stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דזיארז'ינסק (בלארוס)

דזיארז'ינסק (בבלארוסית: Дзяржы́нск; ברוסית: Дзержинск, דזרז'ינסק), או בשמה הקודם קוידנוב (ביידיש: קוידענאוו, קיידאנאוו; בפולנית: Kojdanów) היא עיר בבלארוס במחוז המשנה דזיארז'ינסק במחוז מינסק, הממוקמת כ-37 קילומטר מדרום מערב לעיר מינסק, בירת המדינה. בעיר התקיימה קהילה יהודית ובה היה מרכז הפעילות של אדמו"רי קוידינוב. בשנת 2009 היו רשומים 25,164 תושבים המתגוררים בעיר.
העיר בשמה החדש קרויה על שם פליקס דזרז'ינסקי, מקים המשטרה החשאית הסובייטית - הצֶ'קה - עבור לנין. קיימות שתי ערים נוספות על שמו, בעלות שם דומה אך בהיגוי שונה מעט, האחת ברוסיה - דזַרז'ינסק, והשנייה היא העיר טורצק שבאוקראינה שזה היה השם שניתן לה בתקופה הסובייטית.
היסטוריה

במאה ה-13 הייתה העיר בבעלות משפחת האצולה הפולנית רדזיוויל, ונוסדה בשם קוידנוב. קוידנוב הייתה חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי עם הקמתו ב-1569. סמוך להקמתה מנתה העיירה כ-1,000 תושבים, ועד אמצע המאה ה-17 גדלה האוכלוסייה ל-1,500 תושבים. ב-11 ביולי 1655 הותקפה העיר בידי גדודי הקוזקים של בוגדן חמלניצקי בעת מרד הקוזקים הגדול, בהתקפה היו נפגעים רבים בנפש וחלק מהעיירה נשרף כליל.
במאה ה-17 הייתה קוידינוב בתקופה של שגשוג וצמיחה. על פי מסמכי התקופה נמצאו בעיירה בית חולים, שתי טחנות קמח וארבעים חנויות. בעיר היו גם כנסיות אחדות וחיו בה זה לצד זה יהודים, רוסים, פולנים, גרמנים, בלארוסים וטטרים. בשנת 1781 הוכתה העיר בשנית על ידי שרפה גדולה שכילתה כמחצית מבתי העיירה. בשנת 1793, עם החלוקה השנייה של פולין, הייתה העיר חלק מהאימפריה הרוסית. במהלך מלחמת רוסיה-צרפת התחולל במקום קרב וחטיבה צרפתית הובסה על ידי חיילי הצבא הרוסי ב-3 נובמבר 1812.
בסביבות 1865 נבנתה בעיר תחנת רכבת כחלק מקו מוסקבה–ורשה, כיום נמצאת העיר על קו הרכבת בין מינסק לברנוביץ'.
העיר היא בין הראשונות בבלארוס אשר נפתחה בה כנסייה לותרנית.
במאי 1932 קיבלה העיירה מעמד של עיר תחת השם "קוידנוב", וביוני של אותה שנה הוסב שמה ל"דזיארז'ינסק" על ידי השלטונות הקומוניסטיים לכבוד פליקס דזרז'ינסקי - מייסד הצ'קה, המשטרה החשאית הסובייטית מתקופת לנין, שנולד באזור. העיר הייתה בירתו של המחוז המנהלי האוטונומי-פולני על שם פליקס דזרז'ינסקי (פול') בין השנים 1932–1938.
ב-28 ביוני 1941 (י"א סיון תש"א) נכבשה העיר על ידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, ורוב יהודי העיירה נטבחו. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-6 ביולי 1944.
הקהילה היהודית

התיישבות יהודית משמעותית בעיירה החלה בסוף המאה ה-16 ובתחילת המאה ה-17. מסמכים מהמאה ה-17 העידו על 560 יהודים משלמי מיסים בעיירה.
בשנת 1833 נוסדה בעיר שושלת חסידות קוידינוב על ידי האדמו"ר הראשון רבי שלמה חיים פרלוב (1797–1862). לאחר פטירתו מילא את מקומו בקוידנוב בנו, רבי ברוך מרדכי פרלוב. לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי אהרן והרחיב את גבולות החסידות, ולאחריו בנו (נינו של רבי שלמה חיים) רבי יוסף פרלוב מקודינוב-מינסק שהיה האדמו"ר האחרון בשושלת שחי בעיירה. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר מרכז החסידות לברנוביץ', אז בפולין.
ב-1847 חיו בעיר 2,497 יהודים, וב-1897 היו בה 3,156 יהודים מתוך 4,744 נפשות בעיירה. במהלך המאה ה-19 כיהנו ברבנות העיירה רבני משפחת הלר: רבי ישראל הלר, שהוחלף על ידי רבי אברהם מאיר הלר, שבשנת 1894 העביר את הרבנות לבנו רבי יחיאל הלר. זה האחרון שימש בתפקיד עד לאחר המהפכה הרוסית, אז עלה ארצה והתיישב במושבה פתח תקווה. הוא הוחלף על ידי הרב הירש ממינסק.
לפני מלחמת העולם הראשונה פעלו בעיר כמה בתי כנסת וכן "שטיבל" חסידי בסמוך למקום מגוריו של הרבי. יהודי העיירה היו ככלל בעלי אופי דתי מאוד ונטו חיבה לציונות. בחגים הייתה העיירה מוקד משיכה למאות יהודים מחסידי קוידינוב שהתאספו לשהות עם רבם ברגל. החיים בעיירה התאפיינו בדרך כלל ביחסים טובים בין היהודים לשכניהם הגויים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסו צעירים יהודיים רבים לצבא הצאר, בעוד אחרים בחרו להתחמק מהגיוס על ידי הגירה. המלחמה יחד עם המהפכה הבולשביקית והפוגרומים של 1920 בידי חיילים אוקראינים, הביאו להתמעטות משמעותית באוכלוסייה היהודית של עיירה, ונגרם נזק למוסדות הכלכליים והקהילתיים של הקהילה. בשנת תרפ"א (סביבות 1921) היו פרעות בעיר, בעקבות נטישת חיילים רוסים והגעת חיילים פולנים. היהודים הואשמו שהם תומכים בבולשביקים. רכוש יהודי רב עלה באש והיו מספר הרוגים ופצועים.
הקהילה היהודית > השואה ולאחריה

ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בעיר כ-1,300 יהודים, כ-15% מכלל האוכלוסייה. ב-28 ביוני 1941 פלשו הגרמנים לעיר, ורק מיעוט מהיהודים הצליחו להתחמק. באוגוסט היהודים רוכזו למעין גטו, שכלל רחוב אחד.
ב-21 באוקטובר ערך הבטליון הראשון של המשטרה הליטאית, בראשות סגן ז. קמזורה, טבח ביהודי העיר, ורצח בין 1,000 ל-1,900 יהודים. הקורבנות נורו והושלכו לבורות; רבים מהם נקברו בעודם בחיים. לפי עדות ב"ספר השחור השלם של יהדות רוסיה": "במשך שלוש שעות נעה האדמה המכסה את קבר האחים, אנשים חיים עדיין ניסו לזחול מתוך קברם".
ב-1942 נרצחו עוד כמה אלפי יהודים מגטו מינסק באזור העיר על ידי יחידת איינזצגרופן. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-6 ביולי 1944.
בספר 'הקמע' מאת מארק קורזם ניצבת קוידאנוב במרכז העלילה.
נכון לתחילת המאה ה-21, הקהילה היהודית בקוידאנוב דלה מאוד. חלק גדול ממבני הקהילה נהרסו על ידי השלטונות הסובייטיים. את נוכחותה של הקהילה היהודית לשעבר מנציחה אנדרטה קטנה שהוקמה לזכרה.
ראו גם

ארסנל דזיארז'ינסק
אלכס קורזם
הערות שוליים

↑  על הכנסיות הלותרניות בפולין ובאזור (בגרמנית, אתר ספרי גוגל)
↑  רפאל הלפרין, אטלס עץ חיים, כרך י"ג, בני ברק תשמ"ד, עמ' 171.
1 2  אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין, דזרז'ינסק, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1186–1188), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
↑  "Jewish Heritage Research Group in Belarus". Jhrgbelarus.org. 21 באוקטובר 1941. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Breitman, Richard (1997). "Himmler's Police Auxiliaries in the Occupied Soviet Territories". Simon Wiesenthal Center Multimedia Learning Center. אורכב מהמקור ב-27 ביולי 2011. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  Patterson, David (13 ביוני 2003). The Complete Black Book of Russian Jewry. ISBN 9781412820073. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  ; אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), דזרז'ינסק, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1187), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית); לפי המקור הראשון ההתרחשות הייתה ביולי ולפי המקור השני היא הייתה במרץ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1126117 
אנדרטה לזכר יהודי העיר
דיסקוגרפיה של עלמה גוב

| דיסקוגרפיה של עלמה גוב |
| --- | --- |
 אלבומי אולפן ↙:  3
 אלבומי הופעה ↙:  2
 סינגלים ↙:  8
 פסקולים ↙:  1
הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה גוב התחילה את הקריירה המוזיקלית שלה בנובמבר 2021 כשהוציאה את אלבום הבכורה שלה, "מאוחר מדי". ביולי 2022 הוציאה את אלבום ההופעה "לב בקופסה", ובמאי 2023 הוציאה את אלבום ההופעה השני שלה, "הופעות במפעל הפיס", ואת אלבום האולפן השני שלה, "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות", מתוכו התפרסם השיר "מה לעשות עם הזאב". ביולי 2024 הוציאה עלמה את אלבום האולפן השלישי שלה, "עולם שלי"
אלבומים > אלבומי אולפן

| שם האלבום | תאריך יציאה לאור | חברת תקליטים | רצועות |
| --- | --- | --- | --- |
| מאוחר מידי | 12 בנובמבר 2021 | קמע |  "מאוחר מידי // התחלה"  "בלי מילים"  "בינתיים // על האדמה"  "מהו הסיכוי"  "שום סיכוי"  "שיר קטן"  "אם תשאיר אותי כך"  |
| איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות | 12 במאי 2023 | הוצאת עצמית |  "אובססיה 2"  "מה לעשות עם הזאב"  "אל תמהר"  "זה בסדר" (בהשתתפות Allan Tune)  "טרף"  "בין האצבעות"  "עוד שיר קטן"  "לכבות את האורות"  "לא מבינה אותך יותר - דמו" |
| עולם שלי | 17 ביולי 2024 | הוצאה עצמית |  "ימים ארוכים // בבקשה"  "זה הסוף"  "שוב במדבר"  "אש ומים"  "שיר ורוד // אל תרוץ רחוק מדי"  "עולם שלי"  "מחכה לזה"  "דופק!"  "תן לי"  "בכלזאתאוהבתאותך"  "כאבים בחזה" |
אלבומים > אלבומי הופעה

| שם האלבום | תאריך יציאה לאור | חברת תקליטים | רצועות |
| --- | --- | --- | --- |
| לב בקופסה (Live Session) | 8 ביולי 2022 | קמע |  "אם תשאיר אותי כך"  "פעם"  "בינתיים על האדמה"  "דשא" |
| הופעות במפעל הפיס (Live) | 11 במאי 2023 | הוצאת עצמית |  "מה לעשות עם הזאב"  "טרף"  "אובססיה 2"  "לא מבינה אותך יותר" |
אלבומים > פסקולים

| שם האלבום | תאריך יציאה לאור | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| האחות הרביעית | 30 בספטמבר 2024 | טדי הפקות ‏•‏‏ Yes |
סינגלים

| שם | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "אם תשאיר אותי כך" | 2022 | מאוחר מדי |
| "שוב לצאת (לעבוד)" (עם אבנר טואג) | 2023 |  |
| "העץ יחיה" (עם מוניקה סקס) | 2024 |  |
| "בין האצבעות" | 2024 | איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות |
| "זה הסוף" | 2024 | עולם שלי |
| "שיר ורוד // אל תרוץ רחוק מדי" | 2024 | עולם שלי |
| "סיבה להמשיך" (עם אבנר טואג) | 2025 | יפורסם בהמשך |
| "לפני שהכל נרדם" (עם אבנר טואג) | 2025 | יפורסם בהמשך |
וידאו קליפים

| שם | שנה | במאי | מספר צפיות ביוטיוב (במיליונים) | ביבליוגרפיה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "אם תשאיר אותי כך" | 2020 | יואב קרן, עלמה גוב | 0.01 |  |
| "מאוחר מדי" | 2021 |  | 0.03 |  |
| "שוב לצאת (לעבוד)" (עם אבנר טואג) | 2023 | בן פלד | 0.02 |  |
| "מה לעשות עם הזאב" | 2023 | תמיר פיינגולד | 0.92 |  |
| "אל תמהר" | 2023 | תמיר פיינגולד | 0.03 |  |
| "בין האצבעות" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.02 |  |
| "אובססיה 2" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.01 |  |
| "זה הסוף" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.05 |  |
| "ימים ארוכים // בבקשה" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "שוב במדבר" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.01 |  |
| "זה הסוף" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "אש ומים" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "שיר ורוד // אל תרוץ" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.01 |  |
| "עולם שלי" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "מחכה לזה" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "דופק!" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.01 |  |
| "תן לי" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "בכלזאתאוהבתאותך" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
| "כאבים בחזה" | 2024 | תמיר פיינגולד | 0.00 |  |
הערות שוליים

↑   אם תשאיר אותי כך - עלמה גוב, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:16)
↑   עלמה גוב - מאוחר מידי, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:55)
↑   עלמה גוב ואבנר טואג / שוב לצאת (לעבוד), סרטון בערוץ "Kame'a - Independent Music Group", באתר יוטיוב (אורך: 03:33)
↑   עלמה גוב - מה לעשות עם הזאב, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 02:56)
↑   עלמה גוב - אל תמהר, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 02:47)
↑   עלמה גוב - בין האצבעות, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:43)
↑   עלמה גוב - אובססיה 2, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 02:50)
↑   עלמה גוב - זה הסוף, סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:16)
↑   עלמה גוב - ימים ארוכים // בבקשה (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:09)
↑   עלמה גוב - שוב במדבר (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:57)
↑   עלמה גוב - זה הסוף (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 02:54)
↑   עלמה גוב - אש ומים (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:06)
↑   עלמה גוב - שיר ורוד // אל תרוץ (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:02)
↑   עלמה גוב - עולם שלי (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:26)
↑   עלמה גוב - מחכה לזה (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 01:51)
↑   עלמה גוב - דופק! (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 00:39)
↑   עלמה גוב - תן לי (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 03:17)
↑   עלמה גוב - בכלזאתאוהבתאותך (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 04:07)
↑   עלמה גוב - כאבים בחזה (קליפ מילים), סרטון בערוץ "Alma Gov", באתר יוטיוב (אורך: 02:25)
הצבא הפרתי

הצבא של האימפריה הפרתית היה מפורסם בעת העתיקה בעיקר בזכות חיל הפרשים שלו.
מבנה הצבא

הצבא הפרתי לא היה צבא קבוע אלא מעין צבא פיאודלי. כאשר קרא השאהנשאה (מלך המלכים) לגיוס כללי הגיעו האצילים הפרתים, האזאט (Azat), עם הלוחמים הכפופים אליהם. הצבא הפרתי החזיק ביחידות לוחמים רגליים אך בעיקרו היה צבא פרשים. הפרשים הפרתים נחלקו לשני סוגים עיקריים הפרש הכבד והפרש הקל. כהכללה ניתן לומר כי את יחידות הפרשים הכבדים הרכיבו בני האליטה האריסטוקרטית הפרתית, שיכלו לממן את השריון היקר להם ולבני לווייתם, ואילו את יחידות הפרשים הקלות הרכיבו האצולה הנמוכה ובני לווייתם ונוודים לוחמים מהשבטים האיראניים שבערבה האסייתית.
הפרשים הכבדים

הפרש הכבד הפרתי, קיבל את השם היווני קטפראקטוס (kataphraktos), שמשמעו מכוסה לחלוטין. ביטוי זה מתייחס להיות הפרש מכוסה כולו בשריון. הפרש לבש חולצת שריון קצרת שרוולים עד מעל לברכיו, רגליו היו בתוך מכנסי שריון וידיו בתוך שרוולי שריון ועל ראשו חבש קסדת מתכת. הסוס של הקטפרקט היה מכוסה בשמיכת שריון שהגנה על ראשו, כל גופו ועל החלק העליון של רגליו. הנשק העיקרי של הקטפרקט היה הרומח הארוך שלו (Kontos), שאורכו היה ככל הנראה כארבעה מטרים. בתור נשק משני נהגו הקטפרקטים לשאת חרב, אלה או פגיון.
הפרשים הקלים

הפרש הקל הפרתי היה קשת רכוב. הקשת הרכוב היה לרוב ללא שריון או עם שריון קל ונשקו העיקרי היה הקשת. הקשת הפרתית הייתה קשת מורכבת מעוקלת לאחור (Recurve composite bow), שהחזיקה משקל מתיחה (Draw weight) גבוה הרבה יותר משל הקשת הרומית, היינו טווח החצים ויכולת החדירה שלהם היו גדולים יותר (קשת זו הייתה גדולה מהקשת המונגולית אולם ככל הנראה משקל המתיחה שלה היה קטן יותר).
הטקטיקה של הצבא הפרתי

הטקטיקה של הקטפרקטים התבססה בראש ובראשונה על הסתערות הלם חזיתית, קרי חתירה לקרב מגע מול השורות הראשונות של האויב ודחיקתן לאחור. עם זאת, כפי שנראה בקרב חרן, במידה והקטפרקטים ראו מבנה מאורגן ועמוק של רגלים הם העדיפו לסגת ולתקוף מהאגף או מהעורף או לחלופין לחכות לשברים במבנה ואז לתקוף אותו חזיתית. בחרן שימשו הקטפרקטים מספר פעמים כמעין פטיש הדוחק את הרגלים למקומות צרים. הטקטיקה של הקשתים הרכובים התבססה על הטרדה של האויב בירי חיצים תוך הימנעות מקרב. במידה והאויב הסתער לעברם נקטו הפרתים בנסיגה תוך כדי ירי לאחור, הירייה הפרתית המפורסמת (Parthian Shot). כהכללה ניתן לומר שהפרשים הקלים הטרידו את האויב עד שניבעו פרצות במבנהו לתוכן הסתערו הקטפרקטים. נוסף על כך השתמשו הפרתים בנסיגה טקטית, שמטרתה משיכת האויב מעמדתו ואז ניצול הניידות הגבוהה שלהם כדי לכתרו ולהשמידו.
הסוסים של הצבא הפרתי

הסוס הפרתי לא היה אחד משני הסוסים האופייניים לערבה האירואסייתית (הפוני המונגולי או האקחל טקה הטורקמני). הפרתים רכבו על סוסים גדולים מאוד (ביחס לאותה תקופה), שכונו סוסים ניסאים מאחר שגודלו במישור ניסאיה במדי (מצפון מזרח לאשגבד עיר הבירה של טורקמניסטן). סוסים אלו היו מפורסמים בעולם העתיק בשל גודלם ויופיים ושימשו גם את המלכים האח'מנים (סוסים אלו מוזכרים בין היתר אצל הרודוטוס ואצל סטראבו). גודלם וחוזקם של הסוסים הניסאיים הקל עליהם בסחיבת השריון של הפרשים המשוריינים והסיבולת הגבוהה שלהם סייעו לקשתים הרכובים לנקוט באופן מתמשך בטקטיקת הפגע וברח האופיינית להם.
הפרשים הפרתים והארכוף

הפרשים הפרתים, הכבדים והקלים, רכבו ללא ארכופים ולמעשה גם ללא אוכף יציב. הקטפרקט המסתער עם רומח והקשת הרכוב היורה בקשתו נאלצו לנווט את סוסיהם באמצעות הלחץ שהפעילו ברגליהם. בעיה גדולה יותר עמדה בפני הקטאפרקט המסתער לקראת מגע, שכן הפגיעה של הרומח באויב יוצרת דחף נגדי היכול להפיל את הפרש הכבד מסוסו. המצאת הארכוף פתרה בעיה זו, אולם הפרתים נאלצו להסתדר בלי המצאה זו ככל הנראה הן על ידי הצמדת רגליים חזקה לסוס והן על ידי החזקה מסוימת של הרומח (או מוגבה באלכסון כשהחוד פונה כלפי מטה או בהחזקה נמוכה בשתי ידיים במקביל לסוס). בתיאור קרב חרן אצל פלוטרכוס מתואר כיצד תפסו הפרשים הגאלים את הרמחים של הקטפרקטים והדפום מעל סוסיהם, מהלך שקשה היה יותר לעשותו מול פרשים המחזיקים רגליהם בארכוף. עם זאת, פלוטרכוס מציין כי הסתערות הקטפרקטים הייתה כה רבת עוצמה עד שהרומח שלהם יכול היה לשפד שני אנשים בעת ובעונה אחת.
ראו גם

קטפרקט
קשת רכוב
קרב חרן
הצבא הסלאוקי
קטפרקט פרתי
קשת רכוב פרתי
Paper Parachute

Paper Parachute (בעברית: מצנח מנייר) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת הישראלית נינט טייב. האלבום יצא לאור ב-2017, על ידי חברות התקליטים "White Magic Music" והליקון.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נינט טייב (למעט היכן שמצוין אחרת).
| Paper Parachute> מס' | Paper Parachute> שם | Paper Parachute> כותב(ים) | Paper Parachute> משך | Paper Parachute>  | Paper Parachute>  | Paper Parachute>  | Paper Parachute>  | Paper Parachute>  | Paper Parachute>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Paper Parachute  |   | 4:00 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Child  | מילים: נינט טייב ועידן רבינוביץ' | 3:48 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Superstar  |   | 3:21 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Subservient  |   | 4:41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Elinor  |   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Vague  | Joseph E-shine (יוסי מזרחי) | 4:42 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Temporary Satisfaction  |   | 4:01 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ocean  |   | 4:47 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | She's Lost Control  | נכתב במקור: פטר הוק, איאן קרטיס, ברנרד סאמר וסטפן מוריס (ג'וי דיוויז'ן) עיבוד: יוסי מזרחי | 4:21 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 33:34 |  |  |  |  |  |  |
שגרירות מצרים בישראל

| --- | --- |

 מידע כללי
 כתובת:  רחוב בזל 54
 עיר:  תל אביב-יפו
 קואורדינטות:  32°05′22″N 34°46′55″E﻿ / ﻿32.08944°N 34.78191°E﻿ / 32.08944; 34.78191
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל–מצרים
 שגריר:  לא מאויש
 שטח האמנה:  ישראל ישראל
 מדינה מיוצגת:  מצרים מצרים
 
 תבנית:לשוניות2
 
שגרירות מצרים בישראל היא הנציגות הדיפלומטית העליונה של הרפובליקה הערבית של מצרים בישראל. השגרירות הוקמה בהתאם להסכמי קמפ דייוויד בשנת 1979. השגרירות ממוקמת ברחוב בזל בתל אביב, בנוסף לקונסוליה באילת.
היסטוריה

שגרירות מצרים בישראל הוקמה ב-1980, בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים. השגרירות נפתחה ב־22 בפברואר 1980, וב-28 בפברואר 1980 הגיש השגריר הראשון של מצרים בישראל, סעד מורתדא, את כתב האמנתו לנשיא יצחק נבון.
בעקבות מבצע שלום הגליל ביוני 1982 החזירה מצרים את שגרירה מישראל. ב-1986, בעקבות הסכמתה של ישראל לגשת לבוררות בינלאומית בנוגע למעמדה של טאבה החזירה מצרים את שגרירה לתל אביב.
עם פרוץ האינתיפאדה השנייה ב-2000 החזירה מצרים את שגרירה מישראל, ולא השיבה אותו עד 2005, בסמוך לביצוע תוכנית ההתנתקות.
שגרירים

| שם | התחלת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- |
| סעד מורתדה | פברואר 1980 | 1982 |
| מוחמד בסיוני | 1986 | 2000 |
| מוחמד עאסם אבראהים | 17 במרץ 2005 | 15 בספטמבר 2008 |
| יאסר רדה | 17 בספטמבר 2008 | 1 בספטמבר 2012 |
| עאטף סאלם | 2 בספטמבר 2012 | 20 ביוני 2015 |
| חאזם ח'יראת | 21 ביוני 2015 | 2018 |
| חאלד עזמי (ער') | 2018 | 2023 |
בשנים 1982 עד 1986, 2000 עד 2005, 2012 עד 2015 ומ־2023 ואילך לא כיהן בישראל שגריר מצרי.
ראו גם

עז א-דין שוכרי פישר
הערות שוליים

↑  נפתחה שגרירות מצרים במלון „הילטון“ בת"א, דבר, 22 בפברואר 1980
↑  טובה צימוקי, הנשיא נבון: נסתיים פרק האיבה, דבר, 27 בפברואר 1980
↑  ‏סעד מורתדה‏ (Q123362841)
↑  הפעולה ברפיח מסכנת את היחסים עם מצרים, באתר ynet, 14 במאי 2024
תכלית בתחתית

תכלית בתחתית הוא אלבום אולפן של הזמר ערן צור, אשר יצא בשנת 2000.
כל המילים והלחנים לשירי האלבום נכתבו על ידי צור, מלבד "מים גנובים" ו"לשטוף" שהולחנו על ידי יובל מסנר ו"תמונה אימפרסיוניסטית" שנכתב על ידי עמליה זיו. העיבודים נעשו בידי שלומי ברכה, דני מקוב, מרקו גורקן ויובל מסנר. באלבום השתתפו בנגינה, בקולות ובשירה מוזיקאים ושחקנים ידועים כגון אהוד בנאי, אפרת בן צור, קורין אלאל, מיטל דוהן, רונה קינן, עידן רייכל ושלומי ברכה.
האלבום זכה להצלחה גדולה ורבים משיריו הפכו ללהיטים, ובהם: "לילות של ירח מלא", "הוא והיא", "לשטוף" והחידוש האלקטרוני ל"תמונה אימפרסיוניסטית".
רשימת השירים

לילות של ירח מלא
דדאלוס
הילד נעלם
תכלית בתחתית
בלוז לצפון
הוא והיא
מים גנובים
לשטוף
די כבר
תמונה אימפרסיוניסטית (עיבוד חדש)
רשימת משתתפים

ערן צור: שירה, בס, גיטרה אקוסטית
אהוד בנאי: מפוחית
שלומי ברכה: גיטרה
מרקו גורקן: מחשב
יובל מסנר: צ'לו
דני מקוב: תופים
רונה קינן: קולות, שירה ב"הוא והיא"
עידן רייכל: פסנתר
אייל שילוח: ויולה, כינור
אפרת בן צור, קורין אלאל, מיטל דוהן וניקי : קולות
שרון דרעי: צילומי עטיפה
רביעיית מסנר

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת רביעיית מסנר
 יצא לאור:  2004
 הוקלט:  2004
 סוגה:  רוק, מוזיקה קאמרית
 שפה:  עברית 
 אורך:  64:15
 חברת תקליטים:  אן אם סי
 
רביעיית מסנר, הרכב המורכב מיוצאי "טאטו" (ערן צור, אלונה דניאל ויובל מסנר), להקת רוק אשר פעלה באמצע שנות השמונים, ומרביעיית כלי מיתר (יובל מסנר בצ'לו, חן שנהר בכינור, טלי גולדברג בכינור, וקרין זוקמן-הוד בוויולה).
באלבום הנקרא על שם ההרכב, בוצעו גרסאות כלי מיתר לשירי "טאטו", שירים של צור ודניאל שבוצעו בהרכבים נפרדים, גרסת כיסוי לשירו של רמי פורטיס "חתול מפלצת", שלושה שירים שלא הופיעו עד אז ("בשווקים וברחובות", "קעקוע", "זה האיש"), וקטע אינסטרומנטלי ("מלחמה").
שיתוף הפעולה שהביא להפקת האלבום החל בשנת 2001, בעקבות איחוד חד פעמי של יובל מסנר, אלונה דניאל וערן צור, לצורך ביצוע שיר בתוכנית הטלוויזיה "פרפר לילה". האיחוד הפך אחר כך למופע קבוע, שכלל שירים חדשים וגרסאות מחודשות לשירים ותיקים.
סדר השירים

חתול מפלצת
בשווקים וברחובות
מחבואים
ערפד
רטוב וחם
הוא והיא
קיץ
פרפרי תעתוע
קעקוע
זה האיש
מלחמה
גגות תל אביב
ערב ב' כסליו
תמונה אימפרסיוניסטית
בדידותי
חתוך תוכן
פרח שחור
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון, לומדים לצעוק בשקט, באתר הארץ, 3 בפברואר 2004
↑  גידי אביבי, לבוש לא שגרתי, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2001
↑  גידי אביבי, כוחה של זמניות, באתר הארץ, 22 באפריל 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 10b23461-b3bb-47e2-863a-9d06a1e923fb
מיטרופן נדלין

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1902 האימפריה הרוסית בוריסוגלבסק, האימפריה הרוסית
 פטירה:  24 באוקטובר 1960 (בגיל 57) ברית המועצות בייקונור, ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות של חומת הקרמלין 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1920–1960 (כ־40 שנה)
 דרגה:  מרשל ראשי של חיל התותחנים (אנ')
 תפקידים בשירות
 ראש מינהל הארטילריה הראשי  מפקד חיל תותחנים של הצבא האדום  מפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה  מלחמת האזרחים בספרד  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  גיבור ברית המועצות    5 עיטורי לנין    4 עיטורי הדגל האדום    עיטור סובורוב מדרגה ראשונה    עיטור קוטוזוב מדרגה ראשונה    עיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה ראשונה    עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה
 
מיטרופן איוואנוביץ' נדלין (ברוסית: Митрофа́н Ива́нович Неде́лин‏; 9 בנובמבר 1902 – 24 באוקטובר 1960) היה קצין בכיר בחיל התותחנים של הצבא האדום, מרשל, מייסד והמפקד הראשון של חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות.
קורות חיים

נדלין נולד בעיר בוריסוגלבסק שבאימפריה הרוסית (כיום במחוז וורונז' של הפדרציה הרוסית). בגיל 5 התייתם מאביו. בגיל 14 נאלץ לצאת לעבוד, כדי לפרנס את המשפחה. בשנת 1920 גויס לצבא האדום. השתתף בקרבות בבלארוס ובמלחמה עם פולין. בשנת 1922 השתתף בדיכוי מרידות איכרים נגד השלטון הקומוניסטי.
לאחר תום מלחמת האזרחים עבר הכשרה להיות קצין פוליטי ונשאר בשירות קבע. שירת ביחידת תותחנים. בשנים 1928 - 1929 עבר הכשרה לפיקוד בבית הספר לקציני תותחנים. בשנת 1929 מונה למפקד סוללת תותחים. בהמשך היה מפקד גדוד וראש מטה של רגימנט ארטילרי. בשנת 1937 נשלח לספרד, שם היה יועץ צבאי בצבא הרפובליקנים, במהלך מלחמת האזרחים.
בשנת 1939 חזר לברית המועצות, הועלה לדרגת פולקובניק ומונה למפקד רגימנט תותחי שדה. בשנת 1940 מונה למפקד יחידות ארטילריה של דיוויזיית חיל רגלים. באפריל 1941 מונה למפקד חטיבת תותחי נ"ט, אשר הוצבה בדרום אוקראינה.
קורות חיים > מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה נלחם בבסרביה, באזור אודסה ובדרום אוקראינה. באוקטובר 1941 מונה לקצין תותחנים ראשי של הארמייה ה-18, בהמשך פיקד על כוחות הארטילריה של הארמייה ה-37 וארמייה 56. השתתף בקרבות בצפון קווקז. במרץ 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ביוני 1943 מונה למפקד גיס תותחים ה-5 של ארמיית העתודה. בספטמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל לייטננט ומונה לקצין ארטילריה ראשי של החזית האוקראינית השלישית. השתתף בקרב דנייפר, מבצע יאשי-קישינב, קרב בודפשט וכיבוש וינה
נדלין הצטיין במיוחד בהדיפת מתקפת נגד גרמנית באזור אגם בלטון. נדלין תכנן ופיקח על הקמת מערכי תותחים נגד טנקים, אשר בעזרתם הצליח הצבא האדום לבלום את התקדמות של הצבא הגרמני. על חלקו במבצע הוענק למיטרפון נדלין תואר – "גיבור ברית המועצות".
קורות חיים > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר סיום המלחמה שירת נדלין כקצין תותחני ראשי של כוח הכיבוש הסובייטי בהונגריה. בשנת 1946 מונה לראש מטה חיל תותחנים. בשנים 1948 - 1950 היה ראש מינהל הארטילריה הראשי. בשנים 1950 - 1955 היה קצין תותחנים ראשי של הצבא האדום. בשנת 1953 הועלה לדרגת מרשל של חיל התותחנים. בשנת 1955 מונה לסגן שר ההגנה לענייני טילים בליסטיים וחימוש מיוחד. בשנת 1959 הקים את חיל הטילים האסטרטגיים כזרוע נפרד בכוחות המזוינים של ברית המוצעות והיה למפקד הראשון של החיל.
מותו

ב-24 באוקטובר 1960 מיטופן נדלין פיקח באופן אישי על ניסוי של טיל בליסטי R-16 בסיס החלל בייקונור. במהלך הכנות לניסוי, עקב תקלה, התרחש פיצוץ ובעקבותיו פרצה שריפה. מרשל נדלין נהרג במקום יחד עם עוד כ-200 איש. שרידיו הוטסו למוסקבה, שם נקברו בחומת הקרמלין.
דבר מותו בניסוי כושל של הטיל הוסתר מהציבור. באופן רשמי דווח בתקשורת כי מרשל נדלין נהרג בתאונה אווירית.
להנצחת זכרו הוצבו פסלים בדמותו בעיר הולדתו בוריסוגלבסק ובבייקונור. רחובות בכמה ערים בברית המועצות נקראו על שמו. האקדמיה הצבאית של חיל הטילים האסטרטגיים של רוסיה נושאת את שמו.
עיוור בלב ים

עיוור בלב ים הוא האלבום השני של להקת כרמלה גרוס ואגנר, אשר יצא בשנת 1995 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקתו המוזיקלית של ארקדי דוכין. בזמן הקלטות האלבום חברי כרמלה גרוס ואגנר עזבו, כך שהשם מייצג את להקת הליווי באלבום, ולמעשה זהו אלבום סולו של ערן צור.