כניעת האימפריה היפנית
ועידת פוטסדאם > הצהרת פוטסדאם

שלוש בעלות הברית החליטו לפרסם הצהרה משותפת בה תוגדר "כניעה ללא תנאי" ותובהר משמעותה על מעמדו של הקיסר ביפן בכלל ושל הירוהיטו בפרט. הצהרה זו נודעה בשם "הצהרת פוטסדאם". המשלחות מארצות הברית ומבריטניה מצאו עצמן חלוקות בשאלת מעמדו של הקיסר לאחר כניעתה של יפן - מספר אישיים בכירים בארצות הברית שאפו לבטל הקיסרות היפנית (וייתכן אף לשפוט את הירוהיטו על פשעי מלחמה) בעוד הממלכה המאוחדת רצתה לשמור על הקיסרות ואף לשקול להשאיר את הירוהיטו על הכס. הצהרת פוטסדאם עברה שינויים רבים לפני שגרסה המקובלת על כל המשתתפים אושרה לפרסום.
ב-26 ביולי פורסמה הצהרת פוטסדאם במשותף על ידי ארצות הברית, הממלכה המאוחדת והרפובליקה הסינית. תנאי הכניעה שיפן נדרשה להסכים אליהם נלוו באזהרה של בעלות הברית ”אנו לא נסטה מהם. אין חלופות אחרות. לא נסבול שום עיכוב.” בפירוט תנאי הכניעה מיפן כתבו בעלות הברית:
”(תחוסל) לתמיד השליטה וההשפעה של אלה שרימו והטעו את העם היפני לצאת למסע כיבוש עולמי.”
”(כיבושן) של נקודות בשטחי יפן יקבעו על ידי בעלות הברית.”
”הריבונות היפנית תוגבל לאיים הונשו, הוקאידו, קיושו ושיקוקו ואיים קטנים אחרים שאנו (בעלות הברית) נחליט עליהם. כפי שהוחלט בועידת קהיר ב-1943, שטח השליטה של יפן יצומצם לזה שהיה קיים לפני שנת 1894 והשליטה באימפריה שלה לפני המלחמה, ובהן קוריאה וטאיוואן כמו גם כיבושיה האחרונים, ישללו ממנה.”
”כוחות הצבא היפניים, לאחר שיפורקו מנשקם, יורשו לחזור לבתיהם ויזכו בהזדמנות לנהל חיים שלווים ופוריים.”
”...צדק קפדני יוטל על כל פושעי המלחמה כולל אלו שהתנהגו באכזריות לאסירים שלנו (של בעלות הברית)”
אף על פי כן, בהצהרה נאמר גם ש:
”אין לנו (בעלות הברית) כוונה לשעבד את היפנים כעם או להרוס אותם כאומה... הממשל היפני יסיר כל מכשול לתחייה וחיזוק של מגמות דמוקרטיות בקרב הציבור היפני. חופש הביטוי, חופש דת, חירות המחשבה כמו גם כבוד לזכויות אדם בסיסיות ימוסדו.”
”יפן תורשה לשמור על תעשיות שיתמכו בכלכלתה ויאפשרו לה לשלם פיצויים הוגנים אולם לא (תעשיות) כאלו שיאפשרו לה לחמש את עצמה מחדש למלחמה. לצורך כך, גישה לחומרי גלם, בהתאם לשליטתה עליהם, תאושר. בסופו של דבר, תתאפשר השתתפותה של יפן בסחר הבינלאומי.”
”כוחות בעלות הברית הכובשים ייסוגו מיפן ברגע שהמטרות הללו יושגו ותגובש, בהתאם לרצונו החופשי של העם היפני, ממשלה אחראית ובעלת רצון לשמור על השלום.”
השימוש היחיד במושג "כניעה ללא תנאי" נעשה בסופה של ההצהרה בה נאמר:
”אנו קוראים לממשל היפני להצהיר כעת על כניעה ללא תנאי של כל הכוחות היפניים המזוינים ולספק במעשה זה בטוחה ראויה והולמת לכנות כוונותיהם. החלופה עבור יפן היא הרס מוחלט ומיידי.”
ארצות הברית ראתה בדרישה לכניעה ללא תנאי של יפן חשיבות עליונה. ההיסטוריון רוברט ג'יימס מדוקס טען כי ממשל ארצות הברית סבר כי כדי למנוע מלחמה עתידית נוספת עם יפן, יש לחסל לחלוטין את הממסד היפני ואת האידאולוגיה שהביאו לתוקפנותה של יפן. מדוקס טען כי גורמים בממשל האמינו כי ללא השגת כניעה ללא תנאי, יתאוששו היפנים לאחר מספר שנים ויחזרו לנקוט במדיניות תוקפנית, בדיוק כפי שקרה עם גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה. אף על פי כן, במהלך שנת 1945, החלו אנשי ממשל רבים לתמוך בשינוי קל במדיניות הכניעה ללא תנאי. מזכיר המדינה, ג'וזף גרו, ששימש לפני כן שגריר ארצות הברית ביפן, הציע לפרסם הצהרה בה תבטיח ארצות הברית ליפנים לשמר את מוסד הקיסרות אם הם ייכנעו. גרו טען כי לאור ההערצה הגדולה לקיסר ביפן, יפן לעולם לא תיכנע ללא קבלת הבטחה לשמר את מוסד הקיסרות ותילחם במקום זאת עד נפילתו של החייל האחרון. על כן הוא טען כי הבטחה לשמר את מוסד הקיסרות תוכל להביא לקיצורה של המלחמה שכן היא תקל על היפנים לקבל את תנאי הכניעה. אף על פי שטרומן ורבים מאנשי ממשלו, ובהם סטימסון, הסכימו עם טיעונו של גרו, הם שללו פרסום הצהרה פומבית בנושא באותה עת שכן חששו שהדבר ישדר מסר של חולשה ליפנים שעלול לגרום להם להאמין כי ארצות הברית נכונה לסגת לחלוטין מדרישתה לכניעה ללא תנאי. על כן, בניגוד לכוונה המקורית, ההצהרה בסופו של דבר לא הזכירה את הקיסר כלל. עמדתן של בעלות הברית בנוגע למעמדו של הקיסר, הסוגיה החשובה ביותר עבור היפניים, נותרה אפוא, באופן פומבי, אפופת מסתורין. בפרט, מההצהרה לא ניתן היה להבין אם הקיסר יוגדר כאחד מאלו ש"רימו והטעו את העם היפני" ואולי אף כפושע מלחמה או לחלופין, הוא יוכל להפוך להיות אחד מהחברים ב"ממשלה אחראית ובעלת רצון לשמור על השלום".
המשפט המאיים על יפן ב"הרס מוחלט ומיידי" פורש במהלך השנים כאזהרה ליפנים על כך שארצות הברית מחזיקה בנשק גרעיני. אף על פי כן, בהצהרה ניתן אזכור להרס שהביאו בעלות הברית על גרמניה הנאצית בחודשים האחרונים למלחמה בזירה האירופית. לאנשים משני המחנות (יפן ובעלות הברית) שקראו את ההצהרה בעת פרסומה, שלא היו מודעים לקיומה של פצצת האטום, היה קל מאוד להניח שהמשפט בסיומה של ההצהרה מאיים להביא הרס על יפן באמצעות נשק קונבנציונלי בדומה למה שנעשה לגרמניה הנאצית ולא באמצעות נשק חדש והרסני ברמה שלא נודעה עד אז.