stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכריני
מינים נבחרים > מינים נוספים

Myosotis alpestris - המין האלפיני של זכריני. הוא פרח הסמל של מדינת אלסקה.
Myosotis scorpioides - מין אירופאי ואסייתי הנפוץ גם בצפון אמריקה ובאזורים נוספים. פרחיו כחולים.
זכריני בתרבות

הזכריני מופיע בפולקלור, באגדות ומוזכר בתרבות של עמים שונים באירופה, במקרים רבים כסמל של זיכרון או נאמנות.
לפי אגדה אחת, ישו ישב על ברכי אימו ואמר שברצונו שהדורות הבאים יוכלו גם הם לראות את עיניה של אימו. הוא נגע בעיניה ואז נופף מעל האדמה ופרחי זכריני הופיעו. מכאן שמו של הפרח.[דרוש מקור]
על פי אגדה גרמנית, אלוהים נתן שם לכל הפרחים, כאשר פרח אחד קטן קרא: "אל תשכח אותי, אלוהים!", אלוהים השיב: "כך יקרא שמך".
לפני הצטרפותם בשנת 1949 לקנדה, אנשי ניופאונדלנד השתמשו בפרח לציון זכרם של חללי מלחמותיהם. השימוש הזה לא פסק לחלוטין גם בימינו.
הבונים החופשיים משתמשים בפרח כסמל זיכרון לחבריהם אשר היו לקורבנות הנאצים.
הפרח משמש לציון מאה שנה לרצח העם הארמני 1915–1923.
הסופר הנרי דייוויד תורו כתב על יופיים הצנוע של פרחי זכריני.
בספרות העברית נקרא הצמח זִכְרִיָה, והוא מופיע בשירו של חיים נחמן ביאליק "קומי צאי": "יחד נפליג אל השדה... ואלקטה שם זכריות".
הפרח הוא הפרח המסמל את מדינת אלסקה שבארצות הברית.
הנרי הרביעי מלך אנגליה אימץ את הפרח כסמל בזמן שהיה בגלות ב-1398. הפרח המשיך לשמש כסמל המלך גם לאחר חזרתו בשנה לאחר מכן.
בסרט לא תשכח ליאו (צ'נינג טייטום), מתלוצץ עם פייג' (רייצ'ל מקאדמס) (אשר עברה תאונה שמחקה את זיכרונה), באומרו שהיא הייתה צריכה להביא את סוג הפרחים האלו כאות התפייסות עם הוריה.
הערות שוליים

↑  יעקב עציון, זכרייה, זכריני או אוזן העכבר, אקדם (ידיעון האקדמיה ללשון העברית) 58, 2017
↑  זכריני, באתר "צמחיית ישראל וסביבתה"
1 2  Sanders, Jack. The Secrets of Wildflowers: A Delightful Feast of Little-Known Facts, Folklore, and History.Globe Pequot, 2003. ISBN 1585746681. ISBN 978-1585746682
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545855805171
זרזיר ארבה

| זרזיר ארבה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: זרזיריים
סוג:: Pastor 
מין:: זרזיר הארבה
שם מדעי
 Pastor roseus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


זרזיר הארבה (שם מדעי: Pastor roseus) הוא עוף ממשפחת הזרזיריים. נחשב כיום (2024) כמין יחיד בסוגו אך יש חוקרים שעדין משייכים אותו לסוג זרזיר (Sturnus).
תזונה

זרזיר הארבה ניזון בעיקר מחגבי הארבה. הקשר התזונתי שלו אל הארבה כל כך חזק, שלעיתים קרובות הוא נודד בעקבות הארבה. עם זאת, הוא ניזון גם מחרקים אחרים, מבעלי חיים קטנים, ומפירות.
רבייה

זרזיר הארבה מקנן באזורים שבהם קיימים ריכוזים גבוהים של חגבי ארבה. כמות התטולה עשויה לקטון אם כמות הארבה יורדת, ולגדול אם כמות הארבה עולה.
זרזיר הארבה והאדם

מכיוון שזרזיר הארבה ניזון בעיקר מארבה, ואף נודד בעקבותיו, לפני שהיו שיטות להשמדת הארבה, חקלאים שמחו על העובדה שזרזיר הארבה אוכל את החרקים המחסלים את יבולם, ודאגו לתיבות קינון ותנאים נוחים לזרזירי הארבה. זרזירי הארבה מרבים לשטוף עצמם במים כדי להתנקות מלכלוך שדבק בנוצותיהם ומטפילים, ולכן הקימו חקלאים מתקני רחצה מיוחדים בשבילם. עם זאת, במידה מסוימת, זרזיר הארבה מזיק לחקלאות, כיוון שהוא ניזון גם מפירות.
תיאור

אצל זכר בוגר החלק התחתון של הגוף ורוד-חום מבריק. הראש, הכנפיים והזנב שחורים, ועל הגוף כתמים חומים. אצל הנקבה מופיעים אותם צבעים, אך דהויים יותר. מידות זרזיר בוגר: אורך גוף 19-23 ס"מ. מוטת כנפיים 37-41 ס"מ. משקל 52-72 גרם.
בישראל הוא חורף נדיר בכל הארץ, בעיקר בעמקי המזרח.
נצפה דרך קבע בעונת האביב, בעצי התות באגם ירוחם.
בעבר קינן בצפון הארץ.
הערות שוליים

↑  זרזיר ארבה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרפר נחמד (שיר)

"פרפר נחמד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה ב-31 במרץ 1982 לאור חברת התקליטים הד ארצי כשיר הנושא של סדרת הילדים "פרפר נחמד". נכתב על ידי לאה נאור, והולחן על ידי נורית הירש. מילות הפזמון החוזר (”אז בוא אליי פרפר נחמד”) הן מחווה לשיר ילדים קלאסי מאת פניה ברגשטיין. את סרטון ההנפשה המלווה את שיר הפתיחה צייר והנפיש טוביה קורץ, אשר צייר גם את "ציפי ציפור" מהתוכנית "רגע עם דודלי", והפיקה שושנה צחור. בחידוש שנעשה לתוכנית ב-2021 ביצעה נינט טייב את השיר במקום אילנית. הוא לא נכנס לאף אחד ממצעדי הפזמונים בישראל, דוגמת גלי צה"ל ורשת ג'. "פרפר נחמד" נכלל בכל המוצרים הנלווים שיצאו לסדרה, החל מתקליטורים ותקליטים וכלה בקלטות.
הערות שוליים

↑  פרפר נחמד - שיר פתיחה (אילנית), יוטיוב
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "ילדי איננו ילד עוד" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 045eefb1-e2aa-4204-8017-c2ed69c497e5 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חופית אמריקנית

| חופית אמריקנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חרטומניים
סוג:: חופית
מין:: חופית אמריקנית
שם מדעי
 Calidris pusilla ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


חופית אמריקנית (שם מדעי: Calidris pusilla) היא עוף מהסוג חופית שבמשפחת החרטומניים החי בחופי ימים באמריקה.
אורך החופית 13-15 ס"מ ומשקלה 20-32 גרם. היא בעלת כסות נוצות אפורות עם גוון אדמדם בכנפיים והחזה אדמוני בהיר. לחופית מקור בינוני בצבע שחור ורגליים ארוכות ללא קרומי שחייה.
חופיות אלה חיות בלהקות בהתאם לעונות השנה. בקיץ הן מקננות במושבות קינון בטונדרה של אלסקה ושל מזרח קנדה. בסתיו הן מתחיליות לנדוד דרומה לארצות הברית ואף דרומה משם עד לאמריקה הדרומית. בסוף החורף הן פונות שוב צפונה לעבר הטונדרה ועוצרות בכמה חופים בהם מפרץ דלאוור, שם הן ניזונות מביצים של סרטני זנב חרב. בנוסף הן ניזונות מחרקים קטנים ומחסרי חוליות קטנים כמו סרטנים ותולעים.
הערות שוליים

↑  חופית אמריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542222005171
זרעית (סוג)

| זרעית |
| --- | --- |
 פרט מהמין זרעית השדה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עפרוניים
סוג:: זרעית
שם מדעי
 Alauda ‏לינאוס, 1758

זַרְעִית (שם מדעי: Alauda) היא סוג במשפחת העפרוניים המצויה בחלק גדול מאירופה, אסיה והרי צפון אפריקה. אחד המינים (זרעית ראסו) אנדמי לאי ראסו באיי כף ורדה. בנוסף, לפחות שני מינים נוספים ידועים מתיעוד ממאובנים.
טקסונומיה ואטימולוגיה

הסוג Alauda הוצג על ידי חוקר הטבע השוודי קרל לינאוס בשנת 1758 במהדורה העשירית של Systema Naturae שלו. לאחר מכן הוחלט כי המין הטיפוסי בסוג יהיה זרעית השדה.
שם הסוג הנוכחי הוא מלטינית alauda, "עפרוני". פליניוס הזקן סבר כי המילה היא ממקור קלטי.
בסוג זרעית יש ארבעה מינים קיימים ולפחות שני מינים נכחדים. מינים רבים אחרים ממשפחת העפרוניים נחשבו בעבר כשייכים לסוג זה.
טקסונומיה ואטימולוגיה > מינים קיימים

הסוג מכיל ארבעה מינים:
(הערה: השמות העבריים המסומנים ב-* ברשימה זו מבוססים על תרגומים חופשיים מהשם העממי באנגלית או מהשם המדעי, שכן עדיין לא התקבל להם שם רשמי בעברית)
| תמונה | שם מדעי | שם נפוץ | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Alauda leucoptera | עפרוני לבן-כנף (אנ') | דרום אוקראינה דרך קזחסטן ועד דרום-מרכז רוסיה |
|  | Alauda razae | זרעית ראסו* (אנ') | האי ראסו שבקבוצת האיים בארלאוונטו, איי כף ורדה |
|  | Alauda gulgula | זרעית קטנה | דרום, מרכז ומזרח אסיה |
|  | Alauda arvensis | זרעית השדה | ברחבי אירופה ואסיה |
טקסונומיה ואטימולוגיה > מינים שנכחדו

† Alauda xerarvensis (הפליוקן המאוחר של ורשץ, בולגריה)
† Alauda tivadari (המיוקן המאוחר של פולגרדי, הונגריה)
הערות שוליים

1 2  Gill, Frank; Donsker, David, eds. (2018). "Nicators, reedling, larks". World Bird List Version 8.2. International Ornithologists' Union. נבדק ב-15 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Linnaeus, Carl (1758). Systema Naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis (בלטינית). Vol. 1 (10th ed.). Holmiae:Laurentii Salvii. p. 165.
↑  Mayr, Ernst; Greenway, James C. Jr, eds. (1960). Check-list of Birds of the World. Vol. 9. Cambridge, Massachusetts: Museum of Comparative Zoology. p. 65.
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 37. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Boev, Z. 2012. Neogene Larks (Aves: Alaudidae (Vigors, 1825)) from Bulgaria - Acta zoologica bulgarica, 64 (3), 2012: 295-318.
↑  Kessler, E. 2013. Neogene songbirds (Aves, Passeriformes) from Hungary. – Hantkeniana, Budapest, 2013, 8: 37-149.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293068605171
זרון סוף

| זרון סוף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: זרון
מין:: זרון סוף
שם מדעי
 Circus aeruginosus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


נקבת זרון סוף בנחיתה
זרון סוף (שם מדעי: Circus aeruginosus) הוא עוף דורס ממשפחת הנציים, מתת משפחת הזרונים ומהסוג זרון. עוף זה חי גם בישראל.
תפוצתו היא ביבשות אסיה, אירופה וחלקים מוגבלים ביבשת אפריקה. זרון סוף הוא דורס בגודל בינוני. אורך גופו מגיע ל-55 ס"מ. אורך מוטת כנפיו הוא 130 ס"מ. פרט בוגר מגיע למשקל 700 גרם. תזונתו מבוססת על טריפת יונקים קטנים (בעיקר מכרסמים) ועופות, ובמידה פחותה גם זוחלים, דגים ודו-חיים. לפעמים ניזון זרון סוף גם מפגרים. מעופו אטי ושקט.
מבנה

ארכו של הזרון כ-55 סנטימטר, מהראש עד לזנב, צבעו לרוב חום. אצל הזכר, . מוטת כנפיו של זרון בוגר היא כ-130 סנטימטר. ומשקלו כ־700 גרם. הזרון הוא עוף דורס בינוני בגודלו.
זרוני סוף הם עופות דורסים דקי גזרה, בעלי גוון כללי חום. לזרון הזכר ראש וצוואר בהירים - תכולים או לבנים - ולבטנם גוון ערמוני בהיר. קצות הכנפיים אצל הזכר עשויים להיות בצבע שחור. הנקבה כהה יותר, בעלת כיפה וסנטר בצבע בז' או קרם. הזרון הצעיר דומה מאוד לנקבה, אך קל להבחין ביניהם בשעת המעוף. רגליהם חשופות (מכוסות נוצות מעטות בלבד), צהובות וארוכות. הן דקות ומותאמות ללכידת הטרף ותפיסתו. כשהם עומדים, קל להבחין במבנה ראשם המיוחד. מיקום העיניים בחזית הראש מזכיר את מבנה ראשו של הינשוף.
תפוצה וקינון

אפשר למצוא את זרון הסוף בכל רחבי אירופה, מרכז אסיה, במזרח התיכון (בכלל זה בישראל) ועד צפון מערב אפריקה. זרון סוף מקנן עיקר באזורי מים וביצה. כל פרט חי לבדו רוב השנה, אך בעונת הרבייה חיים הזרונים בזוגות. הנקבה דוגרת והזכר מביא אוכל לגוזלים. במאה ה-18 וה-19 קרסה אוכלוסייתם עקב ייבוש בתי גידול, ציד והרעלות עופרת. זרונים שאכלו בשר שועלים שנורו בידי אדם, אכלו גם את הקליעים העשויים עופרת והורעלו. כיום, אוכלוסייתם יציבה ואין חשש לעתיד המין.
זרון הסוף בישראל הוא חולף מצוי, אך נצפו בעבר זוגות מקננים בארץ באזור עמק החולה. זהו הזרון הגדול ביותר בארץ, והוא מצוי בעיקר ליד מאגרי מים ובריכות דגים בצפון הארץ ובשפלה. שלושה רבעים מכלל זרוני הסוף שנראים בארץ הם נקבות או צעירים. בעת שהוא צד מזון הזרון עף בשקט וצולל אל טרפו. בעונת הרבייה, כאשר יש גוזלים, הזכר מביא לגוזלים אוכל והנקבה דוגרת.
חיזור

זרוני סוף זכרים מציגים מעופי חיזור יפהפיים - הם עפים במעגלים בגובה עצום מעל אזור הרבייה. אם הזכר מוצא חן בעיני הנקבה, היא מצטרפת אליו. הם משלבים את רגליהם יחד (אחד תופס את שוק השני), ושניהם צונחים יחד תוך כדי סחרור מהיר לעבר הקרקע. ההפרדות מתרחשת בשנייה האחרונה, ממש לפני שהם פוגעים בקרקע.
תזונה

הזרון ניזון בדרך כלל מטרף שצד בעצמו, ולא מפגרי בעלי חיים. הזכר והנקבה מעדיפים תזונה שונה. הנקבה מעדיפה עופות ביצה ומים, והזכר מעדיף ציפורי שיר. גם הזכר וגם הנקבה ניזונים ממכרסמים. תעופתו השקטה של הזרון מאפשרת לו להתקרב אל טרפו בשקט, ואז לצלול מהאוויר ולתפוס אותו. כמו רוב הדורסים, בעת שהוא צד מזון מעדיף הזרון לדאות באוויר ולא לעוף, מלבד נפנופי כנפיים קלים מפעם לפעם, כדי להחזיק את עצמו באוויר.
הערות שוליים

↑  זרון סוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  זרון סוף, באתר דיסקוס הגליל
↑  זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי
↑  זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי
↑  זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי
↑  זרון סוף, באתר דיסקוס הגליל
↑  זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4638906-4 
Circus aeruginosus
זרון סוף במעוף
חופית אלפינית

| חופית אלפינית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חרטומניים
סוג:: חופית
מין:: חופית אלפינית
שם מדעי
 Calidris alpina ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


ביצי חופית אלפינית
חופית אלפינית (שם מדעי: Calidris alpina) היא מין של עוף ביצה ממשפחת החרטומניים אשר מקנן בחלקים הצפוניים של כדור הארץ.
החופית האלפינית ניזונה מסרטנים, חלזונות, תולעים וזחלי חרקים אותם היא תופסת בזריזות במקורה הארוך והכפוף.
גודלה של החופית האלפינית הוא 18–20 ס"מ והנקבה גדולה במעט מהזכר. צבעיה של החופית האלפינית מתחלפים בהתאם לעונות השנה: נוצותיה צבועות בשחור וזהוב בקיץ ואפורות כאשר מגיע החורף. קצה מקורה של החופית האלפינית מאונקל מעט. כמו מיני חופית אחרים אין לה קרומי-שחייה בין אצבעותיה.
בעונת הרבייה, שהיא בין אוגוסט לאפריל, מטילה נקבת החופית 3–4 ביצים.
זוהו 10 תת-מינים של חופית אלפינית.
לישראל מגיעה בוודאות ובאופן סדיר חופית מתת-מין אחד (C.a.Alpina), והיא מוגדרת בארץ כחולפת וחורפת שכיחה.
מצב השימור של חופית אלפינית מוגדר ללא חשש.
הערות שוליים

↑  חופית אלפינית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אסף מירוז, חופית אלפינית, אתר הצפרות הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559388705171  GND: 4225793-1  LCCN: sh2008005638 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוטמן חום

| חוטמן חום |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: ראקוניים
סוג:: חוטמן
מין:: חוטמן חום
שם מדעי
 Nasua narica ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


חוטמן חום, קואטי חום או חוטמן לבן פנים (שם מדעי: Nasua narica) הוא מין של חוטמן - חיה הקרובה לדביבון ומאותה משפחה כמוהו, החי ביערות גשם במרכז אמריקה וגם מצפון ומדרום לה. הוא דומה לקרובו - חוטמן אדום, אך חלל אפו לבן ולא שחור כמו קרובו. גם צבעו הוא יותר חום, אפור ואף שחור יותר מאשר אדום.
מאפיינים

החוטמן נפוץ ואיננו בסכנת הכחדה, אף שהיערות בהם הוא חי נפגעים.
יש לו 4 תת-מינים: N. n. narica ,N. n. molaris ,N. n. nelsoni ו-N. n. yucatanica. ייתכן שתת-המין N. n. nelsoni הוא מין עצמאי החי באי קוסומל.
אורך: 110 ס"מ בממוצע.
משקל: 4-6 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות ויכולים להגיע עד 12 ק"ג.
תפוצה: באמריקה המרכזית ודרום אמריקה הצפונית במקסיקו ואריזונה וגם בצפון אמריקה הדרומית בקולומביה, בעיקר ביערות גשם טרופיים וביערות אחרים ומעט גם בהרים נמוכים, חופים וביצות שונים בהם הם מבקרים.
מזון: הקואטי כמו הראקון הוא אומניבור (אוכל-כל) ויאכל גם מזון מהצומח כמו פירות כמו של הפיקוס וזרעים שונים ומחי - חרקים, נבלות, חולייתנים קטנים, ביצים וגוזלים. הם לא מפחדים לצוד גם חיות ארסיות כמו הטרנטולה.
אויבים: עופות דורסים, נחשי חנק וחתולים גדולים. הקואטי עלול לנשוך מה שמאיים עליו או שיברח אל בין העצים.
הערות שוליים

↑  חוטמן חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוסף להיטים

"אוסף להיטים" הוא אלבום האוסף ה-15 של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 2009 לאור חברת התקליטים NMC. זהו אלבום האוסף הבודד האחרון שיצא לאור על ידי אילנית, שכן שני אלבומי האוסף הבאים, שירים ליום חולין – 45 שנות זמר חלק א' ושירים ליום חולין – 45 שנות זמר חלק ב', הם חלק מטרילוגיית אוספים.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | ללכת שבי אחרייך  | 5:01 |
| 2. | ושוב אתכם  | 3:21 |
| 3. | אי שם  | 3:00 |
| 4. | אותך  | 4:03 |
| 5. | אהבה היא שיר לשניים  | 3:00 |
| 6. | הנה ימים באים  | 4:17 |
| 7. | ארץ החידות  | 3:33 |
| 8. | ארץ  | 3:29 |
| 9. | בללייקה  | 4:20 |
| 10. | היי דנה  | 3:29 |
| 11. | הלילה הולך בשדרות  | 3:41 |
| 12. | שיר על נחלים  | 2:42 |
| 13. | אל הדרך  | 3:22 |
| 14. | חמסין של ניסן  | 3:17 |
| 15. | אחיי גיבורי התהילה  | 5:11 |
| 16. | ישראל שלי חוגגת  | 3:51 |
| 17. | כשקיבלו את התורה  | 3:15 |
| 18. | כבר אחרי חצות  | 2:40 |
| 19. | נאסף תשרי  | 5:41 |
| 20. | שיר של יום חולין  | 3:33 |
הערות שוליים

↑  אוסף להיטים באתר סטריאו ומונו
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "ילדי איננו ילד עוד" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
חולדה מצויה

| חולדה מצויה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
סוג:: חולדה
מין:: חולדה מצויה
שם מדעי
 Rattus rattus ‏ליניאוס, 1758
תחום תפוצה


השוואה בין חולדה מצויה (למעלה) לבין חולדת חוף (למטה)
חולדה מצויה או גם חולדת עֲלִיּוֹת או חולדת הבתים (שם מדעי: Rattus rattus) היא מין נפוץ בסוג חולדה. זאת החולדה השנייה בתפוצתה לאחר חולדת החוף. מוצאה באסיה הטרופית, משם היא התפשטה למזרח הקרוב בתקופה הרומאית, ולאחר מכן לאירופה במאה הראשונה ומשם התפשטה עם האירופאים סביב העולם.
מאפיינים

החולדה המצויה היא פעילת לילה, חברותית, וחיה בלהקות גדולות וטריטוריאליות המכילות זכר שליט, זכרים נוספים ונקבות. החולדות מסמנות את הטריטוריה באמצעות חומר המופרש מבלוטות הנמצאות בבטן ובלחיי החולדה. ניתן לזהות סימונים אלו לפי צבעם, אשר כהה יותר מהסביבה.
החולדה המצויה אינטליגנטית ביותר ולומדת מניסיונה ומניסיון חולדות אחרות. היא מרבה לקפוץ ולטפס. החולדה המצויה בונה בדרך כלל קינים במקומות גבוהים. בבנינים החולדה המצויה חיה בדרך כלל בקומות הגבוהות.
החולדה המצויה מתנהגת בתוקפנות כאשר היא נלקחת מהטבע בידי בני אדם, אך כאשר בני אדם מטפלים בה כגורה ללא אימה, החולדה לא מתנהגת בתוקפנות כלפי בני האדם ואף יכולה להיות חיית מחמד רגועה ושלווה.
חולדות מצויות נחשבות אוכלות כל, וניזונות ממגוון מזונות בהם זרעים, פירות, עלים, גבעולים, פטריות, חסרי חוליות ובעלי חוליות. הן ניזונות גם מציפורים וחרקים. ביום ממוצע הן ניזונות מכ-15 גרם ושותות כ-15 מיליליטרים מים.
החולדה המצויה היא סתגלנית ומשגשגת בערים ובמשכנות האדם. מאחר שהיא נושאת מחלות רבות, בהן מחלות מידבקות, היא נחשבת למזיק לאדם שפגיעתו גדולה ורעה.
הערות שוליים

↑  חולדה מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  חולדה מצויה/חולדת עליות במילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  האנציקלופדיה העברית כרך י"ז עמוד 441
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563243305171  GND: 4159272-4  LCCN: sh85111558  NKC: ph121981