stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורם רייך
מחקריו > מחקרים עכשוויים

תחום מחקריו העכשווי הוא ב:
הנדסת מערכות - מחקרים: תכן מערכות אדפטיביות, תהליכי פיתוח דינמיים, תכן מערכת של ארגונים, תכן בדיקות מערכת.
תכן - מחקרים: פיתוח מסגרת ותאוריה חדשה של תכן שמשלבת ידע מתחומים מגוונים כולל הנדסה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, ניהול וכלכלה, גנום הידע ההנדסי הבין-תחומי, כולל מציאה אוטומטית של מושגים מדעיים חדשים, השפעת תמורות בעולם על תכן: תכן פתוח, הדפסת תלת־ממד, מיזוגים ורכישות של חברות קיימות.
ביומימיקרי – למידה מהטבע לפתרון בעיות טכנולוגיות ואחרות.
מלגות, מענקי מחקר ופרסים > מלגות ומענקי מחקר באוניברסיטת תל אביב

מענק למחקר - קרן פליישמן, 1994.
מענק למחקר - קרן פליישמן, 1995.
קרן מחקר - אוניברסיטת תל אביב, 1995.
מענק למחקר - קרן פליישמן, 1997.
קרן מחקר - אוניברסיטת תל אביב, 1997.
מענק למחקר - קרן פליישמן, 1999.
קרן מחקר - אוניברסיטת תל אביב, 2006.
קרן מחקר - אוניברסיטת תל אביב, 2007.
קרן מחקר - אוניברסיטת תל אביב, 2013.
מלגות, מענקי מחקר ופרסים > מלגות ומענקים למחקרים שונים

מענק למחקר - משרד המדע והאמנויות, 1994-1996.
מענק למחקר - התעשייה האווירית לישראל, 2003.
מענק לדוקטורט - PTC.
מענק למחקר - האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 2008-2012.
מענק למחקר - Mines ParisTech. (עם פרופסור עופר שי)
מענק למחקר - האיחוד האירופי, 2010-2013.
מענק למחקר - האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 2014-2018.
מענק למחקר - משרד הביטחון, 2014-2016. (עם אחרים)
מענק למחקר - משרד הביטחון, 2014-2015. (עם אחרים)
מלגות, מענקי מחקר ופרסים > פרסים

פרס רקטור אוניברסיטת תל אביב, 1978.
פרס רקטור אוניברסיטת תל אביב, 1979.
מלגת תוכנית פולברייט ללימודי דוקטורט, 1986-1987.
מלגת רוטשילד ללימודי דוקטורט, 1986-1987.
מלגת מחקר מאוניברסיטת קרנגי מלון בעיר פיטסבורג, בארצות הברית, 1987-1991.
מאמר מצטיין ב ICED’09 (דירוג הגבוה ביותר בין 379 מאמרים), 2009.
פרס המבקרים ב ICED’11 (דירוג הגבוה ביותר בין 416 מאמרים), 2011.
עמית באגודה הבינלאומית למחקר בתכן (Design Research Society), שנת 2014.
ראו גם

הנדסת מכונות
מהנדס מכונות
לקריאה נוספת

ספרים שנכתבו על ידי רייך:
Arie Karniel and Yoram Reich, Managing the Dynamics of New Product Development Processes: A New Product Lifecycle Management Paradigm, Springer, 2011.
Helfman Cohen Yael and Reich Yoram, Biomimetic Design Method for Innovation and Sustainability, Springer, 2016.
Eswaran Subrahmanian, Yoram Reich, Sruthi Krishnan, We Are Not Users: dialogues, Diversity, and Design, MIT Press, 2020.
קישורים חיצוניים
עמוד פרופסור יורם רייך באתר researchgate.net
עמוד פרופסור יורם רייך באתר אוניברסיטת תל אביב
אגודות מהנדסי המכונות בישראל
הערות שוליים

↑  הדף הרשמי של פרופסור יורם רייך באתר אוניברסיטת תל אביב.
↑  עמוד פרופסור יורם רייך באתר reasearchgate.net. (אנגלית)
↑  אפשר לראת חלק מהמארים באתר researchgate.net. (אנגלית)
כמטרייל

פסי התעבות מעל אזור עם תנועת מטוסים מרובה
כמטרייל (באנגלית: Chemtrail) היא תאוריית קשר לא מוכחת, לפיה מטוסים מרססים חומרים כימיים או ביולוגיים מזיקים באמצעות פסי התעבות, והדבר מוסתר מהציבור. טענות אלה נדחו על ידי הקהילה המדעית.
תומכי התאוריה טוענים שבשנת 1995 חל שינוי בפסי ההתעבות, ומציגים מדי פעם צילומים המנסים להוכיח טענה זו ובהם למשל נראים פסי התעבות רגילים המתפוגגים מהר ופסי התעבות אחרים אשר נשארים זמן ממושך באוויר. לטענתם, החומרים המפוזרים בפסי ההתעבות גורמים למניפולציה פסיכולוגית, שליטה באוכלוסייה, שינוי מזג אוויר באמצעות החזרת קרינת השמש, מחלות בדרכי נשימה ובעיות בריאות אחרות, וכן לוחמה ביולוגית או כימית.
בשל הפופולריות של תאוריית קשר זו, גורמי ממשל במדינות רבות מקבלים פניות מהציבור הדורשים הסברים לתופעה. מדענים ופקידי ממשל ברחבי העולם נאלצים להסביר שוב ושוב את העובדה שפסי ההתעבות של מטוסים הם פליטה נורמלית של אדי מים דחוסים, הנוצרת בגובה של 5 עד 16 קילומטרים.
תולדות המונח

המונח כמטרייל (באנגלית: chemtrail) הוא הלחם בסיסים באנגלית של chemical (חומרים כימיים) ו-contrail (פס התעבות).
בשנת 1996 פורסם מאמר של חיל האוויר האמריקאי ובו רעיונות לשינוי מזג אוויר. בתגובה טענו מספר גורמים שחיל האוויר האמריקאי מרסס את אוכלוסיית ארצות הברית בחומרים מסוכנים. הכחשות גורמי הצבא לא עזרו, והשמועה המשיכה להתפשט, בעיקר בתוכניות לילה ברדיו.
בתחילת שנות ה-2000 הוקמו אתרי אינטרנט המוקדשים לנושא זה. בדרך כלל תומכי תאוריית כמטריילס הם אנשים העוינים את הממסד וחשדנים כלפי ממשלת ארצות הברית. ב-2009, המוזיקאי פרינס דיבר בראיון טלוויזיוני על התאוריה, מה שהיה לאחד האזכורים הבולטים במדיה זו.
בסקר משנת 2011 שנערך בארצות הברית, קנדה והממלכה המאוחדת, 2.6% מהנשאלים אמרו שהם מאמינים בתאוריית הכמטריילס, ו-14% מאמינים בה באופן חלקי.
טענות לקיום כמטריילס

במספר מקרים ניסו תומכי התאוריה להוכיח את נכונותה, אך לא צלחו במשימתם.
בשנת 2001 ניסה חבר הקונגרס האמריקאי דניס קוסיניץ' להעביר הצעת חוק האוסרת על לוחמת חלל, הכוללת גם איסור על שימוש בכמטריילס. בוועדת הקונגרס שונה נוסח ההצעה כך שלא יכיל את המילה "כמטריילס", ולאחר מכן ההצעה נפלה ולא עלתה שוב להצבעה.
בשנת 2007 נטען בתוכנית תחקירים בטלוויזיה בלואיזיאנה שקיים ריכוז גבוה של בריום בפסי ההתעבות. בדיקה חוזרת העלתה שחלה טעות במדידה, והריכוז הוא נמוך ונורמלי.
תגובות בקהילה המדעית

הקהילה המדעית דוחה את תאוריית הכמטרייל. עשרות מאמרים פורסמו בכתבי עת מדעיים המסבירים את תופעת פסי ההתעבות ושוללים את הטענות של תומכי התאוריה.
פטריק מיניס, מדען אטמוספירה של נאס"א, אמר בראיון שההיגיון אינו מניא את חסידי כמטרייל: "אם אתה מנסה לדבר עם האנשים האלה בהיגיון ולהפריך את הטענות שלהם, אז הם אומרים - 'ובכן, גם אתה חלק מהקנוניה'."
האסטרונום בוב ברמן אפיין את תאוריית כמטרייל כדוגמה קלאסית של כישלון ביישום העיקרון "תערו של אוקאם". הוא אמר: "במקום להבין את העיקרון הפשוט לפיו פסי ההתעבות מורכבים מאדי מים קפואים, הם מעדיפים לחשוב שמדובר בתופעה סודית שבה מעורבים 40,000 טייסים של חברות מסחריות ובקרי טיסה שמטרתם היא להרעיל את הילדים שלהם."
מטוס משאיר פסי התעבות מעל אנטארקטיקה
ים שולי

הים האדריאטי הוא ים שולי של הים היוני שהוא עצמו ים שולי של הים התיכון
הים הנורווגי – ים שולי של שני אוקיינוסים
ים יפן הוא ים שולי המוקף ביבשה כמעט לחלוטין
ים לאפטב הוא ים שולי באוקיינוס הקרח הצפוני
ים שולי הוא גוף מים סגור באופן חלקי המהווה חלק מגוף מים גדול יותר המופרד ממנו על ידי גוף יבשתי כמו אי, קשת איים, ארכיפלג או חצי אי. שלא כמו ים בין-יבשתי, בים שולי זורמים זרמי גוף המים הגדול יותר הנגרמים על ידי הרוחות הנושבות בו. לכן הים התיכון, שלו מערכת זרמים עצמאית, אינו ים שולי של האוקיינוס האטלנטי, ומאותה סיבה אין הים השחור ים שולי של הים התיכון. ים עשוי להיחשב ים שולי של יותר מאוקיינוס אחד, ועשויים להיות לו ימים שוליים משל עצמו.
ימים שוליים > האוקיינוס האטלנטי

הים האירי
הים הצפוני
הים הנורווגי
ים לברדור
ימים שוליים > אוקיינוס הקרח הצפוני

ים צ'וקצ'י
ים קארה
הים הנורווגי
ים לאפטב
ימים שוליים > האוקיינוס הדרומי

ים סקוטיה
ים רוס
ים ודל
ימים שוליים > האוקיינוס ההודי

הים הערבי
ים אנדמן
ימים שוליים > האוקיינוס השקט

ים סין המזרחי
ים סין הדרומי
ים ברינג
ים ביסמרק
ים יפן
ים האלמוגים
ים אוחוצק
ים הפיליפינים
ים סולו
ים סלבס
ים סאוו
ים טסמן
הים הצהוב
ימים שוליים > הים התיכון

הים האדריאטי
הים האגאי
הים היוני
הים הליגורי
ים אלבוראן
הים הטירני
ראו גם

ים בין-יבשתי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4294985-3
כרישועל גרנדיס

| כרישועל גרנדיס |
| --- | --- |
  איור של כרישועל גרנדיס לצד מגלודון
תקופה
מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: עמלצאים
משפחה:: כרישועליים
סוג:: כרישועל
מין:: כרישועל גרנדיס
שם מדעי
 Alopias grandis

כרישועל גרנדיס (שם מדעי: Alopias grandis) הוא מין נכחד של כריש ממשפחת הכרישועליים, אשר חי במשך המיוקן לחופי אמריקה הצפונית. חלק מהחוקרים מגדירים אותו בתור סוג עצמאי - Trigonotodus, אך זה נתון בוויכוח מדעי.
המאובנים שלו התגלו בתצורות קלברט (אנ') שבוירג'יניה ובמרילנד והתגלו גם בקרוליינה הדרומית, קליפורניה ואולי גם במלטה. הוא תואר למדע ב-1942 בידי החוקר הצרפתי מוריס לניש (אנ').
כריש זה היה בעל מבנה גדול, כבד כמו עמלץ לבן, אשר לפי מספר הערכות הגיע לאורך של 13 מטרים.
כריש זה היה בעל מבנה שיניים חלקות צד, עם קצוות חיתוך חלקים וכתר עבים, אשר שימשו לחיתוך בשר ובדומה לכרישים אחרים אלה התחלפו במהירות. אף שלא נמצאו שרידי אונות סנפירים, נראה שבניגוד לכרישועליים המודרניים היה חסר את אונות הזנב המוגבהות. עם זאת כנראה שהיה משוטט לאורך האוקיינוס הפתוח בחיפוש מזון, אשר כלל כנראה דגים, דיונונים ואולי גם יונקים ימיים קטנים.
מין זה היה קרוב כנראה למין Alopias palatasi, שהיה גדול כמותו בהרבה מהמינים המודרניים.
הערות שוליים

↑  Ward, D. J.; Kent, B. W. (2015). "A new giant species of thresher shark from the Miocene of the United States". Natural History Museum. doi:10.13140/RG.2.1.1723.0969.
↑  "†Alopecias grandis Leriche 1942 (mackerel shark)". The Paleobiology Database.
לאוניד פילאטוב

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1946 קאזאן, ברה"מ 
 פטירה:  26 באוקטובר 2003 (בגיל 56) מוסקבה, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית העלמין וגנקובסקויה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 מקום לימודים:  המכון לתיאטרון על שם בוריס שצ'וקין 
 בן או בת זוג:  Nina Shatskaya 
 פרסים והוקרה:  פרס הפדרציה הרוסית (1995)  פרס TEFI  אמן העם של הפדרציה הרוסית  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  Triumph 
 פרופיל ב-IMDb
 
לאוניד פילאטוב (ברוסית: Леонид Филатов; ‏ 24 בדצמבר 1946- 26 באוקטובר 2003) היה שחקן, במאי וסופר רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס הפדרציה הרוסית, בשנת 1996 הוענק לו תואר אמן העם.
חייו

לאוניד פילאטוב נולד בקאזאן. אביו היה קשר רדיו ובילה זמן רב במשלחות. כאשר לאוניד היה בן 7 הוריו התגרשו והוא נסע עם אימו לאשגבאט (אז בתחומי ברית המועצות) בה התגוררו קרוביה. לאחר סיום בית הספר לאוניד פילאטוב נסע למוסקבה וכוונתו היה להתקבל ללימודים ב-VGIK אך הוא לא התקבל. במקום זה הוא התקבל לבית הספר לתיאטרון ליד תיאטרון וכטנגוב וסיים אותו בשנת 1969.
בשנת 1970 פילאטוב התקבל לתיאטרון טגנקה ושיחק על במת תיאטרון זה במשך שנים. כאשר יורי ליובימוב גורש מברית המועצות ולתיאטרון נשלח במאי אחר, פילאטוב עבר עם כמה שחקנים בולטים נוספים לתיאטרון סוברמניק. הוא חזר לתיאטרון טגנקה בשנת 1987.
בשנת 1993 ביחד עם ניקולאי גובנקו ומספר שחקנים נוספים פילאטוב הקים תיאטרון חדש "איגוד שחקני תיאטרון טגנקה".
החל משנת 1970 פילאטוב החל להצטלם בקולנוע. היו לו כמה הצלחות והוא זכה לפופולריות, במיוחד על תפקיד בסרט "צוות אוויר" משנת 1979. בשנת 1993 הוא ביים בעצמו סרט על בסיס תסריט שכתב. בשנת 1989 פילאטוב נבחר למזכיר איגוד עובדי הקולנוע הסובייטי.
בשנת 1993 פילאטוב עבר שבץ מוחי. בעקבות האירוע הוא כבר לא היה יכול לשחק בתיאטרון. פילאטוב החל להנחות תוכנית טלוויזיה על שחקנים וותיקים והיה המנחה במשך עשור - עד לשנת 2003.
פילאטוב כתב כמה ספרים ומחזות. במהלך סוף שנות ה-90 הוא קיבל כמה פרסים על יצירותיו הספרותיות.
בשנת 1997 פילאטוב עבר ניתוח בכליות. בשנת 1997 הושתלו בגופו כליות חדשות. בשנת 2003 פילאטוב התקרר ובעקבות סיבוך במחלה חלה בדלקת ריאות. הוא היה צריך לקבל תרופות לחיזוק חסינות, אך לאור כך שבגופו הושתלה כליה הוא לא היה יכול לקבל תרופות נדרשות. לאוניד פילאטוב נפטר ב-26 באוקטובר 2003 במוסקבה.
פילאטוב היה נשוי פעמיים, בכל פעם לשחקניות תיאטרון טגנקה. לפילאטוב לא היו ילדים אך הוא גידל בן של אשתו השנייה (אביו היה שחקן אחר של תיאטרון טגנקה ואלרי זולוטוחין).
יחסי ברוניי–מקסיקו

| יחסי ברוניי–מקסיקו |
| --- | --- |
ברוניי: מקסיקו


ברוניי: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 1,964,375
אוכלוסייה
463,629: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 13,642
משטר
סולטנות: רפובליקה פדרלית

יחסי ברוניי–מקסיקו הם היחסים הבילטרליים שבין נגרה ברוניי דארוסלאם לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות חברות ב-APEC ובאו"ם.
סקירה כללית

המגע הראשון בין מקסיקו וברוניי החל בשנת 1578 כאשר ספרד ההבסבורגית החלה את התרחבותה לדרום מזרח אסיה מבסיסה בפיליפינים, והשאיפות הספרדיות התנגשו בסופו של דבר באימפריה של ברוניי. במשך ארבעה חודשים, כוחות ספרדים (שכללו חיילים פיליפינים ויותר מ-200 חיילים מקסיקנים משטחם של מלכות המשנה של ספרד החדשה) התעמתו עם כוחות מברוניי, שכללו גם חיילים עות'מאנים. כוחות ספרדים הצליחו לפלוש לבירת ברוניי מוקים קוטה באטו. לבסוף, ספרד הצליחה להשיג שליטה על כל האיים הנוכחיים של הפיליפינים שהיו בעבר בשליטת ברוניי. סכסוך זה נודע בשם מלחמת קסטיליה.
האריסטוקרטיה של ברוניי ומנילה גורשה מהפיליפינים ונשלחה לגררו, מקסיקו, לאחר קונספירציית טונדו. במהלך המאה ה-19 רוכזו בגררו פיליפינים עם מוצא חלקי מברוניי. במהלך תקופה זו, מקסיקנים ממוצא פיליפיני שהיגרו לגררו הצטרפו למלחמת העצמאות בפיקודו של הגנרל איזידורו מונטס דה אוקה.
ברוניי ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 באוקטובר 1991. היחסים פותחו בעיקר במסגרת פורומים רב-צדדיים. בשנת 1999, מקסיקו פתחה קונסוליית כבוד בבנדר סרי בגוואן. בנובמבר 2000, נשיא מקסיקו, ארנסטו סדייו, ביקר ברוניי כחלק מהשתתפותו בפגישת המנהיגים של APEC. בנובמבר 2010 שלחה ממשלת ברוניי משלחת בת שתים עשרה חברים להשתתף בוועידת שינויי האקלים של האו"ם 2010 בקנקון, מקסיקו.
בינואר 2012, תת-שר סחר החוץ של מקסיקו, פרנסיסקו דה רוזנצוויג, ביקר בברוניי כחלק מסיורו במדינות שונות בדרום מזרח אסיה, כדי לבקש את תמיכתה של ברוניי בשאיפה של מקסיקו להיות חלק מהסכם שיתוף הפעולה הטרנס-פסיפי (TPP). באוקטובר 2013, נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו וחסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי, ערכו פגישה קצרה כחלק מהשתתפותם בפגישת המנהיגים ה-XXI של APEC בבאלי, אינדונזיה.
נציגויות דיפלומטיות

ברוניי מיוצגת במקסיקו באמצעות שגרירותה בוושינגטון הבירה, ארצות הברית.
מקסיקו מיוצגת בברוניי באמצעות שגרירותה בסינגפור, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבנדר סרי בגוואן.
יחסי ברוניי–יוון

| יחסי ברוניי–יוון |
| --- | --- |
ברוניי: יוון


ברוניי: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 131,957
אוכלוסייה
463,629: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 23,773
משטר
סולטנות: דמוקרטיה

יחסי ברוניי–יוון הם היחסים הבילטרליים שבין נגרה ברוניי דארוסלאם לבין הרפובליקה ההלנית.
סקירה כללית

המגעים הפוליטיים והכלכליים של יוון עם ברוניי מוגבלים. משפחות יווניות מעטות מתגוררות דרך קבע בבירה בנדר סרי בגוואן, עם זאת, כמה אזרחים או גולים יוונים עובדים מדי פעם במדינה כמנהלים בכירים של חברות בינלאומיות.
נציגויות דיפלומטיות

ברוניי מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת.
יוון מיוצגת בברוניי באמצעות שגרירותה בסינגפור.
יחסי ברוניי–ישראל

| יחסי ברוניי–ישראל |
| --- | --- |
ברוניי: ישראל
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

ברוניי: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 22,072
אוכלוסייה
463,629: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 51,185
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי ברוניי–ישראל מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין אומת ברוניי, משכן השלום לבין מדינת ישראל. בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים כלל, בעוד ברוניי אינה מאשרת כניסה לבעלי דרכון ישראלי.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 ברוניי כוננה לראשונה יחסים עם אש"ף.
היסטוריה

כמדינה מוסלמית, ברוניי לא כוננה יחסים דיפלומטיים עם מדינת ישראל, לאחר שזכתה לעצמאות מלאה בתחילת 1984. בניגוד לשאר המדינות המוסלמיות באסיה, ישראל לא עודדה את ברוניי לכונן עמה יחסים דיפלומטיים. בשנים שלאחר קבלת עצמאותה של ברוניי מהממלכה המאוחדת, העריכו בישראל כי ברוניי לא תנקוט אף לא צעד קטן לכינון יחסים כלשהם בין שתי המדינות לפני ששכנותיה, אינדונזיה ומלזיה יעשו כך.
ב-25 במאי 1994 ברוניי כיננה יחסים עם אש"ף. באותם ימים, ב-29 במאי נפגש שר החוץ וממלא מקום ראש הממשלה שמעון פרס עם שר החוץ של ברוניי, מוחמד בולקאיה בניו יורק לרגל העצרת הכללית של האומות המאוחדות.
בחודש נובמבר 1999 הגיע לביקור בישראל יועצו של סולטאן ברוניי, באגאיוקו באליק פאקולי, שכיהן כנשיא של חברת נפט גדולה בברוניי וכממונה על סוכנות ההשקעות הלאומית. הוא הגיע לישראל לאחר שהוזמן לפורום המנכ"לים הישראלי. על פי היועץ, הסולטאן שלח אותו לכונן יחסים כלכליים עם ישראל, מה שלא הניב פרי.
מתחילת המאה ה-21, לא ידוע על המשך כלשהו במגעים בין שתי המדינות.
לקריאה נוספת

משה יגר, המסע הארוך לאסיה: פרק בתולדות הדיפלומטיה של ישראל, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 2004
יוחנן גור

| --- | --- |

יוחנן גור ביוני 1982
 לידה:  4 במרץ 1925 ביאליסטוק, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  18 בנובמבר 2018 (בגיל 93) 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה    צבא הגנה לישראל  מגן דוד אדום
 תקופת הפעילות:  1949–1984 (כ־35 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין אספקה ראשי  היועץ הכספי לרמטכ"ל  ראש אגף אפסנאות
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש     מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל השק"ם, יו"ר הוועד הפועל וממלא מקום נשיא מגן דוד אדום
 
יוחנן גור (4 במרץ 1925 – 18 בנובמבר 2018) היה איש צבא ישראלי, שסיים את שירותו בצה"ל בדרגת אלוף, לאחר שכיהן כראש אגף אפסנאות.
פורום פרישה לאלופים במחנה מטכ"ל, 6 באפריל 1981.
ביוגרפיה

גור נולד בביאליסטוק שבפולין. בשנת 1941 הצליח להימלט מפני הצבא הגרמני למרכז רוסיה. בשנים 1943–1945 לחם בגרמנים בשורות הצבא האדום. לאחר מלחמת העולם השנייה ניסה להעפיל לארץ ישראל אך גורש על ידי שלטון המנדט למחנות המעצר בקפריסין בהם שהה כשנה וחצי והצטרף לארגון ההגנה.
ב-1949 התגייס לצה"ל ושירת בתפקידים שונים במפקדת קצין ציוד וחימוש ראשי ובאגף האפסנאות (אג"א). במבצע קדש היה קצין אפסנאות בחטיבת חי"ר. בשנת 1957 מונה לעוזר קצין אפסנאות של פיקוד הדרום, בשנים 1959–1960 למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בשנת 1960 מונה לקצין אפסנאות בחטיבת שריון ובשנים 1963 עד 1966 כיהן כקצין אפסנאות של פיקוד דרום. במלחמת ששת הימים שירת באוגדה 38 בפיקוד אריאל שרון, לאחר המלחמה שימש כמפקד יחידת פינוי שלל בחצי האי סיני. בשנת 1968 מונה לראש ענף תכנון וכוננות וראש ענף תחזוקה באג"א. ב-1969 מונה לראש מחלקת תחזוקה ובשנת 1973 התמנה לקצין אספקה ראשי, תפקיד בו כיהן בתקופת מלחמת יום הכיפורים.
בנו של גור, יורם נהרג במהלך מלחמת יום הכיפורים, כששירת בצוות "טנק הצוערים" שנפגע בקרב החווה הסינית וצוותו נעדר. לאחר הקרבות, יצא יוחנן גור למסע חיפושים ממושך של מספר חודשים, שהסתיים רק לאחר מציאת שרידי בנו ושניים מחבריו לצוות בחולות סיני, והעברת שרידי גופתו של איש הצוות הרביעי חודשים מספר לאחר מכן.
בשנת 1975 מונה ליועץ הכספי לרמטכ"ל ולראש אגף התקציבים. בשנת 1978 קודם לדרגת אלוף ומונה לראש אגף אפסנאות תפקיד בו כיהן עד 1984.
במהלך שירותו הצבאי, סיים גור לימודים גם במכללה לביטחון לאומי.
ביוגרפיה > לאחר השחרור מצה"ל

לקראת שחרורו, קיבל גור הבטחה להתמנות למנכ"ל השק"ם, אולם בהצבעה חשאית בדירקטוריון החברה הועדף המנכ"ל בפועל, יהודה נאות, על פניו, והוא זכה בתפקיד רק באפריל 1984 כאשר נאות עבר לתפקיד היו"ר.
ביוגרפיה > לאחר השחרור מצה"ל > מגן דוד אדום

בין השנים 1993 ל-2005 כיהן כיו"ר הוועד הפועל של מגן דוד אדום ולאחר מכן כממלא מקום נשיא הארגון. יוחנן גור נכנס לתפקידו כסגן נשיא מד"א כשהארגון מצוי תחת מציאות כלכלית קשה ומאתגרת. בשנות פועלו הצליח להוביל לעצמאותו הכלכלית של הארגון תוך פיתוח מגוון שירותים, הגדלת מספר העובדים והמתנדבים והכפלת מספר התחנות. יוחנן יזם והקים את מערכת השליטה והבקרה במד"א ואת מערך המחשוב המבצעי והניהולי, פרויקט 'יורם' על שמו של בנו, סג"ם יורם גור, שנפל בקרבות במלחמת יום הכיפורים. תוכניות העבודה של יוחנן ושיטות הפעולה שלו מיושמות במד"א עד היום.
בין תפקידיו במד"א שימש גם כמנכ"ל מד"א בשנים 1994-1995.
עמדותיו

בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובע שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.
ביאורים

↑  מימין לשמאל: אלוף יהושע שגיא ראש אגף מודיעין, אלוף יעקב אבן מפקד המכללה לביטחון לאומי, אלוף דני מט מתאם הפעולות בשטחים, תא"ל צבי שור (קצין) היועץ הכספי לרמטכ"ל, אלוף יוחנן גור ראש אגף אפסנאות. צילום: דובר צה"ל, ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
הערות שוליים

↑  ניבה לניר, המכולת של אבא, דבר, 8 ביולי 1983
↑  בהצבעה דראמטית בשקם גבר נאות על גור, דבר, 11 ביולי 1983
↑  יוחנן גור מנכ"ל השקם, יהודה נאות - היו"ר, מעריב, 4 באפריל 1984
↑  מד"א - היסטוריה, באתר www.mdais.org
↑  אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004
| מגן דוד אדום |
| --- | --- | --- |
| מייסדים | משולם ליבונטין • חיים אלפרין • משה רבינוביץ' • ישעיהו אליהו • חיים לייבוביץ • משה פרנקל • ברוך ניסנבוים • אריה אלוטין |  |
| נשיאים | יהודה סקורניק • נועם יפרח • אבי זהר |  |
| מנכ"לים | מרדכי פן • יצחק שני • בן-ציון טחן • אשר דר • אריאל יהלומי • חיים דגן • עמיצור כפיר • רוני ליכטנשטיין • יחיאל חמי •  נתן כהן •  יעקב אדלר • יוחנן גור • עמוס לוריא • אבי זהר • אלי בין |  |
| שונות | קריית מד"א • חוק מגן דוד אדום • נוער מד"א • יחידת האיתור הבינלאומית |  |
| מיזמים | נאמן חיים • פרויקט מחויבות אישית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411555005171  VIAF: 8078156223634105400005   WorldCat (עם VIAF): 8078156223634105400005 
יוחנן גור ב-2015
גור חוגג את יום הולדתו ה-90 עם משפחתו
כרישטיח ארך אף

| כרישטיח ארך אף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: זנבתנאים
משפחה:: כרישטיחיים
סוג:: Eucrossorhinus
מין:: כרישטיח ארך אף
שם מדעי
 Eucrossorhinus dasypogon ‏בליקר, 1867
תחום תפוצה

כרישטיח ארך אף[דרוש מקור] (שם מדעי: Eucrossorhinus dasypogon) הוא מין של כריש ממשפחת הכרישטיחיים שבסדרת הזנבתנאים המצוי בשוניות אלמוגים שלחופי צפון אוסטרליה, גינאה החדשה ודרום-מזרח אסיה הוא ידוע ביכולת הסוואה מעולה.
אורכו של הכריש עד 125 ס"מ אך ייתכן שנמצאו פרטים באורך 3.7 מ' משקל ויכול להגיע ל-50 ק"ג והוא בעל גוף גדול בצבע אפור עם כתמים חומים לאורך הגוף ובעל סנפירי גב גדולים כתומים. הכריש מתמחה בהסוואה והוא דומה לקרקעית הים בצורתו וצבעו. הראש שטוח ובעל שלוחות המזכירות אצות לאורך הראש והגוף. הפה עצום ויכול לשאוב כל דג קטן שיחלוף לידו.
הכריש מצוי בשוניות ומחכה במארב לטרף כמו דגי גרם, סרטנים, סילוניות ודגי סחוס קטנים יותר. כרישים גדולים יכולים לטרוף גם כרישים אחרים באורך 1 מ'. הם גם לא בוחלים בקניבליות. הטרף נשאב פנימה במהירות היישר אל הקיבה. אם הטרף לא מתקרב אל הכריש הוא משתמש בזנבו כדי להיראות כמו דג קטן, מה שעוזר להפחית את חשש הדגים מהכריש המוסווה.
הערות שוליים

↑  כרישטיח ארך אף באתר הרשימה האדומה של IUCN
כמיליא ג'ובראן

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בת 62 בערך) עַכּוֹ, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל, צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 כלי נגינה:  עוד 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק לטין 
 www.kamilyajubran.com
 
כמיליא ג'ובראן (בערבית: كميليا جبران; נולדה ב-18 בספטמבר 1962) היא זמרת, מוזיקאית ופזמונאית ערביה-ישראלית, המגדירה עצמה כפלסטינית.
ביוגרפיה

ג'ובראן נולדה בעכו. אביה אליאס הוא מורה למוזיקה ובונה כלי נגינה מסורתיים, בפרט עוד. אחיה, חאלד, גם הוא מוזיקאי. קורות המשפחה הובאו בסרט התיעודי "Telling stirngs" ('מיתרים חושפים') המעלה סוגיית הפערים הבין דוריים וכן עוסק בשאלת הזהות התרבותית בישראל.
ב-1981 עם מעברה לירושלים ובמקביל ללימודי עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, גיבשה ג'ובראן את זהותה והחל לחקור במורשת תרבותית זו.
במסגרת תהליך אישי זה פגשה את סעיד מוראד (سعيد مراد), מייסד להקת "סאברין" ('סבלניים'), והצטרפה ללהקה שנתיים לייסודה במהלך 1982, ובכך הייתה לילידת מדינת ישראל היחידה בקבוצה.
ב-2002 העתיקה את מרכז פעילותה לאירופה.
קריירה

ג'ובראן מנגנת בעוד ובקאנון בין היתר. בשנים 1982 – 2002 הייתה הזמרת המובילה בלהקת סאברין.
החל משנת 2002 מופיעה עצמאית ובמגוון שיתופי פעולה עם מוזיקאים מרחבי העולם בהם ורנר האסלר.
ב-2013 הופיעה לצד טום מורלו וג'וליאן אסאנג' כאורחת בחדשיר "Multi_Viral" מאת להקת Calle 13.
דיסקוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. רשימה חלקית.
וואמיד'ון (وميض 'הבזק') – 2006
מקאן (مكان 'מקום') – 2009
עם להקת סאברין
"דוחאן אל ברקין" (دخان البراكين 'הרי געש מעשנים') – 1984
"מאות א-נאבי" (موت النبي 'מות הנביא') – 1988
"ג'אי אל חאמאמו" (جاي الحمام 'היונים') – 1994
כרישועל שיטן

| כרישועל שיטן |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: עמלצאים
משפחה:: כרישועליים
סוג:: כרישועל
מין:: כרישועל שיטן
שם מדעי
 Alopias pelagicus
תחום תפוצה


כְּרִישׁוּעָל שַׁיְטָן (שם מדעי: Alopias pelagicus) הוא מין כריש ממשפחת הכרישועליים המצוי בים הפתוח לאורך האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי באזורים טרופיים וסובטרופיים. לעיתים רחוקות הוא נמצא סמוך לחופים. עקב כך הוא קיבל את שמו.
כריש זה הוא הקטן בבני משפחתו אך עדיין מגיע לאורך ממוצע של 3 מטר ולמשקל 70 קילוגרם. האורך המרבי של זכרים הגיע לאורך 3.5 מ' ושל נקבות ל-3.8 מ' והמשקל המרבי מגיע ל-88 ק"ג. לכריש זה גוף גדול וזרים בצבע כחול-כהה ועם בטן בהירה, המזכיר את גופו של עמלץ כחול אך הוא בעל סנפירים רחבים ומחודדים, וחוטם חד וקצר. בניגוד לעמלץ הכחול, לכריש זה אין שיניים הבולטות החוצה, פיו סגור רוב זמנו והוא בעל זנב גבוה מאוד ומחודד, מה שעוזר לו להרוג את טרפו. הכריש משריץ צאצאים חיים.
הכריש שוחה לאורך האוקיינוסים וניזון מלהקות דגים קטנים יותר, אותם הוא הורג בעזרת שחייה מהירה ופגיעה בהם עם הזנב הגבוה, אך לעיתים הוא נתפס ברשתות גדולות בשל התנהגות זו. מבדיקת קיבתו נראה שהוא ניזון בעיקר מסטומיי תהומות, ברקודות וגמפיליים החיים באזור הדמדומים.
הערות שוליים

↑  כרישועל שיטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי ברוניי–טורקיה

| יחסי ברוניי–טורקיה |
| --- | --- |
ברוניי: טורקיה


ברוניי: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 783,562
אוכלוסייה
463,629: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 12,659
משטר
סולטנות: משטר נשיאותי

יחסי ברוניי–טורקיה הם היחסים הדו-צדדיים בין ברוניי לטורקיה. טורקיה מחזיקה בברוניי שגרירות בבנדר סרי בגוואן מאז 15 באוקטובר 2013. ברוניי פתחה את שגרירותה באנקרה ב-8 בינואר 2014.