stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרש בלי סוס
תגובות > בעולם הערבי

לנוכח המחאה מצד ישראל וארצות הברית, ביטלו ערוצי טלוויזיה במדינות ערביות אחרות את שידור הסדרה.

בנוסף, עיתונאים ומבקרים ערבים שחיים מחוץ למצרים ביקרו את העיסוק בחומר אנטישמי.
תגובות > תגובת המפיקים

מפיקי הסדרה טענו שהסדרה איננה אנטישמית כלל אלא היסטורית-דמיונית.
פליציה לנגר

| --- | --- |

פליציה לנגר
 לידה:  9 בדצמבר 1930 הרפובליקה הפולנית השנייה טרנוב, פולין
 פטירה:  21 ביוני 2018 (בגיל 87) גרמניה אנינגן (אנ'), גרמניה
 מדינה:  פולין, גרמניה, ישראל 
 תאריך עלייה:  1950
 השכלה:  פקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית
 תקופת כהונה:  ? – 22 ביוני 2018 
 תקופת הפעילות:  ? – 22 ביוני 2018 
 תחומי מחקר:  משרת הוראה באוניברסיטת טיבינגן שבגרמניה
 פרסים והוקרה:  כלת פרס הקיום הנכון (1990) עיטור הוקרה על פעילותה מהרשות הפלסטינית (2012)
 
פליציה לַנגֶר (9 בדצמבר 1930, טרנוב שבפולין – 21 ביוני 2018, אנינגן שבגרמניה) הייתה עורכת דין ופעילת זכויות אדם, שייצגה במשך שנים רבות פלסטינים נגדם הוגשו כתבי אישום על עבירות ביטחוניות. לנגר כתבה מספר ספרים שעסקו בהפרות זכויות אדם, לשיטתה, שבוצעו על ידי ישראל בשטחים. בספריה תיארה עינוי אסירים פלסטינים על ידי כוחות הביטחון, הריסת בתים, גירושים, וענישה קולקטיבית. הייתה פעילת רק"ח במשך עשרות שנים. משנת 1990 חייתה בגרמניה.
פרסים והוקרה

לנגר זכתה, בין היתר, לעיטורים הבאים:
פרס הקיום הנכון, 1990
יקירת העיר נצרת, 1990
פרס ברונו קרייסקי, 1991
פרס אריך מיזם, 2005
מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, 2009
עיטור הוקרה על פעילותה מהרשות הפלסטינית, 2012
מספריה

במו עיניי, הוצאת המחברת, תשל"ד
With My Own Eyes, Ithaca Press, 1975
Avocate israelienne - je temoigne, Editions sociales, 1975
These are My Brothers, Ithaca Press, 1979
An Age of Stone, Quartet Books, 1988
בדרכי שלי, הוצאת דביר, 1991
הערות שוליים

↑  מי תומך ומי מצביע?, חרות, 6 במרץ 1962
↑  מקבלי התארים בשלוחת האוניברסיטה העברית בת"א, הַבֹּקֶר, 21 בינואר 1965
הוסמכו 98 עורכי דין, מעריב, 31 באוקטובר 1965
↑  ביה"ד הצבאי קבע סמכותו לשפוט העצורים מלבנון, דבר, 24 ביולי 1973
↑  הרב כהנא מתכנן ארגון יהודי עולמי שיגיב בטרור נגד טרור, דבר, 20 בספטמבר 1972
↑  טל לוי ולין, היום לפני 26 שנה: "המחתרת היהודית" נחשפת לראשונה, באתר הארץ, 27 באפריל 2010
↑  יוסף ולטר, ט.נ.ט. - ארגון טרור נגד טרור הוקם בירושלים ותל אביב, מעריב, 21 ביוני 1974
↑  3 אנשי טנ"ט - לדין, דבר, 30 ביוני 1975
↑  עו"ד פ לנגר קיבלה איום מט.נ.ט. - במברק, דבר, 20 ביוני 1980
↑  ההולנדית לודבינה ינסן מסוגלת לעמוד לדין, דבר, 23 בדצמבר 1976
↑  לודווינה יאנסן מערערת, מעריב, 11 באפריל 1977
3 הולנדים נעצרו כחשודים בעבירות ביטחון, דבר, 27 בספטמבר 1974
↑  פליציה לנגר פונה לבג"ץ בנושא פסילתה לבתי־דין צבאיים, דבר, 3 במאי 1977
↑  בגץ 221/77 פליציה לנגר נגד הוועדה לאישור סניגורים בבתי-הדין הצבאיים, פ"ד לב(1) 182, ניתן ב-22 בנובמבר 1977
↑  בגץ 180/77  פליציה לנגר נגד שירות בתי-הסוהר, פ"ד לא(2) 530, ניתן ב-15 באפריל 1977
↑  פליציה לנגר יכולה לייצג הצעירה מארה"ב, דבר, 7 בנובמבר 1977
↑  דני רובינשטיין, שכעה יופיע היום בפני ועדת הערר הצבאית, דבר, 28 בנובמבר 1979
↑  5 מחבלים ומסיתי גורשו ביום ו' ללבנון, מעריב, 2 במרץ 1975;
דליה מזורי, שלושת המגורשים הגישו לבג"ץ 'תצהיר הומניטרי' על תביעותיהם, מעריב, 13 ביולי 1980
↑  אבינועם בר יוסף, עו"ד פליציה לנגר: שלושה מהמגורשים שובתים רעב, מעריב, 5 בינואר 1988
↑  16 ערבים מהגדה עתרו לבג"ץ נגד תפיסת אדמותיהם, דבר, 18 במאי 1981
↑  היא הייתה שם בשבילנו, באתר "דעם"
↑  Eduard-Haber-Straße wird in Felicia-Langer-Straße umbenannt
↑  עו"ד פליציה לנגר קיבלה עיטור מהרשות הפלסטינית, באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית, 19 בינואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264362605171  PLWABN: 9811793252505606  BIBSYS: 90262205  BnF: cb12618190p (data)  CiNii: DA14748481  GND: 119004348  ISNI: 0000 0000 8279 6890  LCCN: n80094237  NTA: 067657540  RERO: 02-A003494751  SUDOC: 082959986  VIAF: 93093794   WorldCat (עם VIAF): 93093794
שחייה באולימפיאדת אתונה (1896)

אולימפיאדת אתונה (1896) היא האולימפיאדה הראשונה בעת החדשה שנערכה באתונה, יוון. תחרויות השחייה נערכו ב-11 באפריל 1896. 4 משחים לגברים נערכו במשחקים אלו, בהשתתפות 13 משתתפים מ-4 מדינות.
תחרויות השחייה של המשחקים האולימפיים ב-1896 נערכו במים פתוחים, ולא בבריכת שחייה. 20,000 צופים הגיעו כדי לצפות בתחרויות שנערכו במפרץ זאה, בסמוך לפיראוס. גאורגיוס הראשון, מלך היוונים הגיע לצפות בתחרויות השחייה בשעה 10:30 בבוקר. התחרויות החלו בשעה 11:00 בבוקר. מימי המפרץ היו קרים והטמפרטורה שלהם נעה בין C°‏ 12 ל-C°‏ 14. הטמפרטורה הייתה C°‏ 18.
כל ארבעת מקצי השחייה נערכו באותו יום, ב-11 באפריל. עובדה זו פגעה באלפרד האיוש שחיין יהודי מהונגריה, מאחר שלא התאפשר לו כמעט להתאושש בין המשחים, והוא נאלץ להתחרות בשני משחים בלבד. אף על פי כן, הצעיר בן ה-18 (צעיר המנצחים באולימפיאדה) זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי לפני אוטו הרשמן יהודי מאוסטריה ובמשחה ל-1,200 מטר חופשי.
במשחה ל-500 מטר חופשי, זכה פאול נוימן אף הוא יהודי מאוסטריה, לאחר שגבר על מתחריו בפער של למעלה מדקה וחצי. נוסף לכך, נערכה תחרות שחייה מיוחדת למלחים יוונים.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | הונגריה (1867–1918) הונגריה | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | יוון 1828 יוון | 1 | 3 | 3 | 7 |
| 3 |  אוסטריה | 1 | 1 | 0 | 2 |
הזוכים במדליות > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | אלפרד האיוש   הונגריה (1867–1918) הונגריה | 1:22.2 דקות | אוטו הרשמן    אוסטריה | 1:22.8 דקות | לא חולק |  |
| 500 מטר חופשי | פאול נוימן    אוסטריה | 8:12.6 דקות | אנטוניוס פפנוס   יוון 1828 יוון | 9:57.6 דקות | אפסטאתיוס צ'ורפס   יוון 1828 יוון | לא ידוע |
| 1200 מטר חופשי | אלפרד האיוש   הונגריה (1867–1918) הונגריה | 18:22.2 דקות | יואניס אנדראו   יוון 1828 יוון | 21:03.4 דקות | אפסטאתיוס צ'ורפס   יוון 1828 יוון | לא ידוע |
| 100 מטר חופשי למלחים | יואניס מלוקיניס   יוון 1828 יוון | 2:20.4 דקות | ספירידון צ'זפיס   יוון 1828 יוון | לא ידוע | דימיטריוס דריווס   יוון 1828 יוון | לא ידוע |
ליברליזם כלכלי

אדם סמית
ליברליזם כלכלי היא תאוריה כלכלית ליברלית מבוססת על עקרונות של חירות אישית, רכוש פרטי והתערבות ממשלתית מוגבלת. התאוריה השואפת לצמצם את מעורבות המדינה בתהליכים כלכליים מתוך ההנחה שמערכות כלכליות שואפות לאזן את עצמן באופן טבעי וזאת אם יתנו ליחיד לפעול לפי האינטרסים שלו. תפקידה של הממשלה מוגבל אפוא להגנה על זכויות קניין, אכיפת חוזים המספקים מוצרים ציבוריים ושמירה על ביטחון פנים וחוץ.
עקרונות התאוריה נטבעו על ידי הוגי הליברליזם הקלאסי כמו אדם סמית, ג'ון סטיוארט מיל והפיסיוקרטים הצרפתים. כיום השיטה מיוצגת בעיקר על ידי אנשי אסכולת ה"לסה פר".
האסכולה האוסטרית, רואה בעצמה כמייצגת את התפישה הליברלית בתחום הכלכלי בצורתה הקלאסית, בשינוי מרכזי אחד: האוסטרים מפחיתים בחשיבות הנחת הפעולה האנוכית ומדגישים במיוחד את הפעולה מכוונת המטרה על–פי משנתו של לודוויג פון מיזס.
עקרונות היסוד של הליברליזם הכלכלי הם

חירות הפרט: ליברליזם כלכלי שם דגש חזק על חירות הפרט, הכוללת את חופש הבחירה, חופש ההתאגדות, חופש העיסוק וחופש הקניין.
השוק החופשי: ליברליזם כלכלי תומך בשוק חופשי שבו היצע וביקוש קובעים את המחירים, ללא התערבות ממשלתית.
תחרות: תחרות בריאה בשוק מעודדת יעילות וחדשנות.
זכויות קניין: הגנה על זכויות קניין פרטיות חיונית לצמיחה כלכלית ולחירות הפרט.
ממשלה מוגבלת: תפקיד הממשלה צריך להיות מוגבל להגנה על זכויות הפרט, אכיפת החוק ומתן שירותים ציבוריים חיוניים.
יתרונות הליברליזם כלכלי

צמיחה כלכלית: ליברליזם כלכלי מוביל לצמיחה כלכלית חזקה יותר מאשר מודלים כלכליים אחרים.
יעילות: שוק חופשי יעיל יותר בהקצאת משאבים מאשר התערבות ממשלתית.
חדשנות: תחרות בשוק מעודדת חדשנות ופיתוח טכנולוגיות חדשות.
חירות: ליברליזם כלכלי מגן על חירות הפרט ומאפשר לאנשים לחיות את חייהם כרצונם.
הוגנות: ליברליזם כלכלי מבוסס על עקרון ההוגנות, לפיו לכל אדם יש זכות שווה להזדמנויות.
ביקורות על ליברליזם כלכלי

אי-שוויון: ליברליזם כלכלי עלול להוביל לאי-שוויון כלכלי משמעותי.
חוסר יציבות: שווקים חופשיים עלולים להיות לא יציבים ולגרום למשברים כלכליים.
ניצול: ליברליזם כלכלי עלול לאפשר ניצול של עובדים על ידי מעסיקים.
הזנחת צרכים ציבוריים: ליברליזם כלכלי עלול להוביל להזנחת צרכים ציבוריים כמו חינוך, בריאות ותשתיות.
הוגים קלאסים התומכים בליברליזם כלכלי

אדם סמית': פילוסוף וכלכלן סקוטי, נחשב לאבי הכלכלה המודרנית. סמית' תמך בשוק חופשי שבו היצע וביקוש קובעים את המחירים. לטענתו, התערבות ממשלתית בשוק גורמת יותר נזק מאשר תועלת ו"יד נעלמה" מכוונת את השוק החופשי לטובת הכלל.
ג'ון סטיוארט מיל: פילוסוף וכלכלן אנגלי, תמך בחירות הפרט ובשוק חופשי תוך הגנה על זכויות חברתיות. מיל תומך בהתערבות ממשלתית מינימלית בכלכלה. לדעתו, הממשלה צריכה להתמקד בהגנה על זכויות הפרט, אכיפת החוק ומתן שירותים ציבוריים חיוניים. מיל מתנגד לסוציאליזם ולכל צורה אחרת של התערבות ממשלתית נרחבת בכלכלה. בנושא השוק החופשי, מיל מאמין ששוק חופשי הוא המערכת הכלכלית הטובה ביותר. לטענתו, שוק חופשי מוביל לצמיחה כלכלית, יעילות וחדשנות והוא תומך בתחרות חופשית ובזכות הקניין הפרטי.
לודוויג פון מיזס: כלכלן אוסטרי, ממייסדי האסכולה האוסטרית, טען נגד התערבות ממשלתית בכלכלה.
על פי תפיסתם של הראשונים שהחזיקו בתאוריה זו, באדם יש יסוד אנוכי, המניע אותו לקדם את האינטרס העצמי שלו. כאשר מניחים לאדם לפעול באופן חופשי, טוענים תומכי הגישה, מתקיים מנגנון כמו-אבולוציוני המביא לכך שמצבם של כל בני האדם משתפר, כלומר גם אם אינם מודעים לכך, כאשר פרטים פועלים למען תועלתם האישית, הם פועלים גם לטובת האינטרס הכללי (סמית כינה זאת עקרון "היד הנעלמה"). כאשר כל התנאים האחרים שווים (סטריס פריבוס), פעולה חופשית כזו עתידה להניב את התוצאות הטובות ביותר.
הוגים מודרניים התומכים בליברליזם כלכלי

פרידריך האייק: כלכלן ופילוסוף אוסטרי, ממייסדי אסכולת שיקגו, הדגיש את חשיבות חירות הפרט והשוק החופשי.
מילטון פרידמן: כלכלן אמריקאי, זוכה פרס נובל לכלכלה, תמך במדיניות מוניטרית יציבה ובשוק חופשי.
רוברט נוזיק: פילוסוף אמריקאי, תיאר את התפיסה הליברלית-כלכלית במאמרו "The Economic Theory of Liberalism".
ראו גם

קפיטליזם
לסה פר
ליברטריאניזם
כלכלה נאו-קלאסית
כלכלת שוק
ניאו ליברליזם
לקריאה נוספת

הלל גרשוני, כסף של אחרים, הוצאת סלע מאיר 2022
Economic Liberalism באתר WallStreetMojo
הערות שוליים

↑  Encyclopedia of Violence, Peace, & Conflict, ScienceDirect (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Mark R Reiff, TWO THEORIES OF ECONOMIC LIBERALISM, University of California at Davis Faculty Fellow, Safra Center for Ethics Harvard University, 2008-2009
↑  ADAM SMITH LL.D. F.R.S., INQUIRY INTO THE NATURE AND CAUSES OF THE WEALTH OF NATIONS.
↑  John Stuart Mill, On Liberty, 10 בינו׳ 2011
↑  F.A. Hayek, The Road to Serfdom, London and New York, 1944
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX525862  BnF: cb12150115z (data)
סטרפטומיצין

|  שם IUPAC |
| --- | --- |
 5-(2,4-diguanidino- 3,5,6-trihydroxy-cyclohexoxy)- 4-[4,5-dihydroxy-6-(hydroxymethyl) -3-methylamino-tetrahydropyran-2-yl] oxy-3-hydroxy-2-methyl -tetrahydrofuran-3-carbaldehyde
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C21H39N7O12 
 מסה מולרית:  581.574g/mol
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D 
 מזהים
 קוד ATC:  J01GA01, A07AA04, J01GA 
 מספר CAS:  57-92-1
 PubChem:  19649
 ChemSpider:  18508
 
סטרפטומיצין היא תרופה אנטיביוטית, הראשונה ממשפחת ה'אמינו-גליקוזידים' שנתגלתה, והתרופה הראשונה שהופקה למחלת השחפת.
התרופה מסונתזת באופן טבעי מהחיידק Streptomyces griseus, ופועלת על ידי מניעת תהליכי ייצור חלבונים בתאי החיידקים, ללא פגיעה בתהליכי יצור אלה בתאי האדם המטופל. הסטרפטומיצין מתקשר לRNA 16S של החיידק, מונע את התקשרות הRNA השליח פורמיל מתיאניל tRNA ליחידת 30S שלו, בכך נמנע אתחול של יצירת חלבונים, ובסופו של דבר מוביל למותו של החיידק. לאדם מבנה RNA שונה, ולכן הוא מושפע פחות מחומר זה. את הסטרפטומיצין יש לקבל בזריקה, ואי אפשר לקבלו בבליעה.
תופעת לוואי חמורה משימוש יתר היא פגיעה זמנית בשמיעה.
הסטרפטומיצין נתגלתה על ידי פרופ' אלברט שץ, ב-19 באוקטובר 1943, אז סטודנט באוניברסיטת ראטגרס, בהנחייתו של זלמן אברהם וקסמן.
הסטרפטומיצין משמש גם כחומר הדברה.
הערות שוליים

↑  וקסמן ומעבדתו גילו רבים מהתרופות האנטיביוטיות הידועות כיום, והמפורסמות בהן ניאומיצין וסטרפטומיצין.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538832405171  LCCN: sh85128696  NDL: 00571777 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ספורט סנקט פטרבורג

"ספורט" סנקט פטרבורג (ברוסית: Санкт-Петербург‏ «Спорт»; בשמו המלא "חוג חובבי הספורט הסנקט פטרבורגי", ברוסית: Санкт-Петербургский кружок любителей спорта) הוא מועדון כדורגל מהעיר סנקט פטרבורג, שנוסד לראשונה בשנת 1897 והיה אחת מקבוצות הכדורגל הראשונות שפעלו ברוסיה בתקופת האימפריה הרוסית.
היא נחשבה לאחת הקבוצות החזקות בתקופה שקדמה לפרוץ מלחמת האזרחים ושחקניה הרכיבו את נבחרת סנקט פטרבורג שזכתה באליפות האימפריה הרוסית בכדורגל בשנים 1912 ו-1913, בתקופה שלא התקיימה אליפות ארצית למועדונים אלא אליפות בין נבחרות הערים.
המועדון איגד ספורטאים שעסקו בענפי ספורט שונים, לרבות סקי ומרוצי אופניים. המועדון נודע בקבוצת הכדורגל, שהוקמה ב-1897 ופעמים רבות הייתה בתחילת המאה העשרים לאלופת העיר והתמודדה באליפויות העיר עד לפירוק המועדון ב-1927.
בנובמבר 2019 מועדון הכדורגל הוקם מחדש על בסיס קבוצת "מרקט סבטה".
היסטוריה > תקופת האימפריה הרוסית

מועדון הספורט הוקם בשנת 1888 בכפר טיארלבו (סמוך לפאבלובסק) לבנים של גננים. במקור נקרא המועדון בשם "אגודת חובבי ריצה" (Общество любителей бега) שערכה תרגילי אתלטיקה במסלולי המרוצים של ההיפודרום בצארסקויה סלו. לאחר מכן חברי הקבוצה החלו לעסוק בספורט, לא רק בפרברי העיר, אלא גם בעיר סנקט פטרבורג עצמה, בפארק שבאי פטרובסקי והחברה שינתה את שמה ל"אגודת חובבי הריצה של פטרובסקי". ב-15 ביוני 1896 המועדון נרשם באופן רשמי תחת השם "חוג חובבי הספורט הסנקט-פטרבורגי" (ברוסית:Санкт-Петербургский кружок любителей спорта; בקיצור КЛС או בפשטות «Спорт» = "ספורט").
המייסד והאידאולוג שעמד מאחורי המועדון היה פיוטר מוסקבין. לנשיא המועדון הראשון בשנת 1896 נבחר אלכסיי לבדב. בפעילויות החוג היה מעורב גם העסקן, גאורגי דיופרון, מי שעתיד להתמנות לנשיא התאחדות הכדורגל הרוסית בשנת 1911. המועדון מומן על ידי הנסיך סרגיי בלוסלסקי-בלוזרסקי.
קבוצת הכדורגל אורגנה בשנת 1897. בתחילה משחקי הכדורגל נערכו במגרש הסוסים שסמוך לנהר ז'דאנובקה והושכר מ"חוג רוכבי האופניים של האי וסילי", מאוחר יותר הקבוצה אירחה את משחקיה בוולודרום שבאי האבן. ב-24 בספטמבר (או ה-12 בספטמבר, לפי הלוח הישן) 1897, נערכו לראשונה משחקי כדורגל ברוסיה, בין קבוצת "ספורט" סנקט פטרבורג" ו"אגודת חובבי הכדורגל של האי וסילי" (Василеостровского общества футболистов ברוסית), שהסתיים בניצחונם של הכדורגלנים מהאי וסילי – בתוצאה 6:0. תאריך המשחק הפך ליום ההולדת הרשמי של הכדורגל ברוסיה. בשנת 1900, המועדון חכר חלקת אדמה על האי קרסטובסקי, אשר הכיל מגרש כדורגל, מגרש טניס ומגרש כדורגל מוקף במסלול ריצה (לימים הפך האי גם בית לאצטדיון לנין הישן ולאצטדיון קרסטובסקי, המהווה למגרש הבית של קבוצת הכדורגל "זניט").
הקבוצה נטלה חלק באליפות העיר סנקט פטרבורג וזכתה באליפות העיר בשנים 1908, 1909, 1910, 1913, 1914, 1922 וסיימה כסגנית האלופה בשנים 1912, 1915, 1923 ובמקום השלישי בשנים 1903, 1907 ו-1911. היא גם זכתה בגביע האביב העירוני בשנים 1914, 1916 וב-1922. מאז אמצע שנות ה-1900, בשורות הקבוצה החלו לשחק לא רק שחקנים רוסים, אלא גם שחקנים ממדינות אחרות (כמו אנגליה, דנמרק ופינלנד; ביניהם כריסטיאן מורוויל (en:Christian Morville) – שחקן נבחרת דנמרק במשחקים האולימפיים של שנת 1912 והפיני ברור ויברג, שאף הוא נטל חלק במשחקים האולימפיים).
"ספורט" מחזיקה בשיא מספר מפגשי כדורגל בינלאומיים בתקופת האימפריה הרוסית, כאשר החל משנת 1907 פגשה קבוצות כדורגל זרות, לרבות קבוצות כמו "קורינטיאנסום" פראג הצ'כית ("Korintiansom") ב-1910 (0:6), נבחרת לייפציג (1:4) ובודפשט (3:2) ב-1913 ועם מועדון "Civil Service Strollers" מאדינבורו, סקוטלנד, במאי 1914 (0:3).
רבים משחקני הקבוצה הרכיבו את נבחרת רוסיה (בשנים 1912–1913) ובתקופה ההיא שיחקו בה שחקנים כמו נ. גרומוב, א. איגורוב, ו. מרקוב, ג. ניקיטין, פ. סורוקין, א. סובורוב וא. אוברסקי. במועדון "ספורט" שיחק גם מי שנחשב לאבי הכדורגל הרוסי, גאורגי דיופרון.
מאז 1924, חוותה הקבוצה קשיים רבים. היא פורקה ואורגנה מחדש תחת השם "רובע פטרוגרדסקי א" (Петроградский район А) עד שבשנת 1927, הקבוצה כבר חדלה מלהתקיים.
היסטוריה > תחייה מחודשת

בנובמבר 2019 המועדון הוקם מחדש כמועדון ספורט חובבני המשתתף באליפות העיר סנקט פטרבורג על בסיס מועדון בשם "מרקט סבטה" שמומן על ידי רשת "מרקט סבטה". בנובמבר 2019, כשהקבוצה עוד נקראה "מרקט סבטה" היא זכתה באליפות צפון-מערב של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה.
תארים

אליפות העיר סנקט פטרבורג (7): 1908, 1909, 1910, 1913, 1914, 1922, 1924
אליפות צפון-מערב של הליגה השלישית: 2019
גמר גביע צפון-מערב של הליגה השלישית: 2020
ראו גם

זניט סנקט פטרבורג
OBAK אודסה
הערות שוליים

1 2 3  Глезеров С., Пётр Москвин и «тярлевские спортсмены, «Спорт бизнес Маркет», 20.05.2001
↑  "Спорт | Творческо-краеведческий клуб поселка "Тярлево"". tyarlevo-club.ru. אורכב מ-המקור ב-2018-11-07. נבדק ב-2018-02-24.
↑  הכרזת הקבוצה
שחקני הקבוצה בשנת 1913
ויטאלי מוטקו

ויטאלי לאונטייביץ' מוטקו (ברוסית: Виталий Леонтьевич Мутко; נולד ב-8 בדצמבר 1958 במחוז קרסנודאר) הוא מדינאי רוסי, סגן ראש ממשלת רוסיה מה-19 באוקטובר 2016, במשך כשנה היה אחראי לענייני ספורט ובשנים 2018-2020 הופקד על ענייני הבנייה במדינה. לאחר התפטרות ממשלת מדבדב השנייה וכינון ממשלת מישוסטין הראשונה שוחרר מתפקידו ופוטר מהממשלה.
כיהן כשר הספורט בשנים 2008–2016. נשיא התאחדות הכדורגל הרוסית בשנים 2005–2009 ובשנים 2015–2017. בשנים 2003–2008 הוא היה סנאטור במועצת הפדרציה של רוסיה מטעם סנקט פטרבורג. קודם לכן היה נשיא מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג (1995 - 2003).
ביוגרפיה > השכלתו

ויטאלי מוטקו רכש את השכלתו המקצועית במכון מקצועי כמומחה למנועים בעיר פטרוקרפוסט הסמוכה למבצר שליסלבורג שבמחוז לנינגרד וכן השתלם גם במכון הלנינגרדי לנהרות.
בבגרותו כיהן כיו"ר המועצה האזורית של רובע קירוב בלנינגרד ולמד במקביל במכון הלנינגרדי לתחבורת ימים והתמחה כמהנדס מכונאי בכלי שיט, לימודים אותם השלים בשנת 1987. הוא גם סיים את הפקולטה למשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג במקביל לעבודתו כנשיא מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג ב-1999.
ביוני 2006 השלים דוקטורט באוניברסיטת סנקט פטרבורג הממלכתית לכלכלה ופיננסים וכתב עבודה על השפעתם ויחסם של הרגולטורים על כלכלת השוק בתחום הספורט, זאת במקביל לעבודתו כנשיא ההתאחדות לכדורגל.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בצעירותו מוטקו היה מזכיר הקומסומול והיה חבר המפלגה הקומוניסטית משנת 1980 ועד לפירוקה בשנת 1991.
בשנות ה-80 הוא היה חבר במועצת רובע קירוב בלנינגרד ובשנים 1983–1991 היה יושב ראש ועד הפועל של רובע קירוב בלנינגרד.
בשנת 1990 נבחר כחבר המועצה האזורית של הרובע והיה ראש המועצה עד שנת 1992.
ב-1992 מונה לסגן ראש עיריית סנקט פטרבורג וראש הוועדה לענייני רווחה. בתקופת כהונתו של אנטולי סובצ'אק היו לו יחסים טובים עמו ולאחר הפסדו של האחרון בבחירות למושל העיר התמקד בתחום הספורטיבי והתמנה לנשיא מועדון הכדורגל זניט.
ביוגרפיה > פעילותו בתחום הספורט

מוטקו כיהן בשנות ה-90 כנשיא התאחדות הכדורגל של סנקט פטרבורג והיה ממארגני משחקי הרצון הטוב בשנת 1994.
בשנת 1995 מוטקו התמנה לנשיא מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג, תפקיד אותו מילא עד שנת 2003.
באוגוסט 2001 הוא היה מיוזמי הקמת הפרמייר ליג הרוסי במתכונת מודרנית והיה לנשיא הליגה. ב-2 באפריל 2005 הוא מונה לנשיא התאחדות הכדורגל ברוב של 96 מתוך 99 חברי ההנהלה ובתקופתו גדל תקציב ההתאחדות והוא זה שפעל למנות את חוס הידינק למאמן נבחרת רוסיה בכדורגל.
ב-2006 נבחר לחבר הוועדה הטכנית והפיתוח של פיפ"א (Technical and Development Committee).
ב-12 במאי 2008 בתקופת ממשלת פוטין השנייה הוקם משרד הספורט, התיירות והנוער ומוטקו מונה לשר הממונה.
בדצמבר 2010 תואר בתקשורת כאחד מחברי המשלחת לבחירת מארחת מונדיאל 2018, כשלבסוף פיפ"א החליטה להעניק לרוסיה את אירוח מונדיאל 2018. במעמד הצגת המועמדות הרוסית נאם מוטקו בציריך, בפני חברי הנהלת פיפ"א באנגלית במבטא רוסי כבד מאוד, במהלך הנאום אמר מוטקו "יש לנו כבישים גרועים, מעט בתי מלון, תשתיות חלשות, אך אנו משתדלים"
ביולי 2015 ראש הוועדה האולימפית של רוסיה, אלכסנדר ז'וקוב וראש סגל הקרמלין סרגיי איבנוב הציעו את ויטאלי מוטקו כמועמד ליושב ראש התאחדות הכדורגל הרוסית והוא נבחר בספטמבר 2015 לתקופת כהונה של שנה. ב-24 בספטמבר 2016 נבחר שוב לתקופת כהונה בת 4 שנים, ברם בדצמבר 2017 הודיע כי ישהה את פעילותו בהתאחדות ולממלא מקומו מונה מנכ"ל ההתאחדות, אלכסנדר אלאייב.
| --- | --- |
ויטאלי מוטקו



בפגישת פוטין עם ספורטאים רוסים, משתתפי המשחקים האירופיים, 2015 עם פוטין בתחרויות החלקה על הקרח בסוצ'י, 2014

מוטקו (שלישי משמאל) בעת הצגת אצטדיון ספרטק מוסקבה, 2006 רוסיה זוכה באירוח מונדיאל 2018, 2010
ביקורת

ויטאלי מוטקו ספג ביקורת על התנהלות מושחתת או לא מקצועית; בזמן אולימפיאדת ונקובר (2010) הוא התלווה לנבחרת הרוסית. מאוחר יותר לשכת החשבון הרוסית, האחראית לפיקוח על התקציב וההוצאות הכספיות של המדינה, ביקרה את ההוצאות המופרזות של 97 ארוחות בזמן שהנבחרת שהתה בקנדה במשך 20 יום בלבד כשעלות הארוחות הגיעו לכדי 4,500 דולרים. על פי הדו"ח מטעמה, עלות שהות לילית בודדת של השר הגיעה לסכום של 1,499 דולרים ללילה. בריאיון לעיתון "ודומוסטי" הגיב מוטקו: "מדוע אלה שרוצים להאשים אותי אינם מתעניינים בהוצאותיו הכספיות של שר הספורט הצרפתי?"
ב-9 בנובמבר 2015 ועדה עצמאית של הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט האשימה את מוטקו במעורבות בשיטת סימום מאורגנת של ספורטאים רוסים. ראש הוועדה, דיק פאוהד טען כי בלתי אפשרי עבור מוטקו לא להיות מודע לכך. ואם היה מודע לכך סימן שהיה מעורב בעניין. הסוכנות אף ביקרה את ההשפעה שהייתה למוטקו על הסוכנות הרוסית נגד סמים בספורט (RUSADA), שאמורה להיות סוכנות עצמאית הפועלת הרחק מהשפעת הממשלה.
משפחתו

ויטאלי נשוי לטטיאנה איוואנובנה ולזוג 2 בנות: ילנה (ילידת 1977) ומריה (ילידת 1985).
הערות שוליים

↑  המשרד הוקם מחדש לאחר 8 שנות חוסר פעילות. השר הקודם בוריס איוואניוז'נקוב כיהן משנת 1999 עד 2000.
↑  Российская пресса продолжает обсуждать речь министра спорта Виталия Мутко, которую он произнес на днях в Цюрихе — «Эхо Москвы», 04.12.2010.
↑  Виталий Мутко: Летс ми спик фром май харт! — «Экспресс газета online», 03.12.2010.
↑  Глава олимпийского комитета России: Мутко — отличная кандидатура на пост президента РФС
↑  Сергей Иванов поддержал кандидатуру Мутко на выборах президента РФС
↑  Мутко покинет пост президента РФС до Нового года
↑  Vancouver Olympics spending scandal: How much does a Russian breakfast cost?, csmonitor.com
↑  Russia rests 2018 World Cup bid on belief that big and bold is best, Guardian
↑  Russia's Olympic spend-a-thon: By the numbers, theweek.com
↑  Auditor: Sports Minister Spent $4,500 on Vancouver Breakfasts, Moscow Times
↑  Gibson, Owen (9 בנובמבר 2015). "Russia accused of 'state-sponsored doping' as Wada calls for athletics ban". Guardian. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012025588  VIAF: 245457690   WorldCat (עם VIAF): 245457690 
ויטאלי מוטקו כשר הספורט והתיירות, 2009
מוטקו, 2007
שר הספורט מוטקו, הנשיא מדבדב ויועץ הנשיא אלכסנדר אדאמוב בפגישתם בסוצ'י, ספטמבר 2008
ג'ורג' אורוול

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1903 מוטיהרי, נשיאות בנגל, הראג' הבריטי 
 פטירה:  21 בינואר 1950 (בגיל 46) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Eric Arthur Blair 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 לאום:  אנגלים 
 מקום קבורה:  Church of All Saints cemetery 
 מקום מגורים:  Barnhill, לונדון, פריז 
 שם עט:  George Orwell 
 מקום לימודים:  איטון קולג', בית הספר סנט סייפיריאן, קולג' ולינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית, צרפתית 
 סוגה:  ספרות דיסטופית 
 יצירות בולטות:  הדרך לרציף ויגן, שאו את נס האספידיסטרה, בת הכומר, דפוק וזרוק בפריז ובלונדון, ימים בורמזיים, עולה לנשום אוויר, 1984, מחווה לקטלוניה, האריה והחד-קרן, חוות החיות, פוליטיקה והשפה האנגלית, מדוע אני כותב ועוד מסות 
 תקופת הפעילות:  1935–1949 (כ־14 שנים) 
 הושפע מ:  דיקנס, לורנס, אליוט, ג'ויס, פלובר, מוהם, קסטלר, זמיאטין, אמרסון, מלוויל
 השפיע על:  ויליאם גולדינג, קורט וונגוט, כריסטופר היצ'נס, מרגרט אטווד, אלן מור, טרי גיליאם, האחיות וצ'אוסקי, דייוויד בואי, רוג'ר ווטרס, מת'יו בלאמי
 בן או בת זוג:  איילין או'שאנסי (9 ביוני 1936–29 במרץ 1945)  סוניה אורוול (13 באוקטובר 1949–21 בינואר 1950) 
 צאצאים:  ריצ'ארד בלייר 
 פרסים והוקרה:  Retro Hugo Award for Best Novella (1996)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1996)  פרס פרומתיאוס – היכל התהילה 
 חתימה:   
 
ג'ורג' אורוול (באנגלית: George Orwell;‏
25 ביוני 1903 – 21 בינואר 1950) הוא שם עט של הסופר האנגלי אריק ארתור בְּלֵייר (Eric Arthur Blair).
השקפותיו > פוליטיקה

אורוול היה אנטי-סובייטי ונגד קומוניזם באופן מובהק. הוא תקף בחריפות את ברית המועצות ואת הטוטליטריזם בספריו המפורסמים, 1984 וחוות החיות. בהקדמה לספרו חוות החיות, תקף את הקהילה הספרותית האנגלית של תקופת סוף מלחמת העולם השנייה, ותקופה קצרה אחריה, על כך שהיא יודעת על פשעים סובייטים אבל בוחרת להתעלם, להסתיר פרטים ואפילו להתנהג בהערצה לברית המועצות, הכול כדי לשמור על בעלי הברית במלחמה.
יחד עם זאת, אורוול לא התנגד לסוציאליזם או לעצם הרעיון של המהפכה ובמכתב שכתב לחברו התבטא כך: "מובן שהתכוונתי בעיקר לסאטירה על המהפכה הרוסית... אם אנשים חושבים שאני מגן על הסטאטוס קוו, זה רק בגלל שהם נהיו פסימיים והניחו שאין חלופה מלבד דיקטטורה או קפיטליזם של לסה-פר". אורוול המשיך לתמוך כל חייו בסוציאליזם ובין השאר כתב כך: "כל שורה ביצירה רצינית שכתבתי מאז 1936 נכתבה, באופן ישיר או עקיף, נגד טוטליטריזם ובעד סוציאליזם דמוקרטי, כפי שאני מבין אותו".
יחסו ליהודים אמביוולנטי: חלק מפרסומיו כוללים טקסטים בעלי נטייה אנטישמית ברורה ובאחרים טקסטים עם דחייה נחרצת של אנטישמיות.