stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היריבות בין בוסטון סלטיקס ללוס אנג'לס לייקרס
היסטוריה > 2008–2010

עם צירופם של אלן וגארנט לצד פירס והפיכתם ל"שלושת הגדולים" החדשים, הסלטיקס חזרו לפסגת ה-NBA בעונת 2007/2008 על ידי השגת המאזן הטוב ביותר בליגה והגעה לגמר. הלייקרס גם חזרו לגמר בעזרת הרכש באמצע העונה של פאו גאסול, ושתי הקבוצות נפגשו לבסוף שוב בגמר ה-NBA ב-2008. הסלטיקס ניצחו בשישה משחקים עם ניצחון מרשים במשחק 4 וניצחון ב-39 נקודות במשחק 6.  בעונה הבאה, הלייקרס והסלטיקס שיחקו משחק עונה סדירה בחג המולד. הלייקרס ניצחו במשחק הזה, מה שהפך את פיל ג'קסון למאמן שניצח 1,000 משחקים בהכי מעט זמן.  הם המשיכו לזכות בגמר ה-NBA של 2009 באותה עונה, בזמן שהסלטיקס הודחו על ידי אלופת המזרח בסופו של דבר, אורלנדו מג'יק.  בשנת 2009, הלייקרס החתימו את רון ארטסט.
הלייקרס סיימו את עונת 2009/2010 עם המאזן הטוב ביותר במערב, בעוד הסלטיקס נכנסו לפלייאוף בתור המדורגים במקום הרביעי. הבנייה לקראת משחק חוזר החלה כשהלייקרס עלו ליתרון 2–0 על פיניקס סאנס בגמר המערב, עם קריאות "אנחנו רוצים את בוסטון!" בסטייפלס סנטר. כמו כן, קריאות של "Beat LA!" (נצחו את LA) פרצו ב-TD גארדן כשהסלטיקס הובילו 3–0 על המג'יק בגמר המזרח.  שתי הקבוצות הדפו את הקאמבקים המאוחרים של יריבותיהן וניצחו 4–2, וקבעו מפגש חוזר בגמר ה-NBA ב-2010.
לסדרה של 2010 היו הרבה רגעים בלתי נשכחים, כולל הופעות מרשימות של בראיינט שהוביל בנקודות בשישה מתוך שבעת המשחקים, שיא הגמר של ריי אלן - 8 שלשות במשחק 2, דרק פישר נושא את קבוצתו לניצחון ואז בוכה במשחק 3, הופעה דומיננטית של הלייקרס במשחק 6, ומשחק 7 צמוד שהפך למשחק ה-NBA בעל הרייטינג הגבוה ביותר מאז הפרישה השנייה של מייקל ג'ורדן במשחק 6 בגמר 1998. הלייקרס ניצחו במשחק 7 מול הסלטיקס בפעם הראשונה, והביאו את המספר הכולל של אליפויות NBA לשש עשרה (כולל אליפות NBL אחת ב-1948), רק אחת פחות מה-17 של הסלטיקס.
הסלטיקס החתימו את שאקיל אוניל לעונת 2010/2011 כדי להחליף את קנדריק פרקינס הפצוע, והוסיפה ליריבות בכך שהביאה אליה את הריב בין שאק וקובי. במהלך משחק מול הלייקרס ב-11 בפברואר 2011, ריי אלן הפך למוביל ה-NBA בכל הזמנים במספר השלשות.  עם זאת, גם הלייקרס וגם הסלטיקס יודחו בסיבוב השני של הפלייאוף באותה שנה על ידי משתתפי גמר 2011, דאלאס מאבריקס ומיאמי היט, בהתאמה. בשנה שלאחר מכן, שניהם שוב יודחו על ידי משתתפי גמר ה-NBA ב-2012, אוקלהומה סיטי ת'אנדר ומיאמי היט, בהתאמה. בגלל פירוק שלושת הגדולים של בוסטון, ושינויים צפויים בסגל של הלייקרס, יש הסבורים שעונת 2011/2012 הייתה הפרק האחרון ביריבות הנוכחית בין הסלטיקס ללייקרס.
ב-20 בפברואר 2013, הלייקרס שיחקו את המשחק הראשון שלהם מאז מותו של הבעלים ג'רי באס שמת יומיים קודם לכן, ספדו לו בסטייפלס סנטר לפני שהתמודדו מול הסלטיקס. הלייקרס ניצחו 99–113 במשחק שבו סטיב נאש עבר את כוכב הלייקרס ג'ונסון למקום הרביעי ברשימת האסיסטים של כל הזמנים ב-NBA.
היסטוריה > שנות ה-2010

גם הסלטיקס וגם הלייקרס החמיצו את הפלייאוף בעונת 2013/2014, בפעם השנייה בהיסטוריה. לאחר שהניו יורק ניקס גם לא הצליחה להגיע לפלייאוף באותה עונה, זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות ה-NBA שלא הסלטיקס, הלייקרס או הניקס העפילו לפלייאוף באותה עונה.
אבל בעוד הסלטיקס הצליחו לחזור לפלייאוף במהלך שלוש העונות הבאות ואף הגיעו לגמר המזרח ב-2017 וב-2018, הלייקרס מצאו את עצמם בתהליך בנייה ממושך. לפני 2014, הלייקרס החמיצו את הפלייאוף רק ארבע פעמים מאז המעבר ללוס אנג'לס, וחמש פעמים בהיסטוריה של המועדון. עם זאת, הלייקרס המשיכו להחמיץ את הפלייאוף בשש עונות רצופות, מה שהיווה שיא, שהודגשו על ידי ארבע עונות רצופות עם יותר מ-50 הפסדים ומאזן שפל של 17–65 במהלך עונת 2015/2016.
ב-30 בדצמבר 2015, בוסטון סלטיקס כיבדו את כוכב לוס אנג'לס לייקרס, קובי בראיינט, במשחקו האחרון ב-TD גארדן. הלייקרס ניצחו את הסלטיקס 104–112.
עם זאת, היריבות בין הסלטיקס ללייקרס נותרה די שווה בתקופה האחרונה, כששתי הקבוצות התחלקו בניצחונות בארבע מתוך שש הפעמים האחרונות בעונה הסדירה, ולא נפגשו בפלייאוף. הקרבות בין הסלטיקס והלייקרס נדחקו הצידה לטובת היריבות המתהווה בין קליבלנד קאבלירס לגולדן סטייט ווריורס, שנפגשו בארבעה גמרי NBA רצופים בין 2015 ל-2018.
למרות הצלחת הסלטיקס והמאבקים של הלייקרס בתקופה זו, שתי הקבוצות נהיו פחות ופחות דומיננטיות. העונות הכושלות של הלייקרס זיכו אותם בכמה בחירות גבוהות בסיבוב הראשון ( דיאנג'לו ראסל, ברנדון אינגרם ולונזו בול נבחרו במקום השני), בעוד הסלטיקס נהנו מהטרייד הרע של ברוקלין נטס ב-2013 על פול פירס וקווין גארנט עם שלוש הבחירות המובילות שלהם - ג'יילן בראון וג'ייסון טייטום. בנוסף, הסלטיקס המשיכו להחתים את השחקנים החופשיים אל הורפורד וגורדון הייוורד בנוסף לרכישת קיירי אירווינג מהקאבס. הלייקרס בתגובה החתימו את לברון ג'יימס בעונת 2018. שתי הקבוצות המשיכו להתכונן מחדש בעונת 2019: הלייקרס רכשו את אנתוני דייוויס מניו אורלינס פליקנס בעוד הסלטיקס הביאו את קמבה ווקר אחרי שאירווינג עזב כדי להצטרף לנטס.
היסטוריה > שנות ה-2020

בפלייאוף 2020, הסלטיקס הגיעו לגמר המזרח נגד מיאמי, כשהם הפסידו ב-6 משחקים כשמיאמי מנעה מפגש בין הלייקרס לסלטיקס, והלייקרס ניצחו את ההיט בגמר ה-NBA של 2020. בכך השוו הלייקרס את השיא של הסלטיקס, 17 זכיות באליפות. הרכז של הלייקרס, ראז'ון רונדו, הפך לשחקן השני בתולדות ה-NBA, אחרי קלייד לאבלט, שזוכה בתארים עם הסלטיקס והלייקרס, שכן הוא גם היה חלק מהסלטיקס שזכו באליפות ב-2008.
בפלייאוף 2024 ניצחו הסלטיקס בהובלת ג׳ייסון טייטון וג׳יילן בראון את סדרת הגמר מול דאלאס מאבריקס. בכך, הסלטיקס הפכו לקבוצה המעוטרת ביותר אי-פעם בתולדות הליגה, עם 18 אליפויות. מנגד, הל
סיכום תוצאות

|  | מיניאפוליס/לוס אנג'לס לייקרס | בוסטון סלטיקס |
| --- | --- | --- |
| סך הכל ניצחונות | 164 | 208 |
| במיניאפוליס/לוס אנג'לס | 97 | 76 |
| בבוסטון | 62 | 107 |
| אתר נייטרלי | 5 | 25 |
| ניצחונות בעונה הסדירה | 133 | 165 |
| במיניאפוליס/לוס אנג'לס | 77 | 60 |
| בבוסטון | 51 | 80 |
| אתר נייטרלי | 5 | 25 |
| ניצחונות בפלייאוף | 31 | 43 |
| במיניאפוליס/לוס אנג'לס | 20 | 16 |
| בבוסטון | 11 | 27 |
אישים שפעלו בשני המועדונים > שחקנים ששיחקו גם בסלטיקס וגם בלייקרס

צ'אקי אטקינס
ג'ים בארנס
ברנדון באס
מייק בלום
ואנדר בלו
אייברי בראדלי
פרנק בריקובסקי
מרשון ברוקס
דון צ'ייני
מל קאונטס
ארני דיגרגוריו
האנק פינקל
ריק פוקס
ג'ומיין ג'ונס
ג'ו קליין
טראוויס נייט
קלייד לאבלט
בוב מקאדו
כריס מיהם
טרוי מרפי
דון נלסון
שאקיל אוניל
גארי פייטון
ת'יאו ראטליף
פרד רוברטס
ראז'ון רונדו
מאט ראיין
דניס שרדר
אישים שפעלו בשני המועדונים > אחרים

ג'ו מולאני - סלטיקס (שחקן); לייקרס (מאמן)
קיי. סי. ג'ונס - סלטיקס (שחקן, עוזר מאמן, מאמן ראשי); לייקרס (עוזר מאמן)
ג'ון קוסטר - סלטיקס (עוזר מאמן); לייקרס (עוזר מאמן)
פול פרסי - סלטיקס (עוזר מאמן); לייקרס (עוזר מאמן)
ביל שרמן - סלטיקס (שחקן); לייקרס (מאמן ראשי, ג'נרל מנג'ר, נשיא)
פרנק ווגל - סלטיקס (עוזר מאמן); לייקרס (מאמן ראשי)
דייב ווהל - לייקרס (עוזר מאמן); סלטיקס (עוזר מאמן)
לסטר קונר - לייקרס (שחקן); סלטיקס (עוזר מאמן)
טוני בראון - לייקרס (שחקן); סלטיקס (עוזר מאמן)
טיירון לו - לייקרס (שחקן); סלטיקס (עוזר מאמן)
אימה יודוקה - לייקרס (שחקן); סלטיקס (מאמן ראשי)
בוב מקניל מהלייקרס (מימין) וביל ראסל מהסלטיקס במהלך גמר ה-NBA של 1962
וילט צ'מברלין (מספר 13) מהלייקרס בגמר 1969 נגד בוסטון סלטיקס
מג'יק ג'ונסון (מספר 32 בצהוב) נגד הסלטיקס בגמר 1987
אלימות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: הערך מגדיר ללא מקורות.
ערך זה עוסק בהתנהגות כוחנית. אם התכוונתם לאלבומו של שלום חנוך, ראו .
איור של שודדים אלימים מהמאה ה-19.
הפסל "די לאלימות" בפתח תקווה
"כחיות פרא", איור מתוך "מוראות המלחמה" מאת פרנסיסקו דה גויה, מסביבות 1810
אלימות היא שימוש בכוח פיזי על מנת לפגוע, להתעלל, להזיק או להרוס אלימות נתפסת, בדרך כלל, כשימוש בלתי חוקי בכוח. יש המרחיבים הגדרה זו וכוללים בה גם מגוון פעילויות מזיקות, הנעשות על ידי אדם אחד או יותר ופוגעות באחר או בחברה, בין אם פיזית, מילולית, חברתית, מינית או אחרת, תוך פגיעה או כוונה לפגוע בבני אדם, בעלי חיים, צומח, או חפץ דומם. לפעילות זו יש השפעות על הקורבנות, הן מבחינה נפשית, והן מבחינה הישגית, לאורך השנים. על פי הגישה המרחיבה מלבד אלימות פיזית ואלימות מינית ישנה גם אלימות מילולית, אלימות כלכלית, אלימות רגשית וכיוצא בזה.
בעבר אלימות פיזית הייתה נפוצה יותר למטרות ענישה, חינוך, שחרור לחצים וכעסים, הבעת רגשות, יישוב סכסוכים ומחלוקות, שעשוע ועוד. כיום חברות רבות בעולם מוקיעות את ההתנהגות האלימה ומגנות אלימות מכל סוג, מדינות חוקקו חוקים כנגד אלימות והתקבלו תקנות בינלאומיות נגד התנהגות אלימה.
הלגיטימיות החברתית של אלימות תלויה בהקשר בו ננקטת האלימות. בעוד שברוב המקרים, התנהגות אלימה נתפסת כשלילית וכעבירה על הנורמות החברתיות ולרוב גם על החוק, הרי שבמקרים מסוימים נתפסת האלימות כלגיטימית, בעיקר כאשר מדובר בהגנה עצמית או במי שהוסמך לכך על ידי המדינה.
הגדרה

בהגדרת האלימות ישנם כמה זרמים עיקריים.
יש שראו בה כשלילת ה'אני' של הקורבן על ידי הבאתו למצב אין אונים -ביחס למצב זה,
יצוין שכל זה הוא רק ביחס לאדם פוגע כי באם התייחסות זו תהיה ביחס לכל אין עונים תמצא החברה משטריה ומחויבותיה כאלימים ובלתי לגיטימים.
יש שראו בה כדחף לשליטה והתעלות מעל הקרבן אך ממילא נפגעת אישיותו.
בין שני הזרמים אין הבדלים מהותיים בנגרם, אלא רק במהות האלימות ולכן חלוקים בגורמים לה.
סיווג

ארגון הבריאות העולמי מחלק את האלימות לשלושה סוגים עיקריים:
אלימות מכוונת עצמית – כל סוג של אלימות המכוונת כלפי מבצע האלימות עצמו, לרבות פגיעה עצמית והתנהגות אובדנית (מחשבות אובדניות, ניסיונות התאבדות, והתאבדות כשלעצמה).
אלימות בין-אישית – קטגוריה רחבה זו מחולקת אף היא למספר תתי-סוגים, וביניהם אלימות במשפחה ואלימות בין בני זוג, המתרחשת לרוב בסביבה הביתית במסגרת המשפחתית או הזוגית; ואלימות בקהילה, המתרחשת מחוץ למסגרת הביתית כאשר הצדדים הניצים עשויים להכיר או לא להכיר זה את זה ואין קשר משפחתי ביניהם. תת-הסוג הראשון כולל בתוכו התעללות בילדים וענישה גופנית כלפי הילדים, התעללות בקשישים ואלימות כלפי בן/בת הזוג, בעוד תת-הסוג השני כולל בתוכו את סוגי האלימות המתרחשים במוסדות כמו בתי-ספר, במקום העבודה, בבתי-סוהר, או התעללות בחוסים במוסדות טיפוליים; אלימות על הכביש; התפרצויות אלימות אקראיות ברחוב; אלימות בין בני נוער; ואלימות מינית המתבצעת בידי זרים.
אלימות קולקטיבית – כל סוג של אלימות המוכוונת כלפי קולקטיב מסוים על ידי קולקטיב אחר, בין אם מדובר בקבוצות המאורגנות במסגרת מדינתית או לאו. תחת מטרייה זו ניתן לכלול מלחמות, מעשי טרור, פשעי שנאה מאורגנים ועוד. יש הטוענים כי תחת מטרייה זו ניתן לכלול גם "אלימות איטית" כלפי הסביבה המתרחשת לאורך זמן, והשפעותיה אינן נראות לעין בטווח הזמן המיידי כגון זיהום הסביבה או שינוי אקלים.
היסטוריה ופרה-היסטוריה של אלימות

שילובם של מאות מחקרים מדיסציפלינות שונות מעלה שלאורך עשרות אלפי השנים האחרונות קיימת מגמה מתמשכת של צמצום האלימות במין האנושי. מגמה זו מקיפה התנהגויות שונות ורבות: יחס לבעלי חיים, גידול ילדים, עבדות ובעלות על בני אדם, יחס לפושעים, לשכנים ולאויבים ועוד.
ככל הנראה ניתן לחלק את התהליך לשני שלבים מובחנים לפחות. השלב הראשון מתרחש עם המעבר מתרבות שבטית למסגרת שלטון מרכזית. מחקרים רבים מראים שבמעבר זה יורדים שיעורי הרצח בסדר גודל שלם. בחברות שבטיות שיעורי הרצח עומדים על מאות נרצחים לכל 100,000 איש מדי שנה, שיעור שמשמעותו שכל אדם כמעט מתבשר אחת לשנה שמכר או קרוב שלו נרצח. לאחר התבססות שלטון מרכזי שיעור זה צונח לעשרות מקרי רצח לכל 100,000 איש לשנה – אדם מתבשר על רצח מכר שלו אחת לעשור בערך.
השלב השני מתקיים בתוך מסגרות השלטון המרכזי. שלב זה התרחש הן במערב והן ברוב תרבויות דרום-מזרח אסיה. שלב זה הוא תהליך התִרבות, תהליך סוציולוגי עמוק, שבמסגרתו משתנה מאוד היחס לחיי אדם ומוות, למושג הכבוד, לחוק וסדר ואף לנימוסים והליכות. גם כאן שיעור מקרי הרצח פוחת בסדר גודל שלם, ובאותן מסגרות שתהליך התרבות בהן החל לפני זמן רב עומדים שיעורי הרצח על מקרה אחד בלבד לכל מאה אלף איש בשנה – מאות מונים פחות מבחברה שבטית, עשרות מונים פחות מחברות שתהליך זה לא הושלם בהן. סטטיסטיקה זו משותפת לתרבויות שונות בתכלית (תרבות המערב ותרבות דמ"ז אסיה), ועל כן לא ניתן לייחס את השינוי לדת יחידה, אוסף ספציפי של כללי מוסר חברתי ושאר מאפיינים השייכים לתרבות אחת בלבד. זהו תהליך מתמשך שהסיבות לו עמוקות מאוד, ולכן ניתן לצפות שנחזה בירידה מתמשכת ומשמעותית בשיעורי האלימות במאות השנים הבאות, כאשר שני השלבים יתרחבו וישפיעו על חלקים מכדור הארץ בהם הם עדיין בעיצומם, כגון אסיה המרכזית, אפריקה ודרום אמריקה.
היסטוריה ופרה-היסטוריה של אלימות > במאה ה-20 ובזמננו

באופן כללי דעיכת האלימות ממשיכה לתוך זמננו, אך עם חריגים גדולים. המחצית הראשונה של המאה ה-20 הייתה אלימה במיוחד, וכללה את השיא ההיסטורי של הרוגי מלחמה, לפחות במספרים מוחלטים (יחסית היו מקרים משמעותיים יותר בעבר, אך גידול האוכלוסייה במאה ה-20 הביא לכך שגם חלק קטן יותר מהאוכלוסייה יהיה גדול יותר במספרים מוחלטים). עם זאת כלל הסטטיסטיקה של המאה ה-20 מממשת את מגמת הירידה ההיסטורית. קיימים ויכוחים עזים בשאלה האם קיים סיכוי שהמגמה הזו תתהפך.
באופן מובחן שיעור האלימות פוחת במדינות מזרח-אסיה ותרבות המערב. מחוץ להן שיעורי האלימות הולכים ומאמירים במעבר ממדינות עם שלטון חוק חזק, לכאלו בהן אין מסגרת שלטון מרכזית או ששלטון החוק חלוש (ראה מפה).
התדרדרות משמעותית קרתה בשנים האחרונות במזרח התיכון ובעולם הערבי, כשבעקבות אביב העמים הערבי קרסו מסגרות שלטוניות, חלקן ללא תחליף. במדינות אלו נסקו שיעורי האלימות מהרמה הבינונית, ואף הנמוכה, היישר לרמה האלימה ביותר.[דרוש מקור]
הסיבות לאלימות

האלימות מושפעת מכמה גורמים חברתיים הן בתחום החברתי, הכלכלי או הביטחוני. הנושאים שבגללם נוצרת האלימות מלכתחילה הן אי שוויון, הרגשת קיפוח וכו'. האלימות נמצאת במקום שבו החברה לא מראה כבוד לסובבים שלה (מכללת לוסקי).
הסיבות לאלימות > השפעת גורמים הוריים בהתפתחות אלימות אצל ילדים

ההורים יכולים להשפיע על אלימות ילדיהם במספר דרכים:
ההורים יכולים לגרום לילד להוציא את כעסיו באפיקים חיוביים ומקובלים, כגון עיסוק בספורט ומשחקי מחשב. בנוסף, כמחנכים, להורים יש תפקיד בהסברת תוצאות מעשי האלימות ומדוע אין לפעול בצורה זו.
ישנה טענה, כי תסכול מוביל לאלימות. משמע, הורים שגורמים לילד תסכול, מעליבים אותו או נותנים לו משימות קשות מדי לביצוע, יגרמו לילד להתנהג באלימות רבה.
לפי גישת הלמידה החברתית, הורים שמתנהגים בעצמם באלימות כלפי הילד וכלפי אחרים משמשים כמודלים לחיקוי. ולכן, הילד יאמץ את התנהגותם בהנחה כי זו ההתנהגות הנורמטיבית, וכי כך יש לפעול.
הורים שלא מעניקים תשומת לב וחום ומרבים בהזנחה ובהתעללות מעבירים מסרים ומצבים של אלימות והתנהגות תוקפנית בבית. הורים המרבים להשתמש בענישה ובאלימות גורמים להרתעה לטווח קצר, ולאחר מכן שבה ההתנהגות החריגה פעמים נוספות, משום שתגובה נוקשה ומענישה מובילה להגברת אלימות לאחר שהמניע הופך להיות דמות לחיקוי.
הכשרת הצוות המקצועי ההורים והתלמידים – הצוות המקצועי, ההורים והתלמידים הם הבסיס לשינוי. לכן צריך להכשיר אותם על מנת להתמודד עם התופעה.
כאשר הילדים וההורים משתתפים ביחד באירועים מסוימים הקשורים לסביבת הילד בבית הספר כך הילדים מרגישים תחושת ביטחון אישי, ושייכות מה שמנמיך את מקרי האלימות (משרד החינוך).
הסיבות לאלימות > אלימות ומגדר

גברים באופן עקבי אלימים יותר בממוצע מנשים ברוב המוחץ של התרבויות השונות, דבר המחזק את ההשערה שמקורה של האלימות הגברית הוא גנטי.
ישנם מחקרים חברתיים המעידים על כך, כי קיים הבדל בין אלימות הננקטת על ידי גברים לבין זו הננקטת על ידי נשים, וכי דפוסים אלו מתקבעים כבר בילדות. נראה, כי בנים נוטים לנקוט בתוקפנות פיזית, ואילו בנות נוטות לנקוט בתוקפנות מילולית.[דרוש מקור]
חוקרים טוענים שגברים מבטאים יותר תוקפנות ישירה (מכות, קללות וכו') ואילו נשים נוטות יותר לתוקפנות עקיפה (הפצת שמועות זדוניות, דחיית אדם, התעלמות ממנו או נסיגה מהמקום).[דרוש מקור]
לפני המחקר החוקרים שיערו שבכל הגילאים הבנים יבטאו יותר תוקפנות ישירה ואילו הבנות ינקטו יותר בתוקפנות עקיפה ובנסיגה. הם גם שיערו שהפערים הללו יעלו עם הגיל. תוצאות המחקר תמכו בהשערותיהם.[דרוש מקור]
חוקרים אחרים סבורים שהממצאים הללו תומכים בדעה המקובלת, שהבנות מעדיפות מניפולציה (תוקפנות עקיפה) בעוד שבנים מעדיפים להילחם (תוקפנות ישירה).[דרוש מקור]
הבדלים אלו מיוחסים הן לגורמים ביולוגיים והן להשפעת הסביבה. הסביבה מתמקדת בתפקידי המגדר המסורתיים של נשים וגברים בחברה. החוקרים טוענים שהחברה מעודדת את הגברים להיות תוקפניים ולעומת זאת היא מדכאת את התוקפנות בקרב הנשים, שאותן היא מעודדת להיות עדינות וחלשות.
הסיבות לאלימות > הקשר בין צפייה באלימות באמצעי המדיה לבין מידת התוקפנות של הצופה

קיימות טענות רבות שריבוי האלימות באמצעי המדיה ובמשחקי מחשב משפיע על רמת האלימות של הצופים. למרות זאת, אותן תרבויות שבהן חשופים יותר לאלימות באמצעי המדיה נוטות להיות האלימות-פחות בין תרבויות האדם.
מנגד, עומדת הטענה שדווקא החברות הפחות־אלימות הן אלה המפיקות את רוב האלימות הטלוויזיונית.
בהשוואה לעבר, תוכניות הטלוויזיה לילדים הן היום בוטות יותר, ומציגות רמת אלימות גבוהה יותר – בין אם אלימות מילולית, פיזית, או מינית.
הטבלה הבאה מציגה את מספר הסצנות האלימות ששודרו בטלוויזיה האמריקנית במשך יום שידורים אחד (משש בבוקר עד חצות) ב-2 באפריל 1992.
| סוג התקיפה | מספר הסצנות בתאריך 2 באפריל 1992 |
| --- | --- |
קרב יריות: 889
מכות: 362
דחיפות: 273
איום בנשק: 272
סטירות לחי: 224
הרס מכוון של רכוש: 128
ואולם, האלימות מוצגת לא רק בסדרות מתח וסרטים למבוגרים אלא גם בתוכניות ילדים תמימות כביכול, כגון סדרות מצוירות כמו צבי הנינג'ה או דני שובבני שבהן הגיבורים נוהגים זה בזה באלימות בלתי פוסקת. סקירת הסצנות האלימות ששודרו בארצות הברית בשנים 1991–1992 מעלה שבתוכניות למבוגרים מופיעות בממוצע 4 פעולות אלימות בשעה. לעומת זאת, בשידורי הילדים מופיעות 32 פעולות אלימות באותו פרק זמן. 79 אחוז מהדמויות בסרטי ילדים מעורבות במעשי אלימות כקורבן או כתוקף.
חלק מהפסיכולוגים מאמינים שהצפייה באלימות מפחיתה את רמת האלימות. לפיהם, יצר התוקפנות הוא פנימי ומולד, והצפייה עשויה להפחית אלימות על ידי כך שהיא משחררת לחצים ומתחים. בכך היא עוזרת לאנשים לראות אלימות במקום לפעול באלימות. תאוריה זו מכונה תאוריית קתרזיס, על פיה מקור האלימות בדחף לתוקפנות. דחף, על פי הגדרתו, ניתן להפחית על ידי השגת הגירוי אליו שואף הדחף להגיע. אולם מחקרים שבדקו האם צפייה בתכנים אלימים או השתתפות בפעילויות אלימות מפחיתה את רמת התוקפנות, לא מצאו ממצאים התומכים בתאוריה זו.
אסכולות מסוימות בפסיכולוגיה גורסת שאלימות היא התנהגות נלמדת, ולכן שהטלוויזיה האלימה מגבירה תוקפנות. על פי אסכולה זו זה קורה על ידי 4 תהליכים:
חיקוי: הצופה מחקה את השחקן שהוא מודל לחיקוי וכך לומד טכניקות חדשות של אלימות ויוכל להשתמש בהן בעתיד.
מתן הכשר: בסדרות רבות הגיבור משתמש באלימות כדי לפתור את בעיותיו וכך הצופה לומד שניתן לפתור בעיות בעזרת אלימות.
הקהיית רגישות: הצופה רואה מדי יום ביומו מספר רב של סצנות אלימות וכך הוא חושב שהאלימות היא התנהגות יום יומית והוא כבר לא מזדעזע ממנה. הרגישות שלו למעשי אלימות הולכת ופוחתת ככל שהוא רואה יותר סצנות אלימות.
עוררות: הצפייה באלימות גורמת התרגשות ועוררות פיזיולוגית העלולות להגביר תגובות תוקפניות. במצב של עוררות מוגברת אנו עלולים להתפרץ בתוקפנות.
למרות טענות אלו מעולם לא נמצא קשר סטטיסטי מובהק בין צפייה בטלוויזיה לבין אלימות של בני נוער או אלימות בכלל.
הפסיכולוגים האבולוציוניים טוענים שההפך הוא הנכון. הם מצביעים על ראיות רבות לכך ששיעור האלימות נמצא בירידה מזה אלפי שנים, ועל כך שעד לפני שלוש-מאות שנה בלבד היו מחזות פומביים של התעללות סדיסטית. חלקם מציין שדווקא התרבויות הפחות-אלימות, על פי מדד שיעורי הרצח ביחס לאוכלוסייה, הן אלו שמייצרות את רוב האלימות הטלוויזיונית. המסקנה המתבקשת, לטענתם היא שאו שאין השפעה בת מדידה לאלימות בטלוויזיה, או שהשפעתה הפוכה – כלומר שאלימות טלוויזיונית ממתנת את שיעור האלימות בפועל.
יש גם הטוענים כי טרם עידן הטלוויזיה, האלימות הייתה ברמה גבוהה אף יותר, אולם מעולם לא קיבלה את החשיפה אותה היא מקבלת כיום בעקבות קיומם של אמצעי התקשורת ההמוניים.
ראו גם

מלחמה
אלימות במשפחה
אלימות משטרתית
אלימות נגד נשים
אלימות פוליטית
אלימות בספורט
אלימות כלכלית במשפחה
אלימות בבתי ספר
תקיפה
בריונות
ציד
תגובת הילחם או ברח
אלימות בכבישים
לקריאה נוספת

משה אדד, האלימות בהיבט אינטגרטיבי, עבריינות וסטייה חברתית ח' (1980)
שי רודין, אלימויות: על ייצוגיה של האלימות בספרות העברית החדשה.
Steven Pinker: The Better Angels Of Our Nature תל אביב: רסלינג (2012), Viking 2011
סנדר סקוטהיים

סנדר סקוטהיים (בנורווגית: Sander Skotheim; נולד ב-31 במאי 2002) הוא אתלט נורווגי, סגן אלוף עולם באולם (גלאזגו 2024) ואלוף אירופה באולם (אפלדורן 2025) בקרב 7 וסגן אלוף אירופה (רומא 2024) בקרב 10.
ביוגרפיה

ב-2019 זכה במדליית זהב בקרב עשר  בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בבאקו. באותה שנה זכה באליפות נורווגיה בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.08 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 20  שהתקיימה בטאלין ב-2021 זכה במדליית כסף בקרב עשר. ב-2022 זכה באליפות נורווגיה בריצת 110 מטר משוכות (14.52 שניות), בקפיצה לגובה (2.08 מטר) ובקרב עשר (8,126 נקודות). באליפות אירופה באותה שנה סיים שביעי בתוצאה של 8211, ובאליפות העולם סיים במקום ה-15 בתוצאה של 8,062 נקודות.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2023 זכה במדליית כסף בקרב שבע בשיא נורווגיה של 6,318 נקודות, לאחר קווין מאייר שסיים עם 6,348 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2024 זכה במדליית כסף בקרב שבע בשיא נורווגיה של 6,407 נקודות, לאחר סימון איהאמר שסיים עם 6,418 נקודות. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2025 זכה במדליית זהב בשיא אירופה של 6,558 נקודות.
שיאים אישיים

אצטדיון:
קרב עשר: 8,635 נקודות (2024), שיא נורווגיה
ריצת 100 מטר: 10.76 שניות (2023)
קפיצה לרוחק: 8.03 מטר (2024)
הדיפת כדור ברזל: 13.84 מטר (2022)
קפיצה לגובה: 2.18 מטר (2023)
ריצת 400 מטר: 47.02 שניות (2024)
ריצת 110 מטר משוכות: 13.97 שניות (2023)
זריקת דיסקוס: 46.92 מטר (2024)
קפיצה במוט: 5.35 מטר (2023)
הטלת כידון: 62.11 מטר (2023)
ריצת 1500 מטר: 4:16.60 דקות (2023)
אולם:
קרב שבע: 6,558 נקודות (2025), שיא אירופה
ריצת 60 מטר: 6.93 שניות (2025)
קפיצה לרוחק: 8.19 מטר (2025)
הדיפת כדור ברזל: 15.00 מטר (2025)
קפיצה לגובה: 2.20 מטר (2023)
ריצת 60 מטר משוכות: 7.93 שניות (2024)
קפיצה במוט: 5.25 מטר (2025)
ריצת 1000 מטר: 2:32.72 דקות (2025)
רוקי 4 (סרט, 1985)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  סילבסטר סטאלון
 הופק בידי:  רוברט צ'רטוף, אירוין וינקלר
 תסריט:  סילבסטר סטאלון
 שחקנים ראשיים:  סילבסטר סטאלון, טליה שייר, ברט יאנג, קארל ות'רס, דולף לונדגרן
 מוזיקה:  ויניס דיקולה
 צילום:  ג'יימס קרייב
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בנובמבר 1985
 משך הקרנה:  87 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה, מתח, אגרוף
 מקום התרחשות:  מוסקבה, ברית המועצות 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 הכנסות באתר מוג'ו:   rocky4
 פרסים:  פרס פטל הזהב - השחקן הגרוע ביותר (סילבסטר סטאלון)  פרס פטל הזהב לפסקול הגרוע ביותר (וינס דיקולה)  פרס פטל הזהב לבמאי הגרוע (סילבסטר סטאלון)  פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (בריג'יט נילסן)  פרס פטל הזהב לשחקן החדש הגרוע ביותר (בריג'יט נילסן) 
 סרט קודם:  רוקי 3 (1982)
 סרט הבא:  רוקי 5 (1990)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
רוקי 4 (באנגלית: ROCKY lV) הוא סרט דרמת ספורט אמריקאי מ-1985 בבימויו של סילבסטר סטאלון, שגם כתב את התסריט ומככב בו בתפקיד הראשי. הסרט מהווה את הסרט הרביעי בסדרת זיכיון סרטי רוקי, וסרט המשך ל"רוקי 3" מ-1982.
עלילה

הסרט מתחיל בדיוק באותה נקודה שבה הסרט הקודם הסתיים, רוקי שב להיות אלוף העולם באגרוף משקל כבד.
לאחר יום הולדתו של פולי, איוון דראגו, מתאגרף קשוח מרוסיה, מגיע לאמריקה ובטוח שהוא יכול לנצח כל מתאגרף. אפולו קריד, שנעלם מזירת האגרוף קרוב ל-5 שנים, רוצה לחזור ונענה לאתגר, בעוד שלא מקשיב לכולם שאומרים לו לא לעשות זאת.
הקרב מתחיל שאפולו בטוח בניצחונו ועושה בהתחלה הצגה אחת גדולה. שהקרב מתחיל, אפולו שורד כסיבוב וחצי בלבד, כאשר בסיבוב השני הוא מקבל מהלומות קשות מדראגו. רוקי נחוש לעצור את הקרב כדי שאפולו לא ימצא את דרכו לבית חולים, אך אפולו מאיים עליו שלא יעצור. לקראת תום הסיבוב השני, קריד מוצא את מותו בזירה.
רוקי אכול אשמה על כך שלא עצר את הקרב. כדי להחזיר את הכבוד לחברו הטוב, הוזמן למסיבת עיתונאים עם דראגו כדי שידברו על קרב שייערך ביניהם ברוסיה. בגלל שלא מרשים על הקרב, זה לא קרב על התואר[דרושה הבהרה]. רוקי ופולי טסים לרוסיה, שם רוקי מתחיל את האימון הכי קשה שעבר אי פעם.
באמצע האימונים, רוקי פוגש באדריאן שטסה אליו. רוקי ממשיך באימונים הכי קשים שעבר, וגם דראגו. בזמן הזה, רוקי כמעט ונשאר לבד, בעוד שבדראגו תומכת מדינה שלמה.
הקרב הגדול מגיע, ורוקי ודראגו מזיעים מכף רגל ועד ראש. הפעמון נשמע, הקרב מתחיל, ורוקי מתחיל ליפול שוב ושוב, וחושב שאולי הוא יכול להפסיד בקלות למתאגרף היריב שלו.
רוקי ממשיך ליפול, ומאמנו, אדריאן ופולי מתחילים לחשוש, עד שפתאום כל רוסיה מתחילה לתמוך ברוקי[דרושה הבהרה]. דראגו חושש, ורוקי מתחיל באותו הזמן להיות רציני. דראגו נופל לאחר קרב ארוך במיוחד, ולא מצליח לקום. רוקי מנצח בקרב לבסוף.
רוקי אומר לכולם ש"כל אחד יכול להשתנות", וכולם מסכימים אותו ואוהבים שהוא ניצח, ומתחילים לא לאהוב את דראגו[דרושה הבהרה]. על סרט זה אמר רוקי:"המנצח הוא לא זה שמחטיף יותר, אלא האחרון שנשאר על הרגליים בסוף הקרב".
צוות השחקנים והדמויות > דמויות ראשיות

סילבסטר סטאלון בתור רוברט "רוקי" בלבואה.
טליה שייר בתור אדריאן "אדריאנה" פנינו.
ברט יאנג בתור פולי פנינו.
קארל ות'רס בתור אפולו קריד.
דולף לונדגרן בתור איון דראגו.
בריג'יט נילסן בתור אשתו של דראגו.
גרסת הבמאי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.