stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיל דסיאנו ביטון
אמנות

דסיאנו ביטון עוסק באמנות משנת 2007. עיקר עבודותיו הן בתחום האמנות החזותית, בדגש על ציור. בנוסף, הוא מבצע עבודות בסאונד, מיצב ומיצג. בשנת 2014 סיים את לימודיו במכון אבני לאמנות ועיצוב בתל אביב. בשנת 2017 סיים את לימודיו בתוכנית ללימודי המשך במדרשה – הפקולטה לאמנות, בית ברל. באותה השנה הקים ביחד עם שירה גפשטיין מושקוביץ את "הסטודיו לציור" - בית ספר פרטי ללימוד יסודות הציור, בדגש על ציור ריאליסטי-פיגורטיבי.
תערוכות
2014 – עיר ובהלות, בית האמנים, תל אביב
2014 – כילי קורן-גיל דסיאנו ביטון, גלריה זיסמן, תל אביב
2014 – סינופיות של מסע, פלורנטין 45, חלל לאמנות עכשווית, תל אביב
2015 – קו-גזרה, מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד והגלריה העירונית, כפר סבא
2015 – תערוכת עבודות נייר, Upstream Gallery, New York
2016 – Volta 12, יריד אמנות, בזל, שווייץ
2017 – לחם ושושנים, תערוכה למען נשים בחברה הערבית, תל אביב
2017 – תערוכת ציור, סלון הקובייה, ירושלים
2018 – חג הקורבן, תערוכת ציור, גלריה חנינא, תל אביב
2018 – פלסטר 6, תערוכת מכירת אמנות למען רופאים לזכויות אדם, גלריה מינוס 1, תל אביב
2018 – חשומה, בית אמנים תל אביב
2019 – חשומה, מוזיאון Mact/Cact, שווייץ
2019 – לוגאס, שירה גפשטיין מושקוביץ, גיל דסיאנו ביטון, המעבדה לאמנויות, תל אביב
2020 – מכניקה של נס, הסדנא לאמנות רמת אליהו, ראשון לציון
הערות שוליים

↑  פרדייס קרוז, הארץ
↑  Siren, FilmFreeway
↑  חגית פלג רותם, ‏"קו גזרה": תערוכה חדשה במוזיאון ינקו דאדא בעין-הוד, באתר גלובס, 24 בפברואר 2015
↑  VOLTA12 - Basel 2016. Part 3, Chris Dennis Art
↑  איתן בוגנים, בין חמלה לרצחנות, באתר הארץ, 10 במאי 2018
↑  MACT & CACT Biblioteca, FindGlocal
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009624475405171  LCCN: no2015127974  VIAF: 293144647666796944313   WorldCat (עם VIAF): 293144647666796944313
מיון טופולוגי

מיון טופולוגי הוא סידור של קבוצת איברים שקיימות ביניהם תלויות כך שאף איבר לא יופיע לפני איבר בו הוא תלוי. דוגמאות לבעיות המצריכות מיון טופולוגי:
לבישת בגדים: יש לקבוע סדר ללבישת בגדים בצורה כזו שגרביים יילבשו לפני נעליים, למשל.
תזמון תהליכים במחשב: כאשר ישנן מספר משימות שהמחשב צריך לבצע עליו לוודא שהן מבוצעות בסדר כזה שבו משימה שתלויה בפלט של משימה קודמת לא תורץ לפניה.
בבניית תוכנית לימודים אוניברסיטאית יש לוודא שקורס נלקח רק לאחר שכל קורסי הקדם הנדרשים שלו נלקחו.
הניסוח המתמטי המדויק של בעיית מיון טופולוגי נעזר בתורת הגרפים: בהינתן גרף מכוון חסר מעגלים (DAG), מיון טופולוגי שלו הוא מתן מספרים לצמתי הגרף בצורה כזו שאם יש קשת מצומת a אל צומת b, המספר שניתן ל-a קטן מהמספר שניתן ל-b. ניתן להוכיח כי לכל גרף מכוון חסר מעגלים קיים מיון טופולוגי אחד לפחות, וייתכן שקיימים מיונים טופולוגיים רבים. לעומת זאת, אם הגרף מכיל מעגל, אז אין לו מיון טופולוגי.
אלגוריתם לביצוע מיון טופולוגי

ניתן לבצע מיון טופולוגי בזמן ריצה ליניארי במספר הצמתים והקשתות שבגרף -  \ O(|V|+|E|). מבחינה רעיונית, האלגוריתם מהווה הרחבה של אלגוריתם חיפוש לעומק, עם תוספת בודדת: כאשר אלגוריתם החיפוש לעומק מסיים את הרקורסיה עבור צומת מסוים, הוא מכניס אותו לתחילת המיון הטופולוגי. דבר זה מבטיח שאיבר ייכנס לתחילת המיון רק לאחר שכל האיברים המחוברים אליו כבר הוכנסו, ולכן הוא יוכנס למקום מוקדם יותר במיון.
אלגוריתם נוסף בסיבוכיות זהה:
קטע הקוד הבא הוא פסאודו קוד.
TopSort(G)
    k=0
    while  \exists s\in V s.t. s's indegree = 0
        Sorted[k]=s
        k++
        remove s and all its outgoing edges
    if k=n then successful
    else failed
לקריאה נוספת

תומאס ה. קורמן, צ'ארלס א. לייזרסון, רונאלד ל. ריבסט, מבוא לאלגוריתמים, הוצאת MIT, תורגם לעברית על ידי האוניברסיטה הפתוחה.
יהושע השיל יואל בסאן

| --- | --- |

 לידה:  1840 ירושלים
 פטירה:  26 באוקטובר 1917 (בגיל 77 בערך) ארץ ישראל
 מדינה:  ארץ ישראל, האימפריה העות'מאנית
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום מגורים:  ירושלים
 ידוע בשל:  מהנדס המושבה פתח תקווה ומן הקונים הראשונים של אדמותיה
 השקפה דתית:  יהדות אורתודוקסית
 בת זוג:  חיה גיטל
 
יהושע השיל יואל בסאן (1840 - 26 באוקטובר 1917) היה מן הקונים הראשונים של אדמות פתח תקווה.
ביוגרפיה

יהושע השיל יואל בסאן נולד בירושלים, בן לאיטה אסתר אביגיל ואליהו שלמה זלמן בסאן. הוא התחתן וחי בחצרו של אביו. בצעירותו היה תלמידו של ר' משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא – מחבר "זית רענן". מספר שנים לאחר מכן נשא את חיה גיטל בת ר' שמואל ליאון שכונה "גיסר" בשל המלאכה בה עסק, הוא היה המנהל הראשון על יציקת האותיות בבית דפוסו של ר' ניסן ב"ק בירושלים. כחלק מלימודי האסטרונומיה הוא בנה את כדור הארץ במספרים "כדור אסטרונומי".
הוא היה בין החברים הראשונים שהשתתפו בקניית אדמות פתח תקווה. כמו כן, על חוזה קניית אדמה בסמוך ליריחו חתומים 20 מראשי העדה מוועד הכוללים שבירושלים ובניהם ר' אלי זלמן ובנו ר' יהושוע השיל. הוא ערך לחברים הראשונים את כתב התקשורת הראשון. היה פעיל בביסוס חברת פתח תקווה, בעריכת תוכניותיה ורישומיה ובניהול החשבונות שלה. בארכיונו נצטבר חומר רב לתולדות היישוב.
חייו האישיים

ליהושע השיל נולדו שישה ילדים: יעקב, משה, מרדכי (דוקטור לפילולוגיה בבלטימור), אסתר אשת משה זכרין, חנה שרה אשת מנחם מנדיל הכהן, מרים (מירל) אשר היגרה לשיקגו, צדוק (צלם בירושלים). הסופר חיים המבורגר כתב בספרו "שלושה עולמות" על הנאתו הרבה להיכנס לביתו של יהושע השיל שהיה מסביר פנים לכל אחד.
הערות שוליים

↑  שרה ברנע, המנעול על כפות בקבר רחל - אליהו זלמן באסאן חרש אומן מן היישוב הישן
הגלובוס שעשה יהושוע השיל
יד אליהו

ערך זה עוסק בשכונת יד אליהו בתל אביב. אם התכוונתם להיכל בשכונה זו, ראו .
#invoke:תבנית מידע
יד אליהו (ובשמה הקודם "אדמות זבלאווי") היא שכונה בדרום מזרח תל אביב. גבולות השכונה הם: רחוב יצחק שדה בצפון, דרך משה דיין במזרח, רחוב דרך ההגנה בדרום ונתיבי איילון במערב. רחוב לה גוארדיה הוא הרחוב הראשי של השכונה, והוא חוצה אותה לכל אורכה, ממזרח למערב.
היסטוריה

יד אליהו נקראת על שם אליהו גולומב, ממפקדי "ההגנה". עוד לפני שהוקמה השכונה באופן רשמי, כבר היו בשטחה 16 בתים ראשונים, אשר נבנו ב-1943, אז נקרא האזור "אדמות זבלאווי". 16 הבתים נבנו מצפון לרחוב "דרך ההגנה״, כשכונת המשך לשכונת התקווה, ושוכנו בהם משפחות שגרו עד אז בצריפים.
השכונה הוקמה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, ובאופן רשמי בשנת 1945. עיריית תל אביב-יפו יזמה את הקמתה לצורך שיכון של משוחררי הצבא הבריטי, שרובם היו ותיקים בארץ. העבודות להקמת השכונה נעשו באמצעות החברה עזרה וביצרון.
ב-1945 גייס ישראל רוקח, אז ראש עיריית תל אביב, 50,000 לירות ארץ ישראליות, ובתקציב זה נבנו בשטח השכונה כמה מאות דירות בנות חדר אחד. בהמשך נבנה שיכון משפחות ובו דירות שני חדרים, ושיכון חיילים שבו היו גם דירות שלושה חדרים.
כיום יד אליהו היא שכונה הטרוגנית, ונחשבת לשכונה הגדולה בתל אביב, עם כ-6,500 משקי בית.
אתרים בשכונה

אחד האתרים הבולטים בשכונה הוא היכל הספורט מנורה מבטחים, המשמש כאולמן הביתי של הפועל ומכבי תל אביב בכדורסל.
גן לנדס - על שם ד"ר סטפן לנדס שנפל במלחמת לבנון הראשונה.
גן ליידי שרה - בין דרך משה דיין ורחוב הגיבור האלמוני. נקרא על שם ליידי שרה כהן שהייתה אשתו של סר ג'ק כהן, מייסד רשת המרכולים הגדולה טסקו בבריטניה. על שמה גם מרפאה במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל ואולם תערוכות בבית התפוצות.
בעבר שכנה בשכונה בריכת גלית. לאחר שנהרסה הוקם במקום "פארק גלית", סקייטפארק שנחנך ב-30 באוקטובר 2007.
בית הלן קלר שבו פועלים אגודת החרשים (אח"א), המרכז לחרש - עיוור (בית דוד), מועדון לגיל הזהב, ו"המרכז לחיים עצמאיים".
בית השריון ע"ש דוד אלעזר - משמש בעיקר כמתקן להלנת חיילים, אך מפעיל גם מועדון רווחה ומרכז אינטרנט. במקום מתקיימת גם פעילות לשינוע מזון למגורי חיילים בודדים, והוא מספק שירותים שונים לגופי חיל השריון וחיל המודיעין.
בסמוך לבית השריון נמצא בית פיליפס, משכנה של התאחדות הצופים והצופות בישראל ותנועת הצופים העבריים. עוד קיים בשכונה שבט צופי חורב שמשתייך לעדת הצופים. (שבט צבר, שהוא השבט המשרת את תושבי שכונת יד אליהו, שכן בעבר ב"בית פיליפס", אולם כיום נמצא בסמוך לבית הספר עירוני ט’ מול שכונת תל חיים.)
באזור שבין היכל הספורט מנורה מבטחים ומתחם הסינרמה לשעבר התפתח מתחם מסחרי גדול ובו גם בניני משרדים. בין היתר שוכנים במקום לשכות של משרד המשפטים ומשרד החינוך וכן משרדי ההנהלה של מגן דוד אדום.
על גבולה הצפוני-מערבי של השכונה, ומחוצה לה, שכן עד לשנות ה-90 תיאטרון הסינרמה. אולם הסינרמה, שנהרס ב-2016, היה ציון דרך בתולדות תל אביב והיה מוכר בזכות המבנה העגול שלו, כיום נמצא בשטח זה מגרש חניה. בצמוד לו מצפון ניצב מגדל טויוטה.
מרכז רפואי רעות - מרכז לשיקום ולטיפול במחלות ממושכות שנוסד בשנת 1961.
מרכז מוסדות חב"ד תל אביב, הכוללים תלמוד תורה, רשת גנים ובית כנסת, שוכן החל משנת 1995 ברחוב המערכה. בשנת 2020 נבנו בשטח המוסדות שני מבנים חדשים. המוסדות בראשות שליח חב"ד הרב יוסף שמואל גערליצקי.
ישיבת "נתיבות יצחק" - ישיבה גדולה חרדית בנשיאות הרב ישראל מאיר לאו שנוסדה ב-2008.
בתי ספר: בשכונה פועלים בתי הספר היסודיים-ממלכתיים "ישראל רוקח" ו"גיבורי ישראל", ובית הספר היסודי הממלכתי-דתי "מעלה". כמו כן פועל בשכונה בית הספר עירוני ח’, ובקרבת השכונה ומחוץ לתחומה (בצמוד לשכונת כפר שלם) פועלים בתי הספר אורט סינגאלובסקי ועירוני ט’.
בית ברבור: כולל מרכז ספורט, אודיטוריום, קונסרבטוריון, מרכז נוער, חדרי סטודיו לפעילות חוגים וכיתות לימוד.
המרכז לתרבות מונגשת: הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה
תמונות

בית הכנסת המרכזי בשכונה
הסינרמה ומגדל טויוטה
שדרת העצים בלב השכונה
מראה בשכונה ברחוב לה גוארדיה
פארק גלית
היכל מנורה מבטחים, דצמבר 2006
צילום משנת 2009 של שכונת יד אליהו. במרכז התמונה היכל מנורה מבטחים, מעליו האזור המסחרי ומעליו הסינרמה ומגדל טויוטה. משמאל למטה נראה פארק גלית
הערות שוליים

↑   אברהם בלבן, כבוד לווג'ווד ולפטרסון, באתר הארץ, 18 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605751305171
תוף האפי

תוף האפי הוא תוף "לשונות" מתכתי שהומצא בארצות הברית. האפי הוא כלי השייך למשפחת תופי המתכת, בדומה לפאנטם והוא מוכר כיום ברחבי העולם. הכלי מפיק צלילים עם טון גדול במגוון סולמות שונים כמו כן הצליל הייחודי של כל כלי נקבע על פי גודלו, עומקו ואופן חיתוך כל לשון (כל חיתוך יוצר תדר שונה). הכלי מותאם לכל רמת נגינה, הכל ממתחילים ועד מקצועיים ומותאם לכל הגילים.
רקע

הרעיון המקורי לשימוש בפלדה ליצירת לתוף הגיע מדניס הולנה (Dennis Havlena) שהתחיל לחתוך בלוני גז ב-2007. הוא שייך למשפחת תופי האנק (HANK DRUMS) – שילוב של המילה תלייה (HANG) וטנק (Tank) . לאחר מכן בשנת 2008 גרם דואי וטריסיה קלי (Grahm Doe & Tricia Kelly) מקליפורניה החליטו לאמץ את הרעיון ולהתנסות עם פלדות מוזיקליות בהתאמות אישיות שונות ופריסות תווים ייחודית משלהם על בסיס הרעיון המקורי של דניס.
הכלי מיוצר מתערובת מתכת ייחודית אשר נמצאה מותאמת במיוחד להפקת צלילים. את המתכת יוצקים לפי המודל המבוקש ולבסוף מכוונים כל כלי בעבודת יד כדי שיתאים לתנאי תיפוף אופטימליים.
תהליך היצור רשום כפטנט עולמי אשר בזכותו האפי (HAPI) זכה להיות הכלי היחיד שבו יש הרמוניה מושלמת בין כל התווים.[דרושה הבהרה]
בשל הנגישות של הכלים הוא, HAPI מתאים למטפלים במוזיקה ככלי בתרפיה, במדיטציה או ככלי משלים למטפלים בתחומים אחרים.
מבנה

הכלי מורכב מתרכבות ייחודיות של פלדה בעבי 2 ס"מ. להאפי מבנה ייחודי, בתחתית הכלי פתח אשר הופך אותו לתיבת תהודה ומעצים את צליליו. הדהוד הצליל ניתן לשינוי על ידי הנחת הכלי על משטחים שונים – ככל שהפתח פתוח יותר כך הצליל מהדהד וארוך יותר וככל שהפתח חסום יותר, כך הצליל יהיה קצר ועמום. הכלים מגיעים בתיק המותאם להם וניתן לשאת אותם לכל מקום.
יצירת הצליל

הכלי מתאים לנגינת סולו ומאפשר להמציא מחדש בכל רגע מנגינות ומקצבים. כמו כן הכלי מגיע גם לסולמות מאג'ורים וגם מינוריים.
הנגינה על הכלי יכולה להתבצע במספר אופנים. עם כל האפי מגיע זוג מקלות ייחודיים, עשויים סיליקון להדהוד מושלם בכל הקשה. בנוסף, ניתן לנגן על ידי הקשה בכריות האצבעות, דבר הדורש תרגול אך מאפשר נגינה זריזה וחופשית בכל מצב.
הטון הייחודי של תוף האפי נוצר על ידי לשון פלדה רוטטת. הרעיון דומה ללשון עץ של תוף. כאשר פוגעים בלשון במהירות ובקלילות עם האצבע או פטיש, היא רוטטת ויוצרת גלי קול. על ידי שינוי הצורה והאורך של הלשון, מושג רטט אופטימלי וטון מושלם. כמו כן על ידי סידור התווים בדרך הייחודי כל תו שיוצרים מפגיעה בתוף תואם לתווים האחרים מוזיקלית. זה מוסיף את הספקטרום ההרמוני של הטון. ניתן ליצור לא רק צליל אחד אלא ספקטרום של קולות עבור כל תו. נימת הצלילים של האפי דומה לקערות טיבטיות או פעמוני נגינה שיוצרים נימות הרמוניות מרובות. גופו של התוף משמשת תא תהודה שמוסיף עומק לתו.
אחד היתרונות המשמעותיים של האפי הוא ההתאמה לנגנים בכל רמה שהיא. הכלים מותאמים לנגינה אינטואיטיבית וחופשית ורמת הנגינה האישית היא זו שתקבע את מורכבות היצירה המתנגנת. האפי יכול להיות הכלי הראשון ממנו מתחילים ללמוד נגינה ומקצבים אולם גם יתאים לנגנים מנוסים שרוצים להעשיר את עולם הצלילים שלהם.
סוגים

משפחת תופי הHAPI מורכבת משישה כלים בגדלים שונים כאשר כל כלי ייחודי במספר הסולמות שבו ובצלילים שהוא מפיק.
סוגים > HAPI ORIGIN

האפי המקורי והראשון שיוצר. צליליו עמוקים והרטט שלהם מורגש בסביבתו.
ישנה אפשרות להוספת מגנטים מתחת לכל לשון שמעלה ומורידה את צליל הלשון בחצי טון, ובכך ניתן לעצב את צלילי הכלי כרצונכם. ל-HAPI ORIGIN אפשרות לחיבור מיקרופון pickup שיהפוך אותו לכלי מקצועי להקלטות והופעות.
זמין בסולמות: E Major, D Major, D minor, E Akebono
מידות:30.5*20.3 ס"מ, 5.5 ק"ג.
סוגים > HAPI BELL

ייחודי ובעל אפשרויות מגוונות. מעבר להיותו תוף לשונות, יש לו שני שימושים נוספים: גונג או פעמון וכאשר הופכים את התוף הוא יכול לשמש כקערה טיבטית- קערת שירה. בהקשה בעזרת המקל הייעודי שלו מופק צליל עמוק ומדיטיבי, שיכול להשתלב בנגינה על הכלי או לשמש כגונג לשימוש אישי או טיפולי. השילוב של הלשונות יוצר צליל עשיר יותר מקערה רגילה. המבנה של הכלי יוצר הדהוד מהפנט בכל אפשרויות הנגינה שלו ומאפשר לחקור אפשרויות מוזיקליות חדשות. הכלי מונח על משטח עץ וניתן לנגן בו על המשטח או על הברכיים. מתאים במיוחד למקצועות הטיפוליים.
מידות: 30.48*12.7 ס"מ משקל 2.28 ק"ג.
סוגים > HAPI MINI

התוף בעל צלילים גבוהים יחסית לשאר הכלים אשר מהדהדים גם במרחב פתוח. כמו כן זהו גם התוף הקומפקטי ביותר.
זמין בסולמות C Major, D Major, A Akebono :
מידות: 20.5*14 ס"מ, 1.54 ק"ג.
סוגים > HAPI SLIM

בעל שמונה לשונות המפיקים צלילים הרמוניים ומלאים. משלב את היתרון של צלילים רכים בעלי אופי ייחודי וגודל נוח לנשיאה לכל מקום. ישנה אפשרות להוספת מגנטים מתחת לכל לשון שמעלה ומורידה את צליל הלשון בחצי טון, ובכך ניתן לעצב את צלילי הכלי כרצונכם. ל-HAPI SLIM אפשרות לחיבור מיקרופון pickup שיהפוך אותו לכלי מקצועי להקלטות והופעות.
זמין בסולמות: C Major, G Major, A Minor, G minor, A Akebono
מידות: 30.5* 15.25 ס"מ, 3.18 ק"ג
סוגים > HAPI OMNI

כלי חדשני אשר משלב את הידע והניסיון שנצבר בפיתוח דגמי ה-HAPI וייצור פאנטם. ה-Omni מגיע בסולמות מז'וריים ולו תשעה צלילים כאשר האמצעי הוא המרכז הטונאלי. הכלי מתאים לתרגול טכניקת הנגינה בידיים, אך גם ניתן להשתמש במקלות לנגינה כבר מההתנסות הראשונה. בזכות הצורה שלו, הדומה לפאנטם ושילוב צורת הלשונות, כל צליל מהדהד דרך שאר הצלילים, כך שנוצרת מורכבות מוזיקלית בנגינה על כל תו.
מידות: 38*13 ס"מ, 3.4 ק"ג.
סוגים > HAPI UFO

האח הגדול במשפחה, אשר לו אפשרויות מוזיקליות רבות. זהו סולם מוזיקלי ייחודי שנקרא UFO (מעגל תדרים ייחודי – Unique Frequency Orb). שטח הפנים שלו גדול יותר ויש לו 11 לשונות בעלי צלילים שונים המסודרים באופן נוח לנגינה, המאפשרים הרמוניה מקסימלית. המגוון הרב דורש מבעליו מיומנות ומספק מרחב חקירה והתנסות אינסופי. למרות גודלו הוא מיוצר ממתכת ייחודית אשר שומרת על משקלו היחסית נמוך ל-HAPI UFO אפשרות לחיבור מיקרופון pickup שיהפוך אותו לכלי מקצועי להקלטות והופעות. מידות: 38*20.3 ס"מ, 5.8 ק"ג.
מוזיקה כתרפיה

השימוש בתוף HAPI הוכח בעבר כהצלחה רבה בטיפול במוזיקה על ידי מורשים ומטופליהם בדרכים רבות ושונות. חלק מהילדים האוטיסטים הראו תגובה מאוד חיובית על תוף זאת מכוון שלא קיימים בתוף צלילים שגויים וכן הצליל והרטט מרגיעים קלים יוצרים הנאה. מבנה התוף עם צדדים חלקים בגודל קומפקטי הופך אותו קל לנגינה. באמצעות פטישים או ידיים אפשר לעבוד על מיומנויות מוטוריות, זיכרון, תקשורת, ומצב רוח שינוי.
בחריין

ערך זה עוסק במדינת אי במפרץ הפרסי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
גורדי שחקים בבירה מנאמה
ממלכת בחריין (בערבית: مملكة البحرين, ממלכת אלבחרין – ממלכת שני הימים) היא מדינת אי מזרח תיכונית, הממוקמת בארכיפלג במפרץ הפרסי, בדרום-מערב אסיה. ערב הסעודית שוכנת מערבית לבחריין וביניהן מים רדודים, קטר שוכנת דרומית לה, מעבר למפרץ בחריין. בשנת 1986 הסתיימה הקמתם של גשר וכביש מעל המים, המחבר בין איי בחריין לערב הסעודית. הקמתו של גשר שיהווה חיבור יבשתי דומה, בין בחריין לקטר, צפויה להסתיים בעתיד.
היא גם חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה

בחריין הייתה מאוכלסת החל מהזמנים הפרהיסטוריים. מיקומו האסטרטגי של הארכיפלג, בין מזרח ומערב במפרץ הפרסי, וכן האדמה הפורייה, מקורות המים המתוקים והפנינים שניתן לשלות ליד חופיו, הפכו את המקום למרכז עירוני לאורך ההיסטוריה. הערכת החוקרים היא שכבר בסביבות המאה ה-23 לפני הספירה היה האי חלק מתרבות דילמון, אשר אנשיה חלשו על דרכי המסחר בין ארם נהריים ותרבות עמק האינדוס בפקיסטן והודו של היום. בחריין כבר הייתה ידועה לאשורים בשם "תלוון", ומכאן שמה ביוונית ובלטינית: "טילוס". במאה ה-6 לפני הספירה סופחו הדלמונים לבבלים. לאחר כיבושה המאוחר יותר על ידי האשורים בחריין נכבשה בידי היוונים, הפרסים ולבסוף על ידי הערבים. בנוסף למיישבים אלו, במאה ה-10 שימשו האיים מקלט לכת המוסלמית של הקרמטים, וסופרים קדומים סיפרו שבזמנו הפיניקים גרו בבחריין, וכן מצאו דמיון בין קבריהם לקברי הפיניקים, אולם היום העלו ספק והזהות נשארה לא ברורה.
בשנת 1521 כבשו הפורטוגזים את האיים, אך המאבק עם הפרסים על השליטה באיים נמשך עד אשר כבשו מהם הפרסים סופית את האיים בשנת 1743. ב-1783 נכבשו האיים על ידי שבט ערבי שבו נמנית שושלת השיח'ים הסונים של אל-ח'ליפה, שמאז שולטת באיים הללו. מנהיגי אל ח'ליפה השכילו להכיר באיום אשר עדיין נשקף להם מהממלכה הפרסית ועל כן פנו לבריטניה כדי שזו תקבלם כמדינת חסות.
בשנת 1932 התגלה לראשונה נפט באיים. גילוי זה תרם רבות למדינה, ואף קירב בינה לבין בריטניה, אשר העבירה אליה מספר בסיסים צבאיים ובכך השפיעה רבות על תרבותה ואופי שלטונה.
לאחר מלחמת העולם השנייה החל להיווצר מתח בין הקהילה הערבית לבריטניה, בין השאר עקב חלקה של בריטניה בהקמת מדינת ישראל. בבחריין מתיחות זו התאפיינה בהתפרעויות רבות כנגד יחסי השלטון עם הבריטים. במהלך שנות ה־60 בריטניה העבירה את ההחלטה לגבי עתידה של בחריין לידי מזכ"ל האו"ם. בשנת 1968 טענה איראן לחזקה על בחריין (וכן על איים אחרים במפרץ הפרסי), אך נסוגה מטענותיה לגבי בחריין לאחר הסכם עם הממשל הבריטי בתמורה לדרישותיה האחרות. לבסוף הוחלט במשאל עם לתת עצמאות לבחריין והבריטים נסוגו באופן סופי מהמדינה בשנת 1971. בחריין הצטרפה לליגה הערבית והיא חברה בה עד היום. בשנת 1986 הסתיימה הקמתו של גשר המלך פהד, המחבר בין איי בחריין לערב הסעודית.
בחריין הפכה לאחד המרכזים הכלכליים הערביים הגדולים במזרח התיכון, אולם לאו דווקא בזכות הנפט שבה. עתודות הנפט בבחריין היו ונותרו מוגבלות. התרחבות הכלכלה וכן ההשפעה המערבית בתחילת המאה הובילו, בין השאר, להחלטותיו של האמיר בזמנו ולימים המלך מ-1999, חמד בן עיסא אל ח'ליפה, להתיר בחירות לפרלמנט, לתת לנשים את זכות ההצבעה ולשחרר את כל האסירים הפוליטיים. באוקטובר 2002 נערכו לראשונה מזה 30 שנה בחירות לפרלמנט. בבחירות נבחרו 40 נציגים ושיעור ההצבעה עמד על פחות מ-50%.
בשנת 2003 לאור מחאה ציבורית גדולה, הוחלט במדינה לבטל את שיטת העינויים המשטרתית. באפריל 2004 מונתה שרת בריאות, אשר הייתה לאישה הראשונה שמכהנת כשרה. במאי 2008 מונתה הודא עזרא נונו לשגרירת בחריין בארצות הברית והיא הפכה לשגרירה היהודית הראשונה בעולם הערבי.
"האביב הערבי" הגיע לבחריין בתחילת 2011 בגל מחאות שהחל ב"יום זעם" ב-14 בפברואר. המפגינים דרשו חופש פוליטי ושוויון בעבור הרוב השיעי. במסגרת גל ההפגנות נהרגו עשרות מפגינים, והוא דוכא בעזרת כוחות צבאיים ששלחו ערב הסעודית ואיחוד האמירויות במסגרת כוח המגן של מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ.
פוליטיקה

בחריין היא מונרכיה חוקתית אשר בראשה עומד כעת המלך חמד אבן עיסא אל ח'ליפה. ראש הממשלה הוא סלמאן, נסיך הכתר של בחריין. הפרלמנט בבחריין מורכב משני בתים, תחתון (אשר הרכבו נקבע בבחירות) ועליון (אשר הרכבו נקבע על ידי המלך). שני הבתים הם בני 40 חברים. תקופת כהונת חבר פרלמנט היא 4 שנים. הבחירות הראשונות לפרלמנט נערכו בשנת 2002, ובין בעלי זכות ההצבעה נכללו גם הנשים.
הבחירות לפרלמנט חיזקו את כוחם הפוליטי של התושבים הסונים והשיעים במדינה, בעקבות ייצוגם בפרלמנט. הפלטפורמה הפוליטית איפשרה להעלות נושאים דתיים על סדר היום המדיני ולבצע תוכניות מסודרות בהתאם להחלטות שהתקבלו. הזרם הליברלי במדינה הגיב לעלייה בכוחן של שתי המפלגות האסלאמיות הדתיות הללו באמצעות קמפיינים שונים להגברת המודעות לזכויות הפרט. עם זאת, ארגוני זכויות האדם מציינים כי משנת 2010 ועד היום חלה הידרדרות במצב זכויות האדם בבחריין.
בתגובה לכך שנבחרו רק גברים לבית התחתון של הפרלמנט, מינה המלך 10 נשים לבית העליון, במטרה לקדם את תנועת הנשים במדינה וליצור רושם טוב בפני מדינות המערב (מצב הנשים במדינה הוא טוב ממצבן בשאר מדינות המפרץ הפרסי ובחריין היא המדינה המובילה בשירותי החינוך והבריאות הניתנים לאזרחיה מבין מדינות אלה). בנוסף, מינה המלך נציגים מקרב המיעוט היהודי והנוצרי במדינה. בשנת 2004 מונתה אליס סמעאן לתפקיד שרת הבריאות. זאת הייתה הפעם הראשונה בה כיהנה אישה בתפקיד של שרה בממשלת בחריין. בשנת 2008 מינה המלך את הודא עזרא נונו להיות שגרירת בחריין בארצות הברית. נונו היא חברת הפרלמנט היהודיה הראשונה בממלכה, והיהודיה הראשונה שקיבלה תפקיד דיפלומטי בכיר במדינה ערבית כלשהי.
לאחרונה הוקם בית משפט עליון בבחריין, אשר אמור להיות בראש הרשות השופטת במדינה.
במהלך דצמבר 2014 הורה המלך למנות מועצת שורא חדשה, בה יכהנו תשע נשים (שתיים פחות מהמושב הקודם), ביניהן נוצרייה ויהודייה. מועצת השורא החדשה אינה כוללת חברים במשפחת המלוכה.
כלכלה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על פי סקר האו"ם בינואר 2006, בחריין היא בעלת הכלכלה הצומחת במהירות הרבה ביותר בקרב העולם הערבי. זאת עקב ההתפתחות הנוכחית בתחום המסחר בנפט באזור, אשר ממדיה הכבירים עדיין לא ניתנים להערכה.
תעשיית הנפט בבחריין מהווה כ-30% מהתמ"ג ופועלת על ידי חברת הנפט של בחריין, אך עקב חוסר הוודאות והידלדלות מאגרי הנפט במדינה (לפי הערכות שפורסמו ב-2020, הם צפויים להספיק לעוד כ-10 עד 15 שנים בקצב השאיבה הנוכחי) הממשלה עודדה כלכלה חופשית ומגוונת. בחריין החלה לעודד חברות זרות להקים את בסיסן במפרץ הפרסי בשטח המדינה ולהשקיע ביוזמות כלכליות בה. כעת כלכלת בחריין מחוזקת בזכות תיירות, בנקאות, תעשייה כבדה ועסקים קמעונאיים. דוגמה למיזם לעידוד התיירות הוא הקמת מסלול פורמולה 1 במדינה. המסלול נכנס לסבב היוקרתי והביא פרסום רב למדינה.
חברת התעופה הלאומית של בחריין היא גאלף אייר.
יחסי ישראל–בחריין

ב-11 בספטמבר 2020 דווח כי המדינות סיכמו על חתימה עתידית על הסכם כינון יחסים דיפלומטים מלאים.
ב-15 בספטמבר 2020 בטקס חגיגי יחד עם איחוד האמירויות ישראל ובחריין חתמו על הסכם שלום בבית הלבן. ההסכם נחתם בטקס חגיגי במסגרת הסכמי אברהם בנוכחות נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וחמד, מלך בחריין[דרוש מקור][מפני ש...].
ב-14 בפברואר 2022 ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט ביקר במנאמה, בירת בחריין, בביקור ראשון מסוגו של ראש ממשלה ישראלי במדינה.
בנובמבר 2022 ביקר בבחריין גם נשיא המדינה, יצחק הרצוג.
גאוגרפיה

הארכיפלג עליו חולשת בחריין מורכב מ-33 איים, שהם בעיקר מישוריים וצחיחים, בעלי אקלים מדברי חם ויבש. הנקודה הגבוהה ביותר במדינה היא ג'בל א-דוחן (מילולית: הר העשן. ערבית: جبل الدخان. תעתיק מדויק: ג'בל אלדח'אן) בגובה 134 מטרים. שטח המדינה הוא 760 קילומטרים רבועים סך הכל, קטן יותר מנמל התעופה המלך פאהד, שבערב הסעודית השכנה.
המחצבים במדינה כוללים בעיקר נפט, אך לא באותה מידה כמו שכנותיה במפרץ הפרסי, וכן מעט פנינים ליד חופי המדינה.
מחוזות בחריין

מבחינה אדמיניסטרטיבית מחולקת בחריין לארבעה מחוזות (محافظات):
מחוז הבירה (محافظة العاصمة) - כולל את הבירה, מנאמה ומספר איים סמוכים
מחוז מוחארק (محافظة المحرق).
מחוז הצפון (المحافظة الشمالية).
מחוז הדרום (المحافظة الجنوبية).
דמוגרפיה

הדת הרשמית בבחריין היא האסלאם ורוב האוכלוסייה אכן מוסלמית. בית המלוכה משתייך לאסלאם הסוני אך רוב האוכלוסייה המוסלמית היא שיעית. בעקבות גלי הגירה ועובדים זרים (הבאים לרוב מהפיליפינים וסרי לנקה) החל אחוז המוסלמים לרדת במאה ה-21. נכון לשנת 2001 המוסלמים מונים כ-81% מהאוכלוסייה, 9% הם נוצרים והשאר בני דתות אחרות.
לאחרונה החל המרקם הדמוגרפי במדינה להיות קוסמופוליטי יותר: כעת שני שלישים מהמדינה הם ערבים בעוד שהשאר הם עובדים זרים ומהגרים, בעיקר מאיראן ומדינות דרום ודרום-מזרח אסיה. את הקהילות במדינה ניתן לחלק לשבט המרכזי (אל ח'ליפה), שבטים בני-ברית לאל ח'ליפה, ערבים שיעים, ערבים סונים מפרס, ערבים סונים מחצי האי ערב, הודים שהשתקעו במדינה לפני גילוי הנפט, ואף קהילה יהודית המונה כ-100 נפשות שרובה מקורה בעיראק.
תוצאות מפקד האוכלוסין שנערך בנסיכות באפריל 2010 העלו כי לראשונה מספר התושבים הזרים בנסיכות גבוה ממספר התושבים המקומיים. מבין 1.234 מיליון בני אדם המתגוררים בנסיכות, 666,172 (כ-54%) היו תושבים זרים, ורק 568,399 היו תושבים מקומיים.