stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקמת הטרקטור
דיסקוגרפיה > אלבומים

נקמת הטרקטור (1990)
קיר (במשותף עם אוהד נהרין) (1992) - פסקול
זכות הצעקה (1992). השיר שהאלבום נושא את שמו, משמש כשיר הסיום של סרט הקולנוע הישראלי "אנתרקס" (2017)
ארונות מטבח (1995)
טעות של הירח (1999) - פסקול
לאן הולכים פתאום כולם (2003)
נשאר רק לרוץ (2011)
מה לאהובי (2013) - משירי משה אבן עזרא
דיסקוגרפיה > הופעות

מטבח אקוסטי (1996)
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏נקמת הטרקטור: "לא התאמנו לקלישאה של 'סקס, סמים ורוק'נרול'", באתר מעריב אונליין, 24 בנובמבר 2017
↑  עמית שהם, מדכדך פה ומדכדכך שם, חדשות, 19 בפברואר 1992
↑  עינב שיף‏, נקמת הטרקטור חוזרים, באתר וואלה, 26 ביוני 2011
↑  יואב קוטנר, נשמה של טרקטור, באתר ישראל היום, 27 בספטמבר 2013
↑  יונתן גת, נקמת הטרקטור חדש: "רבי אבן עזרא ברוק שלנו", באתר ynet, 13 ביוני 2013
↑  סטלי סולומונוב, נקמת הטרקטור: כשבללי מתקשר, מתייצבים, באתר ynet, 15 באוגוסט 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604679005171  LCCN: n2012057450  MusicBrainz: d509d5bd-ad9b-491a-bf10-9f22c08ed18a  VIAF: 264137890   WorldCat (עם VIAF): 264137890
ניקולה פוקריבאץ'

ניקולה פוקריבאץ' (בקרואטית: Nikola Pokrivač; נולד ב-26 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

פוקרביאץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומות בעיר הולדתו צ'אקובץ ובגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של ואראז'דין. ב-7 באוגוסט 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד זאדאר. כבר בעונת הבחורה שלו בקבוצה הבוגרת הצליח להפוך לשחקן הרכב. בינואר 2007 חתם בדינמו זאגרב, גם בה לא התקשה להשתלב בהרכב וזה עם המועדון בדאבל בסיום העונה.
ב-30 בינואר 2008 חתם ל-4 וחצי שנים במונקו. ב-23 בפברואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי מונקו בתיקו 1-1 נגד פריז סן-ז'רמן. ב-29 באוקטובר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במונקו בניצחון 1-3 נגד לוריאן. הוא סיים את עונתו השנייה במועדון עם שער אחד ב-23 הופעות.
ב-24 באוגוסט 2009 חתם ברד בול זלצבורג ל-3 שנים. ב-29 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד קאפפנברג, ובאותו משחק גם הבקיע את שער הבכורה שלו בזלצבורג במשחק שנגמר בניצחון 0-4 לטובת זלצבורג.
ב-16 באוגוסט 2011 חזר לדינמו זאגרב. במהלך עונת 2012/2013 הושאל לאינטר זאפרשיץ' עד לסיום העונה. ב-7 ביוני 2013 חתם לשנתיים ברייקה אותה עזב בתום עונה אחת וחתם בשחטאר קאראגנדי.
בקיץ 2015 חתם במכבי פתח תקווה אך בסופו של דבר לא הגיע לאחר שאובחן כחולה בסרטן בלוטות הלימפה. לאחר שהחלים, חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית. ב-2 באפריל 2016 ערך את המשחק הראשון שלו לאחר שהחלים בתיקו 0-0 נגד רייקה.
בינואר 2018 הודיע על פרישה מכדורגל.
קריירה בינלאומית

פוקריבאץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של קרואטיה. ב-5 במאי 2008 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת יורו 2008. ב-24 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד מולדובה. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד פולין בשלב הבתים של יורו 2008.
תארים

אליפות קרואטיה: 2007/2008, 2011/2012
הגביע הקרואטי: 2008, 2012
אליפות אוסטריה: 2009/2010
הגביע הקרואטי: 2014
נקודת האל-חזור (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  רונן ברגמן
 שפת המקור:  עברית
 נושא:  קהילת המודיעין הישראלית, איראן, חזבאללה, יחסי איראן-ישראל 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך הוצאה:  2007
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002559798
 
נקודת האל-חזור הוא ספרו של רונן ברגמן, המתאר את מלחמת המודיעין הישראלי באיראן ובחזבאללה. הספר נערך על ידי שחר אלתרמן ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן בשנת 2007.
הספר מתאר את  יחסי איראן–ישראל, אשר נקטעו עם תפיסת השלטון באיראן על ידי ח'ומייני בשנת 1979. הספר מתאר את המאבק שהחל אז בין ישראל לאיראן וזאת בהסתמכות על מסמכים שונים ושיחות עם גורמים בכירים ב-20 מדינות, וכן תוך תיאור מפורט של פרשיות חשאיות ומבצעים עלומים שלא פורסמו.
לצד זאת כולל הספר ניתוח ותיאור מקיף של משנתו של ח'ומייני, האופן בו הצליח לתפוס את השלטון ולהחזיק בו, מאבקי הכוחות הפנימיים בשלטון בטהראן מחד גיסא, ובקהילת המודיעין הישראלית מאידך גיסא, הפיכת חזבאללה לכוח הצבאי והפוליטי הדומיננטי בלבנון, ועוד.
סאורימו

| --- | --- |

מראה במרכז העיר
 מדינה:  אנגולה אנגולה
 מחוז:  דרום לונדה
 שפה רשמית:  פורטוגזית
 תאריך ייסוד:  1927
 שטח:  24,900 קמ"ר
 גובה:  1,081 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  567,922 (2022)
  ‑ צפיפות:  22.81 נפש לקמ"ר (2022)
 קואורדינטות:  9°39′0″S 20°24′0″E﻿ / ﻿9.65000°S 20.40000°E﻿ / -9.65000; 20.40000
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנגולה מוגדלת) לואנדה הואמבו לובנגו מלאנז'ה לוביטו לואנה מנונגה קבינדה קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו זמביה נמיביה האוק. האטלנטי סאורימו(למפת אנגולה רגילה) לואנדה הואמבו לובנגו מלאנז'ה לוביטו לואנה מנונגה קבינדה קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו זמביה נמיביה האוק. האטלנטי סאורימו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סאורימו (בפורטוגזית: Saurimo) היא עיר בצפון-מזרח אנגולה ובירת מחוז דרום לונדה. העיר שוכנת בגובה 1,081 מטרים מעל פני הים כ-150 ק"מ מהגבול עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וכ-800 ק"מ דרום-מזרחית לבירה לואנדה. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 567,922 תושבים.
העיר נקראה בעת הקמתה ועד שנת 1975 וילה אנריקה דה קרבאליו (בפורטוגזית: Vila Henrique de Carvalho) על שם אנריקה דה קרבאליו (פו'), מגלה ארצות פורטוגזי שביקר באזור ב-1884 ויצר קשר עם עם הלונדה (Lunda).
כיום עיקר הפעילות הכלכלית המקומית היא חקלאות ותעשיית היהלומים. ענפי הגידול החקלאיים העיקריים הם: מאניוק, תירס ובטטה. פעילויות כלכליות אחרות הם מלאכת יד ודיג. בעיר נמצא גם שדה תעופה, ועובר בה גם כביש EN180 שמחבר בין צפון מזרח המדינה לדרום מזרחה.
הערות שוליים

↑  Angola: Administrative Division (Provinces and Municipalities) - Population Statistics, Charts and Map
סובורובו

| --- | --- |
הכניסה לפארק בעיר סובורובו
הכניסה לפארק בעיר סובורובו
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  וארנה
 ראש העיר:  פאבלין פאראסקבוב
 על שם:  אלכסנדר סובורוב 
 שטח:  58.075 קמ"ר
 גובה:  246 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,201 (15 במרץ 2024)
 קואורדינטות:  43°20′N 27°36′E﻿ / ﻿43.333°N 27.600°E﻿ / 43.333; 27.600
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.suvorovo-tour.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור סובורובו(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור סובורובו(למפת מחוז וארנה רגילה) וארנה פרובאדיה דולני צ'יפליק דלגופול דובריץ' הים השחור  בורגס שומןסובורובו(למפת מחוז וארנה מוגדלת) וארנה פרובאדיה דולני צ'יפליק דלגופול דובריץ' הים השחור  בורגס שומןסובורובו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סוּבוֹרוֹבוֹ (בבולגרית: Суворово) היא עיר בצפון מזרח בולגריה בשטח מחוז וארנה השוכנת 356 ק"מ צפונית מזרחית לבירה סופיה ו-34 ק"מ צפונית מערבית לבירת המחוז וארנה.
גאוגרפיה

אזור העיר מאופיין באקלים ממוזג העיר ממוקמת על מישור בחלק הדרום מערבי של רמת דוברוג'ה. 61% משטח הרשות המקומית מיושב או מעובד, 15% משטחיה מיוערים ו-4.3% מהשטח הן דרכים סלולות. הקרקע משופעת באבני גיר באזורים מסוימים ובחלקם קיימת קרקע פורייה עשירה בהומוס ומתאימה לגידולים חקלאיים.
היסטוריה

במהלך המאה ה-16 בעת שלטון האימפריה העות'מאנית בבולגריה נוסד במקום כפר חקלאים קטן בשם קוזלודז'ה. העיר המודרנית נקראת על שמו של הגנרל הרוסי אלכסנדר סובורוב אשר ב-9 ביוני 1774 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) הביס את העות'מאנים בקרב קוֹלוּדְזָ'ה שנערך בסמוך למקום. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש שוב המקום על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, חלק מנסיכות בולגריה.
כלכלה

אזור סובורובו הוא חקלאי ברובו ומהווה מרכז אזורי לחקלאות אורגנית בתחום הפירות והירקות. בעיר תחנת רכבת ודרכה עוברים קווים ישירים לווארנה ודובריץ'. כמו כן קיימת רשת כבישים בין עירוניים לאותם היעדים. במהלך העשור השני של המאה ה-21 מתוכננת הקמתה של תחנת כוח בסמוך לעיר, שתפעל באמצעות אנרגיית רוח ותספק חשמל בהספק של 60 מגה וולט אמפר.
מוסדות ציבור חינוך ואמנות

בעיר קיימות 2 ספריות, 2 בתי ספר יסודיים, בית ספר תיכון ומרכז קהילתי אחד. בעיר פועלת להקת תיאטרון שנוסדה ב-1905 וכן קיים בה מוזיאון היסטורי.
ניקולה קובאץ'

ניקולה קובאץ' (בהונגרית: Kovács Miklós; ‏29 בדצמבר 1911 – 7 ביולי 1977) היה כדורגלן ומאמן רומני-הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ. השתתף עם נבחרת רומניה בכל טורנירי גביע העולם לפני מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

קובאץ' נולד בפלוגובה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1911. אחיו, שטפן קובאץ', היה מאמן אייאקס אמסטרדם עמה זכה בגביע אירופה לאלופות בעונות 1971/72 ו-1972/73. ברמת הקבוצות זכה קובאץ' עם ריפנסיה טימישוארה בדאבל בעונת 1935/36 וגם שיחק בואלנסיין הצרפתית.
הוא ערך בסך הכל 37 הופעות במדי נבחרת רומניה והופעת הבכורה שלו הייתה ב-15 בספטמבר 1929 נגד בולגריה. הוא אחד מבין חמשת השחקנים היחידים ששיחקו בכל טורנירי המונדיאל של לפני מלחמת העולם השנייה. במונדיאל 1930 קובאץ' כבש בניצחון 1–3 על פרו בשלב הבתים. משחקו האחרון בה הגיעה במסגרת מונדיאל 1938 בתור קפטן הנבחרת בתיקו 3–3 נגד קובה. בשנת 1940, לאחר הבוררות השנייה בווינה, חלק מרומניה נפל לידי הונגריה. כתוצאה מכך ב-1941 הופיע וכבש קובאץ' פעם אחת עבור נבחרת הונגריה.
לאחר הפרישה עבד כמאמן בין השנים 1946–1947 במועדון אוניברסיטת קלוז'. משנת 1948 אימן את ביהור אוראדיה עמה זכה בליגה הרומנית בעונת 1948/49. 
 עם פוליטכניק טימישוארה הצליח לזכות באליפות ליגת המשנה בשנת 1952 ולעלות איתה ליגה. בין השנים 1963–1973 קובאץ' אימן במספר קבוצות קטנות מהעיר טימישוארה ולאחר מכן פרש מקריירת אימון מטעמי בריאות.
תארים > כשחקן

אליפות רומניה: 1935/36
הגביע הרומני: 1935/36
תארים > כמאמן

אליפות רומניה: 1948/49
הליגה הרומנית השנייה: 1952
ניקולאוס איש דמשק

| --- | --- |
 לידה:  64 לפנה״ס דמשק, הרפובליקה הרומית 
 פטירה:  אחרי 4 רומא, האימפריה הרומית
 עיסוק:  היסטוריון, פילוסוף, סופר 
 מדינה:  הממלכה הסלאוקית 
 
ניקולאוס איש דמשק (ביוונית: Νικόλαος Δαμασκηνός;‏ 64 לפנה"ס - תחילת המאה ה-1 לספירה) היה סופר יווני, פילוסוף מהאסכולה הפריפטטית והיסטוריון החצר של המלך הורדוס.
חייו

ניקולאוס נולד בדמשק למשפחה הלניסטית מיוחסת. אביו, אנטיפטרוס, מילא משימות שונות כנציג הקהילה. הוא שירת במשלחות חוץ ונבחר גם למועצת העיר של דמשק. התפקיד שמילא אביו בחיים העירוניים של דמשק מרמזים על כך שניקולאוס לא נולד למשפחה יהודית. הדבר מוצג באופן חד משמעי בסודא, שם נכתב שלפני מותו, ציווה אנטיפטרוס על שני בניו, ניקולאוס ותלמי, למלא את נדרו לזאוס. שמה של אמו היה סטרטוניקי.
על פי סופרוניוס (המאה ה-7), שימש ניקולאוס כמחנך לילדיהם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה השביעית. אחרי מותם וכיבוש מצרים על ידי אוקטביוס עבר לממלכת יהודה שם היה ליועצו המרכזי של המלך הורדוס.
פעילותו של ניקולאוס בשירותו של הורדוס כללה מגוון שליחויות דיפלומטיות, אולם יש בידינו ידיעות ברורות על פעילותו זו רק משנת 14 לפנה"ס. בשנה זו הוא נשלח לאסיה הקטנה להתייצב לפני מרקוס ויפסניוס אגריפה, שהיה באותה העת שליט המזרח, כדי להגן על זכויותיהם של היהודים שנפלו קורבן להתנכלותם של תושבי הערים ההלניסטיות. כשאגריפה הטיל קנסות כבדים על תושביה של איליום, שכן אשתו יוליה כמעט קיפחה את חייה שם, שלח הורדוס את ניקולאוס לשדל את אגריפה לבטל את הקנס, דבר שעלה בידו. כשהתגלה קרע בין הורדוס לאוגוסטוס כתוצאה מפלישתו של הורדוס לממלכה הנבטית היה זה ניקולאוס שיישר את ההדורים ביניהם, כשנסע עם הורדוס לרומא בשנת 12 לפנה"ס. בסוף שלטונו של הורדוס, הוא סייע לו בהליכים המשפטיים נגד בנו הבכור אנטיפטרוס.
לאחר מותו של הורדוס בשנת 4 לפנה"ס, התכוון ניקולאוס לפרוש מעבודתו לחייו הפרטיים, אולם ארכלאוס, בנו של הורדוס, שכנע אותו לנסוע עמו לרומא, כדי לקבוע את סדרי הירושה בדיון לפני הקיסר אוגוסטוס. בשאלה מי מבין הבנים צריך לרשת את עיקר הממלכה דיבר ניקולאוס בשבחו של ארכלאוס, אולם למרות תמיכתו בו הוא סירב לייצגו כאשר הערים ההלניסטיות שהיו כפופות לאביו דרשו עצמאות. סיועו לארכלאוס בנושא צוואת הורדוס היה ככל הנראה פעולתו האחרונה שהייתה כרוכה בעניינים יהודיים.
פלוטרכוס סיפק תיאור של ניקולאוס: "אדם בעל מזג-נעים, גבוה ורזה, ובעל צבע-עור אדמומי".
ניקולאוס ככל הנראה בילה את שארית חייו ברומא.
על פי סופרוניוס, צאצאיו של ניקולאוס היו בולטים מאוד בדמשק גם דורות רבים אחריו.
הסופר הרומאי פליניוס הזקן ציין לשבח את התמרים של ארץ יהודה, ובהם גם את "תמר ניקולאוס", שנקרא על שם ניקולאוס איש דמשק. על פי אתנאיוס, אוגוסטוס היה זה שקרא לתמר על שמו של ניקולאוס, מכיוון שניקולאוס היה שולח לו אותו. שמו של הזן הזה נשמר גם במשנה ובתלמוד, בשם "נקליבם", "נקלביס", "נקלב" או "נקלס".
חיבוריו

ספריו של ניקולאוס לא השתמרו. הוא חיבר ביוגרפיה שאבדה על הורדוס וכן ביוגרפיה אוהדת על הקיסר אוגוסטוס, חיבורים פילוסופיים, וטראגדיות וחיבור על ההיסטוריה של העולם, שבהם הביע את אהדתו לרומאים והערצתו לקיסר אוגוסטוס ובכך הפך לאחד משופרי התעמולה של הקיסרות במזרח.
חיבורו החשוב ביותר היה "ההיסטוריה" או "ההיסטוריה האוניברסלית", שכלל 144 ספרים שסקרו את תולדות המזרח עד ימיו. חיבור זה היה אחד החיבורים ההיסטוריוגרפיים הארוכים ביותר שנכתבו בעת העתיקה. היה זה הורדוס שעודד את ניקולאוס להתחיל במלאכה עצומה זאת, וניתן להניח שלפחות חלק מהחיבור פורסם עוד בחייו של המלך.
הוא חיבר גם אוטוביוגרפיה שפורסמה לאחר מות הורדוס ושרידים ממנה נשתמרו בכתבי הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס (המאה ה-10), Excerpta de Virtutibus ("על הסגולות") ו-Excerpta de Insidiis ("על המארבים") ב"קטעי היסטוריה", שם נמצאים פרטים הנוגעים לשלטונו של הורדוס, שחסרים ב"קדמוניות היהודים" של יוסף בן מתתיהו. הקטעים שנותרו מהאוטוביוגרפיה עוסקים בעיקר בהיסטוריה יהודית. נראה כי חיבורו על חיי אוגוסטוס (Bios Kaisaros) הושלם לאחר מותו של הקיסר ב-14 לספירה. נשארו ממנו שני קטעים ארוכים, אחד עוסק בנעוריו והשני ברציחתו של יוליוס קיסר. הוא כתב פרשנות לאריסטו, שאוסף קטעים ממנו שרד בכתב יד סורי, שרובו הוא עבודה מאת הסופר הנוצרי דיוניסיוס בר-סליבי (אנ') (המאה ה-12). ב-1923 נתגלה באיסטנבול תרגום לערבית של חיבורו "על הצמחים" (אנ'), שפעם היה מיוחס לאריסטו. הוא קיים גם בכתב יד סורי בקיימברידג'.
הגרסה היוונית הקיימת של החיבור אינה המקור היווני, שאבד, אלא תרגום מהגרסה הלטינית, שגם היא תרגום מהערבית.
אחד הקטעים הידועים ביותר מכתביו הוא תיאור ביקורה של משלחת שנשלחה על ידי מלך הודי, ששמו "פאנדיון" או "פורוס", אל הקיסר אוגוסטוס סביב שנת 13 לספירה. ניקולאוס קיבל את המשלחת בעיר אנטיוכיה. המשלחת נשאה עמה מכתב דיפלומטי ביוונית ואחד מחבריה היה סרמאנה (אנ'), ששרף את עצמו בחיים באתונה כדי להפגין את אמונתו. אירוע זה יצר סנסציה והוא צוטט על ידי סטראבון ודיו קסיוס. לסרמאנה נבנה קבר שעדיין ניתן היה לראותו בזמנו של פלוטרכוס, ועליו הכתובת "ΖΑΡΜΑΝΟΧΗΓΑΣ ΙΝΔΟΣ ΑΠΟ ΒΑΡΓΟΣΗΣ" ("זאראמאנוכגס, הודי מברגוזה" (אנ')).
ניקולאוס כמקור של יוסף בן מתתיהו > על אישים ואירועים במקרא

יוסף בן מתתיהו מצטט את ניקולאוס מספר פעמים לגבי דמויות ואירועים המתוארים במקרא.
בספר ה-96 של ההיסטוריות שלו, מספר ניקולאוס על הר בארמניה, שאליו רבים נמלטו מהמבול ושאל פסגתו הגיע גם איש עם תיבה (נח) - האיש שעליו כתב "משה, מחוקק היהודים".
בספר הרביעי של חיבורו, טוען ניקולאוס כי אברהם היה מלך בדמשק, אליה הגיע עם צבא עוד לפני שהגיע לארץ כנען, וששמו עדיין מכובד בסביבת דמשק. באותו ספר הוא מספר על הדד, מלך דמשק, שנלחם בדוד, ועל צאצאו שתקף את שומרון. זהו האזכור היחיד של דוד המלך אצל סופר פגאני לפני הפצת הנצרות.
לקריאה נוספת

מנחם שטרן, "ניקולאוס איש־דמשק כמקור לתולדות ישראל בימי בית הורדוס ובית חשמונאי", בתוך: מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, ירושלים תשנ"א, עמ' 445–464
סטפני א' בינדר, "ניקולאוס איש דמשק: קטעים אוטוביוגרפיים", בתוך: מלאכת מחשבת – מחקרים במדעי היהדות מוגשים לפרופסור בצלאל בר־כוכבא בהגיעו לגבורות, סטפני בינדר, אשבל רצון וינון שבטיאל (עורכים), חלק א, אוניברסיטת ת"א, תשפ"ב, עמ' 171–184.
M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, XLI. Nicolaus of Damascus, pp. 227-260
סאות' בנק

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  סאת'ק 
 על שם:  דרום 
 קואורדינטות:  51°30′15″N 0°07′00″W﻿ / ﻿51.504166666667°N 0.11666666666667°W﻿ / 51.504166666667; -0.11666666666667
 
 
סאות' בנק (באנגלית: The South Bank - "הגדה הדרומית") הוא אזור לאורך הגדה הדרומית של נהר תמזה בעיר לונדון, בקרבת תחנת רכבת ווטרלו, על קו התפר בין רובע למבת' לרובע סאת'ק.
היסטוריה

האזור הוא מרכז תרבות עיקרי בלונדון. מעמדו כמרכז תרבות החל בשנת 1951, אז נערך במקום פסטיבל בריטניה שעבורו נבנה אולם הפסטיבל המלכותי, המהווה היום חלק ממרכז סאות' בנק.
בשנת 1967 נבנו אולם המלכה אליזבת וחדר פרסל, ובשנת 1968 נפתחו לקהל גלריית הייווארד והתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-1976 נפתחו באתר תיאטרון הסרטים הלאומי ו-מכון הסרטים הבריטי. כמו כן נמצאים במקום מגדל לונדון ויקאנד טלוויז'ן, ומרכז הטלוויזיה של לונדון
מצידו המזרחי של האזור נמצאים בית המחוז והלונדון איי שנבנה בשנת 2000, ומצידו המערבי מוזיאון טייט מודרן.
גלריית תמונות

התיאטרון המלכותי הלאומי - אחד ממבני התרבות באזור סאות' בנק
מרכז סאות' בנק - דוגמה לאדריכלות ברוטליסטית
הלונדון איי
נימפאה כחולה

| נימפאה כחולה |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: נופראים
משפחה:: נופריים
סוג:: נימפאה
מין:: נימפאה כחולה
שם מדעי
 Nymphaea caerulea ‏Verdcourt, 1989
נימפאה כחולה (שם מדעי: Nymphaea caerulea, נקראת גם נימפאה תכולה או לוטוס כחול) היא צמח-מים רב-שנתי, הגדל במים מתוקים. תפוצתה של הנימפאה היא באזורים הטרופיים של כדור הארץ ויש המזהים אותה עם צמח הנלומבו, שהיה מקודש במצרים העתיקה ומופיע רבות באמנות המצרית הקדומה. גבעוליו מושרשים בקרקעית הבריכה, והצמח בעל פקעת ועלים מעוגלים ודמויי לב אשר צפים על המים.
הפרח

הפרח בצבע לבן-תכלכל ומכאן שמו. עלי הכותרת מחודדים וערוכים בדורים (בצורת עיגולים) מרובים. הגביע בצמח זה משתנה לעלי כותרת, ואלה משתנים לאבקנים. ריבוי האיברים, והמעבר בין עלי הכותרת לאבקנים, מעיד על מוצאה הקדום של הנימפאה.
השפעות פסיכולוגיות ופסיכואקטיביות

מחקרים הראו שלנימפאה הכחולה יש תכונות פסיכואקטיביות, ויכול להיות ששימשה לטקסים דתיים במצרים העתיקה ובמספר תרבויות דרום אמריקאיות עתיקות. מינון של בין 5 ל-10 גרם גורם לגירוי עדין, שינוי בתהליכי מחשבה, תפיסה חזותית מוגברת וחזיונות עדינים בעין סגורה.
פרח זה קרוב לפרח הנלומבו (Nelumbo), הידוע גם כפרח הלוטוס הקדוש. פרחי הנלומבו ופרחי הנימפאה מכילים את האלקואידים נוציפרין (Nuciferine) ואפורפין (Aporphine). תכונות אלו הופכות את הנימפאה אפשרות הגיונית (ביחד עם עוד מספר פרחי לוטוס) בנוגע לפרח שאוכלי הלוטוס המיתולוגיים אכלו בסיפור האודיסאה.
בתרבות המודרנית הפרח משמש כדי לרקוח מספר משקאות, כגון משקה חליטה, יין ומרטיני של לוטוס כחול. המתכונים לרוב המשקאות הללו כוללים השריית עלי הכותרת במים עד שלושה שבועות. תה לוטוס נרקח על ידי הרתחת הפרח השלם במים ל-10-20 דקות.
תפוצת הצמח בישראל, בעבר וכיום

בעבר הצמח היה נפוץ בנחל הירקון ובמעיינות אחדים בעמק זבולון ובנחל סעדיה. בגלל זיהום נחלי החוף נפגעה תפוצתו, והיום תפוצתו קטנה. לפיכך, לאחר ניקוי הירקון לקחו זרעים של הצמח מגן המקלט של אוניברסיטת תל אביב, והשיבו אותו לירקון. הנימפאה גדלה גם באזור עמק החולה.
שימושים של הצמח בעבר

בעבר הכינו מפירות הנימפאה קמח לאפיית לחם, ואכלו את שאר חלקיו. כמו כן הפרעונים הקדומים נהגו לאכול את הניצן או את הפרח שגורם לחידוד החושים.
מין נוסף ותפוצה עולמית

מין קרוב לנימפאה הכחולה הוא נימפאה לבנה, הנדירה אף היא בישראל.
נימפאה לבנה היא מין שבא מאירואסיה, ואילו נימפאה כחולה היא מין טרופי, שישראל היא גבול תפוצתו הצפוני.
נימפאה כחולה שצולמה בנחל סעדיה
נשר אפור-כיפה

| נשר אפור-כיפה |
| --- | --- |
 נשר אפור-כיפה
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: נשרי העולם הישן
סוג:: נשר אפור-כיפה
מין:: נשר אפור-כיפה
שם מדעי
 Necrosyrtes monachus ‏טמינק, 1823

נשר אפור-כיפה (שם מדעי: Necrosyrtes monachus) הוא מין של דורס אפריקני בתת-משפחת נשרי העולם הישן. הוא המין היחיד בסוגו.
מאפיינים

הוא מזדווג בקן מקלות שנבנה על עץ (לרוב דקל) ברוב שטחה של אפריקה שמדרום לסהרה, כשהוא מטיל ביצה אחת בלבד. לעיתים יחיה במושבות קטנות. האוכלוסייה ברובה יציבה. זהו אחד מהקטנים שבנשרי העולם הישן עם אורך של 70 ס"מ ומשקל של 2.12 ק"ג.
כמו כל הנשרים האחרים הוא אוכל נבלות, כשהוא ניזון מנבלות ומפסולת שאותם הוא מוצא על ידי דאייה בשמיים מעל הסוואנה קרוב ליישובי אדם, כולל שיפועי זבל ובתי-מטבחיים. לעיתים קרובות הוא נע בלהקות, והתנהגות זו מאוד שכיחה בקרב המין הזה. בחלק נרחב מתחום תפוצתו, כמעט תמיד ישנם כמה נשרים הנראים דואים בשמיים כמעט בכל שעה ביום.
הנשר הזה בדרך-כלל אינו נרתע מבני-אדם, ולעיתים קרובות הוא מתאסף ליד יישובים. לפעמים הוא מכונה בתור "מלקט הזבל" על ידי המקומיים.
הנשר אפור-הכיפה הוא נשר טיפוסי, עם ראש קירח בצבע ורוד ו"כיפה" אפרפרה. כסות הנוצות שלו היא בצבע חום כהה אחיד. כנפיו שטוחות בשביל דאייה ונוצות זנבו קצרות. זהו נשר קטן בהשוואה לנשרים אחרים.
נשרים אלה משמיעים צרחה רמה כאשר הם מופרעים בקינם.
גלריה

נשר אפור-כיפה ובזייר
ביצה
ראו גם

הנשר והילדה הקטנה
הערות שוליים

↑  נשר אפור-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| נשרי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| עוזנייה שחורה (סוג ומין יחיד) | עוזנייה שחורה |  |
| נשר | נשר מקראי • נשר דרומי • נשר הודי • נשר אפריקני • נשר ההימלאיה • נשר בנגלי • נשר הכף • נשר צר-מקור |  |
| נשר לבן-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר לבן-ראש |  |
| עוזניית הנגב (סוג ומין יחיד) | עוזניית הנגב |  |
| נשר אדום-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר אדום-ראש |  |
| פרס (סוג ומין יחיד) | פרס |  |
| נשר הדקלים (סוג ומין יחיד) | נשר הדקלים |  |
| נשר אפור-כיפה (סוג ומין יחיד) | נשר אפור-כיפה |  |
| רחם (סוג ומין יחיד) | רחם |  |
נפחת

| --- | --- |

צילום רנטגן של אדם חולה בנפחת עם מאפייני חזה דמוי חבית וסרעפת שטוחה
 תחום:  רפואת ריאות 
 גורם:  עישון 
 טיפול:  דיפילין  acefylline  תאופילין  acetylcysteine  אמינופילין  oxtriphylline 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/298283 
 DiseasesDB:  4190
 MeSH:  D011656
 MedlinePlus:  000136
 סיווגים
 ICD-10:  J43
 ICD-11:  CA21 
 
נַפַּחַת או אמפיזמה (emphysema, מכונה גם "The Pink Puffer" הנשפן הוורוד) היא מחלת ריאות המתאפיינת בחללים מנופחים בריאות, שמהם האוויר יוצא בקושי. משם שמה של המחלה נַפַּחַת, תרגום שאילה של מקור שמה ביוונית ἐμφύσημα (emphusema) 'ניפוח' (מהפועל ἐμφυσάω 'ניפח'), שמתאר ריאה מנופחת אוויר.
נפחת שייכת לקבוצת המחלות החסימתיות הכרוניות והבלתי הפיכות (COPD) של דרכי הנשימה התחתונות, הנגרמות בדר"כ כתוצאה מעישון כבד או זיהום אוויר. במחלת הנפחת מתרחש הרס של דפנות נאדיות הריאה האחראיות לחילוף גזים יעיל בין חלל הנאדיות לדם, ונגרם אובדן האלסטיות שלהן. נפחת קשה גורמת קוצר נשימה, ולעיתים מובילה לאי ספיקה נשימתית ו/או לאי-ספיקת לב.
נַפַּחַת

בנפחת יש הרחבה חריגה קבועה של דרכי הנשימה, של חללי האוויר הדיסטליים (המרוחקים) מהברונכיולה הטרמינלית, עם הרס של דפנות הברונכיולים, וללא יצירה של צלקות (התרחבות ללא הרס של הדפנות מכונה "ניפוח יתר של הריאה", ואינה מוגדרת כ"נפחת". ראו להלן: מחלות דמויות נפחת). במצב פיזי תקין, כאשר שואפים אוויר, הנאדיות מתמלאות ומתאפשר פעפוע של חמצן ופחמן דו-חמצני בין הנאדיות לדם. אצל חולי נפחת, הנאדיות אמנם מתרחבות, אך כתוצאה מהמחלה פוחתת כמות הנאדיות המשתתפות בשחלוף הגזים.
כתוצאה מעישון, עשן הסיגריות שנכנס לחלל האלוואולרי מעודד גיוס של נויטרופילים המשחררים הפרשות מהגרנולות שלהם, שמכילות גם רדיקלים של חמצן ואנזימים פרוטאוליטיים כגון אלסטאז, ההורסים את דפנות הנאדיות. במקביל, אצל מעשנים יש עיכוב של אנטיטריפסין וכתוצאה מכך עלייה בפעילות הפרוטאזות (במחלה של חוסר באלפא 1 אנטיטריפסין. הירידה המשמעותית באנטיטריפסין מביאה לנזק לרקמה, ולהתפתחות של נפחת פאן-אצינרית).

נפחת מתקדמת מאופיינת בהרס מלא של החללים האלוואולרים בריאה, ההופכים לחללים גדולים, כמעין ציסטות בתוך הריאה. ניתן לראות חללים בגודל של מעל ס"מ, שנוצרים כתוצאה מהתאחות של חללים אלוואולריים (bullous emphysema), שהם כיסי אוויר גדולים הבולטים לרוב כלפי חוץ, אינם מתפקדים כלל, מגדילים את נפח הריאה, לוחצים על הנאדיות התקינות ואינם מאפשרים בתוכן אוורור תקין. כיסי אוויר אלו עלולים להתפוצץ ולגרום לחזה אוויר.
לעיתים ניתן לראות תהליך דלקתי סביב הברונכים, כיון שברונכיטיס כרונית מופיעה לעיתים קרובות ביחד עם נפחת. בריאה תקינה, האלוואולי תומכים בדרכי האוויר בברונכיאולות; עם אובדן התמיכה (עקב הרס דופן האלוואולי) מתמוטטות דרכי האוויר. הקושי העיקרי במחלה זו הוא קוצר נשימה: אדם הסובל מאמפיזמה מכונה pink" puffer": אדום פנים, בעל חזה "דמוי חבית" ונפוח. כינוי זה נובע מכך שאצל חלק מהחולים, כתוצאה מהנשימה המהירה, ישנו חמצון טוב בדם - עם נפיחות בבית החזה. בנוסף, קיים שיעול ולעיתים יש היפרוונטילציה. בגלל המאמץ, הנשימה מהירה יותר ולכן כל מחזור נשימה קצר יותר, הנשיפה מאומצת והחסימה הולכת וגוברת; האוויר נכלא עד כדי מצב שבו החולה כבר אינו מצליח לבצע ונטילציה. החולה לרוב יושב מכופף קדימה, תוך אימוץ שרירי הנשימה בניסיון להוציא את האוויר מהריאות.
הסיבוך העיקרי בנפחת הוא אי ספיקת לב ימנית (לב ריאתי) שיכולה לגרום למוות, כתוצאה מחוסר כרוני של חמצן בדם. ההיפוקסמיה מופיעה לרוב בשלב מאוחר יחסית (שלא בדומה לברונכיטיס כרונית), ולאחר הופעתה הפרוגנוזה היא יחסית גרועה וההידרדרות מהירה. מאחר שהחולים משקיעים אנרגיה רבה בנשימה, הם יורדים במשקל עד מצב של רזון קיצוני (שלא בדומה לברונכיטיס כרונית, שבה החולה ("הנשפן הכחול") סטטי, בצקתי ושמן יחסית).
סוגי הנפחת > נפחת צנטרי-לובולרית

זוהי נפחת הנובעת בעיקר כתוצאה מעישון, ופוגעת בחלקים העליוניים של הריאה, אליהם מגיע העשן בצורה טובה יותר. הפגיעה היא במרכז האונה, והנפחת נוטה להיות מלווה גם בברונכיטיס כרונית. מבין צורות הנפחת, זוהי הצורה השכיחה יחסית. נפגע בה החלק המרכזי והפרוקסימלי של האצינוס, בעוד שהחלק הדיסטלי נותר ללא שינויים (ומכאן השם). ישנה התרחבות של הברונכיולים המלווה בדלקת כרונית מסביבם. לרוב מגלים את הנפחת רק כאשר החסימה כבר בשלבים מתקדמים, וכשלפחות שליש מהפרנכימה של הריאה הרוס. החולים חלשים, יורדים במשקל, סובלים מקוצר נשימה (דיספנאה), מקושי נשימתי עם זמן נשיפה מוארך וקצב נשימה מוגבר.