stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בשביל הנשמה
חוברות בהוצאת העמותה > חוברות בהוצאת משרד החינוך

בשביל הנשמה (קיץ תשע) - תרבות של חופש
מעגלי חופש – חוברת קיץ: נושאים רלוונטיים לחופש הגדול – החברה, התרבות, הצניעות, המשפחה, ועוד
חוברות בהוצאת העמותה > חוברות נוספות

אמת בלבבו (שבט תשעט) - לימוד יומי מתורתו של הרב אלישע וישליצקי
רנת עמך (אלול תשעט) - לימוד יומי לחודש אלול, בנושא מדיה, תפילה ותשובה, לזכר רינה שנרב
חוברות בהוצאת העמותה > במסגרת "מורשתו של הרב אלישע וישליצקי"

אמת בלבבו (שבט תשעט) - לימוד יומי מתורתו של הרב אלישע וישליצקי
בגבורתו (שבט תשעט) - מאמרים ושיחות של הרב אלישע וישליצקי.
פרשה ונפש לפרשת בא (טבת תשפ) - שיחה לפרשת בא מתוך שיעור שנתן הרב אלישע וישליצקי בשנת תשס"ח
דפי מקורות למיזם בדרכיו (אדר-אייר תשעט) - 12 דפי מקורות בסוגיות מרכזיות במשנתו של הרב אלישע וישליצקי: ענוה, יראת אלוהים, פתיחות והקשבה ועוד
הערות שוליים

↑  אגרת צ"ה
↑  מתוך על העמותה
↑  רישום ללימוד יומי באמונה, באתר ישיבה
גונץ (סדרת לוויינים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מפעיל:  רוסקוסמוס 
 יצרן:  מערכות המידע הלווייניות רשטניוב 
 משימה
 מסלול:  מסלול לווייני נמוך 
 
גונץ (ברוסית: Гонец, שליח) היא סדרת לווייני תקשורת שפותחה ברוסיה על בסיס סדרת לווייני תקשורת צבאית סובייטית סטרלה.
מטרת המערכת היא העברת נתונים לאזורים מרוחקים בהם רשת סלולרית אינה מתפקדת, העברת נתונים של מערכת גלונאס וכיוצא בזה. הצרכנים העיקריים של המערכת הם מוסדות ממשלה וחברות ממשלתיות. לשימוש במערכת נדרשת התקנת טרמינל אצל צרכן.
הלוויינים פועלים במסלול גאוסטציונרי.
בשנת 1989 ביוזמת "מערכות המידע הלווייניות רשטניוב", מתכנני מערכת "סטרלה", החלה הסבה לווייני מערכת "סטרלה" לצרכים אזרחיים. בשנת 1994 לוויינים אלו נכללו בתוכנית של רוסקוסמוס והוחלט לנצל לצרכים אלו 12 לוויינים שהיו מיועדים למערכת "סטרלה" שטרם שוגרו.
השיגור הראשון בוצע בשנת 1996. כל שיגור כלל 3 לוויינים. בשנת 2005 החלו שיגורים של לווייני הדור השני "גונץ M".
משקל לוויין של הדור הראשון היה 240 ק"ג ושל הדור השני 280 ק"ג. לוויין של הדור השני צויד במדחף לעדכון מסלול ומערכת העברת נתונים משודרגת.
לווייני הדור הראשון שוגרו מקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר ציקלון 3. לוויינים של הדור השני משוגרים מאותו מקום בעזרת משגרים שונים.
בתכנון המערכת הייתה צריכה לכלול 24 לוויינים. המערכת לא הגיע לשלב זה של פיתוח וכיום, בקיץ 2023 היא כוללת 18 לוויינים. הדבר גורם לעיקובים בהעברת הנתונים באזורים טרופיים, אך ביתר האזורים ובעיקר בצפוניים תפקוד תקין. עד לשנת 2025 מתוכנן לשגר עוד 9 לוויינים, כולל לוויין ראשון מהדור השלישי.
מערכת בקרה של המערכת כוללת תחנות במוסקבה, יוז'נו-סחלינסק ומחוז קרסנויארסק.
ברנאר קזנב

ברנאר קזנב (בצרפתית: Bernard Cazeneuve; נולד ב-2 ביוני 1963) הוא פוליטיקאי צרפתי, חבר המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, שכיהן כראש ממשלת צרפת בשנים 2016–2017.
ביוגרפיה

קזנב נולד בשנת 1963 בעיר סנליס שבמחוז אואז, בצפון צרפת. אביו ז'ראר עבד כמורה באלג'יריה, ובהמשך עבר לסנליס. אמו דניאל הייתה "מרקסיסטית ושמאלנית", ואביו שימש כאחראי מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית במחוז.
ברנאר קזנב למד במכון למדעי המדינה בבורדו. תוך כדי הלימודים החל בפעילות פוליטית כשעמד בראש הסניף המקומי של צעירי תנועת השמאל הרדיקלי בצרפת, ואף נכנס לתפקיד במשרד המרכזי של תנועת השמאל הרדיקלי. בתום לימודיו הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בתחילה עבד כמשפטן ב"בנק העממי", ובהמשך פנה לעבוד בלשכות של שרים מהמפלגה.
ביוגרפיה > קריירה עצמאית

כאיש הממסד וכמקורב לאנשיו של לורן פביוס עבר קזנב בשנת 1994 לקנטון אוקטוויל שבמחוז מאנש כדי למנוע את פיצול הכוחות הסוציאליסטיים במקום, פיצול שהוביל להפסד בבחירות המקומיות הקודמות. קזנב נבחר למועצה המחוזית ולראשות העיר אוקטוויל הסמוכה לשרבור, וב-1997 נבחר לראשונה לאספה הלאומית הצרפתית מטעם המחוז. כראש עיר הוביל קמפיין בשם "שרבור הגדולה" הקורא לאיחוד רשויות של שרבור עם הערים שסביבה; הקמפיין הצליח והאיחוד התבצע בשנת 2000. שנה לאחר האיחוד נבחר קזנב לעמוד בראשות העירייה המורחבת החדשה, שנקראה "שרבור-אוקטוויל", תפקיד בו כיהן עד לכניסתו לממשלה בשנת 2012. במקביל המשיך גם בקריירה המשפטית ונרשם כעורך דין ב-2003.
מאז 1998 השתתף קזנב בוועדת החקירה הפרלמנטרית של האספה הלאומית בנוגע לרצח העם ברואנדה.
בין 2012–2013 כיהן קזנב כשר ממונה לעניינים אירופיים בממשלתו של ז'אן-מארק ארו, ובשנה הבאה התקדם לתפקיד שר ממונה לתקציב המדינה.
ביוגרפיה > כשר הפנים

בשנת 2014 מונה לשר הפנים הצרפתי וכיהן במשרה זו בממשלות מנואל ואלס הראשונה והשנייה. בעת כהונתו כשר פנים התרחשו מספר אירועי טרור חמורים בצרפת, בהם הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו", פיגועי נובמבר 2015 בפריז ופיגוע הדריסה בניס. מתוקף תפקידו כשר הפנים וכאחראי על המשטרה עמד קזנב למעשה בראש המאבק בטרור בצרפת. על תפקידיו המסורתיים של שר הפנים נוספו והתרבו מטלות הקשורות לביטחון פנים, הכוללות היערכות ומניעת אירועי טרור ומצוד אחר טרוריסטים, וכתוצאה מהמצב הביטחוני הורחבו הסמכויות ואפשרויות הפעולה של משרד הפנים. בין הצעדים שננקטו: חיזוק שיתוף הפעולה עם מדינות אחרות באיחוד האירופי במאבק בטרור, וכן הרחבה משמעותית של פעילות איסוף המודיעין והמעקב. בעקבות הפיגועים נקשר שמו גם במחדלים שהיו כרוכים בטיפול המשטרתי בפיגועים.
נושאים נוספים בהם עסק כשר פנים היו משבר ההגירה באירופה וההתמודדות עם הפליטים שהציפו אותה, חלקם פליטי מלחמת האזרחים בסוריה, וכן המשך הדיון הציבורי על האיסור על לבישת בורקה במרחב הציבורי בצרפת.
ביוגרפיה > ראש ממשלה

בדצמבר 2016 מונה קזנב לראש הממשלה, על ידי נשיא צרפת פרנסואה הולנד, לאחר שראש הממשלה הקודם מנואל ואלס הודיע על התפטרותו לשם התמודדות על נשיאות המדינה. כחצי שנה לאחר המינוי הסתיימו הבחירות לנשיאות צרפת 2017 ואיתם הסתיימה כהונתה של הממשלה ושל קזנב.
ביוגרפיה > 2017 - היום

לאחר סיום תפקידו כראש הממשלה חדל קזנב לשמש בתפקידים ציבוריים והחל לעבוד במשרד עורכי דין בפריז. מלבד זאת הוא מרצה בקורס לתואר שני במכון למדעי המדינה פריז.
חיים אישיים

קזנב נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

1 2   שר הפנים של צרפת ברנאר קזנב מונה לראש הממשלה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2016
↑  Collectif Sarka-SPIP, C'est le fils d'un instituteur rapatrié d'Algérie en 1962. - NotreJournal, notrejournal.info
↑  בצרפת, "שר ממונה" (Ministre délégué) הוא חבר פרלמנט שמקבל אחריות על נושא ספציפי שנמצא באחריות משרד ממשלתי כללי יותר, בעל מעמד פחות משל שר. דומה לתפקיד סגן-שר בישראל. התפקיד התקיים בצרפת רק בין 2012 ל-2014.
↑   דב אלפון, אחרי הפיגוע בניס, בצרפת מזהירים: המדינה הולכת לאיבוד, באתר הארץ, 22 ביולי 2016
↑   שר הפנים הצרפתי: עוקבים אחר 400 חשודים בהשתייכות לתאי טרור רדומים, באתר הארץ, 18 בפברואר 2015
↑  פיינשל, ‏איך סותמים את פרצת הביטחון החמורה של אירופה?, באתר גלובס, 24 במרץ 2016
↑  "הכשל הצרפתי: המחדלים שהפתיעו את ראש ועדת החקירה להתמודדות עם טרור". מעריב אונליין Maariv Online. נבדק ב-2016-12-08.
↑   איסור הבורקיני בצרפת מתרחב, ואיתו גם הביקורת הציבורית, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2016
| ראשי ממשלת צרפת |
| --- | --- | --- |
| צרפת של וישי | אנרי פיליפ פטן • פייר לאוואל • פרנאן דה ברינון | דגל צרפת |
| הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית | שארל דה גול • פליקס גואן • ז'ורז' בידו • לאון בלום | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית הרביעית | פול רמדיה • רובר שומאן • אנדרה מארי • רובר שומאן • אנרי קווה • ז'ורז' בידו • אנרי קווה • רנה פלוון • אנרי קווה • רנה פלוון • אדגר פור • אנטואן פינה • רנה מאייר • ז'וזף לניאל • פייר מנדס פראנס • אדגר פור • גי מולה • מוריס בורז'ס-מונורי • פליקס גאיאר • פייר פלימלי • שארל דה גול | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית החמישית | שארל דה גול • מישל דברה • ז'ורז' פומפידו • מוריס קוב דה מירוויל • ז'אק שבאן-דלמאס • פייר מסמר • ז'אק שיראק • ריימון באר • פייר מורואה • לורן פביוס • ז'אק שיראק • מישל רוקאר • אדית קרסון • פייר ברגואה • אדואר בלדור • אלן ז'ופה • ליונל ז'וספן • ז'אן-פייר רפרן • דומיניק דה וילפן • פרנסואה פיון • ז'אן-מארק ארו • מנואל ואלס  • ברנאר קזנב • אדואר פיליפ • ז'אן קסטקס • אליזבת בורן • גבריאל אטאל • מישל ברנייה | דגל צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12392840r (data)  GND: 11925350X  ISNI: 0000 0003 5469 6720  LCCN: n94120907  SUDOC: 033018936  VIAF: 51773080   WorldCat (עם VIAF): 51773080
ברוך בן שמואל

| --- | --- |
 לידה:  1100 
 מקום פעילות:  מגנצא
 תקופת הפעילות:  ? – 25 באפריל 1221 
 השתייכות:  ראשונים
 תחומי עיסוק:  הלכה, פרשנות התלמוד, פיוט
 תפקידים נוספים:  חתימת תקנות שו"ם
 רבותיו:  רבי אליעזר ממיץ (בעל היראים)
 
רבי ברוך בן שמואל ממגנצא היה רב, פוסק, פרשן תלמוד ופייטן במאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13.
היה תלמידו של ר' אליעזר ממיץ וכן תלמידם של רבנו יהודה בן קלונימוס ממגנצא, של רבנו אפרים מרגנשבורג ושל ר' משה הכהן ממגנצא, והוא מצטט אותם לעיתים קרובות.

ר' ברוך ממגנצא היה מגדולי חכמי אשכנז של דורו והוא אף אחד החותמים על תקנות שו"ם שנערכו במגנצא בשנת ד'תתק"פ.
ספריו

לדעת יעקב נחום אפשטיין הוא מחבר התוספות הנדפסים על מסכת סוטה. מלבד זאת, חיבר ספר הלכתי בשם ספר החכמה שצוטט בראשונים, ואף שימש בסיס לכתיבת "כללי התלמוד" של הרב בצלאל אשכנזי, שגם הזכירו בספרו שיטה מקובצת. הספר איננו נמצא בידינו כיום. כמו כן, חיבר גם פירוש למסכת נדרים שגם הוא אבד, אך הוזכר אצל פרשנים אחרים, כמו הרמב"ן והרשב"א. ידוע לנו שכתב גם תשובות הלכתיות, וחלקן מצויות בידינו ושמורות בארכיונים בגרמניה.
פיוטים שכתב

נשתמרו בסידור התפילה האשכנזי רבים מפיוטיו. ביניהם, השיר "ברוך אל עליון" המיועד לסעודות שבת, קינה לתשעה באב, ומספר פיוטי סליחות (כולל אני הוא השואל) ויוצרות. פיוטיו כונסו בידי אברהם מאיר הברמן (ראה להלן).
בנוסף לפיוטיו, כתב שיר שקול על סוגיית "אילן דעולא" (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ו, עמוד ב'), והדפיסו המהרש"א בחידושיו למסכת בבא בתרא דפו"ר, והודפס גם בנספחים לש"ס וילנא.
פיוטים שכתב > סגנונו

פיוטי רבי ברוך משמשים דוגמה להשפעת הפיוט הספרדי על זה האשכנזי, והשפעה זו ניכרת בצורה חזקה בפיוטי רבי ברוך, בין היתר במשקלם. בפיוטיו הושפע במיוחד מרבנו אפרים בן יצחק מרגנשבורג.
לשון פיוטיו דומה ללשון הפיוט הקדום, והוא משתמש, דרך משל, בכינויים רבים ובלשון נופל על לשון. אולם, נוסף על שימוש בפסוקים ובלשון המקרא, המקובלת בפיוט, הוא מרבה להשתמש גם בביטויים מלשון המשנה והתלמוד, ומביא לעיתים אף ביטויים פילוסופיים.
משפחתו

הברמן כותב כי נודעו לנו שמות שנים מבניו. האחד, ר' שמואל מבונבורק שהיה אף הוא חכם ופייטן ושמו נזכר בספרות הפוסקים, והשני שמו יעקב. מצבת נינו, נכדו של רבי שמואל מבמברג, נתגלתה בוירצבורג.
לקריאה נוספת

שמחה עמנואל, "ר' ברוך ממגנצא: דמותו של חכם על-פי שרידי כתביו", בתוך סוגיות במחקר התלמוד, ירושלים תשס"א, עמ' 125–163.
אברהם מאיר הברמן, "פיוטי רבינו ברוך בן שמואל ממגנצא", ידיעות המכון לחקר השירה העברית ו (תש"ו), עמ' מח–קס, באתר היברובוקס.
הערות שוליים

↑  במספר מקורות נמסר (בעקבות צונץ) יום פטירתו כב' באייר ד'תתקפ"א (אפריל 1221), אולם תאריך זה מבוסס כנראה על זיהוי שגוי של מצבה. ראו על כך במאמרו של עמנואל (להלן, 'לקריאה נוספת'), עמ' 127–128.
1 2  אברהם מאיר הברמן, פיוטי רבינו ברוך בן שמואל ממגנצא, ידיעות המכון לחקר השירה העברית ו, תש"ו, עמ' מט
↑  יש שחלקו, וטענו שרבי ברוך לא היה תלמידו של ר' אליעזר ממיץ אלא קרובו. אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות: תולדותיהם, חיבוריהם, שיטתם, ירושלים: מוסד ביאליק, 1986, פרק ח, עמ' 426. וכן אביגדור אפטוביצר מבוא לספר ראבי"ה, ירושלים: מקיצי נרדמים, תרצח, פרק ח, עמוד 319 ועמודים 330-329.
1 2  הברמן, פיוטי רבינו ברוך, עמ' נו
↑  שולמית אליצור, "השיבוץ החידודי: עלייתו וגלגוליו של השיבוץ המתואם והשיבוץ שונה ההוראה למן הפיוט בארץ ישראל ועד למחברות עמנואל הרומי", בתוך חביבה ישי (עורכת), שירת דבורה: מתנת ידידות והוקרה לפרופסור דבורה ברגמן (באר שבע: הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, תשע"ט), עמ' 21.
↑  הברמן, פיוטי רבינו ברוך, עמ' נ.
↑  אברהם (רמי) ריינר, "עד הגל ועדה המצבה: לרגל הופעת הספר 'מצבות וירצבורג מן התקופה הקודמת למגפת המוות השחור'", ירושתנו ו (תשע"ב), עמ' שכא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506483105171  GND: 116408948X  LCCN: nr97011296  VIAF: 51594681   WorldCat (עם VIAF): 51594681
ג'וליה ילדי הפרחים

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  2001
 סוגה:  משחק הרפתקה ממוחשב
 מספר שחקנים:  שחקן יחיד
 פיתוח:  Jade, קומפדיה
 הוצאה לאור:  קומפדיה
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית, אנגלית, פולנית, גרמנית, צרפתית
 סדרה:  ג'וליה גולשת בזמן
 גילאים:  14+
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  מחשב אישי
 המשחק הבא:  ג'וליה תעלומה בפריז
ג'וליה גולשת בזמן ילדי הפרחים (באנגלית: Julia: Back to the sweet 60's) הוא משחק מחשב משנת 2001 מסוג הרפתקה-תעלומה של חברת Jade, שהייתה חברת בת של קומפדיה. המשחק בסדרה מתרחש בשנות ה-60 בסן פרנסיסקו ובו הגיבורה נוסעת בזמן כדי להפגיש בין ההורים שלה. המשחק מבוסס על שיטת חשיבה המצאתית.
פיתוח והפצה

Jade הייתה חברה לפיתוח משחקים ישראלים שפעלה בין השנים 2000–2005 שהוציאה לאור שני משחקי מחשב בסדרת המשחקים "ג'וליה גולשת בזמן". החברה הוקמה על ידי מיכל בן ארי, אורית בינדרמן ואראלה בן שחר, שהגיעו לחברת קומפדיה בהצעה לפתח משחק הרפתקאות-פאזלים שהגיבורה היא אשה. החברה הגיע עם הרעיון וגם עם מחקר מקיף על התקופה והדמויות הפועלות בה ואף הדמות של השחקנית הראשית מבוססת על אחת מהן. חברת קומפדיה נענתה לבקשה ובשיתוף הפעולה בין החברות נוצרו שני המשחקים "ג'וליה וילדי הפרחים" ו"ג'וליה תעלומה בפריז".
מטרת המשחקים הייתה להביא גם בנות לתחום משחקי המחשב, תחום שנכון לאותה תקופה היה פופולרי בקרב בנים. ההפצה בארץ נעשתה על ידי גלובוס יונייטד, המשחק הופץ ברחבי העולם כולל בארצות הברית, גרמניה, פולין, ויוביסופט הייתה המפיצה שלו בצרפת.
משחקיות ועלילה

גיבורת המשחק היא ג'וליה מקנזי ילדה מתבגרת בשנות ה-2000, בתחילת המשחק היא מספרת לחברתה מג שהיא רבה עם אמה והלוואי והייתה יכולה להתחיל את היום מההתחלה, חברתה נותנת לה כתובת אינטרנט שאמורה להחזיר אותה לבוקרו של אותו יום. מה שקורה בפועל זה שג'וליה חוזרת לשנות ה־60 בכלל הפרעה בזמן. חברתה מג מסבירה שעליה להפגיש בין ההורים שלה, כי משהו שיחק ברצף הזמן, ומונע מהוריה להפגש ואם היא לא תספיק לתקן זאת היא לא תוולד. במשחק ישנה אפשרות לחקור שני כיוונים שונים, שכל אחד מהן מוביל לסוף שונה. אפשר לחפש אחר האבא שלה ג'ימי או אחרי האמא אליס קפלן. במשחק על ג'וליה לגלות מי מנסה למנוע מהוריה להיפגש, כאשר אוספים די ראיות ניתן להרשיע את החשוד ולהביא לסיום המשחק. לאחר חמש הרשעות לא נכונות של אדם חף מפשע, המשחק יתחיל מההתחלה. בנוסף לעלילה הראשית יש במשחק מיני גיים של טריוויה שעוסק בילדי הפרחים ובשנות ה-60 הסוערות בארצות הברית. ואם תענו נכון תקבלו רמז שיעזור לכם להמשיך.
ביקורות

בזמן אמת המשחק קיבל ביקורות מעורבות כאשר אפשר לציין את הגרפיקה התלת־ממדית אך הפשוטה ומצד שני חדות המחשבה שהוא דורש מהשחקן, במגזין קליק, מאותה תקופה ניתן למשחק ציון של 3 מתוך 5. אולם כיום המשחק נחשב למבוקש מאד בקרב אספני המשחקים בעברית, והוא נחשב לאחד המשחקים הבוגרים שחברת קומפדיה פיתחה, וגם לאחד הטובים שבהם יחד עם המשכו "ג'וליה תעלומה בפריז". למשחק גם נוצרו אתרי מעריצים מקומיים ברחבי העולם.
לקריאה נוספת

ראיון עם מייסד קומפדיה גיל אילטוביץ
הערות שוליים

↑  תגובת חברת קומפדיה - מסע אל העבר, באתר www.old-games.org
1 2  חגית פלג-רותם, ‏ל-27, אחותי, את מבלבלת בשכל!!!, באתר גלובס, 10 ביולי 2006
1 2  Julia: Podróż do przeszłości – Kolorowe lata 60., Encyklopedia polskiego dubbingu (בפולנית)
↑  Julia: Back to the Sweet 60's (Windows), My Abandonware (באנגלית אמריקאית)
↑  טריילרים למשחקי קומפדיה-ג'וליה ילדי הפרחים, נבדק ב-2024-01-26
↑  Click07.Scanned_by_Yaniv.pdf, Google Docs
↑  מסע אל העבר - חיפוש, באתר www.old-games.org
דמותה של ג'וליה כפי שמופיעה בתחילת המשחק
ג'נט בייקר

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1933 (בת 91) האטפילד, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1956–1989 (כ־33 שנים) 
 מקום לימודים:  York College for Girls 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA ויקטור, EMI, פיליפס רקורדס 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות (1 באוגוסט 1995)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (1990)  פרס גרמופון למפעל חיים (2011)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (1979)  חבר החברה המלכותית לאמנויות  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'נט בייקר (אנגלית: Janet Baker, נולדה ב-21 באוגוסט 1933) היא זמרת מצו-סופרן אנגליה, הנודעת כזמרת אופרה, קונצרטים ולידר.
שמה של בייקר נקשר בעיקר עם אופרה מתקופת הבארוק ואופרה איטלקית מוקדמת ועם יצירותיו של בנג'מין בריטן. במהלך הקריירה שלה, שנמשכה משנות ה-50 עד שנות ה-80 של המאה ה-20, נחשבה לשחקנית מזמרת משכמה ומעלה וזכתה להערכה והתפעלות רבה על עוצמתה הדרמטית, המיוצגת, אולי, באופן הטוב ביותר בגילומה המפורסם את דידו, הגיבורה הטרגית של "הטרויאנים", יצירת המופת של ברליוז. כזמרת קונצרטים הצטיינה בייקר בפרשנויותיה למאהלר ואלגר.
קורות חיים

ג'נט בייקר נולדה בהאטפילד, דרום יורקשייר. בשנת 1956 הופיעה לראשונה על הבימה עם מועדון האופרה של אוניברסיטת אוקספורד בתפקיד מיס רוזה ב-"הסוד". אותה שנה הופיעה לראשונה גם בפסטיבל גליינדבורן. ב-1959 שרה את אדוויגה ב"רודלינדה" של הנדל; תפקידים אחרים מאופרות של הנדל שביצעה היו אריודנטה (1964) ואורלנדו (1966), ששרה במכון בארבר בברמינגהאם.
עם "להקת האופרה האנגלית" בפסטיבל אלדבורו שרה בייקר את דידו ואניאס של פרסל בשנת 1962, פולי (בגרסה של בריטן ל"אופרת הקבצנים") ולוקרציה. בגליינדבורן הופיעה שוב כדידו (1966), כדיאנה/יופיטר (ב"לה קאליסטו" של פרנצ'סקו קאוואלי) וכפנלופ (ב"שיבת אוליסס למולדת" של מונטוורדי. עם האופרה הסקוטית שרה את דוראבלה ב"כך עושות כולן" של מוצרט, דידו, אוקטביה, המלחין ב"אריאדנה בנקסוס" של ריכרד שטראוס ואורפיאו ב"אורפיאו ואאורידיצ'ה" של גלוק.
ב-1966 הופיעה בייקר לראשונה בתפקיד הרמיה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון והמשיכה להופיע שם כדידו של ברליוז, קייט ב"אוון וינגרייב", ויטליה ואידאמנטה של מוצרט, קרסידה של וולטון ואלצ'סטה של גלוק (1981). עם האופרה האנגלית הלאומית שרה את פופיאה, את מרי סטיוארט של דוניצטי, שרלוט ב"ורתר" של ז'יל מאסנה ואת התפקיד הראשי ב"יוליוס קיסר" של הנדל.
במקביל הרשימה לא פחות את קהל המאזינים באולמות הקונצרטים, הן בתפקידי אורטוריות והן ברסיטלים לקול סולו. בין הישגיה הזכורים ביותר הקלטותיה בתפקיד המלאך ב"חלומו של גרונטיוס" של אלגר, בניצוח סר ג'ון ברבירולי בדצמבר 1964 וסר סיימון ראטל עשרים שנה אחר כך; הופעתה ב"תמונות ים" של אלגר, שהוקלטה גם היא עם ברבירולי, והקלטת ביצוע הבכורה של אורטוריית חג המולד "הודיה" של ראלף ווהן ויליאמס משנת 1965, בניצוח סר דייוויד וילוקס. בייקר קצרה שבחים רבים עם על שירת ה"רפסודיה לאלט" ולידר רבים של יוהנס ברהמס.
בשנת 1982 פרשה בייקר מן האופרה, אחרי ששרה את "מרי סטיוארט" באופרה הלאומית האנגלית ואת "אורפיאוס" של גלוק בגליינדבורן. היא הוציאה ספר זכרונות בשם "סיבוב שלם" בשנת 1982 ונבחרה לנשיאות אוניברסיטת יורק בשנת 1991. בתפקיד זה החזיקה עד 2004, אז החליף אותה גרג דייק.
ג'נט בייקר קיבלה תואר דיים בשנת 1976 והייתה לחברה במסדר כבוד בשנת 1993.
פרסים

פרס לאוני סונינג למוזיקה (1979; דנמרק)
ג'ונתן אסוס

ג'ונתן אסוס (נולד ב-2 בספטמבר 1983 בסרסל) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי יהודי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

אסוס החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה השנייה בצרפת במדי נאנסי. לאחר שמיעט לשחק בקבוצתו, עבר אסוס לליגה המחוזית בצרפת כאשר חתם בנים. אסוס הרשים במשחקיו בליגה הנמוכה, דבר שהקנה לו חוזה בליגה אחת בכירה יותר, במדי אנז'ה מהליגה הצרפתית השנייה. במהלך תקופתו באנג'ה אסוס תפס כותרות  רבות בעיתונים בגין משחקו הנוקשה והרחקותיו מן המגרש לעיתים לא רחוקות.
לאחר מכן שיחק תקופות קצרות בקאן ובקרטיי. אסוס נבחן בניס ואפילו הרשים שם את המאמן דאז, פרדריק אנטונטי, אך עקב בעיות בחוזה עם קרטיי נמנע ממנו המעבר לליגה הראשונה. במקום זאת, אסוס הצטרף לסטאד ריימס בה הצליח לקנות את מקומו בהרכב הראשון, ושובח בעיתונות על התבגרותו המנטלית.
אחרי התאקלמותו המוצלחת של הקשר הצרפתי רודי חדד בישראל, מכבי תל אביב החליטה לחפש עוד שחקנים יהודים ברחבי העולם שלא ייחשבו כזרים. הקבוצה פנתה לאסוס שהצטיין בעונתו האחרונה בצרפת, והחתימה אותו בקבוצה בינואר 2008.
מיד אחרי שחתם, הגיע אסוס למשרדי הסוכנות היהודית בפריז למלא את כל התנאים הנצרכים על מנת להשיג אזרחות ישראלית במסגרת חוק השבות, ובסוף עונת 2007/2008 קיבל תעודת זהות ישראלית. אסוס זכה עם מכבי תל אביב בגביע הטוטו של 2008/2009, אך עבר מספר בעיות משמעת והושעה מהקבוצה.
בעונת 2009/2010 חתם אחרי עשרה מחזורים בהפועל פתח תקווה. בינואר 2011 עזב אסוס את הפועל פתח תקווה וחתם עד לסיום העונה בהפועל רמת גן, אשר ירדה לליגה הלאומית בתום העונה.
בעונת 2011/2012 חזר אסוס להפועל פתח תקווה, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית. אסוס המשיך עם הקבוצה בליגה הלאומית, ובפברואר 2013 חתם בהפועל אשקלון באותה הליגה.
לקראת עונת 2013/2014 חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, אך בדצמבר 2013 שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2016 לקח חלק בפתיחת קבוצת הכדורגל מועדון ספורטינג תל אביב, שכוללת שחקנים צרפתים יהודים. המועדון משחק בליגה ג', ואסוס מונה לקפטן הקבוצה. בקבוצה שיחק במשך שנתיים.
הערות שוליים

↑   עירד צפריר, ג'ונתן אסוס: "כשאבי נמני היה שחקן, הוא היה סוכן. כשהוא היה מאמן, הוא היה סוכן. עכשיו הוא פנוי, הוא סוכן", באתר הארץ, 25 ביולי 2016
גונר נורדסטרום

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1881 הלסינקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  24 בדצמבר 1923 (בגיל 42) הלסינקי, פינלנד 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  פינלנד
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה  אוניברסיטת הלסינקי  Läroverket för gossar och flickor 
 מנחה לדוקטורט:  פאול ארנפסט, ולטר נרנסט 
 מוסדות:  אוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת הלסינקי  אוניברסיטת ליידן 
 תרומות עיקריות
 תאוריית כבידה מקורית
 
גונר נורדסטרום (Gunnar Nordström‏
, 12 במרץ 1881 – 24 בדצמבר 1923), פיזיקאי פיני.
בשנת 1908 השלים נורדסטרום את עבודת המחקר של לימודיו באוניברסיטת הלסינקי, ונעשה בה מרצה. בשנת 1912 פרסם תאוריית כבידה מקורית, וכעבור שנה החליפה בתאוריה חדשה שהייתה מושתתת על יחסי גומלין בשדה סקלרי. תאוריית הכבידה של נורדסטרום מעולם לא אוששה, אך במשך מספר שנים התחרתה עם תורת היחסות הכללית של איינשטיין. נורדסטרום גם שילב בה ממד חמישי, כך שכוח הכבידה לא היה אלא היבט נוסף של האלקטרומגנטיות במרחב-זמן בן חמישה ממדים.
ראו גם

פתרון רייזנר-נורדסטרום
גארט בירקהוף

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1911 פרינסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בנובמבר 1996 (בגיל 85) ווטר מיל, מחוז סאפוק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אלגברה, אלגברה אוניברסלית, מתמטיקה שימושית, בליסטיקה, אלגברה מופשטת, סריג, מתמטיקה, הידרודינמיקה 
 מקום קבורה:  Water Mill Cemetery 
 מקום לימודים:  Buckingham Browne & Nichols School (1927)  אוניברסיטת הרווארד (1932)  אוניברסיטת קיימברידג' (1933) 
 מנחה לדוקטורט:  פיליפ הול 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (1934–1981) 
 תלמידי דוקטורט:  פרנק מור סטיוארט, James Lucien Howland, Martin Albert Leibowitz, John Henry Bennett, Thomas A. Brown, Samuel George Kneale, William Augustus Pierce, Martin Aaron Abkowitz, J. Bruce Crabtree, John Joseph Sopka, Marian Henrietta Heineman, Jose Maria Canosa-Martinez, Kirby Alan Baker, Richard Henry Goodman, Arthur Stewart Priver, Alan Gaisford Waterman, Ibrahim Khalil Abu-Shumays, Gary Ira Wakoff, John David Lipson, Vern S. Poythress, Sudarshan-Rai Nagpaul, Bernie Lee Hulme, Vassilios A. Dougalis, Jeremiah Certaine, John Dyer-Bennet, צ'נדלר דייוויס, Henry C. Wente, Lawrence Markus, Robert E. Lynch, Donald James Rose, Richard Friederich Arens, Martin Harvey Schultz, ג'ורג' מוסטוב, ראלף טירל רוקפלר, Murray Mannos, George Markowsky, Thomas Caywood, Gerald Arthur Edgar, Walter Fuller Taylor, Choy-Tak Taam, Thomas Wilson Mullikin, Calvin Hayden Wilcox, Uta Caecilia Merzbach, Pesi Rustom Masani, Emmett Keeler, Barbara Gloria Epstein 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1947)  פרס ג'ורג' דייוויד בירקהוף (1978)  פרסי פאול ר. האלמוס - לסטר ר. פורד (1974) 
 
גארט בירקהוף (באנגלית: Garrett Birkhoff‏; 19 בינואר 1911 – 22 בנובמבר 1996) היה מתמטיקאי אמריקאי. נודע בזכות תרומתו לתורת הסריגים ופיתוחים מתמטיים בהנדסה.
ביוגרפיה

גארט בירקהוף נולד בפרינסטון למשפחת מתמטיקאי. לאחר שבע שנות לימוד בבית הספר הוא התחיל לימודים באוניברסיטת הרוורד בשנת 1928. בשנת 1932, לאחר השלמת תואר ראשון, בירקהוף עבר לאוניברסיטת קיימברידג' וביקר באוניברסיטת מינכן.
אף על פי שבירקהוף לא השלים לימודים באנגליה, הוא התקבל כמרצה באוניברסיטת הרוורד. בשנת 1940 הוא פרסם את ספרו הראשון בתחום אלגברה מופשטת שהיה המשך של מאמר בתחום שפרסם בשנת 1935. ספר זה עבר מספר מהדורות, כאשר המהדורה הרביעית פורסמה בשנת 1979. בפיתוחים שלו הוא ניצל רעיונות של ארנסט שרדר ואלפרד נורת' וייטהד.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא השתתף במספר מחקרים בפיתוחים של נשק חדש לרבות בזוקה. בירקהוף היה קרוב לג'ון פון נוימן והתעניין בפיתוח מחשב. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא פרסם מספר עבודות בתחום ההידרודינמיקה.
תוצאות מחקרים של בירקהוף הסתכמו בכ-200 ספרים ומאמרים. הוא היה מנחה של כ-50 עבודות לתואר שלישי. בירקהוף נבחר לאקדמיה האמריקאית למדעים ולאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 1981 זכה בירקהוף ב"פרס ג'ון פון נוימן".
לקריאה נוספת

Lattice theory, American Mathematical Society Colloquium Publications, 25 (4th ed.), Providence, R.I.: American Mathematical Society, ISBN 978-0-8218-1025-5
ראו גם

משפט בירקהוף-פון נוימן
בתולות (סדרת טלוויזיה רוסית)

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה רוסית. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה ישראלית עליה מבוססת הסדרה הרוסית, ראו .
| --- | --- |
 מבוסס על:  בתולות 
 סוגה:  דרמה משטרתית מתח פנטזיה
 יוצרים:  שחר מגן   אדם סנדרסון
 כותבים:  מריה סאפריקינה   אלכסנדר טופוריה   אירינה זוי
 בימוי:  אלכסנדר קיריינקו
 שחקנים:  ייבה אנדרייואיטה  פיוטר פיודורוב
 ארץ מקור:  רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  16
 תוכנית מקור:  בתולות
 הפקה
 מפיק:  נלי יראלובה   אלכסנדר צקאלו   מריה שוחנינה
 חברת הפקה:  אמדיה  Sreda
 עורכים:  מקסים לבצ'נקו
 אתר צילומים:  מחוז קרסנודאר
 צלמים:  אלכסנדר קוזנצוב
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  2020–הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בתולות (ברוסית: Русалки) היא סדרת טלוויזיה רוסית מסוגת דרמת מתח בהפקת אמדיה וחברת Sreda ומהווה עיבוד רוסי לסדרת הטלוויזיה הישראלית באותו השם מבית HOT. בדומה לסדרה המקורית, הסדרה עוקבת אחר קצינת משטרה קשוחה שגופת אחותה התאומה מתגלה 17 שנים לאחר שכביכול טבעה בים.