stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארתור קורי

ערך זה עוסק בגנרל קנדי. אם התכוונתם לגיבור קומיקס, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1875 Strathroy-Caradoc, קנדה 
 פטירה:  30 בנובמבר 1933 (בגיל 57) מונטריאול, קנדה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט רויאל 
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  אוניברסיטת טורונטו  המכון הקולגיאלי של מחוז סטרתוריי 
 השתייכות:  חיל רגלים 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  קרב אמיין  קרב קאנאל דו נור  הקרב על הסום  קרב רכס וימי  החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה  קרב איפר השני  קרב פשנדל 
 עיטורים
 חבר במסדר האמבט (1 בינואר 1918)  Knight Companion (4 ביוני 1917)  אביר הצלב הגדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (1 בינואר 1919)  צלב המלחמה הבלגי (11 במרץ 1918)  מדליית השירות המצוין (12 ביולי 1919)  מפקד בלגיון הכבוד (10 בספטמבר 1915)  אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (4 ביוני 1917)  קצין גבוה במסדר הכתר הבלגי (11 במרץ 1918)  ציון לשבח  צלב המלחמה 1939-1945  Person of National Historic Significance 
 
סר ארתור ויליאם קורי (Arthur William Currie;‏ 5 בדצמבר 1875 – 30 בנובמבר 1933) היה גנרל קנדי, מפקד הגיס הקנדי במלחמת העולם הראשונה מאז אמצע 1917 והקנדי הראשון שקיבל דרגת גנרל ופיקד על צבא קנדה. תחת פיקודו הפכו ארבע הדיוויזיות של הגיס הקנדי לכוח לוחם של חיילי סער שהצליחו תמיד להשיג את מטרותיהם, לעיתים תוך מחיר דמים כבד. הוא השכיל לפתח טקטיקות לוחמת סער של "נשוך והחזק", במסגרת מלחמת החפירות הסטטית בעיקרה ולפיכך הצליח להציג הישגים שבלטו על רקע כישלונות עמיתיו הבריטים וצרפתים.
ראש ממשלת בריטניה, לויד ג'ורג' התבטא שלו הייתה המלחמה נמשכת לתוך 1919 היה מחליף את מפקד כוחותיו, דאגלס הייג בקורי.
תולדות חייו

קורי נולד באונטריו ולמד באוניברסיטת טורונטו.
ב-1894 התנדב לגדוד הארטילריה של המיליציה הקנדית, כוח המתנדבים של הדומיניון. ב-1900 הוצע לו תפקיד פיקודי והוא התקדם בסולם הדרגות במקביל לקריירה כאיש עסקים. ב-1913 הסתבך בחובות בעסקאותיו ומשך כ-11,000 דולרים מקופת הגדוד לשם כיסוי חובותיו האישיים. סם יוז (Sam Hughes), שר ההגנה בממשלת בורדן, שהיה אביו של פקוד של קורי בגדוד, המליץ לקורי לקבל את הפיקוד על גדוד בחיל המשלוח הקנדי שיצא לאירופה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כדרך לפתור את בעיותיו הכספיות.
בקרב איפר השני הותקף הכוח הקנדי, עליו פיקד קורי, בגז רעיל, דבר שלא היה לו מענה בפקודות. לפיכך החליט קורי לפעול על דעת עצמו. הכוחות הקנדיים החזיקו את הקו במשך 48 שעות ומנעו את התמוטטות ההגנה בגזרה עד לבוא תגבורת. קור רוחו תחת אש והחוש הטבעי שלו הקנו לו דרגת מייג'ור-גנרל (אלוף) ופיקוד על הדיוויזיה הקנדית הראשונה. על תפקודו בקרב הוענקו לו אות מסדר האמבט ואות לגיון הכבוד הצרפתי.
הוא הוכיח אומץ ונחישות בפיקודו על הדיוויזיה בקרב על הסום. אולם נקלע לתקרית עם מיטיבו עד אז, שר ההגנה סם יוז. יוז ביקש כי בנו יקודם לתפקיד של פיקוד על דיוויזיה, אך קורי סירב, על סמך התרשמותו מתפקודו של הבן בקרב. מאותה עת ועד מותו ב-1921 ניהל יוז מסע צלב אישי נגד קורי.
בקרב רכס וימי היה קורי סגנו של מפקד הכוחות הקנדיים, הלוטננט-גנרל (רב-אלוף) הבריטי ג'וליאן בינג. בקרב השתתפו כל ארבע הדיוויזיות הקנדיות לראשונה ככוח מאוחד. קורי היה שותף פעיל לבניית טקטיקת הקרב, ההכנות (כולל חפירת מנהרות נפץ, הצבת כוח ארטילרי גדול שיספק מיסוך לכוח המסתער ותרגול הכוחות בהסתערות מהירה בדילוג תוך שימוש בכוח-אש מסיבי תוך כדי הסתערות) והתדרוכים המפורטים לקראתו, שהיו מפתח להצלחה. הוא גם היה להוט לאמץ טכנולוגיות חדישות כגון איכון באמצעות קול, טכנולוגיה שסייעה להשמדת 83% מהארטילריה הגרמנית עוד בטרם הקרב.
על תפקודו בקרב, ובעיקר על ההכנות המדוקדקות קיבל קורי מאת המלך ג'ורג' החמישי תואר "אביר מפקד" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, שהקנתה לו את הזכות להקדים את התואר "סר" לשמו. ב-9 ביוני 1917, כאשר בינג קודם לפיקוד על הארמייה השלישית, קיבל קורי את הפיקוד על הכוח הקנדי והיה בכך למפקד הקנדי הראשון של הכוח.
בהמשך פיקד קורי על הכוחות הקנדיים בקרב איפר השלישי, קרב פשנדל, מתקפת מאה הימים.
עם שובו לקנדה קודם לדרגת גנרל מלא, ולמפקד הצבא הקנדי.
לקריאה נוספת

Sir Arthur Currie: A Biography. Toronto: Methuen Pub. Co. 1985
Berton, Pierre (1992). Marching as to War: Canada's Turbulent Years. Toronto: Doubleday Canada. ISBN 9780385258197
הערות שוליים

↑  Dancocks, Daniel G. (1988). Welcome to Flanders Fields. Toronto: McLelland and Stewart. pp. 245. ISBN 0-7710-2545-9.
↑  Sir Arthur Currie: A Biography. Toronto: Methuen Pub. Co. 1985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007316899205171  BnF: cb12423305t (data)  GND: 11886937X  ISNI: 0000 0000 7373 7565  LCCN: n86016604  NLA: 63540906  SNAC: w60v8jfx  SUDOC: 180910345  VIAF: 35254237   WorldCat (עם VIAF): 35254237
ביסקוויט לייבניץ

| --- | --- |
הביסקוויט והלוגו
הביסקוויט והלוגו
 
 מאכלים
 סוג:  עוגיית חמאה 
 על שם:  גוטפריד וילהלם לייבניץ 
 יצרן:  קראפט 
 
ביסקוויט מצופה בשוקולד מריר
ביסקוויט לייבניץ או עוגיות לייבניץ (בגרמנית: Leibniz-Keks) הוא מותג מזון גרמני המיוצר על ידי חברת באלזן מאז שנת 1891.
המוצר נקרא על שמו של הפילוסוף והמתמטיקאי הגרמני גוטפריד לייבניץ, למרות שהקשר היחיד בין השניים הוא העיר הנובר, שבה ממוקמים מפעלי החברה ושלייבניץ הוא אחד מבניה המפורסמים ביותר.

הביסקוויט הומצא לראשונה על ידי מייסד החברה במטרה לשמש כמזון יבש בעל חיי מדף ארוכים עבור חיילים.
בתקופה שבה החל ייצורו של הביסקוויט מקובל היה לקרוא למוצרי מזון בשמם של בני התקופה המפורסמים, כמו, למשל, השוקולד "מוצרט-קוגל" על שמו של מוצרט, המלחין בן העיר זלצבורג.
המוצר

ביסקוויט לייבניץ הוא ביסקוויט חמאה הדומה בצורתו ובטעמו לביסקוויט הפתי בר הצרפתי שנוצר לראשונה מספר שנים לפניו, בשנת 1886. לביסקוויט מגוון רב של גרסאות שונות: בהירות, כהות, ובטעמים שונים, וכן גרסאות המצופות בצדו האחד בשוקולד במגוון טעמים: לבן, חלב, מריר, ועוד.
עיצובו של הביסקוויט עצמו קבוע וייחודי, ולא השתנה מאז יוצר לראשונה. הביסקוויט בצורת מלבן מוקף במסגרת של 52 "שיניים", ועליו מוטבע שם המותג "LEIBNIZ BUTTERKEKS" באותיות רישיות. עיצוב זה הוזכר על ידי העיתון הגרמני "זידדויטשה צייטונג" כ"אנדרטה של עיצוב גרמני", אף על פי שהושפע באופן ניכר מעיצוב הביסקוויט הצרפתי שהומצא מספר שנים לפניו.
בשנת 2024 התנצלה החברה על כך שהעסיקה כ-800 עובדי כפיה בזמן השלטון הנאצי.
הערות שוליים

↑  Goethe Institut - SZ-Magazin, www.goethe.de
↑  ציקי ברנדוין, מפעל הביסקוויטים המוכר מתנצל שהעסיק עובדי כפייה בתקופה הנאצית, באתר ערוץ 7, ‏15.08.2024 י"א באב תשפ"ד
ארנסט וסלסטין

| --- | --- |

 מבוסס על:  ארנסט וסלסטין (סדרת ספרים)
 בימוי:  סטפן אוביאר וינסן פאטאר בנז'מן רנר
 הופק בידי:  דידייה ברונר הנרי מגלון וינסן טביאר
 תסריט:  דניאל פנק
 עריכה:  פביאן אלוורז-ג'ירו
 מדבבים:  לאמבר וילסון / פורסט ויטאקר, פולין ברונר / מקנזי פוי, אן-מארי לופ / לורן באקול, פייר באטון / פול ג'יאמטי, דומיניק קוליגיון-מורין / ויליאם מייסי, בריג'יט וירטוד / מייגן מולאלי, פטריק מלנק / ניק אופרמן, פאודור אטקין / ג'פרי רייט
 מוזיקה:  וינסנט קורטואה
 צילום:  סטפן אוביאר וינסן פאטאר
 מדינה:  צרפת צרפת בלגיה בלגיה לוקסמבורג לוקסמבורג
 חברת הפקה:  La Parti Productions Les Armateurs
 חברה מפיצה:  StudioCanal (צרפת) Cinéart (בלגיה)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  צרפת 12 בדצמבר 2012 בלגיה 19 בדצמבר 2012
 משך הקרנה:  79 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה, דרמה קומית, דרמה 
 תקציב:  €9,600,000
 הכנסות:  $6,200,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   ernestandcelestine
 פרסים:  ראו פירוט בערך
 סרט הבא:  Ernest and Celestine: A Trip to Gibberitia 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארנסט וסלסטין (בצרפתית: Ernest et Célestine) הוא סרט דרמה קומית בהנפשה קלאסית מ-2012. הסרט בוים על ידי סטפן אוביאר, וינסן פאטאר ובנז'מן רנה, הופק על ידי דידייה ברונר, אנרי מגלון ווינסן טבייה, ונכתב על ידי דניאל פנק, בהתבסס על סדרת ספרים בעלת שם זהה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של קנזס, ב-23 במאי 2012, ולאחר מכן הוא הופץ להקרנות מסחריות בצרפת ובבלגיה, ב-12 בדצמבר 2012 וב-19 בדצמבר 2012, בהתאמה. בישראל הסרט לא הופץ להקרנות מסחריות, ושודר בערוץ "Yes 5" של חברת הכבלים Yes, שש פעמים בלבד.
תקציר העלילה

סלסטין היא עכברה יתומה צעירה שחולמת להיות ציירת, אם כי הסובבים אותה מעוניינים שהיא תהיה רופאת שיניים, המקצוע אותו מרבית העכברים לומדים. בלילות, אחת מהאומנות בבית היתומים מספרת לעכברים על דובים, על כך שהם גדולים ורעים ורוצים לאכול את כל העכברים.
יום אחד, יוצאת סלסטין ללקט שיני חלב של דובים הפזורים ביער עבור המרפאה שלה, והיא פוגשת בארנסט, דב גדול ממדים שנראה מפחיד, אם כי הוא למעשה נחמד מאוד. ארנסט מספר לסלסטין כי הדובים פוחדים מעכברים, וארנסט מספר לה כי כך גם ההפך.
בין ארנסט וסלסטין מתפתחת חברות מיוחדת, אותה הם מנסים להסתיר מהסובבים אותם, מכיוון שאלו פוחדים מאלו.
דמויות ומדבבים

| דמות | מדבב/ת בצרפתית | מדבב/ת באנגלית |
| --- | --- | --- |
| ארנסט | לאמבר וילסון | פורסט ויטאקר |
| סלסטין | פולין ברונר | מקנזי פוי |
| האפור האחד | אן-מארי לופ | לורן באקול |
| השופט העכבר | פייר באטון | פול ג'יאמטי |
| רופא השיניים | דומיניק קוליגיון-מורין | ויליאם ה' מייסי |
| לוסיין | בריג'יט וירטוד | מייגן מולאלי |
| ז'ורז' | פטריק מלנק | ניק אופרמן |
| השופט הדב | פאודור אטקין | ג'פרי רייט |
ביקורת

"ארנסט וסלסטין" זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים. באתר "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט ציון של 97 מתוך 100, בהתבסס על 75 ביקורות (73 "טריות" ו-2 "רקובות"). באתר "Metacritic" קיבל הסרט ציון של 86 מתוך 100, בהתבסס על 22 ביקורות (21 חיוביות ואחת שלילית). אנדרו צ'אן מקהילת מבקרי הקולנוע של אוסטרליה ביקר את הסרט לחיוב, וכתב עליו כי הוא ”סיפור אנושי אודות שני בעלי ברית לא סבירים, עכבר ודב. כל כך פשוט שזה עובד מצוין”. גלן קני מפורטל האינטרנט "msn" ביקר את הסרט לחיוב גם הוא, נתן לו ½3 כוכבים מתוך 4, שיבח אותו למסרים החיוביים על ידידות שהעביר, וכתב עליו כי הוא ”הסרט הנעים ביותר שתראו במשך כל השנה הזו”.
פרסים ומועמדויות

בנוסף לביקורות החיוביות לו הסרט זכה, הוא גם הועמד לזכייה בפרסים רבים.
הסרט הועמד לפרס הסרט המונפש ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-86, אך הפסיד ל"לשבור את הקרח". בנוסף, בטקס פרסי אנני ה-41 הסרט הועמד לפרס הסרט הטוב ביותר, פרס התסריט הטוב ביותר ולעוד כמה, אך לא זכה באף אחד מהם. הסרט גם הועמד לפרס הסרט הטוב ביותר במפסטיבל סרטי ההנפשה הבינלאומי אנסי, אך גם שם לא זכה.
ראו גם

זוטרופוליס - סרט דומה של דיסני
הערות שוליים

↑  ארנסט וסלסטין, JP's Box-Office
↑  ארנסט וסלסטין, באתר Rotten Tomatoes
↑  ארנסט וסלסטין, באתר Metacritic
↑  Andrew Chan, ‏HKIFF Review: Ernest & Celestine / Ernest et Célestine 花都友奇緣 (2012) – France / Belgium, ‏Film Critics Circle of Australia
↑  Glenn Kenny, ‏ERNEST & CELESTINE, ‏RogerEbert.com, ‏14 במרץ 2014
↑  2013 Academy Awards Nominations and Winners by Category, ‏Box Office Mojo
↑  Complete list of 2013 Annie Award nominees for animation, Los Angeles Times, ‏2 בדצמבר 2013
↑  Prix et nominations : Festival du Film d'Animation d'Annecy 2012, ‏Allo Ciné
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16769460k (data)  LNB: 000341198  SUDOC: 182425096  VIAF: 309577401   WorldCat (עם VIAF): 309577401
ארכיטקטורה עסקית

ארכיטקטורה עסקית או ארכיטקטורה ארגונית (באנגלית: Enterprise Architecture) היא מתודולגיה כוללת לתיאור ותכנון התהליכים העסקיים, מערכות המידע ומבנה הארגון. החל מהיחידות הארגוניות, התהליכים, המערכות התומכות, המיקום, המידע, הטכנולוגיות וממדים נוספים ככל שנדרש לתיאור ולניהול הארגון.
ארכיטקטורה עסקית היא שילוב של גישה ניהולית, מתודולוגיה ומוצרי תוכנה תומכים, במטרה להבטיח שיעדי המערך העסקי מבוצעים בצורה אופטימאלית על ידי המערך התפעולי. ארכיטקטורה עסקית מתבטאת באמצעות מודלים עסקיים מסוגים שונים, כגון: מבנה ארגוני, תרשימי זרימה של תהליכים עסקיים, מיפוי של מערכות המידע התומכות בתהליכים העסקיים ועוד.
המטרה: להבטיח שיעדי המערך העסקי מבוצעים בצורה אופטימאלית על ידי המערך התפעולי.
ממדים לארכיטקטורה עסקית

6 ממדים בסיסיים לארכיטקטורה העסקית מוגדרים במודל POLDAT:
Processes – התהליכים שמבוצעים בארגון.
Organizations – המבנה הארגוני (אגפים, מחלקות, בעלי תפקידים וכו').
Locations – אתרים בהם מתבצעות פעילויות הארגון.
Data – מבנה המידע והנתונים.
Applications – מערכות המידע (מערכות תוכנה).
Technologies – חומרה ותשתיות הארגון (שרתים, מאגרי מידע וכו').
ניתן להגדיר ממדים נוספים על פי צורך הארגון.
אחריות בארגון על הארכיטקטורה עסקית

בארגונים מסודרים קיים ארכיטקט ראשי האחראי על הארכיטקטורה העסקית- ארכיטקט ארגוני.
תחזוקת המודל מתבצע במשותף על ידי יחידות רבות בארגון:
יחידות האסטרטגיה והנהלה בכירה – מאפשר קביעת מטרות ויעדים למערך העסקי.
או"ש (ארגון ושיטות) – אחראי בעיקר על הקשר בין הדרישות של הגורם העסקי והתרגום לשיטות עבודה הכולל את הגדרת היחידות הארגוניות והתהליכים העסקיים.
יחידות רגולציה וניהול סיכונים – מעדכנים את היבטי הסיכון בתהליכים על פי ההגדרות הרגולציה השונות.
יחידות הפיתוח וה-IT – נעזרים במידע הנצבר במודל על מנת לתחזק ולפתח את המערכות, מעדכנים ונעזרים בתרשימי ה-BPMN לצורכי הפיתוח.
יישום ארכיטקטורה עסקית

ארכיטקטורה עסקית מיושמת על ידי:
גישה ניהולית – התחייבות ההנהלה הבכירה ליישום והובלה של ארכיטקטורה עסקית כמהלך אסטרטגי לארגון.
מתודולוגיה מתאימה לארגון – ישנן מתודולוגיות רבות בעולם, בהן ZACHMAN ו-TOGAF. חשוב להתאים לארגון שילוב של מתודולוגיה שתענה לצרכים העסקיים של הארגון.
מוצר תוכנה תומך –דוגמה לתוכנות התומכות בארכיטקטורה עסקית.
בוהמה ברלינאית

| --- | --- |
 סוגה:  אופרת סבון, סדרת להט"ב 
 ארץ מקור:  גרמניה גרמניה
 שפות:  גרמנית 
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  53
 הפקה
 אורך פרק:  24 דק' 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  13 ביולי 2000 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בוהמה ברלינאית (בגרמנית: Berlin Bohème) היא סדרת טלוויזיה גרמנית, העוסקת בחיי הבוהמה של ברלין, מהווה תערובת של אופרת סבון ודרמה, שבה כל פרק מוקדש לסיפור מסוים.
עלילה

הדמויות הראשיות של הסדרה - הם האינטליגנציה. המאפיין העיקרי של הסדרה הוא שהדמויות הראשיות של הסדרה הן הומואים ולסביות. הסדרה מעלה סוגיות של יציאה מהארון, חיים כפולים של הומואים נסתרים, הומופוביה ועוד.
שחקנים ודמויות

ריינר הילברכט – הולגר
פולקר ולדשמידט – אחים
כריסטיאן קאופמן – רובן
סוניה מרטין – מרינה
מרקוס לחמן – אדגר
חנה רובינרוט – ליליאנה
אלכסנדר האוג – אוליבר
תומאס גרש – גרגור
שידור

הסדרה לא שודרה בערוצי טלוויזיה מרכזיים. עם זאת, ניתן היה לצפות בה בערוצים אזוריים שונים. הסדרה זמינה גם ב-DVD ובאינטרנט.
בוב בראדלי

רוברט פרנק בראדלי (נולד ב-3 במרץ 1958) הוא מאמן כדורגל אמריקאי המכהן כמאמן והמנהל הספורטיבי של קבוצת טורונטו הקנדית מליגת ה-MLS. לשעבר מאמן נבחרת ארצות הברית.
ביוגרפיה

יליד ניו ג'רזי ובוגר אוניברסיטת פרינסטון.
בראדלי אימן כ-15 שנים בליגת המכללות בתקופה שלפני הקמת הליגה המקצוענית. בהמשך אימן במשך 9 שנים בליגת ה-MLS כולל זכייה בדאבל לשנת 1998 עם השיקגו פייר ובתואר מאמן השנה. ב-2006 מונה למאמן נבחרת ארצות הברית, עימה זכה במספר הישגים ובראשם זכייה בגביע הזהב של CONCACAF ב--2007 והעפלה לשמינית הגמר מונדיאל 2010. לאחר מכן אימן את נבחרת מצרים.
בהמשך פרץ בראדלי אל השוק האירופאי והיה למאמן האמריקאי הראשון לאמן ביבשת. אימן את סטאבק בנורווגיה ב-2014, משם המשיך למועדון הצרפתי לה האבר ולסוונזי סיטי הוולשית, והפך לאמריקני הראשון שמנהל מועדון פרמיירליג, אך פוטר פחות משלושה חודשים לאחר מכן.
ב-2018 חזר בראדלי ל-MLS כדי לסייע בהקמת מועדון הכדורגל לוס אנג'לס, אותם אימן במשך 4 עונות וזכה בתואר מגן האוהדים ומאמן השנה לשנת 2019. החל מ-2021 עבר לאמן אתטורונטו, בה משחק בנו מייקל בראדלי המשמש כקפטן הקבוצה.
חיים אישיים

בראדלי נשוי ללינדזי, שחקנית לקרוסלשעבר. לזוג בן, מייקל בראדלי ובת בשם ראיין, הנשואה לאנדי רוז, שחקן כדורגל מקצועי בקבוצת ונקובר וייטקאפס.
בנם, מייקל בראדלי, מגדולי שחקני ארצות הברית וקפטן נבחרת ארצו. הקריירות של בראדלי האב והבן הצטלבו במספר מקרים: ב-2004 נבחר מייקל בדראפט על ידי MetroStars כאשר אביו משמש המאמן. בין השנים 2006-2010 אימן בראדלי האב את בנו כמאמן הנבחרת. בשנת 2021 מונה בוב בראדלי למאמן קבוצת טורונטו, בה משמש מייקל קפטן.
תארים > כמאמן במועדוני כדורגל

גביע ה-MLS:‏ 1998
גביע ארצות הברית הפתוח: 1998, 2000
מגן האוהדים: 2019
ליגת האלופות של CONCACAF: סגנות: 2020
תארים > כמאמן נבחרות

גביע הזהב של CONCACAF : אליפות: 2007, סגנות: 2009, 2011
גביע הקונפדרציות : סגנות: 2009
תארים > תארים אישיים

מאמן השנה ב-MLS: שנים 1998, 2006, 2019
היכל התהילה הלאומי לכדורגל
הערות שוליים

↑  "Bradley, Bob". Current Biography Yearbook 2010. Ipswich, Massachusetts: H.W. Wilson. 2010. pp. 63–66. ISBN 9780824211134.
↑  Boehm, Charles (23 באוקטובר 2019). "Bob Bradley wins 2019 Sigi Schmid Coach of the Year after LAFC's dominant season". Major League Soccer. נבדק ב-23 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
בראדלי (שורה ראשונה מימין) ונבחרתו פוגשים את ברק אובמה, ביל קלינטון וג'ו ביידן לפני מונדיאל 2010
ארתור קנדי (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1914 ווסטר, מסצ'וסטס
 פטירה:  11 בינואר 1990  (בגיל 75) בראנפורד, קונטיקט
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1940–1990 (כ־50 שנה)
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות יפות של קרנגי מלון  South High Community School  אקדמיה של ווסטר 
 צאצאים:  לורי קנדי 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (1949)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (1956)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס דונלדסון 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון ארתור קנדי (באנגלית: John Arthur Kennedy;‏ 17 בפברואר 1914 – 11 בינואר 1990) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. קנדי, מגדולי שחקני הקולנוע בשנות ה-50 של המאה ה-20, היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "ניצחון בוהק", "אלוף", "פייטון פלייס", "אחדים באו במרוצה" ו"משפט" בתפקיד עליו זכה קנדי בפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

קנדי נולד בווסטר שבמסצ'וסטס להלן ולטי. ג'יי קנדי. למד ב"אקדמיית ווסטר" ובבית הספר הפרטי למכונאות שבחסות "אוניברסיטת קרנגי מלון". לאחר מכן עבר להתגורר בניו יורק שם הצטרף לקבוצת תיאטרון. קנדי שירת במלחמת העולם השנייה בין השנים 1943 ל-1945 כשחקן וכקריין בסרטי תעמולה אמריקאיים.
קריירת משחק

קנדי החל את דרכו כשחקן הוליוודי בשנות ה-40 של המאה ה-20 בסרטיו של ראול וולש "הרי הסיירה הגבוהים" בתפקיד רד המסייע ל"מאד דוג" רוי ארל (המפרי בוגרט) בשוד הגדול, "לגיהנום ובחזרה" בתפקיד נד שארפ ו"עיר לכיבוש" בתור אדי אחיו של דני קני (ג'יימס קאגני).
בהיותו בשירות צבאי הצטלם קנדי לסרטי המלחמה הפטריוטים "חיל האוויר" של הווארד הוקס בתפקיד לוטננט תומאס מק'רטין התותחן מצוות המפציץ האמריקאי ו"מסע הייאוש" של ראול וולש.
כשחזר משירותו הצבאי שיחק קנדי בדרמת הפשע של איליה קזאן "בומרנג" בתור ג'ון וולדרון החשוד ברצח ובמותחן "החלון" בתפקיד אד וודריי.
בשנת 1949 זכה קנדי להכרה ראשונה מצד מבקרי קולנוע ולמועמדות ראשונה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו לצד קירק דאגלס בסרט "אלוף" של מארק רובסון, במאי שנתן לקנדי את תפקידיו הגדולים בקריירה ואשר היה אהוד במיוחד על ידי קנדי. כשנתיים לאחר מכן חזרו רובסון וקנדי לשתף פעולה בדרמת המלחמה "ניצחון בוהק", בסרט שיחק קנדי בתפקיד ראשי בתור הסמל האמריקאי העיוור לארי נייביס והועמד על הופעתו המרשימה לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. באותה השנה זכה קנדי בפרס טוני על הופעתו בתור ביף לומאן במחזה "מותו של סוכן" בבימויו של איליה קאזאן.
בשנת 1955 זכה קנדי בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד הפרקליט ברנרד קאסל בדרמה "משפט" של מארק רובסון, במרוץ לפרס האוסקר בו היה קנדי פייבוריט הוא הפסיד לג'ק למון. ב-1957 רשם קנדי שיתוף פעולה מוצלח רביעי עם מארק רובסון בדרמה המוערכת "פייטון פלייס" בה שיחק בתור לוקאס קרוס אביה החורג האלכוהוליסט של סלינה קרוס (הופ לאנג), הופעה שהעניקה לקנדי מועמדות אוסקר רביעית במספר. באמצע שנות ה-50 שיחק קנדי במערבונים הקלאסיים של אנתוני מאן "עיקוף הנהר" בתפקיד הגנב אמרסון קול ו"האיש מלארמי" בתפקיד מנהל העבודה ויק האנסברו ובמותחן הפשע של ויליאם ויילר "השעות הנואשות" בתור השריף ג'סי בראד.
ב-1958 הופיע קנדי בדרמה של וינסנט מינלי "אחדים באו במרוצה" בתפקיד פרנק הירש, בעל חנות תכשיטים ואחיו של גיבור העלילה דייב הירש (פרנק סינטרה). על התפקיד קנדי היה מועמד בפעם החמישית לאוסקר ובפעם הרביעית לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-1960 שיחק בדרמה "אלמר גנטרי" של ריצ'רד ברוקס בתפקיד העיתונאי ג'ים לפרטס. ב-1962 השתתף קנדי בדרמות "לורנס איש ערב" של דייוויד לין בתפקיד העיתונאי ג'קסון בנטלי ו"הרפתקאות המינגוויי של אדם צעיר" של מרטין ריט בתור ד"ר אדמס.
ב-1966 השתתף בתפקיד משני בסרט הפעולה הבדיוני "המסע המופלא" בתור המנתח ד"ר פיטר דובאל. ב-1968 שיחק קנדי בסרט המלחמה האיטלקי "הקרב על אנצ'יו" בתפקיד מייג'ור גנרל ג'ק לזלי.
בשנותיו המאוחרות השתתף קנדי במספר סרטים איטלקיים והתבלט בסרטי האימה "אל תפתח את החלון"ו"הזקיף".
חיים אישיים

קנדי היה אב לשני ילדים מנישואיו למרי צ'פיי לה היה נשוי עד למותה.
לאחר מותה של אשתו התמכר קנדי לאלכוהול וחלה בסרטן בלוטת התריס.
קנדי נפטר ב-11 בינואר 1990 כשהוא בן 75 בעיירה בראנפורד שבקונטיקט, הוא נקבר לצד אשתו ב"בית הקברות וודלאן" שעל יד ביתו בנובה סקוטיה, קנדה.
פילמוגרפיה

עיר לכיבוש (1940)
הרי הסיירה הגבוהים (1941)
לגיהנום ובחזרה (1941)
מסע הייאוש (1942)
חיל האוויר (1943)
דבקות (1946)
בומרנג (1947)
אלוף (1949)
מאוחר מדי לדמעות (1949)
הגבהות המהלכות (1949)
שיקגו דדליין (1949)
החלון (1949)
ביבר הזכוכית (1950)
ניצחון בוהק (1951)
ראנצ'ו נרטוריוס (1952)
האיש הבריא (1952)
עיקוף הנהר (1952)
משפט (1955)
האיש מלארמי (1955)
השעות הנואשות (1955)
האיש מלארמי (1955)
השעות הנואשות (1955)
השחר העירום (1955)
פייטון פלייס (1957)
אחדים באו במרוצה (1958)
נווה קיץ (1959)
אלמר גנטרי (1960)
בר אבא (1961)
רצח, היא אמרה (1961)
הרפתקאות המינגוויי של אדם צעיר (1962)
לורנס איש ערב (1962)
התקפה ונסיגה (1965)
אושר בבוקר (1965)
נבדה סמית' (1966)
המסע המופלא (1966)
המצוד (1968)
יומו של האקדח הרשע (1968)
הקרב על אנצ'יו (1968)
דקה בשביל להתפלל, שנייה בשביל למות (1968)
כריש (1969)
אל תפתח את החלון (1974)
המשטרה לא יכולה לזוז (1975)
הזקיף (1977)
Signs of Life ‏ (1989)
בירה (רוסיה)

| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מחוז פדרלי:  המזרח הרחוק הרוסי
 סובייקט פדרלי:  המחוז היהודי האוטונומי המחוז היהודי האוטונומי
 מחוז:  מחוז משנה אובלוצ'ה
 שפה רשמית:  יידיש[דרושה הבהרה]
 תאריך ייסוד:  1908
 גובה:  166 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  2,787 (2023)
 קואורדינטות:  49°00′00″N 132°28′00″E﻿ / ﻿49°N 132.46666666667°E﻿ / 49; 132.46666666667 
 אזור זמן:  UTC +10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניבירה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניבירה(למפת המחוז היהודי האוטונומי רגילה) בירוביג'ן אובלוצ'יה ניקולאייבקה לנינסקויה אמורזט סמידוביץ' סין חברובסק אמורבירה(למפת המחוז היהודי האוטונומי מוגדלת) בירוביג'ן אובלוצ'יה ניקולאייבקה לנינסקויה אמורזט סמידוביץ' סין חברובסק אמורבירה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בירה (ביידיש: בירא, ברוסית: Бира) היא עיירה בסובייקט הפדרלי מחוז היהודי האוטונומי ובמחוז משנה אובלוצ'ה שנמצא בו. העיירה ממוקמת במרחק 40 קילומטרים מבירת הסובייקט, בירוביג'ן.
סקירה כללית

תחנת הרכבת בבירה נבנתה בשנת 1908. בשנת 1937 פורקה התחנה הישנה והוקמה במקומה תחנה גדולה יותר ומודרנית יותר. בשנת 2006 ביקר הרב של המחוז היהודי האוטונומי מרדכי שיינר בבירה כדי לברך את היהודים הקבורים בה שנפלו במלחמת העולם השנייה ואת משפחותיהם.
האקלים בבירה הוא אקלים יבשתי-לח. הוא מאופיין בקיצים חמימים וגשומים ובחורפים קרים מאוד ויבשים שבטמפרטורות שיכולות להגיע ל-35 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. הטמפרטורה הממוצעת באזור בחודש ינואר היא 25 מעלות מתחת לאפס כאשר בחודש יולי הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות. ממוצע הטמפרטורות השנתי בבירה עומד על מינוס עשירית מעלה מתחת לאפס (-0.1).
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של המחוז היהודי האוטונומי
↑  CLIMATE БИРА, אתר מידע על אקלים ברוסיה
בלדווין השני, רוזן פלנדריה

| --- | --- |

 לידה:  865
 פטירה:  10 בספטמבר 918  (בגיל 53 בערך) גנט, נפת פלנדריה 
 מקום קבורה:  Saint Peter's Abbey (929)  Abbey of Saint Bertin 
 בן או בת זוג:  Ælfthryth, Countess of Flanders 
 
בלדווין השני, רוזן פלנדריה (צרפתית Baudouin II de Flandre; בערך 865 - 10 בספטמבר 918), היה בנם של בלדווין הראשון, רוזן פלנדריה ושל יהודית (בתו של שארל הקירח מלך פרנקיה המערבית).