stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של האסטרונומיה
אסטרונומיה קדומה > האסטרונומיה בימי האימפירה הרומית

האנציקלופדיה הראשונה בהיסטוריה, תולדות הטבע מאת פליניוס הזקן, יצאה בשנת 77 לספירה, ובה אסטרונומיה היא הנושא הראשון, בכרך השני. פליניוס מתאר את היקום הידוע, ומותח ביקורת נוקבת על ניסיונות בתחום הקוסמולוגיה ומציגם כטירוף, כולל הדעה שיש אינספור עולמות אחרים מלבד כדור הארץ. הוא מסכים עם תאוריית ארבעת היסודות (האריסטוטליים), אש, אדמה, אוויר ומים. כרוב בני תקופתו הוא תמך במודל הגאוצנרטי ומתעד את שבעת "כוכבי הלכת" כולל השמש והירח המקיפים לכאורה את כדור הארץ. כדור הארץ מתואר ככדור, תלוי באמצע החלל. הוא רואה כחולשה ניסיונות למצוא את צורתו של האל או להניח שליצור כזה יהיה אכפת מענייני אנוש. הספר מזכיר ליקוי חמה, אך מחשיב את האלמנך של היפרכוס לגרנדיוזי בגלל שהוא מתיימר לדעת איך הטבע פועל.הוא מצטט את הערכתו של פוסידוניוס שהירח נמצא במרחק של 230,000 מיילים מכדור הארץ. הוא מתאר שביטים, ומציין שרק אריסטו תיעד ראייה של יותר משביט אחד בבת אחת.
בתקופה הרומאית חל קפאון באסטרונומיה, שבתקופה זו עיקר תפקידה היה ביישומה המעשי (לדעת מאמיניה באותה תקופה), האסטרולוגיה. ברבע השני של המאה השנייה לפני הספירה ערך היפרכוס קטלוג שכלל כ-1000 כוכבים, והצביע על אי-דיוקים במודלים האסטרונומיים של מערכת השמש שהיו מקובלים בתקופתו.
מעט מאוחר יותר התקין יוליוס קיסר, המנהיג הרומאי החשוב, לוח אחיד באימפריה הרומית, הוא הלוח היוליאני.
אסטרונומיה קדומה > אסטרונומיה בימי הביניים-שליטת המודל הגיאוצנטרי

לאחר נפילת האימפריה הרומית עבר לפיד האסטרונומיה לערבים (עם עליית האסלאם) ולהודים ולסינים שקיבלו אותה דרך דרך המשי. בעוד ההודים והסינים, שעסקו באסטרונומיה עוד לפני זאת, לא פיתחו את האסטרונומיה במיוחד בתקופה זו, הערבים, שעד עליית האסלאם היו עם מפגר אחרי העמים שבסביבתו, החלו בתקופה זו במחקר אסטרונומי רב כפי שלא נראה עד אותה תקופה, ועד היום רוב הכוכבים שלהם שם שאינו תחת מערכת מתן שמות מסודרת - שמם ערבי. אחת המוטיבציות לכך הייתה שימוש בניווט אסטרונומי למסעות ימיים ואחד האמצעים שסייעו בידם הייתה המצאה יוונית בשם אצטרולב.
באירופה, הבקיאות בשפה היוונית התמעטה וכתבים מפורטים שנכתבו ביוונית על תחום האסטרונומיה הפכו לפחות נגישים ואת מקומם תפסו תקצירים או מאמרים ישומיים בלטינית. עיקר העניין באותה עת בתחום האסטרונומיה היה בהקשר של לוחות השנה וקביעת מועדי החגים הנוצריים (כך למשל, חיבור של בדה ונרביליס שימש לקביעת המועד המדויק של חג הפסחא) ומצד אסטרולוגים.
במאה ה-12 משכילים אירופאים כדוגמת סילבסטר השני ערכו מסעות אל ספרד וסיציליה עקב השמועה על הידע הקיים בעולם הערבי הקשור לאסטרונומיה ועריכת לוח השנה ובפרט האצטרולב. כתבים בערבית ויוונית תורגמו ללטינית והעשירו את הידע באירופה, באוניברסיטאות שהחלו לקום באותה עת נלמדה גם אסטרונומיה וכתבים חדשים נוצרו, כדוגמת אלו של יוהנס דה סקרובוסקו.
בארצות האסלאם פעלו מספר מרכזים לחקר הכוכבים. בין היתר ניתן לציין מצפה הכוכבים אולוג בג ומצפה הכוכבים הגדל בנבנה באיסטנבול בשנת 1577 שנוהלה על ידי מונאג'ים באשי אך נהרסה לאחר כמה שנים.
אסטרונומיה בעת החדשה

בבוא ההרנסאנס האיטלקי התפתחה רבות האסטרונומיה באיטליה, ומשם עברה לשאר אירופה הנוצרית עם התפתחות הרנסאנס. התגליות והמודל של ניקולאוס קופרניקוס, קיבלה\ חיזוק באמצעות תצפיות ותאוריות של גלילאו גליליי ויותר מכל - של יוהאנס קפלר פתחו את הצוהר לתאוריה החדשה של האסטרונומיה: התאוריה ההליוצנטרית לפיה השמש במרכז היקום וכדור הארץ ושאר גרמי השמים סבים סביבה. היום והלילה נגרמים כתוצאה מסיבוב כדור הארץ סביב צירו פעם ביממה, ולא בגלל סיבוב השמש סביב כדור הארץ.
באותן שנים גליליי שכלל את הטלסקופ והפך אותו מאביזר אשליה ושעשוע כפי שנתפס אז (כדוגמת קליידוסקופ או חדר מראות) לכלי מדעי אמין ואמצעי תצפיות חשוב ביותר של האסטרונום. המשכילים של אותה עת הביעו ספקנות רבה ועדיין חשדו כי מדובר באביזר אשליה, אך גליליי הציג את תגליותיו והצליח לבסס את התאוריה החדשה והטלסקופ הפך לכלי החשוב ביותר באסטרונומיה במאות הבאות. שכלול הטלסקופ והשיפורים שהוכנסו בו לאורך השנים (כדוגמת פיתוח עדשה אכרומטית) עזרו לגילוי המוני כוכבים, ותרמו לאין ערוך לקידום תחומי מדעים אחרים, כדוגמת פיזיקה או אלקטרוניקה.
אסטרונומיה בעת החדשה > המודל ההליוצנטרי

מקור השם הליוצנטרי הוא ביוונית הליוס (=שמש) וצנטרון (=מרכז), כלומר ההשקפה לפיה השמש במרכז. המודל, שנוגד את האינטואיציה (שהרי כשמסתכלים לשמי הלילה רואים את הכוכבים נעים), היה מוכר כבר ליוונים והועלה על ידי הפיתגוראים ואריסטרכוס. גם במאה החמישית מודל הליוצנטרי הוצע בהודו על ידי האסטרונום ההודי אריבהאטה.
עם זאת רק במאות השש-עשרה והשבע עשרה המודל הועלה מחדש במערב על ידי קופרניקוס (בחוברת קומנטריולוס (1514) ובספרו על הקפות כיפות השמיים שפורסם ב-1543) וגלילאו (אשר החל לתמוך בו בסביבות 1597) וזכה לביסוס מתמטי בעזרת קפלר שהתבסס על תצפיותיו המדויקות של טיכו ברהה. עם זאת, התאוריה לא התקבלה בברכה על ידי הכנסייה הקתולית, וקופרניקוס, שחשש ממנה, נמנע מפרסום עבודתו עוד בחייו. עבודתו של גליליי שתמכה במודל ההליוצנטרי, התקבלה כביזוי האפיפיור, למרות קשריו הטובים עמו, והוא נאלץ לעמוד למשפט האינקוויזיציה ולשבת במעצר בית עד סוף חייו.
להתפתחות המודל ההליוצנטרי באירופה היו מספר שלבים: תחילה הופיע המודל של קופרניקוס בו כל מערכת השמש פרט לירח סובבת סביב השמש, לאחר זמן הופיע המודל הטיכוניאני של טיכו ברהה לפיו השמש והירח מקיפים את כדור הארץ ושאר מערכת השמש מקיפה את השמש (משום שלא עמד לרשותו טלסקופ מתאים, לא הצליח לזהות היסט ולכן הניח שאין תנועת כוכבים). טיכו הצביע גם על קיומם של כוכב שביט וכוכב שבת נוסף (כיום ידוע שהיה מדובר בסופרנובה), עובדה שמעידה על הדינמיות של השמיים, מה שסתר את הרעיון של גרמי השמיים שאינם משתנים, חלק מהמודל שהכנסייה הגנה עליו. גילוי ירחי צדק על ידי גלילאו בינואר 1610 יצר סדק נוסף במודל הגיאוצנטרי לפיו כל הגופים השמימיים מקיפים את הארץ.
בשני המודלים, ההליוצנטרי והטיכוניאני, תנועת ההקפה הייתה מעגלית לחלוטין, ולכן עדיין נדרשו המוני אפיציקלים כדי לתאום את המציאות. ב-1609 פורסמו בספרו של קפלר "האסטרונומיה החדשה", שניים מחוקי קפלר ולפי מודל זה, התנועה של הגופים השמימיים אליפטית ולכן התצפיות היו תואמות אפילו יותר משל המודל הגאוצנטרי. החוליה החסרה במודל הייתה הקשר בין אסטרונומיה לפיזיקה ואותה השלים אייזק ניוטון עם עבודתו בנוגע לכוח הכבידה. ניוטון הסביר לא רק כיצד מערכת השמש בנויה אלה גם מה חוקי הטבע המושלים בה וסיפק הסבר כללי למכניקה שהתקיימה הן ביחס לתנועת הכוכבים והן ביחס לתנועת גופים על כדור הארץ.
הכנסייה הקתולית אימצה את המודל רק לאחר תצפיותיו של ג'יימס בראדלי במאה ה-18, כאשר הצליח לזהות היסט. גם הכנסיה הפרוטסנטית והוגים יהודים התנגדו בתחילה למודל ההליוצנטרי בגלל טיעונים דתיים שהתסמכו על התנ"ך כמו "שמש בגבעון דום".
המהפכה הקופרניקאית חוללה טלטלה ברחבי אירופה, והובילה, לצד גורמים אחרים, לשינוי תפיסתי נרחב, בכל תחומי הדעת והתפיסה. כוחה של הכנסייה התערער, ונפתח הפתח לתקופה חדשה - העת החדשה. המהפכה הקופרניקאית נחשבת לחלק מרכזי מאוד במהפכה המדעית, ומקובל לקבוע את שנת 1543 (שנת פרסום ספרו של קופרניקוס) כנקודת הפתיחה של המהפכה. המהפכה הקופרניקאית נחשבת העימות הראשון ואולי המפורסם ביותר בין תאולוגיה למדע. היא הייתה המקרה הראשון בו המדע החליף את הגורמים המניעים את העולם בחוקי טבע במקום ברצונם של אלים (אלי שמש או אלוהים). שינוי נוסף נבע לדוגמה ביחס להתפתחות היקום וגילו. מאמונה בבריאת העולם ב-6 ימים ליצירת תאוריות ותצפיות לחישוב גיל היקום או התפתחות מערכת השמש. שינויים נוספים נגעו למקומו של האדם ביקום ובהיסטוריה, ערעור על תפיסת החושים, המהפכה הקופראנית הייתה אחד המקרים הראשונים, בהם הגיון ותצפיות וזהירים הובילו למסקנות ותאוריות שנראו לאנשים חכמים רבים כנוגדת את השכל הישר.
אסטרונומיה בעת החדשה > המודל ההליוצנטרי > תגליות מרכזיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מסלולי כוכבי הלכת (אליפטיקה) - יוהאנס קפלר - 1605
גילוי ירחי צדק - גלילאו גליליי - 1610
גילוי טבעות שבתאי - כריסטיאן הויגנס - 1659
גילוי אורנוס - ויליאם הרשל - 1781
גילוי כוכב הלכת נפטון - יוהאן גלה - 1846
אסטרונומיה בעת החדשה > המודל ההליוצנטרי > ערפיליות או גלקסיות נוספות?

בשלהי המאה ה-17 יזם האסטרונום הבריטי ויליאם הרשל סקר שמים מקיף, אותו ביצע בטלסקופים שבנה במו ידיו. במסגרת הסקר בנה הרשל הערכה גסה של המבנה התלת-ממדי בו פזורים הכוכבים. הוא הופתע לגלות שכוכבי השמיים אינם מפוזרים באופן אחיד, אלא ערוכים במעין דיסקה שמרכזה נפוח, ומישור הדיסקה הוא שביל החלב - חגורה רחבה הנראית בעין בלתי מזוינת כענן זרחני בשמי הלילה.
אחרי שהרשל פרסם את תוצאותיו טבע הפילוסוף עמנואל קאנט את המונח גלקסיה. קאנט שיער שקיימות גלקסיות רבות, בניגוד להרשל שסבר ששביל החלב הוא הגלקסיה היחידה ביקום, ולמעשה היא היקום כולו. מחלוקת זו, שהתפרסמה בשם המחלוקת הגדולה, שיסעה את עולם האסטרונומיה למשך יותר ממאה שנה, הרבה אחרי שקאנט והרשל הלכו לעולמם.
עם שיפור הטלסקופים החלו האסטרונומים לקטלג ערפיליות, שהן גרמי שמים חיוורים. חלק מהערפיליות היו ללא מבנה מוגדר, אך אחרות נראו כדיסקה שמרכזה נפוח, בדומה למבנה שביל החלב. תומכי מחנה קאנט טענו שאלו אינן ערפיליות כלל, אלא גלקסיות אחרות, הנמצאות מחוץ לגלקסיית שביל החלב. מצדדיו של הרשל ענו שדמיון במבנה אינו מחייב זהות בממדים, וגרסו שאפשר שאלו מערכות שמש בשלב מוקדם של יצירתן. במקביל הצליחו למדוד מרחקים לכוכבים קרובים, אך ללא שיטה למדידת המרחק ל"ערפיליות" דמויות הדיסקה לא ניתן היה ליישב את המחלוקת.
ההכרעה הגיעה רק בשנות העשרים של המאה ה-20, מתגלית של אסטרונום צעיר בשם אדווין האבל. האבל זיהה קפאיד באחת ה"ערפיליות", והסתייע בתוצאות מחקריה של האסטרונומית הנרייטה ליוויט לחישוב המרחק לקפאיד זה. החשבון הניב תוצאה בת מאות אלפי שנות אור - בשני סדרי גודל מעל כל מרחק כוכבי שחושב קודם לכן - ולמעשה הוכח מעל כל ספק כי שביל החלב אינה הגלקסיה היחידה ביקום.
ביהדות

ביהדות נודעה חשיבות רבה לעיסוק בחישובים האסטרונומיים, לצורך קביעת לוח השנה העברי וקביעת זמני חגי ישראל ומועדיו, שנקבעו עד אמצע תקופת האמוראים על סמך תצפיות בירח וחישובים אסטרונומיים. על פי חז"ל, ישנה גם מצווה לחשב תקופות ומזלות, דהיינו לעסוק בחישובים אסטרונומיים ("מזל" בארמית פירושו כוכב).
אמר רב שמואל בר נחמני אמר רב יוחנן מנין שמצוה על האדם לחשב תקופות ומזלות שנאמר (דברים ד, ו) ושמרתם ועשיתם כי היא חכמתכם ובינתכם לעיני העמים איזו חכמה ובינה שהיא לעיני העמים הוי אומר זה חישוב תקופות ומזלות
חכמי הסנהדרין היו חייבים להיות בקיאים באסטרונומיה, ובידיעותיהם השתמשו לצורך תפקידיהם בקידוש החודש ועיבור השנה. את ראשי החדשים קבעו על סמך עדים שהגיעו לבית הדין והעידו שראו את הלבנה החדשה, אך מהימנותם של העדים נבדקה על סמך ההיתכנות האסטרונומית לראיית הלבנה החדשה. בתלמוד מובאים כמה כללים שעל פיהם יכלו לאמת את נכונות העדות, כגון: ”מעולם לא ראתה חמה פגימתה של לבנה”, כלומר, החלק החשוך של הירח (להבדיל מהצד ההפוך של הירח) לעולם לא יפנה לכיוון השמש (מכיוון שהשמש היא זאת שמאירה את הירח), ולכן עדים שהעידו שפגימת הלבנה פנתה לכיוון השמש איננה קבילה; הלבנה אינה אמורה להיראות בארץ ישראל עד שש שעות אחרי המולד, ולכן עדים שראו את הלבנה מוקדם יותר אינם מהימנים. אך רבן גמליאל עצמו קיבל עדים כאלו, על סמך מסורת מאבותיו שלפעמים המולד האמיתי מתרחש לפני המולד הממוצע ולפעמים אחרי המולד הממוצע.
גם את זמן המולד הממוצע (החודש הסינודי) קבעו חז"ל. כך קובע התלמוד כי זמנו הוא 29 יום 12 שעות ו-793/1080 של שעה, לאחר המולד הקודם
כמה מחכמי ישראל היו ידועים בבקיאותם בחכמת האסטרונומיה. האמורא שמואל העיד על עצמו שהוא בקי בשבילי הרקיע כמו בשבילי נהרדעא עירו, ואף הרמב"ם הביא באריכות חישובים אסטרונומיים מורכבים כדי ללמד את מסלולי השמש והירח לצורך הלכות קידוש החודש (משנה תורה, ספר זמנים, הלכות קידוש החודש). בתלמוד אף הובאו כמה ידיעות אסטרונומיות, כגון: חישוב ארבע התקופות; אורך שנת החמה הוא 365 יום ורבע (על פי ערובין נ"ה ע"א); שנת החמה ארוכה באחד עשר יום משנת הלבנה; ועוד.
לקריאה נוספת

קיצור תולדות הטלסקופ, "קרסו מדע בלוג"
הערות שוליים

1 2  Early Astronomy
↑  Sweatman, Martin & Coombs, Alistair. (2019). Decoding European Palaeolithic Art: Extremely Ancient knowledge of Precession of the Equinoxes. Athens Journal of History. 5. 1-30. 10.30958/ajhis.5-1-1.
↑  Prehistoric cave art reveals ancient use of complex astronomy, 28.11.2018
↑  יונתן בן-דב וואין הורביץ, השנה בת 364 יום במסופוטמיה ובקומראן, מגילות, כרך א' (ה'תשס"ג).
↑  ברטראנד ראסל, דת ומדע, 1935, פרק שני
↑  איתי נבו, תמונה ראשונה של חור שחור, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 10 באפריל 2019
↑  ביהדות הרבנית. היהדות הקראית והשומרונים קובעים את לוח השנה על סמך חישובים אסטרונומיים עד ימינו אנו.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ה, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ג, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ה, עמוד א'.
↑  בתלמוד ניתן הסימן: כ"ט י"ב תשצ"ג. המספר סוטה בכחצי שנייה (או מעט פחות) ממולד הלבנה כפי שיודע כיום באסטרונומיה המודרנית. אם משקללים את האטת סיבוב הירח וכן את האטת סיבוב כדור הארץ במשך ה-2000 שנה האחרונות, הסטיה קטנה באופן משמעותי, עד ל-0.15 שניות. המספר היה ידוע כבר לכשדים מימי קידינו (המאה הרביעית לפני הספירה) וליוונים מהיפרכוס (המאה השנייה לפני הספירה).
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ז, עמוד ב'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537842005171  LCCN: sh2008117630  LNB: 000136126  NKC: ph484315 
אילוסטרציה של לוח שנה הירחי של שדה וורן.
איור הממחיש את מדידת היקף כדור הארץ שביצע ארטוסתנס:

S - אסואן, שבה בעת המדידה השמש בדיוק בזנית

A - אלכסנדריה, שם מדד ארטוסתנס את אורך הצל שמטיל עמוד אנכי

 \varphi  - הזווית בין קרני השמש לעמוד באלכסנדריה

 \delta  - המרחק בין הערים
השיטה לפיה חישב אריסטרכוס את יחס הגדלים ארץ:ירח (לחצו על התמונה להגדלה)
בשיטה זו העריך אריסטרכוס כבר לפני למעלה מ-2,000 שנה את היחס בין מרחק הארץ מהירח והשמש (לחצו על התמונה להגדלה)
מערכת שמש גאוצנטרית
רישומים ותצפיות של גלילאו על הירח גילו שפני שטחו הרריים
מערכת שמש הליוצנטרית
סוס (אלבום)

סוס הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי יהלי סובול, שיצא ב-1999 בהוצאת הד ארצי. סובול כתב את כל המילים והלחנים והפיק את האלבום מוזיקלית יחד עם אורן לוטנברג.
רקע

לאחר התפרקותה של "מוניקה סקס" בניו יורק, חזר סובול לארץ אך מייד לאחר מכן נסע ללונדון. לאחר שנה בלונדון חזר לארץ ב-1998 להקליט שירים חדשים פרי עטו ביחד עם אורן לוטנברג (שגם הפיק מוזיקלית את האלבום ביחד עם סובול), פיטר רוט ויובל קיינר שעזרו בעיבוד השירים.
האלבום "סוס" יצא ב-1999 בהפקתם (בפועל) של חיים שמש ודני מקוב מסאנשיין רקורדס. השירים "לא יכול בלי זה", "גבוה", "הודעות" (בדואט עם מלאני פרס) ו"אל תנדנד את הסירה" זכו להצלחה גדולה ברדיו.
רשימת השירים באלבום

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי יהלי סובול.
אל תנדנד את הסירה (3:58)
סוס (2:41)
הודעות (עם מלאני פרס) (3:22)
היא נהנתה (3:22)
אין לי אחיזה (1:32)
גבוה (3:01)
לא יכול בלי זה (3:12)
דנה (2:13)
יש לי סיפור איתה (1:42)
עצור (3:14)
לילה בשדירה (עם אלמה מושונוב) (4:01)
המזל (3:31)
משתתפים

יהלי סובול- שירה, גיטרות, עיבודים, הפקה מוזיקלית
אורן לוטנברג- גיטרות, עיבודים, הפקה מוזיקלית
פיטר רוט- גיטרות, בס, קולות, עיבודים
יובל קיינר- תופים וכלי הקשה, עיבודים
זוהר פרסקו- כלי הקשה
שם טוב לוי- חלילית וחליל
מלאני פרס- קולות רקע
אלמה מושונוב- קולות רקע
דני מקוב- טמבורין, הפקה
חיים שמש- מפיק
פאזל (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  אמיר כשר, נעם סלונים
 כותבים:  אמיר כשר, נעם סלונים
 בימוי:  אוהב פלנץ
 שחקנים:  יואב צפיר, ששי סמוכה, יסמין קדר, אורי רביץ
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  16
 הפקה
 עורכים:  עמי טיר
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (קשת)
 תקופת שידור מקורית:  27 באוקטובר 1999 – 2000
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
פאזל היא קומדיית מצבים ישראלית, שהופקה על ידי מטר הפקות במשך עונה אחת. הסדרה שודרה במקור בקשת בערוץ 2 בין השנים 1999–2000, ובשידורים חוזרים בערוץ 2 ובערוץ הקולנוע הישראלי ב-yes.
מבקר הטלוויזיה ניר קיפניס התייחס לכך שקיים דמיון רב בין סדרה זו לבין הסדרה האמריקאית "סיינפלד", אך הסדרה הישראלית לא זכתה לרייטינג רב והסתיימה בסוף העונה הראשונה שלה.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בארבעה חברים טובים, סטודנטים רווקים בשנות השלושים לחייהם אשר גרים בירושלים: יובל מגן (יואב צפיר), איתן ונטורה (ששי סמוכה), יעל בן צור (יסמין קדר) ורן ספקטור (אורי רביץ). הסדרה עוסקת בחיים האישיים של הרביעייה, קשר עם בני זוג, מקום עבודה, אוניברסיטה, חוגים, תחביבים ועוד.
צוות השחקנים והדמויות

יובל מגן (יואב צפיר): סטודנט למחשבים כבן 30. יובל מתגורר בדירת שותפים עם יעל. החברים הטובים ביותר שלו הם איתן ורן, והם מבלים את זמנם בצפייה בטלוויזיה ובבית בקפה השכונתי.
יעל בן צור (יסמין קידר): סטודנטית לתואר שני בפסיכולוגיה. יעל עובדת כפקידה.
רן ספקטור (אורי רביץ): בחור כבן 30, שתכונתו הבולטת היא חוסר הצלחה עם נשים. לאורך העונה מתגלה שהוא מעולם לא ניהל מערכת יחסים רצינית. גם הקריירה של רן איננה מוצלחת - את כספו הוא מקבל מהוריו ומסבו.
איתן ונטורה (ששי סמוכה): מורה לספורט בבית ספר יסודי, ממוצא תימני. איתן הוא היחיד מבין שלושת הגברים שמצליח לנהל קשר רומנטי עם נשים.
יעקב (אמיר פלדמן): יעקב הוא בעל בית הקפה השכונתי. יעקב הוא היחיד מבין הדמויות הראשיות שעבר את גיל ה-30.
בסדרה התארחו דוד קיגלר, יוסף שילוח, אורלי ויינרמן, רותם אבוהב, משה פרסטר, שחר חסון, אביטל דיקר, מיטל דוהן, אמנון וולף, סיניה בן דור, אייל רוזלס, יעל גולדמן, שרה'לה שרון, יובל אברמוביץ', נטע הבר, אוולין פטרובסקה, מורן אייזנשטיין, אביגיל אריאלי, דורית לב ארי, מיכל זוארץ, יוסי סגל, ריטה שוקרון, יפתח קליין, שירי גולן, ויקטוריה שוורץ, אבישג רבינר, יורם לוינשטיין, סיון שביט, אילן דר, דדי זהר, סיון ששון, עודד מנסטר, אירית סוקי, גבי גזית, גיא לואל וטל ליפשיץ.
פרקים

פרק 1 - השותפה החדשה
פרק 2 - הבורזוקים
פרק 3 - מציאות
פרק 4 - היתוש
פרק 5 - מיס תבל
פרק 6 - תבשיל היום
פרק 7 - החוג לקרמיקה
פרק 8 - המבחן
פרק 9 - ההתאבדות
פרק 10 - הרומזת
פרק 11 - המראה הטבעי
פרק 12 - האקסית
פרק 13 - מכולת קלמן
פרק 14 - בטיפול
פרק 15 - משפט הפתיחה
פרק 16 - חברים חדשים
הערות שוליים

1 2  גיורא יהלום, ‏להרכיב מחדש, באתר גלובס, 2 במאי 2001
↑  ניר קיפניס, ‏ירושלים של מטה, באתר גלובס, 27 באוקטובר 1999
כבאות והצלה לישראל

| --- | --- |
סמל רשות לכבאות והצלה לישראל

דגל כבאות והצלה לישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 משרד אחראי:  המשרד לביטחון לאומי
 תאריך הקמה:  1925
 חוק:  חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה
 ראש:  נציב כבאות והצלה
 מטה מרכזי:  המכללה הלאומית לכבאות והצלה, שדרות רחבעם זאבי בראשון לציון
 אתר רשמי
 
סיכת לוחם אש, עיצוב: ירון שטיין
כבאות והצלה לישראל היא רשות לאומית ארצית ממלכתית. זהו ארגון הכבאות וההצלה הרשמי של מדינת ישראל, והוא כפוף למשרד לביטחון לאומי.
תפקידי כבאות והצלה לישראל הם: כיבוי שריפות, מניעת דליקות, חילוץ והצלת לכודים, טיפול באירועי חומרים מסוכנים, הצלת נפש ורכוש, גם שלא במסגרת כיבוי דליקות.
חיוג למספר 102 מכל טלפון במדינת ישראל ינתב את השיחה למוקד החירום המחוזי הקרוב ביותר למענה לקריאת חירום.
היסטוריה

קבוצת הכבאים הראשונה בישראל הוקמה בזכרון יעקב, ב-1897, לפי בקשת פקיד הברון רוטשילד, ובמימון הברון. הסיבה העיקרית לארגון הקבוצה הייתה מספר דליקות ביקבי הברון שבזכרון יעקב ובראשון לציון. הקבוצה שקמה מנתה 32 מתנדבים מצעירי המושבה. בראשה עמד אליהו קנטור, וסגניו היו אלטר גרף, ישראל נידרמן ובנימין ריבקינר. את ציוד הכיבוי הביא פקיד הברון מפריז והוא כלל משאבות, זרנוקים, סולמות, גרזנים וכן מדים מפוארים עם כובעי נחושת מבריקים וחגורות עור, כפי שנהוג היה בערים הגדולות באירופה.
בשנת 1925 אירע שיטפון גדול בשכונת ברנר שבתל אביב, בזמן השיטפון התאספו במקום האירוע תושבים רבים, וחלקם ערכו ניסיונות הצלה, אך ללא כלים והכשרה מתאימה הצלחתם הייתה מצומצמת. לאחר השיטפון הקים אבא כהן את גדוד הכבאים של תל אביב, שהיה לגדוד הכבאים הראשון ביישוב. לגדוד גויסו 73 מתנדבים. תחנת הכיבוי של הגדוד הוקמה בצריף ששכן בשדרות רוטשילד פינת רחוב נחלת בנימין בסמוך לתחנת המשטרה העירונית. בנוסף רכשה העירייה מגוון ציוד חיוני לביצוע משימות כיבוי והצלה.
משנת הקמת הגדוד התל אביבי ועד הכרזת העצמאות הוקמו גדודי כבאים מתנדבים ב-14 ערים נוספות בישראל. בשנת 1959 נחקק חוק שירותי הכבאות המסדיר את מבנה ופעולת שירותי הכבאות במדינה. החוק נכנס לתוקף ב–1 באפריל 1960 ועל פיו פועלות מאז כל רשויות הכבאות במדינה. עם הפעלת החוק הופסקה למעשה הפעלת שירותי הכבאות על ידי מתנדבים, ומאז פועלים הכבאים כעובדי מדינה בשכר.
מאז 1988 הייתה קיימת תוכנית מגירה לרפורמה במערך הכבאות הארצית, אך יישומה של התוכנית התעכב, אף שהרעיון להוצאתה לפועל עלה לדיון ציבורי כמה פעמים (בעיקר לאחר השריפות בכרמל ב-1998 וב-2010). היערכות שירותי הכבאות נבחנה בכמה ועדות חקירה (ועידת לפידות מ-1995, וועידת גינוסר מ-1998).
בשנת 2008 החל מהלך להפיכת שירותי הכבאות מ-24 רשויות כיבוי, לרשות ארצית המחולקת למחוזות ומרחבים על פי תוכנית שהוביל נציב כבאות והצלה יחד עם משרד הפנים. שתי הצעות חוק לרפורמה במערך הכבאות הוגשו במקביל. האחת על ידי ח"כ דוד אזולאי והשנייה על ידי משרד הפנים. ועדות שמונו על ידי נציב כבאות והצלה והורכב מבכירי הכבאים בישראל, לצד נציגות העובדים, החלו לדון בגיבוש מבנה ארגוני חדש. אך בשל פערים שהתקיימו, בשילוב חוסר יציבות שלטונית והתנגדות משרד האוצר לתנאים שונים, עוכב התהליך.
בראשית 2011 אישרה ממשלת ישראל את העברת מערך הכבאות ממשרד הפנים למשרד לביטחון הפנים והקמת מערך כיבוי אווירי. ב-8 באוגוסט 2012 נחקק בכנסת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה שמסדיר את שרותי הכבאות בישראל, את המבנה הארגוני והסמכויות. במסגרת החוק, ב-8 בפברואר 2013, הוקמה הרשות הארצית לכבאות והצלה הכפופה למשרד לביטחון פנים. במסגרת הרפורמה, שירותי הכבאות במתכונתם הקודם בוטלו והועברו מהמערך המוניציפלי (איגוד ערים) למערך ארצי, שמחליף את 24 איגודי הערים לכבאות והצלה, ומכנס אותם תחת שבעה מחוזות (בדומה למצב בשב"ס ובמשטרת ישראל).
היסטוריה > הקמת קריית הכבאות בראשון-לציון

בשנת 2018 החלה הקמת קריית הכבאות במתחם של בית הספר לכבאות בראשון לציון בה רוכזו משרדי נציבות הכבאות, יחידת להבה ומתחם אימונים והכשרות של המכללה הלאומית לכבאות והצלה.
היסטוריה > לוחם אש בטקס הדלקת המשואות

בשנת 2018, בעקבות פנייתו של נציב הכבאות וההצלה רב-טפסר דדי שמחי לרמטכ"ל רא"ל גדי איזנקוט ולמפקד פיקוד העורף התקבלה ההחלטה לשלב בטקס נציג של מערך הכבאות וההצלה. מהשנה הזאת לוחם האש המשמש כדגלן מטעם כבאות והצלה לישראל בטקס הדלקת המשואות.
מבנה ארגוני

עד הקמתה של הרשות הארצית לכבאות והצלה ב-8 בפברואר 2013 שרותי כבאות הסתמכו על 24 איגודי הערים לכבאות והצלה (ארבע מחלקות עירוניות ועשרים איגודי ערים). בתחומים שאינם קשורים למקצוע הכבאות והצלה או לכבאים, רשות הכיבוי הייתה חלק מהרשות המקומית אליה הייתה שייכת, וכפופה אליה. את הנושא המקצועי ריכזה "נציבות כבאות והצלה". בראש הנציבות עמד נציב כבאות והצלה בדרגת רב-טפסר.
בראש הרשות עומד נציב כבאות והצלה, תפקיד שמאויש לרוב על ידי אנשים מחוץ למערך הכבאות, והיא בנויה לפי דגם משטרת ישראל: היא מורכבת משבעה מחוזות (צפון, חוף, דן, דרום, מרכז, יו"ש, וירושלים), כאשר בראש כל מחוז עומד מפקד מחוז. תחת מפקד המחוז מצויים כל מפקדי התחנות ושאר לוחמי האש במחוז.
תחנות הכבאות מחולקות לשלושה סוגים: תחנה אזורית (נקראת גם "תחנה ראשית"), שתחתיה ניתן למצוא תחנות-משנה ("תחנות קטנות"). מטרת תחנות המשנה לצמצם את זמן ההגעה של הצוותים ולתת מענה לאותו אירוע. אם צוות תחנת המשנה, אשר נקרא לאירוע, זקוק באופן מיידי לסיוע נוסף, הוא מדווח לתחנה הראשית ונשלחים צוותים נוספים לסיוע. מספר אנשי הצוות ומספר הכבאיות בתחנות המשנה משתנה בהתאם לכמות הזמינה לאותו מחוז. ישנן תחנות משנה בעלות שני כבאים ורכב כיבוי אחד ולעומתן תחנות משנה בעלות ארבעה כבאים ושני רכבי כיבוי וכן הלאה. על הכבאים בתחנת המשנה לתחזק את תחנתם, ציודם, ורכבי הכיבוי ברשותן, בהתאם לפקודות רשות הכיבוי בדיוק כמו בתחנה הראשית. ישנן מספר תחנות משנה אשר פועלות במתכונת עונתית בעיקר בחודשי הקיץ באזורים בהם ישנן שריפות רבות.
סוג נוסף של תחנה הוא התחנה המרחבית שגם לה יש תחנות משנה אך זוהי תחנה קטנה יותר מאשר התחנה הראשית והתפקידים בה מצומצמים יותר.
הכשרת הכבאים בישראל מתקיימת במכללה הלאומית לכבאות והצלה, שהוקמה בשם "בית הספר הארצי לכבאות ולהצלה" בראשית שנת 1979.
מבנה ארגוני > מחוזות הרשות

הרשות מורכבת משבעה מחוזות בהתאם לאזור הגאוגרפי. לכל מחוז כפופות מספר תחנות כיבוי אזוריות ותחנות משנה.
מבנה ארגוני > מחוזות הרשות > צפון

נוף הגליל מטה המחוז הצפוני בנוף הגליל ותחנה ראשית עם תחנות משנה בנצרת, מגדל העמק ובפארק תעשייה ציפורית.
טבריה התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר טבריה תחנות משנה: כדורי, מרכז אזורי צמח, צלמון.
עפולה התחנה מרחבית הראשית נמצאת בעיר עפולה, יקנעם עילית, בית שאן.
גליל מרכזי התחנות האזוריות הראשיות נמצאות בעיר כרמיאל. תחנות משנה: מעלות-תרשיחא, שפרעם, משגב וטמרה.
גליל גולן התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר קריית שמונה. תחנות משנה: חצור הגלילית, צפת, קצרין, בני יהודה, מסעדה.
מבנה ארגוני > מחוזות הרשות > חוף

חיפה התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר חיפה - רחוב חלץ. תחנות משנה:  צוות החירום נמל חיפה, חיפה- רחוב אנילביץ, חיפה - כיכר היינריך היינה, פארק הכרמל, אוניברסיטת חיפה,  טירת כרמל,  עוספיא.
קריות התחנה האזורית הראשית נמצאת בקריית ביאליק. תחנות משנה: קריית טבעון, נשר,מפרץ חיפה,
חדרה התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר חדרה ברחוב צה"ל. תחנות משנה: מירב, זכרון יעקב, אום אל-פחם, אור עקיבא באקה אל-ע'רביה גבעת אולגה.
זבולון התחנה הראשית נמצאת בעיר עכו. תחנת משנה: נהריה, ג'וליס
מבנה ארגוני > מחוזות הרשות > מרכז

ראשון לציון התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר ראשון לציון. תחנות משנה: ראשון לציון מזרח-אזור התעשייה הישן.
רחובות התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר רחובות. תחנות משנה: יבנה, גדרה.
אילון התחנה האזורית הראשית נמצאת בגבול הערים רמלה ולוד. תחנות משנה: מודיעין-מכבים-רעות, שוהם.
פתח תקווה התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר פתח תקווה. תחנות משנה: ראש העין, אלעד.
השרון התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר כפר סבא. תחנות משנה: מצפה ספיר (צור יגאל).
נתניה התחנה האזורית הראשית נמצאת בעיר נתניה. תחנות משנה: קדימה-צורן.
נמל התעופה בן-גוריון כאזור אקס-טריטוריאלי משמשת מחלקת הכיבוי של נתב"ג כמחלקה עצמאית.