חימום תת-רצפתי
יתרונות

לחימום תת-רצפתי מספר יתרונות לעומת אמצעים אחרים לחימום הבית:
תחושת הנוחות התרמית תלויה גם בטמפרטורת האוויר וגם בטמפרטורה של הקרינה, הנוחות התרמית הטובה ביותר מושגת אם שני הערכים האלו שווים. חימום תת-רצפתי גם מחמם את האוויר וגם מקרין חום בחדר, שניהם במידה שווה.
מערכת חימום תת-רצפתי שולטת בו זמנית גם בטמפרטורת האוויר וגם בקרינה, כלומר הפרמטר המבוקר הוא הפרמטר שנחוץ לדייר – תחושת הנוחות התרמית. הדבר נכון הן במערכות חשמליות בהן הבקרה היא של הזרם בכבלי החשמל והן במערכות מים בהם הבקרה היא של זרימת המים או של הטמפרטורה שלהם.
אדריכלות ויופי – כל אמצעי החמים האחרים יוצרים הפרעה לשימוש בחדר או לריהוטו, החימום התת-רצפתי נסתר ובדרך כלל גם אינו גוזל מגובה חלל החדר.
תנועת אוויר איטית - מבין שיטות החימום השונות, מזגן ותנור-מאוורר (Fan Heater) גורמים לתנועת אוויר מרבית, פחות מהם קמינים ותנור גז ונפט, עוד פחות רדיאטורים וקונווקטורים ואילו בחימום תת-רצפתי היא הנמוכה ביותר. הגורם הקובע את מהירות האוויר הוא מידת הצורך באוורור החדר. לתנועת האוויר יש שתי השפעות: האחת, ככל שתנועת האוויר מהירה יותר החימום פחות יעיל (מאוורר בקיץ עוזר להרגיש פחות חם) וגם פחות נעים. ההשפעה השנייה היא תחושת יובש – ראו בפסקה הבאה.
כל חימום גורם לייבוש האוויר, החימום תת-רצפתי מייבש את האוויר פחות מאשר אמצעי החימום אחרים, רק תנורים פתוחים, קמינים ותנורי נפט או גז מיטלטלים מייבשים את האוויר פחות ממנו, משום שהגזים שהם פולטים מכילים אדי מים. לחות נמוכה מקטינה או מונעת עיבוי על החלונות, בתוך הקירות ובתוך חלל הגג. אולם לחות נמוכה מ-40% גורמת לעליית חלקיקי אבק ואלו גורמים לתחושת יובש ולעקצוץ בדרכי הנשימה. תנועת חלקיקי האבק מוגברת ככל שתנועת האוויר מהירה יותר. כאמור בפסקה הקודמת, חימום תת-רצפתי מניע את האוויר לאט יותר מכל שיטה אחרת.
רוב או כל שטח הרצפה של החדר משמש כגוף חימום, זהו למעשה רדיאטור גדול וכתוצאה, הטמפרטורה בחדר אחידה בכל שטחו.
פילוג הטמפרטורה לגובה החדר הוא כזה שהטמפרטורה המרבית היא על הרצפה וסמוך אליה. סקרי נוחות תרמית מצביעים על כך שמרכיב חשוב בנוחות הוא אחידות בטמפרטורה בכל הכיוונים, במיוחד לא נוח המצב שבו הטמפרטורה בגובה הראש גבוהה מזו שבגובה הקרסוליים, ההפך דווקא לא. האמרה העממית "אם חם ברגליים חם בכל הגוף" מייצגת אמת שאושרה במחקרים.
אדם שוכב זקוק ליותר חום מאשר יושב, ואדם הולך זקוק לעוד פחות חום, כאן לחימום התת-רצפתי יתרון רב, משום שאדם שוכב גם חושף שטח גדול יותר מול מקור החום וגם קרוב יותר לחום, ולהפך לגבי אדם עומד או הולך. לתופעה הזו יש רווח גדול במיוחד בחדר שבו ישן תינוק, במוסדות רפואיים או בתי אבות. החום שהדייר או המאושפז זקוק לו – חם מדי עבור סגל בריא ועובד.
פילוג הטמפרטורה האופייני לחימום תת-רצפתי תורם ליעילות, שהרי החום השורר בחדר מעל גובה הראש אינו מועיל אך עדיין הוא כרוך בעלות.
חלק גדול יותר של המסה התרמית (לאמור קיבול החום) של הבניין מופעל על ידי החימום התת-רצפתי. בזכות זאת, הטמפרטורה יציבה לאורך הזמן. המערכת אינה רגישה להפסקות קצרות בפעולתה, אם בגלל הפסקת חשמל, או שינויים אחרים.
מרגע שהחדר הגיע לטמפרטורה הרצויה, גם ירידה פתאומית בטמפרטורה הסביבה לא תגרום לצריכת אנרגיה מוגברת כי המסה התרמית מייצבת את הטמפרטורה.
אין צורך במתקנים בתוך השטח המחומם, החיבור אל המערכות בחוץ נוח וקל.
מערכת החימום סגורה ואטומה מתחת לרצפה – דבר המאפשר לשטוף, לנקות ולחטא ביעיללות. יתרון זה חשוב בבתי-מלון, מוסדות רפואיים וכדומה. גם בבית פרטי הדבר מקל על שמירת ההיגיינה.
ספיקות אוויר הנדרשות הן נמוכות - רק מה שנחוץ לאוורור, ולכן:
מעט הפסדי חום לסביבה.
אין הפרעות לשילוב עם מסנני אוויר, מוסיפי לחות וכדומה.
המערכת שקטה לחלוטין, אפילו יותר מרדיאטור
המערכת ניתנת להפעלה על ידי מקורות אנרגיה שונים: חשמל, מים חמים.
הטמפרטורה של גופי החימום נמוכה, אין צורך בדיוק ובאחידות של הטמפרטורה - התכונות האלו מזמנות מגוון אפשרויות הפעלה על ידי מערכות חסכוניות וידידותיות לסביבה – ראו להלן.
שכבת הבידוד שאותה חייבים ליישם מתחת לחימום התת-רצפתי תורמת לבידוד האקוסטי (מותנה בבחירת חומר מתאים, ובהיעדר מרווחי אוויר).