stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיל (אי)
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי התגלה ומופה לראשונה בשנת 1952 על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947.
היסטוריה > מקור השם

רוסקו ניתן לאי את שמו.
האי נקרא על שמו של ר. ב. תיל (R.B. Thil), שהיה איש צוות אוויר בטיסות הצילום מעל אזור זה, במהלך מבצע קפיצה לגובה.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
תעלה נגד טנקים

כוחות שריון והנדסה קרבית פורשים גשרים על תעלת נ"ט שנחפרה לצורך תצוגת סק"מ.
תעלה נגד טנקים (תעלת נ"ט) היא תעלה שנועדה למנוע מעבר של טנקים ורכב קרבי משוריין. התעלה רחבה דייה כך שטנק לא יכול לעבור על פניה ועמוקה מספיק כך שכאשר הטנק ייפול לתוכה הוא לא יוכל לצאת (למשל: על ידי נסיעה אחורנית). חלק מתעלות הנ"ט אף מוסוות על מנת שכוח האויב לא יראה אותן ואז יוכל להתכונן אליהן בעוד מועד. כמו כן, כאשר התעלה מוסווית טנקים יכולים ליפול אל תוך התעלה, דבר שמשבית אותם בפועל. כיום רוב צבאות העולם מצוידים באמצעים לטפל בתעלות נ"ט, בהם גשרים ניידים וטנקי גישור שנועדו לגשר על התעלה, וציוד מכני הנדסי שיכול לפרוץ את התעלה ולמלא אותה בעפר. בדרך כלל, טנקי הגישור נועדו לאפשר מעבר מהיר של התעלה כדי להמשיך בהסתערות ובקרב (הנדסת סער) בעוד שתפקיד הדחפורים הוא למלא את התעלה בעפר ובכך לאפשר מעבר של כוחות גדולים בבטחה וביעילות (מעבר קבע). בצה"ל החיל האחראי על חפירת תעלות נ"ט מחד ועל פריצתן וגישורן מאידך הוא חיל ההנדסה הקרבית.
בישראל ישנן תעלות נ"ט, שנחפרו במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים כנגד חיל השריון הסורי וכיום משמשות את חיל ההנדסה לאימונים.
תיקו מקסיקני

דוגמה לתיקו מקסיקני
תיקו מקסיקני (באנגלית: Mexican Standoff) הוא מונח סלנג שנועד לתאר מצב שבו לשלושה יריבים או יותר יש כלי נשק, לרוב אקדח, המופנים אחד אל השני, כך שאף אחד אינו יכול לתקוף מבלי שהוא עצמו, או מישהו שהוא מנסה להגן עליו, יותקף. מקור הביטוי מתייחס ככל הנראה למצב הכלכלי והחברתי הקשה שנקלעה אליו מקסיקו במאה ה-19.
במקורות

מובא ב"ילקוט שמעוני" (תהלים רמז תתסב): יש שלוש חיות – אריה, כלב ו'מפגיע' [מין שרץ]; האריה ירא מן ה'מפגיע' (שבת עז:), הכלב ירא מן האריה וה'מפגיע' ירא מן הכלב. פעם ראה רבי עקיבא את שלוש החיות הללו יחד: האריה נמנע מלטרוף את הכלב, כי בלעדי הכלב - ה'מפגיע' יפגע באריה; הכלב נמנע מלנשוך את ה'מפגיע', כי בלעדי ה'מפגיע' - האריה יטרוף את הכלב; וה'מפגיע' נמנע מלפגוע באריה, כי בלעדי האריה – הכלב ינשוך את ה'מפגיע'. כשראה רבי עקיבא את שלוש החיות הללו עומדות יחד זו ליד זו ואינן פוגעות זו בזו, אמר: “מָה רַבּוּ מַעֲשֶׂיךָ ה', כֻּלָּם בְּחָכְמָה עָשִׂיתָ”.
תיקו מקסיקני בקולנוע

אחת הדוגמאות הידועות ביותר לתיקו מקסיקני בקולנוע היא רגע השיא בסרט "הטוב, הרע והמכוער" שבו שלוש הדמויות הראשיות (בגילומם של קלינט איסטווד, לי ואן-קליף ואלי וולך) נמצאות בתיקו מקסיקני.
כיום התיקו המקסיקני נחשב לקלישאה בסרטים עקב שימוש היתר בו במערבוני ספגטי וסרטי דרג ב' אחרים. למרות זאת, בשנים האחרונות נעשה בו שימוש גם על ידי במאים מוערכים כגון ג'ון וו, רוברט רודריגז ב"דספרדו".
הבמאי קוונטין טרנטינו נוטה לעיתים קרובות להכניס אלמנט של תיקו מקסיקני לתסריטים אותם הוא כותב, כדוגמת "כלבי אשמורת", "ספרות זולה", "רוצחים מלידה", "רומן על אמת" ו"ממזרים חסרי כבוד".
פרודיה ישראלית על תיקו מקסיקני מוצגת באחת הסצנות בסרטון ״האמת שנפגעתי״ של הצמד הפופולרי ׳ניצה ולחם׳ בכיכובם של רועי כפרי, ניב מג'ר. בסרטון מתארח אסי כהן ובסצנה מאיימים כל אחד מהשלושה על האחר בסכינים כשלאחר מכן רועי כפרי מאיים על עצמו.
ראו גם

דו-קרב
הערות שוליים

↑  האמת שנפגעתי, נבדק ב-2022-03-25
שמורת הטבע ואלה דה מה

שמורת הטבע ואלה דה מה (באנגלית: Vallée de Mai Nature Reserve; באופן מילולי: "עמק (חודש) מאי") היא שמורת טבע השוכנת בעמק בגובה של 160 עד 200 מטר בלב הנוף הגבעי במרכז האי פרסלין (Praslin) בסיישל. השמורה ידועה בעיקר בשל שישה מינים אנדמיים של דקליים שצומחים בשטחה, הידוע שבהם הוא קוקוס הים (Coco de mer, שם מדעי Lodoicea maldivica).
היסטוריה

המקום עמד במצבו הטבעי עד שנת 1930 לערך, אולם אז החליט בעל הקרקע להפוך אותו לבית הבראה ולגן בוטני, ובמטרה ל"יפותו", נטע בו צמחי קפה, עצי פרי וצמחי נוי. ב-1945 רכשה הממשלה את השטח ומאז עשתה זו מאמצים להשיבו למצבו המקורי. ב-18 באפריל 1966 הוכרז המקום כפארק לאומי ששטחו 195 דונם והוא שוכן בליבו של הפארק הלאומי פרסלין ששטחו 3240 דונם. בשנת 1983 הוכרזה השמורה כאתר מורשת עולמית.
ריכוז הדקליים בשמורה הוא בין הצפופים בעולם, ועל שטח של חמישית קמ"ר בלבד שוכנים כ-6,000 פרטים של קוקוס הים בלבד. עץ זה, הגדל רק בסיישל, צומח לגובה של עד 40 מטר, ועליו מגיעים לאורך של עד 10 מטר ולרוחב של 4.5 מטר. הפרח הזכרי עשוי להגיע לאורך של מטר ופרי הקוקוס מגיע להיקף של עד חצי מטר ולמשקל מקסימלי של 30 ק"ג. פרי קוקוס הים מתאפיין בזרע הגדול בממלכת הצומח.
בשמורה מספר צמחים אנדמיים נוספים, וכן מספר מינים של בעלי חיים, שהידוע שבהם הוא התוכי השחור (Lesser Vasa Parrot, שם מדעי Coracopsis nigra), גם הוא אנדמי למקום. בשנת 1994 נספרו רק 108 פרטים ממין זה.
הערות שוליים

↑  אתר UNEP
תילוי

בדקדוק, תִּילּוּי (באנגלית: Subjunctive) הוא מודוס המתייחס לציווי או בקשה הנמצאות בפסוקיות שבמשפטים משועבדים.
בפרוטו-הודו-אירופית

בפרוטו-הודו-אירופית מופיע מודוס של תילוי. בפעלים לא-תמטיים, כלומר, בפעלים שלא כוללים תנועה תמטית, מודוס זה חייב הוספת תנועת עזר לפני כינוי הגוף: למשל, h₁ésti* לעומת h₁éseti* (בפרוטו-הודו-אירופית: הוא ישנו). בפעלים תמטיים, המודוס מחייב את הארכת אותה התנועה: למשל, bʰéreti* לעומת bʰerēti*.
ראו גם

חיווי
הערות שוליים

↑  תִּלּוּי במילון תורת הצורות [בלשנות] (תשע"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Benjamin W. Fortson IV, Indo-European Language and Culture: An Introduction, 2004, pp. 95-96
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536006705171  BnF: cb11976892f (data)  GND: 4129817-2  LCCN: sh2001009060  LNB: 000154352  NKC: ph724058 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תמרון דחיקת לסת

תמרון דחיקת לסת (באנגלית: Jaw-thrust maneuver) הוא הליך של עזרה ראשונה וכן הליך רפואי שנועד למנוע מהלשון לחסום את דרכי הנשימה העליונות. תמרון זה ותמרון הטיית ראש/הרמת סנטר הם שניים מהכלים העיקריים של ניהול בסיסי של דרכי אוויר, והם משמשים לעיתים קרובות בשילוב עם טכניקות בסיסיות אחרות של פתיחת דרכי הנשימה, כולל אוורור שק-שסתום-מסכה. תמרון דחיקת הלסת משמש לעיתים קרובות לטיפול בחולים עם בעיות צוואר או חשד לפגיעה בעמוד השדרה הצווארי.
התמרון נעשה על חולה בשכיבה על ידי הנחת האצבע והאמה כדי לדחוף פיזית את החלקים האחוריים של הלסת התחתונה כלפי מעלה בעוד האגודלים דוחפים כלפי מטה את הסנטר כדי לפתוח את הפה. כאשר הלסת התחתונה מוזחת מטה, היא מושכת את הלשון קדימה ומונעת ממנה לחסום את הכניסה לקנה הנשימה.
תמרון דחיקת הלסת נחשב לחלופה טובה יותר (ולא תמרון הטיית ראש/הרמת סנטר) כאשר מגיש עזרה ראשונה חושד שלמטופל יש פגיעה בחוט השדרה, במיוחד בחלק הצוואר של עמוד השדרה. ועדת הקשר הבין-לאומית להחייאה סקרה מחקרים שלא מצאו שתמרון דחיקת הלסת מגן על עמוד השדרה. "המלצת הטיפול" של הוועדה ל"פתיחת נתיב אוויר" אומרת: "מצילים צריכים לפתוח את דרכי הנשימה באמצעות תמרון הטיית ראש/הרמת סנטר". אם החולה נמצא בסכנת שאיפה ריאתית, יש למקם אותו בתנוחת התאוששות או להשתמש בטיפול מתקדם בדרכי הנשימה.[דרוש מקור]
ראו גם

ניהול נתיב אוויר
עזרה ראשונה
הערות שוליים

↑  American Academy of Orthopaedic Surgeons (2006). Emergency: Care and Transportation of the Sick and Injured (באנגלית). Jones & Bartlett Learning. p. 225. ISBN 9780763744069. נבדק ב-11 בנובמבר 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Margolis, Gregg S.; American Academy of Orthopaedic Surgeons (2003). Paramedic: Airway Management (באנגלית). Jones & Bartlett Learning. p. 106. ISBN 9780763713270. נבדק ב-11 בנובמבר 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  2005 International Consensus Conference on Cardiopulmonary Resuscitation and Emergency Cardiovascular Care Science With Treatment Recommendations (29 בנובמבר 2005). "Part 2: Adult Basic Life Support". Circulation. 112 (22 Supplement): III-5. doi:10.1161/CIRCULATIONAHA.105.166472. {{cite journal}}:  (עזרה)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תיל

ערך זה עוסק בסיב מתכתי דק וארוך. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תיל כרוך על תוף כבלים
תַּיִל (בריבוי: תֵּילִים) הוא סיב מתכתי דק וארוך בעל תכונות של אלסטיות, חוזק והולכה חשמלית. בהתאם, משמשים תילים למאמצים מכניים ולהולכת חשמל. על פי רוב תילים מיוצרים על ידי משיכת המתכת דרך חור.
תילים מיוצרים במגוון רחב של קטרים וממגוון של מתכות, בהתאם לייעודם. מספר תילים שזורים ביחד נקראים כבל. ליפוף תיל סביב ליבה נקרא סליל.
את הפעלים גזורי השם תִּיֵּל וכן תֻּיַּל (במובן קשירה וחיבור בתיל) חידש המילונאי ראובן אלקלעי, לפי הכתוב במילונו.
חומרים

תילים שנועדו לנשיאת עומסים מיוצרים על פי רוב מפלדה. תילים אלו חזקים במיוחד אך אינם גמישים ובעלי מוליכות חשמלית בינונית.
תילים שנועדו להולכת חשמל עשויים מנחושת או מאלומיניום. תילים אלו חלשים מכנית אך גמישים מאוד ובעלי הולכה חשמלית טובה (אלומיניום) עד מצוינת (נחושת).
יש תילים שנועדו להולכה מאוד גבוהה של אותות, למשל אותות תקשורת. שיפור ההולכה בתילים כאלה נעשה על ידי ציפוים בכסף או בזהב.
ראו גם

גדר תיל
הערות שוליים

↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558578205171  GND: 4150519-0  NDL: 00562979  NKC: ph214663 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחמסון מצוי

| תחמסון מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תחמסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תחמסוניים
סוג:: תחמסון
מין:: תחמסון מצוי
שם מדעי
 Nyctibius griseus ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


תחמסון מצוי (שם מדעי: Nyctibius griseus) הוא מין של עוף טרופי ממשפחת התחמסוניים (Nyctibiidae) שבסדרת התחמסאים החי באמריקה הלטינית ואמריקה הדרומית. התחמסון ידוע בהסוואתו ודמיונו לגזע עץ מה שמציל אותו מטורפים.
מאפיינים

מצוי ביערות טרופיים וסוואנות מניקרגואה ועד צפון ארגנטינה ואורוגוואי ונפוץ ביותר בג'ונגלים של האמזונאס, אך מסתגל גם לאזורים חמים ויבשים יותר וכן לקרים מעט יותר.
אורכו 33–38 ס"מ והוא משתלב בצבעו וצורתו בענף עליו הוא יושב. המקור שלו חסר את הזיפים שיש לשאר התחמסים, אך הוא בעל עפעפיים גדולות העוזרות לו לסגור את עיניו הכתומות עזות, בשעת סכנה וגופו האפור-חום בצבעי קליפה נראה כחלק מהענף כך.
הוא לא אמיץ ביותר וכשיצור שלא רואה אותו מתקרב למרחק קטן ממנו הוא יעוף. ההסוואה עוזרת לו גם לציד חרקים קטנים שאינם רואים אותו והוא פוער את פיו וטורף אותם.
התחמסון הוא יצור ליילי שאיננו פעיל כל כך ביום. הנקבה מטילה בעונת הרבייה על ענף בדרך כלל ביצה אחת ולעיתים נדירות שתי ביצים.
הערות שוליים

↑  תחמסון מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
תחמסיים

| תחמסיים |
| --- | --- |
  תחמס (African Dusky Nightjar) מצייץ בקוואזולו-נטאל, דרום אפריקה.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תחמסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תחמסיים
שם מדעי
 Caprimulgidae ‏ויגורס, 1825
תחום תפוצה


Macropsalis creagra
תחמסיים (שם מדעי: Caprimulgidae) הם משפחה של עופות מסדרת התחמסאים, עופות שפעילים בעיקר בלילה וצדים אז פרפרים, עשים ויתושים שונים.
מאפייני המשפחה המרכזיים:
מקור קטן אך פה גדול ועיניים גדולות - מותאמות לראייה לילית
רגליים קצרות ואברות תעופה רחבות בכנפיים ובזנב
פעילות וציד חרקים בעיקר בלילה
יכולת הסוואה כשהם על הקרקע. צבעם מתמזג עם הסביבה ושעיניהם עצומות, הם נראים כמו חלק מהענף או מהקרקע.
לישראל מגיעים המינים: תחמס אירופי (Caprimulgus europaeus), תחמס נובי (Caprimulgus nubicus) ותחמס מצרי (Caprimulgus aegyptius).
סוגי התחמסים

תת-משפחה: Caprimulginae
Antrostomus - בו 12 מינים.
תחמס (Caprimulgus) - בו 40 מינים.
Eleothreptus - בו 2 מינים.
מין יחיד תחמס הצווארון (Gactornis enarratus).
Hydropsalis - בו 4 מינים.
מין יחיד תחמס ארך-זנב (Macropsalis forcipata).
Nyctidromus - בו 2 מינים.
Nyctiphrynus - בו 4 מינים.
Nyctipolus - בו 2 מינים.
סוג ומין יחיד תחמס נפוץ (Phalaenoptilus nuttallii).
Setopagis - בו 4 מינים.
Siphonorhis - בו 2 מינים.
מין יחיד תחמס מטובע כנף (Systellura longirostris).
Uropsalis - בו 2 מינים.
מין יחיד תחמס חום (Veles binotatus).
תת-משפחה: Chordeilinae
Chordeiles - בו 6 מינים.
Lurocalis - בו 2 מינים.
Nyctiprogne - בו מינים.
תת-משפחה: אירוסטופודים (Eurostopodinae)
Eurostopodus - בו 7 מינים.
Lyncornis - בו 2 מינים.
תיק תפילין

תיק תפילין
תיק לטלית ותפילין הוא תיק המשמש לאחסון התפילין והטלית.
היסטוריה

התיק בדרך כלל עשוי מבד (ובפרט קטיפה), התיק היה קיים כבר בראשית קיום מצוות הנחת תפילין לצורך האחסון. במשנה נאמר ש"מצילין (משריפה בשבת) תיק הספר עם הספר תיק תפילין עם התפילין".
נוהג מוכר הוא להוסיף תיק מפלסטיק מעל תיק הבד.
בקהילות מסוימות נהגו שלקראת החתונה נותנת הכלה לחתן תיק לתפילין, עליו רקום שמו או ראשי התיבות של שמו.
תפידנית

מרכז "תפילין בית אל" המציאו את "תפידנית" (הלחם של מידנית ותפילין): צינור פלסטיק שסגור בקצה אחד שבתוכו מונחים התפילין בתוך בתי התפילין. לעיתים קרובות רקום על תיק התפילין זיהוי בעל התיק, לצורך אחסון הטלית יש שקית בד שמתחברת לתפידנית ברוכסן.
התפידנית יועדה במקור לצנחנים בצה"ל.
הלכות

ע"פ ההלכה, צריך להניח קודם תפילין של יד, ורק לאחר מכן תפילין של ראש (משום ש"מעלין בקודש ואין מורידין", וקדושת תפילין של ראש גדולה משל יד). כלל נוסף בהלכה הוא ש"אין מעבירין על המצוות", שאם הזדמנו לאדם שתי מצוות הוא צריך לקיים קודם את המצווה הראשונה שהזדמנה לפניו. ע"פ כלל זה אם אדם מוציא מתיק התפילין את תפילין של ראש לפני תפילין של יד, הוא לכאורה היה צריך לקיים את המצווה שהזדמנה לו ראשונה ולהניח קודם את של ראש (כדי לא להעביר על המצוות), וזאת בניגוד לכלל ש"מעלין בקודש ואין מורידין". כדי להימנע ממצב כזה, נהוג לסדר את התפילין בתוך התיק שלהן בצורה שתפילין של יד יהיו זמינים לפני תפילין של ראש.
מסיבה זו כאשר משתמשים ב"תפידנית", מכניסים אליה קודם את תפילין של ראש ורק לאחריהם את תפילין של יד, כך שיש גישה רק אל תפילין של יד. לדעת השולחן ערוך אין חשש בכך, אך לדעת המגן אברהם, והמשנה ברורה, יש להימנע מהנחת תפילין של יד על גבי תפילין של ראש שקדושתם גדולה יותר. לכן יש פוסקים שמורים לשאת את התפידנית במצב מאוזן, ובכך אין פגיעה בתפילין של ראש.
דרגת הקדושה של נרתיק התפילין נתונה במחלוקת, יש אומרים שהוא תשמיש קדושה ויש אומרים שהוא מוגדר כתשמיש של תשמיש, לפיכך יש אומרים שאסור להכניס סידור או פריטים אחרים לתוך תיק התפילין, אלא אם כן התנו מראש שיהיה אפשר להכניס דברים לתיק.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת שבת, פרק ט"ז, משנה א'
↑  ישי פרידמן, מלחמת היודאיקה: מי המציא את התפידנית?, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2013
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילין ומזוזה וספר תורה, פרק ד', הלכה ה'
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן כ"ח, סעיף ב'
↑  בנימין במברגר, תפילין של יד על של ראש (תפידנית), באתר "ישיבה"
↑  תפידנית | מכון התורה והארץ-'למעשה' אקטואליה הלכתית, באתר www.toraland.org.il
| תפילין |
| --- | --- | --- |
| סוגי התפילין | תפילין של רש"י • תפילין של רבנו תם • תפילין דשימושא רבא |  |
| הנחת תפילין | תפילין של ראש • תפילין של יד • ברכת לשמור חוקיו |  |
| הפרשיות | קדש לי כל בכור • והיה כי יביאך • שמע ישראל • והיה אם שמוע |  |
| חלקי התפילין | קשר של תפילין • ארבע פרשיות (תפילין) • בית התפילין • רצועות התפילין |  |
| שונות | חינוך קטן לתפילין • כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות • מבצע תפילין • חבש פאר • בדיקת תפילין |  |
תפידנית של תפילין בית אל
שמואל אבן דנאן (השלישי)

הרב שמואל אבן דנאן השלישי (סביב ה'ש"י, 1540 – ט"ו באדר ה'שפ"ב, 1622) היה פרשן מקראי, דרשן, אב בית הדין ורבה של פאס בתחילת המאה השבע עשרה. מבין מתקני התקנות המרכזיים של יהדות מרוקו.
קורות חייו

נולד סביב שנת ה'ש"י בפאס לאביו רבי סעדיה - רבה של העיר. למד אצל חכמי העיר רבי שמואל חאגיז (הראשון) ורבי משה סידיקארו הלוי. בהמשך התמנה לסופר בית הדין. בתפקיד זה שימש יחד עם רבי מכלוף בן אסולין. בשנת ה'שנ"ב התמנה לדיין, ונמנה עם מתקני התקנות בעיר, מהם יש למנות את רבי יהודה עוזיאל, רבי סעדיה בן רבוח, רבי וידאל הצרפתי, רבי אהרן אבן חיים, רבי יחייא בירדוגו, רבי ישעיה בקיש, רבי שמואל בן חביב, ורבי שאול סירירו. רבי שמואל הקפיד לחתום על כל התקנות. בשנת ה'שס"ז, לאחר פטירתו של רבי סעדיה בן רבוח, התמנה לאב בית הדין וראש חכמי המעמד - ועמד בראש הדיינים מתקני התקנות. רבי שמואל נשא ונתן בהלכה עם חכמים מערי מרוקו ואלג'יריה.
רבי שמואל לקח חלק בכתיבת קורות יהדות פאס, ותיעודיו נדפסו בספר 'דברי הימים של פאס'.
נפטר בפאס בט"ו אדר ה'שפ"ב. רבי שאול סירירו הספידו.
קורות חייו > משפחתו

בנו רבי סעדיה היה אב בית הדין של פאס, לאחר פטירתו של רבי שאול סירירו. רבי שמואל שיכל בן אחר שנולד לו מנישואים שניים, שנפטר בגיל שנתיים. גיסו הוא רבי יעקב אבן דנאן, אב בית הדין ורבה של פאס.
חיבוריו

ספר חידושי דינים - חלק קטן מהם מחידושי הדינים נדפסו בספר 'תקנות חכמי פאס'.
שאלות ותשובות - מקבץ מתשובותיו נדפסו בספר 'תקנות חכמי פאס', וכן תשובות נוספות פזורות בספרי חכמי מרוקו.
תקנות - חתום על התקנות בין השנים ה'שנ"ב - ה'שע"ד. נדפסו תקנותיו בספר 'תקנות חכמי פאס', תשע"ג.
ביאור למקרא - נדפסו מביאוריו בספר 'פאס וחכמיה'.
ספר דרושים - בכתב יד.
ראו גם

תקנות המגורשים
תחמס נפוץ

| תחמס נפוץ |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תחמסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תחמסיים
סוג:: Phalaenoptilus
מין:: תחמס נפוץ
שם מדעי
 Phalaenoptilus nuttallii ‏אודובון, 1844
תחום תפוצה


תחמס נפוץ (שם מדעי: Phalaenoptilus nuttallii) הוא מין של עוף ממשפחת התחמסיים, אשר חי במערב אמריקה הצפונית שלאורך קנדה מקולומביה הבריטית ודרום-מזרח אלברטה, דרך מערב ארצות הברית ועד לצפון מקסיקו. זהו מין יחידי בסוג Phalaenoptilus ומהקטנים שבתחמסי אמריקה.
תיאור

תחמס זה קטן יחסית, באורך של כ-18 סנטימטרים, עם מוטת כנפיים של 30 ס"מ והוא מגיע למשקל 36 עד 58 גרם בקירוב. התחמס בעל נוצות אפורות-שחורות עם נוצות זנב שחורות בעלות קצוות לבנים. הכנפיים ארוכות ביחס לשאר הגוף והראש גדול בעל מקור קצר ביותר. כמו שאר התחמסים הוא מותאם לפעילות לילית ובימים הוא נח על הקרקע בהסוואה.
התחמס הוא מבין העופות הבודדים בעולם הנכנס לתרדמת חורף באזורים יבשים ועניים במזון. הדבר ידוע בעיקר מאזורים בדרום ארצות הברית כמו כמו הרים בקליפורניה, בהם התחמס מנמנם במשך החורף לשבועות ואף חודשים של רעב. בקיץ הוא מתעורר וניזון מחרקים מעופפים גדולים כמו עשים, חיפושיות וחגבאים שונים ולעיתים הוא פולט את צניפתו כמו ינשוף. התחמס גם שותה מים מהאוויר.
למין זה ישנם 6 תת-מינים:
P. n. nutalli
P. n. californicus
P. n. hueyi
P. n. dickeyi
P. n. adustus
P. n. centralis
הערות שוליים

↑  תחמס נפוץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  McKechnie, Andrew W.; Ashdown, Robert A. M.; Christian, Murray B.; Brigham, R. Mark (2007). "Torpor in an African caprimulgid, the freckled nightjar Caprimulgus tristigma" (PDF). Journal of Avian Biology. 38 (3): 261–266. doi:10.1111/j.2007.0908-8857.04116.x. Archived from the original (PDF) on 2008-12-17. Retrieved 2008-07-08.
↑  "Common Poorwill". www.allaboutbirds.org. Retrieved 2015-12-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566191905171
תילי הקבורה מתקופת קאיה

תילי קבורה מתקופת קאיה (בקוריאנית: 가야고분군, באנגלית: Gaya Tumuli) הם קבוצה של שבעה אתרים ארכאולוגיים בדרום קוריאה הדרומית שבהם יש מתחמים של רגמים של משפחות האצולה של קונפדרציית קאיה, המתוארכים בין אמצע המאה הראשונה לשלהי המאה השישית. שבעת האתרים הוכרזו כאתר מורשת עולמית ונוספו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-17 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית.
בהסבר להחלטה נאמר:
בכל אתרי הרגמים נקברו רק בני השכבה השלטת, כשהמאפיין המשותף לכולם שהם נבחרו במרכז הישות הפוליטית על מקום גבוה, שממנו היו יכולים להשקיף על נתיניהם, כשקברות השליטים קרובים לפסגה. כולם כוללים סוג ייחודי של תא קבר המכונה "קבורת חדר מחופה באבן מסוג קאיה". סוג מסוים של כלי חרס טקסיים, המכונה כלי חרס בסגנון קאיה, נמצא גם בכל שבעת בתי הקברות. עם זאת, יש הבדלים אזוריים ספציפיים לכל ישות במבנה תא הקבר ובסגנון כלי החרס שבו.
רקע היסטורי

מהישות שהשאירה אחריה את תילי הקבורה המכונה קונפדרציית קאיה לא שרדו רישומים שתיעדו את ההיסטוריה שלה, והמידע שיש עליה כיום מגיע ממסמכים שנכתבו עליה על ידי בני תקופתה במקומות אחרים או ממדינות שקמו אחר-כך במזרח אסיה. ממסמכים אלו עולה שבין המאה הראשונה לספירה למאה השישית הייתה קבוצה של ערי מדינה קטנות שהיו מאוחדות בצורה רופפת בחלק הדרומי של חצי האי קוריאה. חיזוק למידע זה מגיע מגוף המחקר הארכאולוגי ההולך וגדל שהראה כי בחלק זה של חצי האי הקוריאני הייתה ציוויליזציה ותרבות ייחודית. ציוויליזציה זו גבלה בממלכות שילה (אנ') ופקצ'ה (אנ').
ישויות אלו קמו באגני היובלים של הנהר נקדונג (אנ'), ואף שכל ישות הייתה לכאורה מבודדת היו קשרים ביניהן ומחוץ להן. רקע גאוגרפי זה אפשר לישויות ליהנות מאוטונומיה יחסית במקביל לשיתוף במאפיינים תרבותיים ובסופו של דבר התפתחות של ציוויליזציה הומוגנית.
קאיה הופיעה לראשונה באזורים הסמוכים לחלקו התחתון של הנהר נקדונג במאה הראשונה ובהדרגה התפשטתה צפונה מהמאה השנייה עד המאה הרביעית. הישויות הבולטות של קאיה היו קומגוואן גאיה (אנ'), ארא גאיה (אנ') וטאראגוק. במהלך המאות החמישית והשישית התרחב מעגל ההשפעה של קונפדרציית קאיה צפונה והגיע לגבולות של ממלכת שילה במזרח ושל ממלכת פקצ'ה במערב. בתקופה זו הופיעו הישויות טאגאיה (אנ') בצפון, סוגאיה בחוף הדרומי, קימונגוק במערב ופיהווה גאיה (אנ') במזרח. קומגוואן גאיה הייתה מרכז הקונפדרציה בתקופה הראשונה וטאגאיה בתקופה השנייה.
בסופו של דבר לא החזיקו הישויות מעמד מול עוצמתה של ממלכת שילה והן נטמעו בה בהדרגה בעקבות מסעות כיבושים. טאגאיה נכבשה אחרונה בשנת 562.
הערות שוליים

1 2  Gaya Tumuli
↑  Nomination text, Page 93
↑  Nomination text, Page 81
↑  Nomination text, Page 77
↑  Daeseong-dong Tumuli
↑  Marisan Tumuli
↑  Nomination text, Page 143
↑  Jisan-dong Tumuli
↑  Goseong Songhak-dong Tumuli
↑  Yugok-ri and Durak-ri Tumuli
↑  Gyo-dong and Songhyeon-dong Tumuli
תעלול או ממתק עבור UNICEF

לוגו הקמפיין
תעלול או ממתק עבור יוניס"ף היא תוכנית גיוס תרומות לילדים במימון הקרן האמריקאית למען יוניסף (הסניף האמריקאי של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים). התוכנית, שהחלה לפעול בליל כל הקדושים ב-1950 הייתה תחילה אירוע מקומי בפילדלפיה שבפנסילבניה וכללה חילוק של קופסאות כתומות קטנות כחלק מגיוס כספים מטעם בתי הספר באזור. מיליוני ילדים בארצות הברית, קנדה, אירלנד, מקסיקו והונג קונג השתתפו בתוכנית הגיוס וגייסו לתוכנית סכום של כ-188 מיליון דולרים.
היסטוריה

הרעיון של תעלול או ממתק למען גיוס כספים לארגון יוניס"ף היה ביוזמתה של מרי אמה אליסון שהתגוררה בברידסבורג, שכונה בפילדלפיה. כשגברת אליסון ראתה ביתן של יוניסף אשר אוסף כספים למען שליחת אבקת חלב לילדים שחיים בתנאי תת-תזונה מכל רחבי העולם, אליסון חשבה על רעיון שיהפוך את הדבר ליעיל יותר וחשבה על לאסוף תמורות עבור הארגון במקום לאסוף ממתקים והכומר שלה, הכומר קלייד אליסון הציג את הרעיון בכנסיות הפרסביטריאניות באזור, בליל כל הקדושים של 1950 גייסה האם את ילדיה והקהילה בה חברה את המשפחה כדי לעבור מדלת לדת ולגייס כספים על מנת לסייע לילדי באירופה בתקופה לאחר מלחמת העולם השנייה, הם גייסו בסופו של יום כ-17 דולר ותרמו את הסכום ליוניס"ף, עם השנים התרחב המנהג ברחבי ארצות הברית ואף לאחר שהארגון קיבל פרס נובל לשלום ב-1965 התייחס נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון לתוכנית וכתב כי לצערו "תעלול או ממתק למען יוניס"ף הפך לחג שהושחת לעיתים קרובות על ידי ונדליסטים", שנתיים לאחר מכן הכריז ג'ונסון כי ה-31 באוקטובר (שבאופן מסורתי הוא היום בו מציינים את ליל כל הקדושים) יהיה יום יוניס"ף בארצות הברית, על פי נתונים שסופקו עד 1969 כ-3.5 מיליון ילדים אמריקאים לקחו חלק ביוזמה ואף תרמו מכספם. עם השנים גדל המנהג והמימון שלו אך המטרה והיעד אליו יועברו הכספים נשאר דומה, עם זאת בשנת 2005, מחצית מהכספים שגויסו הועברו לטיפול בקורבנות הוריקן קתרינה שהכה באמריקה הצפונית באותה השנה. החל מהעשור הראשון של המאה ה-21 ניתן כבר לתרום דרך הודעות טקסט לטלפונים ניידים וכן עמודי פייסבוק ומייספייס של התוכנית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחמסונים אוסטרליים

| תחמסונים אוסטרליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות בתראים
סדרה:: תחמסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תחמסונים אוסטרליים
סוג:: תחמסון אוסטרלי
שם מדעי
 Aegothelidae
תחום תפוצה


תחמסונים אוסטרליים (שם מדעי: Aegothelidae) היא משפחה של עופות דמויי תחמסים החיים ביערות הגשם באוסטרליה, באי גינאה החדשה ובאיים סביבם. ובתוכה סוג יחיד - תחמסון אוסטרלי (Aegotheles) בו 10 מינים. הם נחשבים לחלק מסדרת התחמסאים כשמיונים אחרים מסווגים אותם לסדרה בפנים עצמם - תחמסונים אוסטרליים (Aegotheliformes).
התחמסונים האוסטרליים הם קרובים רחוקים של התחמסאים ושל הסיסאים והקוליבראים והם בעלי גוף גדול עם מקור קצר חזק ומעוקל מעט, עיניים גדולות ונוצות אפורות שיכולות להתמזג ברקע. התחמסונים הם פעילי לילה שניזונים מחרקים מעופפים וביום נחים בקינם.
מיני הסוג

תחמסון ניו זילנדי (Aegotheles novaezealandiae) - נכחד
Aegotheles savesi
Aegotheles insignis
Aegotheles tatei
Aegotheles crinifrons
Aegotheles cristatus
Aegotheles bennettii
Aegotheles affinis
Aegotheles wallacii
Aegotheles archboldi
Aegotheles albertisi