עמק ססגון
המאבק על עמק ססגון

מאז 2007 התנהל מאבק ציבורי נגד הכוונה להקים בעמק ססגון מתקן מלונאי, על ידי היזם יואב איגרא. את המאבק יזמו תושבי חבל אילות והיו שותפים לו כל הארגונים לשמירת טבע בישראל. כ-47 אלף אזרחים חתמו על העצומה להגנה על האזור מפני פיתוח – ולהעתקת המיזם לחלופה קרקעית סמוכה. עתירה שהגישו עמותת "אדם טבע ודין" ופעילי סביבה התקבלה על ידי בית המשפט המחוזי בבאר שבע, והפרויקט הוקפא למעשה. בהחלטתו מדצמבר 2008, קבע השופט ניל הנדל, אז סגן נשיא ביהמ"ש המחוזי, כי התוכנית אושרה ”תוך פגיעה חמורה בשלטון החוק” וזאת בשל חריגה של 75 אחוזים ממכסת הבינוי המותרת על פי תוכנית המתאר לבקעת תמנע. כמו כן, הוועדה לא קיימה את חובתה לערוך דיון בשאלת התאמתו של המיזם לתמ"א 35.
בפסק הדין נכתב:
מדובר באזור ייחודי, תיאור העותרים לפיו מדובר בשטח שנשמר עד ליום הזה כשטח מדברי בתולי של נופי בראשית, אינה הפרזה אלא קולעת למציאות. דווקא באזור כזה, חשיבות ההקפדה על הערך של איכות הסביבה, עומדת במלוא קומתה... לכן יש לעשות כל מאמץ פרשני במסגרת הנורמטיווית הנתונה כדי לשמור על המשאבים המצומצמים מאד של טבע ונוף.
אף על פי שהנדל קיבל את העתירה ומתח ביקורת על הדרך שבה אושר הפרויקט, כתב: ”סבורני שלא יהיה זה נכון, צודק ומידתי לבטל את התוכנית”. הוא השיב את הכדור למגרשה של הוועדה המחוזית והורה להזמין נספח סביבתי חדש מגורם בלתי תלוי, במימון המדינה.
במהלך 2009 דנה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בהוראת בית המשפט ושכרה את שירותיה של חברת "אתוס" בראשות המתכנן ברק כץ. הוקם צוות בדיקה שהכין סקר סביבתי נרחב ואובייקטיבי, אשר כלל בחינת חלופות בכל מרחב תמנע. המסמך שהוגש קבע כי ”תהיה זו טעות חמורה להמשיך בהליך האישור של התוכנית באתר המקורי”, וזאת בשל ”פגיעה בנוף נדיר ברמה הלאומית, באזור שטרם הופר בפעילות אנושית, בהתעלם משמירה על עקרון צמידות הדופן”. מחברי המסמך דירגו את חלופת עמק ססגון במקום התשיעי מתוך עשרה אתרים שנבחנו.
בסוף 2011 בחרה הוועדה המחוזית בישיבתה ב-12 בדצמבר 2011, בה נכח גם גלעד ארדן השר להגנת הסביבה, להתעלם מתוצאותיו של הסקר שהזמינה בעצמה, ולהמשיך בקידום התוכנית. הוועדה קבעה כי הסתבר לה שכל החלופות שנבחנו (בהוראתה) אינן ישימות מבחינת סטטוטורית - זולת זו המקורית. זאת משום שתמ"א 35 הגדירה את תמנע כולה כ"מכלול נופי", קטגוריה המונעת פיתוח אינטנסיבי. עמק ססגון נמצא מתאים, משום שתוכנית המתאר הארצית אינה חלה עליו (מתחם המלונות אושר בטרם נכנסה תמ"א 35 לתוקף).
במהלך 2013, הגיש יזם הפרויקט תביעה אזרחית כנגד המדינה, בטענה כי התרשלותה בעת אישור תוכניתו גרמה לו לנזק בסך 15 מיליון ש"ח. בתגובה לתביעה, הודיעה הפרקליטות לבית המשפט כי יש להטיל את האחריות על "אדם טבע ודין" ועל פעילי הסביבה אשר הגישו את העתירה, שבגינה נגרמו העיכובים בפרויקט. בפנייתה ליועץ המשפטי לממשלה, טענה אדם טבע ודין כי מהלך זה של הפרקליטות מהווה פגיעה חמורה בזכות הגישה לערכאות ובשלטון החוק. בעקבות זאת, חזרה בה הפרקליטות, והודיעה לבית המשפט על הסרת התביעה כנגד "אדם טבע ודין".
בפברואר 2014, הנחתה הוועדה את היזם לתקן את התוכנית באופן המצמצם את זכויות הבניה (עיקרי ושירות) עד 24,000 מ"ר תוך צמצום הפריסה המלונאית אל האונה הצפון מזרחית של העמק. בסתיו 2016 אושר המיזם בשנית בוועדה המחוזית, אך שלושה מחברי הוועדה הגישו ערר למועצה הארצית. במסגרת הדיון הציג המשרד להגנת הסביבה מסמך מפורט המתווה אלטרנטיבה קרקעית להקמת מלון – בסמוך למבואת פארק תמנע. "חלופת המבואה", שדורגה במקום הראשון במסמך חב' אתוס וכן במסמך שהכין פרופ' אלון טל ב-2009, מחייבת גריעה של שטח מתוך שמורת הטבע בשולי הר תמנע. כדי להקל על מהלך שכזה ולהדגיש את היתכנותו, חתמו ארגוני הסביבה בערבה ובישראל על התחייבות מראש שלא להגיש התנגדויות לתוכנית מלונאות במיקום זה. משרד התיירות והיזמים דחו את היוזמה.
בעוד המערכת התכנונית מתמודדת עם המצב הסבוך, היה נראה כי המסלול הפוליטי-ציבורי עשוי להביא לפתרון שישביע את רצון הצדדים בקונפליקט. בראשית 2016 פורסם כי הושג הסכם לפיצויו של היזם תמורת ויתור על הפרויקט במיקומו המקורי ("מתווה גבאי-עטר"). המימון למהלך זה היה אמור להגיע מהקרן הקיימת לישראל, במסגרת הסכומים שהארגון מעביר למשרד להגנת הסביבה לצורך "פרויקטים לאומיים סביבתיים". משרד התיירות הצליח לבלום את המהלך, בטענה שאין זה ראוי שמשרד ממשלתי אחד ינסה לבטל מיזם שמשרד ממשלתי אחר מקדם במשך שנים.
700 מתושבי חבל אילות (המהווים כמחצית ממשתתפי הבחירות במועצה זו) חתמו בנובמבר 2016 על מכתב לשר התיירות, יריב לוין, בדרישה שיסיר את התנגדותו לפתרון מוסכם בפרשה – ויבטיח את ההגנה על עמק ססגון הנמצא בצפון בקעת תמנע.
בנובמבר 2018, בעקבות עתירת "אדם טבע ודין", בוטל המענק הממשלתי בסך 72 מיליון ש"ח מטעם משרד התיירות, אשר הובטח ליזם הפרויקט בשנת 2008.
בדצמבר 2019 אישרה המועצה הארצית פה אחד תוכנית שבמסגרתה אמור האזור להיות מוכרז כשמורת טבע - בעוד שהמלונות המתוכננים יועתקו למבואת פארק תמנע. התוכנית מותנית בגריעת שטחי שמורה בשולי הר תמנע ובאישור סופי של המהלך בממשלה.