stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונטפלייר (ורמונט)
כלכלה

מאז שהפכה מונטפלייר לעיר הבירה של המדינה, בשנת 1805, היו משרדי הממשלה גורמי המסחר העיקריים בעיר, ובמחצית המאה התשע-עשרה נוספו גם כמה חברות ביטוח חיים וביטוח שריפות. בתעשייה נטל ייצור הגרניט, בעיקר ממחצבות בסמוך לעיר באר, חלק מרכזי בכלכלת העיר, והוא ממשיך עדיין להעסיק מספר חברות. גם ייצור קורות עץ היה חלק חשוב בתעשיית העיר במאה התשע עשרה.
בעיר שכן המפעל האחרון לייצור אטבי כביסה בארצות הברית. המפעל נסגר בשנת 2006. כיום מתבססת כלכלת העיר שבאזור המסחרי בעיקר על עסקים בבעלות מקומית, לצד משרדים ראשיים של חברות ביטוח אחדות.
חינוך ותרבות

במונטפלייר ישנם כמה מוסדות לימוד. המפורסמים שבהם הם בית הספר התיכון של העיר, "מכללת ורמונט לאמנות יפה" (Vermont College of Fine Arts) והמכון הקולינארי של ניו אינגלנד. אירועי התרבות המקומיים השנתיים בעיר כוללים את פסטיבל הסרטים "ההר הירוק" (Green Mountain), המתקיים בעיר מדי שנה, וכן את המסורת שהחלה בשנת 1990 של חיפוי חזיתות החנויות והבניינים הציבוריים בלבבות אדומים ביום ולנטיין - 14 בפברואר.
בעיר נמצאת ספריית קלוג-האבארד. עותק של אפריז (אלמנט עיצובי) מהפרתנון של אתונה שמור בספרייה זו. במונטפלייר ממוקם גם המוזיאון להיסטוריה של ורמונט.
הערות שוליים

↑  Ric Cengeri and Jane Lindholm, "Winooski: Where It's Been And Where It's Headed, Vermont Public, December 9, 2014
| דגל ורמונט מדינת ורמונט |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | מונטפלייר |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק שמפליין • ההרים הירוקים • הר מנספילד • המטרופולין של ברלינגטון |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ברלינגטון • אסקס • רוטלנד • קולצ'סטר • סאות' ברלינגטון • בנינגטון • ברטלבורו • הארטפורד • מילטון • בארה • ספרינגפילד • מידלברי • מונטפלייר • וילסטון • סנט אולבנס • בארה טאון • סנט ג'ונסברי • שלבורן • וינוסקי • סוואנטון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות ורמונט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562077005171  BnF: cb12047711j (data)  GND: 5030738-1  LCCN: n80026750  MusicBrainz: 6798a028-d224-4e81-aa76-96a05a6c8028  NARA: 10045956  SUDOC: 197059511  VIAF: 136036843   WorldCat (עם VIAF): 136036843
מוריס אברבנאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בינואר 1903 סלוניקי, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  22 בספטמבר 1993 (בגיל 90) סולט לייק סיטי, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  סולט לייק סיטי 
 מוקד פעילות:  האימפריה העות'מאנית, ארצות הברית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ונגארד רקורדס, Angel, Vox Records, פיליפס רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני למנצח ומנהל מוזיקלי הטוב ביותר (1950)  המדליה הלאומית לאומנויות 
 
מוריס אַבְּרַבַנְאֵל (6 בינואר 1903 – 22 בספטמבר 1993) היה מנצח ופסנתרן יהודי-אמריקאי מצליח, יליד יוון.
קורות חיים > יוון (1903-1909)

אברבנאל נולד בסלוניקי (תסאלוניקה), יוון, כשזו הייתה עדיין חלק מן האימפריה העות'מאנית. מוצאו היה ממשפחה יהודית ספרדית נשואת פנים, שגורשה מספרד בשנת 1492 (ראו יצחק אברבנאל). אבות אבותיו של אברבנאל השתקעו בסלוניקי בשנת 1517 והוריו נולדו שם שניהם.
קורות חיים > שווייץ (1909-1922)

בשנת 1909 עברו אל לוזאן, שווייץ, שם עשה אביו, אדואר דה אברבנאל, חיל כרוקח מצליח מאוד.
במשך שנים אחדות חייתה משפחת אברבנאל באותו בית עם ארנסט אנסרמה, מנצחה של תזמורת de la Suisse Romande. אברבנאל הצעיר ניגן עיבודים לפסנתר בארבע ידיים עם אנסרמה, החל לחבר מוזיקה ופגש מלחינים כמו דריוס מיו ואיגור סטרווינסקי. הוא גילה התלהבות רבה למוזיקה וידע שרצונו בקריירה של מוזיקאי. עם הזמן התמנה לפסנתרן בתיאטרון העירוני ולמבקר מוזיקה בעיתון היומי.
אביו של מוריס עמד על קריירה ברפואה, ושלח אותו לאוניברסיטה בציריך. מוריס סבל שם כשנדרש לנתח גופות. הוא כתב לאביו, שיעדיף להיות נגן כלי הקשה שני בתזמורת מלהיות רופא, ואביו ויתר, לבסוף, על שאיפתו הקודמת.
קורות חיים > גרמניה (1922-1933)

בשנת 1922, כשהשפל הכלכלי ברפובליקת ויימאר היה בשיאו, יצא אברבנאל לברלין. על אף המצב הכלכלי הקשה, החזיקה ברלין שלושה בתי אופרה, שהעלו הצגות מדי לילה בלילה במשך כל השנה. וילהלם פורטוונגלר, ברונו ולטר, ריכרד שטראוס ואוטו קלמפרר ניצחו כולם על הצגות אופרה בברלין בתקופה ההיא.
אברבנאל נעשה לתלמידו של המלחין קורט וייל, שנאלץ לקבל עד 46 תלמידים כדי להתפרנס. אחרי שנת לימוד, קיבל מוריס עבודה כמלווה באופרה של נוישטרליץ, צפונית לברלין. הוא היה בן 20 בסך הכל. אותו זמן, היה זה נתיב קריירה טוב למי שמייעד עצמו לניצוח, משום שהמלווה ערך חזרות עם הזמרים ולפעמים היה נקרא להחליף את המנצח, כאשר קרה משהו שמנע ממנו להופיע בהתראה קצרה.
בשנת 1924 עלה התיאטרון בנוישטרליץ באש וארבעת המנצחים מצאו עבודה במקומות אחרים. נגני התזמורת שאלו את אברבנאל, אם יסכים לנצח על קונצרטים במצודה. הוא ניצח על קונצרטים פעמיים בשבוע במצודה ללא חזרות.
בשנת 1925 קיבל אברבנאל משרת מנצח מקהלה בצוויקאו, סקסוניה. הוא נשאר שם שנתיים וניצח על רפרטואר של אופרטות. הודות להצלחתו בצוויקאו, קיבל עבודה כמנצח קבוע בתיאטרון טוב יותר באלטנבורג.
באלטנבורג ערך מבחן קול לזמרת צעירה בשם פרידל שאקו, בתה של הסופרן הנודעת הדוויג שאקו. היא תהיה לאשתו. בהמשך המירה את דתה לקתוליות ושינתה את שמה למארי.
אחרי שנתיים באלטנבורג, התמנה אברבנאל למנצח בבית האופרה הראשון החשוב שלו, בקאסל. בשנת 1931 ראה אותו מנהל האופרה של ברלין מנצח על הצגת "כוחו של גורל" של ורדי. הוא ביקש ממנו לבוא לברלין לנצח על הצגה בבית האופרה. אברבנאל היה אז בן 27. התזמורת התרשמה והריעה למנצח הצעיר. לאירוע זה היו השלכות, משום שאותו זמן החליטה התזמורת בשאלה, אם להזמין מנצח אורח להופעה חוזרת. אברבנאל התמנה למנצח אורח קבוע.
קורות חיים > צרפת (1933-1934)

עליית היטלר לשלטון אילצה מוזיקאים יהודים בולטים לעזוב את גרמניה. אברבנאל נסע לפריז בחברת קורט וייל.
בפריז עבד אברבנאל עם ברונו ולטר. ולטר היה ידידו של גוסטב מאהלר ונחשב לסמכות בנושא המוזיקה שלו. ולטר המליץ על אברבנאל כמנצח אורח באופרה של פריז, שם הרכיב את צוות הזמרים, ערך חזרות והעלה על הבימה בניצוחו את דון ג'ובאני של מוצרט. ניתנה לו גם ההזדמנות לנצח על התזמורת הסימפונית של פריז, שמנצחה הקבוע היה פייר מונטה.
בפריז פגש גם את ג'ורג' בלנשין, הכוריאוגרף, וניצח על הבאלטים שלו. הוא ניצח גם על יצירותיו של מורו וידידו הוותיק, קורט וייל.
קורט וייל היגר בשנת 1933 לניו יורק, מונע בכוח רגשות אנטי-גרמניים.
קורות חיים > אוסטרליה (1934-1936)

משפחת אברבנאל יצאה זמן קצר אחר כך, בשנת 1934, לאוסטרליה, לשם הוזמן מוריס לכהן כמנהל המוזיקלי בבתי האופרה של מלבורן ושל סידני. אחרי מסע בן שישה שבועות, דרך תעלת סואץ והאוקיינוס ההודי, הגיע למחוז חפצו והתקבל בזרועות פתוחות, כ"מנצח קונטיננטלי נודע לתהילה".
אברבנאל ניצח על עונה בת 13 שבועות במלבורן ועל עונה בת חודשיים באופרה של סידני. בשתי הערים פתח את העונה ב"אאידה" של ורדי והמשיך במבחר מאוזן מתוך הרפרטואר המקובל, שכלל את פוצ'יני, וגנר וביזה.
קורות חיים > ארצות הברית (1936-1993)

באמצע אביב 1936 קיבל הצעה מן המטרופוליטן אופרה בניו יורק לבוא לנצח על רפרטואר גרמני וצרפתי. הוצע לו חוזה לשלוש שנים. בניו יורק ניצח גם על הפקות של וייל בברודוויי.
אברבנאל יצא ליוטה בכוונה לבנות לו תזמורת קבועה משלו. הוא קיבל את משרת המנצח הראשי של תזמורת יוטה, עמד בראשה משנת 1947 עד 1979 והעלה אותה ממעמד של תזמורת קהילתית במשרה חלקית לכדי הרכב מקצועי מכובד בעל חוזי הקלטה עם חברות ידועות שם. במשך שנים ניהל שדולה למציאת משכן קבע לתזמורת, שהופיעה אותו זמן בכנסייה המורמונית בעיר. אולם הקונצרטים שעליו חלם הוקם לבסוף כמשכן התזמורת, אך רק שנה לאחר פרישתו, ונקרא כיום על שמו.
אברבנאל ניהל גם את האקדמיה למוזיקה בסנטה ברברה, קליפורניה, לשם מתכנסים מוזיקאים צעירים למחנות קיץ מוזיקליים. הוא לימד ניצוח בטנגלווד, שם התמנה לאמן-הבית לכל חייו.
אברבנאל ייזכר תמיד כמי שהקליט לראשונה את מחזור הסימפוניות של מהלר במלואו, כמו גם הרקויאם של ברליוז ויצירות משל ווהן ויליאמס.
אברבנאל מת בסולט לייק סיטי, יוטה, בגיל 90.
מוריס J-type

| --- | --- |

Morris Commercial J-type, שנת 1950
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Morris J-Type
 יצרן:  Morris Commercial Cars חברת בת של Morris Motors (אנ')
 שנות ייצור:  1949–1961
 הרכבה:  בריטניה
 מודל אחריו:  מוריס קומרשל J4
 חברת אם:  The British Motor Corporation Limited (BMC) (משנת 1952)
 משקל:  מטען - 500 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים,  1,476 סמ"ק המפיק 41 כ"ס  4 צילינדרים,  1,489 סמ"ק המפיק 56 כ"ס (סדרת "Morris JB Type", יוצרה בין השנים 1957-1961)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (סדרת "Morris JB Type", יוצרה בין השנים 1957-1961)
מוריס J-type (באנגלית: Morris Commercial J-type) היא מכונית מסחרית אשר יוצרה על ידי חטיבת המכוניות המסחריות Morris Commercial Cars חברת בת Morris Motors (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1949–1961.
משנת 1952 Morris Commercial J-type הייתה בבעלות קונצרן הרכב הבריטי The British Motor Corporation Limited (BMC) (אנ')
תצורות דגם "מוריס J-type"

מסחרית
מסחרית עם חלונות צד
טנדר
תצורות דגם "מוריס J-type" > סדרות "מוריס J-type"

מוריס "J-type"
מוריס "Morris JB Type" (יוצר בין השנים 1957-1961)
תמונות

מוריס J-type
מוריס J-type, שנת 1955 - טנדר
מוריס J-type
מוריס J-type, שנת 1952
מוריס J-type
מוריס J-type
מוריס J-type, שנת 1957
מוריס J-type, שנת 1955
מוריס J-type
ראו גם

מוריס FE
מוריס J2
מוריס 250 JU
מוריס קומרשל J4
לקריאה נוספת

מוריס J-type בשרות הדואר - תמונה (imcdb.org/vehicle_55220-Morris-Commercial-J-Type-1949)
מוריס J-type - גלריית תמונות (alamy.com/stock-photo/morris-commercial-j-type-van)
מוריס J-type - תמונות (jtypevan.com/morris-commercial)
הערות שוליים

↑  מוריס J-type - היסטוריהjtypevan.com/history
↑  מוריס J-type - דגמים britishmotormuseum.co.uk/events/classic-van-and-pick-up-show
↑  מוריס "Morris JB Type" lvvs.org.uk
מחלף דניאל

| --- | --- |
 תאריך הקמה:  2004
 מיקום:  כפר דניאל
 כבישים במחלף:    כביש 1   כביש 6
 מסילות במחלף:  מסילת הרכבת למודיעין
 קואורדינטות:  31°56′30″N 34°55′47″E﻿ / ﻿31.94166667°N 34.92972222°E﻿ / 31.94166667; 34.92972222
 
  (למפת גוש דן מוגדלת) מחלף דניאל(למפת גוש דן רגילה) מחלף דניאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף דניאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף דניאל
 
מחלף דניאל הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 6 וממוקם סמוך ליישוב כפר דניאל ומכאן שמו. המחלף מורכב מגשר בכביש 1 לכיוון מזרח החולף מעל כביש 6.
מחלף דניאל אינו מחלף אופייני מכיוון שהוא ממוקם בקצה קטע בו מתאחדים נתיבי כביש 1 וכביש 6 עד למחלף בן שמן. כיווני הנסיעה האפשריים בו מועטים באופן יחסי והם מאפשרים למעשה רק מעבר מכביש 1 בכיוון מזרח לכביש 6 בכיוון דרום. שילובים נוספים בין כביש 1 ל-6 מתאפשרים באמצעות איחוד הנתיבים שלהם המתבצע בסמוך.
סמוך מאוד למחלף עובר גשר של מסילת הרכבת מתל אביב-יפו למודיעין-מכבים-רעות והנוסעים במחלף בכיוון מזרח נוסעים במקביל למסילה. דרומית למחלף נמצא מתחם גדול של חברת החשמל לישראל.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף בן שמן | מחלפים בכביש 1 | הבא: מחלף ענבה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף נשרים | מחלפים בכביש 6 | הבא: מחלף בן שמן |
מיצובישי V3000

| --- | --- |

Mitsubishi V3000, שנת 1995
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מיצובישי מוטורס
 שנות ייצור:  1988–1996
 הרכבה:  ניו זילנד
 חברת אם:  קבוצת מיצובישי
 מפרט טכני
 מנוע:  6V צילינדרים, 2,972 סמ"ק (דור ראשון, דור שני)
מיצובישי V3000 (באנגלית: Mitsubishi V3000) היא מכונית משפחתית גדולה, 4 דלתות, 5 מושבים, מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרה בין השנים 1988–1996, בניו זילנד עבור השוק הניו זילנדי והשוק האוסטרלי.
דורות "מיצובישי V3000"

דור ראשון (יוצר בין השנים 1988-1991)
דור שני (יוצר בין השנים 1991-1996)
תצורות "מיצובישי V3000"

4 דלתות - סדאן
5 דלתות - סטיישן
5 דלתות - אמבולנס
תמונות

"מיצובישי V3000" - אמבולנס, דור שני
"מיצובישי V3000" - אמבולנס, דור שני
"מיצובישי V3000" - אמבולנס, דור שני (משמאל)
"מיצובישי V3000" - דור ראשון
"מיצובישי V3000" - דור ראשון
ראו גם

מיצובישי מוטורס
הערות שוליים

↑  "מיצובישי V3000" carsurvey.org/reviews/mitsubishi/v3000
↑  "מיצובישי V3000"  trademe.co.nz/motors/cars/mitsubishi/auction
↑  "מיצובישי V3000" imcdb.org/vehicle_680116-Mitsubishi-V3000-1994
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיצובישי V3000".
מישל פורד

מישל ג'אן פורד-אריקסון (באנגלית: Michelle Jan Ford-Eriksson; נולדה ב-15 ביולי 1962). היא שחיינית עבר מאוסטרליה. היא אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה ל-800 מטר חופשי.
ביוגרפיה

פורד נולדה בסידני.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה פורד במקום 16 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.72 דקות ובמקום 16 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.24 דקות.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה בבריזביין אוסטרליה ב-6 בינואר 1978 קבעה פורד במשחה ל-800 מטר שיא עולם חדש של 8:34.86 דקות, שיפור לשיא העולם של פטרה תימר ממזרח גרמניה (8:35.04 דקות). שבועיים לאחר מכן באליפות ניו סאות' וויילס שנערכה בסידני היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 8:31.30 דקות. חודש לאחר מכן, שיא זה נישבר באליפות אוסטרליה בשחייה על ידי בת ארצה טרייסי ויקהאם (8:30.53 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו באדמונטון, אלברטה, קנדה בתחילת אוגוסט אותה שנה זכתה פורד במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.29 דקות, בשתי מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.25 דקות, אחרי ויקהאם (4:08.45 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.78 דקות, שוב אחרי ויקהאם שקבעה שיא עולם חדש של 8:24.62 דקות ובשתי מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי (2:01.64 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:54.11 דקות)
שבוע לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה במערב ברלין, מערב גרמניה סיימה פורד במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:33.45 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.16 דקות.
בשנת 1979 עברה פורד לנשוויל טנסי, שבארצות הברית על מנת להתאמן תחת הדרכתו של דון טלבוט.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה פורד במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:28.90 דקות, לפני אינס דירס (8:32.55 דקות) והייקה דהנה (8:33.48 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.66 דקות, אחרי אינס גייסלר שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:10.44 דקות וסיביל שונרוק (2:10.45 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה. בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.65 דקות, אחרי 3 שחייניות ממזרח גרמניה, המנצחת במשחה זה הייתה דירס (4:08.76 דקות).
בשנת 1982 עברה פורד להתגורר באינדסטרי סיטי, פרבר של לוס אנג'לס.
למרות שלא צלחה את המבחנים למשחקי חבר העמים, דורגה רק במקומות חמישי (800 מטר חופשי) ושישי (200 מטר פרפר), הוחלט לצרפה לנבחרת ובמשחקים עצמם שנערכו בבריזביין באוקטובר אותה שנה זכתה פורד במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.89 דקות והגנה על תוארה ובמדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:33.74 דקות, אחרי יריבתה המושבעת ויקהאם (8:29.05 דקות).
בשנת 1983 קיבלה פורד מלגת לימודים לאוניברסיטת דרום קליפורניה שם למדה לתואר בתקשורת, והתאמנה למשחקים האולימפיים. באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון קנדה אותה שנה זכתה פורד במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:15.38 דקות.
לאחר שלא עמדה בדרישות איגוד השחייה האוסטרלי החדשות ולא הצליחה להתברג לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) פרשה פורד משחייה תחרותית.
תארים והשגים

בסך הכל קבעה פורד שני שיאי עולם במשחה ל-800 מטר חופשי וזכתה ב-4 תוארי אליפות אוסטרליה במשחה ל-200 מטר פרפר.
בשנת 1994 זכתה פורד להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
מיומי מוריאמה

מיומי מוריאמה (ביפנית: 森山 眞弓; ‏7 בנובמבר 1927 – 14 באוקטובר 2021) הייתה פוליטיקאית ועובדת ציבור יפנית. היא כיהנה כחברת הפרלמנט של יפן וכשרה בממשלתה.
ביוגרפיה

מוריאמה נולדה בטוקיו בשנת 1927, בת לעקרת בית ולאיש עסקים. בשנת 1947 סיימה את לימודיה במחלקה לשפות זרות במכללת צודה (Tsuda). בשנת 1950 קיבלה תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת טוקיו. בשנים 1950 עד 1980 עבדה במשרד העבודה של ארצה. בתפקידה הייתה פעילה למען מתן שוויון הזדמנויות בתעסוקה לנשים וגברים.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1980 נבחרה מוריאמה, לראשונה מבין שלוש כהונות שלה בבית העליון של הפרלמנט של יפן, כנציגה של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. כיהנה כשנה בראש ועדת יחסי החוץ של הבית העליון של הפרלמנט. בשנת 1989 מונתה לראש הסוכנות להגנת הסביבה של יפן וזמן קצר לאחר מכן למזכירת הקבינט של יפן בממשלתו של טושיקי קאיפו. היא הייתה האישה הראשונה למלא תפקיד זה וכיהנה בו במשך 13 חודש עד להעברתה מתפקידה. במשך שמונה חודשים (1992-‏1993) כיהנה כשרת החינוך בממשלתו של קיאיצ'י מיזאווה וגם בתפקיד זה הייתה האישה המכהנת הראשונה. בשנת 1996 נבחרה לכהונה הראשונה שלה מבין ארבע בבית התחתון של הפרלמנט. מאפריל 2001 ועד ספטמבר 2003 כיהנה כשרת המשפטים בממשלתו הראשונה של ג'וניצ'ירו קואיזומי.
בשנים 2007 עד 2013 כיהנה מוריאמה כנשיאת אוניברסיטת האקואו(אנ').
מוריאמה הייתה נשואה לחבר הפרלמנט קינג'י מוריאמה עד למותו. בשנת 1991 פרסמה ספר בשם What I Saw in the Cabinet (בתרגום חופשי: "מה שאני ראיתי בקבינט")
מוריאמה מתה בטוקיו בשנת 2021, סמוך לפני יום הולדתה ה-94.
מיומי נריטה

מיומי נריטה (ביפנית: 成田 真由美; נולדה ב-27 באוגוסט 1970 בקווסאקי) היא שחיינית יפנית, זוכת 15 מדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים, ו-20 בסך הכל. תוארה כ"אחת מהספורטאים הפאראלימפיים הטובים בעולם" בידי הוועד הפאראלימפי הבינלאומי.
נכות וקריירה

נריטה משתמשת בכיסא גלגלים בעקבות דלקת חוט השדרה, בה לקתה בגיל 13. בנוסף, נריטה משותקת עוד יותר בפלג גופה העליון, בעקבות תאונת דרכים שהתרחשה ב-1994, השנה בה התחילה להתחרות בשחייה.
ב-1996 ייצגה את יפן במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996), בהם זכתה בשתי מדליות זהב, שתי מדליות כסף, ומדליית ארד אחת. במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) זכתה בשש מדליות זהב, ושברה חמישה שיאים עולמיים.
חיים פרטיים

נריטה רכשה את השכלתה הגבוהה באוניברסיטת הוסיי שבטוקיו. היא נשואה, ומצהירה כי חוץ מספורט, תחביבה העיקרי הוא בישול. עד שנת 2008, ביקרה בלמעלה מ-50 בתי ספר וחברות כל שנה, על מנת להרצות בנושא ספורט נכים, התנועה הפאראלימפית, וסוגיית מעורבותם הכללית של יפנים בעלי מוגבלות פיזית בחברה היפנית.
הערות שוליים

↑  Paralympic Sport Awards, באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
1 2 3 4 5  בעמוד הביוגרפיות, תחת החיפוש Mayumi Narita - ביוגרפיה ורשימת מדליות, באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00670932  VIAF: 251508975   WorldCat (עם VIAF): 251508975
מחטניים

| מחטניים |
| --- | --- |
 אורן מהמין Pinus cembra (משמאל) ואשוחית נורווגית (מימין)
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
שם מדעי
 Pinopsida ‏בורנט, 1835

מחטניים (שם מדעי: Pinopsida; בעבר Coniferopsida) היא מחלקה של צמחים וסקולריים חשופי זרע, המחלקה היחידה תחת מערכת המחטנאים (Pinophyta), הידועה גם בשם אצטרובלניים. במחלקה זו סדרה אחת בשם מחטיים.
מאפיינים

המחטניים הם עצים ושיחים מעוצים, בעלי עלים דמויי מחט ולרוב מכוסי קשקשים, הנושאים את זרעיהם חשופים על קשקשי האצטרובל. רוב המחטניים הם ירוקי-עד ומיעוטם נשירים, המשירים את כל עליהם בסתיו. מרבית המינים תחת מחטניים הם דו-מיניים, הכוללים אבקנים ושחלה (פרחיהם מושלמים). כל המינים במחלקה זו מואבקים על ידי רוח, ולא על ידי חרקים.
שיאים

מחלקה זו היא הקבוצה הסיסטמטית הגדולה ביותר מבין חשופי הזרע. היא כוללת כ-68 סוגים, כאשר החשובים ביניהם הם: אורן, אשוח, אשוחית, ארזית, טקסוס והסוג הגדול הגדל בעיקר בחצי הכדור הדרומי, פודוקרפוס.
העצים הגדולים ביותר והעצים הגבוהים ביותר - עצי תת-משפחת סקווים ובעיקר סקוויה נאה וסקוויה ענקית;
העצים העתיקים ביותר - אורן האצטרובל הזיפני. אחד האורנים העתיקים ממין זה, אשר גילו הוערך ב-4,725 שנים, נקרא "מתושלח".
בשימוש האדם

מחלקה זו כוללת, בין היתר, את הסוגים: אשוח, אשוחית וארז, ממשפחת האורניים, ואת ערער וברוש ממשפחת ברושיים. מבחינה כלכלית הם מהווים מקור חשוב לעץ ונייר.
גלריה

אורן קפריסאי
סקוויה ענקית
טקסודיון דו-טורי
אצטרובל של צוגה מערבית
Araucaria araucana
אשוח תת-אלפיני
אצטרובל ביער בן-שמן
מייקל אייזנמן

| --- | --- |

מייקל אייזנמן, יוני 2019
 לידה:  28 באוגוסט 1945 (בן 79) ניז'ני טאגיל, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  ישיבה יוניברסיטי  מכון קורנט למדעים מתמטיים 
 מנחה לדוקטורט:  יואל ליבוביץ 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (1 בספטמבר 1990)  מכון קורנט למדעים מתמטיים  אוניברסיטת ראטגרס  אוניברסיטת פרינסטון 
 תלמידי דוקטורט:  Jennifer Tour Chayes, Lincoln Chayes, Jeffrey Schenker, Louis-Pierre Arguin, Ross Graham, David J. Barsky, Jan Wehr, Jack Hanson 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1984)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס אנרי פואנקרה (2018)  פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית (2010)  מדליית בראואר (2002)  פרס נורברט וינר למתמטיקה שימושית 
 
מייקל (מיכאל) אייזנמן (באנגלית: Michael Aizenman; נולד ב-28 באוגוסט 1945) הוא מתמטיקאי ופיזיקאי יהודי-אמריקאי יליד רוסיה ובעל אזרחות ישראלית המשמש פרופסור באוניברסיטת פרינסטון. מחקריו הם בתחומי פיזיקה מתמטית, פיזיקה סטטיסטית, אנליזה פונקציונלית ותורת ההסתברות.
ביוגרפיה

אייזנמן נולד בניז'ני טאגיל, סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית ב-1969, וקיבל דוקטורט מישיבה יוניברסיטי בשנת 1975 בהנחיית פרופסור יואל ליבוביץ. לחם במלחמת ששת הימים בחטיבת הצנחנים והיה בין הלוחמים שהגיעו לכותל המערבי. משנת 1975 ועד 1982 היה עוזר מחקר ומרצה בכיר באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1982 עבר לאוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי כפרופסור מן המניין. בשנת 1990 חזר לפרינסטון, ומאז משמש באוניברסיטה כפרופסור לפיזיקה ומתמטיקה. משנת 2001 מכהן כעורך האחראי של כתב העת האקדמי Communications in Mathematical Physics.
הוא מעביר מספר קורסים במכון ויצמן ברחובות, ומתגורר בישראל כמה חודשים בשנה.
אייזנמן זכה במספר פרסים, בהם בפרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית בשנת 2010 על מחקרו בנושא שדות סקלריים. בשנת 1990 זכה בפרס נורברט וינר של החברה האמריקאית למתמטיקה על תרומתו לפיתוח שיטות מתמטיות בפיזיקה סטטיסטית, המשמשות לפתור בעיות בתחומי תורת השדות הקוונטית ומעבר פאזה.
בשנת 2018 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון בחיפה, וזכה בפרס אנרי פואנקרה.
מיקום (גאוגרפיה)

בגאוגרפיה, מיקום הוא איתור וזיהוי מרחב מוגדר נקודת ציון (נ"צ) או אזור, בכדור הארץ ובחלל. מיקום במדעי הטבע וברפואה, הוא גם איתורו והגדרתו של שטח או נפח.
על המיקום, אשר ניתן למדידה גאומטרית, מושלכת בתודעה האנושית משמעות של תרבות, זהות, לאומיות וכלכלה.
משמעות המונח בשפה העברית היא גם הנחת חפצים באתר וקביעתם בו.
ראו גם

קרטוגרפיה
GPS
תבנית:מפת מיקום
תבנית:מיקום מפורט בישראל
לקריאה נוספת

ארן פרסלר, אופטימיזציה של מדידות מיקום ואקטיביות עם גלאי קרינת גאמא, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ח 2008.
דוד נחמן, תחרות מיקום עם בידול מחירים מיזוגים ושיפורים טכנולוגיים, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ח 2008.
מריה סולומון, אלגוריתם חדיש למציאת מיקום במערכות GPS, עבודת דוקטור, אוניברסיטת תל אביב, תשס"ו 2005.
עמירם גונן, השפעתם של תנאי ייצור וקשרי מסחר על מיקום חרושת בגלעין המטרופולין של תל אביב, מחקרים בגאוגרפיה של ארץ-ישראל, ח, תשל"ב, עמ' 42–64.
מחי ומסי

מַחֵי וּמַסֵּי הוא פיוט ארמי קדום, הנאמר בסדר הסליחות בימים הנוראים לפי נוסח הספרדים ונוסח אשכנז (וספרד).
תוכן הפיוט

המשפט הפותח את הפיוט, "מחי ומסי ממית ומחי מסיק מן שאול לחיי עלמא" מזכיר משפט המופיע בשירת האזינו (ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק ל"ט):  "אֲנִי אָמִית וַאֲחַיֶּה מָחַצְתִּי וַאֲנִי אֶרְפָּא", ובתרגום אונקלוס: "אֲנָא מְמִית וּמֵיחֵי, מְחֵינָא וְאַף מַסֵּינָא". נוסח זה מקביל גם למשפט המופיע בתפילת עמידה בברכת גבורות: מֶלֶךְ מֵמִית וּמְחַיֶּה וּמַצְמִיחַ יְשׁוּעָה. עניינו של משפט זה להנכיח את יכולתו הגדולה של ה', שבחסדיו תלויים המתפללים אליו, לחיים ולמוות (בדומה לפיוט "כי הנה כחומר").
בדומה לפיוטים אחרים (כמו "היום הרת עולם" שנאמר במהלכה של תפילת המוסף של שני ימי ראש השנה), גם ב"מחי ומסי" מוצג הקשר הכפול של עם ישראל עם ה' - יחס של בן ועבד כאחת. הפייטן משתמש בשני דימויים אלו, וטוען כי בן שמתנהג לא כשורה (חוטא בהקשר של ה' ועם ישראל), אביו אמנם מלקהוּ אבל בסופו של דבר מרחם עליו, וכך גם לגבי עבד – אדונו מענישו על מעשהו, אך בסופו של דבר סולח לו.
ייתכן כי מחבר התחינה מכוון לדברי הברייתא במסכת קידושין: ”"בנים אתם לה' אלהיכם": בזמן שאתם נוהגים מנהג בנים אתם קרוים בנים, אין אתם נוהגים מנהג בנים - אין אתם קרוים בנים, דברי רבי יהודה. רבי מאיר אומר: בין כך ובין כך אתם קרוים בנים"”. בכך הפייטן פונה לה', שבידו הכל - החיים והמוות, המכאוב והמרפא - ומבקש ממנו: בין אם אנו כבנים כדעת רבי מאיר ובין אם כעבדים כדעת רבי יהודה, אנא ממך, רחם עלינו בטרם נאבד.
מבנה הפיוט

לעיתים מתגלה בפיוט חריזה קצרה, אך החריזות המקומיות אינן מתפתחות לכדי חריזת הפיוט כולו. משקלו הוא הטעמתי, ושומר לרוב על ארבע מילים מוטעמות בכל צלע. מילים ומיליות קצרות אינן נספרות למניין המילים המוטעמות.
תוכן הפיוט ותרגומו

| טקסט ארמי | תרגום |
| --- | --- |
מַחֵי וּמַסֵּי מֵמִית וּמֵחֵי  מַסִּיק מִן שְׁאוֹל לְחַיֵּי עַלְמָא בְּרָא כַּד חָטֵי אֲבוּהִי לַקְיֵהּ אֲבוּהִי דְחַיִּיס אַסֵּי לְכֵאבֵהּ עַבְדָּא דְמָרִיד וְנָפִיק בְּקוֹלָר לְמָרֵהּ תָּאִיב יִתְבַּר קוֹלָרֵהּ בְּרָךְ בֻּכְרָךְ אֲנָן וְחָטֵינָן קַמָּךְ הָא רָוְיָא נַפְשִׁין בְּגִדִּין ומְרַדִּין הָא עַבְדָּךְ אֲנָן וּמְרַדְּנָּן קַמָּךְ הָא בְּבִזְּתָא וְשִׁבְיָא וְהָא בְּמַלְקִיּוּתָא בְּבָעוּ מִנָּךְ בְּמָטוּ מִנָּךְ בְּרַחֲמָךְ דִּנְפִישִׁין אַסֵּי לְכֵאבִין דְּאִתְּקָפוּ עֲלָן עַד דְּלָא נֶהֱוֵי גְמִירָא בְּשִׁבְיָא מַחֵי וּמַסֵּי מֵמִית וּמֵחֵי מַסִּיק מִן שְׁאוֹל לְחַיֵּי עַלְמָא: מכה ומרפא ממית ומחיה  מעלה מן השאול לחיי עולם בן שחוטא, אביו מלקה אותו אביו מרחם ומרפא לכאבו עבד שמורד יוצא בקולר (נאסר) לאדונו ישוב, ישבור [האדון] קולרו בנך בכורך אנחנו, וחטאנו לפניך הרי רוותה נפשנו מרורים וייסורים הרי עבדך אנו ומרדנו לפניך [הנה נענשנו], אם בביזה, אם בשבי, אם במלקות בבקשה ממך, במטותא ממך, ברחמיך הרבים רפא לכאבינו שתקפו אותנו עד שלא נהיה אבודים בשביינו מכה ומרפא ממית ומחיה מעלה מן השאול לחיי עולם