stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארט יאנג
הערות שוליים

↑  Green County, WI Historical Society, Green County, WI Historical Society (באנגלית)
↑  Art Young, Art Young His Life And Times, Sherican House, 1939
↑  Young, Art. Art Young: His Life and Times. Ed. John Nicholas Beffel. New York: Sheridan, 1939. 452. Print
↑  "ART YOUNG". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1943-12-31. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-07-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276715405171  PLWABN: 9810532104305606  GND: 1069125997  ISNI: 0000 0000 8453 4659  LCCN: n83214840  NARA: 10570210  NLA: 36000148  NTA: 06753029X  SNAC: w6w37t9j  SUDOC: 184564727  Trove: 1179246  ULAN: 500000987  VIAF: 77699574   WorldCat (עם VIAF): 77699574 
נשיא AP, מרעיל המקורות - קריקטורה של יאנג.
אן לואו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בדצמבר 1898 קלייטון, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בפברואר 1981 (בגיל 82) קווינס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Ann Cole Lowe 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרנקליף 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 יצירות ידועות:  wedding dress of Jacqueline Bouvier 
 
אן לואו (באנגלית: Ann Lowe; דצמבר 1907 – 29 ביולי 1998), מעצבת אופנה אפרו-אמריקאית שהייתה אחת המעצבות החשובות ביותר בתולדות האופנה האמריקאית, שנודעה בזכות עיצוב שמלת הכלה של ג'קלין קנדי.
ביוגרפיה

אן לואו נולדה ב-14 בדצמבר 1898 בקלייטון, אלבמה. היא גדלה במונטגומרי, אלבמה, שם אמה וסבתה היו תופרות מצליחות שעבדו עבור משפחות אמידות. לאו למדה מהן את מלאכת התפירה והעיצוב, וגילתה עניין רב באופנה כבר מגיל צעיר. למדה לתפור כבר בגיל 5 וכחלק מבילוי זמנה נהגה ליצור פרחי בד דקורטיביים שלימים הפכו לאחד מסימני ההיכר של רבים מעיצוביה.
בגיל 16, לאחר מות אמה, אן לקחה על עצמה את ניהול העסק המשפחתי. היא החלה לעצב שמלות עבור נשים אמידות באזור, ועד מהרה צברה מוניטין של מעצבת מוכשרת.
בשנת 1917, עברה לניו יורק, שם למדה בבית הספר לעיצוב S.T. Taylor. היא הייתה הסטודנטית האפרו-אמריקאית היחידה במוסד, ולמרות שסבלה מיחס מפלה בשל היותה שחורה, היא הצליחה להתבלט בזכות כישורי התפירה והעיצוב המדהימים שלה.
קריירה

לאחר סיום לימודיה, היא עבדה עבור מספר מעצבי אופנה מובילים, ולבסוף פתחה סטודיו משלה לעיצוב שמלות. אן לאו הייתה האפרו אמריקאית הראשונה שפתחה עסק, סטודיו לאופנה, בשדרת מדיסון היוקרתית במנהטן.
אן לואו עיצבה את שמלת הכלה של ג'קלין קנדי לחתונתה עם ג'ון פ. קנדי בשנת 1953. השמלה הייתה עשויה ממשי שנהב, עם צווארון וי, שרוולים ארוכים וחצאית מלאה. היא הייתה מעוטרת ברקמה עדינה של פרחי תפוז ופנינים. השמלה זכתה לשבחים רבים על עיצובה האלגנטי והקלאסי, והפכה לאחת משמלות הכלה המפורסמות ביותר בהיסטוריה. היא נחשבת לאחת הדוגמאות הטובות ביותר לעבודתה של אן וממשיכה להוות השראה לכלות רבות עד היום. היא עצמה לא זכתה להכרה רבה על עבודתה באותה תקופה, והקרדיט על עיצוב השמלה ניתן למעצבים אחרים. רק לאחר שנים רבות החלו להכיר בתרומתה של אן לעיצוב השמלה, ובעיקר לאחר שהתגלה כי היא זו שעיצבה את השמלה בפועל.
בשנת 1928, אן פתחה סטודיו משלה לעיצוב שמלות בניו יורק. היא החלה לעבוד עם לקוחות מהמעמד הגבוה, כולל נשים מפורסמות ואנשי חברה. עיצוביה זכו להצלחה רבה, ולאו הפכה לאחת המעצבות המבוקשות ביותר בניו יורק. לאורך הקריירה שלה, אן המשיכה ליצור שמלות יפהפיות וייחודיות. היא נודעה בזכות תשומת הלב שלה לפרטים הקטנים, כמו גם בזכות השימוש שלה בבדים איכותיים ובעיצובים מחמיאים.
למרות הצלחתה, נתקלה גם בקשיים. היא חוותה אפליה גזעית, ופעמים רבות לא זכתה להכרה הראויה על עבודתה. בשלב מסוים, חובותיהו גדלו עד כדי כך שהיא עמדה בפני פשיטת רגל. אולם, חובה שולם על ידי גורם אנונימי. כפי הנראה מי שפרעה את החוב עבורה הייתה ג'קי קנדי.
מחלת הקטרקט פגעה ביכולתה להמשיך ליצור וב-1972 סגרה את חנותה בניו יורק.
אחרית ימיה

אן התגוררה עם בתה רות בקווינס עד לפטירתה ב-25 בפברואר 1981, בגיל 82.
הכרה ומורשת

שמלת הכלה שעיצבה עבור ג'קלין קנדי מוצגת במוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקאית בוושינגטון, ונחשבת לאחד הפריטים החשובים ביותר באוסף המוזיאון. מורשתה ממשיכה לחיות. עיצוביה מוצגים במוזיאונים ברחבי העולם, והיא נחשבת לאחת מחלוצות האופנה האפרו-אמריקאיות ולאחת הדמויות החשובות ביותר בתולדות האופנה האמריקאית.
לקריאה נוספת

Way, E. (2015). Elizabeth Keckly and Ann Lowe: Recovering an African American Fashion Legacy That Clothed the American Elite. Fashion Theory, 19(1), 115–141.
הערות שוליים

1 2 3 4  Ann Lowe: Fashion Icon, Smithsonian's National Museum of African American History & Culture
↑  Remembering Ann Lowe, the unsung creator of Jackie Kennedy’s wedding dress, Financial Times
↑  Allyssia Alleyne, The untold story of Ann Lowe, the Black designer behind Jackie Kennedy’s wedding dress, CNN
1 2  Raquel Laneri, Why Jackie Kennedy’s wedding dress designer was fashion’s ‘best kept secret’, New York Post, ‏Oct. 16, 2016
1 2  Michelle McVicker, 1898-1981 – Ann Lowe, Fashion History Timeline, ‏Aug 4, 2020
↑  Way, Elizabeth, Ann Lowe (ca. 1898–1981), The Metropolitan Museum of Art
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810667846605606  GND: 1307221556  LCCN: no2015170022  ULAN: 500491394  VIAF: 95145541826496600546   WorldCat (עם VIAF): 95145541826496600546 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אן לואו".
ז'אן-דומיניק קאסיני

| --- | --- |
ז'אן-דומיניק, הרוזן דה קאסיני, 1820. הדפס אבן מאת ז'וליאן-ליאופולד בוילי.ז'וליין-לאופולד בויי (אנ')
ז'אן-דומיניק, הרוזן דה קאסיני, 1820. הדפס אבן מאת ז'וליאן-ליאופולד בוילי.ז'וליין-לאופולד בויי (אנ')
 לידה:  30 ביוני 1748 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  18 באוקטובר 1845 (בגיל 97) תירי-סו-קלרמון, המונרכיה של יולי 
 ענף מדעי:  קרטוגרפיה ואסטרונומיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  מכללת דופלסיס בפריז  College of Juilly 
 מוסדות:  מצפה הכוכבים של פריז 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  חבר זר של החברה המלכותית (17 בינואר 1751) 
 צאצאים:  אנרי קסיני 
 
ז'אן-דומיניק קאסיני (בצרפתית: Jean-Dominique Cassini;‏ 30 ביוני 1748 – 18 באוקטובר 1845), המכונה "קאסיני הרביעי" (Cassini IV) היה אסטרונום וקרטוגרף צרפתי שהיה בנו של סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי ונינו של האסטרונום האיטלקי הידוע ג'ובאני דומניקו קאסיני.
ביוגרפיה

קאסיני נולד במצפה הכוכבים של פריז (אנ'). הוא ירש את אביו כמנהל המצפה ב-1784; אך תוכניותיו לשיקומו וציודו מחדש השתבשו לחלוטין בשנת 1793 על ידי איבה כלפיו מהאספה הלאומית. לאחר שהתפקיד שלו הפך לבלתי נסבל, הוא התפטר ב-6 בספטמבר והושלך לכלא ב-1794, אך שוחרר לאחר שבעה חודשים. לאחר מכן הוא עבר לתירי-סו-קלרמון (אנ') במחוז אואז שם נפטר ב-1845.
ב-1770 הוא פרסם דיווח על מסע לאמריקה ב-1768, שבוצע כנציג האקדמיה הצרפתית למדעים במטרה לבדוק את השעונים של פייר לה רוי (אנ') בים. בשנת 1783, הוא שלח תזכיר לחברה המלכותית שבו הציע סקר טריגונומטרי המחבר בין מצפי הכוכבים של פריז וגריניץ' במטרה לקבוע טוב יותר את קו הרוחב והאורך של השני. הצעתו התקבלה, וכתוצאה מכך בוצע הסקר האנגלו-צרפתי (1784–1790) (אנ').
תוצאות הסקר פורסמו בשנת 1791. הוא ביקר באנגליה למטרות העבודה עם פייר משן ואדריאן-מארי לז'נדר, והשלושה פגשו את ויליאם הרשל בסלו (אנ'). הוא השלים את מפת צרפת של אביו, אשר פורסמה על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים בשנת 1793. היא שימשה כבסיס לאטלס הלאומי (Atlas National‏; 1791), המראה את חלוקת צרפת למחוזות. הוא נבחר כחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1788.
ספרו של קאסיני "זיכרון השירות וההיסטוריה של מצפה הכוכבים בפריז" (Mémoires pour servir à l’histoire de l’observatoire de Paris‏; 1810) גילמו חלקים מיצירה נרחבת, שאת התשקיף שלה הגיש לאקדמיה למדעים ב-1774. הכרך כלל את "השבחים" (Eloges) שלו של כמה אקדמאים, ואת הביוגרפיה של סבא רבא שלו, ג'ובאני דומניקו קאסיני.
אשתו הייתה קלוד מארי לואיז דה לאמיר-מורי הרוזנת דה נויוויל (Claude Marie Louise de Lamyre-Mory Comtesse de Neuville‏; 1754–1791) ובנם הצעיר אנרי (אנ') היה בוטנאי מוערך.
הערות שוליים

1 2 3 4  Cassini, 1911 Encyclopædia Britannica
↑  Maskelyne, Nevil (1785). "Concerning the Latitude and Longitude of the Royal Observatory at Greenwich; With Remarks on a Memorial of the Late M. Cassini de Thury". Philosophical Transactions of the Royal Society of London. 75: 385–480. doi:10.1098/rstl.1785.0024.
↑  "Alexandre Henri Gabriel Cassini". נבדק ב-30 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280204305171  BNE: XX1620828  BnF: cb12157999q (data)  DSI: 12296  GND: 116470887  ICCU: UFIV121040  ISNI: 0000 0000 7360 4033  LCCN: n90630265  NKC: mzk2009532735  NLA: 35651713  NTA: 070168776  RERO: 02-A012468354  SNAC: w6tb3wrg  SUDOC: 030095034  Trove: 1027529  VIAF: 68968250   WorldCat (עם VIAF): 68968250
מיקולה בורצ'ק

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1871 לטיצ'ב, אוקראינה 
 פטירה:  12 באוגוסט 1942 (בגיל 71) חרקיב, מחוז חרקיב, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  Thirteenth City Cemetery, Kharkiv 
 מקום לימודים:  Kamianets-Podilskyi Boys Gymnasium (1888)  אקדמיית יאן מטייקו לאמנות יפה (1910)  Kyiv Drawing School 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  פרדיננד רוסצ'יץ', אנרי מאטיס, מוריס דני, יאן סטניסלבסקי, מיקולה פימוננקו, חריטון פלטונוב, פול סריזייה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  Honored Art Worker of the USSR (1941) 
 
מיקולה בורצ'ק (באוקראינית: Микола Бурачек) (16 במרץ 1871 - 12 באוגוסט 1942) היה צייר אימפרסיוניסטית ופדגוג אוקראיני.
ביוגרפיה

בורצ'ק למד בבית הספר לרישום בקייב אצל חריטון פלטונוב ואצל יאן סטניסלבסקי באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב (1905–1910). הוא גם למד בפריז, בסטודיו של אנרי מאטיס (1910–1911). התערוכה הראשונה שלו הייתה ב-1907.
בשנים 1917–1922 לימד באקדמיה האוקראינית לאמנויות בקייב ולאחר מכן במכון הלאומי לאמנות קייב ובבית הספר למוזיקה ודרמה בקייב. הוא עבר לחרקוב והיה לרקטור המכון לאמנות חרקוב (1925). ב-1934 חזר לקייב ולימד במכון הלאומי לאמנות שם.
בורצ'ק עבד גם בתיאטראות כמעצב במה. ב-1934 עבד בתיאטראות חרקוב, ותכנן במות להצגות, ובשנת 1937, הוא עבד עם תיאטראות דונייצק.
הוא היה צייר נוף וירטואוז, צייר נופים אימפרסיוניסטיים המוקדשים לנושאים האוקראינים כמו בוקר על הדנייפר (1934), עצי תפוחים בלבלוב (1936) ו"הדנייפר הרחב" (1941).
בשנת 2004 הנפיק הדואר האוקראיני בול המבוסס על ציורו של בורצ'ק משנת 1919 של קתדרלת סנט מיכאל עם כיפת הזהב.
הערות שוליים

↑  Burachek, Mykola, www.encyclopediaofukraine.com
↑  Yuriy Dujenko. Mykola Burachek. Kyiv, Mistectvo, 1967.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129438715  ISNI: 0000 0001 0990 7280  LCCN: n85192987  SNAC: w6zc9bd7  ULAN: 500121099  VIAF: 77393566   WorldCat (עם VIAF): 77393566 
בול לזכרו של הצייר
יוסף שקלובסקי

| --- | --- |

יוסף שקלובסקי עם יעקב זלדוביץ'
 לידה:  1 ביולי 1916 הלוחיב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 במרץ 1985 (בגיל 68) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית קברות ווסטריאקובסקויה 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה  אוניברסיטת מוסקבה 
 מנחה לדוקטורט:  Nikolay Nikolaevitsj Pariyskiy 
 מוסדות:  אוניברסיטת מוסקבה  המכון למחקרי חלל של האקדמיה הרוסית למדעים 
 תלמידי דוקטורט:  Nikolai Kardashev, Pyotr Vladimirovich Shcheglov, Vladimir Surdin, Vladimir Gdalevich Kurt 
 פרסים והוקרה:  מדליית ברוס (1972)  פרס לנין  הרצאת קארל ג. יאנסקי (1968) 
 הערות:  האסטרואיד 2849 Shklovskij על שמו
 תרומות עיקריות
 מחלוצי אסטרופיזיקה
 
יוסף שקלובסקי  (1 ביולי 1916- 3 במרץ 1985) היה אסטרונום ואסטרופיזיקאי סובייטי, ממוצא יהודי.
קורות חיים

שקלובסקי נולד בעיר  הלוחיב, מחוז סומי  באוקראינה הנוכחית. לאחר סיום בית הספר, עבד כמה שנים בבניית מסילת ברזל בסיביר ובשנת 1933 החל את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה. עם סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד במכון האסטרונומי הממשלתי על שם שטרנברג ועבד שם עד סוף חייו. בשנת 1949 הוא קיבל תואר דוקטור. בשנת 1966 נבחר להיות חבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
תחומי המחקר שלו התמקדו בחקר עטרת השמש, סופרנובה וקרינה קוסמית. בשנת 1946 הוא פיתח שיטה להפרדת גלי הרדיו שמקורם בשביל החלב לפי מקורות תרמיים ולא תרמיים. בשנת 1959 הוא חקר את ירח של המאדים, פובוס והגיע למסקנה שהוא מתאפיין בצפיפות קטנה במיוחד.
בשנת 1960 זכה בפרס לנין עבור רעיון של שביט מלאכותי.
חקר את נושא ציוויליזציות מחוץ לכדור הארץ וכתב מספר ספרים בנושא.
שקלובסקי לחם נגד תופעות של אנטישמיות בברית המועצות והגן על אנדרי סחרוב. כתוצאה מכך היו לו מספר היתקלויות עם השלטון. הן גם הקשו על הופעותיו בכנסים בינלאומיים בחו"ל.
פרסומים עיקריים

I.S. Shklovsky: Cosmic Radio Waves, Cambridge, Harvard University Press, 1960
I.S. Shklovsky: Вселенная, жизнь, разум (Universe, Life, Intelligence (באנגלית) ), Moscow, USSR Academy of Sciences Publisher, 1962
Revised and extended English translation of this book, coauthored with Carl Sagan, was first published in 1966, under the name Intelligent Life in the Universe,  one of the latest reissues was published in 1998 by Emerson-Adams Press (ISBN 1-892803-02-X)
I.S. Shklovsky: Physics of the Solar Corona, Pergamon Press, Oxford, UK, 1965
I.S. Shklovskii, Supernovae, New York: Wiley, 1968
I.S. Shklovsky: Stars: Their Birth, Life, Death, Freeman, San Francisco, 1978, ISBN 0-7167-0024-7
I.S. Shklovsky: Five Billion Vodka Bottles to the Moon: Tales of a Soviet Scientist, W.W. Norton & Company, 1991.
אדולף קטלה

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1796 גנט, צרפת 
 פטירה:  17 בפברואר 1874 (בגיל 77) בריסל, בלגיה 
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה, מתמטיקה, אסטרונומיה
 מקום מגורים:  בלגיה בלגיה
 מקום קבורה:  בית הקברות של בריסל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גנט 
 מנחה לדוקטורט:  Jean Guillaume Garnier 
 תלמידי דוקטורט:  ז'וזף פלטו, Edmund Jakob Külp 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (30 במאי 1839)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 הערות:  מינויים באקדמיות המלכותיות של בלגיה, הולנד, שוודיה, סקוטלנד ובריטניה האסטרואיד (Queteleta 1239 (1932 CB נקרא על שמו
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום הסטטיסטיקה החברתית.
 
לַמְבֶּר אדולף ז'אק קֶטֶלֶה  (בצרפתית: Lambert Adolphe Jacques Quetelet;‏ 22 בפברואר 1796 - 17 בפברואר 1874) היה סטטיסטיקאי בלגי, מתמטיקאי, אסטרונום וסוציולוג. ממציא מדד מסת הגוף (BMI). ייסד וניהל את מצפה הכוכבים בבריסל, בלגיה. השפיע רבות על הכנסת שיטות סטטיסטיות והסתברות למדעי החברה.
ביוגרפיה

אדולף נולד בגנט (שבאותם ימים הייתה חלק מן הרפובליקה הצרפתית הראשונה). אביו, פרנסואה-אוגוסטין-ז'אק-אנרי קטלה היה צרפתי, ואמו - אן פרנסואז ואנדרולדה - פלמית. האב, שנולד בהָם שבחבל פיקרדי, היה בעל אופי הרפתקני שהביאו לחצות את תעלת למאנש, להתאזרח בבריטניה ולמצוא משרת מזכיר אצל אציל סקוטי, הלורד קאהר (Lord Caher). בתפקיד זה, הוא תייר עם מעסיקו באירופה ובמיוחד באיטליה. לאחר עשור שנים במשרה זו, בגיל 31 לערך, התיישב בגנט והועסק על ידי העירייה. אדולף, החמישי מתשעת ילדיו (שחלקם נפטרו), נולד שם. כשהיה אדולף בן שבע אביו נפטר.
אדולף המשיך את לימודיו התיכוניים ב"תיכון גנט" ובגיל 19, אף החל ללמד שם מתמטיקה. באותה תקופה התעניין גם באומנויות, צייר וכתב שירה. ארבע שנים אחר-כך, בשנת 1819, עבר ל"אתנאום" (Athenaeum), בית ספר תיכון ברמה גבוהה בבריסל. באותה שנה קיבל דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת גנט לאחר שהשלים את עבודת התזה שלו "על תכונות חדשות של מרחק מוקד ומספר עקומות אחרות" שעשתה שימוש בגאומטריה של חתכי חרוט.
זמן קצר אחר-כך, פנה קטלה לפקידי ממשל ותורמים פרטיים במטרה לשכנעם לבנות מצפה כוכבים בבריסל. ב-1820 הוא נעשה חבר באקדמיה המלכותית לאמנויות בבריטניה ומרצה בבית הספר הצבאי הבלגי. ב-1823 ביקר במצפה הכוכבים בפריז, שם פגש את אראגו ואָלֶקְסִי בּוּבָאר (Alexis Bouvard). הוא הושפע מלפלס, פואסון ופורייה. עם פורייה הוא למד סטטיסטיקה שתהפוך למדע בזכות עבודתו.
ב-1824 התחתן קטלה עם סֶסיל קוּרְטֶה מבריסל, שהוריה היו פעילים בחיי המדע והאמנות בעיר. אביה היה הכירורג פרנסואה-אנטואן קורטה. ב-1825 נעשה קורספונדנט של המכון המלכותי בהולנד וב-1827 - חבר בו. ב-1826 פרסם נייר עבודה אודות שיעורי הלידה והתמותה בבריסל, ודחף לקיום מפקד עם שיצא לפועל ב-1828. בשנה זו מונה לאסטרונום המנהל את מצפה הכוכבים של העיר (שבנייתו תסתיים ב-1832). בזמן המהפכה הבלגית ב-1830, נסע לאיטליה וביקר שם מצפי כוכבים. ב-1834 התקבל כחבר באקדמיה המלכותית הבלגית ושימש כמזכירה (perpetual secretary) עד 1874. בהמשך היה חבר באקדמיה המלכותית ההולנדית לאמנויות ולמדעים ובאקדמיה המלכותית השוודית למדעים.
קטלה ייסד מספר עיתונים, ביניהם ב-1837 את Transactions of the Statistical Society of London. כמו כן הקים מספר חברות אקדמיות לסטטיסטיקה והתעניין במיוחד ביצירת שיתופי-פעולה בינלאומיים בין סטטיסטיקאים.
ב-1853 ארגן וישב בראש הקונגרס הבינלאומי הראשון לסטטיסטיקה שהתקיים בבריסל. באותה שנה השתתף בכנס הימי הבינלאומי הראשון, גם הוא בבריסל, שנועד להקל על חילופי נתונים מטאורולוגים. שיתוף פעולה זה יביא ב-1873 להקמת הארגון המטאורולוגי הבינלאומי.
ב-1855 סבל קטלה משבץ שפגע בפעילותו המדעית אך לא סיימהּ. הוא נפטר בבריסל ב-17 בפברואר 1874 ונקבר בבית הקברות של בריסל.
עבודתו

עבודתו המדעית כללה מגוון רחב של ענפי מדע שונים: מטאורולוגיה, אסטרונומיה, מתמטיקה, סטטיסטיקה, דמוגרפיה, סוציולוגיה, קרימינולוגיה והיסטוריה של המדע. הוא תרם רבות להתפתחות המדע וכתב גם חיבורים לקהל הרחב. הקים את מצפה הכוכבים המלכותי של בלגיה בבריסל בו חקר מטרי מטאורים והשתתף בייסוד מספר חברות סטטיסטיקה לאומיות ועיתונים מדעיים. הוא עמד בראש הקונגרסים הראשונים לסטטיסטיקה. קטלה היה ליברל ויצא כנגד הכמורה אך לא היה אתאיסט או מטריאליסט.
הוא אסף וניתח נתונים סטטיסטיים אודות פשע, תמותה ונושאים אחרים ושיפר שיטות מפקד אוכלוסין למען הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה עד המהפכה הבלגית ב-1830 ולאחריה למען בלגיה.
הוא פיתח שיטות לתצפית סימולטנית ממקומות שונים באירופה של תופעות אסטרונומיות, מטאורולוגיות וגאודזיות.
עבודתו > פיזיקה חברתית

באותה עת ההסתברות הייתה מדע חדש שנעשה בו שימוש בעיקר באסטרונומיה. קטלה היה בין הראשונים שניסה ליישם את ההסתברות במדעי החברה וקרא לתוכניתו "פיזיקה חברתית". הוא היה מודע למורכבות העצומה של תופעות חברתיות ולמשתנים הרבים שהיה צריך למדוד. מטרתו הייתה להבין את חוקי הסטטיסטיקה המתבטאים בשיעורי הפשע, הנישואין או ההתאבדויות. הוא רצה להסביר את ערכם המספרי של הנתונים על ידי גורמים חברתיים.
ספרו המשפיע ביותר היה "על האדם והתפתחות יכולותיו, או חיבור אודות פיזיקה חברתית" שפורסם בצרפתית ב-1835 ותורגם לאנגלית. בספר זה הוא משרטט את תחומיה של הפיזיקה החברתית ומתאר את המושג שטבע "אדם ממוצע" (בצרפתית: l'homme moyen ובאנגלית: the average man). ה"אדם הממוצע" מאופיין בערכים ממוצעים המתקבלים ממדידת משתנים שונים ושניתן לשרטטם בעקומת פעמון. הוא אסף נתונים אודות מספר רב של משתנים כאלה. מחקריו על פעולות רצוניות כמו פשע הראו שיש להן קבועים מספריים בהתאם לקבוצות גיל ומין.
מחקרים רבים ב"סטטיסטיקה מוסרית" ("moral statistics") שנוצרו כתוצאה מכך עוררו מחלוקת עזה בקרב העוסקים במדעים חברתיים במאה ה-19, בין המצדדים בהיות האדם בעל רצון חופשי, לבין הגורסים שקיים דטרמיניזם חברתי.
כאשר אוגוסט קונט, שהיה הראשון שהשתמש במונח 'פיזיקה חברתית', גילה שקטלה משתמש באותו מושג, הוא החל להשתמש במונח חדש שטבע, סוציולוגיה, משום שלא הסכים לגישתו הסטטיסטית של קטלה. לרעיונותיו של קטלה הייתה השפעה על הסוציולוג הצרפתי אמיל דורקהיים וספרו "חוקים לשיטה הסוציולוגית".
עבודתו > קרימינולוגיה

קטלה השפיע רבות על הקרימינולוגיה. ביחד עם אנדרה-מישל גֶרִי, הוא עזר להקים אסכולה קרטוגרפית ואסכולה פוזיטיביסטית בקרימינלוגיה, שעשו שימוש רב בטכניקות סטטיסטיות. דרך אנליזה סטטיסטית, נוכח קטלה לדעת שקיימים קשרים בין פשע לגורמים חברתיים. בין ממצאיו היו קשרים חזקים בין גיל לפשע, כמו גם בין מגדר לפשע. גורמים נוספים המשפיעים על שיעור הפשע כללו: אקלים, עוני, חינוך וצריכת אלכוהול. את ממצאיו פרסם בספר "על התפתחות הנטייה לפשע".
עבודתו > פסיכולוגיה

קטלה יסד את הגישה הדיפרנציאלית בפסיכולוגיה. גישה זו בודקת את השוני בהתנהגות בין אדם לחברו ושואפת להכיר את התהליכים שבבסיס שוני זה. יחד עם פרנסיס גלטון, הראה קטלה שברוב המקרים השוני במאפיין התנהגותי מסוים מתפלג לפי עקומת פעמון. המאפיין הנמדד תואר כשילוב מספר רב של גורמים פשוטים שמתפלגים באוכלוסייה לפי חוקי ההסתברות.
עבודתו > אנתרופומטריה

קטלה המציא את ה-BMI (או Quetelet index) המראה את היחס האידיאלי בין גובה למשקל. מדד זה, עם שינויים קלים, מקובל עד היום ומשמש בפיתוח מוצרים רבים המיועדים לצרכן.
פרסים ואותות הוקרה

מינויים באקדמיות המלכותיות: בלגיה, הולנד, שוודיה, סקוטלנד (1835), בריטניה (1839).
האסטרואיד (Queteleta 1239 (1932 CB נקרא על שמו. כיאה לאדם שעסק במספרים, מספרו הקטלוגי של האסטרואיד מורכב מספרות השנה בה התגלה.
המכתש הירחי Quetelet נקרא על שמו.
ראו גם

מדד מסת גוף (BMI)
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה באנציקלופדיה בריטניקה: Encyclopedia Britannica Micropedia, 15th edition Quetelet
↑  כותרת לטינית במקור: "De quibusdam locis geometricis, necnon de curva focal"
↑  סיפורים אודות סטטיסטיקאים
↑  אתר אוניברסיטת מסצ'וסטס, סיפורים אודות סטטיסטיקאים
↑  אוגוסט קונט, על האדם ופיתוח יכולותיו, מסה על פיזיקה חברתית, 1835
↑  ביוגרפיה של קטלה באתר אוניברסיטת סנט אנדרוז, על האדם ופיתוח יכולותיו, מסה על פיזיקה חברית, 1835
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277058005171  PLWABN: 9810584670505606  BIBSYS: 98017285  BNE: XX1325831  BnF: cb119208741 (data)  Botanist: Quételet  BPN: 20189750  CANTIC: a11267422  CiNii: DA01931408  GND: 118743171  ICCU: BVEV040116  ISNI: 0000 0001 2099 9147  LCCN: n50050539  LNB: 000250594  MGP: 86740  NDL: 00525357  NKC: skuk0001140  NLA: 35474037  NLG: 240554  NLK: KAC201737360  NTA: 068432208  RERO: 02-A000134778  SELIBR: 85549  SNAC: w6gb25r9  SUDOC: 03245841X  Trove: 966061  VcBA: 495/237746  VIAF: 24606918   WorldCat (עם VIAF): 24606918 
מצפה הכוכבים הישן בבריסל, בלגיה שהוקים ביוזמת קטלה
ג'ון אדוארד גריי

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1800 וולסהול, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 במרץ 1875 (בגיל 75) לונדון, אנגליה 
 ענף מדעי:  זואולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה 
 מקום קבורה:  כנסיית סנט מרי, לווישאם, אנגליה
 מוסדות:  המוזיאון הבריטי (1840–1874)  המוזיאון הבריטי (1824) 
 פרסים והוקרה:  Roll of Distinguished Philatelists  עמית כבוד של החברה המלכותית טה אפראנגי 
 בן או בת זוג:  Maria Emma Gray 
 תרומות עיקריות
 חתימה:  John Edward Gray Signature
 
ג'ון אדוארד גריי (באנגלית: John Edward Gray;‏ 12 בפברואר 1800 – 7 במרץ 1875) היה זואולוג בריטי. הוא היה אחיו הבכור של הזואולוג ג'ורג' רוברט גריי ובנו של הפרמקולוג והבוטנאי סמואל פרדריק גריי (1766–1828). השם J.E Gray משמש לזיהויו בשמות בוטניים או זואולוגיים.
גריי היה "שומר הזואולוגיה" במוזיאון הבריטי בלונדון (תואר שניתן לראש מחלקת הזואולוגיה במוזיאון) משנת 1840 ועד חג המולד בשנת 1874, לפני שמחלקת ידיעת הטבע התפצלה למוזיאון הטבע. הוא פרסם כמה קטלוגים של אוספי המוזיאונים שכללו דיונים מקיפים על קבוצות בעלי חיים ותיאורים של מינים חדשים. הוא שיפר את האוספים הזואולוגיים עד שנהפכו לטובים בעולם.
ביוגרפיה

גריי נולד בוולסהול, אך עד מהרה עברה משפחתו ללונדון, שם למד רפואה. הוא סייע לאביו בכתיבת "הסדר הטבעי של צמחים בריטיים" (1821). לאחר שהוחרם על ידי האגודה הלינאית של לונדון החל גריי להתעניין בזואולוגיה. הוא החל את הקריירה הזואולוגית שלו בהתנדבות לאיסוף חרקים בגיל 15. הוא הצטרף רשמית למחלקה הזואולוגית בשנת 1824 כדי לעזור לג'ון ג'ורג צ'ילדרן לקטלג את אוסף הזוחלים. בחלק ממאמריו המוקדמים אימץ גריי את השיטה הקווינארית של ויליאם שארפ מקליי לסיווג רכיכות (1824), פרפרים (1824), דגיגים (1825), זוחלים (1825) ויונקים (1825). בשנת 1840 החליף את צ'ילדרן בתפקידו כשומר הזואולוגיה, תפקיד אותו מילא במשך 35 שנה, ובזמן זה פרסם מעל 1,000 מאמרים. הוא יצר את שמותיהם של מינים, סוגים, משפחות, ומשפחות משנה רבים של לווייתנאים
במהלך תקופה זו, הוא שיתף פעולה עם בנג'מין ווטרהאוס הוקינס, אמן ידיעת הטבע הנודע, בהפקת גליונות ממנג'רי בקנוסלי (Gleanings from the Menagerie at Knowsley). המנזר באולם נובסלי, ליד ליברפול, שנוסד על ידי אדוארד סמית'-סטנלי, במושב האבות סטנלי, היה אחד מגני החיות הפרטיים הגדולים באנגליה הוויקטוריאנית.
גריי התחתן עם מריה אמה סמית' בשנת 1826. היא עזרה לו בעבודתו המדעית, בעיקר בציוריה.
בשנת 1833 ייסד גריי את מה שהפכה לחברה האנטומולוגית המלכותית, שעוסקת בחקר החרקים.
גריי היה חבר של הקולופטריסט המלט קלארק, ובשנים 1856–1857 הם הפליגו על "מירנדה", היאכטה של גריי לספרד, אלג'יריה וברזיל. גריי היה צייר מים מוכשר, וציורי הנוף שלו ממחישים את סיפורו של קלארק על מסעותיהם.
גריי התעניין גם בבולי דואר. ב-1 במאי 1840, היום שבו נמכר הפני השחור לראשונה, הוא רכש כמה מהם בכוונה להציל אותם.
במהלך 50 שנות עבודתו במוזיאון הבריטי כתב גריי כמעט 500 מאמרים, כולל תיאורים רבים של מינים חדשים למדע. אלה הוצגו למוזיאון על ידי אספנים מרחבי העולם, וכללו את כל ענפי הזואולוגיה, אם כי בדרך כלל השאיר גריי את תיאורי הציפורים החדשות לאחיו הצעיר ולעמיתו ג'ורג'. גריי היה פעיל גם במלקולוגיה, חקר הרכיכות.
ג'ון אדוארד גריי נקבר בכנסיית סנט מרי, לווישאם.
שמות שהגה ושנקראו על שמו

גריי היה אחד הטקסונומים הפוריים ביותר בתולדות הזואולוגיה. הוא תיאר יותר מ-300 מינים ותת-מינים של זוחלים, שיא שנשבר רק על ידי יורשיו במוזיאון הבריטי, ג'ורג' א' בולנגר ואלברט גינתר והזואולוג האמריקאי אדוארד ד' קופ.
גריי תיאר וכינה סוגי חלזונות ימיים רבים כולל:
Lithopoma, 1850
Euthria, 1850
סוגים שנקראו על שמו:
סוג הנחש Grayia Günther, 1858
המינים והתת-מינים שנקראו על שמו כוללים:
deola grayii (Sykes, 1832) – אנפת הבריכה ההודית (באנגלית: Indian Pond Heron)
Mesoplodon grayi von Haast, 1876 – לוויתן מקור דרומי
Crocidura grayi Dobson, 1890 – Luzon shrew
Ablepharus grayanus (Stoliczka, 1872)
Delma grayii A. Smith, 1849
Microlophus grayii (Bell, 1843)
Naultinus grayii Bell, 1843
Salvelinus grayi Günther, 1862
Tropidophorus grayi Günther, 1861
Trachemys venusta grayi (Bocourt, 1868)
לקריאה נוספת

Biographies for Birdwatchers - Barbara and Richard Mearns ISBN 0-12-487422-3