stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמעון שצמילר
ביוגרפיה

שמעון שצמילר נולד ב-1942 בנשר, בן להניה ואהרון שצמילר. אביו עלה ב-1929 מסרביה ואמו עלתה ב-1933 מגליציה. הוריו עברו מחיפה לנשר בשנת 1938. בבית ספר יסודי למד בבית הספר לילדי עובדים בנשר ששכן ליד מפעל נשר למלט. בשנת 1960 סיים את לימודי התיכון בבית חינוך תיכון חיפה. התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית, ובשנת 1964 קיבל תואר ראשון בכימיה בהצטיינות מהטכניון. בשנים 1964–1967 שירת בצה"ל כקצין תותחנים בפיקוד הצפון. זמן קצר לאחר שחרורו נקרא לשירות מילואים במלחמת ששת הימים, כקצין תותחנים בחזית הסורית. לאחר המלחמה התחתן עם שושנה מאירוביץ' ולהם שלושה ילדים. ב-1968 קיבל תואר שני בכימיה אורגנית מהטכניון, ובשנת 1971 קיבל שם תואר דוקטור לכימיה, על מחקר שעסק בסינתזה של ג'יברלין. ב-1971 הצטרף לקבוצה של פרופ' אלברט אשנמוסר (אנ') במכון הטכנולוגי של ציריך (ETH), כפוסט דוקטורט. כאשר פרצה מלחמת יום הכיפורים באוקטובר 1973 חזר לישראל כדי להילחם כקצין תותחנים בחזית הסורית. באותה שנה קיבל משרת מרצה באוניברסיטת תל אביב. הקבוצה שלו פיתחה מתודולוגיות סינתטיות הכוללות כלורו-ניטרונים, ומוצרי ביניים קרבוניליים ייחודיים, כגון 2-אצטיל קטיונים ונגזרות חנקן של קרבוניל. הם גילו תגובות אמידציה עם גזע מינימלי, מה שהניב אנטיביוטיקה פנטפפטידים. רבים מתלמידיו הפכו למדענים עצמאיים בתעשיית התרופות הישראלית. שצמילר גר בנשר עד 1975, ואז עבר לכפר סבא.
היה פרופסור אורח באוניברסיטת היידלברג, שבה שיתף פעולה עם פרופ' ריצ'רד ניידליין על כימיה תרופתית, ובאוניברסיטת יוהנסבורג. בשנים 1984–1990, בשבתון ובביקורים מרובים במעבדה לביולוגיה מולקולרית של דופונט בווילמינגטון, דלאוור, הוא עבד עם ד"ר פט קונפאלון על סינתזת תרופות, מה שמוביל לסינתזות חדשות של לוסרטן לטיפול ביתר לחץ דם וסוסטיבה לטיפול באיידס.
בשנים 1990–1996 עבד בתמי, קמפוס המחקר של כימיקלים לישראל בע"מ (כיל), כמנהל מחקר וראש החטיבה האורגנית. הוא הציג פרויקטים ומוצרים חדשים, כגון מעכבי אש לפלסטיק, תוך שיתוף פעולה עם תרכובות ברום בע"מ. הוא גם הקים את חטיבת נובוטייד בשיתוף פעולה עם חברת טבע לפיתוח פפטידים טיפוליים. בשנת 1995, לאחר שנים רבות של שירות כקצין תותחנים, הוא שוחרר בדרגת אלוף-משנה במילואים.
בשנים 1993–1996 כיהן כנשיא החברה הישראלית לכימיה.
בשנת 1998, כאשר מכללת יהודה ושומרון באריאל (כיום אוניברסיטת אריאל בשומרון) פתחה את המחלקה למדעי הכימיה, מונה ליו"ר הראשון שלה. הוא יצא לפרישה מוקדמת מאוניברסיטת תל אביב עבור המשימה הזו, גייס כספים, השיג ציוד מדעי, וגייס סגל וסטודנטים לתארים מתקדמים. הוא הקים תוכנית שיתוף פעולה עם מדענים מאוניברסיטת בר-אילן להנחיה משותפת של סטודנטים לתארים מתקדמים באריאל. בשנת 2009 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
הערות שוליים

↑  רשימת מקבלי התארים מוסמך למדעים, אינג'ינר ודוקטור - בטכניון, דבר, 7 במאי 1969
↑  מקבלי תארים בטכניון בחיפה, דבר, 3 ביולי 1972
יהוסף הנגיד

רבי י(ה)וסף בן שמואל הלוי הנגיד (נקרא גם בשם: "יוסף אבן נגרילה"; בערבית: اأو حسين بن ٱلنغريلة; 1035–1066) 
היה רב מראשוני הראשונים וראש הקהילה בספרד של ימי הביניים. שימש גם בתפקידים פוליטיים בכירים כוזיר גדול, משנה למלך וראש ממשלה בטאיפה של גרנדה שבספרד המוסלמית, משרה השנייה בדרגתה רק למלך גרנדה, אותה ירש מאביו רבי שמואל הנגיד והוא אז בן 20 שנה. חתנו ותלמידו של רב ניסים גאון. נרצח במהלך טבח דמים שנעשה ביהודי גרנדה, ב-30 בדצמבר 1066.
ביוגרפיה

יהוסף נולד לרבי שמואל הנגיד, בטאיפה של גרנדה, שבאל אנדלוס. במהלך חייו הוא פרסם את כתביו של אביו בקבוצת מאמרים מיוחדת, וסיפר על עצמו בהקדמה של אותה אסופת מאמרים. בן תשע הוא ליווה את אביו לקרב אך במהרה התגעגע לעיר מולדתו גרנדה, וכבר בגיל כה צעיר חיבר שיר על כך. את מירב השכלתו הוא קיבל מאביו. בימי בחרותו חלה, ולאחר שהחלים נסע ללמוד בישיבת קירואן מפי ראש הישיבה רב ניסים גאון. לאחר מכן חזר לגרנדה שם נישא לביתו של רב נסים.
עם מותו של אביו, רבי יהוסף החליף אותו כנגיד וראש הקהילה היהודית של גרנדה כ-9 שנים עד לשנת ד'תתכ"ד. במות אביו מינה אותו מלך גרנדה, באדיס בן חבוס ליורש משרתו – הוזיר הגדול של הממלכה, והוא אז בן 20 שנה. רבי יהוסף הצליח בתפקידיו בגביית מיסים, בהפעלת מינהל תקין ובניהול מדיניות החוץ. עם זאת לא זנח את העיסוק בתורה, השמיע שיעורים וחיבר שירים. הוא העסיק יהודים עשירים כסוכני המלך וקומם את האוכלוסייה הערבית נגד שלטון הווזירים היהודים.
ביוגרפיה > מותו

לימים חלה הרעה ביחסיו עם המלך ועם האוכלוסייה. רבי יהוסף נרצח במהלך טבח דמים שנעשה ביהודי גרנדה, ב-30 בדצמבר 1066 (ט' בטבת ד'תתכ"ז) יחד עם 500 יהודים. הוא אמנם ניסה להשחיר את פניו לבל יכירוהו, אולם המוסלמים מצאו אותו, הוציאוהו ממחבואו והרגוהו. הם סחבו את גופתו דרך חוצות העיר וצלבוהו על שער העיר.
הראב"ד הראשון כתב שצום תשעה בטבת, שלא נאמר מה טעמו, נקבע מראש ברוח הקודש על הפרעות בגרנדה. שולמית אליצור ביארה שהיהודים בני התקופה התפעלו מצירוף המקרים ולפיכך כתב כן.
ביוגרפיה > לאחר מותו

תלמידיו היו רבני ספרד והנהיגו את הדור שלאחריו לאחר פטירתו.
משורר מוסלמי מהתקופה שחיבר שיר אנטי-יהודי שהצדיק את הטבח, כתב בין השאר על יהוסף: "הקוף הראשי שלהם עשה את ביתו משיש והוביל אליו את מיטב מימי המעיינות". על בסיס שורה זאת ומקורות ספרותיים נוספים, יש היסטוריונים של האמנות ששיערו שאחד המבנים המרכזיים במתחם המפואר אלהמברה שימש כביתו של יהוסף.
חיבוריו

לאחר פטירתו, ספריו וכתביו התפזרו בעולם. רבי יצחק בר ברוך ידידם של רבי יהוסף ורבי שמואל קנה הרבה מספריהם שהתפזרו.
משיריו השתמר עד ימינו רק חלק קצר בן חמש שורות של שיר אחד, אותו הוא כתב "בטרם נסיעה" ליעד לא ידוע.
משפחתו

בנו, אברהם הוכרח להמיר דתו על ידי המלך באדיס בן חבוס – עקב סירובו, נתלה למוות. אשתו ובנו עזריה, הצליחו להימלט אל ידיד המשפחה, רבי יצחק אבן גיאת. האחרון, מינה את עזריה לראש הקהל בלוסנה ושאר קהילות בספרד בעודו נער, אך מינוי זה לא ארך הרבה זמן ועזריה נפטר בעודו נער צעיר, כך גם אמו.
אביו, רבי שמואל הנגיד
אחיו, אליסף בר שמואל הלוי, יהודה בר שמואל הלוי
בנו, אברהם בר יהוסף הלוי
בנו, עזריה בר יהוסף הלוי
סבו, יוסף הלוי (קיימים מספר דעות לזהותו של יוסף)
דודו, יצחק בר יוסף הלוי
חמיו, רב ניסים גאון
ראו גם

הטאיפה של גרנדה
פרעות גרנדה
לקריאה נוספת

חיים שירמן, יהוסף הנגיד – טראגדיה של מדינאי יהודי, מוסד ביאליק 1982.
הערות שוליים

↑  בחלק מהספרות הקדומה נקרא 'יוסף' ובחלקה 'יהוסף', כנראה על שם סבו (אריק מאר "רבינו שמואל הנגיד", חלק א')
↑  Arthur F. Menton, The Book of Destiny – Toledot Charlap – Chapter XXV: 'Shmuel HaNaggid was born in Cordoba in 993'., ‏2021 (באנגלית)
↑  ספר 'סדר הדורות' על פי 'צמח דוד'
↑  ספר 'סדר הדורות'
↑  ספר הקבלה, עמ' 73
↑  שולמית אליצור, למה צמנו?, האיגוד העולמי למדעי היהדות, ירושלים תשס"ז, עמ' 191.
1 2 3  'סדר הדורות'
↑  Esperanza Alfonso. "Ibn Naghrella, Jehoseph ha-Nagid." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014
↑  'סדר הדורות' בשם 'שלשלת הקבלה' דף ל"ט ב'
↑  'סדר הדורות' ערך ד' אלפים תתט"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452515605171  ISNI: 0000 0000 2666 7867  LCCN: n83156478  VIAF: 33376171   WorldCat (עם VIAF): 33376171
אמודאי אירופי

| אמודאי אירופי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: אמודאיים
סוג:: אמודאי
מין:: אמודאי אירופי
שם מדעי
 Cinclus cinclus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


אמודאי אירופי (שם מדעי: Cinclus cinclus) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת האמודאיים החיה בנהרות מהירים ובאגמים באירופה, צפון אפריקה ובמערב ומרכז אסיה ובכמה אזורים במזרח התיכון ובתת-היבשת ההודית.
מאפיינים

אמודאי אירופי היא ציפור קטנה שאורכה 18 ס"מ בממוצע והיא בעלת גוף שחור עם עורף וראש חומים, מקור קצר ושחור הפונה כלפי מעלה ומהמקור התחתון ועד קצה החזה הנוצות לבנות. הבטן חומה-אדמדמה והרגליים לבנות.
ציפורים אלו יכולות לשחות במים בעזרת כנפיהן, עמן הן חותרות עד לקרקעית. הן אוגרות חמצן בנוצותיהן והוא מסייע להן לצוף ולשחות במים. הן מסוגלות לצלול בתוך זרמים מהירים, קרוב למפלים ואף בתוכם. הן מצויות בין סלעי הגדה של נהרות ואגמים ומחפשות מקומות בהם יוכלו לצלול.
אמודאי אירופי ניזון מטרף ימי כמו שעירי כנף, זחלי חרקים, חיפושיות מים, חלזונות ועוד רכיכות, אמפיפודים ואפילו מראשנים או דגים קטנים. בחורף, כשהמים קופאים, הציפור תדרים לשפלה או אף לחוף הים כדי למצוא מזון, אך בדרך כלל היא מצויה רק במים מתוקים.
האמודאי מקנן בחורים בסלעים, סדקים או על עצים והקן מכוסה בעשבים וטחבים. הנקבה מטילה 3–6 ביצים.
כאשר מפריעים לאמודאי המצוי בקרבת מים הוא יצלול לתוכם ולא יעוף. פרחונים לומדים לצלול כך מגיל צעיר מאוד.
האמודאי האירופי הוא הציפור הלאומית של נורווגיה.
תת-מינים

C.c. cinclus
C.c. gularis
C.c. hibernicus
C.c. aquaticus
C.c. minor
C.c. caucasicus
C.c. persicus
C.c. rufivrentris
C.c. olympicus - נכחד
C.c uralensis
C.c. leucogaster
C.c. cashmeriensis
C.c. przewalskii
C.c. baicalensis
גלריה

Cinclus cinclus
הערות שוליים

↑  אמודאי אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph508931 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקסיקו (אפקוט)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מתחם שעשועים 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 באוקטובר 1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1 באוקטובר 1982 
 
 קואורדינטות:  28°22′17″N 81°32′51″W﻿ / ﻿28.3714°N 81.5474°W﻿ / 28.3714; -81.5474
 אתר רשמי
  (למפת אורלנדו מוגדלת) מקסיקו(למפת אורלנדו רגילה) מקסיקו
 
חזית הביתן
פנים המבנה
מקסיקו הוא ביתן באזור "תצוגת העולם" של פארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה, שמכיל אלמנטים הקשורים לתרבות המקסיקנית.
פעילות

הביתן נפתח עם הקמת הפארק, ב-1 באוקטובר 1982. 
ביתן מקסיקו יוצא דופן בצורתו בין ביתני המדינות, בכך שהוא מצוי כולו בתוך מבנה מקורה. לחזית המבנה צורת פירמידה אצטקית. היות הביתן כולו מקורה מאפשר יצירת תמה לילית לביתן. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ארטורו דולזיידס.
בכניסה למבנה, מתחת הפרמידה, מצויה תערוכה הנערכת בחסות משרד התיירות המקסיקני, המציגה אמנות פיסולית מקסיקנית מתוך אוסף "Animales Fantasticos".
חלקו העיקרי של המבנה בנוי ככיכר שוק מקסיקנית טיפוסית, הנקראת "פלאזה דה לוס אמיגוס" (בספרדית: Plaza de los Amigos - כיכר החברים). בכיכר שוק טיפוסי, היורד לעבר "נהר" המהווה חלק מהמתקן "אל ריו דל טיימפו" (נהר הזמן). מעברו השני של הנהר מציגה התפאורה יערות גשם והר געש עשן.
ביתן זה (כמו גם הביתן הקנדי) היו שנים משלושת הביתנים שהוחלט על הקמתם ועל מיקומם מבלי קשר לקבלת מימון מהמדינה לצורך הקמתם (אף שמשרד התיירות של מקסיקו אכן מימן את בניית הביתן ואת תפעולו). חברת וולט דיסני החליטה שהביתן של ארצות הברית יהיה במרכז תצוגת העולם, ושתי הארצות הגובלות בה - מקסיקו וקנדה, תהיינה בשתי קצות תצוגת העולם .
סין (אפקוט)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מתחם שעשועים 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1 באוקטובר 1982 
 
 קואורדינטות:  28°22′12″N 81°32′46″W﻿ / ﻿28.37°N 81.5461°W﻿ / 28.37; -81.5461
  (למפת אורלנדו מוגדלת) סין(למפת אורלנדו רגילה) סין
 
חזית הפגודה
העתק מוקטן של מקדש השמיים.
ביתן סין הוא אחד מביתני המדינות המצויים באזור תצוגת העולם של פארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו שבפלורידה.
תיאור

ביתן זה נבנה עם הקמת הפארק, בשנת 1982 - פחות מעשור לאחר ביקור נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון בבייג'ינג במסגרת הסדרת היחסים בין ארצות הברית לסין העממית. הביתן איפשר לאזרח האמריקאי לראות בפעם הראשונה מאז הקמת סין העממית איך נראים מבנים בסין (באותה עת טרם התאפשרה כניסת תיירים לסין). הביתן נבנה בשיתוף עם ממשלת סין, ומדמה גן סיני, וכן נמצא בו מבנה המהווה העתק מוקטן של מקדש השמיים המצוי בבייג'ינג ופגודה. בתוך מבנה זה מוקרן הסרט על גבי מסכי 360° - מחשבות על סין (או השתקפויות של סין - Reflections of China). כמו כן מצויים בביתן חנות למוצרים סינים ומסעדות סיניות.
בגני הביתן נערכות מספר פעמים ביום הופעות של אקרובטים המציגים קרקס סיני אופייני.
בביתן צולם הווידאו קליפ של השיר "Reflection" של הזמרת כריסטינה אגילרה (שיר הנושא של הסרט "מולאן)".
סבון כלים

סבוני כלים בצורת נוזל וטבליות למדיח כלים
סבון כלים (לעיתים נקרא גם נוזל ניקוי או נוזל כלים) הוא סבון נוזלי המיועד לשטיפת כלים. חומר ניקוי זה נפוץ מאוד בשימוש ביתי ותעשייתי וניתן למצוא אותו בכל מקום המפעיל מטבח. סבוני הכלים תורמים להיגיינה העולמית והפרטית, ועוזרים לבריאות הכללית והביתית.
מאפיינים

מצב הצבירה של הסבון הוא נוזל, על מנת שיהיה ניתן ליצוק מעט ממנו כל פעם על ספוגית הניקוי. לאחר מכן ניתן לשפשף היטב את כלי האוכל בעזרת הקצף שנוצר ולשטוף אותם היטב במים. עם זאת, ישנם סבוני כלים שבאים בצורת טבליות על מנת להניח אותם במדיח הכלים. לסבוני הכלים ניחוחות שונים על פי בחירת הצרכן והעדפותיו. בקבוקי הסבון עשויים תמיד מחומר עמיד למים, כגון פלסטיק, קרמיקה ומתכת.
היסטוריה

במהלך מלחמת העולם הראשונה ייצרה גרמניה לראשונה סבון סינתטי שיוצר מסינתזה בין חומרים כימיים שונים. ייצור הסבון הסינתטי נבע מהמחסור בשומנים לייצור סבון. ייצור הסבון הסינתטי נבע גם מהצורך בחומר ניקוי שבשונה מהסבון לא יתלכד עם מלחים ומינרלים שבמים דבר שיוצר לכלוך בלתי מסיס.
הערות שוליים

↑  אתר American Cleaning Institute, היסטוריה של הסבונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4240636-5 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרוקו (אפקוט)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מתחם שעשועים 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1984
 תאריך פתיחה רשמי:  1984 
 
 קואורדינטות:  28°22′05″N 81°33′06″W﻿ / ﻿28.3681°N 81.5517°W﻿ / 28.3681; -81.5517
 אתר רשמי
  (למפת אורלנדו מוגדלת) מרוקו(למפת אורלנדו רגילה) מרוקו
 
מסעדת מרקש
מינרט דמוי זה של מסגד קוטוביה שבמרקש בביתן המרוקאי
ביתן מרוקו (אנגלית: Morocco Pavilion) הוא אחד הביתנים באזור תצוגת העולם של פארק השעשועים אפקוט שבאתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו שבפלורידה.
פעילות

הביתן המרוקאי נועד להציג את תרבותה, מטבחה ואופייה של מרוקו. ביתן זה היה הביתן הראשון שנוסף לתצוגת העולם לאחר פתיחת הפארק בשנת 1982. הביתן נבנה בשנת 1984 במימון ובשיתוף פעולה עם משרד החוץ המרוקאי. בביתן פועל סניף של משרד התיירות המרוקאי.
הביתן נבנה בסגנון הדומה לעיר מרוקאית מסורתית. במבנה מינרט ובית מרוקאי הבנוי בסגנון מסורתית, סביב חצר פנימית. בביתן מסעדה המגישה אוכל מרוקאי, ושוק המוכר מוצרים מסורתיים ובהם שטיחים, מוצרי עור וביגוד מרוקאי אופייני.
מתקן מגדל האימה של אזור הדמדומים במצוי בפארק השעשועים אולפני הוליווד של דיסני נמצא ישירות מאחורי הביתן המרוקאי. המתקן תוכנן להיראות מצד אחד (צידו של פארק אולפני הוליווד של דיסני) כמבנה הבנוי בסגנון קליפורני, ואילו מהצד של הביתן המרוקאי באפקוט, הוא נראה כחלק ממבנה מרוקאי אופייני (צריחי חומה).
גלריה

מבנה מרוקאי מסורתי
מגדל האימה של אזור הדמדומים ברקע הביתן המרוקאי
מזרקה ושער הכניסה
נורווגיה (אפקוט)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מתחם שעשועים 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1988
 תאריך פתיחה רשמי:  1988 
 מידות
 שטח:  3,400 מ"ר 
 
 קואורדינטות:  28°22′14″N 81°32′47″W﻿ / ﻿28.3706°N 81.5464°W﻿ / 28.3706; -81.5464
  (למפת אורלנדו מוגדלת) נורווגיה(למפת אורלנדו רגילה) נורווגיה
 
כנסיית העצים של הביתן
ספינה ויקינגית המשמשת כגן משחקים
ביתן נורווגיה (אנגלית: Norway Pavilion) הוא אחד הביתנים באזור תצוגת העולם בפארק השעשועים אפקוט שבאתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו שבפלורידה.
תיאור

שטחו של הביתן כ-3,400 מ"ר וצורתו מהווה חיקוי של כפר נורווגי טיפוסי הכלל כנסיית עצים נורווגית, ורחוב חנויות. בחנויות נמכרים מוצרים תיירותיים נורווגיים ובהם פרטי לבוש, וכן פרטי פולקלור רבים - בעיקר פסלוני טרולים.
בכיכר הכפר מצויה הכניסה לאטרקציה העיקרית של הביתן - מאלסטורם - מסע בסירה אל תוך המיתולוגיה הנורדית ואל נורווגיה של ימינו. כמו כן מצויה במקום מאפייה המוכרת מאפים נורווגיים טיפוסיים.
מבני הכפר בנויים למעשה בארבעה סגנונות ארכיטקטוניים נורווגיים שונים: סגנון סטסדאל, סגנון ברגן, סגנון אוסלו וסגנון אלסונד.
הביתן הנורווגי שנפתח בשנת 1988 הוא החדש מביתני תצוגת העולם בפארק השעשועים. במקור התכוונו המתכננים לבנות ביתן נורדי שישלב אלמנטים ממספר ארצות נורדיות, אולם היו אלה משקיעים נורווגים שהשיגו את הסכום הדרוש להקמת המבנה - 30 מיליון דולרים, ועל כן נבנה ביתן ייחודי לנורווגיה. סכום זה היווה למעשה שני שלישים מעלויות הבנייה, והשליש הנוסף מומן על ידי חברת וולט דיסני. בטקס פתיחת הביתן נכח הנסיך הנורווגי הראלד, והטקס שודר בשידור ישיר בנורווגיה.
בשנת 1992 מכרו המשקיעים את חלקם בביתן לחברת דיסני, אולם ממשלת נורווגיה המשיכה לממן את העלות השנתית בגובה 200,000 דולרים, וזאת לאור העובדה שמספר המבקרים בביתן מדי שנה עולה על מספר תושבי נורווגיה (המימון הגיע ממשרד התיירות הנורווגי אשר ראה בביתן כלי עיקרי לפרסום התיירות במדינה). בשנת 2002 הפסיקה ממשלת נורווגיה לממן את פעילות הביתן.
ביוני 2016 נפתחה בביתן אטרקציה שמבוססת על הסרט לשבור את הקרח.
בביתן עובדים כ-130 עובדים נורווגים, הלבושים בבונאד, לבוש מסורתי נורווגי.
שנית (סוג)

| שנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: הדסאים
משפחה:: כופריים
סוג:: שנית
שם מדעי
 Lythrum ‏לינאוס, 1753
שָׁנִית (שם מדעי: Lythrum) הוא סוג של צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים או שיחים קטנים, ממשפחת הכופריים. הסוג כולל 40 מינים, מהם 9 תועדו בישראל ובסביבתה. מבין המינים המקומיים, המוכרים והנפוצים ביותר הם שנית גדולה ושנית מתפתלת, שתיהן רב-שנתיים, בעוד שאר המינים בישראל הם חד-שנתיים.
תחום התפוצה הטבעי של הסוג משתרע מאזורים ממוזגים בחצי הכדור הצפוני ועד לאזורים סובטרופיים באמריקה.
פרחי הסוג מאופיינים בתופעה הנקראת הטרוסטיליה, ובאופן ספציפי טריסטיליה. תופעה שבו באותה אוכלוסיית המין, בפרטים שונים, מצויים שלושה טיפוסי פרחים, הנבדלים זה מזה באורך עמודי השחלה (גובה הצלקת) ביחס לאורכם של האבקנים (גובה המאבקים). סידור זה מונע ביעילות האבקה עצמית ומבטיח האבקה הדדית בין פרטים שונים באוכלוסייה.
מורפולוגיה

הסוג שנית כולל עשבים או שיחים קטנים שגדלים בקרקעות לחות. הגבעולים בדרך כלל רבועים (בעלי 4 מקצועות), לפחות כשהם צעירים. העלים נגדיים, מסורגים או מסודרים בדורים, פשוטים ותמימים.
הפרחים דו-מיניים, כמעט סימטריים עם נטייה לסימטריה דו-צדדית, חיקיים, עם 2 חפיות, יחידים או ערוכים בתפרחות קטנות (מסוימות או שיבולים), בצבע סגול או ורוד.
מצעית הפרח עשויה בצורת צינור ובקודקודו מאוחים בסיסי עלי הגביע, בסיסי עלי הכותרת ובסיסיהם של האבקנים. מבנה זה קרוי צינור הפרח והוא אופייני לכל משפחת הכופריים ולא רק זאת משפת צינור הפרח יוצאות שיני הגביע. בין שיני הגביע העיקריות מצויות שיניים נוספות, שאינן אלא שיני הגביעון (כעין הגביעון שבמשפחת החלמיתיים).
צינור הפרח גלילי או גלילי-פעמוני, ישר, בעל 8 עד 12 צלעות (עורקים); ובעל 8 עד 12 שיניים מתוכם 4 עד 6 שיניים חיצוניות של עלי הגביעון לסירוגין עם עוד 4 עד 6 שיניים פנימיות של עלי הגביע. יש הקוראים לשיניים – אונות. עלי כותרת בדרך כלל 4 עד 6, מעורים לחלק העליון של צינור הפרח.
האבקנים 2 עד 12, מסודרים בשתי דורים, בשתי קומות, מעורים בבסיסו או באמצעו של צינור הפרח.
השחלה יושבת, בת 2 מגורות. עמוד השחלה דקיק, עם צלקת מעוגלת, דמוית כיפה. היות שהפרחים הם הטרוסטיליים, וליתר דיוק טריסטיליים (tristyly), באוכלוסיות של המין ישנם 3 טיפוסים שונים ביחס לאורכי עמוד השחלה: באחד עמוד השחלה ארוך מכל האבקנים, בשני עמוד השחלה קצר מהאבקנים הארוכים וארוך מהקצרים, ובשלישי עמוד השחלה קצר מכל האבקנים. לעולם אין בפרח אחד, ואף בצמח אחד, עמוד שחלה ואבקנים שקומתם שווה. האבקה תיתכן אך ורק כאשר אבקה מאבקנים בגובה מסוים מגיעה לצלקות של עמודי שחלה בעלי גובה זהה. לכן, סידור זה מבטיח שהאבקה תתרחש רק בין פרחים מפרטים שונים באוכלוסייה, ובכך נמנעת ביעילות האבקה עצמית.
הפרי הוא ההלקט בן 2 מגורות, מכיל זרעים רבים, בדרך כלל נפתח על ידי 2 קשוות.
הזרעים עם עובר ישר וללא אנדוספרם.
מיני הבר בישראל וסביבתה

הסוג שנית (Lythrum) כולל 40 מינים, מתוכם 9 תועדו בישראל ובסביבתה שלושה מהמינים התגלו בישראל רק בשנים האחרונות, 2019 ו-2020. בשנת 2019 התגלו בישראל שני מינים חדשים, שנית החלוקה ושנית הציפורנית בשקעים לחים מאד במעיינות הנוחילה שבצפון עמק החולה. בשנת 2020 תוארה שנית נטופה לראשונה למדע.
בישראל, מלבד שני מינים רב-שנתיים - שנית גדולה ושנית מתפתלת - כל שאר המינים הם חד-שנתיים. מבין המינים המקומיים, שנית גדולה היא המין המוכר והבולט ביותר. תחום התפוצה הטבעי של הסוג משתרע מאזורי האקלים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני ועד לאזורים הסובטרופיים של אמריקה.
שנית גדולה

שָׁנִית גְּדוֹלָה (Lythrum salicaria) - עשב רב-שנתי זקוף וצופני או בן שיח שבסיסו מעוצה. הוא גדל בבתי גידול לחים: בגדות נחלים, בתעלות ניקוז ובשולי מעיינות, בחגורה הראשונה הקרובה ביותר למים. הוא נפוץ בארץ ברוב חלקי החבל הים תיכוני. הוא נפוץ בבקעת החולה; מצוי בגולן, בבקעת כנרות, בכרמל, עמק עכו, מצוי בעמק יזרעאל, ובשרון; נדיר בגליל העליון, במישור החוף הדרומי, בשומרון, ובשפלה; נדיר מאוד בחרמון, בגליל התחתון, בבקעת בית שאן, בגלבוע, חוף הכרמל, בהרי יהודה ובאדום.
שנית החלוקה

שנית החלוקה (Lythrum thesioide) היא צמח חד-שנתי, אפיזודי ונדיר מאוד, הגדל בבתי גידול לחים. זהו אחד משני מינים החדשים שהתגלו בישראל, לצד שנית הציפורנית. שני המינים נמצאו בקיץ 2019 בשקע לח מאוד, שאינו צמוד למים זורמים, במעיינות נוחיילה שבצפון עמק החולה.
שנית החלוקה היא צמח קירח ומסועף שגובהו מגיע עד 40 ס"מ. מאפייניו הבולטים כוללים עלים נגדיים, סרגליים ומחודדים בקודקודם, הפרחים יושבים כבודדים או בזוגות בחיק העלים, ומלווים בשתי חפיות זעירות בבסיס העוקץ. צינור הפרח זעיר (1.75 עד 3.5 מ"מ), פעמוני בפרי, ובעל 8 שיניים באורך 0.5 מ"מ, לרוב 4 שינים חיצוניות ו-4 פנימיות, דמוי אזמל-ביצה. עלי הכותרת, 4 במספר, ורודים וזעירים באורך של כמילימטר אחד, ולעיתים אף חסרים. ישנם 4 אבקנים בלבד שאינם בולטים מצינור הפרח; ההלקט גלילי וזעיר חורג במידה מועטה מצינור הפרח ונושא צלקת כמעט יושבת.
עמוד שחלה קצר מאד, מאפיין חשוב להגדרת המין. תקופת הפריחה נמשכת מסוף יוני עד תחילת ספטמבר.
שנית הציפורנית

שנית הציפורנית (Lythrum silenoides) היא צמח חד-שנתי, אפיזודי ונדיר מאוד, הגדל בבתי גידול לחים. זהו אחד משני מינים חדשים שהתגלו בישראל בקיץ 2019 (המין השני הוא שנית החלוקה), בשקע לח מאוד שאינו צמוד למים זורמים, במעיינות נוחיילה שבצפון עמק החולה.
שנית הציפורנית היא צמח קירח, מעוצה בבסיסו ומסועף, שגובהו נע בין 40 ל-60 ס"מ, לעיתים רחוקות מגיע עד 100 ס"מ. גבעולי משנה כמעט ניצבים לגבעול הראשי שהוא רָבוּעַ (בעלי 4 מקצועות) או לפעמים מכונף בחלקו העליון.
מאפייניו הבולטים כוללים עלים נגדיים, יושבים, תמימים, רחבים בבסיסם ומחודדים בקודקודם, אורכם 5 עד 24 מ"מ ורוחבם 1 עד 5 מ"מ. בסיס העלים מעוגל ולופת במעט את הגבעול. הפרחים יושבים כבודדים או בזוגות בחיק העלים ומלווים בשתי חפיות זעירות בבסיס העוקץ. צינור הפרח זעיר, באורך 6 עד 7 מ”מ, בעל 12 עורקים בולטים המתמשכים לתוך 12 שינים, 6 חיצוניות ו-6 פנימיות. השיניים צרות, חדות ובאורך של כ-1.5 מ"מ. עלי הכותרת, 6 במספר, סגולים וזעירים, באורך של 3 עד 4 מ"מ או מעט יותר. ישנם 6 אבקנים הבולטים מעט מצינור הפרח. עמוד השחלה בולט מעבר לשיני הגביע. ההלקט באורך של כ-6 מ"מ, מוארך, בקושי בולט או חבוי בתוך צינור הפרח. תקופת הפריחה נמשכת מסוף יוני ועד תחילת אוקטובר.
שנית הקורנית

שָׁנִית הַקּוֹרָנִית (Lythrum thymifolia) היא צמח חד-שנתי קטן הגדל בבתי גידול לחים בצפון ישראל. הצמח נדיר מאוד בגולן, בגליל העליון, ייתכן שגם בגליל התחתון, ובמישור החוף הדרומי ובהרי יהודה. בעולם, שנית הקורנית אינה נתונה בסיכון הכחדה, ותפוצתה משתרעת באזורים הממוזגים מאגן הים התיכון ועד מרכז אסיה ואיראן. השם המדעי (thymifolia), השם העברי (שנית הקורנית) והשם האנגלי העממי (Thymeleaf Loosestrife) מתייחסים כולם לצורת העלים של הצמח, הדומים לעלי הקורנית (תימין).
יש נטייה לבלבל בין שנית הקורנית לבין שנית נטופה ומינים אחרים, אך היא נבדלת מכל המינים המקומיים האחרים במספר האבקנים ובצורת צינור הפרח. שנית הקורנית מאופיינת בשני האבקנים ובצינור פרח צר ומוארך, בעל 4 שיניים דמויות מרצע ארוכות ו-4 קצרות ורחבות. הפרח כולל 4 עלי כותרת ולעיתים רחוקות 3 או 5.
זהו מין חד-שנתי, קירח, בגובה 10 עד 30 ס"מ. מאפייניו הבולטים כוללים גבעולים שרועים או משתרעים, דקים ומצולעים. העלים מסורגים, צרים, באורך 0.6 עד 2 ס"מ וברוחב 0.15 עד 0.3 ס"מ, כאשר העלים התחתונים אזמליים-מוארכים; שפת העלה מחוספסת קלות. החפיות באורך מחצית מצינור הפרח או פחות, נושרות, צרות-אזמליות.
הפרחים קטנים, באורך 5 עד 7 מ"מ, בעלי 4 (לעיתים רחוקות 5) איברים, בודדים, כמעט יושבים (חסרי עוקץ), יחידים על פי רוב או בזוגות בחיק עלים. צינור הפרח באורך 4 עד 5 מ"מ, גלילי, בעל 8 עורקים; השיניים 8, 4 החיצוניות משולשות-אזמליות, מחודדות, והפנימיות קצרות בהרבה, רחבות-דמויות ביצה, ומסתיימות בפתאומיות ולא בהדרגה בקצה קצר, חד וגמיש (apiculate). עלי הכותרת באורך 1 עד 3 מ"מ, בצבע ורוד-סגול עד לבן, דמויי ביצה הפוכה ומוארכים. האבקנים, שמספרם בדרך כלל 2, נגדיים, ואינם חורגים ובולטים מצינור הפרח. ההלקט מוארך וכלוא בתוך צינור הפרח ואינו בולט ממנו.
שנית מתפתלת

שָׁנִית מִתְפַּתֶּלֶת (Lythrum junceum) - היא צמח גדות רב-שנתי או הלופיט (צמח עם יכולת לנבוט ולגדול במים רדודים) ממשפחת הכופריים. זהו צמח קירח שרוע ומשתרג, שגובהו עד 60 ס"מ עם פרחים בצבע לילך עמוק. הפריחה מתחילה בתחילת מרץ ונמשכת עד תחילת אוגוסט.
שנית נטופה

שָׁנִית נְטוֹפָה (Lythrum netofa Vered, Mazar & Gazaix) היא צמח חד-שנתי גדל בבתי גידול לחים. שמה ניתן על שם האזור בו היא נמצאה – בחלקה המזרחי של בקעת בית-נטופה. מין זה אותר כבר בשנת 2012 אך זוהה בטעות כשנית הקורנית, לבסוף הוא הוגדר כמין חדש. התגלית פורסמה בעיתון פיטוטקסה ב-23 מרץ 2020. ובכך מספר מיני השנית עלה לתשעה. מאפייניו הבולטים כוללים גבעול ראשי רָבוּעַ (בעל 4 מקצועות) ולעיתים מכונף, העלים נגדיים בחלק התחתון של הגבעול ומסורגים בחלקו העליון והם תמימים וקודקודם מתחדד. הפרחים יחידים בחיקי העלים. צינור פרח בעל 4 כנפיים המסתיים ב-8 שיניים, 4 שינים חיצוניות בולטות ו-4 פנימיות. עלי כותרת, 4 במספר, ורודים-סגולים. האבקנים ועמוד העלי כלואים בצינור הגביע. ישנם 6 עד 8 אבקנים ועמוד שחלה החבויים בצינור הפרח (בשנית הקורנית יש רק 2 אבקנים). ההלקט הבשל בולט לעיתים מתוך צינור הגביע. הזרעים זעירים (0.4 מ”מ) ומרובים (כ-140).
שנית נטופה נבדלת משנית קטנת-עלים ושנית שוות שיניים במספר שיני הגביע, 8 לעומת 12 עד 10 שיניים ובמספר עלי הכותרת, 4 לעומת 5 או 6. שנית נטופה נבדלת משנית החלוקה בצינור פרח מכונף לעומת צינור פרח מעורק, ובמספר האבקנים, 6 עד 8 לעומת 4 בלבד בשנית החלוקה. שנית נבדלת משנית הציפורנית בצינור גביע מכונף עם 8 שיניים לעומת צינור גביע מעורק בעל 12 עורקים ו-12 שינים, ובמספר עלי הכותרת, 4 לעומת 6, בשנית הציפורנית.
הפריחה מסוף מאי ועד תחילת ספטמבר.