האמברגו הצרפתי על ישראל
פעילות ישראלית להקטנת השפעת האמברגו

האמברגו יצר בישראל חשש ממשי לפיגור במרוץ החימוש כנגד מדינות ערב שנהנו מאספקת נשק סובייטי בכמויות גדולות.
בנסיבות שנוצרו, החלה ישראל לחפש חלופות לאספקת הנשק הצרפתי ופנתה אל בריטניה וארצות הברית. נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון, הודיע שארצו תתייצב לצד ישראל במאבקה מול אויביה.
בנוסף הפנתה ישראל תקציבים ומאמץ רב בפיתוח התעשייה הביטחונית הישראלית.
בהדרגה, נמצאו חלופות לאספקת הנשק הצרפתי. חלק מהחלופות שנמצאו היו אמצעי לחימה אמריקאים מתקדמים יותר ממקביליהם הצרפתים וחלקן הביאו לשיפור ביכולת הפיתוח והיצור התעשייה הצבאית הישראלית ולעצמאות בהספקת נשק לצה"ל:
בשנת 1967 החלה אספקת מטוסי התקיפה סקייהוק שתחילה פיצו על האבדות של מטוסי התקיפה במלחמת ששת הימים ולאחר מכן החליפו בהדרגה את מטוסי התקיפה הצרפתיים המתיישנים כגון ווטור, אוראגן, מיסטר וסופר מיסטר.
באפריל 1968 גייסה ישראל את המהנדס השווייצרי אלפרד פראונקנכט (Alfred_Frauenknecht), שסיפק 200,000 דפי תוכניות של חלקי המטוסים מיראז' 3 ומיראז' 5 שהועברו ב-24 ארגזים תמורת 200,000 דולר. התוכניות היו מפורטות ואיפשרו ייצור עצמי של מנועים ואת חלקי המטוסים. בשנת 1971 הואשם פראונקנכט בשווייץ בריגול לטובת ישראל.
בשנת 1968 הקימה מדינת ישראל את מפעל מנועי בית שמש על ידי יוסף שידלובסקי, שהיה מומחה צרפתי למנועי סילון שהתנגד לאמברגו. במפעל יוצרו מנועי סילון שהקטינו את הצורך במנועים ובחלפים צרפתיים.
בשנת 1968 רכשה ישראל מארצות הברית את ראשוני מסוקי התובלה הבינוניים, בל 205 שהחלו לשמש כבר באותה השנה בין היתר להסקת כוחות מיוחדים והחליפו במידה רבה את מסוקי הסופר פרלון.
בשנת 1969 החלה אספקת מטוסי הF-4 פנטום שהביאו להרחבה דרמטית ביכולות חיל האוויר בתחום הטווח המבצעי, משקל החימוש, יכולת ל"א, ניווט, מהירות טיסה ועוד. מטוסים אלה הפכו באחת למטוסי הקו הראשון והביאו לצמצום התלות במטוסי התקיפה והירוט הצרפתיים.
בשנת 1969 החלה אספקת מסוקי הסער CH-53 סי סטאליון (יסעור) שהיו עדיפים על מסוקי הסופר פרלון הצרפתיים.
בשנת 1969 החלה ישראל בפרויקט להשבחה והחלפה של המנוע הצרפתי במטוס סופר מיסטר במנוע אמריקאי מדגם פראט אנד וויטני J52 (שהיה מנועו של מטוס הסקייהוק). הפרויקט הקטין את הצורך בחלפים צרפתיים ושיפר משמעותית את ביצועי המטוס ועלות התחזוקה שלו, אך הגביל אותו למהירות תת-קולית עקב חסרונו של מבער אחורי במנוע האמריקאי.
בשנת 1969 הוברח לישראל בסיוע "המוסד" ציוד רב ששימש לפרויקט המחקר המשותף של צרפת וישראל בתחום פיתוח טילי קרקע קרקע. הציוד שכלל טילים בנויים שלמים מדגם MD660 הועמס על אניות סוחר במסווה של ציוד חקלאי. הפיתוח כולו נמשך בתעשייה האווירית במפעלה בבאר יעקב ולימים הבשיל למערך רחב של פיתוח ויצור טילי יריחו לסוגיהם.
בשנת 1969 הוקם מפעל תאת טכנולוגיות לייצור אביזרי תעופה.
בסוף שנת 1969 מולטו לישראל חמש ספינות שרבורג שעוכבו בנמל, לאחר שבנייתן הסתיימה. ההפלגה נערכה בים סוער עם כיסוי משפטי שהוכן מראש. חמש הספינות היוו מרכיב חיוני להצלחת חיל הים במלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1970 החלה ישראל לייצר במפעל לה"ב של התעשייה האווירית את מטוס המיראז' 5 שהותאם לצרכים הישראליים. המטוסים הועברו לחיל האוויר החל משנת 1971 ונקראו נשר. בסך הכל הוקמו במרוצת השנים שתי טייסות נשר.
בשנת 1971 החלו להגיע ראשוני מטוסי התובלה C-130 הרקולס שהחליפו בין היתר את מטוס הנורד הצרפתי המתיישן.
בשנת 1973 החלה אספקה של ספינות טילים מתוצרת מספנות ישראל שחומשו בטילי גבריאל מתוצרת ישראל ובכך תם הצורך ברכישת ספינות טילים צרפתיות.
בשנת 1974 הוחלף מנועו של מטוס המיראז' 5 הצרפתי למנוע ג'נרל אלקטריק J79 האמריקאי שמשמש גם בפנטום. מטוס זה בעל יכולות משופרות נקרא בחיל האוויר "כפיר".
בשנת 1976 סיפקה ארצות הברית לישראל את ראשוני מטוסי ה-F-15 שהיו המתקדמים מסוגם בעולם. ישראל הייתה המדינה הראשונה לקבל מטוס זה מחוץ לארצות הברית. אספקת המטוס ביטאה את הקרבה שבין המדינות ואיפשרה את הוצאתם ההדרגתית משירות של מטוס הירוט הצרפתי מיראז' 3.
בתקופה זו שלאחר מלחמת ששת הימים הלך והתהדק שיתוף הפעולה הביטחוני בין ישראל לארצות הברית, וכלל גם שיתוף פעולה בתחום המודיעין הצבאי הטקטי והאסטרטגי. בשנים אלה הפכה ארצות הברית בהדרגה לבעלת ברית קרובה לישראל.