stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליה הובס
ביוגרפיה > 2021

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2021 היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.20 שניות.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית כסף אוליפית

במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה במדליית כסף לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות בריצת שליחות 4x100 מטר
ביוגרפיה > 2022

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2022 היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.72 שניות, אחרי מליסה ג'פרסון (10.69 שניות) ולפני טואנישה טרי (10.74 שניות), בעזרת רוח גבית מעל המותר של 2.9 מטר לשנייה. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 10.81 שניות ועלתה ראשונה לריצת הגמר.
ביוגרפיה > 2022 > מדליית זהב באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות בריצת שליחות 4x100 מטר. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.92 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > שיאנית אמריקה

באליפות ארצות הברית באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-18 בפברואר 2023 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בשיא אמריקה חדש של 6.94 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 30 השנים של גייל דיברס (6.95 שניות), התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים אחרי שיא העולם של אירינה פריבלובה מרוסיה (6.92 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.81 שניות (2022)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 6.94 שניות (2023), שיא אמריקה
אליעזר גרינבוים

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  27 בנובמבר 1908 ורשה, האימפריה הרוסית 
 נהרג:  22 במאי 1948 (בגיל 39) רמת רחל, ישראל 
 
אליעזר (אצ'ה) גרינבוים או לאון ברז'ה (27 בנובמבר 1908, ורשה – 22 במאי 1948, רמת רחל) היה פעיל קומוניסטי מוורשה, ששימש כמנהיג אסירים במחנות ריכוז בצרפת וכקאפו במחנה בירקנאו. נהרג בקרב רמת רחל במלחמת העצמאות.
ביוגרפיה > ילדותו ונעוריו

גרינבוים נולד למרים לוריא וליצחק גרינבוים ב-27 בנובמבר 1908 בוורשה, בירת פולין. הוא למד בבית ספר עממי עברי-יהודי ומאוחר יותר הצטרף לגימנסיית "חינוך" ולתנועת השומר הצעיר. פיתח עמדות שמאליות, ועם השנים החריפו עמדותיו, ובניגוד לאביו הוא היה מתנגד חריף לציונות וקומוניסט נלהב. הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת ורשה, ובגיל 19 נאסר כתוצאה מפעילות קומוניסטית, שהייתה אסורה על פי חוק. הוא עבר עינויים קשים ונידון לארבע וחצי שנות מאסר. לאחר שריצה שנתיים וחצי בכלא, שוחרר באופן זמני מסיבות בריאותיות והוא ניצל זאת לבריחה מפולין לצרפת. בפריז סיים את לימודי המשפטים, והיה פעיל בולט במפלגה הקומוניסטית, ואף ערך את העיתון שלה. בתקופת מלחמת האזרחים בספרד הצטרף לבריגדות הבינלאומיות שלחמו נגד הלאומנים, והוצב כתותחן ביחידת נ"ט. הוא אימץ לעצמו את שם הקרב (אנ') לאון ברז'ה (Leon Berger), על שמו של עוזר תליין מימי המהפכה הצרפתית ששכלל את הגיליוטינה כך שהדם הניתז לא ילכלך את בגדי התליינים. לאחר התבוסה במלחמה, שב לצרפת ונעצר. לאחר שחרורו המשיך בפעילותו הפוליטית.
ביוגרפיה > בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, התנדב לצבא צרפת, לאחר שסירב להצטרף ללגיון הזרים. עם כניעת צרפת, חזר לפעולה בתנועה הקומוניסטית, שירדה בינתיים למחתרת. לאחר כשנה נאסר ונשלח למחנות ריכוז בטורטל ובבון לה רולנד. בניגוד להוראות המפלגה הקומוניסטית, שאסרה להינצל באמצעות שיתוף פעולה עם הכובש הנאצי, המליץ לאסירים אחרים לצאת לעבודה חקלאית, ובכך הציל אותם משילוח למחנות בפולין. הוא עצמו ציית להוראות המפלגה, ונשאר במחנה, עד יוני 1942, עת הועבר למחנה ההשמדה אושוויץ, והוצב במחנה בירקנאו, שם התמנה לקאפו הממונה על צריף. תפקידו היה מורכב ורגיש ביותר, שכן הוא היה צריך לדאוג שהסדר והכללים יישמרו היטב, משום שמעליו היה ממונה פושע פלילי פולני שהגיב באלימות קשה כלפי כל הפרת סדר. הוא נהג לעיתים ביד קשה ובאלימות כלפי אסירים אחרים, ולפי כמה טענות אף הרג אסירים (ראו להלן). במקביל לכך, השתתף בפעולות המחתרת הפולנית הקומוניסטית במחנה. עם התקדמות הצבא האדום לעבר אושוויץ, הועבר ב-1944 למחנה בוכנוואלד. בבוכנוואלד האשימוהו אסירים שבאו עמו מבירקנאו באכזריות כלפי אחיו. האסירים החליטו להקים ועדה שתשפוט אותו, והיא זיכתה אותו מהאישומים.
ביוגרפיה > אחרי השואה

לאחר תום המלחמה המשיך בפעילות למען הניצולים, וניסה לשכנע את הניצולים מפולין שיחזרו למולדתם ויהיו נאמנים לשלטון הקומוניסטי החדש במדינה. הדבר לא מצא חן בעיני הממשלה הפולנית הגולה שישבה בלונדון, ולדרישתה הוא הוחזר לפריז. בפריז הואשם על ידי שני ניצולי שואה כי התאכזר לאסירים כקאפו במחנה בירקנאו. הוא נאסר ונחקר במשך שמונה חודשים, אך התביעה בוטלה מחוסר ראיות.
לאחר שחרורו בצרפת, ולאחר שאפסו תקוותיו לשוב לפולין, עלה לארץ ישראל ב-1 במאי 1946, בעזרת סרטיפיקט שקיבל מאגודת ישראל, יריבתו המרה של אביו. הוא הצטרף להוריו שהתגוררו זה מכבר בירושלים, והסתגר בביתם, שם התמסר למחקר היסטורי.
ביוגרפיה > מותו

עם פרוץ מלחמת העצמאות, ביקש גרינבוים להתגייס להגנה, אך נתקל בסירוב בשל היותו קאפו. יום לאחר שהוקמה המדינה וכולם חויבו בגיוס, התגייס למשמר העם. הוא צורף ליחידתו של מנחם ריצמן, מפקד "העתודה החבלית", שנשלחה לתגבר את הכוחות המגינים על קיבוץ רמת רחל. בשל עברו הצבאי במלחמת האזרחים בספרד, הוצב כמקלען. בדרך לקיבוץ, נפצע גרינבוים מרסיס שספג בלסתו כתוצאה מפגז שפגע במשוריין שבו נסע. הוא נמלט מהמשוריין ותפס מחסה, שממנו המשיך לירות בעודו מדמם. כשניתנה פקודה לסגת, הוא החל בזחילה אחורה, וכשהרים את ראשו ספג כדור ישיר ונהרג, ב-22 במאי. בעקבות נפילתו, התאבדה חברתו סטפה רוזנצוויג (בתו של שמואל אברהם פוזננסקי).
לאחר מותו, פרסמו גורמים חרדיים בירושלים כרזות רחוב, שבהן נטען כי גרינבוים לא נהרג מאש אויב אלא כתוצאה מירי מכוון של כוחותינו, כנקמה על היותו קאפו. טענה זו המשיכה להישמע על ידי גורמים חרדיים. רוב החוקרים שוללים טענה זו, ורואים בה חלק מהמאבק של החברה החרדית באביו, יצחק גרינבוים. כמו כן, נשמעו טענות המייחסות למותו מניעים אובדניים, שכן לפי חלק מהעדויות הוא הסתער חשוף ללא כל הגנה.
גרינבוים נטמן זמנית בבית העלמין שייח' באדר, ובכ"ח באלול ה'תש"י, 10 בספטמבר 1950, הועבר קברו לבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
הערכת דמותו

דמותו של גרינבוים מהווה עד היום מוקד למחלוקת היסטורית ואידאולוגית חריפה.
מחד, יש הרואים בו גיבור, כי לטענתם התנהגותו הקשה כלפי האסירים נועדה למלטם מעונשים חמורים וממוות. בנוסף, מציינים כי לכל אורך שהותו באושוויץ הוא שרת גם במחתרת הפולנית-קומוניסטית במחנה.
מן העבר השני נמצאים רבים הרואים בו קאפו אכזר וסדיסט ומשתף פעולה נאלח. התייחסות זו מגיעה בעיקר מצדם של ניצולים שהכירוהו מאושוויץ, וכן מיהודים חרדים. טענה זו משמשת לעיתים קרובות את ההסברה החרדית בנושא השואה, כדי להציג את הפשעים שביצעו הציונים, לטענתם, בתקופת השואה (אמנם אליעזר גרינבוים היה אנטי ציוני, אך אביו היה ממנהיגי הציונות). בהקשר זה נטען לא אחת כי פשעיו כוונו בעיקר כלפי יהודים חרדים ורבנים.
בתווך, נמצאים קולות האומרים כי לא ניתן להעריך מוסרית ושיפוטית את מעשיו, משום שנעשו בתקופה ובתנאים חריגים במיוחד.
את גרסתו לאירועים העלה על הכתב בשנים שלאחר המלחמה. היא פורסמה לאחר מותו בקובץ גווילי אש, יחד עם רשימה בנושא היסטורי, לאחר שאביו הפעיל לחץ כבד שיצירותיו יוכנסו לקובץ.
אזכורים בתרבות

בספרו פיפל, מזכיר הסופר יחיאל די-נור (ק. צטניק) קאפו אכזרי, סדיסט ואנטי-דתי בשם "פרוכטנבוים", אשר היה "אדון ראש המשרתים" בבלוק 10. די-נור מתאר אותו במילים הבאות:
אביו, המנהיג הציוני, ודאי יבוא ראשון לאושוויץ בתום המלחמה להתפלש פה בעפר, וראשון יסקול באבנים את פגר בנו התלוי. הלא בנו כגופו... הלא הבן אבר הוא מאביו, כשם שהפרי אבר מן העץ
בכך מרמז כנראה די-נור לזהותו של האיש: אליעזר גרינבוים היה בנו של המנהיג הציוני יצחק גרינבוים, והשם "פרוכטנבוים" הוא משחק מילים המרמז לכך: פרוכט פירושו "פרי" ו"בוים" הוא עץ, ובכך אולי מאשים את האב, היות שהבן הוא המשכו ופריו של האב. שנים מאוחר יותר, דינור נדרש על ידי בני משפחת גרינבוים להצהיר כי לדמותו של פרוכטנבוים אין קשר לאליעזר, אך הוא סרב.
בשנת 2002 שודר בערוץ 2 סרטו של הבמאי דובי קרויטורו "הבן של גרינבוים", סרט תיעודי אודות מסעו של מתי רגב-גרינבוים אחיינו של אליעזר, למציאת מסמכים ועדויות שיעזרו לו לנקות את שמו של דודו.
בשנת 2014 ביים אורי ברבש את הסרט "קאפו בירושלים", ששואב השראה מסיפורו של אליעזר גרינבוים. את הסרט הפיק חיים שריר, את תסריטו כתב מוטי לרנר והוא צולם בידי יורם מילוא. בסרט משתתפים בין השאר: גיל פרנק, מיה דגן, איצ'ו אביטל, אברהם סלקטר, נתי רביץ, דרור קרן, אודי פרסי, אריה צ'רנר, טטיאנה אוליאר, אלכס קרול ואמנון וולף. בתחילת 2015 הסתיימה עריכת הסרט. לרנר עיבד את הסרט למחזה וזה תורגם לאנגלית בידי רוי איזקוביץ'.
בפסטיבל הקולנוע היהודי ה-17 בירושלים זכה "קאפו בירושלים" בציון לשבח פרס שומן. מנימוקי חבר השופטים:
קאפו בירושלים מציע גישה אינטליגנטית, ייחודית ורגישה לנושא הקשה של הקאפו היהודי במחנות ההשמדה, ומאיר באופן מקורי ומרתק סוגיה מורכבת בהיסטוריה היהודית ובתודעה הישראלית.
לקריאה נוספת

טוביה פרילינג, מי אתה לאון ברז'ה?, רסלינג, 2009.
דן בר און וגליה גלזנר-חלד, אליעזר גרינבוים: הבניית סיפורו של קאפו במסגרת זיכרון השואה הקולקטיבי בישראל, אלפיים 27, ה'תשס"ד.
הערות שוליים

↑  בנו של גרינבוים נאסר, הארץ 19 באפריל 1929.
↑  תום שגב, פרשת חייו הטראגית של אליעזר גרינבוים, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2009
↑  דליה קרפל, שטן או מלאך? תעלומת חייו של אליעזר גרינבוים, בנו של שר הפנים הראשון, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2009
↑  ילדותו האבודה של שמואל רוזנצוויג, אתר יד ושם.
↑  משה שנפלד, "שרופי הכבשנים מאשימים" ה'תשל"ח, עמ' 4
↑  אליעזר גרינבוים בקבוצת היסטוריה גדולה, בקטנה.
↑  יעקב בר-און, ‏יו"ר יד ושם לשעבר: "הברירה שעמדה בפניהם הייתה בין רע לרע מאוד", באתר מעריב אונליין, 21 באפריל 2020
↑  ראו למשל בתיאוריו של ק. צטניק להלן
↑  משה שנפלד, שרופי הכבשנים מאשימים ה'תשל"ח
↑
↑  שאול הון, פרוכטנבוים או גרינבוים, מעריב 25 במאי 1984
↑  רומן פריסטר, ללא פשרה, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ז
↑  טוביה פרילינג, מי אתה לאון ברז'ה
↑  אליעזר גרינבוים, בחצרות המוות, גווילי אש, אתר יזכור
↑  משה שנפלד, "שרופי הכבשנים מאשימים", חוג בני תורה שע"י צעירי אגודת ישראל בא"י, ה'תשל"ח, עמוד 5
↑  נחום ברנע, מלך היהודים ובניו, כותרת ראשית 3 בדצמבר 1986, עמ' 30.
↑  טלי שמיר‏, פרוטקשן, באתר וואלה, 8 באפריל 2002
↑  הסרט "קאפו בירושלים" באתר המיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים (ארכיון)
↑  מוטי לרנר, "קאפו בירושלים" (כולל קישור לטקסט המלא של המחזה), ב"אתר מחזאי ישראל"
↑  פרטי המחזה המתורגם לאנגלית "Kapo in Jerusalm", מתוך קטלוג מחזות השואה, באתר National Jewish Theater Foundation (באנגלית)
↑  Cinematheque :: פסטיבל הקולנוע היהודי 2015 :: הזוכים, באתר סינמטק ירושלים (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305000805171  PLWABN: 9810628423605606  BnF: cb16168561x (data)  GND: 141026758  LCCN: no2010003828  SUDOC: 201594757  VIAF: 106857601   WorldCat (עם VIAF): 106857601
אליעזר פינצ'ובר

אין תמונה חופשית
אליעזר פינצ'ובר (ט' בניסן תרע"ו, 12 באפריל 1916 – ט"ז בשבט תשס"ח, 23 בינואר 2008) היה מורה ומחנך, חתן אות יקיר ירושלים לשנת 1997.
הערות שוליים

↑  ד"ר רחמים כהן מלמד מספר על חווייתו כתלמידו של פינצ'ובר
↑  יקירי ירושלים לשנת 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266545605171  ISNI: 0000 0001 2012 835X  LCCN: nr2006024088  VIAF: 22105051   WorldCat (עם VIAF): 22105051
אליעזר פאר

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1915 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 ביוני 2017  (בגיל 101) תל אביב-יפו, ישראל 
 מד כושר נוכחי:  1,449 (נכון ל־יוני 2017) 
 מדינה:  ישראל 
 
אליעזר פאר (14 בספטמבר 1915 - יוני 2017) היה ממייסדי האיגוד הישראלי לשחמט ואיגוד הפרובלמאים הישראלי, קפטן נבחרת ישראל לשחמט באולימפיאדת לייפציג 1960, ייסד את מועדון "רטי" בתל אביב, על שם ריכרד רטי, וניהל אותו. 

היה שחמטאי פעיל בפיד"ה עד גיל 100, דבר שהפך אותו לשחמטאי הפעיל המבוגר ביותר בעולם.
ביוגרפיה

נולד בווינה, שבאוסטריה, בשם לודביג פרלברגר. נולד לז'אנט לבית גולד והיינריך פרלברג, שעסק בסחר אופנועים ועגלות ילדים. בשנת 1918 חזרה המשפחה לפולין לעיר פשמיץ' בדרום פולין. משום שהיה קושי גדול ליהודים להתקבל לאוניברסיטה, נרשם ללמודי משפטים בלבוב. פאר הכיר את אשתו לעתיד והם עלו לארץ ישראל בשנת 1934 (במסגרת העלייה החמישית). פאר החל לעבוד כפקיד בבנק קופת עם. היה רואה חשבון.
התגורר ברמת אביב.
ביאורים

↑  אדם העוסק בפתרון או בחיבור בעיות שחמט באופן מקצועי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליפות אירופה בשחייה 1947

אליפות אירופה השישית בשחייה נערכה במונטה קרלו שבמונקו מ-10 עד 14 בספטמבר 1947.
קארן הארופ (דנמרק דנמרק) הייתה השחיינית המצטיינת של האליפות כולה לאחר שזכתה ב-3 מדליות זהב.
אלכסנדר ז'אני (צרפת צרפת) היה השחיין המצטיין של האליפות לאחר שזכה ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב אישיות ומדליית כסף במשחה שליחים. נוסף לכך, הוא קבע את שיא העולם היחידי באליפות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.2 דקות.
טבלת המדליות כללי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | צרפת צרפת | 6 | 1 | 1 | 8 |
| 2 | דנמרק דנמרק | 5 | 0 | 1 | 6 |
| 3 | הונגריה הונגריה | 1 | 5 | 4 | 10 |
| 4 | שוודיה שוודיה | 1 | 4 | 0 | 5 |
| 5 | בריטניה בריטניה | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 5 | הולנד הולנד | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 7 | איטליה איטליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | אוסטריה אוסטריה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | יוגוסלביה יוגוסלביה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 10 | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סך הכל | סך הכל | 16 | 16 | 16 | 48 |
כדורמים

| מקום | נבחרת |
| --- | --- |
: איטליה איטליה
: שוודיה שוודיה
: בלגיה בלגיה
קפיצה למים > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | מדלן מורו   צרפת צרפת | 100.43 נקודות | אלמה שטאודינגר   אוסטריה אוסטריה | 90.67 נקודות | ג'נט אובר-פינל   צרפת צרפת | 86.78 נקודות |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | ניקול פליסר   צרפת צרפת | 60.03 נקודות | איילין סגוט   הונגריה הונגריה | 59.86 נקודות | אלמה שטאודינגר   אוסטריה אוסטריה | 58.02 נקודות |
קפיצה למים > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | רוז'ה הנקלה   צרפת צרפת | 126.71 נקודות | סוונטה יוהנסון   שוודיה שוודיה | 118.88 נקודות | לאסלו הידווגי   הונגריה הונגריה | 114.50 נקודות |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | תומאס כריסטיאנסן   דנמרק דנמרק | 105.55 נקודות | לנארט ברינהגה   שוודיה שוודיה | 98.85 נקודות | לואיס מרצ'נט   בריטניה בריטניה | 95.32 נקודות |
שחייה > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | פריצה נתנסן   דנמרק דנמרק | 1:07.8 דקות | האני טרמולן   הולנד הולנד | 1:08.1 דקות | גרטה אנדרסן   דנמרק דנמרק | 1:08.3 דקות |
| 400 מטר חופשי | קארן הארופ   דנמרק דנמרק | 5:18.2 דקות | קתרין גיבסון   בריטניה בריטניה | 5:19.8 דקות | פרננדה קרון   בלגיה בלגיה | 5:20.9 דקות |
| 100 מטר גב | קארן הארופ   דנמרק דנמרק | 1:15.9 דקות | קתרין גיבסון   בריטניה בריטניה | 1:16.5 דקות | איט ון פכלן   הולנד הולנד | 1:18.0 דקות |
| 200 מטר חזה | נל ואן פליט   הולנד הולנד | 2:56.6 דקות | אווה סקיי   הונגריה הונגריה | 2:57.9 דקות | יני דה חרוט   הולנד הולנד | 3:00.5 דקות |
| 4x100 מטר חופשי | דנמרק דנמרק   אווה סוונדסן   קארן הארופ   גרטה אנדרסן   פריצה נתנסן | 4:32.3 דקות | הולנד הולנד   מארי מרסמן   אירמה הייטינג-שומאכר   מארי-לואיז לינסן-וסן   האני טרמולן | 4:36.0 דקות | בריטניה בריטניה   קתרין גיבסון   ליליאן פריס   ננסי רייק   מרגרט וולינגטון | 4:37.1 דקות |
שחייה > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | אלכסנדר ז'אני   צרפת צרפת | 56.9 שניות | פר-אולוף אולסון   שוודיה שוודיה | 58.8 שניות | אלמר סטמארי   הונגריה הונגריה | 59.6 שניות |
| 400 מטר חופשי | אלכסנדר ז'אני   צרפת צרפת | 4:35.2 דקות   שיא עולם | גאורג מיטרו   הונגריה הונגריה | 4:50.4 דקות | מילוסלב ברטושק   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 4:51.4 דקות |
| 1500 מטר חופשי | גאורג מיטרו   הונגריה הונגריה | 19:28.0 דקות | פרנץ וורש   הונגריה הונגריה | 20:07.0 דקות | מריאן סטיפטיץ'   יוגוסלביה יוגוסלביה | 20:08.5 דקות |
| 100 מטר גב | ז'ורז' ואלרה   צרפת צרפת | 1:07.6 דקות | ג'ולה ולנט   הונגריה הונגריה | 1:10.5 דקות | יירי קובר   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1:10.5 דקות |
| 200 מטר חזה | רוי רומיין   בריטניה בריטניה | 2:40.1 דקות | אנטון צרר   יוגוסלביה יוגוסלביה | 2:41.6 דקות | שאנדור נמט   הונגריה הונגריה | 2:46.2 דקות |
| 4x200 מטר חופשי | שוודיה שוודיה   פר-אולוף אולסון   מרטין לונדן   פר-אולוף אסטרנד   אולה יוהנסון | 9:00.5 דקות | צרפת צרפת   אלכסנדר ז'אני   שרל בבה   ז'ורז' ואלרה   ז'אן ואלרה | 9:00.7 דקות | הונגריה הונגריה   אימרה ניקי   גזה קאדאש   גאורג מיטרו   אלמר סטמארי | 9:01.0 דקות |
אלכסנדר אפשטיין (שחיין)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1903 חֶבְרוֹן, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  27 בדצמבר 1995 (בגיל 92 בערך) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מקוה ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה תחרותית, כדורמים 
 
אלכסנדר אלכס אפשטיין (1903 - 27 בדצמבר 1995) היה שחיין ושחקן כדורמים ישראלי. נחשב לחלוץ ספורט השחייה בישראל. תחרות השחייה הראשונה בארץ ישראל נזקפת לאפשטיין לאחר שהציל את חיי המושל הבריטי, אדוארד קית-רוץ'. בתחרות הראשונה ניצח אפשטיין במשחים ל-100 מטר חופשי ול-100 מטר גב. במקצועו היה אגרונום שהתמחה בחניטת פרחים.
ביוגרפיה

אפשטיין נולד וגדל בחברון, דור חמישי בארץ ישראל. בין השנים 1919–1922 למד במקווה ישראל.
בשנת 1925 נקרא אפשטיין לישיבה של ועד מכבי חיפה שבה הוחלט על הקמת מחלקת השחייה (מכבי חיפה). המחלקה הוקמה בשנת 1926 וכללה צריך בחוף הים של המושבה הגרמנית, עליה היה אחראי.
באוגוסט 1926 שהה אפשטיין בחוף הרחצה ליד הגשר הגרמני בחיפה. המושל הבריטי, אדוארד קית-רוץ', נכנס לשחות בים, אבל נסחף על ידי הגלים ועמד לטבוע. אפשטיין שהיה שחיין מעולה, לא היסס וקפץ למים ויחד איתו נכנס גם תושב ערבי אלמוני. לאחר מאמץ רב הצליחו השניים לחלץ את המושל שהזמין אותם ללשכתו לקבלת פרס. כאשר הגיעו השניים ללשכת המושל, נשאלו מה התגמול שירצו תמורת החילוץ האמיץ? אפשטיין אמר ללא היסוס: "נודה למושל אם יפעל לארגונה של תחרות ארצית לשחייה" וכך נולדה תחרות השחייה הראשונה בארץ ישראל, אשר התקיימה בחיפה. התחרות נערכה בים בין שתי דוברות שהוצבו במרחק של כ-100 מטר אחת מהשנייה כשהשחיינים התחרו בסגנונות שונים ובמרחקים שונים. אפשטיין זכה במקומות הראשונים במשחים ל-100 מטר חופשי ול-100 מטר גב. בתחרות נערכו משחי מוקדמות ומשחי גמר. בין המשתתפים היו שחייני המועדון הגרמני "דויטשר ספורט פאריין", המשטרה הבריטית והמועדון הערבי "אל-אתיאחד". ארגון התחרות והפרסים למשתתפים היו תרומתו של המושל הבריטי.
בשנת 1930 פרש אפשטיין משחייה תחרותית.
משנת 1953 פתח אפשטיין ברחוב ארלוזורוב בחיפה מפעל לחניטת צמחים ופרחים.
לקריאה נוספת

יובל 90 למכבי חיפה, "הטרזן של מכבי חיפה", עמוד 58
הערות שוליים

↑  הספורט העברי - חיפה עיר ספורט המים,  הירדן, 18 בינואר 1935
↑  חיפה בירת השחיה העברית, דואר היום, 21 בפברואר 1935
1 2  חיפה - להתחרות השחייה האי"ית הבין לאומית, דבר, 14 באוגוסט 1927
↑  חיפה - בספורט, הארץ, 14 באוגוסט 1927
↑  הסיפור שעומד מאחורי התחרות השחייה הראשונה בארץ ישראל, פייסבוק
↑  תמר אבידר, הפרחים חנוטים של אלכס אפשטיין, מעריב, 22 במאי 1966
↑  נורית ארד, דבר אלי בפרחים חנוטים, דבר, 7 באפריל 1969
אלכסנדר וזנקוב

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1995 (בן 29) ניקוסיה שבקפריסין
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  7
 דראפט:  בחירה מספר 57, 2017 ברוקלין נטס
 קבוצות כשחקן
 2011–2015   2015–2018   2018–2023   2023–2024   2024–:  אריס סלוניקי ברצלונה  אולימפיאקוס סקרמנטו קינגס אולימפיאקוס
 הישגים כשחקן
 MVP של היורוליג (2023) מלך הסלים של היורוליג (2023) 3 פעמים MVP של הליגה היוונית (2015, 2022, 2023)   פעמיים מלך הסלים של הליגה היוונית (2015, 2022)   3 פעמים השחקן הצעיר של העונה בליגה היוונית (2013, 2014, 2015)
אלכסנדר (סשה) וזנקוב (בבולגרית: Александър Везенков; ביוונית: Αλέξανδρος Σάσα Βεζένκοφ; נולד ב-6 באוגוסט 1995) הוא כדורסלן בולגרי-קפריסאי המשחק בקבוצת אולימפיאקוס ובנבחרת בולגריה.
ביוגרפיה

וזנקוב נולד בניקוסיה שבקפריסין. אביו סשה וזנקוב היה כדורסלן בליגה הבולגרית, מאמן-שחקן בליגת העל הקפריסאית וקפטן נבחרת בולגריה. אחותו של אלכסנדר הייתה קפטן נבחרת קפריסין בכדורסל.
ביוגרפיה > בליגה היוונית

הוא החל לשחק בקבוצת הנוער של אפואל ניקוסיה. ב-2009 עבר ליוון והצטרף לקבוצת הנוער של אריס סלוניקי. החל מ-2011 הוא משחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-2013 חתם לחוזה לשלוש שנים בקבוצה. הוא נבחר לשחקן הצעיר הטוב בליגה בשנים 2013 ו-2014. בעונת 2013/2014 שותף ב-25 משחקים בעונה הסדירה ובמשחק אחד בפלייאוף, הוא קלע 11.1 נקודות ולקח 2.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת 2014/2015 רשם ממוצעים למשחק של 18 נקודות (מלך הסלים של הליגה) ו-7.7 ריבאונדים (מקום שני בליגה) ונבחר ל-MVP של העונה.
ביוגרפיה > בליגה הספרדית

לפני תחילת עונת 2015/2016 עבר וזנקוב לברצלונה הספרדית. הוא קלע בעונה הראשונה שלו 4.6 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השנייה בברצלונה קלע 9 נקודות בממוצע למשחק ליגה ו-7.5 נקודות בממוצע למשחק ביורוליג.
בדראפט ה-NBA ב-2017 נבחר במקום ה-57 בסיבוב השני על ידי ברוקלין נטס.
ביוגרפיה > בנבחרות הלאומיות של בולגריה

וזנקוב שיחק לאורך השנים בנבחרות הכדורסל של בולגריה. לראשונה היה חבר בסגל הקדטים לאליפות אירופה עד גיל 16 ב-2010. באליפות אירופה לקדטים עד גיל 16 שהתקיימה בצ'כיה ב-2011, סיים כמלך הסלים של הטורניר עם 27.1 נקודות בממוצע, שני בריבאונדים עם 9.9 ריבאונדים למשחק ושמיני באסיסטים עם 3.6 בממוצע למשחק. באליפות אירופה לנוער עד גיל 18 שהתקיימה ב-2012 בליטא סיים שלישי בטבלת מלכי הסלים עם 16.7 נקודות בממוצע למשחק, הוא הוביל את הנבחרת למקום שמיני בטורניר. באליפות אירופה לנוער עד גיל 18 שהתקיימה ב-2013 בלטביה היה מלך הסלים של הטורניר עם 22.4 נקודות למשחק ושלישי בריבאונדים עם 10.2 למשחק. באליפות אירופה לעתודה עד גיל 20 שהתקיימה ב-2014 ביוון, נבחר לחמישיית הטורניר, היה מלך הסלים עם 19.3 נקודות בממוצע למשחק ומלך הריבאונדים עם 11.2 למשחק.
וזנקוב היה חבר בסגל הנבחרת הלאומית הבוגרת של בולגריה במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2015, בשישה משחקים הוביל את הנבחרת עם ממוצעים של 17.3 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק.
הערות שוליים

↑  ברק חקלאי, בולגריה מתגעגעת לפיני גרשון, באתר ynet, 17 באוגוסט 2014
↑  אלכסנדר וזנקוב באתר האליפות
↑  אלכסנדר וזנקוב באתר האליפות
↑  אלכסנדר וזנקוב באתר האליפות
↑  אלכסנדר וזנקוב באתר האליפות
אליפות אירופה בשחייה 1934

| --- | --- |

נבחרת הולנד המנצחת במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, מגדבורג 1934, מימין: יופי סלבאך, אנס טימרמנס, ריי מסטנברוק ווילי דן אודן
 ענף:  שחייה תחרותית 
 ארגון מפעיל:  LEN 
 תקופת התחרות:  12 באוגוסט 1934 – 19 באוגוסט 1934 (8 ימים) 
 מספר תחרות:  4 
 עיר מארחת:  יורופקאמפבאן 
 → אליפות אירופה בשחייה 1931 אליפות אירופה בשחייה 1938 ← 
 קואורדינטות:  52°08′09″N 11°41′55″E﻿ / ﻿52.1358°N 11.6986°E﻿ / 52.1358; 11.6986
 he
 
אליפות אירופה הרביעית בשחייה נערכה במגדבורג שבגרמניה הנאצית מ-12 עד 19 באוגוסט 1934.
ריי מסטנברוק (הולנד הולנד) הייתה השחיינית המצטיינת באליפות, לאחר שזכתה ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת.
וילי דן אודן (הולנד הולנד) זכתה ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת.
ז'אן טרי (צרפת צרפת) ופרנץ צ'יק (הונגריה הונגריה) זכו כל אחד בשתי מדליות זהב.
נבחרת הונגריה (הונגריה) זכתה בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בכדורמים.
טבלת המדליות כללי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (מארחת) | 6 | 9 | 4 | 19 |
| 2 | הולנד הולנד | 4 | 2 | 1 | 7 |
| 3 | הונגריה הונגריה | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 4 | צרפת צרפת | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 5 | בריטניה בריטניה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 6 | איטליה איטליה | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 7 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | שוודיה שוודיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | דנמרק דנמרק | 0 | 0 | 4 | 4 |
| 10 | שווייץ שווייץ | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 10 | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 16 | 16 | 16 | 48 |
כדורמים

| מקום | נבחרת |
| --- | --- |
: הונגריה הונגריה
: גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
: בלגיה בלגיה
קפיצה למים > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | אולגה יורדן   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 74.78 נקודות | קטינקה לרסן   בריטניה בריטניה | 68.1 נקודות | אנליזה קאפ   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 65.56 נקודות |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | הרטה שיקה   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 35.43 נקודות | אינגבורג כויסט   שוודיה שוודיה | 31.54 נקודות | אינגר נורדבו   דנמרק דנמרק | 31.39 נקודות |
קפיצה למים > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | ליאו אסר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 138.75 נקודות | וינפריד מרון   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 129.53 נקודות | פרנץ לייקרט   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 129.38 נקודות |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | הרמן שטורק   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 98.99 נקודות | פרנץ לייקרט   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 92.17 נקודות | אוואלד ריבשלגר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 90.72 נקודות |