stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם ואיטנגי
פרטי ההסכם ונקודות מחלוקת

להסכם יש שתי גרסאות - הגרסה המקורית באנגלית והתרגום למאורית, כל אחת מהגרסאות כוללת שלוש פסקאות, אך התרגום למאורית אינו זהה לניסוח של המקור האנגלי וסביב הבדלים אלו נוצרו עד מהרה חיכּוּכים בין המאורים למתיישבים האירופאים. על פי הנוסח האנגלי הפסקה הראשונה מעניקה למלכת הממלכה המאוחדת ריבונות (sovereignty) על כל ניו זילנד, הפסקה השנייה מעניקה לראשי השבטים המאורים בעלות בלעדית על כל הנכסים, שטחי המחיה, היערות, האגמים, אזורי הדיג והציד שבהם הם חיים, ומגדירה שהמאורים יוכלו למכור את נכסיהם אך ורק למושל ניו זילנד כנציג הכתר הבריטי. הפסקה השלישית היא הכרזה על שוויון זכויות מלא בין המאורים לאזרחים הבריטיים בניו זילנד.
בגרסה המאורית של ההסכם בפסקה הראשונה קיימת ההכרזה שניו זילנד תהא תחת ממשל (מאורית: Kāwanatanga) בריטי, ובפסקה השנייה ההכרזה על שטחי החיים של המאורים תחת שלטון (מאורית: Rangatiratanga) של ראשי השבטים המאוריים. ראשי השבטים המאוריים ראו בהגדרות הללו הגדרות שקולות, וחשבו שהשלטון על הארץ יתחלק ביניהם - בשטחים בהם הם חיים, לנציגי הכתר הבריטי - בשטחים שיימכרו להם, בעוד הבריטים ראו בהסכם הכרה של המאורים בריבונות בריטניה על כל ניו זילנד תוך הכרה של ממשלת בריטניה ברכוש של המאורים.
תוצאות

ההסכם כובד רק זמן קצר וב-1845 החלה סדרת קרבות בין המתיישבים האירופים לבין השבטים המאורים בנוגע לשליטה על השטח, קרבות שנמשכו לסירוגין עד 1872. במהלך הקרבות השתמשו הכוחות הבריטיים בהסכם על מנת להכריז על המאורים שלחמו נגדם כמורדים כנגד הכתר הבריטי, המאורים מצידם השתמשו בהסכם על מנת לנסות ולשמר את העצמאות שלהם בחלקים נרחבים ככל האפשר של המדינה, ולמנוע השתלטות של מתיישבים על קרקעות נוספות. עם זאת, במספר מקרים במהלך המאה ה-19 בהם הובאו הנושאים שבמחלוקת בפני בתי המשפט אלו התייחסו להסכם כחסר תוקף משפטי ולא כפו על הממשל לפעול על פי הקווים המנחים שנקבעו בו.
הממשל הקולוניאלי לא אשרר את ההסכם בחוק בריטי או בתקנה של הפרובינציות האוסטרליות או הניו זילנדיות עד לשנת 1975, אז קיבל ההסכם מעמד חוקי מוגבל מתוקף חוק הסכם ואיטנגי. מתוקף החוק הוקם גוף בשם בית הדין של ואיטנגי (Waitangi Tribunal) שנועד לחקור הפרות של ההסכם ולגבש המלצות לפתרון בעיות בין המאורים לאירופאים ברוח ההסכם.
הערות שוליים

↑  New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga, Interpretations of Te Tiriti o Waitangi, teara.govt.nz (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588649105171  LCCN: no89018088  NKC: unn2009522025  TePapa: 31791  VIAF: 176396290   WorldCat (עם VIAF): 176396290
הדרך אל האושר

ערך זה עוסק במדור סאטירי. אם התכוונתם לאלבום של הזמר דני רובס, ראו .
קטע מתוך "הדרך אל האושר"
"הדרך אל האושר" הוא מדור סאטירה שפורסם בעיתון "מעריב" בין השנים 1994 ו-2001. את המדור ערכו וכתבו אבנר אברהמי ודודו גבע, שאף אייר ועיצב אותו.
בשנת 1994 המאייר וצייר הקומיקס דודו גבע והעיתונאי והמעצב אבנר אברהמי החלו לשתף פעולה ב"מעריב" ביצירת מדור סאטירי. גבע הגיע לאחר שעזב את העיתון "חדשות" ואברהמי עבד לפני כן בעריכת חלקים שונים ב"מעריב", ביניהם מוסף השבת ("סופשבוע") והמקומון "זמן תל אביב". באותה עת אייר גבע במקביל ב"מעריב" גם את משבצת הקומיקס "חדשות ומשמעותן" שהתפרסמה בשולי מדור הדעות היומי.
השניים יצרו כפולת עמודים, המעוצבת כמהדורת חדשות עם מדורים קבועים, שמתעסקת בענייני השעה בדרך מאוירת, לעיתים מוקצנת. המדור, שנפרש בשער האחורי של המוסף המדיני לשבת של העיתון, היה בנוי מכותרות עיתונאיות, קטעים כתובים ומספר רב של איורים וטורי קומיקס, תוך שילוב דמויות ידועות מהחיים הציבוריים. המדור הופיע במשך שמונה שנים, כאשר ב-4 האחרונות ערך אותו גבע לבד, עם מעברו של אברהמי לעריכת "מוסף הארץ" בספטמבר-97'.
במסגרת המדור הצליחו השניים, ובייחוד גבע, להסתכסך עם מספר רב של אנשים, בהם סופרת הילדים תמר בורנשטיין לזר והעיתונאים מתי גולן, אדם ברוך ויואל מרקוס.
בשנת 2001 עזב גבע את "מעריב" ולאחר שנה החל לעבוד בעיתון "הארץ" ובמקומון "העיר" (שם יצר את המדור הסאטירי "שתיקת הברווז"). לאחר עזיבתו נתמנו עמרי מרכוס, ליאור שליין וארז בן ארי לעריכת המדור הסאטירי, לו נתנו את השם הסרקסטי "סוף הדרך".
הדיוויזיה ה-15 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1934 – 8 במאי 1945 (10 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-15 (בגרמנית: 15. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בפלישה לפולין, במערכה על צרפת, ובקרבות שונים בחזית המזרחית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בווירצבורג, והועמדה תחת פיקוד פרידריך וילהלם ברנדט. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה השנייה. ב-21 בנובמבר 1940 נלקח שליש מהדיוויזיה, לצורך הקמת הדיוויזיה ה-113. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-35, ולאחר מכן חלק מהקורפוס הממונע ה-46 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן לחמה בקרב סמולנסק כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה הרביעית, עמה לחמה אף בקרב על מוסקבה. בפברואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ובקיץ אותה שנה הועברה תחת פיקוד הארמייה הראשונה בצרפת. בקיץ 1943 לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה בקרב חרקוב השלישי, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים באוקראינה ובכלל זה בקרב דנייפר. בינואר 1944 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה השישית, ולחמה עמה בקרבות באוקראינה וברומניה, ובכלל זה במבצע יאשי-קישינב, וב-5 בספטמבר 1944 הושמדה הדיוויזיה. ב-17 באוקטובר הוקמה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקוד הארמייה השמינית, עמה לחמה בקרבות בהונגריה ובסלובקיה. באפריל 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, עמה לחמה בקרבות במוראביה עד סוף המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
פרידריך וילהלם ברנדט: 1 באוקטובר 1934 - 31 במרץ 1936
אמיל לב: 1 באפריל 1936 - 1 באפריל 1939
ולטר בהכניט: 1 באפריל 1939 - 6 באוקטובר 1939
פרידריך-וילהלם פון שאפי: 6 באוקטובר 1939 - 12 באוגוסט 1940
ארנסט-אברהרד הל: 12 באוגוסט 1940 - 8 בינואר 1942
אלפרד שרייבר: 8 בינואר 1942 - 3 בפברואר 1942
ברוניסלאב פאוול: 3 בפברואר 1942 - 18 ביוני 1942
אריך בוכנהאגן: 18 ביוני 1942 - 20 בנובמבר 1943)
רודולף שפרל: 20 בנובמבר 1943 - 14 באוגוסט 1944
אוטומאר באבל: 14 באוגוסט 1944 - 5 בספטמבר 1944
הנס לנגנפלדר: 17 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945
הערות שוליים

↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-35 (Höheres Kommando z.b.V. XXXV)
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
ה'תט"ו

ה'תט"ו (5,415) ובקיצור תט"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 1654, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 1 באוקטובר 1655.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 20 שעות ו-710 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשה. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 19 במחזור העיבור ה-286. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 11 (סימנה יאיבא) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,586 לחורבן הבית, ושנת 1,966 לשטרות.
אירועים

ט"ז באדר ב' – כריסטיאן הויגנס מגלה את טיטאן, הירח הגדול ביותר של שבתאי.
כ"ג בתמוז – בשל התקרבות צבא רוסיה הצארית, ששיתף פעולה עם כוחות מרד חמלניצקי, לעבר וילנא, נמלטו כל יהודי וילנא מהעיר, ובכך ניצלו מהטבח שערך הצבא בתושבי העיר לכשהגיע.
הרבי רבי השיל מונה לרבה של קראקא והקים בה ישיבה.
נולדו

רבי יהודה בן עטר, אב בית דין בפאס ומקנס שבמרוקו. (נפטר בה'תצ"ז)
נפטרו

כ"ה בניסן – רבי חיים הכהן – פוסק הלכה ומקובל מתלמידי רבי חיים ויטאל שפעל בארם צובא.
רבי שאול שמואל סירירו, ראש ישיבה בפאס.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
האנטילים ההולנדיים במשחקים האולימפיים

האנטילים ההולנדיים השתתפו במשחקים האולימפיים בין אולימפיאדת הלסינקי (1952) לאולימפיאדת בייג'ינג (2008). אף שבאותה תקופה היו האנטילים באוטונומיה בריבונות הולנדית, אפשרו ההולנדים את הקמתו של ועד אולימפי נפרד, וספורטאי האנטילים התחרו במשלחת נפרדת.
המשלחת הראשונה של האנטילים ההולנדיים, לאולימפיאדת הלסינקי, כללה רק את נבחרת הכדורגל. היא הודחה כבר בסיבוב הראשון, לאחר הפסד 1–2 לנבחרת טורקיה. בדומה להולנד, החרימו האנטילים ההולנדיים את אולימפיאדת מלבורן (1956), במחאה על דיכוי המרד ההונגרי בידי ברית המועצות. בהמשך, החרימו האנטילים גם את אולימפיאדת מוסקבה (1980), במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, אף שהולנד עצמה לא עשתה זאת.
להישג הגבוה ביותר של האנטילים ההולנדיים במשחקים הגיע השייט יאן בורסמה, שזכה במדליית הכסף במפרשית מדגם לכנר באולימפיאדת סיאול (1988). האתלט צ'ורנדי מרטינה היה קרוב להישג דומה באולימפיאדת בייג'ינג (2008). הוא סיים במקום השני בריצת 200 מטר, אחרי יוסיין בולט, אך שעה לאחר המירוץ הודיעו מארגני התחרות על פסילתו בעקבות ערעור של המשלחת האמריקנית, לאחר שבצילומי הטלוויזיה נראה שיצא מהמסלול שלו. האנטילים ההולנדים ערערו בפני בית הדין לבוררות בספורט, אך ב-9 במרץ 2009 נדחה הערעור. מרטינה התחרה גם בריצת 100 מטר וסיים במקום הרביעי, בזמן של 9.93 שניות, שמהווה שיא לאומי.
ב-2011 בוטל המעמד האוטונומי של האנטילים. חלקם קיבלו מעמד של רשות מקומית בהולנד, וחלקם הפכו לחלק מממלכת ארצות השפלה. בשל שינוי זה הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי כי לא יאפשר עוד את השתתפותה של משלחת מהאנטילים ההולנדים במשחקים, אך התיר לספורטאים מהאיים להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012) כמשתתפים עצמאיים, תחת הדגל האולימפי.
האנטילים ההולנדיים השתתפו גם בשתי אולימפיאדות חורף, אולימפיאדת קלגרי (1988) ואולימפיאדת אלברוויל (1992). במשחקים התחרו הספורטאים מהאנטילים במזחלות ובלוג', אך הגיעו להישגים נמוכים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת הלסינקי (1952): 0
אולימפיאדת מלבורן (1956): לא השתתפה
אולימפיאדת רומא (1960): 0
אולימפיאדת טוקיו (1964): 0
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
אולימפיאדת מוסקבה (1980): לא השתתפה
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
| אולימפיאדת סיאול (1988) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
אולימפיאדת אטלנטה (1996): 0
אולימפיאדת סידני (2000): 0
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): השתתפה כמשתתפים עצמאיים
| סך הכל | 0 | 1 | 0 | 1 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  שיט | 0 | 1 | 0 | 1 |
| סך הכל | 0 | 1 | 0 | 1 |
ראו גם

האנטילים ההולנדיים במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
ה'תרנ"ד

ה'תרנ"ד (5,654) ובקיצור תרנ"ד – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1893, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 בספטמבר 1894.
המולד של תשרי חל ביום שני, 7 שעות ו-138 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשז. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 26 (סימנה כולזז) במחזור השמש ה-202.
שנה זו היא שנת 1,825 לחורבן הבית, ושנת 2,205 לשטרות.
אירועים

ד' בטבת - תחילת הקמתה של מסילת רכבת העמק
כ"ט בטבת - ויליאם קנדי דיקסון רושם פטנט על סרט תמונות נעות
נולדו

י"ח בשבט - הרב אברהם זיידה הלר (נפטר ה'תשנ"א)
ט"ו באב - לוין קיפניס, סופר ומשורר ילדים ישראלי. חתן פרס ישראל לספרות ילדים תשל"ח
כ"ג באב - יצחק רפאל מלכו,  עיתונאי, היסטוריון, מתרגם, פעיל ציוני, איש עסקים ואיש ציבור ישראלי
נפטרו

י"ד בשבט – רבי יחיאל מאלכסנדר (דנציגר), האדמו"ר השני בחסידות אלכסנדר. (נולד בה'תקפ"ח)
כ"ג בשבט – הרב יהושע רוקח, האדמו"ר השני בשושלת בעלז. (נולד בה'תקפ"ה)
כ"ט באדר א' – חיים פרס, חוקר הלשון העברית וממחיי השפה, עורך כתב העת הירושלמי שערי ציון. (נולד בי"ב בחשוון ה'תר"ד)
כ"ז בסיוון – רבי הילה וכסלר, רב בפרנקוניה, מאחרוני המקובלים ביהדות גרמניה. (נולד בה'תר"ג)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
המפלגה הערבית הפלסטינית

| --- | --- |
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 מייסד:  ג'מאל אל-חוסייני 
 תקופת הפעילות:  1935–1948 (כ־13 שנים)
 אידאולוגיות:  לאומיות פלסטינית
 
המפלגה הערבית הפלסטינית (בערבית: الحزب العربي الفلسطيني) הייתה מפלגה לאומית של הזרם המרכזי בציבור הפלסטיני בתקופת המנדט בין השנים 1935–1948. המפלגה נקטה קו תוקפני כנגד הציונות וקו פרגמטי מול הממשל הבריטי שהתבטא במערך הסכמים והבנות. אנשי המפלגה עמדו בראש הוועד הערבי העליון והמועצה המוסלמית העליונה. עקב המרד הערבי הגדול נאסרו רבים מראשיה והוגלו לאיי סיישל.
הקמת המפלגה

המפלגה נוצרה כתגובה לפילוג במחנה המג'ליסיון (תומכי משפחת חוסייני או "החוסיינים") בו פרשו צעירים מודרניים, קיצוניים וחילונים שהושפעו מהלכי רוח לאומניים ופאן-ערביים ויצרו ב-1932 את מפלגת אל-איסתקלאל סביב דמותו של עווני עבד אל-האדי. מאז הפילוג ניטשה בין האיסתקלאל ובין החוסיינים יריבות פוליטית.
ההיעלמות ההדרגתית של הוועד הפועל הערבי והופעת מפלגת ההגנה הלאומית של האופוזיציה בראשות משפחת נשאשיבי בשנת 1934, דחפה באותה שנה את משפחת אל-חוסייני לייסד מפלגה משלה - "המפלגה הערבית הפלסטינית". באותה שנה מונתה ועדה שניסחה מצע פוליטי ותקנות, שאושרו ב-16 וב-23 בפברואר 1935. הוועדה מינתה את הצירים לוועידת היסוד, ללא בחירות, 50 נציגים מכל נפה. להפצת ההזמנות לוועידה ולחברות במפלגה, נעשה שימוש  בנושאי תפקידים דתיים המועסקים בערים השונות על ידי המועצה המוסלמית העליונה. ועידת היסוד נתכנסה בירושלים ב-26 וב-27 במרץ 1935 ונכחו בה מעל 1,500 איש.
לנשיא המפלגה נבחר ג'מאל אל-חוסייני, שיומיים קודם לכן התפטר מתפקידו כמזכיר המועצה המוסלמית העליונה, כנציגו הפוליטי של חג' אמין אל-חוסייני, שביקש לשמור על מראית עין של מנהיג דתי א-פוליטי.
לסגן הנשיא נבחר אלפרד רוק, יווני-קתולי מיפו, ולמזכיר הכללי נבחר אמיל אל-ע'ורי, יווני-אורתודוקסי מירושלים, שעיקר תפקידו היה לארגן תמיכה בקרב הנוער.
ניהול המפלגה הופקד בידי לשכה שכללה את בעלי התפקידים הללו ובנוסף להם גם את ח'אלד אל-פרח' וכאמל אל-דג'אני (מיפו) ווג'יה אל-בשתאוי (משכם), שאליהם צורפו לאחר זמן קצר מוחמד עלי אל-ג'עברי ורשאד אל-ח'טיב (מחברון), מישל עאזר (נוצרי מיפו) ושחאדה חסונה (מלוד). הוחלט שהוועד הפועל של המפלגה יורכב משלושה נציגים לכל נפה, שייבחרו בנפרד על ידי הצירים מכל נפה. במהלך קיץ 1935 נסע ג'מאל אל-חוסייני ברחבי הארץ ועסק בהקמת 17 סניפים ובבחירת ועדים להם.
מצע המפלגה

מצע המפלגה נתקבל בוועידת היסוד וכלל להלכה את המטרות הבאות:
1) עצמאות פלסטין וביטול המנדט.

2) שמירה על אפיה הערבי של פלסטין ומלחמה בכינון הבית הלאומי ליהודים.

3) התקשרות פלסטין עם הארצות הערביות באמצעות אחדות לאומית מדינית עצמאית לחלוטין.

4) שיפור מצבה של האומה הערבית בפלסטין מבחינה חברתית, כלכלית ותרבותית.
עם זאת אימצה המפלגה כמצע מעשי את "האמנה הלאומית" (אל-מית'אק אל-קומי):
ביטול הצהרת בלפור והמנדט
הפסקה כללית ומידית של העלייה היהודית
איסור מכירת קרקעות ליהודים
הקמת מדינה ערבית פלסטינית לאלתר
ההבדלים בינה לבין מפלגת אל-איסתקלאל

ראשי המפלגה תפסו אותה לא כמפלגה אלא כתנועה עממית המבטאת את "רוח העם". בזכות זיקתה למועצה המוסלמית העליונה, שנהנתה משליטה בכספי הווקף, נהנתה המפלגה מתזרים מזומנים נדיב, ממנו נגזרה יכולת פעולה וביצוע.
בניגוד לאידאולוגיה של האיסתקלאל, שפנתה בראש ובראשונה כנגד האימפריאליזם הבריטי וראתה בציונות רק ענף אחד מענפי האימפריאליזם ריכזו החוסיינים (הכינוי הנפוץ לתומכי המפלגה) את מלחמתם ביישוב וקיימו עם הבריטים מערכת עדינה של הסכמים והבנות. למרות הצגת התמונה האידאולוגית הזו, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה התהפכה המגמה בעוד החוסיינים נטו יותר לכיוון הנאצי ואנשי איסתקלאל נטו לעודד את הבריטים במדיניותם האנטי-ציונית ולתמוך במדיניות הספר הלבן.
הבדל נוסף בין החוסיינים לאיסתקלאל היה שהאיסתיקלאל הייתה מפלגה חדשה של עירוניים צעירים משכילים וחילונים ללא קהל תומכים כפרי, בעוד החוסיינים נהנו ממאגר גדול של תומכים בקרב האוכלוסייה הכפרית, המבוגרת והמוסלמית של הארץ ומהמבנה המסורתי של החמולות.
תנועת הנוער

ראשי המפלגה שמו דגש על ארגון הנוער. אמיל אל-ע'ורי, המזכיר הכללי, ניסה לפעול באמצעות פלוגות הצופים הערביות, אולם מהר מאוד עבר ליצירת מסגרת נפרדת בשם "פלוגות הנוער" (פרק א-שבאב), והיה חבר בוועדה מיוחדת שניהלה את הארגון. תנועת הנוער דמתה ל"נוער ההיטלראי" בגרמניה והוועדה אף כינתה לתקופה קצרה את הפלוגות באופן רשמי "הצופים הנאצים", אולם לאחר תקופה מסוימת הוחלף השם לכינוי האיסלאמי המסורתי "אל-פתוה" (שמן של אגודות אבירים מוסלמים בימי הביניים). ב-11 בפברואר 1936 נערך כנס היסוד של ארגון הנוער שניכרה בו רוח נאצית. ג'מאל אל-חוסייני הכריז בכנס כי היטלר החל את דרכו הפוליטית בשישה תומכים ועכשיו יש לו שישים מיליון.
70 המגויסים הראשונים נשבעו: "החיים - זכותי. העצמאות - שאיפתי. פלסטין - ארצי ואין מקום בה זולת לערבים. בזה אני מאמין ואללה הוא עדי".
"פלוגות הנוער" היו צבאיות למחצה והיה להן חלק רב בהכנת המהומות של 1936 ובראשיתן.
הקמתה מחדש ב-1944

המפלגה חדלה להתקיים למעשה בין השנים 1937–1944, בשל הגליית רוב מנהיגיה והאיסור שהטילו הבריטים על פעילות פוליטית במהלך מלחמת העולם השנייה.
בזמן המלחמה, שימש תופיק צאלח אל-חוסייני, אחיו של ג'מאל אל-חוסייני, כממלא מקומו כנשיא המפלגה ופעל רבות, בעזרת ידיד המשפחה אמיל אל-ע'ורי, לשמור על מעמדה הבכיר של משפחת אל-חוסייני בפוליטיקה המקומית. 
בנובמבר 1943 חידשו החוסיינים את פעילות המפלגה. בהובלת ממלא מקום נשיא המפלגה, תאופיק צאלח אל-חוסייני, והמזכ"ל אמיל אל-ע'ורי, כוננה המפלגה מוסדות מרכזיים, סניפים וועדות, פרסמה תזכירים וגילויי דעת רבים, יזמה כינוסים המוניים, בהשתתפותם של מאות ואלפי אנשים, וטיפחה קשרים עם ארצות ערב ועם אישים, מפלגות, ארגונים בעולם הערבי, ועם פלסטינים בחו"ל.
לאחר 1944 חזרה המפלגה להיות גורם מרכזי ומנהיג בפוליטיקה הערבית.
לקריאה נוספת

יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמודים 290, 293 - 294, 338, 346.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1939-1929, עמ' 101-99.
↑  אילן פפה, אצולת הארץ: משפחת אל-חוסייני, עמ' 294.
1 2  שמעוני, עמ' 294-293, הערה 28 (על פי עיסא אל-ספרי, פלסטין אל-ערביה בין אל-אנתדאב ואל-צהיוניה, עמוד 245).
↑  בני מוריס, קורבנות, עמ' 124.
↑  שמעוני, עמ' 216.
↑  אילן פפה, אצולת הארץ, עמ' 343.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ה, עמ' 176–177.
הסכם נצוח פאשה

הסכם נָצוּח פאשה (בפרסית: عهدنامه نصوح پاشا; בטורקית: Nasuh Paşa Antlaşması) הוא הסכם שנחתם ב-20 בנובמבר 1612 בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה הספווית לאחר סדרת קרבות ביניהן שנמשכו מ-1603.
הרקע להסכם

ב-1590, על פי הסכם איסטנבול, שנחתם בעקבות מלחמה ארוכה שהתרחשה בשנים 1577-1589 והסתיימה בתבוסה של הצד הפרסי, נאלץ עבאס שאה הראשון של פרס לוותר  על צפון-מערב איראן ועבר הקווקז לטובת האימפריה העות'מאנית.
לאחר שפתר בעיות פנימיות, ציפה עבאס שאה הראשון להזדמנות להחזיר את השטחים שאבדו. ב-1593, כאשר הסולטאן הצעיר אהמט הראשון עלה לשלטון באימפריה העות'מאנית, הרחיב את המלחמה הארוכה עם האימפריה ההבסבורגית, ודיכא מרידות ג'לאלי(אנ') באנטוליה. ב-1603 פתח השאה במלחמה נגד העות'מאנים. למרות שהעות'מאנים הצליחו להקים קו הגנה נגד כוחות הספווים, שניים מהסרדרים שלהם, צ'יגאלאזדה יוסוף סינאן פאשה וקויוצ'ו מוראט פאשה, מתו בנסיבות טבעיות במחנות החורף בדיארבקיר ב-1605 ו-1611. המצב של חוסר אנשים בניהול המערכה גרם לוזיר הגדול נצוח פאשה(אנ') לחתום על ההסכם ב-1612.
תנאי ההסכם

האימפריה העות'מאנית החזירה לאימפריה הספווית את כל האדמות שהיא קיבלה ב-1590
הגבול בין האימפריות הוחזר להיות גבול שנחתם לפי הסכם שלום באמסיה ב-1555
הספווים הסכימו לשלם מס שנתי בצורת 200 חבילות משי
עולי רגל פרסיים נאלצו לבצע את החג' דרך סוריה ולא דרך עיראק
תוצאות ההסכם

ההסכם היה הראשון בו האימפריה העות'מאנית ויתרה על שטחים שכבשה קודם לכן. לאימפריה הספווית ההסכם נתן יוקרה שבעקבותיה השאה לא הסכים לשלם מס. בנוסף שני נסיכים גרוזיניים לאחר תקיפה ורצח מושל קרבאך ביקשו מקלט אצל הסולטאן, ובעקבות האירועים, הקרבות בין הצדדים התחדשו ב-1615. ב-1616 כוחות האימפריה הספווית לאחר קרב גוקצ'ה כבשו את טביליסי.
ה'תרנ"ג

ה'תרנ"ג (5,653) ובקיצור תרנ"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1892, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 1893.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 22 שעות ו-342 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 10 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 25 (סימנה כהלוא) במחזור השמש ה-202.
שנה זו היא שנת 1,824 לחורבן הבית, ושנת 2,204 לשטרות.
אירועים

ה' בתשרי – ראשית הרכבת בישראל: נחנכה המסילה הראשונה בין יפו לירושלים, שאורכה היה 82 ק"מ וזמן הנסיעה 3 שעות ו-50 דקות.
ג' באלול – לוח אחיאסף, האלמנך העברי הראשון, יוצא לאור לראשונה בעריכת בן אביגדור .
ח' באלול – במשאל עם, נוסף תיקון לחוקת שווייץ האוסר על שחיטה כשרה בכל רחבי שווייץ
נולדו

כ"ד בטבת - הרמן גרינג, פושע מלחמה נאצי, מראשי משטרו של היטלר ומפקד הלופטוואפה (התאבד ה'תש"ז)
י"ג בשבט - יצחק מאיר לוין, יו"ר אגודת ישראל ושר הסעד הראשון של ישראל (נפטר ה'תשל"א)
הרב מנחם מנשה, מחבר הספר אהבת חיים.
נפטרו

י"ג בכסלו - הרב דוד שלוש, ראש ישיבה מפורסם במרקש שבמרוקו.
כ"א בסיוון - הרב שלמה שפירא בעל ה"שם שלמה", האדמו"ר הראשון לחסידות מונקאץ' (נולד ב-ה'תקצ"ב)
כ"ח באב - הרב נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצי"ב), ראש ישיבת וולוז'ין
א' בכסלו - הרב חיים נתן דמביצר, ראב"ד קרקוב, מומחה להיסטוריה של עם ישראל וההיסטוריון של הקהילה היהודית בלבוב ושל ועד ארבע ארצות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל