stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יל אליס
הערות שוליים

↑  סטיבן גוף,‏ Jill Ellis played soccer with boys. Now she leads U.S. in Women’s World Cup., באתר וושינגטון פוסט‏, 11 ביוני 2015
↑  Carli Lloyd and Jill Ellis Honored as FIFA Women's World Player and Coach of the Year, באתר פדרציית הכדורגל של ארצות הברית‏, 11 בינואר 2016
↑  ג'יל אליס עוזבת את נבחרת ארצות הברית, באתר ערוץ הספורט, 31 ביולי 2019
| זוכי פרס מאמן השנה בעולם |
| --- | --- | --- |
| כדורגל גברים | 2010: מוריניו • 2011: גוארדיולה • 2012: דל בוסקה • 2013: היינקס • 2014: לב • 2015: לואיס אנריקה • 2016: ראניירי • 2017: זידאן • 2018: דשאן • 2019: קלופ • 2020: קלופ • 2021: טוכל • 2022: סקאלוני • 2023: גוארדיולה |  |
| כדורגל נשים | 2010: נייד • 2011: ססאקי • 2012: סונדהאגה • 2013: נייד • 2014: קלרמן • 2015: אליס • 2016: נייד • 2017: ויכמן • 2018: פדרוס • 2019: אליס • 2020: ויכמן • 2021: הייז • 2022: ויכמן • 2023: ויכמן |  |
| נבחרת ארצות הברית – גביע העולם בכדורגל נשים 2015 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 סולו •  2 לרו •  3 ראמפון •  4 סאורברון •  5 א'והרה •  6 אנג'ן •  7 בוקס •  8 רודריגז •  9 או'ריילי •  10 לויד •   11 קרייגר •  12 הולידיי • 13 מורגן •  14 בריאן • 15 ראפינו • 16 צ'אלופני • 17 הית' • 18 האריס • 19 ג'ונסטון • 20 וומבאק • 21 נאהר • 22 קלינגנברג • 23 פרס • מאמן: אליס |  1 סולו •  2 לרו •  3 ראמפון •  4 סאורברון •  5 א'והרה •  6 אנג'ן •  7 בוקס •  8 רודריגז •  9 או'ריילי •  10 לויד •   11 קרייגר •  12 הולידיי • 13 מורגן •  14 בריאן • 15 ראפינו • 16 צ'אלופני • 17 הית' • 18 האריס • 19 ג'ונסטון • 20 וומבאק • 21 נאהר • 22 קלינגנברג • 23 פרס • מאמן: אליס | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – גביע העולם בכדורגל נשים 2019 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 נאהר •  2 פו •  3 מואיס •  4 סאורברון •  5 א'והרה •  6 בריאן •  7 דאהלקמפר •  8 ארץ •  9 הוראן •  10 לויד (ק) •   11 קרייגר •  12 דייווידסון • 13 מורגן (ק) •  14 סונט • 15 ראפינו (ק) • 16 לאבל • 17 הית' • 18 האריס • 19 דאן • 20 לונג • 21 פרנץ' • 22 מקדונלד • 23 פרס • מאמן: אליס |  1 נאהר •  2 פו •  3 מואיס •  4 סאורברון •  5 א'והרה •  6 בריאן •  7 דאהלקמפר •  8 ארץ •  9 הוראן •  10 לויד (ק) •   11 קרייגר •  12 דייווידסון • 13 מורגן (ק) •  14 סונט • 15 ראפינו (ק) • 16 לאבל • 17 הית' • 18 האריס • 19 דאן • 20 לונג • 21 פרנץ' • 22 מקדונלד • 23 פרס • מאמן: אליס | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 5307 1443  LCCN: no2010154529  VIAF: 134122141   WorldCat (עם VIAF): 134122141
ג'יל דנדו

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 בנובמבר 1961 וסטון-סופר-מר, הממלכה המאוחדת 
 נרצחה:  26 באפריל 1999 (בגיל 37) פולהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  האוניברסיטה המטרופוליטנית של קארדיף  Worle Community School  Weston College 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מעסיק:  BBC 
 בן או בת זוג:  אלן פרתינג 
 
ג'יל ונדי דנדו (באנגלית: Jill Wendy Dando;‏ 9 בנובמבר 1961 – 26 באפריל 1999) הייתה עיתונאית, קריינית ומגישת טלוויזיה בריטית נודעת ברשת BBC. היא נרצחה בירייה בפתח ביתה בלונדון. הפשע לא פוענח עד היום.
ביוגרפיה

דנדו נולדה וגדלה בעיר וסטון-סופר-מר שבדרום מערב בריטניה, כנוצרייה בפטיסטית. למדה עיתונאות באוניברסיטה בעיר קארדיף ועסקה גם במשחק. משרתה העיתונאית הראשונה, ב-1979, הייתה ככתבת מתלמדת בשבועון בעיר מגוריה. בשנת 1985 החלה לעבוד כקריינית חדשות בתחנות רדיו אזוריות של ה-BBC – תחילה בתחנת "רדיו דבון" ובהמשך בתחנת "דרום מערב", שם גם הגישה מגזין חדשות אזורי. שנתיים אחר כך עברה להגשת מגזין דומה בעיר פלימות'.
ב-1988 זכתה לקידום ניכר ועברה ללונדון לשמש כקריינית חדשות בערוץ טלוויזיה ארצי של ה-BBC. ב-11 השנים הבאות הגישה שורה של תוכניות טלוויזיה ב-BBC, לרבות תוכניות אקטואליה בשעות הבוקר, הצהריים והערב, תוכנית הנופש Holiday ותוכנית פלילים (Crimewatch) (אשר לאחר מותה שחזרה את רציחתה במאמץ לגלות מידע חדש עליה). ב-1997 נבחרה לאשת השנה של ה-BBC ובעת מותה הייתה בין הדמויות הידועות ביותר בציבור מבין קרייני ומגישי הרשת.
הרצח

ב-26 באפריל 1999 יצאה דנדו מהבית במערב לונדון שבו התגוררה עם ארוסה ונסעה אל בית בבעלותה ברובע פולהאם, שבו לא גרה עוד והתכוונה למוכרו. בשעה 11:32 לערך הותקפה בפתח הבית על ידי הרוצח. החקירה וממצאי הזיהוי הפלילי העלו שהוא תפס בה מאחור, הצמיד את ראשה לרצפה, הידק אקדח בקוטר של 9 מילימטר אל רקתה וירה בה ירייה בודדת. היא נמצאה על ידי שכנה לאחר 14 דקות והועברה לבית חולים סמוך, אך מותה נקבע עם הגיעה לשם.
שכן של דנדו העיד ששמע את דנדו קוראת קריאת הפתעה, "כמו של אדם המברך חבר", אך לא שמע ירייה. הוא הביט מחלונו ולא הבין את אשר קרה, אך זכה למראה היחיד של עד של הרוצח – גבר כבן 40 בגובה של 1.8 מטרים, שהתרחק בהליכה מביתה של דנדו.
דנדו הייתה בת 37. היא הותירה אב, אח וארוס. רציחתה חוללה זעזוע ציבורי וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב. היא נקברה בעיר הולדתה וסטון-סופר-מר.
חקירת הרצח

משטרת לונדון פתחה בחקירה מאומצת של הרצח, שבמהלכה נחקרו כ-2,500 איש ונאספו כאלף הצהרות. מספר כיווני חקירה נבדקו על ידי המשטרה ונשללו – רצח על ידי מאהב לשעבר, רצח על ידי חולה נפש, רצח מוזמן על ידי מקצוען, נקמה על ידי אדם שנפגע מתוכנית הפלילים שהגישה דנדו או אפילו טעות בזיהוי.
השערה נוספת שהועלתה ביחס לנסיבות הרצח הייתה שדנדו נרצחה על ידי סרבים כנקמה על הפצצת מטה שירות הטלוויזיה והרדיו של סרביה על ידי נאט"ו ב-23 באפריל 1999, במסגרת מלחמת קוסובו. באותה התקפה נהרגו 16 מאנשי השירות. אפשרות זו נכללה בדו"ח של שירות המודיעין הפלילי הלאומי של בריטניה (National Criminal Intelligence Service). היא זכתה לתמיכה מצד פרשנים שונים על רקע מעשי התנקשות רבים שנעשו במהלך השנים על ידי השירות החשאי של יוגוסלביה. משטרת לונדון בחרה לפסול אפשרות זו בנימוק שלא הייתה סיבה מיוחדת שדווקא דנדו תיבחר כמטרה לנקמה וכי ההפצצה נערכה שלושה ימים בלבד לפני הירצחה – לא די זמן כדי לארגן רצח כנקמה. בנוסף, שום קבוצה סרבית לא נטלה אחריות לרצח, דבר שלא התאים לדעת המשטרה לרצח למטרת נקמה.
חקירת המשטרה לא הגיעה לתוצאות במשך שנה. אז עצרה המשטרה את בארי ג'ורג', גבר שגר במרחק של פחות מקילומטר מביתה של דנדו. הוא היה ידוע כמטריד נשים ובעל עבר פלילי של עבירות מין. במאי 2000 הוא נעצר והואשם ברציחתה של דנדו. הוא נשפט והורשע וביולי 2001 נדון למאסר עולם. שני ערעורים שהגיש נדחו, אך הערעור השלישי הסתיים בביטול ההרשעה נגדו בשל ראיות זיהוי פלילי מסוימות שלא הוצגו במשפטו על ידי התביעה. נערך לו משפט חוזר שבסופו זוכה מאשמה באוגוסט 2008.
לאחר זיכויו של ג'ורג' לא חודשה חקירת הרצח.
הנצחה

ה-BBC ייסד בשנת 2000 מלגה לזכרה של דנדו, הניתנת מדי שנה לסטודנט אחד לצורך לימודי עיתונאות משודרת בקולג' האוניברסיטאי בפאלמות'.
גן זיכרון לדנדו ובו צמחים שאהבה ניטע ב-2001 בעיר הולדתה וסטון-סופר-מר על ידי צוות תוכנית גננות של ה-BBC ‏(Ground Force).
ארוסה של דנדו ואחד מעמיתיה להגשה טלוויזיונית ב-BBC גייסו תרומות, שבסיוען הוקם על שמה ב-2001 מכון למחקר פלילי בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
בשנת 2007 הקימה מכללת וסטון בניין חדש, שנקרא על שמה של דנדו.
גן הזיכרון לדנדו בעיר וסטון-סופר-מר
ד'קצ"ד

ד'קצ"ד (4194)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 בספטמבר 433 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 434. שנה מסוג זחג, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל
ג'יל טאונסנד

| --- | --- |

ג'יל טאונסנד, 1967
 לידה:  25 בינואר 1945 (בת 79) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיתונות של לונדון 
 בן או בת זוג:  ניקול ויליאמסון (1971–1977)  טום סאטון 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יל טאונסנד (באנגלית: Jill Townsend; נולדה ב-25 בינואר 1945) היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד אליזבת' צ'ינוות' בסדרת הטלוויזיה "פולדארק" ובדמות דולסי קופרסמית' בסדרת המערבונים "Cimarron Strip" משנת 1967.
ביוגרפיה

טאונסנד נולדה בסנטה מוניקה שבקליפורניה. אביה רוברט טאונסנד היה איש עסקים מראשי חברת אוויס, וכתב את רב המכר "Up The Organization".
בין השנים 1971 ל-1977 הייתה טאונסנד נשואה לשחקן ניקול ויליאמסון. ב-1973 נולד בנם לוק. ב-1976 בני הזוג נפרדו זמנית, אחרי שטאונסנד ניהלה רומן עם אלן פרייס שכיכב לצדה בסרט "Alfie Darling".
את קריירת המשחק סיימה טאונסנד בשנת 1985. היא למדה בבית הספר לעיתונות בלונדון ועבדה כעיתונאית בדיילי מייל וכתבה במדור הכלכלי. ב-1989 חזרה לארצות הברית.
בשנים 1989 עד 1995 עבדה בבית הספר קרוסרודס בסנטה מוניקה, ובבתי ספר אחרים.
מאז 1993 היא מנהלת של חברת "Leadership Directories, Inc"
טאונסנד נשואה לבוב סורל.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 |  | The Spirit Is Willing | ג'ני / פריסילה וימס / קרול וימס |  |
| 1972 | המטרה הקלה | Sitting Target | מורין |  |
| 1975 |  | Alfie Darling | אבי סאמרס |  |
| 1976 | תמיסת שבעת האחוזים | The Seven-Per-Cent Solution | גברת הולמס |  |
| 1980 | התעוררות | The Awakening | אן קורבק |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 | הוק | Hawk | בלינדה | בפרק "The Living End of Sisterbaby" |
| 1967 |  | The Girl from U.N.C.L.E. | שרילי | בפרק "The Drublegratz Affair" |
| 1967–1968 |  | Cimarron Strip | דולסי קופרסמית' | סדרת טלוויזיה |
| 1969 |  | The Wild Wild West | סילביה נולן | בפרק "The Night of the Sabatini Death" |
| 1969 | בוננזה | Bonanza | אביגיל האוט | בפרק "The Night of the Sabatini Death" |
| 1969 |  | The Name of the Game | ג'קי ביוקנן | בפרק "The Perfect Image" |
| 1969 | איש וירג'יניה | The Virginian | רוזאנה | בפרק "Black Jade" |
| 1970 | איירונסייד | Ironside | בטי | בפרק "Eden Is the Place We Leave" |
| 1970 | משפחה שכזאת | Family Affair | אנני ויליאמס | בפרק "Angel in the Family" |
| 1972 | קערת הזהב | The Golden Bowl | מגי ורוור | מיני-סדרה |
| 1972 |  | The Gangster Show: The Resistible Rise of Arturo Ui | גברת דאלפיט | סרט טלוויזיה |
| 1973 |  | The Protectors | מוניקה דייוויס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1975 |  | The Sweeney | ג'ני פיטרס | בפרק "Ringer" |
| 1977 |  | Space: 1999 | סהלה | בפרק "Dorzak" |
| 1975–1977 | פולדארק | Poldark | אליזבת צ'ינוות' |  |
| 1985 |  | Scarecrow and Mrs. King |  | בפרק "Ship of Spies" |
הערות שוליים

↑  "Robert Townsend, 77, Dies -  Wrote 'Up the Organization' - NYTimes.com". nytimes.com. 14 בינואר 1998. נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  People, April 5, 1976, Vol. 5, No. 13 Who's Afraid of Nicol Williamson? Everyone but His Spouse, Jill Townsend
↑  New York Magazine, dated June 14, 1976, p. 61, No Split Seen for Williamsons Online
↑  "Jill Townsend-Sorel". councilofgrandmothers-ojai.org. אורכב מ-המקור ב-2017-12-01. נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1295359  ISNI: 0000 0000 6302 7770  LCCN: no2014048097  VIAF: 73530936   WorldCat (עם VIAF): 73530936
ג'וזפוס דניאלס

ג'וזפוס דניאלס (באנגלית: Josephus Daniels;‏ 18 במאי 1862 – 15 בינואר 1948) היה עורך עיתון ומוציא לאור אמריקאי החל משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד מותו. במשך עשורים הוא ניהל את העיתון The News & Observer בראלי קרוליינה הצפונית, בתקופה בה היה זה העיתון הגדול ביותר במדינה. כחבר המפלגה הדמוקרטית, הוא מונה על ידי נשיא ארצות הברית וודרו וילסון כמזכיר הצי של ארצות הברית ובתפקיד זה הוא כיהן בין השאר בשנות מלחמת העולם הראשונה. הוא היה לידיד קרוב ותומך של פרנקלין דלאנו רוזוולט, ששימש תחתיו כתת-מזכיר הצי ולימים היה נשיא ארצות הברית. כשנבחר רוזוולט לנשיאות הוא מינה את דניאלס כשגריר במקסיקו, תפקיד בו הוא כיהן בין השנים 1933–1941. דניאלס היה תומך אדוק בעליונות הגזע הלבן ובהפרדה גזעית, ויחד עם צ'ארלס אייקוק ופרניפולד סיימונס, הוא היה המחולל הראשי של המהומות בוילמינגטון ב-1898.
דניאלס האמין ש"האיוולת והפשע הגדולים ביותר" בהיסטוריה של ארצות הברית היו מתן זכות בחירה לשחורים. הוא ועיתונו דגלו בעליונות הגזע הלבן בדיווחי חדשות, במאמרי מערכת מנוסחים היטב, במכתבים למערכת קנטרניים ובקריקטורות מרושעות שפורסמו בעמוד השער של העיתון והפנו את תשומת הלב למה שהעיתון כינה "אימת שלטון הכושים". דניאל טען שכל עוד לאפרו-אמריקאים יהיה כוח פוליטי, הם יבלמו את הרפורמות הפרוגרסיביות.
דניאלס היה גורם משפיע ביותר במעבר החקיקתי של קרוליינה הצפונית ב-1900 לתיקון שלמעשה הפקיע את זכות הבחירה של השחורים במדינה, הדיר אותם מהמערכת הפוליטית למשך עשורים עד לסוף המאה ה-20. הם גם הודרו מהשתתפות בחבר מושבעים והיו נתונים להפרדה גזעית בחסות החוק.
כמזכיר הצי, טיפל דניאל במדיניות ובסוגיות הפורמליות במהלך מלחמת העולם הראשונה, בעוד שתת-מזכיר הצי, פרנקלין דלאנו רוזוולט, קיבל את ההחלטות המבצעיות העיקריות של המלחמה. כשגריר במקסיקו, לאחר המהפכה שהתחוללה בה, טיפל דניאלס ביחסים עם הממשלה האנטי-אמריקאית ובצעדי ההפקעה של השקעות הנפט האמריקאיות שננקטו על ידה. בקרוליינה הצפונית של ראשית המאה ה-20 הוא היה פרוגרסיביסט מוביל, קידם את בתי הספר הציבוריים ואת העבודות הציבוריות וקרא להרחבת הרגולציה על חברו ועל רשת הרכבות. הוא תמך בחוק היובש ובזכות הבחירה לנשים והשתמש בעיתונו כדי לתמוך במועמדי המפלגה הדמוקרטית. הוא היה תומך נלהב בקו קלוקס קלאן, אף על פי שמעולם לא היה חבר בו.
ראשית חייו

ג'וזפוס דניאלס נולד בוושינגטון, קרוליינה הצפונית. אביו היה בונה ספינות. ב-1861 פרשה קרוליינה הצפונית מהאיחוד. לפני שמלאו לו 3 שנים, נהרג אביו של דניאלס על ידי צלף של צבא הקונפדרציה בשל אהדתו לאיחוד שהייתה ידועה. האב ניסה לעזוב עם כוחות צבא האיחוד את וושינגטון במהלך מלחמת האזרחים. דניאלס הצעיר עבר עם אמו האלמנה ושני אחיו לוילסון, קרוליינה הצפונית. הוא התחנך במוסד האוניברסיטאי של וילסון ובקולג' טריניטי (כיום אוניברסיטת דיוק).
דניאלס ערך עיתון מקומי בשם Wilson Advance ובסופו של דבר רכש אותו. תוך כמה שנים, הוא היה אחד הבעלים, יחד עם אחיו צ'ארלס, של העיתונים Kinston Free Press ו-Rocky Mount Reporter. הוא למד משפטים באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל וב-1885 התקבל ללשכת עורכי הדין, אך לא עסק בעריכת דין.
לאחר שהיה מעורב יותר ויותר בפעילות המפלגה הדמוקרטית בקרוליינה הצפונית, והשתלט על השבועון Daily State Chronicle, שימש דניאלס בתפקיד המדפיס הממשלתי של קרוליינה הצפונית בין השנים 1887–1893. הוא מונה על ידי הנשיא גרובר קליבלנד לפקיד הראשי של מחלקת הפנים של ארצות הברית ושימש בתפקיד זה בין השנים 1893–1895.
ראשית חייו > נישואין ומשפחה

ב-1888 נשא דניאלס לאישה את אדי וורת' בגלי. היא הייתה נכדתו של מושל קרוליינה הצפונית, ג'ונתן וורת'. לשניים נולדו ארבעה בנים. אחד מהם, ג'ונתן וורת' דניאלס, הלך בעקבות אביו לשירות הציבורי ושימש כעוזר אישי לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ולזמן קצר כדובר הבית הלבן.
News and Observer

ב-1894, בסיועו הכספי של התעשיין ג'וליאן ש. קאר, שהיה גם הוא תומך בעליונות הגזע הלבן, רכש דניאלס את השליטה בעיתון The News & Observer מראלי ופרש ממשרתו בממשל הפדרלי. בהנהגתו תמך עיתון זה במפלגה הדמוקרטית, שבאותה תקופה נאבקה לשמור על מעמדה בקרוליינה הצפונית מול המיזוג של הרפובליקנים והפופוליסטים.
על פי הכתוב באוטוביוגרפיה של דניאלס, "ה-News and Observer נועד להפיץ את המסרים של המפלגה הדמוקרטית ולהוות את הקול המיליטנטי של עליונות הגזע הלבן, והוא לא כשל במשימתו זו". בממצאי הוועדה שחקרה את המהומות בוילמינגטון הוזכר אך ורק שמו של דניאלס כגורם למהומות. לדברי ההיסטוריונית הלן אדמונדס, העיתון "הוביל מערכה של דעות קדומות, מרירות, השמצות, מצגי שווא והפרזות כדי להשפיעה על רגשות הלבנים כנגד השחורים". המהומות הובילו להפיכה המוצלחת היחידה בתולדות ארצות הברית, כאשר ממשל נבחר הודח בכוח הזרוע.
המערכה של הדמוקרטים למען עליונות הגזע הלבן הובילה לניצחונות של המפלגה ב-1898 וב-1900. לאחר שהשיגו את השליטה על בית המחוקקים של קרוליינה הצפונית, הם העבירו תיקון לחוק שהציב מחסומים להרשמתם של השחורים להצבעה, שהשפיעו על רוב האפרו-אמריקאים במדינה. ההשפעה הפוליטית של המהלך הזה התמשכה עד לסוף שנות ה-60 של המאה ה-20.
בתקופה מאוחרת יותר בחייו, כאשר דן על הצלחתו, "הודה דניאלס שהעיתון הפריז לעיתים בחד-צדדיות שלו כלפי הדמוקרטים והידיעות שהובאו לעיתון לא נבדקו ביסודיות לפני פרסומם וככל הנראה לא יכלו לעמוד במבחן משפטי". הוא תמך בכמה מאבקים של הפרוגרסיבים, כמו קידום מערכת החינוך וחקיקה נגד עבודת ילדים.
העיתון The News and Observer נותר בבעלות משפחת דניאלס עד 1995, כאשר הוא נמכר לחברת מקלאצ'י.
מזכיר הצי

בבחירות לנשיאות של 1912 תמך דניאלס באיש הדרום וודרו וילסון. לאחר ניצחונו של וילסון, מונה דניאלס כמזכיר הצי של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה במשך כל תקופת נשיאותו של וילסון משנת 1913 ועד 1921, ופיקח על צי ארצות הברית בשנות מלחמת העולם הראשונה. לצידו כיהן כתת-מזכיר הצי פרנקלין דלאנו רוזוולט, שלימים נבחר כנשיא ארצות הברית.
דניאלס האמין בצורך בבעלות ממשלתית על המפעלים לייצור לוחות שריון, ועל המפעלים לייצור מכשירי טלפון וטלגרף. בסיום המלחמה הוא עשה מאמצים רציניים להעביר באופן קבוע את השליטה על כל מכשירי הרדיו בארצות הברית לידי הצי. אם היה עולה הדבר בידו, כל הפעילות של חובבי הרדיו הייתה באה לקיצה וייתכן ששידורי הרדיו היו מתעכבים באופן משמעותי.
דניאלס, שהתנזר מאלכוהול, אסר על צריכת משקאות חריפים על ספינות הצי, כאשר הוציא את הפקודה הכללית מספר 99 ב-1 ביוני 1914. לאחר תום תקופת היובש ב-1933 קבעו מפקדי הספינות שהאיסור על צריכת אלכוהול על הספינות היה עדיין בתוקף, אך צריכה מוגבלת של בירה הותרה למלחים שהיו על הים במשך 45 ימים או יותר. צריכת משקאות חריפים יותר על ידי קצינים הותרה על פי שיקול דעתם בעת חופשת חוף.
ב-1917 אסר דניאלס על זנות ברדיוס של 5 מייל (8 קילומטרים) מכל מתקן של הצי. בניו אורלינס, הוראה זו הובילה לסגירת בתי הבושת ברובע החלונות האדומים סטוריוויל. לכך היו השלכות ארוכות טווח לאנשי הצי ולאחרים במשך העשורים הבאים.
ב-15 במרץ 1919 פרסם דניאלס את פקודה מספר 456 שעל פי נאסרה בצי כל עבודה ביום המנוחה הנוצרי (יום ראשון). בפקודה נכתב:
כדי להבטיח שמירה ראויה על יום האדון בצי ארצות הברית, וכדי לאפשר לקצינים ולאנשים מנוחה ובילוי הנחוצים ליעילות, תבוצע ההוראה הבאה: מעתה והלאה כל הקצינים המפקדים וכל הנוגעים בדבר ידאגו לכך שעל סיפוני הספינות ובבסיסי החוף שבהם הם מוצבים, שלא תבוצע כל עבודה מכל סוג שהוא למעט עבודות נחוצות. הוראה זו תכלול פעילות אימונים ותרגילים מכל סוג, פעולות ביקורת על הספינות וצוותיהן, ביקורת לבוש, פעולות אחסון וכל פעילות אחרת על גבי הספינות שתפר את לשונה של הוראה זו ואת רוחה. אף ספינה של הצי לא תצא להפלגה ביום ראשון למעט במקרה חירום...
במהלך מלחמת העולם הראשונה הקים דניאלס את הוועד המייעץ לצי (Naval Consulting Board) כדי לעודד חידושים שיועילו לצי. דניאלס ביקש מתומאס אלווה אדיסון לעמוד בראש המועצה, שכן הוא היה מודאג מכך שארצות הברית לא הייתה מוכנה לתנאי הלחימה החדשים והייתה זקוקה לטכנולוגיות חדשות. בנוסף, היה דניאלס מזכיר הצי הראשון שקידם את נושא התעופה הימית. הוא הקים את בסיס הצי האווירי פנסקולה (אנ'), באומרו, "כלי הטיס חייבים להיות חלק עיקרי מהכוח הימי שלנו לפעולות התקפה והגנה".
שערוריית המין של ניופורט, שטופלה על ידי תת-מזכיר הצי רוזוולט, פרצה ב-1919. הפרשה החלה כניסיון לטפל במה שנראה כ"תנאים בלתי מוסריים" בבסיס הצי בניופורט והתרחבה לחקירה של האוכלוסייה האזרחית בעיר. הפרשה הובילה למעצרים בעוון פעילות הומוסקסואלית של 17 מלחים ושל כומר אפיסקופלי נודע, ועל כמה מהם נגזר עונש מאסר. כאשר התחבולות שבהן נעשה שימוש בציד המכשפות הזה נודעו ברבים, הן נחשפו בעיתונות הארצית. הדיווח הגדיר את התנהגותו של רוזוולט כ"ראויה לנזיפה" ואמר שהמעשים "הפרו את זכויות האזרח והתעלמו מהזכות של כל נער אמריקאי שהתגייס לצי ללחום למען מולדתו".
שגריר במקסיקו

ב-1921, לאחר סיום כהונתו כמזכיר הצי, שב דניאלס לערוך את ה-News and Observer. הוא היה תומך נלהב של המועמד הדמוקרטי בבחירות לנשיאות של 1932, ידידו משכבר הימים, פרנקלין דלאנו רוזוולט.
כאשר נבחר רוזוולט לנשיאות, הוא מינה את דניאלס לשגריר ארצות הברית במקסיקו. הוא ציפה שדניאלס יסייע להוציא לפועל את "מדיניות השכן הטוב" באמריקה הלטינית. אך על הגעתו של דניאלס למקסיקו העיבה הפגנה אלימה בה קבוצה של מקסיקנים יידתה אבנים אל עבר השגרירות האמריקאית.
רוזוולט מינה את דניאלס כשגריר כדי לאחות את הקרע ביחסי שתי המדינות שנגרם עקב פלישת ארצות הברית למקסיקו במהלך המהפכה המקסיקנית. נראה שנאומיו של דניאלס והצעדים שנקט בעת כהונתו כשגריר במקסיקו שיפרו את יחסי שתי המדינות. הוא שיבח תוכנית שהוצעה במקסיקו לחינוך כללי ובנאום שנשא לפני הפקידים הקונסולריים של ארצות הברית, הוא ייעץ להם להימנע מהתערבות יתרה בענייניהם של ארצות אחרות.
שגריר במקסיקו > היחסים עם הכנסייה הקתולית

הקתולים בארצות הברית תקפו במרירות את דניאלס על כך שכשל בהתנגדותו להתקפות הארסיות של הממשלה המקסיקנית כנגד הכנסייה הקתולית במהלך המהפכה המקסיקנית ואחריה. דניאלס היה מתודיסט אדוק ושיתף פעולה עם הקתולים בארצות הברית, אך הייתה לו חיבה מועטה כלפי הכנסייה במקסיקו. הוא האמין שהיא ייצגה את אצולת הקרקע שגישתה הייתה מנוגדת לתפיסתו הליברלית. במקסיקו הייתה הסוגיה הראשית המאמצים של הממשלה לסגור את בתי הספר הקתולים. דניאלס הצדיק בפומבי את הפעולות הללו ושיבח את הפוליטיקאים האנטי-קתולים המקסיקנים. ביולי 1934, בנאום שנשא בשגרירות ארצות הברית, שיבח דניאלס את הצעדים האנטי-קתולים שננקטו בהובלתו של נשיא מקסיקו לשעבר, פלוטארקו אליאס קאייס:
גנרל קאייס רואה, כפי שג'פרסון ראה, שאף עם לא יכול להיות גם חופשי וגם בור. לפיכך, הוא והנשיא רודריגס, הנשיא הנבחר קארדנאס וכל המנהיגים הצופים את פני העתיד, שמים את החינוך  הציבורי בראש סדר העדיפות של המדינה. כולם מכירים בכך שגנרל קאייס הציב אתגר שיורד לשורשים של פתרון כל הבעיות של מחר כאשר הוא אמר: "אנחנו חייבים להיכנס לעובי הקורה ולקחת על עצמנו את עיצוב תודעת הילדות, תודעת הנעורים".
שנותיו האחרונות

ב-1941 מונה בנו של דניאלס, ג'ונתן, כעוזרו האישי של הנשיא רוזוולט. באותה עת התפטר דניאלס מתפקידו כנשיא ושב לקרוליינה הצפונית. שם הוא חידש את עבודתו כעורך ה-News and Observer והמשיך את סגנון העריכה גלוית הלב שלו. הוא פרסם זכרונות משנותיו בשירות הציבורי. בנוסף לספרו "הצי והאומה" (The Navy and the Nation), הוא כתב את "הצי שלנו במלחמה" (1922, Our Navy at War), "חיי וודרו וילסון" (1924, The Life of Woodrow Wilson) ו"עידן וילסון" (1944, The Wilson Era).
דניאלס ובנו ג'ונתן נסעו ברכבת שהובילה את גופתו של הנשיא רוזוולט מראלי ועד למקום קבורתו בביתו, ספרינגווד, שבהייד פארק, מדינת ניו יורק. השניים התלוו ברכבת בדרכה בחזרה לוושינגטון די. סי. בחברת אלמנתו של רוזוולט, אלינור רוזוולט והנשיא החדש הארי טרומן.
ג'וזפוס דניאלס נפטר בראלי ב-15 בינואר 1948 ונטמן בבית הקברות אוקווד שבעיר.
צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו שהייתה בשירות בשנים 1965–1994. על שמו נקראו גם בית ספר בראלי ואולם בקמפוס של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. ביתו בראלי הוכרז כאתר היסטורי לאומי והוא כיום משמש כמשכן ללשכת הבונים החופשיים.
הערות שוליים

↑  North Carolina-- Mucho Importante, DownWithTyranny, TUESDAY, JULY 16, 2019.
↑  "Negro Rule," Raleigh News and Observer, July 4, 1900
↑  Rob Christensen, The Paradox of Tar Heel Politics: The Personalities, Elections, and Events That Shaped Modern North Carolina, New Preface, Univ of North Carolina Press, 2010, p. 18.
↑  1898 Wilmington Race Riot Commission (2006). "1898 Wilmington race riot report". Research Branch, Office of Archives and History, North Carolina Department of Natural and Cultural Resources, p. 5.
1 2  1898 Wilmington Race Riot Commission (2006). "1898 Wilmington race riot report". Research Branch, Office of Archives and History, North Carolina Department of Natural and Cultural Resources, p. 61.
1 2  Case, Steven (2009). "Josephus Daniels". NCPedia.
↑  David Purtell, Raleigh News & Observer parent files for bankruptcy, Triangle Business Journa, Feb 13, 2020.
↑  Alan Dawley (28 November 2013). Changing the World: American Progressives in War and Revolution: American Progressives in War and Revolution. Princeton University Press. p. 121
↑  Haugen, Brenda. (2006). Franklin Delano Roosevelt, p. 42.
↑  Howeth: Chapter XXVII. 1963.
↑  General Order 99 (Prohibition in the Navy) 1 June 1914, Naval History and Heritage Command.
↑  "A Hundred Years Dry: The U.S. Navy's End of Alcohol at Sea," Staff of the United States Naval Institute, USNI News, internet website
↑  ^ Stanonis, Anthony. (1997). "An Old House in the Quarter: Vice in the Vieux Carré of the 1930s." Archived 2007-02-20 at the Wayback Machine Loyola University New Orleans History Writing Award.
↑  "Observance of the Sabbath Day". history.navy.mil.
↑  Scott, Lloyd N. (2002). Naval Consulting Board of the United States, pp. 286-288.
↑  United States. Office of the Chief of Naval Operations, United States Naval Aviation, 1910-60, The University of Minnesota, 1960, p. 8.
↑  "FDR’s Dark Anti-Gay Legacy in Newport" by Arielle Confino, GoLocalProv, September 29, 2014
↑  Dent, David W. (1995). U.S.-Latin American Policymaking: A Reference Handbook, p. 313.
↑  Julio Moreno, Yankee Don't Go Home!: Mexican Nationalism, American Business Culture, and the Shaping of Modern Mexico, 1920-1950, UNC Press Books, 2004, pp. 52-53.
↑  Congressional Record: Proceedings and Debates of the Congress, U.S. Government Printing Office, 1935, pp. 1860-1861.
↑  Patrick Coffey, American Arsenal: A Century of Waging War, Oxford University Press, 2013.
↑  USS JOSEPHUS DANIELS (DLG/CG 27) - NavSource Online: Cruiser Photo Archive
↑  "National Historic Landmarks Program (NHL)". 2007-08-22. Archived from the original on 2007-08-22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310395405171  PLWABN: 9810623165905606  BnF: cb133186853 (data)  GND: 1038026008  ISNI: 0000 0001 1063 4646  LCCN: n50037360  NARA: 10580331  NDL: 00657000  NLA: 35033283  NLG: 143518  NTA: 070423334  SNAC: w65q4vss  SUDOC: 027466620  Trove: 805879  VIAF: 54525799   WorldCat (עם VIAF): 54525799 
קריקטורה נגד השחורים שפורסמה בעיתון News and Observer שהיה בבעלותו של דניאלס
ג'וזפוס דניאלס עם מחליפו בתפקיד, אדווין דנבי.