stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלכת דרעי-פנחסי
דיון ציבורי

נבחרי הציבור אימצו את הנורמה שנקבעה בהלכת דרעי פנחסי והתפטרו אחרי הגשת כתב אישום. לדוגמה, בנימין נתניהו, אביגדור ליברמן וסאלח טריף. היו נבחרי ציבור שהתפטרו מתפקידם אף לפני הגשת כתב האישום כמו אברהם הירשזון ואהוד אולמרט, על אף שההלכה מחייבת את התפטרותם רק לאחר הגשת כתב האישום.
בדומה למקרה של דרעי ומקרים אחרים, התנועה לאיכות השלטון טענה שהשר חיים כץ חייב להתפטר עקב כתב האישום שהוגש נגדו.
פרופ' מרדכי קרמניצר סבור שהלכת דרעי-פנחסי יצרה נורמה נאותה, שראוי להחילה, מקל וחומר, גם על ראש ממשלה בממשלת מעבר, וזאת על אף שהוראות חוק יסוד הממשלה משנת 2001, שונות בתכלית מן ההוראות שהיו בתוקף בעת שניתנו פסקי הדין בפרשות דרעי-פנחסי (שנת 1993). גם פרופ' יובל שני וד"ר עמיר פוקס תמכו בגישה זו, בין היתר על סמך החקיקה והפסיקה הקיימת.
פרופ' ברק מדינה וד"ר אילן סבן סבורים שהלכת דרעי-פנחסי יצרה נורמה נאותה, שראוי להחילה, מקל וחומר, גם על ח"כ שמקבל את המנדט להרכבת הממשלה לטענתם, במובן המהותי, "ביסודה של ההלכה בנושא ניצבים שני שיקולים עיקריים: הבטחת אמון הציבור בשלטון ומניעת החשש מפני שימוש לרעה בסמכויות שלטוניות ... אמון הציבור מבוסס על התפיסה שנושאי משרה שלטונית, שבידיהם כוח רב, יפעילו אותו לקידום האינטרס הציבורי בלבד."
לעומתם, פרופ' רות גביזון מתחה ביקורת על הלכת דרעי-פנחסי, בה היא ראתה "צעד דרמטי נוסף בכיוון של הכפפת המערכת השלטונית-פוליטית לביקורת שיפוטית". אף שגביזון הסכימה כי "טוב לחברה ואף לממשלה כי לא יהיו שרים וסגני שרים שיש נגדם אישומים פליליים חמורים", היא סברה שהיה לבית המשפט להניח את הנושא למשפט הציבור.
גם פרופ' דניאל פרידמן סבר כי בית המשפט שגה כשהורה לפטר את דרעי ופנחסי. לפי פרידמן, ההחלטה נבעה מרצונו של בית המשפט "לעסוק בעניינים פוליטיים, להשליט את רצונו ואת הנורמות הראויות בעיניו, ואף לחוקק לשם כך את החוקים שייראו לו". לדבריו, אף שההחלטה ביקשה לשמור על אמון הציבור בשלטון, אין כל ביסוס עובדתי לכך שפיטורי השניים תרמו לאמון זה, וייתכן כי הוא דווקא נפגע בגללו.
פרופ' יואב דותן התנגד אף הוא להלכת דרעי-פנחסי, וציין כי "התוצאה הבלתי נמנעת של 'הלכת דרעי' היא שהמסלול החקירתי והפלילי נהפך לדרך המלך לחיסול מתחרים ומתנגדים במערכת הציבורית והפוליטית".
במדינות אחרות

במדינות מסוימות יש גם נורמה (הנובעת מתרבות פוליטית או לחץ ציבורי) שלפיה שרים צריכים להתפטר על רקע שחיתות או עבירות אחרות. ב-2012 בבריטניה שר התפטר על רקע כתב אישום בשיבוש הליכי משפט. ב-2019, שרים ביפן התפטרו עקב חשד להענקת תוצרת חקלאית למצביעים בניגוד לחוק. במאי 2019 התפטר השר היינץ כריסטיאן שטראכה על רקע פרשת איביזה, ואז התפטר קנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ. בינואר 2023, פוטר השר נאדים זהאווי על ידי ראש הממשלה הבריטי רישי סונאק בשל עברת מס. ברומניה, נקבע מראש שאדם אשר מפר את כללי ניגוד העניינים לא יוכל להתמודד למשרות ציבוריות מסוימות במשך שלוש שנים. עתירה לבית הדין האירופי לצדק בנושא זה נדחתה במאי 2023.
לגבי ראשי הרשות המבצעת, הנורמה, התרבות הפוליטית, הפוליטיקה והלחץ הציבורי מובילים להתפטרות לעיתים. למשל, סבסטיאן קורץ התפטר בשנת 2021 לאחר פתיחת חקירת משטרה באשמת שוחד. במקרים רבים, הדפוס הוא שבתחילה נאחזים ראשי הרשות המבצעת בכסאם. בהמשך, בשל לחץ ציבורי או בשל יוזמות פרלמנטריות להבעת אי אמון הם נאלצים להתפטר מתפקידם.
הרפובליקה העממית של אוקראינה
הכרה בינלאומית

המדינות הבאות הכירו דה יורה ברפובליקה העממית של אוקראינה: ברית המועצות, לטביה, ליטא, אסטוניה, גאורגיה, אזרבייג'ן, גרמניה, אוסטרו-הונגריה, בולגריה, טורקיה, רומניה, צ'כוסלובקיה והוותיקן. בנוסף, שווייץ, שוודיה, דנמרק ואיראן הכירו דה פקטו במדינה.
ראו גם

היסטוריה של אוקראינה
המלחמה הסובייטית-אוקראינית
מוזיאון המאבק לשחרור אוקראינה
הערות שוליים

↑  אוקראינה, הצפירה, 6 בספטמבר 1917
↑  אוקראינה, הצפירה, 18 באוקטובר 1917
↑  הועידה של ציוני אוקריינה, הצפירה, 20 בדצמבר 1917
↑  ארקדי זלצר, בעריכת מיכאל ביזר, תרגום: יהודית קליק, שישי: הגישה הסובייטית לאוטונומיה היהודית, תולדות יהודי רוסיה ממהפכת 1917 עד נפילת ברית המועצות, עמ' 145
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533237005171  PLWABN: 9811278055705606  GND: 1182552048  LCCN: n95001009  NKC: ge840533  VIAF: 127831119   WorldCat (עם VIAF): 127831119
התעתיק מלועזית לעברית

כללי התעתיק מלועזית לעברית הם מכלול הדרכים שמטרתן לתת מענה לצורך לתעתק שמות משפות שאינן שמיות לשפה העברית.
הדיון לגבי כללי התעתיק מלועזית לעברית החל כבר במסגרת ועד הלשון העברית, שפרסם את תקנותיו בכרך י"א של "לשוננו". הדיון הראשון בנושא במסגרת האקדמיה ללשון החל ב־29 באוקטובר 1969, במהלכו אושרו כללי התעתיק הישנים מלועזית לעברית ב־18 ביוני 1975 (ישיבה קכ"ג).
הכללים החדשים של האקדמיה ללשון העברית נקבעו לאחר הדיון השני בנושא, שנערך בין התאריכים 12 בינואר 2004 ל־21 במאי 2007 (תאריך אישור הכללים), כשהם מבטלים את הישנים. בישיבת מליאת האקדמיה ב־30 באוקטובר 2017 (ישיבה שנ"ה) אושר תיקון בכללים.
התעתיק החדש

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש להשוות בין שני המסמכים שבהערת השוליים הרביעית ולערוך את הפסקה בהתאם..
התעתיק החדש > העיצורים

| ההגה | התעתיק לעברית |
| --- | --- |
b: בּ (בלי ניקוד: ב)
d: ד
ð: ד'
f: פ (רפה)
g: ג
dʒ, ǧ: ג'
dʒ, ǧ: בכתיבים מושרשים ניתן לכתוב: דג', דז'
h: ה
k: ק
k: בכתיבים מושרשים ניתן לכתוב: כּ (בלי ניקוד: כ)
l: ל
m: מ
n: נ
p: פּ (בלי ניקוד: פ), פּ לא סופית גם בסוף מילה
r: ר
s: ס, ההגה s לא ייכתב ב־שׂ
š ,ʃ: שׁ (בלי ניקוד: ש)
t: ט, גם th באנגלית הנהגה t
θ: ת' (באנגלית – רק th הנהגה θ)
θ: בכתיבים מושרשים ניתן לכתוב: ס (בשמות ספרדיים)
ts: צ
ts: בגבול בין צורנים: טס
tʃ, tš: צ'
tʃ, tš: בכתיבים מושרשים ניתן לכתוב: טש
v: ו – בראש מילה תמיד, ובאמצע מילה אם אינה סמוכה לחולם או לשורוק (בכתיב לא מנוקד תיכתב ו' כפולה בהתאם לכללי הכתיב חסר הניקוד)
v: ב (רפה) – בסוף מילה תמיד, ובאמצע מילה בסמוך לחולם או לשורוק
w: ו (בכתיב לא מנוקד כותבים ו' כפולה בהתאם לכללי הכתיב חסר הניקוד). ראו גם הדיפתונגים להלן
x: ח'
x: בכתיבים מושרשים ניתן לכתוב: ח, כ (רפה)
y: י (בכתיב לא מנוקד כותבים י' כפולה בהתאם לכללי הכתיב חסר הניקוד). ראו גם הדיפתונגים להלן
z: ז
ž ,ʒ: ז'
התעתיק החדש > התנועות

הערה: השימוש באות חי"ת נעשה רק לצורכי הדגמה.
| התנועה | התעתיק המנוקד | התעתיק המנוקד | התעתיק המנוקד | התעתיק המנוקד | התעתיק המנוקד | התעתיק המנוקד | בלי ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a | בהברה פתוחה | בהברה פתוחה | בהברה סגורה | בהברה סגורה | בהברה סגורה | בהברה סגורה | באמצע מילה באם הקריאה א' או בלי סימן מיוחד |
| a | רגילה | בסוף מילה (חוץ מכתיבים מושרשים) | באמצע מילה | בסוף מילה | סגורה כפליים סופית או המסתיימת ב־פּ, בּ | בשמות קצרים | באמצע מילה באם הקריאה א' או בלי סימן מיוחד |
| a | חָ | חָה | חַ | חָ | חַ | תסומן ב־א (ראו האות א' להלן) | באמצע מילה באם הקריאה א' או בלי סימן מיוחד |
| e | בהברה פתוחה | בהברה פתוחה | בהברה סגורה | בהברה סגורה | בהברה סגורה | בהברה סגורה | לא תסומן ב־י' או בסימן מיוחד |
| e | רגילה | בסוף מילה | באמצע מילה | בסוף מילה | סגורה בסוף מילה אם ההגייה הרווחת היא מלעילית | סגורה כפליים סופית | לא תסומן ב־י' או בסימן מיוחד |
| e | חֵ | חֶה | חֶ | חֵ | חֶ | חֵ | לא תסומן ב־י' או בסימן מיוחד |
| i | חִי | חִי | חִי | חִי | חִי | חִי | י |
| o | וֹ | וֹ | וֹ | וֹ | וֹ | וֹ | ו |
| u | וּ | וּ | וּ | וּ | וּ | וּ | ו |
התעתיק החדש > הדו־תנועות > ההדו־תנועות היורדות

הערה: השימוש במ"ם סופית נעשה רק לצורכי הדגמה.
| הדו־תנועה | התעתיק המנוקד | בלי ניקוד |
| --- | --- | --- |
| aw* | םָאוּ | םאו |
| ew* | םֵאוּ | םאו |
| ow | םוֹאוּ | םואו |
| ay | םַיְ (בסוף מילה םַי) | םיי |
| ey | םֶיְ (בסוף מילה םֵי) | םיי |
| uy | םוּיְ (בסוף מילה םוּי) | םוי |
| oy* | םוֹיְ (בסוף מילה םוֹי) | םוי |
*הדו־תנועות aw ,ew ,oy תועתקו לפעמים לעברית בדרכים אחרות:

– aw: םוּ (בלי ניקוד: םו).

– ew: םֵי (בלי ניקוד: םי); םֶוְ או םַוְ (בלי ניקוד: אוו).

– oy: םֵ (בלי ניקוד – ללא סימן).
התעתיק החדש > הדו־תנועות > הדו־תנועות העולות

בדו־תנועות העולות מותרות שתי אפשרויות – פירוק הדו־תנועה לשתי הברות באמצעות השימוש באות א' (לדוגמה: בּוּאֵנוֹס, ובכתיב חסר ניקוד: בואנוס), או בלי א' (לדוגמה: בְּוֵנוֹס, ובכתיב חסר ניקוד: בוונוס).
הדו־תנועה [ya] תיכתב כ־יא.
התעתיק החדש > הדגשים

בדרך כלל לא מציינים הכפלת עיצורים בתעתיק, אבל אפשר לסמן הכפלה זו בדגש חזק אם רואים בכך צורך. לדוגמה: אַנָּה (Anna – שם באיטלקית, שפה שבה ניתנת חשיבות רבה יותר להגייה נכונה של עיצורים מוכפלים).
כשההגיים [p] או [b] באים אחרי תנועה, ההברה נחשבת לסגורה ומנוקדת בהתאם (בתנועות a ו־e).
מסמנים דגש ב־י' עיצורית הבאה אחרי התנועה i (לדוגמה: אַנְגְלִיָּה, בכתיב חסר ניקוד: אנגלייה).
לא מסמנים דגש קל באותיות ג, ד, ג' (גימ"ל גרושה), ד' (דל"ת גרושה) ו־ת' (ת"ו גרושה).
התעתיק החדש > האות א'

הברה הנפתחת בתנועה תיכתב ב־א'.
אפשר לציין תנועת a ב־א' כדי להימנע מעמימות בנוגע לצורת הקריאה של המילה. כמו כן, כדאי לכתוב אותה (בלי ה־א') בעיקר בשמות קצרים שאורכם שתי אותיות או שלוש. ראו התנועות, התנועה a לעיל והדיפתונגים העולים, חלק 2 לעיל. שמות שכבר כותבים אותם בלי א' לא יאבדו את הכתיב הנפוץ שלהם, וימשיכו להיכתב בלי א'.
ראו גם

רשימת עיצורים, רשימת תנועות
אלפבית פונטי בינלאומי (IPA)
אלפבית עברי
פונטיקה, פונולוגיה, פונמה, הברה
ניקוד
כתיב עברי
לקריאה נוספת

התעתיק: הכללים ועל הכללים, העברית ס, א–ב, האקדמיה ללשון העברית, תשע"ב
הערות שוליים

↑  ישיבה צ"ג, באתר האקדמיה (בארכיון האינטרנט).
↑ כללי התעתיק, באתר האקדמיה (בארכיון האינטרנט).
התעתיק, באתר האקדמיה לפני שחודש (בארכיון האינטרנט).
↑  ישיבה קכ"ג, באתר האקדמיה (בארכיון האינטרנט).
1 2 התעתיק מלועזית לעברית, באתר האקדמיה (בארכיון האינטרנט).
התעתיק מלועזית לעברית, לפני שחודש ב־30 באוקטובר 2017 (בארכיון האינטרנט).
↑  ישיבה רע"ד, באתר האקדמיה (בארכיון האינטרנט).
↑  ישיבה רצ"ז, באתר האקדמיה (בארכיון האינטרנט).
התערוכה התעשייתית הכללית של סטוקהולם (1866)

מזרקת מולין
התערוכה התעשייתית הכללית של סטוקהולם (1866) (בשוודית: 1866 års allmänna industriutställning i Stockholm) הייתה תערוכת תעופה בינלאומית אשר התקיימה סטוקהולם, שוודיה. זו הייתה תערוכת האמנות והתעשייה הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בדפוס אירופי בשוודיה. בתערוכה השתתפו בסביבות 3,800 איש משוודיה, דנמרק, נורווגיה ופינלנד. התערוכה התקיימה באולם התעשייתי ליד פארק קוּנגסטרדגורדן ובבניין המוזיאון הלאומי, -15 ביוני ועד 14 באוקטובר 1866.
לקריאה נוספת

Lorentz Dietrichson, Den skandinaviska konstexpositionen i Stockholm 1866 (1866), litteraturanmälan av Carl Rupert Nyblom i Svensk literatur-tidskrift (1866), sid. 308-313
ויליאם קריין

ויליאם הנרי קריין (באנגלית: William Henry Crain‏; 25 בנובמבר 1848 – 10 בפברואר 1896) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס.
ביוגרפיה

קריין, שנולד ב-25 בנובמבר 1848 בגלווסטון, טקסס, למד בבית הספר של האחים כריסטיאן, ניו יורק, עד גיל ארבע עשרה, וסיים את לימודיו במכללת St. Francis Xavier's, ניו יורק, בשנת 1867. הוא חזר לטקסס וחי בחווה במשך שנתיים. הוא למד משפטים באינדיאנולה, טקסס, בזמן שלימד בבית הספר. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1871 והחל לעסוק בכך באינדיאנולה, טקסס. הוא כיהן כחבר בסנאט של טקסס בשנים 1876–1878. הוא שימש כתובע מחוזי של המחוז השיפוטי העשרים ושלושה של טקסס בשנים 1872–1876.
קריין כיהן בוועידה הדמוקרטית הלאומית בשנת 1880. הוא נבחר כדמוקרט לקונגרס ה-49 ולחמשת הקונגרסים שלאחר מכן, וכיהן מ-4 במרץ 1885 ועד מותו ב-10 בפברואר 1896. בקונגרס הוא התנגד הן לאיסור והן לתנועת הכסף החופשי. הוא כיהן כיו"ר הוועדה להוצאות על מבני ציבור במהלך הקונגרס ה-53.
הוא מת מדלקת ריאות בוושינגטון די. סי. ב-10 בפברואר 1896. לאחר מותו, חבר קונגרס עמית מטקסס ציין כי "מר קריין היה איש עני; הוא לא החזיק ביכולת להרוויח כסף". הוא נקבר בבית הקברות הילסייד, קוארו, טקסס.
הערות שוליים

1 2  Roell, Craig H. "Crain, William Henry". Texas State Historical Association. Handbook of Texas Online. נבדק ב-7 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009182097  SNAC: w6rb9zwr  US Congress: C000865  VIAF: 103035585   WorldCat (עם VIAF): 103035585
הר מריה (איי פוקלנד)

ערך זה עוסק בהר באיי פוקלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  658 מ' 
 מדינה:  איי פוקלנד, הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  איי פוקלנד, איי פוקלנדאיי פוקלנד
 רכס הרים:  הרי הורנבי 
 קואורדינטות:  51°36′00″S 59°35′38″W﻿ / ﻿51.6°S 59.594°W﻿ / -51.6; -59.594
  (למפת איי פוקלנד מוגדלת) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטיהר מריה(למפת איי פוקלנד רגילה) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטיהר מריה
 
הר מריה (באנגלית: Mount Maria) הוא הר בהרי הורנבי, באי פוקלנד המערבי שבאיי פוקלנד.
גובהו של ההר 658. מטרים מעל פני הים.
ההר הוא ההר הגבוה ביותר בהרי הורנבי, והפסגה השנייה בגובהה באי פוקלנד המערבי (הפסגה הגבוהה ביותר היא הר אדם). העיר פורט הווארד שוכנת לרגלי ההר.
הפסגה (כמו גם ההרים הגבוהים האחרים באיי פוקלנד - שגובהם עולה על 610 מטרים) הייתה מעוטרת קרחונים בעבר, וכיום יש בה קרקסים קרחוניים, שבבסיסיהם אגמים קרחוניים, וכן לרגלי הפסגה מצויות מורנות.
תיירות

פסגת הר מריה, ממוקמת 5 קילומטרים מהעיר הסמוכה -פורט הווארד, ולכן היא יעד לטיולים בסמוך לעיר.
לקריאה נוספת

• Will Wagstaff, , P 129
הערות שוליים

↑  גאזט שמות אתרי אמריקה הדרומית הרשמי של ארצות הברית
↑  בספר "Falkland Islands" מאת "Will Wagstaff", המפורט בפסקת "לקריאה נוספת", מצוין כי גובהו של ההר 660 מטרים מעל פני הים
↑  מידע גאוגרפי
↑  מידע למטיילים באיי פוקלנד
הרקולס (כדורגל)

מועדון הכדורגל הרקולס של אליקנטה (בספרדית: Hércules de Alicante Club de Fútbol) הוא מועדון כדורגל מהעיר אליקנטה שבספרד שמשחק בליגה הספרדית השלישית בכדורגל.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1922 בשם "מועדון הכדורגל הרקולס". בעונת 1935/36 העפיל הרקולס בפעם הראשונה לליגה הספרדית הראשונה, המועדון שיחק בה ארבע עונות רצופות וירד לליגה השנייה.  בעונת 1939/40 ניצח הרקולס 6-1 את קבוצת סלטה ויגו. בעונת 1941/42 שונה שם הקבוצה ל"אליקנטה דפורטיבו". בעונת 1942/43 שונה שם הקבוצה ל"הרקולס אליקנטה", בשנת 1943 שונה שם הקבוצה ל"מועדון הכדורגל הרקולס". בעונת 1955/56 הפסיד המועדון 9-0 לאתלטיקו מדריד וזהו ההפסד הגדול ביותר שלו בליגה הספרדית הראשונה, באותה עונה הוא גם ירד ליגה. בשנת 1969 שונה שם המועדון ל"הרקולס אליקנטה" ושוב לשמו הנוכחי "מועדון הכדורגל הרקולס". בעונת 1973/74 סיים המועדון במקום השני בליגה הספרדית השנייה ועלה לליגה הספרדית הראשונה, בה שיחק שש עונות רצופות, מספר העונות הרצופות הגדול ביותר של המועדון בליגה הספרדית הראשונה. בעונת 1995/96 סיים המועדון במקום השני בליגת המשנה הספרדית ועלה לליגה הספרדית הראשונה, למשך עונה אחת. לאחר שסיים במקום ה-21 וירד ליגה, לא העפיל שוב לליגה הספרדית הראשונה עד עונת 2010/11. מאז אותה עונה הידרדר המועדון עד הליגה הספרדית השלישית. אחרי שש עונות בליגה הספרדית השלישית (בעונת 2004/05) סיים המועדון במקום השני בליגה הספרדית השלישית ועלה לליגת המשנה הספרדית. בעונת 2008/09 סיים המועדון במקום הרביעי בליגת המשנה, מרחק שלוש נקודות בלבד מהמקום השני והשלישי שמובילים לליגה הראשונה. בעונת 2009/10 הגיע המועדון למקום השני בליגת המשנה ועלה לליגה הראשונה לראשונה מאז עונת 1996/97. בסוף עונה אחת  2010/11 ירד חזרה לליגה הספרדית השנייה. בסיום עונת 2013/14 ירדה הקבוצה לליגה הספרדית השלישית.
המועדון הגיע 3 פעמים לשלב שמינית גמר הגביע הספרדי בעונות 1995/1996, 2008/2009, 2009/2010.
אצטדיון

האצטדיון הביתי של הרקולס הוא אצטדיון חוסה ריקו פרס שנמצא בעיר אליקנטה והוא מכיל 29,500 מקומות. האצטדיון נפתח בשנת 1974 והמשחק הראשון ששוחק בו היה בין הרקולס לבין ברצלונה. האצטדיון אירח משחקים במונדיאל 1982 שנערך בספרד, המשחק החשוב שנערך באצטדיון הוא המשחק על המקום השלישי בין נבחרת פולין לבין נבחרת נבחרת צרפת שבו ניצחה נבחרת פולין 3-2.
שחקנים ומאמנים מפורסמים

שחקנים:
מאמנים:
הערות שוליים

↑  "Estadio José Rico Pérez" (בספרדית). www.alicanteinfo.net. אורכב מ-המקור ב-2019-05-29. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ספרדי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוהדי הקבוצה במשחק העלייה של הרקולס לליגת המשנה בעונת 2004/05
ויליאם קרוקס

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1832 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  4 באפריל 1919 (בגיל 86) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 ענף מדעי:  כימיה פיזיקלית
 מקום מגורים:  לונדון, אנגליה
 מקום קבורה:  בית הקברות ברומפטון 
 מקום לימודים:  אימפריאל קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת צ'סטר 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor (1897)  מדליית אלברט (1899)  הרצאת בייקר (1883, 1879, 1878)  מדליית דייווי (1888)  מדליית אליוט קרסון (1912)  מדליית קופלי (1904)  המדליה המלכותית (1875)  עמית החברה המלכותית 
 תרומות עיקריות
 גילוי יסוד התליום
 
סר ויליאם קרוקס (17 ביוני 1832 - 4 באפריל 1919; באנגלית: Sir William Crookes) היה כימאי ופיזיקאי בריטי, בעל אות מסדר ההצטיינות ונשיא החברה המלכותית בשנים 1913-1915. קרוקס למד במכללה המלכותית של הכימיה (RCC) בלונדון ועבודתו העיקרית היא בתחום הספקטרוסקופיה.
ביוגרפיה

ויליאם קרוקס נולד בלונדון שבאנגליה לג'וזף קרוקס, חייט ממוצא צפון אנגלי, ולמארי סקוט. הקריירה המדעית שלו החלה כשהיה בן 15, כשהתחיל ללמוד במכללה המלכותית של הכימיה שבכיכר הנובר בלונדון.
ביוגרפיה > קריירה

בין השנים 1850-1854 קרוקס שימש כעוזר במכללה, ועד מהרה החל לעבוד על עבודה מקורית משלו, לא בתחום הכימיה האורגנית כפי שמורו אוגוסט וילהלם פון הופמן קיווה שיעשה, אלא בחקר תרכובות חדשות של היסוד סלניום, שעזר לו לפתח את מאמריו הראשונים בשנת 1851. כשעזב את המכללה המלכותית ב-1854 התחיל לעבוד בתור מפקח המחלקה המטאורולוגית במצפה רדקליף שבאוניברסיטת אוקספורד, ובשנת 1855 מונה למרצה בכימיה במכללה להכשרה של צ'סטר. לאחר שקרוקס התחתן ועבר ללונדון, הוא החל להקדיש זמן לעבודה עצמאית. משנת 1880 גר בגני קנזינגטון, שם הוא עתיד לבצע את כל עבודותיו במעבדתו הפרטית. ב-1904 זכה במדליית קופלי מטעם החברה המלכותית. היה נשיא האגודה הכימית 1889-1887.
ויליאם קרלוס ויליאמס

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1883 רתרפורד, ארצות הברית 
 פטירה:  4 במרץ 1963 (בגיל 79) רתרפורד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Hillside Cemetery 
 מקום לימודים:  תיכון קונדורסה, בית הספר הוראס מאן, בית הספר לרפואה ע"ש פרלמן באוניברסיטת פנסילבניה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  שירה מודרנית, דור הביט, אימג'יזם, Objectivist poets 
 יצירות בולטות:  פטרסון 
 פרסים והוקרה:  פרס בולינגן (1953)  עמית האקדמיה האמריקאית לשירה (1956)  פרס הספר הלאומי (1950)  פרס פוליצר לשירה (1963)  היכל התהילה של ניו ג'רזי  פרס ראסל לוינס לשירה 
 
ויליאם קרלוס ויליאמס
ויליאם קרלוס ויליאמס (באנגלית: William Carlos Williams,‏ WCW;‏ 17 בספטמבר 1883 – 4 במרץ 1963) היה משורר, רופא, מחזאי ומספר אמריקאי.
חייו

נולד ברתרפורד שבניו ג'רזי. החל לכתוב ולפרסם שירה עוד בהיות תלמיד בבית-הספר התיכון. אז גם החליט להקדיש את חייו הן לרפואה והן לשירה. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת פנסילבניה, שם פגש את המשורר עזרא פאונד והתיידד עמו. עזרא פאונד סייע לו רבות בראשית דרכו הספרותית. בשנים מאוחרות יותר הושפע ויליאמס גם משירתו של תומאס סטרנס אליוט.
בשנת 1906 סיים ויליאמס את לימודי הרפואה, ובשנת 1910 פתח מרפאה בעיר הולדתו, ושימש כרופא עד 1951. בשובו לרתרפורד ייסד כתב עת ספרותי, ובו הביא יצירות רבות מעבודתו הפוריה: מסות, שירים, סיפורת ומחזאות. הוא התייצב למן ראשית דרכו בראש התנועה המודרניסטית, האימג'יניסטית, השוחרת את שירת אירופה במיטבה. את קובץ שיריו הראשון פרסם בשנת 1909, ומאז פרסם קובצי שירה רבים וגם רומנים וקובצי סיפורים.
ויליאם קרלוס ויליאמס נחשב המשורר המשפיע על אלן גינזבורג ועל יוצרי דור ה"ביט" האחרים. השפעת שירתו באמריקה גדלה מאוד בשנות החמישים והששים של המאה העשרים. הוא היה חולה שנים רבות, אך זכה לכתוב ולפרסם משיריו כמעט עד פטירתו.
ויליאמס פרסם בחייו כמה וכמה ספרי שירה, שאחדים מהם תורגמו לעברית. כמו כן תורגמו שירים בודדים משלו, שנדפסו בכתבי עת ספרותיים בארץ.
נפטר בעיר הולדתו, רתרפורד, ב-1963.
ספריו בעברית

העולם מצטמצם לתמונה מוכרת: מבחר שירים, תרגמו מכבית מלכין ויואב ורדי, כרמל, ירושלים, 2005.
רוצה רק לומר, תרגם עודד פלד, קשב לשירה, תל אביב, 2004.
סיפורי רופא, תרגם עודד פלד, רסלינג, תל אביב, 2006.
האלפבית של העצים - מבחר שירים, תרגם שמעון זנדבנק, הקיבוץ המאוחד, 2023.
לקריאה נוספת

ויליאם קרלוס ויליאמס – עצה למשורר הצעיר (מאנגלית: יפתח בריל), דחק, כרך טז, 2023.
התקנון האורגני

האספה הלאומית בוולאכיה, 1837
התקנון האורגני (ברומנית: Regulamentul organic) היה קובץ החוקים שהופעלו בוולאכיה ובנסיכות מולדובה על ידי השלטונות האימפריאליים הרוסים בראשות המושל הרוסי גנרל פאבל קיסליוב בשנים 1831–1832.
התקנון האורגני היה קובץ החוקים המשותף הראשון עבור שתי הנסיכויות והבסיס לחקיקה העתידית של איחוד הנסיכויות ממנו צמחה רומניה. הדיוואן של ולאכיה אישר את התקנון האורגני ביום 13 ביולי 1831 והדיוואן של נסיכות מולדובה עשה זאת ביום 13 בינואר 1832.
התקנון האורגני ביטל זכויות רבות שהיו ליהודי הנסיכויות ויצר משטר דיכוי עבורם, בדומה למקובל באימפריה הרוסית.
ראו גם

היסטוריה של בוקרשט
היסטוריה של רומניה
ממלכת רומניה
התעמלות באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)

| --- | --- |

 היכל:  היריד האולימפי
 תאריך התחלה:  6 באוקטובר 2018
 תאריך סיום:  18 באוקטובר 2018
 מתחרים:  156 (60 נערים ו-96 נערות)
 → 2014 
תחרויות ההתעמלות באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו ביריד האולימפי בין ה-6 ל-18 באוקטובר 2018. התחרויות הורכבו מארבעה מקצועות: התעמלות אקרובטית שמורכבת מטורניר זוגות מעורב המכיל 24 מתעמלים, התעמלות מכשירים המורכבת מטורניר נערים וטורניר נערות, שבכל אחד מהם השתתפו 36 ספורטאים, התעמלות אמנותית המורכבת מטורניר יחידות לנערות המורכבת מ-36 מתעמלות, וטרמפולינה המורכבת מטורניר נערים וטורניר נערות, שבכל אחד מהם השתתפו 12 ספורטאים.
וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1761 שטטין, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1750-1801) 
 פטירה:  10 באוגוסט 1830 (בגיל 68) שטטן אים רמסטאל, ממלכת וירטמברג ממלכת וירטמברג 
 שם לידה:  Wilhelm Friedrich Philipp von Württemberg 
 מדינה:  ממלכת וירטמברג 
 מקום קבורה:  שטיפסטקירכה 
 בן או בת זוג:  Wilhelmine von Tunderfeld-Rhodis (23 באוגוסט 1800–?) 
 
וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Philipp Herzog von Württemberg‏; 27 בדצמבר 1761 – 10 באוגוסט 1830) היה נסיך בית וירטמברג ושר מלחמה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

וילהלם נולד ב-27 בדצמבר 1761 בשטטין, והיה בנם הרביעי של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם הבכורה של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, אחייניתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בשנת 1779 הוא הצטרף לצבא המלכותי הדני ועלה במהירות לדרגת אוברסט. ב-1781 פיקד על הרגימנט שלו, הועלה לדרגת גנרל מיור ב-1783, עבר למשמר הרגלי הדני ב-1785 והועלה לדרגת גנרל לויטננט ב-1795. בשנת 1801 הוא הפך למושל קופנהגן ומאוחר יותר באותה שנה התמודד בתפקיד זה במהלך קרב קופנהגן.
ב-1806 שילם ל-10,000 רייכסטלרים כדי לעזוב את הצבא הדני. אחיו פרידריך הוכרז זה עתה למלך וירטמברג בשטוטגרט והפך את וילהלם לגנרל-פלדמרשל ולשר המלחמה של וירטמברג. מ-1810 עד 1821 וילהלם חי באופן זמני בבית האחוזה שלו ב-Hirrlingen ליד Rottenburg, אך לעיתים קרובות יותר ב-Schloss Stetten ב- Remstal. ב-29 ביוני 1811 הוא קיבל את פרייהר פרידריך פון פול כסגן נשיא מחלקת המלחמה (ושר המלחמה בפועל, אם כי וילהלם נשאר שר דה יורה עד 1815).
ב-1815, לאחר שעזב את תפקידו, עבר וילהלם ללמוד מדעים והתאמן בהצלחה כרופא. בשנת 1817 העניקה לו אוניברסיטת טיבינגן תואר כבוד ברפואה. כחבר בבית המלוכה של וירטמברג, וילהלם גם החזיק במושב ב-Kammer der Standesherren (בית הלורדים) של הפרלמנט Württembergische Landstände מ-1819 ועד מותו ב-10 באוגוסט 1830.
משפחתו

ב-23 באוגוסט 1800, בקוסוויג, נישא פרידריך לאחת מגבירותיה של אמו, וילהלמינה פריין פון טונדרפלד-רודיס (1777–1822), בתו של הברון קרל אוגוסט וילהלם פון טונדרפלד-רודיס. היא הייתה נצר למשפחה צבאית משוודיה, במקור מהים הבלטי.
לזוג נולדו שישה ילדים, רק שלושה מהם הגיעו לבגרות:
הרוזן אלכסנדר מוירטמברג (1801–1844), משורר; נישא לרוזנת הלנה פסטטיקס פון טולנה (1812–1886), בתו של לדיסלאס גרף פסטטיקס מטולנה.
הרוזן אוגוסט מוירטמברג (1805–1808)
וילהלם, דוכס אוראך, רוזן וירטמברג (1810–1869); התחתן תחילה עם הנסיכה תאודולינה מלויכטנברג (1814–1857). הוא נישא שנית לנסיכה פלורסטין ממונקו (1833–1897).
הרוזן פרידריך אוגוסט מוירטמברג (1811–1812)
הרוזן פרנץ מוירטמברג (1814–1824)
הרוזנת מארי מוירטמברג (1815–1866); נישאה לרוזן וילהלם מטאובנהיים (1805–1894).
מכיוון שמדובר במורגניים, ב-1 באוגוסט 1801 ויתר וילהלם על תביעת צאצאיו לכס המלכות של וירטמברג. זה השפיע בשנת 1921, בעת מותו של וילהלם השני, מלך וירטמברג, כאשר צאצאיו לא נכללו בירושה. עם זאת, עד אז כבר נפלה ממלכת וירטמברג בעצמה.
היאחזות נח"ל

סמל הנח"ל
היאחזות נח"ל היא יישוב, שהוקם באמצעות חיילים המשרתים בנח"ל ועל-פי החלטה של ממשלת ישראל, על מנת לקדם את ההתיישבות היהודית ברחבי ארץ ישראל. ההיאחזות הייתה שילוב של יחידה צבאית ויישוב אזרחי-חקלאי כבסיס ליישוב עתידי.
ההיאחזות הנח"ל הראשונה הייתה ניר אליהו, שהוקמה ב-1950. בשנת 2001 נסגרה נח"ל משכיות, שהייתה להיאחזות הנח"ל האחרונה. רוב ההיאחזויות אוזרחו והפכו לקיבוצים ומושבים, חלקן ננטשו, חלקן הוסבו לבסיסי צה"ל ויש שהפכו לחוות.