stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הממלכה המאוחדת – ישראל
קשרים תרבותיים וחינוכיים

החליפין הבריטי-ישראלי במחקר ואקדמיה (BIRAX- Britain-Israel Research and Academic Exchange) הושק בשנת 2008 כדי לקדם שיתוף פעולה אקדמי בין אוניברסיטאות בישראל ובבריטניה. BIRAX, שנוסד על ידי המועצה הבריטית בישראל מפגיש מדענים דרך מימון פרויקטים מחקריים משותפים. בנובמבר 2010, עשרה פרויקטים מחקריים בריטים-ישראלים נבחרו לקבל מימון מ-BIRAX. השר לענייני החוץ של בריטניה ויליאם הייג הודיע שההקמה של המועצה למדעי החיים הבריטית-ישראלית תגרום להמשך שיתוף הפעולה המדעי בין שתי המדינות. התוכנית הבריטית-ישראלית לאומנויות ההדרכה (BI ARTS- British Israeli Arts Training Scheme) הוקמה כדי לשפר קשרים בין ענפי האמנות של בריטניה וישראל.
שגרירים > שגרירי ישראל בבריטניה

| מניין | שם | תקופת כהונה | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| - | מרדכי עליאש | 1949 - 1950 | הציר הראשון |
| 1 | אליהו אילת | 1950 - 1959 | השגריר הראשון |
| 2 | ארתור לוריא | 1960 - 1965 |  |
| 3 | אהרן רמז | 1965 - 1970 |  |
| 4 | מיכאל קומיי | 1970 - 1973 |  |
| 5 | גדעון רפאל | 1973 - 1977 |  |
| 6 | אברהם קדרון | 1977 - 1979 |  |
| 7 | שלמה ארגוב | 1979 - 1982 | נפצע קשה מאוד בהתנקשות בחייו על ידי טרוריסטים פלסטינים |
| 8 | יהודה אבנר | 1983 - 1988 |  |
| 9 | יואב בירן | 1988 - 1993 |  |
| 10 | משה רביב | 1993 - 1997 |  |
| 11 | דרור זייגרמן | 1998 - 2001 |  |
| 12 | צבי שטאובר | 2001 - 2004 |  |
| 13 | צבי חפץ | 2004 - 2007 |  |
| 14 | רון פרושאור | 2007 - 2011 |  |
| 15 | דניאל טאוב | 2011 - 2015 |  |
| 16 | מארק רגב | 2016–2020 |  |
| 17 | ציפי חוטובלי | החל מ-2020 |  |
שגרירים > שגרירי בריטניה בישראל

| מניין | שם | תקופת כהונה | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סר אלכסנדר נוקס הלם | 1949 - 1951 |  |
| 2 | סר פרנסיס אוונס | 1951 - 1954 |  |
| 3 | סר ג'ון וולטר ניקולס | 1954 - 1957 |  |
| 4 | סר פרנסיס בראיין אנטוני רונדל | 1957 - 1959 |  |
| 5 | סר פטריק הנקוק | 1959 - 1963 |  |
| 6 | סר ג'ון גרביל סנטלי בית' | 1963 - 1965 |  |
| 7 | סר מיכאל רגינאלד הדוו | 1965 - 1969 |  |
| 8 | סר ארנסט ג'ון ווראד ברנס | 1969 - 1972 |  |
| 9 | סר ברנארד לודוויג | 1972 - 1975 |  |
| 10 | תומאס אנטוני קיית' אליוט | 1975 - 1976 |  |
| 11 | סר ג'והן מסון | 1976 - 1980 |  |
| 12 | ג'ון רובינסון | 1980 - 1981 |  |
| 13 | סר פטריק מוברלי | 1981 - 1984 |  |
| 14 | ד"ר וויליאם סקוויאר | 1984 - 1988 |  |
| 15 | מארק אליוט | 1988 - 1992 |  |
| 16 | סר אנדרו בארנס | 1992 - 1995 |  |
| 17 | סר דייוויד מנינג | 1995 - 1998 |  |
| 18 | פרנסיס קורניש | 1998 - 2001 |  |
| 19 | סר שרארד קופר קולס | 2001 - 2003 |  |
| 20 | סר סימון מקדולנד | 2003 - 2006 |  |
| 21 | סר תואמס פיליפס | 2006 - 2010 |  |
| 22 | מת'יו גולד | 2010 - 2015 |  |
| 23 | דייוויד קוורי | 2015 - 2019 |  |
| 24 | ניל ויגאן | 2019–2023 |  |
| 25 | סיימון וולטרס | 2023–מכהן |  |
לקריאה נוספת

מרדכי בר-און, מכל ממלכות הגויים, יחסי ישראל ובריטניה 1948–1959, הוצאת יד בן צבי, 2006.
משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ 1948–1967, הוצאת כרמל, 2021, עמ' 81–88.
גביע אפריקה לאומות 1984

| --- | --- |
 מארחת:  חוף השנהב חוף השנהב
 תקופת התחרות:  4 במרץ 1984 – 18 במרץ 1984 (15 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:   קמרון (זכייה ראשונה)
 מספר משחקים:  16
 מספר שערים:  39 (2.44 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  מצרים טאאר אבוזיאד  (4 שערים)
 השחקן המצטיין:  קמרון ת'אופיל אבגה (Théophile Abega)
 → 19821986 ←
 
גביע אפריקה לאומות 1984 היה הטורניר הארבעה עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). הטורניר נערך בחוף השנהב בין ה־4 ל-18 במרץ 1984. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד. שתי הראשונות בכל בית עלו לחצי הגמר. קמרון זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר את ניגריה 3–1.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  חוף השנהב | מארחת הטורניר | 5 | 1980 | מקום שלישי (1965, 1968, 1970) |
|  גאנה | מנצחת גביע אפריקה לאומות 1982 | 7 | 1982 | אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978, 1982) |
|  מלאווי | העפלה מהמוקדמות | 0 |  |  |
|  ניגריה | העפלה מהמוקדמות | 5 | 1982 | אלופת אפריקה (1980) |
|  טוגו | העפלה מהמוקדמות | 1 | 1972 | שלב הבתים (1972) |
|  קמרון | העפלה מהמוקדמות | 3 | 1982 | מקום שלישי (1972) |
|  מצרים | העפלה מהמוקדמות | 8 | 1980 | אלופת אפריקה (1957, 1959) |
|  אלג'יריה | העפלה מהמוקדמות | 3 | 1982 | מקום שני (1980) |
שלב הבתים > בית א'

המשחקים שוחקו באצטדיון פליקס הופואה-בואני, אביג'אן.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מצרים | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  קמרון | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 2 | 4 |
|  חוף השנהב | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 4 | 0 |
|  טוגו | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 7 | -6 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  חוף השנהב | 3 – 0 | טוגו   |
|  מצרים | 1 – 0 | קמרון   |
|  קמרון | 4 – 1 | טוגו   |
|  חוף השנהב | 1 – 2 | מצרים   |
|  מצרים | 0 – 0 | טוגו   |
|  חוף השנהב | 0 – 2 | קמרון   |
שלב הבתים > בית ב'

המשחקים שוחקו באצטדיון בואקה, בואקה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אלג'יריה | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 0 | 5 |
|  ניגריה | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 3 | 1 |
|  גאנה | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 | -2 |
|  מלאווי | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גאנה | 1 – 2 | ניגריה   |
|  אלג'יריה | 3 – 0 | מלאווי   |
|  מלאווי | 2 – 2 | ניגריה   |
|  אלג'יריה | 2 – 0 | גאנה   |
|  אלג'יריה | 0 – 0 | ניגריה   |
|  גאנה | 1 – 0 | מלאווי   |
שלבי הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 14 במרץ - אביג'אן | 14 במרץ - אביג'אן |  |  |  |  |  |
|  |   מצרים |  2 (7) |   |  |  |  |  |
|  |   ניגריה (פנדלים) |  2 (8) |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 18 במרץ - אביג'אן | 18 במרץ - אביג'אן |  |
|  |   |   |   |   |   ניגריה |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   קמרון |  3 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 14 במרץ - אביג'אן | 14 במרץ - אביג'אן |   |  | 17 במרץ - אביג'אן | 17 במרץ - אביג'אן |  |
|  |   אלג'יריה |  0 (4) |   |  |   מצרים |  1 |  |
|  |   קמרון (פנדלים) |  0 (5) |   |  |   אלג'יריה |  3 |  |
מדוזת אוהל

| מדוזת אוהל |
| --- | --- |
 מדוזת אוהל שצדה דיונון במצולות
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: צורבים
מחלקה:: מדוזות סוכך
סדרה:: מדוזות כתר
משפחה:: Periphyllidae
סוג:: Periphylla
מין:: מדוזת אוהל
שם מדעי
 Periphylla periphylla ‏פרון ולסואר, 1810

מדוזת אוהל (שם מדעי: Periphylla periphylla), היא מין של מדוזה בעלת צבע אדום המצויה בעומק האוקיינוס. היא נפוצה בכל האוקיינוס וכן בפיורדים בנורווגיה ובים התיכון. מדוזה זו יחידה בסוגה ושייכת למשפחה Periphyllidae.
מאפיינים

מדוזות אלה בוקעות מהביצים במצב בוגר ללא שלבי בניים. היא מצויה במצולות האוקיינוס עד לעומק 7,000 מ' וצריכה לעמוד בלחץ עצום - עד טון לסמ"ר. המדוזה עושה זאת על ידי זה שהיא כמעט כולה עשויה ממים. היא מגיעה לאורך 30 ס"מ ובעל תצורה כדורית המזכירה קסדה. המדוזה נעה בלילות לעומקים רדודים יותר כדי לאכול פלנקטון ויצורים קטנים אחרים ולשם כך היא נעה הפוך עם הבטן כלפי מעלה.
היא מאירה את עצמה באדום והזרועות בעלות אור רגיל. המדוזה יכולה לכבות את עצמה לעיתים.
מרתון סיביר

| --- | --- |
 ענף:  אתלטיקה 
 תאריך ייסוד:  1990 
 עיר מארחת:  אומסק 
 runsim.ru
 
נדז'דה וויינברג ניצחה במרוץ הנשים בשנת 1994.
מרתון סיביר הבינלאומי סיבירי הוא מרתון שנתי הנערך בעיר אומסק מאז שנת 1990, אז נפתחה העיר לראשונה לזרים. מרתון הקיץ הוא חלק מחגיגות ימי העיר. מתקיים בשבוע של יום איליה הקדוש, הפטרון של אומסק, בתחילת אוגוסט. המרתון עצמו מתקיים במהלך השבת הראשונה של אוגוסט. חצי מרתון החורף נערך במהלך שבוע חג המולד האורתודוקסי ב-7 בינואר. מבחינת מספר המשתתפים בין מרתוני רוסיה הוא נמצא במקום השלישי אחרי מרתון הלילות הלבנים.
תאריך המירוץ הוקדם בשבוע בשנת 2012, כך שזמן ההתחלה הותאם בדיוק לזה של מרתון הגברים האולימפי ב-2012 שנערך בלונדון ונדחה עד ספטמבר 2013 בגלל אליפות העולם באתלטיקה 2013 שנערכה במוסקבה באותה תקופה.
הוא אורגן בשנת 1990 על ידי דמיטרי חודקו וסרגיי גוברילוב כניסיון לפתוח את אומסק לזרים. בראש המשלחת הזרה עמד קלוד פיזיקארו, אוסטרלי המתגורר בלונדון, באמצעות מועדון ריצה בשם רצים עולמיים, שרצו עד לסיום. מנהלים מאוחרים יותר של מרתון לוס אנג'לס ומרתון ניו יורק השתתפו באופן פעיל בשנים הראשונות של מרתון סיביר הבינלאומי. במרתון הראשון השתתפו 1,800 ספורטאים, בהם 32 זרים מ-9 מדינות, אחד מהם היה חבר הפרלמנט הבריטי ג'ון אוסטין-ווקר, ורץ מרתון קנייתי שבגלל קושי בטיסה הגיע בבוקר המרתון. מאז תחילת שנות התשעים המרתון משך אלפי משתתפים (וזרים רבים) בכל שנה והמספר גדל מדי שנה.
הוא מוגדר כמרוץ כביש תווית ברונזה של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, מה שהופך אותו לתחרות כזו היחידה במדינה שמחזיקה במעמד מטעם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. למרות אופיו הבינלאומי, רק אתלט זר אחד (קוסמאס מוסיוקה מקניה) עלה על הפודיום בתחרות בין 1990 ל-2010.
הערות שוליים

↑  Kurdyumova, Yelena & Porada, Sergey (2012-08-12). Heat takes a heavy toll in Omsk. IAAF. Retrieved on 2013-10-05.
↑  Danilova and Nigusse win Siberian International Marathon. IAAF (2013-09-22). Retrieved on 2013-10-05.
אוטו ליליינטל

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1848 אנקלם, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 באוגוסט 1896 (בגיל 48) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 שם לידה:  Karl Wilhelm Otto Lilienthal 
 ענף מדעי:  הנדסת אווירונאוטיקה 
 מקום קבורה:  ברלין 
 פרסים והוקרה:  פרס רודולף דיזל 
 תרומות עיקריות
 פיתוח כלי טיס, מחלוצי התעופה
 חתימה:   
 
האנדרטה לזכרו של אוטו ליליינטל ברובע שטגליץ-צלנדורף בדרום-מערבהּ של ברלין
52°24′51″N 13°19′44″E﻿ / ﻿52.41419°N 13.32898°E﻿ / 52.41419; 13.32898
קארל וילהלם אוטו ליליינטל (גרמנית: Karl Wilhelm Otto Lilienthal;‏ 23 במאי 1848 – 10 באוגוסט 1896) היה מהנדס גרמני, מחלוצי התעופה.
ביוגרפיה

ליליינטל פעל רבות למען קידום התעופה והיה האדם הראשון שתכנן ובנה גלשן אוויר שיכול היה לשאת אדם. בהתבססו על מחקרים שניהל על מעוף הציפורים, הוא כתב ספר על אווירונאוטיקה (פורסם בשנת 1889) ששימש מאוחר יותר גם את האחים רייט.
בשנת 1891 פיתח את הדרוויצר גלייטר. בשנת 1893 פיתח את הליליינטל נורמל-זגל-אפראט. בשנת 1895 פיתח את הליליינטל בי-פלאן.
כרבים בתקופתו, ליליינטל חקר את מעוף הציפורים ואת תנועותיהן, אשר גרמו להן לקבל דחף וכוח עילוי שסייע להן לעוף.
אחת מתגליותיו הייתה שהוא הראה את היתרון של כנף קמורה על פני כנף שטוחה.
את טיסותיו ביצע ליליינטל בברלין ממרומי גבעה מלאכותית, שאותה בנה מכספו (קיימת אנדרטה לזכרו(גר') על ראש גבעה בברלין אליה מוליכות מדרגות ובתחתית הגבעה בריכה).
לאחר יותר מ-2,500 טיסות הוא נהרג בגיל 48, בתאונת טיסה, כשאיבד שליטה על דאונו עקב משב רוח לא צפוי.
מורשתו

נמל התעופה ברלין טגל נקרא על שמו.
קרחון ליליינטל בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  דגמי כלי הטיס שבנה "ליליינטל בי-פלאן" lilienthal-museum.de/olma
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312148005171  PLWABN: 9812390227505606  BIBSYS: 90212609  BNE: XX1344146  BnF: cb15828010w (data)  CiNii: DA05711425  GND: 118572970  ISNI: 0000 0000 8206 979X  LCCN: n85249118  LNB: 000231323  NDL: 01036411  NKC: jn20000720151  NSK: 000058300  NTA: 07230975X  RERO: 02-A022279081  SNAC: w61z4jfr  SUDOC: 181558300  VIAF: 25394600   WorldCat (עם VIAF): 25394600 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ית

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  קלקיליה
 שפה רשמית:  ערבית 
 שטח:  18,476 דונם
 גובה:  501 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,405 (2017)
 קואורדינטות:  32°12′53″N 35°10′11″E﻿ / ﻿32.214722222222°N 35.169722222222°E﻿ / 32.214722222222; 35.169722222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ג'ית(למפת צפון השומרון רגילה) ג'ית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'ית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'ית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גִ'ית (בערבית: جيت) הוא כפר פלסטיני בנפת קלקיליה, כ-20 ק"מ צפון מזרחית לעיר קלקיליה, בגובה 475 מ' מעל פני הים. ממערב לכפר הוקם היישוב קדומים. הכפר שוכן על כביש 55, על  הדרך העתיקה בין יפו וקלקיליה לשכם, ושייך לנפת קלקיליה.
מקור השם הוא כנראה במילה העברית גת (לייצור שמן או יין).
היסטוריה

ג'ית מזוהה עם גיתה הקדומה, הנזכרת אצל אוסביוס כמקום הולדתו של שמעון מאגוס, שפעל באימפריה הרומית בתקופת הקיסר קלאודיוס.
בשנת 2011 התגלו בג'ית שני תבליטים של מנורות מהתקופה הביזנטית. מקורן ככל הנראה שומרוני.
אשתורי הפרחי מהמאה ה-14, הזכיר את המקום בספרו: "לדרום שכם, כשתי שעות, על הר שאינו גבוה והוא לבדו, עיר ושמה ג'ית".
בשנת 1596 נכלל המקום בשם "ג'יט ג'מאל", ברישומי המס של האימפריה העות'מאנית. האוכלוסייה מנתה 50 בתי אב, כולם מוסלמים והם שילמו מס בשיעור קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית והכנסות מזדמנות וכן מס קבוע לתושבי אזור שכם. באותה שנה התושבים שילמו מס בסך של 20,000 אקצ'ה.
במפה המתארת את פלישת נפוליאון ב-1799, שנערכה על ידי פייר ז'קוטין, מופיע המקום ככפר בשם "Qarihagi" ‏(Quryet Jitt), ליד הדרך מיפו לשכם.
בשנת 1870 כתב ויקטור גרן שיש בכפר בין 750 ל-800 אנשים. הוא ציין שיש הרבה בתים הרוסים שבחלקם יש אבנים מסותתות, עתיקות. בצידה הצפוני-מערבי של הגבעה מצא באר גדולה ששופעת כל השנה.
בשנת 1882, במסגרת הסקר של SWP, תואר הכפר כך: "כפר אבן, בנוי היטב, ובתוכו בית גבוה, עומד על גבעה, ליד הכביש הראשי, מוקף זיתים. יש בו באר... התושבים יוצאי דופן באדיבותם".
תושבים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין – ג'ית
| שנה | תושבים | מקור | הערות |
| 1922 | 285 |  | כולם מוסלמים |
| 1931 | 289 |  | גרו ב-70 בתים |
| 1945 | 440 |  |  |
| 1961 | 660 |  |  |
| 1967 | 638 |  |  |
| 1982 | 638 |  |  |
| 1987 | 1,200 |  |  |
| 1997 | 1,649 |  |  |
| 2005 | 2,243 |  |  |
| 2007 | 2,401 |  |  |
עימותים עם מתנחלים

מתחילת שנות ה-2000 נרשמו עימותים רבים בין מתנחלים, לרוב מחוות גלעד, לבין תושבי הכפר.
בשנת 2002 הוקם מאחז סמוך לכפר, ופונה על ידי כוחות הביטחון.
בשנת 2008 טענו פלסטינים שתושבי חוות גלעד עקרו שתילי זית בכפר. תושבי המאחז הכחישו זאת.
במרץ 2010 שלושה מתושבי חוות גלעד חמושים באלות ובמוטות ברזל, תקפו פעילי שמאל שהתלוו לחקלאים מהכפר.
על פי עמירה הס, בשנת 2013 חיבלו מתנחלים מספר פעמים בעצי זית בכפר.
ב-9 בינואר 2018 ביצעה חוליית מחבלים מארגון הטרור חמאס פיגוע ירי סמוך לצומת ג'ית, בו נרצח רזיאל שבח, תושב חוות גלעד.
בשנת 2020 הפגינו מתנחלים בצומת ג'ית, מנעו תנועת כלי רכב פלסטינים והציתו שדה חקלאי. המשטרה עצרה שישה מפגינים.
עם פרוץ טבח שבעה באוקטובר, נחסמה היציאה משכם לכיוון צומת ג'ית. במרץ 2024 הסיר צה"ל את המחסום, ותושבים יהודים מהאזור הפגינו בצומת ג'ית נגד מהלך זה בטענה שיש בו סיכון ביטחוני.
ב-15 באוגוסט 2024 עשרות מתנחלים, חלקם רעולי פנים, נכנסו לג'ית ויידו אבנים, השליכו בקבוקי תבערה והציתו רכבים ובתים. צעיר כבן 23 נורה למוות ואדם נוסף נפצע קשה. שלושה פלסטינים נוספים נפצעו כתוצאה מיידוי אבנים. בפרעות השתתפו חברי כיתת כוננות של חוות גלעד כשהם לבושים מדים. יו"ר מועצה אזורית שומרון יוסי דגן, ח"כ צבי סוכות ואחרים גינו את ההתפרעויות. דגן אף הוסיף כי מדובר ב"נוער שמגיע מכל הארץ לשומרון כדי לחפש בלאגן ואלימות - אל תבואו לשומרון, אתם לא רצויים כאן".
אדמות

בסטטיסטיקה של 1945 צוין ששטח הכפר הוא 6,461 דונם, שמתוכם 61 דונם שטח בנוי, 4,731 דונם שטחים חקלאיים, והיתר – 1,669 דונם – אדמות בּוּר.
לפי הרש"פ, שטח הכפר כולל 6,354 דונם. לאחר הסכמי אוסלו בשנת 1995, 917 דונם, 14% מאדמות הכפר, סווגו כשטח B, ו-5,437 דונם, 86% מהאדמות, סווגו כשטח C.
ישראל הפקיעה 13 דונם מאדמות הכפר לצורך הרחבת היישוב קדומים.
צומת ג'ית

צומת ג'ית, סמוך לכפר, הוא צומת הכבישים 55 ו־60 המקשר בין אזור אריאל-קרני שומרון-קדומים צפונה לשבי שומרון, עינב ואבני חפץ, ומזרחה לחווארה וכביש 60 מדרום לשכם. בעקבות האינתיפאדה השנייה אסורה לישראלים הנסיעה מהצומת מזרחה בכביש 55, לעבר שכם. כביש 60 העובר בצומת הוא כביש עוקף שנסלל לאחר חתימת הסכמי אוסלו, כתחליף לכביש המקורי שעבר בתוך שכם.
הערות שוליים

1 2 3  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 1538
↑  ארליך, "ארבע מנורות שומרוניות בג'ית ובקדום שבשומרון". בתוך: י' רוזנסון וי' שפנייר (עורכים), מנחת ספיר – אסופת מאמרים: מנחות ידידות והוקרה לכבוד יצחק ספיר. אלקנה ורחובות, עמ' 391–402
↑  אשתורי הפרחי, כפתור ופרח, מצוטט אצל וילנאי, עמ' 47
↑  Karmon, Y, An Analysis of Jacotin's Map of Palestine in: Israel Exploration Journal. 10, 1960, עמ' 156
↑  Guérin, V, https://archive.org/details/descriptiongogr04gugoog/page/n206/mode/1up?view=theater Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (in French). Vol. 2: Samarie, pt. 2.., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1875, עמ' 181, 180
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 2., London: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1882, עמ' 163
↑  .Barron, J.B., ed, Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, Government of Palestine., 1923, עמ' 24
1 2 3 4 5 6 7  جيت - Jit (ג'ית), באתר palestineremembered, ‏2007
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics, Village Statistics, April, 1945, 1945, עמ' 18
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, First Census of Population and Housing. Volume I: Final Tables; General Characteristics of the Population, 1964, עמ' 25
↑  פליקס פריש ואפרת וייס, צה"ל פינה 10 מתנחלים ממאחז ליד חוות מעון, באתר ynet, 11 באוקטובר 2002
↑  עלי ואקד ואפרת וייס, פלסטינים: מתנחלים עקרו לנו 200 שתילי זית, באתר ynet, 3 בפברואר 2008
↑  עלי ואקד ושמוליק גרוסמן, עימות בחוות גלעד: "המתנחלים הכו מול החיילים", באתר ynet, 12 במרץ 2010
↑   עמירה הס, הפיגועים בגדה שעליהם לא שמעתם, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 2013
↑  מתנחלים חסמו צומת, עצרו רכבים פלסטינים ושרפו שדה, באתר מגפון ניוז, ‏12 באוגוסט 2020
↑  לאחר שעות של מאבק: מחסום ג'ית נפתח, באתר הקול היהודי, ‏7 במרץ 2024
↑   מתנחלים הציתו רכוש בכפר ליד שכם; פלסטיני נהרג, ישראלי נעצר, באתר חדשות 13, 15 באוגוסט 2024
↑  עינב חלבי, אלישע בן קימון, פורעים יהודים הרגו פלסטיני והציתו כלי רכב בכפר בשומרון, באתר ynet, 16 באוגוסט 2024
↑   הגר שיזף, ג'קי חורי, יהונתן ליס ונעה שפיגל, מתנחלים פשטו על כפר בגדה, פלסטיני נורה למוות; נתניהו: "האחראים יועמדו לדין", באתר הארץ, 15 באוגוסט 2024
↑   הגר שיזף, חודש לפרעות, תושבי ג'ית מפחדים ומתקשים לממן את תיקון נזקי המתנחלים, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2024
↑  103FM, ח"כ צבי סוכות על ההתפרעויות בג'ית: "זו פשיעה חמורה, תופעה סופר שולית", באתר ערוץ 7, 18 באוגוסט 2024
↑  רן בנימיני, ההתפרעות בכפר ג'ית | יוסי דגן מתנער מהמתפרעים: "רובם לא מפה, בז להם", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 16 באוגוסט 2024
1 2  The Applied Research Institute – Jerusalem, Jit Village Profile, 2013
| Flag of Senegalיישובי נפת קלקיליה |
| --- | --- | --- |
| ערים | קלקיליה |  |
| מועצות מקומיות | חבלה • כפר ת'ולת' • עזון |  |
| כפרים | אבו סלמאן • אימאתין • אל-פונדוק • באקת אל-חטב • בית אמין • ג'יוס • ג'ינסאפוט • ג'ית • עזון • חג'ה • כפר לאקף • כפר קדום • נבי אליאס • סניריא • עזון עתמה • עיזבת א-טביב • ערב א-רמאדין • פלאמה • פרעתא • ראס א-טירה • ראס עטייה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584245105171
אחוזת דאונטון (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  אחוזת דאונטון 
 בימוי:  מייקל אנגלר 
 הופק בידי:  ג'וליאן פלוז, גארת נים
 תסריט:  ג'וליאן פלוז 
 עריכה:  מארק דיי 
 שחקנים ראשיים:  יו בונוויל ראקל קסידי רוב ג'יימס-קולייר סטיבן קמפבל מור דייוויד הייג טאפנס מידלטון סימון ג'ונס (ג'ורג' החמישי) מקס בראון מייקל סי פוקס אנדרו האוויל (הנרי לסלס, רוזן הרווד) קווין דויל ריצ'נדה קארי הארי האדן-פטון מארק אדי סוזן לינץ' ג'רלדין ג'יימס (מרי מטק) ברנדן קויל אליזבת' מק'גוברן מגי סמית' ג'ואן פרוגט לורה קרמייקל מישל דוקרי לזלי ניקול פנלופי וילטון אימלדה סטונטון פיליס לוגן ג'ים קרטר מת'יו גוד סופי מקשירה אלן ליץ' קייט פיליפס (מרי, הנסיכה המלכותית) 
 מוזיקה:  ג'ון לון 
 צילום:  בן סמית'רד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  קרנבל פילמס 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, Focus Features 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בספטמבר 2019 
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה היסטורית 
 מקום התרחשות:  יורקשייר 
 הכנסות באתר מוג'ו:   downtonabbey
 סרט הבא:  אחוזת דאונטון 2 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אחוזת דאונטון (באנגלית: Downton Abbey) הוא סרט דרמה היסטורית בריטי שנוצר על בסיס תסריט מאת ג'וליאן פלוז ובוים על ידי מייקל אנגלר (אנ'). זהו עיבוד קולנועי לעלילת סדרת הטלוויזיה "אחוזת דאונטון" אשר שודרה בשנים 2010-2015 בערוץ ITV.
הסרט יצא לאקרנים ב-13 בספטמבר 2019 בבריטניה ושבוע לאחר מכן בארצות הברית ב-20 בספטמבר.
הפקה

עלילת הסרט ממשיכה את עלילת סדרת הטלוויזיה שהסתיימה בדצמבר 2015 לאחר שידור 52 פרקים. באפריל 2016, פורסם לראשונה שנשקלת האפשרות של הפקת סרט קולנוע לאחוזת דאונטון. התסריט לסרט הופץ לצוות השחקנים המקורי בתחילת 2017.
ב-13 ביולי 2018 המפיקים אישרו לראשונה שהם עובדים על הפקת סרט קולנוע באורך מלא.
הצילומים לסרט החלו בלונדון בסוף אוגוסט. הצילומים הסתיימו בנובמבר 2018.
צוות השחקנים

צוות השחקנים המקורי, בהם יו בונוויל, אליזבת מקגאוורן, מישל דוקרי, לורה קרמייקל ומגי סמית' גילמו בסרט את דמויותיהם מהסדרה.
בהודעה שפורסמה באוגוסט צוין כי השחקנים החדשים אימלדה סטונטון, ג'רלדין ג'יימס, טאפנס מידלטון, סיימון ג'ונס, דייוויד הייג, קייט פיליפס וסטיבן קמפבל מור ייקחו חלק בצוות השחקנים הראשי של הסרט. בספטמבר אושר שג'ים קרטר, ברנדן קויל, קווין דויל, הארי האדן-פאטון, רוב ג'יימס-קולייר, אלן ליץ', פיליס לוגן, סופי מקשרה, לסלי ניקול ופנלופה וילטון יגלמו גם הם את דמויותיהם מהסדרה.
התרגשתי לקראתך

"התרגשתי לקראתך" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר. הוא יצא לאור ב-3 במאי 2010, על ידי חברת התקליטים לב גרופ מדיה, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני שלה, שלושים ושלוש (2010). את השיר כתבה והלחינה זהר להפקה של אסי איילון, שהיה אחראי על הפקת שאר השירים מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עלמה זהר והופק על ידי אסי איילון. בסמוך ליציאתו, פורסמה אודותיו כתבה בוואלה! NEWS במסגרתה אמרה זהר על השיר: ”כשאהבה קורית בעולם זה בבחינת נס, והציפייה לאהבה כמוה כציפייה לנס”. היא המשיכה והוסיפה, ”אתה בוחר להמר על האפשרות הפחות סבירה מכולן; שמכל האנשים בעולם, מכל המקומות בעולם, הוא יכנס דווקא ברגע הזה, בדלת הזו וכך לפתע  תסתיים הבדידות הגדולה. מה הסיכוי שזה יקרה? אפסי. ולמרות זאת, זה קורה כל הזמן”.
הופעה

במהלך הופעה שאירעה בזאפה הרצליה ביצעה זהר ביחד עם הזמרת אתי אנקרי את "התרגשתי לקראתך".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |  |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 9 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | מאי 2010 | תקליטור | לב גרופ |  |
הערות שוליים

1 2 3  13.5.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2  מילים לשיר התרגשתי לקראתך - עלמה זהר, באתר שירונט
↑  8.7.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2  עינב שיף‏, סינגל חדש לעלמה זהר, באתר וואלה, 3 במאי 2010
↑  עלמה זהר ואתי אנקרי - התרגשתי לקראתך, נבדק ב-2023-08-11
| עלמה זהר |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | דברי • שלושים ושלוש • לחם אהבה • פלא |  |
| מיני-אלבומים | חיים משוגעים |  |
| ערכים קשורים | "24 שעות" (ידיעות אחרונות) • "מקימי" • מאט זו (אח למחצה) |  |
| עלמה זהר – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| דברי | "עם הגב" • "אגו טריפ" • "שיר אהבה אינדיאני (Miguel)" • "דע" |  |
| שלושים ושלוש | "התרגשתי לקראתך" • "ממצרים" • "אוניות" |  |
| לחם אהבה | "מצב הרוח" • "ניצחונות" • "אושר גדול" • "צונאמי" |  |
| פלא | "אם" • "ילד יפה" |  |
| חיים משוגעים | "כחולת עיניים" • "דגים" • "תפתח" • "חיים שלי" • "על החיים ועל המוות" • "לב כנוע" |  |
| סינגלים אחרים | "כמה טוב שבאת הביתה" • "ברוש" • "1969" • "איפכא מסתברא" |  |
מטבח יהודי חלב

מטבח יהודי חלבּ הוא מטבחהּ של קהילת יהודי חלב שבסוריה, מטבח זה הושפע מהמטבח הטורקי ומגירוש ספרד, ונהירת יהודים אנוסים אל העיר חלב, כתוצאה מכך, נוצר דמיון בין המאכלים החלבּים למאכלים של יוצאי ספרד, בשמותיהם ובצורת הבישול. דוגמה מובהקת היא הסופריטו (תבשיל בשר ותפוחי אדמה הנקרא בדמשק "מעודה") ו"יפראקס" (עלי גפן ממולאים באורז ולעיתים בשר טחון הנקראים ברחבי סוריה דולמה).
המטבח היהודי בחלב

ליהודים שחיו בחלב היו מנות ייחודיות בשל הצורך לשמור על כשרות. המאכל הכי מובהק ששונה כדי לשמור על הכשרות הוא שושבראק - כיסונים ממולאים בבשר המבושלים ברוטב של חלב עיזים ותבלינים, בגרסה הכשרה השושבראק נאכל במלית של לבאנה עיזים ורוטב חלבי, או לחלופין במילוי בשרי של בשר טחון, בצל ותבלינים שטוגנו או בושלו ללא רוטב. מאכל נוסף הוא בצק הקובה של פסח - מכינים אותו מאורז טחון, קמח מצה, בשר טחון ותבלינים.