stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל סום
ביוגרפיה

נולד ב-1910 בקולומינה, גליציה המזרחית אוסטרו-הונגריה. סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית בלבוב. בהיותו תלמיד בגימנסיה הצטרף לתנועת "הנוער הציוני".
התקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת ברטיסלאבה. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1936.
במשך השנים 1931–1935 במקביל ללמודי הרפואה וגם לאחר סיום לימודיו עסק בפעילות ציונית והיה ציר בקונגרסים הציוניים בשנים 1933, 1935, 1937, ו-1939.
בשנת 1938 עלה לארץ-ישראל. היה חבר קיבוץ תל יצחק. בשנת 1941 השתקע בתל אביב.
ב־1941 החל את התמחותו בבית החולים "הדסה" במחלקה הפנימית בניהולו של פרופ' גאורג צונדק. לאחר סיום התמחותו ב-1945 עבד במחלקה כרופא בכיר עד שנת 1965.
משנת 1957 היה סגן עורך הרפואה, סגנו של פרופ' שמעון רוזנבאום ועם מותו נתמנה לעורך ראשי, במשך 16 שנים, (עד למותו).
בשנת 1962 עם מותו של ד"ר לוי עפרון נתמנה למנהל הכללי של קופ"ח של "הציונים הכללים". ב-1974 יזם וביצע את האיחוד של קופ"ח של "הציונים הכללים" (קופ"ח מרכזית), עם קופת חולים עממית לקופת חולים מאוחדת.
סום היה חבר בוועדת הבריאות של משרד הבריאות ובוועדת האיגוד הבינלאומי לרפואה פנימית.
ב-1979 העניקה לו עיריית תל אביב את פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית.
נפטר ב-1984.
ספר שערך

משה לויטל, "הרופא בביתך : מדריך רפואי", הוצאת מסדה, תל אביב, 1947, (206 עמודים)
ממאמריו

"ליובל העשרים של "קורות", עיתונה של החברה לתולדות הרפואה ומדעי הטבע בישראל", הרפואה, כרך פ"ב, חוברת י', ב' סיון תשל"ב, 15.5.1972, עמוד 479.
"הלבוש החדש של הרפואה", הרפואה, כרך ע"ג, חוברת י', י"ב חשון תשכ"ח, 15.11.1967, עמוד 355.
הנצחתו

מרפאה אזורית של קופת חולים מאוחדת ברמת גן קרויה על שמו.
ראו גם

הרפואה
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים, י' בשבט תשכ"ג, 4 בפברואר 1963 רשימת הרופאים בעלי תואר מומחה, סום ישראל, שד' קרו קיימת 89, תל אביב, מס' רישיון מומחה ברפואה פנימית :877, עמוד 744
↑  יצחק בן בנדיטר, "מי ומי בישראל 1985", (ספר תולדות היישוב היהודי), מו"ל : הוצאת מי ומי, עמוד 199
↑  י. רותם, "עשר שנים לפטירתו של ד"ר ישראל סום", הרפואה, פברואר 1994, (3), 166
↑  י. רותם, "ד"ר סום עוד לא איתנו", אפריל 1984, 106, 5, עמודים 201–203
↑  ניסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1799–1948", הוצאת איתי בחור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה, 2012, עמודים 309–310
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך: ישראל סום
לואיס אייזנברג

| --- | --- |
 לידה:  1876 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  ?
 מדינה:  רוסיה, ארצות הברית
 הערות:  יהודי
 
לואיס אייזנברג (באנגלית: Louis R. Eisenberg; ‏1876, אודסה – ?), שחמטאי יהודי-אוקראיני-אמריקאי.
ביוגרפיה

אייזנברג למד בקולג' ניקולס ולאחר מכן למד עיתונאות. בשנת 1902 נסע למונטה קרלו כדי להשתתף בתחרות האמנים הבינלאומית לשחמט ובמקביל סיקר את התחרות עבור עיתונו Odesskiya Novosti‏
. אייזנברג הגיע למקום ה-18 אך חולל סנסציה בגוברו על שחקן הצמרת הרי נלסון פילסבורי. בתחרות עצמה ניצח גזה מארוצי.
ידיעה מיום 16 באוגוסט 1903 בעיתון New York Tribune מציגה את אייזנברג כשחקן המייצג את שיקגו בדו-קרב טלגרפי נגד מועדון השחמט של ברוקלין וכי קבע את משכנו בעיר פיטסבורג.
הוא ייצג את שיקגו בדו-קרבות נוספים בשנים 1904 ו-1909.
אייזנברג חלק מקום חמישי בתחרות סנט לואיס בשנת 1904 (הקונגרס האמריקאי השביעי). בתחרות ניצח פרנק מרשל. אייזנברג השתתף באליפות מדינת ניו-יורק לשנת 1909 וחלק מקום ראשון עם הובל וצירן. בפלייאוף ניצח הובל.
הערות שוליים

↑  שחקני 1902, באתר web.archive.org
↑  New York State Chess Champions 1878–1972, web.archive.org, ‏2008-05-17
Chess Notes by Edward Winter, www.chesshistory.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאסלו היינל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1902 בקשצ'בה, הונגריה 
 פטירה:  1943 (בגיל 40 בערך) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Grün László 
 מדינה:  הונגריה 
 
לאסלו היינל, (במקור גרין-Grün, בהונגרית: Hajnal László; בקשצ'בה, 31 בדצמבר 1902 – אוקראינה?, חורף 1943) היה משורר, סופר יהודי-הונגרי, ניספה בשואה.
ביוגרפיה

לאסלו גרין נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף גרין ושל יוזפין גליק. אחרי מלחמת העולם הראשונה הוא חי כמהגר בטרנסילבניה (אז כבר רומניה על פי חוזה טריאנון) במחצית הראשונה ובאמצע שנות ה-20. הוא עבד בעיתונים בשפה ההונגרית:
מילה הונגרית (Magyar Szó)
אביב (Tavasz)
עת עגומה (Zord Idő)
זריחה (Napkelet)
יום ראשון (Vasárnap)
עיתון יום ראשון (Vasárnapi Újság)
עיתון מזרחי (Keleti Újság)
וכתבותיו התפרסמו בתדירות גבוהה ביותר בנושאי שירה, פרוזה, מחזות, ביקורת ספרות ועיתונות ספרותית. הוא היה העורך של כתב העת הארוטי והספרותי " חתול שחור" בארד, ולאחר מכן של כתב העת ההיתולי "קומדיה" בעיר קולוז'וואר (1923). כתביו פורסמו גם ב"ז'ידו יבה" (עתיד יהודי).
מאוחר יותר עבר לבודפשט, שם הופיעו כרכים חדשים שלו. כיהודי נלקח במלחמת העולם השנייה לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ובינואר 1943 נעלמו עקבותיו בחזית המזרחית.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה מרגיט וייטהוט, בתם של יעקב וייטהוט ושל לאה קורנגוט, עמה התחתן בבודפשט, פרנצווארוש ב-16 בפברואר 1932.
יצירותיו

שיר המשרת (ספר שירים, טרגו מורש, 1920)
טוסלד (מחזה בשתי מערכות, קולוז'וואר 1921)
כך אני! (שירים, קולוז'וואר, 1924)
לילה בודד (שירים, טטרגו מורש, 1926)
לוריאל (רומן, קולוז'וואר, 1926)
האגדה של ריצ'ה (1941)
ארון זכוכית (1941)
הרפתקה בפריז (1942)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a békéscsabai polgári születési akv. 4/1903. folyószáma alatt".
↑  Holocaust Survivors and Victims Database
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 112/1932. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7944 1001  VIAF: 121535169   WorldCat (עם VIAF): 121535169
לואיס איגנרו

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1941 (בן 83) ברוקלין, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אנדותל 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינסוטה  Columbia University College of Pharmaceutical Sciences  תיכון לונג ביץ' 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת טוליין  אוניברסיטת המלך סעוד 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1998) 
 
לואיס ג'. איגנרו במכונים הלאומיים לבריאות
לואיס ג'. איגנרו (אנגליה: Louis Ignarro; נולד ב-31 במאי 1941) הוא פרמקולוג אמריקאי שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1998 יחד עם רוברט פרשגוט ופריד מורד על גילוי התכונות של חנקן חמצני באיתות תאי. כיום הוא פרופסור לפרמקולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
איגנרו היה גם מדען ראשי של המחלקה למחקר של נוברטיס. כמו כן, הוא נמנה עם מקימיה של "Nitric Oxide Society", וכן של "Nitric Oxide Biology and Chemistry"
קורות חיים

לואיס ג'. איגנרו נולד בברוקלין וגדל בעיר ניו יורק, שם התיישבו שני הוריו ב-1920 לאחר שהיגרו מאיטליה. הוא החל להתעניין בכימיה בגיל 8, כאשר הוריו קנו לו מערכת כימית. ב-1962 קיבל תואר ראשון בפרמקולוגיה מאוניברסיטת קולומביה וב-1966 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת מינסוטה. בתאריו המתקדמים, חקר את המסלול של עצבוב הלב באמצעות נוירונים, ושחרור הנוראפינפרין. נושא המחקר המרכזי שלו היה פרמקולוגיה, והנושא המשני היה פיזיולוגיה של מחזור הדם-לב. בתקופה זו לימד אותו בין היתר פול בויר, זוכה פרס נובל לשנת 1997.
לאחר סיום הדוקטורט, עשה בתר-דוקטורט במכונים הלאומיים לבריאות, ובתקופה זו הכיר בין היתר את ג'וליוס אקסלרוד, חתן פרס נובל לשנת 1970. בשנת 1968 התחיל לעבוד בנוברטיס, כראש התוכנית לביוכימיה ונגד דלקות. תחת תוכנית זו, פותחו תרופות, ובהן דיקלופנק, תרופה נוגדת דלקות שאינם סטרואידים. בנוסף לעבודתו במחקר לפיתוח תרופות, החברה איפשרה לו גם לעסוק במחקר בסיסי. בצורה זו הגיע לחקור את ה-cyclic GMP ‏(cGMP).
אחרי האיחוד של החברה עם חברת התרופות סיבה, ב-1973, חזר איגנרו למחקר והוראה באקדמיה. הוא קיבל משרה כעוזר מחקר באוניברסיטת טוליין שבניו אורלינס, שם מאוחר יותר הפך לפרופסור. באוניברסיטת טוליין המשיך לחקור את ה-cyclic GMP, ובעקבות התעניינותו בכלי דם, החל לחקור את הקשר בין חנקן חמצני (NO) ותרכובות חנקניות נוספות ל-cGMP, שהוכח על ידי פריד מורד. בעקבות המחקרים שקרא, עלה לאיגנרו הרעיון ששרירים חלקים, שמקיפים את כלי הדם, יכולים להשתחרר כתגובה לחנקן חמצני והוא פרסם על כך מאמר בשנת 1979.
ב-1984 הבין שהתכונות של חנקן חמצני דומה בתכונותיו לתכונות של חומר שגילה רוברט פרשגוט 3 שנים קודם לכן, שגורם לשחרור שרירים חלקים ומקורו באנדותל (endothelium derived relaxing factor). התכונות של אותו חומר לא היו ידועות באותה תקופה. באותה תקופה, פורשגוט הגיע לאותה מסקנה על הדמיון בין השניים ושניהם הציגו בכנסים ב-1986 את הוכחותיהם על הקשר בין חנקן חמצני לפקטור השחרור של השרירים. במהלך העשור שלאחר מכן, נעשו מחקרים רבים על האפקט של חנקן חמצני כדרך של האנדותל לשחרר שרירים. זה הוביל בהמשך לפיתוח של תרופות לאנשים שיש להם בעיות בזקפה, כגון ויאגרה, וכן תוספי תזונה שנועדו לאנשים עם בעיות במערכת הדם. הוא הצטרף לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס למחלקה לפרמקולוגיה מולקולרית ורפואית ב-1985.
החל משנת 2003 הצטרף איגנרו להרבלייף כיועץ, ומאוחר יותר הפך לחבר במועצה המדעית של החברה. הוא עוסק בעיקר בייצור של תוספי תזונה לאנשים עם בעיות במערכת הלב-דם וכן לספורטאים. בין יתר תוספי התזונה עליהם עבד היו אומגה 3 וקו-אנזים Q10. עד 2012, שילמה הרבלייף לחברת הייעוץ של איגנרו מעל 15 מיליון דולר. ב-2003 פרסם ב-PNAS מאמר על רכיבים שנמצאו ב-Niteworks, תרופה אותה פיתח ומכר להרבלייף, וכחבר באקדמיה הלאומית למדעים המאמר לא היה צריך לעבור שיקוף (review) ולא היה עליו להציג את הקשרים עם המוצר. אחרי שנחשפו קשריו עם החברה, העיתון פרסם תיקון למאמר שפרסם שחשף את ניגוד העניינים שלו. UCLA ערכו חקירה משלהם והגיעו למסקנה שלא הייתה בעיה בדרך בה פעל איגנרו. איגנרו עצמו הצהיר בצורה פומבית על ניגוד העניינים בנושא, אולם המשיך לפרסם בנושא של חנקן חמצני.
הוא חי עם משפחתו בבוורלי הילס. בנוסף לעבודתו כמדען, איגנרו פרסם ספרים ברפואה עבור הדיוטות. הוא אף מרצה לקהל הרחב בנושאים אלה.
פרסים והוקרות

1998 - פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
1998 - חברות באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
1999 - חברות באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
לאסלו צ'באי

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1907 בקשצ'בה, הונגריה 
 פטירה:  16 במרץ 1989 (בגיל 81) סרסוטה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Weinberger László 
 שם במה:  Leslie Chabay 
 מוקד פעילות:  הונגריה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1932 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  הונגרית, אנגלית, גרמנית 
 
לאסלו צ'באי (במקור ויינברגר, בהונגרית: Csabay László; באנגלית: Leslie Chabay; בקשצ'בה, 31 בדצמבר 1907 – סרסוטה, פלורידה, 16 במרץ 1989) היה זמר אופרה (טנור) יהודי-הונגרי-אמריקאי וחבר במטרופוליטן אופרה בשנים 1946–1951.
ביוגרפיה

לאסלו צ'באי נולד במשפחה יהודית. הוריו היו שלמה ויינברגר, סוחר וסידוניה קוהן (כהן). הוא עבד תחילה כסוחר ולאחר מכן למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא המשיך את לימודיו אצל פריץ פיינהלס (Fritz Feinhals) במינכן ואצל אדוארדו גארבין (Edoardo Garbin) במילאנו. בשנים 1932–1933 סייר ב: בלגיה, אסטוניה גרמניה כחבר באופרה נודדת גרמנית. בין 1933 לבין 1935 היה אמן בתיאטרון הגרמני בברנו. הוא חזר לבודפשט ב-1935 והפך לזמר בתיאטרון העירוני (שמו היום תיאטרון ארקל). בשנים 1937–1938 הופיע לראשונה בצפון אמריקה עם להקה מזלצבורג. כשחזר לאירופה שהפכה יותר ויותר פשיסטית, הצטרף כחבר בתיאטרון העיר ברן. בשנים לאחר מכן הופיע גם כאורח בתיאטראות בציריך ובז'נבה. הוא עבר לארצות הברית אחרי מלחמת העולם השנייה ב-1946 וחתם במטרופוליוטן של ניו יורק (New York Metropolitan) לחמש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-16 בנובמבר 1946, בתפקיד דון קורציו בנישואי פיגרו של מוצרט. הוא הופיע גם על במות אופרה מרכזיות אחרות בארצות הברית בשנים אלו. ההופעה האחרונה שלו בלהקת "מטל" (Mettel) הייתה ב-11 במאי 1951. הוא שר את גסטון בהופעת האורח בלה טרוויאטה בשיקגו. לאחר מכן עבד בעיקר כזמר קונצרטים. צ'באי היה מומחה לכתיבת שירה רומנטית גרמנית וגם לימד שירה. הוא היה מורה זמר נודע בוושינגטון די. סי.. לאחר פרישתו התגורר בסרסוטה.
צ'באי התחיל את דרכו כטנור לירי ואחר כך שר תפקידי קומפרימאריו (קומפרימאריו הוא תפקיד משנה קטן באופרה או כינוי לזמר ששר את התפקידים הללו). צורות הבופו שלו זכו להערכה במטרופוליטן. הוא גם הופיע במספר אופרטות בשווייץ ובארצות הברית. הוא השתתף בהקלטה המפורסמת של ארטורו טוסקניני של האופרה אותלו, אך ניתן היה לשמוע אותו גם כסולן במספר אורטוריות בארוק.
תפקידיו

Auber: Fra Diavolo — Lorenzo
Beethoven: פידליו — Jacquino
Bizet: כרמן — Remendado
BenjaminBriiten: Peter Grimes — Bob Boles
Gustave Charpentier: Louise — מוכר אלטה זאכן
Delibes: Lakme — Hadzsi
Donizetti: לוצ'יה דילמרמור — Normann; Arthur
Leoncavallo: ליצנים — Beppo
Montemezzi: אהובת שלושת המלכים — Flaminio
Mozart: החטיפה מן ההרמון — Pedrillo
Mozart: נישואי פיגרו — Basilio; Don Curzio
Mozart: כך עושות כולן — Ferrando
Mozart: חליל הקסם; חצרן
Muszorgszkij: חובאשצ'ינה — מזכיר
Offenbach: סיפורי הופמן — Andrès; Cochenille; Frantz; Pitichinaccio
Ponchielli: La Gioconda — Egy énekes
Puccini: מנון לסקו — Edmond
Puccini: מאדאם באטרפליי — Goro
Puccini: טוסקה — Spoletta
Rossini: הספר מסביליה — Fiorello
Saint-Saëns: שמשון ודלילה — הפלישתי הראשון
Smetana: הכלה המכורה — Vašek
Richard Strauss: שלומית — היהודי הראשון
Richard Strauss: אביר הוורד — חצרן; בעל פונדק; סוחר בעלי חיים
Thomas: Mignon — Laertes
Verdi: הטרובדור — Ruiz
Verdi: ריגולטו — Borsa
Verdi: לה טרוויאטה - שופט
Verdi: אאידה — המבשר
Verdi: דון קרלוס — הרוזן לרמה
Verdi: אותלו — Cassius; Roderigo
Verdi: פלסטף — Dr. Cajus
Wagner: טנהוזר — Walther von der Vogelweide
Wagner: אמני השירה מנירנברג — Dávid; Balthasar Zorn; Augustin Moser
Wagner: טריסטן ואיזולדה (אופרה) — קול הימאי; הרועה
Wagner: זהב הריין - Siegfried — Mime
Wagner: פרסיפל — האביר הרביעי
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a békéscsabai polgári születési akv. 1479/1907. folyószáma alatt".
↑  Guillaume, Robert–David Ritz: A Life p. 47
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011066434205171  PLWABN: 9810622102205606  BNE: XX1500819  BnF: cb13999981g (data)  CiNii: DA08153741  GND: 132350459  ISNI: 0000 0000 8141 2808  LCCN: no91027364  MusicBrainz: d9a960b3-f7d2-42cc-8439-351f69c4c7bc  RERO: 02-A022705775  SUDOC: 161824498  VIAF: 61742531   WorldCat (עם VIAF): 61742531
לואיס אדריאנו

לואיס אדריאנו דה סוזה דה סילבה (בפורטוגזית: Luiz Adriano de Souza da Silva; נולד ב-12 באפריל 1987) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אינטרנסיונל.
קריירה

אדריאנו נולד בפורטו אלגרה בברזיל וגדל במחלקת הנוער אינטרנסיונל שמהעיר.
כאשר השתתף באליפות העולם לקבוצות כדורגל 2006 בו הבקיע את שער הניצחון בחצי הגמר ושזכה עם הקבוצה בטורניר, צד את עיניהם של מועדונים גדולים באירופה.
ב-2 במרץ 2007 חתם אדריאנו בשחטאר דונצק האוקראינית עבור שלושה מיליון אירו. ב-19 במרץ ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה נגד יריבתה העירונית מטאלורג דונצק.
ב-26 באוגוסט 2008 כבש את שערו הבכורה באירופה בניצחון 1–3 נגד דינמו זאגרב, במסגרת מוקדמות ליגת האלופות אשר הבטיח את העלייה לשלב הבתים. ב-20 במאי 2009 כבש שער בגמר גביע אופ"א, בניצחון 1–2 נגד ורדר ברמן.
ב-20 בנובמבר 2012 במשחק במסגרת ליגת האלופות נגד נורסאלנד הדנית, אדריאנו הבקיע שער כאשר ויליאן מסר לו בעיטה לאחר ירד כדור. זה הוביל למחאות כבדות מהשחקנים והקהל הדני. כתוצאה מכך אופ"א אסרה על אדריאנו לשחק במשחק הבא כעונש. ב-21 באוקטובר 2014 הבקיע חמישית שערים נגד באטה בוריסוב הבלארוסית, והפך לשחקן השני אחרי ליונל מסי שמבקיע חמישה שערים במשחק בליגת האלופות.
ב-2 ביולי 2015 חתם לחמש שנים במילאן האיטלקית, אך כבר כעבור שנתיים עזב לאחר שחתם ב-16 בינואר 2017 בספרטק מוסקבה הרוסית.
ביולי 2019 חזר למולדתו ברזיל וחתם בפלמיירס.
ב-3 בפברואר 2022 חתם לשנה וחצי באנטליהספור הטורקית.
קריירה > נבחרת ברזיל

ב-23 באוקטובר 2014 זומן לראשונה לנבחרת ברזיל. ערך את הופעתו הבכורה ב-12 בנובמבר נגד נבחרת טורקיה בניצחון 0–4.
תארים

אליפות העולם לקבוצות: 2006
גביע אופ"א: 2008/2009
ליגת העל האוקראינית: 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
הגביע האוקראיני: 2008, 2011, 2012, 2013
הסופר קאפ האוקראיני: 2008, 2010, 2012, 2013, 2014
מלך השערים של ליגת העל האוקראינית - 2013/2014
הסופר קאפ האיטלקי: 2016
אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20: 2007
הסופר קאפ הרוסי: 2017
הגבע הברזילאי: 2020
גביע ליברטדורס: 2020, 2021
אליפות סאו פאולו: 2020
לואי החמישי, מלך צרפת

לואי החמישי, מלך צרפת (בצרפתית: Louis V le Fainéant; ‏967 – 21 במאי 987) אשר נודע גם בשם "העצלן", אחרון לשושלת הקארולינגים, מלך על צרפת מ-986 עד 987.
הוא נולד בקומפיין שמצפון לפריז ללותר, מלך צרפת מאשתו אמה, בתו של לותאר השני, מלך איטליה. ב-8 ביוני 979 הכריז עליו אביו כשותף לכתרו, והוא הוכתר על ידי אדלברון, ארכיבישוף ריימס במנזר סן-קורניי בקומפיין, אך ירש את כתר צרפת רק אחרי מות אביו ב-986. ב-980 השיא אותו אביו לאדלד, אלמנתו של רמון רוזן טולוז ודוכס הגותים, שהייתה מבוגרת ממנו בעשרים שנה, אך לא היו להם ילדים וכעבור שנתיים הם התגרשו.
ב-18 במאי 987 כינס את מועצת הפרנקים בקומפיין כדי לשפוט את אדלברון באשמת בגידה, מאחר שצידד באוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במאבקו נגד אביו לותר, מלך צרפת. אולם כעבור שלושה ימים, לפני שהספיק לערוך את המשפט, נפל מסוס ונהרג (יש סבורים כי הורעל בידי אמו) ונקבר במנזר סן-קורניי.
היות שלא היו לו ילדים, נחשב דודו שארל, דוכס לורן ליורשו. אך הכמורה ובראשה אדלברון, וגרברג (מאוחר יותר האפיפיור סילבסטר השני) טענו בהצלחה לזכותו של איג קאפה, נכדו של המלך-לשעבר רובר הראשון, לכתר צרפת. במועצת הפרנקים שהתכנסה ביוני 987 בעיר סנליס שמצפון לפריז נבחר איג קאפה למלך צרפת. הוא הוכתר על ידי אדלברון בעיר נויון (כיום בחבל פיקרדי) ב-3 ביולי 987.
בכך הקיץ הקץ על השושלת הקארולינגית, והחל שלטונה השושלת הקאפטינגית ששלטה בצרפת, על ענפיה, עד למהפכה הצרפתית.
לובסטר ניוברג

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  לובסטר 
 
לובסטר ניוברג (באנגלית: Lobster Newberg) הוא תבשיל פירות ים אמריקאי.
לובסטר ניוברג מותקן מלובסטר, חמאה, שמנת, קוניאק, שרי, ביצים ופלפל קאיין. ממציא התבשיל הוא בן ונברג, שהיה רב-חובל ועסק בסחר פירות ים. הוא הדגים את המנה במסעדת דלמוניקו'ס בעיר ניו יורק למנהל, צ'ארלס דלמוניקו, ב-1876. לאחר שהשף, צ'ארלס רנהופר, שכלל אותו, נוספה המנה לתפריט המסעדה תחת השם "לובסטר בנוסח ונברג" (Lobster à la Wenberg) ובמהרה הפכה פופולרית.
ריב שהתגלע בין ונברג לדלמוניקו הוביל לכך שהמנה הוצאה מתפריט המסעדה. על-מנת להשביע את רצון הלקוחות שביקשו את המאכל, שונה שמו לאנגרמה של השם הקודם ונקרא מאותה עת "לובסטר בנוסח ניוברג" (Lobster à la Newburg) או לובסטר ניוברג (Lobster Newburg).
המאכל עדיין פופולרי למדי, וניתן למוצאו בספרי בישול צרפתי, שם הוא מכונה לעיתים "הומאר (סוג של לובסטר כחול עב צבתות) מוקפץ בשמנת" (Homard sauté à la crème). כאשר הדפיס רנהופר את המתכון לראשונה ב-1894, הלובסטרים הורתחו לפיו למשך עשרים וחמש דקות, אחר-כך טוגנו בחמאה זכה, אז רתחו זמן ממושך בשמנת שצומצמה למחצה, ולבסוף הורתחו שוב עם תוספת של יין מדיירה.
יש המבלבלים בין לובסטר ניוברג לבין לובסטר תרמידור - מאכל דומה שהומצא ב-1890, בו מבשלים את בשר הלובסטר עם ביצים, קוניאק ושרי.
לואיזלה

| לואיזלה |
| --- | --- |
 תמונות שעברו ריטוש מהתיאור של וולקוט על Miskoia, כיום זהה ל-Louisella
תקופה
קמבריון תיכון 505 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
קבוצה:: רב-תאיים אמיתיים
מערכה:: פריאפולידה
סוג:: לואיזלה
מינים
 Louisella Pedunculata – וולקוט, 1911
שם מדעי
 Louisella

לואיזלה (שם מדעי: Louisella) הוא סוג של תולעת המיוחס בדרך כלל למערכה פריאפולידה, הידוע מפצלי ברג'ס, והמתוארך לקמבריון תיכון (לפני 505 מיליון שנים). הסוג תואר לראשונה על ידי הפלאונטולוג  צ'ארלס דוליטל וולקוט (Charles Doolittle Walcott) ב-1911 כסוג של מלפפון ים במערכה קווצי עור, ומייצג את השם הנרדף הקודם Miskoia, שתואר כסוג של תולעים טבעתיות. 48 דוגמיות של Louisella ידועים מפצלי ברג'ס, שם הם מהווים פחות מ-0.1% מכלל המאובנים. נטען כי לסוג היו חלקים קשים דמויי אלו שנתגלו בקבוצה הנכחדת palaeoscolecid של תולעים, אף על פי שבפועל זהו אינו המקרה.
תיאור

לואיזלה הוא הפריאפוליד הגדול ביותר שנמצא בפצלי ברג'ס, ומגיע לאורך 30 סנטימטרים. כמו כל הפריאפולידים, היה אורגניזם זה היה תולעת טורפת, עם מבנה נשלף (חדק) מכוסה בשיניים המשמש להזנה בקצה הקדמי של הגוף. היה לו מעי ישר, שהוביל ישירות מהפה לקדמת פי הטבעת בגב. לגוף התולעת היו ארבעה קטעים נבדלים, המובחנים על ידי מבניהם. טבעות של קוצים קצרים הקיפו את גופה של התולעת, ושתי שורות של בליטות קטנות (שימושיות גם כזימים) נמשכו על פני התולעת. החלק האחורי של האורגניזם לא היה בעל קוצים. החדק כוסה על ידי סדרה של קוצים, עם טבעת של עשרים וחמישה קוצים בסמוך לחלקה המרכזי. ייתכן שמבנה זה יכול היה להתכנס לתוך הגוף.
טקסונומיה

הסוג שויך לתולעים טבעתיות או לתולעים סיפוניות (שתי הטענות לא היו מבוססות במיוחד) ופריאפולידה, אבל הוא משויך יותר באופן שמרני כסוג של תולעת מעל-המערכה אקדיסוזואה. היחסים בתוך על-המערכה לא נקבעו עדיין היטב, ולכן השיוך המדויק יותר מאתגר.
הערות שוליים

↑  Durham, J. W. (1974). "Systematic Position of Eldonia ludwigi Walcott". Journal of Paleontology. 48 (4): 750–755. JSTOR 1303225.
↑  Walcott, C. D. (1911). "Cambrian Geology and Paleontology II. Middle Cambrian annelids". Smithsonian Miscellaneous Collections. 57 (5): 109–145 – via Wikisource.
↑  Conway Morris, S. (1997). "The cuticular structure of the 495-Myr-old type species of the fossil worm Palaeoscolex, P. piscatorum (?Priapulida)". Zoological Journal of the Linnean Society. 119: 69–82. doi:10.1111/j.1096-3642.1997.tb00136.x.
1 2  Smith, M.R. 2015: A palaeoscolecid worm from the Burgess Shale. Palaeontology 58, 973–979. doi: 10.1111/pala.12210
↑  Conway Morris, S. 1977: Fossil priapulid worms. Special Papers in Palaeontology 20, 1–95.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לובסטר תרמידור

| --- | --- |

 
 מאכלים
 על שם:  תרמידור 
 מטבח:  המטבח הצרפתי, המטבח האמריקאי 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  לובסטר, ביצה, שרי 
 
לובסטר תרמידור (בצרפתית: Homard Thermidor) הוא תבשיל מהמטבח הצרפתי המורכב מתערובת קרמית של בשר לובסטר מבושל, חלמון וקוניאק או ברנדי, ממולאים בתוך קליפת הלובסטר; ניתן להגישם עם גבינה שקליפתה הושחמה בתנור, על פי רוב גרוייר. הרוטב חייב להכיל חרדל.
לובסטר תרמידור נוצר ב-1894 ב"מארי'ס" (Marie's), מסעדה צרפתית הסמוכה לתיאטרון קומדי פראנסז, לכבוד הצגת הבכורה של המחזה "תרמידור" פרי עטו של ויקטוריין סארדו. המחזה קיבל את שמו מהחודש האחד־עשר בלוח השנה המהפכני בצרפת, שבמהלכו התרחשה הפיכת תשעה בתרמידור, שהדיחה מהשלטון את מקסימיליאן רובספייר ושמה קץ לשלטון הטרור. היות שהכנת המנה כרוכה בהכנות ארוכות ויקרות, לובסטר תרמידור נחשב בדרך כלל למתכון המוכן באירועים מיוחדים. לובסטר תרמידור דומה ל"לובסטר ניוברג" (Lobster Newberg), שנוצר עשרים שנה קודם לכן בארצות הברית.
לואי ה-13 של רמי מרטן

בקבוק של לואי ה-13
לואי ה-13 של רמי מרטן (בצרפתית Louis XIII de Rémy Martin) הוא משקה אלכוהולי מסוג קוניאק שמיוצר על ידי חברת רמי מרטן.
המשקה מיוצר מענבים שמגיעים מהקומונה קוניאק ממחוז שראנט שבחבל פואטו-שראנט שבצרפת. גילאי האו-דה-וי של המשקה נעים מ-40 ל-120 שנות יישון בחביות מעץ אלון מזן לימוזין.
בקבוק בנפח 750 מיליליטר של לואי ה-13 יכול לעלות עד 34 אלף דולר. בשנת 2008 יצאה גרסה מיוחדת בשם "פנינה שחורה" המונה כ-786 בקבוקים שעוצבו במיוחד על ידי אמני חברת Baccarat מקריסטל שחור ופלטינה.
בתרבות

בסרט הקולנוע "קוקטייל", בריאנן פלניגן ודאג קוגלין מתערבים על בקבוק לואי ה-13.
הסרט "100 שנים - הסרט שאתם לא תראו" הופק בשיתוף פעולה עם החברה המייצרת את הקוניאק.
לאה קייט

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1992  (בת 32) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  לאה קייט קלמנסון
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 מעסיק:  זמרת
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.leahkatemusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לאה קייט קלמנסון (באנגלית: Leah Kate Kalmenson; נולדה ב-9 בספטמבר 1992) היא זמרת אמריקאית. קייט הוציאה את מיני-אלבום הבכורה שלה, Impulse, ביוני 2019. בשנת 2022 הוציאה את הסינגל "10 Things I Hate About You", שזכה להצלחה באוסטרליה ובממלכה המאוחדת.
ראשית חייה

לאה קייט נולדה וגדלה בקליפורניה, ולמשפחתה הייתה תחנת רדיו.
קריירה

בשנת 2018, קייט החלה לפרסם גרסאות כיסוי לשירים בערוץ היוטיוב שלה. בפרק הזמן הזה היא הוציאה את מיני-אלבום הבכורה שלה, Impulse, שכלל את הסינגלים "WTF?" ו-"So Good". לאחר מכן הוציאה את הסינגלים "Visions" ו-"Bad Idea". ביוני 2020, הוציאה את הסינגל "Fuck Up the Friendship" שזכה להצלחה רבה ברשת שיתוף הווידאו, טיקטוק וצבר למעלה מ-68 מיליון השמעות בספוטיפיי. לאחר מכן, הוציאה את הסינגלים: "Grave" ,"Boyfriend" ו-"Boy Next Door".
בשנת 2021, הוציאה קייט את הסינגלים "Calabasas" ו-"Veronica" שנכללו במיני-אלבום השני שלה, What Just Happened?, שיצא לאור ב-1 באוקטובר. קייט סיפרה בריאיון שהיא הייתה אמורה לצאת לסיבוב ההופעות ברחבי ארצות הברית וקנדה, אך הוא נדחה וכלל שתי הופעות בלבד בשל התפרצות מגפת הקורונה. ב-24 בספטמבר 2021, הוציאה את הסינגל "Shit Show". לאחר מכן, הוציאה את הסינגל החמישי והאחרון שלה "FU Anthem"; שניהם נכללו במיני-אלבום, What Just Happened?.
במרץ 2022, הוציאה קייט את הסינגל "Dear Denny", שזכה להצלחה גם כן בטיקטוק ולאחר מכן, הוציאה את הסינגל "10 Things I Hate About You", השיר הראשון שלה שהופץ בהוצאת חברת תקליטים גדולה, 10k פרוג'קטס. השיר המשיך לצבור הצלחה בטיקטוק, כמו גם במצעדים שונים במדינות רבות באירופה. בנוסף, השתתפה קייט בסיבוב ההופעות "Life Support Tour", של הזמרת מדיסון ביר. השיר הגיע בסופו של דבר למקום השני במצעד השירים מתחת להוט 100 בארצות הברית והגיע ל-40 העליונים במצעדים באוסטרליה, ניו זילנד, הולנד ובריטניה. בהמשך השנה, הופיעה קייט כמופע חימום של ההרכב צ'ייס אטלנטיק בסיבוב ההופעות שלו, "Cold Nights", ברחבי אמריקה הצפונית. ב-24 ביולי 2022, הוציאה קייט את הסינגל "Twinkle Twinkle Little Bitch". במהלך השנה, הוציאה את הסינגלים "Life Sux","Monster" ו-"Hot All the Time" שנכללו במיני-אלבום השלישי שלה, Alive and Unwell, שיצא לאור ב-28 באוקטובר. במקביל לצאת המיני-אלבום יצאה קייט לסיבוב הופעות הראשון שלה הנקרא, "Alive and Unwell Tour".
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2019: Impulse
2021: What Just Happened?
2022: Alive And Unwell
הופעות > סיבובי הופעות

2022: "Alive and Unwell Tour"
הופעות > מופעי חימום

2022: "Life Support Tour" - מדיסון ביר
2022: "Cold Nights Tour" - צ'ייס אטלנטיק