stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלי לוי (קצין)
ספינות סער

באביב שנת 1967 נתמנה לוי למפקד אח"י אילת (סער 2), הספינה הרביעית בסדרה שנבנתה במספנות שרבורג. לוי ביצע מספר הפלגות ניסוי ים. השיט את הספינה משרבורג לישראל וב-11 באוגוסט 1968 הגיעה אח"י אילת (סער 2) לנמל חיפה. לאחר הרכבת חימוש הכניס אותה לשירות פעיל. תחילה כספינת תותחים ולאחר התקנת מערכת טילי הגבריאל, הפכה לספינת טילים. ב-13 באוקטובר 1969 מסר לוי את הפיקוד על הספינה למיכה רם.
רס"ן אלי לוי בגשר אח"י אילת (סער 2)
אח"י אילת (סער 2) ליד הרציף בשרבורג, יולי 1968.
ספינת הטילים אח"י אילת (סער 2) בפיקודו של אלי לוי
הרמטכ"ל חיים בר-לב ומפקד חיל הים אברהם בוצר בגשר אח"י אילת (סער 2) בפיקוד רס"ן אלי לוי 1970.
אלי לוי מפקדה הראשון של אח"י אילת (סער 2) נפרד מהצוות בטקס העברת הפיקוד לרס"ן מיכה רם 13 באוקטובר 1969.
צוות אח"י אילת (סער 2) בטקס העברת הפיקוד מאלי לוי למיכה רם, 13 באוקטובר 1969.
בה"ד חיל הים

לוי מונה להקים את המת"ט, מתקן התרגול הממוחשב הראשון של חיל הים. לוי פקד משך מעל השנתיים על המת"ט. היה אחראי על קבלת הבניין, הרצת המערכות הממוחשבות, ניהול התדרוכים והתחקירים. הפעלת מת"ט, שרתה בעיקר את שייטת ספינות הטילים, וגם בחינוך צוערי קורס החובלים לפיקוד בים וקורסי קצינים אחרים. במתקן זה תורגלו כל תוכניות המבצעים שבוצעו בהצלחה, במלחמת יום הכיפורים.

ב-15 באפריל 1971 סיים מפקד הבה"ד אריה ברק את תפקידו ולוי מונה לשמש כמפקד בה"ד חיל הים בנוסף לתפקידו במת"ט. בתקופה זאת זכה לארח את ראש הממשלה גב גולדה מאיר שר הביטחון משה דיין והרמטכ"ל חיים בר-לב בטקס סיום מחזור י"ח של קורס חובלים. לאחר מספר חודשים מסר את התפקיד לסא"ל פנחס פנחסי.
הצוות הראשון של מתקן האימון הטקטי, אלי לוי ראשון מימין, על רקע בנין המת"ט העומד בבנייתו, נובמבר 1969.
מפקד חיל הים אברהם בוצר מימין פוגש את עוזיה גליל שני מימין ושבתאי לוי שלישי מימין מחברת אלביט מערכות בטקס חנוכת המת"ט
רס"ן אלי לוי כממלא מקום מפקד בה"ד חיל הים מארח את ראש הממשלה גולדה מאיר שר הביטחון משה דיין בטקס סיום מחזור י"ח של קורס חובלים 1971.
אלי לוי מארח את גב' גולדה מאיר והרמטכ"ל חיים בר-לב בשיחה עם מפקדים מחיל הים לאחר טקס סיום קורס חובלים מחזור י"ט, יוני 1971.
רס"ן אלי לוי מימין מצדיע למפקד חיל הים האלוף אברהם בוצר בטקס העברת הפיקוד על בה"ד חיל הים לסא"ל פנחס פנחסי.
העברת פיקוד על בה"ד חיל הים מסא"ל אלי לוי לסא"ל פנחס פנחסי.
פיקוד בים

מן הפיקוד המוצלח על המת"ט, חזר לוי לפקד על פלגת ספינות טילים 33. במהלך פיקודו, בפברואר 1973 פיקד על הפלגה שהובילה את הכוח הפושט על "יעדי גאולה" במבצע ברדס 54–55, כן השתתף במבצע אביב נעורים ומבצעים אחרים נגד המחבלים הפלשתינאים בלבנון. בספטמבר 1973 זמן קצר לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, מסר את הפיקוד על פלגה 33 לסא"ל גדעון רז. עם זאת זכה למחמאה ממפקד חיל הים, בנימין תלם ”הפלגה שלך היתה מוכנה למלחמה.”
סא"ל אלי לוי מפקד פלגה 33 בשייטת ספינות הטילים.
אלי לוי מארח את הרמטכ"ל דוד אלעזר ומפקד חיל הים בנימין תלם בגשר אח"י חנית (סער 3) לקראת מבצע ברדס 20
לקחי קרבות הטילים

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הועמד לוי בראש צוות הפקת הלקחים של חיל הים. משימתו הייתה לאבחן ולהסיק לקחים שניתן ליישם באופן מידי תוך כדי המלחמה. לוי נכח עם צוותו במרבית קרבות הטילים, אסף את התרשימים הטקטיים אחרי כל קרב ופעולה ותיאר אותם בצורה מובנת. צוות ו ערך תחקירים עם מפקדים ובעלי תפקידים בספינות. בכך אפשר לחייל להוציא לקחים מאירועי הקרבות, ובהמשך להוציא בפרסום עב כרס, שייטת 3 במלחמת יום הכפורים קובץ תחקירים ולקחים, שכיסה את מרבית פעילות ספינות הטילים בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים.
תפקידו הרשמי של לוי באותה עת היה ראש ענף פיתוח אמצעי לחימה במחלקת הים. בסיום המלחמה השתתף בהערכת מצב על מיקוש מצרי יובל בה טבעה המכלית סיריס. בתפקיד זה עסק בשיתוף הפעולה עם צי ארצות הברית. כן היה שותף להמשך פיתוח טיל גבריאל, כולל הארכת הטווח, ופיקח על ניסויי אמצעי לחימה.
בדיקת המיקוש הימי במסוק מעל האנייה סיריס בתהליך טביעה
סיור בסיני עם אדמירל לייק בתחילת שיתוף הפעולה עם צי ארצות הברית.
קבוצת צוללים משייטת 13 בעת ביצוע ניסויי אמצעי לחימה בנמל עתקה במפרץ סואץ
ביקור במחנה הק"מ ה101 במהלך קיום שיחות הפסקת האש עם מצרים.
צות הפקת לקחי המלחמה בראשותו של סא"ל אלי לוי מעבד את תמונת אחד הקרבות.
איש צוות הפקת הלקחים מכין את מפת אחד מקרבות הטילים.
מכתב מפקד שייטת ספינות הטילים כהערכה על עריכת המהדורה הראשונה של פקודות הקבע לשייטת ספינות הטילים מרץ 1974
המודיעין הימי

ב-1975, נקרא לוי לקבל את תפקיד ראש מחלקת המודיעין של חיל הים מרמי לונץ והועלה לדרגת אל"ם. לאחר תקופת לימוד נושא המודיעין הימי הגיע למסקנה כי חיל הים זקוק למערכת מודיעין משוכללת בהרבה מזו שהייתה קיימת. תוך שיתוף פעולה וקבלת הנחיה ועזרה רבה מראש אמ"ן האלוף שלמה גזית, תכנן ושדרג את מערכת המודיעין הימי עד להיותה מספן המודיעין של חיל הים. המערכת המשודרגת סיפקה מודיעין נדרש, למבצעים ולמדיניות של חיל הים וצה"ל, ברמות הטקטית, האופרטיבית והאסטרטגיות. ועשתה זאת בצורה מקצועית על רמה גבוהה. 

במקביל התנהלו גם שיתופי פעולה עם מערכות מודיעין של מדינות ידידותיות. בשנת 1980, אחרי מעל חמש שנות פיקוד על המודיעין הימי, מסר את התפקיד לאל"ם מיכה רם.
על חוף נהר הזמבזי אלוף בנימין תלם נספח בדרום אפריקה עם אל"ם אלי לוי במסגרת ביקור שיתוף פעולה בין מחלקות המודיעין הימי של הציים, 1977
עם קציני המודיעין הימי במפגש עם מודיעין הצי הגרמני 1977.
ראש מספן המודיעין אלי לוי מבקר את עמיתו אדמירל קאופמו בארצות הברית, בליווי הנספח אל"ם יעקב ניצן 1978.
המודיעין הימי > נספח צה"ל בגרמניה

בשנת 1980 הועלה לוי לדרגת תא"ל. לנוכח שליטתו המלאה בשפה הגרמנית, נתמנה לוי לתפקיד נספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון במערב גרמניה. בשנת 1982 נתמנה, בנוסף לתפקידו, להיות גם נספח צה"ל, הראשון, באוסטריה. בשתי הארצות יכול היה לקדם את צורכי מערכת הביטחון והמדינה, לרבות המשך פיתוח טנק מרכבה, הרבה מעבר למקובל מנספח גרידא.
קבוצת נספחים צבאיים בסיור בגבול גרמניה המזרחית. אלי לוי ראשון מימין.
תפקידים אזרחיים

בשנת 1984 סיים לוי את שירותו והשתחרר משרות קבע בדרגת תת-אלוף.

באזרחות, ניצל את קשריו הבינ"ל ואת ידיעותיו האקדמיות, בחברת תדיראן באגף השיווק, ובתעשייה הביטחונית רפא"ל בשיווק לאירופה. בהמשך עבד במחלקת השיווק של חברת אורדן תעשיות. בכל אלה פיתח מערכות קשר יעילות עם מערכות הביטחון של ארצות היעד, מערכות שזכו להערכת עמיתיו בישראל ובחו"ל.

בשנים 1992–1994 היה לוי נציגה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב באירופה, ומושבו בעיר אסן, גרמניה. 

בשנים 1995–1997 השלים לוי קורס מורי דרך לתיירים בישראל, והדריך קבוצות תיירים רבות באנגלית ובגרמנית.
לימודים לתואר שני - לוי למד בשנת השלמות בטכניון בחיפה, לימודים בשלוחת אוניברסיטת בוסטון בבון, גרמניה. תואר שני במנהל עסקים, מגמת מימון, במכללה למנהל אקדמי בראשון לציון.
תעודת הוקרה עם השלמת לימודי תואר שני במנהל עסקים, יוני 2017.
תפקידים אזרחיים > פעילות ציבורית

במקביל לעבודתו האזרחית הרבה לוי לעסוק בעבודה קהילתית, התנדבותית:

בשנת 1984 הצטרף לוי עם רעייתו, אורה, לתנועת רוטרי בה היה פעיל ביותר לרבות נשיא מועדון שרון-הרצליה. בשנת 1997 היה לוי מזכיר אזור רוטרי ישראל לצדו של הנגיד.

לוי הצטרף לעמותת שר-אל המארחת מתנדבים מחו"ל המגיעים לעבודה במחנות צה"ל. בסופי שבוע אירח בני נוער שהגיעו במסגרת נעל"ה. וכן פעל, במסגרת סיוע לסוכנות היהודית, בהגשת סיוע לחיילים מחו"ל המשתחררים משרותם בצה"ל, והם חסרי ניסיון בחברה הישראלית. ריכז את סניף 'צוות', ארגון גמלאי צה"ל, בהרצליה משך מספר שנים. לוי היה פעיל פוליטי במפלגת העבודה, ועסק במגוון נושאים, בעיקר סיוע ליצחק הרצוג.
משפחה

בשנת 1959 נישא לחברתו אורה מבית אהרונסון, אותה פגש בבית חברים משותפים. לאורה ואלי לוי שלושה בנים ו-5 נכדים.

לוי המתגורר בהרצליה, התאלמן בשנת 2016 עם פטירת רעייתו אורה, אחרי 57 שנות נישואים.
אורה ואלי לוי במסיבת נספחים צבאיים בגרמניה 1982.
תעודת הוקרה מבני המשפחה על השלמת מהדורה רביעית של ספר היוחסין למשפחת אופנבכר שנערך והופק על ידי אלי לוי. כולל תמונת אבי המשפחה יהודה אשר אופנהיים 1703–1774, אשתו הגב' פיילה רחל שלנקרשנפתרה בשנת 1771, ונכדם איזק לב אופנבכר אופנהיים 1809–1866.
לקריאה נוספת

אלי לוי, חיל הים מציל מיג מצרי 'מערכות ים' דצמבר 1956, עמ' 58–60.
אלי לוי, שייטת 3 במלחמת יום הכפורים קובץ תחקירים ולקחים חיל הים שייטת 3 אפריל 1974 עמודים ד' 91–103, (טרם שוחרר לפרסום).
שמשון בובר הימיה אסופת סיפורי הפלוגות הימיות, דפוס אפעל 2004, עמ' 45–51. הפלוגה הימית ופרק תנועות הנוער בה.
אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017, ע' 124.
ביאורים

↑  כל הצוות גויס יחד ונשאר לכל תקופת שירות החובה.
הערות שוליים

↑  אלי לוי, מחלקת חשמל באח"י יפו (ק-42)
↑  אלי לוי, חיל הים מציל מיג מצרי 'מערכו ים' דצמבר 1956, עמ' 58–60.
↑  בשורת  המצדיעים מימין לשמאל: מפקד חיל הים אברהם בוצר, הרמטכ"ל חיים בר-לב, ראש הממשלה גולדה מאיר שר הביטחון משה דיין ואלי לוי.
נוכל הטינדר

| --- | --- |
 בימוי:  פליסיטי מוריס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Raw TV, נטפליקס 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בפברואר 2022 
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי, פשע אמיתי 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נוכל הטינדר (באנגלית: The Tinder Swindler) הוא סרט תיעודי בריטי מסוגת פשע אמיתי, שבויים על ידי פליסיטי מוריס, ויצא לשידור בנטפליקס ב-2 בפברואר 2022. הסרט מספר את עלילותיו של סיימון לבייב - ישראלי שהתחזה לבנו של לב לבייב וניהל סגנון חיים ראוותני, אותו מימן על ידי סחיטה רגשית של קורבנותיו. לבייב השתמש באפליקציית הדייטים טינדר כדי לאתר את הנשים, להן אמר שהוא מיליונר ובהמשך טען כי נקלע למשבר פיננסי זמני במטרה לבקש מהן סיוע כלכלי.
עלילה

בסרט התיעודי מסופר כי סיימון (שמעון) לבייב נולד וגדל בבני ברק כשמעון (יהודה) חיות בנו של יוחנן חיות שכיהן כרב ומנהל השירות לנוסע הדתי באל על. בנערותו עזב את הדת.
בשנת 2010, כאשר היה בן 20, גנב מספר שיקים ממשפחה שהעסיקה אותו כגנן, בייביסיטר ואיש משק בית בהרצליה פיתוח, ורכש בהם רכבי יוקרה, קורס טיס אזרחי ועוד; סך הגניבות עמד על מאות אלפי שקלים. כאשר הבין כי הוגשה נגדו תלונה במשטרה, נמלט לקפריסין שם שהה חודש, וכאשר שב ארצה נעצר. מייד עם תחילת משפטו ב-22 ביוני 2011 בבוקר, נמלט באמצעות דרכון ישראלי מזויף שרכש תמורת 10,000 ש"ח דרך מעבר אלנבי, ומשם המריא לאירופה.
בפינלנד החל לעקוץ נשים. הוא השתמש ביישום ההיכרויות "טינדר" כדי ליצור קשר עם נשים, באמצעות פרופיל בשם סיימון לבייב, שבו הציג את עצמו כבנו המיליונר של איש העסקים היהודי-בוכרי לב לבייב. הוא פיתה את הנשים שיצא איתן באמצעות לקיחתן למסעדות יוקרה, טיסות במטוס פרטי והענקת מתנות יקרות.
בשלב הבא העמיד פנים שהוא נמצא בסכנה ושה"אויבים" שלו שולחים לו מסרים מאיימים. שלח תמונות של שומר הראש שלו (פיטר) פצוע לאחר ש"הותקף". ביקש מהנשים הלוואות בסכומים המגיעים למאות אלפי דולרים. ההסבר שניתן לבקשת הכסף הוא המעקב על ידי "אויביו" כביכול אחרי פעולות כרטיס אשראי שלו. הוא ביקש מהן לקחת הלוואות מבנקים ולהעביר לו את הכסף בכרטיסי אשראי חדשים על שמן, והבטיח להחזיר להן את הכסף הרב שלווה ברגע שיוכל. לאחר מכן השתמש בכסף שצבר באמצעות ההונאה כדי להמשיך להעמיד פנים שהוא מיליונר ולפתות נשים נוספות, עד שגם מהן נטל הלוואות כדי שיוכל להמשיך את הונאת הפונזי שהוא מבצע.
לעיתים קרובות במעשי ההונאה שלו, שלח מסמכים מזויפים ברמת זיוף גבוהה של העברות בנקאיות מחשבונו או מחשבון הבנק של LLD (לב לבייב יהלומים) לחשבונות שלהן, ולאחר מכן ניתק קשר עם הנשים שרימה.
בשנת 2015 נעצר בפינלנד בגין מעשי ההונאה, נשפט לשנה וחצי בכלא אותן ריצה בכלא הפיני, ואז גורש לישראל. בישראל הוא נעצר, וכאשר שוחרר בתנאים מגבילים, נמלט שוב באמצעות דרכון מזויף לסקנדינביה. ביולי 2019 מדינת ישראל הוציאה נגדו צו מעצר בין-לאומי, והוא נעצר בנמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס, והוסגר לישראל בתנאי שלא יישפט על התלונות שהגישו כנגדו הנעקצות. הוא נשפט בישראל לחמישה-עשר חודשי מאסר על עבירות זיוף והונאה, אך ישב בכלא חמישה חודשים בלבד, ואז שוחרר בעקבות מגפת הקורונה.
כמו כן הוא עקץ עסקים רבים ברחבי העולם באותה שיטה של התחזות והצגת מסמכים מזויפים.
למעשי ההונאה שלו שותפים מספר אנשים: אזרח ישראלי בשם אבישי, שומר הראש בשם פיטר, ובחורה גרמנייה בשם רוזמרין. כמו כן נטען כי אביו יוחנן חיות היה שותף פעיל במספר מעשי עוקץ.
כאשר שב לישראל התראיין במרץ 2021 לחדשות 13. בריאיון דווח כי רכש עבור בת זוגו הנוכחית, הדוגמנית הישראלית קייט קונלין, דירוג ב-30 נשים המשפיעות בישראל של עיתון לאשה; את הריאיון ערך בבית שכור המושכר דרך אתר Airbnb אותו הציג כביתו.
השלכות

שלוש מבין הנשים שנוצלו על ידי לבייב פתחו קמפיין מימון המונים לכיסוי חובותיהן בשווי 600 אלף לירה שטרלינג.
לאחר צאתו של הסרט, נחסמו לצמיתות חשבון הטינדר וחשבון האינסטגרם של לבייב.
הערות שוליים

↑  "The Tinder Swindler". Netflix Media Center (באנגלית). נבדק ב-5 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John DiLillo (5 בפברואר 2022). "Who Is The Tinder Swindler?". Netflix Tudum (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  שמעון איפרגן, ‏האב, הבן ורוח העוקץ, באתר ‏מאקו‏, 7 במרץ 2019
1 2 3 4  שמעון איפרגן, ‏הוא תמיד היה קיים על חשבונם של אחרים, באתר ‏מאקו‏, 20 בפברואר 2019
1 2  מירי מיכאלי, "נוכל הטינדר": משפחת לבייב סוגרת חשבון עם המתחזה שחי חיי פאר, באתר חדשות 13, 10 במרץ 2021
↑  מתוך הסרט
↑  Official Help the victims of the Tinder Swindler, organized by Cecilie Fjellhøy, gofundme.com (באנגלית)
סרטי רול

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  ניסים לאון 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1960 – 2005 
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הסרטים 
 
סרטי רול הייתה חברה ישראלית אשר עסקה בהפקת סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ופרסומות (כולל תשדירי שירות, סרטי תדמית ותשדירי בחירות), כמו גם בהפצת סרטים והייתה בעלים של מספר בתי קולנוע.
עוד ב-1959 עסקו שלושת מקימי החברה, הצלם והמפיק ניסים לאון (ניצ׳ו), והמפיקים יאיר פרדלסקי וישראל רינגל, בהפקת טלוויזיה חלוצית: הם הפעילו אולפן טלוויזיה במעגל סגור שהוקם לרגל יריד "יובל לתל אביב", בו השתתפו קארן דונסקי ומשה טימור. חברי "סרטי רול" הקימו את החברה בתחילת שנות ה-60, לאחר שיצאו מחברת ההפקות המיתולוגית "סרטי גבע".
בשנת 1985 הצטרף אל השלושה המפיק והבמאי נסים לוי.
ב-1992 הפכו את החברה הפרטית לחברת המניות "רול תקשורת".
ב-1993 הצטרף המפיק יצחק קול לאחר שהפסיד במכרז של ערוץ 2 ולאחריו גם עידו צוקרמן כמפיק ראשי. ב-2001 רכשו את חברת ההפקה אולפני שביט והפכה שותפה בערוץ "טבע הדברים, ערוץ סגנון חיים".
ב-2005 מינה בית המשפט המחוזי של תל אביב מפרק לחברת "רול תקשורת", בשל חובותיה למס הכנסה ולנושים אחרים. אולפניה בגבעתיים נרכשו על ידי חברות הפקה אחרות.
המפיק ישראל רינגל מבעלי "סרטי רול"
המפיק ישראל רינגל והבמאי חיים בוזגלו
המפיקים עידו צוקרמן וישראל רינגל
הפקות נבחרות > קולנוע

רק בלירה, (1964)
שתי דפיקות לב (1972)
קוני למל בתל אביב (1976)
מיליונר בצרות (1978)
חמש חמש (1980)
פצעי בגרות 80 (1980)
כשנותנים - קח! (1982)
קוני למל בקהיר (1983)
זוג נשוי (1983)
לא שם זין (1987)
המחצבה (1990)
הפקות נבחרות > טלוויזיה

"חדווה ושלומיק", סדרת דרמה לערוץ הראשון בשנת 1971
"כן או לא", סדרת דרמה אינטראקטיבית לערוץ 1
"משחק מכור", תוכנית סאטירה והומור, ערוץ 2
"הטריבונה", תוכנית ספורט/פרשנות
"אהבה מדרגה ראשונה" (1997)
הערות שוליים

↑  בית המשפט הוציא צו לפירוק חברת רול תקשורת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012616152305171
אגרסיביות

מפגינים מתפרעים בתוקפנות במהלך המהומות ביוון ב-2008.
אגרסיביות או תוקפנות היא אינטראקציה חברתית גלויה או סמויה, לעיתים קרובות מזיקה, מתוך כוונה לגרום נזק ליצור אחר; למרות שלעיתים היא עשויה להיות שימושית. האגרסיביות עשויה להתרחש באופן תגובתי או ללא התגרות. בבני אדם, תוקפנות יכולה להיגרם על ידי דברים שונים, מתסכול עקב מטרות חסומות ועד לתחושת זלזול. ניתן לסווג את האגרסיביות האנושית לאגרסיביות ישירה ועקיפה; בעוד שהראשונה מאופיינת בהתנהגות פיזית או מילולית שנועדה לפגוע במישהו, השנייה מאופיינת בהתנהגות שנועדה לפגוע ביחסים החברתיים של אדם או קבוצה.
בהגדרות הנפוצות במדעי החברה ובמדעי ההתנהגות, אגרסיביות היא פעולה או תגובה של אדם היוצרת גירוי לא נעים אצל האחר. חלק מההגדרות כוללות כוונה של הפרט לפגוע באחר.
בפרספקטיבה בין-תחומית, אגרסיביות נתפסת כ"מנגנון שנוצר במהלך האבולוציה במטרה להעמיד את עצמך, קרובי משפחה או חברים נגד אחרים, על מנת להשיג או להגן על משאבים)... מנגנונים אלו מונעים לרוב על ידי רגשות כמו פחד, תסכול, כעס, תחושות של דחק, דומיננטיות או הנאה. לפעמים התנהגות תוקפנית משמשת להקלה על תחושות מתח, חרדה, דיכאון או על מנת להשיג תחושת כוח."
אגרסיביות יכולה להתבטא במגוון דרכים, אשר עשויות לבוא לידי ביטוי פיזי, או בתקשורת מילולית או לא-מילולית: כולל התגוננות מפני טורפים, תוקפנות הגנתית (כתוצאה מפחד), תוקפנות טורפנית, תוקפנות דומיננטית, תוקפנות בין-גברית, פרדיגמת התושב-פולש. תוקפנות אימהית, תוקפנות ספציפית למין, תוקפנות מינית, תוקפנות טריטוריאלית, תוקפנות הנגרמת על ידי בידוד, תוקפנות מתוך עצבנות ותוקפנות הנגרמת על ידי גירוי מוחי (היפותלמוס). אחת ההבחנות המקובלות במחקר ובפרקטיקה הנוגעות לאגרסיביות היא הבחנה בין שתי תתי-קבוצות של התנהגות אגרסיבית: אלימות פרו-אקטיבית ואלימות תגובתית: הראשונה תת-סוג מבוקר-אינסטרומנטלי (תכליתי או ממוקד מטרה); והשנייה תת-סוג תגובתי-אימפולסיבי (מבוססת על עוררות רגשית עזה ואימפולסיבית, כתגובה מיידית לאירועים שהפרט תופס כניסיון התגרות ופרובוקציה או כאיום ממשי על הנפש – ומתקשה להכיל את התסכול שהם מעוררים בו).
סקירה

על פי ג'ון דולארד, אגרסיביות נובעת מתחושה לא נעימה של תסכול. התסכול מוגדר על ידי דולאד כרגש לא נעים שעולה כאשר אדם לא מצליח להשיג מטרה מתגמלת. לאונרד ברקוביץ' הרחיב את תאוריית התסכול-תוקפנות זו וגרס שנטייה אגרסיבית לא נובעת בהכרח מתסכול אלא באופן כללי מרגש לא נעים המעורר נטיות אגרסיביות, וכל אירוע לא נעים מייצר השפעה שלילית ובכך מעודד נטיות אגרסיביות, בנוסף לנטיות פחד. מלבד גירויים מותנים, ארצ'ר סיווג גירויים מעוררי אגרסיביות לשלוש קבוצות: כאב, חידוש ותסכול, ובנוסף תיאר גירוי חדש בשם Looming (אובייקט המופיע באופן מעורפל ומעורר אימה), שמתייחס להתקרבות מהירה של אובייקט אל העין, כתוצאה מכך האובייקט נתפס ברשתית העין כהולך וגדל והדבר מייצר תגובה אגרסיבית.
לאגרסיביות יכולות להיות יתרונות אדפטיביים או השפעות שליליות. התנהגות אגרסיבית היא אינטראקציה חברתית בודדת או קולקטיבית שבה ננקטת התנהגות עוינת מתוך כוונה לגרום נזק או פגיעה. נהוג להבחין בין שתי קטגוריות רחבות של אגרסיביות: אגרסיביות אפקטיבית (רגשית) ועוינת, שהיא תגובה לאירוע או התגרות, ואגרסיביות אינסטרומנטלית, שמבוצעת במכוון כאמצעי להשגת מטרה. דוגמה לתוקפנות תגובתית תהיה אדם שמכה מישהו שהעליב אותו. דוגמה לאגרסיביות אינסטרומנטלית של תוקפנות עשויה להיות שוד. מחקרים בנושא אלימות ממגוון דיסציפלינות תומכים בהבחנה בין תוקפנות רגשית לתוקפנות אינסטרומנטלית. אולם ישנם חוקרים המפקפקים בתועלת של הבחנה בין שתי הקבוצות בקרב בני אדם - מכיוון שרוב המקרים בחיי היום-יום כוללים מניעים מעורבים וסיבות קשורות.
הוצעו מספר דרכים לסיווגים של אגרסיביות. לדוגמה:
הבחנה בין תוקפנות היא מילולית או פיזית, האם התוקפנות יחסית, כגון תוקפנות ביחסים ומניפולציה חברתית; האם היא מכוונת לפגיעה באחרים, האם היא מתבצעת באופן אקטיבי או באופן פסיבי והאם התוקפנות מכוונת באופן ישיר או עקיף. הסיווג עשוי לכלול גם רגשות הקשורים לתוקפנות (כגון כעס) ומצבים נפשיים (כגון אימפולסיביות ועוינות). תוקפנות עלולה להתרחש בתגובה לגורמים לא חברתיים, כמו גם לגורמים חברתיים, ויכולה להיות בעלת קשר הדוק לסגנון ההתמודדות של היחיד עם לחץ. תוקפנות עשויה להיות מרתיעה.
ההגדרה האופרטיבית של אגרסיביות עשויה להיות מושפעת מהשקפות מוסריות או פוליטיות. דוגמאות לכך הן ההשקפה המוסרית האקסיומטית הנקראת עקרון אי-התוקפנות והכללים הפוליטיים השולטים בהתנהגות של מדינה אחת כלפי אחרת. כמו כן, בספורט תחרותי או במקום עבודה, צורות מסוימות של תוקפנות עשויות להיות מקובלות ואחרות לא. התנהגויות אגרסיביות קשורות לבעיות הסתגלות ולמספר הפרעות נפשיות כגון הפרעת אישיות אנטיסוציאלית, הפרעת אישיות גבולית והפרעת התפרצות לסירוגין.
גישות ביולוגיות רואות את האגרסיביות כאנרגיה פנימית המשתחררת מגירויים חיצוניים, חלק מהגנטיקה של האדם, תוצר של אבולוציה באמצעות ברירה טבעית ושל תנודות הורמונליות. גישות פסיכולוגיות מציגות את התוקפנות כאינסטינקט הרסני, תגובה לתסכול, תחושה הנגרמת מהשפעה שלילית, או תוצאה של למידה נצפית של החברה וחיזוקים, תוצאה של משתנים המשפיעים על סביבות אישיות ומצביות.
אטימולוגיה

המונח אגרסיביות מגיע מהמילה הלטינית aggressio, שפירושה התקפה. השימוש הראשון הידוע מתוארך לשנת 1611, במובן של התקפה ללא התגרות. תחושה פסיכולוגית של "התנהגות עוינת או הרסנית" מתחילה בתרגום לאנגלית משנת 1912 של כתיבתו של זיגמונד פרויד. אלפרד אדלר העלה תיאוריה על "דחף אגרסיבי" ב-1908. מומחים להורות החלו להתייחס לתוקפנות, ולא לכעס, משנות ה-30.
אתולוגיה

באתולוגיה חוקרים תוקפנות כפי שהיא קשורה לאינטראקציה ולאבולוציה של בעלי חיים בסביבה טבעית. בהגדרות כאלה תוקפנות יכולה להיות כרוכה במגע גופני כגון נשיכה, מכות או דחיפה, אך רוב הקונפליקטים מיושבים על ידי איום והתפרצויות מפחידות שאינם גורמים לנזק פיזי. צורה זו של תוקפנות עשויה לכלול הצגת גודל גוף, הצגת קרניים, טפרים או שיניים, אותות סטריאוטיפיים כולל הבעות פנים, שחרור כימיקלים ושינויים בצבע. המונח התנהגות אגוניסטית משמש לעיתים כדי להתייחס לצורות התנהגות אלו.
רוב האתולוגים מאמינים שתוקפנות מעניקה יתרונות ביולוגיים. תוקפנות עשויה לעזור לבעל חיים להבטיח טריטוריה, כולל משאבים כגון מזון ומים. תוקפנות בין זכרים מתרחשת לעיתים קרובות כדי להבטיח הזדמנויות הזדווגות, וגורמת לבחירה של בעל החיים הבריא/נמרץ יותר. תוקפנות עשויה להתרחש גם להגנה עצמית או כדי להגן על צאצאי בעלי החיים. תוקפנות בין קבוצות של בעלי חיים עשויה גם להעניק יתרון; למשל, התנהגות עוינת עלולה לאלץ אוכלוסיית בעלי חיים לעבור לטריטוריה חדשה, שבה הצורך להסתגל לסביבה חדשה עשוי להוביל לעלייה בגמישות הגנטית.
אתולוגיה > בין מינים וקבוצות

הסוג הבולט ביותר של תוקפנות בין-ספציפית הוא זה שנצפה באינטראקציה בין טורף לטרף שלו. עם זאת, על פי חוקרים רבים, טריפה אינה תוקפנות. חתול אינו שורק או מקמר את גבו כשהוא רודף אחרי חולדה, והאזורים הפעילים בהיפותלמוס שלו דומים לאלה המשקפים רעב ולא אלו המשקפים אגרסיביות. עם זאת, אחרים מתייחסים להתנהגות זו כאל תוקפנות טורפת, ומצביעים על מקרים הדומים להתנהגות עוינת, כמו הרג עכברים על ידי חולדות. בחקיינות אגרסיבית לטורף יש מראה של אורגניזם או חפץ לא מזיק המושך לטרף. כאשר הטרף מתקרב, הטורף תוקף.
בעל חיים המתגונן מפני טורף עשוי להגיב בתגובת הילחם או ברח בתגובה להתקפת טורף או לאיום, בהתאם להערכת כוחו של הטורף ביחס לכוחו שלו. הגנות אלטרנטיביות כוללות מגוון סוגי התגוננות מפני טורפים, כולל אותות אזהרה.
תוקפנות בין קבוצות נקבעת בחלקה על ידי נכונות להילחם, שתלויה במספר גורמים, כולל יתרון מספרי, מרחק משטחי הבית, תדירות ההיתקלות של הקבוצות זו בזו, יכולות תחרותיות, הבדלים בגודל הגוף, ולטריטוריה של מי פולשים. כמו כן, סביר יותר שאדם יהפוך לאגרסיבי אם חברי קבוצה אגרסיביים אחרים נמצאים בקרבת מקום. תופעה אחת מסוימת - היווצרות קואליציות מתואמות הפולשות לשטחים שכנים כדי להרוג בני מינם - תועד רק בשני מינים של בעלי חיים: שימפנזים מצויים ובני אדם.
גנטיקה

ככלל, הבדלי תוקפנות עשויים לנבוע מפעולה של מספר רב של גנים שונים שלכל אחד מהם השפעה קטנה, אשר מקיימים אינטראקציה זה עם זה ועם הסביבה דרך התפתחות וחיים.
בדוגמה שאינה יונקית של גנים הקשורים לתוקפנות, הגן "Fruitless" של מין הזבובים תסיסנית המחקר הוא גורם מכריע במספר הבדלים בהתנהגות בין זכרים ונקבות במין. שינוי מלאכותי שלו יכול לגרום להיפוך של דפוסי תוקפנות גבריים ונשים סטריאוטיפיים בלחימה. עם זאת, במה שנחשב למקרה ברור יחסית, דווחו מורכבות אינהרנטית בפענוח הקשרים בין גנים המקיימים אינטראקציה בהקשר סביבתי לבין גן חברתי הכולל אינטראקציות התנהגותיות ותחושתיות מרובות עם אורגניזם אחר.
בבני אדם, יש ראיות טובות לכך שהארכיטקטורה העצבית האנושית הבסיסית העומדת בבסיס הפוטנציאל לתגובות אגרסיביות גמישות מושפעת מגנים, כמו גם מהסביבה.
ראו גם

אלימות - שימוש בכוח פיזי על מנת לפגוע בקורבן. הנוסחה המעשית של "אגרסיביות".
תוקפנות חמודה
ויקטור פולטרוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בדצמבר 1937 (בן 86) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום לימודים:  אוניברסיטה רוסית ממלכתית ע"ש גובקין לנפט וגז  אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  Central Economic Mathematical Institute  אוניברסיטת מוסקבה 
 תלמידי דוקטורט:  אלכסיי סוואטייב, Vladimir Danilov 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה האקונומטרית (1989) 
 
ויקטור פולטרוביץ' (ברוסית: Виктор Меерович Полтерович; נולד ב-27 בדצמבר 1937 במוסקבה) הוא מתמטיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי ומומחה בכלכלה מתמטית, חבר באקדמיה הרוסית למדעים משנת 2003.
ביוגרפיה

ויקטור פולטרוביץ' נולד בשנת 1937 במוסקבה למשפחה יהודית. הוריו היו מהנדסים. לאחר סיום בית הספר פולטרוביץ' החל ללמוד במכון לגז ונפט במוסקבה. במהלך שנת הלימודים השלישית הופסקו לימודיו בגלל "רמה פוליטית ירודה", כמו כן סולק משורות הקומסומול. לאחר שנה פולטרוביץ' הורשה לחזור ללימודים ולאחר סיומם עבד כמהנדס במכון לאוטומציה של תעשיית הגז והנפט. הוא סיים את אוניברסיטת מוסקבה בלימודי ערב במתמטיקה. לאחר קבלת התואר הנוסף התקבל לעבודה במכון למתמטיקה וכלכלה של האקדמיה למדעים. בשנת 1990 סיים עבודת דוקטורט, ובאותה שנה עבד כשנה באוניברסיטת פנסילבניה.
פולטרוביץ' הוא חבר בהחברה האקונומטרית (1989) ובשנת 1992 נבחר לאקדמיה אירופיאה. בשנים 1989–1995 היה חבר מערכת של הירחון המדעי "Econometrica".
פולטרוביץ' הוא מומחה בתחום אקונומטריקה ויישומים מתמטיים בכלכלה. על פעילותו הוא זכה במספר פרסים. הוא לימד באוניברסיטת מוסקבה אותה עזב בשנת 2004 עם דרגת פרופסור.
בשנת 2022 פולטרוביץ' חתם על מכתב פתוח של מדענים רוסיים נגד הפלישה לאוקראינה.
משפחתו

בנו לאוניד פולטרוביץ' מכהן כפרופסור באוניברסיטת תל אביב.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |  ויקטור פולטרוביץ'  ויקטור פולטרוביץ'     |  ויקטור פולטרוביץ'  ויקטור פולטרוביץ'     |  ויקטור פולטרוביץ'  ויקטור פולטרוביץ'     |   |   |
|   |   |   |     |   |   |   |
|  לאוניד פולטרוביץ'  לאוניד פולטרוביץ'     |  לאוניד פולטרוביץ'  לאוניד פולטרוביץ'     |  לאוניד פולטרוביץ'  לאוניד פולטרוביץ'     |   |  יוסף פולטרוביץ'  יוסף פולטרוביץ'     |  יוסף פולטרוביץ'  יוסף פולטרוביץ'     |  יוסף פולטרוביץ'  יוסף פולטרוביץ'     |
יהודה אבן בלעם

| --- | --- |
 לידה:  1000 טולדו, ספרד 
 פטירה:  1070 (בגיל 70 בערך) 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  ספרד
 הערות:  היה גם רב
 תרומות עיקריות
 מדקדק ואיש הלכה בספרד, כתב ספרים בנושא
 
הרב יהודה בן שמואל אִבְּן בַּלְעַם (נודע בערבית כאבו זכרייה יחיא או אבן-אלעם; ד'תש"ס 1000 – ד'תתל"א 1070) היה פרשן מקרא רבני מדקדק ואיש הלכה בספרד, מחבר הפיוט בזכרי על משכבי.
נולד בטולדו למשפחה מיוחסת במחצית השנייה של המאה ה-11, ועבר מאוחר יותר לעיר סביליה.