stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ונתן הווארד
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Looking After the Penneys | סקוט פני | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2003 | Girls in Love | ילד | סדרת טלוויזיה |
| 2004 | Conviction | בארי קרסלי | סדרת טלוויזיה (פרק: "#1.1") |
| 2005 | Dream Team | גאווין מודי | סדרת טלוויזיה (50 פרקים) |
| 2007 | רופאים | לוק נוויל | סדרת טלוויזיה, פרק אחד |
| 2008 | הוליאוקס | גארי הארדי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2012 | Titanic | השוטר מודי | מיני סדרת טלוויזיה |
| 2012 | הולבי סיטי | דקלן אש | סדרת טלוויזיה, פרק אחד |
| 2013 | מלחמת העולם Z | חייל מחנה האמפריז |  |
| 2013 | אחוזת דאונטון | סם ת'ולי | סדרת טלוויזיה (פרק: "פרק 2") |
| 2013 | תור: העולם האפל | איאן בותבי |  |
| 2014 | מר סלפרידג' | אד | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2014–2015 | אפיזודס | עוזר במאי | סדרת טלוויזיה (8 פרקים) |
| 2014 | דומיניון | איתן | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2015 | נסיעת לילה | כריס |  |
| 2016 | ממלכה | ויל | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2017 | מייגן לוי | פיט וולטרס |  |
| 2017 | The Capture | יצחק |  |
| 2017 | הספינה האחרונה | ג'יימס פלטשר | סדרת טלוויזיה (8 פרקים) |
| 2018 | Hell Is Where the Home Is | ויקטור |  |
| 2019 | גודזילה: מלך המפלצות | אשר ג'ונה |  |
| 2020 | Skylines | ליאון |  |
| 2020 | The Five Rules Of Success | דני |  |
| 2022 | The Lair | הוק |  |
הערות שוליים

↑  Fortune, Ed (7 בנובמבר 2013). "Interview: Jonathan Howard Thor: The Dark World". Starburst. אורכב מ-המקור ב-6 במרץ 2014. נבדק ב-18 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "In Profile: Jonathan Howard". Wonderland Magazine. 1 בנובמבר 2013. נבדק ב-27 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gavin Moody played by Jonathan Howard". HUTV. נבדק ב-20 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Victoria Gardiner (2013). "Jonathan Howard – 1883 Magazine". 1883 Magazine. נבדק ב-27 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Chantelle Symester (9 באוקטובר 2013). "JONATHAN HOWARD: My dream was always a regular spot in Coronation Street". Top Man Magazine. אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2014. נבדק ב-27 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Thor: The Dark World" Adds Two Cast Members". Nuke the Fridge. 25 בספטמבר 2012. אורכב מ-המקור ב-1 במרץ 2013. נבדק ב-20 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 10147602605457642635   WorldCat (עם VIAF): 10147602605457642635
גאורג טינטנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במאי 1917 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבד:  2 באוקטובר 1999 (בגיל 82) הליפקס, קנדה 
 מוקד פעילות:  אוסטריה, ניו זילנד, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 שפה מועדפת:  גרמנית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר קנדה  אות כבוד כסוף על שירות למען אוסטריה 
 
גאורג טינטנר (בגרמנית: Georg Tintner;‏ 22 במאי 1917 – 2 באוקטובר 1999) היה מנצח יהודי-אוסטרי.
קורות חיים

טינטנר נולד בווינה ושר בילדותו במקהלת הנערים של וינה, בניצוח פרנץ שאלק. באקדמיה הממלכתית של וינה למד קומפוזיציה אצל יוזף מרקס וניצוח אצל פליקס ויינגרטנר. לאחר זמן לא רב התמנה לעוזר מנצח של האופרה העממית של וינה.
בגלל רדיפת היהודים, עזב טינטנר את וינה בשנת 1938 והגיע לאוקלנד שבניו זילנד בשנת 1940. הוא ניצח עם מקהלת כנסייה עד אחרי המלחמה, כשקיבל לניהולו את האגודה הכוראלית של אוקלנד (ב-1947) ואת "קשתני אוקלנד, (ב-1948). בשנת 1946 התאזרח בניו זילנד. ב-1954 עבר לאוסטרליה והיה למנצח הבית של האופרה הלאומית של אוסטרליה לפני שהצטרף לאופרה של קרן התיאטרון האליזבתני בשנת 1957. לזכותו של טינטנר נזקפת ראשוניותו בהעלאת אופרה טלוויזיונית באוסטרליה.
טינטנר עשה שנה עם התזמורת העירונית של קייפטאון בדרום אפריקה (1966-1967) ושלוש שנים עם האופרה של סדלר'ס ולס (1967–1970) לפני שחזר לאוסטרליה כמנהל מוזיקלי לאופרה של מערב אוסטרליה. הוא חזר אל האופרה האוסטרלית (קודם האופרה של קרן התיאטרון) בשנת 11974, והיה למנהל מוזיקלי של תזמורת תיאטרון קווינסלנד בשנת 1976.
בשנת 1987 עבר לקנדה, שם היה למנהל תזמורת נובה סקוטיה. ב-2 באוקטובר 1999, אחרי מאבק של שש שנים בסרטן התאבד בקפיצה ממרפסת דירתו בקומה ה-11 בעיר הליפאקס.
טינטנר תואר כ"אחד הגדולים במנצחי ברוקנר החיים." מחזור של סימפוניות ברוקנר שהקליט כתקליטורים לחברת נקסוס זכה לשבחים רבים. סדרת ההקלטות (בשנים 1995–1998) הושלמה זמן קצר לפני מותו. נוסף לכך מוציאה נקסוס "מהדורת זיכרון לטינטנר", המכילה הוצאות חוזרות של כמה מהקלטותיו הקודמות של מלחינים אחרים פרט לברוקנר.
המילים הבאות הן תמליל של הקלטה משידור תעודה ברדיו ABC האוסטרלי, דברים שאמרה מירי היל, מלחינה בעצמה ואשת המלחין אלפרד היל (1870-1960). אלפרד פונה אל קהל המאזינים ומירי מתארת את האירוע:
זה היה בניו זילנד, בפסטיבל מוזיקה שהוא הוזמן אליו, והיה זה קונצרט מיוחד מאוד: המושל ואשתו וכן הלאה, שתי תזמורות, כל מיני דברים; ואלפרד, זו הייתה לו הפעם הראשונה לשמוע תזמורת מקצועית למחצה וחובבנית למחצה, והוא שמע גם תזמורות מקצועיות יותר, אבל הוא התרשם מאוד מרמת הניצוח על אותה תזמורת חובבים למחצה ומשום כך ביקשו ממנו לדבר אחרי הקונצרט. הוא לא הכיר את המנצח, מלבד שמו, ושאל עליו ואז סיפרו לו, שהמנצח הזה הוא זר ומעוניין מאוד בניצוח, אבל הוא מתגורר מחוץ לאוקלנד, שם הוא ואשתו מנהלים חוות עופות. אלפרד קם איפוא ופנה אל הקהל הרב הזה. אני (כלומר, מירי) חשבתי, ,מעניין מה הוא יגיד. הוא כל כך נלהב לנושא'. הוא החל, "אני רוצה לספר לכם, שאשתי אומרת, שהדבר הטיפש ביותר על שתיים הוא תרנגולת. אני חושב, שיש אנשים טיפשים יותר. אלה הם אנשי העיר הזאת, שנותנים לאדם לנהל חוות עופות במקום לנצח על תזמורת." דממת מוות. והאיש הזה היה גאורג טינטנר.
האירוע הזה התרחש במהלך ביקורו של אלפרד היל בניו זילנד, ביוני/יולי 1952 (הקונצרט התקיים ב-1 ביולי עם "קשתני אוקלנד", שהיו כולם חובבים). ביוני 1953 עוטר היל בתואר כבוד מטעם ממשלת אוסטרליה ובין מכתבי הברכה היה מכתב מטינטנר. ב-1954 נסע טינטנר לאוסטרליה כמנצח הבית של האופרה הלאומית, משרה שאלפרד היל סייע בהשגתה.
אוזורקוב

אוזורקוב (בפולנית: Ozorków) היא עיר בפרובינציית לודז' בפולין ובה כ-20,000 תושבים (2006). אוזורקוב היא מקום הולדתם של הרופא אהרן בראנד-אורבן והשחמטאי שמואל רשבסקי.
תולדות העיר

תיעוד ראשון לגבי קיומה של העיר נמצא במאה ה-15. היא מוזכרת בתור כפר קטן הנמצא בין יערות ובקרב ביצות בלתי עבירות, כפר המשתייך למשפחת שצ'בינסקי. ב-1807 הביאו בעלי הכפר משפחות של אומנים בתחומי ייצור הבגדים מסקסוניה כדי להאיץ את התפתחותו הכלכלית של הכפר. מהגרים מאאכן שבגרמניה פיתחו את תעשיית מוצרי הצמר והכותנה במקום. התוצרת המקומית התפשטה ברחבי המחוז והיישוב הפך למרכז הטקסטיל הגדול ביותר במחוז.
עקב דיכוי "מרד ינואר" של 1863-1864 על ידי הכובש הרוסי נעצרה באופן זמני התפתחותה הכלכלית של העיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה הואצה התפתחותה הכלכלית של העיר בזכות חיבור לרשת החשמל והנחת מסילת ברזל בעיר.
בתקופת הכיבוש הנאצי כונתה העיר "ברונשטט" ("Brunnstadt"). לאחר רצח יהודי העיר ורציחתם של רבים אחרים מתושבי העיר, ירד מספר התושבים בעיר לפחות מ-10,000.
לאחר המלחמה שבה תעשיית הטקסטיל לשגשג. בתקופת השלטון הקומוניסטי הולאמה תעשיית הטקסטיל בעיר. עם נפילת הקומוניזם בפולין התמוטטה תעשיית הטקסטיל המולאמת, אך מפעלי טקסטיל פרטיים החלו לפעול. כיום אוזורקוב  היא עיר תעשייה ושירותים.
יהודי אוזורקוב > תולדות הקהילה

בשנת 1823 הוקמה בעיר קהילה עצמאית, כאשר יהודיה השתייכו קודם לכן לקהילת פאז'נצ'ב. ביוזמת רב הקהילה זאב ליפשיץ, נבנו בשנת 1851 בית כנסת ובית מדרש בעיר.
החל מאמצע המאה ה-19 פעלו בעיר חסידויות קוצק, וורקא וגור, ובשלהי המאה ה-19 היוו היהודים חלק מרכזי בתעשיית הכותנה בעיר.
יהודי אוזורקוב > בין מלחמות העולם

לאחר מלחמת העולם הראשונה התגברה הפעילות הפוליטית של יהודי העיר, בבונד, באגודת ישראל ובארגונים ציוניים.
בין השנים 1912 ו- 1939 כיהן כרב הקהילה הרב דוד בר (נספה בגטו ורשה).
בשנות השלושים גברה האנטישמיות בעיר, והלכו ורבו תקיפות היהודים בה. בשנת 1934 פורסמו שמות פולנים ש"נכשלו" בקנייה אצל יהודים, בשנת 1935 נופצו שמשות בית הכנסת, ובשנת 1936 נותצו מצבות בבית העלמין היהודי. באוקטובר 1937 הוצבו משמרות חרם לפני חנויות ודוכני היהודים בשוק המקומי.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר בין 5,000 ל-5,500 יהודים.
יהודי אוזורקוב > בשואה

הגרמנים כבשו את העיר בספטמבר 1939 לאחר קרב קשה, וביום הראשון לכיבוש ירו למוות ברבים מתושביה, ובהם ב-24 יהודים. בימים הבאים שרפו את בית הכנסת ובית המדרש של העיר. היהודים נצטוו להרוס את קירותיו של בית הכנסת השרוף, והועסקו בעבודתו כפייה, בין היתר בקבורת הגוויות הרבות שבאזור העיר.
לראש היודנרט שהוקם בעיר מונה הפעיל הציוני שמעון בארצ'ינסקי. בשלהי 1939 החלה הקמת גטו בעיר, אך ללא פקודה רשמית, ויהודים לא הורשו להעביר אליו את רכושם. עם הזמן הוקף הגטו בגדר תיל, אך חלק מיהודי העיר הוסיפו לגור מחוצה לו. הגרמנים הקימו בגטו כמה מפעלי ייצור, שעבדו לצורכי מפעלים ומוסדות גרמניים. היהודים עבדו גם במפעלי גרמניים מחוץ לגטו, כגון מפעל "פורשטהר אונד בונגר", אשר העסיק בדצמבר 1940 כאלף יהודים.
בפורים 1940 הובאו משפחות יהודיות רבות לחצר המשטרה בעיר, ושם אולצו לרקוד סביב שרפת ספר תורה. על אף זאת, מספר יהודים בעיר התפללו בחשאי בדירותיהם, והרב יוסף שו"ב אף הנהיג תפילת מניין קבועה בביתו.
בשנת 1941 החלו הגרמנים לשלח מאות עובדים מהגטו למחנות עבודה באזור פוזנן, שם הועבדו בתנאי קיום קשים.
בחודשים הראשונים של 1942 הוצאו להורג בעיר 8 או 10 יהודים, כעונש על בריחת יהודייה מבניין בגטו. כל תושבי הגטו הובאו אל הגרדום, ואולצו להסתכל בתלייה. הגופות נשארו תלויות יומיים.
במרץ או אפריל 1942 שולחו בין 300 ל-500 יהודים "בלתי יעילים" מהעיר, לרבות ילדים רבים, למחנה ההשמדה חלמנו. באפריל 1942 כינסה ועדת רופאים גרמנים את כל יהודי העיר, ולאחר שאולצו להתפשט, הוחתמו כולם בגופיהם, כאשר הצעירים והחזקים סומנו באות A, והיתר באות B.
בסוף מאי 1942 כונסו היהודים במגרש שליד בית הספר בעיר, בו ערכו השוטרים הגרמנים סלקציה, תוך כדי התעללות ביהודים, והפרדת הורים מילדיהם. כ-2,000 יהודים נשלחו לחלמנו, ונרצחו שם. יתר היהודים, כ-2,300 איש, הושבו לעבודות כפייה בגטו שבעיר, ועד סוף אוגוסט 1942 הועברו כולם לגטו לודז' בקרונות חשמליים, רובם ללא רכוש אישי.
רבים מיהודי אוזורקוב, בעיקר חייטים, הועסקו בסדנאות של גטו לודז'. יתרם שולחו זמן מועט לאחר בואם למחנות העבודה באזור פוזנן.
לאחר המלחמה שבו לאוזורקוב כ-30 יהודים בלבד, אך אלו עזבו אותה במהרה.
לקריאה נוספת

מ. צאנין, זגארז', סטריקוב, אוזורקוב בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 94–96 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)
ג'רג' ליטוואן

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1929 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  8 בנובמבר 2006 (בגיל 77) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות אובודה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1950) 
 מפלגה:  ברית הדמוקרטים החופשיים 
 פרסים והוקרה:  פרס סצ'ני (2006)  פרס האקדמיה ההונגרית למדעים (1992) 
 
ג'רג' ליטוואן (בהונגרית: Litván György; בודפשט, 19 בפברואר 1929 – בודפשט, 8 בנובמבר 2006) היה היסטוריון יהודי-הונגרי, דוקטור למדעי ההיסטוריה, עטור פרסים ועיטורים, בין היתר מקבל אות לגיון הכבוד הצרפתי, פרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה

ג'רג' ליטוואן נולד במשפחה יהודית אינטלקטואלית בורגנית. אביו, יוז'ף ליטוואן, השתתף במהפכה של 1918 (מהפכת החרציות) ושל 1919 (הרפובליקה הסובייטית ההונגרית) והשתייך לחוג הרדיקלים הבורגניים. במהלך מלחמת העולם השנייה גורש והיה אסיר במחנה הריכוז מאוטהאוזן, אמו גורשה ונרצחה באושוויץ. ג'רג' ליטוואן היה בן 15 כאשר הוורמכט נכנס לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה) ועלתה לשלטון מפלגת צלב החץ. הפסל, המדליסט והגרפיקאי ההונגרי שזכה לימים פעמיים בפרס קושוט בני פרנצי, חסיד אומות העולם הסתיר אותו והציל את חייו. אחרי מלחמת העולם השנייה סיים את לימודיו התיכוניים ולמד היסטוריה וכלכלה פוליטית באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) בין השנים 1946 לבין 1950. בין השנים 1950–1952 ביצע את שירותו הצבאי בפועל, ולאחר מכן עבד כמורה בתיכון עד 1957 והיה סגן מנהל בית הספר הגבוה להכשרת עובדים לתעשיית ההארחה (ברחוב הובה בבודפשט). בין השנים 1947 לבין 1956 היה חבר במפלגה הקומוניסטית ההונגרית (MKP) ולאחר מכן במפלגת העובדים ההונגרית (MDP) והשתתף באופן פעיל, תחילה בתנועת הנוער ותנועת הסטודנים באוניברסיטאות, ולאחר מכן בחינוך המפלגתי. ב-1954 הצטרף לאופוזיציה המפלגתית שנוצרה סביב אימרה נאג'י. ב-23 במרץ 1956, ברובע 13 בבודפשט, בפגישה פעילים של המחוז שלו, הוא היה הראשון שדרש בפומבי את סילוקו מהשלון של מתיאש ראקושי. הוא השתתף באופן פעיל בעבודתו של חוג פטפי, ואז במהלך המרד ההונגרי היה חבר ב"וועדה המהפכנית של אינטלקטואלים הונגרים" (Magyar Értelmiség Forradalmi Bizottság) וברובע 12 היה חבר בוועדה הלאומית המחוזית. לאחר דיכוי המרד השתתף בהקמת "תנועת העצמאות הדמוקרטית ההונגרית" (Magyar Demokratikus Függetlenségi Mozgalom) ובפעילותה ולכן בשנת 1959, גזרה עליו מועצת בית המשפט העממי של בית המשפט העליון, בראשות פרנץ וידה (במה שמכונה "משפט מראי") את גזר הדין של שש שנות מאסר ללא אפשרות ערעור. הוא שוחרר ב-1962.
קריירה

בין 1963 לבין 1971 היה מורה וספרן בבית הספר התיכון ארפאד ולאחר מכן עבד כהיסטוריון במכון להיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים. ב-1985 השתתף בפגישת מונור הבלתי חוקית. ב-1988 היה חבר מייסד ב"וועדה לצדק היסטורי" ובתחום הפוליטי היה חבר מייסד של מפלגת "ברית הדמוקרטים החופשיים" (ברית הדמוקרטים החופשיים - בראשי תיבות: SZDSZ - הייתה מפלגה פוליטית הונגרית שהייתה חברה בפרלמנט בין השנים 1990 לבין 2010). משנת 1991, ניהל את מכון התיעוד והמחקר לתולדות המרד ההונגרי (שמכונה בהונגריה "המהפכה ההונגרית של 1956". משנת 1995, היה פרופסור באוניברסיטה, במכון לסוציולוגיה של ELTE. תחום המחקר שלו היה המחשבה החברתית והפוליטית ההונגרית בתחילת המאה ה-20, התהליכים המדיניים, הדיפלומטיים והצבאיים שהובילו לחוזה טריאנון, וכן ההיסטוריה של המחצית השנייה של המאה ה-20.
פרסים ועיטורים

פרס האקדמיה ( 1992 )
פרס פרנץ דיאק ( 1994 )
הצלב האמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1996 )
אביר לגיון הכבוד הצרפתי ( 1997 )
פרס הזיכרון של אישטוואן ביבו ( 2000 )
מדליית הזיכרון של פאל דמני ( 2000 )
הצלב המרכזי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה עם הכוכב ( 2002 )
עיטור מסדר ההצטיינות של אימרה נאג' ( 2004 )
פרו אורבה בודפשט ( 2005 )
פרס סצ'ני ( 2006 )
מדליית זיכרון גיבור החופש ( 2006 )
לקריאה נוספת

הביוגרפיה שלו באתר של קרן סורוס ההונגרית
ג'רג' ליטוואן – sulinet56
סיפור הצלה - משפחת פרנצי סיפור משפחתו ברישומי יד ושם
ראו גם

הספד (hvg.hu)
ג'רג' ליטוואן | דיבורים
החריג מעורר המחשבה - ג'רג' ליטוואן: בואו ניצמד לעובדות (כתבים היסטוריים-פוליטיים) (magyarnarancs.hu)
על המונוגרפיה-יאסי של ג'רג' ליטוואן (באנגלית)
לוח זיכרון במעונו האחרון (בודפשט, Pozsonyi út 40)
מצבתו בבית הקברות באובודה (16-1)
אדם לה פונדרה

גלנוויל אדם ג'יימס לה פונדרה (נולד ב-2 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן אנגלי בעל שורשים צרפתיים, המשחק כחלוץ בקבוצת היברניאן הסקוטית.
קריירה

לה פונדרה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סטוקפורט קאונטי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה השלישית האנגלית בעונת 2005/2006. בהמשך שיחק בליגה הרביעית עם רוצ'דייל ורות'רהאם יונייטד.
ב-2011 עבר לשחק בקבוצת רדינג מהצ'מפיונשיפ. הוא זכה עם רדינג באליפות הליגה השנייה בעונת 2011/2012. בעונת 2012/2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, וכבש 11 שערים ב-34 משחקים. בתום העונה ירדה הקבוצה חזרה לצ'מפיונשיפ.
ביולי 2014 חתם בקארדיף סיטי, שהשאילה אותו לבולטון למחצית עונה. בשתי העונות שלאחר מכן הושאל לוולברהמפטון ונדרס ויגאן, וב-2017 חתם בבולטון על בסיס קבוע.
ב-2018 עבר לשחק בסידני מליגת העל האוסטרלית, עמה זכה בשתי אליפויות רצופות. בעונת 2020/2021 הושאל למומבאי סיטי ההודית, עמה זכה גם כן באליפות.
הערות שוליים

↑  Reading sign striker Adam Le Fondre from Rotherham, bbc
↑  LE FONDRE SIGNS PERMANENT DEAL WITH WANDERERS, bwfc
ג'נט מ. וינג

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1956 (בת 67) ניו יורק
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ניו יורק
 מקום לימודים:  MIT
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון גותג (John Guttag)
 מוסדות:  אוניברסיטת דרום קליפורניה (1983–1985)  DIMACS (2007–2010)  מיקרוסופט מחקר  אוניברסיטת קרנגי מלון 
 תלמידי דוקטורט:  Greg Morrisett, David Detlefs, Amy Moormann Zaremski, Richard Lerner, Theodore Ming-Tao Wong, Bruce Lawrence Horn, Michael Carl Tschantz, Scott McBride Nettles, Darrell Scott Kindred, Robert Weeks O'Callahan, Frederick Knabe, Oleg Mikhail Sheyner, Hao Chi Wong, Craig Arthur Damon, Pratyusa Kumar Manadhata 
 פרסים והוקרה:  ACM Distinguished Service Award (2014) SIGSOFT Retrospective Paper Award (2012) CRA Distinguished Service (2011)
 https://www.cs.columbia.edu/~wing/
 
ג'נט מארי וינג (באנגלית: Jeannette Marie Wing) נולדה בשנת 1956. ג'נט וינג היא סגנית הנשיא במחלקת המחקר באוניברסיטת קולומביה ופרופסורית למדעי המחשב. וינג התמחתה בתחומים רבים מעולם מדעי המחשב, וביניהם סייבר והגנה על הפרטיות, מערכות מבוזרות ומקבילות ועוד. תחום המחקר הנוכחי שלה הוא בינה מלאכותית מהימנה שכולל בתוכו היבטים מעולם אבטחת המידע, הגנה על הפרטיות ואתיקה. וינג פרסמה מספר מאמרים בנושאים אלה. עבודותיה בתחום ה"חשיבה חישובית" (Computational Thinking) זכו להוקרה בין לאומית ובאים לידי ביטוי בשלל תחומים.
ביוגרפיה

ג'נט וינג נולדה ב-4 בדצמבר 1956, בניו יורק. מגיל קטן נהגה לפתור חידות ושאלות לוגיות, לאורך כל שנות חייה התעניינה במתמטיקה ובשימושים שלה בחיי היום יום. כאשר נשאלה מדוע היא בחרה דווקא ללמוד הנדסה, תשובתה הייתה "החלטתי ללמוד הנדסה כי בתגובה לשאלתי 'מהי הנדסה?' התשובה הייתה 'הנדסה עוסקת בפתרון בעיות בעולם האמיתי באמצעות מתמטיקה.' מי לא ירצה להיות מהנדס אחרי התשובה שכזו?". תחילה היא למדה הנדסת חשמל את תארה הראשון השני קיבלה בשנת 1979 ב-MIT. במהלך הלימודים אחד מקורסי החובה היה קשור למדעי המחשב ושם נחשפה לראשונה לעולם זה, והבינה שזו תשוקתה האמיתית. וינג סיימה את הדוקטורט שלה במדעי המחשב בשנת 1983 ב-MIT (תחת ג'ון גותג).
את תחילת דרכה בהנהלה האקדמית עשתה וינג באוניברסיטת קרנגי מלון, שם הייתה נשיאת המחלקה למדעי המחשב החל משנת 1985. בין השנים 2007–2010 הייתה עוזרת מנהל הלשכה למדעי המחשב, מדעי המידע וההנדסה של הדירקטוריון בקרן הלאומית למדע. כיום היא סגנית הנשיא במחלקת המחקר באוניברסיטת קולומביה. לתפקיד זה הגיעה לאחר שכחמש שנים הייתה סגנית הנשיא במחלקת המחקר העולמית של מיקרוסופט.
אקדמיה

תחומי מומחיות המחקר שלה כוללים אבטחה ופרטיות, שיטות פורמליות, שפות תכנות ומערכות מבוזרות ומקבילות. ותחום המחקר הנוכחי שלה הוא בינה מלאכותית מהימנה. היא זוכה להכרה רחבה בזכות המנהיגות האינטלקטואלית שלה במדעי המחשב, ולאחרונה במדעי הנתונים. עבודתה של וינג בתחום החשיבה החישובית פרוסמה לפני יותר מחמש עשרה שנה ועד היום העקרונות של החיבור מהווים את הביסוס לעולם פתרון הבעיות בעולם מדעי המחשב, ההנדסה, מדעי החברה ועוד.
אקדמיה > חשיבה חישובית

חשיבה חישובית היא גישה לפתרון בעיות השואבת מעקרונות המשמשים במדעי המחשב. הגישה כרוכה בפירוק בעיות מורכבות לחלקים קטנים יותר וניתנים לניהול, זיהוי דפוסים ומגמות, עיצוב אלגוריתמים לפתרון בעיות אלו, ותכנון פתרונות שניתן ליישם באמצעות כלים או שיטות חישוביות. מדובר בגישה לאתגרים בצורה מובנית, תוך ניצול לוגיקה, הפשטה, חשיבה אלגוריתמית ויכולת להתמודד עם עמימות ומורכבות.
אקדמיה > עקרון ההחלפה של ליסקוב

וינג פיתחה יחד עם ברברה ליסקוב את עקרון ההחלפה של ליסקוב. זהו עיקרון בתכנות מונחה עצמים. (בתוכנת מחשב, אם S הוא תת-טיפוס של T, אז אובייקטים מטיפוס T עשויים להיות מוחלפים עם אובייקטים מטיפוס S מבלי לשנות את ההתנהגות של T).
פרסים

וינג קיבלה מספר פרסים, והוקרה בין לאומית רבה על עבודותיה. וביניהם:
ACM Distinguished Service Award (2014) על תרומתה הרבה לתחום ה"חשיבה חישובית" והנהגתה במנהלת מדעי המחשב, המידע וההנדסה של הקרן הלאומית למדע בארצות הברית.
SIGSOFT Retrospective Paper Award (2012) על מאמרה "רעיון התנהגותי של תת-הקלדה" שהציע גישה התנהגותית לתתי-הקלדה המבוססת על אי-וריאנטים ואילוצים.
פרס CRA Distinguished Service (2011) על שירותה לקהילת חוקרי המחשוב והשפעתה על מדיניות המחשוב.
תואר דוקטורט כאות כבוד מאוניברסיטת לינקופינג, שוודיה (2010) על הישגיה במדעי המחשב והנדסה.
הערות שוליים

↑  University of York, Heroes of Computer Science, www.cs.york.ac.uk
1 2  Jeannette M. Wing, Columbia Research
↑  [https://ml.ucsb.edu/jeannette-m-wing Jeannette M. Wing
Keynote Talk: Trustworthy AI], University of California, Santa Barbara
↑  Jeannette M. Wing, Columbia University
↑  ?What is Computational Thinking, Digital Promise
↑  Thorben, SOLID Design Principles Explained: The Liskov Substitution Principle with Code Examples, stackify, ‏April 11, 2018
↑  Award Recipients Jeannette M. Wing, acm
↑  People of ACM - Jeannette Wing, acm
↑  Womentech network
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424134605171  ACM DL: 81339536422  dblp: w/JeannetteMWing  GND: 121376915  ISNI: 0000 0000 8107 3885  LCCN: n86804732  MGP: 50090  NKC: ntk20231210239  NTA: 107902397  ORCID: 0000-0002-1013-1990  SNAC: w6hd8mzn  SUDOC: 255157991  VIAF: 27925822   WorldCat (עם VIAF): 27925822
ג'רג' יוסטוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 במאי 1898 טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 פטירה:  16 בינואר 1945 (בגיל 46) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Justus György 
 מדינה:  הונגריה 
 
ג'רג' יוסטוס, (בהונגרית: Justus György; בודפשט, 6 במאי 1898  – בודפשט, 16 בינואר 1945) היה מלחין, אסתטיקן מוזיקה, מנצח מקהלה. דודו, יעקב יוסטוס, היה רופא עור בולט ומפורסם.
ביוגרפיה

ג'רג' יוסטוס נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה יוסטוס (1868–1925)  סוכן נוסע, ואחר כך פקיד ושל לאונה קליין. הוא החל ללמוד באופן פרטי קומפוזיציה וכינור. הוא למד את יסודות הקומפוזיציה אצל אלברט שיקלוש ולאחר מכן המשיך למוד בברלין בתחילת שנות ה-20. שם התוודע לתורת הסוציאליזם ב"ארגוני הפועלים הפרבריים" והצטרף לעבודתם של חברי הסתדרות העובדים. יוסטוס חזר הביתה לבודפשט ב-1927. באמצעות המנצחת פירושקה סלמאש (מקודם סטרו - Stroh ואחרי נישואיה פישר) בא בקשר עם תנועת הפועלים ההונגרית.
ביוגרפיה > קריירה

בין השנים 1928 לבין 1934 ארגן את המקהלה של "חוג העבודה קשאק", שתיפקדה כמקהלת שירי עם של "הסטודיו לתרבות העבודה" (Munka Kultúrstúdió Népdalkórusa). ההופעות שלהם כללו בעיקר תמונות מוזיקליות, עיבודי שירי עם ושירי תנועה עם המוזיקה והניצוח של יוסטוס.
הוא היה הראשון שביצע את שיריו של המלחין ההונגרי הגדול בלה ברטוק בערבי תרבות פועלים.
ב-1929 הוא תרגם והציג את המחזה אופרה בגרוש של קורט וייל ושל ברטולט ברכט, לפי הטקסט המקורי שתורגם להונגרית על ידו ועל ידי המשורר והעיתונאי יוז'ף נאדאש (מקודם נוסבאום). גם הוא עצמו השתתף בקביעות במחזה.
בשנת 1932 כתב מחזמר בשלוש מערכות בשם "המשחק שבו אפילו נסיך מפסיד" (Játék, amelyben még egy herceg is elkallódik) המחזמר לא התקבל על ידי מנהל תיאטרון הקומדיה של בודפשט, דניאל יוב. חלקיו הוצגו על ידי הסטודיו לתרבות העבודה. כתב היד שלו אבד.
יוסטוס הלחין מחזה מוזיקלי נוסף שכתב עם המשורר, סופר ועיתונאי זוכה פרס אטילה יוז'ף לאסלו הארש (מקודם הרצוג), בשם "ענבים".
הוא זכה במקום ראשון עם שירו של מיהאי צ'וקונאי ויטז (Csokonai Vitéz Mihály) בתחרות שירים ארצית.
יוסטוס חיבר מוזיקה לשיריהם של מיהאי ורשמארטי, אנדרה אדי, לאיוש קשאק, אטילה יוז'ף ושל זולטאן קרמנדי (מקודם פרים) שניספה בשואה גם הוא.
ב-1934 כתב קנטטה לזכר מרד הפועלים בווינה.
כבר ב-1928 הוצגה סוויטת הג'אז שלו, שהולחנה לפסנתר, המתארת ברגישות את חמשת סוגי הסגנון הבסיסיים של הסוגה. "סוויטת הג'אז" זו מופיעה באלבום מ-2008 בשם In Memoriam: Hungarian Composers, Victims Of The Holocaust.
שלושה משירי המשורר הצרפתי הגדול (הגנב והרוצח) של ימי הביניים פרנסואה ויון שהולחנו על ידו בוצעו ב"בית הקולנוע ההונגרי" בדצמבר 1937 שאורגן כערב שירטי ויון על ידי "אגודת הסופרים, האמנים ותומכי האמנות ההונגרים".
הוא השתלב בעבודתה של מקהלת סלמאש מתחילת שנות ה-30.
ב-1935 ניצח לזמן קצר על "תזמורת גוטנברג" של "הסתדרות פועלי הדפוס".
ב-23 באוגוסט 1941 קיבל לידיו את ניהול המקהלה.
ביוגרפיה > כתביו ופרסומיו

כשלושים מאמרים על תאוריית המוזיקה, ביקורות, אסתטיקה וכתבות דיווח של יוסטוס פורסמו בנושאי מוזיקה, אמנות יפה, מחול ואמנויות הבמה בכתבי העת:
תיעוד (Dokumentum)
עבודה (Munka)
האולפן התרבות של העבודה (Munka Kultúrstúdiója)
עידן שלנו (Korunk) בקלוז'-נאפוקה
סקירה עצמאית (Független Szemle)
גלריית השירים והמוזיקה של הפועלים (Munkások Dal- és Zeneközlönye)
יוסטוס עסק בעיקר בסוגיות של חקר שירי עם והקמת מקהלות שירי עם.
ביוגרפיה > מותו

בסתיו 1943 גורש לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בטרנסילבניה. הוא ברח הביתה ב-1944 והסתתר בבודפשט. בנובמבר הוא נתפס על ידי אנשי מפלגת צלב החץ בדירתו ונרצח כחודשיים לאחר מכן, יומיים לפני שחרור בודפשט על ידי הצבא האדום. ערב מחברים לזכרו נערך ב-1946 בגן קארואי.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה מרגיט פרייליך, איתה התחתן ב-7 במאי 1931, ולאחר מכן התגרש ב-1936.
לקריאה נוספת

קורי, אגנש: ג'רג' יוסטוס, מלחין פרויקט מוזיקה ושירה יהודית. 2012 (Jewish Music & Poetry Project)
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, אקדמיאי קיאדו, 1981.
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט,, 1929. עמ' 439. גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 1291/1898. folyószáma alatt".
↑  Kritika 1982 Page 10 "Justus György (1898–1945) zeneszerző, zeneesztéta, a Kassák-féle Munkakör keretén belül működő a Munka Kultúrstúdiójá- nak ..."
↑  "Justus Gyula halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 450/1925. folyószáma alatt".
↑  "Justus Gyula gyászjelentése (1925. március 29.) Az Est, 16. évfolyam, 72. szám".
↑  Múltunk – politikatörténeti folyóirat 49. (Budapest, 2004), 1. szám Online elérés
↑  Dalos Anna: Egy másik magyar zenetörténet (2008. november 1.) Muzsika, 51. évfolyam, 11. szám, 30. oldal Online elérés
↑  Emlékezés a Holokauszt áldozatául esett magyar zeneművészekre (parlando.hu) Online elérés
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 661/1931. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4632 014X  LCCN: no2008170753  MusicBrainz: 6eac4c26-5b45-43ed-908c-47b3aa2a9ca7  VIAF: 36746629   WorldCat (עם VIAF): 36746629