stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האדם הגלילי
הערות שוליים

↑  Keith, A., 1927. A report on the Galilee skull. In: Turville-Pétre, F. (Ed.), Researches in Prehistoric Galilee, 1925e1926. Council of the British School of Archaeology in Jerusalem, London, pp. 593-623.
↑  Freidline S.E., Gunz P., Jankovic I., Harvati K., Hublin J.J. 2012. A comprehensive morphometric analysis of the frontal and zygomatic bone of the Zuttiyeh fossil from Israel. Journal of Human Evolution.
דראגו לובריץ'

| --- | --- |

דראגו לובריץ'
 לידה:  2 בדצמבר 1961 (בן 62) גורניי ווקשיץ', יוגוסלביה יוגוסלביה
 מדינה:  קרואטיה 
 השתייכות:   הצבא העממי היוגוסלבי  צבא קרואטיה
 תקופת הפעילות:  1983–2016 (כ־33 שנים)
 דרגה:   גנרל זוברה
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות של קרואטיה
 
דראגו לובריץ' (בקרואטית: Drago Lovrić;‏ נולד ב-2 בדצמבר 1961) הוא גנרל קרואטי בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי הקרואטי בין השנים 2011–2016.
ביוגרפיה

לובריץ' נולד ב-2 בדצמבר 1961 בכפר גורניי ווקשיץ' ליד ברצ'קו. הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד וב-1983 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא העממי היוגוסלבי. באוגוסט 1991, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, הוא ערק מהצבא היוגוסלבי והתגייס לצבא קרואטיה. הוא לחם במלחמת העצמאות של קרואטיה, ובשנת 1992 מונה למפקד הבריגדה ה-153. בפברואר 1993 הוא עבר לפקד על הבריגדה ה-202. ביולי 1994 הוא עבר לשמש כסגן ראש מטה המחוז הצבאי גוספיץ'. בפברואר 1995 הוא מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי.
בשנת 1996 פורק המחוז הצבאי גוספיץ', ולובריץ' עבר לשמש כסגן מפקד המחוז הצבאי קרלובץ. בספטמבר 1998 הוא מונה למפקד בפועל של אזור הקורפוס ה-1, ובאוקטובר 1999 עבר לשמש כסגן סגן ראש מחלקת המבצעים במטה הכללי. מאוקטובר 2000 עד פברואר 2007, הוא היה ראש המנהלה לעניינים מבצעיים של המטה הכללי. מספטמבר 2007 עד פברואר 2011, הוא שהה בבריסל כנציג קרואטיה בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. ב-1 במרץ 2011 הוא מונה לראש המטה הכללי הקרואטי וכיהן בתפקיד עד 1 במרץ 2016.
ד'תתק"ב

ד'תתק"ב (4902)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 בספטמבר 1141 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1142. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תתצ"ו

ד'תתצ"ו (4896)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1135 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1136. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
דיז'סטיף

| --- | --- |

אוניקום - אפטר פונקציונלי
 סוג:  משקה חריף 
 
דִּיזֶ'סְטִיף (בצרפתית: Digestif; בעברית: אֶפְטָר) הוא שם למשפחה של משקאות אלכוהוליים הנשתים בסוף הארוחה. חלקם בעלי טעם מר וחלקם בעלי טעם מתוק, ואחוז האלכוהול בהם משתנה ממשקה למשקה, אך לרוב הוא גבוה.
אטימולוגיה

מקור השם דיז'סטיף הוא במילה הלועזית "עיכול" (Digestion)[דרושה הבהרה]. ההגייה "דיז'סטיף" לקוחה מצרפתית: digestif. ב-2009 האקדמיה ללשון העברית קבעה לו את השם "אֶפְטָר".
אחוזי האלכוהול בדיז'סטיף

לרוב, אחוז האלכוהול במשקאות דיז'סטיף גבוה ממשקאות אפריטיף.
לאחר הארוחה, המזון הנמצא בקיבה עוזר לספיגה איטית יותר של האלכוהול למערכת הדם, והחשש לשכרות הוא נמוך יותר.
לרוב, סוף הארוחה הוא מפגש חברתי ואחוזי אלכוהול גבוהים משמשים ל"סיכוך חברתי".
פונקציונליות לעומת קלאסיות

דיז'סטיף הוא משקה הנלגם בסוף הארוחה. הסיבה ללגימת המשקה יכולה להיות כדי לסייע למערכת העיכול או מנהג מקומי.
פונקציונליות לעומת קלאסיות > דיז'סטיפים פונקציונליים

ישנם דיז'סטיפים הנקראים "דיז'סטיפים פונקציונלים". המטרה המוצהרת של הדיז'סטיפים הללו היא לסייע לפעילות העיכול בתום הארוחה. חלק ניכר ממשקאות הדיז'סטיפים הפונקציונלים מכילים עשבי מרפא. ישנם דיז'סטיפים פונקציונלים כגון האונגו הגרמני שאינם מכילים אלכוהול כלל.
אוניקום – ליקר מעשבי תיבול הונגרי, בעל 40 אחוזי אלכוהול
יגרמייסטר – המקור בגרמניה, עשוי מעשבי תיבול
פרנה ברנקה – ליקר איטלקי מריר מאוד
אודנברג – ליקר גרמניה, עשוי מ-43 עשבי תיבול ומכיל כ-44 אחוזי אלכוהול.
בחרובקה – ליקר מעשבי תיבול צ'כי, בעל 38 אחוזי אלכוהול
Amaro – ליקר איטלקי מעשבי תיבול
פונקציונליות לעומת קלאסיות > דיז'סטיפים קלאסיים

ישנם מקומות בעולם בו נוהגים לשתות משקאות מסוימים בסיום הארוחה. לעיתים קרובות, המשקאות הללו מקומיים. המשקאות הללו אינם מכילים בהכרח עשבי מרפא, ומטרתם אינה לסייע לעיכול. דוגמאות לדיז'סטיפים קלאסיים:
אוזו – יוון
גראפה – איטליה
לימונצ'לו – ליקר לימונים איטלקי, בעל בין 20 ל-40 אחוזי אלכוהול
ברנדי – צרפת
שארטרז – ליקר צרפתי על בסיס עשבי תיבול
סליבוביץ' – מדינות הבלקן
ויסקי – סקוטלנד
ראו גם

אפריטיף
דראגה מאסין

רצח המלך והמלכה
דראגיניה "דראגה" אוברנוביץ' (בסרבית: Драгиња "Драга" Обреновић‏; 11 בספטמבר 1864 - 11 ביוני 1903) הייתה אשתו של אלכסנדר הראשון, מלך סרביה. לפני נישואיה לאלכסנדר שימשה כאחת מנשות חצרה של אמו, נטליה אוברנוביץ'. נרצחה יחד עם בעלה במהלך ההפיכה בסרביה ב-1903.
ביוגרפיה

דראגה נולדה ב-11 בספטמבר 1864 בעיר גורני מילאנובאץ (Gornji Milanovac) שבנסיכות סרביה. שמה המקורי היה דראגיניה לונגביץ'. אביה היה פנטליה לונייביצה, ואמה הייתה אנג'לייה לבית קולייביץ'. היא הייתה השישית מבין שבעה אחים. עברה עליה ילדות קשה; אמה הייתה שיכורה, ואביה סיים את חייו בבית חולים לחולי נפש. ב-1885 היא נישאה לסווצוזאר מאשין מהנדס אזרחי צ'כי יליד 1851, ומאז כינתה את עצמה "דראגה מאשין". בעלה נפטר כשנה לאחר מכן. לא היו ילדים, והשמועות גרסו שדראגה עקרה.
חרף העובדה שהייתה אלמנה בעלת משאבים מוגבלים מאוד, בשל יופייה ופיקחותה היא הצליחה להתקבל לעבודה כעוזרתה של המלכה נטליה אוברנוביץ', אשתו של מילאן הראשון, מלך סרביה. ב-1890 עזבה המלכה את סרביה בעקבות סכסוך עם בעלה, והתיישבה בווילה בעיר ביאריץ בצרפת. היא לקחה את מאשין עמה. ב-1897, ביקר בביאריץ בנה של המלכה אלכסנדר הראשון, מלך סרביה. אלכסנדר ומאשין התאהבו מיד, חרף העובדה שאלכסנדר היה צעיר ממנה ב-12 שנים. הם החלו להתכתב ביניהם, ובהמשך עזבה מאשין את עבודתה אצל המלכה, ועברה לבלגרד לשמש כפילגשו של המלך.
ב-1900 הודיעו אלכסנדר ומאשין על אירוסיהם. ההודעה התקבלה בתדהמה בסרביה, וגרמה לכך שהמלך נתפס כקל-דעת. כל הממשלה התפטרה במחאה. אבי המלך גלה מרצון לווינה ומת שם ב-1901. המלכה שלחה לו מכתב ובו כל השמועות המכוערות על מאשין שהצליחה ללקט. שר הפנים גינה את האירוסין בפומבי ונשלח לכלא. היחיד שאלכסנדר היה יכול לשאוב תמיכה ממנו היה ניקולאי השני, קיסר רוסיה אשר הסכים אף להיות השושבין בחתונה. החתונה התקיימה ב-23 ביולי 1900.
אלכסנדר הודיע כמה פעמים שהמלכה בהריון, אולם הודעות אלו התבדו בכל פעם מחדש, ורק חיזקו את הדעה שדראגה אכן עקרה, והגבירו את הזעם כלפי המלך, במיוחד בקרב הקצונה בצבא סרביה. זעם זה התגבר בעקבות שמועה על פיה עומד המלך להכיר באחד מאחיה של דראגה כיורשו. באוגוסט 1901 התארגן קשר של קצינים זוטרים אשר חפצו להדיח מהשלטון את בית אוברנוביץ' ולהחליפו בבית קראג'ורג'ביץ'. בין הקושרים נמנה גם גיסה לשעבר של דראגה, אלכסנדר מאסין. הזוג המלכותי היה אמור להירצח באמצעות סכינים משוחות ברעל, במהלך מסיבה ב-11 בספטמבר - יום הולדתה של דראגה. התוכנית נכשלה כיוון שהזוג לא הגיע למסיבה. כישלון התוכנית רק גרם לקושרים להרחיב את התוכנית מרצח פשוט להפיכה צבאית. בליל ה-28-29 במאי 1903 הלוח היוליאני (11-10 ביוני על פי הלוח הגרגוריאני) התנפלו הקושרים על הארמון, אשר שעריו נפתחו בפניהם בידי בוגדים מהמשמר המלכותי. אלכסנדר ודראגה מיהרו להתחבא בחדר נסתר בחדר השינה שלהם, אולם נמצאו סמוך לעלות השחר. הקושרים קראו למלך לצאת מהמחבוא, אולם הוא דרש מהם בתגובה לאשר את שבועת הנאמנות שלהם כלפיו. על פי גרסה אחת הם אכן נשבעו, בעוד על פי גרסה אחרת הם איימו לפוצץ את כל הארמון אם הזוג לא יצא. כך או כך, המלך והמלכה יצאו, כשהם לבושים רק חלקית. אחד הקושרים, קפטן מיכאילו ריסטיץ', ירה לכיוון המלך. המלכה קפצה וניסתה להגן עליו בגופה, אולם ריסטיץ' רוקן על שניהם את כל מחסנית האקדח שלו. קושרים נוספים הצטרפו לירי, ולאחר שווידאו שהזוג אכן מת, השחיתו את הגופות באמצעות כידוני רובים וחרבות. הגופות הושלכו מבעד החלון לערימת אשפה.
דראגור (נהר)

| --- | --- |
הנהר דראגור החוצה את ביטולה
הנהר דראגור החוצה את ביטולה
 מידע כללי
 אורך:  32 ק"מ
 אגן ניקוז:  188 קמ"ר
 מוצא:  הר באבה
 גובה מוצא הנהר:  576 מטרים
 שפך:  צרנה 
 מדינות באגן הניקוז:  מקדוניה מקדוניה
 41°02′49″N 21°26′11″E﻿ / ﻿41.04694°N 21.43639°E﻿ / 41.04694; 21.43639
 
דְרָאגוֹר (במקדונית: Драгор) הוא נהר הזורם בדרומה של מקדוניה, וחוצה את העיר ביטולה.
מוצא הדראגור הוא במעיין לרגלי הר באבה, והוא אחד מיובליו של הנהר צרנה אשר נשפך לווארדאר. ב-1962 הציף הנהר את ביטולה, וב-1966 שהייתה שנה שחונה הוא יבש לחלוטין. בחורף 2012 קפאו לראשונה מימי הנהר.
באזור הנהר שורר אקלים יבשתי ומחוץ לביטולה התוואי עובר בשטחים שרובם חקלאיים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13oc וערכי הקיצון נעים בין 26oc בחודש יולי לבין 2oc- בחודש דצמבר.
במהלך התקופה העות'מאנית בידל הנהר בין העיר העתיקה ובכלל זה הרבעים היהודיים (בלאדינו:קורטיז'וס), לבין העיר החדשה שהחלה להבנות משלהי המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19.
הערות שוליים

↑  Thammy Evans, ‏Macedonia, The globe pequot press inc, U.S.A, page 187.
דיזי ריד

| --- | --- |

דיזי ריד, 2006
 לידה:  18 ביוני 1963 (בן 61) הינסדייל, אילינוי
 שם לידה:  דארן ארתור ריד
 שם במה:  Dizzy Reed 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  תיכון פיירויו 
 עיסוק:  מוזיקאי, פסנתרן וקלידן
 סוגה:  הארד רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קלידים
 חברת תקליטים:  גפן רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול 
 www.gunsnroses.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דארן ארתור ריד (באנגלית: Darren Arthur Reed; נולד ב-18 ביוני 1963), הידוע בשם הבמה דיזי ריד (באנגלית: Dizzy Reed), הוא מוזיקאי אמריקאי.

התפרסם כקלידן של להקת ההארד רוק Guns N' Roses, איתה הוא מנגן מאז שנת 1990.
מלבד סולן הלהקה, אקסל רוז, ריד הוא החבר הוותיק ביותר מאז עידן Use Your Illusion של גאנז אנד רוזס, אשר כלל שני אלבומים וסיבוב הופעות בשם זה.

בשנת 2012, נכנס ריד אל "היכל התהילה של הרוק אנד רול" כחבר של להקת גאנז אנד רוזס, אף-על פי שלא השתתף בטקס.
ביוגרפיה

ריד נולד בשם דארן ארתור ריד ב-18 ביוני 1963 בהינסדייל, אילינוי, וגדל בקולורדו.

ריד תואר כילד מתבודד ומופנם, אך הכחיש זאת מאז. סבתו החלה ללמד אותו לנגן באורגן כשהיה קטן ולפני שסיים את בית הספר היסודי, הספיק ריד להקים מספר להקות מקומיות קטנות.
קריירת מוזיקה

כאשר התבגר, חפץ ריד בקריירת מוזיקה בלוס אנג'לס. בשנת 1980 היה שותף להקמת להקת מועדונים בשם "The Wild", איתה ניגן חמש שנים.
ריד נפגש עם להקת גאנז אנד רוזס בשנת 1985, כאשר להקתו קיימה חזרה בסטודיו שכונתי.

ריד מאז שמר על קשר עם סולן גאנז אנד רוזס, אקסל רוז, ובשנת 1990 הוזמן על ידו להצטרף להקלטת שני אלבומי Use Your Illusion.
עד מהרה הפך ריד לחבר מקובל בלהקה, עבודתו על הקלידים נשמעת היטב בכמה שירים מרכזיים בשני האלבומים.

ריד ידוע בתרומתו כקלידן וכפסנתרן בהופעות חיות, וידאו קליפים ושירים של הלהקה, ביניהם: "Estranged", "Live and Let Die", "November Rain", ו-"Knockin' On Heaven's Door".

בנוסף תרם ריד בשירים יותר חדשים של הלהקה, באלבום "Chinese Democracy" משנת 2008.

בהופעות חיות, מנגן ריד על כלי הקשה ומשמש גם כקולות רקע בשירים מסוימים, כדוגמת "Civil War".
קריירת מוזיקה > פועלו מחוץ לגאנז אנד רוזס

ריד ניגן באלבומים שונים של חברי להקת גאנז אנד רוזס לשעבר - סלאש, דאף מק'אגן (אלו הצטרפו מחדש ללהקה ב-2016) וגילבי קלארק.

ריד ניגן גם בלהקת הקאברים "Hookers N' Blow" ובלהקת "The Dead Daisies" (לצידו של גיטריסט Guns N' Roses, ריצ'רד פורטוס - שניהם עזבו הלהקה ב-2015, על מנת להתמקד ב-Guns N' Roses).
דיסקוגרפיה > עם Guns N' Roses

| שם האלבום | שנת הוצאה | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| Use Your Illusion I | 1991 | גפן רקורדס |
| Use Your Illusion II | 1992 | גפן רקורדס |
| "The Spaghetti Incident?" | 1993 | גפן רקורדס |
| Chinese Democracy | 2008 | גפן רקורדס |
דיסקוגרפיה > עם The Dead Daisies

| שם האלבום | שנת הוצאה | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| The Dead Daisies | 2013 | Spitfire Records |
| Revolución | 2015 | Spitfire Records |
הערות שוליים

↑  עמוד הלהקה Guns N' Roses, באתר rockhall.com
↑  ריאיון עם דיזי ריד, באתר YouTube, ‏26 באוגוסט, 2015
| Guns N' Roses |
| --- | --- | --- |
אקסל רוז • סלאש • דאף מק'אגן • דיזי ריד • ריצ'רד פורטס • פרנק פרר • מליסה ריס
גילבי קלארק • אולה בייך • רוב גרדנר • טרייסי גאנז • סטיבן אדלר • איזי סטראדלין • מאט סורום • ג'וש פריז • רובין פינק • באקטהד • טומי סטינסון • בריין • רון "במבלפוט" ט'אל • די ג'יי אשבה • כריס פיטמן
| אלבומי אולפן | Appetite for Destruction • G N' R Lies • Use Your Illusion I • Use Your Illusion II • "The Spaghetti Incident?" • Chinese Democracy |  |
| אלבומי הופעה | Live Era '87–'93 |  |
| מיני-אלבומים | Live ?!*@ Like a Suicide • Guns N' Roses • The "Civil War" EP • Hard Skool • London 1991 |  |
| אלבומי אוסף | Use Your Illusion • Greatest Hits |  |
| מארזי תקליטורים | Appetite for Destruction Super Deluxe Edition • Use Your Illusion Super Deluxe Edition |  |
| אלבומי וידאו | Use Your Illusion World Tour – 1992 in Tokyo I • Use Your Illusion World Tour – 1992 in Tokyo II • Use Your Illusion I & II World Tour – 1992 in Tokyo • Garden of Eden: Strictly Limited Edition Video Single • Don't Cry: Makin' F@*!ing Videos Part I • November Rain: Makin' F@*!ing Videos Part II • Makin' F@*!ing Videos Part I & II • The Making of Estranged: Part IV of the Trilogy!!! • Welcome to the Videos • Appetite for Democracy 3D |  |
| סינגלים | "It's So Easy" • "Welcome to the Jungle" • "Sweet Child o' Mine" • "Paradise City" • "Nightrain" • "Knockin' on Heaven's Door" • "You Could Be Mine" • "Don't Cry" • "Live and Let Die" • "November Rain" • "Knockin' on Heaven's Door" • "Yesterdays" • "Civil War" • "Ain't It Fun" • "Estranged" • "Since I Don't Have You" • "Sympathy for the Devil" • "Chinese Democracy" • "Shadow of Your Love" • "Absurd" • "Hard Skool" • "Perhaps" • "The General" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Mr. Brownstone" • "14 Years" • "Pretty Tied Up" • "So Fine" • "Garden of Eden" • "Dead Horse" • "Hair of the Dog" • "New Rose" • "Oh My God" • "Better" • "Street of Dreams" • "Welcome to the Jungle (1986 Sound City Session)" • "Move to the City (1988 Acoustic Version)" • "November Rain (Piano Version / 1986 Sound City Session)" • "You Could Be Mine (Live in New York, Ritz Theatre - May 16, 1991)" • "Double Talkin' Jive (Live In Las Vegas, Thomas & Mack Center - January 25, 1992)" • "November Rain (2022 version)" |  |
| שירים נוספים | "The Garden" |  |
| סיבובי הופעות | The Hell Tour • Appetite for Destruction Tour • Use Your Illusion Tour • Guns N' Roses/Metallica Stadium Tour • Chinese Democracy Tour • Up Close and Personal Tour • Appetite for Democracy • Not in This Lifetime... Tour • We're F'N' Back! Tour • Guns N' Roses 2023 Tour |  |
| ערכים קשורים | ולווט ריבולבר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e2168294-0c79-4c3d-8823-d0faab5572e4
דיאדיפורוס

| דיאדיפורוס |
| --- | --- |
 איור אפשרי של דיאדיפורוס
תקופה
תחילת-סוף מיוקן, 17.5–6.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ליטופטרנה
משפחה:: Proterotheriidae
סוג:: דיאדיפורוס
מינים
 Diadiaphorus caniadensis  Diadiaphorus coelops  Diadiaphorus diplinthius  Diadiaphorus majusculus  Diadiaphorus minusculus  Diadiaphorus paranensis  Diadiaphorus robustus  Diadiaphorus sanctaecrucis  Diadiaphorus velox
שם מדעי
 Diadiaphorus ‏אמחינו, 1887

דיאדיפורוס (שם מדעי: Diadiaphorus) הוא סוג של יונק בן לסדרה הקדומה ליטופטרנה אשר חי בערבות אמריקה הדרומית של סוף תקופת המיוקן לפני 17.5-6.8 מיליון שנה מהיום. מאובניו נמצאו בתצורות שונות בארגנטינה ובבוליביה.
מאפיינים

הדיאדיפורוס היה יונק, קרוב ל"גמל המקומי" - המקרוקניה שהיה בעל חדק גדול והגיע למשקל של 1 טון. הוא הגיע לגובה 1.5 מטר בכתפיו ולמשקל 70 ק"ג והיה בעל פרסות קטנות לרגליו אשר רק אחת מהם נגעה בקרקע. צורת חייו הזכירה את ראשוני הסוסים כמו המריקהיפוס. הוא היה בעל ניבים מפותחים ואולי ניזון מעלים נמוכים של שיחים ומצמחיה רכה והיה בעל חלל מוח גדול.
יונק זה שימש טרף לטורפי העל של המישורים כמו הפורוסרקוסיים, התיילקוסמילוס בעל ניבי הענק ואולי העוף הגדול ארגנטוויס.
בתרבות

יונק קדום זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
האדם האחרון על כדור הארץ (1964)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אני האגדה (רומן) 
 בימוי:  Ubaldo Ragona, Sidney Salkow 
 הופק בידי:  Robert L. Lippert 
 תסריט:  ריצ'רד מת'סון, Ubaldo Ragona 
 עריכה:  ג'יין ראגירו 
 שחקנים ראשיים:  וינסנט פרייס אלדו סילבני Umberto Raho Franco Gasparri Giacomo Rossi-Stuart פרנקה בטויה Emma Danieli Carolyn De Fonseca 
 מוזיקה:  פול סוטל 
 צילום:  Franco Delli Colli 
 מדינה:  ארצות הברית, איטליה 
 חברת הפקה:  American International Pictures 
 חברה מפיצה:  American International Pictures, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 ביולי 1964 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פוסט-אפוקליפטי, סרט דיסטופי, סרט דרמה, סרט עצמאי, vampire film in Italy, סרט זומבים, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האדם האחרון על כדור הארץ (באנגלית: The Last Man on Earth) הוא סרט אימה מסוגת זומבים פוסט-אפוקליפטי. הסרט יצא בשנת 1964, בבימוים של סידני סלקוביץ' ואובאלדו רגונה, ובכיכובו של וינסנט פרייס. הסרט מבוסס על הרומן "אני האגדה" מאת ריצ'רד מת'סון. העלילה מתמקדת בדמותו של ד"ר רוברט מורגן (פרייס), האדם האחרון שנשאר בחיים אחרי מגפה עולמית שהפכה את כל שאר האנשים לערפדים. הסרט עוסק במאבקו לשרוד ובניסיונותיו למצוא תרופה למגפה.
עלילה

בעולם פוסט-אפוקליפטי, ד"ר רוברט מורגן חי בבידוד, נאבק בהמוני ערפדים המנסים להורגו מדי לילה. הוא מבלה את ימיו במציאת אספקה, חיסול הערפדים הישנים, וחיפוש אחר תרופה שתשיב את המין האנושי לקדמותו. במהלך הסרט, הוא פוגש אישה מסתורית בשם רות, שמסתירה סוד שעשוי לשנות את מצבו ואת עתיד האנושות.
צוות השחקנים

וינסנט פרייס בתפקיד ד"ר רוברט מורגן
פרנקה בטויה בתפקיד רות קולינס
אמה דניאל בתפקיד וירג'יניה מורגן
ביקורות

האדם האחרון על כדור הארץ זכה לביקורות מעורבות עם יציאתו, אך נחשב עם השנים לקלאסיקת אימה. הופעתו של וינסנט פרייס זכתה לשבחים, במיוחד על הדרך בה הוא מגלם את הבדידות והייאוש של הדמות. הסרט זכה לציון של 79% באתר Rotten Tomatoes. הוא הפך להשפעה חשובה בז'אנר סרטי הזומבים והמדע הבדיוני.
האדם האחרון על כדור הארץ (הסרט המלא)
דיאדומניאנוס

מרקוס אורליוס אופליוס אנטונינוס דיאדומניאנוס (בלטינית: Marcus Opellius Antoninus Diadumenianus;‏ 208 – 218) היה בנו ושותף לשלטון של הקיסר הרומי מקרינוס.
ביוגרפיה

מעט מאד ידוע על קורות חייו הקצרים של דיאדומניאנוס. הוא נולד ב-14 בספטמבר 208 למַרְקוּס אוֹפֶּלְיוּס סֶוֶורוּס מַקְרִינוּס שהיה מפקד המשמר הפרטוריאני של הקיסר קרקלה מקרינוס זכה לאמונו המלא של אדונו, הקיסר קרקלה, אך על פי המסופר מששמע כי נאמרה נבואה ולפיה הוא עתיד להדיח ולרשת את הקיסר הוא החליט לרצוח את הקיסר כצעד להגן על חייו מחשש שהקיסר יצווה להוציא אותו להורג משיבוא לאזניו דבר הנבואה.
באביב של שנת 217 ליווה מקרינוס את קרקלה בהכנות למערכה כנגד האימפריה הפרתית, ובאפריל הוא ליווה את הקיסר בעת ביקור במקדש שנבנה בסמוך לשדה הקרב של קרב חרן, הקיסר נרצח בעת הביקור על ידי חייל מהמשמר הפרטוריאני, שמיד לאחר מכן נהרג על ידי שומרי ראשו של הקיסר.
במשך מספר ימים נותרה האימפריה הרומית ללא קיסר, וב-11 באפריל הכריז מקרינוס על עצמו לקיסר ונטל לעצמו, בתמיכת הצבא הרומי, את התואר "אוגוסטוס" וכל התארים והסמכויות של השלטון, מבלי להמתין למינוי רשמי על ידי הסנאט. הנסיבות ההיסטוריות ותקופת שלטונו הקצרה גרמו לכך שמקרינוס מעולם לא הגיע לרומא כקיסר ונותר באנטיוכיה למשך תקופת שלטונו. עם ההכרזה על עצמו כקיסר הוא הוסיף את השם סוורוס לשמותיו ובכך שייך עצמו לשושלת הקיסרים הסוורים לאשתו הוא הוסיף את התואר "אוגוסטה" ולבנו בן השמונה דיאדומניאנוס (Diadumenianus) הוא הוסיף את השם "אנטוניוס" ומינה אותו לקיסר, כלומר לשליט השני במעמדו באימפריה.
ביוגרפיה > מרד אלאגבלוס

אף על פי שחוסר שביעות הרצון ממקרינוס הלכה והתגברה במוקדי הכוח של האימפריה הרומית הנסיבות שהביאו לנפילתו התפתחו ממקורות הקשורים לשלטון הקיסר הקודם ולכשלונו של מקרינוס מלבסס את שלטונו בהחלטיות חסרת מעצורים שהייתה מחויבת עבור קיסר חפץ חיים באימפריה הרומית. מקרינוס שלח את דודתו של קרקלה (אחותה של דומנה), יוליה מאסה, ביחד עם בנותיה ונכדיה וביניהם הקיסר לעתיד, סקסטוס ואריוס אוויטוס בסיאנוס, לגלות בעיר מולדתה אמסה (חומס). ליוליה מאסה הייתה בעלת גישה חופשית למקורות העושר של משפחתה ולמקורות הכוח בעיר ובפרובינציה, גורמים שאפשרו לה לחתור תחת מקרינוס.
ב-16 במאי הכריזו חיילי הלגיון השלישי על אלאגבאלוס כאוגוסטוס. מקרינוס, שהיה מודע לעמדתו הנחותה ביחס לאויביו הרבים, נותר באנטיוכיה ושלח יחידות פרשים נאמנות על מנת לנסות ולדכא את המרד. העימות הסתיים בתבוסת פרשי מקרינוס והתחזקות המורדים שנטלו את היוזמה לידיהם, וב-8 ביוני פגשו את צבאו של מקרינוס בסמוך לעיר אנטיוכיה, במהלך הקרב איבד מקרינוס את עשתונותיו, נטש את הפיקוד ושדה הקרב וברח אל תוך העיר בתקווה למחסה אך גורש ממנה, וקרבות פרצו בין תומכיו לתושבי העיר, שבסופם נכנס אלאגבאלוס כמנצח לעיר ותפס את מקומו כשליט האימפריה.
ביוגרפיה > מותו של דיאדומניאנוס

מקרינוס המשיך במנוסה לכוון רומא, במטרה לנסות ולגייס כוחות נאמנים אך נתפס בקפדוקיה והושם בכלא. בנו דיאדומניאנוס, ילד בן עשר שהוברח על ידי נאמני האוגוסטוס לאימפריה הפרתית בתקווה למקלט מחוץ לטווח ידי השליט החדש, נלכד אף הוא והוצא להורג. מקרינוס ניסה להימלט ממאסרו אך נפצע, נלכד והוצא להורג בקפדוקיה. ראשי האב ובנו נכרתו והובאו לפני אלאגבאלוס.
ד'תע"ח

ד'תע"ח (4478)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 717 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 718. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
האדם הוויטרובי

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  לאונרדו דה וינצ'י
 תאריך יצירה:  1490
 טכניקה וחומרים:  דיו על נייר
 ממדים בס"מ
 רוחב:  25.5 ס״מ 
 גובה:  34.6 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסאנס האיטלקי 
 מספר יצירה:  228 (גלריית האקדמיה) 
 מיקום:  ונציה שבאיטליה
 
האדם הוויטרוּבי (באיטלקית: L'Uomo Vitruviano, או Le proporzioni del corpo umano secondo Vitruvio, "הפרופורציות של גוף האדם על פי ויטרוביוס") הוא רישום מפורסם של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1490. הרישום המשקף זאת, עושה שימוש בפרופורציות ובסימטריה של גוף האדם, כסמל ליופי, לשלמות ולהרמוניה. הוא מהווה ביטוי של גילוי מחדש של הפרופורציות המתמטיות של גוף האדם במאה ה-15, ונחשב לאחת מיצירות האמנות הידועות של הרנסאנס האיטלקי.
הרישום עשוי בדיו. מידותיו: 34.3 ס"מ לאורכו ו-24.5 ס"מ לרוחבו. הוא מהווה כיום חלק מהאוסף של גלריית האקדמיה (Gallerie dell'Accademia) שבוונציה. הרישום מתאר את צורתו של גבר עירום בשני מצבים ה"מונחים" זה על גבי זה כשידיו מושטות הצידה, כל אחד מהמצבים חסום, פעם במעגל, ופעם בריבוע. הציור והטקסט נקראים לעיתים "קאנון היחסים".
על פי הטקסט הנלווה של לאונרדו דה וינצ'י אשר כתוב בכתב ראי, עבודה זו היא התבוננות בפרופורציות גוף האדם (הגברי) כמו שמוסבר במחקר של האדריכל הרומאי ויטרוביוס בספרו "על אודות האדריכלות", שכתב שבגוף האדם:
כף יד היא כרוחב ארבע אצבעות
כף רגל היא באורך של שלוש כפות ידיים
אמה היא ברוחב של שש כפות ידיים
גובה אדם הוא כארבע אמות
צעד כפול הוא כארבע אמות
אורך אדם עם זרועות מושטות שווה לגובהו של האדם
המרחק בין קו השערות ובין תחתית הסנטר הוא 1/10 מגובהו של אדם
המרחק בין פסגת הראש ובין תחתית הסנטר הוא 1/8 מגובהו של אדם
המרחק בין קו השערות ובין פסגת החזה הוא 1/7 מגובהו של אדם
המרחק בין פסגת הראש ובין הפטמות הוא 1/4 מגובהו של אדם
רוחב הכתפיים המקסימלי הוא 1/4 מגובהו של אדם
המרחק בין המרפק וקצה היד הוא 1/5 מגובהו של אדם
המרחק בין המרפק ובית השחי הוא 1/8 מגובהו של אדם
אורך כף היד הוא 1/10 מגובהו של אדם
המרחק בין תחתית הסנטר ובין האף הוא 1/3 מאורך הפנים
המרחק בין קו השערות ובין הגבות הוא 1/3 מאורך הפנים
אורך האוזן הוא 1/3 מאורך הפנים
עדות להשפעה רעיונית או שיתוף הפעולה

תמונה דומה מוקדמת יותר צוירה על ידי יאקומו אנדראה מפרארה (אנ') והחוקרים סבורים שהייתה לו השפעה רבה על הציור של לאונרדו או שהוא אף צויר בשיתוף פעולה עמו.
שימושים בציור

רשת מלונות "לאונרדו", שהיא מותג של רשת מלונות פתאל, משתמשת באדם הוויטרובי כלוגו שלה, אך בשינוי קל - הפין הוסר.
איטליה בחרה להטביע את האדם הוויטרובי על הצד הלאומי (צד הנושא) של מטבע 1 אירו.
מולדובה נעזרה באיור האדם הוויטרובי כהמחשה לנושא זכויות האדם, על גבי בול דואר רשמי שהונפק מטעמה לציון יובל ליום זכויות האדם הבין-לאומי.
ראו גם

מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
דיסקית פיוניר
פוזת טי
הערות שוליים

↑  מהו האדם הוויטרובי של לאונרדו דה וינצ'י?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
↑  Lester, Toby (1 February 2012). "The Other Vitruvian Man". Smithsonian Magazine.
↑  אמיתי זיו, איך רשת פתאל חתכה ללאונרדו דה וינצ'י, באתר הארץ, 30 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568068205171  BnF: cb16978817v (data)  GND: 4447774-0  LCCN: n2010012276  SUDOC: 147189195  VIAF: 178395028   WorldCat (עם VIAF): 178395028