stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פריים
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| פריים |
| --- | --- | --- |
| ראמים | ראמים |  |
| דישון | דישון מקראי |        |
| ראם | ראם לבן • ראם הצבי • ראם ביסה • ראם סהרה • ראם שולי-אוזניים |        |
| אנטילופת סוס | אנטילופת סוס שחורה • אנטילופה סוסית קצרת-קרן |        |
| בובאלים | בובאלים |        |
| בובאל | בובאל איילי • בובאל הכף • בובאל ליכטנשטיין |        |
| גנו | גנו כחול • גנו שחור |        |
| דאמאליסק | דאמאליסק הסהר • דאמאליסק הצבי |        |
| הירולה | הירולה |        |
| אימפלים | אימפלים |        |
| אימפלה | אימפלה |        |
| צביונים | צביונים |        |
| צביון | צביון חום • צביון צהוב-גב • צביון זברה • צביון אדרס • צביון פיטרס • צביון הארווי • צביון ז'נטינק • צביון לבן-גחון  • צביון נטאל  • צביון שחור  • צביון שחור-חזית  • צביון אוגילבי  • צביון אדום  • צביון אבוט   • צביון וינס •  צביון לבן-רגליים |        |
| צביון גמדי | צביון כחול • צביון מקסוול • צביון וולטר |        |
| צביון סבכים | צביון סבכים |        |
| צבאי סוף | צבאי סוף |  |
| קובוס | קובוס המים • קובוס שחור-רגל • קובוס המשקפיים • קובוס הנילוס • קובוס וארדון |  |
| צבי סוף | צבי סוף מצוי • צבי סוף ההרים • צבי סוף הסוואנה |  |
| פלינים | פלינים |  |
| אנטילופה איילית | אנטילופה איילית |  |
| פאנטולופים | פאנטולופים |  |
| אנטילופה טיבטית | אנטילופה טיבטית |  |
| פרים • יעלים • צבאיים | פרים • יעלים • צבאיים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283978505171  BNE: XX541853  BnF: cb119788086 (data)  GND: 4160680-2  LCCN: sh85016139  NKC: ph126802
צ'יקה אוניגווה

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1974 (בת 50) אנוגו, ניגריה 
 מדינה:  בלגיה 
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליידן 
 שפות היצירה:  אנגלית, הולנדית
 סוגה:  רומן
 נושאי כתיבה:  ניגריה, נשים
 יצירות בולטות:  ברחוב האחיות השחורות
 פרסים והוקרה:  Nigeria Prize for Literature 
 http://www.chikaunigwe.com
 
צ'יקה נינה אוניגווה (באנגלית: Chika Unigwe; נולדה ב-12 ביוני 1974) היא סופרת ניגרית המשתייכת לקבוצה האתנית איגבו אשר כותבת באנגלית ובהולנדית. באפריל 2014 היא נכנסה לרשימת 39 הסופרים הצעירים מאפריקה שמדרום לסהרה שהם בעלי פוטנציאל וכישרון להגדיר מגמות עתידיות בספרות האפריקאית. בעבר התגוררה בבלגיה ומשנת 2013 היא מתגוררת בארצות הברית.
ביוגרפיה

אניגווה נולדה בשנת 1974 באנוגו(אנ'), ניגריה כילדה השישית מבין שבעה ילדים. לאחר שסיימה את לימודי התיכון היא המשיכה לתואר ראשון באנגלית באוניברסיטה בעיר נסוקה שבדרום ניגריה. ב־1995, בעקבות נישואיה למהנדס בלגי, עברה אוניגווה לפלנדריה, אזור דוברי ההולנדית בבלגיה. ב-1996 סיימה תואר שני באוניברסיטה הקאתולית בלוון. לאוניגווה גם תואר דוקטור בספרות (2004) מאוניברסיטת ליידן בהולנד.
אוניגווה היא המנהלת של הקרן Awele Creative Trust‏ (ACT) והייתה שופטת בפרס מאן בוקר הבינלאומי של 2016.
עד שנת 2013 התגוררה אוניגווה בבלגיה עם בן זוגה וארבעת ילדיהם. הם היגרו לארצות הברית ב-2013.
יצירתה

"עוף החול" (באנגלית: The Phoenix) רומן הביכורים שלה, שאף על פי שנכתב במקור באנגלית יצא לאור לראשונה ב־2005 בתרגום להולנדית, היה הרומן הראשון מאת סופרת בלגית ממוצא אפריקאי. הגרסה המקורית באנגלית פורסמה על ידי הוצאה ניגרית בשנת 2007. הספר מספר את סיפורה של אישה ניגרית צעירה בשם אוגה הנשואה לגבר מקומי בלגי הנוסעת ברכבת מביתה בטורנהאוט שבבלגיה, לבית חולים בלוון, שם אובחנה בסרטן השד.
ספרה השני, "ברחוב האחיות השחורות" (אריה ניר הוצאה לאור, 2013, מאנגלית: on black sisters street) נכתב אף הוא במקור באנגלית אך יצא לראשונה בתרגום להולנדית בשם Fata morgana ב-2007 ורק שנתיים אחר כך יצא לאור גם באנגלית. הספר תורגם לשפות נוספות וזכה בפרס NLNG (אנ') לשנת 2012, הפרס הספרותי החשוב ביותר בניגריה. עלילת הספר מתרחשת בין ניגריה לבלגיה, ועוקבת אחר חייהן של אמה, סיסי, איפי וג'ויס, ארבע נשים אפריקניות (שלוש ניגריות ואחת סודנית), שמהגרות מאפריקה ומגיעות אל רובע החלונות האדומים של אנטוורפן.
ב-2012, למעלה מ-15 שנים מאז עזבה אוניגווה את ניגריה, יצא לאור ספרה השלישי "רקדנית לילה" (באנגלית: Night Dancer) שהוא במובנים רבים ספרה אשר עוסק במידה הרבה ביותר בניגריה עד אז. הספר מציע ביקורת נוקבת על החברה הניגרית הפטריארכלית, באופן המזכיר סופרות כגון פלורה נוואפה ובוצ'י אמצ'טה.
ב-2013 יצא לאור ספרה הרביעי "המשיח השחור" (באנגלית: The Black Messiah) המבוסס על סיפור אמיתי. אוניגווה כתבה מחדש את סיפור חייו של גוסטבוס ואסה העבד המשוחרר המפורסם מהמאה השמונה-עשרה, שלאחר קניית חירותו הפך לקול בולט של התנועה לביטול העבדות. הספר מתאר אספקטים אישיים יותר בחייו כגון רצונו הנלהב להתאקלם בחברה הלבנה, הולדת בנותיו ושברון ליבו בעקבות מות אשתו האנגלייה הלבנה.
אוניגווה פרסמה סיפורים קצרים במספר אנתולוגיות וכתבי עת כולל כתב העת לספרות, "וואספירי" (אנ'), שירה וספרי ילדים. הסיפורים שלה שודרו ב BBC World Service, רדיו ניגריה, ותחנות רדיו אחרות של חבר העמים הבריטי.
פרסים ומועמדויות

2003 - תחרות הסיפור הקצר של BBC עבור הסיפור הקצר "Borrowed Smile"
2004 - מועמדת לפרס קיין לכתיבה אפריקאית (אנ') עבור הסיפור הקצר "הסוד"
2012 - פרס NLNG עבור הרומן "ברחוב האחיות השחורות".
הערות שוליים

↑  Awele creative trust
↑  Chika Unigwe Wins Nigeria Prize for Literature , pm news nigeria 1/11/2012
↑  ברחוב האחיות השחורות – צ'יקה אוניגווה, ביקורת בבלוג "אלה יווניה קוראת ספרים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475249305171  PLWABN: 9810632065305606  BIBSYS: 5070042  BnF: cb165533055 (data)  GND: 142192678  ISNI: 0000 0000 8351 9617  LCCN: n94047620  MusicBrainz: 8ce718bd-83d8-4692-a520-7fd27ec28575  NKC: jx20051214022  NTA: 271298707  SUDOC: 176646434  VIAF: 4161561   WorldCat (עם VIAF): 4161561
פרס שומר ציון

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים 
 תקופת הפרס:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 
פרס שומר ציון הוא פרס הניתן לאישיות שפעלה למען ירושלים או ישראל והגברת המודעות לחשיבות העיר והזיקה אליה. הפרס ניתן על ידי מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים.
רשימת הזוכים

אלי ויזל - (1997)
הרמן ווק- (1998)
א"מ רוזנטל - (1999)
מרטין גילברט - (2000)
סינתיה אוזיק - (2001)
צ'ארלס קרוטהאמר - (2002)
רות רוסקיס וייז - (2003)
ארתור כהן - (2004)
ויליאם ספאייר (אנ') - (2005)
דניאל פייפס - (2006)
נורמן פודהורץ - (2007)
דוד בארי, מרדכי אליאב, יהודה מאלי - (2008)
קרולין גליק - (2009)
מלקולם הונליין - (2010)
דורי גולד
רשות העתיקות בראשות יהושע דורפמן - (2012).
ג'יימס סניידר - (2013)
ג'ו ליברמן
ג'ון בולטון - (2017)
הרב ישראל מאיר לאו - (2018)
נתן שרנסקי - (2019)
דייוויד פרידמן - (2022)
|  פרסים ישראליים  |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | פרס ישראל • פרס משרד החינוך והתרבות • פרס וולף • פרס א.מ.ת. • פרס דן דוד • פרס רוטשילד • פרס ירושלים • פרס בראשית • פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים |  |
| ציונות | פרס בגין • פרס בוני ציון • פרס יגאל אלון • פרס הרצל (הרצליה) • פרס בן-גוריון • פרס היצירה בתחום הציונות • פרס מוסקוביץ' לציונות • פרס ירושלים (ערוץ 7) • פרס שומר ציון |  |
| טכנולוגיה | פרס ביטחון ישראל • פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות • פרס ראש הממשלה לחדשנות בתחום תחליפי נפט |  |
| מדעים מדויקים | פרס אברבנאל  • פרס ארדש • פרס הארווי • פרס לויצקי • פרס נסיהו • פרס קריל |  |
| מוזיקה | פרס אקו"ם • פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים • פרס עמ"י |  |
| ספרות | פרס ביאליק • פרס ברנר • פרס זאב • פרס טשרניחובסקי • פרס ספיר • פרס ברנשטיין • פרס גפן • פרס עומר • פרס רופין • פרס קוגל • פרס היצירה לסופרים עבריים • פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית |  |
| אמנות פלסטית | פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית • פרס האמן הצעיר • פרסי מוזיאון ישראל • פרסי מוזיאון תל אביב • פרס אנדי • פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר • פרס הרמן שטרוק • פרס רפפורט • פרס שיף • פרס היצירה הציונית • פרס ליאון קונסטנטינר • פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית |  |
| ספרות תורנית | פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • פרס לספרות תורנית בני ברק • פרס הרב מימון • פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית • פרס הרב בר שאול |  |
| עיתונות | פרס סוקולוב • פרס דוש לקריקטורה • פרס עיפרון הזהב |  |
| קולנוע וטלוויזיה | פרס האקדמיה לטלוויזיה • פרס אופיר • פרס גרוס למצוינות באנימציה |  |
| תרומה לחברה | אות הנשיא להתנדבות • פרס זוסמן-ג'וינט • פרס ירושלים לאחדות ישראל |  |
צומת הרקה והקדקוד

| --- | --- |

 מזהים
 מזהה נרולוקס:  nlx_144255 
 
צומת הרקה והקדקוד (באנגלית: Temporoparietal junction) או בקיצור TPJ, היא אזור בקליפת המוח הנמצא במפגש בין האונה הרקתית לבין האונה הקודקודית, בקצהו האחורי של המענית הצידית. האזור משמש כאחת הצמתים המרכזיות ביותר במוח, והוא לוקח חלק כ-Hube מרכזי במספר רשתות. האזור נחשב כמתמחה באיסוף מיזוג ועיבוד מידע המגיע מחלקים נרחבים במוח, ומלבד פעילות של עיבוד מלטה למעלה הוא נחשב כמשתתף ביכולות קוגניטיביות גבוהות המייחדות את המיינד האנושי. אל ה-TPJ מגיע מידע מהתלמוס, מהמערכת הלימבית והמערכות החושיות כמו מערכת הראיה, השמיעה והתחושה.
מבנה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נהוג לחלק את ה-TPJ לכמה תתי חלוקות לפי סוג התאים, לפי קישוריות תפקודית ולפי קישוריות אנטומית.
הערות שוליים

↑  Igelström, K. M., & Graziano, M. S. (2017). The inferior parietal lobule and temporoparietal junction: a network perspective. Neuropsychologia, 105, 70-83.
פרס שאנון

| --- | --- |
 מדינה:  בין־לאומי, ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  Institute of Electrical and Electronics Engineers 
 תקופת הפרס:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 נקרא על שם:  קלוד שאנון 
 אתר רשמי
 
פרס קלוד א. שאנון (באנגלית: Claude E. Shannon Award) או בקיצור פרס שאנון, הוא פרס בין-לאומי המוענק על ידי IEEE Information Theory Society "על תרומה עקבית ומשמעותית בתחום תורת האינפורמציה".
הפרס נקרא על שם אבי תורת האינפורמציה קלוד שאנון, ונחשב הפרס החשוב ביותר בתחום. שאנון עצמו היה חתן הפרס הראשון, בשנת 1972.
זוכי הפרס

בין הזוכים: רוברט פאנו, אירווינג ריד, אנדרו ויטרבי, אלווין ברלקמפ ורוברט גריי. בין הזוכים גם מספר מדענים ישראלים, בהם: יעקב זיו ושלמה שמאי.
פרייטאל

| --- | --- |
סמל פרייטאלסמל פרייטאל

פרייטאל
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  סקסוניה סקסוניה
 מחוז:  זאקזישה שווייץ-אוסטרזגבירגה
 ראש העיר:  קלאוס מטיג   Klaus Mättig
 שפה רשמית:  גרמנית
 תאריך ייסוד:  1 באוקטובר 1921
 שטח:  40.53 קמ"ר
 גובה:  160 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  39,558 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  960 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  51°01′00″N 13°39′00″E﻿ / ﻿51.016666666667°N 13.65°E﻿ / 51.016666666667; 13.65 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.freital.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפרייטאל(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפרייטאל(למפת סקסוניה רגילה) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג באוצן פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגפרייטאל(למפת סקסוניה מוגדלת) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג באוצן פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגפרייטאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פרייטאל (בגרמנית: Freital) היא עיר במחוז זאקזישה שווייץ-אוסטרזגבירגה שבמדינת סקסוניה שבגרמניה. העיר שוכנת על גדות נהר הוויסריץ (Weißeritz), במרחק 8 ק"מ מדרום-מערב לדרזדן.
פרייטאל הוקמה ב-1 באוקטובר 1921 כאיחוד של הכפרים דאובן (Deuben), דוהלן (Döhlen) ופוטשאפל (Potschappel).
גאוגרפיה

פרייטאל ממוקמת מדרום-מערב לדרזדן, בתוך אגן דוהלן (Döhlener Becken), שדרכו זורם הוויסריץ מדרום-מערב לצפון-מזרח. גבעת וינדברג (Windberg), היא נקודת ציון ידועה של העיר המתנשאת לגובה של 100 מטרים מעל העמק. הנקודה הנמוכה ביותר בעיר היא במקום בו הוויסריץ נכנס לשטח שיפוטה של דרזדן, בגובה של כ-195 מטרים מעל פני הים.
שני יובליו של הוויסריץ, הוייסריץ האדום (Rote Weißeritz) והוויסריץ הפראי (Wilde Weißeritz), מתמזגים בהייסברג (Hainsberg) פרבר של פרייטאל. בנוסף, מתנקזים לוויסריץ יובלים נוספים. באזור לא קיימים אגמים טבעיים, אלא אגמים מלאכותיים שנחפרו במאה ה-20.
מבחינה גאולוגית, אגן דוהלן הוא שקע שנוצר בסוף תור הקרבון. הוא ממוקם בין עמק האלבה לבין הרי הארצגבירגה (Erzgebirge).
היסטוריה > לפני איחוד העיר

ההיסטוריה המתועדת של העיירות מתחילה במסמך הקרוי "מסמך דרזדן" (Dresdner Urkunde), משנת 1206 שבו מפורטים שמותיהם של אנשי אצולה הקרויים פוטשאפל, דהולן ווורגוויץ (Wurgwitz). העובדה שכל אלה מוזכרים היא צרוף מקרים, שכן פוטשאפל ווורגוויץ  התקיימו כבר הרבה קודם לכן, מן הסתם מהמאה ה-9. אזכור נוסף לאדון של פוטשאפל לא קיים עד לשנת 1309, אך אדוני דוהלן מוזכרים ב-1228. שושלת האצולה של פוטשאפל התגלגלה בהמשך ככל הנראה לשושלת סירסן (Sürßen), וחלק מהם עברו ללוזיטיה העילית. קיימת סבירות שהיו אלה אדוני הטירה (Burggraf) של דוהנה (Dohna), שהיו מעורבים באופן בולט התיישבות ובהרחבה של אחוזותיהם לאזורים של ראבנאו (Rabenau) ודיפולדיסוואלדה (Dippoldiswalde). האדונים של וורגוויץ, שאחרי תולדותיהם ניתן לעקוב בקלות, יישבו אדמות במצוותו של הבישוף של מייסן. על פי מסמך דרזדן, אצילים אחרים בשם וורגוויץ, מוזכרים עד למאה ה-15. רוב הפרברים של פרייטאל מוזכרים לראשונה במאה ה-14 או במאה ה-15.
תחילתה של ההיסטוריה המודרנית של פרייטאל של היום קשורה קשר הדוק להיסטוריה של כריית הפחם באגן דהולן, שכיום הוא חלק מפרייטאל. אזכור נושא כריית הפחם מופיע לראשונה ב-1549.
הנס ביינר מוריץ (Hans Biener Moritz) קיבל זיכיון כריית פחם מהדוכס של סקסוניה. הפחם התגלה כבר קודם לכן, אך רק כמה איכרים מעטים היו מסוגלים לכרות אותו מתחת לפני האדמה כדי לספק את צורכיהם. ב-1571 נכרה פחם לראשונה בבורגק (Burgk) ושלוש שנים מאוחר יותר בפוטשאפל.
ב-1743, הועבר זיכיון הכרייה לבעלי הקרקעות וניתנה להם הזכות לכרות באדמות שבבעלותם. באמצע המאה ה-18, הוקמו כ-30 עסקים לכרייה, אך עקב גודלם הקטן וניסיונם הדל, הם לא הצליחו לעמוד בתחרות.
המצב השתנה עם תחילת תהליך התיעוש. ממלכת סקסוניה רצתה לקחת את חלקה ברווחים. בתחילת המאה ה-19 הולאמו כל המכרות וב-1822 כבר היו כל המכרות ממערב לנהר הוויסריץ רכושה של "חברת המכרות המלכותית של סקסוניה (Königlich–Sächsische Steinkohlenwerk Zauckerode).
מעברו האחר של הנהר, מוזגו כמה מכרות תחת בעלותו של קארל פרידריך אוגוסט קרבס (Carl Friedrich August Krebß). הוא ירש חמישה מכרות ורכש את המכרות הסמוכים להם. לאחר מכן הוא ייסד את "חברת הפחם והברזל של הברון מבורגק" (Freiherrlich von Burgker Steinkohlen- und Eisenhüttenwerke).
תוך כדי ריכוז בעלויות זה, חלה התפתחות מהירה בטכנולוגיה של תעשיית הכרייה. השיפור היה כה משמעותי מבחינה כלכלית, כך שהמכרות באזור היו הטובים ביותר מבחינה ארגונית וטכנולוגית בגרמניה במשך כמה עשורים, בערך עד לשנות השבעים של המאה ה-19. חידושים טכנולוגיים רבים הוכנסו, כמו הכברה הרטובה ב-1810 ומנועי הקיטור הראשונים ב-1820.
ב-1823 הוחל בזיקוק קוק מהפחם בבורגק וב-1828 הופק לראשונה גז. כתוצאה מכך, היה בורגק לכפר הראשון בעולם שהואר בתאורת גז. ב-1842 הוכנס לפעולה כבשן ההתכה הראשון בסקסוניה. הכבשן הוקם במפעל הברזל של בורגק.
ב-2 באוגוסט 1869 התחולל פיצוץ גז מכרות במכרה הפחם של בורגק ו-276 כורים נהרגו.
היסטוריה > לאחר ייסוד פרייטאל

ב-1 באוקטובר 1921 אוחדו הכפרים דאובן, דהולן ופוטשאפל והוקמה העיר פרייטאל. הדיונים על איחוד זה התקיימו כבר בסוף המאה ה-19. מאחר שלא התקבלה החלטה על שמה של העיר החדשה, הוכרז על תחרות לבחירת השם. ההצעות כללו את השם דאופודו-שטאט (Deupodö-Stadt, צירוף שמותיהם של שלושת הכפרים), או דרישטאט (Dreistadt, "שלוש ערים"). בסופו של דבר התקבלה ההצעה לקרוא לעיר החדשה בשם פרייטאל ("עמק חופשי").
פרייטאל התפתחה כערש הסוציאל-דמוקרטיה. בתקופת רפובליקת ויימאר, פרייטאל הייתה העיר היחידה בסקסוניה שראש העיר שלה נבחר מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, וזאת בשל העובדה שהמפלגה הקומוניסטית לא הייתה חזקה בעיר כמו בשאר הערים של סקסוניה.
ראש העיר הראשון של פרייטאל היה דר' קארל וודרקופף (Wedderkopf). הוא כיהן בתפקיד בין השנים 1921-1927. לאחר מכן כיהן תחתיו גוסטאב קלימפל (Klimpel), שגם הוא היה סוציאל-דמוקרט, והוא החזיק במשרה עד לשנת 1933. בתקופת השלטון הנאצי התקיימו כיסי התנגדות רבים בפרייטאל ובסביבתה.
ערים תאומות

גרמניה באדן-באדן, גרמניה
גרמניה אוברהאוזן, גרמניה
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567781305171  GND: 4253146-9  LCCN: n91076732  MusicBrainz: 494494a3-e401-40a1-a04b-9b13091ad1ce  NKC: ge1185349  VIAF: 153743154   WorldCat (עם VIAF): 153743154
פרס שזר לחקר תולדות ישראל

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפרס:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 נקרא על שם:  זלמן שזר 
 
נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג מעניק את הפרס ליעקב צ' מאיר (שלישי מימין) לשנת 2022
פרס שזר לחקר תולדות ישראל הוא פרס המוענק מדי שנה, מאז תשמ"ו (1985), במסגרת האזכרה השנתית לנשיא זלמן שזר. הפרס מוענק על כתב-יד או ספר בעברית, שעניינו תולדות עם ישראל, ואשר פורסם עד שנתיים לפני מועד נתינת הפרס או שלושה חודשים לאחר מועד זה.
את הזוכה בוחרת ועדת שופטים המורכבת מאקדמאים בנושא תולדות ישראל.
עם הזוכים בפרס נמנים: ידידיה דינרי (תשמ"ה), אהוד לוז (תשמ"ו), לני יחיל (תשמ"ז), יהודה ריינהרץ (תשמ"ח), ישראל יעקב יובל (תשמ"ט), יונתן פרנקל (תש"ן), מנדל פייקאז' (תשנ"א), מרדכי ברויאר[דרושה הבהרה] (תשנ"ב), שפרה ברוכסון-ארביב (תשנ"ג), שלמה סימונסון (תשנ"ה), דוד אסף (תשנ"ז), שאול פרידלנדר (תשנ"ח), משה גיל (תשנ"ט), משה רוסמן (תש"ס), איריס פרוש (תשס"א), ירון צור (תשס"ב), אניטה שפירא (תשס"ד), יוסף הלר (תשס"ה), אמנון רז-קרקוצקין (תשס"ו), חיים סולובייצ'יק (תשס"ח) ירון הראל (תשס"ט), שמואל פיינר (תש"ע), אלישע קימרון (תשע"א), עמנואל אטקס (תשע"ב), נח גרבר (תשע"ג), מרדכי עקיבא פרידמן (תשע"ד), אבי פיקאר (תשע"ה), מיכל שאול (תשע"ו), חוי דרייפוס (תשע"ח), אוריאל גלמן (תש"ף), כרמה בן יוחנן (תשפ"א) ויעקב צ' מאיר (תשפ"ב).
הערות שוליים

↑  הרשימה המלאה של הזוכים
↑  הודעה על זוכי פרס שזר לשנת 2022, בעמוד הפייסבוק של מרכז זלמן שזר, 31 באוקטובר 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנץ הרביעי, דוכס מודנה

פרנץ הרביעי, דוכס מודנה (בגרמנית: Franz IV. von Österreich-Este; ‏6 באוקטובר 1779 - 21 בינואר 1846), היה דוכס מודנה בין השנים 1814–1846.
ביוגרפיה

פרנץ נולד ב-6 באוקטובר 1779 במילאנו לפרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, מושל מילאנו ובנה של מריה תרזה, ולמריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה, בתם של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה.
בעקבות פלישת נפוליאון למילאנו בשנת 1796 ברחה המשפחה מפני הכוחות הצרפתים. גם סבו ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ברח ממודנה, שהצטרפה לרפובליקה הצ'יסאלפינית. בשנת 1805 מת סבו ארקולה השלישי, ואביו קיבל את הטענה לדוכסות מודנה, אולם אביו מת שנה לאחר מכן ופרנץ הפך לטוען לכתר.
ב-20 ביוני 1812 התחתן פרנץ עם אחייניתו מריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה ואחותו מריה תרזה מאוסטריה-אסטה, מלכת סרדיניה, ממנה נולדו לו 10 ילדים. בקונגרס וינה בשנת 1814 קיבל פרנץ את דוכסות מודנה, ולאחר מות אמו בשנת 1829 ירש אף את דוכסות מאסה וקרארה.
פרנץ היה אציל בעל שאיפות, וקיווה להפוך למלכה של צפון איטליה כולה. בשנת 1826 הוא הבהיר כי לא יפעל נגד המטיפים לאיחוד איטליה, והצהרתו זו הביאה לפעילות מהפכנית בשטח שבשליטתו.
בשנת 1830 אירעה מהפכת יולי בצרפת. המהפכנים הכריחו את שארל העשירי, מלך צרפת להתפטר, והושיבו על כיסאו את לואי פיליפ, מלך הצרפתים. לואי פיליפ הבטיח למהפכנים האיטלקים, כצ'ירו מנוטי, כי יתערב אם יתקוממו נגד האוסטרים, ואלו ישלחו חיילים לדיכוי המרד. מנוטי הכריז על מרד במודנה ב-3 בפברואר 1831, אך פרנץ שחשש לכיסאו, יצא לגלות במנטובה, התנער מתמיכתו במורדים, והסתייע בחיילים אוסטרים על מנת לדכא את מנוטי ואנשיו. מנוטי נתפס והוצא להורג. היה זה סופו של הרעיון כי הממלכה המאוחדת תתרכז סביב בית האצולה של דוכסות מודנה.
ב-21 בינואר 1846 מת פרנץ במודנה, ובנו פרנץ החמישי, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-20 ביוני 1812 התחתן פרנץ עם מריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה ומריה תרזה מאוסטריה-אסטה, מלכת סרדיניה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (1817–1886), התחתנה עם אנרי, רוזן שאמבור
פרנץ החמישי, דוכס מודנה (1819–1875), התחתן עם אדלגונדה, נסיכת בוואריה
פרדיננד קרל ויקטור, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (1821–1849), התחתן עם אליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה
מריה ביאטריקס, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (1824–1906), התחתנה עם חואן, רוזן מונטיסון
פרנץ השני, דוכס לורן

פרנץ השני, דוכס לורן (בגרמנית: Franz II. von Lothringen; ‏27 בפברואר 1572 - 14 באוקטובר 1632), היה דוכס לורן בשנת 1625.
ביוגרפיה

פרנץ נולד ב-27 בפברואר 1572 בננסי, לקרל השלישי, דוכס לורן וקלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י. בשנת 1594 אביו מינה אותו כסגנו (לוטננט) בדוכסות לורן, בעת שהוא שהה מחוץ למדינה.
באותה שנה הוא מונה ללוטננט גנרל של המלך הצרפתי בטול וורדן, ומספטמבר עד אוקטובר 1606 הוא שהה בשליחותו הדיפלומטית של אביו באנגליה. בשנת 1621 הוא הסתכסך עם אחיו היינריך, שהפך לדוכס בשנת 1608, ולאחר מכן יצא לגרמניה כדי להילחם בפרוטסטנטים לצד פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
הסיבה לקרע בין האחים הייתה כוונתו של היינריך לחתן את בתו ניקול  עם בנו של פרנץ, קרל, ולהוריש לה את הדוכסות, אף על פי שרצונו של רנה השני, דוכס לורן הייתה שהדוכסות תרד ברצף גברי מובהק. לאחר משא ומתן נפתרה הסוגיה והנישואין התקיימו, אבל לבני הזוג לא היו ילדים, והדוכסות הייתה אמורה לחזור לבנו האחר של פרנץ, ניקולאס.
בשנת 1624 מת אחיו היינריך השני, ובצוואתו הוא הורה שבנו של פרנץ, קרל, יוכל לשלוט בדוכסות רק בשם אשתו ניקול, דוכסית לורן. בנובמבר 1625 דרש פרנץ את הדוכסות לעצמו, אולם לאחר ששילם את חובות הדוכסות כעבור כמה ימים, הוא התפטר מתפקידו, ומסר את הדוכסות לבנו קרל הרביעי, דוכס לורן. לאחר מכן נשאר פרנץ עם התואר רוזן וודמון, וב-14 באוקטובר 1632 הוא מת בבאדנוויילר.
משפחתו

ב-24 באפריל 1606 התחתן פרנץ עם כריסטינה מזאלם, בתם של פאול, רוזן זאלם ומארי לה ונור, ממנה היו לו 6 ילדים:
היינריך מלורן, מרקיז אוטונשאטל (1602–1611)
קרל הרביעי, דוכס לורן (1604–1675), התחתן עם ניקול, דוכסית לורן
הנרייטה מלורן (1605–1660), התחתנה עם לואי מלורן, נסיך ליקסהיים
ניקולאס השני, דוכס לורן (1609–1670), התחתן עם קלוד פרנסואז ד'לורן
מרגריט ד'לורן (1615–1672), התחתנה עם גאסטון, דוכס אורליאן
כריסטין ד'לורן (1621–1622)
פרייה מייבור

| --- | --- |

מייבור בינואר 2016
 לידה:  13 באוגוסט 1993 (בת 31) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  תיכון מרי ארסקין 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרייה מייבור (באנגלית: Freya Mavor; נולדה ב-13 באוגוסט 1993) היא שחקנית ודוגמנית סקוטית. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיני מקגיניס בסדרת הדרמה לבני הנעורים "סקינס" של ערוץ E4.
ביוגרפיה > חיים אישיים

למייבור יש שני אחים הוגו ואלכס. היא מנגנת בפסנתר ודוברת צרפתית שוטפת. ב-2005 היא שרה בקול מצו-סופרן עם מקהלת הנוער הלאומית של סקוטלנד. ב-2012 דורגה מייבור במקום ה-78 ברשימת "100 הנשים הסקסיות בעולם" של המגזין FHM.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם בשפת המקור | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 |  | Disco | נערה בתור | סרט קצר |
| 2013 | לא עוד סוף שמח | Not Another Happy Ending | ניקולה |  |
| 2013 |  | Sunshine on Leith | ליז הנשו |  |
| 2013 |  | Hamburger | נערה | סרט קצר |
| 2015 |  | The Lady in the Car with Glasses and a Gun | דני | סרט דובר צרפתית |
| 2016 | היהודים | The Jews | מארי | סרט דובר צרפתית |
| 2016 | סזאן ואני | Cézanne and I | ז'אן | סרט דובר צרפתית |
| 2017 | תחושה של סוף | The Sense of an Ending | ורוניקה הצעירה |  |
| 2017 |  | Modern Life Is Rubbish | נטלי |  |
| 2017 |  | Winning Marge | קים | סרט קצר |
| 2018 |  | Dead in a Week: Or Your Money Back | אלי |  |
| 2018 |  | L'Empereur de Paris | אנט | סרט דובר צרפתית |
| 2019 | הסיפור של טראוטמן | The Keeper | מרגרט |  |
| 2019 |  | Balance, Not Symmetry | דולי |  |
| 2022 |  | Rogue Agent | מיי הנסן |  |
| TBA |  | Gore | מארי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם בשפת המקור | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011–2012 | סקינס | Skins | מיני מקגיניס | סדרת טלוויזיה (18 פרקים) מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר של TV Choice |
| 2013 | מלכה לבנה | The White Queen | הנסיכה אליזבת מיורק | מיני-סדרה |
| 2014 | עולמות חדשים | New Worlds | בת' פנשו | מיני-סדרה |
| 2014 |  | Casting(s) |  | סיטקום בצרפתית של ערוץ Canal+ |
| 2015 |  | Virtuoso | מארי | סרט טלוויזיה בבימויו של אלן בול |
| 2018 | תעלומת האלפא ביתא | The ABC Murders | ת'ורה גריי | מיני-סדרה של BBC One |
| 2018 | פעמיים בחיים | Il était une seconde fois | לואיז | מיני-סדרה בצרפתית של ערוץ ארטה |
| 2020 | התעשייה | Industry | דריה גרינוק | סדרת של ערוץ HBO two |
| TBA |  | Invitation to a Bonfire | זויה | סדרת טלוויזיה עתידית של AMC |
תיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Boys | סופי | תיאטרון ארקולה |
| 2016 | Good Canary | אנני פרקר | תיאטרון רוז |