stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מופע רחוב
מיקום המופע

למיקום המופע משמעות רבה עבור אמני הרחוב. מופע מסוים יכול לעבוד במקום אחד ולאו דווקא לעבוד באחר.
ישנם מקומות פופולריים למופעי רחוב והם בדרך כלל מתאפיינים בתנועת הולכי רגל גבוהה, מעט רעשי רקע או רעשי רקע חלשים, ראות טובה, חשיפה מרבית לציבור ההולכים וכן כמה שפחות אלמנטים שיכולים להפריע למופע. דוגמות למקומות כאלה יכולות להיות אתרי תיירות, פארקים מרכזיים, מתחמי בילוי הכוללים שפע של מסעדות, בתי קפה, פאבים ותיאטראות, תחנות אוטובוס/רכבת, כניסות לאירועים כמו קונצרטים גדולים או משחקי ספורט וכמעט כל כיכר מרכזית. מקומות נוספים יכולים להיות גם קניונים או כניסות למתחמי קניות, אך אלה ידרשו לרוב אישור מהנהלת המקום.
השפעת מופעי הרחוב על סביבתם

סוזי ג'. טננבאום, מסבירה בספרה "הרמוניה תת-קרקעית: מוזיקה ופוליטיקה ברכבת התחתית של ניו יורק" כיצד הפתגם "מוזיקה בכוחה להרגיע בקסמיה את החיה הפראית" (תרגום חופשי – "Music hath charms to soothe the savage beast") מתאים לאומנות הרחוב. המחקרים הסוציולוגיים שביצעה הראו שבמקומות בהם הופיעו בקביעות אמני רחוב, אחוז הפשיעה ירד. ישנן ערים רבות שמעודדות מופעי רחוב במקומות מסוימים בעירן ולעיתים הן אף מפרסמות לו"ז הופעות.
אמני הרחוב מתערבים בחיי היומיום של המקום בו הם מופעים – כמו שהאריסון פפר כתבה בספרה, אמני רחוב מתערבים בארגון הזמן-מרחב של החלל, כאשר "המופע הוא אירוע דינמי, מתנועע ונושם", המשפיע על המקום במונחים של "צפיפות, צבירה, משכורות, פיזור וזרימה".
הערות שוליים

↑  Stephen Baird, The History and Cultural Impact of Street Performing in America: Ben Franklin, Street Performers and Buskers Advocates
↑  סאלי האריסון פפר, Drawing a circle in the square, ProQuest Dissertations Publishing, 1990
↑  Chris Somerville, Who is Mr Punch
↑  Susie, J Tanenbaum, Underground Harmonies: Music and Politics in the Subways of New York., Cornell University Press, 1995
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538840805171  BnF: cb12558500n (data)  LCCN: sh85128585  NDL: 00575948 
ציור של מופע רחוב בפריז, צרפת משנת 1760.
אמני רחוב בכיכר ציון, ירושלים, במופע Walk-by.
אמן המעמיד פני פסל מוזהב, עומד בחזית ה"Bank of Ireland" בדבלין, אירלנד.
אמאדו מוטארי

טיג'אני אמאדו מוטארי קלאלה (בצרפתית: Tidjani Amadou Moutari Kalala; נולד ב-19 בינואר 1994 בארליט שבניז'ר) הוא כדורגלן ניז'רי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אל-פייסלי מליגת העל הירדנית ובנבחרת ניז'ר.
קריירת מועדונים

מוטארי החל לשחק באקוקאנה המקומית, ובשנת 2012 עבר לשחק בלה מאן ב', קבוצת המילואים של לה מאן הצרפתית.
בחודש ינואר 2014 חתם מוטארי במטאלורג דונצק מליגת העל האוקראינית, וכך הפך לשחק הניז'רי הראשון בתולדות הליגה. ב-15 במרץ 2014 ערך מוטארי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-73 בתיקו 1-1 נגד איליצ'יבץ מאריפול במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא ערך במועדון 6 הופעות ליגה בלבד.
ב-2 ביולי 2014 חתם מוטארי על חוזה ל-4 שנים באנז'י מחצ'קלה מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. בעונתו הראשונה במועדון ערך מוטארי 29 הופעות ליגה בהן הבקיע 6 שערים, ולקח חלק בעליית המועדון לליגת העל הרוסית.
ב-25 בינואר 2017 חתם בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.
ב-6 בספטמבר 2024 חתם באל-פייסלי מליגת העל הירדנית.
קריירה בינלאומית

ב-23 בינואר 2012 ערך מוטארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניז'ר, כשנכנס כמחליף בדקה ה-57 בהפסד 0–2 לנבחרת גבון במסגרת גביע אפריקה לאומות 2012.
מלון קריון

| --- | --- |

 בעלות:  Groupe du Louvre 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1758 
 אדריכל:  Louis-François Trouard, אנז'-ז'אק גבריאל, Walter-André Destailleur 
 קואורדינטות:  48°52′02″N 2°19′16″E﻿ / ﻿48.86733682282°N 2.3211494692623°E﻿ / 48.86733682282; 2.3211494692623
 האתר הרשמי
  (למפת פריז מוגדלת) מלון קריון(למפת פריז רגילה) מלון קריון
 
מלון קריון, 25.8.2007
מלון קריון (בצרפתית: Hôtel de Crillon) בפריז הוא אחד ממלונות הפאר העתיקים ביותר בעולם, ומדורג כבעל הרמה הגבוהה ביותר של "חמישה כוכבים דה-לוקס" בהתאם לשיטת המדד הנהוגה כיום. המלון מכיל 103 חדרי אורחים ו-44 סוויטות. הוא ממוקם בקצה המזרחי של שדרות שאנז אליזה ובקצה הצפוני של כיכר הקונקורד כבניין מספר 10.
הטרקלינים הציבוריים של המלון מעוטרים בשלל חפצים אמנותיים עתיקים - שטיחי קיר רקומים, נברשות, רהיטים מוזהבים, פסלים מהמאות ה-17 וה-18, שידות, וכיסאות בסגנון שהיה אופנתי בתקופת שלטונו של לואי ה-16 על צרפת. סוויטת ליאונרד ברנשטיין שבקומה העליונה של המבנה, מוקפת במרפסת המשקיפה על פריז, וגם מכילה כמה מהפסנתרים של המנצח.
היסטוריה

המלון מצוי באחד משני בנייני אבן תואמים, שביניהם מפריד רי רואיאל, אשר נבנו בשנת 1758 בידי האדריכל אנז'-ז'אק גבריאל שקיבל את המשימה מידי לואי החמישה עשר, מלך צרפת. בתחילה נבנו שני הבניינים על מנת לשמש את משרדי הממשלה והמזרחי שבהם משמש עד לעצם היום הזה (2010) להיות מפקדת ה-Royale, חיל הים הצרפתי. אולם, בשנת 1775 הבניין המערבי נרכש ושופץ על ידי האדריכל לואי פרנסואה טרוּאָר ונהפך למלון פאר בו ביקרה כעבור זמן קצר מארי אנטואנט וחברי האליטה שלה. על פי האגדה היא לקחה שם שיעורי פסנתר.
בשנת 1788, פרנסואה-פליקס-דורותה ברטון דה באלב, רוזן קריון, רכש את המלון, אלא שזה הוחרם זמן קצר לאחר מכן בידי ממשלת המהפכה הצרפתית. לבסוף הושב לידי משפחתו של הרוזן קריון, שניהלה אותו עד לשנת 1907, ובאותה שנה החל לעבור שיפוץ מחודש שארך כשנתיים בידי ארגון "חברת הלובר" ("Société du Louvre"), תחת השגחת הארכיטקט גבריאל-איפוליט דטאייר. כיום, באמצעות החברה "קבוצת מלונות הקונקורד" ("Concorde Hotels Group"), מלון קריון הוא עדיין חלק מ-"חברת הלובר" שמניותיה נסחרות בבורסה של פריז, והוא מצוי תחת שליטת חברת ההחזקות של משפחת טטינג'ה, כמו גם היותה של אן-קלייר טטינג'ה יושבת ראש הוועד המנהל של החברה.
בשנת 1918, במהלך סיור ביקורת, שהה במלון הגנרל האמריקני ג'ון פרשינג כמו גם סגן מזכיר הצי האמריקני, פרנקלין דלאנו רוזוולט. שנה לאחר מכן, במהלך ועידת השלום בפריז (1919) שהו בקריון הנשיא וודרו וילסון וכל המשלחת האמריקנית שליוותה אותו. הטרקלין צויד בטלפונים אותן ניהלו האמריקאיות המפורסמות הדו-לשוניות, הידועות בשם "Hello Girls". למעלה מעשרים שנה לאחר מכן, במהלך כיבושה של צרפת במלחמת העולם השנייה, השתלט על המלון הפיקוד העליון הצבאי הגרמני. נשיאים אמריקנים אחרים ששכנו במלון היו תאודור רוזוולט, הרברט הובר וריצ'רד ניקסון. המלון מוצג בסצנת הפתיחה של הרומן "ראבלשטיין" ("Ravelstein") של סול בלו.
מדי שנה מתקיים בקריון נשף צדקה בשם "Bal des Débutantes".
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, תענוגות פאריס, הוצאת בבל, מארס 2003, תל אביב, עמ' 235, 272, 276-274.
מזרקת מלון הקונקורד בפריז
יוסי שניר

ערך זה עוסק בקצין חימוש בדרגת תת-אלוף ומנהל. אם התכוונתם לאלוף-משנה בחיל הים ומנכ"ל, ראו .
| --- | --- |
יוסי שניר
 לידה:  1943 (בן 81 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  שש (סאס)
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה 
 בן או בת זוג:  ברכה אלפרט 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1962–2009 (כ־47 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 רע"ן תקציב אחזקה באג"א  רע"ן צל"ם ותחמושת באג"א  רמ"ח הצטיידות מטכ"לי באג"א  מפקד מרכז ציוד  רח"ט תכנון באג"א
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל התעשייה הצבאית  מנכ"ל הסתדרות הרוקחים הארצית  ממייסדי עמותת "חברים למען החברה"
 
יוסי שניר (נולד ב-1943) הוא קצין חימוש צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, ביצע שרשרת תפקידים מרכזיים באגף האפסנאות וסיים את שירותו בצה"ל בתפקיד ראש חטיבת התכנון באגף. היה שותף בפיתוח טנק המרכבה ובפיתוח נגמ"ש הפומ"ה ("פורץ מכשולים הנדסי").
ביוגרפיה

יוסי שניר נולד בירושלים. הוא בוגר תואר שני בכלכלה ומנהל עסקים מטעם המסלול לביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה.
התגייס לצה"ל בשנת 1962 לאחר שסיים את לימודיו כהנדסאי מכונות והחל את דרכו כטכנאי צריח. הוא נשאר כמדריך בבה"ד 20 ומשם יצא לקורס קציני חימוש אותו סיים ב-1964. בסיום הקורס שובץ כמפקד מחלקת החימוש בגדוד תותחנים ואחר כך הפך לקצין החימוש של הגדוד. במהלך שירותו הגדוד השתתף במספר קרבות עם הסורים במסגרת ימי קרב של המלחמה על המים. השתחרר מצה"ל בשנת 1965 ושובץ כקצין חימוש בגדוד תותחנים במילואים. במלחמת ששת הימים השתתף בקרבות הגדוד בסיני בגזרה המרכזית כאשר כוחות האחזקה תחת פיקודו מתקנים כלים תוך ביצוע ירי ואף היה שותף להיתקלויות עם האויב. את מלחמת ההתשה התחיל כקצין חימוש גדודי וקודם לקצין חימוש עוצבת אשדות במילואים. בשלהי המלחמה, למול מחסור בקצינים, חזר לשירות קבע ב-1969 כעוזר קצין חימוש ראשי להנדסה. במלחמת יום הכיפורים שימש במינוי משני כקצין חימוש עוצבת אשדות (אגד 214) והשתתף בקרבות בסיני.
את רוב תפקידיו הבאים ביצע באגף האפסנאות (אג"א):
רע"ן תקציב אחזקה באג"א: הענף היה אחראי על תכנון תקציב ותקצוב פרויקטי הפיתוח ותשתיות האחזקה.
רע"ן צל"ם ותחמושת באג"א: הענף היה אחראי על רכש של כלל הצלם לצה"ל כולל תחום התחמושת.
רמ"ח הצטיידות מטכ"לי באג"א: המחלקה הייתה אחראית על רכש כלל הציוד לצה"ל משרוכי נעליים ועד רק"ם כבד. במהלך שירותו בתפקיד זה האתגר המרכזי היה מלחמת לבנון הראשונה בה המחלקה נתנה פתרונות לוגיסטיים תומכי לחימה.
מפקד מרכז ציוד: אחד הגופים הלוגיסטיים הגדולים בצה"ל האחראי על טיפול בציוד הלחימה בצה"ל.
רח"ט תכנון באג"א: היה אחראי על שתי מחלקות – הצטיידות ומחלקת יו"פ (יצור ופיתוח - קליטת המרכבה) ומחלקת פרויקטים.
במסגרת תפקידו היה שותף בהמשך פיתוח טנק המרכבה, דיגומי דחפורים ממוגנים, פיתוח נגמ"ש הפומ"ה והקמת מדור אלפ"ה - מתן מענה ופתרונות אמל"ח להתמודדות צה"ל עם האינתיפאדה הראשונה.
עם שחרורו מצה"ל מונה יוסי שניר לסמנכ"ל התעשייה הצבאית ושימש בתפקיד במשך כשבע שנים. בשנים 2009–2016 כיהן כמנכ"ל הסתדרות הרוקחים הארצית.
הוא נמנה עם מייסדי עמותת "חברים למען החברה" הפועלת בעיר שדרות בתחום החינוך הלא פורמלי ומתמקדת בילדים ובנוער בסיכון ממשפחות במצוקה ובכלל תלמידי בתי הספר בעיר.
חיים אישיים

שניר אלמן ואב לשלושה ילדים. מתגורר בראש העין עם בת זוגו, פרופסור ברכה אלפרט ושני בניה.
זאב מוזס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  י"ג באייר ה'תרכ"ב
 פטירה:  ב' בשבט ה'תש"ט (בגיל 86)
 צאצאים:  יהודה מוזס 
 
הרב זאב מוזס (לעיתים: מאזיש; י"ג באייר ה'תרכ"ב, 13 במאי 1862 - ב' בשבט ה'תש"ט, 1 בפברואר 1949) היה ראש אב בית דין קאליש ורב העיר בפועל לאחר פטירת הרב יחזקאל ליבשיץ. אבי משפחת מוזס.
ביוגרפיה

נולד בביאלא פודולסק הסמוכה לבריסק לרב יודל מוזס וללאה'צה בת יהודה ליב הלוי היינסדורף, בנם של רחל ונפתלי הלוי היינסדורף. סבו ר' אלכסנדר זיסקינד מוזס היה נדבן לצדקה ותרם גם למרד הפולני בשנת 1863. למד בחדרים מסורתיים ואצל רבה של ביאלה, הרב זאב נחום בורנשטיין. בגיל צעיר נסמך לרבנות בידי רבי חיים הלוי סולובייצ'יק מבריסק. הוא נישא (1879) לרבקה בתם של הגביר, חסיד קוצק ובעל אחוזה, ראובן ישראל הלוי פרנקל שהתפרסם בספרייתו הגדולה, ושל גולדה בת יהודה ליב קושמיראק, שהיה אף הוא עשיר מופלג. הרב מוזס עצמו נעשה חסיד גור.
במשך שנים התפרנס מבית חמיו, הוא הקים ישיבה פרטית לבחורים וכתב חידושי תורה רבים בסגנון לימודו של רבי עקיבא איגר, רוב ככל כתביו נשרפו מאוחר יותר בעת הכיבוש הגרמני של קאליש במלחמת העולם הראשונה. בשלב מסוים החל לעסוק במסחר ועבר לגור ברוסושיץ (Russocice) ואחר כך בטורק. אשתו הראשונה נפטרה בכ"ח באדר ב' ה'תרנ"ז, והוא נישא בשנית כעבור שנה לאחייניתה חנה מרים בת יוסף מנדל הרמן.
כעבור שנים אחדות עבר לקאליש ובה המשיך להתפרנס ממסחרו. במקביל המשיך כל העת בלימודיו ובשנת 1906 (ה'תרס"ו) התמנה כראש בית הדין של קאליש, משרה שבה החזיק 29 שנים. לאחר פטירת רב העיר הרב יחזקאל ליבשיץ התעוררו חילוקי דעות בעיר סביב מינוי בנו של הרב ליבשיץ כממלא מקומו, כיסא הרבנות נותר פנוי במשך כמה שנים והרב מוזס מילא את התפקיד בפועל. עם עלותו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ה, 1935, התמנה תחתיו הרב מנחם מנדל אלתר מפביאניצה כרבה של קאליש.
הרב מוזס השתקע עם משפחתו בתל אביב, הוא לא רצה לעסוק עוד ברבנות רשמית, אך סביבו התכנס חוג של למדנים שהיה מתאסף לעיתים בביתו. הוא נפטר בתל אביב בב' בשבט ה'תש"ט, 1 בפברואר 1949.
בנו היה יהודה מוזס, מו"ל ידיעות אחרונות.
שסתום סולנואיד

שסתומי סולנואיד
שסתום סולנואיד הוא שסתום המופעל אלקטרומכנית.
שסתומים סולנואידים שונים זה מזה במאפייני הזרם החשמלי שהם משתמשים בהם, בעוצמת השדה המגנטי שהם יוצרים, במנגנון בו הם משתמשים כדי לווסת את הנוזל, ובסוג ומאפייני הנוזל שהם שולטים בהם. המנגנון משתנה מפעולה ליניארית, מפעילים בוכנתיים ועד מפעילי אבזור עם ציר ומפעילי נדנדה. קיימים שסתומים בעלי שתי יציאות לווסת זרימה וכן שלוש או יותר יציאות כדי להחליף זרימות בין יציאות.
שסתומי סולנואיד הם רכיבי הבקרה הנפוצים ביותר בזרימת נוזלים. תפקידם לשחרר, למנות, לפצל זרימה או לערבב נוזלים. הם נמצאים בתחומי יישום רבים. סולנואידים מציעים מיתוג מהיר ובטוח, אמינות גבוהה, עמידות לאורך זמן, תאימות בינונית טובה של החומרים המשמשים, צריכת חשמל נמוכה ועיצוב קומפקטי.
AssaultCube

| --- | --- |
תמונה מתוך AssaultCube
תמונה מתוך AssaultCube
 כללי
 תאריך הוצאה:  21 בנובמבר 2008 
 סוגה:  משחק ירי בגוף ראשון
 פיתוח:  Rabid Viper Productions
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 גרסה:  1.2.0.2
 מנוע משחק:  Cube
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, משחק רשת
 פלטפורמות:  Microsoft Windows, לינוקס, Mac OS X
 assault.cubers.net
 
AssaultCube (לשעבר ActionCube) הוא משחק ירי בגוף ראשון למחשבים אישיים, המבוסס על מנוע המשחק Cube. הוא נועד בעיקר למשחק מקוון, אך קיימת גם האפשרות לשחק נגד המחשב. AssaultCube זמין להורדה בחינם עבור מערכות ההפעלה Windows‏, לינוקס ו־Mac OS X.
היסטוריה

פיתוח AssaultCube החל ביולי 2004 על ידי מספר חברים בקהילת המשחק Cube. הגרסה הרשמית הראשונה הופיעה בנובמבר 2006. התוכנית הייתה ליצור משחק חדש לחלוטין שיכלול את הפשטות וסגנון התנועה של Cube אך בסביבה ריאליסטית יותר.
ב־6 במאי 2007 שונה שם המשחק מ־ActionCube ל־AssaultCube בעקבות בקשה ממפתחי המשחק Action Quake.
כיום פועלים עשרות שרתים למשחק מקוון.
תיאור

AssaultCube עוצב כמשחק ריאליסטי יותר ומוכוון פעולת צוות מ־Cube. בהשוואה למשחקים אחרים, AssaultCube איטי מ־Quake אך מהיר מ־Counter Strike. ניתן להשתייך לאחת משתי קבוצות לוחמים: האדומים (CLA) והכחולים (RVSF).
לרשות השחקן עומדים מספר כלי נשק: שלושה סוגי רובים, רובה צלפים, סכין, אקדח, ורימונים.
קיימים מצבי משחק שונים:
Team Deathmatch
Deathmatch
One Shot One Kill
Team One Shot One Kill
Last Swiss Standing
Team Survivor
Survivor
Pistol Frenzy
Capture the flag - מצב המשחק הפופולרי ביותר ב-AssaultCube
coopedit - עריכה משותפת של מפות
רישיון

בעוד התוכנה מתבססת על מנוע חופשי, רישיון השימוש בקובצי הנתונים של המשחק עצמו חופשי. רישיון השימוש מתיר הפצה לא מוגבלת, אך אוסר שינוי. בהפצת הלינוקס דביאן, המשחק נמצא במאגר non-free בשל סיבות אלה.
הערות שוליים

↑  פירוט על הרישיון מתוך תיעוד המשחק באתר המשחק
↑  תיאור בקשת יצירת החבילה AssultCube, מתוך מערכת ניהול הבאגים של דביאן
גביע האתגר של ה-AFC

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2006
 תאריך פירוק:  2014
 ארגון מפעיל:  קונפדרציית הכדורגל של אסיה
 מספר מתמודדים:  8
 יבשת:  אסיה
 הכי הרבה זכיות:  קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית (2)
 אתר רשמי
 
גביע האתגר של ה-AFC  היה טורניר כדורגל שנערך על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה.
החל משנת 2005, מתפרסם דירוג נבחרות הכדורגל האסיאתיות לפי חלוקה לשלוש קטגוריה: "נבחרות מפותחות (Developed)", "נבחרות מתפתחות (Developing)" ו"נבחרות בצמיחה (Emerging)".  הטורניר בעצם מפגיש את כל הקבוצות הנמצאות בקטגוריית "נבחרות בצמיחה" לטורניר שיקבע מי מהן היא הקבוצה הטובה ביותר.
הנבחרות באסיה, נכון לדירוג של שנת 2010 עומד על:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  נבחרות מפותחות (15 במספר) אוזבקיסטן  אוסטרליה  איראן  בחריין  יפן  כווית  סוריה  סין  עומאן  עיראק  ערב הסעודית  קוריאה הדרומית  קוריאה הצפונית  קטר  תאילנד |  נבחרות מתפתחות (14 במספר) איחוד האמירויות הערביות  אינדונזיה  הודו  הונג קונג  וייטנאם  טג'יקיסטן  טורקמניסטן  ירדן  לבנון  מיאנמר  המלדיביים  מלזיה  סינגפור  תימן |  נבחרות בצמיחה (17 במספר), נבחרות אלו השתתפו בטורניר זה אפגניסטן  בנגלדש  בהוטן  ברוניי  גואם  הפיליפינים  הרפובליקה הסינית  הרשות הפלסטינית  לאוס  מונגוליה  מקאו  מזרח טימור  נפאל  סרי לנקה  פקיסטן  קירגיזסטן  קמבודיה |
החלוקה לא כללה את נבחרת אוסטרליה מכיוון שזו עוד לא הספיקה להצטרף לארגון עד החלוקה.
17 נבחרות נבחרו באוגוסט 2005 להשתתף בטורניר.  נבחרות מונגוליה, לאוס ומזרח טימור היו אמורות, לפי החלוקה, להשתתף בטורניר אך הן הוחלפו בנבחרת בנגלדש וכן בנבחרת הודו עד גיל 20 ואז מספר המשתתפות בטורניר ירד ל-16 בלבד במקום 17.
בשנת 2014 הטורניר התקיים בפעם האחרונה בגלל הגדלת מספר הנבחרות מ 16 ל 24 בטורניר גביע אסיה בכדורגל 2019.
הכובען המטורף (קומיקס)

| --- | --- |

הכובען המטורף, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Batman: The Dark Knight Vol.2 #18 ממאי 2013, אמנות מאת אית'ן ואן סקייבר.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הזהב: Batman #49 (אוקטובר-נובמבר 1948) לאחר פלאשפוינט: Batman: The Dark Knight Vol.2 #5 (מרץ 2012)
 הופעה אחרונה:  גרסת תור הזהב: Batman in Barcelona: Dragon's Knight (מאי 2009)
 יוצרים:  ביל פינגר בוב קיין
 גילום הדמות:  בנדיקט סמואל, "גות'האם"
 מידע
 שם אמיתי:  ג'רוויס טץ'
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  פושע, מדען מוח, מהפנט
 כוחות:  ללא כוחות-על
 חבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל
 חבר לשעבר בקבוצה:  כנופיית ארץ הפלאות ששת הסודיים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  באטמן, הארווי בולוק 
 
הכובען המטורף (באנגלית: Mad Hatter) הוא דמות בדיונית של נבל-על, המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #49 מאוקטובר-נובמבר 1948 ונוצרה על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר בוב קיין. דמותו מבוססת על הכובען המטורף מהרפתקאות אליס בארץ הפלאות פרי עטו של הסופר לואיס קרול.
הכובען המטורף הוא האלטר אגו של ג'רוויס טץ', מדען בעל מוח קרימינלי חריף הממציא מכשירים טכנולוגיים מתקדמים לשליטת מחשבות. כמו שאר נבלי באטמן, גם דמותו הפכה לאפלה יותר ויותר עם השנים. אפיונו משתנה מעת לעת מפסיכופת מרושע לשלומיאל קורא מחשבות. הוא ידוע בתלבושתו המחויטת ובכובעו הגדול הירוק, בו הוא מחביא את מכשיריו. טץ' נעשה חבר בקבוצת ששת הסודיים, ולאחר שיצא מהקבוצה חבר להוגו סטריינג', הדחליל, דו-פרצוף והפינגווין בניסיון להימלט מגות'אם סיטי לאור העובדה שאמנדה וולר ויחידת המתאבדים חוטפים נבלים ומגרשים אותם לעולם אחר. באמצע הפגישה, יחידת המתאבדים פרצו לבניין ועצרו אותם. התגלה כי הקבוצה גרשה את טץ', שחזר ליקום DC הרגיל.
במהלך אירועי "המשבר האחרון", הבלש דן טורפין פנה אל רנה מונטויה בנוגע להיעלמותם של ילדים והקשר לקבוצת "מועדון הצד האפל". הם מגלים כי דארקסייד עומד מאחורי המועדון בצורה אנושית, ומתכנן להשתמש בילדים ובמשוואת האנטי-חיים כדי לשעבד את האנושות. טורפין מגלה כי טץ' סייע לדארקסייד בנעשה באמצעות כובעי השליטה שלו, ומכה אותו באכזריות לפני שטץ' הודה כי הילדים נלקחו לבלודהייבן. מאוחר יותר, מתגלה כי קסדות הפראדמונים של דארקסייד נוצרו משילוב של טכנולוגיה מאפוקוליפס והטכנולוגיה של טץ'. לאחר עימות נוסף עם ששת הסודיים, טץ' חובר אל הפינגווין על מנת להרוג את המסיכה השחורה. הם מצליחים לשלוט על באטמן, שמתאושש לפני שהרג את המסיכה השחורה. טץ' נכלא בארקהם אסיילום, ושכר את דת'סטרוק והטיטאנים שיוציאו אותו מהכלא.
דמותו של הכובען המטורף זכתה למגוון עיבודים נוספים לקומיקס. רודי מקדואל דיבב את דמותו בסדרות האנימציה "באטמן: איש העטלף", "ההרפתקאות החדשות של באטמן" ו"סופרמן: סדרת האנימציה". רובין אטקין דאונס דיבב את הדמות בסרט האנימציה "באטמן: דם רע", ופיטר מקניקול דיבב את קולו בסדרת משחקי "באטמן: ארקהם". דייוויד וויין גילם את הדמות בסדרת הטלוויזיה משנות ה-60. ובנדיקט סמואל גילם את הדמות בסדרת הטלוויזיה "גות'האם".
זכי כמאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך) דאלית אלכרמל
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 השתייכות:  המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה 
 
זכי כמאל (בערבית: زكي كمال; נולד בשנת 1947) הוא עורך דין דרוזי-ישראלי, איש ציבור, פובליציסט ופרשן לענייני משפט, פוליטיקה ומדיניות ציבורית. נולד בכפר דלית אל-כרמל. נשיא ויו"ר חבר המנהלים וועד המנהל  במכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה.
קריירה כעורך דין

זכי כמאל סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1969 וקיבל את רישיון עריכת הדין בשנת 1972. באותה שנה הקים משרד בחיפה אשר הוא עומד בראשו עד היום. המשרד עוסק בעיקר בייצוג והופעה בבתי משפט ובבתי דין (ליטיגציה) במגוון תחומים משפטיים, לרבות משפט פלילי, משפט אזרחי ומסחרי, לשון הרע, דיני משפחה משפט ציבורי וזכויות אדם.
במרוצת השנים העניק את שירותיו למגוון רחב של לקוחות בתחומי משפט שונים. על לקוחותיו של המשרד לאורך השנים נמנים אנשים פרטיים מישראל ומחוצה לה, חברות מסחריות ישראליות וזרות, מועצות מקומיות, עמותות, אנשי ציבור, פוליטיקאים בכירים, עיתונאים ואנשי תקשורת ידועים, אמצעי תקשורת ישראלים וזרים.
המשרד ייצג לקוחות בהליכים משפטיים רבים אשר עוררו עניין ציבורי ותקשורתי בישראל ומחוצה לה. כמו כן המשרד ייצג לקוחות בהליכים משפטיים רבים אשר בהם התקבלו פסקי דין תקדימיים בתחומי משפט שונים.
המשרד מדורג מזה לא מעט שנים בדירוגים מקצועיים רלוונטיים בצמרת משרדי עורכי הדין בישראל ובין המשרדים המובילים בישראל בתחום המשפט הפלילי.
עו"ד זכי כמאל השתתף והרצה בכנסים מקצועיים רבים בתחומי משפט שונים. בנוסף לכך, עו"ד זכי כמאל שימש כיו"ר של ועדות מקצועיות חשובות בלשכת עורכי הדין בתחום הליטיגציה, כגון: ועדת בית המשפט העליון ופורום בתי משפט בלשכת עורכי הדין בישראל.
בין השנים 2013 – 2015 עמד עו"ד זכי כמאל בראש הכנס השנתי באילת של לשכת עורכי הדין, שנחשב לכנס החשוב והגדול ביותר של לשכת עורכי הדין בישראל ואשר מתקיימים במסגרתו מושבים והרצאות בתחומי משפט רבים, בהשתתפות עורכי דין מובילים, שופטים בכירים, מעצבי מדיניות ואנשי אקדמיה בתחומים הרלוונטיים.
פובליציסט ופרשן לענייני משפט, פוליטיקה ומדיניות ציבורית

מזה שנים רבות, עו"ד זכי כמאל מתראיין מעת לעת כפרשן לענייני משפט, פוליטיקה ומדיניות ציבורית באמצעי תקשורת בישראל ומחוצה לה. מבין אמצעי התקשורת אשר בהם התראיין עו"ד זכי כמאל בתחומים אלו, ניתן לציין את ערוץ BBC בערבית, ערוץ Sky News בערבית, ערוץ אל-גז'ירה, ערוץ הרדיו הרשמי של ירדן, ערוץ i24, הדיילי טלגרף הבריטי, קול ישראל בערבית, רדיו כאן מכאן (בעבר קול ישראל בערבית), ערוץ מכאן 33 (בעבר ערוץ 33), עיתון אלסינארה (שבועון ערבי ישראלי נפוץ), עיתון פנורמה (שבועות ערבי ישראלי נפוץ) ועוד. עו"ד כמאל גם שימש בעבר כפרשן ברשת ב' של קול ישראל לענייני מזרח תיכון במסגרת תוכנית הרדיו "מגזין המזרח התיכון" בהנחייתו של העיתונאי יוני בן מנחם.
במרוצת השנים עו"ד כמאל פרסם מאמרי דעה רבים בתחומי המשפט, הפוליטיקה והמדיניות הציבורית בעיתונים רבים הן בשפה העברית והן בשפה הערבית.
בנוסף לכך, עו"ד כמאל הוזמן רבות להרצות בכנסים אקדמיים ומקצועיים בתחומי הפוליטיקה והמדיניות הציבורית, אשר אורגנו על ידי מוסדות אקדמיים או מרכזי מחקר כמו המרכז לדיאלוג אסטרטגי במכללה האקדמית נתניה.
מבין הנושאים אשר עו"ד כמאל הרצה בהם בכנסים אלה ניתן למצוא: המדיניות של המערב מול איראן, השלכות הקמת מדינה פלסטינית על הפוליטיקה הישראלית, האביב הערבי והמדיניות הישראלית כלפי המיעוט הערבי בישראל.
תפקידים ציבוריים > מנהל בתי הדין הדתיים הדרוזיים

עו"ד כמאל שימש בתפקיד מנהל בתי הדין הדתיים הדרוזיים בין השנים 1970 – 1986, כאשר במהלך תקופה זו כיהן המנהיג הרוחני של העדה הדרוזית, שיח' אמין טריף, כנשיא בית הדין הדתי הדרוזי לערעורים.
במסגרת תפקידו זה עו"ד כמאל שימש כממונה על הביצוע של סדרי המנהל בבתי הדין הדתיים הדרוזיים; שימש כעורך של כתב העת אשר נקרא "הידיעון הדרוזי" (مجلة الأخبار الدرزية) שהיה מפורסם על ידי משרד הדתות ושהתפרסמו בו עשרות מחקרים על הדרוזים שנערכו על ידי מומחים מבני העדה ומחוצה לו; שימש כממונה מטעם משרד הדתות על הענקת שירותי דת לבני העדה הדרוזית ברמת הגולן בתקופה בה הונהג הממשל הצבאי ברמת הגולן.
בשנת 1975, הוענק לעו"ד כמאל אות העובד המצטיין של משרד הדתות במסגרת פעילותו כמנהל בתי הדין הדתיים הדרוזיים שהיו באותה תקופה כפופים למשרד הדתות ולא למשרד המשפטים.
תפקידים ציבוריים > ראש החוג הרעיוני לאקדמאים דרוזים

החוג הרעיוני לאקדמאים דרוזים היה ארגון שהקימו אקדמאים דרוזים בשנות השמונים ואשר עמד בראשו עו"ד זכי כמאל. ארגון זה פעל בין היתר למען המטרות שלהלן: קידום ההשכלה הגבוהה והחינוך בקרב בני העדה הדרוזית, העלאת הדרישה לשוויון בין בני העדה הדרוזית לשאר אזרחי המדינה במישור הציבורי והתקשורתי, קידום שילוב אקדמאים דרוזים בתפקידי מפתח במגזר הציבורי, קידום דיון אינטלקטואלי בענייני העדה הדרוזית בישראל וקיום דיאלוג עם קובעי המדיניות בישראל בעניינים הנוגעים עדה הדרוזית.
החוג הרעיוני לאקדמאים דרוזים בראשות עו"ד זכי כמאל היה מעורב בפעילות ענפה לקידום המטרות הנ"ל ואשר מתועדת בין היתר בכתבות בתקשורת באותה תקופה.
תפקידים ציבוריים > פעילות במוסדות לשכת עורכי הדין

מסוף שנות השבעים ועד שנת 2019, עו"ד כמאל היה פעיל מרכזי למשך שנים רבות במוסדות הארציים של לשכת עורכי הדין בישראל, שהיא גוף סטטוטורי המאגד את כל עורכי הדין בישראל. במסגרת פעילותו זו כיהן בין היתר כחבר המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין, חבר הוועד המרכזי של לשכת עורכי הדין, יו"ר פורום בתי משפט בלשכת עורכי הדין, סגן ראש לשכת עורכי והמשנה לראש לשכת עורכי הדין.
במסגרת פעילותו במוסדות לשכת עורכי הדין, פעל עו"ד כמאל לקידום מעמדם של עורכי הדין ושל לשכת עורכי הדין בישראל, לשיפור שיתוף הפעולה והדיאלוג בין עורכי הדין למערכת בתי המשפט, לפתיחת שערי המקצוע בפני אוכלוסיות רבות ומוחלשות במדינת ישראל ולעידוד עורכי הדין הערבים להשתלב במוסדות הלשכה.
תפקידים ציבוריים > יו"ר המרכז הערבי-יהודי בית הגפן

בשנות השמונים והתשעים כיהן עו"ד כמאל כיו"ר המרכז הערבי-יהודי בית הגפן בחיפה. במסגרת זו פעל למען קידום השלום והדו-קיום הערבי יהודי בישראל באמצעות פעילות תרבותית, חינוכית, קהילתית וציבורית ענפה. על פעילות זו הוענק לו פרס הלורד הבריטי מרקוס זיו על מפעל חיים לדו-קיום בין יהודים לערבים. בשנת 2010 הוענק לעו"ד זכי כמאל מגן הנגיד לסובלנות מרוטרי ישראל על תרומה ציבורית והתנדבותית יוצאת הדופן לקידום השלום, השוויון, דו-הקיום והסובלנות בין מגזרי האוכלוסייה ברחבי הארץ, על טיפוח קשרי הידידות ושכנות הטובה בין יהודים וערבים ועל תרומה מתמשכת ליצירת חברה אזרחית איכותית.
תפקידים ציבוריים > חבר בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית נתניה

עו"ד כמאל משמש כחבר בחבר הנאמנים של מכללת "האקדמית נתניה" מאז היווסדה. בשנים האחרונות הוא מכהן כיו"ר ועדת ביקורת של חבר הנאמנים במכללה זו.
תפקידים ציבוריים > פעילותו במכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל – חיפה

מאז שנת 1996 ועד היום משמש עו"ד כמאל בתפקידים בכירים במכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל – חיפה, לרבות: נשיא המכללה ויו"ר חבר הנאמנים והוועד המנהל של המכללה.
תחת הנהגתו הגיעה המכללה להישגים רבים והיום היא רשאית להעניק תואר שני במגוון תחומים.
המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל- חיפה היא מוסד מוביל בהכשרת מורים ועובדי הוראה בחברה הערבית בישראל אשר הוקם בשנת 1949 ואשר מתקיים כמוסד אקדמי עצמאי משנת 1996.