stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלנקורה

| קלנקורה> תקופה |
| --- | --- |
סוף מיוקן 9.64–8.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארמדילאים
משפחה:: ארמדיליים
סוג:: קלנקורה
מינים
 Kelenkura castroi
שם מדעי
 Kelenkura ‏2022

קלנקורה (שם מדעי: Kelenkura) הוא סוג נכחד של יונק דלשינאי מקבוצת הגליפטודוניים שהתקיים בערבות אמריקה הדרומית של סוף המיוקן לפני 9.64 עד 8.8 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בפטגוניה, ארגנטינה בשכבות סלעים ב-"Arroyo Chasicó Formation" וב-"Loma de Las Tapias Formation".
הסוג ידוע ממספר שרידים מקוטעים מתחילת המאה ה-20, אך ב-2005 נחשפו בתצורות אלה מספר שרידים של חוליות, גולגולת בעלת רכס, עצם ירך ימנית ואף שרידי שריון עשוי אוסטאודרם ועצמות גפיים מבודדים. הסוג תואר ב-2022 כששמו לקוח משפת אנשי מפוצ'ה: "këlen" - זנב, "kura" - סלע, כלומר: "זנב דמוי-סלע", עקב המבנה המוזר שלו. שם המין ניתן לכבוד ד.ר. קסטרו שעזר לגלות חלק מהממצאים.
מאפיינים

יונק קדום זה היה קרובו של הדואדיקורוס הענקי ובעל גולגולת עבה באורך 211 מ"מ נמוכה בעלת טוחנות משולשות והיא חוזקה במטעה חלש של אוטאודרם בדומה לשריון העורף. מדידה של אורך הירך באורך 295 מ"מ כשמשקל היונק עצמו הגיע ל-160 ק"ג. הזנב היה קצר ומגושם עם שני לוחות אוסטאודרם שהסתיימו בבליטה קוצנית להגנה. הקלנקורה התגונן בעזרת הצלפה של זנבו נגד טורפים.
היה זה יונק צמחוני שחי מרעיית שיחים לצידם של יונקים קדומים כמו עצלני קרקע, גליפטידונים אחרים, מרידיונגולטיים, מכרסמים גדולים והטורפים ספרסודונטה ועופות האימה.
הערות שוליים

↑  Barasoain, D. F.; Zurita, A. E.; Croft, J. D. A.; Montalvo, C. I.; Contreras, V. H.; Miño‑Boilini, A. R.; Tomassini, R. L. (2022). "A New Glyptodont (Xenarthra: Cingulata) from the Late Miocene of Argentina: New Clues About the Oldest Extra‑Patagonian Radiation in Southern South America". Journal of Mammalian Evolution.doi:10.1007/s10914-021-09599-w.
קלע

ערך זה עוסק בכלי נשק פשוט המשמש ליידוי אבנים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קלע דרום אמריקאי
רוגטקה מודרנית
יידוי אבנים באמצעות קלע, נעלין 2014
קֶלַע (או בשמו העממי רוגטקה - מיידיש) הוא כלי נשק פשוט, הקיים עוד מימי קדם ומשמש ליידוי אבנים במהירות רבה ובדיוק משופר, בהשוואה ליידוי אבנים ביד.
היסטוריה

הפעלת הקלע קלה יחסית מהפעלת קשת, אך טווח פגיעתו קטן משל קשת טובה ולרוב הוא גורם לפציעות חמורות פחות. עם זאת, בידיים מיומנות הקלע עלול להפוך לנשק קטלני. סיפור מפורסם על יכולת קליעה הוא הסיפור בתנ"ך על דוד, שהכניע את גוליית הענק הפלישתי שהיה חמוש מכף רגל ועד ראש, בעזרת אבן קלע בלבד. קלעים מהאיים הבליאריים היו ידועים בעולם העתיק בזכות כישורי הקליעה שלהם. בליסטראות, שהן התותחים של העת העתיקה וימי הביניים, פעלו על עיקרון דומה לזה של הקלע.
הקלע הפסיק לשמש בשימוש צבאי בשלהי ימי הביניים, בעקבות הופעת שריון כבד יותר שפגיעת אבן לא יכלה לו.
קלע קדום

הקלע מורכב מרצועה העשויה לרוב מעור שבמרכזה מצע עליו מניחים את האבן המיועדת ליידוי. היורה מניח אבן במרכז המצע, מקפל את הרצועה לשניים ומסובב את הקלע לקבלת מהירות. כאשר המהירות גבוהה מספיק, הוא מרפה מצידה האחד של הרצועה והקליע (האבן) נורה במהירות.
קלע מודרני

כיום נפוץ סוג שונה של קלע, שעובד, בדומה לקטפולטה, על עקרון אגירת האנרגיה באמצעות מתיחת גומיה ושחרורה לצורך יידוי. הקלה נוספת בתפעול קלע כיום נובעת מקלות ההשגה של עצמים נורים זהים לחלוטין בצורתם, גודלם ומשקלם, מייצור תעשייתי, כגון גולות.
הקלע, בכינויו המקובל "רוגטקה", נפוץ בקרב ילדים ונחשב משחק, למרות שהוא משמש לעיתים במהומות ככלי נשק זמין של מתפרעים. התנע שנושאת אבן הקלע המודרני היא גדולה. האבן עלולה לגרום לנזק משמעותי לרקמות גוף האדם ולפרטי ציוד.
בסכסוך הישראלי-פלסטיני

בכבישי השטחים הפלסטינים נפוץ יידוי אבנים על ידי פלסטינים לעבר כלי רכב של אזרחים וכוחות ביטחון ישראלים ולעבר סיורים רגליים של מג"ב וצה"ל בשטחים. פעילות רבות של צה"ל בערים פלסטיניות נתקלות ברעולי פנים חמושים בקלע.
אזכורים

בתנ"ך, דוד הרג את גוליית בעזרת קלע.
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, שאל את רוביק, שאלה 480, באתר הזירה הלשונית
↑  שמואל א', פרק י"ז.
↑  בצידה השני של הרצועה יש לולאה המולבשת על אחת האצבעות ומונעת ממנה להשתחרר.
אבני קלע עשויות אבן גיר ששימשו בקרבות על יהודה וירושלים בראשית המאה השישית לפנה"ס. מוזיאון ארצות המקרא, ירושלים.
יידוי אבנים על כוחות ביטחון ישראלים בעזרת קלע.
וילובי ניוטון

וילובי ניוטון (באנגלית: Willoughby Newton‏; 2 בדצמבר 1802 – 23 במאי 1874) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי שכיהן חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של קהיליית וירג'יניה בין השנים 1843–1845.
ביוגרפיה

וילובי ניוטון נולד באחוזת "Lee Hall" ליד האג שבווירג'יניה, והיה בנם של וילובי ניוטון ושרה "סאלי" בלנד פויטרס (1768 – 24 במאי 1828), אלמנתו של ריצ'רד "סקווייר" לי ובתו של פיטר פויטרס (1715–1785) מאחוזת "Branchester" ואליזבת בלנד (1733–1792).
ניוטון קיבל חינוך מקיף ממורים פרטיים בילדותו והמשיך ללימודים בקולג' ויליאם ומרי. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין, ולאחר מכן החל לעסוק בעריכת דין במחוז ווסטמורלנד, וירג'יניה. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של וירג'יניה בין השנים 1826 ל-1832.
בהמשך נבחר מטעם המפלגה הוויגית לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1842, וכיהן בין השנים 1843 ל-1845. לאחר שלא נבחר מחדש, חזר לעסוק בעריכת דין והתמקד גם בחקלאות. בשנת 1852 היה נשיא האגודה החקלאית של וירג'יניה.
בשנת 1858 נשא נאום חשוב ביותר בפני האגודות הספרותיות של המכון הצבאי של וירג'יניה, שבו הביע תמיכה חזקה בעבדות ובפרישת הדרום מארצות הברית. ניוטון חזר לבית הנבחרים של וירג'יניה בשנת 1861 וכיהן בו עד 1863.
הוא נישא לאליזבת ארמיסטד בשנת 1825, אך היא נפטרה לאחר כשנה בלבד. לאחר מכן נישא למרי סטיבנסון ברוקנברו (15 בספטמבר 1810 – 9 בינואר 1888), בתו של השופט ויליאם ברוקנברו, ב-12 במאי 1830. לזוג נולדו שמונה ילדים ובהם אדוארד קולסטון ניוטון (1913-1845), שנישא ללוסי ייטס טיילר, בתו של ווט הנרי טיילר ואחייניתו של הנשיא ג'ון טיילר. בנו, בלייק טיילר ניוטון, היה הבעלים של האחוזה המשפחתית "Linden" והיה חבר הסנאט של וירג'יניה שהצביע נגד "ההתנגדות ההמונית" (מדיניות ההתנגדות לאינטגרציה גזעית בבתי הספר בדרום ארצות הברית).
וילובי ניוטון נפטר באחוזת משפחתו, "Linden" במחוז וסטמורלנד שבווירג'יניה, ב-23 במאי 1874, ונקבר שם בבית קברות פרטי.
רפאל חיים אבולעפיה

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1893 ראשון לציון, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  7 באפריל 1977 (בגיל 84) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום מגורים:  ירושלים, ישראל
 ידוע בשל:  פעיל במחתרת ניל"י   מנהל בית החולים משגב לדך   ממקימי אגודת הספורט מכבי
 בת זוג:  מרים חד גדיא (1917–1934)   שושנה שמעונוביץ (1934–1977)
 
רפאל חיים אבולעפיה (28 במרץ 1893, ראשון לציון – 7 באפריל 1977, ירושלים) היה מאנשי הגדודים העבריים, פעיל במחתרת ניל"י, מנהל בית חולים משגב לדך וממקימי אגודת הספורט מכבי. הנשיא הגדול של הבונים החופשיים 1970.
קורות חיים

רפאל נולד ב-1893 בראשון לציון לשלמה אבולעפיה ורבקה אבולעפיה (לבית פריימן) שהיו ממייסדי תל אביב. רפאל היה הבכור משמונת ילדיהם של שלמה ורבקה (ביניהם בוסתנאי אבולעפיה). למד בבית הספר היסודי של כי"ח ובגימנסיה הצרפתית ביפו. ב-1909 נפטר אביו ורפאל החל לעבוד על מנת לפרנס את המשפחה. ב-1911 עבר לנס ציונה שם לימד ערבית וצרפתית במשך 3 שנים. ב-1914 חזר לתל אביב והיה ממקימי אגודת מכבי.
כשהחלו הטורקים לגייס חיילים בארץ ישראל, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, חשש אבולעפיה שיגויס לצבא הטורקי ולכן ברח למצרים. שם התנדב לגדוד נהגי הפרדות ולאחר אימון נשלח עם הגדוד למערכה בגליפולי. בקרב, שהסתיים בתבוסת הבריטים, נפצע רפאל ונשלח להחלמה באלכסנדריה. לאחר החלמתו נשאר בעיר והחל לסייע לאנשי מחתרת ניל"י שהגיעו לעיר ובמספר מקרים אף התגנב רפאל ארצה על מנת לקבל ידיעות עבור האנגלים ולמסור נשק, תרופות וכסף.
ב-1918, עם תום המלחמה, חזר רפאל ארצה והתיישב בתל אביב. ב-1933 רכש בית דפוס והחל להוציא עיתונים בתחומים שונים (כלכלה, קולנוע ועוד).
ב-1940 עבר לירושלים ומונה לנהל את בית החולים משגב לדך. בתקופת מלחמת העצמאות מונה על ידי ועדת המצב לטפל בהספקת מזון ונשק למגיני העיר העתיקה. לאחר המלחמה עבד בעיריית ירושלים. על פעילותו למען העיר זכה בתואר יקיר ירושלים.
היה שותף ליסוד היישוב אביחיל שהוקם על ידי חיילים שלחמו במלחמת העולם הראשונה במסגרת הגדודים העבריים.
שימש בתפקידים בכירים בכירים בארגון הבונים החופשיים והיה נשיא גדול של הלשכה הגדולה למדינת ישראל ב-1970. ראה פירוט בהמשך.
משפחתו

רפאל נישא ב-1917 למרים חד גדיא לבית ניסנהולץ אותה הכיר במצרים כשהיא ברחה לאלכסנדריה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. לזוג נולדו 2 בנות (שולמית [1917–2008], נישאה לגבריאל צפרוני, ואורה [1923–2017]). לאחר גירושיו, ב-1934, נישא לשושנה לבית שמעונוביץ ונולד להם בן (שלמה [1940–]).
פועלו במסדר הבונים החופשיים

רפאל התקבל לבנייה החופשית בלשכת "דלפס" באלכסנדריה ב-19 בפברואר 1924. שם קיבל את הדרגה ה-33° של הנוסח הסקוטי הקדום והמקובל. בשנת 1929 היה בין מייסדי לשכת חרמון ביפו, בחסות הלשכה הגדולה הלאומית של מצרים ונבחר לנשיאה בשנים 1931-32, 1933-34, 1936-37. שימש גם כמזכיר הגדול של הלשכה הלאומית הגדולה לארץ-ישראל, שהיה מהיוזמים העיקריים ליסודה ובתור מזכירה הכללי תרם הרבה להתפתחות המסדר, ובנסיעותיו בחו"ל, ליצירת קשרים ידידותיים בינה ובין רוב הלשכות הגדולות של התנועה באירופה.
ב-1970 נבחר לנשיא גדול של הלשכה הגדולה למדינת ישראל. שימש בתפקידים בכירים בארגון והוציא לאור את עיתון הארגון הבונה החופשי.
ספריו

יומני גליפולי וניל"י, רפאל אבולעפיה, 1915–1917
לקריאה נוספת

דליה אבולעפיה, יחפים על חולות הזהב - סיפורה של משפחת אבולעפיה, אביאל, 2006
הערות שוליים

↑  רפאל חיים אבולעפיה באתר GRAVEZ
↑  מצרים הוחזקה, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, על ידי הבריטים
↑  רבים מתושבי הארץ הגיעו לאלכסנדריה במסגרת גירוש תל אביב. חד גדיא ברחה מירושלים כיון שהייתה נתינת רוסיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296510905171
טוד לוסון

| --- | --- |
 ענף מדעי:  אסלאם, באביזם, שיח'יה, הדת הבהאית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקגיל 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו 
 http://toddlawson.ca/
 
טוד לוסון (אנגלית: Todd Lawson) הוא פרופסור אמריטוס להגות אסלאמית באוניברסיטת טורונטו, העוסק במסגרת כתיבתו האקדמית בנושאי דת האסלאם ובמיוחד אסלאם שיעי וכן הדתות הבאבית והבהאית המקיימות קשרי גומלין ביניהן, זאת למרות שהן מוגדרות בתור פלגים דתיים שהתפצלו מן האסלאם בכלל. כן הוא עמד במאמריו על הקשר בין האסכולה השיח'ית, מיסודו של חכם הדת השיעי, שיח' אחמד אחסאא'י, לבין אותן דתות שהוזכרו לעיל, זאת לאור העובדה שמאסכולה שיעית זו, נוצרו דתות אלו, דרך ממשיכו של אח'סאאי, כאט'ם רשתי.
כמו כן הוא הרבה להעניק הרצאות בנוגע לפילוסוף והמיסטיקן הסופי אבן ערבי.
ביוגרפיה

טוד לוסון נולד באינדיאנה, ארצות הברית והיגר לקנדה כדי לא למלא את חובת הגיוס לצבא האמריקני בתקופת מלחמת וייטנאם. טוד לוסון המיר את דתו מנצרות לדת הבהאית, לאחר הגירתו והשתקעותו בקנדה.
ממאמריו וספריו

Being Human: Bahá’í Perspectives on Islam, Modernity, and Peace (2019)
Tafsir as Mystical Experience: Intimacy and Ecstasy in Quran Commentary (2018)
The Quran: Epic and Apocalypse (2017)
Roads to Paradise: Eschatology and Concepts of the Hereafter in Islam (co-edited with Sebastian Guenther, Brill 2017)
Baha’i History: A Special Issue of the Journal of Religious History (2012)
A Most Noble Pattern: Collected Essays on the Writings of the Báb,`Alí Muhammad Shirazi (1819-1850) (2012)
Gnostic Apocalypse and Islam: Qur'an, Exegesis, Messianism, and the Literary Origins of the Babi Religion
The Crucifixion and the Qur’an: A Study in the History of Muslim Thought (2009)
Reason and Inspiration in Islam: Theology, Philosophy and Mysticism in Muslim Thought (2005)
הערות שוליים

↑  "Todd Lawson ,PhD". Wilmetteinstitute.org/. 2020-08-13. Retrieved 2021-09-02.
↑  Renewal of covenant: Concidentia oppositorum and the primal point
↑  "The Unity of Humanity, Beshara"
עונת 2024/2025 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  22 באוקטובר 2024
 תאריך סיום:  יוני 2025
 מספר קבוצות:  30
 מספר משחקים לקבוצה:  82 לכל קבוצה
 דראפט 2024
 בחירה ראשונה:  זאקרי ריזאשה
 על ידי:  אטלנטה הוקס
 
 → 2023/2024
 
עונת 2024/2025 ב-NBA היא העונה ה-79 של ליגת ה-NBA. העונה הסדירה התחילה ב-22 באוקטובר 2024 וצפויה להסתיים באפריל 2025. משחק האולסטאר של ה-NBA ייערך ב-16 בפברואר 2025 בצ'ייס סנטר שבסן פרנסיסקו, אולמה של גולדן סטייט ווריורס. טורנירי הפלייאין ופלייאוף ה-NBA יחלו באפריל 2025, וסדרת גמר ה-NBA צפויה להתקיים ביוני 2025.
שינויים בסגלי הקבוצות > חילופי מאמנים

| תאריך מינוי> לפני תחילת העונה | קבוצה> לפני תחילת העונה | מאמן יוצא> לפני תחילת העונה | מאמן נכנס> לפני תחילת העונה | לפני תחילת העונה | לפני תחילת העונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 באפריל 2024 | ברוקלין נטס | קווין אולי (זמני) | ז'ורדי פרננדס |  |  |
| 9 במאי 2024 | שארלוט הורנטס | סטיב קליפורד | צ'ארלס לי |  |  |
| 11 במאי 2024 | פיניקס סאנס | פרנק ווגל | מייק בודנהולצר |  |  |
| 24 ביוני 2024 | לוס אנג'לס לייקרס | דרווין האם | ג'יי. ג'יי. רדיק |  |  |
| 28 ביוני 2024 | קליבלנד קאבלירס | ג'יי. בי. ביקרסטאף | קני אטקינסון |  |  |
| 30 ביוני 2024 | דטרויט פיסטונס | מונטי ויליאמס | ג'יי. בי. ביקרסטאף |  |  |
קדם עונה

משחקי קדם העונה התחילו ב-4 באוקטובר 2024, ונמשכו עד ל-15 באוקטובר 2024.
קדם עונה > משחקים בינלאומיים

שני משחקי קדם עונה בין בוסטון סלטיקס לדנוור נאגטס נערכו באתיהאד ארנה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות.
העונה הסדירה

לוח הזמנים לעונה הסדירה שוחרר ב-15 באוגוסט 2024, כאשר משחקי הקבוצות נחשבים כחלק מהטורניר כגביע ה-NBA. העונה הסדירה התחילה ב-22 באוקטובר 2024. כל קבוצה תשחק 82 משחקים, ובסיום העונה הסדירה הקבוצות שסיימו בששת המקומות הראשונים בכל אזור מעפילות לסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA, בעוד שארבע הקבוצות שסיימו במקומות 7–10 בכל אזור המעפילות לטורניר הפליי-אין.
העונה הסדירה > טבלה

z - הבטיחה יתרון ביתיות במשחקי פלייאוף (ליגה)
c - הבטיחה יתרון ביתיות במשחקי פלייאוף (מחוזי)
y - הבטיחה אליפות בית
x - העפילה למשחקי הפלייאוף
* - מוליכת בית
pi - העפילה למשחקי הפלייאין
o - הודחה ממשחקי הפלייאוף
העונה הסדירה > מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | יאניס אדטוקומבו | מילווקי באקס | 32.7 |
| ריבאונדים למשחק | קארל-אנתוני טאונס | ניו יורק ניקס | 13.8 |
| אסיסטים למשחק | טריי יאנג | אטלנטה הוקס | 12.1 |
| חטיפות למשחק | דייסון דניאלס | אטלנטה הוקס | 3.0 |
| חסימות למשחק | ויקטור ומבניאמה | סן אנטוניו ספרס | 3.3 |
| אחוזים מהשדה | דניאל גאפורד | דאלאס מאבריקס | 73.8% |
| אחוזים לשלוש | טוריאן פרינס | מילווקי באקס | 51.6% |
| אחוזים מקו העונשין | ג'ואל אמביד | פילדלפיה 76' | 95.2% |
| נקודות מדד למשחק | ניקולה יוקיץ' | דנוור נאגטס | 42.6 |
| דאבל דאבלים | דומנטאס סאבוניס | סקרמנטו קינגס | 22 |
| טריפל דאבלים | ניקולה יוקיץ' | דנוור נאגטס | 9 |
הערות שוליים

| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
צבי רותם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1903 
 פטירה:  1980 (בגיל 77 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
צבי רותם (4 באוקטובר 1903 – 7 במרץ 1980) היה עיתונאי, סופר ומנהיג ציוני.
חייו

רותם נולד בטרניאני שבקרואטיה בשם ארתור-אריך רוטמילר. את לימודיו האקדמיים עשה בגרמניה וחזר לזאגרב עם תואר דוקטור לפילוסופיה מווירצבורג ומוסמך למדעי היהדות מברלין. ב-1933 הוסמך למשפטים בזאגרב.
מנעוריו היה פעיל בתנועה הציונית ביוגוסלביה. שימש כיו"ר "ברית הנוער הציוני", והיה ממייסדי "הפועל הצעיר" ו"הליגה למען ארץ-ישראל העובדת".
הוא כיהן כמזכ"ל הלשכה הארצית של קק"ל ביוגוסלביה וכמנהל המשרד הארצישראלי בזאגרב, שבין השאר הנפיק תעודות עלייה (סרטיפיקטים) למבקשים.
ערך את הירחונים "הנוער", "גדעון" ו"האביב" וחיבר שירים, סיפורים ומחזות שהוצגו בנשפי נוער וילדים. כתב בסרבו-קרואטית ספרים אחדים, בהם "ההתיישבות היהודית בארץ-ישראל" (זאגרב, 1925) ו"חיים נחמן ביאליק" (בלגרד, 1936), וכמו כן תרגם לסרבו-קרואטית את סיפורי י.ל. פרץ (זאגרב, 1932).
ב-1928 ביקר בארץ, וב-1929 השתתף כציר ארץ-ישראל העובדת ביוגוסלביה בקונגרס הציוני ה-16 בציריך.
ב-1930 נשא לאשה את ד"ר צילה סנדל (1903–1976), מנהיגה ופעילה בתנועת הנוער הציונית ביוגוסלביה. היא עסקה בהוראה, ואחרי עלותם ארצה עבדה שנים רבות בהוראה ובניהול בתחום החינוך המיוחד. בעת מלחמת העולם השנייה התנדבה למשמר האזרחי בתל אביב. ב-1931 נולד בזאגרב בנם הבכור, חנן.
באוקטובר 1934 עלה הזוג ארצה. ב-1935 נולד בחיפה בנם השני, דן. מאז מאורעות 1936 ועד קום המדינה היה צבי רותם חבר בארגון ההגנה. באחת מסדרות האימונים היה בכיתה אחת עם עמיתו ב"דבר" וידידו זלמן שזר. הארגון ניצל את ידיעת השפות שלו, וגרמנית בפרט, ונעזר בו כשהיה צריך לחקור או לתחקר דוברי גרמנית שלא ידעו עברית. עד לפלישת הגרמנים ליוגוסלביה במלחמת העולם השנייה שימש סופרם של "ז'ידוב" והיומון הבלגראדי "פוליטיקה". ב-1936 החל לעבוד ככתב חיפה והצפון של היומון "דבר". ברבות השנים שימש בו ככתב כלכלי במערכת היומון בתל אביב, ולאחר מכן עורך כלכלי, מזכיר המערכת, חבר מזכירות, ובמשך שנה גם מנכ"ל העיתון. הוא פרסם מאות כתבות ורשימות בתחומים רבים ומגוונים. בעבודתו כעיתונאי וכעורך עיתון נסע למדינות רבות, ובכללן יפן, הודו, תאילנד, איטליה ועוד. את רשמיו פרסם בכתבות רבות על מדינות אלה מהיבטים שונים. בהיותו אורח הצי הבריטי במצרים בזמן מלחמת העולם השנייה ראה כיצד ימאי בריטי קופץ להציל חתול שנפל למים. הימאי עלה עם החתול בזרועותיו ללא חבל, כשהוא נעזר רק בגפיו ומטפס ברווח שבין שני כלי שיט קרובים זה לזה. רותם התרשם כל כך ממעשה זה, שכתב על כך אחת מרשימותיו. עד לפרישתו לגמלאות היה גם עורך העיתון המנוקד לעולים "אֹמר".
רותם השתתף בייסוד אגודת העיתונאים בתל אביב, היה חבר הוועד ושימש כמה שנים כגזבר האגודה.
רותם יזם ונטל חלק בייסוד התאחדות עולי יוגוסלביה ב-1934 ובמשך השנים שימש מספר פעמים כיו"ר שלה. הוא נבחר גם לתפקיד נשיא ההתאחדות, ועל כל פעולותיו אלה רשמה אותו ההתאחדות בספר הזהב של קק"ל והקדישה ביער בן-שמן חורשות לו ולרעייתו. בשנות ה-50 יצא עם רעייתו למספר שנים כדי לרכז את פעילות הקרן הקיימת בארצות סקנדינביה.
הוא תרגם מסרבו-קרואטית לעברית את יצירותיהם של הינקו גוטליב, ז'אק קונפינו ואחרים, ובכללם הספר "יוליה", על גיסתו יוליה פישר לבית סנדל, שנפלה במאבק האנטי-פשיסטי ביוגוסלביה. הוא ערך את הכרך הראשון של הספר "תולדות יהודי יוגוסלביה" מאת יקיר אבנטוב.
רותם חיבר מחקר מעמיק על הטרגדיה של דוד שוורץ, ממציא ספינת האוויר, שפרדיננד פון צפלין קנה מאלמנתו את התוכניות לבנייתה. המחקר ראה אור בארצות הברית בשפה הגרמנית בידי אחיו - זמר הבריטון, המוזיקולוג והמלחין פרופ' מרקו-אהרן רוטמילר (1908–1993).
צילה וצבי רותם הובאו למנוחות באשקלון.
סקציה נס ציונה

שחקני סקציה נס ציונה 2022
סקציית כדורגל נס ציונה, הידועה בקיצור כסקציה נס ציונה או ס.כ. נס ציונה, היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נס ציונה, המשחקת בליגה ב'.
אצטדיונים

אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון עירוני נס ציונה (המכונה גם "אצטדיון הפרדס"), ומשמש בין היתר גם לאירוח משחקים רשמיים במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות נוער ונערים של ישראל. האצטדיון הוקם בשנת 2001 והחליף את המגרש הישן במרכז העיר נס ציונה, בסמוך ל"קניותר". האצטדיון מכיל כ-3,500 מקומות עם אופציית הרחבה עתידית. האצטדיון אינו מאפשר אירוח משחקי ליגת העל ולא עונה על צורכי מנהלת הליגות שדורשת אצטדיון המכיל כ-5,000 מקומות.
בעונת 2019/2020 ועונת 2022/2023, כאשר שיחקה בליגת העל, שיחקה הקבוצה באצטדיון המושבה בפתח תקווה.
תארים והישגים

גביע הטוטו לאומית:
סגנות: 2010/2011, 2021/2022
גביע הטוטו לליגה הארצית:
סגנות: 2006/2007
שחקני עבר בולטים

ישראל איציק פרנקו
בולגריה גיאורגי סלבקוב
ישראל גברי בן שמעון
ישראל מנחם איריס
ישראל שלומי אירים
ישראל יהודה אשכנזי
ישראל יגאל אנטבי
ישראל בן ביטון
ישראל שייע גלזר
ישראל אברהם שטמברג
ישראל יעקב שחר
ישראל אופיר חיים
ישראל דלה ימפולסקי
ישראל רפי כהן
ישראל ניר לוי
ישראל סמי מלכה
ישראל משה מרכוס
ישראל דני משה
ישראל יובל פילוס
ישראל עומר פרץ
ישראל יחיאל צגאי
ישראל אליעזר צוויג
ישראל ציון צמח
ישראל זיו קבדה
ישראל רן קדוש
ישראל עידן שמש
ישראל אדיר שרעבי
ישראל אורן קמינסקי
רומניה סולומון קוסטל
רוסיה בוריס טאקצ'ב
ישראל דוד פחימה (נבון)
מאמני הקבוצה בעבר

להלן רשימת המאמנים של סקציה נס ציונה מאז הקמת הקבוצה מחדש ב-2004:
הערות שוליים

↑  א. אבי רועי, סקציה נס-ציונה: חריצות, הקרבה, התמדה, מעריב 2 ביוני 1963
↑  אופיר סער‏, עמיר תורג'מן מונה למאמן סקציה נס ציונה, ירוויח כ-90 אלף דולר, באתר וואלה, 27 במאי 2019
↑  יגאל גולדשטיין, ‏אחרי חצי שנה: תורג'מן פוטר מנס ציונה, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2020
↑  הפועל קרית שמונה נגד סקציה נס ציונה - 0–1 - סיקור המשחק, באתר ערוץ הספורט
↑  עמית קרקו, ‏אנשי נס ציונה יכנסו לבידוד, יעברו בדיקת קורונה, באתר ONE‏, 3 ביולי 2020
↑  יגאל גולדשטיין, ‏הסקציה אישרה: זכויות הניהול עברו לאנקווה, באתר ערוץ הספורט, 22 באוקטובר 2020
↑  בני ריינה לראשונה אי פעם בליגת העל, גם סקציה נס ציונה עלתה, באתר וואלה, 6 במאי 2022
↑  שלמה וייס‏, ניר ברקוביץ' התפטר מאימון סקציה נס ציונה וחתם בקרית שמונה, באתר וואלה, 21 בדצמבר 2022
↑  דורון בן דור, ‏דורה סיים את דרכו בנוף הגליל, הוכנבוים מועמד, באתר ONE‏, 18 בספטמבר 2022
↑  כפי שפורסם ב-0404: המאמן שלומי דורה חתם בנס ציונה עד תום העונה, באתר חדשות 0404, ‏4 לינואר 2023
↑  טוויסט אחרי טוויסט בסקציה: רועי אנקווה והקבוצה יועמדו לדין., באתר nessziona.net
↑  בדו"ח חריף ביותר, המובא כאן, מאשים רשם העמותות את רועי אנקווה בעלי הסקציה היוצא בעבירות פליליות. !, באתר nessziona.net
↑  פיפ"א אוסרת על הסקציה לרשום שחקנים חדשים. מאמצים להעביר את הקבוצה בבקרה., באתר nessziona.net
↑  ביום שני הקרוב נדע מה יעלה בגורל הסקציה. ובינתיים העירייה מתלבטת, המפרק מתבצר בעמדתו וקלחת ההאשמות רותחת..., באתר nessziona.net
↑  נדב צנציפר, "יום עצוב": סקציה נס ציונה הודיעה על הפסקת פעילות, באתר ynet, 5 בספטמבר 2024
↑  יוצאים (שוב) לדרך חדשה - האחים שרעבי רכשו את עמותת הסקציה ויפעילו את הבוגרים והנוער, באתר nessziona.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527898005171 
האצטדיון העירוני נס ציונה
אנדרה וטטיאנה בוצ'י

האחיות אנדרה וטטיאנה בוצ'י יחד עם בן דודן סרג'יו דה סימון, שגורש גם הוא לאושוויץ.
טטיאנה בוצ'י (פיומה, 19 בספטמבר 1937) ואנדרה בוצ'י (פיומה, 1 ביולי 1939) הן שתי אחיות יהודיות איטלקיות, ניצולות שואה. השתיים היו עדות לשואת יהודי איטליה וחיברו זיכרונות על חוויותיהן באושוויץ. לאחר שזוהו בטעות כתאומות, הן הושארו בחיים כדי לשמש בניסויים שערך ד"ר יוזף מנגלה והן בין המעטים ששרדו.
בהקשר זה, קורותיהן הפכו אותן לעדות מכריעות לפעילותו של מחנה אושוויץ ולניסויים הפסבדו-מדעיים שבוצעו בו. עניינן של האחיות בוצ'י הוא נושא לדיון היסטוריוגרפי נרחב, הן באיטליה והן ברמה הבינלאומית.
קורות חיים

האחיות טטיאנה (נולדה בשם ליליאנה) ואנדרה (אלסנדרה) בוצ'י נולדו בעיר פיומה (כיום בקרואטיה), בשנת 1937 וב-1939 בהתאמה, בנותיהן של ג'ובאני בוצ'י פיומאנו הקתולי ומירה פרלו, יהודייה. משפחת פרלו, במקור מבלארוס, עברה לרייקה בתחילת המאה העשרים כדי להציל את עצמם מהפוגרומים של הצאר.
משפחת פרלו עברה להתגורר בפיומה, משום שהעיר נראתה סובלנית למדי כלפי יהודים, והיה לה מוצא לים, שאיפשר נתיב מילוט במידת הצורך. אחותה של מירה, ג'יזלה, התחתנה גם היא עם קתולי, אדוארדו דה סימון, עברה איתו לנאפולי ושם ילדה את בנם הראשון סרג'יו דה סימון.
בשנת 1943, ג'יזלה, שנותרה לבדה עם בנה בנאפולי, לאחר שבעלה נקרא לצבא, החליטה לחזור למשפחתה בפיומה, יחד עם סרג'יו הקטן. היא תתחרט על הבחירה הזו במשך כל חייה, שכן לאחר מספר חודשים שוחררה נאפולי על ידי בעלות הברית והיהודים ניצלו.
לאחר 8 בספטמבר 1943, הוחלו חוקי הגזע הגרמניים ברייקה והחל גירוש הקהילה היהודית. ב-28 במרץ 1944, בעקבות הלשנה, אנדרה וטטיאנה, בהתאמה בגיל 4 ו-6, נעצרו יחד עם אמן, דודתן, בן הדוד סרג'יו דה סימון ובני משפחה אחרים.
משפחת פרלו הועברה לחקירות ומאוחר יותר הועלתה, ללא מים ואוכל, לאחד מקרונות הרכבת לפולין. מירה עוד הצליחה ברגע האחרון להעביר פתק, למשפחת בעלה שנשאר בפיומה. בליל 4 באפריל 1944 הרכבת שלהם הגיעה לאושוויץ-בירקנאו.