stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישכר תמר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  אוגוסט 1896 זדונסקה וולה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  28 בפברואר 1982 (בגיל 85) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 בפברואר 1982 
 צאצאים:  דוד תמר 
 
הרב ישכר תָּמָר (במקור: תֶּמֶר; ביידיש: טעמער; זדונסקה וולה, אלול ה'תרנ"ו, 1896 – תל אביב ה' באדר ה'תשמ"ב, פברואר 1982) היה רב בכמה קהילות במערב אירופה ובתל אביב. בהשקפותיו השתייך לציונות הדתית. חיבר פירוש ארוך לתלמוד הירושלמי בשם עלי תמר.
ביוגרפיה

נולד בזדונסקה וולה שבפולין למייטא ור' צבי הירש, מצאצאי רבי נתן נטע שפירא בעל "מגלה עמוקות" ומצאצאי רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר בעל "מגן אברהם". למד בישיבות בפולין ובגליציה. בין רבותיו נמנים הרב שאול משה זילברמן מויירושוב (סב אשתו), הרב מאיר יחיאל הולשטוק האדמו"ר מאוסטרובצה, הרב מאיר דן פלוצקי, ובייחוד הרב פנחס יהושע בומבך מאושפיצין. לאורך חיבוריו שיבץ הרב תמר מדברי רבותיו.
לאחר תקופת לימודיו, וכן הרבצת תורה בעיר מולדתו צ'חאנוב, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היגר לברסלוי שבגרמניה. לאחר מכן, כנראה בשנת תר"פ, הפליג לאנגליה לבקשת הרב ד"ר לאו יונג ועבר בה בין כמה קהילות כתשעה חודשים. בסיום תקופה זו, החל משנת תרפ"ב, שב לברסלוי והחל לכהן בה כרב "קהילת שלום" של יהודי פולין בעיר. לצד עבודתו הרבנית, סייר בספריות אירופאיות רבות, במטרה להרחיב את השכלתו המחקרית. כן שימש מרצה לתלמוד ב"בית המדרש לתלמוד" של הרב ד"ר יונה כהן בברסלוי.
בתרצ"ג (1933), עם עליית השלטון הנאצי בגרמניה, עלה לארץ ישראל בסיועו של הראי"ה קוק, התיישב בתל אביב ושימש שם כרב בית הכנסת "עונג חיים" בשכונת פלורנטין, במשך כחמישים שנה, עד לפטירתו. אשתו וילדיו קיבלו את אישור העלייה רק כשנה אחרי שעלה ארצה. באותה תקופה התגורר בבית אבי חותנו, הרב שאול זלמן זילברמן מויירושוב, והושפע ממנו רבות.
הרב תמר עסק רבות בתלמוד הירושלמי, עליו חיבר את הפירוש 'עלי תמר'. פירושו הוא לקט נרחב של הערות מסוגים שונים: הערות למדניות, הערות הלכתיות, הערות היסטוריות ומדעיות, הערות בלשון חז"ל ואחרות, כסדר התלמוד הירושלמי. עם זאת, ספרו הגדול לא נערך במטרה להוצאה לאור, והכרך הראשון נדפס לראשונה בידי בני משפחתו בשנה ה-83 לחייו. את הספר ערך חתנו הרב אברהם צבי רבינוביץ, ומהדורתו החדשה פורסמה על ידי נכדו, הרב משה אליעזר רבינוביץ', רבו של היישוב בית חגי. על פירוש זה זכה הרב תמר בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית לשנת תש"מ. פירושו הוכנס לפרויקט השו"ת.
הרב תמר נפטר בתל אביב בה' באדר ה'תשמ"ב (1982).
ספרייתו של הרב תמר נתרמה לספריית ישיבת הר עציון.
משפחתו

הרב תמר נשא את שרה פריידל (נפטרה בשנת ה'תשמ"ט), בת מינדל והרב אברהם צבי זילברמן, רבה של פראשקה (נספה בשואה), בנם של חנה והרב שאול משה זילברמן. מנישואים אלה, נולדו לו כמה צאצאים:
יעקב קופיל – נישא למרים. בנם אליעזר תמר נספה באסון מחניים בעת שירותו הצבאי
פרופ' דוד תמר – חוקר היסטוריה יהודית
חנה – נישאה לרב אברהם צבי רבינוביץ', אביו של הרב משה אליעזר רבינוביץ' הרב הנוכחי של היישוב בית חגי
מרים
אביבה הדסה – נישאה לאברהם יצחק ניסנבוים (נפטרה בשנת התשמ"ד)
לקריאה נוספת

הרב אברהם צבי רבינוביץ, 'עם הספר' – תולדות המחבר, עלי תמר – על סדר נזיקין ומסכת נדה, הוצאת עתיר תשמ"ג
דוד תמר, 'על הראי"ה קוק ב"עלי תמר"', זיכרון ראי"ה, עורך: יצחק רפאל, הוצאת מוסד הרב קוק תש"מ, עמ' רטו-רכד
הנ"ל, 'בית אבא ז"ל', אשכולות תמר, ירושלים תשס"ב, עמ' 375–387
הנ"ל, 'ארץ ישראל ומדינת ישראל ב'עלי תמר' – על דמותו ופועלו של הגאון רבי ישכר תמר', שם, עמ' 365–371
הערות שוליים

↑  קורות חייו, ב"פורום אוצר החכמה".
↑  ישיבת הר עציון: הספרייה.
↑  מודעת אבל עם פטירתה, מעריב, 31 בינואר 1989
↑  דף העד על אודותיו, באתר יד ושם
↑  https://www.archives.gov.il/, www.archives.gov.il
↑  נרשמו לנשואין בתל אביב, הצופה, 14 בספטמבר 1948
↑  על ספרו של בנו "אשכולות תמר" באתר סימניה.
↑  מודעת אבל עם פטירתה, מעריב, 17 באוגוסט 1984
| פרשני התלמוד הירושלמי |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-16 | רבי שמואל יפה אשכנזי • רבי אלעזר אזכרי • רבי שלמה סיריליו |  |
| המאה ה-17 | רבי יהושע רפאל בנבנישתי (שדה יהושע) • רבי משה בן שלמה אבן חביב |  |
| המאה ה-18 | רבי אליהו מפולדא • רבי דוד פרנקל (קרבן העדה) • רבי יעקב כהנא • רבי משה מרגלית (פני משה) • הגאון מווילנה • רבי נחום טרייביטש (שלום ירושלים) |  |
| המאה ה-19 | רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין • רבי אברהם אשכנזי (נחמד למראה) • רבי מאיר מארים שאפיט • רבי יוסף שאול הלוי נתנזון • רבי יהושע אייזיק שפירא (נועם ירושלמי) • רבי יעקב דוד וילבסקי (הרידב"ז) • רבי ישראל משקלוב |  |
| המאה ה-20 | רבי יחיאל בר לב • רבי ישראל חיים דייכס • רבי חיים קניבסקי • רבי יצחק אייזיק קרסילשציקוב • רבי חיים אלעזר שפירא • רבי שאול ליברמן • רבי ישכר תמר • רבי משה פיינשטיין |  |
| פירושים אבודים | הרמב"ם • רבי יהודה בר יקר • רבי מנחם זמבה |  |
| פירושים שלא פורסמו | רבי משה זכות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592845905171  ISNI: 0000 0000 3316 0183  LCCN: n92061490  VIAF: 31192228   WorldCat (עם VIAF): 31192228
חננאל אתרוג

| --- | --- |

 לידה:  1965 (בן 60 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרב צבי ישראל טאו, הרב יהושע צוקרמן, הרב מרדכי שטרנברג.
 תלמידיו:  נעם יעקב בן נון
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת שבי חברון
 
הרב חננאל אתרוג (נולד בשנת 1965) הוא ראש ישיבת שבי חברון.
קורותיו

נולד בירושלים למנחם ולחוה אתרוג (קימלמן). למד במדרשית נעם, בישיבת שבי חברון ובישיבת מרכז הרב. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני. לאחר נישואיו חזר לישיבת שבי חברון כר"מ. כמו כן לימד בישיבת ניר קריית ארבע ובישיבת מעלה חבר.
ב-2003, אחרי אירוע מוחי שעבר ראש הישיבה הרב משה בלייכר, מונה לממלא מקומו. מלמד בישיבה גמרא, אמונה ותנ"ך.
נשוי לנעמה לבית ציפסר אשר מנהלת את המדרשה "שירת חברון" בקריית ארבע ומתגורר בקריית ארבע.
גיסו הוא הרב אוריאל עיטם ראש ישיבת ירוחם.
ספריו

כנפי יונה – פירוש על ספר יונה
המסילה העולה בית אל  – עיון באגדות החורבן
בסוד קדושים – עיון באגדות חז"ל
אוגדת יערה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  אוגדת מילואים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2024–הווה
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד העורף
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 
אוגדת יערה (או "מפקדת יערה") היא אוגדת חי"ר קלה במילואים הכפופה לפיקוד העורף ומצויה בתהליכי הקמה. האוגדה הוקמה כלקח מהמהומות בישראל בזמן מבצע שומר החומות ועתידה לפעול לאבטחת צירים מרכזיים בשטח מדינת ישראל בשעות חירום ולהתמודד עם מהומות, הפרות סדר או אירועי פח"ע. חטיבות האוגדה אחראיות בחירום על מרחב העורף כאשר ייעודם הוא פעילות ככוח לוחם בעורף להגנת יישובי הגבול וסיוע לתושבי היישובים בשעת חירום. כמו כן פועלת באוגדה פלוגת חוד פיקודית של יס"ר (יחידת סריקה לחללים)
היסטוריה

הרעיון להקמת חטיבות האוגדה החל לאחר המהומות במבצע שומר החומות, ומתוך ההבנה כי קיים חשש שבאירועי חירום, ייחסמו צירים מרכזיים בשל הפרות סדר, מהומות, ואירועי פח"ע מצד תושבי הכפרים הערבים הסמוכים לצירים ובכך תפגע יכולת ההובלה והשינוע של כוחות צה"ל לאזורי הלחימה.
בעקבות כך, גדודי החי"ר במילואים שפעלו עצמאית תחת פיקוד העורף אוחדו לשתי חטיבות, חטיבת החי"ר הצפונית האחראית על מרחב הצפון, וחטיבת דניאל שאחראית על מרחב הדרום.
בנוסף לחטיבות, בעקבות טבח שבעה באוקטובר הוקמה לראשונה יחידת הניוד "הר ציון 0710", יחידת ניוד במילואים המורכבת מבעלי רכבי שטח 4X4 פרטיים שתפקידה לנייד כוחות לוחמים במהירות המרבית למוקדי חיכוך, לחימה, חירום או אסון לאומי.
בנוסף לתפקידה של האוגדה כאוגדת הגנה ליישובי העורף, משמשות חטיבות האוגדה ככוח לוחם למשימות ביטחון שוטף בשטחי יהודה ושומרון ולהחלפת וריענון כוחות מילואים אחרים.
מבנה

| יחידות אוגדת יערה> תג | יחידות אוגדת יערה> שם | יחידות אוגדת יערה> מספור | יחידות אוגדת יערה> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
חטיבות מילואים
|  | חטיבת החי"ר הצפונית | 5692 | חטיבת חיל רגלים |
|  | חטיבת דניאל | 6050 | חטיבת חיל רגלים |
יחידות נוספות
|  | יחידת הר ציון 0710 | 4096 | יחידת הניוד של פיקוד העורף |
מפקדים

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| תא"ל (במיל') יאיר ברקת | 2024-הווה | מפקד האוגדה הראשון ומפקדה במלחמת חרבות ברזל |
ראו גם

חטיבת דניאל
חטיבת החי"ר הצפונית
הערות שוליים

1 2  יואב זיתון, ממלחמה ללחימה: הפשיטות הקטלניות, וסימני שלטון פלסטיני חלופי לחמאס | תמונת מצב, באתר ynet, 25 בפברואר 2024
↑   יחידת 'הר ציון' שהוקמה ב-7 באוקטובר – בתרגיל מיוחד, באתר צה"ל, 16 במאי 2024
↑  שמעון כהן, מתגייסים עם רכב השטח לסייע לכוחות צה"ל, באתר ערוץ 7, 26 ביוני 2024
| ישראל אוגדות צה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | אוגדת הבשן (210)  • עוצבת הגליל (91)  • עוצבת געש (36)  • עוצבת המפץ (146)  |  |
| פיקוד המרכז | אוגדת אזור יהודה ושומרון (877)  • אוגדה 96 • עוצבת האש (98)  • עוצבת הבזק (99)  • האוגדה המזרחית |  |
| פיקוד הדרום | אוגדת עזה (143)  • עוצבת אדום (80)  • עוצבת הפלדה (162)  • עוצבת סיני (252)  |  |
| פיקוד העורף | אוגדת יערה |  |
| אוגדות צה"ל שפורקו | במאה ה-20: אוגדה 440  • אוגדה 77 • אוגדה 84 • אוגדה 85  • יק"ל  בשנת 2004: אוגדת יהודה  • אוגדה 81 • אוגדה 220  • עוצבת אתגר  • אוגדה 194  אחרי 2004: עוצבת עמוד האש  • עוצבת עידן  |  |
3 במרץ

3 במרץ הוא היום ה-62 בשנה (63 בשנה מעוברת), בשבוע ה-9 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 303 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1353 – ברן מצטרפת לקונפדרצית שווייץ
1845 – פלורידה היא המדינה ה-27 שמצטרפת לארצות הברית
1849 – נוסדה מחלקת הפנים של ארצות הברית
1857 – צרפת ובריטניה מכריזות מלחמה על סין
1878 – בולגריה זוכה בעצמאות מהאימפריה העות'מאנית
1886 – בבוקרשט נחתם חוזה שלום בין סרביה לבולגריה
1912 – נוסדה הדסה, הסתדרות נשים ציוניות באמריקה
1918 – ברית המועצות מכירה בתנאי חוזה ברסט-ליטובסק
1923 – יוצא לאור הגיליון הראשון של ה"טיים מגזין"
1924 – הפרדת הדת מהמדינה בטורקיה
1933 – צונאמי שנגרם בידי רעידת האדמה סנריקואוקי, פוגע בחוף המזרחי של צפון הונשו, והורג כ-3,535 בני אדם
1931 – הקונגרס מאשר את "הדגל זרוע הכוכבים" כהמנון ארצות הברית
1938 – נפט מתגלה בערב הסעודית
1941 – מוצא הצו המורה על הקמת גטו קרקוב
1942 – מלחמת העולם השנייה: מטוסי קרב יפנים מפציצים את ברום שבאוסטרליה המערבית. ישנם למעלה מ-100 הרוגים
1956 – מצרים מעניקה זכות בחירה לנשים
1958 – "פוג'י תעשיות כבדות בע"מ" מכריזה על הדגם הסובארו הראשון, ה"סובארו 360 מיניקאר"
1959 – במסגרת תוכנית פיוניר האמריקאית, שיגור פיוניר 4 לביצוע יעף ליד הירח, והכנסה למסלול הליוצנטרי
1961 – חסן השני מוכתר למלך מרוקו
1962 – מוקמת הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה
1969 במסגרת תוכנית אפולו האמריקאית, שיגור משימת אפולו 9, המשימה הראשונה בה היה רכב ירח מאויש
1972 – שיגור החללית פיוניר 10 לחקור את צדק (2 במרץ זמן מקומי)
1985 – מסתיימת שביתת הכורים בבריטניה
1986 – חברת IBM מתחילה להפיץ את המחשב הנייד (לפ-טופ) הראשון
1996 – 19 ישראלים נרצחים בפיגוע התאבדות של חמאס באוטובוס מספר 18 בירושלים
2005 – הטייס וההרפתקן סטיב פוסט השלים, לראשונה בהיסטוריה, טיסה סביב העולם ללא עצירות וללא תדלוק ביניים. המסע שאורכו 40,234 ק"מ הושלם תוך 67 שעות ו-2 דקות
2018 – כוחות הביטחון של בחריין עצרו 116 חשודים בפעילות טרור שקיבלה הדרכה ותמיכה ממשמרות המהפכה של איראן וחזבאללה, במהלך מבצע רחב היקף
נולדו

1455 – ז'ואו השני, מלך פורטוגל (נפטר ב-1495)
1709 – אנדריאס זיגיסמונד מרגרף, כימאי גרמני (נפטר ב-1782)
1756 – דייוויד קולינס, קצין נחתים בריטי ופרקליט ניו סאות' ויילס (נפטר ב-1810)
1803 – אלכסנדר-גבריאל דקאן, צייר צרפתי (נפטר ב-1860)
1823 – דיולה אנדראשי, מדינאי הונגרי (נפטר ב-1890)
1831 – ג'ורג' פולמן, תעשיין ממציא ויזם אמריקאי (נפטר ב-1897)
1845 – גאורג קנטור, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1918)
1847 – אלכסנדר גרהם בל, ממציא (נפטר ב-1922)
1862 – סיידי אמריקאן, ממקימות המועצה הלאומית של נשים יהודיות (נפטרה ב-1944)
1911 – ג'ין הארלו, שחקנית קולנוע אמריקאית (נפטרה ב-1937)
1923 – אלברט אלמוזנינו, אמן ישראלי רב-תחומי (נפטר ב-2020)
1924 – טומיאיצ'י מוריאמה, ראש ממשלת יפן
1924 – ליס אסיה, זמרת פופ שווייצרית יהודיה, זוכת אירוויזיון 1956 (האירוויזיון הראשון) כנציגת שווייץ (נפטרה ב-2018)
1925 – צבי זמיר, אלוף פיקוד הדרום בשנים 1962–1965 וראש המוסד בשנים 1968–1974 (נפטר ב-2024)
1926 – אברהם גרינזייד, יושב ראש ארגון ותיקי הַוֵּטֵרָנִים בישראל, חבר מועצת העיר רחובות (נפטר ב-2024)
1929 – מרדכי אליהו, הראשון לציון, הרב הראשי הספרדי (נפטר ב-2010)
1930 – יון איליאסקו, נשיא רומניה
1933 – לי רדזיוויל, אשת חברה אמריקאית, מנהלת יחסי ציבור ושחקנית (נפטרה ב-2019)
1934 – דליה דורנר, שופטת בית המשפט העליון
1935 – ז'ליו ז'לב, פוליטיקאי וסופר בולגרי (נפטר ב-2015)
1937 – חיים לוין, כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער (נפטר ב-2024)
1939 – אדיר זיק, שדרן רדיו ועיתונאי ישראלי (נפטר ב-2005)
1941 – ולאדו מילוניץ', אדריכל ממוצא קרואטי שהתגורר בפראג (נפטר ב-2022)
1943 – תרצה יובל אלחנתי, עורכת האוניברסיטה המשודרת בגלי צה"ל (נפטרה ב-2000)
1945 – ג'ורג' מילר, במאי קולנוע אוסטרלי
1946 – רפי אדר, מסעדן, קולנוען ומוזיקאי ישראלי
1947 – אוסקר טבארס, כדורגלן ומאמן אורוגוואי
1948 – אהובה עוזרי, זמרת ומוזיקאית ישראלית (נפטרה ב-2016)
1948 – דובי גל, שחקן, קומיקאי ובמאי קולנוע ישראלי
1949 – גרשון היימן, פסל וצייר ישראלי
1949 – יואל קנדה, שחיין ישראלי
1949 – בוני דנבאר, אסטרונאוטית אמריקאית
1951 – קני דלגליש, מאמן כדורגל סקוטי
1953 – זיקו, כדורגלן ברזילאי
1953 – יקיר אביב, שדרן רדיו
1953 – סבאח אל-ח'אלד א-סבאח, ראש ממשלת כווית
1956 – זביגנייב בונייק, כדורגלן פולני
1958 – מירנדה ריצ'רדסון, שחקנית אנגלייה
1961 – זאב נחמה, סולן להקת אתניקס
1965 – אלחי לויט, שחקן ישראלי
1965 – דראגן סטויקוביץ', כדורגלן ומאמן סרבי
1966 – היידי סוודברג, שחקנית אמריקאית
1970 – ג'ולי בואן, שחקנית אמריקאית
1973 – דיאן בודירוגה, כדורסלן עבר סרבי
1980 – אפרת אברמוב, קומיקאית, תסריטאית, עיתונאית ומנחת טלוויזיה ישראלית
1982 – ג'סיקה בייל, שחקנית אמריקאית
1986 – מיכאל מושונוב, שחקן, זמר, מוזיקאי ומנחה טלוויזיה ישראלי
1994 – ג'וי ריגר, שחקנית
1994 – כרמל לוטן, שחקנית ישראלית
1997 – גיל בלנק, שחקן ישראלי
1997 – קמילה קביו, זמרת אמריקאית
1998 – איתמר בירן, גולש סקי אלפיני אולימפי ישראלי
1998 – ג'ייסון טייטום, שחקן NBA בבוסטון סלטיקס
נפטרו

1554 – יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה (נולד ב-1503)
1578 – סבסטיאנו ונייר, הדוכס ה-86 של ונציה (נולד ב-1496)
1703 – רוברט הוק, פיזיקאי אנגלי (נולד ב-1653)
1879 – אדולף אנדרסן, אמן שחמט גרמני (נולד ב-1818)
1938 – שלום שוורצבארד, רוצחו של סימון פטליורה (נולד ב-1886)
1958 – וילהלם צייסר, ראש השטאזי (נולד ב-1893)
1959 – לואיס פראנסיס קריסטלו, בדרן אמריקאי מהצמד אבוט וקוסטלו (נולד ב-1906)
1961 – פאול ויטגנשטיין, פסנתרן אוסטרי (נולד ב-1887)
1983 – ארז'ה, צייר קומיקס בלגי (נולד ב-1907)
1983 – ארתור קסטלר, סופר, הוגה דעות פוליטי ופילוסוף (נולד ב-1905)
1987 – דני קיי, שחקן, זמר וקומיקאי אמריקאי (נולד ב-1911)
1993 – אלברט סייבין, רופא אמריקאי, מפתח חיסון לפוליו (נולד ב-1903)
1994 – יהודה גבאי, שחקן תיאטרון "האהל", סופר ילדים ומייסד מוזיאון התיאטרון בתל אביב (נולד ב-1906)
2002 – אליהו סבירסקי, אנטומולוג ישראלי וחתן פרס ישראל (נולד ב-1921)
2005 – רינוס מיכלס, מאמן כדורגל הולנדי (נולד ב-1928)
2017 – רמון קופה, כדורגלן צרפתי (נולד ב-1931)
2020 – הנרי קוב, אדריכל אמריקאי (נולד ב-1926)
2021 – מדאה אברהמיאן, צ'לנית ארמנית (נולדה ב-1932)
2021 – ניקולה פאג'ט, שחקנית אנגלייה (נולדה ב-1945)
2021 – מיקי קאופמן, יועץ שיווק ותקשורת, כותב ומספר סיפורים (נולד ב-1950)
2022 – יונה פישר, אוצר ומבקר אמנות ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד ב-1932)
2023 – אלכס זילוני, מראשוני שירות האוויר של ההגנה וממייסדי חיל האוויר הישראלי (נולד ב-1916)
2023 – קנזאבורו אואה, סופר יפני חתן פרס נובל לספרות (נולד ב-1935)
2024 – בוב הריסון, כדורסלן אמריקאי (נולד ב-1927)
2025 – דורי גולד, איש אקדמיה ודיפלומט ישראלי (נולד ב-1953)
חגים ואירועים החלים ביום זה

בולגריה – יום השחרור
גאורגיה – יום האם
יפן – הינה מאצורי: פסטיבל הבובות הלאומי (נודע גם כ"יום הנשים")
2 במרץ – 4 במרץ
מרץ
לוח אירועים שנתי
אלכסנדר גרהם בל
רוברט הוק
הרז'ה
סליחות

ערך זה עוסק במנהג יהודי. אם התכוונתם לשיר של לאה גולדברג, ראו .
אמירת סליחות בכותל המערבי
רחבת הכותל המערבי מלאה במעמד אמירת סליחות בערב יום הכיפורים תשע"א 2010
שלט באשדוד על אירוע הסליחות המרכזי בעיר
סליחות הן קטעי פסוקים, תפילות ופיוטים, שנאמרים ביום הכיפורים ולקראתו (בחודש אלול ובעשרת ימי תשובה), ובתעניות ציבור. במרכז אמירת הסליחות עומדת הזכרת י"ג מידות הרחמים, ותוכנן העיקרי הוא הבעת חרטה ובקשה לסליחה ולמחילה על העוונות. בנוסף לכך, חלק מפיוטי הסליחות הם קינות על החורבן ועל הגלות, ותפילה לשיבה לארץ ישראל ולגאולה. בדרך כלל, נושאות הסליחות הספרדיות אופי אישי ותוכנן הוא אפסות האדם מול בוראו ובקשת מחילה פרטית. לסליחות האשכנזיות, לעומתן, אופי לאומי יותר והן עוסקות לא מעט בזיקה שבין כפרתו הכללית של עם ישראל לגאולה.
השימוש במילה "סליחות" ללא פרוט, מכוון לקטעים הנאמרים בחודש אלול, ובעשרת ימי תשובה. ראו פירוט על סליחות נוספות תחת הכותרת סליחות במועדים אחרים.
התפתחות מנהג הסליחות

דרך היווצרות הסליחות אינה ידועה. ייתכן שמעמדים מיוחדים של בקשת רחמים התקיימו כבר בתקופת בית שני ובתקופת התלמוד, אך אין עדויות מתקופות אלה על מעמדי סליחות בצורה המוכרת כיום. גם מפייטני ארץ ישראל הקלאסיים (יניי, אלעזר בירבי קליר) לא ידועות כל עדויות על אמירת סליחות או כתיבת פיוטי סליחות. כתיבת סליחות מתועדת לראשונה אצל פייטני איטליה במאה התשיעית (שפטיה בן אמיתי, סילנו, אמיתי בן שפטיה) ואצל חכמי בבל במאה העשירית, כרב סעדיה גאון. אולם בתקופה זאת כבר מופיעות הסליחות כדבר מובן מאליו, ובסדר רב עמרם גאון וסידור רב סעדיה גאון סליחות הן חלק מרכזי בתפילות יום הכיפורים ושאר התעניות, ואף מוגדרות על ידם כ"חובת היום".
אמנם, בתקופת הגאונים היו שני מעמדי תפילה שונים ונפרדים, ועקב התערבותם במנהג המאוחר, לעיתים מכנים את שניהם בטעות "סליחות". האחד, המכונה "סליחות" היה מבוסס על אמירת י"ג מידות הרחמים שוב ושוב (תמיד עם הקדמה מתאימה), כאשר נאמרו פיוטי סליחות מיוחדים בין אמירה אחת למשנה. בסוף המעמד נאמר וידוי. מעמד זה נערך רק ביום הכיפורים ובתעניות ציבור, והוא נאמר בתוך חזרת הש"ץ (ביום הכיפורים בברכת קדושת היום, ובתעניות בברכת סלח לנו). בחודש אלול ובעשרת ימי תשובה נערכו מעמדי תפילה אחרים באשמורת הבוקר, שכונו "רחמין" או "אשמורות". מעמדים אלה, בניגוד לסליחות, אינם משולבים בתפילת החובה. במעמדים אלה לא נאמרו י"ג מידות שוב ושוב, ועיקרם היה אמירת פסוקים ותחינות פשוטות, ולעיתים גם פיוטים בתבניות בסיסיות (בעיקר ליטניות), אך ללא פיוטים מורכבים.
ברבות השנים התערבו שני המעמדים. אל הסליחות נוספו קטעים מהרחמין, ומאידך החלו באמירת י"ג מידות ופיוטי סליחות גם במעמדי התפילה באשמורת הבוקר בימי אלול ובעשרת ימי תשובה. גם לאחר תערובת זו, עדין ניתן היה להפריד בין החלקים כל עוד נאמרו הסליחות בחזרת הש"ץ, שכן את קטעי התחנונים והרחמין לא שלבו בחזרת הש"ץ אלא אמרו אותן במסגרת תחנון שלאחר תפילת העמידה. אולם, לאחר שבמרבית הקהילות העבירו גם את הסליחות לאחר תפילת העמידה, הלך והטשטש ההבדל בין שני החלקים. במנהגי הספרדים לחודש אלול, משולבים קטעי רחמין וקטעי סליחות עד לבלי היכר, אך במנהגי האשכנזים (וכן בסליחות הספרדיות לתעניות ציבור) ניתן עדין להבחין בין שני החלקים: בתחילה נאמרות סליחות, ולאחר הווידוי עוברים לקטעי הרחמין. בהזדמנויות שונות נוהגים האשכנזים לומר רק את חלק הסליחות ולהשמיט את חלק הרחמין, כך לפי דעות שונות משמיטים את הרחמין אם יש ברית מילה.
זמני אמירת הסליחות באלול ותשרי > הימים בהם מתחילים לומר סליחות

בימי הגאונים נהגו לומר רחמין רק בעשרת ימי תשובה, וכך נהגו במרכזים הרוחניים בבבל; לעומתם, היו מקומות מעטים בהם נהגו לומר רחמין מתחילת חודש אלול. מנהג הגאונים היה לומר רחמין גם בימי ראש השנה ובשבת שובה.
בתקופת הראשונים היו מנהגים שונים: חלק התחילו לומר מראש חודש אלול, חלק מיום ט"ו באלול, שהוא מחציתו של החודש, או מכ"ה באלול יום שבו על פי המסורת נברא העולם.
בסוף תקופת הראשונים נתקבל המנהג בקהילות הספרדים וביהדות תימן לומר סליחות מתחילת חודש אלול וכן בעשרת ימי תשובה. בראש חודש אלול עצמו לא אומרים סליחות. ככל שמתקרבים לראש השנה, כך רבים יותר נזהרים לקום לסליחות, ויש המקפידים במיוחד בעשרת ימי תשובה.
מנהג האשכנזים, להתחיל לומר סליחות במוצאי שבת שלפני ראש השנה, ובתנאי שיספיקו לומר סליחות ארבעה ימים לפני ראש השנה. כלומר, אם ראש השנה חל ביום חמישי או בשבת, מתחילים לומר סליחות במוצאי שבת הסמוך לראש השנה. אבל אם ראש השנה חל ביום שני או שלישי, מתחילים לומר סליחות במוצאי שבת שלפני כן.
המנהג לומר סליחות בראש השנה ובשבת שובה נתבטל כמעט לגמרי.
מנהג יהודי איטליה להתחיל סליחות תמיד ביום ב' או ה' לפני ראש השנה. אם חל ראש השנה ביום שני בשבת, מתחילים בשני שלפניו. חל ר"ה בג' בשבת, מתחילים ביום ב' שבוע וחצי לפניו. חל ר"ה בה' בשבת, מתחילים בחמישי שלפניו. חל ר"ה בשבת, מתחילים ביום שני.
זמני אמירת הסליחות באלול ותשרי > הימים בהם מתחילים לומר סליחות > ליל סליחות

ליל הסליחות (ביידיש סליחות נאכט, מבוטא: סלִיחֶס נַאכט) הוא שמו של המועד וכינוס התפילה במוצאי שבת שלפני ראש השנה, כמנהג יהדות אשכנז כולל החסידים, אף שנוסח הפיוטים שונה במקצת בין הקהילות. לעומת מנהגי הספרדים ויהדות תימן, האשכנזים נוהגים להתחיל לומר את הסליחות תמיד במוצאי שבת, ובלבד שיהיו לפחות ארבעה ימי אמירת סליחות לפני ראש השנה. על כן, אם ראש השנה חל בחציו השני של השבוע (ביום ה' או בשבת), מתחילים לומר את הסליחות בתחילת השבוע שחל בו ראש השנה, ואם ראש השנה חל בחציו הראשון של השבוע (ביום ב' או ג'), בתחילת השבוע הקודם. בהרבה קהילות, ליל הסליחות שאומרים בו את הפיוט "במוצאי מנוחה קדמנוך תחילה", הוא מהימים הבולטים שבסליחות אלו.
נהגו להתכנס בהם במניין יחיד והמוני, והחזנים אשר נבחרו לנהל את תפילת הימים הנוראים היו מוצגים בפני ציבור המתפללים. ימי סליחות בולטים נוספים בסדר האשכנזי, הם ערב ראש השנה בו אומרים סליחות ופיוטים רבים, המכונה "זכור ברית" על שם הפיוט המרכזי, והסליחות האחרונות שלפני ערב יום הכיפורים המכונות "י"ג מידות" (בחלק ממנהגי האשכנזים, פיוט זה נאמר ביום אחר), בהם אומרים את פיוט אזכרה אלהים ואהמיה. בקהילות בהם היה חזן מקצועי ומקהלה נהגו לשיר את הסליחות בלחנים שהולחנו במיוחד לשם כך. בימינו בארץ, ליל סליחות נערך בבתי כנסת המרכזיים ("בית הכנסת הגדול") של ערים שונות בניהול חזנים מפורסמים ומקהלות, והם משודרים בתקשורת הציבורית.
במוצאי שבת אור לכ"ט באלול תש"ז (13 בספטמבר 1947) כחודשיים לפני ההצבעה באו"ם על תוכנית החלוקה והקמת מדינת ישראל שנערכה ב-29 בנובמבר 1947, ערכו מעפילי האונייה אקסודוס תפילה המונית של ליל הסליחות, לאור נרות ועם סידור יחיד, על סיפון האוניה אושן ויגור מול נמל המבורג לקראת הורדתם הכפויה שם. בתפילה השתתפו כ-200 מעפילים. המעמד תרם לתחושת אחדות בקרב המעפילים ונחישותם למאבק על הזכות לארץ, שהדיווחים התקשורתיים עליה היו בין המרכיבים המרכזיים בהשפעה על דעת קהל חיובית בעולם ובכך סייעו בסופו של דבר לתוצאת ההצבעה החיובית באו"ם.
זמני אמירת הסליחות באלול ותשרי > הזמן ביום בו אומרים סליחות

מתוך פיוטי סליחות שונים, ניכר שבעת חיבורם נהגו לומר את הסליחות בשעת חצות, או בשעת בוקר מוקדמת מאוד, טרם עלות השחר. מטעם זה, ביהדות תימן קוראים לסליחות "אשמורות". כיום, יש שממשיכים במנהגים אלו, ועל פי רוב הסליחות נאמרות בבוקר לפני תפילת שחרית, גם כאשר היא מאוחרת יותר. יש המתקשים לקום מוקדם מהרגלם לאמירת הסליחות, ולכן אומרים אותן בסמוך לתפילת מנחה (לפניה או לאחריה). בקהילות הספרדיות של מערב אירופה נהוג לומר סליחות מקוצרות כחלק מתפילת ערבית.
ישנם פוסקים האוסרים לומר סליחות מתחילת הלילה עד חצות הלילה, היות שעל פי הקבלה, החצי הראשון של הלילה הוא זמן דין, ואין לבקש בו רחמים. אולם ישנם שכתבו שמותר לומר סליחות מתחילת האשמורת התיכונה של הלילה, כלומר משעתיים לפני חצות, וכך נהוג במספר קהילות אשכנזיות. דעת הרב משה פיינשטיין שכאשר יש חשש שיתבטלו הסליחות יש לאומרם בכל זמן.
בסליחות הראשונות של האשכנזים, הנאמרות במוצאי שבת, רווח המנהג לאומרן דווקא בלילה, ולא לפני תחילת שחרית, ולכן קהילות נוספות נוהגות לאומרן לפני חצות הלילה.
זמני אמירת הסליחות באלול ותשרי > זמן סיום אמירת הסליחות

לפי רוב המנהגים, אמירת הסליחות שמחוץ לתפילה נמשכת עד ט' בתשרי, ערב יום הכיפורים, וביום הכפורים עצמו משולבים קטעי סליחות בתוך התפילות וביניהן. מנהג חסידות חב"ד שונה, ולפיו אומרים סליחות רק עד צום גדליה, כאשר הסליחות עד ערב ראש השנה נאמרות בנפרד מסדר התפילה, ואילו הסליחות ביום צום גדליה נאמרות כחלק מן התפילה, כמו בשאר הצומות. ההסבר בחב"ד הוא שהתוספת בעבודת ה' שבדיבור מסתיימת בראש השנה, וממנו ואילך מוסיפים במעשה ובמחשבה.