stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשיאי רוסיה
רשימת נשיאי רוסיה

| # | כהונה | דיוקן | שם, (שנות חיים), חתימה | תקופת כהונה | תקופת כהונה | קדנציה בשנים וחודשים | ראשי ממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  | בוריס ילצין (1931—2007)  | ‏10 ביולי 1991 | ‏9 באוגוסט 1996 | 4 שנים 7 חודשים 9 ימים | איוואן סילאייב אולג לובוב בוריס ילצין יגור גאידר ויקטור צ'רנומירדין סרגיי קיריינקו ו. צ'רנומירדין יבגני פרימאקוב סרגיי סטפאשין ולדימיר פוטין |
| 1 | 2 |  | בוריס ילצין (1931—2007)  | ‏9 באוגוסט 1996 | ‏31 בדצמבר 1999 | 3 שנים 4 חודשים 22 ימים | איוואן סילאייב אולג לובוב בוריס ילצין יגור גאידר ויקטור צ'רנומירדין סרגיי קיריינקו ו. צ'רנומירדין יבגני פרימאקוב סרגיי סטפאשין ולדימיר פוטין |
| 2 | 1 |  | ולדימיר פוטין (יליד 1952)  | 7 במאי 2000 | 7 במאי 2004 | 4 שנים | מיכאיל קסיאנוב ויקטור כריסטנקו מיכאיל פרדקוב ויקטור זובקוב |
| 2 | 2 |  | ולדימיר פוטין (יליד 1952)  | 7 במאי 2004 | 7 במאי 2008 | 4 שנים | מיכאיל קסיאנוב ויקטור כריסטנקו מיכאיל פרדקוב ויקטור זובקוב |
| 3 | 1 |  | דמיטרי מדבדב (יליד 1965)  | 7 במאי 2008 | 7 במאי 2012 | 4 שנים | ולדימיר פוטין |
| 4 | 3 |  | ולדימיר פוטין (יליד 1952)   | 7 במאי 2012 | 7 במאי 2018 | 6 שנים | ויקטור זובקוב דמיטרי מדבדב מיכאיל מישוסטין אנדריי בלואוסוב מ. מישוסטין |
| 4 | 4 |  | ולדימיר פוטין (יליד 1952)   | 7 במאי 2018 | 7 במאי 2024 | 6 שנים | ויקטור זובקוב דמיטרי מדבדב מיכאיל מישוסטין אנדריי בלואוסוב מ. מישוסטין |
| 5 | 4 |  | ולדימיר פוטין (יליד 1952)   | 7 במאי 2024 | מכהן הקדנציה תסתיים בתאריך 7 במאי 2030 | 6 שנים | ויקטור זובקוב דמיטרי מדבדב מיכאיל מישוסטין אנדריי בלואוסוב מ. מישוסטין |
ממלאי מקום

| דיוקן> סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה. עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | שם> סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה. עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | כהונה> סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה. עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | כהונה> סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה. עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | תקופת כהונה בימים> סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה. עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | הערות> סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה. עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה>  עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. | סעיף 92 בחוקת רוסיה משנת 1993 קובע כי אם נשיא רוסיה אינו יכול למלא את תפקידו, ממלא את מקומו ראש ממשלת רוסיה>  עד חוקת 1993 תפקיד זה מילא סגן נשיא רוסיה. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אלכסנדר רוצקוי (יליד 1947) | 22 בספטמבר 1993 | 4 באוקטובר 1993 | 12 ימים | הוכר על ידי קונגרס צירי העם של רוסיה, הסובייט העליון ובית המשפט לחוקה. בוריס ילצין לא הכיר בו. |  |  |
|  | ויקטור צ'רנומירדין (1938—2010) | 5 בנובמבר 1996 | 6 בנובמבר 1996 | יום אחד | ממלא מקום, בזמן שילצין היה בניתוח. |  |  |
|  | ולדימיר פוטין (יליד 1952) | 31 בדצמבר 1999 | 7 במאי 2000 | 129 ימים | מילא את מקומו של ילצין לאחר שהאחרון התפטר. נבחר לאחר מכן לנשיא קבוע. |  |  |
תוצאת הבחירות האחרונות

התרשים והטבלה מראים נתונים על תוצאות ההצבעה משנת 2024. אחוז המצביעים בבחירות לנשיאות רוסיה היה 74.22%.
| מועמד | מועמד | שיוך מפלגתי | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ולדימיר פוטין | מועמד עצמאי | 74,640,565 | 87.34% |
|  | ניקולאי חאריטונוב | המפלגה הקומוניסטית | 3,685,628 | 4.31% |
|  | ולדיסלב דבאנקוב | האנשים החדשים | 3,245,658 | 3.79% |
|  | לאוניד סלוצקי | המפלגה הליברל-דמוקרטית | 2,732,973 | 3.19% |
| בסך הכל מצביעים | בסך הכל מצביעים | בסך הכל מצביעים | 84,304,824 | 100.00% |
| בעלי זכות בחירה ברוסיה | בעלי זכות בחירה ברוסיה | בעלי זכות בחירה ברוסיה | 114,212,734 | — |
ראו גם

נשיא רוסיה
היסטוריה של רוסיה
שליטי המדינה הרוסית
הערות שוליים

↑  Президент России Борис Ельцин, объявив сегодня о своей отставке с поста главы государства, возложил исполнение обязанностей президента России на председателя правительства России Владимира Путина // 31.12.1999
↑  http://www.cikrf.ru/analog/prezidentskiye-vybory-2024/p_itogi/
↑  נתמך על ידי רוסיה המאוחדת, החזית העממית הכל-רוסית, מולדת, מפלגת העסקים ורוסיה הוגנת – למען האמת
↑  https://www.1tv.ru/news/2024-03-17/472930-predvaritelnye_itogi_golosovaniya_iz_tsentrizbirkoma
↑  בתמיכת מפלגת הקומוניסטים של רוסיה
↑  בתמיכת קואליציית ברית הכוחות הפרוגרסיביים הפוליטיים ומפלגת הצמיחה
| שליטי רוסיה |
| --- | --- | --- |
| נסיכי נובוגרוד | רוריק • אולג |  |
| נסיכי קייב | אסקולד ודיר • אולג • איגור • אולגה • סוויאטוסלאב הראשון • יארופולק הראשון • ולדימיר הראשון "הקדוש" • סוויאטופולק הראשון • יארוסלאב הראשון • סוויאטופולק הראשון • יארוסלאב הראשון • איזיאסלאב הראשון • וסלאב • איזיאסלאב הראשון • סוויאטוסלאב השני • וסבולוד הראשון • איזיאסלאב הראשון • וסבולוד הראשון • סוויאטופולק השני • ולדימיר השני • מסטיסלאב הראשון • יארופולק השני • ויאצ'סלב הראשון • ווסוולוד השני • איגור השני • איזיאסלאב השני • יורי הראשון • ויאצ'סלב הראשון • איזיאסלאב השני • יורי הראשון • איזיאסלאב השני • ויאצ'סלב הראשון • רוסטיסלאב הראשון • איזיאסלאב השלישי • יורי הראשון • איזיאסלאב השלישי • מסטיסלאב השני • רוסטיסלאב הראשון • איזיאסלאב השלישי • רוסטיסלאב הראשון • ולדימיר השלישי • מסטיסלאב השני |  |
| נסיכי ולדימיר | אנדרי בוגולובסקי • מיכאל הראשון • יארופולק השלישי • מיכאל הראשון • וסבולד השלישי • יורי השני • קונסטנטין מרוסטוב • יורי השני • יארוסלאב השני • סוויאטוסלאב השלישי • מיכאל חורובריט • סוויאטוסלאב השלישי • אנדרי השני • אלכסנדר נבסקי • יארוסלאב השלישי • וסילי הראשון • דמיטרי • אנדרי השלישי • דמיטרי • אנדרי השלישי • מיכאיל • יורי השלישי • דמיטרי • אלכסנדר • אלכסנדר מסוזדל • איוואן הראשון |  |
| נסיכי מוסקבה | דניאיל • יורי • איוואן הראשון "שק הכסף" • סמיון איוואנוביץ' • איוואן השני "האדום" • דמיטרי דונסקוי • וסילי הראשון • וסילי השני • איוואן השלישי "הגדול" • וסילי השלישי • איוואן הרביעי "האיום" |  |
| צארים של רוסיה | איוואן הרביעי "האיום" • פיודור הראשון • בוריס גודונוב • פיודור השני • דמיטרי הכוזב הראשון • דמיטרי הכוזב השני • וסילי שויסקי • מיכאיל הראשון • אלכסיי הראשון • פיודור השלישי • איוואן החמישי • פיוטר הראשון "הגדול" |  |
| קיסרי רוסיה | פיוטר הראשון "הגדול" • יקטרינה הראשונה • פיוטר השני • הקיסרית אנה • איוואן השישי • הקיסרית יליזבטה • פיוטר השלישי • יקטרינה השנייה "הגדולה" • פאבל הראשון • אלכסנדר הראשון "המנצח" • ניקולאי הראשון • אלכסנדר השני "המשחרר" • אלכסנדר השלישי • ניקולאי השני |  |
| שליטי ברית המועצות | גאורגי לבוב • אלכסנדר קרנסקי • ולדימיר לנין • יוסיף סטלין • גאורגי מלנקוב • ניקיטה חרושצ'וב • ליאוניד ברז'נייב • יורי אנדרופוב • קונסטנטין צ'רניינקו • מיכאיל גורבצ'וב |  |
| נשיאי הפדרציה הרוסית | בוריס ילצין • ולדימיר פוטין • דמיטרי מדבדב • ולדימיר פוטין |  |
הפיגוע בכביש 557

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני, פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2023 |
| --- | --- |
 תאריך:  2 בנובמבר 2023
 תאריך עברי:  י"ח בחשוון ה'תשפ"ד
 מקום:  כביש 557, ליד ענב
 מטרה:  יהודים, ישראלים
 קואורדינטות:  32°16′26″N 35°08′57″E﻿ / ﻿32.2738555°N 35.1492535°E﻿ / 32.2738555; 35.1492535
 סוג:  ירי מרכב חולף, פיגוע טרור
 הרוגים:  1
 פצועים:  0
 מספר מפגעים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) הפיגוע בכביש 557(למפת צפון השומרון רגילה) הפיגוע בכביש 557(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בכביש 557(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בכביש 557 he
 
הפיגוע בכביש 557 היה פיגוע ירי מרכב חולף שבוצע בי"ח בחשוון תשפ"ד, (2 בנובמבר 2023) ובו נרצח אלחנן קליין, חייל במילואים מפקד כיתה בגדוד 9221, בחטיבת אפרים, שחזר משירות במסגרת מלחמת חרבות ברזל כאשר נסע בכביש 557 ליד הכפר בית ליד.
רקע

מתחילת שנת 2023 ועד לפיגוע הירי ליד עינב, נרצחו בפיגועי טרור 37 ישראלים, לא כולל את הנרצחים במתקפת הפתע על ישראל - יותר נרצחים מכל שנה אחרת מאז 2005. רוב הפיגועים התרחשו באזור יהודה ושומרון. ב-7 באוקטובר פרצה מלחמת חרבות ברזל, ובעקבותיה הוכרז על גיוס מילואים כללי.
הפיגוע

בבוקר י"ח בחשוון ה'תשפ"ד, 2 בנובמבר 2023, נסע אלחנן קליין חזרה לביתו ממילואים. מחבל עקף את רכבו של קליין, ירה לעברו מרכבו החולף וברח. כתוצאה מהירי הרכב התהפך וקליין נפצע אנושות, ולאחר מכן נקבע מותו.
לאחר הפיגוע

ב-18 בנובמבר, הרגו חיילי צה"ל את המחבל במהלך פעילות מבצעית בכפר שוויכה.
ב-17 בפברואר 2024, ח' באדר א' ה'תשפ"ד נולדה בת לאלחנן קליין הנרצח בפיגוע.
ב-4 במאי 2024, כ"ו ניסן תשפ"ד במהלך פעילות ימ"מ בטול כרם חוסלו 5 ממעורבי הרצח, ובנוסף עוד אחד הסגיר את עצמו.
ראו גם

זירת יהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל
גל הטרור בישראל (2023)
לקריאה נוספת

חנן גרינווד, אלחנן קליין בן ה-30 חזר הביתה מהמילואים - ונרצח בפיגוע ירי בצפון השומרון, באתר ישראל היום, 2 בנובמבר 2023
סיפורו של אלחנן קליין הי"ד ששירת במילואים ונרצח בידי מחבלים כשיצא לאפטר, סרטון בערוץ "עכשיו 14", באתר יוטיוב
הערות שוליים

↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  רס"ל (במיל') אלחנן אריאל קליין מהיישוב עינב ז"ל, באתר צה"ל
↑  לילך שובל, גיוס מילואים נרחב, חסימות צירים ומצב מיוחד 80 ק"מ מגבול הרצועה: צה"ל יצא למבצע "חרבות ברזל", באתר ישראל היום, 7 באוקטובר 2023
↑  אלישע בן קימון, עינב חלבי, המחבלים עקפו, ופתחו באש: אלחנן נרצח בפיגוע ירי בדרך מהמילואים לביתו, באתר ynet, 2 בנובמבר 2023
↑  צה"ל נלחם גם במחנה הפליטים בלאטה: כטב"ם חיסל חמישה מחבלים ששהו בתוך מבנה, באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2023
פרדריק וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

פרדריק וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בדנית: Frederik Vilhelm af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg;‏ 18 בנובמבר 1668 – 3 ביוני 1714) היה חבר בית אולדנבורג ונסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ביוגרפיה

פרדריק וילהלם נולד ב-18 בנובמבר 1668 בזונדרבורג והיה בנם הצעיר של הדוכס ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ושל אשתו, אוגוסטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. בשנת 1675, כשאביו ניהל משא ומתן עם הרוזן פדר גריפנפלד על נישואים עם אחותו של פרדריק וילהלם, הובטח לו תפקיד כפרובוסט של הקתדרלה בהמבורג ומושל אלס. הוא מונה לפרובוסט בהמבורג ב-1676, לאחר מותו של היו"ר קילמנסגה. כאשר נפטר אביו בשנת 1689, צוין בצוואה כי רכושו יעבור לאלמנתו, שתהיה לה הזכות ליישב את הירושה. היא קיבלה החלטה, שאושרה על ידי המלך ב-1692. בנה החי הבכור, ארנסט אוגוסט, הודר מהירושה, משום שהוא המיר את דתו לקתולית, והותיר את הדוכסות לפרדריק וילהלם, שהיה עד אז הבן היחיד שנותר בחיים. כמעט במקביל, פרדריק וילהלם מונה גם למושל זונדרבורג.
עם זאת, כאשר חזר ארנסט אוגוסט ללותרניות ב-1695, הוא מונה למושל זונדרבורג, משום שהתגורר שם. ארנסט אוגוסט הוחזר גם כיורש של שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג. אף על פי כן, כאשר ארנסט אוגוסט מת ללא ילדים בשנת 1731, בנו של פרדריק וילהלם, כריסטיאן אוגוסט הראשון, יירש את הדוכסות.
כשאמו מתה ב-1701, ירש פרדריק וילהלם את ארמון אוגוסטנבורג, אחוזת רומוהרסגורד ואחוזת אוולגונדה. בשנת 1703, הוא רכש את אחוזת אבנבולגורד בסונדב.
פרדריק וילהלם שירת כמייג'ור גנרל בצבא הדני.
ב-27 בנובמבר 1694 הוא התחתן עם סופיה אמליה, רוזנת אהלפלד-לנגלאנד, בתם של הקנצלר פרדריק, רוזן אהלפלד-לנגלאנד ומריה אליזבת, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג. היא מתה ב-24 בדצמבר 1741, והוא מת באוגוסטנבורג ב-3 ביוני 1714.
משפחתו

ב-27 בנובמבר 1694 התחתן פרדריק וילהלם עם סופיה אמליה, רוזנת אהלפלד-לנגלאנד, בתם של הקנצלר פרדריק, רוזן אהלפלד-לנגלאנד ומריה אליזבת, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1696–1754)
שרלוטה מריה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1697–1760), התחתנה עם פיליפ ארנסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
לואיזה סופיה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1699–1765)
אוגוסטה וילהלמינה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1700)
פרדריק קרל משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1701–1702)
צ'ארו

| --- | --- |

צ'ארו בשנת 2013 ב-Alma Awards
 לידה:  15 בינואר 1951 (בת 74) המדינה הספרדית מורסיה, ספרד 
 סוגה מועדפת:  דאנס 
 מדינה:  ארצות הברית, ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1963
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, גיטריסטית קלאסית
 בן או בת זוג:  אקסבייר קוגאט (1966–1978)  Kjell Rasten (1978–2019) 
 צאצאים:  Shel Rasten 
 http://www.charo.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה דל-רוסאריו מרצדס פילאר מרטינז מולינה באאזה (בספרדית: María del Rosario Mercedes Pilar Martínez Molina Baeza), מוכרת בשם הבמה שלה צ'ארו. היא שחקנית, קומיקאית וגיטריסטית פלמנקו ממוצא ספרדי.
תאריך לידה

שנת הלידה של צ'ארו נמצא במחלוקת במשך שנים רבות. מסמכים רשמיים ממקום הולדתה במורסיה, דרכונה הספרדי המקורי, ומסמכי התאזרחות שלה מעידים כי תאריך הלידה שלה הוא ה-13 במרץ 1951. לאחר שהיגרה לארצות הברית, צ'ארו טענה כי היא נולדה ב-1947, לאחר מכן שינתה את גרסתה ל-1949. ב-1977 במהלך שימוע משפטי היא טענה בתוקף שהדרכון שלה ומסמכי ההתאזרחות שלה היו שגויים וכי שנת הלידה האמיתית שלה היא 1951.
השחקנית אמרה בראיונות שהוריה הרשו לה לזייף את גילה על מנת שתראה מבוגרת יותר כאשר התחתנה עם המנצח אקסבייר קוגאט בן ה-66 ב-1966, שהיה מבוגר ממנה ב-41 שנים. מספר רב של מאמרים וראיונות שפורסמו זמן קצר לפני ובזמן החתונה שלה שיערו כי שנת הלידה שלה בין 1945 ו-1946. ב-1964, צ'ארו כונתה "בת החסות בת ה-18" של קוגאט. באפריל 1966 טור אודות התוכניות לחתונה דיווח שהיא בת 20 ושקוגאט בן 60. מקורות רבים זיהו אותה כבת 21 ביום חתונתה.
באוקטובר 1977 - אותה השנה בה צ'ארו התגרשה מקוגאט וגם השנה בה קיבלה אזרחות אמריקנית - שופט מחוזי בלאס וגאס, רוג'ר פולי, עיגן את 1951 כשנה הלידה הרשמית שלה. האמנית סיפקה שלל עדויות מהוריה לתמיכה בטענתה.
הערות שוליים

↑  "The Official Charo Website". אורכב מ-המקור ב-2016-11-23. נבדק ב-29 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kerr, Jolie (2019-06-22). "Thank Heaven for Charo". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-06-23.
↑  "Playful and ageless, Charo a sultry sensation still", Las Vegas Sun, July 20, 2009.
↑  "These stars keep tight rein on real ages", The Pittsburgh Press, August 9, 1986.
↑  Cugat Weds Charo in Las Vegas, nytimes.com; accessed March 13, 2016.
↑  John Beck.
↑  Earl Wilson.
↑  Earl Wilson.
↑  Francis Raffetto.
↑  Paul Steiner.
↑  Royal Parker (7 באוגוסט 1966). WBAL-TV 11pm News, August 7, 1966 (YouTube) (באנגלית). Baltimore, MD: WBAL/YouTube. נבדק ב-11 במאי 2016. {{cite AV media}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134915526  ISNI: 0000 0000 5551 9230  LCCN: n95050047  MusicBrainz: afd456eb-12fe-40e8-a6c8-2b4954d908f8  SNAC: w6389c7m  VIAF: 38622014   WorldCat (עם VIAF): 38622014
משפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון

איור אילוסטרציה של משפט ההדחה של ג'ונסון בסנאט, מאת תיאודור ר' דייוויס. פורסם במגזין האמריקאי "Harper's Weekly"
משפט ההדחה של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'ונסון היה הליך פוליטי-משפטי שבמסגרתו ניסו ללא הצלחה מתנגדיו הפוליטיים של נשיא ארצות הברית, אנדרו ג'ונסון, להדיחו ממשרתו על ידי הקונגרס של ארצות הברית, ב-1868.
בהיותו הניסיון הראשון לממש את הסמכות שניתנה לקונגרס בחוקת ארצות הברית להדיח נשיא מכהן, היה משפט זה אחד מהאירועים הדרמטיים ביותר בפוליטיקה האמריקאית במהלך תקופת השיקום, ושיאו של מאבק פוליטי ארוך בין ג'ונסון למפלגה הרפובליקנית על האופן שבו יש להתייחס למדינות הדרום לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית.
בית הנבחרים האמריקני הצביע בעד הדחתו של ג'ונסון בהתאם לסמכותו מכוח סעיף הרביעי בפרק השני בחוקת ארצות הברית. האישום העיקרי נגד ג'ונסון היה שהפר את חוק הקביעות במשרה (אנ') שנחקק בקונגרס זמן מה קודם לכן חרף התנגדותו של ג'ונסון.
משפט ההדחה של ג'ונסון בסנאט של ארצות הברית החל ב-5 במרץ 1868, ונוהל על ידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, סלמון צ'ייס. הסנאט זיכה את הנשיא מכל האישומים שהציג בית הנבחרים נגד הנשיא, וג'ונסון המשיך לכהן עד תום הקדנציה שלו.
במשך השנים צבר ניסיון ההדחה של ג'ונסון מוניטין של פעולה פוליטית תועלתנית ולא הכרחית, בשל קביעת בית המשפט העליון של ארצות הברית (בהליך נפרד (אנ') מספר שנים לאחר הליך ההדחה) כי חוק הקביעות במשרה אכן היה בלתי חוקתי, ובשל ההתנגדות הציבורית להדחתו של ג'ונסון (חרף היותו נשיא לא פופולרי). לא היה כל ניסיון רציני נוסף להדיח נשיא אמריקני עד לפרשת ווטרגייט שהתרחשה 106 שנים מאוחר יותר.
רקע > רקע חוקתי

בהיותה דמוקרטיה נשיאותית, ולהבדיל מהמצב בדמוקרטיות פרלמנטריות כמו ישראל, נבחר נשיאה של ארצות הברית בהליך שככלל אינו תלוי ברשות המחוקקת. כשם שהקונגרס של ארצות הברית אינו בוחר את הנשיא, כך אין הוא מוסמך להעבירו מתפקידו בהליך פשוט כגון הצעת אי-אמון או אי העברת תקציב המדינה. למרות זאת, חוקת ארצות הברית כן מסמיכה את הקונגרס להדיח את נשיא ארצות הברית - כמו גם בעלי תפקידים אחרים - בהליך מעט מסובך יותר, וזאת רק אם הוא אשם בבגידה, בקבלת שוחד או בפשע חמור אחר. להליך ההדחה שני שלבים: בשלב הראשון מגיש בית הנבחרים של ארצות הברית כתב אישום נגד הנשיא, המפרט את המעשים המיוחסים לו. בית הנבחרים מצביע על כתב האישום וצריך לאשרו ברוב רגיל. אישור כתב האישום מכונה באנגלית "impeachment". בשלב השני מתקיים נגד הנשיא משפט (trial) בסנאט של ארצות הברית. הסנאט מוסמך להרשיע את הנשיא בעבירות שבביצוען הואשם על ידי בית הנבחרים או במקצתן, ברוב מיוחס של שני שלישים. אם הורשע, הוא מודח מתפקידו, והסנאט אף יכול למנוע ממנו לשוב ולכהן בו בעתיד (אך אינו רשאי להטיל ענישה פלילית).
רקע > רקע פוליטי-היסטורי

המתיחות בין הנשיא ג'ונסון לקונגרס החלה זמן קצר לאחר היכנסו של הראשון לבית הלבן (בעקבות רצח הנשיא אברהם לינקולן). חרף היותו דרומי בעצמו, התנגד ג'ונסון בחריפות רבה לפרישת מדינות הדרום מהברית, הפרישה שהציתה את מלחמת האזרחים האמריקנית, ואילו לינקולן תמך טרם הירצחו במדיניות של יד רכה יחסית כלפי מדינות הדרום לאחר תבוסתן במלחמה. אמנם למדיניות יד רכה זו היו מתנגדים באגף הרדיקלי של המפלגה הרפובליקנית, אך הפופולריות הרבה של הנשיא בצפון אפשרה לו למנוע מהם לצבור די כוח פוליטי כדי לחבל בה.
רפובליקנים אלה היו משוכנעים כי הנשיא ג'ונסון יהיה לאחר השבעתו נכון יותר להכתיב קו קשה יותר נגד מדינות הדרום, ובכלל זה יגן באופן תקיף יותר על זכויותיהם של העבדים המשוחררים בדרום ויעניש את בעלי העבדים ואת תומכיהם. אולם, באופן בלתי צפוי, שינה ג'ונסון את טעמו לאחר השבעתו כנשיא, ולא נעתר לדרישותיהם של הרפובליקנים הרדיקלים: בתוך שישה שבועות לאחר ההשבעה הציע ג'ונסון להעניק חנינה כללית לרוב פושעי הקונפדרציה. בנוסף, הוא הטיל וטו נשיאותי על חוקים שהרחיבו את זכויות הפרט ואת הסיוע הכלכלי שקיבלו העבדים המשוחררים. הקונגרס הצליח לבטל רק חלק מהטלות הווטו הללו.
רקע > רקע פוליטי-היסטורי > חוק הקביעות במשרה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
חוק הקביעות במשרה היה חוק פדרלי בארה״ב, מ-1867 עד 1887. החוק נחקק ב-2 במרץ 1867, והתיימר לשלול מהנשיא את הסמכות להדיח כל קצין צבאי בכיר, אלא אם כן הסנאט אישר את ההדחה במהלך המושב הבא של הקונגרס.
הליך ההדחה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הליך ההדחה > בבית הנבחרים

ב-24 בפברואר 1868, שלושה ימים לאחר פיטוריו של מזכיר המלחמה אדווין סטנטון בניגוד לחוק הקביעות במשרה, הצביע בית הנבחרים האמריקאי ברוב של 126 מול 47 בעד הדחת הנשיא. שבוע מאוחר יותר אימץ בית הנבחרים אחד-עשר סעיפי אישום נגד ג'ונסון, כדלקמן:
העברתו של אדווין סטנטון מתפקידו הגם שהסנאט הצביע נגד המהלך, וזאת בניגוד לחוק הקביעות במשרה
מינויו של לורנצו תומאס (אנ׳) למזכיר המלחמה באופן זמני, אף על פי שמשרת ההגנה לא הייתה פנויה עקב בטלות פיטוריו של סטנטון (לשיטתו של בית הנבחרים)
מינוי תומאס בלי לקבל אישור מהסנאט
קשירת קשר עם תומאס ועם "אנשים אחרים שזהותם אינה ידועה לבית הנבחרים" למנוע מסטנטון להמשיך לכהן במשרתו
קשירת קשר כדי לשבש באופן בלתי חוקי את אכיפתו של חוק הקביעות במשרה
קשירת קשר כדי "לתפוס את רכוש ארצות הברית במחלקת המלחמה, לקחת אותו ולהחזיק בו"
קשירת קשר כדי "לתפוס את רכוש ארצות הברית במחלקת המלחמה, לקחת אותו ולהחזיק בו", בכוונה להפר את חוק הקביעות במשרה
נשיאת שלושה נאומים בכוונה לבזות את הקונגרס של ארצות הברית בפני אזרחי ארצות הברית
הסעיף האחד עשר היה סיכום של הסעיפים שקדמו לו.
הליך ההדחה > בסנאט

לפני תחילת המשפט נבחרו ועדות מיוחדות שייצגו את התביעה ואת ההגנה. חברי ועדת ההדחה היו בנג'מין פ' באטלר, תדיאוס סטיבנס, תומאס ויליאמס וג'ון בינגהם, ג'יימס פ' וילסון, ג'ורג' סיואל באוטוול וג'ון א' לוגאן. צוות ההגנה של ג'ונסון כלל את אלכסנדר מורגן, הנרי סטנברי, ויליאם אברטס, בנג'מין רובינס קרטיס, תומאס נלסון וג'רמיה בלאק (אם כי האחרון התפטר טרם המשפט). המשפט החל ב-3 במרץ 1868, ובהתאם להוראות חוקת ארצות הברית, ניהל אותו נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, סלמון צ'ייס.
ככלל, סגן נשיא ארצות הברית - אשר מתוקף תפקידו אמור להחליף את הנשיא במקרה של הדחה - אינו מצביע בסנאט, אלא במקרה של שוויון קולות. הדחת הנשיא מחייבת רוב של שני שלישים, ולכן, במצב היחיד שבו סגן הנשיא רשאי להצביע בעד או נגד הדחת הנשיא, הצבעתו לא אמורה להשפיע כלל על התוצאה הסופית. ברם, בתקופת משפטו של ג'ונסון לא כיהן סגן נשיא, ולפיכך מי שהיה אמור להתמנות לנשיא לו הודח ג'ונסון היה ממלא מקום נשיא הסנאט, הסנאטור הרפובליקני הרדיקלי בנג'מין וויד (Benjamin Wade), והוא היה רשאי להצביע כמו כל סנאטור. חרף ניגוד עניינים זה, בחר וויד שלא להימנע מהצבעה, והצביע בעד הדחת ג'ונסון.
נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, אף שהיה רפובליקאי רדיקלי בעצמו, התיר לג'ונסון לנסות לשכנע את הסנאט בעזרת ראיות כי מינויו של תומאס נועד למעשה להוות מקרה מבחן, שיאתגר את חוקתיותו של חוק הקביעות במשרה; אך הסנאט ביטל החלטה זו ברוב רגיל.
לפני המשפט ניסה הסנאטור בנג'מין וויד מאוהיו לצרף שני סנאטורים שלהערכתו יהיו רפובליקאים רדיקלים ויצביעו נגד הנשיא, על ידי צירוף קולרדו הרפובליקנית לארצות הברית, מה שיאפשר לה לבחור שני סנאטורים. ההחלטה עברה ברוב רגיל, אך ג'ונסון הצליח לבטלה בעזרת וטו נשיאותי.
ראו גם

משפט ההדחה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון
פרשת ווטרגייט
הליך הדחה בארצות הברית
הערות שוליים

↑  חוקת ארצות הברית, פרק II, חלק 4
↑  חוקת ארצות הברית, פרק I, חלק 2, סעיף 5
↑  חוקת ארצות הברית, פרק I, חלק 3, סעיפים 6 ו-7
↑  United States statutes at large v. 14 1865/1867., HathiTrust (באנגלית)
חברי ועדת ההדחה של ג'ונסון, כפי שצולמו על ידי צלם העיתונות מת'יו בריידי. יושבים משמאל לימין: בג'מין פ' בלטאר, תדיאוס סטיבנס, תומאס ויליאמס וג'ון בינגהם. עומדים: ג'יימס פ' וילסון, ג'ורג' ס' בטאוול, ג'ון א' לוגאן.
כלל לייבניץ לנגזרת מכפלה

כלל לייבניץ (מכונה גם כלל המכפלה) הוא כלל העוסק בגזירת מכפלות של פונקציות הנקרא על שמו של גוטפריד וילהלם לייבניץ.
הכלל המקורי עוסק בנגזרת ראשונה של מכפלת פונקציות:
 (f\cdot g)'=f'g+fg' לכל שתי פונקציות  f,g, או בסימוני לייבניץ:
מכלל לייבניץ הבסיסי אפשר לפתח את נוסחת האינטגרציה בחלקים:
הוכחה

ניתן להוכיח את כלל לייבניץ ישירות על ידי חישוב הנגזרת:
לפונקציות חיוביות, ניתן להוכיח את הכלל על ידי שימוש בכלל השרשרת ובתכונות של הלוגריתם הטבעי:

לכל שתי פונקציות חיוביות  f,g מתקיים  \ln(f\cdot g)=\ln(f)+\ln(g).

אם נגזור את שני האגפים ונשתמש בכלל השרשרת נקבל:
הכללות > גזירה חוזרת

לייבניץ הכליל את הנוסחה לנגזרת ה- n-ית:
כאשר  {\binom {n}{k}} הוא המקדם הבינומי. הביטוי דומה מאוד לבינום של ניוטון:
הדמיון אינו מקרי, כי את שתי הנוסחאות מוכיחים בצורה זהה באמצעות אינדוקציה, ושתיהן נשענות על אותו רעיון קומבינטורי.
הכללות > מכפלה של כמה פונקציות

ניתן להשתמש בכלל כדי לגזור מכפלה של כמה פונקציות. לדוגמה:
באופן כללי, אם הפונקציה היא  f(x)=\prod _{i\,=\,1}^{n}f_{i}(x) הנגזרת היא:
אם אף אחת מהפונקציות לא שווה ל- 0, אפשר לכתוב זאת גם כך:
ראו גם

נגזרת
אינטגרציה בחלקים
פלדצויגמייסטר

פלדצויגמייסטר הייתה דרגה צבאית היסטורית בחלק מהצבאות הגרמניים, בצבא האוסטרי ובצבא האוסטרו-הונגרי, במיוחד בשימוש ביחידות הארטילריה. הדרגה הייתה נפוצה במהלך המאות ה-16 או ה-17, אבל היא נותרה בשימוש גם בתחילת המאה ה-20 בחלק ממדינות אירופה. בצבא האימפריה ההבסבורגית, דרגת פלדצויגמייסטר הייתה שוות ערך ללוטננט גנרל.
אטימולוגיה

המונח הוא גרמני, ומשמעו המילולי מתורגם ל"מפקד החימוש' או 'מפקד התותחים'. פלד פירושו לקרבי, כפי שהוא משמש גם בתואר הגרמני עבור גנרל-פלדמרשל, וצויג מתייחס לתותחים בשימוש יחידות הארטילריה. בצרפתית הדרגה השווה לפלדצויגמייסטר הייתה Grand maitre d'artillerie, שהייתה בשימוש מתקופת פיליפ השישי, מלך צרפת.
דרגה צבאית

במקור, הדרגות מעל פלדצויגמייסטר היו פלדהאופטמן וגנרל-פלדמרשל, והיא הייתה הדרגה השלישית החשובה ביותר בצבא. למרות שהביטוי היה נפוץ ביחידות הארטילריה הגרמנית, שימש התואר גם במיליציות האוסטרית, ההונגרית, והצרפתית. הדירוג של פלדצויגמייסטר היה שונה במדינות הגרמניות. באוסטריה-הונגריה, פלדצויגמייסטר הייתה אחת משלוש הדרגות של גנרל חיל.
בשנת 1898, משרד המלחמה של מלכות פרוסיה יצר את התפקיד של פלדצויגמייסטר אשר היה שווה למפקד דיוויזיה. הפלדצויגמייסטר היה אחראי על אספקת נשק, תחמושת וכוח אדם.
בבוואריה משנת 1906, הפיקוח על כלי הנשק הופקד בידי מחלקת הפלדצויגמייסטר.