stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וסטון מקני
הערות שוליים

↑  Simon Stone, Weston McKennie: Leeds complete loan move for Juventus midfielder, BBC Sport. 30 January 2023
↑  Sam Drury, Nottingham Forest 1 Leeds United 0, BBC Sport. 5 February 2023
↑  Berhalter names 26 player USMNT roster for 2022 FIFA World Cup באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  BERHALTER SELECTS 26-PLAYER ROSTER TO REPRESENT THE UNITED STATES IN 2024 COPA AMÉRICA באתר US Soccer,‏ 14 ביוני 2024, (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – גביע הזהב 2019 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 סטפן •  2 לימה •  3 גונסאלס •  4 בראדלי •  5 צימרמן •  6 טראפ •  7 אריולה •  8 מקני •  9 זארדס •  10 פוליסיק •   11 מוריס •  12 ג'ונסון • 13 רים •  14 קאנון • 15 רולדן • 16 לוביץ • 17 אלטידור • 18 לואיס • 19 מיאזגה • 20 מיכאילוביץ' • 21 בויד • 22 מילר • 23 לונג • מאמן: ברהלטר |  1 סטפן •  2 לימה •  3 גונסאלס •  4 בראדלי •  5 צימרמן •  6 טראפ •  7 אריולה •  8 מקני •  9 זארדס •  10 פוליסיק •   11 מוריס •  12 ג'ונסון • 13 רים •  14 קאנון • 15 רולדן • 16 לוביץ • 17 אלטידור • 18 לואיס • 19 מיאזגה • 20 מיכאילוביץ' • 21 בויד • 22 מילר • 23 לונג • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
אמה הורבאט

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1994 (בת 30) אטלנטה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  מרכז אינטרלוכן לאמנויות  אוניברסיטת הרווארד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמה הורבאט (באנגלית: Ema Horvath; נולדה ב-28 בינואר 1994) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה מתפקידה בסרט האימה "לייק, שתף, עקוב" משנת 2017, ובשל תפקיד כאנה רו בסרט האימה "הגרדום: מערכה 2" במשנת 2019.
ראשית חייה

הורבאט נולדה ב-28 בינואר 1994 באטלנטה, ג'ורג'יה. בגיל 6 עברה עם הוריה לקנטקי.
קריירה

הקריירה של הורבאט החלה למעשה בגיל חמש כאשר הבחינה בפרסומת לאודישנים בתיאטרון מקומי בזמן שקראה את עיתון, ומאז החלה אהבתה למקצוע המשחק. היא למדה בבית ספר לאומנות, ומאוחר יותר בפנימיית מרכז אינטרלוכן לאמנויות (אנ'). כשסיימה בית ספר תיכון, ניסתה הורבאט בתור בדיחה להגיש מועמדות לבית הספר למשחק של אוניברסיטת הרווארד, אך להפתעתה היא התקבלה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | לייק.שתף.עקוב | של |  |
| 2019 | הגרדום: מערכה 2 | אנה רו |  |
| 2019 | אוסף בית הלוויות | סנדרה |  |
| 2020 | What Lies Below | ליברטי וולס |  |
| 2023 | Who Are You People | אלכס |  |
| 2024 | הזרים חלק 1 (אנ') | שלי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Don't Look Deeper (אנ') 2020 ‧ דרמה ‧ עונה אחת | ג'ני  | תפקיד ראשי; 11 פרקים |
| 2022 - הווה | שר הטבעות | אריין |  |
הערות שוליים

↑  Steinberg, Alana M. (10 בדצמבר 2015). "Ema H. Horvath". The Harvard Crimson. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ema Horvath". MUBI. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tallerico, Brian (25 באוקטובר 2019). "The Gallows Act II movie review (2019)". RogerEbert.com. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lowe, Justin (24 באוקטובר 2019). "'The Gallows Act II': Film Review". The Hollywood Reporter. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ema Horvath". The Movie Database (באנגלית). נבדק ב-2019-11-09.(הקישור אינו פעיל)
↑  "Ema Horvath". www.facebook.com (באנגלית). נבדק ב-2019-11-09.
1 2  MIRANDA L RYSHAWY, Ema H. Horvath, The Harvard Crimson, ‏December 10, 2015
↑  Petski, Denise (10 ביולי 2019). "'Don't Look Deeper': Quibi Series Rounds Out Supporting Cast". Deadline Hollywood. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie; Andreeva, Nellie (2019-12-10). "'The Lord Of The Rings': Ema Horvath Joins Cast Of Amazon Series". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2019-12-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1252650221  VIAF: 56161878944633610237   WorldCat (עם VIAF): 56161878944633610237
שישי בלילה

"שישי בלילה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה ביוני 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השני של אלאל, "פירות אסורים".
על השיר

"שישי בלילה" נכתב והולחן על ידי שמוליק קלוסקי ואלאל, והופק על ידי דורון פיקר. מני בגר שר בו קולות רקע. השיר מתאר את האווירה והתחושות בעיר תל אביב-יפו בלילה של יום שישי לתוך השבת.
בחלקו הראשון של השיר מתוארת העיר כלב פועם ושוקק חיים, כאשר אנשים רבים מסתובבים ברחובות ומנצלים את האווירה החמה והחיונית של סוף השבוע לחופש. תל אביב מוצגת כמרכז חברתי תוסס שבו מתרחשים מפגשים מקריים ואירועים בלתי צפויים. השיר מדגיש תחושת מתח באוויר, תחושה שלא ברורה לחלוטין אך מורגשת היטב על ידי הדמויות השונות המוזכרות בו, כגון זונה שעוזבת בית או חתול המחפש שאריות מזון.
בהמשך השיר משתנה האווירה ככל שהלילה מתקדם. האנשים ברחובות מתחילים להתפזר, והקסם של ליל שישי מתחיל להתפוגג. הדמויות המוזכרות בשיר מייצגות את החוויה האורבנית הקסומה אך גם המתוחה והמלאה באי-ודאות. בסופו של השיר מתגברת תחושת האכזבה והבדידות, כאשר הקסם של הלילה מתפוגג והאווירה הופכת לקרירה וריקה. השיר מציג ניגוד בין הקסם והתשוקה של ליל שישי בתל אביב לבין התחושות המורכבות של בדידות ואכזבה שמגיעות כשהלילה מסתיים.
בניגוד לסינגלים הקודמים של האלבום, לא הוכנה עטיפה ייחודית ל"שישי בלילה".
הצלחה מסחרית

ב-20 ביוני 1987 הוצג "שישי בלילה" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום העשירי. ב-11 ביולי עלה למקום החמישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-8 באוגוסט יצא מהדירוג השבועי לאחר שישה שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 5 |  |
הערות שוליים

↑  פירות אסורים באתר סטריאו ומונו
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "הכול בינינו רגיל" • "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "הטבעת נפלה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
האון

| --- | --- |
הכניסה להאון
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק הירדן
גובה ממוצע: ‎-188 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 155 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) האון(למפת הגליל העליון רגילה) האון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום האון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום האון32°43′31″N 35°37′19″E﻿ / ﻿32.7252102635411°N 35.6219665501703°E﻿ / 32.7252102635411; 35.6219665501703  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק הירדן (in English: Emek HaYarden Regional Council) באדום - האון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10

הָאוֹן הוא יישוב קהילתי. יושב באזור הצפון, לחופה המזרחי של ימת הכנרת. שייך מוניציפלית למועצה אזורית עמק הירדן.
בעבר היה קיבוץ שהשתייך לתנועה הקיבוצית המאוחדת. 
היישוב נוסד באוגוסט 1949 כהיאחזות נח"ל ליד עין גב מעבר לקו שביתת הנשק עם סוריה ועבר למקום הקבע באוקטובר של אותה שנה אף הוא מעבר לקו הירוק בתחום גבולות הסכם ניוקומב-פולה - הגבול המנדטורי הבינלאומי 1923, ובגבולות המדינה היהודית על פי החלטת החלוקה.
שם היישוב סמלי, ומשמעותו: כוח וגבורה.
הקמה

הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה, שנחתם ב-20 ביולי 1949, הביא לנסיגת הצבא הסורי משטח ארץ ישראל המנדטורית. אולם ישראל הסכימה על שלושה שטחים מפורזים בשטחה הריבוני ממערב לגבול הבינלאומי בתחומי ארץ ישראל המנדטורית. באזורים המפורזים הוגבלה הכנסת צבא אך נקבע שתותר חזרה לחיים אזרחיים סדירים. לפי הפרשנות הסורית "חזרה לחיים אזרחיים סדירים" משמעה שרק מי שהתגורר באזור לפני מלחמת העצמאות רשאי להמשיך להתגורר בו. לעומת זאת, לפי הפרשנות הישראלית היה זה שטח ריבוני ישראלי שאסור להחזיק בו צבא, אך פעילות אזרחית הותרה בו, בתיאום עם האו"ם וללא כל צורך בתיאום עם סוריה. הבדלי פרשנויות אלה ורצונה של ישראל לבטא את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים העיקריים להקמת האון (כמו גם תל קציר ומעגן (קיבוץ) הסמוכים וגדות במפורז המרכזי). ב-23 באוגוסט 1949, עוד לפני שהכוחות הסוריים פינו את השטח המפורז, עלו חברי האון על הקרקע מדרום לעין גב במבצע שנקרא "חומת הכנרת". סוריה מחתה בפני ועדת שביתת הנשק, אשר קבעה שהעלייה על הקרקע הייתה בניגוד להסכם, שכן לא תואמה עם האו"ם. סוריה גם עיכבה את פינוי כוחותיה ממובלעת משמר הירדן בטענה שהקמת היישוב מדרום לעין גב מהווה הפרה של הסכם שביתת הנשק. בתחילה, ישראל טענה שהיישוב הוקם עוד לפני חתימת הסכם שביתת הנשק. בהמשך הושג הסכם שישראל תפנה את היישוב שהוקם ללא תיאום ותקים את היישוב במקום אחר בתיאום עם האו"ם וישראל קיבלה אישור בכתב להעלות את האון על הקרקע מצפון לכפר א-סמרה - כפר שהיה בבעלות של הבהאיים ובעיבוד של אריסים ערבים. בעקבות זאת, ישראל הודיעה שהיא מקבלת את עמדת ועדת שביתת הנשק ותפרק את היישוב שהוקם מדרום לעין גב. ב-8 באוקטובר 1949 הורה הרמטכ"ל על פירוק היישוב מדרום לעין גב והעברתו למיקום הנוכחי של קיבוץ האון. מחאת הסורים כנגד הקמת האון במקומו החדש נדחתה על ידי ועדת שביתת הנשק של האו"ם.
מייסדי הקיבוץ היו כ-120 חברים משני גרעינים: גרעין נח"ם של עולים מפולין שהגיעו לארץ ישראל ב-1947 ועברו הכשרה בקיבוץ כנרת וגרעין של עולים מתנועת הבונים בהונגריה שעלו דרך מחנות בקפריסין ועברו הכשרה בכפר גלעדי. בסמוך לעלייה על הקרקע הם עברו הכשרה בעין גב. שלושה חודשים לאחר העלייה על הקרקע הצטרפו לקיבוץ חברת נוער מטורקיה.
המצב הביטחוני

במהלך השנים עד מלחמת ששת הימים היו לקיבוץ עימותים רבים עם סורים מעבר לגבול. בין השאר חצו רועים את הגבול ורעו עם עדריהם בשדות הקיבוץ ולעיתים קרובות הומטרה עליהם אש מן המוצבים הסוריים ברמת הגולן, עת עיבדו את שדותיהם.
בשנים שלפני מלחמת ששת הימים, בעיקר בתקופה שבין 1965 ל-1967, קיבלו מספר מפעילי ציוד מכני הנדסי של חיל ההנדסה את עיטור העוז על שהפעילו טרקטורים ודחפורים, רובם לא משוריינים, על מנת לעבד אדמה ולבצע עבודות הנדסיות בגזרת האון, תחת אש כבדה והפגזה ארטילרית מצד הסורים.
התפתחות משקית

בראשית דרכו עבדו החברים בעיקר בעבודות חוץ במשקי הסביבה. הקיבוץ סבל מקשיים כלכליים ורוב החברים עזבו אותו. בסוף 1950 שוב הייתה עזיבה גדולה כאשר חברי מפ"ם עזבו את הקיבוץ במסגרת היריבות בין מפ"ם למפא"י והשאירו את האון כקיבוץ חד מפלגתי. הפרישה החמירה את המחסור בכח אדם בקיבוץ, אשר קרא להצטרפות חברים חדשים. בשנת 1954 הצטרף לקיבוץ גרעין נוסף של חברת נוער מטורקיה ובשנים 1954 ו-1957 הצטרפו גרעינים של התנועה המאוחדת. בשנים 1960, 1963, 1964, 1965, 1968 ו-1971 הצטרפו להאון גרעינים של הנוער העובד. אולם הקיבוץ סבל מעזיבה רבה, כמעט כל חברי הגרעינים עזבו, והוא נותר קטן.
בשנת 1954 חגג היישוב חמש שנים תוך ציון עיבוד של 1,000 דונם שלחין, מטע בננות של 150 דונם, 200 דונם גן ירק, רפת וגידול מספוא לרפת. כן עבדו מספר חברים בדיג בשותפות עם קיבוצים אחרים באזור והתקיימו לול, מוסך נגריה ומסגריה. בשנת 1971 היו לקיבוץ 670 דונם גידולי שדה, 785 דונם מטעים (בעיקר בננות) ו-388 דונם בריכות דגים. בקיבוץ גידלו גם תמרים. באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 הוקם במקום כפר נופש, אולם הכפר לא הצליח להחזיר את עלות ההשקעה בו והקיבוץ צבר חובות של כ-70 מיליון שקלים במשבר הקיבוצים. במסגרת הסדר חובות נמחקו 50 מיליון שקלים, אולם הקיבוץ לא הצליח להחזיר את שאר החובות בהתאם להסדר והשקעות נוספות שלו בחוות יענים ותחנת דלק כשלו.
עם השנים שירותי הקיבוץ לחבריו כמו חדר אוכל, מכבסה ומכולת בוטלו. בשנת 2002 התגוררו בקיבוץ 62 חברים, רובם בגילאי 50 עד 70. עקב חובות גדולים לבנקים, לסוכנות היהודית ולגופים אחרים, החליטו רוב החברים בשנת 2007 על פירוק הקיבוץ, הפיכתו ליישוב קהילתי, ומכירת נכסי הקיבוץ במסגרת הסדר חובות כולל אשר כיסה את חובות הקיבוץ, איפשר רישום בתי החברים על שמם והסדיר להם פנסיה בגובה של כ-2,400 ש"ח לחודש. ביולי 2007 אישרה ממשלת ישראל את ההסדר. ביוני 2009 אושר ההסדר סופית ולאחר מכן נמכרה תחנת הדלק לחברת דור אלון, נמכר כפר הנופש, האדמות החקלאיות של הקיבוץ הושבו למנהל לצורך החכרה לכיסוי החובות והשטח הבנוי של הקיבוץ הושב למינהל מקרקעי ישראל לצורך בניית הרחבה של 300 יחידות דיור, תמורת 14 מיליון ש"ח לקופת הסדר החוב של הקיבוץ.
תיירות

בקיבוץ האון הייתה קיימת חוות היענים הגדולה בישראל שמנתה למעלה מ-5,000 יענים, למטרות מסחריות ותיירותיות. החווה התיירותית עדיין קיימת ואילו זו המסחרית כבר לא. בשר היען נשלח לצרפת בעיקר, עור היען עובד גם הוא בצרפת ונחשב לעור היקר בתבל, לאחר עור התנין. מנוצות היען נעשו קישוטים שונים והן נצבעות בשלל צבעים (דוגמה בולטת לכך היא בקרנבל בברזיל). על הביצים ציירו והביצים הגדולות שמשו כחפצי אומנות יקרי ערך. בקיבוץ האון הוטלה גם ביצת היען הגדולה ביותר בעולם.
בשנים 1995, 1998 ו-1999 התקיים בקיבוץ פסטיבל סולם יעקב.
מועדון לחבר
חדר האוכל
ראו גם

אנדרטת הטייסים הטורקים - שוכנת בסמוך לקיבוץ
קו מז’ינו המקומי שנעלם מהתודעה נחשף עכשיו בהדרגה ממזרח לכנרת
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  עמירם כהן, סוף הדרך: העליון אישר את פירוק קיבוץ האון; במקומו יוקם יישוב קהילתי, באתר TheMarker‏, 22 באוגוסט 2011
↑  ישובים חדשים, דבר, 13 בספטמבר 1949
↑  על הקיבוץ, באתר תנועת העבודה הישראלית; האון, באתר הרשות לפיתוח הגליל.
↑  נספח I להסכם שביתת הנשק הישראלי-סורי 1949
1 2  עין גב אינה בודדת עוד, דבר, 4 בספטמבר 1949
↑  ד. זסלבסקי, בעית הפירוז בצפון לא נפתרה, דבר, 10 באוקטובר 1949
↑  ישראל לא תפנה את היישוב מדרום לעין גב, מעריב, 6 בספטמבר 1949
↑  הקמת היישובים בצפון לא הפרה את ההסכם, דבר, 29 בנובמבר 1949
↑  שיתוף פעולה בצל עימות, עמודים 128-130
1 2 3  הקבוצה והקיבוץ בישראל, עמוד 125
↑  גורש עדר מסוריה שרעה בשדות האון, דבר, 21 בספטמבר 1955
↑  נבלמו חדירות הסורים באזור תל קציר - האון, מעריב, 11 באפריל 1967
↑  ראו למשל: צבא סורי התקיף קבוצת חברי משק האון, דבר, 8 בדצמבר 1953;סורים התקיפו חברי האון, דבר, 15 בדצמבר 1955;החיילים הסורים פתחו באש על משק האון שלוש פעמים, דבר, 13 בספטמבר 1962;חיילים סוריים פתחו שוב באש בגזרת האון, דבר, 14 באוגוסט 1963
↑  בין מקבלי עיטור העוז: חיים קובי, באתר הגבורה, פנחס פרבדה, באתר הגבורה, פאול סבח, באתר הגבורה, שמואל לוי, באתר הגבורה, יעקב יעקובי, באתר הגבורה - מידע מאתר הגבורה.
↑  משה ישראל, מבשרים מגשימים לוחמים ומצילים, הוצאת מערכות, 1999, עמוד 388
↑  אושרה פרישת חברי מפ"ם מקבוץ האון, מעריב, 12 בדצמבר 1950
השגות חברי מפא"י על ההסבר של מזכירות הקבהמ, דבר, 14 בפברואר 1951
↑  משקי הספר קוראים לנוער להצטרף אליהם, דבר, 23 ביוני 1953
↑  יצחק יעקבי, המגדלור בדיונות, דבר, 5 באוגוסט 1960
↑  יצחק נוי, האון בקרבת הכנרת, דבר, 22 באוקטובר 1954
↑  קיבוץ האון מתפרק, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2002
↑  המלצות הוועדה לשינוי סיווג קיבוץ האון, החלטה מספר 1880 של ממשלת ישראל, משנת 2007, באתר של משרד ראש הממשלה, 1 ביולי 2007
↑  בג"ץ 1333/10 זיגי שרמן נ' ממשלת ישראל, ניתן ב־21 ביולי 2011
↑  ארכיון האון > פרות קדושות עם יזהר באר parot kdoshot WP
↑   עדי חשמונאי, בגיל 80 פלוס, שני תושבי הצפון חשפו קו ביצורים בריטי נגד הנאצים, באתר הארץ, 3 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467856405171
תחנת הכוח ההידרואלקטרית דנייפר

| --- | --- |
הסכר בשנת 2018
הסכר בשנת 2018
 מיקום:  אוקראינה זפוריז'יה, אוקראינה
 סוג:  סכר כבידה
 סוכר את:  הדנייפר
 יוצר את:  אגם דנייפר
 אורך:  1,200 מטרים
 גובה:  60 מטרים
 ייצור חשמל:  1,569 מגה-ואט
 תקופת הבנייה:  1927–1932 (כ־5 שנים)
 שטח אגם:  420 קמ"ר
 נפח אגם:  3.3 קמ"ק
 קואורדינטות:  47°57′36.12″N 32°06′50.3″E﻿ / ﻿47.9600333°N 32.113972°E﻿ / 47.9600333; 32.113972
  (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסכר דנייפרוגס(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסכר דנייפרוגס(למפת מחוז זפוריז'יה רגילה) זפוריז'יה מליטופול ברדיאנסק אנרהודר טוקמק פולוהי דניפרופטרובסק דונצק חרסון ים אזובסכר דנייפרוגס(למפת מחוז זפוריז'יה מוגדלת) זפוריז'יה מליטופול ברדיאנסק אנרהודר טוקמק פולוהי דניפרופטרובסק דונצק חרסון ים אזובסכר דנייפרוגס
מראה הסכר בשנת 1947
תחנת הכוח ההידרואלקטרית דנייפר (באוקראינית: Дніпровська ГЕС, ברוסית: ДнепроГЭС) היא תחנת כוח הידרואלקטרית שנבנתה על הנהר דנייפר והופעלה בשנת 1932. היא הייתה מסמלי התיעוש של ברית המועצות וממשיכה לפעול עד היום. עם הפעלתה הספקה היה כ-500 מגוו"ט והיא הייתה בין הגדולות בעולם באותה תקופה. הספק יחידות הייצור המותקנות עתה באתר מגיע לכ-1,500 מגוו"ט (18 יחידות בהספקים שונים).
היסטורית הקמה

במשך שנים שיט ספינות בנהר הדנייפר היה בעייתי עקב אשדים על הנהר באזור העיר זפוריז'יה. במהלך המאה ה-19 היו תוכניות רבות לשיפור המצב ויצירת נתיב למעבר בטוח של אוניות. בשנת 1920, במסגרת תוכנית גואלרו, סוכם על הצורך בהסדרת השיט באזור ובניית תחנת כוח הידרואלקטרית. החלטה עקרונית על הנושא התקבלה על ידי ולדימיר לנין עוד בשנת 1921. תוך זמן קצר החלו הכנות לתכנון מפורט של הפרויקט ובשנת 1927 החלו עבודות באתר.
תכנון הפרויקט בוצע על ידי מהנדסים סובייטים בשיתוף פעולה עם מומחים מארצות הברית. רוב הציוד שהותקן בתחנת הכוח הובא מגרמניה ומארצות הברית. במהלך הבנייה באתר הייתה נוכחת קבוצת יועצים אמריקאים שיעצו במהלך הבנייה והרכבת הציוד.
להקמת הסכר היה צורך להציף שטחים משמעותיים ולפנות כמה אלפי תושבים. אורך הסכר מגיע לכ-1,200 מ'. בעקבות הקמת הסכר נוצר מאגר מים בשטח של 420 קמ"ר.
היחידה הראשונה לייצור חשמל הופעלה בשנת 1932 ובשנת 1939 הגיעה תחנת הכוח להספק המתוכנן. סיום הבנייה אפשר מעבר אוניות על נהר הדנייפר ואספקת חשמל למפעלי תעשייה שונים באזורים הסמוכים לתחנת כוח. בטקס חגיגי לפתיחת המתקן השתתפו ראשי ברית המועצות והתחנה נקראה על שם לנין. למומחים האמריקאים שהשתתפו בבניית המתקן הוענקו עיטורי הדגל האדום של העמל. בניגוד לאתרי בנייה אחרים בשנות ה-30, בבניית המתקן לא השתתפו אסירי גולאג. בשיא הבנייה עבדו באתר מעל 30 אלף פועלים. ליד המתקן נבנתה שכונה לבוני ועובדי התחנה, שחוברה עם העיר זפוריז'יה בשדרה שאורכה כ-12 ק"מ.
במלחמת העולם השנייה

ב-18 באוגוסט 1941 פוצצו חיילים סובייטים חלק מהסכר והציוד באולם יחידות הייצור. כתוצאה מהפיצוץ נהרגו כ-1500 חיילים גרמנים שהיו באזור ותושבים רבים טבעו. לפיצוץ הסכר נדרשו כ-6 טון חומרי נפץ. הפיצוץ איפשר לעצור את התקדמות הצבא הגרמני באזור, אולם בקיץ 1942 הצליחו הגרמנים לחדש את פעילות התחנה בהספק מופחת. בסתיו 1943 פוצצו הגרמנים הנסוגים את הסכר פעם נוספת. הם תכננו להשתמש לפיצוץ בכ-300 טון חומרי נפץ. הדבר היה יכול להביא לאסון אזורי משמעותי. חיילי הצבא האדום הצליחו לנטרל חלק משמעותי של הנפצים ולמנוע פיצוץ כה גדול.
עבודות שיקום הסכר ותחנת הכוח החלו בשנת 1944 ונמשכו עד לשנת 1950. כמו בתחנה המקורית, בתחנת הכוח המחודשת הותקנו יחידות ייצור מתוצרת אמריקאית.
תחנת הכוח כיום

במהלך שנות ה-50 בוצע חידוש הציוד במתקן והספק תחנת הכוח עלה ל-650 מגוו"ט. בשנות ה-60 הוקמה תחנת כוח נוספת דנייפרוגס-2 והספק כולל של יחידות הייצור באתר גדל לכ-1500 מגוו"ט. המתקן מחובר למערכת החשמל הארצית באמצעות קווים במתח 154 קילוולט ו-330 ק"ו. בשנת 2008 החל חידוש הציוד והחלפת יחידות הייצור הישנות.
חייל הצבא האדום על רקע הסכר הפגוע, במהלך מלחמת העולם השנייה
איובה קוסיה

איובה קוסיה (באנגלית: Ayouba Kosiah; נולד ב-2 ביולי 2001 באלמרה שבהולנד) הוא כדורגלן ליברי-הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בירחוסט מליגת העל הבלגית ובנבחרת ליבריה.
קריירת מועדונים

קוסיה נולד באלמרה שבהולנד, וגדל במחלקות הנוער של אוטרכט ושל אלמיירה סיטי. בחודש אוגוסט 2021 חתם בנאק ברדה מליגת המשנה ההולנדית. ב-8 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד פנלו במסגרת המחזור הראשון בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-3 בספטמבר 2021 ערך קוסיה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 2-0 לנבחרת ניגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  NIEUWE SPITS VOOR NAC O21: AYOUBA KOSIAH באתר הרשמי של נאק ברדה (בהולנדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איובה קוסיה".
מנעול

מנעול
חור המנעול
מנעול הוא מנגנון המשמש למניעת גישה למקום או לחפץ למי שאינו מורשה לכך.
המנעול יכול להכיל אמצעי קידוד שונים, אשר מאפשרים רק לאנשים מורשים לפתוח אותו. ישנם מגוון של מנעולים הממוינים על פי אופן הנעילה והפתיחה שלהם.
המנעול הוא התקן הידוק מכני, לרוב בעזרת בריח, אנקול מתכת (מנעול תלי), או צורות קיבוע אחרות של דלתות, שרשראות, מגירות ועוד, אשר נדרש קוד על מנת לשחררם שוב – קוד אשר לעיתים קרובות מוטבע על מפתח מכני או אלקטרוני (כגון מפתח פיזי, כרטיס מגנטי, טביעת אצבע, כרטיס RFID, שבב אבטחה הנקרא בלעז "צ’יפ" וכדומה). במקרים מסוימים אף נדרשים שניים או יותר מפתחות מסוגים שונים.
קיימים "מנעולי צירופים" (קומבינציה) בהם קודן מכני או אלקטרוני מורכב על גבי המנעול ונדרש להקיש או לכוון את הקוד בתצורת המספרים הנכונה על מנת לפתוח אותו.
קיימים גם מנעולים אלקטרוניים, לרוב במחשבים, טלפונים וכיוצא בזה, הדורשים סיסמת מחשב.
רמת האבטחה של המנעול מורכבת תמיד משני היבטים: רמת ההתנגדות של הבריחים או מנגנון הנעילה, ורמת המורכבות של קוד ההפעלה (המפתח).
פעמים רבות נעשה בלבול בין המנעול (הבריח) לבין הקוד (המפתח). לדוגמה, בדלתות רבות בישראל ובעולם, נעשה שימוש בצילינדר ולו מפתח תואם לפתיחה וסגירה של המנעול הרב בריחי הקיים בדלת. המפתח והצילינדר מהווים את קוד ההפעלה, ואילו הבריחים המקבעים את הדלת למשקוף מהווים את המנעול.
מפתח פיזי טיפוסי הוא חתיכת מתכת קטנה המורכבת משני חלקים: הגלם או הלהב המחליקים לתוך חור המנעול או הצילינדר ועליהם מוטבע הקוד הייחודי, וידית האחיזה שנותרת בולטת ומשמשת כידית להסטת הבריחים לכיוון נעילה ופתיחה.
סוגי מנעולים

מנעול צירופים ננעל באמצעות כיול קו מספרי מסוים ונפתח באמצעות כיול אותו הקוד. היתרון בשימוש במנעול כזה הוא בכך שעל מנת לפתוח אותו אין צורך להשתמש במפתח, וכך הוא יכול לשמש מספר רב של אנשים ללא צורך בשכפול מפתחות רבים.
סוג מודרני של מנגנונים הוא המנגנונים הביומטריים והדיגיטליים. את המפתח המכני המפעיל את מנגנון הנעילה מחליף מחשב המזהה טביעת אצבע של המורשה. במנעולים המיועדים לשימוש גם במקומות בהם מזג האוויר קיצוני קיים חור ניקוז המאפשר לנוזלים לצאת דרכו כדי למנוע רטיבות פנימית והתפתחות קורוזיה שכן היא עלולה לקלקל את מנגנון המנעול.
פריצת מנעולים

קיימות שתי שיטות בהן אנשי מקצוע, חובבנים, וגנבים, משתמשים על מנת "לפרוץ" מנעולים. השיטה הראשונה עושה שימוש בכלי פריצה, בעזרתם ניתן לדמות את הקוד או לעקוף אותו באמצעות מניפולציות שונות. דוגמאות לכך הן "באמפקינג" – "Bumpking" (הקפצת מפתח או הקפצת מנעול), "דגדוג" – "Lock Picking" ועוד.
השיטה השנייה מתמקדת בהעתקה בלתי מבוקרת של קוד המפתח.
היסטוריה

המנעול הקדום ביותר התגלה בחורבות נינווה, בירת אשור העתיקה. מנעול פשוט שהתפתח מאוחר יותר למנעול פין עץ המיצרי, שהיה בנוי מבריח מחובר למתכן הכינון על הדלת ומפתח. כאשר המפתח הוכנס למנעול, פינים מעץ נכנסו לתוך חורים שנקדחו בצילינדר, מה שאיפשר לצילינדר להסתובב ולסובב את הבריח. כאשר המפתח הוצא הפינים חזרו למקומם בין הצילינדר לבית הצילנדר, מה שמנע ממנו להסתובב. מנעול וצילינדר אלו דומים מאוד למנעול ולצילינדר המודרני שמשמש את רוב בתי האב בעולם המודרני – שיטת פיני בית ופיני תוף.