stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נכנס יין יצא סוד
המקור

מספרת הגמרא:
יהודה וחזקיה בני רבי חייא הוו [היו]. יתבי בסעודתא קמי רבי ולא הוו קא אמרי ולא מידי. [ישבו בסעודה אצל רבי, ולא אמרו מאום] אמר להו [אמר להם (למשמשים)]: אגברו חמרא אדרדקי כי היכי דלימרו מילתא. [הוסיפו יין לצעירים, כדי שיאמרו משהו] הוסיפו. כיון דאיבסום [כיוון שהתבסמו] פתחו ואמרו: אין בן דוד בא עד שיכלו שני בתי אבות מישראל, ואלו הן ראש גולה שבבבל ונשיא שבארץ ישראל, שנאמר (ישעיהו ח): 'והיה למקדש ולאבן נגף ולצור מכשול לשני בתי ישראל'. אמר להם [רבי יהודה הנשיא]: בניי, קוצים אתם מטילין לי בעיניי. א"ל [אמר לו] רבי חייא: 'רבי, אל ירע בעיניך, יין ניתן בשבעים אותיות וסוד ניתן בשבעים אותיות. נכנס יין יצא סוד'.
הסיפור כפשוטו: בסעודה שהתקיימה בביתו של רבי יהודה הנשיא, עליו אמרה הגמרא: "מימות משה ועד רבי לא מצינו תורה וגדולה במקום אחד", התארחו גם יהודה וחזקיה, בניו הצעירים של רבי חייא. הבנים שמרו על שתיקה במהלך הסעודה, עד שבהוראתו של הנשיא ביסמו אותם משמשיו ביין. כשהיו במצב של שכרות ציטטו את ישעיהו ח', על פיו ניתן להבין שמשיח בן דוד לא יגיע כל עוד ימשיכו לכהן בתפקיד ראש הקהילות הארץ ישראלית והבבלית - הצאצאים לבית דוד, משמע: הנשיא בישראל וראש הגולה בבבל. רבי התמרמר על דבריהם, אך אבי הצעירים, רבי חייא, ניסה לפייסו בגילוי העובדה שיין וסוד שווים בערך הגימטרי שלהם, ועל כן: נכנס יין - יצא סוד.
הביטוי השתרש היטב בשפה העברית ומרבים להשתמש בו. ישראל חיים טביוב מדגיש במבוא לספרו: "אוצר המשלים והפתגמים" את יופיו וייחודו של הביטוי מהגמרא, ומביע את דעתו שהפתגם היה קרוב לוודאי ידוע כבר בקרב הקהל בעת שרבי חייא הוסיף את החידוש הגימטרי שלו, כדי לרכך קצת את תגובתו של רבי יהודה הנשיא לשמע דברי הבנים. הפתגם כבר הופיע בלטינית, (In vino veritas - ביין יש אמת) ואף קודם לכך, אצל אפלטון, אומר טביוב, אך הניסוח העברי של רבי חייא מהתלמוד עולה על שאר הניסוחים הידועים.
שימושים בשפה

"סארקע" היתה אצלם לעילא ולעילא מכל תושבחתא. כשאירע להם דבר מה, מיד היו רצים לסארקע. חתיכת דג מתמלא מחוליתו בבצלים ופלפלין, מעשה ידי סארקע, מתקה מדבש לחכם. כיון שנכנס יין לתוכם יצא סוד ולפני סארקע שפכו לבם והתודו לפניה על כל פשעיהם.
במשפטו של אדולף אייכמן בירושלים, התפרסמה בעיתון "על המשמר" כתבה בשם: "נכנס יין - יצא סוד" בה השיבו השופטים לטענות סרווציוס, סניגורו של אייכמן: "אשר לטענת הסניגור, כי הדברים נאמרו בהשפעת אלכוהול, הזכיר היועץ המשפטי את מאמר החכמים: 'נכנס יין - יצא סוד' "
בעיתון הארץ התפרסמה בשנת 2017 הכתבה: נכנס יין יצא סוד: כך החלה חקירת FBI על התערבות רוסיה בבחירות - אחד מיועציו לשעבר של הנשיא טראמפ פגש אשתקד דיפלומט אוסטרלי בבר בלונדון, וסיפר לו כי בידי רוסיה מידע מפליל על קלינטון. אוסטרליה העבירה את המידע לארצות הברית, שפתחה בחקירה.
באתר "אנשים ומחשבים", הופיעה בשנת 2015 כתבה בשם "נכנס יין, יצא סוד: פורטינט ובזק בינלאומי מהדקות קשרים ביקב"
ראו גם

In vino veritas
לקריאה נוספת

מירושלים ליבנה, האוניברסיטה הפתוחה, תשל"ז
Baumgarten, Albert I. "Rabbi Judah I and his Opponents" Journal for the Study of Judaism 12 (1982), pp. 135-172
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"ח, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ט, עמוד א'
↑  מדבריהם משתמע, שכהונתו של רבי יהודה הנשיא בעצם מעכבת את הגאולה
↑  ישראל חיים טביוב, אוצר המשלים והפתגמים, פרויקט בן-יהודה
↑  "נכנס יין - יצא סוד", על המשמר, 10 ביוני 1961
↑   שרון לפרנייר, מארק מצטי ומאט אפוצו, נכנס יין יצא סוד: כך החלה חקירת FBI על התערבות רוסיה בבחירות, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2017
↑  "נכנס יין יצא סוד - פורטינט ובזק בינלאומי מהדקות קשרים ביקב", אנשים ומחשבים
מגליקטיס

| מגליקטיס |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: מגליקטיס
מינים
 Megalictis ferox  Megalictis frazieri  Megalictis petersoni
שם מדעי
 Megalictis ‏מתיו, 1907

מגליקטיס (שם מדעי: Megalictis; מילולית: "סמור ענק") הוא סוג נכחד של יונק טורף ממשפחת הסמוריים אשר חי במהלך המיוקן באמריקה הצפונית בטווח אפשרי של 24.8-20.6 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בידי החוקר ויליאם דילר מתיו ב-1907. במשך השנים התגלו עוד שני מינים בדרום דקוטה, נברסקה וויומינג. מספר חוקרים סברו שההבדלים בין המינים שגויים ומבוססים על דו-צורתיות זוויגית קיצונית אך הטענה נשללה.
טורף גדול זה דמה במראהו לגרגרן מעט אך היה גדול בהרבה והתקרב לממדים של דוב שחור באורך ובמשקל של 20–60 ק"ג, גדול מכל סמור חי. היו לו מבנה שיניים חזקות מאוד, רגליים קצרות ובעלות טפרים שאינם נשלפים, בדומה לברדלס. מבדיקה של מבנה מפרקיו נראה שיכל לרוץ רק לפרצים קצרים, כך שהוא צד בעיקר ממארב מוסווה היטב.
סוג נכחד זה השתייך לתת-משפחה קרובה מעט לגרגרנים, Oligobuninae, בה גם הזודיולסטיס. כמה חוקרים סוברים שהוא קרוב לגירית הדבש.
דק-פרי זקוף

| דק-פרי זקוף |
| --- | --- |
 דק-פרי זקוף "אורנג' ג'וּבּילי"
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: ביגנוניים
סוג:: דק-פרי
מין:: דק-פרי זקוף
שם מדעי
 Tecoma stans ‏קונת, 1819

דק-פרי זקוף (שם מדעי: Tecoma stans) הוא מין של שיח או עץ נוי ירוק-עד בעל פרחים צהובים, המשתייך למשפחת הביגנוניים. מין זה כולל ארבעה זנים הגדלים בצפון אמריקה הדרומית ובדרום אמריקה הצפונית. דק-פרי זקוף הופץ למדינות רבות כצמח תרבות עמיד לתנאי אקלים מגוונים. פרחיו הצהובים, הבוהקים ותכונותיו ועמידותו אפשרו לו להסתגל בקלות, והוא התפשט באזורים רבים מחוץ לתחום תפוצתו הטבעי, עד שהפך לצמח פולש בתת-היבשת ההודית, ארגנטינה, אוסטרליה, דרום אפריקה, איי האוקיינוס השקט ואזורים טרופיים באסיה. בישראל נקלטו שני זנים: דק-פרי זקוף 'אנגוסטטה' (Tecoma stans var. angustata). ודק-פרי זקוף זן 'טיפוסי' (Tecoma stans var. stans), וכן שני מכלואים נוספים. על המכלואים בישראל ועל מקור השם ומשמעותו, ראו בערך דק-פרי. "Tecomaxochiti," וכן את המונח "stans" שמשמעותו "זקוף" בהקשר הצורני של הענפים. השם העממי הנפוץ trumpetbush משמעותו "שיח החצוצרה", והוא ניתן לו בשל צורת פרחיו הדומים לחצוצרה.
פנולוגיית הפריחה

הצמח נצפה פורח ומניב פירות לאורך כל השנה, אך אחוז גבוה של הפריחה מתרחש בשעות של שמש מלאה בטמפרטורות קרות עד מתונות (11.5 עד 38.0 מעלות צלזיוס). הפריחה של דק-פרי זקוף משתנה בין פריחה מחזורית לעונתית. במקסיקו, "דק-פרי זקוף" פורח בשפע בין אוגוסט לנובמבר, בדרך כלל עם שתי תקופות פריחה שנתיות. ביערות הגשם ההרריים של קוסטה ריקה, מין זה פורח מנובמבר עד אפריל, ובמהלך ספטמבר עד ינואר ברפובליקת קולומביה. בפלורידה, "דק-פרי זקוף" פורח באביב ומאריך את פריחתו עד ספטמבר. בפוארטו ריקו, הצמח פורח בשפע בחורף, אך ניתן לראות פריחה מתמשכת לאורך כל השנה.
בתת-היבשת ההודית, המין פורח כל השנה, בשפע במיוחד בין אוגוסט לדצמבר ואפילו פורח מספר פעמים בשנה, במיוחד לאחר תקופות גשומות בעקבות תקופות יובש. באזורים חמים וטרופיים, המין נוטה לפרוח בשפע במהלך חורפים מתונים. עונת היובש עם טמפרטורות בוקר בטווח של 22 עד 25 מעלות צלזיוס נמצאה כמתאימה יותר לזמינות של מאביקים רבים סביב שיח דק-פרי ובכך משפרת את הסיכוי להאבקה ולהיווצרות פירות.
האבקה

האבקה של דק-פרי זקוף תועדה היטב ועברה לאחרונה סקירה מקיפה (Rana et al. 2023), תוך שילוב מאפייני תפרחת ייחודיים, שלבי התפתחות שונים של פרחים ותרמילים. צוינו שלבי גידול שונים מהופעת ניצני הפרח ועד לפריחה ולאחר מכן מהיווצרות הפרי עד הבשלת התרמיל. המעבר מהשלב הראשון - הופעת הניצן - ועד השלב השביעי - שלב הבלון נמשך כארבעה ימים. פתיחת עלי הכותרת ותקופת הבגרות של הפרח (אנתזה) התרחשה לאחר יומיים נוספים. תהליך זה מלווה בשינוי צבעי הפרח, מגוונים של ירוק לצהוב.
פרחים פתוחים לחלוטין חושפים צלקת גבוה הממוקמת מעל ארבעה אבקנים שהם פעילים ופוריים המסודרים בשני זוגות הנצמדים לשפה העליונה של הכותרת, כאשר זוג אחד בולט מעט מעל השני. המאבקים מופיעים שעירים עם בליטות קטנות דמויות שערות המאפשרות הידבקות אבקה בעת הפתיחה, דבר שמסייע להידבקות האבקה לגפיים ולרגלי המאביקים. במהלך התבגרות הניצן, שני הלשכות של כל מאבק מתחילים להיפתח עד שהן מגיעות להיפרדות של 180 מעלות. שקי האבקה של המאבקים מסודרים בקו ישר ומכוונים במקביל וסמוך לעמוד השחלה. הזוג העליון של המאבקים נבקע באמצעות חריץ אורכי, במקביל לזמן פתיחת הכותרת. ניתן להבחין גם בנוכחות אבקן מנוון ייחודי אך לא מתפקד, שמסייע במשיכת מאביקים ומכוון את דרכם אל תוך לוע הפרח, ובנוסף ממלא תפקיד מבני במניעת האבקה עצמית.
עמוד השחלה והצלקת בולטים לכיוון השפה העליונה של הכותרת. הצלקת מורכבת משתי אונות שטוחות וגדולות בעלות משטחים פנימיים עדינים מאוד, אשר נסגרות יחד בתגובה לגירוי מכני קל או למגע עדין. האונות מופיעות בגוון ירקרק ומכוסות בפנים בשערות זעירות, בעוד שהמשטח החיצוני קירח. האונות הרגישות הללו נסגרות תוך 10 עד 30 שניות לאחר גירוי מכני קל, וחוזרות למקומן לאחר 5 עד 10 דקות. תגובה זו (thigmotropism) של הצלקת מבטיחה האבקה זרה על ידי קבלת האבקה ממאביקים הנכנסים לכותרת, אך מונעת האבקה עצמית על ידי סגירת האונות לפני שהאבקה מאותו הפרח נוגעת בשטח הקליטה של הצלקת.
רבייה

דק-פרי זקוף מציג דיכוגמיה (הפרדה בזמן), כלומר, הבשלת איברי המין הזכריים והנקביים בזמנים שונים. במקרה של דק-פרי זקוף, מדובר בפרוטנדריה, שבה האבקנים מבשילים ומשחררים אבקה לפני שהצלקת הופכת לקולטת. תופעה זו מפחיתה את הסיכוי להאבקה עצמית ומקדמת האבקה הדדית. סיכויי ההאבקה העצמית גם הם נמוכים, כיוון שבדרך כלל אונות הצלקת סגורות בניצנים הפתוחים, והמאבקים נבקעים רק לאחר פתיחה מלאה של הפרח ביום השלישי לאנתזה. לאחר השהיה של 8 שעות, אונות הצלקת נפתחות, דבר המעיד על תחילת הקליטה של אבקה מאותו מין.
הצלקת נותרת קולטת אבקה עד שעות הצהריים המוקדמות ביום השלישי בפרחים שנפתחים בבוקר, ועד שעות הלילה המאוחרות ביום השלישי בפרחים שנפתחים אחר הצהריים. אונות הצלקת שלא קיבלו אבקה לאחר תקופת הקליטה נושרות ביום הרביעי לאנתזה. עובדה זו מצביעה על כך שתפקודי הקליטה של איברי הרבייה הזכריים והנקביים מופרדים בזמן, כדי למנוע האבקה עצמית. צלקות של פרחים שנפתחים בבוקר יכולות לקבל אבקה מפרחים שנפתחים אחר הצהריים של אותו היום, ביום למחרת ובבוקר של היום שלאחריו, בעוד שצלקות של פרחים שנפתחים אחר הצהריים מקבלות אבקה מהפרחים שנפתחים ביומיים העוקבים. לכן, ניתן להסיק שמערכת הרבייה בפרחים של דק-פרי זקוף מייצגת הפרדה בזמן. מערכת רבייה זו מונעת האבקה עצמית, מצמצמת האבקה בין פרחים על אותו צמח (geitonogamy), כלומר האבקת שכנים, ומגבירה את סיכויי ההאבקה ההדדית (xenogamy).
הערות שוליים

↑  דק-פרי זקוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Tecoma stans (L.) Juss. ex Kunth, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Singh, S., Miller, C.T., Singh, P. et al., comprehensive review on ecology, life cycle and use of Tecoma stans (bignoneaceae), Bot Stud 65, 2024 doi: https://doi.org/10.1186/s40529-024-00412-4
↑  סימה קגן, דק־פרי זקוף אנגוסטטה, באתר צמחיית הגן של סימה
↑  סימה קגן, דק-פרי זקוף זן זקוף 'גולד סטאר', באתר צמחיית הגן של סימה
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 401-408
↑  Timothy Utteridge & Gemma Bramley, The Kew Tropical Plant Families Identification Handbook, Second Edition, Kew Publishing Royal Botanic Gardens, Kew, 2020
↑  Pelton JA, Survey of the ecology of Tecoma stans, Butl Univ Bot Stud 14, 1964, עמ' 53–88
↑  Rana N, Singh S, Dhakad AK, Dhatt KK, Coding phenological growth stages of yellow bells (Tecoma stans (L.) Juss. Ex Kunth) based on BBCH scale and its implications for urban greening, Curr Plant Biol 34:100284, 2023
טורפניים

| טורפניים |
| --- | --- |
 Terapon jarbua
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: Centrarchiformes
תת־סדרה:: Terapontoidei
משפחה:: טורפניים
שם מדעי
 Terapontidae ‏ריצ'רדסון, 1842

Bidyanus bidyanus
טורפניים (שם מדעי: Terapontidae) היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים. תפוצתם היא במי האוקיינוס ההודי ומערב האוקיינוס השקט בימים רדודים. חלק מהמינים חיים במים מליחים או מים מתוקים, וחלקם אף חיים בהם מבלי לחזור לים. חלק מהמינים חיים גם במפרץ אילת (בעיקר מהסוג Terapon).
אורכם מגיע עד 80 סנטימטרים, והם בעלי קוצי סנפיר מגודלים על סנפיר הגב, סנפירי השת ומכסי הזימים. ראשיהם צרים וקטנים יחסית ובעלי עיניים גדולות. מבנה גופם מותאם לשחייה מהירה והאצה בעקבות טרפם הכולל דגים אחרים ומגוון חסרי חוליות, אך גם מיני אצות. חלקם מפוספסים לאורכם. הם חיים בימים רדודים בלהקות קטנות ונוהגים להתחפר בחול.
סוגים

Amniataba
Bidyanus
סוג ומין יחיד Hannia greenwayi
סוג ומין יחיד Helotes sexlineatus
Hephaestus
סוג ומין יחיד Lagusia micracanthus
Leiopotherapon
Mesopristes
Pelates
סוג ומין יחיד Pelsartia humeralis
Pingalla
סוג ומין יחיד Rhynchopelates oxyrhynchus
Scortum
Syncomistes
Terapon
Variichthys
יוריפטרוס

| יוריפטרוס |
| --- | --- |
 איור אפשרי  בהשוואה לאדם
תקופה
סילור 432–418.1 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
סדרה:: עקרבי מים
תת־סדרה:: Eurypterina
משפחה:: Eurypteridae
סוג:: יוריפטרוס
שם מדעי
 Eurypterus ‏קיי, 1825
תחום תפוצה


יוריפטרוס (שם מדעי: Eurypterus; מילולית: "כנף רחבה", על שם האונות הרחבות שמצידי גופו) הוא סוג של פרוק-רגליים הקרוב לעכבישנים אך שייך לסדרה הנכחדת עקרבי מים. היוריפטרוס חי בתקופת הסילור לפני 432-418.1 מיליון שנה מהיום. סוג זה הכיל מאובנים רבים בעלי מגוון מינים, אשר נמצאו בניו יורק וגם בכמה אזורים באירואסיה. מעל 95% ממאובנים עקרבי הים השתייכו לסוג זה, הראשונים שבהם התגלו כבר ב-1818. הוא נבחר להיות המאובן הלאומי של ניו יורק.
מאפיינים

עקרב ימי זה היה גדול בהרבה מכל פרוק רגליים מודרני והגיע לאורך מרבי של 1.3 מטר, אם כי רוב הפרטים הגיעו לאורך 13-23 ס"מ בלבד. ייתכן שהיה בעל דו-צורתיות זוויגית מסוימת. היו לו גפי פה גדולים איתם תפס טרף, עיניים מורכבות וגוף עטור טבעות קשיחות שבקצה הסתיימו בזנב דמוי-חרב. מצידי הגוף זוג אונות שימשו להיגוי.
עקב גודלו היה טורף גדול אשר שחה בים במהירות אחרי טרף של חסרי חוליות אחרים ואולי גם אחרי דגים פרימיטיביים. ייתכן גם שהיה אוכל נבלות. בשל גודלו לא ברור אם יכל לעלות ליבשה, בה היה מתקשה לצעוד בשל מיעוט החמצן בה.
אנה אסינגר

| --- | --- |

אנה אסינגר תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  15 בספטמבר 1879 אולם, ממלכת וירטמברג 
 פטירה:  30 במאי 1960 (בגיל 80) Otterden, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום מגורים:  באונס קורט 
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 תפקיד:  מנהלת בית ספר 
 
אנה אסינגר (בגרמנית: Anna Essinger; ‏ 15 בספטמבר 1879 - 30 במאי 1960) הייתה מחנכת יהודיה ילידת גרמניה, שהתחנכה בארצות הברית. ניהלה בית ספר פרוגרסיבי בגרמניה אותו העתיקה לאנגליה עם עליית הנאצים לשלטון. גילתה כושר ארגון ומנהיגות והצילה בזכות תושייתה את תלמידיה היהודים מידי הנאצים, על ידי העברתם לאנגליה והקמת בית ספר חלופי בשם באונס קורט (אנ') במחוז קנט.
קורות חייה

ילידת אולם (Ulm) בגרמניה. בת בכורה מתוך תשעה ילדים. בשנת 1899 נשלחה לארצות הברית אל דודתה בנשוויל טנסי. שם החלה להתעניין בחינוך. השלימה תואר ראשון ושני בגרמנית והחלה ללמד גרמנית. במהלך תקופה זו התיידדה עם הקוויקרים והושפעה מאוד מרעיונותיהם. ב-1919 נשלחה על ידי אגודת הידידים הקוויקרית לדרום גרמניה לדאוג לרווחת הילדים לאחר מלחמת העולם הראשונה. למרות שהייתה מעורבת גם בפיתוח תוכניות לימודים לנשים עובדות החליטה שעליה להתמסר לחינוך ילדים. בשנת 1926 ייסדה בקרבת אולם בית ספר פנימייתי בשם לנדשולהיים הרלינגן. נודעה כבעלת חופש מחשבה, מתנגדת ללאומנות ועל אף יהדותה לא ניהלה אורח חיים מסורתי ולא הייתה ציונית. התלמידים במוסד שהקימה למדו בקבוצות בהתאם ליכולתם האישית. לא הונהגה בו ענישה פיזית וכן לא בחינות או הערכה תחרותית. הילדים למדו גם שפות כגון, צרפתית ואנגלית. היחסים עם המורים היו קרובים ולמנהלת המייסדת נהגו לקרוא דודה אנה (Tante Anna). אסינגר נודעה בקשיחותה אך במסירותה לתלמידיה. נהגה לעודד את תלמידיה לחשיבה עצמאית, ליצירתיות ומעשיות בד בבד עם יכולת עבודה שיתופית.
פעילותה בתקופת השואה

שליש מהילדים בבית ספרה היו יהודים. לאחר עליית היטלר לשלטון הבינה אסינגר, שעליה להוציא את בית הספר מגרמניה כי אין עתיד לילדים היהודים במדינה זו. ב-1933 נתבקשה לתלות את דגל צלב הקרס על גג בית הספר לרגל יום הולדתו של הפיהרר. מאחר שהבינה שהדגל מסמל השקפת עולם המנוגדת להשקפתה, הסבירה למורים ולתלמידיה, שלא תוכל להשלים עם חינוך בכפייה בתנאים אלה. לאחר השגת אישור הרשויות באנגליה ואת תמיכת הקוויקרים עמם הייתה מיודדת, ותורמים פרטיים נוספים, הצליחה להעביר 65 מתלמידיה היהודים וגם את רוב צוותה, ולהעתיק את בית ספרה לבאונס קורט  במחוז קנט. את בית הספר במיקום החדש הפכה למקלט עבור הילדים היהודים הפליטים שהמתינו לאיחוד עם הוריהם או לקליטה בקרב משפחות אומנה.
בנוסף לילדים העבירה איתה לבית הספר גם שלוש מורות, מנהל מטבח ועשרה נערים בוגרים יותר על מנת שיסייעו בעבודה עם התלמידים הפליטים. ציוד בית הספר היה צנוע וכלל עפרונות ונייר בלבד. אסינגר דאגה ללימודי אנגלית עבור הילדים על מנת להקל על שילובם בארץ החדשה. גייסה מתנדבים לצורך כך באמצעות פרסום מודעות בעיתונות והבטחת מגורים וכלכלה בחינם למורים לאנגלית שיסכימו להתגייס למשימה זו.
בית הספר סבל מתחלופה רבה של תלמידים. בין אוקטובר 1933 לדצמבר 1938 התקבלו לבית הספר 319 ילדים ו-195 עזבו. במהלך 1939 התקבלו 126 ועזבו 104. הדבר נבע מכך שבית הספר היווה מקום מגורים זמני עבור הילדים שהמתינו לקליטה בקרב משפחות אומנות. למרות התנאים הלא פשוטים אסינגר דאגה ליצור עבור הילדים סביבה פיזית מלאת גירויים חינוכיים שתייצר בהם תחושת ערך עצמי. בימי א' היו מגיעות משפחות אומנה כדי לבחור ילד לאימוץ. אסינגר התנגדה נמרצות לשיטה זו של "שוק יום א", שהותיר ילדים רבים, שלא נבחרו, דחויים ומאוכזבים. בזכות פנייתה לתנועה למען הפליטים (RCM) שונתה המדיניות כך שהחיבור למשפחות נעשה מראש עוד לפני המפגש עם הילדים. אסינגר בחרה בעצמה ילדים שגילתה אצלם כישרון ומחוננות, שסברה כי השהות בבית ספר תתרום להתפתחותם.
בנובמבר 1938 נתבקשה אסינגר לארגן את מחנה דוברקורט לקליטת הילדים הפליטים. המחנה שימש תחנת מעבר עבור אלפי ילדים שהגיעו בקינדרטרנספורט. חלק מהילדים נקלטו בקרב משפחות אומנה והאחרים נשלחו לבית הספר באונס קורט בניהולה. עד 1943 מצאו כ-500 ילדים בית חדש בבית ספר זה.
ב-1940 פונה בית הספר למחוז שורפשייר לטרנץ' הול (Trench Hall). למרות שהייתה כבר בת 60 המשיכה לנהל ולארגן את בית הספר גם במקומו החלופי. באותה שנה גם נתבקשה על ידי התנועה למען הפליטים לסייע מאחר שהתנאים במחנה הקליטה דוברקורט לא התאימו לתנאי החורף והצריכו פתרון אחר לילדים.
לאחר המלחמה

בסיום המלחמה שבה אסינגר עם כמאה תלמידים לבית הספר באונס קורט, שהיה במצב רעוע, והמשיכה לקבל אליו ילדים. הפעם היו אלה ילדים יהודים שהוחבאו במזרח אירופה במהלך המלחמה או ניצולים ממחנות הריכוז. ב-1948 סגרה את בית הספר, שהשלים מבחינתה את ייעוד. היא הייתה קרובה לגיל 70 וראייתה נחלשה מאוד. למרות סגירת בית הספר המשיכה לשמור על קשר עם בוגרי המקום, שעבורם היווה לא רק בית ספר אלא גם בית בתקופת ילדותם. אסינגר נשארה לגור במקום עד יום מותה.
הכרה והנצחה

ב-1959 ביום הולדתה ה-80 נטעו תלמידיה לשעבר 241 עצים לכבודה בישראל על שמה. בעשור האחרון זוכה אסינגר להכרה והוקרה. באולם שבגרמניה נקראו שני בתי ספר על שמה והושמו לוחות זיכרון לכבודה על הבית שבו נולדה ועל הבניין שבו ייסדה את בית ספרה. ב-2004 חגגו 125 שנה להולדתה. במילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית הוסף ערך על שמה. בגרמניה נכתבה אודותיה עבודת דוקטורט ונערכו מפגשי איחוד של תלמידיה מבאונס קורט. ב-1995 יצא במינכן סרט באנגלית אודותיה בשם: Anna's children Anna Essinger and the history of the Herrlingen Boarding School.
ב-25 ביוני 2018 התכנסו בבאונס קורט תלמידיה לשעבר עם קרובי משפחותיהם לציין את זכרה ולחנוך לוח זיכרון הנושא את שמה. דברים לזכרה נשא פרופ' לסלי ברוך ברנט, שהיה אחד מתלמידיה ושהה שלוש וחצי שנים במוסד תחת ניהולה.
אנה אסינגר מונצחת גם באתר של ארגון ה-AJR בבריטניה. האתר ממפה את אתרי הנצחת השואה בבריטניה. אנה מוזכרת ב-5 אתרים במפה.
ראו גם

אלזה הירש
הערות שוליים

1 2  Uta-Elizabeth Trott, (Essinger, Anna (1879–1960, Oxford Dictionary of National Biography.
↑  נדב מן, ילדות גרמנית: שלפ-שטונדה, צלב קרס וקינדרלעך, באתר ynet, 10 באוגוסט 2012
↑  Zahl Gotlib, Amy, Men of Vision : Anglo-Jewry's Aid to victims of the Nazi regime 1933-1945, London: Weidenfeld & Nicolson, 1998, עמ' 99-100
↑  יהודית באומל תידור, מבצע ה"קינדרטרנספורט" להצלת ילדים יהודים באירופה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  Sybil Oldfield, "It Is Usually She": The Role of British Women in the Rescue and Care of the Kindertransport Kinder, Shofar 23(1), 2004, עמ' 57–70
1 2 3  Anna Essinger - Unlearned Lessons, www.unless-women.eu (ארכיון)
↑  Sophia Cantwell, The Power of the People in Influencing the British Government: The Kindertransport., Young Historians Conference, Paper 15, April 29, 2014
↑  L. Schachne, Anna Essinger 80, AJR Newsletter, ‏1959 September (ארכיון)
↑  AJR, www.ajr.org.uk
↑  Anna's children Anna Essinger and the history of the Herrlingen Boarding School / a film by Angelika Schubert, Gabriele Kröber and Peter Schubert - Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org
↑  Jacqueline Danson (2018-07-07), Bunce Court School | AJR Anna Essinger plaque | Professor Leslie Baruch Brent, נבדק ב-2018-09-02
↑  AJR, Your search: Anna Essinger, The UK Holocaust Map
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011910617905171  GND: 116584300  ISNI: 0000 0000 1057 5845  NKC: jo20231187699  VIAF: 72149045   WorldCat (עם VIAF): 72149045 
בית הספר באונס קורט בניהולה של אסינגר
הנצחתה בעיר הולדתה אולם
תקשורת מגויסת

תקשורת מגויסת היא תאוריה מחקרית במדעי המדינה ותקשורת, שלפיה גופי תקשורת עשויים לשמש לקידום גופים פוליטיים או כלכליים, אף שלכאורה אינם משויכים אליהם.
ראשיתה של העיתונות

בעוד עיתונות מגויסת הייתה קיימת מאז ומתמיד, המחקר בתחום החל רק בשנות ה-80 של המאה ה-20. עד שנות השישים היה מקובל שעיתון זוהה עם גוף פוליטי, ממומן על ידו, ומפיץ את רעיונותיו. בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, ובראשית שנותיה של מדינת ישראל מרבית העיתונים העבריים היו עיתונים מפלגתיים. בשנות השישים תפוצתם של עיתוני המפלגות הייתה זהה לתפוצת העיתונים המסחריים. מצב עניינים זה היה דומה ברבות ממדינות העולם.
ראשיתו של המחקר

המחקר ביחס שבין אמצעי התקשורת ובין הגורמים המשפיעים עליהם החל באמצע שנות השמונים. בתקופה זו החלו לזהות את חשיבותה של התקשורת ככלי המבקר גופים הפוליטיים. התקשורת כבר נחשבה לאמצעי מהותי בבקרה על מערכות הכוח האחרות, כך שהחיבור שבין "הון, שלטון ועיתון" החל להראות כמזיק לביקורת. ההגדרה הראשונית בדבר מהי תקשורת מגויסת, נטבעה בשנת 1985 בידי החוקרים רוברט ואלון, לי רוס ומארק לפר. לפיה: "תקשורת מגויסת היא תקשורת שאינה ביקורתית ואינה משמשת ככלב השמירה עבור הדמוקרטיה. תקשורת זו משמשת שופר של הממסד, מדיניותו ופעולותיו". במקביל החל המחקר להתריע מפני עיתונות מגויסת.
בשנות התשעים עלתה חשיבותם הנתפשת של אמצעי התקשורת, בעקבות תאוריות רבות כדוגמת אפקט CNN. המחקר החל לראות בתקשורת כלי שאינו רק מדווח על האירועים, אלא גם מוביל אותם, ומשפיע על תוצאתם הסופית. בתקופה זו מדינות רבות החלו לחוקק חוקים נגד עיתונות מגויסת, במטרה להוציא מהמערכת התקשורתית את השפעת ההון והשלטון באמצעות רגולציות וסנקציות.
הטיית העיתונות לתועמלנות

טענת המחקר היא שעיתונות מוטה אינה מציגה את החדשות, את ניתוחן ואת פרשנותן באופן שמתיישב עם העובדות, אלא משמשת כתועמלנית המנסה להשפיע על הלך הרוח בציבור. ככל שההטיה מתוחכמת יותר, כך יקשה על צרכני התקשורת לזהותה, ותגדל השפעתה על השקפותיהם.
עיקר ההתנגדות לתקשורת מגויסת אינה לפובליציסטיקה ולמדורי הדעות שבעיתונים, אלא להטיית מדורי החדשות ובמדורי הפרשנות בהתאם להשקפת עולמו של הכתב או העורך. לדוגמה, ידיעה שאינה נוחה עבורו
עלולה להיעלם, להצטמצם למספר שורות בטור נידח בעיתון, להיות מנוסחת בהתאם להשקפתו הפוליטית, או להציג מקור שולי כמקור העיקרי לידיעה. הטיה מרחיקת לכת יותר עשויה לכלול דמגוגיה, כגון הצגת דעה פרטית או דעתו של מומחה בתחום בלתי רלוונטי, כמקור מוסמך.
עיתונות מגויסת בעת לחימה

מחקרים בתחום התקשורת ומדעי המדינה, הצביעו על הפער שבין תקופת רגיעה ובין תקופות מלחמה בתאוריה שנקראת "התאחדות סביב הדגל". במדינת ישראל, בעתות מלחמה הפערים הגדולים שבין ימין ושמאל מצטמצמים, ורובו של השיח הציבורי מתרכז סביב המאבק המשותף באויב. התחושה הלאומית לא פוסחת על אנשי התקשורת, החשים צורך והזדהות עם ה"הגנה על הבית". סקרים הראו כי רוב הציבור אף מצפה לכך מהתקשורת בעת לחימה.
ראו גם

תעמולה
ספירלת השתיקה
נטאי
הטיית דיווח
הבלטה
סיווג חדשות
לקריאה נוספת

דניאל דור, עיתונות תחת השפעה, הוצאת בבל, 2001.
אברהם גור, הטיה בתקשורת: מסגרת למחקר ויישומה לתקשורת הישראלית ו"תהליך אוסלו" 1994 - 2004
נחמן שי, 'מלחמדיה: ישראל, העולם והקרב על התודעה', הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, 2013, עמודים 71–86.
לוקאס אדוארד, 'המלחמה הקרה החדשה: כיצד מאיים הקרמלין של רוסיה על המערב', (תרגמה מאנגלית כרמית גיא), ספריית אפיקים, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשס"ט-2009, בתת-הפרק- 'מודל תקשורת חדש-ישן', עמודים 82–107.