stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוד ננסן

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1901 בארום, נורווגיה 
 פטירה:  27 ביוני 1973 (בגיל 71) אוסלו, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  המכון הנורווגי לטכנולוגיה 
 מעסיק:  קרן החירום הבין-לאומית של האומות המאוחדות לילדים 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר אולב הקדוש (1970)  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
אוד ננסן (6 בדצמבר 1901 - 27 ביוני 1973) היה אדריכל, סופר ופעיל זכויות אדם נורווגי. הוא נחשב למייסד שותף של קרן החירום הבין-לאומית של האו"ם לילדים וידוע בשל מאמציו ההומניטריים למען היהודים בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

אוד ננסן נולד בבארום באקשהוס שבנורווגיה. הוא היה השני מבין חמשת ילדיו של המדען והחוקר פריטיוף ננסן. הוא גדל בליסקר (אנ') שליד אוסלו. לאחר שאמו אוה ננסן מתה ב-1907, הוא גדל בביתו של שכנו אנטון קלאבנס (אנ'). בשנת 1920, הוא החל ללמוד אדריכלות במכון הטכנולוגי הנורווגי (אנ') בטרונדהיים. מ-1927 עד 1930, הוא עבד בניו יורק. במהלך 1930 חזר לאוסלו והתלמד אצל ארנשטיין ארנברג (אנ').
בשנת 1931 החל ננסן לעבוד באדריכלות באוסלו. הוא גם הקים את הארגון ההומניטרי Nansenhjelpen (אנ') ב-1936 כדי לספק סיוע ליהודים שנמלטו מרדיפות הנאצים במרכז אירופה. בית הילדים היהודי באוסלו הוקם במהלך 1939 בחסות Nansenhjelpen.
ננסן מיקד את מאמציו במצב בצ'כוסלובקיה. יחד עם אשתו קארי ננסן והעיתונאית טובה פילסת', אשתו של המו"ל מקס טאו (אנ'), הוא הקים משרד שטח בפראג ונסע רבות באירופה ב-1939 כדי לעזור לפליטים.
לאחר שחזר לנורווגיה, הוא הצטרף להתנגדות הנורווגית המתהווה נגד ממשלתו של וידקון קוויזלינג, הוא נעצר שוב ושוב על ידי הגסטפו, וגורש למחנה הריכוז זקסנהאוזן. הוא גם היה עובד כפייה במחנה הכלא וידל (אנ'). ננסן ניהל יומן במהלך מאסרו שהסתיר ושימר. יומנים אלו פורסמו לאחר המלחמה וסיפקו תיאור מעמיק של החיים והמוות במחנות הריכוז וההשמדה של גרמניה הנאצית.
הוא שרד את השבי במחנות וחזר לנורווגיה שם חידש את הקריירה האדריכלית שלו, תוך שהוא יזם כמה מאמצים הומניטריים. הוא היה נשיא One World מ-1947 עד 1956, והוא נחשב למייסד שותף של יוניסף. על מאמציו ההומניטאריים, זכה אוד ננסן לעיטורים רבים ונורווגיים ובינלאומיים. הוא מונה למפקד מסדר אולב הקדוש בשנת 1970. הוא קיבל את עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ואת עיטור הכבוד עבור שירותים לרפובליקה של אוסטריה (אנ').
בין העבודות הארכיטקטוניות של ננסן ניתן למנות את בניין הטרמינל הראשי בשדה התעופה פורנבו (אנ') (המושבת כיום) משנת 1963. הוא גם הוביל עבודות שיקום לבית ילדותו בפולהוגדה.
ננסן היה נשוי לקארן "קארי" הירש (1903–1985). בניו הם האדריכל ופעיל זכויות האדם איגיל ננסן (אנ') והמשפטנית מרית גרווה (אנ'), אשתו של הדיפלומט טים גרווה (אנ').
הערות שוליים

↑  Elisabeth Seip. "Odd Nansen". Norsk kunstnerleksikon. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tore Pryser. "Nansenhjelp". Store norske leksikon. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cohen, Maynard M. (1997). A Stand Against Tyranny: Norway's Physicians and the Nazis. Detroit: Wayne State University Press. ISBN 978-0814326039. 63-82.
↑  Einhart Lorenz. "Max Tau". Norsk biografisk leksikon. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Forty, George. 2002. Fortress Europe: Hitler's Atlantic Wall. Hersham, UK: Ian Allan, p. 33
↑  "Nansen, Odd" (בנורווגית). NorgesLexi.com. אורכב מ-המקור ב-2010-02-27. נבדק ב-2008-08-30.
↑  Timothy J. Boyce (במאי 2013). "Odd Nansen and His Secret Diary" (PDF). Sons of Norway ‘’Viking’’. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gaute Baalsrud. "Odd Nansen". Norsk biografisk leksikon. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nansen, Odd". Hvem er hvem? (בנורווגית). Oslo: Aschehoug. 1973. p. 404. נבדק ב-23 במרץ 2019. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  Liseter, Ivar (1949-01-31). "Polhøgda - from the home of Fridtjof Nansen to the Fridtjof Nansen Institute" (PDF). Lysaker: The Fridtjof Nansen Institute. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2008-04-09. נבדק ב-2008-02-10.
↑  Arne Bonde. "Tim Greve". Norsk biografisk leksikon. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279409005171  BIBSYS: 90327456  BNE: XX1376686  CiNii: DA03897650  GND: 118785621  ISNI: 0000 0001 1698 687X  KulturNav: fe329c2d-487a-4f3d-8e1c-703c327df733  LCCN: n88671453  NLG: 234061  NSK: 000706363  NTA: 072761539  SELIBR: 396073  SUDOC: 154394637  VcBA: 495/220837  VIAF: 110700571   WorldCat (עם VIAF): 110700571
מדרשת שדה בוקר

| --- | --- |

 פעילות:  חינוך, תיירות, הדרכה, תרבות
 התאגדות:  חברה לתועלת הציבור, חברה ממשלתית
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  מדרשת שדה בוקר
 בעלות:  מדינת ישראל (60%), יד דוד בן-גוריון (40%)
 מנכ"ל:  דרור אלוני
 תקופת הפעילות:  1962 - תחילת הפעילות, 1973 - הקמת החברה – הווה
 אתר הבית
 
מדרשת שדה בוקר בנגב בע"מ, היא חברה לתועלת הציבור ממשלתית, המפעילה אשכול של מוסדות חינוך, תיירות ומחקר העוסקים בחינוך למנהיגות, הכרת הארץ ושמירת הסביבה. המוסדות עוסקים בהוראה בחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי, בהדרכת טיולים וסיורים בנגב, במחקר בשדה ובכנסים וימי עיון בנושאים הקשורים לנגב, למדבר ולסביבה. המדרשה מהווה מוקד חינוכי ותיירותי של ידע, פעילויות תרבות, לימוד וחוויה לציבור הרחב, לאנשי הסביבה ולאלפי אנשי חינוך, תלמידים ותיירים מרחבי הארץ.
מבנה המדרשה

מוסדות חינוך, המהווים את המערך החינוכי של החברה, כוללים את: בית הספר התיכון לחינוך סביבתי הכולל בתוכו פנימייה איכותית, מרכז למנהיגות צעירה הכולל מכינה קדם צבאית, הקולטת חניכים מכל רחבי הארץ ותוכנית 'קו הזינוק', הקולטת חניכים מרחבי הנגב, בית ספר שדה הכולל הדרכה, אירוח וכנסים, וספרייה אזורית. לצד מוסדות החינוך קיימות יחידות מנהליות הנותנות שירותים ליחידות החינוך ולמערך התיירותי.
היסטוריה

ראשיתה של המדרשה בתוכנית של דוד בן-גוריון להקים מרכז חינוכי במדבר. עוזריו של בן-גוריון אספו לצורך כך כספים ובשנת 1960 נסלל כביש גישה לקראת תחילת עבודות ההקמה, כאשר בראשית הדרך הוקם באזור בסיס גדנ"ע ב-1962. מנכ"ל משרד ראש הממשלה טדי קולק מסר בין 2000 ל-3000 דונם ל"קרן הנגב", קרן אנשי מפא"י של מקורבי בן-גוריון, לצורך הקמת הפרויקט. בשנת 1962 החלה בניית המבנים הראשונים במקום, ובנובמבר 1962 נפתח בית ספר שדה שדה בוקר, והונחה אבן הפינה למדרשה, לפי חזונו של ראש הממשלה הראשון, דוד בן-גוריון:
אני חולם על מעין אוקספורד עברי בנגב, מעין יבנה עברית, מודרנית... יהיה זה מקום של יצירה רוחני, החל מגן הילדים ועד המחקר המדעי...
בין 1964 ל־1966 הוקמו בשטח המדרשה ששה מוסדות חינוך. ב־1968 נפתח אולפן לנוער מדרום אפריקה וב־1971 נפתח הנתיב האנגלי. ב־1974 נפתח המכון למורשת בן-גוריון, מוסד המחקר הראשון במתחם, וב־1975 נפתח בו המכון לחקר המדבר, שניהם תחת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בתחילת הדרך השתייכה ל"קרן הנגב" - אשר לאחר מותו של בן-גוריון שינתה את שמה ל"יד בן-גוריון", אולם תוך זמן קצר המקום נקלע למצוקה כספית וכבר ב-1966 היה בסכנת קריסה, אשר נמנעה רק בזכות התערבות ממשלתית. בסופו של דבר, המצוקות הובילו להסכם בין יו"ר הקרן יוסף יעקובזון לשר החינוך והתרבות יגאל אלון, וב-31 בדצמבר 1973 עברו 60% מבעלות המדרשה למדינה. בתמורה, המדינה התחייבה לסייע במימון ופיתוח המדרשה כמוסד בעל אופי ממלכתי, ולהפעיל את מוסדות החינוך. הגוף החדש הוקם כתאגיד ממשלתי "מדרשת שדה בוקר", והוא היה לבעלים של היישוב וטיפל בכל הנושאים המוניציפליים. משנת 2003 הוכרז המקום כיישוב קהילתי במסגרת המועצה האזורית רמת נגב בשם מדרשת בן-גוריון, הפועל במקביל לתאגיד.
התיכון לחינוך סביבתי

בשנת 1965 הוקם במדרשה בית ספר תיכון שנקרא "תיכון הר הנגב", אשר לימים נהפך ל"בית הספר התיכון לחינוך סביבתי". נכון לשנת תשע״ח מתחנכים בבית הספר למעלה מ-400 תלמידים בארבע שכבות, מכיתה ט' ועד יב. לבית הספר מגיעים תלמידים מכל רחבי הארץ המתגוררים במסגרת הפנימייה (פנימיסטים). כמו כן, בבית הספר מתחנכים גם ילדים הגרים ברחבי המועצה האזורית רמת נגב בכלל והמדרשה בפרט. כשני שלישים מהתלמידים נמצאים במסגרת הפנימייה.
התיכון שם דגש על החינוך הסביבתי (Environmental education), שבא לידי ביטוי בהוראה של מגוון שיעורים מחוץ לכיתות. תלמידי בית הספר יוצאים ל-11 סדנאות שטח בנות ארבעה עד חמישה ימים במהלך ארבע שנות הלימוד, להם קודמת הכנה אינטנסיבית על ידי מורים מתוך בית הספר, מרצים מהאוניברסיטה ומומחים בתחומים אלו. הסדנאות מתפרסות על כל הארץ, במהלך פעילותן נלמדת התמצאות בתוואי השטח כשהציוד העיקרי מונח על כתפי התלמידים.
תלמידי כיתות ט' ו-י' לומדים אחת לשבועיים שש שעות "הכרת הסביבה". תלמידי כיתות י', עוסקים בפרויקט חרותות הסלע העתיקות שנמצאות במרחב. תוכנית לימודים זו נכתבה ומונחית על ידי צוות מורי בית הספר. במסגרת שיתופי הפעולה בין המכון לחקר המדבר לתיכון עשרה דוקטורנטים מן המכון מנחים את התלמידים בעבודות הגמר ובעבודות האקוטופ והביוטופ.
במהלך החופשות מהלימודים מתקיים בתיכון חוג המשוטטים, המאפשר לנערים ולנערות היכרות מעמיקה יותר של אזורים שלא מטיילים בהם במהלך השנה. המשוטטים היא קבוצת מטיילים רב שכבתית קבועה בדרך כלל שמטיילת במערך ניהול עצמי. פרויקט נוסף שתלמידי בית הספר מובילים הוא השבוע הירוק. בשבוע זה עוסקים בנושאים סביבתיים מנקודות מבט שונות ומגוונות ונערך סימפוזיון סביבתי תחת הכותרת "חברה, כלכלה וסביבה בראי מפעל ים המלח"; מרתון סרטי סביבה; טיול; עבודה עם הרשות ויום נראות. בתום יום הלימודים הפורמליים מתחילה הפעילות שבאחריות הפנימייה, הכוללת עשייה של הוועדות השכבתיות, הוועדות הבית ספריות, תרומה לקהילה והתנדבות, חוגים ופעילות שכבתית.
גלריה - סדנאות שטח:
חממה לימודית
מרכז גל למנהיגות

מרכז גל למנהיגות (מג"ל), ע"ש מיכאל גל, הוקם בשנת 2007 במטרה לפתח ולטפח מנהיגות צעירה בנגב ולקדם קיומה של חברת מופת. המרכז, שאיחד תחתיו תוכניות מנהיגות קיימות, מחנך את חניכיו למעורבות חברתית ולהגשמה בנגב ובכל שדרות החברה הישראלית. במג"ל פועלות שתי מסגרות המבקשות להגשים את מטרותיו: "מכינת הנגב" ו"מג"ל-קו הזינוק".
מכינת הנגב - המכינה הוקמה בשנת 2002 כמכינה קדם צבאית ציונית למנהיגות חברתית ע"ש אלחנן ישי. נכון לשנת 2017, המכינה מונה כ-67 חניכים המגיעים אליה מכל קצוות הארץ. המכינה היא מיסודה ובתמיכתה של מדרשת שדה בוקר בנגב ומופעלת תוך שיתופי פעולה עם המועצה האזורית רמת הנגב, המכון למורשת בן-גוריון ותנועת אור. בשנת 2017 מכינת המדרשה פתחה שלוחה נוספת בקיבוץ חולית המכילה 21 חניכים, ואשר פועלת במקביל לשלוחה המרכזית במדרשה.
המכינה שמה דגש על פיתוח עתודות מנהיגותיות לצבא בפרט ולחברה הישראלית בכלל, ומתמקדת בהקניית ערכים כגון ערבות הדדית, שוויון, ויהדות פלורליסטית ומתחדשת ושמה דגש על יצירת תרבות וזהות יהודית ריבונית-חילונית. במהלך שנת המכינה עוברים החניכים שנה אינטנסיבית, במהלכה הם לומדים, מתנסים בניהול עצמי, חיים חיי קבוצה, מתנדבים, מטיילים ועוברים הכנה לשירות משמעותי ופיקודי בצה"ל.
מכינת הנגב פועלת במרחב הנגב וחניכיה מתנדבים במקומות שונים וייחודיים. מקומות ההתנדבות מתפרסים בכל מרחב הנגב כגון באר שבע, ניצנה, ירוחם, מצפה רמון, רמת הנגב ומדרשת בן-גוריון.
מג"ל-קו הזינוק - התוכנית פועלת החל משנת 2005 במטרה לצמצום פערים ואי שוויון ההזדמנויות בחברה הישראלית על ידי איתור, טיפוח והכשרת עתודת מנהיגות מקומית בקרב בני נוער מפריפריה גאוגרפית, חברתית וכלכלית. לתוכנית נבחרים מדי שנה מבין מאות מועמדים, קבוצה בת 25 משתתפים המשקפת את המיקרוקוסמוס של הנגב (דתים-חילונים, יהודים-ערבים בדואים, עיירות ערים מושבים קיבוצים), אותם מלווים למשך 10 שנים (מגיל 15 ועד גיל 25) בתהליך אישי וקבוצתי. התוכנית בשיתוף עם "קו הזינוק" בעמותת "שותפויות רוטשילד".
גלריה - פעילות המכינה:
בית ספר שדה

בית ספר שדה שדה-בוקר הוא המוסד החינוכי הראשון שהוקם במדרשת שדה בוקר. בית הספר, שהוקם ב-1962 על ידי יהושע כהן ומנהלו הראשון היה מיכאל גל, הוא בית ספר שדה השני שהוקם. מתוקף היותו שייך למדרשת שדה-בוקר, בית הספר אינו משויך לחברה להגנת הטבע. המבנה שלו צופה אל ערוצו של נחל צין ובקעת צין. לידו נמצא הגן הלאומי קבר בן-גוריון.
פעילותו של בית-הספר מתחלקת לשני תחומים עיקריים: אירוח והדרכה.
מחלקת האירוח של בית ספר שדה מסוגלת להלין עד כ-330 אורחים בין מתחמי האירוח השונים: בית הארחה "המבורג" ובמתחמי האכסניה ה"מרובעים" וה"משושים".
מרכז ההדרכה עוסק בהדרכת קבוצות ולימודי שדה לנושאים הקשורים לנגב ולמדבר. תחומי פעילותו הם: התפתחות הנוף האנושי בנגב, ציונות, התיישבות, אקולוגיה, סביבה וטיילות. מטרתו של בית ספר השדה הוא קירוב ילדים, בני נוער והציבור הרחב לערכים אלו באמצעות חשיפתם לשטח והמדבר באופן בלתי אמצעי. בית ספר שדה מדריך טיולי משפחות וטיולים 'נודדים'. כמו כן, מתקיימים סמינרים לימודיים בנושאי סביבה ומדבר, טיולים שנתיים, הרצאות, פעילויות ערב ועוד. צוות ההדרכה מורכב ממורי דרך, מתנדבי שנת שירות, מורות חיילות, מדריכים בוגרים ומדריכים מומחים לתחומם.
מרחבי הפעילות העיקריים של בית ספר שדה:
רמת עבדת ואגן שדה בוקר. מעיינות רמת עבדת, עין עבדת ועין עקב.
הר הנגב הגבוה ומכתש רמון.
רכסי הנגב הצפוני.
אילת, הנחלים הגדולים ובקע הערבה.
גלריה - הדרכה בבית ספר שדה:
ספרייה אזורית ומרכז תרבות

ספריית מדרשת שדה בוקר הייתה הספרייה הציבורית הראשית והמרכזית במועצה האזורית רמת הנגב. הכילה אוספים ייחודיים בישראל בתחומי מדעי הסביבה, גאולוגיה, חינוך סביבתי, ואיכות הסביבה ושימשה גם כמרכז תרבות של המדרשה. הספרייה נסגרה בינואר 2023.
מוקדי משיכה

מדרשת שדה בוקר מפעילה לרשות הקהל גם מספר אטרקציות:
מרכז הזוחלים המדברי - אוסף של זוחלי ארץ ישראל בדגש זוחלי הנגב. האוסף הוקם על ידי צוות מדריכי בית ספר שדה שדה-בוקר בשנות ה-70 למטרות חינוכיות והדרכה תוך דגש על חשיבותם למערכת האקולוגית והצורך בשימורם. במרכז הזוחלים נמצאים מעבר לזוחלים גם עקרבים, דורסי לילה, חדר פוחלצים ואוסף חרקים וגולגולות.
האוסף הבדואי ע"ש יצחקי נצר. האוסף כולל חפצים ותמונות מאורח-החיים של הבדואים במדבר, אוהל בדואי, לבוש מסורתי, כלי בישול ואביזרים לחיי היום-יום. האוסף הוא מיני-מוזיאון הבא לקדם ולהציג את הקשר בין התלמיד לסביבתו הגאוגרפית והמורשתית וכן את ההבנה והדו-קיום בין הדתות והתרבויות השונות.
הגלריה לפיסול מדברי של עזרא אוריון - הוקמה בשנת 1995, ומאפשרת מבט אל יצירתו של אוריון באמצעות הצגת פסלים, מודלים, צילומים וסביבת העבודה של הפסל.
פעילויות תרבות

מוסדות המדרשה מפעילים מגוון רחב מאוד של פעילויות ומופעי תרבות, כגון:
תהלוכת עדלאידע סביבתית – מחזור חומרים ושימוש בהם לבניית בובות ענק צבעוניות. העדלאידע מופקת ומוצגת על ידי תלמידי בית הספר התיכון.
פסטיבל ימי שירה במדבר - התכנסות המשוררים הגדולה שמתקיימת במדרשה בראשית כל חורף. שלושה ימים של פעילויות מגוונות בנושאי שירה, ספרות, דרמה ומוזיקה. מופעי קריאה, סדנאות, תערוכות, מחוות למשוררים, סרטים של יוצרים בהפקה מקורית, מפגשי דיאלוג, סדנאות וטיולי זריחה.
ימי עיון שנתיים בנושא החברה והתרבות הבדואית, ע"ש יצחקי נצר. מתקיימים מדי שנה בראשית חודש פברואר. מדי שנה מוציאה מדרשת שדה בוקר לאור חוברת עם המאמרים שהוצגו ביום העיון.
אירועי "כנס הספרייה".
מגוון אירועי ומופעי תרבות ביוזמת התיכון, הספרייה, המכינה, בית ספר שדה והמרכז הבינתחומי.
גלריה - עדלאידע סביבתית:
לקריאה נוספת

גוטמן, ניקי, אטרקציה חדשה בנגב: עקרבים זוהרים בחשכה, באתר nrg‏, 27 באפריל 2017
חי, שחר, לעזוב את הבית בגיל 15: הפנימיות - קולג' ישראלי, באתר ynet, 30 במרץ 2013
יגנה, יניר‏, חזון בן גוריון? מדרשת שדה בוקר בסכנת סגירה, באתר וואלה, 25 בספטמבר 2017
כהן, בצלאל, דורון, ערן, בנייה בנגב - מדרשת שדה בוקר כמקרה מבחן, טבע הדברים, 115: 79-78, 2005.
כהן, בצלאל, ומאיר, יצחק, בונים במדבר: 1963–2003: מהקמת מדרשת שדה-בוקר ועד הכרזת מדרשת בן-גוריון, מדרשת שדה בוקר, 2007.
משה כהן, ‏"אוקספורד של הנגב" - חזון שהולך ומתגשם, באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2015
מיה סלע, "ימי שירה במדבר" יוצאים לדרך, באתר הארץ, 7 בינואר 2014
פישביין, יעל, הסביבת'ניקים: בית הספר התיכון לחינוך סביבתי ליד מדרשת שדה-בוקר, פנימיה ייחודית לילדים מוכשרים, הד החינוך, מרץ-אפריל 1987, 49-48.
פלג, נטע, תרבות של ארץ ישראל ושירה במדבר, באר-שבע טיימס, 25 ביוני 2017.
פפר, אנשיל, טדי ביקש דולרים, שמעון לחץ על האוצר: מחקר חדש על הנסיבות המפוקפקות של הקמת מדרשת שדה בוקר, באתר הארץ, 16 ביוני 2008
הערות שוליים

↑  דין וחשבון על החברות הממשלתיות
↑  צבי צמרת, מיניאטורה של מערכת החינוך, עת־מול 199, (מאי 2008), עמ' 10-7
↑  שאול קרקובר, שבתאי דובר, גלעיני צמיחה אזוריים, אופקים בגאוגרפיה 16, 1986, עמ' 3–38‏, JSTOR 23697655
↑  פרוטוקול מישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט (7 במרץ 2011)
↑  לעשות ציונות אמיתית, ynet ‏ 2 באוקטובר 2017]
↑  מתן זמיר סערה ברשת: הספרייה של מדרשת שדה בוקר נסגרה והספרים נגרסו, באתר b7net, 14 בי ואר 2023
↑  הגלריה לפיסול מדברי, באתר עזרא אוריון
↑  חדשות 2, ‏צפו: עדלאידע מחומרים ממוחזרים במדרשה בשדה בוקר, באתר ‏מאקו‏, 7 במרץ 2015
↑  בן-עמי, יובל, ימי שירה במדבר - הרוח המדברית, מסע אחר
↑  יום העיון בנושא החברה והתרבות הבדווית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265452505171 
המרכז הבינתחומי - בניין ההנהלה
שכונה של מדרשת בן-גוריון בשדה צין, בצמידות למדרשת שדה בוקר, וברקע קיבוץ שדה בוקר ורכס חתירה
שכונה של מדרשת בן-גוריון בשדה צין, בצמידות למדרשת שדה בוקר, וברקע נחל צין וחוד עקב
התיכון לחינוך סביבתי
חניכי המכינה הקדם צבאית
בית ספר שדה "שדה בוקר"
מרכז הזוחלים
עדלאידע סביבתית במדרשת שדה בוקר
זופיה צלינסקה

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1919 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  28 ביולי 2016 (בגיל 97) וישוגרוד, רפובליקת פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  כלכלנית, פקידה 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (4 ביוני 2001)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  זופיה צלינסקה
 
זופיה צלינסקה (בפולנית: Zofia Celińska;‏ 8 ביולי 1919 – 28 ביולי 2016) הייתה כלכלנית פולנית. היא הייתה חברה בארמייה קריובה בפולין במלחמת העולם השנייה, ועבדה ככלכלנית לאחר המלחמה. על עזרתה בהסתרת חברים יהודים ובני משפחתם במהלך כיבוש פולין, היא הוכרה כחסידת אומות העולם וקיבלה את צלב המפקד של מסדר פולוניה רסטיטה.
חיים וקריירה

צלינסקה נולדה ב-8 ביולי 1919 בוורשה שבפולין.
במלחמת העולם השנייה הייתה פעילה בארמייה קריובה. בגיל 20, היא הפיצה את החוברת המחתרתית Biuletyn Informacyjny. במהלך כיבוש פולין סייעה להסתיר את חברתה היהודייה צופיה לוינובנה וכמה מבני משפחתה של לוינובנה במשך שנה בביתה. היא גם עזרה לחברתה אולה צויבאום לאפשר לכמה מבני משפחתה להימלט מגטו ורשה.
לאחר המלחמה, צלינסקה למדה בבית הספר לכלכלה של SGH בוורשה, וסיימה תואר בכלכלה. היא עבדה ככלכלנית ב-Biuro Projektów i Studia Budownictwa Specjalnej
צלינסקה הוכתרה חסידת אומות העולם בשנת 2001. בשנת 2009 הוענק לה צלב המפקד של מסדר פולוניה רסטיטה.
צלינסקה מתה ב-28 ביולי 2016 בוישוגרוד.
הערות שוליים

↑  "Celińska Zofia (Lipska); Mother: Lipska Aniela ; Father: Lipski Roman". The Righteous Among The Nations Database. נבדק ב-2021-05-26.
↑  "Celińska Zofia" (בפולנית). Museum of Polish Jewish History. 2009. אורכב מ-המקור ב-2016-07-16. נבדק ב-16 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zofia Celińska; Anna Mateja (24 ביולי 2012). "Koleżanki z mojej klasy". Tygodnik Powszechny (בפולנית). נבדק ב-16 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Zofia Celińska z Lipskich" (בפולנית). Wyborcza. 30 ביולי 2016. נבדק ב-16 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Medal ?Sprawiedliwy Wśród Narodów Świata" dla Zofii Celińskiej z Wyszogrodu". Wyborcza (בפולנית). 21 בספטמבר 2001. נבדק ב-16 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 13 sierpnia 2009 r. o nadaniu orderów" (בפולנית). Government of Poland. 2009. נבדק ב-16 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ידידות

.
ידידות יכולה לבוא לידי ביטוי במגע פיזי.
ידידות היא קשר בין אישי בין שני אנשים לפחות המחבבים זה את זה
ידידות היא סוג של קשר בין-אישי המתקיים בין שני אנשים או יותר, אשר מחבבים זה את זה ונהנים מחברתו של האחר.
יחסי ידידות אינם כוללים רומנטיקה, או גילויי אהבה רומנטיים.
הבחנה בין ידידות לקשרים זוגיים

בקרב ההמון, ידידות נחשבת כפחותה יחסית למונח "חברות" מבחינת עוצמת הקשר שהיא מבטאת. עם זאת, לעיתים משתמשים במילה כדי לתאר יחסי חברות שאינם רומנטיים. זאת משום שהמילה "חברות" בעברית משמשת גם כתיאור לקשר זוגי בין שני אנשים. קשרי זוגיות ללא מימוש של מיניות מכונים אפלטוניים.
ידידות במשפחה

ידידות משפחתית היא לרוב ידידות הדוקה יותר, מפאת קשר הדם ומזגם הדומה של בני המשפחה, במיוחד בין הורים לילדיהם. האהבה החוזרת של ילדים להוריהם היא פחותה מאשר האהבה של ההורים לילדיהם. יש המביאים דוגמה מהפסוק המובא בתנ"ך: "כרחם אב על בנים", פסוק המשקף את האהבה של אב לבן הגוברת על זו של בן לאביו.
ידידות בעולם החי

חלק מן היונקים והעופות עשויים לקיים קשרי ידידות זה עם זה. כמו כן, מתקיימים קשרי ידידות בין חיות מחמד לבעליהן. לעיתים, מתקיימים קשרי ידידות בין-מיניים, כגון בין חתול לכלב שגודלו בצוותא.
התלמוד הבבלי קובע כי מגדלי דבורים שנוטלים את הדבורים הנולדים, עליהם להשאיר שלושה דורות של דבורים, כדי שידידותם המשפחתית של הדבורים זה לזה תגרום להם להישאר בכוורת ולא לעזוב אותה.
חבר ביהדות

היהדות מוצאת בחברות ערך חיובי. חבר טוב מוצג במסכת אבות כדרך ישרה (פרקי אבות ב, ט). הוראה נוספת במסכת אבות, וקנה לך חבר, (מסכת אבות א ו,) מורה על חשיבות חברות.
הרמב"ם בפירושו למשנה במסכת אבות מפרט על שלושה סוגים של חברים: חבר תועלת, חבר נחת וחבר מעלה. "חבר התועלת", הוא חבר לתועלת, כמו שותפים, או חברות של מלך וחיילים. כל הצדדים מפיקים תועלת מן החברות. חבר הנחת, הוא חבר שחברות עמו מביאה נוחות ונחת. חבר נוסף הוא אוהב המעלה, חבר כחברות הרב לתלמיד והתלמיד לרב.
ראו גם

רעות (ערך)
חברויות באינטרנט
התבודדות
את והב בסופה
לקריאה נוספת

הרב ישראל דנדרוביץ, מבחן הידידות בתוך קובץ עץ חיים (באבוב), גיליון ד, עמודים: רפט–שיא.
הרב ישראל דנדרוביץ, עזה כמות אהבה בתוך קובץ עץ חיים (באבוב), גיליון ה, עמודים: רצז-שטו.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא פרק המוכר פירות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553001205171  BNE: XX524756  BnF: cb119373318 (data)  GND: 4018480-8  LCCN: sh85051992  NDL: 00574535  NKC: ph124922 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תרכובת אורגנית

ייצוג תלת-ממדי של מולקולת מתאן, התרכובת האורגנית הפשוטה ביותר.
נוסחת קו של מולקולת גלוקוז, התרכובת האורגנית הנפוצה ביותר על פני כדור הארץ. כל מפגש קטעים או קצה קטע שלא מופיעה לצידו קבוצה כימית מייצג אטום פחמן. קשרי מימן פחמן לא מופיעים בתרשים כלל.
תרכובת אורגנית היא קבוצת חומרים הכוללת את רוב רובן של תרכובות הפחמן, כאשר המונח מתאר באופן כללי תרכובות הכוללות פחמן ומימן, לבד מיוצאי דופן. מספר קטן של תרכובות המכילות פחמן נחשבות לתרכובות אנאורגניות – כלומר, אינן נחשבות לתרכובות אורגניות, בעיקר מסיבות היסטוריות. למעלה מ-10 מיליון תרכובות אורגניות התגלו עד כה. למעשה מרבית התרכובות המוכרות לאנושות מסווגות כתרכובות אורגניות מאחר שהסברה הרווחת עד המאה ה-19 הייתה כי תרכובות אלו מסונתזות על ידי יצורים חיים בלבד, דבק בהן השם "אורגניות", כביטוי לכך שמקורן באורגניזמים. הסברה הופרכה בשנת 1828 על ידי הכימאי הגרמני פרידריך ולר שסינתז שתנן במעבדה מחומרים אנאורגניים. מאז סונתזו בתנאי מעבדה תרכובות אורגניות רבות נוספות.
המדע העוסק בכימיה של תרכובות פחמן נקרא "כימיה אורגנית" ומרבית תרכובות הפחמן הן תרכובות אורגניות. בין תרכובות הפחמן האנאורגניות ניתן לציין את הפחמן החד-חמצני (CO), הפחמן דו-חמצני (CO2) והחומצה הפחמתית (H2CO3).
הגדרה

היות שהגדרת קבוצת התרכובת האורגניות היא היסטורית, קיים קושי מסוים באפיון הקבוצה על ידי הגדרה פשוטה. ההגדרה "תרכובת פחמן" תכליל בתוכה למשל את הפחמן הדו-חמצני ואת היהלום הנחשבים לאנאורגניים: והגדרה מקובלת אחרת, "תרכובת הכוללת פחמן ומימן הקשורים זה לזה" תכליל בתוכה את המימן הציאנידי הנחשב לחומר אנאורגני ולא תכלול את השתנן, הנחשב לחומר אורגני. עם זאת, שימוש בכל אחת מההגדרות אלו יבצע הפרדה טובה למדי בין העולם הנחשב אורגני לעולם הנחשב אי-אורגני, כאשר לקיום הגדרה מדויקת אין למעשה חשיבות רבה.
מבנה

התרכובות האורגניות מושתתות על תכונותיו המיוחדות של היסוד העומד במרכזן – הפחמן. לפחמן נטייה חזקה ביותר ליצור קשרים עם אטומים אחרים, במיוחד עם אטומי פחמן אחרים; בנוסף, גודלו הקטן מאפשר לו ליצור גם קשרים כפולים ומשולשים, דבר המגדיל את מספר אפשרויות הקשירה שלו. הפחמן נקשר לאטומי פחמן אחרים ומסוגל ליצור שרשראות ארוכות ביותר, כמעט ללא הגבלה. שרשראות אלו יכולות להסתעף וליצור מבנים מיוחדים (כמו טבעות), וכך הופך מספר התרכובות האפשריות לכמעט אינסופי. עד היום התגלו למעלה מ-10 מיליון תרכובות אורגניות, ומספרן גדל בהתמדה: תרופות ופלסטיקים חדשים מסונתזים בכל יום, וחלבונים חדשים מתגלים באורגניזמים בתכיפות רבה.
יתרונו של הפחמן על-פני יסודות אחרים, הוא היציבות הטובה יחסית של קשריו, הנובעת מהעדרם של אלקטרונים לא-קושרים ברמה החיצונית שלו: לפחמן ארבעה אלקטרונים ברמה החיצונית, וכולם יוצרים קשרים עם אטומים אחרים. בהיעדר אלקטרונים חופשיים ברמה החיצונית, נמנעת דחייה חשמלית של אלקטרונים מאטומים אחרים הפוגעת ביציבות הקשר.
החמצן מהווה דוגמה מובהקת לאטום החסר יתרון זה. הוא קרוב אל הפחמן מבחינת מיקומו בטבלה המחזורית, אך לחמצן שישה אלקטרונים ברמה החיצונית. עקב כך רק שניים מהם יכולים להשתתף בקשרים (תוך השלמת מספרם הכולל של האלקטרונים ברמתו החיצונית למקסימום האפשרי, כלומר שמונה). שני הזוגות האחרים נותרים חופשיים ("לא-קושרים"), והם דוחים אלקטרונים מאטומים אחרים הקשורים לחמצן, דבר המתבטא בצורה הלא-קווית של הקשרים שהחמצן יוצר. מולקולות קטנות המכילות חמצן, כמו מים עדיין יציבות למדי, אך שרשראות ארוכות יותר כבר אינן אפשריות מבחינה תרמודינמית (כלומר, מבחינת יציבות הקשרים).