stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נרנדרה מודי

נָרֶנְדְרָה דָמוֹדַרדָס מוֹדי (בגוג'ראטית: નરેન્દ્ર દામોદરદાસ મોદી, בהינדי:  नरेन्द्र दामोदरदास मोदी, באנגלית: Narendra Damodardas Modi; נולד ב-17 בספטמבר 1950) הוא פוליטיקאי הודי, המכהן כראש ממשלת הודו מטעם מפלגת העם ההודית מאפריל 2014. כיהן כראש השרים ה-14 של מדינת גוג'ראט החל מאוקטובר 2001 עד 2014.
מודי היה חבר בראשטריה סווג'מסווק סאנג, והוא מתואר כלאומן הינדואי. בתחילת כהונתו כראש השרים של גוג'ראט התחוללו מהומות בין עדתיות קשות שגרמו למתחית ביקורת עליו. מאידך, הוא זכה לשבחים על המדיניות הכלכלית שנקט בגוג'ראט, מדיניות שמייחסים לה יצירת סביבה המאופיינת בשיעור גבוה של צמיחה כלכלית. כהונתו כראש ממשלת הודו אופיינה גם היא בצמיחה נרחבת בהודו לצד טענות להתגברות המתח הבין דתי במדינה וקידום ההינדוטבה.
המגזין "טיים" כלל את מודי ברשימת מאה האנשים המשפיעים בעולם בשנים 2014, 2015, 2017, 2020 ו-2021.
ביוגרפיה

נרנדרה מודי נולד ב-17 בספטמבר 1950 כנרנדרבאי דמודרדס מודי למשפחה של חנוונים בוודנגר שבנפת מהסנה במדינת בומביי (היום בגוג'ראט). הוא היה השלישי מתוך שישה ילדים שנולדו לאביו, דמודרדס מולצ'אנד מודי ולאשתו היראבן. כילד, הוא עזר לאביו למכור תה בתחנת הרכבת של ודנגר, ועל הרכבות עצמן. בתור ילד, שלח ידו בתיאטרון, ומאוחר יותר שילב את ניסיונו בתחום כדי להתקדם בפוליטיקה ולהתחבב על הציבור. כמתבגר, בשנות העשרה של חייו, ניהל מודי דוכן תה עם אחיו, בסמוך לתחנה סופית של קווי אוטובוס שונים. הוא השלים את לימודיו בוודנגר. מודי היה מעריץ של ראג'ש קאנה, שחקן ומפיק בולט בבוליווד, מגדולי השחקנים ההודיים בכל הזמנים, שאף כיהן כחבר בפרלמנט ההודי. מודי הושפע מקאנה הן בסגנון הלבוש שלו, השפעה שבאה לידי ביטוי במנהגו של מודי ללבוש קורטה (אנ') באורך הברך עם חצי שרוול, וכן באופן שנשא את נאומיו.
מודי מעולם לא קיים חיי משפחה. כשהיה בן 17 שידכו אותו הוריו עם ג'שודבן צ'ימאנלאל מברהאמאנוואדה. אף שהם נישאו באופן רשמי, הם לא ניהלו אורח חיים של זוג נשוי. מודי הגדיר עצמו כרווק באופן רשמי, אך לקראת הבחירות ללוק סבהה ב-2014 כתב כי מעמדו המשפחתי הוא נשוי. מודי אמר על עצמו כי עובדת היותו רווק הופכת אותו לאדם המתאים ביותר להילחם בשחיתות.
מודי עבד בקפיטריית הסגל של תאגיד התחבורה היבשתית של מדינת גוג'ראט, שם עבד עד שהפך למתנדב במשרה מלאה של הראשטריה סווג'מסווק סאנג ב-1970. לאחר שזכה לקבל הכשרה מסוימת מטעם הראשטריה סווג'מסווק סאנג בנאגפור, דבר שהיווה תנאי מוקדם לקבלת עמדה רשמית בסנג פריוואר, ניתנה לו האחריות על הזרוע הסטודנטיאלית של הסנג פריוואר, אקאלי בהרטיה וידיארתי פרישד (אנ'), בגוג'ראט.
מודי סיפר כי נעצר ב-1971 במהלך סאטיאגרהא שערכה הבהרטיה ג'אנה סנג במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש בדרישה שהודו תתמוך בלחימה. ב-1972 הוא נעשה לפרכרק (מארגן) בראשטריה, והיה מעורב בנאווניראם אנדולאן (אנ'), תנועת מחאה עממית נגד שחיתות ויוקר המחיה שהביאה לפיזור ממשלת גוג'ראט ב-1974.
במהלך מצב החירום בהודו, שהתקיים מיוני 1975 ועד ינואר 1977 ובמהלכו נאסרו מרבית מפלגות מנהיגי האופוזיציה ומתנגדי ראש ממשלת הודו אינדירה גנדי, מונה מודי לעמוד בראש ה"גוג'ראט לוק סאגראש סמיתי", גוף של הראשטריה שהופקד על התיאום בין פעילי האופוזיציה במדינה. מעט לאחר המינוי הוצאה הראשטריה מחוץ לחוק, ומודי ירד למתחרת. בתקופה זו כתב ספר בגוג'ראטית בשם "סנגהרש מה גוג'ראט" (במאבק של גוג'ראט). תקופה זו אפשרה לו להתקרב למנהיגים מגוונים שונים, בהם ג'ורג' פרננדס הסוציאליסטי. במהלך שנותיו בראשטריה סווג'מסווק סאנג בא מודי במגע עם שאנקרסינג ואג'לה ועם קשובהאי פאטל, מנהיגי הבהרטיה ג'אנה סנג (מפלגה הודית שהתקיימה בין השנים 1951–1977 והייתה הזרוע הפוליטית של ראשטריה סווג'מסווק סאנג), אשר מאוחר יותר הקימו את מפלגת העם ההודית בגוג'ראט.
מודי קיבל תואר ראשון באומנות מהאוניברסיטה הפתוחה של דלהי (אנ') ב-1978. ב-1983 השלים תואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת גוג'ראט.
קריירה פוליטית מוקדמת

ב-1978 מונה מודי לסמבהג' פרכרק (מארגן אזורי) של הראשטריה בסוראט ווואדודארה. ב-1979 עבר מודי לדלהי, שם עבר בתיעוד היסטוריית הראשטרייה במהלך מצב החירום.
הראשטריה סווג'מסווק סאנג הקצה את מודי למפלגת העם ההודית ב-1985. ב-1987 היה אחראי לקמפיין המפלגה באחמדאבאד, בה ניצחה המפלגה באופן ניכר. אף שאנקרסינג ואג'לה וקשובהאי פאטל היו המייסדים של המפלגה בגוג'ראט, מודי הוא שעלה לגדולה לאחר שארגן מסע מפורסם לאחדות. ב-1988 מודי נבחר למזכ"ל מפלגת העם ההודית בגוג'ראט, ואסטרטגיית הבחירות שלו תפסה מקום מרכזי בניצחון המפלגה בגוג'ראט ב-1995. בנובמבר 1995 נבחר מודי למזכיר הארצי של המפלגה. במאי 1998 קודם מודי לתפקיד מזכ"ל מפלגת העם ההודית והועבר לניו דלהי, שם הופקדה בידו האחריות על פעילותה של המפלגה בהריאנה, הימאצ'ל פרדש פנג'אב וג'אמו וקשמיר. לאחר שוואג'לה, אשר ב-1995 איים להתנתק מהמפלגה, ערק מהמפלגה לאחר הפסדו בבחירות בלוק סבהה ב-1996, קודם מודי ב-1998 לתפקיד המזכיר הארצי של המפלגה. בעת שבחר מועמדים בגוג'ראט לבחירות ללוק סבהה ב-1998, נטה מודי להעדיף אנשים שהיו נאמנים לפאטל, על פני אלו שהיו נאמנים לוואג'לה, כשהוא מסייע בכך לשים קץ למחלוקות בין הפלגים השונים בתוך המפלגה. האסטרטגיות שלו נתפסו כמפתח לניצחון בבחירות ב-1998.
ראש השרים של גוג'ראט

ב-2001, בריאותו של פאטל הייתה רופפת, ומפלגת העם ההודית הפסידה מושבים בבחירות הביניים. הושמעו טענות על ניצול לרעה של כוח, שחיתות וניהול קלוקל, ומעמדו של פאטל נפגע על רקע הטיפול הכושל של ממשלו ברעידת האדמה שאירעה בגוג'ראט ב-2001. כתוצאה מכך, המנהיגות הלאומית של המפלגה חיפשה מועמד חדש לתפקיד ראש השרים, ומודי, שהחצין את פקפוקו ביחס לממשלו של פאטל, נבחר כמחליף. לאל קרישנה אדוואני, מנהיג בכיר במפלגה, לא רצה להיפטר מפאטל, והיה מוטרד מהיעדר ניסיונו של מודי בממשל. מודי דחה הצעה להיות סגנו של פאטל כראש השרים, והודיע לאדוואני ולאטאל ביהארי ואג'פאי שהוא "הולך להיות אחראי על גוג'ראט באופן מלא או בכלל לא". פטאל התפטר ב-2 באוקטובר 2001, וב-7 באוקטובר 2001 התמנה מודי לראש השרים של גוג'ראט, עם האחריות להכין את המפלגה לבחירות לאספה המחוקקת של גוג'ראט בדצמבר 2002.
כראש השרים, רעיונותיו של מודי ביחס לממשל סבבו סביב הפרטה וממשלה קטנה, מה שעמד בסתירה עם מה שאדיטי פאדניס תיארה כ"עמדת האנטי הפרטה, אנטי גלובליזציה" של הראשטריה סוויאמסווק סאנג.[דרוש מקור]
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה ראשונה (2001–2002) > המוהומות בגוג'ראט 2002

ב-27 בפברואר 2002, רכבת ועליה כמה מאות נוסעים, בכלל זה מספר גדול של צליינים הינדואים, עלתה באש ליד גודהארה, במחוז פאנצ'מאהאל שבגוג'ראט. כתוצאה מהשרפה מצאו את מותם 59 בני אדם. בעקבות שמועות לפיהן האש הוצתה על ידי מוסלמים, התפשטו ברחבי גוג'ראט מעשי אלימות שהופנו כנגד מוסלמים. מודי טען כי השריפה היא אירוע טרור והאשים את התקשורת על שביקרו את התנהלות הממשלה בזמן המהומות עיתונים מקומיים וחברי ממשלת המדינה השתמשו בהצהרה כדי להסית לאלימות נגד הקהילה המוסלמית בטענה, שלא הוכחה, כי המתקפה על הרכבת בוצעה על ידי ה-ISI, סוכנות הביון של פקיסטן באמצעות מוסלמים מקומיים. סיפורים שקריים הודפסו גם על ידי עיתונים מקומיים שטענו שמוסלמים חטפו ואנסו נשים הינדואיות.
במהלך המהומות נהרגו בין כאלף איש, רובם מוסלמים, ונפצעו כ-15,000 איש. אלפי בתים וחנויות של מוסלמים נהרסו או נשרפו. ממשלו של מודי הכריז על עוצר בערים גדולות, הוציא צווים המאפשרים לבצע ירי לעבר מתפרעים, וקרא לצבא על מנת למנוע מהאלימות להסלים. עם זאת, ארגוני זכויות אדם, מפלגות אופוזיציה, וחלקים מאמצעי התקשורת, האשימו את ממשלת גוג'ראט בנקיטת פעולה לא מספקת כנגד האלימות, ואפילו בכך שהאלימות זכתה העלמת עיין ואף שיתוף פעולה, במקרים מסוימים.
מודי נתפס כמי שליבה את המהומות בגוג'ראט, וכתוצאה מכך במשך כ-10 שנים נאסרה עליו הכניסה לבריטניה, ארצות הברית ומדינות מערב אירופה. בשנת 2005 סורבה בקשתו של מודי לקבלת ויזה לארצות הברית בנימוק שהוא היה אחראי להפרה חמורה של חופש דת. בכירים אמריקאים יצרו איתו קשר רק בפברואר 2012, לאחר שהפך למועמד לראש ממשלת הודו. בריטניה סיימה חרם דיפלומטי על מודי באוקטובר 2012.
באפריל 2009, מינה בית המשפט העליון של הודו צוות חקירה מיוחד על מנת לחקור את תפקידו של מודי ושל ממשל גוג'ראט בתקריות האלימות הבין-קהילתיות. בדצמבר 2010 דיווח צוות החקירה המיוחד לבית המשפט, כי חברי הצוות לא מצאו כל ראיות מפלילות לפיהן מודי אפשר אלימות בין-קהילתית במדינה. על החלטתו של מודי להעביר את גופותיהם של ה-Kar Sevak‏ (Kar Sevak הוא מי שמציע שירותים בחינם, כלומר מתנדב, מסיבה דתית) אשר נשרפו למוות בגודהארה, לאחמדאבאד, נמתחה ביקורת כהחלטה שליבתה את האלימות.
אף על פי שבאפריל 2012, פטר צוות החקירה המיוחד את מודי מכל מעורבות בטבח אגודת גולבארג, אחת מהפרעות הרבות שהתרחשו ב-2002, ראג'ו רמצ'נדרן, אשר מונה על ידי בית המשפט העליון כידיד בית המשפט, טען ב-7 במאי 2012, כי מודי יכול לעמוד לדין בגין קידום האיבה בין קבוצות שונות במהלך המהומות. טענתו העיקרית הייתה, כי הראיה צריכה להיבחן על ידי בית המשפט, משום שצוות החקירה המיוחד נדרש לחקור, אך לא לשפוט.[דרוש מקור]
דו"ח ידיד בית המשפט ספג ביקורת מצוות החקירה המיוחד, על שהסתמך בעיקר על עדותו של סנג'יב בהאט, אשר לדברי צוות החקירה המיוחד, פיברק את המסמכים עליהם הסתמך הדו"ח. ביולי 2012 טען זאקיה ג'אפרי, אחד הקורבנות, כי צוות החקירה המיוחד מסתיר ראיות.[דרוש מקור]
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה ראשונה (2001–2002) > בחירות 2002

בעקבות האלימות הנרחבת, עלו קריאות להתפטרותו של מודי מתפקידו כראש השרים, ומפלגות האופוזיציה "תקעו" את האספה המחוקקת סביב נושא זה. הדראווידה מונטרה קזגאם והטלוגו דזאם, חברות הברית הדמוקרטית הלאומית ובעלות בריתה של מפלגת העם ההודית ברמה הארצית, ביקשו את התפטרותו של מודי, כפי שעשתה גם ג'יאראם ג'יילאליתה, ראש השרים של מדינת טאמיל נאדו שבדרום הודו ומנהיגת מפלגת אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית. כתוצאה מכך, הגיש מודי את התפטרותו באספה של המפלגה בגואה אך המפלגה דחתה את התפטרותו.
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה שנייה

על אף שימוש ברטוריקה אנטי מוסלמית במהלך מסע הבחירות, הדגש של מודי השתנה בקדנציה השנייה שלו מהינדוטבה, לפיתוח הכלכלי של גוג'ראט. ההחלטות שקיבל מודי, קיצצו מהשפעתם של ארגוני סנג פריוואר דוגמת בהרטיה קיסאן סנג (הארגון היציג של החקלאים ההודים, המזוהה עם ראשטריה סווג'מסווק סאנג) ושיווה הינדו פרישד (ארגון הינדואי ימני המבוסס על האידאולוגיה של הינדוטבה ואשר מטרתו העיקרית "לארגן ולגבש את החברה ההינדואית ולהגן על הדהרמה ההינדואית"), אשר הכו שורש בגוג'ראט, לאחר שקיעתה של תעשיית הטקסטיל באחמדאבאד.
מודי הוציא מהקבינט את גורדן זדפיה, בעל ברית של עמיתו לשעבר של מודי בסנג פריוואר. כאשר החלו הבהרטיה קיסאן סנג להסית חקלאים, הורה מודי על פינויים מבתים שסופקו להם על ידי ממשלת המדינה. החלטתו של מודי להרוס 200 מקדשים בלתי חוקיים בגנדינגר (בירת מדינת גוג'ראט), העמיקה את הקרע עם וישווה הינדו פרישד. ארגוני סנג פריוואר שונים הוצאו ממעגל ההתייעצויות, ואף לא יוּדעו, על החלטותיו המינהליות של מודי טרם קבלתן.
השינויים שהנהיג מודי בתקופה של 2002–2007, הפכו את גוג'ראט ליעד אטרקטיבי להשקעות. אדיטי פאדניס, מחבר Political Profiles of Cabals & Kings ובעל טור בעיתון Business Standard (עיתון הודי יומי באנגלית), כותב כי "יש ראיות אנקדוטליות מספיקות המצביעות על כך שהשחיתות ירדה באופן משמעותי במדינה... אם אכן הייתה שחיתות כלשהי, מודי היה צריך לדעת על זה".
מודי הניע את תחילת פעילותם של פארקים פיננסיים וטכנולוגיים במדינה. במהלך פסגת Vibrant Gujarat (פסגת משקיעים דו-שנתית הנערכת על ידי ממשלת גוג'ראט; האירוע מיועד להפגיש אנשי עסקים, משקיעים, תאגידים, מובילי דעה, מעצבי דעת קהל וקובעי מדיניות) שהתקיימה בגוג'ראט ב-2007, נחתמו עסקות נדל"ן בשווי 6.6 מיליארד רופי הודי.
על אף התמקדותו בסוגיות כלכליות במהלך כהונתו השנייה, הוסיף מודי לספוג ביקורת בגין יחסיו עם מוסלמים. ראש ממשלת הודו אטאל ביהארי ואג'פאי הרחיק את עצמו ממודי, והושיט את ידו למוסלמים בצפון הודו לפני הבחירות ללוק סבהה ב-2004. לאחר הבחירות טען ואג'פאי כי האלימות בגוג'ראט הייתה אחת הסיבות לתבוסה שנחלה מפלגת העם ההודית, ואמר כי אי הרחקתו של מודי באופן מיידי לאחר המהומות הייתה טעות.
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה שנייה > טרור ובחירות ב-2007–2008

בנתיב לבחירות של 2007–2008, הגבירה מפלגת העם ההודית את הרטוריקה שלה ביחס לטרור. ב-18 ביולי 2006 מתח מודי ביקורת על ראש ממשלת הודו, מאנמוהאן סינג, על מה שכינה "חוסר רצונו להחיות את החקיקה נגד טרור, דוגמת Prevention of Terrorism Act, 2002 (חוק נגד טרור שנחקק על ידי הפרלמנט של הודו ב-2002, בשל מספר מקרי טרור שהתרחשו במדינה ובפרט התקפה על הפרלמנט). מודי ביקש מהממשלה המרכזית לאפשר למדינות הודו להפעיל חוקים קשוחים יותר, בעקבות הפיגועים שבוצעו במומבאי ב-2006 על ידי לשקאר-א-טייבה. בתקופה זאת דרש מודי לעיתים קרובות את הוצאתו להורג של אפזל גורו, אזרח הודי שהורשע בשיתוף פעולה עם לשקאר-א-טייבה וג'יש-י מוחמד, אשר ביצעו את מתקפת הטרור על הפרלמנט ההודי ב-2001, ואשר הוצא להורג, בסופו של דבר, ב-9 בפברואר 2013. כפועל יוצא של מתקפת הטרור במומבאי (2008), קיים מודי ישיבה על מנת לדון באבטחתם של קווי החוף הארוכים (כ-1,600 קילומטרים) של גוג'ראט, אשר תוצאתה הייתה אישור שהעניקה הממשלה המרכזית של הודו להכנסתן לשירות של 30 סירות מעקב מהירות.
ביולי 2007 השלים מודי 2,063 ימים ברציפות כראש השרים של גוג'ראט, מה שהפך אותו לאדם שהחזיק במשרה הזאת בפרק הזמן הארוך ביותר אי פעם. בבחירות שנערכו לאספה המחוקקת ב-2007, זכתה מפלגת העם ההודית ב-122 מ-182 המושבים, ומודי המשיך למלא את כהונתו כראש השרים.
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה שלישית (2007–2012) > פרויקטי פיתוח

מודי הושבע בשלישית כראש השרים של גוג'ראש בדצמבר 2007. רציפות ממשלות מפלגת העם ההודית תחת פאטל ומודי נתמכה על ידי ארגונים לא ממשלתיים ועל ידי קהילות ביצירת פרויקטים תשתיתיים לשימור מי תהום. גוג'ראט היא מדינה צחיחה למחצה, ולדברי טושאר שאה "מעולם לא נודעה בזכות הדינמיות החקלאית שלה". עד דצמבר 2008, מתוך 500,000 מבנים שנבנו, 113,738 היו Check dams [‏סכר קטן, שיכול להיות זמני או קבוע, אשר נבנה על פני ערוץ קטן, אדמה טובענית, תעלת ניקוז או Bioswales (מרכיבי נוף שנועדו להסיר סחף וזיהום ממי נגר עיליים)]. בעוד שרוב ה-Check dams נותרו ריקים בעונה שלפני המונסון, הם סייעו למלא מחדש את האקוויפרים שנמצאו מתחתיהם. 60 מתוך 112 ה-tehsils‏ (tehsil היא חלוקה מנהלית בחלק ממדינות דרום אסיה) אשר נמצא כי ניצלו יתר על המידה את ה-Water table‏ (Water table הם פני השטח בהם העומד ההידראולי של המים שווה ללחץ האטמוספירי) ב-2004, השיגו מחדש את מפלס מי התהום הרגיל שלהן עד 2010, כלומר, גוג'ראט הצליחה להגדיל את רמות מי התהום שלה, בזמן שאלו צנחו בכל שאר מדינות הודו. כתוצאה מכך, הייצור של כותנה מהונדסת גנטית מסוג Bt cotton, אשר כעת ניתן היה להשקות אותה באמצעות tube wells (‏ (tube well היא צורה של באר מים שבה צינור נירוסטה רחב באורך של 100 עד 200 מילימטר, נקדח לתוך אקוויפר תת-קרקעי), גדל לכדי הפיכתו לגדול ביותר בהודו. הפריחה בייצור כותנה והניצול של קרקע צחיחה למחצה, הביאו לגידול בשיעור הייצור החקלאי של גוג'ראט ל-9.6% בשנים 2001–2007.
על אף העובדה שאמצעי השקיה ציבוריים באזורי המרכז והדרום, לא הצליחו בהשגת מטרותיהם במידה דומה, נרשם בגוג'ראט, בעשור 2001–2010, שיעור צמיחה שנתי מורכב (Compound annual growth rate) של 10.97%, הגבוה ביותר בכל מדינות הודו.
הישג נוסף של ממשלת מודי, נרשם בהצלחתה להבטיח אספקת חשמל לכל הכפרים, על אף שדיפנקר גופטה (סוציולוג הודי) הצביע על כך שכל הכפרים בגוג'ראט, פרט לכ-170 מהם, חוברו לחשמל תחת הממשלים הקודמים. מודי גם הביא לשינויים גדולים במערכת הפצת החשמל במדינה, שינויים שנשאו בחובם השפעות עמוקות על חקלאים. המדינה גם הרחיבה בצורה משמעותית את תוכנית Jyotigram Yojana, בה חווטה מחדש אספקת החשמל לחקלאים, על מנת להפריד אותה מאספקת החשמל לכפרים אחרים. החשמל שסופק באותה העת היה נתון בקיצוב, על מנת שיתאים לביקוש המתוכנן להשקיה, עם תוצאה צפויה של צמצום העלויות. מחאות האיכרים הראשוניות שככו, כאשר נמצא שהחקלאים שהשתתפו בתוכנית, נוכחו לגלות שהאספקה הפכה לסדירה יותר. מחקר הערכה טען כי תאגידים וחקלאים גדולים נהנו מהמדיניות, בעוד שהעובדים והחקלאים הקטנים הושפעו מהתוכנית לרעה.
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה שלישית (2007–2012) > הוויכוח על הפיתוח בגוג'ראט תחת מודי

ממשלתו של מודי פעלה על מנת למתג את גוג'ראט כמדינה של פיתוח דינמי, שגשוג וצמיחה כלכלית, תחת הסיסמה "Vibrant Gujarat" ("גוג'ראט התוססת"). עם זאת, מבקרים הצביעו על מצבה העלוב יחסית של גוג'ראט בתחומי הפיתוח האנושי, צמצום העוני, תזונה וחינוך. גוג'ראט ממוקמת במקום ה-13 בהודו מבחינת עוני ובמקום ה-21 בחינוך, 44.7% מהילדים מתחת לגיל חמש נמצאו בתת-משקל ו-23% סובלים מתת-תזונה, מה שממקם את המדינה בקטגוריית alarming במדד הרעב של הודו. לעומת זאת, גורמים רשמיים במדינת גוג'ראט טענו, כי המדינה הציגה ביצועים טובים יותר מאלו שהציגה הודו בכללותה, בשיעורי השיפור של אינדיקטורים אנושיים מרובים, כגון חינוך לנשים, בין 2001 ל-2011. יתר על כן, גורמים אלו טוענים כי שיעורי הנשירה בבתי הספר צנחו מ-20% בשנת 2001, לכדי 2% בלבד ב-2011.
ביולי 2013 מתח חתן פרס נובל לכלכלה, אמרטיה סן, ביקורת על ממשלתו של מודי, ואמר כי "תחת ממשלו של מודי לגוג'ראט יש רקורד די גרוע בתחומי החינוך והבריאות". עם זאת, הכלכלנים ארווינד פאנאגארייה וג'אגדיש בהאגוואטי קבעו שהמדדים החברתיים של גוג'ראט השתפרו מנקודת התחלה נמוכה הרבה יותר ממדינות הודו האחרות. הם ציינו את ביצועי גוג'ראט בהעלאת שיעורי האוריינות, שהיו עדיפים על אלו שהפגינו מדינות אחרות בהודו ואת השיפור ה"מהיר" במדדי הבריאות בגוג'ראט כראיה לכך ש"ההתקדמות שלה לא הייתה גרועה בשום אופן".
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה שלישית (2007–2012) > אזהרת ועדת הבחירות

ב-2007 הוזהר מודי על ידי ועדת הבחירות של הודו, ביחס לנאומו במנגרול (עיר גדולה בגוג'ראט), בו הצדיק את הוצאתו להורג ללא משפט של סוהארבודין שייח, עבריין אשר נהרג ב-26 בנובמבר 2005 על ידי משטרת גוג'ראט. הוועדה ראתה בנאום כ"מְעודד פעילות שעלולה להחמיר את ההבדלים בין הקהילות השונות". מודי נשא את נאומו בתגובה לנאומה של סוניה גנדי אשר כינתה אותו "סוחר מוות", בהתייחסה להריגתו של סוהארבודין. עמית שאה, פוליטיקאי הודי המקורב למודי, הואשם במעורבות בהרג אך זוכה על ידי בית המשפט.
ראש השרים של גוג'ראט > כהונה שלישית (2007–2012) > צומות ושליחות של רצון טוב

בשלהי 2011 ובראשית 2012, נטל על עצמו מודי סדרה של צומות, כחלק משליחות של רצון טוב, אשר נועדה להושיט יד לקהילה המוסלמית בגוג'ראט. מודי הכריז כי הוא מאמין שהצומות "יחזקו עוד יותר את סביבת ההרמוניה, אחדות ושלום של גוג'ראט". מודי החל להוציא לפועל את המשימה שנטל על עצמו ב-17 בספטמבר 2011, עם צום בן שלושה ימים, באחמדאבאד. לאחר מכן קיים מודי 36 צומות ב-26 מחוזות ושמונה ערים. עם זאת, צומות אלו לא התקבלו היטב על ידי כל המוסלמים; לדוגמה, מקרה אחד בו סירב מודי לחבוש כיפה אשר הוצעה לו על ידי איש דת מוסלמי בשם סייד אימאן שאהי סייד, נחשבה לעלבון על ידי איש הדת.
על אף שהיו שמתחו ביקורת על הצומות של מודי כקמפיין של יחסי ציבור, מודי עצמו הכחיש שהשליחות שלו הייתה חיזור אחר "כל קהילה או דת מסוימת".
ב-2011 החמיא בית המשפט העליון לממשלת גוג'ראט, על מדיניות רכישת הקרקעות שלה, על כך ש"לא נרשמו תלונות על רכישה כפויה כלשהי", בעוד שבעיות של חקלאים ועניים אשר נעקרו, זורמות מכל המדינות האחרות.
מודי היה ראש השרים שכיהן בתפקיד את פרק הזמן הממושך ביותר בהיסטוריה של גוג'ראט.
ב-2014 נאם בעצרת הכללית של האו"ם למען אימוץ יום היוגה הבינלאומי.
יוגה היא מתנה יקרה הלקוחה מהמסורת העתיקה של הודו. המסורת היא בת חמשת אלפים שנה. היא מגלמת אחדות של גוף ונפש; מחשבה ופעולה;ריסון וסיפוק; הרמוניה בין האדם לטבע; גישה הוליסטית לבריאות והוויה טובה. היא לא רק תרגול אלא גילוי האחדות עם עצמך, עם העולם ועם הטבע. על ידי שינוי אורח חיינו ויצירת מודעות ותודעה, היא יכולה לעזור לנו להתמודד עם שינויי אקלים. הבה ונעבוד למען אימוץ יום היוגה הבינלאומי
מודי ערך צומות דומים לקראת חניכת ראם מנדיר, המקדש לראמה באיודיה.
ראשות הממשלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בספטמבר 2013 בחרה הוועדה הפרלמנטרית של מפלגת העם ההודית במודי כמועמד לראשות הממשלה מטעם מפלגת מפלגת העם ההודית. המפלגה ניצחה בבחירות שנערכו בשנת 2014, ומודי נבחר לתפקיד ראש הממשלה. ב-2019 מודי נבחר בשנית.
בספטמבר 2023 פורסם כי ממשלתו מתכננת להחליף את שם המדינה באנגלית מ-India לתעתיק השם ההינדי בהרט. יש סבורים ששינוי השם מהווה שחרור מהכבלים הקולוניאליסטיים של המדינה.
בבחירות שנערכו בשנת 2024, מודי היה צפוי לזכות בקדנציה שלישית. עם זאת, מפלגתו של מודי, מפלגת העם ההודית, ניצחה אך בהפרש קטן בהרבה מהצפוי ואיבדה את הרוב בפרלמנט. מודי הפסיד בעיר איודיה, מיקום שהיה משמעותי מבחינת מצביעים המזוהים עמו, עקב סכסוך איודיה. בשל כך, מודי יצטרך לחלוק את השלטון עם שני ראשי מפלגות אזוריות מתונות.
ראשות הממשלה > נושאי פנים

מודי נחשב ללאומן הינדואי. תחת כהונתו מדינות שונות בהודו העבירו חוקים האוסרים על שחיטת פרות, הנחשבות קדושות בהינדואיזם. ב-2019 מפלגתו של מודי יזמה את ביטול האוטונומיה של קשמיר ופיצולה לשתי טריטוריות איחוד: ג'אמו וקשמיר ולדאק. ב-2017 פרצו מספר קרבות ירי בין חיילים מהודו ופקיסטן לאורך הגבול בקשמיר.
בנובמבר 2019 פסק בית המשפט העליון של הודו בנושא סכסוך איודיה שהשטח שעליו שכן מסגד באבור מהמאה ה-16 יימסר להינדואים, שטענו שהמסגד נבנה באתר בו שכן מקדש לאל ראמה. המסגד נהרס בדצמבר 1991 לאחר עצרת בהובלת מפלגת העם ההודית שנערכה מול המסגד, כאשר משתתפי העצרת פשטו על המתחם. בינואר 2024 נחנך המקדש שהוקם באתר בטקס בהשתתפות מודי.
בסוף אוקטובר 2021 הורה בית המשפט העליון של הודו, לפי סמכות חוקתית, על הקמת ועדת חקירה עצמאית בפיקוח שופט עליון בדימוס. היא אמורה לבדוק חשדות לכך שממשלתו ריגלה נגד אזרחים עם חברה פרטית.
בעקבות סרט ב-BBC אשר עסק בתפקודו של מודי במהומות גוג'ראט, בכירים בממשלה השתמשו בסמכויות חירום והורו לצנזר קטעים מהסרט ברשתות החברתית.
בעצרת שנערכה בראג'סטאן באפריל 2024 תקף מודי את מפלגת הקונגרס ואמר: "כאשר מפלגת הקונגרס הייתה בשלטון, הם אמרו שלמוסלמים יש זכות קדימה על משאבי המדינה. אם היא תחזור לשלטון היא תאסוף את כספכם ותתן אותו לאלה שיש להם יותר ילדים. הם יחלקו את הכסף למסתננים. אתם חושבים שצריך לתת את הכסף, שהרווחתם בעבודה קשה, למסתננים?"
ראשות הממשלה > כלכלה

ב-23 בינואר 2018, מודי הצהיר בוועידה הכלכלית בדאבוס כי "הגלובליזציה מאבדת מהאטרקטיביות".
בניגוד לקודמיו, מודי תומך בשוק חופשי ומגדיר את עצמו קפיטליסט ויזם רפורמות מקיפות בכלכלה ההודית.
בשנת 2020 ניסה מודי לקדם רפורמות בחקלאות בהודו, ונתקל בהתנגדות עזה שגרמה למחאת החקלאים. לבסוף, מודי החליט לבטלן.
ראשות הממשלה > יחסו לישראל

מודי נחשב לפרו-ישראלי. ב-4 ביולי 2017 בא מודי לביקור רשמי ראשון של ראש ממשלה הודי בישראל, מודי ערך מספר סיורים עם בנימין נתניהו, במשך הביקור בן השלושה ימים. בשנת 2021, הזמין את ראש הממשלה נפתלי בנט לביקור בארצו. ב-7 באוקטובר 2023 היה מודי מראשי הממשלה הראשונים לגנות את טבח שבעה באוקטובר. במהלך מלחמת חרבות ברזל שוחח גם עם נשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן והביע תמיכה בפתרון שתי המדינות.
שמעון אשריקי

| --- | --- |

 לידה:  1860 ה'תר"ך מרוקו אספי, מרוקו
 פטירה:  1930 (בגיל 70 בערך) ה'תר"ץ בריטניה ירושלים
 מקום פעילות:  ירושלים, הודו, עיראק, צפון אפריקה וספרד
 תקופת הפעילות:  ?–1930 
 תחומי עיסוק:  דיינות
 רבותיו:  הרב שלמה חזן
 
 תפקידים נוספים:  שד"ר
הרב אשריקי (מימין), בטקס הנחת אבן הפינה לבית הכנסת "אור זרוע, ירושלים, 1926
הרב שמעון אשריקי (1860–1930) היה שד"ר, חבר בית הדין של העדה הספרדית בירושלים, ממנהיגי ועד העדה המערבית בעיר, ואב בית הדין של העדה.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1860 (ה'תר"ך) באספי שבמרוקו לחיים, שהיה מעשירי העיר. בהיותו כבן 5 עלו עמו הוריו לישראל והתיישבו ביפו, שם התחנך בצעירותו אצל הרב שלמה חזן. לאחר מספר שנים ביפו, עבר להתגורר בירושלים בעקבות פטירת אביו, שם למד יחד עם הרב יצחק אשכנזי. בתקופה זו נישאה אמו לראשון לציון הרב אברהם אשכנזי, והוא אומץ אצלו כבן.
בסיום לימודיו נישא לבוליסה סול, בת הגביר אברהם פינסו שהיה ממנהיגי וראשי העדה הספרדית. בתקופה שלאחר נישואיו יצא בשליחות כשד"ר מטעם כוללות ירושלים לערי הודו, עיראק, צפון אפריקה וספרד. בשנת 1900 ובשנת 1902 שהה בשליחויות כשד"ר מטעם העדה המערבית במרוקו. בסיום שליחויותיו שב לירושלים ומונה לשמש כחבר בית הדין של העדה הספרדית בעיר.
בשנות מלחמת העולם הראשונה שימש כחבר בבית הדין המורחב "משמרת הקודש" של עדות הספרדים והאשכנזים לצד הרב אליהו משה פאניז'יל והרב וידאל סורנאגה, ולאחר פטירתו של הרב יוסף חיים הכהן בשנת 1921 (ה'תרפ"א), מונה לשמש במקומו כאב בית הדין של העדה המערבית. בפעילותו הציבורית שימש בין היתר כחבר ועד העיר ליהודי ירושלים.
בשנתיים האחרונות לחייו התעוור וסבל ממחלות שונות, עד לפטירתו בירושלים ב-22 ביוני 1930 (כ"ג בסיוון ה'תר"ץ). נטמן בבית העלמין בהר הזיתים.
בתו בידה נישאה ליצחק יחזקאל יהודה, ונפטרה בחיי אביה. בנו חיים שימש כמורה לערבית בגימנסיה הרצליה ובבית הספר התיכוני למסחר בתל אביב.
לקריאה נוספת

משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 127)
דוד תדהר (עורך), אניצקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו (עמ' 89)
הערות שוליים

↑  יעקב פוקס, "שלום רב לאוהבי!", הרב אברהם ביג'אג'ו כותב לידידו הרב שמעון אשריקי, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 17.09.2020
↑  כרטיס הקבר של הרב שמעון אשריקי באתר הר הזיתים.
↑  הגברת מרת בידה לבית יחזקאל-יהודה ז"ל, דואר היום, 23 במרץ 1927
↑  חיים אשריקי, אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א, עמ' 92–93 (בעריכת דוד תדהר)
↑  מנשה מני, אחרי מטתו של חיים אשריקי ז"ל, הארץ, 26 באפריל 1948
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008712762305171  VIAF: 230159613677341030007   WorldCat (עם VIAF): 230159613677341030007
שיר זר: משירי לאונרד כהן בעברית

| --- | --- |
 אלבום אולפן מאת גיא חג'ג' ודויד פרץ
 יצא לאור:  2004
 שפה:  עברית 
 
שיר זר: משירי לאונרד כהן בעברית הוא אלבום פרי יוזמה משותפת של גיא חג'ג' ממגזין המוזיקה "השרת העיוור" ודויד פרץ, מוזיקאי, שיצא כמחווה ליום הולדתו ה-70 של לאונרד כהן בשנת 2004.
האלבום, בהפקתו של פרץ, כולל אוסף שירים של 18 אמנים אלטרנטיביים ישראלים שהקליטו גרסאות משלהם לשירי כהן בתרגום לעברית.
באלבום השתתפו, בין היתר, גבריאל בלחסן, שרון מולדאבי, רותם אור ואמנים רבים נוספים.
האלבום היה זמין להורדה מהאתר בחינם, אך בעקבות בקשה של מחזיקי זכויות ההוצאה לאור על התרגומים בישראל הפצתו נאסרה.
שירי האלבום

אלי סורני – עזה תל אביב
סגול 59 – צ'לסי הוטל #2
נועם פלד – הללויה
רזי בן-עזר – ז'אן ד'ארק
איתי בלטר – שיר זר
שרון מולדאבי – מגדל השיר
Blush – בציפייה לקסם
אריאל גל – התופת
אוהד גולדברט – הלילה יהיה בסדר
מורפלקסיס – היי, ככה לא נפרדים
רותם אור – אחד מאתנו איננו טועה
שני קדר – מי באש
כפיר שתיוי – רקדי אותי עד סוף האהבה
גלית פלורנץ – מריאן, להתראות
טליה אליאב – סוזאן
בילי לוי – נדמה היה זה מזמן, ננסי
דויד פרץ – סוף זמר במיתה
גבריאל בלחסן – אם יהיה זה רצונך
הערות שוליים

↑  בועז כהן, האיש שלך, באתר nrg‏, 31 באוקטובר 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.