stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SpaceIL

| --- | --- |


מימין לשמאל: ינקי מרגלית, שמעון פרס ויריב בש, דצמבר 2011
 פעילות:  הנחתת הגשושית הישראלית הראשונה על הירח  קידום תחום המדע והחינוך המדעי־טכנולוגי בישראל
 התאגדות:  עמותה
 תחום:  יצרן תעופה וחלל, מדע וטכנולוגיה בישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  חיים לבנון 30, בית הספר להנדסאים, אוניברסיטת תל אביב
 מייסדים:  יריב בש, כפיר דמרי ויהונתן ויינטראוב
 מנכ"ל:  שמעון שריד
 עובדים:  30 (נכון ל־2019) 
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־13 שנים)
 http://www.spaceil.com
 
מודל הגשושית בראשית כפי שהוצב בכנס החלל בירושלים באוקטובר 2015
SpaceIL היא עמותה ללא כוונת רווח שהוקמה בשנת 2011 ושמה לה למטרה להנחית את הגשושית הישראלית הראשונה על הירח. העמותה הוקמה על ידי שלושה מהנדסים צעירים: יריב בש, כפיר דמרי ויהונתן ויינטראוב, שנענו לאתגר התחרות הבינלאומית Google Lunar XPRIZE: מרוץ להנחתת גשושית בלתי מאוישת על הירח. קבוצת SpaceIL הייתה הנציגה הישראלית היחידה בתחרות. בנוסף להנחתת הגשושית על הירח, מטרת העמותה היא קידום החינוך המדעי – טכנולוגי ועידוד החדשנות המדעית בישראל באמצעות טיפוח הדור הבא של המדענים והמהנדסים.
העמותה שיגרה את הגשושית בראשית לירח באמצעות טיל פלקון 9 של חברת SpaceX ב־22 בפברואר 2019. הגשושית התרסקה על הירח ביום ז' בניסן ה'תשע"ט, 11 באפריל 2019, לאחר שהמנוע המרכזי לא השלים את הבלימה לפני הנחיתה. עם זאת, החללית הייתה לחללית הפרטית הראשונה שהגיעה לירח וישראל הפכה למדינה השביעית שכלי מעשה ידיה הגיע אל פני השטח של הירח, אחרי ברית המועצות, ארצות הברית, יפן, האיחוד האירופי, סין והודו.
ב־11 באפריל 2019 כשעה לאחר שבראשית התרסקה, הודיעה Google Lunar X PRIZE בטוויטר כי בכוונתה להעניק פרס של מיליון דולר לצוות SpaceIL על ההישג שלהם כקבוצה פרטית להבאת הגשושית למסלול סביב הירח.
רקע

עד 2018, רק שלוש מעצמות הצליחו להנחית גשושית על הירח: ארצות הברית, ברית המועצות והרפובליקה העממית של סין. שאיפתה של SpaceIL היא להפוך את ישראל למדינה הרביעית לעשות זאת.
בינואר 2017 העפילה SpaceIL לשלב הגמר בתחרות, בה נותרו חמש קבוצות בלבד, מתוך 33 קבוצות שהשתתפו במרוץ.
בנובמבר 2017 הודיעה עמותת SpaceIL על בעיות כספיות וסכנה להשלמת הפרויקט אם לא יושגו עוד 30 מיליון דולר. העמותה הצליחה להשיג את המימון הנדרש להבטחת המשך קיומה, אך המשיכה במאמצי גיוס המשאבים במקביל.
בינואר 2018 הודיעה קרן XPRIZE על סיום התחרות ללא זוכים, לאחר שאף חברה לא הייתה מוכנה לשיגור של גשושית במועד האחרון שנקבע לכך – 31 במרץ 2018. חברת גוגל סיימה את החסות שהעניקה לתחרות ולא העניקה את כספי הפרס המובטח – 30 מיליון דולר (פרס ראשון של 20 מיליון דולר ועוד 10 מיליון פרסי בונוס). על אף סיום התחרות הרשמית, העמותה הודיעה שבכוונתה להמשיך במשימה ולשגר את הגשושית הישראלית הראשונה אל הירח עד סוף 2018‏. עם זאת, בסופו של דבר נדחה תאריך השיגור ל־22 בפברואר 2019 בשעה 3:45 לפנות בוקר לפי שעון ישראל.
הגשושית בראשית

הגשושית שוגרה כשמשקלה הוא 585 ק"ג, והמשקל היבש הוא 164 ק"ג. גובהה של הגשושית מטר וחצי ורוחבה 2.288 מטר כשהרגליים פרושות.
הגשושית שוגרה ב־22 בפברואר 2019 על גבי טיל שיגור פלקון 9, למסלול גאוסטציונרי, כעבור 8 דקות היא נפרדה ממנו והחלה לנוע באופן עצמאי אל הירח. תוך שימוש בשיטת מקלעת כבידתית היא הקיפה את כדור הארץ כמה פעמים, עד להגעה למסלול ההקפה של הירח וכניסה לכבידתו. היא הקיפה את הירח כמה פעמים, עד להאטה בעזרת מנוע רקטי ונחתה על פניו ב־11 באפריל 2019, אך בשונה מהמתוכנן לא הצליחה לנחות נחיתה "רכה" אלא התרסקה על פני הירח.
כדי להימנע מהעמסת הגשושית ברכב חלל, שיגרום להגדלת המסה ולצריכת דלק גדולה יותר, SpaceIL תכננו שהתנועה למרחק 500 מטר תעשה בעזרת "קפיצה": הפעלה נוספת של המנוע לאחר הנחיתה על פני הירח והמראה למרחק 500 מטר ממקום הנחיתה הראשוני. עם ביטול התחרות בחסות גוגל, קטע "הקפיצה" בוטל ונשארה רק הכוונה לבצע נחיתה על הירח. עם זאת, נוסף למשימת הגשושית ניסוי למדידה של השדה המגנטי של הירח (מגנומטר ירחי). הניסוי מתוכנן בשיתוף עם מכון ויצמן למדע, וצפוי למדוד את השדה המגנטי של הירח החל ממרחק של 600 ק"מ מהירח, כשהגשושית תהיה במסלול סביב הירח, ולהמשיך למדוד את השדה במהלך הירידה לנחיתה, בזמן הנחיתה ובזמן המשימה על פני הירח.
כמו כן נחתם הסכם עם נאס"א שתצלם את הגשושית על הירח וכן סיפקה לגשושית רפלקטור (מחזיר אור) שיאפשר מדידות באמצעות קרני לייזר לאיתור מיקומה על הירח ומרחקה המדויק מכדור הארץ.
פעילות עמותת SpaceIL > חזון חינוכי

קבוצת SpaceIL התארגנה כעמותה שמטרתה קידום מדע וחינוך מדעי וטכנולוגי לילדים ונוער בישראל, ולחולל בקרב ילדי ישראל את 'אפקט אפולו' – השראת והסערת דמיונם של הילדים והנוער ומשיכתם לתחומי חקר החלל והמדעים. בין שאיפות העמותה בתחום זה היא עידוד ילדים ונוער לבחור במקצועות לימוד הנדסיים, מדעיים וטכנולוגיים כדרך להכשרתם לתפקידים בתעשיית החלל ובמחקר מדעי בעתיד. את כספי הפרס הפוטנציאליים (20 מיליון דולר למקום הראשון בתחרות) התכוונה העמותה לתרום ולהקדיש למטרות אלו. על ידי השקעה בדור הבא של המהנדסים והמדענים, רצון העמותה הוא לחזק את מעמדה של מדינת ישראל בתחום ההיי־טק, לשמר מעמדה כאומת הסטארט אפ וכמובילה מדעית טכנולוגית.
נכון ל־2017 הועסקו בעמותה, שהתבססה תחילה בעיקר על מתנדבים, כ־30 עובדים בתפקידים שונים. כמו כן מפעילה העמותה מערך מתנדבים בתחום הפעילות החינוכית, שמעבירים הרצאות בבתי ספר ברחבי הארץ ומגוון פעילויות חינוכיות לאורך השנה. מתקיימות גם פעילויות חינוכיות כגון הנגשת חומרי למידה, ספרות ומערכי שיעורים לאנשי חינוך בתחום החלל.
פעילות עמותת SpaceIL > מובילי העמותה

בסוף 2010, ההרשמה לתחרות Google Lunar XPRIZE עמדה להסתיים כשיריב בש, יזם ישראלי צעיר, פרסם בעמוד הפייסבוק שלו: "מי רוצה לבוא לירח"? שניים מחבריו, כפיר דמרי ויהונתן ויינטראוב, נענו לאתגר והשלושה נפגשו בבר בחולון, שם החליטו להצטרף לתחרות ואף שרטטו את המודל הראשוני של הגשושית.
יריב בש הוא בוגר הנדסת אלקטרוניקה ומחשבים מאוניברסיטת תל אביב וכיום מנכ"ל חברת פלייטרקס (Flytrex); כפיר דמרי, מרצה לתקשורת מחשבים במכללה למינהל; ויהונתן ויינטראוב, מהנדס מערכות לוויינים בתעשייה האווירית וכיום דוקטורנט לביופיזיקה באוניברסיטת סטנפורד.
ב־2013 מונה מנכ"ל מקצועי – ד"ר ערן פריבמן, שעבד בעבר בחברת אמדוקס. במרץ 2018 החליף אותו בתפקיד המנכ"ל ד"ר עידו ענתבי.
יושב ראש העמותה בתחילת הדרך היה היזם ינקי מרגלית. החליף אותו כיו"ר העמותה מוריס קאהן, איש עסקים ישראלי ופילנתרופ, ממייסדי דפי זהב ואמדוקס.
ביוני 2023 הודיעו מוריס קאהן ופטריק דרהי כי עצרו את תרומותיהם למיזם. הצעד עלול להוביל לסגירת המיזם.
פעילות עמותת SpaceIL > פרויקטים נוספים

ראשי החברה ותע"א חתמו ב־29 בינואר 2019 על הסכם עם יצרנית מערכות הלוויינים הגרמנית OHB System AG לפיתוח משותף של דגם נחתת ירח שיוצע לסוכנויות החלל הגרמנית והאירופית למשימות מחקר על הירח כשאת הנחתת תספק ישראל על בסיס התכנון של הגשושית "בראשית" ואילו את הציוד המדעי שיורכב עליה (וישתנה בהתאם להגדרת המשימות) תספק חברת OHB.
ביולי 2019 חתמה תע"א על הסכם דומה לשיתוף פעולה עם חברת Firefly האמריקאית מטקסס לפתח עבורה את פלטפורמת הגשושית "ג'נסיס" המיועדת לשיגור במשגר "בטא" שפיתחה החברה, וזאת במסגרת המכרז של נאס"א לבחירת חברות מסחריות שיוכלו לפתח עבורה תוכניות שיגור מסחריות מוזלות לשליחת משימות ניסוי מדעיות לירח. על פי ההצעות גשושיות אלו שהוצעו לסוכנויות החלל באירופה וארצות הברית ייבנו במפעל התעשייה האווירית ביהוד, בו נבנתה גם הגשושית בראשית.
בעקבות ההצלחה החלקית בשיגור בראשית לירח, הכריז מוריס קהאן על כוונה לבנות גשושית נוספת שתיקרא בראשית 2. עם סיום פרויקט בראשית 1, הוחלט בוועד המנהל של SpaceIL כי יהיה נכון להמשיך את "אפקט בראשית", ולצאת לדרך עם פרויקט בראשית 2. לאחר תהליך תחקור והפקת לקחים מעמיקים, מתוכננת משימת בראשית 2 במסגרתה תשוגר לירח חללית המורכבת ממערך של 3 חלליות – מקפת ושתי נחתות. הנחתות צפויות לבצע נחיתה בשני אתרים שונים של הירח לטובת ביצוע ניסויים מדעיים שונים. במקביל, המקפת מיועדת להקיף את הירח לאורך מספר שנים ולבצע ניסויים מדעיים אף היא. החללית כולה צפויה לשקול כ־630 קילו. כל אחת מהנחתות תשקול כ־120 ק"ג לפני נחיתה וכ־60 ק"ג לאחר הנחיתה. בשנת 2021 תרם מוריס קאהן, יחד עם פטריק דרהי ומרטין מושל, 70 מיליון דולר לפיתוח משימת "בראשית 2" לירח, ומונה ליו"ר דירקטוריון SpaceIL
הערות שוליים

↑  Launch Schedule – Spaceflight Now (באנגלית)
↑  הגשושית הישראלית תשוגר לירח ב־19 בפברואר, באתר ynet, 31 בינואר 2019
↑  הודעת ארגון Google Lunar X PRIZE בטוויטר, 11 באפריל 2019. ברשת החברתית טוויטר.
↑  רויטרס‏, הישג לסין: גשושית המחקר "ארנב" נחתה על הירח, באתר וואלה, 14 בדצמבר 2013
↑   רפאלה גויכמן, צעד גדול לישראל לקראת גשושית ראשונה על הירח, באתר TheMarker‏, 25 בינואר 2017
↑  SpaceIL: אם לא נגייס כסף עד ינואר – נסגור הפרויקט, באתר ynet, 23 בנובמבר 2017
↑  על רקע הודעתה של GLXP, עמותת SpaceIL מעדכנת היום: אנו ממשיכים בבניית הגשושית ומתכננים לשגרה במהלך 2018, ‏24 בינואר 2018 (ארכיון)
↑   אסף רונאל, דרמה בחלל: החללית הישראלית "בראשית" נכשלה בניסיון לנחות על הירח, באתר הארץ, 11 באפריל 2019
↑  SpaceIL מתכננת טוויסט מדעי שישולב במשימתה: מיפוי המגנטציה הירחית, באתר SpaceIL
↑  אבי בלסברגר, ‏מקווים שאפקט "בראשית" בישראל יהיה דומה לזה שגרם אפקט אפולו בארה"ב, באתר מעריב אונליין, 1 בפברואר 2023
↑  יואב לנדסמן, מהנדס מערכות בכיר בחללית בראשית, רוצה לעורר השראה בדור הבא של חוקרי החלל, באתר "לימודים בישראל", ‏2019
↑  אושרית גן-אל, ‏המסע הישראלי לירח: לא רק יוקרה, גם מנוע צמיחה, באתר גלובס, 11 באפריל 2019
↑  חדר מורים לתחום חלל, באתר עמותת SpaceIL (ארכיון)
↑  Moon Shot | Episode 7 | Israel: Space IL, 2016-03-17, נבדק ב-2017-10-02
↑  מהפקולטה אל החלל עם יריב בש – אירוע תחילת שנה, באתר ארגון בוגרי הנדסה באוניברסיטת תל אביב
↑   Bloomberg, מוריס קאהן ופטריק דרהי הפסיקו לתרום, באתר הארץ, 21 ביוני 2023
↑  אבי ביליזובסקי, ‏יו"ר SpaceIL מוריס קהאן: אוביל פרויקט בניית בראשית 2, באתר "הידען", 14 באפריל 2019
↑  70 מיליון דולר גויסו ל"בראשית 2": "תנחית חללית גם בצד הרחוק של הירח", באתר ynet, 11 ביולי 2021
| ישראל לוויינים ישראליים ותוכניות חלל אחרות |
| --- | --- | --- |
| לווייני תקשורת | עמוס (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6) • דרור 1 |  |
| לווייני צילום מסחריים | ארוס • אופטסאט |  |
| לוויינים צבאיים ולוויינים של צה"ל | אביר • אופק (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 16 • 13) • טכסאר |  |
| לווייני מחקר וטלסקופים | ULTRASAT‏* • ונוס*  • DIDO  •  *SHALOM  • *SLOSHSAT |  |
| לווייני סטודנטים ואוניברסיטאות | טכסאט  • דוכיפת 1 • דוכיפת 2 • דוכיפת 3 • SAMSON • BGUSAT  • SATLLA-1  • SATLLA-2B |  |
| חלליות וגשושיות | בראשית • בראשית 2 |  |
| יכולות שיגור | משגר שביט • בסיס פלמחים |  |
| משימות אנלוגיות למאדים | D-MARS |  |
| מיזמים שהוקפאו | טאווקס* • ‏MuSAR‏* • דוד* |  |
| ארגונים ישראליים קשורים | סוכנות החלל הישראלית • מפא"ת • מנהלת תוכנית החלל • התעשייה האווירית לישראל • SpaceIL |  |
* שיתופי פעולה בינלאומיים
הרצאה של SpaceIL
הסרת הלוט מדגם הגשושית של SpaceIL בטקס הכרזת השיגור בבית הנשיא בירושלים, אוקטובר 2015. מימין לשמאל: יריב בש, ערן פריבמן, שר המדע אופיר אקוניס, נשיא המדינה ראובן ריבלין, יהונתן ויינטראוב, כפיר דמרי.
ז'ורדי פוז'ול

ז'וֹרדי פוּז'ול אִי סוּליי (בקטלאנית: Jordi Pujol i Soley; נולד ב-9 ביוני 1930, בברצלונה, ספרד) הוא פוליטיקאי ספרדי, בעל אידאולוגיה לאומית קטלאנית, מנהיג מפלגת CDC ("קונברז'נסיה דמוקרטיקה דה קטלוניה" - האיגוד הדמוקרטי של קטלוניה) בין השנים 1974–2003 וראש הממשל האוטונומי של קטלוניה כנשיא הז'נרליטט בין השנים 1980–2003. רופא ואיש עסקים במקצועו.
בשנת 2003 פרש פוז'ול מהחיים הפוליטיים לטובת ארתור מס שחיכה שבע שנים עד שהגיע בראשות הממשל הקטאלני. אחרי שנת 2014 נקלע פוז'ול לשערורייה פוליטית ומשפטית אחרי שהודה בהעלמות מס גדולות למשך 30 שנה - לדבריו בנוגע לכספים רבים (משוערים לעשרות מילונים של אירו) שירש מאביו.
ביוגרפיה

ז'ורדי פוז'ול נולד ב-9 ביוני 1930 בעיר ברצלונה כבן בכור מבין שלשת ילדיהם של פלורנסי פוז'ול ברוגאט, פקיד בבנק מרסאנס, ושל מריה סוליי. מוצא אבותיו של האב היה באזור אמפורדה Empordà המרוחק ולסבים היה ביישוב דארמיוס בית חרושת לפקקי שעם שנסגר עקב משבר. האם הייתה בת לאיכרים מהכפר פרמיאה דה דאלט Premià de Dalt ב"קומארקה" מארסמה Maresme שבמחוז ברצלונה. השם ז'ורדי, הצורה הקטלאנית של ג'ורג', הוא נפוץ מאוד בקטלוניה. בדומה לאנגליה ג'ורג' הקדוש נחשב הקדוש המגן (ה"פטרון") של הארץ. ברישומי העירייה נרשם ז'ורדי בספרדית בשמות חורחה חואן רמירו. האב פלורנסי עזב לבסוף את הבנק ופתח בקריירה עצמאית כברוקר וכחלפן כספים בשותפות עם סוחר יהלומים, מהגר יהודי, בשם דוד מויסס טננבאום. מגיל 5, בשנת 1935 נרשם ז'ורדי על ידי אביו כתלמיד בית הספר הגרמני האליטיסטי "Deutsche Schule" בברצלונה, ובאותו הזמן קיבל בבית שעורים פרטיים לשפה והתרבות הצרפתית. בבית הספר הגרמני, שניהולו נמצא תחת השפעת האידאולוגיה הנאצית, ז'ורדי לא השתתף בטקסים הפוליטיים בעלי אופי נאצי. אף על פי שהאב נמנה בין אוהדי ה"שמאל הרפובליקאי הקטלאני", התרחק אחרי התבוסה במלחמת האזרחים מפעילות פוליטית וחסך למשפחתו את רדיפות המשטר הפרנקיסטי שהשתלט על קטלוניה בשנת 1939. לעומת זאת שניים מאחיו ידעו לזמן קצר את הגלות והכלא. ז'ורדי הושפע במיוחד מאחד מדודיו אלה, נרסיסו, שהתארח בבית הוריו אחרי השחרור מהכלא. בגיל 9 ביקר יחד עם נרסיסו בהר טגמנט וראה מזועזע את ההרס שזרעה מלחמת האזרחים בכפרים ובקשרי התחבורה מסביב. אז נשבע לתרום בעתיד לבניינה מחדש של ארצו. בן למשפחה בעלת תודעה לאומית קטלאנית, בגיל 11–12 עשה מאמצים להשיג ספר ללימוד קריאה וכתיבה בשפה הקטלאנית שהייתה אסורה לשימוש בעת המשטר של פרנקו. בשנת 1945 כשנסגר בית הספר הגרמני בעקבות נפילת גרמניה הנאצית, על מנת להשלים את ההכנות לבחינות הבגרות, עבר ז'ורדי ללמוד שנה באקדמיה פרז איבורה ולאחר מכן עבר את הבחינות בהצטיינות. באותה תקופה התעמק בלימוד השפה הקטלאנית, בפילוסופיה הפרסונליסטית קתולית של מונייה וטייל לרוחבה ולאורכה של ארצו. בהמשך, למרות אהבתו את ההיסטוריה, הגאוגרפיה, הכתיבה העתונאית והכלכלה, בגיל 16 נרשם משיקולים פרגמטיים ללימודי רפואה באוניברסיטת ברצלונה. השתתף תוך כדי מעורבותו בפעילויות של אגודות נוער קטלאני כמו ה"קונפרריה" "מארה שה דאו דה מונטפראט דה וירטליה" בקבוצה הקתולית "טוראס אי באז'ס" (1946) ואחר כך בקבוצת CC (כריסט וקטלוניה) (1954) הצטיין פוז'ול בכישוריו המנהיגותיים. באותה תקופה התקרב יותר לדת הקתולית ובין השאר, להגות של שארל פגי ואנרי ברגסון בה מצא השראה לחיים של פעולה ויצירתיות. סופרים והוגים אחרים שהשפיעו על חשיבתו היו סנט אכזופרי, ז'אק מריטן וקאזאנצאקיס. לא נמשך לעבוד בטיפול בחולים ואביו מצא לו בתום לימודיו משרה בניהול מעבדה גדולה שהוא נמנה עם בעלי מניותיה. ברגעים מסוימים שקל פוז'ול אפשרות של קריירה ככומר או כאיש צבא. את השרות הצבאי מילא בסגוביה והגיע לדרגת סגן משנה.
באגודת "וירטליה" הכיר את אשתו לעתיד, מרתה פראסולה, בתו של בעל חנות מהרובע המרכזי אישמפלה בברצלונה. בני הזוג התחתנו בשנת 1954 במונטסראט. כדי לקבל את אהדת אבי כלתו נאלץ לעבור מבחן של גלישת סקי חד פעמית במסלולים של מולינה.
פעילותו הפוליטית

מגיל 16 היה מעורב בפעילות נגד מדיניות הדיכוי של פרנקו בקטלוניה. ב-13 ביוני 1960 נעצר בגלל פעילותו זו. בנוסף להשתתפותו בחרם המוצלח בשנת 1959 נגד המנהל הפרנקיסטי של העיתון "לה ונגארדיה", לואיס גלינסוגה (1967-1891), ומעורבותו באירועים בהיכל המוזיקה בברצלונה, ב-19 במאי 1960, הידועים לאחר מכן כ-els fels de Palau (כשבחגיגות הרשמיות לזכר המשורר הקטלאני ז'ואן מראגאל ובנוכחות נציגי המשטר, הקהל העז לשיר אחד השירים האסורים, של אותו משורר, El cant de la Senyera - שיר הדגל) פוז'ול פרסם במחתרת פמפלט נגד פרנקו שבו הציג אותו כגורם לדיכוי opresor ולשחיתות corruptor. נשפט לשבע שנות מאסר באשמת ניסיון לארגן תנועת אופוזיציה אנטי פרנקיסטית. כפי שהעיד מאוחר יותר בזכרונותיו, בעת מעצרו עבר עינויים מצד חוקרי ה"בריגדה הפוליטית - חברתית" של המשטרה הפרנקיסטית.
לבסוף ריצה שנתיים וחצי בכלא בסרגוסה ועוד שנת מאסר-בית בעיר ז'ירונה. אחרי השחרור מהכלא יזם קו פוליטי חדש תחת הסיסמה "בניין הארץ" ("פר פאיס = "Fer pais"). מטרת קו אידאולוגי זה הייתה העלאת התודעה הלאומית הקטלאנית ויצירת תשתית מוסדית תרבותית ופיננסית למען התפתחותה של קטלוניה. פוז'ול יזם וניהל (למעשה עוד משנת 1959) את הבנק קטלאני - שמימן פעילויות תרבות חשובות בשפה הקטאלנית, כמו הוצאתה לאור של "האנציקלופדיה הקטלאנית", פעילות האגודה התרבותית Òmnium Cultural להגנת השפה הלאומית (1974, וחנות הספרים "ליברריה אונה" (1962) (Llibreria Ona) בברצלונה. בשנת 1974, בשלהי המשטר הפרנקיסטי, עבר לשלב מעשי חשוב על ידי ייסודה, עדיין במחתרת, של מפלגה פוליטית Convergència Democràtica de Catalunya – קונברז'נסיה דמוקרטיקה דה קטלוניה, האיגוד הדמוקרטי של קטלוניה, בעלת אוריינטציה לאומית ("קטלאניסטית") ומרכזית ליברלית, ונבחר למזכירה הראשון. בשנת 1977, אחרי מותו של פרנקו, מפלגתו הפכה לחוקית ופוז'ול נבחר כחבר בפרלמנט הספרדי - הבית התחתון - כנציג של ברצלונה ונבחר שוב בבחירות בשנת 1979. בין השנים 1977–1980 הצטרף פוז'ול לממשל האוטונומי הזמני המחודש של קטלוניה כיועץ - שר בלי תיק בצוות של הנשיא ז'וזפ טאראדליאס שחזר מהגלות.
רגיונליזם ואירופאיזם

בהיותו נוצרי קתולי מאמין, פוז'ול רואה עצמו כחסיד הפילוסופיה ה"פרסונליסטית - קהילתית" של הפילוסוף הצרפתי אמנואל מונייה, קתולי פרוגרסיבי שהתנגד לנאציזם, תמך ברעיון האיחוד אירופי ובדו-שיח האקומני בין הדתות.
פוז'ול הוא חסיד הרעיון הרגיונליסטי, הדוגל בהגברת הניהול העצמי של האזורים הלאומיים בתוך המדינות הרב-לאומיות. הוא דוגל בין היתר בשיפור מעמד השפה הקטלאנית בפורומים הרשמיים של האיחוד האירופי. מצד שני, קטלוניה צריכה להיות גורם לחיזוקה של ספרד ולחיזוקה של אירופה. כאשר פוז'ול דיבר (למשל ב-1966) על זכויות הקטלאנים, הוא התכוון לכל מי שחי ועובד בקטלוניה ומרגיש חלק ממנה ומזדהה איתה, לא רק הקטלאנים ה"אתניים", אלא אף האוכלוסייה הגדולה של מהגרים מאזורים אחרים של ספרד שהשתקעה בקטלוניה במהלך המאה ה-20. אימוץ שפת הארץ צריך להיות קריטריון ראשון. "מי שמדבר קטלאנית ומי שמשוחח בקטלאנית עם ילדיו הוא קטלאני בלב".
כפעיל רגיונליסטי ופרו-אירופי פעל במרץ במסגרת "מועצת האזורים והערים באירופה", ומילא בין השנים 1992–1996 את תפקיד יושב ראש "אספת האזורים של אירופה". בשנת 1983 השתתף ביוזמת הקמת "קהילת העבודה של ה-פירנאים, (הקרויה בקטלאנית Comunitat de Treball dels Pirineus) הכוללת את כל האזורים הסמוכים לפירנאים: מצרפת - אקיטן, לנגדוק-רוסיון ומידי-פירנה, מספרד - הקהילות האוטונומיות ארץ הבסקים, נווארה, ארגון וקטלוניה, כמו כן הנסיכות אנדורה. קהילה זו מיועדת להידוק שיתוף הפעולה בין האזורים הנ"ל בתחומי התעשייה, החקלאות, האנרגיה, התחבורה, התיירות והאוניברסיטאות ומתכוונת לשמש מעין מעבדה לאינטגרציה אירופית. פוז'ול היה יושב ראש קהילת העבודה של הפירנאים בשנת 2003. בנוסף פוז'ול יזם את הקמתה של ה"אירו-אזור" (Euroregion) המקשרת את קטלוניה עם האזורים לנגדוק רוסיון ומידי פירנה, וכמו כן, את ברית "ארבעת המנועים למען אירופה" הכוללת את האזור קטלוניה מספרד, את האזור רון-אלפ מצרפת, את לומברדיה מאיטליה ואת הלאנד באדן-וירטמברג מגרמניה. הוא קידם גם את הפרויקטים לצירי התחבורה קאדי - פוימוראן ותוכנית הרכבת רבת המהירות TGV הטרנס-פירנאית.
פוז'ול נשוי משנת 1956 למרתה פרוּסולה (Marta Ferrusola). לזוג נולדו שבעה ילדים. פרט לקטלאנית וספרדית, הוא שולט בשפות צרפתית, איטלקית, גרמנית ואנגלית. הוא ממשיך להיות פעיל מאוד במסגרת מכון המחקר שהוא עומד בראשו, עורך סיורי הרצאות, מלמד באוניברסיטאות, כותב מאמרים וספרים, משתתף בפאנלים ברשתות טלוויזיה וכו'.
ז'ורדי פוז'ול והעם היהודי

כמגן על רעיון הקטלאניזם וכדוגל בשמירת השפה והתרבות הקטלאנית נגד הדיכוי מצד המשטר הפרנקיסטי שכינה לעיתים בבוז את הקטלאנים "היהודים של ספרד", פוז'ול ראה באהדה את מאמצי הציונות להקים מחדש את בית העם היהודי בארץ ישראל. רושם רב עשתה עליו, לדבריו, הברכה היהודית המסורתית "לשנה הבאה בירושלים". כקתולי הומניסט קיבל בשביעות רצון את השינויים שהביאה ועידת הוותיקן השנייה והאפיפיורים יוחנן ה-23, פאולוס השישי ויוחנן פאולוס השני בגישת הכנסייה הקתולית כלפי היהדות וכלפי ישראל. מתנגד לתעמולה נגד ישראל שעלתה באירופה אחרי מלחמת ששת הימים, הוא מחשיב את עצמו כידיד ותיק של ישראל. מתוך עמדה זאת הירשה לדבריו לעצמו להיות לעיתים בקורתי כלפי מדיניותה של ישראל. הוא תומך במציאת הסדר מוסכם שיביא להקמת מדינה ערבית פלסטינית על יד ישראל. את עמדותיו הנ"ל ביטא ז'ורדי פוז'ול בעת בקורו הרשמי כנשיא הז'נרליטט של קטלוניה בישראל במאי 1987 ולאחרונה בעת בקורו ונאומו בכנסת בירושלים באוקטובר 2007 כשהוזמן כאורח כבוד בטקס הענקת פרס שמואל טולידאנו לחוקרים ספרדים וישראלים שתרמו לחקר יהדות ספרד. הקשרים בין הז'רנליטט תחת הנהגתו של פוז'ול ובין חברות ישראליות, כמו בתחום האבטחה, תוארו לעיתים בצורה שלילית על ידי יריבים או מבקרים של הנשיא.
אותות כבוד ופרסים

בין האותות והכיבודים שהוענקו למנהיג הקטלאני אפשר לציין:
העיטור הלאומי של קוויבק - Ordre National de Québec
אות לגיון הכבוד הצרפתי
אות מסדר הארמינה של המכון התרבותי של חבל ברטאן - 1992
אות אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט הבריטי
אות הצלב הגדול של מסדר האינפנטה דום אנריקה של פורטוגל
אות הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של ארגנטינה
עיטור הזהב של העיר ברצלונה
עיטור ההצטיינות החוקתי של ספרד
צלב המפקד של מסדר ההצטינות של פולין
אות הצלב הגדול של מסדר השמש של פרו
אות הצלב הגדול מכסף של מקסיקו
העיטור הגדול להצטיינות בדיפלומטיה בינלאומית של ממשלת סלובניה
אות הצלב הגדול של בית המלוכה הבלגי
השרשרת הגדולה של המסדר השריפי "ויסאם אל-עלאווי" ממרוקו.
דוקטור כבוד של אוניברסיטאות רבות, כולל פריז 8, לומייר ליון2, טולוז, האוניברסיטה הקתולית של בריסל, אוניברסיטת רמון ליול, אוניברסיטת אטבש לורנט בבודפשט, אוניברסיטת ויילס, אוניברסיטת סוון (Suwon) בקוריאה, אוניברסיטת רוסאריו בארגנטינה
פרס הפירנאים - 2004
כתבים

לבנות את קטלוניה (Construir Cataluña, Portic, 1980)
זכרונות: סיפורה של השקפה, כרך א, 1930-1980. דסטינו הוצאה לאור, 2008. (Ed. Destino, Barcelona, 2008. Memories: History of a convicción)
זכרונות: זמן לבניין, כרך ב, 1980-1993. (Ed. Destino, 2009 Memorias :Tiempo de construir)
הערות שוליים

↑  Martínez, Félix. Oliveres, Jordi. Jordi Pujol: en nombre de Cataluna. Random Mondadori, Barcelona, 2005. עמודים 90-91
↑  Martínez & Oliveres, עמוד 97
↑  Martínez & Oliveres, עמוד 104
↑  Martínez & Oliveres, עמוד 99
↑  Martínez & Oliveres, עמוד 101
↑  כתבה בעיתון אל פאיס, ב-15 בנובמבר 2007, על הופעת הכרך הראשון לזיכרונותיו של פוז'ול
↑  Castells, Manuel. The Power of Identity,vol.II : The Information Age: Economy, Society, and Culture. Wiley, 2004. עמוד 50
↑  The Autonomous Government of Catalonia, The Spanish Ministry of Foreign affairs, and the Barcelona City Hall Create the European Institute of the Mediterranean. July 11, 2002
↑  "קטלוניה, אבני דרך", באתר מכון ז'ורדי פוז'ול
↑  Magone, José. Contemporary Spanish Politics, 2nd ed.  2008 ,Taylor and Francis. עמוד 169
↑  המאמר של ז'ורדי פוז'ול על "קטלוניה ואירופה" באנגלית
↑  Guibernau, Montserrat. Rex, John. The ethnicity reader: nationalism, multiculturalism, and migration ,Wiley and Blackwel. 1997
↑  Conversi, Daniel. The Basques, the Catalans, and Spain: alternative routes to nationalist mobilisation, 2nd ed. Hurst, London, 2000. עמודים 195-196
↑  נאומו של ז'ורדי פוז'ול בכנסת בירושלים בשנת 2007
↑  Martínez & Oliveres, עמוד 51
↑  קרמן לופז אלונסו. השקפות משתנות על ישראל ועל הסכסוך הישראלי-פלסטיני בדמוקרטיה הספרדית 1978 - 2006. מרכז למחקרים אירופיים מינדה דה גונזבורג, אוניברסיטת הרווארד, 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810635940005606  BNE: XX1058349  BnF: cb11987726t (data)  CANTIC: a10141455  CiNii: DA11443626  GND: 119324008  ICCU: NAPV093766  ISNI: 0000 0000 8077 6650  LCCN: n79021839  NKC: jn20030424004  NSK: 000118128  NTA: 13467314X  RERO: 02-A003716369  SUDOC: 028663705  VcBA: 495/3930  VIAF: 68938023   WorldCat (עם VIAF): 68938023 
פוז'ול כנשיא ראשון של הז'נרליטט בשנת 1980
לוקיוס סיקיניוס ולוטוס

| --- | --- |
 לידה:  רומא העתיקה
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  איידיל 
 
לוקיוס סיקיניוס ולוטוס (בלטינית: Lucius Sicinius Vellutus) היה מנהיג פלבאי בולט בתקופת הרפובליקה הרומית.
בשנים 494 ו-493 לפנה"ס, כאשר רומא געשה בשל תסיסה עממית עזה כנגד המעמד הפטריקי השלט, הוביל סיקיניוס את המחנה הניצי שתמך בעזיבה המונית של הפלבאים את רומא לטובת המונס סאקר ("ההר הקדוש"), גבעה שנמצאה בסמוך לעיר. הפלבאים שמעו בעצתו, ועזבו את העיר בהמוניהם. לבסוף הושגה פשרת פיוס בין הפלבאים לפטריקים, שכללה בין היתר את ייסוד משרת טריבון הפלבאים. סיקיניוס נבחר להיות אחד מהטריבונים הראשונים, וכיהן בתפקיד בשנת 493 לפנה"ס.
ההצלחה לה זכו הפלבאים הודות לתוכנית ההפרדות שהגה סיקיניוס הפכה לתקדים שהיווה השראה לארבע מחאות פלבאיות עממיות מאוחר יותר בהיסטוריה של הרפובליקה המכונות "ההפרדויות הפלבאיות". תקופה זו של סכסוך חברתי במהלך ההיסטוריה המוקדמת של הרפובליקה הרומית מכונה בדרך כלל "קונפליקט המעמדות".
סיקיניוס אף מופיע כדמות במחזה קוריולנוס של שייקספיר, העוסק באירועי שנת 493 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  טיטוס ליוויוס, "מאז ייסוד העיר", ספר 2, פרקים 32-34.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כסניה פמפילובה זילברברג

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  20 בספטמבר 1885 קרים, רוסיה
 פטירה:  9 באפריל 1957  (בגיל 71) נען, ישראל
 מקום קבורה:  נען 
 תאריך עלייה:  1933
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה
 תחום כתיבה:  סיפורת
 בן זוג:  לב זילברברג
 צאצאים:  בתה: כסניה זילברברג סרני  נכדתה: קרלה סרני
 מספר צאצאים:  1
 
כסניה פמפילובה זילברברג (ברוסית: Ксения Ксенофонтовна Зильберберг ‏20 לספטמבר 1885 – 9 באפריל 1957) הייתה פעילה ציונית, סופרת ועיתונאית ארץ ישראלית נוצריה, ילידת רוסיה אשר עלתה לארץ ישראל והתיישבה בקיבוץ נען.
בתה כסניצ'קה (מרינה) זילברברג נישאה לאמיליו סרני, אחיו של אנצו סרני. נכדתה הסופרת היהודייה־האיטלקייה קרלה סרני כתבה את הרומן "משחק הממלכות" על אביה ואחיו אנצו סרני וכן על סבתה כסניה.
זילברברג הרבתה לכתוב בכתבי העת "מבפנים" ו"דבר הפועלת", בעיקר על אנשי המהפכה, הספרות הקלאסית הרוסית וכן על מעמד האשה בספרות הקלאסית. ספרה הראשון "עם דורי" יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד (1957), זמן קצר לפני מותה.
ביוגרפיה

כסניה פמפילובה נולדה בשנת 1881 בקרים, רוסיה, למשפחת אצילים פרובוסלבית, אמה מריה דמיטרייבנה פמפילובה (סטרוגנובה) ואביה קסנופון ניקולאביץ' פמפילוב. בת 11 נכנסה לגימנסיה בסימפרופול, שם התיידדה עם נערות יהודיות והתוודעה אל הרעיון הציוני.