stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכוחות המזוינים של אריתריאה
הערות שוליים

↑  "Treasury Sanctions Four Entities and Two Individuals in Connection with the Crisis in Ethiopia". U.S. Department of the Treasury (באנגלית). נבדק ב-2022-01-16.
↑  "Ethiopia-Related Designations; Kingpin Act Designations Removals; Issuance of Ethiopia-Related General License and Frequently Asked Questions". U.S. Department of the Treasury (באנגלית). נבדק ב-2022-01-16.
↑  "Asmara's Finest". נבדק ב-4 בספטמבר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eritrea". אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2007. נבדק ב-13 באוקטובר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Connell, Dan (בספטמבר 1997). "Eritrea". אורכב מ-המקור ב-18 בספטמבר 2006. נבדק ב-19 בספטמבר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ERITREAN TROOPS SENT TO HARVEST GRAIN (2008 November 3)".
תרבות הגוף

תרבות הגוף (בגרמנית: Körperkultur, באנגלית: physical culture, בצרפתית: culture physyque) הוא כינוי משותף לתנועות תרבותיות שונות, שקמו והתפשטו באירופה ובאמריקה בתקופה שבין 1900 לשנות ה-30 של המאה ה-20. תנועות אלו דגלו ביחס חדש לגוף האדם בהיבטים של בריאות ופונקציונליות ושל אסתטיות והופעה והיו קשורות לזרמים באמנות, כמו האר נובו והאקספרסיוניזם. תרבות הגוף הכילה תנועות כמו הנודיזם, מחול אקספרסיבי, תנועה, ובניית הגוף. בעברית נהגו להשתמש במונח "תרבות הגוף" גם ביחס לפעילות גופנית במובן רחב יותר. כך גם באנגלית ביחס למונח physical culture.
גוף בריא חזק ויפה

מטרת העל של תנועות ה-korperkultur הייתה שיפור האדם עד יצירת "אדם חדש" שיהיה בריא, חזק ויפה בגוף ובנפש. הן ראו לנוכח עיניהן את דימוי האדם האידיאלי של יוון העתיקה. מבנה גופו ויכולותיו הפיזיות, כפי שהן נשקפות מהפיסול והציור היווני, היו המודל שאליו כיוונו קבוצות התנועה והמחול השונות. הן כיוונו בכך גם לגוף הגברי וגם לגוף הנשי, אם כי בדימוי האישה הודגשו יותר עדינות ורוך. דימויי גוף אלה מצאו ביטוי וויזואלי ביצירות של זרם היוגנדסטיל שפרח בגרמניה כחלק מתנועת האר נובו. היו שמצאו בדימויי הגוף היווני דמיון למאפייני הגוף של העמים הנורדיים או לגוף המדומיין של הגזע הארי וקישרו את אידיאל הגוף עם תחיית התרבות הגרמאנית ושיבה למאפייני העמים הטבטוניים כפי שתוארו על ידי ההיסטוריון הרומי טקיטוס בספרו "גרמאניה".
הסרט דרכים לכח וליופי (גר') שהופק על ידי אולפני Ufa ב-1925 מייצג במידה רבה את האידאולוגיה של ה-korperkultur.
הסרט מעמת את חוליי החברה העירונית והתעשייתית וגוף האדם המעוות, המכוער והחלוש שהיא יצרה, עם הגוף היפה והחזק של גברים ונשים ביוון העתיקה. הסרט מתאר בדרמטיות את ההשפעה השלילית של הציוויליזציה המערבית המודרנית על הגוף, המשועבד לצורכי התעסוקה ולגחמות האופנה, ומציג כפתרון את החינוך מגיל צעיר ביותר לתנועה נכונה, לריתמיקה, ולהפעלה נכונה של שרירי הגוף. הסרט, שזכה להצלחה רבה וכתבי העת הרבים של ה-Lebensreform וה-korperkultur יצאו במתקפה חריפה על אפנות הלבוש החונקות וכובלות את הגוף, כמו הצווארון הנוקשה לגבר, ובעיקר על המחוך לנשים, המעוות את היציבה וגורם נזק לאיברים הפנימיים של האישה. גישות חדשות אלה לאסתטיקה ולבריאות של גוף האישה הובילו את אופנת הלבוש הנשי המשוחרר והרפוי, בסגנון הטוגות הרומיות והטוניקות היווניות. סגנון לבוש זה, שזכה לייצוג נרחב גם דרך אמנות היוגנדשטיל הפך לפופולרי מאוד.
לקריאה נוספת

John Alexander Williams. Turning to Nature in Germany: Hiking, Nudism, and Conservation, 1900-1940. Stanford University Press, 2007. ISBN 978-0-8047-0015-3
(H. Surén, Man and sunlight. Translated by D.A. Jones (Slough, Sollux, 192
Hau, Michael (2003). The Cult of Health and Beauty in Germany: A Social History, 1890-1930. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-31974-2.
Toepfer, Karl Eric (1997). Empire of Ecstasy: Nudity and Movement in German Body Culture, 1910-1935. University of California Press. ISBN 978-0-520-91827-6.
Ross, Chad (2005). Naked Germany: Health, Race and the Nation. Bloomsbury Academic. ISBN 978-1-85973-866-5.
Morris, N. J. (2009). "Naked in nature: naturism, nature and the senses in early 20th century Britain". Cultural Geographies. 16 (3): 283–308. doi:10.1177/1474474009105049. ISSN 1474-4740.
Bergsohn, H. and Partsch-Bergsohn, I. (2003) The Makers of Modern Dance in Germany: Rudolf Laban, Mary Wigman, Kurt Jooss. Independent Publishers Group. ISBN 0-87127-250-4
Katharina von Ankum, Women in the Metropolis: Gender and Modernity in Weimar Culture, University of California Press 1997
הערות שוליים

↑  ההתאחדות להתעמלות (Turnverein)
↑  Traditional Hydrotherapy
↑  כוחה המרפא של השמש
↑  Henning Eichberg, Body Culture, ‏2009
↑  Naturism in Germany
↑  Nina J. Morris, Naked in nature: naturism, nature
and the senses in early 20th century
Britain, cultural geographies 2009 (3)16
↑  [Adolf Koch Adolf Koch]
↑  naturism in germany
↑  Stphen Spender, World Within World, Berkeley and Los Angeles: University of California Press, 1966, עמ' p.107
↑  What is Dalcroze?
↑  Dr Bess Mensendieck
1 2  מחול גרמני במאה העשרים
↑  Yvonne Hardt, Ausdruckstanz, Workers’ Culture, and Masculinity in Germany in the 1920s and 1930s
↑  K 1910 – 1930-sörperkultur. Body culture in Germany and USSR,
↑  Wege zu Kraft und S chönheit
↑  Wege zu Kraft und Schpnheit movie
סאשה שניידר, מתעמלים 1923
ריקוד הנימפות, ליטוגרפיה 1898
סאשה שניידר, התחזקות, שמן על קנוואס, 1924
Freikörperkultur מחנה קיץ נאטוריסטיץ גלויה, ברלין 1930
שיעור בתנועה על פי אסכולת מנסנדיק. תאריך לא ידוע
Lavinia Schulz 1896-1924' אמנית מחול אקספרסיוניסטי
כרזה בעיצוב ליאופולדו מטליקוביץ' ראשית המאה ה-20
הלגיון השמיני אוגוסטה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  רומא העתיקה
 שיוך:  הצבא הרומי
 סוג:  לגיון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  65 לפנה"ס – במחצית הראשונה של המאה ה-4
 מקים היחידה:  גנאיוס פומפיוס מגנוס
 מלחמות:  מלחמת גאליה  מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר  כיבוש מצרים  קרב תאפסוס  המלחמה האחרונה של הרפובליקה הרומית  הפלישה הרומית לבריטניה  מלחמת האזרחים של שנת 69  הפלישה הוויזיגותית
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-5,000
 ציוד עיקרי:  כלי נשק של הצבא הרומי
 
הלגיון השמיני אוגוסטה או לגיון אוקטבה אוגוסטה (הלגיון השמיני של אוגוסטוס) היה לגיון של הצבא הרומי הקיסרי ונוסד במקור על ידי פומפיוס בשנת 65 לפני הספירה, יחד עם הלגיונות השישי, השביעי והתשיעי. הלגיון שירת את רומא כ-400 שנים.
בשירות הרפובליקה

הלגיון נקרא להתייצב בגאליה קיסאלפינה בשנת 58 לפני הספירה על ידי יוליוס קיסר והיווה חלק מצבאו לאורך כל מערכות מלחמת גאליה השונות. בשנת 49 לפנה"ס, בתחילתה של מלחמת האזרחים בין יוליוס קיסר לגנאיוס פומפיוס מגנוס, הלגיון השמיני ליווה את קיסר כאשר חצה את הרוביקון לתוך איטליה. עם זאת, לקראת סוף המלחמה, אנשי הלגיון עמדו נגדו בקרב פרסלוס. הלגיון היה נוכח גם במצרים, כאשר קיסר כבש את מצרים עבור קלאופטרה. ב-46 לפני הספירה הלגיון לקח חלק בקרב תאפסוס (תוניסיה המודרנית), זמן קצר לפני פירוקו.
ב-44 לפני הספירה, אוגוסטוס (שנקרא לפני הכתרתו לקיסר, אוקטביוס או אוקטביאנוס) חידש את הלגיון השמיני שעזר לו להשיג את השליטה על האימפריה. נאמנות זו נתנה ללגיון השמיני את הכינוי אוגוסטה.
בשירות האימפריה

הלגיון השמיני אוגוסטה לקח חלק בפלישה הרומית לבריטניה בתקופת קלאודיוס (שנת 43 לספירה).
בשנת 69 לספירה, שנת ארבעת הקיסרים, בעקבות התאבדותו של נירון קיסר ופריצתה של מלחמת אזרחים באימפריה הרומית, הלגיון השמיני החליט לתמוך באספסיאנוס (שהוכתר בסוף המלחמה לקיסר) והצטרף לצבאו.
אנשי הלגיון השמיני לחמו גם בפרתיה עם ספטימיוס סוורוס (ששלט מ-193 עד 211) ועם יורשיו.
מרשומות עולה כי הם היו עדיין פעילים בשנים הראשונות של המאה ה-4 בגבול הריין. משמעות הדבר היא כי ההיסטוריה של הלגיון מכסה יותר מ-400 שנים של שירות כמעט רצוף. לפי כתובת שנמצאה, בשנת 371 הלגיון השמיני אוגוסטה היה מוצב בארגנטורטום (שטרסבורג) שהייתה חלק מהפרובינקיה גרמניה עילית. מאוחר יותר, נאלץ סטיליקו, המצביא הרומי, להזיז את הלגיונות הגרמנים חזרה לאיטליה כדי להגן עליה מפני הפלישה הוויזיגותית. לפי נוטיטיה דיגניטטום, בסביבות שנת 420 פעלה יחידת אוקטביינית תחת המגיסטר פטידום של איטליה; ייתכן שיחידה זו הייתה הלגיון השמיני אוגוסטה הוותיק, שהייתה במקור יחידת comitatensis, יחידת שדה שאינה מרותקת לפרובינקיה מסוימת אלא מהווה כוח צבאי תחת פיקודו של האוגוסטוס או הקיסר בעל ניידות יחסית שמשמש כדי להגיב במהירות למקרי חירום ביטחוניים שהתעוררו ברחבי האימפריה. לפי השערה זו היחידה (או הלגיון) קודמה לדרגת יחידת פלאטיני Palatini, יחידת כוחות הארמון, אשר הייתה מדורגת מתחת ליחידת הפרשים העילית שנקראה Scholae אך מעל יחידות הקומינטאטנס (comitatensis) והלימיטאני (Limitanei - כוח שהיה מסופח לפרובינקיה ספציפית ובדרך כלל היה מוצב בגבולה ותפקידו על לשמור עליה מפלישה).
ראו גם

לגיון (כולל את רשימת הלגיונות הרומיים)
אאוריוס (מטבע זהב של האימפריה הרומית) שהוטבע בשנת 193 על ידי ספטימיוס סוורוס לאות הערכה ללגיון השמיני אוגוסטה, אחד מהלגיונות שתמכו בו במאבקו על הקיסרות.
שחזור של לגיונר בתקופת הקיסרות
מפה של האימפריה הרומית בשנת 125 לספירה, תחת שלטון אדריאנוס קיסר, המראה את הלגיון השמיני אוגוסטה, שהוצב, החל משנת 75 ועד שנת 371 לפחות, על נהר הריין בארגנטורטום (שטרסבורג) שהייתה חלק מהפרובינקיה גרמניה עילית
חיסון נגד כולרה

| --- | --- |

 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  J07AE01, J07AE02, J07AE 
 
רופא מחסן נגד כולרה ברוסיה. תרגום מרוסית: רק התחסנות תגן עליך מכולרה
חיסונים ראשונים נגד כולרה. עלון שפורסם ב-3 בספטמבר1892
חיסונים נגד כולרה הם חיסונים היעילים במניעת כולרה. היעילות שלהם מגיעה עד 85% בששת החודשים הראשונים, ועד 50-60% בשנה הראשונה. אחרי שנתיים, היעילות יורדת לפחות מ 50%. יתרונות מחיסון של חלק משמעותי מהאוכלוסייה עשויים להועיל בקרב החלק הלא מחוסנים. ארגון הבריאות העולמי ממליץ על השימוש בחיסונים אלו בשילוב עם אמצעים אחרים בקרב הנמצאים בסיכון גבוה. בדרך כלל ממליצים על שתי מנות או שלוש מנות מהצורה האוראלית של החיסון. את החיסון אפשר לקבל גם בצורת זריקות, אך צורה זו זמינה רק בחלק מהאזורים מהעולם.
שתי הצורות הזמינות של החיסון: דרך הפה או דרך זריקות, נחשבות כבטוחות בדרך כלל, גם אצל נשים בהיריון ובעלי תפקוד מערכת חיסון ירוד. החיסונים מורשים לשימוש ביותר מ 60 מדינות. כתוצאה מהחיסון עלולים להתרחש כאבי בטן קלים ושלשולים. השימוש בחיסונים אלו במדינות שהכולרה נפוצה בהם מראה יעילות כלכלית.
החיסונים הראשונים נגד כולרה פותחו בסוף המאה ה-19. הם היו החיסונים הראשונים שפותחו במעבדות ושומשו במידה נרחבת. הצורה האוראלית של החיסון הוצגה בשנות התשעים של המאה ה-20. הם נמצאים ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, שהם התרופות החשובות ביותר הנדרשות במערכת בריאות בסיסית. העלות של חיסון נגד כולרה נעה בין 0.1 עד 4.0 דולר אמריקני.
שימוש רפואי

הצורה האוראלית של החיסונים נגד הכולרה משמשת יותר ויותר ככלי שליטה בהתפרצויות מחלת הכולרה בנוסף להתערבויות המסורתיות בשיפור מערכת הספקת המים הבטוחים, תברואה, שטיפת ידיים ואמצעים אחרים שמטרתם לשפר את ההיגיינה. מאז שדוקוראל ושאנכול קיבלו את הרישוי, נפרסו יותר ממיליון מנות אוראליות מהחיסונים האלו בקמפייני כולרה המוניים שונים ברחבי העולם. בנוסף לכך, וייטנאם משלבת חיסונים אוראלים נגד כולרה בתוכנית הבריאות הציבורית שלה, וגם מעל 9 מיליון מנות מסופקות דרך חיסון המוני ממוקד או חיסונים בתי ספריים לילדים הנמצאים באזורים אנדמיים למחלת הכולרה.
החיסון נגד כולרה נמצא בשימוש נרחב בקרב תרמילאים ואנשים המבקרים במקומות שקיים בהם סיכוי גבוה להידבק בכולרה. עם זאת, ומשום שהחיסון אינו מספק חסינות ב-100%, צריך גם לקחת בחשבון את אמצעי הזהירות הקשורות להיגיינת מזון, במיוחד באזורים בעלי סיכון גבוה לחלות בכולרה. אף על פי שההגנה אותה מספק החיסון נחשבת כ"בינונית", חסינות העדר יכולה להכפיל את היעילות של החיסון. דוקוראל אושר לילדים בני שנתיים ומעלה, שאנכול אושר לבני שנה ומעלה. מתן חיסון למבוגרים מקנה הגנה נוספת בלתי ישירה לילדים (חסינות העדר).
ארגון הבריאות העולמי (WHO) ממליץ על שימוש בחיסון כאמצעי מניעה וגם כאמצעי תגובה, וזה משתקף בהצהרות המפתח שלהם:
ארגון הבריאות העולמי ממליץ על שימוש חיסוני הכולרה הקיימים כמשלימים לאמצעי המניעה והשליטה המסורתיים באזורים שבהם המחלה אנדמית וצריך לשקול שימושם גם באזורים הנמצאים תחת סכנת התפרצות המחלה. החיסון לא אמור לשבש מתן התערבויות בריאותיות אחרות בעלות עדיפות גבוהה לשלוט או למנוע התפרצויות כולרה. במקרים של התפרצויות גדולות ממושכות, יכולים לשקול חיסון כתגובה במטרה להגביל את היקף ההתפרצות, ובלבד כאשר התשתית המקומית מאפשרת כך וכבר נערכת בדיקה מעמיקה לנתוני כולרה קודמים וזיהוי אזור יעד מוגדר.
הארגון הקים מאגר מידע מסתובב של 2 מיליון מנות של OCV. התוכנית היא להגדיל את גודל מאגר זה בשנים הקרובות בתמיכה כלכלית של ברית GAVI.
שימוש רפואי > חיסון אוראלי

דוקוראל: בקבוקון של חיסון מומת עם מנה של סודיום ביקרבונט כחיץ. חיסונים אוראליים מספקים הגנה ב 52% מהמקרים בשנה הראשונה העוקבת את החיסון, וב-62% מהמקרים בשנה השנייה. כיום, יש בשימום שני סוגים של חיסון אוראלי: WC-rBS ו-BivWC.‏ WC-rBS (המשווק כ"דוקוראל") הוא חיסון מומת חד ערכי המכיל תאים הרוגים שלמים של V. cholerae O1 בתוספת תת-היחידה B של רעלן כולרה רקומבננטי. BivWC (המשווק כ"שאנכול" ו-"mORCAVAX") הוא חיסון מומת דו ערכי המכיל תאים הרוגים שלמים של V. cholerae O1 ו-V. cholerae O139‏. mORCVAX זמין רק בווייטנאם.
בחיסון כלולים זני חיידקים משני הסירוטיפים Inaba ו-Ogawa, ה-El Tor והסירוטיפיים הקלאסיים. הדוקוראל נלקח דרך הפה יחד עם חיץ של ביקרבונט, המגן על האנטיגנים מפני חומצות הקיבה. החיסון עובד בכך שהוא יוצר נוגדנים לפעול נגד רכיבי החיידקים וה-CTB. הנוגדנים האנטיבקטיריאלים במעיים מונעים מהחיידקים להתחבר לדופן המעיים, ובכך מונעים התיישבות של V. cholerae O1. הנוגדנים האנטיטוקסינלים שבמעיים מונעים מרעלן הכולרה להיקשר לפני שטח רירית המעיים, ובכך מונעים את תסמיני השלשול הנגרמים מהרעלן.
שימוש רפואי > חיסון זריקתי

למרות נדירות שימושיו, חיסוני הכולרה המוזרקים לגוף נחשבים ליעילים לאנשים החיים באזורים בהם הכולרה נפוצה. חיסונים אלה מציעים מידת הגנה מסוימת לתקופה של עד שנתיים אחרי זריקה אחת, ולשלוש עד ארבע שנים עם מגבר שנתי. הם מנמיכים את סיכוי התמותה מכולרה ב 50% בשנה הראשונה שאחרי החיסון.
ראו גם

כולרה
חיסון
ארגון הבריאות העולמי
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  "Cholera vaccines: WHO position paper." (PDF). Weekly epidemiological record 13 (85): 117–128. Mar 26, 2010. PMID 20349546
1 2  Graves PM, Deeks JJ, Demicheli V, Jefferson T (2010). "Vaccines for preventing cholera: killed whole cell or other subunit vaccines (injected)". Cochrane Database Syst Rev (8): CD000974. doi:10.1002/14651858.CD000974.pub2. PMID 20687062.
1 2  Sinclair D, Abba K, Zaman K, Qadri F, Graves PM (2011). "Oral vaccines for preventing cholera". Cochrane Database Syst Rev (3): CD008603. doi:10.1002/14651858.CD008603.pub2. PMID 21412922.
↑  Stanberry, Lawrence R. (2009). Vaccines for biodefense and emerging and neglected diseases (1 ed.). Amsterdam: Academic. p. 870. ISBN 9780080919027.
↑  "WHO Model List of EssentialMedicines" (PDF). World Health Organization. October 2013. Retrieved 22 April 2014.
↑  Martin, S; Lopez, AL; Bellos, A; Deen, J; Ali, M; Alberti, K; Anh, DD; Costa, A; Grais, RF; Legros, D; Luquero, FJ; Ghai, MB; Perea, W; Sack, DA (1 December 2014). "Post-licensure deployment of oral cholera vaccines: a systematic review.". Bulletin of the World Health Organization 92 (12): 881–93. doi:10.2471/blt.14.139949. PMID 25552772.
↑  Harris, JB; LaRocque, RC; Qadri, F; Ryan, ET; Calderwood, SB (Jun 30, 2012). "Cholera.". Lancet 379 (9835): 2466–76. doi:10.1016/s0140-6736(12)60436-x. PMID 22748592.
↑  Oral cholera vaccines in mass immunization campaigns: guidance for planning and use (PDF). World Health Organization. 2010. ISBN 9789241500432.
↑  "Oral cholera vaccine stockpile". World Health Organization. Retrieved 18 December 2013.
↑  GAVI  Board Approves Support to Expand Oral Cholera Vaccine Stockpile | The Task Force for Global Health, www.taskforce.org (באנגלית)
↑  "Dukoral Canadian Product Monograph Part III: Consumer Information" (PDF). Retrieved 8 May 2013.
↑  raves PM, Deeks JJ, Demicheli V, Jefferson T (2010). "Vaccines for preventing cholera: killed whole cell or other subunit vaccines (injected)". Cochrane Database Syst Rev (8): CD000974. doi:10.1002/14651858.CD000974.pub2. PMID 20687062.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קופסת חיסון דוקוראל
הכוחות המזוינים של ספרד

| --- | --- |

 מדינה:  ספרד ספרד
 הגוף הקודם:  Spanish Armed Forces (1939-1975) 
 זרועות בצבא:   הצבא הספרדי  הלגיון הספרדי   הצי הספרדי   חיל האוויר והחלל הספרדי   היחידה הצבאית למצבי חירום   המשמר המלכותי הספרדי
 מטה:  מדריד 
 מנהיגות
 המפקד העליון:   מלך ספרד
 שר ההגנה:   מרגריטה רובלס
 ראש המטה:   ראש מטה ההגנה
 כוח אדם
 סוג שירות:  התנדבותי
 גיל הגיוס:  18
 כוחות פעילים:  133,282 (2021)
 כוחות מילואים:  15,150 (2019)
 משמר אזרחי:  82,692 במשמר האזרחי הספרדי
 תקציב
 תקציב שנתי:   17.2 מיליארד דולר (2019)
 אחוזי תמ"ג:  1.2% (2019)
 
 אתר רשמי
 
הכוחות המזוינים של ספרד (בספרדית: Fuerzas Armadas Españolas, FFAA) הם הכוח הצבאי של ספרד. הכוחות אחראיים להגן על שלמות הממלכה. הם מורכבים מהצבא, חיל הים וחיל האוויר. מלך ספרד הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים. הכוחות הם חברים פעילים בנאט"ו, יורוקורפס, היחידות הצבאיות של האיחוד האירופי ומהווים חלק מכוחות שמירת השלום של האו"ם.
היסטוריה

במהלך המאה ה-15 וה-16, ספרד הפכה להיות הכוח הצומח באירופה, עם מסעותיו של כריסטופר קולומבוס שהוביל את ספרד להשגת אדמות רבות באמריקה. במהלך שלטונתם של קרלוס השני ופליפה השני, הגיעה האימפריה הספרדית לשיא כוחה והשתרעה על פני 19.4 מיליון קמ"ר, כ-13% מפני כדור הארץ. מלחמת שלושים השנים והבעיות הכלכליות החלישו את השלטון הספרדי עד אמצע המאה ה-17.
במהלך המאה ה-18 בית בורבון שיקם את הכלכלה והצבא הספרדי באמצעות סדרת רפורמות, בעיקר בהובלת קרלוס השלישי. ספרד תפקדה היטב במלחמות המהפכה הצרפתית, במלחמת אוזנו של ג'נקינס ובמלחמת הירושה האוסטרית ובקרבות נוספים הודות לרפורמה שבוצעה.
בשל המלחמות הנפוליאוניות בתחילת המאה ה-19, נכבשה ספרד על ידי צבאות צרפת. כתוצאה מכך צבאה נחלש וחוסר היציבות הפוליטית הביא לכך שספרד איבדה את רוב המושבות שלה.
כיום

הכוחות המזוינים של ספרד הם כוחות קבע עם 123,300 חיילים בשירות ו-16,400 חיילי מילואים נכון לשנת 2012. בנוסף משרתים עוד כ-80,000 במשמר האזרחי הספרדי שנמצא תחת שליטת שר ההגנה בעיתות חירום לאומיות. תקציב הביטחון עומד על 5.71 מיליארד אירו נכון ל-2015, והוא מהווה גידול של אחוז אחד ביחס לשנה שעברה. יחידות שנותנות שירותים לככלל הצבא אוחדו לקורפוס המשותף של הכוחות המזוינים של ספרד. בשנת 2005 הוקמה היחידה הצבאית למצבי חירום לטיפול בהשלכות אסונות טבע.
כיום > צבא

הצבא הספרדי מורכב מ-15 חטיבות פעילות. בראש הצבא עומד מלך ספרד. חיילי הרגלים יכולות מגוונות והגדודים מחולקים בהתאם לפעילויות: חיל רגלים ממוכן, חיל רגלים קל ותקיפה אווירית.
כיום > הצי הספרדי

הצי שכפוף לראש הצי הספרדי הממוקם במדריד, מחולק ל-4 אזורי פיקוד:
אזור הים הקנטברי והמפקדה שנמצאת בפרול, גליסיה על חוף האוקיינוס האטלנטי
אזור מיצר הים עם המפקדה שנמצאת בסן פרננדו במחוז קדיס, ליד העיר קדיס
אזור הים התיכון עם המפקדה בקרטחנה
אזור האיים הקנריים עם המפקדה בלאס פאלמאס דה גראן קנריה
אוניית הדגל של הצי הספרדי היא אוניית סער אמפיבית Juan Carlos 1 המשמשת גם כנושאת מטוסים. בנוסף הצי מכיל 2 אוניות תובלה אמפיביות, 11 פריגטות, 3 צוללות, 6 ציידות מוקשים, 23 סירות סיור, ומספר ספינות עזר. נכון לשנת 2012, כוח האדם בצי הספרדי עומד על 20,800 אנשים.
כיום > הצי הספרדי > נחתים

הנחתים הספרדים (Infanteria de Marina) של הצי הספרדי, הם הנחתים הוותיקים ביותר בעולם. הם מורכבים מ-5,000 חיילים המחולקים לכוחות הגנה וכוחות נחיתה.
כיום > חיל האוויר הספרדי

לחיל האוויר 10 טייסות קרב שכל אחת מכילה 18–24 מטוסים. חיל האוויר פועל מ-15 בסיסי חיל אוויר ברחבי ספרד. כלי הטיס מגוונים החל ממטוסי קרב ועד מטוסי תובלה, מטוסי נוסעים ומסוקים ובסך הכל כ-450 כלי טיס (130 הם מטוסי קרב, כולל יורופייטר טייפון).
דוד לידא

רבי דוד לידא (לפי הערכה ה'שצ"ב (1632) – כ"ז בחשוון ה'תנ"ז (1696)‏) היה רבה של אוסטרוה, מגנצא, הקהילה האשכנזית באמסטרדם ומלומד.
ביוגרפיה

נולד בעיר זוועלין שבווהלין, פולין (כיום באוקראינה), שם כיהן אביו רבי אריה ליב כאב"ד. הוא היה בן אחותו של רבי משה רבקש, מחבר הספר "באר הגולה", ותלמידו של רבי יהושע העשיל מקרקוב. הוא זכה לשם לידא על שם העיר לידא שהייתה העיר הראשונה שבה כיהן כרב בשנת ה'תל"א. כן שימש ברבנות בערים שוואל, אוסטרוה ומיינץ, והחל לשמש בשנת ה'ת"מ (1680) כרבה של הקהילה האשכנזית של אמסטרדם. שם הואשם בנטייה לשבתאות, ולאחר מכן גם בגנבות ספרותיות בספרו 'מגדול דוד', על מגילת רות, שעל פי הטענה מבוסס על ספר של הרב חיים הכהן מחלב.
בשנת ה'תמ"ב (1682) הודח הרב לידא ממשרתו. הוא שב לפולין, העלה את טענותיו בפני ועד ארבע ארצות, ואף הדפיסן בקונטרס שנתן לו את השם "באר עשק", כפי שנקראה הבאר שחפר יצחק אבינו והתעוררה עליה מריבה עם הפלשתים. טענותיו התקבלו בקרב חכמי פולין. הוא נסע לאמסטרדם ושם הצדיקוהו גם חכמי הספרדים. כתוצאה מכך שב לתפקידו בקהילה האשכנזית שם, אולם לאחר זמן קצר חזר שוב לפולין, שם נפטר ונקבר בלבוב.
האשמות בגנבה ספרותית

בהמשך להאשמות שעלו בימי חייו של הרב לידא, האשים אותו גם הרב יעקב עמדן שספרו "מגדול דוד" הוא גנבה ספרותית. גם החיד"א אישר שהספר נלקח מהרב חיים כהן, אך דן את הרב לידא לכף זכות וציין שרמז את שמו של המחבר האמיתי בהקדמה לספר, במילים "מקור חיים... כהנא רבא".
החוקר נחמיה בריל טען שגם ספרו הראשון של הרב לידא, ספר המוסר "דברי דוד", לא חובר על ידיו, אלא הועתק מתוך "ספר היראה" מאת רבי דוד מפאראביטש. מצדדי הרב לידא השיבו שב"דברי דוד" הודפס בלובלין בשנת ה'תל"א, ואילו "ספר היראה" הודפס בשנת ה'תפ"ד, 27 שנים לאחר פטירתו של הרב לידא. עוד הם טוענים שאין דמיון בין הספרים.
גם לגבי החיבור "עשרה הילולים" (פירוש לספר תהילים בקובץ "יד כל בו"), נטען כי הוא לקוח מפירושו של החוקר הנוצרי היינריך יעקב בסהויזן. אך ההנחה היא שהטעות נעשתה על ידי המוציאים לאור, ולא על ידי הרב לידא.
מספריו

רבי דוד לידא חיבר ספרים רבים, בהם ספרי הלכה וכן ספרי דרוש וקבלה.
דברי דוד - מאמרי מוסר מחולקים לפי ימות השבוע, לובלין תל"א, 1671
לידא, דוד בן אריה ליב, 1630-1696, סוד ה', באתר היברובוקס
לידא, דוד בן אריה ליב, 1630-1696, מגדול דוד, באתר היברובוקס - דברי קבלה על מגילת רות, אמשטרדם ת"מ-תמ"א, 1680.
שומר שבת - על הלכות שבת, הוצא לאור ב-1683.
עיר דוד - חיבור על השולחן ערוך בתוספת דרושים על מאמרי חז"ל ומדרשים תמוהים, אמסטרדם תמ"ג, 1683.
עיר מקלט - על תרי"ג מצוות, דיהרנפורט ת"ן, 1690.
חלֻקי אבנים - חידושים על פירוש רש"י לתורה, פירדא תנ"ג, 1693 (מהדורה שנייה, פודגוז'ה תרנ"ח)
לידא, דוד בן אריה ליב, 1630-1696, יד כל בו, באתר היברובוקס - אוסף של 14 כתבים (כמניין י"ד) שחיבר. הוצא לאור לאחר פטירתו, פרנקפורט תפ"ז, 1727.
לידא, דוד בן אריה ליב, 1630-1696, באר עשק, מהדורה מוערת, מאת אהרן פריימאן, ורשה תרס"ד, באתר היברובוקס
הגהות על ספר תפוחי זהב (קצור ראשית חכמה) לר' יחיאל מילי.
לקריאה נוספת

אברהם אבא אייזנער, תולדות הגאון ר' דוד לידא, הוצאת אדולף אייזנער, ברסלוי ה'תרצ"ח.
דוד הלחמי, רבי דוד לידא אב"ד אמסטרדם, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' צ"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
הערות שוליים

↑  על מצבת קבורתו מופיעה רק שנת הפטירה. כיוון שבקינה עליו שכתב בנו, הרב פתחיה, (בכתב יד במוזיאון הבריטי) נאמר שהגיע לגיל זקנה אך לא לגיל שיבה - ההנחה היא שנפטר כבן 65, ולידתו סמוך לשנת 1632.
↑  ספר בראשית, פרק כ"ו, פסוק כ'.
↑  שם הגדולים ח"א, אות ח, לב; שם ח"ב אות מ, לב
↑  עם זאת, בשער הספר כתוב כי רבי דוד לידא "חיבר והביא לבית הדפוס". ראו כאן.
↑  בספר השנה שלו בגרמנית, 1876, חלק ב' צד 171
↑  אברהם אבא אייזנר, תולדות הגאון ר' דוד לידא זללה"ה, ברסלוי תרח"צ, עמ' 10
↑  ראו בקטלוג הספרייה הלאומית, את פירושו המקורי של דון יצחק אברבנאל לתהילים, והתוספות שנילוו אליו מאוחר יותר, מאת בסהויזן ומאת הרב לידא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308018905171  GND: 173762239  LCCN: nr91002637  SELIBR: 265781  SNAC: w6s46x2p  VIAF: 238178678   WorldCat (עם VIAF): 238178678
אולף קירסטן

אולף קירסטן (בגרמנית: Ulf Kirsten, נולד ב-4 בדצמבר 1965 בריזה שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בדינמו דרזדן ובבאייר לברקוזן בעמדת החלוץ, וערך 100 הופעות בינלאומיות במדי נבחרות גרמניה המזרחית וגרמניה. קירסטן הוכתר שלוש פעמים כמלך השערים של הבונדסליגה, והוא נחשב אחד החלוצים הגרמנים המובילים בכל הזמנים.
קריירת מועדונים > דינמו דרזדן

קירסטן שיחק בקבוצות הנוער של דינמו דרזדן, ובשנת 1983 עלה לקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת העל המזרח-גרמנית. קירסטן זכה להצלחה רבה בקבוצה, ובמשך שבע עונות הבקיע 57 שערים ב-154 הופעות, וזכה בשתי אליפויות ובשני גביעים מקומיים של גרמניה המזרחית.
בעונת 1989/90, שהייתה עונתו האחרונה של קירסטן בדינמו דרזדן, הוא נבחר לכדורגלן המזרח גרמני של השנה.
קריירת מועדונים > באייר לברקוזן

בשנת 1990, מיד לאחר איחוד גרמניה, היה קירסטן מראשוני הכדורגלים המזרח-גרמנים שעברו לקבוצה מערב-גרמנית, וחתם בבאייר לברקוזן. קירסטן כבש 182 שערים ב-350 הופעות בבונדסליגה במהלך 13 עונות בבאייר לברקוזן. נתונים אלו ממקמים את קירסטן במקום הראשון בדירוג המבקיעים של באייר לברקוזן בכל הזמנים, במקום השני בטבלת שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בבונדסליגה בכל הזמנים, לאחר השוער רודיגר פולבורן, ובמקום השישי בטבלת המבקיעים של הבונדסליגה בכל הזמנים. עם זאת, באייר לברקוזן לא זכתה בתארים בתקופתו של קירסטן, למעט גביע מקומי בשנת 1993. קירסטן הגיע עם באייר לברקוזן לגמר ליגת האלופות בשנת 2002, בו הפסידה באייר לברקוזן 1–2 לריאל מדריד, במשחק בו נכנס כמחליף. בשנת 2003, פרש קירסטן ממשחק פעיל.
קירסטן זכה במספר תארים אישיים במדי באייר לברקוזן. שלוש פעמים סיים קירסטן כמלך השערים של הבונדסליגה. בעונת 1993 סיים כמלך השערים עם 20 הבקעות, בצוותא עם טוני יבואה מאיינטרכט פרנקפורט. את עונות 1997 ו-1998 סיים קירסטן כמלך השערים לבדו, בשתי העונות עם 22 הבקעות.
קירסטן סיים לבדו כמלך השערים גם בגביע אופ"א בשנת 1995 עם 10 הבקעות. את עונת 1994 בגביע אירופה למחזיקות גביע, סיים קירסטן כמלך השערים עם חמש הבקעות, בצוותא עם איבאילו אנדונוב מצסק"א סופיה, אלון מזרחי ממכבי חיפה ואואן ג'ס מאברדין.