חיל המשלוח המצרי (1948)
סדר הכוחות

חיל המשלוח, שבראשו עמד הגנרל אחמד עלי אל-מאוואווי, כלל כוחות מצריים סדירים שמנו ארבע חטיבות: אחת משוריינת, שתי חטיבות של חיל רגלים, ואחת שכללה כוחות ארטילריה ושריוניות. הבריגדה הגדולה, שמנתה כ-5,000 איש, הייתה תחת פיקודו של הבריגדיר מוחמד נגיב. היא הורכבה ממגויסי חובה מצריים וכוח נספח קטן מסעודיה. הבריגדה השנייה פעלה תחת פיקודו של קולונל אחמד עבד אל-עזיז, אשר לפי הרצוג מנתה 2,000 איש ועל פי קרוצמן ולאפין מנתה 5,000 איש, כללה כוחות מצריים סדירים וכן מתנדבים מארגון האחים המוסלמים.
לפי אחד המקורות (Laffin, 1982) מנו הכוחות המצריים בפלישה כ-10,000 איש ולקראת סוף שנת 1948 גדל הכוח ומנה כ-50,000 איש. כוח זה כלל מתנדבים מסודאן, תוניסיה ולוב. לפי קרוצמן (1970) הייתה בכל גדוד מצרי פלוגה סודנית.
כחמישה שבועות לאחר מכן הועברה לישראל אוגדת חיל רגלים מצרית נוספת וכן שתי פלוגות טנקים שכללו בין השאר טנקי קרוזר, פיאט קארו ארמאטו M13/40, מטילדה וטנקי לוקסט M22.
לחיל המשלוח הוכפפו שלוש טייסות: טייסת ספיטפייר, טייסת דקוטה C47 וטייסת סיור וסטלנד לייסנדר. בסיסן היה אל עריש וביר גיפגפה.
היות שהמצרים עדיין לא מאפשרים לקבל פרטים על אירועי 1948 ישנן מספר גרסאות ומקורות עם הערכות שונות. לפי אחד החוקרים (S.Zaloga 1981) וכן ספר הקונקורד, כללה הבריגדה השנייה שהייתה בפיקודו של בריגדיר גנרל מוחמד נג'יב את הכוחות הבאים:
גדוד הרגלים הראשון
גדוד הרגלים השני
גדוד הרגלים השישי
גדוד רגלים (מספר ?)
טנקי קרוסיידר.
כוחות הרגלים היו מצוידים בנשק אורגני נגד טנקים כגון  מטולי פיאט, ורובים נגד טנקים מסוג בויס וכן מספר רב של מרגמות 2 אינץ'.
ארטילריה (מרגמות "3, מרגמות "4.2, תותחי הוביצר "3.7, הוביצר "4.5 וכן תותחי 25 ליטראות).
טייסת מפציצים (כנראה הכוונה לדקוטה C47)
מטוסי קרב וסיור (כנראה הכוונה לספיטפיר ולייזנדר)
פלוגות רגלים סעודיות
בריגדה נוספת בפיקודו של קולונל עבד אל עזיז כללה את יחידות הרגלים של האחים המוסלמים. גם לרשותה עמדו כוחות ארטילריה ושריון.
לפי מקורות אלה עמדו לרשות חיל המשלוח הכלים הבאים:
3 יחידות תותח מתניע 15 ס"מ, 15cm sIG33 auf Pz-II.
298 נושאי ברן (בהמשך ירד מספרם ל-139). לכל בריגדה הייתה פלוגה מסייעת בת 25 נושאי ברן.
גדוד תותחי 25 ליטראות
מספר לא ידוע של טנקי מטילדה
מספר פלוגות טנקים קלים ויקרס סימן 6
מספר לא ידוע של  תותחי 6 ליטראות נגד טנקים
מספר לא ידוע של גוררי תותחים לוידס לתותחי 6 ליטראות (Loyds tracked carriers).
מספר לא ידוע של תותחי 2 ליטראות נ"ט.
מספר לא ידוע של תותחי הוביצר "3.7
מספר לא ידוע של  תותחי הוביצר "4.5
לפי מקור אחר (Pollack) עמדו לרשות חיל המשלוח גדוד בן 16 קנים של תותחי 25 ליטראות וגדוד בן 8 קנים של תותחי נ"ט 6 ליטראות.
כמו כן הפעיל הצבא המצרי סוללת תותחי 88 מ"מ מתוצרת גרמנית. מידע על סוללה זו הושאר בצורת כתבה מלווה בתמונות שהופיעה בעיתון הרשמי "אל-אהראם" מ-28 במאי 1948. אין מידע על מקור התותחים, אולם ניתן לשער שנלקחו ממחסני הצבא הבריטי במצרים או שנאספו על ידי הצבא המצרי משדות הקרב של מצרים ממלחמת העולם השנייה.
כמה עשרות שריוניות מהסוגים הבאים:
האמבר סיור (Humber Mk III Recce)
האמבר נושאת תותח (Humber Mk IVs)
מרמון הרינגטון נושאת תותח (Marmon Herrington Mk IVF)
שריונית מרמון הרינגטון ללא צריח
סטגהונד (Staghounds).
שריונית דיימלר דינגו.
לפי אותו מקור כללו הכוחות המצריים באמצע יולי 1948 את הכלים הבאים:
3 טנקי שרמן
132 טנקים קלים מסוגים שונים: ויקרס סימן 6, לוקסט M22, מספר פלוגות וולנטין.
139 נושאי ברן
פרט לכך כללו כוחות השריון המצריים מספר לא ידוע של טנקים מתוצרת איטלקית מסוג M13/40. הוכחה חותכת להימצאות טנקים אלה היא השתתפותם בהתקפה על קיבוץ נגבה ב-12 ביולי 1948. למעשה הטנק המצרי הראשון שעלה על מוקש בסמוך לגדרות הדרומיות של הקיבוץ היה טנק כזה.