stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לרדת בגדול (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
סדרות-בת > The Biggest Loser: Special Edition

הספין-אוף הראשון של התוכנית "The Biggest Loser: Special Edition" (בתרגום חופשי: "לרדת בגדול: מהדורה מיוחדת") שודר לראשונה ב-4 בינואר 2006, בהנחייתה של קרוליין ריאה ובהשתתפות המאמנים בוב הרפר וג'יליאן מייקלס, וכלל 6 פרקים. להבדיל מהפורמט המקורי בו המשתתפים זרים זה לזה, במהדורה המיוחדת חברי הקבוצה מכירים זה את זה. יתר על כן המתמודדים מגיעים לחוות האימונים לתקופה של 11 ימים בלבד במקום 3 חודשים כמו בפורמט המקורי. לאחר השהייה בחווה הקבוצות חוזרות הביתה לפרק זמן מסוים שלאחריו הן נשקלות בזו אחר זו בפעם האחרונה ומגלות מיהי הקבוצה שירדה בגדול וזוכה ב-50,000 דולר.
| פרק | נושא | קבוצה אדומה (ג'יליאן מייקלס) | קבוצה כחולה (בוב הרפר) | היורדת הגדולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | משפחה נגד משפחה | משפחת מואה | משפחת סמואל | משפחת מואה |
| 2 | זוג מאורס נגד זוג מאורס | סטיב ושרה | אדווין וראשה | סטיב ושרה |
| 3 | מסעדה נגד מסעדה | משפחת ספיאנזס (ליטל איטלי) | משפחת סנטי (דיינר) | משפחת סנטי |
| 4 | זוג מאורס נגד זוג מאורס | ברוס וקימברלי | ניק ולאל | ברוס וקימברלי |
| 5 | נשות המארינס נגד נשות הנייבי | נשות המארינס | נשות הנייבי | נשות הנייבי |
| 6 | משפחה נגד משפחה | משפחת טופאנליס | משפחת סטפן | משפחת טופאנליס |
הערות
↑  הפרק השישי מעולם לא שודר והיה זמין לצפייה באינטרנט בלבד
סדרות-בת > Losing It with Jillian

הספין-אוף השני של התוכנית "Losing It with Jillian" (בתרגום חופשי: "להוריד את זה עם ג'יליאן") שודר לראשונה ב-1 ביוני 2010 ברשת NBC וכלל 8 פרקים. במסגרת כל פרק מייקלס שוהה בבית משפחה למשך שבוע אשר במהלכו היא משמשת הן כמאמנת כושר והן כמדריכה לחיים; תוך מתן עצות וכלים לקיום אורח חיים בריא יותר, היא חושפת את שורשי הבעיות של בני המשפחה המשפיעים על בריאותם ורגשותיהם, זאת על מנת שאלו לא יעשו שוב בחירות שגויות. לאחר מספר חודשים מייקלס חוזרת אל בתי המשפחות ומגלה עד כמה השינויים השפיעו על חייהם.
הערות שוליים

↑  NBC’s ‘The Biggest Loser’ Shortened and Moved for ‘The Voice’
1 2  Stephanie Pappas, 'The Biggest Loser' Has Big Problems, Health Experts Say, Live Science, ‏21 בפברואר 2010 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Edward Wyatt, On ‘The Biggest Loser,’ Health Can Take Back Seat, הניו יורק טיימס, ‏24 בנובמבר 2009 (באנגלית)
↑  Weight loss: 6 strategies for success, מאיו קליניק (באנגלית)
1 2  פאולה וליאון, ‏"רצתי 15 קילומטר ביום ורק בכיתי מתי זה ייגמר", באתר ‏מאקו‏, 5 בפברואר 2023
↑  מיכל ישראלי, ‏ירידה לצורך עלייה מחדש, באתר ‏מאקו‏, 13 בינואר 2020
↑  Golda Poretsky, Bigger Loser Finalist Says Show Gave Her An Eating Disorder, Jezebel, ‏16 ביוני 2010 (באנגלית)
1 2  Gina Kolata, After ‘The Biggest Loser,’ Their Bodies Fought to Regain Weight, הניו יורק טיימס, ‏2 במאי 2016 (באנגלית)
↑  Rhea Calls It A Day As Host Of ‘Biggest Loser’
1 2  Alison Sweeney on Her 'Biggest Loser' Replacement Bob Harper: 'I Think He'll Be Great'
↑  Why did Jillian leave ‘Biggest Loser’?
↑  Jillian Michaels returns to ‘Biggest Loser’
↑  Their Loss Is Her Gain - Kim Lyons Finds Fame On 'Biggest Loser'
↑  Jillian Michaels Confirms Identities of New Biggest Loser Trainers as "Cara and Brett"
↑  Jillian Michaels Leaving 'Biggest Loser,' Two New Trainers Added
↑  'Biggest Loser' trainers Anna Kournikova and Dolvett Quince share their own diet and workout regimens
↑  Jillian Michaels Returns to 'The Biggest Loser' in January 2013; Series to Feature Teen Participants
↑  'Biggest Loser' trainer Jillian Michaels won't return for season 16
↑  The Biggest Loser: Meet New Trainers Jessie Pavelka and Jennifer Widerstrom
↑  Bob Harper Turns to Hosting Duties in 'Biggest Loser' Season 17
↑  Primetime Series
↑  Primetime Series
↑  2006-07 primetime wrap
1 2  Full Series Rankings For The 2009-10 Broadcast Season
1 2  Full 2010-2011 TV Season Series Rankings
1 2  Full 2011-2012 TV Season Series Rankings
↑  Full 2012-2013 TV Season Series Rankings
↑  Primetime Ratings
↑  Full 2014-15 TV Season Series Rankings: Football & ‘Empire’ Ruled
↑  Full 2015-16 TV Season Series Rankings: ‘Blindspot’, ‘Life In Pieces’ & ‘Quantico’ Lead Newcomers
↑  Losing It with Jillian
טאקי

| --- | --- |

לוגו המשחק באנגלית
 כללי
 סוגה:  משחק קלפים 
 מספר שחקנים:  2–10
 הוצאה לאור:  חיים שפיר
 גילאים:  מגיל 6 ומעלה
 זמן המשחק:  עשרים דקות
 מיומנות:  הבחנה, זיכרון, תכנון וחישובי סיכויים
 
 www.shafirgames.com/taki
 
טאקי (באותיות לטיניות: TAKI) הוא משחק קלפים ישראלי נפוץ שפותח ויצא לאור על ידי מפתח המשחקים חיים שפיר.
המשחק הוא פיתוח והרחבה של המשחק העממי שמונה משוגע (אנ') המשוחק בקלפים סטנדרטים, והמשחק האמריקאי אונו. מיד עם צאתו לאור בשנת 1983 הפך לרב־מכר ונמכר בהצלחה רבה במספר ארצות, ובראשן ישראל.
פירוש השם "טאקי" הוא מפל מים ביפנית, והקלף הנושא שם זה במשחק מאפשר לשחקן "לשפוך עליו" את כל הקלפים מאותו הצבע. שפיר קיבל השראה זו מעוזרתו היפנית, לאחר שאופן הנחת הקלפים הזכיר לה מפל מים.
המשחק יצא לאור בישראל על ידי "המשחקים של חיים שפיר", המוציא לאור את כל משחקיו של חיים שפיר. מעצב קלפי הטאקי הוא ארי רון, מאייר איה פלוטו.
עם השנים, שפיר עדכן את החוקים והוסיף קלפים מיוחדים המגבירים את המרכיבים הטקטיים והאסטרטגיים של המשחק. ב-1991 יצא גרסה חדשה למשחק טאקי עם שני קלפים חדשים: קלף פסיכופת שנותן לשחקן את היכולת לתת את הקלפים בידיו למי שאתה רוצה בכל עת חוץ מקלף אחד. הקלף השני נקרא סופר פלוס ובו כולם לוקחים מהקופה שני קלפים אבל גרסה זו של המשחק בוטלה כי זה יצר סכסוכים של רמאות והוריד מהדרך של המשחק.
בשנת 2008 יצאה מהדורה מיוחדת של משחק הטאקי באריזת פח לרגל 25 שנה לטאקי ו־60 למדינה.
בשנת 2023 יצאה מהדורה מיוחדת לרגל 40 שנה לצאת המשחק, המהדורה ארוזה באריזת פח ירוקה באיור יניב שמעוני.
בסקר שנערך על ידי אתר ynet לקראת יום העצמאות השבעים למדינת ישראל, נבחר סמליל המשחק ללוגו האהוב ביותר מבין כל הסמלילים שעוצבו בשבעים שנות המדינה.
חוקי המשחק

מערבבים את הקלפים, ומחלקים שמונה קלפים לכל שחקן. יתר הקלפים נותרים בתור קופה כשפני הקלפים כלפי מטה. השחקנים אינם מגלים זה לזה את קלפיהם.
מן הקופה שולפים קלף פותח ומניחים אותו כשפניו כלפי מעלה. בפני כל שחקן בתורו עומדות שלוש אפשרויות:
להניח קלף שצבעו או מספרו זהה לקלף המונח. לערכים המספריים המופיעים על הקלפים אין משמעות במשחק.
להניח קלף מיוחד (מפורט בהמשך) שצבעו כצבעו של הקלף הגלוי האחרון. לדוגמה, על קלף "9 אדום" ניתן להניח קלף "עצור אדום", "טאקי אדום", "פלוס אדום" וכדומה.
להניח קלף מיוחד חסר צבע.
שחקן שאינו יכול להניח אף קלף מידו ייקח קלף אחד מן הקופה והתור שלו יעבור לשחקן הבא.
כאשר נותר לשחקן רק קלף יחיד, עליו להכריז על כך בקול בקריאת "קלף אחרון!". אם לא הספיק להכריז על הקלף האחרון לפני שהניח אותו על משטח המשחק, רשאים השחקנים האחרים לחייב אותו לקחת ארבעה קלפים נוספים מהקופה, וכך להשהות את ניצחונו ואף למנעו.
השחקן הראשון שנפטר מכל קלפיו הוא המנצח.
ניצחון באמצעות קלפי פקודה

אם הקלף האחרון שנותר לשחקן ביד הוא קלף פקודה, והשחקן בחר להניח את הקלף, חובה לבצע את הפקודה לפני שאותו שחקן ינצח. במקרה כזה השחקן אכן ינצח רק אם ביצוע הפקודה הסתיים, מבלי שזו גרמה לו לקבל קלפים נוספים. להלן פירוט של קלפי פקודה בעייתיים מבחינה זו:
2+ – הנחת קלף 2+ כקלף אחרון תוביל בדרך־כלל לניצחון, אלא אם כן לכל שאר השחקנים קלף זהה – ובכך יכריחו את השחקן שנותר ללא קלפים לקחת קלפים מהקופה.
קלף משוגע – לא ניתן לנצח באמצעות קלף זה כלל. להפך, הנחת קלף זה כקלף אחרון תגרום בהכרח להפסד, שכן השחקן שהניח אותו יחליף את היד (הריקה) שלו עם אחד השחקנים שלצידו, ואותו שחקן הוא זה שינצח.
+ – לא ניתן לנצח באמצעות הנחת קלף זה כקלף אחרון, שכן חובה להניח אחריו קלף נוסף באותו צבע, ומכיוון שזה בלתי־אפשרי ללא קלפים ביד, אסור לשחק אותו במצב זה. בגרסה המתירנית יותר השחקן ייאלץ לקחת קלף מהקופה (ולהכריז שוב "קלף אחרון").
3+ – כמו ב־2+, ניתן לנצח עם קלף זה, אלא אם לשחקן אחר יש את הקלף 3+ שבור, ואז הוא יכול להכריח את השחקן שנותר ללא קלפים לקחת 3 קלפים מהקופה.
שנה צבע – בהודעה רשמית של ממציא המשחק, נטען כי כדי לנצח באמצעות קלף זה יש להכריז את שתי ההכרזות המתבקשות (פקודת שינוי הצבע הרצוי והכרזת "קלף אחרון"), כאשר שתי ההכרזות נעשות בטרם הונח הקלף על ערימת הקלפים שעל משטח המשחק. אם ההכרזות לא נעשו והקלף הונח על הערימה, לא יוכל אותו משתתף לנצח את המשחק.
אליפות הטאקי הרשמית

אליפות הטאקי, התקיימה בלונדע – מוזיאון הילדים הממוקם בבאר שבע. שלבי המוקדמות מתקיימים בדרך כלל חול המועד בחג הסוכות, ושלבי הגמר מתקיימים בדרך כלל בחודש דצמבר (חנוכה) באותה שנה.
אליפות הטאקי הרשמית > שלבי התחרות

מוקדמות האליפות ייערכו במבנה של בין ארבעה לחמישה שחקנים בשולחן.
המשחק ייערך בשלושה סבבים:
סבב ראשון ישוחק בעד 24 שולחנות כאשר המנצח עולה לשלב הבא לאחר שלושה סבבי משחק.
סבב שני ישוחק ב־4 שולחנות כאשר המנצח מכל שולחן עולה לגמר הגדול.
בסבב השלישי ישחקו המתמודדים שזכו במקום השני מכל שולחן אשר יתמודדו על כרטיס אחד לגמר הגדול.
העולה מכל שולחן ישובץ בשולחן המקצה השני על פי סדר אשר נקבע מראש ומופיע לעיני כל בימי המוקדמות.
אליפות הטאקי הרשמית > שלבי התחרות > שיטת הניקוד

הזוכה במקום הראשון בכל מקצה יזכה ב־2 נקודות.
המפסידים ינוקדו במינוס לפי כמות הקלפים הנותרת בידיהם. למשל: שחקן אשר הפסיד ובידיו נותרו שלושה קלפים, בתום המקצה ניקודו יהא -3.
הזוכה בתום 3 המקצים יהא זה בעל הניקוד הגבוה ביותר.
במצב של שוויון בין שני מתמודדים או יותר ייערך סיבוב אשר הזוכה במהלכו יעלה שלב.
בשנת 2016 התקיימה לראשונה אליפות הטאקי הרשמית בישראל, בשנה זו, באופן חד פעמי, הוחלט להגדיל את הפרס השני (חופשה משפחתית לארבעה נופשים בישראל), היות ששניים זכו במקום השני באותה שנה. בשנת 2017 נערכה האליפות בשנתה השנייה בלונדע. בשנת 2018 נערכה האליפות בשנתה השלישית בלונדע.
גרסאות נוספות > וריאציות שונות של המשחק

טאקי חיות (קוּקוּ טאקי)
"סופר טאקי", טאקי מעודכן עם קלפים חדשים.
"לוגי", טאקי המבוסס על אותיות.
גרסאות נוספות > גרסאות וירטואליות

למשחק טאקי יש גרסת אונליין ואפליקציה למכשירי אייפון ואנדרואיד.
בעבר, בממירי HOT בערוץ המשחקים האינטראקטיביים "גוגו קלאב" היה קיים המשחק. ניתן היה לשחק מול שחקן וירטואלי או משחק חי מול שחקן בממיר אחר.
ראו גם

אוּנוֹ
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "לא משחק ילדים", עמ' 172–175
הערות שוליים

1 2  קלף אחרון! ההודעה הדרמטית של ממציא הטאקי, באתר ynet, 8 ביולי 2017
↑  דפנה ארד, כשבאשיר למד לרקוד, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2011
↑  איטה גליקסברג, קלף מנצח: הטאקי חוגג 40 שנה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 באוקטובר 2022
↑  איתי כ"ץ, העם רוצה נוסטלגיה: הלוגו האהוב בישראל הוא טאקי, ואחריו - זהו זה!, באתר ynet, 23 באפריל 2018
↑  סרטון המציג את המשחק האינטראקטיבי בממיר הוט, באתר YouTube, ‏3 באוגוסט 2011











הקלפים: מלך, 3+ (שבור), 3+, קלף משוגע (שמאל), קלף משוגע (ימין)
דראג כל הדרך לחופה

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 שחקנים:  ג'וג'ובי  ביבי זהרה בנה  ת'ורג'י תור  Alexis Michelle 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  7 
 שידור
 רשת שידור:  TLC 
 תקופת שידור מקורית:  9 במרץ 2019 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דראג כל הדרך לחופה (או: דראג כל הדרך לכנסייה; באנגלית: Drag Me Down the Aisle, ובהמשך: Dragnificent!) היא תוכנית מציאות אמריקאית, שעלתה לשידור לראשונה ב-9 במרץ 2019 ברשת TLC. בתוכנית משתתפות אלכסיס מישל, ביבי זהרה בנה, ג'וג'ובי ות'ורג'י ת'ור, ארבע מלכות דראג, כולן משתתפות עבר של התוכנית "המרוץ לדראג של רו פול", כשהן עוזרת בכל פרק לאישה מאורסת אחרת לתכנן את חתונתה הקרובה.
בתחילה, התוכנית שודרה ב-9 במרץ 2019  כתוכנית ספיישל חד-פעמית בשם "Drag Me Down the Aisle", אולם ב-15 בינואר 2020 הודיעה רשת TLC כי החליטה ליצור עונה מלאה המבוססת על התוכנית, שתיקרא "Dragnificent!". העונה הראשונה של הסדרה המלאה עלתה לראשונה ב-19 באפריל 2020.
אודות הסדרה

הסדרה עוקבת אחרי צוות של מלכות דראג שעוזרות בכל פרק לאישה מאורסת אחרת להתכונן לחתונתה הקרובה.
משתתפות

אלכסיס מישל
ביבי זהרה בנה
ג'וג'ובי
ת'ורג'י תור
פרקים

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 1 | 1 | 9 במרץ 2019 | 9 במרץ 2019 |
|  | 2 | 6 | 6 | 19 באפריל 2020 | 18 במאי 2020 |
| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק    | תאריך שידור מקורי |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Drag Me Down the Aisle | ‏ | ‏ | 9 במרץ 2019 |
‏
| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק    | תאריך שידור מקורי |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | 1 | One Tough Bride | ‏ | ‏ | 19 באפריל 2020 |
‏
| 3 | 2 | Not Your Typical High-School Reunion | ‏ | ‏ | 20 באפריל 2020 |
‏
| 4 | 3 | Fly Butterfly, Fly | ‏ | ‏ | 27 באפריל 2020 |
‏
| 5 | 4 | You Have The Right to Remain Sassy | ‏ | ‏ | 4 במאי 2020 |
‏
| 6 | 5 | Pretty in Pink | ‏ | ‏ | 11 במאי 2020 |
‏
| 7 | 6 | Mermaid Fantasy | ‏ | ‏ | 18 במאי 2020 |
‏
הערות שוליים

↑  Us Weekly Staff (12 בפברואר 2019). "4 Drag Queens Will Help a Bride-to-Be Feel Confident in Her Skin on TLC's New Wedding Special". Us Weekly. נבדק ב-12 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wynne, Kelly (8 במרץ 2019). "Who is the 'Drag Me Down the Aisle' cast? Meet the leading drag queens with all the answers". Newsweek (באנגלית). נבדק ב-29 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Corinthios, Aurelie (15 בינואר 2020). "4 Beloved Drag Queens Help Fans with Life-Changing Makeovers in TLC's Dragnificent!". People. נבדק ב-12 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אלכסיס מישל, 2018.
ביבי זהרה בנה, 2020.
ג'וג'ובי, 2014.
תחרות חיפוש הדיווה (WWE)

| --- | --- |
 שיר הנושא:  "Walk Idiot Walk" בביצוע ההייבס (2004) "Be Yourself" בביצוע אודיוסלייב (2005) "Move Along" בביצוע The All-American Rejects (2006) "Let It Roll" בביצוע ולווט ריבולבר (2007)
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 יוצרים:  וינס מקמהן
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות
 שידור
 רשת שידור:  ספייק TV (2005-2004) USA (2006) UPN (2006) WWE.com (2007)
 פורמט (תמונה):  (480i (SDTV
 תקופת שידור מקורית:  1 ביולי 2003 – הווה
 קישורים חיצוניים
 www.wwe.com/divasearch/
 
תחרות חיפוש הדיווה של ה-WWE (באנגלית: WWE Diva Search; בעבר נקראה בשם תחרות חיפוש הדיווה של WWE Raw) הייתה תחרות כישרונות של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. הזוכה הראשונה בתחרות הייתה ג'יימי קופי, היא לא קיבלה חוזה בארגון לעומת הזוכים שבאו לאחר מכן. זוכות אחרות היו כריסטי האמי, אשלי מסארו, ליילה אל ואיב טורס. בנוסף לזוכות של השנים הקודמות, ה-WWE החתימו לאורך הדרך משתתפות מהתחרויות, למרות שלא זכו בתחרות של אותה השנה. בשנים 2011 וב-2015, ה-WWE הביעה נכונות להחזיר בחזרה את תחרות חיפוש הדיווה, אך תכנונים אלה לא יצאו לפועל. נכון לשנת 2018, מאריס, מריה קנליס וניקי בלה הן הדיוות האחרונות שנותרו בארגון כחלק מתחרות חיפוש הדיווה, כשמאריס ומריה משמשות בעיקר כמנג'ריות של הבעלים שלהם.
2003

תחרות חיפוש הדיווה הראשונה של ה-WWE נערכה בין התאריכים ה-1 ביולי ל-24 באוגוסט. למרות זאת, לעומת תחרויות חיפוש דיווה שבאו לאחר מכן, הזוכה בחיפוש הדיווה הראשונה לא קיבלה חוזה בארגון. ג'יימי קופי הייתה הזוכה הראשונה בתחרות והיא קיבלה קמפיין צילומי תמונה עבור המגזין של ה-WWE.
2004 > שירי הנושא

לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2004 היו ארבעה שירי נושא. כמו כן, התחרות הוכרה גם בשם "תחרות חיפוש הדיווה של Raw" והמנצחת בתחרות זכתה ב-250,000 דולר.
"Open Your Eyes" בביצוע אלטר ברידג'
"Real Good Girl" בביצוע ג'ים ג'ונסטון 1
"Time and Time Again" בביצוע Chronic Future
"Walk Idiot Walk" בביצוע ההייבס 2
1 השיר נכתב במיוחד לתחרות חיפוש הדיווה.

2 השיר הפך להיות שיר הכניסה הרשמי של כריסטי האמי לאחר זכייתה בתחרות.
2004 > טופ 28

| שם | גיל | עיר הולדתה | הודחה |
| --- | --- | --- | --- |
| איימי וובר | 27 | ארצות הברית מייפלטון, אילינוי | נבחרה (עולה לגמר) |
| אליסון ווידר | 23 | ארצות הברית מינוקה, אילינוי | לא נבחרה (חצי גמר) |
| בובי סו לות'ר | 25 | ארצות הברית סילבר ספרינג, מרילנד | לא נבחרה (חצי גמר) |
| קמיל אנדרסון | 26 | ארצות הברית דאלאס, טקסס | נבחרה (עולה לגמר) |
| קנדיס מישל | 25 | ארצות הברית מילווקי, ויסקונסין | לא נבחרה (חצי גמר) |
| כרמלה דיסיזאר | 26 | ארצות הברית אייבון לייק, אוהיו | נבחרה (עולה לגמר) |
| צ'סי וגנר | 22 | ארצות הברית שיקגו, אילינוי | לא נבחרה (חצי גמר) |
| צ'נדרה קוסטלו | 28 | ארצות הברית ליברטי, קנטקי | נבחרה (עולה לגמר) |
| כריסטינה הרננדז | 24 | ארצות הברית אודסה, טקסס | לא נבחרה (חצי גמר) |
| כריסטי האמי | 23 | ארצות הברית פאווי, קליפורניה | נבחרה (עולה לגמר) |
| ארין "קלי" בריץ | 25 | ארצות הברית קנזס סיטי, קנזס | לא נבחרה (חצי גמר) |
| גבריאלה טויט | 26 | ארצות הברית ברוקלין, ניו יורק | לא נבחרה (חצי גמר) |
| ג'ייני מאי בייקר | 23 | ארצות הברית ניו יורק, ניו יורק | לא נבחרה (חצי גמר) |
| ג'ניפר ר. לופז | 26 | ארצות הברית לודי, ניו ג'רזי | לא נבחרה (חצי גמר) |
| ג'וי ג'ובאני | 26 | ארצות הברית בוסטון, מסצ'וסטס | נבחרה (עולה לגמר) |
| ג'וליה קוסטלו | 28 | ארצות הברית ליברטי, קנטקי | נבחרה (עולה לגמר) |
| קרן מקדוגל | 33 | ארצות הברית מרילוויל, אינדיאנה | לא נבחרה (חצי גמר) |
| קימברלי קוזנס | 21 | ארצות הברית סן חוזה, קליפורניה | לא נבחרה (חצי גמר) |
| קימי בראון | 24 | ארצות הברית סיאטל, וושינגטון | לא נבחרה (חצי גמר) |
| מריה קנליס | 22 | ארצות הברית אוטווה, אילינוי | נבחרה (עולה לגמר) |
| מרי קסטרו | 25 | ארצות הברית לוורן, קונטיקט | לא נבחרה (חצי גמר) |
| מישל מק'קול | 24 | ארצות הברית פלטקה, פלורידה | נבחרה (עולה לגמר) |
| ניקול ברדהורסט | 24 | ארצות הברית קנזס סיטי, מיזורי | לא נבחרה (חצי גמר) |
| נינה הארדין | 22 | ארצות הברית קרסון, קנטקי | לא נבחרה (חצי גמר) |
| תמי ואייחוס | 24 | ארצות הברית אלבקרקי, ניו מקסיקו | לא נבחרה (חצי גמר) |
| טארין ג. ריד | 25 | ארצות הברית שארלוט, צפון קרוליינה | לא נבחרה (חצי גמר) |
| טרייסי רייט | 24 | ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה | נבחרה (עולה לגמר) |
| יסניה קמאצ'ו | 30 | ארצות הברית אוסטין, טקסס | לא נבחרה (חצי גמר) |
2004 > העולות לגמר

| שם | גיל | עיר הולדתה | הודחה |
| --- | --- | --- | --- |
| כריסטי האמי | 23 | ארצות הברית פאווי, קליפורניה | זוכה |
| כרמלה דיסיזאר | 26 | ארצות הברית אייבון לייק, אוהיו | סגנית |
| ג'וי ג'ובאני | 26 | ארצות הברית בוסטון, מסצ'וסטס | מקום שלישי |
| איימי וובר | 27 | ארצות הברית מייפלטון, אילינוי | מקום רביעי |
| מריה קנליס | 22 | ארצות הברית אוטווה, אילינוי | מקום חמישי |
| טרייסי רייט | 24 | ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה | מקום שישי |
| מישל מק'קול | 24 | ארצות הברית פלטקה, פלורידה | מקום שביעי |
| צ'נדרה קוסטלו | 28 | ארצות הברית ליברטי, קנטקי | מקום שמיני |
| קמיל אנדרסון | 26 | ארצות הברית דאלאס, טקסס | מקום תשיעי |
| ג'וליה קוסטלו | 28 | ארצות הברית ליברטי, קנטקי | מקום עשירי |
2005 > שיר הנושא

לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2005 היה שיר נושא אחד.
"Be Yourself" בביצוע אודיוסלייב 1
1 השיר הפך להיות שיר הכניסה הרשמי של אשלי מסארו לאחר זכייתה בתחרות.
2005 > משתתפות

| שם | גיל | עיר הולדתה | הודחה |
| --- | --- | --- | --- |
| אשלי מסארו | 26 | ארצות הברית בבילון, ניו יורק | זוכה |
| ליילה מילאני | 23 | איראן קנדה טורונטו, אונטריו, קנדה | סגנית |
| אליזבת' רואפר | 22 | ארצות הברית סנטה קרוז, קליפורניה | מקום שלישי |
| קריסטל מרשל | 21 | ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה | מקום רביעי |
| סאמר דלין | 24 | ארצות הברית שריבפורט, לואיזיאנה | מקום חמישי |
| קמרון הייבן | 24 | ארצות הברית אגם וורת', פלורידה | מקום שישי |
| סימונה פוסקו | 25 | איטליה מילאנו, איטליה | מקום שביעי |
| אלכסיס אונדראדה | 23 | ארצות הברית קוסטה מסה, קליפורניה | מקום שמיני |
2006 > שירי הנושא

לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2006 היו שלושה שירי נושא.
"Face Down" בביצוע The Red Jumpsuit Apparatus
"Move Along" בביצוע The All-American Rejects 1
"Out Here All Night" בביצוע דמון
1 השיר "Move Along" הפך להיות שיא הכניסה הרשמי של ליילה אל לאחר זכייתה בתחרות.
2006 > משתתפות

| שם | גיל | עיר הולדתה | הודחה |
| --- | --- | --- | --- |
| ליילה אל | 29 | אנגליה לונדון, אנגליה | זוכה |
| ג'ניפר אינגלנד | 27 | ארצות הברית לאנסינג, מישיגן | סגנית |
| JT טיני | 25 | ארצות הברית פיניקס, אריזונה | מקום שלישי |
| מילנה רוקה | 26 | קנדה ונקובר, קולומביה הבריטית | מקום רביעי |
| אריקה שבילאר | 23 | ארצות הברית בוקה רטון, פלורידה | מקום חמישי |
| רבקה דיפיטרו | 26 | ארצות הברית רחובות, מסצ'וסטס | מקום שישי |
| מאריס אולט | 23 | קנדה מונטריאול, קוויבק | מקום שביעי |
| איימי זידיאן | 23 | ארצות הברית אורלנדו, פלורידה | מקום שמיני |
2007 > שיר הנושא

לתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2007 היה שיר נושא אחד.
"Let It Roll" בביצוע ולווט ריבולבר
2007 > משתתפות

| שם | גיל | עיר הולדתה | הודחה |
| --- | --- | --- | --- |
| איב טורס | 22 | ארצות הברית דנוור, קולורדו | זוכה |
| ברוק ג'ילברטסון | 22 | ארצות הברית שיקגו, אילינוי | סגנית |
| לנה יאדה | 27 | ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה | מקום שלישי |
| טארן טרל | 21 | ארצות הברית ניו אורלינס, לואיזיאנה | מקום רביעי |
| ג'סיקה האץ' | 26 | קנדה מונטריאול, קוויבק | מקום חמישי |
| ג'יי קים | 24 | ארצות הברית קטאבה, צפון קרוליינה | מקום שישי |
| לינדי פריזון | 22 | קנדה ונקובר, קולומביה הבריטית | מקום שביעי |
| נעמי קירק | 24 | אנגליה מערב יורקשייר, אנגליה | מקום שמיני |
גרסאות לא רשמיות אחרות של התחרות > 2013

מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter הודיע שבפברואר 2013 ה-WWE ערכו תחרות חיפוש דיווה באזור לוס אנג'לס שאינה שודרה בטלוויזיה. בין השמות שהשתתפו בתחרות היו איווה מארי, אלכסה בליס, לאנה, ג'וג'ו, דווין טיילור וורוניקה ליין, כשהזוכה בתחרות הייתה איווה מארי.
גרסאות לא רשמיות אחרות של התחרות > 2015/16

במהלך רסלמניה 31, ה-WWE הודיעו שתוכניות חדשות ישודרו בערוץ ה-WWE Network, כולל תחרות חיפוש הדיווה, שהציפייה לעלייה לאוויר שלה הייתה בעונת הסתיו של שנת 2015. לא היו פרטים נוספים בנושא עד ליולי 2016, כשה-WWE ערכו סקר בין המעריצים לגבי תוכניות פונציאליות שיעלו בערוץ הנטוורק, כולל את תחרות חיפוש הדיווה תחת שם חדש (תחרות חיפוש הסופרסטאר) בשל העובדה שהמילה "דיווה" הוצאה משימוש באותה השנה. בנוסף לכך, מנחות התוכנית היו אמורות להיות ליטה וטריש סטרטוס.
הערות שוליים

↑  נפרדים מטארן
↑  נפרדים מג'סיקה
↑  נפרדים מג'יי קים
↑  התחרות השבועית: מסלול מכשולים
↑  התחרות השבועית: לימבו
↑  עשר דיוות התחרו במתחם הפיתוח של NXT
↑  ה-WWE מכריזים על החזרה של תחרות חיפוש הדיווה
כריסטי האמי, זוכת תחרות חיפוש הדיווה לשנת 2004
אשלי מסארו, זוכת תחרות חיפוש הדיווה לשנת 2005
ליילה אל, זוכת תחרות חיפוש הדיווה לשנת 2006
איב טורס, זוכת תחרות חיפוש הדיווה לשנת 2007
הרווק בגן עדן

| --- | --- |

 מבוסס על:  הרווק 
 שיר הנושא:  "Almost Paradise" מאת מייק רינו ואן וילסון
 סוגה:  תוכנית מציאות
 מנחים:  כריס הריסון וולס אדמס ג'סי פאלמר
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  8
 מספר פרקים:  90
 תוכנית מקור:  הרווק ‏•‏‏ הרווקה
 הפקה
 חברת הפקה:  Next Entertainment וורנר הורייזון
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 אתר צילומים:  מקסיקו
 אורך פרק:  120 דקות 60 דקות (עונה 2)
 שידור
 רשת שידור:  ABC
 רשת שידור בישראל:  yes REAL
 פורמט (תמונה):  HDTV ‏•‏‏ 720p
 תקופת שידור מקורית:  4 באוגוסט 2014 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  15 באוגוסט 2018 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הרווק בגם עדן (באנגלית: Bachelor in Paradise) היא תוכנית מציאות אמריקאית שעלתה לשידור ב-4 באוגוסט 2014 ברשת הטלוויזיה האמריקית ABC. זהו ספין אוף של תוכניות השידוכים האמריקאיות "הרווק" ו"הרווקה". התוכנית מציגה מתמודדים קודמים שהופיעו ב"הרווק" וה"רווקה" כשהם נוסעים לגן עדן מבודד במקסיקו, בו מתקיים התוכנית. במקור הנחה את התוכנית כריס הריסון.
הפקה > פיתוח וצילום

במרץ 2013, ABC ביטלה את "דירת רווקים" לאחר שלוש עונות. בדומה ל"דירת רווקים", מתמודדים שנדחו ב"הרווק" או "הרווקה" נוסעים לגן עדן רומנטי ביעד טרופי אקזוטי ומחפשים אהבה. העונה הראשונה צולמה בטולום, מקסיקו. החל העונה השנייה, התוכנית מצולמת בסאיוליטה, מקסיקו בפלאיה אסקונדידה.
התוכנית מתחילה במספר לא שווה של נשים וגברים, כשיש יותר נשים. בטקס הוורדים הראשון, הגברים מקבלים ורד לחלק לאישה שהם היו רוצים להקדיש זמן רב יותר להכיר אותה בגן עדן. הנשים שנותרו ללא ורדים נשלחות מיד הביתה. לאחר מכן מביאים גברים חדשים לחוף, ואז בטקס הוורדים הבא, הנשים יכולות לתת ורד לגבר שהן רוצות לבלות איתו יותר זמן והגברים הנותרים נשלחים הביתה, ובאופן זה נמשכת התוכנית במשך שבעה שבועות.
ABC חידשה את "הרווק בגן עדן" לעונה שישית ב-5 בפברואר 2019. ב-5 באוגוסט 2019, הסדרה חודשה לעונה שביעית, ששודרה ב-16 באוגוסט 2021. ביוני 2021, אושר כי ליל ג'ון, טיטוס בורגס, לאנס באס ואחרים ישמשו שמנחים אורחים מתחלפים בעונה השביעית, ויחליפו את המנחה המקורי כריס הריסון לאחר שזה פוטר מתפקידו. ב-7 באפריל 2022, ABC חידשה את "הרווק בגם עדן" לעונה שמינית, עם ג'סי פאלמר בתפקיד המנחה, שתעלה לאוויר ב-27 בספטמבר 2022.
הפקה > טענות להתנהגות בלתי הולמת

במהלך הצילומים של העונה הרביעית, הצילומים הופסקו עקב האשמות על התנהגות מינית בלתי הולמת בין שני מתמודדים - דמאריו ג'קסון וקורין אולימפיוס. לאחר חקירה פנימית נקבע כי לא הייתה התנהגות בלתי הולמת והצילומים חודשו זמן קצר לאחר מכן.
"אחרי גן העדן"

החל משנת 2015, ABC החלה לשדר "הרווק בגן עדן: אחרי גן העדן" (אנ'), שידור חי אחרי תוכנית. כריס הריסון וג'ני מולן הנחו יחד את התוכנית ואירחו מעריצים ומתמודדים בתוכנית.
גרסאות בינלאומיות

"הרווק בגן עדן אוסטרליה" עלה לאוויר בסוף שנת 2017. בגרמניה עלתה לשידור הגרסה הגרמנית ב-9 במאי 2018. "הרווק בגן עדן קנדה" עלה לשידור ב-10 באוקטובר 2021.