stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוביטיים

| קוביטיים |
| --- | --- |
 Misgurnus fossilis
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קוביטיים
שם מדעי
 Cobitidae ‏סווינסון, 1838

Acantopsis octoactinotos
קוביטיים (שם מדעי: Cobitidae; ע"פ האקדמיה ללשון העברית: בִּינוּנִיִּים, אך השם הועבר למשפחה Nemacheilidae) היא משפחת דגים מסדרת הקרפיונאים החיים במים מתוקים וחיים בקרבה לקרקעית. רבים מהם הם דגי נוי פופולרים שחלקם הפכו למינים פולשים. הם חיים בעולם הישן מאירופה עד למרוקו וחלקם מצויים בארץ ישראל.
הדגים מגיעים לאורך 40 סנטימטרים, והם בעלי גוף מוארך ודק המזכיר תולעת. הם בעלי שפתיים גדולות איתם הם יונקים ושואבים דברים ובינים קטנים איתם הם חשים במזון על הקרקעית. דגים אלה נחים ולא נעים הרבה. מזונם הוא חומר אורגני המצוי על קרקעית האגמים והנהרות בהם הם חיים, וכן הם טורפים סרטנים וחרקי מים או זחלים.
סוגים

מינים רבים שהיו במשפחה עברו למשפחה בינוניים (Nemacheilidae):
Acantopsis
Aperioptus
Bibarba
סוג ומין יחיד Canthophrys gongota
קַרְצִיף (Cobitis)
Koreocobitis
Kottelatlimia
Lepidocephalichthys
Lepidocephalus
סוג ומין יחיד Microcobitis misgurnoides
חזאי (Misgurnus)
סוג ומין יחיד Neoeucirrhichthys maydelli
Pangio
Paralepidocephalus
סוג ומין יחיד Paramisgurnus dabryanus
Protocobitis
Sabanejewia
סוג ומין יחיד Theriodes sandakanensis
קליף באטלס

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 במאי 1910 אקרון, ארצות הברית 
 פטירה:  28 באפריל 1981 (בגיל 70) קלירווטר, ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית
 עמדה:  רץ אחורי / מגן אחורי
 גובה:  1.85 מטרים
 משקל:  88 קילוגרם
 מספר:  20
 מכללה:  מכללת ווסט ורג'יניה ווסליאן
 היכל התהילה:  חבר היכל התהילה של ה-NFL משנת 1968
 קבוצות כשחקן
 1932–1937:  וושינגטון רדסקינס
 הישגים כשחקן
 בחירה ל-70 השחקנים הגדולים של הרדסקינס
 
קליפורד "קליף" פרנקלין באטלס (באנגלית: Clifford Franklin Battles;‏ 1 במאי 1910 – 28 באפריל 1981) היה שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL.
באטלס למד במכללת ווסט ורג'יניה ווסליאן שם שיחק פוטבול. הוא כונה "גיף" על שם ג'ורג' גיף, הרץ האחורי של אוניברסיטת נוטרדאם אותו העריץ. בשנת 1955 נכנס להיכל התהילה של פוטבול המכללות. באטלס החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1932 בוושינגטון רדסקינס, שם שיחק עד שנת 1937. שילובו עם הקוורטרבק, סמי באו יצר התקפה שהובילה את הרדסקינס לזכייה באליפות ליגת ה-NFL בשנת 1937. בשנת 1968 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.
קורפוס המילואים ה-25 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת קורפוס בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1914 – דצמבר 1918 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
קורפוס המילואים ה-25 (בגרמנית: XXV. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והועמד תחת פיקודו של אברהרד פון קלאר. הקורפוס כלל את דיוויזיות המילואים ה-47 וה-48. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובנובמבר 1914 הועבר לחזית המזרחית, שם לחם בקרבות באזור לודז' כחלק מהארמייה התשיעית. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות שונים בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, עד לפרישת רוסיה מהמלחמה בסוף 1917. בתחילת 1918 הועבר הקורפוס לחזית המערבית, שם לחם במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.
מפקדים

ריינהרד פון שפר-בויאדל (25 באוגוסט 1914–3 בספטמבר 1916)
קרל זורן (3 בספטמבר 1916–18 בנובמבר 1916)
מנפרד פון ריכטהופן (18 בנובמבר 1916–8 במרץ 1917)
קונסטנץ פון היינקיוס (8 במרץ 1917–23 בנובמבר 1917)
הורסט אדלר פון דר פלאניץ (23 בנובמבר 1917–20 בדצמבר 1917)
וילהלם גרנר (20 בדצמבר 1917–25 בפברואר 1918)
ארנולד פון וינקלר (25 בפברואר 1918 - סוף המלחמה)
קורפוס המילואים ה-24 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת קורפוס בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1914 – 10 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
קורפוס המילואים ה-24 (בגרמנית: XXIV. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והועמד תחת פיקודו של אברהרד פון קלאר. הקורפוס כלל את דיוויזיות המילואים ה-47 וה-48. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובנובמבר 1914 הועבר לחזית המזרחית, שם לחם בקרבות באזור לודז' כחלק מהארמייה התשיעית. באביב 1915 השתתף הקורפוס במתקפת גורליצה-טרנוב כחלק מארמיית הדרום, ולאחר מכן הועבר תחת פיקוד ארמיית הבוג. בתחילת אפריל 1916 הועבר הקורפוס יחד קורפוס המילואים ה-22 בפיקודו של אויגן פון פאלקנהיין בחזרה לחזית המערבית והוקצה ל"קבוצת ההתקפה מערב" של הגנרל מקס פון גלוויץ במהלך קרב ורדן. באוגוסט 1916 נשלח הקורפוס שוב לחזית המזרחית על מנת לבלום את מתקפת ברוסילוב, ובנובמבר 1917 נשלח שוב לחזית המערבית. בשנת 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.
מפקדים

אברהרד פון קלאר (25 באוגוסט 1914–12 בספטמבר 1914)
פרידריך פון גרוק (12 בספטמבר 1914–19 בפברואר 1918)
פליקס לנגר (29 בפברואר 1918–10 בינואר 1919)
קוד בודו

סרט מנוקב עם קוד הטלגרף הבינלאומי, ITA2, או בניסוח בן ימינו, "בודו 2.0". ניתן להבחין בשורת חורים בקוטר קטן יותר, במרכז סרט הנייר.

חורים אלו משמשים לקידום הסרט, כולם מנוקבים, והם לא נושאים מידע, ואינם חלק מהקוד.
קוד בודו (Code Baudot) הוא קוד לייצוגם של תווים ששימש בעיקר לאחסון מידע ולהעברתו במכשירי טלפרינטר לסוגיהם, על-גבי סרט מנוקב. הקוד קרוי על שם אמיל בודו, שהמציא את הקוד בשנת 1870.
בקוד בודו כל תו יוצג באמצעות חמישה חורים לרוחב פס הנייר, ולכן התאפשרו  2^{5}-1=31 (האפס, כלומר ללא חורים בכלל, לא נחשב סימן) סימנים שונים. זה מספר קטן מדי של סימנים, שאינו מאפשר אפילו ייצוג של אותיות וספרות בלבד. לפתרון הבעיה נלקחו שני תווים להיות תווי בקרה, בעלי אופי דומה לזה של המקש Shift שבמקלדת, כלומר לעבור למערכת חלופית של סימנים. עוד שלושה תווי בקרה משותפים לשתי מערכות הסימנים - אלו הם הרווח, מעבר לתחילת השורה (CR), ושורה חדשה (LF), כך שבסך הכול מאפשרת שיטה זו ייצוג של 2X27=54 סימנים שונים, וזה מספיק לאותיות (גדולות בלבד), ספרות וסימני פיסוק.
מספר הסימנים המצומצם יחסית בקוד בודו גרם להחלפתו בקוד ASCII, שבו כל תו יוצג באמצעות שבעה חורים,  ולכן מאפשר  2^{7}=128 סימנים שונים.
קורפוס המילואים ה-38 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת קורפוס בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  24 בדצמבר 1914 – 15 בנובמבר 1918 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
קורפוס המילואים ה-38 (בגרמנית: XXXVIII. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.
היסטוריה

קורפוס המילואים ה-38 הוקם ב-24 בדצמבר 1914.  כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה. כמפקדו הראשון מונה גאורג פון דר מרוויץ, והוא כלל את דיוויזיות המילואים ה-75 וה-76. הקורפוס הוצב תחת פיקוד הארמייה העשירית ולחם עימה בקרב השני על האגמים המזוריים בתחילת חורף 1915. לאחר מכן הועבר דרומה ונלחם יחד עם האוסטרו-הונגרים נגד האימפריה הרוסית במהלך מתקפת גורליצה-טרנוב ומתקפת הבוג. בשנת 1916 לחם הקורפוס במתקפת ברנוביץ', ובשנת 1917 לחם נגד מתקפת קרנסקי. באוקטובר 1917 הועבר הקורפוס לחזית המערבית, שם הוצב תחת פיקוד פלגת הארמייה C. באביב 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית כחלק מהארמייה ה-18. לאחר מכן לחם הקורפוס במתקפת מאה הימים, ובסוף המלחמה היה הקורפוס תחת פיקוד  הארמייה השלישית, במסגרת קבוצת הארמיות וילהלם.
מפקדים

על קורפוס המילואים ה-38 פיקדו המפקדים הבאים במהלך קיומו:
גאורג פון דר מרוויץ (24 בדצמבר 1914–21 ביולי 1915)
מקס הופמן (21 ביולי 1915–23 בספטמבר 1916)
מנפרד פון ריכטהופן (23 בספטמבר 1916–3 באוגוסט 1918)
ארתור פרייהר פון ליטוויץ (3 באוגוסט 1918–15 בנובמבר 1918)
הערות שוליים

↑  Cron 2002, p. 87
↑  Cron 2002, pp. 88–89
↑  Ellis & Cox 1993, pp. 186–187
↑  "German War History". נבדק ב-23 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armee-Reserve-Korps". The Prussian Machine. אורכב מ-המקור ב-11 באפריל 2012. נבדק ב-23 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: mzk20231182935
קוד ICAO

דגל הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית
קוד ICAO לשדות תעופה הוא צירוף בן ארבע אותיות המוקצה לכל שדה תעופה ברחבי העולם. הקודים מוגדרים על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO). קודים אלה נמצאים בשימוש בקרב פקחי טיסה ואנשי המבצעים בחברות התעופה, לשם תכנון טיסות, ומטרות דומות.
קודים אלה שונים מקודי IATA הנמצאים בשימוש בלוחות הזמנים של חברות התעופה, מערכות הזמנת כרטיסי טיסה, וטיפול בכבודה.
קודי ICAO משמשים אף לזיהוי תחנות מזג־אוויר, גם כאלה שאינן ממוקמות בשדות תעופה.
פיסטנדנטילוס

| --- | --- |

הלחש האחרון של פיסטנדנטילוס, מתוך עת התאומים
 סוג:  רומח הדרקון
 הופעה ראשונה:  עת התאומים
 יוצרים:  מרגרט וייס, טרייסי היקמן 
 מידע
 גזע:  בן אנוש מתורבת
 מין:  זכר
 מקצוע:  מג גלימות שחורות
 תואר:  אדון האופל, אדון העבר והווה
 נטייה:  זדוני
 מקום מגורים:  איסטר
 
פיסטנדנטילוס, הידוע גם כ"אדון האופל", הוא דמות של קוסם מרושע במיוחד מעולם הפנטזיה רומח הדרקון. דמותו של פיסטנדנטילוס מייצגת את הקיצוניות הגדולה ביותר בכל מה שנוגע לקסם בעולם קרין, וכך הוא מתואר בספרים ובטרילוגיות בהן דמותו מופיעה (במיוחד באגדות רומח הדרקון וטרילוגיית המלך הכהן). הוא בעל שאיפות גבוהות ביותר לגבי עצמו (עד כדי עלייה לדרגה של אל) ולא בוחל בשום אפשרות ומעשים כדי לקדם את מטרותיו ולו במחי חיי אחר (אפילו חייהם של קוסמים מרושעים אחרים).
העידן הקדם-איסטרי > הגלימות השחורות

מעטות הן הידיעות על קורותיו של פיסטנדנטילוס בילדותו וצעירותו. עם זאת, ידוע כי גילה את אומנות הקסם, וזו איפשרה לו לשמור על חייו כשהיה צעיר. ידוע גם שכאשר נבחן בצריח הכישוף הנעלה, הוא בחר להיות במסדר הגלימות האדומות. דבר זה לא נמשך זמן רב, הואיל והבין שלא יחיה לנצח. הוא שטח טענתו זו בפני האל גיליאן וביקש להאריך את חייו, אולם האל פטר אותו בטענה שעליו לקבל את היותו בן תמותה. מורת רוחו של פיסטנדנטילוס מהחלטת האל, הובילה אותו לזנוח דרך הנייטרליות ולעבור לגלימות השחורות. הוא פנה למלכת האופל בשאול וביקש ממנה את מתנת חיי הנצח. זו הסכימה בהתלהבות, והעניקה לו את מה שיהיה ידוע כאבן הדם של פיסטנדנטילוס.
העידן הקדם-איסטרי > עידן האור

בזמן שלטונה של המגית הראשית גַאדְרֶלָה, הפך פיסטנדנטילוס לסוכנה הנאמן של מועצת המכשפים וסייע לגאדרלה רבות לשכנע את שליטי הערים ברחבי אנסאלון להקים ארבעה צריחי כישוף נעלה נוספים. במקביל, הקים בסתר את אוּלְגַארד, מאורה נסתרת בהרי גארנט, שם פיתח יותר ממחצית לחשי הקסם שלו.
מאות שנים לאחר מכן, בשנת 2018 לפני החורבן, עזר לעמיתיו במועצה להרוס את הקוסם העריק מַאלוֹק, ושכנע אותם לא להשמיד את מצודת זהמאן בה שכן מאלוק, שכן טמון היה בה ידע של קסם מלחמה, שרק יכול היה לסייע להם. הקוסמים הסכימו ואיפשרו לפיסטנדנטילוס להפוך לאדון מצודת זהמאן. מאתיים שנה לאחר מכן, סייע פיסטנדנטילוס למשלחת בראשותו של וינאס סולאמנוס בהצלת אחותו של קיסר ארגות. פיסטנדנטילוס המשיך לשכון במצודתו עד תום מלחמת הדרקונים השלישית, ואז עבר למקום אחר לא ידוע. תקופה מסוימת אף היה אדון צריח פלאנתאס.
העידן הקדם-איסטרי > אבן הדם של פיסטנדנטילוס

כאשר פיסטנדנטילוס בחר לו שוליות, הוא היה בוחר מגים צעירים אשר עברו את מבחן הכישוף הנעלה. הוא היה מאתר את החזקים ביותר מאלו שעברו את המבחן ובוחר בהם. בשל המוניטין שצבר, רוב המגים הצעירים השתוקקו ללמוד אצלו ודבר זה היה לו ליתרון. הם היו לומדים אצלו, אולם, בחלוף זמן מה, היה פיסטנדנטילוס משתמש באבן הדם שלו ליטול את חיי המכשפים הצעירים ובכך מאריך את חייו שלו.
תככים בכס הקדוש > המלך הכהן קרונוס

פיסטנדנטילוס הגיע לאיסטר כמאה שנה לפני החורבן, והמשיך לפתח את אומנותו ובמקביל שם עינו על המלך הכהן, ועל כהן מסוים בחצרו של המלך, קְרוֹנוֹס. הוא הצליח לפתות את קרונוס לרשת את השלטון והעניק לקרונוס טבעת קסומה שתאפשר לו להרוג את המלך הכהן הנוכחי, סִימֵאוֹן הרביעי.
תחילה, סייע פיסטנדנטילוס לקרונוס בשלטון ויעץ לו. אך לאחר זמן, למד על נבואת בואו של בעל האור, האדם הטהור באמונתו לאלי הטוב, אדם שפיסטנדנטילוס היה זקוק לו כדי לקרוא תיגר על מלכת האופל. בעודו זורע רעל לאוזניו של קרונוס ודוחף אותו אל סף השיגעון, הוא החל לשמוע על בלדין, והאמין כי הוא יהיה בעל האור. למרות שבלדין "עמד במבחניו" (הוא לא היה מודע אליהם) של פיסטנדנטילוס, בלדין עדיין הוכיח את עצמו כבלתי טהור דיו לצורך הנבואה. פיסטנדנטילוס הבין, כי אם יישאר קרונוס בשלטון, הדבר יפריע לו למצוא כהן אור טהור, ולכן איפשר לבלדין להביס את קרונוס, שנעשה פרנואיד לגבי כל אדם ואדם. קרונוס נאסר במרתפי המקדש המרכזי באיסטר, ולפני שהצליח להצביע על חלקו של פיסטנדנטילוס בפרשה, פיסטנדנטילוס רצח אותו.
תככים בכס הקדוש > המלך הכהן בלדינס

לאחר מותו של קרונוס, פיסטנדנטילוס נעשה לנתין נאמן של בלדינס (בלדין, לאחר הכתרתו, שינה את שמו). למרות שכל חצרו של המלך הכהן הייתה חשדנית לגבי המג הזדוני, הורשה פיסטנדנטילוס להמשיך באומנותו במרתף סודי בירכתי המקדש, ואט אט בנה לו מעבדה גדולה תחתי המקדש. מתי מעט ידעו על קיומה של המעבדה ורובם לא נותרו בחיים לספר על כך.
פיסטנדנטילוס המשיך לרקום מזימות כדי להגשים את מטרתו, ולשם כך היה זקוק להיפטר משאר מכשפי המסדר או לפחות להוריד את כוחם. כדי לעשות זאת, הוא המשיך לזרוע רעל באוזניו של המלך הכהן לגבי הקוסמים וצייד אותו באמצעים כדי להיות מוגן מפני השדרות והיערות שהגנו על צריחי הכישוף הנעלה. בתמורה, הובטחה לו משרתו של יועץ אישי למלך הכהן. במקביל, בחר פיסטנדנטילוס בשוליה בשם אַנְדְרַאס רָנוֹךְ אשר יבצע עבורו משימות. פיסטנדנטילוס פקד על אנדראס לתקוף את יחידת המקבת האלוהית (עושי דברו של המלך הכהן) כדי להיפטר ממנהיגם קתאן מרסרבין ולזרוע זרעי סכסוך בתוך היחידה. הדבר לא צלח בידיו של אנדראס שכמעט ונתפס בניסיון זה. כדי שלא יסגיר את חלקו במזימה, פיסטנדנטילוס נעל את שולייתו במעבדה שלו. במהלך הקרבות האבודים, פיסטנדנטילוס שלח את אנדראס לצריח הכישוף הנעלה בפלאנתאס. הוא גרם לשולייתו ליפול אל מותו על שערי הצריח המחודדים, לא לפני שקילל את הצריח שיישאר נעול עד לשובו של אדון העבר וההווה (ובכך כיוון אל שובו של אדונו לצריח). כך, חשב פיסטנדנטילוס שמכשפי המסדר לא יעתיקו את השער לשאול מתוכו. בלא ידיעתו, השער כבר הועבר למצודת זהמאן.
וכך, פיסטנדנטילוס נעשה לאחד מאנשי סודו של המלך הכהן. דבר זה, במהלך השנים שבאו לאחר מכן, גרם לאנשי החצר של המלך לתהות מדוע פיסטנדנטילוס מורשה להתהלך בינם בעוד ששאר הקוסמים הוגלו ליער וויירת'. הוא כונה בשם אדון האופל או פיסטנדנטילוס האפל.
רייסטלין והחורבן הגדול

שנה לפני החורבן הגדול, הבין פיסטנדנטילוס כי החורבן הגדול ממשמש ובא, והחל בהכנות למסע בזמן אל עבר העתיד. פיסטנדנטילוס ידע כי התקופה המיידית שלאחר החורבן לא תהיה שימושית לו, לכן העדיף לנסוע כמה עשורים בזמן. הוא גם ידע כי בתקופה הזו ישרור תוהו ובוהו ואיש הישר בעיניו יעשה, ולכן שכר לו גלאדיאטור בשם פֶרַאגָאס כדי שיגן עליו. בהגיעו למסקנה הסופית, כי בעל האור אינו המלך הכהן, פנה פיסטנדנטילוס אל הכהן הטהור היחיד שנותר בקרין לאחר ליל האבדון, דֶנוּבִּיס ושכנע אותו לבוא איתו אל עבר העתיד, רגעים ספורים לפני שסיים לפענח את דיסקיות מישאקאל.
בקו הזמן החלופי (ראו מטה) הגיח אל העבר הרב-מג רייסטלין מאז'ר, לאחר שרוחו של פיסטנדנטילוס דבקה בנשמתו, והתחזה לשוליה של פיסטנדנטילוס על מנת שיבחר בו לתלמידו. בעת בה ניסה פיסטנדנטילוס להשתלט על נשמתו של רייסטלין באמצעות אבן הדם, התרחש ביניהם קרב כשפים אדיר, שבסופה ניצח רייסטלין ותפס את מקומו של פיסטנדנטילוס בנהר הזמן והתחזה ל"אדון האופל". במהלך הזמן שלאחר מכן, הבין רייסטלין כי אינו יכול לשנות את האירועים בנהר הזמן שכבר אירעו, וכי הוא רק ממשיך באותם צעדים בהם פסע פיסטנדנטילוס קודם לכן.
מלחמת שער הגמדים

פיסטנדנטילוס הגיע לשנת 39 לאחר החורבן יחד עם בני בריתו דנוביס ופראגאס. הם אספו להם צבא קטן ונעו לעבר אבנסיניה. כאשר הגיעו לשם הם צירפו לצבאם שני בעלי ברית - אנשי המישורים בהנהגתו של צל-ליל (אב קדמון של מי-נהר) וגמדי הגבעות משבט הניידאר, בהנהגתו של רֶגְהָר כור-אש (סבו של חלמיש כור-אש). שתי קבוצות אלו הצטרפו לצבאו של פיסטנדנטילוס מסיבות שונות - תאבת בצע (מצד אנשי המישורים) ונקמה באחיהם, גמדי ההרים (גמדי הגבעות). כמו כן, הקבוצות נזדקקו לאוכל לקראת החורף הקשה הממשמש ובא, והאמינו כי בתורברדין קיים מצבור אוכל גדול, עליו שומרים גמדי ההרים. באותה שנה, צבאו של פיסטנדנטילוס, כפי שנקרא הצבא המשותף אז, צעד לעבר ממלכת הגמדים. פיסטנדנטילוס השתמש ברגשותיהם של אנשי המישורים וגמדי הגבעות ותכנן לזנוח אותם בסוף המסע אל עבר מצודת זהמאן, אשר נמצאת בסמוך לאחד משערי ממלכת הגמדים. לפני שנטש אותם, הטיל פיסטנדנטילוס לחשי קסם חזקים אשר חצצו בין הצבאות השונים שנלחמו בקרב.
לאחר שמצא את השער לשאול, התכוון פיסטנדנטילוס להיכנס אליו בעזרתו של דנוביס, כהן האור. אולם, דבר זה לא התאפשר. גנום בשם גְנִימְשׁ היה נוכח באירוע (הוא היה שבוי של גמדי ההרים) והפעיל אביזר (דבר שבדרך כלל לא מתאפשר, כיוון שהגנומים אינם מצליחים לבנות אביזרים) שהפריע ללחש האדיר והמורכב אותו הטיל פיסטנדנטילוס על מנת להיכנס לשאול. התוצאה הייתה הרסנית - פיצוץ ענק שהחריב את זהמאן והפך אותה לעיי חורבות שנקראו מעתה כיפת הגולגולת. הצבאות הלוחמים שנלחמו מחוץ למצודה הושמדו כליל, ושערי תורברדין נסגרו לעוד 300 שנה לפחות.
רייסטלין ומלחמת הרומח

עשרות שנים לאחר מכן, האמינו כי פיסטנדנטילוס נהרג בפיצוץ, אך לא כך היה הדבר. נשמתו נקרעה מגופו והוא ריחף בעולמות אחרים, ממתין לאדם אשר יתאים לשאיפותיו, והרגע הזה הגיע בשנת 346 לאחה"ח עם בואו של רייסטלין מאז'ר למבחן בצריח הכישוף הנעלה.
רייסטלין עמד בפני אתגרים רבים, אולם האתגר הקשה מכולם במבחן היה האלף האפל. באותו הזמן, רוחו של פיסטנדנטילוס ניגשה אל המג הצעיר והציעה לו את הבחירה הבאה - הוא יוכל לשלם לרב-מג חלק מסוים מנשמתו ובתמורה לכך יעזור לו פיסטנדנטילוס להביס את האלף האפל ולעבור את המבחן, או שהוא יושמד על ידי האלף האפל. למרות שרייסטלין יכול היה להביס את האלף לבדו בלא עזרת פיסטנדנטילוס, רייסטלין קיבל את הצעתו של אדון האופל. בעזרת כוחו של פיסטנדנטילוס, עבר רייסטלין את המבחן, אך הוא לא זכר אירועים אלו בתחילה.
לאחר כמה שנים, פרצה מלחמת הרומח, בה היווה רייסטלין גורם חשוב. בזמן הזה, סייע לו (תחילה שלא בידיעתו) פיסטנדנטילוס בדרכים רבות - הוא עזר לרייסטלין להשתמש בבועת הדרקון, העניק לו את המפתח לקריאת ספרי הלחשים שלו עצמו ולבסוף להביס את מלכת האופל ולגרש אותה מקרין. כל זה היה חלק מתוכניתו להשתלט בסופו של דבר על גופו של המג הצעיר, לרתום לעזרתו את הדרקונים ולהשתלט על קרין. דבר זה לא צלח, ורייסטלין לבסוף פסע בצעדיו הקודמים של פיסטנדנטילוס עצמו - לקרוא תיגר על מלכת האופל.
תיעודים נוספים

במהלך השנים, אגדות וסיפורים סופרו על פיסטנדנטילוס. אחד מהם נוגע לתקופה שלאחר מלחמת הכאוס. בשנת 386 אחה"ח, אַלָנְטַיְין, מג גלימות אדומות ואֶלְטָאם נסעו לעיר טרסיס כדי לשקם את הספרייה העתיקה שבעיר. בזמן שהותם שם, מצא אלנטיין ספר לחשים על נסיעה בין ממדים ומישורים. ברגע שנטל את הספר לידיו, נשמתו של פיסטנדנטילוס נכנסה אל תוך גופו של המג הצעיר, ונטשה את המקום, מותירה את חברו אלטאם לחסדיהם של אלמתים שיצאו מקבריהם והרגו אותו. מקום הימצאו של אלנטיין לא נודע מאז.
מראה ואופי

פיסטנדנטילוס הוא אדם גבוה ורזה ובעל זקן מחודד בעל גוון אפור-ברזל. ידיו גרומות וכחושות, וכתפיו רחבות, ובעל גוף בריא. הוא תמיד עטה את גלימתו השחורה והפשוטה. הוא הקרין הילה של קור לסביבתו הקרובה, ואם היה שוהה במקום מסוים זמן רב, הצמחייה הייתה מתקררת וקמלה.
פיסטנדנטילוס היה הרב-מג הגדול של מסדרו, וידע כל דבר אודות קרין, יושביו ומנהגיהם. אומנות הקסם הייתה הדבר היחיד החשוב לו באמת. הוא לא אחז במטה או בבעל חיים מסייע וחשב דברים אלו לנחותים. אימהות היו משתמשות בשמו על מנת להפחיד את ילדיהם.
הערות שוליים

↑  זעמן, על פי התרגום של אופוס
↑  כריס פירסון, טרילוגיית המלך הכהן, כרך א', נבחר האלים
↑  כריס פירסון, טרילוגיית המלך הכהן, כרך ב', המקבת האלוהית
↑  כריס פירסון, טרילוגיית המלך הכהן, כרך ג', האש הקדושה
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך א', עת התאומים
↑  זעמן, על פי התרגום של אופוס
↑  מרגרט וייס, כבשן הנשמה
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רשומות רומח הדרקון
| רומח הדרקון |
| --- | --- | --- |
| ספרים עיקריים | דרקונים של דמדומי הסתיו • דרקונים של ליל החורף • דרקונים של שחר האביב • עת התאומים • מלחמת התאומים • מבחן התאומים • דור ההמשך • דרקוני להבת קיץ • דרקונים של שמש גוועת • דרקונים של כוכב אבוד • דרקונים של ירח נעלם • ענבר ואפר • ענבר וברזל • ענבר ודם • דרקונים של מעמקי הגמדים • דרקונים של שחקי שרת הדרקונים • דרקונים של מג שעון החול • ספרים נוספים |  |
| עולם | קרין  • ההיסטוריה של קרין • דמויות • אלים |  |
| דמויות עיקריות | גדילן קוץ-רגל • חלמיש כור-אש • טיקה ויילן מאז'ר • לאורנה קנן • מי-נהר • סהר-פז • סער בהיר-להב • קיטיארה אות-מאטר • קרמון מאז'ר • רייסטלין מאז'ר • תניס חצי-אלף |  |
| דמויות נוספות | אריאקס • אלהנה צפריר  • דאלאמר ארג'נט • הומא רועץ-דרקון • לורד סות' • פאלין מאז'ר • פיסטנדנטילוס • קריסניה |  |
סרט האנימציה • טרייסי היקמן • מרגרט וייס
קול הנשמה: שרים עפרה חזה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
קול הנשמה: שרים עפרה חזה הוא אלבום גרסאות כיסוי של אומנים ישראלים שונים לשיריה של עפרה חזה. האלבום יצא לאור ב-19 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים הליקון. האלבום כולל בתוכו חידושים לשיריה של חזה ובין היתר כולל את "כל הנשמה" אותו שרה חזה בעצמה.
שם האלבום נלקח משם אלבומה העברי האחרון של חזה, כל הנשמה.
רשימת רצועות

| קול הנשמה: שרים עפרה חזה> מס' | קול הנשמה: שרים עפרה חזה> שם | קול הנשמה: שרים עפרה חזה> כותב(ים) | קול הנשמה: שרים עפרה חזה> מבצע | קול הנשמה: שרים עפרה חזה> משך | קול הנשמה: שרים עפרה חזה>  | קול הנשמה: שרים עפרה חזה>  | קול הנשמה: שרים עפרה חזה>  | קול הנשמה: שרים עפרה חזה>  | קול הנשמה: שרים עפרה חזה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | כל הנשמה  | עפרה חזה, בצלאל אלוני | עפרה חזה | 0:51 |  |  |  |  |  |
| 2. | לאורך הים  | אילה אשרוב | אברהם טל | 3:23 |  |  |  |  |  |
| 3. | גורל אחד  | צפנת ירון | נסרין קדרי | 3:33 |  |  |  |  |  |
| 4. | תפילה  | בצלאל אלוני | קובי אפללו | 3:23 |  |  |  |  |  |
| 5. | בכרם תימן  | נתן אלתרמן | מירי מסיקה | 3:09 |  |  |  |  |  |
| 6. | אם ננעלו  | שלום שבזי | הראל סקעת | 2:58 |  |  |  |  |  |
| 7. | הכאב הזה  | עפרה חזה | עברי לידר, נינט טייב | 4:38 |  |  |  |  |  |
| 8. | עוד מחכה לאחד  | אהוד מנור | אביגייל רוז | 3:26 |  |  |  |  |  |
| 9. | גלבי  | אהרן עמרם | לירון עמרם | 2:46 |  |  |  |  |  |
| 10. | גבריאל  | שמואל קרול | ספיר סבן | 2:47 |  |  |  |  |  |
| 11. | יד ביד  | בצלאל אלוני | זהבה בן | 3:29 |  |  |  |  |  |
| 12. | מישהו הולך תמיד איתי  | רמי קידר | יסמין לוי | 4:21 |  |  |  |  |  |
| 13. | געגוע של מנגינה  | בצלאל אלוני | ירדנה ארזי | 3:34 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  קול הנשמה - שרים עפרה חזה, יוסי חרסונסקי
↑  www.musicaneto.com(הקישור אינו פעיל)
↑  קול הנשמה - שרים עפרה חזה (באנגלית), נבדק ב-2019-01-07
↑  Ofra Haza = עפרה חזה* - My Soul = כל הנשמה, באתר Discogs (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  www.musicaneto.com(הקישור אינו פעיל)
| עפרה חזה – שירים |
| --- | --- | --- |
| בשיר השירים בשעשועים | "שיר השירים בשעשועים" • "בלדה למלך" • "היפה בנשים" |  |
| על אהבות שלנו | "שיר הפרחה" • "כמו ציפור" • "פלאש גורדון" • "הגשם" • "על אהבות שלנו" • "שיר אהבה לחייל" |  |
| בוא נדבר | "אין זמן לתעות" • "סימנים של אוהבים" • "כשנהיה בני 73" • "תפילה" |  |
| פיתויים | "כל יום מתחילה שנה" • "מלכת הקסמים" • "מכתב אהבה" • "גבריאל" |  |
| חי | "סוף קיץ" • "עכשיו" • "אחרי החגים" • "אמן למילים" • "חי" |  |
| שירי מולדת | "יד ענוגה" / "נעמה" |  |
| בית חם | "יד ביד" / "במנגינת הלב" • "בית חם" • "עזור לי" • "בן פרבר" • "אתך הלילה" / "אתה הבטחת" |  |
| אדמה | "רוח צפונית רוח דרומית" • "גורל אחד" • "מישהו הולך תמיד איתי" • "אדמה" • "רחמים" / "עוד מחכה לאחד" |  |
| שירי מולדת ב' | "אל נא תאמר לי שלום" / "בכרם תימן (אל תפחדי תמר)" • "שבעת המינים" • "הנערים הספנים" |  |
| ימים נשברים | "ימים נשברים" • "בוא ונגן אותי" • "הכאב הזה" • "כל הקלפים" / "ליידי" • "להמשיך לצעוד" |  |
| Shaday | "Galbi" • "Im Nin'alu" • "Galbi" • "Shaday" • "Eshal" |  |
| Desert Wind | "Wish Me Luck" • "I Want to Fly" • "Ya Ba Ye" • "Fata Morgana" |  |
| Kirya | "Daw Da Hiya" • "Innocent – A Requiem for Refugees" |  |
| כל הנשמה | "ליד באר מולדתי" • "כל הנשמה" • "לאורך הים" • "זה יבוא פתאום" • "מיליון" • "רוח האדם" |  |
| Ofra Haza | "Show Me" • "Give Me a Sign" |  |
| סינגלים אחרים | "שבת המלכה" • "הליכה לקיסריה" • "אם אשכחך ירושלים" • "שלאגר" • "Aime Moi" • "שיר המאה" • "שביל תפוח הזהב" • "ארבעים" • "השנה אינשאללה" • "Ya Hilwi" •‏ "Today I'll Pray" •‏ "Elo Hi" • "קופסת הצבעים" • "Mata Hari" • "Love Song" •‏ "ירושלים של זהב" • "The Queen of Tel Aviv" • "לתת" • "כאן לעולם" |  |
| שירים אחרים | "Deliver Us" • "שחרחורת" • "מוכר הפרחים" • "זמר נוגה" |  |
קוטביות (כימיה)

מולקולת מים: באדום - מטען שלילי חלקי, בכחול - מטען חיובי חלקי. אטום החמצן האלקטרושלילי מושך אליו את האלקטרונים בחוזק רב יותר מאטומי המימן, וכך נוצרת הקוטביות במולקולת המים
קוטבּיות (בלועזית: פּוֹלאריוּת, polarity) היא תכונה של קשרים כימיים, המתארת את חלוקת המטען החשמלי בין שני האטומים המשתתפים בקשר. בקשר בעל קוטבּיות גבוהה, רוב המטען מרוכז ליד אחד מהאטומים בקשר. לעומת זאת, כאשר המטען החשמלי מתחלק באופן שווה בין האטומים בקשר, הקשר אינו קוטבּי.
משתמשים במילה גם לתיאור מולקולות מרובות אטומים בהן המטען החשמלי מרוכז בצדדים נגדיים של המולקולה, כך שהמולקולה כולה מתנהגת כדיפול זעיר.
דרישות להיווצרות הקשר

חלוקת המטען על המולקולה היא תוצר של שני קשרים אפשריים.