stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע קלחת 2
מהלך המבצע

ב-12 במאי עם שחר יצאה חטיבת ברק כשהיא מתוגברת בכוחות חי"ר מחטיבת גולני ומיחידת הסיור 'אגוז', בכוח הנדסה, מרגמות מתנייעות 160 מ"מ ובכוח תותחנים וחצתה את גבול ישראל-לבנון צפונית לקיבוץ דן בסמוך לשעה 4:30. במקביל לכניסה החל הכוח בהרעשה ארטילרית על היעדים.
בשעה 4:55 הוצב כוח חסימה על גבי גשר אבו זיבלה.
בשעה 5:15 השתלט הכוח על הכפר מזרעת א-דרגת, מיקם חסימה של טנקים על גשר בסמוך לו ומיקם יחידת מרגמות. בשעה 5:45 החלו חילופי אש עם צבא לבנון שהתערב בקרבות בין צה"ל והמחבלים. שישה טנקים ושלושה תותחים של צבא לבנון נפגעו.
המחבלים ניסו לעצור את התקדמות כוחות צה"ל ופוצצו גשרים ובכך חייבו את כוחות ההנדסה לפרוץ דרכים חלופיות באמצעות דחפורים וחייבו היערכות מחדש ושינוי של התכנון. עיכובים נוספים נגרמו כתוצאה ממכשולים טבעיים בתוואי השטח הקשה שבפתחלנד וממיקוש שגרם לפגיעה בכלים של צה"ל.
לנוכח העיכובים כינס המח"ט בר כוכבא את המפקדים לקבוצת פקודות חפוזה ובמקביל החל תיקון וטיפול בכלים שנפגעו. הוחלט לשנות את צירי ההתקדמות אל היעדים בדרכים חלופיות תוך הפעלת ההנדסה לפריצת מכשולים בשטח. לקראת הצהריים המשיך הכוח ופגע בבסיסי מחבלים בכפרים ראשיא אל-פוח'אר, כפר חמאם (אנ'), הבארייה (אנ'), פרדיס (אנ'), כפר שובא ואחרים.
כתוצאה מעיכובים והצורך בפריצת מכשולים לא הושלמה המשימה עד לחשיכה ונדרש אישור הממשלה להמשיך במבצע יום נוסף. לאחר שהאישור ניתן התארגנו הכלים המשוריינים בחניוני לילה מאולתרים באזורים שונים בפתחלנד כשצוותיהם שוהים בתוכם. בעוד שכוחות חבלה צה"ליים ממשיכים לפוצץ מתקני מחבלים. בשעה 3:44 לפנות בוקר הושלמה המשימה וכל כוחות צה"ל נעו חזרה לגבול ישראל.
בסך הכל פגע צה"ל ב-19 בסיסי מחבלים, פוצץ כ-70 מבנים ששימשו את המחבלים, השמיד מצבורי תחמושת, השמיד 14 כלי רכב ומשגרי קטיושה, ותפס נשק שלל רב. במבצע נהרגו כ-60 מחבלים ו-17 נשבו. מאות מחבלים נסו צפונה. לחיילי צה"ל 20 פצועים בפציעות קלות בלבד (12 מהם פונו במסוקים במהלך המבצע והשאר המשיכו להילחם לאחר טיפול רפואי במקום) חמישה טנקים וחמישה זחל"מים ישראלים נפגעו אך הוחזרו לישראל.
צבא לבנון שהתערב בקרב בין צה"ל למחבלים ספג 6 הרוגים ו־16 פצועים.
הצטרפות הצבא הסורי לקרב

במהלך המבצע החלו סוללות ארטילריה סוריות לירות לאזור קוניטרה (שהייתה אז בשליטה ישראלית). בתגובה הפציץ חיל האוויר הישראלי את מקורות הירי ושיתק אותם. כוחות תותחנים מחיל משלוח עיראקי שהוצבו בשטח ירדן החלו מפגיזים גם הם את אזור כפר רופין - האון. בתגובה הפגיז צה"ל באמצעות ארטילריה ובאמצעות חיל האוויר את מקורות הירי ושיתק גם אותם. בשלב זה שיגר חיל האוויר הסורי שמיניית מטוסי מיג 17 לסיוע.
בקרבות אוויר שהתפתחו מעל אזור גבול סוריה-לבנון הופלו שלושה מטוסי מיג סוריים.
שניים מהמטוסים הסוריים הופלו בקרב אוויר על ידי מטוס סקייהוק שהוטס על ידי סא"ל עזרא דותן זאת על אף שהסקייהוק הוא מטוס תקיפה וסיוע קרקע, ואינו מצויד בכוונת אוויר-אוויר. המיג הראשון הופל באמצעות רקטות אוויר-קרקע מדגם "זוני" שיועדו לתקיפת סוללות התותחים הסוריים. הייתה זו ההפלה היחידה בעולם של מטוס סקייהוק שבוצעה בעזרת רקטות. המיג השני, שהוטס על ידי מפקד טייסת בדרגת עקיד (מקביל לאל"ם), הופל באמצעות תותח 30 מ"מ של מטוס הסקייהוק שפגע בכנפו השמאלית וגרם לו להתרסק על צלע הר. מטוס המיג השלישי הופל על ידי מיראז' 3 שנשלח לחיפוי.
אחרית דבר

מספר בסיסי מחבלים לא חזרו לפעול. חלקם הוקמו באתרים חלופיים.
למרות הצלחת המבצע, הוא לא הביא לירידה בפעילות הטרור.
הצבא הסורי עצמו סייע להחדרת מאות מחבלים לדרום לבנון שהמשיכו בביצוע פעולות טרור.
ב-22 במאי בוצעה התקפת טרור כנגד אוטובוס שהסיע ילדים ממושב אביבים. בפעולה נהרגו 12 אזרחים רובם ילדים.
ראו גם

פתחלנד
לקריאה נוספת

אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל - עשור שני, ירושלים, 1980, עמ' 130
תאור קרב האוויר בין המיגים לסקייהוק באתר חיל האוויר, באתר חיל האוויר הישראלי
אלוף משה בר כוכבא, מבצע קלחת 2 - פשיטה משוריינת ל"פתחלנד", כתב העת מערכות, גיליון 312, ספטמבר 1988, עמ' 14–56
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013, עמ' 102–104.
מבצע קלחת 2, תערוכה בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
רועי אלימלך

רועי אלימלך (נולד ב-3 ביולי 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי חיפה.
קריירה

אלימלך התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי נתניה. בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנערים של בית"ר טוברוק וכעבור שלוש שנים לקבוצת הנוער של מכבי חיפה. ב-7 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–4 נגד עירוני קריית שמונה ואף בישל את השער האחרון לעומר אצילי.
בינואר 2022 הושאל להפועל עפולה עד לסיום העונה. בסיום העונה הושאל לעונה נוספת ורשם שבעה שערים ב-34 משחקי ליגה.
ב-5 בספטמבר 2023 הושאל להפועל פתח תקווה. ב-25 בנובמבר כבש שער בכורה בהפסד 1–2 למכבי חיפה.
אלימלך נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2023, אך שוחרר ממנה בהמשך.
הערות שוליים

↑  תומר חבז, ‏רועי אלימלך הושאל להפועל פ"ת לעונה אחת, באתר ONE‏, 5 בספטמבר 2023
↑  ליגת העל חזרה: מכבי חיפה ניצחה 1:2 את הפועל פתח תקווה, באתר וואלה, 25 בנובמבר 2023
↑  יגאל גולדשטיין, ‏גלוך, רביבו וקארצב בסגל הצעירה ליורו, באתר ערוץ הספורט, 14 ביוני 2023
Lazy Afternoon

Lazy Afternoon (בעברית: "אחר הצהריים עצלים") הוא אלבומה ה-17 של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא באוקטובר 1975 על ידי קולומביה רקורדס.
רקע

הקלטות האלבום התרחשו מאפריל עד יוני של אותה שנה. האלבום מאופיין במוזיקת פופ שמשולבת עם שירי ג'אז ודיסקו. על האלבום עבדה סטרייסנד עם המפיקים רופרט הולמס וג'פרי לייזר. סטרייסנד הלחינה את השיר "By The Way", ובכך זו הייתה הפעם הראשונה בה כתבה מוזיקה לאלבומיה.
בנוסף היא ביצעה מחדש כמה שירים, ביניהם: "Shake Me, Wake Me (When It's Over)" של להקת ארבע הפסגות, "You and I" של סטיבי וונדר ו-"Moanin' Low" של ליבי הולמן.
ביקורת והצלחה

האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר אכן ציינו כי אלבום זה היה יותר טוב מאלבומה הקודם וכינו אותו כ"מלהיב". בנוסף גם הפקת האלבום זכתה לשבחים. מבחינה מסחרית האלבום קיבל מעמד אלבום זהב בארצות הברית ובנוסף דורג גם במצעד הקנדי ובמצעד האוסטרלי.
מתוך האלבום יצאו שני סינגלים כאשר הסינגל הראשון היה
"My Father's Song" בשילוב עם "By The Way", אשר יצא לאור באוגוסט של אותה השנה והשיר "Shake Me, Wake Me (When It's Over)" עם "Widescreen", יצאו לאורב-12 בנובמבר של אותה השנה, כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום.
רשימת רצועות

| Lazy Afternoon> מס' | Lazy Afternoon> שם | Lazy Afternoon> משך | Lazy Afternoon>  | Lazy Afternoon>  | Lazy Afternoon>  | Lazy Afternoon>  | Lazy Afternoon>  | Lazy Afternoon>  | Lazy Afternoon>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lazy Afternoon  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | My Father's Song  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | By the Way  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Shake Me Wake Me (When It's Over)  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | I Never Had It So Good  | 3:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Letters That Cross In the Mail  | 3:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | You and I  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Moanin' Low  | 4:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | A Child Is Born  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Widescreen  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:15 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1975–1976)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1975–1976)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1975–1976)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 84 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 12 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 42 |
מרדכי אלון

ערך זה עוסק ברב ציוני דתי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1959 (בן 65) ח' בכסלו ה'תש"ך ירושלים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת מרכז הרב 
 מקום פעילות:  מגדל. בעבר ירושלים: ראש ישיבת חורב וראש ישיבת הכותל
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  ארץ ישראל, עם ישראל, לימוד תורה, חינוך פרשת השבוע, גאולה, חסידות
 חיבוריו:  "תכלת מרדכי"
 אב:  מנחם אלון 
 
 תפקידים נוספים:  חבר המועצה להשכלה גבוהה, ראש התנועה הרוחנית-חברתית מבראשית
 
הרב מרדכי (מוטי) אֵלון (נולד בח' בכסלו ה'תש"ך, 9 בדצמבר 1959) הוא רב ציוני דתי. כיהן כראש התנועה הרוחנית-חברתית "מבראשית", כראש ישיבת חורב (תשמ"ח–תשס"ב) וכראש ישיבת הכותל (תשס"ב–תשס"ח).
ב-2013 הורשע בשתי עבירות של מעשה מגונה בכוח בנער בן 17.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנם הצעיר של המשנה לנשיא בית המשפט העליון השופט פרופ' מנחם אלון ורות. למד בישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת מרכז הרב וישיבת אור עציון. הצטרף לגרעין הייסוד של ישיבת קריית שמונה עם הקמתה והחל ללמד בה מגיל צעיר. לאחר מכן עבד כמורה למחשבת ישראל בישיבת חורב שבירושלים. בהמשך שימש כמחנך של כיתה י"א (שנת תשמ"ג), וביוני 1987, כשהוא בן 28 בלבד, מונה לראש הישיבה. בתפקיד זה החזיק עד שנת 2002, אז עזב את ישיבת חורב כדי לכהן כראש ישיבת הכותל ברובע היהודי שבעיר העתיקה בירושלים. כיהן גם כרב בית הכנסת "ניצנים" בשכונת בקעה בירושלים במשך יותר מעשר שנים.
דחה מספר פעמים הצעות להשתלב במערכת הפוליטית. לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, כשהחלו מגעים לאיחוד בין המפד"ל לסיעת האיחוד הלאומי (שבראשה עמד אחיו, הרב בני אלון), הוצע לו תפקיד ראש הרשימה המאוחדת; הוא סירב להצעה באומרו כי השפעתו בפוליטיקה תהיה פחות מועילה מהשפעתו בתחום החינוכי.
היה חבר המועצה להשכלה גבוהה, היחיד שאין ברשותו תעודת בגרות או תואר אקדמי כלשהו (אי-זכאותו לתעודת בגרות נבעה מהיעדר יחידה במקצוע מחשבת ישראל, אף שלימים היה שותף בהכנת מבחני הבגרות במקצוע זה).
בשנת 2002 הקים את עמותת "מבראשית" הפועלת בתחום החינוך הלא פורמלי והפורמלי בישראל ובעולם היהודי, בהם המיזם "מסע ישראלי". ב-2012 סיימה העמותה את העסקתו.
בשנת תשס"ו (2006) הודיע על יציאה לחופשה והפסקת השיעורים הקבועים ללא ציון סיבה ברורה למהלך. מאוחר יותר התברר כי הדבר אירע בעקבות חתימתו על מסמך הגבלות שהוטלו עליו על רקע חשדות למעשים מגונים. מאז מיעט בעריכת חתונות ובהגעה ללוויות. על אף יציאתו לחופשה המשיך לשמור על קשר עם "מבראשית" ועם "ישיבת הכותל". הוא עבר להתגורר במושבה מגדל. ב-31 בדצמבר 2007 הודיע רשמית על פרישתו מראשות ישיבת הכותל ועל מעבר מרב "דורש" לרב "כותב", והחל לכתוב את פירושו על חמישה חומשי תורה. בשנת תשס"ח (2008) העביר במגדל שיעורים בימי חמישי בלילה עד לפנות בוקר, בפרשת השבוע ובנושאי החג המתקרב. רבים מתלמידיו שלא יכלו לשמוע את שיעוריו במשך תקופה ארוכה, הגיעו לשיעור זה שלרגל הביקוש עבר מבית כנסת קטן לאמפי בית הספר ביישוב.
לאחר ההרשעה המשיך להעביר שיעורים ברמת אשכול בירושלים, בחצור הגלילית, במרכז שפירא עד שנת 2018 (ראו להלן).
פעילותו הציבורית

את פרסומו רכש בשל שיעורי פרשת השבוע שהעביר בבית הכנסת ישורון בירושלים ובמכון ש"י שבאוניברסיטת בר-אילן, ובהמשך גם בערוץ הראשון (בימי שישי). בתקופה מסוימת שודרו השיעורים אף ברדיו בערוץ שבע, ברשת א וברשת מורשת וברדיו קול חי, ובטלוויזיה ב"ערוץ התכלת" שפעל בשידורי הטלוויזיה בכבלים במשך כמה שנים. חלק משיחותיו על פרשת השבוע שוכתבו ויצאו לאור בסדרת חוברות בשם תכלת מרדכי, שקובצו בהמשך לספרים. על חוברות אלה זכה בפרס הרב מימון לשנת ה'תשס"ב.
מלבד פעילותו בלימוד תורה, נודע בהדגשת החיבור האישי ובהפגנת חיבה כלפי תלמידיו. הוא ממעט לעסוק בשאלות השנויות במחלוקת בתוך הציונות הדתית. הוא מדגיש את הצורך בהתקרבות בין הציבור הדתי לאומי לציבור החילוני והחרדי. בתקופת ההתנתקות מחבל עזה וצפון השומרון שימש כראש ישיבת הכותל והנחה את תלמידיו ששירתו בצבא באותו זמן שלא לסרב אך גם לא לבצע את פקודת הפינוי.
אלון היה מתומכי הארגון עצת נפש העוסק בטיפולי המרה.
ניצול יחסי מרות והרשעה במעשים מגונים

בשנת 2010 פרסם פורום תקנה הודעה שלפיה ביולי 2005 החל צוות מטעמו, שכלל את הרב יעקב אריאל, הרב אהרן ליכטנשטיין, פרופ' ידידיה שטרן, הרב בני להמן ויהודית שילת, בבדיקת תלונה כנגד הרב אלון שבה נטען כי הטריד מינית את המתלונן ואדם נוסף, בתקופת נערותם. לדברי הפורום, הרב אלון הודה בפניו בעיקרי התלונה, אם כי לא בכל פרטיה, הביע את חרטתו והצהיר כי לא היה מעורב במקרים דומים אחרים כאשר למעשה באותה העת הוא המשיך במעשיו. בעקבות זאת פסק הפורום כי בעת פגישות אישיות עם צעירים יקפיד הרב אלון על הלכות ייחוד, שעיקרן הימנעות מהימצאות במקום סגור עם אדם בודד אחר. הרב אלון אישר את ההחלטה בחתימתו. על רקע מדיניות הפורום ומכיוון שעל פי הרב אריאל המתלוננים לא רצו לפנות למשטרה, פרטי התלונה והתחייבות הרב אלון נשמרו בדיסקרטיות.
לפי הודעת הפורום, כעבור שנה, בראשית קיץ 2006, הגיעה אל הפורום תלונה נוספת וחמורה יותר, שבה נטען כי הרב אלון היה מעורב בקשר בעל אופי מיני שנמשך מספר שנים והמשיך לאחר התחייבותו האמורה. לדברי הפורום, הרב אלון הודה גם כאן בעיקרי הדברים, אך טען כי המתלונן יזם את המעשים וכי אין מדובר בניצול יחסי מרות וסמכות. בעקבות זאת גיבש הפורום החלטה תקיפה יותר, שלפיה הרב אלון נקרא להפסיק כל פעילות ציבורית וחינוכית למשך שמונה שנים, אז ידון הרכב נוסף בנושא. זו הייתה הסיבה לפרישתו מראשות ישיבת הכותל ותנועת 'מבראשית' ולמעבר למגדל.
לפי ההודעה הפר הרב אלון את התחייבויותיו והמשיך להיות מעורב בפעילות חינוכית ובמפגשים עם נערים, חרף התראות בכתב ובעל־פה. בעקבות זאת, הוחלט לצרף להרכב הראשוני את הרבנים איתן אייזמן, אבי גיסר, אליקים לבנון, יובל שרלו, יצחק שילת ויהושע שפירא. ההרכב המורחב החליט פה אחד לפרסם את הדברים, על מנת להגן על נפגעים פוטנציאלים.
היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הורה למשטרה לבדוק את התלונות. על התלונות שבהן דן הפורום חלה התיישנות, אולם בעקבות הפרסום התלוננו במשטרה נערים נוספים. ב-2 בנובמבר 2011 הוגש נגד הרב אלון כתב אישום בעבירה של מעשה מגונה בכוח. יום לאחר מכן כינס הרב אלון מסיבת עיתונאים שבה אמר: "בכל שנותיי מעולם לא עשיתי שום מעשה, ולו במלל, בכוונה מינית כלשהי כלפי תלמידיי או הפונים אלי. כל ניסיון לטעון כאילו הודיתי אי פעם במעשה שכזה הוא שקר גס ומתועב". ברב אלון צידד בין השאר הרב חיים דרוקמן, שאמר כי שפכו את דמו והזמין אותו להעביר שיעורים בישיבת אור עציון. גם העיתונאי אבישי בן חיים יצא נגד התנהלות הפורום.
ב-7 באוגוסט 2013 הורשע אלון בבית המשפט השלום בירושלים בביצוע שתי עבירות של מעשה מגונה בכוח בבן 17 שפנה אליו להתייעצות בעניינים אישיים וב-18 בדצמבר נגזרו עליו חצי שנה של עבודות שירות, 15 חודשי מאסר על תנאי למשך שלוש שנים ופיצוי בסך 10,000 ש"ח למתלונן. הרב יעקב אריאל מפורום 'תקנה', אמר כי המקרים שהובאו במשפט הם "דגי רקק" לעומת ה"לווייתנים" שהובאו לפני הפורום.
בעקבות ההרשעה פורסמו בתקשורת עדויות לכך שאלון ביצע טיפולי המרה.
בדצמבר 2018 פורסם כי התקבלה בפורום תקנה תלונה נוספת של צעיר על פגיעות מיניות חדשות מצדו של אלון, שחלקן תועדו. לאחר שהובאו החשדות בפני הרבנים שמואל אליהו, חיים דרוקמן ויעקב אריאל, הודה אלון בפניהם במעשים והתחייב להפסיק להעביר שיעורים, לקחת טיפול פסיכולוגי ולסגור את בית המדרש שלו. בעקבות התחייבותו שלא יכהן כרב עד אלול תשפ"ג (ספטמבר 2023) החליטה הרבנות הראשית שניתן להסתפק בכך ולא לשלול את תואר הרבנות.
במרץ 2021, בעקבות עתירה שהוגשה לבג"ץ, קיבל הרב אלון את המלצת השופטים וויתר על תעודת הכושר שלו לרבנות עיר.
משפחה

אביו היה השופט פרופ' מנחם אלון, ואחיו הם ארי אלון, השופט יוסף (ספי) אלון והשר וחבר הכנסת לשעבר בנימין אלון. הסופרת אמונה אלון היא גיסתו. הוא נשוי לחני אלון, העוסקת בריפוי בעיסוק. לבני הזוג 11 ילדים בהם הרב צבי אלון, שהיה רב קהילה בקיסריה וכיום הוא מכהן כמזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית. הוא מתגורר במושבה מגדל.
מפרסומיו

לחן ולכבוד צבי תפארה: סדר חופה וקדושין ושבע ברכות עם הארות והגיונות, ירושלים: הוצאה עצמית, ה'תשס"א (2000/2001)
תכלת מרדכי: שיחות בפרשת השבוע, ירושלים: ישיבת חורב, ה'תשס"א
תכלת מרדכי: על הגדה של פסח עם הארות, ירושלים: מבראשית, ה'תשס"ב (2001/2002)
ב"ר כהן, ליקוטים על פרשת השבוע: על-פי שעוריו של הרב מרדכי אלון, ירושלים: הוצאה עצמית, ה'תשנ"ו (1995/1996)
מאמר מרדכי: מאמרים לפרקי אבות, משפחות גולדברג-נוי, ה'תשס"ה–2004
מלפני המלך: שיחות לחודש אלול ולימים הנוראים, מגדל: ה'תשע"ה–2015
קומי אורי: אסופת מאמרים ושיחות לימי החנוכה ולעשרה בטבת, תנועת התחברות, ה'תשע"ו–2015
תכלת מרדכי: פירוש על מגילת אסתר, תנועת התחברות, ה'תשע"ו
לקריאה נוספת

טלי פרידמן, שמואל ליימן-ווילציג, חופש הביטוי של רבני הציונות הדתית: בין הלכה, משפט ותקשורת בדמוקרטיה הישראלית, ניב, 2024
הערות שוליים

↑   ליאור דטל, מבראשית: העמותה שהקים מוטי אלון קיבלה 100 מיליון שקל בשנים האחרונות, באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2016
↑  עמיחי אתאלי, הרב אלון בירך ארגון ש"מרפא" הומואים, באתר nrg
↑  "הרב אלון הודה בעובדות", באתר ערוץ 7, 19 בדצמבר 2018
↑  יאיר אטינגר, דיווח: הרב מוטי אלון חשוד בהטרדה מינית, באתר הארץ, 15 בפברואר 2010
↑  יאיר אטינגר, דיווח: הרב מוטי אלון חשוד בהטרדה מינית, באתר הארץ, 15 בפברואר 2010
↑  תומר זרחין, היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הורה למשטרה לבדוק את החשדות נגד הרב מוטי אלון, באתר הארץ, 18 בפברואר 2010
↑  תומר זרחין, הרב מוטי אלון הואשם בביצוע מעשה מגונה בכוח בקטין, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2011
↑  הרב אלון שובר שתיקה תגובתו המלאה באתר יוטיוב.
↑  קובי נחשוני, הרב דרוקמן: "שפכו את דמו של הרב אלון", באתר ynet, 19 בפברואר 2010; קובי נחשוני, הרב דרוקמן: אין מה לחשוש מהרב אלון, באתר ynet, 11 באוגוסט 2010
↑  אריה יואלי, ‏אבישי בן חיים ממשיך: הרב אלון "נרצח" בגלל ראיות מפוקפקות, באתר "סרוגים", 25 באוקטובר 2010
↑  ניר חסון, הרב מוטי אלון הורשע בעבירות של מעשים מגונים בכוח בתלמידו, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2013
תפ (י-ם) 4867-11-11 מדינת ישראל נגד מרדכי אלון, ניתן ב-7 באוגוסט 2013
↑  אביאל מגנזי, בלי מאסר: חצי שנת עבודות שירות למוטי אלון, באתר ynet, 18 בדצמבר 2013
תפ (י-ם) 4867-11-11 מדינת ישראל נגד מרדכי אלון, ניתן ב-18 בדצמבר 2013
↑  הרב אריאל בראיון בלעדי: הרב אלון הודה בעובדות, המשפט הזה לא מעניין אותי,  באתר כיפה, 05 באוגוסט, 2013 20:00
↑   טיפולי ההמרה של הרב מוטי אלון - צינור לילה, סרטון בערוץ "אוהדי הצינור", באתר יוטיוב (אורך: 5:25), 8 באוגוסט 2013
↑  אבישי גרינצייג, ‏ההסתבכות החדשה של הרב מוטי אלון: הודה בפני רבנים שתקף מינית, באתר מעריב אונליין, 4 בדצמבר 2018
↑  יהודה לוינגר, ‏הרבנות הראשית: הרב מוטי אלון לא יכהן כרב עד 2022, באתר "סרוגים", 15 באפריל 2019
↑  עתירה לבית המשפט: מדוע לא נשלל תואר הרבנות מהרב אלון, באתר כיפה, ‏2021-03-04
↑  ערוץ 7, הרב מוטי אלון ויתר על תעודת הכושר לרב עיר, באתר ערוץ 7
↑  משה רונן, "שושלת אלון", ידיעות אחרונות, 23 בפברואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310515105171  ISNI: 0000 0000 7993 2687  NTA: 303209038  SNAC: w63b81rh  VIAF: 44228650   WorldCat (עם VIAF): 44228650
שון גולדברג

שון גולדברג, ידוע גם בכינוי "שונגו" (נולד ב-13 ביוני 1995), הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדות הבלם והמגן השמאלי במכבי חיפה מליגת העל ובנבחרת ישראל.
הוא אחד מששת השחקנים היחידים (יחד עם יוסי קרמר, אלון מזרחי, איתי שכטר,  שלומי אזולאי ומאור בוזגלו) ששיחקו בקריירה שלהם בכל "ארבע הגדולות" של הכדורגל הישראלי.
קריירת מועדונים > מכבי תל אביב

גולדברג נולד בתל אביב. בילדותו התאמן במקביל בכדורגל וג'ודו ואף זכה באליפות הארץ בג'ודו בגיל 13. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
בגיל 19 חתם על חוזה מקצועי לארבע שנים בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב. ב-12 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב, בתיקו 0–0 נגד מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. ב-26 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–1 נגד הפועל עכו. בעונת 2014/2015 זכה גולדברג בגביע הטוטו עם מכבי תל אביב.
ב-3 בפברואר 2015 הושאל ביחד עם בן רייכרט להפועל תל אביב עד לסיום העונה, במסגרת עסקת העברתו של גילי ורמוט שעשה את הדרך ההפוכה. ב-14 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל באר שבע. עד תום עונת 2014/2015 בליגת העל ערך 9 הופעות במדי המועדון.
קריירת מועדונים > בני יהודה תל אביב

ביולי 2015 הושאל גולדברג לליגת העל, בני יהודה תל אביב, במדיה שיחק שנתיים, כשבמאי 2017 אף זכה עמה בגביע המדינה 2016/2017, לאחר ניצחון על מכבי תל אביב בגמר.
ב-4 בספטמבר 2017 הושאל לבית"ר ירושלים, לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. שבוע לאחר מכן רשם את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה מהספסל במחצית בניצחון החוץ 2–1 נגד מכבי פתח תקווה. בתום העונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, ושיחק 120 דקות בהפסד 1–3 להפועל חיפה.
בתחילת עונת 2018/2019 ערך הופעה אחת במדי מכבי תל אביב בגביע הטוטו.
קריירת מועדונים > הפועל חיפה

ב-14 באוגוסט 2018 שוחרר ממכבי תל אביב, וחתם לעונה אחת בהפועל חיפה, בה ערך 26 הופעות בליגת העל.
קריירת מועדונים > הפועל באר שבע

ב-11 ביוני 2019 חתם גולדברג לשלוש שנים בהפועל באר שבע. ב-11 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בתיקו 1–1 מול לאצ'י האלבנית, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ובישל את השער לזכות קבוצתו.
בשנת 2020 גולדברג חתם לעונה נוספת בהפועל באר שבע מליגת העל. ב-18 בספטמבר במסגרת משחקי מוקדמות הליגה האירופית, בישל את שער הניצחון לזכות קבוצתו בתוספת הזמן שקבע את תוצאת המשחק 1–2 נגד לאצ'י האלבנית, ונתן לבאר שבע כרטיס לשלב הבא.
קריירת מועדונים > מכבי חיפה

ב-10 ביוני 2021 חתם לשנתיים במכבי חיפה מליגת העל. את הופעת הבכורה ערך ב-14 ביולי בהפסד 0–2 במסגרת מוקדמות ליגת האלופות לקאיראט אלמטי הקזחית. ב-29 באוגוסט ערך הופעת בכורה בליגת העל במדי הקבוצה, בתיקו 0–0 עם הפועל חדרה, בסוף העונה זכה עם קבוצתו באליפות ליגת העל והפך לבורג מרכזי בחוליית ההגנה.
גולדברג היה שחקן משמעותי בקמפיין מוקדמות ליגת האלופות של אופ"א בעונת 2022/2023 שבסופו, קבוצתו מכבי חיפה העפילה לטורניר. ב-30 באוגוסט 2022 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה ובמדי מכבי חיפה, בניצחון 1–0 על בני סכנין.
נבחרות ישראל

שיחק בכל הגילים של נבחרות הנערים של ישראל מגיל 16, בנבחרות הנוער, ובנבחרת הצעירה עד גיל 21.
ב-17 במרץ 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, לקראת משחקי הידידות מול גרמניה ורומניה. ב-26 במרץ 2022 ערך את הופעת בכורה שלו בנבחרת כשפתח בהרכב, בהפסד במשחק הידידות בחוץ 0–2 לגרמניה.
גולדברג ייצג את נבחרת ישראל במשחקים האולימפיים בפריז 2024 כחריג גיל
חיים אישיים

גולדברג הוא בוגר מאי 2022 לתואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת רייכמן. הוא בעל דרכון איטלקי.
תארים

אליפות: (2) 2014/2015, 2018/2019
גביע המדינה: (1) 2014/2015
גביע הטוטו: (3) 2014/2015, 2017/2018, 2018/2019
גביע המדינה: (1) 2016/2017
גביע המדינה: (1) 2019/2020
מכבי חיפה
אליפות: (2) 2021/2022, 2022/2023
אלוף האלופים: (2) 2021, 2023
גביע הטוטו:(1) 2021/2022
תארים אישיים
שחקן ההגנה של העונה בליגת העל מטעם אתר ONE וארגון שחקניות ושחקני הכדורגל: 2021/2022, 2023/2024
בית הדין העממי (גרמניה הנאצית)

רולנד פרייזלר (במרכז) פותח את ישיבת בית הדין העממי הדנה בעניין קושרי העשרים ביולי, בהצדעה במועל יד
בית הדין העממי (בגרמנית: Volksgerichtshof פולקסגריכטסהוף) היה בית משפט מיוחד (Sondergericht) שנוסד בשנת 1934 על ידי קנצלר גרמניה אדולף היטלר. כערכאה משפטית של גרמניה הנאצית מחוץ למסגרת החוקה וסדרי הדין של מערכת המשפט הגרמנית.
הכפפת מערכת המשפט והפיכתה לכלי שרת בידי המדינה הייתה מלכתחילה חלק מתפיסת העולם והתכנית של היטלר, כחלק מתוכנית זו חזה היטלר הקמת ערכאה שיפוטית להשלטת טרור ודיכוי מתנגדים. ערכאה זו קרמה עור וגידים עם פרסום תוצאות המשפט שהתנהל בעקבות שריפת הרייכסטאג, בו זוכו מרבית הנאשמים. על מנת שיוכל למלא את תפקידו ככלי דיכוי ניתנה לבית הדין העממי סמכות שיפוט על קשת רחבה למדי של "עבירות פוליטיות", תבוסתנות ובגידה בגרמניה הנאצית. פשעים אלו נתפסו על ידי בית המשפט כפגיעה במאמץ המלחמתי (גרמנית: "Wehrkraftzersetzung" מילולית: "ערעור כוח הלחימה") ובהתאם לכך נענשו בחומרה ועונש מוות נקבע במספר רב של מקרים.
בית המשפט הפך לגורם דיכוי פעיל במיוחד כנגד מתנגדי משטר תחת נשיא בית המשפט רולנד פרייזלר שוויתר על העמדת הפנים של הליך שיפוטי והיה למעשה התובע הראשי תוך שהוא דוחק את ההגנה לתפקיד של תפאורה חסרת תועלת, מגמה זו הלכה והתגברה עד שמשנת 1943 העמדה לדין בפני בית הדין העממי הייתה למעשה גזר דין מוות. ההליכים בבית המשפט היו גרסה קיצונית של משפטי ראווה, משפטים הסתיימו תוך פחות משעה מבלי שהוצגו ראיות או טיעונים על ידי כל אחד מהצדדים. גם בגרמניה הנאצית שלא הייתה מדינת שלטון חוק היה בית המשפט העממי גוף קיצוני שוויתר לעיתים קרובות אפילו על החוקים והנהלים שחייבו בתי משפט גרמניים תחת השלטון הנאצי. מערכת זו הסדירה ואיפשרה עינויים ורצח בחסות המדינה.
רקע

בתקופת האימפריה הגרמנית, שראשיתה בכינונה כמדינת לאום מאוחדת ב-18 בינואר 1871 לאחר איחוד מדינות גרמניה השונות, הייתה לשכת עורכי הדין בגרמניה בעלת מעמד של גילדה של בעלי מקצוע "חופשיים", כלומר מעמד בלתי תלוי וחופשי מפיקוח של השלטון – מקצוע שהרגולציה בו הייתה בידי הגילדה המקצועית בלבד.
רקע > רפובליקת ויימאר

עם תבוסתה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה והתמוטטות האימפריה הגרמנית עם התפטרותו של הקייזר (קיסר) וילהלם השני, עבר השלטון לידי מדינאים דמוקרטיים שהקימו רפובליקה שמאוחר יותר קיבלה את השם רפובליקת ויימאר. תחת חוקת הרפובליקה נקבע כי מערכת המשפט הגרמנית והשופטים חופשיים ונפרדים ממערכות השלטון וחייבים לציית לחוק בלבד. השינוי לא פסח גם על לשכת עורכי הדין שעיקר חבריה היו שמרנים בדעותיהם, תמכו בשלטון המלוכני שקדם לרפובליקה, וראו את נפילת המלוכה ואת עלייתה של רפובליקת ויימאר כתהליך המעוות את המבנה הפוליטי המסורתי של גרמניה. רוב השופטים, לאחר שהפסידו את ההשפעה הפוליטית והחברתית שנהנו ממנה בעבר כחלק ממעמד האצולה והאליטה החברתית – לא היו מרוצים מהפוליטיקה של רפובליקת ויימר. עם זאת, רוב חברי הלשכה והעוסקים בעריכת דין ושפיטה נשבעו אמונים לממשלה החדשה למרות המהפך הפוליטי, הכלכלי והחברתי הכללי של התקופה בגרמניה, ומערכת המשפט הגרמנית שגשגה והקדישה את מאמציה לאכיפת החוקה.