stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקרה
מבנה העיר > מזרח העיר

מזרח העיר הוא ברובו אזור מגורים. האזור נמצא צפונית לכביש הטבעת של אקרה המרכזית וגבולה ממערב עובר בדרך השחרור.
מבנה העיר > מערב העיר

מערב העיר הוא אזור מגורים ועסקים אולם הוא נחשב לנחות יותר מאשר צפון העיר. האזור נמצא ממערב לכביש הטבעת התוחם את האזור המרכזי של העיר.
אקלים

אקרה שוכנת באזור הסוואנה ולכן אקלימה הוא טרופי. כמות המשקעים הממוצעת השנתית היא כ-730 מ"מ גשם, ומתחלקת לשתי עונות גשמים: עונת הגשמים הראשונה מתחילה בחודש מאי ומסתיימת באמצע יולי ועונת הגשמים השנייה מתחילה באמצע אוגוסט ומסתיימת באוקטובר.
הטמפרטורה הממוצעת היא 26.8 מעלות צלזיוס, וכמעט ואינה משתנה עם עונות השנה (הטמפרטורה נעה מ-24.7 מעלות צלזיוס באוגוסט ל-28 מעלות צלזיוס במרץ), עם זאת החודשים ה"קרירים" נוטים להיות לחים יותר מאשר החודשים החמים.
עקב קרבתה של אקרה לקו המשווה מספר שעות האור ביום כמעט אחיד לאורך כל השנה, הלחות היחסית היא גבוהה בדרך כלל ועומדת על 65% לחות בשעות אחר הצהריים ומגיעה עד 95% לחות בלילה. מהירות הרוח נעה בין 8–16 קמ"ש.
דמוגרפיה

עם אוכלוסייה של כ-1,960,000 תושבים (נתוני מפקד אוכלוסין 2000) אקרה היא בין המטרופולינים הגדולים באפריקה, עם שיעור צמיחה שנתי של 3.36%.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 התפתחה אקרה בעקבות התפתחות התעשייה והמסחר וחל גידול חד באוכלוסיית העיר. ההאטה בכלכלה החל משנת 1970 הביאה להאטה בקצב גידול העיר, אך בהמשך בשל פיתוח מטרופולין אקרה כמרכז מינהלי תרבותי ומסחרי, משכה העיר כפריים רבים לסביבתה ואוכלוסייה גדלה ב-35%. הצפיפות הממוצעת של מטרופולין אקרה בשנת 2000 הייתה כאדם לדונם, לעומת 0.6 אדם לדונם בשנת 1970.
אוכלוסיית אקרה צעירה מאוד וכ-56% מתושביה הם צעירים מתחת לגיל 24. שיעור זה אינו צפוי לרדת בשנים הקרובות. 51% מן האוכלוסייה הן נשים ו־49% הם גברים.
כיוון שהיא עיר מפותחת ומרכז תרבותי, כלכלי ומסחרי מושכת אקרה אליה תושבים מהכפרים והיישובים שסביבה. על פי הערכות קרוב ל-44% מתושבי אקרה הם מהגרים.
ממשל

ראש עיריית אקרה ממונה לתפקידו על ידי נשיא הרפובליקה של גאנה והמינוי עובר גם את אישורה של מועצת העיר.
כ-104 בעלי תפקידים מכהנים בממשל העירוני כאשר 70% מהם נבחרי ציבור והיתר הם נציגי ממשלה. כבירת גאנה, לאקרה תפקיד מרכזי גם בפוליטיקה הלאומית. בעיר ממוקמים בנייני ממשל כגון הפרלמנט של גאנה, בית המשפט העליון של המדינה והבנק המרכזי.
ראש עירייה הנוכחי של אקרה הוא אלפרד ואנדרפוגי (Alfred Vanderpuije) שמונה על ידי הנשיא עטא מילס (Atta Mills) בשנת 2009.
כלכלה

אקרה מהווה מרכז לייצור, שיווק, פיננסים תחבורה ותיירות. יש בה כ-350 מפעלי תעשייה, נציגויות של בנקים רבים מרחבי העולם, הבנק המרכזי של גאנה והבורסה של גאנה.
יש בה יותר מ-50 אלף בתי מגורים וכ-4000 בתי מסחר ועסקים, וכן 29 שווקים שרובם ממוקמים באזור המרכזי של העיר.
משנת 2017 מתקיים פסטיבל סרטי נשים נדיווה.
כלכלה > ענפי המשק

מגזרי המשק מורכבים ממגזר ראשוני (חקלאות, דייג, כרייה וחציבה) מגזר שניוני (חשמל, מים, גז ובנייה) ומגזר שלישוני (סיטונאי, תיירות, תחבורה, תקשורת, פיננסים, חינוך, נדל"ן, בריאות ושירותי רווחה). מספר המועסקים מבין תושבי אקרה עומד על 531,670 איש, שיעור האבטלה באקרה עומד על כ-12% (כ-114 אלף איש).
תחבורה

נמל תעופה ורכבת – לאקרה ניתן להגיע על ידי טיסה לשדה התעופה הבינלאומי קוטוקה (Kotoka), אשר משמש למטרות אזרחיות וצבאיות. הוא ממוקם כ-10 ק"מ מהעיר התחתית של אקרה וממנו יוצאים שנים מתוך שלושת קווי הרכבת הראשיים של אקרה.
רוב רחובות אקרה לא נבנו בצורת שתי וערב אלא בהתאם לגידול של העיר. לעומת זאת באזור העשיר של העיר הרחובות בנויים בצורת שתי וערב. התחבורה הציבורית בעיר היא הדרך הקלה ביותר לתנועה בתוך העיר. למרות שאקרה מקושרת היטב על ידי מסילת רכבת לתימא (Tema), טקורדי (Takoradi) וקומאסאי (Kumasi), שירות הרכבות אינו אמין ולא פופולרי.
מוניות – באקרה רשת מוניות ענפה ונוחה אולם לרוב המוניות אין מונה לכן נדרש מיקוח על מחיר הנסיעה לפני עלייה למונית. המוניות באקרה צבועות בכל צבע שרוצים אך ארבעת הפגושים שלה חייבים להיות בשני צבעים כתום וצהוב. כל מונית מסומנת על ידי שם האזור אליו היא נוסעות.
טרוטו – הטרוטו (Trotro) הוא סוג של אוטובוס קטן, אמצעי התחבורה הנפוץ ביותר. הוא זול יחסית ומאוד יעיל כדי להתנייד בעיר למרות שהוא בעל מראה מוזנח. הטרוטו עוצר בכל תחנת אוטובוס, במקומות התכנסות של אנשים ובתחנות של משאיות. כדי לסמן לנהג לעצור ישנם סימנים של נפנוף הידיים כלפי מעלה ומטה: הצבעה עם האצבע המורה של יד ימין מעלה תביא אותך לאקרה המרכזית. הצבעה עם האצבע המורה של יד ימין מטה ועשיית תנועת מעגל תביא אותך אל קוואמה נקרומה (Kwame Nkrumah Circle) מרכז גדול באקרה.
אוטובוס – בשנת 2003 נחנך שירות האוטובוסים שמהווה אלטרנטיבה לשירות הטרוטו והוא גם נוח וזול יותר.
ספורט

כדורגל הוא הספורט הפופולרי ביותר באקרה, מועדון הכדורגל המפורסם הוא "אקרה הארטס אוף אוק" (Accra Hearts of Oak). אצטדיון קומאסי הוא ביתה של הקבוצה והוא המגרש הקבוע של נבחרת גאנה – "הכוכבים השחורים".
אתרים בעיר

באקרה ישנם מלונות בדירוג של החל מכוכב אחד ועד חמישה כוכבים ורובם נמצאים במרכז העיר.
המוזיאון הלאומי של גאנה
האקדמיה לאומנות ומדעים של גאנה
הספרייה הלאומית של גאנה
התיאטרון הלאומי של גאנה
טירת אוסו - נבנתה על ידי הדנים במאה ה-17
מרכז גובואה לתרבות פאן אפריקנית
השכלה

בקרבת העיר אקרה נמצאת אוניברסיטת גאנה.
ערים תאומות

ארצות הברית שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
ארצות הברית קולומביה, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית
ארצות הברית וושינגטון די. סי., ארצות הברית
דרום אפריקה יוהנסבורג, דרום אפריקה
סאו טומה ופרינסיפה סאו טומה, סאו טומה ופרינסיפה
לקריאה נוספת

Accra city profile/ R.GRANT/ Department of Geography and Regional Studies, University of Miami / Cities, Vol. 20, No. 1, p. 65–74, 2003
Accra urban environmental profile/A.T. Amuzu and Josef Leitmann/Cifies 1994 11(l) 5-9
Raymond Asomani-Boateng /Urban cultivation in Accra: an examination of the nature, practices, problems, potentials and urban planning implications/ Habitat International 26 (2002) 591–607
Nate Ptageman/ Accra Is Changing, Isn't It?": Urban Infrastructure, Independence, and Nation in the Gold Coast's DaUy Graphic, 1954-5/ tnternattonat Journat otAMcan Htstortcat Studtes Vol. 43, No. 1 (2010
הערות שוליים

↑  Earthquake imminent; Geological Survey Authority warns
| סמל האימפריה הפורטוגזית |
| --- | --- | --- |
| צפון אפריקה | אגוז (1506–1525) • אל קאסר אס-סגיר (1458–1550) • ארזילה (1471–1550, 1577–1589) • אזמור (1513–1541) • סאוטה (1415–1640) • מזאגאן (1485–1550, 1506–1769) • אסואירה (1506–1525) • ספים (1488–1541) • אגאדיר (1505–1769) • טנג'יר (1471–1662) • ואדאן (1487–אמצע המאה ה–16) |  |
| אפריקה שמדרום לסהרה | אקרה (1557–1578) • אנגולה (1575–1975) • אנובון (1474–1778) • ארגן (1455–1633) • קבינדה (1883–1975) • כף ורדה (1642–1975) • סאו ז'ורז'ה דה מינה (1482–1637) • ביוקו (1478–1778) • חוף הזהב הפורטוגזי (1482–1642) • גינאה ביסאו (1879–1974) • מלינדה (1500–1630) • מומבסה (1593–1698, 1728–1729) • מוזמביק (1501–1975) • קילווה קיסיוואני וסונגו מנארה (1505–1512) • טירת סאו זואו בפטיסטה דה אז'ודה (1680–1961) • סאו טומה ופרינסיפה 1753–1975 • סוקוטרה (1506–1511) • זנזיבר (1503–1698) • זיגינשור (1645–1888) |  |
| מערב אסיה | בחריין (1521–1602) • הורמוז (1515–1622) • מסקט (1515–1650) • בנדר עבאס (1506–1615) |  |
| תת-היבשת ההודית | ציילון הפורטוגזית (1518–1658) • לקשאדוויפ (1498–1545) • האיים המלדיביים (1518–1521, 1558–1573) • וסאי-ויראר (1535–1739); מומבאי (1534–1661); קז'יקוד (1512–1525); קנאנור (1502–1663); צ'אול (1521–1740); צ'יטגונג (1528–1666); קוצ'י (1500–1663); קאנור (1536–1662); דאדרה ונאגר הבלי (1779–1954); דאמאן (1559–1962); דיו (1535–1962); גואה וגואה העתיקה (1510–1962); הוגלי (1579–1632); נגפטינאם (1507–1657); פוליקאט (1518–1619); פאליפורם (1502–1661); סלסט (1534–1737); מצ'יליפטנאם (1598–1610); מנגלור (1568–1659); סוראט (1540–1612); טהואוטהוקודי (1548–1658); סן תומא דה מליאפור (1523–1662; 1687–1749) |  |
| מזרח ודרום מזרח אסיה | איי בנדה (המאה ה-16 עד המאה ה-18) • פלורס (המאה ה–16 עד המאה ה–19) • מקאו (1557–1999) • מקאסאר (1512–1665) • מלאקה (1511–1641) • איי מאלוקו (אמבון 1576–1605, טרנאטה 1522–1575, טידורה 1578–1650) • נגסאקי (1571–1639) • טימור הפורטוגזית (1702–1975) |  |
| אמריקה הצפונית | ניופאונדלנד (1501–1570?) • לברדור (1501–1570?) נובה סקוטיה (1519–1570?) |  |
| אמריקה המרכזית והדרומית | ברזיל (1500–1822) • ברבדוס (1536–1620) • הפרובינציה הציספלאטינית (1808–1822) • גיאנה הצרפתית (1809–1817) • קולוניה דל סקרמנטו (1680–1777) |  |
| מדיירה והאיים האזוריים | שתי קבוצות איים אלה היוו חלק מהאימפריה הפורטוגזית החל במאה ה-15, וב-1976 היו למחוזות אוטונומיים. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561792505171  BNE: XX6319429  BnF: cb11960750k (data)  GND: 4000338-3  LCCN: n79059515  MusicBrainz: 9cb34398-63c4-453e-91eb-0d52b36d62f7  NARA: 10046221  NKC: ge421321  SUDOC: 027603040  VIAF: 140706459   WorldCat (עם VIAF): 140706459
ננורובוטיקה

ננורובוטיקה (באנגלית: Nanorobotics) הוא תחום טכנולוגי מתפתח העוסק ביצירת מכונות או רובוטים, שגודל מרכיביהם מספר ננומטרים (‎10-9‎ מטרים). ננורובוטיקה שייכת להנדסת ננוטכנולוגיה, בתחום של עיצוב ובניית ננו-רובוטים, עם מכונות באורך של 0.1-10 מיקרומטר שבנויות מרכיבים ננומטריים או מולקולריים.
הגדרה נוספת לננו-רובוט היא רובוט המאפשר דיוק אינטראקציות עם עצמים בקנה מידה ננומטרי, או יכול לתמרן עם רזולוציה ננומטרית. מכשירים אלה מיועדים לבצע סריקות ובדיקות מיקרוסקופיות, ואינם בהכרח בסדר גודל ננומטרי, כמו מכונה מולקולרית. על פי הגדרה זו, מנגנון גדול כמו מיקרוסקופ כוח אטומי יכול להיחשב מכשיר ננורובוטי, כיוון שהוא מסוגל לבצע פעולות ננומטריות. לכן מיקרו-רובוטים המסוגלים להעביר נתונים מדויקים בסקלות ננומטריות, יכולים להחשב גם כן לננו-רובוטים.
נכון לשנת 2012 כמה מכונות מולקולריות נבדקו ומנוצלות ליישומים שונים, אם כי מרבית המכונות מצויות בשלב המחקר והפיתוח. דוגמה לכך היא חיישן בעל מתג שרוחבו כ-1.5 ננומטר, המסוגל לספור מולקולות ספציפיות מדגמים כימיים. פיתוח מתקדם שלו יהיה חיישן המסוגל למפות DNA שלם של אדם בתוך שעות ספורות.
מכונות ננומטריות עתידיות רבות נועדות לשימוש בתחום הטכנולוגיה הרפואית, במטרה לזהות ולהשמיד תאים סרטניים. יישום פוטנציאלי נוסף הוא איתור של כימיקלים רעילים, ומדידת הריכוז שלהם בסביבה.
גישות > צ'יפים ביולוגיים

השימוש במשותף בין ננו-אלקטרוניקה, פוטוליתוגרפיה וביו-חומרים חדשים מאפשר גישה חדשה ליצירת ננורובוטים לצרכים שימושיים ברפואה, כמו יצירת מיכשור לניתוחים, איבחון ומשלוח של תרופות. שיטה זו של ייצור בתחום הננו-טכנולוגיה נמצאת בשימוש בתעשיות האלקטרוניקה. חלק מהננורובוטים ישתלבו כמכשירים ננואלקטרוניים שיאפשרו הפעלה מרוחקת ואופציות חדשות בתעשיית הרפואה.
גישות > נו-בוטים

נו-בוטים הם 'רובוטי חומצות גרעין', שהם מכונות אורגניות מולקולריות בגודל ננומטרי.
מבנה הדנ"א מסוגל לאפשר אמצעים ליצירת מכשור ננומכני דו-ממדי ותלת-ממדי.
מכשירים המבוססים על דנ"א יכולים לפעול על ידי שימוש במולקולות קטנות, על ידי חלבונים ומולקולות דנ"א אחרות.
המחזור הביולוגי מבוסס על חומרי דנ"א שהונדסו (תוכננו) כמו מכונות מולקולריות כדי לאפשר משלוח תרופות לבעיות ממוקדות בגוף.
מערכות אלו יעבדו צמוד לביו-חומרים המיועדים למערכת העברת תרופות, מערכת כזו שלא תאפשר דיוק בתוך vivo כמו אבטיפוסים מהונדסים. [דרושה הבהרה]
גישות > אספת הננו 2000

אספת הננו 2000 היא שיתוף פעולה בתחום הננוטכנולוגיה, שיזמו רוברט פרייטאס וראלף מרקל בשנת 2000, בשיתוף עם עשרים ושלושה חוקרים מעשרה ארגונים וארבע מדינות שונות, שיתוף פעולה זה, מתמקד ביצירתה של תוכנית מחקר יישומית שתשים דגש על שליטת המיקום הספציפי של היהלומים בסינתזה המכנית, ומפעל ננומטרי היוצר מבנים דמויי יהלום בעל יכולות ליצור ננורובוטים רפואיים שמורכבים מחומרים דמויי יהלום (דמוי יהלום - הכוונה לחומר בעל קשרים קוולנטים סבוכים כמו של היהלום).
גישות > מבוססי חיידקים

גישה זו מציעה שימוש במיקרואורגניזים ביולוגים כמו החיידק Escherichia coli. כך שהמודל משתמש בשוטון כדי לנוע ובדרך כלל משתמשים בשדות אלקטרומגנטיים כדי לשלוט בתנועה שלו.
גישות > טכנולוגיה פתוחה

מסמך המציע גישות התפתחותיות בנושא הננוטכנולוגיה בשימוש "טכנולוגיה פתוחה" הוצג לעצרת הכללית של האומות המאוחדות.
לפי מסמך זה, כמו ש"מקור פתוח" האיץ בשנים האחרונות את התפתחות של מערכות מחשב כך גם גישה דומה יכולה לתרום להתפתחות הננורובוטיקה. השימוש בננוביוטכנולוגיה צריך להיות מורשת לדורות הבאים ולהתפתח כטכנולוגיה פתוחה המבוססת שימוש אתי למטרות שוכנות שלום. "טכנולוגיה פתוחה" מוגדרת להיות אחד מהיסודות העיקרים להשגת מטרה זו.
יישומים אפשריים > ננו-תרופות

יש הרבה פוטנציאל בשימוש הננורובוטיקה ברפואה, שכולל אבחון מוקדם של מחלות, התמקדות שליחת תרופות לתאים סרטנים, שימוש במיכשור ביומכני לניתוחים, ניטור פרמקוקינטיקה על סוכרת וביטוח רפואי.
בתוכניות שכאלו, הצפי של ננוטכנולוגיה רפואית עתיד להראות כך שיוזרקו ננורובוטים לתוך גוף חולה, ואלו יפעלו ברמה התאית. הננורובוטים בשימוש בתחום הרפואי לא יהיה בהם את היכולת לשכפל את עצמם משום שזה היה מעלה את המורכבות של המכשיר, מפחית את המהימנות, ומפריע בהשגת המטרה הרפואית.
ננוטכנולוגיה מספקת מגוון רחב של טכנולוגיות חדשות לפיתוח פתרונות מותאמים אישית ליעילות אספקת מוצרים פרמצבטיים.
היום אחת מתופעות הלוואי בטיפולים כמו כימותרפיה היא שלא ניתן למקד את שליחת התרופה למיקום הספציפי של התאים הסרטניים. אך חוקרים באוניברסיטת הרוורד ובמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס הצליחו להצמיד גדילי רנ"א מיוחדים שגודלם לא עולה על עשרה ננומטרים בקוטר לננוחלקיקים ומילאו אותם עם התרופה הכימותרפית. אותם גדילי רנ"א נדבקים לתאים הסרטניים. ברגע שהננוחלקיק נפגש עם תא סרטני הוא נדבק אליו ומפריש בתוכו את התרופה הכימותרפית. הפעולה הממוקדת הזו של שליחת התרופה היא בעלת פוטנציאל רב בנושא הטיפול בחולי סרטן עם הימנעות מתופעות לוואי בחולה עצמו.
עוד יישום שימושי של הננורובוטיקה הוא סיוע בתיקון רקמות של תאים ביחד עם התאי דם הלבנים. הגיוס של תאים דלקתיים או תאי דם לבנים לאזור הנגוע, היא התגובה הראשונה שיש פציעה ברקמה (אשר כוללים נויטרופילים, לימפוציטים ומונוציטים). בשל גודלם הזעיר הננורובוטים נצמדים לדפנות התאי דם הלבנים ודוחסים את עצמם דרך דפנות כלי הדם ולהגיע למקום הפציעה. שם הם יכולים לסייע לתאי דם הלבנים בתהליך תיכון הרקמות, וע"י כך להאיץ את תהליך ההחלמה.
המדע מאחורי מנגנון זה הוא מורכב למדי. מעבר של תאים על פני האנדותליום בדם, תהליך המכונה הגירה, הוא מנגנון בו מעורבים מפגש בין רצפטורי שטח פני התא למולקולות הדבקה, מאמץ כוח פעיל והתרחבות של דפנות כלי ומתרחש העיוות הפיזי של התאים המהגרים. על ידי הצמדת את עצמם תאים דלקתיים מהגרים, הרובוטים יכולים למעשה "לתפוס טרמפ" על כלי הדם, תוך עקיפת הצורך במנגנון מורכב של הגירה.
יישומים אפשריים > כלכלת ננורובוטיקה

חברות ענק כמו "ג'נרל אלקטריק", "היולט פקארד" ו"נורת'רופ גרומן" עובדות על פיתוח ומחקר של ננורובוטים. מנתחים מציעים לעיתים רעיונות לדרכים לשימוש בננורובוטים בפרוצדורות רפואיות נפוצות. סוכנויות ממשלתיות השקיעו באוניברסיטאות ובמוסדות מחקר מעבר ל-2 מיליארד דולר למחקר פיתוח מכשירי ננו לרפואה. גם בנקים רבים באופן אסטרטגי החלו להשקיע בתחום הזה כדי לרכוש זכויות ותמלוגים על ננורובוטים בעתיד.
אחד הפנים של ננורובוטיקה הוא נושא המונופול בתחום. פטנטים רבים נרשמו על ננו-רובוטים, רובם על ידי סוכני פטנטים (חברות המתמחות בעיקר בייצור של טיוטות לפטנטים ולעורכי דין). קיים חשש שהתחום יהפוך למונופול שישלט על ידי תאגידי ענק, כפי שקרה עם המצאת הרדיו או מלחמת הזרמים.
עתידנות ננורובוטיקה ואזכורים בתרבות

ננו-רובוטים הם בגודל מיקרוסקופי. על מנת שיוכלו לבצע משימות מיקרו/ומאקרו סקופיות ככל הנראה יש צורך להרבה ננו-רובוטים ולהפעילם במקביל.
נחילי הננורובוטים - גם אלו שלא מסוגלים לשכפל את עצמם וגם אלו המסוגלים לשכפל את עצמם ללא מעצורים בטבע -נמצאים בהרבה סרטי מדע בדיוני, כמו ה"ננו-גששים של בורג" "במסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" והפרק בסדרה 'The outer limis' שנקרא 'The new breed'.
ננו-בוטים - בפתיח של סדרת האנימציה האמריקאית "פיניאס ופרב", נאמרת השורה "Creating Nano-bots" (בגרסה המתורגמת לעברית של הסדרה: לבנות רובוטים קטנטנים). שורה זו שונתה בגרסה המדובבת ונאמר במקומה "נמציא סתם מתקנים".
חלק מהתומכים בננורובוטים בתגובה לאופציה על התאוריה של העיסה האפורה שהם בכלל עזרו להפיץ, חושבים שננורובוטים שמסוגלים לשכפול עצמי מחוץ לכותלי סביבת מפעל תעשייתי לא תופסים חלק משמעותי בעניין היצרני של הננורובוטים, ושהתהליך של שכפול עצמי אם אי פעם היה נוצר הוא היה מיסודו לא מסוכן (בשונה מתאוריית העיסה האפורה). אותם האנשים טוענים שהתכוניות שלהם לייצור תוך שימוש בייצור מולקולארי לא כולל משכפלים עצמאיים.
התאוריות הכי מפורטות בנוגע לננורובוטים, כוללות עיצובים מדויקים כמו תחושה, כוח תקשורת, ניווט, מניפולציה, ניידות, ומחשוב על כלי נייד, כל אלו הוצגו על ידי המאמר הרפואי הקרוי ננו-רפואה שהוצג על ידי רוברט פרייטאס.
חלק מהדיונים נשארו ברמת החוסר אפשור לבנייה ובכלל לא מתקרבים לרמת התכנון המפורטת.
ראו גם

שיגור תרופות
מכונה מולקולרית
ננו מנוע
ננו-רכב
אובודה

סמל אובודה
בית עיריית אובודה
שרידי אמפיתיאטרון רומי מאקווינקום הקדומה בלב שכונה מודרנית
בית הכנסת של אובודה
אוֹבּוּדָה (בהונגרית: Óbuda, מילולית: בוּדָה העתיקה, בגרמנית: Alt-Ofen, בסרבו-קרואטית: Stari Budim, ביידיש: אלט אופען, בעברית רבנית: אויבן יָשָן או בודא ישן) היא אחת משלוש הערים היוצרות את בודפשט, בירת הונגריה (יחד עם בודה ופשט) והעתיקה שבהן. עד 1 בינואר 1873 הייתה אובודה עיר עצמאית. היא ממוקמת ממערב לדנובה, צפונית לבודה.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות התקיים יישוב באזור אובודה כבר מתקופת האבן. בעת ההתיישבות הקלטית התקיים במקום מרכז התיישבותי גדול יחסית. בתקופה הרומית בהונגריה היה אתר זה אקווינקום (בלטינית: "עיר המים"), בירת הפרובינקיה הרומית פאנוניה. עד היום ניתן לראות בשטח עתיקות מן התקופה הרומית, בהן שרידי אמפיתיאטרון ווילה רומית. מאותה עת (שנת 106 לספירה) הייתה אובודה מיושבת ברציפות כעיר. אדמות המקום היו נחלתה של משפחת האצולה זיצ'י שבנתה במקום טירה, הקיימת עד היום ומאכסנת מוזיאון המוקדש ליצירות האמן ויקטור וסרלי. עם איחוד בודפשט נכללה אובודה ברובע השלישי של העיר, הכולל גם את אי הדנובה Óbudai-sziget ושטחי תעשייה ומגורים.
מעמדה של אובודה ירד לאחר איחוד בודפשט, והיא קיבלה צביון של פרבר תעשייתי ובו בתי חרושת ומשכנות פועלים. בעת השלטון הקומוניסטי נבנו בה שיכונים סובייטיים ותחנת כוח שארובתה נראית למרחוק.
הכיכר המרכזית (Fő tér) משמרת אווירה כפרית מהמאה ה-17 ו-ה-18. לא רחוק ממנה נמצאים המבנה בן המאה ה-18 ששימש כבית העירייה ומוזיאון אובודה.
בשנת 1950 חוברה אובודה ישירות לפשט על ידי גשר ארפאד (שנקרא אז "גשר סטלין").
קהילה יהודית

התיישבות יהודית החלה באובודה ב-1712, לפי הזמנת הדוכסית זיצ'י. אף על פי שהתיישבות יהודית נאסרה בבודה זכו יהודי אובודה, בהתאם להסכם החסות, לחופש דת, התיישבות ומסחר. בשנת 1737 הוקם בית כנסת והקהילה באובודה הייתה לקהילה היהודית הגדולה בהונגריה. רב הקהילה היה משה מינץ, שהקים במקום בית דין צדק וישיבה גדולה, ומת ב-1831. ב-1820 הוקם בית הכנסת הנוכחי באתר בית הכנסת הראשון. בעת הקרע ביהדות הונגריה בחרה הקהילה להצטרף לזרם הנאולוגי, אף כי רבה מרדכי עמרם הירש היה אורתודוקסי שתמך בעצמו בגישת הסטטוס קוו.
הקהילה חרבה בשואת יהודי הונגריה יחד עם שאר קהילות בודפשט, במקום היה גם בית קברות יהודי שנחרש ובמקומו קיים היום מגרש ספורט. בראשית שנות ה-2000 הוקמה מחדש קהילה יהודית באזור, המתבססת על אנשי עסקים ישראלים ואנשי בית חב"ד.
קהילה יהודית > בית הכנסת של אובודה

בית הכנסת של אובודה, הבנוי במתאר של מקדש יווני, מצטיין בסגנון אדריכלי ייחודי, המושפע ממבני הסגנון האימפריאלי של ראשית המאה ה-19. בחזיתו שישה עמודים קורינתיים. על הארכיטרב (הקורה הראשית) נכתב בעברית: "כל תפלה וכל תחינה שתהיה לכל האדם ופרש כפיו אל הבית הזה". בראש הגמלון - שני לוחות הברית.
פנים המבנה נחשב בעת הקמתו למפואר באירופה. אלמנט ייחודי נוסף הוא ארבעה אובליסקים בארבע פינות הבימה.
בית הכנסת נהרס בשואת יהודי הונגריה ובתקופת השלטון הקומוניסטי שימש כאולפן שידורי רדיו וטלוויזיה.
ב-5 בספטמבר 2010, לאחר שיפוץ, נחנך במקום בית כנסת של חסידי חב"ד, במעמד הרב הראשי יונה מצגר וסגן ראש ממשלת הונגריה.
ילידי אובודה

הרב משה קוניץ (לעיתים: קוניצר; ה'תקל"ד, 1774 – כ"ז בשבט ה'תקצ"ז, 2 בפברואר 1837) היה רבה של אובן ישן, וחוקר תולדות ישראל. נודע בעיקר בשל ספרו "בן יוחאי" הטוען לייחוס ספר הזוהר לרבי שמעון בר יוחאי, כתגובה לספר מטפחת ספרים שכתב רבי יעקב עמדין ושלל עניין זה.
אדולף (אברהם) פישהוף (1816 – 1893) היה מהפכן, פוליטיקאי ופעיל שלום יהודי-הונגרי-אוסטרי. היה רופא בהכשרתו.
מאנש יוז'ף אסטרייכר (1759 – 1831) היה דוקטור לרפואה, הרופא הראשון של הספא בבלטונפירד. הרופא היהודי הראשון בהונגריה.
אדה נוימן (1859 – 1918) היה רב הונגרי, מתרגם, היסטוריון, אביו של ארנה נאמני.
יוז'ף ואגו במקור וייס (1877 – 1948) היה כלכלן, סופר בתחום הכלכלי, עיתונאי יהודי-הונגרי.
הרב יוסף באך (1784 – 1866) היה רב ואיש מדעי הרוח.
איגנץ פישהוף (1814 – 1897) היה רופא יהודי-הונגרי.
שאלאמון שיל (1849 – בודפשט, 31 במאי 1918) היה מורה, היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי.
מור סלארדי במקור שפיצר (1851 – 1914) היה רופא יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה. הוא פעל רבות בעניין הקמת בתי יתומים.
הערות שוליים

↑  להבדיל בין אויבן או בודא סתם, היא בודה(אנ').
↑  בתי קברות יהודיים בהונגריה שנחרשו ונהרסו
↑  Jewish Budapest; Monuments, Rites and History, by Geza Komoroczy, Viktoria Pusztai, Andrea Strbik, Kinga Frojimovics, Central European University Press (January 1999), p. 46
↑  בית הכנסת העתיק ביותר בהונגריה נחנך מחדש, באתר ynet, 7 בספטמבר 2010
↑  "Születési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség születési akv. 3222/1849. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-17.
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני • מרחצאות הוויז |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 161144898904450291362   WorldCat (עם VIAF): 161144898904450291362
1991 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1991  במוזיקה |  |
< · 1989 · 1990 — 1991 — 1992 · 1993 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
שנת 1991 היא השנה בה הגראנג' החל לצבור פופולריות הולכת וגוברת, תוך שהוא תופס את מקום הגלאם רוק כגורם הדומיננטי בעולם הרוק. מגמה זו התחזקה בשנת 1992, והיא זו שזכורה בדרך כלל כ"שנה של הגראנג'". אלבומים רבים שיצאו בשנתיים אלו נחשבים בעיני רבים כמייצגים טובים של "הסאונד של שנות התשעים". להלן חלק מהאירועים המוזיקליים הבולטים של שנת 1991.