stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימי לי
הערות שוליים

↑  מארק סנטיקר, Jamie Lee's True Hollywood Story, באתר entertaimment‏, 24 באוקטובר 2014
↑  איתן ולסינג, New Faces to Join Chelsea Handler, Aziz Ansari at Just For Laughs Comedy Fest, באתר hollywood reporter the‏, 24 ביולי 2012
↑  weddiculous, באתר הרשמי של הספר
↑  דיקסי למבצ'יה, TV News Roundup: Viola Davis’ Husband to Guest Star on ‘How to Get Away With Murder’, באתר variety‏, 3 באוגוסט 2017
ג'סיקה קאופיל

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1976 (בת 48) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סיקה קאופיל (באנגלית: Jessica Cauffiel; נולדה ב-30 במרץ 1976) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה

קאופיל נולדה בדטרויט לאם עובדת סוציאלית ואב סופר, היא סיימה תואר בבית הספר למוזיקה ותיאטרון של אוניברסיטת מישיגן, היא הופיעה כחלק ממספר הרכבים מוזיקליים וגם שרה באוניית תענוגות.
היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון בניו יורק, ב-1999 הופיעה לראשונה בקולנוע בגרסה המחודשת של הסרט "אבודים בניו יורק", ב-2000 הופיעה בסרט הקומדיה "רוד טריפ", בשנה זו שיחקה בסרט האימה "אגדה עירונית 2". בשנה לאחר מכן שיחקה בסרט האימה "יום אהבה קטלני". היא גילמה את מרגוט, חברה של אל וודס בסרט "לא רק בלונדינית", היא המשיכה בתפקיד זה גם בסרט ההמשך. היא שיחקה את נינוצ'קה קפרובה הרוסייה בסרט D.E.B.S ושיחקה במספר פרקים של המופע של דרו קארי ובמספר פרקים של קוראים לי ארל.
ג'וגינג

נשים עושות ג'וגינג בחוף מורו סטראנד, קליפורניה, ארצות הברית
ג'וגינג (באנגלית: Jogging) היא צורת ריצה בקצב איטי או נינוח. המטרה העיקרית של הג'וגינג היא להגביר את הכושר הגופני עם פחות לחץ על הגוף מאשר בריצה מהירה יותר, אבל יותר מבהליכה, או לשמור על מהירות קבועה לפרקי זמן ארוכים יותר. כשהג'וגינג הוא ריצה למרחקים ארוכים, זהו סוג של אימון סיבולת אירובי. ג'וגינג הוא אחד הסוגים של ספורט עממי.
הגדרה

ג'וגינג היא ריצה בקצב עדין. ההגדרה של ג'וגינג, בהשוואה לריצה, אינה רשמית. באופן כללי, מהירות הג'וגינג היא בין 6 ל-10 קילומטרים לשעה. ריצה לפעמים מוגדרת כתנועה הדורשת רגע של חוסר מגע עם הקרקע, בעוד ג'וגינג לעיתים קרובות מקיימת את המגע.
היסטוריה

מקור המילה "ג'וג" (Jog) הוא באנגליה באמצע המאה ה-16. האטימולוגיה של המילה אינה ידועה. בשנת 1593 כתב ויליאם שייקספיר באילוף הסוררת, "ייתכן שאתה רץ בזמן שהמגפיים שלך ירוקים" ("you may be jogging whiles your boots are green"). בשלב זה, המילה בדרך כלל התייחסה לעזיבה.
המונח "ג'וג" שימש לעיתים קרובות בספרות אנגלית וצפון אמריקאית כדי לתאר תנועות מהירות וקצרות. ריצ'רד ג'פריס, חוקר טבע אנגלי, כתב על "ג'וגרים", ותיאר אותם כאנשים שזזים במהירות ומרחיקים אחרים הצידה בזמן שהם עוברם בדרך. השימוש הזה הפך לנפוץ ברחבי האימפריה הבריטית, וברומן שלו מ-1884, My Run Home, כתב הסופר האוסטרלי רולף בולדרווד, "וילונות חדר השינה שלך עדיין היו מוסטים כשעברתי בג'וג הבוקר שלי".
בארצות הברית קראו לג'וגינג "עבודת כביש" (roadwork), כאשר ספורטאים, כמו מתאגרפים, נהגו לרוץ מספר קילומטרים בכל יום כחלק מתנאי האימונים שלהם. בניו זילנד במהלך שנות ה-60 או ה-70, הוחלפה המילה "עבודת כביש" על ידי המילה "ג'וגינג". הרעיון של ג'וגינג כפעילות מאורגנת הועלה בכתבה בדף ספורט ב-ניו זילנד הראלד בפברואר 1962, שסיפרה על קבוצה של ספורטאים וחובבי כושר לשעבר שנפגשו פעם בשבוע לרוץ למען "כושר וחברותא". מכיוון שהם ביצעו ג'וגינג, העיתון טען ש"ייתכן שייקרא מועדון הג'וגרס של אוקלנד" - מה שנחשב לשימוש הראשון בשם העצם "ג'וגר". מאמן האתלטיקה של אוניברסיטת אורגון, ביל באוורמן, הקים מועדון ג'וגרים ביוג'ין, אורגון, בתחילת 1963. הוא פרסם את הספר ג'וגינג ב-1966, והפך את הג'וגינג לפופולרי בארצות הברית.
תרגיל

ג'וגינג יכול לשמש גם כחימום או הרגעה עבור רצים, לפני או אחרי אימון או מרוץ. הוא משמש לעיתים קרובות רצים מקצועניים כאמצעי להתאוששות פעילה במהלך אימון אינטרוולים. לדוגמה, רץ שמשלים חזרה מהירה של ריצת 400 מטר בקצב של פחות מ-3 דקות לק"מ עשוי לרדת לג'וגינג בקצב של 5 דקות לק"מ להקפת התאוששות.
ג'וגינג יכול לשמש להגברת הסיבולת או לספק אמצעי לפעילות גופנית קרדיו-וסקולרית אך עם פחות לחץ על המפרקים או דרישה למערכת הדם.
ניתן לבצע פעילות זו במים.
יתרונות

על פי מחקר של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד, ג'וגינג יעיל בהגדלת תוחלת החיים של האדם, ובהפחתת השפעות ההזדקנות, ומעניק יתרונות למערכת הלב וכלי הדם. ג'וגינג שימושי למלחמה בהשמנה ולשמירה על בריאות.
המכון הלאומי לסרטן של ארצות הברית ביצע מחקרים המצביעים על כך שג'וגינג וסוגים אחרים של פעילות אירובית יכולים להפחית את הסיכון לסרטן הריאה, המעי הגס, השד והערמונית, בין היתר. האגודה האמריקאית לסרטן מציעה כי ג'וגינג של לפחות 30 דקות חמישה ימים בשבוע יכולה לסייע במניעת סרטן.
בעוד ג'וגינג על הליכון תספק יתרונות בריאותיים כגון מניעת סרטן וסיוע בירידה במשקל, מחקר שפורסם ב-BMC Public Health מדווח כי ג'וגינג בחוץ מעניקה יתרונות נוספים, של הגברת האנרגיה והריכוז. ג'וגינג בחוץ הוא דרך טובה יותר לשפר את רמות האנרגיה ולהעלות את מצב הרוח מאשר להשתמש בהליכון בחדר הכושר.
ג'וגינג גם מונע נזקי שרירים ועצמות המתרחשים לעיתים קרובות עם הגיל, משפר את ביצועי הלב ואת זרימת הדם, ומסייע בשימור עלייה מאוזנת במשקל.
מחקר דני שפורסם ב-2015 דיווח כי ג'וגינג קל ו"מתון" קשור לתמותה מופחתת בהשוואה ללא-ג'וגינג וגם לג'וגינג "מאומץ". הכמות האופטימלית בשבוע הייתה שעה עד 2.4 שעות, התדירות האופטימלית הייתה קטנה או שווה ל-3 פעמים בשבוע והמהירות האופטימלית הייתה "איטית" או "ממוצעת". מטא-אנליזה עדכנית על ריצה/ג'וגינג ותמותה, הכוללת יותר מ-230,000 משתתפים, מצאה כי רצים היו בסיכון נמוך ב-27% למוות מאשר לא רצים, במהלך מעקבים של 5.5-35 שנים.
הערות שוליים

↑  "jogging". Oxford Dictionaries. Oxford University Press. אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2012. נבדק ב-22 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What's an Average Jogging Speed?". Healthline (באנגלית). 2018-08-23. נבדק ב-2022-03-01.
↑  Are you running properly? at BBC Sport
↑  "Jog". Merriam-Webster Dictionary. נבדק ב-3 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "jog | Etymology, origin and meaning of jog by etymonline". www.etymonline.com (באנגלית). נבדק ב-2022-03-01.
↑  Crystal, David. Think On My Words: Exploring Shakespeare's Language, Cambridge University Press, 2008. מסת"ב 9780521876940 on p. 237 at Google Books
↑  Jeffries, Richard. The Open Air at Project Gutenberg
↑  Leutzinger, Dick (4 בפברואר 1963). "Bowerman calls joggers' turnout at first meeting 'very gratifying'". Eugene Register-Guard. (Oregon). p. 3B. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Running slows the aging clock, Stanford researchers find (אורכב 03.04.2014 בארכיון Wayback Machine), Stanford School of Medicine Press Release
↑  "Physical Activity and Cancer". National Cancer Institute. נבדק ב-3 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Cancer Society Guidelines on Nutrition and Physical Activity for Cancer Prevention". cancer.org. נבדק ב-3 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bowler, Diana E; Buyung-Ali, Lisette M; Knight, Teri M; Pullin, Andrew S (4 באוגוסט 2010). "A systematic review of evidence for the added benefits to health of exposure to natural environments". BMC Public Health. 10 (1): 456. doi:10.1186/1471-2458-10-456. PMC 2924288. PMID 20684754. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Dose of Jogging and Long-Term Mortality The Copenhagen City Heart Study". בפברואר 2015. נבדק ב-5 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedisic, Z.; Shrestha, N.; Kovalchik, S.; Stamatakis, E.; Liangruenrom, N.; Grgic, J.; Titze, S.; Biddle, Stuart JH.; Bauman, A.; Oja, P. (2019). "Is running associated with a lower risk of all-cause, cardiovascular and cancer mortality, and is the more the better? A systematic review and meta-analysis Is running associated with a lower risk of all-cause, cardiovascular and cancer mortality, and is the more the better? A systematic review and meta-analysis" (PDF). British Journal of Sports Medicine. 54 (15): bjsports–2018. doi:10.1136/bjsports-2018-100493. PMID 31685526.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533715005171  GND: 4070246-7  LCCN: sh85070599  NDL: 00569284 
מסלול ג'וגינג בהונג קונג
פרט של פסיפס עתיק המתאר אישה צעירה מבצעת ג'וגינג עם משקולות, המאה ה-4 לפנה"ס
אירוע ג'וגינג בשוודיה
ג'ון יאנג

| --- | --- |

ג'ון יאנג
 לידה:  24 בספטמבר 1930 סן פרנסיסקו, קליפורניה
 פטירה:  5 בינואר 2018 (בגיל 87) יוסטון, ארצות הברית 
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה  בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי 
 עיסוקים נוספים:  טייס ניסוי, טייס בצי ארצות הברית
 תקופת השירות:  1962 – 31 בדצמבר 2004 (כ־43 שנים)
 דרגה:  קפטן בצי ארצות הברית
 זמן שהייה בחלל:  34 יום, 19 שע' ו-39 דק'
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  3
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  20 שע', 14 דק' ו-14 שנ'
 ביוגרפיה בנאס"א:  ג'ון יאנג
 משימות
 ג'מיני 3, ג'מיני 10, אפולו 10, אפולו 16, STS-1,‏ STS-9
 
 עיטורים
    מדליית השירות המצוין של הצי
 
ג'ון ואטס יאנג (באנגלית: John Watts Young; ‏24 בספטמבר 1930, סן פרנסיסקו, קליפורניה – 5 בינואר 2018) היה אסטרונאוט בתוכנית ג'מיני, תוכנית אפולו ומעבורת החלל. השתתף בג'מיני 3, ג'מיני 10, אפולו 10, אפולו 16, וטיסות המעבורת STS-1 ו-STS-9. בכך היה לאסטרונאוט הראשון שטס שש פעמים לחלל.
השכלה

בוגר במדעים בהצטיינות יתרה בהנדסת אווירונאוטיקה מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה, 1952.
שירות צבאי

בתום לימודיו הצטרף לצי ושירת על סיפון המשחתת USS LAWS במהלך מלחמת קוריאה, ומשם יצא לקורס טיס. הוצב בטייסת הקרב 104 למשך 4 שנים, שם הטיס מטוסי גראמן F-9 קוגאר וקרוסיידר.
לאחר אימונים כטייס ניסוי בבית הספר לטייסי ניסוי של הצי בשנת 1959, הוצב במרכז לניסויי טיסה של הצי למשך 3 שנים. בשנת 1962 קבע שיא עולמי בזמן טיפוס לגובה, כאשר טיפס לגובה של 3 ו-25 ק"מ במטוס F-4 פנטום, אותו בחן. לאחר מכן שירת כקצין תחזוקה של טייסת הפאנטומים 143. פרש מהצי בדרגת אלוף-משנה בשנת 1972.
שירות בנאס"א

הצטרף לנאס"א בשנת 1962. ב-23 במרץ 1963 טס עם גאס גריסום בג'מיני 3. ב-18 ביולי 1966 שוגר כמפקד ג'מיני 10 עם מייקל קולינס כטייס. הם שבו ב-21 ביולי.
ב-18 במאי 1969 שוגר כטייס מודול הפיקוד של אפולו 10, יחד עם יוג'ין סרנן וטום סטאפורד. משימה זו חזרה ב-26 במאי. ב-16 באפריל 1972 שוגר כמפקד החללית אפולו 16, שנחתה על הירח. עמו היו קן מטינגלי וצ'ארלי דיוק. משימה זו חזרה ב-27 באפריל. ב-12 באפריל 1981 טס בטיסה הראשונה של מעבורת החלל, STS-1, כמפקד המעבורת. הטייס היה בוב קריפן. הם נחתו בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה ב-14 באפריל. טיסתו האחרונה הייתה כמפקד של STS-9, הטיסה הראשונה שהייתה מעבדת חלל. טיסה זו נחתה גם היא בבסיס אדוארדס.
בנוסף, היה טייס גיבוי בג'מיני 6, טייס גיבוי של מודול הפיקוד של המשימה השנייה של אפולו (שבוטלה לאחר שריפת אפולו 1) ושל אפולו 7, ומפקד גיבוי של החללית באפולו 13 ו-17.
בשנת 1973 מונה לראש ענף מעבורת החלל של משרד האסטרונאוטים. בתפקיד זה סיפק תמיכה מבצעית והנדסית לעיצוב ופיתוח מעבורת החלל. בספטמבר 1974 מונה לראש משרד האסטרונאוטים. הוא שימש בתפקיד זה עד מאי 1987. מאז ועד פברואר 1996 שימש כעוזר מיוחד למנהל מרכז החלל ג'ונסון לענייני הנדסה, מבצעים ובטיחות. במסגרת תפקידים אלה ניהל וקידם את תוכנית מעבורת החלל, וטיפל בנושאי הנדסה ובטיחות של המעבורת. בפברואר 1996 מונה למשנה למנהל מרכז ג'ונסון, האחראי לפיקוח על כל פעולות נאס"א עליהן ממונה המרכז, מבחינת הנדסה, פעולות ובטיחות.
גם כאשר החזיק בתפקידים בכירים במרכז ג'ונסון, עדיין היה אסטרונאוט פעיל. הוא הוצב למשימה STS-61J, אך המשימה בוטלה לאחר אסון צ'לנג'ר.
ב־31 בדצמבר 2004 פרש יאנג מנאס"א. הוא האסטרונאוט בעל הקריירה הארוכה ביותר בהיסטוריה.
אותות ועיטורים

מדליית הכבוד החללית של הקונגרס, 1981
שישה תוארי דוקטור לשם כבוד
מדליית השירות המצוין של הצי
צלב התעופה המצוינת
ועוד יותר מ־80 עיטורים שונים מנאס"א, מהצי האמריקני ומארגונים אחרים.
ג'ורג' גאררד

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1760 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  8 באוקטובר 1826 (בגיל 66) 
 
ג'ורג' גאררד (באנגלית: George Garrard‏; 13 במאי 1760 – 8 באוקטובר 1826) היה צייר בעלי חיים, נוף ודיוקן אנגלי, פסל, חרט ומדפיס. הוא מילא תפקיד מרכזי בלובי להכנסת חקיקה להגנה על זכויות היוצרים על יצירותיהם של דמויות בעלי חיים ואנשים.
ביוגרפיה ועבודה

גאררד הגיע ממשפחת אמנים, שמגיעה עד מרקוס ג'יררטס הצעיר (בערך 1561 / 62–1636) שהיה צייר של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ויורשתה אן, נסיכת דנמרק. הוא למד אמנות תחילה אצל אמן הרישום ג'וזף סימפסון, ואז אצל סווריי גילפין, ובשנת 1778 הפך לתלמיד האקדמיה המלכותית לאמנויות, שם, בשנת 1781, הציג לראשונה כמה תמונות של סוסים וכלבים. שלוש שנים אחר כך הוא שלח תמונה אחרת "נוף לחצר מבשלת בירה", שמשכה את תשומת ליבו של סר ג'ושוע ריינולדס, שהזמין אותו לצייר תמונה דומה. בשנת 1793 הציג "גז כבשים באסטון קלינטון, בקינגהמשייר", אך בתחילת 1795 עלה בדעתו כי דגמי בקר (מבטון) עשויים להועיל לציירי הנוף, ומאותה תקופה הוא שילב ציור עם דוגמאות.
הכנת הדגמים הובילה את גארארד בשנת 1797, בהסכמת האקדמיה המלכותית וכמה מהפסלים המובילים של אותם ימים, לעתור לפרלמנט בתמיכה להצעת חוק להבטחת זכויות יוצרים על יצירותיהם של דמויות אנושיות ובעלי חיים. למעשה משנת 1798 - "חוק לעידוד אמנות ליצירת דגמים חדשים ויציקות של חזה, ודברים אחרים המוזכרים בו" ("מעשה הדגמים והחזה"). לראשונה, נחקק חוק זכויות יוצרים בריטי שהעניק הגנה למדיום שאינו מודפס.
בשנת 1800 נבחר גאררד לעמית של האקדמיה המלכותית לאמנויות, ובאותה שנה פרסם כרך פוליו עם לוחות צבעוניים, "תיאור של הזנים השונים של השוורים הנפוצים באי הבריטי. בשנת 1802 הציג "איכר מותקף על ידי זאבים בשלג" אך נראה כי לאחר 1804 הוא הגביל את עצמו כמעט לחלוטין לפיסול.
גאררד צייר הן בשמן והן בצבעי מים, ותרם גם לתערוכות השנתיות פסלים, מדליונים, תבליטים, וקבוצות בעלי החיים, כמו "שוורים נלחמים" ו"אייל נרדף על ידי זאבים", לפעמים בשיש או ארד, אך לעיתים קרובות יותר בטיח. הוא הציג סך הכל 215 עבודות באקדמיה המלכותית, מלבד כמה אחרות במוסד הבריטי ובחברת האמנים הבריטית.
הוא צייר תמונה גדולה בשם "גז כבשים וובורן בשנת 1804" שהכילה שמונים ושמונה דיוקנאות של איכרים מפורסמים באותה תקופה (היא נתלתה במנזר וובורן). התמונה נחרטה על ידי האמן עצמו.
גאררד התחתן עם מטילדה גילפין, בתו הבכורה של מורו סוורי גילפין.
הוא נפטר בברומפטון, לונדון, ב־8 באוקטובר 1826.
הערות שוליים

↑  Robert Edmund Graves, Garrard George, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 21
↑  Walter Gilbey, Animal painters of England from the year 1650 : a brief history of their lives and works: illustrated with--specimens of their paintngs, London : Vinton & Co., 1900
↑  George Garrard's Livestock Models (ארכיון)
↑  The Models and Busts Act (ארכיון)
↑  Sawrey Gilpin, R.A. (British, 1733-1807) , Three greyhounds in an extensive landscape, www.christies.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810672120905606  DSI: 7045  GND: 1057935409  ISNI: 0000 0000 6708 2654  LCCN: nr90015825  RKD: 30295  SNAC: w6wt6ctr  ULAN: 500019039  VIAF: 68778973   WorldCat (עם VIAF): 68778973
ג'ון יוברט הול

ג'ון יוברט הול (באנגלית: John Hubert Hall;‏ 7 בפברואר 1899 –  14 בנובמבר 1970) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הרפובליקנית. ב-1947 הוא כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של אורגון, ובתוקף כך הוא היה השני בסדר הירושה למשרת מושל אורגון, וכאשר נספה המושל המכהן, ארל סנל, יחד עם מזכיר המדינה, רוברט ס. פארל הבן, ונשיא הסנאט של אורגון, מרשל י. קורנט, בהתרסקות מטוס, הושבע הול כמושל ה-24 של אורגון וכיהן בתפקיד במשך קצת יותר משנה.
ראשית חייו

ג'ון יוברט הול נולד בפורטלנד כבנו של ג'ון היקילין הול, שהיה התובע הפדרלי של מחוז אורגון. הוא למד בבתי הספר התיכון על שם תומאס ג'פרסון ואברהם לינקולן בפורטלנד, ובאקדמיה הצבאית קאלבר שבאינדיאנה. ב-1923 הוא סיים תואר במנהל עסקים באוניברסיטת המדינה של אורגון.
במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בכוחות הרפואה של צי ארצות הברית, ולאחר שובו מהשירות הוא החזיק במגוון משרות עד אשר החל ללמוד בבית הספר למשפטים הצפון-מערבי בפורטלנד (כיום חלק מקולג' לואיס וקלארק), וב-1926 התקבל ללשכת עורכי הדין. באותה שנה הוא נשא לאישה את אליזבת וולש, ולשניים נולדו שני ילדים עד למותה של אליזבת ב-1937. ב-1941 הוא נישא בשנית לאליס ג'ונסון, ולהם נולד ילד אחד.
הול התמחה בתחום התאגידים והעסקים, וייצג חברות רבות, כולל חברות למשקאות חריפים, תחום שהיה לו השלכה על המשך הקריירה הפוליטית שלו. ב-1926 הוא הצטרף למשרד עורכי הדין של אביו, ועם פרישתו של הול האב, הוא הצטרף למשרד עורכי הדין באוורמן ב-1932, ובהמשך עבר ללינקולן סיטי שבאורגון ופתח משרד עורכי דין משל עצמו.
קריירה פוליטית

ב-1932 נבחר הול לבית הנבחרים של אורגון, ונבחר לכהונות נוספות ב-1938, 1942, 1944 ו-1946. ב-1947 הוא נבחר כיושב ראש הבית. ב-28 באוקטובר אותה שנה נהרג המושל ארל סנל בהתרסקות מטוס יחד עם הבא בתור בסדר הירושה, נשיא הסנאט של אורגון, מרשל י. קורנט. כשני בסדר הירושה, הושבע הול כמושל אורגון ה-24, וכיהן עד לבחירות מיוחדות שהתקיימו בנובמבר 1948. ב-1972 תוקנה חוקת אורגון כך שמזכיר המדינה הוצב כראשון בסדר הירושה. על כל פנים, בהתרסקות המטוס נהרג גם מזכיר המדינה רוברט ס. פארל הבן, וגם כך היה הול הבא בסדר הירושה.
במהלך תקופת כהונתו הקצרה של הול כמושל, הוא שאף לבצע תיאום של משכורות עובדי המדינה לאינפלציה, תמך באופן משמעותי במערכת החינוך, ונתן עדיפות לתוכנית להקצאת העודפים התקציביים של המדינה למיזמי בניה לטובת מוסדות חינוך גבוה ומוסדות מדינה אחרים.
כבר מתחילתה, עמדה תקופת כהונתו של הול כמושל בסימן של מחלוקת שנגעה לניסיונותיו לצעדי ליברליזציה של הפיקוח המדינתי על תעשיית המשקאות החריפים. הוא שאף לארגן מחדש את נציבות הפיקוח על משקאות חריפים של המדינה, שהוא חש שהחלטותיה היו שרירותיות ובלתי צודקות כאשר הוא ייצג את לקוחותיו בפניה, ושהיא לא פעלה לאור צעדי החקיקה שננקטו במהלך תקופת כהונתו בבית הנבחרים המדינתי. הסוגיה עלתה לדיון ציבורי כאשר הוא הדיח מתפקידו את אחד מחברי הנציבות שבאופן פומבי חלק על דעתו של הול בנוגע להסרת המגבלות על רכישת משקאות חריפים.
בשיאה של מחלוקת זו, הכריז חבר הסנאט המדינתי, דאגלס מקיי, שהיה ידידו של המושל המנוח סנל, ונשיא איגוד סוחרי המכוניות, על כך שהוא יתמודד מול הול בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, ועד מהרה הוא פתח במסע בחירות מאורגן וממומן היטב. מערכת הבחירות הייתה הסוערת, ובה הוטחו כנגד הול האשמות על ניגוד עניינים ושחיתות בשל קשריו בתעשיית המשקאות החריפים. בבחירות המקדימות קיבל הול 103,224 קולות מול 107,993 שקיבל מקיי, ולא עלה בידו להיבחר כמועמד הרפובליקנים לכהונה נוספת כמושל.
שנותיו האחרונות

לאחר תום כהונתו כמושל, עבר הול למחוז לינקולן שבאורגון, שם עסק בעריכת דין. ב-1965 הוא נבחר לתקופת כהונה אחת כשופט מחוזי, ופרש פרישה חלקית לאחר שלקה בסרטן הגרון.
ג'ון יוברט הול נפטר בעיר ניופורט שבאורגון ב-14 בנובמבר 1970.
הערות שוליים

↑  "John Hubert Hall becomes new governor". The Register-Guard. October 30, 1947.
↑  "Voter's Pamphlet, General Election, November 7, 1972". Oregon Secretary of State. p. 31. Archived from the original on April 25, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1194034292  VIAF: 1722156811368245390001   WorldCat (עם VIAF): 1722156811368245390001
ברטון וטיילור

| --- | --- |
 בימוי:  ריצ'רד לקסטון
 הופק בידי:  לכלן מק'קינון ג'סיקה פופ אנדרו ווד
 תסריט:  ויליאם אייבורי
 שחקנים ראשיים:  הלנה בונהם קרטר דומיניק וסט
 מוזיקה:  ג'ון לאן
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  BBC BBC America
 חברה מפיצה:  BBC Four BBC America
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  22 ביולי 2013
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברטון וטיילור (באנגלית: Burton & Taylor) הוא סרט טלוויזיה בריטי של ערוץ BBC Four בבימויו של ריצ'רד לקסטון. הסרט מבוסס על זוג השחקנים האגדי ריצ'רד ברטון ואליזבת טיילור, במהלך החזרות להפקה של המחזה "Private Lives" בשנת 1983. בתפקידים הראשיים מככבים הלנה בונהם קרטר ודומיניק וסט.
תקציר עלילה

ב-1983 כוכבי הקולנוע המזדקנים ריצ'רד ברטון (דומיניק וסט) ואליזבת טיילור (הלנה בונהם קרטר) נמצאים בניו יורק ועורכים חזרות למחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד. השניים היו נשואים והתגרשו פעמיים, אבל על אף המתחים ביניהם הם נשארו ידידים. היא עדיין חולמת על פיוס ביניהם. אבל ריצ'רד נמצא בקשר עם חברתו הצעירה סאלי היי, מה שגורם לאליזבת לקנא.
ריצ'רד סובל מבריאות לקויה והוא בגמילה מאלכוהול, אבל אליזבת ממשיכה לשתות יתר על המידה ומפריזה בתרופות מרשם. במהלך החזרות היא מערימה קשיים. בעוד הוא מרגיש בסביבתו הטבעית וקוצר שבחים, היא סובלת מחוסר ביטחון עצמי. ריצ'רד מבין שהיא חוששת, ומבטיח לתמוך בה במהלך ההצגה, ולעזור לה לשלוט בהתמכרות שלה.
אנשים נוהרים לראות את שני הידוענים על הבמה כשההצגה עולה בתיאטרון לונט-פונטיין. הביקורות הן לא חיוביות, וריצ'רד חש לא בנוח כשהוא מבין שהיבטים של המחזה דומים לא מעט לחייהם האמיתיים. הוא מציע לבטל את ההצגה כליל, אבל אליזבת (שהיא גם המפיקה) מסרבת להצעתו.
על אף רצונה להמשיך להופיע בהצגה, אליזבת עדיין מציבה אתגרים. היא מאחרת להופעה, מביאה איתה את חיות המחמד שלה, ומגזימה במשחק. סבלנותו של ריצ'רד מתחילה לפקוע, ולבסוף הם רבים ומחליפים מהלומות. אחרי שהם מתנצלים זה בפני זה, הוא מזמין אותה לארוחה, והיא מסכימה.
בזמן הארוחה הנאהבים לשעבר נזכרים בחיבה בימים שהיו צעירים ופרועים. אליזבת רוצה לדבר על הקשר הנוכחי ביניהם. ריצ'רד מנווט את השיחה לענייני עבודה. היא זועמת על כך שהוא אינו מתחשב ברגשותיה ויוצאת בסערה מהמסעדה.
כתגובה על התנהגותו, אליזבת לא מגיעה להופעה הבאה. היעדרה פוגע בהצלחת ההצגה עד כדי כך שההופעות הבאות נדחות עד לחזרתה. במהלך ההפסקה בהופעות, ריצ'רד וסאלי מתחתנים בלאס וגאס מבלי לספר לאיש. אליזבת מגלה זאת בעיתון וחווה התמוטטות רגשית. העוזר שלה מאשים את ריצ'רד בכך ששבר את לבה בכוונה. הוא בקושי מצליח להתגבר על הדחף להתחיל לשתות שוב.
אחרי שההצגה יורדת מהבמה, ריצ'רד מתעמת עם אליזבת בקשר להתמכרות שלה לסמים, והיא מודה בכך. שניהם מודים שהם עדיין אוהבים זה את זה, אבל לדבריו החיים איתה יהרסו אותו. הם מחליטים להמשיך להיות חברים ולשמור על קשר.
זמן קצר לאחר מכן נכנסה אליזבת למרכז הגמילה בטי פורד. ריצ'רד וסאלי חיו בשווייץ עד מותו מדימום מוחי ב-1984. בחודשים האחרונים של חייו ריצ'רד ואליזבת דיברו בטלפון מדי כמה ימים.
צוות השחקנים

הלנה בונהם קרטר – אליזבת טיילור
דומיניק וסט – ריצ'רד ברטון
ויליאם הופ – ג'ון קולום
מייקל ג'יבסון – מייק
לנורה קריצ'לו – צ'ן סאם
שרה הדלנד – קתרין ווקר
סטנלי טאונסנד – מילטון קטסלאס
גרג היקס – זאב בופמן
הפקה

הסרט צולם ברובו בצ'יזיק ובטאוור האמלטס, והצילומים נמשכו 18 ימים בלבד. בונהם קרטר ודומיניק וסט סיפרו בראיונות שהם הקשיבו להקלטות רבות של הכוכבים, וכן קראו ספרים כגון "Furious Love" מאת סם קשנר וננסי שונברגר. וסט ביקר במקום הולדתו של ברטון בכוונה לגלות דברים נוספים על השחקן.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס גלובוס הזהב | השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה | הלנה בונהם קרטר | מועמדות |
| 2013 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרה | הלנה בונהם קרטר | מועמדות |
| 2013 | פרס סטלייט | מיני-סדרה או סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | מיני-סדרה או סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה | דומיניק וסט | מועמדות |
| 2013 | פרס סטלייט | השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה | הלנה בונהם קרטר | מועמדות |
| 2014 | פרס באפט"א לטלוויזיה | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר | דומיניק וסט | מועמדות |
| 2014 | פרס באפט"א לטלוויזיה | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר | הלנה בונהם קרטר | מועמדות |
| 2014 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | הסרט / מיני-סדרה הטוב ביותר |  | מועמדות |
| 2014 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | השחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרה | הלנה בונהם קרטר | מועמדות |
| 2014 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית ראשית מצטיינת במיני-סדרה או בסרט | הלנה בונהם קרטר | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "Taylor-made to play Liz...it's Helena Bonham Parka: Actress spotted between scenes on set of BBC4 drama in khaki jacket over her nightgown". The Daily Mail. 13 באפריל 2013. נבדק ב-11 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ""Burton and Taylor" filming with Film Office Tower Hamlets". Tower Hamlets Film Office. 22 ביולי 2013. אורכב מ-המקור ב-2017-07-07. נבדק ב-11 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dominic West and Helena Bonham Carter: being Burton and Taylor". The Guardian. 13 ביולי 2013. נבדק ב-16 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
ג'ורג' גברו

ג'ורג' גברו (באנגלית: George Gebro; נולד ב-13 בספטמבר 1981) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

גברו, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אינווינסיבל אלאבן מליגת העל הליברית.
בקיץ 1999, גברו חתם בפאנטוליקוס מהליגה היוונית השנייה בכדורגל, ממנה עבר כעבור שנתיים לפטראיקוס. בקיץ 2004, חתם בקורפו מהליגה הראשונה.
בקיץ 2005, גברו חתם בלקטאמיה מליגת העל הקפריסאית. בקפריסין, גברו אף שיחק בא.א.ל. לימסול ובאתניקוס אחנס.
בינואר 2007, גברו חתם בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית, עמה זכה בגביע ההונגרי בסיום העונה שלאחר מכן.
בקיץ 2009, גברו חתם בהפועל פתח תקווה מליגת העל. במדי פתח תקווה, גברו שיחק 15 משחקים עד שבינואר 2010 חתם בהפועל רמת השרון עד לסיום העונה.
בקיץ 2010, גברו חזר לליבריה וחתם בקבוצת LISCR עמה זכה באליפות בסיום העונה.
תארים

ליגת העל הליברית: 1998, 1999
הגביע הליברי 1997, 1998
הגביע ההונגרי: 2008/2009
ליגת העל הליברית: 2010/2011
הערות שוליים

↑  יונתן כהן, ‏מתחזקים: ג'ורג' גברו חתם לעונה בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 23 ביוני 2009
↑  איציק יצחקי‏, ג'ורג' גברו הושאל לרמת השרון, באתר וואלה, 4 בינואר 2010
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ורג' גברו".
ג'ורג' גוואר

| --- | --- |

 לידה:  1540 אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1596 (בגיל 56 בערך) לונדון, ממלכת אנגליה 
 
ג'ורג' גאוור (באנגלית: George Gower‏; 1540 – 1596) היה צייר פורטרטים אנגלי, שהפך לצייר של המלכה אליזבת הראשונה בשנת 1581.