stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיון לוי
חיים אישיים

מאז 2021 נמצאת לוי בזוגיות עם רותם זקין, אמנית קולאז׳ ומקעקעת. השתיים נישאו באיסלנד באוגוסט 2022, ולאחר נישואיהן איחדו את שמות המשפחה שלהן ל"לוי זקין". בדצמבר 2024 נולדו לזוג תאומות. לוי ומשפחתה מתגוררות כיום בתל אביב.
הערות שוליים

↑  Generation+ Dina and Noel. BERLINALE
↑  בכורה: קליפ חדש לדייויד בלאו  בבימוי סיון לוי. צפו, באתר וואלה, 16 בדצמבר 2013
↑  "גוטמן כפול 5". הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה
↑   My Funny Valentine, בביצוע סיון לוי, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
↑  Bob Boilen, The All Songs Considered SXSW Preview, 2019, NPR, ‏5 במרץ 2019
↑  side:s, 2023-06-04, נבדק ב-2023-11-25
| פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2010 | ריטה זוהר (1990) • דפנה רכטר (1991) • ענת וקסמן (1992) • חגית דסברג (1993) • רונית אלקבץ (1994) • חנה אזולאי-הספרי (1995) • לוסי דובינצ'יק (1996) • אסתי זקהיים (1997) • דפנה רכטר (1998) • אוולין קפלון (1999) • טינקרבל (2000) • רונית אלקבץ (2001) • אורלי זילברשץ (2002) • איילת זורר (2003) • דאנה איבגי (2004) • סיגלית פוקס (2005) • אסי לוי (2006) • רונית אלקבץ (2007) • היאם עבאס (2008) • עירית קפלן (2009) • מיה דגן (2010) |  |
| 2011 ואילך | אוולין הגואל (2011) • הדס ירון (2012) • סיון לוי (2013) • דאנה איבגי (2014) • מורן רוזנבלט (2015) • נועה קולר (2016) • שאדן קנבורה (2017) • שרה אדלר (2018) • לירון בן-שלוש (2019) • אלונה איב (2020) • ג'ונא סולימאן (2021) • ריטה שוקרון (2022) • ריימונד אמסלם (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414855105171  BnF: cb17126581c (data)  GND: 141651644  ISNI: 0000 0004 6028 7103  LCCN: no2014002372  VIAF: 121632953   WorldCat (עם VIAF): 121632953
נקר מוצץ אדום-חזה

| נקר מוצץ אדום-חזה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נקריים
סוג:: נקר מוצץ
מין:: נקר מוצץ אדום-חזה
שם מדעי
 Sphyrapicus ruber ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


נקר מוצץ אדום-חזה (שם מדעי: Sphyrapicus ruber) הוא מין ממשפחת הנקריים המצוי ביערות מערב אמריקה הצפונית מקנדה עד מקסיקו. מין זה הוא קרובו לסוג של נקר מוצץ צהוב-בטן.
מאפיינים

משקלו של הנקר נע בין 43–55 גרם. הוא בעל חזה וראש אדומים עזים עם כנפיים ועורף שחורים ומעט מפוספסים בלבן ורגליים אפורות מפוצלות. הנקר עומד הפוך על הענפים רוב זמנו והוא בעל מקור ארוך וחזק.
נקר זה ידוע בכך שהוא שותה את המוהל של עצי היער וקודח בהם חורים מהם הוא מקיז את המוהל. משפחה של נקרים ממין זה יכולה להסב לעץ פגיעה קשה ואפילו לגרום למותו. העץ מתגונן על ידי קרישת המוהל שלו במהירות.
הנקר משלים את תזונתו בזרעים ובחרקים שונים.
תת-מינים

S. r. ruber
S. r. daggetti
הערות שוליים

↑  נקר מוצץ אדום-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביב

| --- | --- |

סדנת ההדפס בבית האמנים (2012)
 מידע כללי
 סוג:  סדנת הדפס
 כתובת:  בית האמנים ע"ש זריצקי, רחוב אלחריזי 9, תל אביב יפו
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  טוביה בארי 
 מנהל:  איליה בוגדנובסקי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1965
 תאריך פתיחה רשמי:  1965 
 קואורדינטות:  32°05′06″N 34°46′49″E﻿ / ﻿32.085083333333°N 34.780166666667°E﻿ / 32.085083333333; 34.780166666667
 www.printmaking.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) סדנת ההדפס של בית האמנים(למפת תל אביב רגילה) סדנת ההדפס של בית האמנים(למפת גוש דן רגילה) סדנת ההדפס של בית האמנים(למפת גוש דן מוגדלת) סדנת ההדפס של בית האמנים  he סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביבhe סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביבמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
"סדנת ההדפס של בית האמנים, תל אביב" היא סדנת הדפס שהוקמה בשנת 1965 על ידי אגודת הציירים והפסלים בתל אביב-יפו ושוכנת במבנה בית האמנים תל אביב.
היסטוריה

סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביב הוקמה בשנת 1965 על ידי טוביה בארי לצד אגודת הציירים והפסלים בתל אביב-יפו. בתחילה, עסקה הסדנה במדיום התחריט והתצריב. לאחר מכן נוספו טכניקות נוספות כגון והן הדפס רשת וליתוגרפיה. בשנים 1974–1977 הורחב מבנה הסדנה.
במשך השנים נוהלה הסדנה על ידי אמנים שונים ובהם אלימה, דן קריגר, משה גבעתי, אליהו דינר ואחרים. בנוסף, לימדו בסדנה אמנים רבים כגון אריק קילמניק, צבי טולקובסקי, אריה רוטמן, דן קריגר ואחרים. לצד קורסים בטכניקות ההדפס השונות, הסדנה עוסקת בהפקה של הדפסים עבור אמנים. בין היתר הפיקה הסדנה הדפסים עבור "אלבום בנק הפועלים", אלבום שנתי של אמנים בטכניקות ההדפס השונות.
לקריאה נוספת

"פינת ההדפס", ציור ופיסול, מס' 17, 1978
עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 170–171
נקר סורי

| נַקָּר סורי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נקריים
סוג:: Dendrocopos
מין:: נקר סורי
שם מדעי
 Dendrocopos syriacus ‏המפריך ואהרנברג, 1833
תחום תפוצה


נַקָּר סוּרִי (שם מדעי: Dendrocopos syriacus) הוא עוף ממשפחת הנקריים, המשפחה הגדולה בסדרת הנַּקָּרָאִים. נקר זה הוא קרובו של המין נקר עקוד מיערות אירואסיה.
אזור התפוצה של הנקר הסורי משתרע מדרום-מזרח אירופה עד איראן, ומשם התפשט גם לצפון-מערב אירופה. הנקר יציב בכל תחומי המחיה שלו, ומצוי גם בישראל.
אורכו של הנקר הסורי 22–25 סנטימטרים, אורך מוטת כנפיו 34–39 סנטימטרים, ומשקלו עד 80 גרם. חלקי הגוף העליונים שחורים מבריקים, החלקים התחתונים לבנבנים-צהבהבים, ולסוככות הזנב התחתונות ולתת-שת גוון אדמדם. נוצות הכנפיים מפוספסות שחור-לבן, צדי הראש והצוואר לבנים, ועל הכתף כתם לבן בולט. הזכר נבדל מהנקבה בכתם האדום שעל עורפו. אצל הצעירים המצח אדום ועל החזה כתם אדמדם. מקורו של הנקר ארוך, בצבע שחור-אפור. רגליו חזקות בצבע אפור-ירוק עם ארבע אצבעות – שתיים פונות קדימה ושתיים פונות לאחור.
על שלוש נוצות הזנב החיצוניות נקודות לבנות מעטות, הנחשפות רק כאשר הזנב הקצר והנוקשה נפרש, כדי לשמש תמיכה בזמן טיפוס.
מאפיין ייחודי של הנקר הסורי ושל שאר הנקראים הוא לשונו הארוכה והדביקה, המסתיימת בזיזים דמוי קרס.
בית גידול והתנהגות

הנקר הסורי שוכן באזורי חורש, ביערות ובמטעים, וכן בשטחים עירוניים שיש בהם עצים. הוא מוצא את רוב מזונו בגזעי עצים זקנים ורקובים, שגם משמשים לו כאתרי קינון. על אף צבעיו הבולטים קשה להבחין בו כשהוא מוסתר בעלוות העץ, ונוכחותו מתגלה כשהוא נוקש על גזע העץ במקורו, בתיפוף מהיר וקצבי הנשמע למרחק גדול. נקישות אלה, שהקנו לנקר את שמו, ממלאות תפקיד כפול: הן מאפשרות לו לאתר זחלי חרקים המצויים מתחת לקליפת העץ, ומשמשות גם כהכרזה טריטוריאלית וכקריאת זיהוי בין בני זוג. הנקר הסורי משמיע קול המזכיר מאוד את קריאת האזהרה של השחרור (כלומר ציוץ חד וקצר).
מעופו של הנקר גלי וקל, אך לרוב הוא עף למרחקים קצרים בלבד, ונמנע מלחצות שטחים פתוחים שאין בהם עצים.
לאחר שנחת על עץ, הנקר מתקדם במעלה הגזע בניתורים חדים, כשרגל אחת שלוחה קדימה. הנקרים נחשבים עופות מועילים בדרך כלל, מאחר שהם ניזונים ממזיקים. עם זאת, הם גם גורמים נזק מסוים במנהגם לנקר צינורות השקיה וטפטפות.
מזון

מקור המזון העיקרי של הנקר הוא חרקים וזחלים, בייחוד זחלים של חרקים הקודחים בעצים כגון עשים וחיפושיות. תחילה הנקר מאתר מחילה של חרק בנקישות על גזע העץ, וחוצב בעץ במקורו כדי לפרוץ לתוכה. לאחר מכן הוא משתמש בלשונו הארוכה כדי לגשש אחר טרפו ולשלוף אותו.
כשחרקים אינם מצויים בשפע הנקר ניזון גם מפירות, זרעים ואגוזים, שאותם הוא מעביר לסדקים או חריצים בעץ כדי לפצח אותם.
קינון ודגירה

נקרים חוצבים חורי קינון בעצים רכים יחסית או רקובים, בהם אזדרכת, פקאן ואקליפטוס. בדרך כלל הם אינם עושים שימוש חוזר בחורי קינון ישנים, אך לעיתים קרובות הם חוצבים חורי קינון חדשים באותו עץ.
מפתח עגול בקוטר 5 סנטימטרים נמשכת מחילה אופקית, ולאחר כ-15 סנטימטרים היא פונה למטה ומתרחבת, ועשויה להגיע לקוטר של כ-10 סנטימטרים ולעומק של 40 סנטימטרים. את רוב עבודת החפירה מבצע הזכר. הנקבה מטילה את הביצים בתחתית הפיר, על מצע של שבבי עץ. גודל התטולה 3–7 ביצים לבנות בוהקות, שקוטרן 20X25 מילימטרים. שני ההורים דוגרים, אך בלילה דוגר רק הזכר. הגוזלים בוקעים לאחר כ-11 יום, עיוורים ועירומים, ושני ההורים משתתפים בהאכלתם. הם פורחים מהקן בגיל 24–25 ימים, אך ההורים ממשיכים לספק להם מזון עוד שבועות אחדים לאחר מכן.
נקר סורי בירושלים
נקר סורי בתעופה
נקר סורי
נקר סורי
נקר סורי, צולם בגן לאומי אשקלון.
הערות שוליים

↑  נַקָּר סורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
גוזל בוגר של נקר סורי מציץ מן החור בו גדל
נקר סורי מלקט זיתים שנשרו, צולם באשקלון.
סורת א-נג'ם

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת כוכב
 מספר הסורה:  53
 מספר פסוקים:  62
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורה 53
סורת א-נג'ם
סורת א-נג'ם (בערבית: سورة النجم, "הכוכב") היא הסורה ה-53 בקוראן. היא מונה 62 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה.
תוכן הסורה

סורת א-נג'ם עוסקת בעיקר בנושאים שלהלן:
העולם הבא.
גורלן של אומות קדומות, שעל פי האמונה האסלאמית נכחדו בגלל מרדנותם באל.
מונותאיזם ופוליתאיזם.
הקשר בין גבריאל ונביא האסלאם מוחמד.
הערות שוליים

↑  TheLastDialogue, Surah An Najm Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Sura al-Najm, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-טור | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-קמר |
| הסורה הקודמת: סורת א-טור | סורה 53 | הסורה הבאה: סורת אל-קמר |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289817205171  PLWABN: 9810558014205606  BnF: cb16558065d (data)  GND: 4227889-2  LCCN: n95038457  SUDOC: 198023383  TDVİA: necm-suresi  VIAF: 183929626   WorldCat (עם VIAF): 183929626
סימפוזיון

ערך זה עוסק במונח ביוונית. אם התכוונתם ללהקת רוק מתקדם ישראלית, ראו .
סצנת סימפוזיון; פרסקו (ציור קיר) מ"קברו של הצוללן", שנת 475 לפנה"ס. מוזאון פאסטום, איטליה
סִימְפּוֹזְיוֹן (ביוונית: συμπόσιον, נהגה "סימפּוסיון") הוא מונח שכיום משמעותו "כנס"; במקור, התייחס לסוג משתה שהיה נהוג ביוון העתיקה, שכלל מופעי בידור שונים ושתיית יין. השם "סימפוזיון" מגיע מהיוונית: הפועל היווני  "סימפוטיין" (sympotein) משמעותו "לשתות יחדיו".
עם חלוף השנים, איבד המונח את משמעותו המקורית וכיום הוא מציין לרוב כנסים אקדמיים. אזכורים למונח "סימפוזיון" במשמעותו המקורית ניתן למצוא בכתבים של הפילוסופים היווניים אפלטון (המשתה) וקסנופון.
אחד הסימפוזיונים הידועים, איגרת אריסטיאס, המיוחס למאה הראשונה שלאחר הספירה, הוא סימפוזיון בעל תוכן יהודי. עיקרו שיחה בין המלך פתולומיאוס – תלמי השני, אריסתיאס, ובין שבעים ושניים חכמי ישראל, על ההבדלים בין יהדות ליוונות.
הסימפוזיון ביוון העתיקה

הסימפוזיון היה מוסד חברתי מרכזי בתרבות ההלנית. הסימפוזיון היה אירוע בו גברים נפגשו לדיונים, לחגוג ולהתפאר במעשיהם. לעיתים קרובות נערכו הסימפוזיונים במטרה לחגוג את חניכתם של נערים צעירים וכניסתם לחוגי האצולה החברתית. נערים צעירים הורשו להשתתף בסימפוזיון כבני זוג לכל דבר של אדם מבוגר. הסימפוזיונים נערכו על ידי אריסטוקרטים למטרות נוספות, למשל במטרה לחגוג אירועים מיוחדים כדוגמת ניצחונות שהושגו בתחרויות אתלטיקה או שירה.
הסימפוזיונים נערכו על פי רוב במשקי בית פרטיים באזור בו חיו ושהו הגברים. בין אם ביחידות ובין אם בזוגות, נהגו הגברים להתרווח בספות שהונחו מול קירות החדר, ומזון רב ויין שהיה מהול במעט מים היה מוגש בפניהם על ידי נערים צעירים ועירומים על רקע מופעי בידור. בהתאמה לאירוע הנחגג נערכו בין היתר גם משחקים, זימרו שירים על רקע צלילי חליל שנוגנו על ידי נערות, ואף הוצגו הצגות ומופעי בידור שניתנו על ידי עבדים, בדרנים ושחקנים.
הסימפוזיונים נוהלו בידי מנהל סימפוזיון שתפקידו היה להחליט מהי המידה הראויה לדילול היין במים - בדרך כלל בהתאמה לאופי הדיונים שעתידים היו להיערך בסימפוזיון מצד אחד או בהתאמה לאופי הבידורי של החגיגה והמסיבה המתוכננת מצד שני.
הסימפוזיונים אופיינו בנוסף גם בנהלים רשמיים, כשהבולטים מביניהם היו יינות הנסך שניתנו כמתנה וכקורבן לאלים במטרה לפייסם ולרצותם.
אחד המשחקים הפופולריים ביותר בסימפוזיונים הללו היה משחק שנקרא "קוטאבוס", בו הוכנסו היינות לקיליקס בעוד שהמשתתפים בסימפוזיון נהגו לנערם במטרה לעשות רעש ולהשליך את הכנים לאחר מכן לעבר מטרה מסוימת. משחק פופולרי אחר נקרא בשם "סקוליה", שאופיין בשירה של שירי זימה העוסקים בין היתר בשתיית יין ובנושאים פטריוטיים, שהוצגו בנוסף גם על רקע תחרותי כאשר אחד המשתתפים בסימפוזיון מתחיל בשיר ועל מתחרו מוטל לסיימו.
מה שקרוי בשם 'נערות חליל' היה למעשה קבוצת יצאניות שניגנו בכלי נגינה בשם "אאולוס", כלי נשיפה מעץ הדומה לאבוב, שנועד ללוות את הסימפוזיון ולהוות לו רקע בידורי.
לעיתים משתתפי הסימפוזיונים התחרו בנשיאת נאומים, דבר שמסביר את השימוש הנוכחי במילה סימפוזיון.
לקריאה נוספת

"חיי יום יום ביוון" (ארוחות, משחקים ותענוגות) – מאת רוברט פלאסלייר, הוצאת עם הספר 1967 (עמודים 145-127)
הערות שוליים

↑  The Symposium in Ancient Greece, New York: The Metropolitan Museum of Art. Department of Greek and Roman Art, ‏Retrieved 28 September 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532144905171  BNE: XX5676645  GND: 4121749-4  LCCN: sh89005058  LNB: 000332606
סורת א-נחל

| --- | --- |

שם הסורה ומספרה בערבית
 שם מתורגם:  סורת הדבורים
 מספר הסורה:  16
 מספר פסוקים:  128
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורת א-נחל (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-חג'רסורת  אל-אסראא ←
סורת א-נחל (בערבית: سورة النحل) היא הסורה ה-16 בקוראן, המונה 128 פסוקים
תוכן הסורה

הסורה גורסת כי הים, הכוכבים וההרים, הם למעשה הוכחה לכוחו האינסופי של האל. עוד נטען בסורה שלא ניתן להשוות את אללה לשום דבר אחר שקיים.
סורת א-נחל עוסקת גם בנושאים הקשורים למוסר, בכך שמועבר בה המסר שרצוי לנהוג לאנשים באדיבות ובצדק, להימנע מהפרת הבטחות ועוד.
הנאמר בחלק מהפסוקים בסורת א-נחל הם הבסיס השרעי לאיסור על צריכת אלכוהול ואכילת בשר חזיר.
הערות שוליים

↑  Surah An-Nahl, Chapter 16, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  Sura al-Nahl, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-חג'ר | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-אסראא |
| הסורה הקודמת: סורת אל-חג'ר | סורה 16 | הסורה הבאה: סורת אל-אסראא |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: nahl-suresi  VIAF: 66161451442364101336   WorldCat (עם VIAF): 66161451442364101336
סורת א-סג'דה

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת ההשתחויה
 מספר הסורה:  32
 מספר פסוקים:  30
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורת א-סג'דה (תרגום רקנדורף)
 → סורת לוקמאןסורת אל-אחזאב ←
סורת א-סג'דה (בערבית: سورة السجدة) היא הסורה ה-32 בקוראן, המונה 30 פסוקים.
תוכן הסורה

חלקה הראשון של הסורה עוסק בנושאים תאולוגיים, כפי שהם באים לידי ביטוי באסלאם. לאחר מכן, מתארת הסורה שני סוגים של אנשים. הסוג הראשון מתוארים כאלו שסוגדים לאללה, בעוד הסוג השני מתוארים כאלו אשר מפנים את גבם לאותותיו. בסוף הפרק מוזכרים בני ישראל כדוגמה לאנשים שדבקים באל.
הערות שוליים

↑  Surah As-Sajdah, Chapter 32, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  Sura al-Sajda, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת לוקמאן | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-אחזאב |
| הסורה הקודמת: סורת לוקמאן | סורה 32 | הסורה הבאה: סורת אל-אחזאב |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327357805171  LCCN: n93067547  SUDOC: 241144825  TDVİA: secde-suresi  VIAF: 105157581710533782020   WorldCat (עם VIAF): 105157581710533782020
סדנת תל אביב למדע, טכנולוגיה וביטחון

סמל הסדנה
סדנת תל אביב למדע, טכנולוגיה וביטחון (ע"ש יובל נאמן) היא סדרה מתמשכת של כנסים וימי עיון המוקדשים לתחומים שונים של מדע, טכנולוגיה וביטחון - בהקשר הישראלי והמזרח תיכוני.
הסדנה החלה את פעילותה בשנת 2002, והיא יוזמה של פרופסור יצחק בן ישראל, העומד בראש הסדנה מיום הקמתה. הסדנה מאורגנת על ידי בית הספר לממשל ומדיניות, התוכנית ללימודי ביטחון והמכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן, הפועלים במסגרת אוניברסיטת תל אביב.
חשיבות הסדנה

סדנת ת"א למדע, טכנולוגיה וביטחון משמשת כבמה פומבית לליבון בעיות שונות הנוגעות לביטחון ישראל, לשילוב הטכנולוגיה בצבא ובחברה, והיא מעלה סוגיות ראשונות במעלה הקשורות בסדר היום הלאומי של מדינת ישראל. מסמכים שנכתבים בעקבות הכנסים משמשים את קובעי המדיניות ברמות השונות. חסות קבועה לסדנה מוענקת על ידי משרד הביטחון באמצעות מפא"ת, על ידי התעשייה האווירית ורפא"ל. בסדנה נוטלים חלק בכירים מהנהגת המדינה וצה"ל ומומחים בעלי שם מהתחום הציבורי, האקדמי, הביטחוני, הכלכלי והמדעי.
פרסומי הסדנה

בעקבות כנסים נבחרים יוצאים לאור פרסומים, ניירות עמדה ומונוגרפיות של הסדנה המפורסמים באתר הסדנה.
פרסומי הסדנה > ספרים

ספר ראשון המרכז נושאים שונים שהועלו בסדנה יצא לאור בהוצאת מערכות, וכותרתו: מהאדם בקרב עד החלל החיצון. בספר כלולים מאמרים המבוססים על הרצאות שנישאו בסדנת תל אביב למדע טכנולוגיה וביטחון, בתקופה הראשונה לפעולתה. המאמרים שנבחרו מציגים את מגוון הנושאים שנדונו בסדנה, מגוון הנפרס על כל הספקטרום של החשיבה והעשייה הביטחונית: החל מהרמה הגבוהה ביותר של תורת הביטחון, עבור דרך טכנולוגיות ביטחוניות המיושמות במיזמים בתחום החלל החיצון וכלה בפיזיולוגיה של האדם בקרב. נבחנת השפעת הטכנולוגיה המודרנית על שדה הקרב ונידון מקומה במתארים של עימות בין מדינה לארגוני טרור, ומוצגת תרומתן הייחודית של התעשיות הביטחוניות לביטחון ישראל.
סורת א-נמל

| --- | --- |
שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת הנמלים
 מספר הסורה:  27
 מספר פסוקים:  93
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורת א-נמל (תרגום רקנדורף)
 → סורת א-שעראאסורת אל-קצץ ←
עמוד מהקוראן המציג חלק מסורת א-נמל.
סורת א-נמל (בערבית: سورة النمل, "הנמלים") היא הסורה ה-27 בקוראן. הסורה מונה 93 פסוקים, ושמה נגזר מפסוק 18. הסורה נקראת "הנמלים" מפני שמסופר בה סיפור הקשור לשלמה המלך ולנמלים. סורת א-נמל נקראת גם סורת סולימאן (سليمان، "שלמה"), וגם טא.סין (ط.س) מפני שהיא נפתחת באותיות הללו.
הסורה מספרת גם את סיפוריהם של הנביאים משה, דוד, צאלח ולוט. עוד מדובר בסורה על אללה, מונותאיזם ותחיית המתים.
עבור השיעים, פסוק 62 מסורה זו הוא בעל חשיבות גבוהה, מפני שלפי המסורת שלהם הפסוק הזה מדבר על המהדי.
תוכן הסורה

פסוקים 1–6 גורסים כי מי שאינו מאמין בקוראן, אינו יכול להפיק ממנו תועלת. פסוקים 7–14 עוסקים בסיפורם של משה ופרעה. פסוקים 15–44 מגוללים את סיפורם של שלמה ומלכת שבא. פסוקים 45–53 מספרים את סיפורם של צאלח ובני עמו. פסוקים 54–58 מזכירים את לוט ובני עמו. פסוקים 59–75 מתמקדים באמונתם של הערבים הפוליתאיסטים בתקופת הקדם-אסלאם. פסוקים 76–78 גורסים כי הנאמר בקוראן הוא אמת. פסוקים 76–81 טוענים כי ישנם אנשים שלא יכולים לזכות בהדרכה אלוהית, מפני שהם לכאורה עוורים מבחינה רוחנית. פסוקים 82–93 עוסקים ביום הדין.
הערות שוליים

↑  TheLastDialogue, Surah An Naml Summary, The Last Dialogue, ‏6 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Surah An-Naml, Chapter 27, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  Surah Naml Archives, Know The Mahdi (a.s.) (באנגלית)
↑  Sura al-Naml, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-שעראא | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-קצץ |
| הסורה הקודמת: סורת א-שעראא | סורה 27 | הסורה הבאה: סורת אל-קצץ |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877423005171  GND: 1118541758  LCCN: n93067712  SUDOC: 241143845  TDVİA: neml-suresi  VIAF: 3642147907528979210006   WorldCat (עם VIAF): 3642147907528979210006
סורת א-נור

| --- | --- |
חלק מהטקסט של סורת א-נור
 שם מתורגם:  סורת האור
 מספר הסורה:  24
 מספר פסוקים:  64
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  סורת א-נור (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-מואמנוןסורת אל-פרקאן ←
סורת א-נור (בערבית: سورة النور) היא הסורה ה-24 בקוראן, המונה 64 פסוקים.
שם הסורה נגזר מפסוק 35 בסורה, ופירושו הוא "האור". פסוק 35 בסורה גם הוא אחד הפסוקים הידועים בקוראן, והוא מכונה פסוק האור.
תוכן הסורה

פסוקים 1–33 עוסקים במצוות, חוקים והלכות הקשורים בנושאים של זנות, ניאוף, צניעות, וכיוצא בכך.
פסוקים 34–57 עוסקים בקשר הקיים לכאורה, לפי האסלאם, בין שמירת מצוות הדת לבין קבלת הדרכה והכוונה מאללה.
פסוקים 58–61 עוסקים בהלכות וכללים הקשורות לחיי המשפחה.
פסוקים 62–64 מדגישים את החשיבות שיש לכאורה לדת בחייהם של החברה והפרט.
הערות שוליים

↑  Surah An-Nur (Arabic: الْنُّور, "The Light") is the 24th chapter (sūrah) of the Quran with 64 verses (37-38), נבדק ב-2020-09-04
↑  הקוראן סורה 24 (תרגום רקנדורף) – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  Al-Nur Verse, WikiShia (באנגלית)
↑  Sura al-Nur, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מואמנון | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-פרקאן |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מואמנון | סורה 24 | הסורה הבאה: סורת אל-פרקאן |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395643605171  GND: 4324816-0  LCCN: n93067824  NKC: unn2006375012  SUDOC: 236720325  TDVİA: nur-suresi  VIAF: 178704552   WorldCat (עם VIAF): 178704552 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סורת א-נצר

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת הניצחון
 מספר הסורה:  110
 מספר פסוקים:  3
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  א-נצר (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-כאפרוןסורת אל-מסד ←
סורת א-נַצְר
סורת א-נַצְר (ערבית: سورة النصر), בעברית סורת הניצחון או בשורת הישועה, היא סורה מספר 110 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שלושה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במדינה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'ל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-חשר ולפני סורת א-נור. על פי המסורת המוסלמית, קריאתה של סורה זו שווה לרבע מהקוראן.
פירוש

מרבית הפרשנים מאמינים כי הסורה מתייחסת לניצחון מוחמד בכיבוש מכה ב-630, ונהירת הערבים, ביניהם אנשי אזור תימן, להתאסלם לאחר ניצחון מופלא זה. הסורה משבחת את אללה על שהוביל אנשים רבים לדרך האסלאם, וקוראת לאנשים לשבח את אלוהים ולבקש את מחילתו. מסורת מוסלמית נפוצה מספרת כי לאחר שירדה סורה זו למוחמד, הוא לא הפסיק להודות לאללה ולבקש מחילה, מפני שידע כי מותו קרב. פרשנים מוסלמים רבים מאמינים כי הייתה זו הסורה האחרונה שירדה למוחמד, שנתיים לפני מותו. יש הטוענים אף כי סורה זו הבהירה לו כי ימות בקרוב.
הערות שוליים

↑  על פי תרגומו של אורי רובין
↑  על פי תרגומו של בן שמש
↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552.
↑  ראו בתפסיר (פירוש לקוראן) הסוני הנודע של אבן-כאתִ'ר פה.
↑  ראו את תפסיר גל'לאין הסוני הידוע לאַ֫יַה הראשונה פה
↑  ראו תפסיר ג'ללאין לאיה השנייה פה ואת תפסיר תנויר אל-מקבאס הסוני המסתמך על דבריו של בן-דודו של מוחמד, ואחד ממלוויו עבדאללה אבן עבאס כאן.
↑  ראו פה חדית' מצחיח אל-בח'ארי, בה מספרת עאישה, אשת מוחמד, כי מוחמד הרבה לחזור על האיה האחרונה של סורה זו בשנים האחרונות לחייו. אבן כאתִ'ר מביא מסורת זו בהרחבה גם מאוספי חדית' אחרים כאן
↑  ראו את פירוש האיה השלישית על פי תפסיר ג'ללאין פה
↑  פרשנים אלו מסתמכים על דבריו של אבן עבאס, שטען כי דרך קבלת הסורה "יוּדע מוחמד על קרבת מותו", ראו זאת בתפסיר תנויר אל-מקבאס פה ואת החדית' שהתפסיר כאן מתבסס עליו אצל צחיח אל-בח'ארי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-כאפרון | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-מסד |
| הסורה הקודמת: סורת אל-כאפרון | סורה 110 | הסורה הבאה: סורת אל-מסד |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: nasr-suresi  VIAF: 86163510385910931779   WorldCat (עם VIAF): 86163510385910931779
סיגנה סוונדסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוקטובר 1974 (בת 49) ניבורג, דנמרק 
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 signesvendsen.dk
 פרופיל ב-IMDb
 
סיגנה סוונדסן (בדנית: Signe Svendsen;‏ נולד ב-16 באוקטובר 1974) היא זמרת ומנחת טלוויזיה דנית.