במקור רגינה קלופר עד 1917, בהונגרית: Alpár Gitta; בודפשט, 5 בפברואר 1903 – פאלם ספרינגס, 17 בפברואר 1993) הייתה שחקנית יהודייה-הונגרייה-אמריקאית, זמרת אופרה ואופרטה בעלת קול סופרן קולורטורה. אביה היה איגנץ קלופר, החזן והמנצח על המקהילה של בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני.
ביוגרפיה

רגינה קלופר (גיטה אלפאר) נולדה במשפחה יהודית כבתם של איגנץ קלופר (1871–1955) ושל הרמינה שפיצר (1874–1962). משנת 1919 הייתה סטודנטית של בלה סבאדוש ושל לורה הילגרמן באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בינואר 1924, במקום ארז'י שאנדור, ניתנה לה ההזדמנות לשיר את תפקיד "לקמה" באפרה של ליאו דליב בבית האופרה של בודפשט. היא הוחתמה מייד על חוזה וכבר באותו החודש ערכה את הופעת הבכורה שלה כגילדה באופרה ריגולטו של ג'וזפה ורדי. ב-23 באוגוסט 1924 היא שרה לראשונה (אחר כך בסדרות) את תפקידה של מדי באופרטה "הנערות הן שלוש" (Három a kislány) בתיאטרון קיראי. עם התפקיד הזה, במכה אחת, הפכה לחביבת הקהל. ב-26 במרץ 1925, ברובע 5 בבודפשט, נישאה לקורנל שטנגל, יזם, בנם של דוד שטנגל ושל אילונה רוט. הנישואים התפרקו מאוחר יותר.
בשנים 1925–1927 הייתה חברה בלהקת האופרה של מינכן ובשנים 1927–1933 באופרה של ברלין (Staatsoper) בתחילת 1933, לאחר השתלטות הנאצים על גרמניה, היא עברה לווינה. בשנת 1936 נישאה לתעשיין שוודי ועברה ללוס אנג'לס. בשנת 1941, לבקשתו של רנה קלייר, שיחקה בתפקידה האחרון, בסרט "הלהבה של ניו אורלינס" (The Flame of New Orleans) ולאחר מכן, עד מותה, חיה במנותק מהבמה ומהקולנוע בביתה בפאלם ספרינגס.
בשנת 1932 השתתפה בבכורת האופרטה של פאל אברהם "הנשף בסאבוי". הצלחותיה הגדולות ביותר היו באופרה הספר מסביליה ובאופרטה "הלנה היפה". כחברה ב-Staatsoper Berlin, הופיעה לעיתים קרובות כאורחת ב"תיאטרון העיר" בבודפשט (כיום תיאטרון ארקל) ובבתי האופרה גדולים באירופה, עם הצלחה ללא עוררין בכל מקום.
בשנת 1987 הוענק לה בברלין ה-Golden Band למפעל חיים. ב-26 ביולי 1989, בסנטאנדרה, ב"בית הקפה נוסטלגיה", הוצגה ההצגה "הליידי בוורוד", על חייה כאמנית. היצירה נכתבה על ידי טיבור מיקלוש.
תפקידי אופרה

ליאו דליב: לקמה
ורדי: לה טרוויאטה
ורדי: ריגולטו
רוסיני: הספר מסביליה
ריכרד שטראוס: אביר הוורד
מוצרט: חליל הקסם
תפקידי אופרטה

אופנבאך: הלנה יפה
פרנץ להאר: Schön ist die Welt (העולם יפה)
קרל מילוקר: Die Dubarry
קארל מילוקר: סטודנטים מתחננים
פאל אברהם: הנשף בסבוי
פרנץ שוברט: שלוש הן הנערות
סרטיה

Gitta entdeckt ihr Herz (1932) - סרט גרמני
Die - oder keine (1932) - סרט גרמני
Ball im Savoy (1935) - סרט אוסטרי-הונגרי
I Give My Heart (1935) - סרט אנגלי
Le Disque 413 (1935) - סרט צרפתי
Guilty Melody (1936) - סרט אנגלי
Everything in Life (1936) - סרט אנגלי
Mr. Stringfellow Says: No (1936) - סרט אנגלי
The Flame of New Orleans (1941) -סרט אמריקאי
„Ganz Berlin lag ihr zu Füßen: Gitta Alpar” - תוכנית הטלוויזיה הגרמנית ZDF (1987)
Mosaik - Treffpunkt der Generationen - סדרת טלוויזיה גרמנית
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גיטה אלפאר
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה)
מסלול חיים מפורט יותר
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1917. évi 38671. sz. rendelete. MNL-OL 30789. mikrofilm 737. kép 2. karton.
↑  A Színészkönyvtár.hu lapján a téves 1900-as születési dátum szerepel.
↑  A Színészkönyvtár.hu-n tévesen Los Angelesnek van megadva a halálozási hely.
↑  "Alpár (Klopfer) Ignác halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 2136/1955. folyószáma alatt".
↑  "Klopfer Ignác és Spitzer Hermina házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 39/1897. folyószáma alatt".
↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest V. ker. polgári házassági akv. 143/1925. folyószám alatt.
↑  A budapesti királyi törvényszék 36. P.33107/1932-3. sz. ítélete.
↑  a mai Erkel Színházban
↑  Színházi Adattár
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313810505171  PLWABN: 9810584799305606  BnF: cb14013733j (data)  CANTIC: a11324442  GND: 11628840X  ICCU: DDSV069966  ISNI: 0000 0000 8146 574X  LCCN: n82162709  MusicBrainz: b1000150-4cff-426f-b96d-8e719450529b  NKC: js20040107010  NLA: 52828127  NLK: KAC2020L0404  NSK: 000726098  RERO: 02-A027066347  SUDOC: 193816334  Trove: 1524899  VIAF: 66663211   WorldCat (עם VIAF): 66663211 
גיטה אלפאר בשנת 1932
גינון

גינון בלואיזיאנה בשנת 1940
גינון באיווה בשנת 1941
גינון ביפו בשנת 2011
גינון הוא מכלול של שיטות שתכליתן היא גידול וטיפוח צמחים מסוגים שונים, במרבית המקרים לצורכי נוי אך לעיתים גם לשם מאכל. המונח יכול להתייחס לאחזקת גינה בקנה מידה קטן כגינה פרטית בחצר בית ועד לגנים ציבוריים הנפרשים על שטח נרחב.
תחומים > תכנון ועיצוב

תכנון ועיצוב גנים היה לאמנות פופולרית בעיקר ביפן, צרפת ואנגליה, בהן גם פותחו גישות וסגנונות של אדריכלות נוף המכונים "גן יפני", "גן צרפתי" ו"גן אנגלי".
תחומים > מקצוע ותחביב

הגינון יכול להיעשות הן כמקצוע, והן כתחביב.
מי שפרנסתו על גינון נקרא גנן. גננים על פי רוב מטפלים בגינות שאינן בבעלותם. עבודת הגנן כוללת השקיה, גיזום, ניקוי הגן (בעזרת מטאטא או מפוח עלים), טיפול בעשבים שוטים ושתילת צמחים חדשים.
אנשים שעוסקים בגינון כתחביב בדרך כלל מטפחים גינה פרטית בחצר ביתם, עציצים על גג או במרפסת וכדומה. העיסוק בגינון כתחביב מאפשר רמות התמחות רבות, ויש אף המקימים חממות פרטיות הכוללות מערכות לבקרת תנאי הסביבה לטיפוח הצמחים.
בישראל

בישראל כולל ענף הגינון בעלי מקצוע ושירותים כמו גננים, משתלות יצרניות, משתלות מכירה, קבלני גינון, אדריכלי נוף, עובדי מחלקות גינון ברשויות ובמוסדות ציבור ועוד.
ראו גם

הורטיקולטורה
גזר במלחמת העצמאות

עמדה בקיבוץ גזר, 1948 (צילום של וילם ואן דה פול)
קיבוץ גזר הותקף ב-10 ביוני 1948 על ידי הלגיון הירדני, מלווה בכוח של ערבים מקומיים. לאחר קרב קצר, נכבש המקום. כוח של חטיבת יפתח החזיר את היישוב לידיים ישראליות עוד באותו היום.
רקע > הקמה והתיישבות

טרם מלחמת העולם הראשונה נקנו כ-3,400 דונם מאדמות המשק לעתיד בידי ארגון 'המכבים הקדמונים' מבריטניה. בפועל, הבעלות לא מומשה, ואותן אדמות לא עובדו. על מנת למנוע את אובדן השטח, פדתה אותו הקרן הקיימת לישראל, והוסיפה אליו כ-2,000 דונם של שטחים סמוכים בבעלות יהודית פרטית, ועוד כמה מאות דונמים של שטחים שנקנו מערבים.
קיבוץ גזר הוקם, בשם קבוצת הדסה-גזר, ב-13 במרץ 1945. הקבוצה המיישבת הורכבה מגרעין 'תלם' של הנוער העובד, בוגרי בית החינוך לילדי עובדים בתל אביב, ומקבוצת 'הדסה' שעברה הכשרה בגבעת בוסל בחדרה. היישוב שכן בלב אזור ערבי כמעט טהור, ועם זאת, בשנים הראשונות לקיומו, שמר על יחסים תקינים יחסית עם האוכלוסייה הערבית השכנה.
רקע > השטח

הקיבוץ יושב על שטח מישורי, בגובה כ-110–120 מ' מעל פני הים. עליו חולשות ממזרח ומדרום גבעות נמוכות, אשר גובהן כ-140–150 מ'. את השטח מבתרים מספר ערוצים, ביניהם נחל עזריה ממערב ונחל גזר ממזרח, שניהם נחלי אכזב ושניהם זורמים באזור זה מצפון דרומה. ק"מ אחדים ממערבו נמצאת רמלה, אז עיר ערבית. ק"מ אחדים ממזרחו נמצאת לטרון (אשר נמצאה מאמצע מאי 1948 בידי הלגיון הירדני, וקודם לכן, בידי צבא ההצלה). בין לטרון לבין גזר נמצא הכפר הערבי אל קובאב (כיום משמר איילון). מצפונו של היישוב נמצא הכפר אל-בריה (כיום בית חשמונאי) ומדרומו אבו שושה (דרומה מערבה לתל גזר). הקיבוץ יושב מדרום לדרך רמלה-לטרון (היום כביש 424), שהייתה חלק מן הדרך יפו-ירושלים.
רקע > תחילת מלחמת העצמאות

על פי החלטת החלוקה, נכלל גזר בתחומי המדינה היהודית. ייתכן אף כי השטח עליו ישב הקיבוץ נכלל במדינה היהודית בשל עצם קיומו במקום זה. עיקר הקרבות באזור השפלה נערכו על הדרך לירושלים. כיוון שדרך זו נחסמה, סמוך לתחילת המלחמה, בקטע שבין רמלה ליפו (כיום כביש 44), עברה לזמן מה הדרך לירושלים דרך רחובות-נען-גזר. בהמשך המלחמה, הדרך לירושלים נחסמה בלטרון, שם הצטלבה הדרך העוקפת מחולדה עם כביש ירושלים-תל אביב (כיום כביש 3 וכביש 424). כך,  נותרה גזר בשולי אותם קרבות. כמו כן, אירעו בחודשי המלחמה הראשונים מספר תקריות אש פזורות. ב-20 במרץ 1948 נהרג אחד מחברי הקיבוץ. בהמשך נמצאה גופתו ועליה סימני התעללות. בתגובה, ערך כוח חי"ש, בשיתוף לוחמים מהקיבוץ, פעולת תגמול כנגד הכפר אבו שושה בה נהרגו מספר תושבים . אבדות התוקפים היו פצוע קל אחד. לאחר אותה פעולת תגמול שרר אכן שקט יחסי בגזרה. באמצע מאי 1948 כבשה חטיבת גבעתי את אבו שושה ואת אל קובאב (כיום משמר איילון),  וגם אל-בריה ננטשה, דבר שהביא לשיפור מצבה של גזר. אולם, בשל פלישת הצבא המצרי, כוחות 'גבעתי' עזבו את הגזרה לאחר כמה ימים. במקום נותרה פלוגת חי"ם שהחזיקה בתל גזר. לאחר עזיבת 'גבעתי' הוחלט להוציא את הילדים מן המקום, ואלה פונו, עם מספר מטפלות, לקבוצת שילר. הקיבוץ הפך בעצם למשלט, ובימים הבאים, נערכו בו עבודות התבצרות שונות. כן הותקף המקום, בפצצות ובאש מכונות ירייה, על ידי מטוסים מצריים. חברה אחת נפצעה קל ונזק רציני נגרם למשק.
הכוחות המשתתפים > הישראלים

על הקיבוץ הגנו 68 חברים וחיילים (לרבות 13 נשים). לרשות אלה עמדו 42 רובים, 12 תת מקלעים, שלושה מקלעים, מרגמה שני אינץ' עם 18 פצצות, וכן רימונים ובקבוקי מולוטוב. החימוש המתואר לא התאים כלל ללחימה כנגד כוח משוריין. בנוסף, התבצרות היישוב הייתה לקויה ולא התאימה למלחמה כנגד כוח סדיר המצויד בנשק כבד. כך למשל, העמדות, 11 במספר, עשר משקי חול ואחת מבטון, שמוקמה על גג בית, היו מוגבהות. אלה היוו מטרה קלה לתותחים (ר' להלן), ולא הוכנו עמדות חלופיות. בקיבוץ היו שני בונקרים, וביניהם תעלות קשר רדודות. אלה היו מיועדים לנפגעים, לקשר ולאחסון תחמושת. סביב הקיבוץ, ומחוץ למערך העמדות, נמתחו שתי גדרות תיל ונפרשו קונצרטינות. כן פוזרו מוקשים נגד אדם מצפון וממזרח למשק. בנוסף, הונח מוקש חשמלי נגד רכב על הדרך לרמלה. במידה רבה, נסמכה הגנת הקיבוץ על כוחות צה"ל הסמוכים, ולפיכך, לכאורה, די היה בכך שהקיבוץ, במקרה שיותקף, יעכב את התוקפים לזמן מספיק להגעת התגבורות. באשר לאלה, הקיבוץ נכלל בתחום אחריותה של חטיבת גבעתי, ואולם היערכותה ותשומת לבה של זו האחרונה הייתה מופנית כלפי דרום, אל מול הצבא המצרי. למעשה, אם כך, הכפפת הקיבוץ לאחריות 'גבעתי' הפכה אנאכרוניסטית מרגע שצבאות ערב פלשו לארץ ישראל לאחר הכרזת המדינה. בפועל, ישבו על תל גזר הסמוך שתי מחלקות של קרייתי. בכל זאת, בסמוך לגזר היו ערוכות מספר חטיבות של צה"ל: חטיבת 'יפתח' וחטיבת הראל, אשר סיימו זה עתה את מבצע יורם. כן הייתה בסמוך חטיבה 7, אשר לאחר מבצע בן נון ב' אבטחה את פריצת דרך בורמה. למעשה, היה זה ריכוז כוח צה"לי נדיר בגודלו, בשטח קטן יחסית, במונחי מלחמת העצמאות. עם זאת, לא נכלל בתוכנית ההגנה של הקיבוץ סיוע אש מבחוץ.
הכוחות המשתתפים > הערבים

ברמלה, הסמוכה לגזר, יחד עם לוד, הקרובה לרמלה, היה ערוך כוח ערבי מקומי, ובו כמה מאות לוחמים, אשר היה חלק מן הגדוד המערבי של אל-ג'יהאד אל-מוקאדס. לכוח זה הצטרפו כמה מאות מתנדבים מעבר הירדן. בתחילת יוני 1948 שלח הלגיון הירדני פלוגה מקובצת, ממוכנת בחלקה, לאותן ערים. על הפלוגה פיקד הקצין הבריטי נייג'ל ברומג' (Bromage). כוחות אלה נטלו בהצלחה חלק בקרבות האצ"ל ברמלה.
הכוח הירדני אשר תקף את גזר, בגודל גדוד מוקטן, כלל שבע שריוניות מן הפלוגה המקובצת, ושתי פלוגות מתנדבים מעבר הירדן, אשר היו נתונים לפיקוד הלגיון. על הכוח פיקד ברומג' עצמו. כוח זה נעזר בארבעה תותחי נ"ט.
נפילת גזר > ההתקפה והכיבוש

בבוקר 10 ביוני יצא מרמלה לכפר הערבי אל-בריה (כיום מושב עזריה), כקילומטר צפונית לגזר, צוות קרב של הלגיון הירדני, בפיקודו של ברומג', ובו שריוניות ומתנדבים בלתי סדירים מעבר הירדן. ב-12:20 הבחינה תצפית בקיבוץ באותו כוח, והמגינים נערכו בעמדות. כמה מחברי המשק, אשר שהו מחוץ לגדרות, כיוון שעבדו בסמוך, לא הצליחו לחזור בשל עוצמת האש שניתכה בהמשך (ר' להלן). באותה העת, הכוח הערבי יצא מאל-בריה, והתפצל כך שחלקו נע לכיוון 'גבעת הסיד' שממערב, החולשת על הדרך שבין הקיבוץ לנען, וחלקו האחר, ניתק את הקיבוץ מצד אל קובאב (בה היה כוח מן הגדוד הראשון של הפלמ"ח) שממזרח. התותחים נותרו באל-בריה ומשם המטירו אש על הקיבוץ. כמחצית מן העמדות נהרסו באש התותחים (כולל אלה שעל משוריינים), והמגינים נאלצו לנטוש אותן, ולהיערך בקו הגנה פנימי יותר. לנוכח המצב הקשה, המגינים ביקשו תגבורת. גזר שכנה במרחב חטיבת גבעתי, ואכן, החל משעה 13:45, נאמר למגיני גזר, על ידי 'גבעתי', כי תגבורת כזו בדרך. לעומת זאת, כוחות חזית ירושלים, שחנו בסמוך, לא הופעלו. התגבורת, מגדוד 55 של 'גבעתי', התארגנה לאט מדי, והגיעה לבסוף רק לאחר הקרב, בשעה 18:00, לנען. כוח פלמ"ח, שהוזעק אף הוא לבקשת מפקד 'גבעתי' שמעון אבידן (מפקד בפלמ"ח בעברו), הגיע גם כן רק לאחר הקרב העיקרי ונפילת גזר (ר' בהמשך). כוח 'קרייתי', שעל תל גזר הסמוך, לא התערב כלל בקרב. הערבים תקפו משלושה כיוונים, מצפון, ממזרח וממערב, כאשר המסתערים נעזרים באש מן השריוניות. אלה האחרונות נערכו תחילה במרחק שמחוץ לטווח הנשק היעיל של המגינים. שלוש שריוניות של חטיבה 7, שחנו באזור 'גבעת הסיד', ניסו להתערב בקרב, אולם אלה הונסו באש העדיפה של שריוניות הלגיון, ואחת מן השריוניות של צה"ל נפגעה. בהמשך, השריוניות של הלגיון קרבו לגדרות הקיבוץ, ולבסוף, ב-15:00 בערך, אף חצו אותן. השריוניות כיסו באש את תעלות הקשר הרדודות, ופיצלו למעשה את קווי ההגנה של המשק לקטעים המנותקים זה מזה. כך הצליחו הרגלים הערבים לחדור לקיבוץ בארבעה מקומות מצפון מזרח ומצפון מערב. ניסיונות של מגיני הקיבוץ לארגן לחימה מקווים פנימיים יותר, נכשלו. לאחר שחדר את מעטפת ההגנה של הקיבוץ, הצליח הכוח הערבי, עד שעה 16:45, לכבוש את המשק, שרוב מגיניו נהרגו או נשבו.
נפילת גזר > כיבוש מחדש

כוח הלגיון עזב את גזר לאחר כיבושה. ללגיון לא היו די חיילים כדי לקיים חיל מצב במקום. בנוסף, לצה"ל הייתה עדיפות כוחות עצומה באזור, והישארות לזמן ממושך בנקודה הייתה עלולה להעמיד בסכנה את כוח הפשיטה, עם שוך ההפתעה הראשונית. כוח הלגיון השאיר, אפוא, את הנקודה למתנדבים מקומיים שנפנו לשוד וביזה. עם ערב ערכה יחידה מן הגדוד הראשון של חטיבת יפתח התקפת נגד מאל קובאב, שחררה את גזר כמעט ללא קרב, וכבשה בנוסף את אל בריה.