stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רופוס דניאל אייזקס, המרקיז הראשון מרדינג
קורות חיים > משפטן ואיש ציבור

ב-1881 הצטרף אייזקס ל"מידל טמפל", אחת מארבע אכסניות המשפט בסיטי של לונדון. כעורך דין מצליח, עשה את שמו בסדרת משפטים מתוקשרים שהסעירו את המערכת המשפטית בבריטניה בתחילת המאה ה-20. ב-1904 שנה הצטרף לבית הנבחרים הבריטי כנציג מחוז הבחירה רדינג מטעם המפלגה הליברלית (ניצח את ג'ורג' ויליאם פאלמר), תפקיד בו החזיק עד לשנת 1913. בתקופה זו שימש כפרקליט המדינה של אנגליה ויילס (Solicitor General for England and Wales) וכיועץ משפטי לממשלה (Attorney General) בממשלותיהם של סר הנרי קמפבל-באנרמן ושל הרברט הנרי אסקווית'. בשנת 1912 היה ליועץ המשפטי לממשלה הראשון שנחשב כחבר בקבינט. בשנת 1913 היה למשנה לנשיא בית המשפט העליון (Lord Chief Justice of England and Wales), משרה בה החזיק עד לשנת 1921.
בשנת 1918 מונה אייזקס לשגריר בריטניה בארצות הברית, משרה בה שרת בוושינגטון הבירה עד 1919, בעודו אוחז בתפקידו בבית המשפט העליון. בשנת 1921 התפטר מתפקידו בבית המשפט העליון על מנת להפוך למשנה למלך ומושל כללי של הודו. למרות נטייתו למשטר פייסני, הוא השתמש בכוח מספר פעמים וכלא את מהטמה גנדי בשנת 1922. הוא שירת לזמן קצר בממשלתו של רמזי מקדונלד כשר החוץ בשנת 1931, אבל הסיר מועמדותו בחילופי התפקידים הראשונים עקב בריאות רופפת.
אייזקס התגורר בבית פוקסהיל בעיר ארלי הסמוכה לרדינג שבאנגליה, והועלה לתואר הברון רדינג מארלי במחוז ברקשייר בשנת 1914. אייזקס המשיך לעלות בדרגות האצולה האנגלית: הוא הפך לוויקונט רדינג ב-1916; לרוזן רדינג בעודו ממשיך להחזיק בתואר ויקונט רדינג ב-1917; ולבסוף למרקיז רדינג ב-1926. זוהי הדרגה הגבוהה ביותר מבין תוארי האצולה האנגלית אליה הגיע יהודי בהיסטוריה הבריטית. הוא שינה את שמו והוסיף ל 'רופוס' דניאל אייזקס, שם שנושאים צאצאיו ממין זכר עד היום.
קורות חיים > ציוני

אייזקס היה גם ציוני ידוע, וכך הצליח חברו פנחס רוטנברג לגייס אותו למען עשייה בארץ ישראל. יחד עם אלפרד מונד והרברט סמואל, משנת 1923 היה אייזקס היושב ראש המייסד של חברת החשמל הישראלית בימי המנדט הבריטי על ארץ ישראל. תחנת הכוח רדינג בתל אביב נקראה על שמו.
אייזקס ורעייתו ביקרו בארץ ישראל בשנת 1931, לכבוד הפעלת תחנת הכוח בנהריים. אז התוודע לתחיית הימאות העברית והכיר מקרוב את בני הנוער, הימאים תלמידי בית הספר הימי של אגודת יורדי ים זבולון. אלה חגגו במדים לבנים את יום הים הראשון על חוף תל אביב. משצפה בהם, הכירם ופגש במוריהם, סיפרו לו כי הם מודאגים מעצם הקמת תחנת כוח בשפך נחל הירקון, המשמש לזבולונים יציאה אל הים הפתוח. אייזקס הרגיעם, משהבטיח לוודא שנזק לשפך נחל הירקון לא ייגרם. מאז הצטרפו הוא, רעייתו ובתו לסייע כ"ידידי זבולון", רבות בהשפעת חברתה הקרובה של הליידי מרדינג, הגב' הנרייטה דיאמונד, שהייתה לפטרונית הראשית של אגודת זבולון ושל חזון חידוש הצי העברי.
נשותיו

אשתו הראשונה של אייזקס הייתה אליס אדית כהן (1866–1930), בתו של אלברט כהן, סוחר לונדוני. אליס ודניאל אייזקס נישאו בשנת 1887, ובאותה שנה הוסמכה אליס כמשפטנית. התואר "גברת אייזקס" הפך עקב תואר האבירות של בעלה לתואר הרשמי "ליידי אייזקס" בשנת 1910. תואריה השתנו על פי תוארי בעלה: ברונית (1914), ויקונטסה (1916), קונטסה (1917) ולבסוף המרקיזה מרדינג (1926). לבני הזוג נולד בן ושמו ג'רלד.
כשמונה רדינג לתפקידו בהודו התקשה לקבלו עקב מצב בריאותה של אשתו, אך היא עודדה אותו לקבל את התפקיד, ולמרות מצבה הירוד המתמשך ליוותה אותו להודו. היא עשתה את תפקידה הממלכתי כרעייתו והשקיעה עצמה בעבודה רבה מכפי יכולתה, בעיקר בתחום נשות וילדי הודו. בשנת 1920 קיבלה במלחמת האזרחים בהודו את תואר "הגברת הראשונה של מסדר הצלב של האימפריה הבריטית" ובמרץ 1921 התקבלה כ"חברת מסדר הכתר של הודו". באותה שנה הקימה קרן בשם 'נשות הודו', ובשנת 1923 קבעה שבוע בשם 'שבוע התינוק הלאומי' המוקדש לתחום. במקביל, תמכה בקרנות ומוסדות צדקה קיימים. בשנת 1924 היא הוסמכה ב"מדליית קיסר אי הינד" מזהב. בשנת 1926 חזרה עם בעלה לאנגליה. היא נפטרה מסרטן בשנת 1930. בנם ג'רלד נישא לאווה מונד, בתו של אלפרד מונד, הברון הראשון מלצ'ט.
רעייתו השנייה של רדינג הייתה סטלה צ'נארד, שהייתה מזכירתה הראשית של הליידי רדינג המנוחה. עם נישואיה לדניאל אייזקס הפכה למרקיזה מרדינג. היא נלוותה לבעלה בביקורו בארץ ישראל ב-1932 לרגל חנוכת מפעל החשמל בנהריים. בעת הביקור התקיימו חגיגות "יום הים" הראשון בחוף 'זבולון' בתל אביב. סטלה, כלתם אווה (חווה) וחברתם הפעילה הציונית הנרייטה דיאמונד עמדו בחזית בית הספר הימי זבולון שעל צוק הכורכר וצפו במפגן הימי. לפניהם שייטו חניכי בית הספר הימי הראשון וחניכי תנועות הנוער הימיות: "אגודת יורדי ים זבולון, חניכי בית"ר ומכבי, צופי ים והפועל במשט סירות המשוטים והמפרשיות בים. כתוצאת חוויה זו נקשרו הנשים בקשר ארוך שנים של תמיכה בחזון התעוררות הימאות העברית, ורתמו את קשריהן החברתיים באנגליה לגיוס כספים למען אגודת זבולון ותמיכה במטרותיה.
בחורף 1935 נתלוותה הליידי רדינג (צ'נארד) שוב אל בעלה לביקור נוסף בארץ, במסגרתו נחנכה תחנת הכוח חיפה. לאחר מות בעלה בסוף אותה שנה, המשיכו צ'נארד וכלת בעלה הליידי אווה (חווה) רדינג את פעילותן למען אגודת זבולון.
לקריאה נוספת

"50 שנות זבולון" חוברת יובל, ספטמבר 1978.
הערות שוליים

↑  משפחת רדינג (Reading), באתר www.jewishvirtuallibrary.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267076505171  PLWABN: 9811269952405606  BnF: cb12069946n (data)  GND: 1050551494  ISNI: 0000 0000 6699 968X  LCCN: n83210532  NKC: zmp2017942273  NTA: 071511350  SUDOC: 028975499  VIAF: 43223679   WorldCat (עם VIAF): 43223679
NES Classic Edition

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם 
 מפתח:  נינטנדו 
 יצרן:  נינטנדו
 תאריך הפצה:  10 בנובמבר 2016, 11 בנובמבר 2016 
 תאריך הפסקת שיווק:  2017 
 הבא בסדרה:  Super NES Classic Edition 
 מידע טכני
 נפח אחסון:  512 MB NAND Flash TSOP48
 זיכרון:  256 MB of DDR3 RAM
 מידות
 אתר רשמי
 
גרסת ה-Family Computer של המוצר (עיצוב שנמכר במקור בישראל תחת המותג "מגאסון")
Nintendo Entertainment System: NES Classic Edition היא קונסולת משחקי וידאו שמדמה את קונסולת ה-NES של נינטנדו. הקונסולה הושקה ב-10 בנובמבר 2016 באוסטרליה ויפן, וב-11 בנובמבר 2016 באמריקה הצפונית ובאירופה. מבחינה אסתטית, הקונסולה היא העתק מיניאטורי של קונסולת ה-NES, והיא כוללת 30 משחקים שיצאו במקור עבור קונסולת ה-NES.
מנובמבר 2016 עד אפריל 2017 נינטנדו מכרה כ-2.3 מיליון קונסולות NES Classic Edition. באפריל 2017 הודיעה נינטנדו כי הם מפסיקים לייצר את המוצר. עקב הדרישה הגוברת של הקונסולה, וההצלחה לה זכתה קונסולת ה-Super NES Classic Edition שמחקה את קונסולת הסופר נינטנדו, חברת נינטנדו הודיעה ב-29 ביוני 2018 כי היא תמשיך לייצר את קונסולת ה-NES Classic. הייצור הופסק שוב בדצמבר 2018.
המשחקים שכלולים בקונסולה

| משחקים | נכלל בגרסת הקונסולה שיצאה מחוץ ליפן | נכלל בגרסת הקונסולה שיצאה ביפן |
| --- | --- | --- |
Atlantis no Nazo (אנ'): 
Balloon Fight (אנ'): 
באבל בובל: 
Castlevania (אנ'): 
Castlevania II: Simon's Quest (אנ'): 
דונקי קונג: 
Donkey Kong Jr. (אנ'): 
Double Dragon II: The Revenge (אנ'): 
Dr. Mario (אנ'): 
Downtown Nekketsu Kōshinkyoku: Soreyuke Daiundōkai (אנ'): 
Excitebike (אנ'): 
Final Fantasy (אנ'): 
Final Fantasy III (אנ'): 
גלגה: 
Ghosts 'n Goblins (אנ'): 
Gradius (אנ'): 
Ice Climber (אנ'): 
Kid Icarus (אנ'): 
Kirby's Adventure (אנ'): 
The Legend of Zelda (אנ'): 
האחים מריו: 
Mega Man 2 (אנ'): 
Metroid (אנ'): 
NES Open Tournament Golf (אנ'): 
Ninja Gaiden (אנ'): 
פק-מן: 
Punch-Out!! Featuring Mr. Dream (אנ'): 
River City Ransom (אנ'): 
Solomon's Key (אנ'): 
StarTropics (אנ'): 
Super Contra (אנ'): 
האחים סופר מריו: 
האחים סופר מריו 2 (אנ'): 
האחים סופר מריו 3 (אנ'): 
Tecmo Bowl (אנ'): 
Tsuppari Ōzumō (אנ'): 
Yie Ar Kung-Fu (אנ'): 
Zelda II: The Adventure of Link (אנ'):
ראו גם

Nintendo Entertainment System
Super NES Classic Edition
תומאס אדס

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1971 (בן 53) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, בית ספר יוניברסיטי קולג', קינגס קולג', קולג' סנט ג'ון 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון, EMI 
 פרסים והוקרה:  פרס לאוני סונינג למוזיקה (2015)  פרס חזית הידע של קרן BBVA (2022)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית (2018)  פרס סטוגר (1998)  פרס גרומאייר להלחנה (2000)  פרס ארנסט פון סימנס (1999)  פרס גראמי  פרס הריקוד הלאומי  Classic Brit Awards 
 www.thomasades.com
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס ג'וזף אדמונד אדס (עדס) (Thomas Joseph Edmund Adès) הוא מלחין, פסנתרן ומנצח אנגלי.
רקע משפחתי וקורות חייו

אדס נולד בשנת 1971 בלונדון, כבן בכור למשורר ולמתרגם טימותי אדס.
אביו היה ממוצא יהודי ובן למשפחה שהיגרה לבריטניה מאלכסנדריה, מצרים ומקורה בחלב, סוריה.
אמו, ג'וזפין דון לבית טילדן פטנסון, הידועה כדון אדס (Dawn Adès), הייתה היסטוריונית של האמנות, מומחית בתולדות הדאדאיזם והסוריאליזם.
אדס, שגדל בצפון לונדון, ידע מגיל 12 לקרוא פרטיטורות בקלות. היה תלמיד בכיתות לנוער של בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון; המתחותו העיקרתי הייתה נגינה בכלי הקשה ובפסנתר.
מורו לפסנתר היה פול ברקוביץ ומורו להלחנה היה רוברט סאקסטון.
בהמשך למד ב"יוניברסיטי קולג' סקול" ואחר כך בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', שם סיים בהצטיינות את לימודיו לתואר שני M.A בכיתות של אלכסנדר גהר (Alexander Goehr) ורובין הולוויי (1992). לאחר מכן סיים גם תואר שני בפילוסופיה בסנט ג'ונ'ס קולג'.
ברבות השנים השתלם אדס בדרטינגטון (1991) ובאולדבורג (1992).
פריצת הקריירה המוזיקלית

בגיל 18 (1989) זכה בפרס השני לפסנתר בתחרות המוזיקאים הצעירים של ה-BBC. באותה תקופה החליט להתמסר בעיקר להלחנה. בשנת 1993 הופיע ברסיטל הראשון שלו באולם פרסל בסדרת הקונצרטים Park Lane Group Series.
אז עורר את תשומת לב הקהל גם כמלחין עם ביצוע הבכורה של יצירתו לפסנתר Still Sorrowing. מבקרי המוזיקה הוותיקים דוויד סילבסטר ואנדרו פורטר והמנצח סיימון ראטל שהתלהבו מכישוריו עודדו אותו. ראטל אף הזמין ממנו את היצירה הסימפונית הגדולה הראשונה "בתי מחסה" - "Asyla", עבור התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם. הופעת הבכורה של היצירה התקיימה באוקטובר 1997 והיא זיכתה את אדס בפרס החברה הפילהרמונית המלכותית.
באמנותו כמלחין אדס קיבל השראה ממלחינים ומוזיקאים מתקופות שונות - החל מג'ון דאולנד, שופן, בילי הולידיי ועד ג'ון קייג' ואוליביה מסיאן.
בין השנים 1993–1994 לימד כמרצה באוניברסיטת מנצ'סטר ובעת ובעונה אחת היה מלחין הבית של תזמורת האלה באותה העיר בשנים 1993–1995. פרי שיתוף הפעולה עם תזמורת זו הייתה בשנת 1994 היצירה The Origin of the Harp  (מוצא הנבל).
לפתיחת האולם "בריגווטר הול" בשנת 1996 כתב אדס את These Premises Are Alarmed. החל משנת 1997 אדס הוא פרופסור בקתדרה ע"ש בנג'מין בריטן להלחנה באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון. במקביל להלחנה, המשיך אדס גם קריירה של פסנתרן ומנצח.
הוא ידוע בביצוע ובהקלטות של יצירות מאת מלחינים מגוונים כמו ג'רג' קורטג, קולון ננקרו (Conlon Nancarrow), שומאן, שוברט, פאול רודרס, צ'ייקובסקי, בארי, ראוול, יאנאצ'ק ובטהובן. נגינתו הווירטואוזית זכתה גם היא לשבחי המבקרים המקצועיים
תחת שרביטו ניגנו תזמורות מהחשובות בעולם כמו התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הקאמרית של אירופה, תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת תיאטרון מריאינסקי, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם, תזמורת רדיו פינלנד, תזמורת רדיו דנמרק וכן הרכבים כמו האנסמבל למוזיקה בת זמננו של ברמינגהם, הסינפונייטה של לונדון, אנסמבל מודרן ואנסמבל אתלאס.
בין השנים 1998–2000 היה מנהלו הראשון של האנסמבל למוזיקה בת זמננו של ברמינגהאם ומאוחר יותר, בשנים 1999–2008, ירש את מקומו של אוליבר נאסן כמנהל אמנותי של פסטיבל אלדבורו (Aldeburgh Festival).
בשנת 2000 כיהן כמלחין הבית של פסטיבל המוזיקה באוחאי בקליפורניה (Ojai Music Festival), יחד עם מארק אנתוני טארנייג'.
באוקטובר 2015 נבחר אדס למועצת המנהלים של האקדמיה האירופית למוזיקה.
בשנים 2021-2018 לאדס חוזה לשותפות אמנותית (בחסות דבורה ופיליפ אמונדסון) עם התזמורת הסימפונית של בוסטון, תקן שנוצר במיוחד עבורו.
פריצת הקריירה המוזיקלית > חייו הפרטיים

תומאס אדס מחלק את זמנו בין דירתו באזור קובנט גרדן בלונדון ובין מגוריו בהוליווד הילס
בארצות הברית.
בשנת 2006 מיסד את יחסיו (שהסתיימו מאוחר יותר) עם שותפו לחיים, הקולנוען ואמן הוידאו הישראלי-בריטי טל רוזנר, על ידי איחוד אזרחי.
פרסים ואותות כבוד

1997 - הפרס להלחנה של החברה הפילהרמונית המלכותית הבריטית
1998 - הפרס ע"ש אליזה סטרוגר למוזיקה קאמרית של המרכז לינקולן בניו יורק.
1999 - פרס ארנסט פון סימנס (מינכן) למלחינים צעירים
2000 - פרס גרומאייר להלחנה (Grawemeyer Award) של אוניברסיטת לואיוויל עבור היצירה "בתי מחסה". (אדס היה צעיר הזוכים עד אז)
2001 - פרס הינדמית
2004 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אסקס
2005 - פרס החברה הפילהרמונית המלכותית הבריטית - עבור האופרה "הסערה"
2007 - בשנה זו אורגנה רטרוספקטיבה מקיפה של יצירותיו תחת הכותרת "עולמו המוזיקלי של תומאס אדס" (Overhead: The Musical World of Thomas Ades) במרכז ברביקן בלונדון, בפסטיבל בהלסינקי וברדיו בצרפת.
יצירות > יצירות לתזמורת

1993 - * ...but all shall be well, אופוס 10 לתזמורת.
1996 - These Premises Are Alarmed (הנחות אלה הן בהיכון) אופוס 16- ביצוע בבכורה - ב-12 ספטמבר 1996 על ידי תזמורת האלה בניצוחו של קנט נגאנו.
1997 - Asyla (בתי מחסה) אופוס 17, "סימפוניה" ב-4 חלקים, לתזמורת (הכוללת 2 פסנתרים ו-6 כלי הקשה) - בכורה באוקטובר 1997 בברמינגהם. בבכורה הלונדונית המלחין ניצח על תזמורת רשות השידור הבריטית סיימון ראטל הקליט את היצירה עם הפילהרמונית של ברלין יחד עם הסימפוניה החמישית של מאהלר ב-2002 (EMI).
1999 - "אמריקה: נבואה" - לפי הזמנת הפילהרמונית של ניו יורק לרגל "שדרי המליניום". בכורה בניו יורק בנובמבר 1999, הבכורה הלונדונית ביוני 2000 בפסטיבל אולדברוג. דיסק EMI Classics ב-2004.
2005 - "דרכים קונצנטריות" - קונצ'רטו לכינור - בכורה בספטמבר 2005 -בוצע על ידי אנתוני מארווד כסולן עם התזמורת הקאמרית של אירופה. התקבלה בהתלהבות רבה.
2007 - Tevot (תיבות - כך במקור, בשפה העברית, במובן הרב-משמעי התנ"כי והמוזיקלי) לתזמורת - בכורה בברלין עם הפילהרמונית של ברלין בניצוחו של סיימון ראטל. הבכורה האמריקנית בפסטיבל "אורות ברלין" בקרנגי הול. זכה לשבחי מבקרי מוזיקה כמו אנטוניו טומזיני מ"הניו יורק טיימס" וריצ'רד מוריסון מה"טיימס" הלונדוני, כיצירה "פורצת דרך".
In seven days (בשבעה ימים) לפסנתר, תזמורת וששה מסכי וידאו - הבכורה בלונדון, בביצוע הסינפונייטה של לונדון בניצוחו של אדס ברויאל פסטיבל הול ב-28 באפריל 2008. קטע הווידאו היה יצירת בן זוגו של אדס, טל רוזנר. היצירה הוזמנה על ידי סאות' בנק סנטר ועל ידי התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס.
Polaris (פולריס) לתזמורת וחמישה מסכי וידאו (תמונות נעות מאת טל רוזנר) - נכתבה לפתיחת מרכז האומנויות של העולם החדש במיאמי שתוכנן על ידי פרנק גרי. הבכורה: ב-26 בינואר 2011 בביצוע התזמורת הסימפונית של העולם החדש תחת שרביטו של מייקל טילסון תומאס. היצירה הוזמנה על ידי התזמורת הסימפונית של העולם החדש, הקרן קאלוסט גולבנקיאן, הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת הקונצרטחבאו, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו והמרכז ברביקן.
Totentanz (מחול המתים) למצו סופרן, בריטון ולתזמורת גדולה, הוזמן על ידי רובין בויל, והוקדש לויטולד לוטוסלבסקי ולאשתו, דנוטה. בכורת היצירה התקיימה ב-7 ביולי 2013 בביצוע תזמורת רשות השידור הבריטית כחלק מהפרומס באותה שנה.
יצירות > יצירות קאמריות

1990 - Chamber Symphony (סימפוניה קאמרית) אופוס 2
1991 - Catch אופוס 4, לכינור, קלרינט, פסנתר וצ'לו
1993 - Living Toys (צעצועים חיים) להרכב של 13 נגנים - הוזמנה על ידי הסינפונייטה של לונדון
1993 -Sonata da Caccia (סונאטת ציד) אופוס 11, לאבוב בארוק, קרן יער וצ'מבלו
1994 - Origin of the Harp (מוצא הנבל) אופוס 13, ל-10 סולנים - קלרינטים, ויולות, צ'לי וכלי הקשה (נכתבה בהשראת איור של האמן האירי דניאל מקליס מהמאה ה-19 שצייר נערה ההופכת לנבל)
1998 - רביעיית מיתרים "ארקדיאנה (אנ')" אופוס 12 בשבע תנועות
1997 - Concerto conciso אופוס 18, לפסנתר ולהרכב של 10 נגנים
2000 - חמישייה עם פסנתר - בוצעה בבכורה על ידי הרביעייה ארדיטי והמלחין על יד הפסנתר (הוקלטה בדיסק EMI, יחד עם "חמישיית דג השמך" מאת שוברט עם רביעיית בלצ'ה)
2005 - Court Studies (אטיודים של חצר) לכינור, צ'לו, קלרינט ופסנתר - קטעי דיוקן מתוך האופרה "הסערה")
2009 - Lieux retrouvés (בצרפתית - מקומות שנתגלו מחדש) לצ'לו ופסנתר
2011 - רביעיית המיתרים מס. 2 Four Quarters (ארבעה רבעים) - בוצעה בבכורה על ידי רביעיית אמרסון במרץ 2011 בלוס אנג'לס במסגרת הפסטיבל "הבטים של אדס" לכבוד יום הולדתו ה-40 של המלחין
יצירות > יצירות לכלים סולו

1992 Darknesse Visible (חשיכה נראית) - מדיטציה לפסנתר - ביצוע פומבי ראשון על ידי המלחין בבית של ליסט בבודפשט, הולחנה בהשראת שיר של דאולנד In darknesse let me dwell ‏ (1610
1991-1992 - Still Sorrowing אופוס 7, לפסנתר מטופל (באמצעות נייר דבק מיוחד המונח על האזור המרכזי של מיתרי הקלידים).
1996 Traced Overhead לפסנתר
1992 - Under Hamelin Hill אופוס 6, ל-1–3 סולנים ועוגב
יצירות > יצירות קוליות

1989 The Lover in Winter (המאהב בחורף) לקונטרה-טנור ופסנתר
1990 -Five Eliot Landscapes (חמישה נופים לפי חמישה שירים מאת אליוט), לסופרן ופסנתר, אופוס 1 - יצירתו הראשונה
1993 - Life Story (ספור חיים) אופוס 8- לסופרן, שתי קלרניות בס, קונטרבס - מעובד לסופרן ופסנתר כאופוס 8א
יצירות > יצירות קוליות > אופרות

1995 Powder Her Face (פדר את פניה) אופוס 14 - אופרה קאמרית, על לברית מאת פיליפ הנשר, הוזמנה על ידי אופרת אלמיידה ונכתבה תוך תשעה חודשים.
העלילה לקוחה מחיי מרגרט קמפבל, הדוכסית של ארגיל שהתנהגותה ה"שערורייתית" בשנות ה-1960 המוקדמות נחשפה במשפט הגירושין שלה תוך כדי הצגת צילומים מרשיעים של יחסי מין מגוונים. באופרה עצמה יש תיאור מוזיקלי של מין אורלי, שעורר הדים רבים.
בכורת היצירה התקיימה ב-1 ביולי 1995 בפסטיבל צ'לטנהם. האופרה הוצגה גם באופרה הישראלית החדשה בתל אביב בפברואר 2001.
על בסיס האופרה, אדס כתב גם "קונצ'רטו פרפרזה" לפסנתר סולו, שהוא ניגן בבכורה בוונקובר ב-14 במרץ 2010. הקונצ'רטו הוזמן על ידי חברת הרסיטלים של ונקובר VRS, ה"סן פרנסיסקו פרפורמנס" והמרכז ברביקן בלונדון.
2004 The Tempest (הסערה), על לברית מאת מרדית אוקס, לפי המחזה של שקספיר
בוצעה בבכורה באופרה המלכותית קובנט גרדן בפברואר 2004 והתקבלה בהתלהבות. ב-2004 הוצגה באופרה בשטרסבורג וב-2005 בבית האופרה של קופנהגן. אחרי הצגה חוזרת בקובנט גרדן, בוצעה בשנת 2010 בהפקת בית האופרה של פרנקפורט בבימויו של קיית וורנר ובניצוחו של יוהנאס דבוס.
המופע בקובנט גרדן הוקלט על גבי דיסק באוקטובר 2009 וזיכה את אדס בתואר "המלחין של השנה" בשנת 2010 לפי הסיווג של התעשייה הפונוגרפית הבריטית (Classical BRIT Awards).
2016 - The Exterminating Angel ("המלאך המשמיד") אופוס 31 -אופרה בשלוש מערכות, על לברית מאת טום קרנס (Tom Cairns) בשותפות עם המלחין - לפי סרטו של לואיס בוניואל El ángel exterminador, הוצגה בבכורה בפסטיבל של זלצבורג בשנת 2016 ומאוחר יותר הוצגה על במת בית האופרה המלכותית בלונדון, בקובנט גארדן, במטרופוליטן אופרה בניו יורק ובאופרה המלכותית הדנית בקופנהגן שהזמינו את היצירה והיו שותפים בהפקה.
יצירות > יצירות קוליות > יצירות למקהלה

1990 - O thou who didst with pitfall and gin, op. 3a אופוס 3א - לקולות גברים
1990 -Gefriolsae Me אופוס 3ב, לקולות גברים ועוגב
1992 - Fool's Rhymes (חרוזי הליצן) אופוס 5 למקהלת SATB (סופרן, מצו סופרן, טנור ובריטון) וארבעה סולנים
1997 - קרול פירפקס - (The Fayrfax Carol) למקהלת א קפלה SATB, נכתב במקור לקינג'ס קולג' בקיימברידג'. הוקלט על ידי "זמרי ה-BBC" ועל ידי המקהלה הסימפונית של העיר ברמינגהם. הבכורה בארצות הברית התקיימה בביצוע ה"אינטרנשינל אורנג' כוראל" של סן פרנסיסקו.
1999 - January Writ למקהלת SATB ועוגב
יצירות > מוזיקה לסרטים

לסרט "קולט" (2018)
לקריאה נוספת

Lydia Collins and M.L.Bierbier The Sephardim of Manchester - Pedigrees and Pioneers, Shaare Haiym Congregation, 2006 (באנגלית)
הערות שוליים

↑  "קפדנית" ו"מעודנת" - לדברי טומאזיני מ"ניו יורק טיימס"; ראו רוויוו ב"ניו יורק טיימס" מ-29 במרץ 2010 לרסיטל של אדס בקרנגי הול
↑  ראו הכתבה של טום סרוויס בעיתון "גארדיאן" ב-26 בפברואר 2007 ברשת
↑  ראו אדריאן טאן
↑  טום סרוויס -שם
| זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה |
| --- | --- | --- |
| 1959–1980 | איגור סטרווינסקי (1959) • ליאונרד ברנשטיין (1965) • בירגיט נילסון (1966) • ויטולד לוטוסלבסקי (1967) • בנג'מין בריטן (1968) • בוריס כריסטוף (1969) • סרג'יו צ'ליבידאקה (1970) • ארתור רובינשטיין (1971) • יהודי מנוחין (1972) • דמיטרי שוסטקוביץ' (1973) • אנדרס סגוביה (1974) • דיטריך פישר-דיסקאו (1975) • מוגנס וולדיקה (1976) • אוליבייה מסייאן (1977) • ז'אן-פייר רמפל (1978) • ג'נט בייקר (1979) • מארי-קלייר אליין (1980) |  |
| 1981–2000 | מסטיסלב רוסטרופוביץ' (1981) • אייזק שטרן (1982) • רפאל קובליק (1983) • מיילס דייוויס (1984) • פייר בולז (1985) • סביאטוסלב ריכטר (1986) • היינץ הוליגר (1987) • פטר שרייר (1988) • גדעון קרמר (1989) • ג'רג' ליגטי (1990) • אריק אריקסון (1991) • גאורג שולטי (1992) • ניקולאוס הרנונקור (1993) • כריסטיאן צימרמן (1994) • יורי בשמט (1995) • פר נירגארד (1996) • אנדראש שיף (1997) • הילדגארד בהרנס (1998) • סופיה גוביידולינה (1999) • מיכלה פטרי (2000) |  |
| 2001–2020 | אן-סופי מוטר (2001) • אלפרד ברנדל (2002) • ג'רג' קורטג (2003) • קית' ג'ארט (2004) • ג'ון אליוט גרדינר (2005) • יו-יו מה (2006) • לארס אולריק מורטנסן (2007) • ארוו פרט (2008) • דניאל בארנבוים (2009) • צ'צ'יליה ברטולי (2010) • קאייה סאאריאהו (2011) • ז'ורדי סאוואל (2012) • סיימון ראטל (2013) • מרטין פרוסט (2014) • תומאס אדס (2015) • הרברט בלומסטדט (2016) • לאונידס קבקוס (2017) • מאריס יאנסונס (2018) • הנס אברהמסן (2019) • ברברה האניגן (2020) |  |
| 2021 ואילך | אנסוק צ'ין (2021) • פייר לורן איימארד (2022) • אוולין גלני (2023) • עמנואל פהו (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327650205171  PLWABN: 9810605526205606  BIBSYS: 1030614  BNE: XX5042774  BnF: cb14850443h (data)  CANTIC: a10411239  CiNii: DA11455057  GND: 129843970  ISNI: 0000 0001 2142 0539  LCCN: no96016652  LNB: 000105990  MusicBrainz: 7f557db7-8e75-434a-b96f-41b7873ce044  NDL: 01024589  NKC: xx0001038  NLA: 49788636  NTA: 188307451  RERO: 02-A002909671  SELIBR: 243475  SUDOC: 081441355  VIAF: 85313314   WorldCat (עם VIAF): 85313314
מיכל ברזיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1977 (בת 47 בערך) 
 שם לידה:  Mihal Brezis 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 בן או בת זוג:  עודד בן נון 
 https://brezisbinnun.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכל ברזיס (נולדה בשנת 1977) היא במאית ותסריטאית ישראלית.
ביוגרפיה

ברזיס העבירה את שנות ילדותה בין ירושלים, פריז ובוסטון. לאחר סיום לימודיה בתיכון פלך בירושלים התגייסה לחיל המודיעין. לאחר סיום שירותה הצבאי החלה את לימודיה לתואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית, אותו סיימה בהצטיינות.
בשנת 2008 החלה את לימודיה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, שם פגשה את בעלה ושותפה המקצועי, עודד בן נון. יחד הם עבדו על סרטי הגמר "עונג שבת" ו"הנשים של יום שלישי", המבוסס על סיפורו הקצר של הרוקי מורקמי.
לאחר סיום לימודיה בהצטיינות המשיכה את עבודתה עם בן נון, ויחד הם ביימו את הסרט הקצר "גן עדן אבוד", אשר השתתף בלמעלה מ-100 פסטיבלים בינלאומיים, וזכה ב-20 פרסים, ביניהם בפרס הראשון בפסטיבל קוסטנדורף בהנהלת הבמאי אמיר קוסטוריצה, ואף זכה להיכלל ב-long list (רשימת הסרטים הזכאים) לאוסקר בקטגוריית הסרט הקצר.
השניים חברו לאחר מכן לקולנוען תום שובל וכתבו יחד איתו את הסרט הקצר "איה". הסרט יצר תקדים בשנת 2012 כאשר היה לסרט הקצר הראשון שמוקרן ומופץ באופן מסחרי בבתי הקולנוע לצד סרטים באורך מלא. הסרט זכה באותה שנה בפרס הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר, ובשנת 2015 היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר.
ראו גם

עודד בן נון
איה (סרט)
הערות שוליים

↑  אורון שמיר, תקדים "איה": תקווה לסרט הישראלי הקצר, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509843505171  PLWABN: 9811714620105606  BnF: cb16981461r (data)  GND: 139783954  ISNI: 0000 0004 3406 8513  RERO: 02-A027681954  SUDOC: 188322086  VIAF: 308266970   WorldCat (עם VIAF): 308266970
Killing Floor

| --- | --- |

לוגו המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  2005 (מוד)   14 במאי 2009 (משחק)
 סוגה:  משחק ירי בגוף ראשון
 פיתוח:  Shatterline Productions (מוד)   Tripwire Interactive (משחק)
 הוצאה לאור:  Tripwire Interactive
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, ספרדית, הונגרית, פולנית, גרמנית, צרפתית, איטלקית, רוסית 
 הפצה:  Tripwire Interactive (ל-צפון אמריקה)   סטים   Iceberg Interactive (ל-אירופה)
 סדרה:  Killing Floor 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unreal Engine 2
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  Linux   OS X   Microsoft Windows
 מדיה:  DVD, הורדה דיגיטלית
 המשחק הקודם:  KFMod 
 המשחק הבא:  Killing Floor 2 
 www.killingfloorthegame.com
 
Killing Floor הוא משחק יריות והישרדות מגוף-ראשון שפותח והופץ על ידי Tripwire Interactive. המשחק מבוסס על מוד ל-Unreal Tournament 2004 ששוחרר ב-2005 ופותח על ידי Shatterline Productions. המשחק שוחרר ב-14 ביוני 2009 עבור Microsoft Windows וב-5 במאי 2010 עבור OS X. גרסת הלינוקס של המשחק שוחררה בסטים בנובמבר 2012.
משחקיות

Killing Floor הוא משחק יריות בגוף ראשון, המאפשר לכל שחקן לעבור דרך סביבת ה-3D. המשחקיות מורכבת רק מסוג אחד, שבו השחקן נלחם בגלים של דגימות הנראות כמו זומבים, עם כל גל של זומבים, הגל נהיה קשה וקשה יותר, עד שנגמר במאבק נגד "הבוס", המכונה בשם "הפטריארך". השחקנים מרוויחים כסף עבור כל הריגה במשחק. בין כל גל, השחקנים יפגשו סוחר נשק ושם יוכלו למכור ולקנות שריונים, וכלי נשק נוספים, החל מקטאנה, מטעני צינורים, להביורים, רובי ציד וכן הלאה. את הנשקים אפשר למצוא באופן אקראי על פני השלב. השחקנים מעודדים אחד את השני לעבוד ביחד, הם יכולים לסחור פריטים וכסף ואפשרות הריפוי יעילה יותר על שחקנים אחרים מאשר על עצמך.
דרישות מערכת

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מערכת הפעלה: Windows XP/Vista
| מעבד | 1.2 GHz or Equivalent | 2.4 GHz or Equivalent |
| זיכרון | 512 MB RAM | 1 GB RAM |
מקום בכונן הקשיח: 2GB
| כרטיס גרפי | 64 MB DX9 Compliant | 128 MB DX9 Compliant with PS 2.0 support |
| מערכת סאונד | DX8.1 Compatible Audio | EAX Compatible |
ציונים

| האתר | הציון |
| --- | --- |
GameRankings: 72.67%
Metacritic: 72/100
Eurogamer: 7/10
GameSpot: 7.5/10
IGN: 7.5/10
ראו גם

Left 4 Dead
Left 4 Dead 2
השחקן נלחם בזומבים