stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאורגים באיראן
תפוצה גאוגרפית

הגאורגים שחיים כיום באיראן הם צאצאיהם של הגאורגים שהוגלו מקאחתי ומכארתלי בין השנים 1614 ל-1617, מספרם נאמד בכ- 200,000 איש.
השפה הגאורגית עדיין שגורה בפי חלק מהגאורגים באיראן. המרכז של הגאורגים באיראן נמצא בעיר קטנה כ-150 ק"מ מערבית לאספהאן בשם פריידוּן שאהר (فریدون‌شهر, בגאורגית: ფერეიდანი). חלק מערבי זה של פרובינציית אספהאן נקרא באופן היסטורי פריידן. ובאזור זה ישנם 10 ערים וכפרים גאורגים. כמו כן, בהרבה ערים גדולות באיראן חיים גאורגים.
מקומות נוספים בהם חיים גאורגים באיראן הם: נאג'אף אבאד, רהמאט אבאד, יאזדנשאהר, ואמיר אבאד (ליד אספהאן).
בגורג'י מאהאלה בפרובינציית מזנדרן בצפון איראן, חיים  גם כן גאורגים אתניים  אבל אינם דוברי השפה הגאורגית. אף על פי כן הם שמרו סממנים של התרבות הגאורגית.
הערות שוליים

↑  פראח אבאד בנפת סארי (شهرستان ساری) שבמחוז מזנדרן (استان مازندران)
↑  רודולף מאטתה (1999), הפוליטיקה של המסחר באיראן הספווית: משי תמורת מתכת כסף 1600-1730, ISBN 0521641314, (באנגלית)
↑  קיזילבאשים (قزلباش או בטורקית עות'מאנית: "ראש אדום") - היו קבוצות צבאיות שיעיות (غلاة), ממוצא טורקמני, שעזרו בייסודה של  האימפריה הספווית . הם שרתו בצבא הפרסי-ספווי ונשאו משרות בכירות בשירות הציבורי
↑  עות'מאנים טורקים (Osmanlı Türkleri) - קהילה מוסלמית (בערבית: ملة) שהיו במעמד השולט באימפריה העות'מאנית, המעמד שהיה מעליהם היה בית המלוכה העות'מאני עצמו.
↑  פריידן שאהר (فریدون‌شهر) - מרכז מינהלתי של נפת פריידן שאהר (شهرستان فریدونشهر) במערב מחוז אספהאן שבאיראן.
↑  סווטלנה סאברנסקיאיה ווולדיסלב זובוק (עורכים), ההיסטוריה הבינלאומית של המלחמה הקרה, 14/15 - דיווחי הוועידה, הערות מחקר ועדכוני ארכיון, עמ' 401, (באנגלית)
↑  תאורים של הביקור "איראן-עיתון", (פרסית)
בלצרס

בלצרס (בגרמנית: Balzers) היא עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין, וממוקמת במקום הרביעי בליכטנשטיין לפי מספר תושביה.
העיירה שוכנת על גדת נהר הריין, כ-6 ק"מ מהבירה ואדוץ. במרכז העיירה נמצאת טירת גוטנברג, טירה מהמאה ה-12.
בבלצרס קיים מנחת מסוקים, המהווה תחליף לשדות תעופה שאין במדינה.
ברירת שארים

ברירת שארים היא תאוריה המתארת מנגנון אבולוציוני המעודד התנהגות זולתנית של פרטים כלפי שארים גנטיים. מכיוון שלשארים גנטיים יש אחוז גבוה של אללים משותפים, לאלל הגורם לפרט לתרום להישרדותם של שארים (אלל זולתני) יש סיכוי גבוה להימצא בשאריו של הפרט. מהסיבה הזו, אלל שכזה בעצם תורם להתפשטותו ושגשגו באוכלוסייה מכיוון שהוא גורם לפרט לעזור לפרטים אחרים עם אותו אלל ומעלה את סיכוייהם לשרוד ולהעמיד צאצאים. צאצאים אלה, בתורם, ישאו בעצמם את האלל הזולתני ובכך יגבירו את תפוצתו.
אחד התוצרים הנפוצים של ברירת שארים הוא היכולת של פרטים במינים רבים לזהות פרטים הקרובים אליהם גנטית. זיהוי זה אינו חייב להיות מודע, ומתקיים אפילו בצמחים. עקרון "הזקן הירוק" הוא מושג פופולרי שנקבע על ידי ריצ'רד דוקינס המתייחס למנגנון זיהוי שארים שתלוי בהשוואת תכונות בין פרטים. אם קיימת תכונה חיצונית יוצאת דופן המאפיינת פרט שנושא את האלל הזולתני, אזי תיברר תאחיזה בין האלל לבין אותה תכונה, תיברר יכולת זיהוי של אותה תכונה בקרב פרטים אחרים וכן תיברר הפעלה של ההתנהגות הזולתנית רק כלפי פרטים שנושאים את אותה התכונה. דוקינס הדגים באופן היפותטי תכונה זאת כזקן ירוק, אם כי בטבע קיים מגוון עצום של תכונות שעשויות לשמש כ"זקן ירוק", כגון הפרשת חומרים כימיים ייחודיים (לדוגמה ריחות). יש לציין שקיימים מנגנונים נוספים שמאפשרים ברירת שארים ללא זיהוי תכונה משותפת, כמו היכרות, דפוסי נדידה של צעירים הרחק ממקום הולדתם, פיזור מרחבי של צאצאים על ידי האם בעת הטלת ביצים, ועוד.
חוק המילטון

ויליאם המילטון ניסח לראשונה מודל מתמטי בסיסי אשר מסביר את הופעתה של התנהגות זולתנית בין שארים.
ברירת שארים תשאף למצב בו פרט אחד (הנותן) יבצע פעולה שעוזרת לפרט אחר (המקבל) אם יתקיים התנאי rb>c כאשר:
ניתן לפתח את המודל של המילטון באותה מידה גם לאבולוציה של תכונה אגרסיבית. התנאי לקיום פעולה זאת הוא b>rc, כאשר הפעם b הוא הרווח מהפעולה לפרט המבצע, ו- c הוא המחיר שישלם הקורבן.
הכללה של רעיון זה מולידה את מושג הכשירות הכוללת (inclusive fitness), אשר מורכב משני חלקים: הכשירות הישירה, זאת המושגת על ידי רבייתו של הפרט עצמו, והכשירות העקיפה אשר מושגת על ידי רבייה של שארים. פרט מעלה את הכשירות העקיפה שלו בכך שהוא עוזר לשארים להשיג הצלחה רבייתית גדולה מזו שהיו משיגים ללא עזרתו.
דוגמאות

ישנן דוגמאות רבות לתוצרים של ברירת שארים. אצל רוב הנמליים כל הפרטים בקן הם שארים וישנה מידה רבה של זולתנות. אצל הקוקייתיים לעומת זאת סביר להניח שהפרט גדל עם פרטים שאינם שארים שלו וניתן אף לצפות ממנו לתוקפנות. הדבורה מקריבה את עצמה, עוקצת פולש זר ומתה כדי להציל את שאר הדבורים בכוורת. עכבישה המניחה לצאצאיה להיזון מגופה לפני שהם יוצאים לחיים עצמאיים. וצאצאים של קופי אדם אשר נשארים לעזור בגידול אחיהם, על אף שהם כבר כשירים להתרבות בעצמם.
ראשני הסלמנדרה המצויה מפגינים התנהגות אגרסיבית עד כדי קניבליזם כלפי ראשנים אחרים בהתאם למידת הקרבה הגנטית בין השניים.
מחלוקת מדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
באוגוסט 2010 התפרסם מאמר בכתב העת "Nature", הקורא תיגר על מנגנון ברירת השארים. שלושת מחבריו, בהם אדוארד וילסון, לא הכחישו כי קיימת הקרבה לטובת קרובים בעולם החי, אלא טענו שזהו תוצר לוואי של ברירה קבוצתית ולא ברירת שארים לשמה. טענה זו הציתה מחלוקת עזה בקהילה המדעית וב-2011 פורסם מאמר תגובה, שעליו חתומים יותר ממאה מדענים, ושולל את המסקנות אליהן הגיעו וילסון וחבריו. באופן לא אופייני המחלוקת זכתה לתהודה בתקשורת העולמית כשהפכה לאישית בין ריצ'רד דוקינס, מחבר "הגן האנוכי", לבין אדוארד וילסון.
ראו גם

עקרון ההכבדה
לקריאה נוספת

ריצ'רד דוקינס, תרגום: עמנואל לוטם, הגן האנוכיי, מהדורה שנייה, תל אביב: דביר, 1991, מסת"ב 0-19-286092-5
הערות שוליים

↑  Hamilton W.D. (1964) Journal of Theoretical Biology 7(1):1–16.
↑  Markman, S., Hill, N., Todrank, J, Heth, G. and L. Blaustein (2009) Behavioral Ecology and Sociobiology 63:1149–1155.
↑  Nowak, M. A., Tarnita, C. E. & Wilson, E. O. The evolution of eusociality. Nature 466, 1057–1062 (2010)
↑  Abott, P. et al. (2011) Inclusive fitness theory and eusociality. Nature 471, E1-E4
| אבולוציה |
| --- | --- | --- |
| מנגנונים ותהליכים | הסתגלות • סחף גנטי • זרימת גנים • מוטציה • ברירה טבעית • ברירה זוויגית • ברירת שארים • היווצרות המינים |  |
| מחקר והיסטוריה | היסטוריית חקר האבולוציה • היסטוריית חקר התפתחות האדם • ראיות • היסטוריה של החיים • מאובן מעבר • הסינתזה המודרנית • השפעות חברתיות • תאוריה ועובדה • התנגדויות / מחלוקת |  |
| תחומים בביולוגיה אבולוציונית | קלדיסטיקה • גנטיקה אקולוגית • ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית • אבולוציה של האדם • אבולוציה של צמחים • אבולוציה מולקולרית • פילוגנטיקה • גנטיקה של אוכלוסיות • אבולוציה של השפה |  |
קטגוריית אבולוציה • פורטל ביולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543570005171  LCCN: sh85072360
ברנר פלאטה

| --- | --- |

 
 
בֶּרְנֶר פּלַאטֶה (בגרמנית: Berner Platte; באנגלית: Bernese plate) הוא מאכל בשר מסורתי מהמטבח של ברן בשווייץ.
מאפיינים

הוא מורכב מסוגי בשר ונקניקים שונים כגון בשר חזיר מעושן ובשר בקר, פנצ'טה, נקניקיות, קותל חזיר מבושלים עם כרוב כבוש בטעם ערער, ומזונות אחרים כגון תפוחי אדמה ושעועית ירוקה ו/או יבשה, המוגשים על צלחת גדולה.
ברנר פלאטה אינו תבשיל; במקום זאת, מרכיבי הבשר והתוספות השונות מוכנים או מבושלים כל אחד בנפרד. מנות ברנר פלאטה מוגשות לפעמים בהקשר של מזנון.
היסטוריה

מקורו של הברנר פלאטה ב-5 במרץ 1798, כאשר הברנים הביסו את הצבא הצרפתי בקרב (Schlacht bei Neuenegg) וחזרו כמנצחים. היה צריך לארגן חגיגת ניצחון בזמן קצר מאוד. לשם כך תרמה הקהילה את מיטב מוצריה. בשל סוף החורף נעשה שימוש בעיקר במאכלים עמידים או משומרים ששולבו ליצירת המנה הידועה.
לקריאה נוספת

שוקרוט גארני - מנה צרפתית דומה
שלאכטפלאטה – מנה גרמנית דומה
רשימת מנות בשר
המטבח השווייצרי
בית רובע

בית רובע הוא יחידת מידה היסטורית המשמשת הן בהלכה היהודית והן בתחומים אחרים. השם "בית רובע" נובע מכך שהשטח המוגדר כיחידה זו מספיק לזרוע בו כמות תבואה השווה לרבע קב.
מידות נוספות שהיו בשימוש ביחד ביחס לבית רובע, הן:
בית כור - שטח עליו ניתן לזרוע שלושים בתי סאה.
בית סאה - שטח עליו ניתן לזרוע סאה תבואה. (בסאה יש שש קבין, כך שבית רובע הוא 1/24 בית סאה).
שטחו

בית רובע הוא שטח שאפשר לזרוע בו רבע קב תבואה. וגודלו הוא 10 אמות וחמישית האמה על 10 אמות וחמישית האמה.
מכיוון שהשטח המדויק של בית רובע תלוי באורך מידת האמה, ששיעורו תלוי במחלוקת הפוסקים, לפיכך, קיימות מספר מספר שיטות חישוב על פי המידות הנהגות כיום:
לדעת רבי חיים נאה השטח הוא 24 מ"ר.
לדעת החזון איש השטח הוא 34.56 מ"ר.
שימושים

בית רובע משמש בהלכות בכמה נידונים, כגון לעניין דיני כלאיים (איסור זריעת שני מיני תבואה סמוכים זה לזה), וכן לעניין דיני שבת, ועוד.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת כלאים, פרק ב', משנה י'
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
גאורגינה פון וילצ'ק

גאורגינה פון וילצ'ק (בגרמנית: Georgina von Wilczek;‏ 24 באוקטובר 1921 - 18 באוקטובר 1989), הייתה אמו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין.
ביוגרפיה

גאורגינה נולדה ב-24 באוקטובר 1921 בגראץ לפרדיננד מריה פון וילצ'ק ולנורברטינה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, בתם של אוקטביאן זדנקו קינסקי, רוזן וצ'יניץ וטטאו וגאורגינה ארנסטינה, רוזנת פשטטיץ' דה טולנה.
ב-7 במרץ 1943 התחתנה גאורגינה עם פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין, בנישואים הראשונים של נסיכי ליכטנשטיין שהתקיימו בשטח הנסיכות. נישואי הזוג היו מאושרים, ונולדו להם 5 ילדים. בשנת 1945 הקימה גאורגינה את סניף הצלב האדום בליכטנשטיין, ועמדה בראשו עד לשנת 1984, ובנוסף הייתה פעילה בעוד הרבה ארגוני צדקה נוספים.
ב-18 באוקטובר 1989 מתה גאורגינה בבית החולים בגראבס, שווייץ, וכעבור פחות מחודש, ב-13 בנובמבר, מת בעלה פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין.
משפחתה

ב-7 במרץ 1943 התחתנה גאורגינה עם פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1945)
פיליפ ארזאמוס, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1946)
ניקולאוס, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1947)
נורה, נסיכת ליכטנשטיין (נולדה ב-1950)
פרנץ יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין (1962–1991)
ברנרד

ערך זה עוסק בכדורגלן ברזילאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בֶּרְנַרְד אנִיסִיו קלדיירה דוּארטה (בפורטוגזית: Bernard Anício Caldeira Duarte; נולד ב-8 בספטמבר 1992 בבלו הוריזונטה), הידוע בקיצור כברנרד, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בפנאתייאקוס.
קריירה

ברנרד התחיל לשחק ב-2006 בקבוצת הנוער של אתלטיקו מיניירו. עם זאת, עקב גובהו הנמוך יחסית הוא שוחרר פעמיים מהקבוצה. ב-2010 הוא הושאל לקבוצת דמוקרטה לשנה אחת. לאחר שהיה המבקיע המצטיין בדמוקרטה (14 שערים ב-16 משחקים בלבד) הוא חזר לשחק בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו מיניירו.
ב-2013 הוא נמכר לקבוצת שחטאר דונצק מאוקראינה. ב-9 באוגוסט 2018 חתם באברטון מהפרמייר ליג לארבע שנים.
קריירה > נבחרת ברזיל

ברנרד זומן לנבחרת ברזיל על ידי המאמן מאנו מנזס לקראת הסופרקלאסיקו דה לאס אמריקס ב-2012, צמד משחקי כדורגל מדי שנה בין נבחרת ברזיל ונבחרת ארגנטינה. ב-21 בנובמבר 2012, במשחק השני של הסופרקלאסיקו, ברנרד רשם את הופעת הבכורה שלו.
ב-2014 הוא נכלל בסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2014.
תארים

אליפות מינאס ז'ראיס: 2012, 2013
גביע ליברטדורס: 2013
אליפות אוקראינה: 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018
הגביע האוקראיני:2015/2016, 2016/2017, 2017/2018
סופרקלאסיקו דה לאס אמריקס: 2012
גביע הקונפדרציות: 2013
בית היתומים הספרדי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית יתומים, כולל אברכים, בית כנסת 
 כתובת:  רח' משיח בורוכוף 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1902
 תאריך פתיחה רשמי:  1908 
 קואורדינטות:  31°47′02″N 35°12′57″E﻿ / ﻿31.783805555556°N 35.215722222222°E﻿ / 31.783805555556; 35.215722222222
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית היתומים הספרדי(למפת ירושלים רגילה) בית היתומים הספרדי(למפת הרי ירושלים רגילה) בית היתומים הספרדי(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית היתומים הספרדי
 
שלט הכניסה
המבנה, סמטת בורוכוף משמאלו, לפניו מבנה מסחרי ברחוב יפו ומעליו מתנשא בניין "חלונות לירושלים"
שער הכניסה המקורי בחזית שפנתה לרחוב יפו
בית חינוך יתומים הכללי או בית היתומים הספרדי הוא מוסד צדקה שהוקם ב-1902 על ידי ועד העדה הספרדית בירושלים. המבנה נמצא סמוך למרכז כלל, בין רחוב יפו לרחוב אגריפס.
תולדות המוסד

בקרב העדה הספרדית בשלהי השלטון העות'מאני גברה התופעה של יתומים נטושים בשל המגפות שפקדו את העיר והעוני הרב ששרר בקהילה. אחד האיומים היה שהמיסיון, שפעל בקרב היהודים העניים, ייקח חסות על היתומים. לפיכך שכר ועד העדה הספרדית בראשות הרבנים יעקב מאיר ובן-ציון מאיר חי עוזיאל דירות בעיר העתיקה לחינוך והכשרה ליתומים בני העדה. ב-1904, פנה הרב מאיר לאחים לבית ברוכוף: אברהם, יצחק, יעקב ומשיח, סוחרים בוכרים שגדלו והתגוררו באותה עת בטשקנט ולמשפחת יששכרוף, שיממנו הקמת מבנה קבע עבור היתומים, ובסיוע החכם באשי יעקב שאול אלישר אותרה נחלה בקצה העיר דאז להקמת מבנה קבע למוסד, שנחנך ב-1908. המשפחות הקדישו למוסד הכנסות מקרן לה הוקדשו הכנסות מנכסי נדל"ן בירושלים ומתרומות שונות. העמותה "בית חינוך יתומים הכללי", שנרשמה ב-1978 היא ממשיכתה של קרן ההקדש. בנוסף שלחו פרנסי המוסד שד"רים לחו"ל לגיוס תרומות.
בשנת 1906 התפרסם "ספר החוקים והתקנות אשר למוסד", ממסמך זה ומקבלות שסיפק המוסד על תרומות נלמדים מטרותיו, תפיסתו ופרטי התנהלותו.
להיות למחסה ליתומים עזובים להצילם מרעב, להלבישם לגדלם בטיפול רחמני, ולפדותם מרשת הכנסייה הבריטית, לחנכם בתורה ומדע במלאכה ובדרך ארץ... היכל גדול נבנה בכל פאר והדר... היכל גדול ורחב ידיים במקום אוויר צח ומבריא, עליות מרווחות ללינה, חדר תלמוד תורה, בית מדרש, בית ספר ונטיעות מסביב.
במוסד למדו בנים יתומים מגיל 6 ועד 15 מכל העדות. שפת הלימוד הייתה עברית והלימודים כללו שילוב של לימודי יהדות ומלאכה. כן נלמדו "שפת הארץ" (ערבית) ו"שפת המדינה" (טורקית עות'מאנית). בין המורים במוסד היה המלחין אברהם צבי אידלסון. חלק מחניכיו המשיכו לסמינר למורים של חברת עזרה של יהודי גרמניה וחלקם המשיכו את לימודי המקצוע בבית הספר אליאנס הסמוך.
בשנות מלחמת העולם הראשונה הוחרם המבנה על ידי צבא גרמניה והפך למפקדה. בקומה העליונה השתכנו משרדי קצינים ובקומה התחתונה הותקנו מחסנים ואורוות לסוסים.
בשנות העשרים שכרה אגודת "ישורון" אולם במתחם, שהיה מעונו הראשון של בית הכנסת ישורון, בית הכנסת האשכנזי-המודרני הראשון והמרכזי בירושלים. את שני ספרי התורה הראשונים תרמו משפחת אלישר והרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בשנות השמונים שינה המוסד את ייעודו והפך לישיבה וכולל אברכים שזמן מה עמד תחת נשיאותו של הרב אברהם שלם. במבנה נמצאים בנוסף לכך גם שני בתי כנסת, בית הכנסת אחדות ישראל על שם עולי הגרדום ובית כנסת "קהל ציון" לעולי סלוניקי.
תיאור המבנה

מבנה אבן ירושלמית דו-קומתי בצורת האות רי"ש, התוחמת חצר גדולה מרוצפת אבן. החצר הייתה תחומה בעבר מצידה הפתוח על ידי מבנים שהיו שייכים לבית הספר אליאנס (כי"ח). מבנים אלה נהרסו בשנות השמונים לשם הקמת מרכז כלל ובניין "חלונות לירושלים".
הקומה השנייה, אליה עולה גרם מדרגות חיצוני מפינת החצר, מוקפת מרפסת ארוכה, ממנה נפתחות כניסות החדרים. חזית המבנה פנתה בעבר לרחוב יפו, אך בשנות החמישים נבנה לפניה טור מבנים מסחריים שמסתיר אותה. הצד האחורי של "רגל" ה-רי"ש (הניצב לחזית המקורית) נמתח לאורך סמטת בורוכוף המחברת את רחוב יפו ורחוב אגריפס ותוחמת את שכונת אבן ישראל. הכניסה למבנה כיום היא מסמטת בורוכוף, סמוך למדרגות העולות לקומה השנייה.
דוד קרויאנקר מציין את האיכות הגבוהה והקפדנית של הבנייה ועיטור הפתחים, הן החיצוניים וה הפנימיים. מאידך, תוכניות שימור מבנים שהוכנו לבניין לא יצאו אל הפועל, מצבו מוזנח יחסית והוא סמוי מעינם של רבבות הפוסעים לצידו מדי יום.
הוספת בינוי במגרש המבנה

בשנת 2021 הוגשה תוכנית בניין עיר (תב"ע) שמטרתה הוספת בינוי בקצוות החלקה בה שוכן המבנה - הוספת מבנה בן 10 קומות על רח' יפו ומגדל בן 30 קומות (שמאוחר יותר צומצם ל-24 קומות) על רח' אגריפס. התוכנית מקודמת בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז ירושלים, חרף התנגדות המועצה לשימור אתרי מורשת ועיריית ירושלים, אשר טוענות כי מבנה בית היתומים הוא "מונומנט לשימור" אשר הבינוי המוצע יפגע בו קשות. נכון לחודש מרץ 2023 טרם התקבלה הכרעה בוועדה המחוזית בדבר הבינוי המוצע.
לקריאה נוספת

רחל שרעבי, היישוב הספרדי בירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1986, עמ' 76–77
פנחס גרייבסקי
בית חינוך יתומים בירושלים ת"ו לעדת הספרדים, מגנזי ירושלים י"ב (תרפ"ח)
עדת הבוכארים בירושלים, תרצ"ג עמ' 10–13
יעקב יהושע, ילדות בירושלים הישנה כרך ג' עמ' 124–125
דוד קרויאנקר, רחוב יפו - ירושלים, ביוגרפיה של רחוב, סיפורה של עיר, כתר ספרים, 2005, עמ'
הערות שוליים

↑  דוד קרויאנקר, ירושלים: תקופות וסגנונות, ירושלים 1983 עמ' 326
↑  תוכנית מס' 101-0925198, באתר מינהל התכנון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008502286205171
בלצ'וג

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  זאמוסקבורצ'יה, יאקימנקה, מוסקבה
 קואורדינטות:  55°44′40″N 37°37′00″E﻿ / ﻿55.744444444444°N 37.616666666667°E﻿ / 55.744444444444; 37.616666666667
 אורך:  4 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  רוסיה 
 he
 
בלצ'וג (ברוסית: Балчуг) הוא אי במרכז מוסקבה, בין נהר מוסקבה לבין נחל הנהר הישן שלו, שהפך לתעלת וודואטווודני (אנ') ב-1786.
כמו איים אחרים על נהר מוסקבה, אין לו שם רשמי; אלא לכל שכונה באי יש שם משלה. בלצ'וג מתייחס לרחוב בלצ'וג, אשר חוצה את מרכז האי במקביל ל"גשר מוסקבורצקי הגדול", ושלושה רחובות העיר סביבו. האי מייצג חלק מרכזי של אזור זאמוסקבורצ'יה ההיסטורי. האי ממוקם בראיונים זאמוסקבורצ'יה ויאקימנקה.
על האי שכן בעבר מפעל השוקולד אוקטובר האדום וכיום שוכנים בו בתי ספר לעיצוב, אדריכלות ואומנות כגון: "מכון סטרלקה לתקשורת, אדריכלות ועיצוב". בצידו השני מצוי בית המוזיקה הבינלאומי של מוסקבה.
גלריה

מבט על האי בלצ'וג מקתדרלת ישו המושיע
מפעל השוקולד אוקטובר האדום
בניין על הגדה ותיאטרון אסטרדה של מוסקבה הממוקם בתוכו
מכון סטרלקה לתקשורת, אדריכלות ועיצוב
מתחם קראסני הולמי: בית המוזיקה ומלון סוויסוטל קראסני הולמי
מלון בלצ'וג קמפינסקי
כיכר בולוטנאיה
בלץ (כדורגל)

מועדון הכדורגל בלץ (ברומנית: FC Bălți) הוא מועדון כדורגל מהעיר בלץ שבמולדובה שמשחק בליגה המולדבית הבכירה.
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1984 בעיר בלץ תחת השם "זאריה בלץ", ונכנס לסבב הליגות הסובייטיות, עד שבעונת 1990 העפיל לראשונה לליגת המשנה הסובייטית, וזו התפרקה לאחר שתי עונות. עם התפרקות ברית המועצות והקמת מולדובה המועדון התפרק והוקם מחדש כ"אולימפיה בלץ" והיה לאחד המועדונים שהרכיבו את הליגה המולדבית הבכירה שהוקמה באותה עונה. בשנת 2014 שב המועדון לשמו המקורי, זאריה בלץ. ב-2020 שמו של המועדון שונה ל-FC Bălți.
בשנת 2016 זכה המועדון בגביע מולדובה לראשונה בתולדותיו.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מולדובה אלכסיי גונצ'רוב  מולדובה סרגיי רוגאצ'ייב  ליבריה סקו קייטה  מולדובה ויקטור ברקו  רוסיה ניקולאי בוריסוביץ'  מולדובה בוריס טרופאנט |  |  גאנה אריק סאקיי  ברזיל מתאוס דוס אניוס  ארצות הברית קולין בארנס  אוקראינה ויקטור סאחנו  מולדובה אמיל קאראס |
בית היתומות של חברת עזרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית יתומים, מוסד חינוכי, בית ספר יהודי 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1906
 תאריך פתיחה רשמי:  1906 
 
בית היתומות של חברת עזרה היה בית יתומות עברי מודרני בירושלים בתחילת המאה ה-20.
רקע

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, כאשר חלק ניכר מתושבי ירושלים סבלו מעוני, החולי והתמותה ממחלות היו נפוצים ומספר האלמנות והמשפחות מרובות הילדים היה רב, כבר פעלו כמה בתי יתומים בעיר. אולם אלו התקיימו בדוחק ולכן, למרות הצורך, לא הוקם בית יתומות בעיר. בשנת 1903 ניסה יעקב אהרן לאפינער לגייס כספים להקמת בית יתומות בירושלים ולאחר זמן לא רב הוקם בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן.
שנים ראשונות

בשנת 1904, בעקבות פרעות קישינב, קבלו בבית היתומים הפרנקפורטי בירושלים תרומה של 40,000 מארק לצורך הקמת בית יתומות בירושלים. בית היתומות הוקם בשנת תרס"ו, כך שבתחילת 1907 כבר היו בירושלים שני בתי יתומות, האחד של היישוב הישן שקלט המוני בנות, והשני של חברת עזרה בניהול הגברת כהן שקלט מספר מוגבל של בנות והשקיע יותר בהכשרתן. בית היתומות קיבל תמיכות מחברת עזרה של יהודי גרמניה ובהשתדלותה גם מהחברה "לעזרת היהודים הרוסיים". כן קיבל בית היתומות כסף מהועד הפועל הציוני.
בפברואר 1909 הוא תואר:
בתחילת 1909 עבר בית היתומות בשכירות "לבנין חדש ויפה, הדומה מאוד לארמון קטן" ברחוב אתיופיה, מול ביתו של אליעזר בן-יהודה. בית היתומות נוהל על ידי אסתר כהן, אשתו של אפרים כהן-רייס, והוא התנהל לגמרי בעברית. באוקטובר 1909 כתב בן יהודה בעיתונו דברי שבח על המוסד שהתנהל בעברית. במוסד התחנכו בנות בגילאי 3-12.
בשנת 1911 הוא תואר:
בשנת 1911 בקשו מנהלי בית היתומות להעביר אותו לאחת המושבות כדי שהיתומות תלמדנה להיות אכרות.
מלחמת השפות

באוקטובר 1913, בעקבות מלחמת השפות, פתחו הבנות בבית היתומות בשביתה וסירבו ללכת לבית הספר של חברת עזרה, אותו עזבו מוריהן. בעקבות זאת הוצאו חלק מהבנות מהמוסד והועברו למוסד שהקימו המורים השובתים. בעיתונות פורסמו תלונות על אכזריות כלפי הבנות השובתות ותמיכה בהן, וכנגדן מכתבי תמיכה במנהלת. לאחר אחת ההפגנות למען השפה העברית הגיעו המפגינים אל מול בית היתומות להביע סולידריות עם השובתות.
בשנות ה-20

לאחר תקופה של אי פעילות, נפתח בית היתומות מחדש בשנת 1924.
בשנת 1929 נסגר בית היתומות וחניכותיו הועברו לבית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן.
הערות שוליים

↑  אל המתנדבים בעם, חבצלת, 21 בדצמבר 1903
↑  בבית היתומות הכללי בירושלים, הצופה, 11 באוגוסט 1937
↑  לקורות ההשכלה בארץ ישראל, הצפירה, 24 ביוני 1904
↑  מכתב מארץ ישראל, המצפה, 15 בפברואר 1907
↑  עוד הישוב הישן וחחדש, השקפה, 28 במאי 1907
מכתבים להעורך, השקפה, 14 ביוני 1907
↑  השוו: השר יעקב שיף בירושלם, השקפה, 4 במרץ 1908 ל-ירושלם, חבצלת, 6 במרץ 1908
↑  פעולות חברת עזרה אשר ליהודי אשכנז בשנת 1908, העולם, 17 באוגוסט 1909
1 2  יהושע ברזילי, על מוסדי ירושלים, העולם, 23 באוקטובר 1911
↑  מודעות קטנות, הצבי, 5 בפברואר 1909
↑  בתי היתומים, הצפירה, 6 בדצמבר 1910
↑  בית ספר לנגינה שולמית ירושלים, החרות, 5 בדצמבר 1913
↑  בית היתומות, הצבי, 7 ביולי 1909
↑  שני מוסדות, הצבי, 15 באוקטובר 1909
↑  התחרות בין המושבות, הצבי, 16 באוקטובר 1911
↑  נשים אכרות, הצבי, 29 בינואר 1913
↑  רחבות, הפועל הצעיר, 18 ביולי 1913
↑  מאת מרכז אגודת המורים בארץ ישראל, הזמן, 8 בפברואר 1914
↑  אכזריות מקודשת לשם השפה, מוריה, 31 ביולי 1914
↑  מכתבים מירושלים, הצפירה, 8 בינואר 1914
המצב בירושלים, הצפירה, 25 בינואר 1914
↑  רשפים, החרות, 17 בדצמבר 1913
↑  תודה וברכה, מוריה, 21 בדצמבר 1913
↑  אספה בת אלפי איש בבית יבנה, החרות, 15 בדצמבר 1913
↑  בית היתומות עזרה, דואר היום, 8 באוגוסט 1924
↑  לבנין בית היתומות עזרה, דואר היום, 20 באוגוסט 1924
↑  סגירת בית יתומות עזרה, דואר היום, 3 בינואר 1930
ג'יימי תומאס קינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביולי 1981 (בן 43) בריסטול, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Jamie Thomas King 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  קולג' דאליץ' 
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס אדוארד ג'יימס קינג (באנגלית: Thomas Edward James King נולד ב-9 ביולי 1981), הידוע בשם ג'יימי תומאס קינג, הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר בזכות גילום המשורר תומאס וייאט בסדרת הטלוויזיה שושלת טיודור.
ביוגרפיה

קינג נולד בלונדון והוא בנם של התסריטאית האמריקאית לורה למסון ובמאי הטלוויזיה האנגלי כריסטופר קינג. הוא למד בדאליץ' קולג' ובאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
קריירה

קינג החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון בהפקה של התיאטרון הלאומי המלכותי "נערי ההיסטוריה" של המחזאי והסופר אלן בנט. הוא שיחק רבות בהפקות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות ואירופיות. הוא ידוע בעיקר בשל גילם דמותו של המשורר תומאס וייאט בסדרת הטלוויזיה שושלת טיודור.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | The River King | הארי מק'קנה |  |
| 2006 | טריסטן ואיסולדה | אנוויק |  |
| 2006 | יומני הערפד | אדם |  |
| 2011 | כמו משוגעים | אליוט |  |
| 2011 | The Legend of Hell's Gate: An American Conspiracy | ג'ון הנרי 'דוק' הולידיי |  |
| 2011 | החפרפרת | קספר |  |
| 2012 | Grimm's Snow White | הנסיך אלכסנדר | ישירות לווידאו |
| 2012 | Storage 24 | כריס |  |
| 2012 | Tower Block | ריאן |  |
| 2014 | מר טרנר | דייוויד רוברטס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Shades | ג'וש מקינטייר | פרק רחד |
| 2003 | ילדות רעות | טוני | תפקיד חוזר |
| 2003 | רציחות במידסומר | סטיבן קרטיס | פרק אחד |
| 2004 | נפגעים | ג'יימי קנינג | "חיים אבודים" |
| 2008-2007 | שושלת טיודור | תומאס וייאט | תפקיד חוזר עונות 1–2 |
| 2008 | The Cleaner | כריס | פרק אחד |
| 2008 | Lost City Raiders | תומאס קוביאק | סרט טלוויזיה |
| 2008 | csi: מיאמי | דניס צ'ילטון | פרק אחד |
| 2009 | מרפאה פרטית | ברנדון הנרי | פרק אחד |
| 2009 | מד מן | גיא מקנדריק | פרק אחד |
| 2010 | Day One | יו | סרט טלוויזיה |
| 2011 | Marchlands | פול בואן | מיני סדרת טלוויזיה |
| 2013 | מיילדת | דאגלס רוברטס | "2.4" |
| 2013 | Air Force One Is Down | סטיבן פטרסטון | מיני סדרת טלוויזיה |
| 2014 | Gunpowder 5/11: The Greatest Terror Plot | תומאס ווינטור | סרט תיעודי |
| 2017 | תעלומות מרדוק | ד"ר ברטרם לנוקס | פרק אחד |
| 2018 | המקוריים | אוגוסט מולר | פרק "5.5" |
הערות שוליים

↑  "Index entry". FreeBMD. ONS. נבדק ב-29 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 125875679X  LCCN: no2009130722  VIAF: 96880409   WorldCat (עם VIAF): 96880409
ג'וזף סומוגי

ג'וזף סומוגי (בהונגרית: József Somogyi; נולד ב-23 במאי 1968) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.