stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצוללות מסדרת פוקסטרוט

| --- | --- |
צוללת פוקסטרוט קובנית
צוללת פוקסטרוט קובנית
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:   הצי הסובייטי / הצי הרוסי    הצי הקובני    הצי הלובי    הצי הפולני    הצי האוקראיני    הצי ההודי
 דגל הצי:  
 סדרה:  פוקסטרוט
 סדרה קודמת:  זולו
 סדרה עוקבת:  טנגו
 אוניות בסדרה:  58
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  סודומש בלנינגרד, ברית המועצות
 הוזמנה:  1957
 הושקה:  1958
 מידות
 הֶדְחֶק:  1,983 טון על פני המים, 2,515 טון בצלילה
 אורך:  90 מטר
 רוחב:  7.40 מטר
 שוקע:  5.90 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  15 קשר בצלילה, 16 קשר על פני הים
 עומק צלילה:  246–296 מטר
 גודל הצוות:  78 (10 קצינים, 10 מש"קים, 56 חוגרים)
 טווח שיוט:  20,000 מייל ימי על פני הים, 11,000 מייל ימי בצלילה
 הנעה:  3 מנועי קולומנה 2D42M ‏2,000 כ"ס  2 מנועים חשמליים 1,010 קילוואט 2,000 כ"ס ומנוע 2,000 קילוואט 2,700 כ"ס   מנוע עזר חשמלי 130 קילוואט 180 כ"ס   3 מדחפי 6-להבים
 צורת הנעה:  דיזל-חשמל
 אמצעי לחימה
 חימוש:  10 צינורות טורפדו
סדרת צוללות פוקסטרוט (קוד דיווח נאט"ו; בברית המועצות נקראה הסדרה "פרויקט 641") היא סדרת צוללות דיזל-חשמל שנבנו בברית המועצות בין השנים 1957 ל-1983 והחליפו את סדרת צוללות "זולו". התכנון בוצע במשרד תכנון רובין שבלנינגרד. בסך הכל נבנו בסדרה זו 58 צוללות על ידי מספנת הצי הסובייטי בלנינגרד, פרטים נוספים נבנו על ידי מספנות במדינות אחרות. הצי הרוסי גרט את אחרונת הצוללות שהיו ברשותו בשנת 2000, לאחר שב-1995 הוחלט על הוצאתן משירות. עם זאת, בציי מדינות אחדות קיימות עדיין צוללות פוקסטרוט מבצעיות.
סימון הצוללות מסדרה זו בצי הסובייטי הורכב מהאות B (בכתיב קירילי "Б" עבור "большая" - בולשויה לאמור "גדולה") ומספר סודר.
משבר הטילים בקובה

בעת משבר הטילים בקובה שלח הצי הסובייטי ארבע צוללות למימי קובה. משחתות הצי האמריקני הטילו פצצות עומק, בעקבותיהן נאלצו בין ה-26 ל-29 באוקטובר 1962 שלוש מהצוללות לצוף על פני המים. באחת הצוללות, שסימונה B-59, היה מוטען טורפדו בעל ראש נפץ גרעיני של 15 קילוטון. עקב זיהוי הצוללות התפתח ויכוח דרמטי בצוללת, כאשר מפקד הכלי, ולנטין סביטסקי, והקומיסר הפוליטי על סיפונה, איוון סמיונוביץ' מדלניקוב, דרשו לחמש את הטורפדו ולהכינו לירי מבצעי בעוד הקצין הראשון, ואסילי ארחיפוב, התנגד בנחרצות והצליח לבסוף לשכנעם להימנע מכך.
מוזאונים צפים

צוללת הצי הסובייטי B-39 הושקה ב-9 בפברואר 1962 ונכנסה לשירות באפריל 1967, היא שירתה בצי הסובייטי עד 1994, אז נמכרה לפינלנד. נמל הבית של הצוללת היה בוולדיווסטוק והיא השתייכה לצי האוקיינוס השקט של רוסיה. ב-2002 הגיעה הצוללת לסן דייגו שבארצות הברית ונרכשה עבור המוזיאון הימי של סן דייגו, שם היא מוצגת מאז 2005.
צוללת הצי הסובייטי B-427 הושקה באפריל 1971 והשתייכה לצי האוקיינוס השקט בעת מלחמת וייטנאם. ב-1995 נמכרה למוזיאון הצי האוסטרלי בסידני. לאחר שלוש שנים נרכשה על ידי המוזיאון הימי של לונג ביץ', קליפורניה, שם היא מוצגת.
כמו כן מוצגות הצוללות הבאות:
B-15 בניו וסטמינסטר, קולומביה הבריטית, קנדה
B-143 בזיברוג שבבלגיה
קורסורה S20 בוויסחפטנאם שבהודו
B-413 בקלינינגרד שברוסיה
ראו גם

B-37
הערות שוליים

↑  ברית המועצות קרובה לשימוש בפצצת אטום הבוסטון גלוב
↑  40 שנה למשבר הטילים בקובה וושינגטון פוסט
מסוק אמריקאי מעל צוללת פוקסטרוט B-59 במי קובה, בעת משבר הטילים בקובה, 29 באוקטובר 1962
וולגטיטאן

| וולגטיטאן |
| --- | --- |
 השוואה לאדם של וולגטיטאן
תקופה
קרטיקון תחתון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
סוג:: וולגטיטאן
מינים
 Volgatitan simbirskiensis
שם מדעי
 Volgatitan

וולגטיטאן (שם מדעי: Volgatitan) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד גדול בן קבוצת הטיטאנוזאורים אשר התקיים במשך הקרטיקון התחתון של מזרח אירופה והוא נחשב לטיטאנוזאור הקדום ביותר שחי בחצי הכדור הצפוני, כאשר מרבית המינים הקרובים לו חיו באמריקה הדרומית באותו הזמן. הוא התגלה במחוז אוליאנובסק שברוסיה משרידים של 7 חוליות צוואר בודדות שהשתייכו לפרט בודד.
סוג זה כלל מין יחיד - Volgatitan simbirskiensis, שתואר בשנת 2018 בידי החוקרים הרוסים אלכסנדר אבריאנוב וולדימיר אפימוב. משמעות שמו היא: "הטיטאן של נהר הוולגה", לידו נמצאו המאובנים. שם המין נקרא על שם העיר הרוסית אוליאנובסק, שבעבר נקראה סימבירסק.
דינוזאור זה נחשב למאובן אמצעי בין קבוצת הטיטאנוזאורים "Lognkosauria", שכללה את המינים הגדולים כמו הארגנטינוזאורוס והפטגוזאורוס לבין קבוצת הסלטזאוריים, הקטנים יותר שהיו משוריינים לאורך גופם. הוא קרוב בעיקר לרפטוזאורוס ולמיני משפחת הנמגטוזאוריים שהזכירו מעט את הדיפלודוקיים במבנה צווארם.
גודלו של היצור ניתן למדידה באמצעות השוואת החוליות לחוליות של דינוזאורים קרובים כמו הפטגוטיטאן והדרדנוטוס, מהם משוער שמשקלו של היצור הגיע ל-17.3 טון בממוצע.
הערות שוליים

↑  Paleontologists Discover A New Giant Dinosaur, The Volgatitan
ההפגנות באיראן (2022–2023)

ההפגנות באיראן או הפגנות מהסא אמיני היו סדרת הפגנות מחאה והפרות סדר נגד ממשלת איראן, אשר החלו ב-16 בספטמבר 2022, בעקבות מותה של מהסא אמיני (בפרסית: مهسا امینی), שנהרגה במהלך מעצר משטרתי. על פי עדות ראייה, היא עונתה והוכתה על ידי סיירת ההדרכה, "משטרת המוסר" האסלאמית במדינה, לאחר שהואשמה בכך שלבשה את החג'אב שלה שלא כראוי, ובכך הפרה את החוק המחייב לבישת חג'אב במדינה. משטרת איראן הכחישה כי אמיני הוכתה בעת המעצר.
ההפגנות החלו מספר שעות לאחר מותה של אמיני בטהראן, בתחילה ליד בית החולים בו היא טופלה, ובהמשך התפשטו במהירות לערים נוספות, תחילה בפרובינציית כורדסתאן שם נולדה וגדלה אמיני, בערים סאקז, סננדג', דיבנדרה (אנ'), באנה (אנ') וביג'אר (אנ'), בין היתר. בתגובה להפגנות אלו, החל מ-19 בספטמבר החלה ממשלת איראן להגביל את הגישה לאינטרנט באזורים שונים. ככל שהמחאות גדלו, הממשלה הטילה השבתת אינטרנט נרחבת באזורים רבים במדינה, וכן הגבילה את הגישה לרשתות חברתיות בכל רחבי המדינה. בתגובה למחאות על מותה של אמיני, אנשים ערכו הפגנות תמיכה בממשלה בערים שונות באיראן, כדי לייצר תגובת-נגד למוחים. ממשלת איראן התייחסה להפגנות הנגד הללו כ"ספונטניות". המפגינים בעד הממשלה קראו להוצאה להורג של המפגינים נגדה, וכינו אותם "חיילים של ישראל", תוך כדי צעקות "מוות לאמריקה" ו"מוות לישראל", המשקף את הנרטיב המוכר של שליטי הפקידות באיראן, שכולל הטלת האשמה בנוגע לתסיסה על מדינות זרות עוינות. ב-3 באוקטובר, בהצהרתו הראשונה מאז פרוץ ההפגנות, המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, סירב להתייחס לתסיסה רחבת-ההיקף כ"התפרעויות", וכן ניסה להציג אותן כמזימה זרה.
נכון ל-4 באפריל 2023, לפחות 537 מפגינים, בהם 68 קטינים, נהרגו במהלך ההפגנות כתוצאה מעימותים עם גורמי ממשלה המתערבים בהן (כולל שימוש בגז מדמיע ואש חיה), מה שהופך את הפגנות אלו לקטלניות ביותר מאז ההפגנות באיראן ב-2019–2020, שהסתיימו עם למעלה מכ-1,500 הרוגים. תגובת הממשלה נגד ההפגנות ספגה גינויים רבים, ומחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה סנקציות על סיירת ההדרכה ועל מספר גורמים איראניים בכירים.
רקע

מהסא אמיני הייתה אישה איראנית בת 22, אשר ב-14 בספטמבר 2022 נעצרה על ידי סיירת ההדרכה של ממשלת איראן, חוליית משטרה האחראית על יישומן של תקנות החג'אב במדינה. היא סבלה ממוות מוחי בשל פגיעה גולגולתית, לאחר שלכאורה הוכתה. ב-16 בספטמבר, יומיים לאחר מכן, היא מתה. לאחר הלווייתה, פרצו מחאות באזורים שונים באיראן. ב-18 בספטמבר הוכרזה שביתה כלל-ארצית, מפרובינציית כורדסתאן עד טהראן. מפלגות כורדיות-איראניות וכן פעילים חברתיים מכורדיסטן הכריזו על יום שני כיום שביתה כללית.
המפגינים

בהפגנות הראשונות, שלרוב הובלו על ידי נשים, הושמעה הדרישה לשים קץ לחובת עטיית החג'אב בחוק; הפגנות אלו התפתחו למרד לאומי. בהמשך ההפגנות היו לנרחבות יותר מאלו שהתקיימו ב-2009, 2017 ו-2019, והגיעו אף לאזורים הנחשבים לבסיס כוחה של הרפובליקה האסלאמית, כדוגמת הערים הקדושות משהד וקום. עם המשך המחאה על מותה של אמיני והדרישה לבטל את חובת החג'אב, הביעו האיראנים בהפגנותיהם גם רצון לחירויות נרחבות יותר וזכויות נשים, מחו נגד משטרת המוסר, ונגד האייתוללה והמשטר התאוקרטי. המחאות כללו גם פגיעה בסמלים דתיים כמו הפלת הטורבן על ידי עוברי אורח מראשיהם של אנשי דת איראניים, והעלאת תיעוד המעשה לרשתות החברתיות. כמו כן נשים איראניות רבות הסירו את החיג'אב שלהן בהתרסה, וחלקן אף שרפו אותו באש.
בשונה מהפגנות רבות שהתקיימו קודם לכן באיראן, נראה כי בהפגנות אלו המפגינים דורשים שינוי כולל של הממשלה, במקום להגביל את דרישותיהם לרפורמות הדרגתיות בתוכה. על פי תחנת הרדיו "רדיו אירופה החופשית", הקשיים הכלכליים ותנאי החיים הירודים של האיראנים תרמו גם הם לצמיחת ההפגנות, והם נחשבות לכוח מרכזי העומד מאחוריהן. בין מצוקותיהם העיקריות של האיראנים נמנות המחירים המאמירים במדינה, האבטלה הגבוהה, השחיתות והדיכוי הפוליטי; כמו כן, על פי דו"ח איראני מאוגוסט 2021, שליש מהאיראנים חיים בעוני. האנליסט עבדולרזה דאוורי ציטט נתון לפי 95% מהאיראנים "מודאגים לגבי פרנסתם כיום ולגבי עתיד ילדיהם".
אירועים

שעות לאחר מותה של מהסה אמיני, התאספה קבוצת אנשים במחאה נגד רציחתה לכאורה ליד בית החולים קאסר, שם מתה אמיני, וקראו קריאות כמו "מוות לדיקטטור", "סיירת ההדרכה היא רוצחת", "אני אהרוג, אני אהרוג את מי שהרג את אחותי", "אני נשבע בדמה של מהסה, איראן תהיה חופשית", "ח'אמנאי הוא רוצח, ממשלתו פסולה", ו"דיכוי נשים מכורדיסטן ועד טהראן". הפגנות אלו נתקלו בדיכוי ובמעצר של מפגינים. חלק מהנשים הסירו ושרפו את כיסויי הראש שלהן בתגובה להתקפת הכוחות נגד-התקוממות, וקראו "דאעש חסרת בושה". נהגים צפרו ברחובות כאות מחאה. מחאה נוספת נגד חוקי חובת לבישת חג'אב התקיימה באותו ערב בכיכר ארגנטינה בטהראן. המפגינים קראו קריאות נגד ריבונותה של איראן וחוקי החג'אב. בסרטונים שפורסמו מאותו ערב נראים המעצרים האלימים שהופעלו נגד חלק מהמפגינים.
סיסמאות

במהלך ההפגנות המפגינים השתמשו במגוון סיסמאות וכרזות, המבקרות באופן ישיר את ממשלת הרפובליקה האסלאמית של איראן ואת המנהיג ח'אמנאי. המפגינים הראו התנגדות עזה למקרי אלימות נגד נשים שבוצעו על ידי סיירת ההדרכה של איראן בפרט. אחת הסיסמאות הפופולריות בהפגנות היא "אישה, חיים, חופש" (בפרסית: زن، زندگی، آزادی, נהגה "זָאן, זֶנְדֵגִי, אָזָאדִי").
נפגעים

ב-20 בספטמבר, אסמאעיל זראי קושה, מושל פרובינציית כורדסתאן שבצפון-מערב המדינה, אישר את הדיווח על שלושת ההרוגים הראשונים בהפגנות (מבין אלו שדווחו רשמית על ידי המדינה עצמה), אך ציין כי הם לא נהרגו על ידי כוחות הביטחון. נכון ל-26 בספטמבר, על פי מספר הצהרות רשמיות של השלטונות, נהרגו לפחות 13 בני אדם, בעוד שמתוך דיווחי הטלוויזיה הממלכתית עולה כי לפחות 41 בני אדם נהרגו, ביניהם מפגינים ושוטרים. על פי הדיווחים, חמישה חברי בסיג' נהרגו על ידי מפגינים.
על פי ארגון זכויות האדם "Iran Human Rights", נכון ל-5 בדצמבר 2022, לפחות 448 בני אדם נהרגו, ובהם נשים ולפחות 60 קטינים. בנוסף, מאות נשים נעצרו ועברו התעללות על ידי השלטונות. כפי שעולה מתעודות פטירה שהגיעו לידי הארגון, רבים מתו מפגיעת כדורים חיים. כמו כן, השלטונות נוקטים עינויים ויחס קשה נגד מפגינים שנעצרו, כדי לקבל מהם הודאות שווא. אולם, ארגון זכויות האדם הצהיר כי בשל השבתות האינטרנט הנוכחיות, קשה להשיג נתונים מדויקים ועדכניים.
| פרובינציה | הרוגים |
| --- | --- |
סיסתאן ובלוצ'סתאן: 128
כורדסתאן: 53
מערב אזרבייג'ן: 51
טהראן: 43
מאזנדראן: 37
כרמאנשאה: 25
גילאן: 24
אלבורז: 16
אספהאן: 14
ח'וזסתאן: 10
פארס: 8
ח'וראסאן רזאווי: 6
זנג'אן: 4
מזרח אזרבייג'ן: 4
לורסתאן: 3
מרכזי: 3
קזווין: 3
המדאן: 3
כהגילויה ובויראחמד: 2
ארדביל: 2
אילאם: 2
בושהר: 2
הורמוזגאן: 2
סמנאן: 1
כרמאן: 1
גולסתאן: 1
סך הכול: 448
השבתת האינטרנט

החל מ-19 בספטמבר 2022, ממשלת איראן התחילה להגביל את הגישה של תושביה לרשת אינטרנט: בתחילה נותקה הגישה לאינטרנט באזורים מסוימים, על מנת למנוע את הפצתם של התמונות והסרטונים מההפגנות ברחבי העולם, וכדי למנוע מהמוחים אפשרות להתארגן בפועל, כאשר גם נחסמה הגישה לרשתות חברתיות כדוגמת אינסטגרם וואטסאפ בערים סאקז וסננדג', במשך מספר ימים. עם התרחבות ההפגנות ללמעלה מ-80 ערים ברחבי איראן, הממשלה החליטה על השבתה כוללת של האינטרנט ועל הגבלה נוקשה של הרשתות הסלולרית. על פי NetBlocks, ארגון המנטר בין היתר את הפיקוח על האינטרנט, אלו הן "הגבלות האינטרנט החמורות ביותר מאז הטבח בנובמבר 2019", כאשר במהלך הפגנות 2019–2020 במדינה, בהן נהרגו כ-1,500 מפגינים על ידי כוחות הממשלה, האינטרנט הושבת לחלוטין במשך שבוע שלם.
עוד לפני ההפגנות, הגישה לרשתות החברתיות באיראן הייתה מוגבלת מאוד. הרשתות החברתיות ותוכנות המסרים פייסבוק, טלגרם, טיקטוק וטוויטר נחסמו כולם לשימוש כבר בעבר. החל מ-21 בספטמבר 2022, נחסמו גם אינסטגרם וואטסאפ ברחבי המדינה. כלי תקשורת ממלכתיים באיראן ציינו כי ההגבלות שהוטלו נובעות מחששות של "ביטחון לאומי". וואטסאפ הצהירה בציוץ בטוויטר כי היא פועלת על מנת להשאיר את המשתמשים באיראן מחוברים לשירות, ולא תחסום מספרי טלפון איראניים. עם זאת, קבוצות ניטור מרובות תיעדו הפסקות קישוריות אצל משתמשים, המשפיעות על ספקיות הסלולר הגדולות באיראן, עם "דפוס שיבושים בסגנון-עוצר" שנמשך 12 שעות בכל פעם. בנוסף, דווח כי הודעות טקסט עוברות סינון, וכל הודעה בה מוזכר שמה של מהסה אמיני נחסמת למסירה לנמען המיועד.
בתגובה להפסקות האינטרנט של איראן, סיגנל, יישומון המסרים המיידיים המוצפן מקצה לקצה, ביקש מהקהילה הטכנולוגית ומהמתנדבים בעולם לסייע לעקוף את החסימה הדיגיטלית על ידי הפעלת שרתי פרוקסי, כדי שאנשים באיראן יוכלו לתקשר באופן בטוח. בהודעה שפרסמה סיגנל ב-22 בספטמבר, מנכ"ל החברה מסר הוראות שלב-אחר-שלב מפורטות לעקיפת החסימה, וקרא להתחיל קמפיין האשטאג בטוויטר כדי לקדם את המטרה. כמו כן, סיגנל פרסמה מסמכי תמיכה בפרסית, כדי לסייע במיוחד למשתמשים באיראן.
נכון ל-24 בספטמבר, הגישה לסקייפ נחסמה.
תגובות

ב-22 בספטמבר 2022, הייתה אמורה כתבת החוץ הראשית של רשת CNN, כריסטיאן אמנפור, לראיין את נשיא איראן אבראהים ראיסי בעיר ניו יורק, אחרי הופעתו בעצרת הכללית של האו"ם. אמנפור תכננה לשוחח עם הנשיא ראיסי על נושאים בינלאומיים שונים, ובהם מותה של מהסה אמיני והמחאות שהחלו בעקבותיו. ריאיון זה אמור היה להיות הפעם הראשונה שראיסי מדבר עם התקשורת האמריקאית על אדמת ארצות הברית. כ-40 דקות לאחר שעת תחילת הראיון טרם הגעתו של ראיסי, עוזרו של המנהיג האיראני העלה ברגע האחרון בקשה והצהיר כי הפגישה לא תתקיים אלא אם העיתונאית תעטה כיסוי ראש (רעלה), תוך שהוא מתייחס ל"מצב באיראן", ומכנה את הבקשה "עניין של כבוד". אמנפור הגיבה כי היא לא יכולה להסכים ל"תנאי חסר התקדים והלא צפוי הזה", והריאיון בוטל. בהמשך אמנפור אמרה בהתייחס לתקרית כי כאשר ערכה ראיונות מחוץ לאיראן, "מעולם לא התבקשתי מאף נשיא איראני... לעטות כיסוי ראש".
מספר נשים איראניות המתגוררות בהודו הפגינו נגד ממשלת איראן ושרפו את החג'אבים שלהן כאות מחאה.
ב-24 בספטמבר 2022, משרד החוץ של איראן זימן את שגרירי בריטניה ונורווגיה, בשל מה שנחשב בעיניו ל"עמדה מתערבת" שלהם. השלטונות באיראן מחו בפרט על ה"עוינות" שלכאורה נוצרה בקרב כלי התקשורת בשפה הפרסית שבלונדון, וכן על הצהרותיו של נשיא הפרלמנט הנורווגי, יליד איראן, מסעוד גראח'אני (אנ'), שבהן הביע תמיכה בהפגנות.
תגובות > פוליטיקאים איראנים

מסעוד פז'קיאן (אנ'), (חבר הפרלמנט האיראני, 2008 – הווה), אמר בריאיון לערוץ IRINN TV: "אחרי 40 שנה של החברה הזו [...] אנחנו גידלנו אותם, לא האמריקאים. הייתה לנו שליטה ברשות השידור, במסגדים, בבתי הספר, באוניברסיטאות. היינו בכל מקום. זו אשמתנו. אנחנו רוצים להטמיע אמונה דתית באמצעות שימוש בכוח. זה לא אפשרי מדעית".
עלי לאריג'אני (יו"ר הפרלמנט האיראני, 2008 – 2020), טען שעל המשטר להיות יותר סבלני כלפי הצעירים שרוצים חופש מדת, והוסיף כי "ממשלה איסלאמית פירושה שאנשים מנהלים את החיים שלהם בעצמם. אם צעירים לא מיישמים אחד מעקרונות השריעה מתוך השקפת עולם חברתית – זה לא פסול ב-100%".
תגובות > בעולם > ארגונים

האיחוד האירופי האיחוד האירופי: שירות החוץ האירופי הוציא הצהרה המגנה את מותה של אמיני, וקרא לממשלת איראן "להבטיח שזכויותיהם הבסיסיות של אזרחיה יכובדו".
האומות המאוחדות האומות המאוחדות: נאדה אל-נשיף (אנ'), סגנית הנציב העליונה של האו"ם לזכויות האדם, הביעה דאגה ממותה של אמיני ומתגובת השלטונות האיראניים למחאות שהחלו.
תגובות > ארגוני זכויות אדם

לאחר שהתפרסמו תמונות וסרטונים מתוך ההפגנות, המציגים גם את תגובת כוחות הביטחון במהלכן, ארגוני זכויות אדם בינלאומיים רבים כדוגמת Iran Human Rights (אנ') ו-Human Rights Watch, וסגנית הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם, נאדה אל-נשיף (אנ'), פרסמו הצהרות על דאגתם בנידון. הארגון Human Rights Watch העלה דאגה ספציפית באשר לדיווחים שמצביעים על כך שהרשויות משתמשות בגז מדמיע ובכוח קטלני כדי לפזר מפגינים.
סנקציות

ב-22 בספטמבר 2022, מחלקת האוצר של ארצות הברית הודיעה על סנקציות נגד "משטרת המוסר" וכן נגד שבעה מנהיגים בכירים בארגוני הביטחון השונים של איראן, "בשל אלימות נגד מפגינים ומותה של מהסה אמיני". אלה כוללים את מוחמד רוסטמי חשמה גאצ'י, מפקד משטרת המוסר של איראן, וקיומארס היידארי, מפקד הכוח היבשתי של צבא איראן, בנוסף לשר המודיעין האיראני אסמאעיל ח'טיב, חאג' אחמד מירזאי, ראש חטיבת משטרת המוסר בטהראן. סאלאר אבנוש, סגן מפקד מיליציית הבסיג', ושני המפקדים מנוצ'הר אמנולהי וקאסם רזאי מכוח אכיפת החוק של איראן בפרובינציית צ'הארמחאל ובח'תיארי שבמדינה. הסנקציות יכללו חסימה של כל נכס או אינטרס ברכוש בתחומי השיפוט של ארצות הברית, ודיווח עליהם למחלקת האוצר של ארצות הברית. בנוסף יוטלו עונשים על כל צד שיאפשר ביצוע עסקאות או מתן שירותים לגופים אשר מוטלות עליהם סנקציות.
ב-26 בספטמבר 2022, ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו אמר כי ממשלתו תטיל סנקציות על "משטרת המוסר", על הנהגתה, ועל הפקידים האחראים למותה של מהסה אמיני ולדיכוי המוחים.
בתרבות > מוזיקה

ב-25 בספטמבר הוציא שאהין נג'פי את השיר "הָאשְׁטָיְדָה" (בפרסית: هشتادیا; בתרגום חופשי "[ילדי] שנות השמונים"), העוסק בחיים שבאיראן עם התחוללותה של המהפכה האיראנית. המוזיקאי האיראני שרווין האג'יפור, הוציא לאור את השיר "בַּרָאיֶה" ("בשביל" בתרגום חופשי), אשר הפך לוויראלי ברשתות החברתיות ברחבי האינטרנט, והקליפ שלו צבר מעל ל-40 מיליון צפיות באינסטגרם תוך יומיים. הקליפ לשיר מבוסס על ציוצים של תושבים איראנים ברשת החברתית טוויטר, בהם תיארו את הסיבות למחאה. האג'יפור נעצר מספר ימים לאחר מכן, ב-29 בספטמבר, ובהמשך שוחרר בערבות לאחר שמחק את הסרטון המקורי. בכמה כלי תקשורת היו שכינו את השיר "המנון ההפגנות".
בתרבות > ספורט

נבחרת הכדורגל של איראן לבשה ז'קטים שחורים ללא לוגו הקבוצה במהלך משחק הידידות שלה נגד נבחרת סנגל שהתקיים ב-27 בספטמבר במסגרת מונדיאל 2022; המדים עם לוגו הקבוצה שלבשו מתחת היו מוסתרים. בהתחשב בעובדה שכמה מחברי הקבוצה הפגינו סולידריות עם המפגינים בציוצים בטוויטר, לבישת הז'קטים פורשה באופן נרחב כמחווה נוספת של סולידריות עם המפגינים. במשחקם מול אנגליה בשלב הבתים במונדיאל 2022, סגל הנבחרת לא שרו את המנון המדינה לפני המשחק, במחאה נגד המשטר באיראן.
ראו גם

מחאת החיג'אב באיראן
ההפגנות באיראן (2019–2020)
פרשת מותה של נדא אגא-סולטאן
הצום של אנגוס ברביירי

ברביירי לפני הצום ובסיומו
אגוסטינו ״אנגוס״ ג׳יוספה א ברביירי (Agostino "Angus" Giuseppe A Barbieri, ‏1939 - 7 בספטמבר 1990) היה סקוטי שצם במשך 382 ימים, מיוני 1965 עד יולי 1966. במהלך הצום שתה בעיקר משקאות חסרי קלוריות ונטל תוספי תזונה שונים (ראו פירוט להלן). את הצום העביר בביתו שבטייפורט (אנ'), סקוטלנד, תוך שהוא מבקר בקביעות בבית החולים מריפילד (אנ') לצורך בקרה רפואית. ברביירי השיל ממשקלו 125 ק״ג, כשירד מ-207 ק״ג ל-82 ק״ג, וקבע שיא באורך הצום.
הצום

בשנת 1965 החל ברביירי, שהיה אז בן 27 וסבל מעודף משקל, לצום על מנת לרדת במשקלו. הצום, שנעשה בעצה אחת עם רופאיו מבית החולים מריפילד שבעיר דנדי, תוכנן להיות קצר, עקב דעת הרופאים לפיה עדיפים צומות קצרים על ארוכים. ברביירי לא השתכנע, התעקש על המשך הצום משום ש״הסתגל טוב כל כך והיה להוט להגיע למשקלו ה׳מיטבי׳״, וכך פעל. בסך הכל צם ברביירי במשך 382 ימים (שנה ו-17 ימים), עד 11 ביולי 1966. במהלך הצום  צרך ויטמינים, אלקטרוליטים ושמרים תזונתיים בכמות שלא צוינה (כמקור לכל חומצות האמינו החיוניות), ושתה משקאות נטולי קלוריות כמו קפה, תה וסודה, אם כי מדי פעם הוסיף למשקאות מעט חלב או סוכר, במיוחד בשבועות האחרונים של הצום.
במהלך התקופה עזב את עבודתו בחנות הפיש אנד צ'יפס של אביו, שנסגרה.
משקלו ההתחלתי של ברביירי היה 207 ק״ג (456 פאונד), והוא סיים לצום כשהגיע למשקל היעד שלו - 82 ק״ג (180 פאונד). בממוצע הוריד ממשקלו 327 גרם ביום (12 אונקיות), שהם 10 ק״ג (22 פאונד) בחודש.
המשך חייו

לאחר הצום עבר לעיירה ווריק (אנ') שבאנגליה.
היה אב לשניים.
נפטר בספטמבר 1990, בגיל 50-51.
הצום של ברביירי כשיא

במהדורת 1971 של ספר השיאים של גינס, הוכר הצום של ברביירי כארוך ביותר שתועד - 382 ימים. אמנם שנתיים אחר כך, ב-1973, ערך דניס גיילר גודווין שביתת רעב בת 385 ימים, אך הוא הוזן בכפייה במהלכה. נכון לשנת 2016, עפ״י בכירים בגינס, המשיך ברביירי להחזיק בשיא גינס לצום הארוך ביום ללא מזון מוצק. עם זאת, בגינס הפסיקו רשמית לאשר רישום שיאים הנוגעים לצומות, מחשש לעודד צומות שיזיקו לבריאות הציבור.
הערות שוליים

↑  Stewart, W. K.; Fleming, Laura W.‏"Features of a successful therapeutic fast of 382 days' duration״, מרץ 1973, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית
↑  Brady, Jon,‏"The tale of Angus Barbieri who fasted for more than a year – and lost 21 stone", 12 בנובמבר 2016, באתר ה-Evening Telegraph
↑  Dennis Galer Goodwin
וולגרינס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נסחרת ב-NASDAQ, סמלה WBA
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (WAG) 
 מייסדים:  צ'ארלס רודולף וולגרין
 תקופת הפעילות:  1901–הווה (כ־123 שנים)
 חברות בנות:  Wag's 
 מיקום המטה:  Deerfield 
 משרד ראשי:  דירפילד, אילינוי, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תרופות, קמעונאות
 שווי שוק:  7.80 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  136 מיליארד דולר (2022)
 רווח:  3.25 מיליארד דולר (2009)
 יו"ר:  צ'ארלס רודולף וולגרין 
 מנכ"ל:  גרגורי ווסון
 עובדים:  210,500 (נכון ל־2011) 
  
 www.walgreens.com
 
חנות וולגרינס
וולגרינס (באנגלית: Walgreens) היא רשת בתי המרקחת הגדולה ביותר בארצות הברית.
וולגרינס מפעילה כ-7,500 בתי מרקחת בכל 50 המדינות של ארצות הברית, בוושינגטון הבירה ובפוארטו ריקו. כ-2,000 מהחנויות פתוחות 24 שעות ביממה ורוב החנויות ממוקמות בפינות רחוב וצמתים מרכזיים. מלבד תרופות, נמכרים בחנויות מוצרי קוסמטיקה וישנה מחלקה לפיתוח תמונות.
החברה נוסדה בשיקגו ב-1901 על ידי צ'ארלס רודולף וולגרין, בן למהגרים משוודיה. ב-1916 פעלו בעיר 19 בתי מרקחת, וב-1930 פעלו כ-400 בתי מרקחת ב-87 ערים בארצות הברית. לאחר מותו של צ'ארלס רודולף וולגרין האב, ירש את החברה בנו צ'ארלס רודולף וולגרין הבן. לאחריו, החל משנות ה-70, ירש את החברה צ'ארלס רודולף וולגרין השלישי.
באפריל 2010 רכשה החברה את הבעלות ברשת החנויות דוויין ריד תמורת 623 מיליון דולר.
באוגוסט 2019 הודיעה חברת וולגרינס על כוונתה לסגור 200 חנויות בארצות הברית. סגירת החנויות מייצגת פחות מ-3% מ -10,000 הסניפים בארצות הברית. החברה מקווה לחסוך הוצאות שנתיות של 1.5 מיליארד דולר עד שנת 2022.
הערות שוליים

↑  Angelica LaVito, CNBC, Walgreens to close 200 US stores, ‏6-8-2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 278197-9  ISNI: 0000 0004 0407 4744  LCCN: n88134079  VIAF: 133792698   WorldCat (עם VIAF): 133792698
הקוצרים

ערך זה עוסק בציור מאת פיטר ברויגל האב. אם התכוונתם לסדרת עכבישניים, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פיטר ברויגל האב
 תאריך יצירה:  1565
 טכניקה וחומרים:  צבע שמן על לוח עץ
 ממדים בס"מ
 רוחב:  159.5 ס״מ 
 גובה:  116.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסאנס הצפוני 
 מספר יצירה:  19.164 (מוזיאון המטרופוליטן לאמנות) 
 מיקום:  מוזיאון המטרופוליטן לאמנות ניו יורק שבארצות הברית
 
הקוצרים (פלמית: The Harvesters; ‏1565) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. זוהי יצירה גדולה, 119 × 162 ס"מ, ומהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה.
תמונת הקוצרים מתארת את החודשים יולי-אוגוסט. צבעי התמונה וסגנונה מעבירים לצופה את חום הקיץ המעיק: האיכרים תשושים מעבודה ומיוזעים, התבואה בוהקת בשמש וכמעט מסנוורת. בין האיכרים הנחים מעבודתם ניתן לראות אחד השרוע למרגלות עץ כאשר פיו פעור; ובין האיכרים העובדים ניתן לראות איכר הנושא כד מים בידו, כנראה להשקיית האיכרים הנחים, כשגבו שפוף מעייפות ומאמץ.
הציור מתאר את השלבים השונים של קציר השיבולים. כעשר אלומות כבר נקצרו ונאספו, חלקן עומדות וחלקן שוכבות, לצידם של האיכרים הנחים. מעט שיבולים נמצאות בשדה, כשהן כבר קצורות והן שוכבות מחכות לאילום האלומות, וחלק מהשיבולים נמצאות בשדה וטרם נקצרו כלל.
כמו בציור קציר התבואה של ברויגל, גם כאן מוליכה הקומפוזיציה של הציור את עין המתבונן אל צידו הימני של הציור, ובכך מועצמת תחושת העומק של הציור.
איכר קוצר תבואה. תקריב מתוך התמונה: הקוצרים
איכרים נחים בשדה. תקריב מתוך התמונה: הקוצרים.
הנסיכה שארלוט מוויילס (2015)

הנסיכה שארלוט מוויילס (באנגלית: Princess Charlotte of Wales; בשמה המלא שארלוט אליזבת דיאנה, באנגלית: Charlotte Elizabeth Diana; נולדה ב-2 במאי 2015) היא נסיכת הממלכה המאוחדת, השנייה מבין ילדיהם של נסיך ונסיכת ויילס, ויליאם וקתרין. היא השלישית בסדר הירושה לכתר הבריטי, אחרי אביה ואחיה הבכור הנסיך ג'ורג' והנסיכה הבריטית הראשונה שמקדימה את אחיה הצעיר בסדר הירושה, בעקבות הסכמת פרת' שביטלה טרם לידתה את העדפת הבן הבכור. הנסיכה היא הנינה החמישית של המלכה אליזבת השנייה.
ביוגרפיה

שמה ותוארה הרשמי של הנסיכה הוא "הוד רוממותה המלכותית, הנסיכה שארלוט מוויילס", בדומה לאחיה הנסיך ג'ורג', ובהתאם להחלטה קודמת של המלכה אליזבת השנייה. היא הראשונה הנושאת את התואר "נסיכה" מלידה זה 25 שנה, והאישה הראשונה בסדר הירושה לכתר הבריטי. בת לא דורגה כה גבוה בתור לכתר כמעט 65 שנה, מאז הולדת הנסיכה אן. היא גם הראשונה שנשאה את התואר "הנסיכה מקיימברידג'" זה 182 שנה. האחרונה הייתה הנסיכה מרי אדלייד מקיימברידג', נכדתו של ג'ורג' השלישי, שנולדה בהנובר שבגרמניה ב-1833.