stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלוקת התנ"ך לסדרים
השוואה לחלוקה לפרקים

מתוך 154 הסדרים שבתורה, רק 68 מהם מתחילים באותו הפסוק כמו בחלוקה לפרקים, כלומר 42 אחוזים מהסדרים (בהשמטת ראשי הספרים). מתוך 224 סדרים שבנביאים, רק 23 מהם מתחילים באותו הפסוק כמו הפרקים, כלומר 7 אחוזים. בכתובים 14 מתוך 70 הסדרים מתחילים באותו הפסוק כמו בחלוקה לפרקים, כלומר 20 אחוזים.
ההבדל בין החלוקה לפרקים לעומת החלוקה לסדרים מבחינת תחילת הסדר והפרק מלמדת אותנו לגבי ההבדלים בין השקפת העולם היהודית להשקפת העולם הנוצרית עליה התבססה החלוקה לפרקים או שהיא נובעת מחוסר הבנה של הטקסט. רוב הסדרים מתחילים או מסתיימים בנושא חדש, בפרשה פתוחה או סגורה חדשה, אולם לא כולם, לפעמים הסדר מתחיל מספר פסקים לפני הנושא החדש על מנת להתחיל בתוכן של טובה או נחמה למשל בספר יחזקאל טז' ס' או עובדיה א' כא'. סיבה אפשרית נוספת להתחלת סדר לא באותו פסוק של התחלת נושא היא לגרום למתח אצל הקורא ורצון לקרוא את הסדר הבא.
כמות הסדרים

ישנן מספר מסורות לגבי מספר סדרי התורה. בהוצאת קורן השתמשו בחלוקה ל-154 סדרים, אך יש גם רשימות של 157 סדרים כפי שנמצא בגניזה הקהירית או 167 סדרים כמו בכתב היד של הסופר שמואל בן יעקב המכונה לנינגרד. החוקרים סבורים[דרוש מקור] שזו גם הרשימה שהייתה בכתר ארם צובא, מפאת הדמיון בין כתבי היד.
בתוך המספרים הללו, 154, 157 ו-167, יש רשימות שונות היכן התחילו הסדרים. כי זה היה קשור למנהג הקריאה בתורה בשבת בארץ ישראל, והיו דעות ומנהגים שונים[דרוש מקור]. אולם, על רוב ראשי הסדרים יש הסכמה וההבדלים הם מועטים יחסית.
התלמוד והרמב"ם מציינים שקריאת הסדרים בשבתות ערכה שלוש שנים, ויש מקור ספר החילוקים המדבר על שלוש שנים וחצי. המספר 154 הוא יותר ממה שנדרש לשלוש שנים רגילות והמספר 167 הוא פחות ממה שנדרש לשלוש שנים וחצי. כנראה שהזמן שהתלמוד מציין שלקח לסיים את כל התורה הוא בקירוב. זאת אומרת שבארץ ישראל קראו את התורה בתקופה שבין 3 ל-3.5 שנים. בניגוד למנהג הרווח כיום לסיים את התורה פעם בשנה באותו תאריך (שמחת תורה).
כמות הסדרים שבספרי הנ"ך היא 293 (196 בנביאים ו-97 בכתובים). יש המשערים כי המספר נקבע כמספר ימי החול בשנה (ללא תשעה באב בו לא לומדים בתנ"ך), כך שאם לומדים סדר אחד בכל יום חול מסיימים לקרוא את כל הנ"ך בשנה.
סטטיסטיקה של הסדרים

מספר הפסוקים בכל סדר אינו קבוע. בממוצע בכל התנ"ך כל סדר מכיל כ-52 פסוקים, אולם המספר הממוצע של הפסוקים בסדר בתורה הוא כ-38 פסוקים, בנביאים כ-44 פסוקים ואילו בכתובים כ-66 פסוקים. מספר המילים הממוצע בכל סדר בתורה הוא כ-712 מילים, בנביאים הוא 673 מילים ובכתובים הוא 693 מילים.
הסדר הקצר ביותר בתורה הוא סדר י' בספר במדבר והוא מכיל 7 פסוקים והוא גם הסדר הכי קצר בתנ"ך כולו, הסדר הקצר ביותר בנביאים הוא סדר ל"א בספר מלכים והוא מכיל 26 פסוקים, והסדרים הכי קצרים בכתובים הם סדרים א' וב' במגילת אסתר עם 26 פסוקים כל אחד.
הסדר הכי ארוך בתורה הוא סדר כ"ו בספר שמות והוא מכיל 82 פסוקים, הסדר הכי ארוך בנביאים הוא סדר ב' בתרי עשר עם 83 פסוקים והסדר הכי ארוך בכתובים הוא סדר ט"ז בתהילים והוא מכיל 167 פסוקים והוא גם הסדר הכי ארוך בתנ"ך כולו.
ראו גם

חלוקת התנ"ך לפרקים
לקריאה נוספת

יוסף היינימן, המחזור ה"תלת שנתי" ולוח השנה, תרביץ לג,ד, (תשכד), עמ' 362–368 (מידע בקטלוג רמב"י)‏, JSTOR 23591055
יוסף עופר, סדרי נביאים וכתובים, תרביץ נח, חוברת ב, טבת–אדר תשמ"ט‏, JSTOR 23597833
אהרן בק, שלבי התהוותו של המנהג התלת-שנתי של בני ארץ ישראל בקריאת התורה: התבוננות מחודשות, סיני קנא, תשע"ח, עמ' נה–עג (מידע בקטלוג רמב"י)
הערות שוליים

↑  בשונה ממנהג יהדות בבל, הנהוג כיום בכל עם ישראל, לקרוא בתורה במחזור שנתי, לפי החלוקה לפרשות
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ט, עמוד ב'
↑  "סדרי נביאים וכתובים", תרביץ נח (תשמ"ט), עמ' 173–189;מאמר, בדף של יוסף עופר באתר אוניברסיטת בר-אילן, וטבלה מלאה מעודכנת, גם היא שם.
↑  הרב רחמים שר שלום, הקריאה בתורה בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, סיני קכג–קכד עמ' תרכ
↑  הקדמה לפירוש המלבי"ם – מהדורת פרשנות שנדפסה על פי ספרי המדרשים לפי ה"פרשתאות" שסומנו באותיות
↑
↑  תנ"ך יומי
↑  צבי שיימן, ‏להתחיל כמו שצריך: חומש חדש לפי החלוקה היהודית, באתר "סרוגים", 21 באוקטובר 2011
↑  אנציקלופדיה יהודית דעת – חלוקת התנ"ך לפרקים ;, באתר www.daat.ac.il
↑  ההקדמה לתנ"ך המלא בהוצאת קורן
↑    אלישיב רייכנר, ‏לחיות את התנ"ך בכל יום ויום, בעיתון מקור ראשון, 29 בספטמבר 2018
↑  פריט Q118913430 בוויקינתונים
יוקר המחיה

הפגנה נגד יוקר המחיה בחיפה בסוף שנת 2022
יוקר המחיה או עלות המחיה הוא מושג תאורטי המתייחס לעלות הממוצעת של צריכת משקי הבית באזור נתון, הנדרשת לשם שמירה על רמת חיים מסוימת.
במשך הזמן, משתקפים השינויים ביוקר המחיה במדד המחירים לצרכן (הקרוי לעיתים "מדד יוקר המחיה"). עלייה מתמשכת במדד המחירים לצרכן קרויה אינפלציה, וירידה מתמשכת קרויה דפלציה.
מדדי יוקר המחיה משמשים לרוב כדי להשוות את עלות ההוצאות הנדרשת לשם שמירה על רמת חיים מסוימת באזורים גאוגרפיים שונים. את ההבדלים הגאוגרפיים ביוקר המחיה ניתן למדוד במונחים של השוואת שיעורי שווי כוח הקנייה במדינות או בערים שונות בעולם. השוואה מצומצמת בתחום זה נעשית במדד ביג מק, המשווה את מחירו של כריך המבורגר "ביג מק" ברשת "מקדונלד'ס" במדינות שונות.
יוקר המחיה גבוה יותר במדינות מפותחות מאשר בשווקים מתעוררים, ואף יותר בהשוואה למדינות מתפתחות. לדוגמה, במדינה נחשלת כגון סומליה ניתן לרכוש בעשרה דולרים כמות סחורות ושירותים אשר גדולה במידה ניכרת מזו שניתן לרכוש באותו הסכום במדינה מפותחת כגון ארצות הברית, אם כי טיב הסחורות וזמינותן ירודים בהתאמה.
מדידת יוקר מחיה

יוקר המחיה נמדד בהשוואה למספר משתנים, בעיקר רמת המחירים והתמ"ג לנפש, המבטא את העושר של כלל תושבי המדינה. אם מחירים במדינה מסוימת גבוהים מהממוצע, אולם גם ההון שבידי התושבים גבוהים במידה דומה - מעשית פירוש הדבר הוא שיוקר המחיה מתאזן ואינו נחשב כגבוה.
על פי הספרות המחקרית, קיים מתאם חיובי בין תמ"ג לנפש לבין רמת המחירים.
המדד המשולב של רמת המחירים וכוח-קנייה מכונה PPP, ונמדד על ידי הלשכות המרכזיות לסטטיסטיקה במדינות השונות, ומרוכזים על ידי ארגונים שונים דוגמת ה-OECD, במדידות המשוות בין מחיריהם של למעלה מ-3,000 מוצרים ושירותים שונים בכל מדינה.
גורמים שונים מקשים על השוואה מדויקת בין המדינות השונות, וביניהם שינויים בשער החליפין ושינויים בסיווג מוצרים ושירותים לקטגוריות שונות בין המדינות השונות.
ארגון המזון והחקלאות מקיים מדידה בינלאומית של עלות מוצרי המזון, לפי שיטה אחידה החל משנות ה־90. במדידות הארגון הגיעו מחירי המזון לשיאם ביולי 2011 וסוף שנת 2021.
יוקר המחיה במדינות ה-OECD

אם משווים בין רמת המחירים לבין התמ"ג לנפש, ישנו מתאם יחסי בין הגורמים, כך שמדינות עם רמת מחירים גבוהה לרוב מתאפיינות גם בתמ"ג גבוה לנפש. בקרב מדינות ה-OECD פערי מחיר מתאזנים בדרך כלל בין החברות השונות בארגון, כאשר מבצעים את ההשוואה לתמ"ג לנפש. מספר מדינות החברות בארגון מעט חורגות מהשוואה זו.
על פי גישת מדידת יוקר המחיה על פי השוואה זו, מדינות בהן התמ"ג לנפש גבוה ביחס לרמת המחירים הן כאלו בהן יוקר המחיה נמוך, כאשר בין חברות ה-OECD לשנת 2017 בולטות בין מדינות אלו לוקסמבורג, אירלנד וליטא, ובולטות במידה פתוחה שאר מרבית מדינות מזרח אירופה החברות בארגון, להן תל"ג לנפש נמוך מהממוצע, אולם רמת מחירים נמוכה עוד יותר.
בין חברות הארגון בהן התמ"ג לנפש נמוך ביחס לרמת המחירים, להן ניתן לייחס יוקר המחיה גבוה, בולטות יחסית איסלנד וישראל, ובמידה פחותה גם ניו זילנד ומדינות סקנדינביה.
בישראל

בהשוואת רמת המחירים בין ישראל לארגון ה-OECD, נכון לשנת 2024 ישראל מדורגת כמדינה השלישית הכי יקרה מבין מדינות ה-OECD. אם משקללים את התמ"ג וכוח הקנייה של הישראלים היא יכולה להחשב למדינה היקרה ביותר מבין המדינות המפותחות. רמת התמ"ג לנפש של ישראל עומדת על 92% מהממוצע במדינות ה-OECD. שווי כוח קנייה של ישראל (מדד ה-PPP) מצביע על כך שכוח הקנייה של האזרח הישראלי נמוך יחסית למדינות אחרות, בעיקר בשל יוקר המחיה. סל הצריכה הישראלי הוא השלישי הכי יקר ממדינות ה-OECD והוא התייקר ב-40% משנת 2009.
במדד אחר שפורסם בשנת 2020 על ידי המגזין CEOWORLD, ישראל דורגה במקום השמיני ברשימת המדינות היקרות ביותר בעולם למחיה. גם במדד שפורסם בשנה זו במגזין Business דורגה ישראל במקום השמיני בעולם בדרוג יוקר המחיה
עוד טרם הצטרפותה של ישראל ל-OECD, נמדד יוקר המחיה במדינה בהשוואה למדינות החברים בארגון. מאז שנת 2007 ועד שנת 2017 התייקר מדד המחירים בהשוואה ל-OECD ב-36.4% (בעת שהתל"ג לנפש עלה ב-17.6%, והשכר הממוצע הריאלי עלה ב-8.9%), כאשר לאורך 11 שנים אלו בולטות במיוחד 3 קפיצות ביוקר המחיה, בשנים 2008 (עלייה של 15.9% בהשוואה ל-OECD), שנת 2013 (עלייה של 9.9%) ושנת 2017 (עלייה של 6.2%).[דרוש מקור]
| שנה | רמת המחירים בישראל (OECD = 100) |
| --- | --- |
2007: 88
2008: 102
2009: 100
2010: 104
2011: 105
2012: 101
2013: 111
2014: 113
2015: 112
2016: 113
2017: 120
2018: 121
2019: 128
2020: 132
2021: 136
2022: 138 (הגבוה בעולם)
מדידת המחירים בענפים השונים במדינות ה-OECD מתבצעת מדי כמה שנים, ומשקללת את רמת המחירים במונחי כוח קנייה (כלומר, בשקלול תמ"ג לנפש). הטבלה מעודכנת בהתאם למדידה של שנת 2017.
| ענף בישראל | השוואה ל-OECD, ממוצע הארגון = 100> 2014 | השוואה ל-OECD, ממוצע הארגון = 100> 2017 |
| --- | --- | --- |
| טבק, משקאות אלכהוליים וסמים | 145 | 150 |
| דיור, מים, חשמל, גפ"מ ודלקים | 123 | 148 |
| ריהוט, ציוד ואחזקת בית | 134 | 121 |
| תחבורה | 130 | 122 |
| מסעדות ובתי מלון | 129 | 139 |
| מזון והמשקאות לא-אלכהוליים | 125 | 137 |
| בריאות | 119 | 131 |
| תרבות ובידור | 116 | 121 |
| תקשורת | 90 | 77 |
| ביגוד והנעלה | 103 | 121 |
| חינוך | 94 | 112 |
משנת 2020 העולם נמצא במשבר כלכלי בעקבות משבר הקורונה ששיבש את שרשראות ההספקה ופגע בהתנהלות המשקים בעולם. במהלך 2021 בארצות הברית נרשמה אינפלציה שנתית של 7%, בבריטניה 5.4% ובגרמניה 5.3%. בשנה זו בישראל האינפלציה עמדה על כ-2.8%. בין אוקטובר 2020 לאוקטובר 2021 שיעור האינפלציה בישראל עמד על כ-2.4% בעוד שיעור חציון ה־OECD עמד על כ-4.2%.
בישראל > יוקר המחיה בענף הדיור

בישראל, רכישת דירה ממוצעת דורשת כ-12 שנות שכר. לפי דו"ח של מרכז טאוב, מספר שנות העבודה הנדרשות לרכישת דירה עלה מ-7.8 שנים בשנת 1998 ל-12.1 שנים בשנת 2016.
מחקר שערכו פרופ' דני בן-שחר פרופ' סטוארט גבריאל וד"ר אליאור כהן הראה כי חלה עלייה חדה של 89 אחוז בממוצע מספר החודשים הנדרשים לרכישת דירה נורמטיבית בישראל משנת 2003 עד שנת 2022: מ-93 חודשים ב-2003 ל-176 חודשים ב-2022.
על פי דו"ח הנדל"ן לשנת 2022 של חברת דלויט, מבין מדינות ה-OECD ישראל מדורגת בין חמש המדינות שבהן הכי קשה לרכוש דירה.
בשנת 2024 מחירי הדירות התיקרו ב-6.7% בשנה זו. מדד שכר הדירה של הלמ"ס עלה בין 2021 לאוגוסט 2024 ב-14.4%. בשנים 2022–2023 עלה שכר הדירה בערים הגדולות בשיעור ממוצע של 6%. בין אוגוסט 2022 לאוגוסט 2023 עלו מחירי השכירות בכ-13% בממוצע.
בישראל > יוקר המחיה בענף המזון

יוקר המחיה החל לתת אותותיו בתחום המזון בענף הפירות כבר בראשית 2010 כאשר מחירם של הפירות השונים זינק למחירים שנעים מ-10 ש"ח ומעלה לק"ג בודד. אחד הגורמים לעלייה היא כישלון בניית פרויקט השוק הסיטונאי החדש במתחם מסובים, עקב התנגדות השחקנים הגדולים שהן רשתות השיווק אשר קיבלו רישיון כסיטונאיות, לא הסכימו להקמת השוק אשר יתחרה בצורה ישירה במרכזים הלוגיסטיים שלהן והפעילו לחצים על הממשלה לא לבנות את השוק בטענה שהוא לא יכול לתת שירות לרשתות הגדולות עקב גודלו הקטן והיקף הסחורה הקטנה הנמכרת בו.
מתחילת חודש מרץ 2018 זינק מחירים של הירקות השונים ב-70%.
במהלך 2022 נוצר גל התייקרויות בענף המזון, גל זה הוא חלק מהתייקרויות בענפים נוספים במשק דוגמת דלק, חשמל ומחירי הדירות. על רקע התפרצות אינפלציונית שמאפיינת את הכלכלה הישראלית, כחלק ממגמה עולמית.
נכון לשנת 2024 ישראל נמצאת יוקר המחיה בישראל הוא הגבוה מבין מדינות ה־OECD. מחירי המזון בארץ הם השניים בגובהם בין המדינות המפותחות, וגבוהים ב-52% מהממוצע.
בדו"ח מבקר המדינה שפורסם בנובמבר 2024 כותב מבקר המדינה כי מדינת ישראל מתאפיינת בריכוזיות גבוהה בתחום המזון ומביע ביקורת נוקבת על תפקוד הממשלה בנושא.
להלן פירוט רמת המחירים בענף המזון בישראל בהשוואה ב-OECD במונחי כוח קנייה (כלומר, בשקלול תמ"ג לנפש). נתוני הטבלה משנת 2014.
ההשוואה אינה מלאה, מכיוון שמוצרי המזון במדינות השונות נבדלים באיכות המזון, והשוואת המחירים עשויה להיות מושפעת משינויים בשערי החליפין. בנוסף, ההשוואה משקללת את הממוצע לכל תת-ענף מבין מוצרים שונים השייכים לאותה קטגוריה, או ממוצע של מוצרים זהים שנמצאים בנקודות מכירה שונות, כך שייתכן מצב בו קבוצת מוצרים יקרה יותר בממוצע, אולם בתוך הקבוצה פריטים שונים או נקודות מכירה מסוימים זולים מה-OECD.
מבין תת-הענפים, רמת המחירים גבוהה בעיקר בענפים בהם מתקיים פיקוח ממשלתי הדוק ומתבצע ניהול מכסות, כמו משקי החלב והביצים.
| תת-ענף בישראל | השוואה ל-OECD, ממוצע הארגון = 100> 2014 | השוואה ל-OECD, ממוצע הארגון = 100> 2017 |
| --- | --- | --- |
| חלב, גבינה וביצים | 167 | 179 |
| משקאות אלכוהוליים | 168 | 155 |
| מזון אחר | 143 | 166 |
שמנים: 143
| לחם ודגנים | 136 | 154 |
| משקאות קלים | 137 | 149 |
| בשר | 122 | 143 |
| דגים | 110 | 124 |
| ירקות ופירות | 92 | 96 |
בישראל > הגורמים והסיבות ליוקר המחיה בענף המזון בישראל

המזון בישראל יקר באופן יחסי למדינות בעולם. בין הגורמים ליוקר המחיה העדר תחרות, וריכוזיות גבוהה ביחס לעולם. רבים מהמוצרים הבסיסיים הנמכרים ברשתות המזון משווקים על ידי מונופולים ואוליגופולים, להם יכולת לשמר את רמת המחירים הגבוהה.
בישראל ישנם עשר חברות ששולטות בכ-70% מכלל מכירות המזון והצריכה, שישה יצרני מזון גדולים (תנובה, אסם, שטראוס, קוקה קולה ישראל, נטו ויוניליוור), שני יבואנים גדולים (דיפלומט ושסטוביץ) ושתי חברות טואלטיקה (סנו וחוגלה). לאלו יכולת רבה להשפיע באופן מהותי על גובה המחירים בענף המזון, בגלל שהם מספקים סל נרחב של מוצרים ומותגים מובילים לרשתות השיווק. לאורך שנים, הם רכשו עוד ועוד חברות כך שברבים ממוצרי המזון הבסיסיים ישנו מונופול או לכל היותר שניים עד שלושה יצרנים.
למרות מספר רב של רפורמות שקידמה ממשלת ישראל בעשור האחרון להגברת התחרות בענף המזון, מחירי המזון לא ירדו ולעומת זאת הרווחיות של אותם ספקי מזון גדולים דווקא עלתה בהתמדה. השליטה המוחלטת של אותם ספקי מזון במדפי רשתות השיווק, מבוססת על כך שהם מייצרים או מייבאים סל מוצרי מזון נרחב ומחזיקים במספר רב של מותגים חזקים, שחלקם אף מהווים מונופול ולרבים מהם נתח שוק משמעותי. הספקים רכשו במשך השנים חברות מתחרות וצברו כוח רב, המתורגם לתלות גבוהה של רשתות השיווק בהם ומגבילה את "כוח המיקוח" של הקמעונאים; וכן לחסימת מתחרים - יצרני ויבואני מזון קטנים ממדפי הסופרמרקטים.
סיבה נוספת ליוקר המחיה בשוק המזון בישראל הוא המע"מ. השוק מגלגל כ-40–50 מיליארד שקל בשנה כלומר, המע"מ הנגבה הוא בסביבות כ-7 מיליארד שקל. לפי נתוני האיחוד האירופי, שיעור המע"מ על מזון בישראל גבוה ב-7% עד 9% ממדינות ה-OECD. המע"מ בסך 17% על המזון (למעט פירות וירקות) הוא מהגבוהים בעולם - מקום שישי מתוך כ-40 מדינות. בהשוואה לעולם, המע"מ על מזון בקנדה הוא 0%, ברוב המדינות בארצות הברית 1%, גרמניה וטורקיה 7%. בריטניה קבעה מס פרוגרסיבי - הממשלה קבעה סל של מוצרי יסוד החיוניים לצרכן ועליהם המע"מ הוא 0%. על מוצרי פינוק כמו ממתקים ומעדנים המע"מ כ-20%.
קיימים מספר חסמים בשוק המזון בישראל שתורמים ליוקר המחיה בענף המזון:
מכסות ייצור – בחלק ממוצרי המזון השוק הישראלי מגדיר ליצרן את הכמות שייצר ואת המחיר בו ימכור את מוצרים. למעשה מדובר בהגבלת התחרות בין היצרנים המקומיים ויצירתו של קרטל ייצור מקומי במודע. ענפי החלב והביצים הם השרידים האחרונים מתקופות בהן ענף המזון כולו תוכנן על ידי הממשלה לכל אורך שרשרת הייצור. הגבלת הייצור המקומי לבדה אינה אפקטיבית ללא חסימת ייבוא. לכן המדינה מונעת ייבוא באמצעות מכסי מגן.
מכסי מגן – מדינת ישראל מטילה מכסי מגן שיכולים להגיע עד מאות אחוזים. המכס נועד למנוע ייבוא מוצרי מזון זולים לישראל ולחייב את הצרכן המקומי לקנות תוצרת מקומית יקרה. גם כאשר מעניקה המדינה מכסות ייבוא בפטור ממכס מדובר לרוב על כמות מצומצמת שאין בה בכדי להשביע את הביקוש המקומי. מעבר לכך, מדובר בדרך כלל על מעט זוכים במכסות אלו וממילא נוצרת ריכוזיות במקטע הייבוא, שמעלה את יוקר המחיה בכך שהיא גורפת לכיס היבואן את רוב הורדת המכס. זאת לעומת יבוא חופשי ללא מכסים, בו יבואנים רשאים לקום ולהתחרות, ובכך התועלת מתגלגלת לצרכן.
תקינה – בתחום המזון ישנן חובות תקינה רבות המקשות על ייבוא מזון לארץ. החל מהחוק להגנת הצומח המשמש בעיקר להגנה על תוצרת מקומית מפני תחרות (ולא בהכרח מפני מחלות ומזיקים) וכלה בשירותי בריאות המזון המונעים ו/או מייקרים ייבוא מוצרי מזון לישראל בסבך בירוקרטי המקשה על היבוא המסודר.
בישראל > ניסיונות לפתור את יוקר המחיה

לאחר המחאה החברתית בישראל בשנת 2011, שהתמקדה בעיקר ביוקר המחיה, במשך מספר שנים הנושא היה על סדר היום הציבורי ובוצעו מספר מהלכי חקיקה או רפורמה במטרה לשפר את הנושא.
רפורמות בתחום הדיור - תחום הדיור היה אחד הנושאים המרכזיים במחאת 2011, ובעשור שלאחריה שרי אוצר הציעו מספר מתווים במטרה להקל על יוקר המחיה בתחום הדיור. אף על פי כן, נכון לתחילת 2022 מחירי הדיור ממשיכים לעלות. מחירי הדיור עלו בהתמדה מאז שנת 2008, זאת למרות ניסיונות של ממשלת ישראל לרסן עלייה זו. במרוצת השנים עלו מספר ניסיונות לטפל בכך: מע"מ אפס, מחיר למשתכן, מחיר מופחת, מחיר מטרה, דירה בהנחה, תמ"א 38 ופינוי בינוי.
הגברת התחרות בתחום התקשורת הסלולרית - החלה בסוף שנת 2011, ובתוך זמן קצר הביאה לירידה ממוצעת של למעלה מ-50% בעלות התקשורת הסלולרית.
הסכם שמיים פתוחים - ההסכם בין ישראל לאיחוד האירופי נחתם בשנת 2013 ואפשר את כניסתן של חברות לואו קוסט רבות להפעלת טיסות בישראל.
חוק המזון - נכנס לתוקף בשנת 2015 לאחר שנחקק כתוצאה מוועדת קדמי שהוקמה במחאה החברתית של 2011, ובו מספר סעיפים שמטרתם להוריד את יוקר המחיה. בדיקה שבוצעה לאחר 5 השנים הראשונות של החוק, הראתה כי החוק אמנם חסך עלויות לרשתות המזון, אולם בפועל לא גולגל החיסכון לצרכנים, אלא הגדיל את הרווח של הרשתות.
רפורמת ה"ביוש" – נכנסה לתוקף בשנת 2018. משרד הכלכלה כפה הצבת שילוט ברשתות למיניהן. בכל מדף, בצמוד לכתריסר מותגים, נכתב מה המחיר הממוצע, במדינות נבחרות. היא הובילה להורדת מחירים במוצרים שנבחרו ואף בכמה מאלה שלא הוצגו. הרפורמה פקעה במהלך המשבר הפוליטי בישראל.
רפורמת הייבוא – אושרה בשנת 2021. הסרת חסמים ביבוא כמו התרה של כניסת מוצרים לישראל תותר אם הוא בעל תו תקן אירופי או אמריקאי גם אם הם חסרי תו תקן ישראלי.
רפורמת החקלאות – אושרה בשנת 2022. כללה הקלה על יבוא ביצים, פירות וירקות יחד עם שינויים נוספים כמו שינוי במבנה פיקוח המחירים על הביצים.
בשנת 2021 המגזין The Economist קבע כי תל אביב היא העיר היקרה בעולם.
מענק עבודה ונקודת זיכוי
ב-9 בפברואר 2022 פרסם משרד האוצר תוכנית להפחתת יוקר המחיה. במסגרת התוכנית נכללו כמה צעדים כגון: נקודת זיכוי ממס הכנסה לכל הורה לילדים בגילאים 6–12 והגדלת מענק עבודה לעובדים בשכר נמוך.
ב-3 במרץ 2023 ממשלת ישראל אישרה את הצעת החוק של שר האוצר בצלאל סמוטריץ׳ להענקת נקודת זיכוי נוספת במס להורים לילדים בגילאים 6 עד 17 והשוואת מענק העבודה של אבות עובדים לזה של אמהות עובדות.
כמו כן, במסגרת תוכנית מענק עבודה רשות המיסים מעניקה כ-4000 ש"ח בממוצע לשנה לעובדים העונים על הדרישות לקבלת מענק זה. ישנה המלצה להגיש תביעה למענק הכנסה עד חודש מאי 2023, כדי לזכות בתשלום הראשון של המענק כבר ב-15 ביולי 2023.
הורדת מכסים
במסגרת התוכנית להפחתת יוקר המחיה שפרסם משרד האוצר ב-2022 הוצע לבטל את המכסים על מגוון מוצרי מזון, כגון, בשר בקר, דגי ים, רטבים, עוגות וקמח. כמו כן, הוצע להרחיב את המכסות הפטורות כדי שיחולקו במחיר מינימום לצרכן בשמן זית, ביצים ודבש. בפברואר 2022 הודיע השר סמוטריץ' על ביטול המכסים בתחום המזון ובמוצרים טכנולוגיים שהוחל בתקופת הממשלה הקודמת.
הפחתת גובה העלייה במחיר החשמל
תעריף החשמל ב-2022 צפוי היה לעלות ב-7.5%. הוצע להעלות את התעריף ב-4.3% לאחר שמחיר החשמל עלה בינואר 2023 ב-8.2% ואז הופחת ב-1.5% בפברואר, הציעה רשות החשמל להפחית את התעריף ב-2% נוספים. במרץ לאחר ערעור של התאחדות התעשיינים שבה נטען כי ניתן להוזיל את המחיר ב-4% לפחות, הרשות הודיעה על הפחתה בשיעור של 2.4% בלבד, בין היתר כתוצאה מהחלשות השקל.
ראו גם

שווי כוח קנייה
מדד המחירים לצרכן
רמת חיים
שכר ריאלי
מחאת האוהלים (2011)
פורמולה 1: המרוץ לניצחון

| --- | --- |

 סוגה:  סדרה דוקומנטרית
 משתתפים:  ויל בוקסטון
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  7
 מספר פרקים:  70
 הפקה
 מפיק:  ג'יימס גיי-ריס  פול מרטין
 חברת הפקה:  קבוצת פורמולה 1, נטפליקס 
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  40 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  8 במרץ 2019 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פורמולה 1: המרוץ לניצחון (באנגלית: Formula 1: Drive to Survive) היא סדרה דוקומנטרית שהופקה בשיתוף נטפליקס וקבוצת פורמולה 1 (אנ') (הגוף האחראי על קידום ופרסום אליפות הפורמולה 1). הסדרה מתעדת את ההתרחשויות מאחורי הקלעים של האליפות. היא שודרה לראשונה ב-8 במרץ 2019 וזכתה לפופולריות רבה. פרקי הסדרה עולים לאוויר כשבוע לפני התחלת עונת המרוצים.
הפקה

הרעיון להפיק את הסדרה פורסם לראשונה על ידי קבוצת פורמולה 1 ב-24 במרץ 2018, יום לפני פתיחת העונה. הסדרה הופקה בידי ג'יימס גיי-ריס, שהפיק בשנת 2010 את הסרט "Senna" על חייו של איירטון סנה, אליו הצטרף המפיק פול מרטין. הצילומים נערכו במפעלים, במשרדים ובשטחי הכינוס של כל הקבוצות, למעט מרצדס ופרארי שסירבו להכניס מצלמות לשטחי הקבוצה.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-28 בפברואר 2020. בעונה זו השתתפו כל עשר הקבוצות. העונה השלישית, עוסקת בעונת הפורמולה 1 בשנת 2020, שהתקיימה תחת השפעות מגפת הקורונה עלתה לשידור ב-19 במרץ 2021.
העונה הרביעית עלתה לאוויר ב-11 במרץ 2022, שבוע לפני פתיחת עונת 2022. מקס ורסטאפן, שזכה באליפות עונה החולפת לא השתתף בעונה, מכיוון שלדבריו, ההפקה מזייפת ומביימת אירועים על מנת ליצור דרמה. ורסטאפן חזר להשתתף בתוכנית בעונה החמישית שעלתה לשידור ב-23 בפברואר 2023.
תאריכי שידור

| עונה | מס' פרקים | תאריך שידור ראשון |
| --- | --- | --- |
| 1 | 10 | 8 במרץ 2019 |
| 2 | 10 | 28 בפברואר 2020 |
| 3 | 10 | 19 במרץ 2021 |
| 4 | 10 | 11 במרץ 2022 |
| 5 | 10 | 24 בפברואר 2023 |
| 6 | 10 | 23 בפברואר 2024 |
| 7 | 10 | 7 במרץ 2025 |
רשימת הפרקים > עונה 1

| עונה 1> מספר הפרק | עונה 1> שם הפרקארצות הברית | עונה 1> שם הפרקישראל | עונה 1> סיפור מרכזי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | "All to Play For" | "לשחק על כל הקופה" | לקראת מרוץ פתיחת העונה באוסטרליה   פתיחת העונה של קבוצת האס |
| 2 | "The King of Spain" | "מלך ספרד" | הקרב בין צמד הנהגים הספרדים פרננדו אלונסו וקרלוס סאינס |
| 3 | "Redemption" | "גאולה" | גרנד פרי מונקו   היחסים בין לורנס סטרול וקבוצת ויליאמס |
| 4 | "The Art of War" | "אומנות המלחמה" | המאבק בין כריסטיאן הורנר (רד בול) וסיריל אביטבול (רנו)   דניאל ריקארדו מחליט לעזוב את רד בול ולחתום ברנו |
| 5 | "Trouble at the Top" | "צרות בפסגה" | הבעיות הכלכליות של קבוצת פורס אינדיה |
| 6 | "All or Nothing" | "הכל או כלום" | הקרב בין סרחיו פרס לאסטבן אוקון על המקום בקבוצה בעונה הבאה |
| 7 | "Keeping Your Head" | "שמור על הראש שלך" | רומן גרוז'אן, נהגה של קבוצת האס, מתמודד עם התסכול והלחצים סביב תפקודו |
| 8 | "The Next Generation" | "הדור הבא" | שארל לקלר נהגה הצעיר של קבוצת סאובר מנסה להשיג לעצמו מקום בפרארי |
| 9 | "Stars and Stripes" | "כוכבים ופסים" | הקרב בין רנו והאס מגיע לשיא בגרנד פרי ארצות הברית |
| 10 | "Crossing the Line" | "חוצים את הקו" | סיום העונה באבו דאבי |
רשימת הפרקים > עונה 2

| עונה 2> מספר הפרק | עונה 2> שם הפרקארצות הברית | עונה 2> שם הפרקישראל | עונה 2> סיפור מרכזי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Light Out" | "זינוק" | לקראת מרוץ פתיחת העונה באוסטרליה |
| 2 | "Boiling Point" | "נקודת רתיחה" | חוסר ההצלחה של קבוצת האס |
| 3 | "Dogfight" | "תחרות כלבים" | דניאל ריקארדו וקרלוס סאינס נאבקים למצוא את מקומם בקבוצות החדשות אליהן הגיעו בתחילת העונה |
| 4 | "Dark Days" | "ימים שחורים" | קבוצת מרצדס מתמודדת עם מותו של ניקי לאודה ומציינת 125 שנות פעילות בגרנד פרי גרמניה |
| 5 | "Great Expectations" | "ציפיות גדולות" | פייר גאסלי נאבק על מקומו ברד בול בעוד מקס ורסטאפן מצליח |
| 6 | "Raging Bulls" | "שוורים זועמים" | המעבר של אלכסנדר אלבון לרד בול רייסינג   מותו של אנטואן הובר בגרנד פרי בלגיה |
| 7 | "Seeing Red" | "רואים אדום" | המאבקים הפנימיים בקבוצת פרארי בין סבסטיאן פטל ושארל לקלר |
| 8 | "Musical Chairs" | "כיסאות מוזיקליים" | המאבק על המקום בקבוצת רנו לקראת העונה הבאה בין ניקו הולקנברג ואסטבן אוקון |
| 9 | "Blood, Sweat & Tears" | "דם יזע ודמעות" | קבוצת ויליאמס, אחת הקבוצות המעוטרות באליפות, מתקשה להעמיד מכונית תחרותית |
| 10 | "Checkered Flag" | "הדגל המשובץ" | אלכס אלבון, פייר גאסלי וקרלוס סאינס במאבק על מקום בפודיום |