stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורל קלארק
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Astronaut Bio: Laurel Blair Salton Clark" (PDF). במאי 2004. נבדק ב-12 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודות לורל קלארק בארכיון המוקדש לטיסה STS-107 באתר נאס"א לטיסות מאוישות
↑  צוות הקולומביה מתועד במצב רוח שמח דקות לפני האסון עיתון Tucsoncitizen מתאריך 1 במרץ 2003
↑  "51827 Laurelclark (2001 OH38 )". JPL Small-Body Database Browser. Jet Propulsion Laboratory. 2 באוקטובר 2003. נבדק ב-24 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Savage, Donald (2 בפברואר 2004). "NASA Dedicates Mars Landmarks To Columbia Crew". NASA News. No. Release no. 04-048. NASA. נבדק ב-10 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Blue, Jennifer (2006-07-27). "Names for the Columbia astronauts provisionally approved". USGS Astrogeology. אורכב מ-המקור ב-2006-06-30. נבדק ב-2006-06-08.
↑  Duren, Rod. "Navy Names Training Facility For Fallen Astronauts". America's Navy. No. August 27, 2004. U.S. Navy. נבדק ב-10 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Skye rockers Runrig prepare for their final album". The Scotsman. 30 בינואר 2016. נבדק ב-2016-08-05. {{cite news}}:  (עזרה)
| משימת STS-107 |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | STS-107 • מעבורת החלל קולומביה • אסון הקולומביה | צוות משימה Sts-107, תמונה רשמית |
| צוות | ריק האזבנד • ויליאם מק'קול • דייוויד בראון • קלפנה צ'אולה • מייקל אנדרסון • לורל קלארק • אילן רמון | צוות משימה Sts-107, תמונה רשמית |
| הנצחה | אנדרטת קולומביה  •  גבעות קולומביה | צוות משימה Sts-107, תמונה רשמית |
| ניסויים | הגן הכימי  •  MEIDEX | צוות משימה Sts-107, תמונה רשמית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124597742  VIAF: 20619026   WorldCat (עם VIAF): 20619026 
לורל קלארק במהלך טיסת STS-107
איל פלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1959 (בן 65) ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
איל פֶּלֶד (נולד ב-8 בנובמבר 1959) הוא מנחה טלוויזיה לשעבר ומדריך טיולים ישראלי.
ביוגרפיה

איל פלד נולד ב-1959 בירושלים, בן לאיש התקשורת עוזי פלד ולד"ר ציונה. בנעוריו עבד כעוזר תאורן וכסבל בהפקות של "טלעד".
פלד הגיש בין השנים 1994–2006 את תוכנית הטיולים "מסע עולמי" בערוץ 2 תחת זכיינית השידורים "טלעד" שנוהלה על ידי אביו, עוזי פלד, את עונתה האחרונה בין השנים 2006–2007 בערוץ 10. בתקופת השידור הכוללת של "מסע עולמי" ערך והגיש כ-100 תוכניות שצולמו במקומות שונים בארץ וברחבי העולם.
מלבד הפקות הטלוויזיה, עסק בשעות הפנאי באיסוף ושיפוץ מכוניות עתיקות ונדירות, היה חבר פעיל במועדון החמש ושימש כעורך ביטאון המועדון, "האבטומוביל", בשנים 2004–2007.
ב-8 באפריל 2008 לקה פלד בשבץ מוחי חמור בו נקבעו לו 100% נכות והוא איבד את יכולת הדיבור והכתיבה. ב-2009 פרסם מעריב ראיון לכאורה עם פלד. הוריו זעמו על הראיון שהציג את בנם כאילו השתקם אף על פי שלא כך היה המצב. ב-26 בדצמבר 2012, לראשונה לאחר האירוע המוחי ולאחר שהצליח להשתקם חלקית, שודר ראיון עמו בתוכנית "פנים אמיתיות" עם אמנון לוי בו סיפר פלד על המקרה, תהליך השיקום וההתמודדות עם מוגבלותו. הוא העניק ריאיון דומה גם לתוכנית "אנשים" עם דרור גלוברמן בערוץ 2, ב-2015. בין השאר הוא מתמודד עם אפאזיה.
ב-2013 השתתף בהתנדבות בפרסומת ל"יד שרה".
בתחילת 2018 יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים ספרו האוטוביוגרפי "מסע אל עולמי", אותו כתב בסיוע אמו ציונה.
ב-2018 השתתף בתוכנית "החיים על פי דביר" עם דביר בנדק שם סיפר על ההתמודדות עם הדיבור לאחר השבץ.
הערות שוליים

↑  אסתר נייר, ‏מסע עולמי אל כיסו של איל פלד: 300 אלף דולר רווח שנתי מוערך מהתוכנית ודירה ב-500 אלף דולר, באתר גלובס, 30 באוגוסט 2007
↑  מירב קריסטל, מצבו של אייל פלד: קשה אך יציב, באתר ynet, 9 באפריל 2008
↑  אייל פלד משתקם: אני מתקדם צעד אחרי צעד, באתר nrg
↑  הוריו של אייל פלד: "מעריב זחל כמו צפע למיטת החולה"
↑  פנים אמיתיות: המסע של אייל פלד
↑  דוד רוזנטל‏, "מסע אל עולמי": איל פלד מתאר את הדרכים הארוכות והקשות שעבר, באתר וואלה, 6 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296879605171  LCCN: n88241045  VIAF: 297697260   WorldCat (עם VIAF): 297697260 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כנסיות עתיקות בארץ ישראל

פסיפס אייל רועה מהכנסייה הביזנטית בנהריה שנבנתה במאה ה-6 לספירה
ברחבי ארץ ישראל נמצאו כ-265 כנסיות נוצריות עתיקות. רובן נמצאו באזור ירושלים ובית לחם ומיעוטן בגליל, בגולן ובנגב. ביוני, 2011, נתגלו בפעם הראשונה בעכו העתיקה שרידי מבנה ציבורי, שככל הנראה שימש ככנסייה בתקופה הביזנטית.
הכנסיות שנמצאו בארץ ישראל נבנו בשלוש תקופות עיקריות:
בימיו של הקיסר קונסטנטינוס הגדול, החל משנת 313 לספירה.
בימיה של הקיסרית אאודוקיה בשנים 393-460 לספירה.
בימיו של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון בשנים 527-565 לספירה.
לאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי המוסלמים, כמעט שלא נבנו כנסיות חדשות.
ראו גם

כנסייה ביזנטית בנהריה
כנסייה ביזנטית ליד כיסופים
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, משרד הביטחון והוצאת כרטא.
הערות שוליים

↑  כנסייה בת 1,500 שנה נחשפה בעכו העתיקה, באתר nrg
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פתנה (סרט)

| --- | --- |

תמונת מסך מתוך הסרט המציגה את הפיגוע במגדלי התאומים על רקע פסוק 60 מסורה 8 בקוראן
 בימוי:  סקרלט פימפרנל, חרט וילדרס 
 הופק בידי:  חרט וילדרס 
 תסריט:  חרט וילדרס 
 מוזיקה:  אדוורד גריג, פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי 
 מדינה:  הולנד 
 חברת הפקה:  Scarlet Pimpernel 
 הקרנת בכורה:  27 במרץ 2008 
 משך הקרנה:  17 דק' 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חרט וילדרס, יוצר הסרט
פִתְנָה (בערבית: فتنة - מילולית, "פיתוי מן השטן" - מונח המשמש תדיר לתיאור מלחמות אזרחים פנימיות) הוא שמו של סרט קצר בן 16 דקות שכתב, הפיק וביים חרט וילדרס (בשם העט סקרלט פימפרנל), מנהיג "מפלגה למען החירות" (PVV) ההולנדית.
הסרט, המציג את נקודת המבט של וילדרס על האסלאם והקוראן, עורר מחלוקות רבות ברחבי העולם, וניסיונות מוצלחים יותר או פחות למנוע את הצגתו, בין באיומים ובין בדרכים אחרות.
תוכן הסרט

הסרט מציג סורות מהקוראן בשילוב קטעי עיתונות וקטעי וידאו. הקטעים מתארים את חובת הג'יהאד המוטלת על המוסלמים, חובה המתוארת כציווי להילחם ולהרוג את כל הכופרים. בסרט מובאים קטעי נאומים אנטישמיים של מנהיגי דת מוסלמיים הקוראים לטבוח ביהודים ובנוצרים. בסרט מוצגות תמונות מפיגועים וממעשי טרור שביצעו מוסלמים, והוא טוען כי ילדים מוסלמים עוברים שטיפת מוח על ידי טרוריסטים. בראשיתו ובסופו של הסרט מובאת הקריקטורה המפורסמת שיצר קורט ווסטרגארד, בה מצוירת דמותו של מוחמד נביא האסלאם, כמחבל מתאבד, שבתוך הטורבן שלו חבויה פצצה. קריקטורה זו, יחד עם 11 נוספות הייתה במוקד פרשת קריקטורות מוחמד, במהלך 2005–2006.
לדברי וילדרס, הסרט דן באופיו הפשיסטי והאלים של האסלאם. לדבריו, מטרתו של הסרט היא להזהיר את מדינות אירופה והעולם החופשי מפני הסכנה הקיומית הנשקפת להן מהתעצמות המגמות הפונדמנטליסטיות של האסלאם העולמי, וכן לקרוא להן לשנות את מדיניותן ולהילחם במגמות אלו.
הניסיונות להקרינו

הסרט פורסם באתר האינטרנט LiveLeak‏ ב-27 במרץ 2008, והוסר ב-28 במרץ עקב איומים על חיי צוות האתר.
בפברואר 2009 מימנו "החברה הבינלאומית לחופש העיתונות", בראשותו של הפעיל הדני לארס הדהגור, ו"המרכז למדיניות ביטחון" - CSP של פרנק גפני, יחד עם ציר הקונגרס הרפובליקני מאריזונה ג'ון קיל הקרנה מיוחדת בקונגרס האמריקאי ל"סרט הקוראן" הזה, כפי שהוא כונה. הסרט, והקרנתו בקונגרס, עוררו מחלוקת עזה. ניסיון קודם שנעשה בבית הלורדים הבריטי להקרינו גם שם נבלם על ידי הממשל הבריטי, שמנע את כניסתו של וילדרס לבריטניה.
הגינוי להצגתו

ארגון הגג של יהודי הולנד גינה את הסרט. לפי הודעה שפרסם הארגון, ההצהרות האנטי-יהודיות שמוצגות בסרט אמנם "ממחישות כי כמה אנשי דת מוסלמים מחזיקים ברעיונות איומים לגבי היהודים וכי אפילו ילדים עוברים שטיפת מוח", אך הסרט גורם רק "לקיטוב בחברה ההולנדית והוא חסר תועלת בקרב נגד הקיצוניות". הארגון כינה את הסרט "בלתי מועיל" ו"מכליל".
ראו גם

דניאל פייפס
מלאני פיליפס
דניס מק'יואן
רוברט ספנסר
לארס הדהגור
קורט ווסטרגארד
הערות שוליים

יש לציין כי הפסוק (בתרגום: "הכינו כוח לקראתם ככל שתוכלו") משמש כמוטו של משמרות המהפכה האסלאמית באיראן
↑  יש לציין כי הפסוק (בתרגום: "הכינו כוח לקראתם ככל שתוכלו") משמש כמוטו של משמרות המהפכה האסלאמית באיראן
↑  רויטרס, המאייר הדני: חובה לפרסם את "סרט הקוראן", באתר ynet, 10 במרץ 2008
↑  הדף באתר LiveLeak בו הוצג הסרט
↑  "סרט הקוראן" ההולנדי יוקרן בסנאט האמריקני, באתר ynet, 24 בפברואר 2009
↑  Dutch Jewish group: Anti-Islam film is 'counterproductive', Haaretz
↑  יהודי הולנד נגד סרט הקוראן, מתוך nrg, באתר nrg
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורות התשובה

| --- | --- |

אורות התשובה, מהדורה ראשונה, ירושלים, ערב ראש השנה, תרפ"ה
 מידע כללי
 מאת:  הראי"ה קוק
 שפת המקור:  עברית
 נושא:  חזרה בתשובה 
 הוצאה
 הוצאה:  מהדורה ראשונה ב"הוצאת ירושלים", מאז נדפס בהוצאות שונות
 תאריך הוצאה:  מהדורה ראשונה תרפ"ה, מאז נדפס במהדורות רבות
 מספר עמודים:  60 עמ' בהוצאה הראשונה
 עורך:  הרצי"ה קוק
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  אורות התשובה
 היברובוקס:  אורות התשובה
 
אורות התשובה הוא ספרו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק על נושא התשובה. הספר נערך על ידי בנו של הראי"ה, הרב צבי יהודה הכהן קוק, מתוך רשימותיו של אביו, למעט שלושת הפרקים הראשונים שהרב קוק בעצמו כתב כסדרם.
הרב קוק מתאר את נושא התשובה כחלק עיקרי בהגותו המקורית. בהקדמה לספר הובאו דבריו על התלבטותו בנושא הכתיבה על התשובה, כאשר מצד אחד דוחפת אותו חשיבות הנושא, ומאידך הוא חושש מפני עיסוק בנושא כה מרומם.
הרב קוק ראה חשיבות רבה בלימוד הספר ואמר עליו: "את אורות התשובה צריך ללמוד בלי גבול". הוא עצמו היה משנן את הספר בימי חודש אלול.
הספר נדפס לראשונה בשנת ה'תרפ"ה (1924) ומאז הודפסו מעל עשר מהדורות.
תוכן הספר > חלוקת הספר

בספר 17 פרקים:
בפרקים א'–ג' הרב מנתח את התשובה לחלקיה ומגדיר הגדרות כגון "תשובה טבעית" "אמונית" ו"שכלית", תשובה "פתאומית" לעומת "הדרגתית", ועוד.
בפרקים ד'–ו' הוא מחדש את המושג "תשובה של כלל".
בפרקים ז'–י' עוסק הרב קוק בפרטי מכאוביה של נפשו המיוסרת של החוטא השב לעצמו ולאלוהיו, ומנחמו בהבטחת הארת שמש התשובה.
בפרקים י"א–י"ב מדובר על הקשר בין התשובה לכללות ההוויה.
בפרקים י"ג–י"ז כותב הרב קוק הדרכה מעשית לדרכי התשובה לפרט ולכלל.
תוכן הספר > רעיונות ייחודיים

כמה נקודות שאותן מחדש הרב קוק בהשוואה לספרים קודמים שנכתבו לאורך הדורות בנושא התשובה:
תשובה אינה שייכת לחוטאים בלבד - גם הצדיקים, כשהם מתעלים מדרגה לדרגה, נמצאים במצב של תשובה מתמדת, מכיוון שהתשובה היא האידיאל של חרות, וגם מי שמעשיו טהורים, אינו יכול להגשים את צורתו האלוהית המקורית.
התשובה איננה מושג רוחני בלבד - כאשר אדם חותר להיות בריא ונורמלי, יש בחתירה זו משום תשובה. הרפואה היא חלק מהתשובה הגופנית.
תשובת העולמות - התשובה היא מושג קוסמולוגי. הבריאה כולה שואפת לחזור למצבה האידיאלי שהייתה בו לפני נפילתה, כפי שנקרא בלשון הקבלה "שבירת הכלים".
תשובת הכלל בישראל - תהליך התחייה שעובר עם ישראל בשיבתו לארצו ולתרבותו המקורית קשור אל התשובה. תהליך זה הוא חלק מתשובת העולם כולו אל מקורו. הרב קוק כותב באיגרת אל הרב חרל"פ (איגרת שעח באגרות הראי"ה): "ואם יבוא אדם לחדש דברים עליונים בעסקי התשובה בזמן הזה ואל דברת הקץ המגולה ואור הישועה הזרוחה לא יביט, לא יוכל לכוון שום דבר לאמיתתה של תורת אמת, כי כל זמן מאיר בתכונתו...". (ראו גם מאמר "אל התשובה")
ערכם הרב של הרהורי תשובה - כבר ברגעי החרטה בזמן ביצוע החטא ממש, מוצפנת התשובה, אף על פי שהיא עדיין אינה שלמה עד גמר שלביה המעשיים.
התשובה המרכזית היא להיות אותנטי - התשובה היא אותנטיות של האדם וחזרתו אל עצמיותו וטבעו המקורי. (בלשונו של הרב, "חזרה אל שורש הנשמה").
התשובה כמהלך אל המקוריות - התשובה לא נועדה להגביל ולצמצם את האדם, אלא דווקא לפתוח לו מרחבים שמימיים של מקור החיים שאין לו גבול, ולהביא את האדם ליצירה, מקוריות ושפע של חיוניות.
התשובה הכרחית להבנת סתרי תורה - התשובה מייסדת את אופיו של האדם על יסוד האצילות, ומרוממות את רצונו, לחשוק בדברים רוחניים.
החשיבות של תשובה מאהבה - אף שתשובה מאהבת האמת והאלוהות ולא מפחד על עונש, היא תשובה שקשה לאדם ורחוקה ממנו, הרב קוק סבר כי הדור בכללותו מוכשר לה, וקרא ללכת בדרך זו, ולא בדרך של איומים והפחדות.
החיבור של התשובה לעוז ושמחה - בניגוד לתפיסות המקובלות שהתשובה קשורה לצער, עצבות, דכדוך וחולשת נפש כרך הרב קוק את התשובה עם עוצמה ושמחה, בשל התפיסה שהאדם טוב בעצמיותו, ולכן התשובה קוראת דרור לעצמיותו של האדם, ומשחררת את רוחו משעבודים.
תשובת הדור - חזרת הדור לתורה יכולה להתבצע בארבעה שלבים: כבוד הדת, חיבת הדת, הכרת הדת וקיום הדת.
מהדורות

הספר יצא במספר מהדורות והדפסות:
מהדורות > מהדורות ומהדורות מבוארות

מהדורת ראשונה - הוצאת ירושלים, ירושלים ערב ראש השנה תרפ"ה (1925).
מהדורה שנייה במלאת 30 יום לפטירת המחבר, ירושלים, תרצ"ו
כחלק מהסדרה הלבנה - ה"חמישייה" של "מוסד הרב קוק", יחד עם אורות התורה, אורות הראי"ה, מוסר אביך, (ומידות הראי"ה) וראש מילין, תשמ"ה.
בהוצאה מיוחדת של "מוסד הרב קוק" עם "אורות התורה" לכבוד יובל לפטירתו של הרב קוק, תשמ"ה.
מהדורה מנוקדת בהוצאת המכון התורני בישיבת אור עציון עם תמצות כל פרק מאת פרופ' מיכאל צבי נהוראי (ליטמן)
מהדורה מנוקדת בהוצאת המכון התורני בישיבת אור עציון בראשות הרב חיים דרוקמן, עם הערות קצרות ומראי מקומות מהרצי"ה. ונוסף אליה המאמר "התשובה לאור הסתכלותו של רבינו" של הרב שמעון סטרליץ, מתלמידי הראי"ה בישיבת מרכז הרב. יצא גם במהדורת כיס. מרכז שפירא, תשנ"ב (מהדורה שמינית). בשנת תשע"ט הוציא המכון מהדורה חדשה (תשיעית) ובה מאמר מקיף על הקדמת הספר מאת הרב חיים דרוקמן ומפתח עניינים לספר כולו.
ביאורים ומקורות לאורות התשובה - מהדורה מבוארת בידי הרב יעקב פילבר, הוצאת המכון לחקר משנת הראי"ה (שהרב פילבר עומד בראשו), ירושלים תשנ"ב (מהדורה שלישית - שתי הראשונות יצאו בתשל"ז (בהוצאת "דפוס גלאור" בירושלים) ותשמ"ח (בהוצאת המכון של הרב פילבר).
מהדורה עם ביאור מעט מן האור מאת יובל פרוינד, בהוצאת "ראש יהודי", תל אביב ג' באלול תשס"ה.
מהדורה מבוארת בידי הרב ראובן ששון בהנחייתו של הרב נחום רכל - עד כה יצא כרך אחד על פרקים א'-ח', הוצאת "כרם" (של הגרעין התורני ברמת השרון), רמת השרון אלול תשס"ה.
ביאורים לאורות התשובה - "אורות התשובה" עם ביאורים של הרצי"ה מכתב ידו, 'מכון הרצי"ה', ירושלים תשמ"ו (בכריכה רכה).
פרופ' בנימין גרוס, גאולה ותשובה - פירוש ל"אורות התשובה" עם מבוא על התפתחות רעיון התשובה מתקופת המקרא ועד לזמננו והערות על התפתחות רעיון התשובה בהגות היהודית. הספר גם דן בתרומתו של הרב קוק לנושא. הוצאת ראובן מס, ירושלים תשנ"ט.
מהדורה מבוארת יצאה במסגרת הלימוד היומי באמונה בתמוז תשע"ג.
מהדורות > ספרי שיעורים באורות התשובה

יצאו כספר שיעורים והרצאות שנתנו על "אורות התשובה":
שכתוב שיעורים שנתנו בישיבת "מרכז הרב" באלול תשמ"ב, הובא לבית הדפוס בידי שי פיצ'ר, ירושלים תשמ"ו.
בצלאל נאור, הרצאת התשובה: סדרת חמש הרצאות על "אורות התשובה", ירושלים תש"ן.
אורות שלמה, הארות ושיעורים של ר' שלמה קרליבך על אורות התשובה. תורגם ונערך על ידי יחד ויט.
שלמה וילק, נעשה אדם: החיים על פי אורות התשובה, הוצאת ידיעות ספרים, 2018.
ביאור לאורות התשובה, מאת הרב זאב סולטנוביץ' בהוצאת ישיבת הר ברכה, חלק א' - פרקים א-יא, ה'תש"פ. חלק ב' - פרקים יב-יז התשפ"א.
קריאות לשינויים במועצת הביטחון של האו"ם

מועצת הביטחון של האו"ם
הצעת הרפורמה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות היא קריאה לשינויים במבנה ובהרכב מועצת הביטחון של האו"ם. גוף זה הוא אחד מהגופים החזקים והחשובים בעולם בכל הנוגע לשמירה על השלום וקבלת החלטות הרות גורל המשליכות על הכרה במדינות חדשות או הטלת סנקציות על מדינות.

על מנת שתתבצע רפורמה, ההצעה לרפורמה צריכה לקבל את אישור מועצת הביטחון ואת תמיכת שני שלישים לפחות של המדינות בעצרת האו"ם בהצבעה שתתבצע בנוגע לכך.
מבנה המועצה כיום והביקורת עליו

כיום המועצה מורכבת מ-15 חברות: 5 חברות קבועות (ארצות הברית, רוסיה, סין, הממלכה המאוחדת וצרפת – המדינות המנצחות במלחמת העולם השנייה) ו-10 חברות מתחלפות ולא קבועות כאשר לכל אזור בעולם ישנו נציגות משלו (נציגה ערבית, נציגה ממזרח אירופה וכו').
לכל אחת מחמש החברות הקבועות זכות וטו – לא ניתן להעביר החלטה במקרה שאחת החברות הקבועות מתנגדת. זכות זו מהווה מקור לביקורת רבה, שכן החברות הקבועות משתמשות באופן תדיר בזכות זו כדי להגן על בעלות בריתן. כך, למשל, ארצות הברית נוהגת לסכל הצעות או החלטות שמגנות את ישראל. סין דואגת שלא יוטלו סנקציות שישתקו באופן מוחלט את איראן, שכן רוב אספקת הנפט של סין מגיעה מאיראן.
רבות ממדינות העולם סוברות כי יש לשנות את מבנה המועצה, שנשאר קבוע מאז הקמתה בשנת 1946. מדינות אלה טוענות שהמצב הגאו-פוליטי והאוכלוסייה בעולם השתנה ולכן יש לבצע שינוי גם במבנה המועצה. בעוד חמש החברות הקבועות משקפות את מצב העולם בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה (המעצמות הגדולות אז היו ארצות הברית, ברית המועצות שאת מקומה ירשה רוסיה, סין, צרפת והממלכה המאוחדת), כיום מצב האוכלוסייה והכלכלה בעולם השתנו ללא היכר ולכן השינויים בעולם צריכים לבוא לידי ביטוי גם במבנה מועצת הביטחון.
לדוגמה, ישנו ייצוג רב לאירופה (צרפת, הממלכה המאוחדת, וחלק מכלילים גם את רוסיה) שמהווה 7% - 8% מאוכלוסיית העולם בעוד שמספר התושבים בהודו לבדה מהווה 17% מכלל האוכלוסייה בעולם.
מדינות המועמדות לחברות קבועות > מדינות ה-G4

ה-G4 הוא כינוי לברית בין ארבע המדינות: הודו, ברזיל, גרמניה ויפן, שבמסגרתה כל אחת מהמדינות החברות תתמוך בהענקת מושב קבוע במועצת הביטחון לשאר החברות בברית. כל אחת מהחברות בברית, מסיבותיה שלה, רואה עצמה כמועמדת מתאימה למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם.
במסגרת שיתוף הפעולה בין המדינות, הציעו ארבע המדינות שבנוסף לארבעתן יינתנו גם שני מושבים קבועים לשתי מדינות מאפריקה (ראו פסקה בהמשך – "נציגות אפריקאית"). חלק ממדינות העולם מתנגדות לתת מושב קבוע לחלק ממדינות ה-G4, למשל: הרפובליקה העממית של סין מתנגדת לצירופה של יפן כחברה קבועה במועצת הביטחון. פקיסטן מתנגדת לצירופה של הודו וחלק ממדינות אירופה מתנגדות לצירוף גרמניה.
הודו הודו לבדה מהווה כשישית מאוכלוסיית העולם (יותר מהממלכה המאוחדת, צרפת, ארצות הברית ורוסיה גם יחד), והיא המדינה המאוכלסת ביותר בעולם. כיום היא הכלכלה השלישית בגודלה בעולם.
יפן יפן תרומתה של יפן לתקציב האו"ם היא השנייה בגודלה (אחרי ארצות הברית) – הסכום אותו תורמת יפן כל שנה לתקציבי האו"ם גדול מהסכום שאותו נותנות הממלכה המאוחדת, צרפת, רוסיה וסין גם יחד. ככלכלה הרביעית בגודלה בעולם (נכון ל-2012) יפן סבורה כי גם לה מגיע מושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם. רבות ממדינות אסיה הקשורות בקשרים כלכליים עם יפן תמכו בהענקת מושב קבוע במועצת הביטחון ליפן. ארצות הברית, רוסיה והממלכה המאוחדת תומכות בצירופה של יפן כחברה קבועה במועצת הביטחון. עם זאת, סין השמיעה בעבר התנגדות לצירוף יפן כחברה קבועה במועצת הביטחון.
גרמניה גרמניה היא התורמת השלישית לתקציב האו"ם (אחרי ארצות הברית ויפן) והיא הכלכלה הגדולה ביותר באירופה והכלכלה החמישית בעולם. מסיבות אלה רואה עצמה גרמניה כזכאית למושב קבוע במועצת הביטחון.
ברזיל ברזיל היא המדינה הגדולה ביותר באמריקה הדרומית במונחים של אוכלוסייה, כלכלה ושטח. האוכלוסייה שלה היא החמישית בעולם וכלכלתה מדורגת במקום השביעי בעולם. לאמריקה הדרומית, בדומה לאפריקה, אין נציגות קבועה במועצת הביטחון, ורבות ממדינות העולם תומכות בהענקת מושב קבוע לאחת ממדינות אמריקה הדרומית. ברזיל רואה עצמה כמייצגת את האינטרסים של כל היבשת הדרום אמריקנית. כל חמש החברות הקבועות תמכו בצירופה של ברזיל. ההסתייגות היחידה הייתה של ארצות הברית שמוכנה לקבל את ברזיל כחברה קבועה, אך ללא זכות וטו.
האיחוד האפריקאי נציגות אפריקאית ליבשת אפריקה אין נציגות קבועה במועצת הביטחון של האו"ם. כחלק מהקריאות לשינויים במבנה המועצה, ישנם קולות הקוראים להוספת חברה קבועה שתהיה נציגה אפריקאית, לרוב מהסיבות הבאות: אפריקה היא היבשת השנייה בגודלה ובעלת האוכלוסייה השנייה בגודלה אחרי אסיה (שבה יש לרוסיה וסין נציגות ויפן והודו מועמדות להצטרפות), באפריקה ישנן יותר מדינות חברות באו"ם מכל שאר היבשות, ואפריקה כיבשת אינה מאיימת צבאית על אף חברה אחרת באו"ם.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, המהפך ההיסטורי מגיע: הודו עוקפת את סין והופכת למדינה המאוכלסת בעולם, באתר ynet, 19 באפריל 2023
1 2 3 4  דירוג מדינות לפי אוכלוסייה, שטח, צפיפות, תמ"ג ופיתוח אנושי
↑  אובמה: תומך במושב קבוע להודו במועה"ב, באתר nrg
1 2  בריטניה: לצרף את הודו ויפן למועצת הביטחון, באתר ynet, 17 בינואר 2007
↑  Sarkozy backs India for UN Security Council (באנגלית)
1 2  China, Russia support India's UNSC 'aspirations' (באנגלית)
↑  בוש ופוטין סיכמו על רפורמה במועצת הביטחון של האו"ם, באתר ynet, 15 ביוני 2005
↑  China Against Japan Getting a Permanent Seat on UN Security Council (באנגלית)
↑  German Hopes for UN Security Council Seat Dampened (באנגלית)
↑  רפורמה באו"ם - כנראה שייקח עוד זמן
↑  נשיא צרפת שיראק תומך ביישום רפורמה במבנה מועצת הביטחון של האו"ם, באתר ynet, 29 במאי 2004
↑  Egypt and UN Security Councilmembership (באנגלית)
↑  South Africa call for urgent UN Security Council reform באתר Global Times (באנגלית)
↑  United Nations Security Council Reform: Prospects and Challenges for Nigeria’s Quest for a Permanent Seat (באנגלית)
↑  הארץ‏, דרא"פ, ניגריה ומצרים נאבקות על מושב במועצת הביטחון, באתר וואלה, 5 ביולי 2005
| האומות המאוחדות |
| --- | --- | --- |
| חברים | מדינות החברות באומות המאוחדות | האומות המאוחדות |
| ארגוני האו"ם | העצרת הכללית • מועצת הביטחון • המועצה הכלכלית-חברתית • מועצת הנאמנות • המזכירות • בית הדין הבין-לאומי לצדק | האומות המאוחדות |
| החלטות האו"ם | החלטות העצרת הכללית • החלטות מועצת הביטחון | האומות המאוחדות |
| ערכים נוספים | מגילת האומות המאוחדות • קריאות לשינויים במועצת הביטחון של האו"ם • זכות הווטו במועצת הביטחון של האו"ם | האומות המאוחדות |
המדינות החברות ב-G4 צבועות באדום: הודו, ברזיל, גרמניה ויפן.
פרננדו גאגו

פרננדו רובן גאגו (בספרדית: Fernando Rubén Gago; נולד ב-10 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. הוא מכונה בארגנטינה "פינטיטה" (Pintita). כיום הוא מאמן קבוצת בוקה ג׳וניורס.
קריירה

גאגו החל את הקריירה שלו בבוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-5 בדצמבר 2004 במשחק מול קילמס כשהוא רק בן 17. למרות גילו הצעיר, הפך גאגו לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה והושווה לפרננדו רדונדו בגלל סגנון משחקו.
על אף שהיה אחד השחקנים הטובים בליגה הארגנטינאית, גאגו לא זומן על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל הנבחרת למונדיאל שנערך בגרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת צרפת בפריז ב-7 בפברואר 2007. גאגו היה שותף לזכיית הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג.
יכולתו הגבוהה גרמה לריאל מדריד, הקבוצה בשורותיה שיחק פרננדו רדונדו, לשלם 20 מיליון אירו על מנת להעביר אותו לידיהם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בריאל ב-7 בינואר 2007, במשחק מול דפורטיבו לה קורוניה, והיה שותף לזכיית הקבוצה באליפות ספרד. הוא החל את עונת 2007/2008 כמחליף, אך במהרה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. ב-4 במאי 2008 בישל גאגו את שער הניצחון שכבש גונסאלו היגוואין מול אוסאסונה, שהבטיח אליפות שנייה ברציפות לריאל מדריד.
אולם, עם השנים מעמדו של גאגו נחלש בריאל מדריד, והוא החל לחפש לעצמו קבוצה חדשה. על אף התעניינות מצד ליברפול, בוקה ג'וניורס, פלרמו ומנצ'סטר סיטי, בסיום חלון ההעברות של אוגוסט 2011, גאגו עבר בהשאלה לרומא.
ב-19 ביולי 2012 גאגו נרכש על ידי ולנסיה ב-11.5 מיליון אירו. הוא חתם ל-4 שנים, בהן ירוויח 1.5 מיליון אירו בכל עונה.
בינואר 2013 הושאל גאגו מולנסיה לקבוצת ולס סארספילד הארגנטינאית.
ביולי 2013 חתם גאגו בבוקה ג'וניורס הארגנטינאית.
ב-11 בנובמבר 2020 בגיל 34 פרש מהכדורגל.
תארים

בוקה ג'וניורס
אליפות ארגנטינה - 3 (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006, 2015)
גביע רקופה סודאמריקנה - 2 (2005, 2006)
ריאל מדריד
אליפות ספרד - 2 (2006/2007, 2007/2008)
נבחרת ארגנטינה
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 1 (2005)
אולימפיאדת בייג'ינג (2008) - מדליית זהב
שקמה (מוסד חינוכי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מוסד חינוכי
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־70 שנה) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°35′32″N 34°33′36″E﻿ / ﻿31.592361111111°N 34.560027777778°E﻿ / 31.592361111111; 34.560027777778
  (למפת השפלה מוגדלת) שקמה(למפת השפלה רגילה) שקמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שקמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שקמה
 
מוסד חינוכי "שקמה" המוסד שוכן בקיבוץ יד מרדכי ומשמש את נערי הקיבוצים יד מרדכי, זיקים, כרמיה גברעם ויישובי הסביבה, והוא הקטן ביותר מבין כל המוסדות.