stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנחה טעונת הוכחה
בהלכה

דוגמה מן המקורות היהודיים לטיעון כזה ניתן למצוא בביקורת של הבית יוסף על דבריו של בעל תרומת הדשן. האחרון טען כי ברור שברכת הנישואין אינה מעכבת את הנישואין, מפני שלא יעלה על הדעת שלא ניתן יהיה להתחתן במקום בו אין עשרה אנשים. על כך השיב הבית יוסף: ”ואין דבריו נראין, דמה טענה היא זו? דאין הכי נמי [אכן כך הוא] שאם אין שם עשרה שלא תנשא אשה ואין זה אלא כמכריע הדבר בעצמו”.
ראו גם

מעגל קסמים
הערות שוליים

↑  בית יוסף, אבן העזר סימן ס"ב, סעיף ד
משה חסקין

| --- | --- |

הרב חסקין בשנות ה-30
 לידה:  1872 תרל"ב 
 פטירה:  1950 (בגיל 78 בערך) תש"י ירושלים 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה
 מקום פעילות:  קרקינובה, פרילוקי, ירושלים
 תקופת הפעילות:  ?–1950 
 השתייכות:  רבני ליטא, רבני ארץ ישראל, רבני ירושלים
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה
 רבותיו:  הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה
 חיבוריו:  "כלכלת שביעית"
 
הרב משה חסקין (תרל"ד 1872 - תש"י, 15 ביוני 1950) היה רב בליטא ובאוקראינה ולאחר מכן בירושלים.
תולדותיו

הרב משה חסקין החל ללמוד בבית־המדרש "קברנים" בקובנה שבליטא בשנת תר"ן (1890). שם הוא פגש את החפץ חיים אשר הפגיש אותו עם הרב יצחק אלחנן ספקטור שאותו שימש במשך שלוש שנים ובין השאר שוחרר בהשתדלותו מגיוס לצבא. בשנת תרנ"ו (1896) נישא לחנה בת יהודה רבינוביץ' מהעיר יורבורג. לכבוד אירוסיו וחתונותו תרם כסף למען מיישבי ארץ ישראל. חסקין המשיך ללמוד עוד שלוש שנים בקובנה. בשנת תרנ"ט (1899) עבר לווילנה ושם למד עוד שנה עד שהתמנה לרב בעיירה קרקינובה (מחוז קובנה, ליטא) שם כיהן במשך חמש עשרה שנה עד שמלחמת העולם הראשונה הביאה לגירוש היהודים מהעיירה. בשנת תרע"ב (1912) ייסד ישיבה בקרקינובה, שבה למדו כ-60 תלמידים. על פי עדותו הישיבה זכתה לשם טוב ונחשבה למכינה לישיבת סלבודקה.
לפני חג השבועות תרע"ה (1915) גורש חסקין מקרקינובה ועבר לעיר פרילוקי (מחוז פולטבה, אוקראינה), שם התמנה בשנת תרע"ט (1919) לרב העיירה. בימי מלחמת האזרחים ברוסיה, עברה העיירה מיד ליד, ויהודיה עמדו בסכנת מוות ושוד, במיוחד תחת שלטונות פטליורה והצבא הלבן של אנטון דניקין. הרב חסקין סיפר שבמספר מקרים רק כפסע היה בינו לבין המוות. בלילה בו נסוג צבא דניקין מפני הצבא האדום הם רצחו 27 יהודים והרב חסקין עצמו ניצל בזכות מכר נוצרי שהחביא אותו.
תחת השלטון הקומוניסטי האנטי־דתי, סבל הרב חסקין מהצקות והשפלות, כמו כוהני הדת האחרים. הוא מספר שנאלץ לטאטא את רחובות העיר עם הרב ציפרינוביץ' במטאטאיהם הפרטיים, תחת עינם הפקוחה של השוטרים. ביתו הוחרם, והוא גר עם אשתו בעזרת הנשים של בית מדרש קטן.
בראשית שנת תרצ"ג נפטרה רעייתו. בערב פסח באותה שנה (1933) עלה לארץ ישראל, שבה כבר היו בנו ובתו. את הרישיון לעזוב את ברית המועצות קיבל בקושי רב, לאחר השתדלות בת שלוש שנים של קרובים וידידים ברוסיה, אמריקה וארץ ישראל. בירושלים הוא היה הגזבר של התאחדות הרבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות.
בשנת תרצ"ח (1937/8) הוציא לאור בירושלים את ספרו "כלכלת שביעית", בו קיבץ את הלכות שנת השמיטה - מן המשנה, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, הרמב"ם, ראשונים וגדולי האחרונים, וביאר אותן. כן חיבר את "אהל משה" על סדר זרעים שבתלמוד הירושלמי.
נפטר ב-15 ביוני 1950 בירושלים, ונקבר בבית הקברות סנהדריה.לבנו הבכור קרא יצחק אלחנן, על שם רבו, הרב יצחק אלחנן ספקטור. נכדתו היא חנה הירש שהייתה הניצבת הראשונה במשטרה. נינו הוא מורה הדרך גלעד חסקין.
הערות שוליים

↑  ר' משה חסקין, דבר, 16 ביוני 1950
↑  טור אמצעי, המליץ, 22 ביולי 1896
טור שמאלי, המליץ, 6 בספטמבר 1896
↑  עדת קרקווינא, הצפירה, 8 באפריל 1900
↑  כותבים אלינו, הצפירה, 25 במאי 1913
↑  הרב משה חסקין, הצופה, 18 ביוני 1950
↑  משה חסקין באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519122405171  VIAF: 308278110   WorldCat (עם VIAF): 308278110
אבן אלכסנדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בדצמבר 1953 (בן 70) שארלוט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דיוק, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אקדמיית פיליפ אקסטר 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 www.ebenalexander.com
 
אֶבֶּן אלכסנדר השלישי (באנגלית: Eben Alexander III; נולד ב-11 בדצמבר 1953) הוא רופא מנתח אמריקני המתמחה בנוירוכירורגיה וסופר.
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אלכסנדר משמש  כמרצה בין השאר באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מסצ'וסטס, ואוניברסיטת וירג'יניה.
ספריו > הוכחה לגן עדן

בשנת 2012 יצא לאור רב המכר הראשון שלו, "הוכחה לגן עדן" (Proof of Heaven: A Neurosurgeon's Journey Into the Afterlife), בו הוא מתאר חוויית סף מוות שעבר בשנת 2008 שאירע בזמן שהיה בתרדמת כתוצאה מדלקת קרום המוח, וכיצד הפכה חוויה זו את גישתו הספקנית, בעיקר בנושא החיים שלאחר המוות. בספרו, שעורר גלי תהודה רבים ברחבי ארצות הברית, עקב היותו של אלכסנדר מדען מוערך בתחום חקר המוח האנושי, טוען אלכסנדר כי המדע יכול להוכיח את קיומו של גן העדן וכן כי הוא יודע שאף יעשה זאת. ההצלחה המסחררת של ספרו זיכתה אותו בשלל תגובות ופרסומים מגילויי תמיכה ועד ביקורות קשות, וכן ראיונות בכלי תקשורת כגון בניו יורק טיימס ובתוכניות מובילות כגון של אופרה וינפרי, של לארי קינג ושל דיאן סויר.
נכון ל 21 בספטמבר 2014, היה הספר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס 97 שבועות ברציפות. הצלחתו לא שמורה רק לארצות הברית; הוא תורגם לכ-40 שפות שונות על אף היותו חדש.
בספר אלכסנדר מסביר כי בניגוד לדעה הרווחת, המוח אינו מייצר מודעות אלא הוא מתפקד למעשה כמסנן של מודעות גבוהה יותר, ועל ידי כך מייצר את המודעות האינדיבידואלית והמוגבלת של המחשבה האנושית. בנוסף מסביר אלכסנדר כי חיבור למודעות הגבוהה יותר הוא נחלת הכלל וניתן להשגה.
ספריו > המפה של גן עדן

ההצלחה של ספרו הראשון הייתה גדולה עד כדי כך שספרו השני, "המפה של גן עדן" (Map of Heaven) אשר יצא לאור באוקטובר 2014 היה לרב מכר כבר באותו חודש.
אלכסנדר מסביר בספרו כי ההבנה הנוכחית שלנו את המוח האנושי ”מוטלת שבורה לרגלינו” מפני ש”מה שקרה לי הרס אותה, ואני מתכוון להשקיע את שארית חיי במחקר אודות טבעה האמיתי של המודעות האנושית וכן להבהיר את העובדה כי אנו יותר, הרבה יותר, מאשר מוחנו הפיזי, בצורה הטובה ביותר, הן לעמיתי המדענים והן לציבור הרחב.”
ספריו בעברית

הוכחה לגן עדן, ידיעות ספרים, 2013
הערות שוליים

↑   אירי ריקין, חוויותיו של נוירוכירורג בגן עדן, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502410705171  PLWABN: 9810617596005606  BIBSYS: 12071049  BnF: cb166834177 (data)  CANTIC: a11679256  GND: 113225520  ISNI: 0000 0000 3153 9691  LCCN: n93801174  LNB: 000186695  NKC: xx0171647  NLK: KAC201309011  NTA: 120968053  SELIBR: 381326  SNAC: w6s777j3  SUDOC: 188569251  VIAF: 54819929   WorldCat (עם VIAF): 54819929
Mycoplasma

| מיקופלסמה Mycoplasma |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: חיידקים אמיתיים
מערכה:: Firmicutes
מחלקה:: Mollicutes
סדרה:: Mycoplasmatales
משפחה:: Mycoplasmataceae
סוג:: Mycoplasma
שם מדעי
 Mycoplasma ‏Nowak, 1929
Mycoplasma (מיקופלסמה) הוא סוג של חיידקים אמיתיים.
מאפיינים

ה-Mycoplasma הם קבוצה של חיידקים פשוטים, קטנים ביותר, חסרי דופן תא ובעלי גנום קטן מאוד הנוטה למוטציות,
והמאפשר את פעולות החיים הבסיסיות ביותר בלבד. המיקופלסמה גדלים על מצעים מוצקים ויוצרים מושבות שקועות בדמות ביצת עין. הם אינם יכולים להתקיים באופן עצמאי, היות שאינם מסוגלים לבצע פעולות פיזיולוגיות רבות. רובם מתקיימים כטפילים של בעלי חיים וצמחים, ומעטים כספרופיטים. הם חסרי יכולת לפלוש לתאים של הפונדקאי וחיים על פני קרום התא על ידי ספיחה. הם שייכים לממלכת החיידקים, אך בשל שונותם מתייחסים אליהם בנפרד. המיקופלסמה חסרי דופן תא כיון שאינם מיצרים פפטידוגליקן (murein) שהוא הפוליסכריד העיקרי בדפנות של חיידקים, צורתם פלאומורפית (pleomorphy) והם עמידים לאנטיביוטיקה מקבוצת הבטא-לקטם (כגון פניצילין). מאפיין זה הופך אותם לעמידים באופן טבעי לאנטיביוטיקה המכוונת לסינתזת דופן התא (כמו אנטיביוטיקה בטה-לקטאם). מוצאם מחיידקים גראם-חיוביים. מבחינה אבולוציונית משערים שהתפתחו במקביל ללקטובצילים ולסטרפטוקוקים.
הם יכולים להיות טפילים או ספרופיטים. כמה מינים הם פתוגניים בבני אדם, כולל M. pneumoniae, שהיא גורם חשוב לדלקת ריאות לא טיפוסית והפרעות נשימה אחרות. M. genitalium מעורב במחלות דלקתיות באגן. מיני מיקופלסמה (כמו שאר המינים מקבוצת ה-Molicutes) הם בין האורגניזמים הקטנים ביותר שהתגלו עד כה. הם מסוגלים לשרוד ללא חמצן. הם מסוגלים לפתח צורות שונות. M. genitalium הוא בצורת בקבוק (כ-300X600 ננומטר), בעוד M. pneumoniae מוארך יותר (100X1,000 ננומטר), מינים רבים של Mycoplasma בעלי צורה קורואידית, דמוית קוקים. ידועים מאות מיני Mycoplasma המדביקים בעלי חיים.
מיקופלסה של בני אדם

שני מינים עיקריים של מיקופלסמה גורמים למחלות באדם: M. pneumoniae גורם לחלק נכבד ממקרי דלקת הריאות, ו-M. Genitalium גורם לדלקות באיברי המין. מיני מיקופלזמה בודדו מנשים עם וגינוזיס חיידקי.
מיני Mycoplasma הם בין האורגניזמים הקטנים ביותר החיים החופשיים (בערך 0.2 - 0.3 מיקרומטר קוטר). הם נמצאו בחללי הפלאורלי של בקר הסובל מדלקת ריאות. אורגניזמים אלה נקראים לעיתים קרובות MLO (אורגניזמים דמויי מיקופלזמה) ובעבר, PPLO (אורגניזמים דמויי דלקת ריאות).
Mycoplasma genitalium נמצא בנשים עם מחלה דלקתית של אגן. זיהום קשור גם לסיכון מוגבר לדלקת צוואר הרחם, אי פוריות, לידה מוקדמת והפלה ספונטנית. Mycoplasma genitalium פיתחה עמידות לסוגים מסוימים של אנטיביוטיקה. מיני מיקופלסמה קשורים לתסמונת מצוקה נשימתית של תינוקות, דיספלזיה ברונכופולמונרית ודימום תוך-חדרי בפגים.
בטבע קיימים כ-100 מיני Mycoplasma השייכת למחלקת מוליקוטס Mollicues. הם טפילים או קומנסלים של בני אדם, בעלי חיים וצמחים. הסוג Mycoplasma משתמש במאחסני בעלי חוליות ופרוקי רגליים. הוכח כי זמינות חנקן תזונתית משנה את הטיית הקידוד codon bias (אנ') והתפתחות הגנום ב-Mycoplasma ו-Phytoplasma. מינים שונים של המיקופלסמה נוטים לזהם תרביות תאים במעבדות ונחשבים למזהמים של תרביות עיקרי. לא ניתן לראותם במיקרוסקופ אור בשל ממדיהם.
מאפיינים חשובים של מיני Mycoplasma

דופן התא נעדרת וקרום התא מהווה את הגבול החיצוני של התא. בשל היעדר דפנות תאים אורגניזמים אלו יכולים לשנות את צורתם והם פלאומורפיים (Pleomorphism). חסרי גרעין ואברונים אחרים הקשורים לקרום התא. החומר הגנטי הוא דופלקס DNA יחיד ללא קרום. בעלי ריבוזומים מסוג 70S האופייניים לפרוקריוטים. בעלי דיסק משכפל בקצה אחד של הריבוזום המסייע לתהליך השכפול וגם להפרדת החומרים הגנטיים. בעלי תזונה הטרוטרופית. חלקם חיים כספרופיטים (Saprophyte), אך לרוב אלו טפילים של צמחים ובעלי חיים. האופי הטפילי נובע מחוסר יכולתם של חיידקים מיקופלסמליים לסנתז את גורם הגדילה. עמידים לסוגים רבים של אנטיביוטיקה. זיהום תרביות במיקופלסמה עלול לגרום לתוצאות שגויות במחקרים בהם משתמשים בתרביות תאים. אחת הדרכים לזיהוי זיהום מיקופלסמה בתרבית היא בדיקה ביומולקולרית בשיטת PCR, לחתכה בעזרת אנזימי הגבלה ולנתח את התוצאות על ידי אלקטרופורזה. השוואת התוצאות עם ערכים ידועים של הגנום של מיקופלסמה מאפשר זיהוי מקור הזיהום.
לפי הערכות, 11 עד 15% מתרביות תאי מעבדה בארצות הברית מזוהמים ב-Mycoplasma. מחקר ב-Corning הראה שמחצית מהמדענים בארצות הברית לא בדקו זיהום מיקופלסמה בתרביות התאים שלהם. המחקר גם קבע כי בצ'כוסלובקיה לשעבר, 100% מתרביות תאים שלא נבדקו באופן שגרתי היו מזוהמות בעוד שרק 2% מאלה שנבדקו באופן שגרתי היו מזוהמים. מכיוון ששיעור הזיהום בארצות הברית התבסס על מחקר של חברות שבדקו באופן שגרתי עבור Mycoplasma, שיעור הזיהום בפועל עשוי להיות גבוה יותר. שיעורי הזיהום באירופה ובמדינות אחרות גבוהים יותר (עד 80% מתרביות התאים היפניות). ייתכן ש-1% מהנתונים שפורסמו על נפגעו. מספר מוצרים המשמשים לגידול תרביות תאים המכילים אנטיביוטיקה של ריאגנטים אנטי-מיקופלזמיים פותחו במהלך השנים.
גודל הגנום של המיקופלסמה נע בין 600,000 ל-1,300,000 בסיסי DNA, לעומת הגנום של Escherichia coli שהוא החיידק הנחקר ביותר בביולוגיה הוא כ-4.5 מיליון בסיסי DNA. המיקופלסמה בעלת תלות בסטרולים לבניית קרום התא, ומשתמשים בכולסטרול מהפונדקאי.
תהליך השעתוק של מיקופלסמה

צילומים במיקרוסקופ פאזה (Phase-contrast microscopy) הראו שמינים של Mycoplasma אינם מתרבים על ידי חלוקה בינארית. השעתוק מתבצע על ידי על ידי מנגנון הנצה חד - או רב קוטבית. הוצגו סדרת מיקרו-תצלומים של גידולי מיקרו-תרבויות של זנים שונים של PPLOs, חיידקים בצורת L וכביקורת, מיני Micrococcus המתחלקים בחלוקה בינארית. גם מחקרים מיקרוסקופיים אלקטרוניים מצביעים על הנצה כאמצעי לשעתוק.
מחקרים פילוגנטיים

ניתוח פילוגנטי של מיקופלסמה מצביע על כך שהם נחשבים לחיידקים שאיבדו את דופן התא שלהם במהלך האבולוציה.
הסוג Mycoplasma תואר מחדש על ידי Gupta et al. 2018. הטקסונומיה המקובלת כיום מבוססת על המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגיה (NCBI). הטקסונומיה המוצעת הייתה שנויה במחלוקת ולא אומצה באופן נרחב על ידי מיקופלסמולוגים.
פתוגניות

האנטיגן P1 הוא הגורם הטוקסי העיקרי של מיקופלזמה. P1 הוא חלבון הקשור לממברנה המאפשר הידבקות לתאי אפיתל. הקולטן P1 מצוי גם על תאי דם אדומים וגורם לשקיעה של כדוריות הדם כתוצאה מזיהום של מיקובקטריה. ידועים מספר מיני Mycoplasma כולל M. pneumoniae ו-M. Genitalium הקשורה למחלות דלקתיות באגן וזיהומי Mycoplasma בבני אדם הקשורים להתפרצויות של מחלות עור ב-17% מהמקרים. מיני Mycoplasma ו-Ureaplasma אינם חלק מהפלורה הרגילה של הנרתיק. כמה מיני Mycoplasma מופצים באמצעות מגע מיני.
חוסר פוריות ותמותת תינוקות

לחלק ממיני Mycoplasma יש השפעה שלילית על הפוריות. (Mycoplasma hominis) גורם לאי פוריות גברית ולדלקת באיברי המין בבני אדם. פגים במשקל לידה נמוך רגישים לזיהומי Mycoplasma.
הקשר בין מיקופלסמה למחלות הסרטן

כמה מינים של Mycoplasma מתגלים לעיתים קרובות בסוגים שונים של תאים סרטניים. מינים אלה הם:
M. fermentans (אנ')
M. genitalium (אנ')
M. hyorhinis (אנ')
M. penetrans (אנ')
U. urealyticum (אנ')
רוב מיני Mycoplasma אלה הראו מתאם חזק להתמרה ממאירה בתאי יונקים בתנאי in vitro. נוכחות של Mycoplasma דווחה לראשונה בדגימות של רקמה סרטנית בשנות ה-60. מספר מחקרים ניסו להוכיח את הקשר בין מיקופלסמה לסרטן, כמו גם כיצד החיידק עשוי להיות מעורב בהיווצרות סרטן. מספר מחקרים הראו שתאים שנדבקים כרונית במיקופלסמה עוברים טרנספורמציה רב-שלבית. השינויים מתרחשים בהדרגה והם מורפולוגיים וגנטיים כאחד. הסימן החזותי הראשון לזיהום הוא כאשר התאים עוברים בהדרגה מצורתם הרגילה לצורת מגל. הם גם הופכים להיפרכרומטיים עקב עלייה של כמות ה-DNA בגרעין התאים. בשלבים מאוחרים יותר, התאים מאבדים את הצורך בתמיכה מוצקה כדי לצמוח ולהתרבות, כמו גם את תאי העיכוב הרגילים התלויים במגע.
שינויים קריוטיפיים הקשורים לזיהומי מיקופלזמה
תאים שנדבקו ב-Mycoplasma במשך תקופה ממושכת מראים הפרעות כרומוזומליות משמעותיות. אלה כוללים תוספת של כרומוזומים, אובדן של כרומוזומים שלמים, אובדן חלקי של כרומוזומים וטרנסלוקציה כרומוזומלית. הפרעות גנטיות אלה עשויות לתרום לתהליך הטרנספורמציה הממאירה. טרנסלוקציה כרומוזומלית וכרומוזומים נוספים עוזרים ליצור פעילות גבוהה באופן חריג של פרוטו-אונקוגנים מסוימים הנגרמת על ידי חריגות גנטיות אלה וכוללות את אלו המקודדות c-mycHRAS,(HRAS) ו - (vav). פעילותם של פרוטו-אונקוגנים אינו התפקוד התאי היחיד שמושפע על ידי המיקופלסמה. גנים מדכאי גידולים מושפעים גם מהשינויים הכרומוזומליים המושרים על ידי מיקופלזמה. אובדן חלקי או מלא של כרומוזומים גורם לאובדן של גנים חשובים המעורבים בוויסות התפשטות התאים. שני גנים שפעילותם יורדת באופן ניכר במהלך זיהומים כרוניים ב-mycoplasma הם הגנים(Rb) ו-p53 מדכא הגידול. מנגנון אפשרי נוסף של קרצינוגנזה הוא הפעלת (RAC1) על ידי שבר חלבון קטן דמוי (GTPase) של Mycoplasma. תכונה עיקרית המבדילה את המיקופלסמות מפתוגנים מסרטנים אחרים היא שהמיקופלזמות אינן גורמות לשינויים התאיים על ידי החדרת החומר הגנטי שלהן לתא המארח.. הטרנספורמציה הממאירה המושרה על ידי מיני Mycoplasma שונה גם מזו הנגרמת על ידי פתוגנים אחרים בכך שהתהליך הפיך. מצב ההיפוך אפשרי רק עד לנקודה מסוימת במהלך ההדבקה. חלון הזמן שבו הפיכות אפשרית משתנה מאוד ותלוי בעיקר במין המעורב. במקרה של M. fermentans, הטרנספורמציה הפיכה עד לסביבות השבוע האחד-עשר של ההדבקה ומתחילה להיות בלתי הפיכה בין השבועות אחד-עשר לשמונה-עשר. אם החיידקים מומתים על ידי טיפול באנטיביוטיקה כגון, ציפרלקס או קליתרמיצין ) לפני השלב הבלתי הפיך, התאים הנגועים יכולים לחזור למצב הנורמלי.
הקשר בין מיקופלסמה למחלות הסרטן > סוגי סרטן הקשורים ל-Mycoplasma

סרטן המעי הגס: במחקר שמטרתו להבין את ההשפעות של זיהום Mycoplasma על איכות תאי סרטן המעי הגס בבני אדם, נמצא מתאם חיובי בין מספר תאי המיקופלסמה ממין M. hyorhinis הקיימים בדגימה לבין אחוז התאים החיוביים לגן-CD133.
סרטן הקיבה :מחקרים על סרטן הקיבה מצביעים על כך שזיהום ב-M. hyorhinis תורם להתפתחות סרטן בתוך הקיבה ומגביר את הסבירות להתפתחות תאים סרטניים ממאירים.
סרטן הריאות : מחקרים על סרטן הריאות תומכים בנוכחות של הופעת זני Mycoplasma בחולים לבין נגיעות בגידולים בראה.
סרטן הערמונית : p37, חלבון המקודד על ידי M. hyorhinis, נמצא כמקדם את הפולשנות של תאי סרטן הערמונית. החלבון גורם גם לשינוי הצמיחה, המורפולוגיה וביטוי הגנים של התאים הגורם להם להפוך לפנוטיפ אגרסיבי יותר.
ראו גם

International Organization for Mycoplasmology (אנ') (IOM)
Sexually transmitted disease (אנ')
Vaginal flora (אנ')
Vaginal infection (אנ')
Vaginal disease (אנ')
Vaginal health (אנ')
Phytoplasma (אנ')
Smallest organisms (אנ')
List of bacterial orders (אנ')
List of bacteria genera (אנ')
גביע יאשין

ערך זה עוסק בפרס כדורגל יוקרתי המוענק מדי שנה על ידי פראנס פוטבול לשוער בעל הביצועים הטובים ביותר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מיקום הטקס:  תיאטרון שאטלה, פריז
 מדינה:  צרפת
 הגוף המעניק:  פראנס פוטבול
 תקופת הפרס:  2019–הווה (כ־5 שנים)
 נקרא על שם:  לב יאשין
 האתר הרשמי
 
גביע יאשין (בצרפתית: Trophée Yachine) הוא פרס כדורגל המוענק מדי שנה על ידי פראנס פוטבול לשוער בעל הביצועים הטובים ביותר.
הגביע נקרא על שמו של שוער נבחרת ברית המועצות לשעבר לב יאשין.
זוכים

| שנה | מקום | שחקן | קבוצה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | ראשון | ברזיל אליסון | אנגליה ליברפול | 795 |
| 2019 | שני | גרמניה מארק-אנדרה טר שטגן | ספרד ברצלונה | 284 |
| 2019 | שלישי | ברזיל אדרסון | אנגליה מנצ'סטר סיטי | 142 |

2020: בוטל בגלל מגפת הקורונה

| 2021 | ראשון | איטליה ג'אנלואיג'י דונארומה | צרפת פריז סן ז'רמן | 594 |
| 2021 | שני | סנגל אדוארד מנדי | אנגליה צ'לסי | 404 |
| 2021 | שלישי | סלובניה יאן אובלק | ספרד אתלטיקו מדריד | 155 |

| 2022 | ראשון | בלגיה טיבו קורטואה | ספרד ריאל מדריד | 456 |
| 2022 | שני | ברזיל אליסון | אנגליה ליברפול | 108 |
| 2022 | שלישי | ברזיל אדרסון | אנגליה מנצ'סטר סיטי | 72 |

| 2023 | ראשון | ארגנטינה אמיליאנו מרטינס | אנגליה אסטון וילה | 290 |
| 2023 | שני | ברזיל אדרסון | אנגליה מנצ'סטר סיטי | 197 |
| 2023 | שלישי | מרוקו יאסין בונו | ספרד סביליה | 154 |

| 2024 | ראשון | ארגנטינה אמיליאנו מרטינס | אנגליה אסטון וילה | 276 |
| 2024 | שני | ספרד אונאי סימון | ספרד אתלטיק בילבאו | 213 |
| 2024 | שלישי | אוקראינה אנדריי לונין | ספרד ריאל מדריד | 112 |
זוכים > זכיות לפי שחקן

| שחקן | זכיות | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| ברזיל אליסון | 1 (2019) | 1 (2022) | – |
| איטליה ג'אנלואיג'י דונארומה | 1 (2021) | – | – |
| בלגיה טיבו קורטואה | 1 (2022) | – | – |
| ארגנטינה אמיליאנו מרטינס | 1 (2023) | – | – |
| ברזיל אדרסון | – | 1 (2023) | 2 (2019, 2022) |
| גרמניה טר שטגן | – | 1 (2019) | – |
| סנגל אדואר מנדי | – | 1 (2021) | – |
| סלובניה יאן אובלק | – | – | 1 (2021) |
| מרוקו יאסין בונו | – | – | 1 (2023) |
זוכים > זכיות לפי מדינה

| מדינה | שחקנים | זכיות |
| --- | --- | --- |
| ארגנטינה ארגנטינה | 1 | 2 |
ברזיל ברזיל: 1
איטליה איטליה: 1
בלגיה בלגיה: 1
זוכים > זכיות לפי מועדון

| מועדון | שחקנים | זכיות |
| --- | --- | --- |
| אנגליה אסטון וילה | 1 | 2 |
אנגליה ליברפול: 1
צרפת פריז סן ז'רמן: 1
ספרד ריאל מדריד: 1
הערות שוליים

↑  "Ballon d'Or 2019: Yachine Trophy: the candidates for the award". AS.com (באנגלית). 2019-12-02. אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2023. נבדק ב-2019-12-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "THE BALLON D'OR® WILL NOT BE AWARDED IN 2020". L'Equipe. 20 ביולי 2020. אורכב מ-המקור ב-20 ביולי 2020. נבדק ב-20 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אליסון בקר, הזוכה הראשון בגביע יאשין
הליכות עולם (כללים)

| --- | --- |

שער מהדורת ורשה תרמ"ד של הליכות עולם הכוללת את ספר "כללי הגמרא" של רבי יוסף קארו, "יבין שמועה" של רבי שלמה אלגאזי, והגהות רבי מלאכי הכהן, מחבר "יד מלאכי"
 מידע כללי
 מאת:  ישועה בן יוסף הלוי
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  יהדות
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1490 
 מספר עמודים:  230
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  הליכות עולם
 היברובוקס:  ראה קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990019445810205171
 
ספר הליכות עולם הוא ספר העוסק בכללי התלמוד ודרכי הפסיקה של חז"ל, והתקבל כאחד הספרים היסודיים בתחום זה.
את הספר חיבר רבי ישועה בן יוסף הלוי מתלמסאן, נולד בשנת 1440, ה'ר', חי ופעל בטולדו, ספרד, עד גירוש ספרד בשנת 1492.
הספר נדפס לראשונה בשנת ה'ר"נ, 1490 וזכה מאז לשתים עשרה מהדורות דפוס. בחלק ממהדורותיו, הודפס לצדם של ספרי כללים חשובים אחרים, כמו: מבוא התלמוד של רבי שמואל הנגיד, כללי הגמרא לרבי יוסף קארו ו"יבין שמועה" של רבי שלמה אלגאזי.
הספר תורגם ללטינית (בידי קונסטנטינוס ל'אמפיירר ואן אופיק (אנ')) והודפס בשפה זו בליידן בשנת ה'שצ"ב, 1632.
תוכן הספר

הספר עוסק בתחום המכונה "כללי התלמוד" הכולל את המחלקות הבאות:
סדרי רב ותלמיד - בירור יחסי רב ותלמיד בין תנאים ואמוראים שונים כדי לסייע בקביעת ההלכה לאור ידיעה זו.
לשונות התלמוד - הסבר המונחים השונים בתלמוד וכוונתם.
כללי הניתוח - הסבר כללי הניתוח הרגילים בסוגיה התלמודית.
לפי דברי מחבר הספר, הוא מבוסס על דברי רבו, רבי יעקב הכהן אשכנזי ועל דברי ספר הכריתות לר"ש מקינון. עובדה זו גררה ביקורת מצד חכמים שסברו שאין בספר חידושים גדולים ורובו ככולו מועתק מספר הכריתות, טענה זו שנויה במחלוקת.
דוגמה להתקבלות הספר, ניתן למצוא בצוואה של רבי גדליה אבן יחיא לבנו, המודפסת בספרו שלשלת הקבלה: ”זכור בני, לכל הפחות שני פעמים בשנה ללמוד ספר הליכות עולם, להיות מגלה תעלומת כלליו בביאור רחב ונאה עד מאוד. והוא ההכרח אל התלמידים, שהפליא לעשות ממי שקדמוהו”.
הערות שוליים

↑  Encyclopaedia Judaica, Jeshua ben Joseph Ha-Levi
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 3779158188210220260007   WorldCat (עם VIAF): 3779158188210220260007
דווייט סטונס

דווייט אדווין סטונס (באנגלית: Dwight Edwin Stones; נולד ב-6 בדצמבר 1953) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר. הוא בעל שתי מדליות ארד משתי אולימפיאדות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976) ושיאן עולם בקפיצה לגובה. לאחר שפרש מספורט תחרותי משמש סטונס כפרשן ספורט בטלוויזיה.
קורות חיים

סטונס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה.
קורות חיים > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה סטונס במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר, אחרי יורי טרמאק מברית המועצות (2.23 מטר) ושטפן יונגה  ממזרח גרמניה (2.21 מטר).