stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מניפסט החלאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ואלרי סולאנס 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  עיון
 נושא:  פמיניזם רדיקלי 
 הוצאה
 הוצאה:  1967 (הוצאה עצמית)
 הוצאה בשפת המקור:  Olympia Press
 תאריך הוצאה:  1968
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  רסלינג
 תאריך:  2005
 תרגום:  עידית שורר
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-1859845530
 הספרייה הלאומית:  002489311
 
מניפסט החלאה (באנגלית: SCUM Manifesto) הוא מניפסט פמיניסטי רדיקלי מאת ואלרי סולאנס, שפורסם ב-1967. בספר, סולאנס טוענת שגברים הרסו את העולם, ושעכשיו על הנשים לתקן אותו. כדי להשיג מטרה זו, היא מציעה להקים את הארגון SCUM, ששם לו למטרה להפיל את החברה הפטריארכלית ולבטל את המין הגברי. מניפסט החלאה נחשב לרוב כסאטירי, אך מבוסס טיעונים פילוסופיים וחברתיים לגיטימיים. הוא יצא לפחות ב-10 מהדורות באנגלית, ותורגם ללא פחות מ-13 שפות.
המונח "SCUM" (חלאות) הופיע על עמוד השער של המהדורה הראשונה בצורה של ראשי תיבות, "S.C.U.M", ונאמר שפירושם "האגודה למען חיתוך גברים" ("Society for Cutting Up Men"). סולאנס התנגדה לפרשנות זו, והתעקשה כי אין אלו ראשי תיבות, אף על פי שהם הופיעו כך גם במודעה שהיא כתבה על הספר לווילג' וויס ב-1967. סולאנס קיימה סדרת מפגשי גיוס ל-SCUM בצ'לסי הוטל שם התגוררה, אבל עשור לאחר מכך אמרה שהארגון היה "רק טכניקה ספרותית", ושהוא מעולם לא התקיים באמת.
המניפסט לא היה מוכר מאוד, עד שסולאנס ניסתה להרוג את אנדי וורהול ב-1968. אירוע זה הביא את תשומת לב הציבור גם למניפסט וגם לסולאנס עצמה. בעוד מספר פמיניסטיות, כגון פלורנס קנדי וטי-גרייס אטקינסון, הגנו על סולאנס והחשיבו את המניפסט לביקורת לגיטימית על הסדר הפטריארכלי, אחרות, דוגמת בטי פרידן, חשבו שדעותיה של סולאנס קיצוניות מדי ומייצרות קיטוב. אף על פי שמניעיה של סולאנס בירי של וורהול נותרו לא ברורים, המניפסט עדיין נקשר לעיתים קרובות עם האירוע הזה.
היסטוריית פרסומים

סולאנס כתבה את מניפסט החלאה בין 1965 ל-1967. ב-1967, היא הוציאה לאור את המהדורה הראשונה על ידי הדפסת אלפיים עותקים במימאוגרפיה, ומכירתם ברחובות של גריניץ' וילג' בניו יורק. סולאנס ביקשה דולר אחד מנשים ושני דולר מגברים עבור כל ספר. היא מכרה כך כ-400 עותקים. באוגוסט באותה שנה, חתמה סולאנס על חוזה הוצאה לאור של רומן פרי עטה עם המו"ל מוריס גירודיאס, ואז ביקשה ממנו לקבל את מניפסט החלאה במקומו.
המהדורה הרשמית הראשונה של המניפסט פורסם על ידי Olympia Press ב-1968. הוא כלל הקדמה מאת מוריס גירודיאס. היו הבדלים דקים בין הגרסה של 1968 והמהדורה המצולמת של סולאנס. בראיון בהווילג' וויס, סולאנס התלוננה שבמהדורה של אולימפיה לא הכניסו ושינו דברים ללא התייעצות עמה: "לא נכלל אף אחד מהתיקונים ... שרציתי, ואילו הרבה שינויים נוספים נעשו—כולם לרעה—וכן היו הרבה "שגיאות טיפוגרפיות": מילים ואפילו חלקים שלמים של משפטים שנשמטו, מה שגרם למעברים בין הטקסטים להיות חסרי פשר." ב-1977, סולאנס פרסמה בהוצאה עצמית מהדורה "נכונה" אשר היה קרובה יותר לגרסה המקורית, וכללה מבוא שהיא כתבה.
מניפסט החלאה יצא לאור לפחות 10 פעמים באנגלית, ותורגם למגוון שפות כולל קרואטית, צ'כית, פינית, צרפתית, גרמנית, עברית, איטלקית, ספרדית, שוודית, טורקית, פורטוגזית, הולנדית, ודנית. חלקים ממנו אף נכללו במספר אנתולוגיות פמיניסטיות, כולל  Sisterhood is Powerful: An Anthology of Writings From The Women's Liberation Movement (1970), אוסף של כתבים פמיניסטים רדיקליים בעריכתה של רובין מורגן. Verso Books פרסמה מהדורה בשנת 2004, עם הקדמה מאת הפילוסופית הפמיניסטית אביטל רונאל. ג'ון פורקיס וג'יימס בוון תיארו את מניפסט החלאה כ"פָּמְפְלֶט אשר הפך לאחד השורדים לאורך הזמן הרב ביותר בקרב פרסומים אנרכיסטיים".
הוצאת רסלינג, 2005, 97 עמודים, תרגום: עידית שורר
תוכן

המניפסט פותח בהצהרה הבאה:
”מכיוון ש"החיים" בחברה הזו הם, במקרה הטוב, שעמום מוחלט, ואין אף פן של "החברה" שהוא רלוונטי לנשים, לא נותר לנקבות בעלות אחריות אזרחית ורצון בריגושים אלא להפוך את הממשלה, להיפטר משיטת הכסף, להחיל אוטומציה מוחלטת, ולהיפטר מהמין הזכרי. ”
סולאנס מתחילה בהצגת התאוריה של הזכר כ"נקבה לא שלמה" מחמת ליקוי גנטי בצורת כרומוזום Y. על פי סולאנס, ליקוי גנטי זה גורם לזכרים מוגבלות רגשית, אגוצנטריות, וחוסר מסוגלות לתשוקה נפשית או אינטראקציה אותנטית. היא מתארת את הזכר כחסר אמפתיה, וחסר היכולת להתייחס לכל דבר מלבד התחושות הפיזיות שלו עצמו. המניפסט ממשיך בטענה כי הזכר מבלה את חייו בניסיון להפוך לנקבה, ועל ידי כך להתגבר על נחיתותו. הוא עושה זאת על ידי "חיפוש מתמיד אחר הנקבה, בניסיונות להתיידד עמה, ורצון לחיות דרכה ובאיחוד עמה." סולאנס דוחה את פרויד ואת תאוריית קנאת הפין, וטוענת כי לגברים יש "קנאת כוס". סולאנס אז מאשימה את הגברים בכך שהפכו את העולם ל"ערימת חרא" ומציג רשימה ארוכה של תלונות.
עיקר המניפסט מורכב מרשימה ארוכה של תלונות נגד המין הגברי. התלונות מחולקות לסעיפים הבאים:
מלחמה
אדיבות, נימוס, ו"כבוד"
כסף, נישואין, זנות, עבודה, ומניעת אוטומציה בחברה
אבהות ומחלות נפש (פחד, פחדנות, ביישנות, ענווה, חוסר ביטחון, פסיביות)
דיכוי של האינדיבידואליות, חייתיות (חיי משפחה ואימהות) פונקציונליזם
מניעת פרטיות
בידוד, הפרברים ומניעת קהילתיות
קונפורמיות
סמכות הממשלה
פילוסופיה, דת ומוסר המבוססים על מין
דעות קדומות (גזעית, אתנית, דתית, וכדומה)
תחרותיות, יוקרה, סטטוס, השכלה פורמלית, בורות ומעמדות כלכליות וחברתיות
מניעת שיח
מניעת חברות ואהבה
"אמנות גדולה" ו"תרבות"
מיניות
שעמום
סודיות, צנזורה, דיכוי של ידע ורעיונות, חשיפות
חוסר אמון
כיעור
שנאה ואלימות
מחלות ומוות
עקב תלונות אלו, המניפסט מסיק שחיסולו של המין הגברי הוא צו המוסר. הוא גם טוען כי על נשים להחליף את מערכת ה"כסף-עבודה" במערכת של אוטומציה, כזו שתוביל לקריסתה של הממשלה ואובדן כוחם של גברים על נשים.
על מנת להשיג מטרות אלו, המניפסט מציע הקמת חזית מהפכנית של נשים. הכוח החלוצי הזה נקרא בשם SCUM (חלאה/חלאות). המניפסט טוען כי על החלאות לנקוט בפעולה ישירה וטקטיקות של חבלה ולא באי-ציות אזרחי, מכיוון שאי-ציות מסוג זה הוא אפקטיבי רק עבור שינויים קטנים בחברה. על מנת להרוס את המערכת, פעולה אלימה היא הכרחית: "אם החלאות אי פעם יצעדו, זה יהיה על הפנים מטופשות והמחליאות של הנשיא; אם החלאות אי פעם יכו, זה יהיה בחושך עם סכין חדה."
המניפסט מסתיים בתיאור של אוטופיה עתידנית, שנשלטת על ידי נשים, בה, בסופו של דבר, אין גברים. אין כסף, ומחלות ומוות הם נחלת העבר. המניפסט טוען כי זה לא רציונלי עבור גברים להגן על השיטה הקיימת, ושעליהם לפיכך לקבל את הצורך בהשמדתם.
SCUM כטכניקה ספרותית

בשנת 1977 בראיון בווילג' וויס, סולאנס הצהירה כי החלאות הן "רק טכניקה ספרותית. אין ארגון שנקרא SCUM—אף פעם לא היה ואף פעם לא יהיה." סולאנס אמרה בנוסף: "חשבתי על זה כעל מצב נפשי... [בכך ש]נשים שחושבות באופן מסוים הן חלק מ-SCUM... [ו]גברים שחושבים בצורה מסוימת הם חלק מכוח העזר של SCUM."
ביקורת

מבקרים, חוקרים, ועיתונאים ניתחו את המניפסט ואת הצהרותיה של סולאנס. פרופ' דנה הלר כתבה שלסולאנס "חזון חברתי אנרכיסטי" ושהמניפסט כלל "תאוריות כמעט-אוטופיות", ו"חזון אוטופי של עולם שבו מיכון ומערכות של רבייה המונית ייתרו עבודה, יחסי מין, ואת המערכת הכספית המיושנת." על פי מבקרת הווילג' וויס ב. רובי ריץ', "SCUM הוא חזון עולמי בלתי מתפשר" אשר מבקר גברים על כשלים רבים, כולל מלחמה וכישלון בריפוי מחלות; שרבות מהנקודות, אך לא כולן, "מדויקות למדי"; על פי ג'נט ליון, המניפסט "מעמיד נשים 'משוחררות' ... נגד נשים 'שטופות מוח'".
המבקרת הפמיניסטית ג'רמיין גריר כתבה שלטענת סולאנס, גם גברים וגם נשים מנותקים מאנושיותם וכי גברים רוצים להיות כמו נשים. אליס אקולס כתבה שעל פי המניפסט מגדר הוא אבסולוטי ומהותי, ולא קונסטרוקציה יחסית.
הלר טענה כי המניפסט מראה את ניתוקן של נשים ממשאבים כלכליים ותרבותיים בסיסיים, ושבגלל השעבוד הפסיכולוגי לגברים, נשים מנציחות את הנתק. רוברט מרמורשטיין כתב בווילג' וויס שבין המסרים העיקריים של SCUM הוא ש"גברים הרסו את העולם" וש"הם כבר לא הכרחיים (גם מבחינה ביולוגית)". שרון ג'נסן כתבה שבעיני סולאנס גברים הם "נחותים ביולוגית". על פי לורה וינקיל, המניפסט מבקש את הפיכת הקפיטליזם ההטרוסקסואלי, ושאמצעי הייצור יישלטו על ידי נשים. ג'נסן מתארת את התוכנית של האוטופיה הנשית העתידית כבלתי-אלימה, ומבוססת על סירובן של נשים ליטול חלק בכלכלה הנוכחית והיפרדותן מגברים, דבר שיביס את כוחות המשטרה והצבא, ושאם סולידריות בין נשים תהיה מספקת, נשים יוכלו לקחת משרות בהן יעשו "unwork" (אי-יצרנות), שתגרום לקריסה מערכתית. בעיתון דיילי ניוז הכתבים פרנק בורקינה והנרי לי, יומיים לאחר שסולאנס ירתה בוורהול, כתבו שסולאנס "עורכת מסע צלב למען עולם חד-מיני, החופשי מגברים". וינקיל טוענת שתוכניתה של סולאנס היא דווקא מהפכה אלימה של נשים. פרופ' ג'ינט קסטרו מצאה את המניפסט "צ'רטר של אלימות פמיניסטית", ותומך היסטריה טרוריסטית. על פי ג'נסן, סולאנס מציגה גברים כחיות שצריך לצודם, באמצעות כלי נשק שהם "סמלים פאליים שמופנים נגד גברים". ריץ' וקסטרו לא התייחסו לתוכנית להשמדת גברים ברצינות, וחשבו שזו סאטירה.
חוקרים רבים בחרו להתייחס דווקא למשמעות של הזעם. אמנם, על פי ליון, המניפסט הוא ציני ושנון, אך סיגל כתבה שהמניפסט "מביע זעם נשי בוטה" וג'נסן סברה שהמניפסט הוא "מזעזע" ועוצר נשימה. ריץ' תיארה את סולאנס כ"יחידת הרס של אישה אחת" וסיגל כתב שעמדתה "מביאה לידי ביטוי אי-שביעות רצון כללי ממחאה לא אלימה באמריקה." ריץ' כתבה שהמניפסט הציג את "הייאוש והכעס" של נשים, ומקדם את הפמיניזם
ארגון SCUM

סולאנס ארגנה "פורום SCUM ציבורי" אליו הגיעו כ-40 אנשים, בעיקר גברים, להם קראה סולאנס "קריפרים" ו"מזוכיסטים"; בארגון לא היו חברים חוץ ממנה.
השפעה

המניפסט, כותבת ליון, הוא גם "ידוע לשמצה, וגם בעל השפעה", והיה "לאחד הטקסטים הראשונים ואחד הקיצוניים" שנכתבו על ידי "זרמים שונים של תנועת שחרור הנשים האמריקאית". על פי ליון, "עד שנת 1969, המניפסט כבר הפך לסוג של תנ"ך" של תא 16, בבוסטון. על פי מאמר מ-2012 מאת ארתור גולדווג מהמרכז המשפטי לדרום העני, "סולאנס ממשיכה להיקרא ולהיות מצוטטת במעגלים פמיניסטים מסוימים".
ב-20 במאי 2022, במהלך פסטיבל הקולנוע בקאן שבצרפת, פרצה אישה עירומה בצעקות לשטיח האדום שנפרש לקראת בכורת סרט הקולנוע "שלושת אלפים שנים של כמיהה" (אנ'), במחאה על מקרים של אלימות מינית שמבצעים חיילים רוסים באוקראינה, על פי ידיעות שנפוצו. גופה של האישה היה צבוע בצבעי דגל אוקראינה, עם הכתובת "הפסיקו לאנוס אותנו", ועל גבה המילה "SCUM". קבוצת אקטיביסטיות צרפתיות שהזדהתה בכינוי "SCUM" צייצה בחשבון הטוויטר הרשמי שלה הודעה, לפיה שהאישה היא פעילה בקבוצה. בתקשורת ציון שחשבון הטוויטר נוצר כחודש בלבד קודם לפסטיבל.
השפעה > סרטים

"מניפסט החלאה" הוא גם שמו של סרט קצר משנת 1976 בבימויה של קרול רוסופוליס ודלפין סייריג. בסרט, סייריג מקריאה כמה קטעים מן התרגום הצרפתי של המניפסט.
וורהול עשה סאטירה מכל אירוע הירי, בסרטו בשם "נשים במרד", בו ישנה קבוצה המתקשרת לארגונה של סולאנס, P.I.G, (Politically Involved Girlies (ילדות מעורבות פוליטית) על משקל S.C.U.M.
עבודתה של סולאנס ומערכת היחסים שלה עם וורהול מתוארים בסרט משנת 1996,I Shot Andy Warhol, אשר חלק משמעותי ממנו מתייחס למניפסט החלאה, ולמחלוקות בין סולאנס לוורהול לגבי מה מהות להיות סופר.
השפעה > טלוויזיה

בתוכנית האנימציה הטלוויזיה אנימציה The Venture Bros, בפרק "Viva Los Muertos!", משתתפת דמות בשם ואל אשר מצטטת ישירות מתוך המניפסט לאורך הפרק.
השפעה > ספרות

בסיפור הכותרת של אוסף סיפוריו הקצרים, "מוחות של חולדות", מייקל בלומליין משתמש במניפסט החלאה כדי להמחיש את השנאה העצמית של גיבור הסיפור וכן את שנאתו למגדר שלו.
ב-2006, הסופרת השוודית שרה שטרידסברג פרסמה רומן סמי-ביוגרפי על ואלרי סולאנס, Drömfakulteten (סגל החלומות), שבו מוזכר המניפסט מספר פעמים, וכן מצוטטים חלקים ממנו.
ניק קייב אמר שבדרך בה סולנאס רואה גבריות וגברים, בתור כאלה שנמצאים באמצע בין בני אדם לקופים, יש הבטים שצלצלו באוזניו נכון, וברומן שלו "מותו של באני מונרו" הגיבור הוא התגלמות הזכר לפי ואלרי סולאנס.
השפעה > מוזיקה

בעטיפת תקליטור הבכורה של מאניק סטריט פריצ'רז יש ציטוט של סולאנס. להקת הפאנק ביג אין ג'פאן שאבו את ההשראה לשירם "האגודה למען חיתוך גברים" מהספר. הלהקה הבריטית .S.C.U.M קרויה על שם המניפסט. באלבום משנת 2006 של להקת מטמוס, ישנו שיר בשם "מאסה לוואלרי סולאנס", ובו ציטוטים ממניפסט החלאה. השיר "גיבור צבא ההגנה" של הלהקה הישראלית פוליאנה פרנק נפתח בדקלום ציטוט מתורגם מתוך המניפסט.
ראו גם

פמיניזם בדלני
פמיניזם רדיקלי
עידן הקרודים

| --- | --- |

כרזת הסדרה בעברית
 מבוסס על:  הקרודים
 סוגה:  סדרת הנפשה, סדרת קומדיה, סדרת הרפתקאות
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 חברת הפקה:  דרימוורקס הנפשה
 הפצה:  נטפליקס
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  24 בדצמבר 2015 – 7 ביולי 2017
 תקופת שידור בישראל:  5 בנובמבר 2017 – 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
עידן הקרודים (באנגלית: Dawn of the Croods) היא סדרת הנפשה אמריקאית מסוגת קומדיה והרפתקאות, המבוססת על הסרט "הקרודים" שהופק על ידי דרימוורקס הנפשה. עלילת הסדרה מתרחשת לפני עלילת הסרט, והיא עוסקת במשפחת הקרודים, משפחה קדמונית שבכל יום עוברת הרפתקאות חדשות ומצחיקות.
לסדרה הופקו ארבע עונות בעלות 52 פרקים באורך 23 דקות. הסדרה הופצה לראשונה בנטפליקס ארצות הברית החל מה-24 בדצמבר 2015 עד ה-7 ביולי 2017. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים, כאשר שתי העונות הראשונות הופצו לראשונה כעונה אחת ב-13 בנובמבר 2016, ושתי העונות האחרונות הופצו לראשונה גם כעונה אחת ב-5 בנובמבר 2017.
הסדרה הייתה מועמדת בשנת 2016 לשני פרסי אנני, אך הפסידה בהתאמה לסדרות "המופע של מר פיבודי ושרמן" ו"ההמבורגרים של בוב".
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת לפני הסרט "הקרודים", והיא עוסקת במשפחת הקרודים, משפחה קדמונית המתגוררת בעמק "אההה!", בו בכל יום היא פוגשת חברים חדשים, עוברת הרפתקאות מצחיקות ומגלה את "הפעמים הראשונות" שהעולם עוד לא ראה.
דמויות ומדבבים

במאי הדיבוב בעברית היה תומר שביט, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| איפ | סטפני למלין | דקלה הדר |
| באד | דן מילאנו | יהונתן מגון |
| גרוג | דן מילאנו | יואב בר-לב |
| וומפ | דן מילאנו | דניאל מגון |
| אוגה | קרי סאמר | ענת ניב |
| פאט | קרי סאמר | אלונה אלכסנדר |
| טאנק | איי. ג'יי. לוקסיו | איתי ג'רופי (2016) איטן גרינברג (2018-2017) |
| בייטסי | איי. ג'יי. לוקסיו | ערן מור |
| סנדי | גריי גריפין | בר סביר (2016) |
| טריקסי | גריי גריפין | אלונה אלכסנדר |
| לרק | גריי גריפין | מיה אלון |
| בלארג | לריין ניומן | מיה אלון |
| סבתא | לריין ניומן | אורלי קטן |
| אמבר | לריין ניומן | רונה בקרמן |
| ילפ | די בראדלי בייקר | יהונתן מגון |
| איש זקן רוט | די בראדלי בייקר | סער בדישי |
| בולק | די בראדלי בייקר | גילן שחף |
| קווין | דומיניק קטרמבון | גילן שחף |
| סולק | דומיניק קטרמבון | ערן מור |
| קראד | תומאס לנון | דניאל מגון |
| מונק | תומאס לנון | סער בדישי |
| סנוט | כריס פרנל | סער בדישי |
| מיפ | אנה גאסטייר | רונה בקרמן |
| מנטראפ הקטן | ג'ים קאמינגס |  |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 24 בדצמבר 2015 | 24 בדצמבר 2015 |
|  | 2 | 13 | 26 באוגוסט 2016 | 26 באוגוסט 2016 |
|  | 3 | 13 | 7 באפריל 2017 | 7 באפריל 2017 |
|  | 4 | 13 | 7 ביולי 2017 | 7 ביולי 2017 |
הפקה

בשונה מהסרט שבהנפשה ממוחשבת, הסדרה היא בהנפשה מסורתית. הסדרה הונפשה בהתחלה ב-Toon Boom Animation, ולאחר מכן הונפשה על ידי אולפנים בדרום קוראה.
הוחלט שעלילת הסדרה תתאר את קורות המשפחה בטרם מאורעות הסרט, כדי לא לפגוע בהמשכיות היקום ולהשאיר את הפתח עבור סרט המשך. איש מצוות המדבבים המקוריים של הסרט אינו שב לסדרה, ואלו הוחלפו בידי אחרים.
ראו גם

טרולים: ממשיכים לרקוד!
הערות שוליים

↑  חדש בטלוויזיה: ראשון, 13 בנובמבר 2016, שי שגב, באתר מגפון, 11 בנובמבר 2016
↑  חדש בטלוויזיה: ראשון, 05 בנובמבר 2017, שי שגב, באתר מגפון, 3 בנובמבר 2017
דובוני אכפת לי ובני דודים

| --- | --- |

לוגו הסדרה בעברית
 מבוסס על:  "דובוני אכפת לי" מאת American Greetings "דובוני אכפת לי: ברוכים הבאים לארץ אכפתיה"
 סוגה:  הנפשה ממוחשבת, ילדים, קומדיה
 בימוי:  אנדרו יאנג
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  12
 תוכנית מקור:  דובוני אכפת לי: ברוכים הבאים לארץ אכפתיה
 הפקה
 חברת הפקה:  Splash Entertainment American Greetings
 הפצה:  American Greetings
 אורך פרק:  כ-22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  6 בנובמבר 2015 – 5 בפברואר 2016
 תקופת שידור בישראל:  2016
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
כרזת הסדרה באנגלית
דובוני אכפת לי ובני דודים (באנגלית: Care Bears and Cousins) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת לילדים, המשמשת כספין אוף לסדרה "דובוני אכפת לי: ברוכים הבאים לארץ אכפתיה" המבוססת על זיכיון המדיה "דובוני אכפת לי" שבבעלות American Greetings. הסדרה הוכרזה באוקטובר 2014, ובוימה על ידי אנדרו יאנג.
לסדרה הופקו שתי עונות שכל אחת מהן כוללת שישה פרקים באורך 22 דקות, כאשר היא הופצה במקור בנטפליקס ארצות הברית. העונה הראשונה עלתה לשירות הסטרימינג ב-6 בנובמבר 2015, ואילו השנייה עלתה ב-5 בפברואר 2016. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב עברי בערוץ הופ! בשנת 2016.
תקציר העלילה

בני הדודים של דובוני אכפת לי מגיעים לארץ אכפתיה, שם יחד עם הדובונים הם לומדים על חשיבות הדאגה לזולת ומגלים כוחות "בטן פלא" חדשים שעוזרים להם להתמודד עם הפחדים שלהם.
דמויות

לב-פלא (Wonderheart Bear) – הדובה הצעירה מבין כל הדובונים. רוצה להיות דובה גדולה כמו כולם. היא סקרנית ותמיד שואלת שאלות. יש לה בובה בצורת ארנב. יש לה על הבטן סמל של לב בתוך לב.
דב לב טוב (Tenderheart Bear) – הדוב הבכור והחכם ביותר בארץ אכפתיה. הוא יודע מה הילדים צריכים בשביל לחלוק את הרגשות שלהם. יש לו על הבטן סמל של לב אדום.
דב שמחה (Funshine Bear) – פעיל, אתלטי ותחרותי בכל הנוגע לספורט, רכיבה על אופניים, החלקה, גלישה, הליכה וטיול גלישה. שום דבר לא עושה אותו מאושר יותר מאשר להסתובב עם חברים או לצאת הרפתקאות פרוע. יש לו על הבטן סמל של שמש מחייכת צהובה.
דב קוטר (Grumpy Bear) – אכלן גדול, זעפן, בנאי ומכונאי. יש לו על הבטן סמל של ענן שמוריד גשם ולבבות.
דובונית חייכנית (Cheer Bear) – הדובה המאושרת ביותר בארץ אכפתיה. מעודדת את כולם, ומפיצה שמחה. לעיתים קרובות היא מטפלת בגינה שלה. יש לה על הבטן סמל של קשת בענן.
דובונית הרמוניה (Harmony Bear) – שרה ומנגנת בכל מכשיר. היא מעודדת את הדובים האחרים בעזרת מוזיקה. יש לה על הבטן סמל של פרח עם עלי כותרת שונים.
דובונית שיתופית (Share Bear) – דובה דואגת, שאוהבת לשתף את חבריה בכל דבר. אוהבות להכין מאפים לכולם. יש לה על הבטן סמל של שתי סוכריות על מקל בצורת לב.
אריה לב-אמיץ (Brave Heart Lion) – המנהיג של בני הדודים.
פילה לב-רחב (Lotsa Heart Elephant) – מרבה לומר את המשפט "וזו האמת". בת הדודה של דובוני אכפת לי.
דביבון לב-נבון (Bright Heart Raccoon) – מומחה להמצאות. בן הדוד של דובוני אכפת לי.
שובבן (King Beastly) – חיה שובבה ושחצנית ביותר שלובשת כתר. הוא אוהב לגרום לצרות.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי מעיין שניידר-משה.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| לב-פלא | מיכאלה דין | שחר קדוש |
| דב לב טוב | דייוויד לודג | אמנון וולף |
| דב שמחה | מייקל סינטרניקלאס | דור סרוגו |
| דב קוטר | דאג ארהולץ | גדי לוי |
| דובונית חייכנית | פאטי מטסון | טליה ברקאי |
| דובונית הרמוניה | נאיו וואלאס | דקלה הדר |
| דובונית שיתופית | סטפני שי | רונה בקרמן |
| אריה לב-אמיץ | בריידן פוקס | מולי שולמן |
| פילה לב-רחב | אוליביה האק | שירלי לילו |
| דביבון לב-נבון | ריאן ווייסברוק | ניסו שליו |
| שובבון | דאג ארהולץ | גילן שחף |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק בעברית | שם הפרק באנגלית | שידור מקורי בנטפליקס ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | אספני הלבבות | Take Heart | 6 בנובמבר 2015 |
| 2 | 2 | אין כמו בבית | Return to Tender | 6 בנובמבר 2015 |
| 3 | 3 | נפלאות התבונה | The Bright Stuff | 6 בנובמבר 2015 |
| 4 | 4 | צריף השיתוף | The Share Shack | 6 בנובמבר 2015 |
| 5 | 5 | חגיגת בטן הפלא | Belly Badgered | 6 בנובמבר 2015 |
| 6 | 6 | פלא הלב | Wonder's Heart | 6 בנובמבר 2015 |
פרקים > עונה 2

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק בעברית | שם הפרק באנגלית | שידור מקורי בנטפליקס ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 | 1 | החברות הכי טובות | BFFs | 5 בפברואר 2016 |
| 8 | 2 | משאלה וקוץ בה | Wishing Well | 5 בפברואר 2016 |
| 9 | 3 | היום הכי טוב בעולם | Awesomest Day Ever | 5 בפברואר 2016 |
| 10 | 4 | מוזיקה שמיימית | Share Air | 5 בפברואר 2016 |
| 11 | 5 | פילה מפילה | Nurture Is Her Nature | 5 בפברואר 2016 |
| 12 | 6 | הבקתה של שובבון | Beastly Bungalow | 5 בפברואר 2016 |
הערות שוליים

↑  בריאן סטלטר, Netflix's strategy: Shows for every age, באתר Business News,‏ 13 באוקטובר 2014
בוגרת-כזה

| --- | --- |

 מבוסס על:  שחור-כזה
 שיר הנושא:  "Grown" – קלואי x האלי
 סוגה:  סיטקום  דרמה קומית
 יוצרים:  קניה באריס, לארי וילמור 
 שחקנים:  יארה שאהידי דיון קול אנתוני אנדרסון טרבור ג'קסון פרנסיה ראיסה אמילי ארלוק ג'ורדן בוחט כריס פרנל קלואי ביילי האלי ביילי לוקה שבת דיגי סימונס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 מספר עונות:  6 
 מספר פרקים:  105 (נכון ל־22 במאי 2024) 
 תוכנית מקור:  שחור-כזה
 הפקה
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television, הולו, דיסני+ 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  Vincent Jones 
 שידור
 רשת שידור:  Freeform
 תקופת שידור מקורית:  3 בינואר 2018 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בוגרת-כזה (באנגלית: Grown-ish) היא סיטקום אמריקאית וספין-אוף של הסדרה "שחור-כזה". התוכנית עוקבת אחר בתם הבכורה של בני הזוג ג'ונסון, זואי, כשהיא הולכת לקולג'.
עונתה הראשונה של הסדרה עלתה ב-3 בינואר 2018. בינואר 2018 חידשה Freeform את הסדרה לעונה שנייה של 21 פרקים שעלתה ב-2 בינואר 2019. בפברואר 2019, חודשה הסדרה לעונה שלישית, שעלתה ב-16 בינואר 2020. בינואר 2020, הסדרה חודשה לעונה רביעית, בעוד שהמחצית השנייה של העונה השלישית עלתה ב-21 בינואר 2021. העונה הרביעית עלתה ב-8 ביולי 2021. המחצית השנייה של העונה הרביעית עלתה ב-27 בינואר 2022. במרץ 2022, הסדרה חודשה לעונה חמישית שעלתה ב-20 ביולי 2022. במרץ 2023, הוכרז כי הסדרה תסתיים לאחר העונה השישית.
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

קאש מוני (דא'ווינצ'י) (עונות 1–2) – החבר הראשון של זואי בקולג' וכוכב קבוצת הכדורסל של בית הספר.
פרופסור פייג' היוסון (קתרין מוניג) (עונה 2) – הפרופסור בקורס ללימודי מגדר שבו זואי וחברותיה לומדות, שהיא גם מושא האהבה של נומי.
ג'יליאן (ראיין דסטיני) – סטודנטית חדשה בקולג' ובת זוגו החדשה של לוקה.
חוויאר (הנרי אסטיב) (עונה 3–הווה) – סטודנט שאנה מתמחה אצלו. הוא ואנה מתחילית לצאת בעונה השלישית.
רודני (אנדרו ליינר) (עונה 3) – בן זוגה החדש של סקיי.
רושל (רייגן האריס) (עונות 2–3, אורחת בעונה 4) – בחורה דעתנית ומשכילה באגודת הסטודנטים השחורה שתמיד נלחמת למען מטרות הקרובות לליבה. רושל יוצאת עם אהרון בעונה השלישית. היא וזואי מפתחות יריבות מפני שלשתיהן יש רגשות כלפי אהרון. לפני סוף עונה 3, אהרון נפרד מרושל לאחר שבגד בה עם זואי. אף על פי שעזרה לזואי להשיג התמחות בעונה הרביעית, היא מתגלה כמי שעדיין שומרת טינה כלפיה בגלל האירוע.
אניקה לונגסטריט (ג'סטין סקיי) (עונה 5)
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 3 בינואר 2018 | 28 במרץ 2018 |
|  | 2 | 21 | 21 | 2 בינואר 2019 | 7 באוגוסט 2019 |
|  | 3 | 17 | 17 | 16 בינואר 2020 | 18 במרץ 2021 |
|  | 4 | 18 | 18 | 8 ביולי 2021 | 24 במרץ 2022 |
|  | 5 | 18 | 18 | 20 ביולי 2022 | 15 במרץ 2023 |
|  | 6 | — | — | 28 ביוני 2023 | — |
הערות שוליים

↑  "grown-ish on hulu". Commonsensemedia. נבדק ב-3 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "grown-ish on commonsensemedia". Commonsensemedia. נבדק ב-3 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Freeform Reveals Every Show That Has Been Canceled, Renewed or Announced to Be Ending in 2023, Just Jared Jr. (באנגלית אמריקאית)