stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1984 (ספר)
עיבודים של הספר > מוזיקה

ב-1974 הוציא הזמר דייוויד בואי סינגל בשם "1984" המבוסס ומושפע מספרו של אורוול. בואי הקליט שירים נוספים עבור מחזה המבוסס על הספר שהתכוון להפיק, בהם "Big Brother", אך אלמנתו של אורוול לא העניקה את אישורה לכך. בואי הכליל שירים אלה באלבומו "Diamond Dogs".
אחד מהרכבי הרוק של המוזיקאי הישראלי יוסי אלפנט נקרא "חדר 101", מונח מתוך "1984".
ב-1996 הוציא מאיר אריאל את אלבומו "רישומי פחם". בחוברת של הדיסק נכתב מפורשות שהספר היה מקור השפעה לחלק מהרצועות.
עיבודים של הספר > תיאטרון

בשנת 2017, עלתה בתיאטרון הבימה הצגה בשם "1984", גרסה עברית לעיבוד תיאטרוני חדש לספר, שיצרו שני מחזאים בריטים רוברט אייק ודאנקן מקמילן, בשנת 2013. בהצגה, בבימויו של עירד רובינשטיין, מככבים אלכס קרול כווינסטון, גיל פרנק כאו'בריאן ואושרת אינגדשט כג'וליה.
התרגומים לעברית

תרגומו הראשון של הספר לעברית הופיע בשנת 1950. הספר תורגם על ידי יהודית אביטל והופיע בהוצאת "פלס", שהייתה למעשה סוכנות להפצת עיתונות חוץ. התרגום שהופיע שנה בלבד לאחר הופעת המקור באנגלית עורר הד רב. האנלוגיה לברית המועצות ולגרמניה הנאצית הייתה מובנת מאליה לקוראים באותם ימים. התרגום הנפוץ כיום של ג. אריוך (שם העט של המתרגמת ג'נטילה ברוידא) הופיע בהוצאת עם עובד ב-1971 ומאז הודפס במספר רב של מהדורות.
1984, תרגמה יהודית אביטל, תל אביב, פלס חברה לפרסומים, תשי"א 1950
1984, תרגם ג. אריוך, תל אביב, עם עובד ("ספריה לעם"), תשל"א 1971
1984, תרגם ארז וולק, תל אביב, עם עובד, 2019
השפעותיו של הספר

לספר הייתה השפעה רבה על העולם של אחרי 1948, אשר נחשף לזוועת הדיקטטורה והטוטליטריות. הוא אף מונהג כספר חובה בקורסים רבים למחשבה מדינית.
מעבר להשפעה הגדולה שהייתה לספר בהבנה שבבעיה שבצורת המשטר הקומוניסטית וצורות משטר טוטליטריות אחרות, טבע הספר גם חשש גדול בציבור מפני מעורבות יתר של השלטון בחיי האזרח הפשוט. המונח "האח הגדול" מוזכר לעיתים תכופות, עד ימינו, בכל פעם שיש חשש שמדינה או חברה אוספת יותר מדי מידע על האזרחים. במובן זה, הקדים אורוול את זמנו, שכן ההבנה כי "ידע הוא כוח" והחשש מפני ניצולו לרעה, טרם היו חקוקים בתודעתו של הציבור.
השפעה נוספת הייתה ההבנה של הבעייתיות ב"כיבוס השפה", ובכך שהשיח משפיע על צורת חשיבתם של אנשים. בכך השתלב אורוול עם הזרם הפוסט-מודרני שקיבל תאוצה בזמנו, ואשר הוגיו (כדוגמת לודוויג ויטגנשטיין) ייחסו משמעות גדולה לשפה ולשימושיה בפילוסופיה (ראו למעלה – משמעות סוציולוגית).
יצירה תרבותית בהשפעת הספר

הספר "האם תמשיך ברית המועצות להתקיים עד 1984?", מאת הסופר הרוסי אנדרי אמלריק, שיצא בשנת 1970. בעת כתיבת הספר רצה אמלריק להכניס לשמו של הספר את שנת 1980, אך לבסוף שינה אותו ל-1984, כדי לתאמו עם תחזיתו האפוקליפטית של אורוול.
יוצרי הסרט "חיים של אחרים", העוסק במשטר הטוטליטרי בגרמניה המזרחית, בחרו שהעלילה תתרחש בשנת 1984.
תוכנית המציאות "האח הגדול" קיבלה את שמה בהשראת הספר.
הרומן "האח הקטן" מאת קורי דוקטורוב, שמתאר מציאות מדומה בארצות הברית כיום, כשהמשטרה\ממשלה מקימה בסן פרנסיסקו משטר טוטליטרי, במטרה "לשמור על הביטחון" כתגובה לאירוע טרור שהתרחש בעיר.
האלבום "Diamond Dogs" של דייוויד בואי נכתב בחלקו בהתחלה כעיבוד מוזיקלי לספר, אך לאחר שלא קיבל את האישור מאלמנתו של אורוול להפקה הזו הוא כלל את השירים שנכתבו כבר באלבום שלו שמבוסס באופן חלקי על הספר, ושואב ממנו הרבה מאוד השראה.
האלבום "Hail to the Thief" של להקת רדיוהד מושפע במודע מהספר ואף מצטט כמה משפטים מתוכו. דוגמה לכך היא שיר הפתיחה של האלבום – "2+2=5".
העולם כפי שהוא מוצג בסרט "ונדטה" משנת 2006 מבוסס ברובו על הספר, ולאורך עלילתו מוצגים אלמנטים מקבילים רבים. אחת הקריצות של "ונדטה" ל-"1984", היא ליהוקו של ג'ון הרט, אשר גילם בעבר את דמותו של וינסטון, כראש המפלגה (האח הגדול).
נאמר כי אלבום המוזיקה "The Resistance" של להקת מיוז נוצר בהשראת הספר.
בסרט "ענן אטלס", שיצא לאקרנים ב-2012, מתואר עתיד קודר בו ממשלה עולמית שולטת בעולם. אסירה פוליטית נחקרת בידי הממשלה ומוזהרת שלא להשתמש בקוריאנית בזמן החקירה. הקוריאנית נחשבת שפה אסורה וכינויה הוא Subspeak (שפה נחותה). נאמר שההשראה לכך הוא הספר בו השפה האנגלית הוותיקה הולכת ויוצאת משימוש בעידוד הממשלה ומוחלפת בגרסה שנקראת Newspeak – שפה עניה יותר, נטולת מילים שנויות במחלוקת, המתאימה לקו המפלגה ומדכאת מחשבה חופשית או ביטויים שקיומם אינו רצוי יותר.
השיר "Ingsoc" של להקת הת'ראש מטאל Havok עוסק בתיאור החיים תחת שלטון המפלגה, תוך התבססות על הנכתב בספר.
סדרת הנוער הישראלית "דאוס" עוסקת בתוכנת מחשב של עוזר וירטואלי מבוסס בינה מלאכותית ועיבוד שפה טבעית האוסף מידע אודות המשתמשים בו ומנצל זאת כדי להשפיע עליהם ולהשתלט על תודעתם.
ראו גם

1984 (תשדיר פרסומת)
חוות החיות
1985, רומן וביקורת מאת אנתוני ברג'ס
פרנהייט 451
1Q84
סדר עולמי חדש
לקריאה נוספת

שלמה גיורא שוהם, והוא אוהב את האח הגדול: "1984" של ג'ורג' אורול: מיתוס ומציאות, פפירוס, 1985. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

1984 - תרגום חדש, באתר הוצאת הספרים "עם עובד"
↑  1984 - תרגום חדש, באתר הוצאת הספרים "עם עובד"
↑  במדיות שונות ובאינטרנט, מופיע גם המושג אינגסוק כתרגום מקוצר ל"סוציאליזם אנגלי".
↑  במהדורה המתורגמת משנת 1971, הנפוצה בספריות, הסיסמה היא "...בערות היא כוח". בתרגום החדש משנת 2019, שונתה הסיסמה קלות על ידי המתרגם ארז וולק ל-"...בורות היא כוח".
↑  Bernard Crick, Introduction, בתוך: Nineteen Eighty-Four. הוצאת קלרנדון, 1984. עמ' 19-92. המבוא של קריק למהדורת קלרנדון נחשב לאחד המקורות היחידים הטובים ביותר לניתוח הספר.
↑  ביקורות:
רחל נאמן, ביקורת קולנוע - 1984 - גורדון, תל אביב, כותרת ראשית, 12 בדצמבר 1984
תמר גלבץ, אח גדול ומשומש "1984", במאי: מייקל רדפורד, תסריט: מייקל רדפורד, על־פי הספר מאת ג'ורג' אורוול, כל העיר, 7 בדצמבר 1984
מאיר שניצר, סרט- ככה זה, כשמבטיחים לאלמנה "1984", חדשות, 10 בדצמבר 1984
עתיד מן הנפטלין - "1984" (אנגליה), "העולם הזה", גיליון 2467 מ-12 בדצמבר 1984, עמוד 31
↑  תמר גלבץ, קולנוע - שפכים - "ברזיל", במאי: טרי גיליאם, מפיק: ארנון מילצין, שחקנים: ג'ונתן פרייס, רוברט דה־נירו, קתרין הלמונד, כל העיר, 22 בנובמבר 1985
מאיר שניצר, ברדק - "ברזיל"; מפיק: ארנון מילצ'ן; במאי: טרי גיליאם; תסריט: טרי גיליאם, תום סטופארד, חדשות, 17 ביולי 1985
↑  שי בר יעקב, ההצגה "1984": תמרור אזהרה לכולנו , באתר ynet, 9 ביוני 2017
↑   יאיר אשכנזי, "1984" מגיע למרתף בלב תל אביב, באתר הארץ, 14 ביוני 2017
↑    מאיה פולק, ‏האח ממשיך לגדול, בעיתון מקור ראשון, 25 בפברואר 2019
↑  סולן להקת Muse מספר על ההשראה ששאב מ-1984 (הקישור אינו פעיל)
↑   HAVOK - Ingsoc (Album Track), סרטון בערוץ "Century Media Records", באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592630505171  BnF: cb119437788 (data)  GND: 4099325-5  LCCN: n82094035  MusicBrainz work: 06ab9ebe-8c4a-41cf-87ee-590afb2ace39  NDL: 001360828  NKC: aun2012681411  NLA: 35401803  NSK: 000352247  SUDOC: 027384187  VIAF: 311544287   WorldCat (עם VIAF): 311544287 
כרזת תעמולה סובייטית מ-1931, המדרבנת להגשים את תוכנית החומש בארבע שנים ולא בחמש.
כריכת "מהפכת המנהלים" של ברנהם.
"לורד קיצ'נר רוצה אותך".
אסותא מרכזים רפואיים

| --- | --- |


החזית הדרומית של מבנה בית החולים אסותא רמת החייל
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1934–הווה (כ־91 שנים) 
 חברת אם:  מכבי שירותי בריאות
 קואורדינטות:  32°06′28″N 34°50′20″E﻿ / ﻿32.10789722°N 34.83880556°E﻿ / 32.10789722; 34.83880556 
 משרד ראשי:  הברזל 20, תל אביב
 הכנסות:  748 מיליון ש"ח (2010)
 יו"ר:  פרופ' יהושע (שוקי) שמר
 מנכ"ל:  גידי לשץ
  
 https://www.assuta.co.il
 he
 
אסותא מרכזים רפואיים בע"מ היא חברה בבעלות מכבי שירותי בריאות המפעילה בתי חולים ציבוריים ופרטיים, מרכזי אבחון וייעוץ ומספקת גם שירותי רפואה פרטית בתשלום.
בית החולים המרכזי של החברה, אסותא רמת החייל, נמצא באזור תעשייה עבר הירקון בתל אביב.
יו"ר אסותא מרכזים רפואיים הוא פרופ' יהושע שמר ומנכ"ל אסותא הוא גידי לשץ.
היסטוריה

רשת אסותא מנהלת ארבעה בתי חולים פרטיים בתל אביב, בראשון לציון, בחיפה ובבאר שבע, בית חולים ציבורי באשדוד, וארבעה מרכזים רפואיים – בירושלים, בדרך השלום שבתל אביב, באשדוד וברעננה, ובהם בין השאר, מכוני דימות, מרכזים לבריאות האישה, מכוני גסטרו ומרפאות מומחים.
ראשיתה של החברה בבית חולים פרטי בשם "אסותא", שנוסד בשנת 1934 בתל אביב.
היסטוריה > בית החולים הישן אסותא תל אביב

רעיון בית החולים "אסותא" הועלה בשנת 1934 על ידי ד"ר בן-ציון הראל ובֶּנוֹ חיות, ויצא לדרך בשותפות של כ-30 רופאים, רובם עולים מגרמניה בעלייה החמישית ביניהם היה הפרופ' מכס מרכוס ויתרם רופאים ותיקים יותר. בית החולים לא היה חלק מהמערכות הבריאותיות המרכזיות של ההסתדרות הציונית הדסה וקופת חולים כללית שפעלו אותה עת ביישוב היהודי בארץ ישראל. בית החולים נוסד כחברת מניות פרטית, שמניותיה נמכרו לרופאים בלבד. חזון החברה היה הקמת בית החולים הפרטי המודרני הגדול הראשון בארץ ישראל.
בית החולים ההיסטורי הוקם בצפון תל אביב (לימים: רחוב ז'בוטינסקי בתל אביב), על שטח שנרכש על ידי החברה מהכפר הערבי סומייל, ששכן אז מצפון-מזרח לתל אביב. את מבנה בית החולים, שנפתח עם 74 מיטות אשפוז, תכנן האדריכל יוסף נויפלד בסגנון הבינלאומי. חנוכת בית החולים נערכה בדצמבר 1935.
הבניין שימש את בית החולים במשך 75 שנים, עד 12 במאי 2009, אז הועברה הפעילות למבנה החדש והמודרני באזור תעשייה עבר הירקון. המבנה ההיסטורי ברחוב ז'בוטינסקי עבר הסבה ובשנת 2018 אוכלס כבניין מגורים.
חנות הפרחים אשר הייתה בכניסה לבית החולים הוסבה לכניסה לחניון ציבורי.
בית החולים אסותא הונצח בבול דאר ישראלי, שנכלל בסדרה של 3 בולים שקרויה "אדריכלות - הסגנון הבין-לאומי בתל אביב". ב-5 באפריל 1994, הנפיק דאר ישראל את הסדרה הזאת שעוצבה על ידי האמן יגאל גבאי .
סניפי אסותא > בית החולים אסותא רמת החייל

בית החולים המרכזי של החברה, אסותא רמת החייל נמצא באזור תעשייה עבר הירקון בתל אביב.
מבנה בית החולים החדש והמודרני תוכנן בידי אדריכלים קנדיים וישראלים ועשוי מבסיס בגוון אדום וממגדל אפול-לבין. בבסיס שוכנות יחידות רפואיות שונות בהן רדיולוגיה, דיאליזה, דימות, מרפאות חוץ וטיפול נמרץ. מחלקות האשפוז ממוקמות בעיקר במגדל.
סניפי אסותא > בית החולים אסותא חיפה

אסותא חיפה הוא בית חולים פרטי הנמצא במתחם קניון לב המפרץ בחיפה מאז שנת 2006. מבוצעים בחדרי ניתוח שלו למעלה מ-13,000 ניתוחים מדי שנה בהם כירורגיה כללית, ניתוחים פלסטיים, אורתופדיה, רפואת עיניים ואף אוזן גרון.
במרכז פועלות מרפאות לטיפול יום, מכון MRI, מרפאת כאב ומחלקות אשפוז והתאוששות.
סניפי אסותא > בית החולים אסותא ראשון לציון

בית החולים אסותא ראשון לציון ממוקם בבניין בן 4 קומות בסמוך באזור התעשייה בראשון לציון בסמוך לקניון הזהב וכולל חדרי ניתוח, מחלקות אשפוז, מרפאות ומכוני אבחון וייעוץ.
סניפי אסותא > בית החולים אסותא אשדוד

בחודש אפריל 2011 זכתה חברת "אסותא", במכרז להקמת בית החולים הציבורי באשדוד. בסוף מאי אותה שנה נחתם עם משרד האוצר ההסכם לבנייתו וב-12 בנובמבר 2012 הונחה אבן הפינה. בית החולים החל לפעול ביוני 2017 ובהדרגה הגיע לפעולה בהיקף מלא בנובמבר 2017. הוא מאכלס 300 מיטות, מעסיק כ-1,200 עובדים ומשרת כחצי מיליון תושבים מאשדוד והסביבה.
סניפי אסותא > בית החולים אסותא באר שבע

בית החולים הדרומי ביותר של אסותא נמצא בעיר באר שבע והוא הוקם בשנת 1988 כמרפאה כירורגית קטנה שצמחה עד לבית החולים הנוכחי הממוקם ב"מגדל 7" בשדרות יצחק רגר ושטחו כ-5,00 מ"ר ובהם 3 חדרי ניתוח וחדר פעולות אחד. מבוצעים בו מדי שנה כ-12,000 ניתוחים לכ-150,000 מטופלים ופועלים בו כ-140 רופאים מנתחים מומחים.
בית החולים צפוי לעבור למבנה חדש ברחוב חיים יחיל המרכזי בעיר שבנייתו החלה בשנת 2021 וצפויה להסתיים באוקטובר 2024.
שטח המבנה החדש כפול כמעט פי ארבעה בגודלו ועומד על כ-17,000 מ"ר, מכיל 7 קומות עיליות וקומה תת-קרקעית.
בית החולים החדש יכלול 4 חדרי ניתוח, בנק דם ושירותי רפואה בתחומים רבים בהם כמעט כל תחומי הכירורגיה האשפוזית.
אסותא מרכזים רפואיים

במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 השתלטה חברת "כלל" בהדרגה על מניות בית החולים. בשנת 1994 רכשה קופת חולים מכבי את בית החולים "אסותא" מידי "כלל", ואיחדה אותו עם בית החולים רמת מרפא שהיה בבעלותה, תחת חברה בשם "אסותא מרכזים רפואיים בע"מ". עם העברת הבעלות על אסותא למכבי שירותי בריאות החלה אסותא בתהליך צמיחה מואץ שבמסגרתו נפתחו סניפים נוספים כמו גם רשת מכונים רפואיים. אסותא פועלת כחברה עסקית המספקת שירותי רפואה בתחומים שונים לכ-800,000 מטופלים מדי שנה, מהם חברים בקופות החולים השונות ובעלי ביטוחים רפואיים פרטיים. בשנת 2005, כאשר ד"ר אורנה אופיר הייתה המנהלת הרפואית, הורחב השירות גם לחולים אונקולוגיים.
החברה מפעילה ארבעה מרכזים רפואיים לאבחון וייעוץ:
המרכז הרפואי אסותא ירושלים.
המרכז הרפואי אסותא השלום-תל אביב (נוסד ב-2007).
המרכז הרפואי אסותא אשדוד-כלניות.
המרכז הרפואי אסותא רעננה.
ביקורת ציבורית

בכירים במערכת הבריאות הציבורית ביקרו לאורך השנים, ובמיוחד עם מעבר אסותא למשכנו החדש, את העובדה שכספי ציבור משמשים למימון טיפולים רפואיים באיכות גבוהה ו"בתנאי לוקסוס של מלון" לא לכלל הציבור בישראל, אלא רק לאלה שיכולים להרשות לעצמם, תוך פגיעה קשה, לטענתם, בשוויוניות הרפואה הציבורית בישראל.
בשנת 2023 התפרסם כי בבית החולים אסותא ברמת החייל נבדק החשש כי בן שנולד לאחרי טיפולי הפריה שנערכו במקום לפני חמש שנים קודם לפרסום לא תואם גנטית לאביו. פרשה זו מתפרסמת על רקע אירוע שהתרחש בשנת 2022 בו התגלה כי יולדת שביצעה הפריה חוץ גופית נשאה ברחמה תינוקת באינה תואמת לה ביולוגית. אירועים אלו גררו תגובות מצד משרד הבריאות וכלי תקשורת בישראל.
בתרבות הפופולרית

חנוך לוין הזכיר את בית החולים אסותא, ואף את כתובתו (רחוב ז'בוטינסקי), בשירו "הילדה חיותה רואה ממותה".
סימנים (טלנובלה)

| --- | --- |
 סוגה:  אופרת סבון
 יוצרים:  קרולינה וספה ריקרדו מורטאו מרקוס ויללון
 כותבים:  דניאל דה פיליפו דייגו סוארז
 שחקנים:  מיקה ריירה, סנטיאגו רמונדו, מאקרנה פאס, חוסה ארקו, חואן ארקו, בנחמין אלפוסו, חולייטה ברטולומה, פלורנסיה קפלולי, סופיה פחאנדו, ניקול לואיס, פדריקו קוסטו, מתיאס מאייר, טאלו סילבארה, פרנקו מישיני, מרקו גיאונלי
 פסקול:  סימנים של סוף עולם 
 ארץ מקור:  ארגנטינה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  115
 הפקה
 מפיקים בפועל:  סוזנה רודני
 חברת הפקה:  יאיר דורי
 אורך פרק:  49 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 7
 תקופת שידור מקורית:  11 במרץ 2013 – 25 בדצמבר 2014
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סימנים של סוף עולם (בספרדית: señales del fin del mundo) היא טלנובלה לצעירים שהופקה על ידי יאיר דורי, בכיכובם של מיקה ריירה וסנטיאגו רמונדו.
הסדרה עוסקת בקטלינה, נערה שעוברת עם אביה לבית סבה. החלום של קטלינה הוא להפוך לזמרת. היא מתחילה ללמוד בבית ספר לאומנויות ריקוד, אותו מנהלת פילר, חברת ילדות של אביה. קטלינה מגלה כדור מסתורי שסבה בנה. כשהיא פותחת אותו היא פוגשת את ליאו ואדריאן, יצורים מממד אחר.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים.
תקציר הסדרה

הסדרה עוסקת בעיקר במוזיקה, אהבות, שאיפות, שירים, ריקודים ויריבות בין תלמידים בבית הספר לאומנויות. בפרק הראשון, קטלינה פרטיצ'לי (מיקה ריירה) עוברת לגור בביתו של סבה, יחד עם אביה והעוזרת טרסה. היא מתחילה ללמוד בבית הספר לאומנויות, שאותו מנהלת פילר (מריה רוחי), מכרה ישנה של אביה. קטלינה פוגשת את דמיאן (סנטיאגו רמנודו) ומתאהבת בו, אך לדמיאן יש חברה בשם אמה (מקרנה פאס). כאשר היא מגיעה לבית סבה היא יורדת למרתף ומגלה כדור מסתורי, היא פותחת את הכדור בטעות ומגלה שהוא שער לממד אחר. קטלינה פוגשת את השיבוטים ליאו ואדריאן שהגיעו מתוך הכדור.
בבית הספר נוצרות חבורות בין התלמידים, ששואפות להצלחה וקשרן מוליד, בין היתר, רגשות של קינאה, אהבה ואיבה. קטלינה ודמיאן מתאהבים זה בזה, אך אמה עושה הכל כדי להפריד ביניהם ולהחזיר את דמיאן אליה. קטלינה מתחברת עם סופיה, חולייטה ותמרה, שהופכות לחברות הטובות ביותר שלה.
קוסטה הוא המדען שיצר את הכדור יחד עם סבא של קטלינה, הוא נותן לניקולס הוראות כיצד להגן על השיבוטים ולהפוך אותם לאנשים רגילים, כמו כן הוא גם מנחה אותו כיצד לשמור על הכדור כך שלא יגיע לידיים הלא נכונות.
הדמויות הראשיות

קטלינה פרטיצלי - (מיקה ריירה) בתו של ניקולס ואחותה למחצה של תמרה נערה חדשה אשר מגיעה לעיירה, חברתן הטובה של תמרה חולייטה וסופיה מאוהבת בדמיאן .
דמיאן - (סנטיאגו רמונדו)- בן זוגה של אמה וחברו הטוב של אקסל, בהמשך מתאהב בקטלינה והופך לבן זוגה
אמה פיניירו - (מקרנה פאס) - מפונקת ועשירה, אחותו של אקסל בת זוגו של דמיאן .
ליאו - (חואן ארקו-) שיבוט שמגיע מהמימד האחר מתחזה לבן דודה של קטלינה, מתאהב בסופיה והופך לבן זוגה
אדריאן- (חוסה ארקו) -שיבוט שבא מהמיד האחר, מתחזה לבן דודה של קטלינה
סופיה - (סופיה פאחנדו) -חברתן הטובה של תמרה חולייטה וקטלינה, בת זוגו לשעבר של סנטיאגו, מתאהבת בליאו.
תמרה פרס \פרטיצ'לי - (חולייטה ברטולומה) מורדת יפה, ומפתה בתם הביולוגית של פילאר וניקולס, אחותה למחצה של קטה היא חברתן הטובה ביותר של חולייטה וסופיה, היא גרה בבית צנוע עם הוריה, המאמצים מנואל וכרמן, ואחיה קמילו, היא אוהבת לרקוד. אימפולסיבית ויכוחית, תמרה מאוהבת באקסל איתו יש לה יחסי אהבה שנאה, בסוף הופכת לבת זוגו.
חולייטה - (פלור קפלול) חברתן הטובה של קטה, סופיה, ותמרה, מאוהבת בלוקאס, בסוף העונה מבינה שפבלו הוא אהבתה האמיתית.
ויקי (ויקטוריה) קמפוס - (ניקול לואיס) - בתו של ראש העיירה, חברתו לשעבר של אקסל בו היא עדיין מאוהבת, שפוטה של אמה
אקסל פיניירו - (בנחמין אלפונסו),אחיה של אמה, חברו הטוב של דמיאן אגואיסט, ציני ותחרותי מאוד, הוא מלווה את מאוריסיו, אביו, בחיפוש אחר התחום המסתורי. הוא מתאהב בתמרה, אם כי הם באים מרקע שונה מאוד, והוא יחיה איתה סיפור מלא מתחים ומגרעות.
קמילו פרס - (פדריקו קוסטו),בנם של כרמן ומנואל הוא אחיה המאומץ של תמרה, זמר וגיטריסט מוכשר, מרדן, פטפטני ולעיתים מתפרץ, הוא מסוגל לעשות הכל למען חבריו ובני משפחתו. הוא כל הזמן נלחם עם אקסל ומתחרה בדמיאן על אהבת קטלינה חברו הטוב של פבלו.
אנחל - (באוטיסטה לנה) חברם הטוב של אקסל וקוקו אחיה של לולי.
פרנקו - (פרנקו משיני) מנגן בלהקה עם קמילו, הוא מאוהב בתמרה ,אך בסוף הם נפרדים.
פול - (טאלו סילבארה)- חברו הטוב של קמילו, הוא מאוהב בויקי, הוא אוהב לצייר קומיקס בסוף העונה הבין שאהבתו האמיתית היא חולייטה.
לוסיאנו - (מרקו גיאנולי),חבר של אמה וויקי, שפוט של אמה.
קוקו - (מתיאס מאייר)
מרקוס- (מרקוס ראווך)
צארלי - (חואו קרוז פורטה)
לוקאס- (מנו סנוראנס)
סנטיאגו - (רודריגו פרננדז) בן זוגה לשעבר של סופיה בן דודו של דמיאן.
דמויות משניות

ניקולס פרטיצ'לי- (פדריקו ד'אליה) אביהן של קטלינה ותמרה. הוא מכיר את פילר מילדות הוא מתאהב באלדנה ומתחתן איתה.
טרסה - (חוליה קאלבו) עוזרת הבית של משפחת פרטיצ'לי
אלדנה- (נטליה קוקיופפו) מורה בבית הספר בהמשך מתאהבת בניקולס ומתחתנת איתו
פילאר ויזלובוס- (מריה רוחי) מנהלת בית הספר ,מאוהבת בניקולס היא אמה הביולוגית של תמרה.
מאוריסיו פיניירו - (פבלו נוואק) אביהם של אמה ואקסל.
מאיטה פיניירו -(קרולינה וספה) אמם של אקסל ואמה, מנהלת רומן עם לוקאס.
ראש העיר -(ארנסטו קלאודיו) ראש העיר של העיירה,אביה של ויקי
חואן- (דניאל כאמפומנוסי) הוא בעלים של הבר, חברו הטוב של ניקולס.
רודולפו - רוברטו אניטר אביו של דמיאן.
כרמן (לרנה אלמוס) אמם של קמילו ופפה ,ואמה המאמצת של תמרה.
בלן - ורה כארנבאלה
חביאר- פבלו אריאס
רפאלה - לוסיה קוליני בתם של חברים של המשפחה של אקסל, היא מאוהבת באקסל אך לבסוף היא מבינה שהוא מתאים לתמרה,בהמשך היאו תמרה מתחברות.
דניאל - דניאל בליברג חברתה הטובה של קטלינה ,גרה בארצות הברית.
קוסטה- קרלוס גיריני- הוא עבד על הכדור עם סבא של קטלינה הוא אביו של אלברטו
דייגו- לאונרדו כנטנו
לולי - (נטליה מלקון) אחותו של אנחל.
בולדסקה -יאן גוינזבורג הוא אחיו של חוסמה, יד ימניה של פילר הוא מאוהב בה.
חסמין- ליביה נאקאמאטסו מגיע מהמיד האחר כמו ליאו ואדריאן ,לבסוף מתאהבת בחוסמה ונהיית בת זוגו.
נומה -חוליה נאקאמאטסו מגיע מהמימד האחר כמו ליאו ואדריאן .
חוסמה- (חואן וארו) אחיו של בולדסקה, תלמיד בבית הספר ,הוא מתאהב בנומה ונהייה בן זוגה.
ביאנקה -ורוניקה אפפדדו היא אוהבת לשיר ,בסוף מתאהבת במרקוס,ונהיית בת זוגו
טניה -גיסללה מוטטה היא האקסית של קמילו בהמשך היא מתאהבת באקסל אך בסוף היא מבינה שהוא מאוהב בתמרה.
פיטר -מאתיאס אפוסטולו בן זוגה לשעבר של אלדנה.
אלברטו -אנדרס טינגו- בנו של קוסטה.
שירים

Un nuevo día
Mundo bonito
Quiero que me lleve tu amor
Noches desvelado
Una señal
Basta
Canción de los clones
Ropa sucia
Tu mirada
Ya te encontré
Eme la mejor
Atravesar el tiempo
Almohadas
Despegar
Yo tuve una sueño
Aquella tarde
Disappearing
Dame tu mano
Te invito
Love is still standing
Dime
Nos volvemos a abrazar
Libre
(Mundo bonito (bonus track
Received Pronunciation

Received Pronunciation (באנגלית: ההגייה המקובלת) הוא מבטא של השפה האנגלית המקובל בעיקר בבריטניה והנחשב שם למבטא היוקרתי ביותר, ובעיני רבים גם הנכון ביותר, להגיית השפה. אף על פי שלפי ההערכה רק כ-2% מכלל תושבי הממלכה המאוחדת מדברים אנגלית במבטא זה, הוא עדיין משמש כדרך ההגייה הסטנדרטית ברוב הספרות העוסקת בפונולוגיה של השפה האנגלית ובמילונים. בנוסף, זהו המבטא המונחל פעמים רבות ללומדי השפה האנגלית.
ההגייה המקובלת אינה ניב (דיאלקט) בעל אוצר מילים ומאפיינים דקדוקיים משלו. אלו שזה מבטאם דוברים בדרך כלל "אנגלית תקנית" (Standard English), אם כי ההפך אינו מחויב המציאות. דוברי אנגלית תקנית רבים, בבריטניה ומחוצה לה, אינם הוגים כך.
הביטוי "ההגייה המקובלת" נטבע לראשונה על ידי הנרי וילד (Wyld) בשנת 1914, בספרו "תקציר תולדות השפה האנגלית"; משמעות המילה "Received" בהקשר זה היא "מקובל" או "מאושר".
ההגייה זכתה לכינויים שונים. המבטא כונה "האנגלית של המלך" או "האנגלית של המלכה" (Queen's English או King's English) מאחר שהיה או נתפש כמבטא בו דוברים המלך והאצולה. המלכה אליזבת השנייה אכן הייתה דוברת במבטא זה, בצורה שמרנית ומיושנת. עוד מכונה המבטא בכינוי "אנגלית של ה-BBC" ‏(BBC English), מאחר שבעבר עשתה בו התחנה שימוש, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה עת נעשה השימוש בניבים אזוריים כדי להבדיל את שידורי התחנה מהתעמולה הנאצית. מאז אמצע המאה ה-20 שוב אין קרייני התחנה מחויבים לעשות בו שימוש, אם כי חלקם מקפידים עליו או על מאפיינים מסוימים שלו. בנוסף כונה המבטא בשם "אנגלית של (אוניברסיטת) אוקספורד" (Oxford English) בה היה מקובל. האוניברסיטה זכתה ליוקרה בענייני לשון בעיקר בזכות מילוני אוקספורד שפרסמה, והגרסה המורחבת של מילון זה כוללת הנחיות הגייה בהגייה המקובלת עד היום. מסיבות אלה הפך המבטא ליוקרתי ביותר בבריטניה, והשימוש בו מעיד רבות על הרקע והייחוס החברתי של בעליו או על השכלתו או על יומרותיו החברתיות. באנגליה, המילה Posh, "מהודר", משמשת ככינוי סלנג למבטא זה – Posh Accent.
נהוג לחלק את המבטא לשלושה סטנדרטים משניים: "שמרני", המאפיין אוכלוסייה מבוגרת, "כללי", הנחשב לנייטרלי מבחינת גיל, משלח יד או רקע חברתי, ו"מתקדם", המאפיין אוכלוסייה צעירה.
למרות סברה מקובלת כי מוצאו של מבטא זה במבטאים הדרומיים באנגליה, למעשה הוא קרוב במיוחד למבטאים המדוברים בדרום-מזרח המידלנדס. הגירה מאזורים אלה ללונדון במאה ה-14 ובמאה ה-15 הביאה להתגבשותו בדרום המדינה, תוך שהוא משלב גם יסודות ממבטאים דרומיים. בתחילה נחשב למבטא מקובל בדרום המדינה אשר לא הסגיר את מוצאו של הדובר בו, ותו לאו. מאוחר יותר התבסס ההיגוי על זה שהיה מקובל בחצר המלכות, ואט אט החל לצבור יוקרה. רק בשלב מאוחר יחסית, בסוף המאה ה-19, הפך השימוש במבטא לסימן היכר מחייב למי שזכה להשכלה ולחינוך הטובים ביותר. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 השתנה היחס כלפי השימוש בהגייה, ומספר הדוברים בה החל לרדת.
הערות שוליים

↑  Received Pronunciation
↑  What's in a name?
מיסטר אמא

| --- | --- |

 בימוי:  סטן דרגוטי 
 הופק בידי:  Lynn Loring, לורן שולר דונר, אהרון ספלינג 
 תסריט:  ג'ון יוז 
 עריכה:  פאטריק קנדי 
 מוזיקה:  לי הולדרידג' 
 צילום:  ויקטור קמפר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בינואר 1984 
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  דטרויט 
 הכנסות באתר מוג'ו:   mrmom
 דף הסרט ב־IMDb
 
מיסטר אמא (באנגלית: Mr. Mom) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1983 בבימויו של סטן דרגוטי. בסרט מככבים מייקל קיטון (בתפקידו הראשי הראשון בקולנוע), טרי גאר, מרטין מאל, אן ג'יליאן וכריסטופר לויד.
הסרט, אשר הופק בתקציב של 5 מיליון דולרים, הצליח לגרוף מעל ל-64.8 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם. בעקבות ההצלחה העצומה של הסרט אולפני יוניברסל חתמו על עסקה עם יוז אשר במסגרתה יוז יהיה אחראי על יצירת שלושה סרטים תמורת 30 מיליון דולרים. שלושת הסרטים הללו יהיו בת 16 הייתי, מועדון ארוחת הבוקר וחלומות צעירים.
תקציר העלילה

ג'ק באטלר (מגולם על ידי מייקל קיטון) הוא מהנדס רכב מדטרויט שמפוטר באופן בלתי צפוי ובעקבות כך הופך במפתיע להורה העיקרי שמגדל את ילדיו, בעוד שאשתו קרוליין (מגולמת על ידי טרי גאר), אשר החלה לאחרונה לעבוד במשרה בכירה במשרד פרסום, הופכת למפרנסת העיקרית של המשפחה.
כהורה במשרה מלאה ג'ק מתקשה במיוחד להסתגל לסיטואציה החדשה בעודו נאלץ להתמודד עם האתגרים היומיומיים של גידול ילדים, יהול מטלות הבית, והתמודדות עם אנשים רבים בחייו שסבורים שהוא כגבר לא צריך להיות זה שמגדל את הילדים במקום אשתו.
במקביל, קרוליין מתקשה להסתגל לעבודה החדשה והתובענית שלה במשרד הפרסום ובמיוחד לכך שהבוס הפלרטטן שלה מנסה להתחיל איתה.
הפקה

זה היה סרט הקולנוע הראשון שג'ון יוז כתב עבורו תסריט. יוז כתב את התסריט בעיקר על בסיס חוויותיו כהורה.
הסרט צולם בעיקר באזור המטרופולין של דטרויט.[דרוש מקור]
צוות השחקנים הראשי

מייקל קיטון בתפקיד ג'ק באטלר
טרי גאר בתפקיד קרוליין באטלר
פרדריק קוהלר בתפקיד אלכס באטלר, בנם הבכור של ג'ק וקרוליין.
טליסין ג'פה בתפקיד קני באטלר, בנם הצעיר של ג'ק וקרוליין.
קורטני ובריטני ווייט בתפקיד מייגן באטלר, בתם התינוקת של ג'ק וקרוליין.
מרטין מאל בתפקיד רון ריצ'רדסון, ראש חברת הפרסום בה קרוליין עובדת.
אן ג'יליאן בתפקיד ג'ואן, שכנה של משפחת באטלר וחברה של קרוליין.
ג'פרי טמבור בתפקיד "ג'ינקס" לאת'ם, הבוס על ג'ק בחברת פורד.
כריסטופר לויד בתפקיד לארי, עמיתו לעבודה של ג'ק בחברת פורד אשר גם מפוטר.
בייבימונסטר

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  מ-2023 
 יצירות ידועות:  Batter Up 
 
בייבימונסטר (בקוריאנית: 베이비몬스터; באנגלית: Babymonster) היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי חברת הבידור YG Entertainment, המורכבת משבע חברות: רוּקה, פאריטה, אסא, אהיון, ראמי, רורה, וצ'יקיטה. ב-1 באפריל 2024, הלהקה הוציאה לאור את המיני-אלבום הראשון שלה תחת השם Babymons7er, וב-1 בנובמבר את אלבום האולפן הראשון שלה - Drip.