stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגבלות על תרומת דם על גברים המקיימים יחסי מין עם גברים
נימוקים עבור הגבלות

שירותי הדם חייבים בראש ובראשונה לוודא שכל הדם המתקבל לתרומה בטוח למטרות עירוי, אשר מושג על ידי בדיקת תורמים פוטנציאליים להתנהגויות בסיכון גבוה באמצעות שאלונים וראיונות לפני נטילת הדם, ובדיקות מעבדה לאחר מכן על דגימת הדם שנתרמה. שירותי דם בדרך כלל מצדיקים את האיסורים שלהם נגד "MSM" בשל העלייה השולית בסיכון ל-HIV המועבר בעירוי. קבוצות אחרות עם הגבלות דומות, או איסור מוחלט לתרום דם, עקב סיכון מוגבר או אפשרי למחלות זיהומיות מסוימות כוללות מזריקי סמים, מקבלי איברים או רקמות של בעלי חיים, וכאלה שחיו או נסעו לחו"ל במדינות מסוימות.
בשנות ה-80, כאשר התרחשה מגפת ה-HIV/איידס, הייתה שכיחות גבוהה של המחלה בקרב "MSM" ולא היו קיימות בדיקות מהימנות למציאת הנגיף, מה שהצדיק איסור גורף על תרומות דם מקבוצות בסיכון גבוה בהם "MSM". הגבלות אלו היו דומות להגבלות על אנשים עם מגורים בממלכה המאוחדת, צרפת או ערב הסעודית במהלך שיא מגפת מחלת הפרה המשוגעת (BSE) בין השנים 1980–1996, עקב היעדר בדיקות עבור צורתה האנושית (vCJD) (אנ').
בשנת 1985, בדיקות מוקדמות בשיטת "ELISA" חיפשו נוגדנים, שהם התגובה של מערכת החיסון לנגיף. עם זאת, ישנה תקופת חלון (אנ') בעת שימוש בשיטה זו, שבה אדם שנדבק ב-HIV מסוגל להפיץ את המחלה אך עלול להיבחן שלילי לנגיף. תקופת חלון זו יכולה להיות עד שלושה או שישה חודשים, עם ממוצע של 22 ימים. בדיקות המשתמשות בשיטות "ELISA" עדיין נמצאות בשימוש במדינות מפותחות בגלל קלות השימוש שלהן, כמו גם הרגישות (אנ') הגבוהה למדי שלהן, שמתהדרת ב-100% רגישות. כדי לכסות את תקופת החלון הנובעת מהשימוש בבדיקות אלו, תורמים נבדקים גם לאיתור התנהגויות בסיכון גבוה, שאחת מהן היא היסטוריה של פעילות הומוסקסואלית בקרב תורמים פוטנציאליים גבריים. בדיקות חדשות יותר מחפשות את הנגיף עצמו, כמו בדיקת אנטיגן p24 (אנ'), שמחפשת חלק מהנגיף על פני השטח של תאים נגועים, ובדיקות חומצת גרעין (NAT) (אנ'), שמחפשות את החומר הגנטי של הנגיף בתאים נגועים ב-HIV. בבדיקות אלו, תקופת החלון קצרה יותר, עם משך ממוצע של 12 ימים. דור רביעי, או שילוב של בדיקות HIV, יכולות לזהות זיהום ב-HIV ב-99% מהאנשים עד חודש וחצי לאחר ההדבקה.
סיכונים קשורים גם לתורמים שאינם "MSM" שנבדקים חיוביים ל-HIV, יכולים להיות להם השלכות גדולות שכן התרומה האחרונה של התורם הייתה יכולה להינתן בתוך תקופת החלון לבדיקה והייתה יכולה להיכנס לאספקת הדם, ועלולה להדביק את מקבלי מוצרי הדם. אירוע בשנת 2003 בניו זילנד מצא תורם שאינו "MSM" אשר נבדק חיובי ל-HIV, ולאחר מכן היה צורך להחזיר את כל מוצרי הדם שנוצרו עם תרומת הדם האחרונה של התורם. תהליך זה עלה בשווי של 4 מיליון דולר ניו זילנדי של פקטור VIII, הגורם לקרישת דם המשמש לטיפול בחולי המופיליה, המיוצר ממאגר גדול של פלזמה שנתרמה, ובהמשך הוביל למחסור כלל ארצי של פקטור VIII ולדחייה של ניתוחים שאינם מוגדרים במצב חירום בחולי המופיליה.
נימוקים נגד הגבלות > מחסור בתרומות דם

התנגדויות להגבלות על תרומות דם מאת "MSM", בהם אלה של איגוד הרפואה האמריקאי והצלב האדום האמריקאי, מבוססות בדרך כלל על הרעיון ששיפורים בבדיקות ואמצעי הגנה אחרים הפחיתו לאורך השנים את הסיכון מעירוי מועבר HIV לרמה מקובלת. בעוד מחסור בדם הוא נפוץ, התומכים בשינוי המדיניות מציינים כי אי הכללת תורמים בריאים רק מחמירה את הבעיה. בשנת 2018, עד 10 במרץ עדיין היה צורך בדחיפות בכ-10,000 תרומות כדי להמשיך לענות על צורכי החולים. עם זאת, שירותי הדם הקנדיים ציינו כי המלאי הלאומי והימים בהישג יד של מספר קבוצות דם נותרו ברמות נמוכות באופן קריטי בעוד פחות מ-4 אחוז מהתורמים הזכאים תורמים דם בכל שנה.
נימוקים נגד הגבלות > מחסור בתרומות קרניות

ניתוח השתלת קרנית יכול לרפא עיוורון שנגרם על ידי קרנית פגומה. עם זאת, קיים מחסור עולמי בתרומות קרנית, מה שמגביל מאוד את הזמינות של השתלות קרנית ברוב העולם. מחקר משנת 2016 מצא כי 12.7 מיליון אנשים לקויי ראייה היו זקוקים להשתלת קרנית, כאשר רק קרנית אחת הייתה זמינה לכל 70 איש. במדינות רבות ישנן רשימות המתנה ארוכות שנים לניתוח השתלת קרנית עקב המחסור בתרומות קרניות. אף על פי שכל הקרניות שנתרמות נבדקות לאיתור נוכחות HIV באמצעות בדיקת נוגדנים או חומצות גרעין ומעולם לא דווח על מקרה של העברת HIV באמצעות ניתוח להשתלת קרנית, מדינות רבות ממשיכות לאסור על תורמי קרנית מאת "MSM".
נימוקים נגד הגבלות > סיכון להעברת מחלות מין

בחלק ממדינות אירופה, יחסי מין בסיכון גבוה מובילים לאיסור זמני, ללא קשר למין בן הזוג. תומכי שינוי המדיניות מציינים שהאיסור כולל כל מגע חד-מיני, גם אם מצב ה-HIV של בן הזוג נמצא מעל לכל ספק כשלילי, בנוסף לכך שגבר הטרוסקסואל המקיים יחסים מופקרים עם נשים רבות, הוא תורם בסיכון גבוה יותר מגבר הומוסקסואל או ביסקסואל במערכת יחסים מונוגמית, אך יהיה זה שיורשה לתרום דם. יתר על כן, במדינות מסוימות, פעילויות אחרות בסיכון גבוה קובעות איסור זמני, כגון מגע מיני עם כל מי שהשתמש במחטים כדי ליטול תרופות שלא נרשמו על ידי הרופא, בעוד תורמי "MSM" נדחים ללא הגבלת זמן.
מעמד ברחבי העולם > אוסטרליה

אוסטרליה יישמה מדיניות של תקופת דחייה של 12 חודשים עבור "MSM" שמעוניינים לתרום דם מאז שנת 2000. לפני יישום המדיניות, תרומות דם מאת "MSM" נאסרו ללא הגבלת זמן מאז שנת 1985. תביעה להסרת מגבלות המדיניות הוגשה בבית הדין נגד אפליה של טסמניה בשנת 2005. ארבע שנים מאוחר יותר במאי 2009, בית הדין דחה את התביעה. שירות הדם של הצלב האדום האוסטרלי (אנ') קרא להוריד את תקופת הדחייה מ-12 חודשים עשר ל-6 חודשים אולם, הקריאה נדחתה על ידי המנהל למוצרים רפואיים (TGA) (אנ') בשנת 2014.
ממשלה מדינת ויקטוריה קראה לממשלה הפדרלית של אוסטרליה להסיר את המגבלות בשנת 2016. באפריל 2020 המנהל למוצרים רפואיים צמצם את תקופת הדחייה לשלושה חודשים. התיקון דרש אישור של כל ממשלות המדינות והטריטוריות של אוסטרליה והממשלה הפדרלית לפני שיכל להיכנס לתוקף. המדיניות החדשה נכנסה לתוקף ב-31 בינואר 2021.
מעמד ברחבי העולם > ארצות הברית

בארצות הברית, מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) מוציא המלצות לדחיית תורמים למפעלי דם. הנחיה החל משנת 2020 קראה "לקיים תקופת דחייה של 3 חודשים מהמגע המיני האחרון בין גברים המקיימים יחסי מין עם גברים". מדיניות זו החליפה תקופת דחייה של שנה קודמת שאושרה על ידי המנהל ב-21 בדצמבר 2015, שהחליפה את האיסור ללא הגבלת הזמן הקודם על תרומות דם מאת "MSM" מאז 1983. כמו כן, נאסר על נשים שקיימו יחסים עם "MSM" לתרום את דמן במשך שלושה חודשים גם כן. לפני אפריל 2020, האיסור היה שווה לאותה תקופה של 12 חודשים שהוטלה על "MSM". המדיניות הוקמה לראשונה ב-1983 על ידי המנהל שמסדיר תקנות לתרומות דם לארגונים רווחיים וארגונים ללא מטרות רווח. עם זאת, ההמלצות אינן מחייבות ובדרך כלל אינן קובעות אחריות הניתנת לאכיפה משפטית. אף על פי שההמלצות בלתי מחייבות דה יורה, דה פקטו הן נחשבות לחוקיות בקרב ארגונים בהם הצלב האדום האמריקאי שמתייחס להמלצותיו כאל "דרישה פדרלית שיש לפעול לפיה".
"MSM" תורמי תאים ורקמות אנושיות מלבד איברים, כגון קרניות או רקמת רבייה בהן זרע, אינם מוגדרים ככשירים למשך כחמש שנים לאחר קיום היחסים האחרון בינם לבין בני זוגם. בקרב תרומות הקרנית, למדיניות הדחייה של חמש השנים במדינה ולמדיניות הדחייה הדומה של 12 חודשים בקנדה כלפי "MSM", ישנה השפעה של מניעת אלפי תרומות קרנית מדי שנה. מדיניות הרשת המאוחדת לשיתוף איברים "UNOS" מאפשרת להשתמש באיברים מוצקים מתורמי "MSM" כגון לב, ריאות וכליות בניתוחי השתלות, אם כי הם מחייבים את בית החולים המקבל את האיבר לקבל הודעה אם התורם היה "MSM" במהלך 5 השנים האחרונות.
מעמד ברחבי העולם > ארצות הברית > היסטוריה של קריאות לשינוי המדיניות

בשנת 2006, האגודה לקידום טיפולי הדם והביותרפיה (אנ'), הצלב האדום האמריקאי ומרכזי הדם של אמריקה (אנ') תמכו כולם בשינוי המדיניות הנוכחית של ארצות הברית של דחיית תרומות מאת "MSM" ללא הגבלת זמן להורדה לתקופת דחייה של שנה בעוד "AABB" הציע לבצע את השינוי עוד מאז 1997. עם זאת, ה-"FDA" לא קיבל את ההצעה.
ב-19 באוגוסט 2009, ועדת המשפט של אספת קליפורניה העבירה את "AJR13", החלטת ארצות הברית ללא אפליה של תורמי דם, וקראה ל-"FDA" להפסיק את מדיניות איסור תרומות הדם מאת "MSM".
באפריל 2010, מועצת העיר ניו יורק העבירה החלטה הקוראת למנהל המזון והתרופות האמריקאי לבטל את האיסור שקבעה באומרה כי "איסור זה התבסס על דעות קדומות, תגובת ברכיים ואי הבנות לגבי מחלת ה-HIV/איידס בהתחשב בצורך המתמיד בדם, אין זה הגיוני לאסור תרומות מאוכלוסייה שלמה".
ב-1 ביוני 2010, מועצת מחוז קולומביה העבירה החלטה הקוראת למנהל "לבטל את דחיית תרומות הדם לכל החיים על ידי גברים המקיימים יחסים עם גברים מאז 1977 לטובת מדיניות המגנה על הבטיחות והשלמות של אספקת הדם המבוססת על קריטריונים מדעיים עדכניים".
ביוני 2013, האגודה הרפואית האמריקאית פרסמה הצהרה הקוראת ל-"FDA" לשנות את המדיניות וקבעה כי "האיסור לכל החיים על תרומת דם לגברים המקיימים יחסי מין עם גברים הוא מפלה ואינו מבוסס על מדע טוב".
ביולי 2013 אישר האיגוד האמריקאי לאוסטאופתיה (אנ') מדיניות הקוראת למנהל "להפסיק את תקופת הדחייה הבלתי מוגבלת עבור גברים שמקיימים יחסי מין עם גברים" וכן "לשנות את קריטריוני ההחרגה של "MSM" כך שיהיו עקביים עם דחיות עבור אלה הנחשבים בסיכון מוגבר".
ב-14 בדצמבר 2015, ג'ורדן מול-ויגראס, חבר הקונגרס בריאן היגינס ומרכז הגאווה של מערב ניו יורק קיים עצרת קהילתית בעיר בפאלו, כדי למחות נגד מדיניות המנהל האוסרת על תרומות דם מאת "MSM". מול-ויגראס, הומוסקסואל גלוי במערכת יחסים מונוגמית במשך ארבע שנים, סורב להתקבל כתורם דם לאחר שחשף את נטייתו המינית במהלך תהליך בדיקת השאלון. "המדיניות המופרכת של הממשלה פוגעת באנשים שמסורבים רק על סמך נטייה מינית ומיליוני אחרים שיזדקקו לתרומת דם מצילת חיים", אמר היגינס והוסיף כי "הזכאות צריכה להיות מבוססת על מדע מבוסס סיכונים ולא על ספקולציות מיושנות מבוססות פחד".
ב-21 בדצמבר 2015, מנהל המזון והתרופות האמריקני שינה את מדיניותו על ידי החלפת תקופת דחיית הצמיתות לתקופה של שנה. השינוי הוצע בחודש יולי.
ב-27 במאי 2016, מנהל המזון והתרופות האמריקני אישר שאלון חדש לגבי היסטוריה של תורמי דם לשימוש כללי על ידי מפעלי דם, אשר תאם את תקופת הדחייה ל-12 החודשים. בקרב "MSM" לפני החלת העדכון, השאלונים שאושרו היו תואמים בפועל רק לדחייה בלתי מוגבלת של תרומות דם מאת "MSM".
החל מדצמבר 2016, הצלב האדום האמריקאי מדווח כי "MSM" עשויים להיות זכאים לתרום דם אם לא קיימו יחסי מין עם גבר אחר במשך יותר מ-12 חודשים. הארגון דיווח כי בינואר 2017 הוא החל בהחזרת תורמים "MSM" שנדחו בעבר בשל נטייתם המינית לתרום את דמם, אשר לאחר מכן קיבלו אישור לתרום דם בהתאם למדיניות תקופת הדחייה של 12 החודשים. אתר הצלב האדום ציין שדחייה זו של 12 חודשים חלה גם על גברים טרנסג'נדרים המקיימים יחסי מין עם גברים, אך אינה מוטלת על נשים טרנסג'נדריות המקיימות יחסי מין עם גברים.
מעמד ברחבי העולם > ניו זילנד

עם הקמת שירות הדם של ניו זילנד (NZBS) בשנת 1998, תקופת הדחייה עבור תרומות דם מאת "MSM" עמדה על 10 שנים, אך הצטמצמה ל-5 שנים בשנת 2009, זאת בעקבות סקירה עצמאית של קריטריונים לתרומת דם בשנים 2007–2008 שלא מצאה שום הבדל משמעותי בסיכון של תרומות דם מאת "MSM" בתקופת דחייה של 5 שנים לעומת 10 שנים.
בשנת 2014, שירות הדם צימצם את תקופת האיסור מ-5 שנים לשנה אחת בעקבות המלצת רשות הבטיחות של ניו זילנד לתרופות ומכשירים רפואיים. ההמלצה נבעה בעיקר ממידע חדש על אי-העברת HIV באוסטרליה שכבר הייתה לה מדיניות של תקופת דחייה של שנה בקרב תרומות דם מאת "MSM". תקופת הדחייה של שנה בניו זילנד החלה ב-15 בדצמבר 2014. ב-14 בדצמבר 2020 שירות הדם הפחית את התקופה ל-3 חודשים. תקופת דחייה זו מוגדרת בדומה לתקופת דחייה של 3 חודשים עבור מספר קטגוריות התנהגותיות אחרות הנושאות סבירות גבוהה יותר להידבקות ב-HIV לא מזוהה, כגון אנשים העוסקים בעבודת מין ואנשים שהתגוררו במדינה בה יש סיכון גבוה (1% או יותר) לשכיחות HIV.
אקטיביזם בנוגע לשינוי במדיניות תרומות "MSM" > הממלכה המאוחדת

קמפיין האיחוד הלאומי של סטודנטי להט"ב (אנ') מפעיל את מסע ההסברה "תרומה ללא אפליה" כדי לשנות את מדיניות איסור תרומות הדם מאת "MSM" תוך כדי עידוד תרומות דם גם ממי שאינם בעלי הגבלות לתרום את דמם.
בשנת 2015, הסופר והמשורר הולשי רג' ארקהירוו הציג סדרת שירה שנכתבה בדמו כדיו במחאה על הגבלות התרומות מאת "MSM". שירו "Inkwell" דן ברגש הבושה ובסטיגמה סביב "דם הומוסקסואלים". כל תחילת שורה מחמש הפסקות של "Inkwell" מתחילה באותיות מכל אחת מקבוצות הדם, המתחלפות בין A, B, AB ו-O.
אקטיביזם בנוגע לשינוי במדיניות תרומות "MSM" > קנדה

אגודת הסטודנטים באוניברסיטת קרלטון באוטווה, אונטריו, הצביעה בשנת 2012 לקיים איסור על קיום מרפאות דם בקמפוס כתוצאה ממדיניות קנדה כלפי "MSM" שאסרה ללא הגבלת זמן תרומות דם מאת "MSM" באותה תקופה.
אקטיביזם בנוגע לשינוי במדיניות תרומות "MSM" > ארצות הברית

בשנת 2005, פעיל סטודנט באוניברסיטת ורמונט (UVM) הגיש תלונה למשרד לאפליה מתקנת של האוניברסיטה, בטענה כי כונני דם של הצלב האדום האמריקאי בקמפוס מפרים את מדיניות אי-האפליה של האוניברסיטה בהיותם לא מאפשרים ל-"MSM" לתרום דם. המשרד המליץ לאוניברסיטה לא לאפשר עוד לצלב האדום לערוך תרומות דם בקמפוס, אך הנהלת "UVM" דחתה את ההמלצה בטענה כי פעולה זו לא תהיה אינטרס של בריאות הציבור. פעילות הסטודנטים לרפורמה בנושא נמשכה בשנים הבאות. בשנת 2007, אגודת ממשלת הסטודנטים של "UVM" הצביעו נגד, בהצבעה של 16 בעד ו-15 נגד, על החלטה לא מחייבת הקוראת לאוניברסיטה לאסור על קבלת תרומות דם בשל מדיניות ארצות הברית כלפי תרומות דם מאת "MSM".
בשנת 2008, נשיא אוניברסיטת סן חוזה דון קאסינג השעה את כל תרומות הדם בקמפוס בטענה שמדיניות קבלת תרומות הדם כלפי "MSM" מפרה את מדיניות אי-האפליה של האוניברסיטה. באותה שנה, חבר סגל באוניברסיטת סונומה הציע החלטה בסנאט הפקולטה לאסור על תרומות דם בקמפוס. סנאט הפקולטה העביר את ההחלטה בהצבעת רוב של 21–13, תוך התנגשות עם סנאט הסטודנטים, שהעבירו החלטה מוקדם יותר באותו החודש אשר ציינה את האפליה כלפי "MSM", אך הביעו תמיכה בהמשך קיום תרומות הדם החודשיות.
בשנת 2010, קבוצת הסטודנטים "GLBT" במכללת קין (אנ') בעיר קין, ניו המפשייר, מחתה על מדיניות קבלת תרומות הדם מאת "MSM" בקמפוס. בשנת 2011, הסנאט האקדמי של מכללת קווינס (אנ'), שמהווה חלק ממערכת אוניברסיטת סיטי ניו יורק, המליץ על הפסקת כל תרומות הדם בקמפוס. בשנת 2013, קבוצה של סטודנטים מאוניברסיטת מישיגן הפעילים נגד מדיניות תרומת הדם כלפי "MSM" החלה ביוזמת "דימום למען שוויון" במסגרתה אנשים שאינם זכאים לתרום בגלל המדיניות יביאו אנשים הזכאים לתרום בשמם, עבור קידום תרומות דם והצגת כמות הדם הנוספת שעלולה להיאסף אם המדיניות תשתנה. העיתון מישיגן דיילי (אנ'), עיתון הסטודנטים של האוניברסיטה, פרסם הערכה לטובת שינוי המדיניות.
ב-27 ביולי 2016, בעקבות פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו בו נרצחו 49 קורבנות, ב-12 ביוני 2016, הארגון "Blood is Blood" קיים אירוע תרומות דם ב-27 ביולי החל מהשעה 12:00 עד 18:00 במטה ארגון הצלב האדום האמריקאי בבאפלו, ניו יורק. הפעיל ג'ורדן מול-ויגראס, מייסד "Blood is Blood", אשר מכונה "ג'ורדן ג'יימס" במדיה החברתית, ומת'יו קריהן היגינס, מנהל המרכז הגאווה של ניו יורק סיטי, נאמו באירוע עבור העלת המודעות למדיניות הקיימת המונעת מהומוסקסואלים לתרומת דם ברחבי העולם. באירוע דווח על ביטויי תסכול והתנגדות למדיניות מצד מספר הומוסקסואלים וביסקסואלים שנאסר עליהם לתרום דם לקורבנות, כאשר פעילי להט"ב ברחבי המדינה וקבוצה של מחוקקים דמוקרטיים קראו לביטול האיסור. מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) הצהיר מאוחר יותר כי "לא קיימת תוכניות לשנות את הרגולציה" בנושא אם כי יעריך מחדש את מדיניותו "כאשר מידע מדעי חדש יהפוך לזמין".
בשנת 2020, במהלך מגפת הקורונה, הרופא ההומוסקסואל מאוניברסיטת הרווארד, ג'ק טורבן (אנ'), הצהיר לאתר החדשות "Vox" ותוכנית האירוח הדיילי שואו שלאחר שהחלים ממחלת נגיף הקורונה הוא רצה לתרום פלזמה של דמו לניסויי טיפולים קליניים, אך לא היה רשאי בגלל נטייתו החד-מינית. המקרה הוביל ל-20 תובעים כלליים שכתבו מכתב למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בו קראו להסיר את ההגבלות על תרומות דם מאת "MSM".
ראו גם

זכויות להט"ב
HIV וגברים המקיימים יחסי מין עם גברים
Pinball Wizard

"Pinball Wizard" (בעברית: "אשף הפינבול") הוא שיר נושא מאופרת הרוק "טומי" של להקת "המי". השיר נכתב על ידי פיט טאונסנד והוקלט בשנת 1969. באותה שנה הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הפזמונים הבריטי.
סיפור ותוכן

השיר מספר על נער חירש, אילם ועיוור בשם טומי ווקר, גיבור אופרת הרוק, המתגלה כאשף במשחק הפינבול,
יכולתו האגדית מוסברת בכך שדעתו לא מוסחת מהפעמונים והצלילים של המכונה.
השיר נכתב מנקודות מבטו של אלוף פינבול המכונה "הבחור המקומי" הנדהם מיכולותיו של טומי האנונימי.
טאונסנד כינה את השיר "אחת מהעבודות השלומאיליות ביותר שלי", אך למרות זאת השיר זכה להצלחה מסחרית רבה והיה לאחד המזוהים ביותר עם להקת ה"מי" ולחביב הקהל בהופעותיהם.
סיפור ותוכן > מיקום באלבום

השיר הוא השיר השלושה עשר מתוך עשרים וארבעה שירים באלבום.
מיקום השיר ברצף שירי האלבום מבטא את המעבר התמטי מנער חסר כל כישרון, שהוא רק נטל להוריו המחפשים כל דרך לרפא אותו, לשחקן פינבול עשיר ומפורסם.
גרסאות כיסוי

להקות וזמרים שונים ביצעו את השיר, וביניהן ניתן למנות את:
אלטון ג'ון, שהכין גרסה מיוחדת עבור הסרט "טומי", ובה רוב קטעי נגינת הגיטרה הומרו לפסנתר, עם תוספת של סולו פסנתר.
טניישס די הופיעו איתו כשיר סיום להופעותיהם במסגרת סיבוב ההופעות של הלהקה בשנים 2006–2007.
הזמרת סטורם לארג' שהופיעה עם השיר במסגרת התוכנית Rockstar Supernova.
בשנות התשעים הסרט "טומי" עובד למחזמר בברודוויי, בידי ג'ורג' מרטין והשיר זכה לגרסת מחזמר.
רוקפור באלבומם For Fans Only! משנת 2003 מבצעים גרסת כיסוי לשיר.
Zingara

| --- | --- |

 סינגל בביצוע בובי סולו
 מתוך האלבום Il Meglio Di Bobby Solo
 יצא לאור:  פברואר 1969
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה:  איטלקית
 בי-סייד:  "Piccola ragazza triste"
 כתיבה:  לואיג'י אלברטלי 
 לחן:  אנריקו ריקרדי 
 
"Zingara" (בעברית: "צוענייה") הוא שיר באיטלקית, שכתבו אנריקו ריקרדי ולואיג'י אלברטלי. השיר זכה בתחרות השירים פסטיבל סן רמו ה-19 שנערכה ב-1969, בביצועם של בובי סולו ואיווה זניקי (אנ'). השיר בביצועו של בובי סולו הגיע לראש מצעד הפזמונים האיטלקי ושהה בו במשך שבועיים.
הזמר דני בן ישראל הקליט גרסה עברית לשיר. אהוד מנור כתב את המילים, ועיבד אלכס וייס.
בשם "Zingara" נקרא גם סרט מוזיקלי איטלקי (Musicarello) בבימויו של מריאנו לאורנטי ובכיכובם של בובי סולו ולורטה גוג'י.
רשימת רצועות > הגרסה של בובי סולו

"Zingara" (אנריקו ריקרדי, לואיג'י אלברטלי)
"Piccola ragazza triste" (סזרה גיליי, ג'אני סנג'סט, קפואנו, בובי סולו)
רשימת רצועות > הגרסה של איווה זניקי

"Zingara" (אנריקו ריקרדי, לואיג'י אלברטלי)
"Io Sogno" (סלבטורה וינצ'יגוארה)
הערות שוליים

↑  Eddy Anselmi. Festival di Sanremo: almanacco illustrato della canzone italiana. Panini Comics, 2009. ISBN 8863462291.
↑  Dario Salvatori. Storia dell'Hit Parade. Gramese, 1989. ISBN 8876054391.
↑  Roberto Poppi, Mario Pecorari. Dizionario del cinema italiano. I film. Gremese Editore, 2007. ISBN 8884405033.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7a9ddf00-1ad4-42df-868a-1b80e8c1f7e1
המנהיג העליון של איראן

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  עלי ח'אמנאי
 תאריך כניסה לתפקיד:  4 ביוני 1989
 תחום שיפוט:  איראן איראן
 ייסוד המשרה:  3 בדצמבר 1979 
 איוש ראשון:  רוחאללה ח'ומייני
 www.leader.ir/fa
 
המנהיג העליון (בפרסית: آیت اللهرهبر انقلاب, תעתיק: רַהְבַרֶ אֶנְעֶ'לאב, שפירושו: מנהיג המהפכה או مقام رهبری, תעתיק מדויק: מַעְ'אַםֶ רַהְבַרי, שפירושו: סמכות ההנהגה) הוא ראש המדינה וסמכות הדת האסלאמית השיעית העליונה באיראן. במשך 45 שנות קיומה של הרפובליקה אסלאמית באיראן, שימשו בתפקיד זה רק שני אנשים: רוחאללה ח'ומייני שכונן את התפקיד, ויורשו עלי ח'אמנהאי, שמחזיק בתפקיד מאז מותו של הראשון ב-1989.
רקע

התואר "מנהיג עליון" آیت الله(رهبر معظم, רַהְבַרֶ מֻעַטַ'ם) הוענק כתואר כבוד ואינו מופיע בחוקת איראן (שם הוא נקרא רַהְבָּר – "המנהיג"). באמצעי תקשורת במדינות המערב מכונה לעיתים המנהיג העליון המשמש כ"אייתוללה" (התואר האסלאמי שבו צריך להחזיק מי שנבחר למנהיג העליון).
התפקיד נוצר על ידי רוחאללה ח'ומיני בעקבות המהפכה האסלאמית שהוביל ב-1979, בהתאם לדוקטרינה הפוליטית והאסלאמית שהשליט במדינה: "שלטון חכם ההלכה" (ولایت فقیه ולאית-י פקיה). הדוקטרינה מבוססת על העיקרון השיעי שלפיו חכם ההלכה (הפקיה) אחראי למסכנים בקהילה, והיא פותחה על ידי ח'ומייני, עד לקביעה שחכם ההלכה הוא השליט המוחלט של המדינה. הדוקטרינה קובעת כי רק איש דת ראוי להיות השליט המוחלט, בדומה לאימאמים השיעים האדוקים ולנביא מוחמד. פרשנות זו הביאה לקביעה שהמנהיג העליון הוא נציגו של האל עלי אדמות, ובדומה לנביא מוחמד, לעולם אינו טועה.
מנדט ומעמד

המנהיג העליון נחשב לראש המערכת הפוליטית באיראן, ולמחזיק הכוח המשמעותי. בהתאם לחוקה, המנהיג הוא הקובע את מדיניות החוץ והפנים, שולט בצבא איראן ובכלל זאת במשמרות המהפכה האסלאמית, ושולט באמצעי התקשורת במדינה.
נשיא איראן, הנבחר ישירות על ידי הבוחרים, הוא העומד בראש הרשות המבצעת ובראשות הממשלה. ב־1989 תפקיד ראש הממשלה אוחד עם תפקיד הנשיא, שהיה רשמי עד אז. עם זאת, רבות מהסמכויות שמוענקות לנשיא במדינות השונות, לדוגמה השליטה בכוחות המזוינים והזכות להכריז מלחמה או לחתום הסכמי שלום, שמורה למנהיג העליון.
המנהיג העליון נבחר על-ידי מועצת המומחים, בה חברים 86 מולות. מועצת המומחים נבחרת על ידי הבוחרים אחת לשמונה שנים. המועצה היא המפקחת על פעילות המנהיג, ובסמכותה אף להדיחו. עם זאת, את המועמדים לבחירות למועצת המומחים מאשרת או פוסלת מועצת שומרי החוקה. חצי מתוך תריסר חברי מועצת שומרי החוקה ממונים על ידי המנהיג העליון, היתר נבחרים על ידי המג'לס, מתוך רשימה שמגיש ראש הרשות השופטת, שהוא עצמו ממונה על ידי המנהיג. לפיכך, לגוף היחיד בעל היכולת להדיח את המנהיג העליון נבחרים אך ורק עושי דברו.
המועצה בוחרת את המנהיג במקרה שהוא אינו מסוגל למלא עוד את תפקידיו על פי החוקה או במקרה שהוא נפטר. על פי המפורט בפרקים 5 ו־109 של החוקה האיראנית, על המנהיג העליון להיות אדוק, בעל יכולת לפסוק פסיקות מוסלמיות, ישר, מודע למתרחש סביבו, בעל ראייה פוליטית וחברתית נכונה, אמיץ, בעל תושייה, בעל יכולת ניהול אם כי זהיר ומסויג למען נתיניו האיראניים. אם קיימים מספר מועמדים שעונים על קריטריונים אלו, תבחר המועצה את המועמד שמגלה את יכולות הניהול והשליטה על המונים לצד יכולתו לשקוד על ידע רב הקשור בדת האסלאם, ברמה הטובה ביותר - ובמקביל.
סמכויות ותפקידים

סמכויותיו ותפקידיו של המנהיג העליון נקבעות בפרק 110 בחוקת איראן, ומעניקות לו שליטה על הרשות השופטת (שהוא ממנה את ראשה), הרשות המבצעת (הנשיא, אותו הוא יכול לפטר, ואת המועמדים בבחירות לתפקיד הוא יכול לסנן בעקיפין דרך מועצת שומרי החוקה) והרשות המחוקקת (בעקיפין דרך מועצת שומרי החוקה). פרק 110 גם מציין כי המנהיג יכול להאציל חלק מסמכויותיו לאנשים אחרים.
קביעת המדיניות של הרפובליקה האסלאמית לאחר התייעצות עם המועצה לאבטחת אינטרס המשטר.
פיקוח על ביצוע נכון של המדיניות המותוית.
פרסום צווים למשאלי עם.
פיקוד על הכוחות המזוינים.
הכרזת שלום או מלחמה והנעת הכוחות המזוינים.
מינוי, פיטורין או קבלת התפטרות של:
חכמי הדת במועצת שומרי החוקה.
ראש הרשות השופטת.
ראשי רשתות הטלוויזיה והרדיו האיראניות.
ראש המטות המשולבים של הצבא.
מפקד משמרות המהפכה.
המפקדים העליונים בכוחות המזוינים.
פתרון מחלוקות בין שלוש זרועות הכוחות המזוינים ופיקוח על יחסיהם.
פתרון בעיות, שאינן ניתנות לפתרון בדרכים רגילות באמצעות המועצה לאבטחת אינטרס המשטר.
חתימה על הצווים המכריזים על בחירות לנשיא הרפובליקה.
פיטורי נשיא הרפובליקה, תוך שקילת האינטרס של המדינה, לאחר שבית המשפט העליון מוצא אותו אשם בהפרת התחייבויותיו החוקתיות, או לאחר הצבעה של המג'לס, המעידה על אי-כשירותו בהתאם לפרק 89 של החוקה.
חנינה או קציבת עונשים של פושעים, בהתאם לחוק האסלאמי, בהמלצה של ראש הרשות השופטת.
המחזיקים בתפקיד

סייד אייתוללה עט'מא רוחאללה ח'ומייני, 1979–1989
סייד עלי ח'אמנאי, 1989 ואילך
|  | כהונה | דיוקן | שם | תוחלת חיים | מקום לידה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 בדצמבר 1979 - 3 ביוני 1989 (9 שנים ו-182 ימים) |  | האימאם האייתוללה עט'מא סייד רוחאללה ח'ומייני سیدروح‌الله خمینی  | 24 בספטמבר 1902 – 3 ביוני 1989 (בגיל 86) | ח'ומיין, מַרְכַּזי | מנהיג המהפכה האיראנית של 1979 מייסד הרפובליקה האסלאמית של איראן |
| 2 | 4 ביוני 1989 - הווה (35 שנים) |  | האימאם האייתוללה סייד עלי ח'אמנאי سیدعلی خامنه‌ای | 19 באפריל 1939 (בן 85) | משהד, ח'וראסאן רזאווי | נשיא איראן מ-1981 ועד מות ח'ומייני |
ראו גם

טבעת האש האיראנית
מיליציות פרו-איראניות
תוכנית הגרעין האיראנית
הסכסוך האיראני-ישראלי
יחסי איראן–ישראל
יחסי איראן–חזבאללה
ציר ההתנגדות
גאופוליטיקה
חזיתות מלחמת חרבות ברזל
אנטי-אמריקניזם
אנטי-נצרות
אנטי-מערביות
התנגשות הציביליזציות
אנטי-ציונות
אנטישמיות מוסלמית
הערות שוליים

↑  מופיע בחוקת איראן, פרק 118.
↑  מופיע בפרקים 89–91 בחוקת איראן.
↑  פרק 5 של החוקה האיראנית.
↑  Iran’s Revolutionary Guard and the Rising Cult of Mahdism: Missiles and Militias for the Apocalypse | Middle East Institute, web.archive.org, ‏2022-06-01
↑  פרק 108 של החוקה.
↑  פרק 109 סעיף 2 של החוקה.
↑  התייחסות לסעיף 2, פרק 89 של חוקת איראן הקובע כי במקרה בו שליש מחברי המג'לס מגישים שאילתה לנשיא, עליו להתייצב לפרלמנט ולענות לשאילתה בתוך חודש. לאחר הסבריו, במקרה ששני שלישים מחברי הפרלמנט יתמכו בהצבעת האי-אמון, הנשיא יודח.
שער הניצחון של קרוזל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער ניצחון 
 על שם:  גראן קרוזל 
 כתובת:  Cour du Carrousel 
 מיקום:  Saint-Germain-l'Auxerrois 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1808
 תאריך פתיחה רשמי:  1808 
 אדריכל:  פייר-פרנסואה-לאונרד פונטיין 
 סגנון אדריכלי:  נאו-קלאסיציזם 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  38.9 מ' 
 
 קואורדינטות:  48°51′42″N 2°19′58″E﻿ / ﻿48.861666666667°N 2.3327777777778°E﻿ / 48.861666666667; 2.3327777777778
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) שער הניצחון של קרוזל(למפת פריז רגילה) שער הניצחון של קרוזל
 
התגליף מתחת לכיפה המרכזית של השער
שער הניצחון של קרוזל (בצרפתית: Arc de Triomphe du Carrousel) הוא שער ניצחון הממוקם בכיכר קרוזל ברובע הראשון של פריז בירת צרפת, במרכז ארמון הלובר. אין מדובר בשער הניצחון הממוקם בכיכר שארל דה גול, הכפול בגודלו, ואשר נבנה 30 שנה מאוחר יותר.