stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון לה סרמיקה

| --- | --- |

אצטדיון לה סרמיקה, דצמבר 2017
 שמות קודמים:  קאמפו דל ויאריאל (1923–1925)   אל מדריגל (1925–2017)
 כתובת:  Calle Blasco Ibáñez, 2
 מיקום:  ספרד ויאריאל, הקהילה הולנסיאנית, ספרד
 קואורדינטות:  39°56′39″N 0°06′13″W﻿ / ﻿39.944167°N 0.103611°W﻿ / 39.944167; -0.103611
 תקופת הפעילות:  17 ביוני 1923 – הווה (101 שנים)
 שופץ:  1952, 2005
 בעלים:  ויאראל
 מפעיל:  ויאראל
 משטח:  דשא
 קבוצות:  ויאריאל (1923–הווה)
 מושבים:  23,500‏
 ממדי משטח:  105 מ' × 68 מ'
 he
 
אצטדיון לה סרמיקה (בספרדית: Estadio de la Cerámica), אשר עד שנת 2017 נקרא בשם אל מדריגל (בספרדית: El Madrigal), הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בוויאריאל שבספרד, המכיל 23,500 מקומות ישיבה, ומשמש את קבוצת ויאריאל מליגת הכדורגל הספרדית.
האצטדיון נפתח ב-17 ביוני 1923 ושמו הראשון היה קמפו דל ויאריאל. השם נשמר עד שנת 1925 ואז שונה לאל מדריגל. בקיץ 1952 הורחבו ממדי המגרש מ-95 מטר על 65 מטר ל-105 מטר על 65 מטר. המגרש הורחב כדי להידמות לאצטדיון האולימפי בהלסינקי בו נערכו משחקים מאולימפיאדת הלסינקי בשנת 1952.
ב-8 בינואר 2017 שונה השם לאצטדיון "לה סרמיקה".
הערות שוליים

↑  "Estadio de la Cerámica" (בספרדית). Villarreal CF. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ספרדי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסונטה סקוטו

אסונטה סקוטו (באיטלקית: Assunta Scutto; נולדה ב-17 בינואר 2002) היא ג'ודוקא איטלקייה המתחרה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג.
קריירה

אסונטה סקוטו נולדה בנאפולי, איטליה והחלה את הקריירה שלה בענף הג'ודו בשנת 2007 כבר בגיל חמש, במכון של ג'אני מדלוני, אביו של האלוף האולימפי במשקל עד 73 ק"ג מאולימפיאדת סידני (2000), ג'זופה מדלוני.
היא השתתפה באליפויות העולם טשקנט 2022 ודוחה 2023, כשבשתיהן סיימה עם מדליית ארד. שנה לאחר מכן באליפות העולם באבו דאבי, היא שיפרה את הישגה וזכתה במדליית הכסף.
באולימפיאדת פריז 2024 היא סיימה במקום השביעי בקטגוריית המשקל שלה.
במסגרת תחרויות הגראנד סלאם זכתה בארבע מדליות זהב ובמדליית ארד אחת.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות |
| 2023 | גראנד סלאם | אסטנה | קזחסטן קזחסטן |
| 2023 | גראנד סלאם | באקו | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| 2023 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות |
הערות שוליים

↑  ג'ודו, אסונטה סקוטו שוב זוכה במדליית הארד באליפות העולם! זכייה שנייה ברציפות באליפות העולם במשקל עד 48 ק"ג (באיטלקית)
אסון תעלת למאנש

| --- | --- |
 תאריך:  24 בנובמבר 2021
 קואורדינטות:  51°09′27″N 1°50′57″E﻿ / ﻿51.1574963°N 1.8491113°E﻿ / 51.1574963; 1.8491113
 הרוגים:  27 
 נעדרים:  1 
 ניצולים:  2 
  (למפת הים הצפוני מוגדלת) נורווגיה שוודיה דנמרק גרמניה הולנד בלגיה צר. הממלכה המאוחדת  איי שטלנד  אורקני האוקיינוס האטלנטיאסון תעלת למאנש(למפת הים הצפוני רגילה) נורווגיה שוודיה דנמרק גרמניה הולנד בלגיה צר. הממלכה המאוחדת  איי שטלנד  אורקני האוקיינוס האטלנטיאסון תעלת למאנש(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אסון תעלת למאנש(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אסון תעלת למאנש
 
אסון תעלת למאנש התרחש ב-24 בנובמבר 2021 בתעלת למאנש, ובמהלכו התהפכה ספינה שהובילה מסתננים לבריטניה, ונספו 27 איש שהיו על הסיפון. מדובר באסון הטביעה הקטלני ביותר הידוע בהיסטוריה המודרנית של התעלה.
רקע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
משבר ההגירה באירופה שהחל בשנת 2015 כלל הגירה הולכת וגוברת של פליטים ומהגרי עבודה לאירופה.
בתקופה האחרונה, מספר משמעותי של מהגרים חצו את תעלת למאנש מצרפת כדי להסתנן לבריטניה באופן לא חוקי. זה כלל 25,700 מהגרים שחצו את הערוץ בין תחילת 2021 למועד התקרית.
האסון

ב-24 בנובמבר 2021, דוגית נושאת 30 מהגרים התהפכה בתעלת למאנש ליד קאלה ודנקרק, צרפת, בדרכה לאנגליה. 27 בני אדם טבעו למוות, שניים נוספים שרדו וניצלו, ועוד נעדר. בין ההרוגים חמש נשים וילד. האירוע הוא אסון הטביעה הגדול ביותר אי פעם בתעלה.
חקירת האסון

4 אזרחים החשודים כמבריחי מהגרים נעצרו.
אליפות העולם בכדוריד 2013

| --- | --- |

 מארחת:  ספרד ספרד
 תקופת התחרות:  11 בינואר 2013 – 27 בינואר 2013 (17 ימים) 
 מספר משתתפות:  24
 הזוכה:   ספרד
 מספר משחקים:  84
 מספר שערים:  4529 (53.92 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  55- אנדרס אגרט דנמרק
 השחקן המצטיין:  מיקל האנסן  דנמרק
 → שוודיה 2011קטר 2015 ←
אליפות העולם בכדוריד 2013 היא אליפות העולם ה-23 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בספרד בין ה-11 בינואר ל-27 בינואר 2013. משחק הגמר נערך בברצלונה בפלאו סן ז'ורדי שכולל 16,500 מקומות.
ספרד זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

| תחרות | מקומות | נבחרות |
| --- | --- | --- |
| המדינה מארחת | 1 |  ספרד |
| אלופת העולם המכהנת | 1 |  צרפת |
| אליפות אירופה בכדוריד 2012 | 3 |  דנמרק  קרואטיה  סרביה |
| אליפות אסיה 2012 | 3 |  קוריאה הדרומית  קטר  ערב הסעודית |
| אליפות אפריקה 2012 | 3 |  מצרים  אלג'יריה  תוניסיה |
| אליפות אמריקה 2012 | 3 |  ברזיל  ארגנטינה  צ'ילה |
| אליפות אוקיאניה 2012 | 1 |  אוסטרליה |
| מוקדמות אירופה | 9 |  רוסיה  סלובניה  מונטנגרו  הונגריה  מקדוניה  איסלנד  גרמניה  בלארוס  פולין |
הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 4 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב שמינית הגמר.
הנבחרות שלא העפילו לשלב השני, התמודדו על "גביע הנשיא".
מהלך התחרות > בית א'

משחקי הבית נערכו בגרנוליירס באולם Palau d'Esports שמכיל 5,700 מקומות וברצלונה בפלאו סן ז'ורדי שמכיל 16,000 מקומות.
| מיקום | מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  גרמניה | 5 | 4 | 0 | 1 | 148 | 126 | 22 | 8 |
| 2 |  צרפת | 5 | 4 | 0 | 1 | 154 | 124 | 30 | 8 |
| 2 |  ברזיל | 5 | 3 | 0 | 2 | 122 | 127 | 5- | 6 |
| 3 |  תוניסיה | 5 | 3 | 0 | 2 | 123 | 123 | 0 | 6 |
| 5 |  ארגנטינה | 5 | 1 | 0 | 4 | 116 | 138 | 22- | 2 |
| 6 |  מונטנגרו | 5 | 0 | 0 | 5 | 117 | 142 | 25- | 0 |
מהלך התחרות > בית ב'

משחקי הבית נערכו בסביליה בהיכל סן פבלו שמכיל 9,500 מקומות.
| מיקום | מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  דנמרק | 5 | 5 | 0 | 0 | 184 | 136 | 48 | 10 |
| 2 |  רוסיה | 5 | 3 | 1 | 1 | 151 | 131 | 20 | 7 |
| 3 |  איסלנד | 5 | 3 | 0 | 2 | 153 | 136 | 17 | 6 |
| 4 |  מקדוניה | 5 | 2 | 1 | 2 | 142 | 143 | 1- | 5 |
| 5 |  קטר | 5 | 1 | 0 | 4 | 139 | 166 | 27- | 2 |
| 6 |  צ'ילה | 5 | 0 | 0 | 5 | 121 | 178 | 57- | 0 |
מהלך התחרות > בית ג'

משחקי הבית נערכו בסרגוסה באולם Pabellón Príncipe Felipe שמכיל 11,000 מקומות.
| מיקום | מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  סלובניה | 5 | 5 | 0 | 0 | 151 | 130 | 21 | 10 |
| 2 |  פולין | 5 | 4 | 0 | 1 | 134 | 110 | 24 | 8 |
| 3 |  סרביה | 5 | 3 | 0 | 2 | 150 | 128 | 22 | 6 |
| 4 |  בלארוס | 5 | 2 | 0 | 3 | 135 | 120 | 15 | 4 |
| 5 |  ערב הסעודית | 5 | 1 | 0 | 4 | 95 | 145 | 50- | 2 |
| 6 |  קוריאה הדרומית | 5 | 0 | 0 | 5 | 116 | 148 | 32- | 0 |
מהלך התחרות > בית ד'

משחקי הבית נערכו במדריד באולם קאחה מחיקה שמכיל 12,500 מקומות.
| מיקום | מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  קרואטיה | 5 | 5 | 0 | 0 | 148 | 99 | 49 | 10 |
| 2 |  ספרד | 5 | 4 | 0 | 1 | 160 | 98 | 62 | 8 |
| 3 |  הונגריה | 5 | 3 | 0 | 2 | 147 | 120 | 27 | 6 |
| 4 |  מצרים | 5 | 1 | 1 | 3 | 130 | 123 | 7 | 3 |
| 5 |  אלג'יריה | 5 | 1 | 1 | 3 | 123 | 126 | 3- | 3 |
| 6 |  אוסטרליה | 5 | 0 | 0 | 5 | 66 | 208 | 142- | 0 |
הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |

1:  ספרד
2:  דנמרק
3:  קרואטיה
4:  סלובניה
5:  גרמניה
6:  צרפת
7:  רוסיה
8:  הונגריה
9:  ברזיל
10:  איסלנד
11:  מצרים
12:  מקדוניה
13:  תוניסיה
14:  פולין
15:  בלארוס
16:  סרביה
17:  אלג'יריה
18:  ארגנטינה
19:  ערב הסעודית
20:  קטר
21:  קוריאה הדרומית
22:  מונטנגרו
23:  צ'ילה
24:  אוסטרליה
ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדוריד במסגרת מוקדמות אירופה הוגרלה בבית א'. הנבחרת סיימה את הבית במקום השני וסיימה את השתתפותה.
הנבחרת הזוכה
אריה פישביין

| --- | --- |

 לידה:  25 אוקטובר 1954 (בן 69)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל חיל האוויר
 תקופת הפעילות:  1973–2001 (כ־28 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת טילי הוק  מפקד יחידת טילי פטריוט  קצין הדרכה ראשי  בית הספר לנ"מ  מפקד אגד נ"מ מרכז  מפקד כוחות הנ"מ
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל האגודה למען החייל  ראש הפרויקט לפיתוח המכ"ם לסוללות כיפת ברזל בחברת אלתא
 
אריה פישביין (נולד 25 באוקטובר 1954) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד מערך ההגנה האווירית בחיל האוויר.
שרותו הצבאי

פישביין התגייס לצה"ל בשנת 1973 עשה את כל שרותו במערך הנ"מ
במלחמת יום הכיפורים השתתף כחייל בתפקיד טכנאי מכ"ם בסוללת טילי הוק שהוצבה בשארם א-שייח'.
בשנת 1975 סיים קורס קצינים והחל תפקידו כקצין זוטר ובשנת 1977 מונה לשמש כמפקד סוללת טילי הוק משופר בסיני.
במהלך שירותו ביצע תפקידים נוספים וביניהם ראש מדור כשירות וכוננות, סמג"ד יחידת הוק, קצין מבצעים של מערך הנ"מ, מפקד בית הספר להוק, מפקד גדוד הוק וקצין הדרכה ראשי בבית הספר לנ"מ.
בשנת 1990 יצא כראש משלחת בת 50 קצינים וחיילים לארצות הברית ללימוד וקליטת סוללות הפטריוט. עם חזרתו מונה למפקדה הראשון של יחידת הפטריוט בישראל. סוללות הפטריוט פעלו לראשונה בישראל במהלך מלחמת המפרץ ב-1991. הסוללות הופעלו מכמה אזורים ברחבי הארץ ושיגרו טילי פטריוט להגנה כנגד טילי סקאד, שנשלחו לישראל מעיראק במהלך מלחמת המפרץ.
פישביין היה ממניחי היסודות בחיל האוויר לגיבוש תורת הלחימה וכתיבת הנהלים המבצעיים ליירוט טילים ורקטות. בתפקידו החל שיתוף פעולה מבצעי עם ארצות הברית להגנה מפני טילים.
בשנת 1995 מונה למפקד כוחות הנ"מ במרכז הארץ ומפקד בסיס רב חיילי בסירקין בתפקידו היה אחראי להגנה בפני טילים ומטוסים בגזרת המרכז. בשנת 1998 מונה לתפקיד מפקד מערך ההגנה האווירית (נ"מ) ובתפקיד זה קיבל החלטה על סיום הניסוי לקליטת נשים מקורס טיס למערך הנ"מ שהחל שנתיים קודם לכן ומעבר לקליטה מלאה של בנות לשירות כלוחמות נ"מ רגילות בתקן במקום בנים. מאז מהוות הנשים חלק נכבד מהמערך הלוחם במערך ההגנה האווירית.
בשנת 2000 בתוקף תפקידו הכריז על כניסה לכשירות מבצעית של סוללת החץ הראשונה בחיל האוויר.
תפקידי ניהול

פישביין פרש מצה"ל בשנת 2001. לאחר פרישתו ביצע מספר תפקידים אזרחיים וניהל מספר פרויקטים אזרחיים וביטחוניים כשהבולטים בהם היה תפקיד ראש הפרויקט לפיתוח המכ"ם לסוללות כיפת ברזל בחברת אלתא ושילובו במערכת כיפת ברזל ופרויקט פיתוח נוסף אחריו. בנוסף ניהל פישביין את אגף המכירות הביטחוני בחברת מירס ושימש כמנכ"ל האגודה למען החייל.
הוא בעל עסק עצמאי לייעוץ ארגוני עסקי ואסטרטגי ולמתן שירותי ניהול, "אפיק ייעוץ וניהול" ובמקביל משמש כמנכ"ל עמותת ידידי בית החולים מאיר.
בעבר מילא כמה תפקידי דירקטור במספר ארגונים כגון החברה הכלכלית במודיעין, חברת הנדל"ן נח (נכסי חייל) וחברת שירן.[דרוש מקור]
השכלה ומשפחה

פישביין בעל תואר דוקטור Ph.D בניהול ומנהיגות מאוניברסיטת SWU. BL במסגרתו פיתח את מודל "אפיק" לבדיקת תכונות מנהיגות אנושית אצל מנהלים לצורך שיפור הישגים ארגוניים. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהנדסת תעשייה וניהול עם התמחות במינהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון.
מרצה ומנחה פרויקטי גמר לסטודנטים בתואר ראשון במכללת ספיר. בנוסף, מרצה לתואר שני בפקולטות לחינוך ולמינהל עסקים בקריה האקדמית אונו ומעביר קורסי הסמכה מלאים ליועצים ארגוניים במכללת גישות ברחובות. בנוסף מעביר סדנאות בניהול ומנהיגות, ניהול פרויקטים ונותן הרצאות לארגונים שונים ברחבי הארץ.
הוא נשוי ואב לשלושה.
לקריאה נוספת

אריה פישביין, המפתח למנהיגות אנושית, הוצאת אפי מלצר בע"מ, 2019.
אלכסנדר מלחי

אלכסנדר מלחי (17 במרץ 1894 - 8 בדצמבר 1979) היה רופא, עורך ומתרגם עברי. מחלוצי מחברי-הספרים בתחום הרפואה בארץ ישראל. ב-1928 חיבר את "מילון רפואי-עברי". מלחי חידש מילים רבות בשפה העברית מתחומי הרפואה, גוף האדם ומדעי הטבע במילון שהוציא.
קורות חייו

נולד ב-1894 באימפריה הרוסית בשם אלכסנדר זלצמן ליעקב ויוכבד. עלה לארץ ישראל ב-1909. ב-1913 סיים את המחזור הראשון בגימנסיה העברית הרצליה, משם המשיך ללימודי רפואה בברלין. נשא את רות, בתו של אברהם צבי מוסקוביץ.
עבד כרופא בבית החולים הבריטי בירושלים. מלחי היה מדוברי העברית הראשונים בארץ.
ב-1928 הוציא לאור את הספר "Thesaurus medicus hebraicus - מילון רפואי עברי" בהוצאת "אחדות" בתל אביב. מילון זה היה פורץ דרך, משום שהוא נדרש לראשונה לתרגם מאנגלית או מלטינית מילים בשפה העברית מתחומי הרפואה ושאר מדעי הטבע. בהם מתחומי הבוטניקה, הצואולוגיה, הפיזיקה והכימיה.
במילון נכללו הערות וציונים בתחתית כל עמוד, המציינים את מקורה של כל מילה. רבות מהם הצעות מקוריות של מלחי, שנכנסו ללקסיקון העברי. בין המקורות רבים מפנים לתלמוד ולארון הספרים היהודי, אחרים להוגים ומחברים ציוניים בני התקופה, ואחרים מתבססים על שפות זרות. בהקדמתו לספר כתב מלחי:
...השתדלתי לאסוף ולצבור מאוצרות הספרות העברית לכל תקופותיה מכל הטוב והמתאים למטרתי. נוסף לזה השתמשתי בחומר הלשוני הרב הנמצא ברשימות השעורים למדעי הטבע של רבותי, מורי הגמנסיה העברית בתל-אביב. ובכל זאת, כשנגשתי לסדור החומר ולהשואתו אל המלונים מסוג זה בלועזית, חסרו לי עוד מונחים למאות. ואף כי עיקר כונתי היה לכנס את הנמצא ולסדר את הקיים, הוכרחתי להוסיף כמה וכמה חדושים והצעות. עשיתי זאת בזהירות יתרה ומתוך הסוס מרובה ואגב השואה ללשונות זרות עתיקות וחדשות ובעקבות גדולים וטובים שקדמוני..
נפטר ב-1979 ונקבר בבית העלמין בחולון.
מספריו

Das Trachom in Palästina. Sonderabdruck aus dem Archiv für Augenheilkunde, 1919. עבודת דוקטורט. ברלין.
השחפת : מהותה, התפשטותה והשמירה מפניה. דפוס אחדות, תל אביב. 1924.
"Thesaurus medicus hebraicus - מילון רפואי עברי. כולל מונחים בחכמת הרפואה ומדעי הטבע, בצירוף הערות וציונים". דפוס אחדות, תל אביב. 1928.
"הטפול בילד הבריא והחולה בארץ ישראל - ספר שימושי לאחיות ולאימהות". 1929. ירושלים.
פאול ווריגיניה. תרגום מצרפתית. 1945. הוצאת שרברק תל אביב.
הערות שוליים

↑   אילון גלעד, הרופא העברי שלא השחית זמנו והביא לנו את ה"אוננות", באתר הארץ, 22 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504662605171  BnF: cb113028057 (data)  GND: 125388357  ISNI: 0000 0001 2028 3683  LCCN: no92011885  NKC: zmp20231204742  VIAF: 72353397   WorldCat (עם VIAF): 72353397
אריה פלקוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1919 רזקנה, לטביה
 פטירה:  19 באפריל 2012 (בגיל 92) ירושלים
 מדינה:  לטביה, ברית המועצות, ישראל 
 ידוע בשל:  היותו אסיר ציון ומסורב עלייה
 
אריה (ליב) פלקוב (25 במאי 1919, רזקנה – 19 באפריל 2012, ירושלים) היה סירובניק סובייטי, אסיר פוליטי, מפעילי התנועה היהודית בלטביה הסובייטית למען חופש היציאה לישראל.
ילדותו

פלקוב נולד בשנת 1919 ברזקנה, במשפחתו של שמרל מובשביץ 'פלקוב (21 בדצמבר 1879 – אוגוסט 1941), סוחר ובעל בית, ופרומה רובינובנה גורדינה (1883 או 1884 – אוגוסט 1941); אח – רובין שמרלביץ פלקוב (14 בינואר 1913 – אוגוסט 1941), מורה. אביו, אמו ואחיו של אריה פאלקוב נספו בשואה.
הדוד של אריה פאלקוב – זאב וולף גורדין היה נחשב למומחה הטוב ביותר לעברית בלטביה.
פלקוב למד בחדר, מגיל שמונה היה חבר בארגון "השומר הצעיר", בגיל שלוש עשרה עבר לבית"ר, ארגון נוער שנוצר על ידי זאב ז'בוטינסקי, שם מילא את תפקיד מזכיר ה"קן" (זה היה שם התא ב"בית"ר"). בשנת 1938 סיים את לימודיו בגימנסיה היהודית הממלכתית ברזקנה. לאחר שהחליט לעזוב לארץ ישראל באופן בלתי חוקי, פלקוב התחיל לעבוד במחסן דלק במטרה לצבור את הסכום הדרוש של 650 לאט לשלם עבור הגירה בלתי חוקית. בארץ ישראל הוא רצה להתקבל לאוניברסיטה העברית, אך התוכניות לא התגשמו עקב כניסת כוחות סובייטים ללטביה.
פעילויות בברית המועצות

באוקטובר 1940, לאחר שצבר את הסכום הדרוש לתשלום למבריחים, מנסה פלקוב ללא הצלחה להפליג לשוודיה על סירת דייגים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בתחילת יולי 1941, הוא ברח מהצבא הגרמני המתקרב לעיר הולדתו על אופניים לאופוצ'קה, כפר במחוז קלינין. מאופוצ'קה הוא פונה לאזור ליפצק, שם עבד בקולחוז.
פלקוב מחליט להגיע לארץ ישראל דרך איראן, בזמן שהוא מסתתר, עבר דרך גורקי ואסטרחן לבאקו. משלא הצליח לסכם עם המבריחים האזרבייג'ניים, פלקוב מגיע לסטאלינבאד בחיפוש אחר יהודי בוכרי המעביר אנשים מעבר לגבול אפגניסטן. כשלא מצא את מבריח, הוא שוחה עם קבוצת יהודים מעבר לנהר פיאנג ', הגבול הטבעי של ברית המועצות ואפגניסטן, ונופל לידי משמר הגבול האפגני. האפגנים חושדים שהבורחים הם מרגלים סובייטים ומעבירים אותם לידי משמר הגבול הסובייטי.
במשך שמונה חודשים פלקוב נמצא בחקירה של הנ.ק.וו.ד ובשנת 1942 הוא נידון לעשר שנות מאסר ולחמש שנות גלות. הוא ריצה את עונשו במחנות שונים בקזחסטן וברוסיה, מאז 1948 – במחנה מיוחד לאסירים פוליטיים. בעת שהיה במחנה מיוחד הוא הסברה ציונית בקרב אסירים יהודים, הכין, בהוראת סגן ראש המחנה לעבודות תרבות, שתי הרצאות של שלוש שעות על מדינת ישראל.
משנת 1951 עד 1956 בגלות באזור קרסנויארסק עבד בייצור אדני רכבת.
באפריל 1956 הוא שוחרר וחזר ללטביה עם איסור זמני להתגורר בריגה. הוא שהה אצל בת דודה ז'ניה טולצ'ינסקאיה, לאחר מכן התגורר זמנית בביתו של בן דודו זאב וולף גורדין. בריגה הוא ארגן לימוד תורה לצעירים, תולדות ישראל תוך מתן תשומת לב מיוחדת לחינוך הפטריוטי של ילדים. הוא היה אחד מממריצי ההתכנסויות של הנוער היהודי ביער רומבולה והנצחת אתר הרצח ההמוני של יהודים.
לאחר שקיבל אישור שהייה בריגה פלקוב התקבל לעבודה כמנהל מחסן. במטרה לצאת לישראל דרך פולין, הוא התחתן נישואים פיקטיביים עם אישה מווילה שהייתה בעלת אזרחות פולנית בעבר, אך הרשויות לא שחררו את בני הזוג פלקוב לפולין.
אריה פלקוב הלך בתדירות גבוהה לפגישות עם השר הפנים של לטביה הסובייטית בדרישה לשחררו לישראל, כתב יותר מאלף מכתבים לאלכסיי קוסיגין, לליאוניד ברז'נייב, לניקולאי פודגורני, למערכת העיתונים פראבדה ואיזבסטיה, בה ביקש לתת לו לצאת מחוץ לברית המועצות.
פלקוב תמיד קיבל סירוב, למרות פניות לנציגים רבים של הקהילה העולמית. בשנת 1967 הורשה לעזוב, ועלה לישראל ערב מלחמת ששת הימים.
בישראל

לאחר עלייתו לארץ, פאלקוב התגרש מאשתו הפיקטיבית. הוא השתתף ב־8 בספטמבר 1969 במסיבת העיתונאים של העולים החדשים יחד עם יוסף קוזקובסקי, דב שפרלינג, לאה סלובינה, יוסף שניידר, דוד גרבר ומרדכי לפיד. במסיבת העיתונאים דיברו על התעוררות התודעה הלאומית בקרב יהודי ברית המועצות.
בישראל אריה פלקוב התיישב בירושלים ועבד בבנק דיסקונט. הוא התחתן בפעם השנייה עם שרה ממשפחה יהודית שעלתה מעיראק. פלקוב הפך לפעיל של ארגון "מעוז" לסיוע ליהודי ברית המועצות שנלחמו נגד המחנות הסובייטים ולמען חירותם של אסירי ציון. למד היסטוריה של ישראל הקדומה באוניברסיטת העברית.
אריה פלקוב הוא מחבר ספר הזכרונות "פתח לי את שערי הצדק", שפורסם בשנת 1999 בעברית (פלקוב, אריה. פתחו לי שערי-צדק. ירושלים: א. פלקוב, 1999.)
לקריאה נוספת

פלקוב, אריה. פתחו לי שערי-צדק. ירושלים: א. פלקוב, 1999.
אין סיטו

אִין סִיטוּ (בלטינית: In situ; בעברית: בָּאֲתָר, בַּמקום) הוא מונח המשמש לתיאור מיקומו היחסי של סובייקט או מיקומה של פעולה, הנמצאים או מתבצעים במיקומם המקורי, הטבעי או הראשוני; משמעותו המדויקת של המונח תלויה לפיכך בהקשר. בתחומי ידע מסוימים, שבהם נודעת חשיבות למיקומו של הסובייקט, כמו בגאולוגיה או ארכאולוגיה, זכה המונח למשמעות אנליטית (בעברית: באתרו). בתחומי ידע אחרים, בעיקר הקשורים למדעי הטבע, משמש המונח להבחנה בין שיטות מדעיות או הנדסיות שונות, שמתבצעות במקום עצמו: ברקמה, בכלי הרכב, בשכבה הגאולוגית הרצויה וכו'.
בגאולוגיה – "אין סיטו" מציין סלע או שכבת סלעים, קרקעות או מאובנים הנמצאים במקום בו נוצרו, הושקעו או התאבנו. סלעים המצויים במקום בו נוצרו מכונים "סלעים אוטוכתוניים" (אנ') בניגוד ל"סלעים אלוכתוניים" (אנ'), שהם סלעים שזזו ממקומם (או שהרכיבים שמהם נוצרו הגיעו עם הזרם). לדוגמה גלישון, שהוא יריעת סלע או גוף סלעי גדול שהוסטו אופקית למרחק רב ממקומם המקורי בעקבות העתקה או קימוט חריף. "אין סיטו" משמש להבחנה בין בליה לבין סחיפה. סחיפה דורשת אמצעי הובלה (כדוגמת רוחות, קרחונים או מים) בעוד שבליה מתרחשת אין סיטו. לעיתים קרובות מתוארים תהליכים גאוכימיים כפועלים על החומר אין סיטו.
באונקולוגיה – הביטוי מציין גידול סרטני שלא שלח גרורות.
בהפקת אנרגיה – טכנולוגיה חדשה יחסית להפקת דלק מפצלי שמן אין סיטו, המאפשרת הפקת ביטומן נוזלי וגזי והמתבססת על חימומם של פצלי השמן בעומק המכרה (ללא כרייתם או חציבתם) לטמפרטורות גבוהות (350–600 מעלות צלזיוס). לעומת זאת, השיטה המסורתית - הפקת הדלק כאשר הפצלים נכרים מבטן האדמה ומטופלים מעל הקרקע, נקראת "אקס-סיטו".
ראו גם

באתרו
היברידיזציה באתר ("הכלאה In situ")
ניצול משאבים מקומיים (In-situ resource utilization) - מושג בחקר החלל
הערות שוליים

↑  משרד הפנים, תמ"א/14ג' - תוכנית מתאר ארצית לכרייה וחציבה של מינרלים תעשייתיים: כרייה והפקה של פצלי שמן- היבטים סביבתיים, 2011
אצטדיון יוקוהמה

ערך זה עוסק באצטדיון בייסבול בעיר יוקוהמה. אם התכוונתם לאצטדיון כדורגל בעיר יוקוהמה, ראו .
| --- | --- |

 כתובת:  神奈川県横浜市中区横浜公園 
 מיקום:  יוקוהמה, יפן
 קואורדינטות:  35°26′36″N 139°38′24″E﻿ / ﻿35.443428°N 139.6401°E﻿ / 35.443428; 139.6401
 תקופת הפעילות:  4 באפריל 1978 – הווה (46 שנים)
 שופץ:  שיפוץ ראשון: מרץ 2007, שיפוץ שני: נובמבר 2017
 עלות הבנייה:  שיפוץ ראשון: 4,800,000 ין יפני, שיפוץ שני: 12,000,000 ין יפני
 בעלים:  עיריית יוקוהמה
 מפעיל:  אצטדיון יוקהמה בע"מ
 אדריכל:  שימיזו, תאגיד טאיסיי 
 קבוצות:  כוכבי המפרץ DeNA יוקוהמה
 מושבים:  29,000 (כרגע בשיפוץ שיגדיל את מספר המושבים ל-35,000)
 https://www.yokohama-stadium.co.jp/
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון יוקוהמה (ביפנית: 横浜スタジアム) הוא אצטדיון הממוקם בעיר יוקוהמה שביפן. האצטדיון נפתח בשנת 1978 ויכול להכיל כ-30,000 איש.
האצטדיון משמש בעיקר לתחרויות בייסבול והוא משמש כאולם הבית לקבוצת הבייסבול של יוקוהמה בליגת הבייסבול היפנית. האצטדיון אירח את תחרויות הבייסבול והסופטבול באולימפיאדת טוקיו (2020). האצטדיון אירח גם מספר משחקי פוטבול אוסטרלי ומספר מופעי מוזיקה.
הופעות מוזיקה

אצטדיון יוקהמה אירח מספר רב של אמנים בינלאומיים.
ב-2 באוגוסט 1981 הופיעו באצטדיון להקת הרוק האמריקאית להקת סנטנה.
מייקל ג'קסון הופיע באצטדיון 5 פעמים כחלק מסיבוב ההופעות שלו Bad. כל הכרטיסים לחמשת המופעים נמכרו וסך הכל כ-240,000 איש (כ-48,000 איש בממוצע להופעה) באו לצפות בג'קסון באצטדיון יוקוהמה, המספר הגדול ביותר של צופים שבאו לצפות בזמר יחיד באצטדיון יוקוהמה. ההופעות שלו התקיימו בחודשי ספטמבר ואוקטובר של שנת 1987. אחד מהמופעים שלו באצטדיון הוקלט ושוחרר בקלטת VHS בשם: Michael Jackson Live in Japan.
טינה טרנר הופיעה באצטדיון 4 פעמים במהלך חודש מרץ 1988.
מדונה הופיעה באצטדיון שלוש פעמים כחלק מסיבוב ההופעות שלה Blond Ambition World Tour בחודש אפריל של שנת 1990, אחד מן המופעים שלה באצטדיון הוסרט ולאחר מכן הופצו בלייזרדיסק ובקלטות VHS בשם: Blond Ambition – Japan Tour 90.
אולימפיאדת טוקיו 2020

האצטדיון אירח את תחרויות הבייסבול והסופטבול באולימפיאדת טוקיו. זאת לאחר שבאולימפיאדת לונדון ואולימפיאדת ריו הענפים הללו לא שוחקו.
לאחר שהוכרז שהאצטדיון יארח את האולימפיאדה החלו העבודות לקראת שיפוץ האצטדיון. העבודות, שהחלו בנובמבר 2017 מיד לאחר סיום עונת הבייסבול ביפן הסתיימו בפברואר 2020 עלו ליפן 8.5 מיליארד ין יפני. במהלך השיפוצים הורחבו יציעי האולם בעוד כ-6,000 מקומות כך שהאולם מכיל 35,000 איש.
אצטדיון יוקוהמה, מבט מבחוץ
אליפות העולם בכדוריד 2017

| --- | --- |

 מארחת:  צרפת
 תקופת התחרות:  11 בינואר 2017 – 29 בינואר 2017 (19 ימים)
 מספר משתתפות:  24
 הזוכה:   צרפת
 מספר משחקים:  84
 מספר שערים:  4643 (55.27 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  553,833 (6,593 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  50- קיריל לזארוב מקדוניה
 השחקן המצטיין:  ניקולה קרבטיץ'  צרפת
 → קטר 2015דנמרק/גרמניה 2019 ←
אליפות העולם בכדוריד 2017 היא אליפות העולם ה-25 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בצרפת בין ה-11 בינואר ל-29 בינואר 2017. משחק הגמר נערך בפריז באקור הוטל ארנה שכולל 14,000 מקומות.
צרפת זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

| תחרות | מקומות | נבחרות |
| --- | --- | --- |
| המדינה מארחת | 1 |  צרפת |
| סגנית אלופת העולם המכהנת | 1 |  קטר |
| אליפות אירופה בכדוריד 2016 | 3 |  גרמניה  קרואטיה  ספרד |
| אליפות אסיה 2016 | 1 |  בחריין  יפן  ערב הסעודית |
| אליפות אפריקה 2016 | 3 |  מצרים  אנגולה  תוניסיה |
| אליפות אמריקה 2014 | 3 |  ברזיל  ארגנטינה  צ'ילה |
| מוקדמות אירופה | 9 |  בלארוס  דנמרק  הונגריה  איסלנד  מקדוניה  פולין  רוסיה  סלובניה  שוודיה |
| הזמנה מיוחדת | 1 |  נורווגיה |
הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 4 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב שמינית הגמר.
הנבחרות שלא העפילו לשלב השני, התמודדו על "גביע הנשיא".
מהלך התחרות > בית א'

משחקי הבית נערכו בפריז באקור הוטל ארנה שמכילה 15,700 מקומות ונאנט באולם Exponantes – Hall XXL שמכיל 7,700 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | 5 | 5 | 0 | 0 | 154 | 112 | 42 | 10 |
|  נורווגיה | 5 | 4 | 0 | 1 | 155 | 124 | 31 | 8 |
|  רוסיה | 5 | 3 | 0 | 2 | 139 | 136 | 3 | 6 |
|  ברזיל | 5 | 2 | 0 | 3 | 121 | 146 | 25- | 4 |
|  פולין | 5 | 1 | 0 | 4 | 115 | 125 | 10- | 2 |
|  יפן | 5 | 0 | 0 | 5 | 120 | 161 | 41- | 0 |
מהלך התחרות > בית ב'

משחקי הבית נערכו במץ באולם Arènes de Metz שמכיל 5,100 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ספרד | 5 | 5 | 0 | 0 | 160 | 115 | 45 | 10 |
|  סלובניה | 5 | 3 | 1 | 1 | 151 | 136 | 15 | 7 |
|  מקדוניה | 5 | 2 | 1 | 2 | 139 | 137 | 2 | 5 |
|  איסלנד | 5 | 1 | 2 | 2 | 128 | 121 | 7 | 4 |
|  תוניסיה | 5 | 1 | 2 | 2 | 144 | 144 | 0 | 4 |
|  אנגולה | 5 | 0 | 0 | 5 | 122 | 191 | 69- | 0 |