יצחק אלדן
ביוגרפיה

יצחק (דנינו) אלדן נולד בקזבלנקה, מרוקו. עם סיום בית הספר היסודי אליאנס, בגיל 12, הצטרף לגרעין בני עקיבא "חובבי השפה". בסוף 1955 עזב את משפחתו ועלה לישראל בפברואר 1956 במסגרת עליית הנוער. עד 1961 התחנך בבית הספר האזורי שדה אליהו שבעמק בית שאן והתגורר בקיבוץ טירת צבי. ב-1961 הצטרף למשפחתו שעלתה בינתיים ארצה והתיישבה במושב ברק שבחבל תענך. את לימודיו התיכוניים השלים ב-1963 בבית הספר התיכוני המחוזי בעפולה. בין 1963 ל-1965 שירת בצה"ל ולאחר מכן פנה ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1968 סיים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה, יחסים בינלאומיים והיסטוריה של ארצות האסלאם. ב-1972 סיים לימודי אפריקה ל-MA תוך שהוא משמש כעוזר מחקר. ב-2002 הוא סיים לימודי תואר שני ביחסים בינלאומיים בבית הספר הגבוה למדעי החברה בפריז.
יצחק אלדן הצטרף לשירות החוץ ב-1970. הוא שירת בשורה של תפקידים בצפון אמריקה ובאירופה, בשגרירויות ובקונסוליות, ובתפקידים בילטרליים ומולטילטראליים כאחת. ב-1974, השליחות הראשונה, הייתה ליוסטון שבטקסס בתפקיד סגן קונסול למדינות דרום-מערב ארצות הברית. ב-1975 עבר לפריז ושימש קצין העיתונות ודובר השגרירות. ב-1983 יצא לשליחות במונטריאול כקונסול לקוויבק ולפרובינציות הימיות של קנדה. ב-1985, בתום שלוש שנים ב"רצועת הקרח", מונה לסגן קונסול כללי בלוס אנג'לס. ב-1990, יצא לשליחות שנייה בפריז, שנמשכה כחמש שנים, והפעם כסגן שגריר לצרפת בדרג ציר מדיני. במהלך תקופה זו הוא כיהן כחצי שנה בתפקיד ממלא מקום השגריר לצרפת (ממונה על היחסים). כמו כן שירת בתפקיד נציג ישראל לאונסק"ו, במקביל לתפקידו כציר המדיני של השגרירות. במהלך תקופת השירות הזו התרחשו אירועים בעלי השלכה ישירה לעבודת השגרירות בצרפת וביניהם מלחמת המפרץ, פרשת המחבל אבו דאוד, והסכמי אוסלו.
ב-1999, מונה לראשונה אלדן לתפקיד שגריר. היה זה כשגריר לדנמרק, כולל טיפול בטריטוריות של גרינלנד ואיי פארו. התפקיד המרכזי במהלך שירותו שם היה בבלימת הביקורת הדנית על ישראל לנוכח האינתיפאדה השנייה. ב-2001, עבר לזירה המולטילאטרלית כשגריר באונסק"ו בפריז ובמועצת אירופה בשטרסבורג. באונסק"ו המאבק התמקד בבלימת ההחלטות השנתיות האוטומטיות נגד ישראל וקידום אג'נדה חיובית בארגון האו"ם העוסק בחינוך תרבות ומדע. במועצת אירופה שבה חברים הפרלמנטים של כל מדינות אירופה המשימה הייתה לסייע לכנסת ישראל, בעלת מעמד המשקיף באספה הפרלמנטרית, הן בקידום היחסים בנושאים אזרחיים שונים והן בדיונים על הסכסוך (שבהן השתתף גם המשקיף הפלסטיני).
בין שליחות אחת לשנייה אלדן שירת במטה משרד החוץ בירושלים במגוון תפקידים ובראשם שניים. ב-1994 התמנה לראש חטיבת ההדרכה ותכנון כוח האדם (בית הספר לצוערים ולדיפלומטים) במטרה להכשיר את הדיפלומטים הישראלים ובעיקר הצעירים שביניהם למשימות החדשות הקשורות לקידום תהליך השלום למחרת הסכמי אוסלו ואיוש כוח האדם הדיפלומטי בנציגויות החדשות שנפתחו בארצות ערב ובמדינות ברית המועצות לשעבר. ב-2003 התמנה לתפקידו האחרון במשרד החוץ: ראש הטקס של המדינה. התפקיד כלל את האחריות לטקסים הבינלאומיים, הטיפול בסגל הדיפלומטי הזר בישראל, הטיפול במינוי קונסולים ישראליים בחו"ל ומינוי קונסולים של מדינות זרות בישראל והאחריות על ניסוח ההתכתבות הטקסית הרשמית בין ישראל למדינות העולם. בתפקידו זה שימש תקופת שיא של שבע שנים. ב-30 באוקטובר 2010, אחרי 40 שנות שירות דיפלומטי פרש ממשרד החוץ בדרג שגריר בכיר.
במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו, יצחק אלדן היה גם מעורב בשליחויות דיפלומטיות מיוחדות וביניהן ההשתתפות במשא ומתן לנורמליזציה של היחסים בין ישראל למצרים והחברות בוועדת המעקב שהוקמה אחרי מבצע "ענבי זעם" בלבנון.
אלדן משמש כנשיא "מועדון השגרירים בישראל" (The Ambassadors' Club of Israel), אותו ייסד ב-2011. אלדן גם מנהל את בית הספר הישראלי לשגרירים צעירים ב"מרכז הישראלי למנהיגות צעירה".
שימש כיועץ דיפלומטי בכיר לקונגרס היהודי הישראלי (The Israeli Jewish Congress).