stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימי הררה באטלר
בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונתה בקונגרס

במרץ 2011, הררה-באטלר הציגה את הצעת החוק הראשונה שלה לקונגרס. חוק Savings Start With Us, אשר מטרתו להפחית את שכרם של חברי קונגרס, הנשיא וסגן הנשיא ב-10%.
לאחר לידתה של בתה אביגייל (שאובחנה כחולה בתסמונת פוטר) ביולי 2013, הררה-באטלר הודיעה שהיא עדיין תהיה פעילה בבית הנבחרים להצבעות מפתח, אך תקדיש זמן רב לטיפולה של אביגיל.
ביוני 2014, הררה-באטלר הציעה את הצעת החוק Advance Care for Exceptional Kids, אשר יסייע בתיאום הטיפול בילדים שנקלעו למורכבות רפואית ב-Medicaid. הצעת החוק התקבלה בוועדה, אך לא עברה בהצבעה בבית הנבחרים.
הררה-באטלר היא חברה בשותפות הרפובליקנית הראשית וחברה בקבוצת החברית המערבית של הקונגרס.\
בהדחה הראשונה של דונלד טראמפ, ב-18 בדצמבר 2019, הררה-באטלר הצביעה נגד שני סעיפי ההדחה, יחד עם כל שאר הרפובליקנים המצביעים. ב-12 בינואר 2021, היא הודיעה על תמיכתה בהדחה השנייה של טראמפ, לאחר ההסתערות על קפיטול ארצות הברית שישה ימים קודם לכן, תוך שהיא מציינת "ראיות שאין עליהן עוררין" לכך שטראמפ "פעל נגד שבועת כהונתו". היא האשימה אותו בהסתה להסתערות והעלתה אותו על כך שהוא ממשיך לדחוף את המחוקקים להתנגד לאשר את תוצאות הבחירות לנשיאות במקום "לעשות כל דבר משמעותי כדי לעצור את המתקפה". היא כינתה את ההצהרה הראשונית של טראמפ שהוקיעה את האלימות "פתטית". בתגובה לטענות שהדחת טראמפ רק "תלהיב את המצביעים הרפובליקנים", אמרה הררה-באטלר שכרפובליקנית בעצמה, היא מאמינה שהיא ורפובליקאנים אחרים "ישרתו את הטוב ביותר כאשר אלו מאיתנו יבחרו באמת". למחרת, היא ותשעה נציגים רפובליקנים נוספים הצביעו בעד הדחת טראמפ. בתגובה לגינויים של הרפובליקנים במחוז שלה על הצבעתה, הררה-באטלר פרסמה כמה ציוצים בטוויטר ב-15 בינואר תוך הרחבת נימוקיה, תוך שהיא מציינת "עובדות שאין עליהן עוררין וזמינות לציבור" שהוכיחו שטראמפ עסק בהתנהגות שאין להטיל עליה דין. היא טענה שמנהיג המיעוט קווין מקארתי ביקש מטראמפ לומר למתפרעים לחדול ולהפסיק וטראמפ הגיב, "ובכן, קווין, אני מניח שהאנשים האלה כועסים יותר על הבחירות ממך." היא אמרה לכתב CNN כי הציטוט הראה ש"או שלא היה לו [לטראמפ] אכפת, מה שיכול להוביל להדחה, כי אתה לא יכול לאפשר התקפה על אדמתך, או שהוא רצה שזה יקרה והיה בסדר עם זה, מה שמכעיס אותי כל כך."
במרץ 2021, היא הצביעה נגד חוק תוכנית ההצלה האמריקאי.
ב-30 בנובמבר, הררה-באטלר הצביעה בעד החוק Immunization Infrastructure Modernization Act of 2021. הצעת החוק מסייעת ביצירת מאגרי מידע חסויים, מבוססי אוכלוסייה, המנהלים תיעוד של מתן חיסונים.
עמדותיה הפוליטיות

במהלך הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, שהתכנס ב-2021, הררה-באטלר הצביעה עם מפלגתה ב-90% מהמקרים, מה שדירג אותה כחברה ה-35 הנאמנת ביותר בבית המפלגה. במהלך כהונתו של טראמפ, הררה-באטלר הצביעה בהתאם לעמדתו ב-79.7% מהמקרים. המוניטין המפלגתי שלה התרכך ככל שהתארכה כהונתה בקונגרס.
עמדותיה הפוליטיות > הגנה

בשנת 2019, Alliance for Biosecurity, קונסורציום של חברות המפתחות מוצרים כדי להגיב לאיומי ביטחון לאומי, העניקה להררה-באטלר את פרס אלוף "הביטחון הביולוגי" (Biosecurity) של הקונגרס לשנת 2019. הפרס ניתן אחת לשנה לחבר קונגרס הפועל לשיפור יכולתה של המדינה למנוע ולהילחם באיומים ביו-ביטחוניים גדולים על הביטחון הלאומי.
עמדותיה הפוליטיות > תקציב

באפריל 2011, הררה-באטלר הצביעה בעד התקציב של פול ריאן, שהיה מוריד את המיסים עבור בעלי ההכנסה הגבוהים ביותר מ-35% ל-25% והופך את מדיקר למערכת שוברים.
עמדותיה הפוליטיות > דונלד טראמפ

בדצמבר 2019, הררה-באטלר הצביעה נגד הדחת הנשיא טראמפ, ואמרה כי אין הוכחה מספקת לכך שהוא עוסק בשיבוש מהלכי משפט וניצול לרעה של כוחו. ב-2021 היא הצביעה בעד ההדחה השנייה של טראמפ בעקבות ההסתערות על קפיטול ארצות הברית ב-2021, שאותו היא האשימה בהסתה.
ב-19 במאי 2021, הררה-באטלר נמתנה בין 35 רפובליקנים שהצטרפו לכל הדמוקרטים בהצבעה לאישור חקיקה שייסדה ועדה חקירה פרלמנטרית לחקר ההסתערות על הקפיטול.
עמדותיה הפוליטיות > מערכת הבריאות

הררה-באטלר בעד ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. במרץ 2017 היא אמרה שהיא תצביע נגד חוק הבריאות האמריקאי של 2017, אשר נועד להחליף את החוק את חוק Obamacare, עקב ההשפעותו השליליות על ילדים התלויים ב-Medicare.
עמדותיה הפוליטיות > הגירה

לאחר שטראמפ יישם צו ביצוע האוסר על הגירה משבע מדינות מוסלמיות ברובן, ה"סיאטל טיימס" דיווח בינואר 2017 כי הררה-באטלר "מתחה ביקורת מעורפלת על הצו, מבלי לומר שהיא מתנגדת לו או קוראת לשינויים ספציפיים כלשהם".
הררה-באטלר הצביעה בעד חוק ה-Futher Consolidated Appropriations Act של 2020, אשר אפשר למחלקה לביטחון המולדת להכפיל כמעט בפי 2 את ויזות H-2B הזמינות לשארית השנה הכלכלית של 2020.
הררה-באטלר הצביעה בעד החוק Consolidated Appropriations Act (H.R. 1158) האוסר למעשה על סוכנות אכיפת מכס והגירה לשתף פעולה עם מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית על מנת לעצור או להסיר נותני חסות זרים בלתי חוקיים של ילדים זרים ללא ליווי (UACs).
עמדותיה הפוליטיות > עיראק

ביוני 2021, הררה-באטלר הייתה אחת מ-49 הרפובליקנים בבית הנבחרים שהצביעו בעד ביטול חוק ה-AUMF נגד עיראק.
עמדותיה הפוליטיות > זכויות להט"ב

הררה-באטלר מתנגדת לנישואים חד מיניים.
עמדותיה הפוליטיות > ניצול מיני

בנובמבר 2013, הררה-באטלר נתנה את חסותה ל"חוק לשיפור הצדק הצבאי", שיתייחס לעלייה בתקיפות מיניות צבאיות. על פי המעשה, תאבד שרשרת הפיקוד הצבאית את הכוח להעריך ולהגיב לתקריות מסוג זה. "למרות המאמצים של ההנהגה הצבאית לטפל בבעיה החמורה הזו, הבעיה נותרה בעינה", אמרה בהודעה לעיתונות. "דו"ח של משרד ההגנה מצא שפחות מאחד מכל שישה מקרים מדווחים לרשויות, לעיתים קרובות בשל חשש מתגמול מצד הממונים. רבע מהזמן, מבצעי הפשעים הללו היו בשרשרת הפיקוד הישירה של הקורבנות".
בדצמבר 2017, טראמפ חתם על חוק הסמכות ההגנה הלאומית (NDAA) לשנת 2018, שכלל חלקים מהחוק של הררה-באטלר וסוזן דלבנה. החוק סגר פרצה משפטית ששללה צדק מכמה ניצולי התעללות בילדים.
עמדותיה הפוליטיות > סטיב באנון

ב-21 באוקטובר 2021, הררה-באטלר הייתה אחת מתשעה רפובליקנים בבית הנבחרים שהצביעו בעד האשמת סטיב באנון בביזוי הקונגרס.
חיים אישיים

באוגוסט 2008 נישאה הררה-באטלר לדניאל באטלר, שעבד בחברת סיפורט איירליינס (SeaPort Airlines)‏. בני הזוג מתגוררים בקאמאס שבוושינגטון. בדצמבר 2010, היא הודיעה שלקחה את שמו של בעלה, ומעתה תהיה ידועה בשם ג'יימי הררה-באטלר.
במאי 2013, הררה-באטלר הודיעה שהיא ובעלה מצפים לילד ראשון. ביוני 2013, היא הודיעה כי ילדה שטרם נולד אובחן כחולה בתסמונת פוטר, מצב קטלני לעיתים קרובות שבו כמות מי שפיר נמוכה באופן חריג שנגרם כתוצאה מתפקוד לקוי של הכליות ומעכב את התפתחות הריאות התקינה. זר שקרא את החדשות הציע לה לנסות טיפול ניסיוני: הזרקות מי מלח לרחמה שיאפשרו לתינוק להתפתח ללא כליות. היא אמרה שניסתה בכמה בתי חולים ואמרה ל-CNN ש"רובם אפילו לא החזירו לה שיחות". לבסוף, רופא בג'ונס הופקינס הסכים לנסות את הטיפול הזה. התוצאות היו מיידיות. במשך ארבעה שבועות, היא נסעה מדי בוקר ממחוז קולומביה לבולטימור לזריקות.
הררה-באטלר היא האישה התשיעית בהיסטוריה שילדה בזמן שכיהנה בקונגרס. ב-29 ביולי 2013, פורסם כי תינוקה נולד שבועיים קודם לכן, בהריון של 28 שבועות. הילדה, אביגייל, נולדה ללא כליות, והפכה לילדה הראשונה בהיסטוריה הרפואית המתועדת שנשמה בעצמה ללא שתי הכליות. בפוסט בפייסבוק, הררה-באטלר אמרה, "היא בכל חלקי נס." ב-24 ביולי 2013, הררה-באטלר נעדרה מהצבעה בנוגע ל-NSA, תוך ציון סיבות בריאותיות. כאשר חשפה את לידתה של אביגיל, הובן שזו הסיבה להחמצת מה שנחשב להצבעה החשובה.
בתחילת דצמבר 2013, פורסם כי אביגיל תחזור הביתה מבית החולים, כמעט שישה חודשים לאחר לידתה. ב-8 בפברואר 2016, בגיל שנתיים, היא קיבלה כליה מאביה בבית החולים לילדים לוסיל פקארד שמסונף לאוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה.
במאי 2016, הררה-באטלר ילדה בן נוסף. במאי 2019, היא ילדה את ילדתה השלישית, בת בשם איסנה. בעלה עובד בעיקר בביתו ומטפל בילדיהם.
הדיוויזיה השביעית (יפן)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  יפן יפן
 שיוך:   צבא יפן
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  Camp Higashi-Chitose 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 באוגוסט 1962 – הווה (62 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  ארמיית הצפון
 
הדיוויזיה השביעית (ביפנית: 第7師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בצ'יטוסה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוגוסט 1962 במטרה להגן על צפון הוקאידו. הדיוויזיה היא חלק מארמיית הצפון. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור. הדיוויזיה כוללת שלושה רגימנטים משוריינים ורגימנט חיל רגלים ממוכן, ולפיכך היא דיוויזיית השריון היחידה של הצבא היפני. פרט לכך היא כוללת רגימנט ארטילריה, רגימנט נ"מ ורגימנט תמיכה לוגיסטית.
בסיס הדיוויזיה נמצא במחנה היגשי שבעיר צ'יטוסה.
האנטר ארמסטרונג

ג'וזף האנטר ארמסטרונג (באנגלית: Joseph Hunter Armstrong; נולד ב-24 בינואר 2001) הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 2020) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר גב ובמשחה ל-100 מטר גב (דוחה 2024) ושיאן העולם בעבר (2022–2023) במשחה ל-50 מטר גב.
ביוגרפיה

ארמסטרונג נולד וגדל בדובר, אוהיו. הוא לומד באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית זהב אולימפית

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 הוא סיים שני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.48 שניות, אחרי ראיין מרפי (52.33 שניות) ולפני שיין קאסאס (52.76 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.31 שניות. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות את סגנון הגב בתוצאה של 53.51 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.21 שניות.
ביוגרפיה > 2022 > שיאן עולם

במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית ב-28 באפריל 2022 הוא ניצח במשחה ל-50 מטר גב בשיא עולם חדש של 23.71 שניות, שיפור לשיא בן השנה של קלימנט קולסניקוב מרוסיה (23.80 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אמריקה חדש של 24.01 שניות. הוא ניצח גם במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 52.20 שניות, לפני ראיין מרפי (52.46 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 48.25 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 48.55 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 22.00 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 22.12 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן שנערכה ביולי 2023 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בצשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.05 שניות, לפני בן ארצו ג'סטין רס (24.24 שניות) ושו ג'יאיו מהרפובליקה העממית של סין (24.50 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.58 שניות, אחרי בן ארצו ראיין מרפי (52.22 שניות) ותומאס צ'קון מאיטליה (52.27 שניות).
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.68 שניות, לפני הוגו גונזלס מספרד (52.70 שניות) ואפוסטולוס כריסטו מיוון (53.36 שניות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 22.00 שניות (2022)
100 מטר חופשי: 48.25 שניות (2022)
50 מטר גב: 23.71 שניות (2022), שיא עולם בעבר
100 מטר גב: 52.20 שניות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

50 יארד חופשי: 18.93 שניות (2022)
100 יארד חופשי: 41.54 שניות (2022)
100 יארד גב: 44.36 שניות (2022)
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר גב
הדברים הפשוטים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  צ'ארלס ניקולס
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 תסריט:  ביל ברג 
 עריכה:  לאנס נולי
 מדבבים:  ג'ימי מקדונלד, פינטו קולביג, קלרנס נאש
 מוזיקה:  פול סמית' 
 אנימטור:  מרווין וודוורד, פרד מור, נורם פרגוסון
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures (הוצאה מקורית) בואנה ויסטה הפצות (הוצאה מחודשת)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 במרץ 1953
 משך הקרנה:  7 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדברים הפשוטים (באנגלית: The Simple Things) הוא סרט הנפשה קצר משנת 1953, שהופק בידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. סרט זה בולט בתור הסרט הקצר ה-126 והאחרון בסדרת הסרטים "מיקי מאוס" אשר יצאו לקולנוע.
לאחר סרט קצר זה הופקו עוד ארבעה סרטים של מיקי מאוס; הסרטים באורך מלא "חג שמח מיקי מאוס" (1983) ו"בן המלך והעני" (1990), והסרטים הקצרים "מוח בורח" (1995) ו"השג לך סוס!" (2013).
עלילה

בתחילת הסרט מיקי שורק לצלילי השיר "הדברים הפשוטים" תוך כדי הליכה לאורך חוף ים סלעי, וציוד דיג בידו. הכלב פלוטו, מרחרח בעקבותיו, מבחין בצדפה כשהוא חופר בחולות. לאחר שהצדפה משפריצה עליו מים, פלוטו נובח עליה והיא נובחת בחזרה. השניים רבים, כשהצדפה נאחזת בזנבו של פלוטו, שמנסה להסירה ללא הצלחה, והצדפה לבסוף נתקעת בטעות בפיו. פלוטו אז ממהר למיקי לעזרה, והאחרון בהתחלה חושב שפלוטו מבקש אוכל ומאכיל אותו בנקניקייה, שבעצם הצדפה אוכלת. הצדפה גונבת למיקי מהיד את הפלפלייה (כלי לפלפל שחור גרוס) ואוכלת אותה, מה שגורם לה להתעטש ובכך עוזבת את פיו של פלוטו. הצדפה, שמקפצת סביב ומתעטשת, מעירה שחף, שלאחר ניסיון כושל לאכול את הצדפה גונב את הנקניקייה שמיקי מביא לפלוטו.
לאחר מכן מחל מיקי בדיג, באמצעות החכה והפיתיונות, אותם השחף החמדן מתכנן לאכול. כאשר נכשל בפעם הראשונה, השחף מתיישב על הכובע של מיקי וגונב בקלות את הפיתיון עד שמיקי מסלק אותו. פלוטו מבחין בשחף המסתתר בדלי הפיתיונות ושוב אוכל אותם. לאחר שפלוטו מסלק אותו, השחף חוזר ומצליח להערים עליו על ידי קשירת הזנב והאוזניים שלו. מיקי שוב תופס את השחף זולל את הפיתיונות שלו, כשהפעם הציפור עפה משם יחד עם הדלי. מיקי מהר זורק סלע לתוך הדלי, מה שמכביד על השחף וגורם לו להתרסק היישר על פלוטו הסבוך. כדי להתגבר עליהם, השחף מאיית "דגים טריים בחינם" בשיטת האיתות סמפור והשחפים האחרים עפים לקראת מיקי ופלוטו שנסים משם. הסרט נגמר כשהשחף שט על הדלי עם הרדיו הנייד של מיקי, אוכל מהפיתיונות ושר את השיר "הדברים הפשוטים".
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס - ג'ימי מקדונלד
פלוטו - פינטו קולביג
שחף - קלרנס נאש
הערות שוליים

↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  ""The Simple Things" first premiere". Austin American-Statesman (באנגלית אמריקאית). 27 במרץ 1953. נבדק ב-23 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 107-109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
הוסיאטין

ערך זה עוסק בעיר אוקראינית. אם התכוונתם לחצר חסידית שפעלה בעיר, ראו .
הוסיאטין (באוקראינית: Гусятин), הנקראת גם גוסיאטין, היא עיר במחוז טרנופול, אשר בדרום-מערב אוקראינה. הוסיאטין היא הבירה האדמיניסטרטיבית של מחוז המשנה הוסיאטינסקי. העיר שוכנת בעיקר על הגדה המערבית של נהר הזברוץ' אשר שימש כגבול בין האימפריה האוסטרו-הונגרית לאימפריה הרוסית במאה ה-19. היא משתייכת לאזור ההיסטורי גליציה המזרחית.
מקור השם

מקור שמו של היישוב הוא בשמם של הפרחים הנפוצים באזור, הארגנטינה אנסרינה, "עשב הכסף", המכונה באוקראינית "הוסיאטינקה". ישנה מסורת הגורסת כי שם העיר הוא כשם היישוב הקדום הוסא.
היסטוריה

לפי מסורות אוקראיניות, העיר הוקמה ב-1431. בראשיתה הייתה כפר מלכותי, אך המלכה בונה ספורצה החליפה את הכפר תמורת מחוז סלבוטצקי, ויש אומרים אף בעיר קייב עצמה.
זיגמונט השני, מלך פולין אישר את הפיכת הכפר לעיר.
הוסיאטין מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1559, עת הייתה חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי. בשנה זו זכתה העיר באוטונומיה מוגבלת תחת זכויות מגדבורג. בתקופה זו העיר, בבעלות משפחת קלינובסקי, הייתה שייכת למחוז צ'רנובוגרודסק בפרובנצית פודוליה.
ב-1594, כתוצאה מסכסוך בין בעלי העיר לבין הקוזרק נאליביקה, התנפל האחרון על העיר ושרף את הטירה.
לאחר מלחמות קשות בין הפולנים לטורקים עברה העיר לידי הסולטאן ב-1672, אך לאחר 27 שנה חזרה לידי הפולנים.
במסגרת חלוקת פולין, בשנת 1772 פוצלה העיר: הצד המערבי של נהר הזברוץ' עבר לשליטת האימפריה האוסטרית יחד עם חבלי ארץ אחרים בדרום פודוליה, וסופח לאדמות הכתר האוסטרי (דוכסות) גליציה ולודומריה. חלקה המזרחי של העיר סופח לאימפריה הרוסית.
מיד לאחר הסיפוח טייל הקיסר האוסטרי יוזף השני באזור והוקסם מפוריות האדמה ומהצפוי לאזור זה.
בשנת 1918, לאחר תבוסתה במלחמת העולם הראשונה, פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית, והוסיאטין כולה עברה לשליטת הרפובליקה העממית של אוקראינה. בשנת 1919 נחל הצבא האוקראיני הפסד לצבא הפולני והעיר, על שני חלקיה, עברה לידי הפולנים. אולם השנים בהן הייתה העיר מפוצלת והתנהלה בשפות שונות ובתרבות שונה גרמו לכך שהאיחוד לא היה מלא. באותה עת הייתה העיר שייכת לפלך קופיצ'ינץ שבמחוז צ'ורטקוב.
בשנת 1939, במסגרת הסכם ריבנטרופ-מולוטוב פלשה ברית המועצות למזרח פולין, וסיפחה את האזור, ואיתו את העיר הוסיאטין. העיר צורפה לרפובליקה הסוציאליסטית של אוקראינה.
הוסיאטין נכבשה על ידי גרמניה הנאצית בשנת 1941 וחזרה לידי ברית המועצות ב-24 במרץ 1944.
יהדות הוסיאטין

היהודים היו בין הראשונים שהתיישבו בהוסיאטין לאחר שהוענקה לה אוטונומיה ב-1559 וקיימות עדויות לקיום בית כנסת כבר במאה ה-16. למרות היות הקהילה קטנה מאוד, היא סבלה מאנטישמיות כבר בתקופה זו, ובשנת 1623 נפוצה בעיר עלילת דם: בעלת העיר הלשקה קלינובסקה, יחד עם בנה מרטין, האשימו שלושה אחים יהודים שחטפו ילד נוצרי ורצחו אותו, ובעקבות כך הם "נשפטו״, עונו ונשרפו על המוקד.
במהלך פרעות ת"ח-ת"ט התבצרו יהודי העיירה והסביבה בבית הכנסת העתיק.
תחת שלטון הסולטאן העות׳מאני החלה הקהילה לפרוח, עד שנת 1699 בה חזרה העיר לשליטת פולין-ליטא. בשנה זאת החלה בניית בית הכנסת הגדול, אך בעקבות חזרת העיר לידיים נוצריות, ניסה הבישוף שרקובסקי לטרפד את הבנייה בטענה כי היא צריכה להיות מאושרת על ידו. רק כאשר מיכאל פוטוצקי התערב לטובת היהודים התאפשר המשך הבנייה. בשנת 1765 הגיע מספר היהודים ל-1,208 איש ששילמו מס גולגולת לוועד ארבע הארצות.
לאחר פיצול העיר, רוב היהודים חיו תחת שלטון האוסטרים, ומיעוטם חיו תחת שלטון הרוסים.
במאה ה-19 הגיעה החסידות להוסיאטין, כאשר בנו של הרבי מרוז׳ין, מרדכי שרגא פרידמן, הקים בה את חסידות הוסיאטין, ובעקבות הגעת החסידות החלה הקהילה היהודית בעיר לגדול.
בתקופה זו נבנו מבנים רבים כמו בית האדמו״ר בטירה ששופצה, בתי כנסת, מקוואות ובתי חולים.
בעקבות התעוררות חסידות הוסיאטין (נצר לחסידות רוז'ין) הגיעה גם הציונות לעיר ותנועות כמו בני ציון החלו לפעול בה.
בשנת 1900 חיו בעיר 5,373 יהודים, וערב מלחמת העולם הראשונה הגיע מספרם עד ל-8,000 בערך, חלקם פליטים מיישובי הסביבה. החל משנת 1906 פעל בעיר בית דפוס גדול בהנהלת ליפא שווגר, מחסידי הוסיאטין.
יהדות הוסיאטין > מלחמת העולם הראשונה

תקופת פריחה זו הגיעה לסופה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. כבר ב-1914 האדמו"ר מהוסיאטין, רבי ישראל פרידמן מהוסיאטין, עבר לווינה ואיתו מספר מחסידיו (משם המשיך לתל אביב והעתיק את חסידות הוסיאטין לארץ ישראל). ב-9 באוגוסט 1914 פרץ הצבא הרוסי לעיר והשמיד מאות מבנים, היהודים החלו לברוח יחד עם כלל התושבים לערים השכנות, ובגלל תנאי הפליטות פרצה באזור מגפת טיפוס שהרגה עשרות בני אדם. המשטר הרוסי הוציא צו לגירוש היהודים ב-1915, וב-1916, בעוד הצבא הרוסי נסוג, הוא גירש שוב את כל היהודים שחזרו לאחר הגירוש הראשון. בסוף המלחמה החלו לחזור יהודים לעיר והאיכרים ערכו ביהודים מספר פרעות. בעקבות המאורעות מספר היהודים בעיר ירד ל-368 בלבד, כעשירת ממספרם ב-1890.
יהדות הוסיאטין > השואה

הקהילה התאוששה והחזירה לפעילות את בית הספר העברי, בתי הכנסת והמקוואות. הפעילות הציונית חזרה בצורת תנועות כמו המזרחי ותנועות רוויזיוניסטיות. הרב יעקב רינגל נשכר לכהן כרב הקהילה, והקהילה החלה לגדול שוב.
הקץ הגיע ב-6 ביולי 1941, כאשר הצבא הגרמני נכנס לעיר. האוקראינים החלו לפגוע ביהודים ולרצוח אותם, והנותרים שועבדו לעבודות כפייה. רבים מתו מרעב ועוני. במרץ 1942 הנאצים אספו את היהודים ששרדו וגירשו אותם ברכבות, וכך חוסלה הקהילה בת 500 השנים.
בית הכנסת העתיק של העיר, שנבנה במאה ה-16 והורחב במאה ה-17, שוקם תחת השלטון הסובייטי ופעל בו מוזיאון להיסטוריה מקומית, אך כיום הוא עומד נטוש.
גאוגרפיה

הוסיאטין ממוקמת בדרום מערב אוקראינה על גדות נהר הזברוץ', על רמת פודולסק (רכס וולין פודולסקיה). לא הרחק מהעיר נמצא הר מדובורי אתר בעל חשיבות בוטנית לאומית וגאולוגית לאוקראינים.
ארכיטקטורה ואתרים

בהוסיאטין ישנם מבנים ייחודיים רבים מהמאה ה-17 כמו כנסייה, טירה, בית כנסת בסגנון הרנסאנס. בעיר יש גם כנסייה ומנזר ברנרדיני.
לפני 1928 נחשפה, באחד מאזורי הכפר של הוסיאטין, קבר מהתקופה הניאולותית ובו ארון מתים ישן.
בית הכנסת הגדול של הוסיאטין שופץ על ידי הסובייטים שהפכו אותו למוזיאון, אך עד עתה קרס הגג של בית הכנסת והוא עומד ומוזנח.
לקריאה נוספת

אברהם יצחק אביטוב (בירנבוים), "מבית אבא", הוצאת המחבר, 1965
אברהם בקר, "קהילתיים", הוצאת ארגון יוצאי הוסיאטין הגליציאית, תל אביב, 1977
הוסיאטין, פאדאליער גובערניה, ניו יורק, 1968 (יידיש)
בית הכנסת בהוסיאטין, 1910
מצבת הזיכרון לקהילת הוסיאטין בשדרת הקהילות בבית העלמין בחולון
הכרה דיפלומטית

מסמך ההכרה בחתימת הנשיא הארי טרומן שבו ארצות הברית הכירה דה פקטו במדינת ישראל, זמן קצר לאחר שזו הכריזה על עצמאותה, ב-14 במאי 1948. ההכרה דה יורה התקבלה ב-31 בינואר 1949, לאחר שהתקיימו הבחירות לאספה המכוננת בישראל.
הכרה דיפלומטית במשפט הבין-לאומי היא צעד מדיני, חד-צדדי, שלו השלכות חוקיות מקומיות ובין-לאומיות, ואשר בו מדינה מכירה במעמד או בחוק של מדינה או ממשלה אחרת. ההכרה יכולה להיעשות דה פקטו או דה יורה, בדרך כלל בדרך של פרסום הודעה רשמית מטעם הממשלה המכירה.
הכרה במדינות ובממשלות

הכרה בממשלה של מדינה זרה משמעותה הכרה במדינה שבה היא מושלת, אולם הכרה במדינה אין פירושה הכרה בממשלתה. הכרה דה פקטו במדינה, ולא דה יורה, היא נדירה ומעוררת סימני שאלה באשר להכרה בממשל של אותה מדינה. הכרה דיפלומטית דה יורה היא הצהרה חזקה יותר, בעוד שהכרה דה פקטו היא בעלת אופי זמני וקשורה יותר לשליטה יעילה של המדינה המוכרת בטריטוריה שלה. כך למשל, בשנת 1921 הכירה בריטניה בברית המועצות דה פקטו, אך רק בשנת 1924 באה הכרה דה יורה של בריטניה בברית המועצות. דוגמה אחרת היא הכרה דיפלומטית דה פקטו שהעניקה ארצות הברית (ואחריה בריטניה) למדינת ישראל מיד לאחר שזו הכריזה עצמאות, כאשר היא משהה את ההכרה דה יורה עד לאחר שיתקיימו בה בחירות כלליות. לעומתה, ברית המועצות העניקה לישראל הכרה דה יורה שלושה ימים לאחר הכרזת העצמאות.
כאשר במדינה מתקיימים חילופי ממשל בדרך שגרה ועל פי החוק (כך למשל בבחירות), אין צורך בחידוש ההכרה הדיפלומטית במדינה זו. אולם הכרה דיפלומטית בממשל החדש נדרשת אם מתחוללת במדינה הפיכה. הכרה דיפלומטית בממשל הקיים במדינה עשויה להיות חיונית להישרדותו של ממשל זה לאורך זמן.
הכרה דיפלומטית יכולה לבוא אף בדרכי עקיפין, כגון בביקור של ראש מדינה, או בחתימת הסכם בין המדינות. אם רצונה של מדינה שלא להכיר במדינה אחרת באופן רשמי, היא יכולה להכריז כי פעולותיה אינן מהוות משום הכרה דיפלומטית בישות המדינית עימה קיימים היחסים, כך למשל הכריזה ארצות הברית כי הדיאלוג שקיימה עם הארגון לשחרור פלסטין בשנת 1988 אינו מהווה הכרה במדינה פלסטינית.
ראו גם

הכרה בישראל
מדינות שההכרה בהן מוגבלת
הדומה המחוזית של מוסקבה

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 סוג:  בית מחוקקים חד-ביתי
 הרכב
 מספר מושבים:  50
 
      רוסיה המאוחדת (36)       המפלגה הקומוניסטית (7)       רוסיה הוגנת (3)       ליברל-דמוקרטים (2)       האנשים החדשים (1)
 בחירות
 בחירות קודמות:  19 בספטמבר 2021
 מנהיגים
 יושב ראש:  איגור ברנצלוב (רו')
 משכן
  
 אתר אינטרנט
 www.mosoblduma.ru
 
הדומה המחוזית של מוסקבה (ברוסית: Московская Областная Дума) היא הגוף המחוקק החד-ביתי של מחוז מוסקבה, ברוסיה. הגוף הוקם בשנת 1993 עם פירוקה של ברית המועצות.
הדומא מורכבת מ-50 צירים אשר מאז 2011 הם נבחרים במערכת בחירות פרופורציונלית ומעורבת כאשר 25 צירים נבחרים באמצעות ייצוג יחסי ו-25 נבחרים ממחוזות הבחירה.
רוסיה המאוחדת היא המפלגה הגדולה ביותר בדומה עם 38 חברים שנבחרו בבחירות 2016.
היסטוריה

בשנת 1993, הוקמה במחוז מוסקבה הדומה של מחוז מוסקבה - גוף מייצג ומחוקק של המחוז. ב-10 בנובמבר 1993, על פי החלטת המועצה הקטנה של מועצת מחוז מוסקבה, אושרה ההוראה לעריכת בחירות לדומה המחוזית. ב-12 בדצמבר 1993, יחד עם אימוץ הטיוטה החדשה לחוקת הפדרציה הרוסית, לפיה הוקמה הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ובאופן משותף, עם הבחירות לדומה, נערכו גם הבחירות לדומה של מחוז מוסקבה. אלכסיי אלכסייביץ' וורונצוב נבחר כיושב ראש הדומה הראשון.
בשנת 1995 הוארך המנדט של המושב הראשון ללא כל בחירות. בסוף 1996 אימצו חברי הדומה את אמנת מחוז מוסקבה. ב-14 בדצמבר 1997 התקיימו הבחירות למושב השני. יחד עם הבחירות נערך משאל עם בנושא העברת 50% מחברי הדומה לבסיס "חצי מקצועי" במטרה "לחסוך כספים תקציביים".
הרכב הדומה של מחוז מוסקבה עודכן כך שרק 12 מתוך 50 חברים נבחרו מחדש. יושב ראש ועדת הבחירות המחוזית אלכסנדר יבגנייביץ' נבחרלראשות הדומה. כל התפקידים המובילים בפרלמנט, כולל עמדת היו"ר וארבעת סגניו, הוחזקו בידי תומכי ראש ממשלת המחוז אנטולי טיאזלוב.
ב-16 בדצמבר 2001 נבחרה הדומה השלישית של מחוז מוסקבה לחמש השנים הבאות. ולרי יבגנייביץ' אקסקוב נבחר ליושב ראש החדש. ב-11 במרץ 2007, ביום ההצבעה בבחירות לרשויות המקומיות, נערכו הבחירות למושב הרביעי של הדומא המחוזית (2007–2012). ולרי אקסקוב נבחר ליושב ראש בפעם השנייה. חברי הפרלמנט הקימו 2 סיעות: "רוסיה המאוחדת" ו-"צמיחה".
ב-25 במרץ 2011 ניצלו חברי הדומה המחוזית את תיקון החוק ואישרו החלטה על דחיית הבחירות לפרלמנט המחוזי לדצמבר 2011, כך שייערכו בצמידות לבחירות לדומא הממלכתית של הפדרציה הרוסית. במקביל, תקופת המנדט של חברי הדומה המחוזית קוצצה בשלושה חודשים. ב-4 בדצמבר 2011, נערכו הבחירות למושב החמישי (2011–2016).
הבחירות למושב השישי התקיימו ב-18 בספטמבר 2016. בבחירות העניקו הבוחרים את מרבית הקולות לרשימת מועמדים יחידה של מפלגת רוסיה המאוחדת («Единая Россия») שגרפה - 43.15%. במקום השני נמצא הסניף האזורי של המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית, שצבר 15.88%. במקום השלישי נמצא הסניף האזורי של המפלגה הליברל-דמוקרטית, שזכה ל-14.43% מהקולות. מפלגת "רוסיה הוגנת" («Справедливая Россия») זכתה ב-5.06% מהקולות ודורגה במקום הרביעי.
בשנת 2020 עברה הדומה לבניין חדש בקרסנוגורסק, מחוז מוסקבה.