stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הניק
דמויות

דוקטור ג'ון "ת'אק" ת'אקרי (קלייב אוון) - המנתח הראשי בבית חולים הניקרבוקר. דר' ת'אקרי מאוד מוכשר ונערץ בחדר הניתוחים. בנוסף, הוא מכור לסמים ונוהג להזריק לעצמו קוקאין במהלך היום ומבלה בלילות במאורת אופיום הנמצאת בצ'יינה טאון.
דוקטור אלגרנון אדוורדס (אנדרה הולנד) - המשנה החדש למנתח הראשי בניק, אשר מנהל מרפאה סודית במרתף בית החולים לאחר שעות העבודה לחולים אפרו אמריקאים אשר סורבו טיפול בבית החולים. למרות כישרונו הוא אינו אהוד בקרב רבים מהרופאים והפציינטים הלבנים בגלל צבע עורו.
הרמן בארו (ג'רמי בוב) - מנהל הניק. הוא מנסה, באופן מתמיד, להשיג מימון לבית החולים באמצעות פטרונים ופציינטים עשירים. עקב ניהול כושל של כספי בית החולים הוא נכנס לחובות מול המאפיונר האכזרי, באנקי קולייר.
קורנליה רוברטסון (ג'ולייט רילאנס) - ראש אגף הרווחה בבית החולים ובתו של קפטן אוגוסט רוברטסון. היא משמשת כנציגתו במועצת המנהלים. היא חברה ותיקה של אדוורדס שהוריו עבדו עבור משפחתה במשך שנים רבות.
לוסי אלקינס (איב יוסון) - אחות בניק. ילידת וירג'יניה המערבית. מפתחת קשרים קרובים עם ת'אקרי וברטי.
דוקטור ברטרם "ברטי" צ'יקרינג הבן (מיכאל אנגרנו) - מנתח צעיר בניק. בנו של דוקטור ברטרם צ'יקרינג האב, אשר אינו מרוצה מבחירת בית החולים של בנו ומהערצתו לת'אקרי.
תום קלירי (כריס סאליבן) - נהג אמבולנס. מגדיל את הכנסותיו על ידי גנבת רכוש מאלה שהוא מסיע וכן מקבל עמלה נוספת מבארו על הבאת פציינטים המסוגלים לשלם.
הנזירה הריאט (קארה סימור) - נזירה קתולית ומיילדת אשר מנהלת את בית היתומים תחת חסותו של הניק. היא מבצעת הפלות בסודיות.
דוקטור אוורט גלינג'ר (אריק ג'ונסון) - מנתח בניק. יש לו יחסים טעונים עם אדוורדס על שלקח את תפקיד המשנה למנתח הראשי, תפקיד שהובטח לו לפני כן על ידי ת'אקרי.
יעקב ספייט (דוד פיירו) - מפקח באגף הבריאות. למרות גסות רוחו, הוא עובד ביחד עם קורנליה כדי לזהות את מקור התפרצות המגפה.
אלינור גלינג'ר (מאיה קאזאן) - אשתו של אוורט גלינג'ר. לשניים יש תינוקת בשם ליליאן.
ג'סי אדוורדס (לאון אדיסון בראון) - אביו של דר' אדוורדס אשר עובד כנהג הכרכרה של קפטן רוברטסון.
קפטן אוגוסט רוברטסון (גריינג'ר היינס) - אביה של קורנליה, טייקון מספנות וחבר במועצת המנהלים של הניק. הוא אוהב את דר' אדוורדס ותומך במקצועו הרפואי אשר הוביל למינויו בניק.
דוקטור ג'י. אם. כריסטיאנסן (מאט פרואר) - מנתח ראשי בניק לשעבר ומורהו של ת'אקרי אשר התאבד עקב ניתוח שכשל. לאחר מותו, הוא מופיע בפלשבקים כחלק מחזיונותיו של ת'אקרי.
פינג וו (פרי יאנג) - הבעלים של מאורת האופיום ברחוב מוט, שם נוהג ת'אקרי לבקר. וו הוא אדם מסתורי המאמין שהוא חסין בפני מוות. הוא ידוע בקשריו האלימים עם פושעים.
הפקה

הפקת העונה הראשונה של הניק החלה בספטמבר 2013 בניו יורק. דר' סטנלי ברנס, מייסד ומנכ"ל ארכיון ברנס, שימש כיועץ רפואי באתר הצילומים ועבד בצמוד עם ההפקה והשחקנים כדי להפוך את סצנות בית החולים למציאותיות ואותנטיות לאותה תקופה. כיועץ הרפואי, סיפק לעיתים דר' ברנס הדרכות מקיפות, על עולם הניתוחים המבעית לעיתים של תחילת המאה העשרים, שבהם נעשה שימוש מרובה בגפיים מסיליקון. תמונות מארכיון ברנס היו מקורות חשובים להבנת אמצעים רפואיים באותה תקופה כמו מרססי חיטוי באולם הניתוחים ומכונות צילומי הרנטגן הקדומות ופרוטזה שאותה נוהג ללבוש אחד מהדמויות.
הפקת העונה השנייה החלה בפברואר 2015.
לאחר סיומה של העונה השנייה ב-18 בדצמבר 2015, הוכרז שסינמקס הזמינו תסריט לפרק הבכורה של העונה השלישית וקווים כלליים לעונה במשא ומתן על העונה השלישית. בריאיון עם סטיבן סודרברג, מדצמבר 2015, אישר הבמאי שד"ר ת'אקרי מת בפרק הסיום של העונה השנייה, שזה תוכנן מההתחלה ושלקלייב אוון היה חוזה של שנתיים לסדרה. סודרברג גם הוסיף "אמרתי להם (סינמקס) שאני הולך לעשות את השנתיים הראשונות ואז אנו נשבור את הסיפור עבור עונות שלוש וארבע וננסה למצוא במאי או במאים שיעשו זאת בצורה כפי שאני עשיתי זאת. כך אנו רוצים לעשות זאת כך שכל שנתיים, למי שמגיע יש את החופש ליצור את העולם שלהם."
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מקבלי הפרס ומועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גלובוס הזהב | 11 בינואר 2015 - טקס פרסי גלובוס הזהב ה-72 | פרס גלובוס הזהב עבור השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה טלוויזיונית | קלייב אוון | מועמדות |
| פרס סטלייט | 15 בפברואר 2015 - טקס פרסי הסטלייט ה-19 | פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה | הניק | זכייה |
| פרס סטלייט | 15 בפברואר 2015 - טקס פרסי הסטלייט ה-19 | פרס סטלייט על השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה טלוויזיונית | קלייב אוון | זכייה |
| פרס סטלייט | 15 בפברואר 2015 - טקס פרסי הסטלייט ה-19 | פרס סטלייט עבור שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה או בסרט טלוויזיה | אנדרה הולנד | מועמדות |
| פרס סטלייט | 15 בפברואר 2015 - טקס פרסי הסטלייט ה-19 | פרס סטלייט עבור הרכב השחקנים הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה |  | זכייה |
| פרס התאחדות הכותבים של אמריקה | 14 בפברואר 2015 | פרס התאחדות הכותבים לטלוויזיה עבור סדרה חדשה | הניק | מועמדות |
| טקס פרסי הפיבודי ה-74 | 16 באפריל 2015 | פרס הפיבודי |  | זכייה |
הערות שוליים

↑  Cinemax’s ‘The Knick’ Renewed for Season 2 Ahead of Series Premiere, לורה פרודום, מגזין וראייטי, 10 ביולי 2014
↑  Cinemax Confirms Returns of 'Banshee', 'Strike Back' & 'The Knick'
↑  'The Knick' Portrays Gilded-Age Gore - The Wall Street Journal, וול סטריט ג'ורנל, 24 ביולי 2014
↑  How Accurate Is The Knick’s Take on Medical History? - Slate.com, מגזין סלייט, 8 באוגוסט 2014
↑  עידו ישעיהו‏, "The Knick": למה התכנסנו כאן בעצם?, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2014
↑  Steven Soderbergh and Clive Owen Team Up for New Cinemax Original Series "The Knick", 25 ביולי 2013
↑  ‘The Knick’ Starring Clive Owen & Directed by Steven Soderbergh to Premiere August 8 on Cinemax - Ratings, TVbytheNumbers
↑  The Cocaine, the Blood, the Body Count : Modern Medicine, Circa 1900, in Soderbergh’s ‘The Knick’, ג'ניפר שוסלר, הניו יורק טיימס, 1 באוגוסט 2014
↑  ‘The Knick’: Cinemax Orders Script for Season 3 Premiere (EXCLUSIVE), אליזבת' וגמייסטר, וראייטי, 18 בדצמבר 2015
↑  Steven Soderbergh Says More ‘The Knick’ Is Coming, Reveals Rough Plan For Season 3 & Beyond, רודריגו פרז, Indiewire, 21 בדצמבר 2015
| פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 2005 | הצל אותי |  |
| 2006 | האנטומיה של גריי: ג'סטין צ'יימברס • אריק דנה • פטריק דמפסי • קתרין הייגל • טי אר ייט • סנדרה או • ג'יימס פיקנס • אלן פומפאו • שרה רמירז • קייט וולש • איזאיה וושינגטון • צ'נדרה וילסון |  |
| 2007 | מד מן: בריאן באט • אן דודק • מיכאל גלדיס • ג'ון האם • כריסטינה הנדריקס • ג'נוארי ג'ונס • וינסנט רטיזר • רוברט מורס • אליזבת מוס • קירנן שיפקה • מגי סיף • ג'ון סלאטרי • ריץ' סומר • אהרון סטאטון |  |
| 2009 | דם אמיתי: כריס באואר • מכד ברוקס • אנה קאמפ • נלסן אליס • מישל פורבס • מריאנה קלבנו • ראיין קוואנטן • טוד לאו • מיכאל מקמילן • סטיבן מוייר • אנה פקווין • ג'ים פארק • קרי פרסטון • ויליאם סנדרסון • אלכסנדר סקארסגארד • סם טראמל • רוטינה וסלי • דברה אן וול |  |
| 2012 | המתים המהלכים: אנדרו לינקולן • שרה ויין קליס • לורי הולדן • נורמן רידוס • סטיבן יאון • לורן כהן • צ'נדלר ריגס • מליסה מקברייד • סקוט וילסון • דנאי גורירה • מייקל רוקר• דייוויד מוריסי |  |
| 2013 | כתום זה השחור החדש: טיילור שילינג • לורה פריפון • מיכאל הרני • מישל הרסט • קייט מאלגרו • ג'ייסון ביגס |  |
| 2014 | הניק: קלייב אוון • ג'רמי בוב • ג'ולייט ריילנס • איב יוסון • מייקל אנגרנו • כריס סאליבן • קארה סימור • אריק ג'ונסון • דייוויד פיירו • מאיה קאזאן • לאון אדיסון בראון • גריינג'ר היינס • מאט פרואר |  |
| 2015 | פשע אמריקאי: פליסיטי האפמן • טימותי האטון • אי. ארל בראון • ריצ'רד קברל • רג'ינה קינג • קייטלין ג'רארד • בניטו מרטינז • פנלופה אן מילר • אלביס נורסקו • ג'וני אוריץ |  |
| 2016 | זרה: קטרינה באלף • סם היואן • טוביאס מנזיס • לוטה ורביק • לורה דונלי • סטיבן קרי • דאנקן לקרואה • גרנט או'רורק • גארי לואיס • גרהם מקטביש • סטיבן וולטרס • סיימון קאלו • נל הדסון • דומיניק פינון • סטנלי ובר • ריצ'רד רנקין • סופי סקלטון • אנדרו גאוור • רוזי דיי • קלייב ראסל • פרנסס דה לה טור |  |
| 2017 | פולדארק: רובי בנטל • קרוליין בלקיסטון • כריסטיאן בראסינגטון • אליס צ'אפל • ביטי אדני • ג'ק פרת'ינג • שון גילדר • ג'ון נטלס • לוק נוריס • היידה ריד • הארי ריצ'רדסון • אלינור טומלינסון • איידן טרנר • ג'וש וייטהאוס • גבריאלה ויילד • טום יורק |  |
המגן (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

בתמונה - מימין: קתרין דנט (מגלמת את דני סופר), סי-סי-אייץ' פאונדר (קלודט וימס), בניטו מרטינז (דייוויד אסוודה), מייקל צ'יקליס (ויק מאקי), מייקל ג'ייס (ג'וליאן לואו), ג'יי קארנס (דאץ' וגנבאך) וקני ג'ונסון (קרטיס למנסקי). יושב: וולטון גוגינס (שיין ונדרל)
 סוגה:  דרמת פשע המשכית
 יוצרים:  שון ראיין 
 כותבים:  שון ראיין 
 בימוי:  שון ראיין 
 שחקנים:  מייקל צ'יקליס   וולטון גוגינס   בניטו מרטינס   קרול קריסטין   הילריה פאונדר   ג'יי קארנס   קתרין דנט   מייקל ג'ייס   דייוויד ריס סנל   קני ג'ונסון   פורסט ויטאקר   גלן קלוז   אלכס או'לאפלין
 פסקול:  The Shield: Music from the Streets 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 מספר עונות:  7 
 מספר פרקים:  88 
 הפקה
 מפיק:  מייקל צ'יקליס 
 חברת הפקה:  FX Networks 
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה, הולו 
 אורך פרק:  47 דקות
 שידור
 רשת שידור:  FX
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 3   AXN (עונות 1–4)   HOT Zone
 תקופת שידור מקורית:  12 במרץ 2002 – 25 בנובמבר 2008
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המגן (באנגלית: The Shield) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית, ששודרה ברשת FX בארצות הברית החל משנת 2002. הסדרה מספרת את סיפורם של ארבעה שוטרים מושחתים במחוז של לוס אנג'לס. יוצר הסדרה הוא שון ראיין (שלאחר מכן צירף אליו את קורט סאטר) והכוכב הראשי הוא מייקל צ'יקליס, שזכה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב על גילום דמותו של ויק מאקי, הדמות הראשית בסדרה. שידורה של העונה השביעית והאחרונה החל בארצות הברית ב-2 בספטמבר 2008, ופרק הסיום של הסדרה שודר ב-25 בנובמבר 2008. הסדרה שודרה גם בישראל החל משנת 2003 בערוץ 3, וארבע העונות הראשונות שודרו מאוחר יותר גם בערוץ AXN. ב-2012 החלו שידורים חוזרים של כל פרקי הסדרה בערוץ HOT Zone.
רקע

עלילת הסדרה מתרחשת במחוז פרמינגטון, מחוז בדיוני של לוס אנג'לס שבקליפורניה, המאוכלס בעיקר על ידי לטינים ושחורים. קודם לעלילת הסדרה הוקמה במחוז תחנת משטרה חדשה וניסיונית והפיקוד עליה הופקד בידיו של דייוויד אסוודה (מגולם על ידי בניטו מרטינס). ייסוד "יחידת ההסתערות" (Strike Team), יחידה מיוחדת שמטרתה להילחם בכנופיות הרחוב, הופקד בידיו של הבלש ויקי מאקי (מייקל צ'יקליס), למגינת לבו של אסוודה, ומאקי צירף אליה שלושה בלשים; שיין ונדרל (וולטון גוגינס), רוני גרדוקי (דייוויד ריס סנל) וקרטיס "לם" למנסקי (קני ג'ונסון). דמויות נוספות הן: קורין מאקי, אחות בבית-חולים ואשתו של ויק, קלודט וימס, בלשית (מגולמת על ידי סי-סי-אייץ' פאונדר), הולנד "דאץ'" וגנבאך, השותף של וימס (ג'יי קארנס), דני סופר (קתרין דנט), וג'וליאן לואו (מייקל ג'ייס), שניהם שוטרי סיור. אלו הן הדמויות בעונה הראשונה ואליהן הצטרפו דמויות נוספות עם התקדמות הסדרה.
רקע > עלילה ראשית

ויק מאקי ושלושת חבריו ליחידה הם בלשים יעילים באופן יוצא דופן בפיצוח תיקים, כפי שהעיד מפכ"ל המשטרה בעונה מתקדמת: "היחידה הזו מפצחת תיקים בקצב הכי מהיר בעיר". אך הארבעה אינם שוטרים רגילים, כפי שלומד הצופה כבר בפרק הראשון, וגם "המגן" אינה סדרה רגילה. בפרק זה יורה מאקי למוות בראשו של בלש צעיר, טרי קראולי, שהושתל ביחידה על-מנת להביא ראיות שהארבעה, ומאקי בראשם, עוברים על החוק. "אתה חושב שמאקי עובד עבור סוחר הסמים?" שואל קראולי את אסוודה כאשר האחרון מנסה לשכנע אותו למצוא ראיות על הארבעה. "אני חושב שסוחר הסמים עובד עבור מאקי" משיב אסוודה.
מאקי מצטייר לפני הצופה כאדם וכאב טוב, אך גם כרוצח וגנב. "מאקי הוא אדם מסוכן אם אתה פושע, ומוסרי אם אתה אישה במצוקה או ילדיו האוטיסטים. מנקודת מבט אחת מאקי הוא שוטר מושחת. מזווית ראייה אחרת מאקי פועל ב'דרכים משלו' כדי להשיג 'צדק'" כותבת מירב קריסטל עבור ynet.
מאקי וחבריו ליחידה מנסים, בדרך כלל בהצלחה, לתמרן בין פיצוח תיקים והשלטת סדר ברחובות פרמינגטון, לבין גנבת כספי סמים, במטרה להעשיר את עצמם.
פרקים

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 12 במרץ 2002 | 4 ביוני 2002 |
|  | 2 | 13 | 13 | 7 בינואר 2003 | 1 באפריל 2003 |
|  | 3 | 15 | 15 | 9 במרץ 2004 | 15 ביוני 2004 |
|  | 4 | 13 | 13 | 15 במרץ 2005 | 14 ביוני 2005 |
|  | 5 | 11 | 11 | 10 בינואר 2006 | 21 במרץ 2006 |
|  | 6 | 10 | 10 | 3 באפריל 2007 | 5 ביוני 2007 |
|  | 7 | 13 | 13 | 2 בספטמבר 2008 | 25 בנובמבר 2008 |
פרסים

"המגן" הייתה מועמדת לפרסים רבים מאז עלתה למסכים, בהם פרס אמי, גלובוס הזהב, ולוויין הזהב, ורשמה אף מספר זכיות, בהן:
פרס אמי (שחקן ראשי בסדרת דרמה), ניתן לשחקן מייקל צ'יקליס על גילום דמותו של ויק מאקי (2002)
פרס גלובוס הזהב (סדרת הדרמה הטובה ביותר) (2002)
פרס גלובוס הזהב (השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה), ניתן לשחקן מייקל צ'יקליס על גילום דמותו של ויק מאקי (2003)
אקוומן

ערך זה עוסק בדמות בדיונית של גיבור-על. אם התכוונתם לסרט, ראו .
| --- | --- |

אקוומן, כפי שהופיע בחוברת Aquaman Vol.7 #1 מנובמבר 2011. אמנות מאת אייבן רייס
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הזהב: More Fun Comics #73 (נובמבר 1941) גרסת תור הכסף: Adventure Comics #211 (אפריל 1955) גרסת "שנה מאוחר יותר": Aquaman: Sword of Atlantis #40 (מאי 2006) גרסת ה-52 החדשים: Justice League Vol.2 #1 (אוקטובר 2011) גרסת הלידה מחדש: DCU: Rebirth #1 (יולי 2016) גרסת תור הזהב המחודש: The New Golden Age #1 (ינואר 2023)
 הופעה אחרונה:  גרסת תור הזהב: All-Star Squadron #60 (אוגוסט 1986) גרסת "שנה מאוחר יותר": Final Crisis #7 (מרץ 2009)
 יוצרים:  מורט ויזינגר, פול נוריס
 גילום הדמות:  ג'ייסון מומואה ("ליגת הצדק", "אקוומן", "ליגת הצדק: גרסת סניידר")
 מידע
 שם אמיתי:  אורין בן-אטלן   ארתור קורי
 כינויים:  מלך הים   דייר המעמקים
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אל למחצה
 מקצוע:  גיבור-על, שומר מגדלור, שליט
 כוחות:  יכולת הסתגלות אמפיבית  טלפתיה ושליטה מנטלית על חיי הים  יכולת ריפוי עצמי מוגבר  חושים מוגברים (כולל ראות אפלה, אינפרא אדום ואלקטרומגנטית)  כוח, מהירות וסיבולת-על (אפילו במעמקי האוקיינוס בהם הלחץ עצום)  חסינות לקור מקפיא  יכולת הסוואה תת-ימית  יד ימין עשויה ממים ובעלת תכונות מיסטיות
 כלי נשק:  הטריידנט של פוסידון, יד ימין עשויה ממים ובעלת תכונות מיסטיות
 חבר בקבוצה:  ליגת הצדק, משפחת המלוכה האטלנטית, האחרים
 חבר לשעבר בקבוצה:  משפחת אקוומן, ליגת הצדק בע"מ, ליגת הצדק דטרויט, חיל הפקחים השחורים, חיל הפקחים הלבנים, מועצת האו"ם, שותפם של אקוולאד, אקווגירל, מירה וטופו
 אזרחות:  אטלנטיס, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  אטלנטיס 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אטלן ואטלנה (הורים) טום קורי (אב מאמץ) דרין (אח מאמץ) אורם מריוס ודבי פרקינס (אחים חורגים) מירה (אישה) הילה (גיסה) האומונד וקראקן (דודים) הונסו ולורליי (סבים) ארתור קורי הבן, קוריאן, איי ג'יי (בנים)
 אויבים:  מאסטר האוקיינוס, אוכל נבלות (קומיקס), Awesome Threesome, Fisherman, בלאק מנטה, קינג שארק, Deep Six 
 
אקוומן (מאנגלית: Aquaman, איש המים) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות קומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת More Fun Comics #73 מנובמבר 1941, ונוצרה על ידי הכותב מורט ויזינגר והמאייר פול נוריס. דמותו הופיעה בהתחלה כדמות משנית לדמויות המרכזיות של DC קומיקס, ומאוחר יותר החלה לככב בגיליון משלה. במשך תקופת החייאתם מחדש של גיבורי-העל מסוף שנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20, אקוומן הפך לחבר מייסד של ליגת הצדק. מאז שנות ה-90 ועד היום הפכה דמותו רצינית יותר מאשר הופעותיו הקודמות, עם סיפורים המדגישים את העול בו נושא מלך אטלנטיס.
בתקופה שלאחר המשבר האינסופי מ-2005 ועד לאירועי המשבר האחרון של שנת 2008 חלק בנטל הדמות אדם בשם ארתור ג'יימס קורי, לאחר שעקבותיו של אורין נעלמו. בעקבות אופן תיאור הדמות בסדרות האנימציה "חברי העל" החל משנות ה-60, נוצר הרושם כי היא דמות חלשה והיא נעשתה למושא ללעג מצד קוראי קומיקס ואף מצד סדרות קומדיה, ביניהן "המפץ הגדול". דבר זה הביא את DC להעמקת ולשיפור כוחותיו של אקוומן. סיפורי קומיקס מודרניים מתארים את אקוומן כמהורהר ורציני, אשר נלחם במוניטין הרע שיצא לו.
דמותו של אקוומן מדורגת במקום ה-52 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
ביוגרפיה בדיונית > תור הזהב

| --- | --- |
 :  ראו גם – תור הזהב של הקומיקס
סיפור המקור של הדמות הוצג במילים שלה, בחוברת בה הופיעה לראשונה. לפי סיפור המקור, אורין נולד לחוקר תת-ימי מפורסם, שעם מות אשתו לאחר הולדת בנם ניסה להשקיע את צערו בפתרון מסתורי העולם התת-ימי. תגליתו הגדולה הייתה עיר עתיקת יומין השוכנת במעמקים ואשר אף צוללן לא הצליח להגיע אליה. הוא יצר לעצמו בית באחד הארמונות וגר שם, לומד וחוקר את אלה החיים מתחת לפני הים. הוא זה שלימד את אורין כיצד לחיות במעמקים, לקבל חמצן ממימי האוקיינוס עצמם ולהשתמש בכוחו העצום של הים כדי לחשל את גופו ולהפכו לזריז כדג. לפיכך, אורין הפך לאדם החי ומשגשג מתחת לפני הים, בהשתמשו באימונים שהקנה לו אביו ועל ידי מאות סודות מדעיים.
בתחילת הופעתו בתור הזהב של הקומיקס, אקוומן היה יכול לנשום מתחת למים באמצעות זימים, היה לו כוח על-אנושי שמאפשר לו לשחות במהירויות על, וכן הייתה לו היכולת לתקשר עם החיים בים ולגרום להם לעשות כרצונו. במקור, הוא תואר כמתקשר עמם בשפתם ולא בטלפתיה, ורק כאשר היו קרובים אליו. הרפתקאותיו של אקוומן התרחשו בכל רחבי העולם, ובסיסו היה מקדש עתיק באטלנטיס האבודה, שחבויה מתחת לפני הים.
במהלך הרפתקאותיו בתקופת מלחמת העולם השנייה, רוב יריביו של אקוומן היו מפקדי צוללות נאצים ונבלים ממדינות הציר. בשאר הרפתקאותיו משנות ה-40 וה-50, הוא נאלץ להתמודד עם פושעים ברחבי הימים כמו פיראטים וכאלה אחרים המהווים איום לחיי הים.
ביוגרפיה בדיונית > תור הכסף והארד

| --- | --- |
 :  ראו גם – תור הכסף של הקומיקס, תור הארד של הקומיקס
החל משנת 1959, סיפור הרקע של אקוומן שוכתב מחדש. דמויות משנה נוספות הוצגו ונעשו מספר תיקונים לדמות, למקורה, לכוחותיה ולאישיותה.
בחוברת Adventure Comics #260 ממאי 1959 התגלה כי שמו האמיתי של אקוומן הוא ארתור קורי, בנם של טום קורי - שומר מגדלור - ואטלנה, מלכה מנודה מהעיר אטלנטיס האבודה והתת-קרקעית. אקוומן מגלה בגיל צעיר שיש לו כוחות על שונים, יכולת הישרדות מתחת למימי האוקיינוס ותיקשור עם חיי הים. ארתור מחליט להשתמש בכישוריו כדי להפוך למגן האוקיינוסים של כדור הארץ. התגלה כי בהרפתקאותיו המוקדמות ארתור קרא לעצמו בשם "אקווהבוי" (ילד המים), וכי הוא פגש במקרה אחד בסופרבוי. כאשר הוא גדל, ארתור החליט לקרוא לעצמו "אקוומן".
לאחר מותה של אשתו, טום קורי פגש בבת אנוש רגילה ונשא אותה לאישה. לשניים נולד בן בשם אורם קורי, אחיו למחצה של ארתור. אורם היה ילד בעייתי שגדל בצל אחיו, אשר חילץ אותו ללא הרף מהסתבכויות עם החוק. הוא גדל לשנוא את אקוומן משום שמעולם לא היה יכול לקבל כוחות כמו שלו, ומשום שהאמין שאביהם העדיף את ארתור על פניו. עקבותיו של אורם נעלמו לאחר שחלה באמנזיה, והוא צץ לאחר שנים כיריבו המושבע של אקוומן, "אדון האוקיינוס".
יכולתו של ארתור קורי לתקשר עם חיי הים הורחבה עד לתקשורת טלפתית אפילו למרחקים עצומים, וגם פיתח חולשה - עליו לבוא במגע עם מים לפחות אחת לשעה, אחרת ימות.
ביוגרפיה בדיונית > תור הכסף והארד > בני ברית ואויבים

דמותו של אקוומן נכללה ברוב חוברות הקומיקס של ליגת הצדק משנות ה-60 החל מהרפתקאתם הראשונה, וגם היה לחבר מייסד, כפי שנראה בפלאשבק בחוברת Justice League of America #9 מפברואר 1962.
דמויות המשנה ואויביו של אקוומן הלכו וגדלו עם הוספתו של אקוולאד, יתום צעיר ומנודה ממושבה אטלנטית אותו לוקח אקוומן תחת חסותו. כמו כן, אקוומן גילה את העיר הבדיונית השקועה ניו-ונציה, שהפכה לבסיסו לתקופת מה. אקוומן הוכר כבנה של אטלנה ונבחר ברוב קולות להפוך למלך החדש בעקבות מותו של העוצר, שלא היו לו יורשים. בתקופה זו, אקוומן פגש את מירה, מלכה מממד תת-קרקעי, ונישא לה. נולד להם בן בשם ארתור ג'וניור.
הסדרה משנות ה-60 הציגה אסופת נבלי-על רבים כ"אדון האוקיינוס" (אחיו חולה האמנזיה אורם קורי), "מנטה שחורה", "הדייג", "סירנה", "אוכל נבלות" וארגון הטרור O.G.R.E. חברים נוספים בצוותו של אקוומן כללו את שדת המים קוויספ, המדען האטלנטי נוידיס וולקו - שהיה ליועצו המלכותי של אקוומן וטוּלה (הידועה כאקווגירל), נסיכה אטלנטית ומושא אהבתו של אקוולאד.
לאחר שהפך למלך אטלנטיס, אקוומן החל בתוכנית להציג מחדש לעולם החיצון את אטלנטיס האבודה והסודית. לאחר שהוא נודה מכס המלכות בידי "הכריש", הוא בחר להפוך לגיבור-על רגיל יותר, ודוקטור וולקו תפס את השלטון.
ביוגרפיה בדיונית > תור הכסף והארד > סופו של עידן

באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, עם ביטולה הזמני של סדרת אקוומן, הוא הפך למנהיג ליגת הצדק. בקשת סיפור שהציגה את פלישתם של ציידי מאדים החוצניים, אקוומן נאלץ להגן על כדור הארץ לאחר שמרבית מחברי הליגה נעדרו, והוא זה שלקח על עצמו לפרק את הקבוצה. הוא גייס ואימן ארבעה חברים חדשים - ג'יפסי, וייב, ויקסן וקומנדר סטיל ומיקם את בסיס הקבוצה בבונקר תת-קרקעי בדטרויט, מישיגן לאחר שבסיס הלוויין של הליגה הופצץ בעקבות הפלישה. מעורבותו של אקוומן בליגה הופסקה בחוברת מספר 243 מאוקטובר 1985, כאשר הוא עזב לטובת הידוק מערכת יחסיו עם מירה.
ביוגרפיה בדיונית > העידן המודרני

| --- | --- |
 :  ראו גם – העידן המודרני של הקומיקס
לאחר המיני סדרה המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1985, כמה מהדורות מוגבלות קצרות החלו בהרצה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. אקוומן נצפה כשהוא לובש תלבושת כחולה כהה חדשה, וכן מספר אלמנטים מסיפור המקור של תור הכסף הורחבו, כולל מערכת יחסיו עם אחיו החורג "אדון האוקיינוס". המהדורות המוגבלות גם הוסיפו מספר אלמנטים מיסטיים למיתולוגיית הדמות והמציאו מחדש את אדון האוקיינוס כמכשף. אקוומן שב לתלבושתו הרגילה באירוע הקרוסאובר "פלישה" מסוף שנת 1988.
ביוגרפיה בדיונית > העידן המודרני > כיוון חדש

אקוומן קיבל סדרה חדשה משלו בשנית באוגוסט 1994, שהחלה בכתיבתו של פיטר דייוויד בעקבות המיני סדרה Aquaman: Time and Tide. סדרה זו הייתה ההרצה הארוכה ביותר של הדמות, ונמשכה כ-75 גליונות עד לינואר 2001. דייוויד פרש ממלאכת הכתיבה בחוברת מספר 46, לאחר שעבד על הסדרה כארבע שנים, והחליפו אותו כותבים כדן אבנט, אנדי לאנינג, אריק לארסן ודן ג'ורגנס.
דייוויד החל כאשר העניק לאקוומן מראה חדש, שכעת נראה עם שיער ארוך והוא מעוטר בזקן. בעקבות תגליותיו כשקרא את "קורות אטלנטיס", אקוומן פורש בחזרה לאוקיינוס. אקוולאד מוצא אותו כמה שבועות לאחר מכן שקוע במחשבותיו במערה, כששערו ארוך וזקנו עבות. מעט לאחר מכן, אקוומן מאבד את ידו השמאלית כאשר הנבל המטורף כריבדיס גוזל את יכולתו לתקשר עם יצורי הים ולוכד את ידו בבריכה ששורצת בדגי פיראניה. הדבר גורם לאקוומן להשתגע, והוא מתחיל לחלום חלומות נבואיים. בחפשו אחר "סמל מסחרי" לעצמו, הוא מחבר ראש חנית עם צלצל במקום ידו החסרה. חולצתו הכתומה הקלאסית נקרעה מעליו בקרב נגד לובו, והוא מחליפה בשריון גלדיאטורי. לאחר השמדתו של הצלצל, ידו של אקוומן מוחלפת בתותב קיברנטי בעל מכניזם המאפשר לו לשלוט בצלצל.
קשת הסיפור העיקרית הגיעה לשיאה בחוברת מספר 25, ונגעה לחמש ערי אטלנטיס האבודות. אקוומן מתמודד מול גזע חוצני פולש שקשור למקורותיהם של האטלנטים, ועליו לחפש את הערים האבודות ולאחד אותן כנגד אותו אויב. קשת הסיפור מקבעת את דמותו כ"המלך הלוחם", והוא הופך לכוח פוליטי משפיע השולט ללא כל עוררין על כל הערים האטלנטיות. יתרת הרצתו של דייוויד מתרכזת באורין המקבל עליו את ירושתו ואת תוארו כמלך. בתקופה זו הוא מגלה שרידים של ספינה חייזרית מתחת לפוסידוניס, משתלט עליה, ומחזיר את פוסידוניס אל מעל לפני הים. השינויים התרבותיים שמתרחשים כתוצאה מכך - כולל תיירות ומחויבויותיו כגיבור וכמלך - מעלים את המתחים בינו לבין הכוחות הפוליטיים בעיר. בתקופה זו אשתו מירה חוזרת מהממד החיצוני בו הייתה כלואה וחזרה לה שפיותה, ואקוומן מונע ניסיון הפיכה של קוריאק ויועצו וולקו. הצלצל השני שלו נהרס אף הוא, והוא מחליף אותו בתותב מוזהב שפותח בידי מדענים אטלנטיים ואשר מסוגל לשנות את צורתו בפקודה. לאחר מלחמה קצרה עם מדינה יבשתית, אקוומן מרחיב את השפעתה של אטלנטיס על ידי סיפוחה של המדינה אליה.
ביוגרפיה בדיונית > העידן המודרני > הפסקה בין חוברות

למשך שנתיים, לא הייתה לאקוומן סדרה משלו, אך עלילתו סופרה דרך הופעות אורח בסדרות אחרות. הוא הצטרף לליגת הצדק שהוקמה מחדש, ושימש כחבר עד לאירועי "עולמנו במלחמה" של שנת 2001, בו אקוומן והעיר פוסידוניס נעלמו ונחשב כי העיר הושמדה בידי גשש של הנבל אימפריאקס. במקומה נוצר קרע במימי האוקיינוס וחברי הליגה הציבו הולוגרמה עצומת ממדים של אקוומן מעליו שתשמש כמשואה לאזהרת ספינות וכסימון לאטלנטים אם ימצאו את דרכם חזרה.
ליגת הצדק גילתה כי העיר עדיין נמצאת, והיא פשוט ממוגנת באורח קסם, אך היא בחורבות וכנראה לא מאוכלסת. האטלנטים היו לכודים בעבר הרחוק, לשם שלח אותם טמפסט (גארת', אקוולאד לשעבר) כמוצא אחרון כשנראה כי העיר תושמד בידי הגשש. אולם, הם שועבדו שם בידי אבותיהם הקדומים, המונהגים בידי המכשפה העוצמתית גאממניי, ואקוומן עצמו נהפך למים חיים ונכלא בבריכה מעוטרת. במשך הזמן, הציוויליזציה קרסה ורק גאממניי שרדה בינות החורבות.
לאחר מספר חודשים (15 שנים עבור האטלנטים), ליגת הצדק שחררה את אקוומן מהבריכה בה היה כלוא, והוא הצליח לנתק את השפעתה של גאממניי מעל העיר החרבה כאשר הטביע את העיר. בזמן שלחם בגאממניי, חברי הליגה החזירו את האטלנטים למקום מושבם הראוי, ואלה החלו בבנייה מחדש של עירם.
ביוגרפיה בדיונית > העידן המודרני > חזרה למקורות

כרך שישי של הדמות החל מעט לאחר מכן בכתיבתו של ריק וייץ', שביקש לקחת את הדמות לכיוון מיסטי יותר. הסדרה החדשה רצה למשך 57 גליונות החל מפברואר 2003. אקוומן הואשם על ידי עמו בלקיחתם חזרה בזמן, ונגזר דינו למות. הוא נמלט ופגש בגבירת האגם, שהעניקה לו תותב חדש המורכב ממים מיסטיים ובעל תכונות בלתי רגילות. החל מכאן, אקוומן חזר למראהו הרגיל - חולצה כתומה, שיער קצר וללא זקן, אך הוא לא שב לעירו למשך כמה שנים.
בהמשך, אקוומן הגיע לסן דייגו לאחר שרעידת אדמה השקיעה חצי מהעיר לתוך האוקיינוס השקט. הוא גילה שהרבה אנשים שרדו את האסון וקיבלו את היכולת לנשום מתחת למים, והוא עזר להם לבנות מחדש את החלק השקוע של העיר, לו קראו בשם סאב-דייגו ("דייגו התחתית"). בזמן זה עזרה לאקוומן שותפה חדשה בשם לורנה, שהפכה ברבות הימים לאקווגירל החדשה. היא הייתה היחידה מתושבי דייגו השקועה שיכולה לנשום אוויר ומים גם יחד. גלותו של אקוומן התגלתה כמזימה שאורגנה בידי מעגל מכשפים שעלו לכוח באמצעות ידע שרכשו בעידן הקדום. הוצע לו מעמד המלך אך הוא סירב.
באירוע המשבר האינסופי, אטלנטיס הושמדה בידי הספקטר ורבים מתושביה נהרגו, כולל בנו של אקוומן קוריאק וחברו הטוב וולקו. אקוומן הוביל את השורדים לסאב-דייגו בתקווה ששני העמים האבודים יוכלו לעזור אחד לשני. כאשר "מנטה שחורה" התקיף את העיר השקועה, אקוומן הביס אותו והשאיר אותו למות כשדגים טורפים סובבים אותו.