stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספורט מוטורי בישראל
אירועים ומסלולים מוטוריים בישראל לאחר חקיקת הספורט המוטורי

לאחר שהחלו לגבש חוקים המאשרים את קיומם של ענפי הספורט המוטורי בישראל, החל הענף לחוות פריחה מחודשת. תחילה המאמץ התמקד פחות בקיום תחרויות ויותר ביצירת חשיפה ציבורית בתחום הספורט המוטורי על ידי קיום תחרויות ראווה.
בחודש דצמבר 2011 התקיים באילת אירוע ראווה מוטורי עם מכוניות מסוג פורמולה רנו ואחרות ולכבודו נסלל במתחם הנמל באילת מסלול זמני באורך 1,200 מטרים והוקמו יציעים זמניים לכ-3000 צופים. בעקבות הצלחתו אילת אירחה מרוץ דומה שנה לאחר מכן. בכוונתה הייתה לבחון קיום אירוע שנתי של מרוצי מכוניות.
ביוני 2013 התקיים אירוע ראווה "פורמולה ירושלים" שאורגן על ידי עיריית ירושלים, עלות המופע עמדה על ל-22 מיליון שקלים. למעלה מרבע מיליון צופים הגיעו למסלול שנפרש לאורך של כ-2 ק"מ בסמוך לחומות העיר העתיקה. זוהי הפעם הראשונה שנוסע רכב פורמולה 1 בכבישי ישראל. באוקטובר 2014 התקיים טורניר ראווה נוסף במסלול מעט שונה ועם מגוון כלי רכב ואופנועים.
המרוץ החוקי הראשון (לא מרוץ ראווה) היה "באחה אשלים", מרוץ רכבי שטח שהתקיים באוגוסט 2012 בחולות שליד היישוב אשלים בנגב. המרוץ כלל 5 הקפות של המסלול באורך 20 ק"מ. מרוצים אחרים שנערכו כבר ב-2012 התקיימו בקצרין. מרוץ חוקי נוסף שהתקיים ב-30 באוגוסט 2012 היה מרוץ דראג ודריפטים שהתקיים במנחת שדה תימן ליד באר שבע ללא נוכחות קהל והיה בסיס למספר מרוצים כאלה שהאחרון בהם היה מרוץ דראג דימונה באוקטובר 2017.
לאחר אישור הספורט המוטורי בישראל מתוכננים לקום מספר אתרים מרכזיים לספורט המוטורי. כל אתר מאתרי הספורט המוטורי צפוי להכיל מספר מסלולים למרוצי מסלול ושטח. אתרים פחות מוסדרים הם אתרים המיועדים לרכיבת שטח ללא כבישים סלולים.
תחילה הוקמו מתחמי מרוצים קטנים יחסית. כך למשל סמוך ליישוב קצרין ברמת הגולן הוקם מתחם ספורט על שטח של כ-60 דונם ועלות בנייתו כ-5 מיליון ש"ח המיועד לעיקר למרוצי שטח לצד מרוצי כביש והושלם בחלקו ב-2012. באזור מערב בנימין הוקם מסלול שטח המשולב בפארק אזורי שיכלול גם נחל מלאכותי. המסלול מיועד לאופנועי שטח וטרקטורונים.
במכון וינגייט בנתניה שאירח מ-2012 מספר תחרויות שטח ברכיבת אופנועים (מוטוקרוס וכדומה), הוכשר בסוף 2015 מסלול שטח לתחרויות רכיבה לאופנועי שטח וטרקטורונים עם יציע לקהל אך המסלול נדרש לקבל אישורי שימוש מדי פעם.
מסלול מוטורי קצר באורך כ-580 מטר נחנך באזור התעשייה בבית שאן בסוף 2015, אך עד מהרה הוסדר בעיקר כמסלול קרטינג ולא מסלול מרוצים של ממש אם כי משמש גם מרוצי אופנועים.
באפריל 2016 נחנך בחדרה גם על שטח של 50 דונם מתחם של מוטוקרוס הכולל גם בית ספר לנהיגת שטח מטעם הונדה ומיועד לרכבים ואופנועי שטח ואף אופני שטח.
מסלולי מרוצים > פצאל

במאי 2016 נפתח בפצאל במועצת בקעת הירדן חלקו הראשון של פארק מוטורי הכולל מסלול ראלי-קרוס באורך 1,400 מטרים (שסלילתו עלתה כ-3.5 מיליון ש"ח) אך התוכנית הכוללת היא למתחם מרוצי כביש ושטח על שטח של 900 דונם. מסלול זה היה מסלול המרוצים הראשון שאושר בישראל.
ביוני 2022 הוכפלה אורכו של המסלול מ-1.2 ק"מ צנועים ל-2.4 ק"מ, כולל ישורת ארוכה יחסית של כ-600 מטר והגדלת מספר הפניות מ-9 ל-17 - כל אחת. התאמות נוספות שנערכו מאפשרות לבחור בין שישה תוואי מסלול שונים. בנוסף הוסטו נקודות הזינוק והסיום, ויש גדר הפרדה ייעודית המאפשרת לצוותים טכניים להעביר באמצעות לוחות ייעודיים מידע חשוב לנהגים בזמן המירוץ. המסלול עומד בתקן בינלאומי של FIM ו-FIA.
מסלולי מרוצים > ערד

משרד התרבות והספורט יצא במכרז בסוף 2014 למימון הקמת מסלול מרוץ תיקני באורך של 1.5 ק"מ ובעלות של 4 מיליון ש"ח באזור פריפריאלי למרוצי דראג וראלי קרוס וגם להדרכת נהיגה. במכרז זכתה ערד והמסלול השני בארץ בתכנונו של שופט המרוצים וחבר ההתאחדות הבינ"ל לספורט מוטורי אד קסרזון - מסלול מרוצים ערד נבנה בעלות הקמה של 5 מיליון שקלים ונחנך באפריל 2018. אורך המסלול הוא 1.6 ק"מ.
מסלולי מרוצים > שדה תימן

פארק מוטורי גדול על שטח של מאות דונמים תוכנן לקום כבר לפני שנים סמוך לקיבוץ חצרים בצפון הנגב על שטח של כ-320 דונם ובעלות של מעל 100 מיליון שקל. עבודות ההקמה של "נגב פארק אקסטרים" החלו בקיץ 2017. בשלב הראשון נסלל מסלול באורך 2.1 ק"מ שכונה "מסלול שדה תימן" שנבנה סמוך למנחת שדה תימן שבבאר שבע ונפתח במאי 2018. אירוע השקת המסלול, שמותג מחדש כ"מוטור סיטי", התקיים בספטמבר 2018. זהו המסלול השלישי שנפתח בישראל (לאחר מסלול פצאל ומסלול ערד), וארוך יותר מערד (2.1 ק"מ) עם תשע פניות, הכולל שינויי גובה וגם ישורת המאפשרת להאיץ למהירויות גבוהות. המסלול עומד בתקן בינלאומי של FIM ו-FIA
הישגים בינלאומיים

2004 הלל סגל ועידו כהן זוכים במקום הראשון בקטגוריית ה-T1 בראלי דקר
דני קוגלביץ', יקי אבימור, נדב לוגסי ורז היימן הופכים לישראלים הראשונים שמשתתפים ב-ISDE.
2007 ראלי הפרעונים במצרים:
רוכב KTM ערן וולנברג, מסיים במקום ה-11 בדירוג הכללי של קטגורית האופנועים ובמקום השלישי בקטגוריית המרתון. רז היימן והלל סגל מסיימים במקום ה-14 בדירוג הכללי של הרכבים ובמקום השני בקטגוריית T2 דיזל. רוי פרוידנהיים מסיים במקום ה-60 בדירוג הכללי ובמקום השני בקטגוריית הטרקטורנים.
באחה 1000 בדרום אמריקה:
2008
בליגת רנו פורמולה בהונגריה:
זכה אלון דאי זוכה בתואר האליפות. שנה לאחר מכן, ב-2009, הוזמן דאי להשתתף בליגת אסיה, אותה סיים במקום הראשון. לאחר מכן בשנת 2016 הצטרף אלון לסבב ה-nescar האמריקני .
באחה 1000 מקסיקו:
יובל שרון מסיים במקום השלישי בקטגוריית ה"איירון מן" על טרקטורון הונדה.
אולימפיאדת האנדורו הבינלאומית:
לראשונה, משתתפת נבחרת ישראל הרשמית ב-ISDE הנערכת ביוון, עם 6 רוכבים רשמיים ועוד 6 רוכבים מועדון. מבין חברי הנבחרת - נדב לוגסי, הדר עציוני ואוריה כרמלי זכו במדליית כסף, תומר שמש ושחר סולמיני זכו במדליית ארד.
2021 נהג המרוצים רוי ניסני, סיים שליש שבמרוץ התקיים במונקו בפורמולה 2 עונת 2021.
הערות שוליים

↑  Israe's First Winner, Hemmings Classic Car, Issue 199, April 2021
↑  נעם וינד, ‏מחיפושית מקרטעת ועד פורמולה – הסיפור של הספורט המוטורי בישראל, באתר ‏מאקו‏, 27 באוגוסט 2011
↑  גל חזיזה, וידאו: מרוצי ראלי אשקלון, באתר אשקלון נט, 16 בדצמבר 2011
↑  ניר חסון, פורמולה 1 בירושלים: המירוץ של ברקת לראשות העיר, באתר הארץ, 14 ביוני 2013
↑  ניצן אביבי, באחה אשלים 2012: הגיע הזמן, אוטו, 12 באוגוסט 2012
↑  ארז ליבן, נהיגה ראשונה: מסלול המירוץ המחודש בפצאל הוא תענוג, באתר ynet, 16 ביוני 2022
↑
מרוץ ראלי באשקלון, 10 ביולי 1987
טקס הפתיחה של הפארק המוטורי בערד הכולל מסלול באורך 1.6 קילומטרים, 5 באפריל 2018
הפארק המוטורי בבאר שבע במהלך אימון ליגת פיג'ו Racing Cup 208
עמיר כחולי

עמיר כחולי (נולד ב-23 באפריל 1955), הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל בריצות ל-100 מטר (1971, 1972, 1974 ו-1975), ל-200 מטר (1972 ו-1975) ול-400 מטר (1975) ושיאן ישראל בריצת ל-100 מטר ול-200 מטר.
ביוגרפיה

כחולי למד בבית ספר רביבים ובתיכון קוגל בחולון. הוא התאמן בהפועל רמת גן בהדרכתו של דוד קושניר.
ביוגרפיה > 1970

בתחרות שנערכה בפתח תקווה ב-23 במאי 1970 קבע כחולי בריצת 60 מטר שיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 6.9 שניות (מדידה ידנית), השיא עדיין קיים, נכון ל-2017.
ביוגרפיה > 1971

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1971 זכה כחולי ב-3 מדליות אישיות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות, לפני דוד קניג מאס"א תל אביב (11.1 שניות), מיכאלידיס מיוון (11.1 שניות) ומשה פרידמן מהפועל עמק חפר (11.2 שניות). מדליות כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.7 שניות, אחרי דוד קניג (22.4 שניות) ולפני דן קמפל ממכבי תל אביב (23.1 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.69 מטר, אחרי גדעון רייס מהפועל גבעת ברנר (7.03 מטר) ולפני ישי ויתקין מהפעול העמקים (6.68 מטר).
ביוגרפיה > 1972

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי 1972 זכה כחולי בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.3 שניות.
ביוגרפיה > 1973

בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973, זכה כחולי במדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר.
ביוגרפיה > 1974

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביולי 1974 זכה כחולי במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני ערן וקסלר חברו לקבוצה (11.01 שניות) ומאיר קופלר ממכבי תל אביב (11.1 שניות).
ביוגרפיה > 1975

בכינוס הפועל ה-10 שנערך במאי 1975 סיים כחולי במקום רביעי בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 10.86 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביולי הוא זכה ב-3 מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.7 שניות, לפני מאיר קופלר (11.0 שניות) וישראל לייבוביץ' (11.2 שניות), בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 49.1 שניות, לפני יובל אור (49.9 שניות) ודני לוי (50.0 שניות).
שיאים אישיים

ריצת 100 מטר: 10.86 שניות (1975), שיא ישראל בעבר
ריצת 200 מטר: 22.39 שניות (1975), שיא ישראל בעבר
ריצת 400 מטר: 49.1 שניות (1975)
קפיצה לרוחק: 7.06 מיטר (1979)
הערות שוליים

↑  אבינעם פורת, האיש שאימן את אריק איינשטיין, באתר ynet, 19 בדצמבר 2014
↑  ילדים מתחת לגיל 16, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  מתתיהו ברוש, שני שיאים ישראלים מרשימים באתלטיקה, דבר, 11 ביולי 1971
↑  שמואל קליגר, וישניצר ובאלס נכשלו בהכנעת המינימום, דבר, 9 ביולי 1972
↑  גם חנה שזיפי נכשלה בהשגת המינימום למינכן, דבר, 11 ביולי 1972
↑  אורי ירון, אליפות של משוכות, מעריב, 10 ביולי 1974
↑  דבר הספורט, דבר, 6 במאי 1975
↑  יעקב פתאל, רוט - 100 מ' ב-11.6 ש' - עמיר כחולי רץ 100 מ' ב- 10.7 ש', דבר, 30 ביוני 1975
↑  יעקב פתאל, רוט וכחולי השלימו זכיה בשלוש מדליות מוזהבות, דבר, 2 ביולי 1975
עטלף פרחים פיג'יאני

| עטלף פרחים פיג'יאני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: עטלף פרחים זנוב
מין:: עטלף פרחים פיג'יאני
שם מדעי
 Notopteris macdonaldii ‏גריי, 1859
תחום תפוצה


עטלף פרחים פיג'יאני (שם מדעי: Notopteris macdonaldi) הוא מין של עטלף קטן-בינוני במשפחת עטלפי הפירות והחי בטבע בפיג'י ובונואטו וכנראה היה קיים בעבר בטונגה. זהו אחד משני המינים בסוג עטלף פרחים זנוב.
תיאור

עטלף זה בעל ראש משולש וצר, גוף קטן עם שוקיים מוארכים ולוע מחודד ודק. העיניים גדולות, האוזניים קטנות ומעוגלות והלשון ארוכה, רחבה ומכוסה בקצה בגבשושיות. הכנפיים מחוברות לחלק התחתון של עמוד השדרה ונותנים לו מראה של גב חשוף למחצה. אורך הראש והגוף של עטלפי הפרחים הזנובים 93–110 מ״מ, אורך הזרוע 58–69 מ״מ ואורך הזנב 43–62 מ״מ; המשקל נע בין 56 ל-73 גרם. הזכרים גדולים במקצת מן הנקבות.
עטלף זה חי ביערות לאורך פיג'י ובימים נח במערות ויוצא בלילה לאכול צוף פרחים.
המין מצוי בסכנת הכחדה מצד בירוא יערות, ציד, כרייה, הפרעה אנושית, הכנסת מינים פולשים ועיור והתפוצה המוגבלת שלהם, הופכת אותם לפגיעים מפני סופות טרופיות. האוכלוסייה שלהם אינה עולה על 10,000 פרטים והמגמה שלה נמצאת בירידה מתמשכת.
הערות שוליים

↑  עטלף פרחים פיג'יאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
פזיק

| --- | --- |
 סוג:  דמות המשנה הראשית
 שם ספר:  הנסיכה הקסומה, התינוקת של בטרקאפ
 יוצרים:  ויליאם גולדמן
 גילום הדמות:  אנדרה הענק
 מידע
 שם אמיתי:  Fezzik
 כינויים:  פזיק הענק
 סטטוס:  חי
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  מתאגרף
 נטייה:  טוב
 מומחיות:  אגרוף
 סגנון לחימה:  אגרוף
 אזרחות:  טורקיה
 דמויות קשורות
 חברים:  איניגו מונטויה, וסטלי, בטרקאפ (מרגנית)
 אויבים:  הנסיך האמפרדינק
 
פזיק הוא דמות מהספר "הנסיכה הקסומה" מאת ויליאם גולדמן.
ביוגרפיה > עברו של פזיק

פזיק עוד מגיל צעיר היה ענק, מסופר כי כבר בגן היה צריך להתגלח וכי תוך ימים ספורים היה צריך להחליף נעליים שנתפרו למידתו. למרות גודלו, כשהיה ילד היה קורבן לבריונות. ילדים בגן ובית הספר שלו התעללו בו מכיוון שלמרות גודלו, פחד להחזיר. לאחר שחוזר מוכה מהגן הוריו מחליטים ללמד אותו להגן על עצמו ולאחר שכנוע רב נותן לאביו אגרוף בודד שמעלף אותו. מופתעים מחוזקו הוריו מוציאים אותו מבית הספר ומלמדים אותו אגרוף. בגיל תשע נאבק בקרב הראשון שלו מול אלוף האגרוף של עיירה, פזיק שלא רוצה להילחם עולה בקושי לזירה, ושם סופג מכות קשות עד שלבסוף לופת את אלוף האגרוף ולצליל קריאות בוז של הקהל מצליח לנצח אותו. פזיק והוריו התחילו לנדוד ברחבי העולם, מתחרים בתחרויות אגרוף, אך פזיק שכבר נהפך לעצום מתקשה למצוא יריבים שלא מפחדים ממנו, והקהל לרוב בז לו שכן בגלל גודלו הוא נראה כאילו מתעלל ביריביו. לכן פיזיק מתחיל להתאבק בקבוצות שם הוא זוכה לאהדה וכבוד. לאחר מות הוריו קשה לו יותר ויותר למצוא מטרה או קבוצות להילחם בהם, ולכן שוזיני מציע לו לעבוד עבורות פזיק רואה בכך הזדמנות למצוא בית חדש בקרב חברים, ונענה להזמנתו.
ביוגרפיה > לאחר מות ויזיני

לאחר מות ויזיני, פזיק מוצא את ויזיני מת ומתחיל לחפש את איניגו. לאחר ימים של חיפושים מחליט פזיק להתגייס למשמר הבריונים (אשר תפקידם לגרש את הפושעים) כי אין לו כסף. כשפושע אחד לא מסכים ללכת, פזיק בא לעזור לכולם לנצח אותו. הוא שם לב שהפושע הוא איניגו השיכור. פזיק מטפל באיניגו כמה ימים עד שהוא מבריא, ואיניגו מספר לפזיק שהם צריכים לפרוץ לטירה כדי לנקום את נקמת אביו.  לאחר מכן, הם לוקחים מביבר המוות את וסטלי ומרפאים אותו אצל מקס בעל הנס. הם פורצים לארמון, איניגו נלחם מול רוגן והורג אותו, ווסטלי מציל את בטארקאפ ובאותה עת, פזיק מכין סוסים לצורך מנוסתם.
בתינוקת של בטרקאפ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מראהו

בסרטו של רוב ריינר פזיק לבוש במגפיים כהים, מכנסיים שחורים, וחולצת חקי.
ראו גם

הנסיכה הקסומה (סרט)
פטילודוס

| פטילודוס |
| --- | --- |
 איור גולגולת של פטילודוס
תקופה
תחילת-סוף פלאוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מולטיטוברקולטה
משפחה:: Ptilodontidae
סוג:: פטילודוס
מינים
 Ptilodus fractus  Ptilodus gnomus  Ptilodus kummae  Ptilodus mediaevus  Ptilodus montanus  Ptilodus tsosiensis  Ptilodus wyomingensis
שם מדעי
 Ptilodus ‏קופ, 1881

פטילודוס (שם מדעי: Ptilodus) הוא סוג נכחד של יונק קדום מהסדרה מולטיטוברקולטה אשר חי בתקופת הפלאוקן, בראשית עידן הקנוזואיקון. מאובניו נתגלו ברחבי ארצות הברית וקנדה ותוארו בידי החוקר אדוארד קופ וכמה מאובנים קרובים אוחדו לסוג זה.
הפטילודוס היה יצור קטן באורך 30-50 ס"מ והיה בעל זנב ארוך וכפות רחבות שהתאימו לטיפוס. ייתכן מאוד שהוא חי כמו סנאי. היו לו שיניים חותכות גדולות ביותר בדומה למכרסמים אך גם מלתעות חזקות כמו לאוכל בשר. ככל הנראה הוא היה אוכל-כול בעל התאמה לתזונה מאגוזים קשים או מזון קשיח אחר אך מגוון בחרקים או חיות אחרות. הזנב שלו היה מחוזק ופעל כמו רגל חמישית, סייע לו לנוע על הענפים.
ייתכן שהוא חי ביערות גשם ששררו באמריקה הקדומה ונכחד עם סוף הפלאוקן, אז היערות נעלמו.
מינים

בסוג זה נכללו 7 מינים:
Ptilodus fractus
Ptilodus gnomus
Ptilodus kummae
Ptilodus mediaevus
Ptilodus montanus
Ptilodus tsosiensis
Ptilodus wyomingensis
פורקיה קאטוניס

פורקיה פוצעת את ירכה, ציור של אליזבטה סיראני
פורקיה קאטוניס (לטינית: Porcia Catonis;‏ 79 לפנה"ס - יוני 43 לפנה"ס), אצילה רומאית שהייתה בתו של מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס ואשתו של מרקוס יוניוס ברוטוס.
ביוגרפיה

פורקיה נולדה בשנת 79 לפנה"ס, אביה היה קאטו הצעיר ואמה הייתה אטיליה. כשהייתה ילדה קטנה, גירש אביה את אמה כתוצאה מניאופיה עם יוליוס קיסר. פורקיה קיבלה חינוך מקיף והייתה סטואית כמו אביה.
פורקיה נישאה למרקוס קלפורניוס ביבולוס בשנת 58 לפנה"ס, הנישואים היו נישואים פוליטיים שנועדו לחזק את קשרי הברית בין ביבולוס לקאטו, לזוג היו שני ילדים שזהותם לא ברורה אולם ייתכן שאחד מהם היה לוקיוס קלפורניוס ביבולוס.
כמה שנים לאחר נישואיה של פורקיה, ביקש קווינטוס הורטנסיוס הורטלוס לשאתה לאישה, למרות שקאטו נטה לכך ממניעים פוליטיים, ביבולוס סירב ובסופו של דבר קאטו השיא את הורטנסיוס לאשתו.
כשמלחמת האזרחים בין פומפיוס לקיסר פרצה בשנת 49 לפנה"ס, אביה ובעלה של פורקיה צידדו בפומפיוס ולכן היא הלכה אחריהם בגלותם ליוון. בעלה ביבולוס שקיבל מידי פומפיוס פיקוד על צי בן 130 ספינות נפטר בשנת 48 לפנה"ס ואביה קאטו התאבד בשנת 46 לפנה"ס אחרי תבוסתו בקרב תאפסוס.
בסוף שנת 45 לפנה"ס פורקיה נישאה בשנית לדודנה ברוטוס, הנישואים כנראה התקבלו באופן שלילי מכיוון שהגירושים של ברוטוס מאשתו הראשונה קלאודיה לא התקבלו ברוח טובה ויש רמיזות בכתביו של קיקרו על כך שפורקיה ואמו של ברוטוס סרוויליה קפיאוניס לא הסתדרו. ככל הנראה, מכיוון שמשפחתה של פורקיה הייתה אנטי-קיסרית ובאותו הזמן ברוטוס היה עדיין מקורב לקיסר, הנישואים לא נבעו ממניעים פוליטיים אלא ממניעי אהבה.
פלוטרכוס מספר שפורקיה חתכה את ירכיה כדי להוכיח שהיא ראויה שברוטוס יחלוק איתה את סודותיו ואכן ברוטוס התרשם ממנה עמוקות וגילה את הסוד על הקשר לרציחתו של קיסר. אולם באידו של מרס עצביה של פורקיה בגדו בה והיא, מחשש לשלומו של ברוטוס, שלחה מספר שליחים לפורום לברר מה עלה בגורלם של הקושרים.
פורקיה נפטרה בשנת 43 לפנה"ס כתוצאה ממחלה ומותה גרם צער רב לבעלה שהאשים את חבריה, שבכך שלא טיפלו בה כראוי, גרמו למותה. אולם בעת העתיקה הייתה קיימת אגדה לפיה פורקיה התאבדה לאחר כישלונו והתאבדותו של ברוטוס בקרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס, לפי פלוטרכוס כששמעה פורקיה את החדשות על בעלה היא התאבדה על ידי בליעת גחלים בוערים. עם זאת, היסטוריונים מודרניים מוצאים סיפור זה כבלתי קביל. יש שדוחים את הסיפור על הסף בעוד אלה שמקבלים את בסיסו של הסיפור כאותנטי מציינים שסופרי העת העתיקה טעו בתאריך פטירתה ושהיא בעצם נפטרה כתוצאה משריפת פחמים בחדר שאינו מאוורר, מה שיצר הרעלת פחמן חד-חמצני.
פועה מנצ'ל

| --- | --- |

 לידה:  1903 
 פטירה:  20 בפברואר 1991 (בגיל 88 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 
פועה מֶנצֶ'ל (בן-טובים) (1903 – 20 בפברואר 1991) הייתה אשת חינוך ישראלית, מייסדת ומנהלת בית הספר התיכון מקיף א' באר שבע (שקרוי על שמה כיום) בין השנים 1954–1966, ומייסדת החינוך התיכוני המקיף בישראל. נודעה כידידתו של פרנץ קפקא ומורתו לעברית. על שמה רחוב בבאר שבע.
לקריאה נוספת

ד"ר מנצ'ל-בן-טובים פועה, חיים ומעש, הוצאת הקרן לזכר ד"ר יוסף שלמה מנצ'ל, ירושלים ובאר-שבע (פרק לקריאה מקוונת)
הערות שוליים

↑  ענת פרי, יוזפינה הזמרת, או קפקא עונה לווגנר, באתר ענת פרי בזכות עצמה, ‏יום שלישי, 24 במאי 2011
↑  מ. ז., ד"ר יוסף שלמה מנצ'ל, דבר, 24 ביולי 1953
↑  בית הספר של ד"ר פועה מנצ'ל, למרחב, 17 במרץ 1966
4. הערה לגבי היותה של פועה מנצ"ל מנהלת בית הספר בית הילד בירושלים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303929405171  ISNI: 0000 0000 7293 1809  LCCN: n86035738  VIAF: 103147390   WorldCat (עם VIAF): 103147390 
מכתבו של קפקא למנצ'ל: "אינני מבין כליל את דאגותיך משום איזו התנגדות של הורייך ללימודך. אני חשבתי כי כבר קבוע כי את תשבי באֵרֹפָ (אל צחקי) עוד שנה וחצי וגם אינו עוד קבוע? ודווקא עתה יכריעו את השאלה הזאת? אגב, אי אפשר שאת קבלת כבר מכתב של הוריך, אשר בו תמצאי את תוצאת שיחה של הוגו אם הוריך. גם אשת-הוגו אשר עמה דברתי היום לא קבלה עד עתה מכתב מאישו מירושלים. אבל אני מבין היטב את הבהלה אשר בה מחכים מכתב חשוב. הנודד כל זמן. כמה פעמים בחיי בערתי בחרדה כזאת. פלא שאיש לא יהיה לאפר מאוד קודם כשה יהיה במציאות. צר לי מאוד כי צריך גם לך לסבול ככה, פועה מסכנת חביבה. אבל בינתיים בא כבר המכתב והכל טוב.
ד"ר פועה מנצל מלמדת תולדות חבל לכיש באר שבע
עטלף שחר זוטר

| עטלף שחר זוטר |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: עטלף השחר
מין:: עטלף שחר זוטר
שם מדעי
 Eonycteris spelaea ‏1871
תחום תפוצה


עטלף שחר זוטר (שם מדעי:   Eonycteris spelaea) הוא מין של עטלף מהסוג עטלף השחר החי בתת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה במדינות בנגלדש, ברוניי, קמבודיה, אינדונזיה (באיים ג'אווה, סומטרה, סולאווסי ובורנאו), לאוס, מלזיה, מיאנמר, הפיליפינים, סינגפור, תאילנד, וייטנאם, מזרח טימור, הודו וסין.
מאפיינים

עטלף זה הוא אחד מהמינים הקטנים ביותר ממשפחתו: מוטת הכנפיים שלו היא 6 עד 7 סנטימטרים ואורך הגוף והראש הוא 8.5 עד 11 סנטימטרים. העטלף בעל פרווה בצבע חום עד אפור. העטלף חי ביערות הגשם של דרום מזרח אסיה. עטלפי השחר ניזונים בעיקר מצוף ואבקנים ומסתייעים בלשון הארוכה והחרטום המיוחד כדי לתחוב את ראשם בתפרחות. השהות הממושכת על תפרחות גורמת לכך שהפרווה מכוסה לעיתים קרובות באבקה באזור הגחון, וכך העטלפים מתפקדים כמאביקים חשובים עבור פרחים רבים כמו דוריאן ובננה.
הרבייה מתרחשת לאורך השנה ללא עונה קבועה. ההיריון נמשך 200 יום ולאחריהם נולד גור יחיד ולעיתים נדירות תאומים. הגור נתלה על אימו במשך חודש עד חודש וחצי, ולאחר מכן מתחיל בניסיונות ראשונים להתעופף. הוא יונק מאימו עד גיל 3 חודשים ומגיע לבגרות לאחר שנה. הטורפים של מין זה כוללים נחשים, עופות דורסים ויונקים טורפים. עטלף זה נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש עקב תפוצה רחבה ונוכחות במספר רב של אזורים מוגנים אך הוא עלול להיות מאוים מציד ובירוא יערות.
הערות שוליים

↑  עטלף שחר זוטר באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Shepherd, Chris R.; Shepherd, Loretta Ann (2012). A Naturalist's Guide to the Mammals of Southeast Asia. Wiltshire, UK: John Beaufoy Publishing. p. 22. ISBN 978-1-906780-71-5.
ספנסר הייווד

ספנסר הייווד (באנגלית: Spencer Haywood; נולד ב-22 באפריל 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 12 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הפאוור פורוורד. בשנת 2007 הועלתה גופייתו עם המספר "24" לתקרת אולמה הביתי של סיאטל סופרסוניקס, כהוקרה על תרומתו לקבוצה. בספטמבר 2015 הוצג הייווד כחבר היכל התהילה של הכדורסל כשחקן.
ביוגרפיה > קריירת תיכונים ומכללות

הייווד נולד בסילבר סיטי שבמדינת מיסיסיפי בשנת 1949, ובשנת 1964 עבר עם משפחתו לדטרויט, מישיגן. בשנתו האחרונה בתיכון מקומי, הוביל את קבוצתו לאליפות התיכונים של דטרויט. את לימודיו האקדמיים החל במכללת טרינידד סטייט שבקולורדו, בה קלע בעונתו היחידה 28.2 נקודות והוריד 22.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשנת 1968, בעודו סטודנט, הוביל את נבחרת ארצות הברית למדליית זהב באולימפיאדת מקסיקו סיטי. בעונה הבאה עבר לאוניברסיטת דטרויט מרסי, והעמיד במהלכה 32.1 נקודות ו-21.5 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית > דנוור רוקטס (ABA)

לאחר שנתיים בלבד במכללות, החליט הייווד לעזוב את הלימודים ולפתוח בקריירה מקצועית. מאחר שחוקי ה-NBA לא איפשרו לשחקני מכללות לשחק בליגה עד שבני גילם יסיימו את 4 שנות לימודיהם, בחר הייווד להצטרף לדנוור רוקטס מליגת ה-ABA. בעונת הרוקי שלו ב-ABA, הוביל הייווד את הליגה בממוצע נקודות למשחק, עם 30, ובממוצע ריבאונדים למשחק, עם 19.5. קבוצתו הודחה בשלב גמר המערב בפלייאוף, אך הדומיננטיות של הייווד זיכתה אותו בתואר רוקי העונה וכן בתואר ה-MVP של העונה. בכך הפך לשחקן הצעיר ביותר הזוכה בפרס ה-MVP, בגיל 21. הייווד זכה גם בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר, לאחר שקלע בו 23 נקודות, אסף 19 ריבאונדים וחסם 7 זריקות. את העונה סיים עם 986 סלי שדה, 1,637 ריבאונדים ו-19.5 ריבאונדים בממוצע למשחק, כולם שיאי ABA לשחקן בעונה אחת.
קריירה מקצועית > סיאטל סופרסוניקס

בניגוד לחוקי ליגת ה-NBA, חתם הייווד ב-1970 על חוזה בסיאטל סופרסוניקס מה-NBA, מה שהוביל לפרשה משפטית מתוקשרת שהגיעה עד בית המשפט העליון של ארצות הברית. פסק הדין, שניתן רק במרץ 1971, הכריע לטובתו של הייווד והסופרסוניקס ובעקבותיו הוכנס לחוקת ה-NBA "סעיף המצוקה" (Hardship Case). החוק למעשה מאפשר לשחקני מכללות לעזוב ל-NBA לפני שסיימו את לימודיהם, בתנאי שיוכיחו כי הם נמצאים במצב כלכלי קשה שמחייב אותם להתפרנס באופן מיידי.
באמצע עונת 1970/1971, בתום ההליכים המשפטיים, הצטרף הייווד לסופרסוניקס, בשורותיה שיחק עד סוף עונת 1974/1975. מבחינה אישית, תקופתו בסיאטל הייתה הטובה ביותר בקריירה. לאורך תקופה זו העמיד הייווד ממוצעים של 24.9 נקודות ו-12.1 ריבאונדים למשחק, נבחר ארבע פעמים לחמישיות העונה (פעמיים לחמישייה הראשונה ופעמיים לשנייה), השתתף בארבעה משחקי אולסטאר ובעונתו האחרונה אף הוביל את הקבוצה לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדות המועדון.
קריירה מקצועית > ניו יורק ניקס

לפני עונת 1975/1976 נשלח הייווד בטרייד לניו יורק ניקס, שם שיתף פעולה עם הכוכבים וולט פרייזר, ארל מונרו ובוב מקאדו. תפוקתו של הייווד נחלשה בתקופתו בניקס, שלא צלחו את הסיבוב השני בפלייאוף למרות הסגל המרשים שהציגו.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס ג'אז

במהלך עונת 1978/1979 הועבר הייווד בטרייד לניו אורלינס ג'אז. במדי הג'אז חזר הייווד להציג יכולת טובה, כשקלע 24 נקודות למשחק עד סיום העונה.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס

בתחילת עונת 1979/1980 שלחו הג'אז את הייווד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לכוכב העולה אדריאן דאנטלי. עונתו בלייקרס הייתה החלשה ביותר בקריירה, והוא קלע במהלכה 9.7 נקודות למשחק בלבד. לקראת סוף העונה התברר כי השחקן התמכר לסם הקוקאין, ובמהלך סדרת הגמר אליו הגיעו הלייקרס הושעה הייווד על ידי מאמן הקבוצה, לאחר שנרדם במהלך אימון כתוצאה ממצבו הבריאותי. באותה סדרת גמר ניצחו הלייקרס את פילדלפיה 76' בתוצאה 4-2, ובכך זכה הייווד באליפות ה-NBA בפעם היחידה בקריירה.
קריירה מקצועית > קררה די ונציה

בעונה הבאה הושעה הייווד מליגת ה-NBA לעונה אחת, בעקבות השימוש בסמים אסורים, וחתם בשורות קררה די ונציה האיטלקית, בה שיתף פעולה עם חבר היכל התהילה דראז'ן דליפאגיץ'.
קריירה מקצועית > וושינגטון בולטס

בעונות 1982-1983 חזר ל-NBA כשחתם כשחקן חופשי בוושינגטון בולטס. במהלך עונת 1982/83 נחתך הייווד מסגל הבולטס והודיע על פרישה ממשחק. ממוצעי הקריירה של הייווד ב-NBA, לאורך 12 עונותיו בליגה, עומדים על 20.3 נקודות, 10.3 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.1 חסימות למשחק.
חיים אישיים

ב-1977 נישא לדוגמנית אימאן וב-1978 נולדה להם בת. ב-1987 התגרשו.
הערות שוליים

↑  גופייתו של הייווד נתלית בתקרת אולמה של סיאטל סופרסוניקס, באתר espn.com
↑  nrg ספורט, דיקמבה מוטומבו נבחר להיכל התהילה ב-NBA, באתר nrg‏, 6 באפריל 2015
1 2 3  ציר הקריירה של הייווד, באתר seattletimes.com
↑  על המאבק המשפטי בין הייווד ל-NBA, באתר bleacherreport.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3161 8699  LCCN: n92065978  VIAF: 58274764   WorldCat (עם VIAF): 58274764
פטריק דה גייארדון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בינואר 1960 אולינס, צרפת 
 נהרג:  13 באפריל 1998 (בגיל 38) הוואי, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  Patrick Henry Michel de Gayardon de Fenoyl 
 מדינה:  צרפת 
 ספורט
 ענף ספורט:  צניחה חופשית 
 
פטריק דה גייארדון (בצרפתית: Patrick de Gayardon de Fenoyl. ‏23 בינואר 1960 - 13 באפריל 1998) היה צנחן צרפתי.
דה גייארדון התפרסם בכך שבחן את גבולות הצניחה: הוא היה צנחן עטור פרסים, מאבות הבייס וגלישת שמיים (Skysurfing). דה גייארדון פיתח את גלישת השמיים והוסיף לה תרגילים רבים. 
דה גייארדון פיתח את חליפת הכנפיים וכך גם מצא את מותו. במהלך ניסוי של פריט ציוד חדש, בעת צניחה עם חליפת כנפיים בהוואי, התרסק דה גייארדון ומת.
דה גייארדון ביצע כ 12,000 צניחות חופשיות במהלך חייו. הוא היה אלוף צרפת פעמיים, אלוף העולם והוא מחזיק עדיין בשיאי גובה רבים. לפני עיסוקו בצניחה עסק בטניס, גולף, סקי ולמד משפטים.