stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שינג-שן צ'רן
קורות חיים > ביקורים קצרים בסין

ב-27 בפברואר 1972 פורסמה הצהרת שנגחאי על נורמליזציה של היחסים בין ארצות הברית וסין העממית ואזרחים אמריקאים הורשו לבקר ברפובליקה העממית של סין. בספטמבר 1972 ביקר בסין גם צ'רן ואשתו. בהמשך הוא חזר לבקר עוד 24 פעמים, מהן 14 במחוז הולדתו ג'ג'יאנג.
צ'רן הקים בסין את המכון ננקאי למתמטיקה באוניברסיטת ננקאי שבה למד בצעירותו. המכון הוקם רשמית ב-1984 אך פתח את שעריו בפועל ב-17 באוקטובר 1985. אחרי מותו ב-2004 הוא קיבל את שמו של צ'רן.
קורות חיים > בארצות הברית

מלחמת האזרחים הסינית אילצה אותו לשוב בסוף שנת 1948 לארצות הברית. הוא חזר ל-IAS וב-1949 התמנה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת שיקגו. באותה תקופה ארנסט פרסטון ליין, ראש הקתדרה לשעבר בשיקגו, היה למדריך עבודת
מורה לשעבר של צ'רן באוניברסיטת צינגהואה.
ב-1960 עבר צ'רן לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא עבד בה עד לפרישתו לגמלאות (פרופסור אמריטוס) ב-1979.
ב-1961 הוא קיבל את האזרחות האמריקאית. באותה שנה הוא נבחר לחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
ב-1981 הוא הקים את המכון למחקר במדעי מתמטיקה MSRI בברקלי, אחד המכונים הגדולים ביותר מסוג זה בעולם. הוא ניהל אותו עד שנת 1984. ב-1964 הוא נבחר לסגן יושב ראש החברה האמריקאית למתמטיקה.
שינג-טונג יאו היה אחד מתלמידיו לעבודת דוקטורט.
קורות חיים > שנותיו האחרונות

בעזרת צ'רן הוקם מכון למחקר מתמטי גם בטאיפיי בטאיוואן בשיתוף פעולה עם האוניברסיטה הלאומית טאיוואן, האוניברסיטה הלאומית צינגהואה והמכון למתמטיקה של האקדמיה הסינית.
צ'רן היה גם מנהל ויועץ של המרכז למדעים מתמטיים באוניברסיטת ז'ג'יאנג בהנג'ואו.
החל משנת 2000 ועד מותו חי צ'רן בטיינג'ין בסין. בשנת 2004 הוא נפטר בביתו בטיינג'ין בגיל 93.
מחקריו

עבודתו של צ'רן נגעה לכל תחומיה הקלאסיים של הגאמטריה הדיפרנציאלית. היא כללה תחומים הנחקרים רבות בימינו - תאוריית צ'רן-סיימונס - המבוססים על מאמר משנת 1974 שנכתב על ידי צ'רן יחד עם ג'יימס הריס סיימונס, כמו כן את תאוריית צ'רן-וייל, המקשרת עוד משנת 1944 אינווריאנטים של עקמומיות עם מחלקות אופייניות - לפי מאמרם משנת 1943 של קרל אלנדורפר ואנדרה וייל על אודות משפט גאוס-בונה, את המחלקות בסיסיות צ'רן, ושדות מחקר כמו הגאומטריה הדיפרנציאלית פרויקטיבית ומתמטיקת הרשתות. הוא פרסם ממצאים על הגאומטריה האינטגרלית, על תאוריית פיזור הערך בפונקציות ההולומורפיות וכל משטחים מזעריים.
צ'רן היה ממשיכו של אלי קרטן בכך שבתנאי בדידות יחסית, בסין בשנים 1937–1943, עבד בתחום תורת השקילות.
ב-1954 הוא פרסם את הטיפול בסוגיית הפסאודוחבורה שהיא מהותית לתורה הגאומטרית של קרטן. צ'רן השתמש בהצלחה בשיטת ה"מסגרת הנעה" כמו ממציאה, קרטן. הוא העדיף בתורת היריעה המרוכבת להישאר בתחום הגאומטריה, מאשר להתחקות אחר תורת הפוטנציאל. לכן אחד מספריו נקרא "יריעות מרוכבות ללא תורת פוטנציאל". בשנותיו האחרונות התעניין במיוחד בגאומטריה של פינסלר וכתב מספר ספרים ומאמרים בנושא זה.
מונחים שנקראים על שמו

מחלקות צ'רן (1946)
משפט צ'רן-גאוס-בונה
תאוריית צ'רן-סיימונס
צורת צ'רן-סיימונס
תאוריית צ'רן-וייל
הומומורפיזם צ'רן-וייל
חייו הפרטיים

צ'רן היה נשוי לראשונה משנת 1939 עם צ'נג שינינג שנפטרה בשנת 2000. נולדו להם בת - פו (מיי צ'ו), אשתו של הפיזיקאי צ'ו צ'ינג-וו, ובן בשם בואו לונג (נולד ב-1940 בשנגחאי). בני הזוג הופרדו בעקבות מלחמת העולם השנייה בשנים 1940–1946

צ'רן ביקש לפני מותו להעביר את קבר אשתו המנוחה לצידו בקמפוס אוניברסיטת ננקאי. למטרה זו בשנת 2011 הקימה האוניברסיטה חלקת קבורה על שמו. בחלקה נמצאים קבריהם של צ'רן ושל אשתו צ'נג - הבנוים משני לוחות שיש לבן ומצבת גרניט שחור, וכן 23 כיסאות שעליהם יוכלו להתיישב מדענים ולשוחח על סוגיות מדעיות.
פרסים ואותות הוקרה

1948 - חבר באקדמיה הסינית (Academia Sinica) (כיום מושבה בטאיפיי)
1961 - חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
1963 - חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
1970 - פרס שובנה של איגוד המתמטי באמריקה
1971 - חבר בהתכתבות של האקדמיה הברגילאית למדעים
1975 - המדליה הלאומית למדעים מטעם נשיא ארצות הברית
1982 - פרס הומבולדט (גרמניה)
1983 - פרס לירוי פ. סטיל של החברה המתמטית האמריקאית
1983 - חבר מייסד של TWAS (האקדמיה העולמית למדעים) (טריאסט)
1984 - פרס וולף למתמטיקה (ישראל)
1985 - חבר זר של החברה המלכותית של לונדון
1986 - חבר מתכתב של האקדמיה פלוריטנה במסינה, סיצ'יליה
1989 - חבר האקדמיה דיי לינצ'אי (איטליה)
1989 - חבר לכל החיים של האקדמיה למדעים של ניו יורק
1989 - חבר זר של האקדמיה הצרפתית למדעים
1989 - חבר בחברה האמריקאית לפילוסופיה
1994 - חבר זר של האקדמיה למדעים של סין
2002 - מדליית לובצ'בסקי - מטעם אוניברסיטת קזן בטטרסטן, רוסיה
2004 מאי - פרס שאו למדעים מתמטיים (הונג קונג)
הוא קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד באוניברסיטה הסינית של הונג קונג (1969), אוניברסיטת שיקגו (1969)
המכון הטכנולוגי של ציריך ETH בציריך (1982), אוניברסיטת סטוני ברוק ניו יורק (1985), המכון לטכנולוגיה ברלין (1986), אוניברסיטת המבורג, (1971) אוניברסיטת ננקאי (1985)
צ'רן קיבל גם תוארי פרופסור לשם כבוד במוסדות אקדמיים רבים בסין ובעולם:אוניברסיטת בייז'ינג (1978), אוניברסיטת ננקאי בטיינג'ין- שבה למד (1978), האקדמיה הסינית למדעים - המכון למדעי מערכת בבייז'ינג (1980), אוניברסיטת ג'ינאן בגואנגג'ואו (1980), בית הספר ללימודי דוקטורט של האקדמיה הסינית למדעים (1984), אוניברסיטת ננג'ינג (1985), האוניברסיטה התקנית של מזרח סין בשנגחאי (1985), האוניברסיטה למדע ולטכנולוגיה של סין בחפיי, האוניברסיטה התקנית של בייז'ינג (1985), אוניברסיטת ג'ג'יאנג בהנגג'או (1985), אוניברסיטת הנגג'ואו (1986 - היא התמזגה עם אוניברסיטת ג'ג'יאנג ב-1998), אוניברסיטת פודאן בשנגחאי (1986), האוניברסיטה הטכנולוגית של שנגחאי (1986), אוניברסיטת טיינג'ין (1987), אוניברסיטת טוהוקו בסנדאי (יפן) (1987) וכו'
הנצחה

נקראו לפי שמו:
האסטרואיד 29552
2009 - האיחוד המתמטי הבינלאומי החליט בעזרת הקרן צ'רן שהוקמה על ידי משפחת צ'רן להעניק כל 4 שנים את מדליית צ'רן לרגל הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים. המדליה הוענקה לראשונה בקונגרס בהיידראבאד ב-2010. בנוסף למדליית הזהב, הזוכה מקבל 500,000 דולר, מתוכם 250,000 דולר פרס כספי, והזוכה רשאי למנות ארגון אחד או יותר לקבלת מימון בהיקף כולל של 250,000 דולר לתמיכה בתוכניות מחקר, חינוך או תוכניות הסברה אחרות בתחום המתמטיקה.
פרס צ'רן מוענק כל שלוש שנים על ידי הקונגרס הבינלאומי של מתמטיקאים סינים, החל משנת 2001.
פרס שינג-שן צ'רן (Shiing Shen Chern Mathematics Award) שנוסד בשנת 1986 על ידי האגודה המתמטית הסינית
2004 - המכון צ'רן למתמטיקה של אוניברסיטת ננקאי בטיינג'ין, סין
הרצאות צ'רן - והקתדרה ע"ש צ'רן למתמטיקה - במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קתדרות באוניברסיטת ברקלי נקראו צ'רן וצר'ן-סיימון.
מבחר ספרים

1951 - Topics in Differential Geometry (סוגיות בגאומטריה הדיפרנציאלית) - פרינסטון
1953 - Differential Manifolds (יריעות דיפרנציאליות) - אוניברסיטת שיקגו
1956 - Complex Manifolds (יריעות מרוכבות), אוניברסיטת שיקגו
Complex manifolds without potential theory (יריעות מרוכבות ללא תורת פוטנציאל)
1968 -Minimal Manifolds in a Riemann Manifold תת-יריעות מזעריות ביריעה רימאנית, אוניברסיטת קנזס
Riemann Finsler Geometry (גאומטריית רימאן-פינסלר)
Selected Papers, Vol I-IV מבחר מאמרים כרכים א-ד, הוצא לאור שפרינגר
הערות שוליים

↑  וכן שינג-שן צ'ן, ידוע גם כשינג ס. צ'רן או לפי סדר השמות בסינית - צ'רן שינג-שן; בפין-יין: Chén Xǐngshēn, באנגלית: Shiing-Shen Chern או Shiing S.Chern
1 2  1990 R.Palais,Chuu-Lian Terng
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513255305171  BIBSYS: 90082588  BnF: cb12210182f (data)  CiNii: DA0088942X  GND: 118520350  ISNI: 0000 0001 0903 8564  LCCN: n79056361  MGP: 6424  NDL: 01011098  NKC: jn20010601930  NLA: 35027771  NTA: 072884746  RERO: 02-A003100463  SELIBR: 181482  SNAC: w6183dzj  SUDOC: 030747724  S2AuthorId: 100594484  Trove: 801208  VcBA: 495/169064  VIAF: 56658853   WorldCat (עם VIAF): 56658853
Hollow Knight

Hollow Night (בתרגום חופשי לעברית: אביר חלול) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות-פלטפורמה, שפותח והופץ על ידי צוות הפיתוח האוסטרלי Team Cherry, ויצא למחשב האישי ב-2017, ולנינטנדו סוויץ', פלייסטיישן 4 ואקסבוקס וואן ב-2018. פיתוח המשחק מומן חלקית באמצעות פרויקט קיקסטארטר.
המשחק עוקב אחר אביר חסר שם, כשהוא יוצא למסע דרך ממלכה עתיקה ומוכת מגפה בשם האלוונסט (Hallownest). האביר צריך לעבור דרך ממלכת החרקים, להילחם באויבים ולמצוא יכולות חדשות, תוך כדי שהוא מגלה את ההיסטוריה, ואת המצב והגורל של הממלכה. Hollow Knight קיבל ביקורות חיוביות ומכר מעל 2.8 מיליון עותקים נכון לפברואר 2019. משחק המשך, בשם "Hollow Knight: Silksong" נמצא בפיתוח.
משחקיות

"Hollow Knight" הוא משחק אקשן-פלטפורמה בסגנון "מטרויד-בניה", סגנון משחקיות השואב השראה מהמשחקים מטרויד וקאסלבניה (משם בא השם). השחקן שולט באביר דמוי חרק שחוקר את העולם התת-קרקעי. האביר אוחז ב"מסמר" (nail), חרב מיניאטורית דמוית קונוס.
ברוב האזורים במשחק השחקן פוגש יצורים עוינים. המסמר משמש ללחימה רגלית ממרחק קצר. השחקן יכול ללמוד כישופים, שמאפשרים לו לתקוף אויבים מרחוק. אויבים מובסים מפילים מטבעות הנקראות "ג'יאו", בהם ניתן להשתמש כדי לקנות מפות, קמעות (charms) ועוד. לאביר יש כמות מסוימת של מסכות - יחידות חיים המראות כמה נקודות פגיעה יש לשחקן. במהלך המשחק ניתן למצוא עוד מסכות ובכך לחזק את האביר. כשהשחקן מאבד מסכה, כלומר, נקודת פגיעה, הוא יכול לרפא אותה באמצעות שימוש ב"נשמה" (soul), נוזל שמקבלים מפגיעה באויבים. השחקן משתמש בנשמה גם כדי לבצע כישופים. ניתן להחזיק רק כמות מסוימת של נשמה בבת אחת, אבל במהלך המשחק ניתן להעלות את כמות הנשמה שאפשר להחזיק. כשהשחקן מאבד את כל המסכות שלו, הוא נפסל וחוזר לנקודת השמירה האחרונה בה היה. במקום שבו השחקן מת נשאר "צל", אויב הדומה לאביר. צריך להרוג את הצל כדי לקבל בחזרה את הג'יאו ואת הנשמה שאיבד במוות.
במהלך המשחק השחקן נלחם בבוסים- אויבים חזקים במיוחד. כשמביסים חלק מהבוסים ניתנת לשחקן יכולת חדשה שמאפשרת לו להגיע למקום אליו לא היה יכול להגיע קודם. בשלב מאוחר יותר במשחק ניתן להשיג את "מסמר החלומות" (dream nail), כלי המאפשר לשחקן לקרוא את מחשבותיהם של דמויות, לגשת לגרסאות יותר קשות של בוסים שכבר הובסו ולגשת לבוס הסופי של המשחק. לעלילת המשחק יש חמישה סופים אפשריים, והשגת לפחות אחד מהם פותח את מצב "נשמת פלדה" (steel soul), מצב בו מוות הוא תמידי, ואם השחקן נפסל המשחק יאותחל. יש גם את מצב "מחפש האלים" (Godseeker) שמאפשר לשחקן להגיע ישירות ל"בית האלים" (Godhome) שבו אפשר להילחם בכל הבוסים במשחק, ובגרסאות קשות יותר שלהם. בנוסף, אפשר להילחם בפנתיאונים, שבהם הלחמים בהרבה בוסים ברצף. הבסת שלושת פנתיאונים הראשונים תפתח מצב הזה.
במהלך המשחק השחקן פוגש דמויות אליהן אפשר להקשיב ומדבריהם ניתן ללמוד עוד על עולם המשחק. בנוסף לכך, השחקן יכול להשיג קמעות, הנותנים לשחקן יכולות נוספות. יש ארבעים ואחד קמעות במשחק, אבל ניתן להשתמש רק בכמות מוגבלת בו זמנית (זה אפשרי לשים יותר קמעות ממה שמותר, אבל אז השחקן ייפגע פי 2 מכל התקפה). ניתן להחליף קמעות בנקודות שמירה (notches). במשחק יש מערכת תחבורה המאפשרת תחבורה מהירה במפת המשחק.
פיתוח והפצה

המשחק פותח על ידי Team Cherry, צוות פיתוח עצמאי המבוסס באוסטרליה. הצוות כולל את ויליאם פלן וארי גיבסון. גיבסון היה אחראי לאומנות המשחק, הציורים והסביבה, בעוד פלן אחראי למשחקיות, התנהגות האויבים ועוד. בנוסף לכך, דייוויד קאזי השתתף בפיתוח כמתכנת וכריסטופר לארקין הלחין את הפסקול המקורי. המשחק היה מבוסס על הדמו הקצר "Hungry Knight" שגיבסון ופלן יצרו ב-2013 כחלק מתחרות. Hollow Knight הוכרז בקיקסטארטר ב-2014 במטרה להגיע ל-35,000 דולרים אוסטרליים. עם סיום הקמפיין נתרמו לפיתוח המשחק מעל 57,000 דולרים אוסטרליים. המשחק יצא למחשב האישי בפברואר 2017 באמצעות סטים ו-GOG (אנ'), לנינטנדו סוויץ' ביוני 2018 ולפלייסטיישן 4 ואקסבוקס וואן בספטמבר 2018. גרסה פיזית של המשחק יצאה לחנויות מאוחר יותר.
משחק המשך

בפברואר 2019 הוכרז למשחק משחק המשך מלא בשם Hollow Knight: Silksong. המשחק נמצא בפיתוח עבור המחשב האישי, אקס בוקס ונינטנדו סוויץ'. במשחק ההמשך שחקנים משחקים בתור הורנט, אחת מהדמויות המשניות מהמשחק הראשון.
הערות שוליים

↑  Entertainment Software Rating Board‏, Hollow Knight Rating (באנגלית)
↑  Pan European Game Information‏, Hollow Knight Rating (באנגלית)
חוק קנזס נברסקה

חוק קנזס נברסקה (באנגלית: Kansas–Nebraska Act) הוא חוק שנחקק בשנת 1854 בסנאט האמריקני ונחשב כאירוע מעצב בהיסטוריה של ארצות הברית, ובמיוחד בשאלת העבדות בה.
מטרת החוק הייתה להכין ולארגן את הטריטוריות הצפוניות שבשטחי רכישת לואיזיאנה לקראת צירופן כמדינות לאיחוד. החוק נוסח בידי התומכים במדיניות "ריבונות העם", ובראשם הסנאטור הדמוקרטי סטיבן דאגלס. החוק אישר ליישב במימון ממשלתי את הטריטוריות נברסקה וקנזס, וקבע שכל טריטוריה שמבקשת להצטרף לאיחוד תוכל לקבוע בבחירות עצמאיות אם תהיה מדינה המתירה עבדות אם לאו.
החוק ביטל למעשה את פשרת מיזורי משנת 1820, שאסרה את התפשטות העבדות מצפון לגבולה הדרומי של מיזורי (קו הרוחב '36°30), והתירה אותה מדרום לו. חוק קנזס נברסקה העביר את ההחלטה בעניין העבדות לידי תושבי אותה מדינה והוציאה מידי השלטון הפדרלי.
לכאורה נראה שהחוק הוא הישג לתומכי העבדות. בפועל, החוק רק החמיר את הקיטוב הפוליטי בארצות הברית, בין מדינות הצפון לבין מדינות הדרום בשאלת העבדות. בעקבות הזעם על החוק קמה באותה שנה המפלגה הרפובליקנית שנשאה על דגלה את ביטול העבדות. המפלגה נחלקה לפלג מתון עם אנשים כמו אברהם לינקולן שדגלו בביטול הדרגתי של העבדות, לבין הרפובליקנים הרדיקלים שרצו לבטל את העבדות באופן מיידי ומוחלט. הקיטוב הפוליטי הלך והחמיר. לינקולן ניצח בבחירות של 1860. לאחר שהתברר כי לינקולן ניצח, הבהירו מדינות הדרום שיפרשו מהאיחוד לפני שיכנס לתפקיד. ב-20 בדצמבר, בתקופה שבין בחירתו של לינקולן לכניסתו לתפקיד, הכריזה קרוליינה הדרומית על פרישתה מארצות הברית ובהמשך הצטרפו מדינות נוספות. פרישת מדינות הדרום הוביל למלחמת אזרחים שפרצה באפריל 1861. בעקבות ניצחון מדינות הצפון הועבר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית שביטל את העבדות בארצות הברית.
קנזס המדממת

מיד לאחר אישור החוק החלה נהירה של מתיישבים לאזורים החדשים. מתנגדי העבדות הגיעו מצפון (בעיקר מאזור ניו אינגלנד), ותומכי העבדות הגיעו מדרום (בעיקר ממיזורי), וזאת כדי להשפיע על תוצאות הבחירות העתידות להתקיים בקנזס.
ב-30 במרץ 1855 נערכו הבחירות האזוריות. לפי ההערכות המקובלות, "פרחחי הגבול" (תומכי העבדות שמקורם במדינת מיזורי) היטו כנראה את תוצאות ההצבעה וגרמו לניצחון מכריע של מועמדי תומכי העבדות. תגובתם של מתנגדי העבדות הייתה הקמת בית מחוקקים אלטרנטיבי, "אספת המדינה החופשית" (באותם ימים הופרדו המדינות למדינות חופשיות, שבהן העבדות הייתה אסורה, לבין מדינות עבדות, שרובן היו בדרום ארצות הברית), שהתכנס ב-8 ביוני באותה שנה. בקנזס החל מרוץ על קולות הבוחרים כשכל צד גייס תומכים לבית המחוקקים שלו כדי שיהווה רוב.
במהלך השנים 1854–1856 נערכו מהומות דמים רבות, מוסדות פדרליים ומשרדי עיתונות הועלו באש, ונהרגו יותר מ-150 אנשים. האזור כולו כונה "קנזס המדממת" (Bleeding Kansas). למרות זאת, היסטוריונים רבים כיום מעריכים שמתוך ההרוגים רק כ-50 איבדו את חייהם בעקבות המאבק האידאולוגי, והשאר נהרגו במריבות שיכורים ומסיבות פליליות אישיות.
בין האנשים המפורסמים שהשתתפו במהומות היה ג'ון בראון, מתנגד לעבדות שאף הרג חמישה תומכי עבדות, והפך גיבור בעיניהם של רבים ממתנגדי העבדות שנים אחר כך. לכבודו גם חובר השיר, "גוויתו של ג'ון בראון", שהפך לשיר מלחמה של כוחות הברית במהלך מלחמת האזרחים.
אברהם לינקולן, שחוק קנזס נברסקה קומם אותו מאוד כמו גם אירועי הדמים בקנזס, החליט, על פי דבריו, לחזור לפוליטיקה כתוצאה מאירועים אלו.
ראו גם

ציר זמן של ביטול העבדות והצמיתות
תמיכה בעבדות
הרפובליקנים הרדיקלים
לאונידים

| --- | --- |
מטר לאונידים בראי אומן, 1833. בפועל מסלולי המטאורים הם קווים ישרים
מטר לאונידים בראי אומן, 1833. בפועל מסלולי המטאורים הם קווים ישרים
 סוג:  שנתי ומחזורי בן 33 שנה
 שביט/אסטרואיד אב:  טמפל-טאטל
 תקופת פעילות המטר:  10 בנובמבר עד ה-23 בנובמבר
 סביבות תאריך השיא:  17 בנובמבר
 הרדיאנט בקבוצת:  אריה
 קז"ש בשנה רגילה:  20
 מהירות כניסה לאטמוספירה:  71 ק"מ/שנייה
מטר לאונידים הוא מטר מטאורים אשר מתרחש בכל שנה בין 13 בנובמבר ל-20 בנובמבר. שיאו של המטר הוא בסביבות ה-17 בנובמבר, כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו השביט טמפל-טאטל (Tempel-Tuttle). הלאונידים קיבלו את שמם משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים אריה, שבלועזית שמה Leo.
בדרך-כלל הקז"ש של הלאונידים הוא בסביבות ה-20 מטאורים לשעה. אך היות שהשביט טמפל-טאטל מקיף את השמש במחזור קצר יחסית, 33 שנה, הרי ששובל-האבק שלו מתחדש לעיתים קרובות. אם כדור-הארץ חולף דרך השובל זמן קצר לאחר מעבר השביט, מתקבל מטר מרשים ביותר, "סופת מטאורים" של ממש. בשנים שכאלה מגיע הקז"ש לאלפי מטאורים בשעה.
"סופות לאונידים" מרשימות שכאלה נצפו בשנים 1698, 1799, 1833, 1866, 1966, 1999, 2000, 2001 ו-2002. מישראל, נצפו בהרחבה על ידי אסטרונומים מקצועיים וחובבים כאחד הפעילות המוגברת בשנת 1998 וכן סופות המטאורים בשנים 1999, 2001, 2002 ופעילות מוגברת בשנת 2008
. תחזיות שבישרו על היתכנותה של סופת לאונידים בשנת 2009 התמתנו ככל שתאריכי המטר התקרבו, ונכון לנובמבר 2009 הן עמדו על כ-200 מטאורים בשעת השיא.
המעברים הקרובים של טמפל-טאטל ליד השמש לא יניבו סופות לאונידים: כוח-הכבידה של צדק צפוי להטות את השביט מעט ממסלולו, ולפי החישובים הסופה הבאה תהיה רק בשנת 2099, אם כי צפויות בכל זאת חזרות של המטר בפעילות מוגברת (פחות מרמת סופה אך יותר מהקז"ש בשנים רגילות) גם סביב השנים 2032 ו-2065.
ראו גם

פרסאידים
הערות שוליים

↑  מטר הלאונידים של 1998, כפי שתועד בצילום על ידי חובב האסטרונומיה הישראלי עופר גבזו.
↑  מאמר על סופת הלאונידים של 1999 באתר ארגון המטאורים הבינלאומי, ובו ניתוח גלובלי של פעילות המטר וכן ניתוח נפרד של פעילות המטר כפי שתועדה על ידי צופים בישראל ובירדן.
↑  מאמר על מחקרים שנעשו במהלך סופות הלאונידים בשנים 1999-2002, על ידי חוקרים מאוניברסיטת ת"א.
↑  סופת הלאונידים של 2002, תיעוד בכתב של תצפית קבוצת חובבי אסטרונומיה ישראלים.
↑  התפרצות הלאונידים בשנת 2008, דיווח ראשון בעולם על תצפית בהתפרצות, על ידי צופים של האגודה הישראלית לאסטרונומיה.
↑  מברק מספר 1572 של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי - התפרצות הלאונידים בשנת 2008
↑  תחזית להתפרצות הלאונידים בשנת 2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4714551-1  VIAF: 236574433   WorldCat (עם VIAF): 236574433
0 AD (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  אסטרטגיה בזמן אמת
 פיתוח:  Wildfire Games, Stanislas Dolcini 
 הוצאה לאור:  Wildfire Games 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית אמריקאית, נורווגית ספרותית, הולנדית, מלאית, איטלקית, אינדונזית, פולנית, פורטוגזית ברזילאית, שוודית, פורטוגזית, סלובנית, רוסית, טורקית, הונגרית, גאלית סקוטית, קטלאנית, צ'כית, בלארוסית, אסטורית, גליסית, גרמנית, אנגלית בריטית, צרפתית, יוונית, בסקית, ספרדית, אוקראינית 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Pyrogenesis 
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  macOS, Microsoft Windows, לינוקס, BSD 
 play0ad.com
 
0 AD הוא משחק וידאו מסוגת אסטרטגיה בזמן אמת, חינמי בקוד פתוח שמפותח על ידי Wildfire Games. זהו משחק מלחמה וכלכלה היסטורי המתמקד בשנים שבין 500 לפנה"ס ל-1 לפנה"ס, כאשר השנים שבין 1 לספירה ל-500 לספירה מתוכננות להתפתח בעתיד. המשחק חוצה פלטפורמות, ויכול לפעול ב- Windows, macOS, Linux, FreeBSD ו־OpenBSD. הוא מורכב כולו מתוכנה חופשית ומדיה חינמית, תוך שימוש ברישיון GNU GPLv2 (או מאוחר יותר) עבור קוד המקור של מנוע המשחק, וברישיון CC BY-SA לאמנות ולמוזיקה במשחק.
מהלך המשחק

0 AD כולל את מרכיבי המשחק המסורתיים של אסטרטגיה בזמן אמת של בניית בסיס, פיתוח כלכלה, אימון צבא, עיסוק בלחימה וחקר טכנולוגיות חדשות. המשחק כולל מספר יחידות ומבנים ספציפיים לכל ציוויליזציה, כמו גם יחידות יבשתיות וימיות.
במהלך המשחק, השחקן מתקדם מ"שלב הכפר", ל"שלב העיירה", ל"שלב העיר". השלבים מייצגים את גודל ההתנחלויות בהיסטוריה, וכל שלב פותח יחידות, מבנים וטכנולוגיות חדשות.
פונקציונליות משחק מרובה משתתפים מיושמת באמצעות רשת עמית לעמית, ללא שרת מרכזי.
פיתוח

0 AD החלה במקור בשנת 2001 כקונספט של מוד עבור Age of Empires II: The Age of Kings. מאוחר יותר החליט צוות הפיתוח שיצירת הפרויקט כמוד מגבילה מדי את החופש היצירתי שלהם, ובחרה להעביר את האמנות והרעיונות שלהם למנוע פנימי, מה שהופך אותו למשחק עצמאי.
הדיוק ההיסטורי של רכיבי המשחק היה בעדיפות הגבוהה ביותר במהלך הפיתוח. שמות היחידות והבניינים מוצגים בשפת המקור של הציוויליזציה אליה הם שייכים, והם גם מתורגמים לשפה שבה המשתמש משחק. יש גם התמקדות חזקה בניסיון לספק דיוק חזותי גבוה של שריון יחידה, כלי נשק ומבנים.
ב-10 ביולי 2009, Wildfire Games פרסמה את קוד המקור של 0 AD תחת רישיון GNU GPLv2 (או מאוחר יותר), והפכה את הגרפיקה לזמינה תחת רישיון CC BY-SA .
כעשרה עד חמישה עשר אנשים שעבדו על 0 לספירה בסביבות ה-23 במרץ 2010; אך מאז החל הפיתוח, למעלה מ-100 אנשים תרמו לפרויקט. ב-5 בספטמבר 2013, החל קמפיין מימון המונים של Indiegogo עם יעד של 160,00 דולר. הם גייסו סך של 33,251 דולר כדי להעסיק מתכנת. רוב הכספים של הפרויקט מנוהלים על ידי הארגון "תוכנה באינטרס ציבורי". לא נקבע עדיין תאריך יציאה רשמי לגרסה הסופית של המשחק.
המלחינים של המוזיקה במשחק הם עומרי להב, ג'ף ווילט, מייק סקלנדונאס ושלומי נוגי. פסקול בן 26 רצועות שוחרר ב-8 ביוני 2018.
קבלה

בשנת 2012, 0 AD קיבלה את המקום השני בתחרות IndieDB Player's Choice הקרובה למשחק האינדי של השנה. 0 AD התקבלה באופן כללי היטב. הוא נבחר ל־LinuxQuestions.org כ "משחק הקוד הפתוח של השנה לשנת 2013". בין 2010 ליוני 2021, המשחק הורד מ- SourceForge.net יותר מ-1.3 מיליון פעמים.
ראו גם

תוכנת קוד פתוח וחינמית
משחקי לינוקס
שנת אפס
הערות שוליים

↑  "IOTY Players Choice Upcoming 2012 feature". 23 בדצמבר 2012. ארכיון מ-18 באפריל 2022. נבדק ב-17 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Download Statistics for 0 A.D. from 2010-01-01 to 2021-06-01". Source Forge. נבדק ב-12 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "0 AD (משחק וידאו)".
עיירה רומית ( אלפא 23)
וידאו של המשחק
פייר ל. ואן דר ברגה

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1933 קונגו הבלגית, האימפריה הבלגית 
 פטירה:  6 בפברואר 2019 (בגיל 86) סיאטל, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת וושינגטון 
 
פייר לואי ואן דר ברגה (Pierre Louis van den Berghe; ‏30 בינואר 1933 – 6 בפברואר 2019) היה פרופסור לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטת וושינגטון שם עבד מאז שנת 1965.
ואן דר ברגה נולד בקונגו הבלגית להורים בלגים, ובילה את שנות מלחמת העולם השנייה בבלגיה הכבושה על ידי הנאצים. רקע זה הביא לעניינו של ואן דר ברגה בסכסוכים אתניים ובגזענות, שהובילו אותו לקריירה אקדמית שעסקה בנושאים של יחסים בין קבוצות אתניות, בה הפך לאחד המומחים המובילים בעולם בנושא. ואן דר ברגה ביצע עבודות מחקר בשטח בדרום אפריקה, מקסיקו, איראן, לבנון, ניגריה, פרו וישראל. ואן דר ברגה היה תלמידו של טלקוט פרסונס באוניברסיטת הרוורד, שם קיבל את תואר הדוקטור בשנת 1960, אך עבודתו מתרחקת מגישת הפונקציונליזם הסטרוקטורלי, וניתן לומר כי הוא חלוץ בתחום הגישה הסוציוביולוגית לתופעות סוציולוגיות.
מארי-ז'וזה טה לו

מארי-ז'וזה טה לו (בצרפתית: Marie-Josée Ta Lou; נולדה ב-18 בנובמבר 1988) היא אתלטית מחוף השנהב. סגנית אלופת העולם (לונדון 2017) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ואלופת אפריקה (דרבן 2016) בריצת 200 מטר.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 סיימה טה לו במקום תשיעי בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 22.56 שניות, 3 מאיות השנייה מריצת הגמר ומקום עשירי בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.04 שניות.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה טה לו פעמיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 10.86 שניות ובתוצאה זהה לזו של זוכת מדליית הארד שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה ובריצת 200 מטר בשיא חוף השנהב חדש של 22.21 שניות, 6 מאיות השנייה איטי ממדליית הארד של טורי בואי מארצות הברית (22.15 שניות).
ביוגרפיה > 2017

בתחרות נערכה בלוזאן ביולי 2017 קבעה טה לו בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 22.16 שניות.
ביוגרפיה > 2017 > פעמיים סגנית אלופת העולם

חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.86 שניות, אחרי טורי בואי (10.86 שניות) ולפני דפנה סחיפרס מהולנד (10.96 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 22.08 שניות, אחרי דפנה סחיפרס (22.05 שניות) ולפני שוני מילר-אואיבו מבהאמה (22.15 שניות).
תארים והישגים

בשנת 2015 הוכתרה טה לו לאתלטית השנה באפריקה.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.72 שניות (2022), שיא אפריקה
ריצת 200 מטר: 22.08 שניות (2017), שיא חוף השנהב
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
גבולי יחזקאל

דגם חלוקת השטח מסביב בית המקדש השלישי לפי נבואתו של יחזקאל הנביא. לפיה, ירושלים החדשה תהיה ארבעים וחמשה מיל מדרום להר המוריה
גבולי יחזקאל (או גבולות יחזקאל) הם גבולות ארץ ישראל כפי שמתואר בספר יחזקאל. הגבולות מקבילים לשלושת תיאורי גבולות עיקריים בתנ"ך: הגבולות שהובטחו לאברהם בברית בין הבתרים (ספר בראשית), הגבולות שנאמרו למשה רבנו (ספר במדבר), והתנחלות השבטים (ספר יהושע). גבולות אלו נמסרו לו בנבואה בין כמה נבואות שעדיין לא התממשו, כגון ירושלים החדשה וכיהון בלעדי של הכהנים בני צדוק לעבודת המזבח.
בגבולות יחזקאל, ארץ ישראל תחולק לשלוש עשרה רצועות, כאשר רוחב כל רצועה מצפון לדרום יהיה 25,000 קנים (שהם כ-75 ק"מ) ואורך הארץ מצפון לדרום יהיה כ-975 ק"מ ואילו גבול מזרח-מערב יתפשט כפי הצורך. הגבולות כוללים שטח לנשיא, ייצור "תרומיה" ליישוב הכהנים ושאר בני שבט לוי מסביב להר הבית והכנסת שטח "חדש" בצפון ארץ ישראל.