stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האצטדיון האולימפי פיונגצ'אנג
רקע

הוא ממוקם ליד העיירה Daegwallyeong-myeon, שבמחוז גאנגוון-דו כ-2 ק"מ מאתר הסקי והנופש אלפנסיה.
כדי לחסוך בעלויות, לאצטדיון באתר אין גג או מערכת הסקה מרכזית. ובכל זאת עלותו משוערת בכ-116 מיליארד וון דרום קוריאני (109 מיליון דולר אמריקני).באצטדיון 35,000 מושבים המסודרים בשבע קומות מעל הקרקע, וקומה אחת מתחת לאדמה ושטחו הוא 58,790 מ"ר.
האתר נבנה על 80,000 מ"ר מהאתר הונג'י, והוא האתר הגדול ביותר שנבנה לטובת משחקים פראלימפיים. גובה האתר הוא כ-740 מטרים מעל פני הים.
סמוך לאצטדיון נבנה מבנה לתערוכה אולימפית, מתחם לאוכל מסורתי, שווקים ואטרקציות אחרות, כולם בהתאם למורשת התחרויות והקוריאניות כאחת. הבנייה של האצטדיון, לקחה שנה אחת ועשרה חודשים והסתיימה ביום 30 בספטמבר 2017.
האצטדיון, היה בשימוש ארבע פעמים לפני שהוא נהרס: פתיחה וסגירת הטקסים של אולימפיאדת החורף, וטקסי הפתיחה והסגירה של התחרויות הפאראלימפיות של 2018.
ראו גם

המשחקים הפאראלימפיים
אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
הערות שוליים

↑  http://2018winterolympicswiki.com/pyeongchang-olympic-stadium-pyeongchang-2018-venue/87/PyeongChang
דינופלגלטים

| דינופלגלטים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: אצות
מערכה:: דינופלגלטים
שם מדעי
 Dinoflagellata ‏Bütschli, 1885

דינופלגלטים (שם מדעי: Dinoflagellata) הם מערכה של חד-תאיים איקריוטים. הדינופלגלטים התפתחו אבולוציונית מאב קדום אחד – קבוצה מונופילטית. הם נחשבים לרוב לפרוטיסטים. רוב מיני הדינופלגלטים הם פלנקטון ימי, אבל הם גם נפוצים בבתי גידול של מים מתוקים. האוכלוסיות שלהם משתנות עם טמפרטורת פני הים, מליחות ועומק. דינופלגלטים רבים עושים פוטוסינתזה, אבל חלק גדול מהם הם למעשה יצורים מיקסוטרופים (אנ'), שמשלבים פוטוסינתזה עם בליעה של טרף (פגוטרופיה ומיזוציטוזיס (אנ')). דינופלגלטים הם קבוצת אצות מובחנת.
אטימולוגיה

המונח "דינופלגלט" הוא הלחם של המילה היוונית δῖνος (דינוס), שמשמעותה "מסתובב", והמילה הלטינית flagellum, שמשמעותה "שוט". השם ניתן בעקבות צורת התנועה הייחודית של הדינופלגלטים והשוטון שלהם.
טקסונומיה

מבחינת מספר המינים, דינופלגלטים הם אחת הקבוצות הגדולות ביותר של איקריוטים ימיים, אם כי גודלה קטן משמעותית מגודל קבוצת הצורניות. כמה מיני דינופלגלטים הם אנדוסימביוטיים שמתקיימים בתוך בעלי חיים ימיים, והם מהווים חלק חשוב בביולוגיה של שוניות אלמוגים. דינופלגלטים אחרים הם טורפים של מיני פרוטוזואה אחרים, וכמה צורות של דינופלגלטים, כגון Oodinium ו-Pfiesteria, הם טפיליים. כחלק ממחזור חייהם, דינופלגלטים מסוימים מייצרים ציסטות דינופלגלטיות (הנקראות גם דינוציסטים).
דינופלגלטים הם חלק מהקלייד והעל-מערכה Alveolata (אנ'). נכון ל-2023, אינדקס מיני הדינופלגלטים הידועים העדכני ביותר נכתב על ידי פרננדו גומז בשנת 2012, והוא כולל לפחות 2,294 מינים של דינופלגלטים.
סביבות חיים

מחקר של גומז משנת 2005 תיאר כ-1,555 מינים דינופלגלטים ימיים החיים במים חופשיים כחלק מהפלנקטון. הערכה של טיילור ואחרים משנת 2008 הציעה כ-2,000 מינים חיים, מתוכם כ-1,700 מינים ימיים (החיים כחלק מהפלנקטון וגם על קרקעית הים). המחקר של גומז מ-2012 תיאר 2,294 מיני דינופלגלטים חיים, או 2,377 מינים של דינפלגלטים "במובן הרחב". הכוללים דינופלגלטים ימיים, מים מתוקים ודינופלגלטים טפיליים. במחקר של מרטנס מ-2012 הוערך שיש כ-350 מיני דינופלגלטים שחיים במים מתוקים.
צבע והארה ביולוגית

הצטברות מהירה של דינופלגלטים מסוימים יכולה לגרום לתופעה שמכונה "גאות אדומה" (פריחת אצות מזיקה), דבר שיכול לגרום להרעלה כאשר בני אדם אוכלים רכיכות שניזונו מדינופלגלטים. יש דינופלגלטים שיוצרים הארה ביולוגית – הם פולטים בעיקר אור כחול-ירוק וגורמים להארה של חלקים מהאוקיינוסים בצבע זה.
הערות שוליים

↑  חברת החשמל לישראל, ניטור הסביבה הימית, 2022
↑  Phagotrophy, Biology Articles, Tutorials & Dictionary Online, ‏2019-10-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  סורב ביו, אצות תחת המקרוסקופ, באתר אצות תחת מיקרוסקופ, ‏אוגוסט
↑  Karin A. F. Zonneveld, Hendrik Grotheer, Gerard J. M. Versteegh, Dinoflagellate cysts production, excystment and transport in the upwelling off Cape Blanc (NW Africa), Frontiers in Marine Science 9, 2022 doi: 10.3389/fmars.2022.915755/full
↑  Dinoflagellata - Wikispecies, species.wikimedia.org (באנגלית)
1 2  F. Gómez, A checklist and classification of living dinoflagellates (Dinoflagellata, Alveolata), CICIMAR Oceánides 27, 2012-06-04, עמ' 65–140 doi: 10.37543/oceanides.v27i1.111
↑  F. Gómez, A list of free-living dinoflagellate species in the world’s oceans, Acta Botanica Croatica 64, 2005-05-31, עמ' 129–212
↑  Mertens et al., "A review of recent freshwater dinoflagellate cysts: taxonomy, phylogeny, ecology and palaeocology, Phycologia 51(6) (2012)
↑  אסף סוקניק, הפריחה האביבית של פרידיניום בכנרת –השונות הרב-שנתית והמרחבית בפריחה והשפעתה על יציבות המערכת האקולוגית באגם, רשות המים, 2012, עמ' 4
↑  ד"ר מאור כהן, מי שמע על 'גאות אדומה', באתר ECOnomarks, ‏2018-11-06
↑  נגה סטמבלר, עדי לוי, גד וייס, גידי לוי, דן-רובין מילר, טל קדוש, תומר בורובסקי, אלה אלסטר, פריחות של מיקרו-אצות וחיידקים כחולים בסביבה המימית והסיכונים מהן, אקולוגיה וסביבה 9, 30 באפריל, 2018
↑  ורד שפירא, להאיר באור גדול, במדור "מדע במבט-על" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 6 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555313705171  BnF: cb119460364 (data)  LCCN: sh85038084  NKC: ph115536
ביבליוגרפיה של מדונה

| ביבליוגרפיה של מדונה |
| --- | --- |
  מדונה ב-"Sticky & Sweet Tour"‏ (2008). תמונות שצולמו במהלכו בידי המנהל שלה, גיא עוזרי, פורסמו בספר, Madonna: Sticky & Sweet.
 מאמרים ↙:  11
 ספרי שולחן קפה ↙:  11
 ספר תמונות ↙:  7
 ספרי המשכים ↙:  12
 ביוגרפיה ↙:  1
הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה כתבה אחד-עשר ספרי שולחן קפה, אחד-עשר מאמרים שהתפרסמו באמצעי תקשורת וחדשות שונים וחיברה ביוגרפיה אחת, אודות האמן האמריקאי קית' הרינג. היא גם עסקה בספרות ילדים, וכתבה שבעה ספרי תמונות ושנים-עשר ספרי המשכים. שלושה מספריה דורגו בראש רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
ההוצאה הראשונה שלה כסופרת היה ספר שולחן הקפה "סקס" (1992), שפורסם בהוצאת מאבריק. הוא כלל תמונות פרובוקטיביות ומפורשות מבחינה מינית, שצולמו בידי סטיבן מייזל (אנ'). הספר ספג תגובות שליליות מהתקשורת ומהציבור הרחב, אך נמכר בלמעלה מ-1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם לפי מחיר בגובה 50 דולרים לעותק, תוך מספר ימים. מדונה המשיכה ליצור ולכתוב ספרי שולחנות קפה וצילום, כולל אלה הקשורים לסיבובי ההופעות שלה כמו Madonna: The Girlie Show (1995), Madonna Confessions (2006) ו-Madonna: Sticky & Sweet (2009). היא גם כתבה הקדמה למספר ספרים, כולל ספר שולחן הקפה של אלן פראקר על העיבוד הקולנועי של "אוויטה" (1996) וכתבה פרק עבור The Emperor's New Clothes: An All-Star Retelling of the Classic Fairy Tale (1998). מדונה גם כתבה טורים לכתבי עת כמו הרפרס בזאר, גיליון הפתיחה של מגזין ג'ורג' (אנ') והעיתון הישראלי "ידיעות אחרונות".
בשנת 2003, מדונה חתמה על חוזה עם קאלווי ארטס & אנטרטיינמנט. ספר הביכורים שלה היה ספר הילדים "ארבע שושנים אנגליות", שתורגם ל-42 שפות שונות בלמעלה מ-100 מדינות בסך הכול. הספר זכה להצלחה בין-לאומית ודורג במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, שה שהה בסך הכול במשך 18 שבועות. כספר המגולל את סיפורן של חמש חברות, "ארבע שושנים אנגליות" תואר בידי המבקרים כשיקוף תקופת הילדות של מדונה, והפנו כלפיו ביקורות מעורבות וחיוביות. ספר הילדים השני שכתבה, "התפוחים של מר פיבודי", פורסם באותה השנה ודורג גם כן במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. היא המשיכה לכתוב ספרים נוספים כמו "יקוב ושבעת הגנבים", "הרפתקאותיו של עבדי" ו"ימבה כסף"; כל חמשת הספרים שפורסמו אוגדו לספר מוקלט בשנת 2006. נכון ל-2007, ששת ספרי הילדים הראשונים שכתבה נמכרו ביותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם.
ההתעניינות של מדונה בתורת המיסטיקה היהודית הנקראת קבלה העניקה לה השראה להתחיל לכתוב ספרי ילדים. המורה שלה לקבלה הציע לה לחלוק את הידע הרוחני שלה בצורה של סיפורים כתובים. כל אותם הספרים כללו את השיעורים שלמדה מדונה במהלך לימודי הקבלה שלה, שם עסקה בעיקר בלימודי מוסר גבוה והימנעות מתאוות בצע וקנאה. ספר המשך ל"ארבע שושנים אנגליות" פורסם בשנת 2006, בשם "השושנים האנגליות: פשוט חלום". מדונה הוציאה בסך הכול שנים-עשר ספרי המשכים לסדרה, שניים נוספים ב-2007. הצלחתה כסופרת ילדים צוינה על ידי אד פילקינגטון מגרדיאן, שהאמין שמדונה ”פתחה את הדלת עבור מפורסמים ומוציאים לאור אחרים בשוק [ספרי הילדים]”.
ספרי ילדים > ספרי תמונות

| שם הספר | שנה | איור | הוצאה לאור | מזהים | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "השושנים האנגליות" | 2003 | ג'פרי פולבימארי | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-670-03678-3  מבס"ה 2003-12261 מסה"ה 52765827 | סיפור בהמשכים על חמש חברות, שנוצר בהשראת בתה של מדונה, לורדס. הוא נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים ברחבי העולם בחודש הראשון ליציאתו ו-8,000 עותקים בשבוע הראשון בממלכה המאוחדת. הספר דורג במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. |    |
| "התפוחים של מר פיבודי" | 2003 | לורן לונג | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-670-05883-9  מבס"ה 2003-16198 מסה"ה 52970747 | ההוצאה השנייה של מדונה. ספר ילדים בשם "התפוחים של מר פיבודי" המגולל סיפור על גיבור צעיר בשם בילי ליטל, ועל החשיבות של אמירת האמת תמיד. הוא דורג לראשונה במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. |   |
| "יקוב ושבעת הגנבים" | 2004 | גנאדי ספירין | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-670-05887-7  מבס"ה 2004-7000 מסה"ה 54852649 | הסיפור מתרחש באירופה של המאה ה-18 כאשר ספירין בחר בסגנון ציור בהשראת זרם הבארוק כדי לבטא אותו. "יקוב ושבעת הגנבים" מגולל סיפור על ילד גוסס בשם מיכאיל והוריו, שמחפשים לו תרופה. הוא הופיע לראשונה במקום השביעי ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. |    |
| "הרפתקאותיו של עבדי" | 2004 | אולגה דוגינה אנדריי דוגין | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-670-05889-1  מבס"ה 2004-22885 מסה"ה 56682267 | הספר מגולל את סיפורו של עבדי הצעיר, שעובד כעוזר לתכשיטן קסום בשם אלי. מדונה קידמה את הפרסום שלו באמצעות מספר ראיונות לכתבי עת, רדיו וטלוויזיה בלונדון. |   |
| "ימבה כסף" | 2005 | רואי פאס | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-670-05888-4  מבס"ה 2005-7506 מסה"ה 58843456 | בתור סיפור מעשייה, "ימבה כסף" מבוסס על המשפט ש"כסף לא יכול לקנות אושר". בספר מתוארות הדמויות כחיות, והוא מגולל סיפור על כלב גרייב איטלקי עשיר, השקוע בעצמו. |    |
| "השושנים האנגליות וסיפורים אחרים" | 2006 | סטייסי פיטרסון | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-14-180654-9  מסה"ה 124504717 | ספר מוקלט עם קופסה בהשראת "השושנים האנגליות", בו נשמעת מדונה קוראת סיפור בפני בתה לורדס, ובנה רוקו. |  |
| "השושנים האנגליות: טוב מכדי להיות אמיתי" | 2006 | סטייסי פיטרסון | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-670-06147-1  מבס"ה 2006-24376 מסה"ה 71005736 | המשך של "השושנים האנגליות" המגולל את סיפורן של החברות כשהן מתכוננות לריקוד הראשון שלהן בבית הספר. מדונה הופיעה ברשת הקניות הביתית (HSN) כדי לקדם את הספר. |  |
ספרי ילדים > ספרי המשכים

ספרי המשכים באוסף "השושנים האנגליות". כל האיורים מאת ג'פרי פולבימארי.
| שם הספר | שנה | איור | הוצאה לאור | מזהים | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The English Roses: Friends for Life! | 2007 | — | פאפין | ISBN 978-0-14-241114-8  מבס"ה 2007-280944 מסה"ה 173844877 | חמש הבנות – ניקול, איימי, שרלוט, גרייס ובינה – מוצגות עם קטעי שאלות ותשובות ועלילה נוספת. |  |
| "השושנים האנגליות: להתראות, גרייס?" | 2007 | רבקה גומז | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-14-240883-4  מבס"ה 2007-280945 מסה"ה 946594657 | גרייס מפחדת כיוון שהוריה מתנהגים מוזר. "השושנים האנגליות" צריכות לגלות את הסיבה מאחורי זה. |  |
| "השושנים האנגליות: הילדה החדשה" | 2007 | איימי קלאוד | פאפין | ISBN 978-0-14-240884-1  מבס"ה 2009-277827 מסה"ה 173846032 | חברתה של ניקול מגיעה ללונדון ו"השושנים האנגליות" האחרות חוששות שהיא גונבת מהן את ניקול. |  |
| The English Roses: A Rose by Any Other Name | 2007 | אריקה אוטנברג | פאפין | ISBN 978-0-14-240885-8  מבס"ה 2009-284553 מסה"ה 173847330 | הידידות של "השושנים האנגליות" נבחנת בשנית, כאשר נשאלת השאלה מי תקבל את התפקיד הראשי בהצגה בית ספרית. |  |
| The English Roses: Big-Sister Blues | 2008 | איימי קלאוד | פאפין | ISBN 978-0-14-241093-6  מבס"ה 2008-298250 מסה"ה 183265655 | איימי חושבת שחייה משתנים לרעה כאשר אמה נכנסת להיריון. "השושנים האנגליות" צריכות לעזור לה להבין את הדברים הטובים בעצם היותה אחות גדולה. |  |
| The English Roses: Being Binah | 2008 | אריקה אוטנברג | פאפין | ISBN 978-0-14-241095-0  מבס"ה 2008-300749 מסה"ה 236164333 | לבינה נמאס להיות "הנחמדה" ומנסה להיות מישהי אחרת. "השושנים האנגלית" עוזרות לה לקבל את עצמה. |  |
| "השושנים האנגליות: המתנה הכי יפה בעולם" | 2008 | איימי קלאוד | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-14-241124-7  מבס"ה 2009-275463 מסה"ה 216938842 | בבית הספר מתקיים משחק הגמד והענק ושרלוט נחושה למצוא את המתנה המושלמת. "השושנים האנגליות" צריכות לעזור לה לזכור את המשמעות האמיתית של חג המולד. |   |
| The English Roses: A Perfect Pair | 2008 | אריקה אוטנברג | פאפין | ISBN 978-0-14-241125-4  מבס"ה 2009-278393 מסה"ה 216938890 | ניקול מסתבכת בעקבות ריכולים שמסתובבים מאוזן לפה בבית הספר ו"השושנים האנגליות" צריכות להציל את יום האהבה. |   |
| The English Roses: Runway Rose | 2009 | איימי קלאוד | פאפין | ISBN 978-0-14-241126-1  מבס"ה 2009-280015 מסה"ה 236345008 | איימי מתקבלת לעבודה אחרי בית הספר בשבוע האופנה לבני נוער ונראה שהיא שוכחת את "השושנים האנגליות". |  |
| "השושנים האנגליות: ההצגה חייבת להימשך" | 2010 | רבקה גומז | קאלווי/פאפין | ISBN 978-0-14-241127-8  מבס"ה 2010-275054 מסה"ה 268795753 | הבחירות לבית הספר מתקיימות ובהן ניקול רצה לנשיאות הכיתה עם גרייס כמנהלת הקמפיין. |  |
| "השושנים האנגליות: חלום אמריקאי" | 2010 | רבקה גומז | פאפין | ISBN 978-0-14-241128-5  מבס"ה 2010-278340 מסה"ה 268795755 | "השושנים האנגליות" נמצאות בחופשות שונות. בינה מבקרת את משפחתה של גרייס באטלנטה. |  |
| The English Roses: Catch the Bouquet! | 2010 | איימי קלאוד | פאפין | ISBN 978-0-14-241129-2  מבס"ה 2010-277415 מסה"ה 318408057 | תכנון החתונה המושלמת: מיס פלאפרנאטר ואביה של בינה מתחתנים. |  |
מאמרים

| שם | שנה | סוג הוצאה | שם ההוצאה | מזהים | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The Day I Made the 'Like a Virgin' Video | 1985 | כתב עת | סטאר היטס | ISSN 0260-3004 | הרקע על צילום הקליפ לסינגל שלה מ-1984, "Like a Virgin". |  |
| Madonna Makes Dance | 1994 | כתב עת | הרפרס בזאר | ISSN 0017-7873 | מדונה כתבה על המפגש עם הרקדנית מרתה גרהם ועל ימיה הראשונים בניו יורק כרקדנית. |  |
| If I Were President | 1995 | כתב עת | ג'ורג' | ISSN 1084-662X | הרעיונות של מדונה לגבי מה שהיא תעשה כנשיאה, כולל תשלום למורים יותר מאשר לכוכבי קולנוע ותמיכה מטעם הקהילה הגאה בכוחות המזוינים. |  |
| Me, Jean-Michel, Love and Money | 1996 | עיתון | הגרדיאן | ISSN 0261-3077 | מדונה כתבה על הרומן שלה עם האמן ז'אן-מישל בסקיה כדי להנציח תערוכה של ציוריו בגלריית סרפנטיין בלונדון. היא נתנה חסות למופע. |  |
| Madonna's Evita Diaries | 1996 | כתב עת | ואניטי פייר | ISSN 0733-8899 מסה"ה 824601197 | יומן הכולל את הרקע לצילומים של "אוויטה". |  |
| I'm Going to Miss You Gianni | 1997 | כתב עת | טיים | ISSN 0040-781X מסה"ה 1311479 | מדונה מציינת את חברה, מעצב האופנה ג'אני ורסצ'ה, שנרצח ביולי 1997. ורסאצ'ה נרצח מחוץ לביתו שבועיים לפני פרסום המאמר על ידי הרוצח הסדרתי אנדרו קונאן. |  |
| Madonna's Indian Summer | 1998 | כתב עת | רולינג סטון | ISSN 0035-791X מסה"ה 865185925 | ספר זיכרונות של מדונה מילדותה במהלך הקיץ, עבודות גינון עם אביה ושירי הקיץ שאהבו. העטיפה צולמה על ידי דייוויד לה-שאפל והציגה אותה בתור האלה הינדית. |  |
| The Right Note in East Harlem | 1998 | עיתון | ניו יורק דיילי ניוז | מסה"ה 137349460 | יצירה על הכנרת והמחנכת האמריקאית למוזיקה רוברטה גוואספרי, שחייה עובדו לסרט בשם "לנגן מהלב" שבו מדונה הייתה אמורה להשתתף אך עזבה בשל "חילוקי דעות מקצועיים". |   |
| What I Know Now | 2004 | כתב עת | פיפל | ISSN 0093-7673 מסה"ה 1792449 | בגיליון 30 השנים להיווסדות כתב העת, העורכים ביקשו מאנשים מתעשיית הבידור, כולל מדונה, לכתוב על הרגע שהגדיר את הקריירה שלהם. היא כתבה כיצד הקבלה שינתה את חייה. |  |
| How My Life Changed | 2009 | עיתון | ידיעות אחרונות | מבס"ה nr92-743 | מדונה כתבה כיצד הקבלה הובילה להתעוררות הרוחנית שלה כשהייתה בהריון עם בתה, לורדס. |  |
| Truth or Dare? Madonna's Back | 2013 | כתב עת | הרפרס בזאר | ISSN 0017-7873 | המחשבות של מדונה על להיות "נועזת" בעסקי המוזיקה. היא גם כתבה על אונס באיומי אקדח בימיה הראשונים בניו יורק. |  |
ביוגרפיה

| שם הספר | שנה | מחברים אחרים | הוצאה לאור | מזהים | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keith Haring: The Authorized Biography | 1992 | נכתב על ידי ג'ון גרואן | ספרי פיירסייד | ISBN 978-0-671-78150-7 מסה"ה 906277951 | מדונה כתבה את הביוגרפיה על חברה, האמן קית' הרינג, תוך ציון חייהם המוקדמים בניו יורק. |  |
הפניות > מקורות הספר

Gardner, Abigail (2016). 'Rock On': Women, Ageing and Popular Music. Routledge. ISBN 978-1-317-18910-7.
Morton, Andrew (2002). Madonna. Macmillan Publishers. ISBN 978-0-312-98310-9.
Taraborrelli, J. Randy (2008). Madonna: An Intimate Biography. Pan Books. ISBN 978-0-330-45446-9.
סידני ברנר

| --- | --- |

סידני ברנר בשנת 2008
 לידה:  13 בינואר 1927 ג'רמיסטון, דרום אפריקה 
 פטירה:  5 באפריל 2019 (בגיל 92) סינגפור 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, גנטיקה
 מקום מגורים:  דרום אפריקה, סינגפור
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד  קינגס קולג'  אוניברסיטת ויטווטרסראנד  אקסטר קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  סיריל נורמן הינשלווד 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 תלמידי דוקטורט:  Gerald M. Rubin, John G. White, Gerald Mayer Rubin 
 פרסים והוקרה
 מספר צאצאים:  3 
 תרומות עיקריות
 חקר הגנטיקה של ה-Caenorhabditis elegans
 
סידני ברנר (באנגלית: Sydney Brenner;‏ 13 בינואר 1927 – 5 באפריל 2019) היה ביולוג יהודי-דרום אפריקאי, שעבר לאנגליה בהמשך חייו. זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2002 (יחד עם רוברט הורביץ וג'ון סלסטון).
קורות חיים

ברנר נולד ב-1927, בעיירה קטנה בדרום אפריקה, סמוך ליוהנסבורג, להורים יהודים שהיגרו למדינה זו ממזרח אירופה. אביו היגר אליה מליטא ב-1910, כדי לחמוק מגיוס לצבא הצאר. האב הגיע דווקא לדרום אפריקה, משום שאחיו הבכור כבר גר שם מזה כעשרים שנה, וכן משום שכספו לא הספיק לו להגיע לארצות הברית, שם גרה אחותו. אח נוסף של האב נשאר ברוסיה ומת עם משפחתו ברעב שלאחר תקופת המהפכה הבולשביקית שם. אמו של ברנר נולדה בדבינסק (כיום דאוגבפילס), ליד ריגה שבלטביה והיגרה לדרום אפריקה ב-1922. האב עבד ביוהנסבורג כסנדלר. לברנר אחות צעירה ממנו בשנתיים ואח צעיר בשבע שנים, והמשפחה כולה, יחד עם סבתו של ברנר, שש נפשות בסך הכל, גרה בשני החדרים האחוריים של הסנדלריה. האב היה אנאלפבית, אף שידע לדבר בארבע שפות שונות (רוסית, אנגלית, אפריקנס וזולו), אולם ברנר למד קרוא וכתוב מעיתונים כבר מגיל ארבע.
קורות חיים > ילדותו

ברנר קפץ שלוש כיתות בבית ספר יסודי וסיים בית ספר תיכון בדצמבר 1941, בגיל 15 בלבד. החל מגיל שבע הוא קורא וחובב ספרי מדע בדיוני; הוא מחזיק ברשותו אוסף גדול של ספרי מדע בדיוני, בהם חוברות ישנות רבות של "Amazing Stories" וכן של "Astounding Stories". הוא יכול היה להרשות לעצמו לקנות חוברות אלה הודות לדוד עשיר יחסית (אחי אמו), שמימן עבורו תחביב זה. בשנים שלאחר מכן, מיד לאחר שחגג בר מצווה, הוא מצא שיטה אחרת להשיג הכנסה מסוימת: כיהודי בוגר הוא היה משתתף, תמורת סכום זעום, בתור "עשירי למניין", הן בתפילות בית הכנסת ששכן בדרך לבית הספר ובו חסרו לעיתים קרובות יהודי בוגר אחד או שניים ל"מניין", והן בלוויות, שלעיתים היה בהן מיעוט של משתתפים.
קורות חיים > רופא וחוקר

ברנר החל בניסויים כימיים וביוכימיים שונים עוד בהיותו בתיכון, במעבדה שהקים לעצמו במוסך. בגיל 15 הוענקה לו מלגה מטעם מועצת העיירה, בתור תלמיד מצטיין, ובעזרתה למד רפואה באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג, החל מאותו גיל. תוך כדי לימודי הרפואה, הוא גם למד וחקר בתחומים קרובים (ביוכימיה, גנטיקה ועוד), וגם עבד למחייתו כטכנאי במעבדה. שורת עיסוקים זו האריכה מאוד את לימודיו, כך שהוא סיים את בית הספר לרפואה רק כעבור תשע וחצי שנים, ביולי 1951, בגיל 24. עם זאת, במקביל הוא סיים גם תואר ראשון (.BSc) ושני (.MSc) במדעים. הוא החל לפרסם מאמרים מקצועיים, הן ברפואה והן בביולוגיה, כבר ב-1945, בגיל 18.
קורות חיים > אוקספורד

באוקטובר 1952 ברנר החל ללמוד לדוקטורט בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה. חודשיים לאחר מכן הוא נישא למאי לבית קוביץ', גרושה עם ילד מנישואיה הראשונים, שהגיעה אף היא מדרום אפריקה לאנגליה, ללימודי דוקטורט בפסיכולוגיה. נישואין אלה נמשכו חמישים ושבע שנים, עד פטירתה של אשתו בינואר 2010. נולדו להם שלושה ילדים.
באפריל 1953 זכה ברנר להיות בין הראשונים שראו את מודל מבנה ה-DNA של ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק, בקיימברידג', אנגליה, ולהתיידד עם צמד המדענים. כפי שהוא מספר, הדבר היווה נקודת מפנה עבורו, והוא החל להקדיש את חייו ליצירתו של מקצוע חדש - ביולוגיה מולקולרית, ולהבנת והסבר דרך פעילותה של ה-DNA, המולקולה המורכבת, נושאת התורשה. הדבר גם השתלב עם עבודתו של ברנר עצמו, על בקטריופאג'ים.
משפחת ברנר שבה לדרום אפריקה בדצמבר 1954, לאחר ששני בני הזוג קיבלו את הדוקטורט שלהם. ברנר קיבל מעבדת מחקר משלו במחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה, באוניברסיטת יוהנסבורג, אולם נשאר שם שנתיים בלבד.
קורות חיים > קיימברידג'

בדצמבר 1956 הוזמן ברנר לשוב לאנגליה, כשותף מחקר לפרנסיס קריק במעבדתו בקיימברידג'. הוא היה שותפו של קריק בקיימברידג' במשך כעשרים שנה. שנים אחדות אחרי שקריק עבר לארצות הברית והצטרף למכון יונה סאלק למחקרים ביולוגיים בלה הויה, קליפורניה, הוא הצטרף אליו כחוקר גם שם. ברנר היה החוקר שהינחה וכיוון את ממשלת סינגפור בשלבים הראשונים של תחילת המחקר הביו-רפואי שלה. הוא ייסד ושימש נשיא של מכון אוקינאווה למדע וטכנולוגיה, וב-1996 ייסד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי את המכון למדעים מולקולריים, בו שימש כנשיא ומנהל מדעי.
במשך שנים רבות היה ברנר בעל טור קבוע בשם "Loose Ends" במגזין "Current Biology". ב-1997, אוסף הטורים הללו יצא לאור שוב, בתור ספר, שזכה להצלחה.
מחקריו

ברנר התמקד במחקריו בחקר ה-DNA, גנטיקה התפתחותית, חקר מותם המתוכנן גנטית של תאים (אפופטוזה) וביולוגיה מולקולרית. הוא גילה, יחד עם קריק, שכל "קודון", שלישיית נוקליאוטידים ב-DNA, מקודד ליצירת חומצה אמינית אחת, כאשר מספר חומצות אמיניות יוצרות ביחד חלבון ובסוף כל רצף גנטי ליצירת חלבון מסוים נמצא קודון סיום (Stop Codon - מונח שהוא המציא), שתפקידו לסיים את הקידוד לחלבון הספציפי, כדי להתחיל לייצר את החלבון הבא. הוא גם גילה, יחד עם שני שותפים אחרים, את ה-mRNA, מולקולת הביניים הקובעת את סדר התייצבות חומצות האמינו בתוך כל חלבון.
תגלית אחרונה זו זיכתה אותו בפרס לסקר למחקר רפואי בסיסי לשנת 1971. הוא קיבל את פרס לסקר פעם שנייה, גם בגין מפעל חיים, וזכה באותות כבוד נוספים. בין השאר הוא גם חבר האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), כמו גם חבר האקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1987 קיבל את פרס הארווי מטעם הטכניון, ב-1991 קיבל את מדליית קופלי מטעם החברה המלכותית, שהוא חבר גם בה וב-2002, סמוך לפני הזכייה בפרס נובל זכה בפרס דן דוד במדעי החיים מטעם אוניברסיטת תל אביב.
פרס נובל והתולעת על שם ברנר

ברנר היה הראשון שהשתמש, ב-1965, בתולעת נימית עגולה, שקופה וקטנה (באורך 1 מ"מ) - נמטודה, הקרויה Caenorhabditis elegans, לצורכי מחקר גנטי, נוירוביולוגי וביולוגיה התפתחותית. הוא הפך אותה לחיית המודל העיקרית למחקר בתחומים אלה, משהסתבר שהיא מתאימה מאוד למחקרים גנטיים ועצביים. עובדה זו הקנתה לו ולשותפיו רוברט הורביץ וג'ון סלסטון, כעבור עשרות שנים, את פרס נובל, "בגין תגליותיהם בנוגע להסדרה הגנטית של התפתחותם של איברים שונים ותיכנות מותם של תאים". הם קיבלו את פרס נובל ב-8 בדצמבר 2002.
נמטודה קרובה לנמטודה זו, נקראת כיום על שמו - Caenorhabditis brenneri.
ברנר נפטר בסינגפור ב-5 באפריל 2019.
פרסים והוקרה

פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1971)
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פורטו (30 באפריל 2003)
John Innes Centre Haldane Lecture (2003)
מדליית נוברטיס (1980)
הצלב הגדול של מסדר השמש העולה (2017)
הרצאת קרוניאן (1986)
גראן פרי שארל-לאופולד מאייר (1975)
מסדר הזהב של מפונגובווה (2004)
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פומפאו פברה (2014)
פרס ההישג המיוחד ע"ש אלברט לסקר (2000)
מדליית ביילי (2007)
מדליית מנדל (1970)
פרס לואי-ז'נטה לרפואה (1987)
גרגור מנדל (1970)
פרס קיוטו לטכנולוגיה מתקדמת (1990)
מדליית סיר הנס קרבס (1980)
מדליית איגוד התורשה של אמריקה (1987)
פרס הארווי (1987)
פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1991)
פרס דן דוד (2002)
המדליה המלכותית (1974)
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2002)
מדליית קופלי (1991)
פרס מרץ' אוף דיימס בביולוגיה התפתחותית (2002)
פרס המלך פייסל הבין-לאומי במדעים (1992)
מדליית מקס דלבריק (1994)
פרס ויליאם בייט הארדי (1969)
פרס בריסטול-מאיירס סקוויב למחקר נוירוביולוגיה (1992)
קרן פלדברג (1983)
פרס רוזנסטיל (1985)
עמית החברה המלכותית
עמית האקדמיה למדעים רפואיים
הצלב הגדול של מסדר הנסיך אנריקה
פרס המלך פייסל הבינלאומי לרפואה
עמית כבוד של החברה הביופיזיקאית הבריטית
ספריו

"Loose Ends": Collection of Loose Ends / False Starts columns by 'Uncle Syd.' from January 1994 to December 2000 (Current Biology, 1997) ISBN 18592232571/1-85922-325-7
'My Life in Science', with Lewis Wolpert, edited by Errol C. Friedberg and Eleanor Lawrence, BioMed Central 2001, 199pp ISBN 0-9540278-0-9
לקריאה נוספת

"Sydney Brenner: A Biography" by Errol Friedberg, pub. CSHL Press, October 2010, ISBN 0879699477.