stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!
גרסת דין מרטין

| --- | --- |
 סינגל בביצוע דין מרטין
 מתוך האלבום A Winter Romance
 יצא לאור:  1959
 סוגה:  מוזיקת חג מולד, מוזיקת פופ מסורתית 
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  01:55
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס
 כתיבה:  סמי כאהן 
 לחן:  ג'ולי סטיין 
 
הזמר האמריקאי, דין מרטין, הוציא גרסת כיסוי לשיר ב-1959. השיר מופיע באלבומו, A Winter Romance (אנ'). הוא הוציא גרסה מחודשת לשיר ב-1966. הגרסה המחודשת מופיעה באלבומו, The Dean Martin Christmas Album (אנ'). השיר נכנס לבילבורד הוט 100 ב-2018.
גרסת דין מרטין > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1966–2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1966–2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1966–2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1966–2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 11 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 13 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 34 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 100 שירי החג | 6 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 35 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 21 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 26 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 37 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 51 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 15 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 30 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 26 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 14 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 99 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 14 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 17 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 11 |  |
|  צרפת | SNEP | 47 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 12 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 31 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 15 |  |
גרסת דין מרטין > נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| איטליה (FIMI) | זהב | — |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | — |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | — |
סיכום
| בכל העולם | — | 0 |
הערות שוליים

↑  Theroux, Alexander (16 בפברואר 2013). The Grammar of Rock: Art and Artlessness in 20th Century Pop Lyrics (באנגלית). Fantagraphics Books. ISBN 9781606996164. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Collins, Ace (2010). Stories Behind the Greatest Hits of Christmas. Zondervan. ISBN 978-0310327950. נבדק ב-9 ביולי 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Carly Simon Official Website - Let It Snow! lyrics". carlysimon.com. אורכב מ-המקור ב-10 באוגוסט 2007. נבדק ב-11 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Carly Simon - Chart history". Billboard. נבדק ב-11 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trust, Gary. "Rod Stewart Scores First AC No. 1 Since 1993 With 'Let It Snow, Let It Snow, Let It Snow'". Billboard. נבדק ב-26 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trust, Gary. "Chart Moves: 2012's Twelve Hot 100 No. 1s; Taylor Swift Back in Country Airplay Top 10; Dropkick Murphys Xmas Song Charts". Billboard. נבדק ב-21 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Frank Sinatra – Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!". Discogs. נבדק ב-9 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Frank Sinatra Discography The Columbia Years — 1950 - 1952". JazzDiscography.com. נבדק ב-9 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zellner, Xander. "Dean Martin Scores First Billboard Hot 100 Entry in Nearly 50 Years With 'Let It Snow'". Billboard. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no98042304  MusicBrainz work: b64ce599-84ef-38b7-b909-770a15ae224d  VIAF: 184503674   WorldCat (עם VIAF): 184503674
תחנת הרכבת נשר

תחנת הרכבת נשר היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל במסילת העמק העתידה לשרת את העיר נשר. התחנה תמוקם מאחורי מתחם הקניות "מבנה תל חנן" בדרך בר יהודה.
בתוכנית המתאר החדשה של העיר נשר שאושרה במאי 2022 על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז חיפה, אושרה תחנת הרכבת כחלק מתוכנית המתאר של העיר.
באוקטובר 2018 החלה להיבנות תחנת רכבת תפעולית נשר ומבנה שליטה ובקרה באזור גשר של הרכבת סמוך לתחנת הדלק תפוז.
היסטוריה > תקופת רכבת העמק

בתקופת רכבת העמק נמצאו מספר תחנות ונקודות עצירה בתחומה של העיר נשר.
תחנת הקילומטר ה-4.5 – או בעברית "תחנת המחצבה", בערבית "חוואסה", תחנה קטנה זו נבנתה כקילומטר ממזרח לצומת הצ'ק פוסט בסמוך לכפר הקטן חוואסה במרחק 4.621 קילומטרים מתחנת חיפה מזרח ומכאן נובע הכינוי שעיגל את הנתונים. התחנה הזו הוקמה כדי לתת שירות למרכז מחסני הצבא הבריטי שהיו שם ולכן מבנה מגורי המסילאים הוא המבנה היחידי בה. התחנה לא נועדה לשירות הציבור, אולם רבים השתמשו בה, לרווחתם של הקונדוקטורים שעשו פה כסף קל. כיום ניצב במקום מבנה האבן בסמוך לשרידי הפסים, אשר שימש בעבר כמגורי הפועלים בתחנה.
תחנת בלד א-שייח' (היום תל חנן) – התחנה השנייה של רכבת העמק נבנתה בשנת 1904 כשם הכפר הערבי הסמוך. הייתה תחנת חניה בלבד עם מבנה בנוי מלבני סיליקט. ערביי המקום נודעו בהתנכלויות החוזרות ונשנות לתנועת הרכבות. בשנת 1913 חנכו הטורקים שלוחה שתחילתה בבלד א-שיח וסופה בעיר עכו. שלוחה זו פורקה במהלך מלחמת העולם הראשונה ונבנתה מחדש לאחריה על ידי השלטון הבריטי, כאשר השלוחה חוברה אז לנקודה מערבית יותר במסילה, נקודה קרובה יותר לחיפה (בתוואי המסילה הפעיל גם כיום כחלק ממסילת החוף). במהלך השנים הומרה שלוחה זו מרוחב צר לרוחב תקני.
תחנת נשר – היישוב – בעברית "נשר" בערבית "זיתון-אל-באסאטין", שימשה כחניה, במקום היה מבנה מלבני סיליקט.
תחנת נשר – המפעל – בעברית "נשר" בערבית "אל-יג'ור". הוקמה כתחנת שירות למפעל. תחנה זו הוקמה בשנת 1922 לטובת שינוע המלט המיוצר במפעל "נשר" לחיפה. התחנה שימשה לטעינת ופריקת סחורות בלבד, ולמעט קומץ עובדי המפעל לא שימשה להסעת נוסעים. התחנה נפתחה לאחר שהמהנדסים הבריטים הוסיפו פס שלישי לפסי מסילת העמק הקיימים מחיפה וכך התאפשר לתפעל לתחנה הן ציוד נייד שמיועד לשימוש על מסילה צרה (כמו שאר פסי מסילת העמק) והן לציוד נייד שמיועד לשימוש על מסילה ברוחב תקני בהתאמה לרשת מסילות הברזל שהבריטים הקימו ברחבי הארץ. המיוחדות בתחנה זו הייתה שהקטרים לא נכנסו לתחום המפעל אלא הביאו את הקרונות עד הכניסה למפעל ומשם נמשכו הקרונות פנימה באמצעות כבלים שהפעלתם הייתה מהתחנה בהתאם לצורך. לתוך המפעל נכנסו שתי שלוחות, האחת לצורך פריקת מזוט שהמפעל נזקק לו לצורך הפעלת המכונות והשנייה לצורך העמסת התוצרת, שקי מלט "פורטלנט צמנט", וכך גם בשליפת הקרונות החוצה, באמצעות הכבלים בלבד.
היסטוריה > חידוש הקו

במסגרת תוכנית החומש של רכבת ישראל הוחלט להקים מחדש את קו רכבת העמק מחיפה לבית שאן. התוכנית, בהסתייגויות מסוימות, אושרה בידי ועדות התכנון לקראת סוף 2005 והייתה אמורה להיבנות בין השנים 2005–2008‏, אך בפועל עבודות הסלילה בקו החדש-ישן התעכבו בשל מחלוקות על הכדאיות הכלכלית של הקו ובשל עדיפויות קודמות לתקציב.
בשנת 2010 החליטה ממשלת ישראל על הקמתה של מסילת העמק, כחלק ממיזם "נתיבי ישראל", שנועד לקצר זמני נסיעה בין מרכז המדינה לפריפריה. החלטת ממשלה קבעה שמימוש המיזם, בנוסף לסלילתה של מסילת עכו – כרמיאל יתחיל במהלך שנת 2011 ויבוצע על ידי נתיבי ישראל – החברה הלאומית לתשתיות תחבורה, שעד אז עסקה בהקמת רשת הכבישים הבינעירונית בלבד, ולא על ידי רכבת ישראל, כפי שהיה עד אז. במרץ 2016 הסתיימה הנחת פסי המסילה. כלל העבודות של קו הרכבת הושלמו עד קיץ 2016, והקו המחודש הופעל ב-16 באוקטובר 2016.
ביחס למסלול ההיסטורי של המסילה, בחלקה המערבי בין גשר פז למחלף יגור עוברת המסילה מעט מצפון לתוואי המקורי (שעבר דרך צומת הצ'ק פוסט). בין מחלף יגור לצומת העמקים עוברת המסילה בתוואי כמעט זהה לתוואי המקורי.
היסטוריה > הקמת התחנה

במסגרת תוכנית מסילת העמק תוכננה תחנה גם בנשר, אך עקב סיבות תקציביות ומחלוקת על מיקום התחנה בניית התחנה לא מקודמת. מתכנני מסילת העמק טוענו כי המיקום היחיד שהתאים לתחנה, לאור תוואי המסילה, נמצא מצפון למתחם הקניות "מבנה תל חנן" בדרך בר יהודה, באזור התעשייה והמסחר של נשר. מנגד, עיריית נשר טוענת כי היא מתנגדת לבניית התחנה במקום זה, כיוון שהיא רחוקה מדרך השלום, המתוכננת להיות מרכז העסקים הראשי (המע"ר) של העיר, ולא נגישה מספיק להולכי רגל ותחבורה ציבורית.
ראו גם

תחנת הרכבת מרכזית המפרץ
מסילת העמק
הערות שוליים

↑  אושרה תוכנית המתאר הכוללנית של נשר, עדי לסקר, חדשות חיפה והסביבה. 24 במאי 2022
↑  מרדכי נאור, בחזרה לרכבת העמק, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2009
↑  רכבת ישראל החלה בתכנון רכבת העמק
↑  דיווח על תוכנית העבודה והפיתוח של רכבת ישראל - 14 בנובמבר 2006
↑   דיווח רכבת ישראל - 16 ביולי 2007
↑   אורן דורי, הירדנים מחכים לרכבת העמק: תאפשר הובלת מטענים מעמאן לנמל חיפה, באתר TheMarker‏, 9 במרץ 2016
↑  "אתר משרד התחבורה". אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2016-10-05.
↑  מדוע רכבת העמק תעבור בנשר אך לא תעצור בה - באתר מדלן
↑  דרך השלום צפויה להפוך לשדרה ותהיה מרכז העיר של נשר
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת בית שאן — עתלית (קו העמק) עתלית • חיפה – חוף הכרמל • חיפה – בת גלים • חיפה מרכז – השמונה • מרכזית המפרץ • יקנעם – כפר יהושע • מגדל העמק – כפר ברוך • עפולה • בית שאן |  |
שרידי תחנת הקילומטר ה-4.5. מבנה זה שימש כמגורי פועלי התחנה
מתקן ששימש כתחנת מסוף לקרונית מכלית שהעבירה מזוט ברכבת מבתי הזיקוק למילוי במכלי המזוט של המפעל, המזוט שימש כחומר בעירה להדלקת הכבשנים
מערת גורהם

מבט על ים אלבוראן מתוך מערת גורהם.
מערת גורהם (אנגלית: Gorham's Cave) היא מערה טבעית בגיברלטר, הנחשבת לאתר המאוחר ביותר של האדם הניאנדרטלי (לפני כ-28,000 שנים). המערה ממוקמת בצד הדרומי-מזרחי של צוק גיברלטר. בעת היישוב הניאנדרטלי במערה המרחק בינה לחוף הים התיכון היה כ-5 ק"מ, אך כתוצאה מעליית גובה פני הים לאחר עידן הקרח המרחק כיום הוא מטרים בודדים בלבד. המערה היא אתר המורשת העולמית היחיד בגיברלטר.
היסטוריה

המערה נקראת על שמו של קפטן א. גורהם מהגדוד השני של רובאי מנסטר המלכותיים (Royal Munster Fusiliers), שגילה את המקום בשנת 1907. קפטן גורהם היה קצין בעל כישרון מדעי ניכר; הוא היה אחד מהראשונים שערך ניסויים במנוע בעירה פנימית, ובתחילת המאה הוא שירת במפקדה הצבאית בהודו כיועץ לתקשורת אלחוטית. גורהם רשם את שמו ותאריך הגילוי על קיר המערה בעזרת פיגמנט שחור, ומאז המערה נושאת את שמו.
לאחר הגילוי הראשוני של גורהם, נדמה שהמערה נשכחה, עד שההיסטוריון וחוקר המערות הגיברלטרי ג'ורג' פלאו נתקל ברישום על קיר המערה - "J. J. Davies 1943". כמה שנים לאחר מכן הגיעו למקום שני מהנדסים מלכותיים, קיילי (Keighley) ווורד (Ward), והם היו הראשונים למצוא מרבץ ארכאולוגי במערה, כאשר רצועת החוף המובילה למערה נעשתה נגישה זמנית מהצוק שמעל עקב חפירת תעלות בתוך הצוק.
העיתונים המקומיים של גיברלטר דיווחו שנתגלו במערה כלי חרס מהתקופה ההיסטורית וכן כלי אבן פרהיסטוריים ושרידי בני אדם ובעלי חיים. מושל גיברלטר ביקר במערה והורה לבצע בדיקות נוספות. תוצאות הבדיקות נשלחו למוזיאון הבריטי, והמערה נסגרה והמתינה לחוות הדעת של המוזיאון על הממצאים.
ב-1945, הגיע לגיברלטר הלויטננט ג'ורג' בייקר אלכסנדר (George Baker Alexander), מהנדס מלכותי וגאולוג מוסמך מאוניברסיטת קיימברידג', ובזמנו הפנוי ביצע סקר גאולוגי מקיף בגיברלטר. בתום הסקר, הכין אלכסנדר מפה גאולוגית חדשה של הצוק. אלכסנדר היה הראשון לחפור במערת גורהם, אך לא ידוע ממי ומתי הוא קיבל את הרישיון לכך; במידה ונמצאו ממצאים בחפירה זו, הם מעולם לא פורסמו. אלכסנדר נאלץ לעזוב את גיברלטר בגלל התערבות המוזיאון הבריטי, שפקפק בדעותיו.
באביב 1948, פנה מושל גיברלטר דאז במכתב למוזיאון הבריטי בבקשה שימשיכו לחקור את מערת גורהם. למוזיאון הבריטי לא היה צוות זמין באותו הזמן, והם פנו לארכאולוגית פרופ' דורותי גארוד מאוניברסיטת קיימברידג', שכבר ביצעה חפירות בגיברלטר בשנים 1927-1928 וגילתה ממצאים חשובים במגדל השטן. אולם גם היא לא הייתה פנויה לקחת את המשימה, והיא העבירה את הבקשה לד"ר ג'ון ויצ'טר 
(John Waechter), חבר במכון הבריטי לארכאולוגיה באנקרה. ד"ר ויצ'טר הגיע לגיברלטר בספטמבר 1948 ובמשך חודשיים אסף דגימות במקום, בשביל לדעת אם בכלל מוצדק להמשיך חפירות במקום. ויצ'טר דיווח על הצלחתו למושל גיברלטר, והלה נתן את אישורו לויצ'טר להמשיך בחפירות בקנה מידה גדול יותר. ד"ר ויצ'טר שב לגיברלטר ביוני 1950, והמשיך בעבודה עד למרץ 1951. לאחר מכן הוא נסע לאנגליה כשהעבודה עודנה בלתי גמורה, וחזר שוב לגיברלטר בפברואר 1952 עד ליוני של אותה שנה. במהלך ביקורו האחרון בגיברלטר, ב-1954, השלים ויצ'טר את תוכנית החפירות שלו.
מאז 1995 התבצעו חפירות נוספות במערת גורהם על ידי קבוצה רב-תחומית בינלאומית. החפירות המתבצעות באתר מתרכזות ב-3 יחידות סטרטיגרפיות באחורי המערה. יחידות אלו מכסות שלוש תקופות עיקריות: התקופה הפלאוליתית העליונה (התיארוך הוא בין 26-30 אלפי שנים לפני זמננו), סוף התקופה הפלאוליתית התיכונה (31-32 אלפי שנים לפני זמננו) ועיקר התקופה הפלאוליתית התיכונה.
היסטוריה > אתר מורשת עולמית

בנובמבר 2010, הכריזה ממשלת גיברלטר שאתר מערת גורהם יוצג כמועמד לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
הבעלות על השטח שבה נמצאת מערת גורהם הועברה ממשרד ההגנה הבריטי לידי ממשלת גיברלטר בשנת 2011, כחלק מהסכם כולל של העברת בעלות על 360 מבנים שונים ממשרד ההגנה לממשלת גיברלטר.
במאי 2012, הייתה מערת גורהם, יחד עם גשר פורת', ברשימה קצרה של שני אתרים בלבד שהוגשו למועמדות לאונסק"ו.
ביולי 2016 הוכרזה המערה, ביחד עם עוד מספר מערות קטנות בסביבתה, כאתר מורשת עולמית.
ממצאים

החופרים במערת גורהם הגדירו ארבע שכבות. שכבה I מתוארכת בין המאה ה-8 למאה ה-3 לפנה"ס, והייתה בשימוש על ידי הפיניקים. שכבה II מתוארכת לתקופה הנאוליתית. שכבה III הניבה ממצאים מהתקופה הפלאוליתית העליונה, ששויכו לתרבות הסולוטרנית (לפני כ-17,000-22,000 שנים) ולתרבות המגדלנית (לפני כ-12,00-17,000 שנים). בשכבה IV נמצאו חודי חנית, סכינים ומקרצפים מהתרבות המוסטרית של התקופה הפלאוליתית התיכונה.
בדיקות פחמן-14 תיארכו את הממצאים המוסטריים של שכבה IV לתקופה שבין 33 ו-23 אלפי שנים לפני זמננו. הטווח הגדול של השנים גרם לכך שהכיול לא פרקטי, והחוקרים הציעו לתארך את השכבה לתקופה שבין 28 - 24 אלפי שנים לפני זמננו. היות שהתרבות המוסטרית באירופה מזוהה עם הניאנדרטלים, סוברים כי אלה הותירו אחריהם את הממצאים ולא האדם המודרני (הומו ספיינס). עם זאת, במערה לא נמצאו עצמות אדם שניתן להגדיר בוודאות. גיל זה הוא מאוחר מאוד בשביל התרבות המוסטרית באירופה, ובשילוב עם מיקומו הגאוגרפי של צוק גיברלטר, נחשב כמייצג את אוכלוסיות הניאנדרטלים האחרונות, לפני הכחדתם.
מחקר משנת 2014 טוען כי חריטה בקיר שגילה מוערך ב-39 אלפי שנים לפני זמננו, שנעשתה בידי ניאנדרטלים, מראה שהניאנדרטלים היו מסוגלים לחשיבה סימבולית, תכונה שבעבר נחשבה כייחודית לאדם המודרני.
הערות שוליים

1 2 3  "History of Gorham's Cave", קלייב פינלייסון, אתר מוזיאון גיברלטר (באנגלית).
↑  "Gibralter Caves Project".
↑  "current projects", אתר מוזיאון גיברלטר (באנגלית).
↑  "Government announces details of the recent Lands Agreement with MOD", ממשלת גיברלטר, 29 ביולי 2011 (באנגלית).
↑  Gorham's Cave Short-Listed, חדשות BBC, מ-28 במאי 2012 (באנגלית).
↑  חמישה אתרים הוכנסו לרשימת המורשת העולמית באתר אונסק"ו, 15 ביולי 2016 (באנגלית).
↑  "Late survival of Neanderthals at the southernmost extreme of Europe" (באנגלית).
↑  תגלית חדשה משנה את התפיסה אודות האינטלגנציה הניאנדרטלית
| דגל בריטניה סמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
|  אנגליה | ארמון בלנהיים • קתדרלת קנטרברי, כנסיית סנט מרטין ומנזר סנט אוגוסטין • באת' • נוף המכרות בקורנוול ובמערב דבון • מפעלי עמק דרוונט •  הטירה והקתדרלה בדרהאם • גבולות האימפריה הרומית: חומת אדריאנוס • עמק איירונברידג' • דורסט וחוף דבון המזרחי • גני קיו • סולטייר • סטונהנג', אייווברי ואתרים נלווים • הפארק המלכותי סטאדלי ומנזר פאונטיינז • מצודת לונדון • ארמון וסטמינסטר, מנזר וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט • גריניץ' הימית • אזור האגמים האנגלי • מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק • ערי הספא הגדולות של אירופה (יחד עם שש מדינות): באת' |  |
|  סקוטלנד | אדינבורו העתיקה והחדשה • לב אורקני הנאוליתית: סקארה ברי, טבעת ברודגאר, מיס האו והאבנים הניצבות בסטנס • ניו לנארק • סנט קילדה • גבולות האימפריה הרומית: חומת אנטונינוס • גשר פורת' • פלואו קאנטרי |  |
|  ויילס | טירות וחומות המלך אדוארד בגוויניד' (טירת בומריס, טירת הרלך, טירת קרנארבון וטירת קונווי) • הנוף התעשייתי בבלנאבון • אמת פונטקיסילטה • נוף הלווחה של צפון-מערב ויילס |  |
|  צפון אירלנד | סוללת הענק • יישובי הכנסייה המוראבית (עם עוד שלוש מדינות): גרייסהיל |  |
| טריטוריות מעבר לים | העיר ההיסטורית בסנט ג'ורג'ס והביצורים הסמוכים בברמודה • האי הנדרסון בפיטקרן • איי גוף ואינאקססיבל בטריסטן דה קונה • מערת גורהם בגיברלטר |  |
| אתרי מורשת עולמית לשעבר | ליברפול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 165496231  VIAF: 315168422   WorldCat (עם VIAF): 315168422
Streets of London

| --- | --- |
 סינגל בביצוע ראלף מקטל
 יצא לאור:  1969 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  ראלף מקטל 
 לחן:  ראלף מקטל 
 
Streets of London ("רחובות לונדון") הוא שירו של הזמר והגיטריסט האנגלי ראלף מקטל, שיצא ב-1969. השיר מציג כנגד בעיותיהם של אנשים מן השורה את קשייהם של חסרי הבית, הבודדים, הזקנים והנשכחים שבחברה.
הפקה

מקטל כתב את השיר בהשראת חוויותיו בטיולי טרמפים והופעות רחוב שערך באירופה במהלך שנות העשרים המוקדמות שלו, ובמיוחד בפריז ובלונדון. מקור הסיפורים המובאים בשיר הוא של פריזאים דווקא, אך הוא בחר להציג אותם כיושבי לונדון על מנת שלא להעליב את פריז. הוא נמנע מלכלול את השיר, המנוגן בטכניקת הפינגר סטייל, באלבום הבכורה שלו שיצא לאור בשנת 1968, במחשבה שהוא מדכא מדי; אך בשנה שלאחר מכן כלל אותו באלבומו השני Spiral Staircase, בהשפעת מפיק האלבום. ב-1974 יצא השיר לשוק גם כסינגל.
השיר זכה להצלחה גדולה, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, והיה לשירו המצליח ביותר של מקטל מבחינה מסחרית - בעיקר בעקבות יציאת הסינגל ב-1974 - עם שיא מכירות של 90,000 עותקים ביום אחד ב-1974. השיר זיכה את מקטל בפרס איבור נובלו בקטגוריה לכותבי שירים.
עם השנים ביצעו למעלה ממאתיים אמנים גרסאות כיסוי של השיר, בהם מרי הופקין, שינייד או'קונור ורוג'ר ויטאקר.
עם פרוץ משבר הקורונה בבריטניה עדכן מקטל את מילות השיר בהתאם לרוח הזמן.
הערות שוליים

1 2  'Streets Of London' באתר של ה-BBC
↑  Fergal Keane, ‏Why Ralph McTell has updated his hit Streets of London for coronavirus era, באתר חדשות ה-BBC, ‏26 במרץ 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 014259ae-bfee-3095-8f2e-a7e2a9b95bc1
ג'ון ג'יימסון

| --- | --- |
ג'ון ג'יימסון כאדם-זאב, כפי שהופיע בחוברת Carnage Vol. 2 #14 מנובמבר 2016. אמנות מאת מייק פרקינס.
ג'ון ג'יימסון כאדם-זאב, כפי שהופיע בחוברת Carnage Vol. 2 #14 מנובמבר 2016. אמנות מאת מייק פרקינס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  כג'ון ג'יימסון: #1 The Amazing Spider-Man (מרץ 1963) כאדם-זאב: Amazing Spider-Man #124 (ספטמבר 1973)
 יוצרים:  סטן לי וסטיב דיטקו
 גילום הדמות:  דניאל גיליס ("ספיידרמן 2")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ון ג'ונה ג'יימסון השלישי
 כינויים:  ג'ון ג'יימסון, ג'וני, קולונל, אל הכוכבים, קרנג'
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  טייס חלל, טייס
 כוחות:  שינוי צורה לאיש זאב חייתי ומסוכן באמצעות קבלת מטען של יונים שליליים משדה מגנטי שלילי ומאור הירח המלא, בעל כוח פיזי רב ומוגבר וזריזות.
 חבר בקבוצה:  סוכני ואקאנדה
 חבר לשעבר בקבוצה:  חיל האוויר האמריקני, נאס"א, מכון רייבנקרופט, מחלקת הפשעים החריגים של הבולשת הפדרלית, כוח המשימה למאבק בסימביוטים של הבולשת הפדרלית, הקומנדו המייללים של S.H.I.E.L.D
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'יי ג'ונה ג'יימסון האב (סבא) ג'יי ג'ונה ג'יימסון (אב) ג'ואן ג'יימסון (אם, מתה) מרלה מדיסון (אם חורגת, מתה) ג'ניפר וולטרס (אשה לשעבר)
ג'יי ג'ונה ג'יימסון השלישי (באנגלית: J. Jonah Jameson III), הידוע כג'ון ג'יימסון (John Jameson), הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man #1 ממרץ 1963, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
ג'ון ג'יימסון הוא הבן של עורך ה"דיילי ביוגל" ג'יי ג'ונה ג'יימסון ומשמש כאסטרונאוט בכיר בנאס"א ביקום הבדיוני של מארוול. לרוב הוא מופיע בתוכניות הקשורות בספיידרמן (כולל בסרטים). דמותו גולמה בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן 2" בידי דניאל גיליס.
היסטוריה פרסומית

ג'ון ג'יימסון הופיע לראשונה בחוברת הקומיקס The Amazing Spider-Man #1 בתור אסטרונאוט שיצא למשימה בכוכב לכת בחלל, ככל הנראה הירח, כדי לחקור את נוזלי החיים שבו ומגלה את צורת החיים החדשה והמסוכנת שנקראת "סימביוט" בתוך סלע.
הוא מחליט להביא את היצור לבדיקה בנאס"א אך בעת השיגור לכדור הארץ היצור מחבל בטיסה והחללית מתרסקת בגשר שער הזהב. ספיידרמן שהיה בסביבה קפץ כדי לחלץ את הפצועים ומגלה בתוך החללית את הסימביוט, שבא עמו במגע ויוצר את "העכביש השחור" - גרסה אפלה של ספיידרמן המונעת על ידי שנאה וכעס של הסימביוט, וגורמת לספיידרמן להתנהג מוזר גם לאלה הסובבים אותו כפיטר פארקר. הסימביוט השתלט מאוחר יותר על יריבו של פארקר ב"דיילי ביוגל", אדי ברוק, שנודע כנבל-העל ונום.
אזכור במדיות אחרות

בסדרת האנימציה של ספיידרמן משנות ה-90 (1994-1998), ג'ון ג'יימסון מופיע בפרק שביעי שנקרא "סאגת החליפה החייזרית: חלק א', בתור אסטרונאוט שמביא את הסימביוט החייזרי לכדור הארץ, דבר שלבסוף יוצר את האויב החזק ביותר של ספיידרמן, ונום. דובב בישראל על ידי מיכה מורים.
בסדרת האנימציה "ספיידרמן ללא גבולות" (1999-2001) הוא יוצא לכוכב חדש דמוי כדור הארץ שנקרא הארץ הנגדית בתור אסטרונאוט בכיר במסע לכוכב שבו ונום וקארנג' משבשים את טיסתו. הוא מתרסק בכוכב ונחטף על ידי הוד התפתחותו ואבירי ונדגור לטירתו, שבה נערכו עליו ניסויים ונגנבה ממנו חלליתו לצורך מחקר של האבירים. בסוף הניסויים הוא מסומן כתושב הארץ הנגדית ונהפך לאיש זאב חייתי. לאחר שהצליח לברוח מטירתו של הוד התפתחותו הוא עובר לקבוצת המורדים שפועלים למען חופש הכוכב משלטונם של הוד התפתחותו ואנשי החיה שלו, ומתמנה למנהיגם לאחר שהבטיח שלא יעזוב את הכוכב מבלי לשחרר את בני האדם לחופשי. בשונה מהסדרה, ג'יימסון הצעיר נשלח בקומיקס למשימה סודית בירח, ובזמן שהוא אוסף דוגמיות סלע הוא מוצא אבן חן אדמדמה ומסתורית, אותה הוא עונד כתליון, והיא משנה אותו בעת ירח מלא לאיש הזאב. דובב בישראל על ידי עמי מנדלמן.
בספיידרמן המדהים משנים 2008–2009, כשהוא חוזר מן הכוכב הוא מקבל תופעות לוואי מוזרות ביניהם סופר חוזק, סופר חוסן ויכולת קפיצה מדהימה, ד"ר קונורס בונה לו חליפה שמווסתת את כוחותיו על פי קצב הלב שלו וכך נוצר קולונל יופיטר, בהתחלה הוא עזר לספיידרמן אך בהמשך קצב הלב שלו התערער והוא הפך לנבל על. לאחר שספיידרמן ניצח אותו ג'ון ג'יימסון נכנס לבית משוגעים.
טריטוריית איחוד

טריטוריית איחוד היא יחידה מנהלית פדרטיבית בהודו. בניגוד למדינות, שיש להן ממשלות משלהן, טריטוריות האיחוד נשלטות על ידי הממשלה הלאומית בדלהי באופן ישיר.
משמעות המונח

המונח טריטוריית איחוד מתייחס לטריטורייה שבשליטת האיחוד, או ממשלת הודו. טריטוריות איחוד, בשונה ממדינות הודו, בהם בית הנבחרים של המדינה מקים ממשלה, מנוהלות על ידי נציב כללי הממונה על ידי נשיא הודו, המשמש כראש ממשלת הטריטוריה. הסמכות להקים ולפרק טריטוריות איחוד מסורה לפרלמנט ההודי.
היסטוריה

בנוסח המקורי של חוקת הודו, שהתקבל ב-26 ביוני 1950, לא היו טריטוריות איחוד, אך נקבעה חלוקה בין ארבעה סוגי מדינות: שני סוגי מדינות בניהול עצמי (בשליטת מושל כללי או רג'פורק) ושני סוגי מדינות בשליטת ממשלת הודו - בשליטת נציב כללי או סגן מושל.
במהלך חקיקת חוק ארגון מחדש של המדינות ב-1956 תוקנה חוקת הודו ונקבעו שתי יחידות מנהליות בלבד: מדינות, בשליטה עצמית, וטריטוריות איחוד, בשליטת ממשלת הודו.
נכון ל-2023 יש שמונה טריטוריות איחוד. חלק מהן היו מושבות אירופיות עד אמצע שנות השישים (פודוצ'רי, דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו), חלקן מאוכלסות באדיוואסי (לאקשאדוויפ, איי אנדמן וניקובר), לצד שתי טריטוריות איחוד שהיוו בעבר את ג'אמו וקשמיר: ג'אמו וקשמיר ולדאק.
צ'אנדיגאר היא טריטוריית איחוד משום שיש מחלוקת מתמשכת בשאלה אם היא שייכת להריאנה או לפנג'אב.
ב-1962 נקבע כי בחוקת הודו כי הפרלמנט ההודי רשאי להקים בתי מחוקקים עבור פודוצ'רי וגואה, דאמאן ודיו. עם הפיכת גואה למדינה ב-1987, הוסר האספה המחוקקת של גואה מהתיקון לחוקה.
ב-1991 תוקנה חוקת הודו ונקבע מעמד של טריטוריית הבירה הלאומית עבור דלהי, ונקבע כי יהא לה בית מחוקקים עצמאי.
פוליטיקה וממשל

טריטוריות איחוד מנוהלות על ידי נציב כללי הממונה על ידי נשיא הודו, המשמש כראש ממשלת הטריטוריה. הסמכות להקים ולפרק טריטוריות איחוד מסורה לפרלמנט ההודי.
לטריטוריות האיחוד יש ייצוג בלוק סבהה, הבית התחתון של הפרלמנט ההודי, כאשר 19 מתוך 543 חבריו באים מטריטוריות האיחוד. מרבית הטריטוריות הן בעלות נציג אחד, אך דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו היא בעלת שני נציגים, ג'אמו וקשמיר היא בעלת חמשה ודלהי בעלת שבעה נציגים.
לטריטוריות האיחוד דלהי, פודוצ'רי וג'אמו וקשמיר יש בית נבחרים משלהם ועל כן יש להן ייצוג גם ברג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי.
רשימת הטריטוריות

| טריטוריית איחוד | מפה | עיר בירה | שטח (קמ"ר) | תאריך הקמה | תאריך פירוק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איי אנדמן וניקובר |  | פורט בלייר | 8,249 | 1 בנובמבר 1956 |  |  |
| ארונאצ'ל פרדש |  | איטנגאר | 83,743 | 21 בינואר 1972 | 20 בפברואר 1987 | הפכה למדינה בהודו |
| ג'אמו וקשמיר |  | סרינגאר, ג'אמו | 42,241 | 31 באוקטובר 2019 |  | פוצל ממדינת ג'אמו וקשמיר |
| גואה, דאמאן ודיו |  | פאנאג'י |  | 19 בדצמבר 1961 | 30 במאי 1987 | גואה הייתה למדינה, דאמאן ודיו טריטוריית איחוד נפרדת |
| דאמאן ודיו |  | דאמאן | 122 | 30 במאי 1987 | 26 בינואר 2020 | הוקמה בעקבות ביטול גואה, דאמאן ודיו, בוטלה עם איחודה לדאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו |
| דאדרה ונאגר האוולי |  |  | 491 | 11 באוגוסט 1961 | 26 בינואר 2020 |  |
| דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו |  | דאמאן | 603 | 26 בינואר 2020 |  | איחוד של טריטוריות האיחוד דאמאן ודיו ודאדרה ונאגר האוולי |
| דלהי |  | ניו דלהי | 1,490 | 1 בנובמבר 1956 |  |  |
| הימאצ'ל פרדש |  | שימלה | 55,673 | 1 בנובמבר 1956 | 25 בינואר 1971 | הפכו למדינות בהודו |
| טריפורה |  | אגרטלה | 10,492 | 1 בנובמבר 1956 | 21 בינואר 1972 | הפכו למדינות בהודו |
| לדאק |  | לה | 59,146 | 31 באוקטובר 2019 |  | פוצל ממדינת ג'אמו וקשמיר |
| לקשאדוויפ |  | קאוואראטי | 32 | 1 בנובמבר 1956 |  |  |
| מיזוראם |  | אייזול | 21,081 | 21 בינואר 1972 | 20 בפברואר 1987 | הפכו למדינות בהודו |
| מניפור |  | אימפאל | 22,327 | 1 בינואר 1956 | ינואר 1972 | הפכו למדינות בהודו |
| נאגאלנד |  | קוהימה | 16,579 | 29 בנובמבר 1957 | 1 בדצמבר 1963 | הפכו למדינות בהודו |
| פודוצ'רי |  | פודוצ'רי | 492 | 1 ביולי 1963 |  |  |
| צ'אנדיגאר |  | צ'אנדיגאר | 114 | 1 בנובמבר 1966 |  |  |