stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השומר הדתי
מטרות התנועה ודרך פעילותה

כנסת השמה"ד הגדירה עצמה כתנועה חינוכית דתית, צופית, חלוצית, השואפת לגאולת האומה והארץ, מורדת בחיי הגלות השפלים, נלחמת בעם-ארצוּת ומחנכת להגשמת רעיון תורה-ועבודה = צדק חברתי. התפיסה הדתית הושתתה על נאמנות לתורה ולהלכה; התחדשות דתית; חינוך מוסרי וכלל אנושי. הכנסת נאבקה בהתבוללות ובחילון, הציבה דגש על לימוד ועיון. ערך רב נודע להשתלמות עצמית, להשלמת השכלה וידע חיוני לבניין העם והארץ. הכנסת טיפחה יחס עמוק לטבע. חוויה דתית עוצמתית הייתה יציאה להרים באשמורת הבוקר, ישיבה סביב מדורה, שירה וריקוד הורה סוער. הדרך החינוכית כוּונה אל הפרט וממנו אל הכלל, מהיחיד אל החבורה. ההנהגה עודדה חינוך אומנותי. הכנסת הייתה תנועה צופית שאימצה את הצופיות כיסוד מרכזי בשיטתה החינוכית. אישים קרובים לשמה"ד התנגדו בתקיפות לצופיות.
הקן (המועדון, בימינו נקרא סניף) היה בית יוצר לנשמת השומר הדתי, אי ארץ ישראלי בגלות. בקינים התנהלה פעילות כל ערב ובשבתות: לימודי קודש, עברית, היסטוריה יהודית, ציונות, ציונות-דתית, רעיון תו"ע, וגם שרו, רקדו ושיחקו. הקינים חויבו במס - שקל שומרי. החניכים נקלעו למתח ולעימותים עם הבית ובית הספר. הכנסת קיימה חינוך משותף לבנים ולבנות. צירוף הבנות והחינוך הקואדוקציוני (המשותף) עוררו התנגדות. לעיתים נאלצו בנות להסתיר מהאבות את חברותן. במקביל לשומר הדתי פעלה בפולין תנועת ברוריה - תנועת נשים ובנות, שהקימה בפולין כמה קיבוצי הכשרה לבחורות.
ליבת הפעילות של כנסת השומר הדתי התקיימה בקבוצה החינוכית, האינטימית, לרוב חד-מינית, ובה מדריך וכמניין אחים/אחיות. בקבוצה שררה "הִתחיוּת" (דיבוק חברים).
חובת הגשמה אישית - עלייה לארץ ישראל והתיישבות בקיבוץ דתי - הוטלה על חבריה, שנדרשו להצטרף לקיבוצי עלייה שומריים. משנת 1934, התעורר ויכוח סוער באשר לדרך ההגשמה ולכיוון החינוכי. הזרם הקיבוצי דגל בדרך הגשמה אחת - קיבוץ דתי בארץ ישראל. הזרם החלוצי תבע הגשמה חלוצית כללית. במועצות ובוועידה הוחלט לאמץ את הכיוון הקיבוצי, המסתייגים המשיכו להתנגד.
בפולין פעלו שלושה קיבוצי עלייה שומריים עיקריים: גאולה, ראשית ועובדיה (הוקם על ידי החלוץ המזרחי ועבר לשמה"ד) וכן עוד כמה קיבוצים שפעלו זמן קצר והמידע אודותיהם מועט. הקיבוצים השומריים היו מוקדי פעילות תנועתית. הזרם הקיבוצי חתר לחולל מהפך רעיוני ולהעמיק את החינוך הקיבוצי.
ההמנון

לגבי ההמנון מומלץ לשמוע ולקרוא בזמרשת
העלייה לארץ מפולין

בשנות ה-30 עלו ארצה רבים מחברי כנסת השמה"ד, בהן חברי ההנהגה וחברי הקיבוצים השומריים. השמה"ד חברה למבצע עלייה בלתי ליגאלית באניית המעפילים אסימי. בוגרי הכנסת וקיבוצי העלייה היו בין מייסדי קבוצת שח"ל שחבריה הקימו את קיבוץ טירת צבי,1937. קבוצת אברהם קמה במסגרת בנ"ע בגליציה המזרחית, חבריה עלו ארצה וייסדו את קבוצת אברהם ליד כפר פינס. רבים מבוגרי השמה"ד, ובעיקר בוגרי קיבוץ עובדיה, הצטרפו לקבוצת אברהם והקימו יחד עם בוגרחי בני עקיבא מגליציה המזרחית את קיבוץ כפר עציון 1943.
השומר הדתי בפולין בתקופת השואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה תנועת השומר הדתי התאחדה עם תנועת בני עקיבא והן המשיכו לפעול יחד במלחמה וגם אחריה. בראשית המלחמה התארגנו בוגרי הכנסת למבצע חילוץ והצלה, רבים נמלטו לליטא ומשם עלו ארצה. חברים שנשארו בפולין נטלו חלק בהתארגנות תנועתית חינוכית, בגטאות ובמרידות, ורבים מהם נספו בשואה.
השומר הדתי בפולין אחרי מלחמת העולם השנייה

אחרי מלה"ע השנייה, בשנים 1944–1949, חידשה תנועת הנוער הציונית-דתית בפולין, השומר הדתי - בני עקיבא בפולין את פעילותה בקרב ציבור שרובו היה נתון בהתארגנות לעלייה לארץ. ההתארגנות הראשונית הייתה בעיר לודז', ביוזמתה ובהובלתה של שרה שטרן, חברת בני עקיבא לודז' לפני מלחמה.
הנצחה

בין הנופלים בקרבות כפר עציון בתש"ח, 1948, נמנים רבים מבוגרי השמה"ד-בנ"ע מפולין והם מונצחים במפעל ההנצחה והמורשת בקיבוץ כפר עציון.
פירוק התנועה

תנועת הנוער הציונית-דתית, השומר הדתי - בני עקיבא בפולין המשיכה לפעול עד שנת 1950, אז סגרו שלטונות פולין את כל הפעילות הציונית בפולין ולא ניתן היה להמשיך לפעול שם.
תרומת התנועה

רבים מבוגרי השמה"ד-בנ"ע מפולין זכו לעלות ארצה לאורך כל שנות פעילותה גם בימי המלחמה וגם אחרי המלחמה.
בוגרי השמה"ד-בנ"ע מפולין תרמו תרומה ניכרת לתנועת הקיבוץ הדתי. הם היו ממייסדי הקיבוצים טירת צבי וכפר עציון. תנועת בני עקיבא בישראל נטלה מהשומר הדתי רכיבים רבים, בהם המבנה הארגוני, חודש הארגון ועוד. חברים מרכזיים בשומר הדתי ובבני עקיבא שעלו מפולין הצטרפו לבני עקיבא בישראל.
מבוגרי השומר הדתי ובני עקיבא בפולין

משה קרונה - הקונסול הראשון של ישראל בארצות הברית
פרופ' אברהם רובינשטיין - מראשי בני עקיבא בישראל
הרב פנחס קהתי (גכטמן) - מחבר המשנה המבוארת
בנימין צביאלי - מראשוני קול ישראל וממניחי היסוד לשידורי הדת והמסורת בקול ישראל.
רפאל בן נתן - מזכיר המפד"ל
ישראל יצחק גרינץ - יקיר חיפה
פרופ' דב רפל - פרופ' בכיר לחינוך, חבר קבוצת יבנה
ד"ר דב אברון - מנהל בית הספר התיכון א-ב, (צייטלין) בתל אביב
חה"כ שרה שטרן-קטן (בני עקיבא לודז') ראש תנועת אמונה, כ"ח וחברת קבוצת יבנה
שלום קרניאל (טרללר) - ראש תנועת השומר דתי בפולין, חבר כפר עציון
הרב ד"ר אברהם עובדיה גוטסדינר, ממייסדי השומר הדתי ובני עקיבא בפולין
הרב דוד אביגדור - חבר הנהגת השומר הדתי בפולין, נספה בשואה.
ינון (בלומברג) יעקב, חבר השומר הדתי בוורשה, שגריר ישראל בדרום אמריקה ושופט.
אור (אורליאן) מאיר, חבר קבוצת שח"ל וטירת צבי, שליח לקיני השומר הדתי בפולין
אחימן (חמלניק) חנוך - ראש הנהגת השומר הדתי לפני פרוץ המלחמה, ממייסדי ניר עציון
קורץ משה אריה - חבר השומר הדתי בקרקוב, חבר מטה ההגנה ומנכ"ל משרד הסעד
קנוהל דב - חבר הנהגת בני עקיבא בגליציה, שליח לתנועתי בפולין, חבר כפר עציון
קיבוצי הכשרה של השומר הדתי בפולין

קבוצת עובדיה
קבוצת גאולה
קבוצת ראשית
תרי עשר
למרחב / מרחביה
השומר הדתי בארצות הברית

השומר הדתי בארצות הברית הוא תנועת נוער דתית חשובה שמייסדיה היו חברים בתנועת השומר הדתי בפולין.
בהשראת השמה"ד בפולין קמה תנועת נוער דתי בכמה מדינות באירופה, בארצות הברית ובקנדה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה התרחבה הפעילות לאמריקה הצפונית, והוקמו קומונות הכשרה לצעירים וצעירות
תאריכים חשובים בשומר הדתי בארצות הברית

1934 השומר הדתי נוסד בברוקלין, ניו יורק
3 ביולי 1936 המושבה (המחנה) הראשונה נוסד בהייטסטtון, ניוג'רזי
1938 י' בטבת נוסד קיבוץ עליה בברוקלין ניו יורק
1937 נרכשה המושבה midwestern באינדיאנה
1940 פרסום ראשון של הירחון המגדל
26 בדצמבר 1940 כנס ראשון של קיבוץ עליה בעיר ניו יורק
1941 נרכשה חוות הכשרה ליד ליברטי ניו יורק
8 ביולי 1941 נפתחה הכשרה ראשונה של חלוצים של השומר הדתי
1942 כנס ארצי ראשון של השומר הדתי במושבה midwestern באינדיאנה
1944 כנס ארצי שני בחוות ההכשרה בליברטי ניו יורק
תרומת תנועת השומר הדתי בארצות הברית

חלק מחברי ההכשרות מצפון אמריקה עלו לאחר קום מדינת ישראל והצטרפו לקיבוצים הדתיים (קיבוץ יבנה)ולערים. רבים מהם תרמו רבות לציונות הדתית בארץ ושגשוג המדינה באופן כללי.
בוגרי השומר הדתי ארצות הברית

פרופ' ישראל אומן - חתן פרס נובל
הרב אהרן ליכטנשטיין - ראש ישיבת הר עציון
אלי קליין - ממייסדי ישיבת כרם ביבנה
פרופ' זאב לב מיסדו של מכון לב בירושלים
המהנדס דוד רפאל בנעט
יעקב יצחק וולגלרנטר הקים את הסניף בטורונטו.
שמשון נוביק
שלום בסקין- לוחם בצבא ארצות הברית נגד גרמניה הנאצית
הרב גרשון שוימר- ר"מ בישיבת בנ"ע כפר הרא"ה ובמכללת ירושלים
הרב נפתלי קפלן- מייסד ומשגיח ישיבות "נתיב הדעת" ו"דעת אהרן".
דוד שמיר- מהמתיישבים הראשונים ביהודה ושומרון
הרב ראובן הברמן-
שמואל אליעזר רוזנפלד
ראו גם

הפועל המזרחי
צעירי מזרחי
תורה ועבודה
יהדות פולין
בני עקיבא
ברוריה (תנועה)
לקריאה נוספת

דוקטורט: י; בן יעקב, השומר הדתי - תנועת הנוער הציונית-דתית בפולין, תר"פ-תרצ"ט, 1939-1920, המחלקה לתולדות ישראל, אונברסיטת; בר-אילן, חשוון תשע"ח, אוקטובר 2017. נכתבה בהנחיית פרופסור גרשון בקון.
יוחנן בן-יעקב, התחיות - השומר הדתי בפולין 1920–1950, כפר עציון 2020.
"אהלנו"- ביטאון השומר הדתי - בנ"ע (בני עקיבא) בפולין, אוסף העיתונות היהודית (כרגע בנייר בתהליך העברה לדיגיטל)
הערות שוליים

1 2  MEYER GOLOMBER, HASHOMER HADATY OF AMERICA, NEW YORK: MISRAD CHINUCH, 9.1944
↑  "המנוני" ושירי השומר הדתי, באתר זמרשת
↑  סרטון של חברי טירת צבי שרים את ההמנון של השומר הדתי בארצות הברית (כך הם קוראים לשיר הזה), באתר יוטיוב
1 2  יוחנן בן יעקב, התחיות - השומר הדתי בפולין 1920–1950, כפר עציון: 2020
↑  ב"השומר הדתי" באמריקה, באתר העיתונות בספריה הלאומית, ‏24.12.1941
↑  עיתון הצפה, "הכשרת חלוצי תורה ועבודה לקראת העתיד". סקירת מצב ההכשרות החלוציות הדתיות בשנת 1942 ומקומו של השומר הדתי באמריקה בעת הזו, באתר העיתונות בספריה הלאומית, ‏29.4.1942
↑  ידיעות הקיבוץ הדתי (ידיעות הקבהד) 008-38-1
↑  הקמת הגרעין - מורשת קבוצת יבנה - קהילנט, באתר www.moreshet-kvyavne.org.il
↑  האמריקאית הראשונה ביבנה - מורשת קבוצת יבנה - קהילנט, באתר www.moreshet-kvyavne.org.il
↑  "אני אמריקני 300 שנה ויהודי אלפי שנים, אז מה יותר חשוב?", באתר www.makorrishon.co.il
↑  חינוכי ושאיפותיי: הרהורים אוטוביוגרפיים של הרב אהרן ליכטנשטיין | תורת הר עציון, באתר etzion.org.il
↑  Meydata Advanced Internet Technologies, דוד שמיר - מסמך תיעוד ארכיון אלון שבות, באתר ארכיון אלון שבות (בעברית)
↑  Meydata Advanced Internet Technologies, שמואל אליעזר רוזנפלד - מסמך תיעוד ארכיון אלון שבות, באתר ארכיון אלון שבות (בעברית)
חניכי השומר הדתי בתלבושת תנועתית - טיקטין
מפקד תנועתי בעיר טארנוב, חשיפת דגל הקן
קבוצת חניכי השומר הדתי הבוגרים עם ראש תנועת השומר הדתי בפולין, שלום טרללר (קרניאל), עלה ב-1939,היה חבר כפר עציון שנפל בקרבות גוש עציון בתש"ח 1948
קיבוץ עובדיה בעירה סלבקוב, לא רחוק מקרקוב
חברות מקבוצת גאולה והמדריך
השומר הדתי בזמן השואה עם טלאי צהוב. ישעיהו ארליך שרד, עלה לארץ ונפל בקרבות על כפר עציון יום לפני הקמת המדינה.
1713

שנת 1713 היא השנה ה-13 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1713 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

מרץ–אפריל – הסכם אוטרכט מעניק את גיברלטר לאנגלים ומסייע לסיום מלחמת הירושה הספרדית
נולדו

אלחנן אשכנזי, ה"סדרי טהרה", רב העיר דנציג (נפטר ב-1780)
15 במרץ – ניקולא לואי דה לאקאי, אסטרונום צרפתי (נפטר ב-1762)
23 בספטמבר – פרננדו השישי, מלך ספרד (נפטר ב-1759)
5 באוקטובר – דני דידרו, פילוסוף צרפתי (נפטר ב-1784)
7 בנובמבר – יחזקאל לנדא, "הנודע ביהודה", רב העיר פראג (נפטר ב-1793)
נפטרו

25 בפברואר – פרידריך הראשון, מלך פרוסיה (נולד ב-1657)
ראו גם

ילידי 1713‎
נפטרים ב-1713‎
1638

שנת 1638 היא השנה ה-38 במאה ה-17. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1638 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-10 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

29 במרץ – "שוודיה החדשה" נוסדת על ידי מתיישבים שוודים בדלאוור
נולדו

יאיר חיים בכרך, ה"חוות יאיר", מגדולי רבני גרמניה (נפטר ב-1702)
6 באוגוסט – ניקולא מלבראנש, פילוסוף צרפתי מהאסכולה הקארטזית (נפטר ב-1715)
5 בספטמבר – לואי הארבעה עשר, מלך צרפת (נפטר ב-1715)
10 בספטמבר – מריה תרסה, נסיכת ספרד, רעייתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת (נפטרה ב-1683)
25 בנובמבר – קתרינה, נסיכת פורטוגל, רעייתו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה (נפטרה ב-1705)
נפטרו

26 בפברואר – קלוד באשה, מתמטיקאי וחידונאי צרפתי (נולד ב-1581)
ראו גם

ילידי 1638‎
נפטרים ב-1638‎
מארק הירשי

מארק הירשי (באנגלית: Marc Hirschi; נולד ב-24 באוגוסט 1998) הוא רוכב אופני כביש שווייצרי בקבוצת Tudor Pro Cycling Team.
קריירה

הירשי התחיל לרכוב כחובבן בשנת 2014, וב-2015 אף ניצח את אליפות שווייץ עד גיל 19, כשבאותה עונה סיים חמישי באליפות אירופה ותשיעי באליפות העולם עד גיל 19. ב-2016 הוא ניצח שוב את אליפות שווייץ עד גיל 19 וזכה במדליית כסף באליפות אירופה בנגד השעון לאותה קטגוריית גיל, 11 שניות מאלכסיס ברונייל המנצח. באליפות העולם עד גיל 19 באותה העונה שנערכה בדוחה (קטר), הגיע הירשי שמיני במקצה נגד השעון ו-19 במרוץ הכביש. ב-2017 עלה כבר לקטגוריה של עד גיל 23, וניצח את אליפות שווייץ בנגד השעון בקטגוריה זו. באליפות אירופה, זכה במדליית ארד במרוץ הכביש.
ב-2018 ניצח את אליפות אירופה עד גיל 23, לאחר שגבר על ויקטור לאפיי (כסף) ופרננדו ברצלו (ארד) בספרינט הסיום, במקצה נגד השעון באליפות סיים חמישי. בהמשך ב-28 בספטמבר השלים "דאבל" כשניצח גם את אליפות העולם עד גיל 23, לאחר בריחת סולו שבסופה הקדים ב-15 שניות את ביורג למברכט (כסף) ואת יאקו האנינן (ארד).
קריירה > סאנווב (2019-ינואר 2021)

ב-2019 הפך הירשי למקצוען עם הצטרפותו לקבוצה הראשית של סאנווב, לאחר שב-2018 רכב בקבוצת הפיתוח שלה. ההישג הבולט הראשון שלו במדי הקבוצה היה המקום ה-10 ב-E3 בינקבנק קלאסיק, 1:04 דקות מזדנק שטיבר המנצח. באליפות שווייץ סיים שני במקצה נגד השעון ורביעי במרוץ הכביש, לאחר מכן רשם את הפודיום הראשון שלו ממרוץ וורלד טור, לאחר שסיים שלישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, 38 שניות מרמקו אוונפול המנצח. במרוץ בינקבנק טור השיג הירשי עוד מקום בחמישייה הראשונה, לאחר שסיים 44 שניות מלורנס דה פלוס המנצח. בהמשך העונה גם סיים שישי בטור של גרמניה.
קריירה > סאנווב (2019-ינואר 2021) > 2020

ב-2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לטור דה פראנס. בקטע ה-2 של המרוץ עקב הירשי אחר התקפה של ז'וליאן אלאפיליפ בעלייה האחרונה של הקטע, אדם ייטס הצטרף אל השניים ובספרינט הסיום גבר אלאפיליפ על השניים האחרים וניצח את הקטע, כשהירשי סיים שני. בקטע ה-9 יצא הירשי לבריחת סולו שהתחילה יותר מ-90 קילומטרים לסיום, במהלך העלייה המדורגת השנייה של הקטע, הירשי נתפס על ידי דבוקה קטנה שכללה את מיקל לנדה, פרימוש רוגליץ', איגן ברנל וטאדיי פוגאצ'אר, הוא הצליח להחזיק איתם עד לסיום אך בספרינט נכנע לפוגאצ'אר המנצח ולרוגליץ'. במהלך הקטע ה-12 היה הירשי שוב חלק מקבוצת הבריחה, הוא התקיף על העלייה המדורגת האחרונה של הקטע, כ-28.2 קילומטרים לסיום, והמשיך ברכיבת סולו עד לניצחון, כשהוא משיג את הניצחון המקצועני הראשון בקריירה שלו והראשון של סאנווב בטור של 2020. בהמשך המרוץ המשיך הירשי להיות בולט, כשסיים עשירי בקטע ה-14 מתוך הפלוטון, כשבן קבוצתו, סורן קראו אנדרסן, מנצח ברכיבת סולו את הקטע. בקטע ה-18 הירשי נכנס לקבוצת הבריחה במטרה להעלות להובלה בקטגוריית ההרים, וניהל קרב על ההובלה נגד ריצ'רד קאראפאס במהלך הקטע, ואף על פי שניצח את קאראפאס בשתי עליות מדורגות, הוא התרסק באחת הירידות כשנשארו יותר מ-80 קילומטרים לסיום, הוא לא הצליח לחזור לשאר קבוצת הבריחה ואיבד סיכוי מעשי להוביל בקטגוריה, כשאת הקטע עצמו סיים במקום ה-13. האגרסיביות של הירשי במהלך הטור והסגנון ההתקפי שלו, הקנו לו את תואר הרוכב האגרסיבי של המרוץ, שהוא הופך לשווייצרי הראשון מאז סרג' דמרייה ב-1983 הראשון לזכות בתואר.
לאחר הטור, נטל חלק באליפות העולם שנערכה באימולה, איטליה וזכה במדליית ארד לאחר שסיים שני בספרינט מתוך דבוקה של חמישה רוכבים שהגיעה 24 שניות אחרי ז'וליאן אלאפיליפ, זוכה מדליית הזהב. לאחר מכן המשיך בכושר הטוב כשניצח את לה פלש ואלון, כשהוא הופך לשווייצרי הראשון מאז פרדיננד קובלר ב-1952 לנצח במרוץ.
קריירה > סאנווב (2019-ינואר 2021) > 2021

ב-5 בינואר 2021, הודיעה קבוצת סאנווב שמארק הירשי עוזב את הקבוצה, למרות שהיה לו חוזה עד סוף 2021 ואף היה חלק מהמיתוג החדש של סאנווב כקבוצת DSM עם המדים והאופניים החדשים, נחתם הסכם פשרה בין הצדדים והירשי שוחרר מהקבוצה למרות זה והצטרף ליו. איי. אי. אמירטס במקום. הטענה הרווחת בעניין הירשי היא שהוא ככל הנראה הודיע לסאנווב שהוא סיכם עם קבוצה אחרת ל-2022, וסאנווב, שידועה בכך שלא מעט מהרוכבים שפרחו אצלה עוזבים אותה, החליטה לשחרר אותו כבר ב-2021.
הערות שוליים

↑  Team DSM has reached a settlement agreement with Marc Hirschi, team-dsm.com
↑  Patrick Fletcher, Marc Hirschi joins UAE Team Emirates, Cyclingnews
גמר ליגת האלופות 2007

גמר ליגת האלופות 2007 היה משחק כדורגל שהתקיים באצטדיון האולימפי באתונה שביוון ב-23 במאי 2007, שתוצאתו קבעה את זוכת ליגת האלופות לעונת 2006/2007. במשחק שיחק המועדון האנגלי ליברפול כנגד המועדון האיטלקי מילאן. שני המועדונים נפגשו בפעם השנייה בשלוש שנים במשחק הגמר, מה שהוסיף לחשיבות המעמד. בניגוד לפעם הקודמת, מילאן ניצחה במשחק בתוצאה 1–2, לאחר צמד שערים של פיליפו אינזאגי.
לפני 2007, זכייתה האחרונה של מילאן במפעל הייתה בשנת 2003, בעוד זכייתה האחרונה של ליברפול הייתה ב-2005 אחרי ניצחון על מילאן. שתי הקבוצות החלו את הטורניר בסיבוב המקדמות השלישי, התקדמו לשלב הבתים וסיימו אותו במקום הראשון בביתם. בדרך התמודדו שתי הקבוצות כנגד מועדונים בולטים בכדורגל האירופי; מילאן שיחקה כנגד סלטיק, באיירן מינכן, ומנצ'סטר יונייטד, בעוד שליברפול ניצחה בשמינית הגמר את האלופה הקודמת, ברצלונה, ושיחקה כנגד פ.ס.ו איינדהובן וצ'לסי.
הדרך לגמר

שתי הקבוצות החלו את דרכן במפעל ליגת האלופות בסיבוב המוקדמות השלישי, על בסיס מיקומם בעונה הקודמת בליגות המקומיות של כל אחת מהן. לאחר שניצחו את יריבותיהן הוגרלו לשלב הבתים, אותו סיימו השתיים בראש הטבלה, כל קבוצה בביתה. כל המשחקים, עד לגמר, כללו מפגשים כפולים עם היריבות, במתכונת של בית וחוץ. סיבוב המוקדמות השלישי, כמו גם השלבים שלאחר שלב הבתים, היו במתכונת גביע, או "נוק-אאוט", לפיה העולה לשלב הבא נקבעת לפי הפרשי השערים בסיכום שני המפגשים.
את משחקי הבית שיחקה מילאן באצטדיונה סן סירו אשר במילאנו, בעוד שליברפול אירחה את יריבותיה באנפילד, אצטדיונה הוותיק שבעירה.
הדרך לגמר > מילאן

מילאן החלה את דרכה בסיבוב המוקדמות השלישי כנגד אלופת סרביה הכוכב האדום בלגרד. מילאן עלתה לשלב הבא בזכות ניצחונות 0–1 בביתה ו-1–2.
בהגרלת הבתים שובצה מילאן בבית ח', יחד עם א.א.ק. אתונה, אנדרכלט וליל. מילאן פתחה במגמה חיובית וניצחה את אתונה באצטדיונה הביתי סן סירו 0-3 משערים של פיליפו אינזאגי, יואן גורקוף וקאקה. מילאן סיימה בתיקו מאופס עם ליל במחזור השני, אך היא ניצחה בשני המשחקים הבאים, נגד אנדרלכט, בהם הצטיין במיוחד שחקנה קאקה, אשר הבקיע בשניהם 4 שערים.
על אף פתיחה טובה זו מילאן כשלה בשני משחקיה הבאים בסן סירו, ועלתה בין השאר בזכות כישלונן של ליל ואנדרלכט להגיע להכרעה במשחקים ביניהן. לאחר שישה משחקים מילאן עמדה בראש הבית ולה 10 נקודות, כאשר יריבתה העיקרית ליל, אשר ניצחה אותה במשחק האחרון 0–2, התייצבה כסגניתה.
הבית של מילאן
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה מילאן | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 4 | 4 | 10 |
| צרפת ליל | 6 | 2 | 3 | 1 | 8 | 5 | 3 | 9 |
| יווןא.א.ק. אתונה | 6 | 2 | 2 | 2 | 6 | 9 | -3 | 8 |
| בלגיהאנדרלכט | 6 | 0 | 4 | 2 | 7 | 11 | -4 | 4 |
מילאן שובצה לשחק נגד סלטיק בשמינית הגמר. במפגש הראשון בין השתיים, באצטדיונה הביתי של סלטיק בגלאזגו, נפרדו השתיים בתיקו מאופס וזאת הייתה גם התוצאה בסיום 90 הדקות של המפגש במילאנו. מכיוון שבשלב זה הייתה חייבת להתקיים הכרעה בין הקבוצות, המשחק השני נכנס להארכה, כאשר במחציתה השנייה הובקע שער הניצחון מרגלי קאקה, אשר במהלך אישי רץ ממחצית המגרש ולבסוף הבקיע בין רגליו של שוער סלטיק.
ברבע הגמר שובצה מילאן כנגד הקבוצה הגרמנית עטורת התארים באיירן מינכן. המשחק הראשון היה מותח למדי - מילאן עלתה ליתרון פעמיים, אך באיירן הצליחה להשוות התוצאה לאחר כל שער, עד לתוצאת הסיום 2-2, אשר נקבעה בשער של שחקן באיירן דניאל ואן בויטן בסמוך לתום המשחק. במפגש הגומלין באצטדיונה של באיירן, אליאנץ ארנה, ניצחה מילאן 2-0, בין השאר הודות לשערים מהירים בתחילת המשחק.
בחצי הגמר פגשה מילאן שוב קבוצה מרובת הישגים ותארים, מנצ'סטר יונייטד האנגלית. גם כאן המשחק הראשון, באולד טראפורד אשר באנגליה, היה מותח למדי והוכרע רק בדקות הסיום. המשחק התאפיין בטעויות של שחקני ההגנה משני הצדדים, שהובילו לשערים לחובתן. על אף יתרון של מילאן באמצע המשחק, שני שערים של חלוץ יונייטד ויין רוני קבעו את תוצאת הסיום 2–3 למנצ'סטר. בביתה מילאן שלטה במגרש לאורך כל המשחק והביסה את יונייטד 0–3 בגומלין באיטליה, עם שערים של קאקה, סידורף וג'ילארדינו, ומילאן עלתה לגמר בפעם ה-11 בתולדותיה.
הדרך לגמר > ליברפול

ליברפול פתחה את עונתה האירופית בסיבוב השלישי של מוקדמות ליגת האלופות, במשחק כפול כנגד מכבי חיפה הישראלית. ליברפול ניצחה במשחק הראשון באנגליה 1–2. המשחק השני הסתיים בתוצאה 1-1. בסיכום המשחקים היה 2–3 לזכות ליברפול, שעלתה לשלב הבתים.
ליברפול שובצה לבית ג', לצד בורדו הצרפתית, גלאטסראיי הטורקית ופ.ס.ו איינדהובן ההולנדית. משחקה הראשון היה נגד איינדהובן והסתיים בתיקו מאופס. במשחק השני הראו האנגלים יכולת משופרת והובילו כבר מדקות הפתיחה, בדרך לניצחון 2–3 על גלאטסראיי. בשני המשחקים הבאים שיחקה ליברפול כנגד בורדו וניצחה בשני המקרים: 0-1 בצרפת ו-0–3 באנגליה. תוצאות טובות אלו, אשר הושגו בעיקר בזכות כוכבה של ליברפול פיטר קראוץ' וחבריו לקבוצה לואיס גרסיה וסטיבן ג'רארד, הבטיחו לליברפול את המעבר לשלב הבא. במשחק לאחר מכן, בזכות ניצחון 0–2 על איינדהובן הבטיחה ליברפול גם את המקום הראשון בבית המוקדם. המשחק האחרון, אשר תוצאתו הייתה חסרת משמעות עבור ליברפול, הסתיים בהפסד ביתי 2–3 לגלאטסראיי.
הבית של ליברפול
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה ליברפול | 6 | 4 | 1 | 1 | 11 | 5 | 6 | 13 |
| הולנד איינדהובן | 6 | 3 | 1 | 2 | 6 | 6 | 0 | 10 |
| צרפת בורדו | 6 | 2 | 1 | 3 | 6 | 7 | -1 | 7 |
| טורקיה גלאטסראיי | 6 | 1 | 1 | 4 | 7 | 12 | -5 | 4 |
אתגר כבד עמד מול ליברפול בשמינית הגמר עם התברר זהות יריבתה - זוכת ליגת האלופות בעונה הקודמת ברצלונה. המשחק הראשון היה בקאמפ נואו, אצטדיונה של ברצלונה. ברצלונה עלתה ליתרון מוקדם, אולם שחקני ליברפול הצליחו להעלותה ליתרון 1–2 ולשמור עליו עד תום המשחק. בכך הייתה ליברפול לקבוצה השנייה בלבד באותה עונה שהצליחו לנצח את ברצלונה בקאמפ נואו. במשחק הגומלין שיחקה ליברפול במערך הגנתי בניסיון לשמור על יתרונם מהמשחק הראשון. על אף שברצלונה הצליחה להבקיע שער אחד ולנצח במשחק, הרי ששני שערי החוץ שהבקיעה ליברפול שימשו שובר שוויון והעלו את ליברפול לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה ליברפול בסגניתה מהבית המוקדם - פ.ס.ו איינדהובן. במפגש הראשון שוב ניצחה ליברפול את הקבוצה ההולנדית 0–3 בזכות כוכביה ג'רארד, ריסה וקראוץ'. במשחק הגומלין ניצחה ליברפול 0–1 בביתה ועלתה לחצי הגמר, שם פגשה ביריבתה מהפרמייר ליג - צ'לסי. צ'לסי ניצחה במשחק הראשון סטמפורד ברידג', אצטדיונה הביתי, משער של ג'ו קול. ליברפול אימצה כוחותיה במשחק הגומלין, אך בתום 90 דקות השיגה גם היא שער בודד - 0-1, וכך נוצר מצב תיקו בסיכום שני המשחקים - 1-1 משערים ביתיים, ועל כן משחק הגומלין הגיע להארכה בת 30 דקות. גם הארכה זו לא הובילה לשינוי התוצאה, על אף שער של שחקן ליברפול דירק קויט שנפסל עקב נבדל. הקבוצות התייצבו לדו-קרב בעיטות עונשין. שוערה של ליברפול הצליח להדוף שתיים מבעיטות צ'לסי. בכך נפל הפור בחלקו של קויט, אשר שערו נפסל קודם לכן, להבקיע את שער הניצחון של ליברפול, ולהעלותה למשחק הגמר.
הדרך לגמר > שלבי הנוק-אאוט

| מילאן | מילאן | מילאן | ליברפול | ליברפול | ליברפול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סקוטלנד סלטיק  ח  0-0 |   |  שמינית גמר  משחק ראשון |  שמינית גמר  משחק ראשון | ברצלונה ספרד  ח  1-2 | בלאמי 43'   ג'ון ארנה ריסה 74' |
| סקוטלנד סלטיק ב 0-1 תוספת זמן | קאקה 93' | משחק גומלין | משחק גומלין | ברצלונה ספרד  ב  1-0 |   |
| גרמניה באיירן מינכן  ב 2-2 | פירלו 40'   קאקה 84'(עונשין) |  רבע הגמר    משחק ראשון |  רבע הגמר    משחק ראשון | פ.ס.ו איינדהובן הולנד  ח 0-3 | ג'רארד 27'   ריסה 49'   קראוץ' 63' |
| גרמניה באיירן מינכן ח 0-2 | סידורף 27'   אינזאגי 31' | משחק גומלין | משחק גומלין | פ.ס.ו איינדהובן הולנד  ב  0-1 | קראוץ' 67' |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד  ח 3-2 | קאקה 22' 37' |  חצי גמר    משחק ראשון |  חצי גמר    משחק ראשון | צ'לסי אנגליה  ח 1-0 |   |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד ב 0-3 | קאקה 11'   סידורף 30   ג'ילארדינו 78' | משחק גומלין | משחק גומלין | צ'לסי אנגליה  ב  0-1   ליברפול ניצחה 1–4 בבעיטות עונשין | אגר 22' |
משחק הגמר

לאחר שניצחו את כל יריבותיהן בשלבי ה"נוק אאוט", התייצבו מילאן וליברפול למשחק הגמר. בניגוד לשלבים הקודמים, התקיים המשחק באצטדיון נייטרלי - שאינו שייך לאף אחד מהמועדונים המשתתפים במשחק - האצטדיון האולימפי אשר באתונה - והמנצחת בו תזכה בתואר ללא צורך במשחק גומלין. על ארגון המשחק הופקדה התאחדות הכדורגל היוונית ומעליה ארגון אופ"א עצמו. תאריך המשחק נקבע ל-23 במאי 2007.
משחק הגמר > בעיות לפני המשחק

לפני המשחק עלו מספר בעיות בארגונו. מתוך 63,800 כרטיסים אשר היו זמינים לאצטדיון, רק 9,000 כרטיסים נמכרו במכירה רגילה. יתר הכרטיסים חולקו בין שתי הקבוצות, 17,000 לכל אחת, ארגון אופ"א ונותני החסות למשחק, אשר קיבלו 28,000 כרטיסים. כתוצאה אוהדים רבים אשר רצו לקנות כרטיסים ביום המשחק לא יכלו להיכנס. משטרת יוון אשר נשלחה להשליט סדר במקום טיפלה בעומס האוהדים הממורמרים על ידי כך שפשוט הודיעה כי איש לא יכנס שכן האצטדיון מלא, זאת על אף שחלק מהאוהדים אשר המתינו מחוץ לאצטדיון כבר רכשו את הכרטיסים. גורמים באופ"א טענו כי החלטה זו נבעה ממקרי ספסרות וזיוף כרטיסים. לטענתם, לפחות 5,000 אוהדים ללא כרטיסים או עם כרטיסים מזויפים הצליחו למצוא דרכם לתוך האצטדיון ובכך מלאו את 74,000 המושבים שבו, ועל כן המשטרה סירבה להכניס אוהדים נוספים מחשש לצפיפות יתר שתגרום לאסון.
האוהדים שרכשו את הכרטיסים לא היו מוכנים לקבל את הגזירה וניסו לפרוץ דרך המחסומים שהקימו כוחות המשטרה. היוונים השתמשו בגז מדמיע ובאלות על מנת לפזר את הקהל. דובר אופ"א ויליאם גאילרד האשים את אוהדי ליברפול בגרימת הבעיות, והצהיר, "אוהדי מילאן לא התמודדו עם אותן הבעיות כיוון שלא התנהגו באותו אופן". דיווח של אופ"א שפורסם לאחר הגמר תייג את אוהדי ליברפול כ"גרועים ביותר באירופה" וגאילרד ציין: "איזה עוד קבוצת אוהדים גונבת כרטיסים מחבריהם האוהדים או מידיים של ילדים?". נשיא אופ"א מישל פלאטיני התנצל מאוחר יותר על ההערה. חלק מהביקורת על הארגון ניטחה גם באופ"א עצמה, בטענות כי הליך ביקורת הכרטיסים היה לוקה בחסר וכי לא ננקטו אמצעים מספיקים לשליטה בכמות האוהדים הגדולה. ראשי ליברפול טענו כנגד אופ"א כי הקצבת הכרטיסים הייתה גבוהה מאוד ביחס לבסיס אוהדיהם וכן כי ניתנו רק 16 כרטיסים לכל קבוצה עבור אוהדים נכים.
משחק הגמר > הסיקור התקשורתי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.