stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תבונה ורגישות (מיני-סדרה, 2008)
הערות שוליים

↑  "Sense and Sensibility". BBC Online. BBC. 2008. נבדק ב-22 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filming begins on Andrew Davies's three-part adaptation of Austen's Sense And Sensibility". BBC Press Office. BBC. 13 באפריל 2007. נבדק ב-16 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filming due to start on Austen drama". Coventry Telegraph. Trinity Mirror. 18 באפריל 2007. נבדק ב-25 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Caroline Gammell, ‏Sense and Sensibility cottage to be holiday hit, The Telegraph, 3 January 2008
↑  Glancey, Jonathan (16 בספטמבר 2011). "Constructive criticism: the week in architecture". The Guardian. Guardian Media Group. נבדק ב-26 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Location of the month January 2008 – Ham House". Film London. אורכב מ-המקור ב-2012-05-10. נבדק ב-25 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Surrey TV locations: Top Gear, Cranford, The Good Life etc". Surrey Life. Archant Life Limited. בינואר 2009. נבדק ב-26 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lights, Camera, Action". Windsor.gov.uk. נבדק ב-27 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Magnolias bloom in television's big night". China Internet Information Center. 16 ביוני 2008. נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Douglas, Torin (26 בפברואר 2009). "Shortlist for 35th BPG Television and Radio Awards". Broadcasting Press Guild. נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stewart, Andrew (13 בינואר 2009). "Costume designers unveil nominees". Variety. Reed Business Information. נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television Craft Awards Winners in 2009". British Academy of Film and Television Arts. 6 באפריל 2009. נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
לוזלי פארק (אנ') שימש כאתר צילומים לבית משפחת מידלטון (ברטון פארק)
העברה (פסיכולוגיה)

העברה היא תופעה בפסיכותרפיה המאופיינת בהפניה בלתי-מודעת של רגשות מאדם אחד לאדם אחר. לרוב, משתמשים במושג זה בתוך קשר טיפולי כהעתקת יחס רגשי מודחק שחש המטופל כלפי אדם משמעותי בעברו - אל המטפל.
ברוב שיטות הטיפול בנות זמננו, רגשות ההעברה העולים אצל המטפל נחקרים במהלך טיפול נפשי על ידיו כדי לבדוק אותם כצוהר אל תוך הרגשות של המטופל.
קיימות מספר הגדרות לתופעת ההעברה:
הישנות בהווה, באופן בלתי הולם, של קשר משמעותי מילדותו של האדם.
הפניה של רגשות ורצונות, בעיקר בלתי מודעים, שנשמרו מן הילדות, כלפי אובייקט חדש.
חוויה משותפת של רגשות ורצונות. רגשות עזים של תשוקה, כאב, צער ועוררות מינית יכולים לחלחל באחר ולעורר אצלו רגשות דומים. רגשות על-אישיים (Transpersonal) מתעוררים בנו בלי לדעת אצל מי התעורר הרגש לראשונה.
העברה תוארה לראשונה על ידי זיגמונד פרויד, שהכיר בחשיבות התופעה להבנה טובה יותר של נפש המטופל.
העברה נגדית

העברה נגדית היא תגובה של המטפל להעברה אותה עושה המטופל כלפיו, או הזדהות המטפל עם הרגשות של המטופל שאינו מודע להם.
בתחילה פרויד ראה בהעברה נגדית מכשול שגורם למטפל לאבד את האובייקטיביות שלו, אך מאוחר יותר הכיר בה ככלי טיפולי חשוב. כיום כל השיטות מתייחסות להעברה הנגדית ככלי משמעותי בהבנת המטופל ובתהליך הטיפול.
למעשה, פרויד הכיר בכך שאנליזה מערבת תקשורת בין הלא מודע של המטופל ללא מודע של מטפל ושתקשורת זו של מסרים בלתי מודעים היא חלק בלתי נפרד מהתהליך האנליטי. ראייה זו סללה את הדרך להתבוננות בהעברה נגדית כתהליך שיכול לסייע באופן משמעותי לתהליך הטיפולי .
העברה בין-דורית

העברה בין-דורית היא תופעה המתארת דפוסי הורות המשתחזרים מדור לדור. אדם שחווה התנהגות מסוימת או סגנון יחסים כלשהו עם הוריו, נוטה במסגרת יחסיו עם ילדיו לשחזר את אותה התנהגות.
אותם דפוסים וזיכרונות שנשמרו אצל האדם בבית הוריו, עולים כאשר הוא מתמודד עם אתגר חינוכי. כאשר ההורה לא מודע אליהם, סביר שהוא ישחזר את הדפוסים של הוריו.
העברה ארוטית

העברה ארוטית היא תופעה שכיחה, משמעותית ולרוב חיובית בטיפול, אם היא מתקיימת תוך שמירה על גבולות הטיפול, באחריות המטפל. בתחילת התהליך הטיפולי, לאחר היכרות עם המטפל, הוא עשוי להיות מוערך ונערץ על ידי המטופל, מכיוון שהוא מקשיב למטופל ומסייע לו, מבטא כלפיו סובלנות ואהבה. בשל כך, המטפל יכול להיתפס על ידי המטופל כבן או בת הזוג האידיאליים, על פי האידיאל של כל מטופל - העברה אירוטית. המטפל אוהב את המטופל ומקדיש לו את מלוא תשומת לבו למשך פגישה אחת בשבוע, אך המטופל עשוי לדמיין שהקשר הוא קרוב ותמידי כמו אצל בני זוג, ושיש להם עתיד משותף. במצב זה צריך המטפל לסייע למטופל להבין את מערכת היחסים ביניהם לאשורה.
בהעברה אירוטית הפוכה, המטפל מתאהב במטופל, למשל עקב שלל תכונות טובות או מושכות במטופל, על פי האידיאל של כל מטפל. באחריות המטפל להיות מודע להעברה זו, ולשמור עליה בגבולות הטיפול. מטפל שלא מודע להעברה הפוכה חזקה מדי שמתבטאת בהתנהגותו, ולא מצליח לעצור את עצמו מהתחברות למטופל מעבר לגבולות הטיפול, מפר בכך באופן חמור את כללי האתיקה המקצועית, עובר על החוק, מסכן את המטופל ופוגע מאוד בטיפול.
המונח נטבע על ידי זיגמונד פרויד, בהתייחס למקרה אנה או, שהביעה רגשות אהבה כלפי המטפל שלה יוזף ברויר; פרויד טען כי רגשות אלו מהווים העברה אירוטית של רגשותיה של אנה או כלפי אביה.
העברה בטיפול באמנויות

בתחומי טיפול באמנויות מתגלמת ההעברה גם באמצעות היצירה עצמה. רגשות המטופל כלפי המטפל יכולים להיות מובעים באמצעות מוזיקה. בדומה, יכול המטופל לצייר את המטפל או דימוי שמייצג אותו. באופן זה הבעת הרגשות שמאפיינת את ההעברה מקבלת צורה נוספת, ובטיפול באמנות אף מקבלת ביטוי פלסטי שנותר גם לאחר שהמפגש מסתיים.
בטיפול באמנויות מקובלת השיטה בה המטפל בוחן את ההעברה הנגדית באמצעות האמנות, על ידי ביטוי אמנותי של המטופל, של הקשר הטיפול או של היבט מסוים בקשר ובחינתו באופן שמסייע למטפל לגלות תובנות נוספות אודות המטופל.
ראו גם

טיפול ממוקד העברה
העברה בין דורית
הזדהות השלכתית
טיפול פסיכולוגי
מנגנוני הגנה
השלכה (פסיכולוגיה)
לקריאה נוספת

מ. פחרי דייוידס ונעמי שביט (עורכים), אותנטיות במפגש הפסיכואנליטי: עבודתה של ארמה ברנמן פיק, הוצאת כרמל, 2021.
הערות שוליים

↑  העברה במילון פסיכולוגיה (תש"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Leonard H. Kapelovitz, M.D., To Love and To Work/A Demonstration and Discussion of Psychotherapy, p. 66 (1987).
↑  Webster's New Collegiate Dictionary (8th ed. 1976).
↑  סטיבן א. מיטשל (2009), התייחסותיות: מהיקשרות לאינטרסובייקטיביות, תל אביב: תולעת ספרים
↑  העברה נגדית בפסיכותריפה עם ילדים ונוער, נעמה בר-שדה, מתוך האתר לפסיכולוגיה עברית.
↑  חוה קדוש, העברה אירוטית: פריצת גבול או פריצת דרך, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏4 ביולי 2009
↑  העברה אירוטית, בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט"
↑  Joy Schaverien, The Revealing Image, 1992).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546197005171  BnF: cb11933695c (data)  GND: 4427749-0  LCCN: sh85136914  NKC: ph124906  SUDOC: 027254348
תסמונת סטנדל

סטנדל
תסמונת סטנדל או "תסמונת פירנצה" היא מצב פסיכוסומטי הכולל פעימות לב מהירות, עילפון, בלבול ואפילו הזיות, המתרחשים לכאורה כאשר אנשים נחשפים ליצירות אמנות, לחפצים או לתופעות של יופי רב.
היסטוריה > מקור השם

אנרי בייל, הסופר צרפתי המוכר בשם העט "סטנדל", היה סופר צעיר כאשר יצא בשנת 1808, לראשונה בחייו, עם פמלייתו של נפוליאון לאיטליה. רבים מספריו הגדולים ביותר נכתבו באיטליה ועליה. באחד מביקוריו באיטליה, בשנת 1817, תיאר סטנדל הנרגש חוויה שלימים העניקה לתסמונת את שמה: בביקורו בבזיליקה של סנטה קרוצ'ה בפירנצה חש "תחושת אקסטזה" בעת שהתבונן ביצירות האומנות הפזורות בה. ביציאתו, נפעם מהבזיליקה, תיאר סטנדל באוטוביוגרפיה שלו כיצד חש דפיקות לב חזקות, קוצר נשימה, וסיפר כיצד חשש שהוא עומד ליפול מרגליו.
היסטוריה > זיהוי והגדרה

מבחינה מקצועית לא אופיינה התופעה כתסמונת פסיכיאטרית עד 1979, אז פרסמה גרציאלה מגריני, פסיכיאטרית בבית החולים סנטה מריה נובה בפירנצה, תצפיות על 106 מבקרים שנזקקו לאשפוז חירום, חלקם במחלקה פסיכיאטרית, ואשר רובם הובאו באלונקה לבית החולים ישירות מן הגלריות והמוזיאונים של העיר. התסמינים שאפיינה כללו סחרחורות, דפיקות לב, הזיות, בלבול, אובדן זהות, ותשישות גופנית. את מסקנותיה פרסמה בספר בשם ״תסמונת סטנדל״, בו ניתחה את התופעה ואפיינה את התסמינים לפי ארץ מוצאם של המאובחנים.
תסמונת סטנדל מאופיינת כאירוע של התקף חרדה. החוויות כוללות גם אירועי דיסוציאציה (תחושת ניתוק ממודעות מלאה לעצמי, לזמן או לנסיבות), תחושת בלבול ועד כדי הזיות, בעקבות חשיפה ליצירות אומנות. התסמונת נגרמת בדרך כלל לאחר חשיפה לכמות רבה של יצירות אמנות במקום אחד, שגורמת לאנשים מסוימים לחוויה עוצמתית כל כך, שיכולה להוביל לתופעה המתוארת ואף להשחתה של יצירות האומנות.
התסמונת מכונה לעיתים גם היפר-קולטורמיה (אומנותיות-יתר) או תסמונת פירנצה. בדרך כלל, תסמונת סטנדל היא תופעה שחולפת מעצמה. בחלק מהמקרים יש צורך בהתערבות תרופתית על מנת להקל על התסמינים. יחד עם זאת, לרוב לא נגרמים סיבוכים נפשיים חמורים ממנה, ולא נדרשת התערבויות טיפולית קבועה פרט לתמיכה בעת האירוע עצמו. אף על פי שלחלק מהאנשים הלוקים בתסמונת אין רקע פסיכיאטרי קודם, באחרים קיים רקע של בעיות נפשיות, של הפרעת אישיות גבולית ויש כאלו שחוו כבר התקפים פסיכוטיים בעברם.
דיווח עדכני יותר על תסמונת סטנדל היה בשנת 2018, כאשר אורח בגלריית אופיצי בפירנצה קיבל התקף לב בעת שהתפעם מהיצירה "הולדת ונוס" של סנדרו בוטיצ'לי.
ראו גם

סינדרום ירושלים
תסמונת פריז
הערות שוליים

↑  מירי פרקס, ‏מחלות הנפש המוזרות ביותר, באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2012
↑  עידן גורן‏, נפלאות הגוף: תסמונת סטנדהאל - כשהנפש לא עומדת ביותר מדי יופי, באתר וואלה, 6 במרץ 2016
↑  Jones, Jonathan (2018-12-18). "Stendhal syndrome: can art really be so beautiful it makes you ill?". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-05-09.
אבן ערבי

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1165 מורסיה, אל-אנדלוס 
 פטירה:  16 בנובמבר 1240 (בגיל 75) דמשק, הסולטנות האיובית  
 שם לידה:  محمد بن علي بن محمد بن عربي الحاتمي الطائي الأندلسي 
 השקפה דתית:  אסלאם, אסלאם סוני, סופיות 
 תחומי עניין:  סופיות 
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, סופר 
 מדינה:  אל-מוואחידון 
 יצירות ידועות:  פצוצ אל-חכם, אל-פתוחאת אל-מכיה, תרג'מאן אל-אשואק 
 
אִבּֽן עַרַבּי (בערבית: ابن عربي) או בשמו המלא אבו עבד אללה מוחמד בן עלי בן מוחמד אבן אל-ערבי אל-חאתמי אל-טאיי היה פילוסוף, מיסטיקן, איש דת וסופר מוסלמי ידוע בן המאה ה-13.
הוא נולד בשנת 1165 בעיר מורסיה שבחבל אל-אנדלוס (בספרד, שהייתה אז תחת שליטת המוסלמים) ומת בדמשק בשנת 1240, שם נקבר.
לאבן ערבי שמור עד ימינו מקום חשוב בתולדות התפתחות המחשבה המוסלמית. במיוחד מוכרת תרומתו לקאנון המחשבה הסוּפית והמיסטית של האסלאם הסוני. בניגוד להוגים אחרים, ששמם נקשר בדרך כזו או אחרת לחשיבה הסופית, אך זכו למוניטין של "חדשנות מגונה" (תרגום אפשרי לעברית של "בדעה"; بدعة) או אף כפירה בעיקר (למשל כמו מי שייתכן והיה ממנהיגי תנועת "האחים הטהורים" (إخوان الصفا), אבו סלימאן מחמד בן מעשר אל-ביסתי, המכונה אל-מקדסי), הרי שאבן ערבי נחשב כסופר השייך לזרם המרכזי, בדומה לאל-ע'זאלי, רומי ואחרים.
עדות לכך ניתן למצוא בשני הכינויים המקובלים של אבן ערבי בארצות ערב: "محيي الدين" ("מחיי אלדין", קרי: "מחייה הדת", Reviver of Religion) ו-"الشيخ الأكبر" ("אלשיח' אלאכבר", קרי: "השייח' הגדול"). מעמדו זה של אבן ערבי (המשתקף בכינוייו) בא לו אף על פי שבכתביו ניתן למצוא לעיתים קרובות התבטאויות בלתי שגרתיות בנוגע לטקסט הקוראני ולמחשבה הדתית בכלל, אנלוגיות (במובן היקשים, דימויים ומשלים, כלי פרשני שאופן השימוש בו מעורר מחלוקת לא מעטה בחוגים אסלאמיים שונים) קטעי שירה ארוכים, וסגנון כתיבה ציורי ופנטסטי לעיתים, שתואר על ידי חוקרי סופיזם מודרניים, למשל אדריס שאה (אנ'), כאחד האלמנטים שהעניקו לאבן ערבי את מעמדו האיתן בהיסטוריה של האסלאם הסופי.
אשר לנָסָבּ "אִבֽן עַרַבּי" (נסב הוא אחד מכמה סוגים של שמות שניתן להתייחס באמצעותם לאישים ערבים או מוסלמים; בדומה לכינוי אבן עזרא) הרי שזוהי הצורה המקובלת ביותר להתייחס אליו ברוב ארצות ערב. מילולית פירושו של הנסב הזה הוא "בנו של ערבי" (ללא יידוע) ולא "בן הערבי" (ابن العربي) - צורה אחרת של שם זה שמשתמשים בה לא אחת בתרגומים של כתביו לאנגלית. הצורה "אבן ערבי" נהוגה יותר בארצות המשריק (ארצות הלבנט: סוריה, לבנון, ישראל, ירדן, וכן עיראק ומצרים) כדי להבדילו מאבו בכר בן אל-ערבי (ערבית: أبو بكر بن العربي), מלומד מוסלמי ספרדי בן העיר סביליה, שאינו קשור לסופיות. לעומת זאת בארצות ערב של צפון אפריקה, המגרב, ניתן לא אחת למצוא התייחסות אל ההוגה הסופי נשוא הערך הנוכחי גם בתור "אבן אל-ערבי" (ערבית: ابن العربي).
כתביו המרכזיים

"פצוץ אל-חכאם" (בערבית: فصوص الحِكَم). "מרגליות" או "פניני החכמה" הוא תרגום אפשרי לכותרת ספר זה, שהוא מבין הידועים ביותר, אם לא הידוע ביותר, מבין כתביו של אבן ערבי. באנגלית נקרא: the Seals of Wisdom או the Bezels of Wisdom. לפני שנים מעטות יצא תרגום נוסף ברמה גבוהה למדי תחת הכותרת: the Ringstones of Wisdom מאת האקדמאי האמריקאי-טורקי ג'אנר דאלי (Caner Dagli).
"אל-פתוחאת אל-מכייה" (בערבית: الفتوحات المكية). יצירה ארוכה שכוללת מספר כרכים רב ברוב המהדורות. היצירה טרם תורגמה לעברית. באנגלית היא מופיעה לרוב תחת הכותרת "the Meccan Revelations" או "the Meccan illuminations". זהו אחד מכתביו המוכרים ביותר של אבן ערבי בארצות ערב.
"תרג'ומן אל-אשואק" (בערבית: ترجمان الأشواق). ספר שירה מיסטית. באנגלית מופיע בדרך כלל בשם: "the Interpreter of Desires".
מעמדו של אבן ערבי במסורת של המסדרים הצופיים הקאנוניים לעומת תפיסתו בחוגים אחרים בחברה

בספרו משנת 1964 של אידריס שאה, חוקר הסופיזם בן המאה ה-20 שככל הנראה היה בעצמו סופי, מובא קטע המתאר ויכוח בין חכמי דת מחוגים שונים אודות מעמדו של מחיי א-דין אבן ערבי. הקטע מתאר בקצרה מקרה שבו אדם, צופי כנראה, בשם עז א-דין בן עבד א-סלאם יושב בפגישה עם כמה
תלמידי דת. נושא השיחה הוא כופרים ואנשים שדוגלים בדוקטרינות של מינות (heretics). עד מהרה עולה שמו של אבן-ערבי בתור שכזה, אך השייח' עבד אל-סלאם לא אומר דבר.
בערבו של אותו יום, יושב אותו השייח' עם אחד מתלמידיו שהתלווה אליו לפגישה הקודמת. התלמיד שואל אותו מיהו בעיניו הסמכות הגבוהה ביותר בסופיזם באותו זמן the magnetic pole of the Age ? (אבן ערבי וכמשתמע גם הנפשות הפועלות בסיפור זה, חיו במאה ה-13).
השייח' משיב מיד בנונשלאנטיות: זהו מחיי א-דין אבן אל-ערבי.
התלמיד מופתע ותמה למה שתק השייח' מוקדם יותר כאשר שמע שאדם מכנה את אבן ערבי מפורשות בתור heretic.
השייח' משיב: "Yes, but it was in a meeting of scholars, legists".
("כן, אבל זה היה בפגישה של מלומדי דת, אנשי ההלכה האסלאמית").
את המינוח scholars אין להבין במקרה בתור "אקדמאים" או "חוקרים" וכיוצא בזה, אלא, שכוונתו של שאה למלומדים בהלכה הדתית, אנשי השריעה האסלאמית. שכן, באסלאם ובמיוחד באסלאם הקלאסי, ניתן לדבר ככלל על גישה של כבוד לידע ולמחקר האנושי וזהו אחד המאפיינים המרכזיים של התרבות של ספרד המוסלמית, שבה חי ופעל אבן ערבי, לא הרבה אחרי זמנם של הרמב"ם, יהודה הלוי, ושלמה אבן-גבירול. מכל מקום במקרה זה השייח' הנזכר שומע את הדברים הנאמרים ושותק.
קטעי וידאו של הרצאות

Ibn 'Arabi Society - videos from youtube
Stephen Hirtenstein - Introduction
Beyond the Opposites - Sara Sviri
The Structure of Divine Light and Human Knowledge - Ahmad Sukkar
טוד לוסון - מים, אור, ידע והאקולוגיה של הדמיון, מרצה: טוד לוסון
לקריאה נוספת

רחל גורדין, מלאכים אינם חולמים - משנתו של אבן ערבי השייח’ הסוּפִי הגדול ביותר. הוצאת כרמל, 2007
ראו גם

טוד לוסון
ויליאם צ'יטיק
הערות שוליים

↑  "The Meccan Revelations". World Digital Library. 1900–1999. נבדק ב-2013-07-14.
↑  בספרו של האקדמאי הלובי עלי אל-צלאבי על הסלג'וקים, קיימת התייחסות אל אח'ואן אל-צפא בתור "באטנייה" הווה אומר תנועה מחתרת סודית שמוטל ספק באשר למידת התאימות של הדוקטרינות שלה לזרם המוסלמי האורתודוקסי. ראו: אל-צלאבי, עלי מחמד מחמד, "דולת אל-סלאג'קה", (מהדורת קהיר, 2006), עמ' 40
1 2  Shah Idries, The Sufis, Jonathan Cape Paperback: London, 1964. pp. 144
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262890605171  PLWABN: 9811537383905606  BIBSYS: 90131877  BNC: 000191903  BNE: XX885312  BnF: cb11908141n (data)  CANTIC: a10445225  CiNii: DA01852866  GND: 1049514602  ICCU: CFIV138368  ISNI: 0000 0001 2144 1989  KulturNav: 522085bf-4e1c-4863-b173-7e7bb31576e7  LCCN: n50082069  LNB: 000057996  MusicBrainz: b5f23b14-2509-416d-bdc8-614db4b7918f  NDL: 00620856  NKC: jn20000700770  NLA: 35217527  NSK: 000114267  NTA: 068572964  RERO: 02-A000084750  SELIBR: 62796  SUDOC: 026929619  TDVİA: ibnul-arabi-muhyiddin  Trove: 869668  VcBA: 495/20854  VIAF: 95223177   WorldCat (עם VIAF): 95223177
נפת רמלה

ערך זה עוסק בנפה במדינת ישראל. אם התכוונתם לנפה בתקופת המנדט הבריטי, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  מחוז המרכז
 חבל ארץ:  השפלה
 בירת הנפה:  רמלה
 עיר אם:  רמלה
 שטח:  339 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  398,000 (מרץ 2023)
 קואורדינטות:  31°55′54″N 34°52′25″E﻿ / ﻿31.9318°N 34.873555555556°E﻿ / 31.9318; 34.873555555556 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    מפת מחוז המרכז. למידע על אזור, לחצו עליו   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת רמלה היא נפה במחוז המרכז במדינת ישראל. הנפה מתבססת בשטח השיפוט שלה על חלקי הנפה המנדטורית.
נפת רמלה נחלקת לשני אזורים:
אזור רמלוד (רמלה-לוד)
אזור מודיעין
שטח הנפה הוא 339 קילומטר רבוע.
על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נכון לשנת 2023 מתגוררים בנפה 398,800 תושבים. מתוך אוכלוסיית הנפה 318,000 הם יהודים, 59,000 הם ערבים ו-21,000 אחרים.
יישובי המועצה אזורית חבל מודיעין מפוצלים בין נפה זו לנפת פתח תקווה, בה נמצאים מעט יישוביו. היישובים הצפוניים נמצאים בנפת פתח תקווה והיישובים הדרומיים והמזרחיים נמצאים בנפת רמלה. היישובים הנמצאים בנפת רמלה הם: אחיסמך, בית נחמיה, בית עריף, בן שמן, גינתון, גמזו, חדיד, כפר דניאל, כפר הנוער בן שמן, כפר טרומן, כפר רות, כרם בן שמן, לפיד, מבוא מודיעים, ו-שילת.
| ערים | מועצות מקומיות | מועצות אזוריות | ועדי רובע עירוני |
| --- | --- | --- | --- |
|  באר יעקב  לוד  מודיעין-מכבים-רעות  רמלה |  בית דגן  שוהם |  מועצה אזורית גזר  מועצה אזורית חבל מודיעין  מועצה אזורית שדות דן |  מכבים-רעות |
לארי יאנג (מוזיקאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1940 ניוארק, ארצות הברית 
 פטירה:  30 במרץ 1978 (בגיל 37) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 מקום לימודים:  תיכון לאמנויות ניוארק 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב, פסנתר, אורגן האמונד 
 חברת תקליטים:  בלו נוט, אריסטה רקורדס, פרסטיז' רקורדס 
 www.larryyoungmusic.com
 
לארי יאנג (הידוע גם בשם ח'אלד יאסין; אוקטובר 1940 בניוארק – 30 במרץ 1978 בניו יורק) היה נגן ג'אז אמריקאי, שהתמחה בנגינה על אורגן ולסירוגין על פסנתר.
עבודתו המוקדמת של יאנג הושפעה מאוד מג'ימי סמית אולם בהמשך הקריירה שלו יאנג הפך לחלוץ בפיתוח של רעיונות מוזיקליים מקוריים וניסיוניים ומודאליים כשהוא משתמש בעיקר באורגן ב: Hammond B-3.
ביוגרפיה

יאנג גדל בניוארק, ניו ג'רזי, למד בבית הספר התיכון לאמנויות בניוארק, שם הוא החל להופיע עם להקת ג'אז מקומית.
בשנות החמישים יאנג ניגן עם להקות R&B שונות וצבר ניסיון רב כשבוא משתף פעולה עם אומנים כגון ג'ימי פורסט, לו דונלדסון, קני דורהאם, האנק מובלי ועוד.
יאנג התחיל להקליט אלבומים בחברת פרסטיז' כאומן ראשי משנת 1960 ומהבולטים מביניהם היו Testifying, Young Blues Groove street. ב-1964 הוא חתם בחברת התקליטים Blue Note וניתן להבחין כי המוזיקה שלו החלה להיות מושפעת יותר ויותר מ- ג'ון קולטריין והיא נחשבת לתקופה היצירתית ביותר שלו. הוא הרבה לשתף פעולה, כצלע שלישית בטריו עם הגיטריסט גראנט גרין והמתופף אלווין ג'ונס ואף על פי שמרבית מהאלבומים הללו יצאו תחת שמו של גרין, Into Somethin' (בתוספת סם ריברס בסקסופון) הפך לאלבום הבכורה של יאנג ב Blue Note.
Unity, שהוקלט בשנת 1965, נותר עד היום אלבומו הידוע ביותר. באלבומיו האחרונים (Contrasts, Of Love and Peace, Heaven On Earth, Mother Ship) קל לשמוע השפעות ואלמנטים מהאוונגרד של שנות ה -60 כשהוא משתף פעולה עם מוזיקאים מקומיים מעיר הולדתו, ניוארק.
יאנג הפך באותה תקופה לחלק יצירתי בכמה מהרכבי הפיוז'ן המוקדמים ביותר: בתחילה הוא ניגן ב Emergency עם טוני ויליאמס ג'ון מקלפלין ולאחר מכן הוא היה חלק מהאלבום פורץ הדרך Bitches Brew של מיילס דייוויס .
במרץ 1978 הוא אושפז בבית החולים עקב כאבי בטן ולאחר זמן קצר הוא נפטר. למרות שהוא סווג כמטופל שסבל מדלקת ריאות הגורם למותו בפועל אינו ברור.
הערות שוליים

↑  לארי יאנג, באתר AllMusic
 Allmusic biography
↑  Biography, Larry Young Music. Accessed February 5, 2020. "Larry McCoy attended Arts High School in Newark, New Jersey in 1954. While at Arts High, Larry was a bass singer in a vocal group called the Challengers, a member of the Operetta Club and the leader of his own jazz combo."
↑  Alex Henderson, allmusic.com biography
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413643405171  BIBSYS: 4042718  BNE: XX1163267  BnF: cb13901344t (data)  GND: 13457527X  ICCU: UBOV514930  ISNI: 0000 0000 5513 877X  LCCN: n88679402  MusicBrainz: 81971abd-8a02-4d66-a499-8487ba7f20d8  NKC: xx0206782  NTA: 101916477  RERO: 02-A005902363  SNAC: w6dv1snk  SUDOC: 244333777  VIAF: 29719769   WorldCat (עם VIAF): 29719769 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קליף ויליאמס

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1949 (בן 75) רומפורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 www.acdc.com
 
קליפורד ויליאמס (באנגלית: Cliff Williams; נולד ב-14 בדצמבר 1949) הוא מוזיקאי אנגלי, הידוע בעיקר בתור הבסיסט וסולן הליווי של להקת הרוק הארד האוסטרלית AC/DC. הוא החל את קריירת המוזיקה המקצועית שלו ב-1967 והיה בעבר בלהקות האנגליות Home ו־Bandit . אלבום האולפן הראשון שלו עם AC/DC היה Powerage בשנת 1978. ויליאמס נכנס להיכל התהילה של הרוקנרול האמריקאי כחבר AC/DC בשנת 2003. ויליאמס הודיע על פרישה מ-AC/DC בשנת 2016, אך חזר עבורם אלבום הקאמבק 2020 Power Up יחד עם חברי הלהקה בריאן ג'ונסון ופיל ראד. פרויקטים צדדיים שלו כוללים קונצרטים לתועלת.
וויליאמס מופיע עם AC/DC ב-1982
ראשית חייו

קליפורד ויליאמס נולד ב-14 בדצמבר 1949 ברומפורד שבאסקס. בשנת 1961, הוא עבר עם משפחתו להוילייק, מרסיסייד, שם הושפע מתנועת Merseybeat המקומית והחליט להיות מוזיקאי. בגיל 13, הוא וכמה חברים הקימו להקה. הוא מנה את המוזיקאים הרולינג סטונס, The Who, The Kinks ובלוז כמו בו דידלי כהשפעות, ובעיקר למד לנגן בס על ידי "האזנה לתקליטים ובחירת תווים", כשההכשרה הרשמית שלו מוגבלת לכמה שיעורים. מבסיסט מקצועי בליברפול הסמוכה. הוא עזב את בית הספר כשהיה בן 16, עבד כמהנדס ביום ומוזיקאי בלילות.
קריירה

ב-1966 עבר ויליאמס ללונדון שם עבד באתר הריסה ובסופרמרקטים תוך כדי משחק בלהקות שונות קצרות מועד. הוא פגש את הגיטריסט לורי וויספילד (לימים חבר ב-Wishbone Ash) והשניים הפכו לחברים בלהקה, שוגר, שהתפרקה במהרה. בשנת 1970, ויליאמס וויספילד הצטרפו עם הזמר מיק סטאבס, הקלידן קלייב ג'ון והמתופף מיק קוק כדי להקים את להקת הרוק המתקדמת Home . הלהקה חתמה על חוזה הקלטות עם Epic Records והוציאה את LP הבכורה שלה, Pause for a Hoarse Horse, בשנת 1971. הום היה משחק משנה לג'ף בק, Mott the Hoople, The Faces ולד צפלין .
ב-1972, ג'ים אנדרסון החליף את ג'ון בקלידים והום הוציא אלבום בעל שם עצמי, הכולל את הסינגל היחיד שלהם, "Dreamer", שהגיע לשיא במקום ה-41 במצעד האלבומים בבריטניה. אלבומם הבא, The Alchemist, יצא בעקבותיו ב-1973, אך לא זכה להצלחה במצעדים. כאשר זמר הפולק הבריטי אל סטיוארט הציע להום לגבות אותו בסיבוב ההופעות האמריקאי הראשון שלו במרץ 1974, מיק סטאבס עזב את הקבוצה. שאר החברים הפכו ללהקת אל סטיוארט, אך נפרדו לאחר סיבוב ההופעות. ויליאמס ניגן לזמן קצר עם הלהקה האמריקאית Stars לפני שהקים את Bandit בשנת 1974. ההרכב של Bandit כלל את הסולן ג'ים דיימונד והמתופף גרהאם ברוד (לימים בלהקת בקס פיז ורוג'ר ווטרס) . הקבוצה חתמה עם Arista Records והוציאה אלבום בשם עצמי בשנת 1977. Bandit גם הופיעה כלהקת הליווי של אלכסיס קורנר באלבום The Lost מ-1977 לפני שהתפרקה מאוחר יותר באותה שנה.
AC/DC

ויליאמס שקל לפרוש ממוזיקה בעקבות התפרקותו של בנדיט, אבל אחד הגיטריסטים של הקבוצה, ג'ימי לית'רלנד, שכנע אותו להיבחן בהרכב האוסטרלי AC/DC, שחיפשו בסיסט לאחר שפיטרו את מארק אוונס זמן קצר לאחר הקלטת אלבום האולפן שלהם Let There מ-1977. להיות רוק. AC/DC נוצרה באוסטרליה ב-1973 ועד אמצע 1977 ההרכב היה מלקולם יאנג בגיטרה קצב וקולות רקע לצד אחיו אנגוס יאנג בגיטרה מובילה, פיל ראד בתופים ובון סקוט בגיטרה. שירה. זמן קצר לאחר שהחליט לעשות אודישן ללהקה, ויליאמס ראה את AC/DC ב-Top of the Pops והתרשם, ותיאר אותם כ"מקוממים".
לאודישן שלו, ויליאמס ניגן עם הלהקה ארבעה ג'אם סשנים, וב-27 במאי 1977 התבקש רשמית להצטרף ל-AC/DC. אנגוס הצהיר כי ההחלטה נבעה בחלקו מהמראה הטוב של הבסיסט, שהלהקה קיוותה שימשוך נשים נוספות לקונצרטים שלהן. כאשר ויליאמס החליף מוזיקאי אוסטרלי, היו בעיות שגרמו לבעיות בקבלת אישור עבודה להיכנס למדינה. ההופעות הראשונות שלו עם AC/DC היו באוסטרליה תוך תמיכה באלבום Let There Be Rock, עם שתי הופעות סודיות ב-Sydney's Lifesaver. האלבום Powerage (1978), בהפקת Vanda & Young, סימן את הופעת הבכורה של ויליאמס באולפן. ויליאמס נשאר ב-AC/DC מאותה תקופה ואילך עד 2016, עם עזיבה זמנית בלבד בשנת 1991 כיוון שסבל מזיהום בכליות, שבמהלכו לקה פול גרג לנגן בס לכמה קונצרטים בצפון אמריקה בסיבוב ההופעות העולמי של Razors Edge . בנוסף לתפקידו כבסיסט עם AC/DC, ויליאמס תרם גם קולות רקע. הוא אמר שהאלבומים האהובים עליו עם הלהקה הם Powerage ו-Back in Black . ב-7 ביולי 2016, ויליאמס הכריז על תוכניותיו לפרוש מתעשיית המוזיקה בעקבות סיבוב ההופעות העולמי של AC/DC Rock or Bust . הוא ציטט את דעתו ש-AC/DC היא כעת "חיה שהשתנתה" עם העזיבות האחרונות של כמה מחברי הלהקה; מלקולם יאנג כבר לא יכול היה לתרום עקב דמנציה, פיל ראד לא יכול היה לסייר מפני שהיה במעצר בית, ובריאן ג'ונסון נאלץ לפרוש בגלל בעיות שמיעה. בספטמבר 2016, במהלך ההופעה האחרונה שלו עם AC/DC במרכז וולס פארגו בפילדלפיה, הובא ויליאמס לקדמת הבמה על ידי אנגוס יאנג כדי להשתחוות באמצע " For They About to Rock" אנחנו מצדיעים לך) ". ב-30 בספטמבר 2020, AC/DC אישרה רשמית כי ויליאמס, יחד עם חברי הלהקה בריאן ג'ונסון ופיל ראד, הצטרפו מחדש ללהקה.
פרטי הרוטורים של האניגמה

על מנת להבין את האופן שבו האניגמה מצפינה יש לקחת בחשבון את המיקום הנוכחי של כל רוטור, את תצורת הטבעת ואת החיווט הפנימי.