stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנטאור (גוף שמימי)
מסלולי הקפה > מסלולי הקפה משתנים

מאחר שהקנטאורים חוצים את מסלולם של ענקי הגז ואינם מוגנים על ידי תהודה מסלולית המסלולים שלהם סביב השמש אינם יציבים על פני סקלת זמן של 106 - 107 שנים. מחקרים דינמיים של מסלולי הקפה של קנטאורים מראים שגופים אלה הם כנראה בעלי מסלולי ביניים שהם בעצם חלק ממעברם מחגורת קויפר למשפחת צדק כשביטים קצרי טווח. אובייקטים יכולים לעזוב את חגורת קויפר לכיוון פנים מערכת השמש והם הופכים לחוצי-נפטון, ומושפעים מכבידתו, ולהפך (ראו תאוריות מקור). הם מסווגים כקנטאורים אבל המסלולים שלהם נשארים כאוטיים, מתפתחים במהירות יחסית רבה כשהקנטאור מתקרב שוב ושוב לאחד או יותר מכוכבי הלכת החיצוניים. קנטאורים מסוימים יהפכו לבעלי מסלול חוצה-צדק, ובמקרים אחרים הם גולשים אל תוך פנים מערכת השמש ויכולים להסתווג כשביטים פעילים אם הם יציגו מאפיינים של פעילות האופיינית לשביטים. קנטאורים גם עלולים להתנגש בשמש, בכוכב לכת, או לחלופין להיפלט לחלל אל מחוץ למערכת השמש, בעיקר אחרי התקרבות משמעותית לאחד מכוכבי הלכת, ובעיקר צדק (בגלל גודלו או כוח המשיכה שלו).
מאפיינים פיזיקליים

הגודל הקטן יחסית של קנטאורים מונע תצפית על פני השטח אבל אינדקס צבעים והספקטרום יכולים לאפשר לנו לגלות את הרכב פני השטח ויכולים לספק מידע על מקורם של הגופים.
מאפיינים פיזיקליים > צבעים

קנטאורים מציגים חידה בפנינו מבחינת שוני הצבעים שלהם שמאתגרת את המושגים הקיימים היום לגבי הרכב פני השטח על גוף שמימי קפוא אופייני. בדיאגרמה המוצגת כאן אינדקס הצבעים מוגדר לפי בהירות נראית של אובייקט על פי - כחול (B) נראה (V) ואדום (R). הדיאגרמה מדגימה את ההבדלים האלו על ידי השוואה (בצבע משופר) של כל הקנטאורים שיש להם אינדקס צבעים ידוע. לדוגמה: שני ירחים, פובוס וטריטון, וכוכב הלכת מאדים מודגשים (כתב צהוב וגודל לא לפי קנה מידה).
קנטאורים כנראה מתחלקים לשתי קבוצות:
אדומים במיוחד - כמו פולוס.
כחולים (או כחולים-אפורים) - כמו כיירון.
יש תאוריות רבות לגבי הבדלי הצבעים ויש שתי תאוריות עיקריות המקיפות את כל השאר:
הבדל הצבעים נגרם בגלל הבדל ברור בין מקור שתי הקבוצות ו/או הבדל בהרכב הקנטאור (ראו תאוריות מקור).
הגורם להבדל הצבעים הוא מזג אוויר חללי הנגרם מקרינה ו/או פעילות שביטית.
בהתאם לתאוריה השנייה מנסים להסביר את צבעו האדום של פולוס בעזרת חומרים אורגניים שנחשפו לקרינה, ואילו כיירון קיבל את צבעו בגלל קרח שנחשף בגלל פעילות שביטית וכך התקבל צבע בטווח הכחול-אפור. הקשר בין פעילות לצבע אינו מוכח ולא וודאי בגלל הטווח הנרחב של צבעי הקנטאורים בין אדום לכחול. מצד שני קיימת האפשרות שפולוס נפלט לאחרונה מחגורת קויפר ובמצב כזה שינוי אפשרי של פני השטח עוד לא התרחש.
מאפיינים פיזיקליים > ספקטרום

פרשנות לשימוש במושג ספקטרום היא לעיתים קרובות דו-משמעית ומתקשר לגודל החלקיקים ומאפיינים אחרים אבל הספקטרום מאפשר לנו מבט פנימי יותר אל הרכב פני השטח. כמו במקרה של הצבעים הספקטרום הנראה יכול לאפשר כמה מודלים שונים של פני שטח.
נוכחות של קרח המורכב ממים (בניגוד לגזים קפואים שניתן למצוא על גופים שמימיים שונים) אושרה על כמה קנטאורים (כולל כיירון, צ'ריקלו ופולוס). בנוסף לקרח על בסיס מים כמה מודלים נוספים התגלו:
משערים שעל פני השטח של צ'ריקלו תרכובת של טאולינים (כמו אלה שכבר נמצאו על טיטאן וטריטון) עם פחמן אמורפי.
משערים שפולוס מכוסה בתרכובת של טאולין בדומה לטיטאן, פחם שחור, אוליבין ומתנול קפוא.
משערים שפני השטח של אוקירו מורכבים מקירוגנים, אוליבינים, ואחוז קטן של קרח על בסיס מים.
משערים שלאסבולוס יש תרכובת של 15% טאולינים דמויי טריטון, 8% טאולינים דמויי טיטאן, 37% פחם אמורפי ו־40% פחם קפוא.
נראה שכיירון, הקנטאור היחיד שידוע בפעילות השביטית שלו, הוא המורכב ביותר. הספקטרה המוצגת בכל תצפית משתנה בהתאם למועד התצפית. חתימות של קרח המורכב ממים נמצאו בתקופות של פעילות שביטית נמוכה ולא נמצאו בתקופות של פעילות גבוהה.
מאפיינים פיזיקליים > דמיון לשביטים

תצפיות על כיירון בשנים 1988 ו-1989 מראות שליד הפריהליון שלו נמצאו ראיות לזנב שביט (ענן גז ואבק שהתאדו מפני השטח). בעקבות תצפיות אלה סווג כיירון כשביט וכאסטרואיד, אך הוא גדול מאוד בהשוואה לשביט אופייני, והגדרה זו עדיין נותרת שנויה במחלוקת. גם באקלוס וב 166P/NEAT 2001 T4 נמצאו ראיות לפעילות שביטית. 166P/NEAT 2001 T4 התגלה כאשר פיתח זנב שביט וקיבל סיווג של שביט, הגם שמסלולו הוא אופייני לקנטאור. אקלוס התגלה ללא זנב שביט. אך לאחרונה הפך לפעיל וקיבל סיווג של שביט בנוסף לסיווג האסטרואיד שלו.
תאוריות מקור

מחקר הקנטאורים התפתח לאחרונה מאוד, אך הוא עדיין בחיתוליו בגלל מידע פיזיקלי דל על הגופים הללו. מודלים שונים הוצגו בתור אפשרויות למקורם.
סימולציות מראות שחלק מהאובייקטים בחגורת קויפר סוטים ממסלולם, מתנתקים ממקומם בחגורה והופכים לקנטאורים. אובייקטים מהדיסק המפוזר יהיו המועמדים הדינמיים הטובים ביותר להתנתק ממקומם, אבל צבעם לא מתאים לטבע הדו-צבעי של הקנטאורים. פלוטינים (גופים טרנס-נפטוניים הכלואים במסלול סביב פלוטו) הם אובייקטים מחגורת קויפר שמראים מאפייני צבע דומים לקנטאורים ויש השערות שמסלולם אינו יציב בגלל השפעה כבידתית של פלוטו. ההתפתחות הבאה צפויה לכשימצא מידע פיזיקלי נוסף על הגופים.
קנטאורים מוכרים

אלה הם הקנטאורים המוכרים ביותר מבין אלה שהתגלו עד עתה:
| שם | שנה | גילוי |
| --- | --- | --- |
| צ'ריקלו | 1997 | Spacewatch |
| 8405 אסבולוס | 1995 | גיימס ו. סקוטי (Spacewatch) |
| 7066 נסוס | 1993 | דויד ל. רבינוביץ' (Spacewatch) |
| 5145 פולוס | 1992 | דויד ל. רבינוביץ' (Spacewatch) |
| 2060 כיירון | 1977 | צ'ארלס ט. קוול |
הערות שוליים

↑  Small-Body Database Query, ssd.jpl.nasa.gov
↑  10199 Chariklo - NASA Science, science.nasa.gov (באנגלית אמריקאית)
↑  J. M. Trigo-Rodríguez, E. García Melendo, D. A. García-Hernández, B. Davidsson, A. Sánchez, D. Rodríguez, A continuous follow-up of Centaurs, and dormant comets: looking for cometary activity., 2008-09-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575134305171  LCCN: sh2018000905 
מסלולים של קנטאורים מוכרים וטרויאנים נפטוניים (בירוק). לצורך דיאגרמה זו כל אובייקט שחצי-הציר הראשי שלו נמצא בין המסלול של צדק למסלול של נפטון מתויג כקנטאור
הציר החצי-ראשי של אבסולוס 8405 במהלך 5,500 השנים הבאות, מחושבות בהתבסס על שתי הערכות שונות במקצת של אלמנטים מסלוליים שלו. לאחר מעבר צדק של שנת 4713 שני החישובים מתפצלים.
תפוצת צבע בקנטאורים.
קנת' אלן ריבט

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1948 (בן 76) ברוקלין, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת בראון  תיכון פאר רוקאוויי 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון טייט 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1 ביולי 1977) 
 תלמידי דוקטורט:  Bjorn Poonen, רון א. פרטיג, Chu-Wee Lim, דייוויד הלם, Lawren Michael Smithline, David Silcan Romano, Jared Seth Weinstein, Grace Lyo, Hwajong Yoo, David Freeman, David Zureick-Brown, Dimitar Petkov Jetchev, George Johann Schaeffer, Amod Sadanand Agashe, ג'סיקה מיי פוליטו, Wên Chên Chi, San Ling, Samit Dasgupta, פרנק קיילגרי, Janos A. Csirik, ג'ין וורד סמית, ליאנה דבינה רוברטסון, אליזבת' איב פייל, Shuzo Takahashi, דייוויד מורגן ג'ונס, Michael Daub 
 פרסים והוקרה:  פרס פרמה (1989)  מדליית בראואר (2017)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013) 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בגאומטריה אלגברית ותורת המספרים האלגברית.
 
קנת' אלן "קן" ריבט (אנגלית: Kenneth Alan "Ken" Ribet; נולד ב-28 ביוני 1948) הוא מתמטיקאי אמריקאי, כיום פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. התעניינותו המתמטית כוללת גאומטריה אלגברית ותורת המספרים האלגברית.
חייו

כתלמיד בתיכון פאר רוקאווי למד במגמת מתמטיקה מוגברת אך מגמתו הראשית הייתה כימיה.
הוא קיבל תואר ראשון ותואר שני מאוניברסיטת בראון ב-1969 ואת הדוקטורט מאוניברסיטת הרווארד ב-1973. ב-1998 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בראון.
נזקפת לזכותו סלילת הדרך אל הוכחתו של אנדרו ויילס למשפט האחרון של פרמה. ריבט הוכיח את "השערת אפסילון", ובכך הוכיח שהמשפט האחרון של פרמה ינבע מהשערת טניאמה-שימורה. מכך עלה גם שאין צורך להתבסס על כלל ההנחה, אלא ניתן להסתפק במקרה פרטי, עקום אליפטי יציב למחצה.
לקריאה נוספת

סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.
קנת' אנדרסון

| --- | --- |

קנת' אנדרסון
 לידה:  25 בדצמבר 1891 מדרס, הודו הבריטית הודו הבריטית
 פטירה:  29 באפריל 1959 (בגיל 67) גיברלטר גיברלטר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  הצבא הבריטי  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט  בית הספר צ'רטרהאוס 
 השתייכות:  הצבא הבריטי צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1911–1952 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-3   מפקד הדיוויזיה ה-1   מפקד הקורפוס ה-8   מפקד הקורפוס ה-2   מפקד הארמייה הראשונה   מפקד הארמייה השנייה   מפקד הפיקוד המזרחי   מפקד הפיקוד מזרח אפריקה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט
 תפקידים אזרחיים
 מושל גיברלטר
 
גנרל סיר קנת' ארתור נואל אנדרסון (באנגלית: Kenneth Arthur Noel Anderson‏; 25 בדצמבר 1891 – 29 באפריל 1959) היה איש צבא בריטי הידוע בשל פיקודו על הארמייה הראשונה של צבא בריטניה במלחמת העולם השנייה במהלך הנחיתות בחופי אלג'יריה בנובמבר 1942 המכונות מבצע לפיד, ובמהלך המערכה שבתוניסיה שלאחריהן. על אף שפיקד בהצלחה על מבצע נחיתה מסובך מבחינה אסטרטגית ולוגיסטית, אופיו המופנם, וחלקו בתבוסת בעלות הברית בקרב מעבר קסרין בפברואר 1943 הביאו לכך שלאחר המערכה בצפון אפריקה לא קיבל עוד פיקוד קרבי. לאחר המלחמה שימש זמן מה כמושל גיברלטר, ולאחר מכן פרש בשנת 1952.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

קנת' אנדרסון נולד ב-25 בדצמבר 1891 במדרס שבהודו הבריטית למהנדס רכבות ממוצא סקוטי. אנדרסון התחנך בבית הספר היוקרתי צ'ארטרהאוס, ובשנת 1911 התגייס לצבא הבריטי ושירת ברגימנט בני הרמה סיפורט.
במלחמת העולם הראשונה לחם אנדרסון בחזית המערבית, ואף נפצע ב-1 ביולי 1916 במהלך הקרב על הסום, מה שזיכה אותו בעיטור הצלב הצבאי. לאחר החלמתו בשנת 1918 נשלח אנדרסון למזרח התיכון, תוך שהוא מועלה לדרגת מייג'ור. במהלך אותה שנה התחתן אנדרסון עם קתלין גמבל, בתם של ארתור רג'ינלד קמבל ואשתו ג'ני.
בשנת 1920 מונה אנדרסון לשליש רגימנט הסוסים הסקוטי והועלה לדרגת מייג'ור, ובשנת 1924 נשלח ללימודים במכללה לפיקוד ומטה. בשנת 1928 מונה אנדרסון לתפקיד מטה בדיוויזיה ה-50, ובשנת 1930 הועלה לדרגת לוטננט-קולונל ומונה למפקד הגדוד ה-2 של רגימנט בני הרמה סיפורט בגבול הצפון-מערבי של הודו. באוגוסט 1934 הועלה אנדרסון לדרגת קולונל, ומונה למפקד החטיבה ה-152. בינואר 1938 הועלה אנדרסון לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד החטיבה ה-11.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפרוץ מלחמת העולם השנייה, נשלח אנדרסון עם חטיבתו לצרפת, כחלק מחיל המשלוח הבריטי, ופיקד עליה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. לאחר שמונה ברנרד מונטגומרי למפקד הקורפוס ה-2, מינה אלן ברוק את אנדרסון למפקד הדיוויזיה ה-3. ביוני 1940 לאחר פינוי דנקירק מונה אנדרסון למפקד הדיוויזיה ה-1, והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. במאי 1941 מונה אנדרסון למפקד הקורפוס ה-8, והועלה לדרגת לוטננט גנרל. באפריל 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-2, וביולי 1942 מונה למפקד הפיקוד המזרחי.
באוגוסט 1942 מונה אנדרסון למפקד הארמייה הראשונה, במקום אדמונד שרייבר שחלה במחלת כליות, ולא היה כשיר לפיקוד קרבי. בנובמבר 1942 השתתפה הארמייה במבצע לפיד, ולאחר מכן במערכה בתוניסיה. בפברואר 1943 ספגה הארמייה מפלה קשה בקרב מעבר קסרין, וכמעט שהודח מתפקידו. לאחר כניעת כוחות מדינות הציר בתוניסיה במאי 1943 חזר אנדרסון לבריטניה, וביולי 1943 מונה למפקד הארמייה השנייה. בינואר 1944 הוחלף אנדרסון על ידי מיילס דמפסי, ומונה שוב למפקד הפיקוד המזרחי. בדצמבר 1944 מונה אנדרסון למפקד פיקוד מזרח אפריקה, ופיקד עליו עד לשנת 1946. בשנת 1947 מונה אנדרסון למושל גיברלטר, וביולי 1949 הועלה לדרגת גנרל. בשנת 1952 פרש אנדרסון מתפקידו, וב-29 באפריל 1959 מת בגיברלטר.
קווירילה

| --- | --- |

נהר קווירילה בסצ'חרה
 מידע כללי
 אורך:  140 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  61 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  3,630 קמ"ר
 מוצא:  רכס רצ'ה
 יובלים:  Dzirula 
 שפך:  ריוני
 מדינות באגן הניקוז:  גאורגיה
 נהר קווירילה (באדום)
 
קווירילָה (בגאורגית: ყვირილა) הוא נהר במערב גאורגיה, אחד מיובליו של הנהר ריוני. קווירילה נובע ברכס רצ'ה של הקווקז הגדול ומשם הוא זורם בעמק הררי עד נקודת השפך של הנהר דזירולה במימיו; בהמשך, קווירילה זורם במישור קולכתי עד שפיכתו בנהר ריוני ממזרח. קווירילה ניזון בעיקר ממי גשמים.
אורכו של קווירילה 140 ק"מ והוא מנקז שטח של 3,630 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של הנהר ליד העיר זסטפוני (תחילת מסלולו המישורי) היא 61 מ"ק לשנייה, ואילו סמוך לשפיכתו בריוני - 90 מ"ק לשנייה.
באגן הניקוז של קווירילה נמצאים מכרות המנגן של צ'יאתורה. על גדותיו של הנהר בנויות הערים סצ'חרה, זסטפוני וצ'יאתורה.
קרב קנידוס

קרב קנידוס (ביוונית: Ναυμαχία της Κνίδου) היה קרב ימי שנערך בשנת 394 לפנה"ס במסגרת המלחמה הקורינתית, בין צי משותף אתונאי-פרסי תחת פיקודם של קונון, ופרנבזוס, לבין צי ספרטני תחת פיקודו של פייסנדרוס. הקרב הסתיים בניצחון אתונאי-פרסי מוחץ וסיים את שליטת ספרטה בים, וגם החזיר לפרס כמה איים שהיו שייכים לה, ואפשר לאתונה לכבוש כמה איים שנלקחו ממנה לאחר המלחמה הפלופונסית.
הקרב

לאחר המלחמה הפלופונסית, הפכה ספרטה לעיר החזקה ביותר ביוון. אולם כאשר המלך אגסילאוס השני פלש לפרס, מיהרו הפרסים לשלוח את טימוקרטס מרודוס שגרם למרד כללי ביוון נגד ספרטה. ערים רבות ביניהן אתונה, תבאי, קורינתוס, וארגוס, התאגדו לליגה אנטי ספרטנית וחברו לברית עם פרס. הפרסים הקימו צי גדול של 200 ספינות וחיפשו מפקד מוכשר שיפקד עליו, קונון שאותה עת שהה בקפריסין קיבל את ההצעה, יחד איתו פיקד על הצי הסטרפ פרנבזוס. ובראשית שנת 394 לפנה"ס פשטו השניים על רודוס, והחליפו את האוליגרכיה הפרו ספרטנית באי בדמוקרטיה. לאחר מכן יירט קונון צי שהביא אספקת דגן ממצרים. אגסילאוס שלח את גיסו פייסנדרוס לעצור את קונון.
פייסנדרוס היה חסר כל ניסיון בקרב ימי, בראשית אוגוסט שנת 394 לפנה"ס, נפגשו הציים בקנידוס. מעט מאוד ידוע על מהלך הקרב עצמו, נראה שהספינות האתונאיות העסיקו את הספרטנים, בזמן שהפרסים תקפו אותם והשמידו אותם. פייסנדרוס מת בעודו מגן על ספינתו. לאחר הקרב קונון הקים באתונה מקדש לאפרודיטה לאות תודה על ניצחונו.
הניצחון שם קץ לעליונות הספרטנית בים, שאותה השיגה ספרטה לאחר קרב אייגוספוטמוי. האחיזה הספרטנית באיי הים האגאי התמוטטה. קונון ופרנבזוס כבשו את מרביתם, היתר מרדו בספרטנים והקימו משטר דמוקרטי עצמאי.
לקריאה נוספת

משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)
Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B. Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967.
Pausanias. Description of Greece. Translated by Jones, W. H. S. and Omerod, H. A. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1918. Digitized copy in: Theoi.
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
Xenophon. Hellenica. Translated by Carleton L. Brownson. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann. vol. 1:1918, vol. 2: 1921. Digitized copy in: Perseus
הערות שוליים

↑  קסנופון, "הלינקה", 3.4.29.
↑  ניתן לקבוע כמעט בוודאות את תאריך הקרב, שכן ידוע שמספר ימים לפני קרב קורונאה שהתרחש מעט זמן לאחר מכן, היה ליקוי חמה. ראו אצל עמית עמ' 432.
↑  פאוסניאס, 1.1.3
↑  משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", עמ' 432.
קוויריקה הרביעי, מלך קאחתי

מנזר זדאזני שנכבש על ידי דוד הבנאי בשנת 1101
קוויריקה הרביעי (בגאורגית: კვირიკე IV) (נפטר ב-1102) היה מלך הממלכה המזרח גאורגית - ממלכת קאחתי-הרתי משנת 1084 ועד למותו בשנת 1102.
קוויריקה ירש את אביו, אר'סרתן הראשון, עם מותו, בשנת 1084. בתקופת שלטונו הייתה ממלכתו כפופה לסלג'וקים והעלתה לה מס. כמו אביו, הוא התנגד למלך הגאורגי האנגרטי, דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, ששאף להגמוניה על כל הקווקז. קוויריקה הצליח לשמור על כל השטחים שהוריש לו אביו מלבד מנזר זדאזני, שאותו הפסיד לדוד הבנאי.
קוויריקה נפטר בשנת 1102 ובנו אר'סרתן ירש אותו.
קווירינוס הקדוש מסיסאק

| --- | --- |

פסל קווירינוס הקדוש בהולנד
 לידה:  ? סיסאק, פאנוניה, האימפריה הרומית
 הוצאה להורג:  309 סומבטהי, האימפריה הרומית
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 מקום פולחן עיקרי:  סיסאק, טיבולי
 חג:  4 ביוני
קווירינוס הקדוש מסיסאק (קרואטית Sveti Kvirin Sisački; איטלקית San Quirino di Siscia) הוא קדוש נוצרי שהיה בישוף בעיר סיסאק אשר בפרובינקיית פאנוניה שבאימפריה הרומית (בימינו בקרואטיה), ומת בשל אמונתו בשנת 309 בסומבטהיי אשר בהונגריה המודרנית.
תבליט של קווירינוס הקדוש מסיסאק על אגן הטבילה בבשקה שבאי קרק
לפי אחד המקורות, הוא נאסר ונתפס לאחר שניסה להימלט מכלאו. הוא הצליח לנצר את סוהריו, אך לאחר שלושה ימים נלקח לסומבטהיי, וחויב לוותר על אמונתו. משסירב, נזרק אל מי הסאווה כשאבן מיל כרוכה על צווארו.
לפי גרסה אחרת, הצליח להשתחרר ולהימלט, והמשיך להפיץ את הנצרות.
לפי הגרסה המקובלת, קברו נוצרים מקומיים את גופתו, ובתחילת המאה ה-5 לקחו אותה תושבי המקום אשר נמלטו מפני פלישת הברברים, והביאוה לרומא. הוא נקבר מאחורי האפסיס של בזיליקת סבסטיאן הקדוש מחוץ לחומות (Basilica di San Sebastiano fuori le mura) הסמוכה לוויה אפיה, וקברו מכונה "פלטוניקה" (Platonica). לפי מקורות אחרים, הועברו שרידיו ממקום למקום, ובין היתר שכנו זמן מה בטיבולי, דבר העשוי להסביר את חשיבותו של קדוש בשם זה בעיירה.
התאולוגיה הנוצרית מזכירה מספר קדושים שונים בשם קווירינוס, וקווירינוס הקדוש מסיסאק הוא אחד הידועים שבהם. באמנות מופיע קווירינוס הקדוש מסיסאק באופן מסורתי בבגדי בישוף.
יום חגו נקבע ל-4 ביוני, ומאחר שביום זה בשנת 1543 ניצלה סן מרינו מניסיון כיבוש, הוכר קווירינוס הקדוש כאחד הקדושים המגנים של המדינה.
קקדו קורלה ארוך מקור

| קקדו קורלה ארוך מקור |
| --- | --- |
 קקדו קורלה ארוך מקור
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קקדואיים
סוג:: קקדו
מין:: קקדו קורלה ארוך מקור
שם מדעי
 Cacatua tenuirostris ‏קאל, 1820
תחום תפוצה


קקדו קורלה ארוך מקור (שם מדעי: Cacatua tenuirostris) הוא מין של עוף ממשפחת הקקדואיים ומהסוג קקדו. הוא חי באוסטרליה בוויקטוריה, ניו סאות' ויילס, קווינסלנד ובאי טסמניה.
קקדו זה מגיע לאורך 38–41 ס"מ, משקל ממוצע - 567 גרם ומוטת כנפיים של 80–89 סנטימטרים. אין הבדל בין הזוויגים. צבעו לבן, למעט חלק מהצוואר והראש, שצבעם ורוד. המקור אפור-חיוור ומעוקל כלפי מטה. ניכר בטבעת כחולה של עור חשוף מנוצות סביב העין.
תפוצתו של הקקדו היא בעיקר בשדות, יערות ואדמות מרעה וכן בפארקים עירוניים או שטחים חקלאיים. התוכי ניזון על הקרקע והוא מחפש זרעים, תולעים, שורשים ופרחים צעירים כמו חמנית, Microseris ו-Romulea.
כמו מרבית הקקדואים הוא עוף מונוגמי החי עם בן זוג קבוע. הנקבה מטילה 2–3 ביצים לבנות על עץ גבוה כמו אקליפטוס ולעיתים גם בצוקים.
תוכי זה אינו בסכנת הכחדה, אך פרטים מפרת' מכליאים עם קקדו מהמין Cacatua pastinator ויכולים לפגוע באוכלוסייה.
תוכי זה פופולרי כחיית מחמד אך בטבע  נחשב לעוף מזיק: להקותיו גורמות נזק לגידולים חקלאיים ובמרחב העירוני הוא מזיק במגוון תחומים: פוגע בחוטי חשמל, חופר בורות במגרשי ספורט ועוד.
הערות שוליים

↑  קקדו קורלה ארוך מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קייטי מון

קת'רין (קייטי) מון נאג'וט (באנגלית: Kathryn (Katie) Nageotte; נולדה ב-13 ביוני 1991) היא אתלטית אמריקאית. אלופה אולימפית (טוקיו 2020), סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) ופעמיים אלופת העולם (יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה > 2021 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה מון במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.90 מטר לפני אלופת העולם אנג'ליקה סידורובה הוועד האולימפי הרוסי (4.85 מטר) והולי בראדשו מהממלכה המאוחדת (4.85 מטר).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי בת ארצה סנדי מוריס (4.80 מטר) ולפני טינה שוטיי מסלובניה (4.75 מטר).
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4.85 מטר, לפני סנדי מוריס (4.85 מטר) ונינה קנדי מאוסטרליה (4.80 מטר)
ביוגרפיה > 2023 > אלופת העולם בפעם השנייה ברציפות

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.90 מטר בצוותא עם נינה קנדי מאוסטרליה, לפני וילמה מורטו מפינלנד (4.80 מטר) שזכתה במדליית ארד.
קקדו לבן-ציצית

| קקדו לבן-ציצית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קקדואיים
סוג:: Lophochroa
מין:: קקדו לבן-ציצית
שם מדעי
 Lophochroa leadbeateri
תחום תפוצה


קקדו לבן-ציצית (שם מדעי: Lophochroa leadbeateri) הוא מין של תוכי גדול ממשפחת הקקדואיים המצוי ברחבי יערות האקליפטוס באוסטרליה והוא המין היחיד בסוגו, אם כי כמה חוקרים מסווגים אותו בסוג קקדו בתת-סוג Licmetis. קרוי גם קקדו מיטשל על שם החוקר והמגלה תומאס מיטשל (Thomas Mitchell‏; 1855-1792).
מאפיינים

אורך קקדו זה 35 ס"מ ומשקלו 365–425 גרם. הוא מזכיר מעט את המין קקדו ורדרד (Eolophus roseicapilla), אך בעל נוצות ראש ארוכות וצבעוניות יותר. שני המינים כמעט זהים במראם, אך הזכרים גדולים יותר ולנקבות עיניים אדומות יותר.
חזהו של מין זה ורדרד, והכנפיים והזנב לבנים. הראש מגודל, ורוד ובעל מקור אפור עם בליטה קדמית אדומה קטנה, ציצות לבנות המופנות אחורה ו"כתר", דמוי כובע אינדיאני, היכול להיפרש ולחשוף נוצות לבנות יחד עם נוצות אדומות ומעט צהובות, הקצרות יותר. הם חיים בזוגות בטבע, כנראה לכל החיים.
תוכים מרשימים אלה התמעטו בהדרגה כתוצאה מהשפעת האדם האירופי באוסטרליה, לעומת הקקדו הוורדרד שתפוצתו גדלה. הם חיים באזורים הצחיחים של היבשת וניזונים מעצי אקליפטוס ועצי Callitris ו-Allocasuarina, צמחים שהסתגלו ליובש של פנים הארץ. הפגיעה בחורש הזה והבאת מיני צמחים אחרים גרם לקקדואים להתרחק האחד מהשני בחיפוש אחר עצי קינון טבעיים, ובכך בודדו האוכלוסיות. הם נפגעו גם מהבאתם של טורפים לא-ילידים לאוסטרליה כמו שועלים וחתולים, הטורפים אותם בצורה יעילה הרבה יותר מטורפיהם הטבעיים - עופות דורסים, לטאות כוח, נחשים וכלבי דינגו. עדיין מצב שימור הנוכחי הוא ללא חשש.
קריפטיה

קריפטיה (ביוונית עתיקה: κρυπτεία) היה מוסד בפוליס ספרטה ביוון העתיקה, בו השתתפו גברים ספרטנים צעירים.
מקור המונח "קריפטיה" במונח היווני "קריפטוס" (κρυπτός) שמשמעותו "דברים חסויים".
קיימת מחלוקת בין ההיסטוריונים על תפקידה המדויק ועל עיסוקה של הקריפטיה. קיימת גישה הטוענת כי היא הייתה המשטרה החשאית שעסקה בעיקר בפיקוח על ההלוטים, העם המשועבד לספרטה. אם יש אמת בסברה זו, אזי ספרטה הייתה הפוליס היחיד שהייתה לה משטרה חשאית. גרסה אחרת מתארת אותה כגוף מעין צבאי.
לספרטנים צעירים, אשר נראו מבטיחים ובעלי פוטנציאל הנהגה והשתתפות באגוגה, ניתנה האפשרות להעמיד את כישוריהם למבחן באמצעות חברות בקריפטיה.
פרשנות אחת גורסת כי בין תפקידי הקריפטיה הייתה חיסול הלוטים שנמצאו חזקים או כריזמטיים במיוחד על מנת למנוע ניסיונות המרדה והפיכה צבאית. (ההלוטים היוו בערך 85% מכלל האוכלוסייה בספרטה, ולכן היוו תמיד סכנה לביטחונה והיו יכולים להשתלט עליה אם רק היו מאורגנים תחת מנהיג אחד). לפי פלוטרכוס (חיי ליקורגוס, 28, 3-7) נהגו אפורי ספרטה (εφορος) להכריז מדי סתיו מלחמה על האוכלוסייה ההלוטית כך שכל אזרח ספרטני יכול היה לרצוח הלוט ללא חשש מעונש או נקמת דם. אנשי הקריפטיה נשלחו בתקופה זו, חמושים בפגיון בלבד, לאזור הכפרי והורו לרצוח כל הלוט בו נתקלו ולבזוז את כל המזון לו יזדקקו. מנהג זה אפשר רצח של הלוטים מסוכנים, כמו גם להוות טקסי התבגרות עבור אנשי הקריפטיה הצעירים אשר יהרגו את הריגתם הראשונה. הדיכוי הברוטלי של ההלוטים אפשר לספרטנים לשלוט באוכלוסייה החקלאית ולהקדיש עצמם לאימונים צבאיים.
לעומת זאת, אפלטון (החוקים, 633) מתאר אותה כסוג של אימון הישרדות קשה, שבו המשתתפים נדרשו לדאוג בעצמם למזונם, ללכת יחפים, לישון על רצפה חשופה ולעבור מבחני סיבולת אחרים מסוג זה, על מנת לפתח קשיחות. הקריפטיה מוזכרת לצד ההתעמלות, הסיסטיה והגימנופדיה כאחד ממנהגי ספרטה.
קקדו לבן

| קקדו לבן |
| --- | --- |
 קקדו לבן
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קקדואיים
סוג:: קקדו
מין:: קקדו אמברלה
שם מדעי
 Cacatua alba ‏מולר, 1776

Cacatua alba
קקדו לבן (שם מדעי Cacatua alba; לעיתים מכונה קקדו אמברלה) הוא מין של תוכי ממשפחת הקקדואיים, שנחשב לאחד התוכיים בעלי האינטליגנציה הגבוהה ביותר. הקקדו מכונה לעיתים "אמברלה" (מאנגלית: Umbrella, מטרייה) משום שכאשר הוא חש שמחה או פחד נפרשת מראשו מעיין כרבולת הדומה בצורתה למטרייה. קקדו לבן אנדמי לאיי מאלוקו הצפוניים, ותוחלת חייו הממוצעת היא 40 שנה.
מאפיינים

כל גופו של התוכי לבן מלבד תחתית הזנב והכנפיים, שצבועים בצהוב בהיר. מקורו ורגליו של הקקדו שחורים. הזכר והנקבה שונים בעיניים. צבע עיניהם של הזכרים הוא שחור ולעומתם, צבע עיניהן של הנקבות הוא חום בהיר. הזכרים גדולים מהנקבות
אורכו של הקקדו הוא כ-46 ס"מ. הוא ניזון בעיקר מפירות, פירות יער, זרעים, אגוזים ושורשים. בעונת הרבייה הוא ניזון מחרקים ומזחלים.
עקב ציד מופרז, הידלדלה אוכלוסיית הקקדו והוא הוכרז בסכנת הכחדה על ידי ארגון IUCN.
כמו כל מיני הקקדו, הקקדו הלבן מקנן בחורים בעצים. הנקבה מטילה שתי ביצים לבנות. הנקבה והזכר דוגרים עליהן במשך כ-28 ימים. הגוזלים עוזבים את הקן כ-84 יום לאחר הבקיעה, נעשים עצמאיים 15–18 שבועות לאחר מכן ומגיעים לבגרות מינית בגיל חמש או שש שנים.
הערות שוליים

↑  קקדו לבן באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרב קרטיה (קרב ימי)

קרב קַרְטֵיָה (בלטינית: Carteia; ביוונית: Καρτηίᾳ) היה התנגשות ימית יוצאת דופן שהתרחשה במצר גיברלטר ב-206 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין אוניות מלחמה רומיות וקרתגיות. קַרְטֵיָה (אנ') הייתה עיר קרתגית ולימים רומית בדרום ספרד, על חופו של מפרץ גיברלטר, מערבית לצוק גיברלטר ומזרחה מגאדס (Gades). בהתנגשות השתתפו שמונה אוניות מלחמה רומיות בפיקוד גאיוס לֵייליוּס (אנ') ותשע אוניות מלחמה קרתגיות בפיקוד אדרבעל. הקרב הסתיים בניצחון רומי. ייחודו של הקרב בכך שנערך בלא סדר קרבי, כי אוניות שני הצדדים נאלצו להיאבק בזרם החזק של המצר תוך כדי הלחימה ביניהן.