stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היקארו נו גו
דמויות

סאי פוג'יווארה: שחקן גו מתקופת הייאן. בעברו סאי ואדם נוסף היו מוריו לגו של הקיסר היפני. המורה השני שכנע את הקיסר כי אין לו צורך בשני מורים. הוחלט ששני המורים ישחקו זה מול זה והמפסיד יעזוב את הארמון. שני השחקנים התעמתו במשחק מסעיר. יריבו של סאי נדחק לפינה, אבל הוא רימה כדי להחלץ. כאשר סאי התכוון להעיר לו על כך, יריבו הטיל את האשמה על סאי עצמו. הקיסר אינו מוכן לקבל אירוע מתועב כזה לנגד עינייו ומעלים עין מהעניין. בסוף המשחק הפסיד סאי בגלל רמאות יריבו, ולכן הואשם ברמאות, נודה מהחברה וגורש ליער. מפנ שלא היה יכול לשחק יותר גו הוא התאבד בטביעה באגם. סאי לא באמת רצה למות, הוא רצה להמשיך לשחק גו ולבצע את "המהלך האלוהי". מרוב רצונו לבצע את המהלך האלוהי נכנסה נשמתו של סאי ללוח גו ולא הגיעה לגן עדן. כעבור כמה זמן הלוח נמצא על ידי שוסאקו הונינבו, ונשמתו של סאי נכנסה לתוכו. סאי השתמש בשוסאקו כדי שיוכל להמשיך לשחק, ובגללו הונינבו נחשב לשחקן הטוב ביותר. לאחר כמה זמן הונינבו מת ונשמתו של סאי חזרה ללוח הגו. כעבור מספר גדול של שנים הלוח נמצא על ידי היקארו שינדו.
היקארו שינדו: שחקן מתחיל אשר לאט לאט מתקדם והופך למוכשר ביותר, מודרך על ידי סאי, אשר שוכן בליבו. היקארו הוא נער עקשן ונוטה להתעצבן בקלות אבל גם תחרותי ותמיד נחוש להתקדם.
אקירה טויה: בנו של קויו טויה (מג'ין טויה) המפורסם. הוא פגש את היקארו במועדון הגו של אביו שם הם שיחקו (היקארו שיחק את מהלכיו של סאי). מאז אותו משחק אקירה רודף אחרי היקארו כדי לנצח אותו, בלי לדעת שמדובר בסאי ולא בהיקארו. היקארו רודף אחריו גם הוא, במטרה לנצח אותו לבדו. לאחר שאקירה טויה מגלה את יכולותיו האמתיות של היקארו, הוא ממעיט בערכו, אך היקארו מדביק אותו ובכך מדרבן אותו להתרחק ולהתקדם.
מג'ין "קויו" טויה: שחקן (מקצוען) הגו המפורסם והמוכשר ביותר כיום, עד להגעתו של סאי. נחשב לאדם הקרוב ביותר לביצוע המהלך האלוהי.
אקארי פוג'יסאקי: חברת ילדות ושכנתו של היקארו. מתחילה להתעניין בגו בעקבות היקארו. היקארו אוהב לרדת עליה ולא נותן לה הזדמנות להוכיח את עצמה. היא מאוהבת בו ואף החלה ללמוד גו למענו.
יושיטאקה וואיה: חבר טוב של היקארו שהכיר בתוכנית האינסיי. שואף להיות מקצוען ואוהב לשחק גו ברשת (כינויו הוא 'זלדה'). אף שאינו יודע על סאיי, הוא חושד שהיקארו מקושר אליו בצורה כלשהי, על סמך דמיון מסוים בסגנון משחקיהם ועל סמך דברים שהיקארו פלט בחוסר זהירות.
קוסוקה אוצ'י: לומד בתוכנית האינסיי. ילד עשיר ומפונק שסבו מביא מקצוענים כדי ללמד אותו. הוא לא מחבב את היקארו ולאחר שרואה את העניין שמגלה בו אקירה טויה, הוא אף מחשיב אותו ליריב.
יוקי מיטאני: נגרר על ידי היקארו למועדון הגו של בית הספר האזיי. שימש כקפטן הקבוצה עד פרישתו של היקארו ואז עזב. מאוד מוכשר בגו אך מרמה כדי להרוויח כסף.
סיניצ'ירו איסומי: היה אינסיי בזמנו של היקארו, אך פרש לזמן מה ממשחק הגו אחרי שהפסיד את הזדמנותו האחרונה לעבור את המבחן למקצועי כאינסיי. לאחר מכן, הוא נסע לתקופה של חודשיים לסין והתאמן שם עם שחקני הגו הסינים. אחרי שחזר ליפן, הוא נכנס למבחני הפרו (מקצועיות) ועבר. הוא ווואיה היו חבריו הטובים ביותר של היקארו בין האינסיי.
1904 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1904  במוזיקה |  |
< · 1902 · 1903 — 1904 — 1905 · 1906 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

13 בינואר – בכורה ל"קושוט" פואמה סימפונית מאת בלה בארטוק בבודפשט
17 בפברואר – בכורה של "מאדאם באטרפליי" מאת ג'אקומו פוצ'יני בלה סקאלה שבמילאנו ולא זכתה להצלחה. גרסה משופצת הוצגה ב-28 במאי בברשה קצרה הצלחה רבה
12 בספטמבר – הפסנתרן איגנצי יאן פדרבסקי מופיע בקונצרט בולינגטון שבניו זילנד
אלבן ברג מתחיל את לימודיו אצל ארנולד שנברג
24 בדצמבר – תיאודור תומאס מנצח על הקונצרט האחרון שלו עם התזמורת הסימפונית של שיקגו
מוזיקה קלאסית

בלה בארטוק
חמישייה לפסנתר
רפסודיה מס' 1
אלכסנדר גלאזונוב – קונצ'רטו לכינור בלה מינור
המילטון הארטי – סימפוניה אירית
גוסטב מאהלר – שירים על מות ילדים (מחזור שירים)
מקס רגר – וריאציות ופוגה על נושא של הילר
אלכסנדר סקריאבין – סימפוניה מס' 3
איגור סטרווינסקי – סונטה לפסנתר בפה דיאז מינור
אופרה

פאן ווייוודה, 1903, הופעת בכורה, אוקטובר 1904 - רימסקי-קורסקוב.
"אגדת העיר הסמויה קיטז' והבתולה פברוניה", רימסקי-קורסקוב.
פרנקו אלפאנו – "תחייה" (Risurrezione)
לאוש יאנאצ'ק – "ינופה"
ג'אקומו פוצ'יני – "מאדאם באטרפליי"
סרגיי רחמנינוב – The Miserly Knight
נולדו

10 בינואר – ריי בולג'ר, זמר ורקדן (נפטר ב-1987)
13 בינואר – ריצ'רד אדינסל, מלחין (נפטר ב-1977)
22 בינואר – ג'ורג' בלנצ'ין, כוריאוגרף (נפטר ב-1983)
3 בפברואר – לואיג'י דאלאפיקולה, מלחין (נפטר ב-1975)
29 בפברואר – ג'ימי דורסי, מנהל תזמורת ביג בנד (נפטר ב-1957)
1 במרץ – גלן מילר, נגן טרומבון ומנהל תזמורת ביג בנד (נפטר ב-1944)
4 במרץ – יוזף שמידט, זמר אופרה ואופרטה, טנור לירי וחזן יהודי (נפטר ב-1942)
21 במאי – פאטס וולר, מלחין וקומיקאי אמריקאי (נפטר ב-1943)
3 ביוני – יאן פירס, טנור אמריקאי (נפטר ב-1984)
24 ביוני – פיל האריס, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-1995)
16 ביולי – גופרדו פטראסי, מלחין (נפטר ב-2003)
21 באוגוסט – קאונט בייסי, מוביל הרכב (נפטר ב-1984)
24 באוקטובר – מוס הארט, במאי מחזות זמר (נפטר ב-1961)
21 בנובמבר – קולמן הוקינס, סקסופוניסט (נפטר ב-1969)
31 בדצמבר – אום כולתום, זמרת ושחקנית מצרייה (נפטרה ב-1975)
נפטרו

1 במאי – אנטונין דבוז'אק, מלחין (נולד ב-1841)
6 באוגוסט – אדוארד הנסליק, מבקר מוזיקה
1905 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1905  במוזיקה |  |
< · 1903 · 1904 — 1905 — 1906 · 1907 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

6 בינואר – בכורה למחזור לפסנתר "On an Overgrown Path" מאת לאוש יאנאצ'ק בברנו
26 בינואר – בכורה לפואמה הסימפונית "Pelleas und Melisande" מאת ארנולד שנברג בווינה
29 בינואר – בכורה ל"שירים על מות ילדים" מאת גוסטב מאהלר בווינה
אוקטובר- בשנת 1905 התקיימו הפגנות בקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג במסגרת מנשר אוקטובר. במקביל להפגנות אלה, כתב רימסקי-קורסקוב, היו הפגנות דומות באוניברסיטת סנקט פטרבורג, בהן תלמידים דרשו רפורמות פוליטיות והקמת מלוכה חוקתית ברוסיה.
מוזיקה קלאסית

קלוד דביסי – "הים"
אדוארד אלגר – Introduction and Allegro for Strings
ג'ורג'ה אנסקו – סימפוניה מס' 1 במי במול מז'ור, אופוס 13
גבריאל פורה – חמישייה לפסנתר מס' 1 ברה מינור, אופוס 89
לאוש יאנאצ'ק – סונאטה לפסנתר
ריינלדו האן – Le bal de Béatrice d'Este
ניקולאי מטנר – Fairy Tales for Piano
קרל נילסן – Søvnen (שינה)
מוריס ראוול – פתיחה ואלגרו, לנבל, קלרינט, חליל ורביעיית מיתרים
ארנולד שנברג – רביעייה לפסנתר מס' 1, אופוס 7
אנטון וברן –
Langsamer Satz
רביעיית מיתרים
אופרה

מנואל דה פאיה – "לה וידה ברווה"
פרנץ להאר – "האלמנה העליזה"
ז'יל מאסנה – "Chérubin"
ריכרד שטראוס – "סלומה" (על פי מחזה מאת אוסקר ויילד)
נולדו

2 בינואר – מייקל טיפט, מלחין (נפטר ב-1998)
26 בינואר – מריה פון טראפ, זמרת (נפטרה ב-1987)
15 בפברואר – הרולד ארלן, מלחין של מוזיקה פופולרית (נפטר ב-1986)
23 במרץ – לאלה אנדרסן, זמרת גרמנייה (נפטרה ב-1972)
29 באפריל – רודולף שוורץ, מנצח יהודי אוסטרי (נפטר ב-1994)
8 במאי – רד ניקולס, נגן קורנט ומוביל הרכב אמריקאי (נפטר ב-1965)
15 ביולי – דורותי פילדס, פזמונאית אמריקאית (נפטרה ב-1974)
2 באוגוסט – קרל אמדאוס הרטמן, מלחין (נפטר ב-1963)
8 באוגוסט – אנדרה ז'וליבה, מלחין צרפתי (נפטר ב-1974)
20 באוגוסט – ג'ק טיגרדן, מוזיקאי ג'אז, נגן טרומבון ומלחין (נפטר ב-1964)
19 בנובמבר – טומי דורסי, נגן טרומבון, אחיו הצעיר של ג'ימי דורסי (נפטר ב-1956)
נפטרו

4 בינואר – תיאודור תומאס, מנצח (נולד ב-1835)
31 באוגוסט – פרנצ'סקו טאמאניו, זמר אופרה איטלקי (נולד ב-1850)
22 בספטמבר – סלסטין גאלי-מרייה, זמרת מצו-סופרן צרפתייה שעיקר פרסומה בא לה מהיותה כרמן המקורית (נולדה ב-1840)
ערב משחקים (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  מרקו פטרי 
 הופק בידי:  קווירין בארג, מקס וידמן, מרקוס וולקה 
 תסריט:  קלאודיוס פלגינג 
 עריכה:  קנוט האקה 
 שחקנים ראשיים:  דניס מוין טנשיה אבט אקסל שטיין אנה מריה מיהה ינינה אוזה שטפן לוקה אדין אסנוביץ' 
 צילום:  מארק אכנבאך 
 מדינה:  גרמניה 
 הקרנת בכורה:  12 ביולי 2024 
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ערב משחקים (בגרמנית: Spieleabend) הוא סרט קומדיה גרמני משנת 2024 בבימויו של מרקו פטרי על פי תסריט של קלאודיוס פלגינג ובכיכובם של דניס מוין וינינה אוזה. הסרט שוחרר בנטפליקס ב-12 ביולי 2024.
עלילת הסרט

עלילת הסרט מתרחשת בברלין, גרמניה. הסרט נפתח בהיכרות של פיה (בגילומה של ינינה אוזה), צלמת סטודיו, ויאן (בגילומו של דניס מוין), בעל חנות אופניים, בפארק כלבים ציבורי. השניים מתחברים זה עם זה בעקבות החיבור בין כלביהם, ובמהרה הופכים לזוג.
לאחר כחודש, פיה מזמינה את יאן לערב משחקים עם חבריה. חברתה הטובה ביותר של פיה היא קארו, מעצבת פרפקציוניסטית, המנהלת עסק להזמנת רהיטים ונשואה למרצה בבית הספר המקצועי בשם אוליבר. השניים גרים עם קורט, אחיה של קארו ועם גבריאלה, האו-פרת של בתם. חברתה השנייה של פיה היא שילה, רוקחת שאובססיבית לאקסית שלה, ומאמינה שאינן נפרדו ושהן רק בהפסקה.
ערב המשחקים מתרחש בוילה של קארו ואוליבר. קארו רוצה שפיה תצטרף לחברה שלה כמעצבת, כיוון שהיא מאמינה שעבודתה של פיה כצלמת היא לא יוקרתית דיו. יאן, שמנסה להשאיר רושם ראשוני טוב על חבריה של פיה, מביא במתנה לקארו כרית אוויר לאופניים, שמתפוצצת לה ישר בפנים. יאן מתקשר לחברו אלכס כדי להתעייץ איתו מה לעשות, במהלך השיחה הוא פותח חלון בבית והקקדו של אוליבר בורח מהחלון. יאן מבקש מאלכס לתפוס את הקקדו שנמלט, ובמשך כל הסרט אלכס רודף אחר הציפור בחצר הוילה והורס את החצר.
בהמשך הערב מגיע גם מתיאס, רופא שיניים והאקס של פיה, שמנסה לאורך כל הערב להשפיל את יאן עם סיפורים על עברו עם פיה ועל שהציע לה נישואים. יאן לא ידע על קיומו של מתיאס, אך פיה מתעקשת שהוא לא משמעותי בחייה ושהיא אמרה לו לא להצעת נישואים.
ביקורות > בגרמניה

בנטפליקס גרמניה הגיע הסרט למקום השני (אחרי הסרט השוטר מבוורלי הילס: אקסל פולי) במצעד השבועי של נטפליקס לשבוע של ה-8 עד 14 ביולי 2024. ובמצעד של השבוע לאחר מכן, מה-15 עד 21 ביולי הגיע הסרט למקום הראשון במצעד.
הערות שוליים

↑  Tristan Rembold, Netflix-Charts: "Spieleabend" erspielt Platz zwei, www.blickpunktfilm.de, ‏17 ביולי 2024 (בגרמנית)
↑  Tristan Rembold, Netflix-Charts: "Cobra Kai" neu dabei - "Spieleabend" erspielt Platz eins, www.blickpunktfilm.de, ‏24 ביולי 2024 (בגרמנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ערב משחקים (סרט)".
פטר נצ'אס

פטר נצ'אס
פטר נצ'אס (בצ'כית: Petr Nečas;‏ נולד ב-19 בנובמבר 1964) הוא פוליטיקאי צ'כי, כיהן כראש ממשלת צ'כיה וכראש מפלגת האזרחים הצ'כית. התפטר מתפקידיו ב-17 ביוני 2013, לאחר מעצר מנהל משרדו, יחד עם פוליטיקאים נוספים, באשמת שחיתות ומרמה.
חייו

נצ'אס, מונה לסגן-שר הביטחון בשנת 1995 וכחבר בבית התחתון של הפרלמנט שנה מאוחר יותר. ב-4 בספטמבר 2006 מונה לסגן ראש הממשלה ושר העבודה והרווחה עד ל-8 במאי 2009.
במרץ 2010 החליף את מירק טופולנק בתפקיד ראש המפלגה, והמפלגה בראשותו הגדילה את כוחה בבחירות שהתרחשו חודשיים לאחר מכן, במאי 2010. ב-28 ביוני 2010 מונה נצ'אס לתפקיד ראש הממשלה על ידי נשיא צ'כיה ואצלב קלאוס.
ב-13 ביוני פשטה היחידה למלחמה בפשע המאורגן על משרדי ראש הממשלה, ועצרה כמה מבכיריו, וכן פקידי ממשל בכירים נוספים. בין השאר דווח, כי ראשי סוכנות המודיעין של צ'כיה ריגלו אחרי אשתו של נצ'אס כדי לאסוף כנגדה מידע, במטרה להשתמש בו בהליך הגירושין שנצ'אס החל בו. בנוסף, נעצרה קבוצה של לוביסטים, בחשד לשיחוד בכירים בממשל. במהלך הפשיטה הוחרמו 120–150 מיליון קורונה צ'כית (כ-7 מיליון דולר) ועשרות קילוגרמי זהב.
בתחילה, סירב נצ'אס להתפטר, והודיע כי לא היה מודע למעשי העצורים. אך ב-17 ביוני הודיע על התפטרותו המיידית, והחזיר את המנדט לידי הנשיא מילוש זמאן.
הערות שוליים

↑  סיקור נרחב על הפרשיה באתר ה-BBC.
↑  "האם זהו סופו הפוליטי של פטר נצ'אס?", האקונומיסט, 14 ביוני 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810684639405606  GND: 104790117X  ISNI: 0000 0000 5575 1590  NKC: jo2002100319  VIAF: 84132216   WorldCat (עם VIAF): 84132216
1908 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1908  במוזיקה |  |
< · 1906 · 1907 — 1908 — 1909 · 1910 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

26 בינואר – בכורה לסימפוניה השנייה של סרגיי רחמנינוב
15 במאי – בכורה בפריז לרפסודיה ספרדית מאת מוריס ראוול
19 בספטמבר – בכורה בפראג לסימפוניה השביעית מאת גוסטב מאהלר
18 בנובמבר – הקרנת בכורה של הסרט "La Mort du duc de Guise" עם מוזיקה מאת קאמי סן-סנס
3 בדצמבר – בכורה במנצ'סטר לסימפוניה הראשונה מאת אדוארד אלגר
18 בדצמבר – בכורה בפריז ל"פינת הילדים" מאת קלוד דביסי
מוזיקה פופולרית

"Fig Leaf Rag" מאת סקוט ג'ופלין
"The ABCs of the U.S.A." מאת ג'ורג' מ. קוהאן
"The Fairest Of The Fair" מאת ג'ון פיליפ סוזה
"Pine Apple Rag" מאת סקוט ג'ופלין
מוזיקה קלאסית

בלה בארטוק – קונצ'רטו מס' 1 לכינור
אלבן ברג – סונאטה לפסנתר, אופוס 1
ג'ורג'ה אנסקו –
"Cantate pour la pose de la prèmiere pierre du pont à transbordeur de Bordeaux"
"Morgengebet"
"Sept chansons de Clement Marot"
גבריאל פורה –
נוקטורן מס' 9 בסי מינור, אופוס 97
נוקטורן מס' 10 במי מינור, אופוס 99
סרנדה לצ'לו ולפסנתר, אופוס 98
ריינהולד גליאר – סימפוניה מס' 2, אופוס 25
המילטון הארטי – קונצ'רטו לכינור
מיכאיל איפוליטוב-איבנוב – סימפוניה מס' 1
צ'ארלס אייבס –
Prelude on Eventide
The Unanswered Question
ג'אן פרנצ'סקו מאליפיירו – Sinfonie del silenzio e della morte
קרל נילסן – Saga-Drøm
מקס רגר –
Auferstanden, auferstanden
סונטינות לשני פסנתרים, אופוס 89
קסאפר שארוונקה – קונצ'רטו מס' 4 לפסנתר
אלכסנדר סקריאבין – פואמת האקסטזה
איגור סטרווינסקי – "Feu d'artifice"
אנטון וברן – פסקאליה לתזמורת, אופוס 1
נולדו

26 בינואר – סטפן גרפלי, מוזיקאי, מלחין (נפטר ב-1997)
5 באפריל – הרברט פון קאראיין, מנצח אוסטרי (נפטר ב-1989)
20 באפריל – ליונל המפטון, מוזיקאי ג'אז ומוביל הרכב אמריקאי (נפטר ב-2002)
6 במאי – לרוי אנדרסון, מלחין ומנצח אמריקאי (נפטר ב-1975)
30 בספטמבר – דוד אויסטרך, כנר יהודי (נפטר ב-1974)
נפטרו

23 בינואר – אדוארד מקדואל, מלחין אמריקאי (נולד ב-1860)
28 בפברואר – פאולין לוקה, זמרת סופרן (נולדה ב-1842)
12 במרץ – קלרה נובלו, זמרת סופרן (נולדה ב-1818)
21 ביוני – ניקולאי רימסקי-קורסקוב, מלחין (נולד ב-1844)
20 בספטמבר – פבלו סרסטה, כנר וירטואוז ומלחין ספרדי (נולד ב-1844)
1906 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1906  במוזיקה |  |
< · 1904 · 1905 — 1906 — 1907 · 1908 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

27 במאי – בכורה לסימפוניה השישית של גוסטב מאהלר באסן שבגרמניה.
11 בדצמבר – נערך הקונצרט הראשון של התזמורת הסימפונית של מלבורן.
אמליטה גאלי-קורצ'י מופיעה לראשונה באופרה בטראני בתפקיד גילדה באופרה "ריגולטו" מאת ורדי.
מוזיקה קלאסית

פרנק ברידג' –
שלוש אידיליות לרביעית כלי מיתר
רביעיית מיתרים מס' 1 במי מינור "בולוניה"
גריגוראש דיניקו – הורה סטקטו
אדוארד אלגר – The Kingdom
ג'ורג'ה אנסקו
Au soir
Concertstück
צ'ארלס אייבס – "סנטרל פארק בחשיכה"
גוסטב מאהלר – סימפוניה מס' 6
קרל נילסן – רביעיית מיתרים מס' 4 בפה מז'ור אופוס 44
סרגיי רחמנינוב – סימפוניה מס' 2 במי מינור
מקס רגר – סרנדה בסול לתזמורת אופוס 95
ארנולד שנברג – סימפוניה מס' 1
יוזף סוק – סימפוניה מס' 2 "אזראאל"
סרגיי טאנייב – רביעייה לפסנתר במי מז'ור אופוס 20
אדגר וארז – Un grand sommeil noir
אנטון וברן – רונדו לרביעיית מיתרים
אופרה

ז'יל מאסנה – Ariane
קרל נילסן – שף מסכות (מסקאראד)
סרגיי רחמנינוב – פרנצ'סקה דה רימיני
דיים את'ל סמית' – The Wreckers
נולדו

9 באפריל – אנטל דוראטי, מנצח (נפטר ב-1988)
1 ביוני – וולטר לג, מפיק מוזיקה קלאסית בריטי (נפטר ב-1979)
3 ביוני – ג'וזפין בייקר, זמרת ורקדנית אמריקאית (נפטרה ב-1975)
25 בספטמבר – דמיטרי שוסטקוביץ', מלחין (נפטר ב-1975)
3 בנובמבר – אלמה רוזה, כנרת יהודייה (נפטרה ב-1944)
27 בדצמבר – אוסקר לבנט, פסנתרן ושחקן (נפטר ב-1972)
נפטרו

25 בפברואר – אנטון ארנסקי, מלחין (נולד ב-1861)
1 ביולי – מנואל גארסיה השני, זמר ומורה למוזיקה (נולד ב-1805)
30 בדצמבר – אז'ן גוסנס האב, מנצח (נולד ב-1845)
M1 (מרגמה)

מרגמת M1 בפעולה
M1 היא מרגמה בקוטר 81 מ"מ שהייתה בשימוש צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
המרגמה מתפרקת לשלושה חלקים עיקריים במשקל דומה, דבר המקל על הניוד. פותחה ויוצרה על ידי התעשייה הצבאית האמריקנית עבור הצבא האמריקני לפני מלחמת העולם השנייה, במטרה לספק ארטילריה צמודה לגדודי חילות הרגלים. הייתה הכלי הארטילרי הכבד ביותר שעמד לרשות חילות הרגלים והמארינס האמריקאים כנשק אינטגרלי צמוד בתקופת מלחמת העולם השנייה.
המרגמה האמריקנית פותחה על בסיס המרגמה הצרפתית ברנדט (Brandt Mortar) וזכתה לכינוי M1.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להרחיב על השימוש במלחמת העולם השנייה.
במלחמת העולם הראשונה היו חילות הרגלים האמריקנים מצוידים במרגמת חפירות בקוטר "3 (76 מ"מ) מסוג "סטוק" (Stock Tranch Mortar). למרגמה זו היו חסרונות, ובייחוד טווח מוגבל של 730 מטר, ודיוק לא מספק.
לאחר המלחמה החל מתכנן הנשק הצרפתי אדגר ברנדט (Edgar Brandt) לפתח מרגמה מתקדמת יותר. הוא התבסס על מרגמת הסטוק הישנה. התוצאה הייתה מרגמה משופרת בקוטר 81 מ"מ, עם קצב אש של 18 פגזים לדקה וטווח מוגדל של 2,090 מטר.
ב-1931 קנה הצבא האמריקני ארבע מרגמות בראנדט, עם זכויות ייצור והחל לייצר את המרגמה תחת השם M1, תוך הוספת מספר שכלולים. המרגמות יוצרו בשלושה מפעלים: ארסנל ווטרווליט (אנ'), חברת א.ב. פרקוואר (אנ') וחברת פולמן רכב וייצור (אנ').
סוגי תחמושת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
צורת הפעלה

לרשות כל גדוד חי"ר עמדה מחלקת מרגמות עם 4 קנים. מחלקת המרגמות הייתה מסוגלת לייצר אש תוך זמן קצר יחסית. הן היו מסוגלות לבלום התקפות אויב בתנאים הקשים ביותר, עם יכולת ירי בזווית גבוהה למטרות שמעבר לקו הראייה בעזרת הכוונה של תצפיתן קדמי, וכן לירות למטרות ללא תצפית, לפי נקודות ציון של קואורדינטות במפה.
במקומות בהם לא הייתה גישה מרכב גורר ארטילריה, היוו המרגמות את הארטילריה הזמינה היחידה. המרגמה שהפרקה לשלושה חלקים זהים בערך במשקלם, הותקנה על מנשאי גב מיוחדים וניתן היה לנייד אותה בצורה רגלית למקומות ללא עבירות לרכב.
במחלקת מרגמות היו ארבעה כלים, והיא פעלה תחת פיקוד של קצין זוטר בדרגת סגן, עם קצין נוסף שפעל כסגנו, ועם סמל מרגמות בכיר.
כל זוג מרגמות פעלו כפלגה עצמאית בפיקוד סמל מרגמות, וכל צוות מרגמה היה בפיקוד רב-טוראי. צוות ההפעלה של מרגמה אחת כלל חמישה עד שישה לוחמים: רגם, רגם משנה, וארבעה חיילים נוספים שתפקדו כנושאי תחמושת. בנוסף לכך כללה פלגת המרגמות 10 חיילים נוספים שהיוו אבטחה וסיוע נדרש.
ביחידות המארינס המרגמות נויידו באמצעות ג'יפ שגרר עגלה שעמסה גם את התחמושת.
שימוש בצה"ל

ערב פלישת צבאות ערב הייתה מרגמת 81 מ"מ הנשק היותר מבוקש על ידי מפקדי יישובים ומפקדי גדודים. כך למשל ביקש מפקד ניצנים לשלוח לו מרגמה אחת. למרות כוונת יצחק פונדק מפקד גדוד 53 לבצע זאת, היא לא התממשה. חטיבת הנגב ניסתה להחדיר מרגמה ליד מרדכי ב-18 במאי, אולם עקב הכיתור המצרי של הקיבוץ הפעולה לא צלחה.
בנגבה היו עד 3 ביוני 1948 שתי מרגמות, וביום זה נוספה שלישית. שלוש מרגמות אלה פגעו בצורה אפקטיבית ביותר בנושאי הברן המצריים התוקפים והיוו סיוע בעל ערך רב בבלימת הסתערויות הקרקעיות של הצבא המצרי על הקיבוץ.
ליחידות המרחביות היו מרגמות במספר רב יותר, אולם גם בהן התקן היה בהתחלה חסר.
כך למשל לגדוד 55 של חטיבת גבעתי, היו בתחילת יולי רק שתי מרגמות תוצרת תע"ש של ההגנה, ומפקד המסייעת היה עובר איתן מגזרת פלוגה אחת לאחרת ללא הפסקה. אחרי תחילת ההפוגה השנייה ב-20 ביולי, כבר עמדו לרשות הפלוגה המסייעת 6 מרגמות בתקן מלא.
כיום יש בכל גדוד חיל רגלים בצה"ל מחלקת מרגמות בפלוגה המסייעת. מחלקת המרגמות מספקת סיוע ארטילרי לשאר הגדוד.
המרגמה כנשק טרור

עקב המבנה הפשוט יחסית, מייצרת התעשייה הפלסטינית מרגמות אשר הופעלו ומופעלות לאורך גבול רצועת עזה בעיקר כנגד יישובים ישראלים, החל מתחילת שנת 2000.
נתונים

משקל כולל: 61.5 ק"ג (136 ליברות)
קנה – 20 ק"ג
חצובה – כ-21 ק"ג
בסיס – 20 ק"ג
אורך: 115.5 ס"מ
מהירות לוע: 213 מטרים לשנייה.
קצב אש: 18 פצצות לדקה (ממוצע) עד 30–35 פצצות לדקה (מקסימום).
טווח מקסימלי: 3,008 מטר.
כוונת: M4
הערות שוליים

↑  קורות גדוד 55 במלחמת העצמאות, עמוד 109
↑  קורות גדוד 55 במלחמת העצמאות, עמוד 123
וידוי (יהדות)

| --- | --- |
 מקרא:  במדבר, ה', ז'
 משנה תורה:  ספר המדע, הלכות תשובה, פרק א', הלכה א'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה ע"ג ספר החינוך, מצווה שס"ד
 
וידוי הוא אחד מחלקי התשובה, והוא מצווה מן התורה להתוודות על פשע או חטא שביצע האדם כשעבר על מצוות לא תעשה, או ביטל מצוות עשה.
מהות הווידוי

הווידוי על חטא בין אדם למקום נעשה בין האדם לבין אלוהיו. וידוי בפני אדם אחר מוגדר לדעת רב כהנא בתלמוד כ"חוצפה". לעומת זאת במקור אחר בתלמוד מובא דעת רב נחמן שעל חטא שבין אדם לחברו רצוי להתוודות בציבור, וכך פסק הרמב"ם ומציין שווידוי כזה הוא "שבח גדול".
הווידוי כשלעצמו אינו מכפר על החטא, אלא מהווה חלק מתהליך שכולל גם עזיבת החטא (צריך להפסיק לעשותו בפועל, ולנקוט פעולות כדי להתרחק ממנו אם אפשר), התחרטות עליו, וקבלה לעתיד - שלא יחטא (הכרה, חרטה וקבלה לעתיד). הווידוי צריך להיעשות דווקא בדיבור ולא במחשבה. על פי רבי נחמן מברסלב, יש חשיבות לווידוי דברים לפני תלמיד חכם. בהמשך נטש רבי נחמן עמדה זו, כפי שהראתה עדה רפפורט-אלברט.
ככלל, אין נוסח אחיד לווידוי והמטרה פשוט להודות על חטאו.
בספר משנה תורה, כתב הרמב"ם:
"כיצד מתודין? אומר: 'אנא ה' חטאתי עויתי פשעתי לפניך ועשיתי כך וכך הרי נחמתי ובושתי במעשי ולעולם איני חוזר לדבר זה' וזהו עיקרו של וידוי וכל המרבה להתוודות ומאריך בעניין זה הרי זה משובח".
כל המביא קרבן מצווה להתוודות עליו בשעת הסמיכה שלפני ההקרבה.
בתפילה

בנוסף לווידוי האישי, נקבע בתפילה נוסח וידוי רגיל (לפעמים נקרא "ווידוי קטן" או "ווידוי זוטא"). בחלק מנוסחאות התפילה, הווידוי נאמר כחלק מהתחנון, ונאמר בלחש ברוב ימי החול בתפילת שחרית ובתפילת מנחה לאחר חזרת הש"ץ (ויש נוהגים לאומרו רק בתחנון הארוך של ימי שני וחמישי); במנהגים אחרים, הוא נאמר רק במקרים מיוחדים, כגון בסליחות (גם בימים נוראים וגם בתענית) ובכל תפילות יום כיפור. במשך חזרת הש"ץ ביום הכיפורים נוהגים לומר אותו בקול רם, ובחלק מהקהילות אף לשיר אותו.
בנוסף, יש נוסח "ווידוי הגדול" או "ווידוי רבא" - "על חטא שחטאנו לפניך ב...", הנאמר רק בתפילות יום הכיפורים ובמנחה של ערב יום כיפור. בקהילות האשכנזים נוהגים שגם החתן ביום חופתו אומר וידוי זה (יחד עם "אשמנו") בתפילת מנחה.
הווידויים נאמרים בעמידה, ונהוג לאומרם תוך כדי הכאה על החזה מול הלב (ומכאן הביטוי "מכה על חטא"). גם נוהגים על פי השל"ה לאומרם תוך התכופפות קדימה.
בנוסחים רבים, הווידויים כוללים רשימה של חטאים המסודרים בסדר אלפביתי; הווידוי הרגיל מונה חטא אחד לכל אות, ואילו קטע "על חטא" מונה שני חטאים לכל אות בנוסחאות מסוימות.
מעבר לנוסחים הכלליים יצאו לאור רשימות שונות של חטאים לאמירה בווידוי כהרחבה לנוסח הרשמי. אחד מווידויים אלו הוכן על ידי שמשון מאוסטרופולי.
בתפילה > נוסח וידוי הרגיל

נוסח הספרדים ועדות המזרח:
אנא ה' אלוהינו ואלוהי אבותינו. תבוא לפניך תפילתנו ואל תתעלם מלכנו מתחינתנו. שאין אנחנו (נ"א: אנו) עזי פנים וקשי עורף לאמר לפניך ה' אלוהינו ואלהי אבותינו צדיקים אנחנו ולא חטאנו, אבל חטאנו, עוינו, פשענו אנחנו ואבותינו ואנשי ביתנו.

אשמנו. בגדנו. גזלנו. דיברנו דופי ולשון הרע. 

העוינו. והרשענו. זדנו. חמסנו.  

טפלנו שקר ומרמה. יעצנו עצות רעות. כיזבנו. לצנו. 

מרדנו. מרינו דבריך. ניאצנו. ניאפנו. סררנו. עווינו.  

פשענו. פגמנו. צררנו. צערנו אב ואם. קישינו עורף. רשענו. 

שיחתנו. תיעבנו. תעינו ותעתענו.
נוסח ספרד ונוסח האשכנזים:
אלוהינו ואלוהי אבותינו (נ"א אנא) תבוא לפניך תפילתנו ואל תתעלם מתחינתנו שאין אנו עזי פנים וקשי עורף לאמר לפניך ה' אלוהינו ואלהי אבותינו צדיקים אנחנו ולא חטאנו, אבל אנחנו ואבותינו חטאנו.

אשמנו. בגדנו. גזלנו. דיברנו דופי. 

העוינו. והרשענו. זדנו. חמסנו.  

טפלנו שקר. יעצנו רע. כיזבנו. לצנו. 

מרדנו. ניאצנו. סררנו. עווינו.  

פשענו. צררנו. קישינו עורף. רשענו. 

שיחתנו. תיעבנו. תעינו. תעתענו.
בתפילה > נוסח בבל

נוסח הווידוי הגדול של מנהג בבל העתיק היה קצר ביותר וכלל בסך הכל כ-144 מילים. הוא מתחיל בקטע "אתה יודע רזי עולם ...", ממשיך במניית קטגוריות כלליות של עבירות, ומסיים באמירה: "הגלויים לנו כבר אמרנו לפניך ושאינם גלויים לנו לפניך הם גלויים ... ומלפניך סליחה ומחילה". הנוסח הבבלי אפילו לא כלל את נוסח וידוי הקטן המופיע כמעט בכל שאר הנוסחים כחלק מהוידוי הגדול.
בנוסחי אשכנז וספרד מתחיל וידוי הגדול בווידוי הקטן, ממשיך ב"אתה יודע", "על חטא" לפי סדר הא"ב כפול, "על חטא" של קבוצות חטאים ומסתיים ב"את שגלויים לנו ...".  בנוסח איטליה ומנהגים אחרים אומרים ווידוי הקטן, ואחר כך אומרים וידוי הגדול לפי סדר א"ב יחיד.
לפני המיתה

נוסף על התפילה, נהוג כי אדם הנוטה למות אומר וידוי לפני מותו. יסוד הדין הוא במסכת שבת ובמסכת שמחות. קיימים מספר נוסחים שנתקנו לעת זו, בין החשובים הוא נוסח אשר מביא הרמב"ן בספרו תורת האדם.
ראו גם

תפילה זכה
לך אלי תשוקתי
לקריאה נוספת

דניאל גולדשמידט, וידוי, בתוך מחקרי תפילה ופיוט, עמ' 369-371.  המאמר מביא נוסח ווידוי מפויט מאת רב סעדיה גאון, המקשר בין נוסח אשמנו לעשרת הדיברות.
1910 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1910  במוזיקה |  |
< · 1908 · 1909 — 1910 — 1911 · 1912 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

19 במרץ – בכורה בבודפשט לרביעיית המיתרים מס' 1 מאת בלה בארטוק
25 ביוני – בכורה בפריז לבלט "ציפור האש" מאת איגור סטרווינסקי
12 בספטמבר – בכורה במינכן לסימפוניה השמינית של מאהלר, סימפוניית האלף, מאת גוסטב מאהלר
אוקטובר – פייטרו מסקאני וג'אקומו פוצ'יני משלימים אחרי מריבה ביניהם שהתרחשה ב-1905
7 בנובמבר – הקומדיה המוזיקלית "מרייטה הסוררת" מאת ויקטור הרברט מבוצעת לראשונה בברודוויי
10 בנובמבר – אדוארד אלגר מנצח על הקונצ'רטו לכינור עם פריץ קרייזלר כנגן הראשי
מוזיקה פופולרית

"Ah! Sweet Mystery Of Life" מילים: רידה ג'ונסון לחן: ויקטור הרברט מתוך האופרטה "מרייטה הסוררת"
"Alexander and His Clarinet" מילים: אירווינג ברלין לחן: טד סנידר