stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האלמנה השחורה

ערך זה עוסק בדמות קומיקס מבית מארוול קומיקס. אם התכוונתם לזן עכבישאים, ראו .
| --- | --- |

האלמנה השחורה, כפי שהיא נראית על עטיפת החוברת Black Widow: Deadly Origin #2 מפברואר 2010, אמנות מאת אדי גרנוב.
 סוג:  גיבורת-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Tales of Suspense #52 (אפריל 1964)
 יוצרים:  סטן לי דון הק
 גילום הדמות:  סקרלט ג'והנסון ("היקום הקולנועי של מארוול")
 מידע
 שם אמיתי:  נטשה אליאנובנה רומאנובה
 כינויים:  טשה, מאדאם נטשה, ננסי רושמן, לורה מת'רס, נאדין רומאן, הפנינה השחורה, התחזות לילנה בלובה, נאט, ספלאטשה, ספלאטי נאטי
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  ברית המועצות סטלינגרד (כיום וולגוגרד), ברית המועצות
 מקצוע:  מרגלת, סוכנת חשאית, מתנקשת, גיבורת-על
 כוחות:  מערכת חיסונית מוגברת, קצב הזדקנות מואט, כושר פיזי מוגבר
 כלי נשק:  אקדח, רובה צלפים, צמידי שיורים מטחי אנרגיה וקליעים
 חברה בקבוצה:  הפלוגה
 חברה לשעבר בקבוצה:  ת'נדרבולטס האוונג'רס העוצמתיים S.H.I.E.L.D האוונג'רס הסודיים האוונג'רס של סאן-ספוט שותפה של דרדוויל, הוקאיי, וולברין ובוריס טורגנוב האוונג'רס
 דמויות קשורות
 משפחה:  איבן פטרוביץ' (אב מאמץ) וינדיקטור (אח, מת) אלכסיי שוסטקוב (גרוש)
 אויבים:  האלמנה השחורה, Damon Dran, Iron Maiden, Red Guardian 
 
האלמנה השחורה (באנגלית: Black Widow, ברוסית: Чёрная вдова) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #52 מאפריל 1964, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.
האלמנה השחורה היא האלטר אגו של נטליה "נטשה" אליאנובה רומאנובה (ברוסית: Наталья Альяновна Романова), סוכנת סובייטית שאומנה כמרגלת, אמנית לחימה וצלפית, ומחומשת בכלי נשק מתקדמים, כולל נשקי אנרגיה על פרקי ידיה הנודעים כ"נשיכת האלמנה". בסופו של דבר, היא עורקת לארצות הברית בשל אהבתה לגיבור-העל הוקאיי, ומאז משמשת כסוכנת כפולה של הק.ג.ב. וסוכנות הביון הבדיונית S.H.I.E.L.D. נטשה הייתה חברה בקבוצות האוונג'רס השונות לאורך השנים וצוותה לגיבורי-על כדרדוויל, הוקאיי ו-וולברין בין היתר.
דמותה של האלמנה השחורה מדורגת במקום ה-74 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. דמותה ביקום הקולנועי של מארוול קרויה נטשה רומנוף, מגולמת על ידי סקרלט ג'והנסון, והופיעה בשלל סרטים כדוגמת "איירון מן 2", "הנוקמים", "קפטן אמריקה: חייל החורף", "הנוקמים: עידן אולטרון", "קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"האלמנה השחורה".
ביוגרפיה בדיונית > ילדות, החדר האדום

נטשה נולדה בסטלינגרד, רוסיה. הוריה נספו בשריפה כאשר הייתה ילדה קטנה, והיא ניצלה ממוות בטוח בידי איבן פטרוביץ', שגידל אותה כאב חורג. סיפור מקור משוכתב קבע כי היא גדלה מילדות בתוכנית "מבצע אלמנה שחורה" של ברית המועצות, ויחד עם יתומות נוספות אומנה בקרב ובריגול במתקן "החדר האדום".
במתקן זה מבצעים בה שדרוגים ביוטכנולוגים ופסיכוביולוגים, מה שמסביר את מראה הצעיר, שנשמר לאורך השנים. בזמן שהותה שם, היא אומנה בידי חייל החורף, שהפך למאהבה. כל אלמנה שחורה נשלחת ללא כל זיכרון אמיתי כדי להבטיח את נאמנותה, ונטשה מגלה עובדה זו בהמשך. בהמשך, היא מתחתנת עם טייס הניסוי אלכסיי שוסטקוב.
ביוגרפיה בדיונית > בשירות רוסיה, איירון מן

הק.ג.ב. החליטו שיכולותיהם של נטשה ואלכסיי יוצאות מן הכלל, ותגרום להם להיות פעילים מיוחדים מעולים. הם פיצלו אותם - אלכסיי כ"שומר האדום", גרסת ברית המועצות לקפטן אמריקה, ואילו נטשה כסוכנת ק.ג.ב. בשהותה שם, היא התאמנה שוב עם חייל החורף. כדי להסתיר את העובדה שאלכסיי כעת חייל בשירותם, הממשלה הודיעה לנטשה כי הוא מת. כאשר אדם בשם לוגאן הגיע לרוסיה ללא זיכרונותיו ותחת כוונת מתנקשי ארגון H.Y.D.R.A, נטשה הצילה אותו אך נאלצה להילחם בו כשגנב יחד עם קרול דנברס ובן גרים את פרויקט: סופה אדומה.
נטשה ניסתה לפתות את התעשיין טוני סטארק/איירון מן. במשימתה הראשונה לארצות הברית, היא ושותפה בוריס טורגנוב נשלחים להתנקש בחייו של פרופסור אנטון ואנקו. הצמד נאבק באיירון מן, וטורגנוב גונב את חליפת השריון דינאמו הארגמן. ואנקו מקריב את חייו כדי להציל את איירון מן ויורה בלייזר נסיוני שהורג את טורגנוב. בהמשך, נטשה פוגשת בקשת המתחיל הוקאיי, מסיתה אותו נגד איירון מן ואף נלחמת לצידו. שמו של הוקאיי הוכתם בגלל קרבתו לנטשה, אך לא מנע ממנו להילחם לצדה בספיידרמן ולפשוט על תחמושת תעשיות סטארק.
ביוגרפיה בדיונית > האוונג'רס

לאחר משימה שנכשלה, נטשה הוחזרה לרוסיה בידי מפקדיה וקיבלה תלבושת חדשה, המאפשרת לה לטפס על קירות וליצור מעין "קורים" לאחיזה. היא שכנעה את הוקאיי שיעזור לה להרוג את איירון מן, ואלמלא נטשה נפצעה והוקאיי נסוג כדי לקחת אותה למקום מבטחים, היו מצליחים. נטשה ניסתה לערוק מברית המועצות והתחילה לאהוב את הוקאיי, מה שהחליש את נאמנותה. כאשר מפקדיה גילו זאת הם ירו בה, שלחו אותה לבית חולים ושכנעו את הוקאיי להצטרף לקבוצת האוונג'רס. נטשה הוחזרה לרוסיה פעם נוספת, עברה שטיפת מוח ואולצה לשכור את פאוור מן ואמן החרבות לחסל את האוונג'רס. האוונג'רס ניצחו את שני הנבלים, ושחררו את נטשה משליטת הסובייטים. בניסיון פיוס, היא עזרה להם נגד קבוצת "בני הנחש".
נטשה קיבלה חנינה והזמנה לאוונג'רס, ונלחמה לצידם נגד האולטרוידים. כאשר ניק פיורי שכר אותה מטעם סוכנות S.H.I.E.L.D, נטשה נאלצה לעזוב את האוונג'רס, להיפרד מהוקאיי ולרדת למחתרת. כחלק ממשימתה העיתונות הציגה אותה כבוגדת, מה ששבר את לבו של הוקאיי. נטשה הגיעה לסין, שם נחשפה למכשיר שטיפת-המוח העוצמתי "הפסיכוטרון". היא התגלתה כבעלת כוח רצון חזק, התנגדה למכשיר והורדמה בעזרת גז. כשגילו כי נטשה בשבי, האוונג'רס נסעו לסין כדי להציל אותה, ושם נלחמו באלכסיי כשומר האדום. נטשה שוחררה, ועזרה לאוונג'רס לסכל את מזימת הקומוניסטים להשתלט על המערב. במהלך הקרב, השומר האדום נהרג לכאורה ונטשה נפצעה.
לאחר תקופה בבית חולים, נטשה חזרה לאחוזת האוונג'רס והחליטה לוותר על חייה כגיבורה. היא חזרה לפעילות אחרי זמן קצר, אך לא הצליחה לחדש את הרומן עם הוקאיי. נטשה קיבלה משימה נוספת מ-S.H.I.E.L.D, והיא לסכל את אחת מתוכניותיו של ראש ביצה. היא נתפסה, מה שגרם להוקאיי להציל אותה בעזרת חלקיקי פים ולהפוך לגוליית החדש. היא עזרה לאוונג'רס נגד ראש ביצה, בקרב שגרם למות אחיו של הוקאיי, בארני. לאחר היעדרות, נטשה הפסיקה את הקשר עם הוקאיי.
ביוגרפיה בדיונית > דרדוויל, האלופים והרפתקאות סולו

לאחר שעיצבה תלבושת חדשה וקיבלה את צמידי "נשיכות האלמנה", נטשה רצתה להוכיח את עצמה בהבסת ספיידרמן. ספיידרמן ניצח למרות שחלה, אך למרות זאת נטשה המשיכה בהרפתקאותיה. נטשה עברה לסן פרנסיסקו, שם נפגשה עם דרדוויל. היא ניסתה לפתח קריירה כמעצבת אופנה, אך נכשלה. היא נעשה שותפתו של דרדוויל, אך נפרדה ממנו מחשש שתיראה כעוזרת ומעמדה יופחת. במהלך ניסיון של ארגון H.Y.D.R.A להשתלט על S.H.I.E.L.D, נטשה עונתה כל כך שחזרה לזהות המורה ננסי רושמן. היא הוצאה ממצבה בידי ספיידרמן, בדיוק בזמן לעזור לו, לניק פיורי ולשאנג-צ'י להילחם בוייפר, הסמוראי הכסוף ובומרנג.
היא חזרה בקצרה לחייו של דרדוויל, נטשה נעשתה חלק מקבוצת אלופי לוס-אנג'לס כמנהיגה, כשחבריה לקבוצה כללו את גוסט ריידר, הרקולס וחברי האקס-מן לשעבר אנג'ל ואייסמן. הקבוצה התפרקה, כשלאחר מכן נטשה ניסתה להיות שותפתו של הרקולס - ללא הצלחה. היא נפגשה שוב עם דרדוויל כאשר הוא ניסה להרוג תינוקת באמונה שהיא האנטיכריסט, נטשה קיבלה קריאת תיגר מילנה בלובה, האלמנה השחורה החדשה. נטשה לעגה לה, עודדה אותה לפתח אינדיבידואליות, להתנגד לשירות עיוור ושאלה אותה "מי את מעדיפה להיות: האלמנה השחורה או ילנה בלובה?".
לאחר שאיחדה את האוונג'רס והת'נדרבולטס יחדיו נגד הרוזן נפאריה, נטשה הצטרפה לצוותו של דרדוויל ללכידת המעניש, באמונה כי רצח את ניק פיורי. הקבוצה התפרקה לאחר שהיא ופגיון נלחמו בצבא אנדרואידי S.H.I.E.L.D בוגדים; באופן אירוני, היא ודרדוויל עזרו למעניש מאוחר יותר נגד ארגון פשע אירופי. לאחר פירוק האוונג'רס ומותו של הוקאיי, נטשה נסעה לאריזונה אך נעשתה מטרת חיסול. היא גילתה כי יתומות אחרות מתוכנית האלמנות השחורות נצודו ונהרגו, וזאת בידי מכון גינאקון. לאחר שגילתה כי מנכ"ל גינאקון תכנן להשתמש בשדרוגים שהושתלו בהן כדי ליצור נשק כימי, נטשה הרגה אותו והתעמתה עם סוכנים ממשלתיים בהגנה על ילדה שהצילה עם דרדוויל וילנה בלובה.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת אזרחים, האוונג'רס העוצמתיים, ת'נדרבולטס

במהלך מלחמת האזרחים ביקום מארוול, נטשה נרשמה, הצטרפה לכוח משימה בהנהגת איירון מן וחזרה לאוונג'רס. נטשה לקחה פיקוד על S.H.I.E.L.D לזמן מה. כאשר המלחמה הסתיימה במעצרו של קפטן אמריקה, נטשה גויסה בידי איירון מן וגברת מארוול לקבוצת האוונג'רס העוצמתיים יחד עם הסנטרי, הצרעה, ארס ו-וונדר מן. נטשה הוכיחה את עצמה בקרב הראשון נגד איש החפרפרת, כאשר נעשתה מנהלת S.H.I.E.L.D במשבר אולטרון וגם כאשר נדבקה יחד עם מאות אזרחים אחרים בווירוס סימביוט ונום. מסיבה כלשהי, סגל הקבוצה הוחלף.
בשליחות ניק פיורי, נטשה התחזתה לילנה בלובה והסתננה לקבוצת ת'נדרבולטס של נורמן אוסבורן. כדי למשוך את תשומת לבו, נטשה פרצה למתקן S.H.I.E.L.D נטוש וקיבלה ממנו הצעה להיות מנהיגת שטח. במשימתה הראשונה, היא ואיש הנמלה השתלטו על מטוס עליו טסו אוסבורן, דוק סמסון ונשיא ארצות הברית, ברק אובמה. במשך התקופה, אוסבורן התחזה לפיורי והטיל את נטשה משימות שונות ביודעין שהיא מתחזה לבלובה, וזאת כדי למצוא את פיורי האמיתי. בקרב של הת'נדרבולטס נגד דדפול, זה האחרון מתאהב בנטשה, ואף לאחר שירתה בליבו ונתנה להדסמן לערוף את ראשו, המשיך להאמין בכך היות שראשו חובר.
אוסבורן הורה לה להוביל את הת'נדרבולטס להרוג את סונגבירד, ואילו פיורי הורה לה להגן עליה כדי לחלץ ממנה מידע על אוסבורן. נטשה מצאה את סונגבירד, חשפה בפניה את זהותה, וניסתה להוביל אותה לפיורי כשהתגלה שהת'נדרבולטס עקבו אחריה. נטשה, סונגבירד ופיורי נתפסו, וזאת כאשר אוסבורן חשף כי התחזה לפיורי. הוא הורה לצוות להרוג את נטשה וסונגבירד אחרי שירה בפיורי, אך איש הנמלה ופלדין חיפו עליהן. לאחר שניצלו בידי מאך-V ופיקסר, הן גילו שפיורי חי ושאוסבורן ירה במודל חיקוי אנושי.
ביוגרפיה בדיונית > חברה ראשית באוונג'רס

לאחר אירועי "מצור", נטשה גויסה בידי קפטן אמריקה לקבוצת האוונג'רס הסודיים. היא ו-ולקיריה נסעו לדובאי, שם גנבו את כתר הקוצים ממתקני רוקסון. היא הצילה שיבוט שלה מסוחר-נשק. בעלילת "קצוות הארץ", נטשה היא אחת משלושת הגיבורים שנשארו עומדים לאחר שששת המרושעים הביסו את האוונג'רס. היא הצטרפה לספיידרמן ולסילבר סייבל במעקב אחר ששת המרושעים, וקיבלה אזהרה מאיש הטיטניום על ניסיונותיו של דוקטור אוקטופוס לגייס נבלי-על נגד ספיידרמן. לבסוף, היא והוקאיי הובסו על ידי איירון מן, שנשלט בידי אוקטופוס. לאחר אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", נטשה הצטרפה לקבוצת האוונג'רס הראשית.
נטשה החלה להילחם בארגוני פשע ובפושעים למיניהם, עד שקיבלה משימה לחקור את ארגון "כאוס" לאחר שפרצו למטה S.H.I.E.L.D ולהרוג עד ראייה. נטשה עקבה אחריהם עד למכלית נפט באזור קוסטה ריקה, שם גילתה כי קרוסבונז עובד בשביל כאוס. היא נתקלה במעניש, ושניהם הביסו את קרוסבונז אך נטשה לא גילתה שום רמז לגבי הארגון. פעיל ארגון כאוס בשם ראשיד חטף את יועצה של נטשה, איזאיה רוס, שהוחזר בידי נטשה ו-X-23. הארגון חשף את פעולותיה של נטשה לעיתונות, מה שגרם לה לצוד אחר רואי-החשבון שבארגון, ולבסוף לכדה את כולם בספינה ליד ברצלונה. היא תכננה לחלץ מהם מידע, אך קבוצת סוכני כאוס בטכנולוגיה שהעלימה אותם הופיעו. נטשה כמעט הובסה ורואי-החשבון חולצו במסוק, כשלפתע חייל החורף הציל אותה. כאשר הם הגיעו לשרידי המסוק שהתרסק, הם גילו כי כל רואי-החשבון נהרגו בידי סוכן מסתורי. אחרי פיצוץ המסוק ועזיבתו של חייל החורף, נטשה נחטפה בידי מנהיג הארגון - "הנביא", בעל כוח חיזוי העתיד.
כמה חודשים לאחר מכן, S.H.I.E.L.D השתלטו על האוונג'רס כדי לצוד את קבוצת אילומינטי. נטשה עזבה את האוונג'רס ואת S.H.I.E.L.D, והצטרפה לקבוצת אוונג'רס חלופית שהונהגה בידי סאן-ספוט, מנהיג ארגון A.I.M.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Heroes: #74 Black Widow, IGN
1 2  Black Widow Vol.2 #1-6, November 2004-April 2005
1 2  Captain America Vol.5 #27, August 2007
↑  Before the Fantastic Four: Ben Grimm and Logan #1-3
↑  Tales of Suspense #52-53', April-May 1964
1 2  Tales of Suspense #57, September 1964
1 2  Tales of Suspense #60, December 1964
↑  Untold Tales of Spider-Man #17
↑   Tales of Suspense #64
↑  Avengers #16
↑  Avengers #29-33
↑  Avengers #36-37
↑  Avengers #38-39
↑  Avengers #41-44
↑  Avengers #46
↑  Avengers #57
↑  Avengers #63-64
↑  Avengers #76
↑  Amazing Spider-Man #86
↑  Amazing Adventures Vol.2 #1-8
↑  Daredevil #81
↑  Daredevil #82-124
↑  Marvel Team-Up #82–85
↑  Daredevil #157 and #165
↑  Champions #1-17
↑  Daredevil Vol.2 #1-7
↑  Black Widow #1-2
↑  Avengers Vol.3 #34
↑  Marvel Knights #1-15
↑  Marvel Knights Vol.2 #1-6
↑  Avengers #500-503 and Avengers Finale #1
↑  Civil War #3
↑  Civil War #7
↑  Mighty Avengers #1
↑  Mighty Avengers #2-6
↑  Mighty Avengers #7-8
↑  Mighty Avengers #21
↑  Thunderbolts #134
↑  Thunderbolts #128-129
1 2  Thunderbolts #134-136 and Secret Warriors #7
↑  Deadpool Vol.2 #8-9, Thunderbolts #130-131
↑  Secret Avengers #1
↑  Enter the Heroic Age #1
↑  Amazing Spider-Man #683
↑  Amazing Spider-Man #684
↑  Amazing Spider-Man #685
↑  Amazing Spider-Man #687
↑  Avengers Vol.5 #1
↑  Black Widow Vol.5 #1-5
↑  Black Widow Vol.5 #6-15
↑  Avengers Vol.5 #38
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015143408  VIAF: 422144782720386079665   WorldCat (עם VIAF): 422144782720386079665
המשמר החברתי

טקס ההקמה של "המשמר החברתי בכנסת" בגן וואהל לוורדים בירושלים, 2011
טקס הענקת המדד החברתי הראשון
טקס הענקת המדד החברתי הראשון
"המשמר החברתי" היא עמותה שקמה במהלך המחאה החברתית בישראל בסוף קיץ 2011. הכוונה הייתה לממש את התובנות החברתיות של המחאה הדוגלת באקטיביזם אזרחי ובלקיחת אחריות האדם על גורלו.
המטרות הראשוניות של "המשמר החברתי" היו לפי הצהרותיה, קירוב הציבור אל הכנסת ודיווח ומעקב שוטף אחרי הנעשה בוועדות, מתוך רצון לחזק את הכנסת ואת חבריה אל מול לחצי ההון והלחצים הפוליטיים, ולהזכיר לנציגי הציבור את מחויבותם לבוחרים, ואת דרישת העם לצדק חברתי.
היסטוריה

בתחילה היה ״המשמר החברתי״ קבוצה של פעילים חברתיים מתנדבים שנפגשו לראשונה בעקבות קריאה של הסופרת ליה נירגד ובן זוגה, ד"ר דניאל דור, בפייסבוק, להקים כוח אזרחי שישקיף, יפקח, וידווח לציבור מתוך דיוני הכנסת.
לאחר כחצי שנה של פעילות וולונטרית, נרשם המשמר החברתי כעמותה, בה פועלים מתנדבים (משקיפים בכנסת), ויש לה מנגנון בשכר.
משקיפי המשמר מגיעים לכל הדיונים המתקיימים בוועדות הכנסת והקשורים לצדק חברתי ולשוויון אזרחי, צופים, מדווחים, ולאחר שצברו ניסיון גם מתחילים להעלות שאלות בוועדה. עדויות המשקיפים, ובהן מידע על תפקוד הכנסת, מתפרסמות באתר ובדפי הפייסבוק של הארגון, ואף מגיעות לתקשורת המסחרית.
פעילות שטח זו היא גם הבסיס לפרויקטים מיוחדים של המשמר החברתי, כמו "המדד החברתי" המדרג ח"כים ומפלגות לפי הצבעות בחוקים חברתיים וכלכליים.
המשמר החברתי מנהל מדיניות של שקיפות מלאה בכל הקשור להוצאותיו הכספיות. תקציב "המשמר החברתי" בשנת 2013 עומד על 535 אלף שקל. לארגון זה אין משרדים אבל יש לו 9 חברים שהם חברי ועד מנהל ושלושה חברים בוועידת הביקורת.
החל משנת 2019  בעקבות מערכות הבחירות התכופות וחוסר תפקוד הכנסת, ובהמשך מגפת הקורונה שמנעה את האפשרות להגיע לכנסת, הצטמצמה מאד פעילות הארגון.
נכון לנובמבר 2024 נמצא הארגון בהליכי פרוק.
ראו גם

הסדנא לידע ציבורי
הערות שוליים

↑   צבי זרחיה, "המחאה החברתית לא מתה": האנשים שלא נותנים מנוח לחברי הכנסת, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2013
↑  מקור: אריה לוי- יו"ר הוועד המנהל של המשמר החברתי.
סטנדל

| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1783 גרנובל, צרפת 
 פטירה:  23 במרץ 1842 (בגיל 59) פריז, סן, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Marie-Henri Beyle 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 שם עט:  Stendhal, Anastase de Serpière, Don Flegme, William Crocodile, Louis Alexandre Bombet, Henri Stendhal, Stendalis, Dominique 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  רומן פסיכולוגי 
 זרם ספרותי:  ספרות ריאליסטית, הרומנטיקה 
 יצירות בולטות:  האדום והשחור, The Life of Henry Brulard, ארמנס, רומא נאפולי ופירנצה, ראסין ושייקספיר, Italian Chronicles, לוסיין לוון, זכרונות תייר, מנזר פרמה, Vanina Vanini, האהבה, Memoirs of an Egotist, תולדות הציור באיטליה 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חתימה:   
 
מארי-אנרי בל (בצרפתית: Marie-Henri Beyle; ‏23 בינואר 1783 – 23 במרץ 1842), הידוע יותר בשם העט שלו סטֶנדָל (Stendhal), היה מגדולי סופריה של צרפת.
ביוגרפיה

מארי-אנרי בל נולד בעיר גְרֶנוֹבְּל שבצרפת בשנת 1783 למשפחה בורגנית, שלה רחש הערכה מעטה מאוד. אמו מתה בהיותו בן שבע. בשנת 1796 החל את לימודיו באקול סנטרל ובשנת 1800 עזב את גרנובל לאיטליה, מקום אשר הותיר בו חותם עמוק ומתמשך.
בהמשך שנותיו הצטרף למסע האיטלקי של צבא נפוליאון, ועם סיומו שב לפריז, שם ניסה לעשות חיל במסחר, בכתיבה ספרותית ובפיתוין של נשים. לקחי שנים אלו מילאו מאוחר יותר תפקיד חשוב בעיצוב דמותו של ז'וליאן סוֹרֶל, גיבור הרומן החשוב שלו "האדום והשחור" (Le Rouge et le Noir). החל משנת 1810 מילא תפקיד של קצין מִנהלה ואספקה במלחמות נפוליאון, ועם נפילתה של האימפריה הראשונה של נפוליאון בשנת 1814 בחר להתיישב במילאנו שבאיטליה. בשנים אלו החל סטנדל לכתוב את יצירותיו הראשונות, כולל "היסטוריה של הציור באיטליה" ו"רומא, נאפולי ופירנצה" וכן "האהבה". במהלך כתיבת יצירה אחרונה זו נאלץ סטנדל לפרסם בפריז, שכן הוא נחשד בהשתייכות לתנועת הקרבונרים (אגודה חשאית של מתנגדי המשטר שפעלה באיטליה), ונאלץ לעזוב את איטליה.
עם שובו לפריז, במצב כלכלי מעורער אחרי מות אביו, נכנס סטנדל לחוגים הספרותיים של העיר וביקר בסלונים הספרותיים. הוא הצטרף לקבוצה קטנה שהושפעה מפרוספר מרימה, וכתב מאמרים ומסות. בשנת 1827 פרסם את ספרו הראשון, "ארמנס" ובשנת 1830 את "האדום והשחור", שהושפע במידה מסוימת מאירועי מהפכת יולי 1830. אחרי המהפכה, מונה לקונסול בעיירה צ'יוויטווקיה (Civitavecchia) שבסמוך לרומא.
סטנדל היה משועמם בעיירה הקטנה והירבה במסעות ברחבי אירופה. הוא לא הצליח להשלים את היצירות שבכתיבתן עסק אז, "זכרונותיו של אגוטיסט" (Souvenirs d'égotisme) ו"לוסיאן לוון" (Lucien Leuwen), אחרי שהשלים את כתיבת הרומן החשוב השני שלו - "מנזר פרמה" (La Chartreuse de Parme) בשנת 1839.
סטנדל נפטר בלילה שבין ה-22 ל-23 במרץ 1842 ונקבר בפריז.
יצירותיו > יצירות שפורסמו בחייו

"חיי היידן, מוצרט ומטסטאזיו" (1815) Vies de Haydn, Mozart et Métastase
"תולדות הציור באיטליה" (1817) Histoire de la Peinture en Italie
"רומא נאפולי ופירנצה" (1817) Rome, Naples et Florence
"האהבה" (1822) De l'Amour
"ראסין ושייקספיר" (1823) Racine et Shakespeare
"חיי רוסיני" (1823) Vie de Rossini
"ראסין ושייקספיר ב'" (1825) Racine et Shakespeare II
"קשר חדש נגד התעשיינים" (1825) D'un nouveau complot contre les industriels
"ארמנס" (1827) Armance
"תהלוכות ברומא" (1829) Promenades dans Rome
"האדום והשחור" (1831) Le Rouge et le Noir - תרגם יהושע קנז, הוצאת זב"מ. תרגום נוסף מאת יעקב חסון, הוצאת מזרחי. הספר הוסרט.
"זכרונות תייר" (1838) Mémoires d'un touriste
"מנזר פרמה" (1839) La Chartreuse de Parme - תרגם יונתן רטוש, זמורה ביתן. תרגמה מחדש אירית עקרבי, הוצאת כרמל, 2008. הספר הוסרט.
"תולדות חייהם של איטלקים: האם דה קסטרו, ויטוריה אקורמבוני, בית צ'נצ'י, הדוכסית מפליאנו" (1839-1837) Chroniques italiennes : L'Abbesse de Castro, Vittoria Accoramboni, Les Cenci, La Duchesse de Palliano
"הגיגים איטלקיים אודות כמה ציורים מפורסמים" (1840) Idées italiennes sur quelques tableaux célèbres
יצירותיו > מן היצירות שפורסמו אחרי מותו

מכתבים
יומן (1823-1801)
זכרונות אגוטיסט
לוסיאן לוון
יצירותיו > יצירותיו בתרגום לעברית

אם המנזר: ארבעה סיפורים מתוך "רשומות איטלקיות"; תורגם מצרפתית בידי חיים אברבאיה, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תש"ל. (Chroniques Italiennes: "אם המנזר", "ויטוריה אקוראמבוני, דוכסית בראצ'אנו", "בית צ'נצ'י", "הדוכסית פאליאנו"; Chroniques italiennes:‏ "L'Abbesse de Castro",‏ "Vittoria Accoramboni, duchesse de Bracciano",‏ "Les Cenci",‏ "La Duchesse de Palliano")
מנזר פַּרמֶה: רומן; תרגם מצרפתית: יונתן רטוש; הביא לבית הדפוס: חיים אברבאיה, תל אביב: מחברות לספרות, תשי"א–תשי"ב. (La Chartreuse de Parme)
מנזר פרמה; מצרפתית: א' ראובני, תל אביב: מ' ניומן, תשי"ג.
מנזר פרמה; תרגמה מצרפתית והוסיפה הערות: אירית עקרבי; כתבה אחרית דבר: לנה שילוני, ירושלים: כרמל; המפעל לתרגום ספרות מופת, מרכז ההדרכה לספריות בישראל, משרד החינוך התרבות והספורט – מינהל התרבות – המחלקה לספרות, תשס"ח 2008.
האדום והשחור: כרוניקה של המאה התשע-עשרה; תרגם מצרפתית: יהושע קנז; הוסיפה הקדמה והערות לנה שילוני, תל אביב: זמורה, ביתן, מודן, תשמ"א 1981. (Le Rouge et le Noir)
האדום והשחור; תירגם מצרפתית והוסיף הערות: יעקב חסון (בן שבתי), תל אביב: מ' מזרחי, תשמ"א 1981.
ארמאנס: או, תמונות מטרקלין פאריסאי ב-1827; מצרפתית: אירית עקרבי, ירושלים: כתר, 1986. (Armance; ou, Quelques scènes s'un salon de Paris en 1827)
לוסיין לוון; תרגום מצרפתית: יורם ברונובסקי; אחרית-דבר: לנה שילוני, ירושלים: כרמל, תשנ"ח 1998. (Lucien Leuwen)
מתוך על האהבה, מצרפתית: אהרן שבתאי. בתוך 'דחק- כתב עת לספרות טובה', כרך י', 2018.
הערות שוליים

↑  אמוץ גלעדי, מה יעשה נסיך במאה של  עורכי דין, באתר הארץ, 8 במאי 2009
↑  אמנון ז'קונט, קסם מסוים - "ארמאנס" מאת: סטנדל, תרגום: אירית עקרבי, כותרת ראשית, 11 ביוני 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268577105171  PLWABN: 9810646507105606  BIBSYS: 90065449  BNC: 000035711  BNE: XX899941  BnF: cb119255047 (data)  CANTIC: a10488030  CiNii: DA00813188  GND: 118617648  HDS: 041439  ICCU: CFIV011630  ISNI: 0000 0001 2098 1326  LCCN: n78095494  LNB: 000024853  MusicBrainz: 417c25a7-3ec4-4ccc-9cda-6258240a8b9e  NDL: 00457608  NKC: jn19990008232  NLA: 36553879  NLG: 62648  NLK: KAC199626409  NSK: 000046448  NTA: 068582870  RERO: 02-A000155643  RKD: 439822  SELIBR: 199253  SNAC: w6sg3k6n  SUDOC: 027148351  Trove: 1289055  ULAN: 500256080  VcBA: 495/55638  VIAF: 17823   WorldCat (עם VIAF): 17823
סטיף

| --- | --- |

 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 מחוז:  סטיף
 שטח:  127.3 קמ"ר
 גובה:  1096 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  252,127 (2008)
 קואורדינטות:  36°11′N 5°25′E﻿ / ﻿36.19°N 5.41°E﻿ / 36.19; 5.41 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןסטיף(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןסטיף  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סטיף (בערבית: سطيف, בברברית: ⵣⴹⵉⴼ, בצרפתית: Sétif) היא עיר ומחוז בצפון-מזרח אלג'יריה. לפי מפקד האוכלוסין מ-2015 התגוררו בעיר כ- 400,000 תושבים.
היסטוריה

בימיה הראשונים של סטיף, הייתה העיר תחת שלטון נומידיה. מלך נומידיה יוגורתה הפסיד את העיר (אשר נחרבה) לידי האימפריה הרומית בשנת 104 לפנה"ס. העיר הרומאית נוסדה בסוף המאה ה-1. לאחר האימפריה הרומית, האימפריה הביזנטית שלטה בעיר ופיתחה אותה רבות.
אוכלוסייה

התפתחות אוכלוסיית סטיף מוצגת בגרף הבא:
קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני – 
ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
| 1998 | 2008 |
| --- | --- |
214,842: 252,127
אקלים

האקלים בסטיף הוא ים תיכוני: הקיץ חם ויבש, והחורף קר ולח יותר.
מכיוון שסטיף שוכנת בגובה של 1100 מטרים, האקלים בה בחורף הוא מהקרים ביותר באלג'יריה.
| אקלים בסטיף> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסטיף> ינואר.11.8.0.1.37 | אקלים בסטיף> פברואר.13.6.0.6.20.2 | אקלים בסטיף> מרץ.17.4.3.2.25.5 | אקלים בסטיף> אפריל.20.5.7.30.1 | אקלים בסטיף> מאי.25.9.10.2.40.9 | אקלים בסטיף> יוני.31.7.14.6.18.5 | אקלים בסטיף> יולי.35.2.17.6.6.1 | אקלים בסטיף> אוגוסט.34.8.17.5.17.8 | אקלים בסטיף> ספטמבר.29.14.3.35.8 | אקלים בסטיף> אוקטובר.23.9.10.1.21.8 | אקלים בסטיף> נובמבר.16.8.4.6.24.7 | אקלים בסטיף> דצמבר.12.5.1.4.38 | אקלים בסטיף> שנה.22.7.8.3.316.4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: meoweather
הערות שוליים

↑  Where is Setif, Algeria?, WorldAtlas
1 2 3  Alger vs Setif: population, growth, wilaya compared, morelesscompare.com (ארכיון)
↑  Meoweather | Sétif weather history. Sétif average weather by month. Weather history for Sétif, Setif, Algeria, www.meoweather.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564836705171  BnF: cb11992037j (data)  GND: 4118608-4  LCCN: n86126853  SUDOC: 027995585  VIAF: 125575132   WorldCat (עם VIAF): 125575132 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בצפון אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מהיר ועצבני 6

| --- | --- |

כרזת הסרט בארצות הברית
 מבוסס על:  דמויות מאת גארי סקוט תומפסון
 בימוי:  ג'סטין לין 
 הופק בידי:  ניל אייץ' מורטיז   וין דיזל   קלייטון טאונסנד
 תסריט:  כריס מורגן 
 עריכה:  כריסטיאן וגנר 
 שחקנים ראשיים:  פול ווקר   וין דיזל   ג'ורדנה ברוסטר   מישל רודריגז   דוויין ג'ונסון   גל גדות   ג'ינה קראנו
 מוזיקה:  לוקאס וידאל 
 צילום:  סטיבן פ. וינדון 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Original Film   One Race Films
 חברה מפיצה:  Universal Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  7 במאי 2013 ארצות הברית 23 במאי 2013 ישראל
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט פעולה, סרט מתח 
 תקציב:  160 מיליון דולר
 הכנסות:  $788,679,850
 הכנסות באתר מוג'ו:   fast6
 סרט קודם:  מהיר ועצבני 5 
 סרט הבא:  מהיר ועצבני 7 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מהיר ועצבני 6 (באנגלית: Fast & Furious 6) הוא סרט פעולה אמריקאי שובר קופות מסדרת הסרטים מהיר ועצבני. הסרט נכתב על ידי כריס מורגן, בוים על ידי ג'סטין לין ומככבים בו וין דיזל, פול ווקר, דוויין ג'ונסון, גל גדות, מישל רודריגז, ג'ורדנה ברוסטר וג'ינה קראנו.
הפקת הסרט יצאה לדרך כבר באפריל 2011 והצילומים החלו ביולי 2012 בלונדון, אנגליה, בלוס אנג'לס, באיים הקנריים ובסקוטלנד. הסרט יצא לאקרנים לראשונה בבריטניה ב-17 במאי 2013.