stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שוקי המוזיקה המוקלטים הגדולים ביותר
נתוני IFPI 2015

| דירוג | שוק | שווי קמעונאי  US $  (במיליונים) | פיזיים | דיגיטליים | ביצועיים | זמניים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארצות הברית | 4,997.3  | 23% | 66% | 7% | 4% |
| 2 | יפן | 2,446.7 | 75% | 18% | 6% | 1% |
| 3 | בריטניה | 1,354.0 | 35% | 44% | 19% | 2% |
| 4 | גרמניה | 1,309.9 | 60% | 25% | 14% | 1% |
| 5 | צרפת | 809.1 | 42% | 25% | 29% | 4% |
| 6 | אוסטרליה | 342.8 | 29% | 57% | 12% | 2% |
| 7 | קנדה | 335.8 | 35% | 52% | 11% | 2% |
| 8 | דרום קוריאה | 281.3 | 31% | 62% | 7% | 0% |
| 9 | איטליה | 265.5 | 44% | 31% | 22% | 3% |
| 10 | ברזיל | 247.0 | 25% | 38% | 37% | 0% |
| 11 | הולנד | 222.6 | 32% | 36% | 31% | 1% |
| 12 | שוודיה | 181.9 | 12% | 68% | 19% | 1% |
| 13 | ספרד | 179.2 | 37% | 38% | 24% | 1% |
| 14 | סין | 169.7 | 10% | 89% | 0% | 1% |
| 15 | ארגנטינה | 141.6  | 21% | 20% | 58% | 1% |
| 16 | מקסיקו | 126.4 | 34% | 60% | 5% | 1% |
| 17 | בלגיה | 116.1 | 41% | 25% | 34% | 0% |
| 18 | שווייץ | 114.3 | 42% | 37% | 32% | 0% |
| 19 | אוסטריה | 106.0 | 56% | 21% | 23% | 1% |
| 20 | נורווגיה | 105.9 | 13% | 64% | 23% | 0% |

|  | סך הכל | 14,800 | n/a | n/a | n/a | n/a |

Source: Figures within the table are based on IFPI Grobal music report 2016.
הערות שוליים

↑  "RIAJ Yearbook 2018: IFPI Global Music Report 2018  (Page 4)". Recording Industry Association of Japan. ארכיון מ-2018-06-18. נבדק ב-2017-06-18.
↑  "RIAJ Yearbook 2017: IFPI Global Music Report 2017  (Page 5)". Recording Industry Association of Japan. ארכיון מ-2017-08-08. נבדק ב-2017-07-21.
↑  "RIAJ Yearbook 2016: IFPI Global Music Report 2016 (Page 5)". Recording Industry Association of Japan. ארכיון מ-2017-07-24. נבדק ב-2017-07-21.
שוטר פושע והענק הלוחש

שוטר פושע והענק הלוחש הוא אלבומו הרביעי של המוזיקאי רמי פורטיס. לקראת יציאתו של האלבום הקים פורטיס את ההרכב האחים פורטיס, שכלל מלבד פורטיס שלושה מוזיקאי רוק צעירים, עמיר "ג'נגו" רוסיאנו (גיטרה בס, קולות רקע, קלידים), אורן קפלן (גיטרות, קולות רקע) ויובל שפריר (תופים, קלידים וקולות רקע). האלבום יצא בשנת 1994 ונחשב לאלבום המצליח ביותר של פורטיס מבחינה מסחרית ולאחד מאלבומי הרוק הישראליים הבולטים של שנות התשעים. כל השירים הולחנו על ידי ההרכב ואת המילים כתב פורטיס.
באלבום ניכרת השפעת הגראנג' והוא רועש ורוקיסטי יותר מאלבומיו הקודמים של פורטיס. שני הלהיטים הגדולים מתוכו הם צמד השירים הפותחים, "תלוי על הצלב" ו"את לא". את השיר "כחול אדמדם" הקדיש פורטיס לאביו.
בקופסה אוספורטיס מיוחסים שירי האלבום להרכב האחים פורטיס.
רשימת השירים

תלוי על הצלב (04:41)
את לא (03:26)
הירושימה מון אמור (05:07)
כחול אדמדם (06:34)
פריז בלהבות (04:37)
לטאה (05:11)
בואי אליי (04:53)
הענק הלוחש (03:58)
האחות ויקטוריה (04:12)
עצים צועקים (06:16)
דניאל ג'וק (03:55)
יש (05:21)
משתתפים

רמי פורטיס - גיטרות, שירה, סינטי
יובל שפריר - תופים, קלידים, קולות
עמיר "ג'נגו" רוסיאנו - בס, קולות, קלידים
אורן קפלן - גיטרות, קולות, קלידים, מפוחית
טכנאי הקלטה ומיקס - יובל שפריר
מפיק - ניצן זעירא
מפיק בפועל - אילן (טרומפטה) טל
מנהל אומנותי - יעקב גלעד
עריכה דיגיטלית - טלי כץ (S.D.L)
עיצוב עטיפה - עופר כהן
יחסי ציבור - מאיה קרבט, יעל לוי
צילום להקה - רן גולני
הוקלט ובושל בפאפא ויקטוריה, שוק הכרמל תל אביב
״פריז בלהבות״ הוקלט ע״י בני בז׳רנו באולפני DB ומוקסס בDB ע״י דדי טל
״בואי אלי״, ״את לא״, ו״ויקטוריה״ הוקלטו ע״י אייל מדין בפאפא
שהרכרד

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 פרובינציה:  צ'הארמחאל ובח'תיארי
 גובה:  2,070 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  190,441 (2016)
 קואורדינטות:  32°19′52″N 50°51′34″E﻿ / ﻿32.33111°N 50.85944°E﻿ / 32.33111; 50.85944
 אזור זמן:  UTC +3:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןשהרכרד(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןשהרכרד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שַׁהְרֶכֹרְד (בפרסית: شهركرد) היא עיר בפרובינציית צ'הארמחאל ובח'תיארי באיראן, המשמשת כבירת הפרובינציה. זוהי העיר הגדולה ביותר במחוז, ונמצאת במרחק של 90 ק"מ מהעיר השלישית בגודלה באיראן, אספהאן. שהרכרד מאוכלסת על ידי פרסים, ומצויים בה גם מיעוטים לורים וטורקים.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-90 ק"מ דרומית-מערבית לאספהאן ו-512 ק"מ מטהראן. העירממוקמת מבחינה טופוגרפית בצפון הרי זגרוס. בהיותה ממוקמת 2,070 מטר מעל פני הים, שַׁהְרֶכֹרְד היא הגבוהה ביותר מבין בירות הפרובינציות של איראן ומכונה "הגג של איראן".
תחבורה

שדה התעופה שהרכרד הוא שדה תעופה פנים הממוקם בדרום העיר. יוצאות ממנו טיסות פנים לטהראן ומשהד.
הערות שוליים

↑  Habibi, Hassan (21 ביוני 1369). "Approval of the organization and chain of citizenship of the elements and units of the national divisions of Chaharmahal and Bakhtiari province, centered in the city of Shahrekord". Islamic Parliament Research Center (בפרסית). Ministry of Interior, Defense Political Commission of the Government Board. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2016. נבדק ב-2 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Language distribution: Chahar Mahal va Bakhtiari Province". Iran Atlas. נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anonby, Erik. "Atlas of the Languages of Iran: A working classification". Iran Atlas. נבדק ב-27 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
שבעים הזקנים

שִׁבְעִים הַזְּקֵנִים הוא כינוי לשתי קבוצות, האחת של משה רבנו והשנייה של תלמידי יהושע בן נון. לא ברור מהם היחסים בין שתי הקבוצות, והאם הן מהוות המשך זו לזו. בנוסף לשתי קבוצות אלה, מופיעים במסורת היהודית מספרים קרובים מאוד של "זקנים": שבעים ושניים זקנים בעניין תרגום השבעים, וכן חברי הסנהדרין, שעל פי ההלכה מנו שבעים ואחד תלמידי חכמים.
זקני משה

על זקנים אלה לא ידוע הרבה. בחטא המתאווים, משה טוען שאינו יכול לשאת את משא עם ישראל לבדו, ועל כן ה' מצווה אותו: ”ויאמר ה' אל משה אספה לי שבעים איש מזקני ישראל אשר ידעת כי הם זקני העם ושוטריו ולקחת אותם אל אהל מועד והתיצבו שם עמך” (ספר במדבר, פרק י"א, פסוק ט"ז).
ה' האציל מרוח הנבואה של משה על שבעים הזקנים והם התנבאו: ”וַיֵּרֶד יְהוָה בֶּעָנָן וַיְדַבֵּר אֵלָיו וַיָּאצֶל מִן הָרוּחַ אֲשֶׁר עָלָיו וַיִּתֵּן עַל שִׁבְעִים אִישׁ הַזְּקֵנִים וַיְהִי כְּנוֹחַ עֲלֵיהֶם הָרוּחַ וַיִּתְנַבְּאוּ וְלֹא יָסָפוּ” (ספר במדבר, פרק י"א, פסוק כ"ה), אם כי כנראה באופן זמני חד-פעמי.
מטרת שבעים איש אלה לסייע היית לסייע למשה בהנהגת עם ישראל.
על פי חז"ל, זקנים אלה למדו את התורה מפיהם של משה ואהרון, ואחר כך לימדו אותה לבני ישראל.
במדרש אספה מפורטים שמותיהם של שבעים הזקנים, בהם בצלאל בן אורי וחלק מנשיאי השבטים. לפי חז"ל, שבעים הזקנים הללו נבחרו מכל שבטי ישראל: כל שבט שלח שישה מועמדים, ומתוך 72 המועמדים נבחרו 70 בהגרלה: ”ונכתבו כולם נקובים בשמות ועל-ידי גורל. לפי שהחשבון עולה לי"ב שבטים, ששה ששה לכל שבט ושבט, חוץ משני שבטים שאין מגיע אליהם אלא חמשה חמשה. אמר משה 'אין שבט שומע לי לפחות משבטו זקן אחד'. מה עשה? נטל ע"ב פתקין, וכתב על שבעים 'זקן', ועל שניים חלק. וברר מכל שבט ושבט ששה, והיו ע"ב. אמר להם 'טלו פתקיכם מתוך קלפי'. מי שעלה בידו זקן - נתקדש, ומי שעלה בידו חלק - אמר לו 'המקום לא חפץ בך'.” (רש"י על במדבר יא כו). זו דוגמה לתהליך הנקרא סורטיציה.
זקני יהושע

הזקנים הללו מוזכרים בפסוק ”ויאסוף יהושע את כל שבטי ישראל...ויקרא לזקני ישראל.” (ספר יהושע, פרק כ"ד, א'.) ובפסוק ”ויעבוד ישראל את אדני כל ימי יהושע וכל ימי הזקנים...אחרי יהושע.” (ספר יהושע, כ"ד, ל"א.)
במשנה נאמר על הזקנים הללו:
משה קיבל תורה מסיני, ומסרה ליהושוע, ויהושוע לזקנים, וזקנים לנביאים, ונביאים מסרוה לאנשי כנסת הגדולה.
על פי המשנה, יהושע לאחר מותו מסר את התורה לאותם הזקנים, והם היוו חוליה בשרשרת מסירת התורה לדורות הבאים. מהראשונים שבהם היה עתניאל בן קנז ומהאחרונים שבהם היה עלי הכהן.[דרוש מקור]
זקני שיבת ציון

המלבי"ם, בפירושו לספר נחמיה, מנמק כי נחמיה בן חכליה הציב שבעים איש לסנהדרין גדולה ושמותיהם מוזכרים בתוך השמונים ושלשה שמות -ונחמיה בכללם ובראשם.
הערות שוליים

↑  רש"י על במדבר יא כה וראה בתרגום אונקלוס שם
↑  מסכת ערובין, דף נ"ד, ב'.
↑  מובא בילקוט שמעוני פרשת בהעלתך רמז תשלו
↑  משנה, מסכת אבות, פרק א', משנה א'
↑  מלבי"ם לספר נחמיה פרק י
| הסנהדרין |
| --- | --- | --- |
| מונחים | נשיא • אב בית דין • סנהדרין גדולה • סנהדרין קטנה • בית דין • משפט עברי • שבעים הזקנים • כנסת הגדולה • סמיכת זקנים |  |
| נשיאי הסנהדרין | יוסי בן יועזר • יהושע בן פרחיה • יהודה בן טבאי • שמעיה • הלל הזקן • שמעון בן הלל • רבן גמליאל הזקן • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • רבן יוחנן בן זכאי • רבן גמליאל דיבנה • (רבי אלעזר בן עזריה) • רבן שמעון בן גמליאל • רבי יהודה הנשיא • רבן גמליאל ברבי • רבי יהודה נשיאה • רבן גמליאל הרביעי • רבי יהודה נשיאה השני • הלל נשיאה • רבן גמליאל החמישי • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבן גמליאל השישי |  |
| מקומות מושב הסנהדרין | לשכת הגזית • חנות • ירושלים • יבנה • אושא • יבנה • אושא • שפרעם • בית שערים • ציפורי • טבריה |  |
| שונות | מסכת סנהדרין (ומסכת מכות) • עדות • הענישה בהלכה • ארבע מיתות בית דין • זקן ממרא • חידוש הסנהדרין • הסנהדרין של פריז • קברי הסנהדרין שבגן הסנהדרין בשכונת סנהדריה • שביל הסנהדרין |  |
| ספר במדבר |
| --- | --- | --- |
| פרשת במדבר | נשיאי השבטים • מפקד בני ישראל במדבר סיני • מחנה ישראל • פדיון בכורות • משא המשכן |  |
| פרשת נשא | שילוח טמאים • אשם גזלות וגזל הגר • פרשת סוטה • פרשת הנזיר • ברכת כהנים • נשיאת ארון הברית בכתף • קורבנות הנשיאים |  |
| פרשת בהעלותך | הדלקת הנרות במקדש • טהרת הלויים • פסח שני • חצוצרות הכסף ותקיעת הכהנים בחצוצרות • עמוד הענן • מסע המחנות • חובב בן רעואל • פרשת ויהי בנסוע • חטא המתאוננים • קברות התאווה • שבעים הזקנים ואלדד ומידד • צרעת מרים |  |
| פרשת שלח לך | חטא המרגלים • חטא המעפילים • נסכים • הפרשת חלה • חטאת עבודה זרה • המקושש • פרשת ציצית • ציצית • לא תתורו |  |
| פרשת קרח | מחלוקת קורח ועדתו • פריחת מטה אהרן • שמירת המקדש • מתנות כהונה |  |
| פרשת חקת | פרה אדומה • מי מריבה • מות אהרון הכהן • מלחמת מלך ערד • נחש הנחושת • שירת הבאר • מלחמת סיחון • מלחמת עוג |  |
| פרשת בלק | משלחת בלק אל בלעם • אתונו של בלעם • משלי בלעם • חטא בעל פעור |  |
| פרשת פינחס | מפקד בני ישראל בערבות מואב • בנות צלפחד • מינוי יהושע • קורבן התמיד • קורבן מוסף • מוסף ראש חודש |  |
| פרשת מטות | פרשת נדרים • הפרת נדרים • מלחמת מדין • הכשרת כלים • טבילת כלים • פרשת בני גד ובני ראובן |  |
| פרשת מסעי | נדודי בני ישראל במדבר • גבולות הארץ • נשיאי השבטים • ערי הלויים • ערי מקלט • רוצח בשגגה |  |
| דמויות מרכזיות | משה • אהרן • גרשון • קהת ומררי • אליצפן בן עוזיאל • אלעזר ואיתמר • האישה הכושית • מרים הנביאה • קרח בן יצהר • דתן ואבירם • און בן פלת • סיחון מלך האמורי • עוג מלך הבשן • בלק • בלעם בן בעור • כזבי בת צור • זמרי בן סלוא • פינחס • חמשת מלכי מדין • יהושע בן נון • כלב בן יפונה |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוסטוב-דון

מועדון הכדוריד "רוסטוב-דון" (ברוסית: Гандбольный Клуб Ростов-Дон) היא קבוצת כדוריד נשים מרוסטוב על הדון, רוסיה. אחת הוותיקות במדינה.
רוסטוב-דון זכתה 9 פעמים באליפויות המדינה (2 מהם בתקופת ברית המועצות), 13 פעמים בגביע המדינה (2 מהם בתקופה הסובייטית), שבע פעמים בסופר קאפ והיא גם זוכת גביע מחזיקות הגביע האירופי (1989/90), גביע ה־EHF האירופי (2017), סגנית אלופת ליגת האלופות (2019).
היסטוריה

המועדון, שהוקם בשנת 1965, נקרא רוסטסלמאש עד 2002, על שם נותן החסות מפעלי רוסטסלמאש לבניית מכונות.
המועדון סיים במקום השני בעונת 1993, זכה בגביע EHF נשים בשנת 2017 והעפיל לגמר גביע EHF לנשים 2015, לאחר שהפסיד בגמר נגד הקבוצה הדנית TTH הולסטברו.
בעונת 2017/2018, ליגת האלופות של ה-EHF, המועדון העפיל לפיינל-פור בבודפשט, לראשונה בתולדות המועדון. המועדון סיים במקום הרביעי. בשנה שלאחר מכן, בליגת האלופות EHF ‏2018/19, העפיל שוב לפיינל-פור והפעם העפיל לגמר, בו הפסיד לגיורי אאודי ETO, אחרי שבחצי הגמר גבר על מץ הגרמנית.
בעונת 2019/2020 העפיל לרבע גמר ליגת האלופות. הישג ששוחזר גם בעונת 2020/2021.
היכל הבית

שם: היכל הספורט רוסטוב על הדון
עיר: רוסטוב על הדון, רוסיה
קיבולת: 3,000 צופים
תארים > רוסיה

ליגת העל הרוסית
זכייה (7): 1994, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022
סגנות (6): 1993, 1995, 2011, 2012, 2013, 2016
מקום שלישי (10): 1975, 1996, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2010, 2014
גביע רוסיה
זכייה (11): 2007, 2008, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
הסופר קאפ הרוסי
זכייה (7): 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
תארים > ברית המועצות

אליפות ברית המועצות :
זכייה (2) : 1990, 1991
סגנות (5): 1979, 1980, 1981, 1982, 1989
מקום שלישי (2): 1976, 1988
גביע ברית המועצות :
זכייה (2): 1980, 1981, 1982
תארים > תחרויות אירופאיות

ליגת האלופות של EHF :
גמר: 2018/2019
מקום רביעי : 2017/2018
גביע EHF נשים :
זכייה (1) : 2017
סגנות (1): 2015
גביע מחזיקות גביע EHF :
זכייה (1): 1990
תארים > טורנירים אחרים

גביע אלופת באיה מארה
מקום רביעי : 2014
גביע בוקרשט
מקום רביעי : 2014, 2015
היכל הספורט רוסטוב-על-דון.
שוטר טוב/שוטר רע

שוטר טוב/שוטר רע, המכונה גם תשאול משותף או חבר ואויב היא טקטיקה פסיכולוגית המשמשת במשא ומתן ובתשאול משטרתי. הטכניקה מערבת צוות של שני חוקרים הנוקטים גישות מנוגדות כלפי נחקר. החוקרים עשויים לראיין את הנחקר לסירוגין או להתעמת עמו במקביל.
הטכניקה

"השוטר הרע" נוקט עמדה אגרסיבית ושלילית כלפי הנחקר ומטיח האשמות בוטות, הערות גנאי, איומים, ובאופן כללי יוצר אנטיפתיה בין הנחקר לבינו. אווירה זו מהווה את הבמה של "השוטר הטוב" שפועל באהדה כלפי הנחקר כדי להיראות תומך ומבין כלפיו. השוטר הטוב יגן גם על הנחקר מפני השוטר הרע. בשלב זה, הנחקר עשוי להרגיש שהוא יכול לשתף פעולה עם השוטר הטוב מתוך אמון או מפחד מהשוטר הרע. לאחר מכן הם עשויים לחפש הגנה אצל השוטר הטוב ולמסור לו מידע שהחוקרים מבקשים להשיג. ניתן גם להפוך את הסדר, השוטר הטוב צובר אמון אצל הנחקר ואילו השוטר הרע סודק את ההיבטים הקשוחים יותר.
לטכניקה זו יש גם חסרונות בכך שהיא ניתנת לזיהוי בקלות וה"שוטר הרע" עלול להרחיק את הנחקר מהאפשרות להוציא ממנו מידע.
ראו גם

שוטר טוב, שוטר רע (סרט)
שיטת המקל והגזר
הערות שוליים

↑  Susan Brodt & Marla Tuchinsky (במרץ 2000). "Working Together but in Opposition: An Examination of the "Good-Cop/Bad-Cop" Negotiating Team Tactic". Organizational Behavior and Human Decision Processes. 81 (2): 155–177. doi:10.1006/obhd.1999.2879. PMID 10706812. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Mark Homan (2010). Promoting Community Change: Making it Happen in the Real World. Cengage Learning. ISBN 978-0840031952. נבדק ב-24 בינואר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Roy J. Lewicki & Alexander Hiam (2011). Mastering Business Negotiation. John Wiley & Sons. ISBN 978-1118046944. נבדק ב-24 בינואר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
שלומית בת הרודיאס

| --- | --- |

שלומית מאת טיציאן
 לידה:  14 
 פטירה:  המאה ה־1 
 השקפה דתית:  יהודים-נוצרים, יהדות 
 בן או בת זוג:  פיליפוס  אריסטובולוס (מלך כלקיס) 
 
שלומית עם ראש יוחנן המטביל,

גספרה טרברסי, 1760 לערך.
שלומית או שלום (בשפות אירופאיות ידועה כ-Salome; מיוונית Σαλώμη; נולדה בשנת 14 לספירה לערך) הייתה נסיכה לבית הורדוס, בתם של הרודיאס והורדוס בן הורדוס הגדול.
בשנת 20 (או 27) לערך, עזבה אמה את אביה ונישאה לאחיו למחצה (ממלתקי השומרונית), הורדוס אנטיפס, ששלט בטטרארכיה של הגליל.
יוסף בן מתתיהו מדגיש כי הייתה זו הפרה של "חוקי האבות", קביעה המתבססת על כך שאשה אינה יכולה לתת גט לבעלה ויכולה להתגרש ממנו רק בהסכמתו. מאחר שהרודיאס עזבה את הורדוס בעודו בחיים וללא הסכמתו, הרי שעל-פי המשפט היהודי חל איסור עריות על אנטיפס להינשא לאשת אחיו.
גם בברית החדשה יש התייחסות להפרת החוק שבנישואי הרודיאס ואנטיפס, שם מסופר כי יוחנן המטביל אמר לאנטיפס כי הרודיאס אינה מותרת לו לנישואין, ובעקבות מחאתו נכלא בבית הסוהר. בברית החדשה שלומית אינה נזכרת בשמה, אלא כ"בת הרודיאס" (אך לפי המסורת הקתולית מדובר בשלומית), שהפכה כלי בידי אמה, כדי לנקום ביוחנן על הוקעת נישואיה:
וַיְהִי... כַּאֲשֶׁר עָשָׂה הוֹרְדוֹס מִשְׁתֶּה בְּיוֹם הֻלֶּדֶתו לִגְדוֹלָיו וּלְשָׂרֵי הָאֲלָפִים וּלְרָאשֵׁי הַגָּלִיל, וְתָּבֹא בַת הוֹרוֹדְיָה וַתְּרַקֵּד וַתִּיטַב בְּעֵינֵי הוֹרְדוֹס וּבְעֵינֵי הַמְסֻבִּים עִמּוֹ וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ אֶל הַנַּעֲרָה: שַׁאֲלִי מִמֶּנִּי אֶת־אֲשֶׁר תַּחְפְּצִי וְאֶתֵּן לָך!... וַתֵּצֵא וַתֹּאמֶר לְאִמָּהּ: מָה אֶשְׁאָל? וַתֹּאמֶר: אֶת רֹאשׁ יוֹחָנָן הַמַּטְבִּיל! וַתְּמַהֵר מְאֹד לָבוֹא אֶל הַמֶּלֶךְ וַתִּשְׁאַל לֵאמֹר: רְצוֹנִי שֶׁתִּתֵּן לִי עַתָּה בַקְּעָרָה אֶת רֹאשׁ יוֹחָנָן הַמַּטְבִּיל... וּמִיָּד שָׁלַח הַמֶּלֶךְ אַחַד הַטַּבָּחִים וַיְצַוֵּהוּ לְהָבִיא אֶת רֹאשׁוֹ. וַיֵּלֶךְ וַיִּכְרֹת אֶת רֹאשׁוֹ בְּבֵית הַסֹּהַר, וַיְבִיאֵהוּ בַּקְּעָרָה וַיִּתְּנֵהוּ לַנַּעֲרָה, וְהַנַּעֲרָה נָתְנָה אֶל אִמָּהּ
בשנת 30 לערך, נישאה שלומית לפיליפוס, דודה למחצה (אחיהם למחצה של אביה הביולוגי ואביה החורג, מקלאופטרה הירושלמית), ששלט בטטרארכיה של ארץ טרכון (הבשן). לאחר מותו (בשנת 34), ללא בנים, נישאה שלומית לאריסטובולוס מלך כלקיס, בן דודה (הבן של אחי אמה), וממנו נולדו לה שלושה בנים: הורדוס, אגריפס ואריסטובולוס.
הערות שוליים

↑  בתרגום אברהם שליט ל"קדמוניות היהודים".
1 2 3  פרופ' יוסף קלוזנר, היסטוריה של הבית השני, כרך ד', שיעור 9, פרק 5, עמוד 193.
1 2  יוסף בן מתתיהו - היסטוריון של ארץ-ישראל (יד יצחק בן-צבי, תשמ"ג): גירושים אצל יוסף בן מתתיהו (מרדכי א' ראבילו), עמוד 156.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, פרק ה, פסקה ד, סעיף 136.
↑  הבשורה על-פי מרקוס, פרק ו', 29-17; הבשורה על-פי מתי, פרק י"ד, פסוקים 11-3.
1 2  פרופ' יוסף קלוזנר, היסטוריה של הבית השני, כרך ד', שיעור 9, פרק 4, עמוד 189.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, פרק ה, פסקה ד, סעיף 137.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279944705171  PLWABN: 9810529866805606  GND: 11892141X  ISNI: 0000 0004 3958 7814  LCCN: n82090881  NKC: osd20191031631  NLA: 56964208  VIAF: 3820112   WorldCat (עם VIAF): 3820112 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תולדות עם ישראל ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריקוד שלומית, מאוריצי גוטליב, 1879.
שבעה מלכים צריכים למות

| --- | --- |

 מבוסס על:  הסיפורים הסקסוניים 
 בימוי:  אדוורד בזאלגט 
 הופק בידי:  Nigel Marchan, גארת נים 
 עריכה:  אדם גרין 
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדר דריימון (Uhtred of Bebbanburg) James Northcote (Aldhelm) איליין קסידי (אדגיבה מקנט) Cavan Clerkin (Pyrlig) ארנס פדראביציוס (Sihtric) הארי גילבי (אתלסטאן, מלך אנגליה) מארק ראולי (Finan) לורי דייווידסון סטפאן רודרי Ewan Horrocks גיקוב דודמן Pekka Strang Íngrid García Jonsson 
 מוזיקה:  ג'ון לון, Eivør Pálsdóttir 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  קרנבל פילמס 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 הקרנת בכורה:  14 באפריל 2023 
 משך הקרנה:  111 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה היסטורית, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 סרט קודם:  הממלכה האחרונה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הממלכה האחרונה: שבעה מלכים צריכים למות (באנגלית: The Last Kings: Seven Kings Must Die) הוא סרט דרמה היסטורי בריטי בבימויו של אדוארד בזלגט, שנכתב על ידי מרתה הילייר, ומבוסס על הסיפורים הסקסונים מאת ברנרד קורנוול. זהו סרט המשך לסדרת הטלוויזיה "הממלכה האחרונה". בסרט מככב אלכסנדר דריימון שמשחזר את תפקידו בתור אוטרד מבבנבורג.
הסרט הוקרן לראשונת בשירות הזרמת המדיה נטפליקס ב-14 באפריל 2023. הוא נועד לשמש כסיום לסדרה ולסיפור.
עלילה

לאחר מותו של המלך אדוארד, פולשים ויורשים יריבים נלחמים על הכתר ואוטרד יוצא עם חבריו למלחמה שוב בזמן שהם מנסים לאחד את אנגליה.
שחקנים ודמויות

אלכסנדר דריימון - אוטרד מבבנבורג
מארק ראולי- פינאן
ארנס פדראביציוס - סיהטריק
רוד האלט - קונסטנטין הראשון, מלך סקוטלנד
הארי גילבי - אתלסטאן, מלך אנגליה
רוס אנדרסון - דומנאל
לורי דייווידסון - אינגלמונדר
אינגריד גרסיה-ג'ונסון
ג'יימס נורת'קוט - אלדהלם
קאבן קלרקין - האב פירליג
טום כריסטיאן - דנסטן
יואן הורוקס - אלפוורד מווסקס
זאק סאטקליף - אדמונד
ניק ויטמן בתור- איימון
ג'ייקוב דודמן - אוסברט
אלכסנדרה טות' -
הפקה

המפיק נייג'ל מרצ'נט חשף כי שיחות על הפקת סרט התנהלו לאחר השקת העונה הרביעית של הסדרה "הממלכה האחרונה" באפריל 2020.  באוקטובר 2021, לפני שהעונה החמישית של "הממלכה האחרונה" יצאה לנטפליקס בתחילת 2022, הוכרז סרט ההמשך לסדרה בכנס קומי קון בלונדון על ידי דריימון, ששימש כמפיק בפועל וגם מככב בתור אוטרד בסדרה. כותרת הסרט "שבעה מלכים צריכים למות" ויעסוק באירועים לאחר אירועי הסדרה שהתרחשו במשך תקופה של כ-45 שנים בהיסטוריה משנת 866 ואילך, תוך התמקדות בממלכת ווסקס ובפלישות הוויקינגיות המתמשכות לאנגליה.
התסריט של נכתב על ידי מרתה הילייר עם בימוי של אד בזלגט והפקה על ידי מרצ'נט, גארת נים ומאט צ'פלין הסרט הופק על ידי Carnival Films והופץ ברחבי העולם על ידי NBCUniversal International Distribution . הצילומים העיקריים החלו בבודפשט בתחילת 2022, והסתיימו בסוף מרץ 2022.
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה ב-14 באפריל 2023 על ידי נטפליקס.
הערות שוליים

↑  "The Last Kingdom' Sequel 'Seven Kings Must Die' Sets Release Date, Reveals New Images". Collider. 13 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Last Kingdom movie Seven Kings Must Die: Release date rumours and news". Radio Times.
↑  "Netflix's 'The Last Kingdom' Feature In The Works,'Seven Kings Must Die' Filming To Begin Next Year". Deadline. 24 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "'The Last Kingdom' Film 'Seven Kings Must Die' Announced, Begins Production Next Year". Collider. 24 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dune' Proves Hungarian Biz 'Hard Act to Beat' as Production in Budapest Booms". Variety. 30 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Last Kingdom' Film 'Seven Kings Must Die' Sets Netflix Premiere Date, Drops First Look Images (EXCLUSIVE)". Variety. 13 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
רשימת משלחות לאנטארקטיקה

רשימה זו של משלחות לאנטארקטיקה היא רשימה כרונולוגית של משלחות שעסקו בגילוי יבשת אנטארקטיקה ובמחקר גאולוגי, מטואורולוגי, ססמוגרפי וזואולוגי של היבשת. אף כי קיומה של יבשת דרומית עלה כהשערה כבר בכתבי תלמי במאה הראשונה לספירה, האדם הגיע לראשונה אל הקוטב הדרומי רק בשנת 1911.
לפני המאה ה-19

המאה השביעית - אוי-טה-רנג'יאורה טוען לראיית שדות קרח דרומיים.
המאה ה-13 - פולינזים מתיישבים באיי אוקלנד (50° דרום)
1522 - פרדיננד מגלן - הראשון שגילה בשייט סובב עולם את מצר מגלן (54° דרום)
1578 - פרנסיס דרייק מגלה את מעבר דרייק
1599 - דירק גריטץ - ייתכן שהפליג עד אל 64° דרום
1603 - גבריאל דה קסטייה - ייתכן שהפליג עד אל 64° דרום
1615 - יאקוב לה מייר ווילם סכאוטן - הראשונים שהקיפו את כף הורן מעבר ל-56° דרום
1619 - משלחת גארסייה דה נודאל - מקיפה במסע סובב עולם את ארץ האש ומגלה את איי דייגו ראמירז ('56°30 דרום, '68°43 מערב)
1675 - אנתוני דה לה רושה מגלה את איי ג'ורג'יה הדרומית
1699-1698 - אדמונד היילי מפליג ל-52° דרום
1720 - קפטן ג'ורג' שלבוק - מפליג אל 61° דרום
1739 - ז'אן-באטיסט שארל בובה דה לוזייה - מגלה את האי בובה ('54°26 דרום, '3°24 מזרח)
1771 - ג'יימס קוק - משלחת אנדבר
1772-1771 - המשלחת הצרפתית הראשונה לאנטארקטיקה - בהנהגת איב-ז'וזף דה קרגלן דה טרמרק מגלה את איי קרגלן ('49°15 דרום,'69°35 מזרח)
1775-1772 - ג'יימס קוק מפליג באונייה "רזולושן" וחוצה את החוג האנטארקטי בדצמבר 1773 וינואר 1774. ב-30 בינואר 1774 הוא מגיע אל '71°10, הנקודה הדרומית הרחוקה ביותר עד אז, עד כ-120 ק"מ מיבשת אנטארקטיקה בלי לראות אותה