stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולנוע בריטי
הערות שוליים

1 2  "BFI Screenonline: UK Feature Films Produced 1912–2003". נבדק ב-30 ביוני 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Directors' Top Ten Directors". British Film Institute. אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2011. נבדק ב-2 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Powell, Michael (1905–1990)". British Film Institute. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Reed, Carol (1906–1976)". British Film Institute. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Caine, Michael (1933-)". British Film Institute. נבדק ב-11 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Connery, Sean (1930-)". British Film Institute. נבדק ב-11 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winslet, Kate (1975-)". British Film Institute. נבדק ב-11 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Harry Potter becomes highest-grossing film franchise". The Guardian. London. 11 בספטמבר 2007. נבדק ב-2 בנובמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Scott, Sir Ridley (1937-)". British Film Institute. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chaplin, Charles (1889–1977)". British Film Institute. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UK film - the vital statistics". UK Film Council. אורכב מ-המקור ב-11 בדצמבר 2011. נבדק ב-22 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UK cinema box office". Cinema Exhibitor's Association. אורכב מ-המקור ב-12 באפריל 2013. נבדק ב-18 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UK cinema annual admissions". Cinema Exhibitor's Association. נבדק ב-18 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, July 2019)
↑  "Baftas fuel Oscars race". BBC News. 26 בפברואר 2001. נבדק ב-14 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Louis Le Prince". Local Heroes. BBC Education. 28 בנובמבר 1999. אורכב מ-המקור ב-28 בנובמבר 1999. נבדק ב-14 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Howells, Richard (Summer 2006). "Louis Le Prince: the body of evidence". Screen. Oxford Journals. 47 (2): 179–200. doi:10.1093/screen/hjl015. ISSN 0036-9543. נבדק ב-16 באפריל 2009. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Who's Who of Victorian Cinema". www.victorian-cinema.net. נבדק ב-2016-09-28.
↑  McKernan, Luke. "Booth, W.R. (1869-1938)". BFI Screenonlinee. נבדק ב-2019-04-24.
↑  Gifford, Denis. "Walter Robert Booth". Who's Who of Victorian Cinema. נבדק ב-2019-04-24.
↑  "AMC CINEMAS® BRINGS THE MULTIPLEX TO THE UNITED KINGDOM". אורכב מ-המקור ב-2015-01-04. נבדק ב-3 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoad, Phil (11 בנובמבר 2010). "How multiplex cinemas saved the British film industry 25 years ago". The Guardian. נבדק ב-2 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
צ'ארלי צ'פלין, 1918
קוביאשי מארו

סימולציית הקוביאשי מארו; מתוך סרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", 1982.
ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", קוביאשי מארו (באנגלית: Kobayashi Maru) הוא תרגיל אימונים של צי הכוכבים אשר נועד לבחון את אופיים של הצוערים במסלול הפיקוד באקדמיה של צי הכוכבים. מבחן "קוביאשי מארו" נראה לראשונה בסצנת הפתיחה של סרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן" (1982) ומופיע גם בסרט "סטארטרק" (2009). בסרט "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" (1991) ד"ר מק'קוי מתייחס אל המבחן בשמו, על מנת לתאר "תרחיש ללא מוצא", שהוא וקפטן קירק ניצבים בפניו. בשמה של הבדיקה נעשה שימוש לעיתים קרובות בקרב מעריצי "מסע בין כוכבים", או אלה שמכירים את הסדרה, כדי לתאר "תרחיש ללא מוצא", או פתרון שדורש הגדרה מחדש של הבעיה.
הצלתה של ספינת החלל האזרחית קוביאשי מארו היא המטרה העיקרית בסימולציית הקרב עם הקלינגונים. הספינה הניזוקה נמצאת בתוך האזור הנייטרלי שבשטח הקלינגונים, וכל ספינת צי הכוכבים אשר תיכנס לאזור זה – תפר את הסכם השלום בין הפדרציה לבין האימפריה הקלינגונית. צוותו של צוער המתקרב אל האזור צריך להחליט האם לחלץ את אנשי צוות הקוביאשי מארו – תוך סיכון ספינתם וחייהם – או האם לנטוש את הקוביאשי מארו לאבדונה הוודאי.
תוכנית האימונים שבסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן" מציגה את הקוביאשי מארו כספינת משא מדגם III, המונעת עם דלק נייטרוני, תחת פיקודו של קוז'ירו וואנס, עם צוות של 81 איש ועוד 300 נוסעים. משקל נקי של הספינה: 147,943 טונה מטרית; קיבולת מטען: 97,000 טונה מטרית; אורכה: 237 מטר; גובהה: 70 מטר; מהירות מרבית: עיוות 6. שמה של הספינה הוא יפני: "קוביאשי" פירושו "חורשה קטנה", והוא שם משפחה נפוץ; "מארו" הוא סיומת נפוצה לספינות בעלות שם יפני, שמשמעותה "מעגלי" או "לחזור".
הסימולציה

בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", הסימולציה מתרחשת בהעתק של גשר פיקוד של ספינת חלל, כאשר הנבחן משמש כקפטן, יחד עם חברים אחרים בצי הכוכבים, קצינים או צוערים אחרים, בתפקידי מפתח אחרים. בתרחיש המתרחש בשנות ה-80 של המאה ה-23, מתקבל אות מצוקה על פיו הקוביאשי מארו פגעה במוקש באזור הנייטרלי שבשטח הקלינגונים והיא מאבדת במהירות אספקת כוח, שלמות גוף הספינה ומערכות תמיכה בחיים. ללא ספינות חלל אחרות של צי הכוכבים בקרבת מקום, הצוער עומד בפני החלטה:
לנסות להציל את צוות הקוביאשי מארו על כל נוסעיה, תוך חדירה אסורה אל האזור הנייטרלי שעלולה לעורר את הקלינגונים להגיב בפעולה עוינת או אף מלחמת חורמה כוללת; או
לנטוש את הקוביאשי מארו, להימנע ממלחמה פוטנציאלית, אך להותיר את הצוות והנוסעים למותם.
אם הצוער בוחר להציל את הקוביאשי מארו, התרחיש מתקדם במהירות. קציני גשר הפיקוד יודיעו לצוער שהם מפירים את הסכם השלום בין הפדרציה לבין האימפריה הקלינגונית. כאשר ספינת החלל תיכנס אל האזור הנייטרלי, קצין התקשורת מאבד את הקשר עם הספינה הניזוקה. או אז חלליות קלינגונית תופענה, בדרכן ליירט את שתי ספינות צי הכוכבים. ניסיונות התקשרות עימן נכשלים, שכן הם בדממת אלחוט, ותגובתם היא פתיחה באש שתוצאותיה הרסניות. אין דרך לנצח בקרב שנוצר, במיוחד מאחר שלמחשב מותר "לרמות" כדי להבטיח את התבוסה; הסימולציה מסתיימת באובדן ספינתו של הצוער, על כל צוותה. מטרת ההדמיה איננה להעריך את יכולות הלחימה של הצוער, כי אם לבחון את תגובתו של הצוער ל-"תרחיש ללא מוצא", המעמיד את הצוער בפני דילמות מוסר תוך סכנת מוות לו ולצוותו.
נבחנים בולטים > המבחן של סאביק

סצנת הפתיחה של סרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן" היא בעצמה מבחן ה-"קוביאשי מארו", אבל זה לא מתגלה, אלא עד לסוף הסצנה, תוך הטעיית הקהל כי מדובר בתרחיש "אמיתי" של לחימה, בה מעורבת ספינת החלל אנטרפרייז. הנבחנת היא לוטננט סאביק, המפקדת על סימולציה של ספינת החלל אנטרפרייז. קפטן ספוק הוא בתפקידו המוכר כקצין המדע והשני בשרשרת הפיקוד, כאשר ד"ר מקוי נמצא על הגשר, כמו גם ניוטה או'הורה כקצינת התקשורת, היקארו סולו כהגאי, וכן (כפי שמתגלה מאוחר יותר) מספר צוערים הממלאים תפקידים אחרים.
הסצנה, תוך שימוש בסט שנבנה כדי לצלם את הגשר של האנטרפרייז בהמשך הסרט, הייתה דרך יעילה וחסכנית להציג את דמותה של לוטננט סאביק, בגילומה של קירסטי אלי, את הרעיון של "תרחיש ללא מוצא" שאין בו מנצחים ואת קו העלילה שעל פיו ג'יימס קירק מעולם לא באמת עמד בפני תרחיש כזה במהלך חייו והקריירה שלו.
המבחן מתחיל בסמוך לקצהו של האזור הנייטרלי שבשטח הקלינגונים, כאשר בספינה מתקבל אות מצוקה מהקוביאשי מארו. הספינה נפגעה קשות בתוך האזור הנייטרלי ומערכותיה נכשלות, לרבות מערכת התמיכה בחיים. סאביק מורה על סולו להזין מסלול טיסה על מנת ליירט את הספינה, והוא מפנה את תשומת לבה לכך שהפרת ההסכם עם הקלינגונים גלומה בכך.
זמן לא רב לאחר שהאנטרפרייז מתחילה בניסיון החילוץ, הקשר עם הספינה הניזוקה אובד ושלוש ספינות קרב קלינגוניות מופיעות כשהן במסלול יירוט. מאחר שעוצמת מערכות הנשק שלה אינו שווה ערך לזה של הקלינגונים, ומאחר והיא מפירה את הסכם השלום, סאביק מורה לספינתה לסגת, אולם הספינות הקלינגוניות עוקפות אותה במהירות, תוקפות וגורמות נזק רב לאנטרפרייז. סולו "מת" כאשר עמדת ההגאי מתפוצצת, ופיצוצים עוקבים "הורגים" גם את או'הורה, ד"ר מקוי וספוק. מונטגומרי סקוט מדווח כי האנטרפרייז "מתה בחלל", וסאביק מורה על שיגור גשושית ובה יומן הספינה, המציין כי הורתה לאנשי הצוות לנטוש את הספינה.
אדמירל ג'יימס קירק, אשר עקב אחר המתרחש מתוך חדר בקרה מחוץ, עוצר את הסימולציה. כל הקצינים "המנוחים" מתחילים לקום, וספוק (עכשיו מתגלה כמדריך הצוערים) מורה על הצוערים להתכנס בחדר התדריכים. סאביק מוחה על כך שמדובר ב-"תרחיש ללא מוצא" שלא ניתן להגיע בו למצב של ניצחון, ועל כן הוא אינו משקף כראוי את יכולות הפיקוד שלה. קירק מסביר כי הבדיקה נועדה לגלות כיצד הנבחן מתמודד מול "תרחיש ללא מוצא", שכן איך להתמודד עם מוות הוא חשוב כמו איך להתמודד בחיים. מאוחר יותר בסרט, לאחר פניות חוזרות ונשנות מצד סאביק, קירק אומר שהמבחן הוא באמת "תרחיש ללא מוצא", משום שאין לו פתרון נכון; זהו מבחן אופי.
נבחנים בולטים > המבחן של ג'יימס ט' קירק

על פי סיפור הרקע של ג'יימס ט' קירק, הוא ניגש לבחינה שלוש פעמים במהלך לימודיו באקדמיה של צי הכוכבים. לפני הניסיון השלישי שלו, קירק תכנת מחדש בחשאי את הסימולטור, כך שאפשר יהיה להציל את הספינה. עובדה זו נחשפת בסופו של דבר במהלך הסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", כאשר קירק, סאביק ואחרים מוצאים עצמם נטושים על כוכב שומם, קרובים למוות. תגובתה של סאביק היא: "אז אתה אף פעם לא עמדת בפני תרחיש שכזה... בפני מוות". קירק משיב: "אני לא מאמין ב-'תרחיש ללא מוצא'". אף על פי שרימה, קירק קבל ציון לשבח על "חשיבה מקורית".
מאחר שספוק לא היה צוער במסלול פיקודי באקדמיה של צי הכוכבים, הוא מעולם לא נדרש להיבחן ב-"קוביאשי מארו" במהלך לימודיו שם. בסצנת המוות שלו, בסיומו של הסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", הוא מתאר את הקרבת החיים שלו כפתרון שלו ל-"תרחיש ללא מוצא".
סרטו של ג'יי ג'יי אברהמס משנת 2009 "סטארטרק" מציג את ג'יימס ט' קירק הצעיר (כריס פיין), צוער באקדמיה של צי הכוכבים, מתכנת מחדש את הבדיקה כך שמערכות ההגנה של הספינות הקלינגוניות פתאום יחדלו מלפעול, מה שיאפשר את השמדתן של כל חמש ספינות האויב בקלות, כך שניתן יהיה להתחיל בחילוצה הבטוח של הקוביאשי מארו. תקרית זו מעלה את חמתו של ספוק, המשמש כמדריך באקדמיה אשר יצר ומתחזק את הסימולציה.
במהלך דיון משמעתי, ספוק וקירק נפגשים בפעם הראשונה ומעלים טיעונים רבים מאותם הקווים שדמויותיהם השתמשו במקור, בסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן". קירק טוען כי המבחן עצמו הוא רמאות, שכן לא ניתן לנצח את התוכנית, ולכן רמאות היא הפתרון היחיד. ספוק מעלה טיעון נגדי כי מטרת המבחן איננה לנצח, אלא להתמודד עם פחד ולקבל את האפשרות של מוות, כמו שאביו של קירק עשה. בשל התקפה על וולקן ידי הנבל של הסרט נירו, הדיון נדחה ונותר פתוח.
על פי רומן לא קאנוני המבוסס על הסרט, הפרק האחרון מגלה כי את המידע בו קירק השתמש כדי להביס את המבחן הוא השיג במהלך פגישותיו עם ילדת אוריון, שותפתה לחדר של או'הורה, אשר מדברת בשנתה.
ראו גם

ביצת קולומבוס
קשר גורדי
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  A no-win situation, also called a "lose-lose" situation, is one where a person has choices, but no choice leads to a net gain.
↑  "The Computer Core Dump - Star Trek VI Script". Ccdump.org. נבדק ב-2012-05-20.
↑  Michael Okuda, Denise Okuda, Doug Drexler, and Debbie Mirek (1994). "Kobayashi Maru". Star Trek Encyclopedia: A Reference Guide to the Future. Pocket Books. p. 161. ISBN 0-671-88684-3.{{cite encyclopedia}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2  Nicholas Meyer, William Shatner, Leonard Nimoy, Kirstie Alley (1982). Star Trek II: The Wrath of Khan (DVD). Paramount. Retrieved 2007-11-09.
| מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית |
| --- | --- | --- |
| יוצר הסדרה | ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | ויליאם שאטנר • לנרד נימוי • דפורסט קלי • ג'יימס דוהאן • ג'ורג' טאקיי • נישל ניקולס • וולטר קניג • מייג'ל בארט |  |
| דמויות ראשיות | ג'יימס טיבריוס קירק • ספוק • ליאונרד מק'קוי • מונטגומרי סקוט • היקארו סולו • ניוטה אוהורה • פאבל צ'כוב |  |
| דמויות משנה | הארי מאד • סאביק • סארק • חאן נוניאן סינג • כריסטופר פייק • כריסטין צ'אפל • זפרם קוקרן • קיילאס • ג'ניס ראנד • רוברט אפריל |  |
| גזעי חייזרים | אוריונים • אנדוריאנים • גורן • וולקנים • קלינגונים • רומולאנים |  |
| מושגים | אנטרפרייז • ג'נסיס • חולצה אדומה • טרנספורטר • יקום המראה • משכפל • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • קוביאשי מארו • רביע גלקטי |  |
| ציטוטים | ‏"Where no man has gone before"‏ • "אני רופא, לא..." •  "שגר אותי למעלה, סקוטי" |  |
| סרטי הקולנוע | מסע בין כוכבים • זעמו של חאן • החיפוש אחר ספוק • השיבה הביתה • הגבול האחרון • הארץ הלא נודעת |  |
| פרקים בולטים | The Menagerie • The City on the Edge of Forever • Spectre of the Gun |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים • מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה |  |
אדמירל קירק (ויליאם שאטנר) ולוטננט סאביק (קירסטי אלי); מתוך סרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", 1982.
צוער קירק (כריס פיין); מתוך סרט הקולנוע "סטארטרק", 2009.
קלווזאורוס

| קלווזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה תיכון, 163 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: דריוזאוריים
סוג:: קלווזאורוס
מין:: Callovosaurus leedsi
שם מדעי
 Callovosaurus

קלווזאורוס (שם מדעי: Callovosaurus) הוא סוג של דינוזאור שחי בתקופת היורה התיכון, לפני 163 מיליון שנה. הוא התגלה בחפירות באנגליה ותואר ב-1980 בידי פטר גלטון (אנ'), כשמשמעות שמו הוא: "לטאה מהקלובאן (אנ')" - התור הראשון של היורה העליון, אליו תוארך. דינוזאור זה היה קרוב משפחה של הדריוזאורוס.
מהקלווזאורוס התגלתה רק פיסת עצם ירך באורך 28 ס"מ. על פי הערכות הגיע בעליה לאורך של 2.5 מטרים והיה יצור זריז שהשתמש ברגליו על מנת לברוח מטורפים. להערכת מספר מדענים, היה הקלווזאורוס יצור רזה שדמה לדריוזאורוס ואולי גם להיפסילופודון, שחי מאוחר יותר. מדענים אחרים חושבים שדמה לקמפטוזאורוס והיה מאבותיו של האיגואנודון. ייתכן והיו לקלווזאורוס נוצות בקצה גופו ובזנבו.
ככל הנראה היה הקלווזאורוס דינוזאור צמחוני שחי בלהקות גדולות.
בסלעים בהם נמצא המאובן המשויך לקלווזאורוס התגלו בעיקר זוחלים ימיים מקבוצת הפלזיוזאוריה, דמויי-תנינאים וכן פטרוזאורים, דינוזאורים משוריינים הקרובים לסטגוזאורוס ולאנקילוזאורוס וכמה זאורופודים.
קרב לותר אם ברנברג (1626)

קרב לותר אם ברנברג (Lutter am Barenberge) היה קרב שהתרחש במהלך מלחמת שלושים השנים בלותר אם ברנברג (אנ'), בין צבא דנמרק תחת פיקודו של מלך דנמרק כריסטיאן הרביעי לבין צבא קתולי בפיקודו של הגנרל יוהאן ט'סרקלס פון טילי. הקרב הסתיים בניצחון קתולי מוחץ, והיה אחד האחרונים בהתערבות הדנית במלחמת שלושים השנים.
צריפי מוסון

הבסיס של מוסון בצילום משנת 1911
צריפי מוסון הם מקבץ מבנים בכף דניסון, מפרץ קומונוולת', באנטארקטיקה, בקטע המזרחי המרוחק של הטריטוריה האוסטרלית באנטארקטיקה, כ-3000 ק"מ דרומית להובארט. את המבנים הקימה ואכלסה משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בשנים 1914-1911, בהנהגת הגאולוג ומגלה הארצות סר דאגלס מוסון.
צריפי מוסון נדירים בהיותם אחד משישה אתרים בלבד, שנשארו לפליטה מן העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה הייתה המשלחת היחידה בעידן ההרואי שאורגנה, אוישה ומומנה בעיקר על ידי תושבי אוסטרלאסיה.
הצריפים כללו צריף מגנטוגראף, ששימש למדידת תמורות בקוטב הדרומי המגנטי; צריף מגנטי אבסולוטי, ששימש כנקודת התייחסות למחקרים בצריך המגנטוגראפי; וצריף הליקוי, מצפה אסטרונומי.
המבנה החשוב ביותר באתר הוא צריף מגורי החורף, שנודע בשם "הצריף של מוסון". צריף זה, שגגו היה בצורת פירמידה, היה בית לשמונה-עשר האנשים של קבוצת הבסיס העיקרי של המשלחת בשנת 1912, ולשבעה (כולל דאגלס מוסון), שנשארו שם באופן בלתי מתוכנן לעוד שנה ב-1913. הצריף מחולק לשני אגפים - אגף המגורים והסדנה, שנבנו מראש בסידני ובמלבורן, בסדר זה, ונשלחו לאתר להרכבה על ידי צוות המשלחת בשנת 1912.
רדיו

הודות לתחנת הממסר האלחוטי על האי מקווארי, אפשר היה להתקשר עם יבשת אוסטרליה באמצעות רדיו. המשלחת האוסטרלאסיינית הייתה הראשונה שנהנתה מאפשרות זו. תצפיות מטאורולוגיות שודרו במערכת ברציפות. היה זה השימוש הראשון ברדיו על יבשת אנטארקטיקה.
הצריף העיקרי

הצריף העיקרי כלל מתקני מגורים לשמונה-עשר איש, אבל גודלו לא עלה על 7.3X7.3 מטרים, שטח של 53 מ"ר. גודל הסדנה הצמודה אליו היה 5.5 
על 4.9 מטרים, שטח של 27 מ"ר. המבנה מוקף משלושה צדדים במרפסות ברוחב 1.5 מ'. המרפסות שימשו לדברים רבים ושונים, בהם אכסון כלבי המזחלות.
הצריף העיקרי מכיל מטבח, מכבסה, מחסן וחדר שינה.
ראו גם

קבוצת המזרח הרחוק
הערות שוליים

↑  http://www.aad.gov.au/default.asp?casid=33170
↑  http://www.mawsons-huts.org.au
↑  http://www.mawsons-huts.org.au
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558895405171  LCCN: sh2002008900
צריף החייב

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה, ספרות ספקולטיבית 
 יוצרים:  אלכסנדר צקאלו 
 בימוי:  אלכסנדר קוט 
 שחקנים:  פאבל דרביאנקו  אירינה סטרשנבאום  Yevgeny Pronin  יבגני סטיצ'קין 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיק:  אלכסנדר צקאלו, איוואן סמוחוואלוב 
 חברת הפקה:  Sreda 
 שידור
 רשת שידור:  רוסיה-1 
 תקופת שידור מקורית:  2018 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"צריף החייב" (ברוסית: Лачуга должника) היא סדרת טלוויזיה רוסית בבימויו של אלכסנדר קוט, המבוססת על רומן באותו שם מאת ואדים שפנר. הצילומים התקיימו בשנת 2016 בסנקט פטרבורג ובעיירה ססטרורצק. פרק הבכורה שודר בערוץ רוסיה-1 ב-6 בינואר 2018.
עלילה

הסדרה מתחילה בשנת 1940, כששני אחים וחברם הבכור גילו חפץ, כמוסה, שבתוכו שקיק מסוים והודעה המבקשת עזרה מכוכב יאלמז. ויקטור שותה חצי מהסם ואז אחד הנערים הקטנים, פטיה, נעלם. את המחצית השנייה של הסם שותה בטעות תאומו פאבל בלובריסוב.
בשנת 2150 מתנהל משפט אודות מות צוות החללית בכוכב יאלמז. הנאשם בתיק הוא ההיסטוריון הצבאי קורטיקוב, שמספר לכל הנוכחים את האמת על טיסה זו, החל מהיכרותו עם בלובריסוב, בחירת שם הספינה על ידי אנשי הצוות לכבוד הילדה אלה. במהלך כל הטיסה התרחשו אירועים שונים: ראשית, שלושה אנשי צוות מתו בעקבות פיצוץ. בלובריסוב הואשם בפיצוץ ואז, כשהם נוחתים על יאלמז, רופא מת. במהלך התקפתה של יצורים לא ידועים מת קפטן האוניה, אך בריק נער נודד הופך לבן לוויה שלהם, שמנסה להסתתר מפני המטמורפוזות. בעת חיפוש מקום בטוח, איש צוות אחר נהרג, אך מדען בשם בלאגופופ מציל אותם. המדען הזה הוא שמאשים את עצמו בכישלון הניסוי שלו, שהוביל לתוצאות המצערות.
במקביל לעתיד, העלילה מספרת על עברו של בלובריסוב (משנות ה-50 עד שנת 2149 – כמה ימים לפני היציאה ליאלמז), על היחסים עם אלה (עד 2020), על הניסיונות למצוא עולם מראה (בשנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70), על חייו האישיים, על יחסיו עם בנו מקס (משנות התשעים עד תחילת שנות 2020), על הטיסה למאדים, בה הוא נותר מאוחר יותר לבדו (בשנים 2030–2149). בסוף הסדרה לומד פאבל שאחד מאנשי הצוות עשה את כל מה שפאבל הואשם בו, אך הוא מת כשהוא מותקף על ידי מטמורפונטים ופאבל מקריב את עצמו.
שנה לאחר ישיבת בית המשפט, קורטיקוב שופך את הסם שתפס הרובוט סירניק בעת שליחת הקפסולה לאי גוסיני. הדבר מוביל למותו של ויקטור, המחופש לאיש זקן - יו"ר בית הדין ומשנה את העבר כולו. באותה 1940, האירועים שונו, שלושה נערים במקום כמוסה מצאו פיסת ברזל ישנה.
שחקנים ודמויות

פאבל דרביאנקו – פאבל יורייביץ' בלובריסוב
יבגני סטיצ'קין – ויקטור טמניקוב
אירינה סטרשנבאום – אלה
אלנה רופנובה – אלה אלכסייבנה
ורה קרפובה – אלה בגיל מבוגר
יבגני פרונין – סטפן ארקיפוביץ' קורטיקוב
אמיליה ספיבק – אשתו של קורטיקוב
סרגיי בורונוב – רובוט סירניק ("E-350")
יבגני סרזין – מקס
פדור לברוב – אנדריי טרנטייב / ניקולאי טרנטייב
ולדימיר מסלקוב – בוריס טרנטייב
רומואלד מקרנקו – לב סמולר, חבר הקפטן
אלכסנדר נסטרוב – וורקון, טבח
אלכסיי סורנסקי – ג'נה וסילבסקי, טכנאי
אלכסנדר קרפוחוב – אלכסנדרוב, מדען ביו-רפואי
אלכסיי אדינג – סמיונוב, מהנדס טיסה
ואדים סקווירסקי – למקין
אנדריי לוין – שופט
ולרי קוכארשין – סנגור
נטליה סורקובה – תובעת
סרגיי פרשין – אלכסיי סטפנוביץ' טורבינין, אביה של אלה
ואדים וולקוב – סרגיי פאבלוביץ' קורוליוב
יורי לזרב – ואדים שפנר
סרגיי ברקובסקי – בלאגופופ
סרגיי רומנוביץ' – בלובריסוב בצעירותו
מטווי טאראסוב – פיוטר הקטן
מירון טאראסוב – פאבל בילדותו
אולג צ'וגונוב – ויקטור כילד
ארנסט רומנוב – השופט הראשי
מישה קוט – בארסיק
אנה צוקנובה-קוט – אמו של בארסיק
הערות שוליים

↑  "В Пассажирском порту Санкт-Петербурга прошли съёмки художественного фильма «Лачуга должника»". Пассажирский порт Санкт-Петербурга. 2016-07-29.
↑  Павел Орлов (2016-06-22). "Camera! Action! Что происходит в российском кино: Шахназаров снял «Анну Каренину», Твердовский готовит молодёжную драму, а Котт экранизирует советскую фантастику". TVKinoRadio.ru.
↑  Елена Анисимова (2016-11-14). "Александр Цекало: «Индустрия сериалов в России всё ёще в зачаточном состоянии»". Собака.ru.
↑  "В Сестрорецке снимают эпизоды к сериалу «Лачуга должника»". Новости Сестрорецка. 2016-07-05.
↑  "Только лучшие сериалы для телезрителей «России»". Вести.ру. 2017-12-29.
↑  Сусанна Альперина (2017-12-31). "У «Актрисы» вся «Жизнь впереди». Что посмотреть на ТВ в новогодние праздники". רוסיסקאיה גאזטה.
↑  "Наши могут: 5 российских сериалов, которые надо смотреть. Рейтинг лучших новых сериалов — от истории жестокой госпожи до ностальгической советской романтики". НГС. 2018-05-28.
↑  Дмитрий А. Быков (2017-10-24). "Пора уже нам полюбить Павла Деревянко". GQ.
↑  Елена Садкова (2017-11-19). "Евгений Стычкин: «К цыганке не пойду»". Вечерняя Москва.
↑  "Ирина Старшенбаум стала жгучей брюнеткой. Ради съёмок актриса сменила имидж". Вокруг ТВ. 2016-06-28.
↑  "Роман случайностей. Все серии за один день: на «России-1» сегодня премьера остросюжетной драмы «Лачуга должника»". Tricolor TV Magazine. 2018-01-06.
↑  "Валерий Кухарешин: «У меня лицо из XIX века»". Молодёжный театр на Фонтанке.
↑  "Анна Цуканова-Котт: «Мне с сыном всегда легко»". OK!. 2016-05-30.
קגאלמה מוטלנטה

קגאלמה מוטלנטה (באנגלית: Petrus Kgalema Motlanthe; נולד ב-19 ביולי 1949) כיהן כנשיא דרום אפריקה וכסגנו של הנשיא ג'ייקוב זומה.
ביוגרפיה

מוטלנטה נולד בפרברי העיר יוהנסבורג וגדל בסווטו. בשנות ה-20 לחייו עבד עבור עיריית יוהנסבורג וגויס על ידי "חנית האומה" (Umkhonto we Sizwe), הזרוע הצבאית של תנועת הקונגרס הלאומי האפריקני. מוטלנטה עסק במעשי חבלה ובהברחות פעילים דרך הגבול עם סווזילנד. ב-1976 הוא נעצר על ידי משטר האפרטהייד. לאחר 11 חודשים במעצר, נשלח למאסר בכלא ברובן איילנד למשך 10 שנים. לאחר שחרורו בלט מוטלנטה כמנהיג איגוד עובדים, ועמד בראש ארגון הכורים הלאומי משנת 1992.
בין השנים 1997 ו-2007 שימש כמזכ"ל מפלגת הקונגרס הלאומי האפריקאי עד שנבחר בדצמבר לסגנו של נשיא המפלגה, ג'ייקוב זומה. במאי 2008 נכנס מוטלנטה לפרלמנט של דרום אפריקה, וביולי מונה לשר בלי תיק, חבר בקבינט של תאבו מבקי. לאחר התפטרותו של מבקי בספטמבר 2008, נבחר מוטלנטה לנשיא המכהן בפועל. מינויו נועד לאפשר העברת שלטון שקטה לזומה, לאחר הבחירות הכלליות שנקבעו לאפריל 2009. לאחר היבחרו של זומה מונה מוטלנטה לתפקיד סגן הנשיא וכיהן בתפקיד עד פרישתו במאי 2014.
חיים אישיים

מוטלנטה נשוי בשנית ואב לשלושה ילדים מרעייתו הראשונה.
פרשת ניקולס גרין

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1987 מחוז סונומה, ארצות הברית 
 פטירה:  1 באוקטובר 1994 (בגיל 7) מסינה, איטליה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ניקולס גרין (באנגלית: Nicholas Green; 9 בספטמבר 1987 –  1 באוקטובר 1994), היה ילד בן 7, מהעיירה בודגה ביי (Bodega Bay) בקליפורניה, שנורה ונהרג בעת ששודדים ניסו לשדוד את הרכב שבו נסע עם משפחתו לחופשה בדרום איטליה. לאחר מותו החליטו הוריו לתרום את איבריו, מעשה שהביא לשינוי היסטוריית ההשתלות באיטליה וברחבי העולם וכונה בשם ״אפקט ניקולס״.
הרצח האקראי והתוצאות שבאו אחריו כבשו את הציבור בעולם כולו. מותו של ניקולס היה זָרָז ששינה צורת חשיבה של אומה שלמה בנושא תרומת איברים.
האירוע ומותו של ניקולס גרין

ניקולס גרין, אחותו, אלינור, והוריהם, מרגרט (מגי) ורג'ינלד (רג׳) גרין, יצאו לחופשה בקלבריה, שבדרום איטליה. הם נסעו על הכביש המהיר A3 - כביש סלרנו-רג׳יו קלבריה (Salerno - Reggio Calabria) ועצרו במסעדת ״אוטוגריל״ (Autogrill) כאשר שני אנשים עֲטוּיֵי מסיכות החלו לעקוב אחרי רכבם. לדברי האב, רג׳ינלד גרין, הוא חש בסכנה עם התקרבות המכונית שעקפה אותם ולאחר מספר דקות סבר שהסכנה חלפה. אלא שהמכונית לא ביצעה עקיפה מלאה, היא נסעה במקביל אליהם ונוסעיה צעקו לעברם באיטלקית. רג׳ינלד ומרגרט יצאו מנקודת הנחה, שנוסעי הרכב השני מבקשים מהם לעצור, אך הוא לא עצר אלא האיץ ונוסעי הרכב השני אף הם האיצו. לפתע, נשמע מאחור קול ניפוץ זגוגית. מגי הֵסֵבָּה את ראשה לאחור וראתה ששני ילדיה ישנים, במיוחד ניקולס שנראה ישן עמוקות. בפעם השנייה נופץ חלון הנהג והמכונית השנייה נסעה וברחה.
לאחר הירי עצר רג׳ גרין את הרכב, וכשנדלק האור הפנימי ברכב הבחין שניקולס לא זז. ההורים הבינו שבנם נפצע קשה. הם נסעו מיד לבית החולים בעיר הקרובה, ברם בית החולים המקומי לא היה ערוך להתמודדות עם פציעה כזו - ״מקרה ראש״. לפיכך, הועבר ניקולס לבית החולים al centro neurochirurgico del Policlinico di Messina, שם שהה יומיים בתרדמת ולאחריהם נפטר.
מאוחר יותר נודע, שהרוצחים קיבלו מידע, כי רכב של סוחר תכשיטים בעל לוחיות רישוי מרומא צפוי להגיע בלילה לאזור ולהעביר תכשיטים לסיציליה. הרכב שבו נסעה משפחת גרין היה גם הוא בעל לוחיות רישוי מרומא, והמתנקשים הניחו שזה הרכב המבוקש ואותו הם צריכים לשדוד.