כיכר ונדום
בתי מידות בכיכר

בכיכר ונדום נמצאים בתי מידות (בצרפתית: hôtels particuliers) רבים, בהם:
מס. 1: אוֹטֶל שנבנה ב-1723 בידי קלוד-ארמן מולה (Mollet) עבור פייר פרן (Perrin), מזכיר המלך. במקום שכן אוטל בריסטול (כיום, אוטל ונדום), שם התגורר אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת.
מס. 3: בית מידות שנבנה בידי ז'אק גבריאל. אוחד עם בית מספר 5 עבור הסולטאן של ברוניי, חסנל בולקיאה, לכבודו נערכו במקום שיפוצים נרחבים, אך כף רגלו מעולם לא דרכה במקום.
מס. 4 ו-6: אכלסו את אוטל די רין (Hôtel du Rhin), שם התגורר הנסיך לואי נפוליאון בונפרט, לימים נפוליאון השלישי, בעת שכיהן כנשיא הרפובליקה הצרפתית השנייה.
מס. 5: אוטל שנבנה בידי ז'אק גבריאל.
מס. 6: אוטל בתכנונו של רובר דה קוט (Robert de Cotte).
מס. 7: בית מידות שנבנה בתכנונו של ז'יל ארדואן-מנסר. בין השנים 1720 ל-1731 התקיימו בו סעודות הערב השבועיות המפורסמות של הקלוב דה ל'אנטרסול (Club de l'Entresol), שנוסד בשנת 1720 על ידי האב פייר-ז'וז'ף אלרי. עשרים חבריו נהגו להיפגש מדי שבת בשעה חמש בבית מגוריו של "הנשיא הנו" (Charles-Jean-François Hénault), ולדון בענייני ספרות ופוליטיקה. בין המשתתפים ניתן למנות את המרקיז ד'ארז'נסון (René Louis de Voyer de Paulmy d'Argenson), את מונטסקייה, המרקיז דה בלרואה (Belleroy), האב סן פייר (Charles-Irénée Castel de Saint-Pierre), האב דה פונפון (Henri Charles Arnauld de Pomponne), מדם דו דפאנד, מדם לוקסמבורג, מאדאם דה רושפו, מאדאם דה פומפדור, ועוד. ב-1731 אסר המלך על המשך קיומן של ארוחות ערב אלו.
מס. 8 - אוטל דלפש דה שומו (Hôtel Delpech de Chaumot):
מס. 9 - אוטל דה ווילמרה (Hôtel de Villemaré), בית מידות שנבנה בתכנונו של ז'יל ארדואן-מנסר. מאכלס, החל משנת 2006 את משרד עורכי-הדין קליפורד שאנס.
מס. 10 - אוטל דה לטור-מובורג (Hôtel de Latour-Maubourg): השטח, שנרכש במשותף בשנת 1699 על ידי בעל ההון ניקולא-זֶ'רוֹם אַרלוֹ (Nicolas-Jérôme Herlaut), הגזבר הכללי של המשמר, ובסנייה.
מס. 11 - אוטל דה סימיאן (Hôtel de Simiane). השטח נרכש ב-1699 בידי ז'אן דה סוביו (Jean de Sauvion), אחד מששת חברי הקוֹנְסוֹרְצְיוּם הכלכלי, אך הוא פשט את הרגל בשנת 1701 והקרקע חזרה לרשות המלך, שהעניק אותו לז'יל ארדואן-מנסר ב-1703. זה מכר את השטח לחתנו, קלוד לבה דה מונטרז'י (de Montargis), חשב החריגות המלחמתיות, שמכר אותו ב-1708 למישל-פרנסואה גיו דה ברוסלו.
מס 12 - אוטל בודאר דה סן-ז'מס (Hôtel Baudard sv Saint-James).
מס. 15: אוטל דה גרמו (Hôtel de Gramont).
מס. 16 - אוטל מוֹפְל (Hôtel Moufle): החלקה נרכשה על יד ניקולא-זֶ'רוֹם אַרלוֹ (שרכש גם את הקרקע של בית מס. 18), ונמכרה ב-1723 לקבלן פּייר גְרָאנְדְהוֹם (Pierre Grandhomme), שבנה את האוטל. הוא מכר את הנכס בשנת 1733 לבָּרטֶלֶמי מופְל דה לה טילרי (Barthélémy Moufle de la Thuilerie), הגזבר הכללי של המרין, בנו של הנוטריון סימון מופל. עם מותו עבר בית המידות לידי ביתו וגיסו, איימר-פליסיין בופן דה לה סון, לוטננט קולונל במשמר הצרפתי. ב-1772 הושכר המקום לויקוֹנט דֶה נוֹאֶה, ראש העיר ומושל בורדו; בשנת 1778 עבר הנכס לידי הרופא המפורסם פרנץ מסמר, ממציא המגנטיזם החייתי, ששיטות הטיפול הקסומות שלו משכו אליו המונים. ב-1785 נרכש האוטל בידי ז'אן פייר סר. ב-1938 הועבר לידי חברת הנדל"ן של שווייץ התחתית.
מס. 17 - אוטל קרוזה (Hôtel Crozat): בית מידות זה הוא מהעתיקים בכיכר, ונבנה כבר ב-1703 בידי פייר בולה עבור אנטואן קרוזה, שרכש את החלקה בשנת 1700. הוא התגורר במקום עם רעייתו עד 1738, ושם החזיק באוסף האמנות המפורסם שלו. לאחר מותה של גברת קרוזה ב-1742 שימש האוטל למגורי בנה, ז'וז'ף-אנטואן קרוזה ואשתו, קתרין אמלו דה גורניי . עם מותה ב-1750 עבר האוטל לידי אחיו, לואי-אנטואן קרוזה, בארון תייר, ואשתו, לואיז-אוגוסטין דה מונמורנסי-לוואל (Montmorency-Laval), ששפצו את הביתבעזרתו של האדריכל פייר קונטן ד'איברי (Contant d'Ivry). חידושו המרכזי היה גרם מדרגות כפול יפה. בשנת 1771 נמכר אוסף הציורים המפורסם של קרוזה ליקטרינה הגדולה מרוסיה, בתיווכו של דידרו והוא שוכן כיום במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג.
מס. 18: אוטל דושה דה טורנל (Hôtel Duché des Tournelles).
מס. 19: אוטל ד'אברו (Hôtel d'Évreux).
מס. 20: אוטל ניקולא-ז'רום ארלו.
מס. 22: אוטל דה קורטון (Hôtel de Courtonne), שנקרא מאוחר יותר דה סגו (de Ségur).
מס. 23: בית שנבנה בידי האדריכל ז'אק גבריאל.
מס. 26: ורג'יניה אולדואיני (Virginia Oldoini, 1837-1899), הרוזנת מקסטיליון, התגוררה בבית זה בסוף המאה ה-19.