stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאוקה (מודול)

| --- | --- |

 נתוני משימה
 כן שיגור:  קוסמודרום בייקונור, כן שיגור 200 
 שיגור:  21 ביולי 2021 
 נתוני חללית
 מסת החללית:  20,350 ק"ג 
 משגר:  פרוטון M 
 מזהים
 מספר קטלוג לוויינים:  49044 
 מאגר המידע הלאומי:  2021-066A 
 
מראה המודול
מודול המעבדה הרב-תכליתית "נאוקה" הוא מודול המהווה חלק מהמודול הרוסי של תחנת החלל הבינלאומית, מיועד ליישום תוכנית רוסית למחקר מדעי ויישומי וניסויים בתחום החלל. המודול נוצר על ידי מרכז חרוניצ'ב ועל בסיס גיבוי מודול "זאריה", בהוראת רוסקוסמוס. הוא מורכב מתא הרמטי ומתאם הרמטי כדורי, המופרדים במחיצה אטומה עם פתח. הנפח הפנימי של המודול הוא 70 m³. זהו המודול הרוסי הראשון בתחנת החלל הבינלאומית מזה 11 שנים.
"נאוקה" מתוכננת לשרת את תחנת החלל עד סוף שנת 2027, אך במידת הצורך ניתן להאריך את שהותה עד שנת 2030.
השיגור בוצע ב-21 ביולי 2021 בעזרת משגר מדגם פרוטון . העגינה לתחנת החלל הבינלאומית התקיימה ב-29 ביולי 2021, כשמודול נאוקה עגנה בהצלחה לצד מודול זבזדה. בכך הסתיימה תקופת דחיות שיגור שהמועד המקורי היה 2007.
חלק מציוד ששייך למודול החדש הגיע לתחנת החלל כחלק של מודול "ראסווט". היה צורך להעבירו למודל החדש בהתאם ליעוד. בהתאם לתוכנית שהוכנה ב"רוסקוסמוס" להפעלת המודול החדש ושילובו במערכות תחנת החלל נדרשת מספר רב של פעילויות חוץ-רכביות. חלק מהם בוצעו עוד לפני הגעת המודול. פעילות מס' 15 ואחרונה נערכה ב-9 באוגוסט 2023.
מודול "נאוקה" כולל מספר יחידות, מדחפים, מכלי דלק ופאנלים סולאריים בשטח 56 מ"ר (בתוך המודול הותקנו סוללות מצברים. בתוך המודול הותקנו שירותים, יחידה לאספקת חמצן ל-6 אשנים, מתקן ליצור מים ותא מגורים של איש צוות שלישי. בנוסף לכך קיים חלון בתצפית על חלק החיצוני של תחנת החלל.
על המודול הותקנו 3 סוגים של מדחפים כמו במודול "זאריה" המקורי.
בתוך המודול קיימות עמדות עבודה שבין היתר מאפשרות שליטה על זרוע רובוטית ERA שנבנה על ידי סוכנות החלל האירופית.
מודול מצויד ב-3 תאי עגינה: מודול "זניט" (מחובר למודול "זבזדה", מודול "נדיר" מחובר למודול "פריצ'אל מודול קדמי שפנוי לעדינה חלליות מטען או חלליות מאוישות.
הערות שוליים

↑  "Президент РКК «Энергия» Виталий Лопота: Цикл испытаний перспективного космического корабля потребует не менее трёх полётов" (ברוסית). «Интерфакс». 2014-03-28. נבדק ב-2017-04-20.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Владимир Соловьев о стыковке модуля «Наука»". www.roscosmos.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-07-30.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Рогозин подтвердил, что на модуль «Наука» поставят баки от разгонного блока «Фрегат»" (ברוסית). טאס"ס. 2019-03-25.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "В КБ «Салют» заявили, что ресурс «Науки» заложен до конца 2027 года". Роскосмос (ברוסית). 2021-07-29.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "В ЦПК рассказали о планах подключения модуля «Наука» к системам МКС". «רי"א נובוסטי» (ברוסית). 2019-05-30.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Летные испытания модуля «Наука» займут 12 месяцев". ТАСС (ברוסית). 14 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Разработчик рассказал о сроках работы "Науки" на МКС". РИА Новости (ברוסית). 2021-07-29.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Модуль «Наука» успешно пристыковался к МКС". www.interfax.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-07-30.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
משה אדדי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 במאי 1953 ישראל ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 נהרג:  8 באוקטובר 1973 (בגיל 20) סיני, מצרים 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1971–1973 (כשנתיים)
 דרגה:    רב-טוראי
 תפקידים בשירות
 חייל ביחידת נח"ל מוצנח
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 
משה אדדי (17 במאי 1953 – 8 באוקטובר 1973) היה חייל ביחידת נח"ל מוצנח, שלחם בחזית המצרית במלחמת יום הכיפורים ונפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר אדדי בעיטור העוז.
ביוגרפיה

משה אדדי נולד בתל אביב ובהמשך התגורר עם משפחתו בגבעתיים. למד שם בבתי ספר תיכוניים. היה חניך בתנועת הנוער העובד והלומד. היה חבר בגרעין שנועד להצטרף לקיבוץ אפיק ברמת הגולן.
ביולי 1971 התגייס אדדי לצה"ל ושירת בנח"ל המוצנח. שם הודבק לו הכינוי לץ בשל אופיו המבודח.
ביוגרפיה > במלחמת יום הכיפורים

בעת שפרצה המלחמה הייתה יחידתו של אדדי מוצבת במעוז מפצח שעל גדת תעלת סואץ. הוא וחבריו הגנו על המעוז, שהותקף על ידי חיילי קומנדו וטנקים מצריים.
ביום השני למלחמה פגע פגז בעמדה שבה נמצא והיא נהרסה. אדדי נשאר בעמדה ההרוסה ירה פצצות ררנ"ט לעבר טנק מצרי ממרחק של 100 מטר. הפצצה השלישית שירה פגעה בטנק ועצרה אותו. חיילי הרגלים המצרים המשיכו להתקדם לעבר העמדה. אדדי ירה לעברם במקלע מטווח קצר ובסיועו של חייל נוסף שהשליך רימונים נבלמה התקפתם.
בהמשך הלחימה נהרג אדדי. במשך זמן מה הוגדר כחלל שמקום קבורתו לא נודע. בהמשך נמצאה גופתו.
משה אדדי היה בן 20 במותו. הניח הורים וארבעה אחים ואחיות. הוא הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
על פעולתו בקרב עוטר אדדי בעיטור העוז.
הנצחה

שמו של אדדי הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן אתר ההנצחה לחללי הנח"ל וחיל החינוך, אנדרטה בקיבוץ אפיק ואנדרטאות בבתי הספר שבהם למד.
נאופלפה דונלדטראמפי

| נאופלפה דונלדטראמפי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: Gelechiidae
סוג:: נאופלפה
מין:: נאופלפה דונלדטראמפי
שם מדעי
 Neopalpa donaldtrumpi ‏נזארי, 2017
תחום תפוצה
    תפוצת המין נאופלפה דונלדטראמפי   תפוצת המין נאופלפה נאונאטה 

נאופלפה דונלדטראמפי (שם מדעי: Neopalpa donaldtrumpi) הוא מין של עש מהמשפחה Gelechiidae שהתגלה בשנת 2016, ותואר למדע לראשונה בתחילת שנת 2017. מגלה העש, האנטומולוג הקנדי וזריק נזארי (Vazrick Nazari), בחר לקרוא לעש על שמו של נשיא ארצות הברית ה-45 דונלד טראמפ, עקב הדמיון בין ראשו של העש לתסרוקת האופיינית לנשיא. נזארי גילה את העש תוך בחינת דגימות עשים באוסף של המוזיאון לאנטומולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, וכשראה את העש הבין שמדובר במין שטרם מוכר למדע. האנטמולוג גם ציין שהוא מקווה שמתן השם יביא מודעות ציבורית מוגברת למיני בעלי חיים זעירים ונדירים.
תיאור

הכנפיים הקדמיות של העש בצבע חום חולי עם כתם חום כהה בחצי העליון של הכנף, והן בעלות מספר נקודות בהירות; בחצי התחתון של הכנף שולט צבע צהבהב מלבד הקצוות שבעלות צבע חום אוכרה. הכנפיים האחוריות הן מצויצות בכבדות וצבען לבנבן. הראש של העש מתאפיין בקשקשים ושערות חלקות בצבע צהבהב קרמי המזכירים בלורית גדולה שהעניקה למין את שמו. אורך הגוף של הזכרים 4.6-3.0 מילימטרים, ושל הנקבות 4.3 מילימטרים. למין יש עיניים שחורות גדולות.
תפוצה וביולוגיה

עש זה מצוי בכיסים קטנים בדרום-מערב ארצות הברית (קליפורניה) וצפון מערב מקסיקו (באחה קליפורניה), והוא התגלה על מקורות אור מלאכותיים בשנת 2016. הוא מאכלס מרחבי חולות יבשים במדבר סונורה.
למין טווח מצומצם יחסית המוקף בטווח התפוצה הנרחב של המין הנפוץ יותר נאופלפה נאונאטה הנמצא אף הוא באותו סוג ומאכלס את מרבית קליפורניה ובאחה קליפורניה יחד עם סונורה ואריזונה. ניתוח DNA חשף שההבדל בין שני המינים באחוזים הוא 5.1-4.9% בערך. מבחינה חיצונית, המינים די דומים, להוציא את הראש הבהיר של נאופלפה דונלדטראמפי שאינו משולב בכתמים שחרחרים וחומים, כמו גם מחושים קדמיים קטנים יותר שפונים לאחור והבדלים נוספים. המין הוא פעיל לילה כרוב העשים, ומלבד זאת פרטים נוספים אודות אורח החיים של המין אינם זמינים כעת.
על פי וזריק נזארי שגילה את המין, יש צורך במאמצי שימור מיידיים בבית הגידול השברירי של המין, והוא מעריך שהמין בסכנת הכחדה.
מימין: נאופלפה דונלדטראמפי. משמאל: נאופלפה נאונאטנה.
נאקוטו לאב, קיסר אתיופיה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־12 
 פטירה:  המאה ה־13 
 
נאקוטו לאב היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. על פי טאדסה טמרת הוא היה בנו של הקיסר קאדוס חארב.
המסורת גורסת שהקיסרית מסקל קיברה שכנעה את בעלה הקיסר לליבלה לוותר על הכתר ולהכתיר את נאקוטו לאב לקיסר אך 18 היא התחרטה ושכנעה אותו להפך. טאדסה טמרת גורס שלליבלה הופל בהפיכה צבאית על ידי נאקוטו לאב. 
טאדסה טמרת כותב בספרו ששלטונו של נאקוטו לאב הייתה קצרה ומלאת מלחמת אזרחים עד אשר בנו של קיסר זה יטברק הצליח לעלות לשלטון.
הערות שוליים

↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 56n.
↑  Taddesse Tamrat, pp. 62ff.
| שושלת זאגווה |
| --- | --- | --- |
תקופת החושך האתיופית
| קיסרים | מארה תקלה היימנות • טאטדים • ג'אן סאיום • גארמה סאיום • ימהרנה קריסטוס • קאדוס חארב • לליבלה • נאקוטו לאב • יטברק • מירארי • חארבי • יטברק |  |
| ראו גם | יהודית המלכה • ירושלים החדשה • השושלת הסולומונית • תקלה גיורגיס השני |  |
מחוז וג
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לליבלה | קיסר האימפריה האתיופית  1181–1221 | הבא: יטברק |
נאקון סי טמרט

| --- | --- |
חותם נאקון סי טמרטחותם נאקון סי טמרט
מראה במרכז העיר
מראה במרכז העיר
 מדינה:  תאילנד תאילנד
 מחוז:  נאקון סי טמרט
 תאריך ייסוד:  1 בספטמבר 1910 
 שטח:  22.56 קמ"ר
 גובה:  9 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  106,322 (31 בדצמבר 2014)
 קואורדינטות:  8°26′11″N 99°57′47″E﻿ / ﻿8.43639°N 99.96306°E﻿ / 8.43639; 99.96306
 אזור זמן:  UTC +7
 www.nakhoncity.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תאילנד מוגדלת) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן נאקון סי טמרט(למפת תאילנד רגילה) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן נאקון סי טמרט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נאקון סי טמרט (בתאית: นครศรีธรรมราช) היא העיר העשירית בגודלה בתאילנד, שוכנת בדרום המדינה, ומשמשת כבירת מחוז נאקון סי טמרט.
העיר שוכנת לחופו הצפון-מזרחי של חצי האי המלאי, ומרוחקת כ-610 קילומטרים מעיר הבירה  בנגקוק. במרבית שנות קיומה, הייתה העיר המרכז המנהלי של דרום תאילנד.
היסטוריה

נאקון סי טמרט היא אחת הערים הקדומות בדרום תאילנד. מקור העיר אינו ידוע, מרבית ההיסטוריונים מכירים בממלכה הקדומה טמברלינגה (Tambralinga) כמייסדת העיר.
על פי האגדה המקומית, ננטשה העיר לחלוטין ונבנתה מחדש, נתון המסביר את הקרע בתולדות העיר בין תקופת טמברלינגה לנאקון סי טמרט.
ממלכה בשם פולינג (poling) מופיעה במקורות סיניים, וממוקמת בין שנות שושלת טאנג לשנות שושלת מינג. חוקרים רבים מזהים את פולינג עם מאלינג (Maling) ודנמאלינג (Danmaling), אשר היו חלק ממלכת סריוויג'איה (Srivijaya) ששלטה על מרבית הארכיפלג המלאי. פולינג עשויה להיות גם טמברלינגארט (Tambralingarat, מדינת טמברלינגה) המופיעה במקורות הודיים.
עד לסוף המאה ה-12 הייתה טמברלינגה לממלכה עצמאית בממלכת סריוויג'איה. עד למאה ה-14 כבשה טמברלינגה את כל חצי האי המלאי, והפכה לאחת מהמדינות הדומיננטיות באזור. בסוף המאה ה-14, הייתה טמברלינגה לחלק מסיאם, תחת השם נאקון סי טמאראג'.
בזמן ממלכת סוקותאי (Sukhothai) הייתה ממלכת נאקון סי טמרט, לאחת הממלכות שהיו תחת שליטת תאילנד. במאה ה-16 הייתה העיר ידועה לסוחרים האירופאים בשם ליגור (Ligor).
מרקוס ריבה

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1986 (בן 38) טלסי, לטביה לטביה
 שם לידה:  Miķelis Ļaksa 
 שם במה:  Markus Riva 
 מוקד פעילות:  לטביה לטביה
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  לטבית, אנגלית, רוסית 
 חברת תקליטים:  Best Music 
 markus-riva.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרקוס ריבה (בלטבית: Markus Riva; נולד ב-2 באוקטובר 1986) הוא זמר ומפיק מוזיקלי לטבי.
ביוגרפיה

ריבה נולד בעיירה טלסי שבלטביה.
הוא משמש כתקליטן וכמפיק מוזיקלי וכתב שירים למספר תוכניות מוזיקה, בנוסף הוא דגמן למגזין אופנת הגברים "Adon".
קריירה

בשנת 2009 הוציא את אלבומו הראשון הנקרא "Ticu".ב-2015 יצא האלבום הראשון שלו בשפה הרוסית.
משנת 2017 הוא מנחה את הגרסה הלטבית של תוכנית המציאות "The X Factor".
קריירה > Supernova

ריבה ידוע בשל ניסיונו לייצג את מדינתו באירוויזיון, והתמודד שבע פעמים רצופות (בשנים 2014–2020) בקדם-אירוויזיון על ייצוג לטביה באירוויזיון.
בשנת 2014 התמודד בקדם עם השיר שלו "Lights On", שהגיע במקום ה -11. בשנת 2015 הוא חזר עם שירו "Take Me Down", שהגיע למקום השני בגמר, זה היה הביצוע המוצלח ביותר של ריבה עד כה, יחד עם 2019. עוד ב-2015, הוא מסר את תוצאות הניקוד של לטביה מריגה בשידור לווינה. בשנת 2016 התמודד שוב, עם השיר שלו "I Can", והגיע למקום השלישי בגמר, אולם הוא לא היה בשני המקומות הראשונים בהצבעות חבר השופטים, והוא לא הגיע לסופר-פינל. בשנת 2017 התמודד עם השיר "Dynamite", וסיים במקום השישי. בשנת 2018 נכנס שוב עם השיר "This Time". תחילה, נאמר לו שהוא לא הצליח להעפיל מחצי הגמר שלו, אולם בגלל טעויות טכניות בהצבעה הוא עלה לגמר בשיר "Who's Counting" ולכן שני השירים נשלחו לגמר. בגמר הוצב ריבה במקום החמישי מתוך שמונה מתמודדים. בשנת 2019 התמודד שוב בתחרות עם השיר "You Make Me So Crazy". לאחר שהעפיל לחצי הגמר, הוא הוצב במקום השני מתוך 8 מתמודדים. יחד עם השתתפותו הקודמת מ-2015, זהו הביצוע המוצלח ביותר של ריבה עד כה. בשנת 2020 התמודד בשנה השביעית ברציפות עם השיר "Impossible" שכתב יחד עם אמינטה (נציגת לטביה באירוויזיון 2015). למרות ששירו היה ברשימה קצרה והוא הוזמן לאודישן מול צוות השופטים, הוא לא נבחר להשתתף בגמר.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Tico ‏(2009)
Songs from NYC ‏(2010)
How It Feels ‏(2013)
MR ‏(2015)
I CAN ‏(2018)
Laika Upe ‏(2019)
הערות שוליים

↑  Adon Exclusive: Model Markus Riva By Serge Lee, Adon | Men's Fashion and Style Magazine (באנגלית)
↑  Markus Riva hosts new Latvian X Factor and gets his face on a soda can, wiwibloggs, ‏16 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  ESCplus, Latvia: Markus Riva (Supernova) releases new song "Saucu Tevi Vēl", ESCplus, ‏11 באפריל 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000249771  MusicBrainz: 2acbb5cb-d9f9-4ebb-a620-1b73df0b87a8  VIAF: 1136150325518910090007   WorldCat (עם VIAF): 1136150325518910090007 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרצדס-בנץ סיטו

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  O520
 יצרן:  מרצדס-בנץ
 שנות ייצור:  1999–2003
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל אחריו:  Mercedes-Benz Citaro (אנ')
 אורך:  8,085 מ"מ  8,908 מ"מ  9,585 מ"מ
 רוחב:  2,350 מ"מ
 גובה:  2,945 מ"מ
 משקל:  11.1 טון  11.8 טון  12.5 טון
 בסיס גלגלים:  4,500 מ"מ  5,323 מ"מ  6,000 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, המפיק 114 כ"ס (מנוע דיזל מסוג "Mercedes-Benz OM 904"
 הילוכים:  דיזל-חשמלי (אנ')
מרצדס-בנץ סיטו (בגרמנית: Mercedes-Benz Cito, קרוי גם: O520) הוא אוטובוס עירוני קטן, אשר יוצר ב-3 תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס בנץ אשר יוצר בין השנים 1999–2003.
מפרט

אוטובוס עירוני.
מנוע דיזל ממוקם מאחור.
מספר מושבים: 12, 16, 20.
מספר נוסעים: 50, 58, 66.
2 דלתות כניסה/יציאה.
רצפה נמוכה - ללא מדרגה.
ללא חלון אחורי.
מרצדס-בנץ סיטו זכה בתואר "אוטובוס בינלאומי לשנת 2001" (אנ') באירופה.
מרצדס-בנץ סיטו יוצא לצרפת ולאיטליה.
תמונות

"מרצדס-בנץ סיטו"
"מרצדס-בנץ סיטו"
"מרצדס-בנץ סיטו" - ללא חלון אחורי
"מרצדס-בנץ סיטו" - ללא חלון אחורי
"מרצדס-בנץ סיטו"
"מרצדס-בנץ סיטו" - מבט למנוע האחורי
"מרצדס-בנץ סיטו"
"מרצדס-בנץ סיטו"
ראו גם

מרצדס-בנץ
מרצדס-בנץ O303
מרצדס-בנץ O309
מרצדס-בנץ O402
מרצדס-בנץ O404
מרצדס-בנץ 0408
הערות שוליים

↑  מנוע דיזל Mercedes-Benz OM 904  sae.org/publications/technical-papers/content
↑  "מרצדס-בנץ סיטו" - אוטובוס בינלאומי לשנת 2001  publicarchive.com/marsClassic/en/instance/ko/Mercedes-Benz-Cito-International-Bus-of-the-Year-2001
↑  "מרצדס-בנץ סיטו" mystinenportaali.com/bussi/fin/kalusto
↑  "מרצדס-בנץ סיטו" imhd.sk/lm/gallery/3230/mercedes-benz-cito
נאקפה

| --- | --- |
שטר של 1 נאקפה
שטר של 1 נאקפה
 משתמשים:  אריתריאה אריתריאה
 סמל:  Nkf
 ISO 4217:  ERN
 יחידות משנה
 1/100:  סנט
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  1, 5, 10, 20, 50, ו-100 נאקפה
 מטבעות בשימוש:  1, 5, 10, 25 ו-50 סנט  1 נאקפה
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  9%
 בנק מרכזי:  הבנק של אריתריאה
 → ביר אתיופי 
הנאקפה (בתיגרינית: ናቕፋ, בערבית: ناكفا ; נהגה: nākfā, סימון לפי תקן ISO 4217: ERN) הוא ההילך החוקי של אריתריאה, מאז הכריזה על עצמאותה ב־1993. השטר שבתמונה, 1 נאקפה מ־1997, מציג בצד ימין את הגמל העומד במרכז הסמל של אריתריאה, ומשמאל קבוצת חיילים נושאים את הדגל.
שערי חליפין

נכון ליולי 2024, ערכו של הנאקפה עומד על 6.67 סנט של דולר ארצות הברית.
מעבר סומר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  64°06′52″S 62°06′50″W﻿ / ﻿64.1144°S 62.1139°W﻿ / -64.1144; -62.1139
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר סומר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר סומר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר סומר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר סומר
 
מעבר סומר (באנגלית: Sumer Passage; בבולגרית: проток Сумер) הוא מצר ים בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
המעבר מפריד בין האי דייוויס שמצפון למעבר, לבין חצי האי אלבנה, שבאי בראבנט, שמדרום למעבר.
רוחבו של המעבר 970 מטרים.
המעבר מקשר בין מפרץ בוקה ומצר ז'רלאש.
מעבר נוסף המקשר בין שני גופי מים אלה הוא מעבר זלוגוש.
היסטוריה > מיפוי המעבר

המצר מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980.
היסטוריה > מקור השם

המעבר נקרא על שם הכפר שומר שבצפון מערב בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על מעבר זולגוש
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
נאופיטי

הנאופיטי היו קבוצה של יהודים אנוסים וצאצאיהם שחיו בדרום איטליה. משמעות השם "נאופיטי" בלטינית הוא "מומר" או "חדש", הכוונה היא ל"נוצרים חדשים".
היסטוריה

הנאופיטי היו יהודים שהוכרחו להמיר את דתם לנצרות קתולית בשנת 1493. הם המשיכו לקיים חלק ממצוות וממסורות היהדות בסתר, וכך גם רבים מצאצאיהם. האינקוויזיציה הספרדית רדפה רבים מהם באכזריות, והתעללה ואף הוציאה להורג את הנתפסים, בעיקר בסיציליה.
כיום, חלק מצאצאי הנאופיטי בקלבריה ובפוליה עברו השבה ליהדות וחיים כיהודים לכל דבר ועניין (אחרי מאות שנים שקיימו את מנהגיהם בסתר), ומקיימים יחסים תקינים עם קהילות יהודיות אחרות ברחבי איטליה.
ראו גם

יהדות איטליה
אנוסים
תרגום נאופיטי
| יהדות ספרד |
| --- | --- | --- |
| קהילות יהודיות בספרד ובפורטוגל (טרם האיחוד הנוצרי ברקונקיסטה) | יהדות אנדלוסיה • יהדות אסטוריאס • יהודי בלמונטה • יהדות טולדו • יהדות מדריד • יהדות סרדיניה • יהדות פורטוגל • יהדות קטלוניה |  |
| יהודים ספרדים מתקופת הראשונים | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • ר"י מיגאש • רבי יהודה הברצלוני • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רבי יונה גירונדי • רבי יהודה בן הרא"ש • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| בית המדרש הקדום בספרד המוסלמית | רבי שמואל הנגיד • רי"צ אבן גיאת |  |
| בית המדרש של יהדות צפון אפריקה שנדד לספרד | רבנו נסים בן יעקב • רבנו חננאל • רי"ף מעבר לספרד • ר"י מיגאש • רמב"ם מעבר לצפון אפריקה |  |
| בית המדרש בעיר טולדו | רמ"ה • רבי יצחק מאיר אבן מיגאש (בנו של הר"י מיגאש) • (ראב"ן הירחי) • רבנו יונה |  |
| בית מדרשו של הרמב"ן בצפון ספרד הנוצרית | הרמב"ן • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • ר"ן • רבי פרץ הכהן • הריב"ש מעבר לצפון אפריקה • רשב"ץ • רבי יצחק קנפנטון • רבי יצחק אבוהב (גאון קסטיליה) • רבי יעקב בירב מעבר לצפון אפריקה בגירוש ספרד |  |
| מדענים ואנשי ממשל יהודים ספרדים | אברהם בר חייא • שלמה בן אדרת • אבן עזרא • שלמה אבן גבירול • בנימין מטודלה • אפרים אנקווה • אברהם זכות • יהודה אבן תיבון • יהודה הלוי • יהודה אברבנאל • יצחק אברבנאל • בנבנידה אברבנאל |  |
| אישים בולטים לאחר גירושי ספרד ופורטוגל | שלמה מולכו • יוסף יעבץ • יוסף קארו • יוסף טאיטאצאק • אברהם זכות • דונה גרציה נשיא • משה זכות דון יוסף נשיא • שלמה בן יעיש • אוריאל אקוסטה • שלמה די אוליוירה • אליהו מונטאלטו • יהודה ביבאס • יהודה אלקלעי • אמה לזרוס • בנימין זאב הרצל • משה מונטיפיורי |  |
| אירועים ופוגרומים | גירוש ספרד במאה השביעית • תור הזהב בספרד • ויכוח ברצלונה • ויכוח טורטוסה • פרעות קנ"א • גירוש ספרד • גירוש פורטוגל • יהודי ספרד בהודו |  |
| קהילות לא-יהודיות שמוצאן מיהודי ספרד | אנוסים • לנסאדוס • נאופיטי • צ'ואטה |  |
הערות שוליים

↑  מהי התנגדות, באתר היסטוריה גדולה, בקטנה, ‏9/2/2015
↑  The Neofiti of Sicily @ JackWhite.net
מצלמת וידאו מקצועית

מצלמת טלוויזיה מוקדמת
מצלמת וידאו ניידת מקצועית של חברת סוני
מצלמת וידאו מקצועית (נקראת לעיתים מצלמת טלוויזיה, אף על פי שהשימוש התפשט אל מעבר לטלוויזיה) היא מצלמת וידאו שנועדה לצילום מקצועי של קטעי וידאו.
בצילום במצלמת טלוויזיה נעשה שימוש בטכנולוגיה אלקטרונית, והמידע נשמר על־גבי סרט מגנטי, בשיטה אנלוגית או דיגיטלית. זאת בניגוד למצלמת קולנוע, בה הצילום נעשה בטכנולוגיה מכנית־כימית, והמידע נשמר על־גבי סרט צילום.
המצלמה פותחה במקור לשימוש של אולפני הטלוויזיה, אך כעת היא נמצאת בשימוש נפוץ עבור קטעי וידאו למטרות ארגוניות וחינוכיות, וידאו קליפים, וצילום ישיר לווידאו.
ישנם שני סוגים של מצלמות וידאו מקצועיות: ניידות הנמצאות בשימוש באולפני החדשות, ומצלמות אולפן טלוויזיה. מצלמות מקצועיות ניידות הן לרוב הרבה יותר גדולות ממצלמות צרכנים ונועדו להינשא על הכתף.
ראו גם

יחידת שליטה במצלמת אולפן (CCU)
משה מפראג

רבי משה בן רבי מנחם היה רב ומקובל שחי בפראג במאות השבע עשרה והשמונה עשרה;
מתלמידיו של רבי דוד אופנהיים.
חיבוריו

ויקהל משה - הקדמות ומפתח על חכמת הקבלה וביאור על קצת מאמרים מספר הזוהר, עם שני פירושים: מסוה משה ותיקוני הפרצופים, דסאו, ה'תנ"ט; זולקבה, ה'תק"א-ה'תקל"ה);
זרע קודש - תיקוני תשובה (ובסופו סיפור של רוח שנכנסה לנער והוציאוה בניקולסבורג [פיורדא ה'תנ"ו, ובהשמטת הסיפור, 1712]. סיפור זה נדפס באמסטרדם, בשנת 1696, ביידיש). מהדורה נוספת של זרע קודש עם בת מלך לרבי שמעון בן דוד אביוב, נדפסה בוונציה בשנת ה'תע"ב.
הערות שוליים

1 2  "MOSES BEN MENAHEM (PRÄGER)", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  יצחק אייזיק בן יעקב, אוצר הספרים, ויקהל משה, באתר היברובוקס
↑  יוליוס פירסט, Mose b. Menachem, Archive.org
↑  ויקהל משה, דסאו, ה'תנ"ט, באתר היברובוקס
↑  ויקהל משה, זולקבה, ה'תק"א, באתר היברובוקס
↑  ויקהל משה, זולקבה, ה'תקל"ה, באתר היברובוקס
↑  יצחק אייזיק בן יעקב, אוצר הספרים, זרע קדש, באתר היברובוקס
↑  יצחק אייזיק בן יעקב, אוצר הספרים, בת מלך, באתר היברובוקס
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצלמת גוף

רוכב אופניים חובש קסדה ועליה מצלמת גוף, בסביבות 1987
מצלמת גוף על גופו של שוטר בריטי
מצלמת גוף היא מצלמה מסוג טכנולוגיה לבישה, המשמשת להקלטה, צילום, הסרטה וטכניקות אחרות. למצלמות גוף מגוון שימושים ועיצובים, והשימוש השכיח בהן הוא כחלק מציוד כוחות אכיפת החוק בכלל וכוחות משטרה בפרט. משטרת ישראל מגדירה מצלמת גוף כ"מצלמה הנישאת על גוף השוטר, והמתעדת התרחשויות בתיעוד חזותי וקולי".
שימושים אחרים כוללים צילומים לצורכי פנאי וחברה או ספורט (כולל רכיבה על אופניים), לצד שימושים בתחומי רפואה, בריאות, מסחר, עיתונות, כמו גם פעילויות צבא ומעקב סמוי. 
מחקרים מתפתחים על ההשפעה של מצלמות גוף בידי רשויות אכיפת החוק מצביעים על השפעה כלשהי של נוכחות המצלמה על שימוש בכוח (אנ') ועל אמון הקהילה במשטרה.
מצלמות גוף מתוכננות לרוב לנשיאה באחד משלושה מיקומים: בגו, על קסדה, או על התקן מוגדר במשקפיים. חלק מההמלצות כוללות פונקציות סטרימינג בשידור חי, ואילו אחרות מבוססות על אחסון מקומי.
"המרכז הלאומי למחקר, בדיקה והערכה של צדק פלילי", גוף במכון הלאומי לצדק של מחלקת המשפטים של ארצות הברית, ערך סקר שוק, בדבר מצלמות גוף במטרה לסייע לארגונים ברכישת מצלמת הגוף הטובה ביותר. הסקר דן בפונקציונליות, באופטיקה, יכולות השמע וטכנולוגיות ה-GPS של המכשירים, לצד קטגוריות נוספות. מחירן של מצלמות אלה נע בין כ-200 לכ-2,000 דולר אמריקני.
במצלמות לבישוֹת עושים שימוש משטרות וארגוני אכיפת חוק אחרים במגוון מדינות בעולם. המצלמות נועדו לשפר את האינטראקציה בין המשטרה לציבור. הדור הראשון של מצלמות גוף "מודרניות" לשימוש משטרתי הוצג בבריטניה בסביבות 2005, ומאז 2014 נעשה במצלמות אלה שימוש מסיבי בידי כוחות המשטרה ואכיפת החוק בארצות הברית, בעיקר כדי להגביר את השקיפות ואת האחריות המשטרתית.
בישראל השיקו בשנת 2016 השר לביטחון הפנים גלעד ארדן ומפכ"ל המשטרה רוני אלשיך מיזם למצלמות גוף במשטרת ישראל, במהלכו הוחלט לצייד כ-8,000 שוטרים ושוטרות במצלמות גוף עד 2019. במהלך תקופת ניסיון שתמה בראשית 2017, בוצע מחקר מלווה שבחן את השפעת המצלמות על שוטרים ואזרחים. המחקר הוכיח כי בתחנות משטרה בהן חל פיילוט זה, נרשמה ירידה בת כ-35% בתלונות ציבור. בנוסף, נמצא כי מצלמות הגוף היו כלי משמעותי בשקיפות של פעילות משטרת ישראל, וגורם מרסן של כלל המעורבים בהתחככויות בין שוטרים לאזרחים ובהפחתת אלימות משטרתית.
הערות שוליים

↑  השימוש במצלמות גוף במשטרת ישראל, נוהל מבצעי של משטרת ישראל, עודכן לאחרונה ב-5 באפריל 2020
↑  ג'ניפר דוליק מאוניברסיטת וירג'יניה, Do Police Body-Worn Cameras Reduce the Use of Force?, באתר Econofact‏, 17 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  ויויאן האנג וסטיבן באבין, A Market Survey on Body Worn Camera Technologies, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, 2016 (באנגלית)
↑  עמי רוחקס דומבה, מגזין ISRAEL DEFENSE, בינת תקשורת תספק מצלמות גוף למשטרת ישראל, באתר בינת מחשבים ותקשורת בע"מ
↑  8,000 שוטרים יצוידו במצלמות גוף, באתר המשרד לביטחון פנים, 21 ביוני 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547343105171  LCCN: sh2008002724