stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סובארו ליאונה
היסטוריה

ליאונה היה דגם ההמשך הישיר לסובארו FF-1 שהושק בשנת 1970 וסובארו 1000 שהושק בשנת 1966. דגם הליאונה כלל את רוב האלמנטים המוצלחים והחדשניים מהדגמים המוקדמים, והציע שיפורים וחידושים תוך יישור קו עם מכוניות אירופיות ואמריקאיות. בדומה לקודמו, גם ליאונה תוכננה כמכונית עממית זולה, אמינה ובעלת צריכת דלק נמוכה. עם זאת הדגם כלל אבזור עשיר יחסית, כגון רדיו מובנה ברכב, מתלים מתקדמים, מנועי בוקסר ועוד. כלי הרכב יוצא למספר גדול של מדינות, בהם ישראל וארצות הברית שבהם זכה לתפוצה רחבה.
מאפיינים טכניים

הנדסתו של דגם זה פשוטה יחסית אך מתאפיינת במספר רב של חידושים ופריצות דרך. ביניהם ניתן לציין את השימוש במנועי בוקסר מקוררי מים, תמסורות אוטומטיות, הנעה קדמית ומאוחר יותר הנעה כפולה קבועה עם הילוך כוח בחלק מן הדגמים, מנועי טורבו ומוזרקי דלק, שלדה אחודה, מתלי מקפרסון ובלמי דיסק, פרופיל נמוך שנוצר על ידי המנוע השטוח, ואלמנטים עיצוביים שנועדו לשפר את הנצילות של המקום, כגון מיקום הגלגל הרזרבי מעל המנוע.
המתלים האחוריים היו מסוג זרוע אחורית נגררת, שהיא גרסה של מתלי מקפרסון. השימוש בשלדה אחודה ובמתלי מקפרסון היה חדשני וייחודי בזמנו, מה שהעניק יכולת עבירות גבוהה התנהגות כביש טובה. ליאונה צוידה בבלמי דיסק מקדימה ותוף מאחור. חישוקי הגלגלים היו בקוטר 13 אינץ'. מערכת ההיגוי היא ישירה, באמצעות סבסבת וגל זיזים, בדגמים מסוימים, ובדגמים מאוחרים הותקן הגה כוח הידראולי, מופעל על ידי משאבה הידראולית שהופעלה ברצועה מהמנוע.
דגמים

ליאונה הוצעה במספר רמות אבזור, הנפוצה בהם היא גרסת ה-DL, שהייתה בעלת מחיר אטרקטיבי. דגם ה-GL התאפיין בתוספות נוחות רבות וכלל לוח מחוונים עם מד סיבובי מנוע ומספר מדדי מנוע נוספים בלוח השעונים. דגם ה-GL הוחלף בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 ל-GL-10 שכלל כמה תוספות וחידושים והיה הבסיס לדגם ההמשך של הלאונה, הלויאל. במהלך השנים היו ללאונה גם דגמי נישה נוספים כגון RX.
סובארו לויאל ומחליף לליאונה

עם תחילת שנות ה-90 החלה סובארו לחדש את ההיצע שלה, ולתכנן מחליף ללאונה, אך הוחלט להמשיך את ייצור ה-GL-10, תחת שם חדש, לויאל. הדגם שהחליף את הליאונה היה דגם האימפרזה.
בישראל

כאשר הליאונה הושקה, חברת סובארו כבר שיווקה בארץ את דגמי ה-FF-1 שהיו פופולריים מאוד, אך פריצת הדרך האמיתית של החברה הייתה עם הליאונה, הדגם ששווק בעיקר בגרסת ה-DL, אך שאר הגרסאות היו זמינות גם כן, היה זול, וזכה לתדמית החיובית של ה-FF שהיה אמין ומאובזר. הדגם זכה להצלחה רבה והתחרה בדגמים האירופיים בעלי המחיר הנמוך, ועלה על מתחריו בעיקר בסעיף האמינות. הליאונה (שכונתה בישראל בפשטות "סובארו") הפכה לימים לרכב הנמכר ביותר בישראל. בציבור החרדי נפוץ הכינוי "סובארו אברכים".
דגם האימפרזה, שהחליף את הליאונה, שווק בישראל בין השנים 1993‏-1996 תחת השם "גרנד ליאונה" כדי ליצור המשכיות לשם הדגם היוצא, אך ב-1997 חזר הדגם לשמו הבינלאומי.
סמל קוסטה ריקה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קוסטה ריקה 
 תאריך אימוץ:  1848 
 
סמל קוסטה ריקה משמש רשמית כסמל המדינה החל מה-21 באוקטובר 1964, אף שהסמל הוצג לראשונה כבר ב-27 בנובמבר 1906.
הסמל שונה בשנת 1964 כאשר נוספו לחמשת הכוכבים בראש הסמל, המייצגים כיום את מחוזות קוסטה ריקה, שני כוכבים נוספים, על מנת לסמל את שבעת מחוזות המדינה. במהלך שינוי זה הוכרז הסמל כסמל רשמי.
תיאור הסמל

הסמל מתאר הפשטה של הטופוגרפיה של קוסטה ריקה. הספינות משני הצדדים מייצגים את הים הקריבי ואת האוקיינוס השקט המצויים משני צידי המדינה. הספינות מייצגות גם את ההיסטוריה הימית של המדינה ואת חשיבות הסחר הימי להקמת המדינה וכלכלכתה. חמשת הכוכבים המקוריים שהיו בסמל ייצגו את חמש המדינות המאוחדות של מרכז אמריקה - מראשית המאה ה-19.
שלושת ההרים מייצגים את שלושת הרי הגעש העיקריים שבמדינה, וברקע הסמל זורחת השמש המסמלת את הקדמה והעתיד.
בראש הסמל, על קלף לבן רשום שם המדינה בספרדית, ומעליו, על קלף כחול, רשום בספרדית: America Central - "מרכז אמריקה".
סוזן סולומון

| --- | --- |
סוזן סולומון
סוזן סולומון
 לידה:  19 בינואר 1956 (בת 68) שיקגו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כימיה של האטמוספירה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1981)  המכון לטכנולוגיה של אילינוי 
 מנחה לדוקטורט:  ורוניקנה ויידה 
 מוסדות:  מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 פרסים והוקרה:  מדליית המחקר ע"ש קרל גוסטב רוסבי (2000)  פרס קראפורד למדעי כדור הארץ (2018)  מדליית ג'יימס ב. מקלוויין (1985)  היכל התהילה של נשים בטכנולוגיה (2004)  הרצאת בייקר (2018)  מדלית ג'ון סקוט (2008)  פרס האקדמיה - כימיה בשירות לחברה (2021)  חבר זר של החברה המלכותית (2008)  Henry G. Houghton Award (1991)  מדליית בייקר של החברה המלכותית (2018)  פרס חזית הידע של קרן BBVA (2012)  פרס ויצמן לנשים במדע (2002)  פרס ארתור לואיס דיי (2017)  המדליה הלאומית למדעים (1999)  פרס הכוכב הכחול (2004)  היכל התהילה הלאומי לנשים (2009)  פרס הסביבה של וולוו (2009)  המדליה הגדולה של האקדמיה למדעים של צרפת (2008)  היכל התהילה של נשות קולורדו (2006)  פרס וטלסן (2013)  מדליית ויליאם בואי (2007)  פרס ויקטור גולדשמידט (2006)  אבירה בלגיון הצרפתי  Honorary Member of the American Polar Society 
 תרומות עיקריות
 עבודותיה על ה"חור באוזון" מעל אנטארקטיקה
 
סוזן סולומון (באנגלית: Susan Solomon; נולדה ב-19 בינואר 1956) היא כימאית של האטמוספירה יהודיה אמריקאית. נודעה בעבודותיה על ה"חור באוזון" מעל אנטארקטיקה. בספטמבר 2021 הופיעה ברשימת 50 היהודים המשפיעים ביותר בעולם של הג'רוזלם פוסט.
השכלה ומסלול מדעי

סולומון נולדה בשיקגו ב-1956, בתם של לאונרד סולומון, סוכן ביטוח יהודי ואליס רוטמן סולומון, מורה בבית ספר יסודי. כבר בילדותה התעניינה במדעים: בבית הספר התיכון זכתה בפרס בתחרות מדעית על פרויקט בו מדדה את אחוז החמצן בתערובת של גזים.
סיימה תואר ראשון בכימיה במכון הטכנולוגי של אילינוי, בשנת 1977. סיימה דוקטורט בכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1981, עבודת התזה שלה הייתה בנושא כימיה של האטמוספירה.
רוב שנותיה עבדה במנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA). עד 2011 הייתה ראש קבוצת הכימיה ומזג האוויר של הארגון. באותה שנה עברה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שם היא משמשת כפרופסור בקתדרה לכימיה של האטמוספירה ומדעי מזג האוויר.
סולומון היא חברה בפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC ). השתתפה בכתיבת דוח ההערכה השלישי (TAR). הייתה יושב ראש משותף של קבוצת העבודה הראשונה של דוח ההערכה הרביעי (AR4). בתור שכזו הייתה שותפה לפרס נובל לשלום לשנת 2007 שניתן ל-IPCC.
סולומון נישאה בשנת 1988 לבארי סיידבל.
פעילותה המדעית

סולומון הייתה הראשונה שהציעה את ההשערה כי ריאקציית הרדיקליים חופשיים של Chlorofluorocarbon היא הגורם ל"חור באוזון" מעל אנטארקטיקה. בשנים 1986 ו-1987 עמדה בראש משלחת האוזון הלאומית למצר מקמרדו שבאנטארקטיקה. משלחת שערכה מדידות לאישוש ההשערה.
 מחקריה של סולומון היוו את הבסיס לפרוטוקול מונטריאול להגנה על שכבת האוזון מפני פגיעה, באמצעות הטלת הגבלות על ייצור חומרים המסכנים אותה.
תפקידים ואותות הוקרה

חברה באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
חברה באקדמיה הצרפתית למדעים
חברה באקדמיה האירופית למדעים
חברת החברה המלכותית -2008
המדליה הלאומית למדעים - 1999
פרס מכון ויצמן למדעניות מצטיינות - 2002
נכללה בהיכל התהילה האמריקאי לנשים 2009
זוכת פרס חזית הידע של קרן BBVA לשנת 2012.
זוכת פרס קראפורד לשנת 2018
על שמה נקראים:
אוכף השלג סולומון שבארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.
קרחון סולומון שבארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.
הערות שוליים

↑  "MIT's Jewish environmental warrior: 'Earth has a budget'", ג'רוזלם פוסט, 12 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268490105171  BIBSYS: 90172330  BnF: cb12469796b (data)  CiNii: DA02032201  GND: 136845541  ISNI: 0000 0001 0869 0788  LCCN: n82271940  LNB: 000208542  NKC: pna2008467154  NTA: 070101485  ORCID: 0000-0002-2020-7581  SUDOC: 060981474  VIAF: 278353763   WorldCat (עם VIAF): 278353763 
הנשיא בוש עם האמריקאים שותפי פרס נובל לשלום 2007, סולומון שלישית מימין
ניהול מבוסס ראיות

ניהול מבוסס ראיות (באנגלית: Evidence-Based Management) היא גישה לפיה החלטות ניהוליות צריכות להיות מבוססות על שילוב של חשיבה ביקורתית והראיות הזמינות הטובות ביותר על מנת להגדיל את הסיכוי לתוצאה חיובית.
רקע

תחום הניהול מבוסס ראיות (EBM), מגיע אל עולם הארגון והניהול מעולם הרפואה, מתחום הרפואה מבוססת ראיות (אנגלית: Evidence Based Medicine). "מבוסס ראיות" הוא מונח שנטבע במקור בשנת 1990, לפיו החלטות מתקבלות על סמך מחקרים קליניים, ספרות מקצועית ופרוטוקולים קליניים מבוססי ראיות, ולא על סמך כישורי מכירה של ספקים ויצרני תרופות, ידע שנרכש בתקופת הלימודים או ניסיון אישי. כיום עקרונות המונח הורחבו לתחומים מגוונים, כגון חינוך, קרימינולוגיה, מדיניות ציבורית, עבודה סוציאלית וניהול.
סקירה

ניהול מבוסס ראיות נועד לשפר את דרך קבלת ההחלטות. זוהי גישה לקבלת החלטות ביום יום בעבודה שעוזרת למנהלים להעריך באופן ביקורתי את המידה שבה הם יכולים לסמוך על הראיות שבידיהם. הדבר גם מסייע למנהלים לזהות, למצוא ולהעריך ראיות נוספות שרלוונטיות להחלטות שלהם, ולא להתבסס על הטיות קוגניטיביות או היוריסטיקות כגון אמונות, אופנות, רעיונות פופולריים או על סיפורי הצלחה של מנכ"לים מפורסמים. ניהול המבוסס על ראיות אינו רעיון חדש, צ'סטר ברנרד (1938), קידם את הפיתוח של מדעי טבע בארגון כדי להבין טוב יותר בעיות בלתי צפויות הקשורות בסמכות ובהסכמה.
התהליך של ניהול מבוסס ראיות כולל 6 שלבים:
1. לשאול: תרגום נושא או בעיה מעשי לשאלה בת מענה
2. לרכוש: באופן שיטתי מחפשים ואוספים ראיות
3. לאמוד: שופטים את אמינות ורלוונטיות הראיות
4. לשקלל: נתינת משקל לראיות ואיחודן
5. ליישם: שילוב הראיות בתהליך קבלת ההחלטות
6. להעריך: הערכת התוצאה של ההחלטה שהתקבלה
בעשורים האחרונים בוצע מחקר מדעי בנושאים הרלוונטיים לפרקטיקות ניהול, כגון צמצומים, הנעת עובדים, הגדרת מטרות, עידוד יזמות, ניהול מיזוגים, תמריצים כספיים, ניהול הדרכה, שיפור ביצועים, גיוס והערכת עובדים ועוד.
יישום והטמעה של "מבוסס ראיות" קשה ממספר סיבות: יש יותר מידי ראיות, אין מספיק ראיות טובות, הראיות לא תואמות לשאלה, אנשים מנסים להטעות אותך, אתה בוחר להתעלם מחלק מהראיות, השפעות נלוות לפתרון מעיבות על התוצאה ויותר קל לשווק סיפור מאשר לשווק ראיות.
על אף הקשיים, ניתן לקדם את התחום ולצמצם את הפער בין המחקר לבין הפרקטיקה בארגונים דרך עבודה עצמאית וקולקטיבית כאחד: ניהול ציפיות סטודנטים, לספק מודלים של פרקטיקה מבוססת ראיות, לקדם שימוש פעיל בראיות ולבנות שיתופי פעולה בין המנהלים, חוקרים ומחנכים.
הערות שוליים

↑  Rousseau, D. M. (2006). Is there such a thing as “evidence-based management”? Academy of management review, 31(2), 256-269.
↑  http://www.cebma.org/a-definition-of-evidence-based-management/
↑  Pfeffer, J., & Sutton, R. I. (2006). Evidence-based management. Harvard business review, 84(1), 62.
↑  Rousseau, D. M. (2006). Is there such a thing as “evidence-based management”? Academy of management review, 31(2), 256-269.
סטריכטרן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  סכמת הסוואה צבאית
 תכנון:  1965
 היסטוריית שירות
 תקופת השירות:  1965–1990 (כ־25 שנים)
 מדינות משתמשות:  מספר מדינות ברית ורשה
 מלחמות:  המלחמה הקרה
סטרִיכטָרן (בגרמנית: Strichtarn; "סכמת קווים") הידוע גם בשם סכמת גשם, הוא כינוי לסכמת הסוואה צבאית, המבוססת על עיצוב גרמני, אשר הייתה בשירות נרחב בין השנים 1965–1990 בעיקר במדינות ברית ורשה, בהם גרמניה המזרחית, פולין וצ'כוסלובקיה.
הסכמה עוצבה בגרמניה המזרחית ב-1964 כמחליף לפלקנטרן (Flächentarn; "סכמת עלים") ששימש את הכוחות מ-1956 עם הקמת צבא העם של גרמניה המזרחית. הפלקנטרן התבסס על עיצובים שפותחו בתקופת גרמניה הנאצית והיה דומה לעיצובים אלו, הסריכטרן החדש היה בעל נראות חדשה ועוצב בהשראת הפסים שהופיעו בספליטרטרן. הסכמה כללה פסים קצרים בגוון חום-אדמדם על רקע צבע אפור-ירקרק אחיד, הסכמה הייחודית הביאה למספר כינויים בהם "סכמת גשם" או "טיפות גשם" מחוץ לגרמניה, "מחטים" בצ'כוסלובקיה ו-"גרגרי אורז" בדרום אפריקה.
הסכמה התחלקה לשני דגמים: דגם 1 בשנים 1965–1967 ודגם 2 בין השנים 1967–1990. היא שימשה למדי השדה והקרב של כלל הכוחות של גרמניה המזרחית, בנוסף לציוד לחימה, תיקים, כיסויי קסדה וכדומה. בנוסף עודפי ציוד ומדים בסכמת סטריכטרן שימשו מדינות נוספות בברית ורשה ויחידות צבאיות במדינות נוספות לאחר פירוק הברית וגרמניה המזרחית ב-1990.
משתמשות עיקריות

גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית - בשירות צבא העם הלאומי בשנים 1965–1990 בתור מדי הלחימה והשדה הסדירים של כלל הכוחות של צבא העם.
בולגריה בולגריה - בולגריה יצרה גרסה משלה לסכמה שכלל דפוס של שני צבעים ברקע, גוון חום בהיר וגוון חום ירקרק, גרסה נוספת של הסכמה כללה צורות ירוקות ברקע שכונו "עור צפרדע".
צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה - הסכמה אומצה בצ'כסלובקיה בשם vz. 60 Jehlicí (דגם 60 "מחטים") ושימשה את הכוחות עד לפירוק המדינה.
קרואטיה קרואטיה - מספר גרסאות של הסכמה הגיעו לידי הכוחות בקרואטיה כעודפי צבאות אחרים באזור ושימשו במהלך מלחמות הבלקן.
פולין פולין - בפולין הסכמה אומצה כבר בשנת 1958 בשם "wz.58 "Deszczyk (דגם 58 "גשם") ושימשה את הצבא הפולני עד שהוחלפה במהלך שנות ה-70.
דרום אפריקה דרום אפריקה - עודפי מדי סטריכטרן ומדים בייצור מקומי שימשו את הכוחות המיוחדים של דרום אפריקה במהלך שנות ה-90.
אוזבקיסטן אוזבקיסטן - עודפי מדים מגרמניה הגיעו לאוזבקיסטן ושימשו את הכוחות המיוחדים והמוצנחים באוזבקיסטן מאז שנות ה-2000.
ראו גם

ספליטרטרן
מנומר (סכמת הסוואה)
הסוואה צבאית
סילינדרוטאותיס

| סילינדרוטאותיס |
| --- | --- |

תקופה
יורה תחתון-קרטיקון תחתון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
קבוצה:: בלמניטים
מחלקה:: סילוניות
סדרה:: בלמניטים
סוג:: סילינדרוטאותיס
מינים
 Cylindroteuthis cuspidata  Cylindroteuthis jacutica  Cylindroteuthis puzosi
שם מדעי
 Cylindroteuthis

סילינדרוטאותיס (שם מדעי: Cylindroteuthis) הוא סוג של רכיכה פרהיסטורית מקבוצת הבלמניטים שהתקיים בעידן המזוזואיקון מהיורה התחתון עד הקרטיקון התחתון. המאובנים שלו התגלו באסיה, אירופה, אמריקה הצפונית ובניו זילנד. הוא תואר למדע בשנת 1879 בידי החוקר הצרפתי אמיל בל (גר') ובסוגו נכללו 3 מינים:
Cylindroteuthis cuspidata
Cylindroteuthis jacutica
Cylindroteuthis puzosi
לעיתים מאחדים את בני סוג זה עם הסוג הקרוב Mesoteuthis.
רכיכה זו ידועה בעיקר משרידים שאורכם 10 עד 22 ס"מ עשויי קלציט, אשר ככל הנראה היו המקור שלו, בדומה למקור דיונונים. מבנה זה הוא החלק היחיד בגופם של הרכיכות שהצליח להשתמר באדמה הימית. לעיתים משתמר במצב טוב גם המבנה של שק הדיו של הרכיכה, מה שמרמז על קשר קרוב בינה לבין הדיונונים החיים שמשפריצים מעין "דיו" כדי להימלט מטורפים.
הרכיכות נעו יחדיו לאורך זרמים עשירים במזון, בדומה לדיונוני הלוליגו. הם נעו בעיקר לאורך זרמים שופעי מזון שהזכירו את "זרם הגולף". זרמים אלה מצויים באזורים שונים מונקובר שבקנדה ועד לאוסטרליה. מאובנים התגלו גם בגרינלנד, אזור שבעבר היה חמים בהרבה.
סובארו ויויו

| --- | --- |

Subaru Vivio, דגם "RX-R"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סובארו
 שנות ייצור:  1992 – 1998
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל קודם:  Subaru Rex 
 מודל אחריו:  סובארו פלאו
 חברת אם:  התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (אנ')
 אורך:  3,295 מ"מ
 רוחב:  1,395 מ"מ
 גובה:  1,385 מ"מ
 משקל:  650-730 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,310 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 658 סמ"ק, המפיק 42 כ"ס ב-7,000 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, מנוע "סובארו" מסדרה "Subaru EN engine" (אנ') מסוג "EN07A"  4 צילינדרים, 658 סמ"ק, המפיק 43.6 כ"ס ב-6,400 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, מנוע "סובארו" מסדרה "Subaru EN engine" (אנ') מסוג "EN07A" (מורכב בדגמי 4x4)  4 צילינדרים, 658 סמ"ק, המפיק 53 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה 10.0:1, מנוע "סובארו" מסדרה "Subaru EN engine" (אנ') מסוג "EN07E", הזרקת דלק "Multipoint fuel injection (MPI)"  4 צילינדרים, 658 סמ"ק, המפיק 64 כ"ס ב-6,400 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1, מנוע "סובארו" מסדרה "Subaru EN engine" (אנ') מסוג "EN07Z", מגדש-על (הורכב בדגם "GX")  4 צילינדרים, 16 שסתומים, 658 סמ"ק, המפיק 64 כ"ס ב-4,000 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1, מנוע "סובארו" מסדרה "Subaru EN engine" (אנ') מסוג "EN07X", מגדש-על (הורכב בדגם "RX-R")  4 צילינדרים, 16 שסתומים, 658 סמ"ק, המפיק 52 כ"ס ב-7,200 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית מסוג "CVT" (אנ')  תיבת הילוכים חצי־אוטומטית
 מהירות מרבית:  134 קמ"ש (מנוע 658 סמ"ק, המפיק 43.6 כ"ס ב-6,400 סל"ד (מורכב בדגמי 4x4)
 
סובארו ויויו (באנגלית: Subaru Vivio) היא מכונית סופרמיני המוגדרת בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" (אנ')
מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סובארו אשר יוצרה בין השנים 1992–1998 ביפן.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (אנ') (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
"סובארו ויויו"

מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוגי הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
מנוע קירור מים.
צמיגים: 145/70 R 12 (דגם 4x4).
קיבולת מכל דלק - 32 ליטר.
תצורות

3 דלתות - האצ'בק.
5 דלתות - האצ'בק.
2 דלתות טי-טופ (אנ') - קופה (יוצר משנת 1994).
תצורות > דגמים

"GX-R".
"GX-T".
"RX-R".
"RX-RA".
תצורות > דגמים > דגמי "Vivio Bistro"

"Bistro B-Custom".
"Bistro Chiffon".
"Bistro White Edition".
"L Bistro".
"Sports Bistro".
"Bistro SS".
תמונות

"סובארו ויויו" דגם "RX-R", בתצורת 3 דלתות
"סובארו ויויו", שנת 1998, בתצורת 3 דלתות (צולם בליסבון)
"סובארו ויויו", 5 דלתות
"סובארו ויויו" דגם "M300 Type S"
דגם "סובארו ויויו ביסטרו"
דגם "סובארו ויויו ביסטרו"
דגם "סובארו ויויו ביסטרו"
"סובארו ויויו" דגם "T-top"
"סובארו ויויו" דגם "T-top"
"סובארו ויויו" דגם "T-top"
הערות שוליים

↑  "רכבי Kei" נהנים ממספר הטבות מיסוי, רישום ויתרונות כדי לעודד את רכישת הרכבים הזעירים הללו (בקרב רכבי כביש הדורשים רישיון בלבד). התקנות הנוכחיות קובעות שמכונית kei היא מכונית שאורכה פחות מ-3.4 מטר, רוחבה פחות מ-1.48 מטר, וגובהה פחות מ-2.00 מטר, נפח המנוע עד 660 סמ"ק והספק מרבי של 64 כ"ס
↑  סובארו - היסטוריה
↑  "סובארו ויויו" archive.org/web/20070807080451
↑  "סובארו ויויו", שנת 1922, הנעה 4x4 carfolio.com/specifications/models/car
↑  "סובארו ויויו" autotalkz.com/cat-subaru/subaru-vivio
↑  "סובארו ויויו", 3 דלתות - תמונות picknbuy24.com/detail
סובארו לבורג'

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סובארו
 שנות ייצור:  2014 ועד היום
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל קודם:  Subaru Legacy (fifth generation)  (אנ')
 סיווג:  סטיישן
 מרכב:  Front-engine, four-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  משותפת עם הדגמים :סובארו אימפרזה, "Subaru Legacy" (אנ') ו-"WRX"
 אורך:  4,690 מ"מ
 רוחב:  1,780 מ"מ
 גובה:  1,490 מ"מ
 משקל:  1,537-1,576 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 1,599 סמ"ק המפיק 170 כ"ס, מנוע "סובארו" מסוג "Subaru FB engine" (אנ') דגם "FB16 H4 (turbocharged petrol)" (מגדש טורבו)  4 צילינדרים 1,998 סמ"ק המפיק 300 כ"ס, מסוג "Subaru FB engine" (אנ') דגם FA20 H4(turbocharged petrol) (מגדש טורבו)  4 צילינדרים 1,998 סמ"ק המפיק 268 כ"ס (מגדש טורבו, יוצר משנת 2016)
 הילוכים:  תיבת הילוכים רציפה - 6 מהירויות
סובארו לבורג (באנגלית: Subaru Levorg) היא מכונית סטיישן, הנעה 4x4 מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סובארו המיוצרת משנת 2014 ועד היום, ביפן.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (אנ') (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
דגם ה"סובארו לבורג'" הוצג לראשונה בתערוכת טוקיו ("Tokyo Motor Show" (אנ')) בנובמבר 2013. בשנת 2015 הוחל שיווק הדגם באירופה.
סובארו לבורג

"לבורג הוא הלחם בסיסים של שלושת המילים "LEgacy, reVOlution, touRinG".
5 דלתות.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
דגם ה"סובארו לבורג" קרוי גם: "Subaru Legacy Touring" ו-"Subaru Impreza Wagon".
"סובארו לבורג" משווקת בישראל.
סובארו לבורג > דגמים

"GT".
"GT-S Comfort".
"GT-S Sport".
סובארו לבורג > מנועים

"1.6 DIT".
"GT-S DIT 2.0" (ביפן בלבד).
"GT-S 2.0" (באוסטרליה בלבד, מיוצר משנת 2016).
תמונות

"סובארו לבורג'"
"סובארו לבורג'", שנת 2014
"סובארו לבורג'", שנת 2014
"סובארו לבורג'", שנת 2017
"סובארו לבורג'", שנת 2017
"סובארו לבורג'" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"סובארו לבורג'", שנת 2014
"סובארו לבורג'", שנת 2018
"סובארו לבורג'", שנת 2018
"סובארו לבורג'", שנת 2019
"סובארו לבורג'", שנת 2019
"סובארו לבורג'"
ראו גם

סובארו
הערות שוליים

↑  [ https://www.motor1.com/news/52966/2015-subaru-outback-and-levorg-in-european-specification-confirmed-for-geneva-debut/ "סובארו לבורג'"] motor1.com/news/52966/2015-subaru-outback-and-levorg-in-european-specification-confirmed-for-geneva-debut
↑  סובארו לבורג' נוחתת באירופה, Cartube, 5 במרץ 2015
↑  "סובארו לבורג'" ilsole24ore.com/art/motori
↑  "סובארו לבורג'" magazynauto.interia.pl/info-subaru-60/news-subaru-levorg-w-europejskiej בפולנית
↑  "סובארו לבורג'" 2016 - מבחן דרכים gear.co.il, צבי לשץ, 1 בספטמבר 2016
↑  "סובארו לבורג" caradvice.com.au/subaru/levorg
↑  "סובארו לבורג" euroncap.com/en/results/subaru/levorg
סמל קומורו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קומורו 
 תאריך אימוץ:  1978 
 
סמל קומורו מורכב מחצי סהר אשר מופיע גם בדגלה הלאומי. במרכז הסהר מופיעים ארבעה כוכבים המייצגים את ארבעת איי המדינה. מעל הסהר ישנה שמש זורחת ממנה יוצאים שמונה קרניים. מסביב לנקודה המרכזית בסמל, כתוב שם המדינה בצרפתית וערבית.
הסמל תחום בצידיו על ידי שני ענפי זית, ועל ידי סרט הנושא את המוטו הלאומי של המדינה, "אחדות, צדק, קידמה", בחלקו התחתון.
ראו גם

דגל קומורו
המנון קומורו
סיגל קלרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בת 56 בערך) ישראלתל אביב, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1978
 עיסוק:  זמרת, גיטריסטית
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 www.sigalk.com
 
סיגל קלרמן (נולדה ב-1968 בתל אביב) היא גיטריסטית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה

קלרמן, ילידת תל אביב, החלה את הקריירה המוזיקלית שלה עוד בנעוריה והייתה חברה במספר בלהקות רוק חיפאיות, ביניהן "טטנואר" (Tete Noir), שהקליטה שיר שזכה להצלחה אך התפרקה מהר ולא השלימה הקלטת אלבום.
ב-1989, לאחר שסיימה את שירותה הצבאי, חזרה קלרמן לתל אביב. ב-1990 הצטרפה ללהקת "אפור גשום" של הזמרת מיכל ספיר יחד עם הגיטריסט ערן רייס אך גם הרכב זה התפרק. ב-1991 זכתה קלרמן לחשיפה גדולה יותר כאשר ניגנה עם גיל סמטנה ויובל שפריר בסיבוב ההופעות של רמי פורטיס וברי סחרוף. באותה שנה הקימה קלרמן את להקת "אורז", עם הזמר ונגן הבס ארן אמיר הקלידן ארז שוייצר והמתופף גלעד אריאל. הלהקה הופיעה במועדונים בתל אביב, והקליטה שיר שזכה להצלחה, "אורז", כשם הלהקה, שהתפרקה בהמשך.
לאחר פירוק "אורז" המשיכה קלרמן לנגן בהפקות שונות. ב-1992 השתתפה בסרטו של אורי ברבש "ללקק ת'תות". תפקידה בסרט הזכיר את חייה במציאות. קלרמן אף ניגנה בשירים שהופיעו בפסקול.
ב-1993 עבדה במסעדת "פרונטו" של רפי אדר, ושיתפה עמו פעולה בשניים משיריו: "אף אחד" (מ' ול' קלרמן) בו ניגנה ושרה קולות רקע, ו"בפניך" (מ' ול' אביב גפן), בו ניגנה בגיטרה. שיתוף הפעולה עם אדר הוביל אותה למעבד משה לוי, שבהפקתו המוזיקלית החלה לעבוד על אלבומה הראשון.
ב-1995 הופיעה עם הגיטריסט יוסי פרץ והמתופף רועי שקד ונגן הבס עודד שכטר, שניהם מלהקת "הפליטים" של אהוד בנאי.
ב-1996 יצא אלבומה הראשון "בעד ונגד השגרה", תחת חסותה של "הד ארצי". מהאלבום, שבו קלרמן כתבה והלחינה את כל השירים. האלבום נכשל מבחינה מסחרית, ולווה במעט הופעות בהן ליוותה אותה להקת גוונים כהים. השיר היחיד שהצליח מהאלבום היה "אז מה זה אומר". בעקבות זאת, קלרמן הקפיאה את עבודתה על אלבום שני. בגלל שאף אחד משיריה לא הצליח ורק השיר "אז מה זה אומר" הצליח, היא נחשבת לזמרת של להיט אחד.
כיום חיה באזור כפרי באנגליה ועובדת במחשבים, שם היא מקליטה שירים ומעלה אותם להאזנה חופשית באתר שלה.
דיסקוגרפיה

בעד ונגד השגרה, 1996
סוזן סימרד

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בת 64 בערך) 
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של אורגון  אוניברסיטת קולומביה הבריטית 
 מעסיק:  אוניברסיטת קולומביה הבריטית 
 פרסים והוקרה:  פרס לואיס תומאס (2023)  טיים 100 (2024)  Kew International Medal 
 suzannesimard.com
 
סוזן סימרד (באנגלית: Suzanne Simard; נולדה ב-1960) היא מדענית קנדית, פרופסור במחלקה למדעי היער והשימור באוניברסיטת קולומביה הבריטית. היא קיבלה את הדוקטורט שלה במדעי היער באוניברסיטת אורגון. לפני שהחלה ללמד באוניברסיטת קולומביה הבריטית, עבדה סימרד כמדענית מחקר במשרד היערנות של קולומביה הבריטית.
סימרד ידועה בעיקר בזכות המחקר שערכה על הרשתות התת-קרקעיות של יערות המאופיינים בפטריות ושורשים. היא חוקרת כיצד הפטריות והשורשים הללו מקלים על תקשורת ואינטראקציה בין עצים וצמחים של מערכת אקולוגית. בתוך התקשורת בין עצים וצמחים יש חילופי פחמן, מים, חומרים מזינים ואותות הגנה בין עצים. סימרד היא גם מנהיגה של TerreWEB, יוזמה שנועדה להכשיר סטודנטים לתארים מתקדמים ועמיתים פוסט-דוקטורנטים במדעי השינוי העולמי ותקשורת המדע.
סימרד השתמשה באיזוטופי פחמן נדירים בתור נותבים הן בניסויי שדה והן בחממה כדי למדוד את הזרימה והשיתוף של פחמן בין עצים ומינים בודדים, וגילתה, למשל, כי שדר ואשוח דאגלס חולקים פחמן. עצי שדר (לבנה) מקבלים פחמן נוסף מאשוח דאגלס כאשר הם מאבדים את עליהם, ומספקים פחמן לעצי אשוח דאגלס שנמצאים בצל.
עצי אמא

סימרד זיהתה סוגי עצים אותם כינתה "עץ רכז" או "עץ אם". עצי האם הם העצים הגדולים ביותר ביערות, והם משמשים מוקדים מרכזיים לרשתות מיקוריזיות (mycorrhizal networks) ענקיות מתחת לאדמה. עץ אם תומך בשתילים בכך שהוא מדביק אותם בפטריות ומספק להם את חומרי ההזנה הדרושים להם כדי לגדול.
היא גילתה שאשוח דגלאס מספק פחמן לשתילי אשוח. היא גילתה שיש יותר פחמן שנשלח לשתיל אשוח רך שהגיע מעץ האם הספציפי שלו, מאשר מאשוח אקראי שלא קשור לעץ האשוח הספציפי הזה. כמו כן, נמצא כי עצי האם משנים את מבנה השורשים שלהם כדי לפנות מקום לעצים צעירים.
שיתוף פעולה בין המינים

סימרד גילתה כי "עצי אשוח השתמשו ברשת הפטרייתית כדי לסחור בחומרים מזינים עם עצי שדר". לדוגמה, מיני עצים יכולים להשאיל זה לזה סוכרים מכיוון שלגרעונות יש דפוס התרחשות עונתי. זהו חילוף מועיל במיוחד בין עצים נשירים ועצים מחטניים שכן החסרים האנרגטיים שלהם מתרחשים בתקופות שונות. נראה שהתועלת "בכלכלה תת-קרקעית שיתופית זו היא בריאות כללית טובה יותר, יותר פוטוסינתזה וגמישות רבה יותר מול הפרעות".