stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלגת העם האוסטרית
הערות שוליים

↑  החבילה התפרדה, מעריב, 28 בנובמבר 1965
↑  מתיחות לקראת הבחירות לפארלמנט, מעריב, 24 בפברואר 1970
↑  הבחירות באוסטריה: השמרנים ניצחו; הימין הקיצוני התחזק, באתר וואלה, 16 באוקטובר 2017
↑  רויטרס, טלטלה בממשלת אוסטריה: השוחד "הרוסי" למנהיג הימין הקיצוני, באתר ynet, 18 במאי 2019
↑  סוכנויות הידיעות, אוסטריה: הקנצלר הצעיר שהודח ניצח בבחירות, באתר ynet, 30 בספטמבר 2019
↑   הברית המוזרה באוסטריה: השמרנים והירוקים בממשלה שתתנגד להגירה ותתמוך בסביבה, באתר הארץ, 2 בינואר 2020
↑   קנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ הודיע על התפטרותו על רקע החשד לשחיתות, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601837205171  GND: 1013073-1  ISNI: 0000 0001 2179 4055  LCCN: n50059601  NKC: kn20030625007  SUDOC: 029661625  VIAF: 146562697   WorldCat (עם VIAF): 146562697
רדיו חזק (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע תיסלם
 יצא לאור:  1980
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  דורי בן זאב, יאיר ניצני, יזהר אשדות ויושי שדה
 לחן:  יזהר אשדות, יאיר ניצני
"רדיו חזק" הוא שיר בביצוע להקת תיסלם, שיצא כסינגל בנובמבר 1980 והפך מיד ללהיט. את מילות השיר כתבו דורי בן זאב, יאיר ניצני, יזהר אשדות ויושי שדה, הלחינו אותו ניצני ואשדות, ושר אותו דני בסן, סולן הלהקה. השיר נכלל באלבום הבכורה "רדיו חזק" של הלהקה שיצא בשנת 1981.
השיר נכתב במקור באנגלית ושמו היה "Loud Radio". השיר מתאר דמות ש"גדלה במקום מרוחק" ורוצה לשמוע מוזיקת רוק, ובבית השני אף פונה אליה הלהקה במילים "כתבי אליי מה רצונך".
יחד עם שירים אחרים מאותו אלבום, כמו "תנו לי רוקנ'רול", הפך השיר את תיסלם ללהקה מצליחה ביותר, וסימן את שובו של הרוקנ'רול למרכז המוזיקה הישראלית.
השיר הגיע למקום השני במצעד רשת ג' בשנת התשמ"א, והיה אחד השירים שהפכו את תיסלם ללהקת השנה באותה השנה. השיר זכה לביצועים נוספים, בהם ביצוע של להקת "הזבובים" של מאור כהן ודן תורן שיצא בשנת 1998.
העיתונאי רז שכניק כתב על השיר: "הפתיח הבומבסטי והמרתק, הגיטרות החדות, הטקסט המסתורי - יצירת רוק עברית ששרטטה מחדש את גבולות הז'אנר בישראל".
מילות השיר

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| היא שנולדה בכפר מנותק  ולא שמעה על חום או מחנק,  שם שמן טוב לא טוב משם,  כל כך שקט בא להירדם    חייכי אלי בין השיחים,  חייכי אלי כשהם נחים  והם לא אוהבים    היא אוהבת רק רדיו חזק  אוהבת רדיו חזק  אוהבת  שמנגן  | היא רק רואה אותנו שרים  היא לא שומעת מה מדברים.  כתבי אלי מה רצונך,  כתבי אלי דרך אזנך    מעור התוף לעור הסנר  בתוך ראשך שקט שורר  והם לא אוהבים    היא אוהבת רק רדיו חזק  אוהבת רדיו חזק  אוהבת  שמנגן  | כן, היא הוכתה באור סנוורים  ולא תשמע ניסוי צופרים  היא לא תמנע אש בשדות  כי יש לה אוזניים כבדות    קבלי אותי בין המילים  קבלי אותי בין השבילים  והם לא אוהבים    היא אוהבת רק רדיו חזק  אוהבת רדיו חזק  אוהבת  שמנגן    |
הערות שוליים

↑  רדיו חזק, באתר הספרייה הלאומית
↑  75 השירים של המדינה, באתר ידיעות אחרונות
פצפונת ואנטון

| --- | --- |

הספר "פצפונת ואנטון" בהוצאת אחיאסף
 מידע כללי
 מאת:  אריך קסטנר
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  ספרי ילדים
 מקום התרחשות:  ברלין 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1931
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 139 מהדורה שנייה - 148
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אחיאסף
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1949 מהדורה שנייה - 1999
 תרגום:  מהדורה ראשונה - אלישבע קפלן מהדורה שנייה - מיכאל דק
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002300781, 002153561, 002153568, 002153564, 003781886, 002711504, 002594462, 001896714, 002060895, 001145698
 
פִּצפֹּנֶת וְאַנְטוֹן (בגרמנית: Pünktchen und Anton) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי אריך קסטנר ב-1931. 
זהו ספר הרפתקאות הדומה בסגנונו לספרים "אמיל והבלשים" ו"אמיל והתאומים" של קסטנר, ומתאר ידידות הנרקמת בין ילד עני לבת עשירים השוגה בדמיונות. אריך קסטנר מרבה לספר על הקופסה שבה הוא שומר כל דבר מעניין המגיע אל ידיו, ובקופסה זו שם באחד הימים קטע עיתון ובו ידיעה חדשותית על מטפלת שנתפסה עם הילדה שבטיפולה ברחוב כשהן עוסקות בקיבוץ נדבות, כמובן, ללא ידיעת הוריה של הילדה. מקץ ימים רבים מצא קסטנר את גזיר העיתון ששמר, הפך בו והפך בו והוציא מתחת ידיו את "פצפונת ואנטון".
הספר ראה אור בעברית לראשונה בשנת 1949 בתרגומה של אלישבע קפלן ובשנת 1999 בתרגום חדש של מיכאל דק, על ידי הוצאת הספרים אחיאסף. התרגום החדש הותאם לשפה בת זמננו. 
לדוגמה, משפט הפתיחה בתרגום הישן של קפלן: "כשחזר המנהל פוגה בצהרים הביתה, עמד כמאובן ותלה עיניים תוהות בחדר האורחים: שם עמדה פצפונת בתו ופניה אל הקיר, והיא משתחווה בלי הרף וגונחת בשעת מעשה." 
לעומת משפט הפתיחה בתרגומו של דק: "כשהאדון המנהל פוֹגֶה חזר הביתה בצהריים, הוא נשאר תקוע במקומו כאלו הצמיח שורשים ובהה כמאובן אל תוך חדר המגורים. שם עמדה פצפונת בתו, פניה אל הקיר, קדה ללא הרף ותוך כדי כך יִבְּבָה."
עלילה

הילדה לואיזֶה פוגה, המכונה "פצפונת" (או "נקודונת" בתרגום מילולי מגרמנית) משום שהיא קטנטונת בקומתה, היא בת עשירים שלא חסר לה דבר מלבד תשומת לב מהוריה. אביה הוא מנהל בית חרושת למקלות הליכה, הטרוד מבוקר עד ערב בעבודתו, ואימה היא אשת חברה וגם היא טרודה מבוקר עד לילה בקניות ובילויים. בפצפונת מטפלת העלמה אַנְדָכְט, שאיננה מטרידה את עצמה יותר מדי בטובת הילדה המסורה לאחריותה. עוד בבית ברטה השמנה, הטבחית, והכלבלב פִּיפְקֶה.
הילד אנטון גסט הוא בן עניים, אביו לא מוזכר בסיפור. אמו חולה ומשום כך נאלץ אנטון לעבוד אחרי הלימודים לפרנסתם הדלה וגם לעזור בבית, והדבר פוגע בלימודיו. אנטון ופצפונת מתוודעים במהלך קיבוץ נדבות ומתיידדים מאוד, על אף הפער הגדול ברקע חייהם.
פצפונת בת העשר מעסיקה את עצמה במשחקי דמיון, ועולם הדמיון שלה מתעשר מאוד כאשר העלמה אנדכט מוצאת לה ולבת טיפוחיה תעסוקה נוספת לשעות הלילה. כאשר הוריה של פצפונת יוצאים לבלות בביטחון מלא, שבתם ישנה שנת ישרים בחדרה בבית, לאומנת ולילדה יש תוכניות אחרות לגמרי.
לעלמה אנדכט יש ארוס, המכונה בספר "רוברט השד". רוברט השד צריך כסף, והרבה, ואת הכסף הזה מקבצות למענו ארוסתו ופצפונת. העלמה אנדכט מתחפשת לעיוורת עניה, לבושה סחבות, על עיניה משקפיים שחורים ובידה מקל, וילדה קטנה, גם היא לבושה סחבות, מובילה אותה ברחוב ומתחננת לפני עוברים ושבים לקנות ממנה גפרורים כדי שאמה העיוורת והיא לא ירעבו ללחם.
העלמה אנדכט דואגת כמובן לחזור הביתה בעוד מועד, פצפונת נשבעת לשמור סוד, וכך קורה, שכאשר אביה של פצפונת רואה, באחד הימים הנדירים שהוא נמצא בבית את בתו האהובה עומדת בטרקלין היפה בדירתו המפוארת בת עשרת החדרים, פניה אל הקיר והיא מתחננת בקול קורע לב, "אנשים טובים, קנו גפרורים! אמי המסכנה עיוורת ואין לנו אוכל!" קצת קשה לו להאמין למראה עיניו.
עוד דברים מתרחשים בעלילה, ובסופו של דבר אביה של פצפונת מגלה מה טיבה של האומנת המופקדת על שלום בתו ומיהו ארוסה. העלמה אנדכט מפוטרת, רוברט השד נתפס בניסיון פריצה לביתה של פצפונת בזכות אנטון וברטה השמנה ונשלח לכלא ואל בית משפחת פוגה באים אנטון ואמו, שהבריאה ממחלתה ותהיה מעתה המטפלת החדשה והנאמנה של פצפונת.
הדמויות של הספר > דמויות ראשיות

לואיזה "פצפונת" פּוֹגה - בת עשירים.
אנטון גסט - חברהּ העני של פצפונת.
הדמויות של הספר > אנשי בית משפחת פוגה

מר פריץ פּוֹגה - מנהל בית-חרושת למקלות הליכה, אביה של פצפונת.
גברת פּוֹגה - אימהּ של פצפונת.
ברטה השמנה - העוזרת.
הגברת אנדכט - המטפלת של פצפונת.
פיפקה - כלבהּ של פצפונת.
הדמויות של הספר > דמויות נוספות

גוטפריד קלפרביין - בנו של השוער.
גברת גסט - אימו של אנטון.
מר הבּקוס - בעל המספרה.
רוברט השד - בן זוגה של הגברת אנדכט.
מר ברמזר - מורוֹ של אנטון
הדמויות של הספר > פירוש לשמות

פּוֹגה Pogge - המילה פוגה בשפה הסקסונית תחתית היא - צפרדע
פיפקה Piefke - בפי העם האוסטרי, המילה משמשת כמילת גנאי המתארת אדם מגרמניה. פירוש נוסף: בעגה הגרמנית משמשת המילה לכנות אדם כרברבן או חטטן.
עיבודים לספר

קסטנר עיבד את הספר למחזה ב-1932, בו הופיעה בתפקיד פצפונת ילדת הפלא הַנָה מַאיֵרְצָק (לימים השחקנית הבכירה חנה מרון) בת התשע.
עיבודים לספר > סרטים

פצפונת ואנטון (1953. גרמניה המערבית) — סרט בבימוי תומאס אֵנְגֶל ובהשתתפות זַבִּינֶה אֵגֶרְת בתפקיד פצפונת ופטר פֵלְדְט בתפקיד אנטון.
פצפונת ואנטון (1999. גרמניה) — סרט בבימוי קרולינֶה לינק ובהשתתפות אלה גַיסְלֶר בתפקיד פצפונת ומקס פלדר בתפקיד אנטון. הסרט דובב גם לעברית.
ב-2009 יצאה בגרמניה גרסת קומיקס של הספר בציוריה של איזבל קרייץ(גר'). הספר יצא לאור בעברית בתרגום מיכאל דק בהוצאת אחיאסף בשנת 2022.
שולה זקן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1957 (בת 67) ממילא, ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 ידועה בשל:  פרשת רשות המיסים, פרשת ראשונטורס ופרשת הולילנד.
 עיסוק:  מזכירה אישית
 
שולה (שולמית) זקן (נולדה ב-2 במרץ 1957) שימשה במשך שנים רבות כיד ימינו, מזכירתו האישית וראש לשכתו של אהוד אולמרט בתפקידים ציבוריים שמילא. הורשעה בפרשת רשות המיסים, בפרשת ראשונטורס ובפרשת הולילנד.
ביוגרפיה

שולה זקן נולדה בשכונת ממילא בירושלים, לחכם ומרוסה קארשי. אביה ייסד מפעל משפחתי לחפצי קודש ויודאיקה. בגיל 17 עזבה את לימודיה והחלה לעבוד במשרד עורכי דין טל-עצמון, שבראשו עמדו צבי טל, לימים שופט בית המשפט העליון, ועוזי עצמון. במשרד זה פגשה את עו"ד אהוד אולמרט, שהיה שכיר במשרד. אולמרט פתח משרד עורכי דין משלו, בשותפות עם אורי מסר, וזקן הצטרפה אליהם כמנהלת המשרד.
עם בחירתו של אולמרט לכנסת בשנת 1974 הצטרפה אליו זקן כעוזרת פרלמנטרית. כשמונה אולמרט לשר לענייני מיעוטים מינה את זקן למזכירתו. זקן המשיכה לשרת את אהוד אולמרט כמזכירתו וכראש לשכתו לאורך כל התפקידים ציבוריים שמילא, ובהם שר הבריאות, השר לענייני מיעוטים, ראש עיריית ירושלים, שר התמ"ת, שר האוצר וראש ממשלת ישראל.
בינואר 2007 הושעתה מתפקידה כראש לשכת ראש הממשלה, בעקבות פתיחת חקירה פלילית נגדה בפרשת רשות המיסים.
בפרשת רשות המיסים, בה התערבו גורמים חיצוניים בקביעת מינויים ברשות המיסים בישראל, הורשע אחיה, יורם קארשי, בעבירות של מתן שוחד, סיוע למתן שוחד, מרמה והפרת אמונים ושידול עובד ציבור לבצע מרמה. בית המשפט המחוזי דן אותו ל-7 חודשי מאסר. ובערעור הוחמר עונשו לשנת מאסר בפועל. שולה זקן הורשעה בפרשה זו במרמה והפרת אמונים ונדונה ל-4 חודשי עבודות שירות.
בפרשת ראשונטורס הועמדה לדין יחד עם אהוד אולמרט. אולמרט זוכה בפרשה זו בבית המשפט המחוזי, אך זקן הורשעה בשתי עבירות של קבלת דבר במרמה (עבירה אחת כלפי הארגונים שמימנו את נסיעותיו של אולמרט ועבירה שנייה כלפי חשבות משרד התמ"ת) ובעבירה של מרמה והפרת אמונים. בפרשות אלה זקן השתמשה בזכות השתיקה, רבים טענו כי עשתה זאת כדי להגן על אולמרט.
בפרשת הולילנד הורשעה בעבירות של קבלת שוחד בסך מאות אלפי ש"ח וכן בהלבנת הון, וזוכתה רק מעבירה של קבלת שוחד של עשרת אלפים ש"ח, לאחר שהשופט דחה את גרסתה, לפיה קיבלה מהעד שמואל דכנר מתנות ולא שוחד. לאחר הרשעתה הגיעה זקן להסדר טיעון, במסגרתו הובטחה לה הקלה בעונש בתמורה למסירת ראיות (אנ') מפלילות על אולמרט. ב-15 במאי קיבל השופט דוד רוזן את הסדר הטיעון בעניינה, לאחר התלבטות, לאור התקדימים שנקבעו בבית המשפט העליון, וגזר עליה 11 חודשי מאסר בפועל, שנתיים וחודש מאסר על תנאי, קנס של 25 אלף ש"ח וחילוט של 75 אלף ש"ח. במהלך הדיון הסתייג השופט בחריפות מהסדר הטיעון, וציין שהיה צריך לגזור על זקן שנים רבות בכלא, לפחות חמש שנות מאסר.
במסגרת עסקת הטיעון מסרה זקן ראיות מפלילות על אולמרט. בעקבות מידע זה נפתחה במרץ 2014 חקירה נגד אולמרט, בחשד לשיבוש הליכי משפט, הדחה בחקירה בנסיבות מחמירות והטרדת עד. בנוסף, המשפט בפרשת מעטפות הכסף (פרשת טלנסקי) נפתח מחדש, עקב הראיות החדשות שסיפקה. בחקירתה הנגדית במשפט טלנסקי המחודש הודתה ששיקרה לשם הגנה על אולמרט בעדויות שמסרה בבתי משפט. ב-15 ביולי 2014 החלה לרצות את מאסרה בבית סוהר נווה תרצה, וב-26 בינואר 2015 השתחררה לאחר שאושר שחרורה המוקדם.
ביוני 2015 נהייתה פרזנטורית של חברת רהיטים. צעד זה גרר ביקורת ציבורית.
באוקטובר 2019 השתתפה בעונתה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאריות".
בדצמבר 2020 השתתפה בעונה ה-11 של תוכנית המציאות "האח הגדול" והודחה רביעית ביום ה-27.
זקן נשואה למשה ולהם שלושה בנים, ומתגוררת בירושלים.
הערות שוליים

↑  גידי וייץ, מהבריכה של טובול למסיבה על היאכטה: שולה זקן וכוכבי פרשת המסים חוגגים כל הדרך ליאח"ה, באתר TheMarker‏, 11 בינואר 2007
↑  חן מענית, ‏פרשת רשות המסים: 7 חודשי מאסר בפועל ליורם קארשי, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2011
↑  הילה רז, העליון החמיר את עונשו של יורם קארשי: נידון לשנת מאסר בפועל, באתר TheMarker‏, 15 בפברואר 2012
↑  יובל יועז, ‏פרשת רשות המסים: שולה זקן הורשעה במירמה והפרת אמונים, באתר גלובס, 26 בפברואר 2012
ת"פ (י-ם) 2949/09 מדינת ישראל נגד שולה זקן, ניתן ב-26 בפברואר 2012
↑  פ (י-ם) 426/09 מדינת ישראל נגד אהוד אולמרט ושולה זקן, ניתן ב-10 ביולי 2012
↑  עזרי עמרם, ‏ההסדר אושר: 11 חודשי מאסר לשולה זקן, באתר ‏מאקו‏, 15 במאי 2014
↑  נעמה כהן-פרידמן וגלעד מורג, הותר לפרסום: נפתחה חקירה נגד אולמרט, באתר ynet, 27 במרץ 2014
↑  אביאל מגנזי, תיק טלנסקי נפתח: יוצגו ראיות חדשות נגד אולמרט, באתר ynet, 6 באוגוסט 2014
↑  חן מענית, גור מגידו, ‏זקן: "אם הייתי מדברת, אולמרט לא היה יוצא נקי גם מפרשת כרמיה", באתר גלובס, 6 בנובמבר 2014
עדנה אדטו, שולה זקן: "שיקרתי בשביל אולמרט", באתר ישראל היום, 6 בנובמבר 2014
↑  רענן בן צור, אחרי חצי שנה: שולה זקן השתחררה מהכלא, באתר ynet, 26 בינואר 2015
↑  אתר חדשות ערוץ 2, ‏מהכלא לקמפיין: שולה זקן מפרסמת רשת רהיטים, באתר גלובס, 7 ביוני 2015
↑  מערכת ישראל היום, צפו: הפרסומת בכיכובה של שולה זקן, באתר ישראל היום, 16 ביוני 2015
קריקטורה (2014) מאת ניסים חזקיהו, המתארת את אולמרט וזקן בין בנייני הולילנד
גביע באוורמן

גביע באוורמן (באנגלית: The Bowerman) או בשמו המקוצר הבאוורמן הוא פרס המוענק לסטודנטים בארצות הברית על הצטיינותם בענפי האתלטיקה.
הפרס ניתן מדי שנה לאתלט ואתלטית מצטיינת מאז שנת 2009. הפרס  נקרא על שמו של ביל באוורמן, מאמן נבחרת האתלטיקה של אוניברסיטת אורגון בשנים 1949 עד 1972 וממייסדי חברת נייקי. את הזוכים בפרס קובעים מצביעים המורכבים מאנשי תקשורת, מומחים באתלטיקה, חברים בהנהלת ה-NCAA, זוכי עבר וחברי ארגון USTFCCCA (ארגון מאמני האתלטיקה וריצות השדה בארצות הברית). בנוסף ניתנת זכות הצבעה גם לקהל האוהדים שלקולותיהם משקל של הצבעה אחת.
זוכי הפרס > נשים

2009: ג'ני ברינגר, פיינליסטיות: דסטיני הוקר, פורשה לוקאס
2010: קווין האריסון, פיינליסטיות: ליסה קול, בלסינג אוקגבארה
2011: ג'סיקה בירד, פיינליסטיות: קימברלין דאנקן, טינה סוטז'
2012: קימברלין דאנקן, פיינליסטיות: בריגיטה ברט, בריאן תיסן
2013: בריאנה רולינס, פיינליסטיות: בריגיטה ברט, קורי קרטר
2014: לאורה רוסלר, פיינליסטיות: שאריקה נלוויס, קורטני אוקולו
2015: ג'נה פרנדיני,  פיינליסטיות: קנדרה הריסון, דמי פיין
2016: קורטני אוקולו, פיינליסטיות: קטורה אורג'י, רייבן סונדרס
2017: רייבן רוג'רס, פיינליסטיות: קטורה אורג'י, מגי אוואן
2018: קטורה אורג'י, פיינליסטיות: מגי אואן, סידני מק'לוכלין
2019: שקארי ריצ'רדסון, פיינליסטיות: יאניק בראון, יאניס דייוויד
2021: אתינג מו, פיינליסטיות: טארה דייוויס, טיירה גיטנס
2022: אבי שטיינר
2023: ג'וליאן אלפרד
זוכי הפרס > גברים

2009: גיילן ראפ, פיינליסטים: גרמן פרננדס, אשטון איטון
2010: אשטון איטון, פיינליסטים: אנדרו ויטינג, ראיין וייטינג
2011: נגונידזאשה מקושה, פיינליסטים: כריסטיאן טיילור, ג'ושוע אנדרסון
2012: קמרון לוינס, פיינליסטים: טוני מק'קוויי, אנדרו ריילי
2013: דרק דרואין, פיינליסטים: ג'וליאן וורק, לואי להלנג
2014: דיון לינדור, פיינליסטים: אדוארד צ'יסרק, לואי להלנג
2015: מרקיז דנדי, פיינליסטים: שונסי ברבר, אדוארד צ'יסרק
2016: ג'ריון לוסון, פיינליסטים: דונובן ברזייר, אדוארד צ'יסרק
2017: כריסטיאן קולמן, פיינליסטים: פרד קרלי, לינדון ויקטור
2018: מייקל נורמן, פיינליסטים: ראיי בנג'מין, גרנט הולוואי
2019: גרנט הולוואי, פיינליסטים: ארמנד דופלנטיס, דיוויין אודודורו
2021: ג'ווהן הריסון, פיינליסטים: קול הוקר, טרנר וושינגטון
2022: טריי קנינגהם
2023: ג'יידון היברט
שונא מתנות יחיה

שונא מתנות יחיה הוא ביטוי מקראי לפיו למי שמתרחק מקבלת מתנות תהיה תוספת חיים.
מקור הביטוי והיחס אליו

מקורו של הביטוי בפסוק בספר משלי, פרק ט"ו, פסוק כ"ז המבטא הנגדה בין מי שיש לו תאוות בצע לבין מי ששונא מתנות: ”עֹכֵר בֵּיתוֹ בּוֹצֵעַ בָּצַע וְשׂוֹנֵא מַתָּנֹת יִחְיֶה”.
הביטוי הובא ברמב"ם כדרגת צדיקים גדולים: ”הצדיקים הגמורים ואנשי מעשה לא יקבלו מתנה מאדם, אלא בוטחים בה' ברוך שמו לא בנדיבים, והרי נאמר ושונא מתנות יחיה:”
כעין זאת הובא הביטוי בשולחן ערוך כמידת חסידות: ”מדת חסידות שלא לקבל מתנה, אלא לבטוח בהשם שיתן לו די מחסורו, שנאמר: ושונא מתנות יחיה.”
כך מובא, למשל, בתלמוד על רבי זירא, שנהג לסרב לקבל מתנות בטענה שזו סגולה להאריך ימים שהרי שונא מתנות יחיה, אבל כאשר קראו לו לבית ריש גלותא היה מסכים לבוא, והסביר שבני ביתו של ריש גלותא מתכבדים בכך שהוא מגיע לביתם, וכבוד זה נחשב כתשלום.
המעשה של "ארעא קמייתא"

מסופר על האמורא, רבי אבא, שהקדים את רב גידל בקניית קרקע שרב גידל כבר התעסק בקנייתה. המקרה הגיע לידיעתו של רבי יצחק נפחא, והוא שאל את רבי אבא: אם עני מהפך בחררה (עוגת קמח צלויה על גחלים), ובא אחר ולוקחה ממנו, מה הדין? רבי אבא ענה: הוא נקרא רשע. רבי אבא הסביר לרבי יצחק שהוא לא ידע שרב גידל כבר התחיל להתעסק בקניית קרקע זו, ועכשיו שהוא יודע את הרקע הוא מסכים לתת לו אותה במתנה אך לא למכרה לו, משום שמכירת הקרקע הראשונה ("ארעא קמייתא") נחשבת לסימן רע. רב גידל סירב לקבלה במתנה, על פי הפסוק במשלי "שונא מתנות יחיה". מאחר ששניהם סירבו להשתמש בקרקע, היא נשארה הפקר, והייתה מכונה "ארעא דרבנן" (הקרקע של הרבנים).
בתרבות

לחני נחמיאס יש שיר בשם "שונא מתנות יחיה" בלחנו של אהרון פררה.
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות זכייה ומתנה, פרק י"ב, הלכה י"ז.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רמ"ט, סעיף ה'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ח, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ט, עמוד א'
↑  שונא מתנות יחיה - חני נחמיאס, באתר יוטיוב, 29 בנובמבר 2015
Construction Time Again

Construction Time Again (זמן בנייה שוב) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, שיצא ב-1983.
הפקה

זהו האלבום הראשון של הלהקה עם אלן ויילדר, לאחר שבאלבום הקודם, A Broken Frame, השתתף ווילדר בוידאו-קליפים ובסיבוב ההופעות, אך לא בכתיבת והקלטת האלבום. הפעם, ווילדר היה שותף בהקלטת האלבום ואף כתב שני שירים.
האלבום לא זכה להצלחה בארצות הברית, ואף לא נכנס למצעד האלבומים האמריקאי, The Billboard 200. בבריטניה, האלבום הגיע למקום ה-6.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור, למעט שירים 5 ו-7, שנכתבו על ידי אלן ווילדר.
דייב גהאן שר את כל השירים מלבד שיר מס' 3, Pipline, שאותו שר מרטין גור.
הערות שוליים

↑  Abebe, Nitsuh (20 ביולי 2006). "Depeche Mode: Speak & Spell / Music for the Masses / Violator Album Review". Pitchfork. נבדק ב-27 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reed, Alexander S. (5 ביוני 2013). Assimilate: A Critical History of Industrial Music. Oxford University Press. p. 231. ISBN 978-0-19983-260-6. {{cite book}}:  (עזרה)
| דפש מוד |
| --- | --- | --- |
| מרטין גור • דייב גהאן • אנדרו פלטשר  חברי עבר: וינס קלארק • אלן ויילדר | מרטין גור • דייב גהאן • אנדרו פלטשר  חברי עבר: וינס קלארק • אלן ויילדר |  |
| אלבומי אולפן | Speak & Spell (1981) • A Broken Frame (1982) • Construction Time Again (1983) • Some Great Reward (1984) • Black Celebration (1986) • Music For The Masses (1987) • Violator (1990) • Songs of Faith and Devotion (1993) • Ultra (1997) • Exciter (2001)  • Playing the Angel (2005) • Sounds of the Universe (2009)• Delta Machine (2013)  • Spirit (2017)  |  |
| אוספים | People Are People (1984) • The Singles 81-85 (1985) • Catching Up With Depeche Mode (1985) • The Singles 86>98 (1998) • Remixes 81-04 (2004) • The Best Of - Volume 1 (2006) • |  |
| הופעה | 101 (1989) • Songs of Faith and Devotion Live (1993) • Recording The Angel (2006) • Recording The Universe (2009) |  |
| סינגלים | Dreaming of Me • New Life • Just Can't Get Enough • See You • The Meaning of Love • Leave in Silence • Get the Balance Right! • Everything Counts • Love, In Itself • People are People • Master & Servant • Blasphemous Rumours/Somebody • Shake the Disease • It's Called a Heart • Stripped • A Question of Lust • A Question of Time • Strangelove • Never Let Me Down Again • Behind the Wheel • Little 15 • Personal Jesus • Enjoy the Silence • Policy of Truth • World in my Eyes • I Feel You • Walking in my Shoes • Condemnation • In Your Room • Barrel of a Gun • It's No Good • Home • Useless • Only When I Lose Myself • Dream On • I Feel Loved • Freelove • Goodnight Lovers • Precious • A Pain that I'm Used To • Suffer Well • John the Revelator/Lillian • Martyr • Wrong • Peace • Fragile Tension / Hole to Feed • Heaven • Soothe My Soul |  |
ראו גם: יאזו • אירייז'ר • סינת' פופ • אנטון קורבין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f8d0b912-ac57-3365-a2bb-89de094bb3db
אברהם משה קליין

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1909 רטנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 באוגוסט 1972 (בגיל 63) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקגיל, אוניברסיטת מונטריאול, Baron Byng High School 
 שפות היצירה:  צרפתית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מדלית לורן פירס (1957) 
 
אברהם משה קליין (באוקראינית: Абрахам Мозес Кляйн, באנגלית ובצרפתית: Abraham Moses Klein או בקיצור A.M. Klein‏; 14 בפברואר 1909 – 20 באוגוסט 1972) היה משורר יהודי-קנדי שכתב באנגלית. ממייסדי הענף של שירה יהודית-קנדית באנגלית. חיבר גם יצירות פרוזה ועסק בכתיבה עיתונאית ובפעילות ציבורית.
ביוגרפיה

אברהם משה קליין נולד בשנת 1909 ברטנה שבאוקראינה. היגר כתינוק עם משפחתו האורתודוקסית, כנראה בשנת 1910, והמשפחה השתקעה במונטריאול. הוא למד בבית ספר קנדי, במקביל ללימודי יהדות שקיבל מאביו וממורים יהודיים פרטיים. סיים את בית הספר היסודי ואת התיכון בשנת 1922, ובשנת 1925 החל לימודיו באוניברסיטת מקגיל בכלכלה ובמדע המדינה. בראשית שנות השלושים החל לפרסם משיריו בכתבי עת ספרותיים במונטריאול, ואף ייסד וערך עם צעירים אחרים כתבי עת ספרותיים קצרי ימים.
קליין הצטרף לתנועת סטודנטים יהודים וציונים, ואף ערך את ביטאונה, ופרסם בו מיצירותיו הראשונות. בשנת 1934 סיים לימודי משפטים והצטרף כשותף למשרד עורכי דין. במקביל היה נשיא תנועת הצעירים הציוניים בקנדה. משנת 1938 ואילך פרסם קליין שירים וסיפורים, מאמרים, מסות, ביקורת ועוד בעיתונות הקנדית-יהודית ושמו החל להתפרסם בציבור היהודי.
בשנת 1940 יצא לאור ספר שיריו הראשון של קליין, ובשנת 1945 התמנה למשורר תושב באוניברסיטת מקגיל. החל משנת 1946 החלו להתפרסם גם יצירות הפרוזה שלו, מאמריו ומסותיו, וזכו לפרסום נרחב בקנדה ובארצות הברית. לאחר הקמת מדינת ישראל ביקר בה ב-1949, וכתב שורה של כתבות אוהדות על ישראל ועל התנועה הציונית בעיתונות הקנדית, וכן נובלה בשם "המגילה השנייה" שנושאה הקמת מדינת ישראל.
א.מ. קליין זכה לשורה של כיבודים ופרסים ספרותיים נחשבים בקנדה. החל משנות החמישים יצאו ספריו בהוצאות ספרים גדולות ומכובדות בארצות הברית. בשל מחלה וניסיונות התאבדות פרש מהחיים הציבוריים הרבה קודם זמנו. שירתו של א"מ קליין לא תורגמה לעברית. על שמו של קליין מוענק מדי שנה פרס לשירה, מטעם אגודת הסופרים של קוויבק. לאונרד כהן, בן מונטריאול, הושפע מקליין והביע את הערצתו לשירתו בכמה שירים.
נפטר במונטריאול ב-1972.
הערות שוליים

↑  רות ווייס The Wall Street Journal, ‏"המגילה השנייה": סאגה מודרנית על הקמתה של ישראל, באתר גלובס, 5 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263969205171  PLWABN: 9810601394005606  BnF: cb12022515r (data)  CiNii: DA03519959  GND: 118777289  ICCU: CFIV028393  ISNI: 0000 0001 0889 4166  LCCN: n50043385  LNB: 000262835  MusicBrainz: 4537ec05-12fc-4441-b714-f0a88b8756b4  NKC: mzk2017964689  NTA: 069704406  SELIBR: 193775  SNAC: w6qv67bm  SUDOC: 028377605  Trove: 1300691  VIAF: 39390274   WorldCat (עם VIAF): 39390274
פצפונת ואנטון (סרט, 1999)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "פצפונת ואנטון" מאת אריך קסטנר
 בימוי:  קרולינה לינק
 הופק בידי:  פיטר זנק, אוצ'י רייך
 תסריט:  קרולינה לינק
 עריכה:  פטרישיה רומל
 שחקנים ראשיים:  אלאה גייסלר, מקס פלדר, יוליאנה קוהלר, אוגוסט זירנר, מרט בקר, סילבי טסטו, גודרון אוקרס, בנו פורמן, מייקל הנמן, הלמפריד וון לוטיכאו, וינסנט איידין, פלוריאן וייכמן, הוברט מולצר, אורסולה דיריכס, קלוד מוקדי, תומאס הולצמן, טים ברטרם, אנדריאס היינזל
 מדבבים בעברית:  אנה שפיץ, גיל סגל, רמה מסינגר, אוהד שחר, ליליאן ברטו, שירילי דשא, אלון אופיר, עפרון אטקין, דבי בסרגליק, יהונתן מגון, דניאל מגון, יהויכין פרידלנדר, שמעון כהן, שמוליק טנא, נמרוד בינדר, יסמין עיון, שפרירה זכאי, חן חגי, דורון אורן, מומי לוי
 מוזיקה:  ניקי רייזר
 צילום:  טורסטן ברויאר
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 הקרנת בכורה:  גרמניה 21 בפברואר 1999  ישראל 8 ביולי 2000
 משך הקרנה:  כ-104 דקות
 שפת הסרט:  גרמנית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית)
 סוגה:  סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית
 פרסים:  ראו כאן
 דף הסרט ב־IMDb
פצפונת ואנטון (בגרמנית: Pünktchen und Anton) הוא סרט גרמני לכל המשפחה מסוגת קומדיה ודרמה המבוסס על הספר "פצפונת ואנטון" מאת אריך קסטנר. הסרט בוים ונכתב על ידי קרולינה לינק והופק על ידי פיטר זנק ואוצ'י רייך.
הסרט הוקרן לראשונה בגרמניה ב-21 בפברואר 1999 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-8 ביולי 2000. אורך הסרט הוא כ-104 דקות ושפת המקור שלו היא גרמנית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית).
תקציר העלילה

פצפונת ואנטון בני ה-10 הם החברים הכי טובים. הם תמיד עוזרים אחד לשני, נכנסים יחד לצרות וגם נחלצים מהן. הוריה של פצפונת עשירים ומסתובבים בחברה הגבוהה, בזמן שאימו החולה של אנטון מתפרנסת כמלצרית בגלידרייה מקומית. אימו של אנטון חולה, ולכן היא אינה יכולה להמשיך לעבוד. שאמו של אנטון לא תאבד את עבודתה, אנטון ממלא בחשאי את מקומה ועובד בגלידרייה ימים ולילות. החלום של אנטון הוא לקחת את אימו לחוף הים, שם היא תוכל להבריא ממחלתה. בשביל להגשים את חלום זה אנטון זקוק להרבה כסף. לשמחת אנטון, יש לו חברה טובה בשם פצפונת שתעשה הכל בשביל לעזור לו לגייס את הכסף. במהלך הסרט פצפונת ואנטון עוברים הרפתקאות רבות, מצחיקות ומעניינות.