stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קומנדו-קנדה
מבנה הקומנדו ותפקודו

בממוצע 1000–1600 גברים ונשים עבדו באושוויץ "קנדה 1". בדצמבר 1943 הוקמה קבוצת העבודה "קנדה 2" (Effektenlager II). העובדים נקראו בשם הרשמי "צוות ניקיון" (Aufräumungskommando), אך גם האסירים וגם השומרים קראו להם "קנדים".
ה"קנדים" עבדו במקומות שונים, חלקם על הרמפה היהודית בעת הגעת טרנספורט חדש. הם הורידו את חפצי המגורשים, שאלה אולצו להשאיר בקרונות הבהמות בהם הגיעו, העמיסו את המזוודות והחפצים האחרים והסיעו אותם לריכוזי המיון. חלקם מיינו את החפצים והבגדים, לרבות חפצי הערך שנמצאו במזוודות בטרם נשלח הכול לגרמניה. לאחר מכן נלקחו חלק מן הבגדים לתקון ועיצוב מחודש של התופרות היהודיות באושוויץ בסלון האופנה העילית שהוקם שם על ידי הדוויג הס. העובדים ברמפה היהודית ליד מסילות הרכבת היו בדרך כלל גברים. הם לבשו בגדים מפוספסים, סייעו בהורדת המגורשים החדשים מהקרונות, סידרו אותם בשורות על הרציף לקראת הסלקציה והעמיסו את חפציהם שהושארו בקרונות על המשאיות שהובילו אותם למחסן בשם קנדה.
ככל שמספר המגורשים גדל, כך גדל גם המטען הנכנס והגרמנים נאלצו להגדיל את מספר העובדים של קומנדו-קנדה: בקיץ 1944 הועסקו ביחידות "קנדה" בממוצע 1,500 עד 2,000 גברים ונשים. העובדים עבדו במשמרות מרובות ובצוותי עבודה מרובים. לכל צוות עבודה היו מדים משלהם. בין העובדים היו הרבה יהודים-הונגרים, שאחת מהם העידה: "הייתי שם בערך ארבעה חודשים. עבדנו גם על בגדי המתים. בכיסים נמצאו מסמכים ותצלומים." על פי עדות אחרת: "זה היה מקום מעורר קנאה. לא היה צורך לרעוב. אנחנו מיינו את החבילות מהטרנספורטים. תמיד היה בהם אוכל שהצלחנו לשים עליו יד בסתר. זה מה שהציל אותנו מלגווע ברעב."
על העובדים נאסר להשאיר ברשותם פריט כלשהו מהחפצים, כך שמפעם לפעם השומרים ערכו עליהם חיפוש גופני. אם מצאו משהו, האסיר היה מאבד את עבודתו ב"קנדה" או הכו אותו. עם זאת, את המזון שמצאו במזוודות איפשרו להם לאכול במחסן, אך אסור היה להבריח מזון למחנה. העובדים האחרים שחיו במחנה היו בסכנה מתמדת של גוויעה ברעב, בזמן שלאנשי קומנדו-קנדה היו סיכויי הישרדות גבוהים הודות למזון שנמצא במזוודות. אולם על אנשי "קנדה 2" שעבדו בבירקנאו היה נטל נפשי רב יותר בהרבה. המחסנים היו ממוקמים בין קרמטוריום (משרפה) III ו- IV והאנשים שם ראו בעיניהם את ההשמדה של היהודים במשרפה V ובתא הגזים הזמני שהופעל מחדש (בונקר 2). עובד נזכר בעדותו: "...עבודה זו לא הייתה קשה באופן עקרוני, אך היא נעשתה בתנאים איומים. לפנינו היה קרמטוריום והסתכלנו על כל הקבוצות שהגיעו. ראינו את הזקנים והילדים נכנסים בדלת הקרמטוריום, שמענו את הצעקות האיומות ולא ראינו מישהו יוצא ... באופן מעשי מצבנו היה טוב יחסית. היה לנו מזון די בשפע, אבל איש לא יכול היה לאכול עם ריח בשר האדם השרוף באוויר, ובצרחות הבלתי פוסקות." מדי פעם מצאו ה"קנדים" תינוקות מתים שהוחבאו במזוודות או חפצים של בני המשפחה שלהם.    עובדי קומנדו-קנדה רבים היו מוכנים לסכן את הישרדותם, על אף שהיו בטוחים יחסית בכוח המשימה הזה, עקב הלחץ והנטל הנפשי, וכדי להתרחק מהטבח שהתרחש במשרפות. עובד אחד כזה העיד: "רק שלושה ימים הייתי במקום הזה מכיוון שלא יכולתי לסבול את הריח מהקרמטוריום ולא יכולתי להקשיב לצעקות וליבבות של הילדים האומללים שנלקחו להשמדה."
הערה: הפרוטוקולים שבהערות השוליים נערכו בבודפשט על סמך עדויות המגורשים ששרדו וחזרו ובסיוע חברי ה- DEGOB (הנציבות הלאומית בהונגריה לטיפול במגורשים).
ספרות בנושא

Gábor Kádár-Zoltán Vági: הונגרים באושוויץ. בחוברות השואה 12. בודפשט, 1999, קרן אושוויץ ההונגרית - מרכז לתיעוד שואה. 92-123. p.
Gábor Kádár-Zoltán Vági: חטיפה. השמדה כלכלית של יהודי הונגריה. בודפשט, 2005, יפו-ח.א.
אוטה קראוס-אריך קולקה: מפעל המוות. בודפשט, 1958, Kossuth.
פיליפ מולר: עד ראייה אושוויץ. שלוש שנים בתאי הגזים. שיקגו וושינגטון די.סי., 1999, איוון ר. די-ארצות הברית, מוזיאון השואה.
ארנקה סטדלר: שברי סיוט. בבאקו אגנס-סאבוס אווה-ורő גאבור (עורכת): זיכרונות. בודפשט, 1995, קרן אושוויץ ההונגרית - מרכז לתיעוד שואה. 122-166. p.
אנדז'יי סטרזלצקי: גזל רכוש הקורבנות. ב- Waclaw Dlugoborski-Francisek Piper {eds. ): אושוויץ 1940–1945. כרכים 1–5. סוגיות מרכזיות בתולדות המחנה. Oswiecim, 2000, מוזיאון המדינה אושוויץ-בירקנאו.
Andrzej Strzelecki: Der Raub des Besitzes der Opfer des KL Auschwitz. בהיכל פון אושוויץ 21, 2000, Verlag Staatliches Auschwitz-Museum. 7-99. p.
רודולף ורבה: ברחתי מאושוויץ. לונדון, 2006, רובסון ספרים.
לוסי אדלינגטון, התופרות מאושוויץ, מטר - הוצאה לאור, 2023.
אלי מידווד, הכנרת מאושוויץ, מטר-הוצאה לאור,2024.
הערות שוליים

↑  Strzelecki 2000a, II/149-151. o. על הולדת השם "קנדה" ראהKraus-Kulka 1958, 57. o.
↑  Strzelecki 2000b, 28. o.
↑  הציטוט מפי אילונה אונגאר כ"ץ מבודפשט שהגיעה עם הטרנספורט הראשון של היהודים מהונגריה לאושוויץ ב-30 באפריל 1944 ממחנה המעבר בקישטרצ'ה. אחרי שלושה שבועות של הסגר הגיעה עם 150 מחברותיה ל"קנדה". הן לבשו בגדי אסירות מפוספסים עם מטפחת אדומה.
↑  מפי האחיות לילי ורוז'י ברקוביץ' שגורשו לאושוויץ ממונקצ'בו
↑  זו עדותם המשותפת לפרוטוקול של 16 בנות ממונקצ'בו שעבדו בקבוצת "המטפחות הלבנות". העדות נמסרה ונרשמה בשנת 1945 בבודפשט. ביניהן היו שארי מוסקוב בת ה-35, המבוגרת ביותר וורה ס. בת ה-14, הצעירה ביותר.
↑  פרוטוקול 180.
↑  פרוטוקול 2719
↑  פרוטוקולים 583 ו-219.
↑  פרוטוקול 3206.
קבוע קירי

קבוע קירי הוא קבוע פיזיקלי מתחום האלקטרומגנטיות המקשר בין הסוספטיביליות המגנטית של החומר לבין הטמפרטורה שלו.
קבוע קירי, ביחידות SI, נתון ע"י:
כאשר:
  N הוא מספר האטומים, או המולקולות, המגנטים עבור יחידת נפח.

 g הוא פקטור לנדה (אנ').‏
 \mu _{B} הוא המגנטון של בוהר ([J/T] ‏10-24×9.27400915)
 J הוא המספר הקוונטי של התנע הזוויתי 
 k_{B} הוא קבוע בולצמן.
עבור מערכת מסדר שני עם מומנט מגנטי  \mu  מתקבל:
קבוע קירי מופיע בחוק קירי המקשר בין המגנטיזציה של חומר פאראמגנטי לבין השדה המגנטי המופעל עליו והטמפרטורה.
הערות שוליים

↑  Kittel, Charles. Introduction to Solid State Physics, 8th Edition. Wiley. p. 304
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפרירים

ערך זה עוסק במושב בישראל. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל ישראלית, ראו .
| --- | --- |
מושב צפרירים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎323 מטר
תאריך ייסוד: 1958
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 428 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) צפרירים(למפת השפלה רגילה) צפרירים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צפרירים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צפרירים31°39′36″N 34°56′38″E﻿ / ﻿31.6600919889999°N 34.9439025715337°E﻿ / 31.6600919889999; 34.9439025715337  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - צפרירים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
אתר המושב
צַפְרִירִים הוא מושב בחבל עדולם, מדרום לבית שמש, השייך למועצה אזורית מטה יהודה.
היישוב נקרא על שם רוחות הבוקר הנושבות בו, בשל היותו ממוקם על הר גבוה יחסית לסביבתו. קודם להקמתו, כונה השטח בו נמצא המושב ״עגוּר ג״, וזאת מתוקף היותו ממוקם על אדמות הכפר הפלסטיני ״עג'וּר״ אשר תושביו גורשו או נמלטו ב-1948.
היסטוריה

עבודות לפיתוח האזור התקיימו בשנת 1957 והיישוב הוקם במאי 1958 על ידי עולים מצפון אפריקה והודו, שהתארגנו בתנועת מן העיר אל הכפר, כחלק מתוכנית יישוב חבל עדולם, ונכלל במועצה אזורית האלה (בהמשך התמזגה המועצה לתוך מועצת מטה יהודה). על פי התוכנית, בשנתיים הראשונות המתיישבים הועסקו בעבודות ייעור והכשרת קרקע ורק לאחר מכן הוחל בהקמת המשקים. בסוף 1960 חולקו למתיישבים פרות יוגוסלביות לפיטום. המושב נתקל בקשיים וחלק מהתושבים מכרו את הציוד המשקי שסופק להם. במאי 1961 הוחלט לתת למושב, בו היו כ-30 משפחות, ניסיון אחרון לפני פירוקו. במסגרת השיקום הוקמו רפתות וגדרות לגידול בקר. בשנת 1961 היה כביש הגישה למושב במצב כה גרוע שאגד נמנעה מלהכניס אוטובוסים למושב.
מאז שנת 1980 ישנו תהליך בו עוזבות את היישוב משפחות ממייסדיו, ובמקומן באות משפחות ממרכז הארץ.
הילדים לומדים בבית הספר "הרטוב" בצרעה.
היישובים הקרובים הם גבעת ישעיהו ושריגים.
סמוך למושב, "חורבת מדרס", המהווה אתר ארכאולוגי ויעד לתיירות פנים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שמות חדשים ליישובים, דבר, 16 בדצמבר 1956
↑  מפת האזור, 1918 עם סימון הכפר Ajjur . מפה הוצאת צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  הנעל החדשה של ישראל, מעריב, 26 באפריל 1957
↑  מושב צפרירים עלה על הקרקע בעדולם, דבר, 13 במאי 1958
↑  צפרירים - יישוב חדש באיזור עדולם, דבר, 7 במאי 1958
מנחם תלמי, חבל עדולם מניב ... מרירות, מעריב, 12 במאי 1960
↑  בקר וצאן מוכנסים בחבל עדולם, מעריב, 22 בדצמבר 1960
↑  דנים בשיפור במושב צפרירים, מעריב, 4 במאי 1961
הסוכנות תעשה נסיון אחרון לשקם את צפרירים, מעריב, 9 במאי 1961
↑  מרחיבים הרפתות במשק עדולם, מעריב, 17 באוקטובר 1961
↑  אגד הפסיקה השרות אל צפרירים ולוזית, מעריב, 10 באוגוסט 1961
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590410905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קבוע צימוד

בפיזיקה, קבוע צימוד הוא פרמטר המבטא את גודלו של צימוד. הלגראנז'יאן או ההמילטוניאן של מערכת ניתנים לכתיבה כחיבור של איבר קינטי ואיברי צימוד (או אינטראקציה). כל קבוע צימוד מוכפל באיבר צימוד ובכך קובע את גודלו של איבר הצימוד הרלוונטי ביחס לאיבר הקינטי וביחס לאברי הצימוד האחרים. לדוגמה במודל אייזינג מתואר איבר הצימוד בין כל זוג ספינים כך:  JS_{z}^{1}S_{z}^{2} כאשר אופרטורי הספין מסומנים באות S, וקבוע הצימוד באות J.
לקריאה נוספת

An introduction to quantum field theory, by M.E.Peskin and H.D.Schroeder, ISBN 0-201-50397-2
קבלן בניין

קבלן בניין הוא בעל מקצוע האמון על עבודת הבנייה של מבנים, או על עבודות תשתית הקשורות לבנייה, של חלקי מבנים או נדבכים שונים בבנייה. הקבלן עשוי להיות החל מעצמאי המנהל מספר מצומצם של פועלים ועד חברת בנייה גדולה, העוסקת לעיתים לא רק בבנייה אלא גם ביזמות ובשלבים נוספים של תהליך התכנון והבנייה.
במשפט העברי האחריות החלה על קבלן מעוגנת בדיני שומרים, כשומר שכר.
הקמתו של מבנה הנבנה בבנייה טרומית
סוגי קבלנים

קבלני הבניין מתמחים בבנייה של טיפוסי מבנים שונים, שיטות בנייה שונות, חלקים שונים של הבנייה וכן סדרי גודל שונים של בנייה. קבלן קטן עשוי לעסוק בשיפוץ פנימי של דירה הכוללת בעיקר עבודות גבס
ואילו חברת קבלנות גדולה עשויה לבצע פרויקט בנייה של שכונה שלמה או של מבנים גדולים מאוד. כמו כן, כמעט בכל פרויקט בנייה, פועלים מספר קבלנים, לעיתים כקבלני משנה תחת הקבלן הראשי, האחראים כל אחד על שלב אחר או נדבך אחר של הבנייה, לדוגמה: קבלן הריסה (של מבנה קודם שהיה בשטח), קבלן עבודות עפר, קבלן שלד, קבלן חשמל, קבלן אינסטלציה, קבלן עבודות טיח וכו'.
הסכם העבודה

פעילותו של קבלן הבניין היא פרויקטלית, ומתבצעת לרוב על פי חוזה ספציפי לפרויקט. קיימים מספר סוגים של חוזים אופייניים לעבודת הקבלן:
לפי כמות עבודה: חוזה לפיו שכרו של הקבלן נקבע לפי חישוב כמויות הבנייה (לדוגמה: שטח קירות, כמות הפתחים, אורך צנרת וכדומה). חוזה זה נקבע על פי כתב כמויות אותו מכינים המתכננים. במקרה של עבודה לפי חוזה זה, קל לתמחר שינויים בתכנון הבנייה, שכן לכל עבודה יש מחיר.
לפי זמן עבודה: חוזה לפיו העבודה מתבצעת עם כמות מסוימת של כלים ועובדים אליה מתחייב הקבלן, והתשלום שניתן לו תואם לזמן העבודה. הסכם זה נוח לקבלן כאשר עבודת הבנייה תלויה בגורמים רבים שאינם בשליטתו ומצריכים שיתוף פעולה מלא עם יזם ומנהל הפרויקט.
פאושלי: מגרמנית, Pauschale. חוזה שבו הצעת מחיר כוללת מצד הקבלן. בהסכם פאושלי מקבל הקבלן את תוכניות העבודה, מבצע הערכה כללית לעלות הבנייה הכוללת ומשקלל בה גם ניהול סיכונים. בחוזה פאושלי, מבקש הקבלן מחיר גבוה יותר מאשר בחוזים אחרים, וזאת בשל העובדה שלהסכם פאושלי לא יהיו תוספות או הפחתות כספיות לעיתים גם (אם נקבע במפורש בהסכם) אם היקף העבודה יגדל או יקטן, ואף אם תוכניות העבודה ישתנו במהלך העבודה וכן בגלל הסיכונים שבלקיחת העבודה. עם זאת, הערכה שגויה או סיבוכים במהלך הבנייה עלולים לגרום לו להפסדים כספיים גדולים ואף לפשיטת רגל ולכן נהוג לשלם עבור שינויים ותוספות אשר מעבר לקבוע בתוכניות העבודה שחתמו עליהם הצדדים לפני תחילת העבודה.
הסכם העבודה > בחירת הקבלן

בבנייה הפרטית, קבלן הבנייה נבחר על פי שיקוליו האישיים של יזם הבנייה, שעשויים להתבסס על המלצות, היכרות אישית, ניסיון עבר טוב וכדומה. בבנייה הציבורית, כזו היזומה על ידי גופים ציבוריים כגון חברות ממשלתיות או רשויות מקומיות, תהליך בחירת הקבלן נעשה על פי חוק. במדינות רבות תהליך בחירת הקבלן מתבצע באמצעות מכרז.
בעת מכרז הקבלן מגיש הצעת מחיר ומעמיד ערבויות בנקאיות מתאימות בהתאם לתנאי המרכז. בישראל, מפקח משרד התמ"ת על קבלני הבניין וכל קבלן חייב להחזיק ברישיון קבלן בתוקף, הקבלנים מסווגים לפי תחומי פעילות שונים כגון עבודות עפר, קבלן פיתוח, עבודות הנדסיות, גשרים ובניין.
קבלן בניין מבצע את העבודה אותה מתכנן האדריכל לקבלן הבניין ישנם מהנדסים אזרחיים האחראים על ביצוע עבודות הפיקוח והליווי ההנדסי של הפרויקט.
אחריות הקבלן

ככלל, אחריותו של הקבלן מוגדרת בחוזה העבודה בכל פרויקט שאותו הוא נשכר לבצע. בנוסף, מחויב הקבלן לתקני בנייה המוגדרים בחוק, בעיקר במסגרת תקנות התכנון והבנייה, וכן על מספר נושאים נוספים בהם מחויב הקבלן מטעם החוק - נושאים בהם משחרר הקבלן את היזם מאחריות. למשל, כל הטיפול בפועלי הבניין של הקבלן - שכרם, תנאי העסקתם, בטיחותם וניהולם - הוא באחריותו הבלעדית של הקבלן. באחריות קבלן הבניין גם לבצע אבטחת איכות של עבודות הבניה, ובפרויקט הנדסי מורכב על קבלן הבניין לוודא הימצאותו בשטח של מהנדס אזרחי לצורך בקרת איכות מתמדת. כאשר מבצעים יציקות באתר הבניה על מהנדסי הבניין אותם מעסיק קבלן הבניין לאשר את היציקות המבוצעות ולחתום ביומן העבודה של אתר הבניה בו מבוצעות עבודות הבניה על ידי קבלן בניין.
אחריותו של הקבלן אינה מסתיימת עם גמר עבודת הבנייה אלא נמשכת, בהתאם לחוזה ולחוקי המדינה, גם שנים נוספות לאחר סיום הבנייה. כך לדוגמה, אם התגלו ליקויים בבנייה, מספר שנים לאחר סיומה או רק לאחר חורף קשה או רעידת אדמה, נושא הקבלן בחלק מן האחריות לליקויים.
אחריות זו משוקללת בשכר העבודה של קבלן הבנייה אך פוטרת באופן חלקי את יזם הבנייה ומתכנני הפרויקט מעבודה ניהולית ומאחריות מסוימת (האחריות לעולם לא נסמכת על הקבלן בלבד אלא גם על היזם ובעל הנכס ועל מתכנניו).
בישראל

במדינת ישראל ענף הקבלנות שמרני לעומת ענף הקבלנות במדינות המערביות והמפותחות.[דרוש מקור] עם זאת, בשנים האחרונות התפתח ענף הבנייה בארץ ושיטות ביצוע חדשות ומתקדמות מיושמות, שיטות הבניה המתקדמות כוללות בנייה בקונסטרוקצית פלדה כמו שנהוג באמריקה ובאירופה.
קבלני הבניין בישראל מאוגדים במסגרת התאחדות הקבלנים והבונים בישראל.
רשם הקבלנים במשרד השיכון פועל מכוח חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, התשכ"ט–1969, והוא מנהל את פנקס הקבלנים, שבו מופיעים כל הקבלנים הרשומים וסיווגם המקצועי והכספי. הרשם מנפיק לכל קבלן רישיון שנתי. קבלן רשאי לבצע רק עבודות שהיקפן הכספי או מהותן המקצועית אינם חורגים מהתחום שנקבע לו לפי סיווגו.
בישראל > הכשרה מקצועית

ההכשרה המרכזית בתחום היא לתפקיד מנהלי עבודה. בעבר נדרש ניסיון של שבע שנים בעבודה בחברות בנייה לפני הכשרה בקורס. החל משנת 2013 המסלול המקובל לניהול עבודת בניין מתבסס על הכשרת מהנדס, הנדסאי או טכנאי אזרחי הנדרשים לשתי שנות ניסיון בעבודות בניין.
ראו גם

בנייה
אדריכל
מהנדס בניין
הערות שוליים

↑  מקור השם "קבלן", במשמעות של מבצע עבודות בניה, מופיע במשנה במסכת שביעית ג' ט'
↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 772-775: חוק חוזה הקבלנות, באתר דעת.
↑  מרשם הקבלנים
↑  אתר ההתאחדות
↑  האתר של רשם הקבלנים
| מקצועות הבנייה |
| --- | --- | --- |
| תכנון | מודד • אדריכל • מהנדס קונסטרוקציה (הנדסת מבנים) |  |
| תכנון משני | מהנדס חשמל • יועץ בטיחות • יועץ אינסטלציה • יועץ מיזוג אוויר • יועץ מעליות • יועץ תחבורה • יועץ אקוסטיקה • אדריכל נוף • אדריכל פנים |  |
| ביצוע | קבלן בניין • מהנדס ביצוע |  |
| פיקוח | מפקח בנייה • חשב כמויות |  |
| עבודות שלד | בנאי • מניח לבנים • טייח • טפסן • רתך • מקים ומאחזק פיגומים • מפעיל ציוד מכני כבד |  |
| עבודות פנים | רצף • שרברב • חשמלאי |  |
| עבודות גמר | צבע • נגר • מנקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4133671-9  NKC: ph126092
צפעונים

| צפעונים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
תת־משפחה:: צפעונים
שם מדעי
 Viperinae ‏אופל, 1811

צִּפְעוֹנִים (שם מדעי: Viperinae), תת-משפחה של נחשים ארסיים ממשפחת הצפעיים החיים באירופה, אסיה ואפריקה (חוץ מהאי מדגסקר).
תת-משפחה זו כוללת את רוב הנחשים הארסיים החיים בישראל.
השמות צִפְעוֹנִי וְהַצְּפִעוֹת מוזכרים במקרא בפסוקים שונים, ובאזכור הבא מוסבר ההבדל בין נחש שאינו ארסי היודע לנשוך לבין נחש ארסי המכיש ומפריש ארסו 

ָָָָָָָָָָ* משלי, כ"ג, ל"ב: "אַחֲרִיתוֹ כְּנָחָשׁ יִשָּׁךְ וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ"
סוגים

בתת-המשפחה יש 12 סוגים:
מין יחיד - צפע אוזנגאו (Adenorhinos barbouri).
צפעוני ההרים (Atheris) - בו 8 מינים
ביטיס (Bitis)- בו 14 מינים.
עכן (Cerastes) - בו 3 מינים.
דאבויה (Daboia) - בו 2 מינים.
אפעה (Echis) - בו 8 מינים.
מין יחיד - צפע חול אסייתי (Eristicophis macmahonii).
צפע גדול (Macrovipera) - בו 4 מינים.
מין יחיד צפע הר קניה (Montatheris hindii).
מין יחיד צפע השפלה (Proatheris superciliaris).
שפיפון (Pseudocerastes).
צפע (Vipera) - בו 23 מינים.
גלריה

עכן חרטומים
ביטיס קרנפי
צפע הודי
צפע מזרחי
צפע חול אסייתי
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541442805171  BnF: cb12259966d (data)  LCCN: sh85143719
צ'לה סנדובל

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1956 (בת 68) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה 
 
צ'לה סנדובל (בספרדית: Chela Sandoval; נולדה ב-31 ביולי 1956), היא פרופסור ללימודי צ'יקנה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. היא תאורטיקנית ידועה בפמיניזם פוסט-קולוניאלי ופמיניזם של העולם השלישי. החל מהמאמר החלוצי שלה משנת 1991, "U.S. Third World Feminism: The Theory and Method of Oppositional Consciousness in the Postmodern World" (פמיניזם עולם שלישי אמריקאי: התאוריה והשיטה של תודעה אופוזיציונית בתוך העולם הפוסט-מודרני), סנדובל התגלתה כקול משמעותי עבור נשים של צבע בפמיניזם הדה-קולוניאלי.
חיים אישיים

סנדובל נולדה וגדלה בסן חוזה, קליפורניה. היא תיארה את הוריה ממעמד הפועלים כ"אב מכונאי/פילוסוף" ו"אם מלגזנית/אקטיביסטית רוחנית" - חוזה מצ'לאביו לוסרו-סנדובל ופרל אנטוניה דוריה-סנדובל. יש לה ארבע אחיות, ג'נט רובין, סנדי וג'ולי.
השכלה

סנדובל סיימה תואר ראשון ושני באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. היא החלה להתעניין בפמיניזם בשנת 1971 כשהיא נרשמה לקורס "נשים בספרות". כתוצאה מהקורס, היא נהייתה מעורבת בקולקטיב מדיה נשים, קבוצה שהכינה תוכניות טלוויזיה בערוץ הכבלים הציבורי. ב-1978, סנדובל עברה לניו יורק כדי לעבוד כמתמחה ב-ABC News, משרה אשר סדרה עבורה ברברה וולטרס. אך בסופו של דבר סנדובל החליטה להמשיך לדוקטורט ולא לקריירה כיוצרת סרטים דוקומנטרית. בראיון מ-2005, סנדובל אמרה שהמניע להחלטה היה הרצון להפוך את האקטיביזם לאפקטיבי יותר.
המרצים שלה בתוכנית להיסטוריה של התודעה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז כללו את סטיבן הית', תרזה דה לורטיס, ויויאן סובצ'ק וג'ייני פלייס. המנטורים שלה שם היו היידן וייט, דונה הראוויי, ג'יימס קליפורד ותרזה דה לורטיס. בהתחלה היא התכוונה לכתוב את עבודת הדוקטורט שלה על נשים וקולנוע, אך לימודיה הובילו אותה לכיוון הפילוסופיה. עבודת הדוקטורט שלה היוותה את התרומה התאורטית הראשונה שלה, הרעיון של תודעה אופוזיציונית.
אפילו כדוקטורנטית, סנדובל שיחקה תפקיד חשוב בפמיניזם האמריקאי. היא כתבה דו"ח מטעם ברית נשות העולם השלישי בעקבות מחלוקת קשה שפיצלה את התנועה ללימודי נשים סביב הכנס של האגודה הלאומית ללימודי נשים ב-1981 שנושאו היה נשים וגזענות.
תאוריות

העבודה הנחשבת ביותר שלה, Methodology of the Oppressed, (מתודולוגיה של המדוכאים), פיתחה באופן מלא את הרעיון המקורי שלה תודה אופוזיציונית מבדלת, מצב של "אידאולוגיה-פראקסיס" המושרש בחוויות עולם השלישי בארצות הברית, ואשר מתנגד לקטגוריות בינאריות של זהות לטובת נזילות וניעות ביניהן. היא מצינת את פרדריק ג'יימסון בתור מי שזיהה את הרעיון של תודעה אופוזיציונית בעבודתה ועודד אותה לפתח את זה, אף על פי שהעבודה שלה היא גם ביקורת וגם הרחבה של עבודתו של ג'יימסון.
עבודתה של סנדובל השפיעה מאוד במסגרת הגל השני של הפמיניזם, והרעיון של תודעה אופוזיציונית עומדת במרכז ה"סייבורג פמיניזם" של דונה הראווי, והרעיון אומץ על ידי חוקרים מתחומים רבים נוספים.
מאוחר יותר, סנדובל חיברה בין הסוגיות המוקדמות בהן עסקה, בעיקר בתחום התרבות, לבין עבודתה על תודעה אופוזיציונית, כדי להתמקד במה שהיא מכנה artivism, ניאולוגיזם שהיא פיתחה עם גיסלה לה טור, הלחם של המילים באנגלית ל"אמנות" ו"אקטיביזם", כדי לתאר את מי שעושה אקטיביזם באמצעות האמנות.
סנדובל הציעה את הרעיון של פמיניזם "אנטי-מגדר", במבוסס על המודל והשיח של אנטי-גזענות, כסוג של פמיניזם הרואה במגדר הבניה חברתית מזיקה.
עבודות נבחרות

Methodology of the Oppressed. Book Series: Theory Out of Bounds. University of Minnesota Press, 2000.
"New Sciences: Cyborg Feminism", CyberSexualities: A Reader on Feminist Theory, Cyborgs and Cyberspace, Ed. Jenny Wolmark. University of Edinburgh Press, Britain, 2000.
"New Sciences: Cyborg Feminism and the Methodology of the Oppressed", in The Cyborg Handbook, ed. Chris Hables Gray. New York: Routledge, 1995. Print.
The Chicano Studies Reader: An Anthology of Aztlán, 1970-2000. Co-edited with Chon Noriega, KarenMary Davelos, and Rafael Perez-Torres. University of California Center for Chicano Research Center Publication, 2001.
"Foreword: AfterBridge/Technologies of Crossing", In This Bridge We Called Home: Radical Visions for Transformation, Eds., Gloria Anzaldúa and AnaLouise Keating. Routledge UP, 2002. Print.
Methodology of the Oppressed. By Chela Sandoval. Foreword by Angela Y. Davis. Minneapolis and London: University of Minnesota Press, 2000.
"Dissident Globalizations, Emancipatory Methods, Social Erotics." By Chela Sandoval. In Queer Globalizations: Citizenship and the Afterlife of Colonialism. Edited by Arnaldo Cruz-Malave and Martin F. Manalansan. New York: New York University Press, 2002. Print.
"US third world feminism: The theory and method of oppositional consciousness in the postmodern world." Genders 10 (1991): 1-24.
"Feminism and racism: A report on the 1981 National Women’s Studies Association Conference." Making Face, Making Soul: Creative and Critical Perspectives by Feminists of Color. Ed. Gloria Anzaldúa. San Francisco: Aunt Lute (1990): 55-71. Print
"Mestizaje as method: Feminists-of-color challenge the canon." Living Chicana theory (1998): 352-370.
"Theorizing white consciousness for a post-empire world: Barthes, Fanon, and the rhetoric of love." Displacing whiteness: Essays in Social and Cultural Criticism. Ed. Ruth Frankenberg. Duke UP,1997. 86-107. Print.
"Comment on Krieger's" Lesbian Identity and Community: Recent Social Science Literature"." Signs (1984): 725-729. JSTOR. Web.
Sandoval, Chela, and Guisela Latorre. "Chicana/o artivism: Judy Baca’s digital work with youth of color." Learning race and ethnicity: Youth and digital media (2008): 81-108. Web.
"Re-entering cyberspace: sciences of resistance." Dispositio (1994): 75-93. JSTOR. Web.