stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטובונג נקנגה
הערות שוליים

↑  "Nigerian artist Otobong Nkanga wins Yanghyun art prize". The Korea Herald. 12 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Evelyn Okakwu (13 בנובמבר 2015). "Nigerian artist emerges first African winner of Korean award". Premium Times Nigeria. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Otobong Nkanga". contemporaryand.com. נבדק ב-7 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "20th Biennale of Sydney, Carriageworks". The Guardian. 15 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clarke, Chris (בפברואר 2018). "Otobong Nkanga: The Breath from Fertile Grounds". Art Monthly (413): 35–35. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Pahl, Katrin (2021). "Improbable Intimacy: Otobong Nkanga's Grafts and Aggregates". Theory & Event. 24 (1): 240–267. ISSN 1092-311X – via Project MUSE.
↑  studio, Curator. "Otobong Nkanga". www.insituparis.fr (בצרפתית). נבדק ב-2021-11-15.
↑  "Otobong Nkanga | Visual Artist". Otobong Nkanga (באנגלית). נבדק ב-2021-05-12.
↑  studio, Curator. "Otobong Nkanga". www.insituparis.fr (בצרפתית). נבדק ב-2021-11-16.
↑  Pahl, Katrin (2021). "Improbable Intimacy: Otobong Nkanga's Grafts and Aggregates". Theory & Event. 24 (1): 240–267. ISSN 1092-311X.
↑  DeLand, Lauren (באוקטובר 2018). "Otobong Nkanga". Art in America. 106 (9): 118–119. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Samudzi, Zoé. "The Paradox of Plenty". Art in America. 109 (1): 18–20.
↑  "Afterall - Blue, Bling: On Extractivism". Afterall (באנגלית). נבדק ב-2021-11-16.
↑  Meyer-Hermann, Eva (19..-....). (2008),  Thames & Hudson (ed.), Allan Kaprow : art as life, Royaume-Uni, ISBN 9780892368907
1 2  Monika Szewczyk (Autumn–Winter 2014). "Exchange and Some Change: The imaginative Economies of Otobong Nkanga". Afterall, A Journal of Art, Context and Enquiry: 41.
↑  "Across the Board". www.tate.org.uk.
↑  Bosah, Chukwuemeka (2017). The art of Nigerian women. Okediji, Moyosore B. (Moyosore Benjamin). New Albany, Ohio. p. 50. ISBN 978-0-9969084-5-0. OCLC 965603634.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138317895  ISNI: 0000 0000 6167 3031  LCCN: no2017104499  PIC: 300495  RKD: 313608  SUDOC: 196261791  ULAN: 500356095  VIAF: 89875436   WorldCat (עם VIAF): 89875436 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוטובונג נקנגה".
אוהד בוזגלו

אוהד בוזגלו (נולד ב-9 בינואר 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי וכיום מאמן.
קריירה

בוזגלו החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים, הקבוצה איתה מזוהה אביו יעקב בוזגלו. לאחר מכן עבר לנוער של מכבי תל אביב ולאחר כמה שנים אף שימש כקפטן של קבוצת הנוער בשנתון עם טל בן חיים. לאור מחלוקת עם הקבוצה בעקבות אי שילובו של אחיו אסי בקבוצה, החליט לעבור יחד עם אחיו אסי ומאור להפועל תל אביב ובהמשך עברו לבית"ר ירושלים. בעקבות יכולתו הטובה של בוזגלו הוחלט לעלות אותו לבוגרים של בית"ר אך הוא לא רשם הופעה בקבוצה.
בשנת 2001 חתם בוזגלו בהפועל לוד וקיבל הזדמנות ראשונה בבוגרים. בהמשך הוא נדד בין הפועל ירושלים, מכבי רמת עמידר והכח עמידר רמת גן. בשנת 2006 חתם בוזגלו בעירוני אריאל אך בעקבות פציעה חוזרת בשריר הירך האחורי החליט לפרוש כעבור שנתיים בקבוצה ב-2008.
לאחר הפרישה, החל בוזגלו לכתוב טור לאתר האוהדים של הפועל חיפה בה שיחק באותה תקופה אסי. לאחר ששוער הקבוצה קובי שאלו המליץ למנהל המקצועי של עירוני אריאל, הוחלט בקבוצה למנות את בוזגלו למאמן הקבוצה. בוזגלו רשם עם הקבוצה הישג חסר תקדים כשמהתחתית של הליגה הצליח להביא את הקבוצה למקום השלישי רחוקה משחק אחד מעלייה לליגה ב'. ב-2009 חתם בוזגלו בהפועל אורנית מליגה ג'. כבר לאחר חצי עונה, בפברואר 2010 עזב בוזגלו את אורנית לטובת מכבי עמישב פתח תקווה אשר הסתבכה בתחתית ליגה א'. בוזגלו חולל מהפכה בסגל כשבין היתר הביא את אחיו אסי והצליח להשאיר את הקבוצה ליגה.
ב-2013 חתם בוזגלו במכבי עירוני קריית מלאכי. לאחר 3 חודשים בלבד בתפקיד, ב-6 בנובמבר נאלץ לעזוב בוזגלו את הקבוצה בעקבות מצבה הכלכלי ועבר לבית"ר כפר סבא. לאחר חודשיים עזב בוזגלו גם את בית"ר כפר סבא וחזר לקריית מלאכי עד תום העונה.
ב-7 בספטמבר 2014 חזר בוזגלו לקדנציה נוספת במכבי עמישב פתח תקווה. לאחר פתיחת עונה מאכזבת לטעמו של הבעלים שמעון אבו, התבקש מבוזגלו להתפטר מאימון הקבוצה אולם בוזגלו סירב. בוזגלו המשיך עד תום העונה והשאיר את הקבוצה בליגה.
ב-28 ביולי 2015 חתם בוזגלו בסקציה נס ציונה מליגה א'. בעונתו הראשונה בקבוצה בוזגלו הצליח להגיע עם הקבוצה עד למקום השני בסיום העונה הסדירה, אך הפסיד בחצי גמר הפלייאוף להפועל אזור בפנדלים. בנוסף הגיע עם הקבוצה עד שמינית גמר גביע המדינה. בעקבות יכולתו המרשימה הוחלט להאריך את חוזהו של בוזגלו לעונה נוספת אך ב-14 בנובמבר 2016 עזב את הקבוצה לטובת מעבר להפועל ירושלים מהליגה הלאומית. בוזגלו התפטר מהקבוצה ב-20 במרץ 2017 לאחר הפסד 0–1 להפועל נצרת עילית ומיקומה של הקבוצה במקום האחרון בליגה.
ב-25 באוקטובר 2017 חזר בוזגלו לליגה א' וחתם במועדון ספורט כפר קאסם. לאחר רצף הפסדים, ב-3 במרץ 2018 פוטר בוזגלו מהקבוצה.
ב-17 ביולי 2018 חתם בוזגלו בהפועל באקה אל-גרבייה. ב-26 באוקטובר אותה שנה, אף על פי שקבוצתו נמצאה במקום השני החליט בוזגלו להתפטר מהקבוצה.
בשנת 2021 חזר בוזגלו לאמן את מכבי עמישב בליגה ב'.
ב-11 במאי 2022 מונה למאמן הפועל קלנסוואה. ב-9 בספטמבר, לאחר הפסד במשחק הליגה הראשון, התפטר לאחר שהותקף לטענתו על ידי חבר הנהלה. כחודש לאחר מכן חזר למכבי עמישב.
ריאליטי

בנובמבר 2017 עלתה ב-yes סדרת דוקו-ריאליטי בשם "הבוזגלוס" העוקבת אחר בני משפחתו.
בשנת 2021 השתתף בוזגלו בתוכנית "הישרדות" והודח שני.
חיים אישיים

בוזגלו הוא בנם של חני בוזגלו ושל כדורגלן העבר יעקב בוזגלו. לאוהד שלושה אחים, אסי, מאור ואלמוג. כולם כדורגלני עבר והווה.
מתגורר בבת ים.
בוזגלו היה נשוי לפאני בר מוחא, שהשתתפה לצדו בתוכנית "הישרדות". להם ארבעה ילדים משותפים.
הערות שוליים

↑  none, ‏אוהד בוזגלו התפטר מהפועל ירושלים, באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2017
↑  מיכאל וייסרמן, מהישרדות להישרדות: אוהד בוזגלו חתם בעמישב פתח תקווה, באתר doublepass.sport5.co.il, ‏20 בנובמבר 2021
↑  אוהד בוזגלו חתם בהפועל קלנסוואה, באתר דאבל פס, 11 במאי 2022
↑  אוהד בוזגלו הותקף והתפטר מהפועל קלנסווה: "יצא המרצע מהשק!", באתר וואלה, 9 בספטמבר 2022
↑  יונתן גינזבורג, ‏"רק בעמישב אפשר גם לאמן וגם ליהנות מכדורגל", באתר ONE‏, 18 באוקטובר 2022
| מאמני הפועל ירושלים |
| --- | --- | --- |
| הפועל ירושלים (1926—2019) | פוליאקוב (1957-58) • קיש (1958-60) • גיבונס (1960-63) • חרניצ'ק (1963) • שפר (1963) • פוקס (1963-65) • וולב (1965-67) • שמילוביץ' (1967-69) • ליטבק (1969-70) • מנצ'ל (1970-72) • לבקוביץ' (1972-74) • שמילוביץ' (1974-75) • רזניק (1975) • חליבנר (1975-76) • לבקוביץ' (1976-77) • סטלמך (1977-78) • סינגל (1978-79) • שפיגל (1979-81) • לבקוביץ' (1981-82) • רדלר (1982) • סינגל (1982-83) • ברגיג (1983-84) • עופר (1984-85) • ברגיג (1985-86) • רוזן (1986) • יוסי כהן (1986-87) • פייגנבוים (1987-88) • שווייצר (1988-89) • בן דוד (1989-1990) • פייגנבוים (1990-91) • מזרחי (1991-92) • בן דוד (1992) • נמני (1992-93) • עופר (1993-94) • אבוטבול (1994-95) • מלמיליאן (1995-96) • מזרחי (1996-99) • עופר (1999) • דיין (1999-2000) • א. לוי (2000-01) • דיין (2001-03) • אסייג (2003-04) • דיין (2004-05) • פייגנבוים (2005) • אסייג (2005-06) • דיין (2006-07) • קדוש (2007-09) • עמר (2009-10) • זגורי (2010) • קדוש (2010-12) • עמר (2012-13) • טל (2013) • עמר (2013-14) • בן דוד (2014-15) • שי כהן(ז) (2015-16) • מחפוד (2016) • מזרחי (2016) • בוזגלו (2016-17) • מרטן (2017) • עזו (2017-19) |  |
| הפועל קטמון ירושלים (2007—2020) | בן שמעון (2007-08) • מ. כהן (2008-09) • זדה (2009-12) • טסלפפה (2012-14) • נימני (2014-15) • דוד (2015-16) • בן זקן (2016-17) • זדה (2017-19) • מזרחי (2019) • אריה (2019-20) |  |
| הפועל ירושלים (2020—) | זיו אריה (2020—) |  |
אולימפיה (פריז)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם קונצרטים, אולם תיאטרון, ארגון 
 מיקום:  הרובע התשיעי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מייסדים:  חוזה אולה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1893
 תאריך פתיחה רשמי:  1893 
 קואורדינטות:  48°52′13″N 2°19′42″E﻿ / ﻿48.870277777778°N 2.3283333333333°E﻿ / 48.870277777778; 2.3283333333333
 www.olympiahall.com
  (למפת פריז מוגדלת) אולימפיה(למפת פריז רגילה) אולימפיה
 
הכניסה לאולם
אולם האולימפיה בפריז הוא אחד מאולמות הקונצרטים והמופעים המפורסמים בעולם. האולם, הממוקם בשדרות הקפוצ'ינים (Blvd. des Capucines) ברובע ה-9 של פריז, נוסד ב-1888 ופועל מאז באופן רצוף. מספר המושבים באולם הוא כ-2,000.
היסטוריה

בשנת 1888 ייסד את האולם ג'וזף אולר, מי שהקים גם את מועדון המולן רוז', כאולם להופעות קרקס, אופרטה ובלט בשם "Montagnes Russes". בשנת 1893 שונה שמו ל"אולימפיה".
בין השנים 1929 ל-1944, עקב השפל הכלכלי הגדול ומלחמת העולם השנייה, שימש האולם כבית קולנוע. לאחר שחרור פריז שימש האולם כבמה להופעות מוזיקה ובידור ללא תשלום עבור חיילי בעלות הברית ששהו בעיר. כל מופע נפתח בנגינת ארבעה המנונים לאומיים והסתיים במופע קאן קאן.
בפברואר 1954 נפתח האולם מחדש לאחר שיפוץ, על ידי ברונו קוקטריקס (Bruno Coquatrix) והחלה תקופת פריחה בה הופיעו בו מיטב אמני השאנסון. הונהגו הקלטות חיות שנמכרו כתקליטים וחלק מההופעות שודרו ברדיו. בין המופיעים הקבועים שהופיעו והקליטו באולם נמנים איב מונטאן,ז'אק ברל, אדית פיאף, דלידה, שארל אזנבור, ז'ילבר בקו, ג'וני האלידיי, ז'וזפין בייקר, אנריקו מסיאס, מייק ברנט, סידני בשה ואחרים. מאמצע שנות השישים ובמשך שלושים שנה שימש הכוריאוגרף הישראלי יונתן כרמון כיועץ האמנותי של האולימפיה.
בשנות השישים שימש האולם כבמה המרכזית להופעות שהגיעו לפריז מחו"ל והופיעו בו אמנים כמרלן דיטריך, עמליה רודריגז, פיירוז, אום כולתום, ננה מושקורי ואמני ג'אז רבים כקווינסי ג'ונס, אוטיס רדינג, צ'ארלי מינגוס, אריק דולפי, צ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס ואחרים. את במת האולימפיה פקדו גם אמני מוזיקת רוק (בהם הביטלס, ג'ימי הנדריקס, לד זפלין, גרייטפול דד, ניו אורדר, וולווט אנדרגראונד, לאונרד כהן ורבים אחרים) במהלך מסעי ההופעות שלהם באירופה בשנות השישים והשבעים. בין האמנים הישראלים שהופיעו באולם ניתן למנות את מאיה קזביאנקה, שלישיית גשר הירקון (1965), החלונות הגבוהים (1968), יפה ירקוני (1970), וזוהר ארגוב (1986).
ב-1993, לאחר תקופת נסיגה נוספת, שופץ האולם במשך שנתיים בחסות שר התרבות הצרפתי, ז'אק לאנג, ונפתח לקהל כאולם מודרני, תוך שיחזור מדויק של מראהו החיצוני בימי גדולתו ובצירוף שמו של ברונו קוקטריקס לשמו הרשמי של המועדון. בתקופה המודרנית הופיעו והקליטו באולם, בין היתר, סלין דיון, דיאנה קראל, קרן אן, ניק קייב, פטי סמית, ביורק, מדונה, ליידי גאגא, פט שופ בויז, מיוז ועוד.
אחמד מוגני

אחמד מוגני (נולד ב-10 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן קומורו המשחק בעמדת הקשר בג'אוניס אש מליגת העל הלוקסמבורגית ובנבחרת קומורו.
קריירת מועדונים

מוגני, שנולד בפריז, החל את הקריירה שלו בגיל 17, כששיחק כדורגל בליגות הנמוכות בצרפת. בשנת 2014 הוא הצטרף לקבוצת המילואים של מועדון הכדורגל פריז ולאחר עונה אחת טובה, הוא חתם על חוזה מקצועי בקבוצה הבוגרת.
ב- 23 באוקטובר 2015, מוגני רשם את הופעת הבכורה שלו בליגת המשנה בתיקו 1–1 מול שאמו ניור.
לאחר חזרה לבולון-בילנקורט ועונה אחת בבוביני, ביוני 2020 הוא חתם על חוזה בקבוצת אנסי. כבר בהופעת הבכורה שלו, שהתקיימה ב-21 באוגוסט, הוא כבש צמד בתיקו 3–3 מול לה מאן.
בשנת 2023 חתם בקבוצת ג'אוניס אש מליגת העל הלוקסמבורגית.
קריירה בינלאומית

ב-13 ביוני 2015, מוגני רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת קומורו בהפסד 2–0 לנבחרת בורקינה פאסו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. שער הבכורה שלו במדי הנבחרת הגיע ב-1 בספטמבר 2021 בניצחון 1–7 על נבחרת סיישל במסגרת משחק ידידות; במשחק זה, מוגני כבש צמד. ב-18 בינואר 2022, הוא הבקיע צמד נוסף במשחק האחרון בשלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2021 במסגרת הניצחון המפתיע 2–3 על נבחרת גאנה.
הערות שוליים

↑  גאנה מודחת מגביע אפריקה לאומות על ידי קומורו
| נבחרת קומורו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. אחמדא •  2 בן בוינה •  3 ק. עבדאללה •  4 ג'. עבדו •  5 עלי מוחמד •  6 אמדהומה •  7 אמשנגמה •  8 ר. עבדאללה •  9 י. אמשנגמה •  10 מאמאדי •   11 ג'ומוי •  12 מתוויר • 13 אל-האדהור •  14 זאהארי • 15 בן ג'אלוד יוסוף • 16 חוסייני • 17 אבובאכארי • 18 באשירו • 19 בורהאן • 20 מוחמד • 21 בן נבוהאנה • 22 שאמד • 23 מוחמד יוסוף • 24 מוגני • 25 באכארי • 26 סלמאני • 27 סואהי • 28 ק. אחמדא • מאמן: א. עבדו |  1 ע. אחמדא •  2 בן בוינה •  3 ק. עבדאללה •  4 ג'. עבדו •  5 עלי מוחמד •  6 אמדהומה •  7 אמשנגמה •  8 ר. עבדאללה •  9 י. אמשנגמה •  10 מאמאדי •   11 ג'ומוי •  12 מתוויר • 13 אל-האדהור •  14 זאהארי • 15 בן ג'אלוד יוסוף • 16 חוסייני • 17 אבובאכארי • 18 באשירו • 19 בורהאן • 20 מוחמד • 21 בן נבוהאנה • 22 שאמד • 23 מוחמד יוסוף • 24 מוגני • 25 באכארי • 26 סלמאני • 27 סואהי • 28 ק. אחמדא • מאמן: א. עבדו | קומורו |
אבק כוכבים (סרט)

ערך זה עוסק בסרט המבוסס על ספרו של ניל גיימן. אם התכוונתם לסרטו של וודי אלן, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אבק כוכבים 
 בימוי:  מת'יו ווהן 
 הופק בידי:  לורנזו די בונאוונטורה, ניל גיימן, מת'יו ווהן 
 תסריט:  ג'יין גולדמן, מת'יו ווהן 
 עריכה:  ג'ון האריס 
 שחקנים ראשיים:  צ'ארלי קוקס   קלייר דיינס   מארק סטרונג   מישל פייפר  סיינה מילר   רוברט דה נירו
 מוזיקה:  אילן אשקרי 
 צילום:  בן דייוויס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט, אולפני מארב, Ingenious Media 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 10 באוגוסט 2007   ישראל 26 בספטמבר 2007
 משך הקרנה:  128 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט רוחות רפאים, סרט סייפים נועזים, סרט דרמה, סרט ילדים, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט אגדות 
 תקציב:  70 מיליון דולר
 הכנסות:  135.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   stardust
 פרסים:  פרס GLAAD לסרט הטוב ביותר  פרס הוגו לעיבוד הדרמטי הטוב ביותר (ארוך) (מת'יו ווהן, ג'יין גולדמן, ניל גיימן) 
 www.stardustmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אֲבַק כּוֹכָבִים (באנגלית: Stardust) הוא סרט קולנוע מסוגת הפנטזיה בבימויו של מת'יו ווהן, שיצא לאקרנים בשנת 2007. הסרט מבוסס על ספרו בעל אותו השם של ניל גיימן. בסרט כיכבו צ'ארלי קוקס, קלייר דיינס, רוברט דה נירו, רופרט אוורט, פיטר או'טול ומישל פייפר. את קולו של המספר דיבב סר איאן מקלן.
בשנת 2008 זכה הסרט בפרס הוגו.
שחקנים

צ'ארלי קוקס בתפקיד טריסטן ת'ורן
קלייר דיינס בתפקיד איביין
מישל פייפר בתפקיד למיה מלכת הלילים (מלכת המכשפות)
רוברט דה נירו בתפקיד רב החובל שייקספיר
מארק סטרונג בתפקיד הנסיך ספטימוס
קייט מאגוון בתפקיד הנסיכה אונה
סיינה מילר בתפקיד ויקטוריה פורסטר
ג'ייסון פלמינג - בתפקיד הנסיך פרימוס
רופרט אוורט בתפקיד הנסיך סקונדוס
מארק היפ - בתפקיד הנסיך טרשיוס
ג'וליאן ריינד-טוט - בתפקיד הנסיך קווארטוס
דייוויד קלי - בתפקיד השומר על החומה
נתניאל פרקר בתפקיד דאנסטן ת'ורן המבוגר
ג'ורג' איניס - בתפקיד מגיד העתידות
פיטר או'טול בתפקיד מלך סטורמהולד
הנרי קאביל בתפקיד האמפרי
איאן מקלן בתפקיד המספר
הפקת הסרט > רכישת הזכויות

בשנת 1998 הציעה חברת מירמקס לרכוש את הזכויות לספרו של ניל גיימן על מנת להופכו לסרט. הבמאי טרי גיליאם ומתיו ווהן דנו בהפקת הסרט ובבימויו, אולם לאחר שגיליאם החל לביים את הסרט "האחים גרים" נותר ווהן לבדו, ואף הוא עזב את הפרויקט על מנת לביים את הסרט "עוגת שכבות". בינואר 2005 התחדשו השיחות בין ווהן לגיימן ובאוקטובר 2005 נרכשו הזכויות על ידי אולפני פרמאונט.
הפקת הסרט > תסריט

התסריט נכתב על ידי ווהן וג'יין גולדמן, אשר ניסו ליצור סרט בהשפעת הסרטים "הנסיכה הקסומה" ו"Midnight Run". גיימן נתן ברכתו לקיצור העלילה, לאחר שיצר גרסת אודיו של הספר אשר נמשכה כ-10 שעות.
אחד השינויים שבוצעו בעלילה הוא הרחבת דמותן של המכשפות (הלילים) אשר בספר אין להן שמות. כותבי התסריט בחרו שמות למכשפות תוך אזכור ליצירות אחרות של גיימן (שמה של אמפוסה מקורו בסדרת הקומיקס "Books of Magic" ושמה של למיה ב"לעולם-לא-עולם").
הפקת הסרט > צילום הסרט

במרץ 2006 לוהקו השחקנים, וצילומי הסרט החלו באפריל 2006. חלק מהצילומים בוצעו באיסלנד אולם מרביתם בסקוטלנד ובאנגליה. ווהן רצה שתפקידו של רב החובל שייקספיר יגולם על ידי ג'ק ניקולסון או רוברט דה נירו, ולבסוף נבחר דה נירו לתפקיד. תפקיד איביין הוצע לשרה מישל גלר אשר סירבה.
צילומי הסרט בוצעו בקיץ 2006 באולפני פיינווד שבלונדון, וכן בווסטר רוס שבסקוטלנד, וביערות שליד אשרידג' שבהרטפורדשייר, ובבית הספר סטוו שבבקינגהאמשייר, וכן בכפרים אלם היל שבנוריץ' וקאסל קומב שבווילטשייר. הצילומים הושלמו ב-13 ביוני 2007.
ביקורות והצלחה

הסרט יצא לאקרנים ב-10 באוגוסט 2007 ב-2,540 בתי קולנוע בארצות הברית, והכניס 9,169,779 דולרים בשבוע הראשון לצאתו. באותו היום יצא הסרט לאקרנים גם ברוסיה והכניס 8,118,263 דולרים עד אוקטובר 2007. סך כל הכנסות הסרט בבתי קולנוע בארצות הברית היה 38 מיליון דולר ובבריטניה 31 מיליון דולר.
דייוויד ג'רמיין, מבקר הקולנוע של Associated Press, קבע כי הסרט הוא הסרט השביעי הטוב ביותר של שנת 2007.
הערות שוליים

↑  ריאיון עם מתיו ווהן
↑  עמדת ניל גיימן בדבר קיצור והתאמת עלילת הספר
↑  ריאיון עם ניל גיימן
↑  רווחי הסרט
↑  David Germain; Christy Lemire (2007-12-27). "'No Country for Old Men' earns nod from AP critics". Associated Press, via Columbia Daily Tribune. אורכב מ-המקור ב-2015-04-02. נבדק ב-2009-08-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1043128980  LCCN: no2007152743  MusicBrainz release group: 7fb2fc07-0fca-33ab-ac71-4775ed2d9754  VIAF: 176477450   WorldCat (עם VIAF): 176477450
אטמוספירה (יחידת מידה)

אַטְמוֹסְפֵרָה היא יחידת מידה לא-סטנדרטית (כלומר, אינה שייכת ליחידות SI) למדידת לחץ. סימונה הוא  atm, שלוש האותיות הראשונות של המילה atmosphere.
אטמוספירה אחת מוגדרת כלחץ שמפעיל עמוד כספית בגובה של 760 מ"מ, והיא שווה ל-101,325 פסקל לערך. היחידה מבוססת (בקירוב) על הלחץ הממוצע שמפעילה אטמוספירת כדור הארץ בגובה פני הים, ולכן היא נקראת על שמה.
שימושה נפוץ במטאורולוגיה, אסטרונומיה, צלילה ובתחומים אחרים.
אוכלוקרטיה

אוֹכְלוֹקְרָטְיָה (מיוונית - "οχλοκρατία". ‏ "οχλος" - "אוכלוס" המון, "κρατία" - "קרטיה" - שלטון, נקראת גם: וולגוקרטיה) הוא שלטון ההמון, צורת שלטון בה כופה ההמון את רצונו, עריצות הרוב המובאת לצורתה הקיצונית, ממשל ללא סדר וללא הנהגה ראויה בו כל דאלים גבר.
נהוג לראות את מקורו של הביטוי בסיווג של סוגי ממשל על ידי אפלטון ואריסטו. על פי "המדינה" של אפלטון ישנם חמישה סוגי ממשל. הדמוקרטיה מבחינת אפלטון היא סוג ממשל מנוון, בו ההמון קובע את הלכי החברה. ההמון הדמוקרטי יכול להיות מוסת על ידי מנהיג דמגוג, וכך לבסוף הדמוקרטיה תהפוך לטירניה. ב"פוליטיקה" של אריסטו מסווגים הממשלים השונים לשלושה סוגים, שלכל אחד מהם גרסה טובה או טהורה וגרסה רעה או מנוונת. שלטון היחיד בצורתו הטובה הוא המונרכיה, ואילו בצורתו הרעה הוא הטירניה. שלטון המעטים בצורתו הטובה הוא האריסטוקרטיה ואילו בצורתו הרעה הוא האוליגרכיה ושלטון הרבים בצורתו הטובה הוא הפוליטאה ובצורתו הרעה הוא הדמוקרטיה. הן אפלטון והן אריסטו לא השתמשו במונח "אוכלוקרטיה", אך ניתן לזהות אותה עם האופן בו הם משתמשים במונח "דמוקרטיה".
המושג "אוכלוקרטיה" עצמו מופיע לראשונה בכתביו של פוליביוס, שחי במאה השנייה לפני הספירה. בספרו "ההיסטוריות" הוא מתאר מצב בו הדמוקרטיה נופלת לידי אנשים צמאי כוח המשחיתים את ההמון ומרגילים אותו למתנות, והדמוקרטיה הופכת לשלטון של כוח ואלימות, כאשר ההמונים שהורגלו לחיות על חשבונם של אחרים, ימצאו להם מנהיג שיאחד את כוחותיהם, וישתיתו את שלטונו על אלימות וטבח, עד שישובו להיות פראים גמורים, והשליט ישוב להיות אדון ומלך.
הפילוסוף היהודי פילון האלכסנדרוני (המחצית הראשונה של המאה ה-1 לספירה) עושה שימוש במושג "אוכלוקרטיה" לגבי האספסוף של עירו, אלכסנדריה, שעשה פרעות בתושבי העיר היהודים. בחיבורו "נגד פלאקוס", כתב: "כאשר שליט נואש מכוחו למשול, בהכרח פורקים נתיניו עולו מיד, במיוחד אלה הנסערים מטבעם בשל דברים פעוטים ונקלים. בין אלה תופסים בני העם המצרי מקום בראש בהיותם רגילים להפיח גץ קטן לתבערות־מרי גדולות".
המונח משמש בעיקר לגנאי. ישנם מקרים היסטוריים בהם ההמון כפה את רצונו על הממשל, אם באופן ספונטני, או לעיתים עקב תמרונים של המנהיגים מאחורי הקלעים. כך, למשל, ההמון הפריזאי בשלבים מסוימים של המהפכה הצרפתית, ההמון המוסקבאי שהביא לכישלון הפיכת ינאייב ב-1991, או ההמון המצרי במהלך האביב הערבי, אך המדובר לרוב בשלבי מעבר בין סוגים שונים של שלטון. אין דוגמאות מודרניות לשלטון אוכלוקרטי טהור במובן אליו התכוונו אפלטון ופוליביוס.
ראו גם

פופוליזם
הערות שוליים

↑  למשל: פילון, נגד פלאקוס, 65.
↑  פילון, נגד פלאקוס, 17 (תרגום אריה כשר).
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזהרת מסע

אזהרת מסע היא המלצה רשמית המפורסמת לרוב על ידי משרד ממשלתי או רשות במדינה, במטרה לספק לאזרח מידע והמלצות אודות גורמי סיכון שונים במדינות בעולם, כגון: טרור, מחלות, הפרות סדר, פשיעה, סוגיות קונסולריות (כגון בעיות הנפקת ויזות) ועוד.
בישראל ישנם שני גורמים אשר אחראים לפרסם אזהרת מסע:
המטה לביטחון לאומי אחראי בחוק לפרסם אזהרות מסע והמלצות בהקשרים של פעילות הטרור במדינה.
משרד החוץ אחראי לפרסם המלצות ואזהרות במגוון סוגיות שונות (פשיעה, מחלות, הפרות סדר, אסונות טבע וכו'), מלבד איום הטרור.
במדינות רבות בעולם, ישנו משרד אחד או רשות אחת אשר מתכללת את כלל הסוגיות באזהרת מסע אחת. בארצות הברית, למשל, אחראית מחלקת המדינה של ארצות הברית על פרסום אזהרות מסע.
רשימת אזהרות המסע מתעדכנת באופן עיתי, בהתאם להתפתחויות במדינות השונות ולעדכונים מודיעיניים.
אזהרות המסע בישראל

כפי שצוין, בישראל קיימת חלוקה בין אזהרות מסע בהקשרי טרור (פגיעה/חטיפה) לבין אזהרות מסע בהקשרים אחרים (פלילי, אסונות טבע, סוגיות קוסולריות ועוד), הסיבה המרכזית לכך היא הצורך בתשומות רבות: פעילות טרור מתנהלת לרוב ברובד החשאי, וקיים קושי מובנה בהערכת סיכונים בנושא. בניגוד לאזהרות מסע של משרד החוץ, המשקפות סיכון מאירוע גלוי ומתגלגל, בפעמים רבות אזהרת המסע של המטה לביטחון לאומי, תשקף פוטנציאל של סיכונים, מבלי שהאזרח יוכל "לראות" התפתחויות בשטח.
אזהרות המסע של המטה לביטחון לאומי החלו להתפתח בתחילת שנות ה-2000, בעקבות מספר פיגועים, סיכולים וחטיפות (כגון חטיפת אלחנן טננבאום). המטרה של מנגנון זה הוא לספק לאזרח ישראלי מידע באשר לסיכונים הצפויים לו מגורמי טרור ביעדים שונים בעולם. אזהרת המסע של המטה לביטחון לאומי מוצגת במודל בן 4 רמות, בעוד אזהרות המסע של משרד החוץ מכילות המלצות שונות בהתאם לסוג וחומרת האירוע.
| רמה | המלצה |
| --- | --- |
4 - איום ברמה גבוהה: אין להגיע למדינה ובמקרה של שהייה לעזוב בהקדם
3 - איום בינוני: להימנע מנסיעות שאינן חיוניות
2 - איום מזדמן: מומלץ לנקוט אמצעי זהירות מוגברים
1 - ללא אזהרה: מומלץ לנקוט אמצעי זהירות רגילים
אטלס רוחות

אטלס רוחות הוא אטלס המכיל מידע על מהירות הרוח וכיוון הרוח באזורים שונים. מידע זה כולל מפות, אך גם סדרות עתיות ונתוני שכיחות (סטטיסטיקה).
אטלס רוחות משמש בעת קבלת החלטה על מיקום מתאים לחוות רוח. הנתונים הנדרשים עוסקים במהירות הרוח בגבהים שבטווח 30–100 מטר במשך תקופה של 10–20 שנים.
אטלס רוחות ראשון, שפורסם ב-1989, הוא אטלס הרוחות האירופי (European Wind Atlas). רוסיה פרסמה אטלס רוחות בשנת 2000, ומצרים - בשנת 2006.
מפה עולמית של מהירות רוח ממוצעת בגובה 50 מטר, בעשור 1983–1993
אזוב (מנוע רקטי)

אזוב הוא כינויו של מנוע רקטי מפיתוח וייצור של רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
המנוע משמש כמנוע השלב השלישי והאחרון במשגר הלוויינים הישראלי שביט. המנוע מונע באמצעות דלק מוצק, והוא נתון במעטפת עשויה טיטאניום. בפרסומים של היצרן מכונה המנוע AUS-51 - Advanced Upper Stage.
מנוע זה משמש לשיגור כל הלוויינים הישראליים שמשוגרים באמצעות משגר הלוויינים שביט.
נתונים טכניים

משקל הודף (מוצק): 1,890 ק"ג
אוריינטליזם (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אדוארד סעיד
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספרות פוליטית
 נושא:  אוריינטליזם 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1978
 מספר עמודים:  368
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 039474067X
 הספרייה הלאומית:  002665441, 002001072
 
אוריינטליזם (באנגלית: Orientalism) הוא ספר שפרסם ב-1978 חוקר הספרות הפלסטיני-אמריקאי אדוארד סעיד. הספר מעורר המחלוקת הגדיר מחדש את המונח "אוריינטליזם" כמכלול של הנחות שווא העומדות ביסוד הגישה המערבית כלפי חקר המזרח התיכון. לפי סעיד המזרחנות מאופיינת "בדעה קדומה אירוצנטרית, מתוחכמת ועקבית, כנגד העמים הערבים-אסלאמיים ותרבותם". סעיד טוען שמסורת ארוכה של דימויים רומנטיים של אסיה והמזרח התיכון בתרבות המערבית, נתנה באופן עקיף הצדקה לשאיפות האימפריאליות האירופיות והאמריקאיות במזרח. באותה תקיפות, סעיד מגנה את הנטייה של האליטות הערביות להפנים את הרעיונות של המזרחנות המערבית אודות התרבות הערבית.
עד עתה, בכל הנוגע לארצות הברית, זאת תהיה הגזמה מועטה בלבד לומר שהמוסלמים והערבים נתפסים בעיניהם כספקי נפט או טרוריסטים פוטנציאליים. מעט מאוד מהפרטים, מהמורכבות האנושית, מהתשוקה שבחיים המוסלמיים-ערביים נמצאת במודעות אפילו של אלה שמקצועם הוא הדיווח על עולם זה. מה שיש לנו במקום, הוא סדרה של קריקטורות גולמיות וחד מימדיות של העולם המוסלמי, המוצגות בצורה כזאת שתכשיר אלימות צבאית כנגד עולם זה.