stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גראבוב
יהודי גראבוב > בשואה

עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בספטמבר 1939 הגיעו אליו מאות פליטים יהודים, בעיקר מלנצ'יצה הסמוכה. יהודי המקום הועסקו בידי הגרמנים בעבודות כפייה במסגרת סדנאות שונות.
בפברואר 1941 הוקם בכפר גטו, אליו הועברו יהודי המקום. בשל קרבת היישוב למחנה ההשמדה חלמנו, הגיעו ליהודיו שמועות על המתרחש במקום, והרב המקומי, יעקב שולמן, אף שלח מכתב אזהרה בנושא לכל מנהיגי הקהילות היהודיות בסביבה ואף לגטו לודז'. המכתב נכתב בינואר 1942 והגיע לגטו בין החודשים מאי יוני 1942, לפי עדות דוד גרטלר, סגנו של ראש היודנראט חיים רומקובסקי. המכתב תיאר את הזוועות המתרחשות בחלמנו :
יקריי,
לא עניתי על מכתבכם עד עכשיו כי לא ידעתי על הדברים שעברו בשמועה. עכשיו, לצערינו הגדול, אנחנו יודעים הכל. עד ראייה שבמקרה הצליח להימלט מהגיהנום נפגש איתי כאן בגראבוב. הלב מסרב להאמין שהדברים נכונים, אבל אני עצמי, הרב סילמן, רב קהילת גראבוב, אני במו אוזניי שמעתי אותם מפי השריד היחיד שהצליח להימלט משם. יעקב גרוז'נובסקי, איני יודע אם זה שמו האמיתי, אחד ובודד מכל עשרות האלפים שנרצחים ובוערים פה לידינו!  המקום הזה שבו כולם נרצחים נקרא "חלמנו", לא רחוק מדביה: והם כולם נקברים ביער לוחוב (Lochow) ליד. האנשים נרצחים באחת משתי הדרכים: על ידי יריות או באמצעות תאי גזים. זה מה שקרה בעיירות דביה, איזביצה קוייבסקה, קלודו ואוה ואחרות. לאחרונה, אלפי צוענים הובא לשם מ"מחנה הצוענים" בלודז'. ובמשך הימים האחרונים, הם מביאים אלפי יהודים מלודז' לשם ועושים להם את אותו הדבר. שלחתי כמה מכתבים שיכולתי, לכל ראשי הקהילות. מנהיגי לודז'! אל תחשבו שכותב לכם איש משוגע, הכל אמת! בורות חפורים מחכים ליהודים המתים בגז ואז מציתים אותם בנפט! הצילו את האנשים! יהודים הם שורפים שם בבורות!  זוהי האמת האכזרית והטרגית  (אלוהים הטוב!), זרוק את הסמרטוטים שלך, התיז את ראשך בעפר או רץ ברחובות ורקוד בטירוף. אני כל כך עייף מהסבל של עם ישראל שהעט שלי לא יכול לכתוב יותר. ליבי נשבר. אבל אולי הקב"ה ירחם וישמור את אחרוני האנשים של עמינו. עזור לנו אוי בורא עולם! ש"
בפברואר 1942 הוטל על יהודי הכפר לשלם סכום כופר לגרמנים, ובאפריל 1942 שולחו כ-1,240 היהודים שנותרו ביישוב לחלמנו.
הערות שוליים

↑  Lodz Ghetto: Inside a Community Under Siege (Paperback)by Alan Adelson, Robert Lapides p. 491
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545164905171  LCCN: n97098972  VIAF: 128016944   WorldCat (עם VIAF): 128016944
ג'ון פורבס נאש

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1928 בלופילד, ארצות הברית 
 פטירה:  23 במאי 2015 (בגיל 86) Monroe Township, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  תורת המשחקים, מתמטיקה, גאומטריה דיפרנציאלית, כלכלה 
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  Bluefield University (1945)  המכון הטכנולוגי של קרנגי (1948)  אוניברסיטת פרינסטון (1950) 
 מנחה לדוקטורט:  אלברט וו. טאקר 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (1995)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1952–1959)  מכון ראנד (1950–1954) 
 תלמידי דוקטורט:  Seth Patinkin 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1994)  פרס סטיל (1999)  עמית החברה האקונומטרית (1990)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס אבל (2015)  פרס ג'ון פון נוימן (1978) 
 בן או בת זוג:  אליסיה נאש (2001–2015)  אליסיה נאש (1957–1963) 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
ג'ון פורבס נאש הבן (באנגלית: .John Forbes Nash, Jr‏; 13 ביוני 1928 – 23 במאי 2015) היה מתמטיקאי אמריקאי. זכה בפרס נובל לכלכלה לשנת 1994 על מחקריו פורצי הדרך בתחום תורת המשחקים, ובפרס אבל לשנת 2015 על מחקריו במשוואות דיפרנציאליות חלקיות.
תולדות חייו > השנים הראשונות

נאש נולד וגדל בבלופילד שבווירג'יניה המערבית. אביו, ג'ון פורבס נאש האב, היה טכנאי אלקטרוניקה ואמו, מרגרט ורג'יניה מרטין, הייתה מורה לאנגלית וללטינית בבית הספר המקומי. כשהיה בן שנתיים נולדה אחותו מרתה.
בילדותו קרא בעיקר מאמרים בנושאי טבע ומדע ואנציקלופדיות. בגיל 13 החל לערוך ניסויים מדעיים בחדרו. בגלל עליונותו האינטלקטואלית מצא עצמו בודד פעמים רבות. נאש לא היה מקובל על חבריו לכיתה ולרוב דחו אותו מחברתם. גם מרתה, אחותו הצעירה, לא קיימה עמו קשר הדוק.
"ג'וני היה תמיד שונה. ההורים שלי ידעו שהוא היה שונה, אך עם זאת ידעו שהוא היה גם מבריק. הוא תמיד רצה לעשות דברים בדרך שלו. אמא שלי תמיד התעקשה שאשמור איתו על קשר ולא אדחה אותו, אבל אני לא התלהבתי מהרעיון..."
בביוגרפיה שלו נאש טוען שהספר Men of Mathematics ("אנשי המתמטיקה") של אריק טמפל בל עורר בו את האהבה ואת העניין במתמטיקה. במקביל ללימודיו בתיכון של בלופילד הוא השתתף גם בשיעורים שנערכו בקולג' של בלופילד. אחרי סיום לימודיו בתיכון, ב-1945, החל ללמוד במכון קרנגי לטכנולוגיה בפיטסבורג, פנסילבניה. למד כימיה והנדסה כימית לפני שהחליף את המגמה שלו ללימודי מתמטיקה. סיים את לימודיו במכון זה וקיבל את התואר הראשון והשני ב-1948. לאחר שסיים עבר נאש לווייט אוק שבמרילנד, שם עבד במחקר עבור חיל הים האמריקאי.
תולדות חייו > לימודיו ומחקריו

נאש התקבל כסטודנט ללימודי מוסמכים בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון ב-1948. הפרופסור שלו במכון קרנגי לטכנולוגיה שלח מכתב המלצה לאוניברסיטת פרינסטון בו הוא כתב רק: "האיש הזה הוא גאון".
בפרינסטון עבד על בעיות שיווי משקל בתורת המשחקים. קיבל את תואר הדוקטור ב-1950 על הגדרת מה שנקרא לימים שיווי משקל נאש (אוסף תכסיסים בו אף אחד מהשחקנים לא מרוויח יותר אם ישנה את דעתו ויבחר בתכסיס אחר בעוד האחרים אינם משנים את דעתם) והוכחת משפט נאש הקובע שבכל משחק מרובה משתתפים קיים שיווי משקל נאש, אם מרשים שימוש בתכסיסים מעורבים ובו כלל המעורבים מאפשרים יצירת רווח כמעט זהה, תוך החרמת הגורם שיכול לגרום לרווח הגדול ביותר לאחד מהמתחרים במקרה ויזכה בזיכיון. בנוסף לזה עסק בתחומי הגאומטריה האלגברית. נאש הוכיח שכל יריעה רימנית ניתנת לשיכון איזומטרי במרחב אוקלידי כלשהו - טענה מרכזית בגאומטריה דיפרנציאלית ששוערה על ידי רימן.
דבר נוסף שנאש עשה בימיו בפרינסטון היה פיתוח משחק ההקס והוכחה כי לשחקן הראשון יש אסטרטגיה מנצחת.
תולדות חייו > חיי המשפחה

ב-1951 עבר נאש לעבוד בפקולטה למתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. כשנה מאוחר יותר הכיר ג'ון נאש את אלינור סטיר, אחות במקצועה. כאשר הייתה אלינור בהריון עם בנם, ג'ון דייוויד סטיר, נפרדו בני הזוג. מאוחר יותר פגש ג'ון נאש את אלישה לופז-הריסון (נולדה ב-1 בינואר 1933), שהייתה סטודנטית לפיזיקה מאל סלוודור. נאש ואלישה התחתנו בפברואר 1957, ואף על פי שנאש היה אתאיסט, החתונה נערכה בכנסייה קתולית. שנתיים אחר כך, ב-1959, היא הייתה שותפה לאשפוזו בבית חולים פסיכיאטרי עקב מחלת הסכיזופרניה. זמן קצר לאחר מכן נולד להם בן, ג'ון צ'ארלס מרטין נאש, אשר קיבל את שמו רק כשנה לאחר הולדתו, מפני שאלישה חיכתה עד שג'ון ישתחרר מבית החולים ויהיה גם הוא שותף לבחירת שמו של בנם.
נאש ואלישה התגרשו ב-1963, אך חזרו זה לזה ב-1970 לאחר שאלישה הבינה שטעתה באשפוזו. אלישה הגדירה את החזרה כ"שני אנשים זרים החיים תחת אותו גג", והדגישה שלא היו יחסים רומנטיים ביניהם. על פי ספרה של סילביה נסאר, "נפלאות התבונה", ביוגרפיה על חייו של נאש שיצאה לאור בשנת 1998, הם חזרו לנהל מערכת יחסים זוגית לאחר שנאש קיבל את פרס נובל לכלכלה ב-1994. נאש ואלישה התחתנו שוב ב-2001.
ב-23 במאי 2015 נהרגו נאש ואשתו בתאונת דרכים בניו ג'רזי.
המחלה

נאש החל להראות סימנים של פרנויה בשנות הנישואים הראשונות שלו. אשתו הגדירה את מצבו כ"לא יציב", ואמרה שהוא מדבר לדמויות בדיוניות שהוא סבור שמסכנות את חייו. נראה שנאש האמין שהיה ארגון שרדף אחריו, שבו כולם לבשו עניבות אדומות. ב-1959 אושפז לראשונה בבית חולים פסיכיאטרי ושם אובחן כמי שסובל מסכיזופרניה. לאחר שחרורו מבית החולים התפטר מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, לקח את כספי הפנסיה שלו ונסע לאירופה כדי למצוא בית חולים פסיכיאטרי לקבלת טיפול. לאחר חיפוש לא מוצלח ותקריות לא נעימות באירופה חזר לארצות הברית, שם אושפז בבתי חולים לחולי נפש לסירוגין עד 1970, ומאז לא אושפז עוד.
הכרה וקריירה מאוחרת

נאש זכה בפרסים רבים, הבולט ביניהם הוא פרס נובל לכלכלה לשנת 1994 (יחד עם ג'ון הרסני וריינהרד זלטן). נאש זכה בפרס על עבודתו בתורת המשחקים שכתב כסטודנט בפרינסטון. בסך הכול פרסם עשרים ושלושה מאמרים בשנים 1945–1996.
תחומי המחקר של נאש היו בתורת המשחקים, בגאומטריה דיפרנציאלית ובמשוואות דפרנציאליות חלקיות. התאוריות והמחקרים שלו משמשים עד היום בכלכלה המודרנית.
נפלאות התבונה > הספר

העיתונאית סילביה נסאר כתבה עבודת מחקר על נאש במשך יותר משנתיים, ובעקבותיה כתבה את הספר "נפלאות התבונה", ביוגרפיה של נאש המתארת את חייו האישיים והמקצועיים. הספר יצא לאור בשנת 1998.
הספר מתאר שלושה שלבים בחייו של נאש: גאון צעיר ופורץ דרך, חולה נפש, ומבריא הזוכה בפרס נובל. הספר חושף פרטים אישיים רבים אודות נאש, והיו שראו בו פגיעה גסה בפרטיותו.
נפלאות התבונה > הסרט

ב-2001 יצא לאקרנים הסרט "נפלאות התבונה" בבימויו של רון הווארד, שהוא עיבוד הוליוודי לסיפור חייו של נאש. הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר ב-2002, ומתוכם זכה בארבעה. על הסרט "נפלאות התבונה" נמתחה ביקורת כי הוא אינו מציג באופן מדויק את חייו של נאש ואת מחלת הסכיזופרניה. כמו כן נטען, בהסתמך על הביוגרפיה של נאש, כי הוא היה אנטישמי בהשקפותיו ולא אחת שיתף את הסובבים אותו בדעותיו. ג'ון נאש הודה כי היו לו התבטאויות אנטישמיות בעבר אך הוא התחרט עליהן, וטען גם כי ההאשמות יצאו מפרופורציות ראויות. נוסף על כך, נטה נאש באותה תקופה לבטא דעות אנטי אמריקאיות ולאמץ תאוריות קשר. מומחים רבים טוענים כי השמצות גזעניות יכולות היו לנבוע ממצבו הנפשי המעורער.
הסרט התיעודי Brilliant Madness של רשת השידור PBS, המתאר גם הוא את חייו של נאש, נחשב למדויק יותר.
ראו גם

מושגים על שמו בתורת המשחקים:
משפט נאש
שיווי משקל נאש
פתרון נאש
הערות שוליים

↑  סילביה נסאר, "נפלאות התבונה", ידיעות ספרים, ספרי עליית הגג, 2002
↑  ynet, איך לגרום לכולם להרוויח. מורשת ג'ון נאש, באתר ynet, 25 במאי 2015
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • קלודיה גולדין (2023) |  |
| זוכי פרס אבל |
| --- | --- | --- |
| 2003–2009 | ז'אן-פייר סר (2003) • מייקל עטיה ואיזדור זינגר (2004) • פיטר לקס (2005) • לנארט קרלסון (2006) • סריניוסה ואראדהאן (2007) • ג'ון תומפסון וז'ק טיץ (2008) • מיכאיל גרומוב (2009) |  |
| 2010–2019 | ג'ון טייט (2010) • ג'ון מילנור (2011) • אנדרה סמרדי (2012) • פייר דלין (2013) • יעקב סיני (2014) • ג'ון נאש ולואיס נירנברג (2015) • אנדרו ויילס (2016) איב מאייר (2017) • רוברט לנגלנדס (2018) • קארן אולנבק (2019) |  |
| 2020–היום | הלל פורסטנברג וגרגורי מרגוליס (2020) • אבי ויגדרזון ולסלו לובאס (2021) • דניס סאליבן (2022) • לואיס קפארלי (2023) |  |
| 23 הבעיות של הילברט |
| --- | --- | --- |
דויד הילברט
| בעיות פתורות (פותרים) | השערת הרצף (גדל, כהן) • הבעיה השנייה של הילברט (גדל, גנצן) • השלישית (דן) • השביעית (גלפונד, שניידר) • העשירית • השלוש-עשרה (ארנולד) • הארבע-עשרה (נגטה) • השבע-עשרה (ארטין) • התשע-עשרה (דה ג'יורג'י, נאש) • העשרים • העשרים ואחת • העשרים ושתיים |  |
| בעיות פתורות חלקית (פותרים) | הבעיה הרביעית של הילברט • החמישית (גליסון) • התשיעית (ארטין) • האחת-עשרה (הסה) • החמש-עשרה • השמונה-עשרה |  |
| בעיות פתוחות | הבעיה השישית של הילברט • השמינית • השתים עשרה • השש-עשרה • העשרים ושלוש |  |
בעיות המילניום של מכון קליי • בעיות לנדאו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572485705171  PLWABN: 9810681409005606  BIBSYS: 90945017  BNE: XX1578783  BnF: cb12558028n (data)  CiNii: DA10076213  dblp: 12/6470  GND: 121563987  ICCU: UBOV096482  ISNI: 0000 0000 8394 172X  LCCN: n96053516  LNB: 000344664  MGP: 18590  NDL: 00877096  NKC: jn20030217005  NLG: 259880  NLK: KAC202294359  NSK: 000326985  NTA: 158982355  RERO: 02-A011735919  SELIBR: 386013  SNAC: w64q8wv9  SUDOC: 050178393  VIAF: 73967939   WorldCat (עם VIAF): 73967939
דחי (כפר)

| --- | --- |
המסגד בדחיהמסגד בדחי
שם בערבית: الدحي
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: בוסתאן אל-מרג'
גובה ממוצע: ‎415 מטר
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 723 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) דחי(למפת עמק בית שאן רגילה) דחי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דחי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דחי32°37′16″N 35°20′40″E﻿ / ﻿32.6210489983403°N 35.3443443056291°E﻿ / 32.6210489983403; 35.3443443056291  heמפת היישובים של מועצה אזורית בוסתאן אל-מרג' (in English: Bustan al-Marj Regional Council) באדום - דחי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 3 מתוך 10

דַּחִי (אֶ-דַּחִי) (בערבית: الدحي) הוא כפר ערבי בעמק יזרעאל  ליד שכונת גבעת המורה שבעפולה והשייך למועצה אזורית בוסתאן אל-מרג'. היישוב נקרא על שמו של דחיא איבן ח'ליפה אלכלבי, שלפי המסורת המוסלמית היה אחד מרעיו של מוחמד הנביא ובזמן כיבוש הארץ על ידי המוסלמים פיקד על יחידת לוחמים בקרב ירמוך.
היסטוריה

היישוב נמצא במעלה גבעת המורה בגובה של 400 מטר מעל פני הים. מעליו נמצא, בפסגת גבעת המורה בגובה של 515 מטר מעל פני הים, קברו של דחיא.
היישוב נוסד במאה ה-18. היישוב מאוכלס בעיקר על ידי חמולת זועביה המתגוררים במספר יישובים בגליל התחתון המזרחי.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת נצרת. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1931 גרו בו 87 תושבים.
בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-110 תושבים.
ב-20 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פונה הכפר בהוראת הכוחות הלא-סדירים הערביים.
לפי מפקד משנת 1963 גרו בו 175 תושבים.
בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שפורסמו בשנת 2010, התגוררו בו 582 תושבים.
במלחמת לבנון השנייה ספג ההר עליו ממוקם הכפר רקטה של חזבאללה מסוג "פג'ר" אשר סימנה עליית מדרגה במלחמה. הטיל נפל בשמורת הטבע הסמוכה וגרם לנזק רב לעצים שם.
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, הוצאת עם עובד 1976. עמ' 1574 -1575.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 99. לדברי מוריס, הכוחות הלא-סדירים חששו כנראה, כי תושבי הכפרים שפונו בהוראתם באותו היום, "מבקשים לעשות יד אחת עם הישוב".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582176805171 
מראה כללי של דחי
גטו סירקוזה

| רחוב יהודים   בשם "ויה דלה ג'ודקה" (Via della Giudecca) |
| --- | --- |
  עד היום קיים בסירקוזה רחוב הקרוי בשם "ויה דלה ג'ודקה"   שפירושו הוא בעברית: רחוב יהודים    ברובע יהודי סירקוזה בשם ה"אורטיג'ה" (Ortygia).  
 כתובת בבית הכנסת של סירקוזה   שהפך לכנסיית יוחנן המטביל   (Chiesa di San Giovanni Battista )
   כתובת בבית הכנסת:  "בית כנסת סרקוסה נכן בצדק ואמונה"  הכתובת העברית הנמצאת בכנסיית יוחנן המטביל   (Chiesa di San Giovanni Battista)  כנסייה שהייתה במקור בית כנסת  והפכה לכנסייה בשנת 1472. 
מקווה שנתגלה בכנסיית יוחנן המטביל 
   (Via Alagona 53) 
בסירקוזה שבסיציליה התקיימה קהילה יהודית עוד מהתקופה הרומית. בשנת 440 הרסו הוונדלים את בית הכנסת המקומי. ב-1474 התרחשה עלילת דם כנגד יהודי סירקוזה בה נטען שהם צלבו איל כדי ללעוג לצליבת ישו. בשנת 1493 היה גירוש כללי של כל יהודי העיר.
גטו סירקוזה נמצא ברובע הקרוי בשם ה"אורטיג'ה" (Ortygia). עד היום קיים בגטו סירקוזה רחוב הקרוי בשם "רחוב היהודים" (ויה דלה ג'ודקה).
תחומו של רובע יהודי סירקוזה (ה"אורטיג'ה" (Ortygia)) היה בין הרחובות: ויה דלה ג'ודקה (Via della Giudecca) ,מרגריטה (Pr. Margherita), ויה ניצה (Via Nizza).
בגטו היו שני בתי-כנסת עתיקים: בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוגה מג'ורה " (Sinagoga maggiore) ובית הכנסת הקטן בשם ה"סינגוגה מינורה" (Sinagoga minore). בית הכנסת הקטן היה בית הכנסת הנמצא בבית החולים היהודי (ospedale degli ebrei) בסירקוזה. כנסיית יוחנן המטביל (Chiesa di San Giovanni Battista) הייתה במקור בית הכנסת ונהפכה לכנסייה בשנת 1472. נמצאת כתובת בכנסיית יוחנן המטביל: "בית כנסת סרקוסה נכן בצדק ואמונה ". ארמון מונטאלטו  (Palazzo Mergulese-Montalto) היה בעבר  ארמון יהודי. מנזר רוקו הקדוש  (Monastero/Ospedale San Rocco) היה במקור ארמון יהודי והפך למנזר בשנת 1472. עד היום מתנוסס מגן דוד על קיר המנזר.
גלריית תמונות

ארמון מונטאלטו
(Palazzo Montalto)
מגן דוד בארמון
ארמון מונטאלטו
(Palazzo Montalto)
מגן דוד בארמון
מנזר רוקו הקדוש 
 (Monastero San Rocco)
מגן דוד במנזר רוקו הקדוש
ראו גם

יהדות סיציליה
יהודי סירקוזה
גיאלוקה

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מערב טרנסדנוביה
 מחוז:  גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון
 נפה:  נפת שופרון
 שטח:  3.93 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  87 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°26′35″N 16°41′47″E﻿ / ﻿47.442919444444°N 16.696519444444°E﻿ / 47.442919444444; 16.696519444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.gyaloka.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גיאלוקה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גיאלוקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גיאלוקה (בהונגרית: Gyalóka) הוא כפר זעיר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת שופרון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שופרון • אגיאגושסרגן • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטד • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטוסנטמיקלוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אויקר • אונד • ולצ'יי • ז'ירה |  |
דג הבישוף

דג הבישוף
דג הבישוף הוא יצור דמיוני החי במים, בעל מאפיינים חיצוניים של בישוף (גלימה ומצנפת), אשר תועד כביכול במאה ה-16.
על פי האגדה הוא נתפס בשנת 1433 וניתן למלך פולין במתנה, אשר ביקש לשמור אותו בארמונו. כאשר הוצג בפני קבוצת בישופים הוא העביר להם את רצונו לחזור לים. הללו קיבלו את בקשתו ושחררו אותו. לאות תודה, הוא סימן צורת צלב ומיד נעלם במים.
הוא נתפס, לכאורה, שוב בשנת 1531 ליד חופי גרמניה. הוא סירב לאכול ומת שלושה ימים לאחר תפיסתו. הוא תואר וצויר בספרו המפורסם של קונרד גסנר Historia Animalum ("תולדות בעלי החיים").
ראו גם

בת ים (מיתולוגיה)
סירנה
גיאנה אסקיבה
משאל העם בוונצואלה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-23 באוקטובר 2023 קיבל הפרלמנט הוונצואלי החלטה לביצוע משאל עם ב-3 בדצמבר 2023 בשאלה האם לבטל את ההצהרה שנחתמה בז'נבה ולפעול באופן אקטיבי לסיפוח השטח כאחת ממדינות ונצואלה תוך מתן אזרחות לתושביו. במשאל העם הצביעו כ-95% בעד סיפוח לוונצואלה. ב-29 בנובמבר 2023 החל צבא ונצואלה בהיערכות אל מול הגבול, דבר שגרם לצבא ברזיל להגביר את הכוננות שלו.
הערות שוליים

↑  ד"ר אודין ישמעאל, "נתיב הדיפלומטיה" – היסטוריה תיעודית של סוגיית גבול ונצואלה-גיאנה.
גיאורגי קיפיאני

גיאורגי קיפּיאני (בגאורגית: გიორგი ყიფიანი; נולד ב-12 באוגוסט 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן גאורגי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום משמש כמנהל מקצועי במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון.
בעונתו הראשונה בישראל, במדי מכבי קריית גת ששיחקה אז בליגת העל, הוא לא הרשים וחזר לשחק בגאורגיה, אולם המשיך לשמור על קשר עם ישראל וחזר בסופו של דבר לשחק בהפועל באר שבע. לאחר מכן שיחק גם בהפועל ירושלים.
לאחר פרישתו שימש כמאמן בקבוצות שונות בגאורגיה ביניהן אולימפי רוסתווי, ובשנת 2014 מונה למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון.
הערות שוליים

↑  גור מוטולה, קיפיאני הגרוזיני חתם בקריית גת, באתר ynet, 6 באוגוסט 2001
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דג האליגטור

| דג האליגטור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דגים תניניים
תת־סדרה:: Lepisosteioidei
משפחה:: דגי תנין
סוג:: Atractosteus
מין:: דג האליגטור
שם מדעי
 Atractosteus spatula ‏לספד, 1803
תחום תפוצה


דג האליגטור (שם מדעי: Atractosteus spatula) הוא מין של דג פרימיטיבי ממשפחת דגי התנין החי בנהרות וביצות אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית.
זהו דג גדול שאורכו יכול להגיע ל-3 מ' ולהגיע למשקל של 148 ק"ג, אך נפוצים יותר באורך 1.8 מ' ובמשקל 45 ק"ג. הוא בעל לסת ארוכה ומלאה בשיניים חדות, מה שנתן לו את השם אליגטור. הלסת בנויה בשונה מרוב הדגים ומזכירה מעט את בני קבוצת בעלי ארבע רגליים ודג זה הוא מאבותיהם הרחוקים. הוא בעל קשקשים גדולים ומשוריינים, סנפירים קטנים וזנב רחב. הדג מוסווה במים וצבעו ירוק כהה עד שחור. דג זה יכול לנשום אוויר כשהביצות שהוא חי בהן מתייבשות.
הדג מצוי בנהרות וביצות אך גם בביצות מליחות, מים מליחים שונים ואף במפרץ מקסיקו. הם נעים במים באיטיות ואורבים לטרף שהם רואים. הם בעיקר אוכלי דגים אך יאכלו גם סרטנים, דו-חיים, זוחלים, עופות מים ויונקים קטנים כשתינתן להם הזדמנות. ייצור הביצים משתנה, ותלוי בגודלה של הנקבה. בממוצע מטילה נקבת אליגטור כ-150,000 ביצים בהטלה אחת.
דגי האליגטור נפגעו מהרס בתי הגידול שלהם, מזיהום המים ומדיג למטרות ספורט (אנ'). הם לא נמצאים בסכנה אך הם מינים מוגנים בכמה מדינות.
הערות שוליים

↑  דג האליגטור באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  "Alligator Gar (Atractosteus spatula)". Earthwave Society
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538191305171
דג הקשת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מרכוס פיסטר 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  ספר תמונות 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1992 
 
דג הקשת (במקור: Der Regenbogenfisch) הוא ספר ילדים מאת הסופר השווייצרי מרכוס פיסטר. הספר תורגם ללמעלה מ-60 שפות ומכר מעל 30 מיליון עותקים. הוא זכה ב"פרס כריסטופר לספרות ילדים" ובפרס מועצת הילדים האמריקאית. הספר אף עובד לסדרת טלוויזיה מונפשת.
עלילה

דג הקשת הוא דג בעל קשקשים צבעוניים, נוצצים ומרהיבים. הדגים האחרים מאוד היו מעוניינים להיות בעלי קשקשים כמו שיש לו. יום אחד דג כחול קטן מבקש מדג הקשת אם הוא יכול להביא לו קשקשים בצבע כסף. הוא מסרב בדרך לא מנומסת. הדג הכחול מספר לדגים האחרים שדג הקשת הוא גס רוח ולא נחמד, כתוצאה מכך הדגים לא רוצים לשחק איתו יותר.
חברו כוכב הים מציע לו ללכת לתמנון החכם על מנת לבקש עצה. כשהוא הולך למערה בה גר התמנון התמנון אומר לו שציפה לבואו. הוא מספר לו שהגלים סיפרו לו את סיפורו והוא נותן לו את עצתו שהוא חייב לחלוק עם הדגים האחרים את הקשקשים שלו. הוא אומר לו שהוא עלול כבר לא להיות הדג היפה ביותר, אך עם זאת הוא יילמד איך להיות שמח. דג הקשת אומר שהוא לא יכול לתת למישהו אחר את הקשקשים שהוא אוהב והתמנון נעלם בענן של דיו.
כשדג הקשת פוגש את הדג הכחול הקטן בפעם השנייה הוא נותן לו קשקש בצבע כסף והוא רואה את שמחתו של הדג הכחול, לאחר מכן הוא פוגש את הדגים האחרים מחבורתו ומחלק לכל אחד מהם קשקש, לבסוף לכל לכל אחד מהדגים באוקיינוס יש קשקש כסף נוצץ אחד ודג הקשת מאושר אף על פי שנשאר לו רק קשקש אחד כמו לכולם.