stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטנלי מק'קריסטל
הערות שוליים

↑  Michael Hastings, ‏The Runaway General, באתר הרולינג סטון, 22 ביוני 2010
↑  נטשה מוזגוביה, אחרי שהשתלח באובמה: מקריסטל התפטר מתפקידו, באתר הארץ, 24 ביוני 2010.
↑  גל פרל פינקל, ‏יחידת השתלטות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 30 בספטמבר 2016
↑  אמיר אורן, בעקבות דברי הגנרל סטנלי מקריסטל | מישהו יחטוף, באתר הארץ, 23 ביוני 2010.
↑  גל פרל פינקל, ‏לצבא האמריקני יש פתרון לכל בעיה, גם לאלו שהוא לא פותר, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בפברואר 2017
↑  גל פרל פינקל, ‏מלחמות לוקחות זמן שלישראל אין, מערכות 487, 2020, עמ' 18-17.
↑  אנשיל פפר, חיסול אוסמה בן לאדן | פרשנות: שעתם הגדולה של המודיעין וכוחות הקומנדו האמריקאים, באתר הארץ, 3 במאי 2011.
↑  סוכנויות הידיעות, הגנרל סטנלי מקריסטל ימונה למפקד הכוחות האמריקאיים באפגניסטאן, באתר הארץ, 11 במאי 2009.
↑  אריק שמיט, טום שנקר, מפקד הכוחות האמריקאיים באפגניסטאן: ללא תגבורת המלחמה עתידה להיכשל, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2009.
↑  מת העיתונאי שחיסל את הקריירה של הגנרל שלעג לאובמה, באתר וואלה, 19 ביוני 2013.
↑  סוכנויות הידיעות, הגנרל פטראוס באפגניסטאן: לכולנו מטרה אחת, באתר הארץ, 4 ביולי 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449057005171  PLWABN: 9810556724305606  GND: 1031696113  ISNI: 0000 0000 7348 4609  LCCN: no2009201339  NKC: jo20201089950  NLK: KAC201617993  NTA: 403849438  SUDOC: 170294250  VIAF: 103582299   WorldCat (עם VIAF): 103582299
סבתא (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  פול וייץ 
 תסריט:  פול וייץ 
 שחקנים ראשיים:  ג'וליה גארנר אליזבת פנייה נאט וולף סם אליוט קולין קמפ לברן קוקס לילי טומלין ג'ודי גריר מרשה גיי הארדן ג'ון צ'ו פרנק קוליסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 בינואר 2015 
 משך הקרנה:  79 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   grandma2015
 sonyclassics.com/grandma/
 דף הסרט ב־IMDb
 
סבתא (באנגלית: Grandma) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2015, אשר הופק ובוים על ידי פול וייץ. בסרט מככבת לילי טוֹמְלין בתפקיד אל, משוררת ומרצה לסבית שהתאלמנה, לצד ג'וליה גארנר, בתפקיד נכדתה סֶייג' בת העשרה, המבקשת את עזרתה להשיג כסף להפלה. במהלך היום בו מתרחש הסרט, פוגשות השתיים מספר דמויות מהעבר וההווה ומתעמתות עם סוגיות של משפחה, אהבה ונאמנות.
וייץ כתב את התסריט עבור טומלין לאחר שעבד איתה בסרט "ההרשמה" (Admission,‏ 2013). לאחר שהסכימה לתפקיד, השניים ערכו את התסריט יחדיו. גם רוב השחקנים האחרים היו כאלה שווייץ עבד עמם קודם לכן. הסרט צולם במהלך 19 יום בלוס אנג'לס ב-2014 עם תקציב של פחות מ-600,000 דולר.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סנדאנס, ויצא לאקרנים ב-21 באוגוסט 2015. הסרט הכניס 7.1 מיליון דולר בקופות, וזכה לתשבחות מצד המבקרים. הסרט נמנה בין עשרת הסרטים העצמאיים הטובים ביותר של 2015 על ידי המועצה הארצית לביקורת, וטומלין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
עלילה

אל היא משוררת לסבית מזדקנת, בעלת סטטוס קאלט פמיניסטי צנוע. היא מתקשה להתמודד עם מותה של ויי, שותפתה לחיים, מספר שנים קודם לתחילת הסיפור. בפתיחת הסרט היא נפרדת מאוליביה (ג'ודי גריר), בת-זוגה מזה ארבעה חודשים, שאותה הכירה כמעריצה של עבודתה, באומרה שאין ליחסים שהיו ביניהן כל משמעות. מיד לאחר מכן, מגיעה לביקור נכדתה סייג' בת ה-18. סייג' מספרת לה שהיא בהיריון ומבקשת סכום של 630 דולר עבור הפלה, שאותה היא מוכרחה לבצע באותו היום, מכיוון שלמרכז לבריאות האישה אין תורים זמינים אחרים. מתברר שלאל אין כסף זמין, ושכרטיס האשראי של סייג' הוחרם על ידי אמה, אשת העסקים השתלטנית. וכן, יוצאות השתיים למסע חיפוש ברחבי לוס אנג'לס, במכונית הענתיקה של אל, כדי להשיג את הכסף הנדרש. בדרך השתיים לומדות להכיר אחת את השנייה טוב יותר; סייג' אומרת לאל שאמה אומרת שהיא "פילנתרופית, סליחה, התכוונתי מיזנתרופית", ואל מתרעמת על כך שלנכדתה אין שמץ של מודעות פמיניסטית.
הביקור הראשון של שתי הנשים הוא אצל הצעיר שממנו נכנסה סייג' להיריון, ואשר התחמק ממנה מאז גילתה לו את מצבה. כשהוא מסרב לקחת כל אחריות, אל סוחטת ממנו באיומים את כל המזומן שיש לו, סכום של 50 דולר. משם, ניגשות השתיים לחברתה של אל, דת'י (לברן קוקס), אישה טרנסג'נדרית בעלת סלון קעקועים שחייבת לה 400 דולר. דת'י מתוודה שגם היא תפרנית, אך מצליחה לגרד 60 דולר מהקופה כדי לסייע, ומציעה לאל קעקוע חינמי. סייג' מאמינה שהקעקוע העגול אמור להיות האות "O" - האות הראשונה בשמה של אוליביה, אך אל מתעקשת שזו פשוט צורה עגולה. עצירתן השלישית של השתיים הוא בבית הקפה הפמיניסטי, שם אל מנסה למכור לבעלת המקום, קרלה, ספרים קלאסיים יקרים לה מהספרייה הפמיניסטית האישית שלה. אך היא נקלעת למריבה עם אוליביה, שעובדת שם כמלצרית, ובסוף יוצאת משם בסערה כאשר קרלה, שבדקה את שווי הספרים ב-eBay, מציעה לה רק 60 דולר עבורם.
בייאוש גובר פונות אל וסייג' לבקר את קארל, בעלה לשעבר של אל (סם אליוט), שאל לא ראתה מזה עשרות שנים וסייג' לא ידעה על קיומו. אל מספרת לו שהיא צריכה ללוות את הכסף עבור שכר דירה, והוא מבקש נשיקה בתמורה. הדבר מוביל לוויכוח על האופן שבו סיימה אל את מערכת היחסים שלהם. בתגובה לתחינתה של אל, הוא מסכים למסור את הכסף. אך כאשר הוא מבקש ממנה להיות כנה לגבי הסיבה שהיא צריכה את הכסף, והיא אומרת לו שסייג' צריכה לעשות הפלה, קארל מתפרץ עליה בכעס, ומאשים אותה על ההפלה שהיא עברה כשהיו ביחד, ללא ידיעתו, ומביע את תחושת המרמה שהיא אחר כך הלכה וילדה את בתה מסטוץ. אל מסבירה לו שהיא רצתה ילדה, אך לא רצתה בעל. קארל, בזעם, מסרב לתת לה אגורה.
סייג' ואל מבינות שנגמרו להן האופציות, ואוזרות אומץ לגשת לבתה של אל ואמה של סייג', ג'ודי (מרשה גיי הארדן), אשת עסקים חסרת סבלנות, שנזעמת לשמע הריונה של סייג'. אך בלית ברירה היא מספקת את הסכום החסר, ואל מסיעה את סייג' לקליניקה לבצע את ההפלה. בדרך, המכונית - בה אל לא נסעה עד כה מאז מותה של ויי - שובקת חיים. השתיים מצליחות לתפוס טרמפ עם משפחה "טיפוסית" של אמא, אבא וילדים. האם מתעניינת בדאגה למה סייג' צריכה להגיע לקליניקה, אך נענית בצורה מעומעמת. בהגיען, הנשים פוגשות במפגינה נוצרית ובתה, שמנסות להניא את סייג' מלבצע הפלה, לאחר עימות לא נעים, סייג' נכנסת למקום. לאחר התהליך מגיעה ג'ודי, מתחרטת על כעסה, ולוקחת את סייג' הביתה. אל יוצאת לדרכה הביתה לבד, במונית שהזמינה, אך במקום לנסוע ישירות לביתה, היא עוצרת בבית של אוליביה כדי להתנצל על מה שאמרה לגבי מערכת היחסים שלהן. אוליביה מכירה לה את הוריה שבאו לביקור, והם שמחים להכיר את אל, שלאחר מכן צועדת הביתה על המדרכה כשצחוק בפיה.
השחקנים

לילי טומלין: אל ריד
ג'וליה גארנר: סייג'
מרשה גיי הארדן: ג'ודי
ג'ודי גריר: אוליביה
לברן קוקס: דת'י
סם אליוט: קארל
אליזבת פנייה: קרלה
ג'ודי גיסון: פרנצ'סקה
נאט וולף: קאם
ג'ון צ'ו: צ'או
מו אבול-זלוף: איאן
מיסי דוטי: אמא
שרה ברנס: מפגינה
תמות

"סבתא" מוכר כסרט פמיניסטי, גם מפאת כוונות היוצר וגם על פי קריטריונים חיצוניים, כמו התאמה למבחן בקדל. רייצ'ל סיימון כתבה ב-Bustle על כמה זה יוצא דופן שסרט מתרכז בשתי דמויות של נשים – כאשר אחת מהן זקנה, ולסבית, והשנייה צעירה המבקשת לעשות הפלה – ושגם דמויות המשנה בעלות זהויות מגוונות - לסביות נוספות, אישה לטינה, טרנסית שחורה, ואם חד-הורית "שנכנסה להיריון מתרומת זרע". התסריטאי-במאי פול וייץ אמר שרצה לחקור תקופות שונות בחייהן של נשים דרך שלושה דורות של משפחתה של אל. בעוד אל הייתה לוחמת למען זכויות נשים, הוא ראה את ג'ודי (אשת עסקים מוצלחת) כתוצר ממאבקה של אל. הוא אמר שסייג', שמגלה בורות רבה בנושא התנועה הפמיניסטית, מייצגת את "המחיקה של ההיסטוריה של נשים במוחם של אנשים צעירים כיום". מבקר כתב העת וראייטי, סקוט פאונדס, תיאר את "סבתא" כ"סיקור פוליטי של שלושה דורות של נשיות עצמאית באמריקה".
הסרט גם תואר כבעד הזכות להפלות, מכיוון שהעלילה מתארת את חתירתה של סייג' בעזרת סבתה למצוא את האמצעים לבצע הפלה, ללא שמץ אפולוגטיקה. וייץ היה מושפע מחוסר הייצוג של הסוגיה בסרטי המיינסטרים, ואמר, "היו הרבה סרטים בעבר שלא היו מוכנים אפילו להשתמש במילה, למרות מיליוני הנשים שעושות הפלות ... אז פשוט רציתי שזה יהיה אמיתי." מספר מבקרים שיבחו את הסרט בשל טיפול מאוזן של הנושא: על פי גלן קני, בטור הביקורת של רוג'ר איברט, "כל סרט שמתייחס בכלל להפלות באופן שאינו כטרגדיה או כאל איסור - הוא בהגדרה, סרט פוליטי", והוא הילל את הטיפול האמיץ והנכון בנושא. טיי באר כתב בהבוסטון גלוב כי הנושא "לא מוזער ואף לא הועצם לכדי הצהרה גדולה", בעוד דני לית בפייננשל טיימס העריך כי הסרט הצליח לא להתעלם מן "הרצינות העגומה שבבסיס העניין". מבקר האינדיפנדנט ג'פרי מקנאב סבר שזה "מעודד לראות סרט שמתמודד עם היריון לא מכוון באופן הומוריסטי ורגיש".
I was really interested in this idea that somebody that is in their 70s can be more transgressive and have a more passionate voice than this person who is 18.
הפקה > פיתוח

וייץ הגה את הרעיון לסרט זמן רב לפני שהוא החל לכתוב את התסריט, אך לא השלים את הסיפור עד שפגש ועבד עם טומלין בסרט "ההרשמה", כשלדבריו "אחרי שפגשתי את לילי, הקול והדמות 'הקליקו' ומכיוון שכבר חשבתי על זה שנים, אז הרבה מזה כבר היה מעובד בראשי, אז פשוט הלכתי לבית קפה ורשמתי את התסריט בכתב יד." בזמן שכתב, הוא שמע בדמיונו את קולה של טומלין מבצעת את התפקיד. כשסיים לכתוב את התסריט, הוא פחד להציג אותו לטומלין מחשש שתדחה את התפקיד הראשי. אך טומלין אמרה שהיא מיד התחברה לדמות ולסיפור, ואז היא וווייץ ניגשו לעבודת עריכת התסריט, תהליך של מספר חודשים. הסרט היה התפקיד הראשי הראשון של טומלין מזה 27 שנים, כאשר הסרט האחרון שכיכבה בו היה לצד בט מידלר בסרט הקומדיה עסקים גדולים, בשנת 1988.
רוב צוות השחקנים היה מורכב מאנשים עמם וייץ עבד בעבר. הוא ביים את מרשה גיי הארדן ב"אמריקן דרימז", ועבד עם נאט וולף וג'ון צ'ו בסרטים "ההרשמה" ו"אמריקן פאי", בהתאמה; הוא גם עבד עם ג'ודי גריר פעמיים קודם לכן. הוא יצר קשר עם סם אליוט, באמצעות אחיו, כריס וייץ, שביים את אליוט בסרט "מצפן הזהב". וייץ הציע את התפקיד של סייג ' לג'וליה גארנר אחרי שראה את הופעתה בסרט Electrick Children. הוא כתב את התפקיד של דתי במיוחד עבור לברן קוקס מכיוון שאהב אותה בסדרת הטלוויזיה כתום זה השחור החדש, והם עיבדו יחדיו את הפרטים של הדמות.
הפקה > צילומים

הצילומים נערכו באזור לוס אנג'לס באביב של 2014, והושלמו תוך 19 ימים, לאחר שבוע של חזרות. שתי סצנות צולמו במשרדם של כריס ופול וייץ. הרכב הקלאסי בו אל נוהגת בסרט, דודג' רויאל שנת, הוא למעשה רכבה של טומלין; טומלין גם לבשה את הבגדים שלה לתפקיד. תקציב ההפקה הכולל של הסרט הסתכם בפחות מ-$600,000.
יציאת הסרט

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט היה בפסטיבל סאנדנס ב-30 בינואר 2015, כסרט הסגירה של הפסטיבל. מספר ימים לפני הבכורה, רכשה חברת Sony Pictures Classics את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית. הסרט הוקרן גם בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-20 באפריל 2015, ופתח את פסטיבל הקולנוע של לוס אנג'לס ב-10 ביוני. הסרט יצא בהפצה מוגבלת בארצות הברית ב-21 באוגוסט 2015, והכניס $115,540 בארבעה בתי קולנוע במהלך סוף השבוע הפותח שלו. הסרט יצא בהפצה רחבה ב-18 בספטמבר, והכניס $1,501,101 מ-1,061 בתי קולנוע במהלך השבוע הראשון. בסך הכל, הסרט גרף הכנסות של $6,980,524 במשך 28 שבועות בארצות הברית, ו-$106,928 בהפצה בינלאומית, עם הכנסות מתיאטראות בסכום כולל של $7,087,452.
ביקורת

"סבתא" זכה לביקורות חיוביות, וקיבל ציון "טרי" של 92% ב-Rotten Tomatoes, בהתבסס על 158 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.5/10. Metacritic נתן לסרט ציון של 77 מתוך 100, בהתבסס על חוות הדעת של 37 מבקרים.
מבקר הקולנוע איי. או. סקוט שיבח בניו יורק טיימס את הסרט, על הקצב, הדיאלוג, ודמויות המשנה שבו, ותיאר אותו כ"משעשע ומלא תובנות". סקוט פאונדס מווראייטי תיאר את "סבתא" כסרט "שמתחיל כקומדיה קלילה על אמהות, בנות והפלות, ואט-אט מתפתח מתפתח ונותן בך מכה רצינית". הוא שיבח את וייץ בשל הדיאלוג ה"הרסני" בסצנה שבה אל נפגשת עם קארל, לו הייתה נשואה, עשרות שנים לאחר שעזבו אותו. במגזין ניו יורק, דייוויד אדלשטיין הכריז כי ""סבתא" מסמן עידן חדש בקולנוע הגאה". בריאן מוילן, מבקר בעיתון הגרדיאן, נתן לסרט שלושה מתוך חמישה כוכבים, וכתב, "כנראה שהסגולה הגדולה ביותר של "סבתא" היא שהסרט עובר את מבחן בקדל בהצטיינות, טוב יותר מכל סרט אחר שראיתי לאחרונה." ר. קורט אוסלונד, מצד שני, כתב ב-Slant שלדעתו העלילה מאולצת ולא מספקת, ואמר על הסרט ש"מספר האמביציות שלו הוא כמספר האשליות שבו".
טומלין זכתה לתשבחות על הופעה עוצמתית. איי. או. סקוט כתב "את הפלא שהוא 'סבתא' ניתן לסכם בשתי מילים: לילי טומלין." פיטר טרוורס, ברולינג סטון, תיאר את הסרט כ"טור דה פורס טומליני", וכתב כי "טומלין, המכשפת, משאירה אתכם המומים והרוסים." בסן פרנסיסקו כרוניקל, דייוויד לואיס כינה את "סבתא" שיא בקריירה של טומלין, ותיאר את הסרט כ"מצחיק, שנון, נוגע ללב – ובסופו של דבר, מלהיב". ריצ'רד רופר מהשיקגו סאן-טיימס כתב על טומלין, "כמעט כל רגע בסרט הזה הוא כולו שלה", וצפה שתקבל מועמדויות לפרסים עבור הופעתה. בביקורת על הסרט בהבוסטון גלוב, טיי בר הצהיר: "לילי טומלין מככבת בסרט, וזה כל מה שאתם באמת צריכים לדעת".
ביקורת > פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי אריוס של אגודת הליהוק של אמריקה (Casting Society of America Artios Awards) | סרט דל תקציב – קומדיה | דאגלס אייבל (Aibel), הנרי ראסל ברגסטין | מועמדות |  |
| פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של שיקגו (Chicago Film Critics Association Awards) | שחקן המשנה הטוב ביותר | סם אליוט | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של בחירת המבקרים (Critics' Choice Awards) | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | לילי טומלין | מועמדות |  |
| פרסי חוג מבקרי הקולנוע של דבלין (Dublin Film Critics' Circle Awards) | השחקנית הטובה ביותר | לילי טומלין | מועמדות |  |
| פרסי דוריאן (Dorian Awards) | סרט הלהטב"ק של השנה |  | מועמדות |  |
| פרסי דוריאן (Dorian Awards) | Unsung Film of the Year |  | מועמדות |  |
| פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD Media Awards) | הסרט המשובח – בתפוצה רחבה |  | מועמדות |  |
| פרסי גלובוס הזהב | השחקנית הטובה ביותר – סרט קומדיה או מוזיקלי | לילי טומלין | מועמדות |  |
| פרסי גותהאם לסרטים עצמאיים (Gotham Independent Film Awards) | השחקנית הטובה ביותר | לילי טומלין | מועמדות |  |
| פרסי המועצה הלאומית לביקורת (National Board of Review Awards) | עשרת הסרטים העצמאיים הטובים ביותר |  | זכייה |  |
סופי סקלטון

| --- | --- |

סופי סקלטון, 2018
 לידה:  7 במרץ 1994 (בת 30) וודפורד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  סופי אלכסנדרה סקלטון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 מקום לימודים:  בית הספק סטוקפורט 
 פרופיל ב-IMDb
 
סופי אלכסנדרה סקלטון (באנגלית: Sophie Alexandra Skelton; נולדה ב-7 במרץ 1994) היא שחקנית בריטית הידועה בעיקר מתפקידה בדמות בריאנה רנדל פרייזר בסדרת הדרמה "זרה" של רשת Starz.
ביוגרפיה

סקלטון נולדה וגדלה בוודפורד שבמנצ'סטר רבתי, בתם של יזמים וממציאים של צעצועי ילדים. בגיל שלוש התחילה לרקוד, ואחר כך למדה בלט באקדמיה המלכותית לאמנויות. בהמשך עברה להופיע בהפקות תיאטרון. הופעתה המקצועית הראשונה בטלוויזיה הייתה בעונה השנייה של סדרת הפשע הבריטית "פקד בילוש בנקס" (2012) בתפקיד תלמידה בשם בקה סמית'.
ב-2013 כיכבה סקלטון בתפקיד אורח, אזמה וסקז ג'ונס, בסדרה לילדים זוכת הפרסים "The Dumping Ground" של ערוץ CBBC. באותה שנה גילמה את בתה של ניקי בוסטון (הת'ר פירס) בעונה התשיעית של סדרת הדרמה "דרך ווטרלו", ואת יסמין קריש בסדרה הרפואית הוותיקה "רופאים".
תפקידה הראשון בקולנוע היה ב-2014 בסרט "The War I Knew". היא גילמה את מרגרט בסרטו של איאן ורנון אודות צנחן שנעלם מאחורי קווי האויב במלחמת העולם השנייה.
ב-2015 חזרה סקלטון להופיע בסדרות טלוויזיה. היא שיחקה בתפקיד אלן סינגלטון בפרק "Revenge" בעונה ה-16 של הסדרה "רופאים". עוד כיכבה בפרק בסדרה "המלחמה של פויל" של רשת ITV המתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה ואחריה. באותה שנה הופיעה סקלטון בתפקיד סופיה מתיוס בפרק בסדרה "So Awkward", סיטקום של ערוץ CBBC. כמו כן שיחקה בתפקיד ג'מה הולט שני פרקים בסדרת הדרמה הרפואית של ערוץ BBC One "חדר מיון".
התפקיד הראשי הראשון של סקלטון בקולנוע היה ב-2016 בסרט הפנטזיה-אימה "Blackbird". הפריצה הגדולה שלה הייתה שנה אחר כך כששיחקה בסדרת הפעולה-הרפתקאות "Ren: The Girl with the Mark". על הופעתה בסדרה זכתה סקלטון בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר ב-Hyperdrive Sci-Fi and Fantasy Film Festival. באותה שנה לוהקה סקלטון לתפקיד בריאנה רנדל פרייזר בסדרה המצליחה של רשת Starz "זרה". בעונה השלישית הופיעה סקלטון בפרקים אחדים לצדו של השחקן הסקוטי ריצ'רד רנקין, שגילם את רוג'ר מקנזי. החל מהעונה הרביעית הפכה הדמות לראשית, וסיפורה ממשיך לפי ספריה של דיאנה גבלדון.
ב-2017 גילמה סקלטון את ג'ס בסרטו של כריסטופר מנואל "בן של אם אחרת", המבוסס על סיפורה של לואיזה גולד, אלמנה שחיה בתקופת הכיבוש הנאצי של ג'רזי במלחמת העולם השנייה. ב-2018 שיחקה לצדו של ניקולס קייג' בסרט "קוד 211", ובסרט "עיר המתים 2", גרסה מחודשת של סרט הזומבים של ג'ורג' רומרו משנת 1985.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 |  | The War I Knew | מרגרט |  |
| 2016 |  | Blackbird | רוז | סרט קצר |
| 2017 | בן של אם אחרת | Another Mother's Son | ג'ס |  |
| 2018 | קוד 211 | 211 | ליזה מקאבוי |  |
| 2018 | עיר המתים 2 | Day of the Dead: Bloodline | זואי פרקר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | פקד בילוש בנקס | DCI Banks | בקה סמית' | בפרק " Innocent Graves" |
| 2013 |  | The Dumping Ground | אזמה | בפרק "Esme" |
| 2013 | דרך ווטרלו | Waterloo Road | איב בוסטון | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2013/2015 | רופאים | Doctors | אלן סינגלטון / יסמין קריש | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | המלחמה של פויל | Foyle's War | ג'יין | בפרק "Trespass" |
| 2015 |  | So Awkward | סופיה מתיוס | סדרת טלוויזיה |
| 2015 | חדר מיון | Casualty | ג'מה הולט |  |
| 2016 |  | Ren: The Girl with the Mark | רן | סדרת רשת |
| 2016– | זרה | Outlander | בריאנה רנדל פרייזר | עונה 2 ואילך |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Hyperdrive Festival Award | השחקנית הראשית הטובה ביותר | Ren | זכייה |
| 2016 | Jury Award | השחקנית הטובה ביותר | Ren | מועמדות |
| 2016 | International Online Web Fest | השחקנית הטובה ביותר | Ren | מועמדות |
| 2024 | פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה | "זרה" | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  "Outlander Star Sophie Skelton Talks Her Biggest Season Yet". Harper's BAZAAR (באנגלית אמריקאית). 2017-09-07. נבדק ב-2018-07-19.
↑  "'Outlander' finally casts Brianna". EW.com (באנגלית). נבדק ב-2018-07-18.
↑  Aftab, Kaleem (4 בספטמבר 2017). "Sophie Skelton on Outlander season 3, Day of the Dead: Bloodline and working with Nicolas Cage". The Independent. נבדק ב-22 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sophie Skelton". 1883 Magazine (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-07-19. נבדק ב-2018-07-18.
↑  "DCI Banks - S2 - Episode 6: Innocent Graves - Part Two". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2018-07-19.
1 2  Prudom, Laura (28 בינואר 2016). "'Outlander' Casts Brianna: Sophie Skelton Nabs Fan-Favorite Role for Season 2". Variety. נבדק ב-22 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Dumping Ground - S1 - Episode 12: Esme". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2018-07-19.
↑  "Waterloo Road actress on big Nikki story". Digital Spy (באנגלית). 2013-10-17. נבדק ב-2018-07-19.
↑  "Clip: The Lean, The Lean, Series 15, Doctors - BBC One". BBC (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-07-20.
1 2  "Interview With Sophie Skelton, Star Of 211 | Film Inquiry". www.filminquiry.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-19.
↑  The War I Knew (2014) (באנגלית), נבדק ב-2018-07-19
↑  "Will Naimh confess her fears to Al? | Episode | Doctors | What's on TV". What' s on TV (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-19.
↑  "Revenge, Series 16, Doctors - BBC One". BBC (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-07-19.
↑  TV.com. "Foyle's War: Trespass". TV.com. נבדק ב-2018-07-19.
↑  "Sophie Skelton". TVGuide.com (באנגלית). נבדק ב-2018-07-19.
↑  "Casualty - S29 - Episode 42: Forsaking All Others - Part One". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2018-07-20.
↑  Blackbird (2016) (באנגלית), נבדק ב-2018-07-20
↑  Alter, Ethan (9 ביולי 2016). "Before Her 'Outlander' Debut as Brianna, See Sophie Skelton in 'Ren'". Yahoo! News. נבדק ב-23 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Petski, Denise (2016-01-28). "'Outlander': Sophie Skelton Cast As Brianna". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-20.
↑  "'Outlander': Richard Rankin and Sophie Skelton on Navigating Fan Expectations". Collider (באנגלית אמריקאית). 2017-10-08. נבדק ב-2018-07-20.
↑  Cohn, Paulette. "Outlander's New Star Richard Rankin on Working with Sophie Skelton and What He Has Learned". Parade Magazine. נבדק ב-22 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Another Mother's Son (2017) (באנגלית), נבדק ב-2018-07-20
↑  Oseman, Neil (29 בינואר 2016). "Ren's leading lady Sophie Skelton joins the cast of Outlander". Ren the Series. נבדק ב-23 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018050913  VIAF: 8542152503069410800006   WorldCat (עם VIAF): 8542152503069410800006
סיעת מורשה

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  חיים דרוקמן, אברהם ורדיגר
 תקופת הפעילות:  1984–1988 (כ־4 שנים) 
 אפיון:  איחוד מפלגות בעל אופי דתי-ימני
 כנסות:  11
 ממשלות:  21, 22
 אותיות:  עד
 שיא כוחה:  2 מנדטים
 נוצרה מתוך:  מצ"ד, פא"י
 התמזגה לתוך:  מורשה-פא"י, ולאחר מכן אגודת ישראל והמפד"ל
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 
מורשה היא רשימה שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה בשנת 1984. הורכבה משני פלגי מפלגות:
מצ"ד (מחנה הציונות הדתית), אשר פרשה מן המפד"ל בשנת 1983, על רקע הישארות המפד"ל בממשלה לאחר פינוי חבל ימית. בראש הפורשים עמד הרב חיים דרוקמן (שהיה חבר הכנסת העשירית, ופרש מסיעת המפד"ל בכנסת, אך ועדת הכנסת לא אישרה לו להקים את הסיעה כבר בכנסת העשירית). עמו פרשו: הרב משה צבי נריה, הרב יצחק לוי, הרב חנן פורת, יוסף שפירא ואורי אליצור, שלא היו חברי הכנסת.
פא"י (פועלי אגודת ישראל), אשר יוצגה בכנסת במשך שנים רבות, פעמים כסיעה עצמאית ופעמים כסיעה בתוך אגודת ישראל, אך בבחירות לכנסת העשירית (1981-1984) לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה. בראשה עמד הרב אברהם ורדיגר.
תולדות המפלגה

הרשימה התמודדה לכנסת ה-11, וקיבלה 33,287 קולות, אשר הקנו לה 2 מנדטים. מטעמה כיהנו בכנסת הרב חיים דרוקמן (נציג מצ"ד) והרב אברהם ורדיגר (נציג פא"י). כמו כן כיהן בממשלת האחדות הלאומית יוסף (יוסקה) שפירא, שהיה ממקימי הסיעה, כשר בלי תיק.
ב-8 ביולי 1986 פרשו הרב דרוקמן וסיעת מצ"ד מסיעת מורשה, וחזרו למפד"ל. ורדיגר המשיך עד סוף הקדנציה כסיעת יחיד, אשר נקראה מורשה-פא"י, ולקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה, בשנת 1988, התמזגה מחדש עם סיעת אגודת ישראל.
סיעת מורשה סיימה את דרכה הפוליטית בשנת 1988, לאחר מערכת בחירות אחת וקדנציה אחת בכנסת.
הערות שוליים

↑  אמנון לוי, כנסת: שמיר, מה זה ה"זה" שלך?, חדשות, 9 ביולי 1986
סימון פיליפ כאמל

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1966 (בת 58) שוברה, מצרים 
 שם לידה:  سيمون فيليب بشاي 
 מוקד פעילות:  מצרים 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 פרופיל ב-IMDb
 
סימון פיליפ כאמל (בערבית מצרית: سيمون فيليپ كامل; נולדה ב-14 ביוני 1966), הידועה בשם סימון (באנגלית: Simone), היא זמרת מצרייה. התפרסמה לאורך שנות ה-90 בקול הסופרן שלה. בין שיריה המפורסמים ביותר "مش نظرة وابتسامة",‏ "تاكسي",‏ "خاف مني",‏ "مبسوطة",‏ "تاني تاني",‏ "ميرسي",‏ "ساعتى مش مظبوطة",‏ "كازانوفا" ו-"بتكلم جد". היא הוציאה גם שיר יווני/ערבי בשם "Munawar" עבור פסטיבל הידידות היוונית-מצרית.
ביוגרפיה > נעוריה וקריירה > ראשית חייה והשכלה

יש לה תואר ראשון בספרות צרפתית מאוניברסיטת עין שמס.
ביוגרפיה > נעוריה וקריירה > התחלת הקריירה

היא השתתפה בפסטיבל הידידות היוונית-מצרית, וביצעה בו שיר ביוונית.
שירים מפורסמים

"مش نظرة وابتسامة" (Not Just a Look and a Smile)
"تاكسي" (Taxi)
"خاف مني" (Fear Me)
"مبسوطة" (Happy)
"تاني تاني" (Again, Again)
"ميرسي" (Thank You)
"ساعتى مش مظبوطة" (My Watch is not Set)
"كازانوفا" (Casanova)
"بتكلم جد" (I'm Talking Seriously)
הערות שוליים

↑  بالصور - بعد اخفائه سنوات طويلة سيمون تكشف للمرة الأولى زوجها... لن تصدقوا من هو!, Laha Magazine, ‏13 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c58b56ed-a2ce-4c3f-b1a9-2bd363b5cccd
סופי מוסקוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוקטובר 1950 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  9 בספטמבר 2013 (בגיל 62) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 
סופי מוֹסקוֹביץ' (ברוסית: София Москович;‏ 20 באוקטובר 1950 – 9 בספטמבר 2013) הייתה במאית תיאטרון ומורה למשחק ישראלית, מייסדת בית ספר למשחק הנקרא על שמה.