stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rock the Cosmos Tour
הופעות

| #> לג 1: אירופה | תאריך> לג 1: אירופה | עיר> לג 1: אירופה | מדינה> לג 1: אירופה | מתחם> לג 1: אירופה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12 בספטמבר 2008 | חרקוב | אוקראינה | כיכר העצמאות |
| 2. | 15 בספטמבר 2008 | מוסקבה | רוסיה | אולימפיסקי |
| 3. | 16 בספטמבר 2008 | מוסקבה | רוסיה | אולימפיסקי |
| 4. | 19 בספטמבר 2008 | ריגה | לטביה | ארנה ריגה |
| 5. | 21 בספטמבר 2008 | ברלין | גרמניה | ולודרום |
| 6. | 23 בספטמבר 2008 | אנטוורפן | בלגיה | ספורטפלייס |
| 7. | 24 בספטמבר 2008 | פריז | צרפת | היכל הספורט פריז-ברסי |
| 8. | 26 בספטמבר 2008 | רומא | איטליה | פאלאלוטומטיקה |
| 9. | 28 בספטמבר 2008 | מילאנו | איטליה | פורום ד'אסאגו |
| 10. | 29 בספטמבר 2008 | ציריך | שווייץ | הלנסצטדיון |
| 11. | 1 באוקטובר 2008 | מינכן | גרמניה | ההיכל האולימפי |
| 12. | 2 באוקטובר 2008 | מנהיים | גרמניה | זירת SAP |
| 13. | 4 באוקטובר 2008 | הנובר | גרמניה | זירת TUI |
| 14. | 5 באוקטובר 2008 | המבורג | גרמניה | זירת קולור ליין |
| 15. | 7 באוקטובר 2008 | רוטרדם | הולנד | אהוי רוטרדם |
| 16. | 8 באוקטובר 2008 | אש-סור-אלזט | לוקסמבורג | רוחל |
| 17. | 10 באוקטובר 2008 | נוטינגהאם | אנגליה | זירת נוטינגהאם |
| 18. | 11 באוקטובר 2008 | גלאזגו | סקוטלנד | מרכז הירידים והכנסים הסקוטיים |
| 19. | 13 באוקטובר 2008 | לונדון | אנגליה | O2 ארנה |
| 20. | 14 באוקטובר 2008 | קארדיף | ויילס | הזירה הלאומית של קארדיף |
| 21. | 16 באוקטובר 2008 | ברמינגהאם | אנגליה | הזירה המקורה הלאומית |
| 22. | 18 באוקטובר 2008 | ליברפול | אנגליה | זירת אקו ליברפול |
| 23. | 19 באוקטובר 2008 | שפילד | אנגליה | זירת שפילד |
| 24. | 22 באוקטובר 2008 | ברצלונה | ספרד | פלאו סן ז'ורדי |
| 25. | 24 באוקטובר 2008 | מורסיה | ספרד | אצטדיון דה לה קונדומינה |
| 26. | 25 באוקטובר 2008 | מדריד | ספרד | ארמון הספורט של קהילת מדריד |
| 27. | 28 באוקטובר 2008 | בודפשט | הונגריה | לאסלו פאפ זירת הספורט של בודפשט |
| 28. | 29 באוקטובר 2008 | בלגרד | סרביה | בלגרד ארנה |
| 29. | 31 באוקטובר 2008 | פראג | צ'כיה | O2 ארנה |
| 30. | 1 בנובמבר 2008 | וינה | אוסטריה | בית עיריית וינה |
| 31. | 4 בנובמבר 2008 | ניוקאסל על הטיין | אנגליה | ארנת מטרו רדיו |
| 32. | 5 בנובמבר 2008 | מנצ'סטר | אנגליה | זירת חדשות הערב של מנצ'סטר |
| 33. | 7 בנובמבר 2008 | לונדון | אנגליה | O2 ארנה |
| 34. | 8 בנובמבר 2008 | לונדון | אנגליה | הארנה של ומבלי |
לג 2: אסיה
| 35. | 14 בנובמבר 2008 | דובאי | איחוד האמירויות הערביות | דובאי פסטיבל סיטי |
לג 3: אמריקה הדרומית
| 36. | 19 בנובמבר 2008 | סנטיאגו דה צ'ילה | צ'ילה | אצטדיון סן קרלוס דה אפוקינדו |
| 37. | 21 בנובמבר 2008 | בואנוס איירס | ארגנטינה | אצטדיון חוסה אמלפיטני |
| 38. | 26 בנובמבר 2008 | סאו פאולו | ברזיל | דרך פונצ'ל |
| 39. | 27 בנובמבר 2008 | סאו פאולו | ברזיל | דרך פונצ'ל |
| 40. | 29 בנובמבר 2008 | ריו דה ז'ניירו | ברזיל | HSBC ארנה |
הופעות > הכנסות

| מתחם | עיר | נוכחות | רווח |
| --- | --- | --- | --- |
| ספורטפלייס | אנטוורפן | 13,043 / 15,719 (83%) | $1,018,028 |
| O2 ארנה | לונדון | 18,687 / 18,687 (100%) | $1,294,847 |
| דרך פונצ'ל | סאו פאולו | 8,860 / 10,000 (89%) | $1,006,163 |
| HSBC ארנה | ריו | 6,472 / 9,100 (71%) | $364,528 |
| סה"כ | סה"כ | 47,062 / 53,506 (88%) | $3,683,566 |
שירים מתוך סיבוב ההופעות > שירי קווין+פול רודג'רס

| אלבום | שיר | פעמים |
| --- | --- | --- |
| Return of the Champions (2005) | "Say It's Not True" | 40 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "Cosmos Rockin'" | 40 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "Time to Shine" | 1 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "Warboys" | 3 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "We Believe" | 28 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "Voodoo" | 6 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "C-lebrity" | 40 |
| The Cosmos Rocks (2008) | "!Surf's Up... School's Out" | 36 |
שירים מתוך סיבוב ההופעות > שירים נוספים

| אמן | אלבום | שיר | פעמים |
| --- | --- | --- | --- |
| בד קומפני | Bad Company (1974) | "Bad Company" | 36 |
| בד קומפני | Bad Company (1974) | "Seagull" | 39 |
| בד קומפני | Straight Shooter (1975) | "Feel Like Makin' Love" | 15 |
| בד קומפני | Straight Shooter (1975) | "Shooting Star" | 2 |
| בריאן מיי | Back to the Light (1992) | "Last Horizon" | 40 |
| הוברט גרג | - | "Maybe It's Because I'm a Londoner" | 1 |
| יוהאן שטראוס | - | "An der schönen blauen Donau" | 1 |
| עממי | - | "Tavaszi szél vizet áraszt" | 1 |
| פרי | Fire and Water (1970) | "All Right Now" | 40 |
| פרי | Highway (1970) | "The Stealer" | 1 |
| פרי | Heartbreaker (1973) | "Wishing Well" | 3 |
| קווין | A Night at the Opera (1975) | "I'm in Love with My Car" | 40 |
| קווין | A Night at the Opera (1975) | "'39" | 40 |
| קווין | A Night at the Opera (1975) | "Love of My Life" | 40 |
| קווין | A Night at the Opera (1975) | "Bohemian Rhapsody" | 40 |
| קווין | A Night at the Opera (1975) | "God Save the Queen" | 40 |
| קווין | A Day at the Races (1976) | "Tie Your Mother Down" | 40 |
| קווין | News of the World (1977) | "We Will Rock You" | 40 |
| קווין | News of the World (1977) | "We Are the Champions" | 40 |
| קווין | Jazz (1978) | "Fat Bottomed Girls" | 40 |
| קווין | The Game (1980) | "Another One Bites the Dust" | 40 |
| קווין | The Game (1980) | "Crazy Little Thing Called Love" | 40 |
| קווין | Hot Space (1982) | "Las Palabras de Amor (The Words of Love)" | 3 |
| קווין | The Works (1984) | "Radio Ga Ga" | 40 |
| קווין | The Works (1984) | "I Want to Break Free" | 40 |
| קווין | The Works (1984) | "Hammer to Fall" | 27 |
| קווין | A Kind of Magic (1986) | "One Vision" | 4 |
| קווין | A Kind of Magic (1986) | "A Kind of Magic" | 37 |
| קווין | The Miracle (1989) | "I Want It All" | 40 |
| קווין | Innuendo (1991) | "Bijou" | 40 |
| קווין | Innuendo (1991) | "The Show Must Go On" | 40 |
| קווין ודייוויד בואי | Hot Space (1982) | "Under Pressure" | 4 |
שירים מתוך סיבוב ההופעות > קטעי כלי

| מבצע | כלי | פעמים |
| --- | --- | --- |
| בריאן מיי | גיטרה | 40 |
| רוג'ר טיילור | תופים | 38 |
| דני מירנדה | בס | 1 |
| רוג'ר טיילור ודני מירנדה | תופים ובס | 1 |
משתתפים

בריאן מיי - גיטרה מובילה, שירה מלווה, שירה מובילה
רוג'ר טיילור - תופים, תוף מרים, שירה מלווה, שירה מובילה
פול רודג'רס - שירה מובילה, גיטרת קצב, פסנתר, מפוחית-פה
פרדי מרקיורי - שירה מובילה (הוקלט מראש)
ספייק אדני - סינתיסייזר, פסנתר, קיטר, אקורדיון, שירה מלווה
דני מירנדה - גיטרת בס, בס זקוף, שירה מלווה
ג'יימי מוזס - גיטרת קצב, שירה מלווה, בס זקוף (בהופעות 20–21, בסולו גיטרת בס)
ניל מורי - גיטרת בס, בס זקוף (בהופעות 20–21, ב-"'39")
אל מורי - שירה מובילה (בהופעה 19 ב-"Cosmos Rockin'")
איברס גודמניס - תופים (בהופעה 4 ב-"All Right Now")
הוצאות לאור

(Live in Ukraine (2009
מרדכי מיכאלי

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1894
 פטירה:  22 במרץ 1957 (בגיל 62)
 מדינה:  ישראל 
 
מרדכי מיכאלי (נולד בשם: מרדכי פריזנט; י"ז בתמוז ה'תרנ"ד, 21 בספטמבר 1894 — י"ט באדר ב' ה'תשי"ז, 22 במרץ 1957) היה איש רוח, מחנך, פדגוג וסופר עברי.
מיכאלי עלה לארץ ישראל ב-1914 והתיישב בירושלים. למד בבית המדרש למורים העברי והיה ממסיימי המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית. היה מורה בבית ספר תחכמוני וערך שם את עיתון התלמידים "חברנו" עד מותו. לאורך השנים כתב 65 אגדות ומעשיות בלשון מקראית. שלמה שפאן כתב על יצירתו: ”באגדה נתגלה כוחו היוצר המקורי. עולם זה של הפלא, של הנסים. הפך ביצירתו למציאות בעלת הגיון משלה, בעלת חוקיות מוסרית”. נוסף על כך פרסם מיכאלי מספר מונוגרפיות של הוגים יהודיים וציוניים ומסה פדגוגית אחת.
ביוגרפיה > האימפריה הרוסית: 1914 - 1894

מרדכי פריזנט נולד בעיירה דונייבצי במחוז פודוליה באימפריה הרוסית. הוא היה הבן השישי מתוך שמונת ילדיהם של ישעיהו ופייגה. דודו היה המשורר והמתרגם אברהם רוזן (רוזנצוויג) (1889-1974). המשפחה חיה בכפר, הסמוך לעיר. אביו היה סוחר ממשפחה מקורבת לצאר, שירד מנכסיו. אמו הייתה עקרת בית, ונפטרה כשהיה ילד קטן. בעקבות המצב הקשה בביתו, הוא עבר להתגורר בבית סבתו בעיר.
גדל במשפחה יהודית מסורתית, ובילדותו קיבל חינוך תורני בחדר. כאשר לא היה לו הכסף לשלם את דמי-הנסיעה, דבר שהיה קורה לעיתים קרובות, הוא היה נאלץ ללכת ברגל, מרחק של 7–8 קילומטרים, זאת רק על מנת לקבל חינוך יהודי דתי. כשהיה בן 15, המצב של אביו התדרדר, והוא נאלץ להפסיק את לימודיו בחדר. אף על פי שלא קיבל תמורה, אחד ממוריו המשיך ללמד אותו את התורה שבעל-פה. בתקופה זו, פריזנט הקדיש את עצמו לקריאת הספרות העברית החדשה, בנוסף להתעמקותו בתנ"ך ובאגדות עין יעקב. בתקופת נעוריו, כתב מספר אגדות ומעשיות אותן פרסם לעיתים בעיתוני ילדים. בנוסף הוציא ביחד עם חבריו בגיל 17 קובץ ספרותי לנער בשם "בגינה".
בשנות התבגרותו חי ופעל בסביבה ציונית, דבר שתרם לשאיפתו לחיות בארץ ישראל. ב-1914, בגיל 20, עלה לארץ ישראל, שהייתה בתקופה זו תחת השלטון העות'מאני.
ביוגרפיה > ארץ ישראל: 1957 - 1914

כשעלה לארץ, פריזנט השתקע בירושלים ושאף לחנך את הנוער לצד עבודתו הספרותית. לכן, הוא למד בבית המדרש למורים. בתקופה זו, של מלחמת השפות התחשלה אהבתו לעברית, ואף עברת את שמו ל"מיכאלי". בהדרכת מורים כמו אליעזר מאיר ליפשיץ ודוד ילין התעמקה אהבתו לתורה ולתרבות ישראל. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא העות'מאני והגיע אף לקצונה. מיכאלי הזדעזע מזוועות המלחמה ולכן הסתיר תקופה זו ממשפחתו ומחבריו. לאחר סיום המלחמה הוא גמר את חוק לימודיו ועבר לשמש כמורה בבית הספר תחכמוני בירושלים.
בבית הספר הוא אמנם קידש את ערכי היהדות, אך הקפיד על גישה פתוחה ופלורליסטית. הוא ניהל את עיתון התלמידים "חברנו" שהכיל את חיבורי התלמידים לצד חיבורי המורים. עמיתיו להוראה היו גם חבריו ושותפיו לחברה האינטלקטואלית בירושלים. בספרו סיפור על אהבה וחושך, מתאר עמוס עוז שהיה אחד מתלמידו של מיכאלי, את שיעוריו כך: ”ואילו אדון מיכאלי, מרדכי מיכאלי, האהוב עלי מכולם, מר מיכאלי שידו הרכות היו מבושמות תמיד כידי רקדנית ופניו רהויים, כמתביישים, הוא היה מתיישב [...] ובמקום להרביץ בנו תורה היה נסחף שעות שלמות בסיפורי אגדות ומעשיות...”. במקביל להוראה, הוא למד מדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים. שם הוא היה אחד ממסיימי המחזור הראשון וקיבל תואר מוסמך.
ב-1953 הוא נשא לאישה את פאניה בת שלמה חיים בר סלע, אך לפני שהספיק להקים משפחה הוא נפטר במפתיע ב-1957 ונקבר בהר המנוחות. בבית הספר תחכמוני הוקמה ספרייה לזכרו. הוקמה לזכרו הקרן החינוכית "קרן מרדכי". עיתון "חברנו" הוציא מהדורה מיוחדת בתאריך מותו. ב-1963 יצא לזכרו הספר "האיש ופעלו", הספר כלל הספדים בין מאת חבריו: יוסף קלוזנר, צבי שארפשטיין, ישורון קשת, שלמה שפאן ויצחק ספיבק.
פרסומים

עפר - ספרי מקרא לילדים, דביר, תל אביב, תרפ"ו - תרז"ץ
אגדות, איורים מאת א.ש. שור, הוצאת דביר, תל אביב, תר"ץ
על כנפי נשרים, איורים מאת נחום גוטמן, יבנה, תל אביב, תש"ז
ספריה לילדים (סדרה ב'), שטיבל, תל אביב, תרצ"ג
עין הנעורים: אגדות, א' לוסטיגמן, ירושלים, ה'תש"ג
ספורים לילדים, אור לעם (א' לוסטיגמן), ירושלים, תש"ד
טוס הזהב: אגדות ומעשיות, איורים מאת בינה גבירץ, ש. זק, ירושלים, 1957
אגדות ותולדות, איורים מאת בינה גבירץ, קריית ספר, ירושלים, 1963
מקרא עונג: ספרי מקרא לילדים (סיפור י"ז - החרובים), צבי שרפשטיין (עורך), חמו"ל, ניו יורק, תר"ץ
בנימין זאב הרצל, מולדתנו (כרך כ"ב), הקרן הקיימת לישראל ואמנות, ירושלים - תל אביב, 1937
לורד בלפור, קופת הספר (חוברת קי"ז), קופת הספר, תל אביב, תר"ץ
עתון התלמידים וערכו החינוכי, בית ספר תחכמוני, ירושלים, תרצ"ד (במלאת שלוש עשרה שנים לעיתון "חברנו")
פרסומים > ספרים בעריכתו

מיכה יוסף לבנזון, שירים, אוצר התלמיד (כרך ו'), קהלת, ירושלים, תרפ"ט
גלריית תמונות

מכתב מבית הספר תחכמוני לרגל חנוכת הספרייה לזכרו, תשי"ז
מתוך הגיליון שלאחר מותו
כתבה בעיתון חברנו לציון 3 שנים למותו
מיכאלי וידידו לוין קיפניס
מכתב העוסק ב"קרן מרדכי"
לקריאה נוספת

מרדכי מיכאלי - האיש ופעלו, קריית ספר, ירושלים, 1963
אוריאל אופק, "מיכאלי (פריזנט), מרדכי", לקסיקון אופק לספרות ילדים, כרך י"ב, זמורה ביתן, תל אביב, 1985, עמ' 377–378
שלמה שפאן, "מרדכי מיכאלי", בתוך: מסות ומחקרים, הוצאת קרני, תל אביב, 1964, עמ' 165–168
י. אלרואי, "לזכר מרדכי מיכאלי ז"ל", מאזנים, יז (ב), יולי 1963, עמ' 153
הערות שוליים

↑  שלמה שפאן, "מרדכי מיכאלי", בתוך: מסות ומחקרים, הוצאת קרני, תל אביב, 1964, עמ' 165–168
↑  עתון התלמידים וערכו החינוכי, הוצאת בית ספר תחכמוני, ירושלים, תרצ"ד
↑  עמוס עוז, סיפור על אהבה וחושך, כתר, ירושלים, 2002, עמ' 442
↑  מרדכי מיכאלי באתר GRAVEZ
↑  על פטירתו, עיתון דבר, 24 במרץ 1957; מודעה על אזכרתו שהתקיימה בבית הספר תחכמוני, עיתון דבר, 10 במרץ 1958.
↑  א. פישקין, '"אגדות" מאת מרדכי מיכאלי', מאזנים, טו(סה), אב תר"צ, עמ' 14 (ביקורת ספרים)
↑  בספרות ובאמנות, דבר, 16 במרץ 1934
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297988805171  GND: 1172007152  ISNI: 0000 0000 6697 5020  LCCN: nr99002306  VIAF: 31914005   WorldCat (עם VIAF): 31914005 
טקס הסיום של המדרשה לחינוך, מרדכי מיכאלי השמיני מימין.
מיכאלי במשרדו
ריצ'רד פוקוק

| --- | --- |

ריצ'רד פוקוק בציורו של ז'אן-אטיין ליוטאר מ-1740; הציור מייצג דימוי אוריינטליסטי, שלִיוֹטאר היה אחד ממקדמיו באמנות החזותית: פוקוק, על רקע נופי קונסטנטינופול, לבוש בגדי וזיר טורקי, מחזיק בפנקס הרשימות שלו ונשען על מזבח עתיק לאות חיבתו לארכאולוגיה
 לידה:  19 בנובמבר 1704 סאות'המפטון, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  25 בספטמבר 1765 (בגיל 60) Charleville Castle, אירלנד 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 השכלה:  קורפוס קריסטי קולג' 
 תפקיד:  בישוף 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 
ריצ'רד פּוֹקוֹק (Richard Pococke; ‏ 19 בנובמבר 1704, אנגליה – 22 בספטמבר 1765, אירלנד) היה איש כמורה, בישוף בכנסייה האנגליקנית של אירלנד. נודע בספרי המסעות שלו.
קורות חייו

פוקוק נולד בסאות'המפטון למשפחה של אנשי כנסייה רמי דרג. למד משפטים במכללת קורפוס כריסטי באוניברסיטת אוקספורד, הוסמך ב-1731 והתקדם במהירות בסולם התפקידים הכנסייתיים. את רוב זמנו בילה במסעות. בשנים 1733–1737 נסע ברחבי אירופה בחברת דוֹדנוֹ, ג'רמיה מילס (אנ'), כמיטב המסורת של "הטיול הגדול". ב-1733–1734 ביקר בצרפת ובאיטליה וב-1736–1737 טייל בארצות השפלה, בגרמניה, באוסטריה, בפולין ובהונגריה. את מסעו בלבנט בשנים 1737–1741 ערך בגפו. על מעשיו ורשמיו כתב בפירוט במכתביו לאימו ולדוֹדוֹ הבישוף תומאס מילס (אנ') וכן בפנקסיו. בראשית 1742, מיָד לאחר שובו לאנגליה, נבחר כעמית בחברה המלכותית. סיפור מסעותיו במזרח ראה אור בשנים 1743–1745.
בשנת 1745 התמנה פוקוק לתפקידי כמורה באירלנד, ובשנים 1747–1760 ערך בה מסעות אחדים. את יומני המסעות הללו לא פִרסם, והם הופקדו בספריית טריניטי קולג' בדבלין. יומן מסעו משנת 1752, שבה ביקר בכמחצית מחוזות אירלנד, ראה אור בדפוס רק ב-1891. ב-1756 מוּנה לכהונת בישוף בדיוקסיה האנגליקנית של אוֹסוֹרי (אנ') במחוז קילקני. בשנים הבאות נסע ברחבי אנגליה, ויילס וסקוטלנד. יומני מסעותיו אלה פורסמו ברובם בעשורים האחרונים של המאה ה-19, למעלה ממאה שנים אחרי מותו.
פוקוק מת ערירי ונקבר בחלקת הבישופים באַרדבּרַקַן (Ardbraccan) במחוז מית', שם כיהן בחודשיו האחרונים. בצוואתו הִקצה משאבים לחינוך מקצועי לנערים (בעיקר במלאכות האריגה). אוסף המטבעות ופריטי העתיקות שצבר במרוצת מסעותיו נמכרו במכירה פומבית. הרבה מכתבי-היד שלו נמסרו לספרייה הבריטית.
קורות חייו > מסעותיו במזרח

פוקוק ביקר בשנים 1737–1741 במצרים, בארץ ישראל, בלבנון ובסוריה, וכן במסופוטמיה, בכרתים, באסיה הקטנה וביוון. את מסעותיו אלה סיכם בשני כרכי ספרוֹ "תיאור המזרח וכמה ארצות אחרות" (A Description of the East, and Some Other Countries). הכרך הראשון (Observations on Egypt) הוקדש כולו למצרים וראה אור ב-1743. שנתיים אחרי כן, ב-1745, פִרסם פוקוק את הכרך השני על אודות יתר הארצות שבהן המשיך את מסעו. "תיאור המזרח" תורגמו בתוך עשורים ספורים לגרמנית, לצרפתית ולהולנדית. ההיסטוריון אדוארד גיבון שיבח אותם תוך הסתייגות-מה: ”תיאוריו של פוקוק הם מלאכה מלומדת ורצינית לעילא, אף שהמחבר מערֵב לעתים את מה שראה במה שקרא”.
עשרים הפרקים הראשונים בכרך השני של "תיאור המזרח" מוקדשים לארץ ישראל. סקירת המקומות השונים שבהם ביקר והאירועים שחווה מלוּוִים באִזכורים מן התנ"ך ומן הברית החדשה, מיוספוס, מסטראבון, מפליניוס ומהירונימוס וכן מסִפרי נוסעים שקדמו לו. פוקוק נחת ביפו באמצע חודש מרץ 1738 בתום ביקורו במצרים. את מצרים, עתיקותיה, תושביה ומִמשלה סקר בהרחבה, ובסיוריו הגיע לנווה המדבר פיום (אנ'), הפליג במעלה הנילוס עד לאסוואן והיה מהראשונים באנשי המערב שתיירו בעמק המלכים. מיפו הגיח לרמלה וללוד ולקראת חג הפסחא הצטרף לשיירת צליינים שעלתה לירושלים. בשהותו בירושלים סקר את אתריה ואת סביבתה הקרובה, ביקר בבית לחם ובהרודיון ונסע למדבר יהודה, ליריחו, לגדות נהר הירדן ולים המלח. מקץ כשלושה חודשים חזר ליפו וממנה הפליג צפונה, לאורך החוף. פוקוק שהה זמן מה בעכו בשנים שקדמו לכיבושה ולביצוריה בידי דאהר אל-עומר והיה הראשון שתיאר את שרידי העיר הצלבנית, על חומותיה, רובעיה, בנייניה המרכזיים ונמלה. המפה שצורפה לתיאורי העיר שימשה מצע לחקר עכו בדורות הבאים. מעכו הפליג דרומה לחיפה ולכרמל והמשיך לחורבות מבצר עתלית וקיסריה. אחרי שובו לעכו נסע לגליל ועבר בציפורי, בנצרת, בהר תבור ובסביבות הכנרת. בסִפרו ציין את הביצורים החדשים שבנה דאהר אל-עומר בטבריה באותם ימים. משם פנה לגליל העליון והגיע למי מרום ואז חזר לעכו וממנה הפליג לצור ולצידון. נתן שור, חוקר ספרות הנוסעים לארץ ישראל, כותב על פוקוק כי ”עיקר עניינו בזמן ביקורו בארץ היה בעתיקות והוא הִרבה לתארן יותר מקודמיו”.
סיורו ברחבי סוריה, שבו הצפין עד אנטיוכיה, נמשך עד חג המולד 1738, שאז חזר למצרים למשך שלושה חודשים נוספים ובמהלכם ערך מסע למנזר סנטה קתרינה בדרום סיני. ממצרים הפליג לקפריסין ולכרתים ובתיאוריהם חתם את החלק הראשון בכרך השני של ספרו "תיאור המזרח".
עם הפרסום ב-2013 של אוסף איגרותיו של פוקוק לאימו ממסעו בשנים 1737–1741, הושלמה ההוצאה לאור של כתבי מסעותיו במזרח.
הערות שוליים

תִארוּך הציור ל-1740 נקבע לפי מכתביו של פוקוק משנה זו לאימו (פורסמו ב-2013), ולא לפי מועד הכרותם של פוקוק וליוטאר ב-1738
↑  תִארוּך הציור ל-1740 נקבע לפי מכתביו של פוקוק משנה זו לאימו (פורסמו ב-2013), ולא לפי מועד הכרותם של פוקוק וליוטאר ב-1738
↑  ספר מסעותיו של פוקוק במזרח, כרך ראשון, מצרים, 1743 (באנגלית)
↑  שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, כרך חמישי (1788), חלק חמישי, פרק 51, הערת שוליים 67
↑  י. פראוור, "מפות היסטוריות של עכו", ארץ ישראל – מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, כרך ב' (תשי"ג–1953), עמ' 182–183
↑  נתן שור, מסע אל העבר, מסה על העבר: לתולדות התקופות הממלוכית והעות'מאנית בארץ ישראל, ירושלים: אריאל, 1998, עמודים 107–108
↑  מסעו במסופוטמיה הסתכם בהגעה לאורפה שממזרח לנהר פרת
↑  Finnegan, Rachel (Ed.), Letters from Abroad: The Grand Tour Correspondence of Richard Pococke and Jeremiah Milles, Volume 3 (Letters from the East, 1737–41), Pococke Press, Kilkenny, 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266644905171  PLWABN: 9810620269205606  BNE: XX1476482  BnF: cb12462693b (data)  GND: 11768757X  ICCU: TO0V432694  ISNI: 0000 0000 7975 5633  LCCN: nr91021516  NKC: mzk2009510729  NLG: 62646  NTA: 070042896  RERO: 02-A003700776  SNAC: w6f50c8q  SUDOC: 033804052  ULAN: 500109735  VcBA: 495/189857  VIAF: 54245430   WorldCat (עם VIAF): 54245430 
ריצ'רד פוקוק; שער הכרך השני של ספרו "תיאור המזרח", 1745
ריצ'רד פוקוק; מפה מ-1738 של שרידי עכו הצלבנית לפני תנופת בניינה על ידי דאהר אל-עומר
תרבות עמק האינדוס

אזור התפוצה של תרבות עמק האינדוס
שרידי העיר האראפה בפקיסטן
תרבות עמק האינדוס הייתה תרבות עתיקה שפרחה לאורך נהר האינדוס ונהר הגהאגר-האקרה (אנ'), בשטח שהיום שייך לפקיסטן ומערב הודו, והתקיימה בין השנים 3300 לפנה"ס עד 1300 לפנה"ס. ישנם שמות נוספים לתרבות זו, בהם "התרבות ההאראפית של עמק האינדוס", על שם העיר הראשונה שנחפרה, האראפה.
תרבות האינדוס היא אחת מהתרבויות העירוניות הקדומות ביותר בעולם, והייתה בת זמנה של תרבויות תקופת הברונזה במסופוטמיה ובמצרים העתיקה. היא הגיעה לשיאה בערך ב-2,500 לפנה"ס בחלק המערבי של דרום אסיה, והחלה להתדרדר בתחילת האלף השני לפנה"ס. דבר לא היה ידוע עליה עד לגילויה בשנות ה-20 של המאה ה-20 בידי ר. ד. בנרג'י (אנ').
מבחינה גאוגרפית התרבות השתרעה על שטח של כ-1,260,000 קמ"ר, והתפרסה על כל שטחה של פקיסטן של היום וחלקים מהודו ואפגניסטן. יישובים של תרבות זו התגלו גם במקומות מרוחקים – בדרום במומבאי ובמזרח עד דלהי, במערב עד לגבול האיראני ובצפון עד להרי ההימלאיה. כך ישנו אתר של תרבות עמק האינדוס על נהר האוקסוס בשורטוגאי בצפון אפגניסטן והאתר אלאמגיפור, על נהר ההינדון, מצוי רק 28 ק"מ מדלהי. בשיאה, מנתה האוכלוסייה של תרבות זו כנראה למעלה מ-5 מיליון נפש.
ישנם עדיין פערים גדולים בהבנת תרבות עמק האינדוס. עצם קיומה לא היה ידוע עד למאה ה-20. הכתב שלה עדיין לא פוענח. ישנן שאלות יסודיות שעודן בגדר תעלומה: סיבת היעלמותה של התרבות באופן פתאומי בערך ב-1,900 לפנה"ס, השפה אותה דיברו, כיצד קראו לעצמם, ועוד. כל העובדות האלה עומדות בניגוד גמור למידע הרב שיש לנו מבנות זמנה, התרבות המצרית והתרבות המסופוטמית.
ייתכן כי השם המקורי של תרבות האינדוס השתמר בשם "מה-לה-חא" בשומרית, שיש שמזהים אותו עם המילה "מת-אקאם" בדראווידית, ופירושו "מקום גבוה / ארץ". אפשר גם שהמילה בסנסקריט "מלאקה" עבור זר, ברברי, לא-אריאני מקורה משם זה.[דרוש מקור]
יישובים

עד היום, נתגלו 1,052 יישובים של התרבות, רובם באזור נהר ההאקרה-גאהגר ויובליו. בין היישובים היו מספר מרכזים עירוניים גדולים: האראפה ומואנג'ודארו, וכן דולאווירה, גאנגווריוואלה, קליבנגה, לותאל ורחיגרי.
בנוסף, ישנן עדויות הנתונות במחלוקת שמצביעות על כך שבעבר זרם נהר נוסף במקביל וממזרח לאינדוס, שהיום יבש. יש חוקרים שטוענים שנהר זה היה נהר חשוב באלף השלישי והרביעי לפנה"ס, ושאולי הוא נהר ה"סאראסוואטי" של הריג-וודה. אלה שמקבלים היפותזה זו גורסים כי יש לקרוא לתרבות עמק האינדוס תרבות ה"סאראסוואטי-סינדהו", כשסינדהו הוא שמו העתיק של נהר האינדוס. רוב הארכאולוגים אינם מקבלים את הדעה הזו, וטוענים שהנהר התייבש אלפי שנים לפני כן, ושבתקופה הוודית הוא לא היה אלא נחל קטן לכל היותר. על נהר ההאקרה-גאהגר נמצאו כ-500 יישובים, ואילו על נהר האינדוס נמצאו כ-95 בלבד.
מקדימיה של התרבות

לפני עליית תרבות האינדוס התקיימו התרבויות החקלאיות הראשונות בדרום אסיה, שצמחו בהרים ממערב לעמק האינדוס, באזור בלוצ'יסטן של היום. האתר הידוע ביותר של תרבות זו היא מהגרה, אתר נאוליתי (7000 לפנה"ס עד 2500 לפנה"ס) ממערב לעמק נהר האינדוס בסמוך למעבר בולאן, שאפשר תובנות חדשות על מקדימיה של תרבות עמק האינדוס. מהגרה הוא אחד האתרים המוקדמים ביותר עם עדויות לחקלאות ורעייה בדרום אסיה. חקלאים קדומים אלה בייתו חיטה ומגוון חיות, כולל בקר. קרמיקה הוכנסה לשימוש בסביבות 5,500 לפנה"ס. תרבות עמק האינדוס צמחה מתוך הבסיס הטכנולוגי של תרבות זו, וכן על בסיס ההתפשטות הגאוגרפית שלה למישורים הנמצאים במחוזות סינד ופנג'אב בפקיסטן ובהודו של היום.
עד 4,000 לפנה"ס, תרבות ייחודית אזורית, המכונה קדם-האראפית, צמחה באזור זה (כינוי זה ניתן לה כי נמצאו שרידים של תרבות זו בשכבות הנמוכות של ערים רבות מתקופת תרבות עמק האינדוס). רשת מסחר קישרה בין תרבות זו לתרבויות אזוריות אחרות וסיפקה לה חומרי גלם, בהם לאפיס לאזולי וחומרים אחרים ליצירת חרוזים. בכפרים כבר בייתו צמחים רבים, כגון אפונה, שומשום, תמרים וכותנה, וכן חיות רבות בהן תאו המים, חיה החשובה לחקלאות באסיה גם כיום.
צמיחתה של התרבות

ההופעה הראשונה של תרבות עמק האינדוס הייתה השלב ההאראפי/ראבי המוקדם. שלב הראבי, על שם נהר הראבי הקרוב, נמשך בערך מ-3,300 לפנה"ס, או אף מ-3,500 לפנה"ס, ועד ל-2,800 לפנה"ס. שלב זה קשור לשלב ההאקרה, אותו מזהים בעמק נהר הגאהגר-האקרה במערב, ומקדים את שלב קוט דיג'י (2,800–2,600 לפנה"ס), על שם אתר ליד מואנג'ודארו. ידע רב יותר על שלבים אלה בהאראפה, ואתרים בני הזמן הזה ברחבי אסיה הדרומית, מאפשרים הצצות בתרבות עמק האינדוס המאוחרת. כמה מהגילויים המלהיבים ביותר בשלב הראבי היו גילויים של כתב מוקדם. המקור של כתב האינדוס הוא מ-3,300–2,800 לפנה"ס. לפיכך, מקור הכתב בתרבות זו מקביל בערך בזמנו להופעת הכתב במצרים העתיקה ובמסופוטמיה. התרבות הגיעה לשיאה בתקופה ההאראפית, מ-2,600 לפנה"ס.
ערים

ניתן לראות שתרבות עמק האינדוס הייתה תרבות עירונית מורכבת ומתקדמת מבחינה טכנולוגית. איכות תכנון העיר מעידה על ידע של תכנון עירוני וממשל אזורי יעיל, שהיגיינה הייתה במעלה סדר העדיפויות שלו. הרחובות של ערים כמו מואנג'ודארו או האראפה נבנו בדוגמת-רשת מושלמת, בדומה לעיר ניו יורק של היום. הבתים היו מוגנים מפני רעש, ריח וגנבים.
כפי שרואים בהאראפה, מואנג'ודארו והעיר רחיגארי שנתגלתה לא מזמן, התוכנית העירונית כללה את מערכות הסניטציה העירונית הראשונות בעולם. בתוך העיר, בתים יחידים או קבוצות בתים קיבלו את מימיהם מבארות. מחדר שהיה מיוחד לרחצה כוונו מי השופכין למערכת ניקוז מכוסה לאורך הרחובות הראשיים. הבתים עצמם נפתחו רק לחצרות פנימיות או למשעולים קטנים יותר.
מערכות הביוב בערי האינדוס היו מתקדמות בהרבה מכל אתר עירוני אחר במזרח התיכון ואפילו יותר מתקדמות מאלה המצויות במקומות מסוימים בהודו ופקיסטן של היום. עדויות לאדריכלות המתקדמת של ההאראפים אפשר לראות במעגנים, בגרנות החיטה, במחסנים ובחומות המרשימות שלהם. המבצרים המאסיביים של ערי האינדוס שהגנו עליהן מפני שיטפון או אויב היו גדולים יותר מרוב מבני הזיקורת המסופוטמיים.
מטרת ה"מבצרים" עדיין נתונה במחלוקת. בניגוד לבני זמנה של תרבות זו, מסופוטמיה ומצרים העתיקה, לא נבנו בה מבנים מונומנטליים גדולים. אין עדויות ברורות לארמונות או מקדשים – או בכלל למלכים, צבאות או כמורה. ישנם מבנים שהם כנראה ממגורות חיטה. בעיר אחת נמצא בית מרחץ עצום ובנוי היטב, שייתכן שהיה ציבורי. על אף של"מבצרים" האלה יש חומות, לא ברור אם מטרתם הייתה להגנה. ייתכן שהם נבנו על מנת להסיט מי שיטפונות.
רוב היושבים בערים היו כנראה סוחרים או בעלי מלאכה, שחיו בצוותא עם אנשים אחרים בעלי מקצועות דומים בשכונות מוגדרות היטב. ליצירת חותמות, חרוזים וחפצים אחרים הובאו חומרי גלם לעיר ממרחקים. בין החפצים שיוצרו שם נמצאו חרוזים עשויים מאבן מזוגגת הקרויה פאיינס. על החותמות יש ציורים של חיות, אלים וכדומה, וכתובות. חלק מהחותמות שימשו לחתום את החמר שעל מוצרי מסחר, אך מסתבר כי היו להן גם שימושים אחרים. חלק מהבתים אומנם גדולים יותר מאחרים, אך ערי התרבות מיוחדות בשוויון היחסי שלהן. לדוגמה, לכל הבתים הייתה גישה לשירותי הביוב והמים. התחושה היא של חברה עצומה שכולה מעמד בינוני.
ערים > בנייה

אנשי תרבות עמק האינדוס השתמשו בלבנים שרופות לבניית בתיהם, מה שמראה על שפע כלכלי, מכיוון שהיה צריך המונים של עץ לחומר בערה  על מנת לבנות את כל בתיהם מלבנים כאלו.
כל עיר הייתה מוקפת בחומה גדולה, כשממערב לעיר הייתה רמפה ועליה בנו מבני ציבור ומחסנים שלא ידוע מה תפקידם.