stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סברסטאל צ'רפובץ (הוקי קרח)
היסטוריה

המועדון נוסד ב-1956 בשם סטרויטל. השם שונה למטאלורג ב-1959. במהלך התקופה הסובייטית, מטאלורג שיחקה בליגות הנמוכות והבינוניות של האליפות הסובייטית.
מאז 1990, הקבוצה זכתה לתמיכת מפעל סברסטאל והמועדון הפך למועדון הוקי קרח מקצועני והצטרף לעונת הבכורה של ליגת ההוקי הבין-לאומית, המהדורה הראשונה של אליפות הפדרציה הרוסית בהוקי קרח. המועדון בסופו של דבר שינה את שמו לשם הנוכחי ב-1994. ההצלחה הגדולה ביותר של סברסטאל עד כה הייתה בעונת 2002/2003 כאשר הקבוצה הובסה בגמר פלייאוף האליפות לקבוצת לוקומוטיב ירוסלבל וסיימה כסגנית האלופה, במה שמהווה להישג השיא בתולדותיה.
מאז עונת 2008 הקבוצה מתמודדת בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
הישגים לפי עונה (KHL)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערה: מ = משחקים; נצ = ניצחונות; ה = הפסדים; הפה = הפסדים בהארכה; נק = נקודות; ש"ז = שערי זכות; ש"ח = שערי חובה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עונה | מ | נצ | ה | הפה | נק | ש"ז | ש"ח | מיקום | פלייאוף |
| 2008/09 | 56 | 19 | 25 | 2 | 77 | 142 | 171 | 4, בוברוב | לא העפילה |
| 2009/10 | 56 | 16 | 23 | 2 | 74 | 151 | 162 | 5, טראסוב | לא העפילה |
| 2010/11 | 54 | 25 | 20 | 4 | 89 | 145 | 142 | 3, טראסוב | הפסידה ברבע גמר החטיבה, 2-4 (לאטלנט מיטישצ'י) |
| 2011/12 | 54 | 23 | 20 | 2 | 85 | 142 | 133 | 3, טראסוב | הפסידה ברבע גמר החטיבה, 2-4 (לאטלנט מיטישצ'י) |
| 2012/13 | 52 | 21 | 16 | 5 | 85 | 137 | 117 | 3, טראסוב | הפסידה בחצי גמר החטיבה, 0-4 (לסק"א סנקט פטרבורג) |
| 2013/14 | 54 | 25 | 22 | 7 | 77 | 128 | 135 | 5, טראסוב | לא העפילה |
| 2014/15 | 60 | 27 | 21 | 12 | 85 | 157 | 168 | 6, טראסוב | לא העפילה |
| 2015/16 | 60 | 20 | 34 | 6 | 58 | 124 | 167 | 7, טראסוב | לא העפילה |
| 2016/17 | 60 | 23 | 27 | 10 | 74 | 133 | 163 | 7, טראסוב | לא העפילה |
| 2017/18 | 56 | 27 | 29 | 6 | 83 | 131 | 145 | 8, טראסוב | הפסידה בשמינית גמר החטיבה, 0-4 (לסק"א סנקט פטרבורג) |
תארים

אליפות רוסיה בהוקי קרח :
סגנית: 2003
גביע Pajulahti‏ (2): 2000, 2006
גביע דונבאס הפתוחה (1): 2012
טורניר Hockeyades de la Vallee de Joux (1): 2013
ניצן פלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בינואר 1984 (בן 40)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  תקשורת המונים, שיווק
 מעסיק:  ישראל היום, Optimove
 תחום סיקור:  ספורט, שיווק
 
ניצן פלד (נולד ב-3 בינואר 1984) הוא פרשן ספורט, עורך תוכן ואיש שיווק בתקשורת ובהייטק. כיום כותב בעיתון "ישראל היום", ומשמש כמנהל אסטרטגיית התוכן בחברת התוכנה פאפאיה גלובל. בעבר היה התסריטאי הראשי בתוכנית "חדשות הספורט" של ערוץ הספורט וסגן עורך אתר ערוץ הספורט, סמנכ"ל לקוחות ותוכן בסטארטאפ Apester, וכן העורך הראשי של אתר PostFunnel.com (אנ') במסגרת תפקידו כמנהל תוכן ותקשורת ב-Optimove (אנ').
ביוגרפיה

פלד נולד בראשון לציון, גדל בנס ציונה ולמד בבית הספר התיכון ע"ש דוד בן-גוריון בעיר.
בצעירותו כתב במקומון "כל נס ציונה", היה מנהל קהילת ה-NBA באתר הפורמים תפוז וב-2001 החל לסקר ספורט אמריקאי ועולמי באתר Liga.co.il.
ב-2005, במהלך שירותו בצה"ל הצטרף לצוות הכותבים באתר האינטרנט של ערוץ הספורט. מיד עם שחרורו, ב-2006, הצטרף לצוות העורכים באתר באופן קבוע. ב-2008 פרסם את הגדת החג האלטרנטיבי "סנט אייטמ'ס" ביחד עם ירון עידן. ב-2009 הצטרף לדסק "חדשות הספורט" וב-2011 הפך לתסריטאי הראשי של התכנית. ב-2012 מונה גם לסגן עורך אתר ערוץ הספורט לענייני מגזין והחל להגיש בתוכנית "הקישור" לצד טל היינריך. באותה שנה גם השיק במסגרת האתר את הבלוג האישי "נוסחת פלד", שהגיע למיליון קוראים בחצי השנה הראשונה לעלייתו לאוויר. ב-2013, לאחר עזיבתה של היינריך, הפך למגיש הראשי של תוכנית "הקישור".
בשנים 2009–2010 כתב במגזין "שם המשחק". בשנים 2010–2013 כתב באופן קבוע במדור הספורט של "כלכליסט".
בשנים 2013–2014 הצטרף לחברת אימג'ין מדיה של מנכ"ל ערוץ הספורט לשעבר, אבי בר, והיה העורך הראשי בצוות הקמת אתר Kick.co.il בשיתוף עם ynet, אשר בסופו של דבר הוטמע בתוך מדור הספורט של האתר. תקופתו בחברה לוותה בחיכוכים רבים עם הנהלת החברה. באותן שנים כתב גם למגזין "בלייזר", הגיש פינות ספורט ב"ערוץ 20", ערוץ "זום" (במסגרת עבודתו באימג'ין מדיה), וכן ב-i24News ובערוץ 10, והגיש תוכנית ספורט ברדיו "קול נס ציונה" לצד בועז קורפל.
ב-2014 הצטרף לצוות ההקמה של חברת ההזנק Apester, שפיתחה פלטפורמה ליצירת והפצת תוכן אינטראקטיבי, בתור מנהל לקוחות ותוכן. בתקופתו בחברה היא גייסה 17 מיליון דולר, פתחה משרדים בלונדון, ברלין, וניו יורק, ורשמה שיתופי פעולה עם גופי תוכן עולמיים רבים, בראשות שיתוף פעולה מתמשך עם מגזין Time בבחירת "איש השנה" ו-"100 המשפיעים". ב-2018 זכתה החברה בפרס Best Interactive Content Platform מטעם ארגון DIGIDAY.
בשנים 2015–2016 כתב על ספורט אמריקאי עבור קבוצת "מעריב", בעיקר באתר הספורט של ערוצי צ'רלטון.
ב-2018 החל לכתוב באופן קבוע במדור הספורט של "ישראל היום" על ספורט אמריקאי.
ב-2019 עזב את Apester והצטרף לחברת Optimove בתור מנהל התוכן והתקשורת, והעורך הראשי של אתר התוכן המקצועי לאנשי שיווק, PostFunnel.com.
ב-2020 התארח בספר "עונה מהאגדות", שם כתב קובץ פרקים לסיכום עונת 2019/2020 בליגת ה-NBA של שגיא רפאל ואורן לוי, לצד כותבים אורחים נוספים כמו ירון טלפז וערן סורוקה.
הערות שוליים

↑  Peled Nitsan פלד ניצן / סט. אייטמ'ס, באתר New Stage
↑  ynet - KICK, באתר ynet
↑  אסף גלעד, Apester מגייסת עוד 12 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 19 באפריל 2016
↑  משה בנימין, גם השנה: Apester תנהל את סקר איש השנה של המגזין TIME, באתר אייס, 5 בדצמבר 2018
↑  Apester, Apester Wins Award for Best Interactive Content Platform at the Digiday Technology Awards, www.prnewswire.com (באנגלית)
ניוט סלמנדרה

| --- | --- |

ניוט סלמנדרה בגילומו של אדי רדמיין
 שם ספר:  הארי פוטר חיות הפלא והיכן למצוא אותן
 הופעה ראשונה:  חיות הפלא והיכן למצוא אותן
 הופעה אחרונה:  חיות הפלא: הסודות של דמבלדור
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג
 גילום הדמות:  אדי רדמיין  ג'ושוע שאה (בצעירותו)
 מידע
 שם אמיתי:  ניוטון ארטמיס פידו סלמנדרה
 תאריך לידה:  24 בפברואר 1897
 מקום לידה:  אנגליה 
 גזע:  קוסם
 מין:  זכר
 מקצוע:  מאגיזואולוג סופר
 מומחיות:  חקר חיות הפלא היסטוריית הקסם
 כוחות:  קסמים
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  דורסט 
 דמויות קשורות
 משפחה:  תזאוס סלמנדרה (אח) פורפנטינה "טינה" גולדשטיין (אישה) קוויני גולדשטיין (גיסה) רולף סלמנדרה (נכד) לונה לאבגוד (נכדה דרך נישואים) לורקאן ולינסדר סלמנדרה (נינים)
 חברים:  אלבוס דמבלדור ג'ייקוב קובלסקי ליטה לסטריינג'
 אויבים:  גלרט גרינדלוולד וצבא התומכים שלו
 
ניוטון ארטמיס פידו "ניוט" סלמנדרה (באנגלית: Newton Artemis Fido "Newt" Scamander) הוא דמות בדיונית בסדרת הספרים "הארי פוטר" שנוצרה על ידי ג'יי קיי רולינג. במבנה הנרטיבי של סדרת הספרים, סלמנדרה הוא מאגיזואולוג ומומחה לחקר חיות הפלא שחיבר את ספר הלימוד "חיות הפלא והיכן למצוא אותן"; ספר לימוד בו הארי פוטר וחבריו משתמשים לעיתים תכופות במהלך שנות לימודיהם בהוגוורטס. למרות שדמותו מאוד שולית ומוזכרת לרוב כדרך אגב במהלך סדרת הספרים ובעיבודיהם הקולנועיים, סלמנדרה הוא אחד הפרוטגוניסטים הראשיים של סדרת הספין-אוף, "חיות הפלא", במהלכה מתוארים יחסיו עם חיות הפלא וחלקו במאבק נגד גרינדלוולד.
ביוגרפיה בדיונית > ילדותו

ניוטון ארטמיס פידו "ניוט" סלמנדרה נולד ב-24 בפברואר 1897 בבריטניה. ידוע שלניוט היה לפחות אח אחד, תזאוס. העניין של ניוט בחקר חיות הפלא התפתח מגיל צעיר מאוד, בעיקר משום עבודתה של אמו כמגדלת היפוגריפים.
ביוגרפיה בדיונית > שנותיו בהוגוורטס

סלמנדרה החל את חוק לימודיו בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות בשנת 1908. במהלך שנותיו בהוגוורטס, סלמנדרה השתייך לבית הפלפאף והוא פיתח את הידע שלו בחקר ולימוד חיות הפלא. בשנת 1910, סלמנדרה התיידד עם ליטה לסטריינג', שכמוהו, הייתה אאוטסיידרית ונמשכה לחיות הפלא, לאחר שזו האחרונה ברחה מנערות שהציקו לה והסתתרה באותו הארון שבו סלמנדרה גידל גוזל של עורב. סלמנדרה סיפר ללסטריינג' שהוא נשאר בחופשות בית הספר במטרה להשגיח על הגוזל, ולסטריינג' (שהכירה אותו באופן שטחי), החלה לראות אותו באור אחר. ידידותם העמיקה עד כדי כך שאחרי שסלמנדרה קיבל פעם ריתוק של חודש על כך שאמר למורה בהוגוורטס בשם פרנדרגאסט ש"אין יצורים משונים, רק אנשים צרי אופקים", כאשר הוא פקפק בביקורתיות על התעניינותו ביצורים קסומים, לסטריינג' טמנה פצצת סירחון מתחת לשולחן המורה כדי להצטרף אליו.
במהלך אחד השיעורים של פרופסור דמבלדור בהתגוננות מפני כוחות האופל שעסק בהתגוננות מבוגארט, נחשף שפחדו הגדול של סלמנדרה הוא לעבוד לנצח כפקיד במשרד הקסמים. בשנת 1913, כשאחד מניסוייה של לסטריינג' שכלל חיית פלא מסוכנת השתבש, סיכן את חייו של תלמיד אחר, והפר בנוסף חוקים האוסרים את גידולה של אותה חיית הפלא, סלמנדרה לקח את האשמה על מעשיה של לסטריינג', ולכן סולק מלימודיו בהוגוורטס במקומה. פרשת סילוקו מהוגוורטס השאירה את סלמנדרה מריר, אך למרות זאת הוא עדיין נשאר מאוהב בלסטריינג'. עם זאת, אלבוס דמבלדור טען בתוקף נגד סילוקו. לא ברור אם הגירוש נאכף או לא, או היה זמני או קבוע. עם זאת, סלמנדרה הורשה לשמור על שרביטו.
ביוגרפיה בדיונית > עבודה במשרד הקסמים

בתקופה כלשהי במהלך מלחמת העולם הראשונה, ניוט נסע לחזית המזרחית כחלק מתוכנית סודית של משרד הקסמים לביית דרקוני כרסי ברזל אוקראיניים. בסופו של דבר, התוכנית בוטלה מכיוון שהדרקונים הגיבו רק לסלמנדרה ואילו ניסו לאכול את שאר הקוסמים שהשתתפו בתוכנית.
לאחר מכן, סלמנדרה הצטרף למחלקה להסדרת ושליטה של יצורים קסומים, ובילה שנתיים במשרד לזכויות גמדוני הבית לפני שהועבר למחלק החיה, שם הידע הנרחב שלו על יצורים קסומים הוביל לסדרה מהירה של קידומים, והניע אותו קדימה לקריירה מזהירה כמאגיזואולוג, קריירה שממנה שאר משפחת סלמנדרה הסתייגה.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המאבק

סלמנדרה חזר לעבודתו במשרד הקסמים ובשנת 1947 יצר את רישום אנשי הזאב, רשימה שהסדירה את רישומם באופן רשמי. בסוף הקריירה שלו, סלמנדרה הקים חוק האוסר על גידול ניסיוני (שאומץ ב-1965) במטרה למנוע יצירת מינים חדשים בבריטניה.
בשלב כלשהו, סלמנדרה נשא לאישה את טינה גולדשטיין, הילאית אמריקאית אותה פגש במהלך מאבקו בגרינדלוולד, ולאחר פרישתו מעבודתו במשרד הקסמים, סלמנדרה פרש יחד איתה לדורסט. בשנת 1979, הוענק לסלמנדרה אות מרלין, דרגה שנייה, עבור הקריירה הענפה והידע הנרחב שלו כמאגיזואולוג. עם הזמן, ספרו "חיות הפלא והיכן למצוא אותן" הפך לאחד מספרי הלימוד הנפוצים ביותר בהוגוורטס, ותלמידים רבים למדו בו, לרבות הארי פוטר וחבריו לספסל הלימודים. לסלמנדרה וטינה נולד בן אחד, ממנו נולד נכדו, רולף סלמנדרה, שלימים נשא לאישה את לונה לאבגוד, חברה קרובה של הארי פוטר, וממנו נולדו לו ניניו, התאומים לורקאן וליסנדר סלמנדרה.
מאפיינים > מראה חיצוני

ניוט סלמנדרה מתואר כקוסם גבוה ורזה בעל פנים שזופות כתוצאה ממסעותיו, שיער חום פרוע ועיניים כחולות. על מנת לחזק את אופיו האקסצנטרי של סלמנדרה, מעצבת תלבושות קולין אטווד הכינה מעיל בצבע קר (כחול כהה), בניגוד לגוונים חומים של בגדי גברים משנות ה-1920, עם כיסים רבים שנועדו להסתיר כמה שיותר יצורים.
במהלך מסעותיו בפריז, בשנת 1927, סלמנדרה לבש מעיל צמר אפור, ומראהו המרושל בדרך כלל, נעשה מרושל ומוזנח יותר ויותר, בעקבות איסור היציאה מתחומי בריטניה וניסיונותיו של שר הקסמים לגייס אותו כנגד קרידנס ברבון וגלרט גרינדלוולד שהכבידו עליו.
מאפיינים > אישיות

סלמנדרה מתואר כאדם אינדיבידואלי יוצא דופן אשר הקדיש את כל מרצו לחקר חיות הפלא עבור היצירה שלו, "חיות הפלא והיכן למצוא אותם", גם כאשר הוא יצא לכאורה לדימוס. בחוגים רבים בעולם הקוסמות, סלמנדרה נחשב לסמכות העליונה בתחום המאגיזואולוגיה; יצירותיו התפרסמו והפכו לרבי מכר ברחבי עולם הקוסמות. עם זאת, סלמנדרה מתואר כאדם מביך מאוד חברתית, בלתי מתפשר ואקסצנטרי בדעותיו שמרגיש נוחות יותר בחברת חיות ויצורי פלא מאשר בחברת בני אדם. סלמנדרה אף מראה סימני ביישנות במיוחד כלפי נשים שהיו לו רגשות כלפיהן, שכן הוא נאבק עמוקות להתוודות בגלוי על רגשותיו כלפי אשתו לעתיד, טינה גולדשטיין.
עם זאת, ניוט היה אדם אמפתי ורחום מאוד; דוגמאות בולטות לכך ניתן למצוא בגילויי האמפתיה שלו לקרידנס ברבון, למרות שזה האחרון היה אובסקורוס מסוכן, וניחומו של תזאוס לאחר הקרב עם גרינדלוולד במהלכו ליטה לסטריינג', ארוסתו של תזאוס, מתה. למרות היותו קריר כלפי אירוסיהם של תזאוס וליטה, ניוט עדיין היה מוכן לא רק להתנהג בצורה לבבית, אלא אפילו לשמש כשושבינם בחתונה, אם כי הוא הראה בבירור את קרירותו בכך שסירב לתקשר עם שניהם. הוא אפילו הגן על ליטה כשזו הפגינה את שנאתה העצמית באומרו שגרמה למותו של קורבוס לסטריינג' בשוגג - דוגמאות אלו מראות כי יכולתו של סלמנדרה להפגין אמפתיה עלתה על קשייו החברתיים. יתר על כן, ניוט פיתח ידידות חזקה ועקבית עם האל-קס ג'ייקוב קובלסקי, ולאחר מכן הודה שהוא באמת אוהב ומעריך את תכונותיו ואת עזרתו במהלך ההרפתקאות שלהם. עובדה זו מראה על כך שלסלמנדרה לא היו שום דעות קדומות כלפי נטולי הקסם, בניגוד לרוב הקוסמים.
סלמנדרה היה גם נבון מבחינה מוסרית, והביע זעזוע וחוסר שביעות רצון מכל גילוי אכזריות, כמו הרעיון להשתמש באובסקורוס שהרג ילד עבור רווח אישי. סלמנדרה עצמו הודה שהוא גילה שיפוט לקוי בצעירותו - למשל, הוא דיבר בגלוי על דעותיו נגד הילאים, אף על פי שטינה גולדשטיין עצמה הייתה הילאית. דוגמה נוספת לגילוי שיפוט לקוי מצידו הייתה כאשר הוא הביא ציפור רעם לארצות הברית, שלא לדבר על מזוודה שלמה מלאה ביצורים קסומים, בהתחשב באיסור שקונגרס הקסמים של ארצות הברית באותה עת על יצורים כאלה.
הסבר אפשרי נוסף להתנהגותו בא מאלבוס דמבלדור עצמו, שהאמין שסלמנדרה באמת היה מודע לתוצאות מעשיו, אך הרגיש חייב לעשות תמיד את הדבר הנכון, ללא כל התחשבות בסובבים אותו, או אפילו ברווחתו שלו. דמבלדור אף ציין שהוא מעריץ את ניוט על כך שהוא איננו מחפש כוח לעצמו. דמבלדור כיבד והעריץ עמוקות את סלמנדרה עד כדי כך שאפילו התנגד וטען בתוקף נגד סילוקו מהוגוורטס.
ביקורת

לדמותו של ניוט סלמנדרה ישנה גבריות נדירה בקולנוע, ובמיוחד כגיבור של סרט תקציבי גדול: הוא רגיש, רגוע, פגיע, אמפתי ואינו מציג בשום אופן יהירות או סמכות. משכך, מבקרים רבים זלזלו מאוד באופיו של סלמנדרה, וחקרו את הקוהרנטיות והכריזמה שלו כמנהיג. בילג' אבירי ("Village Voice") הציג את סלמנדרה כגיבור "חולה פיזית", בעוד שוויל לייטץ ("New Republic") ציין שזה "סוג של טירוף" שאדם "טוב-לב, פשוט ובלתי ניתן להגדרה" מסוגל להיות הדמות הראשית בסדרה של חמישה סרטים.
מבקר התרבות ג'ונתן מקינטוש הסביר שהתגובות השליליות נבעו בעיקר מהעובדה שהגיבור הגברי בתחום הפנטזיה או המדע הבדיוני מיוצג באופן מסורתי כאיש "גבוה, נחוש וחזק פיזית, או לפחות שנון, פרוע וכריזמטי" מכיוון ש"זה הופך להיות כמעט הכרחי להסתיר את הפגיעות שלו". על פי מקינטוש, ניוט סלמנדרה מגלם "ייצוג לא טיפוסי וחדשני של גבריות" לגיבור של הרפתקאות קולנועיות, בתקופה שבה התוקפנות והיוהרות של הדמויות הגבריות הראשיות חשובות יותר מהרגישות או מהדיפלומטיה שלהן. (נושאים שקשורים באופן מסורתי יותר לסטריאוטיפים של נשיות). ב"חיות הפלא והיכן למצוא אותן", תכונות אלה מוצגים כאספקטים הירואיים חיוביים. לדברי מקינטוש, רגישותו של סלמנדרה היא אפילו איכותו העיקרית. לכן, גם אם במהלך ההרפתקה דמותו של סלמנדרה תתפתח, התפתחותה תהיה יותר על דגש הקמת יחסי אנוש עמוקים במיוחד.
הערות שוליים

↑  Tweet from the official Fantastic Beasts Twitter account (see this image)
1 2 3 4 5  לפי המתואר בספר הנלווה "חיות הפלא והיכן למצוא אותן".
↑  Pottermore introduction for Hufflepuffs (archived here)
↑  Fantastic Beasts and Where to Find Them: Magical Movie Handbook (see this image)
↑  ג'יי קיי רולינג, "חיות הפלא והיכן למצוא אותן: התסריט המקורי", עמודים 217–218
↑  The Archive of Magic: The Film Wizardry of Fantastic Beasts: The Crimes of Grindelwald
↑  The Case of Beasts: Explore the Film Wizardry of Fantastic Beasts and Where to Find Them (see this image)
↑  "EXCLUSIVE: J.K. Rowling tells SnitchSeeker about Newt's expulsion from Hogwarts, more"
1 2  "Fantastic Beasts and J.K Rowling's Wizarding World" on Youtube - "Newt is this oddball who managed to get himself expelled from Hogwarts"
↑  "Who is Leda Lestrange? 'Fantastic Beasts' Is Only The Start For The New Character, Says Director David Yates" from Bustle
↑  ג'יי קיי רולינג, "חיות הפלא והיכן למצוא אותן: התסריט המקורי", עמוד 126
↑  The Beasts: Cinematic Guide (Fantastic Beasts and Where to Find Them) (see this image)
↑  Fantastic Beasts and Where to Find Them: Newt Scamander: Cinematic Guide (see this image)
1 2  Ian Nathan, Inside the Magic: The Making of Fantastic Beasts and Where to Find Them, HarperCollins, 2016 (ISBN 979-1-0-3390001-6).
↑  מידע, באתר לקסיקון הארי פוטר
↑  ג'יי קיי רולינג, "חיות הפלא והיכן למצוא אותן: התסריט המקורי", עמוד 12
1 2  Jonathan McIntoch (Pop Culture Detective), "The Fantastic Masculinity of Newt Scamander", Via Youtube, 29 May 2017
↑  Why Newt Scamander is a different kind of hero [archive], Via Pottermore, December 2018
↑  Amy Nicholson, "J.K. ROWLING’S NOT-SO-FANTASTIC BEASTS", MTV, 16 November 2016
↑  Sara Stewart, "‘Fantastic Beasts’ is second-rate Rowling", The New York Post, 16 November 2016
↑  Bilge Ebiri, "Muggling Along: ‘Fantastic Beasts’ Conjures Too Little of the Potter Magic", The Village Voice, 16 November 2016
↑  Will Leitch, "Fantastic Beasts: A Nice Place to Visit", The New Republic, 18 November 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428897705171  BNE: XX5347148  LCCN: n2012065393  NKC: jo2013771210  NLG: 341207  NLK: KAC200106613  SUDOC: 060721391  VIAF: 305102741   WorldCat (עם VIAF): 305102741
סטרשין

סטרשין (בבלארוסית: Стрэшын; בפולנית: Streszyn) היא עיירה במחוז הומל שבבלארוס, על גדת נהר דניפר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

סטרשין נזכרת לראשונה בשנת 1391, ובמהלך המאות ה-16 עד ה-18 סבלה מפשיטות הטטרים והרוסים. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי סטרשין

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה קולחוז יהודי, מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי. במהלך התקופה הסובייטית עזבו את היישוב מאות מיהודיו.
באמצע אוגוסט 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובספטמבר 1941 רוכזו יהודיה בגטו שהוקם בה, אשר נשמר בידי שוטרים מקומיים, תוך שוד רכושם.
ב-14 באפריל 1942 נרצחו כ-280 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה בדרך מז'לובין ללבדווקה.
סוכנות המורשת הפינית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  פינלנד 
 תאריך הקמה:  1972 
 מטה מרכזי:  הלסינקי 
 עובדים:  260 
 www.museovirasto.fi
 
סוכנות המורשת הפינית, שכונתה בעבר המועצה הלאומית לעתיקות, היא סוכנות ממשלתית לאומית המשמרת את המורשת התרבותית החומרית של פינלנד. הסוכנות היא מוסד תרבותי ומחקר, אך היא גם רשות ממשלתית המופקדת על הגנה על אתרים ארכאולוגיים, מורשת, סביבה בעלת ערך תרבותי-היסטורי ורכוש תרבותי, בשיתוף גורמים רשמיים ומוזיאונים שונים.
הסוכנות מציעה מגוון רחב של שירותים, צוות מקצועי של מומחים, תערוכות ואוספים של כמה מוזיאונים, ארכיונים נרחבים וספרייה מדעית מיוחדת, שכולם עומדים לרשות הציבור הרחב. סוכנות המורשת הפינית כפופה למשרד החינוך הפיני.
הערות שוליים

1 2  "About us". Museovirasto. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "History of the Agency". Museovirasto. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Strategy". Museovirasto. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Härö, Mikko; Salmela, Ulla (10 בדצמבר 2017). "Työ muuttuu, Museovirasto pysyy". Sadan Vuoden Satoa. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Museovirasto sitoutui kilpailuolosuhteiden tasapuolisuutta parantaviin toimenpiteisiin". Kilpailu- ja kuluttajavirasto. 7 במאי 2020. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Organisation". Museovirasto. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261278305171  BIBSYS: 8073911  BnF: cb144086031 (data)  GND: 16280488-X  ISNI: 0000 0001 2114 1193  LCCN: n80116557  NKC: ko2010592099  SUDOC: 079539831  ULAN: 500300302  VIAF: 158525431   WorldCat (עם VIAF): 158525431
נוצרים יוונים-אורתודקסים לבנוניים

|  שפות |
| --- | --- |
 ערבית לבנונית
 דת
 הכנסייה היוונית-אורתודוקסית של אנטיוכיה
 
הערכה של התפלגות השטח של הקבוצות הדתיות העיקריות בלבנון
התפלגות הקבוצות הדתיות בלבנון: אזורים עם רוב יווני-אורתודוקסי מוצגים בצהוב בהיר
נוצרים יוונים-אורתודוקסים לבנוניים ( ערבית : المسيحية الأرثوذكسية الرومية في لبنان) הם קבוצה בעם הלבנוני הנמנית עם חסידי הכנסייה האנטיוכית בלבנון, המהווה כנסייה אוטוקפלית יוונית אורתודוקסית בתוך קבוצת הכנסיות הרחבה יותר של הנצרות האורתודוקסית, והיא הכנסייה השנייה בגודלה בלבנון, אחרי הכנסייה המרונית.
הערכות מצביעות על כך שהנוצרים היוונים-אורתוקסיים מהווים כ-8% מכלל אוכלוסיית לבנון. רובם חיים בביירות ובנפת מתן שמצפון לה, בנפות חאצביא וראשיא שבדרום מזרח המדינה, בנפת כורה שמדרום לטריפולי, ובנפת עכאר.
תחת הקונצנזוס של האמנה הלאומית מקובל כי לתפקידי סגן יו"ר הפרלמנט וסגן ראש הממשלה בלבנון מתמנים נוצרים יוונים-אורתודוקסים.
היסטוריה

הכנסייה היוונית-אורתודוקסית של אנטיוכיה שייכת לכנסייה האורתודוקסית המזרחית, המורכבת מכמה כנסיות אוטוקפליות המאוחדות על ידי דוקטרינה משותפת ועל ידי השימוש בפולחן הביזנטי. זהו הזרם הנוצרי השני בגודלו בלבנון. מבחינה היסטורית, הכנסיות היווניות-אורתודוקסיות צמחו מארבע הפטריארכיות המזרחיות ( ירושלים, אנטיוכיה, אלכסנדריה וקונסטנטינופול) שהיו חלק מחמש הפטריארכיות הגדולות המקוריות (הפנטרכיה) שבאימפריה הרומית - הפטריארכיה החמישית הייתה ברומא. הפיצול הסופי בין רומא לכנסיות המזרחיות, שהתנגדו לדעות ולטענות האפיפיורים של רומא, התרחש בשנת 1054. מאותה תקופה, למעט תקופת איחוד קצרה במאה החמש עשרה, הכנסיות המזרחיות המשיכו לדחות את טענותיה של הפטריארכיה של רומא (הכנסייה הקתולית) לעליונות האפיפיור על שאר הפטריארכים ודחו את רעיון האלטעות האפיפיורית. מבחינה דוקטרינית, נקודת המחלוקת העיקרית בין הכנסיות המזרחיות והמערביות היא אופן האצלת רוח הקודש (פסוקית ומהבן), אך קיימים הבדלים בדוקטרינה גם בנושאים טקסיים ומשמעתיים.
בלבנון של ימינו, הנוצרים האורתודקסים המזרחיים גרים בעיקר בערים, ומהווים חלק עיקרי ממעמד הסוחרים ובעלי המקצוע בביירות ובערים אחרות. רבים מהם גרים בדרום-מזרח המדינה (מחוזות א-נבטיה ואל-בקעא) ובמחוז צפון לבנון, בסמוך לטריפולי. הם משכילים מאוד ובקיאים היטב בתחום הפיננסים. הכנסייה היוונית האורתודוקסית שימשה לעיתים קרובות כגשר בין הנוצרים הלבנונים ובין מדינות ערב.
לנוצרים היוונים-אורתודוקסים הלבנוניים יש קשר ארוך ומתמשך עם כנסיות אורתודוקסיות מזרחיות במדינות אירופה כמו יוון, קפריסין, רוסיה, אוקראינה, בולגריה, סרביה ורומניה. מבחינה היסטורית, לכנסייה היוונית-אורתודוקסית בלבנון היו פחות קשרים עם מדינות המערב מאשר הכנסייה המרונית, אך יש לה קשרים חזקים לרוסיה ויוון. ההערכה היא כי הנוצרים היוונים-אורתודוקסים הלבנוניים מהווים כ-8% מכלל אוכלוסיית לבנון. הערכה זו כוללת את הקהילה הפלסטינית היוונית-אורתודוקסית בלבנון, שרבים מחבריה קיבלו אזרחות לבנונית.
הנוצרים היוונים-אורתודוקסים תומכים במגוון מפלגות וסיעות פוליטיות, כולל מפלגות לא סקטוריאליות כמו המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית, המפלגה הקומוניסטית הלבנונית ותנועת השמאל הדמוקרטית; וגם מפלגות נוצריות כמו הזרם הפטריוטי החופשי, תנועת מרדה, הכוחות הלבנוניים והפלנגות הנוצריות.
יישובים נוצרים יווניים-אורתודוקסיים

בלבנון, הנוצרים היוונים-אורתודוקסים נמצאים בביירות, דרום מזרח המדינה ( מחוזות א-נבטיה ואל-בקאע) ובמחוז צפון לבנון ליד טריפולי - נפת כורה, כמו כן גם בנפות עכאר, בתרון, מתן, עאליי, זחלה, מיניה-דאניה, חאצביא, בעבדא, מרג' עיון, טריפולי, ראשיא, גבל וזע'רתא.
יישובים נוצרים יווניים-אורתודוקסיים > ערים ועיירות בהן רוב האוכלוסייה הוא יווני-אורתודוקסי

אשרפייה, אמיון, בחמדון, מרג' עיון, דיר מימאס ועיירות רבות נוספות.
יישובים נוצרים יווניים-אורתודוקסיים > ערים ועיירות עם מיעוט יווני אורתודוקסי בולט

ראס ביירות (שכונה עשירה בביירות), טריפולי, שכא, בורג' חמוד, זחלה, חלבא, בתרון, עאליי, חאצביא ועיירות רבות נוספות.
אשרפייה נשלטה בעבר על ידי שבע משפחות נוצריות יווניות-אורתודוקסיות יווניות בולטות שהרכיבו את החברה הגבוהה של ביירות במשך מאות שנים: טראד, גדאי, פרניין, ארמן, בוסטרוס, סורסוק, פייאד וטואיני.
נוצרים יוונים אורתודוקסים לבנוניים ראויים לציון

פיירוז
נאסים טאלב
שארל דבאס
אנטון סעאדה
אליאס אלמר
אליאס ח'ורי
שארל מאליכ
גלריה

קתדרלת גאורגיוס הקדוש היוונית-אורתודוקסית בביירות
הערות שוליים

↑  "Minority Rights Group International – working to secure the rights of minorities and indigenous peoples".
1 2  Lebanon – International Religious Freedom Report 2010 U.S. Department of State. Retrieved on 14 February 2010.
1 2  Lebanon – July–December, 2010 International Religious Freedom Report U.S. Department of State. Retrieved on 1 June 2012.
↑  Harb, Imad (במרץ 2006). "Lebanon's Confessionalism: Problems and Prospects". USIPeace Briefing. United States Institute of Peace. אורכב מ-המקור ב-9 ביולי 2008. נבדק ב-20 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
סוכנות הכבישים הפדרלית (רוסיה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה 
 סוכנות אם:  משרד התחבורה של רוסיה 
 תאריך הקמה:  9 במרץ 2004 
 מטה מרכזי:  מוסקבה 
 rosavtodor.ru
 
סוכנות הכבישים הפדרלית (ברוסית: Федеральное дорожное агентство, Росавтодор) היא הסוכנות הממשלתית הרוסית האחראית לפקח על ענף תחבורת הכבישים והנדסת התחבורה ברוסיה.
סוכנות הכבישים הפדרלית היא גוף ממלכתי האחראי על יישום תוכניות ופרויקטים מיוחדים ופדרליים, מדעיים וטכניים בתחום התחבורה היבשתית, כולל תוכנית המודרניזציה של מערכת הכבישים הרוסית.
ניהול הכבישים הפדרליים מתבצע על ידי סוכנות הכבישים הפדרלית ישירות כמו גם באמצעות מערכת המפעלים הממלכתיים הפדרליים וסניפיהם, האחראים על ניהול יעיל של דרכים פדרליות וארגון עבודות בניית כבישים, שחזור, תיקון ותחזוקה.
הסוכנות חולשת על 50,700 קילומטרים של כבישים פדרליים, 5,560 גשרים ומעברים עיליים בנוסף לרכוש הנדרש כדי להבטיח תפקוד כל השנה של הכבישים הפדרליים.
עלות הנכס המנוהל שבשליטת סוכנות הכבישים הפדרלית היא כ-608 מיליארד רובל.
הסוכנות פועלת בהתאם לחוקת הפדרציה הרוסית, חוקים פדרליים, צווי נשיא הפדרציה הרוסית, החלטות שהוצאו על ידי ממשלת רוסיה, בהתאם להסכמים בינלאומיים והוראות וצווים של משרד התחבורה של הפדרציה הרוסית.
ראש סוכנות הכבישים הפדרלית ממונה או מפוטר על ידי ממשלת רוסיה בהצעת שר התחבורה של הפדרציה הרוסית.