stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' קרלין

| --- | --- |

ג'ורג' קרלין, 1975
 לידה:  12 במאי 1937 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  22 ביוני 2008 (בגיל 71) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 שם לידה:  George Denis Patrick Carlin 
 סוגה מועדפת:  קומדיה הבחנתית, קומדיה שחורה, אירוניה, ribaldry, character comedy, הומור סוריאליסטי, סאטירה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1956–2008 (כ־52 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון קרדינל הייז  בית הספר התיכון בישופ דובואה 
 בן או בת זוג:  Brenda Carlin (1961–1997)  Sally Wade (1998–2008) 
 צאצאים:  קלי קרלין 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של גראמי (2009)  פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (2001)  פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (1993)  פרס המלך הוא עירום (2001)  פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (2000)  פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (1972)  פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (2008)  פרס מארק טוויין להומור אמריקני (2008)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://georgecarlin.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'ורג' דניס פטריק קרלין (באנגלית: George Denis Patrick Carlin;‏ 12 במאי 1937, ניו יורק – 22 ביוני 2008, סנטה מוניקה) היה סטנדאפיסט, קומיקאי, שחקן וסופר אמריקאי.
שנותיו הראשונות

קרלין נולד במנהטן ב-1937 היה הבן השני למרי, מזכירת נשיא "איגוד המפרסמים האמריקאי" (באנגלית: Association of National Advertisers) ולפטריק קרלין, מנהל הפרסום הארצי של ה"ניו יורק סאן". הוריו ממוצא אירי והוא גדל כקתולי.
על פי עדותו של קרלין בתוכנית "סטודיו למשחק", אביו פטריק היה אלכוהוליסט אלים שנהג להכות את אחיו הגדול של ג'ורג'.
מרי, שלא רצתה שמציאות זו תתקיים גם כלפי בנה השני, ברחה מן הבית יחד עם בנה הגדול בן החמש ועם ג'ורג', שהיה אז כבן חודשיים.
ג'ורג' גדל בצפון שכונת "מורנינגסייד הייטס" ברובע של מנהטן, בסמוך למערב הארלם.
את לימודי בית הספר היסודי סיים בבית ספר קתולי בשם "קורפוס קריסטי" בשכונת "מורנינגסייד הייטס", את לימודיו התיכוניים החל בתיכון קתולי לבנים בברונקס, אך לאחר שלושה סמסטרים עזב אותו ועבר לזמן קצר לתיכון קתולי נוסף בהארלם שגם ממנו נשר וכך בגיל 16 הפסיק ללמוד.
מאוחר יותר הצטרף לחיל האוויר של ארצות הברית והוכשר כטכנאי מכ"ם, על פי עדותו הצטרף לחיל האוויר בעקבות הערצתו לאחיו שגם כן הצטרף לשם.
קרלין הוצב בבסיס חיל האוויר האמריקאי ברקסדייל בלואיזיאנה.
במהלך תקופה זו הוא החל לעבוד בתור תקליטן בתחנת רדיו בעיר הסמוכה שריבפורט.
הוא לא השלים את שירותו בחיל האוויר ושוחרר ב-29 ביולי 1957 כשממוניו תיארו אותו כ"איש צוות אוויר בלתי פרודוקטיבי".
ככלל, במהלך שירותו בחיל האוויר הוא נידון בבית הדין הצבאי שלוש פעמים וגם קיבל עונשים משמעתיים רבים.
עבודותיו > פילמוגרפיה נבחרת

מישהו במיטתה של אמא
ג'רזי גירל
מת לצעוק 3
נסיך הגאות והשפל
ההרפתקה המצוינת של ביל וטד (רופוס)
מסע הכזבים של ביל וטד
תומס הקטר וחברים (העונה הראשונה - העונה הרביעית)
Shining Time Station (מר כרטיסן/הקריין) (1991 - 1996)
דוגמה
Car Wash
הנוכל, האוהבת והמאהבת
לעשות כסף מזבל
מכוניות (פילמור, דיבוב)
עבודותיו > דיסקוגרפיה

1963: Burns and Carlin at the Playboy Club Tonight
1967: Take-Offs and Put-Ons
1972: FM & AM
1972: Class Clown
1973: Occupation: Foole
1974: Toledo Window Box
1975: An Evening with Wally Londo Featuring Bill Slaszo
1977: On the Road
1981: A Place for My Stuff
1984: Carlin on Campus
1986: Playin' with Your Head
1988: What Am I Doing in New Jersey?
1990: Doin' It Again / Parental Advisory: Explicit Lyrics
1992: Jammin' in New York
1996: Back in Town
1999: You Are All Diseased
2001: Complaints and Grievances
2006: Life Is Worth Losing
2008: It's Bad for Ya
1978: Indecent Exposure: Some of the Best of George Carlin
1984: The George Carlin Collection
1992: Classic Gold
1999: The Little David Years (1971-1977)
2002: George Carlin on Comedy
עבודותיו > ספרים

1984: Sometimes a Little Brain Damage Can Help
1997: Brain Droppings
2001: Napalm and Silly Putty
2004: When Will Jesus Bring the Pork Chops?
2006: Three Times Carlin: An Orgy of George
2009: Last Words (book)
קרלין בהופעה ב-2008
טירונות (צה"ל)

ערך זה עוסק בתקופת החניכה הראשונה של חיילי צה"ל. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה, ראו .
.
חיילים בטירונות, 1969
טירונות בצה"ל היא תקופת החניכה הראשונה של חיילים בצבא ההגנה לישראל כבכל צבא מודרני. מטרת הטירונות היא להכשיר אזרחים צעירים לקראת שירותם הצבאי. במהלך הטירונות נערך בדרך-כלל טקס השבעה, בו נשבעים החיילים אמונים לצה"ל טרם תחילת ביצוע תפקידם הצבאי או תחילתה של ההכשרה המיועדת להם.
סוגי הטירונות

מרכיביה הבסיסיים והראשוניים של הטירונות זהים בכלל יחידות צה"ל, אך היא שונה באורכה ובאופייה ביחידות השונות. לחילות השדה כגון חיל הרגלים, חיל ההנדסה, חיל השריון, חיל התותחנים והאיסוף הקרבי וכדומה, ישנה טירונות ארוכה יותר מאשר זו המיועדת למתגייסים ליחידות עורפיות או לתפקידים תומכי לחימה. סוגי הטירונות מתחלקים לפי "רמת הרובאות" לה מוסמכים החיילים בסוף ההכשרה, ובאימוני ההמשך השונים המשתנים לפי סוג היחידה.
סוגי הטירונות > טירונות בסמכות

חלק מהחיילים המיועדים לתפקידים עורפיים עוברים "טירונות בסמכות", שבסיומה הם מוסמכים לרמת "רובאי 02". (בעבר הייתה קיימת גם דרגת רובאי 01, אך זו בוטלה) הטירונות לרוב מתבצעת בבסיס ההדרכה של החיל אליו ישויכו בתום הטירונות. משך הטירונות נע בין שבועיים לחודש וחצי והיא עיונית וחינוכית בעיקרה, וכוללת מעט קשיים פיזיים. במהלך הטירונות מוחדרת בחיילים המשמעת הצבאית וכמו כן הם עוברים הכשרה בסיסית כגון ירי ראשוני ברובה M16, תפעול מכשירי קשר, התגוננות מפני מתקפה בנשק כימי, עזרה ראשונה בסיסית וכן תוכני חינוך בנושאי ערכי צה"ל וכבוד האדם.
חלק מהחיילים העוברים טירונות זו הם בעלי "כושר מוגבל", כלומר בעלי לקות גופנית שאינה מאפשרת לעבור טירונות כלל צה"לית רגילה.
סוגי הטירונות > טירונות כלל צה"לית

זוהי הטירונות הבסיסית של חיילים בצה"ל. עוברים אותה בדרך כלל חיילים שאינם מיועדים לשירות כלוחמים, אך עדיין לא נקבע אם יהיו תומכי לחימה או לא. בסיום טירונות זו, החיילים מוסמכים לרמת רובאי 02. הטירונות מתבצעת לרוב בבסיסי הטירונות הכללית של מערך מגל, אך גם בבה"דים השונים, ונמשכת לרוב בין שלושה לארבעה שבועות. עם זאת, ישנן אוכלוסיות אשר עוברות "טירונות מורחבת" שארוכה בכמה שבועות מהטירונות הכלל צה"לית ובסופה הם מוכשרים ברמת רובאות 02 כגון: טירוני חיל המשטרה הצבאית במחנה שרון, חיילי מקא"ם (נערי רפול) ונערות חג"ם (חיילות גיוס מיוחד) בבסיס חוות השומר של חיל החינוך והנוער. מרבית החיילים אשר עוברים טירונות כלל צה"לית ברמת רובאי 02, מיועדים לשרת ביחידות עורפיות, אך ישנם גם חיילים אשר מיועדים להיות תומכי לחימה ביחידות שדה ועוברים טירונות כלל צה"לית ברמת רובאי 02, ואף עוברים לאחריה קורסי השלמה לרמת רובאי 03 כגון הלוחמים הטכנולוגיים של חיל החימוש (חט"פ). עיקר הלמידה בטירונות הוא חינוכי-משמעתי וכולל קשיים פיזיים מתונים. ההסמכה כוללת הכשרה בסיסית כגון ירי ברובה סער, תפעול מכשירי קשר, התגוננות הפרט (יום שדאות), התגוננות מפני מתקפה בנשק כימי, עזרה ראשונה בסיסית, קרב מגע בסיסי, וכן תוכני חינוך בנושאי ערכי צה"ל, לאום, וכבוד האדם.
סוגי הטירונות > הטירונות ביחידות שדה

ביחידות השדה הלוחמות מטרת הטירונות מלבד הקניית המנטליות הצבאית היא הקניית כושר גופני, מיומנויות לחימה ולכידות חברתית. הטירונות נמשכת בין 3–4 חודשים, ובסופה מוכשרים החיילים בתור לוחמים.
חיילי חיל הרגלים וחיל ההנדסה עוברים מסלול הכשרה זהה הנמשך כשנה.
רובאי 03: לוחמי המעברים, מערך ההגנ"א, לוחמי תותחנים, לוחמים ימיים בחיל הים, מ"כים במערך מגל, פרמדיקים, קשר"גים, מסלול צמרת, חניכי תוכנית חבצלות ומאבטחי מתקנים.
רובאי 04: לוחמי חיל השריון ובנוסף תוכנית תלפיות.
טירונות חי"ר רובאי 05: לוחמי מג"ב, כל יחידות החי"ר (פרט למערך הגנת הגבולות), הנדסה קרבית, לוחמי חיל האיסוף, הסיירות והיחידות המיוחדות.
רובאי 06: לוחמי חי"ר גבולות וחטיבת החילוץ.
סוגי הטירונות > אימון מתקדם

לאחר הטירונות מגיע על-פי רוב פרק אימון מתקדם שמשכו 3–4 חודשים, המקביל לקורס יסוד אותו מבצעים בתפקידים עורפיים לאחר הטירונות. בשלב זה מתבצעת הסמכה המעלה את רמת הרובאי בחלק מן התפקידים:
רובאי 06: לוחמי חילוץ והצלה
רובאי 07: יחידות החי"ר, סיירות וחיל ההנדסה הקרבית.
לעיתים ביחידות השדה מתבצעת בשלב זה הכשרה רלוונטית ברמת 07 (לדוגמה מחלץ 07, סייר 07, פלס 07 וכו').
סוגי הטירונות > "טירונות יחידה" ביחידות מובחרות

היחידות המובחרות בצה"ל, מקבלות הקצאה של מספר שבועות ואף חודשים נוספים, בתום טירונות השדה הרגילה. תקופת אימון זו היא בדרך כלל מעבר למה שמקבלות יחידות אחרות הדומות להן ביעודן הקרבי, זאת כחלק ממסלול הכשרת הלוחם במעגל היחידות המובחרות, הנדרשות לעמוד במשימות לחימה סבוכות. את השבועות הנוספים הללו לטירונות מכנים, "טירונות יחידה". בחלק מהיחידות המובחרות, טירונות היחידה מכילה אימוני חי"ר רגילים מתקדמים, הכוללים מסעות רגליים ארוכים ומורכבים, עבודת צוות תחת לחץ רב בתנאי שדאות קשים, אימוני ניווט מתקדמים בתוואי שטח מגוון, או אימוני לוחמה זעירה בהתאם לייעוד היחידה. שלב זה, למעשה, מדמה 'מצב מלחמה' או 'שדה קרב'. לפיכך, טירונות היחידה קשה יותר מבחינה פיזית ופסיכולוגית משבועות הטירונות הרגילה, ומשאר אימוני ההמשך במסלול ההכשרה. לדוגמה כהמחשה לכך, בחלק מהמקרים היחידה מקבלת אישור לאמן את החיילים במצבים של חוסר שינה בשבועות אלה, הכוללים 'לילות לבנים' רבים ותשישות גדולה, מסעות סחיבת אלונקה עד קצה היכולת הנפשית-פיזית ועוד. מהחייל נדרש החל משבועות טירונות היחידה, לגלות יכולת אלתור, איפוק, עבודת צוות, משמעת עצמית, התמודדות עם הפתעה והפגנת יוזמה. בסוף טירונות היחידה, החייל מתחיל את מסלול הלוחם במידה והוא מסיימו הוא נחשב ללוחם מן המניין ביחידתו, וכשיר להמשיך לפעילות מבצעית בהתאם.
סוגי הטירונות > טירונות בוגרים

טירונות זאת נקראת בשם "טירונות שלב ב'" ולוקחים בה חלק בעיקר אנשים מבוגרים יחסית, רובם עולים חדשים. חיילים אלה עוברים טירונות כלל צה"לית ברמת רובאות 02, בה הם עוברים את כל התכנים שעוברים המתגייסים הרגילים. ההבדל העיקרי הוא ביחס המפקדים לחיילים אלו, והקפדה נמוכה בהרבה על המרחק הפיקודי. לאחר הטירונות חיילים אלו משובצים לפי גילם ולפי מצבם המשפחתי כשהצעירים והרווקים מבצעים כשנה של שירות, והמבוגרים בעלי המשפחה משובצים ישירות במערך המילואים.
סוגי הטירונות > טירונות מתנדבים

מתנדבים לצה"ל, אשר למרות קבלת הפטור משירותם הצבאי (פרופיל 21) הגיעו להחלטה שברצונם להתנדב ולשרת בצה"ל ולהעלות את הפרופיל ל-25, עוברים טירונות זו. זוהי טירונות עיונית הנמשכת כחמישה ימים אשר במהלכה לא נעשית הכשרה מעשית בנשק. טירונות זו כוללת בעיקרה הקניית הרגלי משמעת ולמידה של החומר התאורטי הנדרש לחייל מן המניין כגון שיעורי עזרה ראשונה, שיעור דרגות צה"ל, מבנה צה"ל, שיעור נשק בסיסי המועבר על ידי המפקדת וכו'. מחזורי טירונות מסוג זה נפתחים בתדירות של פעם בחודש וחצי בערך, ונערכו בעבר בבה"ד 7 או בבה"ד 12 ועכשיו נערכים בבה"ד 16 במחנה ידין אשר בצריפין.
הכשרת מערך החי"ר

הכשרת חטיבות חיל הרגליים (חטיבת גולני, הנח"ל, צנחנים, גבעתי וכפיר) היא רובאי 07. תקופת ההכשרה מכונה "מסלול". כל לוחם עובר שמונה חודשי הכשרה - ארבעה חודשי טירונות וארבעה חודשי אימון מתקדם.
הכשרת מערך החי"ר > שלב האימון הבסיסי

בשלב זה הלוחמים עוברים שישה שבועות של קליעה כדי להתמקצע בנשק האישי, שבוע שדאות, שבוע פרט חוליה, שבועות של כיתה ומחלקה בשטח פתוח, תרגולי לחימה בשטח בנוי ושבוע אימון מסכם הכשרה.
כחלק מההכשרה הלוחמים בונים את הכושר הגופני והחוזק האישי שלהם בעזרת אימונים כושר וקרב מגע. בסוף שלב זה ישנם שני בחנים עיקריים: בוחן כושר, שמורכב מריצת שלושה קילומטרים ובדיקת כוח, ובוחן מסלול (בחמ"ס), שמורכב ממכשולים אתגריים שבודקים את יכולות הלחימה שלהם.
הכשרת מערך החי"ר > שלב האימון המתקדם

במהלך המשך הכשרתו של לוחם החי"ר באימון המתקדם לומד החייל להילחם כחלק מפלוגה ונחשף למתארים מגוונים יותר של לוחמה כגון: לוחמת שטח בנוי, שיתוף פעולה עם חילות אחרים כגון חיל השריון, חיל ההנדסה וחיל האוויר ושיפור מיומנויות מקצועית בקליעה ניווט וכושר גופני. במהלך האימום המתקדם מתקיים "שבוע מקצועות", בו יכירו הלוחמים ויוסמכו באחת מהמחלקות השונות בפלוגות: מחלקת חוד, לוחמה תת-קרקעית, אש ועוד.
בסיום שמונת החודשים יצאו הלוחמים למסע כומתה באורך כ-50 קילומטרים, המסתיים בטקס הענקת הכומתה וסיכת הלוחם.
הכשרת מערך החי"ר > חטיבת הצנחנים

בשונה משאר חטיבות החי"ר לוחמי חטיבת הצנחנים עוברים קורס צניחה אשר מתבצע בין תקופת הטירונות לאימון המתקדם, מסע כומתה בן 55 ק"מ (בעבר המסע היה בן 90 ק"מ, אך כיום מסע הכומתה מתבצע לאחר סדרת שטח ארוכה שבמהלכה הולכים הלוחמים קילומטרים רבים עם משקל) ונחשב לארוך ביותר בין חטיבות החי"ר, 4–6 שבועות של הקמת צוות, שלושה חודשי פעילות מבצעית או אימון כפלגות מסלול ובסופן מסיים הלוחם את המסלול והופך מצוות אימונים, לצוות לוחמים בפלגה.
הכשרת מערך החי"ר > סיירות החי"ר

לוחמי הסיירות של חיל הרגלים (סיירת חרוב, סיירת צנחנים, סיירת נח"ל, סיירת גבעתי, וסיירת גולני), עוברים מסלול הכשרה ארוך יותר שנע בין 14–16 חודשים. לאחר סיום הטירונות והאימון המתקדם הם עוברים הכשרות לוחמה בטרור (הסיירת) ולוחמה זעירה (הפלחה"ן והפלנ"ט) וכן הכשרות הנוגעות לפעילותם הספציפית (פלחי"ק – חפ"ק מח"ט, פלס"ר – לוט"ר ולת"ק במתקן אדם, פלנ"ט – הפעלת טילי גיל בביסלמ"ח, פלחה"ן – מיקוש וחבלה בבהל"ץ). כמו כן הם עוברים כ-15 שבועות ניווט, סיור, אימוני קרב מגע ואימוני לוחמה.
אפיון תקופת הטירונות

בתקופת הטירונות נדרש החייל הטרי להסתגל לחיי הצבא ולתפיסה הצבאית שבה כל פעולותיו חייבות להיעשות בתיאום עם מפקדיו ובהרשאתם. נדרשת ממנו כניעה בפני חוקי הצבא, ומשמעת למפקדים ולשרשרת הפיקוד, ובהתאם לכך, "סירוב פקודה" נחשב לאחת העבירות החמורות ביותר בצבא.
כדי להגביר את המשמעת יוצרים בבסיסי הטירונות "מרחק פיקודי" ("דיסטנס") בין החייל לבין מפקדיו. המגע הישיר הוא בעיקר עם המפקדים הזוטרים: המ"כים והסמלים. בין היתר על החייל חל איסור לפנות למפקדיו בשמותיהם הפרטיים, והטירון חייב להצדיע לכל קצין שעובר בתחומו.
תקופת הטירונות מרובה במסדרים בהם על החיילים להסתדר בשלשות, בשני טורים או לעמוד בצורת האות ח' כאשר עליהם להצמיד את רגליהם, להציב את כפות ידיהם זו על זו מאחורי הגב, ולעמוד עמידה ישרה וזקופה. במהלך המסדר נאסר עליהם לדבר או לזוז ללא רשות המפקדים וכל דיבור או תזוזה נחשבים הפרת משמעת. על עבירות משמעת מופעלות סנקציות שונות. מענישה קלה הכוללת נזיפה או עונשים פיזיים קלים (כגון ביצוע שכיבות סמיכה או כפיפות בטן), ביצוע תרגילים סטטיים (החזקת הנשק באוויר או שכיבה על הגב והרמת הרגליים באוויר למשך זמן מסוים), ריצה למרחק בזמן קצוב פעם אחת או יותר לעיתים בנשיאת משקלים), ועד פגיעה ביציאות הביתה - "שעות ביציאה" ואף שלילת חופשות וריתוק לבסיס.
מעבר לכך, על עבירות משמעת חמורות יכול החייל להישלח למעצר בבסיס הטירונות עצמו, ואף להישפט על ידי קצין שיפוט לעונשי מחבוש בבתי הכלא הצבאיים.
חיילים רבים חווים משבר מסוים בתקופת הטירונות, הנגרם בשל הסתגלות לעולם אחר, הניתוק מהבית, שלילת חופש הפעולה, עול המשמעת הנוקשה, הלחץ, האכזבה לעיתים ממקום השיבוץ והמאמץ הפיזי. משום כך, מהמפקדים נדרשת רגישות מיוחדת ויכולת אבחנה של אלו שמצבם הנפשי רעוע ועלולים להגיע למצבים קיצוניים - בצה"ל מתרחשים בכל שנה מקרים של התאבדויות של חיילים על רקע קשיים בשרות הצבאי, ובמיוחד בתקופת הטירונות.
באמצע שנות ה-60 הוחל בתהליך של שינוי היחס לטירונים תוך ניסיון לעבוד עם הטירונים במקום לשבור אותם כפי שהיה נהוג בעבר.
ראו גם

גדנ"ע
לקריאה נוספת

עמוס הראל, "תדע כל אם עברייה", כנרת זמורה ביתן, 2013.
עזריאל הירש, נועדים ביום קרב, ירושלים, ראובן מס 1995, פרק ד'
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, הג'ובניקים יצטרכו להזיע יותר: בוטלה טירונות 01, באתר ynet, 27 ביולי 2012
↑   מתגייסים לכפיר? הנה כל מה שאתם צריכים לדעת, באתר צה"ל, 22 במרץ 2023
↑  אילן מרסיאנו, מחצית מהתאבדויות חיילים - בתחילת השירות הצבאי, באתר ynet, 17 באוגוסט 2004
↑  ד"ר ירדן קציר, אובדנות בצה"ל, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏6 בספטמבר 2005
↑  שמשון עופר, שיטת השבירה נשברה, דבר, 24 באפריל 1967
טירוניות עם רובים צ'כיים, בה"ד 12, 1954
טירונים של חטיבת כפיר בטקס סוף מסע כומתה
טירוני חטיבת גולני באימון כושר קרבי
טירון של חטיבת גולני במסע כומתה
טירון חטיבת הנח"ל מתרגל שיגור טיל מטאדור
סיום תרגילי טירונות בבה"ד 4, 1969
טירונים בעת "מסדר נוסף", מחנה 80, קיץ 1964
בית ספר

בית-ספר באזור כפרי בצפון לאוס, 2007
תלמידים בבית ספר אליאנס, 1963
בית ספר הוא מוסד לימודי המספק את האמצעים ללימוד תחום דעת אחד או רבים.
לעיתים, בית ספר כולל מבנה עם סביבה ואמצעים מותאמים ליעודו, בו משתתפים תלמידים וסגל הוראה בשיעורים ופעילויות יומיים. מנהל בית ספר אחראי בדרך כלל גם על ניהול פיזי וכלכלי של בית הספר וגם על הנהגתו החינוכית. עם זאת, ניתן למצוא לעיתים לצידו של המנהל החינוכי יועצים חינוכיים, המסייעים לתלמידים לפתור בעיות שונות העלולות לפגוע בתפקוד האקדמי שלהם.
ילדים מתחילים את לימודיהם בבית ספר יסודי בגיל 5–7, בהתאם לנהוג בכל מדינה. ברוב המדינות הילדים הצעירים הולכים לגן ילדים לפני בואם לבית הספר.
בית הספר הוא אבן הבניין של החינוך הפורמלי. הוא נועד לאפשר לתלמידים להשתלב בחברה על ידי רכישת השכלה ומקצוע. התוצר של תפקוד התלמיד בתחומי הדעת השונים, הנלמדים בבית הספר הוא הישגים אקדמיים.
בתי ספר בחינוך הפורמלי

בתי הספר נחלקים לסוגים שונים, על פי המטרות החינוכיות שהם שואפים להשיג. בהתאם לכך, קיימים מספר מוסדות בחינוך הפורמלי שניתן לכנותם בית ספר, וביניהם:
בתי ספר בחינוך הפורמלי > בית ספר אינטרני

בית ספר אינטרני הוא בית ספר תיכון לתלמידי כיתות י' עד י"ב, המכין את תלמידיו לבחינות הבגרות. בית הספר עומד בקשר ישיר עם משרד החינוך ואחראי לרישום תלמידיו לבחינות הבגרות. רוב בתי הספר האינטרנים בישראל (פרט לחלק מבתי הספר הדמוקרטיים ובתי הספר של רשת החינוך אנקורי) מגישים את תלמידיהם לבחינות הבגרות עם "ציוני מגן" המשתקללים עם ציוני בחינות הבגרות, לכדי "ציון סופי". בית ספר זה הוא מבנה אליו מגיעים התלמידים מדי יום למספר שעות לימוד, ולאחר מכן חוזרים לביתם.
מטרתו היא להקנות השכלה כללית בהתאם לדרישות התקופה והחברה.
בית ספר מסוג זה יכלול כיתות לימוד וחדר מורים, ולרוב יכלול חלק מן הבאים: אולם ספורט, מגרש משחקים, חדר אחות, משרדי הנהלה, ספרייה. מבנה בית ספר זה יכול להכיל מספר קומות בנויות (אם מדובר במבנה לא ארעי) או חדרים ארעיים (כגון קראוונים או פחונים), או שניהם יחדיו. על פי רוב, תלמידיו יהיו תושבי האזור בו הוא מצוי, על מנת להקל על ההגעה הלוך וחזור. בתי ספר אינטרניים לעיתים מפעילים שירות הסעות על מנת לבצע איסוף ופיזור של התלמידים, כמו גם שירות הסעדה, אם התלמידים שוהים במהלך הצהריים במוסד. סוג זה של בית ספר הוא הנפוץ ביותר בישראל.
בתי ספר בחינוך הפורמלי > בית ספר אקסטרני

בית ספר אקסטרני הוא בית ספר המכין את תלמידיו לבחינות הבגרות, אך אינו אחראי לרישומם לבחינה ואינו מעניק להם "ציון מגן". בית ספר תיכון אקסטרני עשוי להתנהל במתכונת דומה לזו של התיכון האינטרני, אך תלמידיו יתבקשו לפתוח תיק נבחן חיצוני במשרד החינוך, וביום בחינת הבגרות יבחנו במרכזי בחינה אליהם ישויכו על ידי השלוחה האקסטרנית של משרד החינוך. זהו בית ספר שעשוי להיות נטול מבנה מרכזי, או לכלול בניין מרכזי הכולל כיתות, אך לרוב הוא לא כולל את מלוא השירותים שמוצעים בבית ספר אינטרני.
בתי ספר בחינוך הפורמלי > פנימייה

פנימייה היא בית ספר אינטרני הכולל מגורים במקום. פנימיות לרוב יהיו במבנים לא ארעיים, ויכללו את מלוא השירותים המוצעים בבית ספר אינטרני.
בתי ספר בחינוך הפורמלי > בית ספר מקצועי

בית ספר מקצועי נועד להכשיר את תלמידיו למקצוע מסוים. לדוגמה: בית ספר טכנולוגי, בית ספר למשחק, בית ספר לאמנויות הבמה, בית ספר לאומנויות התקשורת, הטלוויזיה והמולטימדיה, בית ספר לרפואה ועוד.
בתי ספר בחינוך הפורמלי > בית ספר לחינוך מיוחד

בתי ספר לחינוך מיוחד המיועד לילדים החורגים מהמסגרת החינוכית הרגילה. הוא מיועד לתלמידים בעלי לקויות קשות, הפוגעות ביכולת התפקוד שלהם באופן משמעותי.
מסגרות החינוך המיוחד מיועדות לסייע, למשל, לילדים בעלי לקויות למידה קשות. אנשי הצוות במסגרות אלו מקבלים הכשרה מתאימה להוראה המותאמת במיוחד לילדים עם לקויות אלו, בעוד במסגרות החינוך הרגיל עבודת הצוות החינוכי עימם מורכבת ומאתגרת, והתלמידים עלולים לחוות במהלך הלמידה תסכול רב.
בתי ספר בחינוך הפורמלי > בית ספר ניסויי

בית ספר ניסויי הוא בית ספר חדשני – מוסד העוסק ברציפות ובהתמדה בחדשנות חינוכית פדגוגית וארגונית. הוא עושה זאת על ידי מיקוד וחידוד של כיווני עשייה לא שגרתיים לשיפור היעילות הארגונית, כלומר, למיצוי מיטבי של הייעוד ושל החזון הארגוני והפדגוגי. מתלוות לכך תצפיות לבדיקה שיטתית, העומדת בקריטריונים של מחקר מדעי.
תחומי האחריות של בית ספר

בית הספר נועד למנוע בערות בקרב הדור הצעיר. בהתאם לכך הוא אמון על חינוכם ולימודם של כלל התלמידים המשתתפים בו, על פי תוכנית לימוד שנקבעה מראש.
משום שיכולת החשיבה חיוניות לתפקודו של האדם בחברה המשתנה של עידן המידע, יש לטפח את ההיכרות של התלמידים עם מיומנויות חשיבה מסדר גבוה ואת היכולת שלהם להפעילן באופן יעיל בהקשרים מגוונים.
בנוסף, בעקבות התמורות שהתחוללו בחברה המודרנית התרחבו התפקידים המצופים מבית הספר ונתווספו לו חלק מן התפקידים שנתמלאו בעבר על ידי סוכנויות חברתיות אחרות, כמו המשפחה, הקהילה, הדת וכו'.
למשל, בתקופות בהן העבודה עמדה במרכז חיי האדם, בית הספר נדרש להכשיר תלמידים שבבגרותם יהיו לכוח עבודה יעיל ותורם. לעומת זאת ככל שהפנאי תופס מקום מרכזי יותר בחיי האדם המודרני, בית הספר נדרש להכשיר את תלמידיו גם למיצוי מרבי של שעות הפנאי.
בהתאם לכך תחומי האחריות של בית הספר כוללים גם היבטים לא אקדמי, כמו:
ביטחון פיזי: בית הספר עשוי להיחשב אחראי לשלומם של התלמידים בו כל זמן שהם שוהים בתחומיו. לצורך כך, בתי ספר עשויים להעסיק אנשי אבטחה שונים, לבנות גדרות סביב המוסד, לארגן בדיקות אקראיות לכלי נשק ועוד.
בריאות: בית הספר עשוי להיחשב אחראי לבריאותם של התלמידים, כל זמן שהם שוהים בתחומיו. לצורך העניין ניתן להחזיק תיק רפואי מלא של כל תלמיד, כמו גם אחות או צוות רפואי מצומצם לטיפול במקרים של מחלות או פציעות.
תזונה: בית הספר עשוי להידרש לספק ארוחה לתלמידיו במהלך שהותם במקום. בבתי ספר אינטרניים לעיתים מוקמת קפיטריה לצורך הדבר, ובפנימיות כולל המבנה חדר אוכל.
גורמי השפעה

בהיותו של בית הספר מוסד שרבים נזקקים לו ולעיתים החוק מחייב נוכחות, מנוצלים בתי הספר לצורך הגשמתם של אינטרסים שונים. אופן ההתנהלות של בתי הספר נקבע, מושפע ונגרם על ידי לחצים של כוחות חברתיים, שמתייחסים אליו כאל מכשיר להשגת מטרותיהם. ממשלות משתמשות בו להבטחת תמיכה במישטרים ובאינטרסים המועדפים על ידן. אנשי הדת משתמשים בו כדי להדק באמצעותו את הזיקה בין התלמידים למוסדות הדת. גורמים כלכליים משתמשים בו כדי לייצר לעצמם כוח עבודה מאומן, ולעודד את השימוש במוצרי הכלכלה. התלמידים, המורים והוריהם חלשים מכדי להדוף את הלחצים של המוסדות החברתיים הללו על בית הספר. בשום תקופה לא קם גורם אשר יהיה חזק דיו להעמיד במרכז פעילות בית הספר את צורכי האישיות המתפתחת.
דרכי הוראה

ההיגיון של ההוראה שונה באופן בסיסי מההיגיון המנחה את בית הספר בראש ובראשונה בכך שאין הוא משועבד למבנה מוסדי כלשהו. עם זאת, המבנה המוסדי של בית הספר הוא זה שקובע את אופן ההוראה המתבצעת בפועל ואת האפשרויות העומדות בפני המורים המלמדים בו. כך נוצר פער בין הנעשה בפועל לבין תאוריות חינוכיות המבוססות על ניסיון המורים ומחקרים בנוגע להתנהגותיהם של התלמידים.
שיטת ההוראה הנפוצה בבתי הספר היא שיעור פרונטאלי, בו המורה מרצה את החומר בפני התלמידים בכיתה.
מזה דורות נתונה שיטת המלל השולטת בבית הספר לביקורת חמורה על ידי פסיכולוגים, מורים ומפקחים. לצד זאת, אלה שאינם מבקרים אותה אינם ששים עוד להגן עליה.
למידה פעילה מדגישה את החשיבות של מעורבות התלמיד בשיעור.
דרכי הוראה > המשחק בבתי הספר

לטענת חוקר החינוך צבי לם, ברוב בתי הספר מוענקת ללמידה מעמד של עבודה לפי מושגי המבוגרים. כתוצאה מכך המשחק מבודד לתחומי הרשאה מוגדרים כמו הפסקות או שיעורי חינוך גופני.
התוצאה של ההפרדה הזאת לטענתו היא שהילד מאבד בהדרגה את כושר הלמידה ונטען רגשי אשמה כשהוא נגרף עם יצרי ליבו אחר המשחק. לכן, ההאחדה של המשחק והעבודה בחיי בית הספר מכוונת לשמירה על פוטנציאל הלמידה של התלמידים.
ההפסקה

בבית הספר נהוגות על פי רוב הפסקות קבועות בין השיעורים המוקדשים ללמידה.
ההפסקה מיועדת לפעילויות לא אקדמאיות כמו מנוחה, אכילה, יציאה לשירותים, לרענון וכדומה. בבתי ספר יסודיים בעיקר, ההפסקות מנוצלות בעיקר למשחק. בפרט למשחקי כדור ומשחקי ילדים.
ההפסקה מאפשרת גם מפגש חברתי עם קבוצת השווים, כך שהתלמידים יכולים לממש את מאווייהם החברתיים ללא קשר עם הנלמד בבית הספר. לא רק זאת, אלא שלעיתים קרובות מאזנת ההתגודדות החברתית בבית הספר את הרגשת התסכול של התלמידים מן הלימודים והיא מתחוללת תוך התנגדות לתכניו ולערכיו.
בית ספר בישראל > בית הספר במסורת ישראל

המושג העברי "בית ספר" נזכר לראשונה בתלמוד. בתלמוד הירושלמי נזקפת יוזמת הקמתו לשמעון בן שטח, בן הזוג השלישי שעמד בראש הסנהדרין במחצית הראשונה של המאה הראשונה לפנה"ס (בזמן ממלכת החשמונאים):
והוא התקין שמעון בן שטח...שיהו התינוקות הולכין לבית הספר.
בתלמוד הבבלי מתואר תהליך בן שלושה שלבים בהתפתחותו של החינוך הציבורי היהודי בתקופת הבית השני, השלב השלישי והסופי בתהליך נזקף לזכותו של יהושע בן גמלא:
"זכור אותו האיש לטוב ויהושע בן גמלא שמו, שאלמלא הוא נשתכח תורה מישראל. שבתחלה, מי שיש לו אב – מלמדו תורה, מי שאין לו אב – לא היה למד תורה...התקינו שיהו מושיבין מלמדי תינוקות בירושלים...ועדיין, מי שיש לו אב – היה מעלו ומלמדו, מי שאין לו אב – לא היה עולה ולמד. התקינו שיהו מושיבין בכל פלך ופלך ומכניסין אותן כבן ט"ז כבן י"ז. ומי שהיה רבו כועס עליו – מבעיט בו ויצא. עד שבא יהושע בן גמלא ותיקן, שיהו מושיבין מלמדי תינוקות בכל מדינה ומדינה ובכל עיר ועיר ומכניסין אותן כבן שש כבן שבע."
שלוש התקנות מהוות נקודות ציון במעבר מהחינוך המשפחתי המסורתי אל החינוך במסגרת הציבורית: התקנה הראשונה, קבעה את העסקתם של מורים לילדים בירושלים ובכך יסדה את החינוך הציבורי. קיומו של מוסד חינוך ציבורי לא פתר את תלות חינוכו של הילד באביו, שכן היה זקוק לו, אם התגורר מחוץ לירושלים, כדי לעלות לעיר וללמוד.
קיומם של בתי הספר בעיר הבירה בלבד ותלותו של הילד באביו, הצריכו את התקנה השנייה, שקבעה שיש להקים בתי ספר בערים הגדולות של כל אחד מחבלי הארץ (או כל אחד ממחוזותיה הרשמיים של המדינה) והגדירה את גיל החינוך בהם לנוער (16–17), שכן הייתה הדרך אליהם מסוכנת מדי לילדים קטנים. תקנה זו אמנם פתחה את החינוך הציבורי בפני כלל האוכלוסייה היהודית בארץ, אלא שהכנסת תלמידים למסגרת לימודית בגיל כה מבוגר, יצרה מצב של בעיטה במסגרת מצד חלק מהתלמידים כשהמלמד היה כועס עליהם. עיקרון זה בא לידי ביטוי בתקנה השלישית – "תקנת יהושע בן גמלא" (המאה ה-1 לספירה, אם אכן מדובר בכהן הגדול הידוע בשם זה) – שקבעה שיש להקים בתי ספר בכל עיר בארץ, שהלימודים בהם יתחילו כבר מגיל הילדות (6–7).
תקנות אלו הביאו להרחבה ניכרת של החינוך הציבורי היהודי והתלמוד אף מציין את מספרם של בתי הספר שפעלו בבירה בסוף ימי הבית השני:
ארבע מאות ושמונים (או "וששים") בתי כניסיות היו בירושלם וכל אחת ואחת היה לה בית ספר ובית תלמוד. בית ספר למקרא ובית תלמוד למשנה.