stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפאנים
פרשת הפאנים - סיכום

למרות שעד הקמת מדינת ישראל הגיעו ארצה מספר אוניות מעפילים נוספות, סימלה פרשת ה"פאנים" את סיום ההעפלה ההמונית מרומניה ואת תחילת סופה של ההעפלה כאמצעי מרכזי וחשוב במאבק לעצמאות. מבצע זה שהיה הגדול בהיקפו ובכמות המעפילים מבין מבצעי ההעפלה, הצריך תכנון וביצוע מורכבים, בהיות הפאנים, אוניות המעפילים העבריות הגדולות ביותר שהפליגו אי פעם והביצוע אף הסתבך עקב ההתנגדות הרבה כנגד מבצע זה שלא ניתן היה להסתיר אותו. התנגדות שבה היו מעורבים הרמות הבכירות ביותר של שליטי העולם, בארצות הברית, בבריטניה, ברומניה, בולגריה, טורקיה, איטליה וצרפת וככל הנראה גם ברית המועצות. כנגד כל אלו הצליח המבצע וחילץ מעל 15000 מעפילים מרומניה וגם מבולגריה והביא אותם בסופו של דבר למדינת ישראל גם אם דרך מחנות המעצר בקפריסין.
לקריאה נוספת

מרדכי נאור, ההעפלה 1934-1948, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1978
זאב (וניה) הדרי - זאב צחור אניות או מדינה - קורות אניות המעפילים הגדולות "פאן יורק" ו"פאן קרשנט"', הוצאת הקיבוץ המאוחד ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1981
דוד שערי, גירוש קפריסין 1946-1949 ההעפלה, המחנות וחברת המעפילים,ירושלים, הספרייה הציונית על-יד ההסתדרות הציונית העולמית, 1981
הערות שוליים

↑  דיוויד סלע, 70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 29 בדצמבר 2017
1 2  זאב (וניה) הדרי וזאב צחור, אניות או מדינה - קורות אוניות המעפילים הגדולות "פאן יורק" ו"פאן קרשנט", הוצאת הקיבוץ המאוחד ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1981, עמ' 45-50 (הניסיון הבריטי להטבעת פאן קרשנט), 88-94 (מגעי הבריטים עם ממשלות פנמה, רומניה ותורכיה)
↑  דוד שערי, גירוש קפריסין 1946-1949 ההעפלה, המחנות וחברת המעפילים, ירושלים: הספריה הציונית על-יד ההסתדרות הציונית העולמית, 1981, עמ' 102
↑  דניאל רוזן, כְּסוּמָא בָּאֲרֻבָּה: הצופן בשירות הקשר של 'ההגנה' (עמ' 18-21), באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב
↑  מרדכי נאור, ההעפלה 1934-1948, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1978
הקומוניסטים העבריים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שם רשמי:  המפלגה הקומוניסטית העברית
 מנהיגים:  אליעזר פרמינגר, שמואל אטינגר
 תקופת הפעילות:  1945 – 15 באוגוסט 1949 (כ־4 שנים) 
 אידאולוגיות:  קומוניזם
 כנסות:  1
 נוצרה מתוך:  המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה
 התמזגה לתוך:  מפ"ם
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי
 אתר רשמי
 
הקומוניסטים העבריים (בשם הרשמי "האיגוד הקומוניסטי החינוכי בארץ ישראל" ואחר כך "המפלגה הקומוניסטית העברית") הייתה מפלגה קומוניסטית שפעלה במהלך המנדט הבריטי ולזמן קצר במהלך הכנסת הראשונה.
מקור המפלגה הוא במתחים הפנימיים בין יהודים לערבים שהיו בפק"פ שהביאו לבסוף בשנת 1940 לפרישת קבוצת חברים בראשות שמואל אטינגר מהמפלגה והקמת ארגון בשם "אמת" שפעל להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל. בשנת 1942 לאחר שהפק"פ הפכה למפלגה חוקית חזרו חברי "אמת" לשורותיה אולם איחוד זה לא החזיק מעמד וכעבור שנה הם שוב פרשו מהמפלגה ולאחר החלטת ברית המועצות לתמוך בתוכנית החלוקה הקימו את מפלגת "הקומוניסטים העבריים".
המפלגה פעלה עד אחרי מלחמת העצמאות, שלאחריה התאחדה עם הפק"פ והליגה לשחרור לאומי והקימה את מק"י. האיחוד שוב לא החזיק מעמד ולאחר הבחירות לכנסת הראשונה אליעזר פרמינגר פרש ממק"י והקים את המפלגה מחדש, אולם תחייתה נמשכה זמן קצר ופרמינגר יחד עם רוב חבריה הצטרפו למפ"ם.
המפלגה, כמקובל באותה תקופה, הקימה תנועת נוער שנקראה אף היא "הקומוניסטים העבריים", שניסתה לשלב בין ציונות לבין השקפת עולם קומוניסטית. בראש התנועה עמד שמואל אטינגר (לימים פרופסור להיסטוריה באוניברסיטה העברית)
הפרוספקט של ויטבי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסעדה, פאב 
 כתובת:  וופינג, לונדון 
 מיקום:  טאוור האמלטס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  Greene King 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1520–הווה (כ־504 שנים)
 קואורדינטות:  51°30′26″N 0°03′04″W﻿ / ﻿51.5071°N 0.051152777777778°W﻿ / 51.5071; -0.051152777777778
 he
 
הפרוספקט של ויטבי מחוף התמזה, 2006
הפרוספקט של ויטבי, מראה מהרחוב
מראה פנים, 2013
הפרוספקט של ויטבי (באנגלית: Prospect of Whitby) הוא פאב היסטורי על גדת התמזה בוואפינג ברובע טאוור המלטס בלונדון. לטענת בעלי המקום, זהו מיקומו של בית המרזח העתיק ביותר על נהר התמזה, מתוארך לסביבות שנת 1520.
היסטוריה

בית המרזח נודע בעבר בשם "השקנאי" ובהמשך כ"בית המרזח של השטן", בשל המוניטין המפוקפק שלו. כל שנותר מהתקופה המוקדמת ביותר של הבניין הוא רצפת האבן בת 400 השנים והפאב כולל ציפוי מהמאה ה-18 וחזית מהמאה ה-19. בפאב יש בר עליון מעוטר בחפצים ימיים רבים. בתקופות קודמות זה היה מקום מפגש עבור מלחים, מבריחים ופושעים. סר יו ווילובי הפליג מכאן בשנת 1553 בניסיון הרה אסון לגלות את המעבר הצפון-מזרחי לסין.
במאה ה-17 התגורר כאן השופט ג'פריס, מיוזמי מרד מונמות'. הוא גר בקרבת מקום והעתק של גרדום שתלוי ליד חלון התמזה הנציח את זכרו. הוא נרדף על ידי מתנגדים למלוכה לעיירה רמסגייט הסמוכה, נלכד ונלקח למצודת לונדון למען ביטחונו. לדברי ג'ון סטאו, זה היה "המקום הרגיל לתליית שודדי ים...". במאה ה-18 נמכר בפאב מפעל הפוקסיה הראשון בבריטניה.
נופים מהפאב שורטטו על ידי טרנר וגם וויסלר. ידוע כי הסופרים צ'ארלס דיקנס וסמיואל פיפס היו כאן.
בעקבות שרפה בראשית המאה ה-19, נבנה בית המרזח מחדש ושמו שונה ל"פרוספקט של ויטבי", על שם ספינה שעגנה בעבר ליד הפאב. הספינה נשאה פחם מניוקאסל שעל נהר הטיין ללונדון. הפרוספקט היה רשום כמבנה רשום בדצמבר 1950. הפאב עבר שיפוץ בשנת 1951 להכפלת חלל הפנים שלו. בינואר 1953 פשטו על הפאב שודדים חמושים. עם השנים בפאב ביקרו הנסיכה מרגרט והנסיך רנייה השלישי ממונקו.
בצד הנגדי של הכביש (Wapping Wall) נמצאת תחנת הכוח ההידראולית Wapping, לימים מרכז אמנות ומסעדה.
בתרבות הפופולרית

הפאב מופיע בקצרה בפרק של Only Fools and Horses. כאשר הדוד אלברט נעדר בפרק אחד, דל בוי ורודני מסתובבים בלונדון ומחפשים אותו. ניקולאס לינדהרסט מוצג בסצנה אחת כיוצא מהפאב. ישנה גם סצנה מהסרט "השישה ביוני" משנת 1956 בכיכובם של רוברט טיילור וריצ'רד טוד, שם נראית הדמות של טיילור עם דמותה של דנה ווינטר שותה יחד במהלך מלחמת העולם השנייה בלונדון באותו פאב.
בחוברת הקומיקס "The League of Extraordinary Gentlemen" מינה הרקר עוצרת מול הפאב ואומרת שהוא מחזיר זיכרונות, כשהיא מתייחסת לעצירתה של הספינה "דמטר" בוויטבי ברומן "דרקולה".
הפאב מופיע גם בפרק 4 של העונה הרביעית של וייטצ'אפל, שם מתגלה גופתו של קורבן בקו החוף של התמזה.
הפאב מוזכר בסדרת ה-BBC "טאבו".
הפאב מופיע בסצנת הסיום של הסרט "משמר האלמוות", בכיכובה של שרליז ת'רון.
הערות שוליים

↑  Inwood, Stephen (ביוני 2012). Historic London: An Explorer's Companion. Pan Macmillan. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑    Natalie Paris, ‏England's great pubs, The Telegraph, 17 April 2013
↑  Fodor's London 2016. Fodor's Travel Guides. 2016. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  The Thames Tunnel, Ratcliff Highway and Wapping, Old and New London: Volume 2 (1878), pp. 128–37 Retrieved 29 March 2007
↑  Manners, Jamie (באוקטובר 2015). The Seven Noses of Soho: And 191 Other Curious Details from the Streets of London. Michael O'Mara Books. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑    Oliver Smith, ‏‘Strike, man, strike!’ – On the trail of London’s most notorious public execution sites, The Telegraph, 17 January 2019
1 2  Farman, John (במאי 2012). The Very Bloody History Of London. Random House. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Attwooll, Jolyon (22 בפברואר 2016). "London's best historical pubs: the ultimate tour". The Daily Telegraph. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "London Pubs". Knowledge of London. נבדק ב-18 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Prospect of Whitby". Yorkshire Post and Leeds Intelligencer. 17 בספטמבר 1951. p. 2. נבדק ב-11 בספטמבר 2016 – via British Newspaper Archive. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jail for Prospect of Whitby Raiders". Yorkshire Evening Post. 19 במרץ 1953. p. 7. נבדק ב-11 בספטמבר 2016 – via British Newspaper Archive. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Harris, Pearl. "The Historic Pubs of London". Time Travel Britain. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Discussion about The League of extraordinary Gentlement: "[...] The sign that bothered Miss Murray was partially seen in the panel. It had the name "Whitby" on it. Whitby is where much of the action in DRACULA takes place."". 1999-03-01. נבדק ב-2013-09-29.
↑  Moore, Alan; O'Neill, Kevin (1953). The League of Extraordinary Gentlemen. Chapter 2: Ghosts and Miracle: Vertigo. ISBN 978-1-4012-4083-7.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605558905171  LCCN: nb2007004152  VIAF: 146837982   WorldCat (עם VIAF): 146837982
ואלרי לגאסוב

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1936 טולה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 התאבד:  26 באפריל 1988 (בגיל 51) מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 ענף מדעי:  כימיה גרעינית, כימיה אי-אורגנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה כימית על שם דמיטרי מנדלייב (1961) 
 מנחה לדוקטורט:  איסאק קיקואין 
 מוסדות:  מכון קורצ'טוב (1962–1988)  הפקולטה לכימיה של אוניברסיטת מוסקבה  המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה  אוניברסיטת מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  עיטור הדגל האדום של העמל  פרס לנין  גיבור הפדרציה הרוסית  עיטור לנין  עיטור מהפכת אוקטובר  מדליה על גבורת העמל 
 
ואלרי אלכסייביץ' לגאסוב (ברוסית: Валерий Алексеевич Легасов; ‏1 בספטמבר 1936 – 26 באפריל 1988) היה כימאי אי-אורגני סובייטי, חבר האקדמיה הסובייטית למדעים וראש ועדת החקירה הממשלתית לחקירת הנסיבות לאסון צ'רנוביל וחיסול תוצאות האסון. בשנת 1996, הוענק לו לאחר מותו תואר גיבור הפדרציה הרוסית על חלקו בפעולות המנע לאסון, על ידי נשיא רוסיה דאז בוריס ילצין.
קורות חיים

לגאסוב נולד בספטמבר 1936 בעיר טולה למשפחה של עובדי ציבור. הוא למד בבית הספר תיכון בקורסק ובשנים 1949–1954 למד בבית ספר 56 במוסקבה, אותו סיים בהצטיינות, וכיום בית ספר זה נושא את שמו. הוא היה נשוי למרגריטה מיכאילובנה והייתה לו בת, אינגה לגאסובה.
ב-1961, השלים את השכלתו בפקולטה להנדסה כימית ופיזית במכון מנדלייב לכימיה וטכנולוגיה שבמוסקבה. הוא עבד כמזכיר הקומסומול במכון המוסקבאי לטכנולוגיה כימית וב-1962 למד במחלקה לפיזיקה מולקולרית במכון קורצ'אטוב לאנרגיה אטומית, בה התחיל כחוקר והתקדם עד לכדי ראש מעבדת מחקר.
ב-1972 השלים דוקטורט בכימיה וב-1976 נבחר כחבר שלא מן המניין באקדמיה למדעים (ב-1981 הפך לחבר מן המניין באקדמיה). ב-1978 הרצה במכון המוסקבאי לפיזיקה וטכנולוגיה עד 1983 כשהתקבל כראש המחלקה לכימיה גרעינית וטכנולוגיה כימית בפקולטה לכימיה של אוניברסיטת מוסקבה.
בשנת 1983 מונה לסגן ראשון למנהל העבודה המדעית של מכון קורצ'אטוב לאנרגיה אטומית. הוא חקר שיטות לסינתזה ויתרונות רכיבים חדשים עם יסודות למצבים של הרעלה גבוהה; טכנולוגיית פלזמה וטכנולוגיה גרעינית; טכנולוגיה חסכונית באנרגיה ואנרגיית מימן. תחתיו בית הספר המדעי במכון ייצר את החלק החדש ביותר בכימיה אי-אורגנית: כימיה של גזים. כבר לפני אסון צ'רנוביל נודע כמי שדחף להכנסת שיטות בטיחות חדשות לתחנות הכוח הגרעיניות על מנת למנוע אסונות בקנה מידה גדול.
אסון צ'רנוביל

בזמן אסון צ'רנוביל ב-26 באפריל 1986 לגאסוב היה דמות מפתח בוועדה הממשלתית שהוקמה לחקור את הסיבות לאסון. הוא מילא תפקיד חשוב בהחלטות להימנע מאסונות דומים ודיווח לסובנרקום על המצב בשטח האסון. הוא לא היסס לדבר אל שותפיו למחקר ואל התקשורת על סיכוני הבטיחות שבמפעלים הרוסיים והתעקש על פינוי מיידי של האוכלוסייה כולה באזור העיר פריפיאט הסמוכה לכור. באוגוסט 1986 הציג דיווח של המשלחת הסובייטית בפגישה מיוחדת של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (IAEA) בווינה. הדו"ח שלו הציג את עומק הניתוח והכנות שבדיון אודות השלכות האסון.
מותו

ב-26 באפריל 1988 יום לאחר ציון יום השנה השני לאסון ויום לפני שהיה אמור להכריז על תוצאות החקירה הממשלתית שהיה אחראי עליה, לגאסוב התאבד בתלייה (חלק מהמקורות טוענים שהוא התאבד בדירתו או במשרדו, אחרים טוענים שהתאבד במדרגות לדירתו). אקדח אישי נותר במגירה אך הפרופסור בחר לתלות את עצמו. הוא נקבר בבית העלמין נובודֶוִויצְ'יֶה במוסקבה.
זה לא היה ניסיון ההתאבדות הראשון שלו. לדברי דייוויד מארפלס הכשלים הרבים בניהול האסון השפיעו על מצבו הפסיכולוגי של לגאסוב. לפני התאבדותו הוא כתב מסמכים החושפים את העובדות האמיתיות לאסון. לפי ניתוח של סרט טלוויזיה בריטי של רשת BBC, לגאסוב טען ללחץ פוליטי לצנזר כל אזכור לחשאיות הגרעינית של ברית המועצות בדו"ח שלו שהוגש לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. בדו"ח הושמטו בכוונה פרטים על כשלים דומים בתחנות כוח גרעיניות אחרות וכישלון הרשויות להיערך לאסון.
התאבדותו של לגאסוב הכתה בהלם את התעשייה הגרעינית בברית המועצות והביאה לחשיפת הבעיות בתכנון הכורים הגרעיניים. בספטמבר 1996 העניק לו ילצין לאחר מותו תואר גיבור הפדרציה הרוסית בשל "האומץ והגבורה" שהראה בעת חקירתו את האסון.
דמותו בתרבות

דמותו הוסרטה בסרט הטלוויזיה "Surviving Disaster" משנת 2006 כשגולם על ידי אייד אדמונדסון. ג'ארד האריס גילם אותו בסדרת הטלוויזיה "צ'רנוביל".
ויולה אדונקה

| ויולה אדונקה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צמחים
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: מלפיגאים
משפחה:: סגליים
סוג:: סגל
מין:: ויולה אדונקה
שם מדעי
 Viola adunca ‏סמית, 1817
ויולה אדונקה (שם מדעי: Viola adunca) הוא צמח ממשפחת הסגליים הנקרא גם ויולת הוקדפור, ויולת החולות, ו ויולת הכלב המערבית. בית גידולו הטבעי הוא בצפון אמריקה, וכולל בתוכו גם את החלק המערבי של ארצות הברית עד לניו-אינגלנד ולקנדה. זהו צמח שעיר הגדל מפקעית ועליו הם בצורות לבבות. אורכם של עליו הוא בין 1 ל-4 סנטימטרים. לצמח פרח בעל חמישה עלי כותרת סגולים, כאשר יש הבדל מועט בכתמים שעל עליו. ישנם מספר תת-מינים למין זה, אחד מהם צומח בפארק הלאומי יוסמיטי.
התערבות אלוהית (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אליה סולימאן 
 הופק בידי:  אליה סולימאן, אונבר בלסאן 
 תסריט:  אליה סולימאן 
 עריכה:  Véronique Lange 
 שחקנים ראשיים:  אליה סולימאן דיויד בל מישל פיקולי ג'ורג' איברהים ג'ורג' ח'לייפי מנשה נוי Nayef Fahoum Daher סלווה נקארה מנאל חדר אוליבר שניידר 
 מוזיקה:  אמון טובין 
 צילום:  Marc-André Batigne 
 מדינה:  מדינה פלסטינית, מרוקו, צרפת, גרמניה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 באפריל 2003 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  ערבית, עברית, אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   divineintervention
 פרסים:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט הזר (אליה סולימאן) 
 סרט קודם:  כרוניקה של היעלמות
 סרט הבא:  הזמן שנותר
 דף הסרט ב־IMDb
 
התערבות אלוהית (בערבית: يد إلهية) הוא סרטו השני של הבמאי הפלסטיני אליה סולימאן משנת 2002. הסרט הוא מעין קומדיה שחורה סוריאליסטית, בסגנון המזוהה עם סולימאן. סולימאן שב לגלם את בן דמותו ES שהופיעה בסרטו הקודם כרוניקה של היעלמות. הופעתו הושוותה ליצירתם של באסטר קיטון, ג'ים ג'ארמוש וז'אק טאטי.
תיאור

הסרט מורכב ברובו מסדרת סיקוונסים קצרים המחוברים זה לזה ללא קישור הכרחי ובסגנון מופשט. הסרט ידוע בשימוש מינימלי בדיאלוג, בקצב האיטי וברפטטיביות מצד דמויותיו.
עם זאת קיימת בסרט עלילה המתארת סיפור אהבה בין ES, פלסטיני-ישראלי המתגורר בנצרת שחברתו (מנאל חאדר) מתגוררת ברמאללה. האהבה בין השניים מתקשה להתממש בשל חוסר היכולת של השניים להיפגש, למעט במגרש מכוניות לצד מחסום צה"ל. אביו של ES, קורס בשל התמוטטות העסק ומתאשפז בבית חולים. בהתרוצצויות בין אביו הגוסס לאהבתו החולה, מנסה הבחור להחזיק את שניהם בחיים, ניסיון שנדון לכישלון. כל-זאת על רקע סיר הלחץ של החברה הישראלית, הניכור הפנים חברתי בנצרת תחת מצוקה כלכלית, ירושלים רווית המתחים והעימות המתמשך בשטחים.
בסיקוונס סוריאליסטי מפורסם בסרט, הופעתה של האהובה מסיחה את דעתם חיילים השומרים במחסום, ומבטה מצליח לכאורה למוטט את מגדל השמירה.
שחקנים

אליה סולימאן - ES
מנאל חדר - האישה
דניס סנדלר ספוזניקוב - חייל ישראלי
מנשה נוי - קצין ישראלי
פסקול

הפסקול המורכב כולו ממוזיקה לא-מקורית, וכולל מוזיקה של מגוון רחב של אמנים, בהם: הזמרת הבלגית נטשה אטלס, הזמר המצרי עמר דיאב, המלחין ההודי א.ר. רהמן (A.R. Rahman), להקת האלקטרו-פופ הלבנונית סופ קילז והמפיק מירווה אחמדזאי הפועל בצרפת.
רשימת השירים:
"I Put a Spell on You" by Natacha Atlas — 3:44
"Ana Oual Azab" by Mohammed Abdel Wahab — 9:01
"Fingers" by Joi — 6:34
"Easy Muffin" by Amon Tobin — 5:03
"Wala Ala Baloh" by Amr Diab — 5:08
"Les Kid Nappeurs Main Theme" by Marc Collin — 4:13
"Tango El Amal" by Nour el Houda — 3:10
"Mumbai Theme Tune" by A.R. Rahman — 5:14
"Definitive beat" by Mirwais — 3:58
"Tango" by Soapkills — 3:19
"Dub4me" by Soapkills — 3:03
קבלה וביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קבלה וביקורת > פרסים

פרס חבר השופטים בפסטיבל קאן.
פרס FIPRESCI בפסטיבל קאן.
פרס חבר השופטים מיוחד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו
פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט לא-אירופי (אנ')
דקל הזהב בפסטיבל קאן
הסרט הלא-אמריקאי הטוב ביותר בטקס פרסי בודיל
הערות שוליים

↑  "A Little Something Divine". אורכב מ-המקור ב-2005-02-26.
↑  "A Breakdown of Communication: Elia Suleiman Talks About "Divine Intervention"". אורכב מ-המקור ב-2005-10-30.
הר סטרייבינג

| --- | --- |

מפת רכס סנטינל  הר סטרייבינג ממוקם בפינה הימנית התחתונה של הרביע השלישי משמאל בשורה השנייה של רביעיי המפה
 מידע כללי
 גובה:  3,200 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנטינל 
 קואורדינטות:  78°41′00″S 85°04′00″W﻿ / ﻿78.683333333333°S 85.066666666667°W﻿ / -78.683333333333; -85.066666666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר סטרייבינג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר סטרייבינג
 
הר סטרייבינג או הר סטריבינג (באנגלית: Mount Strybing) הוא הר ברכס אוון, בדרום רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 3,200 מטרים מעל פני הים.
ההר מתנשא לגובה של 1,100 מטרים מעל סביבתו.
ההר ממוקם 6 קילומטרים דרומי מזרחית להר קראדוק; אוכף קארנארה מקשר בין ההר להר קראדוק.
ההר מתנשא מעל קרחון זלצמן שמצפון מזרח לו; קרחון ברוק, שמדרום מערב לו; וקרחון סברינגהאוס שממערב לו.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1957.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שמו של נגד בכיר (מקביל לרס"ר) הנרי סטרייבינג (Henry Strybing) מחייל הנחתים של ארצות הברית, שהיה נווט בטיסות סיור במטוסי R4D שנערכו בין השנים 1958–1957.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3  מידע גאוגרפי
הר כסולות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  443 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הגליל התחתון
 רכס הרים:  הרי נצרת
 קואורדינטות:  32°41′45″N 35°20′04″E﻿ / ﻿32.6958333°N 35.3344444°E﻿ / 32.6958333; 35.3344444
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) הר כסולות(למפת עמק בית שאן רגילה) הר כסולות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר כסולות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר כסולות
 
הר כְּסוּלֹת הוא הר ברכס הרי נצרת שבגליל התחתון, המתנשא לרום של 443 מטרים מעל פני הים.
מדרום להר נמצאים הכפר אכסאל ובקעת כסולות, ומצפון מערב לו נמצאת נוף הגליל. ממזרח להר שוכן הר דבורה, וביניהם עובר ערוצו של נחל ברק בן אבינעם. מדרונו המערבי של ההר הוא תלול, וכולל מצוק ומערה.
שמו של ההר הוא כשמה של העיר המקראית הַכְּסוּלֹת, שנקראה גם כִּסְלֹת תָּבֹר, אשר מזוהה עם הכפר הסמוך אכסאל, הנזכר בשם זה עוד בכתבי יוסף בן מתתיהו ובכתבי חז"ל.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק י"ח.
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק י"ב.
↑  מלחמות היהודים, ג', 39.
↑  בראשית רבה, צח (צט), עמ' 1263.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקומנדו הבריטי

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת
 שיוך:  הכוחות המזוינים של בריטניה, מטה מבצעים משולבים
 סוג:  קומנדו
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1940–1946 (כ־6 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  רוברט לייקוק ג'ון דורנפורד-סלייטר לורד לובאט רוני טוד
אנדרטת הקומנדו הבריטי, הממוקמת בספין ברידג', ההיילנדס הסקוטים
הקומנדו הבריטי היה כוח מיוחד שהוקם במהלך מלחמת העולם השנייה ביוני 1940 לאור בקשתו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, ומטרתו הייתה לבצע פשיטות על הכוחות הגרמנים באירופה הכבושה. צוותי הקומנדו הבריטי הורכבו במקורם מחיילי הצבא הבריטי אשר התנדבו לשורות הכוחות המיוחדים, אך הוסיפו וכללו בסופו של דבר חברים מכל חילות הכוחות המזוינים של בריטניה ומספר מתנדבים מארצות שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית.
חיילי הקומנדו הבריטי שירתו בכל זירות המלחמה, החל מהחוג הארקטי ואירופה וכלה במזרח התיכון והזירה הדרום-מזרח אסייתית, כשמספר הצוותים מונה כ-30 יחידות וארבע חטיבות סער. מבצעיהם נעו בין פלישה מבודדת דרך הים לבין הסתערות פלוגתית המובילה את כוחות בעלות הברית בזירות באירופה ובאסיה. לוחמי הקומנדו הבריטי חבשו לראשם כומתה ירוקה.
לאחר המלחמה פורקו מרבית יחידות הקומנדו הבריטי. אולם מורשת הקומנדו נותרה בחיל הנחתים המלכותי שהגוף המתמרן העיקרי בו הוא חטיבת הקומנדו השלישית, אשר כוללת בתוכה את גדודי הקומנדו (40, 42 ,45) של החיל. ניתן ליחס את מקורם של השירות האווירי המיוחד, שירות הסירות המיוחד והרגימנט המוצנח של ימינו לקומנדו הבריטי מימי מלחמת העולם השנייה. השפעתו של הקומנדו הבריטי ניכרת גם על חילות ברחבי אירופה וארצות הברית - הקומנדו הימי של צרפת, קורפס קומנדוטרופן של הולנד, בריגדת הפאראקומנדו של בלגיה ויחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית.
לאחר מלחמת העולם השנייה יחידות הקומנדו של הצבא פורקו ונותרו יחידות הקומנדו של חיל הנחתים הפועלות עד היום. עם זאת, הצבא ממשיך לספק תמיכה טקטית בתחומים כמו ארטילריה, הנדסה קרבית ולוגיסטיקה.
ראו גם

x troop
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולודימיר זאלוז'ייצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביולי 1884 צ'רנוביץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  13 ביולי 1965 (בגיל 80) Ysper, אוסטריה 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה 
 השכלה:  אוניברסיטת צ'רנוביץ 
 
וולודימיר סרגיי זאלוז'ייצקי (באוקראינית: Володи́мир Сергі́й Залозе́цький;‏ 28 ביולי 1884 – 13 ביולי 1965) היה פוליטיקאי אוקראיני.
ביוגרפיה

זאלוז'ייצקי נולד בצ'רנוביץ, ולמד משפטים באוניברסיטת צ'רנוביץ ובאוניברסיטת וינה. הוא לחם בצבא האוסטרו-הונגרי במהלך מלחמת העולם הראשונה. בתקופת השלטון הרומני בבוקובינה היה זאלוז'ייצקי ממייסדיה של המפלגה הלאומית האוקראינית של בוקובינה (אוק'), ועמד בראשה.
ב-1931 התמודד זאלוז'ייצקי בבחירות לראשות עיריית צ'רנוביץ, וזכתה לקולותיהם של יהודים רבים, עדות לקשרים היציבים ששררו בין היהודים לאוקראינים בבוקובינה.
הערות שוליים

↑  דוד שערי, יהדות בוקובינה בין שתי מלחמות העולם, תל אביב: המרכז לחקר התפוצות, 2004, עמ' 46
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810564342605606  GND: 127270663  LCCN: no2015075141  NTA: 119884453  VIAF: 89765290   WorldCat (עם VIAF): 89765290 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויויאן פרנץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1945 (בת 79) בדפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אקסטר 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 www.vivianfrench.com
 
ויויאן פרנץ' (באנגלית: Vivian French; נולדה ב-6 ביוני 1945) היא סופרת ילדים ומספרת סיפורים בריטית. פרנץ' חיברה ופרסמה מעל 200 ספרים, בהם סדרת ספרי "מועדון הנסיכות", סדרת ספרי "אגדות מחמש הממלכות" שהם ספרי פנטזיה לילדים, עיבודים למעשיות וסיפורי עמים ושירים לפעוטות.
ביוגרפיה

ויויאן פרנץ נודלה בבדפורדשייר וסיימה את לימודיה לתואר ראשון האוניברסיטת אקסטר.
פרנץ' החלה לפרסם ספרי ילדים בשנת 1990, לאחר קריירה בתיאטרון.
בשנת 2016 היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.
הקונגרס של פרו

| --- | --- |

 מדינה:  פרו 
 הרכב
 מספר מושבים:  130 
  
 משכן
  
 Legislative Palace of Peru 
 אתר אינטרנט
 www.congreso.gob.pe
 
הקונגרס של פרו (בספרדית: Congreso de la República del Perú) הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת של פרו, המונה 130 נציגים הנבחרים מדי חמש שנים. הוא בנוי מבית אחד. הדרישות להיבחר לפרלמנט הן גיל מינימלי של 25 ואזרחות פרואנית. בפרלמנט פועלות כ-24 ועדות. הבחירות האחרונות התקיימו באפריל 2011. בניין הפרלמנט יושב בעיר הבירה של פרו, לימה.
הקונגרס הראשון התכנס בשנת 1822. בשנת 1829 הוא נחלק לשני בתים. הפרלמנט במתכונתו הנוכחית החל לפעול בשנת 1995.
הפלישה האיטלקית לאלבניה

כוחות צבא איטלקיים באלבניה
דגל אלבניה תחת כיבוש איטליה
שטר של 20 פרנק אלבני עם כיתוב באלבנית ואיטלקית
הפלישה האיטלקית לאלבניה (באיטלקית: Invasione italiana dell'Albania באלבנית: Pushtimi italian i Shqipërisë) הייתה מבצע צבאי קצר אותו יזמה ממלכת איטליה נגד ממלכת אלבניה באפריל 1939. הסכסוך היה תוצאה של המדיניות האימפריאליסטית של רודן האיטלקי בניטו מוסוליני. אלבניה נכבשה במהירות בידי הכוחות האיטלקיים, זוגו הראשון, מלך אלבניה, נאלץ לצאת לגלות, והמדינה הפכה לחלק מהאימפריה האיטלקית כממלכה נפרדת של הכתר האיטלקי.