stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת סוואנט

.
תסמונת סוואנט (באנגלית: Savant syndrome) היא מצב רפואי נדיר, שבו אדם בעל שונות נוירולוגית מבטא יכולות מנטליות יוצאות מגדר הרגיל בקרב בני אנוש. תסמונת סוואנט יכולה להיות מולדת, אך גם נרכשת כאשר השוני הנוירולוגי נגרם בעקבות מחלה או תאונה.
הלוקים בתסמונת לרוב יתאפיינו בתחום צר וספציפי בו יכולותיהם יוצאות מגדר הרגיל. תחומים אלו יכולים להיות ביצוע חישוב בתחום המתמטיקה, זיכרון עילאי, ולעיתים בכישרונות הקשורים באמנות, כגון ציור ומוזיקה.
תסמונת סוואנט היא מצב בו רוב תפקודיו המנטליים של אדם מסוים נמוכים מהנורמה עד כדי נכות, וחלק מסוים מתפקודיו המנטליים גבוה מהנורמה עד כדי גאונות.
שמה של התסמונת נטבע ב-1887 על ידי ג'ון לנגדון דאון (אנ') שגם תיאר לראשונה את תסמונת דאון. הוא קרא לתסמונת idiot savant שפירושו אידיוט מלומד. השם הוחלף לסוואנט.
תסמונת סוואנט היא נדירה במיוחד ולפי ההערכות היא מתרחשת באחד למיליון אנשים, והיא נדירה עוד יותר בקרב נשים. התיעוד הרפואי הראשון של התסמונת צוין ב-1783.
יכולות וכישורים ללוקים בתסמונת

תסמונת סוואנט מתגלה בדרך כלל בשנות הילדות, ונמצאת אצל ילדים אוטיסטים מסוימים.
לרוב הלוקים בתסמונת יש יכולות מנטליות נרחבות, הקרויות כישורים נלווים. הם זוכרים בעל פה עובדות, מספרים, לוחיות רישוי, מפות ורשימות ארוכות של תוצאות ספורט ומזג אוויר.
גאונים מסוימים יכולים לזכור ולשחזר קטעים ארוכים של מוזיקה, מספרים או מלל. מתועד היטב מקרה של זוג תאומים אוטיסטים שתוך דקות ספורות ידעו אם מספר בן 7 ספרות הוא ראשוני.
כישורים נוספים אפשריים בלוקים בתסמונת כוללים:
הערכת מרחק מדויקת באמצעות התבוננות
חישוב היום בשבוע בהינתן תאריך מסוים בטווח של עשרות אלפי שנים
הערכה מדויקת של חלוף הזמן, ללא התבוננות בשעון
הסיבה ליכולותיהם הגבוהות של בעלי התסמונת אינה ידועה. לחלקם יש שוני עצבי מובהק, אבל המוחות של רובם הם נורמליים מבחינה אנטומית ופיזיולוגית.
קיימת גם "תסמונת הסוואנט הנרכשת" שבה אדם מפתח יכולות פנומנליות בתחום הציור, הנגינה או חישוב וכדומה, לאחר פגיעה מוחית הנוצרת במקרים כגון שיטיון, זעזוע מוח או שבץ. תופעה זו נדירה ביותר בספרות הרפואית. גם גירוי חשמלי או מגנטי שמעורר או מדכא אזורים מסוימים במוח יכול ליצור באנשים מסוימים כישורים שכליים או אמנותיים יוצאי דופן. השערה מקובלת היא כי דווקא בהתקף אפילפסיה עשויים להשתנות קשרים וחיבורים בין חלקי המוח.
בעלי תסמונת סוואנט מפורסמים

סטיבן וילטשייר, צייר בריטי אוטיסט
דניאל טאמט, אוטיסט בתפקוד גבוה מבריטניה
ז'יל טראין, אמן צרפתי אוטיסט. יוצר העיר הדמיונית אורביל
קיושי ימשיטה, צייר יפני, בעל לקות דיבור קלה וגיוון עצבי. זיכרונו החזותי יוצא הדופן איפשר לו לצייר במשכנו שבטוקיו נופים ודמויות שונים שראה במסעותיו ביפן
קים פיק (נחשב בעבר לאוטיסט, אך בהמשך התגלה כי הוא לוקה בתסמונת אחרת), גאון אמריקאי בעל זיכרון חזותי יוצא דופן, בהשראתו נעשה הסרט "איש הגשם"
היקארי אואה מלחין יפני בעל עיכוב התפתחותי
ג'בדיה בקסטון, גאון חישוב אמריקאי
טוני דה-בלויס, מוזיקאי אמריקאי עיוור ואוטיסט
סת' פ. הנרייט, משוררת וסופרת הונגרייה אוטיסטית
תום העיוור, פסנתרן אמריקאי עיוור ומוגבל בשכלו, משנות ה-60 של המאה התשע עשרה
ריצ'רד ואורו, אמן סקוטי אוטיסט
ג'ורג' וידנר, גאון אוטיסט אמריקאי. אמן עם יכולות חישוב וחישוב תאריכים
לזלי למקה, מוזיקאי אמריקאי עיוור ובעל פגיעה מוחית
ג'ונתן לרמן, אמן אמריקאי אוטיסט
גוטפריד מינד, אמן שווייצרי אוטיסט מהמאה ה-18
ויטו מנגיאמלה, גאון חישוב סיציליאני
טריסטאן מנדוזה, גאון מרימבה פיליפיני אוטיסט
טים נאב, אמן רוסי משנות ה-1830, נודע בכישרונו הקוביסטי ובמדידה מדויקת של זוויות
ג'רלד ניופורט, אוטיסט אמריקאי, גיבור הסרט "מוצרט והלוויתן"
מאט סאבאג', פסנתרן ג'אז אמריקאי אוטיסט
ג'יימס הנרי פולן, בריטי חרש אילם (הגאון ממוסד ארלסווד)
מונטי פיקרן, יצרן שעונים אמריקאי אוטיסט
דרק פרבציני, פסנתרן בריטי עיוור ואוטיסט
אלונזו קלמנס, פסל אמריקאי.
אזכורים תרבותיים

בסרט "איש הגשם", שזכה בארבעה פרסי אוסקר, ובו מגלם דסטין הופמן דמות של גאון בעל לקות מוחית. ההשראה לסרט היא מהבחור קים פיק, שבתחילה שיערו כי הוא לוקה באוטיזם, אך ב-2008 נמצא כי סבל כנראה ממחלה נדירה בשם תסמונת FG.
בסרט "קיוב", מופיעה דמותו של קאזן, אוטיסט גאון המסוגל לחשב גורמים ראשוניים של מספרים גדולים.
בסדרת הטלוויזיה "פלאש פורוורד", מופיעה דמותו של גבריאל מקדו, אוטיסט גאון המסוגל לזכור בצורה מושלמת תמונות ואירועים שראה.
"מהירות החושך", ספרה של אליזבת מון.
בסרט "קוד פרוץ", מופיעה דמותו של ילד אוטיסט המסוגל לפענח בשניות טקסט שהוצפן באמצעות קוד מורכב.
בסדרת האנימה "זנקיו נו טרור" שתי הדמויות הראשיות בעלות תסמונת סוואנט.
בסדרה הקוריאנית "נווד", אדון גי הוא אוטיסט בתפקוד גבוה בעל ידע במחשבים, ששימש כהאקר עבור שירות הביון הקוריאני.
בסדרה הקוריאנית "הפרקליטה וו", עו"ד וו יאנג וו היא אוטיסטית בתפקוד גבוה, בעלת ידע רב וזיכרון יוצא דופן בנוגע ללווייתנאים, יונקים ימיים ותיקים משפטיים.
בסרט  הטורף, רורי מק'קנה (ג'ייקוב טרמבלי) הוא אוטיסט שמסוגל ללמוד שפות במהירות למרות שהוא בקושי מדבר עם אנשים חוץ מהוריו. הוא לומד שפה חוצנית בתוך מספר דקות, ברמת קריאה וכתיבה שוטפות.
בסדרה 'הרופא הטוב' דר' שון מרפי (פרדי היימור) הוא אוטיסט בעל תסמונת 'סוואנט' הנעזר בה במהלך עבודתו ככירורג.
ראו גם

תסמונת אספרגר
גאון חישוב
הערות שוליים

↑  דר עידן גורן‏, נפלאות הגוף: האנשים שחטפו מכה בראש והפכו גאונים, באתר וואלה, 17 בינואר 2016
↑  המונח "שוטה עילוי" לקוח מתרגום ספרו של אוליבר סאקס, האיש שחשב שאשתו היא כובע.
↑  The savant syndrome: an extraordinary condition. A synopsis: past, present, future
↑  סאקס, האיש שחשב שאשתו היא כובע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546295405171  BnF: cb16529250j (data)  GND: 7558570-4  LCCN: sh89002619  NKC: ph708901  SUDOC: 154231460 
דניאל טאמט, המצטיין בחישוב מתמטי, זיכרון סדרתי ולמידת שפות, אוטיסט
תולדות הפילוסופיה המערבית (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ברטראנד ראסל 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות פילוסופית, מסה, עיון 
 נושא:  history of Western philosophy 
 הוצאה
 הוצאה:  סיימון אנד שוסטר 
 תאריך הוצאה:  1945 
 
תולדות הפילוסופיה המערבית (באנגלית: A History of Western Philosophy) הוא ספר מקיף על תולדות הפילוסופיה המערבית החל מהפילוסופיה קדם-סוקרטית ועד הפילוסופיה האנליטית של תחילת המאה העשרים. הספר נכתב על ידי הפילוסוף והמתמטיקאי ברטרנד ראסל ויצא לאור בשנת 1945.
הספר מהווה ניסיון ראשון לספר את תולדות הפילוסופיה מנקודת מבט היסטורית ותרבותית. הספר זכה להצלחה רבה מזמן הוצאתו ונחשב גם כיום לרב-מכר, זאת למרות ביקורת אקדמית רבה אודותיו. הספר נכלל ברשימת היצירות אשר בגינן קיבל ראסל את פרס נובל לספרות ב-1950.
הרקע לכתיבתו

הספר נולד מתוך סדרת הרצאות על ההיסטוריה של הפילוסופיה אשר הועברה על ידי ראסל בזמן מלחמת העולם השנייה בפילדלפיה בין השנים 1941–1942. חלק גדול מהמחקר ההיסטורי הנדרש לספר נעשה על ידי אשתו השלישית של ראסל, פטריסיה (ראסל התגרש ממנה מאוחר יותר). ב-1943 ראסל קיבל מקדמה של $3000 מהוצאה לאור לכתיבת הספר וכתב אותו במשך שנתיים.
מבנה הספר

שמו המלא של הספר הוא "תולדות הפילוסופיה המערבית והקשר שלה לנסיבות פוליטיות וחברתיות מימי קדם ועד ימינו" (A History of Western Philosophy And Its Connection with Political and Social Circumstances from the Earliest Times to the Present Day). הספר מחולק לשלושה חלקים מרכזיים ובתוכם חלוקות משנה לפילוסופים, זרמים או תקופות זמן.
מבנה הספר > פילוסופיה עתיקה

פילוסופים קדם סוקרטים: תאלס, פיתגורס, הרקליטוס, פרמנידס, אמפדוקלס, אנקסימנדר, אנכסימנס, אנכסגורס, לוקיפוס, דמוקריטוס ופרוטגורס.
סוקרטס, אפלטון ואריסטו
פילוסופיה עתיקה לאחר אריסטו: ציניקנים, ספקנים, אפיקורסים, סטואים ופלוטינוס
מבנה הספר > פילוסופיה קתולית

אבות: אמברוס, הירונימוס, אוגוסטינוס, בנדיקטוס, גרגוריוס.
פילוסופיה יהודית ופילוסופיה מוסלמית.
בתי הספר: יוהאן סקוטוס ותומאס אקווינס.
מבנה הספר > פילוסופיה מודרנית

רנסאנס עד יום: מקיאוולי, ארסמוס, מור, בייקון, הובס, דקארט, שפינוזה, לייבניץ, לוק, ברקלי ויום.
רוסו עד ימינו: רוסו, קאנט, הגל, ביירון, שופנהאואר, ניטשה, תועלתנים, מרקס, ברגסון, ג'יימס ודיואי.
פילוסופיה של אנליזה לוגית: השקפותיו של ראסל עצמו ופוזיטיביזם לוגי.
התגובות לספר

ב-1945 פורסם הספר בארצות הברית ושנה לאחר מכן בבריטניה. הספר זכה להצלחה ובמהרה הפך לרב-מכר. הדבר הקנה לראסל רווחה כלכלית לשארית חייו, כמו גם אפשרות לשלם דמי מזונות לשלוש גרושותיו. לעומת זאת, באקדמיה התקבל הספר בצורה קרירה יותר בשל כתיבה לא אקדמית הכוללת הומור רב, חוסר בהערות שוליים, התעלמות מפילוסופיה קדם מודרנית, הכללות והפשטות.
ראסל התייחס באוטוביוגרפיה שלו לביקורת לספר:
התייחסתי לחלק הראשון של 'תולדות הפילוסופיה המערבית כאל היסטוריה חברתית. אולם, ביתר החלקים, כאשר המדע הפך להיות חשוב, היה קשה יותר להתאים זאת למסגרת העבודה. עשיתי את המיטב, אולם אינני בטוח שהצלחתי. לעתים הואשמתי על ידי מבקרים באי כתיבת היסטוריה נכונה ובדיווח מוטה של אירועים שבחרתי באופן שרירותי לכתוב עליהם. לדעתי, אדם לא מוטה לא יכול לכתוב היסטוריה מעניינית, אם בכלל, קיים אדם כזה.
תרגום לעברית

למרות מרכזיותו, הספר לא תורגם מעולם לעברית. יהודה מלצר מתייחס לכך בהקדמה לתרגום העברי של "חלום התבונה" (ספרו של אנתוני גוטליב אשר יצא לאור בספרי עליית הגג) ורואה בספר החדש החזרת חוב למדף הספרים העברי.
לקריאה נוספת

Russell, Bertrand: A History of Western Philosophy, Simon & Schuster, 1972
תצריב

"אדם וחוה", תצריב, רמברנדט
תצריב היא שיטת דפוס שקע שפותחה במאה ה-16.
כבר בימי הביניים (וייתכן כי אף עוד קודם לכן) נעשה שימוש בטכניקה זאת על מנת לקשט כלי נשק, כוסות, צלחות ומגנים.
השיטה

תהליך יצירת התצריב מתחיל בציפוי לוח מתכת (בדרך כלל נחושת, פלדה או אבץ) בחומר העמיד בפני חומצה (לדוגמה: שעווה או אספלטום). נחושת נחשבת למתכת המועדפת להכנת תצריב, משום שהיא נאכלת במידה שווה וקולטת היטב את הדימוי המבוקש, אך היא גם היקרה ביותר.
אבץ זול יותר, ובשל כך מועדף על ידי מתחילים, אך הוא דוחה סוגי דיו מסוימים ואינו נאכל בצורה "נקיה" כמו נחושת. פלדה פופולרית בשימוש בקרב אמנים בני זמננו, אך גם היא נופלת באיכותה מן הנחושת למטרות אלו.
בעזרת סיכה חורטים על פלטת המתכת את הדימוי הרצוי; החריטה גורעת קווים ונקודות מהשעווה ופני המתכת נחשפים. עם סיום החריטה, טובלים את פלטת המתכת באמבט חומצה, אשר מאכלת ושורפת את המתכת דרך החריצים החשופים. דליפה של חומצה עלולה לגרום לשריפת שטח הפנים של המתכת, או להיווצרות שקעים וסדקים על גבי המשטח. להפסקת תהליך האיכול של החומצה, מוציאים את פלטת המתכת ושוטפים אותה במים. את חומר הציפוי המגן ממיסים בטרפנטין או ממס דומה. מאחר שהטרפנטין שומני ויכול לפגוע בהדפסה מסירים אותו בספירט מתילי. בסיום התהליך מתקבלת פלטת מתכת עליה חרוט הדימוי הרצוי.
טכניקת התצריב קנתה לה פופולריות בקרב אמנים, שהעדיפו אותה על פני התחריט בהיותה מהירה יותר וכן קלה יותר ללימוד על ידי כל אמן הבקיא בציור ורישום.
התפתחות התצריב

משערים כי הראשון שהשתמש בפלטות מתכת על מנת ליצור הדפסים היה האמן הגרמני איש אאוגסבורג, דניאל הופפר (1470–1536). מקצת עבודות תצריב המיוחסות לו שמורות כיום במוזיאון הלאומי בנירנברג וכן במוזיאון ההיסטורי בברלין.
ז'אק קאלו (1592–1635), צרפתי בן מחוז לורן, פיתח את ה-échoppe – מחט מיוחדת בעלת קצה מעוגל, המאפשרת חריטת קווים בעובי משתנה, בדומה לתחריט. בנוסף, שכלל קאלו את תהליך הצריבה על ידי הכנסת "עצירות", והפיכת הצריבה לתהליך רב-שלבי. צריבה "קלה" בחומצה תעניק גון בהיר יותר לדימוי המבוקש- לעומת "צריבה עמוקה". שכלול זה אפשר הכנסת מימד נוסף לתצריב-אור וצל. כמו כן מיוחס לקאלו שיפורים מסוימים במשטח הצרוב- הוא ציפה את לוח המתכת בלכה, שיועדה במקור לציפוי כלי נגינה במקום בשעווה. ממשיכו של קאלו היה הפריזאי אברהם פוס, אשר יצר את המדריך הראשון לעבודת תצריב, שתורגם לצרפתית, איטלקית והולנדית. במאה ה-17 עשו אמנים ידועים דוגמת רמברנדט וג'ובאני בנדטו קסטיליונה שימוש בטכניקה זו.
התצריב בימינו

כיום ניתן ליצור גם תצריב היפר-ריאליסטי של תצלום, באמצעות פולימרים הרגישים לאור. הדאגה לאיכות הסביבה הביאה את האמנים לחפש חומרי יצירה שאינם רעילים: שימוש בדיו במקום בחומצה, ובשעוות רצפה במקום לכת אמנים לציפוי פלטת המתכת. האומנים קית' הווארד ומארק זאפרון יצרו תצריב בעזרת פולימרים אקריליים, אשר אינם יוצרים גז רעיל בדומה לחומרים המסורתיים. כמו כן נעשה שימוש תעשייתי בטכניקה זו על מנת לייצר התקנים מוליכים למחצה ורכיבי מעגל חשמלי.
תצפיתן

"נער תצפית למעלה" - יצירת הריסון וייר (אנ')
ערך זה עוסק באדם שתפקידו זיהוי סכנות. אם התכוונתם למקצוע בצה"ל, ראו .
תצפיתן או צופה הוא אדם שתפקידו לזהות סכנות בראייה, ולהעביר התרעה ראשונית בדבר הסכנה שנצפתה. משימתו של התצפיתן כרוכה בזיהוי של הסימנים לסכנה מסוימת או כמה סכנות אפשריות שהוגדרו מראש. זיהוי הסימנים לסכנה לא בהכרח מעיד על קיומה, אך מאפשר לנקוט אמצעי זהירות באופן מיידי ולהמשיך לנטר עד לוודאות.
בעבר, היו תצפיתנים האמצעי היחיד להתרעה מפני סכנות, ומגוון הסכנות עליהן יכלו תצפיתנים להתריע היה מוגבל. כיום מוחלפים תצפיתנים במערכות התרעה הכוללות רכיבים מכניים.
שימוש

שימושים קדומים ביותר בתצפיתנים היו להתראה על גורמים מתקרבים העלולים להוות סכנה - למשל לשער העיר, על מנת לאפשר סגירתו בפני אויב או שודדים. שימוש נוסף נעשה על אוניות, להתרעה על מכשולים כשרטון, קרחון או אוניות אחרות במסלול התנגשות, וכן על אוניות עוינות, אוניות שודדי ים ובמלחמות המודרניות גם על צוללות. השימוש בתצפיתנים על אוניות ממשיך גם בעת החדשה.
שימושים מודרניים יותר כוללים זיהוי של שריפות יער, זיהוי הגעת רכבות בעת ביצוע עבודות על מסילת רכבת פעילה. שימוש נוסף נעשה על ידי המשטרה, לזיהוי פעילות פלילית. גם פושעים, מצדם, עשויים להשתמש בתצפיתנים בעת ביצוע פשע להתראה בפני הגעת זרים או משטרה למקום הפשע (דבר שמבחינתם מהווה סכנה).
ראו גם

תצפית (צבא)
גשש
הערות שוליים

↑  https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/lookout
↑  Lookout Training Handbook, navyadministration.tpub.com
↑  SBrierley, Lookout - Safety Central, safety.networkrail.co.uk, ‏2016-05-16 (באנגלית בריטית)
תחרות (ספורט)

משחקי ספורט תחרותי
ניצחון הוא המטרה והתוצאה הרצויה בתחרות
תחרות שחמט
גביעים הניתנים כפרס לזוכי תחרות בישול
תחרות ריצה
בספורט, תחרות היא פעילות ספורטיבית בין שני משתתפים או יותר, המתחרים על הישג מסוים, כגון שיא, גביע, מדליה או זכייה באליפות על ידי שיטת ליגה או שיטת גביע. תחרות ספורט היא מצב שתוצאותיו האפשריות נתפסות כניצחון או הפסד. תחרויות ספורט, כגון משחקי הליגה בכדורגל או האולימפיאדה, מושכות עניין ציבורי רב.
תחרות ספורט מוסדרת מתקיימת בפיקוחו של שופט, המוודא שכל המתחרים מקפידים על כללי המשחק. לשופט סמכות לקבל החלטות שמשנות את מהלך המשחק, כגון הרחקת שחקן שהפר את הכללים. שופטים משתתפים במשחקי ספורט, כגון כדורסל, וגם בתחרויות שאינן משחק, כגון תחרויות אתלטיקה. במרבית תחרויות הספורט המנצח נקבע לפי נתונים אובייקטיביים, כגון מהירות בתחרות ריצה או מספר שערים במשחק כדורגל. בענפי ספורט מסוימים, כגון התעמלות אמנותית, המנצח נקבע גם לפי התרשמות סובייקטיבית של השופט.
מאפיינים

תחרות יכולה להתקיים בין אנשים בודדים המתחרים זה נגד זה, או בין קבוצות מאורגנות המתחרות זו נגד זו. מטרת המתחרים היא זכייה בהישג: פרס המוגדר בתחרות, תהילה, פרסום, תשומת לב וכדומה.
מאפיינים > חוקים ומסגרות

תחרות מתקיימת לעיתים במסגרת שהוקמה למטרה זו (כגון אולימפיאדה או כוכב נולד), או ללא מסגרת כזו (למשל תחרות בין עסקים, או תחרות של שני מחזרים על לבה של נערה). בתחרות הנערכת במסגרת מסוימת ישנם כללי תחרות מוגדרים היטב, שעל המתחרים לציית להם. חריגה מכללים אלה עלולה להביא לפסילה.
הנעה והיבטים תפקודיים ורגשיים

התחרות מוסיפה הנעה חיצונית, מאתגרת את המשתתפים ומעודדת אותם למתוח את גבולות היכולת שלהם.
התחרות יכולה גם לספק הנעה פנימית עבור אנשים המפיקים הנאה מעצם התחרות באשר היא. בהתאם לכך, תחרותיות היא גורם בריא וחיובי כל עוד היא תחומה בגבולות הפרופורציונליים המתאימים.
אף על פי שמחקרים ראשוניים העלו שתחרות יכולה להוביל לשיפור התפקוד של האדם המתחרה, התגלה במהרה שהתמונה מורכבת יותר.
למשל, לתחרותיות יכולות להיות גם השלכות שליליות משום שהיא יכולה לאיים כאשר היא הופכת למטרה בפני עצמה.
כמו כן, תחרותיות מוגזמת עלולה להוביל לשחיקת המתמודדים.
מכאן שלתחרות יכולות להיות השלכות חיוביות או שליליות, בהתאם למצב הנדון. השלכות אלו יכולות להתקיים גם בו זמנית. למשל - נמצא שבהשוואה לנגנים שהתבקשו לאלתר ללא תנאי תחרות, נגנים אשר התבקשו לאלתר תחת תנאי תחרותיות דיווחו על רמות גבוהות יותר הן של הנעה והן של מתח.
אחד ההסברים להשלכות של תחרותיות על רמת הביצוע של האדם, הוא אופן ההשפעה של הקלה חברתית תחת נסיבות שונות. השפעה זו באה לידי ביטוי בשיפור בביצוע של פעילות פשוטות ומוכרות בנוכחות של אנשים אחרים. עם זאת, הנוכחות של אנשים אחרים מובילה לירידה ברמת התפקוד עבור ביצוע של פעולות מורכבות וחדשות.
סוגי תחרויות

תחרויות של כוח, זריזות וסבלנות תופסות מקום נכבד בתרבויות השונות אם כחלק מפולחן, משחק או כבידור.
תחרויות מקובלות מאוד בתחום הספורט, וגורפות חלק ניכר מהעניין בתחום זה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Eisenberg, J., & Thompson, W. (2011). The Effects of Competition on Improvisers' Motivation, Stress, and Creative Performance. Creativity Research Journal, 23(2), 129-136.
1 2  חמוטל ארבל, דנוש לחמן, נורה אפשטיין, הגר קאופמן, דינה קבלינסקי בן דור (2011). למידה באמצעות משחקים. אאוריקה, 32.
↑  יוהאן הויזינגה (1966). האדם המשחק. ירושלים: מוסד ביאליק.
| משחקים |
| --- | --- | --- |
| סיווג לפי כלי המשחק | משחקי לוח • משחקי קופסה • משחקי קלפים • משחקי עט ונייר • משחקי חברה ללא עזרים  • משחקי כדור • משחקי מחשב, פלייסטיישן ומשחקי וידאו |  |
| סיווג לפי אופי המשחק | משחקי ספורט • משחקי תפקידים • משחקי מלחמה • משחקי אסטרטגיה • משחקי ילדים • משחקי חשיבה |  |
| שימושים למשחקים | פנאי • הנאה • בידור • גן שעשועים • משחקייה • הוראה מתקנת • E-learning ולמידה משולבת מחשב • אימון מוחי • תחרות • ספורט • משחוק |  |
תימגאד

תימגאד (ערבית تيمقاد; צרפתית Timgad) הוא אתר ארכאולוגי בצפון-מזרחה של אלג'יריה, הידוע בשרידיה הרומים של העיר תמוגאדי (Thamugadi), או בשמה המלא "קולוניה מרקיאנה טראיאנה תמוגאדי" (colonia Marciana Traiana Thamugadi). השם תמוגאדי אינו לטיני ומוצאו מברברית, ואילו השם "מרקיאנה" מנציח את אחותו של הקיסר טראיאנוס אשר ייסד את העיר בשנת 100. העיר השתרעה בתחילה על שטח של 120 דונם, והתפשטה עד לשטח של 500 דונם. בשנת 1982 הוכרז המקום כאתר מורשת עולמית.
שער טראיאנוס במאה ה-19
התיאטרון בתימגאד
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי טראיאנוס בשנת 100 עבור לגיונרים משוחררים, וזכתה למעמד של קולוניה רומית עם ייסודה. למרות שהמקום נודע ככל הנראה בשמו הקודם תמוגאדי, נבנתה העיר הרומית כאילו לא היו קימים מבנים מוקדמים באתר. צורתה של העיר כשל ריבוע, דבר שהוביל לסברה כי היא שימשה כמחנה צבאי בטרם הפכה לעיר. עם זאת, לסברה זו לא נמצאו תימוכין, ומחקרים משנות ה-60 ומשנות ה-70 טענו כי האזור ידע שקט ושגשוג במהלך המאה ה-1. לכן כיום מקובל שהעיר נוסדה כדי לשמש כמרכז לסביבתה החקלאית, שבה גידלו התושבים דגנים, זיתים ובעלי חיים. שטח זה השתרע על פני כ-1,500 קמ"ר שחלקו הגדול לא היה מיושב או ניתן לעיבוד בשל תנאיו הטופוגרפיים. העיר התפתחה אל מחוץ לחומותיה המקוריות באמצע המאה ה-2, והגיעה לשיאה בתקופתו של הקיסר ספטימיוס סוורוס בתחילת המאה ה-3.
במאה ה-4 הגיעה הנצרות אל העיר, אם כי מבני העיר מהמחצית השנייה של המאה מראים כי הפגניות עדיין רווחה בה. בנוסף הייתה העיר מוקד של המינות הדונאטית בצפון אפריקה, עד שהשלטונות הרומיים הכריעו אותה בראשית המאה ה-5 לבקשת אוגוסטינוס הקדוש. הונדלים השתלטו על העיר בשלב מוקדם של כיבושם את צפון אפריקה בשנת 429, אך שלטונם היה קצר מועד, והסתיים כאשר כבשו המורים  את העיר, לכל המאוחר בשנת 484. חומות העיר נהרסו ורוב האוכלוסייה גורשה, אך הפעילות החקלאית בסביבתה לא נפגעה.
הביזנטים השתלטו על האזור בשנת 533 במהלך מאבק ממושך עם המורים, ובשנת 539 הם הקימו בעיר מצודה ששרידיה עדיין ניכרים במקום. העיר יושבה מחדש וקהילה נוצרית המשיכה והתקיימה בה לפחות במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-7. לא ידוע מתי בדיוק הסתיים השלטון הביזנטי באזור, ובמאה ה-8, לאחר הכיבוש הערבי של צפון אפריקה, פסק היישוב בתימגאד לחלוטין.
האתר הארכאולוגי > מבנה העיר

צורתה של העיר הייתה כשל ריבוע שכל אחת מצלעותיו הייתה באורך של 355 מטר. רחובות העיר נסללו לפי תוכנית שתי וערב מושלמת, ורק בחלקה הדרומי סטו הבונים מכללים אלה כדי לאפשר מקום לבניני הציבור הגדולים - הפורום, הבזיליקה, הקוריה, מספר מקדשים, השוק, בתי מרחץ והתיאטרון. בחלקה הצפון-מזרחי של העיר הוקמו מספר בתי מרחץ נוספים וספרייה ציבורית. הדקומנוס שחצה את העיר ממזרח למערב, היה חלק מהדרך הצבאית לרוחב המגרב.
האתר הארכאולוגי > השרידים הרומיים העיקריים

הפורום הוקם זמן קצר לאחר ייסודה של העיר, והקמתו מומנה על ידי תושביה. הוא קושט בשלושים פסלים לפחות, ובתחומו שכנו הקוריה, הבזיליקה האזרחית שניצבה בצידו המזרחי של המתחם, ומקדש בודד בצידו המערבי. הקוריה הייתה קטנה למדי ופורטיקו מעוטר בפסלי שיש הוליך אליה. לבזיליקה הייתה כניסה בצורת אפסיס בצידה הצפוני, והמקדש נתמך על ידי ארבעה עמודים והוקדש לאלת הניצחון. התיאטרון שוכן במורד גבעה מדרום לפורום וקוטר האודיטוריום שלו הוא 63 מטר. המבנה יכול היה להכיל בין 3,500 ל-4,000 צופים.
מבנה הספרייה שוכן בצפון-מזרחו של האתר, ורק ב-1906 זוהה ייעודו בזכות גילוי כתובת לטינית המעיד על הקמתו. פורטיקו שלו שלושה צדדים הוליך אל המבנה שבו היו אולם מרכזי ושישה אולמות משניים. לפי הערכות ספקולטיביות למדי, יכול היה האולם המרכזי לאחסן כ-6,800 כרכים, וסך הכל יכלה הספרייה להכיל בין 16,000 ל-28,000 פריטים.
הקפיטול בתימגאד יוצא דופן בריחוקו מהפורום ובכך שלא ניצב במקום גבוה. דבר זה מוסבר בכך שבתחילה נועד להיבנות בתחומי הפורום, אך התוכנית לא יצאה אל הפועל, והקפיטול הוקם רק במאה ה-2. המתחם חודש בין השנים 364-367, לאחר שהנצרות התבססה בעיר, והדבר מוסבר בכך שלבניניו הציבוריים נודעה משמעות המונומנטלית, ללא קשר לייעודם הדתי.
בעיר הרומית שכנו בתי מרחץ רבים, ובאחד מהם התגלתה הכתובת "Venari, lavari, ludere, ridere, occ est vivere" ("לצוד, לרחוץ, לשחק ולצחוק זה לחיות"). המרחצאות הראשונות היו ציבוריות ורק במאה ה-2 הופיעו בבתי העשירים בתי מרחץ פרטיים שהיו גם סמל לסטטוס חברתי. בבתי המרחץ ברחבי העיר התגלו מאות פסיפסים.
האתר הארכאולוגי > המבנים הנוצרים והמצודה הביזנטית

המבנים הנוצרים באתר שוכנים מסביב לשרידים הרומיים החשובים, בשל כך שהוקמו בשלב מאוחר יותר ועל מנת שיהיו סמוכים לנקרופוליס. במרכזה של העיר זוהתה קפלה בודדת שהייתה מחוברת לבית מגורים פרטי. המתחם הנוצרי הגדול ביותר שוכן סביב הבזיליקה המערבית, והוא מיוחס בדרך כלל לדונאטים. בבזיליקה שלוש ספינות, ובשני קצותיה של הספינה המרכזית ניצבו אטריום שעוטר בארקאדה ובה עמודים עם כותרות קורינתיות ואפסיס. בחלקו הצפון מערבי של המבנה נחשף בפטיסטריום שעוטר בפסיפס צבעוני המתאר מוטיבים גאומטריים ומוטיבים מעולם הצומח, וכן שכן בו לפחות בית מרחץ אחד. עובדת קיומן של שתי בזיליקות נוספות ברחבי העיר מעידה על המחלוקת והפיצול ששררו בקרב התושבים בין המינות הדונאטית לבין הנצרות הקתולית, אך לא ניתן לקבוע בוודאות לאיזו אמונה השתייכה כל אחת מהן.
הנקרופוליס המרכזי שכן בדרומה של העיר, וזוהו בו כ-10,000 קברים, רובם צנועים וחסרי שם. המחקר העיקרי של הנקרופוליס החל רק בשנת 1932, ובמהלכו זוהו שתי כנסיות ששכנו ליד המתחם. הגופות נשרפו בדרך כלל והקברים מוקמו בהתאם לשייכות המשפחתית המורחבת. הקברים מתחלקים לחמישה סוגים עיקריים בהתאם לגודלם ולמידת הפאר בו הם מתאפיינים - החל מקברים פשוטים שעליהם הונחה מצבה, דרך קברים שקושטו גם באסטלות, וכלה בקברים מונומנטאליים.
המצודה הביזנטית משנת 539 הוקמה כ-300 מטר דרומית לעיר. צורתה כשל מלבן באורך של 120 מטר וברוחב של 80 מטר, והיא נישאה לגובה של 14 מטר. מגדלי הגנה הוקמו בארבע פינותיה וחלקה המזרחי הוקדש למגורי החיילים. החלק המערבי יוחד לשימושים הציבוריים ובו שכנו מאגר מים, קפלה ובית מרחץ בשטח של 200 מ"ר.
הערות שוליים

↑  La colonie Romaine
↑  Advisory body evaluation
↑  Le Forum
↑  Timgad chretien et Byzantin
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531866705171  BnF: cb124476636 (data)  GND: 4059692-8  VIAF: 1144648139141136311   WorldCat (עם VIAF): 1144648139141136311 
רחוב בתימגאד
מצבה בתימגאד
תסמונת עבודת המשמרות

תסמונת עבודת המשמרות (באנגלית: Shift Work Sleep Disorder או SWSD) היא הפרעה במחזור השינה המופעה אצל אנשים העובדים בשעות לא שגרתיות ומתבטאת בנדודי שינה, ישנוניות יתר, או שניהם. ההפרעות משתנות ותלויות באופי העבודה, בזמני המשמרות ובמחזוריותן. מרבית האנשים העובדים במשמרות סובלים מחלק מסימפטומים אלו, אך התסמונת היא המשכית, ארוכת טווח, ומפריעה לחיי הפרט.
אבחנה

התסמינים הבולטים של תסמונת עבודת המשמרות הם נדודי שינה, ישנוניות יתר ושינה בשעות לא שגרתיות. ישנוניות מתבטאת ברצון לנמנם, בהירדמות לא רצונית, תגובות איטיות, רגזנות וירידה בתפקוד. תסמין נוסף הוא שעות שינה מועטות למרות מיטוב סביבת השינה. תסמין נוסף של תסמונת עבודת המשמרות, אשר נגרם משעות עבודה ארוכות הוא לאות. ברוב המקרים התסמונת חולפת עם מעבר לשגרת ערות-שינה סדירה.
עם זאת, הגבול בין תגובה נורמלית לבין תגובה חמורה המאובחנת כהפרעה עדיין לא ברור.
סיבות

אינסומניה וישנוניות קשורות לחוסר ההלימה בין תבנית ערות-שינה לא סטנדרטית לבין השעון הביולוגי. כמו כן רעש, מחויבות חברתית וגורמים נוספים עלולים לפגום בניסיון לישון בשעות לא שגרתיות ולהכשילו. לבסוף, קיימים מקרים בהם הימנעות משינה מובילה לשינוי פתאומי במחזור השינה. לדוגמה: עובד לילה שביום עבודתו הראשון נשאר ער במשך 24 שעות מסיים את משמרתו בחסר שינה אקוטי.
מחקרים רבים הצביעו על הסיכון הבריאותי שבעבודת משמרות. לדוגמה, ב-2007 מחקר שביצעה הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן מיסודו של ארגון הבריאות העולמי, הצביע על קשר בין עבודת משמרות לתחלואה בסרטן. מחקרים אחרים דיווחו שלעובדי לילה סיכון גבוה ללקות במחלות לב, הפרעות במערכת העיכול והפרעות במחזור החודשי. היות שאבחנה רשמית לתסמונת עבודת המשמרות לא בוצעה במחקרים אלה, לא ברור האם על קבוצת הסיכון נמנים עובדי משמרות שעונים על הגדרות תסמונת עבודת המשמרות או שכל עובדי המשמרות נמנים עם קבוצת הסיכון. בנוסף, מספר מחקרים מצאו השפעה שלילית על מערכת החיסון אצל הסובלים מהתסמונת.