יסודות הגאופוליטיקה: העתיד הגאופוליטי של רוסיה
סקירה כללית > אסטרטגיות גאופוליטיות מוצעות

הספר מדגיש שרוסיה חייבת להפיץ אנטי-אמריקניזם גאופוליטי בכל מקום בעולם - "השעיר לעזאזל" העיקרי יהיה ארצות הברית".
באירופה:
בגרמניה - יש להציע לגרמניה את הדומיננטיות הפוליטית דה-פקטו על רוב המדינות הפרוטסטנטיות והקתוליות של מרכז אירופה ומזרח אירופה, כאשר ניתן יהיה להחזיר לגרמניה את מחוז קלינינגרד כמחווה לחיזוק "ציר מוסקבה-ברלין".
בצרפת - יש לעודד את צרפת להקים גוש עם גרמניה, מכיוון שלשתיהן יש "מסורת אנטי-אטלנטיסטית איתנה".
בריטניה - מתוארת בספר כ"בסיס צף חוץ-טריטוריאלי של ארצות הברית" ומצוין שיש לחתור לבודד אותה מהאיחוד האירופי.
פינלנד - יש לספח את פינלנד לרוסיה. אזור דרום פינלנד ישולב ברפובליקת קרליה ואזור צפון פינלנד ישולב במחוז מורמנסק.
המדינות הבלטיות - יש להוביל לכך שאסטוניה תהיה תחת תחום ההשפעה של גרמניה. יש לתת ללטביה וליטא "מעמד מיוחד" בתחום ההשפעה האירואסייתי-רוסי, אם כי מאוחר יותר מצוין שיש לספח גם אותן לרוסיה במקום לאפשר להן להיות מדינות לאום עצמאיות.
גאורגיה - יש לפרק את גאורגיה. אבחזיה ו"אוסטיה המאוחדת" (הכוללת את אזור דרום אוסטיה בגאורגיה והרפובליקה של צפון אוסטיה) יסופחו לרוסיה.
בלארוס ומולדובה - בלארוס ומולדובה יהיו חלק מרוסיה, אך הן לא יהיו מדינות עצמאיות.
פולין - יש להעניק לפולין "מעמד מיוחד" בתחום ההשפעה האירו-אסיאתי. הדבר עשוי להיות כרוך בפיצול של פולין בין תחומי השפעה גרמניים ורוסיים.
אוקראינה - רוסיה חייבת לספח את רוב שטחי אוקראינה משום ש"לאוקראינה כמדינה אין משמעות גאופוליטית, אין חשיבות תרבותית מיוחדת או משמעות אוניברסלית, אין ייחוד גאוגרפי, אין בלעדיות אתנית, ושאיפותיה הטריטוריאליות מייצגות סכנה עצומה עבור אזור אירואסיה כולו. בלי שתיפתר הבעיה האוקראינית, אין בכלל טעם לדבר על פוליטיקה קונטיננטלית". אין לאפשר לאוקראינה להמשיך להיות מדינה עצמאית, אלא אם כן מדובר באזור בידוד - דבר שיהיה בלתי קביל על פי אמות המידה הפוליטיות המערביות. כמו כן נטען בספר שאזור מערב אוקראינה (הכוללת את האזורים ווהלין, גליציה וטרנסקרפטיה), בו יש רוב קתולי, יוכל להקים פדרציה עצמאית כל עוד שהיא לא תהיה בתחום ההשפעה של המערב.
מדינות הבלקן ומדינות נוצריות-אורתודוקסיות - המדינות רומניה, מקדוניה הצפונית, סרביה, "בוסניה הסרבית" ויוון, אשר מכונות בספר "המזרח הקולקטיביסטי הנוצרי האורתודוקסי", צריכות להצטרף לאיחוד עם רוסיה ולדחות את האינדיבידואליזם המערבי.
במזרח התיכון ובמרכז אסיה:
מדינות העולם המוסלמי - הספר מדגיש את "הברית הרוסית-אסלאמית" שנמצאת "בבסיס האסטרטגיה האנטי-אנטלנטיסטית". הברית מבוססת על "האופי המסורתי של הציוויליזציה הרוסית והעולם המוסלמי".
איראן - מתוארת בספר כבעלת ברית מרכזית של רוסיה. הספר משתמש במונח "ציר מוסקבה-טהרן".
טורקיה - לפי הספר רוסיה צריכה לערער את היציבות בטורקיה באמצעות כורדים, ארמנים וקבוצות מיעוט אחרות.
ארמניה - בספר מצוין שלארמניה יש תפקיד מיוחד עבור רוסיה - היא תשמש כ"בסיס אסטרטגי", ויש צורך להוביל ליצירת "ציר מוסקבה-ירוואן-טהרן". הארמנים "הם עם ארי ... [בדומה] לאיראנים והכורדים".
אזרבייג'ן - לפי הספר יש "לפצל" את אזרבייג'ן או להעביר את השליטה בה לאיראן.
מדינות מרכז אסיה - הספר מתייחס לאזור קווקז כטריטוריה רוסית, כולל "החופים המזרחיים והצפוניים של הים הכספי" (שטחים שנמצאים בשליטת קזחסטן וטורקמניסטן) ומרכז אסיה (ישנה התייחסות ספציפית לקזחסטן, אוזבקיסטן, קירגיזסטן וטג'יקיסטן).
במזרח ובדרום-מזרח אסיה:
סין - דוגין מציין בספר שהרפובליקה העממית של סין "חייבת להתפרק, במידה המרבית האפשרית" וכי מוטב שרוסיה תספח את אזורי הפריפריה של סין - טיבט, שינג'יאנג, מונגוליה הפנימית, ומנצ'וריה וכי רוסיה צריכה כפיצוי גאופוליטי על כך לאפשר לסין להשתלט על אזורים אחרים מדרום בהם "חבל הודו-סין (למעט וייטנאם), הפיליפינים, אינדונזיה, ואוסטרליה".
יפן - על רוסיה לחתור לערער את ההשפעה של ארצות הברית ביפן, בין היתר על ידי העברת האיים הקוריליים לשליטת יפן ועל ידי קידום אנטי-אמריקניזם ביפן.
מונגוליה - לפי הספר מוטב שמונגוליה תיטמע בתחומי ההשפעה האירו-אסיאתית.
באמריקה:
בארצות הברית - רוסיה צריכה לחתור לערער את ההגמוניה הגלובליסטית והנאו-ליברלית המערבית על ידי יצירת אי יציבות, קידום בדלנות, ותמיכה בפעילות ארגונים קיצוניים שונים, כולל ארגוני עליונות שחורה. האסטרטגיה של דוגין שמה דגש על קידום סכסוכים אתניים, חברתיים ומבוססי גזע במטהר לשבש את הלכידות הפנימית של החברה האמריקנית. במקביל, דוגין ממליץ שרוסיה תתמוך בגורמים פוליטיים בארצות הברית שתומכים במדיניות של התבדלות ואי-מעורבות בבריתות עם מדינות אחרות כדרך להחליש באופן מהותי את ההשפעה הגלובלית של ארצות הברית.
אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית - ההשפעה האירו-אסיאתית חייבת להתפשט גם לאמריקה המרכזית ולאמריקה הדרומית.