stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרלמנט הערבי
מבנה הפרלמנט > נשיאות הפרלמנט > תפקידים וסמכויות של נשיא הפרלמנט

ייצוג הפרלמנט ביחסיו עם צדדים שלישיים ומול הרשות השופטת.
יצוג הפרלמנט בפורומים שונים. שימוש כגורם מייצג בקשר בין הפרלמנטים הלאומיים של המדינות החברות, וייצוג הפרלמנט בנושאים הנוגעים לערבים, נושאים אזוריים ובינלאומיים.
פיקוח על עבודת הפרלמנט והמזכירות הכללית.
השתתפות בישיבות מועצת האוניברסיטה ברמותיהן השונות, בתיאום עם המזכיר הכללי שלה.
ייצוגיות פרלמנטרית: פתיחת מושבים, ניהולם, הכרזה על סיומם, בקרה וניהול דיונים, הגדרת נושא המחקר ופיקוח על תפקודו התקין של הפרלמנט.
הצגת דעה לגביהם הנושאים השונים והכרזה על החלטות הפרלמנט.
הזמנת כל ועדה פרלמנטרית להתכנס כדי לדון בנושא חשוב או דחוף.
ניהול התכתבות ותקשורת בין הוועדות לבין הצדדים השונים מחוץ לפרלמנט.
מבנה הפרלמנט > מזכירות הפרלמנט

מזכירות הפרלמנט כפופה לנשיא הפרלמנט הערבי, אשר עומד בראשה. בנוסף לנשיא, חברים במזכירות סגני הנשיא וראשי ועדות הפרלמנט.
מבנה הפרלמנט > מזכירות הפרלמנט > תפקידים וסמכויות של הפרלמנט

הכנת הצעות לסדר יום לדיון בפרלמנט בהתאם להצעות הנשיא
תיאום עבודת הפרלמנט והוועדות השונות
בחירת משלחות וחבריהם לצורך ייצוג הפרלמנט בתפקידים רשמיים.
תיאום השתתפות של פרלמנטים לאומיים, ארגונים אזוריים ובינלאומיים וארגוני חברה אזרחית להשתתף בישיבות הפרלמנט ובוועדותיו
פיקוח על הכנת הצעת התקציב של הפרלמנט ועל התקציב בפועל
העלאת הצעות לתיקון התקנון או נושאים הקשורים למנגנון הפנימי של הפרלמנט.
מעקב אחר השתתפות החברים בישיבות הפרלמנט או בישיבות הוועדה.
הקצאת ועדה לעיסוק בנושא ספציפי.
מבנה הפרלמנט > ועדות הפרלמנט

בנוסף להחלטות הפרלמנט המתקבלות במליאה, ישנן ועדות אשר עוסקות בנושאים שונים הקשורים לעולם הערבי ולחברות הליגה הערבית. בפרלמנט ישנן 4 ועדות קבועות ומעת לעת ניתן לקבוע ועדות זמניות עם תאריך סיום מוגדר. חברי הוועדות ממונים בהתאם למומחיותם.
ועדות הפרלמנט הן:
הוועדה ליחסי חוץ, פוליטיקה וביטחון לאומי
ועדת הכלכלה
ועדת החוקה וזכויות אדם
ועדה העוסקת בענייני חברה, חינוך, תרבות, נשים ונוער
מבנה הפרלמנט > המזכירות הכללית

המזכירות הכללית אחראית על תפעול ענייני הפרלמנט ועל התפקוד השוטף בו וטיפול בנושאים המנהליים, הטכניים והפיננסיים של המוסד. בראש המזכירות עומד המזכיר הכללי, אשר ממונה על ידי הפרלמנט לתקופת כהונה של 4 שנים עם אפשרות להארכה של שנה נוספת בלבד.
מבנה הפרלמנט > המזכירות הכללית > תפקידי המזכירות הכללית

ארגון עבודת מזכירות הפרלמנט וועדותיו ועריכת פרוטוקולים של ישיבות הוועדות השונות.
תמיכה טכנית לחברי הפרלמנט והגופים האחרים של הפרלמנט
הכנה ופרסום של העיתון הרשמי של הפרלמנט ופרסומים אחרים.
תיאום עם המזכירות הכללית של הליגה הערבית וארגונים ערביים אחרים.
תיאום עם המזכירות הכלליות של פרלמנטים לאומיים ואזוריים, ארגונים ואיגודים פרלמנטריים בינלאומיים, אזוריים ומתמחים.
כל סמכויות אחרות שהופקדו על ידי הפרלמנט, יושב ראשו או משרדו.
הערות שוליים

1 2  Arabic Parliament, www.ar-pr.org
↑  The Europian Parilament
Directorate for Regions,Directorate-General for External Policies of the Union Euromed and Middle East Unit, Background: The Arab Parliament, AGORA – Portal for Parliamentary Development
מושבי הפרלמנט הערבי (2020)
מיזם העמק המרכזי

מפה המציגה מתקני CVP במדינת קליפורניה.
מפה של מערכת תעלות CVP בעמק סן חואקין. אמות המים של ה-CVP הן בכחול ואילו אמות המים של ה-SWP הן באדום.
מיזם העמק המרכזי (באנגלית: Central Valley Project), הקרוי גם בקיצור CVP (ראשי תיבות השם באנגלית) הוא מיזם ניהול מים פדרלי במדינת קליפורניה בארצות הברית שפותח על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית. מיזם זה תוכנן ב-1933 על מנת לספק מים להשקיה ומי שתייה ליישובים לחלק גדול מהעמק המרכזי של קליפורניה - על ידי ויסות ואגירת מים במאגרים במחצית הצפונית של המדינה (שפעם העריכו כי היא עשירה במים, אך במרבית השנים יש בה בפועל מחסור במים ביותר ממחצית השנה), והובלתם לעמק סן חואקין הדל במים ובסביבתו באמצעות סדרה של תעלות, אמות מים ותחנות שאיבה, חלקם משותפים עם מיזם המים של מדינת קליפורניה (אנ') (SWP). משתמשי מים רבים של CVP מיוצגים על ידי עמותת המים של מיזם העמק המרכזי (Central Valley Project Water Association).
בנוסף לוויסות ואגירת מים, יש למערכת כושר ייצור חשמל הידרואלקטרי של למעלה מ-2,000 מגה ואט, והיא מאפשרת פעילויות נפש ובקרת שיטפונות (אנ') באמצעות עשרים הסכרים והמאגרים שלה. היא אפשרה לערים גדולות לצמוח לאורך נהרות העמק שבעבר היו מוצפים בכל אביב, והפכה את הסביבה המדברית הצחיחה למחצה של עמק סן חואקין לאדמות חקלאיות יצרניות. מים מתוקים שנאגרים במאגרי נהר סקרמנטו ומשתחררים במורד הנהר בתקופות שחונות מונעים ממי הים המלוחים לחדור לדלתה של הסקרמנטו-סן חואקין (אנ') בזמן הגאות. ישנן שמונה חטיבות של המיזם ועשר יחידות מקבילות, שרבות מהן פועלות יחד, בעוד אחרות אינן תלויות בשאר הרשת. החקלאות בקליפורניה והתעשיות נלוות מהוות ישירות 7% מהתוצר הגולמי של המדינה ושעבורם סיפק ה-CVP מחצית מכמות המים.
לפעולות CVP רבות היו השלכות ניכרות על הסביבה, כולל ירידה באוכלוסיית האלתית של ארבעה נהרות מרכזיים בקליפורניה בצפון המדינה, וצמצום אזורי הגדות (אנ') והביצות. אתרים היסטוריים רבים ואדמות שבטיות של עמים ילידים הוצפו על ידי מאגרי CVP. בנוסף, נגר מהשקיה אינטנסיבית זיהם נהרות ומי תהום. חוק שיפור מיזם העמק המרכזי (Central Valley Project Improvement Act), שהתקבל ב-1992, מתכוון לפתור חלק מהבעיות הקשורות ל-CVP עם תוכניות כמו תוכנית אספקת המים למקלט חיות הבר (אנ').
שילוב של בצורת, והחלטות רגולטוריות שהתקבלו על בסיס חוק המינים בסכנת הכחדה משנת 1973, אילצו את לשכת הטיוב לסגור במאה ה-21 חלק ניכר מזרימת המים של המיזם בצד המערבי של עמק סן חואקין, כדי להגן על המערכת האקולוגית השברירית בדלתה של סקרמנטו-סן חואקין, ולשמור בחיים את אוכלוסיות הדגים המדלדלות של נהרות צפון ומרכז קליפורניה. בסתיו 2017 היו הנהרות קלאמת וטריניטי עדים לכמויות דגי אלתית גמלונית הנמוכות ביותר בהיסטוריה המתועדת, מה שהוביל להכרזת אסון בקליפורניה ובאורגון עקב אובדן הדיג המסחרי. דיג האלתית כפעילות נופש בסתיו הן באוקיינוס, והן בנהרות הטריניטי והקלאמת נאסרה גם היא בשנת 2017. רק 1,123 דגי אלתית גמלונית חורפית בוגרת חזרו לעמק סקרמנטו ב-2017, על פי דו"ח שנשלח למועצת ניהול הדיג של האוקיינוס השקט (PFMC) על ידי מחלקת הדגה וחיות הבר של קליפורניה (CDFW). זהו המספר השני הנמוך ביותר של דגי אלתית בוגרים שחוזרים בחורף מאז יושמו טכניקות ספירה מודרניות ב-2003. לשם השוואה, למעלה מ-117,000 דגי אלתית גמלונית חורפית חזרו להשריץ ב-1969.
סקירה כללית > פעילויות

המיזם אוגר כ-16 קילומטרים מעוקבים של מים ב-20 מאגרים למרגלות הסיירה נבדה, הרי קלאמת ורכסי החוף של קליפורניה, ומשנע כ־9.1 קילומטרים מעוקבים מים מדי שנה דרך התעלות של המיזם. מהמים המובלים, כ-6.2 קילומטרים מעוקבים הולכים להשקיית 12,000 קילומטרים רבועים של קרקע חקלאית, 0.74 קילומטרים רבועים נועדו לשימושים עירוניים, ו-0.9 קילומטרים רבועים משוחררים לתוך נהרות ואדמות ביצות על מנת לעמוד בסטנדרטים האקולוגיים המדינתיים והפדרליים.
שני מאגרים גדולים, אגם שסטה (אנ') ואגם טריניטי (אנ'), נוצרים על ידי צמד סכרים בהרים מצפון לעמק סקרמנטו. מים מאגם שסטה זורמים אל הנהר סקרמנטו אשר זורם אל הדלתה של הסקרמנטו-סן חואקין (אנ') ומים מאגם טריניטי זורמים אל הנהר טריניטי המוביל אל האוקיינוס השקט. שני האגמים משחררים מים בקצב מבוקר. חלק מהמים מוסטים לפני שהם יכולים לזרום למפרץ סן פרנסיסקו ולאוקיינוס השקט, על ידי תעלות הטיה ומועברים לתעלת דלתה-מנדוטה (אנ'), המעבירה מים דרומה דרך עמק סן חואקין, ומספקת מים למאגר סן לואיס (אנ') (מתקן משותף עם ה-SWP) והנהר סן חואקין (אנ') במאגר מנדוטה (אנ'). בסופו של דבר המים מגיעים לתעלות המשקות חוות בעמק. סכר פריאנט (אנ') סוכר את הנהר סן חואקין במעלה הזרם של מאגר מנדוטה, ומפנה את מימיו דרומה לתעלות שנכנסות לאזור אגם טולארי (אנ') שבעמק סן חואקין, עד דרומה עד הנהר קרן (אנ'). ואחרון, אגם ניו מלונס (אנ'), מתקן נפרד, אוגר את המים של יובל של הנהר סן חואקין לשימוש בתקופות שחונות. מתקנים קטנים ועצמאיים אחרים קיימים כדי לספק מים לאיגודי המים המקומיים.
סקירה כללית > רקע

מיזם העמק המרכזי היה מיזם המים והחשמל הגדול בעולם כאשר בוצע כחלק מהאג'נדה של העבודות הציבוריות (אנ'), כחלק מתוכנית הניו דיל של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט. המיזם היה השיא של שמונים שנות לחימה פוליטית על משאב הטבע החשוב ביותר של המדינה - מים. העמק המרכזי של קליפורניה שוכן ממערב להרי סיירה נבדה, כאשר הנגר השנתי שלהם מתנקז לאוקיינוס השקט דרך הדלתה של הסקרמנטו-סן חואקין (אנ'). זהו מישור הצפה גאולוגי נסוג גדול המרוסן על ידי האקלים הים תיכוני של קיץ יבש וחורפים גשומים הכולל מחזורי בצורת גדולים סדירים. בעת הקמתו עמד המיזם במרכזו של מאבק פוליטי ותרבותי על עתיד המדינה. הוא הצטלב עם המלחמה המתמשכת של המדינה על שימוש בקרקע, גישה לזכויות מים, ההשפעות על קהילות הילידים, חוואים גדולים לעומת קטנים, איגודי המים של המדינה וכוח ציבורי מול פרטי. תומכיו התעלמו מהחששות של השפעותיו על איכות הסביבה, מלבד הרצון שלא לפגוע בבעלי העניין הגדולים באותה תקופה.
העמק המרכזי של קליפורניה עבר שתי תקופות שונות של שימוש בקרקע המונעים תרבותית. הראשונה הייתה תקופת שבטי הילידים שנמשכה אלפי שנים. ואז הגיעו האירופים, תחילה על פי המודל הקולוניאלי הספרדי של מיסיונים קתוליים וחוות (1772–1846), ולאחר מכן הגיע עידן ארצות הברית הנוכחי. בשל האקלים הים-תיכוני שלו הייתה התקופה התרבותית הראשונה מבוססת ציידים-לקטים. עסקי החווה והבורסקאות של המיסיון הספרדי התבססו על עבודת הכפייה של שבטי לאס קליפורניאס (אנ'). המודל הספרדי של השימוש בקרקע שכלל רעיית מקנה לבשר, צמר ועור החל לאורך החוף של אלטה קליפורניה (אנ') והתפשט בסופו של דבר פנימה לתוך היבשת. העידן של ארצות הברית התפתח ממטעים בקנה מידה גדול, או הידוע יותר כיום כחקלאות של תאגידים שהפכה את העמק המרכזי לאסם התבואה (אנ') של ארצות הברית.
בעקבות הבהלה לזהב בקליפורניה של 1848, מספר גדול של אזרחים אמריקאים הגיעו לאזור ועשו ניסיונות בחקלאות בעל, אך רוב שטחי העמק המרכזי היו שייכים לבעלים של חוות בקר גדולות כמו הנרי מילר (אנ') שבסופו של דבר היה בעלים על שטח של 57,000 קילומטרים רבועים. בניית הסוללה בקנה מידה גדול על ידי פועלים סינים לאורך הדלתה הייתה המקום שבו החלה לראשונה השקיה מוגבלת למטעים.
בעקבות הגעת מסילת הברזל הטרנס-קונטיננטלית (אנ'), הובילה ההגירה מאסיה ומשאר מדינות ארצות הברית למספר גדל והולך של מתיישבים באזור. למרות הקרקעות העשירות ומזג האוויר הנוח של העמק המרכזי ששטחו 110,000 קילומטרים רבועים, המהגרים שהגיעו לעמק, ושלא הכירו את דפוסי הגשמים וההצפות העונתיים שלו השתמשו בחקלאות שלחין (כלומר מבוססת השקיה). עד מהרה מצאו חקלאים שהם סובלים משיטפונות תכופים בעמק סקרמנטו וממחסור כללי במים בעמק סן חואקין. הנהר סקרמנטו, המנקז את החלק הצפוני, מקבל בין 60% ל-75% מהמשקעים בעמק, אף על פי שעמק סקרמנטו משתרע על שטח קטן יותר מעמק סן חואקין הגדול ממנו בהרבה, המנוקז על ידי הנהר סן חואקין, שמקבל רק כ-25% מהגשם. יתר על כן, ערים השואבות מים מהדלתה של סקרמנטו-סן חואקין התמודדו עם בעיות בחודשי הקיץ והסתיו היבשים, כאשר זרימת המים הייתה חלשה. על מנת להמשיך ולקיים את כלכלת העמק, נדרשו מערכות להסדרת הזרימות בנהרות ולפיזור שווה של המים בין החלקים הצפוניים והדרומיים של העמק.
סקירה כללית > היסטוריה

בשנת 1873 השלים ברטון אלכסנדר (אנ') דו"ח עבור חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית שהיה הניסיון הראשון מיזם העמק המרכזי. בשנת 1904 החלה לשכת הטיוב של ארצות הברית (אז שירות הטיוב) להתעניין לראשונה ביצירת מיזם מים כזה, אך לא התקדם בנושא עד שסדרה של בצורות ואסונות קשורים התרחשו בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. מדינת קליפורניה העבירה ב-1933 את חוק מיזם העמק המרכזי, אשר אישר ללשכת הטיוב למכור איגרות חוב להכנסות על מנת לגייס כ-170 מיליון דולר עבור הפרויקט. משום שלא היה מספיק כסף באוצר המדינה וצירוף המקרים עם השפל הגדול, קליפורניה פנתה לממשלה הפדרלית כדי לקבל מימון לבניית המיזם. פניה זו גרמה להעברת המיזם בין קליפורניה לממשלה הפדרלית כמה פעמים, ובין לשכת הטיוב לחיל ההנדסה של הצבא. הסכרים והתעלות הראשונים של המיזם נבנו בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, והמתקנים האחרונים הושלמו בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. חלקים אחדים של המיזם מעולם לא נבנו, חלקם גמורים בחלקם, או שהם עדיין ממתינים לאישור.
מתקנים בעמק סקרמנטו > הנהר סקרמנטו

חטיבת שסטה (Shasta Division) מורכבת מזוג סכרים גדולים על הנהר סקרמנטו מצפון לעיר רדינג (אנ'). סכר שסטה (אנ') הוא מתקן אגירת המים והפקת החשמל העיקרי של ה-CVP. הוא סוכר את הנהר סקרמנטו כדי ליצור את אגם שסטה, שיכול לאגור יותר מ-5.5 קילומטרים מעוקבים של מים, ויכול לייצר 680 מגה ואט חשמל. סכר שסטה מווסת את זרימת נהר סקרמנטו כך שסכרי הסטה ותעלות במורד הזרם יוכלו ללכוד את זרימת הנהר בצורה יעילה יותר, ולמנוע הצפות בדלתה של סקרמנטו-סן חואקין שבה נמצאים מתקני משאבות מים רבים עבור אמות המים של עמק סן חואקין. סכר קזוויק (אנ') מתפקד כמאגר ויסות (afterbay) עבור סכר שסטה, וגם מייצר חשמל.
חטיבת תעלות סקרמנטו של ה-CVP‏ (Sacramento Canals Division) לוקחת מים מהנהר סקרמנטו רחוק במורד הזרם מהסכרים שסטה וקזוויק. סכרי הסטה (אנ'), תחנות שאיבה ואמות מים מספקים מים ליישובים וכן להשקיה של כ-4 קילומטרים רבועים. סכר ההסטה רד בלאף (Red Bluff Diversion Dam) מפנה חלק מנהר סקרמנטו לתוך תעלת טהמה-קולוסה (Tehama-Colusa Canal) באורך 180 קילומטרים, תעלת קורנינג (Corning Canal) באורך 34 קילומטרים ומאגר קטן שנוצר על ידי סכר פונקס (Funks Dam) שש תחנות שאיבה שואביים מים מהתעלה ומזינים אותם לרשת חלוקת המים של מחוז קולוסה.
מתקנים בעמק סקרמנטו > הנהר טריניטי

הטיות מים מהנהרות הצפוניים של המדינה נותרו שנויות במחלוקת בשל הנזק הסביבתי. חטיבת הנהר טריניטי (Trinity River Division) היא מחלקת ה-CVP השנייה בגודלה בצפון עמק סקרמנטו. המטרה העיקרית של החלוקה היא להפנות מים מהנהר טריניטי לאגן הניקוז של הנהר סקרמנטו במורד סכר שסטה על מנת לספק יותר ספיקה בנהר סקרמנטו ויצירת שיא חשמל בתהליך. סכר טריניטי יוצר את אגם טריניטי (אנ'), מאגר המים השני בגודלו ב-CVP, עם קצת יותר ממחצית הקיבולת של מאגר שסטה וכושר ייצור של 140 מגה-ואט. סכר לואיסטון, במורד הזרם מסכר טריניטי, מפנה מים למנהרת קליר קריק (Clear Creek Tunnel), הזורמים דרכה כדי להתרוקן למאגר שלישי, אגם ויסקיטאון (אנ') על הנחל קליר קריק (Clear Creek), יובל של הנהר סקרמנטו, ומייצר 154 מגה-ואט של חשמל בתהליך. אגם ויסקיטאון (שנוצר על ידי סכר קלייר א. היל ויסקיטאון) בתורו מספק מים למנהרת ספרינג קריק (Spring Creek Tunnel), שמזרימה מים לקצה התחתון ביותר של ספרינג קריק (Spring Creek), נחל שזורם לתוך מאגר קזוויק, ומייצר עוד 180 מגה-ואט של חשמל. משם המים מנהר הטריניטי נשפכים למאגר קזוויק ולנהר סקרמנטו. בשנת 1963, סכר פסולת ספרינג קריק (pring Creek Debris Dam) נבנה ממש במעלה הזרם ממוצא מנהרת ספרינג קריק, כדי למנוע ממים חומציים המתנקזים ממכרה הר הברזל (אנ') להמשיך במורד הזרם ולזהם את הנהר.
מתקנים בעמק סקרמנטו > הנהר אמריקן

חטיבת הנהר אמריקן (American River Division) שוכנת בצפון-מרכז קליפורניה, בצד המזרחי של העמק המרכזי. המתקנים שלה משתמשים במי הנהר אמריקן (אנ'), שמקורו ברכס סיירה נבדה ונשפך לנהר סקרמנטו. החטיבה מחולקת עוד יותר לשלוש יחידות: פולסום (Folsom), סליי פארק (Sly Park) ואוברן-פולסום דרום (Auburn-Folsom South). חטיבת הנהר אמריקן אוגרת מים באגן הניקוז של הנהר אמריקן, כדי לספק מים ליישובים מקומיים, וגם לספק אותם לשאר המערכת. הסכרים הם גם אמצעי חשוב לבקרת שיטפונות. חשמל מיוצר בסכרי פולסום (אנ') ונימבוס (אנ'), ומשווק למנהלת החשמל של האזור המערבי (אנ').
יחידת פולסום (Folsom Unit) מורכבת מסכר פולסום (אנ'), רכיב אגירת המים העיקרי שלו, וסכר נימבוס (אנ'), המשמש כסכר מווסת שלו במורד הזרם. סכר פולסום סוכר את הנהר אמריקן, ואוגר 1.2 קילומטרים מעוקבים של מים במאגר שלו, אגם פולסום (אנ'). אגם פולסום משתרע על פני 46.7 קילומטרים רבועים וממוקם בתוך אזור הנופש המדינתי אגם פולסום (אנ'). נדרשו שמונה סכרי עפר נוספים בצדי המאגר כדי למנוע מהמאגר לעלות על גדותיו. הסכר גם מייצר 200 מגה-ואט חשמל משלושה גנרטורים. כ-11 קילומטרים במורד הזרם מסכר פולסום נמצא סכר נימבוס, היוצר את אגם נאטומה (אנ'). הסכר מייצר 7.7 מגה-ואט חשמל משתי טורבינות קפלן בצד הצפוני של הנהר. מדגרת הדגים נימבוס (Nimbus Fish Hatchery) ממוקמת במורד הזרם מסכר נימבוס, כדי לפצות על הרס ששני הסכרים על הנהר אמריקן גורמים לאזורי ההטלה של הדגים.
יחידת סליי פארק (Sly Park Unit) כוללת את סכר סליי פארק (אנ'), אגם ג'נקינסון (Jenkinson Lake), סכר ההטיה קמפ קריק (Camp Creek Diversion Dam), ושתי מנהרות הטיה. סכר סליי פארק וסכר העזר שלו בגודל דומה יוצרים את אגם ג'נקינסון, המשתרע על פני 2,600 דונם. אגם ג'נקינסון מזין את מוביל קמינו (Camino Conduit), אמת מים באורך 8 קילומטרים. סכר ההטיה קמפ קריק מפנה מעט מים מקמפ קריק אל אגם ג'נקינסון.
היחידה השלישית היא יחידת אוברן-פולסום דרום (אנ'), הכוללת מספר סכרים על יובלי הנהר אמריקן. אלה כוללים את סכר וצינור אורן הסוכר (אנ') (המספק מים לפורסטהיל (אנ')), ואת תעלת פולסום דרום (Folsom South Canal) שלא הושלמה. המרכיב העיקרי של היחידה, סכר אוברן (אנ') בעל קשת דקה מבטון, היה אמור להיות ממוקם על היובל המזלג הצפוני של האמריקן (North Fork of the American), אך מעולם לא נבנה בגלל הסיכון המשמעותי של רעידות אדמה באזור, והתנגדות הציבור הכללי לפרויקט. עם זאת, גשר פורסטהיל (אנ') הגבוה, שנבנה כחלק מהעבודות המקדימות עבור סכר אוברן, עדיין עומד על תילו. סכר קאונטי ליין (County Line Dam), כ-16 קילומטרים דרומית לסכר פולסום, אף הוא מעולם לא נבנה.
מתקנים בעמק סן חואקין > הדלתה ומערכת התעלות

אחד החלקים החשובים ביותר במערכת המים של עמק סן חואקין של ה-CVP הוא סדרת אמות המים ותחנות שאיבה ששואבות מים מהדלתה של סקרמנטו-סן חואקין ושולחים אותם דרומה כדי לספק מים לחוות וערים. ערוץ דלתה קרוס (אנ') מטה חלק ממי נהר סקרמנטו כשכיוונו של הנהר מערבה אל מפרץ סויסון ומסיט אותם דרומה דרך סדרה של ערוצים מעשה ידי אדם, הנהר מקלומי (אנ') ועוד נחלים טבעיים, ביצות ויובלים. משם, המים עוברים לתחנת השאיבה צ'. ו. ביל ג'ונס (אנ'), שמעלה את המים לגובה 60 מטרים לתוך תעלת דלתה-מנדוטה (אנ'), שאורכה 188 קילומטרים. המים מוזרמים דרומה למאגר "בריכת מנדוטה" (Mendota Pool) על נהר סן חואקין, וגם מספקת מים למאגרי CVP אחרים בערך באמצע הדרך. בכניסה לתחנת השאיבה קיים מתקן על מנת לתפוס דגים שאם לא כן היו מגיעים לתעלת דלתה-מנדוטה. תעלה שנייה, תעלת קונטרה קוסטה (אנ'), לוכדת מים מתוקים סמוך לחלק המרכזי של הדלתה, ומעבירה אותם 77 קילומטרים דרומה. בדרך היא מחלקת מים לתעלות קלייטון (Clayton) ויגנאסיו (Ygnacio), מספקת מים לסכר קונטרה לומה (Contra Loma Dam), ומסתיימת בסופו של דבר במאגר מרטינז.
מתקנים בעמק סן חואקין > הנהר סן חואקין

ל-CVP יש גם כמה סכרים על הנהר סן חואקין (אנ') - שהספיקה הממוצעת שלו נמוכה בהרבה מזו של הנהר סקרמנטו - על מנת להפנות את מימיו לאמות המים הדרומיות של העמק המרכזי. סכר פריאנט (אנ'), שהושלם ב-1942, הוא המרכיב הגדול ביותר של חטיבת פריאנט של ה-CVP. הסכר סוכר את הנהר סן חואקין במקום שהוא יוצא מתוך הסיירה נבדה, ויוצר את אגם מילרטון (אנ'), האוגר מים למשקי עמק סן חואקין וכן מספק נקודת הטיה לזוג תעלות, תעלת פריאנט-קרן (אנ') ותעלת מדרה (אנ'). תעלת פריאנט-קרן שולחת מים דרומה דרך אזור אגם טולארי (אנ') עד לקצה שלה בבייקרספילד על הנהר קרן (אנ'), ומספקת מי השקיה למחוזות פרזנו, טולארי וקרן. תעלת מדרה מזרימה מים צפונה למחוז מדרה, ומתרוקנת אל הנהר צ'וצ'ילה (אנ') העמק המרכזי כלל גם 800 קילומטרים של תעלות, שסיפקו מים לתושבי היישובים ומכירות חשמל מייצור החשמל לממן את עלויות המיזם.
מתקנים בעמק סן חואקין > הנהר סטניסלוס

על הנהר סטניסלוס (אנ'), יובל מרכזי של הסן חואקין, שוכנת חטיבת איסט סייד (East Side Division) העצמאית יחסית ויחידת הניו מלונס (New Melones Unit) של ה-CVP. המרכיב הבלעדי של החטיבה/יחידה הוא סכר ניו מלונס (אנ'), היוצר את אגם ניו מלונס (אנ'), שכאשר הוא מלא עד אפס מקום, אוגר כמעט 3,000,000 מטרים מעוקבים של מים, שווה בערך ליכולת האגירה של אגם טריניטי. התפקיד של הסכר הוא לאגור מים בתקופות שחונות ולשחרר אותם במורד הזרם לצפון עמק סן חואקין בהתאם לצורך במים. הסכר מייצר הספק של 279 מגה-ואט חשמל כשקיבולת השיא היא של 300 מגה-ואט.
מתקנים בעמק סן חואקין > מאגרים ואמות מים

ל-CVP יש כמות משמעותית של מתקנים לאגירה והובלת מים בצד המערבי של עמק סן חואקין, למרגלות רכסי החוף של קליפורניה. חטיבת מערב סן חואקין (West San Joaquin Division) ויחידת סן לואיס (San Luis Unit) כוללות מספר מתקנים מרכזיים המשותפים עם מיזם המים של מדינת קליפורניה (אנ') (SWP) הפדרלי. סכר סן לואיס (אנ') הוא מתקן האגירה הגדול ביותר, המכיל 2,500,000 מטרים מעוקבים של מים. אף על פי שהוא קרוי מאגר אחסון מחוץ לזרם (offstream storage reservoir) על ידי לשכת הטיוב, המאגר מציף חלק מעמק סן לואיס קריק (San Luis Creek). הנחל סן לואיס קריק, לעומת זאת, אינו מקור המים העיקרי למאגר. במורד הזרם ממאגר סן לואיס נמצא אגם הוויסות או'ניל (אנ'), אשר נחצה על ידי תעלת דלתה-מנדוטה (אנ'), מתקן CVP נפרד. מים נשאבים מהתעלה אל אגם הוויסות ובמעלה אל מאגר סן לואיס, שמתפקד כמקור מים נוסף בתקופות שחונות.
מים המשתחררים ממאגרי סן לואיס ואו'ניל מזינים את תעלת סן לואיס (San Luis Canal), החלק הפדרלי שנבנה באמת המים של קליפורניה (אנ'), המזרימה מים עבור שני המיזמים, CVP ו-SWP. תעלת סן לואיס מסתיימת בקטלמן סיטי (אנ') שם היא מתחברת עם החלק שנבנה על ידי המדינה של אמת המים של קליפורניה. עם ספיקה של 370 מטרים מעוקבים בשנייה זוהי אחת מתעלות ההשקיה הגדולות בארצות הברית. תעלת קואלינגה (Coalinga Canal) או תעלת פלזנט ואלי (Pleasant Valley Canal) מסתעפת מתעלת סן לואיס לכיוון אזור קואלינגה (אנ'). זוג סכרים נפרדים, סכר המעצור של לוס באניוס (Los Baños Detention Dam) וסכר המעצור הקטן של פנושה (Little Panoche Detention Dam), אחראים על בקרת שיטפונות באזור לוס באנוס (אנ'). ניקוז סן לואיס (San Luis Drain) היה פרויקט נפרד של לשכת הטיוב בניסיון להרחיק נגר של מי השקיה מזוהמים מהנהר סן חואקין, ולרוקן אותם לתוך מאגר קסטרסון (אנ'), שם המים היו מתאדים או מחלחלים לאדמה. בגלל חשש מהפגיעה בסביבה, המערכת מעולם לא הושלמה.
ה-CVP מפעיל גם את חטיבת סן פליפה (San Felipe Division) כדי לספק מים ל-257 קילומטרים רבועים של קרקע בעמק סנטה קלרה ממערב לרכסי החוף. סכר סן חוסטו (אנ') אוגר מים שהופנו ממאגר סן לואיס דרך מנהרת פאצ'קו (Pacheco Tunnel) ומוביל הוליסטר (Hollister Conduit), אשר עוברים דרך רכס דיאבלו (אנ'). תעלה נפרדת, מוביל ומנהרת סנטה קלרה (Santa Clara Tunnel), מובילים מים לעמק סנטה קלרה.
ביאורים

↑  באנגלית: fish screen, הוא מבנה שנבנה כדי למנוע מדגים להיכנס לסכרים הידרואלקטרים, אמות מים, נהרות הטיה או מבני מים אחרים מעשה ידי אדם. המסכים הללו נועדו לספק מים נקיים מפסולת לתחנות כוח ומתקנים אחרים מבלי לפגוע בבעלי חיים מימיים.
המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג

| --- | --- |

המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג
 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה ותרבות
 כתובת:  דרך צ'טהאם, צים שא צוי מזרח
 מיקום:  הונג קונג 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מייסדים:  מועצת העיר של הונג קונג
 מנהל:  מחלקת התרבות והפנאי של ממשלת הונג קונג
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1975
 תאריך פתיחה רשמי:  1975 
 
 קואורדינטות:  22°18′06″N 114°10′37″E﻿ / ﻿22.3016°N 114.177°E﻿ / 22.3016; 114.177
 hk.history.museum
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומיהמוזיאון להיסטוריה של הונג קונג (למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומיהמוזיאון להיסטוריה של הונג קונג 
 
המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Museum of History; בסינית: 香港歷史博物館) הוא מוזיאון המציג את ההיסטוריה של הונג קונג ואת המורשת התרבותית של הונג קונג. המוזיאון ממוקם בצים שא צוי מזרח, בצמוד למוזיאון המדע של הונג קונג.
היסטוריה

המוזיאון הוקם על ידי מועצת העיר הונג קונג בשנת 1975, עת שהוחלט לחלק את המוזיאון העירוני לשני מוזיאונים נפרדים: המוזיאון להיסטוריה ומוזיאון הונג קונג לאמנות. בבסיסו של אוסף המוזיאון ניצבו המוצגים אשר הוצגו במוזיאון העירוני מאז שנת 1962 (מוזיאון אשר היה ממוקם בבניין העירייה של העיר שבאזור סנטרל.
בשנת 1983 עבר המוזיאון מבניין העירייה למבנה זמני (מבנה אשר בו ממוקם כיום מרכז המסורת של הונג קונג, בפארק קאולון). בשנת 1988 הושלמה הקמת המבנה הנוכחי (הצמוד למוזיאון המדע) בדרך צ'טהאם שבאזור מזרח צים שא צוי.
המוזיאון מנוהל כיום על ידי מחלקת התרבות והפנאי של ממשלת הונג קונג.
אוספי המוזיאון מציגים את ההיסטוריה של הונג קונג, החל מהתקופה הפרה היסטורית באמצעות דיורמות ומוצגים ארכאולוגיים, דרך ההיסטוריה הקדומה (תערוכה המציגה שרידים שנתגלו בקברים באזור הונג קונג), תערוכה אתנוגרפית של תרבות בני ההאקה והתושבים המקומיים, וכן את ההיסטוריה של המושבה האנגלית והכיבוש היפני של הונג קונג.
למוזיאון שלושה סניפים נוספים: מוזיאון ההגנה החופית של הונג קונג הממוקם בשאו קיי ואן, מוזיאון קבר ליי צ'נג אוק מתקופת שושלת האן הממוקם בשאם שוי פו ומוזיאון לאו אוק בצ'אי ואן.
ראו גם

מוזיאון המדע של הונג קונג
ניסוי טריניטי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ניסוי בנשק גרעיני 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  אתר טריניטי, חורנדה דל מוארטו 
 קואורדינטות:  33°40′38″N 106°28′31″W﻿ / ﻿33.677222222222°N 106.47527777778°W﻿ / 33.677222222222; -106.47527777778
 משתתפים:  צבא ארצות הברית, Manhattan District 
 תאריך:  16 ביולי 1945 
 
 he
 
שלב מוקדם בהיווצרות "כדור האש" בניסוי טריניטי. צולם על ידי ברלין בריקסנר, צלם הניסוי הראשי.
ניסוי טריניטי (באנגלית: Trinity test) היה הניסוי הגרעיני הראשון, במהלכו הופעלה לראשונה בהיסטוריה פצצה גרעינית. הניסוי נערך על ידי הצבא האמריקאי ב-16 ביולי 1945 בניו מקסיקו שבארצות הברית, ומטרתו הייתה לבחון את יעילות הפצצה החדשה בטרם ייעשה בה שימוש צבאי במלחמת העולם השנייה. עוצמת הפיצוץ בניסוי הייתה שקולה לכ-20 קילוטון TNT.
ניסוי טריניטי היה שיאה של תוכנית מנהטן, התוכנית האמריקאית הסודית לפיתוח נשק גרעיני. במהלך תוכנית מנהטן פותחו שני סוגי פצצות גרעיניות – פצצת אורניום המבוססת על "מנגנון ירי" ופצצת פלוטוניום המבוססת על "מנגנון קריסה". ספקות בנוגע ליעילות מנגנון הקריסה, המורכב והעדין מביניהם, ומחסור באורניום, הביאו להחלטה לבחון בניסוי פצצה מהסוג השני.
הצלחת הניסוי סללה את הדרך להטלת שתי הפצצות הגרעיניות על יפן שבועות ספורים לאחר מכן. השנייה שבהן – "איש שמן" שהוטלה על נגסאקי – הייתה העתק מדויק של הפצצה בניסוי. הטלת הפצצות גרמה למותם של לפחות 129 אלף בני אדם, הובילה לסיום מלחמת העולם השנייה וסימנה את תחילת עידן הגרעין.