stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי סלובקיה–קנדה
קשרי מסחר

היחסים המסחריים הדו-צדדיים בין קנדה לסלובקיה היו עמידים ביותר בשנים האחרונות. הסחר דו-צדדי בין קנדה וסלובקיה הגיע ל-830 מיליון דולר בשנת 2021, כאשר היצוא הקנדי לסלובקיה עמד על 44 מיליון דולר, והיצוא הסלובקי לקנדה גדל ל-786 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

קנדה מחזיקה שגרירות בברטיסלבה, בירת סלובקיה.
סלובקיה מחזיקה שגרירות באוטווה, בירת קנדה. לסלובקיה יש גם קונסוליות בקלגרי, מונטריאול, טורונטו, ונקובר וויניפג.
יחסי ארמניה–לבנון

| יחסי ארמניה–לבנון |
| --- | --- |
ארמניה: לבנון


ארמניה: לבנון
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 10,400
אוכלוסייה
2,968,413: 5,816,885
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 17,937
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,157: 3,084
משטר
רפובליקה

יחסי ארמניה לבנון הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת ארמניה לבין הרפובליקה הלבנונית.
בלבנון חיה האוכלוסייה הארמנית השמינית בגודלה בעולם. לבנון היא גם המדינה הראשונה מהליגה הערבית שהכירה ברצח העם הארמני.
סיוע

במהלך מלחמת לבנון הראשונה הודיעה ארמניה כי היא תשלח סיוע הומניטרי ללבנון.
ב-27 ביולי 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, שלחה ארמניה סיוע הכולל תרופות, אוהלים וציוד כבאות לרשויות הלבנוניות.
הכרה ברצח העם הארמני

ב-11 במאי 2000, הפרלמנט הלבנוני החליט להכיר ברצח העם הארמני. למעשה, לבנון הייתה המדינה הראשונה מהליגה הערבית אשר הכירה בזה.
יחסי תרבותיים ופוליטיים

לקהילה הארמנית העצומה בלבנון יש כמה מפלגות פוליטיות במדינה עם מושבים בפרלמנט. הגדולה שבהן היא מפלגת "טשנאג" ויושבת בממשלה הלבנון. כמו כן, ישנן גם כמה מפלגות ארמניות היושבות באופוזיציה בלבנון.
ארמניה ולבנון ביטלו את דרישות הוויזה ביניהן במהלך ביקורו הרשמי של נשיא ארמניה סרז' סרקזיאן בלבנון.
נציגויות דיפלומטיות

ארמניה מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות.
לבנון מחזיקה בארמניה שגרירות בירוואן.
יידישה רונדשאו

שער ה"יידישה רונדשאו" משנת 1927 ובו מאמר לציון פטירתו של אחד העם
מכירת "יידישה רונדשאו" בברלין (1934)
יידישֶה רוּנְדְשַאוּ (בגרמנית: Jüdische Rundschau) היה עיתון יהודי בשפה הגרמנית שהופיע בין 1902 עד סגירתו ב-1938 בברלין, והיה השבועון היהודי-גרמני בעל התפוצה הרחבה ביותר. הוא היה ביטאונה של התאחדות ציוני גרמניה.
העיתון התפתח מכתבי העת Berliner Vereinsbote ("ברלינר פראיינסבוטה", 1895–1901) ו-Israelitische Rundschau (איזראליטישֶה רונדשאו", 1901–1902).
המוציא לאור היה היינריך לֶוֶוה. העורכים הראשיים היו, במהלך השנים, יוליוס בֶּקֶר, פליקס אברהמס, הוגו הרמן, לאו הרמן, פריץ לוונשטיין (Löwenstein), האנס קלֶצֶל (Klötzel), רוברט וֶלְטְש והאנס בלוך.
היידישה רונדשאו החל לצאת ב-1902, בתחילה כשבועון ומ-1919 פעמיים בשבוע. מדי פעם הופיעו גם הוצאות מיוחדות, במיוחד אחרי 1925. משנת 1936 חזר העיתון למתכונת שבועית. אחרי ליל הבדולח בסוף שנת 1938 נאלץ העיתון להפסיק לצאת. ממשיכו היה "יידישה וֶלְטְרונדשאו" (Jüdische Weltrundschau).
קהל היעד של העיתון היה הנוער היהודי, ומטרתו הייתה להביא לידיעתו את המצע הפוליטי הציוני כפי שבוטא בתוכנית בזל (1897). העיתון דיווח לקוראיו על כל החדשות מהעולם היהודי בגרמניה ומחוצה לה. בשל מלחמתו באנטישמיות עלתה תפוצתו לקראת סוף רפובליקת ויימאר עד קרוב ל-40,000 עותקים.
תפוצת העיתון

1926: 10,000
1931: 15,000
1934: 37,000
1935: 37,000
1937: 37,000
1938: 25,300
יידישע פיראטן

יִידִישֶע פִּירַאטְען (ביידיש: ייִדישע פּיראַטען – 'פיראטים יהודים', או 'פיראטים יידיים') הוא שיר שנכתב עבור להקת חיל הים ובוצע על ידה במסגרת תוכניתה התשיעית, "רפסודה בכחול", שהועלתה לראשונה בשנת 1969.
מילות השיר, הרוויות במילים ובביטויים יידישאיים, נכתבו על ידי יורם טהרלב ודני ליטאי (במאי הלהקה באותה עת).
את לחנו של השיר, השואב מצליליה של המוזיקה היהודית המסורתית, חיברה דרורה חבקין.
העיבוד המוזיקלי הוא של בני נגרי, שהיה המנהל המוזיקלי של התוכנית.
סולני הלהקה לשיר הם אבי אוריה ושלמה ארצי.
מילותיו ההיתוליות של השיר משתעשעות ברעיון של קיום שודדי ים יהודים דוברי יידיש. הוא עוסק בעלילותיה של חבורת פיראטים הנערצת בריכוזים היהודיים במזרח אירופה שלפני השואה – כמילות הפזמון החוזר: "מביאליסטוק עד ווהלין, מליטא ועד פולין, כל העם כבודנו ימלל / איזה חברה יאַטן [=שובבים], יידישע פיראטן, שירבו כמותם ב[עם] ישראל"). הם מפליגים בים הבלטי כשמגמת פניהם ארץ כוש ותרשיש, ובכליהם דברי מזון מסורתיים – קרעפלאך, טשולנט וגעפילטע פיש. בנדודיה מגיעה החבורה לבסוף לארץ ישראל, ובמעבר קל בין תקופות הזמן מגויסת למקהלת הרבנות הצבאית (זה כנראה המקרה היחיד בו בשיר של להקה צבאית מוזכרת להקה צבאית אחרת).
נטען שהשיר חובר בהשראת פעולת חיל הים בה הוברחו ספינות שרבורג מצרפת לישראל, אך הואיל והשיר נכתב לפני הפעולה (שהתרחשה בדצמבר 1969), אין לכך בסיס.
מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג | 6 |  |
הערות שוליים

↑  יידישע פיראטן, באתר "בית לזמר העברי"
↑  יידישע פיראטן, מתוך פזמונט
יוהאן אוסוניוס

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1953 (בן 71) לידינגו, שוודיה 
 שם לידה:  John Wolfgang Alexander Ausonius 
 מדינה:  שוודיה 
 השכלה:  המכון המלכותי לטכנולוגיה 
 
יוהאן וולפגנג אלכסנדר אוסוניוס (בשוודית: John Wolfgang Alexander Ausonius‏; נולד ב-12 ביולי 1953) אשר נודע בכינוי איש הלייזר (Lasermannen) הוא פעיל ימין קיצוני שוודי, אשר הורשע ברצח ושוד בנקים. בין אוגוסט 1991 לינואר 1992 הוא ירה באחד עשר בני אדם באזור סטוקהולם ואופסלה, רובם מהגרים, הרג אחד ופצע קשה את האחרים. תחילה הוא השתמש ברובה המצויד בכוונת לייזר (ומכאן כינויו), ובהמשך עבר לאקדח. הוא נעצר ביוני 1992 ונידון למאסר עולם בינואר 1994. בנוסף, בפברואר 2018 הוא נידון למאסר עולם בגרמניה על רצח ניצולת השואה בלנקה זמיגרוד ב-1992.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

אוסוניוס נולד בשם וולפגנג אלכסנדר זאוג בלידינגו, צפונית מזרחית לסטוקהולם. הוא בן לאב שווייצרי ולאם גרמנייה, שהיגרו לשוודיה. הוא גדל בוולינגבי, פרבר מעמד הפועלים של סטוקהולם. על פי דיווחים בעיתונים, הוא הוטרד בילדותו בגלל מוצאו הלא שוודי. חבריו נהגו ללעוג לשמו הגרמני, לשערו השחור ועיני הכהות. כמבוגר, הוא צבע את שיערו לבלונד, השתמש בעדשות מגע כחולות ושינה את שמו לשם שוודי. בתחילה, הוא שינה את שמו ליוהאן וולפגנג אלכסנדר סטנרמן, ואחר כך ליוהאן וולפגנג אלכסנדר אוסוניוס. הוא למד בבית הספר הגרמני בסטוקהולם, בית ספר פרטי, אך נשר לפני סיום לימודיו. מאוחר יותר סיים את לימודיו התיכוניים בתוכנית לחינוך מבוגרים.
הוא שירת בצבא שוודיה במסגרת שירות חובה, והחל להתבלט כאדם אלים ובוטה. הוא הואשם מספר פעמים בתקיפה ובאיומים על חיילים אחרים וקצינים, אולם הצטיין בשימוש בנשק. לאחר סיום שירותו הצבאי החל ללמוד במכון המלכותי לטכנולוגיה, אולם לא הצליח להשלים את לימודיו. הוא עבד כנהג מונית, ובהמשך החל לעבוד כסוחר מניות. הוא התגלה כמוכשר מאוד בתחום, ועד מהרה צבר הון קטן והחל לחיות אורח חיים פזרני. הוא גר בדירה מפוארת, החזיק מכונית יקרה, נסע לטיולים בחו"ל והתמכר להימורים. עם זאת, הוא ניהל את כספו בצורה גרועה, ועד מהרה איבד את כל כספו. כדי לשמור על אורח חייו, הוא הפך לשודד בנקים. הוא ביצע יותר מ-18 מעשי שוד.
הוא פיתח שנאה עזה למהגרים, שהלכה והחריפה משנה לשנה. הוא החליט להרוג מהגרים בצורה אקראית כדי להפחיד את כל המהגרים באשר הם. בתקופת שירותו הצבאי, הוא למד להשתמש בכלי נשק, אולם את כלי הנשק הפרטיים שלו הוא שיפץ בצורה חובבנית ופגע ביעילותם. זו כנראה הסיבה לכך שברוב המקרים הוא לא הצליח להרוג את קורבנותיו.
ביוגרפיה > ירי במהגרים

3 באוגוסט 1991: אוסוניוס ירה בדוד גברמריאם, מהגר בן 21 מאריתריאה. גברמריאם נורה בגבו, אך שרד. שניים מחבריו של הקורבן סיפרו כי ראו עיגול אור אדום על גופו לפני ששמעו את הירייה.
21 באוקטובר 1991: שחרם חוסראווי, סטודנט בן 25 ממוצא איראני, נורה בפניו מחוץ לאוניברסיטת סטוקהולם. חוסראווי שרד את המתקפה.
27 באוקטובר 1991: דימיטריוס קרמלגוס, הומלס ממוצא יווני, נורה פעמיים בבטנו. למרות שנפצע, הוא שרד. קרמלגוס סיפר שראה אור אדום בוהק לפני ששמע את היריות.
1 בנובמבר 1991: במהלך אמצע היום, אוסוניוס נכנס למטבח של מסעדה בסוקהולם וירה בהברסון ויירה דה קוסטה, מוזיקאי מברזיל. דה קוסטה נורה פעם אחת בראשו וכמה פעמים בבטן. למרות הפציעות הללו, דה קוסטה שרד. הוא דיווח למשטרה שראה אור אדום לפני שנורה. דה קוסטה הצליח גם לספק תיאור טוב של אוסוניוס.
8 בנובמבר 1991: אוסוניוס פצע אנושות את ג'ימי רנג'באר, סטודנט איראני נוסף, שמת למחרת.
22 בינואר 1992: באופסלה, אוסוניוס ניגש לזוג בבית קפה מחוץ לגן לינאוס, וירה בראשו של אריק בונגקאם-רודלוף, דוקטורנט למדעי הרפואה ממוצא צ'ילאני. בונגקאם-רודלוף שרד, וכיום הוא מדען מוכר.
23 בינואר 1992: לאחר שחזר לסטוקהולם, אוסוניוס ירה באמצע היום בצ'ארלס דלאקמה, נהג אוטובוס מזימבבואה. דלאקאמה נורה בחזה אך שרד. באותו ערב, אוסוניוס נכנס למועדון סומלי וירה בשני גברים, שניהם שרדו.
28 בינואר 1992: אוסוניוס ירה ארבע פעמים בראשה ובזרועה של איסה אייבר, מהגרת ממוצא סורי. אייבר נפצעה קשה, אך הצליחה להזעיק את המשטרה וניצלה.
30 בינואר 1992: בהגרסטנסאסן, אוסוניוס ירה בראשו של חסן זטארה, בעל חנות פלסטיני (אביו של הכדורגלן עימאד זטארה), תוך שהוא משתק, אך לא הרג אותו.
ביוגרפיה > לכידה ומשפט

המשטרה פתחה במצוד מאסיבי (שני בגודלו רק למצוד אחר רוצחו של אולוף פאלמה) כדי ללכוד את איש הלייזר (Lasermannen), כפי שנודע בתקשורת השוודית. ב-12 ביוני 1992, במהלך שוד בנק, אוסוניוס נעצר. מאוחר יותר הוא תקף את עורך הדין שלו בבית המשפט ובילה את שארית משפטו באזיקים. הוא הורשע ברצח ושוד, אך לא ניתן היה לקשר אותו לכל אירועי הירי (למרות שהוא הודה בכולם בשנת 2000). הוא נידון למאסר עולם ולאחר מכן נכלא בכלא קומלה. ביוני 2012, הוא הועבר לכלא אוסטראקר.
בשנת 2016 הוסגר אוסוניוס לגרמניה כדי לעמוד לדין על הרצח של בלנקה זמיגרוד, ניצולת שואה בת 68. אוסוניוס רצח את זמיגרוד בפרנקפורט ב-23 בפברואר 1992. ככל הנראה הרצח לא נבע ממניעים אנטישמיים אלא אירע במהלך שוד שהשתבש. ב-21 בפברואר 2018 הוא נמצא אשם ונידון למאסר עולם בגרמניה.
בתרבות

העיתונאי גלרט תמאס הצליח לראיין את אוסוניוס בכלאו, וכתב ספר על חייו:, Lasermannen - en berättelse om Sverige (2002), שהפך לרב מכר. בשנת 2005, הספר עובד למחזה, ובאותה שנה הופקה על בסיסו מיני-סדרה, ששודרה לראשונה ב-23 בנובמבר. אוסוניוס גולם בסדרה בידי דייוויד דנסיק.
בסוף אפריל 2006, היומון Aftonbladet חשף שאוסוניוס התארס עם אישה אנונימית בת 23, שהתאהבה בו לאחר שראתה את הסדרה.
הערות שוליים

↑  "German court jails Sweden's 'laser man' shooter for life"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810597090805606  BNE: XX5057004  GND: 124984061  ISNI: 0000 0000 8911 2543  NKC: osa20191029566  SELIBR: 262076  VIAF: 129763631   WorldCat (עם VIAF): 129763631 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוהאן אוסוניוס".
יום היצירתיות והחדשנות העולמי

יום היצירתיות והחדשנות- 21 באפריל
יום היצירתיות והחדשנות העולמי (באנגלית: World Creativity and Innovation Day) מצוין מדי שנה ב-21 באפריל. היום מצוין שישה ימים לאחר יום הולדתו של לאונרדו דה וינצ'י, ויום לפני יום כדור הארץ. תאריך זה נקבע כדי לעודד חשיבה יצירתית רב תחומית, ולעזור לנו להשיג את העתיד שאנו רוצים. מטרת היום היא להעלאת המודעות לתפקידם החשוב של היצירתיות והחדשנות בפתרון בעיות.
רקע

יום היצירתיות והחדשנות נקבע בהחלטה A/RES/71/284 משנת 2017, שבה העצרת הכללית קראה להצהרה והכרה ב-21 באפריל כיום היצירתיות והחדשנות העולמי. היום נקבע כדי להעלות את המודעות לתפקידם של יצירתיות וחדשנות בפתרון בעיות וביישום יעדים. בהחלטה תמכו יותר מ-80 מדינות.
ציון היום

בשנת 2002, השנה שבה היום צוין לראשונה בלמעלה מ-50 מדינות ברחבי העולם. בשנת 2006, ביום היצירתיות והחדשנות צוינה שבוע היצירתיות והחדשנות. יומו הראשון של שבוע היצירתיות והחדשנות נקבע ב-15 באפריל, שהוא גם יום הולדתו של לאונרדו דה וינצ'י, סמל של יצירתיות בינתחומית באמנות ובמדעים. ביום היצירתיות והחדשנות קוראים לאנשים לפעול בשותפות עולמית, ולקדם סביבות יצירה, תהליכים ומוצרים.
הערות שוליים

1 2  World Creativity and Innovation, UNITED NATIONS (באנגלית)
יחסי מרוקו – קוריאה הדרומית

| יחסי מרוקו – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
מרוקו: קוריאה הדרומית


מרוקו: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 99,720
אוכלוסייה
38,168,990: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 33,126
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי מרוקו–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין מרוקו וקוריאה הדרומית.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביולי 1962. ב-31 ביולי 2019 שיבח השגריר הדרום קוריאני את היחסים בין המדינות וקרא שהרחבתם, בטקס שנערך במלאת 20 שנה לעלייתו לשלטון של מוחמד השישי.
יחסי סחר

בשנת 2019 הסתכם הסחר בין המדינות ב-4.83 מיליון דולר, כאשר היצוא מקוריאה הדרומית למרוקו הסתכם ב-3.23 מיליון דולר, ואילו היבוא ממרוקו לקוריאה הצפונית הסתכם ב-1.6 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול.
קוריאה הדרומית מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
יחסי ארמניה–מקסיקו

| יחסי ארמניה–מקסיקו |
| --- | --- |
ארמניה: מקסיקו


ארמניה: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 1,964,375
אוכלוסייה
2,968,413: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,157: 13,642
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי ארמניה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה למקסיקו. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

חודש לאחר התפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991; ארמניה ומקסיקו כוננו קשרים דיפלומטיים רשמיים זה עם זה ב-14 בינואר 1992. מאז ההתחלה, היחסים בין שתי המדינות נשמרו ברמה נמוכה למדי ומתקיימים בעיקר בהתייחס לסוגיות דיפלומטיות ברמה עולמית באו"ם. במרץ 2002 הגיע ראש ממשלת ארמניה, אנדרניק מרגריאן, לעיר מונטריי כדי להשתתף בוועידת הקונצנזוס של מונטריי; ביקור זה הפך לפקיד הממשל הארמני הראשון והגבוה ביותר שביקר במקסיקו מאז עצמאותה. באוגוסט 2002 ערך שר החוץ הארמני ורטן אוסקאניאן ערך ביקור רשמי במקסיקו. במהלך ביקורו חתמו שתי המדינות על הסכמים על שיתוף פעולה בתחומי התרבות והחינוך וכן על הסכם לביטול אשרות לבעלי דרכונים רשמיים ודיפלומטיים.
באוקטובר 2012 ערך שר החוץ הארמני אדוארד נלבנדיאן ביקור רשמי במקסיקו. במהלך ביקורו הביע שר החוץ נלבנדיאן את דאגתו מההכרה של מקסיקו בשנת 2011 בטבח חוג'אלי, בו נהרגו 161 אזרים אתניים בעיירה חוג'אלי בפברואר 1992 במהלך מלחמת נגורנו קרבאך. שר החוץ נלבנדיאן דאג גם להצעה של הצבת פסל לזכרו של נשיא אזרבייג'ן היידר אלייב בשדרה המרכזית פאסאו דה לה רפורמה במקסיקו סיטי. לאחר התנגדות רבה מצד ארגוני זכויות אדם במקסיקו, פסלו של הנשיא אלייב הוסר והועתק לבית פרטי. במהלך ביקורו במקסיקו פנה שר החוץ נלבנדיאן לסנאט המקסיקני, שם דיבר על שיפור היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות וכי ארמניה תפתח שגרירות במקסיקו. בתחילת 2014 פתחה ארמניה שגרירות במקסיקו סיטי.
באפריל 2015 קיים הסנאט המקסיקני "שבוע תרבות ארמני" המוקדש להיסטוריה הארמנית ולהנצחת 23 שנות יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. נכון לעכשיו מקסיקו לא הכירה רשמית ברצח העם הארמני שביצעו הכוחות העות'מאנים בשנת 1915. בנובמבר 2017, שני חברי קונגרס מקסיקניים ערכו ביקור רשמי בארמניה כחלק מ"קבוצת הידידות מקסיקו–ארמניה" בהזמנת הממשלה הארמנית; ביקרו בשטח המחלוקת של נגורנו קרבאך שנכבש על ידי הכוחות הארמנים ונמצא בתוך אזרבייג'ן. ביקורם לא אושר על ידי ממשלת מקסיקו ויצר התלקחות דיפלומטית בין אזרבייג'ן למקסיקו.
ביוני 2019 פתחה מקסיקו קונסוליית כבוד בירוואן.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מארמניה למקסיקו
ראש ממשלת ארמניה אנדרניק מרגריאן (2002)
שר החוץ ורטאן אוסקניאן (2002)
שר החוץ אדוארד נלבנדיאן (2012)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לארמניה
חברת הקונגרס מרגריטה בלנקה קואטה (2017)
חבר הקונגרס קרלוס ארנאנדס (2017)
הסכמים דו צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כמו מזכר הבנות להקמת התייעצויות פוליטיות בנושאי עניין הדדי (1993); הסכם להקמת משטר ויזה חינם ביחס לבעלי דרכונים דיפלומטיים ושירותים (2002) והסכם לשיתוף פעולה בתחומי תרבות וחינוך (2002).
יחסי סחר

בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות בכ-1.7 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ארמניה למקסיקו כולל: תיבות כבלים, מעגלי חשמל וחלקים ואביזרים למכונות רנטגן. הייצוא העיקרי של מקסיקו לארמניה כולל: אופנועים תלת גלגליים, בירה, טקילה, פירות יבשים וקפה.
נציגויות דיפלומטיות

ארמניה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מוסמכת לארמניה משגרירותה במוסקבה, רוסיה ומחזיקה בקונסוליית כבוד בירוואן.
יחסי כף ורדה – רוסיה

| יחסי כף ורדה – רוסיה |
| --- | --- |
כף ורדה: רוסיה


כף ורדה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
4,033: 17,098,242
אוכלוסייה
525,493: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,587: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,923: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי כף ורדה–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הפדרציה הרוסית לרפובליקה של כף ורדה.
היסטוריה

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם כף ורדה ב-25 בספטמבר 1975, זמן קצר לאחר שקיבלה את עצמאותה מפורטוגל.
נציגויות דיפלומטיות

כף ורדה מחזיקה ברוסיה קונסוליה במוסקבה.
רוסיה מחזיקה בכף ורדה שגרירות בפראיה.
יחסי כף ורדה – שווייץ

| יחסי כף ורדה – שווייץ |
| --- | --- |
כף ורדה: שווייץ


כף ורדה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
4,033: 41,277
אוכלוסייה
525,493: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,587: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,923: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי כף ורדה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של כף ורדה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין הרפובליקה של כף ורדה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
שווייץ הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של כף ורדה מפורטוגל ב-5 ביולי 1975, אותו היום בו הוכרזה העצמאות. שתי המדינות כוננו לראשונה את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים לאחר חמש שנים של מגעים דיפלומטיים בלתי רשמיים של שווייץ עם המדינה הצעירה, ב-1980.
בין 1987 לבין 1991 נחתמו בין שתי המדינות הסכמים בנושאים: שיתוף פעולה טכנולוגי, שירותי תחבורה אוויריים והגנה על השקעות. ערך הסחר שבין שווייץ לכף ורדה נשאר צנוע וקטן. בין 1976 לבין 2006 סיפקה שווייץ עזרה הומניטרית למדינה הצעירה בנושאים שונים (לדוגמה, חינוך, קיום בן-קיימא, חקלאות, תיירות ומזון).
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בכף ורדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
כף ורדה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. כף ורדה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: בזל, וז'נבה.
יחסי סלובקיה–פורטוגל

| יחסי סלובקיה–פורטוגל |
| --- | --- |
סלובקיה: פורטוגל


סלובקיה: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
49,035: 92,090
אוכלוסייה
5,498,707: 10,421,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
132,794: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
24,150: 27,546
משטר
רפובליקה

מבנה בו שוכנות שגרירויות פורטוגל ואלבניה בברטיסלאבה
יחסי סלובקיה–פורטוגל הם יחסי החוץ בין סלובקיה ופורטוגל.
סקירה כללית

פורטוגל כוננה יחסים דיפלומטיים עם סלובקיה ב-2 בינואר 1993, לאחר פירוק צ'כוסלובקיה, וב-22 בספטמבר 1994 הוסמך שגריר פורטוגל בווינה, אוסטריה גם עבור סלובקיה. ב-15 במאי 1999 נכנס לתוקפו הסכם הגנה וקידום השקעות הדדי. ב-12 במאי 1999 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה הגנתי בברטיסלבה, ואחריו הסכם דו-צדדי על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכנולוגי בליסבון ב-9 בפברואר 2001. ב-5 ביוני 2001 חתמו שתי המדינות בברטיסלבה על הסכם תעופה, הימנעות מכפל מס ומניעת התחמקות ממס. ב-17 בפברואר 2003, פורטוגל וסלובקיה הסכימו לחזק את שיתוף הפעולה במדע וטכנולוגיה בליסבון, וב-1 ביולי 2003 הן חתמו על הסכם שיתוף פעולה בתחומי החינוך, המדע והטכנולוגיה, הנוער, הספורט והתקשורת.
בשנת 2004 סלובקיה הצטרפה לאיחוד האירופי, בו פורטוגל חברה מאז 1986. באותה שנה סלובקיה גם הפכה לחברה בנאט"ו, שפורטוגל הייתה אחת מהמדינות המייסדות בשנת 1949. בשנת 2005 פתחה פורטוגל שגרירות משלה בברטיסלבה, וסלובקיה פתחה גם שגרירות משלה בליסבון.
במהלך צעדי הצנע הנרחבים לאחר משבר האירו משנת 2010, סגרה פורטוגל את נציגותה בברטיסלבה שוב בדצמבר 2013, ולאחריה הייתה סלובקיה שוב חלק מהמחוז המנהלי של שגרירות פורטוגל באוסטריה עד ששגרירות פורטוגל בברטיסלבה נפתחה מחדש באוקטובר 2015.
יחסים כלכליים

היקף הסחר הדו-צדדי בין פורטוגל לסלובקיה הסתכם בשנת 2016 ב-490.6 מיליון אירו, עם עודף סחר של 75.9 מיליון אירו לטובת פורטוגל. בשנת 2016 סחרו 1,041 חברות פורטוגזיות עם סלובקיה.
בשנת 2016 ייבאה סלובקיה סחורות ושירותים בשווי 283.3 מיליון אירו מפורטוגל. חלק הסחורות הסתכם ב-225.9 מיליון אירו, מתוכם 28.0% מכונות ומכשירים, 14.8% כלי רכב וחלקי רכב, 11.1% פלסטיק וגומי, 7.9% מוצרי טקסטיל ו-6.1% עורות. ההבדל בין חלק הסחורות לבין סך כל התוצאות נובע מחלק השירותים, שמורכב בעיקר מהוצאות תיירים סלובקיים בפורטוגל.
באותה תקופה, פורטוגל ייבאה סחורות ושירותים מסלובקיה בשווי 207.3 מיליון אירו, מתוכם 205.2 מיליון אירו סחורות. 40.3% מהסחורות היו כלי רכב וחלקי רכב, 26.2% מכונות והתקנים, 8.8% מוצרי מתכת, 8.6% עורות, ו-6.4% פלסטיק וגומי.
נציגויות דיפלומטיות

פורטוגל מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה.
סלובקיה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-3 קונסוליות בפארו, אלגרבה ופונשל.
יום היציאה מהארון הבין-לאומי

יום היציאה מהארון הבינלאומי נקבע ל-11 באוקטובר והוא מצוין על ידי ארגוני זכויות אדם ולהט"ב במטרה להעלות מודעות לנושא. הלוגו עוצב על ידי קית' הרינג עבור הארגון "הקמפיין לזכויות אדם"
יום היציאה מהארון הבין-לאומי (באנגלית: National Coming Out Day; בראשי תיבות: NCOD) הוא יום מודעות שנתי של הקהילה הלהטבפא"קית אשר מצוין ב-11 באוקטובר. התאריך נקבע ב-1988, מתוך אמונה כי הצורה הבסיסית ביותר של אקטיביזם למען מתן שיוון זכויות לקהילה הגאה היא יציאה מהארון בפני משפחה, חברים ומכרים, לחיות בתור להטבפא"ק מוצהר - מתוך התפיסה שהיסוד של להט"בפוביה היא עננת טאבו, התעלמות ושתיקה, כי ברגע שאנשים ידעו כי הקרובים אליהם להטבפא"קים, הסבירות שהם יטפחו עמדות להט"בפוביות נמוכה. המונח "יציאה מהארון" מתייחס לחשיפה של נטייה מינית או זהות מגדרית החורגת מההטרונורמטיבית.
היסטוריה

היום נקבע ב-1988 על ידי רוברט איצ'ברג, פסיכולוג מניו מקסיקו, וג'ין אולירי, פעילה לסבית למען זכויות להט"ב. התאריך 11 באוקטובר נקבע על יום השנה להפגנה גדולה למען זכויות להט"ב שנערכה ב-1987 בוושינגטון.
”רוב האנשים חושבים שהם לא מכירים אדם הומוסקסואל ולמעשה, כולם מכירים. יציאה מהארון חיונית בפני אנשים שאנו מכירים, לתת להם לדעת מי אנחנו ולשחרר אותם מהפחדים והסטריאוטיפים שלהם” (רוברט איצ'נברג, 1993)
הציטוט מלמד על אסטרטגיה פסיכולוגית המבקשת ליצור הזדהות מתוך היכרות.
תחילה יום היציאה מהארון הבינלאומי מנוהל על ידי המשרד לזכיות משפטיות של הקהילה גאה במערב הוליווד, ובפעם הראשונה לציונו הוא מקבל הכרה משמונה עשרה מדינות ארצות הברית. בשנה השנייה לציון יום זה, המטה של יום היציאה מהארון הבינלאומי עבר לסנטה פה והוא מקבל הכרה מעשרים ואחת מדינות בארצות הברית. אחרי אזכורים במדיה של יום זה ב-1990, הוא מוכר בכל חמישים המדינות בארצות הברית באותה התקופה (כיום חמישים ואחת) ואף בעוד שבע מדינות אחרות. החל מ-1990 המטה החל לשתף פעולה יחד עם הקמפיין לזכויות אדם להכרה ומודעות.
ציון

יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין אחת לשנה על מנת לחגוג יציאה מהארון, העלאת מודעות לקהילה הגאה ולזכויות הלהט"ב. בעשורים הראשונים לציון יום זה, יום היציאה מהארון הבין לאומי צוין על ידי אנשים פרטיים או ציבוריים, לרוב באמצעות המדיה. בשנים האחרונות בהן נושאים העוסקים בקהילה הגאה עולים יותר על סדר היום הציבורי ומקבלים יותר מודעות, יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין כיום חג של הקהילה הלהט"בית, החוגגים את היום מציינים אותו לרוב באמצעות סמלי להט"ב כגון דגל גאווה או משולש ורוד.
בארצות הברית הקמפיין לזכויות אדם תומך ביום היציאה מהארון הבינלאומי דרך ה"פרויקט ליציאה מהארון" בחסותם המציע משאבים לזוגות, משפחות להט"ביות ולמכריהם, על מנת לקדם מודעות למשפחות להט"ביות החיות אורח חיים כנה, פתוח ונורמטיבי.
הערות שוליים

↑  "History of National Coming Out Day". Human Rights Campaign.
יחסי סלובקיה – סן מרינו

| יחסי סלובקיה – סן מרינו |
| --- | --- |
סלובקיה: סן מרינו


סלובקיה: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
49,035: 61
אוכלוסייה
5,498,707: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
132,794: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
24,150: 55,254
משטר
רפובליקה

יחסי סלובקיה-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הסלובקית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכמים דיפלומטיים

בין המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד:
הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות - 1 בינואר 1993
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו לסלובקיה הגיעה לסך 361 אלף דולר אמריקאי והיא כללה חלקי רכב, מוצרי פלסטיק, מכונות כביסה ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסלובקיה לסן מרינו הגיעה לסך 8.06 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אלומיניום גולמי (94%), נייר טואלט ומוצרים נוספים.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו לסלובקיה הגיעה לסך 459 אלף דולר אמריקאי והיא כללה חלקי רכב, מוצרי פלסטיק, מכונות כביסה, מכונות הקלטה וסאונד, משאבות אוויר ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסלובקיה לסן מרינו הגיעה לסך 9.67 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אלומיניום גולמי (94%), נייר טואלט ומוצרים נוספים.
ייצוג

סן מרינו אינה מיוצגת בסלובקיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סלובקיה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את סלובקיה נמצאת ברומא, בירת איטליה.
יחסי מרוקו – ערב הסעודית

| יחסי מרוקו – ערב הסעודית |
| --- | --- |
מרוקו: ערב הסעודית


מרוקו: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 2,149,690
אוכלוסייה
38,168,990: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 31,295
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה

יחסי מרוקו–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין מרוקו וערב הסעודית.
סקירה כללית > איראן

מרוקו וערב הסעודית נקטו יחד צעדים לריסון ההשפעה האיראנית בעולם הערבי, אם כי מרוקו מחזיקה בגישה מתונה כלפי איראן, ואילו ערב הסעודית עוינת יותר את איראן.
בשנת 2019 מרוקו וערב הסעודית שלחו משלחות להשתתף בוועידת ורשה בפברואר 2019. בוועידה שתי המדינות שוב ייצבו את היחסים ביניהן למצב נורמלי, כששתיהן הוקיעו את איראן יחד.