stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טעות פרוידיאנית
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553708005171  BnF: cb12550852s (data)  GND: 4182522-6  LCCN: sh91001960 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טהאן שווה

טהאן שווה (Than Shwe; נולד ב-3 בפברואר 1933) הוא  איש צבא (גנרל) ופוליטיקאי מיאנמרי, שהיה המנהיג הצבאי של מיאנמר בשנים 1992–2011. בשנים 2003-1992 היה ראש ממשלת מיאנמר.
שווה החל לכהן כמנהיג מיאנמר לאחר התפטרותו המפתיעה של הגנרל מאונג, המנהיג הקודם, ובכך הפך שווה לגנרל, למפקד העליון של כוחות מיאנמר ולמנהיג החדש של המדינה.
כהונתו של שווה נחשבה לליברלית משל קודמו. הוא תמך בהשתתפותה של מיאנמר באיגוד האומות של דרום מזרח אסיה (ASEAN). הוא גם פיקח על נקיטת אמצעים נגד שחיתות, אשר הביאה לפיטורים של שרים ובכירים אחרים במדינה. עם זאת הוא המשיך בדיכוי העיתונות החופשית של מיאנמר והביא למעצרם של עיתונאים רבים שהתנגדו למשטרו, ובהם הפעילה הפוליטית אונג סן סו צ'י.
בשנת 2006 הוא העביר את בירת המדינה מיאנגון לנייפידאו.
באוגוסט 2010 פורסמו שמועות לפיהן התפטרו שווה, סגנו ועוד שישה קציני צבא בכירים וכי שווה ימשיך לכהן כמנהיג המדינה עד סוף השנה.
חלחול (תהליך)

פרקולציית אתר בשלושה ממדים כאשר הנקודות הכחולות הם אתרים מאולכסים.
חִלחול (או פרקולציה) היא תיאוריה במכניקה סטטיסטית ומתמטיקה העוסקת בהיווצרות אשכולות בגרפים מקריים ובסריגים. במהלך חמשת העשורים האחרונים, מודל מתמטי נרחב של תהליך החלחול, הביא לתובנות וטכניקות חדשות במגוון תחומים רחב ביניהם: פיזיקה, הנדסת חומרים, רשתות מורכבות, אפידמיולוגיה וכן בגאוגרפיה.
אחד מהגורמים להתפתחות תאוריית החלחול בעשורים האחרונים הוא שהרבה מודלים של חלחול טרם נפתרו אנליטית, אולם השימוש במחשבים בפיזיקה ומתמטיקה ובפרט השימוש באנליזה נומרית וסימולציות הוביל לקבלת תוצאות חדשות שדחפו את התחום קדימה.
ייחוד התיאוריה היא בפשטות הגדרתה ובמגוון היישומים שלה בתחומים שונים. הסיבה לפשטותה בין היתר היא שתופעות כמו מעברי פאזה (שבירת סימטריה) מתגלות באופן טבעי וללא פיתוח רב.
נהוג להבחין בין שני סוגים של פרקולציה: פרקולציית קשר בה מייחסים להיווצרות הקשר בין שני אתרים הסתברות  p, ופרקולציית אתר בה מייחסים לאכלוס האתר עצמו הסתברות  p.
בנוסף, נמצא שהגדלים המרכזיים בתאוריית הפרקולציה הם אוניברסליים במובן שהם אמנם תלויים במימד של הסריג אבל אינם תלויים בסוג הסריג, תכונה חשובה המעידה על עקביות התיאוריה.
מודל פרקולצית אתר במימד אחד

מודל הפרקולציה במימד אחד פשטני ביותר, אך מדגים באופן יחסית פשוט מושגים בסיסיים שמופיעים גם בממדים גבוהים יותר.
במודל זה מסתכלים על סריג חד־ממדי, סופי או אינסופי כך שלכל אתר בסריג יש הסתברות  p להיות מאוכלס והסתברות  1-p לא להיות מאוכלס. בנוסף, אכלוס האתרים בלתי תלוי אחד בשני. אשכול מוגדר להיות קבוצה של אתרים מאוכלסים שסמוכים זה לזה כאשר גודל האשכול הוא מספר האתרים בתוך אשכול. על פי ההגדרה אתר מאוכלס הוא בהכרח חלק מאשכול (שגודלו 1 לפחות).
בעזרת ההגדרות לעיל ניתן לחשב את ההסתברות  p שמעליה ייווצר בפעם הראשונה אשכול שעובר מצד אחד של הסריג לצד שני (ומכאן מקור השם חלחול). הסתברות זו נקראת הסתברות קריטית (אנ') (או סף פרקולציה) שמסומנת ב- p_{c} (נשים לב ש- p_{c} לא מוגדר היטב עבור סריג סופי כי גם עבור הסתברות שקרובה מאוד ל-1 יכול להיות אתר לא מאוכלס).
במימד אחד כדי שייווצר "אשכול מחלחל" הוא חייב להיפרס מ- -\infty  עד ל- \infty . אם נסמן את ההסתברות שייווצר אשכול מחלחל בסריג באורך  L עם הסתברות אכלוס  p
ב- \Pi (p,L) אז יתקיים לפי הגדרה ש:
\lim _{L\to \infty }\Pi (p,L)=\left\{{\begin{array}{lr}0&p<p_{c}\\1&p\geq p_{c}\end{array}}\right.
מצד שני, בסריג באורך אינסופי  L\rightarrow \infty :
\lim _{L\to \infty }\Pi (p,L)=\lim _{L\to \infty }p^{L}=\left\{{\begin{array}{lr}0&p<1\\1&p=1\end{array}}\right.
ולכן  p_{c}=1 כצפוי. כאמור תוצאה זו התקבלה כי המודל מאוד פשטני, ובממדים גבוהים יותר יתאפשר לבחון את תכונות הסריגים בתחום  p>p_{c}.
הגדרה חשובה נוספת היא מספר האשכול  n_{s}(p) (Cluster number density) המתארת את ההסתברות שאתר כלשהו מהסריג כולו יהיה אתר מסוים מתוך האתרים שמרכיבים אשכול בגודל s. מכאן נובע שההסתברות שאתר יהיה שייך לאשכול בגודל  s היא:  n_{s}(p)*s (מכפילים ב-s כי יש s אפשרויות להיות אתר באשכול בגודל s). בשימוש נוסחת ההסתברות השלמה ניתן גם להגיע לתוצאה:  \sum _{s=1}^{\infty }sn_{s}(p)=p.
הביטוי למספר האשכול בסריג במימד אחד הוא (ראו איור משמאל):
n_{s}(p)=(1-p)p^{s}(1-p)=(1-p)^{2}p^{s}=(1-p)^{2}*e^{ln(p^{s})}=(1-p)^{2}*e^{sln(p)}\equiv (1-p)^{2}*e^{-s/s_{\xi }}
כאשר נוספה הגדרה חדשה - cutoff cluster:  s_{\xi }={\frac {-1}{ln(p)}}. נשים לב שגודל זה מתבדר כש- p\to p_{c}=1 וכדי לראות את "עוצמת ההתבדרות" נהוג לרשום את התוצאה כקירוב בפיתוח טיילור כאשר  p\to p_{c} : s_{\xi }\simeq {\frac {1}{p_{c}-p}}.
במימד אחד האקספוננט של  (p_{c}-p) הוא  -1 אך לא כך הדבר בממדים אחרים, ולכן מגדירים את האקספוננט הקריטי (אנ')  \sigma :
 s_{\xi }\propto |p_{c}-p|^{-1/\sigma }.
לרוב נרצה לעשות סקאלינג לגדלים חדשים שנמצא, כלומר לתאר אותם כחוק חזקה כמו ש- s_{\xi } תואר.
פרקולציה בסריג בתה (Bethe)

מודל הפרקולציה בסריג בתה שימושי לתיאור פרקולציה במימד אינסופי בגלל שתי התכונות הבאות:
בסריג קובייתי אוקלידי במימד אינסופי, היחס בין מספר האתרים במעטפת למספר האתרים הכולל שואף למספר קבוע. בסריג בתה, אם קוראים לקבוצת האתרים שבאותו מרחק מהראשית "דור" (ראו איור) אז ניתן להראות שכשהדור שואף לאינסוף היחס בין האתרים על המעטפת למספר האתרים הכולל גם הוא שואף למספר קבוע.
בסריג קובייתי אוקלידי במימד אינסופי, ההסתברות ללולאות סגורות שואף לאפס ובסריג בתה זה מתקיים באופן ישיר עקב מבנה העץ שלו.
בנוסף ניתן לראות כי פרקולציה בסריג חד־ממדי שקולה לפרקולציה בסריג בתה (אנ') עם  Z=2.
כעת נשאלת השאלה מהי ההסתברות הקריטית  p_{c} בה ייווצר לראשונה אשכול מחלחל?
אם נתחיל מהאתר המרכזי וננוע החוצה בכל צעד ניתקל בעוד  z-1 שכנים חדשים. תנאי הכרחי לקבלת אשכול מחלחל הוא שבממוצע לפחות אחד מ- z-1 האתרים השכנים בכל צעד יהיה מאוכלס כלומר  p*(z-1)\geq 1, ולכן סף הפרקולציה יתקבל כאשר יש שוויון:  p_{c}={\frac {1}{Z-1}}. מיד ניתן לשים לב שבמקרה החד־ממדי כש  z=2 מקבלים  p_{c}=1 כפי שהוכחנו, ולדוגמה במקרה ש-Z=3 מקבלים  p_{c}={\frac {1}{2}}.
יתר על כן, במודל זה הטווח  p>pc קיים בניגוד למודל החד־ממדי.
מעבר פאזה בסריג בתה עם Z=3

ישנם מספר גדלים שמתאימים לתיאור של מעבר פאזה בסריג. אחד מהם הוא הגודל  P(p) שנקרא החוזק של אשכול אינסופי (או פרמטר סדר), והוא ההסתברות שאתר מסוים שייך לאשכול אינסופי.
נתחיל מהאתר המרכזי. נסמן ב- Q את ההסתברות שאתר לא מחובר לאינסוף בכיוון כלשהו ומכאן שההסתברות שהוא לא מחובר לאינסוף משום כיוון היא  Q^{z} כאשר  Z הוא מספר השכנים בסריג. מכאן ברור שההסתברות שהוא כן מחובר לאינסוף היא  1-Q^{z}. לבסוף מתייחסים להסתברות שגם הוא עצמו מאוכלס, ואם כך מתקבל שההסתברות שאתר מסוים שייך לאשכול אינסופי היא:  P(p)=p*(1-Q^{z}).
נותר לגלות מהו  Q(p). נניח שהתקדמנו מהמרכז לאורך ענף מסוים והגענו לאתר כלשהו. ההסתברות שהענף הזה אינו מגיע לאינסוף היא: או שהאתר לא מאוכלס בהסתברות  (1-p) או שהוא מאוכלס אבל כל הענפים שלו (בגלל שהוא לא האתר המרכזי אז יש לו  z-1 ענפים) לא מובילים לאינסוף בהסתברות  pQ^{z-1} ובסך הכל  Q=(1-P)+pQ^{z-1}.
הפתרון של משוואה זו הוא:  Q=\left\{{\begin{array}{lr}1&p<p_{c}\\{\frac {1-p}{p}}&p>p_{c}\end{array}}\right.=\left\{{\begin{array}{lr}1&p<{\frac {1}{2}}\\{\frac {1-p}{p}}&p>{\frac {1}{2}}\end{array}}\right.. נשים לב שתוצאה זו מאוששת ש- p_{c}={\frac {1}{2}} כש-Z=3.
כעת כשנציב את הגודל חזרה אל  P(p) נקבל ש- P(p)=\left\{{\begin{array}{lr}0&p<p_{c}\\p(1-({\frac {1-p}{p}})^{3})&p>p_{c}\end{array}}\right..
נשים לב שמתחת לערך של  p_{c} תכונת החוזק נעלמת לגמרי בעוד שמעל  p_{c}={\frac {1}{2}} היא שונה מאפס.
כמו כן אפשר לראות ש- \lim _{p\to p_{c}^{+}}P(P)=0=\lim _{p\to p_{c}^{-}}P(P), ולמעבר פאזה כזה קוראים מעבר פאזה מסדר ראשון.
לבסוף כש- p\to p_{c}={\frac {1}{2}} האיבר המוביל מתכונתי ל- (p-p_{c})^{\beta } כאשר  \beta  הוא אקספוננט קריטי נוסף שבמקרה זה ערכו הוא 1.
אפשר להשתמש בפרקולציה במודל בתה כאנלוגיה למעבר פאזה שרואים בחומרים מגנטיים. בחומר מגנטי, פרמטר הסדר הוא המגנטיזציה הספונטנית (אנ') ליחידת ספין המסומנת ב-m שעבור  T>T_{c} הוא אפס ועבור  T<T_{c} שונה מאפס כאשר הטמפרטורה הקריטית היא טמפרטורת קירי. האנלוגיה לא שלמה במקרה זה כי האקספוננט הקריטי  \beta  בפרומגנטים איננו 1.
פיתוח יותר מדויק ניתן לעשות עם פרקולציה במודל פוטס (Potts).
תיאור תכונות אלסטיות

ניתן להקנות לסריג תכונות אלסטיות כך שכל חיבור בין שני אתרים (שנקרא קשר) ייצג אלמנט אלסטי באופן לוקאלי, ובכך לתאר גדלים כמו מודל יאנג.
אם נסתכל על סריג דו־ממדי עם שטח חתך  A=L^{2} הנמצא במישור  X-Y ואורך  L בציר Z, על פי מודל יאנג יתקיים הקשר:
F_{z}={\frac {EA}{L}}\Delta L={\frac {EL^{2}}{L}}\Delta L=L^{d-2}E\Delta L
כאשר הכללנו את המשוואה ל-d ממדים. כעת ניתן להגדיר את הגודל  K=L^{d-2}E בתור מקדם ההעברה (באנ' compliance).
כאשר  p<p_{c} אין מסלול שמחבר צד אחד עם צד שני של הגביש (אין רצף אלסטי בין הצדדים), ולכן ניתן למתוח את הסריג ללא השקעת כוח כלומר  K=0
כאשר  p>p_{c} יהיה לפחות אשכול מחלחל אחד ולכן הגודל  K לא יהיה אפסי. בנוסף במצב זה ניתן להגיע גם לחוק חזקה עבור E כך שמקבלים:
\left\{{\begin{array}{lr}0&p<p_{c}\\(p-p_{c})^{\tau }&p>p_{c}\end{array}}\right. E\propto {}.
נשים לב שזה מזכיר מעבר פאזה בין מוצק לנוזל בו עבור מצב נוזל מודל יאנג הוא אפס, ועבור מוצק מקבל ערך חיובי.
את האקספוננט הקריטי  \tau  מחשבים בעזרת חישוב נומרי ולמשל בדו מימד סריג ריבועי אפשר להגיע להערכה  3.41\leq \tau \leq 3.77.
הגדרת האנטרופיה והחוק השני של התרמודינמיקה

על מנת להשתמש בתאוריית הפרקולציה לתיאור תופעות תרמודינמיות, עולה הצורך להגדיר את מקביליהם של הגדלים הבסיסיים בתרמודינמיקה כמו טמפרטורה ואנטרופיה. מוטיבציה נוספת להגדרת האנטרופיה היא שפרמטר הסדר,  P(p) מתאפס בכל התחום  0<p\leq p_{c}, ומתבקש למצוא גודל שיתאר את רמת "אי-הסדר" בתחום בו  P(p)=0. במקרה של פרקולציה, הגדרה מתאימה תהיה אנטרופיית שאנון  H(p)=-\sum _{i}^{m}\mu _{i}log\mu _{i} כאשר הגודל  \mu _{i} הוא ההסתברות שאתר יהיה שייך לאשכול באינדקס i. קרי, אם עבור הסתברות אכלוס  p יש  i=1,2,...,m אשכולות שונים בגדלים  s=s_{1},s_{2},...,s_{m} בהתאמה אז  \mu _{i}={\frac {s_{i}}{\sum _{i=1}s_{i}}}(כאשר נזכור שגם אתר בודד נחשב אשכול בגודל 1).
נשים לב למספר תכונות ומסקנות חשובות שנובעות ההגדרת האנטרופיה:
עבור  p=0 כל האשכולות הם אתרים בודדים, לכן \mu _{i}={\frac {1}{N}} כאשר N הוא מספר האתרים, ועבור הסתברות זו האנטרופיה  H=log[N] מקסימלית.
עבור  p=1 כל האתרים שייכים לאשכול יחיד, לפיכך  \mu _{i}=1, וזה גורר שהאנטרופיה  H=0 מינימלית.
משתי התכונות הקודמות טבעי להגדיר את הטמפרטורה כ  1-p, ואכן נמצא שאם הטמפרטורה  1-p גדלה אז האנטרופיה גדלה כלומר הגדרת האנטרופיה בפרקולציה עקבית עם החוק השני של התרמודינמיקה. זו תוצאה נחוצה לתיאור תרמודינמי נכון.
שימוש בפרקולציה לתיאור התרמודינמיקה הוא נושא מודרני שמתפתח בשנים האחרונות, ועדיין ישנם חוקים בסיסיים בתרמודינמיקה שלא הוצגו בתיאור של פרקולציה.
לקריאה נוספת

Andres Malthe-Sorenssen, Percolation and Disordered Systems - A Numerical Approach
Béla Bollobás and Oliver Riordan,Percolation
Muhammad Sahimi,Applications of Percolation Theory
הערות שוליים

↑  Dr. Kim Christensen, Percolation Theory, 2002, עמ' 8
↑  Chikazumi, Sōshin (1997). Physics of Ferromagnetism, Clarendon Press, 1997, עמ' 128-129
↑  Percolation, clusters, and phase transitions in spin models, Chin-Kun Hu, Phys. Rev. B 29, 5103 – Published 1 May 1984
↑  Chin-Kun Hu, Percolation Theory of Phase Transitions in Spin Models, 1984
↑  Anders Malthe-Sorenssen, Percolation and Disordered
Systems – A Numerical Approach, 2015, עמ' 158-159
↑  M. S. Rahman and M. K. Hassan, [https://arxiv.org/pdf/1810.00633.pdf Redefinition of site percolation in light of entropy and the second law of
thermodynamics]
סריג חד־ממדי עם שישה אתרים בו האתרים האדומים מאוכלסים. בסריג זה שני אשכולות: הראשון בגודל 3 שכולל את אתרים 1-3 והשני בגודל 2 שכולל את אתרים 5-6. נשים לב שהאתר הרביעי לא מאוכלס, ועל כן אין אשכול מחלחל (כי אין רצף אתרים מאוכלסים סמוכים מאתר 1 עד אתר 6).
ההסתברות לקבל אשכול בגודל 4 היא מכפלה של ההסתברות שארבעה אתרים סמוכים יהיו מאוכלסים בהסתברות ששני האתרים הקיצוניים לא יהיו מאוכלסים.
סריג בתה עם 3=Z שכנים לכל אתר. המספרים של האתרים מסמנים את הדור שלהם
מעבר הפאזה של פרמטר הסדר בסריג בתה עם Z=3.
טד ליגטי

תיאודור שארפ "טד" ליגטי (באנגלית: Theodore Sharp "Ted" Ligety; נולד ב-31 באוגוסט 1984) הוא גולש אלפיני אמריקאי, פעמיים אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות זהב מאליפות העולם מהם 3 פעמים ברציפות בסלאלום ענק ו-5 פעמים זכה בגביע העולם בסלאלום ענק (2008, 2010, 2011, 2013 ו-2014) ופעם אחת בגביע העולם בתחרות המשולבת (2014). הוא זכה ב-24 ניצחונות במסגרת הגביע העולם, 23 מהם בסלאלום ענק (2 בכל הזמנים). הוא זכה 6 פעמים באליפות ארצות הברית, אחרי בודי מילר וטייגר שו שזכו 9 פעמים כל אחד.
ליגטי נחשב לאחד מגולשי הסלאלום הענק הגדולים בהיסטוריה.
ביוגרפיה

ליגטי נולד בסולט לייק סיטי שביוטה.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טורינו (2006) זכה ליגטי במדליית זהב בתחרות משולבת (גלישה במורד וסלאלום).
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בוואל ד'איזר שבצרפת בשנת 2009 זכה ליגטי במדליית ארד בסלאלום ענק.
באולימפיאדת ונקובר (2010) לא הצליח ליגטי לזכות במדליה. הוא סיים במקום חמישי בתחרות משולבת, במקום תשיעי בסלאלום ענק ובמקום 19 בסופר G.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בגרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה בשנת 2011 זכה ליגטי במדליית זהב בסלאלום ענק. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 בסלאלום.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בשלדמינג שבאוסטריה בשנת 2013 זכה ליגטי ב-3 מדליות זהב, בסלאלום ענק בסופר G ובתחרות משולבת, גלישה במורד וסלאלום והיה לספורטאי המצטיין באליפות.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה ליגטי במדליית זהב בסלאלום ענק. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בתחרות משולבת ובמקום 24 בסופר G.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בביוור קריק שבקולורדו בשנת 2015 זכה ליגטי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בסלאלום ענק בפעם השלישית ברציפות ומדליית ארד בתחרות משולבת. נוסף לכך, הוא סיים במקום 9 בסופר G ובמקום 21 בסלאלום. הוא השתתף בתחרות הקבוצתית והגיע עם נבחרת ארצות הברית לשלב רבע הגמר והפסיד לנבחרת שוודיה.
דירוג עונה בגביע העולם

| עונה | גיל | כללי | סלאלום | סלאלום ענק | סופר G | גלישה במורד | משולב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 19 | 132 | 54 | — | — | — | — |
| 2005 | 20 | 62 | 24 | — | — | — | — |
| 2006 | 21 | 9 | 4 | 12 | — | — | 13 |
| 2007 | 22 | 11 | 15 | 8 | — | 35 | 11 |
| 2008 | 23 | 5 | 9 | 1 | 40 | — | 7 |
| 2009 | 24 | 9 | 22 | 3 | 21 | — | 44 |
| 2010 | 25 | 7 | 24 | 1 | 14 | — | 14 |
| 2011 | 26 | 9 | 24 | 1 | 35 | 58 | 13 |
| 2012 | 27 | 9 | 15 | 2 | 34 | 47 | 13 |
| 2013 | 28 | 3 | 19 | 1 | 7 | 57 | — |
| 2014 | 29 | 4 | 23 | 1 | 20 | 26 | 1 |
| 2015 | 30 | 11 | 39 | 3 | 39 | 58 | 11 |
חשבונאות נפשית

חשבונאות נפשית (באנגלית: Mental accounting) הוא מונח מתחום הכלכלה ההתנהגותית שטבע ריצ'רד ת'יילר, אשר נועד לציין את הדרך בה שיקולים רגשיים משפיעים על קבלת החלטות כלכליות.
הדרך בה אנשים מנהלים את החשבונאות הנפשית שלהם גורמת להבדלים במידת ההנאה שהם מפיקים מזכייה או קנייה, עבור עסקה בערך נתון. ת'יילר מבחין בין תועלת הרכישה ותועלת העסקה. תועלת הרכישה היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין ערך המוצר לבין מחירו; תועלת העסקה (deal) היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין הסכום ששולם לבין נקודת התייחסות כלשהי. תועלת הרכישה היא רציונלית, בעוד שתועלת העסקה היא רגשית.
לקריאה נוספת

דניאל כהנמן, רציונליות, הוגנות, יושר, מבחר מאמרים מאת דניאל כהנמן ואחרים, בעריכת מיה בר-הלל. אוניברסיטת חיפה וכתר הוצאה לאור, 2005.
יוסי יסעור, היגיון ורגש בקבלת החלטות ובלקיחת סיכונים, הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב, 2005.
כהנמן, ד. וטברסקי, ע. (2005). בחירות ערכים והיצגים, ב"רציונליות, הוגנות, יושר, מבחר מאמרים מאת דניאל כהנמן ואחרים", בעריכת מיה בר הלל. אוניברסיטת חיפה וכתר הוצאה לאור, 64-81.
Benartzi, S., & Thaler, R. H. (1995).  Myopic loss aversion and the equity premium puzzle. Quarterly Journal of Economics, 110, 73-92.
Benartzi, S., & Thaler, R. H. (1999).  Risk aversion or myopia: Choices in repeated gambles and retirement investments. Management Science, 45, 364-381.
Shefrin, H., & Statman M. (1985). The disposition to sell winners too early and ride losers too long: Theory and evidence. Journal of Finance, 40, 777-790.
Thaler, R. (1980). Toward a positive theory of consumer choice. Journal of Economic Behavior and Organization, 39, 36-90.
Thaler, R. (1985). Mental accounting and consumer choice. Marketing Science, 4, 199-214.
Thaler, R. H. (1999). Mental accounting matters. Journal of Behavioral Decision Making, 12, 183-206.
הערות שוליים

↑  Thaler, R. (1985). Mental accounting and consumer choice. Marketing Science, 4, 199-214.
↑  כהנמן, ד. וטברסקי, ע. (2005). בחירות ערכים והיצגים, ב"רציונליות, הוגנות, יושר, מבחר מאמרים מאת דניאל כהנמן ואחרים", בעריכת מיה בר הלל. אוניברסיטת חיפה וכתר הוצאה לאור, 64-81.
↑  Benartzi, S., & Thaler, R. H. (1999). Risk aversion or myopia: Choices in repeated gambles and retirement investments. Management Science, 45, 364-381.
↑  Shefrin, H., & Statman M. (1985). The disposition to sell winners too early and ride losers too long: Theory and evidence. Journal of Finance, 40, 777-790.
↑  Thaler, R. (1985). Mental accounting and consumer choice. Marketing Science, 4, 199-214
טוביה טיאודור פרידמן

| --- | --- |
הרב טוביה טאודור פרידמן
הרב טוביה טאודור פרידמן
 לידה:  11 בינואר 1908 ח' בשבט ה'תרס"ח סטמפורד (קונטיקט)
 פטירה:  18 בדצמבר 1992 (בגיל 84) כ"ג בכסלו ה'תשנ"ג ירושלים, ישראל
 כינוי:  טדי
 מקום קבורה:  ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 18 בדצמבר 1992 
 תחומי עיסוק:  הגות יהודית, אמונה, מדרש, רבנות
 תפקידים נוספים:  נשיא כנסת הרבנים (1962 - 1964)
 בת זוג:  רות ברונהט
 צאצאים:  הרב הלל פרידמן, נעמי מאייר, ג'ודי רותם
 
טוביה טאודור (טדי) צבי פרידמן (11 בינואר 1908–18 בדצמבר 1992) היה רב קונסרבטיבי ומנהיג רוחני אמריקאי וישראלי. נשיא כנסת הרבנים, האיגוד העולמי של רבני היהדות הקונסרבטיבית, בשנים 1962–1964. בתקופת כהונתו תמך בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
קורות חיים

פרידמן נולד בסטמפורד שבמדינת קונטיקט, ארצות הברית להוריו, חיים צבי הרי (וילקומורסקי) ואנה קפית (קפיטולסקי) פרידמן. הוריו היגרו לארצות הברית מליטא (אביו) ומרוסיה (אימו).
סיים לימודי תואר ראשון בסיטי קולג' ניו יורק (1929). בשנת 1931 הוסמך לרבנות על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה ושימש שם פרופסור חבר. סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה בשנת 1952.
במסגרת תפקידיו כרב עבד בקהילת בית אל בצפון ברגן, ניו ג'רזי (1931 - 1942), בקהילת בית דוד בבופאלו (1942 - 1944), במרכז היהודי בג'קסון הייטס, קווינס, ניו יורק (1944 - 1954) ו-בקהילת בית אל בסאות' אורנג', ניו ג'רזי (1954 - 1970).
עמד בראש הוועדה לדין תורה והלכות של כנסת הרבנים (אנ'), בשנים 1951 - 1954, וכתב החלטות רבות לרבות בסוגיות משפחה, גירושין ועגינות.
עמד בראש כנסת הרבנים בשנים 1962–1964. בתקופת כהונתו כראש כנסת הרבנים תמך בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח והיה בין מקבלי ההחלטה במאי 1963, במהלך כינוס ועידה של כנסת הרבנים, על שליחת משלחת של 19 רבנים למחאה נגד אלימות המשטרה בברמינהאם, אלבמה.
פרידמן לימד בבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית, שנקרא גם בית המדרש על שם מרשל ת' מאייר, מוסד ללימודי יהדות ולהסמכת רבנים של היהדות הקונסרבטיבית בבואנוס איירס, ארגנטינה.
בשנת 1970, עם פרישתו מפעילותו כרב קהילה, עלה לישראל. מאז עלייתו פעל בהנהגה של הסניף הישראלי של כנסת הרבנים ולימד במכון שכטר למדעי היהדות.
עמד בראש ועד ההלכה שנוסד על ידי כנסת הרבנים של ישראל בשנת 1985. גוף הלכתי שהתמקד בנושאים ייחודיים לחברה הישראלית. שו"ת של הוועדה להלכות ושל ועד ההלכה בישראל מחייבים באותה מידה, אף שוועד ההלכה מתמקד בנושאים ייחודיים לחברה הישראלית. בין השנים 1970–1973 היה חבר בוועד המנהל של הסוכנות היהודית בירושלים.
פרידמן נפטר בירושלים, בה התגורר.
קורות חיים > פעילותו, עמדותיו ותפיסתו הרוחנית

גישתו הרוחנית הייתה שהמחויבות והנאמנות להלכה עומדים מעל לכל ספק, אלא שיש לפרש את ההלכה, כשם שתמיד פירשו אותה, וזאת בהתחשב בתנאים החברתיים, הכלכליים והמוסריים השוררים באותה עת ומתוך הצורך והכושר להיענות לצורכי השעה, ובעת ובעונה אחת להישאר נאמנים למקורות.
פרידמן שיתף פעולה עם הרבנים מוריס אדלר ויעקב אגוס להתיר שימוש בחשמל ביום שבת והתיר ליהודים לנסוע ביום שבת לבית הכנסת. סבר כי מאחר שיהודים רבים בארצות הברית אינם גרים בסביבת בתי הכנסת, עקב נסיבות בלתי נמנעות של החיים המודרניים, אזי אם לא יאפשרו ליהודים לנסוע בשבת לבתי הכנסת הם יאבדו את הקשר לחיים היהודים.
פרידמן פעל למניעת השפעות של קבוצות דתיות קיצוניות על חופש הפולחן וחופש הדת בישראל. הוביל מאבק נגד הממסד הרבני בישראל שלא הכיר בגירושים של רבנים קונסרבטיבים בארצות הברית.
היה מראשוני המאבק להצלת יהדות ברית המועצות.
התנגד להגדרתה של היהדות כגזענית מעצם טיבה. סבר שלא רק שאין גזענות ביהדות אלא שהיהדות בעצם אמונתה באל יחיד, היא שהביאה את רעיון האוניברסליות לעולם. לדעתו, על אף האמירות החריפות במקורות נגד עובדי עבודה זרה, יש לבארן מתוך ההקשר ההיסטורי החולף.
סבר שכל מי שטוען שאסור לוותר על אף שעל של ארץ ישראל השלמה, אין לו על מה לסמוך מבחינה הלכתית ושהמחלוקת סביב השאלה של ארץ ישראל השלמה היא סכסוך פוליטי ואין קשר בין המחלוקת להלכה.
סבר כי גיור לשם נישואין עם בן או בת ישראל אינו פסול ואין לפסול קבלת עול מצוות במקום שיש חשש שהגר לא יקיים את כל המצוות.
האמין כי כינון מדינת ישראל היא ישועה גדולה לעם היהודי ומפנה מכריע בתולדות עם ישראל ולפיכך יש לקצר את מנהגי האבלות ביום תשעה באב על ידי אי השלמת התענית שבסיומה יש לקיים תפילת מנחה גדולה.
סבר כי על פי ההלכה מותר להסגיר רוצח יהודי לחו"ל ושטובי בעלי ההלכה בכל הדורות פסקו שאם הפושע גרם נזק וצער לרבנים מישראל חייבים להסגירו.
קורות חיים > כתיבתו

היה חבר במערכת כתב העת Conservative Judaism, העוסק במחשבת ישראל ושיוצא לאור על ידי כנסת הרבנים ובית המדרש לרבנות, בין השנים 1953–1961, ושם פרסם חלק ממאמריו.
היה עורך, במשותף עם רוברט גורדיס, של כתב העת "Jewish Life in America". כתב טור בשם "Letters to Jewish College Students", הדן בסוגיות של יהדות וחיים מודרניים של סטודנטים בקולג'.
לאחר עלייתו לישראל כתב טור בשם "Letter from Jerusalem" שפורסם בכתב העת Conservative Judaism.
קורות חיים > חייו האישיים

פרידמן נישא בשנת 1931 לרות ברונהט (1910 - 1973) והיה לאב לשלושה ילדים: הרב הלל פרידמן, נעמי מאייר ו-ג'ודי רותם. חתנו, הרב מרשל מאייר, היה מנהיג היהדות הקונסרבטיבית בדרום אמריקה, ונודע גם בשל פעילותו למען זכויות אדם בתקופת המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983). לאחר נפילת המשטר הצבאי, הוענקה למאייר מדליית סן-מרטין – אות הכבוד הגבוה ביותר בארגנטינה, בהוקרה על פעילותו הרבה למען זכויות האדם בתקופת השלטון הצבאי. חתן נוסף של פרידמן, הרב דוד יוסף שפריצר, היה בין המייסדים של קהילת הוד והדר בכפר סבא. נכדו של פרידמן, גבריאל מאיר הלוי, הוא מוזיקאי ומנחה סדנאות וטקסים רב - תרבותיים. נכדתו, רחל ד. פרידמן, היא פרופסור ללימודי יוון ורומא בווסר קולג'. נכדתו, דודי מאיר, היא פרופסור לרפואת ילדים במרכז הרפואי של אוניברסיטת קולומביה.
לקריאה נוספת

באר טוביה / מכתבי הרב טוביה פרידמן מוגשים לו בשנות גבורותיו על ידי מוקיריו ותלמידיו בעריכת הרב דוד גולינקין, התנועה המסורתית תשנ"ב 1991.
Conservative Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook (By: Pamela S. Nadell) [published: September, 1988] p. 91.
Morris Adler, Jacob B. Agus, and Theodore Friedman. "Responsum on the Sabbath." Proceedings of the Rabbinical Assembly, volume 14 (1950), pages 112–88. New York: Rabbinical Assembly of America, 1951. In Proceedings of the Committee on Jewish Law and Standards of the Conservative Movement 1927–1970, volume 3 (Responsa), pages 1109–34. Jerusalem: The Rabbinical Assembly and The Institute of Applied Hallakhah, 1997.