כתובת אזתוד
תוכן > בעיות היסטוריות > דננים ואדנה

במכתבי אחתאתן (אל־עמארנה) מדווח אבימלך מלך צור שמלך ארץ da-nu-na מת; אותם "דַנוּנַה" מזוהים עם אחד מגויי הים המוזכרים בכתובות רעמסס השלישי ממדינת האבו, שנקראו dnỉn או dꜣ-ỉn-ỉw-nꜣ. ייתכן שארץ dan-nu-na מהאובליסק הלבן גם היא קשורה לשם זה. מקובל ששם זה התגלגל לשם "דננים", המופיע מחוץ לכתובות שמקורן בקוה רק בכתובת כלמו מהמחצית השנייה של המאה ה־9 לפנה"ס, שבה מתאר כלמו איך השתחרר מעולו של מלך הדננים בעזרת מלך אשור; כמעט כל שאר האזכורים הקדומים של הממלכה הם אשוריים, והאשורים הכירו את הממלכה בשם "קוה".
חוקרים רבים מזהים את הדנונה, מקביליהם בכתובות המצריות, והדננים, עם הדנאים (ביוונית: Δαναοί). זיהוי זה מתבסס על הדמיון בין המונחים, וכן בין המונח המקביל בכתובת הלווית, adanawa, עם השם "דנאים"; ועל ההקבלה בין "דננים" בפיניקית ל"חִיַוַ" בלווית בכתובת הדו־לשונית מצ'ינקיי, כאשר ה"חִיַוַ" מזוהים עם ה"אַחִיַוַ" – האכאים בכתובות חתיות מתקופת הברונזה (זיהוי שמתחזק לאור הקשר שהציג הרודוטוס בין קיליקיה לאכאים). אף על פי כן, טיעונים לשוניים עשויים לסתור זיהוי זה. בתיאור מסעו של תחותמס השלישי ללבנט בסביבות 1437 לפנה"ס, מוזכרים שליחים של מלך tnj. מיקומם הגאוגרפי לא מצוין, אך כן מוזכר שבין המנחות שהם הביאו נכללו כדים כפתוריים, עובדה המקשרת בינם לבין אזור הים האגאי. ברשימה שנחקקה על בסיסי פסלים במקדש הקבורה של אמנחותפ השלישי (אנ') (המאה ה־14 לפנה"ס) ותיארה את העולם כפי שהכירו אותו המצרים באותה עת, מתארת את ארץ tnj (או tỉ-nꜣ-y-w) כסמוכה לכפתור, וכוללת את מיקנה, נאופליון, קיתרה, מסניה ותבאיד (הארץ המקיפה את תבאי), וכן מקומות אחרים שאינם מזוהים, ואלה מזהים את tnj כחלק מיוון המיקנית. tnj מוזכרת מכמה טקסטים נוספים מימי אמנחותפ השלישי ורעמסס השני (אף שהטקסטים מימי רעמסס השני מהווים, ככל הנראה, העתקים של טקסטים קדומים ולא משקפים את המצב בתקופתו). ה־tnj מזוהים, על פי רוב, עם הדנאים היוונים. בין הופעת ה־tnj להופעת ה־dnỉn קיים פער של כמאתיים שנה, אך השוני בין הכתיבים עשוי להעיד על כך שמדובר בשתי קבוצות שונות, ואם זה אכן המצב, ה־dnỉn (והדַנוּנַה) אינם הדנאים היוונים.
חוקרים אחרים מציעים ש"דננים" הוא גלגול של השם הלווי adanawani (שהתכווץ ל־adanuni, וממנו ל־danuni). שם העיר אדנה ידוע מטקסטים חתיים מהמאה ה־15 לפנה"ס, ולכן, חוקרים המקשרים בין השמות סבורים שקשר בין הדננים ל־dnỉn לא סביר, מאחר שהוא יחייב את המסקנה שמוצאם מקיליקיה. בהקשר למוצא ה־dnỉn, הוצע שהם הגיעו להילחם במצרים מקיליקיה; במקרה כזה, ייתכן שהם הגיעו לקיליקיה וישבו בה רק כתחנת ביניים בין ארץ מוצאם למצרים.
בכל מקום שבו מופיע המונח "דננימ" בפיניקית, מקביל לו המונח הלווי à-TANA-wa/i, המשוחזר כ־adanawa. למעשה, הקריאה של ההירוגליף השני כ־TANA איננה ודאית לחלוטין, והסימון הסטנדרטי שלו בכתובות לוויות הוא *429. קריאתו כ־TANA בכתובת אזתוד מבוססת על ההנחה שקיים דמיון בין המונחים "דננים" ו"עמק אדנ" למונח המקביל להם בלווית. עם זאת, ההירוגליף *429 נדיר בכתובות לוויות אחרות מהאלף הראשון לפנה"ס; בכתובת הדו־לשונית מצ'ינקיי, שהתגלתה מאוחר יותר, המונח הלווי המקביל ל"דננים" הוא hiyawa/hiyawi (חִיַוַ), ושם זה מופיע גם בשתי כתובות לוויות של מלך פלסתין. מונח זה מקובל כגלגול של aḫḫiyawa, שהוא השם החתי לאכאים או ליוון המיקנית מימי האימפריה החתית. לאור נתונים אלה, הוצע שההירוגליף *429 נהגה למעשה כ־HIYA, והמלה כולה נהגתה ahiyawa. במקום אחד בכתובת מופיע הכתיב הפונטי á-ta-na-wa/i, שלא יכול להתפרש בצורה שונה מ־adanawa. החוקרים הסבורים ש־*429 נהגה TANA רואים בכך חיזוק לקריאתם; החוקרים הסבורים שהקריאה הייתה HIYA סבורים שלא סביר למצוא שני כתיבים שונים לאותה מלה, ומוצאים בכך חיזוק לכך ש־*429 לא נהגה TANA. הכתובות של מלך פלסתין עשויות להוות ראיה חזקה לטובת הקריאה TANA: בכתובות מופיעה עיר ששמה נכתב עם ההירוגליף *429, ולצדה השם של ממלכת חִיַוַ; לא סביר שכותב הכתובת התכוון לכתוב "העיר חִיַוַ, וגם ממלכת חִיַוַ" – הגיוני יותר שנכתב שם "העיר אדנה, וגם ממלכת חִיַוַ".