stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היינריך פון באטנברג
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-5 באוקטובר 1858 במילאנו למשפחת אצולה גרמנית. הוא היה בנם של אלכסנדר, נסיך הסן, בנו של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן, ואשתו, יוליה פון האוקה, שקיבלה את תואר האצולה "נסיכת באטנברג". היינריך קיבל חינוך צבאי, ואף התגייס לצבא הפרוסי, שם שירת כקצין ברגימנט ההוסרים ה-1. בנוסף מונה היינריך על ידי אחיו אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה, לקולונל של כבוד ברגימנט הבולגרי ה-1.
בשנת 1884 התארס היינריך עם ביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, וב-27 בינואר 1885 נתנה המלכה ויקטוריה את הסכמתה לנישואים, בתנאי שבני הזוג ימשיכו להתגורר עמה בביתה. ב-22 ביולי העניקה המלכה ויקטוריה להיינריך תואר אביר מסדר הבירית, ולמחרת נישאו השנים בוויפינגהם שבאי וייט, לא רחוק מבית אוסבורן המלכותי. לאחר הטקס יצאו בני הזוג לירח דבש באי, והמלכה נפרדה באומץ מבתה האהובה.
ב-22 באוגוסט 1885 מונה היינריך לקולונל גדוד המתנדבים ה-5, רגימנט המפשייר, ובתחילת 1886 דווח על מינויו למפקד רגימנט משמר החיים ה-1, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל.
היינריך שקיבל חינוך צבאי ושירת בצבא הפרוסי, התעקש על שירות פעיל בצבא הבריטי דבר שהכעיס מאוד את המלכה שפחדה כי הוא ייפגע. במקום זאת היא מינתה אותו למושל האי וייט בשנת 1889, אולם תפקיד זה לא סיפק אותו ובשנת 1895 הוא שכנע את המלכה להרשות לו להצטרף לצבא הבריטי שנלחם במערב אפריקה נגד האשנטי. הוא נשלח לחזית ב-6 בדצמבר אולם נדבק במחלת המלריה זמן קצר לאחר מכן ונשלח הביתה. אשתו ביאטריס, שחיכתה להיינריך החולה באי מדירה, קיבלה ב-22 בינואר 1896 מברק בו נכתב כי הנרי מת מהמחלה יומיים קודם לכן על ספינה בריטית מול חופי סיירה לאון. אשתו ביאטריס קברה אותו ב-5 בפברואר, באותה הכנסייה באי וייט בה נישאו.
משפחתו

לביאטריס והנרי נולדו ארבעה ילדים:
אלכסנדר, נסיך בטנברג (1886–1960) - שינה בשנת 1917 את שמו לסר אלכסנדר מאונטבאטן, וקיבל את התואר מרקיז קאריסברוק. נישא לליידי אירן דניסון.
ויקטוריה יוג'ני, נסיכת בטנברג (1887–1969) - נישאה לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. סבתא-רבתא של מלך ספרד הנוכחי פליפה השישי.
לאופולד, נסיך בטנברג (1889–1922) - שינה בשנת 1917 את שמו ללורד לאופולד מאונטבאטן.
מוריס, נסיך באטנברג (1891–1914) - מת בקרב איפר הראשון במהלך מלחמת העולם הראשונה.
כמו רבים מצאצאיה של המלכה ויקטוריה גם ילדיהם של היינריך והנסיכה ביאטריס נשאו את הגן למחלת ההמופיליה, שנקראה גם ה"מחלה המלכותית". הנסיך לאופולד מת בשל המחלה לאחר ניתוח ברך פשוט בגיל 31. הנסיכה ויקטוריה יוג'ני, העבירה את הגן לשניים מבניה, שמתו מהמחלה בגיל צעיר. לא ברור האם גם הנסיך מוריס ירש את המחלה והאם מותו במלחמה היה קשור לכך.
הארשקוט

הארשקוט (בהונגרית: Hárskút) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
יהודי הארשקוט

בהארשקוט חיו יהודים בודדים בתקופות זמן שונות.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 4 |  |
| 1880 | 4 | 572 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת וספרם |
| --- | --- | --- |
| יישובים | וספרם • באנד • ברנג • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטגאל • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הארמייה השלישית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 30 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הארמייה השלישית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה

מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה מקס פון האוזן. הארמייה כללה בעיקר את יחידות הצבא הסקסוני, בתוספת יחידות כלל-גרמניות. במסגרת תוכנית הפלישה הגרמנית לצרפת הוצבה הארמייה באגף הימני של הגרמנים. בתחילה נחלה הארמייה הצלחה מרובה, וניצחה את הצרפתים בקרבות שרלרואה ודינן, וכמו כן הייתה אחראית להרס של העיר ריימס, אולם לבסוף הוכתה בקרב על המארן, ונאלצה לסגת אל מעבר לנהר האן.
ב-12 בספטמבר 1914 פרש מתפקידו מפקד הארמייה פון האוזן, והוחלף על ידי גנרל קרל פון איינם, שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
לאחר שהחזית המערבית קפאה על שמריה במלחמת חפירות ממושכת, פוזרו בהדרגה היחידות הסקסוניות בארמיות אחרות, והארמייה הפכה להיות כלל-גרמנית.
הארמייה השתתפה בפברואר - מרץ 1915 בקרב שמפאן הראשון, ובספטמבר - נובמבר 1915 בקרב שמפאן השני, כמו כן הארמייה הדפה את מתקפת הארמייה הצרפתית הרביעית (שהייתה חלק מקבוצת הארמיות המרכזית בפיקוד גנרל פיליפ פטן) במהלך הקרב השני על האן, שהיה חלק ממתקפת ניוול.
במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. ב-15 - 17 ביולי 1918 השתתפו כוחות הארמייה במתקפה הגרמנית על המארן, תוך שהם תומכים באגף המזרחי של הארמייה הראשונה.
ב-26 בספטמבר 1918 הותקפה הארמייה על ידי חיל המשלוח האמריקני במסגרת מתקפת מז-ארגון, ובשל כך נאלצה לסגת צפונה זמן קצר לפני סיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה השלישית ב-30 בינואר 1919.
סדר הכוחות > 21 באוגוסט 1914

בקרב שרלרואה ב-21 באוגוסט 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-11 | הדיוויזיה ה-22 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-11 | הדיוויזיה ה-38 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1) | הדיוויזיה ה-23 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1) | הדיוויזיה ה-32 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) | הדיוויזיה ה-24 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) | הדיוויזיה ה-40 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) | דיוויזיית המילואים ה-23 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) | דיוויזיית המילואים ה-24 |
סדר הכוחות > 30 באוקטובר 1918

בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-25 | דיוויזיית הלאנדווהר ה-9 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-25 | הדיוויזיה ה-199 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-25 | דיוויזיית המשמר ה-3 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-25 | דיוויזיית המשמר ה-1 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-213 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-242 |
| הארמייה השלישית | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה הבווארית ה-1 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | הדיוויזיה ה-202 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | דיוויזיית המילואים ה-14 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | הדיוויזיה ה-203 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | הדיוויזיה ה-195 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | דיוויזיית המילואים ה-76 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | הדיוויזיה ה-42 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-1 | הדיוויזיה ה-103 |
| הארמייה השלישית | קורפוס המילואים ה-38 | ללא יחידות תחתיו |
| הארמייה השלישית | עברה לבוואריה | הדיוויזיה הבווארית ה-1 |
מפקדים

מקס פון האוזן (2 באוגוסט 1914 - 12 בספטמבר 1914)
קרל פון איינם (12 בספטמבר 1914 - 30 בינואר 1919)
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
הארמייה השלישית (ורמאכט)
הגר (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אבי לודמיר
 תסריט:  אבי לודמיר
 עריכה:  דיויד שפירו
 שחקנים ראשיים:  טס מאיר, סתיו פרץ
 מוזיקה:  אדם רופאים
 צילום:  דיויד שפירו
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  יוני 2022
 משך הקרנה:  7 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  דרמה, מוזיקלי, סרט להט"בי
 פרסים:  "סרט הקצר הטוב ביותר" (2 זכיות) "אות כבוד" (2 זכיות) "סרט בינלאומי הקצר הטוב ביותר" (1 זכיות) "הבמאי המבטיח הטוב ביותר" (1 זכיות) "הבחירה הרשמית" (1 זכיות)  "הישג למצטיינות" (1 זכיות)
 דף הסרט ב־IMDb
הגר (באנגלית: HAGAR) הוא סרט קצר ישראלי משנת 2022, מסוגת דרמה מוזיקלית להט"בי, שכתב וביים אבי לודמיר. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בסינמטק תל אביב.
הסרט זכה במספר פרסים ומועמדויות בפסטיבלים בין-לאומיים בבריטניה, איטליה, אוסטריה, הונגריה, אוקראינה, לוס אנג'לס, ניו ג'רזי, קליפורניה, טקסס, ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, יפן, טמיל נאדו, מערב בנגל, הודו וישראל.
תקציר העלילה

הגר (טס מאיר) היא נערה פמיניסטית-ליברלית, המנסה לגרום לליאור (סתיו פרץ) לצאת מהארון, בעזרת טקסט תיאטרלי וריקוד חושני. הגר נתקלת בהתנגדות מצד ליאור, שבסופו מצליח להוציא מפיו מונולוג מתוך התת מודע.
תקציר העלילה > המונולוג של ליאור

שֶׁקֶט, הֲיִתָּכֵן לֵב מֵעֵז?
דּוֹר אַחַר דּוֹר קָנָה לָנוּ דֶּרֶךְ, מוֹדֶרְנִיזְם בְּשׁוֹגֵג אָמְנָם פָּתַח לָנוּ דֶּלֶת?
אָדָם וְחָוָה - תּוֹרָה קְדוֹשָׁה,
גֶּבֶר אֶל גֶּבֶר - חֵטְא הַיְּלָלָה?
לֹא! גֶּבֶר לֵב וְגֶבֶר נְשָׁמָה.
אֱלֹהֵי הַבְּרִיאָה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | מדינה | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה | תל אביב, ישראל | סרט הקצר הטוב ביותר (אירוע הגמר) | מועמדות |
| 2022 | Rome Prisma Film Awards | רומא, איטליה | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Florida Shorts | פלורידה, ארצות הברית | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | London International Film Festival | לונדון, בריטניה | אות כבוד | זכייה |
| 2022 | San Francisco Arthouse Short Festival | סן פרנסיסקו, ארצות הברית | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Blackboard International Film Festival | קסרגוד, הודו | סרט הקצר הטוב ביותר | זכייה |
| 2022 | Beyond Border International Film Festival | כלכותה, הודו | סרט הקצר הטוב ביותר | זכייה |
| 2022 | Paradise Film Festival | בודפשט, הונגריה | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Golden Short Film Festival | פיזה, איטליה | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Austin International Art Festival | אוסטין, ארצות הברית | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Onyko Films Awards | אודסה, אוקראינה | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | White Pearl International Film Festival | טמיל נאדו, הודו | סרט בינלאומי הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Tokyo International Monthly Film Festival | טוקיו, יפן | אות כבוד | זכייה |
| 2022 | Titan International Film Festival | סידני, אוסטרליה | הבחירה הרשמית | זכייה |
| 2022 | Cuckoo International Film Awards | טמיל נאדו, הודו | סרט בינלאומי הקצר הטוב ביותר | זכייה |
| 2022 | International Motion Picture Awards | אונטוריו, קנדה | פרס הבמאי המבטיח הטוב ביותר | זכייה |
| 2022 | Caravan International Film Festival | מערב בנגל, הודו | פרס הישג למצטיינות | זכייה |
| 2022 | Cut International Short Film Festival | ניו ג'רזי, ארצות הברית | סרט הקצר הטוב ביותר (רבע גמר) | מועמדות |
| 2022 | Pembroke Taparelli Arts and Film Festival | לוס אנג'לס, ארצות הברית | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | Vienna Indie Short Film Festival | וינה, אוסטריה | סרט הקצר הטוב ביותר (חצי גמר) | מועמדות |
| 2023 | Carmel International Short Film Festival | זכרון יעקב, ישראל | סרט הקצר הטוב ביותר | מועמדות |
הליקאז

מבנה הליקאז RuvA ב-E.coli
הליקאז הם קבוצת אנזימים שחיוניים לאורגניזמים חיים. חלבונים אלה הם חלבונים נעים, הפורמים את המבנה הדו-גדילי של מולקולת ה-DNA על ידי פירוק קשרי המימן בין הבסיסים בשני הגדילים. פגם בגן המקודד להליקאז גורם לסינדרום ורנר, שמאופיינת בהזדקנות מוקדמת.
תפקיד

לתהליכים תאיים רבים (בהם שכפול DNA, תעתוק, תרגום, שחלוף, תיקון DNA) דרושה הפרדה בין גדילים של חומצות גרעין. על מנת להפריד בין הגדילים, של הסליל הכפול של ה-DNA, או על מנת להפריד את סליל של RNA מ-DNA, מולקולת ההליקאז משתמשת בהידרוליזה של ATP, באמצעותם נשברים קשרי המימן בין זוג הבסיסים. ההליקאזים נעים לאורך הגדיל הכפול של חומצת הגרעין באופן כיווני ספציפי לכל אנזים.
הליקאזים מקבלים מספר צורות ומצבים אוליגומריים שונים. מחקרים הראו שיש הליקאזים פסיביים, בהם אין זירוז של ההפרדה, ואילו יש שממלאים תפקיד פעיל בזירוז של הפרדת הגדילים תוך שימוש באנרגיה המופקת מהידרוליזת ATP. ‏  נראה שהליקאזים מעבדים מהר יותר אין ויוו מאשר אין ויטרו, לאור נוכחותם של חלבונים שמסייעים לערעור היציבות של צומת המזלג (fork junction).
הירנפיין

ערך זה עוסק בעיר בהולנד. אם התכוונתם למועדון כדורגל מעיר זו, ראו .
הירנפיין (בהולנדית: ‏Heerenveenקובץ:450 Heerenveen.ogg‏Ⓘ‏, בפריזית: ‏It Hearrenfeanקובץ:Fy-It Hearrenfean.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר במחוז פריסלנד שבהולנד.
היסטוריה

הירנפיין נוסדה ב-1551 על ידי שלושה אנשי אצולה כאתר לכריית כבול ששימש כחומר דלק. מכאן שם המקום: heer – לורד, veen – כבול. העיר לא הייתה אחת מ-"11 הערים של פריסלנד" (Friese elf steden) ולא הוענקו לה "זכויות עיר". כיום היא אחת הערים הגדולות במחוז.
טחנת הרוח Welgelegen היא היחידה ששרדה מבין 17 טחנות הרוח שניצבו בעבר בהירנפיין.
ספורט

הירנפיין מפורסמת בהישגיה הספורטיביים ובמתקני הספורט ברמה עולמית שבה. אלה כוללים את אצטדיון אבה לנסטרה ואת זירת ההחלקה המהירה על הקרח "טיאלף" (Thialf),שהיה מתקן ההחלקה הסגור הראשון בעולם באורך של 400 מטרים ומארח מדי שנה אירועים בינלאומיים המושכים קהל רב. טיאלף הוא גם אולם הבית של קבוצת ההוקי קרח המקומית, Friesland Flyers. קבוצת הכדורגל של העיר, הירנפיין, משחקת בליגת העל ההולנדית ויש לה נוכחות מתמדת בליגה האירופית במשך שנים רבות. ההישג הגדול ביותר שלה היה כאשר היא השתתפה בליגת האלופות בשנת 2000. ב-2006 הושלמה בנייתה של "עיר הספורט" (Sportstad), מיזם שכולל, אולם התעמלות, בריכת שחייה והרחבה של אצטדיון הכדורגל.
ערים תאומות

ישראל ראשון לציון, ישראל
איטליה בסלגה די פינה, איטליה
הערות שוליים

↑  משרד הסטטיסטיקה של הולנד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531085405171  GND: 4272838-1  LCCN: n93033857  MusicBrainz: f1463c31-514c-49b9-bd85-311c2a387406  NKC: ge1092912  VIAF: 144396331   WorldCat (עם VIAF): 144396331
הדיוויזיה ה-18 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914 1939 – 1919 1942 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-18 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-54 הוקמה הדיוויזיה ה-18 (המזרחית). הדיוויזיה לא נשלחה לצרפת, ולאחר פינוי דנקירק הוצבה במזרח אנגליה כהגנה מפני פלישה גרמנית לבריטניה. לאחר מכן שירתה הדיוויזיה בסקוטלנד ובצפון-מזרח אנגליה, ואף סייעה לפרוק אוניות סוחר במהלך הבליץ על ליברפול. בסוף 1941 נשלחה הדיוויזיה למצרים, על מנת לחזק את הכוחות במדבר המערבי, אולם בדצמבר בעת מעבר השיירה ליד דרום אפריקה הכריזה האימפריה היפנית מלחמה על ארצות הברית ובריטניה, וכתוצאה מכך הופנתה הדיוויזיה למזרח הרחוק. הדיוויזיה לחמה בקרב מלאיה ובקרב סינגפור, ובפברואר 1942 נכנעה הדיוויזיה יחד עם שאר הכוחות בסינגפור. שליש מחיילי הדיוויזיה מתו בשבי היפני, כולל מפקד הדיוויזיה מרטון בקווית-סמית'.
סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
היינריך פוגלר

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1872 ברמן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  14 ביוני 1942 (בגיל 69) Bukhar-Zhyrau District, קזחסטן 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 זרם באמנות:  סימבוליזם 
 בן או בת זוג:  Martha Vogeler (1901–1926)  Zofia Marchlewska 
 צאצאים:  Jan Vogeler, Mieke Vogeler-Regler, Mascha Vogeler-Schnaars, Bettina Müller-Vogeler 
 
היינריך פוגלר (בגרמנית: Heinrich Vogeler;‏ 12 בדצמבר 1872 – 14 ביוני 1942) היה צייר, מעצב ואדריכל גרמני, המזוהה עם בית הספר לציור בדיסלדורף.
ביוגרפיה

הוא נולד בברמן, ולמד בדיסלדורף בין השנים 1890–1895. לימודיו האמנותיים בתקופה זו כללו ביקורים בבלגיה ובאיטליה.
פוגלר היה חבר מרכזי במושבת האמנים המקורית בורפסוידה (Worpswede), אליה הצטרף בשנת 1894. בשנת 1895 קנה פוגלר שם קוטג' ושתל סביבו עצי ליבנה, שהעניקו לביתו את שמו החדש: ברקנהוף. בשנת 1901 הוא התחתן עם מרתה שרודר.
הוא יצר איורי ספרים בסגנון אר-נובו, וביצע ציורים דקורטיביים לבית העירייה של ברמן זמן קצר לפני שנסע לציילון בשנת 1906. במהלך ביקור בלודז' הוא הכיר את עבודותיו של מקסים גורקי, מה שהביא לפיתוח הזדהות עמוקה שלו עם מעמד הפועלים. תחושה זו הגיעה לשיאים נוספים כאשר ראה את החיים בשכונות העוני של גלאזגו ומנצ'סטר במהלך ביקור שם. בשנת 1908 הוא ואחיו פרנץ הקימו את מפעל שייצר חפצים ביתיים. ציוריו שיקפו יותר ויותר את אהדתו למעמד הפועלים.
מלחמת העולם הראשונה

הוא התנדב לשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ונשלח לחזית המזרחית בשנת 1915. שם פוגלר התוודע לאידאולוגיה של הבולשביקים בחזית וכן דרך מסעותיו בפולין, רומניה, ורוסיה. לאחר שהגיש פנייה בכתב לקיסר גרמניה, הוא נשלח לזמן קצר לבית חולים לחולי נפש בברמן לפני ששוחרר משירות צבאי.
הרייך השלישי, 1934

לאחר המלחמה הוא הפך לפציפיסט. במהלך המהפכה הגרמנית בין השנים 1918–1919 הצטרף למועצת הפועלים והחיילים של הרפובליקה הסובייטית של ברמן יחד עם חברו קורט שטורמר. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה (KPD), אך כשהיא התפצלה הוא הצטרף למפלגת העובדים הקומוניסטית של גרמניה (KAPD).
לאחר תום המהפכה הוא נעצר למשך זמן מה. באותה תקופה הוא ואשתו מרתה התגרשו. מאותה נקודה ואילך הוא רצה לעבוד אידאולוגית, והרומנטיקה של עבודתו הקודמת פינתה את מקומה לתוכן פרולטרי.
בשנת 1931 היגרו לרוסיה פוגלר ואשתו השנייה סוניה מרצ'לבסקה, בתו של יוליאן מרצ'לבסקי. לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות הוא גורש יחד עם אזרחים גרמנים אחרים בשנת 1941 לקזחסטן על ידי השלטונות הסובייטים, ומת שם בשנת 1942.
מנהיג ה-KPD, וילהלם פייק, רצה כנראה למנוע את גירושו, אך פוגלר עצמו סירב ליחס מועדף. מכיוון שאשתו סופיה ובנו יאן היו אזרחים פולנים, הם גויסו במקום להיות מגורשים עמו. עד מהרה הפך יאן לחבר מייסד בוועד הלאומי לגרמניה החופשית ולאחר קריירה אקדמית ארוכה לאחר המלחמה במוסקבה נפטר בוורפסווידה בשנת 2005.
סוניה היגרה לפולין ומתה בוורשה בשנת 1983.
בינתיים ביתו של הצייר ברקנהוף הפך לבית ילדים. הבית שוחזר ונפתח מחדש כמוזיאון היינריך פוגלר בשנת 2004.
גלריה

עובדי המספנה
הרייך השלישי
קיץ
בית הצייר ברקהוף
חלום
חלום
הערות שוליים

↑  Heinrich Vogeler Biography – Infos for Sellers and Buyers, www.heinrich-vogeler.com
↑  "Lexikon des deutschen Rätekommunismus"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463268505171  PLWABN: 9810602669705606  BIBSYS: 3038200  BnF: cb12053134s (data)  CANTIC: a12071808  CiNii: DA02724500  GND: 118627481  ISNI: 0000 0001 0903 6673  KulturNav: 6453b4db-9a99-44a0-8e7a-286f8078cc35  LCCN: n50014497  LNB: 000217413  MusicBrainz: c85bb5e5-61c3-4093-8bea-e8754b2e0a20  NDL: 00621615  NKC: jx20050704007  NLA: 35721652  NSK: 000251925  NTA: 069979898  RERO: 02-A023087448  RKD: 81602  SNAC: w6s7871r  SUDOC: 02876210X  Trove: 1057988  ULAN: 500012264  VcBA: 495/321433  VIAF: 56628484   WorldCat (עם VIAF): 56628484
הדואר המנדטורי

הדואר המנדטורי שנוהל על ידי "מחלקת הדאר והטלגרף של פלשתינה (א"י)", סיפק שירותי דואר וטלפוניה לתושבי ארץ ישראל בימי המנדט הבריטי.
בול דואר ששימש את הדואר המנדטורי ועליו מצוירת כיפת הסלע
בית הדואר והטלגרף, נחלת בנימין 71 פינת לילנבלום, תל אביב. נבנה בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי האדריכל והקבלן יצחק שוורץ (שן-צור) ביוזמת שלמה פיינגולד, נהרס ב-1931
סניף דואר בפתח תקווה
היקף פעילות

בשנת 1931 תיאר מנהל הדואר את סידורי העבודה בדואר בארץ ישראל:
מחזור הפעילות של הדואר בשנת 1932 הגיע לכ-220,000 לא"י, והעבירה מעל 12 מיליון מכתבים, כ-6 מיליון דברי דפוס, קרוב למיליון גלויות וכרבע מיליון מברקים. בשנת 1933 הועברו מעל 17.7 מיליון מכתבים. בשנת 1939 נשלחו מעל 24 מיליון מכתבים. בשנת 1946 הגיע מספר המכתבים למעל 48 מיליון.
במהלך המרד הערבי הגדול, בספטמבר 1938, הושבתו שירותי הדואר לחלק מהיישובים הערביים בגלל המרד.
לקראת סיום המנדט, הדואר נערך לסגירת רוב שירותיו לקראת סוף אפריל 1948.
העברית והשבת

בתחילת 1935, לאחר מאבק של שנים של ישראל עמיקם, הונהגו מברקים בעברית ב-24 מסניפי הדואר, בהם הייתה אוכלוסייה יהודית בלבד. בשנת 1939 נתקבלו מברקים בעברית ב-32 סניפים ו-13 סוכנויות. בשנת 1944 התלונן עמיקם על שבירושלים ובחיפה אין מקבלים מברקים באותיות עבריות בשבת ודרש שגם פקידים לא יהודים יוכשרו להעביר מברקים באותיות עבריות. בסוף 1944 הגיע מספר סניפי הדואר שמכירים באותיות עבריות ל-52.
בשנים הראשונות, היו בתי דואר בריכוזים יהודיים פתוחים בשבת, למשל בראש פינה. בתל אביב נפתח הדואר בתחילה בשבת, אולם בעקבות מחאת הרבנים הוא נסגר בשבתות, אך היה פתוח במוצאי שבת. בזכרון יעקב נמנע פתיחת הדואר בשבת בלחץ הרבנות הראשית. בשנים שלאחר מכן נסגרו הסניפים בריכוזים יהודיים ביום שישי מוקדם ולא פעלו בשבת, וגם לא במוצאי שבת. בתחילה אולצו פקידי הדואר היהודים לעבוד בשבת או בחגים. לאחר מאבקים צומצם מספר העובדים היהודים שנדרשו לעבוד בשבת.
מנהל הדואר

בימי המנדט הבריטי היו סמכויות הדואר, על פי פקודת בתי הדואר בידי המנהל הכללי של הדואר אשר היה כפוף לנציב העליון. מנהל הדואר בשנות ה-20 וה-30 היה ו. הודסון. בראשית 1937 יצא הודסון לפנסיה ובמקומו מונה למנהל הדואר, ג. ה. ובסטר. כסגנו, וממלא מקומו בחופשותיו, כיהן ג. ד. קנדי.
דיסקוגרפיה של 4Minute

| דיסקוגרפיה של 4Minute |
| --- | --- |
  חברות הלהקה בהופעה ב-2012
 אלבומי אולפן ↙:  2
 אלבומי אוסף ↙:  1
 מיני-אלבומים ↙:  7
 סינגלים ↙:  17
 וידאו קליפים ↙:  24
 אלבומי וידאו ↙:  2
 פסקולים ↙:  6
הדיסקוגרפיה של להקת הבנות הדרום קוריאנית 4Minute.
אלבומים > אלבומי אולפן

| שם> שם.קוריאנית | פרטי אלבום> פרטי אלבום.קוריאנית | מיקום בטבלת המצעדים> Gaon   (קוריאה הדרומית).קוריאנית | מיקום בטבלת המצעדים> Oricon   (יפן).קוריאנית | מכירות> מכירות.קוריאנית | קוריאנית | קוריאנית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4Minutes Left |  יצא לאור: 5 באפריל 2011  חברת תקליטים: קיוב אנטרטיינמנט, יוניברסל מיוזיק גרופ  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | 2 | 145 |  קוריאה הדרומית: 48,866  יפן: 2,344 |  |  |
יפנית
| Diamond |  יצא לאור: 15 בדצמבר 2010  חברת תקליטים: Far Eastern Tribe Records  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | 10 | 27 |  יפן: 12,273  קוריאה הדרומית: 1,000 |  |  |
"—" מציין הוצאות שלא הגיעו לרשימת המצעדים או שלא יצאו לאור באותה המדינה.
אלבומים > אלבומי אוסף

| שם | פרטי אלבום | מיקום בטבלת המצעדים> Gaon   (קוריאה הדרומית) | מיקום בטבלת המצעדים> Oricon   (יפן) | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Best of 4Minute |  יצא לאור: 26 בספטמבר 2012  חברת תקליטים: Far Eastern Tribe Records  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | — | 37 |  יפן: 6,110 |
"—" מציין הוצאות שלא הגיעו לרשימת המצעדים או שלא יצאו לאור באותה המדינה.