stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Elder Scrolls V: Skyrim

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  11 בנובמבר 2011
 סוגה:  משחק פעולה-תפקידים
 פיתוח:  Bethesda Game Studios
 הוצאה לאור:  Bethesda Softworks
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 סדרה:  The Elder Scrolls
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Creation Engine, Havok Physics
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  Microsoft Windows,פלייסטיישן 3 ו-4, Xbox 360 ו-Xbox One, נינטנדו סוויץ'
 המשחק הקודם:  The Elder Scrolls IV: Oblivion
 המשחק הבא:  The Elder Scrolls VI
 דרישות מערכת
 מעבד:  2 GHz, כפול-ליבה
 זיכרון:  2 GB RAM
 כרטיס מסך:  Direct X 9.0c, 512 MB
 מקום פנוי:  6 GB
 אתר רשמי
 
The Elder Scrolls V: Skyrim (בעברית: מגילות הזקנים: סקיירים) הוא משחק וידאו מסוג משחק תפקידים ופעולה בסגנון עולם פתוח, אשר פותח על ידי חברת Bethesda Game Studios. זהו המשחק החמישי בסדרת The Elder Scrolls. המשחק יצא לאור ב-11 בנובמבר 2011 למחשב האישי (Microsoft Windows), לפלייסטיישן 3, ול-Xbox 360.
העלילה של המשחק סובבת סביב המאבק באָלְדוּאִין (Alduin), אל-דרקון שנובא להחריב את העולם, על מנת להכין את המקום לעולם הבא. המשחק מתרחש כ-200 שנים אחרי עלילתו של המשחק הקודם, The Elder Scrolls IV: Oblivion, באזור המחוז הדמיוני סְקַיְירִים (Skyrim) שנמצא בצפון היבשת הדמיונית טַמְרִיאֵל (Tamriel). כיוון שהמשחק דוגל בגישת "עולם פתוח", השחקן יכול לחקור את הארץ ואף להתעלם מקו העלילה הראשי וקווי העלילה המשניים. המשחק זכה לביקורות משבחות והצלחה מסחרית גדולה, בהפצה של 7 מיליון עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
בתערוכת e3 2016 הכריזה החברה על גרסה מחודשת של המשחק ל-PlayStation 4 ול-Xbox One. גרסה זו יצאה לחנויות ב 28 באוקטובר 2016. בנובמבר 2017 יצאה גרסה גם לנינטנדו סוויץ'.
תחילת המשחק

בתחילת המשחק הדמות מתעוררת קשורה בעגלת אסירים, תוך כדי שהיא מובלת יחד עם אסירים אחרים לעיירה Helgen שם עומדים להוציא את כולם להורג בידי האימפריה. לאחר הגעתם לעיירה, החיילים אשר מפקחים על ההוצאה להורג מגלים שהדמות אותה אתם משחקים לא נמצאת ברשימה, ואז על השחקן ליצור את הדמות.
במשחק כ-10 גזעים שונים מהם על השחקן לבחור, ובנוסף בפני השחקן עומדת האפשרות לשנות לדמות את מבנה הפנים, השיער, צבע העור וכדומה. לכל גזע החולשות והחוזקות שלו, לדוגמה: נורדים יהיו חזקים יותר כלוחמים, אך אלפים יהיו חזקים יותר כקוסמים.
לאחר מכן החיילים מחליטים להוציא את הדמות להורג בכל זאת, אך רגע אחד לפני שעורפים את ראשה מגיע דרקון. הדרקון מעורר בהלה מאחר שאז דרקונים היו רק אגדה. החיילים כמובן עוזבים את ההוצאה להורג כדי לנסות להביס את הדרקון, בזמן שהדמות בורחת יחד עם חייל מהאיפריה או אסיר (תלוי בבחירת השחקן) למקום מבטחים אל תוך מגדל שמתוכו עוברים למערה בה הדמות תשיג בגדים, נשקים, פריטים, שיקויים וציוד בסיסי.
לאחר שהדמות תלחם במספר יצורים במערה, היא תצא החוצה, שם החייל האימפראלי או האסיר יציע לדמות ללכת איתו לעיירה הקרובה, משם ההרפתקה מתחילה והעולם פתוח בפני השחקן.
העלילה לא אחידה מכיוון שאפשר לשחק שעות ולעשות משימות צדדיות בלי לגעת בעלילה הראשית בכלל. העלילה הראשית לוקחת כ-30 שעות בלבד ברצף (מספר שעות נמוך יחסית למשחקים המודרניים)
משחקיות

המשחקיות הפתוחה, ללא עלילה ליניארית מאפיינת את המשחק כיאה לסדרת The Elder Scrolls. השחקן יכול לחקור את העולם של סקיירים ברגל או על סוס, ולנסוע במהירות לערים, מערות ומקומות בהם כבר ביקר. משימות (Quests) ניתנות לשחקן על ידי דמויות בעולם, וניתן לשלב כמה קווי עלילה במקביל ולשנותם באופן דינאמי לפי מטרות השחקן ומיקומו. בנוסף לכך, דמויות במשחק יכולות להתלוות לשחקן ולהילחם עמו, או לסחור עמו. השחקן יכול להצטרף לקבוצות וגילדות בעולם, כמו ה-Dark Brotherhood,The Companions,Thieves Guild,College Of Winterhold. לכל קבוצה כזאת יש מפקדה, משימות ועלילה שניתן לפתח במקביל. כמו כן, במשחק המון משימות צד שלא קשורות לקווי עלילה המאפשרות לשחקן להילחם באויבים מיוחדים, לקבל ציוד קטלני ולפגוש יצורים מוזרים ועתיקים עם סיפורים מעניינים.
בעולם של סקיירים קיימות גם חיות בר שניתן למצוא בדרכים, מפלצות ועכבישי ענק במערות ואף ענקים. בנוסף לכך קיימים דרקונים, אשר מהווים חלק משמעותי במשחקיות ובעלילה. במשחק יש מספר רב של ערים המחולקות ל - 2 קבוצות: ערי האימפריה וערי המורדים (stormcloaks). למעשה בתחילת המשחק השחקן צריך לבחור צד (ניתן לשינוי מאוחר יותר), איתו יילחם נגד הצד השני במלחמת האזרחים על סקיירים.
משחקיות > קידום הדמות

פיתוח יכולות הדמות הוא מרכיב מרכזי ב-Skyrim. בתחילת המשחק השחקן בוחר את גזע הדמות מתוך מספר גזעים הכוללים דמויי אדם, דמויי לטאה (argonian) וחתול (khajiit), אלפים אפלים, אלפים רגילים, אורקים ועוד. לכל אחד מגזעים אלו יכולות טבעיות (למעט אורקים) ומראה חיצוני שונה. אחת המטרות המרכזיות של השחקן היא לשפר את יכולותיה של הדמות ב-18 מיומנויות, המחולקות בצורה שווה בין שלושה תחומים: קסם, לחימה והתגנבות.
אימון יכולת מסוימת עד לרמת הניסיון הדרושה תוביל לעליה ברמה. כאשר השחקן עולה רמה, הוא מקבל נקודות אותן ניתן להמיר להטבות (perks) ביכולות אותן אימן, לדוגמה: להתגנב בקלות יותר, לזמן 2 יצורים במקום אחד, או לזוז מהר יותר עם שריון כבד. ההטבות עוזרות משמעותית לשחקן ומשפיעות על החופש והשילוב במשחק, לדוגמה: בעזרת הטבה המאפשרת להשתמש בכישופים בלי שאף אחד יישמע וישים לב, אפשר לשלב אלמנטים של קסם עם דמות הגנב או המתנקש. חופש הבחירה, וצורת המשחק בסקיירים הנתונה לבחירת השחקן היא גדולה ומשמעותית מאוד במשחק: הוא יכול לפעול כפיי שיירצה, מתי שירצה. במשחק מגוון עצום של נשקים מסוגים שונים אשר אפשר לשפר ולכשף (להוסיף יכולת לשתק אויב, לשאוב את החיים שלו, לגנוב את נשמתו ועוד). בין הנשקים: חץ וקשת, גרזן, חרב ליד אחת, חרב לשתי ידיים, פטיש מלחמה ועוד.
משחקיות > דרקונים

ניתן לפגוש במגוון דרקונים בעולם של סקיירים. הם נוצרים באופן אקראי ויכולים להתקיף עיירות ולעוף באזורים בעולם. בתחילת המשחק מגלה השחקן כי הדמות אותו הוא מגלם היא ה-Dragonborn ("מולד הדרקון"), תכונה אשר מעניקה לדמות את האפשרות להשתמש בכשפים חזקים הנקראים "צעקות דרקון". כל צעקה כזאת מכילה 3 מילים, ועוצמתה משתנה לפי מספר המילים שנשמעות. 20 צעקות שונות יכולות להתגלות במשחק על קירות המבוכים והמקדשים, וניתן לפתוח אותם על ידי שימוש בנשמת דרקון שנלקחה ממנו בזמן שנהרג. בין הצעקות: עצירת הזמן, נשימת אש, יצירת סופה, הגברת מהירות התקיפה ועוד.
בניגוד לשם היצור, ה״דרקונים״ ב־skyrim הם למעשה ויברנים.
Bethesda למעשה קראו ליצורים הללו דרקונים כדי לחסוך במאמצים תוך תהליך יצירת האנימציה של דרקון.
ביקורות

The Elder Scrolls V: Skyrim קיבל תשבחות וביקורות חיוביות רבות. אתרים המסכמים ביקורות כגון Metacritic נתנו למשחק ציון 96/100 לגרסת ה-Xbox 360‏, ציון 94/100 לגרסת ה-PC‏, ו-92/100 לגרסת הפלייסטיישן.
IGN כתבו בביקורתם: ”זהו משחק מהפנט שמושך אותך לעולם דמיוני, עשוי טוב ומלא בתוכן... זהו אחד ממשחקי התפקידים הטובים ביותר שיוצרו אי פעם.”. ב-Gamespot נטען כי: ”סקיירים מבצע את הכישוף המדהים מכולם: זה שגורם לגוש ענקי של זמן להעלם לפני שאתה מבין את זה.”. המשחק זכה לתואר משחק המחשב של השנה ומשחק התפקידים של השנה בשני המגזינים הללו.
הרחבות

Dawnguard - ה-DLC הראשון למשחק. מתמקד בחזרתו של מנהיג שבט הערפדים.
Hearthfire - הרחבה נוספת אשר מאפשרת בניית בית וגידול משפחה.
Dragonborn - מתמקד בחזרתו של מולד-הדרקון הראשון. לשחקן תהיה אפשרות לחקור מחוזות חדשים ממשחקים קודמים בסדרה, ולרכב על דרקון.
ראו גם

The Elder Scrolls III: Morrowind
שירלי קארי
הערות שוליים

↑  The Elder Scrolls V: Skyrim for Xbox 360 באתר Metacritic, בתאריך 10.11.2011
↑  The Elder Scrolls V: Skyrim for PC באתר Metacritic, בתאריך 17.12.2011
↑  The Elder Scrolls V: Skyrim for Playstation 3 באתר Metacritic, בתאריך 17.11.2011
↑  The Elder Scrolls V: Skyrim Review — Xbox 360 באתר IGN, בתאריך 10.11.2011
↑  משחק המחשב של השנה לשנת 2011 באתר IGN.
↑  משחק המחשב הטוב ביותר לשנת 2011 באתר Gamespot.
↑  משחק התפקידים הטוב ביותר לשנת 2011 באתר IGN
↑  משחק התפקידים הטוב ביותר לשנת 2011 באתר Gamespot
↑  Skyrim: Hearthfire DLC allows you to build a house, adopt a child , באתר eurogamer,‏ 28.8.2012.
↑  Bethesda Confirms Skyrim Dragonborn DLC, באתר IGN,‏ 5.11.2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb167703981 (data)  LCCN: no2015125301  MusicBrainz release group: 0a578ea0-a2ed-4dca-91dc-2b1b77cef1d6  VIAF: 304144647698145786853   WorldCat (עם VIAF): 304144647698145786853 
שחקן מתכונן לקרב נגד דרקון בעולם של סקיירים
יוניפאואר GT

| --- | --- |

Unipower GT, שנת 1966
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Universal Power Drives (אנ') בשיתוף U.W.F. Automative Engineering Ltd
 שנות ייצור:  1969–1966
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  מנוע מרכזי-אחורי, הנעה אחורית
 אורך:  3,531 מ"מ
 רוחב:  1,460 מ"מ
 גובה:  1,029 מ"מ
 משקל:  508 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,134 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 998 סמ"ק המפיק 55 כ"ס ב-5,800 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,275 סמ"ק המפיק 75 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 9.8:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  153 קמ"ש (מנוע 1.0 ליטר)  182 קמ"ש (מנוע 1.3 ליטר)
 מעצב:  Ernie Unger  Valerian Dare-Bryan  Ron Bradshaw
יוניפאואר GT (באנגלית: Unipower GT) היא מכונית ספורט קופה מתוצרת יצרנית המשאיות Universal Power Drives (אנ') בשיתוף U.W.F. Automative Engineering Ltd, אשר יוצרה בין השנים 1969–1966 בבריטניה
יוניפאואר GT

גוף הרכב נבנה מפיברגלס
2 דלתות
2 נוסעים
שלדה: מסגרת חלל של צינור פלדה מרובע עם מרכב פיברגלס מלוכד, החלקים העיקריים של גוף הפיברגלס נקשרו ישירות לשלדה, והגבירו את הנוקשות
מנוע מרכזי-אחורי מתוצרת "Austin Motor Company" (אנ') סדרה "BMC A-series engine" (אנ')
סוג הנעה: הנעה אחורית
מנוע קירור מים
מאייד כפול מתוצרת "SU carburettor" (אנ') מסוג "HS2"
מתלים: היו עצמאיים, עם עצמות עצה ובולמי סליל קדמיים, קישורים רוחביים וזרועות נגררות עם בולמי סליל מאחור
מתקן ההגה נלקח מדגם המיני
מנורות החיווי הקדמיות היו מדגם אוסטין 1100
צירי הדלתות והמנעולים הגיעו מהפורד קורטינה (דור שני)
השמשה הקדמית וכיסוי לוח המכשירים היו מקו המוצרים של טריומף מדגמי "Triumph Spitfire" (אנ') ו-טריומף GT6
מכלולי פנסים הגיעו מה-ג'נסן C-V8
המנורות האחוריות היו מקוריות בווקסהול ויוה דגם "HA"
תמונות

"יוניפאואר GT", שנת 1967
"יוניפאואר GT", שנת 1966 - מכונית מרוץ
"יוניפאואר GT", שנת 1966
"יוניפאואר GT"
"יוניפאואר GT"
"יוניפאואר GT", שנת 1966
"יוניפאואר GT", שנת 1966
הערות שוליים

↑  יוניפאואר GT pressreader.com/australia/mini-magazine/20190901
↑  יוניפאואר GT unipowergt.uk/the-mk-2-unipower-gt
↑  יוניפאואר GT tradeuniquecars.com.au/feature-cars/2009/bygone-brands-unipower-gt
↑  יוניפאואר GT unipowergt.uk
ווקסהול XVR

| --- | --- |

Vauxhall XVR
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ווקסהול מוטורס
 שנות ייצור:  1966 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס (GM)
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  Front mid-engine, rear-wheel-drive layout
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,975 סמ"ק, המפיק 100 כ"ס (מנוע בנזין)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  160 קמ"ש
 מעצב:  "David Jones"  "Wayne Cherry" (אנ')  "John Taylor"  "Leo Pruneau"  "Judd Holcombe"
ווקסהול XVR (באנגלית: Vauxhall XVR) היא מכונית ספורט המוגדרת כמכונית קונספט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס אשר הוצגה בשנת 1966.
מפרט טכני

יוצרו 3 יחידות, מהן 2 יחידות עשויות מפיברגלס והיחידה השלישית עשויה ממתכת
דגם ה-"ווקסהול XVR" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה ("Geneva Motor Show" (אנ')) בשנת 1966.
2 דלתות מסוג "Gull-wing door" (אנ').
2 מושבים.
מנוע מרכזי - קדמי.
הנעה אחורית.
פנסים קדמיים מוסתרים מסוג "Hidden headlamp" (אנ') (pop-up headlamps).
תמונות

"ווקסהול XVR"
"ווקסהול XVR"
"ווקסהול XVR"
ראו גם

ווקסהול מוטורס
מכונית קונספט
ווקסהול SRV
ווקסהול אקווס
הערות שוליים

↑  "ווקסהול XVR" בשיתוף "ג'נרל מוטורס" carthrottle.com/post
↑  "ווקסהול XVR" - קונספט deansgarage.com/2017/vauxhall-xvr-concept
↑  "ווקסהול XVR" topgear.com/car-news/classic/tgs-guide-concepts-vauxhall
↑  "ווקסהול XVR" hooniverse.com/2017/03/24/vauxhall-xvr
↑  "ווקסהול XVR" deansgarage.com/2017/vauxhall-xvr-concept
MBCT

MBCT (ראשי תיבות באנגלית: Mindfulness-based Cognitive Therapy – טיפול קוגניטיבי מבוסס קשיבות) הוא שיטת טיפול נפשי המיועדת לסייע במניעת הישנות דיכאון בקרב אנשים הסובלים מדיכאון חוזר ונשנה. השיטה משלבת טכניקות מדיטציה וקשיבות (Mindfulness) יחד עם מאפיינים של טיפול קוגניטיבי, והיא אחת ממספר שיטות טיפול המהוות את "הגל השלישי" בטיפול קוגניטיבי-התנהגותי, יחד עם שיטות פסיכותרפיה נוספות המשתמשות בקשיבות, כגון ACT ‏ (Acceptance and commitment therapy) וטיפול דיאלקטי התנהגותי (DBT - Dialectical behavioral therapy).
הרציונל הטיפולי מבוסס על החשיבות שבחידוד תשומת הלב והכרת תהליכי התודעה התורמים להישנות של הדיכאון, ולהידרדרות של מצבי רוח שליליים לכדי אפיזודות דיכאוניות חריפות. המטרה היא לשפר את היכולת להתבונן במחשבות וברגשות מבלי להיסחף לתוכם באופן אוטומטי, ועל ידי כך להרחיב את יכולת ההתמודדות עם הדיכאון ולהעשיר את חוויות החיים. בשונה מטכניקות טיפוליות רבות, אין בשיטה זו ניסיון לשנות את הדיכאון עצמו, כי אם את יחסו של האדם אל הדיכאון.
תוכנית ה-MBCT מבוססת על שיטת הפחתת לחץ מבוססת קשיבות‏ (Mindfulness-Based Stress Reduction,‏ MBSR), שפותחה על ידי ג'ון קבט-זין ב-1979, אשר הותאמה לחולי דיכאון.
תוכניות MBCT כוללות שמונה מפגשים קבוצתיים שבועיים הנמשכים שעתיים ומשימות לביצוע מחוץ לזמן המפגש.
ממצאים מחקריים מצביעים על כך שבקרב אנשים שעברו שלוש אפיזודות דיכאוניות או יותר, ההשתתפות בתוכנית מפחיתה את הסיכויים להישנות הדיכאון באופן משמעותי.[דרוש מקור]
ראו גם

קשיבות
התערבות טיפולית
לקריאה נוספת

Segal, Z., Teasdale, J., Williams, M. (2002). Mindfulness-Based Cognitive Therapy for Depression. New York: Guilford Press.
מירי מיכאלי

| --- | --- |

מירי מיכאלי, אולפני i24NEWS, יוני 2024
 לידה:  27 ביוני 1984 (בת 40) ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר כותרת לעיתונאות ולתקשורת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מעסיק:  Act news
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  miri.michaeli.169, mirimichaeli10
 טוויטר:  MiriMichaeli
 www.mirimichaeli.com
 
מִירִי מיכאלי (נולדה ב-27 ביוני 1984) היא עיתונאית ואשת תקשורת ישראלית. מיכאלי היא מגישת המהדורה המרכזית של ערוץ החדשות i24NEWS בעברית.
ביוגרפיה

מיכאלי נולדה בתל אביב לדליה ומשה מיכאלי, שעלו מגאורגיה בשנת 1975. היא גדלה בבית מסורתי שהיה ליותר דתי עם השנים, ככל שהילדים נחשפו יותר ללימודי ההלכה בבתי הספר הדתיים בהם למדו. בילדותה כתבה לירחון הילדים "אותיות". למדה באולפנית בני עקיבא תל אביב ושירתה בשירות לאומי. על לימודיה בתיכון כתבה: ”באולפנא שלמדתי בה שמו את הדגש על ההלכה ולא על האהבה, והרבה פעמים זה ממש עשה לי אנטי, אבל ברוך ה' האהבה ליופי שביהדות בכל זאת ניצחה”.
מיכאלי היא בעלת תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב וכן בוגרת בית הספר לעיתונאות ותקשורת "כותרת".
לאחר סיום לימודיה השתלבה בחדשות 10 והייתה כתבת רווחה למשך שנתיים, ולתקופה קצרה כתבת בריאות. במסגרת הערוץ גם הגישה פינות בתוכניות "חמש עם רפי רשף", "הצינור" עם גיא לרר ו"לונדון את קירשנבאום".
לאחר מכן הוצבה בלונדון כשליחת חדשות 10 באירופה, עד שנת 2016. בתקופה זאת, בין היתר, סיקרה, צילמה ודיווחה מהשטח את הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו", הפיגוע במרכול היהודי בפריז, הפיגועים בקופנהגן, משאל העם בסקוטלנד, ההתאבדות של טייס טיסה 9525 של ג'רמנווינגס בהרי האלפים יחד עם כל נוסעי מטוסו והברקזיט.
לאחר פיצול ערוץ 2 בשנת 2017, עברה מיכאלי לקשת 12, והצטרפה לתוכנית "חדשות הבוקר" עם ניב רסקין, ובמקביל שימשה גם מגישה מחליפה בתוכנית "אנשים". כעבור כשנה וחצי היא הפכה לפאנליסטית קבועה בתוכנית הבוקר.
ב-2019, לאחר רצח מיכל סלה סיפרה מיכאלי לאתר "מאקו" שגם היא הייתה קורבן לאלימות של בן זוגה הקודם, בדומה לסלה עצמה. בעקבות הכתבה שבה דיברה בגילוי לב על התקופה הקשה שעברה, עלה לדיון ברשתות החברתיות נושא סימני האזהרה לגבי זוגיות עם גברים אלימים.
בדצמבר 2020 עזבה מיכאלי את שידורי קשת ועברה לחדשות 13, שעם חבריה עבדה בימי ערוץ 10. במסגרת תפקידה, מיכאלי הגישה תוכניות של חברת החדשות ושימשה ככתבת מגזין ופרויקטים.
בשנים 2022–2023 הגישה מיכאלי את "העולם הבוקר" ברשת 13 לצידם של רותם ישראל וצביקה הדר.
בשנת 2023 הקימה, יחד עם משה קלוגהפט, את חברת החדשות "ACTnews". החברה מתמקדת ביצירה, באמצעות בינה מלאכותית, של מהדורות חדשות בשפות שונות, לשם הפצה שלהן ברשתות חברתיות.
ב-30 ביוני 2024 החלה בהגשת המהדורה המרכזית בערוץ החדש בעברית של i24NEWS.
מיכאלי נשואה לאיברי שוורץ ואם לבת ושני בנים. היא מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  מירי מיכאלי תגיש את המהדורה המרכזית בערוץ i24NEWS בעברית, באתר ynet, 28 בפברואר 2024
↑  אבנר שאקי, מירי מיכאלי: "זה נס שאני שומרת מצוות", 10 ביוני 2019, באתר "הידברות"
↑  יונתן כיתאין, ‏מירי מיכאלי עוזבת את ערוץ 10 ועוברת לזכיינית קשת, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2017
↑  שרון טל, קשת לקחה את אלמז מנגיסטו, אז חדשות 13 "חטפה" בחזרה את מירי מיכאלי, באתר אייס, 1 בדצמבר 2020
מירי מיכאלי חוזרת לחדשות 13, באתר ערוץ 7, 1 בדצמבר 2020
↑  דנה גוטרזון, ‏"נשנה את עולם החדשות": מהדורת ה-AI הראשונה יצאה לדרך, באתר ‏מאקו‏, 30 ביולי 2023
↑  אריאל כהנא, "מפיצים את האמת על ישראל": קמפיין הסברה חדש בעקבות מבצע "מגן וחץ", באתר ישראל היום, 10 במאי 2023
↑  רן בוקר, ערוץ החדשות I24news החל את שידוריו, באתר ynet, 30 ביוני 2024
↑  נועה רחמים, ‏מזל טוב: מירי מיכאלי ילדה ילד שלישי, באתר מעריב אונליין, 7 ביולי 2021
מיכאלי ככתבת חדשות 10, מדווחת מפריז, יום לאחר הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו", ינואר 2015
לאומיות ואנטישמיות באירופה המודרנית: 1815–1945

| --- | --- |

בכריכת הספר ציורו, לזכר הפוגרום ביהודי קישנב, של אפרים משה ליליין
 מידע כללי
 מאת:  שמואל אלמוג
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  היסטוריה של עם ישראל
 הוצאה
 הוצאה:  מרכז זלמן שזר, המרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון
 תאריך הוצאה:  1988
 מספר עמודים:  181
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9652270512
 הספרייה הלאומית:  001042524
לאומיות ואנטישמיות באירופה המודרנית 1945-1815 הוא חיבור היסטורי של פרופ' שמואל אלמוג אשר ראה אור בהוצאת מרכז זלמן שזר והמרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת תשמ"ח 1988; כאחד מסדרה על תולדות האנטישמיות.
הספר דן בעלייתה של האנטישמיות והלאומיות באירופה בתקופה שהחלה עם חלוקתה הטריטוריאלית של אירופה לאחר קונגרס וינה ב-1815, ועד סיומה של מלחמת העולם השנייה. במהלך התקופה פשטה האנטישמיות את צורתה המסורתית והישנה, ולבשה צורות חדשות וקיצוניות, בדמותן של האידאולוגיה הנאצית ואירועי השואה. תובנות הספר, שנושאיו במוקד פעילותם המחקרית של היסטוריונים ברחבי תבל, עשויות לתרום להבנת האידאולוגיה האנטישמית בעת החדשה, התפתחותה וגווניה, וכיצד הכשירה את הלבבות והתודעה לביצוע רצח העם ללא תקדים בתקופת השואה.
פרקי הספר > הקדמה - "עִם הספר"

בהקדמה סוקר ההיסטוריון פרופ' שמואל אטינגר את הספר והשאלות העיקריות שעלו בו; ומסכם, כי הוא "מראה בצורה ברורה את תהליך ההקצנה של האידאולוגיה הלאומית במדינות אירופה במשך המאה התשע-עשרה ובמחצית הראשונה של המאה העשרים ואת הקשר ההדוק שלו לשנאת ישראל פעילה ולאנטישמיות". הוא מציין כי המונח "אנטישמיות", הוטבע "בשנות השבעים של המאה התשע-עשרה, התאים למושגיהם של משכילים אירופאיים רבים באותו זמן, שעל סמך הישגי הביולוגיה, האנתרופולגיה, והבלשנות ניסו למצוא בסיס מדעי-אובייקטיבי, כביכול, להבחנה בין קבוצות אנושיות שונות ולדירוגן".
פרקי הספר > מבוא: "התחלות ראשונות"

בפרק זה דן המחבר, שמואל אלמוג, בקשרים שבין אנטישמיות ללאומיות, האנטישמיות ראשיתה בעת העתיקה, ואילו הלאומיות בעת החדשה. אולם, במאה ה-19, האנטישמיות, כזרם הגות, הושפעה רבות מהלאומיות, אשר חתרה למדינת לאום אחידה. אלמוג מתאר קווים ראשונים להופעתה של תביעת האחידות באוכלוסייה, בשלהי ימי הביניים, כאשר ממלכת ספרד גרשה את היהודים והמוסלמים משטחי ריבונותה, בחצי האי האיברי ובדרום איטליה. הוא מצטט בהקשר זה את תובנותיו של ההיסטוריון בן-ציון נתניהו, על המכנה המשותף של ארצות שונות אשר שליטיהן גירשו את היהודים משטחן: "ליצור מצב של אחידות באומה לא רק מבחינת ההשתייכות הדתית, אלא אף מבחינת המצב הגזעי, אורח החיים, הלשון, המנהגים, השלטון וההיסטוריה".
פרקי הספר > פרק ראשון: "הלאומיות הרומנטית"

"טוב יהיה לגשת אל הלאומיות המודרנית בהצגתה של הלאומיות הרומנטית", מציע אלמוג בתחילת הפרק. הלאומיות הרומנטית, שהתפתחה בגרמניה במאה ה-19, גם הזרם השמרני שבה, הייתה תנועת מחאה, תגובה לתמורות המודרנה בפוליטיקה, בכלכלה, בטכנולוגיה ובאמנות בתקופתה, כך קובע אלמוג על פי יעקב טלמון. הלאומיות הרומנטית בגרמניה התפתחה מתוך ההתמודדות והמאבק בהשפעת המהפכה הצרפתית וכיבושי צבאות נפוליון ברחבי אירופה, במפנה המאות ה-18 - ה-19. היא העלתה על נס את ההיקשרות לנופי הארץ, השפה, הפולקלור וההיסטוריה הגרמנית, שראשיתה בשלהי העת העתיקה, וכמהה אל "היצירה הגרמנית האותנטית". על גבי הלאומיות הרומנטית טענה האנטישמיות העדכנית, כי "היהודי" אינו מסוגל לקחת חלק ביצירה הגרמנית מעצם מהותו, וגם אם יטען לנאמנות ומסירות למולדת הגרמנית, הרי שמהותו היא אוניברסלית, ואין בה תואם מובנה ללאומיות פרטיקולרית.
פרקי הספר > "מהפיכות ומהפיכות-שכנגד"

במאה ה-19 ידעה החברה האירופאית סדרת מהפכות שביטאו שינוי בתפיסת עולמם של המונים, תמורות בסדר הפוליטי ובהגדרה העצמית הלאומית. תמורות אלו השפיעו בין השאר על תפיסת מקומם של היהודים בחברה האירופית, בעיני עצמם ובעיני החברה הסובבת. אולם המהפכות, שמלכתחילה הובלו על ידי מיעוט או רוב יחסי, לא התקבלו על דעת הכל, והמתנגדים עוררו תנועות חזרה או מחאה, שחתרו להחזרת המצב הישן על כנו, או לפחות בגרסה מעודכנת. בהקשר זה, מתאר אלמוג את המרידות הפולניות בשליט הרוסי בשנים 1830 ו-1863; המרד הראשון התחולל לאחר הפלת בית בורבון בצרפת מכס המלוכה ביולי 1830, ובהשפעתו התחוללה סדרת התקוממויות כנגד שלטונות זרים בלאומים שונים ברחבי אירופה; במערבה ובמזרחה, ובכלל זאת בפולין שתושביה התמרדו כנגד השלטון הרוסי הצארי. במהלך המרידות ניצלו המונים את האנדרלמוסיה השלטונית, פרצו אל בתי היהודים ובזזו אותם. אז גם עלו חילוקי דעות קשים בתוככי שתי החברות: בחברה היהודית ובחברה הפולנית, בשאלה: האם יוּתר ליהודים להצטרף אל המרידה הלאומית? וכך, אירועי המהפכה שפעיליה נתכוונו לשחרר מעול ריבון זר, גם חשפו יחס מזלזל לגבי כושרם של היהודים להיות אנשי צבא, ותפיסה מורכבת, "דו-ערכית", בשאלת שיתופם של יהודים במאבק לאומי, ותרמו להופעתם של מבעים אנטישמיים.
 מגמות אלו התגברו בתקופת מהפכות אביב העמים, שראשיתה בפריז בשנת 1848. ההתקוממויות כוונו כלפי שליטים מקומיים, אולם שאלת היהודים השתרבבה אליהן, בהיותם קבוצת מיעוט אתנית ודתית שונה מסביבתה, באורח חייה, באמצעי כלכלתה, בשפתה ובתרבותה. מנהיגי התנועות הלאומיות נכונו להכיר בזכויות של כל "הקבוצות הלאומיות הזרות, לרבות היהודים", כותב אלמוג; אולם, לאחר המהפכה התחוללה מהפכת-נגד וחל מפנה במצב המדיני והלוך הרוח השליט. משהוחזר על כנו "המשטר הישן", הלכה ונשתנתה מגמתן של התנועות הלאומיות והן נעשו פחות ליברליות ופחות דמוקרטיות ויותר שמרניות ומסתגרות". אלמוג מתאר את הזיקה ההדדית בין האכזבה ממהפכות "אביב העמים" לבין התגברות העמדה השמרנית שהופיעה לאחריהן ביתר שאת ועמה אנטישמיות עדכנית. השמרנים והאנטישמים הבולטים, בהם וילהלם מאר, ריכרד וגנר ופיודור דוסטויבסקי טענו, כי השתלבותם של היהודים בחברה הכללית היא מזיקה, שהם טפילים, אוהבי בצע, חתרנים ורודפי שלטון ומניעיהם שכלתנים וקרים.
פרקי הספר > פרק שלישי: "עליית האנטישמיות הפוליטית"

ברבע האחרון של המאה ה-19, גאתה האנטישמיות בהגות ובאירועים קשים; יש הקושרים זאת עם סדרת משברים כלכליים שהתחוללה במקביל באירופה. אלמוג מציין כי "יש רגליים להשערה, שהאנטישמיות בגרמניה ובאוסטריה התעוררה בתגובה על גמר תהליך האמנציפציה של היהודים. בציבור נוצר הרושם כאילו האירה ההצלחה את פניה ליהודים על חשבונם של הלא-יהודים". תהליך דומה אירע בצרפת. האנטישמיות התגברה, כהלך רוח ציבורי, בעקבות פנייתו של הקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק לכיוון שמרני ימני בשנת 1879; אליה נלוותה השפעתם של המטיף הנוצרי אדולף שטקר וההיסטוריון היינריך פון טרייצ'קה, שהתפלמס עם ההיסטוריון היהודי צבי גרץ. האנטישמיות הרבגונית שבוטאה אז במערב אירופה גרמה לפולמוסים על מקומם של היהודים בחברה הכללית, אשר נוהלו על ידי משכילים או פטריוטים, כגון הרב ד"ר שמואל יוסף בלוך ופרופ' אלויס צוקר. ברוסיה, שהגבילה את רוב נתיניה היהודים לאזור תחום המושב ישב אז הקיבוץ היהודי הגדול בעולם (45 אחוז מהאוכלוסייה היהודית בתבל). רצח הצאר הרוסי אלכסנדר השני על ידי מהפכנים, גרר גל פרעות, "הסופות בנגב", אשר פגע במאות קהילות, והחיש את תנועת ההגירה היהודית מהמדינה. אנטישמיות שררה גם ברומניה. היא הגיעה לעצמאות מ-1859, "שאפה להרחיב את גבולתיה ופיתחה לאומנות תוקפנית וגם אנטישמית. הרומנים חזרו על הטענה שיהודים הם זרים ברומניה ולפיכך אין להם לטעון לאזרחות בארץ זו".
פרקי הספר > פרק רביעי: "מהמאה התשע-עשרה למאה העשרים"

השנים האחרונות למאה ה-19 והראשונות למאה ה-20, "כונו בפי בני הדור בשם "La belle èpoque" ‏("התקופה היפה")". הן התאפיינו ברווחה כלכלית והתפתחות טכנולוגית חדשה בחיי היום יום בחברה המערבית. הלאומיות היהודית והתנועה הציונית ידעו בשנים אלו התפתחות נמרצת, ארגונית, רעיונית וכלכלית, בין השאר, בדמותם של הקונגרסים הציונים והכלים הפיננסים שהוקמו למימוש המפעל הציוני בארץ ישראל. לכאורה, הן לאנטישמים והן לציונים הייתה שאיפה משותפת, והיא הוצאתם של היהודים מאירופה והבאתם למקום נפרד ורחוק, שבו יקימו מדינה ריבונית משלהם. בהקשר זה, מזכיר אלמוג, את מפגשיו של בנימין זאב הרצל עם שר הפנים הרוסי פלווה, אותן סיכם ביומנו. אולם במרוצת הזמן התברר, שאנטישמים מובהקים שוללים את הלאומיות היהודית, ובמקביל עוררה הציונות טינה אצל תנועות לאומיות שצדדו בשילוב היהודים ובטמיעתם בחברה הכללית.
 "הזעזוע הגדול בא על היהודים ב-1903, בפרוץ מאורעות קישנב", בירת בסרביה. התקשורת העולמית מסרה על המאורעות האכזריים בהרחבה, ובעקבותיה הובעה מחאה בארצות רבות, בהשתתפות יהודים ולא יהודים, אנשי שם ומלומדים. אך למעשה, הן בישרו על גל חדש של פרעות ברוסיה שבו נרצחו ונפצעו אלפי יהודים, בשנים 1904‏-1906, בעתות מלחמת יפן-רוסיה ומהפכת הנפל ב-1905. השנים שלפני מלחמת העולם הראשונה התאפיינו בעמימות וברגיעה יחסית; "ברוסיה הייתה אנטישמיות רשמית, אך החוגים הנאורים הסתייגו ממנה עכשיו. באירופה המרכזית והמערבית היה הגל האנטישמי בירידה ... עם זה הייתה לאנטישמיות השפעה ניכרת, הן במישור החברתי והן ברמה הפוליטית".