stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כוכבה לוי
הערות שוליים

1 2  ורדי בן-יעקב, "רק היום נולדתי" ־ אמרה כוכבת המו"מ. כוכבה לוי, מעריב, 7 במרץ 1975, המשך
1 2 3 4 5 6 7  מיכל יעקב יצחקי, "לא חשבתי לברוח מהמלון לרגע. דאגתי לבני הערובה", באתר ישראל היום, 22 באפריל 2015
↑   דקה 1:48 בסרט "סבוי"
↑  הסרט "סבוי" דקה 51:47
1 2  יעל גרטי, אחותה של כוכבה לוי: "אם היא הייתה גבר אשכנזי, היא הייתה יוצאת משם עם מדליות", באתר ynet, 30 באוגוסט 2022, אחותה של כוכבה לוי מספרת עליה
↑  אבי רז, "הייתי בן־ערובה שש שעות", מעריב, 7 במרץ 1975, דיווח של אברהם עזיקרי שהיה בן ערובה
↑  על פי הסרט "סבוי" המחבלים מדברים על אחד מהם ששמו "חאדר", שנהרג בחילופי האש הראשונים. בנוסף מוזכר מחבל אחר שנפצע ברגלו
↑   דקה 10:55 בסרט "סבוי"
↑   כאן דוקו, סבוי - מאחורי הקלעים, יוצרת הסרט זהר וגנר מספרת על הפקת הסרט
1 2   גילי כהן, 40 שנה לאחר הפיגוע במלון סבוי: תיעוד חילופי האש והמו"מ עם המחבלים, באתר הארץ, 2 באפריל 2015
↑  אייל לוי, ‏נזכרים בפיגוע במלון סבוי: "שאנחנו נכנע? מדובר בצה"ל בלב תל אביב!", באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2015, לוחמים בפריצה למלון מדברים בעקבות גילוי הקלטות
↑   דקה 13:44 בסרט "סבוי"
↑  לפי הסרט הדוקומנטרי "סבוי" בדקה 14:21, ולפי כתבה מהשטח ב-1975
↑   דקה 14:25 בסרט "סבוי
↑  יהושע כהנא, חייל בחופשה הסתער ראשון, מעריב, 7 במרץ 1975, המשך
↑   דקה 36:06 בסרט "סבוי"
↑   דקה 36:32 בסרט "סבוי"
↑   דקה 38:48 בסרט "סבוי"
↑  כתבה וראיון עם כוכבה לוי שבוע לאחר הפיגוע
↑   דקה 59:11 בסרט "סבוי"
↑  מפקד המשטרה הביא לכוכבה זר פרחים, מעריב, 13 במרץ 1975
↑  גיבורת "סבוי" אורחת מרכז ההסברה ביום העצמאות, 14 באפריל 1975
↑  כתבה בעיתון דבר מ-7 במרץ 1975 רומזת: "היא דמות ידועה בין תושבי האזור"
↑   מבט | המתווכת של סבוי מדברת, באתר כאן ארכיון, 6 במרץ 1975
↑   הקלטה מתוך תחקיר לאחר האירוע, דקה 1:09:39 בסרט "סבוי"
↑  The World: The Raid: 'A Score to Settle'
↑  80,000 ל"י פיצויים מ"טיים" לכוכבהי לוי על שכתב שהיא יצאנית, דבר, 26 ביוני 1975
↑  נורה פן, כוכבה לוי כותבת שירים, מעריב, 22 בפברואר 1976
↑  הספר "בל יעלה השחר", באתר "סימניה", ספרו של אביעזר גולן שנכתב על פי יומנה של כוכבה לוי
↑  כוכבה לוי באתר GRAVEZ
↑  איבדנו אישה מיוחדת וצנועה, באתר ערוץ 7, 2 באוגוסט 2019
↑   סרטה של זהר וגנר "סבוי", סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 01:14:50)
↑  זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים 2022, באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים
↑  יאיר רוה, פרסי אופיר 2022: רשימת הזוכים המלאה, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 18 בספטמבר 2022
↑  יעל שוב, ‏היא הפגינה גבורה יוצאת דופן אבל שמה הוכפש. הסרט הזה מנקה אותו, באתר "Time Out ישראל", 9 באוגוסט 2022

אבנר שביט‏, היא גילתה גבורה מדהימה בזמן פיגוע. במקום לבנות לה אנדרטה, קראו לה "שרמוטה", באתר וואלה, 11 באוגוסט 2022

מרלין וניג, סבוי: אות הגבורה של כוכבה לוי, גיבורה טרגית, באתר מגזין פורטפוליו, ‏25 באוגוסט 2022

שי רגב, ‏הצד שלא הכרתם: "סבוי" של כאן 11 הוא הנקמה של כוכבה לוי, באתר מעריב אונליין, 10 בספטמבר 2022

שחר טפיארו, ‏הסרט "סבוי" עושה צדק עם גיבורת הפיגוע משנת 1975, כוכבה לוי, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2022
↑  אילנה קוריאל, רחוב על שם הגיבורה מהפיגוע ב"סבוי": "תזכה לכבוד שנמנע ממנה בחייה", באתר ynet, 4 ביוני 2023
כוכבה לוי עוזבת את מלון סבוי לאחר הפיגוע, מלווה בקציני צבא שניהלו את ההתקפה על המחבלים. בוקר 6 במרץ 1975
מלון סבוי לאחר הפיגוע. בני הערובה היו בקומה העליונה
ישראל ראש

ישראל ראש (נולד ב-5 במרץ 1988 באשדוד) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת עירוני אשקלון.
קריירה

ראש התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של הכח עמידר רמת גן. לקראת עונת 2007/2008 עלה לקבוצה הבוגרת של הכח, רשם 25 הופעות בליגה וסייע למועדון להעפיל בחזרה לליגת העל. במחזור הראשון של עונת 2008/2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול הפועל תל אביב באצטדיון וינטר, שהסתיים בתיקו 2-2. בסך הכול רשם בעונת זו 31 הופעות בליגת העל, בנוסף לשתי הופעות במשחקי המבחן, אולם לאחר עונה אחת בלבד ירדה הכח בחזרה לליגה הלאומית.
בתחילת עונת 2009/2010 חזר למ.ס. אשדוד. במשך שנתיים לא מצא את מקומו אך בעונת 2011/2012 הצליח לתפוס את מקומו בהרכב. ב-17 בדצמבר 2011 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1-1 נגד הפועל רמת השרון. בתום עונת 2014/2015 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
ב-28 ביולי 2015 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, במדיה שיחק שנתיים וכבש עשרה שערי ליגה ב-63 הופעות.
ב-6 ביוני 2017 חתם בהפועל תל אביב, לאחר שירדה לליגה הלאומית. ב-3 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול קבוצתו הקודמת הפועל רמת גן במסגרת גביע הטוטו. בליגה הלאומית ערך 17 הופעות בעונת 2017/2018, ובסופה עלה עם הקבוצה לליגת העל.
ב-19 ביוני 2018 חזר להפועל רמת גן, וחתם על חוזה לשנתיים במועדון.
ב-19 באוגוסט 2021 חתם בעירוני טבריה מליגה א' צפון.
ב-17 ביוני 2022 חתם בהפועל רעננה.
ב-6 באוגוסט 2023 חתם בהפועל אשדוד
ב-28 באוגוסט 2024 חתם בעירוני אשקלון.
סטטיסטיקה

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הטוטו> הופעות | בגביע הטוטו> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | הכח עמידר רמת גן | הליגה הלאומית | 25 | 0 | 1 | 0 | 10 | 1 | 36 | 1 |
| 2008/2009 | הכח עמידר רמת גן | ליגת העל | 33 | 0 | 4 | 1 | 6 | 0 | 43 | 1 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 58 | 0 | 5 | 1 | 16 | 1 | 79 | 2 |
| 2009/2010 | מ.ס. אשדוד | ליגת העל | 12 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 | 17 | 0 |
| 2010/2011 | מ.ס. אשדוד | ליגת העל | 17 | 0 | 2 | 0 | 3 | 0 | 22 | 0 |
| 2011/2012 | מ.ס. אשדוד | ליגת העל | 34 | 3 | 4 | 1 | 4 | 0 | 42 | 4 |
| 2012/2013 | מ.ס. אשדוד | ליגת העל | 30 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | 34 | 1 |
| 2013/2014 | מ.ס. אשדוד | ליגת העל | 27 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 29 | 1 |
| 2014/2015 | מ.ס. אשדוד | ליגת העל | 18 | 1 | 2 | 0 | 4 | 0 | 24 | 1 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 138 | 6 | 11 | 1 | 19 | 0 | 168 | 7 |
| 2015/2016 | הפועל רמת גן | הליגה הלאומית | 28 | 5 | 2 | 0 | 1 | 0 | 31 | 5 |
| 2016/2017 | הפועל רמת גן | הליגה הלאומית | 35 | 5 | 6 | 3 | 4 | 1 | 45 | 9 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 63 | 10 | 8 | 3 | 5 | 1 | 76 | 14 |
| 2017/2018 | הפועל תל אביב | הליגה הלאומית | 17 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | 21 | 0 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 17 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | 21 | 0 |
| 2018/2019 | הפועל רמת גן | הליגה הלאומית | 33 | 4 | 2 | 0 | 4 | 0 | 39 | 4 |
| 2019/2020 | הפועל רמת גן | הליגה הלאומית | 34 | 1 | 1 | 0 | 4 | 2 | 39 | 3 |
| 2020/2021 | הפועל רמת גן | הליגה הלאומית | 35 | 2 | 2 | 1 | 2 | 0 | 39 | 3 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 102 | 7 | 5 | 1 | 10 | 2 | 117 | 10 |
| 2021/2022 | עירוני טבריה | ליגה א' | 31 | 1 | 4 | 1 | 0 | 0 | 35 | 2 |
| 2022/2023 | הפועל רעננה | ליגה א' | 21 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 21 | 2 |
| 2023/2024 | הפועל אשדוד | ליגה א' | 30 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 31 | 2 |
| 2024/2025 | עירוני אשקלון | ליגה ג' | 31 | 1 | 4 | 1 | 0 | 0 | 35 | 2 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 460 | 28 | 35 | 7 | 53 | 4 | 548 | 28 |
הערות שוליים

↑  השמיני: ישראל ראש חתם בהפועל ת"א, באתר ynet, 6 ביוני 2017
↑  מערכת אתר דאבל פס, ישראל ראש חתם בעירוני טבריה, באתר דאבל פס, 19 באוגוסט 2021
↑  ישראל ראש חתם בהפועל רעננה, באתר דאבל פס, 17 ביוני 2022
↑  מיכאל וייסרמן, ישראל ראש חתם באדומים אשדוד, באתר דאבל פס, 6 באוגוסט 2023
צורות של גבישים

במינרלוגיה ובקריסטלוגרפיה, הצורה והגודל של גבישים הביאו ליצירת קבוצת מונחים שנועדו לתאר את צורת הגביש האופיינית (באנגלית: Crystal habit).
בתנאי שיווי משקל תרמודינמי לגבישים יש צורה ייחודית, הנקבעת על ידי האנרגיות החופשיות המשטחיות הספיצפיות של המישורים הגבישיים השונים. תאוריה זו מושתת על רעיון של ג'וסיה וילארד גיבס מ-1876, שפותחה בהמשך על ידי פייר קירי, גיאורג וולף (אנ') וקוניירס הרינג (אנ') למשפט וולף ולצורה של גבישים בשיווי משקל. אלא שגבישים בכלל, ומינרלים, בפרט, אינם גדלים בתנאים של שיווי משקל תרמודינמי, ולכן יש להם צורות רבות.
המונחים הרבים בהם משתמשים מינרלוגים על מנת לתאר את צורת הגביש מועילים להסברת הצורה שבה מופיעה דוגמה של מינרל מסוים. הכרת צורות גביש שונות עוזרת למינרלוגים לזהות מספר גדול של מינרלים. אף על פי שרוב המינרלים מופיעים ביותר מצורה אחת (דבר הקשור לתנאי הסביבה) צורות מסוימות מאפיינות מינרלים מסוימים. צורת הגביש עלולה להטעות חסרי־ניסיון כיוון שהסימטריה הגבישית יכולה להיות חבויה או מוסווית.
גורמים המשפיעים על צורת הגביש כוללים: מבנה, זיהומים שקלט הגביש בזמן שנוצר, התפתלות ותנאי צמיחה של הגביש (חום, לחץ, מרחב וכו'). מינרלים בעלי אותו מבנה גביש לא בהכרח יהיו בעלי אותה צורת גביש. צורות מסוימות של מינרל ייחודיות לסוג ולמיקום. למשל, אף שרוב המופעים של ספיר הם בצורת גביש מוארך בצורת חבית, הספיר המצוי במונטנה מופיע בצורת גביש מוצק בצורת טבלה. בדרך כלל, צורה זו אופיינת לאבן אודם. ספיר ואודם הם שני סוגים של אותו מינרל קורונדום.
מינרלים מסוימים יכולים להחליף מינרלים קיימים תוך שמירת צורת המינרל המקורי, תהליך הקרוי "פסאודומורפיזם". דוגמה קלאסית: אבן החן עין הנמר שהיא סוג של קוורץ. בעוד שקוורץ יוצר בדרך כלל גבישים אֵיאוֹהֶדרָליים (כלומר שמישוריו מפותחים היטב) ופריזמטיים (גביש מוארך דמוי מנסרה), "עין הנמר" המחליפה אמפיבול שעבר צֶירוּר (סיליקיזציה – ספיחת סיליקה) שומרת על צורת הסיבים של האמפיבול.
רשימת צורות גביש

הטבלה ממוינת לפי שם הצורה
| צורה | שם באנגלית | תיאור | דוגמה |
| --- | --- | --- | --- |
| אוֹקטָהדרלי | Octahedral | אוקטהדרון, פאון בעל 8 פאות (שתי פירמידות צמודות בבסיסיהן) | מגנטיט |
| אֵיאוֹהֶדרָלי | Euhedral | גביש מפותח היטב | ספינל |
| אַנהדררלי | Anhedral | גביש שמישוריו אינם מפותחים, מעוות | אוליבין |
| אננטיומורפי | Enantiomorphic | צמד גבישים שהם תמונת ראי זה של זה | קוורץ |
| גוצי | Equant, stout, stubby or blocky | מנסרה מחוצה | צירקון |
| גרגרי | Granular | אגרגטים של גבישים אנהדרליים בתוך מסת אם | אנדסין |
| דודקהדרוני | Dodecahedral | דוֹדֶקָהדרון (פאון בעל 12 פאות מחומשות) | גארנט |
| דמוי אלומת חיטה | Wheat sheaf | אגרגטים דמוי אלומות חיטים קצורות ביד | זאוליטים |
| דמוי כליה | Reniform or colloform | דומה לפיטמתי, מסות דמויות כליות מצטלבות | המטיט |
| דמוי שושנה | Rosette | אגרגט שטוח המתפרש בצורת שושנה | גבס |
| דנדריטי | Dendritic or arborescent | דמוי עץ, מסתעף מנקודה מרכזית לכמה כיוונים | מגנזיט בתוך אופאל |
| המימורפי | Hemimorphic | גביש ששני קצותיו בעלי צורה שונה | המימורפיט |
| זקיפי | Stalactitic | בצורות נטיף או זקיף גלילי או חרוטי | רודוכרוזיט |
| טריזי | Sphenoid | דמוי טריז | טיטניט |
| כדורי | Botryoidal or globular | דמוי ענבים, צורת כדור | סמיתסוניט |
| כוכבי | Stellate | קורן בצורת כוכב | פירופיליט |
| כַּרְבּוֹלְתִי | Coxcomb | גבישים בנויים מגוש של קשקשים | בריט |
| להבי | Bladed | צורת להב, שטוח ודק | קיאניט |
| לווחי | Tabular or lamellar | שטוח בצורת לוח. | אודם (Ruby) |
| מחטי | Acicular | דמוי מחט, דק ההולך ונעשה צר | רוטיל המצוי בקוורץ |
| מפוספס | Striated or striations | קווי הגדילה מקבילים או ניצבים לציר | כריזובריל |
| מצופה בקרום | Drusy or encrustation | אגרגט של גבישים זעירים המצפים משטח | אוברוביט |
| מרושת | Reticulated | גבישים דמוי מחט היוצרים מבנה רשת | צרוסיט |
| נוצתי | Plumose | קשקשים עדינים דמויי נוצה | מוטראמיט |
| נימי | Filiform or capillary | דמוי שערה או חוט עדין | נתרוליט |
| סבהדרלי | Subhedral | גביש שפאותיו החיצוניות מפותחות באופן חלקי |  |
| סיבי | Fibrous or columnar | מנסרות דקות מאד | טרמוליט |
| עלעלי | Foliated or micaceous | מבנה שכבתי הנפרד ללוחיות דקות | נציץ |
| עמודי | Columnar | בדומה לסיבי, מנסרה ארוכה ודקה | קלציט |
| פיטמתי | Mamillary | דמוי שָׁד. קווי מתאר ארוכים, מעוגלים ומצטלבים | מלכיט |
| פסאודומורפי | Pseudomorphous | בצורת מינרל אחר שתפש את מקומו דרך חילוף פסאודומורפי | עין הנמר |
| פסאודו-משושה | Pseudo-hexagonal | לכאורה הקסגונלי בשל פיתול מעגלי | ארגוניט |
| פקעתי | Nodular or tuberose | צורת כדורית מלווה בבליטות בלתי סדירות | גאודה |
| מִנסרתי | Prismatic | גביש מוארך דמוי מנסרה | טורמלין |
| קומפקטי | Massive or compact | חסר־צורה, נטול צורת גביש ברורה | סרפנטין |
| רדיאלי | Radiating or divergent | גביש המתפשט כלפי חוץ מנקודה מרכזית | שמשות פיריט |
| שקדי | Amygdaloidal | דמוי שקד | היולנדיט |
ראו גם

תא יחידה
גביש
סימטריה
גאומטריה
תורת החבורות
חבורת סימטריה
לוחמי הגטאות

ערך זה עוסק בקיבוץ בישראל. אם התכוונתם ללוחמי מחתרת בגטאות, ראו .
| --- | --- |
מוזיאון לוחמי הגטאות
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מטה אשר
גובה ממוצע: ‎17 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 978 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 961 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) לוחמי הגטאות(למפת הגליל המערבי רגילה) לוחמי הגטאות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לוחמי הגטאות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לוחמי הגטאות32°57′48″N 35°05′52″E﻿ / ﻿32.9633657278658°N 35.0976961734588°E﻿ / 32.9633657278658; 35.0976961734588  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה אשר באדום - לוחמי הגטאות בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

לוֹחֲמֵי־הַגֵּטָאוֹת הוא קיבוץ בגליל המערבי, שהוקם בשנת 1949 על ידי ניצולי השואה, פרטיזנים ולוחמי הגטאות, ביניהם לוחמי מרד גטו ורשה יצחק צוקרמן וצביה לובטקין. בקיבוץ הוקם בית לוחמי הגטאות, המשמש כמוזיאון לתולדות השואה על שם יצחק קצנלסון.
הקמת הקיבוץ

בקיבוץ נמצא בית קברות מהתקופה הפרסית, המזוהה עם האוכלוסייה הפיניקית המקומית. לפני הקמת היישוב התקיימו במקום המחנה הצבאי הבריטי סמריה (Sumeiriya) והכפר הערבי א-סומיריה.
הגרעין המייסד של לוחמי הגטאות הוקם ממספר קבוצות שהתגבשו ביגור, גינוסר ובית השיטה וכן חברים נוספים. תקופה מסוימת שהו בוולדהיים לפני שהתיישבו באתר הקיבוץ בין עכו לנהריה. בשנת 1948 הקצו מוסדות היישוב 3,600 דונם לקיבוץ, סמוך למחנה הצבאי הבריטי ובאדמות הכפר הערבי א-סומיריה.
ב-27 בינואר 1949 הוקם הקיבוץ.
ראשוני הקיבוץ עלו לקרקע בחודש פברואר 1949 והתיישבו במקצת מן מבנים נטושים בקצהו המזרחי של המחנה הבריטי. ב־18 באפריל 1949, יום אחד בטרם יום השנה השישי למרד גטו ורשה נערך במקום טקס ההתנחלות של הקיבוץ ובו גרעין של כמאתיים איש ניצולי שואה. לכבוד באי הטקס יזם יצחק צוקרמן תערוכת תמונות בשם: "כך היה – תמונות מהשואה והמרד".
טקס העלייה על הקרקע היה מהגדולים ביותר שהתקיימו לכבוד הקמת יישוב והשתתפו בו גם נציגים של ממשלת פולין. שטחי הקיבוץ השתרע על כ־4000 דונם, מהם 3500 לפלחה, 120 דונם לגן ירק, 40 דונם גפן ו־30 דונם בננות. באפריל 1950 הוקמה מועצה אזורית געתון אשר אליה שויך הקיבוץ. הקיבוץ התייחד בכך שחבריו היו מבוגרים לעומת יישובים אחרים וכן באחוז יחסית גבוה של חולים שלא היו מסוגלים לעבודה פיזית. כן התייחד הקיבוץ באחוז גבוה של משפחות מרובות ילדים. באביב 1950 הוחלט בישיבה משותפת של נציגי הקיבוץ ומזכירות הקיבוץ המאוחד על הקמת בית לוחמי הגטאות למורשת השואה והמרד ע"ש יצחק קצנלסון. טקס חנוכת המוזיאון, במשכנו הארעי, נערך ב־19 באפריל 1951.
שמו הראשון של הקיבוץ, כפי שנקבע על ידי קק"ל, היה אשר, על שם נחלת שבט אשר בה הוא שוכן. אנשי קק"ל התנגדו לקריאת היישוב על שם לוחמי הגטאות בטענה כי אין מדובר בשם עברי, זאת למרות דרישת חברי הקיבוץ לשינוי השם. לבסוף, בפברואר 1952, נעתרה ועדת השמות הממשלתית לבקשת הקיבוץ, אולם הציעה לחבריו כי עדיף לקרוא לקיבוץ בשם "מורדי הגטאות", תוך שהיא מותירה הבחירה לחברי המשק. באספת הקיבוץ הוחלט להעדיף ברוב קולות, אל מול מתנגד בודד, להעדיף את שמו הנוכחי של הקיבוץ. שמה הרשמי של האגודה השיתופית, "קיבוץ על־שם לוחמי הגטאות, קבוצת דרור להתיישבות שיתופית בע״מ" פורסם באופן רשמי ברשומות באפריל 1954.
חתימת הסכם השילומים עם גרמניה בשנת 1952 וזכאותם של חברי קיבוץ רבים לקבלת פיצויים אישיים, עוררו מתחים רבים בקיבוץ הצעיר. חלק מן החברים סירבו להגיש תביעה לפיצויים על אף זכאותם לכאורה. חברים אחרים ביקשו לקבל באופן אישי את הפיצויים אותם תבעו וסירבו להעבירם לקופת המשק. לאחר שהתקבלה החלטה המחייבת חברים להעביר פיצויים מגרמניה לקופת המשק, עזבו מספר משפחות את הקיבוץ.
בקיבוץ נמצא בית אוסף קופפרמן, המציג את עבודותיו של חבר הקיבוץ, זוכה פרס ישראל לציור – האמן משה קופפרמן וכמו כן תערוכות קשורות.
הקיבוץ עבר הפרטה. עד שנת 2021 פעל בו מפעל "טבעול" לייצור תחליפי בשר מן הצומח.
גלריה

מגדל המים בלוחמי הגטאות, מרץ 2023
אמת עכו ליד הקיבוץ
בתי מגורים בקיבוץ
חדר האוכל בקיבוץ, בתכנון חברת הקיבוץ נעמי יודקובסקי
אולם האכילה בחדר האוכל
מועדון וגלריה, בתכנון חברת הקיבוץ נעמי יודקובסקי
ראו גם

פרס אוסקר הנדלר
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  נטלי מסיקה, קברים מן התקופה הפרסית בקרבת תל אל־סמרייה (לוחמי הגטאות), עתיקות 29, 1996, עמ' 38*; Natalie Messika, Persian Period Tombs and Graves near Tell Es-Sumeiriya (Loḥamé Hageta'ot), עתיקות 29, 1996, עמ' 109
1 2  ד.ג., יום מרד הגיטו – בקיבוץ ע״ש לוחמיו, מעריב, 23 באפריל 1952
1 2  יהושע גלבוע, דמותו של יישוב, קיבוץ לוחמי הגיטאות, מעריב, 14 באפריל 1963
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 253.
↑  לוחמי הגיטו מתנחלים בגליל ביום השנה למרד ורשה, דבר, 19 באפריל 1949
↑  קיבוץ לוחמי הגטאות: סיפור המקום. עורך: צביקה דרור. הוצאת קיבוץ לוחמי הגטאות, התשס"ה, 2005. ISBN 965-518-031-X
↑  ה.ו., מורדי הגיטאות, דבר, 21 באפריל 1949
↑  מ. זינגר, על מורשת השואה והמרד, דבר, 3 במאי 1951
↑  אישור מועצה אזורית חדשה בגליל, דבר, 14 באפריל 1950
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550332505171  BnF: cb137447088 (data)  GND: 7573511-8  ISNI: 0000 0001 2105 9421  LCCN: n79100873  NKC: ge1175436  VIAF: 123787504   WorldCat (עם VIAF): 123787504
איירבוס ביטחון וחלל

| --- | --- |
הלוגו של EADS
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  17 בינואר 2014 – הווה (11 שנים) 
 תאריך מיזוג:  2013 (עקב פירוק איירבוס מיליטרי)
 חברת אם:  קבוצת איירבוס 
 חברות בנות:  Intespace  Airbus Defence and Space GmbH  Airbus DS Geo 
 מיקום המטה:  טאופקירכן 
 משרד ראשי:  ליד מינכן, גרמניה
 ענפי תעשייה:  תעשיית החלל
 מוצרים עיקריים:  מוצרי  חלל
 הכנסות:  11.2‏ € מיליארד (2022)
 רווח:  872,000 אירו (נכון ל־2017) 
 עובדים:  40,000 עובדים (2016)
  
 www.airbus.com
 
איירבוס ביטחון וחלל (באנגלית: Airbus Defence and Space) היא חטיבה של תאגיד התעשייה האווירית האירופית "קבוצת איירבוס".
היסטוריה

בשנת 1995 החברה הגרמנית Daimler Chrysler Aerospace (DASA) והחברה הבריטית בריטיש אירוספייס החלו לנהל משא ומתן על הקמת חברה אירופית בתחום החלל. הכוונה הייתה לכלול גם את החברה הצרפתית איירוספסיאל אחרי שהיא תופרט. רעיון זה לא מומש, ובמקום זה בריטים רכשו חברה גרמנית Marconi Electronic Systems מג'נרל אלקטריק, ובשנת 1999 הוקמה חברת BAE סיסטמס.
DASA ביחד עם החברה הספרדית CASA התאחדו ביוני 1999, ובאוקטובר 1999 הצטרפה למיזוג איירוספסיאל. החברה החדשה הוקמה רשמית ב-10 ביולי 2000 תחת השם European Aeronautic Defence and Space Company והפכה לחברה השנייה בתחום החלל אחרי בואינג, ויצרן הנשק השני בגודלו באירופה אחרי BAE סיסטמס.
בשנת 2000 הוקמה גם חברת "Astrium" על בסיס חברות צרפתיות, בריטיות, גרמניות וספרדיות. החברה הייתה בבעלות EADS ‏ (75%) ו-BAE סיסטמס (25%). בשנת 2003 EADS הפכה לבעלת 100% של Astrium.
בשנת 2013 EADS אורגנה מחדש ושינתה שמה לקבוצת איירבוס. מספר חטיבות וחברות בת של EADS אוחדו לחטיבה חדשה שאחראית על תחום החלל וביטחון וקיבלה את השם הנוכחי.
החטיבה פועלת במספר תחומים:
תעופה צבאית (מטוסים, טילים, כלי מעקב וכו')
מערכות חלל (חישה מרחוק, מערכת ניווט לוויינית, מערכות טילים והגנה אסטרטגיות, חקר החלל, מערכות ריגול בחלל
מודיעין (פתרונות תקשורת מאובטחת, לוחמת רשת, מערכות תקשורת)
מערכות תעופה לא מאוישות
לחברה מפעלים בצרפת, גרמניה, ספרד, בריטניה, איטליה, הולנד, אוסטרליה ודרום אפריקה.
מוצרים עיקריים

Airbus A330 MRTT – מטוס תדלוק
איירבוס A400M – מטוס תובלה
קאסא C-212 אביוקאר - מטוס תובלה בינוני וצניחה חופשית
CASA CN-235 - מטוס תובלה וסיור
CASA C-295 - מטוס תובלה וסיור
יורופייטר טייפון – מטוס קרב
ברקודה (כטב"ם) – מטוס ללא טייס
יורו הוק – מטוס ללא טייס
אריאן – משגר לוויינים
קולומבוס – מודול של תחנת החלל הבין-לאומית
גשושיות, חלליות ולווייני תקשורת רבות
עמנואל אגיי

עמנואל אגיי (באנגלית: Emmanuel Agyei; נולד ב-3 בנובמבר 2004) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בהפועל רמת גן.
קריירה

אגיי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דרימס המקומית. ב-7 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד אלמינה שארקס. בשלוש עונותיו במועדון רשם אגיי 60 הופעות בליגה ועוד 13 במסגרת גביע הקונפדרציה האפריקאי.
ב-23 באוגוסט 2024 חתם לחמש שנים במ.ס. אשדוד מליגת העל. יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 3-2 לבית"ר ירושלים.
ב-3 בפברואר 2025 הושאל להפועל רמת גן.
הערות שוליים

↑  תומר לוי, ‏הקשר עמנואל אג'יי חתם ל-5 שנים באשדוד, באתר ערוץ הספורט, 23 באוגוסט 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ורג'ו פוראטיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במרץ 1931 (בן 94) רומא, ממלכת איטליה 
 מקום לימודים:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 תקופת הפעילות:  1973–1998 (כ־25 שנים) 
 תחום יצירה:  קריקטורה 
 חתימה:   
 www.forattini.it
 
ג'ורג'ו פוראטיני (באיטלקית: Giorgio Forattini; ‏ נולד ב-14 במרץ 1931) הוא קריקטוריסט איטלקי.
ביוגרפיה > ילדותו וצעירותו

פוראטיני נולד ברומא כבן השני מבין שניים. אביו, מריו פוראטיני, במקור מגואסטאלה, אמיליה, היה גבר סמכותי, שעבד בחברה לנפט ובהמשך פתח עסק פרטי לדלק בנאפולי. אמו, מטילדה לבית מרלינו, הייתה מפיימונטה והיו לה שורשים באיסטריה. פוראטיני למד בילדותו בבית הספר הדתי "סן ג'וזפה" בפיאצה די ספאניה ברומא. כבר אז בכיתה נהג לצייר על הלוח קריקטורות של המורים. סיים תואר ראשון בלימודים קלאסיים ואחר כך למד שנתיים אדריכלות ובאוניברסיטת רומא. לפני כן למד זמן מה באקדמיה "שארוף" לתיאטרון (שבה למדה גם סופיה לורן).
אחרי שהקים משפחה בגיל צעיר, עזב את הלימודים וכדי להתפרנס, התחיל בשנת 1953 לעבוד כפועל בבית זיקוק בקרמונה בצפון איטליה, אחר כך עבד בנאפולי ובדרום איטליה כסוכן שיווק בעסק המשפחתי למוצרי נפט.
בסוף שנות ה-1950 עבד כזבן בבית תקליטים, אחר כך כמנהל מסחרי וערך קטלוגים למוזיקה קלה ומוזיקה קלאסית באיטליה ובארצות הברית.
ביוגרפיה > פעילותו בעיתונות בתחום הסטירה והקריקטורה

החל משנות ה-1960 פעל פוראטיני כמאייר וקופירייטר, ויצר קמפיינים לפרסום עבור פיאט, אליטליה וחברות חשובות אחרות.
בגיל 40, אחרי שזכה בתחרות לציירי קומיקס של העיתון הרומאי "פאאזה סרה" התקבל כעורך גרפי באותו יומון. בשנת 1973 יצר פוראטיני קריקטורות פוליטיות ראשונות בשבועון פנורמה של הוצאת מודדורי, איתו שיתף פעולה למשך עשור. ב-1974 התחיל לפרסם קריקטורות כאלה גם ב"פאאזה סרה".
בסוף שנת 1975 עזב פוראטיני את "פאאזה סרה" והשתתף בהקמת העיתון "לה רפובליקה של אאוג'ניו סקלפרי, כעורך גרפי וקריקטוריסט. ב-1978 יצר את המוסף הסאטירי של "לה רפובליקה", "סטיריקון", שהיה הראשון במינו.
בהמשך עבד פוראטיני למשך 7 שנים בשבועון אספרסו ברומא ובשנת 1991 חזר ל"פנורמה" בה עבד עד 2009. בשנת 1999 בעקבות שערורייה סביב קריקטורה של ראש הממשלה דאז מסימו ד'אלמה (שתבע אותו בבית משפט על לשון הרע), עזב את "רפובליקה" והחל מ-2000 עבד בלה סטמפה, לפי הזמנתו של ג'אני אניילי. כעבור 5 שנים עזב את "סטמפה" כדי לעבוד בשנים 2008-2006 ביומון איל ג'ורנלה במילאנו. בשנים 2009-2008 עבד עם קבוצת QN -Quotidiani nazionali ("יומונים לאומיים"): איל ג'ורנו,לה נציונה ו"איל רסטו דל קרלינו".
מאוחר יותר פרסם קריקטורות בעיתון המקוון ברשת  Affari Italiani.
ביוגרפיה > קריקטורות שנויות במחלוקת

פוראטיני הצטייר בקריקטורות  אכזריות של הפוליטיקאים האיטלקים והזרים, הציג אותם לא פעם באופן שרמז על דמויות מרושעות מן ההיסטוריה של המאה ה-20 כמו היטלר ומוסוליני, או כאלה הידועות מן האגדות. את בטינו קרקסי צייר בחולצה שחורה פשיסטית, את ג'וליו אנדראוטי כמו דמות של בעל זבוב עם דבשות, את מתאו רנצי כמו פינוקיו, את רומנו פרודי לבוש כמו כומר, הרחיק לכת כשהציג את המנהיג הרפובליקני ג'ובני ספדוליני בעירום ומשחרר נפיחה.
פוראטיני נידון לתשלום פיצויים בבית משפט על כך שצייר את המנהיגים של השמאל איטלקי, אקילה אוקטו וד'אלמה מקבלים כסף ממיכאיל גורבצ'וב ונאסר עליו לצייר שוב בעטיפות של כתב העת "פנורמה".נתבע גם על ציורו את מסימו ד'אלמה מוחק במחיקון פרטים מתיק של ק.ג.ב שהוברח למערב על ידי ארכיבר הק.ג.ב. לשעבר, ואסילי מיטרוחין. בעקבות שערורייה זו נאלץ לעזוב את העיתון "לה רפוביליקה". פוראטיני קומם עליו את הקהילה היהודית בימי השתלטות מחבלים פלסטינים על כנסיית המולד בבית לחם בשנת 2002 כשצייר קריקטורה שבה התינוק ישו מתחנן אל טנקיסטים ישראלים שלא יהרגו אותו בשנית. הקריקטורה פורשה כמזדהה עם ההאשמה המסורתית הנוצרית את היהודים ב"רצח האל" .
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

פוראטיני מתגורר במילאנו ויש לו דירות גם ברומא ובפריז. היה נשוי פעמיים. לראשונה בגיל 22 עם השחקנית ליצ'יה קזאסה, אז בת 29, ממנה נולדו לו 2 ילדים - פאולה ופאביו. אחרי 7 שנים, בעת הליכי הגירושים פוראטיני נאבק לשווא על משמורת ילדיו שהועברו בסופו של דבר לגרושתו. הוא התחתן בשנית מאוחר יותר, בשנת 1997 בפריז עם אילאריה צ'רינה פרוני (Ferroni), בת למשפחה אריסטוקרטית מפירנצה
ספרים

מתוך תוצרת של רבבת קריקטורות, פורסמו החל משנת 1974 55 ספרי קריקטורות בהוצאה לאור מונדדורי, שנמכרו במעל 3 מיליון עותקים.
ספרו הראשון היה "רפרנדום רוורנדום".