stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוב ברל ויין
תולדות חייו

נולד בשיקגו כבן יחיד לאסתר (בתו של הרב חיים צבי רובינשטיין) ולרב זאב ויין, מתלמידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב שמעון שקופ, שכיהן כרב 51 שנה בקהילה בשיקגו (אחיו של הרב שמעיה דוד ויין - רבה הראשון של חולון).
את לימודיו היסודיים למד ויין בבית ספר ציבורי, ואת לימודיו היהודיים והתורניים השלים בלימוד בחברותא עם אביו. מעט לפני בר המצווה החל ללמוד בישיבת "משנה תורה". לבקשת האב לימדו הבן אנגלית על מנת שיוכל לנאום בבית הכנסת לא רק ביידיש.
למד בישיבת סקוקי, שהקים סבו הרב רובינשטיין. רבותיו היו הרב חיים קרייזווירט, שאף הסמיכו לרבנות, הרב מרדכי רוגוב והרב ישראל מנדל הכהן קפלן (אנ').
לדבריו, וכפי שסיפר ליצחק הרצוג, נשיא המדינה שביקר בביתו, הדמות שהשפיע על דרכו ביותר היה סב הנשיא - הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג שלאחר השואה ביקר בשיקגו ודרש ממנו ומחבריו הנערים לפעול למען העם היהודי.
את התואר הראשון עשה באוניברסיטת רוזוולט (אנ') בשיקגו, במקביל ללימודים בישיבה ולרבנות בקהילה מקומית בשבתות. אחרי שהוסמך לרבנות השלים את השכלתו בלימודי משפטים בקורסי ערב באוניברסיטת דה-פול שם הוסמך לשמש כעורך דין. הוא עסק בעריכת דין בשיקגו במשך תשע שנים.
בשנת תשכ"ד 1964 התמנה לרב בקהילת בית ישראל במיאמי ביץ', פלורידה, שם כיהן שמונה שנים. בסוף שנת תשל"ב 1972 עברה המשפחה לעיר ניו יורק, שם כיהן כראש מחלקת הכשרות וסגן נשיא ה-OU, לתקופה בת חמש שנים.
בשנת ה'תשל"ז 1977 עקרה המשפחה לעיירה מונסי. שם ייסד בית כנסת קהילתי בשם בית תורה, אולפנא תיכונית לבנות בשם בת תורה וישיבה תיכונית המשולבת יחדיו עם ישיבה גבוהה שנקראה על שם ישיבת "שערי תורה" שנוהלה ביפו בראשית המאה ה-20 בידי סבו הרב חיים צבי רובינשטיין. ייחודה של הישיבה היה בכך שאיגדה בחורי ישיבה מזרמים שונים באורתודוקסיה היהודית וגם מגילאים שונים. הרב ויין מסר בישיבה שיעורים בהלכה, כהכנת הבחורים הבוגרים לקבלת סמיכה לרבנות אותה העניק בעצמו. למעלה ממאה מתלמידי ישיבת שערי תורה מכהנים כרבני קהילות רבות באמריקה וכן באירופה ובישראל. מתלמידיו הבולטים, הרב הראל כהן ראש המכונים התורניים נזר דוד ומאבני המקום ומתרגם ומו"ל ספרי רבו, וכן הרב שלום המר, ראש ארגון "מקום משותף" ורב מרצה מוכר ברחבי העולם ובצה"ל.
לאחר שעלה ארצה, מילא את מקומו בנו הרב חיים צבי ויין, שלפני כן היה ר"מ בישיבה. שלש בנותיו נושאות גם הן בתפקידים חינוכיים.
יצירתו > מפעל הקלטות

בשבת ה'תשמ"ה 1985 החל בהקלטת סדרות שיעוריו בהיסטוריה שנמסרו לפני בני קהילתו בבית-הכנסת "בית תורה", ובהפצתם ברחבי ארצות הברית ואף בארץ בקרב דוברי אנגלית. מאותה העת נמסרו השיעורים השבועיים בהיסטוריה בקהילת בני תורה בכוונת מכוון באופן כזה שיתאימו לקהל רחב. בכל שבוע התקדמו הנושאים לפי סדר כרונולוגי, מבריאת העולם ועד מלחמת יום הכיפורים. הקלטות הוברחו גם לתוך ברית המועצות.
בהמשך הוקלטו שיעורים באופן שיטתי ומסודר על הפטרות הנקראות בשבתות ומועדים. במשך השנים התפתח מפעל הקלטות לסדרות שיעורים רבות ומגוונות, כמו: חייהם של גדולי ישראל בדורות קדמונים, מעמד האשה, פרקי אבות, תפילה ועוד.
יצירתו > הוצאת ספרי ההיסטוריה

בשנת ה'תשנ"א 1991 הופיע ספרו הראשון בהיסטוריה "Triumph of Survival" ("ניצחון של הישרדות"). הספר עוסק בהיסטוריה יהודית בעידן המודרני בין השנים 1650–1990. לאחריו הופיעו עוד ארבעה ספרים על ימי הבית השני והחורבן, גלות אדום ועד לעידן המודרני. הספרים הפכו לספרי לימוד במוסדות חינוך יהודיים רבים בארצות דוברות אנגלית.
ספריו > ספרים בעברית

חקרי הלכה, (1976) בהוצאת מוסד הרב קוק.
עיונים במסכתות התלמוד, (1989), שני כרכים.
חוקי חיים, (1991), על מועדי חודש תשרי.
"במסילה נעלה" סדרת ספרים על פרשות השבוע.
ספריו > ספרים באנגלית

סדרה בת ארבעה כרכים על ההיסטוריה היהודית:
"Echoes of Glory"- הדים של הדר - על התקופה בין 350 לפני הספירה ל-750 לספירה.
"Herald of Destiny"- בשורת הגורל־750-1650 לספירה.
"Triumph of Survival"- ניצחון של הישרדות - 1650–1995.
"Faith and Fate"- אמונה וגורל - המאה העשרים.
משפחתו

בשנת תשט"ו 1955 נישא ליוכבד (ג'קי), ילידת ואסיקי שבליטא, בתו של הרב אליעזר לוין רבה של העיר דטרויט למעלה משישים שנה, תלמידו הקרוב של בעל ה"חפץ חיים". בשיקגו נולדו ארבעת ילדיהם.
הערות שוליים

↑  הנשיא מר יצחק הרצוג בעקבות סבו באתר ישיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269767405171  BIBSYS: 10046550  ISNI: 0000 0000 6701 1581  LCCN: n91112833  VIAF: 68114925   WorldCat (עם VIAF): 68114925
הממשלה הטיבטית הגולה

דגל הממשלה הגולה של טיבט ודגל טיבט הרשמי לפני שנת 1950: דגל זה הוצג על ידי הדלאי לאמה ה-13 בשנת 1912. כיום הנפתו מהווה עבירה על החוק הסיני
סמל הממשלה הגולה של טיבט וסמל טיבט הרשמי לפני שנת 1950
הממשלה הטיבטית הגולה, נקראת רשמית מרכז הניהול הטיבטי של הוד קדושתו הדלאי לאמה היא ממשלה המונהגת בידי הדלאי לאמה ה-14 טנזין גיאטסו וראש הממשלה לובסנג סנגאי, ומקום מושבה בדרמסאלה שבמדינת הימאצ'ל פרדש, בצפון הודו. הממשלה הגולה רואה עצמה כאחראית ומחליטה בענייני טיבט, אך הרפובליקה העממית של סין, השולטת בחבל טיבט, אינה מכירה בה.
הממשלה הטיבטית הוקמה לאחר שטנזין גיאטסו נמלט יחד עם עשרות אלפי פליטים טיבטים להודו בשנת 1959 לאחר כישלון ההתקוממות כנגד הרפובליקה העממית של סין, אשר כבשה את חבל טיבט בשנת 1950. לפי תפיסת הממשלה הגולה, זהו ממשל צבאי וכיבוש בלתי חוקי. הממשלה תובעת מתן אוטונומיה על המחוז האוטונומי הטיבטי (כפי שהוא מכונה על ידי הסינים) ועל מחוז צ'ינגהאי, וגם על חלקים מהמחוזות גאנסו, סצ'ואן ויונאן, כל המחוזות שבהם מתגוררים טיבטים רבים ומתוארים כחלק מ'טיבט ההיסטורית' על ידי הממשלה הגולה.
אף מדינה ריבונית אינה מכירה כיום בממשלה הגולה של טיבט, אולם קיימת אהדה גדולה מאוד כלפיה במדינות המערב וכן מצד הודו שבה הממשלה שוכנת, במידה רבה בזכות מאמציו של טנזין גיאטסו, הדלאי לאמה הנוכחי, המרבה בפעילות דיפלומטית בכל רחבי העולם, ודוגל במאבק לא אלים.
הממשלה הטיבטית הגולה הקימה בדרמסלה מספר מכוני מחקר וקרנות שונות שמטרתן לתמוך בפליטים הטיבטיים, לשמר את הדת והתרבות הטיבטית, ולעורר מודעות למאבק לשחרור טיבט.
ב-10 במרץ 2011 הכריז טנזין גיאטסו כי ברצונו להעביר את תפקיד ראש הממשלה בו החזיק בתור הדלאי לאמה. זאת מתוך חשש שכשימות יתלקחו עימותים בין העם הטיבטי לממשלת סין על מינוי יורש. ב-27 באפריל נבחר לובסנג סנגאי (Lobsang Sangay; נולד ב-1968) לתפקיד ראש הממשלה (קאלון טריפה, Kalon Tripa) לאחר שזכה ב-55% מקולות הבוחרים. ב-8 באוגוסט נכנס סנגאי לתפקידו.
ראו גם

טנזין גיאטסו
הערות שוליים

↑  Associated Press, משפטן מהרווארד מונה לראש הממשלה הגולה של העם הטיבטי, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259521505171  BIBSYS: 5062386  BnF: cb12377152m (data)  CiNii: DA1672761X  GND: 4588189-3  ISNI: 0000 0004 1768 4365  LCCN: n89297339  NDL: 00395319  NKC: ko2008435794  SUDOC: 132990962  VIAF: 152568968   WorldCat (עם VIAF): 152568968 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שחייה בעירום

שחייה בעירום.
רחצה בעירום (באנגלית: skinny dipping) היא שחייה בעירום, אשר במקור הייתה נפוצה בגופי מים טבעיים, אך לאחרונה נעשתה נפוצה בבריכות שחייה או בג'קוזי. הקונצנזוס כיום בנוגע לשחייה, במיוחד במקומות ציבוריים, הוא שעל השוחים ללבוש בגד ים בזמן הרחצה. ברוב מדינות העולם אין חוקים ספציפיים האוסרים על שחייה ורחצה בעירום. הנושא מוסדר בפועל בעיקר על ידי מוסכמות חברתיות. רוב פעולות השחייה בעירום כיום מתקיימות בחופי נודיסטים, או במקומות ייחודיים לנודיסטים, ומתחלקות לאזורי שחייה ציבוריים, ובריכות שחייה פרטיות. כמה מדינות ברחבי העולם מחשיבות שחייה בעירום כעירום בציבור, אשר מטופל במגוון דרכים, החל מסובלנות ועד אכיפה קפדנית של החוקים נגדו.
היסטוריה > רחצה בשטח ציבורי

בארצות הברית, מדינות, מחוזות, ועיריות יכולים לחוקק ולקבוע את קודי הלבוש שלהם כרצונם, ורבים אכן עושים כך. על פי מגזין אוסטרלי, "בשנים המוקדמות של 1900, נשים התבקשו ללבוש שילובים של שמלה מסורבלת ופנטלון בעת שחייה. בשנת 1907, בשיא הפופולריות שלה, אנט קלרמן נעצרה בריבר ביץ', מסצ'וסטס, על חוסר צניעות – היא לבשה את אחת מתלבושות החלק-אחד שלה." ב-1919, אתלדה בלייבטריי נעצרה על שחייה בעירום בחוף של מנהטן— היא הסירה ממנה את הגרביונים בבריכה, שם אסור היה לחשוף "את הגפיים הנשיים התחתונים בעת רחצה ציבורית". התמיכה הציבורית בבלייבטריי הובילה לנטישה של הגרביונים כחלק מבגדי ים לנשים.
שחייה בעירום נפוצה באזורים כפריים, שם פחות סביר להיתקל באורחים לא צפויים. עם זאת, במקומות מסוימים אפילו סוג זה של שחייה אסור על פי חוק. לא קיים חוק פדרלי נגד עירום. חופי נודיסטים, כגון בייקר ביץ' בסן פרנסיסקו, פועלים בתוך שטחי פארק פדרליים באדמות קליפורניה. עם זאת, תחת הוראה הנקראת "סמכות שיפוט מקבילה", שומרים בפארקים פדרליים רשאים לאכוף את חוקי המדינה המקומיים, או להזמין את הרשויות המקומיות לעשות כן. כיום, שחיינים רבים בארצות-הברית מגבילים את העירום למצבים פרטיים, בשל חששות לגבי עמדות של עירום בציבור.
היסטוריה > התנועה הנטוריסטית

מאז תחילת המאה ה-20, התנועה הנטוריסטית התפתחה במדינות המערב, ומבקשת לשוב לחשיפה לא-מינית בעת שחייה ובמהלך פעילויות מתאימות אחרות. בכמה מקומות ברחבי העולם, חופי נודיסטים נוצרו עבור אנשים אשר בוחרים לעסוק בפעילויות נורמליות בחוף, בעירום.
המצב כיום

כיום, רוב השחייה בעירום מתבצעת בחופי נודיסטים, במתקנים נטוריסטיים, בבריכות שחייה פרטיות, או באזורי שחייה מבודדים או מופרדים. בחלק ממדינות המערב, כמו קנדה והממלכה המאוחדת, אין חוקים האוסרים שחייה בעירום באזורים הציבוריים, אבל בכמה מדינות ברחבי העולם נאכפים בקפדנות חוקים שונים נגד עירום בציבור, כולל שחייה בעירום. תחומי שיפוט מסוימים המקיימים חוקים נגד עירום בציבור עשויים להעלים עין ממקרים של שחייה בעירום בהתאם לנסיבות, שכן שוטרים במקום מסרבים לבצע מעצרים אלו.
בתרבות הפופולרית > אמנות

שחייה בעירום היה נושא נפוץ של הציירים הגדולים – ציירים מלפני 1800 – וציורי שמן רומנטיים, בדרך כלל בציורים פסטורליים או מיתולוגיים או עם רקע היסטורי. לדוגמה, הציירים השוודיים גיאורג פאולי ואנדרס זורן ציירו מספר סצנות של שחייה בעירום. בתקופות מאוחרות יותר, תיאורים של סצנות שחייה בעירום הפכו לנדירים יותר.
תומאס אקינס, השחייה (1885)
אנדרס זורן, Une כן - אמא מלמדת את הילד שלה לשחות (1888)
הנרי סקוט טוק, רובי, זהב, מלכיט (1902)
יוג ' ין דה Blaas, במים (1914)
פאול גוסטב פישר, בוקר לטבול (1916)
צ'ארלס שאנון, המרדף - עירום שחייה (1922)
בתרבות הפופולרית > סרטים

מספר סרטים הפכו בולטים רק או גם בשל סצנות השחייה בעירום שלהם.
1933 – הסרט "אקסטזי" נאסר במקומות רבים, וצונזר באחרים. הסרט כולל סצנת שחייה בעירום עם הדי לאמאר.
1934 – "טרזן, וחברים שלו" בהשתתפות השחקנית הראשית הציג שחייה בעירום. עם זאת, קבוצות דתיים גרמו להסרת הסצנה. שלוש גרסאות של הסרט הזה קיימות כיום.
1943 – "ילד הכלה", בהשתתפות השחקנית הראשית בת ה-12 שירלי מילס, הציג שחייה בעירום. הסצנה נחשבת לאחת הבולטות בסרט.
1962 – בסרטה האחרון של מרילין מונרו "חייב לוותר על משהו", אלן ארדן (מרילין מונרו), שוחה בעירום בלילה בבריכה.
1971 – "טרק", סרט אוסטרלי/בריטי הסרט שבוים על ידי ניקולס רוג, מראה את השחקנית ג'ני אגאטר ואת השחקנים דוד גולפילי ולוק רוג שוחים בעירום. סצנות השחייה בעירום מתקיימות במספר בורות מים באזור האאוטבק האוסטרלי, במהלך זמן ממושך שהוא מנותק מהציוויליזציה.
1975 – ב-"מלתעות", הדמות כריסי ווטקינס, שגולמה על ידי סוזן באקליני, שוחה בעירום בים, ואז מותקפת ונהרגת על ידי הכריש. סוזן באקליני מאוחר יותר חזרה על הסצנה בפרודיה עצמית בקומדיה 1941 (1979), שבה היא נתפסה על ידי פריסקופ של צוללת יפנית.
1994 – "סירנות", סרט אוסטרלי/בריטי בבימויו של ג'ון דואיגן, מראה את השחקניות אל מקפירסון, פורשיה דה רוסי, טארה פיצג' רלד ואת קייט פישר שוחות בעירום. השחייה בעירום מתרחשת בארץ אומנים בהרים הכחולים באוסטרליה, ומדגישה את ההתנגשות של הרגישות שמוצגת על ידי הדמויות הראשיות.
2007 – "חזירי פרא", קומדיית אופנוענים פורעי חוק, בה קיימת סצנה שבה הדמות של וויליאם ה. מייסי'ס קופצת עירומה לתוך בריכה, ואז משכנעת את חבריה – בגילומם של ג'ון טרבולטה, טים אלן ומרטין לורנס – להצטרף אליה. תוך זמן קצר מצטרף אליהם שוטר הומו (ג'ון סי מקינלי) אשר קודם לכן ארבעת הגברים היו על הכוונת שלו, והם ממהרים לעזוב ברגע שהם מבינים את כוונות השוטר.
בתרבות הפופולרית > טלוויזיה

2009 – איב קלי אירח את The Skinny Dip, תוכנית נסיעות קנדית שחיפש את מקומות השחייה הנידחים בעולם.
בתרבות הפופולרית > תקשורת

בעבר פרסום של תמונות עירום, ביניהן תמונות של שחייה בעירום, לא היה מתאפשר ברוב חלקי התקשורת מטעמי צנזורה וחוסר עניין. אולם, עם התפתחות ענף הפפראצי והפתיחות ההולכת וגוברת כלפי עירום בתקשורת, מראות של ידוענים רוחצים בעירום נעשו שכיחים יותר. כך, תמונות של ידוענים כמו רוחצים בחוף עירומים לחלוטין, מתפרסמות כיום בחלק מאמצעי תקשורת המיינסטרים.
בתרבות הפופולרית > שיא העולם

2013 – שיא העולם הנוכחי עבור האנשים הרבים ביותר ששחו בעירום מוחזק על ידי פסטיבל הקיץ BW ו-The Edge. המספר הרשמי של המשתתפים הוא 744, אשר הושג ב-31 בדצמבר 2013 בחוף מידווי, גיסבורן, ניו זילנד. הניסיון לשבור את שיא העולם הוא חלק מתוכנית פסטיבל הקיץ BW.
ראו גם

נודיזם
שחייה
חוף נודיסטים
הערות שוליים

↑  "Herstory: Annette Kellerman", The Dawn (54), March 2004, archived from the original on 2005-11-18
↑  British Naturism (BN), ISSN 0264-0406, archived from the original on 2012-03-31, retrieved 2011-08-30
↑  Goodman 2013.
↑  CBC.ca 2009.
↑  "Largest skinny dipping (swimming naked)".
נודיסטים שוחים בעירום בברייטון
סצנת שחייה בעירום בסרט "The Well"
הביקור (סרט, 2015)

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  מ. נייט שאמלאן
 הופק בידי:  מ. נייט שאמלאן  ג'ייסון בלאם  מארק ביינשטוק
 תסריט:  מ. נייט שאמלאן
 עריכה:  לוק סיארוצ'י
 שחקנים ראשיים:  אוליביה דה ג'ונג  אד אוקסנבולד  דיאנה דאנגן  פיטר מק'רובי  קתרין האן
 מוזיקה:  פול קנטלון 
 צילום:  מאריס אלברטי
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Blinding Edge Pictures בלאמהאוס הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 באוגוסט 2015 (דבלין)  11 בספטמבר 2015 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה קומדיה Found Footage
 מקום התרחשות:  פנסילבניה 
 תקציב:  5,000,000 דולר
 הכנסות:  98,500,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   blumhouse2015
 דף הסרט ב־IMDb
 
הביקור (בתרגום מאנגלית: The Visit) הוא סרט אימה קומי משנת 2015 המצולם כולו בסגנון Found Footage. תסריט הסרט נכתב על ידי מ. נייט שאמלאן, שגם ביים והפיק את הסרט. בסרט מככבים אוליביה דה ג'ונג, אד אוקסנבולד, דיאנה דאנגן, פיטר מק'רובי וקתרין האן. עלילת הסרט עוקבת אחר נערה בשם בקה ואחיה הצעיר טיילר החיים עם אמם החד הורית, שניתקה קשר עם הוריה 15 שנה טרם תחילת העלילה. לאחר שהאחים מאתרים את סבם וסבתם ברשת האינטרנט, הסבים מזמינים את בקה וטיילר לבלות שבוע בביתם בעיירה בזמן שאמם יוצאת לשיט תענוגות עם בן זוגה.
הסרט הופץ בדרום אמריקה ב-11 בספטמבר 2015 על ידי סרטי יוניברסל והכניס 98.4 מיליון דולר ברחבי העולם כנגד 5 מיליון דולר שהושקעו ביצירתו. הסרט קיבל ביקורות מעורבות שחלקן אף שמחו על תחיית הקריירה של שאמלאן (לאחר הכישלון של "העולם אחרי" ו"איירבנדר" בקופות).
עלילה

בקה בת ה-15 וטיילר בן ה-13 הם שני אחים המתגוררים בפילדלפיה ביחד עם אמם החד הורית לורטה. השניים מתכוננים לביקור בן חמישה ימים בבית סבם וסבתם בזמן שאמם יוצאת לשיט תענוגות עם בן זוגה. לורטה מספרת לאחים שהיא ניתקה קשר עם הוריה לפני 15 שנה בעקבות נישואיה למורה בתיכון שבו היא למדה, בניגוד להסכמתם של הוריה. מכיוון שהם מעולם לא פגשו את סבם וסבתם, האחים מתכננים לצלם סרט תיעודי במהלך הביקור אצלם בעזרת מצלמה.
בהגיעם לעיירה, האחים נפגשים עם סבם וסבתם המכונים בשמות "ננה" ו"פאפ פאפ" בתחנת הרכבת. כשהם מגיעים לביתם המבודד של הקשישים באזור הכפרי, האחים מוזהרים שלא להיכנס למרתף הבית מכיוון שהוא מלא בעובש ושאסור להם לעזוב את חדרם החל מהשעה 9 וחצי בערב. למרות שבהתחלה הסבים מתנהגים בנעימות, התנהגותם הופכת למשונה בהמשך. במהלך הלילה הראשון, שעה לאחר כיבוי האורות, בקה יורדת במטרה לקחת אוכל וחוזה בננה מקיאה. במהלך היום, ננה רודפת אחרי הילדים בצורה מפחידה בזמן משחק מחבואים. בהמשך, טיילר מוצא ערימה של חיתולים מלוכלכים בצריף מחוץ לבית. במהלך ביקור בעיירה, פאפ פאפ תוקף אדם זר לאחר שהוא חושד שהוא עוקב אחריהם. בזמן שהמשפחה משחקת ביחד, הסבים מתנהגים ברשעות אחד כלפי השני. בקה וטיילר, שתיככנו לצלם בתחילה סרט תיעודי על המפגש המרגש, מחליטים לחפש עדויות להתנהגותם המוזרה של הזוג.
אישה שלה ננה ופאפ פאפ עזרו בעבר במרכז הייעוץ בו הם עובדים מגיעה לבקר ומביאה עוגת אוכמניות. אך כאשר היא מגיעה, היא מתעמתת עם הזוג ומסרבת לעזוב. בקה, שנעשית מודאגת יותר ויותר, מחפשת ברשת האינטרנט ומסיקה שהתנהגות הזוג היא התנהגות נורמטיבית לאנשים בגילם ובזמן שיחה עם לורטה, היא עצמה מסיקה שזה המצב. טיילר, שגם מודאג מהאירועים, מחליט לצלם בחשאיות את סלון הבית במהלך הלילה, אך ננה מגלה את המצלמה ומנסה ללא הצלחה לפרוץ לחדר הילדים הנעול בעודה אוחזת בסכין.
לאחר שצפו בתיעוד הלילה האחרון, בקה וטיילר יוצרים קשר עם לורטה ומבקשים ממנה לאסוף אותם. השניים מראים ללורטה צילום של הזוג (שנמצאים מחוץ לבית) ולורטה המודאגת מצהירה שאלו לא הוריה. האחים מבינים שהם התארחו אצל אנשים זרים כל הזמן הזה ומנסים לעזוב את הבית. השניים מגלים את ננה ופאפ פאפ תולים את גופת האישה (שביקרה בביתם יום קודם לכן) על אחד העצים. לאחר מכן, הזוג מפצירים בילדים לשחק איתם ביחד יאצי. בהמשך הערב, בקה מתגנבת אל מרתף הבית וחוזה בגופותיהם הרקובות של סבה וסבתה האמיתיים, יחד עם מדי עבודה מבית החולים הפסיכיאטרי בו השניים עבדו. בקה מבינה שהזוג שאירח אותם הם מטופלים שברחו מבית החולים.
פאפ פאפ לוכד את בקה ונועל אותה במרתף ביחד עם ננה והאחרונה מנסה לתקוף את בקה במהלך התקף פסיכוטי. לאחר מכן, פאפ פאפ מענה את טיילר בעזרת מריחה של צואה מחיתול על פניו. לאחר מאבק, בקה מצליחה לדקור את ננה בעזרת זכוכית ותוקפת את פאפ פאפ במטבח. למרות שפאפ פאפ חזק ממנה, טיילר מצליח להורגו לאחר שהוא מכה את ראשו בעזרת דלת של מקרר. האחים מצליחים לברוח מהבית ללא פגע ופוגשים את לורטה והמשטרה מחוץ לבית.
בסוף הסרט, בקה שואלת את לורטה מה קרה ביום שהיא ניתקה קשר עם הוריה. לורטה מספרת לה שהיא התווכחה עם הוריה ובמהלך הוויכוח היא סטרה לאמה ובעקבות זאת אביה פגע בה. לאחר מכן, לורטה עזבה את הבית והתעלמה מנסיונותיהם ליצור עמה קשר. לורטה מספרת שהיא תמיד יכלה להשלים עם הוריה במידה ורצתה בכך ומפצירה בבקה להפסיק לכעוס על אביה לאחר שהאחרון עזב את הבית (בתחילת הסרט, בקה שילבה צילומים שלו בסרט התיעודי והצהירה שהיא לא תסלח לו לעולם).
שחקנים

אוליביה דה ג'ונג (אנ') – בקה.
אד אוקסנבולד (אנ') – טיילר.
דיאנה דאנגן (אנ') – מרג'ה בלה ג'יימסון (קלייר) המכונה לאורך הסרט "ננה".
פיטר מק'רובי (אנ') – פרדריק ספנסר ג'יימסון (מיטשל) המכונה לאורך הסרט "פאפ פאפ".
קתרין האן – לורטה ג'יימסון, אמם של בקה וטיילר.
פאץ' דארה – דוקטור סאם.
סיליה קינן - בולגר (אנ') – סטייסי.
בנג'מין קיינס (אנ') – קורין, אביהם של בקה וטיילר.
הפקה

לאחר הכישלון הקופתי של הסרטים "העולם אחרי" ו"איירבנדר", שאמלאן משכן את ביתו במטרה לממן את יצירת הסרט "הביקור". צילומי הסרט החלו ב-19 בפברואר 2014 והשם הזמני לפרויקט היה "שקיעה" (Sundowning). המושג "שקיעה" הוא מושג שמתאר תחושת בלבול בקרב אנשים מבוגרים הסובלים משיטיון בשעות הערב והלילה. חברת ההפקה של שאמלאן, Blinding Edge Pictures הפיקה את הסרט ושאמלאן עצמו יחד עם מארק ביינסטוק הפיקו את הסרט. סטיבן שניידר ואשווין ראג'אן שימשו כמפיקים בפועל.
למרות שעשרות ילדים אמריקאים נבחנו לתפקידים הראשיים בסרט, שאמלאן לא התרשם ובמקום זאת בחר בשני שחקנים ילדים אנונימיים מאוסטרליה בשם אוליביה דה ג'ונג ואד אוקסנבולד לתפקידים של בקה וטיילר.
מכייון ששאמלאן רצה להימנע משימוש חוזר בתפנית עלילתית, הסרט היה הסרט הראשון של שאמלאן, בהפרש של כמה שנים מהקודם שלא כלל בתוכו אחת כזאת. כל אולפן בהוליווד ויתר על הקרנת מבחן ושאמלאן פחד שהוא יפסיד את מיליוני הדולרים שהוא השקיע ביצירת הסרט. שאמלאן הודה שהוא התקשה לשמור על הטון האחיד של הסרט בזמן העריכה וסיפר למגזין "Bloody Disgusting" שהגרסה הראשונה של הסרט הזכירה יותר סרט עצמאי אמנותי מאשר סרט אימה. הגרסה השנייה השתנתה לחלוטין והסרט קיבל את הטון הקומי שבו. בסופו של דבר, אחרי עריכה נוספת שאמלאן הצליח לאזן את הסרט והוא הוגדר כמותחן, מה שלטענת שאמלאן "עזר לשמר את כל האלמנטים שרציתי בסרט". בסופו של דבר, סרטי יוניברסל הסכימו להפיץ את הסרט והמפיק ג'ייסון בלאם וחברת ההפקות שלו "בלאמהאוס הפקות" נכללו בקרדיטים בסוף הסרט.
פסקול

בדומה לסרטי Found Footage אחרים, לסרט עצמו אין פסקול. פול קנטלון (אנ') זכה לקרדיט בסרט על הלחנת השיר שמושמע באפילוג. במהלך הסרט, שירים שונים נשמעים ברקע בזמן הצילומים.
הפצה

הסרט הוקרן ברחבי ארצות הברית ב-11 בספטמבר 2015 בהפצת סרטי יוניברסל. קדימון לסרט הופץ ב-17 באפריל 2015 באולמות הקולנוע לפני הקרנת הסרט "הסר חבר". בהמשך השבוע, הקדימון הופץ ברשת האינטרנט. הקרנה חגיגית נערכה באירלנד ב-30 באוגוסט 2015 ובה שאמלאן השתתף.
הפצה > הפצה ביתית

הסרט שוחרר על גבי תקליטורי DVD ו-Bluray ב-5 בינואר 2016.
קבלה > הכנסות

הסרט הכניס מעל ל-65.2 מיליון דולר בארצות הברית וקנדה ומעל ל-33.2 מיליון דולר ברחבי העולם, בסך הכל הסרט הכניס כ-$98.4 מיליון דולר כנגד 5 מיליון דולר שהושקעו ביצירתו. בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט הכניס 25.4 מיליון דולר, מה שמיקם אותו במקום השני מתחת לסרט "הבחור המושלם" בהפרשה של 460,000 דולר. שאמלאן שמר לעצמו רשימה של מפיקים בהוליווד שסירבו להפיץ את הסרט, אך ב-2018 סיפר שרוב האנשים ברשימה פוטרו מתפקידם.
קבלה > ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 68% טריות על סמך 231 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 55/100 על סמך 34 ביקורות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Brad Miska, M. Night Shyamalan Hard At Work On New Supernatural Thriller, Bloody Disgusting!, ‏8 בפברואר 2015 (באנגלית)
1 2 3 4  The Fall and Rise of M. Night Shyamalan, Pocket (באנגלית)
↑  M. Night Shyamalan is Now Filming Microbudget Horror 'Sundowning' | FirstShowing.net, www.firstshowing.net (באנגלית)
↑  Nina Khachiyants
David Trinkle
Sang Joon Son
Kye Y. Kim, Sundown Syndrome in Persons with Dementia: An Update, ncbi.nlm.nih.gov, ‏4 בנובמבר 2011
↑  M. Night Shyamalan's Low Budget 'Sundowning' Plot & Cast Revealed | FirstShowing.net, www.firstshowing.net (באנגלית)
↑  M. Night Shyamalan's 'Sundowning' Stars Kathryn Hahn, Ed Oxenbould (Exclusive), ‏21 במרץ 2014 (באנגלית)
↑  Neala Johnson, How Aussie kids Olivia DeJonge and Ed Oxenbould survived the scares of M. Night Shyamalan’s The Visit, news.com, ‏18 בספטמבר 2015
↑  Brad Miska, [Interview M. Night Shyamalan On ‘The Visit,’ His First True Horror Film!], Bloody Disgusting!, ‏11 ביולי 2015 (באנגלית)
1 2  M. Night Shyamalan’s THE VISIT Trailer Attached To UNFRIENDED; First Poster In Theaters, We Are Movie Geeks, ‏19 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  Brad Miska, M. Night Shyamalan’s ‘The Visit’ Has “Disturbing Thematic Material”, Bloody Disgusting!, ‏21 בינואר 2015 (באנגלית)
↑  Brian D. Renner, The Visit (2015) Release Dates, Movie Insider (באנגלית)
↑  The Visit, Box Office Mojo
↑  Anita Busch, Anita Busch, ‘The Perfect Guy’ Edges Out ‘The Visit’ To Take No. 1 – Box Office Final, Deadline, ‏14 בספטמבר 2015 (באנגלית)
↑  The Visit (באנגלית), נבדק ב-2023-01-09
↑  The Visit, נבדק ב-2023-01-09
קייטי בריט

קייטי בריט (באנגלית: Katie Britt; נולדה ב-2 בפברואר 1982) היא פוליטיקאית ומשפטנית אמריקאית, המכהנת בסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה. היא האישה הראשונה שנבחרה כהלכה לתקופת כהונה מלאה בסנאט האמריקאי כנציגת אלבמה. בעברה הייתה עורכת דין, נשיאת מועצת העסקים של אלבמה בשנים 2018–2021 וראשת הסגל של הסנאטור ריצ'רד שלבי בין השנים 2016–2018.
חיים אישיים

בריט נשואה לוסלי בריט, שחקן NFL לשעבר. הם נפגשו כשהיו סטודנטים באוניברסיטת אלבמה ונישאו ב-2008. לזוג 2 ילדים והם מתגוררים במונטגומרי.
סיכוי קלוש (אלבום)

סיכוי קלוש הוא שמו של אלבום הסולו השני של המוזיקאי שרון הולצמן אשר יצא בשנת 2004 בהוצאה עצמית.
הפקה

לאחר הוצאת אלבום הבכורה של שרון הולצמן  פתח את ליבך בחברת הליקון ב-2001, הסתיים החוזה בין הצדדים והולצמן החל לעבוד על אלבום שני בהפקה עצמית.
כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי הולצמן והוא גם הפיק מוזיקלית את האלבום.
האלבום זכה להצלחה ושירים מתוכו הפכו ללהיטי ענק. בין השירים שהופיעו באלבום היו  סיכוי קלוש שהושמע רבות ועדיין מושמע כיום ו מה שאני רוצה שזכה להכרה רחבה יותר כעבור מספר שנים, כששימש כשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה מסודרים.
השתתפו באלבום

ארז רוסו – גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית
דרור חליבה (מוזיקאי) – גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, גיטרה קלאסית
עודד שכטר – גיטרה בס
חן ירמיצקי – קלידים, קולות
אודי תורג'מן – קלידים
רועי שקד – תופים, כלי הקשה
שמוליק דניאל – תופים
אודי הניס – קולות
שמוליק דניאל – טכנאי הקלטה ומיקס
שרון הולצמן – הפקה מוזיקלית, גיטרה בס, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית
שרון הולצמן – כתיבה, הלחנה, ביצוע
רשימת רצועות

| סיכוי קלוש> מס' | סיכוי קלוש> שם | סיכוי קלוש> משך | סיכוי קלוש>  | סיכוי קלוש>  | סיכוי קלוש>  | סיכוי קלוש>  | סיכוי קלוש>  | סיכוי קלוש>  | סיכוי קלוש>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  מה שאני רוצה  | 3:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. |  סיכוי קלוש  | 5:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ימים קשים  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | לא לבד  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | כמה כמה  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | בסוף היום  | 4:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מדבר לציפורים  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | המג"ד והאצבע  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | אין נחמה בפחד  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | כל דבר כאן  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | חג שמח  | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:39 |  |  |  |  |  |  |  |