stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירלי קולינס
קורות חיים

שירלי קולינס ואחותה הגדולה, דולי, גדלו באזור הייסטינגס שבמזרח סאסקס, למשפחה ששימרה לאורך דורות אהבה גדולה לשירי עם. לאורך כל הקריירה של קולינס היא מבצעת שירים שלמדה מסבה ומדודתה.
בגיל 17 סיימה קולינס את בית הספר התיכון, ונרשמה ללימודים במכללה למורים בדרום לונדון, שם התוודעה לזמרי פולק אנגליים. במסיבה שנערכה בשנת 1954 אצל הזמר איאן מקול (אנ') פגשה קולינס את אלן לומקס, מומחה אמריקאי למוזיקת פולק. לומקס עבר לבריטניה כדי להימנע מרדיפות המקארתיזם. לומקס וקולינס התיידדו, ובשנת 1959 ערכו טיול משותף למדינות דרום ארצות הברית, שבו הקליטו שירי עם רבים בביצוע אמנים מקומיים. במהלך הטיול גילו השניים את האמן מיסיסיפי פרד מקדואל. ההקלטות מטיול זה יצאו בתקליט של אטלנטיק רקורדס הנושא את הכותרת "צלילי הדרום", וחלקם שזור בסרטם של האחים כהן "אחי, איפה אתה?" שירלי קולינס הוציאה בשנת 2004 ספר ביוגרפי בשם "אמריקה על המים" שבו היא מספרת על המסע עם לומקס, על הקלטות של שירי עם בקהילות דתיות, וכן על מפגשים עם בתי סוהר וכנופיות בארצות הברית.
לאחר שחזרה לבריטניה, המשיכה קולינס את קריירת השירה שלה. היא הכניסה חידושים רבים לתחיית הפולק הבריטי (אנ') בסדרה של אלבומים רבי השפעה. בשנת 1964 הייתה קולינס הראשונה ששילבה פולק וג'אז, בתקליט "שורשי פולק, מסלולים חדשים", עם הגיטריסט דייווי גראהם (אנ'). בשנת 1967 הוציאה אוסף ראשון מסוגו של שירי עם מדרום אנגליה, בשם "Sweet Primeroses", בו לוותה לראשונה בנגינת אורגן חלילים (אנ') של אחותה, דולי.
בשנת 1969 הקליטה קולינס תקליט של שירי עם ביחד עם ההרכב "Young Tradition", אך ההקלטות ראו אור רק בשנת 1995. באותה שנה הקליטה את "Anthems in Eden" שנחשב לתקליט פורץ דרך במוזיקת הפולק. שירי העם שבתקליט מתארים את השינויים שחלו בכפרים אנגליים בעקבות מלחמת העולם הראשונה ואת הנתק שחל באוכלוסייה הכפרית משירי העם המסורתיים. השיר הראשון בתקליט נמשך 28 דקות, והוא מאגד מספר שירי עם מסורתיים. אחריו באים שבעה שירי עם שונים, שנכתבו לאחר המלחמה. שירים אלה קיבלו עיבוד מודרני, אך נוגנו בכלי נגינה עתיקים. עיבודים מעין אלה היו חדשניים באותה תקופה, ולהקות פולק ופולק-רוק רבות חיקו סגנון זה של שירלי קולינס. ב-1969 שיתפו שירלי ודולי קולינס פעולה עם הקונסורט למוזיקה עתיקה של דייוויד מונרו.
בשנת 1971 נישאה קולינס לאשלי האצ'ינגס, גיטריסט להקת Steeleye Span. תקליטיה משנות השבעים נוטים יותר לכיוון הפולק-רוק, ויש בהם שילוב של כלי נגינה מודרניים, בעיקר גיטרה חשמלית ותופים, עם כלי נגינה מסורתיים.
בשנת 1978 יצא התקליט "For As Many As Will" של שירלי ודולי קולינס. לאחריו פרשה קולינס מעולם המוזיקה, ומיעטה להופיע. לימים סיפרה שבעלה, אשלי האצ'ינגס, התאהב באישה אחרת ועזב בפתאומיות את הבית, והיא נאלצה לגדל את שני ילדיה לבד. הסבל שנגרם לה עקב הגירושים גרם לה לאבד את היכולת לשיר, ולכן פרשה מהמוזיקה. בשנים שלאחר מכן עבדה בעבודות מזדמנות, בין השאר בספרייה הבריטית ובסוכנות השמה, ומכרה את ציוד המוזיקה שהיה ברשותה.
בשנות ה-90 הרצתה על מוזיקת עם בפני קהל וברדיו, ונחשבה לברת סמכא בתחומי המוזיקה המסורתית.
בשנות האלפיים ערכה שירלי קולינס שלושה מסעי הופעות ברחבי העולם, יחד עם השחקן פיפ בארנס:
"אמריקה על המים", מופע המספר על מסעה בדרום ארצות הברית עם אלן לומקס.
"יום שמש, ברובו", מופע שירי עם אנגליים, בעיקר מאזור סאסקס.
"אני רומני ראי", שירי עם צוענים ושירים מדרום אנגליה.
בשנת 2016, לאחר פסק זמן בן 38 שנה, שבה להקליט ולהופיע, והוציאה לאור את האלבום Lodestar. לאחר מכן הוציאה שני אלבומים נוספים.
פרסים והשפעה

קולינס זכתה בפרסים ועיטורים רבים על תרומתה לתרבות האנגלית. כמו כן היא נבחרה בשנת 2008 לנשיאת האגודה האנגלית לשירי עם וריקודי עם (אנ').
בילי בראג אמר עליה: ”שירלי קולינס הוא ללא ספק אחד מגדולי האוצרות התרבותיים של אנגליה.” קולינס עצמה העידה על שירתה: ”אני אוהבת לשיר בישירות, שירים שמיופים בפשטות - בביצועים לא תיאטרלי, שמאפשר לך לחשוב על השיר ולא אומר לך מה לחשוב.”
אמנים רבים מזכירים את שירלי קולינס כאחד האמנים שהשפיעו עליהם, כחלק מתחיית הפולק באנגליה. בין האמנים שביצעו משיריה ניתן למצוא אמני פולק רבים, וכן אמני פופ ורוק כמו 10,000 מניאקים וקולין מלוי (אנ'), סולן להקת "The Decemberists" (אנ').
דיסקוגרפיה

1959 - Sweet England
1960 - False True Lovers
1963 - Heroes in Love
1964 - Folk Roots, New Routes – יחד עם הגיטריסט דייווי גראהם
1967 - The Sweet Primeroses
1968 - The Power of the True Love Knot
1969 - Anthems in Eden - יחד עם דולי קולינס
1970 - Love, Death and the Lady - יחד עם דולי קולינס
1971 - No Roses – כחלק מההרכב Albion Country Band
1973 - A Favourite Garland
1974 - Adieu to Old England
1975 - Etchingham Steam Band – כחלק מההרכב Etchingham Steam Band
1976 - Amaranth - יחד עם דולי קולינס
1978 - For as Many as Will - יחד עם דולי קולינס
1979 - Harking Back – הופעה חיה, יחד עם דולי קולינס
1992 - Fountain of Snow – אוסף שירים בעריכתו של דייוויד טיבט
1995 - The Holly Bears The Crown – יחד עם ההרכב The Young Tradition, הוקלט במקור בשנת 1968
2003 - Within Sound - אוסף שירים
2004 - The Classic Collection – אוסף שירים
2006 - Snapshots – הופעה חיה וקטעים נדירים, יחד עם דולי קולינס
2008 - The Harvest Years – אוסף, יחד עם דולי קולינס
2016 - Lodestar
2020 - Heart′s Ease
2023 - Archangel Hill
Gmail

| --- | --- |

צילום מסך של Gmail
צילום מסך של Gmail
 מפתח:  גוגל
 מחזור חיים:  1 באפריל 2004 – הווה (20 שנה)
 גרסה אחרונה:  2023.04.30.534920066 (26 במאי 2023) 
 מערכת הפעלה:  שירות מבוסס רשת
 נכתבה בשפות:  Java (back-end), JavaScript, Ajax
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  שירות דואר אלקטרוני
 mail.google.com
 
הסמליל ששימש את השירות מ-2005 ועד אוקטובר 2020
Gmail (קיצור של Google Mail, מבוטא "ג'ימייל") הוא שירות דואר מבוסס רשת מאובטח, חינמי, נתמך על ידי פרסומות ומסופק על ידי חברת גוגל.
משתמשים יכולים לגשת לשירותי Gmail גם באמצעות פרוטוקולי POP3 ו-IMAP4. השירות הושק ב-1 באפריל 2004. לאור העובדה שגוגל השיקה את השירות באחד באפריל היו שחשבו כי ההכרזה על ההשקה היא מתיחה, כיוון ש-Gmail העניק נפח אחסון של ג'יגה בייט אחד, בתקופה בה נפח האחסון המקובל היה של מגה-בתים בודדים בשירותים חינמיים וכמה עשרות מגה בתים לשירותים בתשלום. גוגל הוציאה את Gmail משלב הבטא ב-7 ביולי 2009, יחד עם שאר השירותים בחבילת Google Apps.
ב-9 בפברואר 2010 הודיעה גוגל כי היא משיקה את שירות גוגל באז, רשת חברתית מקוונת המשולבת בתוך Gmail. באוקטובר 2011 היא הודיעה שהיא מתכוננת לסגור את גוגל באז.
תכונות > אחסון

שנה לאחר ההשקה, ב-1 באפריל 2005, הכריזה גוגל על הכפלת שטח האחסון והוצהר כי "גוגל תמשיך לתת לאנשים עוד שטח אחסון לנצח".
ב-12 באוקטובר 2007 קצב הגידול בשטח אחסון היה 5.37MB לשעה. לאחר כשבוע, הצטמצם קצב הגידול ל-1.12MB לשעה. ב-4 בינואר 2008 צנח קצב הגידול ל-3.35MB ליום (0.14MB לשעה) ומאז התייצב בערך על קצב זה. מאז הוגדל שטח האחסון החינמי ל-15GB במשותף למוצרי גוגל הנוספים (כגון Google Docs ו-Google Drive), אך גוגל מאפשרת גם לרכוש בתשלום שטח אחסון נוסף הנע בין 100GB ל-10TB.
תכונות > Gmail Labs

תכונת "מעבדות Gmail" (באנגלית - Gmail Labs) התווספה ב-5 ביוני 2008. Gmail Labs מאפשרת למשתמשים לבדוק תכונות חדשות או ניסיוניות של Gmail.
משתמשים יכולים לאשר או לשלול תכונות נסיוניות, ולספק משוב על כל אחת מהן. הדבר מאפשר למהנדסי Gmail לקבל משוב לגבי התכונות החדשות וכך לשפר אותן או להעריך את הפופולריות שלהן ולהחליט האם הן ראויות להיכנס לשימוש.
ב-10 בדצמבר 2008 התווספה ל-Gmail התמיכה בהודעות SMS משולבות בצ'אט Gmail. ב-28 בינואר 2009 התווספה ל-Gmail התמיכה בשימוש בלתי מקוון בדוא"ל.
ב-10 במאי 2023, Google השיקה את Labs, כמרחב החדש לניסוי רעיונות ראשוניים לתכונות ומוצרים בהשראת Google Labs המקורי. גוגל הציעה להרשם לבדוק כל אחד מהשירותים הבאים (חלקם איפשרו בדיקה רק לתושבי ארצות הברית) שבכולם הוטמע שימוש בבינה מלאכותית: Search Labs : חיפוש שנתמך בבינה מלאכותית; Workspace Labs: שילוב בינה מלאכותית ב-Google Workspace, כגון הצעות לכתיבה ב-Google Docs ו-Gmail, ארגון נתונים ב-Sheets ויצירת תמונות מופקות מטקסט ב-Slides; פנקס העבודה NotebookLM (לשעבר Project Tailwind): מופעל באמצעות בינה מלאכותית, באמצעות הערות ומקורות של המשתמש. ; MusicLM: כלי ליצירת מוזיקה מתוך תיאורים טקסטואלים.
תכונות > מסנן ספאם

מסנן הספאם של Gmail הוא "תוכנה מוּנעת קהילה". כאשר משתמש כלשהו מסמן דואר כספאם, הוא מספק לתוכנה מידע שעוזר לה לחסום הודעות דומות למשתמשים אחרים.
תכונות > שליחת מסרונים

במרץ 2010 הושקה בג'ימייל האפשרות לשלוח מסרונים מתוך השירות עצמו. אפשרות זו הייתה פעילה גם בחשבונות בממשק עברי עד 2014.
תכונות > הפרדה אוטומטית ללשוניות

החל מ-2014, ג'ימייל מאפשרת להפריד אוטומטית את המכתבים ומשייך אותם ל"דף ראשי", "דף חברתי" ו"קידום מכירות". רבים מהחוקרים פירשו את המהלך כדרך של "גוגל" לעודד מפרסמים לפרסם דרך "גוגל אדוורדס" שהוא שרות בתשלום, מכיוון שרוב המשתמשים מסתכלים רק על מכתבים שסווגו לדף הראשי.
תכונות > אבטחה

כדי להגן על המשתמשים, Gmail לא מאפשר למשתמשים לשלוח או לקבל קובצי הרצה, לרבות קובצי התקנה לאפליקציות אנדרואיד (סיומת apk) או יישומוני ג'אווה (סיומת jar) או ארכיונים המכילים קבצים כאלה. השירות מזהה קובצי הרצה גם אם הסיומת שלהם שונתה, על ידי בחינת מספר-הקסם של הקובץ. השירות לא מזהה קבצים אלו במידה והארכיון נעול באמצעות סיסמה המצפינה גם את שמות הקבצים, כגון ארכיון מסוג 7zip.
ממשק

כאשר נכנסים לאתר ג'ימייל, מגיעים למסך שבו מתבקשים להזין שם משתמש וסיסמה. השפה בדף זה, משתנה בעקבות שפת הממשק של המשתמש האחרון שהיה מחובר.
לאחר שנכנסים לחשבון, נכנסים למסך הכולל, בין היתר, קישורים למיזמי גוגל השונים, הגדרות החשבון, תיבת חיפוש, סרגל ניווט, וחלונית צ'אט, בנוסף לתיבה המרכזית, שכוללת את כל הדואר הנכנס של החשבון.
ממשק > תיבת חיפוש

תיבת החיפוש בג'ימייל, כוללת שני כפתורים המוצגים בתצוגת ברירת המחדל:
חפש בדואר - חיפוש בדואר הנכנס, בתיקיות המשנה של החשבון, ובארכיון. חיפוש זה אינו כולל חיפוש בתיקיית אשפה, או דואר זבל, אך כאשר ישנן תוצאות בתיקיות אלו, מוצע לחפש גם שם.
ישנן גם אפשרויות נוספות בתיבת החיפוש:
הצג אפשרויות חיפוש - כולל אפשרויות חיפוש מתקדמות, כגון מסנני מאת, אל, נושא, חפש (בתיקייה מסוימת), כולל את המילים, לא כולל, כולל קובץ מצורף, וטווח זמן.
צור מסנן - יצירת מסנן הקובע מה לעשות עם הודעה מסוג מסוים כשהיא מתקבלת. המסנן יכול להתבסס על נמענים, מוענים, נושא, כולל מילים, או כולל קובץ מצורף.
ממשק > סרגל ניווט

סרגל הניווט בג'ימייל, כולל שלוש כרטיסיות ראשיות:
דואר - ממשק הודעות הדואר האלקטרוני.
אנשי קשר - ממשק אנשי הקשר של ג'ימייל.
משימות - פתיחת חלונית משימות.
כאשר בוחרים באופציה דואר, מקבלים את תצוגת הדואר הראשית של ג'ימייל. מימין, ישנו סרגל התיקיות. מספר כרטיסיות מוצגות בתצוגה הרגילה, כבחירת המשתמש, והשאר, מופיעות תחת לחצן: "עוד..." המשתמש יכול לבחור אילו תיקיות יוצגו ואילו לא.
יש גם אופציה ל"דואר ממוין". השרת מחשב סטטיסטיקות לגבי התנהגות עם הודעות שונות, ולפיכך מגדיר את הודעות הדואר הנכנס כ"חשובות", או "לא חשובות". המשתמש יכול לשנות את חשיבות ההודעה על ידי לחצן מתאים.
היסטוריה > תחילתו של השירות וההשקה הרשמית

פאול בוחייט, ממפתחי גוגל, הוא שהתחיל בהרצת הפרויקט של Gmail, שנים מספר לפני שנחשף לציבור. בתחילה הייתה התוכנה זמינה רק כשירות דואר אלקטרוני פנימי בגוגל, אשר שימש את עובדי החברה.
המיזם נקרא בתחילה Caribou, כתזכורת סאטירית למיזם המוזכר ברצועת הקומיקס "דילברט".
שירות Gmail הושק רשמית ב-1 באפריל 2004. קדמו לכך שמועות על המהלך הצפוי, אולם מאחר שלחברת גוגל יש היסטוריה ארוכה של תעלולי אחד באפריל, סברו רבים כי החברה חומדת לצון פעם נוספת (באותה תקופה לא היו תיבת דוא"ל חינמיות בנפח של 1GB, וממוצע הנפח לתיבת דוא"ל עמד על עשרות בודדות של מגה). לאחר שהוסבר כי המתיחה האמיתית של גוגל היא ידיעה חדשותית האומרת כי החברה תארגן חופשה לעובדיה שתכלול טיסה לירח, התראיין ג'ונתן רוזנברג, סגן נשיא גוגל, ואמר "אנחנו מאוד רציניים בקשר ל-Gmail".
בתחילה הזמינה גוגל אלף לקוחות ניסיון ראשונים, חברים ובני משפחה של עובדים בניסיונות שהתחילו ב-21 במרץ 2004. ב-25 באפריל הייתה התקדמות נוספות, כאשר משתמשים פעילים באתר blogger.com קיבלו אפשרות לקחת חלק בגרסת הניסיון של Gmail.
היסטוריה > דרך הפצת השירות

בתחילת הדרך, משתמשי Gmail קיבלו מדי פעם אספקה של "הזמנות" בעזרתם יכלו להפיץ את שירות Gmail לחבריהם. סיבוב ראשון של הזמנות נשלח באחד במאי, ועוד שלוש הזמנות נשלחו לכל משתמש ב-1 ביוני. מאמצע יוני קיבל כל משתמש ג'ימייל בין הזמנה ל-3 הזמנות ליום אותן היה יכול לשלוח לחבריו על מנת להרחיב את מעגל המשתמשים. ב-2 בפברואר 2005 ממשק ההזמנות שופר, כך שניתן היה לשלוח הזמנה על ידי הקשת כתובת אימייל. ב-3 בפברואר 2005 קיבלו חלק ממשתמשי Gmail מענק של 50 הזמנות, ויותר מאוחר 100 הזמנות, והוכרז ש־Gmail תהפוך תוך זמן קצר לחופשית.
במהלך החודשים הראשונים של גרסת הבטא, נוצר שוק להזמנות Gmail. לפי המגזין PC world מחירה של הזמנה ל־Gmail באתר ebay הגיע ל-150 דולר, כאשר מחירם של כמה חשבונות ספציפיים עמד על אלפי דולרים. לאחר סיבוב נוסף של הספקת הזמנות צנח המחיר ל־2-5 דולרים. חלק ממשתמשי Gmail השתמשו בשירות כדי להזמין ללא רווחים את כל מי שביקש מהם. ב-28 ביוני 2004 תיקנה גוגל את מדיניותה כדי למנוע מכירת חשבונות רשומים.
שם התחום

לפני שנקנה על ידי גוגל, שם התחום "gmail.com" היה בשימוש על ידי שירות אימייל חינמי שהוצע על ידי Garfield.com, אתר הבית של רצועת הקומיקס "גארפילד", לאחר המעבר של גוגל לדומיין הזה, השירות נותק.
ב-22 ביוני 2005 השתנה ה-URI של Gmail מ-gmail.google.com ל-mail.google.com, ונוצרה הפניה אוטומטית אל ה-URI החדש.
תחום הדומיין של gmail.com איננו זמין במדינות מסוימות, במדינות אלו משתמש יכול להשתמש בתחום googlemail.com. השירות של Gmail לא מפלה בין שני התחומים הללו בקבלת אימיילים, לכן משתמש עם הכתובת user@googlemail.com יקבל גם מיילים שישלחו לכתובת user@gmail.com, וכן להפך. לפיכך, משתמשים שחייבים להשתמש בתחום googlemail.com לא יכולים לבחור כתובת שכבר נבחרה על ידי משתמשים המשתמשים בתחום gmail.
בגרמניה נקרא השירות "Google mail", עקב היותו של gmail סימן רשום של חברה אחרת בגרמניה.
מתיחות Gmail > תעלול עמוד Gmail

באחד באפריל 2007 Gmail הציגו "עמוד Gmail", בו נכתב כי משתמש שילחץ על כפתור תמיכה בעמוד יקבל מ-Gmail תדפיס חינמי של הודעת תמיכה, אולם לא נשלחו הודעות כאלו.
מתיחות Gmail > תעלול הזמן המותאם של Gmail

באחד באפריל 2008 גוגל הציגו שירות מזויף בשם "Gmail Custom Time" (הזמן המותאם של Gmail) שכביכול מאפשר למשתמש לשלוח 10 הודעות בשנה בהם הוא קובע את חותמת "זמן השליחה" בעצמו, המתיחה הכריזה שעל ידי כיפוף מרחב הזמן בשרת של גוגל, האימיילים בעצם עוברים מבעד למימד הרביעי של הזמן לפני ההגעה ליעד.
מתיחות Gmail > תעלול הטייס האוטומטי של Gmail

ב-1 באפריל 2009 גוגל הציגו שירות חדש שנקרא "Gmail Autopilot by CADIE" (הטייס האוטומטי של Gmail, באמצעות CADIE). לפי גוגל, השירות מתיימר לקרוא אימיילים ולענות עליהם באופן אוטומטי בשביל המשתמש. נאמר שהתוכנית תפעל על ידי ניתוח הרגש שבהודעות בשילוב עם ניתוח אופי הכותב ואז התוכנית תיתן עצות למשתמש או שתגיב באופן אוטומטי להודעה.
ביקורות נגד Gmail > פרטיות

על-מנת ליצור פרסום אטרקטיבי לכל אחד ואחד, סורקת גוגל את תיבת הדואר הנכנס והיוצא של כל חשבון. מרימי דגל הפרטיות דואגים מכך שהתוכנית מעורה בפרטיות שלהם ובאימיילים שלהם, ומכך שיש בכך בעיית הגנה, האפשרות שאימיילים פרטיים יקראו, אפילו על ידי מחשב ומעלה את הסיכון לחוסר פרטיות באימייל. זאת ועוד, האימיילים של משתמשים שחשבונם אינו ב-Gmail הבוחרים לשלוח אימייל ל-Gmail נקרא אף על-פי שהם לא חתמו על מדיניות הפרטיות של Gmail המאשרת קריאת מיילים פרטיים. בנוסף, גוגל רשאית על-פי ההסכם לשנות את מדיניות הפרטיות בכל עת באופן חד צדדי וגוגל יכולה מבחינה טכנית להצליב עוגיות לצד האינפורמציה העשירה שיש לה כדי ליצור "תיק" על בן אדם רצוי. רוב תוכנות האימייל משתמשות בתוכנות המספקות סריקת מיילים ברמה כלשהי, על-מנת לחסום ספאם.
חסידי הפרטיות מתייחסים גם למחסור בחשיפת המידע על הבעיות במדיניות. לגוגל יש היכולת לצרף את האינפורמציה המוכלת על האימיילים של אדם כלשהו עם האינפורמציה אודות חיפושי האינטרנט שלו. גוגל מעולם לא הבהירה כמה זמן אינפורמציה זו תישמר ואיך ישתמשו באינפורמציה זו. אחת הדאגות היא שהמידע מועבר לגופים ביטחוניים כמו הסוכנות לביטחון לאומי. ב-2004 שלושים ואחת ארגוני פרטיות וזכויות אזרח כתבו מכתב לגוגל הקורא להשהות את שירות Gmail עד שסוגיית הפרטיות תיפתר.
בשנת 2022 החליטה ועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין לאסור את השימוש ב-Gmail ובשירותי דואר אלקטרוני דומים, החשופים למידע סודי ואינם עומדים בתנאי חוק הגנת הפרטיות.
מדיניות הפרטיות של Gmail מכילה את הסעיף: "עותקים שיוריים של הודעות וחשבונות שנמחקו עשויים להישאר בשרתים הפעילים שלנו במשך 60 יום עד למחיקתם הסופית, ולהמשיך להתקיים במערכות הגיבוי הלא מקוונות שלנו". גוגל מצביעה על כך ש- Gmail פועל על-פי המקובל בתעשיית המרחב. משרדי גוגל הצהירו כי הם "עושים מאמצים סבירים למחיקת אינפורמציה מחוקה מהמערכת שלנו במהירות מעשית".
גוגל מגנה על עמדתה על ידי שיבוח השימוש בסריקת האימייל לרווחת המשתמשים. גוגל מצהירה ש- Gmail פועל כל הזמן כדי להימנע מהצגת מודעות ליד הודעות רגישות כמו כאלו המזכירות את המילים באנגלית - tragedy (טרגדיה), או death (מוות).
מתחרות

אחרי עליית Gmail לרשת, הרחיבו במהירות שרתי webmail קיימים רבים את שטח האחסון שלהם. כך לדוגמה הרחיב שירות Hotmail את שטח האחסון למשתמשים מסוימים מ-2-25MB ל-250MB (כאשר חשבונות "פלוס" הוגדלו ל-2GB) תוך 30 יום. שירות Yahoo הגיע מ-4MB ל-100MB (כאשר חשבונות פלוס הוגדלו ל-2GB). זמן קצר מאוחר יותר הורחב Yahoo! Mail ל-250MB ובאפריל 2005 הגיע ל-1GB. במרץ 2007 הודיע השירות Yahoo! Mail כי יספק אחסון אינסופי לכל המשתמשים. הרצון העז להדביק את Gmail בלט בעיקר אצל Hotmail של MSN, שהמשיך לשדרג את שטח האחסון של האימייל שלו מ-250MB ל-Windows live Hotmail החדש, שהכיל 5GB. בנובמבר 2006 Hotmail שידרג גם את החשבונות החינמיים שלו ל-1GB. באוגוסט 2005 שירות AOL התחיל לספק לכל משתמשי AOL messenger חשבון אימייל אישי של 2GB שטח אחסון.
המערכת של Gmail מתארת חשבונות כ"לא פעילים" אם החשבון לא פועל במשך שנתיים, אחרי שלושה חודשים נוספים המערכת עלולה למחוק את החשבון. לשירותי מייל אחרים לוקח משך זמן לסמן חשבונות כ"לא פעילים", Yahoo!‎, לדוגמה, משבית חשבונות לא פעילים לאחר ארבעה חודשים.
הערות שוליים

↑  A letter to all my Gmail-using friends..., באתר המוסד לתוכנה חופשית
↑  BREAKING: G+oogle.me Nicholas Jon SchluesslerGoes Social with Google Buzz, בבלוג הטכנולוגיה Mashable
↑  עודד ירון, הסיוט הדיגיטלי התגשם ל-150 אלף משתמשי ג'ימייל, באתר הארץ, 28 בפברואר 2011
↑  יוסי ניסן, ‏גוגל: המיילים ש"נעלמו" מה-Gmail ישוחזרו עוד השבוע, באתר גלובס, 1 במרץ 2011
↑  גוגל תוקפת את סין: "אחראית לתקלות בג'ימייל", באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2011
↑  ענבל עומר, ‏גוגל מאשימה את סין: אחראית לתקלות במערכת הג'ימייל, באתר גלובס, 21 במרץ 2011
↑  Givens, Beth; Dixon, Pam (April 6, 2004). "Thirty-One Privacy And Civil Liberties Organizations Urge Google To Suspend Gmail"
↑  אבישי גרינצייג, ‏סערת הג'ימייל: עורכי דין יוצאים נגד ההחלטה החדשה של הלשכה - "הזוי ומקומם", באתר גלובס, 2 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007381985205171  GND: 7532053-8  LCCN: n2005076485  VIAF: 180389477   WorldCat (עם VIAF): 180389477 
צילום מסך של Gmail באחת מגרסאותיו הקודמות
אייזיק המפסטד-רייט

| --- | --- |

אייזיק המפסטד-רייט, 2019
 לידה:  9 באפריל 1999 (בן 25) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Isaac William Hempstead 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  Queen Elizabeth's Grammar School 
 פרופיל ב-IMDb
 
אייזיק הֶמְפְּסטֶד-רייט (באנגלית: Isaac Hempstead-Wright; נולד ב-9 באפריל 1999) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בזכות גילום דמותו של בראן סטארק בסדרת הפנטזיה של רשת HBO, "משחקי הכס", המבוססת על סדרת הספרים שיר של אש ושל קרח של הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין.
ביוגרפיה

נולד בשם אייזיק ויליאם המפסטד (Isaac William Hempstead).
בשנת 2011 הופיע בתפקיד טום בסרט "התעוררות" (The Awakening), ובאותה שנה החל להופיע כבראן סטארק בסדרה "משחקי הכס". בגין תפקיד זה היה מועמד בשנת 2013 לפרס האמן הצעיר בקטגוריית שחקן המשנה.
בשנת 2013 כיכב בסרט "Close Circuit", וב-2014 בתפקיד אֶגְס בסרט "הקופסונים" עם בן קינגסלי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | ההתעוררות | טום |  |
| 2013 | מעגל סגור | טום רוז |  |
| 2014 | הקופסונים | אֶגְס | דיבוב |
| 2021 | הנוסעים (אנ') | אדוארד |  |
| TBA | The Blue Mauritius | סטיבן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014-2011;  2019-2016 | משחקי הכס | בראן סטארק | תפקיד ראשי  (עונות 1—4, 6—8); 40 פרקים |
| 2014 | איש משפחה | איידן | דיבוב; פרק: "Chap Stewie" |
| 2016 | חרוזים נלוזים | ג'ק | סרט טלוויזיה של BBC One |
הערות שוליים

↑  Best Performance in a TV series (Comedy or Drama) Supporting Young Actor, 34th Annual Young Artist Awards, YoungArtistAwards.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315620505171  PLWABN: 9810625774805606  BNE: XX5607131  GND: 1195478496  ISNI: 0000 0004 0182 8803  LCCN: no2013019801  SUDOC: 260842222  VIAF: 296856099   WorldCat (עם VIAF): 296856099 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוסטאר הלוך ושוב

| --- | --- |

כרזת הסרט "מוסטאר הלוך ושוב"
 בימוי:  דוד פישר
 הופק בידי:  דוד פישר   עבור פישר פיצ'רס בע"מ
 עריכה:  הדס איילון
 שחקנים ראשיים:  דוד פישר 
 מוזיקה:  אמנון פישר
 צילום:  עידן ששון, דוד פישר, האריס זוגור, גוראן קרסיץ
 מדינה:  ישראל
 הקרנת בכורה:  2011 
 משך הקרנה:  73/52 דקות
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית, סרבו-קרואטית   כתוביות ב אנגלית.
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מוסטאר הלוך ושוב (באנגלית: Mostar Round-Trip ) הוא סרט תיעודי ישראלי של חברת פישר פיצ'רס שבויים והופק על ידי דוד פישר בשנת 2011. הסרט עוסק ביחסים בין האב, במאי הסרט, לבנו יובל שלומד בתיכון בינלאומי השייך לארגון הקולג'ים UWC, בעיר מוסטאר שבבוסניה והרצגובינה. המקום שבו עומד בית הספר היה קו הגבול בין הקרואטים לבוסניאקים בזמן מלחמת האזרחים ביוגוסלביה לשעבר. זהו הסרט השני בטרילוגיית המשפחה של פישר שהחלה עם הסרט רשימת אהבה (2000) והסתיימה בשישה מיליון ואחד (2011).
עלילה

במאי הסרט דוד פישר יוצא לבקר את בנו יובל בן ה-17, שנה לאחר שעזב את הבית ונסע ללמוד בתיכון בינלאומי. פישר מתבונן בבנו, בחבריו ובעיר המסוכסכת אליה בחר להתרחק. במהלך המסע למוסטאר וחזרה נפרשות מערכות היחסים בין יובל לאביו, בין יובל לחבריו הישראלים הנמצאים שם לצידו ובינו לבין חברתו נאוס מספרד. כל זאת על רקע מורכבות החיים בין הבוסניאקים, הקרואטים והסרבים, קבוצות אתניות שלמרות שמלחמת האזרחים הסתיימה רשמית ב-1995 הן עדיין מצויות בסכסוך, מצב המזכיר לבמאי הסרט את הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
על אף המרחק מהבית, הפרידה דווקא מקרבת בין האב לבנו, בסדרה של שיחות על מה שביניהם, ועל המצב. שלושת הביקורים של דוד במוסטאר חושפים כנות, בגרות ופתיחות של הבן יובל. קטעי וידאו מהילדות של יובל מלווים תהליך של בניית מערכת יחסים בוגרת בין האב לבנו, ומעלים חיוך לצד רגעים בהם יובל אינו חוסך בביקורת: "פיתוח אינטימיות מאוד מתסכל וקשה דרך המצלמה.. למרות שאני רגיל לזה מגיל צעיר" הוא אומר לאביו הבמאי. בדרכה שלה, מסייעת לילי, אשתו של במאי הסרט ואמו של יובל, להבין את התמונה המדויקת של היחסים ונותנת לדוד בשיחת טלפון כוח להמשיך ולהעמיק במחקר הבינדורי שדוד עסוק בו בעבודתו, בסרט זה ובטרילוגיה כולה.
יובל חולק את חדרו בקולג' עם סלאם, ערבי-ישראלי מהכפר עראבה בגליל. סלאם, שופע חן, מצליח לכבוש את לבבות כולם, כולל בנות הקולג'. יובל וסלאם הם חברים טובים והם מדברים על הכל, כולל גם על ניגודי השקפת עולם ביניהם. ערב אחד המצלמה מתעדת ויכוח קשה בו יובל מעמת את סלאם עם שאלות על תחושת השייכות שלו, בעוד שסלאם מספר על חייו כאזרח סוג ב' בישראל. בבוקר למחרת הם מפויסים ומגייסים את ההומור שלהם להתמודד עם לימוד החומר למבחני הסיום המתקרבים.
סיפור האהבה של יובל עם נאוס נדון לפרידה כואבת. הם יודעים שלא יוכלו להמשיך בקשר בגלל הגיוס הקרוב של יובל לצה"ל. על רקע הלחימה בעזה (מבצע עופרת יצוקה), יובל מעלה חשש שלמדינת ישראל של היום אין מטרות שהוא יכול להזדהות איתן: "לא האמנתי בשום דבר שעשו שם בעזה. זה הכל נראה לי כמו בלוף אחד גדול, בשביל להראות כמה גדול יש לנו...".
בסופו של המסע מבין דוד שהשנתיים האינטנסיביות של יובל במוסטאר, בהן ניהל את חייו בצורה עצמאית, היו הכנה טובה לחיים בוגרים בעלי משמעות ועניין.
הפקת הסרט

הסרט צולם בווידאו ומוקרן בפורמט Digibeta בשתי גרסאות: גרסת הבמאי להצגה בפסטיבלים באורך 73 דקות וגרסת טלוויזיה ולמוסדות חינוך באורך 52 דקות. הסרט שודר בערוץ 10 (2012) והופק עבור הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ובתמיכת קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה והמועצה הישראלית לקולנוע.
אנשי צוות נוספים: 

שי וינשלק - תחקירן ומפיק בפועל

אירית שימרת – מפיקה שותפה
משתתפים בסרט: יובל פישר, סלאם סעדי, נאוס אינר-גרסיה (רודטה), ניבה אלוש, ניב באהר, אמיתי בן-אבא, יולי אורבך, ורה פלומר.
אמנון פישר, אחיו של הבמאי הלחין מוזיקה מקורית לסרט וגם כתב וביצע את שיר הנושא של הסרט "אבא ובן".