stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה ישראלי
ביוגרפיה

שנות ילדותו המוקדמות עברו עליו באפריקה, ומשם עבר עם משפחתו לארצות הברית. לאחר שירותו בצה"ל השלים את לימודי הסוציולוגיה והאנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ואת לימודי התואר השני בתרפיה באמנות בארצות הברית בלזלי קולג' (Leslie College, Cambridge MA).
בשנת 1991 בעת לימודי הדוקטורט לפסיכולוגיה קלינית בבית הספר לפסיכולוגיה מקצועית של קליפורניה (California School of Professional Psychology), התוודע לפסיכואנליזה הלאקאניאנית שם קיבל את הכשרתו אצל אנדרה פטסלידס (Andre Patsalides), שהיה מתלמידיו ומהאנליזנטים של ז'אק לאקאן בפריז.
ישראלי היה ממייסדי San Francisco Bay Area Lacanian School of Psychoanalysis. את עבודת הדוקטורט כתב בנושא Phonetic Associations in Jewish Mysticism and Psychoanalysis.
בין השנים 1995–2001 היה חבר ב"סקציה הקלינית של הרשת הלאקאניאנית". ובין השנים 2001–2004 היה חבר ב"פורום לאקאן ישראל". לאחר פירוקו, בשנת 2005 היה ממייסדי "פורום לאקאן תל אביב" שם הוא מדריך ומרצה.
מאז 2014 ישראלי הוא הבעלים והמנהל של "מוביוס – מכון לטיפול פסיכולוגי".
בנוסף ישראלי חבר ב-"אקול של הפורום הבינלאומי של השדה הלאקאניאני IF-EPFCL".
ישראלי נשוי לאסנת ואב לשניים בן, בת, וארבעה נכדים.
ספריו > פרוזה

מסופוטמיה - שתיקת הכוכבים, עם-עובד (2010). סוגת מדע בדיוני. בשיתוף עם בנו דור רווה. בספר שתי עלילות, האחת העוסקת בריפוי נפשי במסופוטמיה העתיקה והשנייה בתככים גאופוליטיים בעתיד הרחוק המשתלבות זו בזו. שני הסיפורים מהם מורכב הספר תורגמו ופורסמו בנפרד. הספר זכה בפרס גפן לספרות מקור במדע בדיוני ופנטזיה לשנת 2011.
Mesopotamia – The Redeemer. Smashwords (2012) with Dor Raveh
Mesopotamia – The Healer, the Prince and the Slave. Smashwords (2012) with Dor Raveh
ספריו > ספרי עיון

הפילוסופיה והפסיכואנליזה של ז'אק לאקאן (2007) בהוצאת משרד הביטחון / מודן בשיתוף עם הפילוסוף דניאל אפרתי. הספר הוא תוצאה של סדרת הרצאות באוניברסיטה המשודרת של גלי צהל ועוסק בהגותו של לאקאן, הוא דן בהנחות הפילוסופיות הנמצאות בבסיס הפסיכואנליזה שלו כמו גם ביסודות התאורטיים של הפסיכואנליזה הלאקאניאנית עצמה, בהצגת הדיאגנוזות על סמך המבנים הקליניים, ובטכניקות העבודה.
מלאכת הטיפול הלאקאניאני (2014) בהוצאת רסלינג. הספר עוסק ביישום התאוריה הלאקאניאנית בקליניקה של הפסיכואנליטיקאי כמו גם מקצועות טיפול נפשי אחרים. הפרקים בספר מחולקים לאתיקה, יחסי העברה, סימפטום, טראומה, דיכאון, חרדה, דיאגנוזות וסוף טיפול. הספר תורגם לאנגלית.
Lacanian Treatment, Psychoanalysis for Clinicians (2018) by Routledge NY.
חיים בשפה, חיים בתשוקה: שיחה על פסיכואנליזה לאקאניאנית (2019) רסלינג בשיתוף עם אסתר פלד. הספר עוסק בעיקר בחיים מנקודת המבט של הפסיכואנליזה הלאקאניאנית ומתבונן על היבטים שונים של החיי: ילדות ויחסי הורים וילדים, אהבה רומנטית, מיניות ומוות, וצורות הסבל האנושי: נוירוזות, דיכאון, חרדה ועוד. הספר דן באתיקה של החיים הנבחרת על ידי כל סובייקט, בשאלות ההקשורות בבחירה ובהתחמקות ממנה. איזה אדם את או אתה רוצים להיות?
פרדוקסים בפסיכואנליזה לאקאניאנית (2020) בהוצאת רסלינג. הספר עוסק בין השאר בפרדוקסים הבאים: טיבו של געגוע (נוכחותו של האובייקט בהיעדרו); שלמותו של הלב השבור (קיומו של הסובייקט סביב החסר שמגדיר אותו); דחפים (משביעם רעב ומרעיבם שבע) וייסורי מצפון (צדיק ורע לו). לצד זאת עולות שאלות עקרוניות, כמו למשל במה מותר האדם, כיצד הופך האין ליש, כיצד הופכת תשוקה לסיפוק, ומה מגשר על התהום בין דיבור למעשה?
יישומים דיגיטליים

Living Software (2000) מנהל תוכן ביישום Alive and well פיתוח תוכן לממשק עזרה עצמית נפשית ברשת האינטרנט.
Fractal Scrip (2015) מייסד ושותף במיזם ליישומים של פרופילאות אינדיבידואלית וסוציולוגית על בסיס סמנטי NLP.
NotAlone (2017) שותף. יצירת צ'אט-בוט Kristi לעזרה עצמית למניעת אובדנות בקרב נוער ומבוגרים צעירים. NotAlone.App
Anxiety Free (2019) מייסד ושותף בחברה לבניית יישומים לעזרה עצמית להתמודדות עם חרדת למידה וחרדת בחינות.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה של הרעיונות: ערך – אובייקט a קטנה
אנציקלופדיה של הרעיונות: ערך – אובייקט סובייקט
אנציקלופדיה של הרעיונות: ערך – אחר גדול
אנציקלופדיה של הרעיונות: ערך - איווי / חסר
אנציקלופדיה של הרעיונות: ערך – טופולוגיה
הערות שוליים

↑  מספר רישיון 27-4408
↑  היסטוריית הפרס - 2011. אתר פרס גפן
↑  יהודה ישראלי, פרדוקסים בפסיכואנליזה לאקאניאנית, תל אביב, ישראל: רסלינג, 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303169905171  BnF: cb17748335k (data)  GND: 1218726695  ISNI: 0000 0001 0781 8655  LCCN: no2007150172  SUDOC: 231169310  VIAF: 298289955   WorldCat (עם VIAF): 298289955
המדליה הלאומית לאמנויות

| --- | --- |

 תיאור:  פרס הוקרה לאמנים
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  הקרן הלאומית לאמנויות 
 תקופת הפרס:  1984–הווה (כ־41 שנים) 
 www.arts.gov/honors/medals
 
נשיא ארצות הברית ג'ורג' ו. בוש עם אחדים ממקבלי המדליה הלאומית לאמנויות לשנת 2005
המדליה הלאומית לאמנויות (באנגלית: National Medal of Arts) היא פרס ותואר שיסד הקונגרס של ארצות הברית בשנת 1984, במטרה לבטא הוקרה לאמנים ולפטרוני האמנויות. המדליה היא אות כבוד אמריקאי יוקרתי, הגבוה ביותר המוענק ספציפית על הישג באמנויות וניתן לאמן יחיד בשם האומה. את מקבלי האות בוחרת הקרן הלאומית לאמנויות (NEA), ונשיא ארצות הברית מעניק אותו לזוכים בטקס מיוחד. המדליה עוצבה על ידי הפסל רוברט גרהאם.
חתני הפרס

בשנת 1983, לפני ייסודה הרשמי של המדליה, העניק הנשיא רונלד רייגן, על פי קביעת ועדת הנשיא לאמנויות ולמדעי הרוח את המדליה לאמנים ופטרוני האמנות:
אמנים: פיליפ ג'ונסון, פרנק סטלה, מאיה לין, צ'סלב מילוש, פרדריקה פון שטאדה, פנחס צוקרמן ולואיס ולדז.
פטרוני אמנות: קרן התרומות של טקסאקו, ג'יימס מיצ'נר, פיליפ מוריס (קבוצת אלטרייה), קרן קליבלנד, אלמה לואיס וקרן דייטון האדסון.
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1985

אליוט קרטר, מלחין
רלף אליסון, סופר
חוזה פרר, שחקן
מרתה גרהאם, רקדנית וכוריאוגרפית
לואיז נבלסון, פסלת
ג'ורג'יה או'קיף, ציירת
לאונטין פרייס, זמרת סופרן
דורותי בופום צ'נדלר, פטרונית אמנויות
לינקולן קרסטיין, פטרון אמנויות
פול מלון, פטרון אמנויות
אליס טולי, פטרונית אמנויות
פטרון אמנויות תאגידי, הולמרק
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1986

מריאן אנדרסון, זמרת אופרה
פרנק קפרה, במאי קולנוע
אהרן קופלנד, מלחין
וילם דה קונינג, צייר
אגנס דה מיל, כוריאוגרפית
אווה לה גליאן, שחקנית, במאית, סופרת
אלן לומקס, פולקלוריסט, מלומד
לואיס מאמפורד פילוסוף, מבקר ספרות
יודורה ולטי, סופרת
דומיניק דה מניל, פטרון אמנויות
תאגיד אקסון, פטרון אמנויות תאגידי
סימור ה. נוקס השני, פטרון אמנויות
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1987

רומר בירדן, צייר
אלה פיצג'רלד, זמרת
הווארד נמרוב, סופר, מלומד
אלווין ניקולאיס, כוריאוגרף
איסאמו נוגוצ'י, פסל
ויליאם שומאן, מלחין
רוברט פן וורן, סופר, משורר
ג'. ו. פישר, פטרון אמנויות
ארמנד האמר, פטרון אמנויות
סידני לואיס, פטרון אמנויות
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1988

סול בלו, סופר
הלן הייס, שחקנית
גורדון פארקס, צלם, במאי קולנוע
איי אם פיי, אדריכל
ג'רום רובינס, רקדן, כוריאוגרף
רודולף סרקין, פסנתרן
וירג'יל תומסון, מלחין, מבקר מוזיקה
סידני ג'. פרידברג, היסטוריון אמנות, אוצר
רוג'ר ל. סטיבנס, מנהלן אמנויות
ברוק אסטור, פטרון אמנויות
פרנסיס גלט, פטרון מוזיקה
אוברט קלארק טאנר, פטרון אמנויות
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1989

לאופולד אדלר, מומחה לשימור, מנהיג ציבור
קתרין מארי דאנהם, רקדנית, כוריאוגרפית
אלפרד אייזנשטאדט, צלם
מרטין פרידמן, מנהל מוזיאון
ליי ז'רדין, פטרון אמנות, מנהיג ציבור
דיזי גילספי, חצוצרן ג'אז
ווקר הנקוק, פסל
ולדימיר הורוביץ, פסנתרן (לאחר מותו)
צ'סלב מילוש, סופר
רוברט מאת'רוול, צייר
ג'ון אפדייק, סופר
תאגיד דייטון האדסון, פטרון אמנויות תאגידי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1990

ג'ורג' אבוט, מפיק תיאטרון
יום קרונין, שחקן
ג'סיקה טנדי, שחקנית
מרס קנינגהם כוריאוגרף ומנהל להקת מחול
ג'ספר ג'ונס, צייר ופסל
ג'ייקוב לורנס, צייר
ביבי קינג, מוזיקאי בלוז
דייוויד לויד קרגר, פטרון אמנויות
האריס וקרול סטרלינג מסטרסון, פטרוני אמנויות
יאן מק הארג, אדריכל נוף
בברלי סילס, זמרת אופרה
תאגיד סאות'איסטרן בל, פטרון אמנויות תאגידי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1991

מוריס אברבנל, מנהל מוזיקלי ומנצח
רוי אקוף, זמר קאנטרי
פייטרו בלוסקי, אדריכל
ג'. קרטר בראון, מנהל מוזיאון
צ'ארלס קולס, רקדן סטפס
ג'ון קרוסבי, מנהל אופרה, מנצח, מנהלן
ריצ'רד דיבנקורן, צייר
פיליפ היינס, פטרון אמנויות
קייטי קארליזל הארט, שחקנית, זמרת
פרל פרימוס, כוריאוגרפית ואנתרופולוגית
אייזק שטרן, כנר
טקסאקו בע"מ, פטרונית אמנויות תאגידית
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1992

מרילין הורן, זמרת אופרה
ג'יימס ארל ג'ונס, שחקן
אלאן האוזר, פסל
מיני פרל, קומיקאית
רוברט זאודק, מפיק טלוויזיה, מנהל מוזיאון תקשורת
ארל סקרוגס, נגן בנג'ו
רוברט שו, מנצח תזמורת, מנהל מקהלה
בילי טיילור, פסנתרן ג'אז
רוברט ונטורי ודניז סקוט בראון, אדריכלים
רוברט וייז, במאי
AT&T, פטרון אמנויות תאגידי
לילה ואלאס, קרן רידרס דייג'סט, פטרונית אמנויות מוסדית
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1993

ולטר וליונור אננברג, פטרוני אמנויות
קאב קאלוויי, זמר ומנצח תזמורת קלה
ריי צ'ארלס, זמר ונגן
בס לומאקס הואס, פולקלוריסטית
סטנלי קוניץ, משורר ומחנך
רוברט מריל, זמר בריטון
ארתור מילר, מחזאי
רוברט ראושנברג, צייר
לויד ריצ'רדס, במאי תיאטרון
ויליאם סטיירון, סופר
פול טיילור, רקדן וכוריאוגרף
בילי ויילדר, במאי, סופר ומפיק
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1994

הארי בלפונטה, זמר ושחקן
דייב ברובק, נגן ג'אז
סליה קרוז, זמרת
דורותי דיליי, מורה לכינור
ג'ולי האריס, שחקנית
אריק הוקינס, כוריאוגרף
ג'ין קלי, שחקן ורקדן
פיט סיגר, מלחין, ליריקן, ווקאליסט, נגן בנג'ו
קתרין פילין שוז, פטרונית אמנויות
ויין טיבו, צייר, מורה
ריצ'רד וילבור, משורר, מורה, מבקר, מתרגם ספרות
"יאנג אודיינסס", מגיש אמנויות
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1995

ליצ'ה אלבנזה, זמרת אופרה
גוונדולין ברוקס, משוררת
ג'רלד ואייריס קנטור, פטרוני אמנות
אוסי דייוויס ורובי די, שחקנים
דייוויד דיאמנד, מלחין
ג'יימס אינגו פריד, אדריכל
בוב הופ, בדרן
רוי ליכטנשטיין, צייר, פסל
ארתור מיטשל, רקדן, כוריאוגרף
ביל מונרו, נגן בלוגראס
"אורבן גייטווייס", ארגון לחינוך לאמנויות
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1996

אדוארד אלבי, מחזאי
שרה קולדוול, מנצחת אופרה
הארי קלאהאן, צלם
זלדה פיצ'הנדלר, במאית תיאטרון, מפיקה, מחנכת
אדוארדו "לאלו" גררו, מלחין, נגן
ליונל המפטון, נגן, מנצח תזמורת קלה
בלה לוויצקי, רקדנית, כוריאוגרפית, מורה
ורה ליסט, פטרונית אמנויות
רוברט רדפורד, שחקן, במאי, מפיק
מוריס סנדק, סופר, מאייר, מעצב
סטיבן סונדהיים, מלחין, ליריקן
מקהלת נערי הרלם, קבוצת נוער לאמנויות הבמה
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1997

לואיז בורז'ואה, פסלת
בטי קרטר, זמרת ג'אז
אגנס גונד, פטרונית אמנויות
דן קילי, אדריכל נוף
אנג'לה לאנסברי, שחקנית
ג'יימס לוויין, מנצח אופרה, פסנתרן
טיטו פואנטה, נגן כלי הקשה דרום אמריקאים
ג'ייסון רוברדס, שחקן
אדוארד ויילה, רקדן, כוריאוגרף
דוק ווטסון, גיטריסט בלוגראס, ווקאליסט
מושבת מקדוול, מושבת אמנים
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1998

ז'אק ד'אמבואז, רקדן, כוריאוגרף, מחנך
פאטס דומינו, פסנתרן רוק'נ'רול, זמר
רמבלינג ג'ק אליוט, זמר עם, פזמונאי
פרנק גרי, אדריכל
ברברה הנדמן, תומכת אמנויות
אגנס מרטין, אמנית ויזואלית
גרגורי פק, שחקן, מפיק
רוברטה פיטרס, זמרת אופרה
פיליפ רות, סופר
תאגיד שרה לי, פטרון אמנויות תאגידי
להקת התיאטרון סטפנוולף, ארגון אמנויות
גוון ורדון, שחקנית, רקדנית
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 1999

איירין דיאמנד, פטרונית אמנויות
אריתה פרנקלין, זמרת
מייקל גרייבס, אדריכל, מעצב
אודטה, זמרת, היסטוריונית מוזיקה
בית הספר ג'וליארד, סית ספר לאמנויות הבמה
נורמן ליר, מפיק, סופר, במאי, תומך אמנויות
רוזטה לנואר, שחקנית, מפיקה
הארווי ליכטנשטיין, מנהלן אמנויות
לידיה מנדוזה, זמרת
ג'ורג' סיגל, פסל
מריה טולצ'יף, בלרינה
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2000

מאיה אנג'לו, משוררת, סופרת
אדי ארנולד, זמר קאנטרי|
מיכאיל ברישניקוב, רקדן ובמאי
בני קרטר, נגן ג'אז
צ'אק קלוז, צייר
הורטון פוט, מחזאי, תסריטאי
לואיס מנילוב, פטרון אמנויות
מחלקת תוכניות תרבות, שידור הרדיו הציבורי הלאומי
קלאס אולדנבורג, פסל
יצחק פרלמן, כנר
הרולד פרינס, במאי תיאטרון, מפיק
ברברה סטרייסנד, שחקנית, זמרת ובמאית
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2001

תיאטרון המחול האמריקאי של אלווין איילי, להקה ובית ספר למחול מודרני
רודולפו אנאיה, סופר
ג'וני קאש, זמר ופזמונאי
קירק דאגלס, שחקן
הלן פרנקנטלר, ציירת
ג'ודית ג'יימיסון, מנהלת אמנותית, כוריאוגרפית, רקדנית
יו-יו מה, צ'לן
מייק ניקולס, במאי, מפיק
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2002

פלורנס נול באסט, אדריכלית
טרישה בראון, מנהלת אמנותית, כוריאוגרפית, רקדנית
פיליפ דה מונטבלו, מנהל מוזיאון
אוטה האגן, שחקנית, מורה לדרמה
לורנס הלפרין, אדריכל נוף
אל הירשפלד, צייר, מאייר
ג'ורג' ג'ונס, זמר
מינג צ'ו לי, תפאורן תיאטרון
סמוקי רובינסון, פזמונאי, נגן
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2003

"גבולות העיר אוסטין", תוכנית טלוויזיה ברשת PBS
בברלי קלירי, סופרת
רייף אסקווית', מחנך אמנויות
סוזן פרל, רקדנית, כוריאוגרפית, מנהלת להקה, מחנכת
באדי גאי, נגן בלוז
רון הווארד, שחקן, במאי ומפיק
מקהלת המורמונים, קבוצה כוראלית
ליאונרד סלטקין, מנצח תזמורת סימפונית
ג'ורג' סטרייט, זמר קאנטרי, פזמונאי
טומי טיון, רקדן, שחקן, כוריאוגרף, במאי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2004

קרן אנדרו ו. מלון, קרן פילנתרופית
ריי ברדבורי, סופר
קרלייל פלויד, מלחין אופרה
פרדריק הארט, פסל (לאחר מותו)
אנתוני הכט, משורר
ג'ון רותוון, צייר טבע
וינסנט סקאלי, היסטוריון אדריכלות ומחנך
טווילה תארפ, כוריאוגרפית מחול מודרני
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2005

לואיס אאוכינקלוס, סופר
ג'יימס דהפריסט, מנצח תזמורת סימפונית
פקואיטו דה ריוורה, נגן ג'אז
רוברט דובאל, שחקן
ליאונרד גארמנט, תומך אמנויות
אולי ג'ונסטון, חלוץ סרטי אנימציה וצייר
וינטון מרסליס, נגן ג'אז ומחנך
האקדמיה לאמנויות של פנסילבניה, חינוך לאמנות
טינה רמירז, רקדנית וכוריאוגרפית
דולי פרטון, זמרת ופזמונאית
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2006

ויליאם בולקום, מלחין
סיד צ'ריס, שחקנית ורקדנית
רוי דהקראווה, צלם
וילהלמינה הולאדיי, פטרונית אמנויות
מרכז אינטרלוכן לאמנויות, מחנה קיץ לאמנויות ותיכון פנימייתי בדגש על אמנויות
אריך קונצל, מנצח
"תזמורת הג'אז פרזרוויישן הול", הרכב ג'אז
גרגורי ראבאסה, מתרגם ספרות
ויקטור שרקנגוסט, מעצב תעשייתי/פסל
ראלף סטנלי, נגן בלוגראס
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2007

מורטן לורידסן, מלחין
נ. סקוט מומאדיי, סופר
קרייג נואל, במאי
רוי נויברגר, פטרון אמנויות
לס פול, חלוץ גיטרה חשמלית
הנרי ז. סטיינוויי, פטרון אמנויות
ג'ורג' טוקר, צייר
פסטיבל הג'אז ליונל המפטון, אוניברסיטת איידהו, פסטיבל מוזיקה
אנדרו וייאת', צייר
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2008

סטן לי, סופר, עורך ויוצר ספרי קומיקס
ריצ'רד מ. שרמן, פזמונאי
רוברט ב. שרמן, פזמונאי
אוליביה דה הבילנד, שחקנית
האנק ג'ונס, פסנתרן ג'אז
חסוס מורולס, פסל
אגודת תיאטרון פורד, ארגון תיאטרון היסטורי
זמרי פיסק ג'ובילי, אוניברסיטת פיסק, קבוצה כוראלית אפרו-אמריקאית
קרן המחול חוזה לימון, להקת מחול
קרן תאודור פרסר, ארגון פילנתרופיה מוזיקלי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2009

בוב דילן, זמר ומשורר
קלינט איסטווד, שחקן ובמאי
מילטון גלייזר, מעצב גרפי
מאיה לין, אמנית ואדריכלית
ריטה מורנו, שחקנית
ג'סי נורמן, זמרת סופרן
ג'וזף פ. ריילי הבן, ראש עירייה
פרנק סטלה, אמן
מייקל טילסון תומאס, מנצח
ג'ון ויליאמס, מלחין, מנצח ופסנתרן
קונסרבטוריון אוברלין
בית הספר לבלט אמריקאי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2010

רוברט ברוסטין, במאי תיאטרון ומפיק
ואן קלייברן, פסנתרן
מארק די סוברו, פסל
דונלד הול, משורר
פסטיבל המחול ג'ייקוב פילואו
קווינסי ג'ונס, מלחין ומפיק מוזיקה
הרפר לי, סופרת
סאני רולינס, נגן ג'אז
מריל סטריפ, שחקנית
ג'יימס טיילור, זמר ופזמונאי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2011

ויל ברנט, אמן
ריטה דאב, משוררת
אל פצ'ינו, שחקן
אמילי ראו פוליצר, פטרונית אמנויות
מרטין פורייר, פסל
מל טיליס, זמר ופזמונאי
ארגון השירות המאוחד, ספק תוכניות ובידור לצבא ארצות הברית ובני משפחותיהם
אנדרה ואטס, פסנתרן
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2012

הרב אלפרט, מוזיקאי
לין אריסון, תומכת בחינוך מוזיקלי
ג'ואן מאיירס בראון, רקדנית, כוריאוגרפית ומנהלת אמנותית
רנה פלמינג, זמרת אופרה
ארנסט גיינס, סופר ומורה
אלסוורת' קלי, אמן
טוני קושנר, מחזאי
ג'ורג' לוקאס, במאי קולנוע
איליין מאי, שחנית ובמאית
לורי אולין, אדריכלית נוף
אלן טוסיין, מלחין, מפיק ומבצע
האגודה לאמנויות הבמה של וושינגטון,
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2013

ג'וליה אלוורז, סופרת, משוררת ומסאית
האקדמיה למוזיקה של ברוקלין
ג'ואן האריס, פטרונית אמנויות
ביל ט. ג'ונס, רקדן וכוריאוגרף
ג'ון קנדר, מלחין תיאטרון מוזיקה
ג'פרי קצנברג, במאי ומנכ"ל דרימוורקס
מקסין הונג קינגסטון, סופרת
אלברט מייזלס, יוצר סרטים דוקומנטריים
לינדה רונסטאדט, מוזיקאית
בילי טייסן וטוד ויליאמס, אדריכלים
ג'יימס טורלס, אמן ויזואלי
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2014

ג'ון בלדסארי, אמן ויזואלי
פינג צ'ונג, במאי תיאטרון, כוריאוגרף ואמן וידאו והתקנה
מרים קולון, שחקנית
קרן הצדקה של דוריס דיוק, תומכת בביטוי יצירתי ברחבי אמריקה
סאלי פילד, שחקנית ויוצרת סרטים
אן המילטון, אמנית ויזואלית
סטיבן קינג, סופר
מרדית מונק, מלחינה, זמרת ומבצעת
ג'ורג' שירלי, זמר טנור
אגודת המוזיקה האוניברסיטאית, מציגה את אמנויות הבמה לקהילות במישיגן
טוביאס וולף, סופר ומחנך
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2015

מל ברוקס, יוצר סרטים, קומיקאי
סנדרה סיסנרוס, סופרת
מרכז התיאטרון של יוג'ין או'ניל, תיאטרון
מורגן פרימן, שחקן
פיליפ גלאס, מלחין
ברי גורדי, מפיק הקלטות, פזמונאי
סנטיאגו חימנז הבן, מוזיקאי
מויזס קאופמן, תיאטרון
ראלף למון, מחול
אודרה מקדונלד, שחקן
לואיס ואלדז, מחזאי, שחקן, במאי
ג'ק ויטן, צייר
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2016–2018

המדליה לא הוענקה
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2019

אליסון קראוס, מוזיקאית, זמרת
שרון פרסי רוקפלר, פטרונית אמנויות
להקות צבאיות של ארצות הברית, מוזיקאים צבאיים
ג'ון ווייט, שחקן
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2020

טובי קית', זמר קאנטרי
ריקי סקאגס, זמר קאנטרי ובלוגראס
מרי קוסטה,  זמרת אופרה, שחקנית
ניק אוט, צלום עיתונות
ארל אלכסנדר פאוול ה־3, מנהל הגלריה הלאומית לאמנות
מקבלי המדליה הלאומית לאמנויות > 2021

ברוס ספרינגסטין, מוזיקאי
גלדיס נייט, זמרת
מינדי קלינג, שחקנית
ג'וליה לואי-דרייפוס, שחקנית
חוזה פליסיאנו, זמר
ורה וונג, מעצבת אופנה
ג'ואן שיגקאווה, במאית קולנוע
ג'ודי באקה, אמנית
פרד אייכנר, איש עסקים ופילנתרופ
אנטוניו מרטורל, צייר
תיאטרון בילי הולידיי, תיאטרון
האיגוד הבינלאומי של שחורים בריקוד, משמר ומקדם ריקוד של אנשים ילידי אפריקה או ממוצא אפריקאי
ראו גם

המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות
המדליה הלאומית למדעי הרוח
המדליה הלאומית למדעים
יהודה בן טבאי

יהודה בן טבאי (על פי כתב יד קאופמן: יְהוּדָה בֶן טָבַיִי) היה נשיא הסנהדרין, בן זוגו של שמעון בן שטח, ששימש לצידו כאב בית דין. הם היו הזוג השלישי בתקופת הזוגות. במחלוקת על הסמיכה בחג יהודה בן טבאי אחז בדעה שלא לסמוך.
בתלמוד (תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ז, עמוד ב') מובע ספק בעניין הזוג השלישי - מי מהם היה נשיא ומי אב בית דין.
ייחוסו ככהן גדול

לפי המובא בסדר הדורות נמנה רבי יהודה ככהן והוא היה בנו של טבאי כהן גדול, וכן רבי יהודה בעצמו כיהן בתפקיד הכהן הגדול אחרי פטירת אביו.
לפי המייחסים אותו ככהן, נמנה רבי יהודה בן טבאי כדור שלישי באותו ייחוס של יוסי בן יועזר ורבי יהושע בן פרחיה שקדמוהו, שאף הם נמנו ככהנים.
תולדותיו

בירושלמי חגיגה מובא:
החוקרים חלוקים לגבי הרקע ההיסטורי של סיפור זה. זכריה פרנקל כתב:
יצחק אייזיק הלוי טוען, לעומת זאת, שיהודה בן טבאי ברח בגלל שלא רצה להיות נשיא והאירוע היה בתחילת ימי שלומציון המלכה.
סירובו של יהודה בן טבאי להיות נשיא מופיע גם באמרתו באבות דרבי נתן:
בתלמוד יש מחלוקת בין רבי מאיר ורבי יהודה בשאלה האם יהודה בן טבאי היה נשיא או שמעון בן שטח היה נשיא. הרב יעקב מדן מציע שבתחילה יהודה בן טבאי היה נשיא אך שהוא ויתר על הנשיאות לאחר הטעות בהריגת עד זומם יחיד.
מעשה זה מסופר בתלמוד הבבלי:
אמר יהודה בן טבאי: אראה בנחמה אם לא הרגתי עד זומם (בודד), להוציא מלבן של צדוקין, שהיו אומרים: אין עדים זוממין נהרגין עד שיהרג הנידון.
אמר לו שמעון בן שטח: אראה בנחמה אם לא שפכת דם נקי, שהרי אמרו חכמים אין עדים זוממין נהרגין עד שיזומו שניהם, ואין לוקין עד שיזומו שניהם, ואין משלמין ממון עד שיזומו שניהם!
מיד קיבל עליו יהודה בן טבאי שאינו מורה הלכה אלא בפני שמעון בן שטח. כל ימיו של יהודה בן טבאי היה משתטח על קברו של אותו הרוּג, והיה קולו נשמע. כסבורין העם לומר שקולו של הרוג הוא, אמר להם: קולי הוא, תדעו שלמחר הוא מת ואין קולו נשמע
אמרותיו

מלבד המחלוקת על הסמיכה, ידועה גם אמרתו המפורסמת במשנה באבות:
יהודה בן טבאי אומר: אל תעש עצמך כעורכי הדינין. וכשיהיו בעלי דינין עומדים לפניך, יהיו בעיניך כרשעים. וכשנפטרים מלפניך, יהיו בעינך כזכאין, כשקיבלו עליהם את הדין
תקנותיו

התלמוד הירושלמי מספר על תקנה שתיקן יחד עם שמעון בן שטח:
ר' יוסי אמר: ר' יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח גזרו טומאה על כלי מתכות
כלומר, כלי מתכת שנטמא בטומאת מת, שאדם שברו ועשה מהשברים כלי חדש - למרות שמהתורה הכלי טהור, גזרו יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח שהכלי יישאר בטומאתו. טעם הגזירה הוא שעל מנת לטהר כלי מתכת שנטמא בטומאת מת ללא שבירה, צריך להמתין שבעה ימים מטומאתו ולאחר מכן הכלי צריך טבילה והזאה ורק לאחר כל זה הכלי טהור. ואם ישברם ויעשה מהם כלי חדש ובכך יטהרם, יחשבו האנשים שכלי מתכת נטהרים ביום אחד.
גם בתלמוד הבבלי ישנו רמז לכך שתקנה זו ניתקנה על ידי יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח:
שמעון בן שטח תיקן כתובה לאשה וגזר טומאה על כלי מתכות... דאמר רב יהודה אמר רב: מעשה בשל ציון המלכה שעשתה משתה לבנה ונטמאו כל כליה ושברתן ונתנתן לצורף וריתכן ועשה מהן כלים חדשים, ואמרו חכמים: יחזרו לטומאתן ישנה
שמעון בן שטח היה אחיה של שלומציון המלכה, והוא ויהודה בן טבאי היו ראשי החכמים בדור ההוא (נשיא ואב בית דין).
כמו כן, לדעת רבי יונה בירושלמי תיקן רבי יהודה בן טבאי גם טומאה על ארץ העמים ועל כלי זכוכית.
יהודה בן טבאי והקראים

על אף שהיה חכם פרושי שלחם בתפיסות הצדוקים, וכיהן כנשיא או כאב בית דין של הסנהדרין, כמה חכמים קראים מאוחרים מתחילת העת החדשה ראו ביהודה בן טבאי דווקא ממשיך המסורת הקראית. בספרי ההיסטוריוגרפיה שלהם מנו הקראים את יהודה בן טבאי כממשיך האמיתי של מסורתם ההלכתית. לדעתם, כשעלו שבי ציון חזרה לארץ ישראל, הביאו עימם שתי דרכים לפירוש התורה, ובכך נחלקו לשתי כתות: "כת התאנים הטובות", או "כת הצדיקים" שהמשיכו את המסורת של התורה הכתובה כפי שהייתה בימי המקרא. והכת השנייה שלימים נקראה כת הפרושים, זנחה את דרך התורה הכתובה, והביאה עימה פירושים שגויים שעוקרים את המקרא ממקומו.
לטענתם, בימי המלך החשמונאי אלכסנדר ינאי, הרג ינאי את כל חכמי ישראל בארץ, ורק שניים הצליחו להינצל: יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח. בעוד שיהודה בן טבאי שימר את התורה הכתובה, והמשיך את המסורת הפרשנית מימי המקרא, שמעון בן שטח ברח לאלכסנדריה במצרים, ואסף סביבו את כל הפרושים שפרשו מדרך התורה הכתובה. מאחר ששמעון בן שטח היה אחיה של שלומציון המלכה - אמו של אלכסנדר ינאי, הצליחה שלומציון להשפיע על בנה, ובכך ינאי אישר לשמעון בן שטח לחזור לארץ, מה שלא ניתן ליהודה בן טבאי. כשחזר שמעון בן שטח, טען שבידו נמצאת מסורת מימי משה רבנו לפירוש התורה, היא התורה שבעל פה, ומאז רוב העם נמשך אחרי כת הפרושים.
ככל הנראה, סיפור זה סופר לראשונה על ידי הקראים המאוחרים מהמאה ה-15 או ה-16, ומאז הם מחזיקים בטענה שעד שמעון בן שטח כל עם ישראל היה קראי, והוא זה שייסד בעצם את התורה שבעל פה ואת הזרם הפרושי. אפשר להבחין בכך גם מתוך דבריו של החכם הקראי אליהו בשייצי:
אם היה שמעון בן שטח נהרג כשאר החכמים שנהרגו היינו כולנו לעם אחד
לסיפור זה אין כל יסוד היסטורי. אולם נראה שלא נוצר יש מאין, אלא הוא מתבסס על דבריו של רבי יהודה הלוי מהמאה ה-11 בספר הכוזרי. שם מספר החבר שהקראים נוסדו בתקופת יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח. ומזה שהדגיש דווקא את שמעון בן שטח כחכם ש"השיב הקבלה לאיתנה" - אחזו הקראים ביהודה בן טבאי כממשיך המסורת הקראית.
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח: צדק צדק תרדוף", בספרו: חכמים, כרך ראשון: ימי בית שני, ידיעות ספרים, 2006, עמ' 136-122.
דוד דב לבנון

| --- | --- |

הרב דוד דב לבנון בישיבת מרכז הרב
 לידה:  12 באוקטובר 1947 (בן 77) כ"ח בתשרי ה'תש"ח רומניה
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא פרחי אהרון, ישיבת חברון
 מקום פעילות:  אשקלון ירושלים
 רבותיו:  הרב ברוך אדלשטיין
 בת זוג:  עליזה לבנון
הרב דוד דב לבנון (נולד ב-12 באוקטובר 1947, כ"ח בתשרי ה'תש"ח) דיין ישראלי. שימש כאב בית הדין הרבני באשקלון. משמש כרב בית הכנסת "קהילת נעם" בגבעת שאול, ומכהן גם כאב"ד בבית הדין לממונות שע"י הרבנות הראשית לירושלים.
ביוגרפיה

נולד לישראל לבנון סגן ראש עיריית חיפה וראש המועצה הדתית, ולציפורה, בת האדמו"ר דוד פרידמן מפלוישט לבית רוז'ין.
למד בישיבת פרחי אהרון אצל רבו הרב ברוך אידלשטיין. לאחר מכן בישיבת חברון. למד במשך קרוב לעשור לימודי דיינות במכון אריאל. כיהן כר"מ במכון לב ובבית מדרש לתורה b.m.t.
ב-2 במאי 1995 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני באשקלון וב-1 ביולי 2011 התמנה לכהן כאב"ד. פסקיו המרכזים מבית הדין התפרסמו בכתב העת 'שורת הדין'.
כיהן כדיין, במינוי זמני, בבית הדין הרבני הגדול. ומכהן כדיין עמית בבית הדין הרבני בירושלים.
מכהן גם כאב"ד בבית הדין לממונות שעל ידי הרבנות הראשית לירושלים. שנים רבות מכהן כרב בית הכנסת "קהילת נעם" בקריית משה.
בניסן ה'תשפ"ג עמד בראשות הוועדה לבחירת רב למועצה המקומית קריית ארבע.
חיים אישיים

נשוי לעליזה, בת אברהם שלמה פרידמן, מבעלי הוצאת לוין אפשטיין, ונינת הרב חיים זוננפלד.
מתגורר בשכונת קריית משה בירושלים, מילדיהם:
בת שבע - נשואה לרב מרדכי כלאב, מנכ"ל הארגון מקווה מים חיים, ובנו של הרב אברהם יצחק כלאב.
בתו - נשואה לרב לין מבית אל.
אביגיל - נשואה לרב יואב מייזלס, ר"מ בישיבת רמות ובתלמוד תורה מורשה.
גיסיו הם: הרב יהושע קמפינסקי, הרב יונה מצגר, ישראל וורצל ונתן גרוסמן.
הערות שוליים

↑  דביר עמר, הבחירות לרבנות קריית ארבע: מונתה ועדה בראשות הרב לבנון, באתר ערוץ 7, ‏ה' בניסן תשפ"ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300476505171  VIAF: 298424587   WorldCat (עם VIAF): 298424587