stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוב גלדוף
ביוגרפיה

גלדוף נולד לרוברט ואוולין גלדוף באירלנד. אמו הייתה נוצרית-קתולית. סבו (זינון) היגר מבלגיה וסבתו מצד אמו הייתה יהודייה.
הוא גדל בעיר דן לירי ואמו נפטרה בילדותו, בגיל 41.
לאחר שעבד כשוחט, סולל כבישים, ובבית חרושת לשימורי אפונה, הוא עבר לוונקובר, קנדה, שם עבד ככתב בענייני מוזיקה בעיתון " The Georgia Straight".
ב-1975 חזר גלדוף לאירלנד והקים את להקת "עכברושי בומטאון" (Boomtown Rats). ב-1977 סיגלה הלהקה לעצמה את סגנון הפאנק והייתה בין להקות הפאנק הראשונות שזכו להצלחה בבריטניה. הלהקה זכתה לפרסום עולמי ב-1979, בשיר "I Don't Like Mondays", שעסק בברנדה אן ספנסר והטבח שניסתה לבצע בבית ספר בתחילת 1979. לגלדוף יצאו מוניטין של סולן כריזמטי, דבר שבא לידי ביטוי מיוחד בהופעות הלהקה. גלדוף ולהקתו הופיעו בישראל, ביוני 1982, בימיו הראשונים של מבצע של"ג.
בסוף 1984, לאחר שצפה בסרט של ה-BBC על העוני באפריקה, ואולי גם בעקבות הדעיכה בפופולריות של להקתו, גלדוף כתב את השיר "Do They Know It's Christmas?", ואסף קבוצה של כוכבי פופ מהתקופה, תחת השם Band Aid, כדי לבצע אותו. השיר זכה להיות הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה עד היום. בו בזמן נרתם גלדוף לארגן שתי הופעות ענק, שנקראו Live Aid, כדי לגייס כסף למען עניי אפריקה. גלדוף היה מועמד לפרס נובל וקיבל תואר אביר ממלכת אנגליה.
ב-1986 התפרקו "עכברושי בומטאון" באופן סופי וגלדוף פנה לקריירת סולו. בד בבד עם קריירת הסולו שלו המשיך גלדוף בפעילותו הפוליטית. ב-1999 השתתף במופע Net Aid, וב-2005 ארגן את המופע Live 8.
ב-1986 הוציא גלדוף את האוטוביוגרפיה "?Bob Geldof- Is that it".
ב-2011 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב על עשרות שנות עבודה הומניטרית.
ביוגרפיה > חייו האישיים

גלדוף הכיר את אשתו פולה ייטס, כתבת רוק, כאשר היא הפכה למעריצה אובססיבית של להקתו " Boomtown Rats" בימיה הראשונים של הלהקה. הם הפכו לזוג ב-1976 כאשר ייטס נסעה לפריז (שם הוא הופיע עם הלהקה) כדי להפתיע אותו.

 לפני שנישאו, נולדה לזוג בת בשם פיפי ב-31 במרץ 1983. לאחר 10 שנות חברות נישא הזוג ביוני 1986 בלאס וגאס. לאחר מכן נולדו לזוג שתי בנות נוספות: פיצ'ס (1989–2014) ופיקסי (נולדה ב-1990). ב-1994, עזבה ייטס את גלדוף, ובמאי 1996 התגרשו.
כיום, גר גלדוף בקנט, אנגליה יחד עם חברתו השחקנית הצרפתייה ז'אן מארין.
ביוגרפיה > משחק

ב-1982 גילם גלדוף את הדמות המרכזית בסרט שהתבסס על The Wall של פינק פלויד.
ב-1997 הוא הופיע בסרט של להקת הספייס גירלז, " Spice World", שם הוא שיחק את עצמו. ב-2001 הוא הופיע בסרט הדוקומנטרי של מיק ג'אגר, וגם שם שיחק בתפקיד עצמו.
ב-2007 כיכב גלדוף בסרט הקצר "I am Bob".
דיסקוגרפיה

1986 – Deep in the Heart of Nothing
1990 – Vegeterians of Love
1993 – The Happy Club
2002 – Sex, Age & Death
לוק לטלו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בדצמבר 1979 מונרו, לואיזיאנה, ארצות הברית
 פטירה:  29 בדצמבר 2020 (בגיל 41) שריבפורט, לואיזיאנה, ארצות הברית
 שם מלא:  לוק ג'ושע לטלו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת לואיזיאנה טק
 עיסוק:  פוליטיקאי
 מפלגה:   המפלגה הרפובליקנית
 בן או בת זוג:  ג'וליה לטלו 
 lukeletlow.com
 
לוק ג'ושע לטלו (באנגלית: Luke Joshua Letlow;‏ 6 בדצמבר 1979 – 29 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. בבחירות 2020 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס החמישי של מדינת לואיזיאנה, אך בשלהי דצמבר 2020 נפטר ממחלת נגיף קורונה 2019. טרם היבחרו לקונגרס היה ראש הסגל של נציג המחוז החמישי אותו נבחר להחליף, ראלף אברהם.
ביוגרפיה

לטלו גדל ביישוב סטארט השוכן בצפון לואיזיאנה, מערבית למונרו, והיה בנם הצעיר של דיאן וג'וני לטלו. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון וושיטו כריסטיאן, ובשנת 2003 השלים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת לואיזיאנה טק. בשנת 2000, כסטודנט בלואיזיאנה טק, לטלו התמחה אצל ג'ון קוקסי (אנ'), שייצג באותם הימים את מחוז הקונגרס החמישי של לואיזיאנה בבית הנבחרים האמריקאי. ב-2001 כיהן לטלו כיושב ראש תא סטודנטים של המפלגה הרפובליקנית בלואיזיאנה טק, ובשנה העוקבת היה חבר בפדרציית הרפובליקנים במכללות לואיזיאנה.
בשנים 2005–2008 עבד לטלו עבור בובי ג'ינדאל, חבר בית הנבחרים האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס הראשון בלואיזיאנה. אחר כך, במהלך תקופת כהונתו הראשונה של ג'ינדאל כמושל לואיזיאנה עבד אצלו לטלו כמנהל לעניינים בין-ממשלתיים מ-2008 עד 2010. לאחר מכן עבד כמנהל לענייני ממשל וקהילה בחברת "QEP Resources", חברת אנרגיה שבסיסה בדנוור שבקולורדו. לטלו שב ללואיזיאנה בשנת 2014 כדי לשמש כמנהל מסע הבחירות של ראלף אברהם לבית הנבחרים במחוז הקונגרס החמישי. בשלוש השנים הראשונות לכהונתו של אברהם היה לטלו ראש הסגל שלו.
לאחר שאברהם החליט שלא להתמודד מחדש בשנת 2020, הודיע לטלו על מועמדותו לקונגרס ב-9 במרץ 2020. בבחירות המקדימות הלא-מפלגתיות שהתקיימו ב-3 בנובמבר סיים לטלו במקום הראשון עם 33% מהקולות, ואחריו הגיע למקום השני לאנס האריס, חבר בית הנבחרים של לואיזיאנה, עם כ-17%. ב-5 בדצמבר התקיים סיבוב מכריע בו נבחר לטלו לבית הנבחרים של ארצות הברית עם כ-62% מקולות הבוחרים.
ב-18 בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נדבק במחלת נגיף קורונה 2019. כעבור זמן קצר אושפז בבית החולים המרכזי של מונרו. לאחר הידרדרות במצבו הרפואי, הוא הועבר ב-23 בדצמבר ליחידה לטיפול נמרץ במרכז למדעי הבריאות של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה בשריבפורט. הוא נפטר ב-29 בדצמבר 2020, חמישה ימים טרם השבעתו לקונגרס ה-117 של ארצות הברית. מותו סימן את הפעם הראשונה מאז מותו של ג'ק סוויגרט ב-1982, שבה נפטר חבר קונגרס שנבחר לתפקיד בטרם הושבע לתפקידו. אלמנתו, ג'וליה לטלו, נבחרה למלא את מקומו בקונגרס.
הערות שוליים

↑  Luke Letlow, US congressman-elect, dies of Covid aged 41, באתר הגרדיאן, 30 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  פיליפ הלסל, Rep.-elect Luke Letlow dies from Covid complications days before being sworn in, באתר NBC News‏, 30 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  גרג הילבורן, Republican Luke Letlow wins Louisiana's 5th Congressional District race, באתר ניוז סטאר, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  ויליאם מנסל, Louisiana Congressman-elect Luke Letlow dies of COVID-19, באתר ABC News‏, 30 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  מלינדה דסלייט, Louisiana Congressman-elect Luke Letlow dead from COVID-19, באתר AP‏, 30 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  מורגן וינסור, Julia Letlow wins Louisiana special election to replace husband in Congress who died from COVID-19, באתר ABC News‏, 21 במרץ 2021 (באנגלית)
יבגני יבטושנקו

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1932 זימה, רוסיה 
 פטירה:  1 באפריל 2017 (בגיל 84) טלסה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Евгений Александрович Гангнус 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרדלקינו 
 מקום לימודים:  מכון גורקי לספרות 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  שירה, פרוזה 
 יצירות בולטות:  Babi Yar 
 תקופת הפעילות:  1949–2017 (כ־68 שנים) 
 בן או בת זוג:  בלה אחמדולינה (1955–1958)  Jan Butler (1978–1986) 
 צאצאים:  סשה יבטושנקו 
 פרסים והוקרה:  מסדר כוכב הצפון (2016)  עיטור אות הכבוד (1967)  עיטור הדגל האדום של העמל (1983)  פרס ברית המועצות  מדליית מגן רוסיה החופשית  עיטור הידידות בין העמים  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  מסדר ברנרדו או'היגינס  אזרחות כבוד של קרליה 
 חתימה:   
 
יבגני אלכסנדרוביץ' יבטושנקו (ברוסית: Евгений Александрович Евтушенко; נולד בשם המשפחה גנגנוס, ברוסית: Гангнус;‏ 18 ביולי 1932 – 1 באפריל 2017) היה משורר רוסי, ששיריו נודעו בביקורת החריפה שבהם כנגד הבירוקרטיה הרוסית וכנגד מורשתו של סטלין.
ביוגרפיה

יבטושנקו נולד בעיר זימה, מחוז אירקוטסק שבסיביר, ברית המועצות למשפחה שמקורה באוקראינה. בעודו ילד עבר למוסקבה.
בין השנים 1951 ל–1954 למד במכון גורקי לספרות במוסקבה (אנ'), שממנו נשר. ספר שיריו הראשון הופיע בשנת 1952, ששיר ממנו, "זה מה שקורה לי עכשיו", הולחן ונהפך לפופולרי. ב–1956 פרסם את "תחנת חורף", שנחשב לשירו המשמעותי הראשון.
בשנים 1955–1958 הוא היה נשוי למשוררת בלה אחמדולינה.
ב-20 בספטמבר 1961 פרסם יבטושנקו, בעיתון של אגודת הסופרים של ברית-המועצות "ליטרטורניה גזטה", את שירו הנודע "באבי יאר", שבו תקף את האדישות הסובייטית לזכר הנרצחים היהודים. באותה שנה בה פורסם "באבי יאר", פרסם יבטושנקו גם את "יורשי סטלין", שבו טען כי מורשת הסטליניזם עדיין שולטת במדינתו. באותה שנה ביצע מארק ברנס את שיר המחאה האנטי-מלחמתי ״האם הרוסים רוצים מלחמה?״ (Хотят ли русские войны) אותו כתב יבטושנקו.
בפברואר 1963 הקריא את שירו באבי יאר לפני קהל של 6,000 צופים בפריז. בעקבות שיריו מעוררי המחאה, נאסר על יבטושנקו בשנת 1963 לצאת מתחומי ברית המועצות, אך לחץ בינלאומי הביא להסרת מגבלה זו שנתיים לאחר מכן.
בשנת 1966, ביקר לראשונה בארצות הברית וערך סיבוב הופעות, שארגן האמרגן יהודי-אמריקאי סול יורוק, בו קרא את שיריו. בינואר 1972 היה בניו יורק בעת שהליגה להגנה יהודית זרקה פצצות תבערה במשרדו של יורוק במנהטן. בפיצוץ נהרגה מזכירתו אייריס ג'ונס, ויורוק ואחרים נפצעו. את הפיגוע ארגנה הליגה להגנה יהודית מכיוון שהתנגדה לסיורי ההופעות בארצות הברית של אמנים מברית המועצות. בתגובה כתב ופרסם שיר,”מי אתם? שפניכם מוסתרות, לפי שעה? האם הזמר והריקוד — תעמולה הם לכם?...אתם אנטי-רוסים, אנטישמים, אנטי-אמריקנים... ...תמונותיו של מישהו נרמסות תחת לרגלי, גם בליבי משהו נרמס. האמנות אינה כה זולה. מאחר שיצור חף מפשע -שילם עבורה בחייה. מי אתם, רוצחים מסתורים, המפעילים פצצות נגד אמנות: האם טעמכם אינו מעודן. אתם בני-בליעל שכן אפילו המשטרה החלה להגן על האמנות מפניכם”.
בשנות השבעים יבטושנקו התחבר עם הסופר הדיסידנט אלכסנדר סולז'ניצין, למרות זאת נשמעו קולות המבקרים את שירתו וטוענים כי מחאתו מכוונת רק לכיוונים ה"מותרים" על ידי הממשל הסובייטי. ראש וראשון למבקרים אלו היה יוסף ברודסקי חתן פרס נובל לספרות מהאקדמיה האמריקאית לאמנויות.
לאחר התפרקות ברית המועצות יבטושנקו הפך לפעיל בקידום יצירותיהם של משוררים דיסידנטים לשעבר, בתחומי איכות הסביבה ובהנצחת זכרם של נספי הגולאגים. בשנת 1991 עבר להתגורר בארצות הברית. יבטושנקו לימד שירה וקולנוע רוסיים ואירופאיים באוניברסיטת טולסה באוקלהומה, ארצות הברית.
בשנת 1988 ביקר לראשונה בישראל והשתתף בטקס לזכר הרוגי באבי יאר ביד ושם. כמו כן ערך מופע בתיאטרון ירושלים בו קרא משיריו. הערב לא זכה להצלחה רבה ומבקרת ספרות מאיה קגנסקיה כתבה עליו:” יבטושנקו הוא יציר שוליה של תקופה, של דור אחד, הדור של בני העשרים שחזו במותו של סטאלין ב־1953 ובהתנפצות 'פולחן האישיות' ב־...) 1956) ואם, חרף כשרונו המועט, הצליח יבטושנקו ליהפך לקולו של דור, הרי שיש בו מידה של גאונות. ויבטושנקו היה גאון, בעל כשרון אחד ויחיד, כשרון של מדיום, ולפיכך כל מה שנקרא 'שירת יבטושנקו' אינו שירה כלל, אלא פסיכולוגיה של דור.”.
בשנת 2007 ביקר שוב בישראל והשתתף בטקס הוקרה מיוחד שנערך עבורו ביד ושם והקריא בקולו את "באבי יאר".
ב-31 במרץ 2017 הוא אושפז במרכז הרפואי הילקרסט שבטלסה, במדינת אוקלהומה שבארצות הברית. ב-1 באפריל 2017 הלך לעולמו והוא בן 84. בצוואתו ביקש להיקבר בבית הקברות פרדלקינו, סמוך למצבתו של בוריס פסטרנק.
יצירותיו של יבטושנקו שתורגמו לעברית

באבי-יאר, השיר והשר, מאת שלמה אבן-שושן, 1961
שירי שנים שונות, מרוסית שלמה אבן-שושן, 1966
ראו בי קומוניסט!, מרוסית שלמה אבן-שושן, 1962
כביש הנלהבים, שירים, מרוסית שלמה אבן-שושן, 1967
בדל עשב, מרוסית שלמה אבן-שושן, 1988
השיר בדומיהשתורגם על ידי יעקב שבתאי ובוצע על ידי ליאור ייני (הלוך הלכה החבריא)
לקריאה נוספת

על משוררים יהודים, רצוחים, ירויים, אסירים, אלמוניים... מאת אהרון צ'רניאק, על קובץ שירים ברוסית שערך יבטושנקו, שחלקם נכתבו על ידי משוררים יהודים. נדפס ב"וסטניק",28, תורגם מרוסית, ספטמבר 2003.
הערות שוליים

↑  לפי תעודת הזהות שלו, נולד ב-1933
1 2  דוד טברסקי, ‏נפטר יבגני יבטושנקו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 באפריל 2017
↑  שיר נרגש נגד האנטישמיות פורסם בליטראטורנאיה גאזטה" ", קול העם, 21 בספטמבר 1961}
שיר נגד האנטישמיות בעיתון סובייטי, על המשמר, 21 בספטמבר 1961
↑  מיהו יבגני יבטושנקו?, דבר, 29 בספטמבר 1961
↑  דמעות בעיני לא-יהודים - בעת קריאת "באבי יאר" מפי יבטושנקו, דבר, 20 בפברואר 1963
↑  יבטושנקו מודה ב"שגיאות חמורות", למרחב, 29 במרץ 1963
↑  יבטושנקו קרא את "באבי יאר" בניו יורק, הצופה, 9 בנובמבר 1966
↑  שיר של יבטושנקו לזכר הצעירה שנהרגה במשרדי סול יורוק, דבר, 30 בינואר 1972
↑  יבגני יבטושנקו על השריפה במשרדי יורוק: "מי אתם, רוצחים, המפעילים פצצות נגד אומנות?", מעריב, 30 בינואר 1972
↑  אריה בנדר ודוד מרקיש, יבגני יבטושנקו ב"יד ושם": לא יכולתי לשתוק על הפשע הזה של באבי יאר, מעריב, 9 בדצמבר 1988
↑  ספי שפר, אנשים הקשיבו לי - יבגני יבטושנקו בתאטרון ירושלים, כותרת ראשית, 14 בדצמבר 1988
↑  שירי לב-ארי, המשורר הרוסי יבגני יבטושנקו מבקר בישראל, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2007
↑  "באבי יאר" הופיע בתירגומו העברי, דבר, 27 בדצמבר 1961
↑  ספרי שירה חדשים של יבטושנקו, למרחב, 24 ביוני 1966
↑  חוה זהבי, שירי יבגני יבטושנקו בעברית, הצופה, 6 באפריל 1962
ש. אבן שושן על ערכים אידיאיים בשירה, קול העם, 1 ביוני 1962
↑  מילות השיר "בדומיה" מתוך שירונט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261077205171  PLWABN: 9810574051705606  BIBSYS: 90064163  BNE: XX961402  BnF: cb11902052k (data)  CANTIC: a19305515  CiNii: DA00996033  GND: 118776215  ICCU: CFIV061742  ISNI: 0000 0001 2029 3363  LCCN: n79107945  LNB: 000042778  MusicBrainz: 44b765f7-5d4b-49f4-b987-3337173874a0  NARA: 10581528  NDL: 00439096  NKC: jn19981001566  NLA: 36130310  NLG: 62102  NLK: KAC201728217  NSK: 000170636  NTA: 069702667  RERO: 02-A000059695  SELIBR: 52374  SNAC: w6sn0x14  SUDOC: 026855410  Trove: 1217249  VIAF: 79846190   WorldCat (עם VIAF): 79846190
אוניברסיטת טיבינגן

| --- | --- |

 comprehensive university
 על שם:  אברהרד הראשון, דוכס וירטמברג 
 מוטו:  Attempto!   (לטינית: אני מעז!)
 תקופת הפעילות:  1477–הווה (כ־548 שנים)
 מייסדים:  אברהרד הראשון, דוכס וירטמברג 
 קמפוס:  אורבני
 בעלי תפקידים
 רקטור:  ברנד אנגלר
 צוות:  10,000 (כולל צוות בתי החולים)
 סטודנטים
 :  27,196 (נכון ל-10.2019)
 מיקום
 מיקום:  טיבינגן, באדן-וירטמברג
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  48°31′30″N 9°03′32″E﻿ / ﻿48.525°N 9.0588888888889°E﻿ / 48.525; 9.0588888888889
 http://www.uni-tuebingen.de/
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאוניברסיטת טיבינגן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאוניברסיטת טיבינגן
 
מבנה באוניברסיטת טיבינגן
אוניברסיטת אברהרד קארל של טיבינגן (בגרמנית: Eberhard-Karls-Universität Tübingen, לעיתים נקראת "Eberhardina Carolina") היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, השוכנת בעיר טיבינגן שבגרמניה. היא נוסדה בשנת 1477 והיא אחת האוניברסיטאות הוותיקות ביותר בגרמניה. האוניברסיטה ידועה בעולם בתחומים: רפואה, מדעי הטבע ומדעי הרוח, ומצטיינת באופן מיוחד בלימודים גרמניים. טיבינגן היא אחת מחמש "ערי האוניברסיטה" הקלאסיות בגרמניה; ארבע האחרות הן: מרבורג, גטינגן, פרייבורג והיידלברג. מבין בוגרי האוניברסיטה ניתן למצוא זוכי פרס נובל רבים, במיוחד בנושאי רפואה וכימיה.
בתקופת גרמניה הנאצית האוניברסיטה הייתה בין מובילי מדיניות "המדע הגרמני". גם אחרי סיום המלחמה חלק מהסגל שהיו חברי המפלגה הנאצית המשיכו לכהן בתפקידי ניהול במוסד (למשל ארתור וייזר). רק לאחר מספר שנים הם הוצאו מהסגל.
ב-2008 רשומים היו באוניברסיטה 24,000 סטודנטים. 17 בתי החולים של טיבינגן מסופחים לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה ובהם 1,500 מיטות חולים, מתאשפזים בהם 66,000 פציינטים מדי שנה ומבקרים בהם 200,000 חולים במרפאות חוץ. האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה), ברשת אוניברסיטאות מטאריקי ובגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר.
פקולטות ומחלקות

פקולטות אוניברסיטת טיבינגן כוללות:
הפקולטה למדעי הרוח - המחלקות כוללות תולדות האמנות, היסטוריה, שפות מודרניות, פילוסופיה, לימודי תקשורת.
הפקולטה למדעים - מחלקות הפקולטה למדעים כוללות ביולוגיה, כימיה, מדעי המחשב, מתמטיקה, רוקחות, ביוכימיה, פיזיקה, פסיכולוגיה.
הפקולטה לכלכלה ומדעי החברה - בין המחלקות נכללות אנתרופולוגיה, מדעי החינוך, מדעי המדינה, סוציולוגיה, כלכלה, ניהול.
הפקולטה לתאולוגיה פרוטסטנטית
הפקולטה לתאולוגיה קתולית
הפקולטה למשפטים
הפקולטה לרפואה
המרכז לתאולוגיה אסלאמית
זוכי פרס נובל

חברי פקולטה ובוגרים שזכו בפרס נובל:
ויליאם רמזי (1904, כימיה)
אדוארד בוכנר (1907, כימיה)
קרל פרדיננד בראון (1909, פיזיקה)
פריץ פרגל (1923, כימיה)
אדולף בוטנאנדט (1939, כימיה)
הנס בתה (1967, פיזיקה)
גאורג ויטיג (1979, כימיה)
הארטמוט מישל (1988, כימיה)
ברט זקמן (1991, רפואה)
כריסטיאנה ניסליין-פולהרד (1995, רפואה)
גינתר בלובל (1999, רפואה)
בוגרים מפורסמים

מיכאל סימון - ראש הטקס הראשון במדינת ישראל ומראשוני משרד החוץ הישראלי בין השנים 1948–1968.
פרדיננד הראשון, מלך רומניה - מלך רומניה השני. מלך על המדינה במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה.
אורל שטיין - ארכאולוג
הורסט קלר - פוליטיקאי, נשיא גרמניה התשיעי
וולפגנג קאפ - עיתונאי
אברהרד יקל - היסטוריון
גיאורג וילהלם פרידריך הגל - אחד מהפילוסופים המשפיעים ביותר במאה ה-19
הערות שוליים

↑  The Faculties, אתר אוניברסיטת טיבינגן (באנגלית)
↑
| U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) |
| --- | --- | --- |
|  | בון • ברלין • גטינגן • הומבולדט • היידלברג • המבורג • וירצבורג • טיבינגן • לייפציג • מיינץ • מינכן • מינסטר • פרייבורג • פרנקפורט • קלן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269372705171  PLWABN: 9810604475505606  BIBSYS: 90134568  BNE: XX88400  BnF: cb11995302f (data)  CiNii: DA01907163  GND: 36187-2  ISNI: 0000 0001 2190 1447  LCCN: n79011117  LNB: 000187769  NKC: ko2002152390  NLA: 35820750  NLG: 118158  NSK: 000077139  RERO: 02-A000194252  SELIBR: 113427  SUDOC: 02735380X  ULAN: 500312814  VcBA: 494/877  VIAF: 141412593   WorldCat (עם VIAF): 141412593 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה ובנושא אוניברסיטאות ומכללות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דקר הסלעים

| דקר הסלעים |
| --- | --- |
דקר הסלעים דקר הסלעים
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: דקריים
סוג:: דקר
מין:: דקר הסלעים
שם מדעי
 Epinephelus marginatus ‏לואו, 1834

דקר הסלעים (שם מדעי: Epinephelus marginatus; שם עממי: לוקוס סלעים, לוקוס אדום או דאור) הוא הדקר הידוע ביותר בים התיכון ובחופי צפון אפריקה. נחשב לדג מאכל מבוקש ביותר ומהמשובחים בים התיכון, בשל כך סובל מדיג יתר ונמצא במצב שימור מסוג ״פגיע״.
תיאור

לדקר הסלעים יש גוף ופה גדולים, סנפיר ארוך וזנב מעוגל. צבעו נע בין חום לירוק, בהתאם לעונה ולגיל - בצעירותו צבעו ירוק ובבגרותו נהפך חום עם נקודות צהובות וגחון צהבהב. לדקר שלושה קוצים חדים בסנפיר הגב. הגודל השכיח הוא בין 50 ל-100 ס"מ, ומשקלו בין 3 ל-10 ק"ג, אך ישנם דגים השוקלים יותר מ-40 ק"ג, ובאורך העולה על 150 ס"מ.
התנהגות ותזונה

דקר הסלעים נמצא בים התיכון, בחוף המערבי של אפריקה ובחופי ברזיל. דקר הסלעים הוא דג מתבודד הנוטה לחיות בסלעים, בעומק של בין 8 עד 300 מטרים, אולם לא נפוץ מעבר לעומק 60 מטר. לרוב מצויים הצעירים במים רדודים יותר, והבוגרים בעומק. הדקר יאכלס מערה או כוך בעל שתי יציאות או יותר שאותם יהפוך למשכנו, ויאמץ כוכים נוספים בסביבתו כמפלט זמני והגנה. פתח הכוך יהיה גדול במעט מגופו כדי למנוע כניסת דגים גדולים יותר. במקרה של התקפות נשיכה מטורפים או כוח אחר שיופעל עליו כדי להוציא אותו מהכוך כדוגמת דייגים, דקר הסלעים יפער את פיו ויפרוש את שלושת הקוצים בסנפיר הגבי כדי לנעול עצמו אל תוך סלע הכוך.
דקר הסלעים הוא דג טורף הידוע כרעבתן האורב לטרפו, ומהטורפים העיקריים בים התיכון. ניזון בעיקר מדגים אחרים, סרטנים, חסילונים דיונונים ותמנונים. שמו העממי, לוקוס דאור, ניתן לו על ידי דייגים מאחר שהם מאמינים כי מין זה נוטה לשוטט. דַאוּרְ בערבית משמעו סיבוב או מסתובב.
מחקר שנערך בשנים האחרונות באתרי צלילה הנמצאים בתוך שמורה ימית לחופי הים התיכון בספרד, בדק פעילות דגים מהמין דקר הסלעים בעזרת שיטות טלמטריה (הצמדת משדרים ומעקב אחר תנועת בע״ח) במהלך מספר חודשים ותחת השפעות סביבתיות שונות. ממצאי המחקר העלו כי הדגים ממין זה פעילים יחסית בשעות הלילה וכי פעילותם מושפעת ממופעי ירח, זרמים, טמפרטורות וגורמים סביבתיים אחרים. בנוסף נמצא כי התנהגות דקר הסלעים כמעט ואינה מושפעת מנוכחות צוללי מיכלים (סקובה) ועם ניהול נכון של ביקורים בשמורה ימית ניתן למזער את הפגיעה בהתנהגות הדגים, תוך כדי מתן אפשרות למבקרים לקיים פעילות צלילה וליהנות מהסביבה הימית.
רבייה

כל דגי דקר הסלעים בוקעים מהביצה ומתבגרים כנקבות ובשלב מאוחר יותר של חייהם חלקם ישנו את מינם לזכרים בתהליך הנקרא דיכוגמיה. במימי תוניס מגיעות הנקבות לבגרות מינית בגיל 5 שנים כשחלקם ישנו את מינם לזכרים בגיל 9 עד 16 שנה. בברזיל יגיעו 50% מהנקבות לבגרות מינית באורך של כ-47 ס"מ, כשהנקבות הגדולות ביותר מגיעות לאורך 79 ס"מ ואורכם של הזכרים הקטנים ביותר עומד על כ-80 ס"מ. היחס בן הזכרים הפעילים מינית לנקבות בוגרות עומד על 1:7. פעילות מינית תחל באביב והשרצות יחלו בתחילת הקיץ. שלא בעונת הרבייה זכרים דומיננטיים יפגינו התנהגות טריטוריאלית אגרסיבית כלפי זכרים שכנים ונקבות קטנות יותר.
דיג יתר

דקר הסלעים נחשב מבין דגי המאכל הטעימים והמשובחים ביותר בים. בספרדית קיימת האמרה: "מהים דקר הסלע ומהאדמה האַיִל" ("De la mar el mero y de la tierra el carnero"). אוכלוסיית דקר הסלעים סובלת מדיג יתר כשדיג מסחרי מהווה את האיום המרכזי. קצב הגדילה האיטי של הדג וסגנון הריבוי המורכב שלו לא מאפשרים לו להתמודד עם לחצי הדייג המסיביים. דיג באמצעות רובה תת-מימי וחניתות הייתה השיטה העיקרית לתפיסת הדג בצרפת ובמקומות אחרים, בשיטת דיג זו לדג כמעט ואין סיכוי להימלט בשל אופיו והתנהגותו הטריטוריאלית. שיטה זו מהווה כיום סיכון משמעותי נוסף על אוכלוסיית המתבגרים. שיטת דיג זו נאסרה בחוק בצרפת למשך עשר שנים וכתוצאה במספר שמורות ימיות האוכלוסייה התבססה מחדש. כיום נמצא דקר הסלעים בסכנת הכחדה.
בים התיכון ישנם כחמישה מינים של דקרים, שחלקם בסכנת הכחדה או תחת איום. הציד שלהם נעשה על ידי דיג בצלילה, דיג בחכות, רשתות ומכמורות. אבל בינתיים רק מין אחד, דקר אלכסנדרוני, זכה להגנה מלאה בישראל – בזכות הפעילות של החברה להגנת הטבע, שהגישה שתי עתירות לבג״ץ בעניין.
לעומת זאת, דקר הסלעים, הלוקוס האדום, הוכרז כמין מוגן בהוראת שעה לשנה בלבד. ועוד יותר גרוע: אף שהדיג שלו באמצעות רובה נאסר – כל שיטות הדיג האחרות עדיין מותרות.
באוקטובר 2018 נכנס דקר הסלעים לרשימת ערכי הטבע המוגנים בישראל. לאחר כשנה, החליט זאב אלקין, השר להגנת הסביבה, לא לכלול בסופו של דבר ברשימת המינים המוגנים את דקר הסלעים ואת הטונה כחולת-הסנפיר, זאת בשל לחץ שהפעילו הדייגים.
בדצמבר 2020 קיימה השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל שימוע ציבורי בנושא, והחליטה להכריז על דקר הסלעים כערך טבע מוגן בהוראת שעה למשך שנה בלבד ואף שהדיג שלו באמצעות רובה נאסר – כל שיטות הדיג האחרות עדיין מותרות. לעומת זאת, דקר אלכסנדרוני הוכר כערך טבע מוגן באופן קבוע. משמעות ההחלטה היא שרק מין אחד, הדקר אלכסנדרוני, זכה להגנה מלאה בישראל.
ראו גם

דקר המכמורת
דקר אלכסנדרוני
דקר חיפני
הערות שוליים

↑  דקר הסלעים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  J. M. Pereñíguez, J. Alós, E. Aspillaga, I. Rojo, A. Calò, C. Hackradt, R. Hernández-Andreu, B. Mourre, J. A. García-Charton, Intense scuba diving does not alter activity patterns of predatory reef fish: Evidence from a protected tourism hotspot, Journal of Environmental Management 344, 2023-10-15, עמ' 118491 doi: 10.1016/j.jenvman.2023.118491
↑  מור הופרט, ‏לא ערפדים: עטלפי הפירות נכנסו לרשימת המינים המוגנים בישראל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 באוקטובר 2018
↑  שני אשכנזי, ‏בגלל הדייגים: מינים בסכנת הכחדה לא נכנסו לרשימת המינים המוגנים, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2019
↑  היום יוכרע האם הלוקוס ירד מהצלחת באתר ישראל היום
1 2  המאבק להצלת הלוקוס האדום, באתר החברה להגנת הטבע
↑  נעה פישר, הדקר האלכסנדרוני ודקר הסלעים ייכנסו לרשימת המינים המוגנים, באתר ynet, 11 בפברואר 2021.
↑  החצי הכחול (2017-10-08), נותנים חיים לדקרים - גם בישראל, נבדק ב-2020-02-27
דקר הסלעים בים התיכון
צולם בגן החיות בווילהלמה, שטוטגרט
אוניברסיטת אופסלה

| --- | --- |

אולם האוניברסיטה
אולם האוניברסיטה
 אוניברסיטה
 מוטו:  "האמת של הטבע היא חסד"
 תקופת הפעילות:  1477–הווה (כ־548 שנים)
 מייסדים:  סטן סטורה הזקן, Jakob Ulvsson 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  אנדרס האלברג
 סטודנטים
 :  52,917 (2023)
 שונות
 הון עצמי:  8,382 מיליארד קרונה (2023)
 מיקום
 מיקום:  אופסלה
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 קואורדינטות:  59°51′27″N 17°37′44″E﻿ / ﻿59.8575°N 17.628888888889°E﻿ / 59.8575; 17.628888888889
 www.uu.se
  (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי אוניברסיטת אופסלה(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי אוניברסיטת אופסלה(למפת מחוז אופסלה רגילה) אופסלה אנשפין אסטהמר טיירפ היבי בולסטה קניבסטה מלארן סטוקהולם המפרץ הבוטני  יבלבורג ד. סדרמנלנד ו ס ט מ נ ל נ ד אוניברסיטת אופסלה(למפת מחוז אופסלה מוגדלת) אופסלה אנשפין אסטהמר טיירפ היבי בולסטה קניבסטה מלארן סטוקהולם המפרץ הבוטני  יבלבורג דלר. סדרמנלנד ו ס ט מ נ ל נ ד אוניברסיטת אופסלה
 
אוניברסיטת אופסלה (בשוודית: Uppsala universitet; בראשי תיבות: UU) היא אוניברסיטה ציבורית באופסלה, שוודיה הממוקמת כ־78 ק"מ מצפון־צפון מערב לסטוקהולם. הוקמה ב־1477 והיא האוניברסיטה העתיקה ביותר בכל סקנדינביה. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות מטאריקי (MNU), בקבוצת קוימברה (GC) ובגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר (The Guild) ובאיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA).
לאוניברסיטה למעלה מ־30,000 בוגרים ביותר מ־150 מדינות ברחבי העולם.
בתחומי האוניברסיטה תיאטרון אנטומי שנבנה ב־1660 לערך, מהעתיקים שהשתמרו, וכיום הוא מוזיאון.
ארגון אקדמי

לאוניברסיטה תשע פקולטות המאורגנות על פני שלושה תחומים דיסציפלינריים: מדעי הרוח והחברה, רפואה ורוקחות ומדע וטכנולוגיה:
ארגון אקדמי > פקולטות

הפקולטה לאמנויות
הפקולטה למדעי החברה
הפקולטה לשפות
הפקולטה לתאולוגיה
הפקולטה למשפטים
הפקולטה למדעי החינוך
הפקולטה לרפואה
הפקולטה לרוקחות
הפקולטה למדע וטכנולוגיה
דירוגים > דירוג בין־לאומי

דירוג שאנגחאי - מקום 88 (2024)
דירוג Times Higher Education - מקום 140= (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 105 (2024)