stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדם המפוצל

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  סקוט מקאבוי
 תסריט:  ויליאם ס. ווקר, ג'ון ה. דיוור
 עריכה:  דיימון פקט
 שחקנים ראשיים:  ג'ייס נורמן איזבלה מרסד ג'ק גריפו עמאר מ' ווטן סת' אייזק ג'ונסון טייט צ'פמן טוני קבאלרו
 מוזיקה:  ג'יימס דולי
 צילום:  תומאס מ' הרטינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 חברה מפיצה:  ניקלודיאון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 בפברואר 2015 ישראל 25 במאי 2015
 משך הקרנה:  כ-93 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אדם המפוצל (באנגלית: Splitting Adam) הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי-קנדי של ערוץ ניקלודיאון משנת 2015 מסוגת מדע בדיוני וקומדיה. הסרט בוים על ידי סקוט מקאבוי, ונכתב על ידי ויליאם ס. ווקר וג'ון ה. דיוור. הסרט מספר על אדם בייקר, נער עסוק מאוד שדרך מכונת שיבוט הוא יצר לעצמו כפילים, דבר שמסבך אותו בצרות.
רוב השחקנים שמככבים בסרט הם שחקנים מסדרות של ערוץ ניקלודיאון, ביניהם ג'ייס נורמן (מתוך "הסוכן הנרי"), ג'ק גריפו (מתוך "משפחת רעם"), איזבלה מרסד (מתוך "100 דברים להספיק לפני התיכון") וטוני קבאלרו (מתוך הסדרה "רוק בבית הספר").
הסרט שודר לראשונה בערוץ ניקלודיאון האמריקאי ב-16 בפברואר 2015. בישראל הסרט שודר לראשונה בערוץ ניקלודיאון ישראל עם כתוביות בעברית ב-25 במאי 2015‏. אורך הסרט הוא כ-93 דקות, ושפתו היא אנגלית.
תקציר העלילה

הסרט מספר על נער בשם אדם בייקר, נער עסוק במיוחד. יום אחד אדם גילה מוכנת שיבוט מסתורית, בעזרתה הוא חשב שהוא יוכל לייצר כפילים ולכבוש את ליבה של נערת חלומותיו. לצערו של אדם, העניינים מסתבכים, ויש השלכות רבות עקב מעשיו.
שחקנים ודמויות

ג'ייס נורמן - אדם בייקר וכל הכפילים שלו
איזבלה מרסד - לורי קולינס
ג'ק גריפו - ואנס הנסום
עמאר מ' ווטן - שלדון
סת' אייזק ג'ונסון - דני
טייט צ'פמן - ג'יליאן בייקר
טוני קבאלרו - מג'יק מיטש
פרסים

הסרט זכה בפרס ליאו בקטגוריה "הסרט הטוב ביותר" (2016).
במאי הסרט, סקוט מקאבוי, זכה בפרס ליאו בקטגוריה "הבמאי הטוב ביותר בסרט ילדים" (2016).
הערות שוליים

↑  חדש בטלוויזיה - יום שני, 25 במאי 2015, שי שגב
אדה מוסוליני

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1910 פורלי, איטליה 
 פטירה:  9 באפריל 1995 (בגיל 84) רומא, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  Cimitero della Purificazione 
 מקום מגורים:  וילה טורלוניה 
 בן או בת זוג:  גליאצו צ'אנו 
 פרסים והוקרה:  מדליית הגבורה הצבאית 
 
אדה מוסוליני (1 בספטמבר 1910 - 9 באפריל 1995)
הייתה בתו הבכורה של הדיקטטור האיטלקי בניטו מוסוליני. בעלה היה הרוזן גליאצו צ'אנו, שר החוץ בממשלתו של מוסוליני.
ביוגרפיה

נולדה מחוץ לנישואין לבניטו מוסוליני ורקלה גוידי בעיר פורלי בצפון איטליה. הוריה נישאו רק חמש שנים לאחר הולדתה. עם הפיכת אביה לראש ממשלת איטליה בשנת 1925 אדה יחד עם אמה ואחיה עברו לקרפניה וארבע שנים אחר כך לרומא.
ב 24 באפריל 1930 היא נישאה לרוזן גליאצו צ'אנו, אחד מנאמניו של מוסוליני, לפני המצעד על רומא והפכה לרוזנת אדה צ'אנו. בעלה מונה לדיפלומט והזוג התגורר בשאנגחאי. ביולי 1939 היא הופיעה על השער של המגזין טיים כ"אשת הציר" והוצגה כפנים הנשיות של מדינות הציר.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-25 ביולי 1943, כאשר האופוזיציה הפנימית, בהנהגתו של שר החוץ לשעבר דינו גראנדי, עמדה על סף הדחתו של מוסוליני, הצטרף אליהם בעלה של אדה גליאצו צ'אנו, והצביע, בישיבת המועצה הפשיסטית העליונה שנועדה להדיח את מוסוליני, נגד חותנו. עם זאת, כאשר הצליח מוסוליני האב להימלט משביו, וייסד בצפון איטליה את הרפובליקה של סאלו, הצטרף אליו צ'אנו. אדה, ניסתה להפעיל את השפעתה, ולמצוא להם מקלט במדינה זרה, אך ידידיו של צ'אנו בוותיקן סירבו לעזור לו. לבסוף הבטיחו לו הגרמנים מעבר לספרד, אך במקום זאת עצרו אותו ושלחו אותו לעיר ורונה.
הצבעתו של צ'אנו נגד מוסוליני נחשבה למעשה חמור של בגידה, ולאחר משפט פומבי הוא נמצא אשם, ונדון למוות. לא ברור אם מוסוליני לא רצה להגן על חתנו, או לא יכול להגן עליו. כל מאמציה של אדה, שחצתה את המדינה שהייתה נתונה הן במלחמת אזרחים והן במלחמה בין הצבא האמריקני הפולש ובין הצבא הגרמני, על מנת לשכנע את אביה לחון את צ'אנו, נכשלו. צ'אנו הוצא להורג בירייה ב-11 בינואר 1944.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה > ניסיונות הבריחה בתום המלחמה

אדה, לאחר הוצאתו להורג של בעלה, נמלטה לשווייץ כשהיא לבושה כאיכרה. עמה היו יומני המלחמה של צ'אנו, והיא מסרה אותם לעיתונות האמריקנית. היומנים מגלים את כל סודות המשטר הפשיסטי במלחמת העולם השנייה. יומני צ'אנו היו בעלי אופי פוליטי, ולעיתים נדירות התייחסו לאירועים אישיים.
ביוגרפיה > חייה לאחר מלחמת העולם השנייה

עם חזרתה לאיטליה משווייץ היא נעצרה באי ליפארי ונידונה לשנתיים מאסר בגין סיוע לפשיזם. אדה הכחישה את מעורבותה במפלגה הפשיסטית ואף ניהלה רומן עם פעיל קומוניסטי בולט בשם לאונידה בונג'יורנו.
אדה, נפטרה ברומא בשנת 1995.
מורשת

לאחר הפלישה האיטלקית לאלבניה ביוני 1939, העיר "סנטי קוארנטה (באיטלקית Santi Quaranta באלבנית Sarandë) נקראה "פורטו אדה" לכבודה.
ביולי 1939 היא הופיעה על השער של המגזין טיים כ"אשת הציר (ראו קישור חיצוני)
במגזין טיים דיווחו כי בתו של הרמן גרינג נקראה על שמה של "אשת הציר" אדה.
מספר סרטים נעשו על חייה של אדה, כולל סרט טלוויזיוני בכיכובה של סוזן סרנדון בשם "מוסוליני ואני".
היא פרסמה ספר אוטוביוגרפי.
לקריאה נוספת

The Ciano Diaries 1939-1943: The Complete, Unabridged Diaries of Count Galeazzo Ciano, Italian Minister of Foreign Affairs, 1936-1943 (2000) ISBN 1-931313-74-1
Ciano's diplomatic papers: being a record of nearly 200 conversations held during the years 1936-42 with Hitler, Mussolini, Franco; together with important memoranda, letters, telegrams etc.; edited by Malcolm Muggeridge; translated by Stuart Hood; London: Odhams Press, (1948)
Чиано Галеаццо, Дневник фашиста. 1939-1943, (Москва: Издательство "Плацъ", Серия "Первоисточники новейшей истории", 2010, 676 стр.) ISBN 978-5-903514-02-1
Giordano Bruno Guerri - Un amore fascista. Benito, Edda e Galeazzo. (Mondadori, 2005) ISBN 88-04-53467-2
Ray Moseley - Mussolini's Shadow: The Double Life of Count Galeazzo Ciano, (Yale University Press, 1999) ISBN 0-300-07917-6
R.J.B. Bosworth - Mussolini (Hodder Arnold, 2002) ISBN 0-340-73144-3
Michael Salter and Lorie Charlesworth - "Ribbentrop and the Ciano Diaries at the Nuremberg Trial" in Journal of International Criminal Justice 2006 4(1):103-127 doi:10.1093/jicj/mqi095
Fabrizio Ciano - Quando il nonno fece fucilare papà ("When Grandpa had Daddy Shot") Milano, Mondadori,. 1991
Jasper Ridley - Mussolini, St.Martins Press, 1997
Mussolini, Rachele (1974). Mussolini: An Intimate Biography by His Widow (as told to Albert Zarca). New York: William Morrow. pp. 291. ISBN 0-688-00266-8.
הערות שוליים

↑  CIA ניירות ה-CIA המתארים את בריחתה של אדה לשווייץ. The Ciano Papers.
↑  גילוי: בתו של מוסוליני ניהלה רומן עם קומוניסט, באתר ynet, 19 באפריל 2009
| --- | --- |
 
מלחמת העולם השנייה: פורטל היסטוריה

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274275205171  PLWABN: 9810542203805606  BIBSYS: 97040109  BNE: XX1239335  BnF: cb118968602 (data)  GND: 119202514  HDS: 027931  ICCU: IEIV009817  ISNI: 0000 0000 7828 813X  LCCN: n50041192  NKC: jo20241232732  NTA: 128275790  RERO: 02-A003106943  SUDOC: 026789264  VIAF: 49223400   WorldCat (עם VIAF): 49223400
אוברוי טריידנט

| --- | --- |

 חדרים:  287 
 בעלות:  אוברוי מלונות ומתקני נופש 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1986 
 קואורדינטות:  18°55′39″N 72°49′15″E﻿ / ﻿18.9275°N 72.820833°E﻿ / 18.9275; 72.820833
  (למפת מומבאי מוגדלת) אוברוי טריידנט(למפת מומבאי רגילה) אוברוי טריידנט
 
צילום המלון מתוך החצר הפנימית
לובי המלון
מלון אוברוי טריידנט, הקרוי גם אוברוי מומבאי, מגדלי הילטון ומגדלי טריידנט, הוא בית מלון יוקרתי בן 5 כוכבים ברובע מארין דרייב בעיר מומבאי שבהודו, השייך לרשת בתי המלון אוברוי.
היסטוריה

המלון שנבנה ב-1986 ומונה כיום 287 חדרים נחשב כמלון השני בפארו בדרום מומבאי (אחרי מלון טאג' מהאל), ומקובל מאוד על אנשי עסקים ישראלים המגיעים לעיר.
ב-26 בנובמבר 2008 נמנה המלון עם האתרים שהותקפו במתקפת הטרור במומבאי. במצור שנמשך שלושה ימים נרצחו כ-30 איש במלון. המלון ניזוק וכל אורחיו פונו ממנו לבתי מלון חלופיים.
באפריל 2010, לאחר שיפוץ שנאמד בכ-45 מיליון דולר נפתח מחדש המלון וכולל מנגנוני ביטחון מוגברים.
הערות שוליים

↑  Mumbai Terror Attacks Fast Facts, CNN, ‏13 בנובמבר 2018
↑  Vikas Bajaj, Mumbai Hotel, a Killing Zone, Is Grand Again, New York Times, ‏20 באפריל 2010
Yalla Bye

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
Yalla Bye (בעברית: יאללה ביי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי קובי מרימי. השיר יצא לאור ב-12 בספטמבר 2019 כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הישראלית יוניסל.
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי מרימי עצמו, גל כהן ואיל ישי, והופק על ידי כהן וישי גם כן.
וידאו קליפ

טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר. האודיו המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרימי ב-12 בספטמבר 2019. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | העשירייה | 10 |  |
הערות שוליים

↑  קובי מרימי, Yalla Bye, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-09-12
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group, שבוע 38 לשנת 2019, 15 בספטמבר
| קובי מרימי |
| --- | --- | --- |
| סינגלים | Home‏ • Yalla Bye‏ • לא לבד • יוצא מזה |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2019 • אירוויזיון 2019 |  |
אדם הראשון (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלבר קאמי 
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 מקום התרחשות:  אלג'יריה 
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  הוצאת גלימאר
 מספר עמודים:  246
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  1994
 תרגום:  אילנה המרמן
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001321524, 003834953
 
צילום דף מתוך כתב היד המקורי של הספר
אדם הראשון (בצרפתית: Le Premier Homme) הוא ספר אוטוביוגרפי מאת אלבר קאמי. הספר, יצירתו האחרונה של הסופר, שמלאכתו לא נשלמה, נמצא בין חפציו לאחר תאונת הדרכים בה מצא את מותו ב-4 בינואר 1960. הספר ראה אור, יחד עם הערות המחבר כפי שהופיעו על גבי כתב-היד בשנת 1994 בהוצאת גלימאר. בעברית ראה הספר אור באותה שנה, בתרגומה של אילנה המרמן בהוצאת עם עובד.
כתיבת הספר

קאמי חיבר את הספר בכוונה לכתוב רומן אוטוביוגרפי, מפי בן-דמותו אותו כינה ז'אק. הוא מזכיר את הספר ברשימותיו שנים אחדות לפני מותו, אך עבד עליו בעיקר בשנת חייו האחרונה.
לאחר התאונה נמצא תיקו של הסופר בבוץ סמוך לרכבו ובו כתב היד שהחזיק 144 עמודים כתובים בעט בכתב-יד קשה לפענוח ועם הערות רבות אותן רשם לעצמו. סמוך לאחר מכן העתיקה אלמנתו, פרנסין קאמי, את הספר במכונת כתיבה, אך גנזה את הספר. זמן רב לאחר מכן עיבדה בתו, קתרין, את החיבור, תוך תיקונים והשלמות לפי פיענוח כתב היד ורשימות מפנקס קטן אותו ערך קאמי במקביל ובו רשם הערות נוספות, והציעה אותו להוצאת גלימר. אמנם סביר להניח שלאחר עיבוד ועריכה היה הספר המוגמר יכול להיות טוב יותר מזה שראה אור, אך גם במצבו נחשב ליצירת מופת.
תוכן

הספר מגולל את סיפור חייו של ז'אק קורמרי, המקבילים לחייו של הסופר. ז'אק נולד בפרבר עני של אלז'יר, בן לאם אנלפביתית וחירשת למחצה. אביו נהרג במלחמת העולם הראשונה כאשר הילד היה בן שנה. הוא, אמו, אחיו ודודו חיו בדירה דלה עם סבתו השתלטנית והנבערת. בהיותו כבן 40 שב ז'אק, המתגורר בצרפת, לבקר את אמו על מנת ללמוד עוד על אביו, שאת קברו ביקר לראשונה לאחר ארבעים שנה.
ברקע העלילה נמצאת העיר אלג'יר, בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. עיר רב תרבותית המאוכלסת בצרפתים, ערבים, ספרדים ואחרים.
למרות העוני המרוד, בו כלואים בני משפחתו ומעמדו כב"מבצר ללא גשר-הרמה", חייו של ז'אק וחבריו כילדים מתוארים כמלאי אושר: "להם היו החיים והים, העולם העניק להם את מיטב מותרותיו והם לקחו ונהגו בהם בפזרנות.". במקביל נכללים גם קטעים בהם הוא מתוסכל, כאשר עליו לעבוד בחודשי הקיץ בעבודה משרדית משעממת, בחדר סגור ובין אנשים מבוגרים.
דמות מפתח בספר היא  מורו של ז'אק בבית הספר היסודי, הקרוי בספר מר ברנאר. המורה המסור שם ליבו לילד הנבון בעל הפוטנציאל, ולמרות שבשכונתו היה נהוג שלאחר בית הספר היסודי יעזוב הילד את ספסל הלימודים ויסייע בכלכלת המשפחה, הצליח המורה להפעיל את כובד משקלו ולשלוח את ז'אק לבית ספר תיכון, בעזרת מלגה שבה זכה הילד.
לימודיו של ז'אק בתיכון חילצו אותו מעוני ובערות ופתחו בפניו את העולם שאיפשר לו לצמוח ולגלות את כישרונו, אך מאידך גם לעזוב את אימו, אותה אהב מאוד.
בסוף הספר מובא כנספח מכתב התודה האמיתי שכתב קאמי למורהו בבית הספר היסודי בשנת 1957, לאחר שנודע לו שהוא עומד לקבל את פרס נובל לספרות.
מהדורות

Le Premier Homme, Éditions Gallimard 1994 ISBN 0-679-43937-4
אדם הראשון, תרגום: אילנה המרמן, עם עובד, 1995.
הערות שוליים

↑  הפיסקה - לפי המבוא למהדורה העברית מאת אילנה המרמן
↑  עמ' 125
↑  עמ' 51-52
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12458214b (data)  GND: 4370939-4  MusicBrainz work: da6b18ca-a478-489e-9393-1e770520a113  VIAF: 206860873   WorldCat (עם VIAF): 206860873
אוברון (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  אורנוס
 תאריך גילוי:  11 בינואר 1787
 מגלה:  ויליאם הרשל
 על שם:  Oberon 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  583519 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.0014
 זמן הקפה:  13.463234 ימים
 נטיית מסלול:  ~0.7°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  761.4 קילומטר
 ממדים:  1522.8 ק"מ
 שטח פנים:  7,285,000 קמ"ר
 מסה:  ‎3.014×1021‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  1.63 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.346 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  13.463234 ימים
 אלבדו:  0.24
 בהירות נראית:  14.1 
 מאפייני אטמוספירה
 לחץ אטמוספירי:  0 פסקל
 
אוברון (אנגלית: Oberon) הוא הירח הקיצוני ביותר מבין ירחיו הגדולים של אורנוס. הוא נתגלה ב-11 בינואר 1787 על ידי ויליאם הרשל.
השם "אוברון", ושמות ארבעת ירחי אורנוס האחרים שהיו ידועים בזמנו של הרשל, הוצע על ידי בנו של הרשל, ג'ון הרשל, לפי בקשתו של ויליאם לאסל שגילה שנה קודם לכן את הירחים אריאל ואומבריאל. לאסל נהג להמשיך את שיטתו של הרשל מ-1847 במתן שמות שנתן לירחים שגילה, ולפיה ניתנו השמות לשבעת ירחי שבתאי שהיו ידועים אז, וגם השם "היפריון" לירח השמיני של שבתאי, אותו גילה.
כל ירחי אורנוס קרויים על שם דמויות ספרותיות של ויליאם שייקספיר או אלכסנדר פופ. אוברון קרוי על שמו של מלך הפיות במחזה "חלום ליל קיץ".
מאפיינים

אוברון מורכב מכ-50% מים קפואים, 30% סלע צורני, וכ-20% תרכובות של פחמן עם מימן דוגמת מתאן ועם חנקן. פני השטח שלו עטויים קרח ונושאים צלקות ומכתשים רבים, אך ללא עדויות לפעילות פנימית ניכרת, פרט לחומר כהה המכסה את תחתיתם של מכתשים רבים.
הערות שוליים

↑  Kuiper, G. P. (1949). "The Fifth Satellite of Uranus". Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 61 (360): 129. Bibcode:1949PASP...61..129K. doi:10.1086/126146.
↑  באנגלית Chasm, צורת נוף שניתן להקבילה גם ל"קניון" או ל"שקע" מוארך בקרקע.
↑  מן הפולקלור הצרפתי, שמו של בית היער של מלך הפיות אוברון, ובמקרה זה מדובר במומיור הנזכר בחלום ליל קיץ מאת שייקספיר.
| 28 ירחי אורנוס (אנ') |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | קורדילה • אופליה • ביאנקה (אנ') • קרסידה (אנ') • דסדנומה (אנ') • יוליה (אנ') • פורציה (אנ') • רוזלינד • קופידון (אנ') • בלינדה (אנ') • פרדיטה (אנ') • פאק • מאב (אנ') |  |
| הירחים העיקריים | מירנדה • אריאל • אומבריאל • טיטניה • אוברון |  |
| הירחים החיצוניים | מרגרט (אנ') • פרנסיסקו (אנ') • קאליבן (אנ') • סטפאנו (אנ') • S/2023 U 1 (אנ') • טרינקולו (אנ') • סיקורקס (אנ') • פרוספרו (אנ') • סטבוס (אנ') • פרדיננד (אנ') |  |
| ראו גם | טבעות אורנוס |  |
שמות ספרותיים–שייקספיריים למאפיינים שונים של פני אוברון (בכיתוב לבן, מימין למעלה בכיוון השעון): בקע מומיור (אנ') והמכתשים קוריולנוס, פלסטף, ליר, קיסר, אנטוניוס ("אנטוני"), ורומיאו; (בכיתוב שחור, מימין לשמאל:) המכתשים המלט, אותלו ומקבת'.
אגודת השומרים

ערך זה עוסק בארגון שהוקם על ידי יוצאי השומר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סעודת ערב של חברי ארגון השומרים בכינוסו בפתח תקווה בחול המועד פסח, 19 באפריל 1938
אגודת השומרים (או אגודת השומרים הארץ ישראלית) היא ארגון שמירה ועבודה שהוקם בחודש יולי 1933. האגודה הייתה מזוהה עם תנועת העבודה ונאבקה למען שמירה יהודית מאורגנת.
היסטוריה

האגודה נועדה לשמש כזרוע הליגאלית המקומית של ארגון ההגנה ונקבעה חוקתה.
חברי האגודה היו חברי הסתדרות העובדים ובהקימם את הארגון ביקשו לאגן את פעילותם גם כאיגוד מקצועי. תחילה פעלו חברי האגודה בצפון אך כעבור זמן הרחיבו את פעילותם לאזור השרון והדרום. לאחר הקמת המדינה הפכה האגודה לארגון שמירה מקצועי-ארצי ובשנת 1958 מנה הארגון כ־400 חברים.
חברי האגודה התנגדו לדרך השומר (קבוצת כפר גלעדי) ורצו להקים כפרי רועים כך שהשמירה לא תהיה המשימה היחידה שיש "לכבוש". האגודה קמה על רקע התנכלויות הערבים לרכוש יהודי.
הארגון הוקם בצפון, אך עד מהרה פרס את שלוחותיו גם לדרום ולשרון. חברת האבטחה "אגודת השומרים" היא גלגולה של אותו ארגון.
מגילת יסוד

מגילת הייסוד של האגודה נכתבה ונחתמה עם יסוד האגודה בשייח אבריק. מאוחר יותר נוספו למגילה חתימות שומרים נוספים שהצטרפו מאוחר יותר.
שִוִּיתִי אותך. עמי ומולדתי תמיד לנגד עיני,

חלבי ודמי נְתֻנים לך עד גְאֻלתך השלמה.
לכל קריאתך - עמי ומולדתי - אני מוכן!
נאמן ומסור עד נשימתי האחרונה!
ראשון החותמים על ההצהרה היה אלכסנדר זייד.
בית השומר

בסמוך לבית הקברות בגבעות שייח' אבריק הקימה האגודה בשנת 1938 את פינת השומרים, נקודה יישובית של האגודה. במקום נחנך פנסיון לבָקָּר שחוסל בשנת 1941. בהמשך קיימה אגודת השומרים טקסי השבעה שכללו ארוחה משותפת ביער שליד בית הקברות ומדורה עם בשר על האש. בשנת 1951 הוחלט להקים במקום את "בית השומר".
"בית השומר" תוכנן על ידי שמואל מסטצ'קין. על פי התוכנית, כלל הבית אולם עם 300 מקומות ישיבה, מוזיאון וארכיון. הבית נחנך בעליה השנתית ביולי 1957.
לקריאה נוספת

ירמיהו רבינא, אגודת השומרים: זכרונות ומעשים, הוצאת השומר, תל אביב, תשכ"ו.
אסף זלצר, עמק יזרעאל וכל נתיבותיו, הוצאת יד בן צבי.
יהודה ריינהרץ, שולמית ריינהרץ, מוטי גולני [עורכים], עם הזרם ונגדו, מניה שוחט, איגרות ותעודות 1909- 1960, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשס"ה-2005 עמ' 370–371
הערות שוליים

↑  הודעה על ייסוד אגודת השומרים בארץ ישראל כאגודה עותמנית, דבר, 25 בספטמבר 1933
↑  ועידת השומרים, דבר, 22 באוגוסט 1935
↑  קובי פליישמן, בית הקברות של אגודת השומרים בטבעון, אתר סברסים
↑  המזכירות הראשית של אגודת השומרים, דבר, 16 במרץ 1936
↑  יש הרואים באגודה מעין בית הלורדים של תנועת ההגנה, כל אותם אלו שלא המשיכו במסלול הרגיל של השומר וההגנה.
↑  בתל אביב שכנו משרדיה של 'אגודת השומרים הארץ-ישראלית' ברחוב לילינבאום.
↑  על פי אתר הבית של החברה
↑  פסח טקאץ הובא לקבורות בשיך אבריק, דבר, 20 ביולי 1938
↑  יפה גם בנה את ביתו של זייד.
↑  נדב מן, זייד ויפה: חברות שהחלה על גבעות שייח אבריק, באתר ynet, 24 באוגוסט 2012
↑  ע"א 8548/17 אגודת השומר בישראל נ' הקרן הקיימת לישראל, ניתן ב־4 במרץ 2018
↑  זוהי אינה רשימה של כל הקברים בבית העלמין.
↑  ראו בועז פרסוב באתר נזכור; וכן דודו דיין, טבע הדברים, אוהל, אבנים ואהבה: קבר שומר בקריית טבעון, באתר ynet, 12 בדצמבר 2010
↑  רצח ברוך פורקש, דבר, 17 ביולי 1938
↑  מנחם שמול, משמר, 5 ביולי 1945
↑  עמית נאור, תעלומת הרצח וההתאבדות בגדוד העבודה – מה קרה שם לפני מאה שנה?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 21 בפברואר 2023
↑  קבר חדש בגבעות זייד, דבר, 22 בדצמבר 1947
↑  מתוך הארכיון הלאומי הבריטי
↑  חברת "נטר" הוקמה מיסודה של התאחדות בוגרי מקוה ישראל.
↑  מקרה מעניין קרה ביקנעם, שבה נולדו תאומים מיד לאחר הרצח ושמותיהם של הילדים היו יואש ויצחק.
↑  יוסי מלמן, עזה: מבצע הפינוי הראשון, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2005
↑  יהודה בשן באתר יזכור של שב"כ
↑  מפת האזור עם ציון 'פינת השומרים', 1942, בהוצאת ארגון 'ההגנה' (גליון 5), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מפת האזור עם ציון 'פינת השומרים', 1945 (באנגלית) צפונית מערבית לכפר יהושע, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  הועידה הארצית של אגודת השומרים, דבר, 26 באפריל 1938
↑  אגודת השומרים הא"י, פנת השומרים, דבר, 14 ביולי 1941
↑  עליה לקברות השומרים בשיך אבריק, המשקיף, 30 ביוני 1947
↑  בית השומר יוקם בשיך אבריק, דבר, 18 ביולי 1951
↑  "בית השומר" יוקם בקרוב בשייך אבריק, דבר, 18 בדצמבר 1955
↑  נפתח "בית השומרים" בשיך אברייק, למרחב, 16 ביולי 1957
שלט הכניסה לקברות השומרים
שמות השומרים שאינם קבורים בקברות השומרים
מצבות הקבר של אלכסנדר זייד ואשתו
קבריהם של אליעזר שמאלי ואשתו
אובפמי מרטינס

אובפמי אקינוונמי מרטינס (באנגלית: Obafemi Akinwunmi Martins; נולד ב-28 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ. ייצג את נבחרת ניגריה ביותר מ-40 משחקים.
קריירת מועדונים

בשנת 2001 הצטרף מרטינס לקבוצת הנוער של אינטר מילאנו תמורת 750,000 אירו, בעונתו הראשונה בקבוצת הנוער כבש מרטינס 23 שערים, והוליך את הקבוצה לזכייה באליפות ליגת הנוער האיטלקי. משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת היה בדצמבר 2002 נגד פארמה. את בכורתו בליגת האלופות שיחק נגד מעסיקיו העתידיים ניוקאסל יונייטד באצטדיון הסנט ג'יימס פארק. את עונתו הראשונה סיים עם שער אחד בארבעה משחקים.
בשנת 2005, חתם מרטינס על חוזה ארוך טווח עם אינטר עד לשנת 2010 אשר הוערך בכ-2.5 מיליון אירו לעונה. יכולתו הטובה לאורך העונה זיכתה אותו לזימון לנבחרת ניגריה לקראת גביע אפריקה לאומות 2006.
למרות הצלחתו היחסית באינטר בכיבוש של 28 שערים ב-88 משחקים, בנוסף ל-11 כיבושים בתחרויות הבינלאומיות, נמכר מרטינס באוגוסט 2006, בעקבות הבאת שני חלוצים נוספים לקבוצה, הרנן קרספו הארגנטינאי אשר הגיע מהשאלה בצ'לסי, וזלאטן איברהימוביץ' אשר נרכש מיובנטוס.
באוגוסט 2006 עבר מרטינס לניוקאסל יונייטד תמורת 10 מיליון ליש"ט בעסקה לחמש שנים, וקיבל את החולצה מס' 9 אשר הייתה שייכת למלך שערי הקבוצה הפורש אלן שירר.
את הופעת הבכורה שלו בניוקאסל ערך ב-27 באוגוסט בהפסד לאסטון וילה, כאשר סיים את המשחק כשהוא מפונה באלונקה מחוץ לתחומי המגרש בעקבות פציעה בברך.
במהלך שלוש שנותיו בקבוצה הפך מרטינס לאחד מחביבי האוהדים כאשר כבש 29 שערים ב-105 משחקים בכל המסגרות.
באופן מקרי, מרטינס כבש במדי אינטר מילאנו 28 שערים ב-88 משחקים אשר שיחק בסרייה א', ובניוקאסל רשם סטטיסטיקה זהה במשחקים בהם השתתף בפרמייר ליג.
ביולי 2009 חתם מרטינס לארבע שנים באלופת גרמניה וולפסבורג, אשר שילמה לניוקאסל 9 מיליון ליש"ט תמורתו. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה נגד פ.צ. קלן.
ב-9 ביולי 2010 עבר מרטינס לרובין קאזאן הרוסית וחתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה אשר שילמה לוולפסבורג 8 מיליון אירו תמורת המעבר. ב-31 בינואר 2011 הצטרף החלוץ לקבוצת ברמינגהאם סיטי בהשאלה עד לתום העונה. ב-11 במרץ 2013 חתם בסיאטל סאונדרס מה-MLS. ב-18 בפברואר 2016 חתם בשאנגחאי שנחווה מליגת העל הסינית.
קריירה בינלאומית

ב-29 במרץ 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בניצחון 0:3 נגד אירלנד. מרטינס השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות בשנים 2006, 2008 ו-2010 ובמונדיאל 2010.
תארים

אליפות איטליה: 2005/2006
קופה איטליה: 2004/2005, 2005/2006
הסופר קאפ האיטלקי: 2004/2005, 2005/2006
גביע האינטרטוטו: 2006
גביע הפוטבול ליג: 2011
מגן האוהדים: ‏ 2014
גביע ארצות הברית הפתוח: 2014
הגביע הסיני: 2017
אוברוולף

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אורי מרשנד, אלון רבינוביץ', גיל אור
 משרד ראשי:  רמת גן
 מוצרים עיקריים:  פלטפורמה לבנייה ומוניטיזציה של תוספים למשחקי מחשב
 מנכ"ל:  אורי מרשנד
 עובדים:  90 (נכון לנובמבר 2021)
  
 www.overwolf.com
 
אוברוולף בע"מ (באנגלית: Overwolf) היא חברה ישראלית המפעילה פלטפורמה לבנייה ומוניטיזציה של תוספים למשחקי מחשב.
היסטוריה

אוברוולף הוקמה בינואר 2010 על ידי אורי מרשנד (מנכ"ל החברה), אלון רבינוביץ' וגיל אור. החברה מפעילה פלטפורמה לבנייה ומוניטיזציה של תוספים למשחקי מחשב. משרדי החברה שוכנים ברמת גן.
ב-2011 יצרה החברה שיתוף פעולה עם חברת TeamSpeak כדי לאפשר תקשורת בין משתמשים.
בספטמבר 2012 הציגה החברה ערכת פיתוח תוכנה שמאפשרת למשתמשים ומפתחים ליצור אפליקציות למשחקים. גרסה משופרת של הערכה הוצגה ב-2014, ובמקביל נפתחה חנות האפליקציות של החברה, להפצת תוכנות משחק שפיתחו משתמשיה.
באוגוסט 2017 רכשה החברה את אתר Stats Royale, אתר האוהדים הפופולרי של משחק הווידאו "קלאש רויאל". מייסד האתר, סטיב רבואין, מונה לסגן נשיא לאפליקציות מובייל בחברה.
ביוני 2020 רכשה החברה מ-Twitch.tv (חברה בת של אמזון) את הטכנולוגיה והמאגרים של פלטפורמת המודים CurseForge, שבה מודים למשחקים פופולריים כמו מיינקראפט ו-World of Warcraft. עם שילוב הפלטפורמה הנרכשת בחברה, היא הושקה במרץ 2021 בשם CurseForge Core.
באוגוסט 2021 הכריזה החברה על הקמת קרן בסך 50 מיליון ש"ח, שתוקדש להשקעה בחברות גיימינג, ביוצרי יישומונים, מודים ותכנים נוספים למשחקי מחשב. הקרן תציע תמיכה הכספית, חונכות וסיוע בשיווק.
עם הקמתה גייסה החברה 940 אלף דולר מיוסי ורדי. ב-2013 גייסה 5.3 מיליון דולר. בנובמבר 2018 גייסה החברה 16 מיליון דולר. במרץ 2021 גייסה החברה כ-52.5 מיליון דולר. בנובמבר 2021 גייסה החברה 75 מיליון דולר.
ביוני 2020 רכשה Overwolf את מאגר ה־Curse LLC Mod, עבור סכום שלא פורסם, מטוויץ'.
במרץ 2022 רכשה Overwolf את מומחה התוכנה של פלטפורמת התשלומים בבריטניה Tebex בעסקה של 29 מיליון דולר.