stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2023/2024 בליגת העל הסעודית
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אל-הילאל | 34 | 31 | 3 | 0 | 101 | 23 | 78+ | 96 | העפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות האסיאתית |
| 2 | א-נסר | 34 | 26 | 4 | 4 | 100 | 42 | 58+ | 82 | העפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות האסיאתית |
| 3 | אל-אהלי | 34 | 19 | 8 | 7 | 67 | 35 | 32+ | 65 | העפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות האסיאתית |
| 4 | א-תעאוון | 34 | 16 | 11 | 7 | 51 | 35 | 16+ | 59 | העפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות השנייה של אסיה |
| 5 | אל-איתיחאד | 34 | 16 | 6 | 12 | 63 | 54 | 9+ | 54 |  |
| 6 | אל-איתיפאק | 34 | 12 | 12 | 10 | 43 | 34 | 9+ | 48 |  |
| 7 | אל-פתח | 34 | 12 | 9 | 13 | 57 | 55 | 2+ | 45 |  |
| 8 | א-שבאב | 34 | 12 | 8 | 14 | 45 | 42 | 3+ | 44 |  |
| 9 | אל-פייחה | 34 | 11 | 11 | 12 | 44 | 52 | 8- | 44 |  |
| 10 | דמכ | 34 | 10 | 11 | 13 | 44 | 45 | 1- | 41 |  |
| 11 | אל-ח'ליג' | 34 | 9 | 10 | 15 | 36 | 47 | 11- | 37 |  |
| 12 | א-ראא'ד | 34 | 9 | 10 | 15 | 41 | 49 | 8- | 37 |  |
| 13 | אל-ווחדה | 34 | 10 | 6 | 18 | 45 | 60 | 15- | 36 |  |
| 14 | א-ריאד | 34 | 8 | 11 | 15 | 33 | 57 | 24- | 35 |  |
| 15 | אל-אוחדוד | 34 | 9 | 6 | 19 | 33 | 52 | 19- | 33 |  |
| 16 | אבהא | 34 | 9 | 5 | 20 | 38 | 87 | 49- | 32 | ירידה לליגת המשנה הסעודית |
| 17 | א-טאי | 34 | 8 | 7 | 19 | 34 | 64 | 30- | 31 | ירידה לליגת המשנה הסעודית |
| 18 | אל-חזם | 34 | 4 | 12 | 18 | 34 | 76 | 42- | 24 | ירידה לליגת המשנה הסעודית |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | א-נסר | 35 |
| 2 | סרביה אלכסנדר מיטרוביץ' | אל-הילאל | 28 |
| 3 | מרוקו עבד א-רזאק חמדאללה | אל-איתיחאד | 19 |
| 3 | זמביה פאשן סקלה | אל-פייחה | 19 |
| 5 | ערב הסעודית פיראס אל-בורייכאן | אל-פתח/אל-אהלי | 17 |
| 6 | ברזיל אנדרסון טאליסקה | א-נסר | 16 |
| 7 | קמרון ז'ורז'-קווין נקודו | דמכ | 15 |
| 7 | ברזיל מלקום | אל-הילאל | 15 |
| 7 | ניגריה אודיון איגהלו | אל-ווחדה | 15 |
| 10 | ערב הסעודית סאלם א-דאווסרי | אל-הילאל | 14 |
| 10 | גאנה ברנרד מנאש | א-טאי | 14 |
סטטיסטיקה > מלכי הבישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אלג'יריה ריאד מחרז | אל-אהלי | 13 |
| 2 | פורטוגל רובן נבס | אל-הילאל | 12 |
| 3 | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | א-נסר | 11 |
| 4 | ספרד אלברו מדראן | א-תעאוון/אל איתיפאק | 10 |
| 4 | סרביה סרגיי מילינקוביץ'-סאביץ' | אל-הילאל | 10 |
| 6 | צרפת אלן סיינט-מקסימין | אל-אהלי | 9 |
| 6 | ארמניה לוקס זלראיאן | אל-פתח | 9 |
| 8 | מרוקו מוראד באטנה | אל-פתח | 8 |
| 8 | מרוקו פייסל פאג'ר | אל-ווחדה | 8 |
| 8 | סנגל סאדיו מאנה | א-נסר | 8 |
| 8 | ערב הסעודית פיראס אל-בורייקאן | אל-אהלי/ אל-פתח | 8 |
| 8 | קרואטיה מרסלו ברוזוביץ' | א-נסר | 8 |
הערות שוליים

↑  James Cormack, Saudi Pro League 2023/24: How it works, teams involved and prize money, 90 MIN, ‏21 ביוני 2023
1 2  Saudi League Stats, soccerway
ג'וזף קרווין

| --- | --- |

ג'וזף קרווין (1971)
 לידה:  19 בפברואר 1932 (בן 92) אואק פארק, ארצות הברית 
 מידע כללי
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  מכללת הצלב הקדוש  בית ספר פיינברג לרפואה  תיכון פנוויק 
 עיסוק בעבר:  רופא
 עיסוקים נוספים:  טייס
 תקופת השירות:  1965–1987 (כ־22 שנים)
 דרגה:  קפטן בצי ארצות הברית
 זמן שהייה בחלל:  28 יום  ו־50 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  1
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  הליכות חלל: 3 שעות ו-23 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ג'וזף קרווין
 משימות
 סקיילאב 2
 
 עיטורים
 סיכת האסטרונאוט של צי ארצות הברית  מדליית השירות המצטיין של נאס"א  מדליית השירות המצוין של הצי
 
ג'וזף קרווין (באנגלית: Joseph Peter Kerwin;‏נולד ב-19 בפברואר 1932, אואק פארק) הוא רופא ואסטרונאוט אמריקני אשר לקח חלק בתוכנית סקיילאב.
ביוגרפיה

ג'וזף קרווין נולד בעיירה אואק פארק שבאילינוי למשפחה בעלת שורשים אירים. בשנת 1949 הוא סיים את בית הספר התיכון, ובשנת 1953 קיבל תואר ראשון בפילוסופיה. קרווין המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת נורת'ווסטרן וסיים את הלימודים בשנת 1957. לאחר סיום הלימודים הוא התגייס לצי ארצות הברית וקיבל הסכמה כמנתח מוטס.
שירות בנאס"א

ג'וזף קרווין התקבל ליחידת הכנת האסטרונאוטים ביוני 1965. במהלך טיסה אפולו 13 הוא היה בצוות תקשורת. קרווין הוצב בצוות של סקיילאב 2 וביצע טיסה שערכה 28 ימים. במהלך הטיסה הוא עשה פעילות חוץ רכבית.
לאחר הטיסה קרווין המשיך בפעילות בנאס"א והיה מעורב בפעילות שותפת. בשנים 1982/83 הוא היה נציג הארגון באוסטרליה. בשנים 1984–1987 הוא ניהל מרכז מדעי במרכז החלל ג'ונסון. בתפקיד זה הוא היה אחראי על תמיכה רפואית לחברי מעברות חלל ומשפחותיהם.
לאחר פרישה

בשנת 1987 קרווין עזב את נאס"א והצטרף ללוקהיד קורפוריישן. עד לשנת 1990 הוא היה מעורב בפיתוח פרויקט "פרידום" ובהמשך של תחנת החלל הבין-לאומית. בשנת 1996 הוא עבר ל-Systems Research Laboratories ותוך זמן קצר מונה לנשיא של KRUG Life Sciences בה עבד עד לשנת 2004.
קרווין התחתן בשנת 1960 ולזוג נולדו 3 בנות. הוא מתגורר בקולג' סטיישן שבטקסס.
בשנת 2008 הוא ביחד עם אוון גאריוט כתבו ספר Homesteading Space על תוכנית "סקיילאב".
איטליה בימי הביניים

תקופת ימי הביניים באיטליה התחילה במאה ה-6 והסתיימה במאה ה-14.
שלהי העת העתיקה, המלחמות הגותיות והכיבושים הלומברדים

במאה ה-5 לספירה פלשו הוויזיגותים לאיטליה, ורומא נבזזה על ידי אלאריק הראשון בשנת 410. הקיסר האחרון של הקיסרות הרומית המערבית, רומולוס אוגוסטולוס, הודח בשנת 476 על ידי הגנרל הגרמאני אודואקר. הוא שלט באיטליה במשך 17 שנים, לכאורה תחת מרותו של קיסר האימפריה הביזנטית זנון, אך למעשה היה עצמאי לחלוטין. בתקופת שלטונו נלחם אודואקר נגד הוונדלים, ששלטו בסיציליה, ונגד שבטים גרמאניים אחרים שפלשו לחצי האי האיטלקי.
בשנת 489 החליט הקיסר זנון לגרש את האוסטרוגותים אשר התיישבו בדנובה, ושלח אותם לאיטליה. ב-25 בפברואר 493 ניצח תיאודוריך הגדול את אודואקר והפך למלך האוסטרוגותים. המיעוט הגותי, בעיקר מזרם האריאניות, הרכיב שלטון אריסטוקרטי של בעלי אדמות, אך השפעתו על המדינה נשאר מינימלי. האוכלוסייה הלטינית נותרה כפופה לחוק הרומאי, והמשיכה ליהנות מחופש הדת שנתן אודואקר. שלטונו של תיאודוריך נחשב לתקופת התאוששות לאיטליה. תשתיות תוקנו, גבולות הורחבו, והכלכלה טופלה בצורה טובה. התרבות הלטינית שגשגה בפעם האחרונה בזכות בואתיוס, שר שירותי הממשל בתקופת תיאודוריך. הממלכה האיטלקית חזרה להיות המעצמה הפוליטית החזקה ביותר בים התיכון. אך למרות ההצלחה של תיאודוריך יורשיו לא השתוו אליו.
הקיסרות הרומית המזרחית, שבירתה קונסטנטינופול, פלשה לאיטליה במהלך המאה ה-6, והגנרלים בליסאריוס ונרסס תחת שלטונו של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, כבשו את הממלכה האוסטרוגותית לאחר 17 שנים של לחימה שהסתיימה בשנת 552 לספירה. הלחימה שנודעה כמלחמות הגותיות, הרסה את חיי העיירות ששרדו את פלישת הברברים. חיי העיירה לא נעלמו, אך העיירות בימי הביניים היו קטנות יותר ופרימיטיביות בהשוואה לתקופה הרומאית. מלחמות, רעב ומגפות השפיעו באופן דרמטי על הדמוגרפיה באיטליה.
הנסיגה של הצבא הביזנטי מאיטליה איפשרה לשבט גרמאני אחר, הלומברדים, לפלוש לאיטליה. ההתנגדות הביזנטית התרכזה בעיקר באזורי החוף, אך הלומברדים הצליחו להביסם וכבשו את רובו של חצי האי, והקימו ממלכה המחולקת לכמה דוכסויות שבירתה פאביה. דרום איטליה, למעט האזורים פוליה, קלבריה וסיציליה, נכבשו על ידי שתי דוכסויות חצי-עצמאיות, ספולטו ובנוונטו.
עלייתה של הכנסייה הקתולית (המאה ה-4 עד המאה ה-8)

לכנסייה ובייחוד לבישוף של רומא, (לאחר מכן קיבל את התואר אפיפיור) היה תפקיד חשוב בפוליטיקה של רומא מאז ימי קונסטנטינוס, שניסה להכניסה לממשל האימפריאלי.
במצב הפוליטי הלא יציב שלאחר נפילת האימפריה המערבית, הכנסייה הפכה למוסד היציב היחיד ולמקום הלימוד ורכישת הידע היחיד. אפילו הברברים נאלצו לסמוך על הכמרים כדי לנהל נכון את כיבושם. יתר על כן, מסדרי הנזירים הקתולים כמו הבנדיקטינס היו בעלי תפקיד חשוב בחיי הכלכלה של התקופה, ובשימור התרבות הקלאסית.
לאחר פלישת הלומברדים, האפיפיורים (גרגוריוס הראשון, פטרוס, ומרקוס) היו כפופים לקיסרים של האימפריה המזרחית, אך לעיתים קרובות קיבלו מעט מאוד עזרה מקונסטנטינופול, ונאלצו למלא לבדם תפקידים כגון חילוק אוכל לנזקקים, והגנה על רומא מפני הפשיטות הלומברדיות. כתוצאה מכך האפיפיורים החלו לבנות לעצמם מדינה עצמאית בתוך איטליה.
התמוטטות הנציבות הביזנטית באיטליה

בסוף המאה ה-8 האפיפיורות שאפו לעצמאות, ומצאו דרך להשיג את מטרתם בעזרת חבירה לשושלת הקרולינגית של הפרנקים; הקרולינגים היו צריכים מישהו שיתן לגיטימציה לניסיון הפיכה נגד השושלת המרובינגית החלשה, והאפיפיורות הייתה זקוקה לכוח צבאי שיגן מפני הלומברדים.
באמצע המאה ה-8 הלומברדים כבשו את רוונה, וביטלו את הנציבות הבינזטית (האקסרכיה) בעיר. בכך בעצם הסתיימה נוכחות ביזנטית במרכז איטליה (אף על פי שמספר קטן של ערי חוף ואזורים מסוימים בדרום איטליה נשארו תחת שליטת הביזנטים עד המאה ה-11). האפיפיורות שעמדה בפני פלישה נוספת של הלומברדים, פנתה אל הפרנקים לעזרה. בשנת 756 צבא פרנקי הביס את הלומברדים ונתן לאפיפיורות סמכות על כל מרכז איטליה, ובכך יצר למעשה את מדינת האפיפיור. למרות זאת, שאר איטליה נשארה תחת שלטון לומברדי או ביזנטי.
האימפריה הרומית הקדושה (המאה ה-9–10)

בשנת 774, לאחר בקשה של האפיפיורות, הפרנקים פלשו לאיטליה וסיפחו את שטחי הלומברדים. בתמורה קיבל המלך הפרנקי קרל הגדול את תמיכתה של האפיפיורות. ב-25 בדצמבר 800, הוכתר קרל הגדול על ידי האפיפיור לאו השלישי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ועורר בכך ויכוח מר על שמה של רומא. ב-812 הביזנטים הסכימו להכיר בקיומן של שתי אימפריות רומאיות, בתמורה להבטחה שהשטחים הביזנטים באיטליה יישארו תחת שליטתה של האימפריה הביזנטית.
תחת שלטון הפרנקים הוכנס הפיאודליזם לאיטליה והיא נחלקה לדוכסיות מורשתיות. לאחר מותו של קרל הגדול בשנת 814, האימפריה החדשה החלה להתפורר תחת שליטתם של יורשיו החלשים. האיזון שנוצר בתקופתו של קרל הגדול נהרס. בנוסף, עלייתם של כוחות זרים כמו הסרצנים והרפובליקות העצמאיות בדרום איטליה תרמו להחלשת כוחה של האימפריה. בשנת 806 קרל הגדול הודיע על חלוקת האימפריה: האזורים תחת שליטת הלומברדים-פרנקים, ביחד עם בוואריה ואלמניה, נמסרו לשליטת בנו השני, פפין, מלך איטליה.
לאחר שבנו של קרל הגדול לואי החסיד מת ב-840, חוזה ורדן משנת 843 חילק את האימפריה בין שלושת בניו של לואי החסיד, ולותאר הראשון, הפך לקיסר פרנקיה התיכונה ובה צפון איטליה שהפכה לממלכת איטליה. בשנת 855, על ערש דווי, חילק לותאר הראשון את ממלכתו בין בניו בשנית. הוא הוריש את ממלכת איטליה ואת רומא לבנו הבכור לודוויג. לאחר 887, ממלכת איטליה הידרדרה לתקופה של חוסר יציבות שלטוני, כששליטים רבים טענו במקביל לבעלות על התואר מלך איטליה.
איטליה המשיכה להתמודד מול צרות מבחוץ גם במחצית הראשונה של המאה ה-9. ב-827, שושלת האע'לבים המוסלמית כבשה את סיציליה; ב-846, ערבים מוסלמים פלשו לרומא, ובזזו את בזיליקת פטרוס הקדוש. בתגובה לפלישה, האפיפיור לאו הרביעי התחיל בבנייתה של חומה סביב קריית הוותיקן ב-847, אשר הושלמה לאחר שש שנים. בשלהי המאה ה-9, הביזנטים והפרנקים פתחו בהתקפה משולבת נגד הערבים בדרום איטליה, ובסופה של המערכה הביזנטים כבשו חלקים מדרום איטליה.
ב-951 שולבו כס המלכות של איטליה וגרמניה. השליט של הממלכה החדשה היה אוטו הראשון, שטען שהאיחוד החיה את האימפריה של קרל הגדול וקיבל את התואר קיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-962. באותה תקופה התחזקה השליטה של השליטים החילוניים על הכנסיות בשטחם. יוקרת האפיפיור נחלשה באותה העת.
ראו גם

מלך איטליה
יהדות איטליה
לקריאה נוספת

ה.א.ל פישר, דברי ימי אירופה, הוצאת מסדה
ערי מדינה באיטליה בסוף ימי הביניים (אנגלית), אוניברסיטת קלגרי
בזיליקת סנט אפולינרה נואובו. הוקמה בידי תאודוריך הגדול כקפלת תפילה מלכותית ונבנתה מחדש בימי יוסטיניאנוס הראשון ככנסייה.
איטליה בין הביזנטים והלומברדים: בצהוב - שטח ביזנטי; כתום - שטח לומברדי; ורוד - שטח במחלוקת
איטליה בשנת 751
איטליה בשנת 1000. בשחור מסומן הגבול בין נחלות האימפריה הרומית הקדושה לישויות האחרות.
איטליה בשנת 1050
איטליה בשנת 1328
צפון איטליה בשנת 1402. שנה מתארת את שנת כיבוש/סיפוח של שטח על ידי ג'אן גלאצו ויסקונטי, שליט מילאנו.
כיכר סן מרקו. ארמון הדוג'ה משמאל. ספריית מרציאנה נמצאת מימין. ראשיתה של הכיכר במאה ה-11. המבנה הנוכחי של הארמון נבנה בין השנים 1309–1424 בסגנון גותי. הספרייה נבנתה בתקופת הרנסאנס.
חסוס ארסו

חסוס אָרֶסוֹ בלנקו (בספרדית: Jesús Areso Blanco; נולד ב-2 ביולי 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אוססונה מהלה ליגה. זכה בתואר שער העונה בליגה הספרדית בעונת 2023/2024, לאחר שכבש מהגבהה מדגל הקרן בזמן התקפה.
קריירת מועדונים > אתלטיק בילבאו

ארסו נולד בקסקנטה, נבררה, והצטרף למחלקת הנוער של אוססונה בשנת 2014. ב-7 ביולי 2017, לאחר שסיים את הכשרתו, עבר לאתלטיק בילבאו לאחר שהמועדון שילם את סעיף השחרור שלו בסך 450,000 אירו; בטענה להתנהגות "מתעללת", אוססונה בחרה להפסיק את הקשרים עם אתלטיק לאחר מכן.
ארסו הוקצה לקבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו, והופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת ב-2 בספטמבר 2017. בתחילה היה מחליף לג'ון סילרו, ובסופו של דבר הפך למגן הימני הראשון של הקבוצה.
באוגוסט 2020, לאחר שהשתתף במשחקי ההכנה של הקבוצה הבוגרת, הודח ארסו לקבוצת המילואים לאחר שסירב להסכים להארכת חוזה, ובילה את כל העונה מבלי ששיחק דקה אחת. הוא לכאורה סירב לחידוש חוזה לאחר שראה סיכויים מועטים לשחק בקבוצה הראשונה, ועזב רשמית את המועדון ב-26 במאי 2021.
קריירת מועדונים > אוססונה

מיד לאחר שעזב את אתלטיק, ארסו חזר לאוססונה לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים ב-26 במאי 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-26 בספטמבר, כשפתח בהרכב בניצחון 3:2 על מאלורקה.
ב-23 באוגוסט 2022, לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות, הושאל ארסו לקבוצת בורגוס מהליגה השנייה הספרדית לעונה אחת. ב-21 בינואר 2024, לאחר שחזר לאוססונה, הוא כבש את שער הניצחון בניצחון 3:2 על חטאפה לאחר הגבהה מדגל הקרן במרחק של יותר מ-30 מטרים שהסתובבה לחיבורים.
קריירה בינלאומית

ארסו ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת חבל הבסקים הלא רשמית במאי 2019, בתיקו 0:0 נגד פנמה.
חיים אישיים

אחיו הגדול של ארסו, חאבייר, הוא גם כדורגלן. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת סאן חואן, השכנה של אוססונה.
תארים

אישיים
שער העונה בליגה הספרדית: 2023/2024
שער החודש בליגה הספרדית: ינואר 2024
אריאל שיר

| --- | --- |

 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת מערכות לחימה  ראש מספן הציוד
אריאל שיר הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים ששירת כראש מספן הציוד, ראש מחלקת מערכות במפא"ת וראש מחלקת מערכות לחימה בזרוע הים.
ביוגרפיה

התגייס לחיל הים ב-1989 והתנדב לקורס חובלים במגמת אלקטרוניקה. בסיום הקורס שירת כסגן קצין אלקטרוניקה באח"י תרשיש ולאחר מכן כקצין אלקטרוניקה באח"י עצמאות.
בשנת 2013 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת מערכות לחימה. בשנת 2016 מונה לראש מחלקת מערכות במפא"ת. בשנת 2019 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מספן הציוד. הוא סיים את תפקידו באוגוסט 2023 והשתחרר מצה"ל.
חיים אישיים

שיר נשוי לאילנית ואב לשלושה ילדים.
בעל תואר ראשון בהנדסה מהטכניון ובוגר המכללה לביטחון לאומי.
הערות שוליים

↑   תא"ל אמיר צ'מני נכנס לתפקידו כראש מספן ציוד, באתר צה"ל, 2 באוגוסט 2023
נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו

נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו (באנגלית: San Francisco International Airport; מוכר גם בקיצור SFO) הוא נמל תעופה מרכזי הממוקם 21 קילומטר מדרום למרכז העיר סן פרנסיסקו, ארצות הברית. הנמל משמש טיסות ליעדים בצפון אמריקה ומהווה שער גדול לאירופה ואסיה.
נמל זה הוא שדה התעופה הגדול ביותר באזור מפרץ סן פרנסיסקו ונמל התעופה השני העמוס ביותר בקליפורניה, אחרי נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. בשנת 2009 נמל התעופה סן פרנסיסקו היה נמל התעופה העשירי בעומסו בארצות הברית, והעשרים מבין מספר הנוסעים בנמלי תעופה בכל העולם. נמל התעופה סן פרנסיסקו הוא הבסיס השישי בגודלו של חברת התעופה יונייטד איירליינס ובסיסה היחיד של החברה לתחזוקת המטוסים. נמל התעופה סן פרנסיסקו הוא גם בסיסה הראשי של וירג'ין אמריקה. נמל התעופה מעניק מגוון של שירותים לרווחת הנוסעים, כמו חנויות לממכר מזון וחנויות פטורות ממכס. בנוסף ברוב חלקי הנמל ניתן להתחבר לאינטרנט אלחוטי בחינם.
היסטוריה

שדה התעופה נפתח ב-7 במאי 1927, על 150 דונם של מרעה פרות. הקרקע הוחכרה מאחד מבעלי הקרקע הגדולים באזור, אוגדן.ל. מילס, והשדה נקרא "שדה התעופה העירוני מילס". שם השדה שונה בשנת 1931 ל"שדה התעופה העירוני סן פרנסיסקו". שדה התעופה הפך מ"עירוני" ל"בינלאומי" בשנת 1955.
יונייטד איירליינס החלה להשתמש בשדה בתחילת שנות ה-30. במרץ 1939 הציגה OAG שתים עשרה יציאות וכניסות של חברות תעופה בשדה, אחד עשר מהם של יונייטד איירליינס וטראנס וורלד איירליינס.
אחרי המלחמה יונייטד איירליינס החלה להשתמש בטרמינל "פאם אם" לטיסות במטוסי ה־DC-6 להוואי החל משנת 1947.
שדה התעופה כיום הוא אחד מבסיסי יונייטד איירליינס, ומרכז התחזוקה הגדול ביותר שלהם.
בשנת 1954 נפתח טרמינל הנוסעים המרכזי. באפריל 1957 השדה החל להעניק שירות למטוסי סילון. ב-1959 בנתה יונייטד מתקן תחזוקה גדול בסן פרנסיסקו למטוס הדאגלס החדש שלה. באותה שנה נבנה גשר עלייה למטוס ראשון, ובין הראשונים בארצות הברית.
מדיניות סביבתית

שדה התעופה פועל כדי להפחית את זיהום הסביבה. ב-2019 נאסר על מכירת בקבוקי פלסטיק לנוסעים, והוצב יעד של 100% מיחזור עד 2021.
טיסות לישראל וממנה

יונייטד איירליינס מפעילה טיסה יומית בין תל אביב לסן פרנסיסקו במשך כל השנה.
בינואר 2018 הודיעה אל על על כוונתה לחנוך ברבעון האחרון של השנה קו טיסה בין הנמל לנמל התעופה בן-גוריון. אך לבסוף קו זה נדחה, ונפתח לבסוף ב-13 במאי 2019.
הערות שוליים

↑  הטסים מסן פרנסיסקו יפסיקו לשתות מים בבקבוקי פלסטיק, באתר כלכליסט, 4 באוגוסט 2019
↑  חדשות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007448915205171  GND: 16028988-9  ISNI: 0000 0001 2323 3147  LCCN: n85202555  ULAN: 500308554  VIAF: 128898388   WorldCat (עם VIAF): 128898388 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית ובנושא שדות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריצ'רד ריצ'רדס

| --- | --- |

ריצ'רד ריצ'רדס
 לידה:  24 באוגוסט 1946 (בן 78) קי וסט
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת מיזורי  University of West Florida  בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי 
 עיסוק בעבר:  טייס
 עיסוקים נוספים:  טייס ניסוי
 תקופת השירות:  1980–1998 (כ־18 שנים)
 דרגה:  קפטן
 זמן שהייה בחלל:  33 ימים, 21 שעות ו-29 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ריצ'רד ריצ'רדס
 משימות
 STS-28,‏ STS-41,‏ STS-50,‏ STS-64
    
 עיטורים
  צלב התעופה המצוינת    מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה    מדליית השירות הראוי לשבח של מחלקת ההגנה  אות שירות ההגנה הלאומי (פעמיים)  מדליית השרות בווייטנאם  מדליית שירות מצוין של נאס"א  מדליית הטיסה בחלל של נאס"א (4 פעמים)
 
ריצ'רד נואל (דיק) ריצ'רדס (באנגלית: Richard N. Richards;‏ נולד ב-24 באוגוסט 1946, קי וסט) הוא טייס קרב, קצין צי, טייס ניסוי, מהנדס כימיה ואסטרונאוט לשעבר של נאס"א. ריצ'רדס השתתף בארבע משימות של מעבורות החלל.
קורות חיים

ריצ'רד ריצ'רדס נולד בקי וסט שבמדינת פלורידה. בשנת 1964 סיים בית ספר בסנט לואיס והחל ללמוד הנדסת כימיה באוניברסיטת מיזורי והשלים תואר ראשון בשנת 1969. הוא המשיך ללימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה והשלים את לימודיו בשנת 1970. באותה שנה הוא סיים קורס טיס. בשנים 1970–1973 הוא היה טייס "דאגלס A-4 סקייהוק" ו-"מקדונל דאגלס F-4 פנטום". בהמשך הוא הוצב בנושאות מטוסים America ו- Saratoga. בשנת 1976 הוא עבר קורס טייסי ניסוי. לאחר סיום הקורס הוא היה טייס ניסוי של מטוס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט".
פעילות בתחום החלל

בשנת 1980 ריצ'רדס נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-28 בשנת 1989 הוא היה טייס של מעבורת החלל אטלנטיס (ברוסטר שו היה מפקד צוות). 1990 הוא היה מפקד צוות של משימה STS-41 שהמריא על סיפון מעבורת החלל דיסקברי. המשימה העיקרית של הטיסה הייתה הצבת גשושית אוליסוס. בשנת 1992 הוא היה מפקד צוות של STS-50 על מעבורת החלל קולומביה. בשנת 1994 ריצ'רדס היה מפקד צוות של STS-64 על מעבורת החלל דיסקברי.
החל משנת 1995 ריצ'רדס עבד במרכז החלל ג'ונסון.
לאחר פרישה מנאס"א

בשנת 1998 ריצ'רדס פרש מנאס"א ועבד בבואינג. הוא פעל במספר תפקידים עד לפרישה בשנת 2007.
כיום הוא מתגורר ביוסטון עם משפחתו.
וירטמברג-הוהנצולרן

וירטמברג-הוהנצולרן (בגרמנית: Württemberg-Hohenzollern) הייתה מדינה היסטורית שהתקיימה בימי גרמניה המערבית (הרפובליקה הפדרלית של גרמניה). המדינה הוקמה ב-1945 תחת אזור הכיבוש הצרפתי לאחר מלחמת העולם השנייה. עיר הבירה שלה הייתה טיבינגן. וירטמברג-הוהנצולרן חדלה מלהתקיים ב-1952 לאחד שמוזגה למדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג.
היסטוריה

וירטמברג-הוהנצולרן הורכבה מחלקה הדרומי של המדינה החופשית וירטמברג שקדמה לה ומהאזור המנהלי הפרוסי פרובינציית הוהנצולרן. חלקה הצפוני של וירטמברג הפך למדינת וירטמברג-באדן תחת הכיבוש האמריקני. החלוקה בין החלק הצפוני לדרומי הוגדרה באמצעות נתיב (Autobahnen) שחיבר בין קרלסרוהה למינכן באזור האמריקני.
ב-18 במאי 1947 חוקקה חוקה חדשה לגרמניה המערבית ונבחר הפרלמנט הראשון של וירטמברג-הוהנצולרן. עם הקמת גרמניה המערבית כ-5 ימים לאחר מכן, וירטמברג-הוהנצולרן הצטרפה לרפובליקה הפדרלית.
ב-24 בספטמבר 1950 נערכה הצבעה בווירטמברג-הוהנצולרן, וירטמברג-באדן ודרום באדן בנוגע למיזוג שלוש המדינות. משאל העם התרחש ב-16 בדצמבר 1951 ושלוש המדינות אוחדו ב-24 באפריל 1952 ויצרו מדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג. כיום המדינה מהווה אחת מ-16 המדינות הפדרליות שמרכיבות את גרמניה המודרנית.
ראו גם

בית הוהנצולרן
וירטמברג
| מדינות הרפובליקה הפדרלית של גרמניהגרמניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג • בוואריה בוואריה • ברנדנבורג ברנדנבורג • הסן הסן • מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה • סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה • נורדריין-וסטפאליה נורדריין-וסטפאליה • ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ • חבל הסאר חבל הסאר • סקסוניה סקסוניה • סקסוניה-אנהלט סקסוניה-אנהלט • שלזוויג-הולשטיין שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה תורינגיה |  |
| ערי מדינה | ברלין ברלין •  ברמן • המבורג המבורג |  |
| מדינות לשעבר | דרום באדן דרום באדן • וירטמברג-באדן וירטמברג-באדן • וירטמברג-הוהנצולרן וירטמברג-הוהנצולרן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550295305171  GND: 4317541-7  LCCN: n81018518  VIAF: 173766022   WorldCat (עם VIAF): 173766022 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיילר יאנג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בדצמבר 1990 (בן 33) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 פרופיל ב-IMDb
 
טיילר מת'יו יאנג (באנגלית: Tyler Matthew Young; נולד ב-17 בדצמבר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, אשר מוכר מתפקידו בתור פיליפ שיי בסדרה "עדי ראייה" ברשת USA, ובשל הופעתו בסרט האימה "פולארויד".
ביוגרפיה

יאנג נולד בשיקגו, אילינוי, וגדל בפרבר קילדר. הוא התחנך בבית הספר התיכון סטיבנסון בלינקולנשייר, אילינוי, וסיים לימודי פרסום ויחסי ציבור באוניברסיטת דה פול. יאנג בוגר לימודי תואר ראשון מאוניברסיטת דה פול בשיווק ויחסי ציבור שם גם לקח שיעורי משחק, ולאחר מכן למד תיאטרון ואלתור בתיאטרון "העיר השנייה". הוא ממוצא יהודי.
קריירה

בשנת 2016 לוהק יאנג לתפקיד ראשי במיני סדרה בהפקת רשת USA, "עדי ראייה". הוא גילם את פיליפ שיי, נער הומו באומנה של שריף בעיירה קטנה (ג'וליאן ניקולסון), העד לרצח משולש. יאנג גם כיכב בסרט האימה "פולארויד" (2019) בתפקיד קונור בל, לצד קתרין פרסקוט ומדליין פטץ'.
הוא הופיע בתפקידי אורח בפרקים בסדרות "שיקגו FIRE" של רשת NBC בסדרה "אימפריה" של רשת פוקס, ובסדרה "קוד בלאק" של רשת CBS.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פולארויד | קונור בל |  |
| 2021 | ליקריץ פיצה | אבא בקהל |  |
| TBA | The Mystery of Casa Matusita | מייק בראון בגיל 20 |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2014 | The Avatars | ג'יי. פי | תפקיד ראשי; 50 פרקים |
| 2014 | שיקגו FIRE | ג'ייסון לולו | פרק: "Arrest in Transit" |
| 2015 | אימפריה | מעריץ ביישן | פרק: "Die But Once" |
| 2016 | עדי ראייה | פיליפ שיי | תפקיד ראשי: 10 פרקים |
| 2017 | קוד בלאק | ג'ארד | פרק: "Unfinished Business" |
| 2017 | When We Rise | מאט | מיני סדרה |
| TBA | Gringo Hunters | ג'ימי | סדרה עתידית של נטפליקס |
הערות שוליים

↑  Saclao, Christian (18 בדצמבר 2016). "'Eyewitness' Actor Tyler Young Gets Birthday Greetings From Co-Stars James Paxton, Julianne Nicholson And Gil Bellows". International Business Times. נבדק ב-18 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Henquinet, Margaux (13 באוקטובר 2016). "Tyler Young brings a complex character to life in 'Eyewitness'". Chicago Tribune. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Swartz, Tracy (13 באוקטובר 2016). "How a Chicagoland native went from bit parts to a lead on 'Eyewitness'". Chicago Tribune. נבדק ב-18 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wagner, Curt (16 בדצמבר 2016). "Tyler Young's Chicago roots prepared him for 'Eyewitness' fame". Chicago Sun-Times. נבדק ב-18 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://mobile.twitter.com/ItsTylerYoung/status/7887604833853440?p=v
↑  Andreeva, Nellie (5 בפברואר 2016). "Catherine Hardwicke Set To Direct USA Series 'Eyewitness', Tyler Young To Star". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anthony D'Alessandro, Netflix Deal Developing For ‘Polaroid’ – Toronto, Deadline, ‏2018-09-06 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 3320163335725903270003   WorldCat (עם VIAF): 3320163335725903270003