stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפט נתניהו
נושאי המשפט > תיק 1000

בתיק 1000, המכונה "תיק המתנות", על פי כתב האישום, קיבל נתניהו טובות הנאה מאיש העסקים הישראלי ארנון מילצ'ן, בין אוקטובר 2011 לדצמבר 2016, ומאיש העסקים האוסטרלי ג'יימס פאקר (שהוצג לנתניהו באמצעות מילצ'ן) בשנים 2014–2016. בכך, על פי טענת הפרקליטות, נתניהו ביצע עבירה של מרמה והפרת אמונים. עד מדינה בתיק זה הוא ראש הסגל לשעבר של נתניהו, ארי הרו.
על פי כתב האישום קיבל נתניהו טובות הנאה בהיקף מצטבר של 690,000 ש"ח, שעיקרן היה שמפניות וסיגרים, ובתמורה פעל, בשנים 2013–2014 מול גורמים אמריקאיים על מנת להשיג למילצ'ן אשרת כניסה לארצות הברית ומול שר האוצר יאיר לפיד בעניין הארכת משך הפטור מדיווח ותשלום מס הכנסה הניתן לתושבים חוזרים, שממנו נהנה מילצ'ן. כמו כן מואשם נתניהו בכך שבשנת 2015 פעל מול שלמה פילבר (עד מדינה), מנכ"ל משרד התקשורת ואיש אמונו של נתניהו, לסייע למילצ'ן בקשר לעסקת מיזוג בין חברות התקשורת "רשת" ו"קשת", על מנת שהשקעה שבחן מילצ'ן באותה העת תהיה כדאית עבורו מבחינה כלכלית (סעיף 31 לכתב האישום).
נושאי המשפט > תיק 2000

תיק 2000, המכונה גם "תיק נתניהו–מוזס", מבוסס על הקלטות של שיחות בין השניים שנמצאו בטלפון סלולרי של ארי הרו במהלך חקירה של פרשה אחרת. הרו הוא עד מדינה גם בתיק זה. על פי החשד, מוזס הציע לנתניהו שוחד, בדמות הטיית הסיקור ב"ידיעות אחרונות" לטובתו של נתניהו, בתמורה לקידום חוק שיגביל את תפוצת העיתון "ישראל היום", יריבו הכלכלי העיקרי של מוזס. עוד נטען כי בהמשך העלה נתניהו אפשרות שיגביל את הפצת העיתון ללא חקיקה, באמצעות קשריו עם המוציא לאור של העיתון, שלדון אדלסון. העסקאות האמורות לא יצאו לפועל. עם זאת, על פי החשדות, מוזס פעל למימוש חלקי של הצעתו, על ידי הצנעת ידיעה שלילית על שרה נתניהו והבלטת ידיעה שלילית על נפתלי בנט, יריבו של נתניהו. מוזס עומד לדין באשמת ניסיון למתן שוחד, ונתניהו עומד לדין באשמת מרמה והפרת אמונים.
נושאי המשפט > תיק 4000

תיק 4000 מכונה גם "תיק בזק–וואלה". טענת הפרקליטות בנוגע לתיק זה היא כי בין דצמבר 2012 לינואר 2017 נוצרו בין נתניהו לאיש העסקים שאול אלוביץ' יחסי "תן וקח", שבמסגרתם עזר נתניהו לאלוביץ' באופן רגולטורי ביחס למספר חברות שמחזיק אלוביץ'. כתוצאה מכך, על פי טענת הפרקליטות, אלוביץ' צבר רווחים בשווי של כ-1.8 מיליארד שקל. בתמורה, השפיעו אלוביץ' ואשתו (איריס אלוביץ') על אופן הסיקור של נתניהו באתר "וואלה!" שבשליטתו של אלוביץ', כשהטענה היא שהשוחד שנתניהו קיבל הוא סיקור אוהד באתר זה. ניר חפץ, ראש הסגל של נתניהו, ושלמה פילבר, מנכ"ל משרד התקשורת, חתמו על הסכמי עד מדינה בפרשה זו. נתניהו מואשם בתיק זה בשתי עבירות: האחת היא של לקיחת שוחד והשנייה היא מרמה והפרת אמונים. בני הזוג שאול ואיריס אלוביץ' נאשמים בעבירות של מתן שוחד, שיבוש מהלכי משפט והדחה בחקירה.
המשבר הפוליטי וממשלות ישראל על רקע ההעמדה לדין והמשפט

מאז 2019 הייתה ישראל נתונה במצב פוליטי של אי-יציבות שלטונית. אחת מהסיבות לאי-היציבות הייתה הטענה שנתניהו לא ראוי לכהן כראש ממשלה בגלל כתבי האישום התלויים ועומדים נגדו. מתחילת שנת 2019 עד סוף שנת 2022 התקיימו חמש מערכות בחירות לכנסת תוך פחות מ-4 שנים: הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-9 באפריל 2019, לכנסת העשרים ושתיים ב-17 בספטמבר 2019, לכנסת העשרים ושלוש ב-2 במרץ 2020, לכנסת העשרים וארבע ב-23 במרץ 2021, ולכנסת העשרים וחמש ב-1 בנובמבר 2022.
המשבר הפוליטי וממשלות ישראל על רקע ההעמדה לדין והמשפט > הקמת ממשלת נתניהו-גנץ על רקע ההעמדה לדין

ב־20 באפריל 2020 נחתם הסכם קואליציוני בדבר הקמתה של ממשלת ישראל השלושים וחמש (ממשלת נתניהו-גנץ), שנתניהו וגנץ יעמדו בראשה ברוטציה כראש הממשלה וראש הממשלה החלופי. לאחר חתימת ההסכם הוגשו עתירות לבג"ץ נגד הרכבת הממשלה על ידי נתניהו, מן הטעם שהוא נאשם בפלילים. בג"ץ דן בעתירות אלו בהרכב של 11 שופטים ודחה את העתירות פה אחד ב־6 במאי. פסק הדין זכה לכינוי "בג"ץ 11:0". הממשלה הוקמה ב־17 במאי.
בפסק הדין נאמר כי לא קיימת עילה משפטית למנוע את הטלת הרכבת הממשלה על נתניהו, וכי השופטים רשמו לפניהם את הודעת היועץ המשפטי לממשלה, בהסכמת בא כוחו של נתניהו, לפיה כהונתו של נתניהו תהיה כפופה להסדר ניגוד עניינים שייערך עימו אשר יקבע "מגבלות בקשר למילוי תפקידו בעניינים הנוגעים למערכת אכיפת החוק". היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, ניסח הסדר שלפיו נתניהו לא יוכל להתערב במינוי פרקליט המדינה ובמינויים אחרים במערכת אכיפת החוק ובתקשורת, ולא יוכל להיות מעורב ביוזמות חקיקה ממשלתית שעלולות לעכב את הדיון המשפטי. בנובמבר 2020 הצהיר נתניהו, באמצעות פרקליטיו, כי אינו מכיר בסמכות היועץ המשפטי לממשלה כקובע בשאלת ניגוד העניינים. בית המשפט קבע שהסדר זה מחייב את נתניהו.
המשבר הפוליטי וממשלות ישראל על רקע ההעמדה לדין והמשפט > ממשלת בנט-לפיד

ב-13 ביוני 2021 הוקמה ממשלת בנט-לפיד כשבקווי הייסוד שלה נקבע כי הצדדים מסכימים כי הממשלה תפעל להקנות יציבות שלטונית והיא תתמקד בשיקום המשק, הכלכלה והחברה האזרחית. תחזק את הממלכתיות ותרחיב את תחומי ההסכמה הלאומית וכי הממשלה תקדם באופן מיידי חקיקה המגבילה כהונת ראש ממשלה לשתי קדנציות (או 8 שנים, המוקדם מבניהם). במאי 2022 חזרה בה הממשלה מהצעת החוק להגבלת כהונה, עקב היעדר רוב.
המשבר הפוליטי וממשלות ישראל על רקע ההעמדה לדין והמשפט > ממשלת נתניהו השישית

ב-29 בדצמבר 2022 קמה ממשלת נתניהו השישית שבקווי הייסוד שלה נקבע כי הממשלה תנקוט בצעדים להבטחת המשילות ולהשבת האיזון הראוי בין הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת. זמן קצר לאחר הקמתה הציג יריב לוין את הרפורמה המשפטית המציעה שינויים במערכת המשפט בישראל.
במכתב ששלחה לנתניהו היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, נכתב שיוזמות החקיקה בנושא זה יכולות להשפיע על משפטו של נתניהו, ולכן הוא מצוי בניגוד עניינים ואסור לו לעסוק בתוכנית. בתגובה, הודיע נתניהו שעמדתה אינה מקובלת עליו. שופטת בג"ץ דפנה ברק ארז הורתה למדינה להשיב לעתירה של התנועה לאיכות השלטון לפיה על היועצת המשפטית לממשלה לפעול לשם הוצאת נתניהו לנבצרות בשל ניגוד עניינים. פורסם כי ההערכה במערכת המשפטית הייתה כי היועצת המשפטית לממשלה לא תבקש להכריז על נתניהו כנבצר במענה לעתירה זו ואחרות. העתירה נדחתה על הסף. בהמשך, אישרה הקואליציה תיקון לחוק יסוד: הממשלה כדי למנוע אפשרות עתידית שבה גלי בהרב-מיארה תכריז על נתניהו כנבצר. לאחר עתירה נגד החוק, מועד תחילתו נדחה בנימוק שמדובר ב"תיקון פרסונלי מובהק שמהווה שימוש לרעה של הכנסת בסמכותה המכוננת". בהמשך דחה בית המשפט עתירה בעניין הוצאת נתניהו לנבצרות.
שופטים, פרקליטים ועדים במשפט

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

מימין לשמאל: רבקה פרידמן־פלדמן, משה בר־עם, עודד שחם.
המשפט נפתח ב־24 במאי 2020. התובעת במשפט זה היא עו"ד ליאת בן־ארי שווקי, המשנה לפרקליט המדינה לאכיפה כלכלית. ברשימת עדי התביעה 333 עדים, בהם יאיר לפיד, גלעד ארדן, יריב לוין, צחי הנגבי, הראל לוקר, סטלה הנדלר, ינון מגל, שלדון אדלסון, דב גיל־הר, ארנון מילצ'ן, תמיר פרדו, ציפי לבני ודוד שמרון.
שלושת השופטים במשפט הם רבקה פרידמן־פלדמן, משה בר־עם ועודד שחם מבית המשפט המחוזי בירושלים. ראש ההרכב, פרידמן־פלדמן, הצטרפה להרכב שהרשיע את אהוד אולמרט בפרשת מעטפות הכסף, לאחר קבלת ערעור הפרקליטות בבית המשפט העליון.
מאז התחילו החקירות החליף נתניהו כעשרה עורכי דין ויועצים. סנגוריו בתחילת המשפט היו עורכי הדין מיכה פטמן ועמית חדד. ביולי פטמן התפטר. למימון ייצוגו ביקש נתניהו מהוועדה למתן היתרים שתאשר לו קבלת מתנה בסך 10 מיליון ש"ח מאיש העסקים ספנסר פרטרידג', אך בעקבות התנגדות היועץ המשפטי לממשלה הוועדה לא דנה בבקשה זו, ואף הורתה לנתניהו להחזיר 30 אלף דולר שקיבל מבן דודו נתן מיליקובסקי. ב־10 ביולי צורף עורך הדין יוסי שגב לצוות ההגנה. באוגוסט צורף בעז בן צור, שליווה קודם לכן את עדי התביעה ארנון מילצ'ן והדס קליין. הוא ייצג את נתניהו בתיק 4000 בלבד. בינואר 2024 הודיע על כוונתו להפסיק לייצג את הנאשם בתיק.
ארנון מוזס יוצג בתחילה על ידי עורכות הדין נוית נגב ואיריס ניב־סבאג. לאחר פרשת התביעה, ייוצג על ידי עורכת הדין שרון קלינמן. שאול ואיריס אלוביץ' מיוצגים על ידי עו"ד ז'ק חן.
שלדון אדלסון, בעליו של העיתון "ישראל היום" ואחד העדים נפטר בינואר 2021. חיים גרון, בכיר לשעבר במשרד התקשורת ועד תביעה, נפטר בספטמבר 2021. אתי קנר, שהייתה עוזרת אישית של ארנון מילצ'ן, ועדת תביעה, נפטרה במרץ 2022. שעיה סגל (שלא היה עד תביעה בכתב האישום כי נפטר לפני הגשתו), ויעקב ויינרוט נפטרו לפני תחילת המשפט.
נאום נתניהו טרם פתיחת משפטו

לאחר שהגיע לבית המשפט לדיון הראשון במשפטו, כשהוא מלווה בקבוצה של שרים וחברי הכנסת ממפלגתו, בהם אמיר אוחנה, ישראל כ"ץ, יואב גלנט, מירי רגב, צחי הנגבי ואחרים, נתניהו נשא נאום שבו מתח ביקורת על חקירתו ועל הגשת כתב האישום נגדו. בין השאר מתח ביקורת על ראשי מערכת אכיפת החוק שעסקו בחקירתו, המפכ"ל רוני אלשיך, ניצב רוני ריטמן והיועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט. נאום זה זכה בתקשורת לכינוי "נאום המסכות" לאור העובדה שקבוצת השרים וחברי הכנסת לבשו מסיכה רפואית בעקבות התפרצות נגיף הקורונה. בנאומו זה אמר נתניהו כי "הבקשה הראשונה שלי מבית המשפט היא שקיפות מלאה. אני מבקש שהכול ישודר בשידור חי, שידור רציף ולא מצונזר. הציבור צריך לשמוע הכל ולא דרך המסננת המעוותת של כתבי החצר של הפרקליטות". נתניהו חזר על הצהרתו זו כמה פעמים בנאומיו בתקשורת בישראל ובתקשורת הזרה, אולם בפועל בקשה שכזו מעולם לא הוגשה באמצעות באי-כוחו לבית-המשפט.
בתגובה לביקורת החריפה של נתניהו על התביעה, הגיב מנדלבליט שהתביעה תנהל את התיק באופן מקצועי וענייני.
דיונים > דחיית מועד פתיחת המשפט

מועד פתיחת המשפט נקבע ל-17 במרץ 2020. אולם כ-9 ימים לפני פתיחת המשפט צוות ההגנה של נתניהו הגיש בקשה לדחיית מועד פתיחת המשפט, מאחר שלטענתו לא קיבל את כל חומרי החקירה, אך הפרקליטות הנגדה לבקשה זו. ב-15 במרץ, כיומיים לפני מועד פתיחת המשפט, שר המשפטים אמיר אוחנה הכריז על מצב חירום במערכת המשפט עקב התפשטות נגיף הקורונה, והורה להקפיא את פעילות בתי המשפט. בעקבות כך, החליטו השופטים על דחיית פתיחת המשפט ל-24 במאי.
דיונים > פרשת ההגנה

פרשת ההגנה החלה ב-10 בדצמבר 2024, עם עדותו של בנימין נתניהו. במהלך עדותו ביקש נתניהו להקטין את מספר ימי הדיונים בשבוע משלושה לשניים. השופטים אישרו באופן חריג להקטין את ימי העדות לפעמיים בשבוע, כשעדי הגנה אחרים יעידו ביום השלישי. זאת בנימוק: "מדובר באילוצים שאינם שגרתיים, ובתיק חריג בהיקפו ובמורכבותו".
הגנה על עדים

לנוכח איומים והטרדות הוגשו כתבי אישום נגד תומכי נתניהו שהטרידו ואיימו על הדס קליין וניר חפץ ברשתות החברתיות. היה מדובר בשורה של איומים, קללות, מידע שקרי ואיחולי מוות. בעקבות זאת נחקרו אותם תומכים באזהרה והוחלט להגיש נגדם כתבי אישום על הטרדת עד. ביולי 2024 גזר בית משפט השלום בתל אביב במסגרת הסדר טיעון מאסר על תנאי, קנס ופיצוי להדס קליין בעקבות אחת ההטרדות. בתביעת דיבה שהגישה קליין נפסק לה פיצוי של 90,000 ש"ח.
ב-19 בדצמבר פורסמו בתחקיר של התוכנית "עובדה" התכתבויות בין חני בליוויס, ראש הלשכה של בנימין נתניהו, לאשתו, שרה נתניהו (וגם לבנם, יאיר נתניהו). לפי התחקיר, לאורך השנים שרה נתניהו הורתה לבליוויס להכפיש אישים ולשלוח פעילי ליכוד שיפגינו נגדם, בהם העדה הדס קליין, היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט והתובעת במשפט ליאת בן ארי. בעקבות התחקיר נפתחה חקירת משטרה בחשד להטרדת עד ושיבוש מהלכי משפט.
ראו גם

פרשת הצוללות (תיק 3000)
פרשת המניות של נתניהו
The Bibi Files
סיסאל (זמרת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  פברואר 1995 (בת 30) טורסהאבן, איי פארו 
 שם לידה:  סיסל יוהאנה נורדברג ניקלסן
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 מקום לימודים:  University College Copenhagen, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיסאל יוהאנה נורדברג ניקלסן (בדנית: Sissal Jóhanna Norðberg Niclasen; נולדה בפברואר 1995), הידועה בשמה הפרטי בלבד, היא זמרת פארואזית. עתידה לייצג את דנמרק באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Hallucination".
ביוגרפיה

סיסאל נולדה בטורסהאבן, בירת איי פארו. היא בתה של האמנית מיקלינה נורדברג.
בשנת 2005 זכתה בתחרות השירה הלאומית לילדים באיי פארו עם השיר "Summarið er komið".‏ בשנת 2010 זכתה בתחרות הזמר השנתית Ársins Songrødd.‏
בשנת 2025 הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Hear Me Now.‏ בפברואר נודע כי היא תשתתף בקדם הדני לאירוויזיון 2025, Dansk Melodi Grand Prix, עם השיר "Hallucination".‏ בשלב הגמר דורגה במקום הראשון, לאחר שניצחה הן בין השופטים והן בהצבעת הקהל. היא האמנית השנייה מאיי פארו שמייצג את דנמרק באירוויזיון, לאחר ריילי באירוויזיון 2023.
הערות שוליים

↑  Mejdahl Buhl, Christian; Christensen, Pernille (2 במרץ 2025). "Se den våde efterfest: - Nu skal jeg være bankestiv". Ekstra Bladet (בדנית). נבדק ב-4 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Agnar Prestá (2025-02-28). "Genturnar gleða seg ótrúliga nógv at síggja mammuna á stóra pallinum" (בפארואזית).
↑  Áki Bertholdsen (4 ביולי 2005). "Jóhanna vann barna-prixið" (בפארואזית). נבדק ב-3 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eyðstein Johannesen (10 במאי 2010). "Johanna er Ársins Songrødd 2010" (בפארואזית). נבדק ב-3 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christian Ellegaard (27 בפברואר 2025). "Sissal ved godt, hun skiller sig ud. Men hun nægter at lægge bånd på sig selv" (בדנית). נבדק ב-3 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ellegaard, Christian (6 בפברואר 2025). "Hør sangene nu: Her er deltagerne i Dansk Melodi Grand Prix 2025" [Hear the songs now: Here are the participants in Dansk Melodi Grand Prix 2025]. dr.dk (בדנית). Danish Broadcasting Corporation. נבדק ב-6 בפברואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Uni L. Hansen (1 במרץ 2025). "Jóhanna vann Melodi Grand Prix" (בפארואזית). נבדק ב-3 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eyðfinn Jensen (2025-03-01). "Jóhanna Norðberg Niclasen: "Hetta lýsist ikki við orðum"" (בפארואזית). Kringvarp Føroya. נבדק ב-2025-03-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e3dcffaf-9388-4846-a6af-5829ede4a132
נינה ז'יז'יץ'

| --- | --- |

 לידה:  20 באפריל 1985 (בת 39) ניקשיץ', הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מוקד פעילות:  מונטנגרו 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 
נינה ז'יז'יץ' (במונטנגרית: Nina Žižić; נולדה ב-20 באפריל 1985) היא זמרת מונטנגרית; נציגת מונטנגרו באירוויזיון 2025 עם השיר "Dobrodošli".
קריירה

בדצמבר 2012 הודיע תאגיד השידור המונטנגרי (RTCG) כי הצמד הו סי נבחר לייצג את מונטנגרו באירוויזיון 2013, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, יחד עם "זמרת סודית". לאחר כמה ימים התגלה כי הזמרת השלישית הייתה ז'יז'יץ', ושירם המשותף לתחרות היה "Igranka". ב-14 במאי 2013 התחרו השלושה בחצי הגמר הראשון של התחרות. הם דורגו במקום ה-12 עם 41 נקודות, וכשלו בניסיון להעפיל לגמר.
בשנת 2021 הייתה חברה בוועדה הפנימית שבחרה את נציגת המדינה לאירוויזיון 2022, ולאדנה ווצ'יניץ'. לאחר שנתיים השתתפה ב-Montesong 2024, הקדם המונטנגרי לאירוויזיון 2025. שירה לתחרות היה "Dobrodošli", והיא דורגה במקום השני אחרי להקת ניאונואן.
בעקבות פרישתה של להקת ניאונואן מהתחרות, תאגיד השידור של מונטנגרו החליט שז'יז'יץ' תייצג את המדינה באירוויזיון 2025.
הערות שוליים

↑  Jiandani, Sanjay (20 בדצמבר 2012). "Who See to represent Montenegro in Malmö". ESCtoday.com. נבדק ב-20 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Randjelovic, Denis (17 באפריל 2013). "Who See wants to adapt the energy in Igranka onto the stage". ESCtoday.com. נבדק ב-17 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision Song Contest 2013 Semi-Final (1)". נבדק ב-15 במאי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sebi (2021-12-23). "Nina Žižić among the 10 jury members to determine Montenegro's Eurovision entry!". ESCBubble (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-12-05.
↑  Vesković, Đorđe (2024-11-27). "Crna Gora 2025 | Bend „NeonoeN" je 13. crnogorska uzdanica". ESC Serbia | Evrovizija.rs (בסרבית). נבדק ב-2024-12-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9809fe57-6451-4fc7-a874-9f8e67979e12
רפואה

אסקלפיוס, אל הרפואה והריפוי במיתולוגיה היוונית, אוחז במטה אסקלפיוס שהפך לסמל הרפואה (פסל במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק, קופנהגן)
רפואה (הנקראת לעיתים גם רפואה קונבנציונלית או רפואה מקובלת), היא ענף של המדע ומקצוע, העוסק באבחון, מחקר, וטיפול במחלות, בשיפור הבריאות וברפואה מונעת. הרפואה מתבססת על הישגיהם של מדעי הטבע, החברה, והרוח ומתקדמת במקביל להם. במרוצת השנים התפתחו במקצוע התמחויות בענפים מרובים, לפי קריטריונים שונים: מבחינים בין רפואה פנימית, רפואת חירום, רפואה כירורגית, רפואת עיניים, אף אוזן וגרון וכו', ולפי התחומים החברתיים – רפואה צבאית, רפואה משפטית, רפואה תעשייתית, רפואת בית חולים וכו'.
הישגיה של הרפואה המודרנית ניכרים, בפרט בגידול המשמעותי בתוחלת החיים במאה השנים האחרונות, גידול שבעיקרו נובע מהישגיה של הרפואה, כגון אנטיביוטיקה וחיסונים, אך גם משיפור הסניטציה והתזונה. לעיתים קצרה ידה של הרפואה, ובמחלות מסוימות היא יכולה להציע טיפול סימפטומטי ומסייע למחלה, אך אינה יודעת לרפא או לסייע בהחלמה. אדם שהוא בעל הכשרה והיתר לעסוק ברפואה נקרא רופא, והוא מורשה לעסוק ברפואה בכלליות ולהתמחות באחת או יותר מההתמחויות הרפואיות השונות.
היסטוריה > הרפואה בימי קדם

ראשיתה של הרפואה עוד בתקופות פרה-היסטוריות. האדם למד מניסיונו את טיבם של הצמחים בסביבתו (אכילים, רעילים, מרפאים), טיפל בפצעים, ניסה לרפא באמצעות הקזת דם, ואפילו קדח בגולגולות. הניסיון הועבר מדור לדור, הורחב ושוכלל. מכיוון שהידע התבסס על ניסיון ואמונה ולא על שיטות מדעיות, ברפואה העממית שימשו בערבוביה יסודות רציונליים ובלתי רציונליים, מזיקים ומועילים יחדיו.
בימי קדם לא ראה האדם במחלות ובמוות תהליכים טבעיים, כי אם פרי התערבות של כוחות עליונים – רוחות, אלים, ומכשפים. ה"רופאים" הראשונים היו שאמאנים וכוהני דת שחיפשו דרכים לרצות את הכוחות הללו ולכפר על עוון החולים. גם בימינו נשאר הקשר ההדוק בין הרפואה לתורת הנסתר ולדת. השימוש בתפילות, קמעות ולחשים כהגנה מפני מחלות, רווח במדינות לא מפותחות וקיים גם במדינות מפותחות.
טקסטים מראשית הציוויליזציה מעידים על התקדמות הרפואה וניסיונות לשוות לה אופי רציונלי יותר, אך עדיין לא פסק האימון באמונות הטפלות ובמאגיה. הידיעות באנטומיה ובפיזיולוגיה היו לקויות מאוד עד לעת החדשה, בעיקר בשל האיסורים בדתות השונות על ניתוחי גופות.
במצרים העתיקה התבססה הרפואה על שילוב של אמונות מאגיות, תרופות וטיפולים. בעיר ממפיס, בה ישב מייסד הרפואה המצרית, אמחותפ (כ-2650 לפני הספירה), היה קיים בית ספר לרפואה, שבו היה נפוץ השימוש במשלשלים ובאמצעי הקאה "לטיהור הדם המקולקל". הטקסט שנחשב לטקסט הרפואי הקדום ביותר, פפירוס אדווין סמית' המיוחס לאמחותפ, עוסק בניתוחי חירום ומפרט לגבי פגיעות ראש, צוואר וגוף. הוא כולל ארבעים ושמונה סוגי פגיעות והטיפול המתאים להן. חלק מההליכים המתוארים נחשבים הליכים רפואיים סבירים לתקופתם. פפירוס אברס (המאה ה-16 לפנה"ס) מתאר מתכונים לשש מאות שבעים ושבע תרופות, וכן תיאורים אנטומיים ופיזיולוגיים.
בכתבי היד של חמורבי בבבל (המאה ה-18 לפנה"ס) נכתב כי הסיבות למחלות הן כוכבים, שדים, תולעים השורצים בנהרות ושינויים בדם. כתבים אלה הראו הבנה בפעילויות כירורגיות בסיסיות המיטיבות עם החולה.
במקרא מוזכרות מחלות רבות, אולם אין פרטים רבים על דרך ריפוין. לעומת זאת, דינים רבים העוסקים ברפואה בכללותה, מראים על תברואה שבטית ואישית מפותחת ועל ידע רפואי. בתקופת המשנה והתלמוד, הושפעה הרפואה מתרבויות הסביבה. טובת החולה דחתה קיומן של מספר מצוות, הרופא היה מנתח ורוקח ואילו הקזת הדם נעשתה על ידי "אומן".
בהודו העתיקה הושגה התקדמות בכירורגיה ובניתוחים פלסטיים. המכשור היה עדין ויעיל, התפתחה מודעות גבוהה לתברואה האישית (טיפול בעור, התעמלות, תזונה נכונה, רחצה וניקיון). עיקר הריפוי היה בצמחים וכן בתרופות מינרליות ומן החי. את המחלות אבחנו על סמך חום הגוף, הנשימה ותפרישי הגוף.
ראשית הרפואה בסין עוד באלף ה-4 לפני הספירה. את המחלות אבחנו על פי הלשון ועל ידי מישוש הדופק, הם הכירו 10 נקודות בו אפשר לחוש אותו. הם תיארו במדויק מחלות כטיפוס, כולרה, קדחת הבהרות. בסין הורכב גם ככל הנראה החיסון כנגד אבעבועות שחורות שנים רבות לפני שעשה זאת אדוארד ג'נר, שלו מיוחס תרכיב החיסון הראשון בעולם. יש סברה לפיה הסינים היו אבות הריפוי במים. עיקר הטיפול היה בצמחים הידועים היום במערב ומהווים חלק מהרפואה המודרנית. שיטת ריפוי סינית עתיקה היא הדיקור במחטים.
היסטוריה > תחילת הרפואה המדעית

מולדת הרפואה המדעית היא יוון העתיקה, שהושפעה מהישגי הרפואה בבבל ובמצרים. האנטומיה והכירורגיה היו בדרגה גבוהה, כבר בתקופה ההומרית. לאל הרפואה אסקלפיוס נבנו היכלים רבים, שהיו כעין מרכזי בריאות ושירתו בהם כוהני האל.
כבר במאה ה-5 לפנה"ס עסקו במקצוע רופאים חילוניים, בהם פילוסופים נודעים. כ"אבי הרפואה" נחשב היפוקרטס (460–357 לפנה"ס) שהשתית את עבודתו על תצפיות וניסויים, על חיזוי מהלך המחלה ותוצאותיה. הוא הניח כי קיימות בגוף ארבע ליחות (דם, ריר, מרה צהובה, מרה שחורה). הוא קבע שהמחלה היא תופעה טבעית, וסימניה מראים את תגובת הגוף נגדה, והיא מושפעת מתנאי האקלים, טיב המים, וגורמים סביבתיים אחרים. הוא הניח את היסודות לאתיקה הרפואית, הקרויה היום "שבועת היפוקרטס": שמירת סודותיו של החולה, הגשת עזרה רפואית לכל חולה וכו'. כתבים שיוחסו לו שימשו ספרי לימוד עד המאה ה-19.
אריסטו נחשב לאבי הביולוגיה. הוא הניח יסודות לאנטומיה השוואתית ולאמבריולוגיה (תורת התפתחות העובר).
בתקופה ההלניסטית נוסד בית ספר לרפואה באלכסנדריה שבמצרים בו נחקרו לעומק האנטומיה והפיזיולוגיה באמצעות ניתוח גופות של פושעים.
הרפואה ברומא העתיקה, כמו שאר תחומי המדע, הושפעה מיוון. אסקלפיאדס היווני (המאה ה-1 לפנה"ס) הבחין בין מחלות חדות וכרוניות, הכניס את שיטת חיתוך הקנה (כיום קוניוטומיה), השתמש בעיסויים, הכיר מחלות נפש והמליץ על ריפוי בעיסוק לטיפולן. היווני קלאודיוס גלנוס (129–200), גדול חכמי הרפואה באימפריה הרומית, היה הראשון שפנה לניסויים פיזיולוגיים, קבע כי בעורקים זורם דם (לא אוויר כדעת קודמיו) מבלי שהכיר את מחזוריות הדם, חקר את מערכת העצבים המרכזית (ערך ניסויים בקופים חיים ובשאר יונקים). חיבוריו המדעיים הרבים היוו את ספרות הרפואה בימי הביניים, אולם בשל ריבוי דעות מוטעות, עוכבה התפתחות הרפואה במשך תקופה ממושכת. רופאים יוונים השתמשו באורוסקופיה לגילוי מחלות.
היסטוריה > הרפואה בימי הביניים

עם התפוררות הקיסרות הרומית, שקע גם המדע היווני-הלניסטי ונשכחו רבים מהישגי הרפואה. אחד מגורמי הנסיגה הייתה עלייתה של הנצרות, שראתה במחלות עונש על חטאים ובתפילות אמצעי ריפוי. הספרות הרפואית הייתה דתית-מקראית, כזאת שלא פגעה בעליונות הכנסייה (שלא ככתבי קלאודיוס גלנוס).
התקדמות הרפואה הייתה בארצות החליפות המוסלמית, קודמה על ידי ערבים ויהודים, מהם פילוסופים נודעים. כתבי גאלנוס והיפוקרטס תורגמו לערבית ועברית, ואף חוברו ספרי רפואה מקוריים. נוסדו בתי ספר לרפואה בקורדובה ובטולדו המוסלמיות. אל-ראזי מבגדאד (865–923) תרם לאבחנה מבדלת בין אבעבועות לחצבת. אבן סינא (980–1037) חיבר את "קאנון" שריכז את כל הידע הרפואי, והיה לספר החשוב ביותר בימי הביניים. הרפואה הערבית תרמה בשטח הכימיה ופיתוח התרופות המוכרות עד היום.
גדולי הרופאים היהודיים היו אסף הרופא (המאה ה-6~), שבתי דונולו (913–982 באיטליה), יצחק יזרעאלי מקַירוּוַאן, יצחק בן שלמה הישראלי (המאה ה-10 במצרים), והרמב"ם (המאה ה-12) אשר היה מסוללי הדרך לרפואה המונעת. הרמב"ם היה כנראה מראשוני המבקרים השיטתיים של גאלינוס (לפחות מחצית המאה לפני רוג'ר בייקון). בסוף פרקי משה ברפואה הוא מעודד את הקורא-המתלמד לבקר את דבריו על סמך ההיגיון והניסיון האישי. הרופאים היהודיים קנו לעצמם מוניטין רב, רבים היו בחצרות המלוכה ומקורבים לאצילות, אך בשל דתם לא הורשו ללמד באוניברסיטאות.
עם התפוררות החליפות המוסלמית, עלה חזרה לגדולה המערב. בית הספר הראשון לרפואה באירופה, קם בסאלרנו איטליה במאה ה-9, לימדו בו מורים מהמזרח ובהמשך הוקמו אחרים ברחבי איטליה שהייתה למרכז רפואה. עם תחילת המדע האמפירי במאה ה-13, המבוסס על ניסויים ותצפיות, החלו לזנוח את התאוריות הישנות של גאלנוס ואבן סינא. במאה ה-14 גברה ההתעניינות באנטומיה ובפיזיולוגיה, ומדעים אלו פותחו בתקופת הרנסאנס.
הסטטוס החברתי של הרופא היה נמוך בימי הביניים, עובדה זו בלמה את התפתחות הרפואה. כדי שלא ייחשב עובד כפיים, הייתה מלאכת הניתוח בידי גלב (שהודרך על ידי רופא). הגלב עסק בהקזת דם, העמדת כוסות רוח וטיפול בעלוקות (שהיו מוכרות כטיפול יעיל עד לסוף המאה ה-19). רק החל מהמאה ה-15, עם עליית רמת הלימודים בבתי הספר לרפואה, החל ביקוש מחדש למקצוע, עלתה יוקרתו ושכרו והוכר כמקצוע חופשי.
היסטוריה > הרפואה בעת החדשה (מהמאה ה-15 עד המאה ה-19)

עם ההתעניינות המתחדשת באנטומיה ובפיזיולוגיה, תם עידן ימי הביניים והחלה תקופת הרנסאנס. ב-1543 חיבר וסאליוס את ספר האנטומיה, ששלל את כל תורתו של גאלנוס והצטייר כמדויק ואמין יותר. לאונרדו דה וינצ'י עסק, בין השאר, בנתיחת מתים והעשיר את ידיעותינו אודות גוף האדם. פאראצלסוס, 1493–1541, ביטל את תורת ליחות הגוף, חקר את חילוף החומרים, התאים את התרופות הידועות אל המחלות כדי לייעל את השפעתם, החדיר את השימוש בתכשירים כימיים. אנשים אלו נחשבים כאבות הרפואה המודרנית. פארא בצרפת שחי במאה ה-16 נחשב לאבי הכירורגיה המודרנית. מיכאל סרווטוס, ספרדי שהתגורר בצרפת גילה במאה ה-16 את מחזור הדם הקטן (או גם מחזור דם ריאתי).
במאה ה-17 החלה הרפואה להתקדם, בהישענה על המדעים האחרים:
ויליאם הארווי הוכיח ב-1628 את קיומו של מחזור הדם בגוף, והניח יסודות לאמבריולוגיה המודרנית. רבים חלקו על דעתו, אולם עירוי הדם הראשון שבוצע ב-1666 הוכיח את נכונותה.
בתקופה זו הומצא המיקרוסקופ על ידי לבנהוק, לוטש עדשות הולנדי, אשר ראה את התאים והחיידקים.
מרצ'לו מלפיגי גילה את כדוריות הדם, את מחזור הדם בנימים ואת שכבות העור. בבית הספר בפדובה, נלמדה הרפואה בצמוד למיטת החולה.
בעקבות מלחמות שפקדו את צרפת קודמה הכירורגיה, הוכרה החשיבות בטיפול בפצעים ובעצירת שטפי דם למניעת הלם.
ב-1713 פרסם ראמציני ספר על מחלות מקצועיות (השפעת תעשיית המשי על עובדיה).
סידנהם הדגיש את חשיבות התצפית על החולה.
אלברט האלר, בן המאה ה-18, ערך ניסויים בבעלי חיים ומוכר כיוצר הפיזיולוגיה החדשה.
בישה מצרפת ניסח את המושג ריקמה וכך ייסד את ההיסטולוגיה.
ק.פ. וולף פיתח את התאוריה על השינויים המתרחשים ברחם ועל השתנות העובר.
התקדמות נוספת באה בשטחי הכירורגיה, המיילדות והפתולוגיה. המסכת ומכשיר הרפלקסים נעשו למרכיב מרכזי בבדיקה הקלינית. הוכרה חשיבות מדידת החום אצל כלל החולים. האנטומיה הפתולוגית ונתיחת הגופות, נעשו לשיעורי חובה בלימודי הרפואה. חקר מערכת העצבים התפתח ונעשה למדע בתוך הרפואה. אדוארד ג'נר האנגלי, הרכיב ב-1796 את החיסון לאבעבועות שחורות, והניח יסוד לרפואת המניעה המודרנית. תרמו לכך החוקים הסניטריים המחמירים באנגליה, במחנות צבאיים ובעתות מלחמה.