stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מי עשה זאת
מאפיינים

סוגה זו עוקבת אחר הפרדיגמה של הסיפור הבלשי הקלאסי במובן זה שהיא מציגה את הפשע כתעלומה שיש לפתור באמצעות שרשרת של שאלות שהבלש מציב. לקורא או לצופה ניתנת ההזדמנות לעסוק באותו תהליך של הסקת מסקנות כמו הגיבור לאורך חקירת הפשע. זה מעסיק את הקוראים כך שהם שואפים להתחרות עם החוקר המומחה ולהגיע לפתרון לפניו.
מאפיין מכריע של סוגה הוא נרטיב כפול. כאן, נרטיב אחד נסתר ומתגלה בהדרגה ואילו השני הוא הנרטיב הפתוח, המתרחש לעיתים קרובות בזמן הנוכחי של הסיפור. תכונה זו נקשרה למונחים הספרותיים הרוסיים פאבולה וסוז'ט. הראשון כולל את הנרטיב שמוצג לקורא על ידי המחבר או את הסיפור הממשי כפי שהוא התרחש בסדר כרונולוגי, בעוד שהאחרון מתמקד בחומר הבסיסי או החומר של הנרטיב.
לנרטיב הכפול יש מבנה עמוק אך הוא ספציפי, במיוחד כשמדובר בזמן ובמבט מפוצל על הנרטיב עצמו. שני הסיפורים מתקיימים יחד ושזורים עם הסיפור הראשון המתמקד בפשע עצמו, במה שהוביל אליו ובחקירה לפתרונו בעוד שהסיפור השני עוסק כולו בשחזור הפשע. לדוגמה, ברומן בלשי פתרון תעלומה כרוך בשחזור של האירועים הפליליים. אולם תהליך זה כרוך מצד הבלש גם בהעלאת השערה שיכולה לעמוד בבדיקה, לרבות יצירת ממצאים לגבי סיבה ומניע וכן פשע והשלכותיו המיועדות. שיח הסבר זה מהווה את הנרטיב השני מלבד הסיפור העיקרי המתייחס לפשע.
הנרטיב הכפול מצוטט כמרכיב עיקרי המבחין בין סוגת "מי עשה זאת" לבין המותחן. סוגת "מי עשה זאת" נעה אחורה כשהיא מתקדמת, משחזרת את ציר הזמן של הפשע והחקירה, ואילו המותחן חופף לפעולה בסיפור אחד.
היסטוריה

סוגת "מי עשה זאת" פרחה בתור הזהב של הספרות הבלשית, בתקופה שבין מלחמות העולם. רבים מהסופרים הידועים ביותר של סוגה זו בתקופה זו היו בריטים - בעיקר אגתה כריסטי, ניקולס בלייק, ג. ק. צ'סטרטון, כריסטיאנה ברנד, אדמונד קריספין, מייקל אינס, דורותי ל. סיירס, גלדיס מיטשל וג'וזפין טיי. אחרים - ס. ס. ון דיין, ג'ון דיקסון קאר ואלרי קווין - היו אמריקאים, אך חיקו את הסגנון ה"בריטי". אחרים, כמו רקס סטאוט, קלייטון רוסון וארל דר ביגרס, ניסו סגנון "אמריקאי" יותר. במהלך תור הזהב, הסוגה נשלטה על ידי סופרות. בנוסף לכריסטי, ברנד, סיירס, מיטשל וטיי, נכללו בקטגוריה זו גם מארג'רי אלינגהם ונאיו מארש.
עם הזמן התפתחו מוסכמות וקלישאות מסוימות שהגבילו את ההפתעה מצד הקורא – מול פרטי העלילה – באשר לזהות הרוצח. כמה מחברים הצטיינו, לאחר שהטעו את קוראיהם בהצלחה, בחשיפת חשוד בלתי סביר כנבל האמיתי של הסיפור. לעיתים קרובות הייתה להם עדיפות לליהוק מסוים של דמויות ומיקום, עם הבית הכפרי האנגלי המבודד בראש הרשימה.
אחת התגובות לקונבנציונליות של תעלומות רצח בריטיות הייתה ספרות פשע אמריקאית "קשה", שהתגלמה בכתביהם של ריימונד צ'נדלר, דשיל האמט ומיקי ספיליין, בין היתר. אף על פי שהמסגרות היו עגומות יותר, האלימות שופעת יותר והסגנון יותר דיבורי, העלילות היו, לעיתים קרובות יותר, עלילות "מי עשה זאת" שנבנו באותה צורה כמו התעלומות הבריטיות ה"נעימות" יותר.
משחקים

במשחק הסלון המסחרי משנת 1935 Jury Box (אנ') השחקנים מלוהקים כמושבעים שקיבלו את תרחיש הרצח, הראיות שהוצגו על ידי התובע והנאשם, שני תצלומים של זירת הפשע ופתקי הצבעה. השחקנים מאותגרים לקבל את ההחלטה מי אשם, לפני שמוקרא פתרון אמיתי.
משחק הלוח "הרמז" משנת 1948 היה משחק הלוח הראשון של תעלומת הרצח, ובו השחקנים מבקרים באחוזה, ומנסים לזהות רוצח שזהותו מתועדת בכרטיס נסתר.
משחק תעלומת רצח (אנ') הוא סוג של חוויית "מי עשה זאת" חיה, שבה אורחים במסיבה פרטית מקבלים פתקים לביצוע תפקידי החשודים, הבלש והרוצח במהלך ערב. ישנם מספר תיאטראות תעלומת רצח, שבהם אמני תיאטרון מקצועיים או קהילתיים לוקחים על עצמם את התפקידים הללו, ומציגים את תעלומת הרצח בפני קהל, בדרך כלל בשילוב עם ארוחה. בדרך כלל לפני או מיד לאחר המנה האחרונה, הקהל מקבל הזדמנות להציע את עזרתו בפתרון התעלומה.
וריאציות > איך זה נעשה

וריאציה חשובה של סוגה זו היא סיפור הבלש ההפוך (המכונה גם Howdunnit) שבו הפושע והפשע נחשפים בגלוי בתחילת העלילה, והסיפור עוקב אחר מאמצי החוקר לגלות את האמת תוך כדי הניסיונות הפליליים למנוע זאת. סדרת הטלוויזיה "קולומבו" היא הדוגמה הקלאסית לסוג כזה של סיפור בלשי (הסדרות "חוק וסדר: כוונה פלילית" ו"רחובות סן פרנסיסקו" משתלבות אף הן בסוגה זו). מסורת זו מתוארכת לסיפורי הבלשים ההפוכים של ר. אוסטין פרימן (אנ'), והגיעה לשיא ב-Malice Aforethought שנכתב על ידי פרנסיס אילס (שם עט של אנתוני ברקלי). באותה צורה נמצא ספרו של אילס "לפני העובדה" (1932), שעובד לסרט של אלפרד היצ'קוק "חשד ". ממשיכיו של רומן המתח הפסיכולוגי כוללים את "המחלה המתוקה" של פטרישיה הייסמית' (1960), את "הלם למערכת" של סיימון ברט (1984), ואת "כנסיית הבנות המתות" של סטיבן דובינס (1997).
וריאציות > פרודיה

בנוסף להומור שגרתי, לפרודיה ולפסטיש יש מסורת ארוכה בתחום ספרות הפשע. דוגמאות לפסטיש הן סיפורי שרלוק הולמס שנכתבו על ידי ג'ון דיקסון קאר. באשר לפרודיה, חיקויים הראשונים של שרלוק הולמס הופיעו זמן קצר לאחר שארתור קונאן דויל פרסם את סיפוריו הראשונים. באופן דומה, היו אינספור פרודיות על סיפורי אגתה כריסטי. הרעיון הוא להגזים וללעוג למאפיינים הבולטים ביותר של המקור, ועל ידי כך לשעשע במיוחד את הקוראים שמכירים את המקור הזה.
הסרט "חמישה בלשים לקינוח" משנת 1976, שאת התסריט שלו כתב ניל סיימון, הוא פרודיה על בלשי סוגת "מי עשה זאת". הבלש סם ספייד, מספרו של דשיל האמט "הנץ ממלטה" והסרטים שנוצרו לפיו, הופך ב"חמישה בלשים לקינוח" לסם דיאמונד, הרקול פוארו הופך למילו פריה, וכך הלאה. חמשת הבלשים כולם נאספים בבית כפרי גדול ומקבלים רמזים לפתרון התעלומה.
מערכת התשלומים המהירים (רוסיה)

מערכת התשלומים המהירים של בנק רוסיה (Система быстрых платежей Банка России, СБП) היא מערכת המאפשרת לאזרחים להעביר כספים באמצעות מזהה המוטב (נכון להיום, לפי מספר טלפון), גם אם הצדדים להעברה מחזיקים חשבונות במוסדות אשראי שונים. בעתיד המערכת תאפשר לבצע תשלומים מיידיים 24/7 גם עבור סחורות ושירותים, כולל תשלומי ממשלה, תוך שימוש בקוד QR.
היסטוריה

הבנק המרכזי של רוסיה בסוף 2018 הודיע כי בשנת 2019 הוא לא יחייב בנקים בגין שירות בפעילות המערכת מבנקים. ב-24 בינואר 2019 הודיע ראש המערכת הלאומית לכרטיסי תשלום (NSPK) כי 40 בנקים מנהלים משא ומתן להצטרף למערכת התשלומים המהירה. ב-28 בינואר 2019 הושקה ברוסיה מערכת התשלומים המהירים.
כמעט כל הבנקים הרוסיים המחוברים למערכת התשלומים המהירים של בנק רוסיה (SBP) קובעים תעריף אפס להעברות בתוך המערכת. בחודשים הראשונים להפעלתה לא חייבו עמלה מלקוחות. ב-28 בפברואר 2019 מערכת התשלומים המהירים הוכנסה לפעילות מסחרית עבור מגוון רחב של בנקים ללקוחות, המאפשרת לאנשים לבצע העברות מיידיות באמצעות מספר טלפון. בחנויות הרוסיות החלו להשתמש מאוגוסט 2019.
החל מ-1 בינואר 2020 הפכה מערכת התשלומים המהירה למערכת בתשלום.
מערכות דומות במדינות אחרות

לפיתוח מערכת התשלומים המהירים ברוסיה קדמה עבודה על חקר הניסיון העולמי, שסיכם הבנק המרכזי בדו"ח פנימי.
| מדינה | המערכת | השקה | קישור לערך / הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| הרפובליקה של קוריאה | HOFINET | 2001 | Korea Financial Telecommunications & Clearings Institute |
| מקסיקו | SPEI | 2004 |  |
| בריטניה | FPS | 27 במאי 2008 | Faster Payments Service |
| הודו | IMPS | 22 בנובמבר 2010 | Immediate Payment Service |
| סין | IBPS | 2010 |  |
| פולין | Express Elixir | 2012 | Express Elixir |
| טורקיה | RPS / BKM | 2012 |  |
| שוודיה | Swish / BiR | 2012 | Swish |
| איטליה | JIFFY | 2014 |  |
| סינגפור | FAST | 2014 |  |
| האיחוד האירופי | SCT Inst | 21 בנובמבר 2017 | Single Euro Payments Area |
| אוסטרליה | NPP | 13 בפברואר 2018 | New Payments Platform |
| הונג קונג | FPS | 30 בספטמבר 2018 | Faster Payment System |
| האיחוד האירופי | TIPS | 30 בנובמבר 2018 | Target instant payment settlement |
| ארצות הברית | FedNow Service | בפיתוח | המערכת הוכרזה על ידי מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב עם תאריך השקה של 2023-2024. |
תפעול ומסלקה

המפעיל ומרכז המערכת הוא הבנק המרכזי של רוסיה, כאשר מרכז סליקת התפעול והתשלומים היא המערכת הלאומית לכרטיסי תשלום שהושקה בשנת 2019.
הערות שוליים

↑  Система Банка России на смену переводам с карты на карту
↑  Банк России запустит систему быстрых платежей 28 января
↑  В России запустили систему быстрых платежей
↑  Переводы в рамках Системы быстрых платежей (СБП)
↑  Эдвард Сержан (2019-01-30). "Система быстрых платежей заработает в магазинах в августе 2019 года" (ברוסית). Известия. נבדק ב-2019-01-30.
↑  "Обзор мирового опыта использования систем быстрых платежей и предложения по внедрению в России" (PDF) (ברוסית). Банк России. 2017. נבדק ב-2020-01-09.
↑  "FedNow Service" (באנגלית). Board of governors of the Federal reserve system. 2019-08-05. נבדק ב-2020-01-09.
מוקצה לעבודה זרה

| --- | --- |

 מקרא:  ספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק כ"ה, ספר במדבר, פרק כ"ח, פסוק ב'
 משנה:  משנה, מסכת תמורה, פרק ו', משנה א'
 תלמוד בבלי:  מסכת בכורות, דף נ"ז, עמוד א', מסכת תמורה, דף כ"ט, עמוד א', מסכת בבא קמא, דף מ', עמוד ב',
 משנה תורה:  הלכות איסורי המזבח, פרק ד', הלכה ד'
מוקצה לעבודה זרה הוא מונח הלכתי לפיו בעל חיים שהוקצה (ייוחד) לשם הקרבתו לפני עבודה זרה נאסר בהקרבה על המזבח, אמנם השימוש בו לצרכים אחרים מותר.
מקור הדין

בתלמוד הבבלי מובאים שלושה מקורות שונים לדין זה:
במסכת בכורות, הפסוק ”כִּי מָשְׁחָתָם בָּהֶם מוּם בָּם לֹא יֵרָצוּ לָכֶם” שנאמר לגבי פסול הקרבת בעל חיים בעל מום, נדרש על ידי רבי ישמעאל גם ביחס למוקצה לעבודה זרה: ”כל מקום שנאמר בו השחתה אינו אלא דבר ערוה ועבודה זרה, דבר ערוה - דכתיב: כי השחית כל בשר את דרכו על הארץ, עבודה זרה - דכתיב: פן תשחיתון ועשיתם לכם פסל תמונת כל סמל תבנית זכר או נקבה”.
במסכת תמורה מובא מקור נוסף לאיסור הקרבת מוקצה לע"ז ”אֶת קָרְבָּנִי לַחְמִי לְאִשַּׁי רֵיחַ נִיחֹחִי תִּשְׁמְרוּ לְהַקְרִיב לִי”, פסוק זה נדרש על ידי רב טובי בר מתנה בשם רבי יאשיה לעניין מוקצה לע"ז: ”תשמרו - כל שעושין לו שימור, לי ולא לאדון אחר ואיזהו אחר שמקריבין לו? הוי אומר זו עבודת כוכבים”.
במסכת בבא קמא נדרשות המילים ”וּמִן הַצֹּאן ” שנאמרו בתורה לגבי קורבן עולה, כמילות מיעוט שמורות על כך שרק חלק "מִן הַצֹּאן" ניתן להקרבה, ולא כל צאן, למעט מוקצה לעבודה זרה.
הגדרת ההקצאה האוסרת

בגמרא במסכת תמורה מובאת ברייתא ששנה רב חנניא טריטאה לפני רבי יוחנן: "אין מוקצה אסור אלא עד שיעשו בו מעשה", כאשר הכוונה היא: "עד שיגזז ויעבדו בו".
בראשונים הובאו שתי גרסאות לגמרא זו, שמהן נגזרת ההגדרה ההלכתית של ההקצאה האוסרת את הבהמה להקרבה: לפי גרסה אחת, הגרסה היא כמובא בתלמוד שלפנינו: "עד שיגזז ויעבדו בו" כלומר האיסור חל רק במקרה שנעשתה פעולה אקטיבית בבהמה לשם ע"ז, כגון גזיזתה לכבוד האליל. כגרסה זו פסק הרמב"ם.
אולם גרסת הראב"ד, רש"י והתוספות היא "אין מוקצה אסור אלא עד שעה שיגוזו או שיעבדו בו כלום", כלומר לגרסה זו בעל החיים נאסר בעצם הקצאתו לעבודה זרה, אולם גיזתו או שימוש אחר בו מבטל את הקצאתו לע"ז, הואיל ומעשה של חולין בבהמה מעיד על כך שאין כוונה יותר להקריבה לאליל, ולכן משעה שנעשה בה שימוש - פקע איסור הקרבתה למזבח.
דיני ה'מוקצה'

במשנה במסכת תמורה נאמר כי רק הבהמה עצמה נאסרת באיסור 'מוקצה', ולא האביזרים שעליה. זאת בניגוד למקרה שהבהמה נעבדה בפועל.
אם הבהמה הוקצתה לע"ז בעודה מעוברת, גם ולדהּ אסור בהקרבה.כמו כן, גם תור או בני יונה שהוקצו לעבודה זרה נפסלו להקרבה, בדומה לבהמה.
על פי הלימוד המשווה בין בהמה שהוקצתה לע"ז לבהמה בעלת מום, השוואה זו נכונה גם ביחס למעשר בהמה, שכשם שעל בהמה בעלת מום חל חיוב מעשר בהמה, כך גם על בהמה שהוקצתה לעבודה זרה חל חיוב זה.
הערות שוליים

↑  ספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק כ"ה.
1 2  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף נ"ז, עמוד א'
↑  ספר במדבר, פרק כ"ח, פסוק ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף כ"ט, עמוד א'.
↑  ספר ויקרא, פרק א', פסוק ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף מ', עמוד ב'.
↑  לפי פירוש רבי עובדיה מברטנורא על המשנה בתמורה שם.
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות איסורי המזבח, פרק ד', הלכה ד', לפי ביאור הכסף משנה שם.
↑  השגות הראב"ד, על הרמב"ם בהלכות איסורי מזבח פרק ד' הלכה ד'.
↑  שם ד"ה אלא
↑  משנה, מסכת תמורה, פרק ו', משנה א'
↑  טעם זה מבואר במשנה תורה לרמב"ם, הלכות איסורי המזבח, פרק ד', הלכה י"ד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף פ"ה, עמוד ב'.
מלינגו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  31 בדצמבר 2000 – הווה (23 שנים)
 חברת אם:  אנציקלופדיה בריטניקה
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  תל אביב
 מנכ"ל:  אודי חזן
  
 https://melingo.com
 
הסמליל הישן של מלינגו
מלינגו בע"מ היא חברת בת ישראלית של חברת אנציקלופדיה בריטניקה, העוסקת בפיתוח מילונים מקוונים וכלי חיפוש חכמים לרשת האינטרנט, וכן בבלשנות חישובית בשפות שמיות.
פעילות החברה

הטכנולוגיה שפיתחה החברה היא היחידה בעולם שמצליחה לפרק את הטקסט לרכיביו השונים בשפות השמיות – עברית וערבית – שנחשבות לשפות הקשות ביותר לניתוח מבחינה מחשובית.
מוצרי החברה מתבססים על טכנולוגיית עיבוד שפה טבעית בשילוב טכנולוגיות למידת מכונה ייחודיות לשפות שמיות.
מוצרים מבית מלינגו:
המילון החינמי מורפיקס – מילון עברי-אנגלי, אנגלי-עברי.
מורפיקסקול – אתר ללימוד אנגלית אונליין באופן עצמאי ובחמש רמות שונות.
רב-מילים – מילון עברי-עברי.
נקדן מורפיקס – מנתח ומנקד אוטומטית כל מילה וכל צורה בשפה העברית על פי כללי הדקדוק העברי. רמת הדיוק היא הגבוהה ביותר הקיימת בעברית (97%), כמו גם מילונים דו לשוניים בשפות אחרות.
בספטמבר 2020 נכללה החברה באיגוד חברות לטכנולוגיות NLP שהקימו רשות החדשנות ומשרד הדיגיטל הלאומי.
הערות שוליים

↑   מטריקס תייצג את חברת ניתוח השפות מלינגו, באתר כלכליסט, 31 במאי 2011
↑  Tsarfaty, Reut et al, What’s Wrong with Hebrew NLP and how to Make it Right, Proceedings of the 2019 EMNLP and the 9th IJCNLP (System Demonstrations), Hong Kong: Association for Computational Linguistics, 2019, עמ' 259–264 (באנגלית)
↑  יהודה קונפורטס, אופיסופט הטמיעה מודל NLP של מלינגו בבנק הבינלאומי -, באתר אנשים ומחשבים - פורטל חדשות היי-טק, מיחשוב, טלקום, טכנולוגיות, ‏2022-02-16
↑  רועי ויינברגר, ‏הטכנולוגיה שמרכיבה תיקי השקעות ומזהה הלבנת הון ומימון טרור, באתר גלובס, 6 ביוני 2022
↑  הממשלה מדברת בשפת אנוש: הקימה איגוד חברות לטכנולוגיות NLP, באתר אנשים ומחשבים, 22 בספטמבר 2020
↑  משרד הדיגיטל הלאומי, הקמת איגוד חברות לטכנולוגיות שפת אנוש (NLP) בעברית ובערבית, באתר gov.il, ‏22.09.2020
מעין דוד (אריה)

מעין דוד (אריה) (נולדה ב-6 בספטמבר 1984) היא כדורגלנית עבר ישראלית, המשחקת כקשרית.
קריירה > מועדונים

דוד החלה לשחק כדורגל בילדותה בליגת המתנ"סים לבנות באור עקיבא. בשנת 1999 עברה ללמוד בפנימיית "הבית האדום" של הפועל תל אביב, ששימשה מסגרת לימודית ומקצועית לכדורגלנים וכדורגלניות בגיל נוער. שם השלימה את לימודיה התיכוניים וסיימה עם תעודת בגרות מלאה. בשנת 2000 זכתה עם הקבוצה בדאבל.
בשנת 2002 עברה לשחק בהפועל פתח תקווה למשך ארבע עונות, בסיומן עברה למכבי כישרונות חדרה לחמש עונות נוספות, לאחריהן הפסיקה לשחק באופן פעיל למשך ארבע שנים.
לקראת עונת 2015/2016 חזרה לשחק בשורות קבוצת בנות נתניה, שם שיחקה במשך שתי עונות ועלתה איתה לליגה הבכירה.
בעונת 2017/2018 עברה לשחק במכבי בנות אור עקיבא מהליגה הארצית ובסיום העונה זכתה עמה באליפות הליגה ועלייה לליגה הלאומית.
נכון לשנת 2020 לא משחקת באופן פעיל.
קריירה > נבחרת ישראל

בשנת 2001 זומנה לסגל נבחרת ישראל עד גיל 19. את הופעת הבכורה שלה רשמה ב-6 בספטמבר באותה שנה, נגד נבחרת הונגריה. בהופעה זו כבשה גם שער בכורה. בסך הכל רשומות לזכות דוד 5 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19, בהם כבשה שער אחד.
דוד התאמנה לפרקים עם סגל הנבחרת הבוגרת, אך לא שיחקה במדיה משחק רשמי.
תארים > הפועל תל אביב

אליפות המדינה: 1999/2000
גביע המדינה: 1999/2000
מחוץ לכדורגל

מתגוררת באליכין. נשואה לשחקן הכדורגל עידן דוד, לזוג שלוש בנות.
מלון שרתון הישן, תל אביב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מלון לשעבר 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1961
 תאריך פתיחה רשמי:  1961 
 תאריך פירוק:  1990 
 אדריכל:  ורנר יוסף ויטקובר 
 קואורדינטות:  32°05′35″N 34°46′23″E﻿ / ﻿32.093047649299°N 34.773005997715°E﻿ / 32.093047649299; 34.773005997715
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מלון שרתון הישן, תל אביב(למפת תל אביב רגילה) מלון שרתון הישן, תל אביב(למפת גוש דן רגילה) מלון שרתון הישן, תל אביב(למפת גוש דן מוגדלת) מלון שרתון הישן, תל אביב  he מלון שרתון הישן, תל אביבhe מלון שרתון הישן, תל אביבמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מלון שרתון הישן בתל אביב שכן ברחוב הירקון בקצה שדרות נורדאו, מצפון לגן העצמאות, תוכנן על ידי ורנר יוסף ויטקובר, נחנך ב-1961. הבניין החליף מספר בעלים במהלך השנים ונהרס ב-1990.
חוף הים המקביל למלון נקרא בעבר על שם המלון "חוף שרתון", בשנת 1972 צולם במקום הסרט "מציצים", לאחר הצלחת הסרט שונה שמו ל"חוף מציצים".
נורדאו פלאז'ה

ב-1949 נחתם חוזה בין עיריית תל אביב (בעלת הקרקע) לבין חברת "נורדאו פלאז'ה", להקמת מלון מצפון לגן העצמאות. ב-1950 החלה בניית המלון "המפואר בישראל", מלון בן 7–8 קומות, שאמור היה לכלול 200 חדרים, מגרשי ספורט, בריכה ואולמות כנסים. סכסוכי שותפים עיכבו את הקמת המלון וב-1953 הופסקה בנייתו בעיצומה. ב-1956 לאחר ששלד הבניין עמד בשממונו מספר שנים, הפקיעה אותו עיריית תל אביב והעמידה אותו למכירה פומבית. ב-1959 הוחכר המלון לחברה אמריקאית להשלמת בנייתו והוכרז כי ינוהל על ידי חברת מלונות שרתון.
שרתון

מלון שרתון נחנך במרץ 1961 בשורת אירועים מפוארים שנערכו במהלך שבוע הפתיחה, ביניהם קונצרט, תצוגת אופנה, סעודות ומסיבות. הוא היה המלון הראשון של רשת שרתון הממוקם מחוץ לצפון אמריקה, אחד הבניינים הגבוהים בתל אביב בעת חנוכתו.
במהלך שנות פעילותו נערכו במלון ערבי התרמה והופעות, תצוגות אופנה ואירועים נוספים, אחד הבולטים היה אולימפיאדת השחמט 1964.
ב-1962 תוכנן לראשונה אגף חדש למלון. בניגוד למבנה הקיים שהיה מאונך לים, האגף החדש היה אמור להיות מקביל לים, ועורר התנגדות מצד אדריכלי המבנה המקורי בשל פגיעה באינטרס הציבורי עקב חסימת נוף הים והרוחות. אבן הפינה לאגף חדש נורתה רק בשנת 1969.
ב-1963 אירע אסון טביעת הנערות בחוף שרתון. ב-1967 תוכנן שובר גלים מול חוף שרתון, שאמור היה לספק חוף רחצה מוגן.
שרתון > צילומים מאירועים במלון

מארי תרזה הופואה-בואני, אשתו של נשיא חוף השנהב פליקס הופואה-בואני, נכחה בתצוגת אופנה של מכון היצוא הישראלי, במלון שרתון בתל אביב, 1962.
בריכת מלון שרתון, צילומי אופנה של קולקציית בגדי הים של גוטקס, 1961
ראש הממשלה דוד בן-גוריון עם נבחרת ברית המועצות בטקס הסיום של אולימפיאדת השחמט 1964 במלון שרתון. משמאל, ישראל אשל, מארגן האולימפיאדה.
אולימפיאדת השחמט 1964, משחק בין שוודיה לישראל
בעלים נוספים

חוזה ההפעלה של שרתון נועד ל-20 שנה, המלון מותג ופעל כמלון מפואר, אך תשתיתו הייתה מיושנת כבר בעת חנוכתו, שחלה כעשור לאחר תחילת בנייתו, והלכה והידרדרה עם השנים.
ב-1974 רכש את המלון איש העסקים אריה פאלוך, ניתק את החוזה עם חברת שרתון, לטענתו בשל ניהול ירוד שאינו הולם דירוג של חמישה כוכבים. חברת מלונות שרתון הודיעה כי בכוונתה להפעיל בהמשך מלון אחר בישראל. ב-1977 נחנך בתל אביב מלון חדש ברשת שרתון - שרתון תל אביב.
פאלוך שינה את שם המלון הישן ל"פאל", על שם משפחתו. המלון הסב לו הפסדים והוא מכר אותו לדוד טייג, מבעלי הילטון תל אביב. ב-1977 העביר טייג את המלון לניהול רשת הולידיי אין, שם המלון שונה בהתאם ל"הולידיי אין" אך תוך זמן קצר כשל מיזם זה, רשת הולידיי אין פרשה מהשותפות והמלון שינה שמו ל-"גראנד פאלאס". ב-1978 הועבר המלון לרשת "אינטרקונטיננטל" ושמו שונה ל"פורום פאלאס". גם שותפות זו פורקה תוך חודשים ספורים עקב סכסוך בין הבעלים טייג לרשת אינטרקונטיננטל, שטענה כי הבעלים לא עומד בהתחייבויותיו לשיקום תשתית המלון שלטענתם אינו עומד אפילו ברמה של ארבעה כוכבים. טייג המשיך בהפעלת המלון בתפוסה נמוכה בשנים הבאות. ב-1989 פעלה משפחת טייג להפיכת המלון למלון דירות. ב-1990 נהרס המלון. לאחר הריסתו החלה משפחת טייג בבניית מלון חדש במקומו. הבנייה הוקפאה ב-1992. נכון לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21 השטח עליו עמד הבניין נותר לא בנוי. עם זאת, יש תכנון מתקדם של בניית שני בתי מלון על שטח זה, המקביל לחוף מציצים.
הערות שוליים

1 2  עת"א קיבלה לרשותה את נורדאו פלאז'ה, דבר, 27 בדצמבר 1956
↑  מלון של מליון לירות יבנה בתל אביב, מעריב, 11 באוקטובר 1950
↑  משה מייזלס, פרשת נורדוי פלז'ה/הסרביסים נמכרו, הפטישים נדמו!, מעריב, 27 בינואר 1954
↑  נורדאו פלאז'ה למכירה פומבית, הַבֹּקֶר, 18 באוקטובר 1956
↑  מלון נורדוי-לחב' אמריקנית, שערים, 4 ביוני 1959
↑  צוות בינלאומי יפעיל מלון "נורדאו פלאזה", מעריב, 2 בדצמבר 1959
↑  יהודית וינקלר, פסיפס תל אביבי/פתיחה שהפכה לפולחן, חרות, 20 במרץ 1961
↑  גולדה מאיר נתנה חסותה לערב אמנים, מעריב, 16 בנובמבר 1969
↑  תצוגת אופנה בינלאומית, מעריב, 27 בספטמבר 1971
↑  תכנית להרחבת מלון שרתון לעיון מחדש, הארץ, 4 ביוני 1962
↑  נורתה אבן הפינה לאגף חדש בשרתון, דבר, 19 במאי 1969
↑  הוחל בהכשרת חוף־רחצה מוגן בצפון תל־אביב, דבר, 19 בספטמבר 1967
1 2  רזי גוטרמן, הייקים כבשו את רחוב הירקון, מעריב, 14 ביולי 1978
↑  מלון שרתון תל אביב מפסיק להיות שרתון, מעריב, 8 בדצמבר 1974
↑  גלגולו של מלון, מעריב, 22 בדצמבר 1978
↑  רשת "אינטרקונטיננטל" הסירה חסותה מ"פורום-פאלאס" בתל אביב, מעריב, 25 ביולי 1979
↑  נילי שחק בופמן, טור צד/הנרי טייג, מעריב, 1 בדצמבר 1989
↑  אבן מקיר תזעק: מלון פאלאס - שרתון הישן - הופך לאבק (תמונה), חדשות, 10 ביוני 1990
↑  טייג ישקיע 250 מליון דולר ב-4 בתי מלון בארץ, חדשות, 12 בנובמבר 1990
↑  יגאל לביב, הוקפא פרויקט שרתון בת"א, חדשות, 23 ביולי 1992
אירוע של מפעל הפיס במלון שרתון הישן, ב-1966
מכפילי פרסה

| מכפילי פרסה |
| --- | --- |
 מכפילי פרסה והסדרה שיצאה מהם – הלווייתנאים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
אינפרא־מחלקה:: שיליניים
על־סדרה:: לאורסיאתריה
סדרה:: מכפילי פרסה
שם מדעי
 Artiodactyla ‏אוון, 1848

כף רגל של גמל
מַכְפִּילֵי פַּרְסָה (שם מדעי: Artiodactyla) היא סדרה גדולה ומגוונת של יונקים פרסתנים הקרויים גם שסועי פרסה. הקבוצה כוללת כ-220 מינים. רובם שוכנים באזורי מחיה פתוחים כמדבריות, מישורים וסוואנות, חלקם ביערות ומשפחה אחת חיה את חייה בקרבת מים. בקבוצה ניתן למצוא אחדים ממהירי היונקים לצד חיות מגושמות ואיטיות. קבוצת מכפילי הפרסה שייכת לקבוצת Cetartiodactyla שבה כלולים גם הלווייתנאים.
אנטומיה

המאפיין העיקרי של הסדרה, ממנו נגזר שמה הלטיני, הוא מספר זוגי של אצבעות, המכוסות בפרסות. לכל המינים חסרה האצבע הראשונה, השנייה והחמישית קטנות או לא קיימות ועיקר משקל הגוף הוא על האצבע השלישית והרביעית. צורה זו מהווה התאמה לריצה ויעילה למהירויות גבוהות. לחזיריים יש 4 אצבעות בכל רגל, בעוד שלאייליים, פריים וגמליים יש שתי אצבעות. בכך נבדלים מכפילי הפרסה ממפריטי הפרסה, להם מספר אי-זוגי של אצבעות בכל רגל.
משפחות הסדרה חולקות מספר מאפיינים זהים במבנה הגרמי ובמבנה השיניים. החלק הקדמי של הגולגולת נוטה להיות צר ומאורך. קרניים שכיחות בחלק מהמשפחות.
לרוב המשפחות קיבות רבות המותאמות לאורח חייהם. לאייליים 4 חדרים בקיבה, דבר זה משמש להם בתהליך העיכול, שבמהלכו מיקרואורגניזמים בקיבתם מפרקים את מזונם הקשה לעיכול, למרכיבים תזונתיים. לדמויי חזיר קיבה יחידה מאחר שאינם לועסים את גירתם.
הגדול בבני הסדרה הוא ההיפופוטם ששוקל בממוצע 1,500 ק"ג ויכול לשקול למעלה מ-2 טון בזכרים גדולים במיוחד. הקטן ביותר הוא איילון מלאי (Tragulus javanicus) ששוקל 1–2 ק"ג.
אבולוציה

מכפילי הפרסה שוכנים בטבע בכל היבשות למעט אוסטרליה ואנטארקטיקה. תיעוד המאובנים של הסדרה מגיע לתקופת האאוקן. בתחילת עידן הקנוזואיקון מנתה הסדרה 36 משפחות שונות, בתקופת המיוקן קיבלו הפריטים פחות או יותר את מראם המודרני. השגשוג של הסדרה והתרבותה התרחשו במקביל להפחתה במספר מפריטי הפרסה.
אף על פי שהלווייתנאים חסרים מאפיינים מורפולוגיים רבים של מכפילי הפרסה, גילויים חדשים מתחילת המאה ה-21 הציעו כי הלווייתנאים הם צאצאים של מכפילי פרסה קדומים, ולכן הם קשורים באופן ישיר למכפילי פרסה אחרים, כמו פרים והיפופוטם. בעקבות גילויים אלו, הוגדרה קבוצה חדשה, Cetartiodactyla, הכוללת את הלווייתנאים ואת מכפילי הפרסה יחדיו, ומדגישה את מוצאם המשותף.
מכפילי הפרסה והאדם

למכפילי הפרסה חשיבות גדולה ביותר לאדם. לפי שרידים ארכאו-זואולוגיים, מכפילי פרסה ניצודו בידי האדם משחר האנושות. כלכלת הבשר של ציידים-לקטים במהלך התקופה הפלאוליתית הסתמכה ברוב המקרים על ציד מכפילי הפרסה החיים בעדרים גדולים, כגון אנטילופות באפריקה ואיילים באירואסיה וצפון אמריקה. בארץ ישראל חיות הציד הנפוצות ביותר בפרהיסטוריה היו מכפילי פרסה: צבי ארץ-ישראלי, יחמור פרסי ובקר הבר. בנוסף, חיות המשק הראשונות שבויתו בסהר הפורה ובכלל, והחשובות ביותר עד ימינו, שייכות לסדרת מכפילי הפרסה: העז, הכבש, הבקר והחזיר. הם משמשים מקור לבשר, חלב, צמר, עור, עבודות חקלאיות כמו חריש ודישון השדות, ונשיאת משאות. מאוחר יותר בויתו גם הגמליים במערב אסיה ובדרום אמריקה.
מכפילי הפרסה והאדם > ביהדות

ביהדות, כדי שיונקים ייחשבו לכשרים למאכל מבחינה הלכתית, עליהם להיות מעלי גירה ומכפילי פרסה – שהם מפריס פרסה שסועה, כגון: כבש, עז, בקר, האיילים, הצבי ועוד. בהיותם כאלה הם כשרים למאכל לאחר שחיטה כשרה כדת וכדין. עם זאת, לא כל מכפילי הפרסה מבחינה טקסונומית הם גם כשרים מבחינת ההלכה, תת-סדרת בעלי כרית אינם נחשבים למכפילי פרסה מבחינת התורה על אף שמבחינה טקסונומית הם מכפילי פרסה.