stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יובל כספי
ביוגרפיה

יובל כספי נולד וגדל במושב נִיר צְבִי, הבכור במשפחה של שלושה ילדים, חִמֵּשׁ (בן נינו) של אהרן שְלוּש מצד אביו.

לימים חקר את תולדות משפחתו



ואצר תערוכה שעסקה בהיסטוריה של משפחת שְׁלוּשׁ והוצגה בבית אהרן שלוש בנווה צדק.




הוא למד בבית הספר התיכון לאומנויות על שם תֶלמה יֶלין, גבעתיים ועשה בגרות באמנות; פרויקט הגמר שלו היה תערוכה שהוצגה בגלריית הוראס ריכטר ביפו. בין מוריו היו יוסי אשר, שיר שבדרון, בועז ארד ואֲלִימָה. שירת בצה"ל בשנים 1992–1995, הצטרף לגרעין הנח"ל דולפין, במסגרת גרעיני עמרי לעיירות פיתוח ושירת כלוחם בגדוד 50. במסגרת הגרעין הוצב במצפה רמון, שם עסק בהוראת אמנות. בשנת 1994 במהלך שירותו הצבאי זכה במקום השלישי בתחרות כתיבת סיפורים קצרים של חיילים.
סיפורו "ספור ללא שם" פורסם בספר "דפים ראשונים בספר" שיצא בהוצאת משרד הביטחון.
בתום שירותו הצבאי למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב ושיחק בתפקיד הראשי בסרט הגמר של יואב רועה "מחוץ לתמונה". בשנים 1996–2000 למד בבית הספר המדרשה לאמנות, המכללה האקדמית בית ברל,

והוא בוגר תואר ראשון בחינוך ובעל תעודת הוראה.
בין מוריו הבולטים היו רפי לביא

ויאיר גרבוז. ב-2005 סיים תואר שני באמנות בהצטיינות בתוכנית לימודי ההמשך של בצלאל בתל אביב,


בשיתוף עם האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2016–2017 סיים לימודי אוצרות ומוזאולוגיה, בבית לאמנות ישראלית, המכללה האקדמית תל אביב-יפו.
בשנים 2001–2017 כספי שימש כמרצה בבית הספר לאמנות "המדרשה", המכללה האקדמית בית ברל.
 החל משנת 2001 עוסק בהוראת והדרכת ילדים ובני נוער במרכז מאירהוף לחינוך לאמנות של מוזיאון תל אביב. בשנים 2005–2019 לימד אמנות במוזיאון ישראל בירושלים, במסגרת הקיטנות של אגף הנוער. פרט לכך לימד בעשרות מוסדות, מוזיאונים ובתי ספר.
כספי הוא ממייסדי קבוצת הקומיקס חבורת A4, לצד דודו גבע, ניר מטרסו, רפאל פוגל, פאולינה פוגל, אורן ג'קמן וגלנדון ואיזבלה; הם יזמו, יצרו ומכרו יחד עבודותיהם בין 2003 ל-2004 וניסו לתת במה לכל יוצר קומיקס שהיה מעוניין לפרסם מאיוריו, ללא כל עריכה. החבורה שבה לפעול בשנים 2016 ו-2019.
כספי יזם והפיק את מיזם התרבות הברווז על גג עיריית תל אביב על-פי חזונו של דודו גבע, בשיתוף עם ילדיו של דודו - אהרן ותמי גבע. במסגרתו ב-15 באפריל 2008 הועלתה בובה מתנפחת המעוצבת על פי דמות "הברווז" שיצר דודו גבע, על גג בית עיריית תל אביב-יפו, באישורה ובתמיכתה של העירייה.
בשנת 2014 אצר את התערוכה ״הברכה והקללה״ בעקבות סדרת הטלוויזיה ״המקוללים״ שיצרו חגי לוי ולירן עצמור. התערוכה שהוצגה בבית הנסן בירושלים ובגלריה החללית בתל אביב הציגה עבודות של אביבה אורי, פנחס שדה ויונה וולך.
כספי ערך ועיצב ביחד עם נמרוד רשף את המגזין "שרוליק עבאדי", הגרסה המקומית של השבועון הסאטירי הצרפתי שרלי הבדו; בשנים 2015 ו-2016 נסע לצרפת והציג את המגזין בתערוכות בפסטיבל קריקטורות בינלאומי.
בשנת 2016 אצר עבור משרד התרבות את התערוכות במיזם "לחגוגוסט".
במהלכו הוצגו תערוכות קבוצתיות של אמנים מקומיים בערים שונות בפריפריה. היה רכז המערכת של המגזין "בועה" וכתב לו כתבות.
יצר תפאורה למספר סרטים ווידאו קליפים ביניהם עטיפת אלבום וקליפ של להקת הדורבנים;
 קליפ "הכפתור" של להקת "דבק";
והצגות תיאטרון ביניהן הפקות שביים משה נאור ותפאורה למופע אינדי ילד.
יצירתו

יובל כספי יוצר עבודות שהן ורסיה של ציורים בעלי מאפיינים סגנוניים הקרובים למסורת הקריקטורה והקומיקס האמריקאי, העוסקים בתכנים אישיים ופוליטיים אוניברסליים ולוקאליים. בין השאר ניתן לזהות בציוריו קריקטורות גרוטסקיות של דמויות עם מאפיינים סטריאוטיפיים, תיאורים גרוטסקיים וארוטיים של עולם מיליטנטי וכן ציורים המזכירים בסגנונם עבודות של גרפיטי ואמנות רחוב.
כספי מטפל בסיפורי התנ"ך ברישום ובקריקטורות. בעבודותיו הוא מתייחס אל אמני העבר הגדולים שעסקו בסיפורי התנ"ך - דוגמת האמנים המקומיים זאב רבן, בוריס שץ ואפרים משה ליליין, הנחשבים בעיניו כאבות רוחניים, לצד אמנים אירופיים כגון רמברנדט וגוסטב דורה. כספי, המזדהה עם אמנים אלה, מעתיק מהם ומנכס את עבודותיהם לצרכיו האמנותיים. בסדרת רישומים אחת מופיעות דמויות גבריות מהתנ"ך כגון אברהם אבינו, יעקב, מתתיהו ובצלאל. רישומים אלה המתאפיינים ברוח מסורתית נרטיבית, מתהווים מקווים צנועים ומעודנים בקשת צבעים עשירה בלבן שחור ואפור ורק לעיתים מופיעים בהם גם אובייקטים מופשטים. בסדרה אחרת כספי בוחר להשתמש כרקע לעבודתו בתחריטי התנ"ך של גוסטב דורה, שעל גביהם הוא יוצר קולאז' הכולל דמויות של גיבורות מהתנ"ך, כגון רות המואביה, דבורה הנביאה, מיכל בת שאול ובת יפתח, המצוירות כקריקטורה. הדמויות, הצבועות בצבעי מים, מולבשות מעל הדמות המקורית ומסתירות אותה. במיזוג שבין התחריטים המקוריים של גוסטב דורה ובין רישומיו של כספי נוצרת תמונה גרוטסקית, נועזת וחצופה.
פרסים ומלגות

"אמן-מורה", מלגה של משרד החינוך, 2007 (בית הספר ביאליק רוגוזין בתל אביב).
"אמן-מורה", מלגה של משרד התרבות, 2008 (בית הספר גשר על הואדי בכפר קרע).
מלגת שהייה בקריית האמנים בפריז (צר'), משרד התרבות, 2011.
מפעל הפיס - תמיכה בקטלוג ראשון לאמן, 2012.
"אמן בקהילה", מלגה של משרד התרבות, 2013.
תערוכות יחיד

"עבודות חדשות", תערוכת יחיד, המשכן לאמנויות הבמה, אוצר: אודי רוזנויין, 1999.
"מאי", תערוכת בוגרים, תוכנית לימודי ההמשך של בצלאל בתל אביב, אוצר: נחום טבת, 2005.
"שובו של הדיקט" (עם דרור אוסלנדר, אמן אורח רפי לביא), גלריה טובה אוסמן, 2006.
"שורשי הפלאות", גלריה אטמספרה, 2007, אוצר: עוזי אבישר, 2007.
"טיפול שורש", גלריה דרובל, רמת גן, אוצרת: ענבל דרובל, 2007.
"סלון לאמנות", סטודיו פתוח בקריית המלאכה, תל אביב, אוצרת: לירון מעוז, 2008.
"ערש" (עם רחלי רוטנר), גלריה אלפרד, אוצרים: גידי סמילנסקי, דביר כהן-קידר, 2010.
"ציורים חדשים", קפה ביאליק, תל אביב, 2010.
"הסטודיו של האמן", גלריית מגדל המים, קיבוץ שפיים, אוצרים: ישל סקר, תמר חידו, 2011.
"ערבי הפלאות", מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת: דפנה גזית, 2012.
"שנירלולים", גלריה טובה אוסמן, תל אביב, 2019.
תערוכות קבוצתיות נבחרות

"אביב בסוף הקיץ", מוזיאון תל אביב לאמנות, אוצרת: אלן גינתון, 1998.
"אריה ארוך-הזקפה באמנות הישראלית", הגלריה של המדרשה לאמנות תל אביב, אוצר: גיא בן-נר, 2000.
"יפו-ארט", כיכר קדומים, יפו העתיקה, אוצר: משה עמר, 2000.
"השנה ה-33", בית העם פלורנטין, תל אביב, אוצרים: חיים דעואל לוסקי, רועי רוזן, תמר גטר, 2000.
"בוסרטרו", הגלריה של המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל, 2002.
"האמיני יום יבוא", אמנים למען דו קיום, פלונית-רוזנפלד-אום אל פאחם, 2002.
"סנדויצ'ים של אמנים", גלריית המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל, 2002.
"רשמים", הביאנלה הארצית השלישית לרישום, בית האמנים בירושלים, אוצרת : דליה מנור, 2004 (קטלוג).
"עתיד אופטימי", אמנים למען נוער על"ם, מועדון הצופה, אוצרת מעין שלף, 2004.
"השנה שהיתה", גלריית קמפוס חנקין, חולון, אוצר: מישל קישקה, 2004 (קטלוג).
"אמנותעשייה", תיאטרון ישראל, ירושלים, אוצר: דורון פולק, 2005 (קטלוג).
"לחיים", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, אוצרת: חנה קופלר, 2005.
"אמנותעשייה", תיאטרון ירושלים, אוצר: דורון פולק, 2005.
"מגישים פיוס", צלחות של אמנים למען דו קיום, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן, אוצרות: אורנה טמיר שסטוביץ, דפנה זמורה, 2006 (קטלוג).
"חופשה", גלריה לאמנות החדר של נדב, ראשון לציון, אוצרת: רקפת וינר עומר, 2006.
"שמור לביקורת", גלריה עירוני רמלה, אוצר: דוד וקשטיין, 2007.
"עיסה דביקה", אמני סלונה בבית בנמל, 2007. (תערוכה ללא אוצר).
"ניסוי כלים", מרכז ביכורי העיתים, תל אביב, אוצרת: מורן שוב, 2007.
"מפגש טרי", מוזיאון יפו, אוצר: דורון פולק, 2008 (קטלוג).
"דון קישוט", גלריית הכיתה, עירוני ה', תל אביב, אוצר: עדי דולזה, 2008.
"הפוחלץ השואג", מוזיאון בית שטורמן, עין חרוד, אוצר: יובל קידר, 2008.
"סמוך ונראה", המוזיאון הפתוח תפן, אוצר: בנו כלב, 2008 (קטלוג).
"החברים של אלימה", הגלריה של המדרשה לאמנות, תל אביב, אוצר: עמי לוי, 2008.
"תנ"ך עכשיו" (ביחד עם נחום גוטמן ועדי נס), הגלריה העירונית רחובות, אוצרת: אורה קראוס, 2008.
"המשותף"-גלריה טובה אוסמן, הסדנא לאמנות יבנה, אוצר: רוני ראובן, 2010 (קטלוג).
"x+y קומיקס ישראלי 1995-2010", המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, אוצרת: גלית גאון, 2010 (קטלוג).
"הזקן-דוד בן-גוריון ומורשתו בראי האמנות בישראל", אוצר חיים מאור, 2010 (קטלוג).
"Middle Yeast", אמנות ישראלית עכשווית, פלרמו, איטליה, 2011 (קטלוג).
"אמן-תלמיד", מלון דיאגילב, תל אביב, אוצרת: מורן שוב, 2011.
"בריסטולים", מוזיאון בת ים לאמנות עכשווית, אוצרים: טלי תמיר ומאיר טאטי, 2011 (קטלוג).
"גוש", הגלריה של המדרשה בתל אביב, אוצר: בועז ארד, 2011.
"דיוקן עכשיו", גלריה עירוני רמלה, אוצר: שחר מרקוס, 2012.
"פסל שבר מפרקת", לזכרו של קובי הראל, גלריה החללית, תל אביב, אוצרים: סמדר לוי וראובן קופרמן, 2012.
"RANDOM", גלריה BAAD, תל אביב, אוצר: ניר הראל, 2012.
"אלפרד אקספרס", מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת: רותי דירקטור, 2013.
"ארבע חוברות", אמנות יהודית וקומיקס, מוזיאון ברעם, אוצרת: סול לנזיני, 2013 (קטלוג).
"דם המכבים", מוזיאון הנגב לאמנות, אוצרת: ד"ר מירי גל-עזר, 2013.
"שובו של האורגינל", המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, אוצרת: דורית מיה-גור, 2014.
"אני מכאן", הגלריה לשלום, גבעת חביבה, 2014.
"Format", מקום לאמנות בקריית המלאכה, אוצר: יהונתן ה. משעל, 2014.
"עדיין אופטימיים", גלריה ויטרינה, אוצר: צחי פרבר, 2015.
"שרוליק עבאדי", גלריה אלפרד, במסגרת שבוע האיור 2015 ובסינמטק תל אביב במסגרת פסטיבל אנימיקס, 2016.
"אחרי שארלי", המכון הצרפתי בישראל, 2016.
"זומו ערד", זומו - המוזיאון שבדרך, אוצרת: עפרה חרנם, 2018.
תערוכות נבחרות (כאוצר)

"יפי תואר", תערוכה קבוצתית של בוגרי המדרשה ובצלאל, תיכון תלמה ילין, גבעתיים, 1999.
"תלמה ברידינג", תערוכה משותפת לאמנים צעירים ותלמידי תיכון, תחנת הכוח רדינג תל אביב, 2001.
"האמיני יום יבוא", 300 אמנים למען דו-קיום, גלריות פלונית-רוזנפלד-אום אל פאחם, 2002.
"משפחה אחת, בית אחד", בית שלוש, נווה צדק, תל אביב, 2004 (קטלוג).
"אמנות מותגית", אמנים ופרסומאים על מותגים, גלריית חברת קריפ, 2006 (קטלוג).
"הצלם", תערוכת יחיד לאברהם גיא ברכיל, גלריה בנימינה, 2006.
"טובה תחת טובה", תערוכת יחיד לטל סלוצקר, גלריה טובה אוסמן, 2006.
"RUSH" "רעש", תערוכת יחיד ליהודית רביב, גלריה טובה אוסמן, 2006.
"בקרוב ניעלם", תערוכת יחיד לרחלי רוטנר, גלריה טובה אוסמן, 2007.
"אוריון", תערוכת יחיד ללאה גולדה הולטרמן, גלריה טובה אוסמן, 2007.
"עוזי", תערוכת יחיד לנדב ברקן, גלריה טובה אוסמן, 2007.
"קיקיון\מתנה לחג", תערוכת יחיד לאבשלום סולימאן, גלריה טובה אוסמן, 2007.
"רפי 1937–2007: ציור אחרון", תערוכה קבוצתית לזכר רפי לביא, גלריה טובה אוסמן, 2007.
"מרחב מוגן", תערוכת יחיד לגדעון פרי, הגלריה בקיבוץ נען, 2007.
"גרפיטי תל אביב 2009", המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל, 2008.
"פוסטפופ", המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2008 (קטלוג).
"ברווז בגלריה דודו גבע", גלריה אלפרד, 2009.
"העשור הראשון" (עם דינה שנהב), בוגרי המדרשה לאמנות במאה ה-21, מכון מופ"ת, תל אביב, 2010 (קטלוג).
"גרפיטי יפו 2012" (יחד עם ניהאד דביט), MoBY מוזיאון בת ים, 2012 (קטלוג).
"שיר שבדרון ציורים", תערוכת יחיד וקטלוג בתמיכת מפעל הפיס, בית האמנים תל אביב, 2012 (קטלוג).
"הברכה והקללה", בית הנסן, ירושלים, גלריה "החללית" בתל אביב, 2014 (קטלוג).
"החיים אחרי", התיאטרון הלאומי הבימה, 2014 (קטלוג).
"deadline", תערוכה קבוצתית ל"ועדה", גלריה מרחב לאמנות, יפו, 2014 (קטלוג).
"צעירים חסרי מנוח", תערוכה קבוצתית של בני נוער בגלריה "נוזהא" לאמנות בני נוער ביפו, 2015.
"אשת חיל" (עם נמרוד רשף), מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע, 2016 (קטלוג).
"עפרון לגאון", סינמטק תל אביב, במסגרת פסטיבל אנימיקס, 2016 (קטלוג).
"עבר מתמשך", תערוכה בשיתוף ארכיון קק"ל במסגרת פסטיבל הצילום הבינלאומי, 2017.
"יופי וכאב", תערוכת ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, תיאטרון גבעתיים, 2020 (קטלוג).
אוספים

מוזיאון חיפה לאמנות.
המשכן לאמנות על שם חיים אתר, עין חרוד.
מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה, קיבוץ ברעם.
המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון.
מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע.
משה לוי (רב)

ערך זה עוסק בפוסק חרדי ספרדי ור"מ בישיבת כסא רחמים. אם התכוונתם לרבה הספרדי של בת ים, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1961 ד' בשבט תשכ"א תל אביב, ישראל
 פטירה:  9 בנובמבר 2000 (בגיל 39) י"א בחשוון תשס"א
 מקום קבורה:  בית הקברות ויז'ניץ בני ברק
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  בני ברק, חולון, יבנה
 תקופת הפעילות:  ?–2000 
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  הלכה
 רבותיו:  הרב מאיר מאזוז
 
הרב משה לוי (ד' בשבט ה'תשכ"א, 21 בינואר 1961 - י"א בחשוון ה'תשס"א, 9 בנובמבר 2000) היה פוסק חרדי ספרדי, מחבר ספרי הלכה ור"מ בישיבת כסא רחמים.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב ליוסף ולרחל. משפחתו עלתה לישראל ממצרים ומקורה מחַלֶבּ שבסוריה. למד בתלמוד תורה "סיני" ובישיבת היישוב החדש שבתל אביב. בשנת ה'תשל"ט, בעקבות התרשמות ממאמר על דרכי לימוד שכתב הרב מאיר מאזוז ראש ישיבת כסא רחמים, עבר ללמוד בישיבתו.
כעבור כשנתיים, בשנת ה'תשמ"א (1980) מונה לר"מ בישיבה. בשנת ה'תשמ"ד נישא. לאחר נישואיו החל למסור שיעורים בהלכה גם בבתי כנסת ובכוללים, והחל לפרסם את ספריו בהלכה.
כשהקימה ישיבת כסא רחמים את בית הדין "משפט וצדק" החל לכהן בו כדיין, אך כעבור מספר שבועות עזב את התפקיד בנימוק שהדבר גורם לו לביטול תורה.
הקים כוללים לאברכים בערים בני ברק, חולון ויבנה.
בשנת ה'תשנ"ט ייסד בבני ברק בית כנסת בשם "יוסף דעת" - על שם אביו, שם היה מתפלל ומוסר את שיעוריו.
נפטר בגיל 39, בשנת ה'תשס"א (2000), בעקבות מחלת מעיים.
על שמו קרויים בין היתר בתי כנסת ביבנה, בפתח תקווה ובאלעד, כולל אברכים להוראה "הליכות משה" בבני ברק, ישיבת "ברכת השם" בנתיבות ותלמוד תורה "האיש משה" בבת ים.
אחיו הוא הדיין והפוסק הרב שבתי לוי.
ספריו

הרב לוי חיבר כמה ספרי הלכה מקיפים. הרב עובדיה יוסף כתב הסכמות לספריו, אף-על-פי שבכמה פסקים הרב לוי חלוק עליו. ספרו "תפילה למשה" זכה בפרס לספרות תורנית מטעם עיריית בני ברק.
מנוחת אהבה - הלכות שבת (ארבעה חלקים), ה'תשנ"ב. הספר כולל הלכות תמציתיות, ומתחתן הערות ודיונים במקורותיהן, במדור בשם "מי מנוחות". מבוסס על הפסיקה הספרדית, עם התייחסות למנהגי האשכנזים. הספר קיבל את הסכמות הרב עובדיה יוסף, הרב שמואל הלוי ואזנר והרב מאיר מאזוז.
מלווה ה' - הלכות ריבית (שני חלקים), ה'תשנ"ה. מתכונתו דומה ל"מנוחת אהבה". ההערות מובאות במדור "טעם רבית".
ברכת ה' - הלכות ברכות (חמישה חלקים), ה'תש"ס. גם הוא במתכונת דומה, ההערות במדור בשם "מקור הברכה".
תפלה למשה - שו"ת בנושאים הלכתיים מעשיים (שבעה חלקים).
יוסף דעת - דיונים ופלפולים בנושאי חזקה, רוב וכללי ספק וספק ספיקא.
דבר השמיטה - לחיזוק היתר המכירה, ה'תשמ"ד
קונטרס ברכת חתנים
לא תשיך - עיונים בפרק 'איזהו נשך' במסכת בבא מציעא, חלקו הראשון הוא חידושים של הרב מאיר מאזוז וחלקו השני של הרב משה לוי.
ספרים נוספים על התלמוד ועל התנ"ך נמצאים בכתב יד, בנוסף פרסם מאמרים הלכתיים בקבצים תורניים.
תלמידיו

הרב יגאל כהן, ראש מוסדות יביע אומר ומרצה בכיר לקירוב
הרב אליהו בנימין מאדאר, ראש כולל פקודת אלעזר באלעד
הרב חננאל כהן, ראש מוסדות חכמת רחמים בברכיה
הרב יעקב כהן, רב קהילה ברעננה
הרב אופיר טנג׳י רב קהילת מעיין חיים
הרב אליהו כהן, רב קהילה באור יהודה
לקריאה נוספת

הרב צבי כהן, והאיש משה, ביוגרפיה של הרב משה לוי, שני חלקים, ה'תשס"ח
הרב עובדיה חן, בתורתך - פרקי הדרכה בלימוד תורה מתוך משנתו של הרב לוי, ה'תשע"א
הרב עובדיה חן, באמונתך - פרקי הדרכה באמונה מתוך משנתו של הרב לוי, ה'תשע"ג
הרב עובדיה חן, במצוותיך- פרקי הדרכה במצוות מתוך משנתו של הרב לוי, ה'תשע"ו
הערות שוליים

↑  נפטרה בטבת ה'תשפ"ב.
↑  הרב משה לוי הוא בן דוד של הרב שבתי סבתו והרב חיים סבתו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312900205171  BnF: cb135191948 (data)  GND: 133959244  ISNI: 0000 0001 1333 6214  LCCN: n2012015035  VIAF: 82276447   WorldCat (עם VIAF): 82276447 
מנוחת אהבה
בית החוכמה

מלומדים קוראים ספרים בבית החוכמה
בית החוכמה (בערבית بيت الحكمة בית אל־חכמה) היה מוסד שפעל בבגדאד בין המאה ה-9 עד המאה ה-13 לספירה, ושימש מכון לתרגום כתבי יד, ספרייה ומכון מחקר. המוסד היה אחד המוסדות המרכזיים ואחד הסמלים הבולטים של תור הזהב של האסלאם.
בית החוכמה הוקם על ידי הח'ליפה אל-מאמון, משושלת בית עבאס. המלומדים השייכים לבית החוכמה תרו את האימפריה הערבית בחיפוש אחר כתבי היד של חכמי הודו, פרס ויוון העתיקה. ספרים רבים נקנו מקונסטנטינופול בתמורה לכסף רב. הספרים הובאו, תורגמו לערבית, והפכו זמינים לקהל הרחב. חוקרים רבים שלמדו ועבדו בבית החוכמה היו מרקע פרסי או נוצרי מזרחי. ראוי לציון שבאמצעות הנוצרים הנסטוריאנים, עברו המדע, הפילוסופיה והרפואה היווניים לערבים.
בנוסף, התבצעו בבית החוכמה מחקרים מקוריים רבים. בין המלומדים שפעלו בבית החוכמה ניתן למנות את אל-ח'ואריזמי, מתמטיקאי פרסי חשוב שיצא לו מוניטין של מייסד האלגברה.
בסוף ינואר 1258 צרו המונגולים על העיר בגדאד. הח'ליף אל-מסתעצם סירב להיכנע, וחילות המונגולים בפיקודו של הולאגו חאן כבשו את בגדאד. העיר נבזזה ונשרפה, ובתוך ההרס נהרס בית החוכמה והספרים הושלכו לנהר החידקל.
ראו גם

העיר העגולה של בגדאד
הערות שוליים

↑  Hyman and Walsh Philosophy in the Middle Ages Indianapolis, 1973, p. 204' Meri, Josef W. and Jere L. Bacharach, Editors, Medieval Islamic Civilization Vol.1, A - K, Index, 2006, p. 304.
↑  Ferguson, Kitty Pythagoras: His Lives and the Legacy of a Rational Universe Walker Publishing Company, New York, 2008, (page number not available – occurs toward end of Chapter 13, “The Wrap-up of Antiquity”). “It was in the Near and Middle East and North Africa that the old traditions of teaching and learning continued, and where Christian scholars were carefully preserving ancient texts and knowledge of the ancient Greek language.”
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605753405171  BnF: cb15821681c (data)  GND: 6049021-4  LCCN: n00049031  TDVİA: beytulhikme  VIAF: 305172271   WorldCat (עם VIAF): 305172271 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בגדאד ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוכנות אם:  מחלקת המסחר של ארצות הברית 
 סוכנות בת:  שירות מזג האוויר הלאומי 
 תאריך הקמה:  3 באוקטובר 1970
 מנהל:  ריק ספינרד 
 מטה מרכזי:  סילבר ספרינג 
 עובדים:  12,000 (נכון ל־2018) 
 תקציב:  5,600,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2011) 
 www.noaa.gov
 קואורדינטות:  38°59′35″N 77°01′52″W﻿ / ﻿38.993148430323°N 77.03113668971°W﻿ / 38.993148430323; -77.03113668971
 he
 
דגל הסוכנות
מִנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (באנגלית: National Oceanic and Atmospheric Administration, ובראשי תיבות NOAA) הוא סוכנות מדעית בתוך מחלקת המסחר של ארצות הברית, המתמקדת במצב האוקיינוסים והאטמוספירה. ה-NOAA מתריעה מפני מזג אוויר מסוכן, יוצרת מפות ורישומים של האוקיינוסים והשמיים, מדריכה את השימוש וההגנה על משאבי האוקיינוסים והחופים, ומבצעת מחקרים במטרה לשפר את ההבנה אודות הסביבה בה אנו חיים. בנוסף לעובדיה האזרחיים, NOAA נתמכת על ידי 300 לובשי מדים המרכיבים את הגיס הממונה של NOAA‏ (NOAA Commissioned Officer Corps). תת-מזכיר המסחר לאוקיינוסים ואטמוספירה הנוכחי במחלקת המסחר של ארצות הברית.
חזון, משימות, ומטרות

חזון הסוכנות הוא "ליצור חברה מודעת המשתמשת בהבנה מקיפה על תפקיד האוקיינוסים, החופים והאטמוספירה, במערכת אקולוגית גלובלית, כך שתוכל לקבל את ההחלטות החברתיות והכלכליות הטובות ביותר".
משימת הסוכנות היא "להבין ולחזות את השינויים האקולוגיים בכדור הארץ, ולשמר ולנהל את משאבי האוקיינוסים והחופים, שימלאו את הצרכים הכלכליים, החברתיים, והסביבתיים של ארצות הברית".
כתמיכה לחזון ולמשימת הסוכנות, ל-NOAA יש ארבע מטרות המנחות את פעולותיה. כל מטרה מתאימה לפעילויות המתמקדות במערכות אקולוגיות, אקלים, מזג אוויר ומים, ומסחר ותחבורה. באופן ספציפי, NOAA פועלת:
להבטיח את קיימות השימוש במשאבים, ולאזן את השימושים התחרותיים במערכות האקולוגיות באוקיינוסים ובחופים, תוך הכרה במרכיביהם האנושיים והטבעיים.
להבין את השינויים באקלים, כולל שינוי האקלים הגלובלי ותופעת אל ניניו, על מנת שארצות הברית תוכל לתכנן ולהגיב בהתאם.
לספק מידע ותחזיות לאירועים מחזוריים במזג האוויר ובמים, כולל סופות, בצורות ושיטפונות.
לספק מידע אודות מזג האוויר, האקלים והמערכת האקולוגית, כדי לבטיח את בטיחות, יעילות, וסביבתנות התחבורה הפרטית והמסחרית.
מטרה ותפקוד

NOAA ממלאת מספר תפקידים ספציפיים בחברה, ויתרונותיה משתרעים מעבר לכלכלת ארצות הברית, אל תוך הקהילה הבינלאומית:
ספקית מוצרי מידע סביבתי - NOAA מספקת מידע ללקוחותיה ושותפיה בנוגע למצב האוקיינוסים והאטמוספירה. דבר זה בא לידי ביטוי באופן ברור על ידי יצירת אזהרות ותחזיות מזג אוויר באמצעות השירות הלאומי למזג אוויר, אך NOAA מספקת מידע גם אודות האקלים, המערכות האקולוגיות והמסחר.
נותנת שירותי הסדרה סביבתית - NOAA היא "סדרנית" האוקיינוסים והחופים של ארצות הברית. בתאום עם הרשויות הפדרליות, האזוריות, המקומיות, השבטיות והבינלאומיות, NOAA מנהלת את השימוש באותם אזורים, מסדירה את הדיג במקלטים הימיים, ומגנה על מינים ימיים מאוימים, או הנמצאים בסכנת הכחדה.
מובילה בתחום היישום והמחקר המדעי - NOAA נועדה להיות מקור מידע מדעי מדויק ואובייקטיבי בארבעת התחומים המסוימים, בעלי החשיבות הלאומית והגלובלית שצוינו לעיל: מערכות אקולוגיות, אקלים, מזג אוויר ומים, מסחר ותחבורה.
מתוך הכרה בחיוניות הבנת האתגרים העומדים בפני האנושות ועל מנת ליצור פתרונות מתאימים, NOAA מקיימת מספר פעולות. חמש "הפעולות הבסיסיות" הן:
ניטור וצפייה במערכות כדור הארץ, באמצעות מכשור ורשתות איסוף נתונים.
הבנת ותיאור מערכות כדור הארץ, דרך מחקר וניתוח הנתונים.
הערכת וחיזוי שינויים במערכות אלו לאורך זמן.
עיסוק, ייעוץ, ויידוע הציבור והארגונים השותפים במידע חשוב.
ניהול משאבים לטובת החברה, הכלכלה והסביבה.
היסטוריה ומבנה הסוכנות

NOAA הוקמה ב-3 באוקטובר 1970, לאחר שנשיא ארצות הברית דאז, ריצ'רד ניקסון, הציע להקים מחלקה חדשה, שתשרת את הצורך הלאומי "... להגנה טובה יותר של נפש ורכוש מפני פגעי הטבע ... להבנה טובה יותר של הסביבה הכוללת ... [ו]להובלת פיתוח ומחקר לשימוש מושכל במשאבי הימים ..." NOAA יצרה איחוד של שלוש סוכנויות קיימות, מבין הוותיקות ביותר בממשל הפדרלי. הן היו ה-U.S. Coast and Geodetic Survey שהוקמה ב-1807, לשכת מזג האוויר (Weather Bureau) שהוקמה ב-1870, ולשכת הדיג המסחרי (Bureau of Commercial Fisheries) שהוקמה ב-1871. NOAA הוקמה כתת-מחלקה במחלקת המסחר של ארצות הברית, באמצעות "תוכנית הארגון מחדש מס' 4 מ-1970" (Reorganization Plan No. 4 of 1970). דרך קשריה ל-U.S. Coast and Geodetic Survey,‏ NOAA חגגה 200 שנות שירות ב-2007.
NOAA פועלת באמצעות שישה משרדים מרכזיים, ויותר מ-12 תתי-משרדים. כמו כן היא מפעילה גיס ממונה הפועל לשירותה.
החל משנת 1975 המנהל מפעיל מערכת לוויינים GOES.
היסטוריה ומבנה הסוכנות > הגיס הממונה של NOAA

פעילויות NOAA נתמכות ומבוצעות על ידי כ-300 אנשי שירות לובשי מדים המאוגדים תחת הגיס הממונה של NOAA ‏(NOAA Commissioned Corps). אנשי הגיס הממונה מתפעלים את המטוסים והספינות שבשירות NOAA, ומשרתים בתפקידי מחקר וניהול.
היסטוריה ומבנה הסוכנות > משרדים מרכזיים > שירות מזג האוויר הלאומי (NWS)

משימת שירות מזג האוויר הלאומי (NWS) היא לספק "תחזיות ואזהרות בנושא מזג האוויר, ההידרולוגיה והאקלים, לארצות הברית, לטריטוריות שברשותה ולמקווי המים והאוקיינוסים הסמוכים לה, להגנה על החיים והרכוש ולפיתוח הכלכלה הלאומית". המשימה מבוצעת באמצעות אוסף מרכזים לאומיים ואזוריים ויותר מ-120 פקידי תחזית מזג אוויר, אשר מספקים תחזיות מזג אוויר, עצות ואזהרות על בסיס יומי. הם מספקים יותר מ-734,000 תחזיות מזג אוויר, יותר מ-850,000 תחזיות על מצבי הנחלים, ויותר מ-45,000 אזהרות מזג אוויר כל שנה. המידע המסופק על ידי NOAA רלוונטי גם לגבי ההתחממות העולמית והידלדלות שכבת האוזון. NWS מפעילה את NEXRAD, רשת ארצית של רדארי דופלר היכולים לאתר משקעים ולקבוע את מהירותם. הרבה מן המידע משודר על ידי NOAA ב-NOAA Weather Radio, רשת משדרי רדיו המשדרים תחזיות מזג אוויר, הצהרות ואזהרות מזג אוויר 24 שעות ביממה.
היסטוריה ומבנה הסוכנות > משרדים מרכזיים > שירות הדיג הלאומי (NMFS)

NMFS אחראית להסדרת וניהול משאבי הימים החיים (כלומר בעלי חיים ימיים) ואזורי מגוריהם בתחומי המים הטריטוריאליים של ארצות הברית (כ-370 ק"מ מהחוף). NMFS מעריכה וחוזה את מצב "מאגרי" הדגים, דואגת לאכיפת תקנות הדיג הן באוקיינוסים והן באזורי גידול מלאכותיים, וכן פועלת למנוע את דיג בזבזני. השירות אחראי גם לטפל בבעלי חיים ימיים מוגנים או הנמצאים בסכנת הכחדה כגון לווייתנים וצבי ים.
היסטוריה ומבנה הסוכנות > משרדים מרכזיים > שירות המידע ונתוני הלוויינים הסביבתיים הלאומי (NESDIS)

NESDIS הוקמה על ידי NOAA על מנת שתפעיל ותנהל עבורה את תוכניות הלוויינים הסביבתיים של ארצות הברית, ועל מנת לנהל את המידע שנאסף על ידי NWS וסוכנויות ומחלקות ממשלתיות אחרות. מידע הנאסף על ידי NWS, הצי האמריקאי, חיל האוויר האמריקאי, רשות התעופה הפדרלית האמריקאית ושירותים מטאורלוגיים ברחבי העולם, מאוחסנים במרכז הלאומי למידע אקלימי (National Climatic Data Center) באשוויל, קרוליינה הצפונית. NESDIS מפעילה גם את המרכז הלאומי למידע גאופיזי (National Geophysical Data Center) בבולדר, קולורדו, את המרכז הלאומי למידע אוקיינוגרפי (National Oceanographic Data Center) בסילבר ספרינג, מרילנד, את המרכז הלאומי למידע שלג וקרח (National Snow and Ice Data Center) ואת המרכז הלאומי למידע פיתוח החופים (National Coastal Data Development Center). מרכזי מידע אלו משמשים מדענים סביבתיים בכל רחבי העולם.
NESDIS מפעילה ומנהלת מספר לוויינים הנמצאים במסלולים גאוסטציונריים ומסלולים קוטביים. ב-1960 שוגר הלוויין TIROS-1, הלוויין הראשון של NOAA, למסלול גאוסטציונרי. תוכנית TIROS ממשיכה לפעול גם כיום ומפעילה 5 לוויינים, שהאחרון שבהם שוגר בפברואר 2009. ב-1979 שוגר הלוויין הראשון של NOAA למסלול קוטבי. ב-1983 קיבלה NOAA את האחריות על תפעול תוכנית לאנדסאט הפעילה גם כיום.
היסטוריה ומבנה הסוכנות > משרדים מרכזיים > שירות האוקיינוסים הלאומי (NOS)

שירות האוקיינוסים הלאומי (NOS) מתמקד בשמירת האוקיינוסים והחופים של ארצות הברית בטוחים, בריאים ופרודוקטיביים. המדענים, המומחים ומנהלי המשאבים שעובדים ב-NOS מבטיחים תחבורה ימית בטוחה ויעילה, מקדמים פתרונות מתקדמים להגנה על קהילות המתגוררות בסמוך לחופים, ומשמרים את אזורי החופים והימים.