stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנהיגות משתפת
מנהיגות משתפת > שלושה מאפיינים עיקריים לרעיון המנהיגות השיתופית

1) מנהיגות כערכים, עקרונות ופילוסופיה- מודלים עכשוויים של מנהיגות:
א. מנהיגות מעצבת- המנהיג מניע את המונהגים לבצע יותר משהיה מצופה מהם בנסיבות הרגילות (Northouse 2000) ולהעלות את שאיפותיהם כך שיעדיהם ומטרותיהם
יחלקו חיפוש משותף ומתמשך אחר מטרה נעלה יותר תוך ויתור על מטרות אישיות והגברת התועלת לזולת (Bryman, 1996).
יישום עקרונות מנהיגות מעצבת (Bass, 1998):
השפעה אידיאלית (מתן דוגמה להתנהגויות רצויות)
מוטיבציה מעוררת השראה
גירוי אינטלקטואלי
התייחסות פרטנית לכל אחד מהמונהגים.
ב. מנהיגות אתית (מנהיגות משרתת ומנהיגות מוסרית):
המנהיגים מסייעים למונהגים להתמודד עם עימותים ולמצוא שיטות פרודוקטיביות להתמודד עמם (Heifetz, 2003). המנהיג נדרש לעמוד באתגרים ובהקרבה עצמית אך זוכה בהערכה ואמון. בהקשר זה נכנסים שני מושגים: "מנהיגות משרתת" שע"פ גרינליף המנהיג אחראי למלא את צורכי המונהגים (Greenleaf,2002) ו"מנהיגות מוסרית" המבוססת על אמונה בסמכות הקהילה, נורמות מקצועיות ואידיאלים במקום תפיסות מסורתיות של היררכיה ועוצמה ומפתחת מונהגים ולא נתינים (Sergiovanni,1992). עם זאת, פולאן (Fullan,2001) טוען כי מוסריות לבדה אינה תשתית מספקת למנהיגות, וכי היא אפקטיבית רק אם המונהגים משוכנעים בחשיבותה, דבר המעודד אותם לפַשר בין אינטרסים שונים.
2) מנהיגות כמאפיינים והתנהגויות
מנהיגות שיתופית מנקודת מבט של התנהגויות מדגישה את הפעולות היומיומיות של המנהיגים. מחקרים בנושא שיתוף פעולה מזהים חמישה תחומי מנהיגות רחבים המכילים פעילויות ממוקדות:
| --- | --- |
תחום מנהיגות: מאפייני והתנהגויות מנהיגות
ניהול משמעת: מתן דוגמה אישית ופיתוח החזון
קבלת החלטות: פתרון בעיות יצירתי, תכנון, ניהול משא ומתן, האצלת סמכויות
השפעה על אנשים: הנהגה באמצעות סמכות ולא כוח, הענקת מוטיבציה והשראה, העצמה
בניית מערכות יחסים: פיתוח שיתוף פעולה, גיוס שיתופים, צבירת הון חברתי, תמיכה ביחידים
השגת תוצאות: יזמות, ניהול מורכבות, מנהיגות פוליטית
תפקידו של המנהיג הוא ליצור את ההשפעה הנדרשת כדי לעודד יחידים להשקיע מאמצים מרצונם. מטרה זו מושגת באמצעות פיתוח מערכת היחסים במקביל להפעלת השפעה.
3) מנהיגות כתהליך
המנהיגות היא דינמית וכדי להשיג את היעדים יש צורך בשינוי. כדי להשיג את השינוי על המנהיג ליצור אקלים של שינוי, להעצים את המונהגים שיכולים לגרום לשינוי וליישם ולתחזק את השינוי.
לפי מודל המנהיגות השיתופית השינוי יהיה כרוך בתהליך מתמשך מכיוון ששיתוף פעולה מתפתח עם הזמן בתגובה להקשר המשתנה שבו הוא שואף לטפל ועל מנת שהוא יצליח יש צורך בבניית אמון ההכרחי לשיתוף פעולה.
מנהיגות משתפת > יתרונות המנהיגות השיתופית

מנהיגות שיתופית משפרת את תהליך קבלת ההחלטות בארגון.
מנהיגות שיתופית תורמת רבות לשיפור איכות עבודת המורה ותהליכי החינוך המתקיימים בבית הספר כתוצאה מביזור ויחסים שוויוניים.
מחקרים שנעשו הראו כי בי"ס שמציגים חזון ברור ומטרות משותפות – העלו את הישגי הלומדים (kochen & Reed,2006).
ניהול נכון של מתן הוראות ברורות, שיתוף, גמישות ומשמעת תורמת לביצוע ברמה גבוהה של המורים.
מנהיגות משתפת > חסרונות המנהיגות השיתופית

מנהיגות זו עלולה להוביל לעלייה ברמות הלחץ של מורים בעלי דפוס אישיות מסוים.
מנהיגות זו תלויה במשתנים אישיותיים וסביבתיים.
לעיתים ה"שותפות" היא על הנייר בלבד.
בבתי-ספר בהם יישמו את מודל המנהיגות השיתופית, ניכר כי לא הצליחו ליישם את המודל במלואו.
הגורמים המעכבים והגורמים המעודדים את אימוצה של המנהיגות השיתופית:
תפקיד הערכים: מערכת הערכים הדמק' צריכה להיות רחבה כדי לאפשר לאנשים בה להרגיש שייכות וכפועל יוצא ליצור תחושת אמון בין השותפים לקבלת פתיחות מרבית.
סוגיות של כוח: הבנה של יחסי הכוח. חברי הקבוצה צריכים להשתכנע שיחסי הכוחות מבוזרים באופן שוויוני.
גורמים ארגוניים: יצירת מפגשים ויחסים בין-אישים. תחושת נוקשות מעכבת את תהליך יצירת הקהילתיות.
מנהיגות טרנסנדנטלית: מנהיגים העוסקים בחזון ומאמינים שעבודתם תורמת לצדק חברתי מובילה למנהיגות שיתופית.
(אופלטקה, 2015)
(Oxford Leadership, 2016)
מנהיגות משתפת > חמישה ממדים למנהיגות שיתופית לפי אוקספורד

מנהיגות מהפנים לחוץ - במנהיגות שיתופית הדגש הוא פחות על מעמד והישגים אישיים ויותר על חדשנות והספקים שיתופיים. המנהיגים להנהיג במטרה לשתף פעולה באופן מיטבי, או ליצור תרבות שיתופית יותר.
יחסים בין אישיים כנים - במנהיגות שיתופית אין מקום להיררכיה ויש להאיר בזרקור את כנות היחסים ושוויוניות בין חברי הארגון. על המנהיג השיתופי לעודד פתיחות ותחושת שייכות. אמון והעצמה מהווים קרקע פורייה לצמיחת יוזמות ולקיחת סיכונים בסביבה בטוחה.
מחויבות לכלל - מעבר מחשיבה על "עצמי" לחשיבה על "אנחנו". הוויית צוות, קבוצה. אחריות משותפת לטוב ולרע.
הגדרת מטרות משותפות - ביסוס מחויבות משותפת ליעדים ולמטרות משותפות. על המנהיג השיתופי להוות השראה למועסקים, לקדם תחושת שייכות לעסק או לקהילה שבה הם פועלים.
יצירת מוסכמות משותפות - מנהיגות שיתופית תהא ממוקדת מטרה, ערכים וכללי יסוד המוסכמים על כל החברים בקבוצה. אלה יגדירו את אופן ההתקשרויות בין החברים בה, ויגדירו עקרונות מנחים לפעולה על פיהם (Oxford leadership, 2016).
מנהיגות משתפת > מנהיגות שיתופית בגיל הרך ועבודת צוות

המנהיג משתף את הכפופים לו בקבלת ההחלטות תוך האצלת סמכויות והעצמה מצידו. מנהל שנוקט מנהיגות שיתופית מערב את הצוות בקבלת ההחלטות ובפתרון בעיות ומאפשר פתיחות בעשייה החינוכית ומשלב תהליכי העצמה ודוגמה אישית ואלו הם הגורמים המשמעותיים לתהליך שיפור איכות העבודה. המנהיג משתף את העובדים בקבלת ההחלטות ויוצר רשת של קשרים בין העובדים, נותן תפקיד לכל עובד ומעצים אותו.
מנהיגות שיתופית מתייחסת לעבודת צוות כיתרון בעידן הנוכחי, עבודת צוות מעשירה את העבודה החינוכית והיא אף יעילה ואפקטיבית יותר. עבודת הצוות מחייבת לחזון משותף ומחייבת בשיתוף פעולה וכך חברי הצוות יכולים להשיג יחד הישגים שלא יכלו להשיג בנפרד. (אבידן 2017)
אחת הדוגמות ליישומה של מנהיגות שיתופית היא עבודתן של גננות במערכת החינוך לגיל הרך. מנהלות גנים, מנהלות מעונות יום ומנהלות אשכולות גנים נדרשות, לצד עבודתן הפדגוגית, להנהיג קהילה המורכבת מצוות הגן, מהילדים הלומדים בגן ומקבוצת ההורים. מחקר שנערך בישראל מלמד, כי הגננות עושות מאמץ לסגל מודלים של מנהיגות שיתופית, כחלק מן המהלך של בניית דמותן המנהיגותית, והן עוסקות, בין היתר, בבניית חזון מנהיגותי-אישי וארגוני. (אבידן, 2017)
לפי רוד, מנהיגות בגיל הרך היא תוצאה ישירה של עבודת צוות- שיתוף פעולה. עבודת צוות מושתת על תקשורת מיטבית ועל הנכונות להירתם לעקרונות ולמטרות החינוכיות אשר מוביל להתפתחות הגננת הן במישור האישי והן במישור המקצועי. הגננת מצילה סמכויות מטפחת מנהיגות ויוזמות בקרב אנשי הצוות שלה ואלה יוצרים תנאים ללמידה משותפת.
המנהיגות השיתופית מאגדת יחד הדדיות ומכוונות להשגת מטרות משותפות. מנהיגות זו מייחסת חשיבות רבה לאנשים בארגון. המרכיבים הבאים הם החשובים ביותר ועומדים ביסוד המנהיגות השיתופית וניתן לראות אותם כמרכיביה של התרבות הארגונית הגנית הבאים לידי ביטוי בעבודת הגננות בשנות ה-2000.
מנהיגות משתפת > מנהיגות שיתופית בעולם העסקי

קיים הבדל בין המנהיגים אשר צמחו בעבר בתקופה בה עבודת הצוות, הנהגת צוותים גלובליים ומושג ה-networking לא היו כה נפוצים והכרחיים.
כיום, בעולם המתקדם בקצב מהיר, ובו בקליק אחד ניתן להפיץ מידע להמונים ולעצב דעת קהל, על המנהיג להתאים עצמו ולהחזיק בסט כישורים שלא נדרשו בעבר. בעידן הרשתות החברתיות והתחרות הגלובלית, על המנהיג להתעדכן באופן שוטף ולהתמקצע במגוון רחב יותר של תחומים. מציאות זו הובילה לכך שחוכמת ההמונים היא הכרחית ועלולה אף להיות חזקה יותר מהנהגה בודדת. הנהגה שיתופית היא שתגדיל את סיכוייה של חברה לשגשוג והצלחה בשוק שאינו עוצר לרגע. על כן, צמיחת מנהיגים שיתופיים הכרחית להצלחה ולהשגת המטרות.
על מנת להניע צוות לשיתוף פעולה, על המנהיג השיתופי להתמקד במספר מטרות ולעורר השראה עבור כל המשתתפים. כלומר, מה הוא הדבר אותו המשתתפים יכולים לעשות ביחד, ואף אחד מהם אינו יכול לעשותו כפרט בודד.
בנוסף, עליו להתמקד ביצירת ערוצי תקשורת זמינים, נגישים ונוחים וצינורות לשיתוף פעולה בין חברי הקבוצה. ובנוסף, צריכה להיות הגדרה ברורה של תפקידים, תחומי אחריות וסמכויות בתוך הקבוצה.
יש לציין כי ההנהגה השיתופית אינה מבטלת את התכונות הנדרשות ממנהיג שאינו שיתופי. על המנהיג השיתופי להחזיק בסט ערכים, מטרות וחזון וביכולת לקיחת החלטות. יחד עם זאת, מנהיג שיתופי מוצלח הוא זה המכיר בכך שלא כל התשובות נמצאות בידיו ובטוח בעצמו מספיק על מנת להשתמש בתובנות של אחרים וניסיונם (oxford Leadership 2016).
מנהיגות משתפת > שבעה מאפיינים עיקריים של עבודת צוות לפי בלאנצ'ארד וקריו

מטרה: כאשר תכלית וערכים משותפים לכל חברי הצוות הם המנחים את היסודות לצוות בעל ביצועים רבים.
העצמה: צוות בעל סמכות פעולה וקבלת החלטות בגבולות ברורים, נהנה ממתן הזדמנויות. חלוקת מידע, עזרה הדדית ויצירת הזדמנויות לצמיחה מאפשרות ביצועים טובים יותר.
יחסים בין אישיים ותקשורת: צוות מצליח מחויב לתקשורת מקבלת ופתוחה ללא שיפוט או חששות. הציפייה היא לצוות אמפתי ואכפתי כלפי הפרטים בו, מבחינה מקצועית ואישית.
גמישות: תלות הדדית בין חברי הצוות מקדמת תפוקות. יש חשיבות לתת דגש לציפייה לעבודה קשה במקביל לרווחה וקבלת מגוון דעות.
פריון מיטבי: צוות המחויב לתוצאות משמעותיות, ואשר פריון העבודה חשוב לו, הוא כזה בו החברים מחויבים לסטנדרטים גבוהים, לעמידה בלוחות זמנים ולהשגת מטרות.
הכרה והערכה: חברי הצוות נהנים ממשוב חיובי. הכרה מעניקה חיזוק להתנהגות ובונה הערכה עצמית בקרב החברים. חברי הצוות יחושו מועצמים, בעלי תחושת ערך והישג.
מורל: מורל הוא תוצאה של כל העקרונות שהוצגו. כאשר כל הפרטים בצוות באים לידי ביטוי המוטיבציה שלהם כיחידה אחת גבוהה יותר, דבר המוביל לגאווה בתוצאות ובשייכות לקבוצה, ומקדם אופטימיות בנוגע לעתיד (אבידן 2017).
ביבליוגרפיה

דוקטור ליאת אייל, קולקטיבית כמודל למנהיגות משתפת בתהליך פיתוח תוכנית לימודים(הקישור אינו פעיל)
דוקטור ליאת אייל, 44 מודל יישומי לעיצוב זהות מקצועית של מחנך כמנהיג מוביל שינוי(הקישור אינו פעיל)
אביבה אבידן, אפיוני מנהיגותה המשתפת של הגננת בעידן של תמורות(הקישור אינו פעיל)
Anit Somech, (הקישור אינו פעיל)
אבני ראשה, כמרכיב של שיתוף פעולה חשיבות האימון למנהיגי שותפויותבית ספריות
OXFORD LEADERSHIP, מכללת לוינסקי לחינוך: התחברות למערכת, באתר moodle.levinsky.ac.il (ארכיון)
ראו גם

מנהיגות
מנהיגות אפקטיבית
סגן הקנצלר (גרמניה)

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  רוברט האבק
 תאריך כניסה לתפקיד:  8 בדצמבר 2021
 דרכי מינוי:  מינוי קנצלר גרמניה
 תחום שיפוט:  גרמניה גרמניה
 מעון:  ברלין קומפלקס הקנצלרייה, ברלין
 מושב המשרה:  ברלין קומפלקס הקנצלרייה, ברלין
 משך כהונה קצוב:  בבחירת הקנצלר
 ייסוד המשרה:  1949
 איוש ראשון:  פרנץ בליכר
 
סגן הקנצלר של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, או בקיצור: סגן קנצלר גרמניה (בגרמנית: Vizekanzler der Bundesrepublik Deutschland), הוא השני בדירוג חברי הקבינט של גרמניה ומשמש גם כשר האוצר הפדרלי. על פי החוקה, מקובל שהתואר ניתן לשר הגדול שמספק השותף הקואליציוני (הקטן יותר).
בפוליטיקה היומיומית, להיות סגן קנצלר זה יותר תואר כבוד. סגן הקנצלר רשאי לעמוד בראש ישיבות הממשלה כאשר הקנצלר נמצא בחו"ל. תפקידו של סגן הקנצלר הוא להשתמש בסמכויות החוקתיות הספציפיות של הקנצלר במקרה שהקנצלר אינו מסוגל למלא את תפקידו. תחליפים מסוג זה מעולם לא נעשה בהם שימוש בהיסטוריה של גרמניה.
סגן קנצלר גרמניה הנוכחי הוא רוברט האבק והוא מכהן בתפקיד החל מ-8 בדצמבר 2021.
משרד ומנגנון מינוי

הקבינט הגרמני מורכב מהקנצלר והשרים הפדרליים. על פי חוק היסוד (סעיף 69.1), הקנצלר ממנה את אחד השרים כסגן ראש הממשלה. בניגוד למינוי שר בממשלה, אין צורך במינוי רשמי של הנשיא. המינוי הוא סמכות בלעדית של הקנצלר.
הקנצלר חופשי תאורטית לבחור את סגנו. אף על פי כן, ממשלה גרמנית מבוססת בדרך כלל על קואליציה של שתי מפלגות או יותר, והקנצלר נותן את התואר לשר של מפלגת הקואליציה השנייה בגודלה בהמלצת הנהגת המפלגה.
ניתן להתייחס לסגן הקנצלר הגרמני כמקביל לסגן ראש ממשלה במערכות פרלמנטריות אחרות. בניגוד לתפקיד סגן הנשיא במערכות נשיאותיות של ממשלות, סגן הקנצלר הגרמני אינו היורש האוטומטי במקרה שקנצלר מכהן יעזוב לפתע את תפקידו.
קבינט גרמני קיים רק כל עוד הקנצלר הנוכחי מכהן. סיום כהונתו של קנצלר בתפקיד (בין אם על ידי מוות או התפטרות או בפגישה ראשונה של בונדסטג שנבחר לאחרונה) מסיים אוטומטית את כהונתו של כל שר. אם זה יקרה, נשיא גרמניה ממנה את הקנצלר לשעבר או, אם זה לא אפשרי, את אחד משרי הממשלה לשעבר (לא בהכרח, אבל ככל הנראה את סגן הקנצלר לשעבר) כממלא מקום הקנצלר, עד שהפרלמנט יבחר קנצלר חדש. כאשר ב-1974 התפטר הקנצלר וילי ברנדט וסירב להישאר בתפקידו עד בחירת יורשו, הנשיא גוסטב היינמן הבטיח תקדים מקביל ומונה לסגן-קנצלר לשעבר, ולטר של כממלא מקום הקנצלר.
חוק היסוד אינו קובע מי ימלא את סמכויותיו ותפקידיו של הקנצלר, אם הן הקנצלר והן הרמטכ"ל לא יוכלו לעשות כן. תקנון הנוהל של הקבינט הגרמני קובע כי בהיעדר שני נושאי המשרה ישיבות הקבינט ינוהלו על ידי חבר קבינט שיועד לכך על ידי הקנצלר או סגן הקנצלר או, אם ייעוד כזה לא התקיים או אם המיועד אינו מסוגל לעשות זאת, על ידי חבר הקבינט הנוכחי בעל החברות הבלתי פוסקת הארוכה ביותר בממשלה הפדרלית. עם זאת, לא ברור אם הוראה זו משתרעת על סמכויות אחרות של משרד הקנצלר. במומחיות שהוציא השירות המדעי של הבונדסטאג ב-2014, הדעה המשפטית היא שזה המצב.
ראו גם

קנצלר גרמניה
קנצלר אוסטריה
פוליטיקה של גרמניה
היסטוריה של גרמניה
נשיא גרמניה
נסיכות אנהלט-צרבסט

| --- | --- |
סמל

 
 ממשל
 משטר:  נסיכות
 שפה נפוצה:  גרמנית
 עיר בירה:  צרבסט
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  חלוקת נחלותיו של היינריך הראשון, נסיך אנהלט   חלוקת נחלותיו של ארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו
 תאריך:  1252   1544
 פירוק:  חלוקת הנחלות בין אנהלט-דסאו לאנהלט-קתן   איחוד הנסיכות עם אנהלט-דסאו
 תאריך:  1396   1796
 ישות קודמת:   נסיכות אנהלט
 ישות יורשת:   דוכסות אנהלט-דסאו    דוכסות אנהלט-ברנבורג    דוכסות אנהלט-קתן
 
נסיכות אנהלט-צרבסט (בגרמנית: Fürstentum Anhalt-Zerbst) הייתה נסיכות באימפריה הרומית הקדושה, אשר בשנת 1796 אוחדה עם נסיכות אנהלט-דסאו, לאחר היכחדות הקו הזכרי של שליטיה.
היסטוריה

נסיכות אנהלט הוקמה בשנת 1218 על ידי היינריך הראשון, נסיך אנהלט, בנו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה, על שם טירת אנהלט, בית מושבה של בית אסקניה ליד הארצגרודה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1252 חולקה הנסיכות בין בניו; היינריך השני, נסיך אנהלט-אשרזלבן, ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג וזיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1382 מת יוהאן השני, נסיך אנהלט-צרבסט, ובשנת 1396 חולקה נחלתו בין בניו; זיגיסמונד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ואלברכט הרביעי, נסיך אנהלט-קתן. בשנת 1516 מת ארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, ובשנת 1544 חולקה נחלתו בין בניו; יוהאן החמישי, נסיך אנהלט-צרבסט, גאורג השלישי, נסיך אנהלט-דסאו ויואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו. בשנת 1561 מת יואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ללא יורשים, ואחיינו יואכים ארנסט, נסיך אנהלט איחד תחתיו את כל נחלות בית אסקניה. בשנת 1586 מת יואכים ארנסט, ובשנת 1603 חולקה נחלתו בין בניו; יוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג, אוגוסט, נסיך אנהלט-פלצקאו, רודולף, נסיך אנהלט-צרבסט ולודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן. בשנת 1621 מת רודולף, נסיך אנהלט-צרבסט, ובנו יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט, אשר היה רק בן ארבעה חודשים ירש את נחלותיו ותאריו, אולם עד לבגרותו שלט דודו אוגוסט, נסיך אנהלט-פלצקאו כעוצר הנסיכות. יוהאן התחנך בעיקר על ידי אימו, ובעקבות אי היציבות הפוליטית שנגרמה בשל מלחמת שלושים השנים, למד יוהאן בתקופות שונות בצרבסט, קוזוויג, וויטנברג. בשנת 1633 הוא נשלח לחצר דודו אנטון גינטר, רוזן אולדנבורג על מנת להשלים את חינוכו. מיד לאחר שהוא הגיע לבגרות רשמית הוא תפס את השלטון בנסיכות, והפך את הדת הלותרנית לדת הרשמית בנסיכות. יוהאן הרחיב את שטחי הנסיכות באופן ניכר, על ידי רכישת שטחים שונים.
בשנת 1742 מת יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט ללא ילדים, וכריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-דורנבורג ואחיו יוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-דורנבורג ירשו את הנסיכות. בתחילה שלט יוהאן לודוויג בצרבסט, בעוד כריסטיאן אוגוסט נשאר בשטטין, אולם בשנת 1746 מת יוהאן לודוויג, וכריסטיאן אוגוסט נאלץ לעבור לצרבסט, שם התגורר עד מותו בשנת 1747, ולאחר מותו ירש אותו בנו פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1793 מת פרידריך אוגוסט, ובשנת 1796 צורפו שטחי הנסיכות לנסיכות אנהלט-דסאו.
שליטי אנהלט-צרבסט > נסיכי אנהלט-צרבסט (1252–1396)

זיגפריד הראשון (1252–1298)
אלברכט הראשון (1298–1316)
אלברכט השני (1316–1362)
אלברכט השלישי (1359)
ולדמאר הראשון (1316–1368)
יוהאן השני (1362–1382)
ולדמאר השני (1368–1371)
ולדמאר השלישי (1382–1391)
זיגיסמונד הראשון (1382–1396)
אלברכט הרביעי (1382–1396)
הנסיכות חולקה בין אנהלט-דסאו ואנהלט-קתן בשנת 1396.
שליטי אנהלט-צרבסט > נסיכי אנהלט-צרבסט (1544–1796)

יוהאן החמישי (1544–1551)
קרל הראשון (1551–1561)
ברנהרד השביעי (1551–1570)
יואכים ארנסט (1551–1586)
רודולף (1603–1621)
יוהאן השישי (1621–1667)
קרל וילהלם (1667–1718)
יוהאן אוגוסט (1718–1742)
יוהאן לודוויג השני (1742–1746)
כריסטיאן אוגוסט (1742–1747)
פרידריך אוגוסט (1747–1793)
סופיה אוגוסטה פרדריקה (1793–1796)
סופח לאנהלט-דסאו בשנת 1796.
האגודה להתנדבות

| --- | --- |
סמליל האגודה להתנדבות
 מדינה:  ישראל 
 www.sherut-leumi.co.il
 
האגודה להתנדבות (ע"ר) היא ארגון התנדבותי המקיים מסגרות התנדבות של שירות לאומי ופעולות התנדבותיות אחרות.
האגודה הוקמה ב-1971 (בשמה הקודם: "האגודה להתנדבות בעם") והייתה למייסדת השירות הלאומי בישראל. מאז ועד היום, במשך למעלה מחמישים שנה, קיים מערך מסודר של שירות לאומי, והאגודה היא העמותה הגדולה והוותיקה במערך. כ-4000 מתנדבים ומתנדבות פועלים באמצעותה מדי שנה, ובמצטבר, מאז הקמתה, שירתו כ-200 אלף בוגרים ובוגרות של מערכות ההתנדבות והשירות הלאומי.
בעשור האחרון הרחיבה האגודה את גזרות פעילותה. התשתית הארגונית והניסיון שצברה, מאפשרים לה לפעול במגוון ערוצי התנדבות נוספים בארץ ובחו"ל, מלבד השירות הלאומי.
היסטוריה

מאז הקמת המדינה ובמשך שני עשורים לא הייתה קיימת מסגרת כלשהי עבור בנות דתיות שלא יכלו לשרת בצה"ל מטעמי דת ומצפון. אמנם הכנסת חוקקה את חוק שירות לאומי (1953) המחייב כל בת שאינה מתגייסת לצה"ל, לשרת במשך שנתיים במסגרת שהמדינה תקיים, אבל בגלל הסכמים קואליציוניים ולחץ של המפלגות הדתיות, לא נקבעו תקנות לחוק, והוא נותר ללא מימוש.
בשלהי עשור שנות ה-60, החלו להתארגן ברחבי הארץ קבוצות של בנות דתיות שסיימו את לימודי התיכון וביקשו לתרום שנה של התנדבות בעיירות פיתוח. הקבוצות אורגנו במסגרת "המשמרת הצעירה" של מפלגת מפד"ל ובמסגרות אחרות, שלא היה ביניהן קשר, אבל לכולן הייתה מטרה אחת: לשרת את המדינה כתחליף לשירות הצבאי שהבנות לא יכלו להיות שותפות בו.
ב-1971, בלחץ של גורמים חילונים, התכנסה ממשלת ישראל כדי לדון במימוש חוק השירות הלאומי, והחליטה להקים לתקופת ניסיון גוף ממשלתי שיגייס מתנדבות ויפעל בתאום עם משרדי החינוך, הבריאות והסעד (רווחה). ההחלטה עוררה התנגדות עזה במגזר החרדי (האשכנזי והספרדי), שנציגיו התנגדו לכל שירות של צעירות דתיות. בציבור הדתי-לאומי נחלקו הדעות בין השוללים שלילה מוחלטת של שירות לאומי תחת מסגרת ממשלתית, לבין כאלה המחייבים שירות לאומי ואפילו צבאי לכל בת.
לאחר מאבק ציבורי, שנגרר לפסים אלימים, יזם השר מיכאל חזני מהמפד"ל "מסלול עוקף" להחלטת הממשלה – הקמת אגודה עות'מאנית (המסגרת שקדמה למסגרות העמותות כיום) שתפעל כמסגרת שירות לאומי ממוסדת ומאורגנת. זו הייתה פשרה בין הצדדים למחלוקת: הקמת גוף ציבורי ברוח החלטת הממשלה, אך הוא יפעל ללא פיקוח ממשלתי, אלא של נציגי הציבור הדתי לאומי.
הוא הטיל את המשימה על עוזרו, עו"ד דב פרומן, שהכין את מתווה העמותה ודרכי פעולתה ורשם אותה ברשם האגודות בחודש נובמבר 1971.
העמותה נקראה: האגודה להתנדבות בעם ועל רשימת מייסדיה, הוועד המנהל שלה, נמנו אנשי ציבור מכל כל הפלגים והזרמים של הציבור הדתי-לאומי: חברת הכנסת טובה סנהדראי (יו"ר הוועד) ולצידה: ד"ר דב אברון, הרב אברהם בהר"ן, הרב צפניה דרורי, פרופ' דוד מאיר, שאול יהלום, הרב משה לוינגר, חבר הכנסת יהודה בן-מאיר (רוזנברג), הרב דניאל שילה, וכן: דוד בן אריה – ממקימי הקיבוץ הדתי וחבר קבוצת יבנה. עזריאל ברוק – מנהל המחלקה לחינוך ונוער באיגוד המושבים הדתיים, חבר מושב ניר עציון. אברהם דיאמנט - מנכ"ל מרכז ישיבות בני עקיבא, שמואל דנינו – מנהל מוסד חינוכי בחדרה, מיכה ינון – עורך דין, ראש המחלקה לדור הצעיר במפד"ל, שמואל שחרור – מנהל "סמינר אפרתה למורות וגננות" (כיום: מכללת אפרתה).
היסטוריה > עשורים ראשונים 1971-1993

"האגודה להתנדבות בעם" החלה לפעול ממשרדים ברחוב שמאי בירושלים. ניהלו אותה: דב פרומן, מרים מאיר ושאול יהלום. הם החלו להפיץ את רעיון ההתנדבות לשירות לאומי בקרב תלמידות י"ב בתיכונים דתיים ואולפנות בכל רחבי הארץ. במקביל, גייסו רכזות ורכזי שטח, עובדות סוציאליות, ועובדי מנהלה, ויצרו יצרו קשר עם עיריות ומועצות מקומיות ומוסדות ציבור שבהם הועסקו המתנדבות.
האגודה קמה יש מאין, וצמחה במהירות. בשנה הראשונה יצאו לשנת שירות במסגרת האגודה, כ-200 מתנדבות. ומאז עלה בכל שנה המספר והגיע בסוף העשור הראשון ל-1,300 מתנדבות. בסוף העשור השני כבר יצאו כ-4,000 מתנדבות מדי שנה במסגרת האגודה שהייתה המסגרת היחידה למסלולי שירות לאומי עבור בנות בוגרות תיכונים דתיים ואולפנות.
למעשה האגודה הובילה מהפך במגזר הציוני דתי – השירות הלאומי היה לברירת מחדל של בנות המגזר ורוב מוחלט מהן התנדבו שנה או שנתיים.
בשלהי העשור השני, השירות הלאומי כבר היה לעובדה קיימת בהוויה הישראלית. בנות השירות נראו בבתי חולים, במערכות הרווחה, במשטרה, במד"א, ובמשרדי הממשלה השונים. למרות שפעלה ללא פיקוח ממשלתי, ולמעשה הייתה מסלול עוקף להחלטת הממשלה, הכירו כל ממשלות ישראל בשירות המתנדבות והעניקו להן הטבות שונות, כמו לחיילים משוחררים. גם מוסדות ציבור מוסדות להשכלה גבוהה וארגונים פרטיים הכירו באישור הרשמי של שניפקה האגודה לכל מתנדבת, והעניקו להן זכויות שונות, כמו מלגות ומסלולי למידה מקוצרים.
היסטוריה > דו"ח מבקרת המדינה

ב-1993 פורסם דו"ח מבקר המדינה ובו קבעה המבקרת, מרים בן פורת, כי התגלו ליקויים בפעילות האגודה. עיקר הביקורת התייחסה לחוסר שקיפות ולהתנהלות בלתי תקינה של צוות ההנהלה. המבקרת לא קיבלה את טענות האגודה שצמיחתה המהירה והזינוק המהיר במספר המתנדבות גרמו לכך שפעולות רבות נעשו ללא תיאום ובקרה מספיקים.
למרות שהממצאים לא העלו חשדות למעשים פליליים, החליט המנכ"ל פרומן לקחת אחריות ולהתפטר מתפקידו. כדי לא לגרום לזעזועים במערך השירות הלאומי, הוטל על הרב צפניה דרורי, יו"ר הוועד המנהל, לפעול לקיום המשך תפקודה של האגודה. הרב דרורי מינה את יצחק לנגה למנכ"ל האגודה, אך המשיך לשמש כמתווה דרכה ונושא באחריות לקבלת ההחלטות החשובות, מאז ועד מלאת לה יובל (2022).
היסטוריה > שנים 1994-2011

אחרי השינוי בהנהלה, הוחלט לשנות את שם הארגון, להשמיט מילה ולהשאירו "האגודה להתנדבות".
בשמה החדש והנהלתה החדשה, העמיקה האגודה את אחיזתה במקומות יישוב בהם שירתו מתנדבות השירות הלאומי ברחבי הארץ, הורחב מעגל המעסיקים של מתנדבות השירות גם למעסיקים פרטיים (הקשורים לתחומי בריאות, רווחה וחינוך) וכן לבתי ספר חילוניים. בשירות הציבורי הורחב מעגל המעסיקים במשרדי ממשלה, כמו משרד המשפטים ומשרד החוץ, ונוספו ארגוני הביון הישראליים, המוסד והשב"כ, שקיבלו לשורותיהם מתנדבות של האגודה במסגרת שירות לאומי. כמו כן התהדק הקשר עם קהילות יהודיות בחו"ל, ובנות האגודה נשלחו לשנת התנדבות בקהילות אלה. תקופת ההתנדבות הוכרה להן כשנת שירות לאומי.
היסטוריה > המפנה

באמצע שנות ה-90, בעקבות התערבות בג"ץ, החלה המדינה להקצות תקנים של מתנדבים מעמותות נוספות, מלבד האגודה, ביניהן עמותות שגייסו בנות חילוניות ובנים שנפלטו מהשירות הצבאי.
ריבוי העמותות ופעילותן העצמאית, כמו גם ירידה בנתוני הגיוס לצבא, העלו לדיון ציבורי את הצורך במיסוד השירות הלאומי, וב-2008, בתקופתו של אהוד אולמרט, החליטה ממשלת ישראל להקים גוף מנהלתי שיכין את התשתית להקמת רשות לשירות לאומי-אזרחי.
האגודה להתנדבות, בהיותה הגוף הגדול והוותיק בשירות הלאומי, נטלה חלק פעיל ביישומו של התהליך. היא פתחה ערוצי שירות נוספים שאפשרו מסלולי שירות למגוון רחב של מתנדבים ומתנדבות ממגזרים באוכלוסייה הישראלית. הצלחת הערוצים הצריכה שינויים מבניים בארגון, והקמתם של שני מערכים נוספים למערך הבנות הדתיות: מערך התנדבות חילוני, ומערך ערבי-דרוזי.
להקמת המערכים החדשים נלוויתה מחלוקת אידאולוגית קשה בהנהלת האגודה ובקרב חברי הוועד המנהל שלה. רבים מהם סברו שהאגודה הוקמה לטובת בנות דתיות בלבד, וכי עליה להישאר כזו. מולם ניצבו חברים אחרים אשר סברו כי האגודה אינה יכולה להיות מועדון סגור, וכי האופי של מטרותיה (התנדבות לטובת העם והמדינה) מחייב את פתיחת השורות.
לאחר דיונים ממושכים הכריע הרב צפניה דרורי, יו"ר הוועד המנהל, בעד פתיחת ערוצים נוספים, כולל עבור חילונים וערבים, להתנדבות שתשרת כדבריו את טובת כל אזרחי מדינת ישראל.
היסטוריה > 2011–2022

ב-2011 התמנה ירון לוץ לכהן כמנכ"ל. הוא הגה את החזון לשנים הבאות, שעיקרו: האגודה תפעל להעצים את החברה במדינת ישראל באמצעות התנדבות בכלל והשירות הלאומי בפרט.
מאז כניסתו לתפקיד, פועלת האגודה ברוח החזון: בכל שנה נפתחים מסלולי התנדבות שמתאימים למגוון רחב ביותר של מועמדים לשירות לאומי, מכל המגזרים באוכלוסייה. עם התשתית הקיימת, והניסיון שנצבר באגודה במשך השנים, יכלה האגודה לפתח ערוצי התנדבות שאינם שירות לאומי, כמו: קליטה וליווי של מתנדבים מחו"ל שמגיעים להתנדב בארץ, ליווי והנחיה של תלמידי תיכון במסגרת תוכניות מעורבות חברתית, הפעלת מתנדבים גמלאים, ושיתוף פעולה עם ארגוני התנדבות אחרים לפרויקטים במסגרות רווחה וחינוך.
בתקופת הקורונה והסגרים שבאו בעקבותיה, (2020–2021) פעלו מתנדבי ומתנדבות האגודה במתכונת חירום, ונטלו חלק פעיל במשימות הקשורות במערכת הבריאות, ברווחה ובחינוך. רבים מהם ויתרו על "חופשת השחרור" לה היו זכאים בסיום שנת ההתנדבות.
ב-2022, יצאו מתנדבות האגודה לסייע לפליטי המלחמה באוקראינה.
בשנת היובל לאגודה, תשפ"ב, החליט הוועד המנהל למנות את הרב צפניה דרורי לנשיא האגודה. הרב כיהן כיו"ר הוועד המנהל, ונחשב למתווה הדרך שלה בעשורים האחרונים. במקומו התמנה הרב ד"ר ראובן טבול לכהן כיו"ר הוועד המנהל של האגודה.
פעילות האגודה

על פי נתונים שמפרסמת האגודה, בשנת העבודה תשפ"ב (2021-2022), מצבת המתנדבים השנתית שלה עומדת על כ-5,000 מתנדבים ומתנדבות. הם מועסקים בכ-2,000 מקומות שירות הפרושים ב-600 יישובים - מחיספין ברמת הגולן ועד אילת בערבה. מתנדביה נמצאים בכל בתי החולים, סניפים של כל קופות החולים, משרדי ממשלה (משרד הרווחה, משרד החוץ ועוד), משטרת ישראל, מגן דוד אדום, בתי ספר בכל החטיבות, יישובים מעבר לקו הירוק, מועצות מקומיות גני ילדים, מוסדות חינוך של ויצו ונעמת, ארגוני הביון – שב"כ ומוסד.
בנוסף לאלה מפעילה האגודה עוד כ-4000 מתנדבים וביניהם תלמידי תיכון, אזרחים ותיקים, ומתנדבים מחו"ל.
באגודה להתנדבות שלושה מערכים של שירות לאומי: דתי, ממלכתי, וערבי-דרוזי. בנוסף לאלה, מתקיימת פעילות של מחלקות ייעודיות העוסקות במסלולי התנדבות שאינם שירות לאומי.