stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלקת במיתרי הקול

| --- | --- |

 תחום:  רפואת ריאות 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  864767 
 MeSH:  D007827
 סיווגים
 ICD-10:  J04.0, J37.0 
 
צילום של מיתרי הקול אצל אדם עם דלקת במיתרי הקול אשר נגרמה מריפלוקס חומצה
דלקת מיתרי הקול (באנגלית: Laryngitis) היא דלקת באזור מיתרי הקול. הסימפטומים יכללו לרוב צרידות, חום, שיעול, כאב בחלק הקדמי של הצוואר וקשיי בליעה. בדרך כלל, תסמינים אלו עוברים תוך שבועיים.
מצבים אחרים שעלולים לייצר סימפטומים דומים כוללים דלקת מכסה הגרון, דלקת גרון, שאיפת גוף זר וסרטן בגרון.
סימנים וסימפטומים

הסימפטום העיקרי של דלקת במיתרי הקול הוא קול צרוד.
מכיוון שהדלקת עלולה להתפתח כתוצאה מגורמים שונים, שאר הסימפטומים משתנים כתלות בגורם המחלה. אלה כוללים:
יובש או כאב גרון
שיעול (זהו גם גורם וגם סימפטום)
כיחכוח תכוף בגרון
ייצור רוק מוגבר
קושי בבליעה
תחושה של נפיחות באזור הגרון (אי נוחות בחלק הקדמי של הצוואר)
תחושה של גוש בגרון
נפיחות בבלוטות הלימפה בצוואר, בחזה או בפנים
חום
כאב כללי בשרירים
קוצר נשימה, יופיע בעיקר אצל ילדים.
סימנים וסימפטומים > איכות הקול

מלבד הצרידות, עשויים להופיע שינויים בגובה הצליל ובעוצמתו. בעת דיבור אנשים עשויים לחוות קול גבוה או נמוך מאשר בדרך כלל, תלוי האם מיתרי הקול שלהם התנפחו או הפכו נוקשים. הוצאת הצליל עשויה גם לכלול נשיפת אוויר מרובה יותר.
גורמים וסיבות

דלקת במיתרי הקול עשויה להיות מדבקת אך לא תמיד, תלוי בגורמי המחלה. אלה, מתחלקים לאקוטים וכרונים.
אבחון > אבחנה חזותית

הגרון עצמו לעיתים קרובות יראה עם בצקת ואדמומיות. ניתן לראות זאת עם סטרובוסקופ. תכונות נוספות אשר יופיעו ברקמות תיבת הקול:
אדמומיות בגרון רקמות (אקוטית).
כלי דם מורחבים (אקוטית).
רקמת תיבת קול עבה ויבשה (כרונית).
נוקשות של מיתרי הקול.
הפרשות דביקות בין שפתות הקול.
סימנים ותסמינים נוספים אשר יקלו על האבחון כוללים:
קושי בבליעה.
קול צרוד.
כאב אוזניים.
ירידה במשקל.
היסטוריה של עישון.
הקרנות (באזור הצוואר).
מעבר ניתוח בצוואר או ניתוח אשר כלל צנרור.
אדם מקצועי אשר משתמש בקול שלו (מורה, זמר, שחקן, עובד במוקד טלפוני וכו).
טיפול

הטיפול לרוב נסמך על המהלך הטבעי של המחלה ותלוי בחומרת ובסוג של הדלקת (חריפה או כרונית). האמצעים להקלת התסמינים כוללים שינוי התנהגותי, שתיית נוזלים ואדים.
טיפול נוסף יהיה תלוי בגורם המחלה.
במצב כרוני יעשה שימוש במשככי כאבים ולעיתים אף באנטיביוטיקה.
שינוי התנהגותי כולל הקלה על מיתרי הקול. זהו צעד חשוב להקלת התסמינים. השינוי ההתנהגותי כולל פעולות כגון:
מנוחה של הקול.
שתיית כמויות מספיקות של מים.
הפחתת צריכת קפאין ואלכוהול.
הפסקת עישון.
הגבלת כיחכוח בגרון.
ישנם קורסים מיוחדים העוסקים ב"דיבור נכון", אשר לא יפגע במיתרי הקול. קורסים אלו יכילו את התכנים הבאים:
התאמת עוצמת וסוג הקול.
הפחתת התנהגויות אשר מזיקות למיתרי הקול.
הגדלת שתיית מים.
התאמת אורח חיים (למשל, הגבלת קפאין).
פרוגנוזה

במחלה אקוטית הדלקת עלולה להיות ממושכת, אך בדרך כלל תתרפא מעצמה בתוך שבועיים. כאשר משך המחלה עולה על שלושה שבועות הדלקת תיחשב ככרונית. ההחלמה צפויה להיות מהירה אם החולה ממלא את תוכנית הטיפול.
ראו גם

מיתרי הקול
דלקת
צרידות
לקריאה נוספת

המאמר "Laryngitis" במגזין Postgraduate Medicine משנת 1997, גיליון 6 כרך 102
הערות שוליים

1 2  John M. Wood, Theodore Athanasiadis, Jacqui Allen, Laryngitis, BMJ (Clinical research ed.) 349, 2014-10-09, עמ' g5827
↑  "Laryngitis - National Library of Medicine". PubMed Health. ארכיון מ-10 בספטמבר 2017. נבדק ב-9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ferri, Fred F. (2016). Ferri's Clinical Advisor 2017: 5 Books in 1 (באנגלית). Elsevier Health Sciences. p. 709. ISBN 9780323448383. ארכיון מ-2016-11-10.
↑  Ferri, Fred F.,, Ferri's clinical advisor 2017 : 5 books in 1, Philadelphia, PA: Elsevier
↑  Colton, Raymond H.,, Understanding voice problems : a physiological perspective for diagnosis and treatment, Fourth edition, Philadelphia: Wolters Kluwer Health/Lippincott Williams & Wilkins, [2011], ©2011
↑  T. Shipp, D. A. Huntington, Some acoustic and perceptual factors in acute-laryngitic hoarseness, The Journal of Speech and Hearing Disorders 30, November 1965, עמ' 350–359
↑  Rieger, A.; Hass, I.; Gross, M.; Gramm, HJ; Eyrich, K. (1996). "Intubation trauma of the larynx--a literature review with special reference to arytenoid cartilage dislocation". Anasthesiol Intensivmed Notfallmed Schmerzther. 31 (5): 281–7. doi:10.1055/s-2007-995921. PMID 8767240.
↑  Joniau, Sander; Bradshaw, Anthony; Esterman, Adrian; Carney, A. Simon (במאי 2007). "Reflux and laryngitis: A systematic review". Otolaryngology–Head and Neck Surgery. 136 (5): 686–692. doi:10.1016/j.otohns.2006.12.004. PMID 17478199. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Seth R. Schwartz, Seth M. Cohen, Seth H. Dailey, Richard M. Rosenfeld, Clinical practice guideline: hoarseness (dysphonia), Otolaryngology--Head and Neck Surgery: Official Journal of American Academy of Otolaryngology-Head and Neck Surgery 141, September 2009, עמ' S1–S31 doi: 10.1016/j.otohns.2009.06.744
↑  Ludovic Reveiz, Andrés Felipe Cardona, Antibiotics for acute laryngitis in adults, The Cochrane Database of Systematic Reviews, 2015-05-23, עמ' CD004783 doi: 10.1002/14651858.CD004783.pub5
↑  Jonas, Nico (2007). "Laryngitis Management". Journal of Modern Pharmacy. 14 (5): 44.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551745505171  LCCN: sh98007005 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איור של מיתרי הקול במצב תקין (ימין למעלה) ובמצב דלקתי (ימין למטה)
האחווה הלבנה האוניברסלית

האחווה הלבנה האוניברסלית (בבולגרית: Всемирно бяло братство ובאנגלית Universal White Brotherhood) היא אגודה ללא מטרת רווח, המגדירה עצמה כאגודה חניכותית והיא בית-ספר ללימודי החיים שייסד המורה הרוחני פטר דנוב. בית הספר הוקם בשנת 1922 בבולגריה. לאחר מכן, ייסד תלמידו של דנוב, המורה אומרם מיכאל איבנהוב ענף חדש בצרפת בשנת 1937, עם הגיעו לפריז בשליחות המורה דנוב.
בשנת 1922 המורה דנוב פתח בית ספר אזוטרי בעיר סופיה בשם "האחווה הלבנה האוניברסלית", וכך גם תלמידו הקים בית ספר בשם זה, בצרפת תחילה ולאחר מכן בשווייץ, וכך הוקמו, מאוחר יותר, מרכזים שונים ברחבי העולם. הגדולים בהם בקנדה.
הגדרה

על פי פטר דנוב, "האחווה הלבנה האוניברסלית הגדולה איננה דבר הנראה לעין. היא איננה כנסייה, בית-כנסת או מסגד, היא איננה כת או תנועה שנוצרה על ידי בני אדם. היא ישות רוחנית הקיימת מעבר לתנאים הקשים שלנו, בהם חי העולם הרגיל". כלומר, הוקמה אחווה ארצית, היונקת את ההרמוניה מהאחווה הגדולה יותר בשמיים.
מקורו של המונח "האחווה הלבנה האוניברסלית הגדולה", בא מהגדרות שהתפתחו באמצעות תורת התאוסופיה של הלנה בלבצקי, מן הקבלה היהודית, הצד האיזוטרי בנצרות ועוד. כבר בשנת 1851 בלבצקי כתבה בספריה על מורים רוחניים גדולים, הנמצאים בטיבט בשמבלה. אלו הם מורים דגולים, המכונים גם מהאטמה החיים שם, ויחדיו מהווים מעין ענף לבן, מסלול לבן, של האחווה האוניברסלית.
האחווה הלבנה האוניברסלית היא תנועה רוחנית הקיימת ברחבי העולם. לאחר הקמתה בבולגריה הצטרפו אליה כ-40,000 תלמידים. לאחר מכן פגעו בה השלטונות הקומוניסטים, וכמעט חיסלוה לחלוטין, מסיבה זו שלח דנוב את תלמידו איבנהוב על מנת להמשיכה ולייסדה בצרפת. שם התאגדו אנשים רבים יותר, סביב תלמידו של דנוב. התנועה נחשבת לאחת מתנועות העידן החדש, ולפי ויקיפדיה בצרפתית, היא בנויה במבנה של סינרגיה רוחנית, אשר עובדת בקבוצות, מדיטאציה בקבוצות, ריקוד פנוריתמי בקבוצות וחיים קולקטיבים ככל הניתן. אחד מעקרונותיה הם הזדהות עם אנרגיית השמש, כקולקטיב של עוצמה משיחית, תוך שימת דגש על חוקי הקארמה והגלוון הרוחני. כמו כן, שמירה על החי והצומח, תוך הימנעות מפגיעה כלשהי בטבע ובחוקיו.
יש הטוענים שפטר דנוב היה בין מצילי הקהילה היהודית בבולגריה, בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאור קשריו עם בוריס השלישי, המלך הבולגרי, ובמיוחד עם מי שהיה ככל הנראה תלמידו, הרב דניאל ציון, רבה הראשי של קהילת סופיה.
מרכזים

לאחווה יש מרכזי לימוד, בנוסף לשני מרכזים גדולים בפריז ובדרום צרפת, באנגליה, אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, אירלנד, ארגנטינה, ארצות הברית, בלגיה, בולגריה, גרמניה, האיטי, הולנד, יוון, ספרד, קולומביה, קנדה, רומניה, רוסיה, שווייץ, וכמה מדינות באפריקה, קונגו-ברזוויל וחוף השנהב.
התורה

תורת האחווה מבוססת על התפתחותו הרוחנית של האדם, וכל אדם באשר הוא. היא מלמדת את חוקי ההקשרים בין האדם לעצמו, בינו ובין תאיו, בינו ובין גופו, בינו לבין אחרים, ובין כל אלה והכוחות האנרגטיים הקיימים ביקום. התפתחות הנשמה של האדם תבוא מתוך מודעות וערנות רבה לכול, במהלך חיי היומיום. תורה זו כוללת תרגול יומי, תרגילי ספורט, תרגילי יוגה, כמו "היוגה של התזונה" ועוד. היא מכוונת את לומדיה להיות מסוגלים לחיות ולהתפתח בחברה האנושית העכשווית, להביא לה תועלת, לא רק ארצית, אלא ברמה האוניברסלית, הכוללת את כל היצורים ביקום. התנועה דוגלת בשמירת הטבע והסביבה ומניעת כל פגיעה בבעלי חיים. לכן כל חברי האגודה הם צמחוניים.
ספרים

יצאו לאור ספרים רבים בשפות רבות בעולם כולו, כולל תרגומיהם בעברית. ספרים שכתב במו ידיו המורה פטר דנוב, יוצאים בהוצאה בולגרית. ואילו ספריו של אומרם מיכאל איבנהוב הם הקלדה של הרצאותיו המוקלטות. הוצאת הספרים המרכזית נמצאת בצרפת, וההוצאה הראשית היא פרוזבטה Prosveta. 

הוצאת חדקרן הוציאה לאור את ספריו בעברית: היוגה של התזונה בשנת 2013, עוצמת המחשבה בשנת 2014, יצירה אמנותית ויצירה רוחנית והספר החינוך מתחיל לפני הלידה בשנת 2015, לראות את הנסתר מן העין בשנת 2017, נתיב השקט 2019. הוצאת פרוזבטה ישראל הוציאה לאור גם את הספרים: "תרבות חדשה שמשית ואוניברסלית", "הטבע האנושי והטבע האלוהי" ועוד. שיצאו לאור בשנות ה-90 של המאה ה-20 טרם הוקמה הוצאת חדקרן.
הערות שוליים

↑  במיתולוגיה הבודהיסטית ובשפת הסנסקריט משמעות המלה "שמבלה" היא: "מקום של אושר ושלווה", זהו מקום או ארץ מיתית הכוללת בתוכה תורה רוחנית אותה מסר בודהה לעולם כולו
↑  ראו לדוגמה מהאטמה גנדי
↑  המילה לבן איננה מתייחסת לגופו של אדם, אלא לתהליכים אנרגטיים ביקום, ולמשמעות הצבע הלבן, הכולל בתוכו את כל שאר צבעי הקשת בענן
↑  מידע רחב יותר ראו בערך אומרם מיכאל איבנהוב
↑  בעברית יצא לאור ספר על פטר דנוב וריקודי הפנוריתמי בהרי בולגריה: אור מיסטי בבלקן מאת זאב בן אריה הוצאת אריאל ירושלים 2011
↑  Milka Kraleva, The Master: Peter Deunov, (His Life and Teaching), Edition Kibea, Bulgarie, 2001.
↑  בעברית יצאו לאור 14 מספריו: האור, רוח-חיים, תרבות חדשה שמשית ואוניברסלית, הטבע האנושי והטבע האלוהי, מרכזים וגופים עדינים, חוקי-זהב למען חיי היומיום, לראות את הנסתר מן העין ב"הוצאת חדקרן", תל אביב
↑  Prosveta - books of Omraam MikhaÃ«l AÃ¯vanhov, www.prosveta.com
↑  אומרם מיכאל איבנהוב, באתר חדקרן בית השראה
↑  כל הספרים מופיעים באתר של האחווה האוניברסלית בשפה העברית, כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583367605171  GND: 2079137-9  LCCN: n83010682  SUDOC: 026450097  VIAF: 155444687   WorldCat (עם VIAF): 155444687 
פטר דנוב
אומרם מיכאל איבנהוב
ארקדי ניידיץ'

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1985 (בן 38) ריגה, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 2001
 מד כושר מרבי:  2737 (דצמבר 2013)
 מד כושר נוכחי:  2636 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ברית המועצות, לטביה, גרמניה, אזרבייג'ן
 
ארקדי ניידיץ' (בגרמנית: Arkadij Naiditsch‏; נולד ב-25 באוקטובר 1985 ריגה) הוא שחמטאי יהודי-לטבי-גרמני בדרגת רב אמן.
ביוגרפיה

ניידי'ץ החל לשחק בשחמט בגיל צעיר. בשנת 1995 זכה ניידיץ' במדליית זהב באליפות אירופה לגילו וזכה במקום השני באליפות העולם. בשנת 1996 המשפחה עברה לדורטמונד בה הוא המשיך באימוני שחמט. בגיל 15, בשנת 2001 הוא זכה בתואר רב אמן.
בשנת 2005 ניידיץ' זכה במקום הראשון בתחרות השחמט בדורטמונד.
בהמשך ניידיץ' זכה בתחרויות נוספות. בשנת 2015 הוא זכה במקום השני בתחרות העל גרנקה קלאסיק.
ביולי 2015 ניידיץ' עבר לבקו והחל לייצג את אזרבייג'ן. בשנת 2017 הוא היה חלק של נבחרת אזרבייג'ן שניצחה באליפות אירופה לקבוצות.
בשנת 2014 ניידיץ' התחתן עם אמנית שחמט יוליה שוויגר. לזוג נולדו ילדים, בשנת 2019 הם התגרשו.
דניאל פרידמן באולימפיאדת השחמט

בין השנים 1996 ל-2014 השתתף פרידמן ב-5 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  2006 | 1 | גרמניה | 2664 | 6 מ-10 | 4+ 4= 2- | 60.0 | 15 קבוצתי, 31 אישי |
|  2008 | 1 | גרמניה | 2678 | 5.5 מ-10 | 3+ 5= 2- | 55.0 | 13 קבוצתי, 19 אישי |
|  2012 | 1 | גרמניה | 2712 | 4.5 מ-10 | 3+ 3= 4- | 45.0 | 12 קבוצתי, 28 אישי |
|  2014 | 1 | גרמניה | 2709 | 5.5 מ-9 | 3+ 5= 1- | 61.1 | 30 קבוצתי, 12 אישי |
|  2016 | 4 | אזרבייג'ן | 2618 | 5 מ-9 | 5+ 0= 4- | 78.6 | 12 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Arkadij Naiditsch, www.olimpbase.org, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810600141405606  ISNI: 0000 0003 7647 3296  LCCN: no2012115433  NTA: 353958921  VIAF: 253442346   WorldCat (עם VIAF): 253442346 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דני פארן

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1947 ירושלים המנדט הבריטי
 פטירה:  15 בדצמבר 2018 (בגיל 71) ישראל ישראל
 שם לידה:  דניאל פארן
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  1975–2018 (כ־43 שנים)
 עיסוק:  מפיק
 
דניאל (דני) פארן (2 בינואר 1947 – 15 בדצמבר 2018) היה מפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

דניאל פארן נולד, גדל והתחנך בירושלים. הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית ותואר ראשון בלימודי טלוויזיה וקולנוע באוניברסיטת סן דייגו שבארצות הברית.
בשנת 1975 החל לעבוד כמפיק בערוץ הראשון של רשות השידור. בין התוכניות שהפיק בערוץ: "שלום לבוא שבת" בהגשת צמד רעים, "שמיניות באוויר", בהנחייתו של דליק ווליניץ, וכן תוכניות דרמה ותעודה. בשנות ה-80 היה סגן מנהל התוכניות של הטלוויזיה הישראלית במסגרת זו הפיק סדרות ותוכניות רבות, בניהם סדרת הדרמה הצבאית "אנשים במיל'" משנת 1984, החל משנת 1987 כיהן כסמנכ"ל בחברת אולפני טלעד. במסגרת זו הפיק תוכניות ילדים רבות. בהן, "ציפי בלי הפסקה" ו"חיות וחיוכים". בהמשך, שימש בתפקידו כאשר החלה טלעד לשמש כאחת משלוש זכייניות ערוץ 2.
פארן הקים את חברת "דרסט הפקות" ובה הפיק ויצר תוכניות כגון "עבודה ערבית" ו"שבאבניקים", אותה יצר עם אלירן מלכה. כמו כן הפיק שעשועונים רבים כגון "עשינו עסק" ו"טוטו משפחתי", בהגשת דודו טופז, וטלנובלות כגון "לגעת באושר", "אסתי המכוערת", "משחק החיים", "האלופה" וטלנובלה בע"מ". על החדרת ז'אנר הטלנובלות לישראל כונה "אבי הטלנובלות".
בין הפקותיו של פארן היו סדרות דרמה ותעודה. הוא הפיק מספר סרטים תיעודיים בנושא השואה. בשנת 1994 זכה הסרט "אל תגעו לי בשואה" בבימויו של אשר טללים, שפארן היה אחד ממפיקיו, בפרס אופיר לסרט התעודה הטוב ביותר.
בשנת 1996 הפיק את הסרט "נקמה". בשנת 2000 זכה סרטו "קאפו" בפרס אמי הבינלאומי בקטגוריית סרטי תעודה.
בשנת 2007 הודיעה חברת "דורי מדיה גרופ" כי הגיעה להסכמה עם דניאל פארן, המנכ"ל ובעל המניות היחיד של פארן הפקות בע"מ, על רכישת 75% ממניות החברה בסכום כולל של 1.6 מיליון דולר.
ב-15 בדצמבר 2018 נפטר לאחר מחלה. טרם פטירתו יצר את הסדרות שטרם שודרו, "מלכת ירושלים" העוסקת בראש עיר ערבייה ראשונה בעיר ומיועדת לשידור בערוץ כאן 11, ואת הדרמה הקומית "דור 3" על מנחת קבוצות במוזיאון יד ושם. הותיר אחריו אישה ושבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  רן בוקר, אבי הטלנובלות בישראל, דני פארן, הלך לעולמו, באתר ynet, 15 בדצמבר 2018
↑  נועם שגב, הסרט הישראלי "קאפו" זכה באמי, באתר ynet, 21 בנובמבר 2000
↑  לי-אור אברבך, דורי מדיה משתלטת על פארן הפקות, באתר nrg‏, 25 בנובמבר 2007
↑   נירית אנדרמן, מת דני פארן, שהפיק בין היתר את "עבודה ערבית" ו"שבאבניקים", באתר הארץ, 15 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312087405171  ISNI: 0000 0004 0194 7570  LCCN: no2010061108  VIAF: 120547432   WorldCat (עם VIAF): 120547432
באטמן נגד דרקולה

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  הבאטמן
 בימוי:  מייקל גוגן 
 הופק בידי:  ג'ף מטסודה, לינדה שטיינר, דוויין קפיצי, מיכאל גוגן, קימברלי א. סמית, סאנדר שוורץ, אלן בורנט, בנג'מין מלניקר, מייקל אוסלן
 תסריט:  דוויין קפיצי 
 עריכה:  מרגרט הו
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  תומאס צ'ייס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית דרום קוריאה דרום קוריאה
 חברת הפקה:  DC קומיקס האחים וורנר הנפשה Warner Bros. Family Entertainment
 חברה מפיצה:  Warner Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 18 באוקטובר 2005 ישראל 2005
 משך הקרנה:  כ-84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט הנפשה, סרט גיבורי-על, סרט מדע בדיוני, סרט אקשן, סרט הרפתקאות
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
באטמן נגד דרקולה (באנגלית: The Batman vs. Dracula) הוא סרט הנפשה אמריקאי-דרום קוריאני מסוגת גיבורי-על, מדע בדיוני, אקשן והרפתקאות, המבוסס על הסדרה "הבאטמן" אשר הופצה לראשונה בשנת 2004 ברחבי העולם. הסרט בוים על ידי מייקל גוגן, נכתב על ידי דוויין קפיצי, והופק על ידי DC קומיקס, האחים וורנר הנפשה ו-Warner Bros. Family Entertainment. אנימציית הסרט נעשתה ב-Dong Woo Animation וב-DR Movie.
עלילת הסרט מתרחשת לפני העונה השלישית של הסדרה "הבאטמן", והיא מתמקדת בבאטמן הנלחם נגד הרוזן דרקולה אשר רוצה להפוך את כל תושבי גות'אם סיטי לזומבים. סרט זה הוא לא הפעם ראשונה בה באטמן נלחם נגד דרקולה - מסופר על קרב ביניהם בטרילוגיית חוברות הקומיקס "באטמן ודרקולה", בסרטים "באטמן דרקולה" ו"באטמן נלחם בדרקולה" שני סרטים אלו  לא אושרו באופן רשמי על ידי DC קומיקס, ובמדיות נוספות.
הסרט הופץ ברחבי העולם להקרנה ביתית על גבי DVD על ידי Warner Home Video. הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-18 באוקטובר 2005. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי בשנת 2005. המדבבים המקוריים והעבריים מסדרת הטלוויזיה דיבבו גם בסרט. אורך הסרט הוא כ-84 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
לסרט היה אמור לצאת סרט המשך בשם "באטמן נגד האש", בו האש הוא הנבל הראשי, אך לבסוף הסרט בוטל.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת לפני העונה השלישית של הסדרה "הבאטמן". הסרט מתחיל כאשר הג'וקר והפינגווין בורחים מבית החולים לחולי נפש ארקהם אסיילום, כדי לחפש אחר אוצר סודי בבית קברות. עם זאת, בלי כוונה, הפינגווין מעיר בטעות את הרוזן דרקולה, אשר הופך את הפינגווין למשרתו כאשר הוא מתחיל לכבוש את גות'אם סיטי באמצעות הפיכת תושבי העיר לעבדיו. כדי להציל את המצב, באטמן יוצא להילחם נגד הרוזן דרקולה, בתקווה שהוא גם יפגוש את אשת חלומותיו, ויקי וייל.
דמויות ומדבבים

הסרט בעברית בוים על ידי דני שגב, והופק על ידי אסנת סדן.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| באטמן | רינו רומנו | מתי אטלס |
| הרוזן דרקולה | פיטר סטורמר | אמנון וולף |
| ויקי וייל | טרה סטרונג | איריס זינגר |
| הפינגווין | טום קני | מולי שולמן |
| הג'וקר | קווין מיכאל ריצ'רדסון | גלעד קלטר |
| אלפרד פניוורת' | אלסטייר דאנקן | אוהד שחר |
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אסתר אתי קסטרו, דנה אברהם-סמו, הדר שחף-מעיין, זיו מאיר, יואב יפת ויורם יוספסברג.
הבחירות לנשיאות ישראל (1951)

הבחירות השניות לנשיאות ישראל התקיימו בכנסת ב-19 בנובמבר 1951. באותם ימים הייתה מוצמדת כהונת הנשיא לכהונת הכנסת, ולכן נוצר צורך בעריכת הבחירות לאחר השבעת הכנסת השנייה, על אף שהנשיא המכהן חיים ויצמן נבחר רק שנתיים קודם לכן. לאחר מכן תוקן החוק וכהונת הנשיא נקצבה לקדנציה בת חמש שנים, במנותק מכהונת הכנסת.
למרות בריאותו הרופפת התמודד ויצמן שוב על הכהונה. כנגדו לא התייצבו מועמדים אחרים ולפיכך ניתנה לחברי הכנסת האפשרות להצביע בעד בחירתו או נגדה.
תוצאות הבחירות

| המועמד | מפלגה | מפלגה | קולות |
| --- | --- | --- | --- |
| חיים ויצמן |  | הציונים הכלליים | 85 |
| נגד | נגד | נגד | 11 |
| פתק לבן | פתק לבן | פתק לבן | 3 |
| פתקים פסולים | פתקים פסולים | פתקים פסולים | 0 |
| לא הצביעו | לא הצביעו | לא הצביעו | 21 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 120 |
בעקבות ניצחונו הושבע ויצמן לכהונתו השנייה בביתו ברחובות ב-25 בנובמבר.
הוא נפטר כעבור כשנה ב-9 בנובמבר 1952, ועקב כך נערכה מערכת בחירות מוקדמת לבחירת הנשיא השני.
הברון גורני

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1768 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  1 במרץ 1845 (בגיל 77) לינקולנ'ס אין, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  הכנסייה הקדושה סנט פנקראס 
 השכלה:  בית הספר סנט פול 
 בן או בת זוג:  Maria Hawes 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
סר ג'ון גורני (באנגלית: Sir John Gurney;‏ 14 בפברואר 1768 – 1 במרץ 1845), הידוע גם בשם הברון גורני (באנגלית: Baron Gurney), היה שופט ובריסטר בריטי.
ביוגרפיה

גורני נולד בלונדון ב-14 בפברואר 1768 למשפחה ידועה של סטנוגרפים, ביניהם ג'וזף גורני (אנ') (אביו), ויליאם ברודי גורני (אנ') (אחיו) ותומאס גורני (אנ') (סבו). הוא למד בבית הספר סנט פול (אנ') ואחר כך אצל הכומר סמית' בסאפוק. אחרי שליווה את אביו לבית המשפט התפתח אהבת החוק אצל הברון גורני. כתוצאה מכך, הוא התחיל לעבוד כשופט באינר טמפל ב-3 במאי 1793. לאחר שהבחין במשפט לשון הרע, גורני מונה ליועץ זוטר במגוון משפטים ממלכתיים במהלך שנות ה-90 של המאה ה-18. לאחר מספר מקרים נוספים שהתרחשו בראשית המאה ה-19, הוא מונה לברון ממלכתי (אנ') ב-13 בפברואר 1832.
חודשיים לאחר שהתחיל כפרקליט, הוא נשכר כיועץ זוטר להגן על דניאל איזק איטון בגין לשון הרע לאחר שהסניור שלו לא הצליח להופיע בבית המשפט. הוא כל כך הצליח להגן על דניאל איזק איטון, כך שהוא נשכר כיועץ זוטר במהלך המשפטים של תומאס הדרי (אנ') וג'ון הורן טוקי (אנ') בגין בגידה.
מאוחר יותר, הגן גורני על רוברט תומאס קרוספילד על שותפות בעלילת הפופגן (אנ'), ואז העמיד לדין את תומאס קוקרן בגין הפצת שמועות על מות נפוליאון כדי להרוויח כסף בבורסה. כתוצאה ממקרה זה והתביעה נגד קשר רחוב קאטו (אנ') ב-1820, הוא קיבל את יועץ הממלכה (אנ'), וב-13 בפברואר 1832 קיביל תואר אבירות ומונה לברון ממלכתי (אנ'). בנובמבר 1835 הוא הפך לשופט האחרון באנגליה שהעניק עונש מוות בגין מעשי סדום, והרשיע את ג'יימס פראט וג'ון סמית' לפי סעיף 15 לחוק העבירות נגד האדם 1828 (אנ') (שהחליף את חוק מעשה סדום (אנ') מ-1533).
באוקטובר 1843 התעלם מתחינות הרחמים וגזר את ג'ון יוז (ג'ק ט'אשה) לגלות למשך 20 שנה עבור חלקו במהומות רבקה (אנ') בפונטרדולאיס (אנ'), ולגלות למשך שבע שנים לדוד ג'ונס ולג'ון יו.
גורני צוין כשופט עצמאי ונוקשה, ומילא את התפקיד למעלה מעשור עד שנאלץ להתפטר בינואר 1845 בגלל בריאותו, ונפטר כחודשיים לאחר מכן ב-1 במרץ 1845.
הוא נקבר בקבר גדול בצורת סרקופג בחצר הכנסייה הקדושה סנט פנקראס (אנ') שבלונדון, מצדה המזרחי של הכנסייה, דרומית לאנדרטה הייחודית לסר ג'ון סואן (אנ'), והוא מופיע בכנסיית הזיכרון בורד-קוטס (אנ'). שרידיו הועברו לחלק המערבי של בית הקברות הייגייט ב-1849, שם קבורים גם אשתו ובני משפחה אחרים.
לקריאה נוספת

Foss, Edward (1870). A Biographical Dictionary of the Justices of England (1066–1870). Spottiswoode and Company. OCLC 181068114.
הערות שוליים

↑  Foss 1870, p. 318.
↑  Old Bailey Proceedings Online (אורכב 23.10.2020 בארכיון Wayback Machine) (www.oldbaileyonline.org, version 7.0, 08 March 2013), September 1835 (t18350921)
↑  Derek Draisey, The Rebecca Riots within ten miles of Swansea (Draisey Publishing, 2010), p. 44.
↑  Hamilton, J.A. (2004). "Oxford DNB article: Gurney, Sir John (subscription needed)". Oxford University Press. ארכיון מ-2020-05-28. נבדק ב-7 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n88255677  SNAC: w6dn8669  VIAF: 18788022   WorldCat (עם VIAF): 18788022
הבחירות לנשיאות ישראל (1962)

הבחירות החמישיות לנשיאות ישראל התקיימו בכנסת ב-30 באוקטובר 1962, בעקבות סיום שתי תקופות כהונה בנות חמש שנים כל אחת של יצחק בן-צבי.
בן צבי בחר להתמודד שוב על כהונה שלישית, ונגדו לא התייצב כל מועמד נוסף. לפיכך, ניתנה לחברי הכנסת האפשרות להצביע בעד בחירתו, או נגדה. הייתה זו הפעם היחידה בתולדות המדינה שבה התמודד נשיא על כהונה שלישית.
תוצאות הבחירות

| המועמד | מפלגה | מפלגה | קולות |
| --- | --- | --- | --- |
| יצחק בן-צבי |  | מפא"י | 62 |
| נגד | נגד | נגד | 0 |
| פתק לבן | פתק לבן | פתק לבן | 42 |
| פתקים פסולים | פתקים פסולים | פתקים פסולים | 0 |
| לא הצביעו | לא הצביעו | לא הצביעו | 16 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 120 |
בעקבות ניצחונו הושבע בן צבי לכהונתו השלישית. הוא נפטר כעבור מספר חודשים ב-23 באפריל 1963, ועקב כך נערכה מערכת בחירות מוקדמת לבחירת הנשיא השלישי.
ארכאולוגיה ניסויית

כריתת עצים ניסויית עם גרזינים משוחזרים של תרבות הקדרות הליניארית במטרה לנתח סימני לחץ על הלהבי של הגרזינים והקווים על גדם העץ בהשוואה לסימנים על ממצאים ארכאולוגיים.
הרפסודה של משלחת קון-טיקי במוזיאון קון-טיקי
יצירת קיר בוץ בסגנון ויקינגי.
חישול ברזל בשיטות של ימי הביניים
תנור קרמיקה על פי המודל מתקופת הברונזה המאוחרת, ארכאולוגיה ניסויית בירדן
ארכאולוגיה ניסויית היא תחום מחקר המנסה לייצר ולבדוק השערות ארכאולוגיות, בדרך כלל על ידי שכפול או ניסיון להתקרב לשכפל את ההיתכנות של תרבויות עתיקות לביצוע משימות או הישגים שונים. הארכאולוגיה הניסויית משתמשת במספר שיטות, טכניקות, ניתוחים וגישות, המבוססים על חומר מקור ארכאולוגי כגון מבנים עתיקים או חפצים.
היא נבדלת משימושים בטכנולוגיה פרימיטיבית ללא כל התייחסות למחקר ארכאולוגי או היסטורי. היסטוריה חיה (אנ') ושחזור אירועים היסטוריים (אנ'), שבדרך כלל מתבצעים על ידי חובבים, הם המקבילים הבלתי ארכאולוגיים לדיסציפלינה אקדמית זו.
אחת הצורות העיקריות של ארכאולוגיה ניסויית היא יצירת עותקים של מבנים היסטוריים תוך שימוש בטכנולוגיות היסטוריות מדויקות בלבד. פעולה כזו קרויה לפעמים ארכאולוגיה של שחזור; עם זאת, שחזור מרמז על העתק מדויק של העבר, כאשר פעולה זו היא למעשה רק בנייה של מה שאדם מסוים משער שהיה בעבר. המונח הנכון יותר ארכאולוגית הוא "בנייה פעילה של העבר". ארכאולוגיה ניסויית הוצגה בכמה הפקות טלוויזיה, כמו "בניית הבלתי אפשרי" (Building the Impossible) של ה-BBC, וסודות האימפריות אבודות (Secrets of Lost Empires) של ה-PBS. הבולטים ביותר היו הניסיונות ליצור כמה מתכנוני הכלים של לאונרדו דה וינצ'י מתוך ספרי השרטוטים שלו, כגון רכב הלחימה החמוש מהמאה ה-15.