stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינדרלה (סרט, 2015)
תקציר העלילה

סיפורה של סינדרלה עוקב אחר גורלה של אלה הצעירה, שבעקבות מותה הטראגי של אמה, אביה נישא בשנית. להוטה לתמוך באביה, אלה מקבלת באהבה את האם החורגת החדשה שלה - ליידי טרמיין ואת שתי בנותיה אנסטסיה ודריזלה לבית המשפחה. אבל כאשר אביה של אלה נפטר באופן פתאומי ובלתי צפוי, אלה מוצאת את עצמה נתונה לחסדיה של המשפחה הקנאית והאכזרית שנותרה לה. אלה הופכת להיות משרתת מכוסה באפר, ומשפחתה האכזרית כינתה אותה בשם סינדרלה, מאחר שנהגה לעבוד באפר (Cinder). אלה החלה לאבד את תקוותה, אך עם כל הדברים שנגרמו לה, היא זכרה את המילים של אמה כשעוד הייתה בחיים - "תהיי אמיצה וטובת לב". וכך היא לא מתייאשת ולא מתעבת את אלה שמתעללים בה.
בזמנה החופשי היא הייתה יוצאת ליער עם הסוס שלה עד שיום אחד פגשה אדם זר ביער בשם קיט (ריצ'רד מאדן) שמאוחר יותר מתגלה כנסיך. בהיותה לא מודעת לכך שהוא באמת נסיך, ובמחשבה שהוא רק עובד פשוט בארמון, אלה סוף סוף מרגישה שהיא פגשה את הנפש התאומה שלה. נראה כאילו גורלה עומד להשתנות כאשר הארמון שולח הזמנה פתוחה לנשף לכל הנשים הפנויות בממלכה, דבר זה מעורר את תקוותיה של אלה שוב. האם החורגת שלה אוסרת עליה להשתתף בנשף והורסת את שמלתה שקיבלה מאמא המנוחה. אבל, כמו בכל האגדות הטובות, תמיד יש מישהו שעוזר, ואישה חביבה שהיא הפיה הטובה, יחד עם דלעת ענקית וכמה עכברים, מכינים את סינדרלה לנשף: הדלעת הופכת לכרכרה והעכברים נהיים לסוסים לבנים המניעים את הכרכרה, האווז לרכב והלטאות למשרתים. בנוסף, היא מעניקה לאלה שתי נעלי זכוכית. הפיה אומרת לאלה שהכישוף יפוג בחצות. אלה מגיעה לנשף ומגלה שהמתלמד שפגשה ביער הוא בעצם נסיך. אלה כובשת את לבו של הנסיך ואחרי ריקוד באולם הנשפים הם מבלים ביחד ברחבי הארמון והגינה המלכותית. השניים מתאהבים אך אלה בורחת בחצות שכן הכישוף החל לפוג כפי שהתריעה הפיה. במהלך מנוסתה אלה מאבדת את אחת מנעלי הזכוכית.
הנסיך מוצא את הנעל ולאחר מות אביו המלך הוא סורק את הממלכה ביחד עם הדוכס הגדול ומפקד המשמר במטרה לחפש ולמצוא את הבחורה שלה שייכת הנעל. אמא החורגת של אלה מגלה שאלה היא היפהפייה מהנשף שלה שייכת נעל הזכוכית ונועלת אותה בעליית הגג. הנסיך מגיע לביתה של אלה ומשפחתה החורגת ושומע את אלה שרה בעצב. בניגוד להנחיות הדוכס, הנסיך מורה על שחרורה של אלה מעליית הגג ומדידת הנעל עליה. הוא מנסה את הנעל על אלה, הנעל מתאימה והוא מאשר שאלה היא היפהפייה מהנשף. היא סולחת למשפחתה על רשעותן, וצוין שהן הוגלו מהממלכה עם הדוכס לאחר שהיא כרתה אתו ברית שבו הנסיך יישא את הנסיכה שהוא ניסה לשדך לו ושהיא תהפוך לרוזנת ושהיא ושתי בנותיה יישאו לאנשים עשירים, בתמורה שהוא "יעלים את סינדרלה" ויגיד שכל הדבר הזה היה מין בדיה. הוא נישא לסינדרלה בסוף הסרט ורואים את שניהם מתנשקים ממרפסת הטירה.
שחקנים

| שם השחקן | שם המדבב/ת בעברית | שם הדמות |
| --- | --- | --- |
| לילי ג'יימס | משי קלינשטיין | סינדרלה |
| ריצ'רד מאדן | ערן מור | נסיך החלומות (ידוע גם בתור "קיט") |
| קייט בלאנשט | הילה זיתון | ליידי טרמיין, האנטגוניסטית הראשית של הסרט. כשרשעותה נבעה שהיא רצתה סוף טוב משלה. |
| הלנה בונהם קרטר | איילת רובינסון | הפיה הטובה, משמשת אף בתור המספרת. |
| הולידיי גריינג'ר | ספיר דרמון | אנסטסיה טרמיין, בתה של ליידי טרמיין |
| סופי מק'שרה | יעל טל | דריזלה טרמיין, בתה השנייה של ליידי טרמיין |
| סטלאן סקארסגארד | צביקה שוורצברג | דיוק, הדוכס הגדול |
| נונסו אנוזי | אלון שר | קפטן |
| דרק ג'קובי | אלברט כהן | המלך |
| היילי אטוול | רונה פרומצ'נקו | אמה של סינדרלה |
| בן צ'פלין | יפתח אופיר | אביה של סינדרלה |
הפקה > פיתוח

לאור ההצלחה של סרטו של טים ברטון, אליס בארץ הפלאות, חברת וולט דיסני החלה ב-מאי 2010 בפיתוח של עיבוד קולנועי חדש של הקלאסיקה סינדרלה. מארק רומנק חתם על בימוי הסרט, יחד עם סימון קינברג המפיק וכריס וייץ התסריטאי. בינואר 2013, רומנק עזב את הפרויקט. בהמשך חברת דיסני הייתה במשא ומתן עם קנת בראנה בנוגע לבימוי הסרט.
הפקה > ליהוק

קייט בלאנשט תשחק את ליידי טרמיין בסרט. אמה ווטסון קיבלה הצעה לשחק את סינדרלה בסרט, אבל היא נשרה מהמועמדות כיוון שהשתתפה בעיבוד חדש של היפה והחיה. השחקניות גבריאלה ויילד, סרשה רונן ואלישיה ויקנדר גם כן קיבלו הצעה לשחק את סינדרלה אולם נשרו גם הן עקב עבודות אחרות. בחודש אפריל 2013 דווח כי בלה היתקוט, לילי ג'יימס ומרגו רובי נבחנות על גילום סינדרלה בסרט, וריצ'רד מאדן על גילום דמותו של הנסיך. ב-30 באפריל 2013 הוכרז כי לילי ג'יימס נבחרה לגלם את דמותה של סינדרלה. השתתפותם של קנת בראנה (במאי הסרט) וקייט בלאנשט (ליידי טרמיין) בסרט אושרה גם כן באותו היום. ב-8 במאי 2013 ריצ'רד מאדן לוהק לתפקיד הנסיך. ביוני 2013 דווח כי הולידיי גריינג'ר וסופי מק'שרה יגלמו את תפקידן של אנסטסיה ודריזלה טרמיין בהתאמה. מאוחר יותר באותו החודש, הלנה בונהם קרטר לוהקה לתפקיד הפיה הטובה. ביולי 2013, סטלאן סקארסגארד קיבל הצעה לשחק את הדוכס הגדול בסרט, והשתתפותו אושרה באופן רשמי על ידי דיסני כחודשיים לאחר מכן. באוגוסט 2013, היילי אטוול הצטרפה לצוות השחקנים ומשחקת את אמה של סינדרלה. ב-23 בספטמבר 2013, הוכרז כי דרק ג'קובי ישחק בסרט את המלך ונונסו אנוזי את הקפטן, שהוא ידידו הנאמן של הנסיך. בדצמבר 2013, נחשף כי בן צ'פלין ישחק את אביה של סינדרלה בסרט.
הפקה > צילום

צילום הסרט החל ב-23 בספטמבר 2013. הפקת הסרט התקיימה באולפני Pinewood בלונדון, והצילומים התקיימו ברחבי בריטניה, כולל ארמון בלנהיים, טירת וינדזור, המכללה הימית המלכותית בגריניץ' והפארק השחור. הסרט נכנס לפוסט-פרודקשן בדצמבר 2013.
מוזיקה

ב-7 ביוני 2013 הוכרז כי פטריק דויל, המוזיקאי והמלחין של סרטים רבים של קנת בראנה, הוא המלחין של פסקול הסרט.
כל המוזיקה המקורית של הסרט הולחנה ונכתבה בידי דויל.
קבלת פנים > שיווק

טריילר וכרזה של הסרט שוחררו על ידי דיסני ב-15 במאי 2014. הטריילר אינו מציג מידע או תמונות של השחקנים או עלילת הסרט, אלא כולל בתוכו הנפשה של נעל הזכוכית של סינדרלה בלבד.
קבלת פנים > תאריך יציאה לאקרנים

חברת וולט דיסני קבעו כי היום שבו ייצא הסרט לאקרנים הוא ה-13 במרץ 2015.
הערות שוליים

1 2  "Disney Dates ‘Cinderella’ For March 2015",‏ אתר deadline.com, ה-24 ביוני 2013.
1 2 3 4  DISNEY'S LIVE ACTION "CINDERELLA" BEGINS PRINCIPAL PHOTOGRAPHY IN LONDON, ‏אתר חברת וולט דיסני, ה-23 בספטמבר 2013.(הקישור אינו פעיל, 27.06.2018)
↑  Disney Pays Seven-Figures For Aline Brosh McKenna’s Live-Action ‘Cinderella’ Pitch, ‏ אתר deadline.com, ה-17 במאי 2010.
↑  Disney Courting Mark Romanek To Direct Re-Imagined Cinderella, ‏אתר deadline.com, ה-12 באוגוסט 2011.
↑  Disney's new 'Cinderella' loses director Mark Romanek, ‏אתר digitalspy.co.uk, ה-18 בינואר 2013.
↑  Cate Blanchett Up For A Wicked Role In Disney's Live Action Cinderella Feature, ‏מה-28 בנובמבר 2012.
↑  Emma Watson In Talks To Play Cinderella In Live-Action Film.(הקישור אינו פעיל, 27.06.2018)
↑  Three Actresses Testing To See If Glass Slipper Fits For ‘Cinderella’ Lead.
1 2  Lily James is Disney's Cinderella, ה-30 באפריל 2013.
↑  Disney Casts 'Game of Thrones' Actor as 'Cinderella's' Prince.
↑  ‘The Borgias’ Star Holliday Grainger Joins Disney's ‘Cinderella’ (Exclusive), מה-11 ביוני 2013.
↑  'Downton Abbey' Star in Talks to Join Disney's 'Cinderella' (Exclusive), מה-11 ביוני 2013.
↑  Helena Bonham Carter to Play Fairy Godmother in Disney's 'Cinderella' (Exclusive), מה-20 ביוני 2013.
↑  Stellan Skarsgard in Talks to Join 'Cinderella' (Exclusive), אתר The Hollywood Reporter, מה-12 ביולי 2013.
↑  Hayley Atwell joins Kenneth Branagh's 'Cinderella', אתר Digital Spy, מה-27 באוגוסט 2013.
↑  Lady Rose film role goes to blazes... Sizzling Lily James's gown catches fire as she films live-action Cinderella, מה-11 בינואר 2014.
↑  הילרי בוסיס, First look at Disney's live-action 'Cinderella' -- PHOTO, אתר Entertainment Weekly, מה-23 בספטמבר 2013.
↑  Kenneth Branagh Talks JACK RYAN, Changes Due to Budgetary Reasons, Whether He Will Make Another Shakespeare Movie, CINDERELLA, and More, אתר collider.com, מה-17 בינואר 2014.
↑  Patrick Doyle to Reunite with Kenneth Branagh on Disney’s ‘Cinderella’, אתר filmmusicreporter.com, מה-7 ביוני 2013.
↑  איתן אנדרטון, The Glass Slipper Shimmers in First Teaser & Poster for 'Cinderella', אתר firstshowing.net, מה-16 במאי 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015049661  VIAF: 315602577   WorldCat (עם VIAF): 315602577
סיפורים לפני השינה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אדם שאנקמן 
 הופק בידי:  אדם סנדלר אנדרו גאן ג'ק ג'יארפוטו
 תסריט:  מאט לופז, טים הרליהי 
 עריכה:  טום קוסטיין
 שחקנים ראשיים:  אדם סנדלר קרי ראסל גאי פירס ראסל בראנד ריצ'רד גריפית'ס טרסה פאלמר לוסי לולס קורטני קוקס
 מוזיקה:  רופרט גרגסון ויליאמס
 צילום:  מייקל בארט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האפי מדיסון Gunn Films Offspring Entertainment
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 2008
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פנטזיה, סרט ילדים 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 תקציב:  $80,000,000
 הכנסות:  $212,874,442
 הכנסות באתר מוג'ו:   bedtimestories
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפורים לפני השינה (באנגלית: Bedtime Stories) הוא סרט קומדיית-פנטזיה אמריקאי לכל המשפחה בכיכובו של אדם סנדלר, משנת 2008. יצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2008.
עלילה

העלילה מתמקדת בעיקר בסקיטר ברונסון (אדם סנדלר), איש תחזוקה במלון, שחולם להיות בעליו. מנהל המלון בארי (ריצ'רד גריפית'ס) מאכזב את סקיפר ונותן את המלון לבן זוגה של ביתו ויולט (טרסה פאלמר), קנדל (גיא פירס). כאשר סקיפר מתארח במסיבת היום הולדת של אחייניו: בובי (לורה אן קסלניג) ופטריק (ג'ונתן מורגן הייט), אחותו וונדי (קורטני קוקס) מבקשת ממנו לשמור עליהם למשך כמה זמן עד שהיא תחזור מנסיעת העסקים שלה. סקיפר משתדל ככל יכולתו לנסות להגיע בזמן לביתם לפני שהאומנת שלהם ג'יל (קרי ראסל) תלך ללימודיה. סקיפר נעזר בחברו עובד המלון מיקי (ראסל בראנד) כדי לשעשע את אחייניו ומגלה שהוא מסוגל בעזרת הסיפורים שיספר להם לפני השינה. תחילה בסיפור הראשון הוא משתמש בסוף רע ואומר להם שלפעמים אין סוף טוב, אך אחייניו מתעקשים שישנה את סוף הסיפור, סקיפר מנסה בשנית ובמקומו אחייניו ממציאים את הקטעים הטובים. למחרת לאחר כמה אירועים מוזרים שקרו כמו בסיפור שסיפרו, סקיפר מגלה שכל סיפור שאחייניו מספרים הופך למציאות ומנסה להשתמש בזה לטובתו. לאחר שאחייניו מגלים זאת הם מערימים עליו והופכים את הסיפור האחרון שלהם לסוף רע, סקיפר שמנסה לתקן את מצבו גורם לפיטוריו ובאותו זמן מגלה כי את המלון החדש יבנו במקום שבו יהרסו את בית הספר של בובי ופטריק, לבסוף סקיפר מגיע לבית הספר בזמן, דוחה את הריסתו, מדבר עם מנהלו ומזיז את מקום הבנייה החדש של בית המלון לשטח חדש. אחייניו שמגלים את אומץ ליבו סולחים לו ובנוסף סקיפר בונה בית מלון חדש משלו שם הוא יארח את אחייניו ופותח מערכת יחסים עם ג'יל.
שחקנים ודמויות

סקיטר ברונסון – אדם סנדלר
ג'יל – קרי ראסל
פטריק – ג'ונתן מורגן הייט
בובי - לורה אן קסלינג
מיקי - ראסל בראנד
קנדל - גאי פירס
וונדי - קורטני קוקס
אספן - לוסי לולס
בארי - ריצ'רד גריפית'ס
ויולט - טרסה פאלמר
הערות שוליים

↑   "סיפורים לפני השינה", במסד הנתונים Box Office Mojo (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרס הספר הלאומי (ארצות הברית)

| --- | --- |

הלוגו של פרסי הספר הלאומי
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  קרן הספר הלאומית
 תקופת הפרס:  1936–הווה (כ־88 שנים)
 אתר פרס הספר הלאומי
פרס הספר הלאומי (באנגלית: National Book Award) הוא פרס ספרותי, המוענק מדי שנה בארצות הברית על ידי קרן הספר הלאומי (אנ').
הפרסים מוענקים לספר אחד מדי שנה בכל אחת מחמש הקטגוריות: סיפורת, ספרי עיון, שירה, תרגום ונוער. הקרן מעניקה גם שני פרסי מפעל חיים מדי שנה: "מדליה על תרומה מכובדת לתרבות הספרותית האמריקאית" ו"פרס הספרות על שירות יוצא מן הכלל לקהילה הספרותית האמריקאית". הטקס מתקיים בעיר ניו יורק מדי שנה בחודש נובמבר. בדומה לפעילויות ציבוריות אחרות, הופסקה פעילותו בתקופת מגפת הקורונה.
טקס פרסי הספר הלאומי התקיים לראשונה בשנת 1936 על ידי איגוד מוכרי הספרים האמריקאי (אנ'). במהלך מלחמת העולם השנייה הופסקה הענקת הפרס ובמשך תקופה ממושכת לא התקיימה. הטקס חודש בשנת 1950 על ידי שלושה ארגונים מתעשיית הספרים. בתקופת קיומו הראשונה של הפרס, היו זכאים לקבלו גם סופרים ומוציאים לאור שאינם אמריקאים. מתקופת חידושו, הפרס מוענק רק לספרים שפורסמו בארצות הברית במהלך שנת הפרס.
בשנת 1988 הוקמה "קרן הספר הלאומי", שהיא מוסד ללא כוונת רווח, במטרה לנהל ולהעצים את פרסי הספר הלאומיים. מעבר לבחירת הפרס, הקרן מתמקדת גם בקידום החינוך והאוריינות, בעיקר על ידי חסות להופעות פומביות של סופרים. מטרתה המוצהרת של הקרן היא  "לחגוג את הספרות הטובה ביותר בארצות הברית, להרחיב את הקהל שלה ולהבטיח שלספרים יהיה מקום נכבד בתרבות האמריקאית".
מדי נובמבר מתקיימת ארוחת ערב חגיגית לפני טקס פרסי הספר הלאומי, אליה מוזמנים כל הסופרים שהגיעו לגמר בקטגוריות השוהות.  בטקס עצמו מכריז צוות  השופטים על הזוכים בפרסי הספר הלאומי של השנה. כל הפיינליסטים מקבלים 1,000 דולר, מדליה וציטוט שנבחר על ידי צוות השופטים; הזוכים מקבלים 10,000 דולר ופסל ברונזה יוקרתי.
בשנת 2017 פורסם בניו יורק טיימס כי פרסי הספר הלאומי, פרס מאן בוקר ופרס נובל לספרות נחשבים "לפרסים הספרותיים היוקרתיים ביותר בעולם".
הערות שוליים

↑  National Book Awards, infoplease, ‏11 בפברואר 2017
↑  "Lewis is Scornful of Radio Culture: Nothing Ever Will Replace the Old-Fashioned Book ...", The New York Times, 1936-05-12, page 25.
↑  National Book Foundation: "Mission and History of the National Book Foundation". Retrieved 2019-01-03.
↑  Mission & History, National Book Foundation
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האנה מונטנה: הסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  האנה מונטנה 
 בימוי:  פיטר צ'לסום 
 הופק בידי:  אלפרד גוף, מיילס מילר 
 תסריט:  דן ברנדסן 
 עריכה:  דויד מוריץ 
 שחקנים ראשיים:  מיילי סיירוס בילי ריי סיירוס אמילי אוסמנט לוקאס טיל ג'ייסון ארלס   מיטשל מוסו
 מוזיקה:  ג'ון דבני
 צילום:  דוד הניגס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, Millar/Gough Ink, It's a Laugh Productions 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באפריל 2009
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, קומדיה רומנטית, דרמה קומית, סרט נעורים, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  קליפורניה, טנסי, סנטה מוניקה 
 תקציב:  $35 מיליון
 הכנסות:  $155,525,718
 הכנסות באתר מוג'ו:   hannahmontanamovie
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
האנה מונטנה: הסרט (באנגלית: Hannah Montana: The Movie) הוא עיבוד קולנועי לקומדיית המצבים האמריקנית לנוער "האנה מונטנה" של חברת וולט דיסני. הסרט בוים על ידי פיטר צ'לסום והתסריט לסרט נכתב על ידי דניאל ברנדסן. בסרט מככבים מיילי סיירוס, אמילי אוסמנט, ג'ייסון ארלס, לוקאס טיל ובילי ריי סיירוס.
הצילומים לסרט החלו באפריל 2008 ולקחו חלק בעיקר בקולומביה, טנסי ובלוס אנג'לס, קליפורניה והסתיימו ביולי 2008. הסרט יצא לראשונה לאקרנים ב-10 באפריל 2009 בארצות הברית ובקנדה.
גרסאות ה-DVD וה-Blu-ray יצאו לשווקים ב-18 באוגוסט 2009. הסרט הוקרן לראשונה בישראל בחולון ב-9 באפריל 2009.
תקציר העלילה

הסרט נפתח כשמיילי מנסה להיכנס להופעה של עצמה ורואים את ההפיכה שלה להאנה מונטנה. מראיין במערכת עיתון ידועה לשמצה מתחיל לעקוב אחריה בניסיון לגלות "מי זאת האנה מונטנה?"
לפני יום ההולדת של לילי -שהיא חברתה הטובה- היא רבה עם טיירה בנקס על זוג נעליים במתנה ליום הולדת ועל הדרך גם הורסת לחברתה את המסיבה. אבא שלה מגלה זאת ולכן היא צריכה להירגע עם ההופעות ולשוב למקום בו נולדה וגרה קראוולי קורנרס שבטנסי.
היא פוגשת שם את טרוויס שעוזר לה לראות את הצדדים החיוביים במיילי ואת הכיף. והכל התחיל להסתבך, היא נאלצה להיות בשני מקומות בו זמנית -והרסה כמעט את הכל.
היא מבינה שזה או האנה או מיילי ושכדאי שתחליט.
באמצע ההופעה שלה היא נשברת ומורידה את הפיאה בעודה מתוודה מול כולם על מה שעשתה. האנשים מעודדים אותה בקריאות עידוד היא מהססת אבל לובשת את הפיאה.
העיתונאי צילם את הכל והם התחילו לרדוף אחריו לבסוף בעזרת בנותיו הוא החליט להתפטר כדי לא להרוס להם את החלום על "האנה".
מיילי וטרוויס מתפייסים והכל בא על מקומו בשלום.
צוות השחקנים הראשי

מיילי ריי סטיוארט/האנה מונטנה (מיילי סיירוס)
רובי ריי סטיוארט (בילי ריי סיירוס)
ליליאן "לילי" טרסקוט (אמילי אוסמנט)
טארביס ברודי (לוקאס טיל)
ג'קסון רוד סטיוארט (ג'ייסון ארלס)
אוליבר אוסקר אוקן (מיטשל מוסו)
פסקול

אלבום זה יצא ב-23 במרץ 2009 על ידי וולט דיסני רקורדס.
יחסי גינאה ביסאו – סין

| יחסי גינאה ביסאו – סין |
| --- | --- |
גינאה ביסאו: הרפובליקה העממית של סין


גינאה ביסאו: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
36,125: 9,596,967.75
אוכלוסייה
2,221,414: 1,417,968,458
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,966: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
885: 12,549
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

יחסי גינאה ביסאו–סין הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה העממית של סין ובין גינאה-ביסאו. היחסים כוננו במרץ 1974, מספר חודשים לפני עצמאות גינאה ביסאו בספטמבר 1974. בשנים 1990–1998, גינאה-ביסאו שמרה על יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסינית (טאיוואן) ולא עם הרפובליקה העממית. היחסים כוננו מחדש בשנת 1998 ונשמרו מאז.
היסטוריה

סין הייתה אחת מהתומכות של תנועת PAIGC במהלך 12 השנים (1963–1974) של המאבק לעצמאות. כאשר הוביל ה-PAIGC את המדינה לעצמאות בשנת 1974, היא שמרה על יחסים הדוקים עם המפלגה הקומוניסטית של סין עד לניתוק היחסים בשנת 1990 לטובת טאיוואן.
זכויות אדם

ביוני 2020, גינאה-ביסאו הייתה אחת מ-53 המדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם.
ביקורים רשמיים

הביקור הדו-צדדי הראשון התרחש ביולי 1975, כאשר שר החוץ הראשון של גינאה ביסאו, ויקטור סאודה מריה, ביקר בסין. נשיאי גינאה ביסאו ז'ואאו ברנארדו ויאיירה (1982) וקומבה יאלה (2002) ביקרו גם הם בסין.
כלכלה, מסחר וסיוע

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים כלכליים דו-צדדיים בין השנים 1974–1990; סין בנתה אצטדיון, בית חולים ומתקנים טכנולוגיים אחרים. לאחר חידוש היחסים בשנת 1998, סין התמקדה בשיפור הייצור החקלאי, הדיור, הדיג וייצור החשמל. מאז הפורום הראשון לשיתוף פעולה סין-אפריקה בשנת 2000, סין העבירה 113 מיליון דולר בסיוע פיתוח רשמי לגינאה-ביסאו. פרויקטי פיתוח מרכזיים במימון רשמי בגינאה ביסאו כוללים:
48.5 מיליון דולר למודרניזציה של רשת הטלפונים של גינאה ביסאו
18 מיליון דולר להקמת בניין פרלמנטרי בשנת 2003
ביטול החוב של גינאה ביסאו לסין ב-5.8 מיליון דולר בשנת 2001
החל משנת 2002 ייבאה גינאה-ביסאו סחורות סיניות בכ-4.5 מיליון דולר. בשנת 2010 הכריזה סין על קרן של מיליארד דולר שנועדה להגדיל את הסחר בין סין למדינות דוברות פורטוגזית.
בשנת 2017 הודיעה סין כי בכוונתה להשקיע 184 מיליון דולר להקמת תחנת כוח ביומסה.
תרבות

מספר סטודנטים מגינאה ביסאו למדו בסין; בשנת 1998 למדו בסין שלושה עשר ביסאו-גינאים. סין שלחה גם אנשי רפואה לגינאה-ביסאו, כש-7 עובדים בביסאו.
משתתפים עצמאיים במשחקים האולימפיים

משתתפים עצמאיים הם ספורטאים המשתתפים במשחקים האולימפיים שלא במסגרת משלחת של מדינה. ככלל, הספורטאים המשתתפים במשחקים מייצגים מדינה מסוימת. עם זאת, במספר מקרים אירעו נסיבות שלא אפשרו את השתתפותה של מדינה כזו או אחרת במשחקים. כדי שלא לפגוע בספורטאים מאותה מדינה שהשיגו את הקריטריון האולימפי, התיר הוועד האולימפי הבינלאומי את השתתפותם כספורטאים עצמאים, תחת הדגל האולימפי.
אולימפיאדת ברצלונה (1992)

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 הכריזו סלובניה, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה ומקדוניה על עצמאותן מיוגוסלביה, וזו הכריזה עליהן מלחמה. בין הסנקציות שנקט האו"ם נגד יוגוסלביה, הייתה החלטה 757 שקיבלה מועצת הביטחון במאי 1992, ובה קראה למדינות החברות באו"ם למנוע את השתתפותם של ספורטאים יוגוסלבים באירועי ספורט המתקיימים בהן.
הוועד האולימפי הבינלאומי החליט כי יוגוסלביה לא תוכל להשתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992), אך התיר את השתתפותם של ספורטאים מהמדינה, כמשתתפים עצמאיים. כתוצאה מכך, יכלו להשתתף במשחקים רק ספורטאים בודדים, ונבחרות בענפים קבוצתיים, כגון כדורסל, כדוריד וכדורמים, שהיו אמורות להשתתף במשחקים לא יכלו לעשות זאת. 58 הספורטאים היוגוסלבים שהגיעו לברצלונה לא הורשו ליטול חלק בטקס הפתיחה ובטקס הסיום, ולא הותר להם לשאת כל סימן המזהה אותם עם ארצם. הם נדרשו להתחרות כשהם לבושים בבגדים לבנים, וכן נקבע כי אם יזכו במדליות, יונף הדגל האולימפי וינוגן ההמנון האולימפי.
שלושה קלעים יוגוסלבים זכו במדליות בברצלונה. יאשנה שקריץ' זכתה במדליית כסף בירי באקדח אוויר, ושני קלעים נוספים זכו במדליות ארד: אראנקה בינדר בירי ברובה אוויר וסטוון פלטיקוסיץ' בירי בשכיבה מ-50 מטר.
אולימפיאדת סידני (2000)

בשנת 2000 הייתה מזרח טימור בעיצומו של תהליך מעבר לעצמאות מאינדונזיה, תהליך שהסתיים ב-2002. הוועד האולימפי הבינלאומי התיר לארבעה ספורטאים ממזרח טימור להשתתף באולימפיאדת סידני (2000) כמשתתפים עצמאיים. איש מהם לא רשם הישג משמעותי.
אולימפיאדת לונדון (2012) > האנטילים ההולנדיים

האנטילים ההולנדיים היו בעבר אוטונומיה בריבונות הולנדית, ומאז אולימפיאדת הלסינקי (1952) גם שלחו משלחת עצמאית. ב-2011 בוטל המעמד האוטונומי של האנטילים. חלקם קיבלו מעמד של רשות מקומית בהולנד, וחלקם הפכו לחלק מממלכת ארצות השפלה. בשל שינוי זה הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי כי לא יאפשר עוד את השתתפותה של משלחת מהאנטילים ההולנדיים במשחקים, אך יתיר לספורטאים מהאיים להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012) כעצמאים.
שלושה ספורטאים מהאנטילים ההולנדיים השתתפו במשחקים, שלושתם מקורסאו. הם התחרו באתלטיקה, ג'ודו ושיט, ולא הגיעו להישגים גבוהים.
אולימפיאדת לונדון (2012) > דרום סודאן

דרום סודאן זכתה לעצמאות מסודאן ב-2011, ועד אולימפיאדת לונדון טרם הקימה ועד אולימפי עצמאי. משכך, לא התאפשרה השתתפותה במשחקים. רץ המרתון גואור מריאל שקבע את הקריטריון האולימפי להשתתפות במשחקים פנה לוועד האולימפי הבינלאומי בבקשה לאפשר לו להשתתף בהם. כשבוע לפני פתיחת המשחקים אישרה מועצת המנהלים את השתתפותו כמשתתף עצמאי. מריאל סיים את המירוץ במקום ה-47.
אולימפיאדת סוצ'י (2014)

ערב אולימפיאדת סוצ'י (2014) הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי כי נוכח אי-סדרים בבחירות לוועד האולימפי של הודו, הוא מושעה מהמשחקים, ועל כן שלושת הספורטאים ההודים יתחרו כעצמאים. ספורטאי הודי אחד, שיווה קשוואן, שהשתתף בתחרויות הלוג' ליחידים, אכן התחרה כספורטאי עצמאי. מספר ימים לאחר פתיחת המשחקים בחר הוועד האולימפי ההודי ביושב ראש חדש. מהלך זה הניח את דעתו של הוועד האולימפי הבינלאומי, והוא התיר לשני הספורטאים ההודים שטרם החלו להתחרות, להשתתף במשחקים תחת הדגל ההודי.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) > משלחת הפליטים

במרץ 2016 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לכלול באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) משלחת שתורכב מספורטאים פליטים. הוועד האולימפי הבינלאומי הוא שבחר את הספורטאים שנכללו במשלחת זו, והוא סיפק להם ציוד ומאמנים. המשלחת הורכבה מעשרה ספורטאים, מהם חמישה מדרום סודאן, שניים מסוריה, שניים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואחד מאתיופיה. בטקס הפתיחה של המשחקים נכנסה המשלחת לאצטדיון לפני המשלחת האחרונה, המארחת ברזיל. מבחינה ספורטיבית, היו הישגי משלחת הפליטים סמליים בעיקרם.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) > כווית

בנוסף למשלחת הפליטים, השתתפה במשחקים בריו משלחת עצמאית נוספת, שהורכבה מתשעה ספורטאים כוויתים. כווית הושעתה מהוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 2015, בשל התערבות ממשלתית בניהול התאחדויות הספורט המקומיות. שני קלעים כוויתים זכו במדליות תחת הדגל האולימפי. פהייד אל-דיהאני זכה במדליית זהב בדאבל טראפ, ואלמלא ההשעיה, הייתה זו מדליית הזהב האולימפית הראשונה בתולדות כווית. קלע נוסף, עבדאללה אל-ראשידי, זכה במדליית ארד בסקיט.
ראו גם

יוגוסלביה במשחקים האולימפיים
מזרח טימור במשחקים האולימפיים
האנטילים ההולנדיים במשחקים האולימפיים
דרום סודאן במשחקים האולימפיים
כווית במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  עידן סגל, איזו מדינה: ספורטאים ללא דגל, באתר nrg‏, 25 ביולי 2012
↑  ‘Walk of Shame:’ No flag for Indian athletes at Winter Olympics, וושינגטון פוסט, 29 בינואר 2014
↑  אורן אהרוני, לראשונה: משלחת פליטים באולימפיאדה, באתר ynet, 3 במרץ 2016
הקלעית יאשנה שקאריץ'
רץ המרתון הדרום-סודאני גואור מריאל באולימפיאדת לונדון
דגל "ספורטאים אינדיבידואלים נייטרליים", ועליו הקוד AIN
101 כלבים וגנבים

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  "על כלבים וגנבים" (1961)
 בימוי:  סטפן הרק
 הופק בידי:  ג'ון יוז, ריקארדו מסטרס 
 תסריט:  ג'ון יוז 
 עריכה:  לארי בוק   טרודי שיף
 שחקנים ראשיים:  גלן קלוז   ג'ף דניאלס   ג'ואלי ריצ'רדסון
 מוזיקה:  מייקל קאמן 
 צילום:  אדריאן בידל
 מדינה:  ארצות הברית בריטניה
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, גרייט אוקס הפקות 
 חברה מפיצה:  סרטי וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 27 בנובמבר 1996 בריטניה 13 בדצמבר 1996 ישראל 11 באפריל 1997
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט לכל המשפחה, סרט פנטזיה, סרט קומדיה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הכנסות:  $320,689,294
 הכנסות באתר מוג'ו:   101dalmatiansliveaction
 סרט קודם:  קרואלה 
 סרט הבא:  102 כלבים וגנבים (2000)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
101 כלבים וגנבים (באנגלית: ‎101 Dalmatians) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1996, בבימויו של סטפן הרק. הסרט מבוסס על הסרט המונפש "על כלבים וגנבים" משנת 1961, שהוא בתורו מתבסס על רומן משנת 1956 בשם "101 דלמטים" ("The Hundred and One Dalmatians"), מאת הסופרת האנגליה דודי סמית. בשנת 2000 יצא לסרט המשך, "102 כלבים וגנבים". בשנת 2021 יצא לאקרנים "קרואלה", סרט הלייב אקשן השלישי בזיכיון "כלבים וגנבים", המתמקד באירועים שקדמו לעלילה בסרט זה.