stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בני קצובר
עמדותיו

לאורך השנים הדגיש קצובר כי תפיסת עולמו ניזונה ממערכת הערכים היהודית ומתורת ישראל, וכי מערכות הערכים האוניברסליות-מודרניות בעיניו משניות לה. בהתאם לכך, עם שחרור חבלי יהודה ושומרון במלחמת ששת הימים, חש כי עובדת היותם ריקים מיהודים אינה יכולה להניח לו, מתוך תפיסת עולם היונקת מציווי התורה על הארץ, וההיסטוריה היהודית הרבה בחבלי ארץ אלה. מתוך תפיסת עולם אמונית-דתית כי שחרור חבלי ארץ אלה הם אירוע שיש לו גם משמעות ניסית, הרי שעל העם היהודי לשוב ולהתיישב ולחדש ימי חבלי ארץ אלה כקדם. קצובר סיפר כי מפעל ההתיישבות בשומרון שהיה ממוביליו, יצא לדרך מתוך כאב על היות הרי השומרון ריקים מיהודים, וכי השורשים של העם היהודי הנטועים עמוק בשומרון בכלל ובמרחבי שכם בפרט, הם שהניעו אותו במפעל חייו שהחל כנגד כל הסיכויים. לדבריו ההבטחה התנ"כית לאברהם אבינו כי הארץ תינתן לזרעו, עומדת לנו מדורי דורות ומחייבת אותנו לפעול. כבר בשנות ה-70 בעקבות פגישות עם אנשי רוח וסופרים כעמוס עוז וא.ב.יהושע הגיע קצובר לדיעה כי "ההומניזם המערבי.. הוא דת אלילית אלטרנטיבית ליהדות" וכי כל מערכת ערכים שאינה נשענת על "האמונה והזהות היהודית" אינה יכולה לגבש את העם היהודי "שבמוקדם או במאוחר יפתח מנגנוני דחיה כלפי ערכים זרים". בינואר 2012 הביע את דעתו על הדמוקרטיה הישראלית במצבה הנוכחי: "הייתי אומר שכיום לדמוקרטיה הישראלית יש תפקיד אחד מרכזי והוא להיעלם מהשטח. הדמוקרטיה הישראלית סיימה את תפקידה, והיא חייבת להתפרק ולהתכופף בפני היהדות. היום כל האירועים מנתבים להכרה שאין דרך אחרת, אלא להעמיד במרכז את העניין היהודי על פני כל עניין אחר, וזו התשובה לכל המצב והאיומים". קצובר נימק את עמדתו בטענה כי "הדמוקרטיה הישראלית הגיעה למצב בו היא לא מסוגלת לשרת את האינטרס היהודי. כל העדפה של האינטרס היהודי נחשבת לאפליה ונפסלת על ידי בג"ץ או רשויות המדינה. בכל מקום בו אינטרס לאומי מובהק פוגש ב"דמוקרטיה" – בהקצאות קרקע, בישובים קהילתיים, בביטוח לאומי – האינטרס הלאומי היהודי נאלץ לסגת". עם זאת קצובר אינו תומך במדינת הלכה אלא ש"הפתרון הבסיסי הוא להעדיף את "היהודי" על פני "הדמוקרטי" כל אימת שיש התנגשות ערכית בין השניים".
תביעות דיבה

ב-2018 הגיש תביעת דיבה נגד שידורי קשת לאחר שתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת" הציגה את תמונתו כשלידה הכיתוב: "סבא פוגרום". ב-5 בינואר 2020 בית משפט השלום בתל אביב דחה את תביעתו בנימוק שעל רקע התבטאויותיו של קצובר, אין המערכון מהווה לשון הרע והוא חוסה תחת חופש הביטוי. קצובר ערער לבית המשפט המחוזי בתל אביב, וזה ב-4 במרץ 2021 קיבל את ערעורו, קבע שהפרסום המדובר אינו נכנס לגדר סאטירה ומהווה הוצאת דיבה, וחייב בעקבות כך את "שידורי קשת" לפצותו ב-50,000 ש"ח. בקשת רשות ערעור של "שידורי קשת" נדחתה. לדברי קצובר, המערכון האמור מהווה חלק ממתווה קבוע של הפיכת הימין למשיסה. ולפיכך החליט לצאת למאבק זה על אף שבתחילה התלבט רבות אם לעשות זאת. זאת בשל ההכרה בחשיבות שבבלימת התופעה בה הלשון המשולחת כלפי אנשי ימין היא חסרת כל רסן, כדבריו. את הסכום שקיבל החליט לתרום.
קצובר הגיש תביעת דיבה נוספת, בסך 300,000 ש"ח, נגד העיתונאי אמנון אברמוביץ' והעיתון "ידיעות אחרונות", על שפרסמו מידע לא נכון בעניינו. ב-24 במאי 2022 התביעה נדחתה, וקצובר חויב לשלם הוצאות משפט בסך 25,000 ש"ח. בערעור לבית המשפט המחוזי מרכז קיבל בית המשפט ב-31 בינואר 2023 את עמדתו של קצובר, וחייב את אברמוביץ' לפצות את קצובר ב-15,000 ש"ח והוצאות משפט בסך 5,000 ש"ח. הסכום הנמוך שנפסק לו נומק בהתבטאויותיו החריפות של קצובר שנאמרו בעבר ובעקבות הסרת המאמר במהירות יחסית מהאתר.
הערות שוליים

↑  הבלתי חשובים | חתונה בחברון - פרק 9, נבדק ב-2024-03-14
↑  החתונה היהודית הראשונה בחברון, לאחר מאורעות תרפ"ט הייתה ביולי 1967 כאשר הצבא חיתן 8 זוגות במערת המכפלההבלתי חשובים | חתונה בחברון - פרק 9, נבדק ב-2024-03-14
↑  אהרון דולב, הולכים להתיישב בשכם האסורה, מעריב, 14 ביוני 1974
↑  בג"ץ 390/79 עזת מחמד מוסטפא דויקאת, ו-16 אחרים נגד ממשלת ישראל ואחרים, ניתן ב-22 באוקטובר 1979
↑  כתבות של רפיק חלבי ויגאל גורן במבט לחדשות
↑  רק 27 קולות - מנעו אבדן מנדט - מ"הליכוד" ל"תחיה", כתבה על תוצאות הבחירות החוזרות
↑  בני קצובר נפצע קשה בתאונת דרכים, חדשות, 6 בספטמבר 1988
↑  אורי מילשטיין, ‏כך נכבש השומרון כנגד כל הסיכויים: בני קצובר משקיף על מפעל חייו, באתר מעריב אונליין, 22 בספטמבר 2018
↑  Peleg Levy (2024-08-24), בני קצובר - סיור קפה שפירא עם בועז העצני - הר כביר - 22.8.2024, נבדק ב-2024-11-30
1 2  אורי מילשטיין, ‏כך נכבש השומרון כנגד כל הסיכויים: בני קצובר משקיף על מפעל חייו, באתר מעריב אונליין, 22 בספטמבר 2018
1 2  בני קצובר, דמוקרטיה כהלכתה, באתר הארץ, 20 בינואר 2012
↑  חיים לוינסון, בני קצובר: לפרק את הדמוקרטיה ולהכפיף אותה ליהדות, באתר הארץ, 8 בינואר 2012
↑  אבישי עברי, העתיד מטיל צלו, אתר לאטמה
↑  תא (ת"א) 57752-01-18 בני קצובר נ' שידורי קשת בע"מ, ניתן ב-5 בינואר 2020, באתר "נבו"
↑  אורן פרסיקו, המחוזי קיבל ערעור בני קצובר, באתר העין השביעית, 7 במרץ 2021
שמעון כהן, 'לא לוותר, לבלום בביהמ"ש את הכפשת הימין', באתר ערוץ 7, 4 במרץ 2021
↑  רע"א 3117/21 שידורי קשת בע"מ נ' בנימין (בני) קצובר, ניתן ב־30 במאי 2021
↑  שמעון כהן, 'לא לוותר, לבלום בביהמ"ש את הכפשת הימין', באתר ערוץ 7, 4 במרץ 2021
↑  שוקי טאוסיג, נדחתה תביעת דיבה של בני קצובר נגד אמנון אברמוביץ' ו"ידיעות אחרונות", באתר העין השביעית, 24 במאי 2022
↑    שלמה פיוטרקובסקי, ‏הערעור התקבל: אמנון אברמוביץ' יפצה את בני קצובר על הוצאת דיבה, בעיתון מקור ראשון, 31 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012752472505171
להיות או לא להיות (סרט, 1942)

| --- | --- |

 בימוי:  ארנסט לוביטש 
 הופק בידי:  ארנסט לוביטש 
 תסריט:  אדווין יוסטוס מאייר 
 עריכה:  דורותי ספנסר 
 שחקנים ראשיים:  קרול לומברד צ'רלס אירווין Frank Reicher מיילס מנדר Charles Halton George Lynn Wolfgang Zilzer הנרי ויקטור Maude Eburne Rudolph Anders סטנלי ריג'ס Jimmy Finlayson פליקס ברסארט רוברט סטאק ג'ק בני הליוול הובס סיג רומאן אלק קרייג ליונל אטוויל הלמוט דנטין John Kellogg 
 מוזיקה:  וורנר אר. היימן 
 צילום:  רודולף מטה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בפברואר 1942 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט מלחמה 
 מקום התרחשות:  פולין 
 הכנסות באתר מוג'ו:   tobeornottobe42
 דף הסרט ב־IMDb
 
להיות או לא להיות (באנגלית: To Be or Not to Be) הוא סרט קומדיה-סאטירי אמריקאי משנת 1942 בבימויו של ארנסט לוביטש, אודות להקת שחקנים בוורשה בזמן הכיבוש הנאצי, המשתמשים ביכולות משחק והתחזות כדי להטעות את הנאצים. הסרט הוא עיבוד לסיפור מאת מלכיאור לנדייל. בסרט מככבים קרול לומברד, ג'ק בני, ורוברט סטאק. הסרט שוחרר חודש לאחר שהשחקנית קרול לומברד נהרגה, בתאונת מטוס.
הכותרת היא הרמז למונולוג "להיות או לא להיות" מתוך המלט מאת ויליאם שייקספיר.
בשנת 1983 נעשה רימייק של הסרט באותו שם בכיכובם של מל ברוקס, אן בנקרופט, צ'ארלס דרנינג, טים מת'סון, כריסטופר לויד וחוזה פרר.
הערות שוליים

↑  "To Be or Not to Be | BFI | BFI". Explore.bfi.org.uk. אורכב מ-המקור ב-2014-04-09. נבדק ב-2014-04-08.
↑  "To Be or Not to Be (1942) - Notes". TCM.com. נבדק ב-2014-04-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010400367705171  BnF: cb165826130 (data)  GND: 4717041-4  LCCN: no2006057048  SUDOC: 079703976  VIAF: 316751913   WorldCat (עם VIAF): 316751913
התחנה המרכזית של לוד

| --- | --- |

 מיקום:  לוד
 אתרים סמוכים:  לוד העתיקה
 שירות אוטובוסים:  לתל אביב והמרכז
 קואורדינטות:  31°57′23″N 34°53′53″E﻿ / ﻿31.956498°N 34.898184°E﻿ / 31.956498; 34.898184
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) התחנה המרכזית של לוד (למפת גוש דן רגילה) התחנה המרכזית של לוד (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום התחנה המרכזית של לוד (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום התחנה המרכזית של לוד   he התחנה המרכזית של לודhe התחנה המרכזית של לודמפת  __ לוד [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית שדות דן ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין מדרום: __ רמלה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
התחנה המרכזית  לוד היא מסוף האוטובוסים המרכזי של העיר לוד. נמצאת בחלקה הצפוני של העיר, בלב העיר העתיקה.
בעיר מתוכננת הקמת תחנת אוטובוסים מרכזית חדשה בצמוד לתחנת הרכבת.
ב-25 בינואר 2019 נפתח מסוף תחבורה חדש בסמוך לתחנת הרכבת לוד, זוהי תחנה מרכזית זמנית עד להקמת התחנה המרכזית החדשה. התחנה פועלת במקביל לתחנה הישנה.
מבנה התחנה

התחנה היא אי תנועה גדול ובו שישה רציפים כאשר רציף 1 הוא רציף הורדה. מסביב לאי תנועה ישנם מקומות חנייה לאוטובוסים המשמשים בעיקר את מפעילת הקווים המקומית, חברת "קווים". בתחנה אין שירותים לנוסע כגון כספומט, שירותים וקיוסק אך ישנן מספר מסעדות וקיוסקים בסביבת התחנה. בנוסף, מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס עירוניים ללוד, רמלה, תל אביב והמרכז.
שירות בתחנה

מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס בעיקר למטרופולין תל אביב והמרכז, את מרבית קווי האוטובוס מפעילה קווים, בין היתר קווים עירוניים, אזוריים וקווים לתל אביב ואזור המרכז, מרבית הקווים באזור יוצאים מתחנה מרכזית רמלה, לכן מספר קווי האוטובוס העוברים בתחנה הוא מועט
מקרא סימנים:
♿ - אוטובוס עירוני נגיש
🔄 - קו סיבובי (מעגלי)
🌙 - קו לילה
שירות בתחנה > שירות עירוני

מערך הקווים העירוני בלוד מופעל על ידי חברת קווים.
| קו | מפעילה | מסלול | רציף | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קווים | רכבת לוד - קריית חינוך - נוה זית - עירייה - החשמונאים - תחנה מרכזית - אזור תעשייה צפוני - בית עלמין חדש - גני אביב - רכבת גני אביב | 1 | ♿ |
| 2 | קווים | רכבת לוד - קריית חינוך - תיכון רמלוד - נאות יצחק - גבעת הזיתים - בית עלמין ישן - גני יער - תחנה מרכזית - אזור תעשייה צפוני - רכבת גני אביב | 1 | ♿ |
| 3 | קווים | תחנה מרכזית - רמת אשכול - החשמונאים - עירייה - רכבת לוד - שיכון ממשלתי - בנית - החשמונאים - תחנה מרכזית לוד | 1 | ♿🔄 |
| 6 | קווים | רכבת לוד - עירייה - קניון לוד סנטר - בית עלמין ישן - גני יער - תחנה מרכזית - גני אביב - רכבת גני אביב | 1 | ♿ |
| 11 | קווים | תחנה מרכזית של רמלה - שוק - שדרות הרצל - צומת רמלה צפון - קריית מנחם בגין - לוד תחנת רכבת - רסקו - גבעת הזיתים - גני יער - תחנה מרכזית לוד | 1 | ♿ |
| 13 | קווים | רכבת גני אביב - גני אביב - אזור תעשייה צפוני - תחנה מרכזית - החשמונאים - עירייה - רכבת לוד - רמלה, רמת דן - קריית האמנים | 1 | ♿ |
שירות בתחנה > קווים בינעירוניים ואזוריים

| קו | מפעילה | מסלול | רציף | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 | קווים | לוד - זיתן - אחיעזר - יגל - צפריה - אור יהודה | 1 |  |
| 21 | קווים | לוד - כפר דניאל - גמזו - חדיד - בית נחמיה - שוהם - קריית שדה התעופה | 1 | יוצא מתחנת רכבת לוד |
| 22 | קווים | לוד - צומת אלעל - כפר טרומן - בית עריף - שוהם | 1 | יוצא מתחנת רכבת לוד |
| 144 | אגד | חולון - בת ים - אזור - רמלה - לוד - מחנה בן עמי | 1 |  |
| 170 | קווים | לוד - רמלה - באר יעקב - ראשון לציון - תל אביב-יפו | 1 | 🌙 |
| 239 | קווים | רמלה - לוד - נמל התעופה בן-גוריון | 1 |  |
| 244 | אגד | רמלה - לוד - יהוד - אור יהודה - מחלף גהה - בני ברק - רמת גן, קניון איילון | 1 |  |
| 247 | קווים | לוד - רמלה - באר יעקב - נס ציונה - ראשון לציון | 1 |  |
| 249 | אגד | רחובות - רמלה - לוד - פתח תקווה | 1 | ♿ |
| 461 | קווים | לוד - צריפין - צומת בית דגן - צומת חולון - תל אביב-יפו | 1 |  |
| 475 | קווים | לוד - יהוד - אור יהודה - מחלף מסובים - תל אביב-יפו | 1 | יוצא משכונת גני אביב |
| 476 | קווים | לוד - נמל התעופה בן-גוריון - יהוד - אור יהודה - מחלף מסובים - תל אביב-יפו | 1 | 🌙 שתי נסיעות ביום לכל כיוון |
| 479 | קווים | לוד - יהוד - קריית אונו | 1 | יוצא משכונת גני אביב |
הערות שוליים

↑  רינת הברמן, מהפכת התחבורה הציבורית בלוד, באתר מקומונט לוד - כל מה שחדש בלוד, ‏25 בינואר 2017
↑  אביעד ברטוב, תחבורה ציבורית חדשה מתחילה בלוד, באתר מקומונט לוד - כל מה שחדש בלוד, ‏19 בינואר 2019
מחלף נווה אילן

| --- | --- |

מחלף נווה אילן בעת הבנייה
 תאריך הקמה:  2015
 מיקום:  קריית יערים, נווה אילן, יד השמונה, אבו גוש
 כבישים במחלף:  כביש 1 כביש 425
 קואורדינטות:  31°48′02″N 35°05′24″E﻿ / ﻿31.80068445085°N 35.090015551604°E﻿ / 31.80068445085; 35.090015551604
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) מחלף נווה אילן(למפת הרי ירושלים רגילה) מחלף נווה אילן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף נווה אילן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף נווה אילן
 
מחלף נווה אילן הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 425 וממוקם סמוך ליישוב נווה אילן ומכאן שמו. המחלף מורכב מגשר בכביש 1 לשני הכיוונים החולף מעל כביש 425. ונותן גישה נוחה ליישובים הנמצאים בכביש 425: קריית יערים, נווה אילן, יד השמונה, וכן למערב הכפר אבו גוש.
היסטוריה

עד שנת 1971 היה כביש 425 בקטע שבין המחלף דרך אבו גוש (היום כביש 3975), חלק מכביש ירושלים-תל אביב. באותה שנה נחנך קטע כביש 1 העוקף את אבו גוש, ובמקום הוקם צומת T בין כביש 425 לבין כביש 1.
בשנת 2000, בוטל הצומת מאחר שהיה מוקד לתאונות דרכים. במקום לא הוקם רמזור, כדי לא לפגוע בזרימת התנועה בכביש 1, והרכבים הפונים בצומת היו צריכים לחצות את התנועה הכבדה במהירות. לאחר ביטול הצומת אפשרות התנועה הוגבלה רק לבאים מירושלים ופונים אל כביש 425 או ליוצאים מכביש זה לכיוון תל אביב. לבאים מכיוון תל אביב הגישה ליישובי הסביבה הייתה אפשרית רק דרך הכפר אבו גוש הסמוך, שהכניסה אליו הייתה דרך מחלף חמד.
בשנת 2012, כחלק מהעבודות לשדרוג כביש 1, נערך מכרז להקמת מחלף במקום. במרץ 2015 נחנך המחלף.
הערות שוליים

↑  יחיאל לימור, היום ייפתח כביש העוקף את אבו גוש, מעריב, 12 באוקטובר 1971
↑  דוד חיון, ‏נחסמה הפניה שמאלה לאבו-גוש בכיוון הנסיעה ת"א-ירושלים, באתר גלובס, 3 באפריל 2000
↑  קובי ישעיהו, ‏העבודות בכביש 1: שלוש חברות מתמודדות על מחלף נוה-אילן, באתר גלובס, 20 ביוני 2012
דניאל שמיל, איך כביש נולד: שלוש חברות מתמודדות במכרז להקמת מחלף בנווה אילן, באתר TheMarker‏, 20 ביוני 2012
↑  דניאל שמיל, רגע לפני פסח: מחלף נוה אילן ייפתח הלילה לתנועה, באתר TheMarker‏, 29 במרץ 2015
↑  עדו בן פורת, השר ישראל כץ חנך את מחלף נווה אילן, באתר ערוץ 7, 29 במרץ 2015
↑  מערכת פורט2פורט, נחנך מחלף נווה אילן, באתר Port2Port, ‏29 במרץ 2015
↑  נחנך מחלף נווה אילן בכביש 1 מתל-אביב לירושלים, באתר ynet, 29 במרץ 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף שורש | מחלפים בכביש 1 | הבא: מחלף חמד |
כלכלת איטליה
סקירה כללית > חברות

בדירוג השנתי של פורצ'ן גלובל 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2024, חמישה מטות נמצאים באיטליה. על מטות אלו נמנות החברות: Enel (מקום 97), Eni (מקום 98), אסיקורציוני ג'נרלי (מקום 245), Intesa Sanpaolo (מקום 283), יוניקרדיט (מקום 315).
סקירה כללית > עושר

באיטליה חיים למעלה מ-1.4 מיליון תושבים בעלי עושר נקי העולה על מיליון דולר, עושר לאומי כולל של 11.857 טריליון דולר, והיא מייצגת את העושר הנקי המצטבר החמישי בגודלו בעולם (הוא מהווה 4.92% מהעושר הנקי בעולם). על פי מסד הנתונים העולמי של קרדיט סוויס 2013, העושר החציוני למבוגר הוא 138,653 דולר אמריקני (החמישית בעולם), ואילו על פי דו"ח העושר העולמי של אליאנץ 2013, העושר הכספי נטו לנפש הוא 45,770 אירו (13 בדירוג עולם).
נכון לשנת 2024, באיטליה ישנם 1,338,142 מיליונרים המהווים 2.7% מהאוכלוסייה הבוגרת, לפי שווי נקי (בדולרים אמריקאים) על סמך הערכה שנתית של עושר ונכסים שנאספה ופורסמה על ידי הבנק השווייצרי קרדיט סוויס.
רשימת 10 המיליארדרים (מתוך 73 סך הכול) האיטלקים הבאה מבוססת על הערכה שנתית של עושר ונכסים שחיברה ופורסמה על ידי פורבס בשנת 2024:
ג'ובאני פררו (מקום 26 בעולם),  43.8 מיליארד דולר.
אנדריאה פיגנאטרו (מקום 65 בעולם),  27.5 מיליארד דולר.
ג'ורג'ו ארמני (מקום 177 בעולם),  11.3 מיליאר דדולר.
ג'יאנקרלו דוואסיני (מקום 266 בעולם),  9.2 מיליארד דולר.
פיירו פרארי (מקום 295 בעולם),  8.6 מיליארד דולר.
מסימיליאנה לנדיני אלאוטי ומשפחתה (מקום 344 בעולם),  7.6 מיליארד דולר.
סרג'יו סטיבאטו ומשפחתו (מקום 391 בעולם),  7 מיליארד דולר.
פטריציו ברטלי (מקום 432 בעולם),  6.4 מיליארד דולר.
מיוצ'ה פראדה (מקום 432 בעולם),  6.4 מיליארד דולר.
ג'אנפליצ'ה רוקה (מקום 529 בעולם),  5.6 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  Fortune Global 500 2024
↑  Global Wealth Report 2024
↑  Forbes Billionaires 2024
| כלכלת מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין • המדינה האסלאמית  • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה   • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
השירות הממלכתי למצבי חירום של אוקראינה

| --- | --- |


בניין המטה בקייב
 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה 
 תחום שיפוט:  אוקראינה 
 משרד אחראי:  משרד הפנים
 סוכנות אם:  ממשלת אוקראינה
 סוכנות בת:  Ukrainian Hydrometeorological Center 
 תאריך הקמה:  1991
 יו"ר:  מיקולה צ'צ'וטקין
 מטה מרכזי:  רחוב גונצ'אר 55, קייב
 עובדים:  73,864
 תקציב:  43,130,890,500 הריבניה (נכון ל־2024) 
 www.dsns.gov.ua
 
בניין תחנת הכיבוי של לבוב
מטוס כבאות אווירית מדגם אנטונוב An-32 במבצע לכיבוי שרפת יער.
כבאיות של שירות החירום כתגובה לתקרית בקייב, 2010. (משאית מדגם קאמאז)
מסוק חירום מדגם Eurocopter EC145 מבצע נחיתה בקייב
רכב שירות חירום בדונצק, 2011. (רכב דגם מיצובישי)
השירות הממלכתי למצבי חירום (באוקראינית: Державна служба України з надзвичайних ситуацій) הוא הגוף העיקרי של הרשות המבצעת באוקראינה המספק שירותי הגנה אזרחית, מבצעי חילוץ והצלה, תיעוד ותפעול קופות ביטוח, טיפול בפסולת רדיואקטיבית, הגנה על אוכלוסייה וטריטוריה מפני כל מצבי חירום, מניעת מצבים שכאלה ותגובה להם, חיסול תוצאות אסונות טבע וחיסול תוצאות של אסון צ'רנוביל.
מוטו השירות הוא "למנוע. להציל. לעזור." (אוקראינית: Запобігти. Врятувати. Допомогти).
היסטוריה

הגוף הוקם לראשונה בשם המשרד למצבי חירום של אוקראינה (באוקראינית: Міністерство надзвичайних ситуацій України, שמו המקוצר באוקראינית היה МНС України) והוא נוסד ב-1996 ממיזוג של המשרד להגנה על האוכלוסייה מפני השלכות אסון צ'רנוביל ומטה ההגנה האזרחית הממלכתי, אשר עד אז היו שני גופים שונים. מאוחר יותר, בשנת 2003 הסוכנות כללה גם את מכבי האש שעד אז היה כפוף למשרד הפנים.
עד 1991 המשרד להגנה על האוכלוסייה מפני השלכות אסון צ'רנוביל פעל תחת השם הוועדה הממלכתית של קבינט שרים של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, בעוד מטה ההגנה האזרחית היה חלק מרשת ההגנה האזרחית של ברית המועצות.
עד 2005 הסוכנות היוותה צבא המילואים של הכוחות המזוינים של אוקראינה, אבל אחרי רפורמת 2003 ומיזוג מכבי האש, כל היחידות הצבאיות של המשרד פורקו, ב-2005 הסוכנות הפכה באופן רשמי לגוף אזרחי לא-צבאי, עם דגש על הפעלת שירותי חילוץ והצלה.
עד לרפורמה המינהלית ב-9 בדצמבר 2010 הגוף נקרא בשם המשרד להגנה על האוכלוסייה מפני השלכות אסון צ'רנוביל. אחרי הרפורמה שלושה גופים גדולים של הממשלה הוכפפו אליו:
השירות הממלכתי לפיקוח וביטחון תעשייתי על הכרייה (Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України)
הסוכנות הממלכתית לניהול אזור הקרינה (Державне агентство України з управління зоною відчуження)
הפיקוח הממלכתי לביטחון טכנולוגי (Державна інспекція техногенної безпеки України)
המחלקה הממלכתית לביטחון ומניעת אש
השירות הממלכתי לאיתור וחילוץ אווירי (Ukraviaposhuk)
השירות ההידרו-מטאורולוגי הממלכתי
המחלקה הממלכתית לקרן תיעוד ביטוח
ב-24 בדצמבר 2012 המשרד למצבי חירום של אוקראינה הפך לשירות החירום הממלכתי והוכפף למשרד ההגנה של אוקראינה. ב-25 באפריל 2014, השירות הועבר לאחריות משרד הפנים של אוקראינה.
ראשי הארגון > ראשי מטה ההגנה האזרחית

| שם | תקופת כהונה> תחילת כהונה | תקופת כהונה> סוף כהונה |
| --- | --- | --- |
| מיקולה בונדרצ'וק | 24 באוגוסט 1991 | אוקטובר 1993 |
| ויקטור גרצ'אנינוב | אוקטובר 1993 | מאי 1997 |
ראשי הארגון > שרי החירום

| שם | תקופת כהונה> תחילת כהונה | תקופת כהונה> סוף כהונה |
| --- | --- | --- |
| האורהי הוטובצ'יץ | אוגוסט 1991 | 31 בדצמבר 1994 |
| וולודימיר הולושה | דצמבר 1994 | 31 באוגוסט 1996 |
| ולרי קלצ'נקו | אוגוסט 1996 | 8 בפברואר 1999 |
| ואסיל דורדינץ | פברואר 1999 | 30 בנובמבר 2002 |
| האורהי רבה | נובמבר 2002 | 4 בפברואר 2005 |
| דוד ז'וואניה | פברואר 2005 | 27 בספטמבר 2005 |
| ויקטור בלוהה | ספטמבר 2005 | 15 בספטמבר 2006 |
| נסטור שופריץ' | ספטמבר 2006 | 18 בדצמבר 2007 |
| וולודימיר שנדרה | דצמבר 2007 | 11 במרץ 2010 |
| נ. שופריץ' | מרץ 2010 | 10 ביולי 2010 |
| מיכאילו בולוטסקיך (ממלא מקום) | יולי 2010 | 12 בנובמבר 2010 |
| ו. בלוהה | נובמבר 2010 | 20 בנובמבר 2012 |
ראשי הארגון > ראשי שירות החירום הממלכתי

| שם | תקופת כהונה> תחילת כהונה | תקופת כהונה> סוף כהונה |
| --- | --- | --- |
| מ. בולוטסקיך | 24 בדצמבר 2012 | 2 במרץ 2014 |
| סרהיי בוצ'קובסקי | מרץ 2014 | 25 במרץ 2015 |
| זוריאן שקיריאק (ממלא מקום) | מרץ 2015 | 14 במאי 2015 |
| מיקולה צ'צ'וטקין | מאי 2015 | מכהן |
ראו גם

חיפוש והצלה
המשרד למצבי חירום של רוסיה
הסוכנות הלאומית לניהול חירום (מונגוליה)
שרפות היער באוקראינה (2020)
הערות שוליים

↑  Baloha resigns as emergencies minister, Kyiv Post (2.11.2012)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2017009449  VIAF: 3908148814301545330002   WorldCat (עם VIAF): 3908148814301545330002 
סמל המשרד למצבי חירום
תוכנית מגירה

תוכנית מגירה היא תוכנית פעולה שתוכננה אך טרם הוחלט על הוצאתה אל הפועל. מקור המילה הוא בכך שכביכול המתכננים "מניחים אותה במגירה" עד שייעשה בה שימוש.
הפעלתה של תוכנית מגירה מותנית בדרך כלל בהתרחשות המאורע או המאורעות אליהם כוונה התוכנית, אולם לא תמיד תוכנית המגירה מופעלת, על אף התרחשות המאורע. ישנם מקרים בהם תוכנית המגירה מופעלת כמות שהיא או בשינויים קלים בלבד (למשל "מבצע גשר לונדון"), ישנם מקרים בהם התוכנית מופעלת באופן חלקי (למשל "מבצע תגר"), ובמקרים רבים התרחישים אליהם הוכנה התוכנית הופכים בלתי סבירים לחלוטין, ותוכנית המגירה אליהם מתבטלת (למשל "מבצע הטלה").
פיתוח תוכנית מגירה

תוכנית מגירה מתוכננות בכל רמה ארגונית - החל מיזמים ומשקיעים, וכלה בממשלות וארגונים בינלאומיים. חלק מתוכניות המגירה הן סודיות, וחלקן גלויות לחלוטין. תוכניות מגירה מסוימות דורשות השקעת משאבים על מנת להפוך אותן לישימות (למשל רכישת ציוד מסוים הדרוש להפעלתן), וחלקן אף מחייבות קבלת החלטות אסטרטגיות.
בעתות משבר, מפותחות תוכניות מגירה לעיתים קרובות כדי לחקור ולהתכונן לאירועים מסוימים שלדעת המתכננים קיימת הסתברות זו או אחרת להתרחשותם. תוכניות מגירה רבות עוסקות במצבי משבר מובהקים - בהיבט מדינתי (רעידת אדמה, מגפה, מלחמה), בהיבט ארגוני (תוכנית המשכיות עסקית, תוכנית התאוששות מאסון) ועוד.
תוכניות מגירה צבאיות

מכיוון שצבא נערך למגוון רחב של תרחישים, מקובל בצבאות להכין תוכניות מגירה למקרה שאחד התרחישים יתממש. דוגמה: במהלך מלחמת ההתשה ולאחריה, הכין צה"ל תוכניות מגירה לקראת מלחמה נוספת בין ישראל למצרים וסוריה (ראו פירוט בערך כוננות כחול לבן). אחדות מתוכניות אלה, כגון מבצע "בן חיל" לכיבוש פורט פואד ופורט סעיד שבצפון תעלת סואץ, לא מומשו, ואחרות, כגון מבצע דוגמן 5 לתקיפת סוללות טילי נ"מ של סוריה, הופעלו במלחמת יום הכיפורים.
במהלך המלחמה הקרה, הכינו ממשלות רבות תוכניות מגירה שנועדו להגן על עצמן ועל אזרחיהן מפני התקפה גרעינית. חלק מהתוכניות כללו גם מידע שימושי לציבור למצב חירום, כמו החוברת "כיצד לשרוד מתקפה גרעינית" שפרסמה ארצות הברית ב-1950 בשל חששה מהתקפה גרעינית סובייטית, או סדרת החוברות "להגן ולשרוד" שפרסמה בריטניה במהלך שנות ה-70 וה-80 שנועדה ליידע את האזרחים איך להגן על עצמם במהלך מתקפה גרעינית.