stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארי גרבס
ביוגרפיה > קריירה

גרבס הופיע במספר סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה, לרבות גילום תפקידו של התובע המיוחד אל אוסר, בסרטו של אוליבר סטון JFK תיק פתוח.
בשנת 1987 שיחק בסרט "פוקר אליס" בתור מרשל מקלין בכיכובה של אליזבת טיילור. בשנת 1988 גילם את דמותו של ג'ורג' ראסל במיני סדרה מבית היוצר של עולמו המופלא של דיסני בשם "Davy Crockett: Rainbow in the Thunder" בכיכובו של טים דאניגן.
בשנות ה-90 גרבס גילם שני תפקידים ראויים לציון (אם כי קצרי מועד) בטלוויזיה, שניהם בתפקיד אורח חוזר. בסדרה "להתבגר ולהתגבר" הוא גילם את דמותו של ג'ורג' בראוור, אביו האבוד של לוק בראוור (לאונרדו דיקפריו); בסדרה "ויל וגרייס" הוא גילם את דמותו של הארלן פולק, הלקוח מספר אחד של ויל טרומן (אריק מקורמק), בעונות הראשונה והשנייה בלבד.
בסרט הקולנוע "Double Take" משנת 2001 גרבס שיחק את התפקיד של סוכן ה-CIA טימותי ג'ארט מק'רידי. בשנת 2006 הופיע בתפקיד חוזר, כגורדון בולט, בעונה הרביעית והאחרונה של סדרת הנוער "The O.C".
כמו כן, גרבס הופיע במספר הופעות קמאו בסדרה "אנג'ל" של רשת WB כרוג'ר, אביה של פרד בורקל (איימי אקר). הוא מופיע בתפקיד אורח חוזר בסדרה "Treme" כריצ'רד דסאוטל, אביה של השף ג'נט דסאוטל (קים דיקנס).
בשנת 2010 שיחק בדרמת התבגרות "נערה מלוכלכת" בכיכובה של ג'ונו טמפל, ושיחק בקומדיה הטלוויזיונית "נקמת השושבינות" שעלתה ברשת ABC. בשנת 2011 שיחק בסרט "מרדי גרא: חופשת אביב", ושיחק במותחן הפשע "חטיפה" לצד סטיבן דורף. בשנת 2012 שיחק בסרט המדע בדיוני "באטלשיפ" בבימויו של פיטר ברג, בהשתתפות ריהאנה וליאם ניסן, ובסרט "לכופף את הכללים" בכיכובו של המתאגרף אדם קופלנד. בשנת 2013 שיחק לצד קולין פירת' וריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן, ובסרט הפשע "אנשי הצל" לצד דאלאס רוברטס. ב-2014 שיחק בסרט הפשע "הנותרים" בכיכוב של ניקולס קייג'. בשנת 2016 שיחק בסרטו הפוליטי של רוב ריינר "LBJ" אודות חיו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון.
חייו האישיים

גרבס מתגורר כיום (דצמבר 2013) בהאטיסבורג, מיסיסיפי, עם אשתו, גלנדה, ושני ילדיו, מולי ולוגן.
פילמוגרפיה

Hell and Mr. Fudge‏ (2012) - קארל
Welcome to Yesterday‏ (2014) - ד"ר לו
Starbrigth‏ (TBA)
הערות שוליים

| ויל וגרייס |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | דייוויד כהן • מקס מוצ'ניק |  |
| שחקנים | אריק מקורמק • דברה מסינג • מייגן מולאלי • שון הייז • שלי מוריסון • גארי גרובס • מייקל אנגרנו • לזלי ג'ורדן |  |
| דמויות | ויל טרומן • גרייס אדלר • קארן ווקר • ג'ק מק'פרלנד • רוזאריו סלזר • דמויות משנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4971674  BnF: cb141837366 (data)  ISNI: 0000 0001 1443 2718  LCCN: n88100610  VIAF: 46971575   WorldCat (עם VIAF): 46971575
איברלינגן

| --- | --- |
סמל איברלינגןסמל איברלינגן

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 ראש העיר:  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה
 תאריך ייסוד:  1268 
 שטח:  58.67 קמ"ר
 גובה:  403 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  23,240 (31 בדצמבר 2023)
 קואורדינטות:  47°46′00″N 9°09′54″E﻿ / ﻿47.766666666667°N 9.165°E﻿ / 47.766666666667; 9.165 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.ueberlingen.de/
 he
 
מיקום איברלינגן בתוך בודנזקרייס
איברלינגן (בגרמנית: Überlingen) היא עיר גרמנית על החוף הצפוני של ימת קונסטנץ בסמוך לגבול עם שווייץ. אחרי העיר פרידריכסהאפן, איברלינגן היא העיר השנייה בגודלה במחוז בודנזה (אנ') משנת 1993, איברלינגן מסווגת כעיר מחוז גדולה (Große Kreisstadt).
היסטוריה

מידע על איברלינגן קיים עוד מהתקופה הרומית, אך מגוון יישובים התקיימו באזור לפני הכיבוש הרומי. יישובים מתקופת האבן, שהתגלו לאורך קו החוף של ימת קונסטנץ, מעידים כי לחופי הימה התקיימו עשרות קהילות משגשגות של 50 – 100 פרטים. יישובים אלה נכללים בקטגוריית תרבות האלשטאט, ומידע על הרגליהם, לבושם ותזונתם נמצא בחפירות ארכאולוגיות מאמצע עד סוף המאה ה-19.
אתרים דומים, אם כי קטנים יותר, נמצאו בסביבת איברלינגן: אתר ליד הודינגן, אחר ליד דיטינגן, על יד קונסטנץ, ואתר מרכזי ליד הכפר אונטרולדינגן (אנ'), בו נמצא כיום מוזיאון ארכאולוגי תחת כיפת השמיים.
המתים נשרפו או נקברו בערמות או בקברים שטוחים; נשים ענדו תכשיטים עשויים ברונזה או זהב, בעיקר עגילים. כלים שנחשפו בחפירה ארכאולוגית מצביעים על כך שיישובים אלה עסקו בציד, דיג וחקלאות.
היסטוריה > התקופה הרומית והמרובינגית

האדמות האלפיניות של המישור השווייצרי המזרחי נכבשו על ידי הקיסר אוגוסטוס (31 לפנה"ס עד 14 לספירה), אשר השליט את השלטון הרומי מהרי האלפים עד הדנובה, הודות למאמציהם של בניו החורגים נירון קלאודיוס דרוסוס וטיבריוס. לפי פרשנות של תיעוד רומאי, אחד מאיי בודנזה, ככל הנראה מיינאו, היה בסיס למבצעים צבאיים בשנת 15 לפנה"ס.
לשם הובלת חיילים, בניית אוניות ותחזוקת ספינות היה על הרומאים להחזיק את כל החוף השווייצרי של האגם. מנקודות אלה לאורך האגם יכלו הרומאים לעלות על מזרח טירול ובוואריה של ימינו, או על מערבן, בעמק הריין. אזור בודנזה, מחוז רומאי שנוהל מ-Augusta Vindelicorum, אאוגסבורג של ימינו, נשלט תחת פיקודו של טיבריוס. הכביש משטוקך לאיברלינגן, ולאורך חוף האגם עד אולדינגן ובהמשך לפרידריכסהאפן, ומסילות הרכבת מזרח – מערב, הם בדרך כלל בתוואי הדרך הרומית הישנה.
עקב סכסוכים בין הרומאים, כוחם הלך ודעך ועלה כוחן של קבוצות גרמאניות ברחבי האזור. יישובים חדשים הופיעו במקום יישובים שרופים. על כפרים ישנים ובתי חווה השתלטו יערות וכרי דשא, ועם הגעתם של הגרמאנים נבנו מחדש. במחצית השנייה של המאה הרביעית, הופיעו מספר משפחות מנהיגות שפעלו להשגת עצמאות מהרומאים.
ככל שהרומאים נסוגו יותר ויותר, והתרכזו בגבולות המערביים או התמקדו בהגנת אזורי הכיבוש באיבריה, הפרנקים, במיוחד קלודוויג, או כלוביס (482–511), וכן גותים, ובמיוחד תיאודריך (471–527), ערערו על השליטה באזור. לאורך כל תקופה זו שמרו דוכסיו הגרמאנים של האזור את מושבם העיקרי באיברלינגן. איברלינגן הגרמאנית הוזכרה לראשונה בשנת 770 בשם "איבורינגה" ("Iburinga"). לפני כן (בסביבות 641) נודעה בשם "גונצובורג" ("Gunzoburg"), מקום מושבו של הדוכס האלמני או השוואבי גונצו. האתר האפשרי של הווילה של גונצו זוהה ברבע הצפון-מערבי של איברלינגן, מחוץ לחפיר הפנימי של ימינו.
היסטוריה > תקופת ימי הביניים

הדוכסים הגרמאניים היו קשורים למשפחות אחרות ברחבי אירופה; אשתו הראשונה של קרל הגדול, הילדגרד, הגיעה ממשפחת הרוזנים לינצגאו (Linzgau), שמושבה היה ב-Buchhorn (פרידריכסהאפן של היום). במאה ה-19 נישאו לואי החסיד ולודוויג הגרמני לנשים מבית האצולה הפרנקי Welf (אנ'). במאה העשירית פלשו ההונגרים, וקרבות מתמשכים עמם פגעו קשה באזור.
מאבק האינווסטיטורה במאה ה-11 פגע אף הוא קשה באזור, אך בסוף המאה ה-11 ובמחצית הראשונה של המאה ה-12, בית הוהנשטאופן ייצב את האימפריה הרומית הקדושה. אזור בודנזה היה ממוקם במרכז האימפריה.
הייתה זו תקופת פריחה לאיברלינגן. רבים מהמסמכים מהתקופה אבדו, אולי בשרפה בעיר בשנת 1279, אך הרבה ידוע. עם התרחבות האימפריה הרומית הקדושה, יישובים ברחבי האימפריה חוו שיפורים בתשתיות: שיפור הכבישים ותקנות החליפין עודדו את הסחר, במיוחד בשוואביה. העיר קיבלה זכויות שוק בין 1180 ל-1191; מפות המראות את דרך המסחר משטוקך (Stockach) לבוכהורן (Buchhorn) מציגות את העיר איברלינגן. עד 1226 היה באיברלינגן בית קברות יהודי, ורמזים אלו מובילים למסקנה כי בעיר היה שוק במשך תקופה ארוכה הרבה יותר מזו, וכן להנחה כי הקיסר ברברוסה הקים את השוק בסוף תקופת משטרו. הוא היה באזור מספר פעמים כדי לקיים מושבי בית משפט, ובשנת 1187 שהה בוואלהאוזן, מעבר לאגם, כדי לחתום על מסמכי ההקמה של מנזר זאלם (אנ').
בסוף המאה ה-14 קיבלה העיר מעמד של עיר קיסרית חופשית. בשנת 1547, קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הרחיב את זכויות השוק בעיר ואסר כל סחר מתחרה בתבואה או מלח בטווח של שני מיילים גרמניים (בערך 15 ק"מ או 10 מיילים אנגלים) מהעיר.
היסטוריה > התקופה המודרנית הקדומה

העיר פרחה במאות ה-13 עד ה-16 בעיקר בזכות גידול נרחב של גפנים במורדות הדרומיים של אגם קונסטנץ והאקלים הגשום שלה. שגשוג העיר עודד הקמת מבנה דתי מרשים: מנזר סנט ניקולאוס בסוף המאה ה-15; בניין עירייה בסוף המאה ה-15; ובתי מגורים מרשימים למשפחותיהם של רופאים. השפע היחסי של העיר תועד באמנותה, בארכיטקטורה שלה ובגודלה הפיזי, במיוחד בביצוריה.
כראש גשר מבוצר, הוכחה חיוניתה של העיר במלחמת האיכרים הגרמנית בשנת 1525. כתוצאה מהשתתפותה וסיועה, שמרה העיר על זכויות הגילדה שלה. במלחמת שלושים השנים הייתה העיר נצורה על ידי חיילים שוודים ובני בריתם הסקסונים בשנת 1632 וב-1634; למרות מצור ממושך ומפרך, העיר לא נפלה. גם כאשר נפרצו החומות במאי 1634, האוכלוסייה הצליחה להתנגד בלחימה מרחוב לרחוב ומבית לבית, עד שהפולשים נסוגו. אירוע זה יוחס להתערבותה של מרים הבתולה, וכל שנה אזרחי איברלינגן עורכים את "תהלוכת שוודיה" לזכר האירוע. הפוגה בקרבות הסתיימה בלחימה, וכוחות הכיבוש השוודים והצרפתים כבשו את האזור ושלטו בו בין השנים 1643 – 1649.
היסטוריה > סיפוח לדוכסות באדן: 1803 – 1918

ב-1803 איבדה איברלינגן את מעמדה כעיר חופשית ואת האוטונומיה החוקית, הכלכלית והפוליטית שלה. היא הפכה לחלק מהדוכסות של באדן, לימים הדוכסות הגדולה של באדן. העיר הקיסרית החופשית איברלינגן הפכה למושב האדמיניסטרטיבי של המחוז (Bezirksamt).
למרות החשיבות היחסית של עמדת הסמכות המינהלית, העיר נכנסה לדעיכה כלכלית שנמשכה כמעט מאה שנה. הדכיעה החריפה בעשור הראשון תחת הדוכסות עד ה"שנה ללא קיץ".
בתקופה המהפכנית, 1848–1849, נפגעה איברלינגן. בתחילת יולי 1848 פלשו כוחות פרוסים ובוואריים לאזור בודנזה והטילו שלטון צבאי. אישים חשובים, בהם רופא היישוב ואחד ממלומדיו, נאסרו בעוון פעילותם המהפכנית. המנזר לשעבר שימש כלא למורשעים. כ-400 חיילים פרוסים כבשו את העיר ושלטו בה עד סוף 1850. אז הוחלפו על ידי כוחות דוכסיים. בני איברלינגן לא נלחמו במלחמת האזרחים עם אוסטריה (מלחמת אוסטריה–פרוסיה) ובאדן העדיפה להישאר מחוץ לסכסוך, אך 72 מצעירי איברלינגן נקראו להילחם במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870; שלושה מהם נפלו ומונצחים בכנסיית סנט ניקולאוס. משנת 1846 עד 1910 עברו כ-300 מבני איברלינגן לשווייץ, צפון אמריקה, דרום אמריקה או אוסטרליה.
היסטוריה > ספא

תכונות הריפוי של המים המינרליים של העיר, שנבעו ממקור שנמצא מתחת לאחד המגדלים בצד המערבי של חומת העיר, היו ידועות מאז ראשית המאה ה-16, והניבו מקור הכנסה קבוע לעיר ולאזור. במהלך מלחמת שלושים השנה נפגע ענף זה בעיר, אך במאה ה-18 שב ושגשג.
הבעיות הכלכליות היו בחלקן הגדול בגלל קשיי התחבורה. ספינות קיטור חצו את האגם במחצית הראשונה של המאה ה-19, אך רק ב-1895 הונחה תשתית מסילת ברזל בעיר. בשנת 1901 חובר הכביש אל הדרך לפרידריכסהאפן, מה שהפך את הנסיעה לעיר וממנה לקלה ומהירה יותר ושיפרה את סיכויי העיר כעיר ספא. הקישור לפרידריכסהאפן השלים את הנחת המסילה סביב האגם. לאחר השלמת קו הרכבת, ניתן היה לפרסם את העיר כאתר ספא.
היסטוריה > רפובליקת ויימר ותקופת הנאציזם

במלחמת העולם הראשונה נפלו 145 מבני העיר ו-20 נרשמו כנעדרים בקרב. בשנת 1918, עם המהפכה הגרמנית ופרישתו של הקיסר וילהלם, הפכה איברלינגן לחלק מרפובליקת באדן. האינפלציה בתקופה שלאחר המלחמה פגעה בעיר קשות.
בתקופת הרייך השלישי הוקם תת-מחנה של מחנה הריכוז דכאו בפאתי איברלינגן (KZ Aufkirch).
מאוקטובר 1944 עד אפריל 1945, 800 עצורים עבדו באיברלינגן ובנו מתקן תת-קרקעי נרחב לייצור חימוש צבאי. המתקן התת-קרקעי, שהוקם במערות ומנהרות טבעיות, הגן על המפעל מפני הפצצות בעלות הברית. מבין 800 העובדים, 168 מתו במערה או בהפצצת בעלות הברית. שמותיהם של אסירי המחנה שנספו מונצחים בספרו של אוסוולד בורגר ("Der Stollen").
ב-22 בפברואר 1945 הופצצה איברלינגן, כנראה עקב העובדה שפעל בה מפעל תעשייתי צבאי במחנה משנה של דכאו. בפשיטה זו, חלק ממבצע קלריון, שבעה מפציצים מסוג מרטין B-26 מראודר של חיל האוויר של ארצות הברית הטילו 56 פצצות על העיר. הפצצות הרסו שישה בנייני מגורים, ופגעו קשה ב-17 אחרים; 38 בניינים נפגעו באורח קל. 11 עובדי כפייה, ארבעה מאנשי צוותי הבנייה הצבאיים וחמישה תושבים נהרגו וקבורים בבית הקברות בכנסיית הצליינים הסמוכה בירנאו. האנדרטה לזכרם שוכנת כ-200 מטר מזרחית לכנסייה.
כוחות הצבא הצרפתי הגיעו ב-25 באפריל 1945, אספו את כל התחמושת והנשק בעיר, ואחסנו אותם באחד מבתי הגילדה לשעבר שנבנו במאה ה-15. בליל 2 במאי הרסה שרפה את הבניין ואת הצד המערבי של כיכר השוק. על פי החשד, השרפה החלה על ידי זקיף צרפתי רשלן.
החל משנת 1937 הסתתר המלחין היהודי-גרמני ולטר בראונפלס (אנ') מרדיפות הנאצים בעודו גר באנונימיות באיברלינגן. שם הלחין מוזיקה (כולל שלוש עבודות בימתיות רחבות היקף) והתפרנס מהוראת מוזיקה לילדים המקומיים במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > איברלינגן כאתר נופש

בשנות החמישים ביססה עצמה איברלינגן כיעד תיירותי באגם בודנזה, במיוחד למעוניינים בספא. באיברלינגן הונהגו טיפול במים, דיאטה, טיפול בארומה והתעמלות. טיילת חוף ואתר נופש ובריאות חדש נחנכו ב-2003.
בעיר שבילי הליכה רבים והיא ממוקמת על נקודת ציון היסטורית ושביל טבע באזור בודנזה.
איברלינגן הצטרפה לתנועת Cittaslow כדי להגן על עצמה מפני התפתחות יתר. בשנת 2012 העיר אסרה על שיווק מזונות שעברו הנדסה גנטית וכן על הדברה.
היסטוריה > התנגשות אווירית

העיר זכתה לתשומת לב בינלאומית ביולי 2002 עם התנגשות אווירית של טיסת בשקיריאן איירליינס 2937, טופולב טו-154, וטיסת DHL 611 (מטוס מטען של בואינג 757-23APF המאויש על ידי שני טייסים); ב-1 ביולי 2002. באירוע זה, מטוס הנוסעים שנשא 69 נוסעים, בעיקר ילדים, התנגש במטוס מטען באוויר, בגובה 30,000 רגל (9,144 מטרים). הפסולת נפלה בכל פרברי צפון איברלינגן. 75 אנשים מתו בתאונה, בהם כל הילדים, מלוויהם והטייס וטייס המשנה של מטוס הבואינג. אחד החלקים הגדולים של המטוסים נחת בגן ציבורי, וקורבנות ההתרסקות מונצחים שם. פחות משנתיים לאחר מכן, ב-26 בפברואר 2004, נדקר למוות פיטר נילסן, מפקח התנועה האווירית במועד התאונה, על ידי האדריכל ויטאלי קאלוייב, שאיבד את אשתו ושני ילדיו בתאונה. נילסן היה בן 36.
ב-19 במאי 2004 פרסמה הלשכה הפדרלית לחקירת תאונות אוויריות את קביעתה כי התאונה נגרמה בגלל ליקויים במערכת פיקוח הטיסה השווייצרית, שפיקחה על הטיסות בזמן התאונה, ועקב ליקויים בהבנת השימוש ב-TCAS, מערכת ההימנעות מהתנגשות מטוסים.
גאוגרפיה

איברלינגן שוכנת לחוף אגם איברלינגר (Überlinger), חלק של ימת קונסטנץ, מקור מים חשוב בדרום מערב גרמניה. הכפר הוא מורנה הררית, שנוצרה בתקופת הקרח האחרונה.
העיר נמצאת כ-100 ק"מ מציריך וכ-230 ק"מ ממינכן.
גאוגרפיה > אנומליות גאולוגיות

הקרחונים של עידן הקרח האחרון עוברים באזור, ויוצרים תערובת של מורנות וחתכי קרח. אלה עוברים מיערות הדינגן (Hödingen) ועד האגם. הצירוף של חתכי הקרח, המורנות והשחיקה יוצר תצורות ומבנים גאולוגיים ייחודיים.
גאוגרפיה > אנומליות גאולוגיות > שולחן השטן

Teufelstisch, או שולחן השטן, הוא פצלת מחט בקוטר 20–22 מטר, כ-80 מטרים מקו החוף הדרומי של אגם איברלינגן, בין איברלינגן ו-ואלהאוזן (Wallhausen). בין 1975 לתחילת שנות התשעים חוו כמה צוללנים מחלת לחץ (אנ') לאחר שצללו במחט. בשנות התשעים, מותם של כמה צוללנים מנוסים, והיעלמותם של שניים מהם, הביאו לאיסור צלילה בסביבת המחט.
גאוגרפיה > אנומליות גאולוגיות > שפיץ גארט

האזור מערבית לאיברלינגן ידוע בשם Spetzgart, בשל תצורות המגדל שלו. השם משקף את שפת האזור: Spetz (או שפיץ, נקודה) ו-Gart (גן). השפיץ הוא דוגמה לתהליכים הגאולוגיים שעיצבו את האזורים המזרחיים של השפלה השווייצרית. ניתן לראות גם את המולאס הגאולוגי שנוצר בתקופות היורה והקרטיקון. אזור זה הוא אזור טבע מוגן.
גאוגרפיה > אזורים מוגנים

באיברלינגן וסביבתה ישנם נכון לאפריל 2009 שלושה גנים כפריים וארבעה אזורי טבע, המוגנים על פי חוק.
כלכלה

באיברלינגן שוכנים מפעלי היי-טק בתחום הנדסת ייצור, ביטחון וחשמל. ביניהם:
Diehl Defense GmbH & Co. KG
MTU Friedrichshafen Logistics
RAFI Eltec GmbH
תרבות > תהלוכת שוודיה

כדי להנציח את הניצחון על השוודים בשנת 1634, מתקיימת באיברלינגן תהלוכה שנתית בשם "תהלוכת שוודיה", בתחילת מאי ובאמצע יולי. גברים ונשים מתלבשים בתלבושת מסורתית, וצועדים בתהלוכה בעיר, סביב החומה הפנימית. קבוצה נבחרת של אנשים נושאת את המדונה של שוודיה, דמות של מריה מצופה בכסף משנת 1659.
במקומות ייעודיים (הכניסה לכנסיית הצליינים הישנה, שערים והמזרקה בה נראתה מרי רודפת את השוודים) הכומר מציע תפילות מיוחדות ויורה תותח קטן. להקת העיר מנגנת מוזיקה המלווה את התהלוכה. בתהלוכת יולי, פלוגת גברים מבצעת את "Swertletanz" (ריקוד חרב קטן) ברחבת הכנסייה עבור הכומר ובכיכר השוק עבור ראש העיר.
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה אוקראינית)

| --- | --- |
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 ארץ מקור:  אוקראינה 
 הפקה
 חברת הפקה:  אנדמול 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האח הגדול היא הגרסה האוקראינית של תוכנית המציאות האח הגדול המבוססת על התוכנית ההולנדית בעלת אותו שם שנוצר במקור בשנת 1997 על ידי ג'ון דה מול, מטעם חברת Endemol. התוכנית מבוססת על קבוצה של זרים, המכונים הדיירים, שגרה יחד, עשרים וארבע שעות ביממה ב"בית האח הגדול" המבודד מן העולם החיצוני. הם תחת מעקב צמוד ללא פרטיות במשך חמישה חודשים.
הדיירים מתחרים על הימנעות מההדחה השבועית, עד שאחרון השותפים שנשאר בסוף העונה זוכה בפרס הגדול. הסדרה האוקראינית מוגשת על ידי אישיות הטלוויזיה אולגה גורבצ'בה, ומשודרת בערוץ K1.
התוכנית ספגה ביקורת על העירום הרב המוצג בה. המקלחות בתוכנית הן חסרות וילונות, פתוחות לחלוטין ומותקנות בהן מצלמות ולא קיים חדר הלבשה. תקריות של מסאז' טופלס, יחסי מין ומשימות מעודדות עירום, גרמו במספר מקרים לסערה בציבור האוקראיני.
עונות > האח הגדול 1

עונה זו החלה ב-18 בספטמבר 2011. היא כללה 20 דיירים ראשוניים, 19 אוקראינים ואחד ישראלי. הזוכה בתוכנית הייתה קריסטינה קוטביקאיה, סטודנטית מקייב שזכתה לאחר שגרפה 55% מהקולות בגמר. הרייטינג באירוע הפתיחה עמד על 0.25%.
הערות שוליים

↑  Carman, John (5 ביולי 2000). "'Big Brother' Watches Their Every Movement". San Francisco Chronicle. נבדק ב-2008-04-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  KOJI, BRE, MALDIVI? Pogledajte necenzurisani seks u ukrajinskom "Velikom Bratu"!(18+ FOTO)(VIDEO), tpknewss.altervista.org (ב־)
| האח הגדול (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה (מבוגרים בלבד) |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אירופה | אוקראינה • בריטניה • גרמניה • דנמרק • הבלקן • פולין • פינלנד • שוודיה |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אמריקה | ארגנטינה • ארצות הברית • ברזיל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אפריקה ואסיה | ישראל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
דרך ללא מוצא (סיפור קצר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  מרץ 1945 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Astounding Science Fiction גיליון מרץ 1945
 סדרה
 סיפור קודם:  אבן בשחקים 
 
דרך ללא מוצא (באנגלית: Blind Alley) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון מרץ 1945 של Astounding Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3.
אסימוב השתמש בניסוח בירוקרטי ארוך ומפותל בתזכירים הרבים שהוא שילב בתוך הסיפור; ניסוח זה התבסס על הניסוח שהיה בשימוש הצי האמריקאי, שהעסיק את אסימוב בזמן כתיבת הסיפור.
עלילה

האימפריה הגלקטית העבירה את הפריטים המעטים שנותרו מגזע חייזרי מכוכב הלכת הגוסס שלהם למקום נעים יותר בשם צפאוס-18 (על כן החייזרים כונו צפאוסים). הכוכב הוא שילוב של גן חיות, מעבדה ושמורת טבע של היצורים. המדענים החוקרים את הצפאוסים חלוקים בדעותיהם בשאלה האם צריך להתייחס אליהם כמו אל חיות או כמו אל יצורים תבוניים, אך הם מסכימים כי הצפאוסים נמצאים בסכנת הכחדה משום שהם הפסיקו להתרבות. מנהיג הצפאוסים אומר לבני האנוש כי לגזעו אין תקווה ואין לו בשביל מה לחיות מאחר שבני האנוש כבשו כבר את כל החלל ושולטים בחיי הצפאוסים, לכן הם החליטו להפסיק את התרבותם ולהביא להכחדת גזעם.
המנהל האזרחי על צפאוס-18, מנסה לעזור ליצורים באמצעות הידע המעמיק שלו על הבירוקרטיה של האימפריה. על ידי הגשת דוחות, ועידוד אחרים להגשת דוחות, הוא מארגן צי של כמאתיים חמישים ספינות המספקות מטען עדין לצפאוסים. הוא חושד בכך שהצפאוסים מסוגלים לקרוא מחשבות, ומנסה לשדר להם את תוכניותיו שהצפאוסים ישתלטו על הספינות, ויטוסו אל ענני מגלן שם הם יחיו על עולם משלהם. לאחר בריחת הצפאוסים המנהל יוצא נקי מאשמה בשל התפתלות בירוקרטית מסובכת שעשה.
קשר לסדרת המוסד

המצב של הצפאידים בגלקסיה הנשלטת על ידי בני אדם דומה לגורל הצפוי לבני האדם באחד הסופים האפשריים של קץ כלזמן. עם זאת בסיפור דרך ללא מוצא יש סוף שונה - הצפאידים גונבים חלליות וטסים לענני מגלן שם הם יחיו חיים עצמאיים.
בסדרת המוסד נאמר כי אף חללית של בני אדם לא נכנסה לענני מגלן, גלקסיית אנדרומדה או גלקסיות רחוקות אחרות. לא ידוע אם אסימוב התכוון לקשור בין הסדרה לסיפור דרך ללא מוצא.
ג'סי ווטרס

| --- | --- |

 לידה:  9 ביולי 1978 (בן 46) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' טריניטי  William Penn Charter School 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מעסיק:  פוקס ניוז 
 מפלגה:  Conservative Party of New York State 
 
ג'סי ביילי ווטרס (באנגלית: Jesse Bailey Watters; נולד ב-9 ביולי 1978) הוא פרשן פוליטי אמריקאי שמרני. הוא מנחה תוכניות טלוויזיה ברשת הכבלים פוקס ניוז. הוא הופיע תכופות מוקדם יותר בקריירה התקשורתית שלו בתוכנית האירוח הפוליטית "אוריילי פקטור" עם המנחה ביל אוריילי והיה מפורסם בשל הראיונות שלו עם אנשים אקראיים ברחוב, בשם "ווטרסז וורלד", שהפכה למופע משלו ב-2015. בינואר 2017, התכנית הפכה לשבועית, ובאפריל 2017 הוא הפך למנחה שותף בסדרת השולחן העגול The Five. ווטרס הפך למנחה של התוכנית שלו Jesse Watters Primetime ב-Fox News בינואר 2022.
כסופר, הוציא לאור את ספרו הראשון, "How I Saved the World" מהוצאת הרפר קולינס מניו יורק ולונדון. Broadside Books (חברת בת של הרפר קולינס) פרסמה את ספרו השני, Get It Together: Troubling Tales from the Liberal Fringe, במרץ 2024.
ראשית חייו

ווטרס גדל בפילדלפיה, פנסילבניה במספר שכונות בצפון-מערב העיר, ולאחר מכן לזמן קצר במהלך התיכון בלונג איילנד, ניו יורק. הוא בנו של סטיבן הפגוד ווטרס, מורה, ואשתו, פסיכולוגית הילדים אן פורוויס, בתו של מורטון ביילי ג'וניור, המוציא לאור של מגזין Better Homes and Gardens. סבא רבא שלו מצד אמו היה מורטון ביילי, מוציא לאור של המגזין הוותיק הבולט The Saturday Evening Post; סבא רבא-רבא שלו מצד אמו היה מורטון ס. ביילי (1855–1922), עורך דין, פוליטיקאי, סנטור מדינה ושופט מחוזי בקולורדו, לימים כיהן כשופט עמית בבית המשפט העליון של קולורדו בבירת המדינה דנוור, קולורדו. .
ווטרס גדל בשכונת Germantown שבצפון מערב פילדלפיה עילית, ולאחר מכן עבר לשכונת East Falls בצפון מערב של העיר. הוא למד בבית הספר וויליאם פן צ'רטר עד בית הספר התיכון, לפני שעבר שוב מפנסילבניה, צפון-מזרחה עם משפחתו ללונג איילנד, מדינת ניו יורק. בשנת 2001, הוא סיים את לימודיו בטריניטי קולג' בבירת מדינת הרטפורד, קונטיקט, עם תואר ראשון באמנויות, בהתמחות בהיסטוריה.
קריירה

לאחר סיום לימודיו בטריניטי קולג' בהרטפורד, ווטרס החל לעבוד כעוזר הפקה בפוקס ניוז בניו יורק. בשנת 2003, הוא עבר לצוות ההפקה של The O'Reilly Factor בשנת 2004, ווטרס החל להופיע בשידור בקטעים מהתוכנית של אוריילי.
ב-11 ביוני 2014, ווטרס הופיע לראשונה בערוץ פוקס ניוז בתוכנית Outnumbered, מאוחר יותר הופיע מדי פעם כמנחה שותף. ב-20 בנובמבר 2015, ווטרס הציג לראשונה את תוכנית Fox News החודשית שלו, Watters' World. ווטרס אמר, "אני מנסה לעשות את זה מהנה עבור האדם שאני מראיין. אנחנו תמיד יוצאים מהראיון עם חיוכים, וזה תמיד כיף לחזור ולהסתכל על הצילומים ולומר, 'אוי, מה בדיוק קרה?'" בינואר 2017, העולם של ווטרס הפך לתוכנית שבועית, המשודרת בשבתות ב-20:00. ET.
באפריל 2017, ווטרס הפך למנחה שותף בסדרת השולחן העגול The Five .
באפריל 2021 הכריזה הרפר קולינס על פרסום ספרו החדש של ווטרס How I Saved the World, שראה אור ב-6 ביולי הספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר העיון של הניו יורק טיימס לשבוע המסתיים ב-10 ביולי 2021.
לאחר שהיה אחד ממספר מארחי מילוי מתחלפים במשבצת הזמן של הרשת בשעה 19:00, הוכרז ב-10 בינואר 2022 שווטרס יהפוך למנחה הקבוע של תוכנית פריים טיים חדשה, שכותרתה Jesse Watters Primetime, שעלתה לראשונה ב-24 בינואר 2022.
תוכנית "העולם של ווטרס" סיימה את דרכה ב-15 בינואר 2022, בעוד ווטרס ממשיך להיות מארח שותף של החמישייה.
ביוני 2023, פוקס ניוז הכריזה על ווטרס כמארח הקבוע של הרשת בשעה 20:00 EST לאחר פיטוריו של טאקר קרלסון.
חיים אישיים

ווטרס רשום להצביע כחבר במפלגה השמרנית של מדינת ניו יורק. הוא התחתן עם נואל אינגואגיאטו בשנת 2009 ויש להם בנות תאומות. במרץ 2019, ווטרס ונואל התגרשו. ווטרס הכריז על אירוסיו ל-די-ג'יווינה באוגוסט 2019, והם נישאו בדצמבר. נולד להם בן משותף ב-2021, ואחריו בת באפריל 2023.
ביבליוגרפיה

Watters, Jesse (2021). How I Saved the World. New York: Broadside Books. ISBN 978-0-06-304908-6. OCLC 1245249467.
Watters, Jesse (2024). Get It Together: Troubling Tales from the Liberal Fringe. New York: Broadside Books. מסת"ב 9780063252035ISBN 9780063252035
דובלטוב (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אלכסיי גרמן 
 הופק בידי:  אנדריי סאבלייב ארטיום וסילייב קונסטנטין ארנסט
 תסריט:  אלכסיי גרמן, יוליה טופיקינה 
 עריכה:  דריה גלאדישבה סרגיי איבנוב
 שחקנים ראשיים:  מילאן מאריץ' דנילה קוזלובסקי הלנה סוייקה ארתור בסצ'אסטני ילנה ליאדובה סבטלנה חודצ'נקובה
 צילום:  לוקאש ז'אל 
 מדינה:  רוסיה, פולין, סרביה 
 חברת הפקה:  Apple Film Productions Art & Popcorn Saga
 חברה מפיצה:  WDSSPR   נטפליקס
 הקרנת בכורה:  20 בפברואר 2018 (ברלינאלה) 1 במרץ 2018 (רוסיה)
 משך הקרנה:  126 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, מלודרמה 
 הכנסות:  122,742,555 רובלים
 דף הסרט ב־IMDb
 
דובלטוב (ברוסית: Довлатов) הוא סרט קולנוע רוסי עטור שבחים בבימויו של אלכסיי גרמן הבן. הסרט הופק באולפני לנפילם בסנקט פטרבורג בשיתוף פעולה עם קרן הקולנוע הרוסי וערוץ 1. מככבים בו מילאן מאריץ', דנילה קוזלובסקי, הלנה סוייקה, ארתור בסצ'אסטני, ילנה ליאדובה וסבטלנה חודצ'נקובה.
העבודה על הסרט התחילה בתחילת 2015, מרבית הצילומים נערכו בסנקט פטרבורג והושלמו בתחילת 2017. הסרט הוקרן לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין וזכה בפרס "דב הכסף" על עיצוב התלבושות. הסרט הופץ להקרנות מסחריות במשך ארבעה ימים מ-1 במרץ עד 4 במרץ 2018 ולאחר מכן היה נגיש לצפייה בשירותי נטפליקס. במהלך ההקרנות המסחריות בקולנוע הסרט הכניס סכום של 79,248,894 מיליון רובלים. הוקרן גם במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ה-35 במספר.
תקציר עלילת הסרט

בסרט מוצגים ארבעה ימים בשנת 1971 בחייו של הסופר המפורסם סרגיי דובלטוב. הסרט צולם כרומן ביוגרפי, מוצגים בו גם סצנות של שיחות רבות של הגיבור עם משורר צעיר בשם יוסף ברודסקי.
הפקה

אלכסיי גרמן הקדיש תשומת לב רבה לפרטים הקטנים ביותר וכך למשל הקפיד להציג את מראה העיר לנינגרד בשנות השבעים של המאה העשרים, את קפה "סייגון", תיאטרון הדרמה הגדול, אולפן הסרטים "לנפילם", כל זאת הופכים את הסרט לא רק לדרמה ביוגרפית, אלא לדיוקן של תקופה.
הפקה > ליהוק

שמו של השחקן הראשי נשמר במשך זמן רב בסוד. ב-2 בספטמבר 2015 נודע כי מדובר בשחקן הסרבי מילאנו מאריץ' (Милан Марић), שאליו הצטרפו השחקנים: ילנה ליאדובה, דנילה קוזלובסקי, אנטון שאגין, ארתור בסצ'אסטני וסבטלנה חודצ'נקובה.