stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמוליק קליין
קורות חייו

שמוליק נולד בהרצליה לאב עורך דין ולאם מורה. הוא למד במדרשית נעם-פרדס חנה ובישיבת ההסדר ברכת משה במעלה אדומים. לאחר סיום תואר ראשון במדעי המדינה ובתקשורת המונים באוניברסיטת בר-אילן עבד ככתב ועורך ברשת א'.
ב-1994 הקים את משיב הרוח, כתב העת לשירה יהודית ישראלית, ביחד עם יורם ניסינוביץ ונחום פצ'ניק, אליהם הצטרף בגיליון השני אליעז כהן, מאז הוא אחד מעורכי כתב העת. פרסם משיריו בכתבי העת: משיב הרוח, מאזנים, מבוע, נתיב ובאור התורה; באתרים: ynet ,nrg ווואלה; ובעיתונים: ידיעות אחרונות, הארץ, מקור ראשון ועוד.
מ-1996 היה עוזרו הפרלמנטרי של ח"כ הרב חנן פורת. כשפרש פורת מן הכנסת, עזר לו בהקמת עלון השבת מעט מן האור והיה חבר המערכת.
בחודש ינואר 2000 החל קורס כתבים ברשת ב' של קול ישראל ובסיומו החל לעבוד ברשת ב'. הוא עבד ככתב ועורך בזמן ירושלים תוכנית החדשות של הטלוויזיה בכבלים, ככתב לענייני ירושלים והעולם החרדי, בחדשות ישראל שהפיקה את חדשות ערוץ 10, וככתב משפט בחדשות 10. בין 2004–2007 היה ממקימי ערוץ הכנסת, בתפקידו כיועץ יושב ראש הכנסת רובי ריבלין. ב-2007 הקים משרד לייעוץ תקשורת וליחסי ציבור, קליין תקשורת.
תושב נווה דניאל.
ספריו

תלתלי האלוהים, הוצאת חוט הכסף, 2017.
רצח רחל לוין

רצח הילדה רחל (רוחל'ה) לוין הוא פרשת אונס ורצח של ילדה קטנה, ב-14 בפברואר 1953, שהסעיר את מדינת ישראל הצעירה.
פרשת הרצח

ב-14 בפברואר 1953, שלחה גברת לוין את בתה רחל שהייתה בת ארבע וחצי, משכונת נווה יהושע ברמת גן לקרוא לאביה שהיה אצל ידיד בקרבת ביתם, ומאז לא נראתה הילדה. המשטרה הוזעקה והחלו חיפושים בסביבה. מאות שוטרים הוזעקו מבסיס האימונים בשפרעם וחיילים מבסיס תל השומר הסמוך. כעבור יומיים ב-16 בפברואר 1953 הבחין טייס שהשתתף בחיפושים בכתם אדום בשדה ליד חיריה. כיוון שידעו שהילדה לבשה מעיל אדום הוזעקו המחפשים ומצאו את המעיל האדום ולידו גופתה של הילדה שנרצחה במהלומה של חפץ קהה על גולגולתה, לאחר שנאנסה. בקרבת מקום נמצא מפתח שוודי שהיה כלי הרצח.
כעבור מספר ימים דיווח אזרח על תמהוני המתגורר בבקתה בשייח' מוניס. השוטרים מצאו במקום אדם בשם בן-ציון סמוכה. על בגדיו היו כתמי דם ובשערו השחור מצאו שערה בהירה כצבע שערה של הילדה, והוא נעצר כחשוד ברצח. ב-21 במרץ 1953 הורה בית משפט השלום בפתח תקווה לשחרר את סמוכה והמליץ לאשפזו בבית חולים לחולי נפש. התברר שהדם שעל בגדיו היה דמו שלו והשיער הבהיר היה של כלבו.
המשטרה מינתה צוות חוקרים חדש. נקודת המוצא הייתה המפתח השוודי שנמצא ליד גופת הילדה. המשטרה הפיצה את תצלום המפתח בעל שלושת החריצים בכל בתי המלאכה באזור. בבית מלאכה, לא רחוק ממקום הפשע, זכרו הפועלים פועל עם התנהגות מוזרה שעזב בינתיים את העבודה. השוטרים הגיעו לביתו אך הסתבר שזמן קצר לפני כן הוא אושפז בבית חולים לחולי נפש. באותו זמן התקשרו למשטרה מבית החולים לחולי נפש בטלביה ומסרו כי חולה חדש בשם ויקטור מיזאן מתאר בפני הרופאים בפרוטרוט כיצד הרג ילדה קטנה שלבשה מעיל אדום ומדוע עשה זאת. דבר מעצרו פורסם רק כחודש לאחר המעצר.
מיזאן מסר לחוקרים כי בנו חולה, ושכנה הורתה לו למצוא תרנגול אדום ולשחוט אותו בקבר רבי מאיר בעל הנס בטבריה. מיזאן עשה זאת, אך מצב ילדו לא הוטב. במוחו המעוות הגיע למסקנה שרק הקרבת ילד אחר במקום ילדו, תעזור לו. הוא נטל את אופניו ויצא לחפש קורבן. כשראה את הילדה עם המעיל האדום כמו התרנגול, חשב לטענתו, שהאל זימן לו אותה. הוא הציע לה "סיבוב" על האופניים והיא התפתתה, וליד חירייה אנס אותה, ואחר כך רצח אותה במכת המפתח השוודי בראשה.
המשפט

מיזאן נשפט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. השופטים מצאו אותו אשם, והוא נידון למאסר עולם. השופטים קבעו כי אף על פי שמדובר בחולה נפש, לא הוכח שבעת ביצוע הפשע הוא לא היה מודע למעשהו, ולא ידע להבחין בין טוב לרע.
סנגורו של מיזאן ערער לבית המשפט העליון, שקיבל את הערעור, וביטל את ההרשעה וגזר הדין. נקבע שמיזאן אינו בר עונשין עקב היותו לוקה במחלת נפש בשעת המעשה. בית המשפט הורה על אשפוז כפוי למיזאן בבית חולים פסיכיאטרי.
מיזאן שוחרר ב-1964.
השיר והריקוד

שמותיהם של החשוד ברצח, בן ציון סמוכה והרוצח ויקטור מיזאן הוכנסו על ידי הצנחן מוטקה קידר, לשיר שמילותיו "אין כמוך, בן ציון סמוכה! ויקטור מיזאן – יופי של זַיָּן!". מהצנחנים התפשט השיר ברחבי ישראל, כשיר וריקוד הורה. השיר מוזכר בספר התגנבות יחידים, בעמוד 501, כשבסוף סדרת השדה, הטירונים שרים את השיר כשיר עידוד למפקד מועלם כשהוא מגיע למדורה.
הנצחה

באפריל 2019 נקראה פינת משחקים בגן נווה יהושע על שם רחל לוין.
לקריאה נוספת

נתן דונביץ': נאשמים – דרמות מבית המשפט, הוצאת זמורה ביתן, 2000
הערות שוליים

↑  מאות שוטרים וחיילים מחפשים ילדה שנעלמה, דבר, 16 בפברואר 1953
↑  הילדה מרמת גן נאנסה ונרצחה, דבר, 17 בפברואר 1953
↑  האיש החשוד ברצח רחל לוין, מעריב, 18 בפברואר 1953
↑  הנאשם ברצח הילדה רחל לוין בידי המשטרה זה חודש ימים, דבר, 21 במאי 1953
↑  ויקטור מיזאן למאסר עולם, דבר, 28 ביוני 1955
↑  ויקטור מיזאן נמצא לא אחראי למעשיו, דבר, 2 ביוני 1957
↑  יוסף חרמוני, ‏מקור ריקוד ההורה "אין כמוך, בן ציון סָמוֹכָה!", "חדשות בן עזר" 645, 23 במאי 2011
↑  על הדמות בן ציון סמוכה בספר "איפה היינו ומה עשינו"
פינת משחקים על שם רחל לוין בגן נווה יהושע ברמת גן
שארל, דוכס ברי

שארל, דוכס ברי (בצרפתית: Charles de France, duc de Berry; ‏ 31 ביולי 1686 - 5 במאי 1714), היה נכדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ויורש העצר של ספרד בין השנים 1700–1707.
ביוגרפיה

שארל נולד בורסאי ב-31 ביולי 1686 בארמון ורסאי, ללואי, הדופן הגדול, בנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולמריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה, בתם של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה ואנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, ועם לידתו הוא קיבל לואי את התואר דוכס ברי. שארל גדל יחד עם אחיו לואי, דוכס בורגונדיה ופיליפ, דוכס אנז'ו, והתחנך על ידי לואיז דה פרי.
בשנת 1700 הוכתר אחיו כפליפה החמישי, מלך ספרד, ומכיוון שלא היו לו עדיין ילדים, הפך שארל ליורש העצר הספרדי, עד ללידת לואיס, נסיך אסטוריאס בשנת 1707. ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים. מארי לואיז אליזבת לא שמרה לו אמונים, ואף חשבה לברוח עם המאהב שלה.
בשנת 1712 מת אחיו לואי, דוכס בורגונדיה, ובשל כך היה צפוי ששארל ישמש כעוצר בשם אחיינו לואי, דוכס אנז'ו, אולם הוא מת במפתיע ב-5 במאי 1714 כתוצאה מתאונת ציד, עוד לפני מותו של סבו לואי הארבעה עשר. לאחר מותו, המשיכה רעייתו בניאופיה, ובשנת 1719 היא מתה בעת שהייתה בהריון מאחד ממאהביה.
משפחתו

ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים:
בת מתה (1711).
שארל, דוכס אלנסון (1713–1714).
מארי לואיז אליזבת דה ברי (1714).
רקוויאם (לויד ובר)

עטיפת ההקלטה הראשונה של הרקוויאם, בניצוחו של לורין מאזל
הרקוויאם של לויד ובר הוא יצירה פרי עטו של המלחין הבריטי אנדרו לויד ובר למילות הרקוויאם הקתולי. זו היצירה הגדולה המפורסמת ביותר של לויד ובר שאיננה מחזה זמר. והיא אחת ההלחנות המודרניות החשובות למיסת הרקוויאם. היצירה, שיצאה בשנת 1985 זכתה בתחילה להצלחה ולפרסים, אולם כיום ממעטים להשמיע אותה בשלמותה בשל ההרכב הגדול שהיא דורשת, אולם הקטע המפורסם ממנה: "פאי ישו" המשולב עם ה"אגנוס דאי", מושמע לעיתים קרובות וזכה לגרסאות כיסוי.
הלחנה וביצוע

הרקוויאם הולחן בשנת 1984–1985 והוקדש לזכר אביו של אנדרו לויד ובר, ויליאם לויד ובר, שנפטר בשנת 1982. מלבד מותו של אביו, סיפקה השראה לכתיבת הרקוויאם כתבה שקרא לויד ובר, ובה סיפור על ילד מקמבודיה שעמד בפני הדילמה להרוג את אחותו שזנתה או להתאבד, וכן מותו של עיתונאי שראיין את לויד ובר. היה זה אתגר בשביל לויד ובר להלחין יצירה "רצינית", כאשר עסק בדרך כלל במחזות זמר פופולריים. ביצירה ניכרים באמת השפעות פופ, אולם היא מורכבת משאר יצירותיו של לויד ובר.
גרסה ראשונה של היצירה בוצעה בשנת 1984 בפסטיבל סיידמונטון, אך הבכורה של הרקוויאם המלא והמתוקן הייתה כמה חודשים לאחר מכן, ב-25 בפברואר 1985 בכנסיית סנט תומאס בניו יורק. המנצח בביצוע הבכורה, ולאחר מכן בהקלטה של הרקוויאם היה לורין מאזל, הסולנים היו: פלאסידו דומינגו, שרה ברייטמן (אשתו של לויד ובר באותה העת) ופאול מילס קינגסטון.
הרקוויאם זכה להצלחה רבה. ההקלטה הראשונה של הרקוויאם, בניצוחו של מאזל, זכתה בפרס גראמי ליצירה קלאסית הטובה ביותר בשנת 1986. הקטע המפורסם ביותר ברקוויאם הוא ה"פאי ישו", שגם מילות ה"אגנוס דאי" שולבו בו, והוא זכה לגרסאות כיסוי של אמנים רבים. למרות הצלחתו, ממעטים לבצע את הרקוויאם בשלמותו באולמות הקונצרטים כנראה בשל ההרכב הגדול שהוא דורש ומורכבותו.
מבנה וסגנון

ברקוויאם ניכרות השפעות פופולריות, אולם הוא נחשב למורכב משאר יצירותיו של לויד וובר. הוא נחשב לאחד הרקוויאמים המודרניים החשובים, לצד הרקוויאם הפולני של קשישטוף פנדרצקי שיצא בגרסתו הראשונה באותה העת.
לויד ובר עשה שימוש בטקסט הלטיני של הרקוויאם, אולם הוא לא הקפיד על חלוקת הקטעים המסורתית. כך למשל החלק הראשון של הסנקטוס הוא חלק מן האופרטוריום, אך ההושענא, שמהווה באופן מסורתי חלק מן הסנקטוס נמצאת בחלק נפרד. כך גם הפאי ישו והאגנוס דאי שולבו זה בזה לקטע אחד.
ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-45 דקות.
מבנה וסגנון > פאי ישו

הקטע פאי ישו הוא הקטע הידוע ביותר ביצירה הוא משלב בין הפאי ישו לבין האגנוס דאי מן הטקסט המקורי של הרקוויאם בצורה כזו:
,Pie Jesu ‏(4X)
Qui tollis peccata mundi,
Dona eis requiem.‏ (2X)
Agnus Dei,‏ (4X)
Qui tollis peccata mundi,
Dona eis requiem, ‏(2X)
Sempiternam ‏(2X)
Requiem.
הפאי ישו זכה לגרסאות כיסוי רבות, לדוגמה של: אנה נטרבקו, שרה ברייטמן, שרלוט צ'אורץ', מריה אוסמונד וג'קי אבנצ'ו.
הרכב

לביצוע היצירה נדרשת מקהלה מעורבת של ארבע קולות. שלושה סולנים: סופרן, טנור וטרבל (בביצוע הבכורה בוצע על ידי ילד). ותזמורת גדולה הכוללת:
כלי נשיפה מעץ - 2 חלילים (הראשון מוכפל על ידי חליל אלט והשני מוכפל על ידי פיקולו וחליל אלט), 2 אבובים (הראשון מוכפל על ידי אבוב ד'אמורה והשני מוכפל על ידי קרן אנגלית), 2 קלרינטים (אחד מוכפל על ידי קלרינט באס ואחד על ידי קלרינט במי), 2 סקסופונים (הראשון מוכפל על ידי סקסופוני סופרן וטנור ועל ידי חליל אלט והשני מוכפל על ידי סקסופוני אלט ובריטון ועל ידי קלרינט), 2 בסונים וקונטרבסון.
כלי נשיפה ממתכת - 4 קרנות, 3 חצוצרות ו-4 טרומבונים.
כלי הקשה - טימפני, תוף סנר, תוף בס, 3 שלישים (קטן בינוני וגדול), מצילה, מצילתיים, תוף מרים, גלוקנשפיל, קסילופון, פעמונים צינוריים, פעמון עץ, בלוק עץ, תופי קונגה, מאראקס, 3 גונגים (קטן, רגיל וגדול), רוטוטום, מרימבה ומערכת תופים.
כלי מקלדת - פסנתר (מוכפל על ידי צ'לסטה), סינתיסייזר (DX7) ועוגב.
כלי קשת - נבל, כינורות, צ'לי וקונטרבסים.
סדר הפרקים

Introit – Kyrie
Sequence:
Dies irae
Recordare
Ingemisco
Offertory – Sanctus: Sanctus
Sanctus: Hosanna – Benedictus
Pie Jesu
Communion – Libera me
הערות שוליים

↑  מן האתר של לויד ובר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4372094-8  LCCN: no97082274  MusicBrainz work: e474f649-c561-480b-aba5-fd1ee931cdf6  VIAF: 180447494   WorldCat (עם VIAF): 180447494
רייבן סימון

| --- | --- |

סימון, 2010
 לידה:  10 בדצמבר 1985 (בת 38) ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 שם לידה:  רייבן-סימון כריסטינה פירמן
 שם במה:  Raven 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  אוניברסיטת האקדמיה לאמנות
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, פזמונאית
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקת נשמה, היפ הופ סול, דאנס, מוזיקת היפ הופ, R&B עכשווי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  MCA ‏•‏‏ וולט דיסני ‏•‏‏ קראש ‏•‏‏ רייבלייז ‏•‏‏ הוליווד
 בת זוג:  מירנדה מאדיי (2020-הווה)
 פרסים והוקרה:  NAACP Image Award for Outstanding Performance in a Youth/Children's Series or Special (2004)  פרסי המוזיקה של רדיו דיסני (2005)  פרס TV Land (2011)  פרס בחירת הילדים לשחקנית הטלוויזיה האהובה ביותר (2004)  פרס בחירת הילדים לשחקנית הטלוויזיה האהובה ביותר (2005)  NAACP Image Award for Outstanding Performance in a Youth/Children's Series or Special (2008)  NAACP Image Award for Outstanding Performance in a Youth/Children's Series or Special (2006)  NAACP Image Award for Outstanding Performance in a Youth/Children's Series or Special (2007)  NAACP Image Award for Outstanding Performance in a Youth/Children's Series or Special (2005)  פרס האומן הצעיר (1991) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רייבן-סימון כריסטינה פירמן-מאדיי (באנגלית: Raven-Symoné Christina Pearman-Maday; נולדה ב-10 בדצמבר 1985), הידועה בשם הבמה רייבן, היא שחקנית, זמרת ופזמונאית אמריקאית.
חיים אישיים

באוגוסט 2013, סימון התייחסה ללגליזציה של נישואים חד מיניים בארצות הברית, והצהירה כי היא ”מתרגשת לשמוע היום שמדינות נוספות מאפשרות לגליזציה של נישואי הומוסקסואלים” ושזה ”נהדר לדעת [שהיא] יכולה עכשיו, אם [היא] תרצה בכך.” בראיון באוקטובר 2014 עם אופרה וינפרי, היא הסבירה את דחייתה מלתייג את עצמה ולהזדהות כאפרו-אמריקאית או לסבית, תוך שהיא מציינת שהיא "אמריקאית" ו"אדם שאוהב בני אדם".
סימון הייתה במערכת יחסים עם הדוגמנית והשחקנית אזמרי ליווינגסטון משנת 2012 עד 2015. ביוני 2020 היא נישאה למנהלת המדיה החברתית מירנדה מאדיי.
בשנת 2013, היא פרשה לזמן קצר ממשחק ונרשמה לאוניברסיטת האקדמיה לאמנות כדי להמשיך לתואר באמנויות יפות, אותו השלימה בשנת 2016. היא חזרה לעסקי הבידור בשנת 2015 כמנחה שותפה ב-The View. בבחירות לנשיאות 2016, היא תמכה במועמד הליברטריאני גארי ג'ונסון.
סימון מזדהה כא-בינארי.
פילמוגרפיה נבחרת > סרטים

1998: דוקטור דוליטל - צ'ריס דוליטל
2001: דוקטור דוליטל 2 - צ'ריס דוליטל
2004: יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים - הנסיכה אסאנה
2006: גיבור של כולם - מרטי ברוסטר (דיבוב)
2008: טרמפ לקולג'
2008: טינקרבל - אירידסה (דיבוב)
2009: טינקרבל והאוצר האבוד - אירידסה (דיבוב)
2010: טינקרבל והסוד הקסום - אירידסה (דיבוב)
2012: טינקרבל וסוד הכנפיים - אירידסה (דיבוב)
2014: טינקרבל ופיית הפיראטים - אירידסה (דיבוב)
2015: טינקרבל ואגדת לעולם לא - אירידסה (דיבוב)
2018: קרקס החיות - בינקלי (דיבוב)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

1989–1992: משפחת קוסבי - אולביה קנדל
2002–2007: קים פוסיבול - מוניק
2003–2007: כל כך רייבן - רייבן בקסטר
2013: טינקרבל: תחרות אפייה - אירידסה (דיבוב)
2015–הווה: שחור-כזה - רונדה
2017–הווה: הבית של רייבן - רייבן בקסטר
2018–הווה: הגרינים בעיר הגדולה - מריה מדיה
2019: הזמר במסכה - מתחרה, עונה 2
2020: עושות כותרות - אליס נייט
2024: הגרינים בעיר הגדולה הסרט: חופשה בחלל - מריה מדיה
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1993: Here's to New Dreams
1999: Undeniable
2004: This Is My Time
2008: Raven-Symoné
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

2003: The Cheetah Girls
2004: That's So Raven
2006: That's So Raven Too!
2006: The Cheetah Girls 2
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית קולנוע אהובה | דוקטור דוליטל 2 | מועמדות |  |
| 2004 | פרסי Black Reel | השחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרה | נערות הצ'יטה | מועמדות |  |
| 2004 | פרס NAACP Image | ההופעה הטובה ביותר של נוער (סדרה, ספיישל, סרט טלוויזיה או מיני סדרה) | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2004 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית טלוויזיה אהובה | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2004 | פרס בחירת הנוער | בחירת שחקנית טלוויזיה: קומדיה | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2005 | פרס NAACP Image | ההופעה הטובה ביותר של נוער (סדרה, ספיישל, סרט טלוויזיה או מיני סדרה) | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2005 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית טלוויזיה אהובה | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2005 | פרס בחירת הנוער | בחירת שחקנית טלוויזיה: קומדיה | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2005 | פרסי המוזיקה של רדיו דיסני | השחקנית הטובה ביותר שהפכה לזמרת | רייבן סימון | זכייה |  |
| 2006 | פרס NAACP Image | ההופעה הטובה ביותר בסדרת נוער/ילדים או ספיישל | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2006 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית טלוויזיה אהובה | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2006 | פרס בחירת הנוער | בחירת שחקנית טלוויזיה: קומדיה | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2006 | פרסי המוזיקה של רדיו דיסני | כוכב הטלוויזיה האהוב ששר | רייבן סימון | מועמדות |  |
| 2006 | פרסי המוזיקה של רדיו דיסני | הזמר הכי אופנתי | רייבן סימון | מועמדות |  |
| 2007 | פרס NAACP Image | שחקנית מצטיינת בסדרה קומית | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2007 | פרס NAACP Image | ההופעה הטובה ביותר בתוכנית נוער/ילדים - סדרה או מיוחדת | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2007 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית טלוויזיה אהובה | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2008 | פרס NAACP Image | ההופעה הטובה ביותר של נוער (סדרה, ספיישל, סרט טלוויזיה או מיני-סדרה) | כל כך רייבן | זכייה |  |
| 2008 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית טלוויזיה אהובה | כל כך רייבן | מועמדות |  |
| 2011 | פרס בחירת הנוער | בחירת כוכבת טלוויזיה בקיץ: אישה | State of Georgia | מועמדות |  |
| 2016 | פרסי אמי לבידור בשעות היום | המנחה הטוב ביותר בתוכנית אירוח בידורית | The View | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי אמי לבידור בשעות היום | המנחה הטוב ביותר בתוכנית אירוח בידורית | The View | מועמדות |  |
| 2019 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת טלוויזיה אהובה | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2020 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת טלוויזיה אהובה | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2021 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת טלוויזיה אהובה | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2022 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת טלוויזיה אהובה (ילדים) | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2022 | פרס אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה | הבימוי הטוב ביותר עבור תוכנית מצלמות מרובות | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2023 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת טלוויזיה אהובה (ילדים) | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2023 | פרס אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה | הבימוי הטוב ביותר עבור תוכנית מצלמות מרובות | הבית של רייבן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת טלוויזיה אהובה (ילדים) | הבית של רייבן | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "Raven-Symoné Got Married in a Secret Quarantine Wedding". 18 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Raven-Symone steps out of character for the Midland County Fair stage". MLive.com. 6 באוגוסט 2008. נבדק ב-5 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Raven-Symoné". TV Guide. אורכב מ-המקור ב-15 באוקטובר 2014. נבדק ב-6 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ravensymone ב, באתר TikTok
↑  Every Kids’ Choice 2024 Winner!, Nick (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb150377692 (data)  GND: 135482801  ISNI: 0000 0003 6837 4175  LCCN: no98038141  MusicBrainz: cb606c37-f715-40d4-b525-f5b67b6911c9  SNAC: w6gf9mt8  SUDOC: 162171110  VIAF: 66084800   WorldCat (עם VIAF): 66084800
שמוליק מעוז

| --- | --- |

מעוז בפסטיבל הסרטים של ונציה ב־2009
 לידה:  23 במאי 1962 (בן 62) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתגלית השנה באירופה (2010) 
 פרופיל ב-IMDb
 
שמואל (שמוליק) מעוז (במקור עזיז; נולד ב-23 במאי 1962) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי, הידוע בעיקר בזכות סרטיו עטורי הפרסים שזכו לשבחי הקהל והביקורת "לבנון" ו"פוקסטרוט".
ביוגרפיה

מעוז נולד בהרצליה ולו שני אחים. שירת בצה"ל כטנקיסט, בין השאר במלחמת לבנון הראשונה. בעת שירות מילואים ברפיח נפגע מאבן שהושלכה עליו, פגעה בעינו וריסקה לו את ארובת העין. לאחר שנים של שיקום החל ללמוד ב"בית צבי" וסיים את לימודיו במגמת קולנוע. בראשית דרכו המקצועית עבד כמעצב אמנותי, לאחר מכן ביים פרסומות ובהמשך ביים וידאו קליפים עבור "הד ארצי" ו"הליקון", פרסומות וסרטים קצרים.
בתחילת שנות התשעים עיצב אמנותית את העונה השנייה של סדרת המתח "סיפורים לשעת לילה מאוחרת".
בשנת 2000 ביים את הסרט הדוקומנטרי "ליקוי חמה מלא" ("Total Eclipse") עבור ערוץ הטלוויזיה האירופאי Arte. הסרט זכה לשבחים רבים, והוקרן בסינמטקים בפריז ובברלין, וכן במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.
ב-2007 החל לצלם את סרטו הראשון באורך מלא, "לבנון", אותו כתב וביים, שהתבסס על חוויותיו האישיות מיומה הראשון של מלחמת לבנון הראשונה, בה שירת כחייל בשירות חובה. ב-2009 זכה הסרט בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו, היה מועמד ל-10 פרסי אופיר וזכה בארבעה.
ב-2017 יצא סרטו פוקסטרוט, שהיה מועמד ל-13 פרסי אופיר וזכה בשמונה, ביניהם בפרס על הבימוי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר ובפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבל ונציה וזכה בפרס חבר השופטים שהוא השני בחשיבותו בפסטיבל.
פילמוגרפיה כבמאי

ליקוי חמה מלא (2000)
לבנון (2009)
פוקסטרוט (2017)
רכס קונוויי

| --- | --- |

מפת אזור רכס קונוויי
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  76°47′00″S 160°45′00″E﻿ / ﻿76.783333333333°S 160.75°E﻿ / -76.783333333333; 160.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס קונוויי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס קונוויי
 
רכס קונוויי (באנגלית: Convoy Range; מילולית: רכס השיירה) הוא רכס רחב באזור חוף סקוט, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
מרבית הרכס הוא רמה הררית מישורית.
הרכס משתרע דרומית מאוכף פריי, ועד קרחון מאקאיי.
בצידו במזרחי של הרכס הוא מסתיים במצוקים תלולים; בצידו המערבי של הרכס, הרמה יורדת בהדרגה עד שהופכת לגדה של קרחון קיימברידג'.
הרכס מהווה את הגבול המערבי של אגן הניקוז של קרחון פריי.
היסטוריה > חקר ומיפוי הרכס

מחלקת החקר הניו זילנדית הצפונית (The New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958), חקרה את אזור רכס קונוויי בשנת 1957.
היסטוריה > מקור השם

מחלקת החקר נתנה לרכס את שמו.
הרכס נקרא על שם שיירת הספינות (שייטת הספינות), אשר הפליגה למצר מקמרדו בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
מחלקת החקר קראה לאתרים ברכס על שמם של כלי השייט השונים אשר הפליגו למצר.
לקריאה נוספת

Giovanni Capponi, Chiara Montomoli, Stefano Casale & Matteo Simonetti (2020), Geology of the northern Convoy Range, Victoria Land, Antarctica, Journal of Maps, 16:2, 702-709, DOI: 10.1080/17445647.2020.1822218
T.]. CHINN, Glacier disequilibrium in the Convoy Range, Transantarctic Mountains, Antarctica, Annals of Glaciology 20 1994, PP 269 - 276
Capponi, G.; Montomoli, C.; Casale, S.; Simonetti, M.; Cox, S. C.; Läufer, A.; Musumeci, G.; Salvatore, M. C., Geological mapping in the Convoy Range (Victoria Land, Antarctica) and the GeoMap database, American Geophysical Union, Fall Meeting 2019, abstract #EP53F-2191
DENTON, GEORGE & Sugden, David. (2005), Meltwater features that suggest Miocene ice-sheet overriding of the Transantarctic Mountains in Victoria Land, Antarctica, Geografiska Annaler: Series A, Physical Geography. 87. 67 - 85. 10.1111/j.0435-3676.2005.00245.x
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| רכס קונוויי |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | בקסטר • מידשיפ • פריי • קאטאהוצ'י |  |
| מקפא קרחוני | נווה פלייט דק |  |
| גבעות | גלובר |  |
| נונאטאקים | נונאטאק דורי |  |
| הרים | פורקאסל • פלגשיפ |  |
| מצוקים | איסטווינד |  |
| עמקים | אלאטנה • בארנאקל • גרינוויל |  |
| אגמים | קרגו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554240505171  LCCN: sh2002007154  VIAF: 315529046   WorldCat (עם VIAF): 315529046
שינייד קיוזאק

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1948 (בת 76) דאלקי, מחוז דבלין, אירלנד אירלנד 
 שם לידה:  Jane Moira Cusack 
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1967
 בן או בת זוג:  ג'רמי איירונס (1978–?) 
 צאצאים:  מקס איירונס, ריצ'ארד בויד-ברט 
 פרסים והוקרה:  Evening Standard Theatre Award for Best Actress 
 פרופיל ב-IMDb
 
שינייד מוירה קיוזאק (באנגלית: Sinéad Moira Cusack; נולדה ב-18 בפברואר 1948) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אירית. הופעתה הראשונה הייתה בתיאטרון אבי שבדבלין. ב-1975 עברה ללונדון והצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס טוני, פעם אחת לפרס השחקנית הטובה ביותר במחזה "מהומה רבה על לא דבר" (1985) ופעם שנייה על תפקידה במחזה "רוק'נרול" מאת טום סטופארד.