stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Live 2022
הערות שוליים

↑   תמיד חלמתי להיות ראפר😉 חג שמח אהובים! תחל שנה ואלבומיה: לינק לאלבום בדיסקריפשיין, סרטון בערוץ "חנן בן ארי הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 01:19)
| חנן בן ארי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים | דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | איזון • לא לבד • יש כאן יותר מזה |  |
| אלבומי הופעה | Live 2022 • מופע הינדיקים |  |
| סינגלים | "ממך עד אליי" • "איזון" • "אמא אם הייתי" • "אדון הסליחות" • "החיים שלנו תותים" • "למה לנו לרדוף" • "לא לבד" • "תודה שאת" • "על משכבי" • "ויקיפדיה" • "מה אתה רוצה ממני" • "בשורות טובות" • "אלוף העולם" • "דור" • "שמש" • "אם תרצי" • "געגועים לבני אדם" • "שבורי לב" • "אמן על הילדים" • "חולם כמו יוסף" • "מקום" • "בסוף זה הלחן" • "חנניה" • "אלא בי" • "עטלף עיוור" • "מולדת" |  |
| שירים נוספים | "לילה טוב שון" • "חוץ מכדורגל" |  |
| ערכים קשורים | הרצל בן ארי • NMC • יוניסל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e79d79ab-5a60-41c1-96c5-323b65a87be5
אלקטרוניקה ביתית

חנות של אלקטרוניקה ביתית בבריטניה
אלקטרוניקה ביתית (באנגלית: Consumer electronics) היא קטגוריה של מוצרי אלקטרוניקה המיועדים לשימוש יומיומי, בדרך כלל בבתים פרטיים. מוצרי אלקטרוניקה ביתית כוללים מכשירים המשמשים לבידור (המכונים אלקטרוניקה בידורית), תקשורת ובילוי. הם מוכנים גם מוצרי חשמל "שחורים" (בעיקר בארצות הברית) מאחר שמוצרים רבים בקטגוריה זו נמצאים במארזים שחורים או כהים. מונח זה משמש כדי להבדיל אותם ממכשירי חשמל ביתיים "לבנים" המיועדים למשימות משק בית, כגון מכונות כביסה ומקררים (מאחר שבדרך כלל הם הצבועים בלבן או מצופי אמייל לבן). באנגלית בריטית, הם נקראים לרוב מוצרים "חומים" (משום שנהגו ליצרם בגימור עץ או בקליט).
שידורי הרדיו בתחילת המאה ה-20 הביאו לייצור מוצר הצריכה הראשון של אלקטרוניקה ביתית, מקלט הרדיו. מוצרים מאוחרים יותר כללו: טלפונים, פטיפונים, טלוויזיות ומחשבונים, ולאחר מכן רשמקולים, מכשיר וידאו טייפ, מחשבים אישיים, קונסולות משחקים, טלפונים ניידים ונגני MP3. החל משנות ה-2000 חנויות מוצרי אלקטרוניקה החלו למכור לעיתים מכשיר GPS, מוצרי אודיו לרכב, כלי נגינה אלקטרוניים (למשל, מקלדות סינתיסייזר), מכונות קריוקי, מצלמות דיגיטליות, נגני וידאו (נגני DVD ונגני Blu-ray), טלפונים סלולריים, משקפיי מציאות מדומה, מכשירי בית חכם המחברים מוצרי חשמל לאינטרנט, מכשירי סטרימינג וטכנולוגיה לבישה.
בעשור השני של המאה ה-21, רוב מוצרי האלקטרוניקה הפכו מבוססים על טכנולוגיות דיגיטליות. הם בעצם התמזגו עם תעשיית המחשבים במה שמכונה יותר ויותר צרכנות של טכנולוגיית מידע. חלק מחנויות מוצרי האלקטרוניקה החלו למכור גם ריהוט משרדי ותינוקות. חנויות אלקטרוניקה ביתית עשויות להיות חנויות קמעונאיות פיזיות, חנויות מקוונות או שילובים של שניהם.
המכירות השנתיות של מוצרי אלקטרוניקה ברחבי העולם הגיעו לכטריליון דולר ב-2022. תעשיית האלקטרוניקה הביתית היא חלק מתעשיית האלקטרוניקה הרחבה יותר. שבתורה, הכוח המניע מאחוריה בעידן הדיגיטלי היא תעשיית המוליכים למחצה.
היסטוריה

בחמישים שנותיו הראשונות, מכשיר הפונוגרף (שהומצא על ידי  תומאס אלווה אדיסון ב־1877) לא השתמש באלקטרוניקה; המחט וקרן הצליל היו טכנולוגיות מכניות בלבד. עם זאת, בשנות ה-20, שידורי הרדיו הפכו לבסיס לייצור המוני של מקלטי רדיו. שפופרת הריק שהפכו את מכשירי הרדיו למעשיים החלו לשמש גם עם לנגני תקליטים, כדי להגביר את עוצמת הקול, כך שניתן יהיה להשמיע אותו דרך רמקול. הטלוויזיה הומצאה כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20 אך לא הפכה למוצר בייצור המוני עד שנות ה-50 של המאה ה-20.
הטרנזיסטור הראשון, שפותח על ידי ג'ון ברדין ווולטר בראטיין במעבדות בל ב-1947, הוביל למחקר משמעותי בתחום המוליכים למחצה של מצב מוצק בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. ההמצאה והפיתוח של הטרנזיסטורים המוקדמים ביותר בבל הובילו למכשירי רדיו טרנזיסטור. זה הוביל להופעתה של תעשיית מוצרי האלקטרוניקה הבידורית הביתית החל משנות ה-50, בעיקר בשל המאמצים של תאגיד סוני היפני במסחור מוצלח של טכנולוגיית טרנזיסטורים לשוק ההמוני, עם מכשירי רדיו טרנזיסטור במחירים סבירים ולאחר מכן מכשירי טלוויזיה עם טרנזיסטור.
פיתוח מעגלים משולבים על מצע יחיד תוך שימוש בחיבורים חשמליים בין מעגלים בתוך השבב עצמו. הובילה לפיתוח מוצרי אלקטרוניקה ביתית מתקדמים וזולים יותר, כמו טלוויזיות טרנזיסטוריות, מחשבוני כיס, ובשנות ה-80, קונסולות משחקי וידאו ומחשבים אישיים במחירים סבירים שמשפחות רגילות ממעמד הביניים יכלו לקנות.
הערות שוליים

↑  Consumer Electronics Market Size & Trends
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529378705171  BnF: cb11967785x (data)  GND: 4165117-0  LCCN: sh85062582  NKC: ph125969 
חנות אלקטרוניקה ביתית בהונג קונג
לי קואן יו

שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא .
לי קואן יו (בסינית: 李光耀;‏ 16 בספטמבר 1923 – 23 במרץ 2015) היה ראש ממשלתה הראשון של סינגפור מ-1959, עוד לפני שקיבלה עצמאות מלאה, ועד 1990. נחשב לאחראי העיקרי להצלחתה הכלכלית המטאורית ולדיקטטור נאור. לי מכונה בסינגפור "אבי האומה".
קורות חייו

לי נולד והתחנך בסינגפור.
בשנת 1930, לי נרשם לבית הספר האנגלי Telok Kurau שם בילה שש שנים מהשכלתו היסודית. לי היה תלמיד גרוע בשנתיים הראשונות שלו, אך לאחר מכן הפך לתלמיד מצטיין בבחינות הבגרות. הוא גם הצטרף לתנועת הצופים והשתתף במספר פעילויות פיזיות ודיונים. את לימודיו סיים בהצטיינות אשר העניקה לו את מלגת ג'ון אנדרסון וכשהגיע לטקס חלוקת המלגות פגש שם לראשונה את אשתו לעתיד Kwa Geok Choo, שהייתה האישה היחידה בבית הספר באותה תקופה. לימודיו באוניברסיטה הופסקו עקב מלחמת העולם השנייה באסיה, כאשר בית הספר הוסב למרכז רפואי בשנת 1941.
תושייה חילצה אותו ממוות בטבח ההמוני שערכו היפנים בסינגפורים ממוצא סיני במהלך מלחמת העולם השנייה. לימים סיפר שלמד בזמן השלטון היפני כמה מועיל הפחד לביסוס שלטון יציב, עקרון שאותו יישם, אומנם בצורה אכזרית הרבה פחות, כמנהיג ארצו.
קורות חייו > חייו הפוליטיים

לאחר תום מלחמת העולם השנייה למד משפטים באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה. ב-1954 יצר עם קבוצת משכילים מהמעמד הבינוני את "מפלגת הפעולה העממית" (PAP) במטרה לפעול למען עצמאות סינגפור.
בבחירות שנערכו באוטונומיה הסינגפורית ב-1 ביוני 1959 זכתה ה-PAP לרוב מוחץ באספת הנבחרים, וכעבור יומיים הושבע לי קואן יו כראש הממשלה הראשון של סינגפור האוטונומית. לי המשיך לפעול לעצמאות סינגפור, תוך בחינת אפשרויות ליצירת חזית אנטי-קומוניסטית עם מלזיה. בקיץ 1965 הביא לי לנטישת סינגפור את הפדרציה עם מלזיה בעקבות היחסים הקשים ששררו בין לי לבין מנהיגי מלזיה. לי עצמו לא התכוון להביא את הדברים עד כדי קרע מוחלט, בידעו שארצו קטנה, ענייה ומחוסרת משאבי טבע, אך לכך התגלגלו הדברים בסופו של דבר. בעקבות פירוק הפדרציה, הייתה סינגפור למדינה עצמאית. לי היה לראש ממשלתה של סינגפור העצמאית עד 1990. במהלך שלושת העשורים שבהם החזיק בתפקיד ראש הממשלה הפכה סינגפור ממדינת עולם שלישי למעצמה פיננסית.
בשנת 1990 הוחלף לי על ידי גו צ'וק טונג, ועבר לשמש בתפקיד "שר בכיר" (Senior Minister), תפקיד שהומצא במיוחד עבורו. בנו הבכור, לי הסיין לונג, סומן כממשיך דרכו, ואחרי תקופה ארוכה כסגן ראש ממשלה, הוא מונה ב-2004 לראש ממשלתה השלישי של סינגפור. לי קואן יו כיהן בתפקיד "שר יועץ" (Minister Mentor) בממשלה של בנו.
לי הנהיג בסינגפור שלטון קשה שנקט ביד קשה כנגד כל הפרת חוק ושאפשר חופש ביטוי מוגבל ביותר לאופוזיציה. בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס שבו נשאל מדוע אין הוא מאמץ את נורמות זכויות האדם המקובלות במדינת ישראל, המהווה מודל חיקוי עבורו, השיב כי יש להבדיל בין ישראל המלוכדת, שבה "אם תהיה מלחמה - כולם יבואו" לבין ארצו שהיא ערב רב של פליטים.
קורות חייו > חייו האישיים

זיכרונותיו על תקופת שלטונו תורגמו לשפות רבות ופרקים נבחרים ממנה תורגמו גם לעברית.
בשנת 2004 בנו הבכור לי הסיין לונג, נבחר למשרת ראש ממשלת סינגפור תוך ויתור על תפקידו כשר האוצר.
בנו השני של לי קואן יו, לי הסיין יאנג, כיהן בעבר כנשיא ומנכ"ל תאגיד התקשורת והטלקומוניקציה הסינגפורי סינגטל.
נפטר ב-23 במרץ 2015 בגיל 91.
במהלך שנת 2024, התבטא לי הסיין יאנג, בנו הצעיר של לי קואן יו, נגד ממשלת סינגפור בכלל ומשפחתו בפרט. הוא טען שהרשויות בסינגפור ניצלו את החוקים במדינה נגד מבקרים, והביע דאגה מהתגברות הדיכוי והשחיתות בעשור האחרון. הסכסוך המשפחתי בין לי הסיין יאנג ואחיו לי הסיין לונג, החריף בעקבות מחלוקת על בעלות בית המשפחה, מה שהוביל לחקירות משפטיות נגד שני הצדדים. הממשלה הסינגפורית דחתה את כל האשמותיו של לי הסיין יאנג וטענה שהן חסרות בסיס.
לקריאה נוספת

לי קואן יו, מן העולם השלישי לראשון, זמורה ביתן
הערות שוליים

↑  En, Siau Ming (24 במרץ 2015). "Mr Lee Kuan Yew placed an emphasis on educating the young 'so they can have a future'". Today. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Koh, Jeremy (16 בספטמבר 2016). "Lee Kuan Yew's old school marks 90th birthday". The Straits Times. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Remembering Mr Lee Kuan Yew: Top performer with a playful streak". Raffles Institution. Asiaone. 24 במרץ 2015. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Former Raffles College (now NUS Campus at Bukit Timah)". National Heritage Board. אורכב מ-המקור ב-14 ביוני 2020. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מסניגפור עד בודפשט, דבר, 12 ביוני 1959
↑  משה דור, מאלאזיה הגדולה נגד הכוכב האדום, מעריב, 22 בנובמבר 1961
↑  ישראל הכירה בממשלת סינגפור, דבר, 16 באוגוסט 1965
↑  Lee Hsien Yang turning 'personal vendetta' into international smear campaign: Singapore government, CNA (באנגלית)
| ראשי ממשלת סינגפור |
| --- | --- | --- |
| השר הראשי | דייוויד מרשל • לים יו הוק | סינגפור |
| ראשי ממשלה | לי קואן יו • גו צ'וק טונג • לי הסיין לונג | סינגפור |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264198805171  PLWABN: 9810654006005606  BIBSYS: 90965209  BnF: cb136182260 (data)  CANTIC: a11341701  CiNii: DA01979302  GND: 118997734  ISNI: 0000 0001 1000 4273  LCCN: n50039577  LNB: 000121798  NARA: 10582768  NDL: 00470266  NKC: xx0006311  NLA: 54496742  NLG: 144795  NLK: KAC201721187  NSK: 000239413  NTA: 17070470X  RERO: 02-A000103607  SELIBR: 70552  SNAC: w6h148jt  SUDOC: 058754962  Trove: 1561459  VIAF: 97994136   WorldCat (עם VIAF): 97994136
איינדהובן

מרכז העיר כיום
Evoluon - מרכז כנסים באיינדהובן, שידוע בעיצובו הייחודי
איינדהובן (בהולנדית: Eindhoven ‏האזנהקובץ:189 Eindhoven.ogg‏Ⓘ‏, אֵיינטהוֹבֶה) היא רשות מקומית ועיר במחוז צפון בראבנט שבדרום הולנד. איינדהובן ממוקמת במפגש נהר דומל עם נחל גנדר. בעיר מתגוררים כ-440,000 תושבים ובמטרופולין של העיר (הכולל גם את העיר הלמונד) מתגוררים כ-775,000 תושבים. העיר איינדהובן עצמה היא חלק מהמטרופולין ברבאנטסה סטדנריי, שבו מתגוררים למעלה מ-2 מיליון תושבים.
העיר ידועה בעיקר בזכות יצרנית הרכב דאף, חברת הטכנולוגיה פיליפס ומועדון הכדורגל פ.ס.וו. איינדהובן.
היסטוריה > משמעות השם

השם איינדהובן הוא הלחם בסיסים המתקבל משתי המילים הבאות; eind – סוף או אחרון (בדומה ל-end באנגלית), ו-hove יחידת שטח קדומה שגודלה נאמד בכ-140 דונם. Eind משמש כסופית נפוצה באזורים רבים בהולנד, ובשמות רחובות, אך לעיתים נדירות כתחילית.
האטימולוגיה של הצירוף איינדהובן אינה ברורה גם בהולנדית, וקיימות השערות שונות בנושא.
היסטוריה > המאה ה-12 ואילך

ההיסטוריה הכתובה של איינדהובן מתחילה בשנת 1232, כשהדוכס הנרי הראשון של בראבנט העניק לאנדהובן, אז עיירה קטנה, זכויות של עיר. אותה תקופה היו בעיירה כ-170 משפחות הסגורות בתוך סוללה, ומחוצה לה נבנתה טירה קטנה ששימשה לתצפית והגנה. במהלך השנים העיר גדלה כתוצאה מריבוי טבעי והגירה פנימית, והותר לה לנהל מסחר ואורח חיים עצמאי. מתוך כך חלה עלייה באיכות החיים, וחקלאים מערים סמוכות פקדו את השוק המקומי, מתוקף היותה על ציר מסחר ראשי שקישר בין הולנד ללייז'. בשנת 1388 חומות העיר חוזקו, ומספר עשורים לאחר מכן הוקמה טירה נוספת. בשנת 1486 העיר נשדדה ונשרפה על ידי חיילים מחלדרלנד. השיקום הסתיים ב-1502, כשאז את העיר הקיפה סוללת הגנה גדולה יותר וטירה נוספת. ב-1543 נפלה העיר שוב, הפעם כתוצאה מהזנחות נשנות של מערך ההגנה שנגרמו מהעוני ששרר באותה תקופה, ומהצורך של תושביה להבטיח את פרנסתם.
ב-1554 שרפה גדולה כילתה כ-75% מהבתים, אולם העיר שוקמה בשלישית בעזרתו של וילם השתקן. העיר לא ידעה הרבה נחת, כאשר במהלך המרד ההולנדי עברה העיר מידיהם של שליטים הולנדים וספרדים מספר פעמים. ב-1583 העיר נכבשה סופית על ידי חיילים ספרדים וחומותיה הוחרבו. איינדהובן לא סופחה להולנד עד שנת 1629.
היסטוריה > עיר רוויית הפיכות

במהלך המהפכה הצרפתית איינדהובן סבלה מפלישות רבות של כוחות עוינים, ובמשך המאות הבאות נשתמרה כעיר קטנה עד בוא המהפכה התעשייתית.
בתחילת המאה ה-19 נרשמה עלייה גדולה בכל תחומי החיים בעיר. החלה בנייה מאסיבית של תעלות, כבישים ומסילות וב-1843 חוברה העיר עם טילברך שמצפון לה, ואנטוורפן שמדרום. התעשייה סבבה סביב טבק וטקסטיל וכוחה עלה בד בבד עם עליית ענקית החשמל והאלקטרוניקה, חברת פיליפס. ב-1920 אוחדה העיר עם חמש עיירות נוספות בניסיון לנהל ולהסדיר את כמות האוכלוסייה המהגרת שנתווספה עם השנים. למעט מספר שינויים בעיר, והתווספות שני מחוזות נוספים, העיר נשארה מאז ועד היום ללא שינויים מהותיים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה והמאה ה-21

במהלך כיבוש ארצות השפלה במאי 1940 נכבשה הולנד ואיתה גם העיר איינדהובן. במשך 3 שנים ויותר הייתה העיר תחת שלטון גרמני. בספטמבר 1944 במהלך מבצע מרקט גארדן שוחררה איינדהובן על ידי כוחות מהדיוויזיות המוצנחות של בעלות הברית. אולם, הכוחות המוטסים לא היו מוכנים להילחם כנגד הכוחות המשוריינים שהיו באזור ונסוגו באבדות כבדות. איינדהובן שבה ונתפסה על ידי הגרמנים. היא שוחררה באופן סופי רק עם התקדמות הכוחות הקרקעיים לעבר גרמניה בשלב מאוחר יותר. שיקום העיר שבא בעקבות נזקי המלחמה, השאיר מעט מאוד סימני היכר מעברה, וממילא הרבה ממורשתה ההיסטורית הושמדה כליל.
בשנות ה-70, ה-80 וה-90 גדלה העיר משמעותית בשל תהליך עיור, הגירה נוספת אל מרכזה ובניית מאות בתים וחוות מערבית לעיר.
איינדהובן התאוששה מהמלחמה ולצד פיליפס הגיעו חברות טכנולוגיות נוספות.
בשנות ה-80 חברת פיליפס הייתה אחד המפעלים המובילים בעולם, וכמעט כולם באיינדהובן היו תלויים בה[דרוש מקור], אולם בסוף שנות ה-90 נכון לעיר משבר חדש. חברת DAF ששכנה בה פשטה את הרגל ופיליפס העבירו את המטה שלהם לאמסטרדם. אחד מכל שלושה אנשים בעיר נותר בלי עבודה.
איינדהובן התאוששה ועברה מהפך מעיר פוסט-תעשייתית כושלת למובילה עולמית בטכנולוגיה ולעיר השלישית בהולנד מבחינה כלכלית. את המפעלים שנסגרו ועמדו ריקים במשך שנים, הסבו פרנסי העיר ויזמים פרטיים למתחמים של עיצוב, בילוי וקולינריה, ובכך שימרו את המורשת התעשייתית של העיר.
בעשור הראשון של המאה ה-21, איינדהובן תפסה את מקומה כבירה לעיצוב תעשייתי בהולנד בכל שנה בחודש אוקטובר נערך בה שבוע העיצוב ההולנדי.
תרבות ואמנות > מוזיאונים

מוזיאון פיליפס - מוזיאון פיליפס מתעד את התפתחות מוצרי החשמל והאלקטרוניקה של פיליפס לאורך השנים.
מוזיאון ואן אבה - מוזיאון לאמנות מודרנית ועכשווית.
תרבות ואמנות > פסטיבלים מקומיים

שבוע העיצוב ההולנדי - אירוע העיצוב הגדול באירופה הצפונית, המתקיים מדי שנה באיינדהובן בחודש אוקטובר. האירוע נמשך תשעה ימים, מציגים בו אלפי מעצבים מקומיים ומגיעים אליו מאות אלפי מבקרים מדי שנה.
פסטיבל גלואו (Glow) - פסטיבל המוקדש לאמנות ולעיצוב תאורה, המתקיים באיינדהובן מדי שנה בחודש נובמבר.
תושבי איינדהובן בכניסה לעיר לאחר שחרורה ממדינות הציר (19 בספטמבר 1944)
פייר ז'אקוטן

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1765 Champigny-lès-Langres, צרפת 
 פטירה:  4 באפריל 1827 (בגיל 61) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 ידוע בשל:  ניהול המיפוי של מצרים ושל ארץ ישראל בשנים 1799–1800
 מקצוע:  גאוגרף, קרטוגרף
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד  קצין בלגיון הכבוד  אביר מסדר לואי הקדוש 
 
״מפת ז׳אקוטן״ המקורית מוצגת לראווה בגלריית ארץ הקודש במוזיאון מפגשי הציוויליזציות בדובאי. המפה המקורית שהופקה בניהולו של הקרטוגרף פייר ז׳אקוטן לקוחה מאוגדן המפות המלכותי בסדרת כרכי ״תיאור מצרים״, המכילים אוסף תצפיות ומחקרים שנערכו ביוזמתו ובהוראתו הישירה של נפוליאון במהלך מסע הצבא הצרפתי במצרים ובארץ הקודש
קברו של ז'אקוטן בבית הקברות פר לשז בפריז; עמיתו אדמה-פרנסואה ז'ומאר, שטרח עימו על עריכת קובצי המפות של מצרים וארץ ישראל, תכנן את המצבה כאובליסק מצרי וחיבר את הכיתוב עליה
פייר ז'אקוטן (בצרפתית: Pierre Jacotin;‏ 11 באפריל 1765 – 4 באפריל 1827) היה קרטוגרף יוצר מפות צרפתי.
קורות חיים

ז'אקוטן נולד בשנת 1765 ב-Champigny-lès-Langres שבחבל שמפאן-ארדן בצפון צרפת.
ז'אקוטן היה חלק מצוות מדענים ואנשי מקצוע שנלוו אל נפוליאון במערכה במצרים ובארץ ישראל, בשנת 1799. על פי פקודת נפוליאון שרטט ז'אקוטן (שעמד בראש צוות מיוחד של מהנדסים ושרטטים שהקים נפוליאון במיוחד למטרה זו), אוסף של 47 מפות של לוב, מצרים, סיני וארץ ישראל. שש מתוך מפות אלו (מספרים 43 עד 47 ומפת אינדקס) מתארות חלקים של ארץ ישראל, בעיקר אותם האזורים בהם עבר צבאו של נפוליאון. מפות אלו הן המפות הטופוגרפיות הראשונות של ארץ ישראל ששורטטו בהתבסס על מדידות במכשירי מדידה שהיו בשימוש במאה השמונה עשרה. מכשירים אלו היו מדויקים יחסית במדידת המרחקים והזוויות. במפה של אזור עכו נעשה לראשונה בארץ ישראל שימוש בשיטת הטריאנגולציה שבסיסה נמדד במישור שממזרח לעכו.
במפות אלו, בקנה מידה 1:100,000, מצוינים סימנים טופוגרפיים וסימני תכסית. גם תיאור התבליט במפות אלו הוא חדיש: הבלטת יחסי הגובה בעזרת קווקוו מחושב, וכן ניתנים שמות המקומות בצרפתית ובערבית. כמו כן מסומנים על מפות אלו, בסימון של שתי חרבות מצטלבות, שדות הקרב בהם נלחם צבאו של נפוליאון בתושבים מקומיים או יחידות מהצבא העות'מאני. בסימונים הללו מצוינים שמותיהם של מפקדי הצבא המקומיים והתאריכים בהם נערכו הקרבות. חלק מהמידע במפות התבסס על עדויות בעל פה של מורי דרך מקומיים וחלקים גדולים ממידע זה התבררו בדיעבד כלא נכונים או לא מדויקים.
העבודה על השרטוט והמידע שבמפות נמשכה מ-1799 ועד 1803, אף לאחר שהצרפתים עזבו את מצרים ואת ארץ ישראל. חריטתן של המפות לצורך הדפסה נמשכה כארבע שנים ובשנת 1808 נשלמה הדפסתן. נפוליאון אסר את פרסום המפות בשל היותן "סוד מדינה". בשנת 1818, עם הרסטורציה, הותר פרסומן. המפות, הידועות בשם "האטלס של ז'אקוטן", יצאו לבסוף לאור בשנת 1826. הן מהוות מקור מידע חשוב בידיעת ארץ ישראל ותולדותיה.
במרץ 1803 מונה לפרופסור בבית הספר הצבאי המיוחד. ביוני 1809 קיבל את אות לגיון הכבוד הצרפתי, ובאוגוסט 1814 את אות המסדר המלכותי הצבאי של לואי הקדוש (Ordre royal et militaire de Saint-Louis)
בשנת 2007 שופץ קברו ועיריית פריז הציבה על הקבר שלט מתכת הכולל תמצית קורותיו.
לקריאה נוספת

יצחק שטנר, מפת ארץ ישראל ותולדותיה, הוצאת מוסד ביאליק, 1951 (הספר בקטלוג ULI)
אטלס ישראל, ירושלים תשט"ז, כרטוגראפיה I/5 (הספר בקטלוג ULI)
יהושע בן אריה, ארץ ישראל במאה ה-י"ט – גילויה מחדש, ירושלים, כרטא והחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 1970
רוני רייך, "אזור מיצר סואץ בשלהי המאה ה-18", בתוך: מגן ברושי (עורך), בין חרמון לסיני – יד לאמנון, ירושלים: הוצאת ידידים, תשל"ז–1977 עמ' 29–41
David Kallner, "Jacotin's Map of Palestine, Surveyed During Napoleon's Campaign to in 1799", Palestine Exploration Quarterly, 1944, pp. 157–163
Yehuda Karmon, "An Analysis of Jacotin's Map of Palestine", Israel Exploration Journal 10 (1960), pp. 155–173, 244-253
הערות שוליים

1 2  יצחק שטנר, מפת ארץ ישראל ותולדותיה, הוצאת מוסד ביאליק, 1951, עמ' 152
1 2 3  Hisham Khatib, Palestine and Egypt Under the Ottomans: Paintings, Books, Photographs, Maps and Manuscripts, Tauris Parke Books, 2003, p. 211
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291156005171  PLWABN: 9810535119105606  BnF: cb153674294 (data)  GND: 117610585  ISNI: 0000 0000 5455 9599  LCCN: nr2002001499  Léonore: 191525  NTA: 085444340  RERO: 02-A009270416  SUDOC: 16032212X  ULAN: 500481261  VIAF: 17526483   WorldCat (עם VIAF): 17526483 
מפה כוללת של מצרים וארץ ישראל; נערכה על סמך מיפוי ז'אקוטן מ-1799 ונדפסה ב-1818
חיפה בתקופה העות'מאנית במפת ז'אקוטן מ-1799
זאפורוז'ץ

| --- | --- |
זאפורוז'ץ מדגם ZAZ-968
זאפורוז'ץ מדגם ZAZ-968
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  זאפור
 יצרן:  ЗАЗ
 הרכבה:  אוקראינה אוקראינה
 אורך:  333 ס"מ
 רוחב:  139.5 ס"מ
 גובה:  145 ס"מ
 משקל:  650 ק"ג
 בסיס גלגלים:  202.3 ס"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 פעימות, 887 סמ"ק, 26 כוח סוס ב 4000 סל"ד, 4 צילינדרים בתצורת V, מקורר אוויר עם שסתומים עיליים, קדח/מהלך 54.5/72 מ"מ
 הילוכים:  ארבעה + אחורי, כולם מסונכרנים פרט לראשון, תיבת הילוכים מותקנת מאחור (טרנסאקסל)
 מהירות מרבית:  80 עד 90 קמ"ש (תלוי בדגם)
 צריכת דלק:  5.5 ליטר ל 100 ק"מ
זאפוֹרוֹזֶ'ץ' (רוסית: Запоро́жец; אוקראינית: Запорожець) הייתה מכונית סובייטית זולה וקטנה, שזכתה לפופולריות ניכרת בברית המועצות. מקור השם בעיר זפוריז'יה שבה יוצר לראשונה.
היסטוריה

הזאפורוז'ץ הייתה המכונית הזולה ביותר, ולכן הזמינה ביותר לרכישה בברית המועצות. עם זאת, הייתה עמידה וקשוחה דייה לעמוד בתנאי הדרכים המשובשות. מראה הגמלוני הקנה לה מספר כינויי חיבה וגנאי : "זאפור" שהוא קיצור של שם המכונית, אך גם המילה הרוסית לעצירות - בשל בעיות ההתנעה המרובות, "גבנון" ו"אוזניים גדולות" בשל כונסי האוויר הצדדיים לקירור המנוע האחורי.
בדומה לחיפושית ולטראבנט הגרמניות, מכונית הזאפורוז'ץ תוכננה להיות "מכונית עממית". היא תוכננה ונבנתה החל משנת 1958 במפעלי ЗАЗ, ראשי תיבות של Запорожский Автомобильный Завод ברוסית, או Запорізький Автомобілебудівельний Завод באוקראינית ("מפעל המכוניות של זאפורוז'יה") בעיר זאפורוז'יה (אוקראינית: Запоріжжя) באוקראינה. דגמים שונים של המכונית יוצרו עד שנת 1994.
הזאפוֹרוֹזֶ'ץ מזכיר במידת מה את דגם הפרינץ של NSU במנועו האחורי ובמראהו, אך המכוניות אינן חולקות כל חלק משותף.
המפעל ЗАЗ קיים גם כיום, אך מייצר את דגם ה"טאבריה" (Та́врия), שהוא בעל קירור מים והנעה קדמית, בעוד הזאפורוז'ץ היה בעל קירור אוויר ומנוע אחורי.
הנס מת'סון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוגוסט 1975 (בן 49) סטורנוויי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 פרופיל ב-IMDb
 
הנס מת'סון (באנגלית: Hans Matheson; נולד ב-7 באוגוסט 1975) הוא שחקן סקוטי. בין התפקידים שגילם בקולנוע ובטלוויזיה היו במיני-סדרה "המלכה הבתולה", בסרט "משמרת המוות", ב"שושלת טיודור", בעיבוד לרומן "טס לבית דרברוויל", בסרט "התנגשות הטיטאנים" ובתפקיד אייסכילוס ב-"300: עליית האימפריה". בנוסף להיותו שחקן מת'סון מנגן בגיטרה, כינור ובמפוחית.
ביוגרפיה

מת'סון נולד בסטורנוויי שבסקוטלנד, בנם של שינה ואיאן (אדו) שהיה מוזיקאי פולק וצייר. אחיו הצעיר ויליאם מת'סון היה אף הוא שחקן.
ההופעה הראשונה שלו בסרט קולנוע היה בתפקיד ג'וני סילבר בסרט "Mojo" בבימויו של ג'ז באטרוורת'. לפני כן הופיע מת'סון בסדרות טלוויזיה שונות. אחרי "Mojo" שיחק ב"נערה ושמה סטלה" בתפקיד זונה ממין זכר המכור לסמים. בעיבוד של בילה אוגוסט לרומן "עלובי החיים" גילם מת'סון את מריוס. בסרט "סטיל קרייזי" ניגן מת'סון בגיטרה בתפקיד לוק שאנד, רוקר צעיר העוזר להפיח דם חדש בלהקה ותיקה.
בסרט הבריטי "Tube Tales" שיחק מת'סון בתפקיד ראשי, מה שהוביל אותו לסרט המסחרי הראשון שלו "עוקץ בדרכים" בכיכובם של בת' וינסלט, שרלוט קולמן וקלייב ראסל. אחר כך שיחק בסרט "Canone Inverso" ולמד לנגן בכינור בשביל התפקיד. בסרט הטלוויזיה האמריקאי "ערפילי אבלון" גילם את דמותו של מורדרד, ובהמשך שיחק בתפקיד תומאס בסרט הדני-נורווגי "התשוקות של דינה" המבוסס על הספר "Dinas bok". ב-2002 כיכב בתפקיד יורי ז'יוואגו בעיבוד של ג'אקומו קמפיוטי לרומן "דוקטור ז'יוואגו" מאת בוריס פסטרנק.
בהמשך הקריירה שיחק מת'סון בסרטים עצמאיים, כמו הסרט "משמרת המוות" מ-2002 והסרט הדוקומנטרי "Comfortably Numb". ב-2006 כיכב מת'סון לצידה של השחקנית דמי מור בסרט "דמדומים". בסרט "המלכה הבתולה", הפקה של ה-BBC על אודות אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, גילם מת'סון את רוזן אסקס. התוכנית שודרה בארצות הברית ב-2005 ובבריטניה ב-2006.
מת'סון גילם את דמותו של הארכיבישוף תומאס קרנמר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור" בהפקת חברת שואוטיים.
ב-2008 שיחק במיני סדרה של ה-BBC, עיבוד לרומן "טס לבית דרברוויל" מאת תומאס הרדי, וגילם את אלק דרברוויל. עוד גילם את לורד קווארד בסרטו של גאי ריצ'י "שרלוק הולמס" משנת 2009. ב-2010 שיחק בתפקיד איקסס בהפקה המחודשת של "התנגשות הטיטאנים". הוא כיכב בסרט "The Christmas Candle" ושיחק בתפקיד משנה כאייסכילוס בסרט "300: עליית האימפריה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | פולדארק | Poldark | בן קרטר |  |
| 1997 |  | The Future Lasts A Long Time | ג'ימי דולן |  |
| 1997 |  | Mojo | סילבר ג'וני |  |
| 1997 | נערה ושמה סטלה | Stella Does Tricks | אדי |  |
| 1997 |  | Family Money | ג'ייק |  |
| 1998 | עלובי החיים | Les Misérables | מריוס |  |
| 1998 | סטיל קרייזי | Still Crazy | לוק שאנד |  |
| 1999 |  | Tube Tales | מייקל |  |
| 1999 | עוקץ בדרכים | Bodywork | וירג'יל גאפי |  |
| 2000 |  | Canone Inverso | ג'נו וארגה |  |
| 2001 | התשוקות של דינה | I Am Dina | תומאס |  |
| 2001 | ערפילי אבלון | The Mists of Avalon | מורדרד |  |
| 2002 | משמרת המוות | Deathwatch | טוראי ג'ק הוקסטון |  |
| 2004 |  | Comfortably Numb | ג'ייק |  |
| 2004 |  | Imperium: Nero | נרו |  |
| 2006 |  | Half Light | אנגוס מק'קולוך |  |
| 2008 | באת'ורי | Bathory | קאראווג'ו |  |
| 2009 | שרלוק הולמס | Sherlock Holmes | הלורד קווארד |  |
| 2010 | התנגשות הטיטאנים | Clash of the Titans | איקסס |  |
| 2013 |  | The Christmas Candle | דייוויד ריצ'מונד |  |
| 2014 | 300: עליית האימפריה | 300: Rise of an Empire | אייסכילוס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 |  | The Bill |  |  |
| 1996 |  | Wycliffe |  | פרק 38 |
| 1996 | בראמוול | Bramwell | פרדריק האקט | פרק 14 |
| 2002 | דוקטור ז'יוואגו | Doctor Zhivago | יורי ז'יוואגו |  |
| 2005 | המלכה הבתולה | The Virgin Queen | רוברט דוורו, רוזן אסקס |  |
| 2008 | שושלת טיודור | The Tudors | הארכיבישוף תומאס קרנמר |  |
| 2008 | טס לבית דרברוויל | Tess of the d'Urbervilles | אלק דרברוויל | מיני-סדרה |
| 2016 | יריחו | Jericho | ג'וני ג'קסון |  |
הערות שוליים

↑  "The Gillian Bowditch Interview Hans Matheson". The Times. London. 3 בנובמבר 2002. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Comfortably Numb". Channel4.com. נבדק ב-25 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Tudors". IMDb.com. נבדק ב-30 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tess". BBC.co.uk. נבדק ב-25 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sherlock Holmes". WarnerBros.com. נבדק ב-25 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454888505171  BIBSYS: 5031562  BNE: XX4987907  BnF: cb142044991 (data)  CANTIC: a11270573  GND: 1013560140  ISNI: 0000 0001 2126 525X  LCCN: no99017246  NKC: xx0113686  SUDOC: 180840908  VIAF: 31625931   WorldCat (עם VIAF): 31625931