stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדד הליפסטיק
התפתחות

בשנים שלאחר 2010 התפרסמו דיווחים בכלי תקשורת רבים שעם העלייה באמנות קישוטי הציפורניים כתחביב במדינות דוברות אנגלית כמו גם במדינות מרוחקות, למשל: יפן והפיליפינים, לק הציפורניים בעצם החליף את השפתון כמוצר שמהווה פינוק עיקרי במחיר נוח עבור נשים. זו החלופה העיקרית לרכישת שפתונים בימי מיתון במקום תיקים ונעליים, מה שהוביל לשיח על מדד הלק לציפורניים.
בשנת 2009 סקר שפורסם ב"פייננשל טיימס" הראה שמכירות הליפסטיק ירדו בשנה האחרונה ב-5%. על-פי הסקר, הסיבה לירידה בצריכת הליפסטיק הייתה דווקא עלייה משמעותית במכירות של קרם איפור בסיסי (מייק-אפ). סדריק פרובאה, נשיא קבוצת אסתי לאודר העולמית, אומר כי המיתון דווקא הביא לעלייה במכירות וכתשובה לשאלה: האם הפריט הקוסמטי שאחריו צריך לעקוב במיתון הנוכחי הוא מייק-אפ, ענה:
"אני לא חושב שלאונרד לאודר התייחס לשפתון במובן הספציפי שלו, אלא במובן הסימבולי. (...) במשבר הנוכחי אכן קרו הרבה דברים שלא קרו קודם. נכון, זו פעם ראשונה זה 63 שנים, מאז הוקמה החברה, שחווינו מאזן כזה, אבל אני עדיין מאמין במדד הליפסטיק. השוק האמריקאי, בשל גודלו, ובשל גודל המשבר שחווה, יצר את התקדים הזה. ועדיין, נשים שמרשות לעצמן לרכוש נעליים ב-600 דולר, או תיק ב-3,000 דולר, ירשו לעצמן גם לרכוש שפתון ב-30 דולר כדי להרגיש טוב עם עצמן".
בשנת 2012 צוות של פסיכולוגים מצא קשר בין תופעת מדד הליפסטיק לבין היבטים פסיכולוגיים הקשורים לחיפוש בני זוג. לפי המחקר, בתקופות של מיתון כלכלי חלה ירידה במספר הגברים האיכותיים שיכולים להציע ביטחון פיננסי, וארבעה ניסויים שונים שנערכו הצביעו על כך שבתקופות מיתון נשים נוטות יותר לקנות ליפסטיק, בושם או מוצרים אחרים שעשויים לסייע למשיכת בני זוג.
הערות שוליים

↑  "Lip service", The Economist, January 23, 2009
↑  Maureen Dowd, "Oedipal Loop de Loop", New York Times, December 2, 2001
↑  יעל בן ישראל, ‏מה קרה במיתון הנוכחי ל"מדד הליפסטיק"? תשאלו את נשיא אסתי לאודר, באתר גלובס, 14 בנובמבר 2009
↑  רויטל פדרבוש, הבנק קורס, אבל הליפסטיק שלך הורס: מדד השפתונים החדש, באתר nrg
↑  Emily Nelson, "Rising Lipstick Sales May Mean Pouting Economy", The Wall Street Journal, November 26, 2001
↑  Cheryl Lu-Lien Tan, "Lunchtime Snap: The Shaky Lipstick Index–Sales go Down, not Up, as Economy Falters" Cheryl Tan, Lunchtime Snap: The Shaky Lipstick Index–Sales go Down, not Up, as Economy Falters, WSJ, ‏2008-10-17 (באנגלית), The Wall Street Journal, October 17, 2008
↑  Nail polish is the new lipstick, http://lifestyle.inquirer.net
↑  חדשות רעות לכלכלה העולמית: זינוק במדד הליפסטיק, באתר TheMarker‏, 14 באוגוסט 2012
דוד שוב

| --- | --- |

דיוקנו של דוד שוב
 לידה:  18 ביולי 1854
 פטירה:  23 במרץ 1938  (בגיל 83) ירושלים
 שם לידה:  משה דוד ינקוביץ'
 מדינה:  נסיכות מולדובה, התקופה העות'מאנית בארץ ישראל, ממלכת רומניה, הנסיכויות הרומניות המאוחדות, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  ראש פינה 
 מקצוע:  פעיל ציוני, שוחט, חקלאי, מורה לעברית
 
דוד שוב
קברו של משה דוד שוב בבית העלמין של ראש פינה; האפיטף: ”פ"נ ר' משה דוד שוב ז"ל[,] שעורר רעיון חִבּת ציון ברומניה[,] ראשון החלוצים של היישוב החקלאי בגליל העליון[,] מיסד המושבות ראש פינה ומשמר הירדן”.
משה דוד שוב (משה דוד ינקוביץ שו"ב; 18 ביולי 1854, כ"ב בתמוז תרי"ד – 23 במרץ 1938, כ' באדר ב' תרצ"ח) היה שליחה של "חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה" ממוינשט שברומניה; הוא רכש בשם האגודה את האדמות עבור ראש פינה, והיה ממייסדי מושבה זו, וכן המושבות יסוד המעלה ומשמר הירדן.
מחיבוריו

זכרונות לבית דוד שבעים שנות עבודה על שדה התחיה והיישוב, תרצ"ז-1937. [מהדורה חדשה מוערת יצאה בידי מאיר הילדסהיימר, הוצאת הקיבוץ המאוחד תשס"ט.]
משה דוד שוב, יסוד המעלה, תל אביב, תרצ"א-1931.
מזכרונות דוד מ. שוב, בתוך: אברהם יערי (עורך), זכרונות ארץ ישראל, הוצאת ההסתדרות הציונית, ירושלים, תש"ז-1947:
כרך א, מד. ייסוד המושבה ראש־פינה. תרמ"ב–תרמ"ג (1882–1883), עמ' 493–514; מז. ראשיתה של יסוד המעלה. תרמ"ד–תרמ"ז (1884–1887), עמ' 534–548; כרך ב, סא. ייסוד המושבה משמר־הירדן. תר"ן–תרנ"א (1890–1891), עמ' 674–677.
לקריאה נוספת

מרדכי אליאב (עורך), ספר העלייה הראשונה, ירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשמ"ב-1982.
מנחם שטרן, בין הכרזת כורש להצהרת בלפור, שיבת ציון הקדומה והמחודשת, תשס"ו-2006.
שולמית לפיד, גיא אוני, ירושלים: הוצאת כתר. - רומן על רקע ייסוד ראש פינה
אהרון אבן חן, "שלוש מרכבות למלך היהודים", בתוך: חתונה בצידון, הוצאת מסדה, 1972
הערות שוליים

↑  השם "שוב" באתר מוזיאון אנו של העם היהודי בתל אביב
↑  מכתבים מאה"ק, הצפירה, 14 באפריל 1890
↑  דני נוימן שם פס על המבקרים: "כואב לאנשים? שישתו מים, ראו סעיף: כל תולדות נוימן, nrg, זמן ירושלים, עמרי מניב, 24 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307088505171  BnF: cb16268820b (data)  GND: 131742299  ISNI: 0000 0001 1446 9748  LCCN: nr98000181  VIAF: 67607889   WorldCat (עם VIAF): 67607889
גידי יהושע

| --- | --- |

גידי יהושע, 2017
 לידה:  13 בספטמבר 1970 (בן 54) חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  במאי ועורך
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה  מכון מנדל למנהיגות 
 מספר צאצאים:  3 
 
גידי (גדעון) יהושע (נולד ב-13 בספטמבר 1970) הוא עורך, במאי ואיש חינוך ישראלי.
ביוגרפיה

גידי יהושע נולד וגדל בחיפה לרבקה (איקה) ולסופר אברהם ב. יהושע. אח לסיון ונחום ונכדו של המזרחן והסופר יעקב יהושע.
לאחר שירות צבא כלוחם ומפקד ביחידת מיתר, סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה ולאחר מכן תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בוגר תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב.
בוגר מחזור כ"ב (2015) של התוכנית למנהיגות בבית ספר מנדל למנהיגות חינוכית
יהושע יצר וערך לאורך השנים תוכניות טלוויזיה רבות, בהן תוכניות תחקיר, תעודה, תרבות וסאטירה. הוא שימש כעורך ראשי וכמנהל התוכן של חברות הפקה והיה שותף לפיתוח פורמטים מקוריים ישראל ומחוצה לה. כמו כן ריכז יהושע קבוצות טלוויזיה קהילתית.
בין השנים 2005 ל-2010 היה העורך הראשי של שמיים הפקות (כיום ענני תקשורת).
מאז שנת 2010 הוא משמש כעורך הראשי של התוכנית זוכת פרסי האקדמיה "גלילאו" המשודרת בכאן חינוכית.
יהושע משמש כמרצה וחבר סגל במחלקה האקדמית לאומנות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר. בשנת 2015 הקים יהושע את מחלקת הווידאו והמדיה במרכז לטכנולוגיה חינוכית, ועומד בראשה כיום.
בשנת 2022 החל לנהל את בית הספר כולנא יחד ביפו.
יהושע נשוי לשרון ואב לשלוש בנות. מתגורר עם משפחתו בגבעתיים.
תוכניות טלוויזיה בעריכתו

| שם התוכנית | שנה | הערות |
| --- | --- | --- |
| גלילאו | עד 2021 | עורך ראשי. התוכנית זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (2016, 2017) |
| Made in Israel | 2015 | עורך ובמאי |
| אורלי וגיא | 2011 | עורך ראשי |
| מי רוצה להיות יהודי?! - גיל קופטש |  | עורך ראשי |
| התרחיש - ירון לונדון |  | עורך ראשי |
| אין בעיה | 2009 |  |
| קרב סכינים | 2008 |  |
| המשמר האזרחי | 2007 |  |
| משחק מכור | 2006 | עורך ויוצר התוכנית (יחד עם ליאור שליין ואבי כהן) |
| דרוש מנהיג | 2005 |  |
| שישי בגאון | 2003 |  |
| הראשון בבידור | 2001 |  |
| הפואטיקה של ההמונים | 1996 | עורך משנה |
| השמן עם הסוני | 1994 | עורך משנה |
הופעות שונות בתקשורת

כשחקן הופיע ב"זהירות, פורנו" (כוכבי מהדורה מוגבלת יוצאים לתעד סרט פורנו ישראלי) בתפקיד העורך הראשי של "המשמר האזרחי".
יהושע השתתף בשנת 2012 בסדרת הטלוויזיה "אתם שם בבית" שעסקה בתולדות הפריים טיים הישראלי ושודרה בערוץ 8.
בשנים 2000–2001 הגיש את הפינה "אב טרי" בתוכנית הטלוויזיה "לשבת לקום" בהנחיית אביגיל אריאלי. התוכנית עסקה בחוויית ההורות וכללה פינות שונות בהגשת הורים ואנשי מקצוע מתחומים שונים ושודרה בערוץ 2.
הערות שוליים

↑  גידי יהושע בוגר מנדל, באתר mandelfoundation.org.il
↑  גידי יהושע באתר המכללה האקדמית ספיר, באתר cinema.sapir.ac.il
↑   אתם שם בבית - פרק 2, סרטון בערוץ "Rishontent", באתר יוטיוב (אורך: 49:17)
↑  גידי יהושע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
סטילי דן

| --- | --- |

חברי להקת סטילי דן, דונלד פייגן (מימין) ווולטר בקר, מופיעים ב-2007.
 מקום הקמה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  ניו יורק ולוס אנג'לס, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1971–1981, 1993–הווה
 סוגה:  ג'אז-רוק
 חברת תקליטים:  ABC רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2001) 
 www.steelydan.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 דונלד פייגן
 חברים לשעבר
 וולטר בקר ג'ף "סקאנק" באקסטר דני דיאס ג'ים הודר דייוויד פאלמר רויס ג'ונס מייקל מקדונלד ג'ף פורקארו
 
סטילי דן (באנגלית: Steely Dan) היא להקת ג'אז-רוק אמריקאית המשלבת ביצירתה גם אלמנטים של מוזיקת נשמה, R&B, בוגי, פופ ובלוז. היא הוקמה על ידי וולטר בקר ודונלד פייגן בשנת 1972. בקר ופייגן היו חברי הלהקה הקבועים וכתבו את כל שיריה, כאשר בקר שימש כבסיסט וגיטריסט ופייגן כסולן וקלידן. מאז מותו של בקר בשנת 2017 נותר פייגן החבר הרשמי היחיד בלהקה.
המוזיקה של סטילי דן מתאפיינת בצלילי רוק ופופ, אך גם במבנים והרמוניות מורכבים המושפעים מג'אז. רבים משירי הלהקה כוללים עיבודים ג'אזיים לכלי נשיפה, וקולות רקע בסגנון המושפע ממוזיקת נשמה. בקר ופייגן כתבו שירים מבודחים, ולעיתים קרובות סרקסטיים, העוסקים בנושאים כגון סמים, רומנים, הימורים ופשע.
שירי הלהקה הוקלטו עם צוות מתחלף של נגני אולפן וזמרי ליווי, ביניהם הגיטריסטים לארי קרלטון ואליוט רנדל, שניגן את הסולו בשיר "Reelin' In the Years"; המתופף ברנרד פרדי, שניגן את מקצב ה-Purdie Shuffle (הקרוי על שמו) בשיר "Home at Last"; סקסופוניסט הג'אז ויין שורטר מלהקת Weather Report; מייקל מקדונלד, סולן להקת The Doobie Brothers, שתרם קולות רקע; והזמרת פאטי אוסטין, שקולות הרקע שלה בשיר "Babylon Sisters" הפכו אותו לאחד השירים המזוהים ביותר עם הלהקה. בקר ופייגן ידועים בפרפקציוניזם כמעט אובססיבי באולפן ההקלטות: במהלך הקלטת האלבום Gaucho‏ (1980), הכולל שבעה שירים בלבד, שכרו בקר ופייגן לפחות 42 נגנים ו-11 טכנאים.
סטילי דן זכתה להצלחה מסחרית ולשבחי המבקרים החל משנות ה-70 המוקדמות ועד פירוקה בשנת 1981. להיטים כמו "Reelin' In the Years"‏, "Do it Again"‏, "Rikki Don't Lose That Number"‏, "Hey Nineteen" ו-"Deacon Blues" העפילו למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים. אלבומה Aja ‏(1977) זכה למעמד של אלבום פלטינה כפול. הלהקה התאחדה ב-1993 ומאז מופיעה באופן קבוע. לאחר האיחוד היא הוציאה שני אלבומים. אחד מהם, Two Against Nature ‏(2000), זכה בפרס גראמי בקטגוריית אלבום השנה. סטילי דן מכרה מעל 40 מיליון אלבומים ברחבי העולם ובשנת 2001 נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
שיריה של סטילי דן מסומפלים באופן תדיר על ידי אמנים שונים. בין האמנים הבולטים שסימפלו שירים של הלהקה ניתן למנות את קניה וסט ואייס קיוב.
השיר "Hotel California" של להקת האיגלס נכתב בהשראת סגנון הכתיבה של בקר ופייגן. כמו כן, סטילי דן מוזכרת ברמיזה באחת משורות השיר ("They stab it with their steely knives, but they just can't kill the beast").
עם מעריציה המושבעים של סטילי דן נמנים, בין היתר, השחקנים רוברט דאוני ג'וניור ובריאן קרנסטון, הקומיקאי ג'רי סיינפלד והמוזיקאי יוני רכטר. סולו הגיטרה בשירה "Reelin' In the Years" נחשב לסולו הגיטרה האהוב ביותר על ג'ימי פייג', גיטריסט להקת לד זפלין.
סטילי דן נכנסה לרשימת "מאה האמנים הגדולים ביותר בכל הזמנים" של VH1.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן
(1972) Can't Buy a Thrill
(1973) Countdown to Ecstasy
(1974) Pretzel Logic
(1975) Katy Lied
(1976) The Royal Scam
(1977) Aja
(1980) Gaucho
(2000) Two Against Nature
(2003) Everything Must Go
אלבומי הופעה
(1995) Alive in America
(2000) Plush TV Jazz-Rock Party
הערות שוליים

↑  ביוגרפיית הלהקה באתר AllMusic.
↑  וולטר בקר, מייסד להקת סטילי דן, הלך לעולמו בגיל 67, באתר ynet, 3 בספטמבר 2017
↑  פטריק מקיי, Top Ten Obscure Steely Dan Lyrics, באתר Stylus Magazine‏, 27 ביולי 2007. (ארכיון האינטרנט)
↑  גל אפלרויט, עכבר העיר אונליין, גל נוסטלגי: 40 שנה לפרפקציוניזם של סטילי דן, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2012.
↑  האלבום Gaucho - קרדיטים באתר AllMusic.
↑  סטילי דן במצעדי הפזמונים של בילבורד.
↑  טקס פרסי גראמי ה-43, רשימת הזוכים.
↑  סטילי דן באתר הרשמי של היכל התהילה של הרוק אנד רול.
↑  סימפולים של שירי סטילי דן באתר WhoSampled.
↑  קמרון קרואו, Conversations with Don Henley and Glenn Frey, באתר The Uncool, אוגוסט 2003.
↑  Robert Downey Jr. talks 'Affinity' for Steely Dan in New Interview, באתר Jambands‏, 24 באפריל 2015.
↑  דן ריילי, Bryan Cranston Dishes on 'Breaking Bad' in Reddit AMA, באתר רולינג סטון, 19 ביוני 2013.
↑  וויטני מת'סון, Q&A: Jerry Seinfeld on 'Single Shots', 'Seinfeld' at 25, more, באתר USA Today‏, 24 ביולי 2014.
↑  רומי נוימרק, הייתי פעם ילד, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2007.
↑  Led Zeppelin: In-Frequently Murmured Trivia List - Part 2.
↑  דירוג "מאה האמנים הגדולים ביותר בכל הזמנים" של VH1‏, 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405978705171  BIBSYS: 3103167  BnF: cb13906734t (data)  GND: 5505683-0  ISNI: 0000 0001 2348 3250  LCCN: n92007880  MusicBrainz: e01c3376-15fa-40d7-b747-5f219bdefdd7  NDL: 00650722  NKC: xx0025785  SUDOC: 161776914  VIAF: 149068659   WorldCat (עם VIAF): 149068659
דניאל עוקב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1952 (בן 73 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא ההגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1970–1992 (כ־22 שנים)
 דרגה:    רב-סרן
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
דניאל עוקב (נולד ב-1952) הוא קצין צה"ל במילואים, שהורשע ברצח. הוא מוכר עקב פסיקת בית המשפט הייחודית בעניינו, בנושא "האחריות המופחתת".
ביוגרפיה

דניאל עוקב נולד בשנת 1952. שירת בצה"ל כקצין ביחידות לוחמות - סיירת שריון, יחידות מסתערבים וגדוד צנחנים - והגיע לדרגת רב-סרן.
במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה עבר חוויות טראומטיות שבעקבותיהן נקלע למצבי חרדה. בעקבות משבר שפקד אותו בשנת 1992, פרש משירות קבע בצה"ל, אך המשיך לשרת במילואים.
לאחר שחרורו מצה"ל הועסק בחברה שעסקה במסחר בחומרי בנייה וצבעים, ולאחר כארבע שנים וחצי פוטר, לאחר שנלכד בגנבת חומרים ממחסן מעבידתו.
רצח מקס ג'פרי האנטר ופציעה קשה של בת זוגו שרלוט גיב

עוקב הואשם בכך שבחודש אוגוסט 1997, כתשעים קילומטר צפונית לאילת, ירה בשני תיירים מאנגליה: מקס ג'פרי האנטר ובת זוגו שרלוט גיב שעלו למכוניתו שעה קלה קודם. אחד התיירים מת במקום, ואילו חברתו נפצעה קשות בראשה. לאחר הרצח ברח עוקב מהמקום עם מכוניתו ואותר תשעה ימים לאחר האירוע.
תיאור האירוע מופיע בפסק דינו של השופט אליהו מצא, בדיון בבית המשפט העליון, בעקבות הרשעתו של עוקב בבית המשפט המחוזי:
המעשה המחריד שהביא את המשיב אל ספסל הנאשמים התרחש אור ליום 13 באוגוסט 1997, כשעה לאחר חצות הלילה, על אם הדרך המובילה מאילת למצפה רמון. אותו ערב, קרוב לשעת חצות, ניצבו המנוח והמתלוננת - תיירים צעירים אזרחי אנגליה - ביציאה הצפונית מאילת והמתינו ל"טרמפ". משעצר המשיב את מכוניתו לידם והציע להסיעם למרכז הארץ, נכנסו השניים למכוניתו. המנוח, שידע מעט עברית, התיישב במושב שלימין המשיב ובין השניים התפתחה שיחה. המתלוננת התיישבה מאחור, ובמהלך הנסיעה נרדמה. כשעה לערך לאחר תחילת מסעם עצר המשיב את מכוניתו בשולי הכביש והציע לנוסעיו לעשות הפסקה כדי להתאוורר. בעקבות זאת יצאו כל השלושה מן המכונית, שתו מים, עישנו ושוחחו. מקץ כעשר דקות, שבמהלכן לא אירע כל דבר חריג, נכנס המשיב למכוניתו, נטל מתחת למושבו אקדח שהוחזק על ידיו ברישיון, יצא מן המכונית מבעד לדלת הקדמית-ימנית וירה שלושה כדורים לעבר המנוח, שניצב לפניו במרחק של כמטר אחד. המנוח, שהיריות פגעו בחזהו ובצווארו, נפל מתבוסס בדמו. אז הפנה המשיב את אקדחו ופתח באש גם לעבר המתלוננת, שאף היא עמדה קרוב אליו. המתלוננת, שנפגעה מן היריות בזרועותיה ובפניה, העמידה פני מתה, עד שהבחינה ונוכחה כי המשיב חזר למכוניתו ונסע.
ההרשעה

כמה ימים לאחר האירוע טען עוקב לפני החוקרים כי "נכנס בו איזה שד מאלוהים" וביקש שיבדקו אם רצח אנשים נוספים. עוקב לא היה יכול להצביע על מניע כלשהו למעשיו. במשפטו בבית המשפט המחוזי בבאר שבע הרכיבו כמה מומחים פרופיל פסיכיאטרי, שלפיו הוא סובל מפגם אורגני וגם מתסמונת פוסט-טראומטית, בעקבות שירותו הצבאי. הוא הוכר כנכה צה"ל.
עוקב הורשע ברצח, אך בית המשפט המחוזי בבאר שבע גזר עליו עונש של 20 שנות מאסר חופפות על שתי העבירות. זאת במקום העונש שאותו ביקשה התביעה: מאסר עולם על הרצח ומאסר נוסף מצטבר על ניסיון לרצח. בית המשפט קיבל את טענתו של עוקב, שנסמכה על עדויות שונות, כי בעת ביצוע הרצח היה במצב של הפרעה נפשית חמורה (שלא הגיעה לדרגת אי-שפיות).
טענתו של עוקב במשפטו הייתה כי ביצע את המעשים במצב של היעדר שליטה. ההגנה הציגה שתי סיבות למצב זה: הראשונה, בעיה נוירולוגית בשם הידרוצפלוס (מיימת המוח). השנייה, הפרעת דחק פוסט-טראומטית שמקורה בחוויות מתקופת השירות הצבאי: במהלך שירותו בשנות השבעים ביחידת רימון, השתתף בפעילות של מעצר וחיסול מחבלים, וכן השתתף כקצין קרבי במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה; לטענתו, במהלך אירועים אלו חווה חוויות קשות, שבעקבותיהן היה נתון בהפרעת דחק פוסט-טראומטית, ונקלע למצבי חרדה ובלבול.
שני הצדדים ערערו לבית המשפט העליון, אך הערעורים נדחו.
שחרור מהכלא

ב-14 באוקטובר 2010 לאחר 13 שנים בכלא, השתחרר דניאל עוקב, לאחר שוועדת השחרורים של שירות בתי הסוהר ניכתה שליש מתקופת מאסרו.
בעת צאתו מכלא מעשיהו עוקב הביע צער על הרצח:
אני לא עבריין חוזר שצריך ללמד אותו. שוקמתי מכל הבחינות, אני משוקם ואהיה משוקם עד יום מותי, אני מרגיש בריא ולא אותו אדם מ-1997. (...) אני בטוח שיש עוד רבים כמוני שסיימו את שירותם הצבאי ומסתובבים עם מטען נפשי (...) מי כמוני, שחברים שלי מתו בצבא במשך 25 שנה, יודע את הנזק. לי זה לא יהיה קל להתמודד עם זה (...) משרד הביטחון לוקח אותי ומשקם אותי עד יום מותי, כי אני לא נכה רגיל.
שחרור מהכלא > ביקורת על השחרור

בשגרירות בריטניה בישראל הביעו זעם על השחרור מהמאסר:
זו שערורייה. איזו סערה הייתה קמה בישראל אילו היה מדובר באזרח בריטי שביצע רצח כזה בישראלים. לא די בכך שהוא קיבל עונש קל, עכשיו נותנים לו פרס ושולחים אותו לחופשי?
הערות שוליים

↑  שרה ליבוביץ-דר, דניאל עוקב: "אני אדם נורמטיבי, לא פסיכופט", באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010
↑  צבי הראל, הרוצח דניאל עוקב הוכר כנכה צה"ל, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2001
↑  ת"פ 933/97 מדינת ישראל נגד דניאל עוקב
↑  שמעון איפרגן, הבריטים זועמים: דניאל עוקב משתחרר, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2010
רועי ירקוני

| --- | --- |
רועי ירקוני, פסטיבל הפסנתר, מוזיאון ת"א, 2014
רועי ירקוני, פסטיבל הפסנתר, מוזיאון ת"א, 2014
 לידה:  26 באוקטובר 1972 (בן 52) גבעתיים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ת"א, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 סוגה:  אוונגרד, אינדי, רוק, פסקולים למחול, תיאטרון וקולנוע.
 כלי נגינה:  פסנתר, סינטיסייזר
 שיתופי פעולה בולטים:  אבק, פאניק אנסמבל, נקמת הטרקטור
 royyarkoni.co.il
 
רועי ירקוני (נולד ב-26 באוקטובר 1972) הוא מלחין, פסנתרן ומעבד ישראלי. חבר בהרכבים אבק ו-Thin Lips, מקים ההרכב פאניק אנסמבל וחבר בלהקת נקמת הטרקטור.
ביוגרפיה

ירקוני נולד בגבעתיים ב-1972. בנם הרביעי של חיים ירקוני, ניצול השואה, לוחם אצ"ל ומנכ"ל במפעלי נייר חדרה, ורינה ירקוני, שהייתה מורה לחינוך מיוחד. הוא החל לנגן בגיל 6. למד פסנתר ותאוריה מוזיקלית בקונסרבטוריון גבעתיים. בהגיעו לתיכון הפסיק את לימודיו המוזיקליים הפורמליים והתמקד בהאזנה למוזיקה ונגינת תפקידים משמיעה במקלדות אלקטרוניות. ב-1995, לאחר שרות צבאי בגדוד 414 (קשתות), פנה ללימודי תואר ראשון במדעי המחשב במכללה האקדמית תל אביב-יפו. עם סיום לימודיו ב-1998, החל לעבוד באוניברסיטה הפתוחה כמתכנת מחשבים ובמקביל נרשם ללימודי קומפוזיציה בבית הספר למוזיקה רימון, שם למד שנתיים ופרש ללא תעודה. בשנת 2000 נרשם ללימודי מוזיקה אלקטרונית והפקה ב-Muzik וסיים מסלול שנתי של יצירה באולפן הביתי. פעיל מוזיקלית מאז שנת 2002 ועד היום. ב-1998, ירקוני נישא למיכל. אב לחנוך, נמרוד ואסיף.
ספטמבר דונובן ואבק

במהלך לימודיו ברימון חבר ירקוני לבסיסט ישי זומר, אותו הכיר דרך פורום "רוק מתקדם" באתר תפוז. השניים הכירו דרך הפורום מוזיקאים נוספים והקימו את הלהקה "ספטמבר דונובן". אל הלהקה הצטרף החלילן והמלחין אודי ססר וההרכב שינה סגנון מוזיקלי ועבר לביצוע מוזיקה כלית ברוח זרם הרוק המחתרתי RIO. ההרכב שינה את שמו לורדון. להרכב החדש הצטרף המתופף האמריקני דייב קרמן. קרמן היה פעיל בסצנת הרוק האוונגרדי בארצות הברית וכשעלה לארץ החליט לחבור ללהקה היחידה בארץ שניגנה בסגנון זה. יחד הם הקליטו דמו ראשון ולאחריו חתמו חוזה עם הלייבל קיוניפורם (cuneiform records), אשר מתמחה ברוק מתקדם ואוונגרד. הלהקה שינתה את שמה לאבק והצטרף אליה טכנאי הסאונד אודי קומראן. לאחר עבודה על האלבום במהלך השנים 2002–2003 הוציא ההרכב את אלבומו הראשון והיחיד עד כה באותו שם בראשית שנת 2004. האלבום הוגדר כ"אלבום הרוק מתקדם המרשים ביותר בישראל אי פעם" וזכה לחשיפה והערכה בקרב חובבי הז'אנר גם ברחבי העולם.
אלבום סולו ראשון: The Best of What Dreams Are Made Of

במקביל לעבודה על האלבום "אבק", ירקוני עבד על הוצאת אלבום סולו אלקטרוני בשם "The Best of What Dreams Are Made Of" שיצא בלייבל פוך ב-2004 וזכה לשבחים על סגנונו הייחודי.
Thin Lips ו-Una Selva

לאחר הוצאת אלבום הסולו הראשון והאלבום של להקת אבק, חבר ירקוני למשוררת קרן אלקלעי-גוט ליצירת אלבום אישי שני שיצא ב-2003. האלבום היה המורכב מהקראת שיריה של אלקלעי-גוט, תוך שילוב מוזיקה אלקטרונית ו-RIO, בשיתוף ישי זומר על בס והפקה מוזיקלית. ההרכב נקרא ת'ין ליפס (Thin Lips), על שם אחד השירים של אלקלעי-גוט והושק ב-2003. ירקוני הוגדר כאחד מיוצרי המוזיקה האוונגרדית הבולטים בשוליים, והדיסק זכה להתעניינות בישראל ומחוצה לה בקהילת הרוק המתקדם המודרני.
בהמשך לשיתוף הפעולה בין ירקוני לאלקלעי-גוט, ב-2013 הלחין ירקוני אסופת שירים בנושאי בגדים ואופנה שכתבה המשוררת, וחבר לזמרת סאוונה (זמרת) ליצירת הפרויקט "אונה סלבה" (Una Selva), אשר הוציא סינגל אחד "That Coat", והופיע מספר פעמים עם הפרויקט. עקב מורכבות ההפקה, אשר כללה גם תלבושות ווידאו ארט, המופע ירד מהבמות לאחר מספר הופעות.
פאניק אנסמבל (2005 - היום)

עוד ב-2003 החל ירקוני לעבוד על מה שאמור היה להיות אלבום הסולו השלישי שלו. האלבום, שנקרא "Panic", עסק בהתקפי חרדה והוקלט באולפנו הביתי של ירקוני, עם אומנים אורחים כמו מאיה דוניץ, יוני סילבר והדס חינקיס (הידועה גם בשם הבמה Her Highness). ירקוני שלח את הדיסק לחברת Musea, המתמחה ברוק מתקדם, והדיסק היה מיועד לצאת בתת-לייבל Gazul, העוסק במוזיקה אפלה ומורכבת יותר. במקביל החל ירקוני לעבוד על מופע בתיאטרון קליפה, המשלב את עשייתו המוזיקלית בשלושת ההרכבים - אבק, ת'ין ליפס ופאניק עם רקדנים ואמנים שונים מהתיאטרון, אשר התקיים ב-2005. לאחר שהקשיב להקלטת הביצועים מאותו ערב, ובעצת חברו המוזיקאי אבי בללי, החליט ירקוני לגנוז את הדיסק. הוא החל להופיע עם הרכב הנגנים איתו הופיע בקליפה, עם זמרת חדשה - יעל קראוס, והתמקד ביצירת סאונד חם ונגיש יותר לדיסק. הלהקה פאניק אנסמבל, שהוקמה באותו ערב בתיאטרון קליפה, הפכה מאז לאחת מלהקות האינדי המוכרות בארץ, ואיתה הגיע ירקוני להכרה הרחבה ביותר עד כה, לרבות סינגלים שהושמעו ברדיו, כמו השיר "Spring in your heart". לאחר שיעל קראוס, סולנית פאניק אנסמבל, עברה לניו יורק, פעילות ההרכב הצטמצמה וירקוני פנה לפרויקטים חדשים. ב-2012 חבר יחד עם פאניק אנסמבל לזמרת והיוצרת הילה רוח להופעה בפסטיבל אינדינגב ולאחר מכן ליצירת חומרים משותפים חדשים אשר ראו אור בשנת 2020
. רוח עבדה עם ההרכב עד 2014. ב-2015 שבו חברי הלהקה לעבוד עם הסולנית המקורית יעל קראוס, וביוני 2015 התקיימה הופעת איחוד בתיאטרון תמונע. ההרכב הופיע בפסטיבל United Islands בפראג ובפסטיבל הפסנתר 2015. נכון למאי 2016 החל הרכב לעבוד על אלבומו השלישי העוסק בסיפורי התנ״ך ומאז לא קיים הופעות חיות ואינו פעיל.
שיתופי פעולה עם אבי בללי ונקמת הטרקטור

בשנת 2005 חבר ירקוני לאבי בללי ליצירת פסקול הסרט "איזה מקום נפלא" אותו הלחין בללי. ירקוני תרם לפסקול בעיקר נגינת פסנתר וקלידים, תכנותי סאונד והקלטה. מאז השניים עובדים במתכונת זו על סרטים וסדרות רבות, כגון בטיפול, בה היה שותף להפקה המוזיקלית ואף יצר רמיקס לשיר הנושא, תמרות עשן ואלנבי, עבורה כתב מספר קטעים מוזיקליים אלקטרונים.
בשנת 2007 יצרו בללי וירקוני, בשיתוף אומנית הווידאו שירה מיאסניק את הפרויקט "אבי בללי טריו", מיזם מוזיקה אלקטרונית נסיונית, המשלבת סאונד לאפטופ ובס עם וידאו ארט. המיזם עסק ב"במתח שבין הרעש, הרגש והשליטה", והטריו הופיע מעט בארץ, בין היתר במסגרת פסטיבלי אומנות שונים.
בשנת 2009 הצטרף ירקוני לבללי ויהודית רביץ לנגינה והפקת האלבום "בללי, רביץ, רביקוביץ", אשר הוקדש ללחנים של בללי לשירי דליה רביקוביץ ויצא בחברת התקליטים הליקון.
באותה השנה ירקוני הצטרף כקלידן ללהקת נקמת הטרקטור לקראת מופע חדש משירי משה אבן עזרא. דיסק משירי המופע, "מה לאהובי", הוקלט ויצא לאור ב־2013 בלייבל "אנובה" (Anova Music). הלחנים בדיסק היו של בללי, למעט שניים - האחד בעל לחן עממי, והשני, "דדי יפת תואר", הולחן על ידי ירקוני. מאז משמש ירקוני כקלידן הרשמי של הלהקה.
שיתופי פעולה נוספים

ירקוני מרבה לשתף פעולה עם זמרים ויוצרים ומרבה להלחין שירי משוררים. בשנת 2004 שיתף פעולה עם הזמרת האמריקאית ג'וליה אייזנברג (Jewlia Eisenberg) במסגרת הפרויקט "דראפקין", בו הלחין משירי משוררת היידיש צילה דראפקין. אייזנברג וירקוני הופיעו עם הפרויקט פעם אחת, כחימום למופע של אייזנברג עם ההרכב "צ'ארמינג הוסטס" (Charming Hostess) שהתקיים אותה שנה בלבונטין 7, ולאחריו יצא השיר "אדם" (Adam) בדיסק של ההרכב, "סרייבו בלוז" (Sarajevo Blues), בלייבל צדיק (Tzadik) של ג'ון זורן בניו יורק. שני שירים נוספים מהפרויקט הוקלטו ומוקססו על ידי אודי קומראן, אך מעולם לא יצאו רשמית.
בשנת 2005 עבד ירקוני עם טל גורדון על אסופת שירים, מתוכם יצא השיר "כשתמות" שהלחין ירקוני לטקסט של גורדון באוסף "פולארויד 01", ושנה מאוחר יותר יצא השיר "מחשבות" (thoughts) בביצוע אבי בללי באוסף "פולאריוד 03", אשר היה חלק מהדיסק הגנוז "Panic". עוד ב-2005, ירקוני הלחין שלושה שירים לטקסטים של רוני סומק במסגרת קונצרט "מחתרת החלב" של אנסמבל מוזיקה נובה. השירים בוצעו על ידי מאיה דוניץ ורביעיית מיתרים, אשר כללה את הויולנית גליה חי, עימה משתף ירקוני פעולה מאז בפאניק אנסמבל ונקמת הטרקטור. בשנת 2007 תכנת תופים אלקטרונים ליצירתה של אביה קופלמן "Widows and Lovers" אשר הוזמנה ובוצעה על ידי קרונוס קוורטט (kronos Quartet), והצטרף זמנית כנגן קלידים למופע הסולו של אביב גדג'. ב-2010 הצטרף כנגן קלידים למופע הסולו של יעל קראוס.
בשנת 2007 ירקוני פגש לראשונה את הצ'לנית והזמרת קרני פוסטל בהקלטות לסדרה "להוציא את הכלב". הוא מסר לה להאזנה שיר שכתב בשם "הלכתי", שיצא לאור שנים מאוחר יותר, ב-2014. כעבור 4 שנים, ב־2011, הופיעו לראשונה יחד במרכז למוזיקה ברעננה עם מופע בשם "הרהורים" המשלב מוזיקה אלקטרונית, קאמרית עם וידאו ארט. ב־2014 הקליטו פוסטל וירקוני את ה-EP הראשון שלו בעברית בשם "רחוק מידי", אשר כלל מספר שירים שבוצעו באותו ערב, בהפקה מוזיקלית משותפת עם המוזיקאי עומר הרשמן. ה-EP כלל את הסינגל "הלכתי" שירקוני כתב והלחין, וכן שירים נוספים שנכתבו על ידי דליה רביקוביץ, אשכול נבו, קרן אלקלעי-גוט ויהוא ירון.
הלחנת מוזיקה לתיאטרון, למחול ולסרטים

החל משנת 2004 עוסק ירקוני גם בהלחנת מוזיקה לטלוויזיה, לתיאטרון, לקולנוע ולמחול.