stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פליקיר
הערות שוליים

↑  www.citypopulation.de, MICRONESIA
| בירות מדינות וטריטוריות באוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה: קנברה • נורפוק: קינגסטון |  |
| מלנזיה | איי שלמה: הוניארה • ונואטו: פורט וילה • מזרח טימור: דילי • פיג'י: סובה • פפואה גינאה החדשה: פורט מורסבי • קלדוניה החדשה: נומאה |  |
| מיקרונזיה | איי מריאנה הצפוניים: קפיטל היל • איי מרשל: מג'ורו • גואם: האגטנה • מיקרונזיה: פליקיר • נאורו: יארן (בירה דה-פאקטו) • פלאו: נגרולמוד • קיריבטי: דרום טאראווה |  |
| פולינזיה | איי קוק: אוורואה • הוואי: הונולולו • ואליס ופוטונה: מאטה אוטו • טובאלו: פונאפוטי • טונגה: נוקואלופה • טוקלאו: (לכל אטול מרכז אדמיניסטרטיבי משלו) • ניואה: אלופי • ניו זילנד: ולינגטון • סמואה: אפיה • סמואה האמריקנית: פאגו פאגו, פאגאטוגו (מושב הממשלה) • פולינזיה הצרפתית: פפאטה • פיטקרן: אדמסטאון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535424505171  GND: 4838196-2  LCCN: n94020783  VIAF: 140873629   WorldCat (עם VIAF): 140873629 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרדיננד קרל ויקטור, ארכידוכס אוסטריה-אסטה

פרדיננד קרל ויקטור, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (20 ביולי 1821 – 15 בדצמבר 1849), היה בנו של פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ואביה של מריה תרזה, מלכת בוואריה.
ביוגרפיה

פרדיננד קרל ויקטור נולד ב-20 ביולי 1821 במודנה, לפרנץ הרביעי, דוכס מודנה ולמריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה בתם של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה ומריה תרזה מאוסטריה-אסטה, מלכת סרדיניה. בצעירותו התגייס פרדיננד קרל ויקטור לצבא האוסטרי, והשתתף במסעות הצבאיים בהונגריה ובאיטליה, ולבסוף אף הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט.
ב-4 באוקטובר 1847 התחתן פרדיננד קרל ויקטור עם בת דודתו מדרגה שנייה אליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה ומריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג. בשנת 1849 נולדה בתם היחידה מריה תרזה מאוסטריה-אסטה, וב-15 בדצמבר אותה שנה מת פרדיננד קרל ויקטור מטיפוס. בשנת 1854 התחתנה אלמנתו שוב עם קרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, בנו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן. בשנת 1868 התחתנה בתו עם לודוויג, נסיך בוואריה, ובשנת 1913 הוכתרה למלכת בוואריה.
פליקס, רוזן מונפזאט

פליקס הנריק ולדימיר כריסטיאן, רוזן מונפזאט (בדנית: Felix Henrik Valdemar Christian greve af Monpezat; נולד ב-22 ביולי 2002) הוא נסיך דני, בנו של יואכים, נסיך דנמרק, ונכדה של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. הוא השביעי בסדר הירושה לכתר הדני.
ביוגרפיה

פליקס נולד בקופנהגן ב-22 ביולי 2002. אביו הוא יואכים, נסיך דנמרק, בנה השני של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. אימו, אלכסנדרה מנלי, היא ילידת הונג קונג. ב-2005, התגרשו הוריו. לפליקס ישנו אח גדול בשם ניקולאי. כמו כן, יש לו שני אחים למחצה מנישואיו השניים של אביו למריה קבלייה: הנריק ואתנה.
עם לידתו, פליקס היה הרביעי בסדר הירושה לכתר הדני, אחרי אביו, דודו המלך פרדריק, ואחיו הגדול. לאחר לידתם של ארבעת בני דודיו, הוא ירד למקום השמיני. עם המלכתו של דודו, עלה למקום השביעי.
ב-2008 החל פליקס ללמוד בבית הספר Krebs' Skole בקופנהגן. באוגוסט 2018 הוא החל ללמוד בגימנסיה Gammel Hellerup. באוגוסט 2022, פליקס החל את התוכנית הבינלאומית לספנות וסחר בבית הספר לעסקים של קופנהגן. באוקטובר 2023 הוא שינה את תחום לימודיו למנהל עסקים וניהול שירותים.
מאז 2010, פליקס ואחיו ניקולאי מחזיקים קרן כספית משלהם, הנקראת "קרן ניקולאי ופליקס", ומחלקת מענקים שונים. בעבר, הקרן הייתה רשומה על שם הוריהם, ונקראה "הקרן של הנסיך יואכים והנסיכה אלכסנדרה".
תואר

עם לידתו, קיבל פליקס את התואר "נסיך דנמרק". ב-30 באפריל 2008, הוסיפה המלכה מרגרטה לכל צאצאיה את התואר "רוזן מונפזאט", על שם סבה שהחזיק בתואר זה. ב-1 בינואר 2023, המלכה החליטה במפתיע, לשלול מכל ילדיו של הנסיך יואכים את התואר "נסיך דנמרק" ולהותיר להם את התואר "רוזן מונפזאט" בלבד.
הערות שוליים

↑  "Nu skal prins Henrik i skole: Husker du de andre royale børns første skoledag".
↑  "Prins Felix fortæller om sit skolevalg"
↑  "Prins Felix er blevet optaget på CBS"
↑  Grev Felix skifter studie: Håber på flere karrieremuligheder
↑  "Prins Joachims børn må ikke længere kalde sig prinser og prinsesse".
פינחס מנחם זינגר

אין תמונה חופשית
הרב פינחס מנחם מנדל הכהן זינגר (~ה'תרל"ב, 1872 - ~ה'תש"ב, 1942) היה רב וראש ישיבה פולני, מורה הוראה ודיין, רבן של כמה ערים ורב אזור בוורשה בירת פולין. מחבר סדרת הספרים מגדים חדשים וספרים נוספים.
ביוגרפיה

נולד בטומשוב לובלסקי למשפחת רבנים פולנית. אביו היה הרב שמואל הכהן זינגר שכיהן כמורה הוראה בעיר, והיה נכד לשושלת רבנים ופוסקי הלכה בפולין שהיו חסידים בדורות האחרונים. האב עצמו נהג לנסוע כחסיד לרבי ישראל פרידמן מרוז'ין, לרבי שר שלום רוקח מבעלזא ולרבי חיים הלברשטאם מצאנז. אמו, טעמא בלומא, כונתה טעמעריל (או: תמר'ל) הייתה בת למשפחה מיוחסת לרב מרדכי מארדוש, לש"ך, לרבי נתן נטע שפירא מקרקוב ולרמ"א. היא הייתה סוחרת ביהלומים ונודעה בצדקותה, שמה התפרסם כמי שנהגה ללבוש טלית קטן כמנהג הגברים, ושזכתה לקרבתו של הרבי מבעלז ששמר עבורה מקום ליד שולחנו.
הוא היה טיפוס מסתגר, ושקע בלימודיו בצורה קיצונית. הוא סירב ללמוד פולנית ורוסית למרות שהיה זה תנאי הכרחי להשגת משרת רבנות בעיר גדולה באימפריה הרוסית. עוד בצעירותו חיבר פירוש בשם "רצוף אהבה" על סידור התפילה. בשל בורותו המוחלטת בכל הקשור לענייני העולם, נישא באיחור יחסי, לבת שבע זילברמן, בתו של הרב יעקב מרדכי זילברמן רבה של בילגוריי שהיה אף הוא טיפוס מסתגר ולכן הסכים לשידוך. הרב זילברמן היה חסיד אדוק בחסידות פחות מחתנו, ועל אף שגם הוא נהג לנסוע לרבי מטוריסק, נתפס בעיני משפחתו כ"מתנגד".
בשנת 1896 התמנה כרב בעיירה לאונצ'ין (אנ') הסמוכה לוורשה, וחיבר שם את סדרת ספריו "מגדים חדשים" על מסכתות" ברכות, פסחים, ביצה, קידושין ועבודה זרה. וספרים נוספים בשם: "צדקת רש"י" העוסק ביישוב תמיהות המהרש"א והמהר"ם על פירוש רש"י לתלמוד, ו"צדקת חכמים" העוסק ביישוב דברי הרי"ף והר"ן. כל ספריו למעט אחד לא נדפסו.
לאחר הקמת הישיבה בראדזימין בידי האדמו"ר רבי אהרן מנחם מנדל גוטרמן, התמנה לכהן כראש הישיבה ושימש גם כסופרו האישי של האדמו"ר. מתלמידיו בתקופה זו: הסופר שמחה פטרושקא.
בשנת ה'תר"ע, 1910, עבר עם משפחתו לוורשה, המשפחה התגוררה ברחוב קְרוֹכְמַלְנָה 10 (פול') באזור היהודי של ורשה, והרב זינגר שכבר קודם לכן הוכר כבורר מבוקש בשל בקיאותו וחריפותו, פתח בית דין בביתו, שבו היה משיב גם לשאלות כלליות בהלכה. בית דין ביתי זה מתואר בהרחבה בספר "בית הדין של אבא" (מיַין טאַטנס בית־דין־שטוב), שכתב בנו.
מלבד כתיבת ספריו עסק גם בההדרת ספרות תורנית אחרת, בשיתוף עם מוכר הספרים הוורשאי ר' משה ליפשיץ, היה המביא לבית הדפוס של הספר "נוטריקון", שאותו העתיק מכתב ידו של המחבר, הרב יוסף תאומים בעל ה"פרי מגדים".
לאחר פטירת חמיו במהלך מלחמת העולם הראשונה בלובלין, עבר הרב זינגר עם משפחתו להתגורר בבילגוריי. לפני 1926 עבר לכהן כרבה של העיירה דזיקוב ישן (אנ'). הוא חיבר בעיירה את ספרו "אבני זיכרון" על מסכת ברכות שכנראה לא נדפס. הרב זינגר נפטר בדזיקוב ישן, כנראה בשנת 1942, ונקבר בה.
משפחתו

שלושה מילדיו נטשו את אורח החיים הדתי בזה אחר זה לאחר מלחמת העולם הראשונה, ונעשו סופרי יידיש מפורסמים: הינדה אסתר זינגר קרֶייטמן, ישראל יהושע זינגר וחתן פרס נובל לספרות יצחק בשביס-זינגר (שכלל את שמה של אמו בת-שבע בשם משפחתו). הרב זינגר תלה את התפקרותם של ילדיו בחמיו ה"מתנגד" ובדעות שהנחיל לבתו. בנו הצעיר הרב משה זינגר המשיך בדרכו בלימודי הרבנות וכיהן כמו"צ בעיירה דזיקוב ישן, הוא ואמו בת-שבע זינגר נמלטו לאחר פטירת אבי המשפחה מזרחה לשטחי רוסיה, ושניהם נפטרו בשנת 1943 במחוז ז'אמבול, שבקזחסטן הסובייטית.
לקריאה נוספת

זלמן רייזען, ‏זינגער ישראל יהושע, בתוך: לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע, מהדורה 2, כרך א, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תרפ"ט 1928, עמודות 1084–1085, בארכיון האינטרנט (ביידיש)
מאיר וונדר, "ר' פנחס מנחם מנדל ב"ר שמואל הכהן זינגר", בתוך: אנציקלופדיה לחכמי גליציה, ח"ב, ירושלים תשמ"ב, עמ' 1005–1006.
ישראל יהושע זינגר, פון א וועלט וואס איז נישטא מער ["על עולם שאיננו עוד"], ניו יורק, 1946 (ביידיש)
יצחק בשביס-זינגר, בית הדין של אבא; מיידיש: בלהה רובינשטיין, בני ברק: ספרית פועלים, תשע"א 2011.
הערות שוליים

↑  לפי קרונברג, חורבן בילגורייא, תל אביב תשט"ז עמ' 189, הספר נדפס. אך הוא אינו ידוע ואינו מוזכר בספרי הביבליוגרפיה המוכרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306861905171  VIAF: 299459048   WorldCat (עם VIAF): 299459048 
רחוב קרוכמלנה מחולק לאורכו בגבול גטו ורשה, 1941
פלאביה מקסימיאנה תיאודורה

| --- | --- |

 לידה:  שנות ה־70 של המאה ה־3 
 פטירה:  המאה ה־4 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  אשת הקיסר הרומאי 
 בן או בת זוג:  קונסטנטיוס כלורוס 
 
פלאביה מקסימיאנה תיאודורה (שם לטיני מלא: Flavia Maximiana Theodora‏; לפני 275 - אחרי 306) הייתה אשתו של קיסר רומא קונסטנטיוס כלורוס.
הדעה הרווחת שהיא הייתה הבת החורגת של מקסימיאנוס. תימוטי ברנס סבור שמקסימיאנוס היה אביה והיא נולדה מאשתו הראשונה.
בסיבות 293 היא התחתנה עם קונסטנטיוס כלורוס ובשביל זה הוא נאלץ להתגרש מאשתו הראשונה. מטרת הנישואים הייתה חיזוק הכוחו הפוליטי. לפי המסורת ההנוצרית בשנת 297 מטורינוס הוזמן  לרומא לגירוש שדים מגופתה והצליח בכך.
לזוג נולדו שישה ילדים:
פלאביוס דלמטוס - מדינאי רומי
יוליאנוס קונסטנטיוס - מדינאי ואביו של קיסר רומא יוליאנוס הכופר.
אנסטסיה - הואשמה בקשירת קשר נגד אחיה למחצה קונסטנטינוס הגדול
פלאביה יוליאה קונסטנטינה - אשתו של ליקיניוס
אוטררופיה
אניבליאן
פינחס שרייבר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  5 בפברואר 1931 י"ח בשבט תרצ"א ירוסלב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  21 בדצמבר 2009 (בגיל 78) ד' בטבת תש"ע מרכז רפואי מעיני הישועה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  אשדוד
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בדצמבר 2009 
 תחומי עיסוק:  רב דיין
 צאצאים:  יוסף שרייבר  ישראל בונם שרייבר 
 
הרב פנחס שרייבר (כונה גם: ר' פיניע; י"ח בשבט תרצ"א, 5 בפברואר 1931 - ד' בטבת תש"ע, 21 בדצמבר 2009) היה רב ודיין חרדי, ראש ישיבת ברסלב בבני ברק, רב קהילה ליטאית ואב"ד באשדוד, ודיין ממייסדי בית הדין של הרב נסים קרליץ.
ביוגרפיה

נולד בירוסלב לציפורה ולרב ישראל בונם שרייבר, בילדותו למד עם שלום ברנדר, אף הוא בן העיר ירוסלב, שלימים נעשה ראש ישיבת בעלז בירושלים. בגיל 11 הגיע עם הוריו ואחיו הצעיר לאוזבקיסטן הסובייטית, שם נפטרו הוריו בזה אחר זה (ד' וז' באדר ה'תש"ב), והוא נאלץ לקוברם במו ידיו. שלושה שבועות אחריהם נפטרה גם הסבתא והילדים נותרו לבדם. עלה לארץ ישראל בשנת 1943 עם אחיו הקטן במסגרת עליית ילדי טהראן. כבר בילדותו ידע בעל-פה את חלק "יורה דעה" שבשולחן ערוך, והרב משה חיים אקון דיווח לבקשת הרב אברהם ישעיהו קרליץ, ה"חזון איש", כי הילדים שרייבר הם בני משפחתו ולקח אותם תחת חזקתו. מיד לאחר שעזב את הקיבוץ הועבר לידי הרב יחזקאל סרנא והתגורר בפנימיית ישיבת חברון, וזמן מה לאחר מכן עבר להתגורר בביתו של "הרב מבריסק", רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק. עם הקמת ישיבת פוניבז' והמוסדות הנלווים אליה בבני ברק, עברו האחים שרייבר ללמוד ב"בתי אבות" של ישיבת פוניבז', ואחר כך בישיבה עצמה; פיניע שרייבר היה מבאי ביתו ומתלמידיו של החזון איש, ובישיבה זכה לקרבתו של "הרב מפוניבז'", רבי יוסף שלמה כהנמן. את חגיגת בר-המצוה שלו חגגו בביתו של החזון איש.
נישא בהמלצת החזון איש לרייזל בת אברהם יצחק רוטשטיין, ראש ומנהל בית היתומים דיסקין בירושלים, חמיו היסס לקחת חתן בלי משפחה, והחזון איש ריצה את הכלה ושכנע אותה לגשת לשידוך, טקס האירוסים נחגג בביתו של החזון איש. בעת נישואיו הכריז הרב מפוניבז' כי ימנה אותו להיות רבה של הקריה החרדית שתכנן להקים באשדוד. לאחר נישואיו גרו בני הזוג שרייבר במשך שש שנים בבני ברק בחדר שכור בדירה אחת עם הרב חיים קניבסקי ורעייתו בת שבע. כשנבנו בתי הנציבים של ישיבת פוניבז' ברחוב חזון איש בבני ברק, העניק הרב מפוניבז' דירה לרב שרייבר הצעיר, ובני הזוג עברו להתגורר בה. ב-1960 זכה במלגת עליית הנוער לתלמיד המצטיין בישיבת פוניבז' מקרב ילדי טהראן. לימים כאשר הוקמה "קריית פוניבז'" באשדוד לאחר פטירתו של הרב מפוניבז', כיהן בה הרב שרייבר כרב עד פטירתו.
בשנות ה-70 התמנה כדיין ב"בית דין צדק בני ברק" של הרב ניסים קרליץ. לפי בנו, הרב ישראל בונם, הועלתה הצעה למנותו כראב"ד העדה החרדית, לפני מינויו של הרב ישראל יעקב פישר; למעשה לא יצא המינוי אל הפועל, בשל המלצתו של הרב אלעזר מנחם שך לרב שרייבר, לדחות את ההצעה. בראשית שנות ה-90 הקים באשדוד את כולל האברכים "דעת יוסף" לזכרו של הרב מפוניבז', והוא וראשי ישיבת גרודנא העבירו בו שיעורים.
הוא נפטר בד' בטבת תש"ע, 21 בדצמבר 2009 לאחר מחלה, שמו הונצח בשם קהילתו באשדוד ששונה לקהילת "בני פינחס", בנו הרב ישראל בונם מונה למנהיג הקהילה במקומו.
ביום פטירתו הוציאו בניו לאור מתוך כתביו את ספרו "דברי שפר" על הלכות ריבית.
משפחתו

גיסיו של הרב פינחס שרייבר, אחיה של אשתו ובעליהן של אחיותיה הם: הרב חיים שלמה ליבוביץ מראשי ישיבת פוניבז' וראש ישיבת קמניץ; הרב נחום רוטשטיין, ראש ישיבת נזר התורה; הרב עוזיאל משה רוטשטיין, מחבר ספרי "נחלת משה"; החוקר הרב דב צבי רוטשטיין; והרב בן ציון פלמן, שהיה רב קהילת נחלת משה בבני ברק.
בנו הרב חזקיהו יוסף שרייבר, ראש ישיבת מהרי"ל - אבן ישראל בירושלים
בנו הרב ישראל בונם שרייבר, ראש ישיבת נתיב הדעת בירושלים, רבה של הקהילה הליטאית, "בני פינחס" באשדוד ורב קהילה בשכונת ״קריית הרצוג״ בבני ברק.
בנו הרב שמעון שרייבר
בתו פייגא ובעלה הרב יהודה מלר, ר"מ בישיבת פוניבז'
בנו הרב דוד אריה לייב שרייבר, מחבר "דיני מגדים" על ה"פרי מגדים", ומראשי קופת העיר בני ברק
בנו הרב עוזיאל שרייבר ראש ישיבת עטרת יוסף (סורוצקין) בבני ברק
בתו חנה ובעלה הרב שמחה זיסל כהנא ר"מ בקיאות בישיבת עטרת יוסף (סורוצקין) בבני ברק
ספר

"ואותר אני לבדי", הוצאת יפה נוף פלדהיים, ה'תשפ"ב
הערות שוליים

↑  מלגה לבני עליית הנוער בישיבת פוניבז', הצופה, 26 באוגוסט 1960.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511460505171  LCCN: no2022132028  VIAF: 310740551   WorldCat (עם VIAF): 310740551
פרדיננד קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה-אסטה

פרדיננד קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (בגרמנית: Ferdinand Karl Joseph von Österreich-Este; ‏25 באפריל 1781 - 5 בנובמבר 1850), היה ארכידוכס אוסטרי מבית הבסבורג, וגנרל בצבא האוסטרי במהלך המלחמות הנפוליאוניות.
ביוגרפיה

פרדיננד קרל יוזף נולד ב-25 באפריל 1781 במילאנו לפרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, מושל מילאנו ובנה של מריה תרזה, ולמריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה, בתם של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה.
פרדיננד קרל יוזף למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ולאחר מכן התגייס לצבא הקיסרי. במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית בשנת 1805, היה פרדיננד ראש מטהו של גנרל קרל מאק פון לייבריך, ולאחר התבוסה בקרב אולם, שבו נכנע גנרל מאק פון לייבריך, הצליח פרדיננד להימלט עם כ-2,000 פרשים לבוהמיה, שם הוא פיקד על הכוחות האוסטרים וגייס את המיליציה המקומית. לאחר מכן יצא פרדיננד עם כ-9,000 חיילים לעבר איגלאו, שם הצליח לעכב את הדיוויזיה הבווארית של הנסיך קרל פיליפ פון ורדה, ובכך מנע ממנו להצטרף לקרב אוסטרליץ.
במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית בשנת 1809, פיקד פרדיננד על צבא אוסטרי שמנה 36,000 חיילים. באפריל הוא פלש לדוכסות ורשה בתקווה לעודד התקוממות מקומית נגד נפוליאון, אך הפולנים התאוששו תחת פיקודו של הנסיך יוזף פוניאטובסקי, ופרדיננד הובס בקרב רז'ין. למרות התבוסה הוא הצליח לכבוש את ורשה, אולם ביוני נאלץ פרדיננד לסגת מוורשה, ואף לוותר על קרקוב ועל גליציה.
במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השביעית בשנת 1815, פיקד פרדיננד על שתי דיוויזיות מילואים אוסטריות, ובשנת 1816 מונה למפקד צבאי בהונגריה.
בשנת 1830 התמנה פרדיננד למושל הצבאי והאזרחי של גליציה, ועבר לגור בלבוב, ולאחר מהפכות 1848 הוא התגורר בעיקר באיטליה. פרדיננד מעולם לא התחתן, וב-5 בנובמבר 1850 הוא מת בעיר אלטמינסטר על יד גמונדן שבאוסטריה.
פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  AFGSC
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  חיל האוויר של ארצות הברית הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
 סוג:  הרתעה אסטרטגית, יכולת תקיפה גלובלית ותמיכה בלחימה
 בסיס האם:  בסיס ברקסדייל, לואיזיאנה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  מפציצים אסטרטגיים וטילים בליסטיים בין-יבשתיים
 פיקוד
 דרגת המפקד:  גנרל
 מפקד נוכחי:  תומאס בוסייר
 עיטורים
 Organizational Excellence Award 
 
פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר (באנגלית: Air Force Global Strike Command ובקיצור AFGSC) הוא פיקוד מרכזי בחיל האוויר של ארצות הברית הכפוף לפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. ייעוד הפיקוד הוא לספק יכולת הרתעה אסטרטגית, יכולת תקיפה גלובלית ותמיכה בלחימה.
היסטוריה

הפיקוד הוקם בעקבות ממצאי ועדת חקירה בראשות ג'יימס ר' שלזינגר על התנהלות חיל האוויר עם כלי הנשק הגרעיניים שברשותו. הפיקוד ממשיך את פעילותו של פיקוד האוויר האסטרטגי שנסגר ב-1992.
בתחילת 2009 הוקמה מפקדה זמנית בבסיס חיל האוויר בולינג שבוושינגטון די. סי., אליה הועברו סמכויות ויחידות מפיקוד החלל של חיל האוויר ומפיקוד הקרב של חיל האוויר. הפיקוד קיבל אחריות על כל המפציצים האסטרטגיים בעלי יכולות נשיאת נשק גרעיני ואחריות על הטילים הבליסטים הבין-יבשתיים. במהלך 2009 התמקמה מפקדתו הראשית בבסיס ברקסדייל בלואיזיאנה.
מדצמבר 2022 מפקד על הפיקוד גנרל תומאס בוסייר.
ארגון, יחידות, כלי נשק וכלי טיס

הפיקוד כולל כ-31,000 חיילים. האמצעים העיקריים כוללים טילים בליסטיים בין-יבשתיים LGM-30 מיניטמן, מפציצים חמקניים B-2 ספיריט, מפציצים B-52 סטרטופורטרס, מפציצים B-1 לנסר, מטוסי בקרה בואינג E-4 ומסוקי בל יואי.
היחידות העיקריות שלו הן:
חיל האוויר העשרים של ארצות הברית - מפקדתו בבסיס אפ.אי וורן שבויומינג.
כנף הטילים 90 בבסיס אפ.אי וורן שבוויומינג
כנף הטילים 91 בבסיס מינוט שבדקוטה הצפונית
כנף הטילים 341 שבבסיס מלמסטרום במונטנה
כנף התמיכה 377 שבסיס קירטלנד בניו מקסיקו
להק המסוקים 582 בבסיס אפ.אי וורן שבוויומינג
טייסת אימוני הקרקע בבסיס קמפ גיורנסי בוויומינג
טייסת המבצעים האסטרטגיים 625 בבסיס אופיוט בנברסקה
חיל האוויר השמיני של ארצות הברית - מפקדתו בבסיס ברקסדייל בלואיזיאנה
כנף המפציצים השנייה בבסיס ברקסדייל
כנף המפציצים החמישית בבסיס מינוט שבדקוטה הצפונית
כנף המפציצים השביעית בבסיס דייס בטקסס
כנף המפציצים ה-28 בבסיס אלסוורת' בדקוטה הדרומית
כנף המפציצים 509 בבסיס ויטמן במונטנה
כוחות המילואים המוקצים לפיקוד:
כנף המפציצים 307 בבסיס ברקסדייל
כנף המפציצים 131 בבסיס ויטמן במונטנה
טייסת הניסויים 576 בבסיס ונדנברג בקליפורניה
להק המבצעים האוויריים בבסיס אוטיס במסצ'וסטס
להק השליטה והבקרה 595 בבסיס אופיוט
שלוחה עצמאית בבסיס לנגלי שבוירג'יניה
פורד מדוקס פורד

| --- | --- |

 לידה:  17 בדצמבר 1873 מרטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 ביוני 1939 (בגיל 65) דוביל, צרפת 
 שם לידה:  Joseph Leopold Ford Hermann Madox Hueffer 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 שם עט:  Ford Madox Ford 
 מקום לימודים:  בית ספר יוניברסיטי קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1873 
 בן או בת זוג:  Elsie Martindale Hueffer   ג'ין ריס 
 
פורד מדוקס פורד (באנגלית: Ford Madox Ford;‏ 17 בדצמבר 1873 - 27 ביוני 1939), היה סופר, עורך ספרותי, מוציא לאור, ומבקר ספרות אנגלי.
ביוגרפיה

פורד, אשר נולד בווימבלדון בשם פורד הרמן הפר (באנגלית: Ford Hermann Hueffer), נודע בעיקר בזכות הטטרלוגיה "סוף המצעד" (באנגלית: Parade's End) אשר זכתה בשנים האחרונות גם לעיבוד טלוויזיוני בכיכובו של בנדיקט קאמברבאץ', בזכות הרומן "החייל הטוב" (באנגלית: The Good Soldier), וכן בזכות תרומתו להתפתחות כלל הספרות האנגלית של ראשית המאה ה-20 בכתבי העת שערך והוציא לאור.
הוא היה נשוי מספר שנים לציירת האוסטרלית סטלה בואן, שממנה נולדה לו בת.
סבו של פורד היה הצייר פורד מדוקס בראון, ועליו פורד כתב ספר ביוגרפי.
פורד נפטר בצרפת בגיל 65.
פיליפו אינזאגי

פיליפו "פיפו" אינזאגי (באיטלקית: Filippo "Pippo" Inzaghi, נהגה "אינצאגי"; נולד ב-9 באוגוסט 1973) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל בהווה, המאמן את קבוצת סלרניטנה. אינזאגי שיחק בעמדת החלוץ בעבור מספר מועדוני כדורגל איטלקיים בכירים, כגון פארמה, יובנטוס ומילאן.
קריירה > קריירה ככדורגלן

איזנאזגי היה שחקן קבע בנבחרת איטליה. עמה השתתף במונדיאל 1998, במונדיאל 2002 ובמונדיאל 2006. אינזאגי מדורג רביעי במספר הכיבושים במסגרות אירופאיות עם 70 שערים. כמו כן, אינזאגי הוא אחד מבין השחקנים הבודדים שהבקיעו שער במסגרות הליגה, הגביע, ליגת האלופות, הסופר קאפ ואליפות העולם לקבוצות. אינזאגי עבר ב-2001 למילאן מיובנטוס כשהיה בן 27 תמורת 23 מילון ליש"ט.
בגמר ליגת האלופות 2007 כבש אינזאגי צמד (כשהשער הראשון הוסט מבעיטה חופשית של אנדראה פירלו אל חזו של אינזאגי ולשער) שהיקנה למילאן את התואר (2-1 על ליברפול) וגם נבחר לשחקן המצטיין של הגמר.
ב-15 במרץ 2009, כבש אינזאגי את שערו ה-300 בקריירה במשחק מול סיינה האיטלקית (צמד שערים באותו המשחק) וחגג עם חולצה של מילאן אשר התנוסס עליה המספר 300.
לזכותו של אינזגי 70 שערים במפעלים האירופיים, נתון שהופך אותו לכובש השישי, כאשר לפניו נמצאים רק ראול, בנזמה, רוברט לבנדובסקי, ליאונל מסי וכריסטיאנו רונאלדו.
בתום עונת 2011/2012 הודיע אינזאגי על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה > קריירת אימון

בשנת 2014 מונה למאמן קבוצת מילאן. לאחר עונה אחת בה הגיעה הקבוצה למקום העשירי בליגה, הוא פוטר.
ב-2016 מונה למאמן ונציה מהליגה השלישית באיטליה. בעונת 2016/2017 ונציה תחתיו סיימה במקום הראשון ועלתה לסרייה ב'.
ביוני 2018 מונה אינזאגי למאמן בולוניה מהסרייה א'. בינואר 2019 פוטר מתפקידו.
ב-22 ביוני 2020 מונה למאמנה של בנוונטו מהסרייה ב' עמה עלה ליגה בתום העונה מהמקום הראשון בפער גדול מהמקום השני כשהקבוצה מבטיחה את עלייתה כבר במחזור ה-31 ושוברת מספר שיאים. לאחר עונה אחת ירדה בנוונטו בחזרה לסרייה ב'.
ב-9 ביוני 2021 מונה אינזאגי למאמנה של ברשה מהסרייה ב'. הוא עזב את הקבוצה לאחר עונה אחת.
ב-12 ביולי 2022 מונה למאמנה של רג'ינה קלצ'ו מהסרייה ב', אחרי שהוביל את הקבוצה למקום בפלייאוף העלייה אחרי שסיימה במקום השביעי למרות עונש של הורדת 5 נקודות שהקבוצה קיבלה, הקבוצה התפרקה עקב קשיים כלכליים ואינזאגי שוחרר מהמועדון.
ב-10 באוקטובר 2023 חתם בסלרניטנה.
חיים אישיים

אחיו הוא סימונה אינזאגי - גם הוא כדורגלן עבר וכיום מאמן כדורגל.
תארים

אליפות הסרייה ב' - 1994/1995
אליפות הסרייה א' - 1997/1998
הסופר קאפ האיטלקי - 1997
אליפות הסרייה א' - 2003/2004, 2010/2011
קופה איטליה - 2002/2003
ליגת האלופות - 2002/2003, 2006/2007
הסופר קאפ האירופי - 2003, 2007
אליפות העולם לקבוצות - 2007
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1994
גביע העולם בכדורגל - 2006
פרדיננדאה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים התיכון 
 קואורדינטות:  37°09′49″N 12°43′07″E﻿ / ﻿37.163611°N 12.718611°E﻿ / 37.163611; 12.718611
 שטח:  אין ערך
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איטליה 
  (למפת סיציליה מוגדלת) פלרמו קטניה מסינה סירקוזה מרסלה ג'לה רגוזה טרפאני קלטניסטה אטנה ק. מלטה הים היוני  הים הטירני הים התיכוןפרדיננדאה(למפת סיציליה רגילה) פלרמו קטניה מסינה סירקוזה מרסלה ג'לה רגוזה טרפאני קלטניסטה אטנה ק. מלטה הים היוני  הים הטירני הים התיכוןפרדיננדאה
 
פרדיננדאה (באיטלקית: Ferdinandea) הוא אי געשי שנוצר על ידי התפרצות של הר הגעש אמפדוקלס ביולי 1831, 30 ק"מ דרומית לסיציליה. האי שוכן בים התיכון בין סיציליה לתוניסיה, באזור של געשיות פעילה. אף שכיום שקוע האי בתוך הים, התפרצויות גרמו לו לעלות מעל פני הים מספר פעמים בעבר, אך סחיפה גרמה לו לרדת אל מתחת לפני הים.
לאחר התפרצותו האחרונה ב-1831, נוצרה מחלוקת על הריבונות עליו (בין איטליה, צרפת והממלכה המאוחדת), מחלוקת שלא נפתרה עד שהאי נעלם מתחת לגלים שוב בתחילת 1832. האי הראה סימני פעילות בשנים 2000 ו-2002, אך נכון ל-2006 הוא נותר בעומק של 6 מטרים מתחת לפני הים.
פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה

פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה, לימים היה ידוע בשם פרדיננד בורג (בגרמנית: Ferdinand Karl von Österreich;‏ 27 בדצמבר 1868 – 12 במרץ 1915) היה חבר בבית הבסבורג ודודו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה

פרדיננד קרל נולד ב-27 בדצמבר 1868 בווינה, והיה בנם השלישי של קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. הארכידוכס פרנץ פרדיננד, שחיסולו בסרייבו ב-28 ביוני 1914 הביא לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, היה אחיו הבכור.
כמו אחיו, בשנת 1909 הוא התחתן נישואים מורגנטיים עם ברטה צ'ובר (1879–1979), בתו של עמנואל צ'ובר. בניגוד לאחיו, הוא עשה זאת ללא ידיעתו או הסכמתו של הקיסר, לאחר שברח שנתיים לפני שהנישואים נחשפו בפומבי.
ב-6 באוגוסט 1911 ויתר על זכויותיו ותאריו כבן לשושלת בית הבסבורג וקיבל את השם "פרדיננד בורג", לפי דרישתו של הקיסר פרנץ יוזף. מכאן ולהבא הוא נעדר מהחצר בווינה וחי בטירול.
באותה תקופה פרדיננד קרל סבל בשחפת, ממנה נפטר ב-12 במרץ 1915 במינכן. לו ולאשתו לא היו ילדים. נקבעה לו הלוויה כארבעה חודשים לאחר מותו.
הערות שוליים

↑  C.E.D.R.E., *L'Empire d'Autriche*, Volume II, 1991, p. 197 (French)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 130249394  VIAF: 6296157100630172740005   WorldCat (עם VIAF): 6296157100630172740005 
פרדיננד קארל ואשתו ברטה צ'ובר (1910)
פרדיננד רוסצ'יץ'

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1870 Bahdanava, בלארוס 
 פטירה:  30 באוקטובר 1936 (בגיל 65) Bahdanava, בלארוס 
 מקום קבורה:  Bahdanava 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1897)  האוניברסיטה הקיסרית של סנקט פטרבורג 
 תחום יצירה:  ציור, גרפיקה, סצנוגרפיה 
 זרם באמנות:  סימבוליזם 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (1921)  מפקד במסדר החרב של יעקב הקדוש (4 בנובמבר 1932)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה (2 במאי 1923)  מסדר איזבלה הקתולית (13 במאי 1932)  צלב ההצטיינות המוזהב (19 באוקטובר 1928)  קצין בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Regina z Roucków 
 צאצאים:  Janina Ruszczyc, Oscar V. Rouck, Edward Ruszczyc, Barbara Ruszczyc 
 מספר צאצאים:  6 
 
פרדיננד רוסצ'יץ' (בפולנית: Ferdynand Ruszczyc;‏ 1870–1936) היה צייר, יוצר הדפסים ומעצב במה פולני.
ביוגרפיה

רוסצ'יץ' נולד בכפר בוהדנוב שבאימפריה הרוסית (כעת בלארוס), ובילה את ילדותו במינסק. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה במינסק ב-1890.
רוסצ'יץ' למד משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג, אך מאוחר יותר החליף מגמות והחל ללמוד שיעורי ציור באקדמיה הקיסרית לאמנויות. הוא היה תלמידם של ציירי הנוף הרוסים המפורסמים איוואן שישקין וארכיפ קוינג'י.
רוסצ'יץ' נסע לחצי האי קרים כדי לצייר נופי ים, ומאוחר יותר נסע לאיים הבלטים ולשוודיה לצייר נופים צפוניים. הוא ביקר בברלין, שם הושפע מאוד מהציירים הסימבוליסטים, כמו ארנולד בקלין.
לאחר סיום הלימודים, ערך רוסצ'יץ סיורים נרחבים במערב אירופה תוך שילוב חלק ניכר מהסגנונות בהם נתקל שם באמנותו.