stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההגדה לבית פורסייט
המשכים

גולסוורתי כתב המשך לסאגה בין השנים 1924–1928 בשם "קומדיה מודרנית". הדמויות הראשיות הן פלר ומייקל והסאגה מסתיימת עם מותו של סאמס בשנת 1926. זה גם הסיום של הסדרה מ-1967. גולסוורתי כתב עוד טרילוגיה שמספרת על בת דודתו הצעירה של מייקל, דיני צ'רל.
ב-1994 סולייקה דווסון כתבה המשך לסאגה בשם: ההגדה לבית פורסייט: הסאגה ממשיכה. פלר, בתו של סומס, כעת ליידי מונט, היא הדמות הראשית.
ספרי הסדרה בתרגום לעברית

דזשון גאלסוורתי, ההגדה של בית פורסייט ; תרגם מאנגלית י"ל ברוך, 6 כרכים, ברלין–תל אביב: א. י. שטיבל, תר"ץ-תרצ"א. (מהדורה ב: 6 ספרים ב-3 כרכים, תל אביב: נ' טברסקי, תש"ז)
א–ב. בעל הנכסים, תר"ץ–תרצ"א;
ג–ד. שלהי קיץ; בקולר;
ה–ו. יקיצה; עומד לשכירה.
ג'והן גלסוורתי, ההגדה לבית פורסייט; עברית: פ’ דן, 12 כרכים, מהדורה ב, תל אביב: רמדור, 1970. (החל בספר ד' חתום המתרגם בשמו פנחס דנציגר)
ג’ון גולסוורתי, מעבר לנהר; מאנגלית: טלה בר, תל אביב: אור-עם, תשמ"ו 1985. (Over the River)
החלפת הקשר

במחשב, החלפת הקשר (context switch) היא המעבר בין הרצת שני תהליכים באמצעות המעבד. באמצעות החלפת הקשר, מספר תהליכים יכולים לחלוק את אותו מעבד. בהחלפת הקשר מצב האוגרים במעבד נשמר בזיכרון המחשב, ולאחר מכן מכניסה למעבד את נתוני ריצת תהליך אחר. בסיום התהליך האחרון, מחזירה את נתוני הריצה של התהליך הקודם אל המעבד וממשיכה את ריצתו מאותה הנקודה בה הפסיק. החלפת הקשר היא כלי חיוני במחשבים הפועלים בריבוי משימות הרצות על מעבד יחיד. תהליך החלפת ההקשר נחשב לתהליך בזבזני מבחינת משאבי מערכת ועל כן מערכות הפעלה מנסות לבצע אופטימיזציה בשימוש בהן.
קיימים שלושה תרחישים בהם יש צורך בהחלפת הקשר:
במחשב הפועל בריבוי משימות, קיים סדרן תוכניות (scheduler) הקובע את סדר הרצת התוכניות ומקצה "זמן מעבד" לכל תהליך. כש"זמן מעבד" של תהליך אחד מסתיים, מופעלת פסיקה שתגרור החלפת הקשר.
ארכיטקטורות מסוימות (למשל ארכיטקטורת x86 של אינטל) הן מונחות-פסיקות. משמעות הדבר היא שאם המעבד צריך לבצע קריאה מהדיסק, למשל, הוא ישלח את בקשת הקריאה ויעבור לבצע פעולות אחרות במקום להמתין. עם סיום הקריאה מהדיסק תופעל פסיקה שתגרור החלפת הקשר. הפסיקה מהדיסק תטופל על ידי שגרת טיפול בפסיקה.
במעבר בין מצב משתמש (user mode) למצב ליבה (kernel mode), תלוי במערכת ההפעלה, תיתכן החלפת הקשר.
הדיוויזיה ה-25 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1919 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-25 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובספטמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה במהלך הקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב מסין וקרב פשנדל. בשנת 1918 הותקפה הדיוויזיה שלוש פעמים במהלך מתקפת האביב, בתחילה היא הותקפה במהלך מבצע מיכאל, ולכן היא הועברה לאזור איפר, שם הותקפה במהלך קרב איפר הרביעי. לאחר מכן היא הועברה לאזור האן, שם הותקפה שוב במהלך הקרב השלישי על האן.  ביוני 1918 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, ובספטמבר היא הוחזרה לצרפת ולחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות

| --- | --- |

דגלי מוסדות חברים ב־FIAV ודגלי ארגנטינה במטה הקונגרס הבין-לאומי לקסקסולוגיה ה־21 שנערך בבואנוס איירס (2005)
 
 דגל ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות
 שפה רשמית:  צרפתית, אנגלית, גרמנית, ספרדית
 מטה הארגון:  משתנה
 מקום פעילות:  עולמית
 מייסדים:  ויטני סמית 
 חברים:  51 אגודות ומוסדות
 תקופת הפעילות:  7 בספטמבר 1969 – הווה (55 שנים)
 fiav.org
 
ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות (בצרפתית: La Fédération internationale des associations vexillologiques; באנגלית: The International Federation of Vexillological Associations; בגרמנית: Die Internationale Föderation Vexillologischer Gesellschaften; בספרדית: La Federación Internacional de Asociaciones Vexilológicas; ראשי התיבות בצרפתית: FIAV), היא ארגון בין-לאומי המאגד 51 אגודות וארגונים ממדינות שונות בעולם העוסקים בווקסילולוגיה. בחוקת הארגון מופיעה מטרתו כ"יצירת ופיתוח מרכז של ידע אודות דגלים על כל סוגיהם, על צורותיהם ושימושיהם, ועל תאוריות מדעיות ועקרונות המבוססים על ידע זה". מלבד צרפתית, השפות הרשמיות של ההתאחדות הן אנגלית, גרמנית וספרדית.
תחילתה של ההתאחדות בקונגרס הווקסילולוגי השני שנערך בעיירה רישליקון שבקנטון ציריך, שווייץ, ב־3 בספטמבר 1967. בקונגרס זה ההתאחדות הוקמה באופן זמני, ובקונגרס השלישי שנערך בבוסטון שנתיים לאחר מכן ב־7 בספטמבר 1969 היא הוקמה רשמית.
להתאחדות ועד מנהל בן שלושה חברים הכולל נשיא ושני מזכירים. הוועד מנהל את העניינים השוטפים ואחראי לכינוסה של האספה הכללית, שמתכנסת במהלך הקונגרס הווקסילולוגי שנערך אחת לשנתיים. האספה הכללית מורכבת מ־51 נציגים - אחד מכל ארגון החבר בהתאחדות. האספה בוחרת את הוועד המנהל וקובעת את מדיניות ההתאחדות.
חברים בהתאחדות

כיום חברים בהתאחדות ארגונים מהמדינות הבאות: אוסטרליה, אוקראינה, איטליה, ארגנטינה (2 ארגונים), ארצות הברית (8 ארגונים), בלגיה (2 ארגונים), בריטניה (מכון הדגל), גרמניה (4 ארגונים), הודו, הולנד (2 ארגונים), הונגריה, ונצואלה, יפן, מולדובה, מלטה, מקדוניה, ניו זילנד, סלובניה, ספרד (2 ארגונים), סרי לנקה, פולין (3 ארגונים), פינלנד, צ'כיה (2 ארגונים), צרפת (2 ארגונים), קנדה (2 ארגונים), קרואטיה, רומניה, רוסיה, שוודיה ושווייץ.
ישנם גם ארגונים לאומיים ורב־לאומיים החברים בהתאחדות: "איגוד דגלי מפרץ צ'ספיק" (CBFA) המאגד את המדינות במפרץ צ'ספיק שבארצות הברית: דלאוור, וושינגטון די. סי., וירג'יניה, וירג'יניה המערבית, מרילנד, ניו ג'רזי ופנסילבניה; "איגוד הימות הגדולות לוויקסילולוגיה" (GWAV) שבארצות הברית המאגד את המדינות: אוהיו, אילינוי, אינדיאנה, מישיגן וקנטקי; "האגודה הווקסילולוגית של צפון אמריקה" (NAVA) המאגדת את קנדה וארצות הברית; "אגודת הדגל הנורדית" (NF) המאגדת את המדינות הנורדיות: איסלנד, דנמרק, נורווגיה, פינלנד ושוודיה, ו"האגודה הווקסילולוגית של אפריקה הדרומית" (SAVA) המאגדת את המדינות באפריקה הדרומית: אנגולה, בוצוואנה, דרום אפריקה, זימבבואה, זמביה, לסוטהו, מדגסקר, מוזמביק, מלאווי, נמיביה וסווזלינד.
חבר נוסף הוא אתר דגלי העולם, שאף על פי שאיננו משתייך למדינה מסוימת קיבל מעמד מלא כחבר.
הקונגרס הווקסילולוגי הבין-לאומי

מאז 1969, ההתאחדות אחראית לכינוסו - אחת לשנתיים - של הקונגרס הווקסילולוגי הבין-לאומי (הקונגרס עצמו התכנס בפעם הראשונה כבר ב-1965), בקונגרס מתכנסת האספה הכללית של ההתאחדות, נערכים דיונים וסמינרים בנושא דגלים, והוא מהווה הזדמנות לווקסילולוגים מכל רחבי העולם להיפגש ולהחליף דעות.
הקונגרס ה־24 התקיים באלכסנדריה, וירג'יניה באוגוסט 2011, ה־25 התקיים ברוטרדם באוגוסט 2013, ה־26 התקיים בסידני באוגוסט 2015, ה־27 התקיים בלונדון באוגוסט 2017 וה־28 התקיים בסן אנטוניו ביולי 2019.
פרסים ומדליות

פרסים ומדליות מוענקים לחברי ה־FIAV או לחברים בארגון הקשור ל־FIAV מסיבות שונות.
פרס הווקסילון - נוסד בשנת 1989, ומוענק עבור התרומה החשובה ביותר לווקסילולוגיה בשנתיים שקדמו לקונגרס הוויקסילולוגיה הבין-לאומי. מקבל הפרס נבחר על ידי מועצת ה־FIAV והוא מורכב מתעודה חתומה על ידי המועצה ומלוח. הפרס ניתן בחסות "אגודת הדגל האוסטרלית" (FSA).
פרס ויטני סמית - הפרס נוסד במקור בשנת 2005 כפרס עבור המאמר הטוב ביותר, ושמו שונה בשנת 2017 לכבודו של ד"ר ויטני סמית, שטבע את המילה "ווקסילולוגיה" והיה בין מייסדי FIAV. הפרס מעניק מלגה עבור הצגת מאמר יוצא מן הכלל בקונגרס הוויקסילולוגיה הבין-לאומי. מקבל הפרס נבחר על ידי פאנל שמונה על ידי מועצת FIAV, המורכב, במידת האפשר, מנציגי מארגני הקונגרס (ים), יצרני דגלים, ורקסולוגים, ומקבל תעודה חתומה על ידי המועצה ומגש. הפרס ניתן בחסות "האגודה הווקסילולוגית של צפון אמריקה" (NAVA).
מדליית חתן פרס ההתאחדות - נוסד בשנת 1969, ומוענק על ידי מועצת FIAV על תרומה מקורית יוצאת דופן למדע הווקסילולוגיה. זו ההכרה הגבוהה ביותר בווקסילולוגיה למלגות. החל משנת 2003 בחרה המועצה בפרס על פי מלגה ברמת הדוקטורט, ובשנת 2017 תוקנה חוקת FIAV כדי לשלב את פרקטיקת המועצה בחוקה. מקבל הפרס מקבל תעודה חתומה על ידי המועצה ומדליה תלויה על סרט בצבעי כחול וצהוב, צבעי דגל ה־FIAV, כמו גם סרט מיניאטורי וסיכת דש. מקבל הפרס רשאי להשתמש בקידומת LF לאחר שמו.
מדליית חבר ההתאחדות - נוסד בשנת 2001, מוענק על ידי מועצת FIAV על תרומות משמעותיות לווקסילולוגיה ו / או למתן שירות משמעותי ל־FIAV או כחבר FIAV. החבר מקבל תעודה חתומה על ידי המועצה ומדליה תלויה על סרט בצבעי כחול וצהוב, צבעי דגל ה־FIAV, כמו גם סרט מיניאטורי וסיכת דש. מקבל הפרס רשאי להשתמש בקידומת FF לאחר שמו.
דינוס מיטוגלו

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1996 (בן 28) סלוניקי, יוון 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.1 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת וייק פורסט (2014–2017)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2013–2014 2017–2021 2021–2022 2023–:  אריס סלוניקי פנאתינאיקוס אולימפיה מילאנו פנאתינאיקוס
 הישגים כשחקן
 יורוליג (2024)  4 אליפויות יוון (2018–2021)  אליפות איטליה (2022)  2 גביעים יווניים (2019, 2021)  הגביע האיטלקי בכדורסל (2022)  חמישיית העונה בליגה היוונית (2021)  השחקן היווני של השנה בליגה היוונית (2021)
 
קונסטנטינוס "דינוס" מיטוגלו (ביוונית: Κωνσταντίνος "Ντίνος" Μήτογλου; נולד ב-11 ביוני 1996) הוא כדורסלן יווני המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג.
ראשית הקריירה

מיטוגלו נולד בסלוניקי ושיחק במחלקות הנוער של המועדונים המקומיים אסטריה אקדמיה ואריס סלוניקי. בעונת 2013/14 הופיע לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של אריס בליגת העל היוונית בכדורסל, כשערך את הופעת הבכורה שלו ב-30 בנובמבר 2013 מול אולימפיאקוס.
אף על פי ששיחק בליגת הכדורסל המקצוענית ביוון שמר מיטוגלו על מעמדו כחובב ובכך היה כשיר לשחק כדורסל מכללות.
קריירת מכללות

מיטוגלו שיחק שלוש שנים של כדורסל מכללות במדי אוניברסיטת וייק פורסט, בשנים 2014–2017. הוא הופיע ב-96 משחקים, מתוכם פתח בחמישייה ב-75, והעמיד ממוצעים של 9.3 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק בקריירה.
קריירה מקצועית > פנאתינאיקוס (2017–2021)

לאחר שעזב את וייק פורסט חתם מיטוגלו לארבע שנים בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג, במדיה זכה בארבע אליפויות רצופות בין 2018 ל-2021 ובשני גביעים, ב-2019 ו-2021. בשנתו האחרונה בקבוצה הוא נבחר לחמישיית העונה בליגה ולשחקן היווני המצטיין.
קריירה מקצועית > אולימפיה מילאנו (2021–2022)

ביוני 2021 חתם מיטוגלו לשנתיים באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית בכדורסל והיורוליג, וזכה עימה בדאבל של אליפות וגביע.
ב-29 במרץ 2022 הודיעה מילאנו כי מיטוגלו נכשל בבדיקת סמים שנערכה לו כשלושה שבועות לפני כן, לאחר משחק יורוליג מול פנאתינאיקוס. ב-9 במרץ 2023 הוא הושעה רשמית על ידי פיב"א ל-32 חודשים, ב-5 ביולי קיבל בית הדין לבוררות בספורט את ערעורו והפחית את עונשו ל-16 חודשים, כך שהוא יכול היה לחזור לשחק ב-28 ביולי 2023.
קריירה מקצועית > פנאתינאיקוס (2023–הווה)

ב-6 ביולי 2023 חזר מיטוגלו לפנאתינאיקוס וחתם לשלוש שנים. ב-26 במאי 2024 זכה עם הקבוצה ביורוליג לאחר ניצחון 95–80 בגמר על ריאל מדריד.
קריירה בנבחרת הלאומית

מיטוגלו שיחק במדי הנבחרות של יוון באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2012, באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 ב-2013 ו-2014 ובגביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2015.
מיטוגלו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון הבוגרת וקלע נקוה אחת בניצחון 95–92 על בריטניה במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019 ב-24 בנובמבר 2017, וב-28 ביוני 2018 קלע 21 נקודות בניצחון 96–78 על ישראל. הוא ייצג את יוון גם בטורניר הקדם-אולימפי בוויקטוריה וזומן לסגל הנבחרת לגביע העולם בכדורסל 2023, אך לא שיחק.
חיים אישיים

אביו של מיטוגלו, דימיטריוס, היה כדורגלן מקצועי ששיחק בפאוק סלוניקי. אחיו גרסימוס גם הוא שחקן כדורגל במשחק בא.א.ק. אתונה.
הערות שוליים

↑  פרופיל, באתר ליגת העל היוונית בכדורסל
↑  פרופיל, באתר אוניברסיטת וייק פורסט
↑  Panathinaikos officially adds Kostantinos Mitoglou, Eurohoops, ‏29 ביולי 2017
↑  רשמית: דינוס מיטוגלו חתם בשורות מילאנו, באתר ערוץ הספורט, 28 ביוני 2021
↑  שחקנה של מילאנו, דינוס מיטוגלו, נכשל בבדיקת סמים, באתר וואלה, 29 במרץ 2022
↑  עונש כבד: שחקן היורוליג הורחק לשנתיים וחצי, באתר ישראל היום, 9 במרץ 2023
↑  Mitoglou’s sentence reduced to 16 months by CAS, eligible for World Cup, Eurohoops, ‏5 ביולי 2023
↑  Welcome Back Home, Dinos, פנאתינאיקוס, ‏6 ביולי 2023
↑  פרופיל, באתר מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019
↑  לא ברמה: ישראל הובסה 96:78 ע"י יוון. צפו, באתר ערוץ הספורט, 28 ביוני 2018
↑  פרופיל, באתר הטורניר הקדם-אולימפי ויקטוריה 2020
↑  מי תיקח הפעם? הסגלים הסופיים למונדובאסקט, באתר ערוץ הספורט, 22 באוגוסט 2023
החוף המזרחי (ארצות הברית)

מדינות החוף המזרחי(באדום כהה: מדינות צפון-מזרח ארצות הברית; באדום בהיר: מדינות דרום-מזרח ארצות הברית)
החוף המזרחי (באנגלית: East Coast) או "החוף האטלנטי" של ארצות הברית הוא מושג גאוגרפי הכולל בתוכו, במובנו המצומצם, את המדינות השוכנות לחופו של האוקיינוס האטלנטי: מיין, ניו המפשייר, מסצ'וסטס, רוד איילנד, קונטיקט, ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי, דלאוור, מרילנד, וירג'יניה, קרוליינה הצפונית, קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. במובן הרחב כולל המושג גם את המדינה היבשתית ורמונט. המדינה בעלת השטח הגדול ביותר בחוף המזרחי היא פלורידה.
היסטוריה

לארצות הברית שני חופים בשני צדדיה אחד במערב והשני במזרח, ומכאן נגזר שמו של חלק זה בארצות הברית לפי שהוא לאורך החוף המזרחי.
12 מושבות מתוך 13 המושבות, אלה שייסדו את ארצות הברית הן חלק מהחוף המזרחי, כיום יש שתי מדינות בלבד הנמצאות בחוף המזרחי שאינן חלק מאותן 12 שמרדו, מיין ופלורידה.
אוכלוסייה

ב-2010, האוכלוסייה של המדינות שיש להם קו החוף בחוף המזרחי נאמדה ב 112,642,503 (שהם כ 36% מכלל האוכלוסייה במדינה), כששתי המדינות הגדולות ביותר עם בערך 19.5 מיליון תושבים כל אחת, הן פלורידה וניו-יורק. מדינות גדולות נוספות הן פנסילבניה, ג'ורג'יה וקרוליינה הצפונית. העיר הגדולה ביותר היא ניו יורק.
פוליטיקה

החוף המזרחי אינו אחיד מבחינה פוליטית. עד למלחמת האזרחים האמריקאית דגלו המדינות הצפוניות בזכויות השחורים בעוד המדינות הדרומיות השתייכו לקונפדרציה ותמכו בעבדות.
כיום נוטות המדינות הצפוניות יותר לכיוון הליברלי ולמפלגה הדמוקרטית, בעוד המדינות הדרומיות יותר נוטות לכיוון הרפובליקני.
מזג אוויר

אין אחידות באקלים במדינות החוף המזרחי. בפלורידה הממוקמת בדרום, אקלים סובטרופי גשום חם ולח, עם שתי עונות (קיץ וחורף) וביניהן עונות מעבר, ועם חורף יבש וחם שאינו מושלג. לעומת זאת, במדינת ניו יורק יורק הצפונית אקלים יבשתי שבו ארבע עונות השנה מובחנות בבירור, והחורף קר ומושלג.
עם זאת, כל החוף המזרחי פגיע  לסופות טרופיות (טייפונים והוריקנים), חלקן קשות. תקופת הפעילות של הסופות הטרופיות היא בחודשים יוני עד נובמבר.
תעבורה

הכבישים המרכזיים בחוף המזרחי הוא הכביש הראשון והכביש המהיר 95 ויש גם נתיב ימי שמקשר לחופים האטלנטים.
ראו גם

החוף המערבי (ארצות הברית)
האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל

האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל הוא ארגון שהוקם בשנת 1946 המייצג את הקהילה העיתונאית בישראל. הארגון מורכב משלוש אגודות מקומיות בירושלים, בתל אביב, וחיפה והצפון. במהלך השנים, האיגוד שימש כנציג העיתונאים במשא ומתן בענייני שכר ותנאי עבודה מול המעסיקים. עם זאת, מאז שנות ה-90 נרשמה ירידה בהשפעתו ובמעמדו כאיגוד מקצועי.
הרכב ומבנה

האיגוד הארצי מורכב משלוש אגודות מקומיות ואוטונומיות, כאשר כל עיתונאי שהוא חבר באחת מהאגודות המקומיות אוטומטית הופך לחבר באיגוד הארצי. תקציב האיגוד מורכב מתרומות שוות מכל אחת מהאגודות המקומיות.
סמכויות ותפקידים > הנהלת האיגוד הארצי

הנהלת האיגוד הארצי נושאת באחריות לקבלת החלטות, הנפקת מסמכים ותעודות, מינוי מזכ"לים לאגודות המקומיות, והקמת ועדות משנה. היא גם מוסמכת להכריז על שביתה ארצית.
סמכויות ותפקידים > האספה הכללית

הגוף העליון של האיגוד, אחראי לבחירת יו"ר האיגוד ונושא באחריות לפסיקה בענייני ערעורים על החלטות הנהלת האיגוד.
סמכויות ותפקידים > ועדת ביקורת ארצית

תפקידה לבקר את פעולות הנהלת האיגוד, נבחרת על ידי האספה הכללית.
סמכויות ותפקידים > ועדת אתיקה ארצית

אחראית על גיבוש כללי האתיקה המחייבים את כלל העיתונאים.
סמכויות ותפקידים > בית דין חברים ארצי

משפט חברי איגוד שעברו על כללי האתיקה, וערכאת ערעורים על פסקי דין של בתי הדין המקומיים.
יושבי ראש האיגוד

במהלך השנים, יגאל לב, אלישע שפיגלמן, ואריה שקד שימשו כיושבי ראש האיגוד.
תוספות ואירועים משמעותיים

בשנת 2004 סורב כתב ynet עלי ואקד לעלות על המטוס של שר החוץ סילבן שלום במשלחת למצרים בשל היותו ערבי במסגרת תפקידו יו"ר האיגוד אריה שקד פנה במכתב חריף לשר וביקש הסברים
ביולי 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, הודיע האיגוד על פרישת הנציגים הישראלים מהפדרציה העולמית של העיתונאים, בעקבות סירוב מזכ"ל הפדרציה לחזור בו מהאשמות נגד ישראל בפגזת אולפני תחנת הטלווזיה אל-מנאר.
האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל משמש כנציג העיתונאים במועצת העיתונות מאז הקמתה ב-1963, אך מאז שנות ה-90 נרשמת ירידה ביציגותו, בעיקר עקב התרבות כלי תקשורת שעובדיהם אינם חברים באגודות המקומיות.
ראו גם

ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל
הערות שוליים

↑  עיתונאי ערבי? לא עולה למטוס של שר החוץ, באתר ynet, 8 ביוני 2004
↑  יו"ר האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל: על השר שלום לספק הסברים בפרשת עלי ואקד, באתר ynet, 9 ביוני 2004
↑  האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל, באתר העין השביעית, 12 בינואר 2007
ה'תק"א

ה'תק"א (5,501) ובקיצור תק"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1740, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 1741.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 9 שעות ו-982 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 10 במחזור העיבור ה-290. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 13 (סימנה יגלהא) במחזור השמש ה-197.
שנה זו היא שנת 1,672 לחורבן הבית, ושנת 2,052 לשטרות.
אירועים

רבי יהונתן אייבשיץ שנאלץ לעזוב את פראג עם כיבושה בידי הצרפתים, מתמנה כרבה של מץ. בעקבות כך הואשם בידי האוסטרים בבגידה ורכושו בפראג הוחרם.
רבי חיים בן עטר יוצא ממרוקו למסע גיוס כספים בערי איטליה לקראת עלייתו לארץ ישראל עם תלמידיו
רבי יצחק לומברוזו מתמנה כרבה הראשי של יהדות תוניסיה, בעקבות פטירת רבי אברהם טייב
רבי אלעזר רוקח ששימש כרבן של ברודי ואמסטרדם עולה לארץ ישראל ומתיישב בצפת, הוא נפטר כעבור שנה בשנת ה'תק"ב
רבי אריה לייב מאמסטרדם מגיע מלבוב למלא את מקומו של רבי אלעזר רוקח
רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן נבחר לכהן כרבה של מרגנטהיים
נולדו

רבי אברהם המלאך - בנו של המגיד ממזריטש וסבו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין (נפטר ב-ה'תקל"ז)
רבי יעקב קרנץ - "המגיד מדובנא", דרשן יהודי נודע (נפטר ה'תקס"ה)
נולד רבי רפאל יוסף חזן - מגדולי פוסקי ההלכה, רב באיזמיר, חברון וירושלים, מחבר "חקרי לב" (נפטר ב-ה'תקפ"א)
נפטרו

רבי יצחק בן דוד - רב וראש ישיבה במוראביה, מחבר "פני יצחק זוטא" (נולד לפני ה'ת"ן)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ההתאחדות הישראלית להוקי קרח

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  הוקי קרח
 תחום השיפוט:  ארצי, ישראל
 השתייכות:  פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית
 תאריך ההשתייכות:  1991
 מיקום המטה:  ישראל OneIce, תנובות, ישראל
 נשיא:  בזיל גמסו
 מנכ"ל:  מיכאל הורוביץ'
 תאריך ייסוד:  1 במאי 1991
 http://www.hockey.org.il
ההתאחדות הישראלית להוקי קרח או איגוד ההוקי קרח הוא הגוף המנהל את נבחרת ישראל בהוקי קרח (על שלל מבניה) וליגת ההוקי קרח הישראלית, שהוקם לראשונה ב-1 במאי 1991 והוא חבר בפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF).
בקיץ 2023, ההתאחדות פורקה בעקבות התנהלות כספים בעייתית והוקמה מחדש בשם איגוד ההוקי קרח עם הנהלה חדשה. עד 2023 שימש מרכז קנדה במטולה כמטה ההתאחדות. מאז הארגון מחדש, משמש מרכז OneIce Arena במושב תנובות למטה החדש.
היסטוריה

ההוקי קרח בישראל נולד עם פתיחת מגרש הקרח הראשון בישראל בשנת 1986 בקריית מוצקין. התאחדות ההוקי וההחלקה על הקרח בישראל הוקמה ב-1988 והצטרפה לפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) ב-1991.
בתחילה שיחקה ישראל בדרג השלישי של אליפות העולם בהוקי קרח ב-1992.
התאחדויות ההוקי וההחלקה על הקרח פוצלו לבסוף כשהספורט נהיה לחזק ועצמאי יותר, אז נקראה בשם פדרציית ההוקי קרח של ישראל.
ב-2023 ההתאחדות פורקה בעקבות התנהלות כספים בעייתית ובמקומה הוקם ״איגוד ההוקי קרח הישראלי״, עם הנהלה חדשה.
יושבי ראש ההתאחדות

| שם | שנים בתפקיד |
| --- | --- |
לב גנין: 1991–1995
סרגי מטין: 1995–2010
קונסטנטין ברתצ'יקוב: 2010–2011
ערן אהרונוביץ': 2011–2013
יבגני גוסין: 2013–2018
לבב ויינברג: 2018—2023
ראו גם

ליגת ההוקי קרח הישראלית
ליגת ההוקי רולר הישראלית
נבחרת ישראל בהוקי קרח
הערות שוליים

↑  מיכאל הורוביץ' הוא המנכ"ל החדש של איגוד ההוקי קרח בישראל, באתר וואלה, 18 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011437913705171
דניאל הווארד

ג'יימס דניאל הווארד (באנגלית: J. Daniel Howard;‏ נולד ב-24 באוגוסט 1943) הוא פקיד ממשל אמריקאי לשעבר. הוא שימש כעוזר מיוחד לנשיא ארצות הברית רונלד רייגן מיולי 1986 ועד פברואר 1988, לאחר מכן ועד מאי 1989 הוא היה סגן מזכיר ההגנה ליחסי ציבור, ולאחר מכן ועד 1993 הוא היה תת-מזכיר הצי.
ראשית חייו

דניאל הווארד נולד בצ'טנוגה, טנסי. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ושירת ביפן בין השנים 1961–1965. לאחר שחרורו הוא החל ללמוד באוניברסיטת צ'טנוגה וב-1969 קיבל תואר ראשון. לאחר סיום לימודיו הוא עבר לדנוור כדי לעבוד כנציג שטח של הצלב האדום האמריקאי. בהמשך הוא שב ללימודים וב-1972 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת טנסי. עם סיום לימודיו הוא עבר לוושינגטון די. סי. כדי להתחיל הכשרה כצוער בשירות החוץ.
בשירות החוץ

הצבתו הראשונה של הווארד במסגרת שירות החוץ הייתה ביפן, שם הוא עבר הכשרה בשפה היפנית ביוקוהמה בין השנים 1974–1975 ולאחר מכן ועד 1977 הוא שירת כמנהל המרכז האמריקאי בסאפורו. מסיום תפקידו זה ועד 1980 הוא שירת כנספח העיתונות בשגרירות ארצות הברית בטוקיו. בשנים 1981–1982 הוא היה קצין לענייני תרבות בשגרירות ארצות הברית בוורשה. במהלך תקופה זו הוכרז בפולין משטר צבאי. הווארד נעצר על ידי הרשויות בפולין שלוש פעמים ובסופו של דבר הוכרז כאישיות בלתי רצויה ובמאי 1982 הוא גורש. לאחר מכן הוא נשלח לקפריסין, שם הוא היה קצין יחסי ציבור בשגרירות ארצות הברית בניקוסיה. הוא היה מעורב בפינוי של האמריקאים מביירות הסמוכה לאחר הפיצוץ בשגרירות ארצות הברית ב-1983, הפיצוץ בבניין המשנה של השגרירות ב-1984 והפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות ב-1983. השבועיים האחרונים של הווארד בניקוסיה עברו עליו בניסיון לפתור את חטיפת טיסה 847 של TWA. ב-1985 שב האוורד לארצות הברית ושימש כיועץ ליחסי ציבור למשרד למזרח אסיה והאוקיינוס השקט במחלקת המדינה. על פועלו במסגרת המהפכה בפיליפינים ב-1986 הוא קיבל את פרס הכבוד הגבוה (Superior Honor Award) של מחלקת המדינה.
ב-1986 מינה נשיא ארצות הברית רונלד רייגן את הווארד כעוזר מיוחד לנשיא וכסגן מזכיר העיתונות של הבית הלבן ליחסי חוץ, שם הוא עבד יחד עם היועץ לביטחון לאומי פרנק צ. קרלוצ'י ועם סגנו, הגנרל קולין פאוול. הווארד התמקד בסוגיות בקרת הנשק והמשיך לשמש בתפקידו בתקופה בה נחתם הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני בינואר 1988. הוא גם עסק בסוגיות רבות הקשורות לפרשת איראן-קונטראס.
סגן מזכיר ההגנה ליחסי ציבור

בדצמבר 1987 מינה הנשיא רייגן את הווארד כסגן מזכיר ההגנה ליחסי ציבור, תפקיד בו הוא שימש מפברואר 1988 ועד מאי 1989. הוא עבד עבור מזכיר ההגנה פרנק קרלוצ'י וטיפל בתוצאות הפלתה של טיסה 655 של איראן אייר על ידי הסיירת האמריקאית "וינסנס" ושל הפיצוץ בצריח אוניית המערכה איווה. בהמשך הוא סייע למזכיר ההגנה קרלוצ'י בדיונים הישירים להורדת המתיחות עם ברית המועצות, כולל הביקור ההיסטורי הראשון של מזכיר ההגנה במוסקבה ובסבסטופול ב-1988. הוא קיבל את "פרס השירות האזרחי המצטיין" של מחלקת ההגנה.
תת-מזכיר הצי

ביולי 1989 מינה הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש את הווארד כתת-מזכיר הצי. לאחר אישור המינוי על ידי הסנאט, החל הווארד לשמש בתפקיד זה באוגוסט. תקופת כהונתו בתפקיד זה עמדה בעיקר בסימן התפרקות ברית המועצות והצמצום המשמעותי של תקציב ההגנה שאירע כתוצאה ממנה, מלחמת המפרץ ב-1991 והאירועים שבאו אחריה ושערוריית טיילהוק (אנ').
ביוני 1992 הוא שימש כמזכיר הצי בפועל, כאשר מזכיר הצי הנרי גארט אולץ על ידי הנשיא בוש להתפטר כתוצאה משערוריית טיילהוק שבה ביצעו יותר ממאה אנשי הצי וחיל הנחתים תקיפה מינית ב-83 נשים ובשבעה גברים במלון הילטון בלאס וגאס. מיד עם כניסתו לתפקיד הורה הווארד על עצירת אימונים מוחלטת בצי ובחיל הנחתים למטרת מניעת אלימות מינית. חודש לאחר מכן החליף אותו בתפקיד המבקר של מחלקת ההגנה, שון או'קיף. בספטמבר אותה שנה הוציא המפקח הכללי של מחלקת ההגנה דוח בו הוא סיכם שתת-מזכיר הצי הווארד, המפקח הכללי של הצי, התובע הכללי של הצי ומנהל שירות החקירות הפליליות של הצי (NCIS), כשלו בניהול חקירה נאותה בנוגע להאשמות בהתנהלות הבלתי ראויה שבוצעו במסגרת הפרשה. בדוח נאמר שהווארד התמקד יתר על המידה בדרגי הפיקוד הנמוכים ושהוא עסק יותר בהגנה על שמו הטוב של הצי מאשר בירידה לפרטי ההאשמות. הועלתה השערה שאו'קיף יאלץ את הווארד להתפטר ברגע שהתובע הכללי של הצי, אדמירל משנה ג'ון גורדון וראש ה-NCIS, אדמירל משנה דובאל מ. ויליאמס, הודחו בשל ניסיונותיהם לטייח את חקירת הפרשה, אך בצעד מפתיע, הודיע או'קיף שהוא ממשיך לתת "אמון מוחלט" בהווארד. הווארד המשיך לשמש בתפקידו עד תום נשיאותו של בוש וסיים את כהונתו ב-20 בינואר 1993. ביוני אותה שנה פרש הווארד משירות החוץ בדרגת ציר-יועץ וקיבל את "פרס הכבוד הראוי לשבח" (Meritorious Honor Award) על הישגיו בקריירה שלו.
הרשעה בעבירות מין

ב-15 בינואר 2013 נעצר הווארד על החזקת פורנוגרפיית ילדים. הוא הורשע וריצה 7 חודשי מאסר.