אילון מאסק
עסקים > טסלה

טסלה (במקור: טסלה מוטורס) הוקמה והתאגדה ביולי 2003 בידי שני מהנדסים בשם מארטין איברארד ומארק טארפינינג, אשר מימנו את החברה עד סדרת גיוס הממון הראשונה. למארטין ומארק היה תפקיד פעיל בהתפתחות הצעירה של החברה עוד לפני מעורבותו של מאסק.
בפברואר 2004, הצטרף מאסק לחבר הדירקטוריון של החברה והנהיג את סדרת גיוס המימון הראשונה בתור יושב ראש הדירקטוריון. שלושתם האמינו בעתיד החברה על סמך ההשראה ששאבו מאב הטיפוס של מכונית הספורט החשמלית הראשונה של טסלה, הטסלה רודסטר (Tesla Roadster). מאסק לקח תפקיד פעיל בחברה וניהל את עיצוב מוצר הרודסטר אך לא היה מעורב בעסקיה היומיומיים של החברה. עקב המשבר הכלכלי העולמי ב־2008 וסדרת אי הסכמות בניהול החברה ב־2007, השתלט מאסק על החברה ואיברארד נאלץ לעזוב אותה. מאסק נטל על עצמו את תפקידי המנכ"ל והארכיטקט הראשי של המוצרים.[דרוש מקור] נכון לשנת 2023, מאסק מכהן כמנכ"ל יצרניות רכב למשך התקופה הארוכה ביותר שנראתה בתעשיית ייצור הרכב העולמית.[דרוש מקור]
החברה הקימה מערך ייצור לדוגמה לאחר קשיים רבים, ונחשבת כמובילה בפיתוח עתידי של טכנולוגיות לצבירת אנרגיה כולל חברת בת למכירת צבירה ושימור טכנולוגיות שמש ורוח באמצעות קולטי אנרגיות ורעפים וסוללות שומרות אנרגיה בבתים ממבנים אחרים. למטרה זו הקים חברת בת נוספת המעסיקה מתקן ייצור ענק (מגה פקטורי) לציוד ולסוללות.
טסלה בנתה לראשונה את מכונית הספורט החשמלית שלה, טסלה רודסטר, בשנת 2008, עם מכירות של כ־2,500 כלי רכב ל־31 מדינות. טסלה החלה למסור את הדגם Model S בעל ארבע הדלתות ב־22 ביוני 2012. הדגם זכה להצלחה שהובילה לזינוק במחיר מניית החברה בבורסת נאסד"ק. היא חשפה את המוצר השלישי שלה, Model X, שמכוון לשוק רכבי השטח / המיניוואנים, ב־9 בפברואר 2012; עם זאת, ההשקה של דגם X עוכבה עד ספטמבר 2015. בנוסף למכוניות משלה, מכרה טסלה מערכות הינע חשמליות לדיימלר עבור ה־Smart EV, מרצדס B-Class Electric Drive ו־Mercedes A Class, וטויוטה עבור RAV4 EV. מאסק הצליח להכניס את שתי החברות הללו כמשקיעות לטווח ארוך בטסלה.
ב־9 באוקטובר 2014 הודיעה החברה על דגם P85D. דגם זה מהווה שדרוג לטסלה S ובכלל זה, התקנת שני מנועים במקום אחד, שילוב של "בקרת שיוט מסתגלת" הנשענת על מצלמות, מכ"ם וחיישני אולטרה-סאונד ואופציה לשני סוגי סוללות (הנבדלים זה מזה בעיקר בקיבול, ובהתאם, מאפשרים טווחי נסיעה שונים באותם תנאי דרך והתנהגות נהג).
ב־2018 מכרה טסלה כ־250,000 כלי רכב. בספטמבר 2018 הגיע מאסק לפשרה עם הוועדה לניירות ערך ולבורסות (SEC) בעקבות תביעה על הטעיית משקיעים, לאחר שפרסם בטוויטר על כוונה להפוך את טסלה לחברת פרטית ואחר כך חזר בו. במסגרת הפשרה יפרוש מאסק באופן טכני מתפקידו כיו"ר טסלה וישלם קנס של 20 מיליון דולר, אך עדיין ימשיך להנהיג את החברה.
במרץ 2021 מאסק הודיע כי תפקיד המנכ"ל שבו החזיק יכונה "טכנוקינג" (Technoking), טכנו-מלך, של חברת טסלה.
בנובמבר 2021 פרסם סקר בחשבון הטוויטר שלו, ובו שאל את הגולשים האם כדאי לו למכור 10% מהמניות שהוא מחזיק בהן בחברה. מאסק התחייב לפעול לפי תוצאות הסקר. כעבור יומיים, 58% מ־3.5 מיליון הגולשים שהשתתפו בסקר השיבו בחיוב. מאסק אמור היה להרוויח 25 מיליארד דולר מהמכירה. בסופו של דבר, מאסק הפסיד מהמכירה 50 מיליארד דולר בתוך יומיים, בממוצע של הפסד 1.2 מיליארד דולר בשעה. זהו ההפסד הגדול ביותר שחווה אי פעם אדם מבחינה כלכלית ביומיים.
טסלה סמי, המשאית הכבדה הראשונה של החברה, נמסרה לפפסיקו בדצמבר 2022. בהצגתה ב-2019 סיפר מאסק כי המשאית, המונעת על ידי סוללות לטווח ארוך, תקטין את פליטת הכבישים המהירים, תנצח את דגמי הדיזל הקיימים הן בבטיחות והן בכוח, גם כאשר מומחים נשארים סקפטיים. אף על פי שצי המשאיות מהווה רק 2% מצי הרכב הכללי, תרומתו לזיהום האוויר בשל השימוש בדלק ושעות השימוש הרבות היא כ-25% מסך הזיהום הכללי.
לטסלה קונספט של מפעלים גדולי ממדים הממעטים להשתמש בקבלני משנה, תוך ייצור והרכבה של מקסימום רכיבים בעצמם, הנקרא "גיגה-מפעל" (GigaFactory). מפעלים אלו גם מייצרים באמצעות פאנלים סולריים חלק ניכר מהחשמל שהם צורכים. מפעלי הענק של טסלה כוללים את גיגה ברלין, גיגה נבדה, גיגה שאנגחאי, גיגה טקסס, גיגה ניו יורק.