stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתח קצבים

| --- | --- |
מיקום נתח קצבים בפרה
מיקום נתח קצבים בפרה
 
 מאכלים
 סוג:  אומצה 
 
נתח קצבים עבה
נתח קצבים הוא כינוי למספר נתחי בשר שמקורם בסרעפת הבקר. השם נובע מהסיפור כי קצבים מעדיפים לשמור את הנתח לעצמם ולא למכור אותו באטליז.
נתח קצבים עבה - שריר שנמצא בהמשך של נתח הקצבים הדק ומשקלו בערך 850 גרם. בין שמותיו וכינוייו הרבים של הנתח ניתן למנות את ה"אונגלה" מצרפתית Onglet, באנגלית Hanger במספור האמריקאי NAMP 1140, במקסיקו Arrachera.
נתח קצבים דק - הנתח מורכב מ-18 שרירים, המחוברים יחד ותומכים בסרעפת. ידוע בשם סקירט (Skirt) שמקורו בכינויו הבריטי ומתבסס על דמיון סיבי הנתח לחצאית, "רוטפלייש" מגרמנית, "אנטרנייה" Entraña בארגנטינה.
יש שני סוגים של נתח קצבים דק:
פנימי (לצלעות) NAMP 121 D במספור האמריקאי שמשקלו בערך 1,200 גרם
חיצוני (לצלעות) NAMP 121 C במספור האמריקאי שמשקלו בערך 450 גרם. החיצוני ארוך יותר, צר יותר, עבה יותר ורך יותר
נתח הקצבים הדק מתאים לצלייה במחבת או בגריל ופופולרי מאוד במטבח הצרפתי, שם הוא משמש כמנת ביסטרו מפורסמת.
בישראל נעשה בו באופן מסורתי שימוש רב במסעדות הגריל והבשר של שוק התקווה בתל אביב-יפו שם מכונה "אדום" ונחתך לשיפודים וכן במסעדות הטריפוליטאיות המסורתיות של שוק נתניה.
פורד פלקון BF

| --- | --- |

Ford Falcon (BF), שנת 2007
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד אוסטרליה (אנ')
 שנות ייצור:  2005 – 2008
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד פלקון BA
 מודל אחריו:  פורד פלקון FG (דגמי: סדאן, טנדר מסוג "Utility")  פורד טריטורי (דגם סטיישן)
 חברת אם:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,930 מ"מ (דגם סדאן)  5,066 מ"מ (דגם סטיישן)
 רוחב:  1,864 מ"מ (דגם סדאן)  1,863 מ"מ (דגם סטיישן)
 גובה:  1,444 מ"מ (דגם סדאן)  1,483 מ"מ (דגם סטיישן)
 בסיס גלגלים:  2,829 מ"מ (דגם סדאן)  2,921 מ"מ (דגם סטיישן)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 24 שסתומים, 3,984 סמ"ק המפיק 255 כ"ס ב-5,250 סל"ד, יחס דחיסה 10.3:1 מנוע פורד סדרה "Ford Barra engine" (אנ') סוג מנוע "Barra 190"  6 צילינדרים, 24 שסתומים, 3,984 סמ"ק המפיק 329 כ"ס ב-5,250 סל"ד, יחס דחיסה 8.7:1 מנוע פורד סדרה "Ford Barra engine" (אנ') סוג מנוע "Barra 245T"  6 צילינדרים, 3,984 סמ"ק המפיק 209 כ"ס, יחס דחיסה 10.3:1 מנוע פורד סדרה "Ford Barra engine" (אנ') סוג מנוע "Barra E-Gas" (מנוע "גז")  V8 צילינדרים, 24 שסתומים, 5,408 סמ"ק המפיק 313 כ"ס ב-5,250 סל"ד מנוע פורד סדרה "Ford Barra engine" (אנ') סוג מנוע "Barra 230"  V8 צילינדרים, 32 שסתומים, 5,408 סמ"ק המפיק 354 כ"ס ב-5,350 סל"ד מנוע פורד סדרה "Ford Barra engine" (אנ') סוג מנוע "Barra 260"  V8 צילינדרים, 32 שסתומים, 5,408 סמ"ק המפיק 411 כ"ס ב-5,250 סל"ד מנוע פורד סדרה "Ford Barra engine" (אנ') סוג מנוע "Barra 302"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות  מתוצרת "BorgWarner Australia" מסוג "6HP26"  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת "ZF" סדרה "ZF 6HP transmission" (אנ') מסוג "M93LE"
פורד פלקון BF  (באנגלית: Ford Falcon BF) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב פורד אוסטרליה (אנ'), חברת בת של פורד אשר יוצר בין השנים 2005–2008 באוסטרליה.
תצורות

4 דלתות - סדאן, יוצר מאוקטובר 2005 – פברואר 2008.
5 דלתות - סטיישן, יוצר מאוקטובר 2005 – יוני 2010.
2 דלתות - טנדר מסוג "Utility", יוצר מאוקטובר 2005 – פברואר 2008.
"פורד פלקון BF"

5 נוסעים.
מנוע קדמי.
סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנוע גז.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
בשנת 2006 יוצרו 42,390 יחידות.
דגמי: "FPV GT Cobra sedan", "FPV F6 Typhoon sedan", "FPV GT-P sedan", "FPV GT sedan" הוגדרו כ"מכונית שרירים". בדגמים הורכב מנוע V8 צילינדרים, 5.4 ליטר.
דגמי "פורד פלקון BF" בתצורות סדאן וטנדר מסוג "Utility" משרתים כניידות משטרה ב"משטרת אוסטרליה".
דגמי "פורד פלקון BF"  בתצורות סדאן וסטיישן, משרתים כ-מוניות באוסטרליה.
תמונות

"פורד פלקון BF", שנת 2007
"פורד פלקון BF" דגם "SR", שנת 2008
"פורד פלקון BF"  דגם "XR6 Turbo"
"פורד פלקון BF" דגם "XT", שנת 2008 - סטיישן - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פורד פלקון BF" דגם "XT", שנת 2008 - סטיישן
"פורד פלקון BF" דגם "XT", שנת 2008 - סטיישן
"פורד פלקון BF" דגם "XT", שנת 2009 - סטיישן
"פורד פלקון BF" דגם "XR6 Turbo" - טנדר מסוג "utility", שנת 2007
"פורד פלקון BF"  דגם "XL" - טנדר מסוג "utility", שנת 2008
"פורד פלקון BF"  דגם "XL" - טנדר מסוג "utility", שנת 2006
"פורד פלקון BF" דגם "XT", שנת 2009 - מונית
"פורד פלקון BF" דגם "XT", שנת 2009 - מונית
"פורד פלקון BF" דגם "XT" - מונית
"פורד פלקון BF" דגם "GT" - ניידת משטרה
"פורד פלקון BF" דגם "XR6" - ניידת משטרה
"פורד פלקון BF", טנדר מסוג "utility" - ניידת משטרה
"פורד פלקון BF", מסוג "XR6 Turbo" - ניידת משטרה
"פורד פלקון BF" דגם "XR8" - ניידת משטרה
"פורד פלקון BF", מסוג "XR6 Turbo" - ניידת משטרה
ראו גם

פורד פלקון
פורד פלקון XP
פורד פלקון XG
פורד פלקון ED
פורד XY פלקון GT
הערות שוליים

↑  מנוע גז - גז נפט נוזלי (LPG) משמש כדלק במנועי בעירה פנימית ברכבים כמו גם ביישומים נייחים כמו גנרטורים. זה תערובת של פרופאן ובוטאן
↑  "פורד פלקון BF" nextcar.com.au/n.ford.falcon.BF
↑  "פורד פלקון BF" webwombat.com.au/motoring/news_reports/ford-falcon-bf-review
↑  "פורד פלקון BF" drive.com.au/used-car-reviews/used-car-review-ford-falcon-bf
פורד קוגה

| --- | --- |

Ford Kuga, שנת 2011
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Saarlouis Body & Assembly (אנ') (גרמניה, דור ראשון)  Ford Sollers (אנ') (רוסיה, דור שני)  Louisville Assembly Plant (אנ') (ארצות הברית, דור שני)  Ford Lio Ho Motor (אנ') (טאיוואן, דור שני)  Ford Valencia Body and Assembly (אנ') (ספרד, דור שני)  Changan Ford (אנ') (סין, דור שני)
 שנות ייצור:  2008 – הווה
 הרכבה:  גרמניה גרמניה  ארצות הברית ארצות הברית  טאיוואן טאיוואן  ספרד ספרד  רוסיה רוסיה  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מודל קודם:  Ford Maverick Europe 
 חברת אם:  פורד
 סיווג:  SUV
 אורך:  4,443 מ"מ (דור ראשון)  4,524 מ"מ (דור שני)  4,629 מ"מ (דור שלישי)
 רוחב:  1,843 מ"מ (דור ראשון)  1,838 מ"מ (דור שני)  1,883 מ"מ (דור שלישי)
 גובה:  1,710 מ"מ (דור ראשון)  1,702 מ"מ (דור שני)  1,680 מ"מ (דור שלישי)
 משקל:  1,613 ק"ג (דור ראשון)  1,707-1,580 ק"ג (דור שני)  1773-1,493 ק"ג (דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,690 מ"מ (דור ראשון, דור שני)  2,710 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  דור ראשון 4 צילינדרים 2.5 ליטר המפיק 200 כ"ס (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים 2.0 ליטר המפיק 136 כ"ס, 140 כ"ס, 163 כ"ס (מנוע טורבו-דיזל) דור שני 4 צילינדרים 1.5 ליטר המפיק 150 כ"ס (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים 1.6 ליטר המפיק 152 כ"ס, 182 כ"ס (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים 2.0 ליטר המפיק 242 כ"ס (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים 2.0 ליטר המפיק 140 כ"ס, 150 כ"ס, 163 כ"ס, 180 כ"ס  (מנוע טורבו-דיזל) דור שלישי 4 צילינדרים, 1.5 ליטר המפיק 120 כ"ס, 150 כ"ס (מנוע בנזין, מגדש טורבו מסוג "Ford EcoBoost engine" (אנ'))  4 צילינדרים, 2.0 ליטר המפיק 150 כ"ס, 190 כ"ס (מנוע טורבו-דיזל)  4 צילינדרים, 2.5 ליטר המפיק 225 כ"ס (152 כ"ס מנוע בנזין, 131 כ"ס מנוע חשמלי) (מנוע היברידי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות (דור ראשון, דור שני, דור שלישי)  תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות (דור ראשון, דור שני)  תמסורת אוטומטית - 8 מהירויות (דור שלישי)
 
פורד קוגה (באנגלית: Ford Kuga) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) קומפקטי מתוצרת קונצרן הרכב פורד אשר מיוצר משנת 2008 ועד היום.
דור ראשון

יוצר בין השנים 2008–2013.
יוצר בגרמניה.
מנועים: מנוע טורבו-בנזין, מנועי טורבו-דיזל
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
דור שני

יוצר מ-4 באפריל 2012 – 2019
יוצר בספרד, סין, טאיוואן, ארצות הברית ורוסיה.
מנועים: מנועי טורבו-בנזין, מנועי טורבו-דיזל.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
דור שלישי

מיוצר משנת 2019.
סוג מנועים: מנועי טורבו-בנזין, מנועי טורבו-דיזל, מנוע משולב בנזין + חשמלי בגרסה היברידית.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
פלטפורמה: פלטפורמת פורד C2.
תמונות

"פורד קוגה", דור ראשון
"פורד קוגה", דור ראשון
"פורד קוגה", דור ראשון
"פורד קוגה", דור שני
"פורד קוגה" שנת 2012
"פורד קוגה", שנת 2015
"פורד קוגה", שנת 2015
"פורד קוגה", שנת 2020
"פורד קוגה", דור שלישי
"פורד קוגה", דור שלישי
"פורד קוגה", דור ראשון - ניידת משטרה
הערות שוליים

↑  "פורד קוגה" motor1.com/news/1979/ford-kuga-production-start
↑  "פורד קוגה" it.motor1.com/news/192570/ford-kuga
↑  "פורד קוגה" topgear.com/car-reviews/ford/kuga
↑  פורד קוגה" whatcar.com/ford/kuga/4x4/reviewf
ברדיאנסק

ברדיאנסק (באוקראינית: Бердянськ) היא עיר במחוז זפוריז'יה אוקראינה.
היסטוריה

החל מהמאה ה-16 כאן התקיים יישוב בשם ברדי. ב-1827 כאן החלו לבנות נמל ושנה זו נחשבת לשנת ייסודה של ברדיאנסק. היישוב החל להתפתח בקצב מהיר וב-1835 ברדיאנסק קיבלה מעמד של עיר.
בעיר התפתחו חקלאות ודיג והיה מפעל גדול לייצור מכונות חקלאיות. ב-1899 נפתחה תחנת רכבת. במאה ה-19 ותחילת ה-20 ברדיאנסק הייתה ידועה כעיר תעשייה ונמל, אך בתחילת המאה ה-20 העיר החלה להתפתח גם כאתר נופש.
ב-1937 בעיר הסתיימה בנייתה של תחנת כוח עירונית.
ב-17 ביולי 1939 השם של העיר שונה לאוסיפנקו, השם ברדיאנסק הוחזר לעיר ב-1958.
ב-7 באוקטובר 1941 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני, היא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 בספטמבר 1943.
אוכלוסייה

נתוני האוכלוסייה של ברדיאנסק לאורך השנים:
| --- | --- |
שנה: מספר אוכלוסייה
1838: 3,200
1897: 26,500
1913: 35,000
1940: 55,000
1976: 117,000
1989: 133,000
2001: 122,000
2012: 116,600
ערים תאומות

בולגריה ימבול, בולגריה
פולין ביילסקו-ביאלה, פולין
לטביה לייפאיה, לטביה
גאורגיה פותי, גאורגיה
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557546705171  GND: 4706096-7  LCCN: n82116938  NKC: ge809979  SUDOC: 192432281  VIAF: 159471613   WorldCat (עם VIAF): 159471613
רחל סילבצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוגוסט 1945 (בת 79) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Rachel Werzberger 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  sylvtsky
 
רחל סילבצקי (נולדה ב-6 באוגוסט 1945) היא עורכת אתר ערוץ 7 באנגלית. לשעבר יו"ר אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית ועורכת ראשית של אתר האנגלית של ערוץ שבע.
ביוגרפיה

נולדה בניו יורק, בכ"ז באב ה'תש"ה. למדה בבית הספר דתי לבנות "אסתר שיינפלד" והייתה פעילה בתנועת הנוער "בנות אגודת ישראל". במהלך שנים אלה הייתה שותפה[דרושה הבהרה] במאבק למען יהדות רוסיה ובהתרמה למאבק במיסיון בישראל. נישאה לדב סילבצקי, לימים מייסד מכללת אמונה ותלמידו של הרב משה פיינשטיין ובוגר ישיבה אוניברסיטה. למדה מתמטיקה בסיטי קולג של ניו יורק וזכתה לחברות בארגון מצטיינים פי בטה קאפה ובסיום ברמת summa cum laude ובמקביל לימודי קודש בבית המדרש למורות בקולג' שטרן שם נתנה את נאום התלמיד המצטיין וקבלה את פרס התנ"ך בטקס הסיום. לאחר מכן קבלה תואר שני ביהדות בטורו קולג'.
עלתה לארץ עם משפחתה ב-1971 ולאחר שנה במרכז הקליטה בפרדס חנה שם לינדה מתמטיקה בתיכון אלישבע של תנועת אמונה, עברה לירושלים. לימדה ורכזה מתמטיקה באולפנת חורב בירושלים, העבירה סדנאות לשיפור ההוראה בעיירות פיתוח מטעם האונ. העברית שם עבדה גם בצוות בניית תכ"ל במתמטיקה, עבדה כרכזת אקדמאית בסניף טורו קולג' בירושלים שם פיתחה תוכנית להוראת ספרות לר"מים, וכן תוכנית של מנהיגות חינוכית ותוכנית לעולים מרוסיה. פיתוח מסלול התואר לרבנים נעשה יחד עם נחמה ליבוביץ'.
נבחרה[דרושה הבהרה] ליו"ר אמונה, תנועת האישה הדתית-לאומית, ובמסגרת פעילותה בארגון הקימה מוסד בית לנדי לילדים צעירים עם בעיות נפשיות באבן שמואל סייעה לקדם אירועים כגון יום 'נשים לומדות תורה' בבנייני האומה, עם 40 שיעורים ואלפי נשים, הקמת 30 מעונות יום, תמיכה בחברון, צמצום של 20 מיליון שקלים בחובות הארגון. ותוספת משמעותית למספר החברות בו.
ניהלה[דרושה הבהרה] את כפר הנוער בכפר חסידים שם הקימה את ישיבת נחלת ישראל ומסלול תורה ומדע והוציאה את הכפר מחובות כבדים שמצאה בהגעתה. בעת יציאתה לפנסיה נתבקשה על ידי הנהלת ערוץ שבע להיות עורכת אתר האנגלית, זאת עשתה בהתנדבות כ-6 שנים ולאחר מכן המשיכה כיועצת בכירה ועורכת מאמרי דעות ויהדות. היום חברת דירקטוריון ערוץ הכנסת וועד המנהל של מכללת אורות ישראל, חברת עמותה פעילה בעמותת תורה מציון.
בשנת ה'תשפ"א קיבלה את "אות מופת הדור לחינוך יהודי".
מתגוררת בירושלים ואם לשלושה. בנה עקיבא, הוא יועץ משפטי של מועצות גוש עציון והשומרון. בתה ד"ר זהבה נביס היא רופאת שיניים המתגוררת בגוש עציון ועו"ס במקלט לנשים בבית שמש, בנה הרב אב"י, הוא ר"מ וראש כולל בישיבת מרכז הרב שנשוי לבתו של הרב יעקב שפירא.
חולם בהקיץ (אלבום)

חולם בהקיץ הוא אלבום של הזמר יהודה פוליקר שיצא בספטמבר 1986.
בעקבות הצלחת אלבומו הראשון, "עיניים שלי", יצא פוליקר לסיבוב הופעות, שתועד על גבי האלבום "חולם בהקיץ". האלבום הוקלט כולו בהופעה חיה בקולנוע תל אביב, והכיל ברובו שירים מתורגמים מיוונית שלא נכללו באלבום "עיניים שלי". בהופעה זו התארחה הזמרת יהודית תמיר, ששרה לבדה את השיר "אילו הייתי איתך", שזכה להצלחה.
רשימת רצועות

כל העיבודים והפקה מוזיקלית מאת יהודה פוליקר ויעקב גלעד. גלעד גם כתב את הגרסה העברית למילות כל השירים.
שמות השירים היוונים מופיעים לצד המבצע המקורי המזוהה איתם.
אחרי המלחמה (6:00) (סטברוס קסרכאקוס (אנ')/ק. פאריס) - Stavros Xarchakos – Stoy Thoma
תני לי לאכול אותך (3:30) (ה. קולוקוטרוניס/ס. פאנדלידי/סטליוס קריסיניס) - סטליוס קזנג'ידיס - Po Po Kati Matia
פיגה (3:40) (פאנוס גאבאלס/ב קארטזיס) - Fige ki ASE me
יאסו פנאיס (3:30) (ג’ניס פאפיאני/ד מוסקונס)
יהודית תמיר - אילו הייתי איתך (4:35) (סטליוס חריסיניס, סטברוס פנטלידיס והריסטוס קולקוטרוניס) - חאריס אלקסיו – Pos Na Se Lismoniso
שיר ערש ישן (3:35) (פיפיטסה פאפאיקונומו/ספירוס פריסטריס (אנ')) - MINORE TIS AVGIS
בגלמס (3:35) (אפוסטוליס קאלדרס/ל. פאפאדופולוס) - Apostolis Kaldaras – Ach O Baglamas
השיר הופיע גם בתרגום שונה מאת עוזי חיטמן כשיר הנושא באלבום "כך עוברים חיי" של זוהר ארגוב.
ירקדו הבחורים (4:10) (עממי יווני)
קטע אינסטרומנטלי בנגינת בוזוקי.
כפיים (7:00) (יורגוס מיצקיס (אנ')) - Giorgos Mitzakis – Palamakia
רבטיקה (מחרוזת יוונית עם יורגוס דאלארס) (4:20) (ת. דרכניוטיוס/ק. מאנסיס/ציצאניס)
כוללת את השירים: "ALA MOU LEN TA MATIA SOU (דאלארס)
XIMERONI KAI VRADIAZI
BOUFETZIS
STA CHRONIA TIS IPOMONIS (פוליקר)
שותה הכפר (2:40) (י. באטיס/ס. בלו)
חולם בהקיץ (4:10) (א. קאלדרס) - I Fantasia
משב רוח (4:40) (סטטאטוס) - Wind
קרדיטים

יהודה פוליקר - שירה, הפקה מוזיקלית, בוזוקי
יעקב גלעד - מילים בעברית, הפקה, הפקה מוזיקלית
ז'אן פול זימבריס - תופים וכלי הקשה
חיים רומנו - בוזוקי
שפי ישי - אקורדיון
בני קונייבסקי - כלי הקשה
אורי מיילס - קלידים
אוהד אינגר - בס ושריקות
יהודית תמיר - שירה, קולות, טמבורין ושוקליו (כלי הקשה ברזילאי)
ארז נץ - גיטרות וקולות
גיא יפה - קולות
מיכל היימן ברק - צילום
יעקב מורנו - סאונד באולפני רולי
עיצוב גרפי - סטודיו שפירא-וקסמן
הפקת המופע - משה יוסף
הערות שוליים

↑   בן שלו, ב"אילו הייתי איתך" אבי סינואני נושא מטען כבד על כתפיו, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2023
↑  בהתאם לרשימת הקרדיטים על גבי האלבום
↑   תני לי לאכול אותך - יהודה פוליקר (1986), סרטון בערוץ "ז'אן פול זימבריס - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:21)
↑  יעקב בר-און, ‏טכנאי ההקלטות המיתולוגי שעבד עם כל הגדולים: "אריק היה הפסיכולוג שלי", באתר מעריב אונליין, 20 בפברואר 2015
פונטיאק סטרימלינר

| --- | --- |

Pontiac Streamliner בתצורה 4 דלתות, שנת 1946
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פונטיאק
 שנות ייצור:  1951–1941
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פונטיאק דה-לוקס 6
 מודל אחריו:  פונטיאק סטאר צ'יף
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  מכונית סלון
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 פלטפורמה:  GM B platform (אנ')
 אורך:  5,342 מ"מ (דור ראשון)  5,177-5,144 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,659 מ"מ (דור ראשון)
 משקל:  1,900-1,600 ק"ג (דור ראשון)  1,800-1,600 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  3,099 מ"מ (דור ראשון)  3,048 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילידרים, 3.9 ליטר (3,926 סמ"ק המפיק 91 כ"ס) (דור ראשון, דור שני)  8 צילידרים, 4.1 ליטר  (4,078 סמ"ק המפיק 104 כ"ס) (דור ראשון, דור שני)  8 צילידרים, 4.4 ליטר (דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות תוצרת חטיבות קדילאק ו-אולדסמוביל ב"ג'נרל מוטורס", מסוג "Hydramatic" (אנ')
 מהירות מרבית:  128 קמ"ש (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 3,926 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים ידנית)  126 קמ"ש (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 3,926 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית)  134 קמ"ש (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 4,078 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים ידנית)  132 קמ"ש (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 4,078 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית)
 צריכת דלק:  16.4 ליטר ל-100 ק"מ (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 3,926 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים ידנית)  16.7 ליטר ל-100 ק"מ (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 3,926 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית)  18.3 ליטר ל-100 ק"מ (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 4,078 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית)
 מעצב:  Harley Earl (אנ')
פונטיאק סטרימלינר (באנגלית: Pontiac Streamliner) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1940–1948. בנוסף, הדגם יוצר בתצורות קופה סטיישן ומסחרית
תצורות

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה
4 דלתות - סטיישן + חלון רוחבי אחורי מוסט כלפי מעלה, וחלק תחתון של דלת אחורית מושטח
2 דלתות מסחרית
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 1941–1948 (שנת מודל 1942)
דור שני - יוצר בין השנים 1949–1951
דורות > ממכירות דגמי "פונטיאק סטרימלינר" (נתונים חלקיים)

1942 : יוצרו 12,742 יחידות עם מנוע 6 צילינדרים ו-26,506 יחידות עם מנוע 8 צילינדרים
1946 : יוצרו 43,430 יחידות עם מנוע 6 צילינדרים ו-49,301 יחידות עם מנוע 8 צילינדרים
1947 : יוצרו 42,336 יחידות עם מנוע 6 צילינדרים ו-86,324 יחידות עם מנוע 8 צילינדרים
1948 : יוצרו 37,742 יחידות עם מנוע 6 צילינדרים ו-123,115 יחידות עם מנוע 8 צילינדרים
תאוצות

תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 23.3 שניות (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 3,926 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים ידנית)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 26.4 שניות (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 3,926 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 19.7 שניות (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 4,078 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים ידנית)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 22.1 שניות (דגם סדאן-קופה 2 דלתות, מנוע 4,078 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית)
תמונות

דגם 4 דלתות, שנת 1946
דגם 2 דלתות
דגם 2 דלתות "דה לוקס"
דגם 2 דלתות "דה לוקס"
דגם 2 דלתות "דה לוקס"
דגם קופה, שנת 1948
דגם קופה, שנת 1948
דגם סטיישן שנת 1948
דגם סטיישן שנת 1948
דגם סטיישן שנת 1948
דגם מסחרית דה-לוקס, שנת 1951
ראו גם

פונטיאק קסטום טורפדו
פונטיאק דה-לוקס 6
הערות שוליים

↑  "פונטיאק סטרימלינר" 1948-1942 auto.howstuffworks.com/1942-1948-pontiac-streamliner
↑  "פונטיאק סטרימלינר" קופה, שנת 1949 - מפרט pontiac_2gen/full_2_streamliner_sedan_coupe/1949
↑  "פונטיאק סטרימלינר"  סטיישן, שנת 1948 bonhams.com/auctions/22530
↑  "פונטיאק סטרימלינר", שנת 1942 .conceptcarz.com/vehicle/z9883/pontiac-streamliner
יוסף מרקו ברוך

| --- | --- |

יוסף מרקו ברוך ב-1899
 לידה:  20 במאי 1872 איסטנבול, האימפריה העות'מאנית
 התאבד:  24 באוגוסט 1899 (בגיל 27) פירנצה ממלכת איטליה
 מדינה:  ממלכת בולגריה
 ידוע בשל:  מיצובו בנרטיב של יהדות בולגריה כאבי התנועה הציונית במדינה
 השכלה:  פילוסופיה וספרות באוניברסיטת ברן
 מקצוע:  מורה
יוסף מרקו ברוך (Marcou-Baruch, לעיתים Marcou-Barouch;‏ 20 במאי 1872, איסטנבול, האימפריה העות'מאנית – 24 באוגוסט 1899, פירנצה, ממלכת איטליה) היה פעיל ציוני, משורר, מורה ועיתונאי שפעל באלג'יריה, במצרים ובאיטליה, ודמותו מוצבה כמכונן התנועה הציונית בבולגריה. ברוך היה מחובבי ציון, הציע להקים צבא יהודי שיכבוש את הארץ, והיה יריב פוליטי של בנימין זאב הרצל, חוזה המדינה. ברוך השפיע על משנתו של זאב ז'בוטינסקי בענייני הצבאיות היהודית.
קורות חיים

יוסף מרקו ברוך נולד באיסטנבול למשפחת מהגרים מהאימפריה הרוסית. אביו מרקוס נפטר בגיל צעיר ולאחר מותו היגרה אימו חנה בחזרה לעיר הולדתה לייפאיה שבלטביה והותירה את מרקו ברוך באיסטנבול. ב-1890 למד בסמינר למורים בפריז, בשלהי אותה שנה עבר לברן שם למד פילוסופיה וספרות באוניברסיטת ברן וב-1893 סיים את לימודיו בהצלחה. ברוך היה רב-לשוני, נחשב חם מזג ונודע כאנרכיסט. באמצע 1893 עבר למונפלייה שם למד חקלאות, הרבה להתעמת עם מסיונרים נוצרים שפעלו בקרב בני הקהילה היהודית ובלחץ המשטרה המקומית נאלץ לעזוב את העיר.
בראשית 1894 הועסק ברוך כמורה ב"אליאנס" בעיירה באלג'יריה, ערך כתב עת בשם "השופט" (Le Juge) והרבה לנאום נגד השלטון הצרפתי בבתי הכנסת בערים קונסטנטין ואלג'יר, תוך שהוא קורא להתקוממות חמושה. הנהגת הקהילה היהודית ביקשה מהשלטונות לגרשו על רקע פעילותו, בטענה כי הוא "משחית את הנוער באמצעות תיאור מעשי גבורה מופרזים של יהודים", ובמאי 1894 הוא גורש מאלג'יריה ונסע לליון שבצרפת. ב-24 ביוני 1894 נעצר בליון ביחד עם קבוצה גדולה של זרים, בחשד למעורבות ברצח הנשיא הצרפתי פרנסואה קארנו, אך שוחרר בהמשך מחוסר אשמה. הנהגת הקהילה היהודית בעיר נידתה אותו והוא עזב את צרפת, התיישב בברלין שם התיידד עם תאודור זלוציסטי, שלמד באותו זמן רפואה באוניברסיטת ברלין.
קורות חיים > הפעילות הציונית

בברלין חבר לחוגי הסטודנטים תוך שהוא שוטח בפניהם את דעותיו המהפכניות. כמו רבים אחרים, ברוך סבר שהאימפריה העות'מאנית מצויה בתהליך קריסה והמעצמות לוטשות עיניהן לשטחים הרבים הנתונים לשליטתה. ברוך קרא להקמת צבא יהודי שיכבוש בכוח את ארץ ישראל מידי העות'מאנים. זלוציסטי ושמריהו לוין היו מבין היחידים שתמכו ברעיונותיו של ברוך והם עוררו פולמוס סוער בחוגי הסטודנטים. בראשית 1895 גורש מגרמניה על רקע היותו "אישיות מסוכנת ובלתי רצויה". ברוך עבר לווינה, שם המשיך בפעילותו הפוליטית תוך שהוא מתעמת עם חברי אגודת קדימה. ב-2 במרץ 1895 נעצר על ידי המשטרה האוסטרית וגורש מווינה. הוא נשלח לפרסבורג ושם נכלא למשך ארבעה ימים ומשם הועבר לבודפשט. בבודפשט שוחרר, הובל בליווי שוטרים לתחנת הרכבת בעיר והועלה לרכבת לאיסטנבול. הוא נמלט מהרכבת ליד העיר זמון בסרביה וממנה הגיע לבלגרד. במהלך שהותו בבית מלון בבלגרד נשדד ממנו כל כספו וכך פתח במסע רגלי עד לעיר ניש.
קורות חיים > הפעילות הציונית > בבולגריה

בראשית אפריל 1895 הגיע מרקו ברוך לסופיה לאחר מסע רגלי מן העיר ניש, נפגש עם הרב הראשי ליהודי בולגריה מוריץ גרינוולד, שטח את משנתו וביקש סיוע להפצת עיתון ציוני בשפה הצרפתית. הרב שלח איגרת לכל קהילות בולגריה בבקשה לתרום ולסייע למרקו ברוך להפיץ את עיתונו. ברוך הצטרף לארגון "השחר" וזכה לשיתוף פעולה מסוים מקרל הרבסט ומצבי בלקובסקי, אך משהגיע מידע מווינה על מהלכיו שם חל קרע ביחסיו עם הקהילה והוא עזב את סופיה ועבר לפלובדיב. בפלובדיב הקים את הארגון הציוני "כרמל", שאליו הצטרפו רפאל כלב ומרקו רומנו שעמדו מאוחר יותר בראש התנועה הציונית בבולגריה. ביוזמתו של ברוך הוקמו תאים של ארגון "כרמל" גם בסופיה, בפאזארדז'יק, בסליבן ובפלבן. ברוך הושפע מתנועת התחייה הלאומית הבולגרית ועמד בקשרי ידידות עם הסופר איוואן ואזוב שהיה אחד ממוביליה.
ב-12 בספטמבר 1895 יצא לאור בפלובדיב הירחון הציוני "כרמל" אשר נכתב בצרפתית והופץ ב-500 עותקים בקרב האליטה האינטלקטואלית של קהילות בולגריה. לצד רעיונות ציוניים וגינוי לגילויי האנטישמיות בבולגריה, תקף ברוך בירחונו את בורגני הקהילה על שאינם תורמים למאבק הציוני והדבר עורר פולמוס חריף. ראש הקהילה היהודית בפלובדיב, נסים סידי, התלונן בפני השלטונות הבולגריים על פעולותיו של מרקו ברוך, הוא נעצר ושוחרר מספר פעמים והופסקה הזרמת כספי התרומות שנדרשו להפצת העיתון. ידידו איוואן ואזוב פנה לנסיך פרדיננד הראשון שנאות להעביר תקציב בסך 1,000 לבות להפצת העיתון. ברוך שילב בעיתונו גם קטעי שירה שכתב. בהמשך, נסע ברוך לסופיה לבקש עזרה מידידו צבי בלקובסקי, אך בהגיעו נעצר, הוכה והועמד לדין באשמת הפעלת עסק ללא רישיון. עורך הדין אשר רומאנו ייצגו במשפט וברוך זוכה מכל אשמה. בינואר 1896 הופץ הגיליון האחרון של הירחון "כרמל". בראשית יוני 1896 עזב מרקו ברוך את בולגריה ונסע למצרים. בהמשך הוקם בפלובדיב ארגון "ציון", שהתבסס על גרעין חברי "כרמל", וב-29 בדצמבר 1898 יזמו חבריו את כינוס הוועידה הציונית הראשונה של יהודי בולגריה.
קורות חיים > היריבות עם הרצל

ברוך גרס כי תחיית העם היהודי תתרחש רק בארץ ישראל, ובניגוד להרצל, טען כי אין לסמוך על המעצמות וראוי שצעירי הקהילה יעלו בהמוניהם לארץ ישראל. עוד קבע ברוך כי יש להקים צבא יהודי שיפתח במאבק חמוש נגד העות'מאנים, לצורך שחרורה בכוח של ארץ ישראל והקמת מדינה לעם היהודי בשטחה ובה מושבות חקלאיות. רעיון זה הועלה כבר בשנות השלושים של המאה ה-19 על ידי הרב יהודה ביבאס, אך הרעיון נראה לרבים כהזוי ואף כמסוכן מאוד להשמעה, בנסיבות התקופה. הרצל ומרבית חברי התנועה הציונית היו מעוניינים בניהול משא ומתן עם ממשלו של הסולטאן עבדול חמיד השני לשם קבלת זכויות על ארץ ישראל. ברוך כתב להרצל בעניין זה, הסתייג ממנו וראה בו יריב, והרצל דחה על הסף את השקפותיו וסגנונו של ברוך, ומיצב אותו כאנרכיסט.
באוגוסט 1896 הגיע ברוך למצרים, שם ייסד אגודות ציוניות בשם "בר כוכבא" בקהיר, באלכסנדריה ובפורט סעיד והן התאחדו בהמשך לתנועת "האיגוד הציוני". בהמשך עבר ברוך ליוון שם לחם כמתנדב בראשית המלחמה היוונית-עות'מאנית (1897). ביולי 1897 נסע לאיטליה, שבה ייסד מספר אגודות ציוניות ובהמשך עבר לשווייץ. הוא השתתף כמשקיף בקונגרס הציוני הראשון בבזל. הרצל צטט ביומנו לימים את ברוך אומר בקונגרס זה, על פעולותיו: "לא חפצתי בזאת בשביל ההיסטוריה. והצדק היה עמי!" (המקור הצרפתי: ‏!Je ne le voulais pas l'historie. Et j'avais raison).
הוא נשלח לקונגרס הציוני השני (1898) כאחד מנציגי הקהילה היהודית באיטליה, אך העיתונים כינוהו "משיח שקר מימי הביניים".
הוא חצה את הרי האלפים ברגל כדי להגיע לקונגרס. בסוף היום הראשון של הקונגרס, מאוחר בלילה, חזר עם הרצל למלונו. הרצל אמר לו כי השמיע "את המלים הנהדרות הראשונות בקונגרס כולו".
בשלהי 1898 ניהל לזמן קצר את משרד ההסברה של התנועה הציונית בבריסל, תוך שהוא ממשיך להתפלמס עם הרצל באמצעות חליפת מכתבים.
ב-1899 השתתף מרקו ברוך בקונגרס הציוני השלישי שנערך בבזל, וניסה לשטוח את משנתו למורת רוחם של הרצל ומרבית הצירים שהביעו סלידה גלויה מרעיונותיו ולא אפשרו לו לנאום בפני צירי הקונגרס. ברוך עלה לבמה על אף שלא ניתן לו לנאום, והאשים את עשירי עם ישראל בבזבוז כספם על מותרות, במקום להקדישם לגאולת קרקעות הארץ. הרצל הורה לסדרנים להורידו מהבמה ולמחוק את דבריו מהפרוטוקול.