stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארד קרסון
הערות שוליים

1 2  "NI 100: Why did Carson give up chance to be NI's first PM?". BBC News. 4 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dickson, Brice Drewry, Gavin The Judicial House of Lords 1876–2009 Oxford University Press page 755
↑  Myers, Kevin (20 במרץ 2009). "Edward Carson and Oscar Wilde – mythic rewriting of history drives me wild". Belfast Telegraph. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kevin Grant (2005). A civilised savagery: Britain and the new slaveries in Africa, 1884–1926. Routledge. p. 110. ISBN 0-415-94901-7.
↑  Chocolate on Trial: Slavery, Politics, and the Ethics of Business, by Lowell J. Satre ISBN 0-8214-1626-X
↑  Jackson, Alvin. "Carson, Edward Henry". Dictionary of Irish Biography. Royal Irish Academy.
↑  "No. 26311". The London Gazette. 29 July 1892. p. 4314
↑  "leighrayment.com Privy Counsellors – Ireland". leighrayment.com. אורכב מהמקור ב-7 ביוני 2008. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  "CAIN: Issues: Politics: Cochrane, Feargal (1997) 'The Unionists of Ulster: An ideological Analysis'". ulst.ac.uk.
↑  "IRISH FREE STATE: APPEALS TO THE PRIVY COUNCIL. (Hansard, 3 December 1929)". api.parliament.uk.
↑  "No. 29860". The London Gazette. 12 December 1916. p. 12118
↑  War Memoirs of David Lloyd George, Vol. III, London: Ivor Nicholson & Watson, 1934, pp. 1175–77
↑  "ElectionsIreland.org: Rt Hon Sir Edward Carson". ElectionsIreland.org. נבדק ב-21 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dungan, Myles (7 בדצמבר 2018). "Edward Carson". RTE. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Century Ireland. "Dail Eireann Meets in the Mansion House". RTE.
↑  "Memorandum by James O'Connor of an interview with Edward Carson"; RIA, Dublin, 1993. National Archives of Ireland file UCDA P150/1902
↑  "Ruby Carson (née Frewen), Lady Carson". National Portrait Gallery.
↑  Gillian McIntosh, "Symbolic mirrors: commemorations of Edward Carson in the 1930s." Irish Historical Studies 32.125 (2000): 93–112.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279379805171  PLWABN: 9810565038905606  BnF: cb11171500j (data)  GND: 118668617  ISNI: 0000 0000 8117 8177  LCCN: n82087038  NTA: 102653267  SNAC: w6w126xk  SUDOC: 09903672X  VIAF: 39370283   WorldCat (עם VIAF): 39370283 
רחוב הארקורט 4, דבלין, שם קרסון נולד ב-1854
קרסון נואם בפרלמנט כפי שאויר בוואניטי פייר ב-1893
סר אדוארד קרסון חותם על אמנת אלסטר (אנ').
קרסון בוחן חברים חמושים מכוח המתנדבים של אלסטר
קבינט המלחמה הבריטי ב-1917. קרסון שלישי משמאל בשורה האחורית
קתדרלת סנט אן, בבלפסט; מקום קברו של קרסון
אומנות

ערך זה עוסק בפעילותו של אומן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אומנות
אוּמנות (אֻמָּנוּת, להבדיל מאָמָּנוּת) היא מלאכה הנעשית על ידי בעל מקצוע שהגיע לדרגת מומחיות בתחומו (אֻמָּן, להבדיל מאָמָּן).
מבחינה פילוסופית ההבדל בין אמנות לאומנות טמון באופן השימוש בתוצרים שלהן. יצירת אומנות נוצרה על מנת להשתמש בה באופן מעשי. לדוגמה: כוס יכולה להיות יצירת אומנות אך מה שמבדיל אותה מיצירת אמנות היא שהאומן לא ייצר אותה עם חור בתחתית משום שזה יפגע באפשרות השימוש הייעודי של הכוס – שתייה, לעומת אמן שעשוי לבחור לייצר כוס עם חור, תוך התעלמות מייעודה המקורי. באמנות – השימוש אינו מהווה שיקול בעת היצירה ובמחשבה על התוצר הסופי. הרחבה בנושא זה ניתן לראות בעבודותיו של מרסל דושאן, ביקורת כוח השיפוט של עמנואל קאנט ועוד הוגים ואמנים רבים.
בימי הביניים התפתחו הגילדות – אגודות של אומנים העוסקים באותו תחום, שמטרתן להגן על האינטרסים המשותפים שלהם ולקיים כללי אתיקה בין חברי האגודה.
ביהדות

בהתאם להלכה חובה על האב ללמד את בנו אומנות, כלומר תחום התמקצעות (לאו דווקא באופן אישי, ניתן גם באמצעות מורה שהוא שליחו של האב) שישמש מקור לפרנסתו. חובה זו וחשיבותה מפורטים בתלמוד הבבלי (מסכת קידושין, דף כ"ט, עמוד א'):
האב חייב בבנו: למולו, לפדותו וללמדו תורה ולהשיאו אישה וללמדו אומנות. ויש אומרים: אף להשיטו במים. ר' יהודה אומר: כל שאינו מלמד את בנו אומנות, מלמדו ליסטות. "ליסטות" סלקא דעתך? אלא: כאילו מלמדו ליסטות.
כלומר, לשיטת התוספתא המצוטטת בגמרא, האב חייב ללמד את בנו מקצוע. אחרת, אדם חסר מקצוע, וחסר יכולת להרוויח את לחמו בדרכים המקובלות (והלגיטימיות, לשיטת בעל התוספתא), יהפוך לשודד (ליסטים).
במהלך הדורות, התפתחה אומנות יהודית, בתחומים מגוונים, ביניהם יצירת מאכלים, ביגוד, כלים ועוד. הפן היהודי התבטא באופי הפריט שנוצר, ולעיתים בכך שהעיסוק בתחום-ייצור מסוים היה עיסוק יהודי מובהק, למשל, צורפות כסף כאומנות ייחודית יהודית בתימן (אנ').
העיר הטבועה

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  מיקרוסופט ווינדוס, פלייסטיישן 4, אקסבוקס 1 27 ביוני 2019 נינטנדו סוויץ' 12 בספטמבר 2019 פלייסטיישן 5 19 בפברואר 2021 אקסבוקס סדרת אקס ואס 28 באפריל 2021
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות, משחק הישרדות-אימה
 מספר שחקנים:  1
 פיתוח:  פרוגוורס
 הוצאה לאור:  פרוגוורס
 ארץ מקור:  אוקראינה
 שפות:  אנגלית צרפתית גרמנית רוסית
 סדרה:  The Sinking City 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  אנריל אנג'יין 4
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  מיקרוסופט ווינדוס פלייסטיישן 4 פלייסטיישן 5 אקסבוקס 1 אקסבוקס סדרת אקס ואס
 דרישות מערכת
 מעבד:  מינימלי Intel Core i3-4350 AMD Phenom X6 מומלץ Intel Core i7-3770 AMD FX-8350 AMD Ryzen™ 5 1400
 זיכרון:  מינימלי 6GB מומלץ 8GB
 כרטיס מסך:  מינימלי NVIDIA GeForce 760 GTX ATI R9 380X מומלץ NVIDIA GeForce GTX 970 AMD Radeon R9 290
 מקום פנוי:  מינימלי 35GB מומלץ 40GB
 בקרים:  מקלדת ועכבר או בקר משחק
 
 www.thesinkingcity.com
 
העיר הטבועה או העיר השקועה (באנגלית: The Sinking City) הוא משחק פעולה-הרפתקאות שפותח על ידי חברת פרוגוורס ויצא לאור ב-2019.
עלילת המשחק, המבוססת ברובה על עולמו הבדיוני של הסופר ה.פ. לאבקרפט, מתרחשת במהלך שנות ה-20 וסובבת את דמותו של צ'ארלס ריד, בלש פרטי המגיע לעיר האפלה ומוכת השיטפון אוקמונט, במטרה לחקור את הטירוף המפלצתי הרודף אותה.
משחקיות

המשחק מתקיים במרחב תלת־ממדי, בשיטת עולם פתוח, כאשר השחקן פועל דרך דמותו של החוקר הפרטי צ'ארלס וו. ריד מגוף שלישי. בראשית המשחק מתחיל קו העלילה הראשי בצורה אוטומטית, אולם עם השלמת המשימות המקדימות משתחררת האחיזה סביב השחקן, והוא יכול להסתובב בחופשיות בעולם ולפנות לקווי העלילה המשניים או לעשות כרצונו.
משחקיות > תנועה

השחקן יכול לזוז קדימה, אחורה, ימינה ושמאלה, זאת על ידי שימוש במקשי התזוזה האופייניים לכל פלטפורמה. כמו כן ניתן להגביר את מהירות ההליכה בעזרת ריצה למשך פרק זמן קצוב, ולכרוע על הרצפה לצורך הסתתרות או התקדמות שאינה מושכת תשומת לב רבה מאויבים.
משחקיות > חקירה

סגנון המשחק הוא בלשי בעיקרו, ומוטמעת בתוכו מערכת חקירה המאפשרת לשחקן לאסוף רמזים ולהפיק מסקנות בכדי להתקדם במשימותיו. כל בחירותיו של השחקן, אפוא, משפיעות על השתלשלות אירועי העלילה, אשר עשויה להתפצל למספר תרחישים ולהציע ברירות שונות.
במסך התפריט של המשחק ישנן שבע קטגוריות בסך הכל, כאשר שלוש מתוכן קשורות באופן ישיר למכלול החקירה שתואר לעיל:
ארמון המחשבה: מקום בו השחקן יכול להצליב בין הידיעות השונות אליהן הגיע ולהפיק מסקנה חדשה אשר עשויה לפתוח כיווני חקירה חדשים. לעיתים ניצב השחקן בפני מספר ברירות, ועליו לקבל החלטה עצמאית שתקבע את המשך דרכו.
תיקים: רשימה מסודרת של כל המשימות בהן השחקן מעורב, או בשפת המשחק, התיקים עליהם הוא עובד, יחד עם כלל הרמזים והראיות שהצליח למצוא עבור כל אחת מהן. ישנה אפשרות לנעוץ את הרמזים על גבי מפת העיר, דבר שעשוי להעניק ראייה חקירתית רחבה יותר.
סיפור: אוסף הממצאים (מסמכים, מכתבים, יומנים, תמונות וכיוצא בזה) שהשחקן אסף, אשר אינם מהווים בהכרח ראיות מן המניין, אולם דרך בחינתם מחדש הוא עשוי להגיע להחלטות עצמאיות שיעזרו לו להבין כיצד להתקדם.
אין זה די להשתמש ביכולות העומדות לרשות השחקן לצורך השלמת המשימות. ישנם מקומות במשחק כגון תחנות משטרה, ספריות ואוניברסיטאות, בהם מוכרח השחקן לבקר על מנת לעיין בארכיוניהן, ולגלות היכן נמצאים יעדים, חפצים או אישים כלשהם, זאת על ידי הצלבה של הנתונים הידועים לו, או בעזרת ניחוש.
בנוסף, מחזיק השחקן ביכולת מיוחדת הקרויה עין המחשבה, מעין חוש שישי הפותח בפניו את ראיית הנסתר, דהיינו צפייה בסימנים שאינם גלויים לעין, ובאירועים שהתרחשו בעבר. עין המחשבה עשויה להיות יעילה מאוד בזירות פשע, אך אליה וקוץ בה, שימוש מוגזם עלול לרוקן את מד השפיות של השחקן. כאשר מגיע השחקן למקומות חשוכים במיוחד הוא יכול להשתמש בפנס שנושאת דמותו בכל עת. השימוש בו אפשרי גם בעת צלילה.
מבחינה טכנית, כל הרמזים והראיות שהשחקן יכול לאסוף בולטים לעין במידה מסוימת, ובאמצעות לחיצה על מקש הרווח במחשב, או כפתור האיקס בפלייסטיישן, ניתן לבחון אותם מקרוב יותר, או לאסוף אותם. אותם מקשים משמשים למרבית האינטראקציות במשחק, כגון פתיחת חלון הדיאלוג עם שאר הדמויות, הפעלת הארכיונים, וכן הלאה.
משחקיות > יכולות

לרשות השחקן עומדת מערכת יכולות או סקילים, המאיישת את הקטגוריה הרביעית במסך התפריט. היכולות מתחלקות בין שלוש סדרות: קרב, מחשבה ומרץ. כל אחת מהסדרות נפרסת לשני עצי שיפורים, כלומר שבכל אחד מהם לא ניתן לשפר את היכולת הבאה בתור, לפני שיפורה של הקודמת. השחקן מקבל נקודת שיפור עבור כל אלף, ומאוחר יותר במשחק, אלף וחמש מאות, נקודות ניסיון, שהוא צובר ממשימות ומהרג מפלצות.
קרב: יכולות המשפיעות על תפקודו של השחקן בשעת לחימה. העץ הימני מעצים את הקיבולת והחוזק של כלי הנשק שברשות השחקן, וכן את דיוקם ומהירות טעינתם. העץ השמאלי משפר את המהירות והטווח של מלכודות השחקן.
מרץ: יכולות המשפיעות על הסיבולת של השחקן. העץ הימני מחזק את משפר את מהירות ריצתו וכמות הנזק שביכולתו לספוג מיריבים, וכן מאריך את מד החיים שלו. העץ השמאלי מגדיל את קיבולת התחמושת והחפצים שהוא מסוגל לשאת על עצמו.
מחשבה: יכולות המשפיעות על רווחתו של השחקן. העץ הימני מכפיל את כמות נקודות הניסיון והפרסים שהשחקן מקבל כתוצאה מהשלמת משימות, ובנוסף מחזק את מד השפיות שלו. העץ השמאלי משפר את מאפייני הקיבולת והחיסכון של החומרים עמם יכול השחקן לייצר תחמושת או חומרי נפץ.
משחקיות > עולם

העולם בו מתרחש המשחק הוא עיר בדיונית הנמצאת במסצ'וסטס, ארצות הברית, הנקראת אוקמונט. העיר הקודרת והגשומה, כשמו של המשחק, שרויה בשיטפון תמידי, והשחקן נאלץ לנווט בין שבעת רבעיה על גבי סירת מנוע. ישנה אפשרות גם לניווט מהיר באמצעות תאי טלפון אדומים.
את רבעי העיר ניתן לראות על המפה, הנמצאת בקטגוריה החמישית במסך התפריט, והם כדלהלן: סלביישן הרבור, גרימהייבן ביי, שלס, קאברסייד, אדוונט, אולדגרוב, וריד הייטס. מספר אזורים המסומנים בצבע אדום נחשבים לנגועים, מאחר שהם שורצים בנחילי מפלצות אשר יתקפו את השחקן אם יתקרב אליהם יתר על המידה.
משחקיות > לחימה

מערכת הלחימה במשחק פשוטה למדי, ונחה על גלגל כלי נשק אשר נפתח בלחיצת כפתור ומאט את מהירות הקרב בכדי לאפשר לשחקן לבחור את הפריט הרצוי. על אף שעומדים לרשותו כלי נשק קרים, יצטרך השחקן להשתמש רוב הזמן באקדחים וברובים על מנת להביס את אויביו, המסוגלים לפגוע בו הן מהטווח הקרוב והן הרחוק.
משחקיות > לחימה > אויבים

האויבים העיקריים הם יצורים ריריים וחלקלקים הקרויים ויילים, אשר מתחלקים לארבעה סוגים: סטיג'יאנים, לתיאנים, קוקיטיאנים ואכרוניאנים. חלק מהם מפלצתיים לגמרי, אולם אחרים מפגינים סממנים אנושיים במידת מה. השחקן עשוי ללמוד על טבעם לעומק במהלך אחת ממשימות המשנה, שדה המחקר.
בנוסף לויילים, אשר מסוגלים לחיות רק על פני היבשה, ישנם גם יצורים מימיים הקרויים צלופחים אוכלי אדם, המצויים בנחלים שנוצרו בין רחובות העיר אוקמונט, ויש להשתמש בסירת המנוע על מנת להימנע מהם. אף על פי ששחייה היא פעולה אפשרית, הישארות ממושכת מדי בתוך המים תמשוך את היצורים הללו, ותוביל למוות ודאי.
כחלק ממשימותיו עשוי השחקן לצלול מעת לעת באוקיינוס, בו נמצאים שני סוגים נוספים של אויבים: דגי אימה, הנעים בחופשיות במים ומסוגלים לתקוף מכל כיוון, וכן מחושי ענק, הפורצים מתוך הקרקעית ומנסים להצליף ביריבם, על אף שאינם ניידים, ולכן מוגבלים לשטח קטן.
ישנם גם מספר אויבים אנושיים ברחבי המשחק, בהם ייתקל השחקן במהלך העלילה. כמו כן, רחובות העיר מלאים בעוברי אורח ובאזרחים הנחשבים לחפים מפשע, והריגתם עשויה למשוך את תשומת לבם של השוטרים החמושים המפטרלים בעיר, אשר לא יהססו להרוג את השחקן.
משחקיות > לחימה > כלי נשק

כלי הנשק העומדים לרשותו של השחקן הם את חפירה, עמו הוא יכול להכות את אויביו, וכן אקדח רגיל ואקדח תופי. בשלבי המשחק המאוחרים יכול השחקן לשים את ידו גם על שוטגאן, רובה קרב, ומקלע נייד. כמו כן ביכולתו להטמין מלכודות רגליים, ולהשליך לבנים, פצצות אש ורימונים. כל כלי הנשק והתחמושת נמצאים במלאי החפצים שלו, הנגיש דרך גלגל הצד, או בקטגוריה השישית של מסך הבית.
משחקיות > לחימה > מדדים

השחקן יכול להיפצע מהאויבים השונים שתוארו לעיל, ומאחר שמד החיים שלו אינו מתמלא לבדו, הרי שהדרך היחידה להחלים היא להשתמש בערכות לעזרה הראשונה, אותן ניתן לייצר או למצוא במקומות מחבוא ברחבי המשחק.
בנוסף מחזיק השחקן גם במד שפיות, המתרוקן בכל פעם שהוא משתמש בעין המחשבה, או נתקל במחזה מחריד במיוחד. צניחה קיצונית של שפיותו עלולה להוביל להזיות ולתפישה שגויה של המציאות, להופעתן של מפלצות צללים, ובמקרים חמורים אף למוות. בכל פעם שהשחקן נחשף למחזה מחריד במיוחד, או במקרה שהוא רוצח אזרחים חפים מפשע, המד עלול לרדת בפתאומיות. בניגוד למד החיים, מתמלא מד השפיות מחדש לאורך הזמן, על אף שניתן להשתמש בתרופות אנטי-פסיכוטיות על מנת לזרז את התהליך.
משחקיות > לבוש

מלתחת הבגדים של השחקן כוללת שתים עשרה חליפות שונות, אותן הוא יכול להחליף בארון הבגדים שבחדרו בבית המלון. התלבושת הראשונה עמה הוא מגיע לאוקמונט נקראת ”הבחור החדש”, וחליפות נוספות נפתחות עבורו עם השלמת קו העלילה הראשי וקווי העלילה המשניים.
משחקיות > צלילה

כמה מהמשימות במשחק כרוכות בצלילה לתוך הים. משימות אלו נעשות בתוך חליפת צלילה, והשחקן אינו מסוגל להשתמש בכלי הנשק הרגילים שלו במהלכן. במקום זאת, יש בידיו מעין רובה צלילה היורה צלצלים, ואקדח נורים. לשני כלי הנשק יש אספקה בלתי מוגבלת של תחמושת, אך טעינתם אורכת זמן רב.
עלילה ראשית

עלילת המשחק מתרחשת במהלך שנות ה-20, באוקמונט, עיר בדיונית הנמצאת במסצ'וסטס, ארצות הברית. העיר נקלעה לשיטפון קטלני ב-1920 אשר גרם לה לטבוע ולהיפרד משאר יבשת אמריקה, כאשר מספר חודשים לאחר האסון החלו תושביה לאבד את דעתם ולהתייסר מהתפרצויות טירוף בלתי נשלטות.
הגיבור והפרוטגוניסט של המשחק, צ'ארלס וינפילד ריד, הוא בלש פרטי המתגורר בבוסטון. בעברו שירת כמלח בצי ארצות הברית ואף לחם במלחמת העולם הראשונה, אולם לאחר שקיעתה של ספינתו, היו. אס. אס. סייקלופס (אנ'), ועם שחרורו מהצבא, החל לסבול מסיוטי בלהות וחזיונות מתמשכים. בניסיון למצוא תרופה למחלתו מגיע ריד לאוקומונט, בה, כך שמע, נמצאו מקרים נוספים המזכירים את אותם סממנים.
עלילה ראשית > עסקה עם השטן

לפני שהוא עוזב את בית החולים, מציע ברג לריד לתשאל את סגל הרופאים בניסיון למצוא קצה חוט שיעזור לו לגלות מה עלה בגורל החותם. הרופא הראשי, דוקטור גרנט, מיידע אותו כי הובא אליהם בידי ויליאם דרונון, אלכוהוליסט מקומי אשר נוהג להתאשפז במקום בעצמו מעת לעת. ריד מתחקה אחרי דרונון לפאב שבעת האלונים, ומבקש ממנו להחזיר לו את החותם, אך הלה מכחיש כי לקח אותו ומסמן עבורו על המפה את רצועת החוף בה מצא את גופתו הסחופה.
עם הגעתו לחוף חוזה ריד בחילוצו בעזרת עין המחשבה, ולומד כי בלאקווד היה זה שהציל את חייו לאחר שנתקף בחזיון והתמוטט על רצפת המערה. דרונון מתגלה כיותר מסתם שיכור, ומזדהה עם קבוצה הקרויה המלכים הצהובים. הוא ואנשיו ארבו לבלאקווד כאשר יצא מתוך הים, אך הלה הצליח להימלט מהמקום כאשר החותם בידיו.
ריד אינו מצליח למצוא את דרונון בשובו לפאב, אך בעל המקום מסכים לכוון אותו לעבר אחוזתו של בלאקווד. בדומה לכל מקום בו בלאקווד שהה בעבר גם האחוזה הפכה לקן מפלצות, וברדתו למרתפה הוא מוצא מזבח ובית קברות מאולתר.
בתום חקירה מעמיקה לומד ריד כי הוא ופרופסור דואו אינם הנבחרים הראשונים, ושהיו רבים אחרים לפניהם. בלאקווד, כך מסתבר, השקיע את מירב מאמציו בשנים האחרונות ביצירת טקס שיגאל את כל אותם אנשים מהחזיונות שרדפו אותם, אך כל הנסיינים שעליהם שם את ידיו מתו.
בניסיון נוסף לאתר את מקום מחבואו האחרון של בלאקווד מחפש ריד אחרי תולדות משפחתו בארכיון העירייה, ומוצא אזכור לבית חרושת לקופסאות שימורים בבעלותה הנמצא ברובע גרימהייבן ביי. עם כניסתו למקום הוא פוגש מספר אלמונים המזדהים בתור כנופיית המלכים הצהובים, המייצגת, לדבריהם, קבוצת אזרחים מודאגים אשר שמה לה למטרה למנוע מבלאקווד להרוג קורבנות נוספים.
במהלך חיפושיו במקום לומד ריד כי בלאקווד החל להשתמש גם במפעל של משפחתו עבור טקסיו המשונים. הוא נתקל במזבח נוסף ומוצא לידו את החותם הנכסף אחריו חיפש, כאשר בלאקווד מתפרץ לפתע פנימה ורוצח את כל חברי הכנופיה.
כאשר הוא מתעמת עמו, מבקש בלאקווד את רשותו של ריד לערוך עליו את הטקס שהמציא בכדי להסיר ממנו את הטירוף, ולהפוך בעצמו לנבחר. בנקודה זו ניצב השחקן בפני שתי ברירות:
מטורף מדופלם: מתוך כל מה שלמד עד עתה מתרשם ריד כי אף לא אחד מנסייניו של בלאקווד שרד את הטקס המפוקפק, והוא אינו מצליח לחשוב על כל סיבה שתהפוך אותו לשונה. לאחר שהוא מסרב לבקשתו מתנפל עליו בלאקווד והוא נאלץ להורגו.
מושיע המונים: כל דבר בחיים כרוך במידה מסוימת של סיכון, והטקס של בלאקווד אינו יוצא דופן מהבחינה הזאת. ריד מסכים להצעתו, ולו רק כדי שלא יצטרך להמשיך לסבול מחזיונותיו ולשאת את נטל האחריות של האדם הנבחר. השניים יורדים לעבר המזבח הניצב במרתף, אך הטקס מסתיים בחזיון אלים בו דוחף ריד את בלאקווד מקצה של צוק וחוטף מידיו את החותם.
ברג ביקש מריד לבקר אותו בתיאטרון הכתר שברובע אדוונט לאחר שישיג את החותם, אך בהגעתו למקום הוא מוצא את הבניין מוקף במחסומים משטרתיים, ונתקל במספר גופות של שוטרים בסביבתו.
עלילה ראשית > הגנה עצמית

ריד מוצא את גופתו של ברג בתוך התיאטרון לאחר שהלה ערך סיאנס עם אחד מאורחיו, במהלכו נורה ארבע פעמים בחזהו. עין המחשבה מצביעה עבורו על האדם שרצח אותו, אשר מתגלה כדומה לו במידה רבה להפליא. אותו אלמוני עשה זאת בלית ברירה, לאחר שפלוני כלשהו סחט אותו תוך איומים על חייה של אשתו. בתום הרצח, התקשר אורחו של ברג למשטרה ועזב את הזירה.
עם יציאתו מהתיאטרון נעצר ריד בידי השוטרים שהוזעקו למקום ומואשם ברצח, אך משתחרר בערבות כעבור זמן מה בעזרתו של פרנק, רב המשרתים של מר. קרפנטר, המעוניין להחזיר לו טובה תחת טובה ולהפליל אדם אחר בגין הרצח, אך תחילה מבקש ממנו להשיג את הראיות הנחוצות לשם כך. בנוסף, הוא מיידע אותו כי העד שמחזיקה המשטרה נגדו הוא לא אחר מאשר אורחו של ברג, מילטון פירס, אדם המועמד לראשות העיר של אוקמונט.
לאחר שהוא מאתר את מקום מגוריו בארכיון הכרוניקל ויוצא לכיוון ביתו, לומד ריד כי פירס עתיד לקיים התכנסות מצומצמת בבניין העירייה בהמשך אותו יום, וגומר אומר בדעתו להתעמת עמו במהלכה. לאורך שיחתם טוען הלה כי הרוצח שראה היה ללא כל צל של ספק ”טיפוס חדש בעיר”, בדומה לריד, אולם לאחר שכנוע קל מצדו, מציע פירס למשוך את העדות שמסר נגדו בתנאי שיעזור לו לרצוח את אמו העשירה.
דרך הצלבת המידע שאסף, קרי עדותו של פירס כי הרוצח שראה היה חדש באזור, וחזיון עין המחשבה בו צפה באלמוני הסוחט את המפגע באמצעות איומים על אשתו, מחליט ריד לחפש אחר תעודות הנישואים של תושבי העיר החדשים בארכיון העירייה. הוא מגלה כי האדם שאחריו הוא מחפש עונה לשם גלן ביירס, וכי הוא מתגורר ברובע שלס. עם הגעתו לביתו מספר לו ביירס שכנופיית פושעים חטפה את אשתו ואת בנו, ואיימה עליו שאם לא יעשה כרצונם יפגעו בהם.
השחקן ניצב כעת בפני שלוש ברירות הנוגעות לזיכויו מהרצח של ברג:
הודאה: ביירס אמנם רצח את ברג, אך עשה זאת תחת איומים על חיי יקריו. ריד מחליט לבוא לעזרתו ומגיע למקום המחבוא של הכנופיה אשר חטפה את בני משפחתו, שם הוא נתקל באותו שיכור שהביא אותו קודם לכן לבית החולים, ויליאם דרונון. לאחר שהוא הורג את החוטפים ומשחרר את קרוביו של ביירס, מסגיר לידיו הלה את האקדח איתו רצח את ברג, ומסכים להודות באשמה.
הסגרה: ריד מחליט לנקות את עצמו מכל אשמה מבלי להתחשב בהשלכות על חייהם של סובביו. תחילה הוא מסכים להצעתו של פירס להרעיל את אמו בכדי שהלה ימשוך את עדותו והמשטרה לא תוכל להפליל אותו, ולאחר מכן מאיים על ביירס שיחשוף פניו את מקום מחבואו של האקדח איתו רצח את ברג. בסופו של דבר, מדווח ריד לפרנק על ממצאיו, וביירס מוסגר לידי המשטרה.
הפללה: בין אם יעזור ריד להציל את משפחתו של ביירס ובין אם יאיים על חייו, יגיע כלי הנשק איתו נרצח ברג בסופו של דבר לידיו. הוא מחליט להטמין את ראיית המפתח בין בגדיו המוכתמים בדם של פירס, אותם השליך במרתף ביתו לאחר שחזר מהתיאטרון, מה שמוביל להפללתו ולמעצרו בגין הרצח.
מחוץ לאחוזת קרפנטר נתקף ריד בחזיון נוסף וצופה בדמותו הערפילית של ברג המבקשת ממנו לפגוש אותה בבית המלון. חזרה בחדרו, מוצא ריד את ברג האמיתי, בשר ודם, בעודו בריא ושלם.
האינטלקטואל מספר לו כי ביים את סצנת הרצח על מנת להכין אותו לקראת הבחירה הסופית המחכה לו: פתיחת שערי האבדון והשמדת עולמם של בני האדם, או נעילתם מחדש והצלת המין האנושי למשך מספר דורות נוספים. הוא משבח אותו על כך שהצליח להחזיר לידיו את החותם, ומציע לו ליצור קשר עם ארכאולוג בשם ג'וזף היל אשר עשוי להוביל אותו לקת'יגונאר, המקום בו החותם יופעל, לטוב או לרע.
עלילה ראשית > הבריחה מהפניקס

ביתו של הארכאולוג ג'וזף היל מתגלה במצב של אנדרלמוסיה מוחלטת לאחר שטבח אכזרי התחולל בו. ריד נתקל בגופות רבות המפוזרות בכל רחבי המקום, הן של בני אדם והן של מפלצות, ובעודו מנסה לפלס את דרכו מבעד להמון המפלצות שנותר בחיים הוא נאלץ להילחם ביצור ירקרק ודמוי אדם אשר נעלם לפתע לתוך האוויר.
היל המפוחד והפצוע נמצא בסופו של דבר מתחבא באחד מחדרי מעונו. הוא מבקש מריד לעזור לו להרוג את היצור בו זה עתה נלחם, אותו הוא מכנה בשם אושה, כוהנת של בני המאיה, אשר לדבריו שומרת על השער שבין עולמם של בני האדם לבין השיבלבה, עולם המתים, בו נכלאו האלים העוצמתיים ביותר של אותו עם קדום. במענה לשאלותיו מסביר לו הארכאולוג כי הכוהנת זקוקה לדם אנושי על מנת לחיות, ומציע לו להתחיל לחפש אחריה ברובע סלביישן הרבור, שם, להבנתו, נפוצו שמועות על הימצאותו של ערפד.
ריד מגלה דו"ח בארכיון המשטרתי המתאר מקרה בו נמצאו מספר גופות מרוקנות מדם באחת מסמטאות נמל העיר. כאשר הוא מגיע לזירת הפשע הישנה חושפת בפניו עין המחשבה את אושה בעודה רוצחת שלושה אינסמאותרים, לפני שהיא משתלטת על אדם הקרוי ריימונד ארצ'ר ומכניעה אותו לציית לפקודותיה. ריד מצליח להתחקות אחריו עד לבית המלון שרטון השטן, בו הוא מתגורר בעצמו, בזכות כתב דרישת חוב מהבעלים אותו הוא מוצא על הרצפה.
בעל המלון, ויקטור אולמסטד, טוען בפניו כי ריימונד עזב את המקום לפני מספר ימים מבלי לשלם את חובותיו, ומזמין אותו לערוך חיפוש בחדרו. ריד מוצא את יומנו של הלה, ולומד כי הוא והיל עבדו יחדיו כשותפים במעבדה סמוכה לזירת הפשע ממנה זה עתה חזר.
המעבדה, הנמצאת בבניין דו קומתי נטוש בין אחת הסמטאות המוצפות של העיר, מכילה חדר עינויים לתדהמתו של ריד. הוא לומד כי היל הצליח לשכנע את ריימונד לסייע לו לזמן את אושה מעולם המתים באמצעות הבטחות על אוצרות בל יתוארו, אליהם תוכל להכווין אותם באמצעות כוחותיה, אולם מטרתו האמיתית הייתה לענות אותה בכדי ללמוד על מיקומו של קת'יגונאר, המעמד בו יופעל החותם אשר יציל או יחריב את עולמם של בני האדם.
עם צאתו מהמקום נתקל ריד באושה, אשר השתלטה על גופו של ריימונד בכדי שתוכל להסתובב בחופשיות בעיר. היא מספרת לו על גורלו המסתורי, הכרוך בצלילה למעמקי הים בכדי לעצור את הטירוף, ומציעה להצביע עבורו על השלב הבא במסעו אם יסכים להרוג את היל, אשר לדבריה מנסה לשעבד אותה. השחקן, אפוא, נאלץ לבחור כעת בין אחד משני הצדדים:
ידע עתיק: אושה אמנם התגלתה כרוצחת חסרת רחמים של חפים מפשע, אך בקיאותה בתורת הנסתר, בגינה השיב אותה היל לחיים, דרושה על מנת להוביל אותו לקת'יגונאר. לאחר שיחתו עמה חוזר ריד לביתו של הארכאולוג, המנסה לשכנע אותו כי הצעתה של הכוהנת נועדה להתל בו ותו לא, באותה צורה בה השתלטה על ריימונד, אולם הוא מתעלם ממנו והורג אותו.
בשם המדע: אף על פי שהיל לא הפגין כל רגישות כלפי סבלם של הסובבים אותו ואף עינה את אושה בכדי שתספר לו את סודותיה, נטיותיה הערפדיות של הכוהנת ויכולתה להקסים אנשים מעוררים את חשדותיו של ריד. בתום שיחתו עם הארכאולוג הוא ממשיך למקום מחבואה של אושה, בבית הקברות שברובע ריד הייטס, ומחסל אותה ללא כל עיכובים נוספים.
אם הרג ריד את הארכאולוג תדריך אותו אושה בנוגע למשימתו העתידית, אולם אם היא זאת שנהרגה, ייאלץ ריד להביא את אפרה להיל, והשניים ייפגשו שוב במעבדתו, בה יספר לו על המשך דרכו. כך או אחרת, לומד ריד על מקדש כלשהו המצוי על קרקעית הים, שבכדי להיכנס לתוכו עליו למצוא שלושה פריטים טקסיים הקרויים ”אצבעותיו של קיי”, המחוברים למונוליתים המצויים ברחבי העיר.
עלילה משנית > עניין עדין

בתום הפרק השני של העלילה הראשית, אבודים בלב ים, מבקש טרוגמורטון מריד לטפל עבורו בעניין אישי אשר אינו נוגע לעסקיהם המשותפים בדבר היעלמותה של פרופסור דואו. הוא מנחה אותו למצוא אדם העונה לשם הרברט גלובר, אספן פריטי אמנות אשר היה אמור להיפגש עמו, אך נעלם בנסיבות לא ברורות.
ריד נתקל בגופתו של גלובר בביתו שברובע קאברסייד, ומשתמש בעין המחשבה בכדי לחפש אחר רמזים שיסבירו את טיב הרצח. הוא נתקף במהרה בחזיון, וצופה במנוח הטרי כאשר עודנו היה בין החיים בעודו מביט במראה גדולה ומוזהבת, אותה רצה טרוגמורטון לרכוש מידיו.
באחד מחדרי הבית מוצא ריד כספת פרוצה, וצופה בשוד שהתרחש במקום זמן לא רב לפני כן. שני אנשים פרצו לביתו של גלובר, אך הוא הצליח לירות באחד מהם, אדם המכונה סקווינט, בטרם ירה בו השני למוות.
מאחר שקצה החוט היחיד שנותר בידיו הוא שמו של הפורץ, ממשיך ריד אל הארכיון המשטרתי ומאתר את תיקו של סקווינט, בו מוזכר שמו של אחד משותפיו, אדם הקרוי סידני סטוקס, המתגורר ברובע סלביישן הרבור.
כאשר הוא מגיע לביתו של סטוקס מוצא ריד את גופתו של סקווינט שוכבת באמצע סלון, לאחר שנדקר למוות. הוא נתקף בחזיון נוסף של אישה זקנה המתרחקת מהגופה, בעודה מחזיקה את המראה בידיה.
במהלך חיפושיו מבחין ריד בסטוקס מסתתר באחד מחדרי הבית. כאשר הוא מתעמת עמו מכחיש הלה את מעורבותו ברצח של חברו, וטוען כי אישה אלמונית ומבוגרת השכירה את שירותיהם בכדי שיגנבו את המראה עבורה, אולם לאחר מכן שבה לביתם ודקרה את סקווינט בטרם חטפה אותה ונעלמה.
עם שובו לטרוגמורטון מדווח לו ריד על המראה שנגנבה בידי האישה הזקנה, אשר הזכירה את השם ”פרנסיס”. טרוגמורטון אינו נראה מופתע ומספר לו כי פרנסיס הוא, הלכה למעשה, אביו המנוח.