stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייק מקאלמון
הערות שוליים

↑  "Representative Jake McCalmon". capitol.tn.gov. נבדק ב-31 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "McCalmon announces run for state House District 63 seat". Williamson Herald. 15 בפברואר 2022. נבדק ב-31 במרץ 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brown, Melissa (9 בנובמבר 2022). "Here's who won in contested Middle Tennessee legislative races on Nov. 8". The Tennessean. Gannett. נבדק ב-31 במרץ 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Meet Jake". votejakemcalmon. נבדק ב-31 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andone, Dakin; Young, Ryan; Simonson, Amy; Almasy, Steve. "Tennessee's Republican-led House expels 2 Democratic lawmakers over gun reform protest, fails in bid to oust a third". CNN (באנגלית). נבדק ב-2023-04-07.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטושי אומורה

| --- | --- |

תמונתו של סטושי אומורה מהרצאת פרס נובל שלו לשנת 2015
 לידה:  12 ביולי 1935 (בן 89) האימפריה היפנית
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יאמאנאשי  אוניברסיטת טוקיו  אוניברסיטת המדע של טוקיו  Yamanashi Prefectural Nirasaki High School 
 מוסדות:  The Kitasato Institute (1965)  אוניברסיטת יאמאנאשי (1963–1965)  אוניברסיטת קיטסאטו (1968)  Tokyo Metropolitan Sumida Technical High School (1958–1962)  אוניברסיטת וסליין (1971)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2015)  פרס אשאסי (2015)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי  מסדר התרבות (2015)  Canada Gairdner Global Health Award (2014)  פרס ההצטיינות בתרבות (2012)  פרס טטרהדרון (2010)  אביר בלגיון הכבוד (17 באוקטובר 2008)  פרס ארנסט גונתר (2005)  פרס נאקאנישי (2000)  פרס הנסיך מחידול (1997)  פרס האקדמיה של יפן  מדליית הזהב ע"ש רוברט קוך (1997)  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי (1992) 
 www.satoshi-omura.info
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
סטושי אומורה (ביפנית: 大村 智; נולד ב-12 ביולי 1935) הוא ביוכימאי יפני. ידוע בזכות גילוי ופיתוח מגוון תרופות ממיקרואורגניזמים.
זכה בשנת 2015 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ביחד עם ויליאם קמפבל וטו יויו.
השכלה

אומורה למד תואר ראשון באוניברסיטת יאמאנאשי, הוא קיבל את התואר השני במדעים מאוניברסיטת המדע של טוקיו (אנ'), דוקטורט במדעי התרופות מאוניברסיטת טוקיו ב-1968 ותואר דוקטור בכימיה מאוניברסיטת המדע של טוקיו ב-1970. ב-1965 הוא התחיל את מחקרו במכון קיטסאטו שבטוקיו.
מחקרים

1965 הוא החל את מחקריו למצוא פעילות חומרים שיכולים לשמש נגד מיקרובים, אותם מייצרים חיידקים. הוא גילה מין חדש של Streptomyces, ‏Streptomyces avermitilis, שיש לו פעילות כזו. הוא בודד את החיידקים הללו. ויליאם קמפבל המשיך את מחקריו ופיתח את התרופה ivermectin, שמשמשת היום לטיפול בעיוורון הנהרות, באלפנטיאזיס טרופית ובפרזיטים נוספים. התרופות נמצאו כבטוחות מאוד לשימוש וכעוזרות נגד המחלות הללו.
פרסים ותארים > מדע ואקדמיה

1985 – פרס הוקסט-רוסל
1986 – פרס אגודת התרופות של יפן
1988 – פרס אוהרה
1990 – פרס האקדמיה היפנית
1995 – פרס פוג'יווארה
1997 – מדליית הזהב של רוברט קוך
1998 – פרס הנסיך מהידול
2000 – פרס נאקאנישי
2005 – פרס ארנסט גינטר
2010 – פרס הטטרהדרון ליצירתיות בכימיה אורגנית
2011 – פרס ארימה
2014 – פרס גרדנר לבריאות עולמית
2015 – פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
פרסים ותארים > לאומיים

1992 – מדליית הכבוד (יפן)
2011 – מסדר האוצר הקדוש, כוכב כסף וזהב
2012 – הצטיינות תרבותית
פרסים ותארים > חברות באגודות מדעיות

1992 – האקדמיה למדעים של גרמניה
1999 – האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
2001 – האקדמיה של יפן
2002 – האקדמיה הצרפתית למדעים
פרסים ותארים > אחרים

אביר לגיון הכבוד של צרפת
פיטר מנספילד

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1933 למבת', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 בפברואר 2017 (בגיל 83) נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פיזיקה, דימות תהודה מגנטית, פיזיולוגיה 
 מקום קבורה:  ביסטון, שבנוטינגהמשייר 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קווין מרי בלונדון 
 מוסדות:  אוניברסיטת נוטינגהאם 
 תלמידי דוקטורט:  Martin Andrew Whitaker 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  פרס ומדליית גאבור (1988)  Knight Bachelor  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2007)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2003)  Mullard Award (1990) 
 
סר פיטר מנספילד (באנגלית: Peter Mansfield; ‏9 באוקטובר 1933 - 8 בפברואר 2017) היה פיזיקאי אנגלי, פרופסור באוניברסיטת נוטינגהאם שבאנגליה, עמית החברה המלכותית (FRS) וחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2003 על גילויו ופיתוחיו בנוגע למכונת ה-MRI (דימות תהודה מגנטית).
קורות חיים

מנספילד נולד בלונדון שבאנגליה. הוא גדל בקאמברוול והיה הצעיר מבין שלושה בנים. אמו, רוז ליליאן, הייתה עקרת בית שטיפלה בילדים. אביו, סידני ג'ורג' מנספילד, עבד כממלא גז. בתחילת מלחמת העולם השנייה היה בן 6, ובמהלכה פונה שלוש פעמים מלונדון לאזורים בטוחים.
מנספילד עזב את לימודיו בגיל 15 לאחר שמורה טען בפניו שאין לו עתיד במדעים, והחל לעבוד כעוזר דפס. בגיל 18 הוא החל להתעניין בטילים וחיפש עבודה בתחום. מנספילד התקבל במשרד לאספקה (Ministry of Supply) של ממשלת בריטניה במחלקה לאספקת ציוד טילים. הוא עבד שם במשך שנה וחצי ולאחר מכן גויס לצבא למשך שנתיים, שם עסק באותו התחום. ב-1956 החל ללמוד פיזיקה בקולג' קווין מרי של אוניברסיטת לונדון. בשנת הלימודים השלישית ערך פרויקט בו בנה ספרקטרומטר NMR (תהודה מגנטית גרעינית) נייד, למדידת השדה המגנטי של כדור הארץ. הוא המשיך בלימודי הפיזיקה ובמהלך עבודת הדוקטורט שלו קיבל הצעה לעבודת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין שבארצות הברית. הוא קיבל את ההצעה. לאחר קבלת התואר דוקטור בפיזיקה מאוניברסיטה בלונדון בשנת 1962 מנספילד עבר לאילינוי יחד עם אשתו, ג'ין מרגרט קיבל, איתה התחתן בספטמבר של אותה השנה. ב-1964 חזר לאנגליה והצטרף לסגל של אוניברסיטת נוטינגהאם, שם התמנה לפרופסור בשנת 1979.
פיתוח ה-MRI

במהלך מחקרו על מכונת ה-NMR הרצה לקבוצת אנשים, ואחד מהם שאל אותו האם הוא מודע לעובדה שאדם נוסף, פול לוטרבור, חוקר את אותו התחום בדיוק. מנספילד לא ידע וכשחזר לאנגליה נפגש עם לוטרבור. השניים החליטו לשתף פעולה ולעבוד יחדיו.
מכונת NMR היא מכונה המהווה כלי מרכזי בניתוח כימי של מבנים מולקולרים ואטומיים שונים. לעומתה, MRI היא מכונה בה משתמשים בעיקר לסריקה של גוף האדם, לצרכים רפואיים.
לוטרבור הבין שאפשר לתכנן את השדה המגנטי ב-NMR כך שיהיה ניתן ליצור תמונות דו-ממדיות של מבנים פנימיים של גופים. מנספילד, בעזרת שיטות וחישובים מתמטיים, שיפר את רעיונותיו של לוטרבור והפך את ה-NMR לטכנולוגיה מעשית ברפואה - MRI. הוא גם קיצר את הזמן של ההליך והצליח לגרום שפיתוח התמונות ייארך דקות במקום שעות, ובנוסף הפך את התמונה לברורה יותר.
מכונת ה-MRI כיום מתבססת על כך שחלק גדול מהמולקולות בגופינו מכילות מימן. למימן יש מגנט פנימי חזק. המכונה עצמה היא בעצם מגנט ענקי היוצר שדה מגנטי מסביב למטופל. ה-MRI מפענח היכן נמצאים המימנים בגוף, כך שהוא יכול למפות את האיברים הפנימיים, במרחקים מדויקים למדי, ולתת הדמיות ברורות ותלת-ממדיות של האיברים כך שיהיה ניתן לטפל בחולים ביעילות המרבית.
מכונת ה-MRI מהווה כלי חשוב ברפואה מפני שהיא לא פולשנית והיא לא משתמשת בקרינה מזיקה, כמו קרני רנטגן או מכונת ה-CT (טומוגרפיה ממוחשבת). בעזרתה ניתן לראות את המבנים הפנימיים בגוף האדם ולאבחן בעיות פתולוגיות. כ-60 מיליון בדיקות MRI מתבצעות ברחבי העולם מדי שנה.
הכרה

מנספילד זכה בפרסים ותארים רבים, ביניהם מדליית זהב של האגודה של תהודה מגנטית ברפואה (1983), עמית החברה המלכותית (1987), מדליית סילבנוס תומפסון מהמכון הבריטי לרדיולוגיה (1988), תואר אבירות (1993), ופרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2003), יחד עם פול לוטרבור, על פיתוח ה-MRI.
לקריאה נוספת

רשימת הפטנטים על שמו של מנספילד באתר "patentgenius"
הרכב הגוף

המונח הרכב הגוף משמש לתיאור הפרופורציות של השומן, העצמות, המים והשרירים בגוף האדם.
מראה חיצוני

מכיוון שרקמת השרירים תופסת פחות נפח בגוף האדם מאשר רקמת השומן, הרכב הגוף וכמו גם המשקל של האדם קובעים בסופו של דבר עד כמה אדם נראה רזה. שני אנשים מאותו המין, באותו הגובה, ועם אותו משקל הגוף עשויים להיראות שונים לחלוטין מכיוון שהם נבדלים זה מזה בהרכב הגוף.
שינוי הרכב הגוף

הרכב הגוף יכול להתרחש כתוצאה מאיבוד מסת השומן או הוספה של מסת שריר. תוכנית אימוני כוח (אנ') מתאימה המשולבת עם תוכנית תזונתית מתאימה מאפשרת שינוי יזום של הרכב הגוף.
מונח נפוץ לתיאור אנשים רזים עם הרכב גוף לקוי הוא "Skinny Fat" (בתרגום חופשי לעברית: "רזים שמנים") אשר מתאר אנשים שאינם סובלים מעודף משקל, אך מכיוון שחלק קטן למדי ממשקל הגוף הכולל שלהם מורכב משרירים, הם נראים רפויים וחלשים.
מדידת הרכב הגוף

ישנן מספר דרכים למדוד את הרכב הגוף, ובפרט את אחוזי השומן בגוף:
באמצעות קליבר למדידת עובי השומן התת-עורי - השיטה הנפוצה ביותר למדידת הרכב הגוף נעשית באמצעות שימוש בקליבר למדידת עובי השומן התת-עורי במספר מקומות בגוף - באזור הבטן, באזור הגב, באזור הזרוע, באזור הישבן ובאזור הירכיים. לאחר מכן משתמשים במדידות הללו על מנת להעריך את אחוז השומן בגוף כולו.
ניתוח עכבה ביו-אלקטרי בתדר יחיד או רב-תדר (BIA) - מכשיר מסוג Bioelectrical impedance analysis (אנ') אשר מעביר זרם חשמלי חלש בגוף על מנת להעריך את אחוזי השומן בגוף.
דקסה (Dual energy x-ray absorptiometry – DEXA) - למרות היותה מהירה ולא פולשנית, בעיות עלות, נגישות, וחשיפה לקרינה במינון נמוך מגבילות את השימושיות שלה. כאשר מבצעים את הבדיקה על פי הפרוטוקולים הסטנדרטיים, ל-DEXA יש את סטיית התקן הנמוכה ביותר מבין האומדנים. סריקת DEXA מבוצעת רק על ידי רדיולוגים.
מדידת צפיפות מתחת למים (Hydrodensitometry) - שקילה מתחת למים, שבעבר נחשבה התקן למדידת הרכב הגוף, כבר איננה נפוצה עקב מגבלות השימוש.
דחיקת אוויר (Air displacement plethysmography) - דחיקת אוויר מספקת שיטה חלופית מהירה ואמינה למדידת צפיפות מתחת למים, אבל עשויה להפחית את קריאת שומן הגוף ב-2%-3%.
מדידות קפלי עור - מדידת עובי קפלי העור ב-5 או 7 אתרים היא השיטה הנפוצה ביותר לצד ניתוח עכבה ביואלקטרי מכיוון ששתיהן נוחות ולא יקרות. למדידת קפלי עור יש סטיית תקן גבוהה הנובעת מאופן ביצוע המדידה על ידי אנשים שונים, סטנדרטים שונים וקליפרים שונים. בעיות אלו מפריעות פחות כאשר משתמשים במדידות עוקבות של אותו אדם על ידי אותו מודד, או בקרב אוכלוסיות דומות.
צילומי דימות תהודה מגנטית (MRI) וצילומי טומוגרפיה ממוחשבת (CT) - ניתן גם להעריך את הרכב הגוף באמצעות צילומי MRI וצילומי CT. מכיוון שצילומי ה-MRI וצילומי ה-CT נחשבים לדרכים המדויקות ביותר למדידת הרכב הגוף, חברות תרופות רבות משתמשות בשיטות אלו למדידת הרכב הגוף של אנשים לפני ואחרי טיפול תרופתי - במיוחד לאחר שימוש בתרופות שעשויות לשנות את הרכב הגוף.
ראו גם

אחוז השומן בגוף
מדד מסת גוף
הערות שוליים

↑  "composition of the body – FREE composition of the body information | Encyclopedia.com: Find composition of the body research". www.encyclopedia.com. נבדק ב-2016-01-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282667405171  LCCN: sh85015239  NKC: ph640641 
קליבר למדידת אחוזי השומן בגוף
מדידת הרכב הגוף באמצעות מכשיר דחיקת אוויר
בלה גליל

| --- | --- |

פרופ בלה גליל בהרצאה
 לידה:  24 באוגוסט 1949 (בת 75) וינה, אוסטריה
 ענף מדעי:  ביולוגיה ימית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מנחה לדוקטורט:  פרופ' חנן לוינסון
 מוסדות:  מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט חקר ימים ואגמים לישראל
 בן זוג:  פרופ צבי גליל
 תרומות עיקריות
 מחקר השינויים בחברת החי בים התיכון עקב פלישת מינים מהים האדום דרך תעלת סואץ.
בלה גליל (נולדה ב-24 באוגוסט 1949) היא ביולוגית ימית המשמשת כאוצרת במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, באוניברסיטת תל אביב. קודם לכן שימשה כחוקרת בכירה בחקר ימים ואגמים לישראל.
ביוגרפיה

בלה גליל, בת לחנה (לבית פיטרמן) ויוסף גורנשטיין, ניצולי שואה. ההורים נישאו בווינה, אוסטריה, בשנת 1947. גליל נולדה בשנת 1949 ונושאת את שמות סבתותיה שנרצחו בשואה – שרה-בלה. המשפחה עלתה לישראל בשנת 1952 והתגוררה בתל אביב.
גליל למדה בבית הספר הממלכתי 'דן' ובגימנסיה הרצליה- במגמה הביולוגית, בכתתו של המורה לטבע, בן ציון שוהם.

במסגרת העתודה האקדמית למדה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב. באותה עת הוסמכה כצוללת (מים רדודים) במועדון הצלילה אקווה ספורט, אילת, בהדרכת יוחנן שפיר. הצלילות בחופי אילת וסיני פתחו בפני גליל עולם חי עשיר. גליל המשיכה בלימודי מוסמך ודוקטורט. נושא עבודת הדוקטורט היה : סרטנים שוכני אלמוגים במפרץ אילת.
גליל שירתה כעתודאית, בחיל הרפואה.
מחקר והוראה

גליל התמחתה בסקרי רקע וניטור חברות המצע וניצלה את הכשרתה כטקסונומית ואקולוגית למחקר הביוטה במעמקי אגן הלבנט והעשירה את הידע אודות בעלי החיים המאכלסים סביבה ייחודית זו, למחקר המינים הים-סופיים שחדרו לים התיכון דרך תעלת סואץ, ותיעוד השינויים בחברות החי המקומי בשל הפלישה המסיבית. גליל תיארה עשרות מינים וסוגים חדשים למדע.

בעת שעבדה במכון לחקר הימים והאגמים הפעילה עם רב חובל צבי מריאנסקי בחברת צים מערכת ניטור ודיווח העברת מי נטל באוניות מאזורים שונים.
לאחר שתיארה את ה'חוטית הנודדת' – מין פולשני וחדש למדע של מדוזת סוכך – יזמה סקר שנתי של נחילי המדוזה בעזרת הציבור. סקרים אלו הביאו לגילוין של מיני מדוזות ומסרקניות פולשניות נוספות בחופי ישראל.
פעילות מדעית וציבורית

גליל שימשה כיו"ר הוועד הפועל של העמותה לזואולוגיה בישראל 1993–1997,
עורכת בפועל של כתב העת הישראלי לזואולוגיה 1992–1998,
יו"ר עמית של הוועדה למשאבים ואקוסיסטמות ימיות בארגון מדעני הים התיכון, 2001-2007, האישה הראשונה למלא תפקידים אלו. 

ממייסדי האגודה הישראלית למדעי הימים וחברת הוועד המנהל הראשון שלה 2003–2005. 

ארגנה ושמשה כיו"ר עמית של הסדנא הבינ-תחומית של שולי היבשת של החוף הים תיכוני של ישראל 1989–2003. 

חברת דירקטוריון רשות הטבע והגנים ויו"ר הוועדה המקצועית מדעית של הדירקטוריון 2007–2012. 

מאז 2005 גליל היא חברת הוועדה המדעית למינים פולשים של האיגוד הבינלאומי לשמירת הטבע. כיום פעילה במסגרות בינלאומיות כמועצה הבינלאומית לחקר הים ומדיניות בין-ממשלתית למדעים של האו"ם בנושא מגוון ביולוגי ושירותי מערכת אקולוגית.
בלה גליל בצלילות ראשונות באילת 1969,
חוטית נודדת נשוא מחקרה של פרופ בלה גליל. על מינים פולשים מהים האדום אל הים התיכון.
פרופ בלה גליל בצלילה באטול פאקארווה בפולינזיה הצרפתית 2015.
פרסומים

גליל כתבה כ-320 מאמרים מדעיים.
ריכוז מחקרים של פרופ' בלה גליל באתר מחקרים אקדמיים.
פרסומים > ספרים

פרופ' גליל ערכה ארבעה ספרים מדעיים:
Galil, B., Froglia, C. and Noel, P. 2002. Crustaceans: decapods and stomatopods. In : Briand, F. (ed.), CIESM Atlas of Exotic Species in the Mediterranean, CIESM Publishers, Monaco, 2:192 pp.
Gollasch, S., Galil, B.S., Cohen, A. N. 2006. Bridging Divides - Maritime Canals as Invasion Corridors. Springer, Series: Monographiae Biologicae, Vol. 83, 315 pp.
DAISIE* 2009. Handbook of Alien Species in Europe. Invading Nature - Springer Series in Invasion Ecology, 3. *consortium of 83 partners.
Galil B.S., Clark P.F., Carlton J.T. 2011. In the Wrong Place - Alien Marine Crustaceans: Distribution, Biology and Impacts. Invading Nature - Springer Series in Invasion Ecology, 6. 716 pp.
מאמר מיוחד - דמותו של סרטן חדש למדע שנאסף בעמקי האוקיינוס השקט הופיעה על גבי בול שהונפק בקלדוניה החדשה לאחר שתואר על ידי גליל במאמר:
Galil, B.S. 1993.Crustacea Decapoda: A revision of the genus Mursia Desmarest, 1823 (Calappidae). In: A. Crosnier (ed.), Resultats des Campagne MUSORSTOM, Vol. 10. Mem. Mus. natn. Hist. nat. 156: 347-379.
פרסומים > הרצאות

החי במצולות הלבנט סיכום מחקרים במסגרת חקר ימים ואגמים לישראל הרצאה באוניברסיטת חיפה, מאי 2011.
משפחה ממשיכה

בשנת 1970 נישאה בלה (לבית גורנשטיין) לצבי גליל אותו פגשה באוניברסיטת תל אביב, לזוג בן.
קריאה נוספת

בלה גליל, ים של דגים מדריך שימושי לגסטרונומיה, הוצאת תמר, תל אביב.
בלה גליל, שקמונה - בין כרמל וים, הוצאת חקר ימים ואגמים לישראל, 2001.
ביאורים

↑  הצלם ד"ר דוד דרום.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290162305171  LCCN: nr89006059  ORCID: 0000-0002-9268-7211  SUDOC: 070531692  VIAF: 17509346   WorldCat (עם VIAF): 17509346 
]
בול שהונפק בקלדוניה החדשה בשנת 1996 ונושא את דמותו של סרטן שתואר לראשונה על ידי גליל.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ג'ורג' פרטרידג'

ג'ורג' פרטרידג' (באנגלית: George Partridge‏; 8 בפברואר 1740 – 7 ביולי 1828) היה מורה ופוליטיקאי אמריקאי. הוא ייצג את מסצ'וסטס כנציג בקונגרס הקונטיננטלי וכנציג בבית הנבחרים האמריקני.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פרטרידג' נולד ב-8 בפברואר 1740 בדוקסברי בפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס, ולמד בקולג' הרווארד, סיים את לימודיו ב-1762 וקיבל תואר שני ב-1765. הוא למד תאולוגיה אך מעולם לא מילא משרה פעילה. במקום זאת, הוא הפך למורה בבית ספר בקינגסטון.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1774, פרטרידג' נבחר כציר לקונגרס הפרובינציאלי של מסצ'וסטס, ממשלה זמנית שהוקמה כדי להחליף את בית המשפט הכללי של מסצ'וסטס שהושעה על ידי המושל המלכותי גנרל תומאס גייג'. על הישיבה הראשונה של הקונגרס הפרובינציאלי, פרטרידג' כתב:
גנרל גייג' אמר שהוא בא עם חייליו והכרזותיו כדי להפחיד אותנו המורדים לכניעה! עד מהרה קיבלנו את המנדט שלו, פיזור בית המשפט הכללי ... אז נפגשנו [בסיילם]. ותוך זמן קצר התחלנו לשאול אחד את השני, מה אנחנו יכולים לעשות? הגרוע ביותר חייב להגיע לגרוע ביותר! ... האם נכנע לבריטניה הגדולה? ... או שמא נתנגד לפלישותיה עד חרב? ... המפרץ עובר. יהיה לנו קונגרס בקונקורד. אנו נשלח מכתבים לכל המושבות ונבקש מהם לשלוח צירים להיפגש בפילדלפיה ... נלך לבתינו ונעיר את כל מי שישן!
פרטרידג' כיהן לאחר מכן בבית הנבחרים של מסצ'וסטס מ-1775 עד 1779. בשנת 1779 מינה אותו בית המחוקקים כציר לקונגרס הקונטיננטלי. הוא מונה מחדש ברציפות עד 1785, למרות שהחמיץ את המושב שהתקיים בפרינסטון, ניו ג'רזי, ב-1783. הוא היה חבר צ'רטר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1780.
כאשר הממשלה החדשה של ארצות הברית קמה פרטרידג' נבחר לקונגרס הראשון של ארצות הברית כנציג של מחוז הבחירה החמישי של מסצ'וסטס. הוא כיהן מ-4 במרץ 1789 עד שהתפטר ב-14 באוגוסט 1790. הוא נבחר כחבר באגודת העתיקות האמריקאית בשנת 1814.
פרטרידג' מת בבית בדוקסברי, מסצ'וסטס ב-7 ביולי 1828 ונקבר בבית הקברות של מייפלאואר.
אקדמיית פרטרידג'

עם מותו, פרטרידג' הוריש 10,000 דולר כדי להקים בית ספר תיכון פרטי בדוקסברי. זה הוביל להקמת אקדמיית פטרידג' שנבנתה בדוקסברי ב-1844. האקדמיה שימשה כבית הספר התיכון היחיד בעיר עד לבניית בית הספר התיכון הראשון של דוקסברי ב-1927. אקדמיית פרטרידג' נשרפה ב-1933 ומיקומה משמש כעת את משרדי העיר דוקסברי.
הערות שוליים

↑  "Charter of Incorporation of the American Academy of Arts and Sciences". American Academy of Arts and Sciences. אורכב מ-המקור ב-17 ביוני 2018. נבדק ב-28 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr90023605  SNAC: w6s28tmp  US Congress: P000092  VIAF: 17074795   WorldCat (עם VIAF): 17074795
הר גובינד קוראנה

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1922 ראיפור, פקיסטן 
 פטירה:  9 בנובמבר 2011 (בגיל 89) קונקורד, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית 
 מקום מגורים:  הודו הבריטית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנג'אב  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת ליברפול  אוניברסיטת המכללה הממשלתית 
 מנחה לדוקטורט:  ולדימיר פרלוג 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת קולומביה הבריטית  המכון הטכנולוגי של ציריך 
 פרסים והוקרה:  פרס המהגרים הגדול (2010)  המדליה הלאומית למדעים (1987)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1980)  חבר זר של החברה המלכותית (20 באפריל 1978)  פרס וילארד גיבס (1974)  פרס החברה האמריקנית לכימיה למחקר בכימיה אורגנית סינתטית (1969)  Padma Vibhushan in science & engineering (1969)  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1968)  פרס לואיזה גרוס הורביץ (1968)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1968)  פרס רמסן (1968)  פרס דני היינמן (1967) 
 
הר גובינד קוראנה (באנגלית: Har Gobind Khorana;‏ 9 בינואר 1922 – 9 בנובמבר 2011) היה מדען אמריקאי, ממוצא הודי, שנמנה עם מפצחי הקוד הגנטי. הוא חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1968, יחד עם מרשל וורן נירנברג ורוברט הולי, על תיאור הקוד הגנטי ותפקודו בסינתזת החלבון.
ילדות ונעורים

קוראנה נולד בראיפור, כפר עני בחבל פנג'אב, הודו (בפקיסטן המודרנית) כבן זקונים למשפחה בת חמישה אחים. למרות העוני דאגו הוריו לחינוך ילדיהם. לדבריו של קוראנה, משפחתו הייתה "אחת המשפחות הבודדות, בכפר המיושב על ידי 100 תושבים, שידעה קרוא וכתוב". כישרונו למדעים ניכר כבר בעת לימודיו בבית-הספר התיכון, והוא אף זכה למלגה ללימודי כימיה באוניברסיטת פג'נאב.
קריירה מחקרית

את התואר הראשון והתואר השני קיבל קוראנה בעת לימודיו מאוניברסיטת פג'נאב.
ב-1945 החל, בעזרת מלגה שהעניקה לו ממשלת הודו, בלימודי דוקטורט באוניברסיטת ליברפול שבאנגליה, בהנחייתו של אלכסנדר טוד, חתן פרס נובל לכימיה. את מחקר הפוסט-דוקטורט ביצע קוראנה במכון הטכנולוגי של ציריך שבשווייץ (1949-1948), ולאחר מכן קיבל מלגת מחקר באוניברסיטת קיימברידג'. השהות בקיימברידג' (1952-1950) הייתה בעלת ערך מכריע לקוראנה, שכן בין החוקרים שם היו חוקרי חלבונים וחומצות גרעין רבים. שורשי התעניינותו בנושאים הללו נעוצים באותה התקופה.
ב-1952 גויס קוראנה על ידי מועצת המחקר של קולומביה הבריטית בוונקובר, קנדה, שם הצטרף לקבוצת חוקרים בתחום חומצות הגרעין, וזכה להכרה בינלאומית על סינתזת הקואנזים A.
ב-1960, עבר קוראנה למכון לחקר האנזימים שבאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בארצות הברית, שם עסק במחקר שהוביל לזכייתו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1968), וב-1970 הצטרף למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
משפחתו

בשנת 1952, במקביל למעבר לקנדה, נישא קוראנה לאסתר סיבלר, שווייצרית במקור. נולדו להם שלושה ילדים. ב-1979, נפטרה בתם אמילי אן. אסתר נפטרה בשנת 2001.
תרומתו לחינוך

בנוסף לעבודתו המחקרית קוראנה התמקד גם בחניכה ובהנחיה של מדענים צעירים. בתו, ג'וליה קוראנה, העידה כי "אפילו כשהיה עסוק בביצוע מחקריו הוא תמיד התעניין בחינוך, בסטודנטים, ובצעירים". לאחר פרישתו של קוראנה לגמלאות נוסדה תוכנית על שמו, המעניקה מלגות לסטודנטים צעירים מהודו, ומאפשרת להם מחקר באוניברסיטאות עילית בארצות הברית.
פענוח הקוד הגנטי

פענוח המבנה הכימי המדויק של ה-DNA– "הסליל הכפול" (1953) –היה תגלית מפתח שציינה את ראשית הביולוגיה המולקולרית והמריצה את חקר ה-DNA. ב-1966 קוראנה, מרשל נירנברג ורוברט הולי, שעבדו בנפרד, התבוננו בחומצות הגרעין שנמצאו ב-RNA, וגילו שארבעת הבסיסים הכימיים מהם הוא מורכב מתאחדים ליצירת "מילים" בנות שלוש אותיות, המייצגות את חומצות האמינו, שמהן החלבונים בנויים.
עבודתו של קוראנה הוכיחה כי הקוד הגנטי מורכב מ-64 "מילים" כאלו, וביחד עם נירנברג הוא גילה כי חלק מהמילים משדרות לתא מתי להתחיל ולהפסיק את קריאת הקוד. ב-1972 דיווח קוראנה על פריצת דרך שנייה –היכולת לייצר גן מלאכותי.
לקריאה נוספת

Prabhat, Nandini. Hargobind Khorana. Prakashan Children books, Biography, 2014
RajBhandary, Uttam L Har Gobind Khorana - Early Years in Science and Transition from Chemistry to Chemical Biology. Resonance. December 2012
2007 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2007  במדע |  |
< · 2005 · 2006 — 2007 — 2008 · 2009 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2007 ונוגעים לעולם המדע.
אסטרונומיה וחקר החלל

10 באפריל – ניתוח ספקטרוסקופי של כוכב לכת מחוץ למערכת השמש HD 209458 b מוכיח נוכחות מים באטמוספירה שלו
25 באפריל – גילוי גליזה 581c, כוכב לכת בקבוצת כוכבים מאזניים דומה לכדור הארץ
27 בספטמבר – שיגור גשושית שחר לחקר חגורת האסטרואידים
גילוי זרמי כוכבים (Stellar stream)
פרסים

פרס נובל
פרס נובל לפיזיקה – אלבר פר (צרפת), פטר גרינברג (גרמניה) על גילוי תופעת ההתנגדות המגנטית העצומה.
פרס נובל לכימיה – גרהרד ארטל (גרמניה) על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – מריו קפקי (ארצות הברית), מרטין אוונס (בריטניה), אוליבר סמיתיס (ארצות הברית) - על גילוי העיקרון שבשינוי גנטי מכוון בעכברים על ידי שימוש בתאי גזע.
פרס נובל לכלכלה - ליאוניד הורביץ (ארצות הברית), אריק מסקין (ארצות הברית), רוג'ר מאירסון (ארצות הברית) על הנחת היסודות לתאוריית תכנון המכניזמנים.
פרס אבל – סריניוסה ואראדהאן (הודו/ארצות הברית) על תרומותיו הבסיסיות לתורת ההסתברות ובפרט על יצירת תאוריה מאוחדת של סטיות גדולות.
פרס טיורינג - אדמונד קלארק (ארצות הברית), אלן אמרסון (ארצות הברית), ז'וסף סיפאקיס (יוון/צרפת) על פיתוח שיטת בדיקות מודל בטכנולוגיית אימות יעילה ביותר בה נעשה שימוש רב בעולם עיצוב התוכנה והחומרה.
נפטרו

17 במרץ – ג'ון באקוס, מדען מחשב אמריקאי, ראש פרויקט פיתוח FORTRAN (נולד ב-1924)
27 במרץ – פול לוטרבור כימאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1929)
23 ביולי – ארנסט אוטו פישר, כימאי גרמני חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1918)
26 באוקטובר – ארתור קורנברג ביוכימאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1918)
גרהרד ארטל זוכה בפרס נובל לכימיה על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים
קרייג מלו

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1960 (בן 64) ניו הייבן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גנטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת בראון  Fairfax High School 
 מוסדות:  הסקר הגאולוגי של ארצות הברית  אוניברסיטת דיוק 
 פרסים והוקרה:  פרס פאול ארליך ולודוויג דרמשטדטר (2006)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2006)  Dr. Paul Janssen Award for Biomedical Research (2006)  פרס מסרי (2005)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (2005)  פרס רוזנסטיל (2004)  פרס האקדמיה הלאומית למדעים בביולוגיה מולקולרית (2003) 
 
קרייג קמרון מלו (באנגלית: Craig Cameron Mello; נולד ב-19 באוקטובר 1960) הוא ביולוג אמריקאי, פרופסור לרפואה מולקולרית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מסצ'וסטס, מנהל שותף במכון לריפוי ב-RNA (RTI), וחוקר במכון הרפואי הווארד יוז (Howard Hughes Medical Institute) משנת 2000. מלו זכה יחד עם אנדרו פייר בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 2006 על גילוי תופעה הנקראת הפרעת רנ"א (RNAi).