אריה בר
קריירה ציבורית

בר החל את דרכו הציבורית כבר בשנת 1958, כשהיה בן 14 בלבד. תפקידו הראשון היה כנער שליח במשרד הבינוי והשיכון. התפקיד, שהחל מעבודה בצריף בחצר בית הספר מקיף א' בבאר שבע, הוביל במהלך השנים למעבר לכל התפקידים הניהוליים שכללו בין היתר טיפול בנושאים כמו פינוי מעברות (חצרים, משקי עזר (נווה נוי, שכונה ג', ד' צפון ועוד) ופיתוח העיר.
ב-1974 מונה לסגן מנהל המחוז במשרד הבינוי והשיכון והיה ממונה על שיקום השכונות בנגב ואף היה אחראי לתוכנית הראשונה במדינה בנושא זה – שיקום שכונה ג' בבאר שבע. תוכנית זו היוותה למעשה את האבטיפוס לתוכניות דומות שבוצעו בהמשך. נושאים נוספים בהם טיפל כללו פיתוח ותשתית ביישובי הבדואים בנגב, הפעלת פרויקטים לבנה ביתך והקמת היוזמה לבניה על ידי עמותות בארץ.
ב-1989 קודם למנהל מחוז הנגב במשרד הבינוי והשיכון, היה אחראי על פרויקטים ותקציבים רבים, שהתבטאו בבנייה של מעל 25,000 דירות חדשות בשנה ופיתוח תשתיות נוספות. בין הישגיו ניתן למנות את הובלת השינוי התפיסתי לגבי התכנון האורבני ובעיקר השילוב בין התכנון לצרכים האנושיים. בתפקידו זה היה היוזם והדוחף המרכזי לקליטת העלייה בנגב ובתחום זה זכה להצלחות רבות בקידום התכנון, הפיתוח והבנייה – עליהם זכה לחיזוק חיובי מאריאל שרון, שהיה שר הבינוי והשיכון באותה עת.
לאחר הצלחתו בתפקיד, מונה בר ב-1991 למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון על ידי אריאל שרון, והיה אחראי על ביצוע מדיניות הממשלה בתקופת העלייה הגדולה מברית המועצות. בתקופת תפקידו דאג בר לגידול מהותי של יכולות התכנון והביצוע במשרד על מנת להקים מעל 100,000 יחידות דיור ברחבי הארץ. בין הישגיו ניתן למנות תועלות נוספות בכל הקשור לפיתוח אזורי ועירוני, הקפדה על פיתוח הפריפריה בנגב ובגליל, מזרח המדינה לאורך הקו הירוק, מחוז ירושלים ועוד.
בר היה שותף לקליטת 14,400 עולים מאתיופיה בין לילה והוא זה שעמד על כך שהעולים לא יישלחו לערי הפיתוח בנגב ובגליל אלא יופנו למרכז הארץ ובעיקר לערים חזקות חברתית וכלכלית כל זאת כלקח מהעבר בו שוכנו עולים מארצות מצוקה בערי הפיתוח.
ב-1993 מונה בר למנכ"ל חברת ערים (חברה ממשלתית לתכנון ופיתוח) ושימש בתפקיד זה מעל עשור. החברה פעלה תחת ניהולו של בר כזרוע הביצוע של משרד הבינוי והשיכון ומינהל מקרקעי ישראל. במהלך כהונתו החברה תכננה וביצעה תשתיות ליישובים חדשים (צורן, אלעד, יד חנה, לפיד ועוד) ושכונות בערים ברחבי המדינה.
בשנת 2003 מונה למנכ"ל בחברת נתיבי איילון והיה אחראי על תכנון ופיתוח תשתית התחבורה בגוש דן. בתפקידו זה בר הניח את היסודות להמשך תכנונו וביצוע של כביש נתיבי איילון דרומה וצפונה. בר פעל לביטול החלטת הממשלה לסגור את חברת נתיבי איילון וקידם בתמיכת אריאל שרון את המשכו של כביש נתיבי איילון דרומה וחיבורו לכביש 40.
הצלחתו בתפקיד כמנכ"ל חב' נתיבי איילון הביאה למינויו כמנכ"ל משרד התחבורה בשנת 2005 על ידי השר מאיר שטרית, בר פעל לשינוי מהותי בהתנהלות המשרד תוך קידום ושיתוף עם גופים חיצוניים. במסגרת תפקידו היה אחראי בר על פעילות הענפה בתחום משרדו בנושאי הים, האוויר והיבשה, והמשיך לקדם רפורמות בתחום.
ב-2006, לאחר מינויו של מאיר שטרית לתפקיד שר הבינוי והשיכון חזר לתפקיד מנכ"ל אותו משרד, שם טיפל בין היתר בנושאים נוספים כגון תוכניות סיוע לדיור והמשך פעילות בנושא שיקום השכונות.
לאחר מינויו של מאיר שטרית לשר הפנים בשנת 2007, מונה בר למנכ"ל המשרד. בתפקידו דאג לקדם את הקמת רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול, בנוסף ליוזמת רשות כיבוי האש הארצית, יוזמת רשות האכיפה לבנייה הבלתי חוקית בישראל ועוד. אחראי גם לביצוע שינויים רבים בחוק התכנון והבנייה לצורכי ייעול המערכת התכנונית בישראל. קודמו נושאי השלטון המקומי, בדגש על חיזוק הרשויות המקומיות ופעולה נרחבת בשינוי גבולות וחלוקת הכנסות בין הרשויות, איחודי רשויות ויוזמות נוספות.
בר הניח את היסודות לביצוע תעודת הזהות והדרכון הביומטרי במדינת ישראל – החל מחתימת ההסכם עם חברת HP לביצוע תעודות הזהות הביומטריות ואת תכנון הדרכון ביומטרי בשיתוף כל גורמי הביטחון במדינה.