stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי אנקורי
ביוגרפיה

נולד בשם הירש סלומון ורובל בטרנוב שבגליציה המערבית (כיום בפולין), לחזן יצחק אייזיק ורובל. עלה לישראל ב-10 באוקטובר 1937 על גבי הספינה "פולוניה" והצטרף לקיבוץ חניתה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס ליחידת התובלה 178 בצבא הבריטי. עם כיבוש דרום איטליה בספטמבר 1943 השתקע במחנה העקורים פרמונטי וניהל בו את מערכת החינוך. לאחר המלחמה חיפש את אחותו, מלה, הצליח להוציאה מברית המועצות ולהביאה לישראל.
במלחמת העצמאות היה ממפקדי הגדנ"ע בירושלים. פיקד על פלוגת הגדנ"ע שמשימתה הייתה, כדבריו, "להחליף את אצ"ל בדיר-יאסין ולנקות את השטח מגוויות לפני שתבוא לכפר משלחת מהצלב האדום."
בתקופה שבה התגורר בשכנות לש"י עגנון התיידדו השניים ונהגו לטייל יחד.
הוא לימד באוניברסיטאות תל אביב שם עמד בראש הקתדרה לתולדות יהודי יוון וסלוניקי, העברית, אוהיו וקולומביה.
תחומי מחקריו הם תולדות יהודי האימפריה הביזנטית ותולדות הקראים.
נפטר בגיל 92. בנותיו הן השחקנית גילת אנקורי, פרופסור גנית אנקורי, בעברהּ ראש החוג לאמנות באוניברסיטה העברית, ואשת החינוך דליה חזות.
מספריו

ערמוני אשתקד, הוצאת כרמל, 2001,
כדקל במדבר, אוטוביוגרפיה, הוצאת כרמל, 2002
יהודי יון לדורותם מאז ועד עתה, הוצאת הקתדרה להיסטוריה ותרבות של יהודי סלוניקי ויוון באוניברסיטת תל אביב
יהדות ויוונות נוצרית: מיפגש ועימות במרוצת-הדורות, הוצאת הקתדרה להיסטוריה ותרבות של יהודי שלונקי ויוון באוניברסיטת תל אביב
הערות שוליים

↑  ארכיון המדינה, Wrobel Hirsz Salomon, ארכיון המדינה
↑  ארכיון המדינה, רשימת עולים 1937 (יולי - דצמבר) חיפה - עמ' 335 - מס' סידורי 119, באתר ארכיון המדינה
↑  שירו "האניות עגנו במלטה" היה להמנון היחידה
↑  על פעילותו של אנקורי בפרמונטי, באתר יד ושם
↑  יד יצחק בן-צבי
↑  "למה אתה בוכה, ילד?"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257710805171  PLWABN: 9810658093705606  BnF: cb15514237s (data)  CiNii: DA08348161  GND: 171960009  ISNI: 0000 0000 8076 4422  LCCN: n88262397  MusicBrainz: 00ea02cb-5f97-4239-86a9-4890c448cf2a  NLA: 35007181  NLG: 101621  NTA: 141169583  RERO: 02-A011974637  SUDOC: 133877604  Trove: 787428  VcBA: 495/300740  VIAF: 15079049   WorldCat (עם VIAF): 15079049
קבוצת התיאטרון של אמסטרדם

קבוצת התיאטרון של אמסטרדם (בהולנדית: Toneelgroep Amsterdam) היא להקת התיאטרון הרפרטוארי הגדולה בהולנד. בסיסה ב-Stadsschouwburg, אמסטרדם, בניין תיאטרון קלאסי בן המאה ה-19, השוכן בלב אמסטרדם.
היסטוריה

קבוצת התיאטרון של אמסטרדם נוסדה ב-1987
כש-Gerardjan Rijnders כיהן כמנהלה האמנותי. הוא נהג לביים מחזות קלאסיים בצורה אוונגרדית והשפיע בכך מאוד על תפישת התיאטרון בהולנד, כמו גם בעולם. מאז שנת 2000 מנהיג את הלהקה איבו ואן הובה (Ivo van Hove). הוא ומעצב התפאורה הוותיק שלו, Jan Versweyveld שברו את מוסכמות העיצוב הקלאסיות בכך שתפשו את הבמה כ"מקום". בהפקת "פנים" שלהם (עיבוד לסרטו של ג'ון קסאווטס), הקהל צפה בהצגה בעודו שוכב על גבי מיטות.
בעולם

רבות מהפקות קבוצת התיאטרון של אמסטרדם ערכו סבבי הופעות בעולם. לשם דוגמה, עיבודו של ואן הובה לכמה ממחזותיו של שייקספיר, הוצג תחת הכותר "טרגדיות רומיות" והוצג בפסטיבלים אירופאים גדולים (Wiener Festwochen, פסטיבל אביניון, Theaterformen). "ליל בכורה", עיבוד אחר לסרטו של קסאווטס, הוצג ב-BAM (אקדמית ברוקלין למוזיקה) בניו יורק, בדצמבר 2008.
"איבו ואן הובה הוא חלוץ בפרשנותו לטקסטים קלאסיים וסרטים. עבודתו היא ייחודית, ראשונית, מהממת, מפתיעה ומשעשעת - כל מה שאתה רוצה שתיאטרון יהיה - והוא אינו חושש לעסוק במכוער ובנתעב. במילה אחת - הוא מדהים", אמרה קייט בלאנשט.
הערות שוליים

↑  פרטים על Wiener Festwochen
↑  תוכניית פסטיבל אביניון
↑  גורדון קוקס, פסטיבל הגל החדש באקדמית ברוקלין למוזיקה, וראייטי, 8 ביוני 2008
↑  "שיח אמן: סרטים ותיאטרון", מתוך פסטיבל הגל החדש 2011, ‏26 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 127483004   WorldCat (עם VIAF): 127483004
פרס פריצת הדרך במתמטיקה

| --- | --- |
 תיאור:  תרומות מצטיינות במתמטיקה
 מדינה:  בינלאומי
 הגוף המעניק:  ועדת פרסי פורצי הדרך
 סכום הזכייה:  3,000,000 דולר אמריקאי 
 תקופת הפרס:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 breakthroughprize.org
 
פרס פריצת הדרך במתמטיקה (באנגלית: The Breakthrough Prize in Mathematics) הוא פרס בינלאומי שנתי שהוכרז בשנת 2014 במסגרת פרסי פורצי הדרך וממומן על ידי יורי מילנר, מארק צוקרברג ויזמים נוספים והוא מגיע עם מענק כספי של 3 מיליון דולר. הפרס מתגמל תגליות משמעותיות בענפי המתמטיקה הרבים. מייסדי פרסי פורצי הדרך הצהירו כי הם רוצים לעזור למדענים להיתפס כסלבריטאים, והם מקווים שהדבר עשוי לגרום ל"סטודנטים צעירים יותר לשאוף להיות מדענים".
ועדת הפרס בוחרת גם עד שלושה זוכים ב"פרס אופקים חדשים במתמטיקה" והחל משנת 2021 מוענק "פרס הגבולות החדשים על שם מרים מירזחאני" לעד שלוש זוכות.
הזוכים בפרס

להלן רשימת זוכי פרס פריצת הדרך במתמטיקה, לפי סדר כרונולוגי:
| שנת הזכייה | שם הזוכה | נימוקי הזכייה | מוסד מחקר |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | סיימון דונלדסון | "עבור השמורות המהפכניים החדשים של יריעות 4-ממדיות ועבור חקר הקשר בין יציבות בגאומטריה אלגברית ובגאומטריה דיפרנציאלית גלובלית, הן עבור צרורות והן עבור מגוון פאנו." | אוניברסיטת סטוני ברוק ואימפריאל קולג' |
| 2015 | מקסים קונטסביץ' | "לעבודה עם השפעה עמוקה על מגוון עצום של תחומים מתמטיים, כולל גאומטריה אלגברית, תורת העיוות, טופולוגיה סימפלקטית, אלגברה הומולוגית ומערכות דינמיות." | המכון למחקרים מדעיים מתקדמים |
| 2015 | ג'ייקוב לוריא | "על עבודתו ביסודות תאוריית הקטגוריות הגבוהות יותר וגאומטריה אלגברית נגזרת; לסיווג תאוריות שדה קוונטיות טופולוגיות המורחבות במלואן; ולמתן פרשנות מודולית-לתורת שדות קוונטים טופולוגית." | אוניברסיטת הרווארד |
| 2015 | טרנס טאו | "לתרומות פורצות דרך רבות לאנליזה הרמונית, קומבינטוריקה, משוואות דיפרנציאליות חלקיות ותורת המספרים האנליטית." | אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס |
| 2015 | ריצ'רד טיילור | "לתוצאות פריצת דרך רבות בתורת הצורות האוטומורפיות, כולל משפט המודולריות, ההשערות Langlands מקומיות עבור החבורה הליניארית הכללית, והשערת סאטו – טייט." | המכון למחקר מתקדם |
| 2016 | איאן אגול | "לתרומות מרהיבות לטופולוגיה נמוכה-ממדית ולתאוריית קבוצות גאומטריות, כולל עבודה על פתרונות של משפט אילוף, השערה האקן והשערת סיבית וירטואלית." | אוניברסיטת קליפורניה בברקלי והמכון למחקר מתקדם |
| 2017 | ז'אן בורג'ין | "לתרומות טרנספורמטיביות מרובות לאנליזה, קומבינטוריקה, משוואות דיפרנציאליות חלקיות, גאומטריה ממדית גבוהה ותורת המספרים." | המכון למחקר מתקדם |
| 2018 | כריסטופר האקון וג'יימס מק'קרנן | "לתרומות טרנספורמציה לגאומטריה אלגברית בירציונלית, במיוחד לתוכנית מודלים מינימלית בכל הממדים." | אוניברסיטת יוטה ואוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו |
| 2019 | וינסנט לפורג | "לתרומות פורצות דרך בכמה תחומי מתמטיקה, בפרט לתוכנית לנגלנדס במקרה שדה הפונקציות." | המרכז הלאומי למחקר מדעי ואוניברסיטת ז'וזף פורייה |
| 2020 | אלכס אסקין | "לגילויים מהפכניים בדינמיקה ובגאומטריה של חללים מודוליים של דיפרנציאלים אבליים, כולל ההוכחה ל"משפט שרביט הקסמים" עם מרים מירזחאני." | אוניברסיטת שיקגו |
| 2021 | מרטין הירר | "לתרומות טרנספורמטיביות לתורת הניתוח הסטוכסטי, במיוחד לתורת מבני הסדירות במשוואות דיפרנציאליות חלקיות סטוכסטיות." | אימפריאל קולג' |
| 2022 | טאקורו מוצ'יזוקי | "על עבודה מונומנטלית המובילה לפריצת דרך בהבנתנו את התיאוריה של אגדים עם קשרים שטוחים על פני יריעות אלגבריות, כולל המקרה של סינגולריות לא סדירות." | אוניברסיטת קיוטו |
| 2023 | דניאל שפילמן | "עבור תרומות פורצות דרך למדעי המחשב והמתמטיקה התאורטיים, כולל לתאוריית הגרפים הספקטרליים, בעיית קדיסון-זינגר, אלגברה ליניארית מספרית, אופטימיזציה ותורת הקודים." | אוניברסיטת ייל |
פרס הגבולות החדשים על שם מרים מירזאח'אני

החל משנת 2021, מוענק פרס בין-לאומי הנושא את שמה של המתמטיקאית מרים מירזאח'אני, לעד שלוש נשים מתמטיקאיות שסיימו את הדוקטורט בשנתיים האחרונות. הפרס על סך 50,000 דולר לזוכה, מוענק מדי שנה עבור הישגים מוקדמים בקריירה, על ידי קרן פרס פריצת הדרך שנוסדה על ידי יורי מילנר ויזמים נוספים. מספר הפרסים הועלה מאחד לשלושה, "בגלל העניין הרב שמייצר הפרס והזכאות הגבוהה ביותר של מועמדויות". להלן זוכות הפרס:
שנת 2021
נינה הולדן - "לעבודה בגאומטריה אקראית, במיוחד עבור תורת השדה ליוביל כגבול קנה המידה של משולשים אקראיים.", המכון הטכנולוגי של ציריך (דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, 2018).
אורמילה מהדב - "לעבודה המתייחסת לשאלה היסודית של אימות תפוקת חישוב קוונטי.", המכון הטכנולוגי של קליפורניה (דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, 2018).
ליסה פיקירילו - "לפתרון הבעיה הקלאסית שהקשר הקונווי אינו פרוס בצורה חלקה.", המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (דוקטורט באוניברסיטת טקסס באוסטין, 2019).
שנת 2022
שרה פלוזה - "עבור תרומות לקומבינטוריקה האריתמטית ולתורת המספרים האנליטית, במיוחד בכל הנוגע לתבניות פולינום בקבוצות צפופות."
הונג וואנג - "עבור התקדמות בהשערת ההגבלה, השערת ההחלקה המקומית ובעיות נלוות."
יילין וואנג - "לעבודה חדשנית ומרחיקת לכת על אנרגיית Loewner של עקומות מישוריות."
שנת 2023
מגי מילר - "לעבודה על קשרי סרט סיבים ומשטחים ביריעות 4 ממדיות."
ג'יניונג פארק - "על תרומות לפתרון מספר השערות מרכזיות על ספים ותהליכי ברירה."
ורה טראוב - "עבור התקדמות בקירוב התוצאות בבעיות אופטימיזציה קומבינטורית קלאסית, כולל בעיית הסוכן הנוסע ועיצוב הרשת."
ראו גם

פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית (2012)
פרס פריצת דרך במדעי החיים (2013)
ציוויליזציית נורטה צ'יקו

ציוויליזציית נורטה צ'יקו (באנגלית: "Norte Chico civilization") הייתה חברה מורכבת שהתקיימה באזור "נורטה צ'יקו" שברצועת החוף הצפונית של פרו בתקופה הפרה-קולומביאנית, וכללה עד 30 מרכזי אוכלוסייה. הציוויליזציה שגשגה בין האלף ה-4 לפני הספירה עד האלף ה-2 לפני הספירה, כאשר העיר הראשונה של ציוויליזציית נורטה צ'יקו מתוארכת לסביבות 3500 לפנה"ס, בהואריצ'אנגה אשר באזור פורטלזה. מרבית היישובים של ציוויליזציית נורטה צ'יקו נבנו משנת 3100 לפנה"ס ואילך עד סביבות שנת 1800 לפנה"ס. ציוויליזציית נורטה צ'יקו נחשבת כיום לציוויליזציה הידועה הקדומה ביותר באמריקה, ואחת הציוויליזציות בעלות הממשל מהמוקדמות בעולם כולו, במקביל לציוויליזציות שצמחו באלף ה-3 לפנה"ס.
ציוויליזציית נורטה צ'יקו השתרעה לאורך שלושה נהרות - הפורטלזה, הפטיוולקה והסופה. העמק בו נמצאים הנהרות הללו מכילים אתרים ארכאולוגים רבים, שהותירה אחריהם ציוויליזציית נורטה צ'יקו. ציוויליזציית נורטה צ'יקו התפתחה אלף שנים לאחר שומר במסופוטמיה, התפתחה באותה הזמן בערך כמו הציוויליזציה של מצרים העתיקה, וקדמה בכמעט אלפיים שנה לאולמקים במרכז אמריקה.
קיפו, צורת כתב המבוססת על קשרים ששימשה את בני האינקה וממלכות שקדמו להם להעברת מסרים בסימנים, התגלו בחפירות בקאראל, מה שמעיד כי מערכת כתב כנראה הייתה בשימוש ציוויליזציית נורטה צ'יקו.
קיומם של יישובים קדומים באזורים הללו ידוע לארכאולוגים מאז שנות ה-40 של המאה ה-20. עבודה מוקדמת יותר בוצעה באתר Aspero סמוך לים, בשנת 1905 ומאוחר יותר בקאראל, באזור שנמצא יותר רחוק מהים. בשנות ה-1990 המאוחרות ארכאולוגים פראונים, בהובלת Ruth Shady סיפקו את התעוד המפורט הראשון של הציוויליזציה הזו בעבודה שבוצעה ב- Caral. בשנת 2001 התפרסם מאמר בירחון סאיינס שסקר את המחקרים בקאראל. בשנת 2004 התפרסם מאמר בנייצ'ר שתיאר מחקרי-שדה ותארוך פחמן  באזורים רחבים יותר.
גלריה

הדמיה של האופן בו נראתה אחת מהפירמידות של אספרו
הריסות העיר העתיקה קאראל אשר נחשבת כיום לעיר העתיקה ביותר בחצי הכדור המערבי
חומה עתיקה בקאראל
הערות שוליים

↑  Mann, Charles C. (12 באוגוסט 2005). "Unraveling Khipu's Secrets". Science. 309 (5737): 1008–1009. doi:10.1126/science.309.5737.1008. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Shady Solis, Ruth; Jonathan Haas; Winifred Creamer (27 April 2001). "[ https://science.sciencemag.org/content/292/5517/723 Dating Caral, a Preceramic Site in the Supe Valley on the Central Coast of Peru]". Science. 292 (5517): 723–726
↑  Haas, Jonathan; Winifred Creamer; Alvaro Ruiz (23 December 2004). "[ https://www.nature.com/articles/nature03146 Dating the Late Archaic occupation of the Norte Chico region in Peru]". Nature. 432 (7020): 1020–1023
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פשטה שרועה

| פשטה שרועה |
| --- | --- |
 פשטה שרועה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: לועניתיים
סוג:: פְּשֵׁטָה
מין:: פשטה שרועה
שם מדעי
 Bacopa monnieri ‏פנל
פְּשֵׁטָה שְׂרוּעָה (שם מדעי: Bacopa monnieri) הוא מין צמח בר עשבוני ממשפחת הלועניתיים.
תפוצתו בישראל מצטמצמת לאזור הצפון, סמוך למקווי מים או לפלג מים זורמים.
בירדן הוא נמצא באתרים נוספים, כדוגמת פתח הקניון של ואדי אבן חמיד.
מספר פרטים של מין זה הובאו לגן הבוטני בקיבוץ נתיב הל"ה.
הערות שוליים

↑  פשטה שרועה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פשטה שרועה
קבוצת השנה ה-25 של ה-NBA

ביל ראסל, השחקן היחיד שנבחר פה אחד
קבוצת השנה ה-25 של ה-NBA (באנגלית: NBA 25th Anniversary Team) היא רשימה של עשרת השחקנים הבולטים בתולדות ליגת ה-NBA, אשר נבחרה בשנת 1971 לרגל חגיגות 25 שנות קיומה של הליגה. הקבוצה הורכבה לפי עמדות; ארבעה גארדים, ארבעה פורוורדים ושני סנטרים.
פאנל בוחרים, אשר הורכב מעשרה מאמנים, ג'נרל מנג'רים ובעלי קבוצות, בחר תחילה את 25 השחקנים המועמדים לבחירה – עשרה גארדים, עשרה פורוורדים וחמישה סנטרים. לאחר מכן, הוטל על כל שחקן אשר אי פעם היה חבר באחת מחמישיות העונה של ה-NBA לבחור מבין 25 המועמדים את עשרת השחקנים הראויים ביותר. קבוצת השנה ה-25 הורכבה משחקני עבר בלבד, כך ששחקנים בולטים שהיו עדיין פעילים – כגון וילט צ'מברלין, ג'רי וסט ואוסקר רוברטסון – לא היו זכאים להיבחר.
חברי הפאנל אשר בחר את המועמדים, היו רד אאורבך, אדי גוטליב, לס האריסון, פרד שאוס, בוב פיריק, פרד זולנר, נד אייריש, הסקל כהן, דני בייזון ובן קרנר.
23 מתוך 25 המועמדים לקבוצה הוצגו בהיכל התהילה של הכדורסל; השניים שלא חברים בו הם מקס זסלופסקי ובוב פיריק. מבין עשרת חברי הקבוצה הנבחרת, ביל ראסל הוא היחיד אשר נבחר פה אחד. שמונה מבין חברי הקבוצה – ראסל, בוב פטיט, בוב קוזי, ג'ורג' מייקן, פול אריזין, סם ג'ונס, דולף שייס וביל שרמן – נבחרו בשנת 1996 לרשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
רשימת הנבחרים

| שחקן | עמדה | קבוצות | אליפויות | בחירות לחמישיות העונה | שנת צירוף להיכל התהילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בוב קוזי | גארד | בוסטון סלטיקס סינסינטי רויאלס | 6 | 12 | 1971 |
| ביל שרמן | גארד | וושינגטון קפיטולס בוסטון סלטיקס | 4 | 7 | 1976 |
| בוב דייוויס | גארד | רוצ'סטר רויאלס | 1 | 5 | 1970 |
| סם ג'ונס | גארד | בוסטון סלטיקס | 10 | 3 | 1984 |
| דולף שייס | פורוורד | סירקיוז נשיונלס/פילדלפיה 76' | 1 | 12 | 1972 |
| בוב פטיט | פורוורד | מילווקי/סנט לואיס הוקס | 1 | 11 | 1970 |
| פול אריזין | פורוורד | פילדלפיה ווריורס | 1 | 4 | 1978 |
| ג'ו פולקס | פורוורד | פילדלפיה ווריורס | 1 | 4 | 1978 |
| ביל ראסל | סנטר | בוסטון סלטיקס | 11 | 11 | 1975 |
| ג'ורג' מייקן | סנטר | מיניאפוליס לייקרס | 5 | 6 | 1959 |
רשימת המועמדים הנוספים

| שחקן | עמדה | קבוצות | אליפויות | בחירות לחמישיות העונה | שנת צירוף להיכל התהילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סלייטר מרטין | גארד | מיניאפוליס לייקרס ניו יורק ניקס סנט לואיס הוקס | 5 | 5 | 1982 |
| מקס זסלופסקי | גארד | שיקגו סטאגס ניו יורק ניקס בולטימור בולטס מילווקי הוקס פורט ויין פיסטונס | 0 | 4 | — |
| בובי וונזר | גארד | רוצ'סטר רויאלס | 1 | 3 | 1987 |
| ריצ'י גארין | גארד | ניו יורק ניקס סנט לואיס/אטלנטה הוקס | 0 | 3 | 2013 |
| בוב פיריק | גארד | וושינגטון קפיטולס | 0 | 3 | — |
| דיק מקגווייר | גארד | ניו יורק ניקס דטרויט פיסטונס | 0 | 1 | 1993 |
| טום היינסון | פורוורד | בוסטון סלטיקס | 8 | 4 | 1986 |
| ג'ים פולארד | פורוורד | מיניאפוליס לייקרס | 5 | 4 | 1978 |
| ורן מיקלסן | פורוורד | מיניאפוליס לייקרס | 4 | 4 | 1995 |
| הארי גלאטין | פורוורד | ניו יורק ניקס דטרויט פיסטונס | 0 | 2 | 1991 |
| ג'ורג' יארדלי | פורוורד | פורט ויין/דטרויט פיסטונס סירקיוז נאשיונלס | 0 | 2 | 1996 |
| טום גולה | פורוורד | פילדלפיה/סן פרנסיסקו ווריורס ניו יורק ניקס | 1 | 1 | 1976 |
| ניל ג'ונסטון | סנטר | פילדלפיה ווריורס | 1 | 5 | 1990 |
| אד מקאולי | סנטר | סנט לואיס בומרס בוסטון סלטיקס סנט לואיס הוקס | 1 | 4 | 1960 |
| מוריס סטוקס | סנטר | רוצ'סטר/סינסינטי רויאלס | 0 | 3 | 2004 |
הערות שוליים

↑  כל מה שצריך לדעת על קבוצת השנה ה-75, באתר ה-NBA,‏ 7 באוקטובר 2021
| פרסי ליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| גביע האליפות | גביע לארי אובריאן |  |
| פרסים אישיים | MVP של העונה הסדירה • MVP של סדרת הגמר • MVP של סדרות הגמרים האזוריים • שחקן ההגנה של העונה • השחקן השישי של העונה • השחקן המשתפר של העונה • רוקי השנה • MVP של משחק האולסטאר • שחקן הקלאץ' של העונה • מאמן השנה • מנהל השנה |  |
| פרסים חברתיים | פרס האזרחות • פרס הספורטיביות • פרס השחקן הקבוצתי • פרס עזרה לקהילה • פרס לצדק חברתי |  |
| חמישיות העונה | חמישיית העונה • חמישיית ההגנה של העונה • חמישיית הרוקיז של העונה |  |
| הנצחות | קבוצת השנה ה-75 • קבוצת השנה ה-50 • קבוצת השנה ה-35 • קבוצת השנה ה-25 • פרס מפעל חיים |  |
פסק דין מנחם יהב

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית הדין הארצי לעבודה
 תאריך החלטה:  13 אוגוסט 2002
 החלטה
 זכאי ליום עבודה מקוצר עובד שהוא אב לילד, אם בת זוגו עובדת כשכירה או כעצמאית, בין אם במקום עבודתה נהוג יום עבודה מקוצר להורים ובין אם לאו
 חברי המותב
 חברי המותב:  הנשיא סטיב אדלר, השופטים שמואל צור, שמואל טננבוים, נציגי ציבור בנימין ליברמן וחנה בן דוד
 
ע"ע 1039/00 מדינת ישראל - משטרת ישראל נגד מנחם יהב ואחרים הוא פסק דין שניתן בבית הדין הארצי לעבודה ב-13 באוגוסט 2002 ועניינו פנייתו של יהב, שהיה בתקופה הרלוונטית שוטר במשטרת ישראל, להחיל עליו את הזכות הניתנת לשוטרת שהיא אם לילד, לעבוד יום עבודה מקוצר. פנייתו של המשיב התבססה על הוראת סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, התשמ"ח-1988.
בפסק הדין נקבע שעובד שאשתו היא עובדת עצמאית (ואינה שכירה, כלשון החוק) יכול ליהנות מהזכות הנהוגה במקום עבודתו, שמכוחה זכאית עובדת ליום עבודה מקוצר בשל היותה אם לילד. בעקבות פסק הדין תוקן החוק, ונקבע בו שהזכות נתונה למי ש"בת זוגו היא עובדת או עובדת עצמאית".
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה

סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, התשמ"ח-1988, כנוסחו בעת הגשת התביעה, קבע כי:
(א) זכאית עובדת, בהתאם לתנאי העבודה הנהוגים במקום עבודתה, לזכות בקשר להורות, תהא זכות זו נתונה גם לעובד המועסק במקום עבודה שבו נהוגים תנאי עבודה כאמור, אם התקיים בו אחד מאלה:
(ב) בסעיף זה, "זכות בקשר להורות" - אחד מאלה:
מקומות עבודה רבים מעניקים לאמהות זכויות מיוחדות הקשורות בהורות, כגון הזכאות לעבוד יום עבודה מקוצר.
חוזים הנהוגים במקומות עבודה שונים מקנים לעובדות זכויות שמטרתן לאפשר את הנשיאה בעול האחריות ההורית. כך, למשל, בהסכמים רבים מאפשרים לעובדת שהיא אם לקצר את יום העבודה (מעבר לזכות הניתנת בחוק עבודת נשים בארבעת החודשים שלאחר תום חופשת הלידה).
הדיון בבית הדין האזורי לעבודה ת"א-יפו

תביעתו של יהב נדונה בתיק עב' 031993/96 מנחם יהב ונעמ"ת, תנועת נשים עובדות ומתנדבות נגד מדינת ישראל בפני השופטת חגית שגיא, נציגי הציבור צבי ארצי ואריאלה גילצר.
מנחם יהב, שהיה בתקופה הרלוונטית שוטר במשטרת ישראל, פנה למקום עבודתו בבקשה להחיל עליו את יום העבודה המקוצר בשל היותו אב, בדומה לשוטרת אם ולשוטר ראש משפחה חד הורית. אשתו של התובע, עורכת דין במקצועה, עבדה כשכירה, ומחודש דצמבר 1994 החלה לעבוד כעורכת דין עצמאית ולהגיע הביתה בשעות מאוחרות. בקשתו של יהב נדחתה על ידי המשטרה, בנימוק שסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה מתייחס לעובדת שכירה ולא לעובדת עצמאית, והוא עתר לבית הדין בבקשה לסעד הצהרתי בטענה כי מניעת ההטבה מפרה את חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
השופטת בתיק קבעה כי "עיקר המחלוקת נעוץ בשאלה מהי הדרך שבה יש לפרש וליישם את הוראות סעיף 4 לחוק, ככל שהוא מתייחס לזכות ליום עבודה מקוצר בשל היות העובדת אם לילד" וכי "יש לקבוע האם החוק מתייחס גם לעובדת שאיננה עובדת שכירה אלא קבלנית עצמאית". בית הדין סבר כי יש לאמץ פרשנות מרחיבה של סעיף 4 לחוק, שתאפשר לעובד ליהנות מיום העבודה המקוצר כאשר אשתו אינה מנצלת זכות זו. השופטת ציינה כי "אין להפלות בין אשה לגבר בסיכוייהם וביכולתם לעבודה שווה, לקריירה משגשגת, להגשמה עצמית וסיפוק בעבודה" וכי אימוץ פרשנות רחבה של סעיף 4, העולה בקנה אחד עם עקרונות השוויון המהותי ועם תכליתו של החוק, יתרום להשגת מטרה זו. באשר להיותה של בת הזוג "קבלנית עצמאית" ולא עובדת שכירה, נקבע כי אין מקום להבחנה בין עו"ד שכירה במשרד עורכי דין לבין עו"ד עצמאית, וכי יש לאפשר לאב, המוכן ויכול לעשות כן, לשוב הביתה מוקדם יותר ולהקדיש תשומת לב לילדים.
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה

המדינה ערערה על פסיקתו של בית הדין האזורי לעבודה. המדינה טענה בערעור כי בית הדין האזורי נתן פרשנות מרחיבה לסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה וכי "כוונת המחוקק הייתה להעניק זכות לעובד ליהנות מזכות בקשר להורות הנתונה לעובדת במקום עבודתו רק אם אשתו היא עובדת שכירה ובמקום עבודתה קיימת זכות דומה, אותה היא אינה מנצלת". בנוסף, טענה המדינה כי יש להתייחס אל זכויות היתר הניתנות לנשים במקומות העבודה כאל העדפה מתקנת וכי "פרשנות מרחיבה תביא לשוויון מוחלט בין המינים תוך התעלמות מן ההבדלים שבין המינים ובכך יידחה כל הרעיון של הענקת זכויות מיוחדות". פסק הדין מתמקד בשאלה כיצד יש לפרש את הוראת החוק "והאם היא מתייחסת לבת זוג שהיא עובדת שכירה אשר במקום עבודתה קיימות הוראות זהות או דומות לאלה שמקום עבודתו של הבעל, כגרסת המדינה, או שמא היא מתייחסת גם לבת זוג עובדת שלא מתקיימים בה יחסי עובד ומעביד ובכלל זה עובדת עצמאית?".
הערעור בפני בית הדין הארצי לעבודה > עמדות השופטים

השופט שמואל צור: כדי להבין את תכלית החוק ולפרש את כוונת המחוקק פנה השופט צור לדברי ההסבר להצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה התשמ"ז-1987 ולדברי ההסבר להצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 2) (הוראות שונות) התשנ"ד-1994. בהסתמך על דברי ההסבר קבע השופט צור כי "תכלית החקיקה הייתה ליצור שוויון בין בני הזוג במעמדם כהורה עובד ולאפשר להם לנצל את הזכויות הקיימות במקום העבודה, לפי רצונם. ירצו בני הזוג תנצל האשה את הזכויות; ירצו, יעשה כן הבעל. אין בדברים אלה כל התייחסות למעמדה של בת הזוג כעובדת שכירה או כעצמאית או למקור ולהיקף זכויותיה". לגרסתו, "הפרשנות הנכונה של סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה היא שעובד אשר במקום עבודתו קיים הסדר המעניק לעובדת באותו מקום עבודה "זכות בקשר להורות" כמפורט בסעיף 4 (ב) לחוק, יהיה זכאי לנצל זכות זו אם אשתו עובדת - לרבות עובדת עצמאית - ובמקום עבודתה אין היא מקבלת בפועל את אותה זכות". לאור זאת, דין ערעור המדינה להידחות.
השופט שמואל טננבוים: השופט טננבוים דן בשאלה מי היא בת הזוג העובדת המוזכרת בסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, והאם מדובר רק בעובדת שכירה, דהיינו עובדת אשר בינה לבין מעסיקה מתקיימים יחסי עובד מעביד, או גם בעובדת עצמאית. טננבוים קובע כי יש לתת פרשנות מילולית לסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה וכי כוונת המחוקק בסעיף זה היא ליתן לבני זוג, ששניהם עובדים שכירים, אפשרות לבחור מי מביניהם ישתמש בזכות במקום עבודתו. מכאן, טננבוים לא סבר שיש יסוד של הפליה פסולה בטיעוני המערערת וגרס כי דין הערעור להתקבל.
נציג המעבידים בנימין ליברמן: הסכים לפסק דינו של השופט שמואל צור והוסיף שני טיעונים:
עיקר מטרתו של החוק הוא לשפר את תנאי גידולו של הילד שהוריו עסוקים בפרנסת המשפחה והוריו של הילד הם הצינור ההכרחי שבאמצעותו רצה המחוקק להיטיב עם הילד. לכן יהיה זה בלתי סביר להפלות בין ילד לאם העובדת כשכירה לילד שאמו עצמאית.
החלת החוק על אם "שכירה" בלבד אינה עולה בקנה אחד עם השינויים הדינמיים בצורות הארגון העסקי, וסטטוס התעסוקה של בן הזוג אינו רלוונטי למטרת החוק.
הנשיא סטיב אדלר ונציגת עובדים חנה בן דוד הסכימו עם פסק דינו של השופט שמואל צור.