stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'פרי פאלמר
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו, חזר פאלמר לשמש כפרופסור למשפטים באוניברסיטת ויקטוריה. הוא גם החזיק במשרת פרופסור באוניברסיטת איווה ועבד לזמן מה בייעוץ משפטי. שיטת הבחירות היחסית המעורבת שאותה הוא קידם, אושרה בסופו של דבר במשאל עם שהתקיים ב-1993. ב-1994 הוא הקים משרד עורכי דין פרטי. בספטמבר 2001 היה פאלמר לאחד המייסדים של מכון המחקר למדיניות כלכלית וחברתית ובדצמבר 2002 הוא מונה להיות נציג ניו זילנד בוועדה הבינלאומית על ציד לווייתנאים שהוקמה מתוקף האמנה הבינלאומית להסדרת ציד הלווייתנאים. פאלמר המשיך להיות מעורב בפעילותה של אוניברסיטת ויקטוריה וללמד בה והיה מעורב באופן שוטף כיועץ בסוגיות ציבוריות וחוקתיות.
בדצמבר 2005 מונה פאלמר על ידי המושל הכללי של ניו זילנד להיות נשיא ועדת החוק של ניו זילנד (New Zealand Law Commission, גוף ממשלתי שתפקידו לבחון שינויים בחוקי המדינה), לתקופת כהונה של חמש שנים. במהלך תקופת כהונתו, הוא שכנע את הממשלה ליישם תוכנית של בחינה מחדש של המלצות קודמות של הוועדה מתוך כוונה ליישם אותם. בעקבות מהלך זה יושמו דוחות רבים של הוועדה.
לאחר הפרישה > דו"ח פאלמר

בעקבות אירועי המשט לעזה הכריז מזכ"ל האו"ם באן קי-מון, ביולי 2010, על הקמת ועדה מטעם האו"ם לבדיקת אירועי המשט. בראשה עמד פאלמר וסגנו היה נשיא קולומביה לשעבר, אלווארו אוריבה. נציג ישראל בוועדה היה יוסף צ'חנובר, ונציג טורקיה הדיפלומט אוזדם סאנברק, בכיר במשרד החוץ במדינה.
בספטמבר 2011 פורסם דו"ח הוועדה, ובו נקבע שהסגר הימי על רצועת עזה חוקי, אך בבלימת ספינות המשט ישראל הפעילה כוח מופרז, ולכן מומלץ שתביע חרטה בפני טורקיה ותשלם פיצויים למשפחות ההרוגים. הדו"ח ביקר את התנהלות טורקיה ופעילי ארגון IHH בפרשה.
הערות שוליים

↑  מתי טוכפלד ובועז ביסמוט, הנציג הישראלי: יוסף צ'חנובר, באתר ישראל היום, 8 באוגוסט 2010
↑  דו"ח המשט נחשף: "על ישראל לשלם פיצויים", באתר ynet, 1 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432630505171  BnF: cb12327134n (data)  GND: 1019722584  ISNI: 0000 0001 0934 1192  LCCN: n77000315  NTA: 32189846X  SNAC: w67q2cph  SUDOC: 079226183  TePapa: 61187  VIAF: 110058836   WorldCat (עם VIAF): 110058836
דביקוניים

| דביקוניים |
| --- | --- |
 Cyclopterus lumpus
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: Cottoidei
משפחה:: דביקוניים
שם מדעי
 Cyclopteridae ‏בונפרטה, 1831

דְּבִיקוֹנִיִּים (שם מדעי Cottidae) הם משפחת דגים ימיים מסדרת העקרבנונאים בה 8 סוגים. תפוצתם היא בימים הארקטים של האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט.
מאפיינים

אורך מינים נע בין 2 ל-50 סנטימטרים במין Lethotremus awae. הם בעלי גוף כדורי בעל צבעים עמומים כהים יחסית וגבשושיות בולטות על עורם, עם ראשים גדולים ולסתות בצורה כדורית בהם שיניים חרוטיות קטנות. המאפיין הידוע ביותר שלהם הוא כריות יניקה גדולות על גחונם וסנפירי החזה שלהם, איתם הם יכולים לאחוז ולהיצמד לדברים כמו סלעים.
דגים אלה יכולים לצלול עד עומק 1,700 מטרים, אך הם שחיינים גרועים עקב סנפיריהם הקצרים וצורתם המוזרה. הם מעדיפים להסתתר בין הסלעים או בבוץ ולהמתין לטרף כמו תולעים רב-זיפיות, רכיכות וסרטנאים שונים. חלק מהמינים הצוללים לעומק יכולים לשחות ולרדוף אחרי טרף כמו מדוזות או מסרקניות, אך גם הם צמודים יחסית לקרקעית. טורפים בולטים שלהם כוללים את הבקלה ודג הפחם.
דגים אלה משריצים ביצים המזכירות בטעמם את הקוויאר של דג החדקן.
סוגים

סוג ומין יחיד Aptocyclus ventricosus
סוג ומין יחיד Cyclopsis tentacularis
Cyclopteropsis
סוג ומין יחיד Cyclopterus lumpus
Eumicrotremus
סוג ומין יחיד Georgimarinus barbatus
Lethotremus
Microancathus
בעלת

מצפה
רמון
מצפה
רמון
גבעות מע'אר - מבט מכוון מזרח (ממושב בֵּית אֶלְעָזָרִי)
בַּעֲלָת נזכרת ברשימת ערי שבט דָן, אחרי עֶקְרוֹן, אֶלְתְּקֵה וְגִבְּתוֹן.
”לְמַטֵּה בְנֵי דָן לְמִשְׁפְּחֹתָם יָצָא הַגּוֹרָל הַשְּׁבִיעִי: ... וַיְהִי גְּבוּל נַחֲלָתָם צָרְעָה וְאֶשְׁתָּאוֹל וְעִיר שָׁמֶשׁ וְשַׁעֲלַבִּין וְאַיָּלוֹן וְיִתְלָה וְאֵילוֹן וְתִמְנָתָה וְעֶקְרוֹן וְאֶלְתְּקֵה וְגִבְּתוֹן וּבַעֲלָת ...”.
בתיאור הגבול הצפוני של נחלת יְהוּדָה נמסר שהגבול עובר ב"הַר הַבַּעֲלָה" ומשם ליַבְנְאֵל (היא יַבְנֶה העתיקה) ולים.
”וַיְהִי הַגּוֹרָל לְמַטֵּה בְּנֵי יְהוּדָה לְמִשְׁפְּחֹתָם ... וְיָצָא הַגְּבוּל אֶל כֶּתֶף עֶקְרוֹן צָפוֹנָה וְתָאַר הַגְּבוּל שִׁכְּרוֹנָה וְעָבַר הַר הַבַּעֲלָה וְיָצָא יַבְנְאֵל וְהָיוּ תֹּצְאוֹת הַגְּבוּל יָמָּה.”
בַּעֲלָת נזכרת גם (אחרי גֶּזֶר ובֵּית-חוֹרֹן תחתון) ברשימת הערים שבנה (מחדש) המלך שְׁלֹמֹה.
”וַיִּבֶן שְׁלֹמֹה אֶת גָּזֶר וְאֶת בֵּית חֹרֹן תַּחְתּוֹן. וְאֶת בַּעֲלָת וְאֶת תַּדְמֹר בַּמִּדְבָּר בָּאָרֶץ.”
יש להבחין בין בַּעֲלָת זו לבין "בַּעֲלָה הִיא קִרְיַת יְעָרִים" השוכנת מזרחה יותר על הגבול הצפוני של נחלת יְהוּדָה.
זיהוי האתר של בעלת עם גבעות מע'אר

על פי סדר האתרים הנזכרים ברשימות השונות בהן נזכרת בַּעֲלָת והַר הַבַּעֲלָה, מקובל הזיהוי של הַר הַבַּעֲלָה עם גבעות מע'אר - קבוצת גבעות כורכר מצפון לנחל עקרון, והזיהוי של העיר בַּעֲלָת עם אחד מהאתרים הקדומים על או בסמוך לגבעות אלה.
גבעות מע'אר הן רכס כורכר (הרביעי והמזרחי מבין רכסי הכורכר שבמישור החוף הדרומי), והן קרויות על שם הכפר הערבי מֻעָ'אר ששכן בגבעה הגבוהה שבאזור בגובה של כ-94 מטר מעל פני הים וכ-40 מטר מעל פני הסביבה. "מע'אר" משמעו בערבית "מערות" וזאת כיוון שהכפר נודע במערות שבו, שנחצבו באבן הכורכר הרכה ואשר שימשו למגורים ביישוב לאורך הדורות. כפר מע'אר נכבש ונהרס במהלך מלחמת העצמאות.
קימות עדויות להתיישבות נוודית בגבעות מע'אר כבר באלף ה-4 לפנה"ס (בתקופה הכלכוליתית). בתקופת הברונזה הקדומה כבר נוסד באתר ישוב קבע, ונמצאו קברים מתקופת הברונזה התיכונה (הכנענית), אז נקרא היישוב כמשוער על שם אל ה"בעל" הכנעני. בגבעות נמצאו גם מערות קבורה מתקופת הברונזה התיכונה ומהתקופה הרומית והביזנטית. בתקופה הרומית היישוב נדד מהגבעה אל חורבת "חברה" הסמוכה, בה נמצאו עדויות לבית-כנסת עתיק, והגבעה ומדרונה הצפון-מזרחי המשיכו לשמש כבית הקברות של היישוב. בַּעֲלָת נזכרת בתלמוד הירושלמי כמקום שבו קידשו את השנה. היישוב בגבעה התחדש בתקופה הערבית הקדומה והכפר מע'אר שכן במקום מאז התקופה הע'ותמנית וכאמור עד למלחמת העצמאות.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים מ'–מ"ד
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק י"א
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ט'
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 204
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על הַר הַבַּעֲלָה, כרך ב', עמ' 295-294
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על בַּעֲלָת, כרך ב', עמ' 300
↑  מע'אר - כפר מערות מהתקופה העות'מאנית במישור החוף. אבי ששון. החוג ללימודי ארץ-ישראל - המכללה האקדמית אשקלון. תבניות נופים תרבותיים (2011) עמודים 253-252
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין,  פרק א', הלכה ב'.
גאורג קפלר

| --- | --- |

גאורג קפלר
 לידה:  7 במאי 1894 מיינץ, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  16 ביוני 1966 (בגיל 72) המבורג, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה, רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית, הקיסרות הגרמנית 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  רייכסווהר אס אס ואפן אס אס
 תקופת הפעילות:  1913–1945 (כ־32 שנים)
 דרגה:   אובר-גרופנפיהרר
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית האס אס השלישית מפקד דיוויזיית אס אס "דאס רייך" מפקד קורפוס הפאנצר אס אס הראשון מפקד קורפוס הפאנצר אס אס השלישי  מפקד קורפוס האס אס ה-18
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
אובר-גרופנפיהרר גאורג קפלר (בגרמנית: Georg Keppler;‏ 1 בספטמבר 1899 – 16 ביוני 1966) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על קורפוסים במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קפלר נולד ב-1 בספטמבר 1899 בעיר מיינץ, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. אביו אוטו קפלר, היה אוברסט בצבא הפרוסי. אמו הייתה אמליה אליזבת הייק. ב-28 בפברואר 1913 התגייס כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא החל את דרכו במסגרת הרגימנט ה-73 (הנובר - פלדמרשל אלברכט, נסיך פרוסיה). ב-18 ביוני 1914 הועלה לדרגת לויטננט. הוא לחם בשורות הרגימנט בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, וב-29 באוגוסט 1914 נפצע קשה. ב-16 באוקטובר 1917 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. חוץ משתי המחלקות של צלב הברזל, קיבל קפלר גם את אות הפציעה בכסף, ועיטורים נוספים.
לאחר המלחמה עבר לשרת ברייכסווהר, ושובץ ברגימנט ה-19. בתחילת אוגוסט 1919 פרש מהצבא ועבר לשרת במשטרת פרוסיה. ב-1 ביולי 1926 התפטר מתפקידו במשטרת פרוסיה עקב חילוקי דעות אישיים, ועבר למשטרת תורינגיה. הוא מילא תפקידים בכירים במשטרה, ובין היתר היה הדובר לענייני משטרה ומפקד משטרת העיר יינה. ב-1 באוקטובר 1930 הצטרף למפלגה הנאצית, ולאחר תקופה קצרה בה חזר לשרת ברייכסווהר בדרת מיור, עבר ב-10 באוקטובר 1935 לאס אס. הוא קיבל דרגת שטורמבאנפיהרר, ומונה למפקד גדוד. לאחר מכן קיבל פיקוד רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-4 "הפיהרר".
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

קפלר פיקד על הרגימנט שלו במהלך המערכה בבלקנים ומבצע ברברוסה, ובאוגוסט 1940 הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1941 קיבל את הפיקוד על דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף", ופיקד עליה במהלך הקרבות בפסקוב ודמיאנסק. ב-19 בנובמבר מסר את הפיקוד על הדיוויזיה לתאודור אייקה. לקראת סוף השנה אבחן אצלו גידול במוח, והוא נאלץ לעבור שלושה חודשים תחת השגחה רפואית. בינואר 1942 הועלה לדרגת גרופנפיהרר וקיבל פיקוד על דיוויזיית אס אס "דאס רייך".
בעצת רופאיו, בפברואר 1943 העביר את הפיקוד על הדיוויזיה לוולטר קריגר, והוא קיבל תפקידי מטה שונים שלא הפריעו לבריאותו. כאשר הורגש שיפור במצבו, הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר, וב-9 באוגוסט 1944 קיבל את הפיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס הראשון מידי יוזף דיטריך. הוא פיקד על הקורפוס במהלך הניסיונות לעצירת הבקעת הכוחות האמריקניים לאחר הפלישה לנורמנדי, ולאחר מכן לקח חלק בקרב פאלז. באוקטובר נשלח הקורפוס למנוחה, וב-30 באוקטובר קיבל קפלר את הפיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס השלישי מידיו של פליקס שטיינר. הקורפוס שלו לחם בחזית המזרחית כחלק מהארמייה ה-18 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון. לאחר מבצע בגרטיון נסוגה הקבוצה כולה אל חצי האי קורלנד בלטביה, והיטלר שינה את שם הקבוצה לקבוצת ארמיות קורלנד. היטלר לא הסכים בשום אופן שהקבוצה תתפנה, אם כי את הקורפוס של קפלר כן נאלץ לפנות לגרמניה כדי שיעזור בהגנת ברלין.
ב-4 בפברואר העביר קפלר את הפיקוד על הקורפוס למתיאס קליינהייסטרקאמפ, וב-12 בפברואר הועבר לפקד על קורפוס האס אס ה-18, שבמקור היה חלק מהארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות אוברריין של היינריך הימלר. עוד באותו החודש פורקה קבוצת ארמיות אוברריין, והקורפוס נכלל במסגרת קבוצת ארמיות G. מפקד הארמייה ה-19 אריך ברנדנברגר נכנע לכוחות צבא ארצות הברית ב-21 באפריל 1945, אולם קפלר סירב להיכנע והמשיך להילחם באזור גבול שווייץ עד שנכנע ב-8 במאי עם כניעת גרמניה.
ביוגרפיה > אחריתו

קפלר שוחרר מהשבי האמריקני ב-26 באפריל 1948, ונפטר בהמבורג ב-16 ביוני 1966 בגיל 72.
גלגל במעגל

לוגו - גלגל במעגל
גלגל במעגל היא להקה שהוקמה בשנת 2000 על ידי עמותת קנ"ף בראשה עמדה לינט רופא. בשיתוף עירית הרצליה, נציגתה חוה סלונים ונונו, כוריאוגרף הלהקה רוני סימן טוב.
הרכב הלהקה

הלקה מורכבת משילוב נכים, מנכויות גופניות, היישובים על כיסאות גלגלים, המוגדרים "יושבים" ורוקדות/ים מתנדבות/ים "עומדות/ים". ניהול הלהקה על ידי חברי הלהקה הבוחרים נציגי ועד מוסכם. הלהקה פועלת בחסות עירית הרצליה. בתחילת דרכה הלהקה מנתה כ־10 זוגות - יושב/ת - עומד/ת, ועם השנים נוספו חברים נוספים. הלהקה מתאמנת פעמיים בשבוע, ולקראת הופעות נוסף יום אימונים בשבועיים קודם ההופעה.
ייעוד הלהקה

הלהקה שמה לה כמטרה עיקרית, להוות מסגרת לבעלי מוגבלויות להביע את יכולתם האומנותית בתחום הריקוד. סגנונות הריקודים מגוונות, סגנון יווני, סגנון טנגו ובעיקר סגנונות נוספים מהפולקלור הישראלי. כל היצירות חוברו ונוצרו על ידי הכוריאוגרף רוני סימן טוב.
יצירות הלהקה

רוני לי, אני שר לך, שיר הרועים, ריקוד החסידי, החילות / שירי להקות צבאיות, חלק מגופי / רון שובל, סוואי מי נאוו / sway me now, לתת / שירו של בועז שרעבי, השוטר אזולאי, מחרוזת הצועניה / אין לה איש על פני האדמה, יאסו יאסו / רק אהבה תביא אהבה, ירושלים / נרקד בהר הרצל בערב הדלקת המשואות 2017
משב רוח / סגנון יווני, קפה אלהמברה / מרגול, לגעת במים, עאלאש / בוסקילה, כמה אהבה / בוסקילה, ההכרזה / נרקד בערבי מופע "אם תרצו אין זו עגלה", סילסולים - תן לנו איביזה / סטטיק ו- בן אל, פאלאוורה, חופשי ומאושר, סימן שאתה צעיר, ישראל שלי, ריקוד הכיסאות, תל אביב
היא רק רוצה לרקוד, עטור מצחך / קול קורא לנדוד, היה כדאי.. ציפור מטורפת (2022), מחרוזת שירי ששי קשת (2023), ציונות (2023) ועוד.
הופעות הלהקה

הלהקה חרטה על דיגלה להופיע גם בערבי חסות של ארגונים שונים ומופעי חברה של אוכלוסיות נכים, לסוגיהם, גם בחו"ל, לדוגמה: בלייפציג - גרמניה. הלהקה הופיעה בפסטיבלי מחול וזמר. פסטיבלי כרמיאל, אשדודאנס, עדלאידע-חולון ועוד. גם בפני קהילות יהודיות בחו"ל.
הלהקה מופיעה בבתי ספר בפני תלמידים, כמודל השראה "תגבר הרוח על המגבלה" ואין גבול ליכולת של בן אנוש להתעצם ולהוכיח את יכולותיו, למרות מגבלותיו הפיזיות. מופיעים בפני קהל מקומי, גמלאים, ילדי גן, ילדי בתי ספר. באירועים עירוניים וקהילתיים. העירייה יוזמת ללהקה ערבי מופע ובידור בפני תושבי העיר ומוזמנים רבים, בספורטק העירוני ובהיכל התרבות העירוני, בית חיל האוויר.
נובמבר 2010 הלהקה מופיעה בפני הקהילה היהודית באיסטנבול, טורקיה. ספטמבר 2012 הופיעה הלהקה בבית הנשיא, שמעון פרס, בטקס הענקת "אות המתנדב". ספטמבר 2013 לייפציג, גרמניה, בפסטיבל מחול לאנשים בעלי מוגבלויות, דצמבר 2015 הלהקה הוזמנה להופיע במסגרת פסטיבל כרמל, איבראיקה, במועדון הקהילה היהודית - סאו פאולו, ברזיל. שנת 2017 הופיעה הלהקה בערב הדלקת המשואות - 69 למדינת ישראל - בהר הרצל עם השיר "ירושלים". יוני 2017 מוזמנים על ידי הקהילה היהודית בקווינס, ניו יורק, פסטיבל מחול, גולת הכותרת באותה נסיעה, השתתפות הלהקה במצעד הצדעה למדינת ישראל. יולי 2019 הלהקה בפארג, ומשתתפת בפסטיבל מחול מקומי, כאות הערכה התארחו חברי הלהקה אצל ראש עיריית פארג. אוגוסט 2022, מתארחת הלהקה בסלובקיה בזוברץ בפסטיבלי פולקלור מקומיים וכן בפני הקהילה היהודית.
לפני פרוץ מגפת הקורונה, מרץ 2020, כמעט מדי שנה, התקיימו מופעים בהיכל התרבות המקומי שכותרתם "אם תרצו אין זו עגלה", ובפארק העירוני מופעי "גלגל הזהב" בהשתתפותם של להקות ריקודים של אוכלוסיות הנכים מרחבי הארץ.
הערות שוליים

↑  קנ"ף – מועדון פנאי לנכים פיזיים – הרצליה (אזור השרון), באתר self-help.org.il
↑  דף פייסבוק, רוני סימן טוב
↑  גלגל במעגל | להקת מחול | אודותינו, באתר www.galgalbamagal.co.il
↑  פייסבוק, גלגל במעגל הרצליה galgal bamaagal Herzliya
↑  להקות ייצוגיות, באתר www.herzliya.muni.il
↑  נפתלי  חייט, רוני סימן טוב רקדן, יוצר, במאי, איש ארגון הפקה וניהול, כתב עת "הרוקדים" גיליון  114, מרץ  2024, עמ' 20 - 25
↑  ynet, "ניצחון הגוף והנפש על מגבלות הגוף שלנו", באתר ynet, 1 ביוני 2015
↑  אשר אטדגי, אלפים בחגיגת המחולות "גלגל הזהב" בהרצליה, באתר mynet‏ הרצליה, 5 ביוני 2019
גרנד פרי אמיליה-רומאניה

| --- | --- |
 ענף:  מרוץ מכוניות
 תאריך ייסוד:  2020 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לרכב 
 עיר מארחת:  המסלול ע"ש אנזו ודינו פרארי 
 זוכה:  נהגים:
 הכי הרבה זכיות:  נהגים: מקס ורסטאפן (3)   יצרנים: רד בול (3)
 קואורדינטות:  44°20′28″N 11°42′48″E﻿ / ﻿44.341111111111°N 11.713333333333°E﻿ / 44.341111111111; 11.713333333333
 he
 
 
גרנד פרי אמיליה-רומאניה הוא מרוץ גרנד פרי, שנערך במסגרת אליפות הפורמולה 1 במסלול הבין-לאומי אנזו ודינו פרארי, הידוע כאימולה.
היסטוריה

התפרצות מגפת הקורונה בעולם בתחילת שנת 2020 הובילה לעיכוב ושינוי לוח המרוצים שתוכנן לעונה. גרנד פרי אמיליה-רומאניה נוסף ללוח המרוצים המחודש במהלך חודש יולי, כאירוע חד-פעמי, יחד עם מרוצים נוספים שהוחזרו ללוח המרוצים במקום מרוצים שבוטלו. בשל אילוצים לוגיסטיים האירוע נערך במסגרת של יומיים בלבד, כאשר בשבת התקיים אימון אחד בלבד ומקצה דירוג. ולטרי בוטאס זינק מהפול פוזישן, אך לואיס המילטון, בן קבוצתו, ניצח במרוץ.
המשך התפשטות המגפה בעולם הובילה להחזרת המרוץ גם ללוח המרוצים של עונת 2021, כמרוץ השני בעונה, במקומו של גרנד פרי סין שבוטל. המילטון זינק מהפול פוזישן, אך איבד את ההובלה בזינוק לטובת מקס ורסטאפן, שזינק מהמקום השלישי ושמר על ההובלה לאורך כל המרוץ.
המרוץ נכלל גם בלוח המרוצים של עונת 2022 ומארגני האליפות הכריזו על חתימת חוזה לקיומו עד לעונת 2025.
המרוץ אמור היה להיות המרוץ השישי בעונת 2023 ותוכנן להתקיים ב-21 במאי. גשמים כבדים שירדו באזור בשבוע שקדם למרוץ גרמו להצפות והובילו להחלטה על ביטול המרוץ שלושה ימים לפני תחילת האירועים. הצוותים הטכניים, שכבר היו במסלול ועסקו בהכנת הציוד, התבקשו לפנות אותו.
מנצחים לפי שנה

| שנה | נהג | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2020 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2021 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
| 2022 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
2022: לא התקיים בשל שיטפונות
| 2024 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
הערות שוליים

↑  Formula 1 adds Portimao, Nurburgring and 2-day event in Imola to 2020 race calendar, Formula1.com, 24 July 2020
↑  Lewis Hamilton wins Emilia Romagna GP as Mercedes win constructors' title, BBC, 1 November 2020
↑  F1 adds Imola to 2021 calendar, Australian GP moved to November, Motorsport.com, 12 Janaury 2021
↑  Grand Prix race results: Verstappen wins wild Imola F1 race, Motorsport.com, 18 April 2021
↑  Formula 1 announces it will race at Imola until 2025, Formula1.com, 7 March 2022
↑  Update on the Emilia Romagna Grand Prix at Imola, Formula1.com, 17 May 2023
גרנד פרי אזרבייג'ן

| --- | --- |
 ענף:  מרוץ מכוניות
 תאריך ייסוד:  2017
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לרכב 
 עיר מארחת:  מסלול הרחוב בבאקו 
 שמות קודמים:  גרנד פרי אירופה
 הכי הרבה זכיות:  סרחיו פרס (2)   יצרנים: רד בול (4)
 קואורדינטות:  40°22′N 49°51′E﻿ / ﻿40.37°N 49.85°E﻿ / 40.37; 49.85
 
 
 מסלול המרוץ ברחובות באקו
 
גרנד פרי אזרבייג'ן הוא מרוץ מכוניות המתקיים במסלול רחוב בבאקו, בירת אזרבייג'ן כחלק מאליפות הפורמולה 1. המרוץ התקיים לראשונה בשנת 2016 ונקרא גרנד פרי אירופה, בשנת 2017 שונה שמו לגרנד פרי אזרבייג'ן.
היסטוריה

התוכניות לקיום גרנד פרי באזרבייג'ן עלו לראשונה במאי 2014, כאשר ברני אקלסטון הכריז כי המרוץ יצטרף לסבב התחרויות בשנת 2015 במקומו של הגרנד פרי הקוריאני. ביולי, אותה שנה, נחתם ההסכם לקיום המרוץ באזרבייג'ן, החל מעונת 2016 תחת השם גרנד פרי אירופה. מסלול המרוץ, שהתקיים ברחובות באקו, תוכנן על ידי הרמן טילקה. ההחלטה לוותה במחאות מצד פעילי זכויות אזרח, שמחו על קיום המרוץ במדינה המפרה זכויות אדם. הפעילים הדגישו כי אינם דורשים לבטל את המרוץ, אך רוצים לנצל את תשומת הלב סביב המרוץ על מנת להעלות למודעות הציבורית את הבעיות בנושא. הם אף פנו במכתב לאקלסטון בבקשה שיביע את דעתו בנושא, אך בקשתם לא נענתה. לקראת המרוץ הוציא השרות הבולאי של אזרבייג'ן סדרה מיוחדת של ארבעה בולים לציון המאורע.
ניקו רוזברג הוא המנצח של מרוץ הבכורה, שהתקיים ב-19 ביוני 2016 לאחר שזינק מהפול פוזישן ושמר על ההובלה לאורך המרוץ כולו.
במרץ 2017 חתמו מארגני המרוץ עם ליברטי מדיה, הנהלת הפורמולה 1 החדשה, על חוזה חדש על קיום המרוץ ב-10 השנים הבאות תמורת סכום של כ-400 מיליון דולר. שמו של המרוץ שונה והחל מעונת 2017 נקרא המרוץ גרנד פרי אזרבייג'ן.
התפרצות וירוס הקורונה בשנת 2020 הובילה לדחיית המרוץ שאמור היה להתקיים בחודש יוני אותה שנה. בשנת 2021, עדיין תחת השפעות הקורונה, התקיים המרוץ ללא קהל.
מנצחים לפי שנה

| שנה | נהג | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2016 | גרמניה ניקו רוזברג | מרצדס |
| 2017 | אוסטרליה דניאל ריקארדו | רד בול |
| 2018 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2019 | פינלנד ולטרי בוטאס | מרצדס |
2020: לא התקיים
| 2021 | מקסיקו סרחיו פרס | רד בול |
| 2022 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
| 2023 | מקסיקו סרחיו פרס | רד בול |
| 2024 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | מקלארן |
הערות שוליים

↑  Exclusive: Korean GP dropped to make way for race in Azerbaijan, Independent.co.uk, 7 May 2014
↑  F1 expansion continues with Azerbaijan to join the calendar in 2016, SkySports.com, 25 July 2014
↑  F1 urged to speak out on human rights situation in Azerbaijan, The Guardian, 6 June 2016
↑  2016 Formula 1 Grand Prix Of Europe - Race Result, Formula1.com
↑  Grand Prix Boss 'Reviewing' $400 Million F1 Contract With Liberty Media, Forbes, 16 March 2017
↑  Azerbaijan Grand Prix postponed because of coronavirus outbreak, BBC, 23 March 2020
↑  Azerbaijan Grand Prix Will Take Place in 2021 but Without Fans in Attendance, The Checkerd Flag, 5 March 2021
גאורג שולטי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1912 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 בספטמבר 1997 (בגיל 84) אנטיב, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מוקד פעילות:  פרנקפורט 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית, הונגרית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  דקה רקורדס 
 בן או בת זוג:  Valerie Pitts 
 פרסים והוקרה:  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (3 בפברואר 1972)  מדליית הנס פון בילוב (1993)  פרס מרכז קנדי (1993)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (1989)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (1996)  פרס המוזיקה של פרנקפורט (1992)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (26 בינואר 1995)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד (יוני 1979)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1986)  תחרות המוזיקה הבינלאומית של ז'נבה (1942)  לוחית גתה של עיריית פרנקפורט (1981)  פרס גראמי של חבר הנאמנים (1967)  פרס גראמי למפעל חיים (1996)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (1992)  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  Brit Award for Classical Recording 
 פרופיל ב-IMDb
 
סר גאורג שולטי (בהונגרית: Solti György‏; באנגלית: Georg Solti באוקטובר 1912 – 5 בספטמבר 1997) היה מנצח תזמורת ואופרה בעל שם עולמי, הונגרי-יהודי שהשתקע בבריטניה. הוא המשיך לנצח עד יומו האחרון.
קורות חיים

שולטי נולד בשם גֶ'רג' שטרן (Stern György) בבודפשט, שם למד לנגן בפסנתר והמשיך בלימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. אביו שינה את שמו ההונגרי ל"גאורג" הגרמני והחליף את שם המשפחה לשולטי, כדי לגונן על בנו מאנטישמיות. עד שנת 1935 צבר הכרה כמנצח והופיע לראשונה עם האופרה של בודפשט בשנת 1938 ב"נישואי פיגרו". בשנת 1939, מול סכנת הכיבוש הגרמני המתקרב, נמלט מהונגריה אל שווייץ הנייטרלית, שם המשיך בקריירה שלו.
אחרי מלחמת העולם השנייה היה שולטי מנהל מוזיקלי של האופרה הממלכתית של בוואריה במינכן והאופרה של פרנקפורט. בשנת 1951 ניצח לראשונה בפסטיבל זלצבורג על "אידומניאו" של מוצרט.
ב-1961 הוזמן שולטי לנצח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, שם שימש מנהל מוזיקלי עד 1971, וגם לאחר מכן המשיך לעשות את רוב ימיו בבריטניה ובארצות הברית.
הוא נישא למנחת הטלוויזיה הבריטית ואלרי פיטס, שפגש כשנשלחה לראיין אותו. בשנת 1972 קיבל נתינות בריטית. הוא קיבל תואר אבירות כבוד בשנת 1971 ואחרי התאזרחותו נודע כסר גאורג שולטי.
שולטי היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של שיקגו משנת 1969 עד 1992, כשקיבל תואר מנהל כבוד, הראשון והיחיד בתולדות התזמורת הזאת. הוא היה מנהלה המוזיקלי של תזמורת פריז משנת 1972 עד 1975. משנת 1979 עד 1983 היה מנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של לונדון.
שולטי היה נלהב לעשיית מוזיקה באולפן כמו באולם הקונצרטים. הוא פיתח שותפות ארוכה ופורייה עם המפיק האגדי ג'ון קלשו בחברת דקה. בין תוצרי השותפות הזאת הקלטת האולפן הראשונה המלאה מאז ומעולם של "טבעת הניבלונגים" מאת וגנר, עם הפילהרמונית של וינה. לא פחות מרשימות ופורצות דרך בה במידה היו הקלטות האולפן בניצוחו של אופרות מאת ריכרד שטראוס, שהועברו, כמו הקלטות וגנר שלו, לתקליטורים, ועודן מבוקשות הודות למוזיקליות ולהפקה המיומנת. הופעותיו והקלטותיו ביצירות של ורדי, מהלר ובארטוק זכו גם הן להוקרה נרחבת. עם תזמורת שיקגו, הפילהרמונית של לונדון והפילהרמונית של וינה הקליט רפרטואר סימפוני מקיף, הכולל את כל הסימפונית של בטהובן, ברהמס, ברוקנר, אלגר, שומאן ומאהלר.
שולטי המשיך להוסיף יצירות חדשות לרפרטואר בשלהי הקריירה שלו, ובייחוד הביע את התלהבותו מן המוזיקה של שוסטקוביץ', שאותו, כך הודה, לא העריך כיאות בתקופת חייו של המלחין. שולטי לא פרש בעצם מעולם, ומשמעות מותו הפתאומי בשנת 1997 הייתה ששנים אחדות של קונצרטים מתוכננים ויוזמות הקלטה לא ייצאו לפועל. בסך הכול זכה בשלושים ואחד פרסי גראמי, יותר מכל אמן אחר בכל קטגוריה שהיא. עיריית שיקגו החליפה את שם גוש הבניינים של רחוב אדמס המזרחי, הצמוד למרכז הסימפוני, ל"כיכר סר גאורג שולטי", לזכרו.
המלחין הצרפתי-יהודי יליד הונגריה ז'וזף קוסמה היה קרוב משפחה של גאורג שולטי.
פרסים ואותות הוקרה

שולטי זכה ב-31 פרסי גראמי – שיא הזכיות של כל הזמנים עד לשנת 2023 שבה ביונסה שברה את השיא עם 32 פרסים.
דייוויד קורקהיל, אוולין גלני, מאריי פרחיה וגאורג שולטי על ברטוק: סונטה לשני פסנתרים וכלי הקשה (פרסי גרמי לשנת 1989)
לקריאה נוספת

נתן דונביץ, מאסטרו - גדולי המנצחים בכל הזמנים, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2006, הפרק "גיאורג (ג'ורג') שולטי - 'שולטיסימו' - חשמל הונגרי במתח גבוה", עמ' 302–318.
ג'פרי קהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בספטמבר 1956 (בן 68) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קונסרבטוריון למוזיקה בסן פרנסיסקו 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
ג'פרי אָלַן קָהַן (באנגלית: Jeffrey Alan Kahane, נולד ב-12 בספטמבר 1956 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא פסנתרן ומנצח יהודי-אמריקאי.
חייו

קהן גדל במערב לוס אנג'לס. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל חמש ובגיל עשר החל גם בלימודי גיטרה. במהלך השנים הבאות, חילק את זמנו בין לימודי פסנתר ונגינת מוזיקה עממית ומוזיקת רוק בגיטרה. בגיל 14 התקבל כתלמיד מלגה אצל הפסנתרן יליד פולין יעקב גימפל. "הקשר עמו שינה אותי לחלוטין", אמר קהן. "היה משהו שקיבלתי מברהמס ובטהובן ובאך, שלא יכולתי לחיות בלעדיו. ורציתי לתרום משלי לשמירת המשהו הזה חי ותוסס."
אחרי שנתו השנייה בבית הספר התיכון, נכנס קהן לקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו. הוא למד פסנתר וניצוח וסיים את לימודיו בשנת 1977. בתקופת לימודיו בסן פרנסיסקו, ניגן בכלי מקלדת בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, בחן את הג'אז וניגן בדות במחזמר בסיור מברודוויי
קהן ואשתו, מרתה, פסיכולוגית קלינית, המנהלת קליניקה פרטית, וזמרת נלהבת במקהלה, חולקים את זמנם בין בתיהם בדנוור, קולורדו וסנטה רוזה, קליפורניה. יש להם שני ילדים בוגרים: גבריאל קהן, פסנתרן וזמר שחי בברוקלין; ואני, סטודנטית באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, צפונית לשיקגו.