stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת וורקני 2

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 סיווגים
 ICD-10:  Q92 
 
תסמונת וורקני היא תסמונת הנובעת מטריזומיה של כרומוזום מספר 8 – דהיינו מצב שבו מצויים שלושה עותקים של כרומוזום מספר 8, בכל תא בגוף, או בחלק מהתאים, במקום שני עותקים בלבד. נשא של טריזומיה יחלה במחלות קשות או יסבול ממומים קשים. כמו פגם שכלי או פיזי. יתאפיין בפגם מוחי, מקרוצפליה וספסטיות. ברבים מהמקרים מתרחשת הפלה בשלבים מוקדמים מאוד של ההיריון.
היא נקראה על שם יוסף וורקני.
תומאס ג'ונס (צייר)

| --- | --- |
דיוקן של תומאס ג'ונס, 1768
 לידה:  26 בספטמבר 1742 פוויס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 באפריל 1803 (בגיל 60) ויילס, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  ג'יזס קולג' 
 יצירות ידועות:  A Wall in Naples 
 
תומאס ג'ונס (Thomas Jones;‏ 1742 – 1803) היה צייר נוף וולשי. הוא היה תלמידו של ריצ'רד וילסון והיה ידוע כצייר נופים וולשיים ואיטלקיים. עם זאת, המוניטין של ג'ונס צמח במאה ה-20 כאשר יצירותיו הלא שגרתיות, שלא נועדו במקור לתערוכה, נתגלו. בולטת בהם היא סדרת תמונות של נאפולי שצייר בשנים 1782 ו-1783. על ידי הפרת המוסכמות של ציור נוף קלאסי לטובת ציור בתצפית ישירה. האוטוביוגרפיה שלו, לא פורסמה עד שנת 1951, אך מוכרת כמקור חשוב למידע על עולם האמנות של המאה ה-18.
ביוגרפיה > ראשית החיים והקריירה

תומאס ג'ונס נולד ב-26 בספטמבר 1742, ברדנשורשייר, השני מבין שישה עשר ילדים לבעל האדמות תומאס ג'ונס מטראפונן ואשתו חנה. את שנותיו הראשונות הוא בילה באחוזתו של אביו בויילס; לפיכך הוא מכונה לעיתים קרובות תומאס ג'ונס מפנצ'רריג כדי להבדיל אותו מאחרים בעלי אותו שם. הוא התחנך במספר בתי ספר ומכללות, לפני שהלך לאוקספורד בשנת 1759. השכלתו באוניברסיטה מומנה על ידי דוד אימו שבניגוד לרצונו של ג'ונס קיווה שהוא ייכנס לעבוד בכנסייה. ג'ונס נשר מאוקספורד לאחר מותו של דודו בשנת 1761 והמשיך בקריירה המועדפת עליו כאמן.
ג'ונס עבר ללונדון ונרשם לבית הספר לרישום של ויליאם שיפלי בנובמבר 1761. אף על פי שהשתתף בכיתת הרישום באקדמיה של סנט מרטין, הוא נותר לא בטוח ביכולתו לצייר דמויות בצורה משכנעת. בשנת 1763 שכנע את צייר הנוף המוביל ריצ'רד וילסון שייקח אותו כתלמיד.
בשנת 1765 ג'ונס הציג בתערוכה באגודת האמנים. משנת 1769 ואילך נופיו החלו להתבלט "בדרך המלך" האומנותית בסצנות היסטוריות, ספרותיות או מיתולוגיות. הוא שיתף פעולה עם ג'ון המילטון מורטימר, שצייר את הדמויות. אחת העבודות הידועות ביותר שלו מתקופה זו היא "המשורר הנודד", המבוססת על שירו של תומאס גריי. שנות ה-70 של המאה ה-18 היו תקופה מוצלחת עבור ג'ונס. הוא נבחר כעמית ב"אגודת האמנים" בשנת 1771 ושימש כמנהל החברה בשנים 4–1773. תקופה זו הוא התחיל לצייר רישומי נוף קטנים בשמן על נייר.
ביוגרפיה > איטליה

ג'ונס יצא למסע לאיטליה בספטמבר 1776. בעבודות שייצר שם במיוחד בציורי צבעי המים שלו, הוא פיתח פלטת צבעים ייחודית בגווני כחול שונים. ג'ייקוב מור ותומאס בנקס היו בין עמיתיו באטליה. המשימה הראשונה שלו באיטליה הייתה ציור נוף שכותרתו "אגם אלבנו - שקיעה" עבור הרוזן-בישוף של דרי, שהפך לפטרון החשוב ביותר של ג'ונס.
ג'ונס ערך את ביקורו הראשון בנאפולי בספטמבר 1778, שם שהה חמישה חודשים. הוא חזר לרומא לתקופה מסוימת וגר בבית ליד המדרגות הספרדיות. הוא לקח לעצמו אלמנה דנית בשם מריה מונקה בתור "משרתת" באפריל 1779, ונסע איתה לנאפולי שנה לאחר מכן. נאפולי הייתה באותם הימים, העיר הגדולה ביותר באיטליה, ויצרה יותר הזדמנויות לפטרונות מאשר ברומא. מריה ילדה שתי בנות בנאפולי, אנה מריה (בשנת 1780) ואליזבת (בשנת 1781).
חזרה מאיטליה ופרישה

לאחר ששמע על מות אביו בשנת 1782, אחרי שש שנים באיטליה ג'ונס נהיה חסר מנוחה וגעגועים ושב לבריטניה. הוא יצא ללונדון עם מריה ובנותיהם. והגיע לשם בנובמבר ומצא כי רבים מציוריו נהרסו על ידי הלחות, כולל כל הציורים שצוירו בטבע. בלונדון ניסה ג'ונס להחיות את הקריירה שלו כצייר, אך היה לו פחות מוטיבציה לעשות זאת מכיוון שאביו השאיר לו הכנסה שנתית של 300 פאונד. אף על פי שהציג עשר עבודות באקדמיה המלכותית בשנים 1784–1798. כבר בשנת 1785 הוא הרגיש שהקריירה האמנותית שלו הסתיימה.
בשנותיו המאוחרות ג'ונס נמשך יותר ויותר לוויילס, ובמיוחד לאחוזתו בפנצ'רריג. הוא ירש את האחוזה בשנת 1787, עם מות אחיו רב-סרן ג'ון ג'ונס. עם הביטחון הכספי החדש שלו תומאס ג'ונס נישא לבסוף למריה מונקה ב־16 בספטמבר 1789. החתונה נערכה בכנסיית סנט פנקראס בלונדון.
ג'ונס התעניין באופן פעיל באחוזתו, ותיעד את התפתחויות החקלאיות בה.
תומאס ג'ונס נפטר 29 באפריל 1803. הוא נקבר בקפלה המשפחתית בלנדרינדוד ויילס.
הערות שוליים

↑  JONES, THOMAS (1742 - 1803), landscape painter | Dictionary of Welsh Biography, biography.wales
↑  Thomas Jones (1742 - 1803) | National Gallery, London, www.nationalgallery.org.uk
↑  Llyfrgell Genedlaethol Cymru - Arddangosfa Thomas Jones Pencerrig Exhibition - National Library of Wales, web.archive.org, ‏2007-06-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440228605171  BnF: cb13738822v (data)  GND: 119308207  ICCU: BVEV097147  ISNI: 0000 0000 7244 3995  LCCN: n86006053  NKC: ola2003192326  NTA: 251935930  RERO: 02-A012512097  RKD: 118197  SNAC: w69643z0  SUDOC: 066901146  ULAN: 500007523  VcBA: 495/134754  VIAF: 107541501   WorldCat (עם VIAF): 107541501 
תומאס ג'ונס, המשורר הנודד, 1774
בית האחוזה של ג'ונס בווילס, בו נולד וגם נפטר
שמעתין

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  1964–2013 (כ־49 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 ISSN:  0582-9836
 
שמעתין הוא כתב עת תורני שפיט שיצא לאור בישראל החל משנת ה'תשכ"ד על ידי איגוד המורים למקצועות קודש. נכללים בו מאמרים בתנ"ך בתלמוד בהלכה ובחינוך יהודי, בדגש על דרכי הוראת התנ"ך. עד שנת תשע"ג יצאו לאור 184 גיליונות.
כותבים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
עם כותבי המאמרים במשך השנים נמנים רבנים, מחנכים, חוקרים תורניים ואנשי אקדמיה, בהם: הרב אלימלך בר-שאול, הרב משה צבי נריה, הרב יעקב אריאל, האדריכל הרב יעקב יהודה, ד"ר מרדכי ברויאר, פרופ' יהודה אייזנברג, הרבנית אסתר פרבשטין ואחרים.
שלמה קרמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1966 (בן 58 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תיכון הנדסאים הרצליה  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
שלמה קרמר (נולד בשנת 1966), הוא יזם הייטק סדרתי ואנג'ל ישראלי, המתמחה באבטחת מידע וסייבר. ממייסדי חברות צ'ק פוינט ואימפרבה, מחברות אבטחת המידע הגדולות בישראל. מכהן כמנכ"ל קייטו נטוורקס, אותה ייסד במשותף עם גור שץ וששוויה נאמד במעל 2.5 מיליארד דולר (אוקטובר 2021), ובנוסף מכהן במספר דירקטוריונים.
בשנת 2018 העריך דה-מרקר את הונו ב-1.31 מיליארד דולר.
קרמר עוסק גם בייעוץ כלכלי וכותב מאמרים עבור כתב העת פורבס.
ביוגרפיה

שלמה קרמר, הצעיר מבין שלושה אחים, נולד בתל אביב וגדל ברמת גן. סבו הקים טחנות קמח, ואביו עבד כמנהל טכנולוגי של אחת הטחנות. אמו הייתה גננת, שוויתרה על עבודתה לטובת גידול ילדיה.
למד בבית הספר להנדסאים. את שירותו הצבאי עשה ביחידה 8200, בה שימש כחוקר וראש מדור. לאחר השחרור פיתח עם שותף לומדה, שאותה מכרו לפרופסורית לחינוך.
בוגר אוניברסיטה במתמטיקה, ומדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב (במסגרת העתודה האקדמית) ומוסמך מדעי המחשב מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קרמר נשוי לעיתונאית והקולנוענית דורית חכים. יש להם שלושה ילדים (מהם שני תאומים) משותפים. לקרמר שני ילדים נוספים מנישואים קודמים. מתגורר בנווה צדק, בתל אביב.
חברות שהקים

בשנת 1993 הקים קרמר יחד עם גיל שוויד (אותו הכיר ביחידה 8200) ומריוס נכט את חברת צ'ק פוינט, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת מידע, חלוצת יצרניות חומת האש ומחלוצות יצרניות ה-VPN. בשנת 2003 עזב את החברה ומכר את רוב מניותיו בה.
בשנת 2002 הקים, יחד עם עמיחי שולמן ומיקי בודאי, את חברת אימפרבה, העוסקת בהגנה על בסיסי נתונים. החברה פיתחה מוצר המגן על קבצים אסטרטגיים בארגונים ומנהל הרשאות לגישה עליהם מכל מקום, תוך ניטור הפעילות בקבצים ואיתור איומים פוטנציאליים באבטחת המידע. אימפרבה פיתחה גם חומת אש לאפליקציות הרשת של החברות, שמוטמע בתוך המוצר להגנת הקבצים.
קרמר עבר להתגורר עם משפחתו בארצות הברית, כאשר העתיק את מטה החברת לרדווד (עיר סמוכה לפאלו אלטו בעמק הסיליקון שבקליפורניה.) כיהן באימפרבה כמנכ"ל (עד 2014) וכיושב ראש וכאסטרטג הראשי (עד 2015). במהלך 2017 נפרד מהחזקותיו האחרונות בחברה תמורת 90 מיליון דולר.
בשנת 2006 ייסד יחד עם מיקי בודאי את חברת טראסטיר, שעסקה בהגנה על ארגונים ממתקפות הנעשות דרך מכשירי קצה. החברה פיתחה מוצר שנועד להגן על בנקים מפני הונאות ועל אתרי מסחר מקוונים מפני גנבת זהויות. כן פיתחה טכנולוגיה למניעת מתקפות פישינג.
בשנת 2015 הקים, יחד עם גור שץ, את חברת הסייבר קייטו נטוורקס, שפיתחה מערכת אבטחת מידע מבוססת שכבת ענן.
חברות בהן השקיע (רשימה חלקית)

פאלו אלטו נטוורקס (Palo Alto Networks) - פיתחה פיירוול ממוקד במשתמש ובתוכני הגלישה
ווצ'דוקס (WatchDox) - החברה (שנקראה בתחילת דרכה קונפידלה) פיתחה מערכות אבטחת מידע במודל תוכנה כשירות (SaaS), בדצמבר 2012 רכשה את InstallFree, שסיפקה פתרונות לגישה מרוחקת למחשבים
וורקלייט (Worklight) - פיתחה מוצר המחבר את הארגון ליישומי ווב 2.0 באופן מאובטח
סקיור איילנדס (Secure Islands) - פיתחה מוצר פתרון אבטחה כולל לארגונים, המתגמש בהתאם למדיניות הארגונית
לקון סקיוריטי (Lacoon Security) - פיתחה טכנולוגיה שיודעת לזהות התקנת תוכנת ריגול על טלפונים סלולריים
סקייפנס (Skyfence) - פיתחה טכנולוגיות לזיהוי חדירות לרשת הארגונית ולהגנה על מכשירים ניידים
אינקפסולה (Incapsula) - פיתחה שירות ענן לאחסון ואבטחת אתרים שמתפקד כ-WAF
קומיליון - פיתחה פלטפורמה למודיעין בסייבר
אקסבים (Exabeam) - פיתחה טכנולוגיות להתמודדות עם התקפות סייבר מתקדמות על שרתים ארגוניים, לרבות כאלה שמשתמשות בזהויות גנובות
לייטסייבר (LightCyber) - פיתחה מערכת לזיהוי מתקפות סייבר
אינדג'י (Indegy) - פיתחה שכבת אבטחת מידע לתשתיות קריטיות, מגינה על מערכות SCADA
SafeBreach - פיתחה פלטפורמה המייצרת סימולציית משחקי מלחמה מתמשכים בתוך מערכות המידע של הארגון, מנתחת את ההשפעה של ההתקפות ואת יעילותם של מוצרי ההגנה בכל רגע נתון ומאפשרת לארגון להתגונן לפני פריצה אמיתית
טופספין (TopSpin) - פיתחה מוצא המעניק אבטחה אקטיבית מפני איומי סייבר. המערכת מבוססת על הטמנה של "מלכודות דבש" (Honeypots) המדמות רשת ארגונית שאיננה קיימת בפועל, שאליה מכוונים הפורצים
Fundbox - מציעה מזומן לעסקים קטנים בהתאם לרמת הסיכון שלהם, כדי לגשר על פרק הזמן בין הוצאת החשבונית לקבלת התשלום
אליקנטו - פיתחה תוכנה שמספקת לעסקים שירות שיווק אוטומטי
אינסרט (Insert) - פיתחה מערכת ניהול אפליקציות, המאפשרת לנותני שירותים לבצע שינויים ללא תלות במפתחי תוכנה
Gong.io - פיתחה טכנולוגיה בתחום ניתוח שפה טבעית, שמבוססת, בין היתר, על מודלים של למידה עמוקה ובינה מלאכותית, לניתוח מידע משיחות מכירה עסקיות.
סומו לוג'יק (Sumo Logic) - פלטפורמת ניתוח לוגים לאיתור וניתוח של תקלות במהלך הפיתוח.
אקווה - ספקית פלטפורמה לאבטחת אפליקציות בקונטיינרים וירטואליים
פורסקאוט (ForeScout) - פיתחה טכנולוגיה לניהול מדיניות הרשת הארגונית מבפנים.
אקסלרו - פיתחה מערכת מבוססת תוכנה המאפשרת לארגונים וספקי שירותים לתכנן תשתיות אחסון גמישות תוך שימוש בשרתים סטנדרטיים ואחסון פלאש
בשנת 2012 הקים יחד עם מיקי בודאי, שהקים יחד איתו את אימפרבה וטראסטיר, קרן השקעות המתמקדת באבטחת מידע. קודם לכן השקיע בדומה לקרן הון סיכון. קרן הון הסיכון האמריקאית, USVP, השקיעה במספר חברות בהן היה (ובחלק מהמקרים עדיין) מעורב.
חברות בהן ביצע אקזיט

יוני 2001 - מקסימל אינובטיב אינטלג'נס נמכרה למיקרוסופט תמורת 20 מיליון דולר
נובמבר 2003 - אלגוטק נמכרה לקודאק תמורת 120 מיליון דולר
דצמבר 2003 - ביזנס ליירס נמכרה לנטגריטי תמורת 44 מיליון דולר
יוני 2011 - דיג'יטל פיול נמכרה ל–VMware בסכום שהוערך בין 100 ל-120 מיליון דולר
ינואר 2012 - וורקלייט נמכרה ל-IBM בסכום שהוערך בין 70 ל-100 מיליון דולר
אוגוסט 2013 - טראסטיר נמכרה ל-IBM בסכום שהוערך בין 650 ל-800 מיליון דולר
פברואר 2014 - אינקפסולה נמכרה לאימפרבה ב-10 מיליון דולר
פברואר 2014 - סקייפנס נמכרה לאימפרבה ב-60 מיליון דולר
פברואר 2015 - הייפרוייז נמכרה לצ'קפוינט ב-80 מיליון דולר
אפריל 2015 - לקון נמכרה לצ'קפוינט ב-100 מיליון דולר
אפריל 2015 - ווצ'דוקס נמכרה לבלקברי ב-100 מיליון דולר
אוקטובר 2015 - סקיור איילנדס נמכרה למיקרוסופט ב-150 מיליון דולר (הערכה)
אפריל 2017 - לייטסייבר נמכרת לפאלו אלטו נטוורקס ב-130 מיליון דולר
סופלי סיינס.
הוקרה

2006 - נבחר כאחד מ-20 המשפיעים ששינו את תעשיית הרשתות על ידי Network World
2008 - נבחר כמנכ"ל השנה על ידי מגזין SC
2013 - צורף להיכל התהילה של InfoSec
2015 - נבחר בין 100 המשפיעים בהייטק הישראלי על ידי בלוג הטכנולוגיה גיקטיים.
הערות שוליים

↑  שלמה קרמר: חדשות, עדכונים ומידע אודות שלמה קרמר - כלכליסט, באתר כלכליסט- www.calcalist.co.il
↑   איתן אבריאל, מרוויחים ביום מה שלא תרוויחו בשנה: 500 עשירי ישראל - הדירוג המלא, באתר TheMarker‏, 5 ביוני 2018
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏שלמה קרמר מכר את מניותיו באימפרבה בתמורה ל-90 מיליון ד', באתר גלובס, 28 בינואר 2018
↑  100 האנשים המשפיעים בהייטק הישראלי, באתר גיקטיים
שמעון אלאפין

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1856 וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 ביולי 1923  (בגיל 66) היידלברג, רפובליקת ויימאר 
 הישג בולט:  היה מס' 8 בעולם בשנת 1902
 מד כושר מרבי:  2688 (בפברואר 1898)
 מדינה:  האימפריה הרוסית, גרמניה
 הערות:  יהודי
 
שמעון אלאפין (Semyon Zinovievich Alapin;‏ 7 בנובמבר 1856, וילנה – 15 ביולי 1923, היידלברג), היה שחמטאי יהודי-ליטאי, מנתח פתיחות ומחבר חידות.
קריירה

אלאפין היה מטובי שחקני השחמט ברוסיה של שלהי המאה ה-19. בין השנים 1878–1879 הגיע אלאפין למקום השני בתחרות סנקט פטרבורג (ניצח: מיכאיל צ'יגורין). בשנת 1880 הפסיד אלאפין דו-קרב למיכאל צ'יגורין +3 -7 0= (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), וניצח בדו-קרב את קורט פון ברדלבן +3 -1 =1. בשנת 1899 אלאפין סיים בתיקו דו-קרב עם קרל שלכטר +1 -1 =4.
בין התוצאות הטובות ביותר של אלאפין בתחרויות הנה המקום הרביעי בתחרות וינה 1899, המקום השני אליו הגיע בתחרות וינה 1901, המקום החמישי בתחרות מונטה קרלו 1901, המקום הראשון בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1906, המקום השני בתחרות לודז' בשנת 1908, המקום השני בתחרות מינכן 1909 והמקום הראשון בתחרות מינכן 1911. בדו-קרב מול רודולף שפילמן הפסיד אלאפין +3 -6 =1.
מד הכושר המוערך של אלאפין היה בשיאו 2688 (פברואר 1898) כאשר אלאפין היה ממוקם עשירי בעולם.
בין השנים 1898–1910 פרסם אלאפין עיתון שחמט משלו בשם Der Schachfreund (החבר של השחמט). בשנת 1913 פרסם אלאפין ספר המיועד לשחמטאים מתחילים באותו שם.
היום הוא מוכר בעיקר בזכות תרומתו לתיאורית הפתיחה במרבית הפתיחות החשובות.
הסתעפויות בפתיחות

שמו של אלאפין נקשר להסתעפויות רבות בפתיחה וביניהן:
הסתעפות אלאפין בהגנה הסיציליאנית: 1. ה4 ג5 2. ג3
הסתעפות אלאפין במשחק הפתוח 1. ה4 ה5 2. פה2
גמביט אלאפין בהגנה הצרפתית: 1. ה4 ה6 2. ד4 ד5 3. רה3
הגנת אלאפין בפתיחה הספרדית: 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 רב4
הסתעפות אלאפין בהגנת קארו-קאן: 1. ה4 ג6 2. ג3
הסתעפות אלאפין בהגנה הולנדית (ידועה גם כהסתעפות מנהטן) 1. ד4 ו5 2. מהד3
הסתעפות אלאפין בגמביט המלכה : 1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 ב6
הסתעפות אלאפין שטייניץ של גמביט אבנס : 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. 0-0 ד6 7. ד4 רז4
הסתעפות סנדרס אלאפין של גמביט אבנס : 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. 0-0 ד6 7. ד4 רד7
משחקים מפורסמים > לבן: שמעון אלאפין שחור: עקיבא רובינשטיין פראג 1908

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Prague"]
[Site "Prague AUH"]
[Date "1908.06.01"]
[EventDate "1908.05.18"]
[Round "11"]
[Result "0-1"]
[White "Semion Alapin"]
[Black "Akiba Rubinstein"]
[ECO "C30"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "102"]
1. e4 e5 2. f4 Bc5 3. Nf3 d6 4. Nc3 Nc6 5. Bb5 Bg4 6. d3 {עדיף 6. ר:ג6+ או 6. ו:ה5}
Nge7
7. h3 Bxf3 8. Qxf3 O-O {לשחור כבר עמדה עדיפה במקצת עקב שליטתו בערוגה ד4}
9. f5 Nd4 10. Qg3 Nxb5 {לפעמים קשה להבין את ההחלטות של השחקנים. ברור ש-10...פ:ג2+ 11. מד1 פ:א1 מביא את עמדת השחור לזכויה לגמרי}
11. Nxb5 f6
12.
Be3 Bxe3 13. Qxe3 d5 14. O-O c6 15. Na3 Qb6 16. Qxb6 axb6 {לאחר חילופי המלכות השחור עבר לסיום עם עדיפות קלה}
17. c3 Rfd8 18. Rf2 Rd7 19. Nc2 Rad8 20. Re1 dxe4 21. dxe4 Nc8
22. Rfe2 b5 23. Na1 Nb6 24. Nb3 Na4 25. Kf2 c5 26. Rc2 g6
27. fxg6 hxg6 28. Nc1 c4 29. Ke3 Kf7 30. Rf1 Rd1 {על ידי החלפת הצריחים השחור מגדיל את יתרונו. הלבן חייב להגן על שלוש משבצות בטור ד' - ד1, ד2 ו-ד3}
31. Rxd1 Rxd1
32. Ke2 Rd7 33. Ke3 Nc5 34. b3 Ke6 35. bxc4 bxc4 36. Rb2 Rd1
37. Rb6+ Kd7 38. Ne2 Kc7 {אי אפשר להכות את הרגלי 39. צ:ו6 צד3+ 40. מו2 פ:ה4+ וזוכה בצריח}
39. Rb4 Rd3+ 40. Kf2 Nxe4+ 41. Ke1
Nd6 42. Ra4 Kc6 43. Ra8 Kd5 44. h4 Nf5 45. Rf8 Ne3 46. Rg8 {כמובן שלא 46. צ:ו6 צד1+ 47. מו2 פז4+ וזוכה בצריח}
Nxg2+ 47. Kf2 Nxh4 48. Rd8+ Ke4 49. Ng3+ Kf4 50. Ne2+ Kg4
51. Rc8 Rf3+ 0-1
משחקים מפורסמים > לבן:  שמעון אלאפין  שחור: עקיבא רובינשטיין קרלסבד 1911

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Karlsbad"]
[Site "Karlsbad (Karlovy Vary) AUH"]
[Date "1911.09.10"]
[EventDate "1911.08.21"]
[Round "14"]
[Result "0-1"]
[White "Semion Alapin"]
[Black "Akiba Rubinstein"]
[ECO "D00"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "92"]
1.d4 d5 2.Bf4 Nf6 3.e3 Bg4 {המסע הבלתי שגרתי נועד להוציא את מומחה הפתיחות אלאפין מההכנה התאורטית. עדיף כמובן המסע 3...ג5 או 3...ה6}
4.Be2 {אכן תוכנית השחור צלחה. ללבן עדיף 4. פו3 שכן החלפת הרצים היא לטובת השחור}
Bxe2 5.Qxe2 c6 6.Nd2 e6 7.c3
Nbd7 8.e4 {עדיף 8. פו3 או הצרחה גדולה. המטרה של פו3 היא לשתול אותו ב-ה5}
Nxe4 9.Nxe4 dxe4 10.Qxe4 Be7 11.Nf3 O-O 12.O-O Nf6
13.Qc2 Qb6 14.Rfe1 Rad8 15.Bg5 Rfe8 16.Bxf6 {לא הייתה שום סיבה להחליף את הרץ בפרש. ללבן מספר מסעים סבירים בעמדה כמו 16. צאג1 או 16. ב4}
Bxf6 17.Rad1 Rd5
18.h3 Red8 19.Rd2 g6 20.Red1 Bg7 21.Rd3 Qc7 22.Nh2 b5 23.Nf1
h5 24.Ng3 Qd7 25.Ne4 e5 26.Nc5 Qe7 27.Qe2 Qf8 28.Nb7 Re8
29.dxe5 {חיוני 29. צדה1. חילופי הרגלים מקלקלים את עמדת הלבן}
Rexe5 30.Qf3 Qe7 31.Rxd5 cxd5 32.Na5 Re1+ 33.Rxe1
Qxe1+ 34.Kh2 d4 35.Nc6 dxc3 36.bxc3 Bxc3 37.g3 a5 38.Kg2 Kg7
39.Qd3 a4 40.Qxb5 Qe4+ 41.Kg1 a3 42.Qc5 Bf6 43.Nb4 Bd4 44.Qc1
Qf3 45.Qf4 Bxf2+ 46.Kh2 Qe2 0-1
הערות שוליים

↑  Semion Alapin vs Akiba Rubinstein (1908), www.chessgames.com
↑  Semion Alapin vs Akiba Rubinstein (1911), www.chessgames.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12757218X  ISNI: 0000 0004 4886 2312  NTA: 146277740  VIAF: 15796853   WorldCat (עם VIAF): 15796853
שיתוף הוצאות

שיתוף בהוצאות (באנגלית: Cost Sharing Arrangements או Cost Contribution Arrangements) הוא חוזה בו מסכימים צדדים קשורים לחלוק את העלויות ואת הסיכונים הכרוכים בפיתוח, ייצור או רכישת נכסים, שירותים או זכויות, תוך קביעה מוקדמת של מהות והיקף הזכויות של כל משתתף בנכסים, בשירותים או בזכויות פרי שיתוף הפעולה. הסדרי שיתוף בהוצאות צברו פופולריות במהלך השנים בקרב קבוצות רב-לאומיות, בעיקר בהתייחס לשיתוף בהוצאות מחקר ופיתוח.
ישנם מגוון יתרונות להסדרי שיתוף בהוצאות, החל בהיבטים עסקיים ותפעוליים, כגון יצירת התמחויות, חיסכון בעלויות קבועות וחלוקת סיכונים בין יחידות כלכליות שונות, וכלה ביתרונות משמעותיים בתחום תכנון המס של קבוצות רב-לאומיות. יתרון המס הבולט הנמצא בהסדרי שיתוף בהוצאות נובע ממזעור הצורך לשלם תמלוגים בין חברות הקבוצה המשתתפות בהסדר. הקטנת החשיפה לתשלום תמלוגים בין חברות הקבוצה מקטינה את החשיפה לניכויי מס במקור. יתרון נוסף של הסדר שיתוף בהוצאות הוא האי צורך בקביעת גובה תמלוגים שלעיתים כרוכה בהערכות שווי מורכבות. הסדר שיתוף בהוצאות אינו שיטת מחיר העברה אלא הסכם משפטי. לרוב על מנת להגיע לחלוקת רווח שתשקף תנאי שוק, על הצדדים לנצל את חלקם ברווחי או הפסדי המיזם. חלקו של כל צד נמדד על פי תרומתו.
שמעון אפלבאום

| --- | --- |

שמעון אפלבאום עם ראש פסלו של הרמס, אותו מצא בתיאטרון של בית שאן בחפירות של שנת 1961
 לידה:  21 באפריל 1911 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  21 באוגוסט 2008 (בגיל 97) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 צאצאים:  צור שיזף 
 תרומות עיקריות
 חפירת בית שאן
 
אריק שמעון אפלבאום (נכתב גם אפלבוים; באנגלית: Erik Simon Applebaum;‏ 21 באפריל 1911 – 21 באוגוסט 2008) היה ארכאולוג ישראלי-בריטי, פרופסור לארכאולוגיה קלאסית, היסטוריה של העת העתיקה והיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב, חוקר מרד התפוצות ומרד בר כוכבא. ממייסדי תנועת הבונים בבריטניה וממקימי קיבוץ כפר בלום בעמק החולה.
ביוגרפיה

אריק שמעון אפלבאום, בן קלרה ויעקב, נולד ב-1911 בליברפול שבאנגליה. למד בתיכון לייטון פארק (אנ') שברדינג, ובשנים 1928–1930 למד כ-Junior Hulme Scholar בקולג' ברייזנוז (אנ') שבאוניברסיטת אוקספורד. ב-1939 עלה לארץ ישראל והיה ממקימי קיבוץ כפר בלום. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא בריטניה. בסוף 1942, לאחר קרב אל-עלמיין, נשלח להיות סַמָּל עתיקות הממונה על חפירת סקר וחקירת קירנאיקה שבמזרח לוב. החפירות והסקרים הניבו מספר עשורים מאוחר יותר את אחד הספרים החשובים שנכתבו על מרד התפוצות היהודי (פולמוס קיטוס, 115–117 לספירה) – "יהודים ויוונים בקירני הקדומה", שפורסם ב-1969 (ב-1978 פורסמה גרסה אנגלית שלו).
בשנת 1948 קיבל תואר בוגר (B. Litt.‎) מאוניברסיטת אוקספורד, וב-1951 קיבל ממנה תואר דוקטור. עבודתו עסקה בחקלאות בבריטניה הרומית (Agriculture in Roman Britain).
הוא החל לנהל חפירה ארכאולוגית בתמנע, ובשנים 1955–1956 שימש עמית מחקר לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנות ה-50 היה חבר בשורת המתנדבים, שלימדה במעברות ונאבקה בשוק השחור. הקבוצה חשפה את מעורבותו בשחיתות של סגן מפכ"ל המשטרה, עמוס בן-גוריון, בנו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון; כתוצאה מכך נתבעה הקבוצה על הוצאת דיבה (1957). בתקופה הזו אולץ אפלבאום לעזוב את קיבוץ כפר בלום, הועבר מהחפירה בתמנע ונאלץ לעזוב את האוניברסיטה העברית.
ב-1961–1962 היה אחראי על חפירת תיאטרון בית שאן, שנחשבה לחפירה הקלאסית הגדולה בארץ באותה תקופה. ב-1965 ייסד עם פרופ' מרדכי גיחון את החוג לארכאולוגיה קלאסית באוניברסיטת תל אביב. במהלך שנות ה-70 ניהל את חוליית הסקר של מערב השומרון, וחקר את היקפו של מרד בר כוכבא ואת הדרכים הרומאיות בארץ ישראל. כיהן כפרופסור בחוג להיסטוריה של עם ישראל ובבית הספר להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, עד פרישתו בשנות ה-80 כפרופסור אמריטוס.
אפלבאום נפטר בתל אביב. היה נשוי לשושנה לבית בֶּנצ'קובסקי, ואב לבת ושני בנים. הוא אביו של הסופר צור שיזף וסבה של העיתונאית הגר שיזף.
פרסומיו

יהודים ויוונים בקיריני הקדומה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ט. (הופיע ב-1979 בתרגום לאנגלית)
'Roman Britain', in: H. P. R. Finberg (ed.), The Agrarian History of England and Wales, vol. 1, pt. 2: A.D. 43-1042, New York: Cambridge University Press, 1972.
Prolegomena to the study of the Second Jewish Revolt (A.D. 132-135), Oxford : British Archaeological Reports (BAR supplementary series, 7), 1976.
Jews and Greeks in Ancient Cyrene, Leiden: E. J. Brill (Studies in Judaism in Late Antiquity, 28), 1979. (תרגום של: יהודים ויוונים בקירני הקדומה)
Judaea in Hellenistic and Roman Times: Historical and Archaeological Essays, Leiden: E. J. Brill (Studies in Judaism in Late Antiquity, 40), 1989.
פרסומיו > בעריכתו

Roman Frontier Studies, 1967: The Proceedings of the Seventh International Congress held at Tel Aviv; editor: Shimon Applebaum, Tel-Aviv: Students’ Organization of Tel Aviv University, 1971. ("The Seventh Congress of Roman Frontier Studies took place in Israel under the auspices of Tel Aviv University from the 5th to the 19th April, 1967")
ש. אפלבאום [ואחרים] (עורכים), החרמון ומרגלותיו: קובץ מחקרים ומאמרים; המביא לדפוס: י. רות; עיצוב וגרפיקה: דניאלה ריכטר, ירושלים: המדור לידיעת הארץ בתנועה הקיבוצית, תשל"ח 1978.
יוסף פורת, שמעון דר, שמעון אפלבאום, קדמוניות עמק חפר, תל אביב: קיבוץ המאוחד, תשמ"ה 1985.
פרסומיו > תרגומיו

Victor Tcherikover, Hellenistic Civilization and the Jews; translated by S. Applebaum, Philadelphia: Jewish Publication Society of America; Jerusalem: Magnes Press, Hebrew University, 1959 5719. (תרגום של: היהודים והיונים בתקופה ההלניסטית)
Menahem Talmi, Lake Kinneret: Sea of Galilee; translated from the Hebrew by S. Applebaum, Tel-Aviv: E. Lewin-Epstein, 1965. (תרגום של: ים כנרת)
לקריאה נוספת

"Applebaum, Shimon," in: Who's Who in Israel and in the work for Israel abroad, 1978, p. 45.
"Applebaum, Shimon," in: Who's Who in Israel and Jewish Personalities from All Over the World, 1985, pp. 30-31.
שמעון דר, 'שמעון אפלאום ז"ל', קדמוניות 136 (תשס"ט 2008), 136.
הערות שוליים

↑  אריק שמעון אפלבאום באתר "נשמה"; שמעון אפלבאום באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
1 2  The Hebrew University, Jerusalem 4 (1957), 208.
↑  צור שיזף, המהפיכה של אבא שלי בלוב, באתר ynet, 19 במרץ 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525282305171  PLWABN: 9810609389205606  BIBSYS: 90339944  BNE: XX834150  BnF: cb12021738q (data)  GND: 158339215  ICCU: UFIV017843  ISNI: 0000 0001 1762 9460  LCCN: n50023934  NLG: 250483  NTA: 07448477X  SUDOC: 028367529  Trove: 787595  VcBA: 495/267650  VIAF: 51702541   WorldCat (עם VIAF): 51702541
שלד תוספי

| --- | --- |

תרשים של שלד תוספי
 שיוך:  שלד האדם 
 מיקום אנטומי:  גוף האדם 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (80) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  skeleton appendiculare 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A02.0.00.010 
 TA2 (2019):  359 
 FMA:  71222 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0222646 
 
השלד התוספי או השלד האפנדיקולרי (TA: skeleton appendiculare) בנוי מ-126 עצמות בגוף האדם. מבחינת פעילותו, הוא מעורב בהנעה של השלד הצירי (באמצעות הגפיים התחתונות) ובתמרון של עצמים בסביבה (באמצעות הגפיים העליונות).
השלד התוספי הכולל 126 עצמות והשלד הצירי הכולל 80 עצמות מרכיבים יחדיו את השלד השלם, הכולל את 206 העצמות שבגוף האדם.
התפתחות ומבנה

השלד התוספי נוצר במהלך ההתפתחות מסחוס, באמצעות תהליך התגרמות תוך-סחוסית (endochondral ossification). בניגוד לשלד הצירי, השלד התוספי אינו מאוחה. עובדה זו מקנה טווח תנועה גדול בהרבה.
אטימולוגיה

המילה "תוספי" נגזרה מהמילה "תוסף", ומתייחסת לעובדה ששלד זה הוא חלק המתווסף למכלול גדול יותר.
חגורת הכתפיים

חגורת הכתפיים (4)
עצם הבריח (2)
עצם השכם (2)
גף עליון

גף עליון (upper limb) (60)
זרועות ואמות (6)
עצם הזרוע (2)
עצם הגומד (2)
עצם החישור (2)
ידיים (54)
עצמות שורש כף היד (16)
עצמות המסרק (10)
הגלילים המקורבים (proximal phalanges) (10)
הגלילים האמצעיים (intermediate phalanges) (8)
הגלילים המרוחקים (distal phalanges) (10)
חגורת האגן

חגורת האגן (2)
עצם הירך (2)