stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגרון
מקור השם והיסטוריית האגרונים

בשפות זרות אגרון נקרא לעיתים קרובות בשם תֵזָאוּרוּס, שפירושו אוצר (יוונית: θησαυρός). האגרון הבולט המודרני הראשון שהשתמש בכינוי הזה הוא "התזאורוס של רוז'ה" (Roget's Thesaurus) שלוקט בשנת 1805 על ידי פיטר מארק רוז'ה (Peter Mark Roget) והוצא לאור ב-1852. הערכים בתזאורוס זה מוצגים כרשימת מושגים ולאו דווקא בסדר אלפביתי. מאז יצאו מהדורות רבות של אגרונים בשם "רוז'ה", שלא בהכרח מבוססים על האגרון המקורי שלו.
אם האגרון כולל רק רשימה של מילים נרדפות, הוא מסתמך על כך שהמעיין בו יודע לפחות באופן פאסיבי את השפה ורק עוזר לו להיזכר במבחר מילים האפשריות הקיימות. כאלה הם, למשל, מילון המילים הנרדפות של השפה הקטלאנית של מנואל פְרַנְקֶזָה ומהדורתו של נורמן ליואיס לתזאורוס של רוז'ה. כזה הוא גם אגרון "מילה במילה" לשפה העברית מאת איתן אבניאון, שמעבר לרשימת המילים מציין על מילים אחדות "ספרותי", "עגה" והפניות אחדות למילים מנוגדות (כעס – הירגעות). ישנם אגרונים מפורטים יותר, אשר כוללים פרטים נוספים: הגדרה של כל אחת מהמילים, עצות לבחירת המילה המתאימה ביותר להקשר ודוגמאות לשימוש בכל מילה מהספרות; דוגמה לאגרון כזה היא "מילון ובסטר החדש למילים נרדפות" לשפה האנגלית בעריכת פיליפ בֶּבְּקוֹק גוֹב ומילון המילים הנרדפות של השפה הרוסית של קיריל גּוֹרְבָּצֶ'בִיץ'.
מילונים כלליים אחדים מביאים לחלק מן המילים גם רשימת מילים נרדפות עם הסברים על ההבדלים ביניהן. מילונים כאלה הם, למשל, מילון הוּאָיִס לשפה הפורטוגזית ומילון מריאם־ובסטר לשפה האנגלית, אם כי אין לראות בהם אגרונים של ממש.
התזאורוס של אומנות האדריכלות הוא דוגמה לאגרון המשמש מפתח עניינים לבסיס הנתונים של המוזיאון הלאומי בקנדה ומתוחזק על ידי הרשת הקנדית למידע שעבר בירושה.
שימושים

האגרון עוזר לסופר ולמתרגם לבחור את המילה המתאימה ביותר להקשר של הטקסט שאותו הוא רוצה לכתוב. האגרון עוזר גם למתלמדים בשפה מסוימת או לאנשים עם דיסגרפיה להבדיל בין מילים דומות־צליל ושונות־משמעות (כגון "פטור" ו"פתור", או "קהה" ו"כהה"), על ידי בירור משמעות המילים תוך השוואת המשמעות למילים הנרדפות לכל אחת מהן ("פטור"="שחרור").
בטכנולוגיית מידע האגרון מייצג בסיס נתונים או רשימה סמנטית אנכית למפתחות חיפוש נושאים. בתחום האינטליגנציה המלאכותית, האגרון יכול להיחשב כאנתולוגיה.
בסיס הנתונים של אגרון מודרני נוצר מתוך תקנים בינלאומיים ובדרך כלל מאורגן בצורה היררכית של נושאים. אגרון כזה משלב כל מונח בתוכן המתאים לו ומאפשר למשתמש להבחין בין מילים בעלות משמעות כפולה. כמו כן משמש האגרון כבסיס למפתח עניינים לחומר מקוון.
ראו גם

אוצר השפה העברית
ספר הביטויים המקיף
לקריאה נוספת

רחל קדר וגילה רוזן-פריבור, אוצר מונחי מפתוח, מרכז ההדרכה לספריות בישראל, 1996.
הערות שוליים

↑  Diccionari de sinònims Franquesa, Manuel Franquesa i Lluelles
↑  The New Roget's Thesaurus in Dictionary Form, ed. Norman Lewis
↑  Webster's New Dictionary of Synonyms, ed. Philip Babcock Gove
↑  Краткий словарь синонимов русского языка, Кирилл Горбачевич
↑  Dicionário Houaiss da Língua Portuguesa; מכון אנטוניו הואיס מוציא גם מילון מילים נרדפות שלם.
↑  Merriam-Webster's Collegiate Dictionary
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534154205171
אילדפונס לימה

אילדפונס לימה סולה (בקטלאנית: Ildefons Lima Solà; נולד ב-10 בדצמבר 1979) הוא כדורגלן אנדורי המשחק בקבוצת המילואים של פ.צ. אנדורה בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

לימה התחיל את הקריירה שלו בפ.צ. אנדורה ששיחקה בליגה השלישית ובליגה הרביעית, בהמשך עבר לאספניול ב' וסנט אנדראו.
בשנת 2001 עזב את ספרד ליוניקוס היוונית, ומשם עזב לפצ'וקה המקסיקנית. בקיץ 2002, לימה חזר לספרד כאשר חתם בלאס פאלמס בינואר 2004 עבר לפולידפורטיבו אחידו ולאחר מכן שיחק בראיו ואיקאנו.
לאחר מכן שיחק גם בטריאסטינה מהסרייה ב' וב-AC בלינצונה מליגת העל השווייצרית.
קריירה בינלאומית

לימה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנדורה ב-22 ביוני 1997 נגד אסטוניה, כאשר הוא רק בן 17. במשחק זה הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק שנגמר בהפסד 4-1.
עם 11 שערים ב-112 משחקים, לימה הוא מלך השערים ושיאן ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים ובנוסף משמש כקפטן הנבחרת. את רוב שעריו בנבחרת הבקיע בפנדלים.
איזה תענוג היה להם

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 תקופת התרחשות:  2157 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  4 בדצמבר 1951 
 תאריך הופעה ראשונה:  עיתון ילדים
 
איזה תענוג היה להם (באנגלית: The Fun They Had) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1951. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1956 בעיתון "דבר לילדים" בשם " כמה טוב היה להם", בשנת 1976 בקובץ גדול ורחב הוא העולם, בשנת 2009 בכתבי אייזק אסימוב חלק ראשון בשם "ההנאה שלהם", ושוב בשנת 2017 במגזין עיניים גיליון 197 תחת השם "הַכֵּיף שֶהָיָה לָהֶם".
הסיפור מכיל מסרים על היתרונות שבחינוך המשותף בבתי ספר, ופורסם במקומות רבים, גם כאלו שאינם קשורים למדע בדיוני. הוא הופיע במקראה הישראלית לבתי ספר יסודיים 'פתחו את השער'.
עלילה

הסיפור מתרחש בעתיד, בזמן שילדים לומדים בביתם בעזרת מחשבים. ילד בשם טומי מוצא בעליית הגג ספר מודפס המספר על בתי ספר של פעם - עם כיתות ומורים. הוא וחברתו מרג'י מעיינים בספר ומשוחחים על כמה נחמד זה ללמוד ממורה אנושי, ו"איזה תענוג היה להם", לילדי בית הספר בעבר הרחוק.
אורבאן

ערך זה עוסק במזקק ברזל ויוצק תותחים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אורבאן (Orban או Urban) היה מזקק ברזל ויוצק תותחים הזכור במיוחד בגלל יצירת תותח-על, ששימש בכיבוש קונסטנטינופול.
מוצאו של אורבאן מברשוב, אז בממלכת הונגריה ועל לאומיותו יש מחלוקת. מרבית המקורות רואים בו הונגרי, חלקם גרמני בגלל ריבוי המומחים הגרמנים באותה תקופה בצבא הונגריה ויש גם הרואים בו רומני בגלל תיאורו כ"בן דאקיה" באחד המסמכים ההיסטוריים.
אורבאן הציע את שירותיו לקונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית, אך לקיסר לא היו המשאבים הכספיים לתשלום שכרו ולא היו לו חומרי הגלם הדרושים. אורבאן עזב את קונסטנטינופול והתקרב לסולטאן האימפריה העות'מאנית מהמט השני והציע לו את שירותיו. מהמט קיבל את ההצעה והעמיד לשירותו את חומרי הגלם הדרושים.
אורבאן יצר תותח-על, שכונה "באסיליק" (Basilik), אורכו היה יותר משמונה מטרים, קוטרו 75 סנטימטרים והיה מסוגל לשלח פגז במשקל של למעלה מחצי טון למרחק של כמעט ארבעה קילומטרים. נדרשו שישים שוורים, כדי להעביר את התותח מהמקום בו נוצק, באדריאנופול, עד לקונסטנטינופול. תותח זה נועד תחילה לירי על כלי שיט שינסו לעבור את המיצרים בלי לשלם מס לעות'מאנים, אך לאחר תחילת המצור על קונסטנטינופול השתמשו בו להריסת חומותיה. התותח לא היה מדויק, טעינתו דרשה לפחות שלוש שעות ומספר הפגזים היה מוגבל. לאחר שישה שבועות, התותח התפרק, בגלל הרתע העצמי. אורבאן יצק עבור העות'מאנים גם תותחי מצור קטנים יותר.
אורבאן נהרג במצור, כנראה כתוצאה מהתפוצצות אחד התותחים, אירוע שכיח באותה תקופה.
הערות שוליים

↑  Tunul lui Orban dacul – pionierul artileriei moderne (ברומנית)
אוסקר ברגי

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1876 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  18 באוקטובר 1965 (בגיל 89) הוליווד, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 שם לידה:  Berger Oszkár 
 מדינה:  הונגריה, ארצות הברית 
 צאצאים:  Oscar Beregi, Jr. 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוסקר ברגי 1911
אוֹסְקַר בֶּרֶגִי (במקור בֶּרְגֶר, בהונגרית: Beregi Oszkár; בודפשט, 24 בינואר 1876 – הוליווד, קליפורניה, 18 באוקטובר 1965) היה שחקן ובמאי יהודי-הונגרי, זוכה בתואר "חבר לנצח של התיאטרון הלאומי של בודפשט".
קורות חיים > ילדותו ונישואיו הראשונים

אוסקר ברגי היה בנם הראשון של אדולף ברגר ופאולה ליברמן. על פי זיכרונותיו, הוא היה ילד בעל התנהגות גרועה, תלמיד גרוע שניצל מלחזור על כיתות רק באמצעות כישרונו יוצא מן הכלל של חריזה ודקלום שירים. כישרונו, תשוקתו למשחק ומראהו הבוגר כבר בגיל 16 הובילו אותו, באישור הוריו, להירשם לאקדמיה למשחק ובימוי בבודפשט (כיום האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע) בשנת 1892, שאותה סיים בשנת 1895.
בשנת 1900 הושגה הצלתו הבימתית הראשונה. במחזה של שייקספיר: טרוילוס וקרסידה הוא שיחק את טרוילוס. בין השנים 1907 ו-1910 שיחק בברלין בתיאטראות של מקס ריינהרדט. שם בברלין הכיר את אַרַנְקָה אַדְלֶר בתה של משפחת אדלר העשירה מאוראדיה שלמדה זימרה בבירה הגרמנית. טקס נישואיהם האזרחי נערך ב-8 ביוני 1909 בבודפשט. העדות להכרה במעמדו של השחקן הצעיר היא העובדה כי אחד העדים שלו היה ינה ראקושי (אנ'), סופר, מנהל תיאטרון וחבר האקדמיה ההונגרית למדעים ואת הטקס ניהל בעצמו אישטוואן בארצי (אנ') ראש העיר של בודפשט. אחרי יומיים נערכה חופה בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהני. בשנת 2010 נולדה בברלין בתם לאה ברגי. ב־3 בינואר 1913 נערכה הבכורה של צ'ארלס ליקונט דה ליזל: "העורבים" בתיאטרון הלאומי של בודפשט בבימויו של ינה איוואנפי. בתפקיד אורסטס שיחק אוסקר ברגי.
קורות חיים > אחרי מלחמת העולם הראשונה

הוא מילא משימות תרבותיות במהלך שלטונו הקצר של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919. "איגוד ההונגרים המתעוררים" ארגון גזעני ימני קיצוני תקף אותו. נאסר עליו לשחק בהונגריה והוא נאלץ להגר בשנת 1920. התיישב בווינה ועלה שוב על הבמה. הוא שיחק גם בתיאטראות הונגריים בחלקים דוברי ההונגרית שנלקחו מהונגריה לאחר מלחמת העולם הראשונה: ברטיסלאבה, אוראדיה, קושיצה, מונקאץ'. מ-1925 עד 1929 הוא צילם סרטים באמריקה. בשנת 1929 חזר לווינה ולאחר מכן שיחק בברלין. בינתיים, בתו בווינה התארסה עם זמר האופרה קלמן פטאקי. אשתו של אוסקר ברגי מתה כמה חודשים לפני החתונה של הבת לאה. ב-1930 חזר לבודפשט. בשנים לאחר מכן שיחק על במות תיאטראות הונגריה. ב־19 בינואר 1933 התחתן עם ד"ר פירושקה לזר מחנכת, מייסדת ומנהלת בית ספר לבנות.
קורות חיים > במהלך מלחמת העולם השנייה

בשל מוצאו היהודי נאסר עליו להופיע על הבמה מ-1939 עד 1944. הוא היה הבמאי והשחקן הראשי של אירועי הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בשנים 1940 – 1944. בנו יצא לבואנוס איירס זמן קצר לפני המלחמה, כמה חודשים לאחר כיבוש הונגריה בידי הגרמנים (מבצע מרגרטה) נהרגה אשתו פירושקה לזר בהפצצה. באותם חודשים, חייו של אוסקר ברגי היו בסכנה. בתקופה זו של משטר האימה של מפלגת צלב החץ ההונגרי הוא הסתתר בבית החולים של גטו בודפשט ברחוב וושלני. בתו של ברגי ובעלה הביאו לו מזון. בתוך שלושה שבועות גידל זקן והתחפש במדי טייס בצבא ההונגרי שחתנו, זמר האופרה קלמן פטאקי השיג עבורו. הוא נמלט במדים אלה מבודפשט לעיר סגד שכבר שוחררה אז על ידי הצבא הסובייטי.
קורות חיים > אחרי המלחמה

בין אוקטובר 1944 למאי 1945 שיחק בתיאטרון הלאומי בסגד (חזית הלחימה כבר עברה אז מערבה). ב-1 בפברואר 1945 נבחר לנשיא האיגוד המקצועי של שחקני הונגריה. בשנת 1945 חתם בתיאטרון הלאומי. מצב בריאותו, הטרגדיות אישיות, הקשיים לאחר המלחמה והופעות לא מוצלחות הביאו אותו לעזוב את הונגריה ב-1946. תחילה נסע לבנו בארגנטינה בלווית בתו וחתנו, ומאוחר יותר המשפחה עברה לצ'ילה עד שלבסוף התיישבה בלוס אנג'לס בשנת 1963. בנו מת ב-1964, ובשנת 1965 מת ברגי עצמו. שרידיו נקברו בבודפשט.
תפקידיו על הבמה (תפקיד מתורגם לעברית)

מבריח הסוסים Brieux: Vörös talár....Etsepart, a lócsempész
הקיסר קונסטנטין Herczeg Ferenc: Bizánc....Konstantin császár
המלך לאסלו הרביעי Herczeg Ferenc: Árva László király....V. László király
המהנדס הגרמני Horváth Jenő–Ivánfi Jenő: Idegen földön....A német mérnök
קפטן ליאונה Ben Johnson: Volpone....Leone kapitány, Corbaccio fia
אדם Madách Imre: Az ember tragédiája....Ádám
מרקוס אנטוניוס William Shakespeare: Julius Caesar....Marcus Antonius
הולופרנס Friedrich Hebbel: Judit....Holofernes
המלט Shakespeare: Hamlet....Hamlet
קישפאלודי Kozma Andor: Prológ....Kisfaludy
טרואילוס Shakespeare: Troilus és Cressida....Troilus
המלך ליר Shakespeare: Lear király....Lear
אותלו Shakespeare: Othello....Othello
רומיאו Shakespeare: Rómeó és Júlia....Rómeó
הרוזן של ורוויק George Bernard Shaw: Szent Johanna....Warwick grófja
מקס פיקולומיני Schiller: Wallenstein....Max Piccolomini
ראקוצי Szigligeti Ede: II. Rákóczi Ferenc fogsága....Rákóczi
בעל אחוזה הונגרי Thury Zoltán: Katonák....Magyar földesúr
אוסוואלד Henrik Ibsen: Kísértetek....Osvald
פרדיננד Schiller: Ármány és szerelem....Ferdinand
רבי אהרון במחזה ליל שבת Szomory Dezső: Péntek este....Áron rabbi
מוריס Verneuil: Duó....Maurice
משה במחזה משה Madách Imre: Mózes....Mózes
סרטיו > סרטים הונגרים

Ártatlan vagyok (1916) אני חף מפשע
Mire megvénülünk (1916) עד שנזדקן
Hófehérke (1916) שלגיה
A föld embere (1917) איש הארץ
A gólyakalifa (1917) הח'ליף חסידה
Az aranyember (1918) האיש מזהב
Károly-bakák (1918) חיילי קארוי
Tékozló fiú (1919) הבן הבזבזן
Ave Caesar! (1919) יחי קיסר
Hazatér az öcsém (1919) אחי הקטן חוזר הביתה
A kék bálvány (1930) האליל הכחול
Iza néni (1933) דודה איזה
Kísértetek vonata (1933) הרכבת של רוח הרפאים
Rákóczi induló (1933) מארש ראקוצי
סרטיו > סרטים אוסטרים

Meriota, a táncosnő (1921) מריאוטה הרקדנית
William Ratcliff (1922)
Az iskolamester (1922) מנהל בית הספר
A forradalom gyermekei (1923) ילדי המהפיכה
A Borgiák mérge (1924) הרעל של הבורג'ה
Egy asszony tragédiája (1924) טרגדיה של אישה
Egy szépasszony négy éjszakája (1924) ארבעה לילות של אישה יפה
Das Verbotene Land (A tiltott ország) (1924) הארץ האסורה
Die sklavenkönigin (Rabszolgakirálynő) (1924) מלכת העבדים
Szanin (1924) סאנין
Yiskor (1924) יזכור
Der fluch (Az átok) (1925) הקללה
Andere Frauen (Más asszonyok) (1928) נשים אחרות
Liebe im Mai (Májusi szerelem) (1928) אהבה במאי
Der Dieb im Schlafcoupée (1929)
A hálókocsik tolvaja (1929) גנב קרונות השינה
Ifjúság a válaszúton (1929) נוער בדרך הבחירה
Az aranyműves (1930) הצורף
סרטיו > סרטים גרמנים

Egy autó és semmi pénz (1931) מכונית ושום כסף
Das Testament des Dr. Mabuse (1933)
סרטיו > סרטים אמריקאים

The Love Thief (1926)
The Flaming Forest (1926)
Camille (1926)
Butterflies in the Rain (1926)
The Woman On Trial (1927)
Yiskor (1933)
Anything can Happen (1952)
Call me Madam (Hívjon fel, asszonyom) (1953)
Tonight We Sing (1953)
Desert Legion (1953)
Passport to Danger (1954)
לקריאה נוספת

הלקסיקון ההונגרי לאומנות הבמה. Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
לקסיקון יהודי הונגרי. Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 108. o. Online elérés
ספרית השחקנים Színészkönyvtár
דר' אירה שטראוס. בית חולים יהודי ב-1944 Dr.Strausz Imre: Egy zsidó kórház 1944-ben (אורכב 09.01.2017 בארכיון Wayback Machine)
אוסקר ברגי. קטלוג תפקידים. Beregi Oszkár. Szerepkatalógus; összeáll. Somorjai Olga; MSZI, Bp., 1983 (Színháztörténeti füzetek)
Beregi Oszkár a PORT.hu-n (magyarul)
Beregi Oszkár az IMDb-n
תולדות התיאטרון ההונגרי (בהונגרית) Magyar színháztörténet 1920-1949
הערות שוליים

↑  Beregi Oszkár Életrajz, web.archive.org, ‏2018-08-16
↑  ידיעה בעיתון:Pesti Hírlap, 1909. június 9., 7. o.
↑  בשמה המלא ומקום לידתה (בהונגרית) Teljes nevén Beregi Lea Veronika Fausztina 1910, Charlottenburg - 1996, Budapest. (Beregi Oszkárné: "Mikor a kicsi megszületett, egy ideig tanakodtunk, vajjon Lea legyen-e, vagy Veronika. Végre ugy döntöttünk, hogy mindakettő lesz. A másik két nevet színházi alapon kapta. Berolina lett, mert Berlinben született és Fausztina lett, mert akkor született, mikor az uram éppen Fausztot játszotta Reinhardtnál. De mi itthon csak Leának hivjuk." - Színházi Élet - 1915/9. szám)
↑  הידיעה על מותה לאחר ניתוח בווינה של תוספתן (בהונגרית) "Az esküvőre készülődtek már, amikor három nappal ezelőtt Beregi Oszkárnét súlyos vakbélgyulladással a bécsi Fürth-szanatóriumba kellett szállítani. Beregi Oszkárt sürgönyileg hívták vissza Berlinből. Az operációt Lorenz tanár hajtotta végre, az operáció sikerült is, Beregi Oszkárné gyenge szive azonban nem bírta kl az operációval járó izgalmakat és szombaton reggel férje karjai között kiszenvedett, Beregi Oszkárnét ideiglenesen Bécsben temetik el. Később hazahozzák." (Pesti Napló, 1929. január 27., 20. o.)
↑  רוב תלמידות בית הספר היו ממשפחות יהודיות אמידות. Lázár Piroska Rozália (1882, Budapest - 1944, Budapest). Az általa alapított intézmény többek között Dr. Lázár Piroska Nyilvánosjogú Felső Leányiskolája néven működött 1907 és 1944 között. Növendékei nagyrészt felső-középosztálybeli zsidó családokból kerültek ki.
↑  https://www.hangosfilm.hu/filmenciklopedia/beregi-oszkar
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397809305171  PLWABN: 9810606815305606  BIBSYS: 98036744  BNE: XX1521085  BnF: cb15121486b (data)  GND: 1017964424  ISNI: 0000 0000 5939 7736  KulturNav: 0e0ce106-ea24-4bd9-bd65-17fcac94b734  LCCN: n84127454  SUDOC: 059446722  VIAF: 74151762   WorldCat (עם VIAF): 74151762 
צ'ארלס ליקונט דה ליזל: העורבים. בכורה: התיאטרון הלאומי של בודפשט, 3 בינואר 1913 במאי: ינה איוואנפי. מצוות שחקנים: בתפקיד אורסטס: אוסקר ברגי
אגם ברטון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באגם בגבעות וסטפולד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  1.35 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  68°38′00″S 78°06′00″E﻿ / ﻿68.6333°S 78.1°E﻿ / -68.6333; 78.1
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאגם ברטון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאגם ברטון
 
אגם ברטון המכונה גם לגונת ברטון (באנגלית: Lake Burton וגם Burton Lagoon) הוא אגם מרומיקטי מלוח בגבעות וסטפולד בארץ הנסיכה אליזבת במזרח אנטארקטיקה.
גאוגרפיה

האזור מהווה חלק מטענת אוסטרליה לריבונות על הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית.
שטחו של האגם 1.35 קילומטרים רבועים; עומקו המרבי של האגם 18.3 מטרים; עומקו הממוצע של האגם 7.16 מטרים; נפחו של האגם 8.69 מיליון מטרים מעוקבים.
האגם מכוסה בקרח במשך מרבית חודשי השנה (10 - 11 חודשים בשנה).
במשך מחצית מחודשי השנה תעלה מקשרת בין האגם לבין פיורד קרוק. רוחבה של התעלה 20 מטרים, ועומקה מטר.
גאוגרפיה > אזור אנטארקטי מוגן במיוחד

אזור האגם מהווה חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד 143.
מחקר הצורניות (הדיאטומות) של האגם הראה כי באגם 41 מינים, וכן מצוי במו מספר עשיר של חיידקים פוטוסינתטיים פסיכרופילים.
מחקרים משנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 הראו[דרוש מקור] כי הסיבות לכמות המינים הרבה מקורה ברמות המליחות העולות מתחת לפני מפלס הקרח לעבר קרקעית האגם וכתוצאה מכך המים צפופים וכן נוכחות האור בקיץ, והחושך במהלך החורף וכמות החמצן שבמי האגם השפיעו על קיום בית הגידול.
היסטוריה > מקור השם

האגם נקרא על שמו של ה. ר. ברטון (H. R. Burton), ביולוג שחקר את גבעות וסטפולד.
לקריאה נוספת

תיאור אזור מוגן במיוחד 143
• Johanna Laybourn-Parry, and David A Pearce, , Philos Trans R Soc Lond B Biol Sci. 2007 Dec 29; 362(1488): 2273–2289. Published online 2007 May 21. doi: 10.1098/rstb.2006.1945
• Burke C.M., Burton H.R. (1988), , Ferris J.M., Burton H.R., Johnstone G.W., Bayly I.A.E. (eds) Biology of the Vestfold Hills, Antarctica. Developments in Hydrobiology, vol 34. Springer, Dordrecht. https://doi.org/10.1007/978-94-009-3089-6_1
• Hand, R. (1980), , https://doi.org/10.1007/978-3-662-26582-6_13
• J.M. Ferris, H.R. Burton, G.W. Johnstone, I.A.E. Bayly, editors, P 16
אודי מרפי

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1925 טקסס, ארצות הברית
 נהרג:  28 במאי 1971 (בגיל 45) וירג'יניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  Wanda Hendrix (8 בפברואר 1949–14 באפריל 1950) 
 השתייכות:  הצבא האמריקני הצבא האמריקני
 תקופת הפעילות:  1942 – 1946 צבא ארצות הברית   1950 – 1966 המשמר הלאומי
 דרגה:   לוטננט מדרגה ראשונה בצבא ארצות הברית    מייג'ור במשמר הלאומי
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   מדליית הכבוד  צלב השירות המצוין    כוכב הכסף (פעמיים)  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד (פעמיים)   לב הארגמן (3 פעמים)  אות לגיון הכבוד (צרפת)   צלב המלחמה (פעמיים) (צרפת)  צלב המלחמה (בלגיה) 
 תפקידים אזרחיים
 שחקן קולנוע, פזמונאי, איש עסקים
 הנצחה
 יום הולדתו, ה-20 ביוני, נקרא "יום אודי מרפי" בטקסס. בית חולים בסן אנטוניו ובתי ספר ודרכים בטקסס על שמו. שירות הדואר של ארצות הברית הוציא לזכרו בול בשנת 2000
 
אודי לאון מרפי (באנגלית: Audie Leon Murphy‏; 20 ביוני 1925 – 28 במאי 1971) היה גיבור מלחמה אמריקאי, החייל המעוטר ביותר בתולדות הכוחות המזוינים של ארצות הברית נכון לעת סיום שירותו, ושחקן קולנוע פופולרי.
ביוגרפיה > ילדותו

מרפי נולד וגדל בחווה חקלאית בצפון טקסס, אחד משלושה עשר אחים ואחיות, בגיל צעיר אביו נטש את המשפחה ומרפי עזב את לימודיו כדי לעבוד ולפרנס את בני ביתו. הוא הועסק בעבודות חקלאיות מזדמנות כגון קטיף כותנה ורכש מיומנות ירי בזמן שצד בעלי חיים לקיום משפחתו. בשנת 1941 מתה אימו ואחיו הצעירים הועברו לבית יתומים ולמשפחות אומנות.
ביוגרפיה > תקופת השירות הצבאי

מרפי ניסה להתגייס לצבא בעקבות המתקפה על פרל הארבור והצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, אך לאור גילו הצעיר נדחתה בקשתו. מרפי זייף את תעודת הלידה שלו אך בקשתו להתגייס לחיל הנחתים נדחתה, בשל היותו נמוך וצנום מדי (גובהו של מרפי באותה עת היה 1.65 מטר בלבד). ביוני 1942, מעט אחרי יום הולדתו ה-17, גויס לצבא ארצות הברית.
לאחר טירונות בסיסית בת 13 שבועות בבסיס צבאי בטקסס, עבר אימון מתקדם במרילנד ובמרץ 1943 הוצב בדיוויזיה השלישית ונשלח לקזבלנקה שבמרוקו. את טבילת האש הראשונה שלו עשה בפלישת בעלות הברית לסיציליה. מרפי הצטיין בלחימה עם יחידתו. עד מהרה התקדם בדרגות, ולאחר שפיקד על סיור בו השתלט על כוח גרמני עדיף מונה לדרגת סמל. ב-2 במרץ 1944 הוענק למרפי עיטור כוכב הארד עם סימול V לאומץ לב לנוכח פני האויב, היה זה הראשון מבין שורה ארוכה וחסרת תקדים של עיטורים ואותות בהם זכה מרפי לאורך שירותו הצבאי.
מרפי זכה לעיטור השירות למופת על פעולתו ב-15 באוגוסט 1944, תחילת מבצע דרגון. חברו הטוב נהרג מאש מקלע גרמני, מרפי השתלט לבדו על עמדת הירי, והפנה את האש לכיוון הגרמנים. ב-2 באוקטובר חיסל לבדו עמדת מקלע גרמנית נוספת, וב-5 באוקטובר התנדב לסחוב מכשיר קשר עד לסמוך לכוחות האויב ולכוון משם את הארטילריה האמריקאית. על כל אחת מפעולותיו אלו זכה מרפי לעיטור כוכב הכסף, וקודם לתפקיד קצין בפועל ומפקד המחלקה.
במהלך המלחמה נפצע מרפי מספר פעמים, וזכה על כך בשלוש מדליות לב הארגמן, באחת התקריות נפגע בירכו ואושפז בשל כך בבית חולים צבאי. בטרם התאושש לחלוטין, עזב מרפי את בית החולים והצטרף ליחידתו.
ב-25 בינואר 1945, ימים ספורים לאחר חזרתו לשדה הקרב, מונה מרפי למפקד הפלוגה, שסבלה מאבדות כבדות ומנתה פחות מ-30 חיילים כשירים. פקודת הקרב שקיבל הייתה להתקדם לקצה יער רידוייר (Riedwihr) בצרפת, להתבצר ולהחזיק את הקו לקראת מתקפה גרמנית. האדמה הקפואה מנעה מהחיילים אפשרות להתחפרות אפקטיבית, ומרפי שלח את חייליו לאחור, נותר בכך לבדו בחזית עם תחילת המתקפה ב-26 בינואר בשעה 14:00.
הגרמנים תקפו עם כוח של כ-250 חיילים ושישה משחיתי טנקים מסוג יאגדפנתר. משחית טנקים אמריקאי מסוג M10 וולברין נפגע וצוותו נטש אותו, מרפי טיפס על גבי משחית הטנקים הבוער שעמד להתפוצץ, והחל לירות במקלע הכבד שהיה מוצב על גג המשחית לעבר חיילי האויב. במהלך הלחימה נפגע מרפי ברגלו אך המשיך לירות במקלע ובמקביל לכוון בקשר את הארטילריה, אף על פי שסיכנה גם אותו. פעולתו הניסה את הגרמנים ששרדו את ההפצצה והוא ארגן את מתקפת הנגד האמריקאית. על פעולתו זו זכה מרפי ב-2 ביוני במדליית הכבוד, העיטור הגבוה ביותר המוענק לחיילים בכוחות המזוינים של ארצות הברית. באותו טקס הוענק לו גם אות לגיון ההצטיינות על שירותו לאורך התקופה.
סך הכול זכה מרפי ל-33 עיטורים אמריקאים, חמישה עיטורים מצרפת, ביניהם אות לגיון הכבוד בדרגת אביר, צלב המלחמה (Croix de guerre) מצרפת ועיטור צלב המלחמה מבלגיה. לזכותו נזקפות 241 הריגות של חיילים גרמנים במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

ביוני 1945 חזר מרפי למולדתו והתקבל במצעד ססגוני בטקסס. מגזין לייף פרסם ביולי את תמונתו של מרפי על גבי שער העיתון, מה שהקנה לו הכרה בינלאומית ופרסום רב. למרות שסבל ממה שידוע כיום כהפרעת דחק פוסט-טראומטית, הצטרף מרפי לכוחות המשמר הלאומי, עם פרוץ מלחמת קוריאה ב-1950. יחידתו לא נקראה לחזית והוא שירת במשמר הלאומי עד 1966 עת השתחרר בדרגת מייג'ור.
מרפי התחתן לראשונה ב-1949 עם השחקנית ונדה הנדריקס, ממנה התגרש כעבור שנתיים, והתחתן בשנית עם פמלה ארצ'ר. לזוג נולדו שני ילדים הקרויים על שם חבריו של מרפי שנפלו בקרב. מרפי החל לפתח את קריירת העסקים שלו, בתחום גידול סוסי מרוץ והרבעה, כתב ב-1949 אוטוביוגרפיה ונכנס לעסקי הבידור.
ביוגרפיה > קריירה בעסקי הבידור

שחקן הקולנוע ג'יימס קאגני שראה את תמונתו של מרפי על שער מגזין LIFE, הזמין את מרפי להוליווד כדי שישתלב בתעשיית הקולנוע המקומית. חלפו מספר שנים עד שקיבל את תפקידו הגדול הראשון, בסרט "ילד רע" (Bad Boy).
ההצלחה הגדולה ביותר של מרפי הייתה בגילום תפקיד עצמו, בסרט שנעשה ב-1955 על בסיס האוטוביוגרפיה שלו ונקרא באותו השם, "לגיהנום ובחזרה" (To Hell and Back). הסרט שהופק על ידי אולפני יוניברסל הפך לשובר הקופות מספר אחד של האולפנים עד לאותה עת.
מרפי הוחתם על חוזה ארוך טווח ביוניברסל וסך הכול שיחק ב-44 סרטים רובם מערבונים אך גם סרטי עלילה אחרים כגון מבצע קהיר שצולם בחלקו בישראל. על פועלו בתעשיית הקולנוע זכה לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ב-1959 שיחק במערבון "הפראים והתמימים" לצידה של סנדרה די וב-1960 בסרט "הגזע המוחרם" לצידם של ברט לנקסטר ואודרי הפבורן.
בנוסף למשחק, היה מרפי גם פזמונאי פורה, שכתב שירים רבים לבולטים מזמרי הקאנטרי באותה התקופה.
ביוגרפיה > מותו והנצחתו

מרפי נהרג יחד עם חמישה אחרים, בהתרסקות מטוס בווירג'יניה במהלך נסיעת עסקים. הוא נקבר בטקס צבאי בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. מדינת טקסס הכריזה כי יום הולדתו, ה-20 ביוני ייקרא "יום אודי מרפי", על שמו נקראו בית חולים בסן אנטוניו, בתי ספר ודרכים במדינה. שירות הדואר של ארצות הברית הוציא לזכרו בול בשנת 2000.
בשנת 2014 הוציאה להקת הפאוור מטאל השוודית סבטון שיר לזכרו של אודי מרפי שנקרא To hell and back. עוד באותה השנה עלה לאקרנים הסרט זעם שחלקו האחרון מתאר קרב של טנק שרמן פגוע יחיד אל מול מאות גרמנים, ומבוסס על הקרב של מרפי בינואר 1945 שזיכה אותו במדליית הכבוד.