stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היישוב היהודי בארץ ישראל בימי מלחמת העולם השנייה
הלחימה בארץ ישראל > התקפות של איטליה

איטליה, שהכריזה ב-1940 מלחמה על בריטניה לצדה של גרמניה, תקפה את ארץ ישראל מן האוויר. חיפה הופצצה 4 פעמים במהלך 1940 ובהתקפות נהרגו עשרות אנשים. ב-9 בספטמבר הופצצה תל אביב. בהתקפה נהרגו 112 איש, רבים נפצעו ונגרם הרס רב.
כן היה ניסיון של צוללת איטלקית לפגוע בנמל חיפה, אך הצוללת הוטבעה במימי המפרץ. לאחר שקמה מדינת ישראל חולצו גופות מלחי הצוללת והובאו לקבורה באיטליה.
הלחימה בארץ ישראל > "מצדה על הכרמל"

ביוני 1942 הגיע הצבא הגרמני, שהתקדם מכיוון המדבר המערבי, היום לוב, למערב מצרים. גרמניה תכננה לנתק את התחבורה הימית שעברה בתעלת סואץ, בין בריטניה לבין הודו, תחבורה שהייתה חיונית לאימפריה הבריטית. החשש היה כי הצבא הגרמני, לאחר כיבוש תעלת סואץ, ימשיך צפונה, לארץ ישראל, ויתחבר לצבא הצרפתי של וישי, שהיה אז בן ברית של גרמניה הנאצית, בסוריה ובלבנון. ורנר סנטור, חבר הנהלת הסוכנות היהודית ביטא את חששם של רבים באומרו: "רוסיה היא מדינה עצומה ... וארץ כזו אינה ניתנת להשמדה, אבל את מפעלנו בארץ אפשר להשמיד במשך 24 שעות. אין איש יודע מה יהיה גורלו של היישוב תחת מגף הפולש אם חלילה יכבוש את הארץ, אבל התקווה שלנו היא שותפותם של הבריטים".[דרוש מקור: מדויק]
לתקופה זו, מאביב 1942 עד נובמבר 1942, ניתן לימים הכינוי מאתיים ימי חרדה. במשך תקופה זו דנו הנהגת היישוב ופיקוד ההגנה, ביניהם: יוחנן רטנר, מבכירי "ההגנה", ויצחק שדה, מפקד הפלמ"ח בתוכניות שונות לקידום פני הפלישה. בחודש מרץ 1942 הוחל בעיבוד תוכנית הגנה למקרה שהארץ תיכבש בידי צבאות גרמניה ומדינות ה"ציר". לפי התוכנית היו אמורות כל היחידות של הצבא הבריטי לסגת לתחום עיראק ואיראן לשם הערכות מחדש במקרה שהארץ תיכבש בידי הנאצים.
במקביל הוכנה תוכנית, שבה היה תפקיד ליישוב היהודי בארץ ישראל. התוכנית נקראה: "התוכנית לארץ ישראל שלאחר הכיבוש", לפעילות פרטיזנית תחת כיבוש גרמני. לפיה, ניתן היה לרכז את כל הכוח היהודי הלוחם ואת מאה אלף היהודים שגרו באזור הכרמל בתוך מתחם מבוצר הכולל את העיר חיפה, את הר הכרמל עד נחל בית-אורן, ואת מפרץ חיפה וחלק מעמק זבולון. לדעת המתכננים, לריכוז כוח יהודי במתחם המוגן על ידי אזור הררי ובנייה צפופה, ומתוגבר באספקה דרך נמל הקישון ושדה התעופה בעמק זבולון, יהיה תפקיד דומה לזה של המובלעת הבריטית בטוברוק: עליו לעמוד מול התקפות האויב חודשים אחדים, שבמהלכם תינתן לבריטים שהות להתאושש, ולכבוש את הארץ מחדש. התוכנית נקראה גם בשמות: "תוכנית הצפון", "תוכנית הכרמל", או "תוכנית מוסא דאג".
הסכנה חלפה ב־3 בנובמבר 1942 עם ניצחון הבריטים בקרב אל עלמיין השני. שרידים מביצורים אלה מצויים עד היום ברכסי הר הכרמל, מעל לנחל אורן, מעל למושבה עתלית.
תחילת התיעוש הארץ-ישראלי

במהלך שנות המלחמה השתפר מצבו הכלכלי של היישוב כתוצאה מכך שארץ ישראל שימשה בסיס לכוחות של צבאות בריטניה והאימפריה הבריטית, שנזקקו לשירותים ואספקה מן היישוב, וכתוצאה מעבודות ביצורים נרחבות שביצעו הבריטים בארץ ישראל ובמזרח התיכון, באמצעות קבלני בניין מארץ ישראל ובכללם חברת סולל בונה.
אספקת המזון, הביגוד ושאר צורכי הצבא הבריטי שהיה במזרח התיכון, בא ממפעלי תעשייה ארץ ישראליים כמו אתא, עסיס ועוד. הצבא הבריטי היה ללא קשרי תובלה ימיים מספיקים על מנת לקבל את האספקה השוטפת מבריטניה. מה עוד, שבבריטניה היה גיוס מלא וגם שם לא ניתן היה להגיע לייצור אספקה בהיקף מספיק.
פעילות אצ"ל ולח"י

בתקופת השיתוף חדל אף האצ"ל ממאבקו בבריטים ומפקדו דוד רזיאל נהרג בקרב, בשורות הצבא הבריטי בעת דיכוי המרד הפרו נאצי של רשיד עאלי אל-כילאני בעיראק ב־20 במאי 1941. הלח"י מצידו לא חדל במאבקו נגד הבריטים. הללו נקטו נגדו בצעדי דיכוי ורדיפות והרגו ב־12 בפברואר 1942 את מפקדו אברהם שטרן (יאיר). ב־6 בנובמבר 1944 התנקשו שני אנשי לח"י, אליהו חכים ואליהו בית צורי בקהיר בחייו של הלורד מוין, השר הבריטי לענייני המזרח התיכון, שהואשם על ידם בהשקפות אנטי ציונית ובכך שעשה ככל יכולתו לנעול את שערי הארץ בפני פליטי השואה, ולטענתם השפיע על ממשלת טורקיה לגרש את הספינה "סטרומה" למימי הים השחור, בהם הוטבעה על אנשיה.
בשנת 1944 סיכל הלורד מוין את שליחותו של יואל ברנד שנשלח על ידי הנאצים להציע לבריטים לקנות את חיי שארית יהודי אירופה בתמורה לציוד צבאי ומשאיות (עסקת ה"סחורה תמורת דם") והורה לעצור את ברנד מבלי לברר את רצינות ההצעה. המתנקשים נדונו למוות על ידי בית דין צבאי בריטי במצרים והועלו לגרדום בקהיר ב־22 במרץ 1945. האצ"ל שינה את מדיניותו כלפי הבריטים בשנת 1944 והחל לפעול נגדם. פעולותיהם של הלח"י ומאוחר יותר האצ"ל נגד בריטניה בזמן המלחמה העולמית נגד הנאצים זכו לביקורת רבה מצידו של רוב היישוב המאורגן.
השואה והיישוב בארץ

בשנת 1942 החלו להגיע לארץ ידיעות על דבר השואה המתחוללת ביהודי אירופה. בראשונה הגיעו ידיעות מקוטעות מסוכנויות הידיעות, שפורסמו בעיתונות העברית. לאחר שהגיעו בסוף שנת 1942 אנשי היישוב ששהו בפרוץ המלחמה בפולין, אשר הוחזרו לארץ על ידי הנאצים במסגרת חילופים של נתינים בריטיים בטמפלרים מארץ ישראל, קיבלו הידיעות אישור ממקור ראשון מפי עדי ראייה. בולטת בעניין זה עדותו של יעקב קורץ, שהעלה אותה על הכתב בספרו ספר עדות. בהגיע אישור דבר ההשמדה לידיעת אנשי היישוב, סערו בו הרוחות, נערכו כנסים והפגנות והוקמה "המגבית להתגייסות והצלה". נוסד ועד ההצלה בראשותו של יצחק גרינבוים, מי שהיה ציר בפרלמנט הפולני ולימים יהיה שר הפנים הראשון בממשלת ישראל. הוועד יצא כמשלחת הצלה איסטנבול שבטורקיה הנייטרלית שגבלה במדינות הציר, אך פעולת הוועד, למרות כל מאמציו, הייתה מוגבלת ובתנאי המלחמה לא נשאה פרי.
לקראת סוף המלחמה, בשנת 1944, הסכימו הבריטים לאמן צנחנים מאנשי היישוב, שצנחו בארצות הכיבוש הנאצי ובמדינות בנות בריתו במאמץ להציל יהודים. 32 מצנחני היישוב, כולל שלוש נשים, צנחו בארצות היעד. 12 מהם נפלו בשבי ו-7 הוצאו להורג, ביניהם חנה סנש, אך פעולתם למרות ההקרבה והגבורה, לא היה בה כדי לעזור ליהודי אירופה.
עם תום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 בניצחון בעלות הברית, החל הפרק האחרון של מאבק היישוב לעצמאות.
ראו גם

ימי מלחמת העולם השנייה, בערך ראשית התעופה העברית בארץ ישראל
"ההגנה" בעת מלחמת העולם השנייה, בערך ההגנה
אנדרטת מתנדבי היישוב במלחמת העולם השנייה
לקריאה נוספת

אלחנן אורן, התיישבות בשנות מאבק, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשל"ח-1978
דינה פורת, קפה הבוקר בריח העשן, על מפגשם של היישוב והחברה הישראלית עם השואה וניצוליה, ירושלים: יד ושם, 2011, מסת"ב 9789653083844
הערות שוליים

↑  דב קנוהל, עמ' 143.
↑  "פלוגת רגלים 2" שבסוף ספטמבר 1942 צורפה לגדוד הראשון שפעל אחר כך במסגרת הבריגדה.
↑  מאחר שמדי הייצוג של הרגימנט של מזרח קנט נצבעו בצבע חום-צהוב ששמו באנגלית buff (לפי צבע של עור באפלו), נודעו אנשיו מאז, בכל מקומותיהם וכן הרגימנט עצמו בכינוי "The Buffs".זאת לפי הספר של שאול דגן, הבריגדה היהודית הגדוד השלישי, בהוצאת איגוד החיילים המשוחררים בישראל, תל אביב 1996.
↑  ניסיונות של ניצולים לחזור למקום מגוריהם הקודמים הסתיימו במפח נפש ולעיתים אפילו ברצח
↑  כמו טיסה במטוסים שהדבר היה בזמנו יוצאי דופן
| התנדבות היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| כללי | התנדבות היישוב לצבא הבריטי • היישוב במלחמת העולם השנייה • הבריגדה היהודית • לוי בנימין - מפקד הבריגדה • הפלמ"ח • צנחני היישוב • מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי • שבויי היישוב במלחמת העולם השנייה • הרבנים הצבאיים • אות ההתנדבות |  |
| היחידות | פלוגת ההובלה 462 • פלוגת הנדסה 745 ("סולל בונה") • מתנדבי היישוב בחיל החפרים  •  מתנדבי היישוב בבאפס • הרגימנט הארץ-ישראלי • חיל העזר לנשים • פלוגת מובילי המים 148 • יחידת הקומנדו 51 • קבוצת החקירה המיוחדת |  |
| אתרים | פיוג'י • טרוויזיו • בריזיגלה • המערכה על נהר סניו • בית הקברות הצבאי ברוונה |  |
| אישים | משה שרת • יוסף אלמוגי • יצחק בן-אהרן • מרדכי מקלף • עזר ויצמן • חיים הרצוג • אהרן רמז • חיים לסקוב • מאיר זורע • שלמה שמיר |  |
ראו גם פורטל היישוב
| מלחמת העולם השנייה לפי מדינה |
| --- | --- | --- |
| אירופה | איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אסטוניה • בולגריה • בלגיה • ברית המועצות (אוקראינה • אזרבייג'ן • בלארוס) • גרמניה הנאצית • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • איי התעלה • גיברלטר • וויילס • יוגוסלביה • יוון • לוקסמבורג • ליטא • ליכטנשטיין • נורווגיה • סלובניה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כוסלובקיה (סלובקיה) • צרפת • רומניה • שוודיה • שווייץ |  |
| אסיה | איראן • בורמה • הודו • הודו–סין (קמבודיה) • הונג קונג • הפיליפינים • היישוב היהודי • טובה • טורקיה •  טיבט • יפן • מונגוליה • מלאיה • נפאל • סין (מנצ'וריה) • סינגפור • מדינה • ציילון • תאילנד |  |
| צפון אמריקה | אל סלוודור • ארצות הברית • גרינלנד • ניופאונדלנד • פנמה • קובה •  קנדה |  |
| דרום אמריקה | אורוגוואי • אמריקה הלטינית • ארגנטינה • ברזיל • גויאנה הבריטית • ונצואלה • סורינאם • קולומביה |  |
| אפריקה | אפריקה המערבית הצרפתית • אתיופיה • גמביה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ליבריה • מדגסקר • מצרים • ניאסלנד • סומלילנד הבריטית • סומלילנד הצרפתית • סיירה לאון • צפון אפריקה (מרוקו • תוניסיה) • קונגו הבלגית • קניה • רודזיה הדרומית |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי גילברט • איי האוקיינוס השקט • איי שלמה • נאורו • ניו זילנד |  |
| אחר | אנטארקטיקה |  |
כרזת גיוס נשים לצבא הבריטי ביישוב היהודי בארץ ישראל
קריאה להתגייסות היישוב בזמן מלחמת העולם השנייה
צעדת התותחנים מהבריגדה בתל אביב, עשור לאחר המלחמה, 1955
הר גלידל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  560 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי טולה 
 קואורדינטות:  66°57′S 50°27′E﻿ / ﻿66.95°S 50.45°E﻿ / -66.95; 50.45
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר גלידל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר גלידל
 
הר גלידל (באנגלית: Mount Gleadell) הוא פסגה בצד המזרחי של מפרץ אמונדסן, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 560 מטרים מעל פני הים.
לפסגה צורה חרוטית, והיא על פי רוב אינה מכוסה קרח.
הפסגה היא הפסגה הגבוהה ביותר על לשון היבשה המצויה במזרח מפרץ אמונדסן, צפונית לאי אובזרבישן.
ההר ממוקם 22 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית מהר ריסר-לארסן.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר נראה לראשונה באוקטובר 1956, על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בפיקודו של פ. וו. קרון (P.W. Crohn).
היסטוריה > מקור השם

קרון קרא לפסגה על שמו של ג'פרי גלידל (Geoffrey Gleadell), שהיה טבח בתחנת מוסון בשנת 1954.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
הנרי רומנוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1922 חלב, סוריה 
 פטירה:  12 במרץ 2019 (בגיל 96) ירושלים 
 לימודי רפואה:  Hôtel-Dieu de France, אוניברסיטת טולוז 
 תפקידים:  רופא 
 
הנרי רומנוב (באנגלית: Henry Romanoff; י' בסיוון ה'תרפ"ב, 6 ביוני 1922 – ה' באדר ב' ה'תשע"ט, 12 במרץ 2019) היה פרופסור לכירורגיה של בית החזה וכלי דם, ומראשוני העוסקים בתחום כירורגיית כלי דם בישראל. ייסד וניהל את המחלקה ואת המעבדה לכלי דם בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.
קורות חייו > משפחתו

הנרי נולד בעיר חלב שבסוריה לד"ר אריה ליאון ולסוזן לבית ברקוף.
הורי אביו היו שלום חיים (שארל אנרי) רומנוף וסילביה-סבתיה לבית ששון. שלום חיים נולד ברוסיה, ובגיל צעיר נחטף לשרת בצבא הצאר. לאחר 7 שנות שירות בצבא הצאר, הוא ברח מרוסיה עם בחור יהודי נוסף בשם יצחק גולדמן. השניים עברו דרך טורקיה בדרכם לארץ ישראל, והגיעו לעיר חלב. בחלב הכיר שלום חיים את סילביה והם נישאו. שלום חיים עסק בפקידות, עבד כמתורגמן בבית המשפט בחלב ובחברת הספנות בקו טבריה-טבחה.
סילביה נולדה בחלב בשנת 1866. אביה היה הרב אליהו ששון שעבד בשירות הברון רוטשילד כיועץ וגר בפריז. בצעירותה נשלחה ללמוד בבית הספר להכשרת מורים של ארגון אליאנס ("כל ישראל חברים") בפריז. בתום לימודיה נשלחה לעבוד כמורה ומנהלת בבתי הספר של רשת אליאנס באדרנה, בחלב, בביירות, בצפת ובטבריה. בשנת 1912 יצאה לגמלאות לאחר 25 שנות עבודה ונסעה לז'נבה ללמוד את מקצוע המיילדות. היא חזרה לחלב בשנת 1913 ועבדה כמיילדת במשך 25 שנים נוספות עד גיל 70.
הורי אמו של הנרי היו משה ורחל ברקוף (ברגהוף), שניהם ילידי רומניה. משה עלה לארץ ישראל ב-1882/3 בעלייה הראשונה והתיישב ביפו. ב־1892 הגיע לזיכרון יעקוב והכיר את רחל רפפורט, לה נישא כעבור שנה.
הוריה של רחל עלו איתה ועם אחיותיה לארץ ישראל מהעיר גאלאץ שברומניה בשנת 1882 באונייה האוסטרית "טטיס". הם היו ממקימי זיכרון יעקוב. לזוג נולדו שישה ילדים בהם סוזן.
סוזן נולדה ב-22 בדצמבר 1899 בזיכרון יעקב. היא נשלחה על ידי הברון רוטשילד ללמוד בפריז הוראה בסמינר למורים של אליאנס.
אריה ליאון נולד ב-11 בפברואר 1892 בחלב. הוא נשלח ללמוד בבית הספר אליאנס בפריס להכשרת מורים. כשחזר לחלב בתום לימודיו, החליט לוותר על מקצוע ההוראה ובמקום זאת, למד רפואה. הוא התקבל לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה הצרפתית סנט ג'וזף בביירות, בלבנון, בשנת 1912. בשנת 1920 נבחר לתפקיד מנהל המרפאה הכירורגית (Chef de Clinique) בבית החולים של בית הספר לרפואה בביירות.
בשנת 1921 התחתנו אריה ליאון וסוזן בחלב וכשנה לאחר מכן נולד הנרי. בשנת 1927 נולד אחיו הצעיר, שמעון (ז'וז'ו).
קורות חייו > לימודיו והכשרתו

בשנת 1928 החל הנרי את לימודיו בבית הספר היסודי של אליאנס בחלב. כעבור 5 שנים, ב-1933, עבר ל"בית הספר התיכון הצרפתי החילוני" (Lycee Francais de la Mission Laique) לאחר שקפץ שתי כיתות. ב־1938 סיים את לימודיו התיכוניים בהצטיינות לאחר שקיבל היתר מיוחד מהיועץ לשר החינוך הצרפתי לגשת לבחינות הבגרות בשל גילו הצעיר.
באותה שנה, ב-3 בנובמבר 1938, בגיל 16, התקבל ל-"בית הספר לרפואה הצרפתי (אנ')" בביירות, אותו בית ספר בו למד אביו.
ב־4.5.1942 התמנה הנרי לאחראי על מספר חולים בבית החולים האוניברסיטאי "Hôtel-Dieu".
הנרי החל להימשך למקצוע הכירורגיה ובפגרת הקיץ של 1942 חזר לחלב. במשך שלושה חודשים צפה מדי יום בניתוחים בבית החולים הצרפתי "Saint Louis" ובבית החולים הצבאי שבחלב.
ב־21.1.1944, בשנה השישית, התמנה למתמחה (intern) בכירורגיה ב- Hôtel-Dieu.
ב־30.6.1945 קיבל את התואר "דוקטור לרפואה" מטעם ממשלת צרפת. לאחר קבלת התואר שב לחלב והמשיך לצפות בניתוחים בבית החולים "Saint Louis".
ב־22.2.1946 אביו של הנרי הכניס אותו לארגון ה"הבונים החופשיים" ללשכת Grand Lodge of Scotland, אשר גם הוא נמנה עם שורותיה. כעבור חודשיים עלה הנרי בדרגה בארגון, וביוני עלה לדרגת master.
הנרי ואביו התכתבו עם בתי חולים שונים בצרפת ועם בית חולים "הדסה" בירושלים על מנת למצוא מקום שיקבל אותו להשתלמות בכירורגיה. התקבלה תשובה חיובית מבית החולים "הדסה" אך הקונסול הבריטי בחלב סירב לתת לו אשרת כניסה לארץ.
הנרי התקבל להשתלמות בכירורגיה בבית החולים האוניברסיטאי בטולוז במעמד "עוזר זר" (Assistant Entranger). ב־18 בספטמבר 1946 הגיע למרסיי באונייה היוונית "קורינתיה". כעבור שבוע כבר החל לעבוד במחלקת "כירורגיית דרום" שכללה 4 אולמות בהם אושפזו כ־30 מאושפזים.
מחודש אוקטובר 1947 החל הנרי את הסטאז' כמתמחה במחלקה הכירורגית. בנוסף, עבד כעוזרו של ראש הכירורגיה, הפרופסור דושין (Ducuing) במחלקה הפרטית שלו.
בחודש נובמבר 1947 החלו התפרעויות בחלב נגד היהודים בעקבות הצבעת החלוקה באו"ם, בכ"ט בנובמבר. היה פוגרום קשה ומשפחתו של הנרי נאלצה לברוח מחלב ולהסתתר בביירות, שם שהו במחתרת. כעוזר במחלקתו הפרטית של דושין הכיר הנרי את רנה קסין ששהה במחלקה לצד אשתו שנותחה על ידי פרופסור דושין. בעזרתו של רנה קסין הצליחה המשפחה להימלט מביירות ולהגיע לצרפת.
ב־8 בדצמבר 1947 קיבל הנרי את התואר "דוקטור לרפואה" מטעם אוניברסיטת טולוז.
מדצמבר 1948 עד יוני 1950 עבד הנרי כעוזרו של הפרופסור ריינו (Georges Rieunau) בבית חולים פרטי בעיר טולוז.
קורות חייו > חברות בארגונים רפואיים

הנרי היה חבר "ההסתדרות הרפואית בישראל" וחבר ב"איגוד הכירורגים בישראל".
באוקטובר 1968 התקבל להיות חבר ב"ארגון האמריקני של מנתחים" (Fellow of the American College of Surgeons) ומכאן כעבור זמן, כחבר בחברות וארגונים מדעיים, בחוץ לארץ: כחבר ב-Michael E. De Bakey International Surgical Society, ב-Denton A. Cooley Cardiovascular Surgical Society, ב- International Union of Angiology, ב-International College of Surgeons, וב- Society of Thoracic Surgeons.
היה בין מייסדי האיגוד הישראלי לכירורגיה של כלי דם, The Israeli Society for Vascular Surgery שנוסד בשנת 1990, לאחר שמקצוע כירורגיית כלי דם הוכר ב־1989 כהתמחות-על.
קורות חייו > חייו הפרטיים

הנרי התחתן עם שולמית לבית הדיה ב־23 בספטמבר 1952 בירושלים. לזוג נולדו שלושה ילדים: בת ושני בנים
בנו אריה רומנוב, הוא שופט מחוזי בירושלים
לאחר יציאתו לגמלאות, החל כתחביב לאסוף חומר ולקבצו לכדי סקירה מתומצת של ההיסטוריה של עם ישראל, מהולדת אברהם אבינו ועד להקמת מדינת ישראל. הספר הועלה לאינטרנט בכתובת Am Israel History על ידי נכדתו ובתו.
הנרי רומנוב נפטר בירושלים ב־12 במרץ 2019.
ראו גם

כירורגיית כלי דם
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים, 3752, 20 במרץ 1990 הודעה על מינוי ועדות רפואיות לעניין גמלת ניידות / ועדה מחוזית ירושלים, פרופ' הנרי רומנוב - כירורגיה כלי דם
↑  שולמית והנרי רומנוב הקהילה המסורתית-משפחתית בבית-הכרם
מידעון ניסן תשע"ז
↑  הנרי רומנוב - מודעת אבל ב-14 במרץ 2019 מנשיאת בית המשפט העליון לשופט אריה רומנוב אבלים
השערת השומנים

השערת השומנים היא תאוריה ברפואה אשר מניחה קשר סיבתי בין רמת הכולסטרול בדם להתפתחות של מחלות לב. סיכום משנת 1976 תיאר אותה כך: "אמצעי המשמש להפחתת שומנים בפלזמה בחולים עם היפרליפידמיה יוביל לירידה באירועים חדשים של מחלת לב כלילית". ובניסוח מדויק יותר, "הפחתת הכולסטרול בדם ... מפחיתה באופן משמעותי את מחלת הלב הכלילית".
הצטברות של ראיות הובילה לקבלת השערת השומנים על ידי רוב הקהילה הרפואית; עם זאת, יש הטוענים כי הראיות אינן תומכות בהשערה, ובעיקר אינן תומכות בכך שמזון עשיר בשומן גורם למחלת לב בבני אדם, ושכולסטרול גורם לחסימת עורקים. ויכוח זה מכונה "מחלוקת הכולסטרול". הוא קשור קשר הדוק למחלוקת השומן הרווי ומחלות לב וכלי דם.
התפתחות ההשערה

הפתולוג הגרמני Rudolf Virchow תיאר את הצטברות השומנים (מולקולות שומן) על דפנות העורקים. בשנת 1913 מצא החוקר ניקולאי אנטישקוב, כי ארנבים ושרקנים שהוזנו בכולסטרול פיתחו בעורקים נגעים הדומים לטרשת עורקים, ולכן הוצע שכולסטרול יש תפקיד ביצירתה. לציין כי אותו חוקר לא מצא ממצאים דומים בחולדות (שהן אוכלות בשר טבעיות). ב-1951 התחזקה ההסכמה, כי על אף שגורם טרשת העורקים עדיין לא ידוע, הצטברות השומן היא תכונה מרכזית של תהליך המחלה. "מה שכונה כתמי שומן או פסי שומן של העורקים, הוא שלב מוקדם של נגעי טרשת עורקים ו... עלול להתפתח לנגעים מתקדמים יותר של המחלה.
התפתחות ההשערה > אנסל קיז ומחקר שבע המדינות

באמצע המאה ה-20 קיבלה השערת השומנים תשומת לב גדולה יותר, עם האבחנה הגוברת של מחלות לב וכלי דם כגורם העיקרי למוות בעולם המערבי. ב-1940, הציע אנסל קיז, מאוניברסיטת מינסוטה, כי מגפת התקפי הלב בגברים אמריקאים בגיל העמידה קשורה בהרגלי החיים שלהם ובמאפיינים גופניים הניתנים לשינוי. תחילה, בחן את השערתו בקבוצת גברים שהם אנשי עסקים ואנשי מקצוע במינסוטה, אותם גייס למחקר מעקב שהחל מ-1947. זהו מחקר עוקבה ראשון מבין רבים שהתווספו בהמשך ברחבי העולם. המעקב נמשך עד 1981 והדיווח הנרחב הראשון התפרסם בשנת 1963. לאחר חמש-עשרה שנות מעקב, המחקר תאם את תוצאותיהם של מחקרים גדולים שדיווחו מוקדם יותר על ערך החיזוי להתקף לב של מספר גורמי סיכון: לחץ דם, רמת הכולסטרול בדם ועישון סיגריות. בינתיים, באמצע שנות ה-1950, גייס קיז חוקרים שותפים בשבע מדינות ליצירת ההשוואה הבין-תרבותיות הראשונה של הסיכון להתקף לב בקרב אוכלוסיות של גברים העוסקים במקצועות מסורתיים, בתרבויות עם שוני בתזונה, במיוחד באחוז הקלוריות של השומן, מחקר שבע המדינות עדיין נמשך היום. אך עוד לפני שהמחקר החל, ננקבה ביקורת על השיטות שלו. ירושלמי והילבו (Yerushalmy and Hilleboe) ציינו כי קיז בחר למחקרו את המדינות שייתנו לו את התוצאות שהוא רוצה, והשמיט נתונים משש-עשרה מדינות שנתוניהם סותרים את השערתו. הם גם ציינו כי קיז מצא "קשר קלוש" ולא הוכחה סיבתיות.
מחקר שבע המדינות החל רשמית בסתיו 1958 ביוגוסלביה. סך של 12,763 זכרים בני 40–59 שנים נרשמו בשבע מדינות, בארבעה אזורים של העולם (ארצות הברית, צפון אירופה, דרום אירופה, יפן). קבוצה אחת היא בארצות הברית, שתיים בפינלנד, אחת בהולנד, שלוש באיטליה, חמש ביוגוסלביה (שתיים בקרואטיה ושלוש בסרביה), שתיים ביוון, ושתיים ביפן. בדיקות הכניסה שבוצעו, בין 1958 ו-1964 עם ממוצע שיעור ההשתתפות של 90%. הנמוך ביותר בארצות הברית (75%) והגבוה ביותר באחת הקבוצות היפניות (100%). ספרו של קיז "לאכול טוב ולהישאר בריא" הפך לפופולרי את הרעיון שהפחתת כמות שומן רווי בתזונה תפחית את רמות הכולסטרול ואת הסיכון למחלות קשות בשל טרשת עורקים. אחרי קיז, במהלך כל המאה ה-20, הצטברו עבודות שהדגימו שוב ושוב קשר בין רמות כולסטרול (ועוד גורמי סיכון כולל עישון וחוסר בפעילות גופנית) לבין סיכונים למחלות לב כליליות. אלה הובילו לקבלה של השערת השומנים כשלטת בקרב רובה של הקהילה הרפואית.
בסוף שנות ה-80, נמסרו הצהרות אקדמיות גורפות על כך שהשערת השומנים הוכחה מעבר לכל ספק סביר. או כפי שמאמר אחד ציין - "הוכרה אוניברסלית כחוק."
מחלוקת

להשערת השומנים נרשמה התנגדות ערה. מטא אנליזה של מחקרי הפחתת כולסטרול הראתה כי מחקרים התומכים בהשערת השומנים צוטטו כמעט פי שישה מאשר מחקרים שאינם תומכים בהשערה ועל אף שהיה מספר דומה של מחקרים שאינם תומכים בהשערה, אף לא אחד מהם צוטט אחרי 1970; חלק מהסקירות התומכות, גם הן התעלמו ממחקרים שלא תמכו בהשערה. במטא אנליזה זו, שכללה את המחקרים הפחות מצוטטים, נמצא כי התמותה לא פחתה על ידי הפחתת כולסטרול, וכי לא סביר שהפחתת כולסטרול מנעה מחלת לב כלילית. קריאה להערכה מדעית מחודשת של יעילות ובטיחות התרופות השכיחות להפחתת שומנים וכולסטרול בדם (סטטינים) פורסמה ב-2016 על ידי לורגריל ורבאוס, לאחר שערכו מטא אנליזה בנושא זה.
הגנה צרפתית

ההגנה הצרפתית שייכת לסוג הפתיחות בשחמט ברגלי של המלך, בהן השחור אכן עוסק בהגנה במובן האמיתי של המילה. בפתיחה זו משתמשים שחקנים שאין להם בעיה לסבול עמדה מכווצת ועמדות פסיביות בתקווה לצאת מהפתיחה עם מבנה רגלים עדיף או לעיתים לצאת למתקפת נגד.
פתיחה זו הפכה לכלי נשק מרשים בידי אלוף העולם לשעבר בוטביניק, כמו גם בידי אולמן וקורצ'נוי. עם הזמן משתנות ההערכות לגבי ההסתעפויות העיקריות של הפתיחה כמפורט בהמשך.
מהלך הפתיחה הוא כך:
1. ה4 ה6
2. ד4 ד5
מטרתו של השחור היא מניעת התקפה של הלבן על הרגלי השחור. אם ייסע השחור 1...ה5 בפתיחה, יוכל לבן להשיב בשלוש דרכים: א. פו3 ב. ו4 ג. ד4 והשחור ייאלץ להגן על הרגלי ה5. מאידך, כאשר השחור נוסע ה6, הלבן מנצל זאת להצבת שני רגלים במרכז הלוח; אך השחור לא נשאר חייב ובמסעו ד5 הוא מאלץ את הלבן להחליט האם לפצל את כליו, להחליף רגלים, או לתמוך בהם.
החלפת רגלים אינה מומלצת ללבן, משום שבכך הוא מוותר על זוג רגלים במרכז ומלבד זאת הוא פותח את מסלולו של הרץ השחור ג8.
3. ה:ד5 ה:ד5 4. ג4 פו6 5. פג3 רב4 6. פו3 0-0 7. רה2 ד:ג4 8. ר:ג4 רז4 אנו רואים בעמדה זו, לאחר המסע השמיני כי ללבן רגלי מבודד במרכז, פיתוח הכלים השחורים טוב יותר ובמקרה הטוב ללבן שוויון.
קידום הרגלי (ה4-ה5) הייתה הדרך המועדפת על נימצוביץ', ונקראת ההסתעפות המתקדמת. קידום זה אמנם מציב לשחור קשיים בפיתוח הפרש ז8, ובפינוי דרכו של רץ ג8, אולם שחור יוכל לקחת לידיו את יוזמת ההתקפה ולענות: ג7-ג5 ולהמשיך בהתקפה על ידי פג6 ואחר כך גם מהב-6.
דרך מקובלת היא פיתוח הכלים תוך כדי תמיכה ברגלים; לכן הלבן עשוי להמשיך בתמיכה ברגלי על ידי: 3. פג3.
מכאן יש לשחור 2 אפשרויות:
א. המשך המאבק על המרכז.
3. פג3 ד:ה4
4. פ:ה4
בעמדה זו שחור יכול לשחק 4...פד7 5. פו3 פזו6 6. פ:ו6+ פ:ו6 7. רד3 רה7 8. רז5 0-0 9. מהה2 ועמדת הלבן נראית עדיפה.
בעמדה זו שחור יכול גם לשחק 4...רה7 5. פו3 פד7 6. רד3 פזו6 7. פ:ו6 ר:ו6 8. 0-0 ג5 9. ג3 ג:ד4 10. ג:ד4 פב6 11. מהה2 0-0 12. מהה4 ז6 13. רח6 רז7 14. ר:ז7 מ:ז7 והלבן עומד עדיף. להלן דוגמאות למשחקי צמרת שהגיעו להסתעפות זו
ב. התקפה באגף המלכה.
א1. המשך המאבק על המרכז

3. פג3 פו6
4. רז5 רה7
5. ה5 פה4
6. ר:ר מה:ר
מצב זה אמנם מבצר את השחור, אולם הרץ השחור, ג8, אינו משוחרר והרגלי הלבן ה5 מפריע ליוזמת השחור; שחור יכול להמשיך מכאן או בפריצה: ג7-ג5, או הצרחה ואחר כך פריצה מאגף המלך: ו7-ו5.
א2. המשך המאבק על המרכז נוסח C11

3. פג3 פו6
4. רז5 ד:ה4
5. פ:ה4 רה7
6. ר:ו6 ר:ו6
7. פו3 0-0
8. רג4
נוסח זה פופולרי במפגשי צמרת של תחילת המאה ה-21. במפגשים אלה ניכרת התקדמות התאוריה ממשחק למשחק. מעמדת בסיס זו יש כמה הסתעפויות קריטיות:
א2. המשך המאבק על המרכז נוסח C11 > א2.1 המשך המאבק על המרכז נוסח C11

8. רג4 ב6
9. מהה2 רב7
בעמדה זו הלבן יכול להצריח באגף המלך, אך לא מובטח לו יתרון בפתיחה. תוכנית זו נוסתה מספר פעמים אך הלבן לא הצליח להגיע ליתרון. יותר מסוכן לשחור היא הצרחה באגף המלכה, הצרחה המלווה בהתקפה על מלך השחור. עם זאת, לשחור סיכויי נגד סבירים גם במקרה זה. להלן דוגמאות למשחקים שבהם פיתח הלבן איומים רציניים, ולצידם משחקים בהם שחור התמודד אתם בהצלחה.
הנה דוגמה בה השחור הצליח לגבור על יריבו
א2. המשך המאבק על המרכז נוסח C11 > א2.2 המשך המאבק על המרכז נוסח C11

8. רג4 פד7
9. מהה2 רה7
הרעיון של השחור בסדר מסעים זה הוא לשחק ג5 מיידית כבמשחק המודגם
או לשאוף להתפתחות איטית יותר אך מאוד יציבה עם ג6.
כמו בהסתעפות הקודמת הלבן יכול להצריח באגף המלך אך לשחור אין בעיות מיוחדות להשוות. במקרה שלהצרחה באגף המלכה השחור יכול לשחק 10...ב6 ולעבור להסתעפות הקודמת בשינוי סדר מסעים.
א2. המשך המאבק על המרכז נוסח C11 > א2.3 המשך המאבק על המרכז נוסח C11

8. רג4 פג6
9. ג3 ה5
10. ד5
המסע פג6 נוסה פעמים רבות ונחשב להסתעפות המרכזית בפתיחה זו, המובילה למאבק מסובך מאוד. בדיאגרמה המוצגת לשחור שלושה מסעים אפשריים עם הפרש, כאשר לכל מסע ישנם חסרונות משלו ואף אחד מהם לא מוביל לשוויון ברור לשחור.
*10....פא5 מוצגות שתי דוגמאות למשחק חריף בהסתעפות זו, בהם כנראה הלבן לא מיצה את כל סיכויו.
11. רד3 ב6
12. ח4 / מהג2(נראה שהצרחה קטנה הייתה יותר חזקה ומפעילה לחץ על ה5).
*10....פב8 מסע יותר הגיוני מ-פא5 אך נראה שללבן יתרון גם בהסתעפות זו. להלן מספר דוגמאות למאבקים אסטרטגיים בהסתעפות זו.
*10....פה7 11. פ:ו6+ ז:ו6 וללבן שני המשכים אפשריים:
12. פח4 עם הרעיון להביא את המלכה ל-ח5, ולשחור בעיות קשות בפתיחה.
12. מהד2 - מסע זה גורם לשחור פחות בעיות, אך הלבן יכול להיאבק על יתרון בפתיחה גם בהסתעפות זו.
סיכום: המסע 8...פג6 איננו מבטיח לשחור שוויון, וייתכן שעדיף לשחק 8...פד7 או 8...ב6
המסקנה מהמשך זה היא, שהלבן זוכה בעדיפות עמדתית לעומת התבצרותו של השחור. לכן יש המציעים המשך שונה.