stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא
שחקנים ודמויות

וסילי ליוואנוב - שרלוק הולמס
ויטלי סולומין - ד"ר ווטסון
רינה זיליונאיה - גברת הדסון
בוריסלב ברונדוקוב - מפקח לסטרייד (דובב על ידי איגור יפימוב)
יקטרינה זינצ'נקו - מיס מרי מורסטן (דובב על ידי נטליה ריצ'גובה)
ויקטור פרוסקורין - תדיאוש שולטו / ברתולומיאו שולטו
סרגיי שאקורוב - ג'ונתן סמול
לריסה סולוביובה - איירין אדלר
בולדוג במבולה - טורי
פאבל קדוצ'ניקוב - מייג'ור ג'ון שולטו (דובב על ידי איגור יפימוב)
אנטולי סליבניקוב - מר מקמרדו, שומר הסף
ולנטינה קוסובוצקיה - גברת סמית'
ניקולאי קוזמין - לאל צ'ובדר, משרתו של שולטו
נינה יוראסובה - גברת ברסטון, עוזרת בית
ולדימיר דורושב - גברת שרמן
גאורגי מרטירוסיאן - מלך בוהמיה
פאבל רמזוב - גודפרי נורטון
יורי סרוב - טונגה
קירה גורצקיה - גברת ססיל פורסטר
סרגיי פרשין - השוטר ג'יימס
הערות שוליים

↑   הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא, בביצוע Цикл «Неизвестная версия»: «Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона». Часть 3: «XX век начинается», סרטון  באתר יוטיוב
↑  География фильма «Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона». Часть 7: «Сокровища Агры» на сайте 221b.ru
↑  В Новой Зеландии выпущена серия монет с героями советских фильмов о Шерлоке Холмсе
| סדרת שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל |
| --- | --- | --- |
| ספרים | חקירה בשני • חותם הארבעה • כלבם של בני בסקרוויל • עמק הפחד |  |
| אוספי סיפורים קצרים | הרפתקאותיו של שרלוק הולמס • זיכרונותיו של שרלוק הולמס • שובו של שרלוק הולמס • הקידה האחרונה • ספר הפרשיות של שרלוק הולמס |  |
| דמויות | שרלוק הולמס • מייקרופט הולמס • דוקטור ווטסון • המפקח לסטרייד • פרופסור מוריארטי |  |
| דמויות משנה | איירין אדלר • סבסטיאן מורן • מרי מורסטן • דמויות נוספות |  |
| שונות | רחוב בייקר 221 ב' • מוזיאון שרלוק הולמס |  |
| עיבודים נבחרים | סרטים: שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי • שרלוק הולמס והפרחחים מרחוב בייקר • טום וג'רי פוגשים את שרלוק הולמס • מר הולמס • הולמס & ווטסון • אנולה הולמס • אנולה הולמס 2 • אנולה הולמס 3   סדרות: זיכרונות על שרלוק הולמס • שרלוק • אלמנטרי • שרלוק הולמס (2013) • מיס שרלוק • שרלוק ברוסיה • הפרחחים • הולמס וסילי ליוואנוב: הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: המאה העשרים מתחילה • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא)   רוברט דאוני ג'וניור: שרלוק הולמס (סרט, 2009) • שרלוק הולמס: משחק הצללים • שרלוק הולמס 3   משחקי וידאו: שרלוק הולמס: התעוררות • שרלוק הולמס נגד ארסן לופין • שרלוק הולמס נגד ג'ק המרטש |  |
ויליאם אלן (צייר)

| --- | --- |

 לידה:  1782 אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  23 בפברואר 1850 (בגיל 68 בערך) אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית קברות דין 
 מקום לימודים:  התיכון המלכותי של אדינבורו  קולג' אדינבורו לאמנות 
 יצירות ידועות:  Sir Walter Scott 
 
ויליאם אלן (באנגלית: William Allan ‏:1782 – 23 בפברואר 1850) היה צייר היסטורי סקוטי, הידוע בסצנות חיי העם הרוסי. הוא הפך לנשיא האקדמיה המלכותית הסקוטית ומונה לאקדמיה מלכותית.
ביוגרפיה ועבודה

אלן נולד באדינבורו, בנו של ויליאם אלן סניור, שופט. הוא התחנך בבית הספר התיכון, אצל ויליאם ניקול, בן לווייתו של רוברט ברנס. כשהוא מפגין כישרון לאמנות, הוא למד לצייר אצל ג'ון גרהם באקדמיית הנאמנים, עם דייוויד וילקי, ג'ון ברנט ואלכסנדר ג'ורג' פרייזר.  כאן הכיר את אלן ווילקי, והם למדו את אותם עיצובים ונקשרו בידידות לכל החיים.
לאחר כמה שנים הגיע ללונדון, ונכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית. תמונתו הראשונה שהוצגה הייתה ילד צועני (1803), בסגנון ג'ון אופי.
הוא לא מצא הצלחה בלונדון, ובשנת 1805 הוא נסע לרוסיה, אך התעכב בדרך לשם גיוס כספים להמשך המסע, זאת על ידי ציור פורטרטים של הקונסול ההולנדי ודמויות אחרות. לאחר מכן המשיך בדרך יבשתי לסנט פטרסבורג, ועבר דרך חלק גדול מהצבא הרוסי שהיה בדרכו לקרב אוסטרליץ. בבירה הרוסית הוא מצא חבר - הרופא של המשפחה הקיסרית. לאחר שלמד רוסית, הוא נסע לפנים הארץ, ובילה מספר שנים באוקראינה, עשה טיולים לטורקיה ולמקומות אחרים, למד את תרבות הקוזקים, הצ'רקסים והטטרים, ואסף נשק ושריון. בשנת 1809 הוצגה באקדמיה המלכותית תמונתו של איכרים רוסים שומרים על חגם.
רצונו לחזור הביתה ב-1812 נידחה עקב פלישת נפוליאון לרוסיה, ורבות מהזוועות חזה בהן ממקור ראשון.
אלן הצליח לחזור לאדינבורו ב-1814, וב-1815, תמונתו של ״השבויים הצ'רקסים״ משכה תשומת לב באקדמיה המלכותית, אף שלא מצאה רוכש. עם זאת, סר וולטר סקוט, ג'ון וילסון (1785–1854) ואחיו ג'יימס (1795–1856), ג'ון לוקהארט ואחרים, גייסו עבורו כסף בעזרת הגרלה, עם 100 מנויים ב-10 ליש"ט. כל אחד, ואת התמונה הרוויח פרנסיס ומיס-צ'ארטריס.
אלן נשאר באדינבורו, ואף על פי שתמונותיו לא מצאו קונים בקרב בני ארצו, חלק מהן נקנו על ידי הדוכס הגדול ניקולס כשביקר באדינבורו, מה שהביא למהפך של האמן. אלן צייר לאחר מכן כמה סצנות מההיסטוריה הסקוטית. יש לציין גם את תמונת מרי מלכת הסקוטים שחתמה התפטרותה (1824) ואת מותו של יורש העצר מאריי (הוצגה ב-1825), שנרכשה על ידי הדוכס מבדפורד תמורת 800 גינאה, וזיכה את האמן בבחירתו כשותף באקדמיה המלכותית.
בשנת 1826 מונה אלן למנהל בית הספר באדינבורו, תפקיד בו כיהן עד שנים ספורות לפני מותו. זמן קצר לאחר מכן בריאותו התדרדרה, והוא נפגע בעיוורון. כדי להתאושש הוא נסע לרומא, ולאחר שבילה שם חורף, המשיך לנאפולי, קונסטנטינופול, אסיה הקטנה ויוון.
ב-1826 הציג את ״אולד רובין גריי״ וב-1829 את ״הנביא יונה״. ב-1830 חזר לאדינבורו, כשהוא חזר לבריאותו. תמונתו ״שוק העבדים, קונסטנטינופול״ נרכשה על ידי אלכסנדר היל.
ב-1834 ביקר בספרד ובמרוקו, ובאותה שנה הפיק את "היתומה", שייצג את בתו של סקוט אן שישבה ליד כיסא אביה המנוח. ב-1835 הוא נבחר לאקדמאי מלכותי, וב-1838, עם מותו של סר ג'ורג' ווטסון, מונה לנשיא האקדמיה הסקוטית המלכותית. בשנת 1841 הוא נסע לסנט פטרסבורג, ובאותה שנה ירש את וילקי בתפקיד יועץ למלכה בסקוטלנד, תפקיד שאחריו, כרגיל, (ב-1842) קיבל תואר אבירות .
שנותיו המאוחרות של ויליאם היו תפוסות בציור סצנות קרב. ב-1843 הציג את ״קרב ווטרלו מהצד האנגלי״, שנרכש על ידי הדוכס מוולינגטון. בשנה שלאחר מכן נסע שוב לסנט פטרסבורג, שם צייר, עבור הצאר, את פיוטר הגדול מלמד את מקצועותיו את אמנות בניית הספינות, שהוצגה מאוחר יותר בלונדון. העבודה הגדולה האחרונה שסיים הייתה מבט שני על קרב ווטרלו, הפעם מהצד הצרפתי. הוא הוצג באולם וסמיניסטר ב-1846, בתחרות על עיטורי בתי הפרלמנט. הוא ביקר בגרמניה ובצרפת ב-1847.
ג'יימס ארצ'ר וארסקין ניקול היו בין תלמידיו.
הוא מת בביתו באדינבורו ב-23 בפברואר 1850.
הערות שוליים

↑  Monkhouse, William Cosmo (1885). "Allan, William". In Stephen, Leslie (ed.). Dictionary of National Biography. 1. London: Smith, Elder & Co.
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Allan, Sir William". Encyclopædia Britannica. 1 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 687–688
↑  Page 1504 | Issue 20105, 3 June 1842 | London Gazette | The Gazette, www.thegazette.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810561822305606  BnF: cb14968313m (data)  GND: 123330882  ISNI: 0000 0000 6664 1039  LCCN: nr94009403  MusicBrainz: 29682407-e88e-45a9-b771-4edd822ecdc0  RKD: 1184  SNAC: w6bk19d8  ULAN: 500028676  VIAF: 74124260   WorldCat (עם VIAF): 74124260 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם אלן (צייר)".
וילאם אלן, שודדים טטרים
ז'אן-בטיסט סימאון שארדן

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1699 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  6 בדצמבר 1779 (בגיל 80) פריז, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Jean Baptiste Siméon Chardin 
 מקום לימודים:  Académie de Saint-Luc 
 תקופת הפעילות:  1724–1779 (כ־55 שנים) 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 הושפע על ידי:  Pierre-Jacques Cazes 
 יצירות ידועות:  הקו, המזנון, תכונות המוזיקה, המדע והאמנות 
 בן או בת זוג:  Marguerite Pouget (1744–?) 
 צאצאים:  Pierre Jean-Baptiste Chardin 
 
ז'אן-בטיסט סימאון שארדן (בצרפתית: Jean-Baptiste-Siméon Chardin; ‏2 בנובמבר 1699 – 6 בדצמבר 1779) הוא צייר צרפתי הנחשב בעיני רבים לאמן הרוקוקו הגדול ביותר של המאה השמונה עשרה. שארדן ידוע ביכולתו לתפוס טבע דומם, ובסגנון הציור העדין שלו. שארדן נולד, חי ומת בפריז. נושאי ציוריו, בדרך כלל חפצי בית פשוטים או תמימותם של ילדים, הופכים את הציורים שלו לחסינים בפני הזמן, והוא נערץ בעולם גם כיום.
ביוגרפיה

אביו של שארדן היה נגר, ושארדן הבן נאלץ, ללא השכלה פורמלית, לחנך את עצמו. הוא הושפע רבות מהסגנון הריאליסטי של הציירים במאה השבע עשרה. שארדן התגורר בפריז בגדה השמאלית לא הרחק מכנסיית סן-סולפיס עד 1757. שארדן נתמך על ידי האריסטוקרטים שבצרפת, ובהם לואי החמישה עשר למרות ציוריו הלא-קונבנציונליים (באותם ימים) של הבורגנות המתפתחת.
ב-1724 התקבל לאקדמיית סנט לוק. ב-1728 התקבל שארדן לאקדמיה המלכותית הצרפתית לפסלים וציירים. בנובמבר 1731 הוטבל בנו ז'אן-פייר, וב-1733 הוטבלה בתו מרגרט-אגנס. ב-1735 נפטרה אשתו, ושנתיים אחר כך גם בתו. ב-1744 נישא בשנית, וב-1745 נולדה לו בת שנפטרה בשנה אחר כך. שארדן נהנה משבחיו של דני דידרו על עבודותיו שאותו כינה "הקוסם הגדול". ב-1772 טבע בנו של שארדן בוונציה.
כיום מוצגים ציוריו במוזיאון הלובר ובמוזיאונים גדולים אחרים. עבודתו הפכה לפופולרית בקרב הציבור לאחר שתחריטים זולים של ציוריו החלו להימכר. בשנותיו האחרונות החל שארדן לעבוד עם צבעי פסטל.
וסילי השני, נסיך מוסקבה

וסילי השני (ברוסית: Василий II Тёмный‏; 15 במרץ 1415 - 27 במרץ 1462) היה נסיך מוסקבה, ורוב תקופת שלטונו התאפיינה במאבקים פנימיים כנגד בני דודיו.
במהלך שנות שלטונו בוטלו רוב הנסיכויות הקטנות והתחזק מאוד השלטון המרכזי של הנסיך. התלות של נסיכות סוזדל-ניז'ני נובגורוד, רפובליקת נובגורוד, רפובליקת פסקוב בנסיכות מוסקבה התחזקה.
בשנת 1448 נבחר ראש הכנסייה הרוסית החדש. בפעם הראשונה נעשה הדבר ללא התערבות של ראש הכנסייה בקונסטנטינופול, ומאורע זה וסימן את תחילת עצמאותה של הכנסייה הרוסית.
המאבק עם דודו יורי

וסילי קיבל את תואר נסיך מוסקבה בגיל 10, לאחר פטירת אביו וסילי הראשון. מינויו לתפקיד היה שנוי במחלוקת מכיוון שדודיו היו בחיים ואחד מהם - יורי דמיטרייביץ', הוזכר על ידי דמיטרי דונסקוי כיורש לאחר וסילי הראשון, ולאור זאת לא הסתיר יורי את שאיפותיו. מיד לאחר מותו של וסילי הראשון נמלט יורי לגאליץ' (עיר באזור מוסקבה) והחל במשא ומתן עם אצילי מוסקבה. אף צד לא רצה להתחיל במלחמה פנימית כוללת, ובתיווך ראש הכנסייה הרוסית-אורתודוקסית, ארכיבישוף מטרופוליטני פוטי סוכם לדחות את הנושא ולקבל את הכרעת חאן אורדת הזהב. בשנת 1427 נסעו וסילי ואימו סופיה לאביה, ויטאוטאס הגדול, דוכס ליטא וביקשה את עזרתו. במצב זה התקשה יורי להתמודד על תפקיד נסיך מוסקבה ובשנת 1428 הבטיח להפסיק את המאבק.
בשנת 1430 נפטר דוכס ליטא ויטאוטאס הגדול וזמן קצר לאחר מכך נסע יורי לחצר חאן אורדת הזהב במטרה להשיג הכרעה לטובתו. מן הצד השני, נסע גם וסילי אל החאן. וסילי היה מוקף ביועצים שבראשם עמד איוואן וסוולז'סקי, אשר היה בעברו יועץ סבו ואביו. הבוררות החלה באביב 1432, ויורי דמיטרייביץ' התבסס על צוואת דמיטרי דונסקוי. טענות וסילי, בהתאם להחלטת יועציו התבססו על בקשות לשמירת המצב הקיים וכללו שבחים רבים לחאן. דברי השבח עשו את שלהם והחאן החליט שעל וסילי להמשיך למשול במוסקבה. בהיותו בחצר החאן הבטיח וסילי ליועצו הראשי, איוואן וסוולז'סקי, להתחתן עם ביתו, אך בדרכו חזרה למוסקבה הפר את הבטחתו והתארס עם בת אצולה אחרת. דמיטרי וסוולז'סקי נפגע קשה, עזב את מוסקבה ועבר לצידו של יורי.
באפריל 1433 החלו כוחותיו של יורי לנוע לכיוון מוסקבה. וסילי לא הצליח לארגן כראוי את צבאו, הפסיד בקרב ונמלט לקוסטרומה, שם נעצר. על אף בקשות יועציו, לא הרג אותו יורי, נתן לו את השלטון בעיר קולומנה ואף הרשה לו לקחת איתו לקולומנה את יועציו מאצולת מוסקבה. 
בהיותו בקולומנה הצליח וסילי לקבץ סביבו את רוב אצולת הנסיכות. יורי, שראה את המצב החליט לוותר על תפקיד נסיך מוסקבה וכבר באותו שנה, החזיר את כס הנסיך לווסילי וחזר לגאליץ'.
המאבק עם יורי ובניו

בניו של יורי לא קיבלו את החלטת אביהם, המשיכו במאבק ובקרב שנערך בשנת 1434 ניצחו את כוחותיו של וסילי. כאשר נודע שבין הכוחות שהשתתפו בקרב היו גם אנשיו של יורי ערך וסילי פשיטה על גאליץ' ושרף אותה. באביב 1434 זכה הכוח המשולב של יורי ובניו בניצחון חשוב על צבאו של וסילי, אשר נמלט לניז'ני נובגורוד והחל בהכנות לנסיעה לאורדת הזהב. כאן נודע לו שיורי דמיטרייביץ' נפטר ובנו, וסילי הפוזל החל למשול במוסקבה. אחיו של וסילי הפוזל לא תמכו בו ועברו לצידו של וסילי השני. כתוצאה מכך גורש וסילי הפוזל ממוסקבה וחתם על הסכם לפיו הבטיח שלא ימשיך בניסיונות לקבל את נסיכות מוסקבה. תקופת השלום לא ארכה זמן רב ובשנת 1435 התחדש המאבק. בקרב המכריע גברו כוחותיו של וסילי השני, וסילי הפוזל נלקח למוסקבה. בהוראתו של וסילי השני נעקרו עיניו.
המאבק עם חאנות קאזן ודמיטרי שמיאקה

בשנת 1439 החל החאן של קאזאן לפשוט על נסיכות מוסקבה, ווסילי עזב את העיר במטרה לאסוף כוחות. מוסקבה עמדה במצור של עשרה ימים ולא נכבשה. בשנת 1445 החלה מערכה חדשה בין נסיכות מוסקבה לבין חאנות קאזאן. לאחר שכבשו את ניז'ני נובגורוד, ניצחו הטטרים בקרב המכריע על נהר קמנקה והנסיך נלקח בשבי. בהמשך שולם עבור שחרור הנסיך כופר גדול במיוחד, ולצורך איסוף הכסף הוגדלו באופן משמעותי המיסים לקופת הנסיך, מה שגרם להתמרמרות בקרב האצולה. בשנת 1446 כבשן כוחות הקושרים בראשות דמיטרי שמיאקה, אחיו של וסילי הפוזל, את מוסקבה ועצרו את אימו ואשתו של הנסיך, בעוד וסילי עצמו היה באותה תקופה מחוץ לעיר. תוך מספר ימים נעצר וסילי, עיניו נעקרו וביחד עם אשתו נשלח לעיר אוגליץ'. חלק מאצילי הנסיכות עברו לתמוך בנסיך החדש - דמיטרי שמיאקה וחלק המשיכו בתמיכתם בווסילי ונאספו בליטא. בשנת 1446 שחרר דמיטרי שמיאקה את וסילי במטרה לסיים את הסכסוך. בתמורה הבטיח וסילי שלא ינסה להחזיר לעצמו את השלטון, אך רוב תומכיו דרשו ממנו להתחיל במאבק מזוין להשבתו לכס הנסיכות. לאחר שגם ראשי הכנסייה ונסיך טבר הדומיננטי הצטרפו לכוחות התומכים, החל וסילי במאבק בתמיכת כוחות שבאו מליטא. תוך פרק זמן קצר החזיר וסילי לעצמו את השלטון ודמיטרי שמיאקה חתם על חוזה שלום. היה זה שלום שברירי מאוד ובמהלך השנים 1448–1452 היו מספר אירועים אלימים ביניהם, עד שבסופו של דבר נתפס דמיטרי שמיאקה והורעל בשנת 1453. לאחר מותו המשיך וסילי את המאבק כנגד תומכיו של דמיטרי ונסיכויותיהם אוחדו עם נסיכות מוסקבה.
סוף חייו

החל מהמחצית השנייה של שנות ה-50 של המאה ה-15 היה למעשה בנו הבכור של וסילי, איוואן השלישי, השליט לצד אביו העיוור. וסילי השני נפטר בשנת 1462 משחפת.
הרברט ג'ורג' ולס

| --- | --- |

צילום מ-1920 מאת ג'ורג' צ'ארלס בריספורד
 לידה:  21 בספטמבר 1866 ברומלי, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  13 באוגוסט 1946 (בגיל 79) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Herbert George Wells 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) 
 שם עט:  H. G. Wells, Septimus Browne, Reginald Bliss, Sosthenes Smith 
 מקום לימודים:  המכללה המלכותית למדעים, אוניברסיטת לונדון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני, ביוגרפיה, מסה 
 יצירות בולטות:  דברי ימי עולם, האנשים הראשונים על הירח, The Shape of Things to Come, Marriage, מלחמת העולמות, הרואה ואינו נראה, האי של ד"ר מורו, מכונת הזמן, The Soul of a Bishop 
 תקופת הפעילות:  מ-1895 
 בן או בת זוג:  Isabel Mary Wells (1891–1894)  איימי קתרין רובינס (1895–1927)  אליזבת פון ארנים (1910–1913)  Odette Keun  Moura Budberg  מרגרט סנגר  רבקה וסט  אמבר ריבס 
 צאצאים:  אנתוני וסט, ג'. פ ולס, Frank Wells 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (1997) 
 חתימה:   
 
הרברט ג'ורג' וֵלס  שנודע גם כ- H.G.Wells  (באנגלית: Herbert George Wells;‏ 21 בספטמבר 1866 – 13 באוגוסט 1946) היה סופר, הוגה דעות, עיתונאי, סוציולוג והיסטוריון אנגלי. נחשב לאחד האבות המייסדים של סוגת המדע הבדיוני וזכור בעיקר בעקבות ספריו המשויכים לתחום זה. בניגוד לבן זמנו ז'ול ורן, מוקד סיפוריו לא היה ההרפתקה והאופקים החדשים, כי אם ביקורת חברתית נוקבת.
ולס ליד ביתו בסנדגייט
יצירתו > מכונת הזמן

ולס הניח ביצירתו את היסודות לכל ז'אנר המדע הבדיוני. הוא מתאר תקופה עתידית, אך תוך יצירת אלמנט של הזרה למעשה מבקר את החברה בת זמנו. ספרו הראשון "מכונת הזמן" הוא פרודיה על החלוקה המעמדית באנגליה. המספר, הילייר, דן עם ידידיו בתאוריות של נסיעה בזמן. הוא מספר על שובו משנת 802701, ומתאר שני סוגי בני-אדם שפגש: ה"אלוי" - אנשים קטנים וחלושים החיים על פני האדמה במקום דמוי גן-עדן, וה"מורלוק" - טורפים מפלצתיים החיים מתחת לאדמה וניזונים מהאלוי. כאשר חברתו היפה נרצחת הוא בורח אל העתיד, שם הוא נתקל ביצורים דמויי סרטן, וביצורים דמויי פרפרים לבנים וענקיים שהשתלטו על כדור-הארץ. בשנת 30,000,000 הוא מוצא חזזיות, ים אדום כדם ויצורים עם זרועות תמנון. הוא חוזר מבועת להווה. האווירה הריאליסטית של הספר מתקבלת מהקפדה מרובה על הפרטים הטכניים. אחד העקרונות של המסע בזמן הוא בהתייחסות לזמן כאל המימד הרביעי.
הספר מכונת הזמן הועלה על מסך הקולנוע פעמים אחדות בגרסאות שונות.
יצירתו > האי של ד"ר מורו

הספר "האי של ד"ר מורו" (1896) עוסק במדען מטורף ההופך חיות ליצורים אנושיים. אדם בשם פרנדיק מספר את הסיפור בטכניקת פלאשבק. פנדריק נוסע לאי הנשלט על ידי ד"ר מורו, בו הוא מבצע במעבדה ניסויים בחיות ויוצר אנשי-חיה. מורו נרצח על ידי אישה-פומה, ופנדריק נמלט מהאי וחוזר ללונדון. ולס שהיה דרוויניסט, לא דחה את תורת האבולוציה אבל הזהיר מפני הסכנות הטמונות בהתפתחות המדעית.
יצירתו > מלחמת העולמות

מלחמת העולמות (1898) הוא רומן העוסק בפלישת אנשי המאדים לכדור הארץ. באותה תקופה גילו "תעלות" על פני המאדים והועלו השערות לגבי אפשרות של קיום חיים על הכוכב. המספר מתאר התרחשויות המתחוללות בתחילת המאה ה־20. כלי תעופה גליליים נוחתים קרוב ללונדון, ויצורים עגולים עם זרועות-ציד משתלטים על בני-האדם. אנשי המאדים בונים מכונות המהלכות על שלוש רגליים ומצליחות להרוס את כל העומד בדרכן. האזרחים נמלטים אחוזי בהלה, כוחות הצבא אינם מצליחים לעמוד בפניהם ולונדון מתרוקנת מיושביה. אנשי המאדים מפזרים עשן שחור ורעיל אשר פוגע בסביבה. בסופו של דבר מושמדים אנשי המאדים בעזרת חיידקים, היצורים הפשוטים ביותר עלי-אדמות, ולא בעזרת נשק קטלני או תחבולות אנושיות. בספר יש ביקורת על הקולוניאליזם ועל יחס החברה האנושית לחיות שבסביבתה.
הספר מלחמת העולמות הומחז בארצות הברית כתסכית בשנת 1938. חלקים מהתסכית מלחמת העולמות היו בסגנון של שידור אירוע חי (פקו-דומנטיה). תחילת התוכנית שודרה בטרם הסתיים שידור תוכנית פופולרית אחרת, כך שמרבית הקהל החל להקשיב לתוכנית "מלחמת העולמות" אחרי תחילת שידורה והחמיץ את העובדה שמדובר בתסכית. חלק גדול מהמאזינים האמין לאורסון ולס, ששיחק את תפקיד השדר באופן משכנע. לכן התעוררה היסטריה המונית ומנוסת רבים מבתיהם באזור ניו יורק וניו ג'רזי. השידור הפך למעין מיתוס היסטורי, שלא ברור אם אכן קרה בצורה מספרית משמעותית, או שולס הגדיל את הסיפור מעבר לממדיו האמיתיים. וודי אלן העלה את האירוע בסרטו "ימי הרדיו" משנת 1987.
מלחמת העולמות הועלה פעמיים על מסך הקולנוע. בשנת 1953 הופק מלחמת העולמות ובשנת 2005 הופק מלחמת העולמות בבימויו של סטיבן ספילברג ובכיכובו של טום קרוז. בנוסף לכך, הוקלטה לרומן גם גרסה מוזיקלית, האלבום מלחמת העולמות.
יצירתו > ציפיות

רב-המכר הראשון של ולס היה הספר "ציפיות" Anticipations שהוא עתידני בעיקרו. כשעוד פורסם בהמשכים במגזין, נשא את כותרת המשנה "ניסוי בנבואה". הספר מעורר עניין גם בנושאים שחזה נכונה (רכבות ומכוניות יגרמו למעבר אוכלוסייה מערים לפרוורים, שאיפה של גברים ונשים לחירות מינית והפחתת הגבלות מוסריות-תרבותיות), כמו גם בנושאים שנכשל בחזייתם (הניח שאנשי צוות בצוללות יחנקו למוות).
יצירתו > Kipps

הרומן Kipps, המבוסס על ניסיון חייו של ולס כשוליה אצל סוחר בדים יצא לאור ב-1905. הרומן מגולל את סיפור חייו של ארתור קיפס, הגדל אצל דודו ודודתו ועובד כשוליה, עד אשר הוא זוכה בירושה ומצליח לטפס בסולם החברתי. ולס מבקר בחריפות ברומן את המעמד הבינוני-גבוה.
יצירתו > העולם יוצא לחופשי

ב"העולם יוצא לחופשי" (The World Set Free), רצה ולס להזהיר את הקוראים מפני סכנות המלחמה. הספר פורסם בתחילת 1914 כחצי שנה לפי פרוץ מלחמת העולם הראשונה. המדען ליאו סילארד, אחד מאבות פצצת האטום, טען כי ספר זה של ולס היווה השפעת מכרעת על בחירותיו. היבטים מסוימים המופיעים בספר קרו גם במלחמה, כמו חלק מהמקומות בהם התרחשה הלחימה עצמה. אחד ההבדלים המשמעותיים היה זמן פריצת המלחמה - ולס ניבא שהמלחמה תפרוץ ב-1956. אחרי ששמע הרצאה על אנרגיה אטומית ולס ניבא גם את אפשרות קיומה של פצצת האטום. ולס הושפע מספריו ומאמריו של הכימאי פרדריק סודי בנושא הרדיואקטיביות.
ספריו שתורגמו לעברית

מכונת הזמן (The Time Machine, 1895)
האי של דוקטור מורו (The Island Of Dr. Moreau, 1896)
האיש הבלתי נראה (The Invisible Man, 1897)
הרואה ואינו נראה - תרגם דב קמחי, יהושע צ'צ'יק (תש"ך)
האיש הבלתי נראה - תרגמו אהובה גסנר ושלה מאיר, אסטרולוג (2001)
מלחמת העולמות (The War of the Worlds, 1898)
תרגם מאנגלית ישראל פישמן, מצפה, (תרפ"ט)
תרגם אביטל ענבר, הוצאת כתר (1979)
תרגם ירון בן עמי, הוצאת ידיעות אחרונות (2005)
כאשר הישן התעורר (When the Sleeper Wakes, 1899)
האנשים הראשונים על הירח (The First Men in the Moon, 1901)
מזון אלים (The Food of the Gods, 1904)
מזון האלים : ספור דמיוני סמלי: מקצר ומעבד לנוער / עברית - א' א' עקביא [יעקבוביץ], הוצאת יזרעאל, (תשי"ב).
תרגום - חנה גולדשמיט ; עריכה - תמר פרי, אסטרולוג (2004)
דברי ימי עולם : הקוים העיקריים בתולדות העמים והארצות (The Outline of History)
תולדות העולם - מאנגלית - שלמה ערב, יהושע צ'צ'יק, (תשי"ח)
מדעי החיים / מאת ה.ג. ולס, ג’וליאן הכסלי, ג.פ. ולס ; תורגם מאנגלית על ידי ש. בס, ראובן גרוסמן, עבר הדני וב. קרופניק ; עריכת הסגנון בידי אשר ברש, עשרה כרכים, הוצאת מצפה, תל אביב, תרצ"ב-תרצ"ד.
העבודה, הרכוש והאושר של בני האדם / בתרגום שמעון גינצבורג, אברהם יערי, וד’ קמחי. מצפה, תרצ"ה-תרצ"ו.
'מרקסיזם מול ליברליזם - ה.ג. וולס משוחח עם יוסיף סטלין' (1945,Marxism vs. Liberalism (New Century Publishers, New York).(מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ג', 2013.
שחקן הקרוקט, תרגמה סמדר גונן, נהר ספרים 2023
העולם שוחרר מכבליו (העולם יוצא לחופשי) (The World Set Free, 1914), מאנגלית איילת מור, מרתף ספרים 2023
הערות שוליים

↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 274
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280406705171  PLWABN: 9810598535905606  BIBSYS: 90059385  BNC: 000038325  BNE: XX1070444  BnF: cb119290531 (data)  CANTIC: a1048050x  CiNii: DA00469118  GND: 118643266  ICCU: CFIV010461  ISNI: 0000 0001 2283 2703  LCCN: n79063613  LNB: 000019435  MusicBrainz: 84306022-264d-4351-a710-adb828e38a23  NDL: 00460562  NKC: jn19990009045  NLA: 35599551  NLG: 62607  NLK: KAC2018O9387  NSK: 000004802  NTA: 068899750  RERO: 02-A023166172  SELIBR: 101323  SNAC: w6193wj9  SUDOC: 027195104  Trove: 1009952  ULAN: 500225477  VcBA: 495/110760  VIAF: 97006424   WorldCat (עם VIAF): 97006424 
ולס בשנת 1943
זלגיימרה

| --- | --- |
סמל זלגיימרהסמל זלגיימרה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת שימג
 שטח:  11.11 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  406 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°01′04″N 17°13′34″E﻿ / ﻿47.017777777778°N 17.226111111111°E﻿ / 47.017777777778; 17.226111111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://zalagyomoro.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.זלגיימרה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.זלגיימרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זלגיימרה (בהונגרית: Zalagyömörő) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בזלגיימרה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 514 ובשנת 2020 רק 406 תושבים.
יהודי זלגיימרה

בזלגיימרה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מהיהודים ילידי הכפר נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 20 | 774 |
| 1910 | 19 |  |
| 1920 | 16 |  |
| 1930 | 8 |  |
| 1941 | 6 | 1,107 |