stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיכון הנדסאים הרצליה

תבנית:מוסד לימודי
תיכון הנדסאים הישן ברחוב חיים לבנון שבתל אביב-יפו.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בית הספר להנדסאים, בשמו הרשמי תיכון הנדסאים הרצליה ליד אוניברסיטת ת"א, הוא בית ספר תיכון השוכן בהרצליה, סמוך לקניון שבעת הכוכבים.
בבית הספר לומדים תלמידים מכארבעים ערים בישראל. המנהלת הנוכחית של בית הספר היא אורית רוזן.
במשך שנים בית הספר להנדסאים הוא בית ספר מוביל בישראל מבחינה מדעית וטכנולוגית שתלמידיו מגיעים להישגים רבים בתחרויות. בית הספר ידוע גם בכך שמספר המתגייסים למסלול העתודה האקדמית שיוצאים ממנו מדי שנה הוא בין הגבוהים בארץ.
היסטוריה > בתל אביב

"תיכון הנדסאים" הוקם בשנת 1962, בעזרת תרומה של בני משפחת מיירהוף מברזיל, בחסות ובסמוך לאוניברסיטת תל אביב. איש החינוך הוותיק בצלאל זריצקי ניהל את בית הספר ב-15 שנותיו הראשונות. זריצקי הצליח בתוך זמן קצר להופך את המוסד החדש לאחד הבולטים והמובילים בתל אביב, ולהעניק לו מוניטין יוקרתי. כמו כן, הוקמו בתקופתו בנייני בית הספר שתוכננו כמתחם אחוד תחילה בידי האדריכלים נחום זלקינד ומשה הראל ועם פטירת זלקינד המשיך הראל במלאכה לבדו.
במבנה בית הספר המקורי התקיימה גם מסגרת של כיתות מקצועיות י"ג וי"ד לתואר הנדסאי, אך זו בוטלה לאחר המעבר להרצליה.
בשנים 1977–1997 מנהל בית הספר היה אלחנן אילת. במהלך כהונתו עלה מספר התלמידים בבית הספר מ-300 עד ל-6,000 - צעירים ומבוגרים, אנשי צבא, עולים חדשים ומשתלמים מהארץ ומחו"ל, וכן כ-450 אנשי סגל.
בשנת 2000 הוחלט לסגור את חטיבת הביניים של בית הספר, ובסוף שנת 2004 החליטה האוניברסיטה לסגור את בית הספר, בנימוק שפעילות בית הספר אינה חלק אורגני מפעילות האוניברסיטה וגורמת לה להפסדים רבים. בתגובה להכרזה זו התלמידים יצאו למאבק נגד סגירת בית הספר, וגם בוועדת החינוך של הכנסת הובעה התנגדות לסגירתו.
היסטוריה > בהרצליה

המאבק הסתיים במכירתו של בית הספר לעיריית הרצליה, שהעבירה אותו למתחם בהרצליה בסמוך לתיכון "חדש" ולחטיבת הביניים יד-גיורא. בית הספר עבר לתחומי הרצליה בשנת הלימודים 2007–2008, דבר שעורר התנגדות בקרב חלק ממוסדות החינוך בהרצליה, משום שעיריית הרצליה פעלה להעברת תלמידים בעלי יכולות גבוהות לתיכון זה.
בשנת 2007 הוקמה בתיכון קבוצת הרובוטיקה "General Angles" (מספר 2230) המתחרה בתחרות ה-FRC של ארגון FIRST. כבר בשנת 2009 זכתה הקבוצה במקום הראשון בתחרות הארצית וטסה לייצג את ישראל באליפות העולם בארצות הברית. הקבוצה ממשיכה לפעול בימים אלו ונחשבת לאחת מהקבוצות הוותיקות והמוכרות בישראל. בנוסף, באותה שנה זכתה קבוצת רובוטיקה נוספת - "Spirit #52" בקטגוריית ה-FLL בתחרות הארצית וטסה אף היא לייצג את ישראל באליפות העולם.
בסמוך לבית הספר נבנה מרכז מדעים בעלות של כ-12 מיליון ש"ח, המרכז הוא מרכז המדעים הגדול ביותר בישראל הנמצא בתוך מתחם בית-ספר תיכוני, והוא משמש בעיקר את תיכון הנדסאים, אך גם את חטיבת הביניים יד גיורא ואת תיכון חדש הרצליה.
ביוני 2014 הושלמה במרכז המדעים בנייתו של לוויין הקיובסאט דוכיפת 1 על ידי תלמידי בית הספר, והוא שוגר לחלל.
בשנים 2015–2016 זכתה קבוצת הרובוטיקה של תיכון הנדסאים "Nyan Cats #966" בתחרות הרובוטיקה הארצית של ארגון FIRST וכן טסה לסנט לואיס, ארצות הברית להתמודד על אליפות העולם. בשנת 2016 טסה קבוצת רובוטיקה "Spirit #52" להתמודד בתחרות העולמית בסנט לואיס.
בשנת 2019 הודיעה הנהלת תיכון הנדסאים כי תרחיב את פעילות בית הספר גם ללימודי חטיבה, וכי תפתח בתחילה שכבת לימוד אחת לכיתות ז'.
בתחילת שנת הלימודים תש"ף נפתחה בבית הספר שכבת ז' ובה שתי כיתות.
בשנת תשפ"א השלים בית ספר את המעבר מתיכון רגיל לתיכון שש שנתי, וכלל בתוכו שש שכבות.
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר עליהם נכתבו ערכים בוויקיפדיה העברית
הערות שוליים

↑  ירון ניר, תיכון הנדסאים הרצליה במקום השני בארץ בהישגי למידה, באתר צומת השרון - הרצליה, ‏3 בינואר 2018
↑  "נתוני צה"ל: מאיזה תיכון יוצאים רוב העתודאים?". ynet. 2013-06-14. נבדק ב-2016-03-04.
↑  "אחריי לעתודה: מאיזה בתי ספר באים העתודאים?". ynet. 2012-02-06. נבדק ב-2016-03-04.
↑  תמרה טראובמן,יולי חרומצ'נקו, אוניברסיטת תל אביב בגירעון - בית הספר להנדסאים שבבעלותה ישלם המחיר וייסגר, באתר הארץ, 17 בפברואר 2005
↑  מורן זליקוביץ', ועדת החינוך: אל תסגרו את ביה"ס להנדסאים, באתר ynet, 16 בפברואר 2005
↑  אסף זלינגר, ביה"ס להנדסאים - בהרצליה, באתר nrg‏, 13 באפריל 2005
↑  General Angels - Team 2230 (2009), The Blue Alliance (באנגלית)
↑  לוויין התלמידים הישראלי דוכיפת-1 שוגר בהצלחה מרוסיה | הידען, באתר הידען
↑  קבוצת הרובוטיקה של תיכון הנדסאים הרצליה זוכה בתחברות הרובוטיקה הארצית
↑  רועי הדרי, תיכון הנדסאים הופך לבית ספר שש שנתי. לראשונה תפתח בשנה הבאה שכבת ז', באתר צומת השרון הרצליה, ‏19 בפברואר 2019
↑  רועי הדרי, תיכון הנדסאים הופך לבית ספר שש שנתי. לראשונה תפתח בשנה הבאה שכבת ז', באתר צומת השרון - הרצליה, ‏2 בינואר 2019
פח'ר א-דין השני

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1572 בעקלין, לבנון 
 פטירה:  13 באפריל 1635 (בגיל 62) ג'זין, לבנון 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 
פח'ר א-דין אל-מעני השני (בערבית: فخر الدين المعني الثاني; 1572–1635) היה אציל דרוזי ששלט במחצית הדרומית של לבנון ובצפונה של ארץ ישראל בסוף המאה ה-16 וברבע הראשון של המאה ה-17.
פח'ר א-דין בציור בספרו מ-1646 של הפרנציסקני אבגניוס רוג'ה, שהיה רופאו בשנותיו האחרונות
ביוגרפיה

פח'ר א-דין היה נכדו של פח'ר א-דין הראשון, אמיר ממשפחת בית מען (אנ') הנכבדת ושליט הרי השוף במרכז לבנון של ימינו. בסוף המאה ה-16 היה פח'ר א-דין למושל הרי השוף וזכה לתמיכה מקומית של דרוזים ושל מרונים ולאישורה של הממשלה העות'מאנית. הוא הרחיב את שטח שליטתו והשתלט על הרי הלבנון והגליל העליון. בתחילת המאה ה-17 קשר קשרים עם תושביו הדרוזים של הר הדרוזים וב-1610 השתלט על הגליל התחתון. לאחר מכן המשיך וכבש גם את עמק יזרעאל וצבאו הגיע עד בית שאן וג'נין בדרום. צעדיו אלה גרמו לו להסתכסך עם שליטיהם המקומיים של השומרון והשרון, והשער הנשגב באיסטנבול צידד באחרונים בשל חששו מכוחו המתגבר של פח'ר א-דין.
ב-1613 נאלץ פח'ר א-דין להימלט מפני הסולטאן העות'מאני, והוא עזב את ארץ ישראל והפליג אל בני מדיצ'י שליטי פירנצה שהיו בעלי בריתו ושם התקבל בכבוד על ידי קוזימו השני, הדוכס הגדול של טוסקנה. פח'ר א-דין ניסה לגייס לצידו שליטים איטלקים תוך שהוא מבטיח להם אחיזה בחופים המזרחיים של הים התיכון, וביקר בין היתר בנאפולי, במסינה ובפלרמו, כמו גם במלטה. מאמציו לא נשאו פרי והוא שב ללבנון ב-1618. עם זאת, תוך שנים ספורות השתלט מחדש על כל השטחים שהיו ברשותו ב-1613, והסולטאן נאלץ להכיר בשלטונו מחלב בצפון ועד גבול מצרים בדרום. בפועל, הייתה לפח'ר א-דין אחיזה של ממש רק בשטח שבין קו ביירות–ענג'ר בצפון וקו חיפה–בית שאן בדרום. בשנים אלה ביצר פח'ר א-דין את ביירות, את צידון, את עכו ואת צפת, וכן את דיר אל-קמר מדרום לביירות, ובה קבע את בירתו כבר ב-1590. לבסוף באה סבלנותו של מורט הרביעי לסופה, ופח'ר א-דין הובס בשנת 1633 בקרב ליד חאצביא ושלטונו בא לסופו. הוא התחבא מפני הצבא העות'מאני במערה בג'זין, ולאחר שהם לא הצליחו לחדור פנימה, הם מילאו אותה עשן והוא נאלץ לצאת ולהיכנע. כעבור כמה חודשים הוא הוצא להורג יחד עם בני משפחתו באיסטנבול, ב-13 באפריל 1635.
פח'ר א-דין העניק לפרנציסקנים את פסגת התבור ואת השטח שסביב מערת הבשורה בנצרת, לאות הערכה לבית מדיצ'י שאירח אותו בגלותו בפירנצה, ובבוא העת הפרנציסקנים הקימו שם את כנסיית ההשתנות ואת כנסיית הבשורה, בהתאמה. ככל הנראה, פח'ר א-דין בנה את מבצר בני מען בהר ארבל. גם מצודת פח'ר א-דין שמעל העיר תדמור מיוחסת לו.
ראו גם

טירת פח'ר א-דין אל-מעני
נסיך הגליל, פח'ר אל-דין השני, מאת ישראל בן דור, באתר דוגרינט
הערות שוליים

↑  Jezzine, www.jezzinetourism.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260924205171  GND: 118968130  ISNI: 0000 0000 8088 3907  LCCN: n86125600  NTA: 243105568  SELIBR: 223141  SUDOC: 061144703  VIAF: 9821591   WorldCat (עם VIAF): 9821591 
ארמון פח'ר א-דין בדיר אל-קמר, מדרום לעיר ביירות
Remember (שיר של אירווינג ברלין)

עטיפת תווים מקורית
"Remember" (בתרגום מאנגלית: זכור) הוא שיר פופולרי על נוסטלגיה  מאת אירווינג ברלין, שפורסם ב־-1925. השיר הוא סטנדרט פופולרי, שהוקלט על ידי אמנים רבים, גם בגרסאות ג'אז, והפך לסטנדרט ג'אז.
בשיר, ברלין משתמש בטכניקה פואטית מעניינת על ידי הרחבת הצליל של המילה "forgot" (שכחת) ל"forget me not" (לא תשכח אותי) ואז הצבת המילה המקורית forgot (זכור) וצורת הבסיס של הניגוד שלה remember (זכור) בסוף שתי השורות הבאות:
Remember we found a lonely spot, 

And after I learned to care a lot, 

You promised that you'd forget me not, 

But you forgot 

To remember.
ובתרגום חופשי:
זכור שמצאנו מקום בודד, 

ואחרי שלמדתי לאהוב מאד, 

הבטחת שלא תשכח אותי, 

אבל שכחת 

לזכור.
גרסאות מוקלטות ראשונות

שלוש גרסאות שונות של Remember הגיעו למצעדי הפזמונים בין מאי 1925 לפברואר 1926: ג'ין גולדקיט ותזמורתו (Jean Goldkette & His Orchestra) בהשתתפות סימור סימונס (Seymour Simons) בשירה הגיעו למקום השישי.  הקלטה אינסטרומנטלית של איישם ג'ונס ותזמורתו (Isham Jones & His Orchestra) שהתה שבוע במקום הראשון,  וקליף אדוארדס (Cliff Edwards) הגיע למקום 10.
ביצועים בסרטים

להקת הרגטיים של אלכסנדר (Alexander's Ragtime Band (1938) – בביצוע אליס פיי (Alice Faye)
Moontide (1942) – אינסטרומנטלי
So This Is Love (1953) – בביצוע קתרין גרייסון
ריתמוס הדמים (1954) – בביצוע צוות שחקנים ואחר כך בביצוע אתל מרמן ודן דיילי (Dan Dailey)
זה לא מזעזע? (?Isn't It Shocking משנת 1973) סולן לא ידוע, תזמורת דייוויד שייר (Shire).
גרסאות מוקלטות אחרות

Red Norvo (אינסטרומנטלי) (1937)
בני גודמן (אינסטרומנטלי) (1938)
ארסקין הוקינס (Erskine Hawkins, בשנת 1946)
ארול גארנר וג'וני הרטמן (1950)
בילי הולידיי, באלבומה An Evening with Billie Holiday (משנת 1953)
ג'ולי לונדון באלבומה Lonely Girl (משנת 1956)
שרה ווהן ובילי אקשטיין באלבומם, Sarah Vaughan and Billy Eckstine Sing the Best of Irving Berlin (משנת 1957)
אלה פיצג'רלד באלבומה Ella Fitzgerald Sings the Irving Berlin Song Book (משנת 1958)
תלוניוס מונק (אינסטרומנטלי) באלבומו Thelonious Alone in San Francisco (משנת 1959)
דינה שור במחרוזת (Medley) שיריה Remember / All Alone / Always באלבומה Somebody Loves Me (משנת 1960)
בטי קרטר באלבומה, The Modern Sound of Betty Carter (משנת 1960)
ריי קוניף (Conniff) ותזמורתו באלבומם Young at Heart (משנת 1960)
האנק מובלי (אינסטרומנטלי) באלבומו Soul Station (משנת 1960)
בינג קרוסבי כלל את השיר במחרוזת באלבומו On the Sentimental Side (משנת 1962), והקליט שיר זה לאלבומו Bing Crosby's Treasury - The Songs I Love (גרסת 1968).
פרנק סינטרה באלבומו All Alone (משנת 1962)
קוני פרנסיס באלבומה Greatest American Waltzes (משנת 1963)
אנדי ויליאמס באלבומו In the Arms of Love (משנת 1967)
מייקל פיינסטיין ולייזה מינלי באלבומו של פייסנטיין Remember: Michael Feinstein Sings Irving Berlin (משנת 1987)
וס מונטגומרי (אינסטרומנטלי) באלבומו The Complete Riverside Recordings (משנת 1992)
ג'ושוע רדמן (אינסטרומנטלי) באלבומו Spirit of the Moment – Live at the Village Vanguard (משנת 1995)
ג'ון פייהי (Fahey), קטע אינסטרומנטלי, באלבומו Red Cross (משנת 2003)
מון מליקן (Moon Mullican) ולהקתו, Moon Mullican and the Modern Mountaineers
זמרת הג'אז והרית'ם אנד בלוז האמריקאית פטריס ראשן (Patrice Rushen)
הערות שוליים

↑  Browne, Ray Broadus; Ambrosetti, Ronald J. (1993). Continuities in Popular Culture: The Present in the Past & the Past in the Present and Future. ISBN 9780879725938.
↑  Whitburn 1986, p. 176.
↑  Whitburn 1986, p. 240.
↑  Whitburn 1986, p. 145.
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-29 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-29 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-27 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-27 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-26 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-26 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-26 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-26 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-29 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-26 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-26 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-27 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.discogs.com". discogs.com. נבדק ב-27 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-28 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-29 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "www.allmusic.com". allmusic.com. נבדק ב-27 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: d28b7488-7b7d-4867-b80f-a66874c995b3
Hallucination (שיר של סיסאל)

"Hallucination" (בעברית: "הזייה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הדנית סיסאל. הוא יצא לאור ב-6 בפברואר 2025 דרך חברות התקליטים דה אריינג'מנט ווירג'ין מיוזיק, ונכתב על ידי המבצעת, כריס רודה-פריסק, לינה ספנסברג, לינאה דב, מאלתה יוהנסן, מרכוס וינתר-ג'ון ומלאני גבריאלה הייראפטיאן. לאחר זכייתו ב-Dansk Melodi Grand Prix 2025 נבחר לייצג את דנמרק באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ.
רקע

השיר "Hallucination" נכתב והולחן על ידי סיסאל, כריס רודה-פריסק, לינה ספנסברג, לינאה דב, מאלתה יוהנסן, מרכוס וינתר-ג'ון ומלאני גבריאלה הייראפטיאן. רודה-פריסק ויוהנסן הפיקו אותו מוזיקלית לצד ג'וי דב. לדברי סיסאל, השיר עוסק בתחושת חיבור חזקה עם אדם אחר עד כי היא כמעט נתפסת כבלתי מציאותית.
תחרות הזמר של האירוויזיון > Dansk Melodi Grand Prix 2025

Dansk Melodi Grand Prix 2025 הייתה הפורמט הלאומי שנבחר על ידי תאגיד השידור הדני DR לצורך בחירת נציגות המדינה לאירוויזיון 2025. בתחרות התמודדו שמונה שירים בגמר אחד, שנערך ב-1 במרץ 2025. שיטת הבחירה כללה שני שלבי הצבעה: השלב הראשון התקיים בין 24 ל-28 בפברואר 2025 וכן במהלך השידור החי של הגמר, ובו שלושת השירים שקיבלו את מירב הקולות עלו לשלב הבא. לאחר מכן נערך סבב הצבעה נוסף אשר קבע את הזוכה. תוצאות שני הסבבים נקבעו באמצעות שילוב ביחס שווה של הצבעת קהל ושל קולות חבר שופטים, אשר כלל עשרה נציגים בין-לאומיים ועשרה נציגים דניים.
ב-6 בפברואר 2025 הוכרזה סיסאל כמתמודדת בתחרות. בגמר העפיל "Hallucination" לשלב הבא יחד עם השירים "The Unluckiest Boy Alive" של אדל דה סקנד ו-"Proud" של טים שו. בשלב הסופי, השיר זכה במקום הראשון עם 20 נקודות מהשופטים ו-18 נקודות מהציבור, בסך כולל של 38 נקודות.
תחרות הזמר של האירוויזיון > באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) עתיד לפצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2025 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. דנמרק שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר השני, שיתקיים ב-15 במאי.
הערות שוליים

↑  Percy, Lucy (4 במרץ 2025). "Denmark's Sissal will bring dance-banger "Hallucination" to the London Eurovision Party 2025". Wiwibloggs. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sissal wins 'Melodi Grand Prix' and will sing for Denmark in Basel". Eurovision.tv. European Broadcasting Union. 1 במרץ 2025. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petersen, Rasmus (1 במרץ 2025). "Denmark: Sissal wins Melodi Grand Prix 2025". EurovisionWorld. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clausen, Jacob Bøgen (6 במאי 2024). "Dansk Melodi Grand Prix og børnenes MGP 2025 holdes i Jyske Bank Boxen" [The Danish Melodi Grand Prix and the children's MGP 2025 will be held in Jyske Bank Boxen]. dr.dk (בדנית). Danish Broadcasting Corporation. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Download DR's Melodi Grand Prix-app". dr.dk (בדנית). Danish Broadcasting Corporation. 13 בינואר 2025. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christensen, Mette (21 בדצמבר 2024). "Optakt til DMGP 2025: Afsløringer og spændende nyheder fra Grand Prix-chefen" [Prelude to DMGP 2025: Revelations and exciting news from the Grand Prix boss]. Good Evening Europe (בדנית). נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DR om 2025: Ikke til at holde ud!". Eurosong DK (בדנית). נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ellegaard, Christian (6 בפברואר 2025). "Hør sangene nu: Her er deltagerne i Dansk Melodi Grand Prix 2025" [Hear the songs now: Here are the participants in Dansk Melodi Grand Prix 2025]. dr.dk (בדנית). Danish Broadcasting Corporation. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christensen, Kasper Madsbøll; Ellegaard, Christian (1 במרץ 2025). "Storfavoritten holdt hele vejen: Sissal vinder Dansk Melodi Grand Prix 2025" [The big favorite held all the way: Sissal wins Dansk Melodi Grand Prix 2025]. dr.dk (בדנית). Danish Broadcasting Corporation. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How to watch the Semi-Final Draw for the Eurovision Song Contest 2025". Eurovision.tv (באנגלית). EBU. 2025-01-27. נבדק ב-2025-01-27.
↑  Farren, Neil (2025-01-28). "Eurovision 2025: Semi-Final Allocation Draw Held in Basel". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2025-01-28.
תאודור זלוציסטי

תאודור זְלוֹצִיסְטִי (בגרמנית: Theodor Zlocisti;‏ 17 בפברואר 1874,פרוסיה המערבית – 25 בדצמבר 1943, חיפה) היה רופא, סופר ומתרגם יהודי-גרמני, מראשוני הציונות.
תולדות חייו ופועלו

תאודור זלוציסטי נולד בשנת 1874 באחוזת בורשסטובו (בגרמנית: Borschestowo, בפולנית: Borzestowo) שבקרבת העיר דנציג, אז בקיסרות הגרמנית. אביו, זאב וולף, היה שוחט.
החל ללמוד רפואה באוניברסיטת ברלין, ושם היה שותף, לצדם של היינריך לווה, ארתור הנטקה, שמריהו לוין, ליאו מוצקין ומרטין בובר, להקמת אגודת הסטודנטים הציוניים בברלין, "ישראל הצעיר", ב-1892 (בגרמנית: Jung Israel), שב-1895 שינתה את שמהּ ל"התאחדות הסטודנטים היהודים" (Vereinigung Jüdischer Studenten, ובראשי תיבות: V.j.St), כמשקל נגד ל"אגודת הסטודנטים הגרמניים" האנטישמית.
בשנת 1897, בעת לימודיו בברלין, נבחרו זלוציסטי ואשתו לצירים לקונגרס הציוני הראשון שנערך בבזל. אשתו של זלוציסטי, חולדה תומשבסקי, הייתה אחת הנשים היחידות מבין צירי הקונגרס.
משנת 1900 עבד כרופא עיניים בברלין.
במקביל, כתב בעיתוני יהדות גרמניה, "די ולט" (גרמנית: "העולם") של תאודור הרצל ו-"Ost und West" (גרמנית: "מזרח ומערב") מייסודו של דייוויס טריטש.
בשנת 1912 היה בין יוזמי החלטה שקראה לכל חברי התנועה הציונית ליישם את רעיון העלייה לארץ ישראל באופן אישי, ובשנת 1913 הגיע לביקור בארץ ישראל. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא באיסטנבול, סייע לפליטים יהודיים מארץ ישראל שהגיעו לטורקיה, ופעל אצל השלטונות הטורקיים להקל על יהודי ארץ ישראל. בשנת 1921 עלה עם אשתו לארץ ישראל בעלייה השלישית, השתקע בעיר תל אביב ועבד בהּ כרופא. בנוסף, כיהן כחבר מועצת עיריית תל אביב והיה חבר בהנהלת העירייה.
בשנת 1932 היה ממייסדי "התאחדות עולי גרמניה", כיהן כנשיאהּ הראשון עד 1935 לצד הרופא ד"ר ארנסט לוי (באופן רשמי נבחר זלוציסטי בינואר 1933 לנשיא יחיד, אך בפועל הוסיף לוי לעמוד עמו בראש ההתאחדות, ונשא בעיקר הנטל), ושימש עורך ביטאון ההתאחדות "MB-יקינתון".
זלוציסטי חיבר ספר על משה הס כסוציאליסט ציוני, הוציא לאור את כתביו, ותרגם את ספרו רומא וירושלים. כן עסק בחקר יהדות מזרח אירופה ובספרות יידיש, ותרגם ספרים מיידיש לעברית ולגרמנית. בנוסף, חיבר מאמרים בנושאי רפואה, וב-1937 כתב את "קלימטולוגיה ופתולוגיה בארץ ישראל", ספר יסוד בתחום.
בערוב ימיו עבר זלוציסטי לחיפה, והתגורר בבית בשכונת אחוזה שתוכנן בידי האדריכלית לוטה כהן, מחלוצות האדריכלות בארץ ישראל.
נפטר בשנת ב-1943, ונקבר בתל אביב בבית הקברות טרומפלדור.
על שמו קרויים רחובות בתל אביב, בירושלים ובחיפה (רח' הרופא).
כתביו

Mitwirkung der Juden an der freiwilligen Krankenpflege in den Befreiungskriegen, Berlin: Max Hoffschläger, 1898. (בגרמנית)
Die Erkrankungen des Auges bei akuten Exanthemen, 1901. (בגרמנית)
Vom Heimweg: Verse eines Juden, Brünn: Jüdische Volksstimme, 1903. (בגרמנית)
Von jüdisch-deutscher Sprache und jüdisch-deutscher Literatur : Impressionen, Berlin: Verlag Winz, 1910. (בגרמנית)
Die Beziehungen des Widal-Gruber zum Fleckfieber und zur Weil-Felix-Reaktion, Leipzig: J. A. Barth, 1918. (בגרמנית)
Aufgaben und Organisation des Sanitätsdienstes in Palästina, Berlin: Jüddische Verlag, 1920. (בגרמנית)
Klimatologie und Pathologie Palästinas, Tel-Aviv: Omanuth, 1937. (בגרמנית)
כתביו > כתביו שתורגמו לעברית

משה הס (תרגם מגרמנית: יוסף אליהו הלר), ירושלים: ר' מס, תש"ה-תש"י.
משה הס ובני דורו – אגרות ממנו ואליו (נאספו ונערכו בידי תיאודור זלוציסטי; תרגום, מבוא, הערות ומפתח בידי גצל קרסל), תל אביב: עם עובד, תש"ז.
שאלת הטבק בארץ ישראל, תל אביב: (החברה להתפתחות הכלכלית של ארץ ישראל), תרפ"ו.
לקריאה נוספת

'זלוציסטי, תיאודור', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 220. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  Keith H. Pickus, Constructing modern identities: Jewish university students in Germany, 1815-1914, Wayne State University Press, 1999, עמ' 104–110. המחבר מפנה עוד לדיונים בתופעה בספרו של יהודה ריינהרץ Fatherland or Promised Land. The Dilemma of the German Jew, עמ' 35 ו-93–98. (באנגלית)
↑  חולדה תומשבסקי הייתה גיסתו של ד"ר ארתור בירם (אחות אשתו).
↑  תמונת ביתו של זלוציסטי בשנת 1936 (בגרמנית)
↑  ש. ה. ברגמן, משה הס ובני דורו, דבר, 21 במרץ 1947; יעקב ברזילי, משה הס ובני דורו, דבר, 6 בפברואר 1948.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297994305171  PLWABN: 9810630590505606  BnF: cb10562799k (data)  GND: 142872512  ISNI: 0000 0001 0982 2076  LCCN: n88622699  NTA: 068111630  SUDOC: 14461670X  Trove: 1156050  VIAF: 66840817   WorldCat (עם VIAF): 66840817 
תאודור זלוציסטי, 1916
קתרינה לאו

| --- | --- |

לאו בכנס הקומיק-קון שבפלורידה, 2014
 לידה:  30 בספטמבר 1985 (בת 39) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטוקטון 
 בן או בת זוג:  קית אנדרין (5 בינואר 2013–?) 
 מספר צאצאים:  1
 http://misskatrinalaw.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרינה לאו (באנגלית: Katrina Law; נולדה ב-30 בספטמבר 1985) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בזכות תפקידה של מירה בסדרה "ספרטקוס" (2010–2012) בתור ניסה אל-גול בסדרה "החץ" (2014–2020), כמו גם בתור קווין ליאו בסדרה "הוואי חמש-אפס" (2019–2020) והחל משנת 2021 מגלמת את ג'סיקה נייט בסדרה "NCIS".
ראשית חייה

לאו נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה וגדלה בעיירה דפטפורד (אנ'), ניו ג'רזי. אמה היא טאיוואנית ואביה ממוצא איטלקי וגרמני. בשנת 1995, שהיא בת עשר, לאו זכתה בתחרות מיס נוער ניו ג'רזי (אנ') לשם רשמו אותה הוריה תחת שם אחר. היא סיימה את לימודיה במכללת ריצ'רד סטוקטון בניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת סטוקטון) עם תואר B.A. באמנויות הבמה ב-1999.
קריירה

לאו עבדה לצד הבמאי אדריאן פיקארדי ועם המפיקים אריק רו ודון לה, כדי ליצור סדרת אינטרנט בתקציב נמוך בשם "ההתנגדות". פיקארדי היה היוצר והבמאי הרשמי של הסדרה. התוכנית נרכשה מאוחר יותר על ידי Starz, מה שהוביל לליהוק של לאו בסדרה "ספרטקוס" ב-2009.
משנת 2014 עד 2020, הייתה לה תפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה "החץ" של CW בתור ניסה אל גול, בתו של המנהיג הידוע לשמצה של ליגת המתנקשים, רא'ס אל גול.
בשנת 2019 היא הצטרפה לצוות השחקנים של "הוואי חמש-אפס" של רשת CBS החל מהעונה העשירית של הסדרה.
במרץ 2021 לוהקה לאו לעונה השמונה עשרה של "NCIS" בתפקיד ג'סיקה נייט. היא הופיעה בשני הפרקים האחרונים של העונה ה-18 כאשר היא התקבלה לתפקיד קבוע החל מהעונה התשע-עשרה.
חיים אישיים

לאו נישאה לשחקן קית' אנדרין בינואר 2013. בדצמבר 2018 היא ילדה בת.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | מספרי מזל (אנ') | נערה |  |
| 2001 | Bottomfeeders | אורסולה |  |
| 2002 | Emmett's Mark | פרנסין |  |
| 2005 | Choker | סנטו |  |
| 2006 | All In | סוחרת סמים |  |
| 2007 | A New Tomorrow | קתרין שץ |  |
| 2008 | Stiletto | בחורה |  |
| 2009 | Alpha Males Experiment | ג'נה |  |
| 2010 | The Grind | ג'מה |  |
| 2015 | Death Valley | אנני גאן |  |
| 2015 | Apparition | לורי |  |
| 2015 | Checkmate | קטאנה |  |
| 2016 | Mafiosa | אלכס ג'ונסון |  |
| 2017 | Darkness Rising | איזי |  |
| 2018 | Zeroes | קייט |  |
| 2023 | Mayfly | דניאלה | סרט קצר גם תסריטאית ומפיקה |
| 2024 | Werewolves | ד"ר איימי צ'אן |  |