stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנוע סילון
רכיבי מנוע סילון > התנעה

מנועי סילון תקניים לא מסוגלים להניע את עצמם ממצב דומם בגלל הדרישה לזרימת אוויר בתא הבערה בשביל לדחוף את האוויר לטורבינה והתנע הגדול שהטורבינה דורשת בשביל להניע את המדחס. על כן המנוע דורש מהירות סיבוב ראשונית בשביל לאפשר התנעה ועלייה למהירות סרק.
חלק ממנועי הסילון עושים שימוש בלחץ פנאומטי ממקור חיצוני או יחידת כח עזר פנימית (APU - Auxilery Power Unit). יחידת כח העזר הפנימית היא למעשה מנוע סילון קטן המחובר למחולל. לצורך הנעת המנועים הראשיים, מועבר לחץ אוויר מדרגת המדחס של מנוע יחידת העזר הפנימית אל טורבינה קטנה המחוברת לחטיבת האביזרים של המנוע אותו נדרש להניע. הטורבינה הקטנה תגרום לסיבוב המנוע הראשי עד להגעה למהירות המאפשרת התנעה. לעיתים, יחידת כח העזר הפנימית מחוברת ישירות לציר הראשי של המנוע. שיטה נוספת היא התנעה על ידי חיבור מכני ישיר של מתנע דלק סילוני (JFS - Jet Fuel Starter) לחטיבת האביזרים, כאשר ה־JFS מסוגל להניע עצמאית, להאיץ את המנוע, להתנתק ממנו ולהיכבות אוטומטית. ה־JFS מורכב בדרך כלל על מטוסי קרב משום שהוא לא דורש תנאים מיוחדים כמו לחץ אוויר חיצוני להתנעה. התנעת ה-JFS עצמו מתבצעת על ידי זרם חשמלי ממצבר או לחץ הדראולי ממצבר הדראולי. קיימים גם מנועים בעלי מתנעים חשמליים המבצעים עבודה דומה ל־JFS.
במנועי סילון צבאיים מסוימים עשו שימוש במתנע תרמיל היוצר לחץ גז פתאומי המאיץ במהירות את המנוע ומאפשר התנעה, לעיתים על ידי שימוש בתרמיל רובי ציד ללא הכדוריות. ישנן גם מערכות התנעה המשתמשות בלחץ הידראולי להקניית סיבובי ראשוני בעיקר במנועי סילון קטנים.
רכיבי מנוע סילון > חטיבת אביזרים

מנועי סילון נדרשים לספק כוח ליחידות אחרות בכלי הרכב כגון גנרטורים, משאבות דלק, משאבות הידראוליות ומשאבות שמן. חטיבת אביזרים היא בעצם קופסת ממסר הכוללת ממשקים לרכיבי הקצה הנ"ל. חטיבות אביזרים אלה מונעות על ידי תמסורת העברת תנועה המחוברת לציר הראשי של המנוע.
בטיחות > רעש

טכנאים מתקינים מיקרופונים בסמוך למנוע סילון לפני ניסוי.
דוגמה למבנה משונן בבית המנוע של הרול־רויס טרנט.
מנועי סילון מייצרים הרבה רעש כתוצאה מהחלקים הנעים פנימיים, הרעש שנוצר עקב הבערה, הזרימה של האוויר על גבי להבי המנוע וכן מהאוויר הנדחף במהירות גבוה מצינור הפליטה שיוצר מערבולות גלי הדף ואזורי לחץ משתנים שבזמן קריסתם יוצרים רעש רב.
רמות הרעש סביב המנועים משתנות ממנוע למנוע ובין רמת כוח מופעל על ידי המנוע אך נע בין 89–150 דציבל (הסף הגבוה נכון למנועים בעלי מבער אחורי) במרחק של 30 מטר. רעש גבוה זה מייצר סביבת עבודה קשה שבה אפילו עם הגנה כפולה (אטמי אוזניים ואוזניות רעש) המקנה הורדת עוצמת הרעש ב־30 דציבל בלבד, ישנה הגנה חלקית בלבד מנזקי רעש (הגדרות בטיחות וגהות מגדירות סביבת עבודה הנחשבת לרועשת מעל 80 דציבל).
בנוסף על כך הרעש גורם לנזק סביבתי שמקשה על המתגוררים בסמוך לשדות תעופה או לנתיבי התעבורה. בשנות ה־1970 ה־FAA נדרש לספק הגדרות והגבלות רעש כדי להקטין את הנזק הסביבתי של מטוסי סילון והוא בתורו נתן הגדרות לרמות פעילות כיווני גישה ובנייה של שדות כדי להרחיק מוקדי הרעש הרחק מאזורי מגורים. הפריצה הגדולה בהקטנת רעשים סביבתיים ממנועי סילון הייתה בהמצאה והטמעת מנועי טורבו מניפה בעלי מעקף גבוה, האוויר העוקף הקר משתלב עם הסילון החם מהמנוע ומקטין את ההשפעה של המערבולות, גלי ההדף ואזורי הלחץ המשתנים. בחלק ממנועי הטורבו־מניפה גם משתמשים בשפת זרימה משוננת הן בכיסוי בית המנוע וגם באזור הפליטה בשביל להרחיק את גלי הקול הנוצרים באזור זה מהציר האנכי.
במנועי סילון מסוימים המתוכננים לחמקנות מזריקים חלק מהאוויר העוקף לאזור הפליטה של המנוע בשביל להקטין את המהירות של האוויר הנפלט ולהקטין את הרעש.
בטיחות > שאיבה והדף

מטוס F-16 בבדיקות לפני יציאה לגיחה, ניתן לראות את מערבולת האוויר הנכנסת לכונס ומדגימה את יכולת השאיבה של מנוע הסילון העוצמתי שלו.
מטוס C-17 משתמש בהיפוך דחף במהלך נחיתה, ניתן לראות את מערבולת האוויר הנכנסת לכונס ומדגימה את יכולת השאיבה של מנוע הסילון העוצמתי שלו.
מנועי סילון מייצרים דחף גבוה על ידי יניקת אוויר על ידי המדחס. בכוח מלא מנועי סילון מסוגלים לייצר כוח יניקה מרשים המסוגל לשאוב חלקיקים, רכיבים ואף אנשים לאזור הכונס ולתוך המדחס. תכונה זאת מהווה סיכון בטיחותי גדול הן למנוע עצמו שיכול להינזק משאיבת גופים זרים (ראה פרק נזקי גופים זרים) והן לאנשים שיכולים להיפצע ואף להיהרג משאיבה לתוך מדחס של מנוע סילון. ישנן הגדרות בטיחות נרחבות לגבי בטיחות בקרבת מנועי סילון הנכונות למטוסים ספציפיים.
סיכון נוסף מפעולת המנוע הוא ההדף הנוצר בגלל הדחף הגבוה של המנוע שהוא מרשים לא פחות מיכולת היניקה שלו. מהירות האוויר מהמנוע יכולה להגיע ל־185 קמ"ש במרחק של 60 מטר. בדחף מלא ההדף ממנוע סילון יכול להפוך ולדחוף כלי רכב ואף לקרוע את האספלט מהקרקע. סיכונים אלה מונעים הרצה של מנוע סילון באזור שלא הותאם לו מראש ולא מפנה את ההדף הרחק מהקרקע והגבלת השימוש בכוח מנוע במהלך הסעה ופניות והרחקת גדר שדות התעופה מקצות מסלולי טיסה בהם המטוסים מעלים את כוח המנועים בהכנה לריצת המראה.
בטיחות > נזקי גופים זרים

תמונה הממחישה את הנזק במדחס של מנוע טורבו ציר מגופים זרים.
בטיחות > רעידות ותהודה

מנוע סילון מתאפיין במסה גדולה הסובבת במהירות גבוהה הכוללת את המדחס, את הציר הראשי ואת הטורבינה. המסה הסובבת הזאת מוחזקת במקומה על ידי מיסבים, כמו כן מחוברת אליה תמסורת המעבירה תנועה לחטיבת האביזרים. תקלה באחד המיסבים, בתמסורת או אף במדחס או בטורבינה (בצורת להבים חסרים לדוגמה) מסוגלים ליצור סיבוב לא מאוזן שיגרום לרעידות במנוע שעלולות לגרום לכשל מבני במנוע ובגוף המטוס.
סיבוב לא מאוזן יכול לגרום לתהודה בה המנוע ורכיביו מיטלטלים בחוזקה ומוציאים את עצמם מאיזון, עד לכשל שיכול לבוא לידי ביטוי בהתפרקות הרכיבים. מכיוון שהמסה סובבת במהירות גבוהה כל כך חלקיה יכולים לעוף בעוצמה ולפגוע במטוס עליו מורכב המנוע ובסביבתו.
בטיחות > כשלים קטסטרופליים

תמונה של תוצאות התפרקות חלקים מהמנוע שעפו לתוך תא הנוסעים, שנת 1996.
דיסק של המניפה של מנוע טורבו סילון של טיסה UAL 232 שהתפרק במהלך טיסה וגרם לכשל במערכת בקרת טיסה בזנב של מטוס DC-10 בשנת 1989. בתאונה זאת נהרגו 111 מתוך 296 מנוסעי המטוס.
כשלים קטסטרופליים במנועי סילון הגורמים לכיבוי מנוע ללא תפעול, עליה באש והתפרקות רכיבים פנימיים וחיצוניים. מבחינת הכשלים הללו ישנן שתי קטגוריות, כשלים מוכלים, כאשר נזקי הכשל נשארים בתוך המנוע (חלק שנשבר ונשאר בתוך המנוע או נפלט אחורנית מצינור הפליטה או שרפה שנשארת כלואה במנוע) ובלתי מוכלים בהם הכשל מתפשט או מתפזר בשאר המטוס (התפרקות, רכיבים שמועפים לתוך המטוס, או דליקה שמתפשטת לתוך הכנפיים).
במנועי סילון מודרניים משתמשים בהרבה מקדמי בטיחות בעיצוב מנועים וביקורות מחמירות המקטינות את הסיכויים לכשל קטסטרופלי של מנועים. בתי המנועים כוללים יחידות כיבוי אש עצמאיות ומערכות הדלק כוללת שסתומי בטיחות לניתוק אספקת דלק למנוע. בעשורים האחרונים האמינות של המנועים עלתה לכדי כך שניתן להשתמש במטוסים דו מנועיים לטיסות ברוב העולם ומעל האוקיינוסים, כאשר לפני כן על פי הגדרות הבטיחות נדרשו לפחות שלושה מנועים לחציית אוקיינוס. מנועי טורבו מניפה חדשים מתוכננים להמשיך לתפקד לאחר פגיעת ציפור ואובדן מספר להבים במניפה ובמדחס.
ראו גם

מנוע בוכנה
מנוע קיטור
מנוע רקטי
רקטת מים
לקריאה נוספת

The Jet Engine, by Rolls-Royce Technical Publications Department, 1996. ISBN 0902121 235
Aircraft Propulsion and Gas Turbine Engines, by El-Sayed Ahmed, 2008. ISBN 978-0-8493-9196-5
הערות שוליים

↑  תיאוריה אווירודינמית לתכנון טורבינות
1 2  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמוד 7.
↑  Aircraft Propulsion and Gas Turbine Engines, by El-Sayed Ahmed, עמודים 307-310.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 3-4.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמוד 8.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 19-26.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 35-43.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 87-88.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 45-57.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 179-169.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 159-167.
↑  מערכת בקרת מנוע דיגיטלית בעלת שליטה מלאה
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 99-112.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 122-127.
↑  The Jet Engine by Rolls-Royce, עמודים 65-71.
↑  דו"ח של הצי האמריקאי לגבי תוכנית הקטנת/הגנה מנזקי רעש, עמוד 6.
↑  חוברת של ה־FAA לגבי רעש בתעופה(הקישור אינו פעיל, 28 בדצמבר 2018)
↑  דו"ח של הצי האמריקאי לגבי תוכנית הקטנת/הגנה מנזקי רעש, עמוד 4.
↑  הסבר על סיכוני הדף במנועי סילון באתר נאס"א
| תעופה • תעופה צבאית • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| עקרונות | אווירודינמיקה • כוח עילוי • גרר • מספר מאך • זווית התקפה • הזדקרות • פרופיל אווירודינמי • עומס כנף • מערבולת • אפקט קואנדה • יחס גלישה • פינת ארון המתים | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| כלי טיס | מטוס • מסוק • כדור פורח • ספינת אוויר • דאון • המראה ונחיתה אנכית (VTOL) • המראה ונחיתה קצרה (STOL) | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מבנה | כנף • כנפון קצה־כנף • מדף • מאזנות • ספוילר • מעצור אוויר • מוטת כנפיים • כונס אוויר • כני נסע • הגה גובה • הגה כיוון • תא הטייס • משטחי היגוי • קנארד | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| הנעה | מנוע בעירה פנימית • מנוע כוכבי (רדיאלי) • מדחף • מנוע סילון • היפוך דחף • מנוע מגח סילון • מנוע על-מגח סילוני • מנוע רקטי • חשמל | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| תופעות | גלגול הולנדי • צימוד אינרציאלי • בום על-קולי • התעבות סביב כלי טיס • אוסצילציה • ורטיגו • התקרחות | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מערכות | מחווני טיסה • צינור פיטו • מכל דלק נתיק • מצנח בלימה • אוויוניקה • מערכת בקרת טיסה • חיווט תעופתי • קופסה שחורה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| שלבי טיסה | הסעה ודחיפה • המראה • טיפוס • הנמכה • שיוט • נחיתה • אווירובטיקה • הקפה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מקצועות | צוות אוויר • טייס  • מהנדס טיסה • צוות קרקע • הנדסת אווירונאוטיקה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
מונחים בתעופה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4128278-4  NARA: 10675355  NKC: ph124683 
מטוס קואנדה 1910 של אנרי קואנדה
רמון קזנובה עם מנוע הבערה הפעימתית שהוא רשם פטנט עליו בשנת 1915 בנפרד מקראבודין הרוסי שרשם פטנט דומה עוד בשנת 1906
מטוס היינקל He 178, המטוס מונע הסילון הראשון בעולם
מנוע יונקרס Jumo 004 במוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית.
תרשים המדגים את היעילות של סוגי מנועי סילון בתלות במהירות האוויר
מריאמה הימה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בפברואר 1951 (בת 73) ניאמיי, ניז'ר 
 מדינה:  ניז'ר 
 השכלה:  אוניברסיטת פריז מערב נאנטר לה דפאנס (1989)  אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר הדקל האקדמי  קצין בכיר של מסדר ההצטיינות הלאומי 
 
מריאמה הימה ינקורי (בצרפתית: Mariama Hima Yankori; נולדה ב-20 בפברואר 1951) היא במאית קולנוע, אתנולוגית, ופוליטיקאית ניז'רית. היא הייתה לאישה הניז'רית הראשונה לביים סרט קולנוע בשנת 1980, היה מזכירת המדינה לקידום נשים והגנה על ילדים, ומאוחר יותר הייתה האישה הראשונה לשמש כשגרירת ניז'ר לצרפת.
תחילת דרכה

הימה נולדה בניאמיי בשנת 1951, ולמדה במוסדות השכלה מקומיים עד לקבלת תואר ראשון. ב-1973, היא עזבה לצרפת ולמדה אתנו-לינגוויסטיקה באקול פראטיק דה אוטז אטיד בפריז. היא סיימה את הדוקטורט שלה ב-1989 באוניברסיטת פריז X באנתרופולוגיה.
קריירה

בשנות ה-1980 וה-1990 היא עשתה חמישה סרטים תיעודיים, האישה הניז'רית הראשונה לעבוד כבמאית קולנוע.
באותה תקופה, הימה החלה לשמש כמשמרת במוזיאון הלאומי של ניז'ר בניאמיי, ובין 1992 ל-1996 כיהנה כמנהלת המוסד. ב-1990, היא מונתה כדירקטורית התרבות הלאומית.
ב-1996, התמנתה הימה לתפקיד מזכירת המדינה לקידום נשים והגנת ילדים על ידי הנשיא אברהים בארה מיינסרה. לאחר מכן, היא שימשה כשרה לפיתוח חברתי של ניז'ר.
ב-1997 מונתה הימה לתפקיד שגרירת ניז'ר לצרפת, האישה הראשונה לשמש כשגרירה בניז'ר. למרות מותו של מיינסרה ב-1999 במהלך ההפיכה הצבאית, היא נשארה השגרירה בפריז עד 2003.
הימה היא שבלייה וקצינה בכירה במסדר המצוינות הלאומי ומפקדת ב-Ordre des Palmes Académiques, שניהם מסדרי כבוד צרפתיים. נכון ל-2013, היא לא זכתה לכל אות או כבוד ניז'רי.
פילמוגרפיה

סרטיה של הימה הם סרטים תיעודיים, התמקדים באומנים אשר עובדים בניאמיי. הם זכו בפרסים בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים, כולל בפסטיבל ונציה ופסטיבל בוברג.
1984: Baabu Banza ‏(Rien ne se jette)
1985: Falaw ‏(L’aluminium)
1986: Toukou ‏(Le tonneau)
1987: Katako ‏(Les planches)
1994: Hadiza et Kalia
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Les cinémas d'Afrique: dictionnaire (בצרפתית). Karthala Editions. 2000. p. 236. ISBN 2845860609.
1 2 3 4 5 6  Moutari, Souley (13 במאי 2014). "Portraits des femmes pionnières du Niger" (בצרפתית). Nigerdiaspora. אורכב מ-המקור ב-2 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Entry of the ANRT database" (בצרפתית). Lille: ANRT.
1 2 3  "Niger". Centre for the Study and Research of African Women in Cinema.
↑  Schmidt, Nancy (1997).  Kenneth W. Harrow (ed.). Sub-Saharan African Women Filmmakers: Agendas for Research. Matabu Series. Vol. 19. Rodopi. pp. 163–191. ISBN 9042001542.
↑  Idrissa, Abdourahmane; Decalo, Samuel (2012). Historical Dictionary of Niger. Scarecrow Press. ISBN 0810870908.
1 2  Harrow, Kenneth W. (1999-01-01). African Cinema: Postcolonial and Feminist Readings (באנגלית). Africa World Press. ISBN 9780865436978.
1 2  Schmidt, Nancy (1999).  Kenneth W. Harrow (ed.). Sub-Saharan African Women Filmmakers: Agendas for Research. Africa World Press. ISBN 0865436975.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb131962985 (data)  ISNI: 0000 0000 4699 4451  LCCN: no98089426  SUDOC: 035557788  VIAF: 56753101   WorldCat (עם VIAF): 56753101 
בניין המוזיאון הלאומי בניאמיי, אותו ניהלה הימה בין 1992-1996.
משטר צ'יף

באנתרופולוגיה, משטר צ'יף או צ'יפדום, הוא כינוי למשטר אזורי ובו שתי קבוצות מקומיות או יותר, הנתונות לשלטון הצ'יף  העומד בראש היררכיה מדורגת של אנשים. לרשותו של הצ'יף העליון, הנחשב לאיש רם מעלה, נמצאים, בדרך כלל, שליחים לובשי מדים, פקיד היודע קרוא וכתוב, נשים רבות וחפצי נוי. משרתו של הצ'יף עוברת בירושה, כאשר המכהן בה מוריש את המשרה לבנו (בקבוצת שארות פטרילינאלית) או לבן אחותו (בקבוצה מטריליניאלית).
במשטרים מעין אלה הסטטוס האישי של כל אדם נקבע על פי מידת קרבתו לצ'יף, כך שהמקורבים לצ'יף הם בעלי דרגה גבוהה, וכל האנשים בעלי הדרגה הנמוכה יותר חולקים להם כבוד. מתחת לכל צ'יף עליון ישנם מספר צ'יפים נמוכי דרגה ממנו, אחד בכל אזור ובכל ישוב. כל צ'יף פועל כמעין סגן של צ'יף הגבוה ממנו ומשמש גם כאיש קשר בינו ובין הדרגים הנמוכים יותר. בניגוד לצ'יפים עליונים ומחוזיים, השומרים על ריחוק יחסי, הצ'יפים של היישובים מעורבים בציבור.
הצ'יף מרכז בידיו סמכויות המאפשרות לו לאחד את כל נתיניו בכל נושא ובכל עת. הצ'יף חולש גם על פעילותם הכלכלית של נתיניו, כך שמשטרי הצ'יף משמשים לרוב כמכשיר הקצאה מחדש של משאבים בחברה. משטר כלכלי זה נקרא חלוקה מחדש, במסגרתו הצ'יפים נהנים משליטה על עודפי סחורות ולעיתים אפילו שליטה בכוח העבודה של קהילותיהם. כך לדוגמה, הם יכולים לדרוש מחקלאים מכסות אורז ולחלקן לקהילה כולה. באורח דומה הם עשויים גם לגייס עובדים להקמת ארמונות ומקדשים. עודפי יצור אלה, שנצברו במהלך הזמן, משמשים כקופות של משאבים, ומתורגמים לעוצמה פוליטית המאפשרת גיוס של תומכים רבים לצ'יף העליון. במידה וכמות המשאבים הנצברים הייתה גדולה מספיק, יכול הצ'יף העליון לספק את צורכיהם של כל תומכיו דרך קבע, ולשמור כי יפעלו למענו וידכאו את כל ההתנגדות לו. הצ'יף עשוי לצבור נכסים אישיים רבים - שטחי קרקע, עדרי בקר ואוצרות של חפצי מותרות - כאמצעי לביסוס שלטונו, ובמותו להעבירם ליורשיו. המשפחות המדורגות בראש הסולם החברתי עשויות גם הן לנהוג כמו הצ'יף ולהשתמש בנכסיהן כראיה לעמדתם הבכירה.
משטרי הצ'יפים ברחבי העולם היו, לרוב, רעועים, וזאת מכיוון שהצ'יפים הנמוכים ניסו לכבוש את מקומם של הצ'יפים הגבוהים מהם. כך למשל, באיי הוואי הטרום קולוניאלית, המלחמות שימשו דרך מקובלת להשיג שטחים ולשמירת השלטון. צ'יפים גדולים יצאו למסעות כיבושים במאמץ להפוך לצ'יף העליון של האיים. כאשר צ'יף אחד כבש את שטחו של משנהו, המנוצח ואנשיו היו מאבדים כל רכושם ולעיתים קרובות גם מקפחים את חייהם. הצ'יף החדש, המנצח, התחיל במינוי של תומכיו לתפקידים פוליטיים בכירים. עובדה זו שיבשה כמעט לחלוטין את רציפותם של המנגנונים המנהליים והדתיים באזור.
ראו גם

שבט
מרשם רפואי

צירוף האותיות הלטיניות R ו-X הוא הסימול הבינלאומי המקובל למרשם רפואי. הסמל Rx, בארצות מסוימות Rp. מהווה קיצור המילה הלטינית recipe = "קח"
מרשם רפואי הוא מסמך ובו תוכנית טיפול שעליה מורה רופא או בעל מקצוע אחר המורשה להנפיק מרשמים רפואיים. המרשם עשוי להכיל הוראות שיש ליישמן על ידי המטופל או על ידי אדם המטפל בו – אחות, רוקח או בעל מקצוע רפואי אחר.
בדרך כלל מכיל מרשם רפואי הוראות לנטילת תרופות. כתיבת מרשם על ידי המטפל עשויה לשאת בחובה אף משמעות משפטית, כיוון שהיא עשויה להעיד על נטילת אחריות מצידו, על הטיפול במטופל, ובאופן מיוחד על ניטור ופיקוח בהיבטי יעילות ובטיחות התרופה. אולם, ככל שתרופות באות לעיתים תכופות יותר באריזה מוכנה ואטומה על ידי היצרן, וככל שהעבודה הרפואית נעשתה מורכבת יותר, המונח "מרשם רפואי" קיבל מובן רחב יותר וכולל אף הערכה קלינית, בדיקות מעבדה, בדיקות דימות וכיוצא בזה, ככל שהדבר משפר את בטיחות ויעילות הטיפול.
צורה והגדרה

בעבר נכתבו מרשמים רפואיים בכתב-יד, על טופס מובנה, הנמצא בדרך כלל בפנקס. בתחילת המאה ה-21 מודפסים רבים מן המרשמים במדפסת מחשב. על מסמך המרשם הרפואי תופיע כותרת ברורה המזהה אותו כמרשם, פרטים נוספים במרשם הם שמו וכתובתו של הרושם וכן מספר רישיונו לעסוק ברפואה (אם הדבר נדרש על פי חוקי המדינה). על המרשם מופיע שמו של המטופל. בבריטניה חייב המרשם להכיל אף את כתובתו של המטופל. על המרשם מופיע אף תאריך הוצאתו. יש מדינות שבהן קיים מועד תפוגה למרשם רפואי.
צורה והגדרה > תוכן

ברוב מדינות העולם בעלי מקצועות הרושמים מרשמים והרוקחים הממלאים אותם, הם מקצועות הנמצאים בפיקוח על פי חוק. התקשורת בין הרושם לרוקח באמצעות המרשם, אף היא נמצאת בפיקוח ומהווה מסמך משפטי. חוקי המדינה עשויים להגדיר מהן דרישות הצורה והתוכן של מרשם רפואי (לעיתים אף קובע החוק את גודל דף הנייר עליו יכתב) וכן כיצד יש לטפל במרשם ולתייק אותו בבית המרקחת. במדינות מודרניות רבות ניתן, בתחילת המאה ה-21, להעביר מרשם לבית המרקחת באמצעות מכשיר פקס, או בהוראה טלפונית.
לתרופות רבות בימינו קיימת חלופה של תרופה גנרית השווה לה מבחינת פעילותה הפרמקולוגית. יש והמרשם אף יכיל הוראות בשאלה האם הרוקח רשאי לתת למטופל תחליף גנרי. במרשם יכול המטפל אף לציין האם על הרוקח להדביק על עטיפת התרופה את הוראות המרשם באשר לאופן נטילת התרופה, או שהוא יכול להסתפק במתן מידע על התרופה בלבד. קיימים מרשמים בהם הרושם אף מציין את המחלה, או הנסיבות המיוחדות שבהן יש ליטול את התרופה. מידע נוסף זה עשוי לסייע לרוקח למתן מידע מדויק למטופל, היות שקיימות תרופות רבות הניתנות למספר מחלות ומצבים.
קיימים מרשמים הניתנים למספר מחזורי טיפול תרופתי, כך שב המטופל עם אותו המרשם ומקבל מנת תרופה נוספת, לאחר שסיים את מנת התרופה הקודמת.
צורה והגדרה > טיפול במרשם

כאשר רוקח ממלא אחר מרשם, יש והוא מציין בכתב מידע על גבי טופס המרשם. לעיתים רישומים אלה נדרשים על פי חוק. כך למשל, הרוקח עשוי לרשום על גבי טופס המרשם את שם יצרן התרופה, את התאריך שבו ניתנה התרופה למטופל, ועוד. קיימות מדינות בהן החוק מחייב את הרוקח לחתום על המרשם את שמו. בבתי מרקחת ממוחשבים, מידע כזה יודפס ויהודק אל טופס המרשם, או יודפס על גבי מדבקה ויודבק על המרשם.
כאשר רוקח ממלא מרשם, אותו מרשם מקבל בדרך כלל מספר סידורי ייחודי לבית המרקחת. המספר יכתב על גבי המרשם על ידי הרוקח ויסייע בזיהוי המרשם בכל שלב מאוחר יותר. מדבקת הזיהוי תודבק אף לאריזת התרופה הניתנת למטופל. אם המרשם הוא למספר מנות תרופה, ייתכן והמטופל יחויב להביא עמו את המספר המזהה לבית המרקחת לצורך קבלת מנת תרופה נוספת. במדינות מסוימות קיימת דרישה חוקית לזיהוי ייחודי למרשמים.
מרשם רפואי בישראל

על מרשמים רפואיים בישראל חלות בין היתר הוראות תקנות הרופאים (מתן מרשם), התשמ"א-1981. תקנה 2 לתקנות קובעת שמונה פרטי מידע הצריכים להיות במרשם הרפואי:
(1) שם המטפל בעל היתר הרישום (רופא או אחר), מקום עבודתו או מענו ומספרי הטלפון שלו;
(2) מספר הרישיון שלו;

(3) תאריך מתן המרשם;

(4) שם האדם שלו מיועד המרשם ומספר תעודת הזהות שלו, מינו וגילו אם הוא מתחת לגיל 18 שנים;

(5) פירוט מלא של הרכב הסם או שמו המקובל של התכשיר הרפואי באותיות לטיניות כתובות באותיות דפוס או מודפסות במכונת כתיבה;

(6) הוראות שימוש לפי המינון וצורת השימוש;

(7) הוראות חזרה על אותו מרשם אם יש צורך בכך;

(8) חתימה וחותמת הרופא.
תוקף מרשם רפואי בישראל הוא בדרך כלל למשך שנה מיום הינתנו (מרשמי קופות חולים לרוב קצרים יותר).
ביקורת

קיימים מקרים בהם רופאים נרתעים להנפיק מרשם גם כאשר לכאורה יש צורך בהנפקה (לעיתים בשל אי הרצון לקחת אחריות על תגובת המטופל לתופעות לוואי אפשריות של הטיפול). כך למשל, ביקורת נשמעה על רופאים שאינם רושמים תרופות מסוימות לטיפול בהשמנה (דוגמת סקסנדה) למטופלים הנאבקים עם השמנה כרונית עם BMI שאינו שווה ערך ל BMI המומלץ באופן רשמי על ידי ה-FDA.
הערות שוליים

↑  Off-label drugs for weight management Ed J Hendricks
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph201880
משה דוקטורי

משה דוקטורי (נולד ב-6 בספטמבר 1933) כיהן כיושב ראש המועצה האזורית גזר, יושב ראש רשות ניקוז "אילון-שורק", וחבר הנהלה במספר ארגונים ומוסדות ציבור.
ביוגרפיה

נולד בירושלים למשפחה קשת יום, בן לרחל, עקרת בית ורחמים, נוטר שהתנדב לצבא הבריטי, במהלך מלחמת העולם השנייה, ופועל במפעל לייצור לבנים. דוקטורי למד בתלמוד תורה "מזרחי". כנער בתקופת המנדט יצא לפעולות מחתרתיות, אימוני קפא"פ   ומטווחים במסגרת הגדנ"ע וההגנה ועבד במכירת עיתונים בירושלים. במלחמת השחרור סייע לכוחות הלוחמים בירושלים בהעברת מסרים בין עמדות. בשנת 1948 עם קום המדינה עבד במחלקת ההסברה של הסוכנות היהודית לארץ ישראל בירושלים. בשנת 1949 עלה לקרקע עם הוריו וחברי גרעין יעז"ק לחורבות הכפר הערבי אלבריה, והיה ממקימי מושב עזריה, שם מתגורר גם כיום. בשנת 1954 עבר הכשרת רכזי משקים. במקביל לעיסוקיו הציבוריים, מנהל דוקטורי במשך עשרות שנים משק חקלאי פעיל. כמו כן היה מחלוצי ייצור החשמל הסולארי בישראל.
דוקטורי התגייס לצה"ל בשנת 1951 ושירת בחטיבת הראל כלוחם ומפקד, והיה לחייל הראשון שהתגייס ממושב עזריה. במלחמת ששת הימים השתתף בקרבות לשחרור ירושלים וברמת הגולן. ביולי 1971 נפצע כאשר רכב הסיור שבו נהג עלה על מוקש ברפיח. על אף פציעתו והיותו נבחר ציבור המשיך להתנדב לשירות מילואים ביחידה קרבית עד לשנת 1985.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

דוקטורי כיהן כחבר מליאת והנהלת מועצה אזורית גזר משנת 1953 ועד 1968, במקביל בשנת 1955 נבחר לחבר ועד ויו"ר ועד מושב עזריה וכיהן בתפקיד עד 1962, ובהמשך גם כמזכיר המושב. במקביל היה פעיל בהסתדרות הפועלים החקלאיים ומועמד ברשימת הבחירות המרכזית לוועידה החקלאית ברשימת מפא"י ובלתי מפלגתיים, בהמשך לבקשתו של סגן שר החקלאות בן ציון חלפון נתמנה למזכיר חוץ במושב גבעתי ואחר כך כמזכיר משמר השבעה. דוקטורי נבחר לשלוש קדנציות כיושב ראש מועצה אזורית גזר (1968–1980).
בשנים אלו חלו פיתוח ובנייה מואצת במועצה, נסללו כבישים, הותקנה תאורת רחובות, נבנו מועדונים, הוקמו בתי ספר יסודיים, ספרייה אזורית, מגרשי ספורט ומקלטים ציבוריים, הוקם בית העלמין האזורי, הוקמה תזמורת נוער אזורי והורחבו השירותים הקהילתיים במושבים ובקיבוצים של המועצה. עוד ביוזמתו החלו לפעול לראשונה קווי תחבורה ציבורית שנכנסו לתוך היישובים, והחל לראשונה פינוי אשפה מרוכז מהיישובים. בנוסף דוקטורי היה היוזם והמייסד של היישוב הקהילתי בית חשמונאי ובהמשך פעל להקמת היישוב כרמי יוסף וכן פעל להסדרת מעמד היישוב הקהילתי גני הדר, בנוסף יזם דוקטורי אימוץ של בה"ד 6 ובסיס משמר הגבול בבית חורון על ידי המועצה האזורית. במקביל כיהן כחבר הוועדה המקומית לתכנון ובניה "לודים", ויושב ראש "שדות גזר", אגודה שיתופית חקלאית לפיתוח אזור גזר.
לאחר סיום תפקידו כיהן דוקטורי כיושב ראש רשות ניקוז "אילון-שורק" (1980–1997). כן היה במשך שלושה עשורים חבר הנהלה באיגוד ערים לשירותי כבאות והצלה 'אילון' וגזבר האיגוד, תפקיד אותו מילא בהתנדבות. דוקטורי כיהן כיושב ראש ועדת הבחירות למועצה אזורית גזר בבחירות מוניציפליות בחמש מערכות הבחירות בשנים 2004, 2009, 2013, 2018 ו 2024.
חיים אישיים

נשוי לנועה (בת מינה וד"ר עמנואל לפין ונכדת ד"ר אבא לפין), ואב לחמישה ילדים. כלתו, יעל מיבר דוקטורי נרצחה בפיגוע ירי ב-1 בינואר 1998.
הערות שוליים

↑  רחמים דוקטורי - מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
↑  מתוך: נחום ברוכי, "חטיבת הראל שריון (10) במלחמת ששת הימים", הוצאת אריאל, עמותת גבעת התחמושת
↑  דבר, 18 באוגוסט 1957, עמוד 5
↑  מפלגת פועלי ארץ ישראל ובלתי מפלגתיים, רשימות ארציות של מועמדים לוועידה החקלאית. על המשמר, 12 במאי 1959, עמוד 5
↑  גזרי מידע - עיתון המועצה האזורית גזר, יוני 2022, עמוד שער ועמודים 18-20
↑  מתוך: מועצה אזורית גזר חוברות מידע 1977 עד 1980
↑  מועצת גזר אימצה יחידה צבאית, על המשמר, 4 באוגוסט 1969, עמוד 5
מרכז קנדה

| --- | --- |


זירת הקרח האולימפית במרכז קנדה
 מיקום:  ישראלמטולה, ישראל
 קואורדינטות:  33°16′40.98″N 35°34′47.24″E﻿ / ﻿33.2780500°N 35.5797889°E﻿ / 33.2780500; 35.5797889
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 שופץ:  2013 לקראת המכביה ה-19
 משטח:  קרח
 קבוצות:  הוקס חיפה מונפורט מעלות מועדון הוקי מטולה מכבי צעירי מטולה
 מושבים:  800
 http://www.canada-centre.co.il
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) מרכז קנדה(למפת אצבע הגליל רגילה) מרכז קנדה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז קנדה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז קנדה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מרכז קנדה הוא מרכז ספורט ונופש הנמצא במטולה שבישראל. המרכז נבנה בכספי תרומות של הקהילה היהודית בקנדה ונחנך ב-1995.
המרכז כולל מגוון גדול של מתקני ספורט ונופש הכולל בריכות שחיה, ג'קוזי, מגרשי ספורט ובאולינג, וכן אולם קולנוע 7 ממדים כולל את מיתחם "קנדה קידס" שבו מתקני ג'ימבורי, בימבות, בריכת כדורים, מגלשת מכוניות, כדורים קופצים ועוד משחקים מגוונים.
כמו כן, במקום טלוויזיה המשדרת תכנים מיוחדים לילדים ופינת צביעה של דמויות אהובות, אך עיקר ייחודו של מרכז קנדה הוא בשתי זירות הקרח הנמצאות בו, שהגדולה שבהן היא זירת קרח בגודל אולימפי המתאימה לתחרויות החלקה אמנותית ומשחקי הוקי קרח. 
בשנת 2013 שופצה זירת הקרח לקראת המכביה ה-19 במימון תנועת מכבי העולמית[דרוש מקור].