stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד פקוסקה
הערות שוליים

↑  "Senate Commerce Committee Announces Hearing For TSA Administrator Nominee". Aero News Network. 16 ביוני 2017. נבדק ב-27 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://www.congress.gov/115/chrg/shrg29976/CHRG-115shrg29976.htm
1 2  Megan Cassella (2021-01-20). "Biden names his acting Cabinet". Politico. נבדק ב-2021-01-20.
↑  "Vice Admiral David P. Pekoske Official Biography". Coast Guard News. 9 באוגוסט 2009. נבדק ב-27 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aratani, Lori (7 ביוני 2017). "Trump nominates David P. Pekoske to head TSA". Washington Post. נבדק ב-27 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TSA supports security operations for the 59th Presidential Inauguration". TSA.gov. Transportation Security Administration. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Burns, Bob (11 באוגוסט 2017). "Administrator David Pekoske is Officially on the Job!". TSA.gov. Transportation Security Administration. נבדק ב-14 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Acting Secretary McAleenan Statement on the Designation of Administrator Pekoske to Serve as Senior Official Performing the Duties of the Deputy Secretary". DHS.gov. U.S. Department of Homeland Security. 11 באפריל 2019. נבדק ב-12 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Montoya-Galvez, Camilo (13 בנובמבר 2019). "Immigration hawk Ken Cuccinelli tapped as No. 2 at Homeland Security". CBSNews.com. CBS News. נבדק ב-14 בנובמבר 2019. David Pekoske, the previous acting deputy director, will continue in his Senate-confirmed role as administrator of the Transportation Security Administration (TSA). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אי-פיו ניו יורק טיימסו רויטרס,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'בארה"ב מתגברים את האבטחה מחשש למחאות חמושים לקראת השבעת ביידן, באתר הארץ, 16 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018084765  VIAF: 193153061309119201242   WorldCat (עם VIAF): 193153061309119201242
פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  עיצוב התלבושות הטוב ביותר
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 תקופת הפרס:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 israelfilmacademy.co.il
 
פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1990, והוא מייצג את ההכרה שבימוי הסרט היה יוצא מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר.
טקסטילשצ'יק קמישין

מועדון הכדורגל "טקסטילשצ'יק קמישין" (ברוסית: Футбольный клуб «Текстильщик» Камышин) הוא מועדון כדורגל מהעיר קמישין שבמחוז וולגוגרד.
המועדון נוסד ב-1956. בשנים 1987–2008 המועדון התמודד בליגות המקצועניות של אליפויות רוסיה. ברם, מאז 2009 משתתפת באליפות מחוז וולגוגרד, במסגרת הליגה החובבנית.
הקבוצה התמודדה במשך 5 עונות בליגת העל הרוסית בכדורגל כשהישג השיא שלה הוא מקום 4 בעונת 1993. בעונת 1994/1995 העפילה עד לשלב 16 האחרונות בגביע אופ"א. בגביע הרוסי העפילה הקבוצה לשלב רבע גמר בעונת 1995/1996.
שמות הקבוצה

1956-1957 — "הדגל האדום"
1958-1959 — "טקסטילשצ'יק"
1960-1963 — "סטארט"
1964-1996 — "טקסטילשצ'יק"
1996 — "אנרגיה-טקסטילשצ'יק"
1997 — "אנרגיה"
1998 — "רוטור-קמישין"
משנת 1999 — "טקסטילשצ'יק"
היסטוריה

המועדון נוסד לראשונה בשנת 1956.
המועדון התמודד באליפות ברית המועצות מאז 1988, במסגרת הליגה הסובייטית השנייה.
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה התמודדה במשך 5 עונות רצופות בליגת העל הרוסית, כשהישג השיא שלה היה מקום 4 בעונת 1993, שהבטיח לקבוצה השתתפות במפעלים האירופיים. בסיום העונה שני שחקני הקבוצה אולג ילישב ואנדריי סמורוקוב נכללו ב"נבחרת העונה של הליגה". בעונת 1994/1995 הקבוצה גברה על בֵּקֵשצ'בַּה 1912 בתוצאה 6-1 ובהמשך פגשה את נאנט והפסידה בתוצאה 4-1 ובכך סיימה את עונת הבכורה שלה במפעל בשלב 16 האחרונות.
בהמשך, עקב בעיות כלכליות של המועדון, הוא נשר לליגות הנמוכות ובשנים 2003 - 2007 התמודד באזור "דרום" של הליגה השנייה. שתי עונות ברצף (2005, 2006), המועדון סיים את האליפות במקום האחרון והיה אמור לרדת לליגה השלישית ולהסתכן באובדן מעמדו כקבוצה מקצוענית. אולם, בהחלטה מיוחדת של ליגת הכדורגל המקצוענית הוחלט שהקבוצה תמשיך להתמודד בליגה השנייה. בעונת 2007 המועדון שוב סיים במקום האחרון והפעם ירד לליגה השלישית.
ב-2008 המועדון התמודד באליפות צ'רנוזמיה של הלידה השלישית. בעונה הבאה מסיבות כלכליות, סירבה להשתתף באליפות והמשיכה להתמודד באליפות מחוז וולגוגרד. בעונת 2012 זכתה בגביע המחוז.
טקסטילשצ'יק במפעלים האירופיים

| עונה | טורניר | שלב | מדינה | מועדון | משחק בית | משחק חוץ | תוצאה כוללת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994/95 | גביע אופ"א | סיבוב ראשון | הונגריה | בֵּקֵשצ'בַּה | 6:1 | 0:1 | 6:2 |
|  |  | סיבוב שני | צרפת | נאנט | 1:2 | 0:2 | 1:4 |
הישגים לפי עונה (מאז 1987)

| להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> עונה | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> ליגה | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> מיקום | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> מ | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> נ | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> ש | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> ה | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> יחס | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> נק' | להצגת הישגי טקסטילשצ'יק לחצו על "הצגה" משמאל> מאמן ראשי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אליפות בריץ המועצות
| 1987 | הליגה השלישית. אסור עבר הוולגה | 1  | 14 | 9 | 3 | 2 | 57-16 | 21 | סרגיי פאבלוב |
| 1988 | הליגה הסובייטית השנייה, אזור 9 | 6 | 30 | 13 | 7 | 10 | 49-36 | 33 | סרגיי פאבלוב |
| 1989 | הליגה השנייה, אזור 9 | 3  | 42 | 24 | 9 | 9 | 83-32 | 57 | סרגיי פאבלוב |
| 1990 | הליגה השנייה, מרכז | 2  | 42 | 22 | 8 | 12 | 73-49 | 52 | סרגיי פאבלוב |
| 1991 | הליגה הראשונה | 11 | 42 | 15 | 13 | 14 | 56-52 | 43 | סרגיי פאבלוב |
אליפות רוסיה
| 1992 | ליגת העל | 10 | 30 | 14 | 7 | 9 | 33-26 | 35 | סרגיי פאבלוב |
| 1993 | ליגת העל | 4 | 34 | 14 | 11 | 9 | 45-34 | 39 | סרגיי פאבלוב |
| 1994 | ליגת העל | 7 | 30 | 12 | 6 | 12 | 32-36 | 30 | סרגיי פאבלוב |
| 1995 | ליגת העל | 10 | 30 | 9 | 7 | 14 | 37-41 | 34 | סרגיי פאבלוב |
| 1996 | ליגת העל | 15  | 34 | 4 | 12 | 18 | 25-48 | 24 | סרגיי פאבלוב |
| 1997 | ליגה ראשונה | 19  | 42 | 10 | 8 | 24 | 46-67 | 38 | סרגיי פאבלוב |
| 1998 | הליגה הרוסית השנייה. עבר הוולגה | הורדה מהליגה | 15 | 5 | 4 | 6 | 16-20 | 19 | ולדימיר בובנוב |
| 1999 | הליגה השלישית. אזור דרום | 12 | 30 | 8 | 5 | 17 | 40-69 | 29 | ולדימיר בוריסוב |
| 2000 | הליגה השלישית. צ'רנוזמיה | 13 | 24 | 4 | 1 | 19 | 17-44 | 13 | ולדימיר בוריסוב |
| 2001 | הליגה השלישית. צ'רנוזמיה | 6 | 22 | 12 | 3 | 7 | 46-28 | 39 | ולדימיר בוריסוב |
| 2002 | הליגה השלישית. צ'רנוזמיה | 1  | 26 | 20 | 2 | 4 | 61-16 | 62 | סרגיי פולסטיאנוב |
| 2003 | הליגה השנייה. דרום | 15 | 38 | 11 | 6 | 21 | 44-57 | 39 | סרגיי פולסטיאנוב |
| 2004 | הליגה השנייה. דרום | 11 | 26 | 10 | 10 | 12 | 36-50 | 40 | סרגיי פולסטיאנוב |
| 2005 | הליגה השנייה, דרום | 13 | 24 | 3 | 2 | 19 | 12-60 | 11 | סרגיי פולסטיאנוב |
| 2006 | הליגה השנייה, דרום | 17 | 26 | 2 | 5 | 25 | 24-83 | 11 | סרגיי פולסטיאנוב |
| 2007 | הליגה השנייה, דרום | 15  | 26 | 3 | 4 | 21 | 15-58 | 13 | לב איוואנוב |
| 2008 | הליגה השלישית, צ'רנוזמיה | 13 | 34 | 9 | 6 | 19 | 40-49 | 33 | ויאצ'סלב קוזנצוב |
| 2009 | אליפות מחוז וולגוגרד | 8 | 24 | 9 | 2 | 13 | 42-45 | 29 | ולדימיר פאבלוב |
| 2010 | אליפות מחוז וולגוגרד | 5 | 18 | 10 | 2 | 6 | 45-24 | 32 | ולדימיר פאבלוב |
| 2011 | אליפות מחוז וולגוגרד | 2 | 18 | 12 | 4 | 2 | 53-17 | 40 | ולדימיר פאבלוב |
| 2012 | אליפות מחוז וולגוגרד | 2 | 18 | 14 | 1 | 3 | 50-14 | 43 | ולדימיר פאבלוב |
| 2013 | אליפות מחוז וולגוגרד | 4 | 24 | 16 | 4 | 4 | 58-29 | 52 | ולדימיר פאבלוב |
שיאים

ליגת העל הרוסית בכדורגל: מקום 4 בעונת 1993
הגביע הרוסי בכדורגל: רבע גמר 1996/97
הערות שוליים

↑  Футбольный клуб «Текстильщик»: страницы истории
↑  Чемпионат Волгоградской области-2011
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'Алексей Горев (2011-09-10). "Футбольный клуб «Текстильщик»: страницы истории". Инфокам. אורכב מ-המקור ב-2012-06-03. נבדק ב-2012-05-11.
יבי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1934 בוכרה, ברית המועצות ברית המועצות
 פטירה:  7 בדצמבר 2002 (בגיל 68 בערך) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 כינוי:  יבי 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1962–2002 (כ־40 שנה)
 עיסוק:  עיתונאי פובליציסט משורר
 מעסיק:  הארץ
 
יונה בן יהודה (יהודיוף) (המוכר בשם העט: יֵבִּי; 1934 – 7 בדצמבר 2002) היה עיתונאי, פובליציסט ומשורר ישראלי. היה מהאמנים הפוליטיים הבולטים בישראל, ונודע בעמדותיו בנושא השוויון, הצדק החברתי ומעמד הפועלים.
ביוגרפיה

יבי נולד בטשקנט שבאוזבקיסטן וגיע ארצה בשנת 1935 עם הוריו גבריאל ואסתר. המשפחה התיישבה בירושלים שם היו להם קרובים בשכונת הבוכרים. כנער גדל בשכונת פלורנטין בתל אביב ושם עשה את חוק לימודיו. חבר ילדותו היה חיים טופול. בנערותו היה חבר באיגוד המקצועי של פועלי הדפוס בתל אביב והצטרף למחתרת הלח"י. עם קום המדינה ולאחר הפילוג בלח"י עבר יבי לברית הנוער הקומוניסטי, אולם עד מהרה עזבהּ וסלל לו דרך עצמאית.
לאחר מלחמת ששת הימים ובמשך עשרות שנים פרסם (בתחילה כמודעה בתשלום ולאחר מכן ללא שכר) בעיתון "הארץ" טור אישי שבו מדי יום שישי היה מגיש לקוראיו את אחד משיריו שעסקו לרוב בדעותיו על עוולות הכיבוש, אי הצדק החברתי, מוראות המלחמה והכמיהה לשלום. את שיריו ליוו איורים של אמנים כעמוס קינן, מנשה קדישמן, יגאל תומרקין ואחרים. אחת לשנה היה מכנס את שיריו בספרונים בהוצאה עצמאית והיה נוהג למוכרם בכינוסים של אנשי השמאל, בשבוע הספר ואף לעוברי אורח.
באחת מנסיעותיו טס לברית המועצות ושם פגש את משורר המחאה הרוסי יבגני יבטושנקו. על רקע המכנה המשותף של מאבקם החברתי כנגד הממסד וחיבתם המשותפת לטיפה המרה התיידדו השניים במהרה. יבי נהג לפקוד את בית הקפה התל אביבי הנודע כסית, וסביבו התרכזו ידידיו וניהלו דיונים פוליטיים ערניים לצד שתייה מרובה. באחד משיריו הנציח זאת הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט:
יבי ושמוליק ישבו אצל חצקל כסית
יבי צועק למרסל שיביא עוד כוסית
משה צועק עד מתי בטלנים
קחו קצת מילים וחברו לחנים
כאן לא שותים בחינם השתנו הזמנים.
את השיר הציג לראשונה הזמר שמוליק קראוס, שביצע את השיר באולפן הערוץ הראשון בשנת 1982, בתוכנית שעה טובה שהנחה מני פאר, את השיר כתבו יענקל'ה רוטבליט ויבי שמופיע בשיר יחד עם הבעלים של כסית, משה איש כסית, בשיר מבצע חיקוי של אביו חצקל איש כסית שהקים את בית הקפה המתולוגי, שהיה בית שני לכל אנשי הבוהמה בתל אביב, בתפאורה המדמה את בית קפה.
ב-7 בדצמבר 2002 נפטר יבי ערירי, ממחלת הסרטן. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
בשנת 2009 הפיק וביים צבי שיסל בשיתוף עם אחיו של יבי, פנחס (פטקה) בן-יהודה, סרט תיעודי על חייו של יבי, שבו שימש חיים טופול כמספר. התסריט נכתב על ידי אגי פרידמן, צבי שיסל וזיו קרשן.
ספריו

בקר לכל התקוות, תל אביב: ניב, 1963. (שירים)
תקוה פזורה: שירים, ירושלים: אוגדן, תשכ"ה
תקוה: שירים; ציור העטיפה ורשומים: אבישג, ירושלים: אוגדן, 1966
שנים חרוכות: שירים, ירושלים: אוגדן, 1967. (מהדורה ב': 1968)
נפשי לשלום תפילה: שירים, תל אביב: שוחרי שלום בישראל, 1967
אני והיום: שירים; רִשומים: ג’ורג’ שמש, ארתור גולדרייך, ירושלים: אוגדן, 1968. (לקט) (ראה אור במהדורות נוספות)
די; עם פסליו של יגאל תומרקין, ירושלים: אוגדן, 1969. (שירים)
שירים אחרים, ירושלים: אוגדן, 1970. (על הכריכה: "ימים אחרים")
חרות; עיטורים: עמוס קינן, ירושלים: אוגדן, 1972. (נכתב בכתב ידו)
התבוסתן; מלות הקדמה: ע.א. סימון; רישומים: דני קרוון, תל אביב: רצון-טוב, 1974. (לקט שירים בצילום מכתב-יד)
לכל הרוחות המלחמה!: שירים; ציורים: י"ג פוסדה, חיפה: רנסאנס, תשל"ד
טוב מצורע צודק מאסתטיקן מכוער; רישומים: פ. פיקאסו, דוד הנדלר, תל אביב: רצון-טוב, תשל"ה. (לקט שירים בצילום מכתב-יד)
חלומות, אנשים, תקוות: בשירה ובפרוזה; הקדמה: נתן ילין-מור; רישומים: עמוס קינן, תל אביב: רצון-טוב, 1976. (כל הספר פרט להקדמה בדפוס צילום של כתב-יד)
לשון חורצת: מכתמים, תל אביב: הוצאת רצון-טוב, 1977
נמרוד: שירה, פרוזה, מכתמים; הקדמה: אורי אבנרי; אמנות: יצחק דנציגר, תל אביב: רצון-טוב, 1978. (רוב הספר בצילום מכתב-יד) (ראה אור במהדורות נוספות)
נגד: שירה ומכתמים; אמנות: מנשה קדישמן, ירושלים: רצון-טוב, 1979
כן זה אני, [תל אביב?: חמו"ל, תשמ"-?]. (שירים והרהורים)
ארץ ישראל שלי: שירה, פרוזה, מכתמים; הקדמה: מתתיהו פלד, ירושלים: רצון-טוב, 1980. (דפוס צילום מכתב-יד)
אדם לאדם – אדם; מבוא: יגאל תומרקין; אמנות: דוד הנדלר ... ואחרים, ירושלים: רצון-טוב, 1984. (שירים, מכתמים) (בצילום מכתב-יד)
פרא: שירים ומכתמים, תל אביב: רצון-טוב, תשמ"ה. (חלק מהספר בצילום מכתב-יד)
חיוכה וצערה של הארץ נושאים מורדיה; צילום: רחל אבנרי, תל אביב: חמו"ל, תשנ"-. (דברים משלו ועליו מאת סופרים ואמנים)
חולם הייתי ועולם אחר רציתי: שירים ומכתמים; ציורים: דן קדר; מבוא: שלמה שבא, תל אביב: חמו"ל, 1994
מאז ימי הבדידות: שירים ומכתמים; צילומים: רחל אבנרי, תל אביב: חמו"ל, 1995
לטוב או לרע זאת הארץ: שירים ומכתמים; ציורים: אורי ליפשיץ, תל אביב: יבי, 1995
מחוץ לקונצנזוס: אולי בזכות הכוסית הטובה תימנע המלחמה הבאה: שירים ומכתמים; מבוא: יצחק בן אהרן, מנשה קדישמן, תל אביב: חמו"ל, 1998
ספריו > בעריכתו

יבי (עורך), לחיות, ירושלים: אוגדן, תשכ"ח. (קובץ שירים ורשימות ממחברים שונים בלוויית תמונות, נגד המלחמות)
יבי (עורך), גשר בין חופים: קובץ שירים יהודי ערבי; מלות הקדמה: ישעיהו ליבוביץ; נוסח עברי למרבית השירים מערבית: משה ברזלי; מתרגמי השירים מעברית לעברית: סמיח אל-קאסם [ואחרים]), ירושלים: הוצאת רצון טוב, 1972. (ראה אור בהדפסות נוספות)
יבי (עורך), 22 ושירתם; הקדמה: דן מירון; תרגומים: ו.מ. ברזילי, ירושלים: רצון טוב, 1975. (לקט שירים של עשרים ושניים משוררים; צילום מכתב-יד, פרט להקדמה) (מהדורה ב: תש"ם)
הערות שוליים

↑  אגי פרידמן לא הפיקה את הסרט על יבי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309122005171  BnF: cb12779073g (data)  ISNI: 0000 0001 1658 6665  LCCN: n85142638  VIAF: 64131285   WorldCat (עם VIAF): 64131285
נגזרת חלשה

נגזרת חלשה היא מושג בחשבון אינפיניטסימלי המהווה הכללה של מושג הנגזרת של פונקציה, ומתייחס גם לפונקציות לא-גזירות, שהן אינטגרביליות לפי לבג. הגדרה רחבה זו נעשית באמצעות פונקציית מבחן - פונקציה חלקה עם תומך קומפקטי המתאפסת מחוץ לקטע חסום כלשהו. הנגזרת החלשה של פונקציה גזירה שווה לנגזרת המקורית (החזקה) של הפונקציה, ובמובן זה נגזרת חזקה היא מקרה של נגזרת חלשה.
הגדרה

תהא  u פונקציה בתת-מרחב  L^{1}([a,b]) אנו אומרים ש- v ב L^{1}([a,b]) היא נגזרת חלשה של  u אם,
לכל הפונקציות הדיפרנציאביליות בתחום בלתי מוגבל  \varphi  אם  \varphi (a)=\varphi (b)=0 . הגדרה זו נובעת משילוב של טכניקת האינטגרציה בחלקים.
הכללה ל- n ממדים: אם  u ו -  v הן במרחב  L_{loc}^{1}(U) של פונקציות אינטגרביליות באופן מקומי עבור חלק מהקבוצה הפתוחה  U\subset \mathbb {R} ^{n}, ואם  \alpha  הוא רב מדד (מולטי אינדקס (אנ')), אנו אומרים כי  v היא  \alpha ^{th}- נגזרת חלשה של  u אם,
לכל  \varphi \in C_{c}^{\infty }(U), כלומר, לכל הפונקציות הדיפרנציאביליות בכל התחום והנתמכות קומפקטית ב- U. אם ל- u יש נגזרת חלשה, נגזרת זו לעיתים קרובות נכתבת כך:  D^{\alpha }u, מכיוון שנגזרות חלשות הם ייחודיות (לפחות, עד לקבוצה ממידה אפס, ראה להלן).
דוגמאות

לפונקציית הערך המוחלט |u : [−1, 1] → [0, 1], u(t) = |t|, שאינה דיפרנציאבילית ב-t = 0, יש נגזרת חלשה-v שידועה כפונקציית הסימן שניתנת על ידי:
זו אינה נגזרת חלשה רק עבור U: כל w שהוא שווה לV כמעט בכל מקום הוא גם נגזרת חלשה עבור u. בדרך כלל, זו אינה בעיה, מאחר שבתאוריה של במרחבי Lp וחללי Sobolev, שניהם ממלאים תפקידים דומים כמעט בכל מקום מזוהה.
הפונקציה האופיינית של המספרים רציונליים בשום מקום אינה גזירה אך יש נגזרת חלשה. מאז המידה לבג של המספרים רציונליים היא אפס, כך היא נגזרת חלשה. שים לב שזה אינו מסכים עם האינטואיציה שלנו שכן, כאשר נחשבו כחבר במרחב Lp, מזוהה עם הפונקציה אפס.
אם שתי פונקציות הם נגזרות חלשות של אותו התפקיד, הם שוות אלא על קבוצה עם מידת לבג אפס, כלומר, הם שוות כמעט בכל מקום. אם ניקח בחשבון כיתות שקילות של פונקציות, שבו שתי פונקציות הן שווה ערך אם הם שוות כמעט בכל מקום, ולאחר מכן את הנגזרת החלשה היא ייחודית.
כמו כן, אם U הוא גזירה במובן המקובל אז הנגזרת החלשה שלה זהה (במובן שניתן לעיל) לנגזרת (חזקה) הקונבנציונלית שלה. לכן הנגזרת החלשה היא הכללה של אחת החזקה. יתר על כן, הכללים הקלסיים לנגזרות של סכומים ומכפלות של פונקציות תקפים גם לנגזרת החלשה.
מושג זה מעורר את ההגדרה של פתרונות חלשים במרחבי Sobolev, אשר מועילים לבעיות של משוואות דיפרנציאליות ובאנליזה פונקציונלית.
משה פרנקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בינואר 1896
 פטירה:  פברואר 1966  (בגיל 70)
 
משה פרנקל (נולד ב-13 בינואר 1896 – פברואר 1966) היה ממייסדי מגן דוד אדום, ממארגני שכונת נווה שאנן בתל אביב וראש אגף המיסים בעיריית תל אביב בתחילת המאה ה-20. בהמשך חייו כיהן כגזבר הראשי של מגן דוד אדום.
ביוגרפיה

משה פרנקל נולד באודסה, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה), ליוסף-צבי ויוכבד בת רפאל כשר, נצר לרבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
כאשר הגיעו לאודסה פליטים יהודים מארץ ישראל, בפרט מצפת, במלחמת העולם הראשונה, היה פרנקל מראשי הארגון המקומי שסייע לפליטים יהודים. פרנקל יחד עם חבריו ארגנו את הפלגת השיבה של הפליטים לארץ ישראל. הוא ועוד כמה מאות יהודים מקומיים הצטרפו לפליטים במסע שלהם חזרה ארצה ב-רוסלאן ("המייפלאואר הציונית") ב-1919.
בשנת 1921 נשא לאישה את אסתר פרמן.
בשנת 1922 היה ממייסדי שכונת נווה שאנן בתל אביב.
בבשנת 1926 היה ראש אגף המס של תל אביב. בתקופתו בתל אביב הקים שני בתי כנסת.
בשנת 1930 היה יד ימינו של משולם ליבונטין בהקמת מגן דוד אדום. פרנקל המשיך והקים את הסניף הראשון של מגן דוד אדום. בהמשך שימש כמנהל החשבונות הראשי של מגן דוד אדום.
במלחמת העולם השנייה היה פרנקל מנהל בארגון ההגנה הפסיבית של תל אביב.
פרנקל הוא אחיו הבכור של הצייר האקספרסיוניסט יצחק פרנקל שעלה יחד איתו, ואביה של ורדה זקהיים וסבה של אסתי זקהיים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  דוד סמילנסקי, "משה פרנקל" בפרויקט בן-יהודה
↑  דוד תדהר (עורך), "משה פרנקל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1026
↑  משה ממייסדי מגן דוד אדום
1 2  The Near and Middle East Who's who, 1949
↑   חלוקת פרסי "מגן דוד אדום", באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1961
↑   חנוכת סניף "מגן דוד אדום" בכפר סבא, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1 דקה, 1962
↑  נועה הרשקוביץ‏, פרס הוקרה לאסתי זקהיים על תרומתה לקהילה הגאה, באתר וואלה, 29 במאי 2013
דרעא (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  סוריה סוריה (דה יורה)   חדר המבצעים הדרומי (דה פקטו)
 נפות במחוז:  3
 בירת המחוז:  דרעא
 שטח:  3,730 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,027,000 (31 בדצמבר 2011)
  ‑ צפיפות:  267.6 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  32°52′N 36°13′E﻿ / ﻿32.86°N 36.21°E﻿ / 32.86; 36.21 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.daraa-gov.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       נפות דרעא tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז דרעא (בערבית: مُحافظة درعا) הוא אחד מ-14 מחוזות סוריה. משתרע בדרום-מערבה של המדינה, ויחד עם מחוז קוניטרה ומחוז א-סווידא מרכיב את החורן - חבל הארץ היסטורי הנזכר כבר בתנ"ך. שטחו של המחוז הוא 3,730 קמ"ר, ואוכלוסייתו הוערכה בשנת 2011 בכ-1,027,000 תושבים. בירת המחוז היא העיר דרעא.
נפות

המחוז מחולק לשלוש נפות:
נפת א-סנמין (תעתיק מדויק: אלצנמין) - בצפון המחוז.
נפת איזרע (תעתיק מדויק: אזרע) - במרכז המחוז.
נפת דרעא - בדרום המחוז.
יישובים בולטים

א-סנמין - בירת נפת א-סנמין.
ח'בב - בעלת אוכלוסייה נוצרית בנפת א-סנמיין.
דרעא - בירת המחוז.
בוסרה - עיר עתיקה בדרום מזרח המחוז ובה אתר ארכאולוגי המהווה מוקד משיכה תיירותי.
הערות שוליים

↑  Provinces of Syria
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4589898-4 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של סוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר הגלבוע

| --- | --- |
רכס הרי הגלבוע. משמאל הר שאול, ברקע עמק חרוד וגבעת המורה
רכס הרי הגלבוע. משמאל הר שאול, ברקע עמק חרוד וגבעת המורה
 מידע כללי
 גובה:  536 מטר (פסגת מלכישוע)
 שטח:  20 קמ"ר 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  צפון השומרון
 רכס הרים:  הרי הגלבוע
 אורך הרכס:  18 ק"מ
 מסלול ההעפלה הקל:  כביש
 קואורדינטות:  32°26′02″N 35°24′52″E﻿ / ﻿32.43389°N 35.41444°E﻿ / 32.43389; 35.41444
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) הגלבוע(למפת עמק בית שאן רגילה) הגלבוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגלבוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגלבוע
 
מבט מזרחה מהר שאול
מבט מערבה לעבר עמק יזרעאל מפסגת הר ברקן, רכס הגלבוע
הנוף מראש הר הגלבוע
הגלבוע במבט ממרפסת חדר האוכל בקיבוץ תל יוסף
הגלבוע הוא רכס הרים בישראל, המהווה את השלוחה הצפון־מזרחית של הרי השומרון.
במפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 נקרא הרכס ג'בל פקועה, על שם היישוב פקועה השוכן בו.
גאוגרפיה

כיוונו הכללי של הרכס הוא דרום-מזרח–צפון-מערב, אורכו כ-18 קילומטר ורוחבו כ-8 קילומטרים. רכס הגלבוע מורכב מ-11 פסגות, הגבוהה בהן היא פסגת מלכישוע (536 מטר). חלק מהפסגות הנוספות הן הר אבנר (499 מטר), הר ברקן (497 מטר), הר יצפור (475 מטר), הר לפידים (434 מטר), הר אחינעם (451 מטר), הר אבינדב (440 מטר) והר שאול (302 מטר). גבולות הרכס הם נחל בזק בדרום, עמק יזרעאל במערב, עמק חרוד בצפון ועמק הירדן ממזרח.
דמותו של הרכס עוצבה כתוצאה מהפעילות לאורך העתק גלבוע כרמל. ההעתק הפועל במגמה צפונית-מערבית, נוצר כתוצאה מתזוזה צפונית של הבקע הסורי-אפריקני, לכן מתרומם קצהו המזרחי והוא תלול יותר מאשר קצהו המערבי. במבט על ההר מעמק חרוד, הנמצא בגובה של כ-100 מטרים מתחת לפני הים, נראה הרכס כמערכת צוקים גדולה ותלולה - גובה של עד 650 מטרים מעל פני השטח.
ברוב שטחו של הגלבוע האקלים הוא ים-תיכוני ויורדים בו כ-450 מ"מ משקעים בשנה. על פסגת ההר עובר קו פרשת המים העילי של ארץ ישראל, וזו הנקודה המזרחית ביותר בה עובר קו זה, כ-12 ק"מ בקו אווירי מהירדן.
כ-7,200 דונם משטח ההר הוכרזו כשמורת טבע.
גאוגרפיה > פסגות הגלבוע

| מספר | שם | גובה (מטר) | יישוב סמוך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הר מלכישוע | 536 | מלכישוע, מיטל |
| 2 | הר אבנר | 499 | ח'רבת אל-מוטלה |
| 3 | הר ברקן | 497 | מעלה גלבוע |
| 4 | הר יצפור | 475 | מעלה גלבוע |
| 5 | הר אחינעם | 451 | מעלה גלבוע |
| 6 | הר אבינדב | 440 | מירב |
| 7 | הר לפידים | 434 | מעלה גלבוע |
| 8 | גבעת תוספתן | 384 | ח'רבת אל-מוטלה |
| 9 | הר גיבורים | 364 | גן נר |
| 10 | הר שאול | 302 | נורית |
גאולוגיה

המאפיינים הטבעיים של הר הגלבוע הם סלע גיר קשה. הרים תלולים וצמחייה רבה ומגוונת. הסלעים העיקריים המרכיבים את ההר הם דולומיט, גיר, קירטון, צור ובזלת.
יחידות הסלע הנחשפות בשולי הגלבוע משתייכות לחבורות יהודה, הר הצופים, עבדת, טבריה וים המלח. החבורות העיקריות הן:
חבורת עבדת הכוללת שלוש תצורות בעובי של 450 מטר.
תצורת מרוז - גיר מצורר בחילופין עם קירטון וכן צור המופיע בעדשות. גג התצורה מתאפיין במצוקים מסיביים. גיל התצורה אאוקן תחתון ועובי התצורה - 80 מטר.
תצורת יזרעאל - גיר ליתוגרפי, הנראה כמו הדפס אבן בשל עוביו הדק, עם שכבות דקות של צור. העובי משתנה מ-167 מ' באזור נחל בזק ל-50 מ' בצפון בגלבוע, הגיל - אאוקן תיכון.
תצורת בר כוכבא - גושים של סלעי משקע, בעיקר אבן גיר, וסלעי בזלת מגיל אאוקן. בסיס התצורה מסיבי ויוצר מצוקים תלולים. המסלע בבסיס גירי ומכיל נומוליטים ומאובני אצות בצפיפות רבה. העובי המרבי החשוף הוא כ־100 מ'.
חבורת טבריה כוללת תצורה אחת והיא תצורת הורדוס וכוללת קילוחי בזלת הנחשפים במורדות הגלבוע. התצורה מחולקת לשתי יחידות:
קונגלומרט תחתון מורכב מחלוקים מקומיים מסלעים מגיל קרטיקון תחתון עד אאוקן תיכון, ומלוכד היטב. עוביו עד 20 מ'.
גושי סלעי משקע הכוללים שכבות דקות של חלקים קטנים של קלציט, חול ירקרק, דולומיט לבן וצהבהב וקירטון. עובי מכ־30 מ' עד ל-160 מ'.
חבורת ים המלח מגיל מיוקן עליון עד פליסטוקן וכוללת את התצורות הבאות:
קונגלומרט אום-סבונה - קונגלומרט המורכב מחלוקי בזלת וחלוקים אחרים אשר עוביו הוא 20–70 מ'.
תצורת בירה ובזלת תיכונה - אלו הם סדרה של סלעי משקע ששקעו בסביבה של לגונה בעמק הירדן המרכזי. תצורת הבזלת התיכונה הוא שם לזרמי בזלת דקים: נמצאו שני זרמי בזלת, בעובי 5–7 מ' כל אחד. גילם: הזרם התחתון כ־5.8-6.2 מ.ש. וגיל העליון כ־5.9 - 5.3 מ.ש.
תצורת גשר - מורכבת מאבן גיר שנוצר בסביבה אגמית ומכאן גם מצבורי הגבס באזור.
בזלת הכיסוי - היא רצף קילוחי הבזלת המכסים את רמות הגליל התחתון המזרחי. גיל בזלות אלה נמצא בתחום 4-5.3 מ.ש. ניתן למצוא אותם בהרי הגלבוע באזור נורית.
קונגלומרט ואדי מליח - מונח לאורך אפיק נחל בזק על גבי חווארים. הקונגלומרט מורכב מחלוקים גסים ממקור סמוך, במיון גרוע, במקומות תמוך בוץ ואף מכיל שכבות חוואריות וקרקע מאובנת.
במחצבות בשולי הגלבוע: מחצבת גדעונה, מחצבת בית-אלפא ומחצבת אבינדב מבוצעות בדיקות גאולוגיות כאשר יש תוכנית להפוך את מחצבת חפציבה, מחצבה נטושה, לאתר פתוח לתצוגה גאולוגית. על המחצבה נאמר
במחצבת חפציבה נחשף מחדר מגמתי שגילו כ-10 מיליון שנה לפני ההווה. המחדר התמיר את סלעי הדולומיט אליהם הוא חדר והתקבל סלע מטמורפי המכונה "שיש חפציבה". אירוע ההתמרה התרחש ככל הנראה בעומק קבורה של כ-1000 מטר תחת פני השטח. סלעי המחדר וכן סלעי השיש נחשפים לאורך מישור ההעתקה של הגלבוע. משמעות הדבר, שהתרוממות הגלבוע לאורך מישור ההעתק, מאוחרת ל-10 מיליון שנה.