stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שטר (משפט עברי)
סוגי שטרות > שטרי ראייה

שטרי ראיה, הם שטרות שמטרתם לשמש כראייה על זכויותיו של המחזיק בהם. לדוגמה שטר חוב, שאף על פי שהוא עשוי רק לראיה, הוא גורם גם לשעבוד הנכסים ללווה, בעוד שבהלוואה הנעשית על פה (ללא שטר) לא חל שעבוד משפטי על נכסי הלווה.
נחלקו חכמי התלמוד אודות מקור תוקפו של השעבוד החל על ידי שטר. חכמי ארץ ישראל, ובראשם רבי יוחנן ריש לקיש ועולא, פירשו ששעבוד זה הוא דין משפטי שתוקפו מהתורה ולא רק מדברי חכמים, שכן מהתורה, כאשר אדם חייב כסף לאדם אחר, חל שעבוד משפטי על כל נכסיו, והם משועבדים ועומדים לגביית החוב, ואפילו אם אדם אחר קונה אותם, אין כוח במכירה שמכר הלווה, כדי להפקיע את השעבוד מהמלווה, וביכולתו המשפטית של המלווה, לגבות את כל נכסיו של הלווה לטובת החוב, גם לאחר שבעליהם העבירם לאדם אחר. אך חז"ל חילקו בין הלוואה הנעשית בעל פה, ללא שטר ראייה, לבין הלוואה הנעשית בלוויית שטר חוב.
הלוואה בשטר – למלווה כוח לגבות נכסים, גם אם הלווה מכר אותם לאדם אחר. שכן לשטר החתום על ידי שני עדים, יש פרסום רב, וממילא הקונה יכול לדעת שהקרקע משועבדת והיה עליו להיזהר.
הלוואה בלא שטר – היות שלא התפרסם דבר שעבוד הקרקע, והלקוחות קנו אותה בתום לב, אין המלווה יכול לגבות את חובו מהקרקע, כדי שלא ייגרם הפסד ללקוחות.
לעומת זאת, חכמי בבל, בראשות רב שמואל, ורבה סוברים, שמהתורה לא קיים כלל דין של אחריות נכסים, אלא שחז"ל תיקנו דינים אלו כדי ש"לא לנעול דלת בפני הלווים" כלומר: שהרי ידוע שאם מלווים, לא יוכלו לגבות את חובם מנכסי לווים, או אז יימנעו אנשים מלהלוות כספים, ומי שזקוק להלוואה יצא ניזוק. לכן תיקנו חז"ל, שביכולתם של הלווה והמלווה לכתוב שטר שבאמצעותו יחול שעבוד נכסי הלווה, וכך יוכל המלווה תמיד לגבות את חובו.
חכמים אלו חלוקים ביניהם, האם חל שעבוד גם על מלווה על פה (הלוואה בלא שטר). לפי רבה, ללא שטר, לא תיקנו חז"ל תקנה זו, מפני הפסד הלקוחות, ולפי רב ושמואל, חל שעבוד גם בלא שטר, וניתן לגבות את החוב הן מיורשי הלווה, והן מלקוחות שקנו את נכסיו בזמן שהיו משועבדים.
.
סוגי שטרות > שטרי ראייה > שטר כתובה

שטר כתובה, הוא שטר התחייבות אותו כותב הבעל לאשתו בשעת נישואיהן. בשטר הכתובה מפורטות ההתחייבויות אותם מקבל על עצמו הגבר לגבי אשתו בתקופת נישואיהם, כגון לזון, לכלכל, לפרנס ולכבד אותה. אך התחייבותו העיקרית של הבעל בשטר הכתובה, מתייחסת לסכום הכסף אותו תקבל האישה במקרה שהם יתגרשו, או כאשר היא תתאלמן.
סוגי שטרות > שטרי ראייה > שטר כתובה > סכום הכתובה

המשנה מפרטת את הסכומים אותם יש לרשום בשטר הכתובה, בהתאם למצבה האישי של האישה הנישאת.
בתולה הנישאת – יירשמו בשטר כתובתה, 200 דינרי כסף טהור.
אלמנה שכבר אינה בתולה הנישאת לאחר – יירשמו בשטר כתובתה 100 דינרי כסף טהור.
אלמנה מן האירוסין והיא עדיין בתולה, הנישאת לאחר – יירשמו בשטר כתובתה 200 דינרי כסף טהור, ויש לה טענת בתולין (טענת בתולין משמעה שאם הבעל מגלה בליל הכלולות שלאשתו אין בתולים, האישה מאבדת את זכותה לסכומי הכתובה).
גרושה מן האירוסין והיא עדיין בתולה, הנישאת לאחר – 200 דינרי כסף, ויש לה טענת בתולין.
חלוצה מן האירוסין והיא עדיין בתולה, הנישאת לאחר – 200 דינרי כסף, ויש לה טענת בתולין.
הגיורת (תינוקת פחות מגיל 3, שהתגיירה עם אביה) – 200 דינרי כסף, ויש לה טענת בתולין.
השבויה ששוחררה (וגילה פחות מגיל 3) – 200 דינרי כסף, ויש לה טענת בתולין.
השפחה שנפדתה (וגילה פחות מגיל 3) – 200 דינרי כסף, ויש לה טענת בתולין.
אלמנה מן הנישואין והיא עדיין בתולה, הנישאת לאחר – 100 דינרי כסף, ואין לה טענת בתולין.
גרושה מן הנישואין והיא עדיין בתולה, הנישאת לאחר – 100 דינרי כסף, ואין לה טענת בתולין.
חלוצה מן הנישואין והיא עדיין בתולה, הנישאת לאחר – 100 דינרי כסף, ואין לה טענת בתולין.
תוספת כתובה
סכומים אלו הם הסכומים שנקבעו על ידי חז"ל, אך כל אחד רשאי להוסיף סכומים בכתובה כאוות נפשו. הנוסח בכתובה הוא: ”וְיָהֵיבְנָא לִיכִי מֹהַר בְּתוּלַיְכִי כֶּסֶף זוּזֵי מָאתָן דְּחָזֵי לִיכִי” כלומר: נתתי לך מוהר בתולות, 200 דינרי כסף, הראוי לך מדברי חז"ל. לאחר מכן מבוארים הסכומים הנוספים שנותן החתן, תחת הכותרת ”וְאוֹסִיפְנָא לִיכִי מִדִּילִי” כלומר: הוספתי לך משלי מעבר למה שהורו חז"ל.
סוגי שטרות > שטרי ראייה > שטר חוב

שטר חוב הוא מסמך התחייבות עליו חותם אדם הלווה כסף מחברו, ומשמש כראייה לחבותו של הלווה. הרמב"ם פוסק שאסור להלוות בלא עדים, ומי שמלווה כסף לחברו בשטר, הרי זה משובח. דין זה אמור לא רק באדם החשוד על הגזל, אלא גם באדם נאמן. בתלמוד מסופר על אמורא שלא הסכים להלוות לאמורא אחר ללא שטר, מחשש שמא ישכח את ההלוואה על ידי טרדתו המרובה ועיסוקו העצום בלימוד התורה, וכאשר יבוא לתבוע את ההלוואה, הוא יוציא שם רע על עצמו, שכן הבריות יאמרו עליו שהוא תובע את החכם לחינם, ולא היו דברים מעולם.
בשעת פירעון ההלוואה ייקח הלווה את השטר לרשותו, או שייפרע בנוכחות עדים, שאם לא כן בעת שהמלווה יציג את השטר לפירעון והלווה יטען פרעתי שטר זה, לא יהיה הלווה נאמן, אלא יגידו לו, או הבא עדים, או שלם למלווה את חובו.
סוגי שטרות > שטרות בית דין

אגרות בית דין הם אגרות שבית הדין כותב על מנת לפרסם לציבור או לבתי דינים אחרים פסקי דין בענייני אישות או בדיני ממונות.
ספקות באמינות או בנוסח השטר

כמו כל ההלכות במשפט העברי בהם נפסק כי המוציא מחבירו עליו הראיה, גם בשטר ההלכה דומה, וקבעו חז"ל ש"יד בעל השטר על התחתונה"; אם יש ספק בכתוב בשטר, אם ההתחייבות היא על אובייקט זה או אחר (מטלטלין) סוברים הרשב"ם והנימוקי יוסף שאינו חייב לשלם אף אחד מהם, שכן על כל אחד מהשניים תקף הדין המוציא מחבירו עליו הראיה ולפי דעה אחרת, צריך לשלם את הזול משניהם. במקרה והתובע תפס מטלטלין של התובע, סוברים רוב הפוסקים שאין להוציא מידו, שכן גם כאן תקף הכלל של המוציא מחבירו עליו הראיה. לפי דעה יחידה של המהרי"ק, גם במקרה שתפס מטלטלין, מוציאין מידו.
במקרה שהנתבע טוען שהשטר מזויף, מדין התורה אין לחשוש שאנשים יזייפו שטרות וחתימות של העדים, וכל זמן שאין המוכיח כי השטר פסול, יש להניח שהוא כשר, כלל זה ידוע כ"עדים החתומין על השטר נעשה כמי שנחקרה עדותן בבית דין". אך חז"ל תיקנו כי במקרה של חשדות לזיוף השטר על ידי הנתבע, יש לברר אם השטר הוא לא שטר מזויף, וזאת על ידי הודאתו של הלווה, או על ידי עדותם של העדים עצמם המעידים שחתימתם כשרה (כל אחד על חתימתו הוא), או על ידי עדותם של שני עדים כשרים אחרים המעידים כי הם מכירים את חתימת שני העדים ומאשרים את הזהות בין החתימה שעל השטר לחתימה של העדים.
שטרי ערכאות

אחד מהשאלות הנידונות בספרי הפוסקים, הם אודות שטרי ערכאות, שנכתבו על ידי בית משפט גויי. כבר בתלמוד הובאו שתי דעות בנושא; לפי דעה אחת לשטרי ערכאות יש תוקף הלכתי במשפט העברי גם בשטרי קניין, (חוץ מגט) מכיוון שדינא דמלכותא דינא, ולפי גרסה אחרת, לשטרי ערכאות יש תוקף רק בשטרי ראייה, שכן חזקה היא שהשופטים הגויים לא יכתבו שטר ללא שיראו בעיניהם את המתרחש, אך לא בשטרי קניין, שכן כדי שלשטר קניין יהיה תוקף הלכתי, צריך שההוכחה עצמה תהיה כתובה בשטר, והיא העדות, ואילו בשטר ערכאות, ההוכחה היא בהסתמך על האומדנא שהשטר נכתב כראוי על ידי הגוים, אך אין לגוים כל נאמנות מהתורה.
ברמב"ם ובשולחן ערוך שאין לשטרי קניין של ערכאות תוקף הלכתי – אלא רק בשטרי ראייה, וגם בשטרות אלו יש צורך בעדים כשרים שיעידו שהשטר אכן נכתב בבית המשפט,
פריעה, מחיקה או אובדן של שטר

נחלקו חכמי המשנה, במקרה שהשטר נפרע בחלקו, האם יכול המלווה לתת ללווה "שובר" בו בוא מעיד כי חלקו אבד, או שמא יכול הלווה לתבוע לכתוב שטר חדש, כדי למנוע מצב בו השובר יאבד והתובע יתבע ממנו שוב את כל הסכום. לפי דעה אחת, מכיוון ש"עבד לווה לאיש מלווה", יכול המלווה להעניק שובר, על סמך אחריותו של הלווה לשמור את השטר, ולפי דעה שנייה, ההלוואה ניתנה על מנת שביד המלווה יהיה רק את השטר המעיד על הסכום שהלווה חייב למלווה, ואסין לו זכות להחזיק שטר שמורה על סכום גבוה יותר מהסכום האמיתי שהוא תובע, ואכן כך פוסק הרמב"ם, שביד הלווה נתונה האפשרות לבחור את האפשרות העדיפה עליו, ואם רוצה – לא ישלם את הסכום שהוא חייב לשלם, אם משלם חלק מהסכום, עד שיקרע השטר ויכתב שטר חדש.
אבד השטר – מעמיד עליו עדים שראו מה היה כתוב בו, ובא לבית הדין, הכותבים לו שטר חדש, כי באו העדים בפניהם והעידו שכך וכך היה בשטר. על בית הדין לציין אם השטר מקויים – ונכונותו נבדקה על ידם – או לא.
נקרע השטר – נחלקו חכמי התלמוד אם התובע יכול לתבוע בו, והרמב"ם פוסק שגם במקרה כזה ניתן לתבוע בו ואין לחשוש שמא נפרע, ולכן נקרע – כדין, אלא אם כן נקרע באופן של שתי וערב.
ראו גם

שטר כתובה
גט
נחלת שבעה (ספר)
שטר חוב (הלכה)
הערות שוליים

1 2  האנציקלופדיה העברית, כרך ל"א, עמוד 767
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ב', עמוד א' וברש"י שם
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף פ"א, עמוד ב'.
↑  בבא בתרא קע"ה א', על פי תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף מ"ג, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קכ"ד, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קע"ה, עמוד א'.
↑  משנה, מסכת כתובות, פרק א', משנה ב' – משנה, מסכת כתובות, פרק א', משנה ג'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות מלווה ולווה, פרק ב', הלכה ז'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות מלווה ולווה, פרק י"א, הלכה ב'
↑  ראו בהמשך מחלוקת רבי מאיר ורבי אלעזר בנושא.
↑  חידושי רבינו חיים הלוי, הלכות עדות.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ט', עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ט', עמוד ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ג', הלכה ד'.
↑  חידושי רבי שמואל על מסכת בבא מציעא דף י"ב בשם הקצות החושן.
↑  הריטב"א והשיטה מקובצת בכתובות צ"ד ע"ב.
↑  תוספות בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף כ', עמוד א' ד"ה שובר
↑  זכר יצחק חלק ב' סימן ל"ג, וחידושי רבי שמעון יהודה שקופ למסכת בבא מציעא סימן י"ב.
↑  אורים ותומים סימן ל"ט וס"ה.
↑  דרישה על טור חושן משפט סימן מ"ב.
↑  דעת הטור עצמו שם.
↑  מגיד משנה ועוד, מובא בבית יוסף שם.
↑  ותמה עליו הבית יוסף, איך חולק על כל רשימת הפוסקים המובאים בדבריו
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף כ"ב, עמוד א'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן מ"ד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף י', עמוד ב'.
↑  על פי הסברו של הגר"ח מבריסק בחידושי הגר"ח על הש"ס מהדורת תשס"ח בסימן על אותיות נקנות במסירה.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות מלווה ולווה, פרק כ"ז, הלכה ה'.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ס"ח, סעיף א'.
↑  פרק כ"ג מהלכות מלווה ולווה.
| המשפט העברי |
| --- | --- | --- |
| בית דין והדיינים | סמיכת זקנים • ערכאות של גויים • איגרות בית דין • איסור הטיית משפט • איסור שוחד • כבוד הבריות במשפט העברי |  |
| סדר הדין | לא תגורו מפני איש • בצדק תשפוט עמיתך • דרישה וחקירה • דין מרומה • אנן סהדי |  |
| תובע ונתבע | כתב סירוב • הודאת בעל דין |  |
| דיני ראיות | עדות • כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד • עדים זוממים • פסולי עדות • לא תישא שמע שווא • אין עד נעשה דיין • נמצא אחד קרוב או פסול • שטר • סימנים • קול |  |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו  • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • הוחזק כפרן |  |
| פסק בית דין | הכרעת רוב בדיינים • המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463743305171 
כתובה מהמאה ה-18
שטר ערכאות
יוסי שלי

יוסי שלי אברהם (נולד ב-15 באוקטובר 1957) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כמנכ"ל משרד ראש הממשלה. שימש בתפקיד שגריר ישראל בברזיל, מנכ"ל עיריית באר שבע, חבר מועצת העיר באר שבע, מנכ"ל החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, יו"ר דירקטוריון "איסתא ליינס", ומנכ"ל רשות הדואר. מיועד לתפקיד שגריר ישראל באיחוד האמירויות הערביות.
ביוגרפיה

שלי התגייס לצה"ל באוגוסט 1976 והשתחרר במרץ 1983, לאחר שירות קבע בתפקיד קצין שלישות בחטיבת שריון. הוא בוגר הנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ביוני 1988 נבחר לתפקיד יו"ר אגודת הסטודנטים שלה, כנציג תא הסטודנטים של הליכוד, ושימש בתפקיד במשך שנה.
ביוגרפיה > קריירה בשלטון המקומי

במאי 1989 מונה לדוברו של ראש עיריית באר שבע יצחק רגר.
ב-1990 מונה כראש מינהל הכנסות בעיריית באר שבע וב-1991 מונה למנהל משאבי אנוש בעירייה. בשנים 1991–1993 שימש במקביל יו"ר דירקטוריון "איסתא ליינס".
ב-1994 מונה למנכ"ל עיריית באר שבע. בינואר 1997 עזב את התפקיד לאחר שנבחר לתפקיד מנכ"ל החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי. בספטמבר 1998 פורסם דו"ח ביקורת חשבונאי של מבקר הפנים של החברה, בו ביקורות על חוסר מינהל תקין וחששות כבדים לטוהר המידות מצד שלי. בעקבותיו פתחה המשטרה בחקירה בחשד לקבלת שוחד בהתקשרויות של החברה עם קבלנים, ספקים ונותני שירותים. עקב כך הושעה שלי לחודש מתפקידו. בתגובה טען שלי כי רוב ההתקשרויות הפסולות שעלו בדו"ח נעשו בתקופת המנכ"ל שקדם לו, יעקב ברדוגו וכי בדו"ח נפלו פגמים מהותיים. עם זאת חודש אחר כך פרש מתפקידו, וביקש לשוב לתפקיד מנכ"ל עיריית באר שבע, אך ראש העירייה יעקב טרנר דחה את בקשתו.
ביוגרפיה > קריירה בשירות הציבורי

בשנת 2002 מונה כיו"ר מועצת דואר ישראל, אך שימש במקביל גם מנכ"ל בפועל. בינואר 2004 מונה רשמית למנכ"ל רשות הדואר וויתר על תפקיד היו"ר. במרץ 2005 נפתחה חקירה נגדו בחשד לאי-סדרים ברכישת בית דואר ביישוב עומר. שלי אישר את רכישת המבנה תמורת 428 אלף דולר, לאחר שהאדם שמכר אותו, רכש אותו בעצמו תשעה חודשים קודם תמורת 180 אלף דולר בלבד. ביולי 2005 התפטר מתפקידו.
בדצמבר 2005 שימש ראש מטה הבחירות של בנימין נתניהו, במהלך הבחירות הפנימיות לראשות הליכוד.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו בנובמבר 2008 התמודד שלי לראשות עיריית באר שבע בראש רשימה עצמאית מטעם הליכוד וקיבל 3,295 קולות שהם 9.43% מהקולות הכשרים. הרשימה שלו קיבלה 2,748 קולות, שהקנו לו מנדט אחד במועצת העיר.
ב-2008 הואשם בשבועת שקר וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, לאחר שהציג תצהיר כוזב לוועדת המינויים בשירות הציבורי כי אין לו זיקה פוליטית לאף מפלגה, על אף שהיה פעיל הליכוד בעת שמונה ליושב ראש רשות הדואר. ב-2012 חתם על הסדר טיעון שבו הודה בעבירה של הפרת חובה חקוקה, מבלי שהורשע בביצועה. לפי ההסדר, נאסר עליו לכהן בשירות המדינה עד ליוני 2015.
בשנים 2010–2016 שימש מנכ"ל בקבוצת התשתיות י.ש. האחים יעקבי (YSB).
באפריל 2013 מינה ראש הממשלה נתניהו את שלי למנכ"ל "הליכוד", אך כמה ימים אחר כך החליט לדחות את המינוי, עקב הביקורת הציבורית, וזאת אף שהיועץ המשפטי של "הליכוד" בחן את הסדר הטיעון וקבע שאין מניעה למנותו.
ביוגרפיה > שגריר ישראל בברזיל

ב-2016 החליט נתניהו למנות את שלי לשגריר ישראל בברזיל, מינוי שאושר ב-17 בינואר 2017 על ידי ממשלת ברזיל. במהלך כהונתו יצר קשרים עם נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו, שנבחר ב-2018, והרבה להזמין את שלי לסעודות משותפות ולביקורים בביתו. ביולי 2019 ספג ביקורת ציבורית על כך שפרסם בדף הטוויטר שלו תמונה מסעודה משותפת עם בולסנארו, בה המזון על צלחותיהם טושטש מתוך כוונה להסתיר את העובדה ששלי אכל לובסטר. ב-2019 החרים את הכינוס השנתי של ארגון הגג של הקהילות היהודיות (CONIB) בשל ביקורת שמתחו בכירים בארגון על הנשיא בולסונארו. במהלך כהונתו היה חבר במשלחת סיוע ישראלית לנפגעי אסון קריסת סכר בברזיל.
בפברואר 2021 הודיע שהוא עתיד לסיים את תפקידו ושהדיפלומט דניאל זוהר-זונשיין צפוי להחליף אותו; לאחר ההודעה שר החוץ הברזילאי ארנסטו אראוז'ו העניק לו על שירותו המוצלח את עיטור מסדר הצלב הדרומי (אנ').
במרץ 2023 פורסם בעיתון "הארץ" שאישה ברזילאית טענה כי שלי ניסה לנצל אותה מינית כאשר שימש כשגריר בברזיל, בתמורה לסיוע של השגרירות. לדבריה, שלי לחץ עליה להפגש עימו ביחידות וכי "הוא לא אמר את זה במילים האלו, אבל לא צריך, אנחנו מבינות...".
ב-29 בדצמבר 2022 החליט נתניהו למנותו למנכ"ל משרד ראש הממשלה. הוא נכנס לתפקידו רשמית ב-8 בינואר 2023.
ביוגרפיה > ניסיון למנותו ליו"ר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה

ב-21 בפברואר 2023 פרסם מיכאל שמש כי נתניהו דרש למנות את שלי ליושב ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. ב-14 בפברואר 2023 סיים יואל פינקל את תפקידו כממלא מקום ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (למ"ס) לאחר שכיהן בתפקיד במשך שנה. נתניהו סירב לאשר את הארכת כהונת פינקל וניסה לקדם את שלי במקומו. לאחר התחקיר נתניהו טען כי הוא חזר בו.
במרץ 2023 כתב שמש כי עשרה ימים לפני סיום כהונת פינקל, כתב שלי לסמנכ"לית הון אנושי בלמ"ס והורה להקפיא הליכי גיוס בלמ"ס כי בכוונתו לבחון את המבנה הארגוני של הלמ"ס. במקביל פנה לנציבות שירות המדינה וביקש למנות את עצמו לראשות הלמ"ס. הנציבות התנגדה בטענה כי אין לשלי את הידע המקצועי הרלוונטי לתפקיד. לתפקיד נדרש תואר דוקטור, וניסיון של לפחות 7 שנים "בהובלה וביצוע של מחקרים מדעיים בתחומי הסטטיסטיקה, כלכלה או דמוגרפיה, כולל פרסום של מאמרים מדעיים בכתבי עת מקצועיים בינלאומיים". שלי התעקש כי יש לו רקע מתאים בשל תואר בהנדסת תעשייה וניהול, וידע רב בניתוח נתונים סטטיסטיים.
ביוגרפיה > מלחמת חרבות ברזל

ב-9 באוקטובר 2023, יומיים לאחר תחילת מלחמת חרבות ברזל, במסגרת ראיון בערוץ 12, התייחס שלי לטבח במסיבת הטבע ליד רעים ואמר "היה גם את המסיבה הזו שתרמה תרומה בלתי מבוטלת לכאוס". שלי התייחס גם לחוסר המענה למשפחות נעדרים וחטופים ואמר: "זה כמו תור לסופר, זה לא משנה כמה זבנים אתה שם, יש מצב שאי אפשר לטפל בהכול". למחרת התנצל על דבריו בעניין המסיבה.
פורסמו טענות קשות של גורמים מתוך משרד ראש הממשלה וגורמים ממשלתיים נוספים כנגד תפקודו של שלי בימי הלחימה, ונטען שהוא אינו מצליח לתכלל את עבודת משרדי הממשלה ושפורום המנכ"לים בראשותו חסר משמעות.
ב-19 באוקטובר 2023 פורסם כי שלי בלם את מינויו של אודי אדירי, מנכ"ל משרד האנרגיה לשעבר, לפרויקטור חירום, תפקיד ששר האוצר בצלאל סמוטריץ' הציע לאדירי על רקע הקושי התפקודי במשרד ראש הממשלה. התנגדותו של שלי נבעה מכך שאדירי דרש סמכויות החופפות לתפקידו של שלי.
במרץ 2024 פורסם כי שלי ניסה לפטר את נהגיו של נתניהו, לאחר שהעידו במשפטו, אך משרד המשפטים מנע זאת בטענה כי אין לו זכות לפגוע בעדים.
באפריל 2024 פורסם כי היועצת המשפטית למשרד ראש הממשלה, שלומית ברנע פרגו, שצפויה להעיד במשפט נתניהו, קיבלה משלי הצעה לצאת לחופשה בשכר מלא עד לפרישתה כשנה לאחר מכן. ברנע פרגו דחתה את ההצעה על הסף ודיווחה עליה ליועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה. שלי הכחיש את הדברים.
באוגוסט 2024 מונה, במקביל לתפקידו כמנכ"ל משרד ראש הממשלה, לממלא מקום ראש מנהלת תקומה.
ב-17 בנובמבר 2024 אישרה הממשלה את מינויו של שלי לשגריר ישראל באיחוד האמירויות הערביות.
חיים אישיים

שלי מתגורר בבאר שבע, נשוי ואב לשתיים.
בתרבות

בשנת 2019 הפודקאסט "מה יש בזה" הוציא פרק בשם "יוסי שלי והלובסטר המושחר". הפודקאסט, אשר כל פרק בו מתאר "סיפור אמיתי שנשמע מופרך", הקדיש פרק לקריירה של שלי.
גלגול נשמות

גלגול נשמות בציור הודי
גלגול נשמות הוא תהליך שעוברת הנשמה, על פי אמונה רווחת, לאחר המוות. האמונה בגלגול נשמות נפוצה בתרבויות שונות. קיימות גישות שונות בפרשנות האמונה בגלגול נשמות. הבסיס המשותף להן מתאר תהליך שבו נשמתו של אדם שנפטר חוזרת לעולם הנשמות ולאחר מכן יורדת שוב לעולם ומתגלמת בגוף תינוק אנושי אחר. הגישות נפרדות בהבנת התהליך כחד פעמי, רב פעמי, או אין סופי, ובשאלה האם נשמתו של האדם מתגלגלת ומופיעה דווקא באדם או אף במצבים אחרים, לדוגמה, צמח או בעל חיים או דומם.
האמונות בדבר גלגול נשמות מעלות הסברים שונים. הסבר מקובל הוא כי אדם שלא השלים את תפקידו בעולם, שב אליו בדמות אחרת. גישות מסוימות סבורות כי הגלגול החדש יהיה בהתאם למעשיו הטובים או הרעים בגלגולים קודמים, או בהתאם לדבר מה שעליו לתקן בגלגול זה.
בכל רחבי העולם ישנם אנשים הטוענים כי חוו באופן אישי תופעות הקשורות לגלגול נשמות. יש הסבורים כי חוויות סף מוות המתארות מעבר לעולמות אחרים ומפגשים עם ישויות אור המאפשרות לחווים להיזכר בחייהם הקודמים, וילדים המתארים חוויות מחיים קודמים, מהווים ראיה לקיומו של גלגול נשמות. תיאורים אלה מעומתים עם אפשרות של היחשפות הנחקר לידע זה במהלך חייו שלו.
יש מטפלים בתחום הפסיכולוגיה או הרפואה האלטרנטיבית שאימצו את ההשלכות של רעיון גלגול הנשמות במסגרת שיטות טיפוליות שונות.
גלגול נשמות ביהדות > המתעלמים והמבקרים

במקורות היהדות היסודיים: התנ"ך, התלמודים והמדרשים אין אזכור לגלגול נשמות.
האזכור הראשון לנושא, על דרך השלילה, נמצא אצל רב סעדיה גאון שכתב ”אנשים ממי שנקראים יהודים, מצאתים אומרים בהשנות, וקוראים אותו ההעתקה (גלגול נשמות), ועניינו אצלם שרוח ראובן תשוב אל שמעון, ואחר כן בלוי, ואחר כן ביהודה, ויש מהם רבים שאומרים, יש פעמים שתהיה רוח האדם בבהמה, ורוח הבהמה באדם, ודברים רבים מזה השגעון והערבוב”.
מתנגדים נוספים הם ראב"ד הראשון, ר' אברהם בר חייא, ר' אברהם בן הרמב"ם, בנימין מטודלה, רד"ק, המאירי, ר' יצחק אבן לטיף, ר' חסדאי קרשקש, ר' שמואל אבן צרצה, ר' יוסף אלבו ור' ידעיה הפניני.
הרא"ש, בתשובה לשאלת בנו רבי יהודה על עמדתו בנושא, דחה את הראיות והסברות התומכות באמונת הגלגול וסבר שהיא נוגדת את דברי חז"ל, אך חתם את דבריו במילים "אם קבלה הוא נקבל כי אין טעם מספיק".
רבנים אחרים קיבלו את רעיון הגלגול בבני אדם, אבל דחו את הרעיון שנשמת אדם יכולה להתגלגל בבעלי חיים, למשל ר' שם טוב אבן שם טוב (הראשון), ר' יהודה חייט, ר' מרדכי יפה בעל הלבוש.
בתקופות המאוחרות (שלאחר התפשטות תורת הקבלה) אנו מוצאים התנגדות אצל רש"ר הירש שראה באמונה בגלגול נשמות אמונה מצרית העומדת בניגוד לאמונה היהודית. בתחילת שבתו כרבה של העיר פרנקפורט, גם נדפס שם (1854) החיבור 'בן דוד' - ספרו של הרב יהודה אריה ממודנה כנגד האמונה בגלגול נשמות. אף אצל הרש"ש ניתן למצוא פקפוק בגלגול נשמות.
גלגול נשמות ביהדות > התמיכה - בקבלה ובחסידות

לעומת ההתעלמות וההתנגדות במקורות הקדומים ואצל הוגי היהדות בתקופת הראשונים, בספרות הקבלה ובמיוחד בספר הזוהר ובכתבי האר"י, מופיע הסבר מפורט על תפקיד הגלגול ועל פירוט הנשמות שהתגלגלו. לפי שיטה זו, רוב האנשים שנולדים בעולם הם גלגולים של נשמות "ותיקות", ומיעוטן הן נשמות חדשות. מבחינה תאולוגית נותנת תורה זו מענה לבעיות של שכר ועונש, ובפרט הסבר לאסונות המתרחשים לתינוקות שאינם בני עונשין, ואסונות המתרחשים לצדיקים, כמו למשל גורלם של עשרת הרוגי מלכות שהיו תלמידי חכמים הגדולים בדורם, בכך שתולים את האסון בחטא שבוצע כשהיו בני יעקב בגלגול קודם ומכרו את יוסף אחיהם. הרב עובדיה יוסף חולל סערה, כאשר ציטט את דבריו של האדמו"ר אהרן ראטה המשתמש ברעיון הגלגול כדי לספק הסבר להתרחשות השואה[דרוש מקור]. דבריו של ראטה עצמם התבססו על דעתו של האר"י, לפיה גורלם של קורבנות האינקווזיציה בספרד נקבע בהתאם לגלגוליהם הקודמים.
גם בספרות החסידית מופיעים סיפורים על גלגול נשמות. למשל, בשבחי הבעש"ט, מסופר שתלמידי הבעל שם טוב שאלו אותו על תלמיד חכם גדול שנהרג על ידי גויים, "הזאת תורה וזהו שכרה?", ואמר להם הבעש"ט, שאותו אדם היה ראש הסנהדרין בתקופת זכריה הנביא, וכאשר זכריה ניבא על פורענות, הוא הכה אותו על הלחי ואמר לו: "עם הארץ, מי הרשה לך להתנבא?" לאחר מעשה זה קם ההמון והרג את זכריה, ובתור עונש נגזר עליו שיתגלגל שוב ושוב וייהרג כל פעם מחדש, בגלל שגרם למותו של הנביא.
בניגוד לתפיסות מזרחיות הרואות בגלגול תופעה שהיא מטבעו של עולם, לפי תפיסת הקבלה נועד הגלגול להביא לתיקון הנשמה. ההתנסות החווייתית היא הכוח המניע המגלגל את נשמת האדם בחזרה לעולם, והיא גורמת לה לשאוף לקנות דעת. מאידך, רק השובע גורם להיעדר רצון. פירושו של דבר, שגלגולה של נשמה יסתיים כאשר הנשמה התפתחה דיה, ואין בה יותר רצון להיוולד מחדש. על פי הקבלה, שאיפתה של הנשמה היא להישאר תמיד במצב של מודעות טהורה, מבלי להיות תלויה בקיום הגופני (המצריך את גלגולה של הנשמה לתוך גוף, המשית עליה את מגבלות החיים הגופניים), וכך נתונה הנשמה בגוף במאבק מתמיד.
על פי הקבלה, יש סיבות מיוחדות הגורמות לגלגול נשמות. הגורם הראשי והקדמון המוזכר הוא אי העיסוק בפריה ורבייה וערירות. עניין זה משמעותי ביותר להשקפה זו, כי על ידי הולדת בנים האדם משאיר חלק מנפשו בעולם הזה, ובכך ממשיך את הבריאה גם לאחר מותו. אם האדם אינו עושה זאת, עליו לרדת שוב לעולם הגשמי. במבט כולל יותר מגדיר זאת ספר הזוהר כהפרת ברית שבין האדם לקב"ה, המחייבת את האדם למאמץ מקסימלי בגילוי השכינה, כך אומר הסבא דמשפטים לרשב"י: ”הקב"ה אינו מוותר לו, אלא חוזר ומורידו לעולם, כדי שיעמיד צאצאים”. על פי הזוהר, גם מצוות הייבום קשורה לגלגול, כיוון שהאח שנותר ללא בנים, "מיעט את הצלם" בכך שלא הותיר שריד מנשמתו בעולם, לפיכך על אחיו להשלים אותו. זו גם הסיבה לחומרת עונשו של אונן שהקב"ה המיתו, ככתוב "לבלתי נתן זרע לאחיו", כפי שמספרת התורה בבראשית.
המקובל ר' חיים ויטאל אמר על עצמו שהוא גלגולו של המלך חזקיהו, ועל רבו האר"י - שהוא היה גלגולו של משיח בן יוסף. כמאתיים שנה אחר כך אמר על עצמו ר' שלום שרעבי שהוא גלגולו של האר"י. היו גדולי ישראל נוספים שהצהירו על זהותם בגלגולים הקודמים.
גלגול נשמות בדתות המזרח

רעיון גלגול הנשמות שזור ברוב דתות המזרח (בעיקר בהודו ובסין), ובחלקן הוא מהווה מרכיב אמונה מרכזי.
גלגול נשמות בדתות המזרח > הינדואיזם

בהינדואיזם - המוות נתפש כהחלפה של בגד גוף אחד בבגד גוף אחר. כך פועל "חוק שימור אנרגיית הנשמה". הסיבה לגלגול הנשמות היא הצורך לשוב ולתקן ליקויים מחיים קודמים במבנה האישיות של האדם לאחר שצבר קארמה. החיים נתפסים כמסע התפתחותי-רוחני ארוך וממושך בעולם, שלא ניתן להשלים בגלגול אחד. על פי אמונה זו, הנשמה שבה ומתגלגלת כל פעם מחדש בגוף לפי רצונה, ובוחרת את המקום, הזמן וההורים שלהם תיוולד, לפי התיקון שהיא יודעת שעליה לבצע (יש לה גם אפשרות להתחרט בחודשים הראשונים של ההריון). על פי אמונה זו ניתן להסביר מפגש עם אדם זר שנראה מוכר מאז ומעולם, או תחושה שכבר היינו בסיטואציה מסוימת, אף שאנו יודעים שלא חווינו אותה (דז'ה-וו).
בעקבות גישה זו, יש טיפולים הקרויים "שחזור גלגולים", שמנסים לרפא מתוך התייחסות לטראומות ישנות ש"נצרבו" בנשמת המטופל באחד מגלגוליו הקודמים.
גלגול נשמות בדתות המזרח > בודהיזם

הבודהיזם, אשר ממעט לעסוק בנושאים מטאפיזיים (ואף נמנע מהם במובנים רבים), רואה בגלגול נשמות משל בלבד. מטרתו העיקרית של המתרגל ההולך בדרך המתומנת הנאצלת שהתווה הבודהה היא להגיע לנירוואנה, שחרור מהסמסרה והשגת הארה. כיוון שהגישה הבודהיסטית מדגישה את ארעיותן וריקנותן של כל התופעות, ובכלל זה גם מושג "העצמי" (כמתואר בשלושת סימני הקיום), מה שמתגלגל בפועל הוא האמונה של האדם בקיומו כישות נפרדת בעולם התופעות. ההכרה בריקנות התופעות, בהיעדר העצמי ובתהליך ההתהוות המותנית, שוברת את אשליית המהות הנפרדת ומחלצת ממעגל הגלגולים. עקרונות אלו מגולמים במושג קארמה.
זרמים בודהיסטיים מסוימים נעזרים ברעיון גלגול הנשמות על מנת להקל על המאמינים בקיומו ללכת בדרך הדהארמה, בעיקר בסביבות חברתיות ותרבותיות שבהן הוא רווח. התייחסות ישירה לגלגולי החיים הנדרשים בדרך לשחרור מסבל מופיעה במודל ארבעת שלבי ההארה. ניתן לראות בכך אמצעי רטורי לדרבון האדם להגיע ליעד הנכסף כבר בגלגול חייו הנוכחי.
גלגול נשמות בדתות המזרח > בודהיזם > הבודהיזם הטיבטי

על פי הבודהיזם הטיבטי, הדלאי לאמה הוא גלגול נשמתו של הבודהיסטווה אַוַולוֹקִיטֶשְוַורָה. לאחר מותו נשמתו מתגלגלת לגופו של רך נולד. תינוק זה מאותר באמצעות סדרה של מבדקים דתיים-מסורתיים, ולימים הופך לדלאי לאמה החדש. מאז 17 בנובמבר 1950 מכהן בתפקיד הדלאי לאמה ה-14 טנזין גיאטסו.