stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יסעור קורי
מאפיינים

אורכו של יסעור זה 56-46 ס"מ ומוטת כנפיו 126-112 ס"מ. הוא בעל מקור צהוב ארוך ובעל נוצות חומות-אפורות עם עיגולים לבנים סביב העיניים ובעל כפות רגליים צהובות. הכנפיים שחורות
יסעור קורי נפוץ ברחבי האוקיינוס האטלנטי ויכול לנדוד בלב ים לאורך כל חייו. הוא מתרבה בכמה איים כמו מדיירה, האיים האזוריים, איי ברלנגס (Berlengas) שלחופי פורטוגל והאיים הקנריים שלחופי ספרד. היסעור מקנן במושבות על צוקים או במחילות בחולות ובתוכה מטיל ביצה יחידה. הוא מגיע לדגור עליה רק בלילה כדי למנוע משחפים לאתר את הביצים הרכות. לאחר עונת הרבייה היסעורים נודדים צפונה לחופי בריטניה ואירלנד ושבים דרומה בחורף.
היסעור מוצא את מזונו מהים והוא מחפש דגים שונים, חסילונים ודיונונים והוא יכול לצלול לעברם עד עומק 15 מ'. להקות של יסעורים נצפים בשיתוף פעולה עם דולפינים או דגים טורפים באכילה של להקות דגים קטנות יחדיו, כשהדגים או הדולפינים מונעים מהדגים הקטנים לברוח למטה יותר.
הערות שוליים

↑  יסעור קורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
יסעור קצר-זנב

| יסעור קצר-זנב |
| --- | --- |
 יסעור קצר-זנב
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יסעוריים
סוג:: יסעור אפור
מין:: יסעור קצר-זנב
שם מדעי
 Ardenna tenuirostris ‏טמינק, 1836
תחום תפוצה


יסעור קצר-זנב (שם מדעי: Ardenna tenuirostris), הוא מין של עוף ימי בינוני ממשפחת היסעוריים וקרוב משפחתו של יסעור הפיה. בעבר היה שייך לסוג יסעור (Puffinus).
מאפיינים

אורכו של היסעור 41–43 ס"מ ומשקלו עד 900 גרם. הוא בעל כסות נוצות אפורה כהה עם חזה ולחיים בהירים יותר ומקור אפור ודק. הנחיריים גדולים והיסעור מסוגל לשתות מי ים ואחר כך לפלוט את המלח. כשמו הוא בעל זנב קצר. הרגליים מכוסות בקרומי שחייה והוא מסוגל לצלול איתם מתחת למים.
היסעורים מעופפים בלהקות מאוסטרליה וחופי טסמניה הדרומיים ובקיץ הם מצפינים עד האיים האלאוטיים וסביב קמצ'טקה. לקראת הסתיו הם נודדים יותר דרומה מחופי קליפורניה ועד לחופים של צפון אוסטרליה. הם מקננים בקיץ באיי אוסטרליה ובטסמניה.
היסעורים צוללים למים כדי לתפוס דגים, סרטנונים וקריל. להקות של יסעורים מעופפות סביב לווייתנים גדולי סנפיר באזור הארקטי ונעזרים בהם כדי להבריח מזון אל פני המים.
הערות שוליים

↑  יסעור קצר-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547172205171 
יסעור קצר זנב
יסעור קורי (סוג)

| יסעור קורי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יסעוריים
סוג:: יסעור קורי
שם מדעי
 Calonectris ‏מטיוס & Iredale, 1915

יסעור קורי (שם מדעי: Calonectris), הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת היסעוריים החיים באוקיינוסים הפתוחים וחלק מהמינים גם מעל הים התיכון. הם דומים מאוד לבני הסוג יסעור ובעבר נכללו בו.
מאפיינים

עופות אלה עפים מעל האוקיינוסים ומחפשים להקות דגים הקרובות לפני המים, לפעמים בזכות עבודה של דגים טורפים או דולפינים. הם עטים בלהקות על הדגים ויכולים לצלול עד 10 מטר במרדף אחרי הדגים.
כמו רוב בני משפחתם הם מקננים על איים שונים, חלקם בים התיכון.
מינים

יסעור מפוספס (Calonectris leucomelas)
יסעור קורי (Calonectris borealis)
יסעור גדול (Calonectris diomedea)
Calonectris edwardsii
ילקוט הרעים

| --- | --- |
 תדירות:  שנתון 
 מו"ל:  הוצאת ארחה 
 תאריכי הופעה:  1942–1946 (כ־4 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 
ילקוט הרֵעים היה כתב עת ספרותי (שנתון) שיצא לאור בין השנים 1942 (תש"ב) ו-1946 (תש"ו). ארבע חוברות יצאו לאור בטרם נסגר.
ב"ילקוט הרעים" נקבצו לראשונה יצירות של מי שלימים כונו "דור הפלמ"ח". סופרים ומשוררים, שחלקם היו ילידי הארץ וחלקם עלו לארץ כילדים וכנערים. היוזמים והעורכים היו שלמה טנאי ומשה שמיר. בין המשתתפים בכתב העת: עוזר רבין ושלמה טנאי, אמיר גלבע, בנימין גלאי, משה שמיר, יגאל מוסינזון, נתן שחם, דן בן אמוץ, משה הרפז, ע. הלל ואחרים. בכתב העת הם פרסמו את שיריהם סיפוריהם ומסותיהם הראשונים.
מתוך המניפסט, או מאמר הפתיחה של משה שמיר: "דורי מתחיל עשרות שנים לפני, ועובר וגואה עד לעשרות שנים אחרי. לא הגיל מכריע כאן, אלא יומה של ההיסטוריה"... ושמיר מוסיף: "@אין בעולם חיים זולת אלה החיים שלנו היומיומיים, אין חיים יפים ולא יפים, כאבים יפים וכאבים לא יפים, מלים יפות ומלים לא יפות, נושאים יפים ונושאים לא יפים"... ומוסיף עוד: "דורנו אולי לא יהפוך מהפכות בספרות. זה יהיה דור של ספרות ריאליסטית"...
חשיבותו של כתב העת "ילקוט הרעים" היא בכך ששימש במה ראשונית ומקפצה לדור של יוצרים, בפרוזה ובשירה, שלבד מהיותם מוכללים בתואר "דור הפלמ"ח", הריהם גם מן היוצרים החשובים ביותר בספרות העברית החדשה.
בשנת 1992 יצא לאור בהוצאת מוסד ביאליק ספר הכולל את ארבע החוברות של כתב העת.
לקריאה נוספת

שלמה טנאי ומשה שמיר (עורכים), ספר ילקוט הרעים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ב. (הספר בקטלוג ULI)
נורית גוברין, "'ילקוט הרעים': מציאות של המשך ומיתוס של התחלה", קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה, כרך ב, תל אביב: גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשס"ב 2002, עמ' 100–131.
יטרו וילמס

יטרו וילמס (בהולנדית: Jetro Willems; נולד ב-30 במרץ 1994) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן בקבוצת הראקלס אלמלו.
קריירה

וילמס החל את דרכו בקבוצת הנוער, ספרטאן 20'. מאוחר יותר, הצטרף וילמס לקבוצת הנוער של ספרטה רוטרדם. ב-2010, עלה וילמס לקבוצה הבוגרת של ספרטה רוטרדם כבר בגיל 16. את הופעתו הראשונה המקצועית במועדון ערך ב-16 בינואר 2011.
ב-31 באוגוסט 2011, חתם וילמס לשלוש עונות בפ.ס.וו. איינדהובן. ב-23 באוקטובר 2011, ערך הופעת בכורה נגד ויטסה ארנהם.
וילמס הפך לכדורגלן ההולנדי הצעיר ביותר ששיחק במסגרת תחרויות אופ"א, לאחר ששיחק ב-3 בנובמבר 2011 במסגרת הליגה האירופית נגד הפועל תל אביב.
ב-3 באפריל 2012 הוארך חוזהו במועדון ההולנדי עד לסיום עונת 2015/2016.
בקיץ 2017 חתם וילמס באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו במועדון הגרמני היה וילמס שותף לזכייה ההיסטורית של איינטרכט פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1–3 בגמר על באיירן מינכן. וילמס שיחק 90 דקות במשחק הגמר.
ב-2 באוגוסט 2019 הושאל וילמס לניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

לוילמס 16 הופעות במדי נבחרת הולנד עד גיל 17 בכדורגל, ו-3 הופעות במדי נבחרת הולנד עד גיל 19.
עם נבחרת הולנד עד גיל 17 בכדורגל, זכה וילמס ב-2011, באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19. ב-26 במאי 2012 ערך וילמס את הופעת הבכורה בנבחרת הולנד הבוגגרת במשחק ידידות, נגד בולגריה.
וילמס נטל חלק עם נבחרת הולנד ביורו 2012, ושיחק בכל משחקיה של הנבחרת בטורניר. וילמס הפך לכדורגלן הצעיר ביותר ששיחק ביורו אי פעם כשעשה זאת בגיל 18 ו-71 יום.
תארים

פ.ס.וו. איינדהובן:
הגביע ההולנדי: 2011/2012.
הסופר קאפ ההולנדי: 2012
אליפות הולנד: 2014/2015
איינטרכט פרנקפורט:
הגביע הגרמני: 2017/18
נבחרת הולנד עד גיל 17 בכדורגל:
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2011.
תארים אישיים:
הכדורגלן הצעיר ביותר ששיחק ביורו אי פעם.
הכדורגלן ההולנדי הצעיר ביותר ששיחק במסגרת אופ"א אי פעם.
הערות שוליים

↑  UEFA.com, Teenager Willems breaks Scifo's record, UEFA.com, ‏2012-06-09 (באנגלית)
| נבחרת הולנד – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטקלנבורג •  2 ואן דר ויל •  3 הייטינחה •  4 מאתייסן •  5 בומה •  6 ואן בומל •  7 קאוט •  8 נ. דה יונג •  9 הונטלאר •  10 סניידר •   11 רובן •  12 וורם • 13 פלאר •  14 שארס • 15 וילמס • 16 ואן פרסי • 17 סטרוטמן • 18 ל. דה יונג • 19 נארסינג • 20 אפלאי • 21 בולחרוז • 22 קרול • 23 ואן דר וארט • מאמן: ואן מרוויק |  1 סטקלנבורג •  2 ואן דר ויל •  3 הייטינחה •  4 מאתייסן •  5 בומה •  6 ואן בומל •  7 קאוט •  8 נ. דה יונג •  9 הונטלאר •  10 סניידר •   11 רובן •  12 וורם • 13 פלאר •  14 שארס • 15 וילמס • 16 ואן פרסי • 17 סטרוטמן • 18 ל. דה יונג • 19 נארסינג • 20 אפלאי • 21 בולחרוז • 22 קרול • 23 ואן דר וארט • מאמן: ואן מרוויק | הולנד |
יחסי אוקראינה–סרביה

| יחסי אוקראינה–סרביה |
| --- | --- |
אוקראינה: סרביה


אוקראינה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 77,474
אוכלוסייה
38,139,491: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 11,181
משטר
רפובליקה

יחסי אוקראינה–סרביה הם יחסי החוץ בין סרביה לאוקראינה. סרביה כיורשת ישירה הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה הכירה באוקראינה ב-15 באפריל 1994 ושתי המדינות כוננו באותו יום יחסים דיפלומטיים.
מאז הכרזת העצמאות של קוסובו בשנת 2008, אוקראינה גילתה כבוד לשלמותה הטריטוריאלית של סרביה בגבולות 1945.
מאז ספטמבר 2011 יכולים סרבים ואוקראינים לשהות במדינה האחרת עד 30 יום ללא אשרות.
היסטוריה ויחסים אתניים

בסרביה ישנם ארגונים אוקראינים רבים. למיעוט הלאומי האוקראיני יש מועצה לאומית משלו בנובי סאד. הם קשורים קשר הדוק עם רוסינים פנוניאנים. יש ארגונים אוקראינית-רוסינים ביישובים Inđija, סרמסקה מיטרוביצה, ורבאס, קולה, Đurđevo, רוסקי קרסטור, שיד, Kucura וסובוטיצה. על פי מפקד האוכלוסין 2002 היו 5354 אוקראינים אתניים בסרביה 15,905 רוסינים, בעיקר המתגוררים וויבודינה.
במהלך המאה ה-19 היו בשטחה של אוקראינה של ימינו שני אזורים המאוכלסים על ידי סרבים - סרביה החדשה וסלבו-סרביה. על פי צו הסנאט הרוסי מ-29 במאי 1753, הוצעו האדמות החופשיות של אזור זה להתיישבות לעמים בני עדות נוצריות אורתודוקסיות על מנת להבטיח הגנה ופיתוח אזור זה בערבות הדרום. סלובו-סרביה נשלטה ישירות על ידי הסנאט הרוסי. המתיישבים הקימו בסופו של דבר את רגימנט ההוסרים באחמוט ב-1764. בשנת 1764 הפכה סלבו-סרביה לסוורסקי דונץ אויזד של פלך יקטרינוסלב (במחוז דניפרופטרובסק המודרני שבאוקראינה). על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2001 חיו באוקראינה רק 623 סרבים (219 דיברו סרבית, 104 דיברו אוקראינית, 218 דיברו רוסית ו-68 שפה אחרת).
יחסים פוליטיים

סרביה ואוקראינה פעלו בפגישות דו-צדדיות. בינואר 2001 ביקר נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה בבלגרד ונפגש עם נשיא הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, ווייסלב קושטוניצה. ראש הממשלה דרגישה פשיץ' ביקר באוקראינה בספטמבר 2001. נשיא סרביה ומונטנגרו סבטוזר מרוביץ', ביקר באוקראינה בנובמבר 2003. סגן ראש ממשלת סרביה, בוז'ידאר צ'ליץ', נפגש עם אולכסנדר טורצ'ינוב, סגן ראש הממשלה הראשון בקייב לאחר הפגישה השנתית של EBRD, שם דנו בהסכם הסחר החופשי העתידי ובמצב בקוסובו. נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו ביקר בסרביה ביוני 2009, במהלך הפסגה ה-XVI של ראשי מדינות מרכז אירופה בנובי סאד.
שר החוץ של סרביה, גוראן סבילנוביץ' ביקר באוקראינה בפברואר 2002. שר ההגנה האוקראיני, יבנה מרצ'וק, ביקר בסרביה בפברואר 2004. שר החוץ האוקראיני, קוסטיאנטין גרישצ'נקו, ביקר בסרביה באוקטובר 2004. בינואר 2005 שר החוץ הסרבי ווק דרשקוביץ' ביקר באוקראינה לרגל חנוכת הנשיא ויקטור יושצ'נקו. דרשקוביץ' ביקר שוב באוקראינה ביוני 2005 ובמרץ 2006. שר החוץ האוקראיני בוריס טרסיוק ביקר בסרביה בינואר 2006 וארסני יאצניוק ביקר בסרביה ביולי 2007.
זורן שאמי, יו"ר האספה הלאומית, פגש את יו"ר הפרלמנט האוקראיני וולודימיר ליטווין, במהלך מושב האספה הפרלמנטרית של ארגון שיתוף הפעולה הכלכלי בים השחור בקייב ביוני 2005.
ראש-העיר של בלגרד, ראדמילה חרוסטאנוביץ, ביקר בקייב ביוני 2002.
בכירים סרבים ואוקראינים קיימו פגישות חשובות גם בזירות רב-צדדיות. החשוב ביותר היה הפגישה בין הנשיאים קוצ'מה וקוסטוניקה בפסגת כדור הארץ 2002 ביוהנסבורג.
פורה, ארגון נוער אזרחי מאוקראינה, הוכשר על ידי חברי הארגון הדומה הסרבי - "אוטפור!". תנועת אוטפור עזרה להפיל את משטרו של סלובודן מילושביץ' במהלך 5 באוקטובר והם אימנו את חברי פורה בארגון המהפכה הכתומה נגד משטרו של ליאוניד קוצ'מה.
בשנת 2008, לאחר שהפרובינציה הסרבית קוסובו הכריזה באופן עצמאי על עצמאות כרפובליקה של קוסובו, יו"ר הפרלמנט לענייני חוץ, אולה בילורוס, הצהיר כי "אוקראינה תגבה את עמדתה של סרביה בקוסובו". ראש הממשלה יוליה טימושנקו אמר כי על אוקראינה להמציא מושג כיצד להתייחס לנושא קוסובו, כתופעה ייחודית בעולם, או בהקשר לקיומם של טרנסניסטריה, אבחזיה, דרום אוסטיה ואזורים בדלניים אחרים.
נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ' הצהיר ב-4 ביוני 2010 כי ההכרה בעצמאות אבחזיה, דרום אוסטיה וקוסובו מפרה את החוק הבינלאומי, "מעולם לא הכרתי באבחזיה, בדרום אוסטיה או בעצמאות קוסובו. זו הפרה של החוק הבינלאומי".
סלביצה סוקיץ' דז'נוביץ', יו"ר האספה הלאומית, פגש את יושב ראש הפרלמנט האוקראיני וולודימיר ליטווין באוניברסיטת קייב ביולי 2010. הם חתמו על מסמך על שיתוף פעולה בין הפרלמנטים של אוקראינה וסרביה ב-7 ביולי 2010.
באפריל 2011 ביקר יושב ראש הפרלמנט האוקראיני וולודימיר ליטווין בסרביה.
במאי 2011 ביקר שר החוץ של סרביה ווק ג'רמיץ' באוקראינה וחתם על פטור מוויזה בין שתי המדינות.
בנובמבר 2011 ביקר ראש ממשלת אוקראינה מיקולה אזארוב בסרביה לפסגת יוזמת מרכז אירופה.
נשיא סרביה בוריס טאדיץ' ביקר באוקראינה בנובמבר 2011.
יחסים כלכליים

בשנת 2007 הייצוא מסרביה היה בשווי 97.7 מיליון דולר והיבוא מאוקראינה היה מעל 274,000,000 דולר. בשנת 2008 המסחר בין המדינות צמח ב-71%.
אוקראינה וסרביה יחתמו על הסכם סחר חופשי בסתיו 2009. אוקראינה תומכת בכוונת סרביה להצטרף לארגון הסחר העולמי.
בחודש אפריל 2023 בעקבות הדלפת מסמכים מהפנטגון נחשף כי על אף שסרביה הייתה אחת המדינות היחידות באירופה שסירבו להטיל סנקציות על רוסיה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הייתה מוכנה לספק לכוחות האוקראינים נשק.
תרבות וחינוך

סרביה ואוקראינה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בתחומי החינוך, התרבות והספורט ב-24 בינואר 1996. על בסיס הסכם זה נחתמה בפברואר 2002 תוכנית לשיתוף פעולה בין שתי המדינות לתקופה 2002–2004. הוסכם על הרחבת הסכם זה גם לשנת 2005 באמצעות החלפת אמנות דיפלומטיות.
בשנת 2004 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין הוועדה הממלכתית לארכיונים של אוקראינה לבין הארכיון של סרביה ומונטנגרו. כמו כן מאז 2005 קיימת אמנת שיתוף פעולה בספרייה הלאומית ורנדסקי באוקראינה והספרייה הלאומית של סרביה.
שיתוף פעולה הגנתי

אוקראינה וסרביה חתמו על אמנה בנושא שיתוף פעולה צבאי ב-4 בנובמבר 2003 ואושרו באוגוסט 2004. בהתבסס על אמנה זו התקיימו ארבע ישיבות של קבוצות עבודה לשיפור שיתוף הפעולה. העדיפויות שקבעו שני הצדדים הם מודרניזציה הדדית של הצבא, פיתוח וייצור נשק וציוד צבאי, מעורבות חברות סרביות בטיהור תחמושת רדיואקטיבית באוקראינה, פעולה משותפת בשווקים שלישיים, חילופי מידע, התייעצויות מומחים והכשרת צוותים צבאיים.
נציגויות דיפלומטיות

סרביה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב, המוסמכת גם עבור מולדובה.
אוקראינה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד, המוסמכת גם עבור מונטנגרו.
יחסי איראן–פינלנד

| יחסי איראן–פינלנד |
| --- | --- |
איראן: פינלנד


איראן: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 338,145
אוכלוסייה
91,781,231: 5,618,827
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 53,425
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

יחסי איראן–פינלנד הם היחסים הדו-צדדיים בין פינלנד לאיראן.
תוכנית הגרעין

במרץ 2010, במהלך ועידת שרי החוץ של האיחוד האירופי, שר החוץ הפיני אלכסנדר סטוב אמר שיש מספיק קונצנזוס באיחוד האירופי להטלת סנקציות חד צדדיות על איראן בשל פעילותה הגרעינית, כמו האו"ם ההחלטה ככל הנראה לא תהיה מוכנה עד יוני 2010, תוך סיכון שהיא אפילו לא תעבור באותה עת. הוא הוסיף כי "כישלון [סנקציות האו"ם], אני חושב שיש הסכמה מתפתחת באיחוד האירופי לפיה ננקוט כמה צעדים חד צדדיים מצד האיחוד האירופי ... מה המדד המדויק הזה, לא נדון בפירוט."
יחסים כלכליים

במאי 2008 נפגש שגריר פינלנד באיראן הייקי פיורונן עם מנהל המכס האיראני האשם רהברי כדי לדון באפשרות ששתי המדינות יחתמו על הסכם שיגביר את יחסי הסחר שלהן. רהברי הצהיר כי "איראן חתמה על כמה הסכמי סחר מכס עם מדינות זרות. אם גם פינלנד מעוניינת לחתום של הסכם כזה, נזמין אותו במהלך ביקורו של מנהל המכס הפיני בטהראן."
יחסים דיפלומטיים / צבאיים

במאי 2008 נפגשו שגריר פינלנד באיראן הייקי פיורונן ומנהל המכס האיראני האשם רהברי כדי לדון באפשרות שתי המדינות יחתמו על מזכר הסכם שיגביר את יחסי הסחר שלהן. במהלך פגישה זו הצהיר פיוררון כי "היחסים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן לאירופה התדרדרו בשנים האחרונות בגלל סיבות פוליטיות, אך פינלנד מברכת על קשרים חזקים יותר ונפח סחר גבוה יותר עם איראן." באפריל 2008 חתמו ראשי ארגון גאולוגיה איראניים ופינים על מזכר הבנות להגברת שיתוף הפעולה המדעי והמחקר. "ארגוני הגאולוגיה של שני הצדדים ישתפו פעולה בתחומים שונים, כולל ניתוח נתונים, חקר, פטרולוגיה והדרכה."
נציגויות דיפלומטיות

פינלנד מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן.
איראן מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
יעקב דוד קאליש (השני)

| --- | --- |
רבי יעקב דוד קאליש מאמשינוב תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1906 
 פטירה:  1942 (בגיל 36 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 תקופת הפעילות:  ?–1942 
 
רבי יעקב דוד קאליש (תרס"ז – ה' בניסן תש"ב, פברואר 1942) היה האדמו"ר הרביעי מאמשינוב, האחרון בעיירה אמשינוב לפני השואה. נינו של רבי יעקב דוד הראשון מאמשינוב.
ביוגרפיה

נולד באוסטרובה לרבי יוסף קאליש האדמו"ר השלישי מאמשינוב. נישא לרבקה יוכבד, בת רבי שלמה יוסקוביץ' ובריינדל בתו של ה"אמרי אמת" מגור. למד אצל אביו ולאחר נישואיו למד אצל סב אשתו, ה"אמרי אמת".
הוא התפרסם כתלמיד חכם ובשנת תרצ"ד, בגיל 26, התקבל לרב בז'ירארדוב הסמוכה לוורשה. בשנת תרצ"ו נקרא למלא את מקום אביו, והוא כיהן במקביל באמשינוב ובז'ירארדוב, לאחר ששתי העיירות דרשו שיכהן בהן כרב.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התחבא כשנתיים במקומות מסתור בוורשה, ובאחד ממחבואיו חלה בטיפוס ונפטר. הובא לקבורה באוהל סבו רבי מנחם קאליש, ליד קבר אביו רבי יוסף. אשתו וארבעת ילדיו נספו בשואה. אחיו רבי יצחק קאליש, שהיה חסידו, החל לכהן לאחר המלחמה כאדמו"ר מאמשינוב בארצות הברית.
האוהל והמצבות שוחזרו לאחר השואה.
לקריאה נוספת

הרה"ק רבי יעקב דוד (השני) מאמשינאוו, "שיח חסידים", עמודים רכ"ח-רל"ד, יו"ל על ידי איגוד "זרע יצחק" ברוקלין ניו יארק, תשע"ז
הערות שוליים

↑  האדמו"ר מאמשינוב, ר' יעקב דוד קאליש, הצופה, 9 במרץ 1942
| חסידות אמשינוב |
| --- | --- | --- |
| אבי השושלת | רבי ישראל יצחק קאליש מוורקא |  |
| שושלת האדמו"רים: הדור הראשון והשני | רבי יעקב דוד קאליש • רבי מנחם קאליש |  |
| הדור השלישי: בני רבי מנחם מאמשינוב | רבי יוסף קאליש מאמשינוב • רבי שמעון שלום קאליש מאמשינוב-אוטבוצק |  |
| ענף רבי יוסף קאליש מאמשינוב | רבי יעקב דוד קאליש • רבי יצחק קאליש • רבי יוסף קאליש • בניו: רבי מנחם קאליש • רבי אשר חיים קאליש מאמשינוב בית שמש |  |
| ענף רבי שמעון שלום קאליש מאמשינוב-אוטבוצק | רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש • רבי יעקב אריה מיליקובסקי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010784889505171  LCCN: no2018065829  VIAF: 55152682570123312146   WorldCat (עם VIAF): 55152682570123312146
יחסי איראן–קטר

| יחסי איראן–קטר |
| --- | --- |
איראן: קטר (מדינה)


איראן: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 11,586
אוכלוסייה
91,781,231: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 76,916
משטר
רפובליקה אסלאמית   (בפועל דיקטטורה): מונרכיה אבסולוטית

יחסי איראן–קטר (בפרסית: روابط ایران و قطر, בערבית: العلاقات الإيرانية القطرية) הם היחסים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין מדינת קטר. המדינות מרבות לשתף פעולה ויש ביניהן מכנים משותפים רבים דוגמת: חברות בארגון המדינות המייצאות נפט (אופ"ק), במדינות הבלתי-מזדהות (NAM) וחברות בארגון הוועידה האסלאמית (OIC). למרות קשריה ההדוקים עם איראן, קטר היא גם בעלת ברית של ארצות הברית, ופעמים רבות מסתייגת מדעותיה של איראן.
יחסה של קטר לתוכנית הגרעין האיראנית

ב-16 בדצמבר 2008 שש החברות במועצת הביטחון של האו"ם קיימו פגישה עם שמונה מדינות ערביות בהן קטר כדי לדון איתן כיצד האו"ם יכול להפעיל לחץ על איראן כדי שהיא תשהה את העשרת האורניום שלה. ב-27 באפריל 2009 ביקר דניס רוס, היועץ המיוחד של ארצות הברית עבור המפרץ הפרסי ודרום מערב אסיה, בקטר ובמדינות נוספות כדי לדון ולגייס את מנהיגי המדינות ביניהם אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני, לעזור לארצות הברית בסנקציות שלה ובלחצים שהיא מפעילה על איראן למניעת תוכנית הגרעין. ב-9 במאי 2010 אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני ונשיא סוריה בשאר אל אסד הביעו תמיכה במאמצים הטורקיים להביא לפתרון דיפלומטי של הסכסוך על תוכנית הגרעין של איראן. פקידים טורקים הציעו לתווך בשיחות ישירות בין הנציג למשא ומתן בנושא הגרעין העליון של איראן, סעיד ג'לילי ובין הממונה על מדיניות החוץ של האיחוד האירופי קתרין אשטון.
יחסים כלכליים

ב-8 בפברואר 2011 שר המסחר האיראני מהדי כזאנפארי ועמיתו הקטרי נפגשו כדי לדון בדרכים שבהן שכנותיה במפרץ יוכלו להגביר קשרי מסחר עם איראן.
ב-31 באוקטובר 2009 חברת הספנות ואלפאג'ר 8 האיראנית חידשה את פעילותה בקטר. שגריר איראן בדוחה הודיע כי חידוש הקו הייתה חידוש "מודל הידידות בין שתי המדינות".
ב-7 בספטמבר 2009 שר הכלכלה והאוצר הקטרי יוסף חוסיין אאל-כמאל נפגש עם שר האוצר האיראני בחרוז אלשירי כדי לדון על שיתוף הפעולה בין המדינות בתחום הסחר והגדלת הסחר בין שתי המדינות על ידי הפחתת מכס ותעריפי מס.
ב-31 במאי 2009 הממשלה האיראנית הסכימה להנפיק 100 מיליון דולר אמריקאי באג"ח למימון פיתוח שדה הגז פארס סאות'. שדה הגז פארס סאות' הוא שדה גז גדול בים הנמצא בבעלות משותפת של קטר ואיראן.
ב-6 במאי 2009 חסן קאשקאוי דובר משרד החוץ האיראני ביקר בדוחה כדי לדון על הגברת שיתוף הפעולה התקשורתי עם קטר.
ב-11 בינואר 2009 נציגי רוסיה, קטר ואיראן נפגשו בטהראן, שם הם הסכימו להקים את החברה "טרויקה גז" ולשתף פעולה בחיפוש הגז הרזרבי ומלאי הגז שלהן.
יחסים פוליטיים

ב-3 במרץ 2008 בהתייחסו למתיחות בין ארצות הברית ואיראן ויחסיה עם שתי המדינות, הצהיר אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני כי הוא "רוצה להיות ידידותי עם כולם."
ב-6 ביולי 2009 יו"ר הפרלמנט האיראני, עלי לריג'אני, נפגש עם האמיר שייח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני בקטר. לאריג'אני תיאר את קטר כשותפה אסטרטגית וציין כי איראן נחושה להרחיב היחסים הדיפלומטיים והפוליטיים עם קטר. סוכנות הידיעות פארס האיראנית ציטטה את האמיר הקטרי אומר מילים אלו במהלך הפגישה: "איראן תמיד עומדת מאחורינו הערבים ומאחורי אנשי פלסטין. איראן תמיד תהיה חברה ושותפה שלנו ואנחנו לא נאפשר לכל אדם חולה-רצון ליצור בעיות בינינו."
ב-10 ביולי 2009 המפכ"ל האיראני, ג'אסם ראזאי, הודיע כי שומרי גבול איראניים ישתתפו באימונים עם מפקדת החוף של קטר.
ב-26 ביוני 2011 שר הפנים של איראן, מוחמד נג'אר, נפגש עם עמיתו הקטרי שלו בטהראן כדי לדון על שיתוף פעולה עתידי באזורים שיש בהם עניין הדדי בין איראן לבין "השכנה הקטנה מעבר לים". שר הפנים הקטרי, שייח' עבדאללה בן נאצר בן ח'ליפה אאל ת'אני ביקר באיראן והשתתף במפגש הפסגה ללוחמה בטרור הבינלאומי.
יחסי הפיליפינים – קוריאה הצפונית

| יחסי הפיליפינים – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
הפיליפינים: קוריאה הצפונית


הפיליפינים: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 120,538
אוכלוסייה
116,080,711: 26,517,006
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: דיקטטורה טוטליטרית חד-מפלגתית

יחסי הפיליפינים–קוריאה הצפונית הם היחסים הדיפלומטיים של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה ושל הרפובליקה של הפיליפינים.
היסטוריה > שנים מוקדמות

במהלך מלחמת קוריאה לחמה הפיליפינים לצד קוריאה הדרומית, נגד קוריאה הצפונית.
המאמצים לכונן קשרים פורמליים בין שתי המדינות החלו כבר בשנות השבעים, אך מאמצים כאלה לא ראו שום התפתחות משמעותית בשנות השמונים. הגורמים שעיכבו מאמצים אלו כללו את מדיניות החוץ המסורתית האנטי-קומוניסטית של הפיליפינים באותה תקופה, כמו גם חשדות לפיה קוריאה הצפונית תמכה במפלגה הקומוניסטית של הפיליפינים ובזרוע המזוינת שלה, צבא העם החדש (NPA)‏. תמיכה מוגבלת של קוריאה הצפונית ב-NPA נטענה על ידי דו"ח 1990 של דפוסי הטרור העולמי על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית.
היסטוריה > מיסוד יחסים רשמיים

בשנת 1998, כיו"ר הפורום האזורי של ASEAN, הפיליפינים יזמה את תהליך קבלת קוריאה הצפונית כחברה בפורום, אולם זו האחרונה הצהירה כי על מדינות דרום מזרח אסיה, כמו ברוניי והפיליפינים, לכונן תחילה יחסים רשמיים עם קוריאה הצפונית לפני שתצטרף ל-ARF‏.
שרי החוץ של שתי המדינות נפגשו בניו יורק בספטמבר 1999, בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות, כדי לדון בשיפור הקשרים הדו-צדדיים. לאחר מכן פגישה בקולומביה, במהלך ועידת המדינות הבלתי-מזדהות באפריל 2000, שם הסכימו באופן עקרוני לכונן יחסים דיפלומטיים.
שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים ב-12 ביולי 2000 עם חתימת ההסכם המשותף על ידי שר החוץ הפיליפיני דאז דומינגו ל. סיאזון הבן ושגריר קוריאה הצפונית בתאילנד, ג'ו אינ-צ'ול, בטקס שנערך במשרד החוץ בפסאי, מטרו מנילה, הפיליפינים. זה בא לאחר יותר מ -20 שנות משא ומתן. הפיליפינים הייתה אחת המדינות האחרונות באסיה שכוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם קוריאה הצפונית. קוריאה הצפונית הצטרפה באותו חודש לאיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.
היסטוריה > פיתוח עתידי

עוד דווח בתחילת העשור השני של המאה ה-21, כי קוריאה הצפונית הציעה להקים שגרירות קבועה במנילה, שאותה דחו גורמים בפיליפינים. על פי הדיווחים, הדחייה נבעה מהחשד של הרשויות בפיליפינים כלפי דיפלומטים צפון קוריאניים, שכן הם נחשבו בעלי מוניטין לנהל "פעילויות חוץ דיפלומטיות" כגון הברחות וזיופים במדינות זרות אחרות. שר החוץ הפיליפיני סיאזון התעקש כי קוריאה הצפונית מעולם לא הגישה בקשה כזו. עם זאת, הוא נותר פתוח להרחבת הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
הפיליפינים, כבעלי ברית של קוריאה הדרומית וארצות הברית, ממשיכה לגנות את ניסויי הטילים הגרעיניים של קוריאה הצפונית הנחשבים כמנוגדים להחלטות מועצת הביטחון של האו"ם האוסרים על קוריאה הצפונית להשתמש בטכנולוגיה בליסטית לכל מטרה שהיא.
במרץ 2016, בהתאם לסנקציות של האומות המאוחדות (האו"ם), הפיליפינים השתלטו על ספינה צפון קוריאנית, ג'ין טנג, אך לא מצאו עליה חומר נפץ או חומרים אסורים. כעבור מספר שבועות השתלטו שוב על ספינה אחרת, תרזה בגוניה, ושוב לא נמצאו חומרים אסורים.
יחסים כלכליים

על פי מחלקת המסחר והתעשייה הפיליפינית, הייצוא העיקרי של הפיליפינים לקוריאה הצפונית כלל בננות, מחשבים ומעגלים משולבים.
בשנת 2017, על פי הדיווחים, הפיליפינים הייתה שותפת הסחר השלישית בגודלה של קוריאה הצפונית על פי ה-Daily NK, לצד הודו וסין, כאשר האחרונה מהווה 90 אחוז מהסחר בקוריאה הצפונית.
יחסי הסחר הושעו על ידי הפיליפינים בספטמבר 2017 כדי לציית להחלטת מועצת הביטחון של האו"ם שקראה להמשך סנקציות נגד קוריאה הצפונית בגלל ניסויי הטילים שלה ביולי 2017 .
נציגויות דיפלומטיות

הפיליפינים מיוצגת בקוריאה הצפונית באמצעות שגרירותה בבייג'ינג.
קוריאה הצפונית מיוצגת באמצעות שגרירותה בבנגקוק ובנוסף מחזיקה שגרירות בהאנוי.