stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפסלים על גשר קארל
הפסלים בצדו הצפוני של הגשר > פסל המושיע הקדוש עם קוסמאס ודמיאנוס

הפסל עוצב על ידי יאן אולדז'יץ' מאייר בשנת 1709, במימון הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פראג, פסל זה מציג את ישו עם הקדושים הפטרונים של הרפואה המוצבים משני הצדדים.
הערות שוליים

↑  The statues of the saints on Charles Bridge (Karluv Most) in Prague, www.romeartlover.it
↑  Charles Bridge statues and Bridge towers, Radio Prague International (באנגלית)
↑  St Christopher and the Alchemist, The Unexpected Traveller, ‏2017-12-18 (באנגלית בריטית)
1 2 3 4  פראג בלוג, גשר קארל בפראג: 515 מטרים של היסטוריה, אגדות ומסתורין, באתר פראג 2024, ‏2024-11-23
↑  The startling story behind the Hebrew inscription, The Unexpected Traveller, ‏2020-02-03 (באנגלית בריטית)
פסל המדונה, דומיניקוס הקדוש ותומאס אקווינס
פסל הצלב הקדוש וגבעת הגולגולתא
פסל אנה הקדושה
פסל הקדושים קיריליוס ומתודיוס
פסל הקדושים נורברט מקסאנטן, ואצלב וזיגיסמונד
פסל הקדושים נורברט מקסאנטן, ואצלב וזיגיסמונד על גשר קארל בפראג
פסל יאן מנפומוק
פסל אנטוניוס הקדוש מפדובה
פסל ג'וד ת'אדאוס הקדוש
פסל אוגוסטינוס הקדוש
פסל קייטן הקדוש מהצד. האובליסק נראה לעין בתמונה.
פסל קייטן הקדוש
פסל פיליפ בניטיוס הקדוש

פסל של המושיע הקדוש עם קוסמאס ודמיאנוס
בית המשפט הכללי (האיחוד האירופי)

| --- | --- |

 מאפיינים
 שטח שיפוט:  האיחוד האירופי האיחוד האירופי  צפון אירלנד צפון אירלנד
 מדינה:  לוקסמבורג 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1 בדצמבר 2009 – הווה (15 שנים) 
 גאוגרפיה
 כתובת:  ארמון בית המשפט לצדק, קירשברג, לוקסמבורג סיטי, לוקסמבורג
 קואורדינטות:  49°37′N 6°08′E﻿ / ﻿49.62°N 6.14°E﻿ / 49.62; 6.14
 אתר רשמי
 he
 
בית המשפט הכללי, המוכר באופן בלתי רשמי כבית המשפט הכללי של האיחוד האירופי (באנגלית: European General Court - EGC), הוא אחד מבתי המשפט המרכיבים את בית הדין לצדק של האיחוד האירופי. תפקידו של בית המשפט הכללי הוא לשפוט במחלוקות המובאות על ידי מדינות החברות באיחוד האירופי או על ידי יחידים כנגד מוסדות האיחוד האירופי, למעט מקרים מסוימים המיוחדים לבית הדין האירופי לצדק.
סמכויות

בית המשפט הכללי עוסק בתביעות המוגשות כנגד מוסדות האיחוד האירופי, כגון ערעורים על סירוב לרישום סימן מסחר על ידי משרד הקניין הרוחני של האיחוד האירופי (EUIPO). עם הקמתו של בית המשפט הכללי, נוצרה מערכת שיפוטית המבוססת על שתי רמות: כל מקרה שנשמע בבית המשפט הכללי יכול להיות נתון לערעור בפני בית הדין לצדק של האיחוד האירופי, אך ורק בנקודות משפטיות.
עקב הגידול במספר המקרים שהובאו בפני בית המשפט הכללי, ובעקבות אמנת ניס אשר נכנסה לתוקף ב-1 בפברואר 2003, הוחלט להקים "לשכות שיפוטיות" בתחומים מסוימים במטרה להקל על העומס. דוגמה לכך היא בית הדין של השירות הציבורי האירופי, שהוקם ב-2005 והתמחה בסכסוכים בשירות הציבורי של האיחוד האירופי. החלטותיו היו נתונות לערעור בפני בית המשפט הכללי, ולעיתים רחוקות יכלו להיות נבדקות גם על ידי בית הדין לצדק. עם זאת, בית הדין של השירות הציבורי האירופי פורק ב-1 בספטמבר 2016, מה שהוביל להכפלת מספר השופטים בבית המשפט הכללי.
הרכב

מאז פברואר 2020, בית המשפט הכללי מורכב מ-54 שופטים, לאחר רפורמה שנערכה ב-2016 והעלתה את מספר השופטים לשניים לכל מדינה חברה באיחוד האירופי. בעקבות יציאתה של בריטניה מהאיחוד האירופי בינואר 2020, נשארו 49 שופטים בפועל. השופטים מתמנים לתקופה מתחדשת של שש שנים על פי הסכמת הממשלות של המדינות החברות. נשיא בית המשפט ונשיאי הלשכות, אשר מורכבות מחמישה שופטים כל אחת, נבחרים על ידי חברי בית המשפט לתקופה מתחדשת של שלוש שנים.
לבית המשפט הכללי אין פרקליטים כלליים קבועים, כמו בבית הדין לצדק, אך במקרים מסוימים יכול שופט לתפקד כפרקליט כללי, בהתאם למינוי שניתן לו.
הערות שוליים

1 2  "REGULATION (EU, Euratom) 2016/1192 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL of 6 July 2016 on the transfer to the General Court of jurisdiction at first instance in disputes between the European Union and its servants". Official Journal of the European Union. 200/138. 26 ביולי 2016. נבדק ב-2018-02-01. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007391314305171  GND: 1129794105  LCCN: no2012120844  VIAF: 897166777257431940005   WorldCat (עם VIAF): 897166777257431940005
נמרוד דוויק

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1981 (בן 43) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  סופר, מוזיקאי, מייסד שותף של תנועת דרכנו
 אתר רשמי נמרוד דוויק
 
נמרוד דוויק (נולד ב-27 במאי 1981) הוא סופר, מעצב משחקים, תסריטאי ופעיל חברתי ישראלי. ממקימי תנועת "ניצחון 2015" וממייסדי תנועת "דרכנו", ובעברו היה מוזיקאי וראפר, חבר ההרכבים פרברים רפיוג'יז ופי.אר. טרופרז. הוא מרצה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת רייכמן ובעל תואר שני בפילוסופיה והיסטוריה של המדעים והרעיונות ותעודת מעצב משחקים מאת מכללת שנקר.
ביוגרפיה

נמרוד דוויק נולד ברמת גן, בן לצפרא דוויק, יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים ולשופט המחוזי עמיחי דוויק, שהיה ראש תנועת הצופים בישראל. הוא גדל במודיעין-מכבים-רעות. לאחר התיכון עשה שנת שירות באשקלון במסגרת תנועת הצופים. שירת בצה"ל שירות חובה בחיל המודיעין. הוא בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ומדע המדינה מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני בפילוסופיה והיסטוריה של המדעים והרעיונות מאוניברסיטת תל אביב. בנוסף הוא בעל תעודת מעצב משחקים מאת שנקר. בשנים 2000–2009 היה פעיל בתעשיית המוזיקה. בשנת 2006 הקים את סוכנות הפרסום דייס מרקטינג, בשנת 2011 את סטודיו המשחקים רימון. בשנת 2012 החל לעסוק בקמפיינים פוליטיים וציבוריים. באותה שנה החל ללמד באוניברסיטאות שונות שיווק, פרסום, פיתוח משחקים וטרנסמדיה. בין היתר באוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת רייכמן, בה הוא מלמד בימים אלו. בשנת 2014 היה שותף להקמת "ניצחון 2015", ולאחריה להקמת תנועת "דרכנו". בשנת 2020 הוביל את הקמת דמוקרטTV, באותה שנה מכר את פעילותו העסקית לחברת Paramount, והקים עבורה סטארט-אפים. משנת 2023 משמש כמנכ"ל תנועת "דרכנו" ויועץ לסטארט-אפים.
קריירה מוזיקלית

בשנת 2000 הקים דוויק עם חברים ממכבים-רעות את להקת הגנגסטא-פאנק פרברים רפיוג'יז, והיה חבר בה עד לפירוקה בשנת 2007. הלהקה הוציאה אלבום ואי.פי, והשיר Kikar Party יצא דרך חברת NMC והיה ללהיט בתקופה. הלהקה הייתה אחת מלהקות ההיפ הופ לייב היחידות בישראל, ונחשבת לאחת מחלוצי להקות ההיפ הופ בישראל.
בשנת 2004 הקים את להקת ההיפ הופ PR Trooperz בה היו חברים הראפרים פלד, אורטגה, לוקץ', נועה פארן ואחרים, הלהקה התפרקה בשנת 2006 והספיקה להוציא אלבום אחד בשם "מתוך הזוהמה". ההרכב זכה אף הוא לשבחים רבים. בנוסף, במסגרת פעילותו ב-PR Trooperz, השתתף עם חברי ההרכב בשיר "להביא את המכה" באלבום "בעזרת הג'אם" של להקת הדג נחש, שזכה למעמד של אלבום זהב.
באותה שנה הקים דוויק את הלייבל היי פייבר הפקות, שייצג הרכבי היפ-הופ ולהקות אחרות, בהן ביט69, פלד ואורטגה, לוקץ', להקת הסקא פאנק קיובן בי ולהקת הפאנק Man Alive. במסגרת היי פייבר הפקות יצאו אלבומים הראשונים של הראפר רביד פלוטניק.
בשנת 2006 יצא הסרט הדוקומנטרי "קפיץ קפוץ", של הבמאי רותם מלנקי, שתיעד את פעילותו כראפר ומנהל להקות. הסרט זכה בפרס הדוקומנטרי הטוב מאת קשת בעבור החוויה הישראלית.
בשנת 2024 הוקרן בסינמטק תל אביב עותק בעבודה של הדוקומנטרי, "יו לטס ראפ", של הבמאי טל אבידן, המתעד את להקת הפרברים רפיוג'יז.
בשנת 2025 במסגרת ציון 20 שנים להרכב פי.אר טרופרז, יצאו האי.פי "בחזרה לזוהמה" ו-"שירוטו חוזר לזוהמה", בהם גרסאות רמיקס ושירים שלא יצאו בעבר, בהם משתתף דוויק.
עשייה בעולם הפרסום וההיי-טק

בשנת 2006 הקים דוויק את משרד הפרסום דייס מרקטינג.
בשנת 2012 ניהל דוויק בעבור דייס מרקטינג את פעילות הדיגיטל של מפלגת מרצ בבחירות לכנסת ה-19. המפלגה הגדילה את כוחה בבחירות אלו ב-3 מנדטים. בשנת 2013 ניהל את הדיגיטל בעבור כל הקמפיינים המוניציפליים של מפלגת מרצ. המפלגה הגדילה את כוחה ב-40% ברחבי הארץ. כמו כן ליווה את פעילות תנועת "צעירים חולון" שהכניסה 2 מושבים למועצה המקומית.
בשנת 2010 עם סיום לימודיו בשנקר, החל דוויק לשמש כמעצב משחקים. בין היתר עיצב בעבור חברת Multiby על המשחק Qliqi שרשם מעל ל-2 מיליון הורדות, משחקים חינוכיים בעבור מט"ח וכן בעבור חברות פרטיות שונות. בשנת 2011 הקים את סטודיו רימון, כחברת בת של דייס מרקטינג.
החברה נמכרה לחברת בטא-גזאלה מבית פאראמואנט גלובאל בשנת 2020. במסגרת החברה הוביל את הפיתוח של ה-Nickwatch, שעון חכם לילדים, שזכה בפרס ה-Red Dot לעיצוב מוצר בקטגוריית ילדים ותינוקות לשנת 2024. אפליקציית Nick Academy שגם את הפיתוח שלה הוביל, העפילה בשנת 2024 לגמר תחרות ה-GESA לאפליקציות חינוכיות.
לאחר מכירת החברה הקים את "דוויק יועצים", סוכנות ייעוץ לסטארטאפים וניהול פרויקטים.
אקדמיה

בשנת 2012 החל דוויק ללמד באוניברסיטאות שונות. בין היתר לימד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת רייכמן, בה הוא מלמד כיום שיווק וחדשנות.
בשנת 2014 שימש כחוקר לנושא קיימות, דור ה-Y ואמצעים דיגיטליים לשינוי חברתי בעבור מכון ירושלים לחקר הסביבה זאת במסגרת מחקר קיימות אותו קיים המכון.
בשנים 2013-2016 לימד עיצוב משחקי מחשב בבית ספר "חשיפה" של האוניברסיטה הפתוחה, ובין השנים 2015-2016 שימש כרכז התכנית לעיצוב ופיתוח משחקי מחשב.
עשייה חברתית-פוליטית

בשנת 2010 מונה דוויק לחבר הוועד הציבורי של עמותת פסטיבל בשקל.
בשנת 2014 הקים את יוזמת רואים שחור בעיניים, והוביל להגשת תביעות ייצוגיות נגד קצא"א על הזיהום בבאר אורה (2014) ונגד רותם אמפרט (2017) על הזיהום בנחל אשלים. התביעה נגד קצא"א הסתיימה בהסכם פשרה של 100 מיליון ש"ח. התביעה נגד רותם אמפרט הסתיימה בפשרה של 115 מיליון ש"ח.
עשייה חברתית-פוליטית > V15

בשלהי 2014 הקים את תנועת ניצחון 2015, ביחד עם איתמר ויצמן. התנועה, שפעלה להעלאת אחוז ההצבעה בבחירות 2015 במטרה להחליף את הממשלה, סומנה על ידי תנועת הליכוד וזו פעלה רבות נגדה. בין היתר הגישה הליכוד תביעה נגד התנועה לוועדת הבחירות המרכזית שדחתה את תביעתה ופסקה פיצויים לדוויק וויצמן.
פעילותו של דוויק במסגרתה צוטטה גם במשפטיו של ראש הממשלה בנימין נתניהו בנושא תיק 4000.
עשייה חברתית-פוליטית > תנועת דרכנו ודמוקרטTV

בשנת 2015, לאחר הבחירות, ייסד דוויק עם פולי ברונשטיין את תנועת דרכנו. התנועה עוסקת בהקמת מחנה פוליטי מתון בישראל. מהקמתה שימש כסמנכ"ל האסטרטגיה של התנועה. במסגרת פעילותה התנועה הפיקה את העצרת לזכרו של רבין, ניהלה קמפיינים חברתיים ועוד.
בשנת 2020 הוביל להקמת דמוקרטtv, גוף שידורים אינטרנטי בהובלתה של לוסי אהריש, במסגרת דרכנו.
בשנת 2023 מונה למנכ"ל דרכנו .
ספרים, פרסומים ודיסקוגרפיה

דוויק הוא סופר פעיל ותסריטאי. בין השנים 2004–2010 שימש ככתב במקומונים ואתרי אינטרנט שונים בנושאי תרבות ומוזיקה. הוא כותב מדי פעם טורי דעה בעיתונות הארצית והבינלאומית.
בשנת 2018 השתתף בחממת כתיבת סדרות הילדים "הקפיצה המשולשת" של המיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים. במסגרת זו זכה במענק הצטיינות.
בשנת 2019 הוציא את ספרו הראשון, "שני הקבועים", בהוצאה עצמית. ספר פנטזיה העוסק במוות ושכול. במקביל לכך החל לפרסם סיפורי פנטזיה ומדע בדיוני במגזינים ואתרים שונים. בשנת 2019 זכה במקום השלישי בתחרות הסיפורים של כנס עולמות.
בשנת 2020 השתתף בחממת דראפט/סקיצה של קרן מקור, לסדרות אנימציה.
החל משנת 2022 החל לפרסם שירה שלו במגזינים שונים, בעברית ובאנגלית.
בשנת 2024 התקבל לחממת הסופרים של PJ Library לכתיבת ספרי ילדים Sephardic Story Initiative. עוד בשנה זו הוציא לאור עצמאית את הקומיקס "צדיק כתמר יפרח", עם המאיירת יובל בוזגלו.
ספרות וכתיבה

2018 - שומרי הגינה, תסריט וקונספט, סדרת אנימציה לילדים, חממת הקפיצה המשולשת
2019 - הוצאת ספר הבכורה - "שני הקבועים", ספר פנטזיה העוסק באבל ושכול
2019 - "לך לך"', סיפור קצר, מקום שלישי תחרות הסיפורים, כנס עולמות
2020 - קליפות, תסריט, חממת דראפט/סקיצה
2022 - מוטיב בקטנה, פרסום שיר
2022 - חזרנו כמנצחים, סיפור קצר, כנס עולמות
2023 - אופנהיימר של הכוכבים, סיפור קצר, כנס עולמות
2023 - השחקן, פרויקט הסיפור הקצר
2024 - הרובוט ששינה את חיי, מגזין אוטופיה
2024 - יד מזרח, פרסום שירים (אנגלית ועברית)
2024 - ממעמקים, סיפור קצר, תחרות הסיפורים/פרס עינת
2024 - "צדיק כתמר יפרח - פרולוג", קומיקס, עם יובל בוזגלו
דיסקוגרפיה

2004 - מתוך הזוהמה, PR Trooperz
2006 - Rapperrarium - Parvarim Refugeez
2006 - בעזרת הג'אם, הדג נחש (אירוח בשיר "להביא את המכה")
2007 - הדג נחש לייב (DVD, אירוח בשיר "להביא את המכה")
2024 - שירוטו חוזר לזוהמה, פרברים רפיוג'יז ופי.אר טרופרז (רמיקסים)
2025 - בחזרה לזוהמה - B-Sides וספיישלים, פי.אר טרופרז
חיים אישיים

דוויק מתגורר בגבעתיים עם זוגתו.
מוסלמים

גברים מוסלמים מתפללים בקהיר (1865)
אישה מוסלמית עוטה רעלה (ניקאב). התפשטות הנוהג לדרוש מנשים לכסות את פניהן ברעלה נחשב להקצנה בעולם המוסלמי בכלל ובארצות ערב בפרט.
מוסלמים הם המאמינים באסלאם, דת מונותאיסטית אברהמית שהחלה להתפתח במאה השביעית בחצי האי ערב תחת הנהגתו של הנביא מוחמד. על פי המחקר העדכני ביותר, מספרם הכולל של המוסלמים כיום הוא כ 1.9 מיליארד, כרבע מאוכלוסיית העולם. בכך הם מהווים את הקהילה הדתית השנייה בגודלה בעולם. מרבית המוסלמים חיים במזרח התיכון וכמו כן בישראל (ראו אסלאם בישראל), בצפון אפריקה, בדרום אסיה, ובדרום-מזרח אסיה. רק כ־20 אחוזים מהם חיים בארצות ערב.
מוסלמים מהווים, נכון לשנת 2020, 18.0% מן האוכלוסייה בישראל.
מסגדים
פלגים עיקריים בקרב המוסלמים

האסלאם נחלק לשני פלגים עיקריים: סונה (سُنّة), הנחשבת לאורתודוקסיה של האסלאם וכוללת כ־92 אחוזים מהמוסלמים, והשיעה (شيعة היא המילה הערבית לסיעה), שהתפצלה מהסונה עקב חילוקי דעות על הנהגת האסלאם לאחר מות הנביא מוחמד וכוללת כ־5 אחוזים מהמוסלמים. בנוסף קיימים פלגים נוספים שמהווים כ־3 אחוזים מסך המוסלמים בעולם
באסלאם הסוני עצמו יש 4 אסכולות המהוות את הזרם המרכזי, וכן עוד כמה זרמי משנה כמו הווהאבים, שהיא סיעה מייסודו של מחמד אבן עבד אל-והאב (1691–1787), השלטת בערב הסעודית ומפרשת את האסלאם באופן רדיקלי ואת ההלכה המוסלמית באופן מילולי, הסלפיה אשר רוב חבריה נחשבים כבעלי אידאולוגיה ג'יאהדיסטית, הסוּפיוּת (בערבית: تصوّف, תַצַוֻף'), שהיא זרם מיסטי יחסית, ומקפיד יותר על הכוונה מאשר על המעשה.
קהילות מוסלמיות בעולם (לפי מדינות)

| --- | --- |
 :  ראו גם – העולם המוסלמי, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, דת#אסלאם לפי מדינות
פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קהילות מוסלמיות בעולם (לפי מדינות) > הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי

הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי הוקם בשנת 1969, ברבאט שבמרוקו, במפגש מתואם של ראשי המדינות האסלאמיות, וכיום הוא מונה 57 מדינות חברות (כולל הרשות הפלסטינית), ובהן 22 מדינות ערב השייכות לליגה הערבית. מטה הוועידה נמצא בג'דה שבערב הסעודית.
המדינות החברות בו החליטו פה אחד לשתף פעולה ביניהן מבחינה כלכלית ומבחינת משאבים כדי להשיג בצורה הטובה והברורה ביותר מספר מטרות בעלות חשיבות מרובה: הקטנת ה"אסלאמופוביה" של המערב, שימור המקומות הקדושים לאסלאם וסיוע לפלסטינים.
ראו גם

בדואים
צ'רקסים
דרוזים
הערות שוליים

↑  "Religious Composition by Country, 2010-2050". Pew Research Center's Religion & Public Life Project (באנגלית אמריקאית). 21 בדצמבר 2022. נבדק ב-2024-03-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2020 נאמדה האוכלוסייה המוסלמית בישראל בכ-1.669 מיליון נפש, שהם 18.0% מכלל תושבי ישראל.
↑  האקונומיסט, How far they have travelled,בגיליון 6 במרץ 2008
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555759405171  BNE: XX4576332  BnF: cb13318576v (data)  GND: 4040921-1  LCCN: sh85089077  LNB: 000064967  NARA: 10640913  NDL: 00564597  NKC: ph123046  NTA: 395529565  SUDOC: 027366723  VIAF: 100144648446818976654   WorldCat (עם VIAF): 100144648446818976654 
מסגד באיחוד האמירויות
העולם המוסלמי
מדינות החברות בארגון
עמיאל שטרנברג

| --- | --- |

הרב שטרנברג, חנוכת הישיבה הקטנה בנווה, אלול תשפ"ג
 לידה:  1 ביוני 1948 (בן 76) כ"ג באייר ה'תש"ח כפר פינס, ישראל
 כינוי:  רֶבּ עמי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  ירושלים
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבת הר המור, תלמוד, תנ"ך, אמונה
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב אברהם אלקנה שפירא, הרב צבי ישראל טאו
 בת זוג:  אסתר שטרנברג
 אב:  משה שטרנברג 
 
 תפקידים נוספים:  ראש כולל חזון אלחנן
 
הרב עמיאל שטרנברג (מכונה בפי תלמידיו "רֶבּ עמי"; נולד ב-1 ביוני 1948, כ"ג באייר ה'תש"ח) הוא ראש ישיבת הר המור וראש כולל חזון אלחנן בעיר דוד.
ביוגרפיה

נולד בכפר פינס, כתאום לאחיו הרב מרדכי שטרנברג, ובן לרבקה ולרב משה שטרנברג, שהיה רב היישוב. טרם הגיעו לגיל בר-מצווה נפטר אביו, ואימו עברה לגור בירושלים יחד עם ארבעת ילדיה. הוא למד בישיבת נתיב מאיר ולאחריה המשיך את לימודיו בישיבת מרכז הרב, שם למד אצל הרב מרדכי פרום ואצל הרב אברהם שפירא. כמו כן הוא תלמיד של הרב צבי יהודה הכהן קוק, ושל הרב צבי ישראל טאו.
בגיל 23 מונה לר"מ בישיבת מרכז הרב על ידי הרב צבי יהודה הכהן קוק. במשך השנים כיהן גם כר"מ בישיבת אור עציון ובישיבת עטרת כהנים, וכראש הכולל ביישוב עצמונה. לאחר מכן הקים הרב שטרנברג את כולל "חזון אלחנן" בעיר דוד. בהדרכתו ובהנהגתו עוברים תלמידי הכולל על חלקים נבחרים מהש"ס בעיון.
בשנת ה'תשנ"ח 1997, נמנה עם קבוצת הרבנים שפרשה מישיבת מרכז הרב והקימה את ישיבת הר המור, והוא הועמד בראשות הישיבה החדשה, בנוסף להיותו ראש הכולל "חזון אלחנן". יחד עמו עמד בראש הישיבה אחיו התאום הרב מרדכי שטרנברג, עד פטירתו בכסלו התשפ"ג. עד לפרישה לימד הרב עמיאל במכון מרחבים בירושלים.[דרוש מקור]
הרב שטרנברג הוא חתנו של הרב שלמה זלמן מן-ההר שהיה רבה של שכונת בית וגן בירושלים. רעייתו הרבנית אסתר הקימה ספרייה בהר חומה, כתבה את הספר "מבצע שפיפון" על נפילת הרובע היהודי, ועוסקת בשירה. לזוג תשעה ילדים. הם מתגוררים ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים. גיסיו הם הרב חיים שטיינר, הרב יששכר גואלמן והרב חיים מן ההר; וכן הרבנים עודד ולנסקי ויעקב לבנון, ר"מים בישיבת הר המור. בנו, הרב משה שטרנברג, וחתנו, הרב אריאל כהן, הם ר"מים בהר המור.
לדעתו "היה ראוי שההר (הר הבית) יהיה סגור כל הזמן לערבים". יחד עם זאת, דעתו היא שכיום יהודים צריכים להימנע מלעלות להר.
חיים אישיים

נשוי לאסתר (בתו של הרב שלמה מן ההר) ומתגורר בשכונת חומת שמואל בירושלים. מילדיהם:
רננה - נשואה לרב שלומי שפירא, בנו של הרב יהושע שפירא.
איילת - נשואה לרב דוד ישובייב, הרב הראשי של מוסקבה.
הרב צבי יהודה - חתנו של הרב אריאל אדרי.
הרב משה - ר"מ בישיבת הר המור וחתנו של הרב נחום רכל.
אביטל שרה - נשואה לרב אריאל כהן, ר"מ בישיבת הר המור.
רעות - נשואה לרב אחיקם גץ הוא ראש מכינת עכו, נכדו של הרב מאיר יהודה גץ.
גיסיו הם: הרב חיים שטיינר, פועה שטיינר, הרב יששכר גואלמן והרב עודד וולנסקי.
אילן יוחסין > משפחתו

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עץ משפחת מן ההר | עץ משפחת מן ההר | עץ משפחת מן ההר |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  משה שטרנברג  משה שטרנברג     |  משה שטרנברג  משה שטרנברג     |  משה שטרנברג  משה שטרנברג     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  |   |  |   |   |   |   |   |   |     |   |   |   |    |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  אסתר  אסתר     |  אסתר  אסתר     |  אסתר  אסתר     |   |  עמיאל שטרנברג  עמיאל שטרנברג     |  עמיאל שטרנברג  עמיאל שטרנברג     |  עמיאל שטרנברג  עמיאל שטרנברג     |   |  מרדכי שטרנברג  מרדכי שטרנברג     |  מרדכי שטרנברג  מרדכי שטרנברג     |  מרדכי שטרנברג  מרדכי שטרנברג     |   |  חוה וולנסקי  חוה וולנסקי     |  חוה וולנסקי  חוה וולנסקי     |  חוה וולנסקי  חוה וולנסקי     |     |  עודד וולנסקי  עודד וולנסקי     |  עודד וולנסקי  עודד וולנסקי     |  עודד וולנסקי  עודד וולנסקי     |   |  ברכה לבנון  ברכה לבנון     |  ברכה לבנון  ברכה לבנון     |  ברכה לבנון  ברכה לבנון     |   |  יעקב לבנון  יעקב לבנון     |  יעקב לבנון  יעקב לבנון     |  יעקב לבנון  יעקב לבנון     |
 
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  יאיר וולנסקי  יאיר וולנסקי     |  יאיר וולנסקי  יאיר וולנסקי     |  יאיר וולנסקי  יאיר וולנסקי     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
אילן יוחסין > משפחת אשתו

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  שלמה זלמן מן ההר  שלמה זלמן מן ההר     |  שלמה זלמן מן ההר  שלמה זלמן מן ההר     |  שלמה זלמן מן ההר  שלמה זלמן מן ההר     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |   |   |     |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  פועה שטיינר  פועה שטיינר     |  פועה שטיינר  פועה שטיינר     |  פועה שטיינר  פועה שטיינר     |   |  חיים שטיינר  חיים שטיינר     |  חיים שטיינר  חיים שטיינר     |  חיים שטיינר  חיים שטיינר     |   |  יהודית גואלמן  יהודית גואלמן     |  יהודית גואלמן  יהודית גואלמן     |  יהודית גואלמן  יהודית גואלמן     |   |  יששכר גואלמן  יששכר גואלמן     |  יששכר גואלמן  יששכר גואלמן     |  יששכר גואלמן  יששכר גואלמן     |  |  רות שפירא  רות שפירא     |  רות שפירא  רות שפירא     |  רות שפירא  רות שפירא     |   |  עמיאל שטרנברג  עמיאל שטרנברג     |  עמיאל שטרנברג  עמיאל שטרנברג     |  עמיאל שטרנברג  עמיאל שטרנברג     |   |  אסתר שטרנברג  אסתר שטרנברג     |  אסתר שטרנברג  אסתר שטרנברג     |  אסתר שטרנברג  אסתר שטרנברג     |
 
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  אמוץ שפירא  אמוץ שפירא     |  אמוץ שפירא  אמוץ שפירא     |  אמוץ שפירא  אמוץ שפירא     |   |   |   |   |   |   |   |   |
מתלמידיו הבולטים

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים. (25 בנובמבר 2023)
הרב אלחנן אוריאל – ר"מ בישיבת מצפה רמון
הרב דני איזק – ראש ישיבת בית אורות
הרב ישעיהו דורון – ראש ישיבת לנתיבות ישראל
הרב מאיר הילביץ' – רב היישוב ברוכין ור"מ בישיבת מעלה אליהו בתל אביב
הרב איתי הלוי – רב היישוב מגרון ור"מ בישיבה לבוגרי צבא ביישוב עלי
הרב חגי לונדין – ראש ישיבת ההסדר חולון, ר"מ בישיבת ההסדר שדרות ובמכון מאיר ומחבר ספרים
הרב אסף נאומבורג – ראש הישיבה התיכונית נווה.
הרב דני סטיסקין – לשעבר רב היישוב מעון ור"מ בישיבת שבי חברון
הרב אילן צפורי – ראש תנועת תורה אחרי צבא
הרב יוסף רודריגז – ראש ישיבת איילת השחר.
הרב שמעון רוזנצוויג – רב היישוב תפוח ור"מ בישיבת רועה ישראל
הרב אוהד תירוש – ראש הישיבה לבוגרי צבא בעלי ומקים מדרשת הרובע
מחיבוריו

שמע בני – שיעורים בפרקי אבות, ג' כרכים, בהוצאת חוסן ישועות, ירושלים תשע"ה
טוּב ירושלים – שיעורים בעניין קדושת ירושלים, בהוצאת חוסן ישועות, אייר תשע"ז (יובל לשחרור ירושלים)
וְגָבַר ישראל – דבריו בישיבה בזמן ההיערכות למבצע עופרת יצוקה בעזה, בהוצאת תלמידים, טבת תשס"ט
פִּקודיך דרשתי – שיעורים בפרק קי"ט בתהלים, אותיות א'–ג', בהוצאת חוסן ישועות, ירושלים תשפ"ג
הערות שוליים

↑  נטעאל בנדל, דברים שלא ידעתם על ראשי ישיבת הר המור, כיפה (אתר אינטרנט)
↑  סיפורים מתוך החומות, באתר ערוץ 7, 16 באוגוסט 2018
↑  ראיון לעולם קטן, ז' באב התשפ"א
↑  מאמר של הרב בעניין איסור העלייה להר הבית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296882905171  VIAF: 298422831   WorldCat (עם VIAF): 298422831
דגל ארגנטינה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  9:14
 הונף לראשונה:  27 בפברואר 1812
 קבלת מעמד רשמי:  27 בפברואר 1812 
 מוטיבים עיצוביים:  שלושה פסים אופקיים תכלת שמים-לבן-תכלת שמים, מושחת בשמש מאי
 שם המעצב:  מנואל בלגראנו
 גרסאות נוספות

 
  דגל אזרחי, דגל הצי האזרחי
 
דגל ארגנטינה (בספרדית: Bandera de la Argentina) הוא דגלה הלאומי של ארגנטינה. עיצובו הוא טריבנד אופקי המורכב משלושה פסים אופקיים ושווים בצבעי תכלת-שמים (הפסים העליון והתחתון) ופס לבן במרכז, ובגרסתו הממשלתית מוטבעת במרכז הפס הלבן שמש מאי בצבע זהב, אשר במרכזה פנים.
לבחירת סכמת הצבעים ישנם מספר הסברים. עיצובו של הדגל הושפע מדגלו של הגנרל מנואל בלגראנו אשר הונף לראשונה בעיר רוסאריו ב-27 בפברואר 1812 במהלך מלחמת העצמאות הארגנטינאית, והתבסס על צבעי סמל הכובע של ארגנטינה, סמל אשר נענד על ידי חייליו. הדגל אושר לשימוש בידי האספה של השנה ה-13 כדגל צבאי בלבד, אולם אושר כדגל הלאומי בידי הקונגרס של טוקומאן בשנת 1816. בשנת 1818 נוספה שמש מאי למרכז הדגל המשמש כדגלה הטקסי של ארגנטינה.