stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Cars

| --- | --- |

 מקום הקמה:  בוסטון 
 מוקד פעילות:  בוסטון, מסצ'וסטס
 תקופת הפעילות:  1976–1988   2000   2010–2011   2018
 סוגה:  גל חדש, פופ רוק, פאוור פופ, סינת'-פופ
 חברת תקליטים:  אלקטרה רקורדס, ריינו אנטרטיינמנט, קונקורד רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2018) 
 www.thecars.org
 פרופיל ב-IMDb
 חברים לשעבר
 בנג'מין אור ריק אוקאסק אליוט איסטון גרג הוקס דייוויד רובינסון
 
The Cars (בעברית: המכוניות) הייתה להקת גל חדש אמריקאית שהוקמה בבוסטון בשנת 1976. ההרכב הגיח מסצנת הגל החדש בשלהי שנות השבעים. הלהקה הייתה מורכבת מריק אוקאסק (גיטרת קצב), בנג'מין אור (גיטרה בס), אליוט איסטון (גיטרה מובילה), גרג הוקס (קלידים), ודייוויד רובינסון (תופים). אוקאסק ואור חלקו יחד שירה מובילה, ואוקאסק היה כותב השירים והמנהיג הראשי של הלהקה.
The Cars היו בחזית המיזוג של הרוק מבוסס הגיטרות של שנות השבעים, עם הפופ משולב הסינתיסייזר שהפך פופולרי בתחילת שנות השמונים. רוברט פאלמר, מבקר מוזיקה של הניו יורק טיימס ורולינג סטון, תיאר את הסגנון המוזיקלי של המכוניות: "הם לקחו כמה מגמות עכשוויות חשובות אך שונות – פאנק מינימליסטי, מבוך של טקסטורות סינתיסייזר וגיטרה של רוק אמנותי, תחיית הרוקבילי של שנות החמישים, והקמצנות המלודית של הפאוור פופ – וערבבו אותם לתערובת אישית ומושכת."
המכוניות זכו בתואר האמן החדש הטוב ביותר בסקר קוראי הרולינג סטון ב-1978. אלבום הבכורה של הלהקה, The Cars, מכר שישה מיליון עותקים והופיע במצעד האלבומים האמריקאי במשך 139 שבועות. למכוניות היו ארבעה להיטי טופ 10: "Shake It Up" (1981), "You Might Think" (1984), ‏"Drive" ‏(1984) ו-"Tonight She Comes" (1985). הלהקה זכתה בסרטון השנה על השיר "You Might Think" בטקס פרסי המוזיקה הראשון של MTV ב-1984.
המכוניות התפרקו ב-1988. בנג'מין אור נפטר בשנת 2000 מסרטן הלבלב. בשנת 2007, איסטון והוקס הצטרפו לטוד רונדגרן ואחרים כדי להקים להקת ספין אוף חדשה – The New Cars. החברים המקוריים ששרדו ב-The Cars התאחדו ב-2010 כדי להקליט את האלבום השביעי והאחרון של הלהקה, Move Like This, שיצא במאי 2011. לאחר סיבוב הופעות קצר לתמיכה באלבום, הלהקה יצאה שוב להפסקה. באפריל 2018, The Cars נבחרו להיכל התהילה של הרוקנרול והתאחדו כדי להופיע בטקס קבלתם לשם. הייתה זו הופעתה האחרונה של הלהקה עם אוקאסק, שנפטר ב-15 בספטמבר 2019 כתוצאה של מחלות לב הקשורות ליתר לחץ דם ומחלת לב כלילית.
היסטוריה > שנים מוקדמות

טרם הקמת ההרכב, הופיעו חברי הלהקה ביחד בכמה להקות שונות. ריק אוקאסק ובנג'מין אור נפגשו בקליבלנד, אוהיו, בשנות השישים לאחר שאוקאסק ראה את אור מופיע עם להקתו Grasshoppers ב-Big 5 Show, תוכנית מוזיקלית מקומית. השניים היו בלהקות שונות ב קולומבוס, אוהיו ואן ארבור, מישיגן, ואז עברו לבוסטון בתחילת שנות השבעים. בבוסטון, אוקאסק ואור, יחד עם הגיטריסט הראשי ג'אס גודקיינד, הקימו להקת פולק רוק בסגנון קרוסבי, סטילס ונאש בשם מילקווד. ב-1972 הם הוציאו אלבום אחד, How's the Weather, בחברת Paramount Records שלא הצליח להגיע למצעד. אחרי מילקווד, אוקאסק ואור הקימו את הלהקה "ריצ'רד והארנבים", ששמה הוצע על ידי ג'ונתן ריצ'מן. הלהקה כללה את גרג הוקס, שלמד במכללת ברקלי למוזיקה וניגן בסקסופון באלבום של מילקווד. הוקס עזב לסיבוב הופעות עם מרטין מאל והריהוט המופלא שלו, מופע קומדיה מוזיקלי שבו מאל ניגן במגוון כלים. ריק אוקאסק ובן אור הופיעו אז כצמד אקוסטי שנקרא בפשטות אוקאסק ואור בבית הקפה אידלר בקיימברידג', מסצ'וסטס. חלק מהשירים שהם ניגנו הפכו לשירי המכוניות המוקדמים.
מאוחר יותר, אוקאסק ואור חברו לגיטריסט אליוט איסטון (שגם למד בברקלי) בלהקת Cap'n Swing שבה היו חברים גם המתופף גלן אוונס, שהוחלף בקווין רוביצ'או, ונגן בס בעל אוריינטציה ג'אזית שלא תאמה את סגנונו הרוקיסטי של אוקאסק. בנג'מין אור היה הסולן הראשי ולא ניגן על שום כלי באותו שלב. Cap'n Swing הגיעו עד מהרה לתשומת לבה של תקליטנית תחנת הרדיו מבוסטון, WBCN, מקסן סרטורי, שהחלה לנגן שירים מקלטת ההדגמה שלהם בתוכנית שלה. לאחר שנדחו על ידי מספר חברות תקליטים, אוקאסק נפטר מנגן הבס, הקלידן והמתופף והחליט להקים להקה שתתאים יותר לסגנון הכתיבה שלו. אור תפס את תפקיד הבסיסט, ודייוויד רובינסון החליף את רוביצ'או על תופים. גרג הוקס הצטרף שוב, הפעם כקלידן, וההרכב הפך ל"המכוניות", שם שהוצע על ידי רובינסון, שלחוש האופנה שלו הייתה השפעה חזקה על תדמית הלהקה.
היסטוריה > עלייה בפופולריות (The Cars (1979–1976 ו-Candy-O

לאחר הופעת חימום בטרקלין של מוטל מחוץ לבוסטון, The Cars הופיעו זמן קצר לאחר מכן רשמית בפעם הראשונה בבסיס חיל האוויר פיז בניו המפשייר ב-31 בדצמבר 1976. The Cars בילו את תחילת 1977 בהופעות ברחבי ניו אינגלנד, כשהם מפתחים את השירים שהופיעו באלבום הבכורה שלהם. קלטת דמו בת תשעה שירים הוקלטה בתחילת 1977 ועד מהרה "Just What I Needed" זכה לשידור מסיבי בתחנות הרדיו של בוסטון, WBCN ו-WCOZ. בעקבות כך, הוצעו ללהקה חוזי הקלטה באריסטה רקורדס ואלקטרה רקורדס. הלהקה חתמה בחברת אלקטרה בשל היעדר הרכבי גל חדש בחברה, עובדה שאפשרה לה לבלוט יותר בהשוואה לאריסטה רקורדס בה היו חתומים אמני גל חדש רבים. אלבום הבכורה של הלהקה, The Cars יצא ביוני 1978, והגיע למקום ה-18 במצעד האלבומים האמריקאי. "Just What I Needed" יצא כסינגל הבכורה מהאלבום, ואחריו "My Best Friend's Girl" ו-"Good Times Roll", שלושתם נכנסו למצעד הפזמונים האמריקאי. האלבום כלל רצועות מרובות שקיבלו זמן אוויר משמעותי, כגון "You're All I've Got Tonight", "Bye Bye Love", ו-"Moving in Stereo".
אלבומה השני של הלהקה, Candy-O יצא ביוני 1979 והפך ללהיט גדול עוד יותר כשהגיע למקום השלישי במצעד האלבומים של בילבורד 200, 15 מקומות מעל אלבום הבכורה שלהם. עטיפת האלבום נוצרה על ידי אמן הפלייבוי המפורסם, אלברטו ורגאס, והוא כלל את הסינגל הראשון שלהם שהגיע לטופ 20, "Let's Go". הסינגלים הבאים שיצאו מתוכו, "It's All I Can Do" ו-"Double Life" זכו להצלחה פחותה.
היסטוריה > שינוי בסאונד Panorama (1983–1980) ו-Shake it Up

בעקבות ההצלחה של Candy-O, יצא אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Panorama ב-1980. האלבום, שנחשב ניסיוני יותר מקודמיו, הציג רק להיט אחד בטופ 40 עם "Touch and Go". אף על פי שהאלבום הגיע לשיא במקום החמישי בארצות הברית, הוא לא זכה לשבחי הביקורת של The Cars ו-Candy-O, כאשר הרולינג סטון תיאר את האלבום כ"משעמם לכל אורכו". ב-1981, רכשו The Cars את אולפני Intermedia בבוסטון, ושינו את שמם ל-Syncro Sound. האלבום היחיד של הלהקה שהוקלט שם היה האלבום הרביעי, Shake It Up, אלבום מסחרי יותר מפנורמה. היה זה אלבומה הראשון של הלהקה שייצר סינגל שהגיע לטופ 10 עם שיר הנושא, והוא כלל להיט נוסף, "Since You're Gone". לאחר סיבוב הופעות ב-1982, The Cars לקחו הפסקה של שנתיים ויצאו לעבוד על פרויקטי סולו, כאשר אוקאסק והוקס הוציאו שניהם אלבומי בכורה (Beatitude ו-Niagara Falls, בהתאמה).
היסטוריה > (1984–1988) Heartbeat City, Door to Door – כוכבות על והפסקה זמנית ראשונה

The Cars התאחדו ב-1984 והוציאו את אלבומם המצליח ביותר, Heartbeat City. הסינגל הראשון מתוכו, "You Might Think", סייע ללהקה לזכות בסרטון השנה בטקס פרסי המוזיקה הראשון של MTV. סינגלים נוספים מהאלבום כללו את "Magic", "Hello Again" ו-"Why Can't I Have You". הלהיט הגדול מתוכו, Drive, עם בנג'מין אור כסולן ראשי, זכה לציון מיוחד כאשר נעשה בו שימוש בסרטון שנעשה על הרעב באתיופיה שהוכן על ידי תאגיד השידור הקנדי, והוצג על ידי דייוויד בואי בקונצרט Live Aid ב-1985 באצטדיון וומבלי בלונדון. המכוניות הופיעו בקונצרט Live Aid באותו היום בפילדלפיה. השיר הפך לאחר מכן לסינגל המצליח ביותר של הלהקה, והגיע למקום השלישי ב-Billboard Hot 100. השחקן/במאי, טימותי האטון ביים את הקליפ של השיר.
לאחר תקופת השיא של הלהקה וסינגל נוסף שהפך ללהיט, "Tonight She Comes", שהגיע למקום ה-7 ב-Billboard Hot 100 ולמקום מס' 1 במצעד ה-Billboard Top Rock Tracks (הלהיט האחרון של ההרכב שהגיע למקום הראשון), המכוניות לקחו פסק זמן נוסף כדי להמשיך בפרויקטי סולו. אליוט איסטון ובנג'מין אור הוציאו את אלבומי הבכורה שלהם (Change No Change ו-The Lace, בהתאמה), בעוד אוקאסק הוציא את אלבום הסולו השני שלו, This Side of Paradise. ב-1987 הוציאו המכוניות את אלבומם השישי, Door to Door. הוא הכיל את הלהיט הבינלאומי הגדול האחרון שלהם "You Are the Girl", אך האלבום לא הגיע לרמת ההצלחה של האלבומים הקודמים. הלהקה הודיעה על פירוקה בפברואר 1988.
היסטוריה > לאחר הפירוק, קריירות סולו ומותו של בנג'מין אור (1989–2009)

בסוף שנות ה-90 נפוצו שמועות על איחודה של הלהקה, אך ללא המשך בפועל. עם זאת, בשנת 1995 הוציאה Rhino Records סט של שני תקליטורים Just What I Needed: The Cars Anthology, המכיל את כל להיטי הלהקה לצד קטעים נדירים (דמואים ובי סייד שאינם אלבומים). בהמשך הוציאה החברה את The Cars: Deluxe Edition (1999), שכלל את אלבום הבכורה שלהם בפורמט של שני תקליטורים, ו-Complete Greatest Hits.
בנג'מין אור הופיע בפעם האחרונה עם חבריו לשעבר ללהקה בראיון לסרט תיעודי על הלהקה לפני מותו מסרטן הלבלב בגיל 53, ב-3 באוקטובר 2000. ריק אוקאסק המשיך להופיע כאמן סולו, לאחר שהוציא למעלה משבעה אלבומי אולפן. הוא המשיך בקריירה מוצלחת כמפיק מוזיקלי, והפיק מספר אלבומים של כמה מהלהקות המכוננות של הדור ההוא, בין היתר ויזר, הול, ו-No Doubt. רובינסון פרש ממוזיקה ובילה את רוב זמנו בעבודה במסעדה שלו. בשנת 2005, איסטון והוקס הקימו יחד עם טוד רונדגרן, פרירי פרינס (The Tubes, Journey) וקסים סולטון (אוטופיה, מיט לוף) הרכב מחודש, The New Cars כדי לבצע שירים קלאסיים של The Cars לצד חומרים מקוריים חדשים, וחומרים נוספים מהקריירה של רונדגרן.
היסטוריה > איחוד, Move Like This והפסקה זמנית שנייה (2010–2017)

בשנת 2010, החברים המייסדים של המכוניות ערכו איחוד מחודש של ההרכב כאשר ריק אוקאסק, אליוט איסטון, גרג הוקס ודייוויד רובינסון פרסמו תמונה משותפת בעמוד הפייסבוק שלהם באולפני מילברוק סאונד, במילברוק, ניו יורק. ב-13 באוקטובר 2010 פרסמה הלהקה קטע משיר חדש, "טיפ כחול" בעמוד הפייסבוק שלהם יחד עם תמונה של המפיק האירי, ג'קנייף לי באולפן ההקלטות, ורמזה שהוא יפיק את האלבום החדש של המכוניות. בילבורד דיווח שהמכוניות מקליטים אלבום חדש באולפן של טכנאי הסאונד הוותיק, פול אורופינו במילברוק, ניו יורק.
האלבום החדש, Move Like This, יצא ב-10 במאי 2011 והגיע למקום ה-7 במצעד האלבומים של בילבורד. הוא כלל 10 שירים באורך כולל של פחות מ-40 דקות. "שיר עצוב" יצא לתחנות הרדיו ב-1 במרץ 2011 כסינגל הראשון של האלבום. במאי 2011, The Cars יצאו לסיבוב הופעות שכלל עשר ערים בארצות הברית ובקנדה. במהלך ההופעות בוצעו קטעי הבס של בנג'מין אור על ידי גרג הוקס שניגן על קלידים ובס. השירה ברצועות שבוצעו במקור על ידי אור ("Just What I Needed", "Let's Go" ו-"Moving in Stereo") בוצעה על ידי אוקאסק. בראיון נשאל אוקאסק האם הלהקה הייתה מתאחדת אם אור היה עדיין בחיים. אוקאסק מסר בתגובה: "לבן ולי הייתה מלחמה קרה אמיתית שנמשכה 23 שנים. אף פעם לא הצלחתי להבין בדיוק למה, אבל אני חושב שהייתה הרבה קנאה כי כתבתי את השירים וקיבלתי הרבה תשומת לב. והיו גם כל מיני דברים מוזרים, כמו הפעם שהוא אמר, 'החברה שלי כותבת שירים, בוא נשתמש באחד או שניים מהם'. אמרתי, 'לא, זה לא המכוניות'.
הלהקה לקחה פסק זמן נוסף לאחר סיבוב ההופעות.
היסטוריה > היכל התהילה של הרוקנרול ומותו של ריק אוקאסק (2018–2019)

אחרי 7 שנים בהן לא הייתה פעילה, הלהקה התאחדה שוב עם סקוט שריינר מההרכב Weezer על בס במקומו של אור, כדי לנגן סט של ארבעה שירים בטקס הקבלה שלהם להיכל התהילה של הרוקנרול באפריל 2018. הלהקה ניגנה את You Might Think, Moving in Stereo, My Best Friend's Girl, ו-Just What I Needed.
ב-15 בספטמבר 2019, אוקאסק נמצא מת בנסיבות טבעיות בביתו שבניו יורק בגיל 75.
חברי ההרכב

בנג'מין אור (גיטרה בס, זמרה)
ריק אוקאסק (גיטרה, זמרה)
אליוט איסטון (גיטרה)
גרג הוקס (קלידים)
דייוויד רובינסון (תופים)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

The Cars (1978)
Candy-O (1979)
Panorama (1980)
Shake It Up (1981)
Heartbeat City (1984)
Door to Door (1987)
Move Like This (2011)
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

Greatest Hits (1985)
Just What I Needed: The Cars Anthology (1995)
Shake It Up & Other Hits (2001)
Complete Greatest Hits (2002)
The Essentials (2005)
Classic Tracks (2008)
Greatest Hits & More (2008)
Moving in Stereo: The Best of The Cars (2016)
דיסקוגרפיה > מארזים

Original Album Series (2010)
Studio Album Collection: 1978–1987 (2014)
The Elektra Years 1978–1987 (2016)
דיסקוגרפיה > סינגלים

"Just What I Needed" (1978)
"My Best Friend's Girl" (1978)
"Good Times Roll" (1979)
"Let's Go" (1979)
"It's All I Can Do" (1979)
"Double Life" (1979)
"Touch and Go" (1980)
"Don't Tell Me No" (1980)
"Gimme Some Slack" (1981)
"Shake It Up" (1981)
"Cruiser" (1981)
"Since You're Gone" (1982)
"Victim of Love" (1982)
"Think It Over" (1982)
"You Might Think" (1984)
"Magic" (1984)
"Drive" (1984)
"Hello Again" (1984)
"Why Can't I Have You" (1985)
"Heartbeat City" (1985)
"Tonight She Comes" (1985)
"I'm Not the One (remix)" (1986)
"You Are the Girl" (1987)
"Strap Me In" (1987)
"Coming Up You" (1988)
"Sad Song" (2011)
דיסקוגרפיה > אלבומי וידאו

Heartbeat City (1984)
Live 1984–1985 (1985)
The Cars Live (2000)
The Cars Unlocked: The Live Performances (2006)
דיסקוגרפיה > קליפים

"Just What I Needed"
"My Best Friend's Girl"
"Let's Go"
"Double Life"
"Dangerous Type"
"Panorama"
"Touch and Go"
"Shake It Up"
"Since You're Gone"
"You Might Think"
"Magic"
"Drive"
"Hello Again"
"Why Can't I Have You"
"Tonight She Comes"
"You Are The Girl"
"Strap Me In"
"Blue Tip"
"Sad Song"
"Free"
צ'יוואווה

ערך זה עוסק בגזע כלבים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 ארץ מוצא:  מקסיקו
 שימושים:  שעשועים, לוויה ותערוכות
 קבוצה:  כלבי לוויה וזעירים
 תכונות
 משקל:  עד 3.00 ק"ג
 גובה כתפיים:  15–23 ס"מ
 תוחלת חיים:  15-7שנים
 אופי:  עקשן, עצבני, נאמן.
 אילוף:  הסתגלות נמוכה
 תיאור:  כלב קטן בעל פרווה ארוכה או קצרה, ובעל אוזניים זקופות ופתוחות לרווחה
צ'יוואווה (בספרדית: Chihuahueño) הוא גזע הכלבים הקטן בעולם, וקרוי על שם מדינת צ'יוואווה במקסיקו. כלבי הצ'יוואווה ידועים בעיקר בשל קוטנם, עיניהם הגדולות, ואוזניהם הגדולות והזקורות. ניתן להבחין בין שני סוגי צ'יוואווה בהתאם לשיער שלהם: ארוך או חלקלק. לכלב הצ'יוואווה ראש מעוגל בצורת תפוח ופרצוף זעיר מאוד.
היסטוריה

מקור הצ'יוואווה אינו ברור לחלוטין, אך הן הפולקלור והן המחקר הארכאולוגי מצביעים על הגעת הגזע במקסיקו. התאוריה המקובלת ביותר היא שאבותיו של הגזע הם כלבי "טצ'יצ'י", כלבי לוויה שהיו חביבים על עם הטולטק במקסיקו. מקורות שונים קושרים את אבותיו גם עם האצטקים והמאיה, ויש הטוענים שהייתה להם משמעות דתית בעבר. עדויות לכלבים אלו נמצאו בחורבות צ'יצ'ן איצה.
מקורו של אבי הגזע המודרני מצוי בשנת 1850 בקאזס גרדנס שבמדינת צ'יוואווה שבמקסיקו, משם קיבל את שמו. עדויות רבות גם קושרות אותו למקסיקו סיטי. הצ'יוואווה נותר גזע פופולרי, במיוחד באמריקה, וב-1904 הוכר על ידי מועדון הכלבנים האמריקאי כגזע רשמי.
בשנת 1520 מגלה הארצות הרנן קורטז כתב מכתב ובו הוא מתאר כיצד האצטקים הרביעו ומכרו אותם למאכל. שרידים של צ'יוואווה הדומה במאפייניו לגזע המודרני התגלו בווראקרוס שבמקסיקו, ומתוארכים לשנת 100 לספירה.
אופי

כלבי הצ'יוואווה ידועים ככלבים נאמנים במיוחד, אך ששים לקרב. צ'יוואווה בעל מזג חם לא יהסס לתקוף, ומסיבה זו הם בדרך כלל לא מתאימים לבית עם ילדים קטנים. עם זאת, כלבים אלו נוטים להיות נאמנים בצורה קיצונית לבעליהם, ולעיתים להגן עליהם יתר על המידה מפני אנשים זרים וחיות. כלבי הצ'יוואווה נוטים להעדיף את חברתם של כלבי צ'יוואווה אחרים על פני גזעים אחרים.
בשל אופיים הסקרני וממדיהם הקטנים הם מסתגלים במהירות לסביבות שונות, ובכלל זאת בערים גדולות ובדירות קטנות. כלבי הצ'יוואווה נחשבים בדרך כלל כבעלי אופי עקשני וקשה, בעיקר בגלל הקושי באילופם והצורך שלהם להתגונן מפני חיות גדולות מהם. ניתן למנוע אופי בעייתי בעזרת אילוף מתאים מגיל צעיר וחשיפה מקסימלית של הצ'יוואווה לסביבתו. הצ'יוואווה אוהב חום ומעדיף לישון תחת שמיכה ובמקומות קטנים וצרים שם הוא מרגיש מוגן.
הערות שוליים

↑  American Kennel Club - Chihuahua History
↑  Ancient Chihuahuas in Southeastern U.S.?, Lost Worlds, 14.2.2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285516805171  BnF: cb120120511 (data)  GND: 4129238-8  LCCN: sh85023341  NKC: ph128182
SM אנטרטיינמנט

| --- | --- |


אמנים החתומים בחברה במסיבת עיתונאים, בסיבוב הופעות של SMTown
 נתונים כלליים
 סוג:  ציבורית
 בורסה:  KOSDAQ
 סימול:  KRX
 מייסדים:  Lee Soo-man
 תקופת הפעילות:  14 בפברואר 1989 – הווה (36 שנים)
 חברות בנות:  SM Culture & Contents  Baljunso  SM Life Design Group  Mystic Story  Label V  ScreaM Records  SM Classics  Label SJ  SM Entertainment Japan 
 מיקום המטה:  Seongsu-dong 
 ענפי תעשייה:  מוזיקה, התעשייה הפונוגרפית 
 עובדים:  601 (נכון ל-2023)
  
 https://www.smentertainment.com
 
SM אנטרטיינמנט היא סוכנות בידור דרום קוריאנית, שהוקמה ב-1989 על ידי לי סו מן. היא נחשבת לאחת מארבע חברות התקליטים הגדולות בקוריאה, יחד עם YG אנטרטיינמנט, הייב קורפוריישן ו-JYP אנטרטיינמנט, ומכונה "החברה שיצרה את הקיי-פופ".
החברה פועלת כחברת תקליטים וסוכנות כישרונות, ועוסקת גם בתחומים של הפקת מוזיקה, הפקת אירועים, הפקת קונצרטים והפצת מוזיקה. החברה מייצגת, בין השאר, את האמנים: בואה, TVXQ סופר ג'וניור, גירלז ג'נריישן, שייני, אקסו, רד ולווט ואספה.
1989 - ייסוד החברה, התפתחות, והרחבת פעילות

תחילת הקריירה המוזיקלית של לי סו - מן לא הייתה מאוד מוצלחת. הוא התחיל את העיסוק שלו במוזיקה בתור זמר פולק רוק עם הצלחה בינונית, ואחר כך שימש כ-די ג׳יי. ההצלחה שלו הגיעה דווקא בפן העסקי של המוזיקה. כשלמד בשנות השמונים באוניברסיטת קליפורניה נורת׳ריג׳ בארה״ב הושק ערוץ MTV. עליייתו של הערוץ, ששידר קליפים של מוזיקה, סימנה עידן חדש בו הוויזואליות הפכה לחשובה לא פחות מהמוזיקה. דבר זה היווה השראה לגישה הוויזואלית שהוא הטמיע מאוחר יותר בחברה שהקים.
לאחר שחזר לקוריאה ב־1989, לי הקים את "SM Studio", כשהמקור לשהם הן ראשי התיבות של שמו, ברובע גנגאם שבסיאול, והחתים את הזמר היו היון-סוק. במהלך שנות ה-90, SM Studio פיתחה מערכת פנימית שדאגה לכל ההיבטים של קריירת האמנים שלה. הגישה של לי הייתה ממוקדת לקהל של בני נוער, והתייחסה בצורה הוליסטית לתכונות הדרושות כדי להפוך לאמן מצליח.
להקת הקיי פופ הראשונה שיצאה הייתה H.O.T, שהציגה סגנון מוזיקה אופטימי וקליט עם מוזיקת דאנס, בשונה משירי הפולק והרוק שהיו נפוצים באותה תקופה. הלהקה הצליחה, ואחריה הגיעה שורה של להקות מצליחות, ביניהן: סופר ג'וניור, TVXQ, וקבוצת הבנות הראשונה: גירלז ג'נריישן.
בשנות התשעים התחילה SM עם תוכנית הכשרה של ״מחנה אימונים״ לאימון והפקה, הכשירה את שיטת ״קו הייצור״ של אמנים ומוזיקה, ושכללה את המודל שמיועד להכניס שירים לראש המצעדים ולמלא אולמי הופעות.
דו״ח של החברה מ-2010 מפרט את קנה המידה התעשייתי שהחברה פועלת בו: היא מפעילה מתקן אימונים במתחם של כ-2,550 מ״ר בגנגאם, פועלת עם כ־400 כותבי שירים ברחבי העולם ומקבלת כ-300,000 מועמדויות מדי שנה בתשע מדינות. המפתח להצלחתה היה בכך שהיא הייתה הלייבל הקוריאני הראשון ששיווק "להקות כמותגים" (bands as brands)
בפברואר 1995 שינתה החברה את שמה ל-SM אנטרטיינמנט. לאחר מכן SM פיתחה מערכת הפקה פנימית ויצרה שורה של אמנים מצליחים, כולל להקת הבנים H.O.T. בשנת 1996, קבוצת הבנות S.E.S. ב-1997, להקת הבנים Shinhwa ב-1998, והזמרת בואה ב-2000.
2,000 - 2,010 - התרחבות מחוץ לקוריאה, הנפקה בבורסה וגידול בהכנסות

בשנת 2,000 החברה הונפקה בבורסת KOSDAQ בקוריאה, תחת הסימול KRX.
בינואר 2001, מתוך מטרה להיכנס לשוק היפני, החברה הקימה חטיבה בשם SM אנטרטיינמנט יפן.
בשנת 2005, קים יאנג-מין הפך למנכ"ל השלישי של החברה. הוא החל במהלך של קידום אמנים מחוץ לקוריאה.
ב- אוקטובר 2008 החברה הודיעה על כניסה של הזמרת בואה לארה״ב, במטרה ״להביא את אסיה לאמריקה״, תחת חברת בת שתפעיל לייבל שייקרא SM אנטרטיינמנט ארצות הברית.
2010 - 2020: התרחבות וגידול ברווחים

בפברואר 2010 התפטר מייסד החברה לי סו-מן מתפקידו כמנכ״ל, במטרה ״למקד יותר אנרגיה בעסקים של SM בחו״ל, ובפיתוח אמנים״
במאי 2010, SM הודיעה על הרווחים התפעוליים הגבוהים ביותר ברבעון הראשון, בסך של 10.4 מיליון וון - עליה של 471% לעומת התקופה המקבילה בשנה הקודמת. המכירות באותו רבעון עמדו על סך של 22.7 מיליון וון, מה שמשקף עליה של 58% מאותו רבעון בשנה הקודמת. הרווח התפעולי הכולל לשנה כולה היה 9.3 מיליארד וון.
בשנת 2012 החברה הודיעה על גידול של כ־82% בהכנסות, שעמדו על כ־225 מיליון דולר, ורווח נקי בסך של 38 מיליון דולר, כמעט כפול מהשנה הקודמת. שווי השוק שלה באותו זמן היה 660 מיליון דולר.
ב-11 בפברואר 2016, ענקית המסחר האלקטרוני הסינית עליבאבא רכשה 4% מהמניות של SM תמורת 30 מיליון דולר.
באוקטובר 2018, SM רכשה את Million Market, שהייתה ביתם של כותבים, זמרים, ראפרים וזמרי R&B.
ב- 8 באוגוסט 2019, הודיעה החברה, יחד עם קפיטול רקורדס על הקמת הרכב סופרגרופ, שייקרא SuperM. ב-4 באוקטובר 2019 ההרכב הוציא את המיני אלבום הראשון שלו, שנקרא SuperM. האלבום הגיע לראש מצעד האלבומים של בילבורד והפך את SuperM לאמן האסייתי הראשון בהיסטוריה שאלבום הבכורה שלו הגיע לראש המצעד.
באפריל 2020, בעת מגפת הקורונה החברה הודיעה על שותפות עם חברת האינטרנט Naver, והודיעה על סדרה של הופעות חיות, שתשודר ברשת האינטרנט תחת השם Beyond Live. ב-20 באפריל החברה פרסמה טריילר בערוץ היוטיוב שלה, שהכריז על מה שכינתה ״העידן החדש של ההופעות החיות״: הופעות שישודרו באמצעות האפליקציה V Live של Naver, ויהיו זמינים לקהל ביותר מ-200 מדינות.
באוקטובר 2020, SM הודיעה כי אספה, להקת הבנות הראשונה שלהם מזה שש שנים, תוציא את הסינגל הדיגיטלי "Black Mamba" ב-17 בנובמבר.
2023 - הווה: ״עידן 3.0״, הכרזה על להקות חדשות

ב- 3 בפברואר 2023, חשפו המנכ"לים המשותפים לי סונג-סו וטאק יאנג-ג'ון בסרטון ביוטיוב כי הלייבל עובר מעידן "2.0" לעידן "3.0", עם שינויים משמעותיים באופן פעילות הלייבל. אלה כוללות מעבר ממערכת ייצור של איש אחד, בראשות המייסד והמפיק הבכיר לי סו-מן ובית ההפקה הפרטי שלו, למערכת שיש בה צוותי הפקה מרובים, הן פנימיים והן חיצוניים, שיפקחו על הפקת מוזיקה וקידום אמנים, כולל האצלת סמכויות למנהלי אמנים. המטרה של המערכת החדשה היא למנוע עיכובים בהפקה. בנוסף, החברה מתכננת להקים ״מרכז מטאוורס״ שיוקדש להפקה ותפעול של אמנים וירטואליים בתעשיית הבידור העתידית.
ב- 31 ביולי 2023 הודיעה SM על להקה חדשה, בשם רייז (אנ'), שתקיים הופעת בכורה בספטמבר. ב־24 במאי החברה הודיעה על להקת בנות חדשה, שעתידה לפעול החל מהרבעון הרביעי של 2023.
תביעות כנגד החברה על התנהלות מול האמנים, ועל ״חוזי עבדים״

בשנת 2023 שלושה מחברי להקת אקסו החלו בהליכים משפטיים כנגד SM. משרד עורכי הדין שייצג אותם טען כי SM ניצלה את מעמדה ואילצה את חברי הלהקה לחתום על חוזה ל־12 שנים, כשהתקן המקובל בתעשייה הוא חמש שנים, וכינתה את החוזים ״חוזי עבדים״. בנוסף, ההתנהלות הכספית מולם לא התנהלה בשקיפות.
ל-SM יש היסטוריה מפוקפקת עם הנושא של ״חוזי עבדים״: בשנת 2009, שלושה מחברי הלהקה TVXQ הגישה בקשה לבית המשפט לבחון את החוזה שהיה להם מול SM לכ-13 שנים, תוך שהם מציינים את אורך הזמן הקיצוני של החוזה, וכן הביעה דאגה לגבי חלוקת התשלומים. לאחר שלוש שנים של מאבקים משפטיים, הם זכו במשפט וקיבלו את האפשרות להמשיך את הפעילות שלהם בלי שיהיו מחויבים לחוזים המקוריים שלהם. תביעות דומות הוגשו על ידי אמנים נוספים שעבדו עם SM.
כתוצאה מכך, ועדת הסחר ההוגן של דרום קוריאה יצרה כלל בשנת 2010, שביטל את מה שנקרא "חוזי עבדים", והגבילה את החוזים מול יחידים לשבע שנים בחוזה הראשון.
ב- 29 בספטמבר 2014 ג'סיקה ג׳אנג, שהייתה חברה בקבוצה גירלז ג'נריישן באותו זמן, טענה שבאוגוסט 2014 חבריה לקבוצה והלייבל השתתפו בהשקת קו האופנה שלה Blanc and Eclare אבל בהמשך שינו את עמדתם, והתנו את המשך חברותה בקבוצה בכך שתסגור את העסק הפרטי שהקימה. בתגובה, SM טענה כי העסק העצמאי של ג׳אנג לא הסתדר עם לוח הזמנים של הלהקה.
ב- 2017 ועדת הסחר ההוגן בדרום קוריאה הודיעה למספר סוכנויות אמנים, ביניהן SM, לתקן את החוזים הלא הוגנים שלהם, שדרשו מאמנים פיצוי בסך שבין 86,000 ל־129,000 דולר במקרה של יציאה מוקדמת מחוזה, ולחייב אותם רק בעלות המקורית של ההשקעה שלהם.
מלחמת המניות בין הייב לקקאו

ב- 6 באפריל הוכרז שענקית הטכנולוגיה הקוריאנית קקאו רכשה 9.05% ממניות SM והפכה לבעלת המניות השנייה בגודלה בחברה, נכון לאותו זמן. למחרת הגיש לי סו - מן צו מניעה נגד העסקה בין החברות, בטענה שהמכירה לא חוקית ללא אישורו כבעל המניות הגדול בחברה.
יומיים לאחר מכן, חברת הבידור הייב קורפוריישן (שמייצגת, בין השאר, את BTS) הפכה לבעלת המניות הגדולה בחברה, לאחר שרכשה 14.8% מהמניות של SM מלי סו - מן, תמורת 422.8 מיליארד וון, בהערכת שווי של החברה בכ- 2.27 מיליארד דולר. ב-3 במרץ הייב ביצעה רכישה נוספת של כ-1% מהמניות של Galaxia SM (ששייכת בחלקה ל-SM), והגדילה את חלקה ל-15.8% במניות. בנוסף היא הציעה לרכוש עוד כ-25% מהחברה מבעלי מניות אחרים.
קקאו, לעומת זאת, הציעה כ-150,000 וון למניה לבעלי מניות קיימים, בהערכה של שווי של קרוב למיליארד דולר עבור 35% ממניות SM. ההצעה הייתה גבוהה ב-25% לעומת ההצעה של הייב.
ב-3 במרץ 2023 קיבל בית המשפט בקוריאה את הבקשה של לי סו - מן, והוציאה צו מניעה כנגד העסקה עם קקאו. ב-6 במרץ 2023, קקאו פרסמה הצעת רכש עבור רכישת 35% מהמניות של SM, בנוסף ל-4.9% מהמניות שכבר היו בבעלותה בחברה.
ב-12 במרץ 2023, הייב הודיעה שהחברה לא מתכוונת להמשיך להחזיק ברוב המניות של SM, מכיוון שמלחמת ההצעות עם קקאו עלולה "לפגוע בערך בעלי המניות". ב-24 במרץ 2023, הודיעה הייב כי תמכור את מלוא חלקה ב-SM לקקאו ב-28 במרץ 2023, אך לבסוף מכרה רק חצי מאחזקותיה והשאירה לעצמה כ-8.81% מהמניות.
ב- 28 במרץ, קקאו הודיעה כי רכשה בהצלחה 35% ממניות SM, וכתוצאה מכך 39.87 אחוזים מהמניות היו בבעלותה, כך שהיא הפכה לבעלת המניות הגדולה ביותר של SM.
להקות החתומות בחברה

TVXQ
גירלז ג'נריישן
Shinee
אקסו
רד ולווט
NCT (אנ')
אספה
רייז (אנ')
ראו גם

הגל הקוריאני
פוביה ספציפית

| --- | --- |
 תחום:  בריאות הנפש
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  C562465, C562465
 סיווגים
 DSM-5:  Specific Fobia, 300.29
 ICD-10:  F40,218 F40.228, F40.23x
 
פוביה ספציפית (נקראת גם פוביה פשוטה) היא פחד או רתיעה אשר מתעוררת בעקבות מגע עם אובייקט או בסיטואציה ספציפית, או עקב ציפייה להופעתם. החשיפה לגירוי זה גורמת כמעט תמיד לתגובת חרדה מיידית, שההבדל הבולט היחיד בינה להתקף פאניקה הוא העובדה שפאניקה אינה מתעוררת על ידי אובייקט חיצוני ברור. תסמינים שיכולים להופיע הם למשל קוצר נשימה, הזעה, סחרחורת, פחד למות או "להשתגע", ועוד. אדם שסובל מפוביה ספציפית, בדרך כלל ינסה להימנע ככל האפשר מהמצב המפחיד, או מהמצוקה שמעורר בו המצב המפחיד. הימנעות זו משבשת באופן משמעותי את התפקוד הרגיל שלו, ומעוררת בו מצוקה גבוהה. המילה פוביה מקורה מהמילה היוונית Phobis שמשמעותה בריחה ופחד.