stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נפיליים

| נפיליים |
| --- | --- |
 Nephila clavata
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: נפיליים
שם מדעי
 Nephilidae ‏סימון, 1894
תחום תפוצה


נפיליים (שם מדעי: Nephilidae) היא משפחה מסדרת העכבישאים.
סיווגה הטקסונומי של המשפחה שנוי במחלוקת: בעבר הייתה משפחה משל עצמה או שויכה למשפחת הפגיוניים. משנת 2016 היו שייכים למשפחת הגלגלניים, אך בשנת 2023 נערך ניתוח מולקולרי חדשני שקבע כי הם מהווים משפחה נפרדת.
אלו הם עכבישים גדולים שיכולים להגיע עד לאורך 6 סנטימטרים. כמותם הם מחדשים את אריגת הקורים כל יום כדי להבטיח קורים חזקים מאוד שיכולים ללכוד אפילו ציפורים או עטלפים. הם חיים באזור הטרופי, בעיקר באוסטרליה, אמריקה הדרומית, אפריקה ודרום-מזרח אסיה.
הם טווים רשתות ענקיות, ובהם נתפסים מיני חרקים שאינם יכולים להימלט עוד כמעט. למעשה לעיתים הם תופסים ברשתות שלהם יצורים גדולים יותר כמו עופות, עטלפים ואף נחשי עצים. הם הורגים את טרפם בנשיכה ארסית.
כמו מיני עכבישים רבים, הנקבות במינים אלו קניבליות ויכולות לטרף את הזכר לאחר ההזדווגות. כדי להימלט, הזכרים משאירים חלק מרגליהם בתוך הגוף של הנקבה וכך נמלטים.
מיון

משפחת נפיליים (Nephilidae)
סוג Clitaetra
סוג Herennia
סוג Nephila
סוג Nephilengys
הערות שוליים

↑  החלפה טקסונומית 129752 (הועלה ב-2023-08-29) · iNaturalist, באתר iNaturalist
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568004805171 
Nephila pilipes
סופרסה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סאלומי 
 מרכיבים עיקריים:  בשר חזיר 
 גבינות
 תו תקן:  כינוי מקור מוגן 
 
סופרסה (באיטלקית: Sopressa) הוא בשר מיושן איטלקי המיוצר מבשר חזיר, שומן חזיר, מלח, פלפל, תבלינים ושום. זהו מוצר טיפוסי לאזור ונטו.
מאפיינים והגנה

הסופרסה הוא סוג סאלומי (מוצרי בשר איטלקיים האופייניים לאנטיפסטו, שעשויים בעיקר מבשר חזיר ומבושלים), אופייני למסורת הקולינרית הוונציאנית ומסיבה זו ישנם סוגים שונים (כגון sopressa trevigiana, sopressa vicentina), המיוצרים במחוז ויצ'נצה, וזכו למעמד גאוגרפי מוגן על ידי האיחוד האירופי. יתר על כן, באתר של אזור ונטו ניתן לראות את מפרט הייצור של מוצר זה (מחולק לשמונה מאמרים).
על מנת להגן על sopressa vicentina מפני זיוף קל ולהגנת הצרכן המוגברת, הוקם "הקונסורציום להגנה על סופרסה ויצ'נטינה" Consorzio di Tutela dell Soprèssa Vicentina) DOP), המאגד 4 יצרנים מקומיים הפזורים ברחבי ויצ'נצה.
ראו גם

סופרסאטה
סובראסאדה
סמרגוסטורטה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כריך 
 מטבח:  Icelandic cuisine, המטבח השוודי, המטבח הפיני, המטבח האסטוני 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  כריך פתוח 
 
סמרגוסטורטה שהוכנה למסיבת יום הולדת, בין המרכיבים על הציפוי: ביצה קשה, שרימפ, מלפפון, עגבנייה
סמרגוסטורטה (בשוודית: Smörgåstårta, "עוגת כריך") מאכל שמקורו בשוודיה, הפופולרי בשוודיה, אסטוניה (בה מכונה "võileivatort") ובפינלנד (בשם "voileipäkakku"). זו עוגה מלוחה הזהה לכריך אך עם כמויות גדולות של מילוי ועיטור, בדומה לעוגת שכבות וקרם.
סמרגסטורטה עשויה לרוב מספר שכבות של לחם לבן או לחם שיפון עם מילוי קרמי ביניהן. קיימים מגוון מילויים וציפויים, לרוב מבוססים על ביצים ומיונז. מילויים נוספים אפשריים הם פטה כבד, זיתים, שרימפ, האם, מגוון סוגי נקניק, קוויאר, עגבניות, מלפפונים, ענבים, פרוסות לימון, גבינה וסלמון מעושן. המאכל עשוי לכלול דג, בשר, שילוב של בשר וגבינה או להיות צמחוני.
סמרגסטורטה מוגשת קרה וחתוכה כמו עוגה. העיטורים בציפוי משקפים לרוב את המרכיבים ששימשו למילוי.
בפינלנד העוגה היא מרכיב בהתכנסויות משפחתיות - מסיבת יום הולדת, חתונות ולוויות.
סמרגסטורטה מצופה בשרימפ, ביצה קשה, קוויאר ומלפפונים
פרוסת "עוגת כריך" משני סוגי לחם ועם שני סוגי מילוי
"עוגת כריך" עם ציפוי גבינת שמנת עם שום העירית, חלמון של ביצה קשה, עלי חמציץ, עגבניות ופרחים לקישוט
סמרגוסטורטה עם סרטן הנהרות שהוכנה לערב השנה החדשה. מקושטת בשרימפ, גבינה, זיתים, פרוסות לימון, סלמון מעושן, נקניקים, קוויאר, עגבניות שרי
ראו גם

סמרגוסבורד
נחש מים משובץ

| נחש מים |
| --- | --- |
 נחש מים משובץ
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: נחש מים
מין:: נחש מים משובץ
שם מדעי
 Natrix tessellata ‏לאורנטי, 1768
תחום תפוצה


נחש מים משובץ (שם מדעי: Natrix tessellata, שם עברי רשמי: נְחַשׁ מַיִם) הוא נחש ממשפחת הזעמניים, מתת-משפחת נחשי המים, מסוג נחש המים, והוא מתקיים בסביבת מים. זה נחש המים היחידי הידוע בישראל.
מאפיינים

אורכו של נחש המים יכול להגיע בין 1 ל-1.3 מטרים. ככל סוגי נחשי המים, נחש המים המשובץ ניחן בצבעים כהים, קשקשים קרניים, ונחיריים ועיניים המופנים כלפי מעלה. מבנה פניו מסייע לנחש המים לבלוט מעל לפני המים עם עיניו ונחיריו בלבד, בעוד שאר הגוף שקוע ומוסתר מתחת לפני המים. הנחש מיטיב לשחות, ומסוגל לשהות למשך זמן רב מתחת לפני המים. נחש המים המשובץ מתאפיין בטווח גוונים של חום-ירקרק וחום-אפור וכתמים בהירים, ובשילוב של צהוב ושחור בגחונו. ברמת הגולן ובחלק מהצפון נצפו פריטים מלניסטיים כאשר הדוגמה האמורפית על גבו לא ניתנת להבחנה. בגחונו משבצות שחורות על רקע צהוב, ולכן בעבר נקרא נחש מים משובץ.
תזונתו של נחש המים המשובץ כוללת בעיקר דגים ודו-חיים אותם הוא בולע חיים. נחש המים המשובץ פעיל ביום ולילה. הנחש אינו ארסי ואינו מסוכן לאדם. תכונות אלו הפכו אותו למבוקש לצורכי מחקר מדעי. הוא אינו חי רק במים ובמקרים רבים נכנס לסביבה ומגורי אדם.
הנחש אינו נוטה לנשוך, אולם כאשר הוא מאוים ביכולתו להפריש ריח דוחה, במטרה להרחיק טורפים פוטנציאלים, ובמקרים אחרים מתחזה הנחש למת[דרוש מקור]. במקרים מסוימים נוטה לנשוף, אך נשיפתו שונה מזעמנים אחרים והצפע, כאשר הוא מכניס הרבה אוויר לריאות ומוציא בנשיפה ארוכה בעלת שריקה. בעשותו זאת מכניס הנחש את ראשו מתחת לגוף על-מנת להגן עליו. מנגנוני הגנה אלו נחשבים יעילים ביותר[דרוש מקור].
לאחר הפריה מוצלחת, נקבת נחש המים המשובץ מטילה כ-25 ביצים בקרקע לחה או מתחת לאבנים. התפתחות הביצים אורכת כחודשיים. הצעירים בוקעים באורך 20 סנטימטרים.
תפוצתו של המין בישראל קיימת במקורות מים מתוקים בצפון הארץ ובמרכזה, ועשוי להימצא בביצות וליד ברזים דולפים[דרוש מקור].
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 187–188
הערות שוליים

↑  נחש מים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  נחש מים משובץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4506929-3
התפרצות אבעבועות הקוף (2022)

| --- | --- |

המדינות שהמחלה נמצאת בהן נכון ל-14 באוקטובר 2022    מדינות בהן קיים הזן המערב אפריקאי של המחלה    מדינות בהן קיים הזן הקונגואי של המחלה    מדינות בהן קיימים שני הזנים של המחלה    מדינות בהן התפרצה המחלה ב-2022    מדינות בהן יש חשודים במחלה
 סוג:  מחלה נגיפית
 תקופת המגפה:  4 במאי 2022 – 11 במאי 2023 (שנה)
 במדינות או באזורים:  111 מדינות (109 מדינות בהן יש מאומתים, 2 מדינות בהן יש חשודים בלבד)
 מוקד התפרצות:  לונדון, אנגליה
 מקור המגפה:  מטיילים שחזרו מניגריה (משוער)
 מקרי מוות:  167
 מקרי הדבקה:  92,048 מקרים מאומתים  10,739 מקרים חשודים 
  
 
נגעים של אבעבועות על פין אנושי ביום השלישי למחלה
במאי 2022 החלה התפרצות חריגה בהיקפה של מחלת אבעבועות הקוף – מחלה שעד אז נחשבה אנדמית לאזורים מסוימים באפריקה – בכמה מדינות בעולם. החולה הראשון אובחן בבריטניה ב-6 במאי 2022 לאחר ששב מניגריה בסוף חודש אפריל. אדם זה חזר לבריטניה ב-4 במאי וייבא את המקרה הראשון של ההתפרצות במדינה.
נכון ל-21 בדצמבר 2022, יש למעלה מ-85,581 נדבקים ברחבי העולם. כ-98% מהנדבקים מחוץ לאפריקה הם גברים המקיימים יחסי מין עם גברים. המחלה נגרמת על ידי נגיף אבעבועות הקוף, ומועברת במגע צמוד והדוק (בין עור לעור, לרבות מגע מיני). קונדום אינו מגן מפני הידבקות במחלה.
ב-23 ביולי הכריז ארגון הבריאות העולמי על ההתפרצות כמצב חירום עולמי. מצב החירום הוסר ב-11 במאי 2023.
רקע

מחלת אבעבועות הקוף היא מחלה ויראלית הנגרמת על ידי נגיף אבעבועות הקוף (MPV). נגיף זה קרוב מבחינה גנטית לנגיף האבעבועות השחורות שמוגר מן העולם. התסמינים של שתי המחלות דומים, אך אלה של אבעבועות הקוף בדרך כלל קלים יותר. עם זאת שיעור הקטלניות של מחלת אבעבועות הקוף עלול להגיע עד כדי כ-10% ללא קבלת טיפול רפואי מתאים. תקופת הדגירה של המחלה עד הופעת התסמינים נמשכת בין 6–14 ימים ויכולה להגיע אף עד 21 ימים, מה שלדעת החוקרים מצביע על התפרצות נסתרת נרחבת של המחלה יותר ממה שמדווח כיום. המחלה אינה מדבקת בתקופת הדגירה.
המחלה נחשבת אנדמית לאזורים מרכז ומערב אפריקה. לפני ההתפרצות הנוכחית, במדינות מערביות נרשמו מקרים זעומים בלבד של הידבקות במחלה. כך למשל, לאורך השנים, בבריטניה אותרו בסך הכל 7 חולים במחלה, מהם 3 ב-2018, 1 ב-2019 ו-3 נוספים ב-2021, כולם מקרים של אנשים ששבו מאפריקה או של עובדי מערכת הבריאות שהיו מעורבים בטיפול בחולים. ההתפרצות המשמעותית היחידה הידועה במדינה מערבית שקדמה להתפרצות זו, אירעה ב-2003 במדינות המערב התיכון בארצות הברית, בה אובחנו 71 חולים. אולם התפרצות זו לא התאפיינה בהדבקה קהילתית.
מחלת אבעבועות הקוף מועברת בעיקר באמצעות מגע קרוב עם אנשים שחולים במחלה, כולל מגע מיני. ההתפשטות המהירה בשלבים הראשונים של התפרצות המגפה הייתה בעיקר בקרב אנשים שקיימו ביניהם יחסי מין הומוסקסואליים, אך לא רק, והדבר עשוי להעיד על כך שמגע מיני הוא נתיב העברה נוסף של הנגיף. אולם, עדיין לא ברור אם הנגיף הפך למידבק באמצעות מגע מיני או לא.
מקרים ראשונים בבריטניה

בתחילת מאי 2022 דווח על מקרה של תושב בריטי שנסע ללאגוס ולמדינת דלתא שבניגריה, אזורים שבהם אבעבועות הקוף נחשבת למחלה אנדמית. ב-29 באפריל החולה פיתח תסמינים של אבעבועות הקוף כולל פצעונים על העור, בעודו בניגריה. לאחר מכן הוא טס חזרה לבריטניה, והגיע ב-4 במאי. מאוחר יותר באותו היום הוא הגיע לבית חולים. מייד עלה חשד להידבקות באבעבועות הקוף, והחולה אושפז בבידוד. ב-6 במאי הוא נמצא חיובי לנגיף. בדיקת PCR שנלקחה מהחולה העלתה כי ההתפרצות היא של אבעבועות הקוף ממערב אפריקה, הווריאנט הפחות קטלני מבין שני הווריאנטים הידועים של אבעבועות הקוף, עם שיעור תמותה של כ-1%.
בעקבות הגילוי בוצע איתור נרחב של אנשים שהיו בקשר עם החולה הראשון, הן בטיסה הבינלאומית מניגריה לבריטניה והן בתוך המדינה לאחר הגעתם, והומלץ לאנשים אלה לשים לב ולהיכנס לבידוד מיידי אם פיתחו תסמינים בתוך 21 יום מאז המגע. בעקבות הפעולה לאיתור אנשים שהיו במגע עם החולה, ארגון הבריאות העולמי (WHO) צפה סיכון מינימלי להתפשטות הנגיף של הנגיף בבריטניה.
בסקוטלנד, איתור המגעים בתגובה למקרה הוארך עד ל-14 במאי על ידי הסוכנות לבריאות הציבור במדינה. "מספר קטן" של אנשים בסקוטלנד קיבלו הוראה לבודד את עצמם בעקבות מגע קרוב עם האדם שדווח בתחילה כי נדבק, אם כי הסיכון הכולל לציבור הרחב נותר "נמוך מאוד".
ב-12 במאי, סוכנות הבריאות הבריטית (UKHSA) אישרה כי נמצאו שני מקרים חדשים של אבעבועות הקוף בעיר לונדון. שני הנדבקים חיו יחד באותו משק בית, ללא קשר ידוע בין אחד מהם לבין החולה הראשון או נסיעה שלהם לאזורים הנחשבים אנדמיים מבחינת המחלה. אחד הנדבקים החדשים אושפז בבית החולים סנט מרי, בעוד שהשני, לו היו תסמינים קלים יותר, נשאר בבידוד בביתו.
ב-17 במאי, סוכנות הבריאות הבריטית אישרה כי נמצאו ארבעה מקרים נוספים של אבעבועות הקוף, שלושה מתוכם בלונדון ואחד בצפון מזרח אנגליה שנסע ללונדון. במקרים אלו לא היה שום קשר ידוע של הנדבקים עם שלושת הנדבקים הקודמים שנמצאו (החולה הראשון ושני המקרים מ-12 במאי), מה שמצביע על כך שהעברה קהילתית רחבה יותר של הנגיף מתבצעת כעת באזור לונדון. סוכנות הבריאות הבריטית קבעה כי הסיכון לציבור הרחב נותר "נמוך מאוד". חולים שנדבקו באבעבועות הקוף אושפזו בבית החולים המלכותי ויקטוריה בניוקאסל על הטיין, בבית החולים המלכותי החופשי ובבית החולים גאי בלונדון.
ב-20 במאי דווח כי עוד 11 מקרים נמצאו בבריטניה, מה שהביא את המניין הכולל ל-20. נציג של סוכנות הבריאות הבריטית דחק בשמירה על ערנות בקרב גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים, שהיוו מספר לא פרופורציונלי של מקרים בבריטניה ובאירופה.
ב-22 במאי דווח שילד נדבק באבעבועת הקוף והוא מאושפז בטיפול נמרץ.
התפרצות במדינות נוספות

ב-18 במאי דווחו 14 מקרים של אבעבועות הקוף על ידי רשויות הבריאות בפורטוגל, מתוך 20 מקרים חשודים בסך הכול. תוצאות הבדיקה של שתי דגימות עדיין בהמתנה. בספרד ישנם שבעה מקרים מאומתים נכון ל-18 במאי. באותו יום, ארצות הברית אישרה את המקרה הראשון של אבעבועות הקוף לשנת 2022 וקנדה דיווחה על 13 מקרים חשודים.
ב-19 במאי, שוודיה ובלגיה דיווחו על המקרים הראשונים של אבעבועות הקוף בשטחיהן, בעוד שאיטליה אישרה את המקרה הראשון שלה, במטייל שהגיע מהאיים הקנריים. דווח גם על מקרה חשוד בצרפת. ניתוח גנומי שנערך על אחד הנדבקים בפורטוגל מצא כי הנגיף שהדביק את אותו חולה היה הווריאנט המערב אפריקאי, ומצא אותו הכי קרוב לנגיפים הקשורים למקרים שיוצאו מניגריה בשנים 2018 ו-2019. שגיאת ריצוף נוכחית מונעת מיקום מדויק של הנגיף בתוך הקבוצה של הנגיפים הניגריים הללו.
ב-19 במאי, בעקבות גילוי המקרה במסצ'וסטס יום קודם לכן, ארצות הברית הזמינה 13 מיליון חיסונים נגד אבעבועות הקוף מחברת Bavarian Nordic, בעלות של 299 מיליון דולר.
ב-20 במאי דיווחה אוסטרליה על המקרה החשוד הראשון שלה, באדם שחלה לאחר שחזר מנסיעה לאירופה. גם מקרה שני אומת באותו היום. המקרים זוהו במלבורן ובסידני. שניהם חזרו לאחרונה מנסיעות באירופה. גרמניה, צרפת והולנד אישרו את המקרים הראשונים שלהן באותו יום.
גם שווייץ הודיעה על המקרה הראשון בשטחה. ספרד דיווחה על 23 מקרים חדשים. באותו יום, הרשויות בנורווגיה ערכו איתור מגעים לאחר שאדם שביקר במדינה מוקדם יותר באותו חודש נמצא חיובי במדינת המוצא שלו (מדינה לא ידועה באירופה). מקרה חשוד דווח ביוון, אך מאוחר יותר אושר כי מדובר באבעבועות רוח.
ב-22 במאי, אוסטריה הודיעה על המקרה המאומת הראשון בשטחה.
ב-23 במאי, דנמרק הודיעה על המקרה הראשון בשטחה, באדם שחזר מהאיים הקנריים, ויום למחרת מקרה נוסף נמצא באדם שחזר מספרד. ד"ר סו הופקינס, היועצת הרפואית הבכירה לסוכנות הבריאות הבריטית, הודיעה כי התגלו 37 מקרים חדשים של אבעבועות הקוף בבריטניה, מה שהגדיל את סך המקרים המאומתים במדינה ל-57. קנדה הודיעה על 15 מקרים מאומתים שהתגלו בפרובינציית קוויבק.
ב-24 במאי, אומת המקרה הראשון של אבעבועות הקוף בצ'כיה, באדם שהשתתף בפסטיבל מוזיקה בבלגיה בתחילת חודש מאי. באותו היום, איחוד האמירויות הערביות הודיעה על המקרה הראשון בשטחה, שנמצא במבקרת בת 29 מאזור מערב אפריקה. עוד באותו היום, סלובניה הודיעה על המקרה הראשון שהתגלה בשטחה, באדם מהאיים הקנריים, בעוד שווייץ הודיעה על המקרה השני בשטחה, באישה מקנטון ז'נבה.
ב-23 ביולי נמסר כי מאז מאי 2022 דווח על 16,000 אנשים שנדבקו בווירוס. 99% מן הנדבקים הידועים מחוץ לאפריקה הם גברים ו-98% מההדבקות הן בקרב גברים המקיימים יחסי מין עם גברים, ובעיקר כאלה שיש להם שותפים רבים ליחסי מין.
יותר מ-87 אלף מקרים מאושרים של הנגיף, בהם 140 מקרי מוות, דווחו לארגון הבריאות העולמי מינואר 2022 עד אפריל 2023. הנגיף התפרץ ב-111 מדינות או טריטוריות שונות, 30 אלף מקרים דווחו בארצות הברית. בחודשים הראשונים של 2023 מספר המקרים היה בירידה. כך חלה צניחה של 90% במספר מקרי ההדבקה.
ההתפרצות בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-21 במאי 2022, ישראל הודיעה על מקרה ראשון בגבר בן 30 שחזר מטיול במערב אירופה.
נכון ל-4 באוקטובר 2022 כ-254 אנשים אובחנו כחולים במחלה בישראל.
תגובות חירום להתפרצות

ב-20 במאי 2022 ארגון הבריאות העולמי ערך ישיבת חירום כדי לדון בהתפרצות המחלה. הנס קלוגה, המנהל האזורי של הארגון באירופה, הביע דאגה שקצב ההדבקה עלול להאיץ באירופה כאשר אנשים יתאספו יחד למסיבות ופסטיבלים במהלך הקיץ. מארגון הבריאות העולמי נמסר שמדענים מרצפים את גנום הנגיף ממקרים שונים כדי לקבוע האם המקרים קשורים זה לזה; הארגון צפוי לספק על כך עדכון בקרוב.
ב-3 ביוני פרסמו אנשי הוועדה המייעצת לחיסונים (ACIP) של המרכז לבקרת מחלות בארצות הברית (CDC) המלצה על שימוש בחיסון הניתן בזריקה תת-עורית, בשם ג'ינאוס (Jynneos), הנקרא באירופה גם אימוונקס (Imvanex) ובקנדה אימוומיון (Imvamune) מתוצרת חברת בוואריאן-נורדיק. ההמלצה היא לשימוש באוכלוסיות עם סיכון גבוה לחשיפה לנגיף וכוללת גם המלצה למתן מנות דחף (בוסטר) וכן המלצה לביצוע ניסויים קליניים להערכת הסיכון לשריר הלב ולתופעות לוואי חמורות, ניסויים שטרם בוצעו.
ב-27 ביוני פרסם כוח המשימה לחירום של סוכנות התרופות האירופאית סקירה לגבי שימוש בחיסון ג'ינאוס. בפרסום נאמר בין היתר כי הידע על ההגנה של החיסון מפני אבעבועות הקוף מוגבל לניסויים עם בעלי חיים, לבדיקת רמות נוגדנים של אנשים שחוסנו ולמחקרים תצפיתיים של חיסונים ותיקים יותר. אין גם נתונים קליניים על רמת ההגנה של חיסון זה בהקשר של טיפול-מונע-אחר-חשיפה נגד אבעבועות הקוף. צוין כי המפעל המייצר חיסון ג'ינאוס בדנמרק לא קיבל עדיין אישור לייצור עבור אירופה.
ב-19 ביולי הודיע משרד הבריאות על הרחבת הסכם עם החברה המייצרת לקניית 10,000 חיסונים מהדור החדש לאבעבועות הקוף וקרא למי שפיתח חום ופריחה שלפוחיתית או היה במגע הדוק עם אדם שיש חשש שהוא חולה באבעבועות קוף לפנות לרופא.
ב-23 ביולי הכריז ארגון הבריאות העולמי על ההתפרצות כמצב חירום עולמי. מצב החירום הוסר במאי 2023. מנכ"ל הארגון, תאודרוס אדהנום גברה-יסוס, קרא למדינות "להישאר ערניים".
השפן הקטן

השפן הקטן הוא שיר ילדים עברי ידוע, שנכתב בשנת 1934 על ידי המחנך והפזמונאי בנימין כספי.
רקע

השיר השפן הקטן נכתב בשנת תרצ"ד (1934) על ידי בנימין כספי בעת שלימד בכיתה א' בבית הספר "אחד העם" במושבה פתח תקווה. בחג פורים עודד כספי את תלמידיו להתחפש לבעלי חיים, וחיבר לכל ילד בית על פי תחפושת בעל החיים שלו.
במקור היה השיר בן שישה בתים, כאשר כל בית הוקדש לבעל חיים אחר: שפן, פרפר, דב, צפרדע, חסידה וקוף. השיר נשלח למלחין עמנואל עמירן שהתמהמה בהלחנתו, ובינתיים קיבל השיר את לחן השיר "אני פורים" שהלחין נחום נרדי. השיר הושר בגני ילדים עבריים בארץ ישראל ונודע בציבור אף שלא הוקלט או שודר ברדיו, ונותר ממנו הבית הראשון בלבד בתוספת לבית השני הקיים בגרסה הנוכחית של השיר. בעיזבונו של עמירן נמצאה גרסתו הכתובה והמלאה של השיר.
השיר הוקלט ב-1956 על ידי הזמרת חנה אהרוני. הוא מושמע כיום בערוצי ילדים בטלוויזיה ובגני ילדים. הפזמונאית לאה לופנפלד כתבה שיר בשם דומה המבוסס על הבית הראשון של השיר.
ב-2023 זכה השיר ללחן חדש ובוצע על ידי טלי גרנות ורמי ליבני באלבומם "לפעמים נדמה לי".
הערות שוליים

↑  השיר באתר יוטיוב
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טורפי יבשה

| טורפי יבשה |
| --- | --- |
 טורפי יבשה שונים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: טורפי יבשה
שם מדעי
 Fissipedia

טורפי יבשה (שם מדעי: Fissipedia) היא קבוצת יונקים לא-טקסונומית, שבעבר הייתה תת-סדרה בסדרת הטורפים. אלה כוללים את כל הטורפים החיים, למעט הטורפים הימיים. עם זאת כיום הטורפים הימיים מאוחדים בתת-הסדרה דמויי-כלב לצד טורפי יבשה אחרים. תת-הסדרה דמויי-חתול כוללת רק טורפי יבשה.
מיון הקבוצה

המיון שתכליתו הקשר גנטי בין המשפחות השונות בסדרה, מצא כי על אף השוני בסביבת החיים ובהתאמות אנטומיות ופיזיולוגיות לסביבות החיים השונות, קיימים הבדלים גנטיים גדולים יותר בתוך טורפי היבשה. על כן הוחלט לפרקה ולהגדירה כקבוצה שאינה טקסנומית.
מובא כאן מיון הקבוצה עם שיוכם העכשווי של המשפחות:
מיון הקבוצה > שייכים כעת לתת סדרת דמויי חתול

משפחת נימרוידיים (Nimravidae) - נכחדה
משפחת חתוליים (Felidae)
משפחת נמייתיים (Herpestidae)
משפחת צבועיים (Hyaenidae)
משפחת גחניים (Viverridae)
משפחת טורפי מדגסקר (Eupleridae)
משפחת זבדי דקלים אפריקנים (Nandiniidae)
משפחת לינסנגים אסייתיים (Prionodontidae)
מיון הקבוצה > שייכים כעת לתת-סדרת דמויי כלב

משפחת כלבי דב (Amphicyonidae) - נכחדה
משפחת פנדות אדומות (Ailuridae)
משפחת כלביים (Canidae)
משפחת סמוריים (Mustelidae)
משפחת בואשיים (Mephitidae)
משפחת ראקוניים (Procyonidae)
משפחת דוביים (Ursidae)
טורפים ימיים (Pinnipedia) להבדיל, ממוינים כיום כעל-משפחה בתוך תת-סדרת דמויי כלב.
תפוצה

עד לעת האחרונה לא היו נפוצים הטורפים בגינאה החדשה, ניו זילנד, אנטארקטיקה ובמספר איים, אולם בהדרגה, בהשפעת האדם, נכנסו טורפי היבשה לכל היבשות. לדוגמה: מין של כלב, Canis familiaris, הוכנס על ידי האדם ליבשת אוסטרליה עוד בתקופה הפרה-היסטורית ונהפך לכלב הבר דינגו.
הטורף הקטן ביותר הוא חמוס גמדי (Mustela nivalis), מין ממשפחת הסמוריים, (טעות נפוצה היא לחשוב שהחדף הוא הטורף הקטן ביותר, מכיוון שהוא בעצם אוכל חרקים), גודל גופו 8.5-13.5 ס"מ, אורך זנבו 4-3 ס"מ, ומשקלו 70-35 גרם. 
 הטורפים הגדולים ביותר הם הדוב קודיאק החי בדרום אלסקה המגיע לגובה 2.8 מטר ולמשקל 780 ק"ג, וקרוב אליו דוב קוטב, אשר אורך גופו הממוצע הוא 260 ס"מ ומשקלו הממוצע הוא 600 ק"ג.
אנטומיה

לטורפים 5-4 אצבעות בעלות טפרים (ציפורן אצל האדם) בכל גפה. האצבע הראשונה לא תמיד שימושית ולעיתים היא נעדרת. טורפים אחדים, כגון הכלביים והחתוליים הולכים על אצבעות הרגל, ואילו אחרים, כגון הדוביים, הולכים על כל כפות רגליהם כך שהעקב ננעץ בקרקע. מוחם של טורפי היבשה מפותח והגולגולת כבדה. חיבור הלסת התחתונה מאפשר רק תנועות פתיחה-סגירה. הקיבה פשוטה. לזכרים איבר מין מפותח. לנקבות מספר משתנה של פטמות, הממוקמות באזור הבטן. יש להם ניבים חזקים לצורך הריגת הטרף וקריעת בשרו. לשונם מחוספסת ומכוסה בליטות העוזרות להם בשתיית מים ובליקוק פרוותם לשם ניקיונה. לטורפים הקדומים היו 44 שיניים אך בטורפים בני ימינו הצטמצם מספר השיניים: לכלבים יש 42 שיניים, ולחתולים כ-30 שיניים בלבד.
תזונה

מרבית המינים של הכלביים, חתוליים והדוביים ניזונים מטרף חי. מבנה גופם והתנהגותם מותאמים לציד. התזונה משתנה בהתאם לעונה ולמיקום הגאוגרפי. הציד נעשה תוך שימוש בראייה וחוש ריח מפותחים. הטרף נתפס תוך שימוש בגורם ההפתעה, על פי רוב בעזרת מארב. 
 מינים אחדים ניזונים מפגרים ואחרים ניזונים בעיקר מפירות ומצמחים.
לטורפים יצר טרף חזק הדוחף אותם לצוד בעלי חיים. יש טורפים האוכלים רק פעם אחת בכמה ימים אך בכל פעם כזאת הם אוכלים כמות גדולה של בשר. המצאות שפע של טרף קל גורם לטורף לעיתים להרוג בעלי חיים בכמות רבה יותר מאשר הוא זקוק לה. תופעה זו קרויה "קטילת יתר". התופעה נפוצה בעיקר בהיתקלות טורף בבעלי חיים מבויתים החסרים בדרך כלל כל כושר הגנה והימלטות.
רבייה וגידול צאצאים

הטורפים חיים בקבוצות קטנות, בזוגות וכפריטים יחידים. 
 הנקבות על פי רוב ממליטות ולד כל שנה, לעיתים יותר ולדות ולעיתים פעמיים-שלוש בשנה.
 למרבית המינים תקופת עיבור של 113-49 ימים 
 הולד נולד עיוור וחסר ישע אך עם כסות פרווה דקה. גידול לעצמאות נעשה על יד האם ובמינים מסוימים גם על ידי האב. הגעה לבגרות מינית ארוכה יחסית לבעלי חיים אחרים.
גלריה

יגואר
נמייה צהובה
צבוע מנומר
גחן דקלים אסייתי
פוסה
לינסנג אסייתי מנומר
זבד דקלים אפריקני
קויוט
חמוס שחור-רגל
בואשים מפוספסים
חוטמן אדום
דוב שחור אמריקאי
פנדה אדומה
דב לבן - הגדול בטורפי היבשה, יחד עם דוב קודיאק
לוטרת הים היא טורף יבשה על אף שמרבית חייה בים
חצוצרה (סוג חילזון)

| חצוצרה |
| --- | --- |
 קונכייה של חצוצרה אצילה
תקופה
כ-94,300,000–0 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: חלזונות עילאיים
על־סדרה:: חלזונות גבוהים
סדרה:: Littorinimorpha
משפחה:: חצוצריים
סוג:: חצוצרה
שם מדעי
 Charonia ‏לינאוס (1758)

חצוצרה (שם מדעי: Charonia) היא סוג מונוטיפי של חלזונות ימיים גדולים מאוד במשפחת החצוצריים. בחופי ארץ ישראל נפוצים כל המינים בסוג זה.
אטימולוגיה

השם הנפוץ "חצוצרה" נגזר מהסיפור על האל טריטון במיתולוגיה היוונית, שהיה בנו של פוסידון, אל הים. האל טריטון תואר לעיתים קרובות נושף אל תוך קרן קונכייה גדולה הדומה למינים בסוג זה; חצוצרות כאלו עדיין נעשות לעיתים מזדמנות גם כיום.
מאובנים

קיימים תיעודי מאובנים רבים מסוג זה מתקופת הקרטיקון עד הרביעון (מלפני כ-94.3 עד 0.012 מיליון שנים). מאובנים נמצאים בשכבות וקרקעיות ימים ברחבי העולם.
תיאור

מינים מהסוג חצוצרה הם בעלי קונכייה גדולה וספירלית שצורתה מגדלית-כישורית מתונה ולה פתח אליפטי גדול עם שפה רחבה. הקונכייה היא בדרך כלל בגוון לבן-קרם עם סימנים חומים או צהובים בצורת חצאי ירח, עיגולים או פסים.
הקונכייה של החילזון הענק חצוצרת הים, אשר חי באזור האינדו-פסיפי, יכולה לגדול לגודל של עד כחצי מטר אורך.
מין קטן יותר מעט (קונכייה בגודל 100–385 מילימטרים), אך עדיין גדול מאוד הוא חצוצרה אצילה, החי במערב האוקיינוס האטלנטי, מקרוליינה הצפונית עד ברזיל.
תפוצה

מיני החצוצרה חיים במים ממוזגים וטרופיים ברחבי העולם.
הרגלי מחיה

בניגוד לשבלולים וחלזונות אחורני-זימים, חצוצריים הם לא הרמאפרודיטים; והם בעלי זוויגים נפרדים ועוברים רבייה מינית עם הפריה פנימית. הנקבה מטילה כמוסות לבנות באשכולות, ובכל אשכול מספר רב של פגיות מתפתחות. הפגיות עוברות לשחייה חופשית וניזונות מפלנקטון, היכן שהן שוחות במים פתוחים במשך תקופה של עד כשלושה חודשים.
תזונה

חצוצריים הם טורפים פעילים וניזונים מרכיכות אחרות ומכוכבי ים. חצוצרת הים צברה תהילה בזכות היכולת שלה ללכוד ולאכול כוכבנים קוצניים, מין גדול (קוטרו יכול להגיד עד למטר) המכוסה קוצים ארסיים באורך של 2 סנטימטר. לכוכבן הקוצני מספר טורפים טבעיים אחרים, והוא צבר איבה בקרב בני אדם בעשורים האחרונים עקב התרבות והשמדת חלקים גדולים של שוניות אלמוגים, והפיכתם לשלדי אלמוגים, קליפות ריקות של סידן פחמתי.
חצוצריים נצפו גם רודפים וצדים בעת זיהוי ריח של טרף. מספר כוכבי ים (כולל כוכבן קוצני) מצליחים לזהות את ההתקרבות של הרכיכה על ידי אמצעים אשר לא לגמרי ברורים, והם ינסו להתרחק מהמקום לפני שמגע פיזי יתרחש. החצוצריים, עם זאת, מהירים יותר מכוכבי הים, ורק לכוכבי ים גדולים יש סיכוי סביר לברוח, ורק על ידי נטישת האיבר הראשון שהחילזון בא במגע איתו.
החצוצרה תופסת את הטרף שלה ברגלה השרירית ומשתמשת ברדולה המשוננת שלה (משננת - איבר בעל סרט שיניים הנמצא אצל רכיכות) וחותכת דרך העור המשוריין של כוכב הים. ברגע שחדרה לעורו, רירה משתק את הטרף והחילזון ניזון מבשרו, לרוב כאשר הוא מתחיל עם החלקים הרכים ביותר כמו איברי הרבייה והבטן.
החצוצריים בולעים בשלמותן חיות טרף קטנות יותר מבלי לשתק אותן. הם ירקו החוצה כל קוץ ארסי, צדף, או כל חלק לא רצוי אחר מאוחר יותר.
שימוש אדם

אנשים רבים מוצאים את קונכיות החצוצרה כחפץ עיצובי יפה, ולכן הם נאספים ונמכרים כחלק ממסחר הצדפים הבינלאומי, עקב כך יש מחסור בחיות אלו.
מימי קדם, אנשים מתרבויות שונות רבות הסירו את קצה הקונכייה, או קדחו חור בקצה, והשתמשו בקונכייה כחצוצרה.
האל היווני-רומי פוסידון / נפטון מתואר לעיתים קרובות מחזיק בקונכיית חצוצרה, כמו גם בנו טריטון.
מינים ותת-מינים

מינים ותת-מינים בסוג חצוצרה:
חצוצרת הים (Charonia tritonis)
חצוצרה אצילה (Charonia variegata)
Charonia lampas
Charonia lampas capax
Charonia lampas rubicunda
Charonia lampas sauliae