stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הניצוץ (סרט)
עלילת הסרט

ג'ק טוראנס (ג'ק ניקולסון) הוא סופר שנשלח יחד עם אשתו ונדי (שלי דובאל) ובנו דני (דני לויד) לשמש כמשגיח במלון, בתקופת אי פעילותו בחורף, באזור נופש בקולורדו. הדרכים באזור המלון נחסמות בשלג בתקופת החורף, ותפקידו של המשגיח הוא לתחזק ולשמור על הבניין השומם. טוראנס מתכנן לנצל את התקופה השקטה והמבודדת ולסיים כתיבת מחזה פרי עטו. בעת ראיון העבודה מספר מנהל המלון לטורנס על אחד המשגיחים הקודמים, שאיבד את שפיותו, רצח את אשתו ואת שתי בנותיו והתאבד.
טבח המלון, דיק הלורן (סקטמן קרוצ'ס), המלווה את המשפחה בזמן סיור ההיכרות, מזהה את כוחו הטלפתי של דני, המכונה ה"ניצוץ". הלורן, שגם לו כוח טלפתי דומה, מספר לדני כי ה"ניצוץ" מאפשר לראות אירועים מסוימים שקרו בעבר. הוא מזהיר את דני מחדר 237, אך נמנע מלספר לו מדוע.
עם רדת השלגים מגיעים ג'ק ומשפחתו למלון, ולאחר זמן קצר מפתח ג'ק התנהגות מוזרה הנוטה לאלימות ביחסו כלפי אשתו. מזג האוויר החורפי גורם לניתוק מוחלט של המלון - הכבישים נחסמים וקווי הטלפון מפסיקים לעבוד. הקשר היחיד שנותר במלון הוא משדר רדיו. תמונות מחרידות מעברו של המלון הקשורות למעשי הטירוף של גריידי, המשגיח הקודם, מתגלות לעיניו של דני.
במהלך שיטוטיו של דני במלון על אופני הצעצוע שלו הוא מבקר במקרה בחדר 237, שדלתו הייתה פתוחה. הוא יוצא מהחדר כשבגדו קרוע וסימני חניקה על צווארו. ג'ק, שנשלח על ידי ונדי לבדוק את החדר, מוצא בו דמות הנראית כאישה צעירה ויפהפייה עומדת עירומה במקלחת. היא ניגשת אליו והם מתנשקים, אך למרבה הזוועה מגלה ג'ק כי האישה הצעירה היפהפייה הפכה בן רגע לאישה זקנה ולאחר מכן אף לגווייה נרקבת. מבועת, ג'ק נמלט מהחדר ובהמשך מספר לאשתו כי לא מצא בחדר דבר.
שגעונו של ג'ק מחריף והוא מתחיל לתקשר עם לויד, מוזג בבר של המלון, בחדר הנשפים הריק ולאחר מכן גם עם גריידי, קודמו בתפקיד שרצח את משפחתו והתאבד, המספר לו בצורה שתגרום לו לאיבוד שפיות בכוונה כי הוא, ג'ק, משמש כמשגיח המלון מאז ומתמיד. דני, שחש בסכנה מתקרבת, יוצר קשר טלפתי עם הלורן.
טירופו של ג'ק הולך ומתגבר. הוא הורס את מכשיר הרדיו ואת רכב השלג של המלון, ומנסה לרצוח את ונדי, אך זו מצליחה בתושיה רבה להערים עליו ולכלוא אותו במחסן המזון של המלון. הלורן משתמש ברכב-שלג כדי להגיע למלון הנצור. רוחו של גריידי מצליחה לבוא לשחרר את ג'ק מהחדר אספקה בו ננעל על ידי ונדי, וזה ממשיך במרדפו המטורף אחרי ונדי ודני, המלווה באירועים גרוטסקיים ומזוויעים. תוך כדי המרדף הוא נתקל בהלורן ורוצח אותו. בסופו של המרדף רודף ג'ק אחרי בנו בתוך מבוך צמחים מושלג בחצר המלון. דני מצליח להערים על אביו ג'ק, שאובד במבוך המושלג וקופא למוות. ונדי ודני מצליחים לברוח מהמלון באמצעות רכב השלג של הלורן.
בסצנת הסיום של הסרט נראית תמונה התלויה במלון, בה נראה ג'ק במסיבה באולם הנשפים בשנת 1921- כנראה כמעין צירוף של דמותו של ג'ק לתמונה בצורה על טבעית כי העלילה מתרחשת כנראה סביב הזמן בו הסרט יצא (1980- 59 שנים אחרי התאריך הכתוב באותה תמונה).
ביקורת ופרסים

הסרט התקבל תחילה בתגובות מעורבות של מבקרי הקולנוע, ולא כל כך הצליח במכירות. זהו סרטו היחיד של קובריק שהיה מועמד לפרס ראזי בקטגוריות הבמאי הגרוע ביותר והשחקנית הגרועה ביותר (שלי דובאל). גם הסופר סטיבן קינג הביע את אכזבתו מהאופן שבו הפך קובריק את ספרו לסרט. אלא שבהדרגה החלו המבקרים והקהל לגלות עניין והערכה לסרט. למשל, איטיותו של הסרט ומאפיינים נוספים בו שלא היו מקובלים בסרטי אימה מאותה תקופה, ספגו ביקורת בתחילה, אך הפכו בהמשך למרכיבים שנטען כי דווקא הם תורמים לאיכותו. באתר "Rotten Tomatoes" מדורג הסרט כיום עם 84% ביקורות חיוביות.
צוות שחקנים

ג'ק ניקולסון - ג'ק טוראנס
שלי דובאל - ונדי טוראנס
דני לויד - דני טוראנס
סקטמן קרוצ'ס - דיק הלורן
בארי נלסון - סטיוארט אולמן
ג'ו טארקל - לויד
אן ג'קסון - דוקטור
טוני ברטון - לארי דרקין
בארי דנן - ביל ווטסון
הערות שוליים

↑  http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1981%2F03%2F06&id=Ar04701&sk=169FEBFF
↑  "הניצוץ", באתר visual-memory (באנגלית)
↑  "הניצוץ", באתר בלו-ריי (באנגלית)
↑  "הניצוץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
| סרטי סטנלי קובריק |
| --- | --- | --- |
| סרטים באורך מלא | פחד ותשוקה (1953) • נשיקת הרוצח (1955) • ההרג (1956) • שבילי התהילה (1957) • ספרטקוס (1960) • לוליטה (1962) • דוקטור סטריינג'לאב (1964) • 2001: אודיסיאה בחלל (1968) • תפוז מכני (1971) • בארי לינדון (1975) • הניצוץ (1980) • מטאל ג'אקט (1987) • עיניים עצומות לרווחה (1999) |  |
| סרטים קצרים | יום הקרב (1951) • הכומר המעופף (1951) • יורדי הים (1953) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289825805171  PLWABN: 9810618299005606  BnF: cb165786524 (data)  CANTIC: a12014096  GND: 4475809-1  SUDOC: 073414646  VIAF: 316751759   WorldCat (עם VIAF): 316751759
סקוונסר

תמונה מהסקוונסר steinberg cubase sx 3
סקוונסר (באנגלית: Sequencer) הוא אמצעי (ומאז שנות ה-80, יישום מחשב) הקובע רצף וזמן פעולה של קטעים ורצפים קוליים. מכשיר זה נועד ליצירה, הלחנה, ועריכה של קטעי קול למטרות עיצוב סאונד או יצירת מוזיקה.
הסקוונסרים הראשונים נועדו לשליטה בסינתיסייזרים. המשתמש היה קובע בסקוונסר רצף פקודות מידי (MIDI) המייצגות את התו והמיקום שלו אשר היו נשלחים לסינתיסייזרים. עם השנים הסקוונסרים השתפרו והשתכללו. כיום הסקוונסר הוא תוכנה ליצירה ולהפקה אשר כוללת בדרך כלל מכונות תופים, סאמפלרים ועוד.
כיום לסקוונסרים יש אפשרויות וכלים רבים שלא היו בעבר, כמו מיקסר המאפשר שליטה במאפיינים שונים של הקטעים (ווליום, פאן, הגברת והנמכת תדרים שונים, הוספת אפקטים ועוד).
בעזרת הסקוונסר, ניתן לערוך כל צליל וצליל, החל מהתדר הראשוני שהצליל מפיק ועד לכמות השמעות הצליל בשנייה.
בעזרת הסקוונסר ניתן ליצור צליל ולשלב אותו עם צלילים אחרים וכך ליצור מקצב. ניתן ליצור לופים ריתמיים או מלודיים/הרמוניים.
הסקוונסר יכול לשלב בערוצים קטעי מידי (MIDI). קטעי המידי מנוגנים על כלי נגינה אלקטרוניים כמו סינתיסייזרים. סינתיסייזרים יכולים להיות מחוברים פיזית למערכת בעזרת כבלי מידי או USB או מובנים בתוכנה בצורת תוספים לתוכנה (פלגאינים,VST למשל) המדמים וירטואלית כלי נגינה אלקטרוניים כמו סינתיסיירים ישנים וכלים אלקטרוניים אחרים.
כיום ניתן גם לתכנת את קטעי המידי בתווים, והתוכנה יכולה להמיר בעצמה את התווים לקובץ מידי. ניתן לבצע הקלטות אודיו בעזרת כרטיסי קול חיצוניים המחברים בין המחשב לכלי הנגינה.
בהקלטות האודיו ניתן לחבר כלי נגינה אקוסטיים מוגברים כמו מקלדות, גיטרות חשמליות, גיטרות בס ועוד. בעזרת מיקרופונים אפשר להקליט שירה ונגינה בכלי נגינה לא מוגברים שונים. בסיום ההקלטות ניתן להמיר את הקובץ שהתקבל לקובץ אודיו יחיד, למשל MP3 או קבצים איכותיים יותר.
הסקוונסר המודרני נקרא היום (Digital Audio Workstation) DAW ולמעשה מכיל בתוכו שלל יכולות של כלי נגינה אלקטרוניים מובנים, אפקטים ולפעמים אף יכולות מודולריות לבניית תוספים בצורה עצמאית. עם השנים הפך ה-DAW לכלי החשוב ביותר בהפקה ובמקרים רבים אף לכתיבת היצירה המוזיקלית.
ישנם הרכבים מוזיקליים המשתמשים בכלים אלו בהופעות חיות, ובשל כך מפתחי התוכנות החלו להתאים את התוכנות לטובת כך.
כיום, תוכנות ה־DAW המובילות בעולם המוזיקה הן Logic Pro, קיובייס, Pro Tool, ‏FL Studio ואבלטון.
הערות שוליים

↑  Alex Lavoie, Top 10 Best DAW Apps for Music Production in 2024, LANDR Blog, ‏2024-04-10 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539332605171  GND: 4480511-1  LCCN: sh90005022
מריאן קלפטיאנו

מריאן קלפטיאנו (ברומנית: Marian Calafeteanu; נולד ב-8 בנובמבר 1965 בקראיובה שברומניה) הוא כדורגלן עבר רומני, ששיחק בעמדת הקשר שמאלי.
קריירה

קלפטיאנו התחיל את הקריירה שלו באוניברסיטטה קראיובה מליגת העל הרומנית, בה שיחק במשך 4 עונות. בעונת 1989–1990 עבר לקבוצת אלקטרופוטרה קראיובה ששיחקה בליגה השנייה ברומניה. קלפטיאנו העפיל עם קבוצתו לליגה הבכירה והמשיך בה עד לשנת 1994.
בעונת 1994–1995 הביא אותו המאמן ויטאלי סבצ'נקו להפועל באר שבע מהליגה הלאומית. קלפטיאנו סיים עם קבוצתו במקום השלישי ועם הכרטיס לגביע אופ"א. בעונת 1995–1996 הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד מהליגה הארצית כחלק מבניית קבוצה שתתמודד על העלייה ללאומית. קלפטאנו סיים את העונה עם קבוצתו במקום ה-5 וללא כרטיס העלייה. בעונה שלאחר מכן המשיך בעירוני אשדוד ובסוף העונה חגג איתה את החזרה לליגה הלאומית.
בעונת 1997–1998 חזר לקבוצת אלקטרופוטרה קראיובה שכבר שיחקה בליגה השנייה ברומניה ובסוף העונה פרש ממשחק בגיל 33. קלפטיאנו משמש כיום כמאמן במחלקת הנוער של אוניברסיטטה קראיובה.
הערות שוליים

↑  מידע ותמונות של מחלקת הנוער אוניברסיטטה קראיובה, "Gazeta de sud" ברומנית
איבויה צ'אק

איבויה צ'אק (בהונגרית: Csák Ibolya; ‏6 בינואר 1915 – 10 בפברואר 2006) הייתה אתלטית יהודייה-הונגרייה. אלופה אולימפית (ברלין 1936) ואלופת אירופה (וינה 1938) בקפיצה לגובה. הייתה הספורטאית האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית עבור הונגריה.
ביוגרפיה

צ'אק נולדה בבודפשט.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה צ'אק במדליית זהב בתחרות הקפיצה לגובה בתוצאה של 1.60 מטר, לפני שיאנית העולם דורותי טיילר-אודם מבריטניה (1.60 מטר) ואלפרידה קאון מגרמניה (1.60 מטר). שלוש הקופצות הראשונות עברו את אותו הגובה וכשלו בניסיון לעבור גובה של 1.62 מטר. נערכה קפיצה רביעית וצ'אק עברה בניסיון הראשון 1.62 מטר וזכתה במדליית הזהב. שבועיים לפני התחרויות הודיעו ראשי הנבחרת הגרמנית לגרטל ברגמן שיאנית גרמניה שזכתה במבחנים הגרמניים לאולימפיאדה ובתוצאה השנייה בטיבה בעולם באותה שנה (1.60 מטר), כי לא תוכל ליטול חלק במשחקים בשל היותה יהודייה.
באליפות אירופה השנייה באתלטיקה והראשונה לנשים שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1938 זכתה צ'אק במדליית זהב בתחרות הקפיצה לגובה בשיא הונגרי חדש של 1.64 מטר, לפני נלי ון-באלן-בלאנקן מהולנד (1.64 מטר) ופאודורה צו זולמס מגרמניה (1.64 מטר). שיא זה החזיק מעמד 24 שנים כשיא הונגריה לנשים.
צ'יק וצ'אק

באולימפיאדת ברלין (1936), לאחר שהודיע הכרוז על ניצחונה של צ'אק, הגיעה לאצטדיון המרכזי בו נכחו 110 אלף צופים, הידיעה שבבריכת השחייה ניצח השחיין ההונגרי פרנץ צ'יק במשחה הגמר הראשון והיוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי. האוהדים ההונגרים שלא ידעו את נפשם מרוב שמחה, פרצו בקריאות צ'יק צ'אק, צ'יק צ'אק וכל הקהל הצטרף אליהם. יש חושבים שזהו מקור הביטוי.
תארים והישגים

בסך הכל זכתה צ'אק ב-9 תוארי אליפות הונגריה, מהם 7 תארים בקפיצה לגובה בשנים 1933–1939 ו-2 תארים בקפיצה לרוחק בשנים 1937 ו-1939.
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: המילון לרצח רבין, באתר nrg‏, 29 באוקטובר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1155329597  VIAF: 823152261516817180007   WorldCat (עם VIAF): 823152261516817180007
פונקציית גאוס

התפלגות נורמלית היא מקרה פרטי של גאוסיאן.
פונקציית גאוס (באנגלית: Gaussian function; נקראת גם גאוסיאן) היא פונקציה מתמטית בעלת שימושים רבים במתמטיקה, פיזיקה ומדעי המחשב. פונקציה זו נקראת על שם קרל פרידריך גאוס. 
צורתה המתמטית היא:
f\left(x\right)=ae^{-{\frac {(x-b)^{2}}{2c^{2}}}}
פונקציית הגאוסיאן מכונה בשם פונקציית הפעמון כפי שניתן להיווכח מצורתה הייחודית. בפונקציה, שמיוצגת לרוב על ידי שלושה פרמטרים, הפרמטר a מבטא את הגובה של הגאוסיאן, הפרמטר b מבטא את מיקום המרכז של הגאוסיאן, ו-c מבטא את רוחבו של הגאוסיאן.
הגאוסיאן משמש בהסתברות כפונקציית הצפיפות של ההתפלגות הנורמלית, שם מקשרים בין הפרמטרים  a,c לבין הממוצע של המשתנה, וכן סטיית התקן שלו.
אינטגרל על גאוסיאן מבוצע באמצעות מעבר לקואורדינטות פולריות, שמפשט את האינטגרל באמצעות היעקוביאן ומקל על החישוב.
גם כאשר עוסקים בהילוך שיכור הגאוסיאן מופיע, וכן במקרה הרציף של הילוך שיכור - פתרון משוואת הדיפוזיה אשר שניהם מתארים תנועה אקראית.
החשיבות של הגאוסיאן, ומקור הופעתו בטבע, היא בחוק המספרים הגדולים - חוק מתמטי, אשר לפיו סכום של משתנים אקראיים רבים שאינם תלויים ישאף (באופן מסוים מאוד) לגאוסיאן. כך למשל מתקבל המופע של הגאוסיאן בהילוך שיכור.
הפונקציה מופיעה במקומות רבים, כגון ציוני מבחנים ותוצאות מבחני אינטליגנציה (IQ).
כאשר מתבוננים בשטח שמתחת לגאוסיאן בטווח עד סטיית תקן אחת מהממוצע, מתקבל שטח המהווה כ  68\% מתוך השטח שנמצא מתחת לגאוסיאן זה נובע מהחוק האמפירי . אם מדובר בגאוסיאן שמייצג התפלגות, אז המשמעות היא ש  68\% מהאוכלוסייה נמצאת בטווח  \mu \pm \varepsilon . כך, למשל, ליותר ממחצית מהאוכלוסייה מנת משכל בין 85 לבין 115.
אינטגרציה על גאוסיאן

חישוב האינטגרל  \int _{-\infty }^{\infty }e^{-x^{2}}dx אינו טריוויאלי, כיוון שהפונקציה הקדומה של  e^{-x^{2}} אינה אלמנטרית (זוהי פונקציית השגיאה).
עם זאת, האינטגרל פתיר אנליטית במספר דרכים (מעבר לדו־מימד, התמרת לפלס, משפט השאריות על מסילה מרוכבת, ועוד). האינטגרל חיובי ומתכנס, ולכן אם נעלה את האינטגרל בריבוע, נוכל להעביר על ידי משפט פוביני את האינטגרל לדו־ממדי. נקבל  \left(\int _{-\infty }^{\infty }e^{-x^{2}}dx\right)^{2}=\int _{-\infty }^{\infty }\int _{-\infty }^{\infty }e^{-(x^{2}+y^{2})}dxdy
במעבר לקואורדינטות פולריות, נקבל:
 \int _{-\infty }^{\infty }\int _{-\infty }^{\infty }e^{-(x^{2}+y^{2})}dxdy=\int _{0}^{\infty }\int _{0}^{2\pi }e^{-r^{2}}\ rd\theta dr
כאשר ה- r הנוסף מגיע מהיעקוביאן של קואורדינטות פולאריות. כעת הפונקציה הפנימית נראית כמו  {\frac {d}{dr}}{\frac {1}{2}}e^{-r^{2}}. כלומר, נקבל  \int _{0}^{\infty }\int _{0}^{2\pi }r\cdot e^{-r^{2}}d\theta dr=-2\pi \cdot {\frac {1}{2}}\cdot \left[e^{-r^{2}}\right]_{0}^{\infty }=\pi 
אך הביטוי ממנו התחלנו הוא  \left(\int _{-\infty }^{\infty }e^{-x^{2}}dx\right)^{2}, לכן קיבלנו  \int _{-\infty }^{\infty }e^{-x^{2}}dx={\sqrt {\pi }}
כיוון שהפונקציה זוגית, מתקיים גם:  \int _{0}^{\infty }e^{-x^{2}}dx={\frac {\sqrt {\pi }}{2}}.
כעת, נתעניין בחישוב אינטגרל מסובך מעט יותר -  \int _{-\infty }^{\infty }a\,e^{-\left(x-b\right)^{2}/2c^{2}}\,dx. על ידי ההצבה  x\mapsto x+b ניתן להיפטר מאחד הגורמים. כמו כן ה a רק מוסיף פקטור מחוץ לאינטגרל. ההצבה הנוספת  x\mapsto {\frac {y}{{\sqrt {2}}c}},dy=dx\cdot {\sqrt {2}}c תתן אינטגרל מהצורה שכבר פתרנו, עם פקטור נוסף של  {\sqrt {2}}\cdot c. סה"כ קיבלנו  \int _{-\infty }^{\infty }a\,e^{-\left(x-b\right)^{2}/2c^{2}}\,dx={\sqrt {2\pi }}\left\vert c\right\vert \cdot a.
סמואל ראמי

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1942 (בן 82) קנזס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של קנזאס, אוניברסיטת המדינה ויצ'יטה, Colby High School 
 סוג קול:  בס-בריטון, בס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  Kansas Music Hall of Fame (2017) 
 www.samuelramey.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל ראמי (באנגלית: Samuel Ramey; נולד ב-28 במרץ 1942) הוא בס אופראי אמריקאי. בשיא הקריירה שלו, הוא זכה להערצה רבה בזכות המנעד והרבגוניות של קולו. הוא נקט בטכניקת בל קאנטו שאפשרה לו לשיר את המוזיקה של הנדל, מוצרט ורוסיני, עם יכולת קולית טובה דיה, כדי להתמודד גם עם התפקידים הדרמטיים באופרות של ורדי, פוצ'יני ומאירביר.
חיים מוקדמים

ראמי סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קולבי בקולבי, קנזס ב-1960. הוא למד מוזיקה בתיכון ובקולג' באוניברסיטת קנזס סטייט, כמו גם ב-Wichita State עם ארתור ניומן. במדינת קנזס, הוא היה חבר באחוות קאפה סיגמא.
ראמי שר במקהלה של דון ג'ובאני ב-1963, עם נורמן טרייגל בתפקיד הראשי, כשלמד באופרה המרכזית בעיר בסנטרל סיטי, קולורדו. לאחר לימודיו באופרה של סנטה פה, ניו מקסיקו הוא עבד אצל מו"ל בניו יורק לפני שפרץ את פריצת הדרך הראשונה שלו באופרה של ניו יורק, כשהופיע לראשונה ב-11 במרץ 1973, בתור זוניגה באופרה כרמן של ביזה. הוא ירש התפקיד הזה, כמו גם את השד פאוסט ב"פאוסט" של גונו ומפיסטופלה של בויטו, שהתפנו עקב מותו המוקדם של טרייגל.
עם התרחבות הרפרטואר שלו הוא עבד רבות בתיאטראות אירופיים, בעיקר בברלין, המבורג, לונדון, פריז, מילאנו ווינה בנוסף לפסטיבלי הקיץ באקס-אן-פרובאנס, גלינדבורן, פסארו וזלצבורג.
קריירה מאוחרת יותר

בינואר 1984, הופעת הבכורה שלו במטרופוליטן, כרינלדו של הנדל. הוא התקבל כחבר במספר אופרות כלה סקאלה, בית האופרה המלכותי בקובנט גארדן, האופרה של וינה, האופרה הלאומית של פריז, האופרה הלירית של שיקגו, האופרה של ניו יורק, האופרה של סן פרנסיסקו ותיאטרו קולון בבואנוס איירס ("אטילה", "דרכו של הולל" ו"מפיסטופלה"). ביולי 1985 לוהק לתפקיד ברטרם בתחייתו ההיסטורית בפריז של "רובר השטן" של ג'אקומו מאיירבר.
ראמי שר ב"דון ג'ובאני" ו"נישואי פיגארו" מאת מוצרט, וברפרטואר הבל קאנטו, ב"סמירמידה" של רוסיני, "הספר מסביליה", "הטורקי באיטליה", "האיטלקייה באלג'יר" ו"לה גאזה לדרה"; ב"אנה בולנה", "לוצ'יה די למרמור" של דוניצטי ו"הפוריטנים" של בליני. ברפרטואר הדרמטי, ראמי זכה לשבחים על "שלושת השדים" שלו: מפיסטופלה של בויטו, פאוסט של גונו והאגדה הדרמטית של ברליוז, קללת פאוסט. תפקידים דרמטיים נוספים שלו כללו את "נבוקו" של ורדי, "דון קרלו", "הבנדיטים", "הלומברדים" ו"ירושלים", כמו גם את סיפורי הופמן של ז'אק אופנבך (הוא גילם את כל ארבעת הנבלים).
בשנת 1990, הוא שר את התפקיד של ג'ו ב"ספינת השעשועים" של ג'רום קרן בהופעה בהופעה באולם אייברי פישר עם ג'רי האדלי ופרדריקה פון סטאד. מספר אופרות לא ברורות בעבר עם תפקידי בס/בס-בריטון זכו לתחייה אך ורק עבור ראמי, כמו "אטילה" של ורדי, מאומטו השני של רוסיני ו"דון קישוט" של מסנט. הוא סיפק את הקול ל-The Beast, האנטגוניסט הראשי של המיני-סדרה המצוירת מ-2014 הגן המסתורי בשנת 1996, בקונצרט בהיכל אייברי פישר בניו יורק בשם "דייט עם השטן" הוא שר 14 אריות המייצגות את הליבה של הרפרטואר הזה. הוא המשיך להופיע עם התוכנית ברחבי העולם. בשנת 2000 הציג את הקונצרט באולם הקונצרטים גאסטיג במינכן. ההופעה הוקלטה בשידור חי והוצעה למכירה בתקליטור בקיץ 2002.
ראמי שימש בעבר כחבר סגל במכללת שיקגו לאמנויות הבמה של אוניברסיטת רוזוולט, וכיום הוא פרופסור לאופרה בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת וויצ'יטה. נבחר כחבר בהיכל התהילה של מכללת WSU College of Fine Arts בשנת 2015. ראמי הוא הפטרון הלאומי של Delta Omicron, אחוות מוזיקה מקצועית בינלאומית. הוא שיחזר את תפקיד הכותרת של "הדוכס כחול הזקן" בהפקה של אופרה אומהה של טירת כחול הזקן של בלה ברטוק באפריל 2013 באומהה, נברסקה.
קריירה מאוחרת יותר > הקלטות

ראמי ביצע מספר גבוה במיוחד של הקלטות המתעדות רבים מתפקידיו האופראיים העיקריים, כמו גם אוספים של אריות שונות, יצירות קלאסיות אחרות ודיסקי קרוסאובר של מוזיקה אמריקאית פופולרית. הוא הופיע בטלוויזיה ובהפקות וידאו של הפקות המט של כרמן וטירת כחול הזקן, הפקת סן פרנסיסקו של מפיסטופלה, הפקת גלינדבורן של דרכו של הולל, וההפקה של זלצבורג של דון ג'ובאני.
הוא התחתן עם אשתו השלישית, זמרת הסופרן לינדזי לארסן, ב-29 ביוני 2002. יש להם בן אחד.
הרפרטואר

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: זקוק לתרגום.
| Role | Opera | Composer |
| --- | --- | --- |
| Bluebeard | Bluebeard's Castle | Bartók |
| Dr Pangloss | Candide | Bernstein |
| Oroveso | Norma | Bellini |
| Sir Giorgio | I puritani | Bellini |
| Méphistophélès | La damnation de Faust | Berlioz |
| Escamillo | Carmen | Bizet |
| Mefistofele | Mefistofele | Boito |
| John Claggart | Billy Budd | Britten |
| Riccardo III | Riccardo III | Canepa |
| La Père | Louise | Charpentier |
| Enrico VIII | Anna Bolena | Donizetti |
| Raimondo Bidebent | Lucia di Lammermoor | Donizetti |
| Andrea Cornaro | Caterina Cornaro | Donizetti |
| Olin | Susannah | Floyd |
| Méphistophélès | Faust | Gounod |
| Argante | Rinaldo | Handel |
| Garibaldo | Rodelinda | Handel |
| Il Re di Scozia | Ariodante | Handel |
| Cadmus Somnus | Semele | Handel |
| Idreno | Armida | Haydn |
| Le Comte Des Grieux | Manon | Massenet |
| Le Comte | Chérubin | Massenet |
| Don Quichotte | Don Quichotte | Massenet |
| Bertram | Robert le diable | Meyerbeer |
| Archibald | L'amore dei tre re | Montemezzi |
| Figaro | Le nozze di Figaro | Mozart |
| Don Giovanni Leporello | Don Giovanni | Mozart |
| Sarastro | Die Zauberflöte | Mozart |
| Boris Godunov Pimen | Boris Godunov | Mussorgsky |
| Coppelius Dapertutto Lindorf Miracle | Les contes d'Hoffmann | Offenbach |
| Alvise Badoero | La Gioconda | Ponchielli |
| Kutuzov | War and Peace | Prokof'ev |
| Colline | La bohème | Puccini |
| Barone Scarpia Cesare Angelotti | Tosca | Puccini |
| Rambaldo | La rondine | Puccini |
| Timur | Turandot | Puccini |
| Gaudenzio | Il signor Bruschino | Rossini |
| Mustafà | L'italiana in Algeri | Rossini |
| Selim | Il turco in Italia | Rossini |
| Don Basilio | Il barbiere di Siviglia | Rossini |
| Elmiro | Otello | Rossini |
| Podestà Gottardo | La gazza ladra | Rossini |
| Douglas d'Angus | La donna del lago | Rossini |
| Maometto secondo | Maometto secondo | Rossini |
| Assur | Semiramide | Rossini |
| Lord Sidney | Il viaggio a Reims | Rossini |
| Moïse | Mosè in Egitto | Rossini |
| Le Gouverneur | Le comte Ory | Rossini |
| Un vecchio ebreo | Samson et Dalila | Saint-Saëns |
| Orest | Elektra | Strauss |
| Nick Shadow | The Rake's Progress | Stravinsky |
| Claudius | Hamlet | Thomas |
| Oberto | Oberto, Conte di San Bonifacio | Verdi |
| Zaccaria | Nabucco | Verdi |
| Pagano | I Lombardi alla prima crociata | Verdi |
| Jacopo Loredano | I due Foscari | Verdi |
| Attila Leone | Attila | Verdi |
| Banco | Macbeth | Verdi |
| Massimiliano Moor | I masnadieri | Verdi |
| Comte de Toulouse | Jérusalem | Verdi |
| Wurm | Luisa Miller | Verdi |
| Monterone Sparafucile | Rigoletto | Verdi |
| Padre Guardiano | La forza del destino | Verdi |
| Filippo II Il Grande Inquisitore | Don Carlos | Verdi |
| Ramfis | Aida | Verdi |
דיסקוגרפיה

ברנשטיין: על העיירה, בניצוחו של מייקל טילסון תומאס, דויטשה גרמופון
הנדל: משיח, בניצוחו של אנדרו דייוויס, EMI
Massenet: Chérubin, בניצוחו של פנחס שטיינברג, RCA Victor Red Seal
מוצרט: Le nozze di Figaro, בניצוחו של גיאורג שולטי, דקה
רוסיני: אוטלו, בניצוחו של חסוס לופס קובוס, פיליפס
Rossini: The Rossini Bicentennial Birthday Gala, בניצוחו של רוג'ר נורינגטון, EMI
מרילין הורן: דיוות בשיר, RCA Victor Red Seal
הצדעה למוזיקה האמריקאית (ריצ'רד טאקר Music Foundation Gala XVI, 1991), בניצוחו של ג'יימס קונלון, RCA Victor Red Seal
מוצרט: דון ג'ובאני, בניצוחו של הרברט פון קאראג'אן, דויטשה גרמופון
The Metropolitan Opera Gala 1991, בניצוחו של ג'יימס לוין, דויטשה גרמופון
האתר של סמואל ראמי, samuelramey.com ; אוחזר ב-25 בינואר 2010.
ראמי עם הקלטות חזנות באך, bach-cantatas.com; אוחזר ב-25 ביולי 2010.
רשימת "מאמרים על סמואל ראמי", nytimes.com; אוחזר ב-25 ביולי 2010.
Scovell, Jane, Samuel Ramey: American Bass, Baskerville Publishers, 2010;מסת"ב 978-1-880909-76-8
הערות שוליים

↑  Ralph Blumenthal, "The Devil? He's a Basso Whose Voice Is Heavenly", The New York Times, February 17, 1998.
↑  Anthony Tommasini, "An Aw Shucks Manner, but Don't Be Fooled: He's an Absolute Devil", The New York Times, November 5, 1999.
↑  "About the Performer: Samuel Ramey". Los Angeles Philharmonic. במרץ 2000. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Flicka and Friends: From Rossini to Show Boat (1990)". Live from Lincoln Center. IMDb. 18 באפריל 1990. נבדק ב-17 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Houston, Shannon M. (26 בדצמבר 2014). "The Best Animated TV Shows of 2014". Paste. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ashley, Tim (5 ביולי 2000). "A Date with the Devil: Samuel Ramey". The Guardian. Manchester, UK. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Samuel Ramey". L2 Artists (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-01-03.
↑  "Opera star Sam Ramey to be WSU guest artist in residence" (הודעה לעיתונות). Wichita State University. 29 באוגוסט 2012. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "College of Fine Arts Hall of Fame selects 12 for inaugural induction class" (הודעה לעיתונות). Wichita State University. 9 במרץ 2015. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Sam Ramey in Bluebeard's Castle". Opera Omaha. 18 במאי 2012. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2015. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Feeney, Anne. "Samuel Ramey: Discography". AllMusic. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WEDDINGS; Lindsey Larsen, Samuel Ramey". The New York Times. 30 ביוני 2002. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Samuel Ramey Biography". Musician Biographies. נבדק ב-24 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Interview with Samuel Ramey as he makes his début in his home town". www.gramilano.com (באנגלית בריטית). 2011-10-06. נבדק ב-2024-01-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461329705171  PLWABN: 9810531833805606  BIBSYS: 1022332  BNE: XX870985  BnF: cb13898802n (data)  GND: 122480740  ICCU: RAVV091748  ISNI: 0000 0001 0866 4184  LCCN: n81071447  LNB: 000103477  MusicBrainz: 60bf649b-abb0-4588-b204-4d8cdbcbf6a2  NKC: mzk2009512514  NLA: 36192655  NTA: 071934073  RERO: 02-A003725744  SELIBR: 284073  SNAC: w63r2cck  SUDOC: 080563414  VIAF: 7373345   WorldCat (עם VIAF): 7373345
מרים וינטר

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1933 לודז', רפובליקת פולין 
 פטירה:  19 ביולי 2014 (בגיל 81) 
 מדינה:  פולין 
 שפות היצירה:  פולנית 
 אתר רשמי
 
מרים וינטר, שנודעה גם בשם מריה אורלובסקי (באנגלית: Miriam Winter;‏ 2 ביוני 1933 – 19 ביולי 2014) הייתה חוקרת ובמאית תיאטרון יהודיה אמריקאית ממוצא פולני. נודעה בעקבות ספר זיכרונות שכתבה אודות ילדותה בשואה בפולין.
קורות חיים

נולדה בלודז', פולין. הוריה היו טוביאס (טוביה) וינטר ומז'טה לז'ה (לאה) וינטר לבית קוהן. ב-1940 חייתה עם משפחתה בגטו ורשה, ובשנים 1940-1941 התגוררו באוז'רוב. מ-1941 עד סיום מלחמת העולם השנייה הוסתרה בבית אישה פולנייה, שינתה את שמה למריה, הפכה לקתולית, וכך שרדה. הוריה, אחיה הצעיר ורבים מבני משפחתה המורחבת נספו בשואה במחנה ההשמדה טרבלינקה.
במהלך המלחמה ולאחריה נדדה ברחבי פולין עם המשפחה שאצלה הוסתרה, ונדרשה לעבוד בעבודות שונות. ב-1948 עברה לבית יתומים בשצ'צ'ין, שם שבה לראשונה לספסל הלימודים בבית הספר; ב-1951 סיימה את לימודי בית הספר התיכון. בהמשך למדה תיאטרון בבית הספר הלאומי המתקדם לתיאטרון "ליאון שילר" בלודז', בו סיימה את לימודיה ב-1959. ב-1963 נישאה לרומק אורלובסקי, לו סיפרה לראשונה על זהותה היהודית.
ב-1969 היגרה לארצות הברית. ב-1992 קיבלה תואר דוקטור בתיאטרון מאוניברסיטת מדינת מישיגן, ועבדה שם כמרצה למשחק. לאחר מכן לימדה בקולג' ג'קסון, שם גם ביימה הפקות תיאטרון של מחזות כגון "אנטיגונה", "אונדין" ו"פר גינט".
וינטר נודעה בעקבות ספרה "רכבות: זיכרונות של ילדות חבויה במהלך מלחמת העולם השנייה" (1997). הספר מתאר את סיפור הישרדותה במהלך השואה כילדה שהוסתרה, והמחיר הפסיכולוגי ששילמה על שמירת זהותה מוסתרת וחבויה, אפילו מעצמה, בפולין שלאחר המלחמה.
לווינטר נולדו שני בנים. היא התגוררה עם משפחתה בג'קסון, מישיגן. נפטרה בגיל 81 בעקבות מחלת הסרטן.