stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
הקיסר - פועלו ומורשתו > יחס למיעוטים

סיציליה של המאה ה-12 הייתה ממלכה ייחודית ובה הרכב אוכלוסייה מגוון שבו האליטה הקתולית-לטינית שלטה בהרמוניה יחסית על אוכלוסייה נוצרית יוונית אותודוקסית גדולה. מיעוט מוסלמי שכן בחלקו הדרומי של האי ובנוסף התקיימה בסיציליה קהילה יהודית שעסקה במסחר. קהילות אלו נהנו עוד בתקופת השלטון הנורמני של רוג'ר השני מיחס שהיה חסר תקדים באירופה הנוצרית של ימי הביניים. יהודים ומוסלמים הורשו לקיים את הפולחן הדתי באופן חופשי ומסמכים רשמיים נכתבו בלטינית, יוונית וערבית. עובדה זו שופכת אור על מהות יחסו הייחודי של הקיסר. מצד אחד היה רצונו של הקיסר כי מערכות השלטון תתפקדנה ללא בעיות - אינטרס שהביא להתחשבות בצרכים של כל אחת מהאוכלוסיות של האי, אך שוויון זכויות כפי שמובן במאה העשרים ואחת לא היה מקובל ולא היה הנורמה. פקידים בכירים ממוצא מוסלמי נטבלו לנצרות והאוכלוסייה המוסלמית של האי ירדה בהיקפה במהלך ימי הביניים.
הקיסר - פועלו ומורשתו > יחס למיעוטים > יחס למוסלמים

היבט מיוחד במדיניותו של פרידריך השני היה יחסו למוסלמים. בסיציליה הייתה קהילה גדולה של מוסלמים, שהשפעתם על התרבות המקומית הייתה מאסיבית וחשובה. נוכחות המוסלמים באי ובחצר המלך הביאה אותם למגע ישיר עם הקיסר והשפיעה על מנהגיו ויחסו. עם עלייתו לשלטון ובמהלך שנות שלטונו התיר להם פרידריך לבנות מסגדים וגייסם לצבאו ולמשמר המלך. קשרים אלו וההבנה של התרבות המוסלמית היו הבסיס להצלחתו בשחרור ירושלים במשא ומתן ובסיס למוניטין הטוב לו זכה בקרב סולטאני השושלת האיובית. קשרים אלו לא מנעו מפרידריך להגיב בתקיפות על התקוממות מוסלמית בסיציליה, להעביר ולהגלות את האוכלוסייה המוסלמית לעיר האיטלקית לוצ'רה (איטלקית: Lucera). ההגליה החלה בשנת 1240 ובמהלכה הועברו 20,000 מוסלמים ללוצ'רה ו-30,000 נוספים לערים נוספות באזור, שם שגשגה הקהילה המוסלמית תוך מתן אספקה סדירה של לוחמים, סחורות (כגון דבש), גידולים חקלאיים שונים ותשלום מיסים, מבלי שיכלו להוות איום על הקיסרות. הקהילה התקיימה עד להחרבתה בשנת 1300.
הקיסר - פועלו ומורשתו > יחס למיעוטים > יחס ליהודים

יחסו של פרידריך השני ליהודים היה מורכב. בפרספקטיבה של התקופה, שהייתה מהקשות ביותר בתולדות יהודי אירופה, היה יחסו של פרידריך כלפי היהודים נוח ואפילו נאור. אולם, יחס זה לא היה עקבי ואופיו השתנה בין הממלכות השונות שתחת שליטתו. מלומדים יהודים היו מקובלים בחצר הקיסר וסוחרים יהודים מתוניס התיישבו בפלרמו, בעידודו של הקיסר. רבי יעקב אנטולי, מהמלומדים היהודים שהיו בחצרו, אף מביא דברים משמו בספרו "מלמד התלמידים". חכמים נוספים מביאים בשמו טעם שנתן למצוות פרה אדומה. קודקס חוקים משנת 1221 שהוכתב על ידי הקיסר, פעל לפי ההלכה הנוצרית-קאנונית שנקבעה על ידי הכס הקדוש וקבע כללים שונים. החוק כלל התייחסות מיוחדת ליהודים (ולזונות). חוק זה קבע כי על יהודי סיציליה ללבוש בגדים מיוחדים וכי על הגברים היהודים לגדל זקן. הוצאת היהודים והזונות אל מחוץ לכלל מצביעה על ההקשר הרעיוני בין שני מגזרים מנודים אלו כאיום על החברה הנוצרית. בשנת 1231 הותר ליהודים בסיציליה לעסוק במתן הלוואות בהגנת הכתר. בגרמניה היו היהודים במעמד של "בני חסות של הכתר" תחת הגנתו הישירה של המלך ובממלכת ירושלים הצלבנית היו היהודים מנודים מכל וכל.
בשנת 1236, בעקבות עלילות דם שמקורן בנחלותיו הגרמניות של פרידריך, בהן הואשמו יהודים במעשי פשע ובהרג של ילדים נוצרים למטרות פולחן וכן בפשעי שנאה, יזם הקיסר חקירה מעמיקה של הנושא. מועצת אצילים ואנשי דת שמונתה על ידי הקיסר לא הצליחה להגיע למסקנות והוא כתב למלכי אירופה הנוצרית בבקשה כי ישלחו מומרים יהודים-לשעבר, שיוכלו להעמיק את החקירה ולהסתמך על כתבים יהודים, מתוך הנחה כי לאנשים אלו לא יהיה אינטרס להגן על דתם לשעבר, אותה זנחו. מומרים אלו הניחו בפני הקיסר את תוצאות חקירתם, לפיה היהדות אוסרת על קורבנות אנושיים וכי היא נקיה מהאשמה שהועלתה בעלילות הדם. כתב הגנה זה נתקבל במלואו על ידי הקיסר ובצו קיסרי הוא ניקה את היהודים והיהדות מכל אשמה ואסר על הפצת עלילות דם בקיסרות.
החוקר דייוויד אבולעפיה מציין כי פרידריך השני לא היה פילושמי ויחסו ליהודים לא חרג בדרך כלל מהכתבות משפט קאנוני. בהשוואה לשליטים בני זמנו, ובעיקר לואי התשיעי, מלך צרפת שהיה ידוע בשנאתו ליהודים, מצטייר פרידריך כאדם נאור.
הקיסר - פועלו ומורשתו > פטרון המדע, החוק והאמנויות

בנוסף למוניטין כשליט סובלני היה פרידריך ידוע כאדם בעל צימאון אדיר לידע וללימוד. גישה זו הובילה אותו למסקנה כי ההיגיון והמדע הם הבסיס לתשובות ומסיבה זו אסר על קיום משפט האל ככלי להכרעת סכסוכים. מסופר כי שלט בשש שפות: לטינית, סיציליאנית, גרמנית, צרפתית, יוונית וערבית. פרידריך ייסד באיטליה בית ספר לתרגום, שם תורגמה לעברית רוב הספרות הערבית המדעית שנחשבה בעלת ערך. תרגומים עבריים אלו שימשו בסיס לתרגומים מאוחרים יותר אל השפה הלטינית.
עיקר עניינו היה בכינונה של מדינה מודרנית, במיוחד בסיציליה, הכוללת מערכות שירותים ציבוריים, בנקאות, רפואה ומשפט. על פי פקודתו הופרד מקצוע הרוקחות ממקצוע הרפואה ועל רופאים נאסר לרקוח תרופות - צעד שמנע רופאים מלמכור תרופות חסרות ערך כדרך להגדיל את הכנסותיהם.
במלכות סיציליה המשיך פרידריך ברפורמה החוקתית שהחלה ב-1140 עם אוסף החוקים של אריאנו, שהנהיג סבו רוג'ר השני, מלך סיציליה. יוזמתו זו באה לידי ביטוי ראשון כבר באוסף החוקים של קפואה ב-1221, אך את הבשלתה המלאה ניתן היה לראות בחוקות מלפי ב-1231 (קובץ חוקים זה נקרא גם ליבר אוגוסטליס). היה זה אוסף חוקים לממלכתו שהיה ייחודי לזמנו והיווה מקור להשראה עוד תקופה ארוכה לאחר מכן. אוסף חוקים זה הפך את מלכות סיציליה למונרכיה אבסולוטית, המדינה הצנטרליסטית הראשונה באירופה שיצאה מעידן הפאודליזם. היה זה גם תקדים לעליונותו של החוק הכתוב. בשינויים קלים יחסית נשאר הליבר אוגוסטליס הבסיס לחוק הסיציליאני עד 1819. במשך אותה תקופה אף בנה פרידריך את קסטל דל מונטה בפוליה וב-1224 יסד את אוניברסיטת נאפולי, הקרויה אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני, שהייתה במשך מספר מאות שנים המוסד היחידי בדרום איטליה להשכלה גבוהה.
חיבתו היתרה לציד ובמיוחד לבזיירות (ציד באמצעות בזים) הביאה לכתיבת ספר ההדרכה "אמנות הצייד עם עופות" (לטינית: De Arte Venandi cum Avibus), הנחשב לספר הראשון שנכתב על ספורט זה.
הקיסר - פועלו ומורשתו > חצר המלך

על פי תיאורים של היסטוריונים בני תקופתו הייתה חצר המלך בסיציליה מקום ייחודי בכל קנה מידה, וללא ספק ביחס לימי הביניים. מסורת ייחודית זאת של חצר מלך נוצרי הושפעה מחצר מלכים מוסלמיים, בעיקר צפון אפריקניים, החלה עוד בימי הממלכה הנורמנית של סיציליה ופרידריך המשיך במסורת צבעונית וייחודית זאת. ארמונותיו של פרידריך כללו חידושים וטכנולוגיות כגון מרחצאות, מערכת אינסטלציה שהובילה מים ופינתה שפכים. בחצר היה גן חיות ובו בעלי חיים מאפריקה ומהודו. משוררים ואומנים היו בני בית קבועים ורצויים בחצר המלך. על פי הסיפורים הוא החזיק בהרמון בסגנון של ח'ליף מוסלמי. בהרמון שכנו נשים מוריות, שתפקידן היה להנעים את זמנו של הקיסר. אנשי רוח, פילוסופים אלכימאים, אסטרולוגים, ומתמטיקאים מוסלמיים ויהודיים היו שוהים בחצר המלך, דבר שהבעיר את חמת הנוצרים בעיקר במדינות האפיפיור.
סוף דבר

מותו של פרידריך השני סימן את תחילת סופו של בית הוהנשטאופן. בנו קונרד הרביעי מת בשנת 1254 ממלריה וקונרדין, האחרון לנצר ההוהנשטאופן, הוצא להורג בשנת 1268. הקיסרות הוטלה לתקופה של חוסר ודאות ואנרכיה, השפעתה הצטמצמה והמאבק מול הכס הקדוש הסתיים בקול ענות חלושה.
תום שושלת השטאופים הביאה את גרמניה למצב של התפוררות ופיצול של המשטר והמערכת הפיאודלית נשברה למכלול של נסיכויות עצמאיות בעלות זיקה רופפת ביניהן.
ראו גם

היסטוריה של ממלכת ירושלים
לקריאה נוספת

יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זכה בפרס ישראל בתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית
יהושע פראוור, הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה 1975, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת 1985
Steven Runciman, A History of the Crusades, Cambridge university press, 1952 ISBN 0521061628
Christopher Tyerman. God's war: a New History of The Crusades. Harvard University Press, 2006
David Abulafia. Frederick II: a Medieval Emperor. Oxford University Press US, 1992 ISBN 0195080408
Shlomo Lotan, Some Considerations about Emperor Frederick II and Jerusalem, in Germania et Italia. Liber amicorum Hubert Houben ,MEDIETAS. Collana del Centro Studi Medievali Unisalento 1, Francesco Filotico, Lioba Geis, Francesco Somaini (eds.), Lecce 2024, pp. 329-339
דיאנה טוראסי

דיאנה טוראסי (באנגלית: Diana Taurasi; נולדה ב-11 ביוני 1982) היא כדורסלנית אמריקאית ששיחקה בקבוצת פיניקס מרקורי מליגת ה-WNBA ובנבחרת ארצות הברית. טוראסי, המתנשאת לגובה 1.83 מטרים, זכתה בשלוש אליפויות ה-NCAA עם אוניברסיטת קונטיקט, נבחרה במקום הראשון בדראפט ליגת ה-WNBA על ידי פיניקס מרקורי וזכתה עמה בשלוש אליפויות. היא מלכת הסלים של כל הזמנים ב-WNBA. באירופה זכתה בשש אליפויות יורוליג, ארבע פעמים עם ספרטה אנד קיי ופעמיים עם אוגמ"ק יקטרינבורג. עם נבחרת ארצות הברית זכתה בשש מדליות זהב אולימפיות (יותר מכל כדורסלנית אחרת) ובשלוש אליפויות עולם. טוראסי נבחרה במשאל האוהדים של ה-WNBA בשנת 2021 לשחקנית הגדולה בתולדות הליגה.
ביוגרפיה

טוראסי נולדה בצ'יינו, פרבר של העיר לוס אנג'לס שבקליפורניה, בת להורים שהיגרו לארצות הברית ולה אחות גדולה אחת. אביה מריו הוא איטלקי-ארגטינאי ששיחק כשוער כדורגל באיטליה ואמה לילי ארגנטינאית. בילדותה התגוררה במשך שנה בארגנטינה. טוראסי למדה בתיכון דון אנטוניו לוגו בצ'יינו והצטיינה בכדורסל.
ביוגרפיה > קריירה במכללות

בשנת 2000 החלה ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטת קונטיקט ושיחקה בקבוצת הכדורסל תחת הדרכתו של המאמן ג'ינו אוריימה. בעונה הראשונה סיימה עם ממוצע של 10.9 נקודות למשחק והובילה את הקבוצה עד לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. את עונת 2001/2002 סיימה קונטיקט במאזן 1–31 בעונה הסדירה וזכתה באליפות המכללות, טוראסי רשמה ממוצע של 14.6 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק. בעונת 2002/2003 זכתה קונטיקט באליפות שנייה ברציפות, טוראסי רשמה ממוצע של 17.9 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק ונבחרה ל-MVP של טורניר האליפות. כמו כן זכתה בפרס נייסמית' ובפרס ננסי ליברמן לשחקנית המצטיינת במכללות. בעונת 2003/2004 הובילה טוראסי את קונטיקט לזכייה שלישית ברציפות באליפות המכללות וזכתה בפעם השנייה בתואר ה-MVP של טורניר האליפות. בעונה זו השיגה ממוצע של 16.2 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק וזכתה בפעם השנייה ברציפות בפרס נייסמית' ובפרס ננסי ליברמן. היא הייתה השחקנית הראשונה בהיסטוריה של אוניברסיטת קונטיקט שהשיגה 2,000 נקודות, 600 ריבאונדים ו-600 אסיסטים.
ביוגרפיה > קריירה ב-WNBA

בדראפט 2004 של ה-WNBA נבחרה במקום הראשון על ידי פיניקס מרקורי. בעונתה הראשונה בקבוצה זכתה בתואר רוקי השנה ב-WNBA כשקלעה 17.0 נקודות, לקחה 4.4 ריבאונדים ומסרה 3.9 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-2006 זכתה בתואר מלכת הסלים של הליגה עם ממוצע של 25.3 נקודות למשחק. בעונת 2007 זכתה עם פיניקס באליפות. בעונות 2008, 2009, 2010 ו-2011 הייתה הקלעית המצטיינת בליגה, כשב-2009 הובילה את פיניקס לאליפות נוספת וזכתה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר ב-WNBA. ב-2014 הובילה את פיניקס לאליפות שלישית ונבחרה פעם נוספת ל-MVP של סדרת הגמר. טוראסי החליטה לא לשחק בעונת 2015 ב-WNBA לאחר שקיבלה הצעה כספית מקבוצתה ברוסיה לנוח ולשמור עצמה למשחקי היורוליג.
ב-18 ביוני 2017 הפכה למלכת הסלים של ה-WNBA בכל הזמנים, לאחר ששברה את שיאה של טינה תומפסון.
בפברואר 2025 הודיעה על פרישה.
ביוגרפיה > קריירה באירופה

במקביל לקריירה ב-WNBA שיחקה טוראסי במספר קבוצות באירופה. ב-2005 שיחקה בדינמו מוסקבה. ב-2006 עברה לשחק בשורות ספרטק מוסקבה יחד עם חברתה מאוניברסיטת קונטיקט סו בירד וזכתה עמה ארבע פעמים רצופות באליפות היורוליג. בשנים 2009 ו-2010 הייתה מלכת הסלים של היורוליג. ב-2010 עברה לפנרבחצ'ה הטורקית, היא הייתה הקלעית המובילה ביורוליג, אך בדצמבר 2010 הושעתה מפעילות לאחר שנכשלה בבדיקת סמים. בפברואר 2011 טוהר שמה, השעייתה בוטלה והיא חזרה לשחק הפעם במדי גלאטסראיי הטורקית. היא זכתה פעם נוספת בתואר הקלעית המצטיינת ביורוליג והובילה את גלאטסראיי עד המקום החמישי. ב-2012 עברה לאוגמ"ק יקטרינבורג מרוסיה וזכתה עמה באליפות היורוליג בעונתה הראשונה בקבוצה. כמו כן זכתה עם הקבוצה בארבע אליפות רצופות של הליגה הרוסית. ב-2014 סיימה עם יקטרינבורג במקום השלישי ביורוליג וב-2015 במקום השני וכן סיימה במקום השני ברשימת הקלעיות המצטיינות ביורוליג. ב-2016 זכתה פעם נוספת עם יקטרינבורג באליפות היורוליג בעונה בה הייתה מלכת הסלים וה-MVP.
ביוגרפיה > קריירה בנבחרת ארצות הברית

ביולי 2000 זכתה טוראסי עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 18 במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה בארגנטינה. ביולי 2011 זכתה עם הנבחרת עד גיל 19 במדליית ארד באליפות העולם שהתקיימה בצ'כיה.
טוראסי זכתה שש פעמיים רצופות במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל, באולימפיאדת אתונה (2004), באולימפיאדת בייג'ינג (2008), באולימפיאדת לונדון (2012), באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) באולימפיאדת טוקיו (2020) ובאולימפיאדת פריז (2024). כמו כן זכתה עם הנבחרת שלוש פעמים ברציפות באליפות העולם, בצ'כיה ב-2010, בטורקיה ב-2014 ובספרד ב-2018. סיימה שלישית באליפות העולם שהתקיימה בברזיל ב-2006. ב-2007 זכתה עם הנבחרת באליפות האמריקות בכדורסל וב-2008 זכתה עם הנבחרת בטורניר דיאמונד בול. היא זכתה ארבע פעמים בתואר כדורסלנית השנה בנבחרת ארצות הברית (2006, 2010, 2012, 2016).
חיים אישים

טוראסי נישאה במאי 2017 לפני טיילור, כדורסלנית ששיחקה עמה בעבר בפיניקס מרקורי. לזוג שני ילדים.
הערות שוליים

↑  רענן וייס, דיאנה טוראסי נבחרה לשחקנית ה-WNBA הגדולה בכל הזמנים, באתר ynet, 11 באוקטובר 2021
↑  Diana Taurasi cleared in doping issue, אתר ESPN‏, 17 בפברואר 2011
↑  FOURTH WOMEN'S JUNIOR WORLD CHAMPIONSHIP QUALIFYING TEAM -- 2000, אתר נבחרת ארצות הברית בכדורסל
↑  FIFTH FIBA WOMEN'S U19/JUNIOR WORLD CHAMPIONSHIP -- 2001, אתר נבחרת ארצות הברית בכדורסל
↑  דיאנה טוראסי באתר האליפות
↑  Mercury star Diana Taurasi weds ex-teammate Penny Taylor, יו.אס. איי טודיי, 15 במאי 2017
| קבוצת העשור של ה-WNBA |
| --- | --- | --- |
| קבוצת העשור | סו בירד • טאמיקה קאצ'ינגס • סינתיה קופר • יולנדה גריפית' • לורן ג'קסון • ליסה לסלי • קייטי סמית' • דון סטיילי • שריל סוופס • טינה תומפסון |  |
| ראויות לציון | רות'י בולטון • שאמיקה הולדסקלו • טישה פנישיירו • דיאנה טוראסי • תרזה וותרספון |  |
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית בבייג'ינג (2008) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 פונדקסטר •  5 אוגוסטוס •  6 בירד •  7 לאוסון •  8 מילטון-ג'ונס •  9 לסלי •  10 קאצ'ינגס •   11 תומפסון •  12 טוראסי • 13 פלוורס •  14 סמית • 15 פארקר • מאמן: דונובן |  1  •  2  •  3  •  4 פונדקסטר •  5 אוגוסטוס •  6 בירד •  7 לאוסון •  8 מילטון-ג'ונס •  9 לסלי •  10 קאצ'ינגס •   11 תומפסון •  12 טוראסי • 13 פלוורס •  14 סמית • 15 פארקר • מאמן: דונובן | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5902 7962  LCCN: no2009058100  VIAF: 86364430   WorldCat (עם VIAF): 86364430
קלאופטרה

ערך זה עוסק במלכת מצרים האחרונה בשושלת תלמי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קלאופטרה השביעית (תאה פילופטור, שמשמעותו "האלה אוהבת אביה"; ביוונית: Κλεοπάτρα Φιλοπάτωρ‏; 70 או 69 לפנה"ס – 12 באוגוסט 30 לפנה"ס) הייתה מלכת מצרים העתיקה, האחרונה בשושלת תַּלְמַי המוקדונית ששלטה במצרים התַּלְמַיִית במשך קרוב ל-300 שנים. היא הייתה מאהבת של יוליוס קיסר, ובת זוג ומאהבת של מרקוס אנטוניוס. מעשיה ושאיפותיה השפיעו על המהלכים הפוליטיים והצבאיים בימיה האחרונים של הרפובליקה הרומית. היא ניסתה נואשות להציל ולשמר ממלכה שנמצאה בשלבי גסיסה. עם מותה תמה התקופה ההלניסטית. דמותה הלהיבה את דמיונם של משוררים, ציירים, מחזאים, סופרים, יוצרי סרטים ואמנים נוספים במשך מאות שנים, והיא ממשיכה להלהיב אותם גם בימינו.
תקופת מלכותה

קלאופטרה הייתה השליטה האחרונה בשושלת בית תלמי, ששלטה במצרים במשך כ-300 שנים. תקופת הזוהר של בית תלמי הייתה בימי שלושת המלכים הראשונים שלה, ולאחר מכן החלה ירידה במעמדה ובכוחה של מצרים התלמַיִית. במקביל לירידתה החלה הרפובליקה הרומית, שהייתה הכוח העולה במערב, להתפשט מזרחה. מלכי בית תלמי נשאו עיניים לרומא כדי לבקש סיוע במאבקי הירושה ביניהם, ומצרים הפכה בהדרגה למעין מדינת חסות רומית. המאבקים המשפחתיים על השלטון, ורצח יריבים בני משפחה, הפכו למאפיין בולט של השושלת התלמיית. תלמי התשיעי, שמלך במצרים בסוף המאה ה-2 לפנה"ס (116–107 לפנה"ס) ובראשית המאה ה-1 לפנה"ס (88–81 לפנה"ס) הוריש בצוואתו את מצרים לרומא, ובכך סיפק לגיטימציה לשאיפותיהם של מספר אישים בולטים ברומא להשתלט על מצרים, ולספח אותה לאימפריה הרומית.
במקביל התחוללו ברפובליקה הרומית תהליכים שהובילו בסופו של דבר לקיצה ולכינונה של הקיסרות הרומית במקומה. תלמי השנים עשר, אביה של קלאופטרה, היה בנו הבלתי חוקי של תלמי התשיעי. הוא שלט במצרים בשנים 80–51 לפנה"ס, היה שליט חלש, ונזקק לתמיכתה של רומא כדי לשמור על כיסאו נגד מתמודדים אחרים על הכתר. תלמי השנים עשר הפך תלוי לחלוטין ברומא, ובמיוחד במצביא הרומאי פומפיוס, אשר סייע לו לתפוס מחדש את השלטון במצרים (55 לפנה"ס), לאחר שהודח מכיסאו בשנת 58 לפנה"ס. הוא אף נאלץ לוותר על שלטון בית תלמי באי קפריסין, שעבר לשליטת רומא.
עלייתו של תלמי השנים עשר לשלטון במצרים אירעה בסוף תקופת שלטונו של הדיקטטור לוקיוס קורנליוס סולה ברומא. בשנות ה-60 של המאה הראשונה לפנה"ס החלו להתבלט בפוליטיקה הרומאית יוליוס קיסר, מרקוס ליקיניוס קראסוס וגנאיוס פומפיוס מגנוס, שהקימו בשנת 60 לפנה"ס את הטריומווירט הראשון, שהיה הכוח הפוליטי הדומיננטי ברפובליקה הרומית עד שנת 53 לפנה"ס. בתקופה זו שהה תלמי השנים עשר ברומא, אליה ברח בעקבות המרד במצרים נגד שלטונו. פירוק הטריומווירט, עקשנות הסנאטורים האופטימאטים ושאיפותיו של יוליוס קיסר, הובילו לפרוץ מלחמת האזרחים ברומא בשנת 49 לפנה"ס.
המאבקים הפנימיים ברומא גרמו לכך שמקבלי ההחלטות ברומא לא היו פנויים לעסוק בגורלה של מצרים, כך שקיצה של מצרים התלמיית נדחה במספר שנים, ובכך התארכו פרפורי הגסיסה שלה. לאחר ניצחונו של קיסר במלחמת האזרחים, הוא הכריז על עצמו כדיקטטור לכל חייו. ההתנגדות לשלטונו של קיסר ברומא הובילה בסופו של דבר לרציחתו על ידי קבוצת סנאטורים בשנת 44 לפנה"ס.
רצח זה הוביל למאבק פנימי נוסף ברומא בין תומכי הרפובליקה רוצחי קיסר, שבראשם עמדו גאיוס קסיוס לונגינוס ומרקוס יוניוס ברוטוס, ובין תומכי קיסר ובראשם מרקוס אנטוניוס, אוקטביאנוס אחיינו של קיסר ויורשו ומרקוס איימיליוס לפידוס. שלושת האחרונים הקימו בשנת 43 לפנה"ס את הטריומווירט השני ששלט ברומא, וניצח סופית את תומכי הרפובליקה בקרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס. בעקבות ניצחונם חילקו חברי הטריומווירט ביניהם את האימפריה הרומית לאזורי שליטה והשפעה. אנטוניוס קיבל את הפרובינקיות המזרחיות, ובתקופה זו פגש את קלאופטרה בטרסוס. בין השניים נוצר קשר אישי שהשפיע רבות על מהלכיו והחלטותיו של אנטוניוס, והוביל לנתק בינו לבין אוקטביאנוס. הנתק בין שני הטריומווירים הוביל בסופו של דבר לפרוץ מלחמה גלויה בין כוחותיהם של אנטוניוס וקלאופטרה מצד אחד, ואוקטביאנוס מצד שני. בעקבות ניצחונו של אוקטביאנוס במלחמה, נאלצה קלאופטרה להתאבד, ומצרים העצמאית חדלה להתקיים.
נעוריה ומשפחתה

אביה של קלאופטרה היה תלמי השנים עשר. זהותה של אמה שנויה במחלוקת בין החוקרים. יש המשערים שאמה הייתה קלאופטרה החמישית טריפאינה, שהייתה אשתו הראשונה של תלמי השנים עשר וכנראה גם אחותו או דודניתו. חוקרים אחרים משערים שאמה הייתה ממשפחת כהנים מצרית שעבדה לאל פתח, וכי הייתה באופן חלקי גם ממוצא מקדוני. לפי גרסה זו, מוצאה של קלאופטרה היה שלושה רבעים מקדוני ורבע מצרי.
אחיה ואחיותיה של קלאופטרה היו:
קלאופטרה טריפאינה, היא קלאופטרה השישית – אין ודאות היסטורית שהייתה דמות כזאת, וייתכן שקלאופטרה המוזכרת במקורות בשנים 58–57 לפנה"ס הייתה קלאופטרה החמישית.
ברניקי הרביעית (77 עד 55 לפנה"ס) – בתו של תלמי השנים עשר מקלאופטרה החמישית
ארסינואי הרביעית (בין 68 ל-65 – 41 לפנה"ס) – בתו של תלמי השנים עשר, כנראה מאשתו השנייה
תלמי השלושה עשר (62 או 61 – 47 לפנה"ס) – בנו של תלמי השנים עשר מאשתו השנייה
תלמי הארבעה עשר (60 או 59 – 44 לפנה"ס) – בנו של תלמי השנים עשר מאשתו השנייה.
בתקופת המרד נגד תלמי השנים עשר, בין השנים 58–55 לפנה"ס, גלה תלמי השנים עשר ממצרים, ושהה חלק גדול מתקופה זו ברומא. בתו קלאופטרה כנראה נלוותה אליו. אחותה הבוגרת ברניקי הרביעית שלטה במצרים בעת המרד. כדי לחזור לשלטון, גייס תלמי השנים עשר לעזרתו את הפרוקונסול אולוס גביניוס ושילם לו סך של 10,000 טלנטים כדי שיפלוש למצרים. מרקוס אנטוניוס שירת בצבאו של גביניוס. ההיסטוריון היווני אפיאנוס, שחי וכתב במאה ה-2 לספירה, טען שאנטוניוס פגש את קלאופטרה לראשונה במסע המלחמה של גביניוס והתאהב בה. קלאופטרה הייתה אז בת 14. ההיסטוריון אדריאן גולדסוורת'י טוען שאין לשלול אפשרות זו. ייתכן שפגש אותה כשנלוותה לאביה במסגרת מסע המלחמה, או שנשארה במצרים, ואז פגש אותה לאחר כיבוש אלכסנדריה על ידי צבאו של גביניוס. אבל גם אפיאנוס לא ייחס למפגש זה חשיבות מעבר להיכרות ראשונית של אנטוניוס עם קלאופטרה.
לאחר כיבוש מצרים, בשנת 55 לפנה"ס, והחזרת השלטון לידי תלמי השנים עשר, הוצאה ברניקי הרביעית להורג על ידי אביה. גביניוס עזב את מצרים והשאיר אחריו חלק מצבאו כדי להגן על שלטונו של תלמי השנים עשר. תלמי, שלווה כספים רבים ברומא כדי לממן את חזרתו לשלטון, לא שילם את חובו הענק לנושים, והמשיך לשלוט במצרים עד מותו בשנת 51 לפנה"ס.
קלאופטרה ואנטוניוס

בשנת 42 לפנה"ס, לאחר קרב פיליפי, נשאר אנטוניוס במזרח, וקיבל את האחריות על השטחים שהיו תחת שליטת האימפריה באזור זה, כולל מצרים. זו הייתה חלוקת עבודה הגיונית בין שלושת חברי הטריומווירט. לפידוס נמצא בצפון אפריקה, ונשאר רק לחלק את שאר חלקי האימפריה הרומית בין אנטוניוס לאוקטביאנוס. אנטוניוס היה מבוגר יותר, מעורה בתרבות ההלניסטית ומנוסה יותר. המלחמה הארוכה פגעה קשות בכלכלה ובארגון של הפרובינקיות הרומיות במזרח והייתה לפניו עבודה רבה. הוא החל לטפל בהבטחת נאמנותם של המלכים הקליינטים של רומא ומושלי המחוזות השונים, תוך שהוא מעניש בחומרה את השליטים שהתייצבו לצד הקושרים ברוטוס וקסיוס במהלך מלחמת האזרחים שפרצה לאחר רצח יוליוס קיסר.
בספרות חז"ל

בספרות חז"ל מצטיירת קלאופטרה כאישה חכמה ונבונה, המתעניינת ביהדות ועומדת לשם כך בקשרי שאלות ותשובות עם גדולי החכמים. הם מצטטים את שאלותיה ותשובותיהם, ודנים במחקרים שערכה.
במסכת נדה מובא דיון שראשיתו בתוספתא, הכרוך בניתוח מסקנות מחקר אמבריולוגי שערכה קלאופטרה. לפי המסופר ביקשה קלאופטרה לקבוע האם הזמן הדרוש ליצירת גוף שלם של עובר, משתנה בין המינים – שאלה שהעסיקה מאוחר יותר את התנאים. מאחר שלא היה ניתן להשתמש במקרים של הפלות לשם כך, לקחו שפחות שנידונו למוות, ועיברו אותן על מנת לנתחן בבוא העת, תוך גרימת מיתתן. ישנן שתי גרסאות לסיפור, באחת זמנם של שני המינים שווה, לאחר 41 יום צורת העובר שלמה. באחרת, הזמן שונה, צורת הזכר שלמה ב-41 יום ואילו צורת הנקבה ב-81 יום. בהמשך מתנהל דיון פרשני בניתוח המתודולוגיה:
אמרו לו לר' ישמעאל: מעשה בקליאופטרא מלכת אלכסנדרוס שנתחייבו שפחותיה הריגה למלכות, ובדקן ומצאן זה וזה למ"א! אמר להן: אני מביא לכם ראייה מן התורה, ואתם מביאין לי ראייה מן השוטים? ... ומאי ראיה מן השוטים? אימר: נקבה קדים ואיעבור ארבעין יומין קמי זכר. ורבנן? - סמא דנפצא אשקינהו; ור' ישמעאל? - איכא גופא דלא מקבל סמא. אמר להם ר' ישמעאל: מעשה בקלפטרא מלכת יוונית שנתחייבו שפחותיה הריגה למלכות, ובדקן ומצאן זכר לארבעים ואחד, ונקבה לשמונים ואחד. אמרו לו: אין מביאין ראיה מן השוטים. מאי טעמא? - הך דנקבה אייתרה ארבעין יומין, והדר איעבר. ורבי ישמעאל? - לשומר מסרינהו, ורבנן? - "אין אפוטרופוס לעריות", אמא שומר גופיה בא עליה. ודילמא אי קרעוהו להך דנקבה בארבעין וחד הוה משתכחא כזכר אמר אביי: בסימניהון שוין
במסכת סנהדרין מובאת שאלתה של קלאופטרה לגבי תחיית המתים, ותשובתו של רבי מאיר לשאלתה. בשאלתה מניחה קלאופטרה כאמת מוכחת את מציאות תחיית המתים, עליה למדה מדברי ספר תהילים:
שאלה קליאופטרא מלכתא את רבי מאיר; אמרה: ידענא דחיי שכבי דכתיב: "וְיָצִיצוּ מֵעִיר כְּעֵשֶׂב הָאָרֶץ" (תהלים עב, טז). אלא כשהן עומדין, עומדין ערומין? או בלבושיהן עומדין?
אמר לה: קל וחומר מחיטה, ומה חיטה שנקברה ערומה, יוצאה בכמה לבושין; צדיקים שנקברים בלבושיהן, על אחת כמה וכמה!
מקריאה במקור זה עולה כי התנהל דיאלוג ממשי בין קלאופטרה לרבי מאיר, ואם כך ספק רב אם מקור זה עוסק בקלאופטרה השביעית, מאחר שרבי מאיר, תנא בן הדור הרביעי, חי למעלה ממאה וחמישים שנה אחרי מותה. מאידך, רבי גדליה אבן יחיא (1526–1588), גורס בספרו שלשלת הקבלה כי אכן מדובר בקלאופטרה מלכת מצרים, אך החכם היהודי המוזכר, אינו רבי מאיר בן הדור הרביעי של התנאים, אלא חכם מוקדם יותר בעל שם זהה.