stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריאסטה (נפה)
כלכלה ותחבורה

כלכלת הנפה מבוססת בעיקרה על מתן שירותי ביטוח, מסחר (בעיקר בנמלה של העיר טריאסטה), ותיירות, אך גם על תעשייה ובמידה פחותה מכך על חקלאות. התעשייה המרוכזת בעיקר בבירת הנפה כוללת מפעלי מתכת, מספנות ותעשיית מזון כמו קפה "אילי" (Illy) ו"פסטה זרה" (Pasta Zara). החקלאות כוללת גידול גפנים והפקת שמן.
חשיבותו של נמל טריאסטה הביאה לחיבור הנפה לרשת הרכבות של האימפריה האוסטרו-הונגרית כבר ב-1857. רכבות נוסעים יוצאות מטריאסטה בעיקר לוונציה או למסטרה ממנה ניתן להמשיך ליתר חלקי איטליה.
הנפה שוכנת בקצה המזרחי של הכביש המהיר A4 (המכונה על שם ונציה La Serenissima). כביש מהיר זה מוביל לאורך 517 ק"מ עד לטורינו והוא ציר התנועה העיקרי לאורך עמק הפו. הכביש הארצי SS14 מוביל מהנפה אל ונציה במקביל לכביש המהיר. הנפה מחוברת במספר עורקי תנועה גם אל סלובניה ואל הכבישים המהירים A1 ו-A3 במדינה זו.
ראו גם

טריאסטה
רייקה
איסטריה
קראס
ה-A-4 בסיסטיאנה בנפת טריאסטה
חניה בתל אביב-יפו

מגרש חניה ברחוב דובנוב
חניון של אחוזות החוף
סוגיית החנייה בתל אביב-יפו מעסיקה רבות את תושבי העיר, פרנסיה והבאים בשעריה. תל אביב-יפו היא העיר המרכזית במטרופולין תל אביב, בו חיים כ-3 מיליון תושבים (בעיר עצמה כ-470 אלף). כמרכז העסקים הגדול בישראל, היא מושכת אליה אוכלוסייה יוממת רבה, ומדי יום מבקרים בה כמיליון אנשים המגיעים מחוץ לעיר. חלקם מגיעים בתחבורה ציבורית, אך חלקם מגיעים בכ-450 אלף כלי רכב פרטיים, המתווספים לכ-150 אלף כלי רכב המצויים בבעלותם של תושבי העיר. זאת, בשעה שמספר מקומות החנייה הציבוריים בעיר עומד על 278 אלף. הבעיה בולטת במיוחד במרכז העיר ובדרומה, הן בשל מיקומם של חלק ניכר מהעסקים באזורים אלה, והן משום שהם משופעים בבתי מגורים ישנים, שלא הוקמו בהם מקומות חנייה עבור דייריהם.
אמצעי החנייה

אמצעי החנייה בתל אביב-יפו מבוססים על חנייה בצדי הכבישים, חניונים בתשלום (הן פרטיים והן בבעלות העירייה) וחניונים בחינם.
החנייה בצדי הכבישים אינה בתשלום אם שפת המדרכה אינה צבועה. אם שפת המדרכה צבועה בכחול-לבן, החנייה היא בתשלום, למעט לתושבי העיר. התשלום מתבצע באמצעות תווי חנייה, איזי פארק או באמצעות טלפון סלולרי. בחלק ממדרכות אלה מוצב תמרור המורה כי המקומות בו מוקצים, בשעות מסוימות, לתושבי האזור בלבד. כדי לאפשר את זיהוי תושבים אלה, העירייה מנפיקה להם מדבקות המהוות תו חנייה אזורי.
העירייה מפעילה מספר חניונים באמצעות התאגיד העירוני אחוזות החוף. נכון לשנת 2013 מפעילה "אחוזות החוף" 101 חניונים ברחבי העיר, ובהם כ-20 אלף מקומות חנייה. חלק מחניונים אלה הם חניונים בתשלום, ובחלקם לא נגבה תשלום. עם החניונים הגדולים שמפעילה "אחוזות החוף" במרכז העיר נמנים חניון היכל התרבות (1,000 מקומות), חניון גולדה (900 מקומות), חניון ארלוזורוב (880 מקומות), חניון התחנה - מנשייה (770 מקומות) וחניון בית הדר (650 מקומות). חברה נוספת בתחום הפעלת וניהול חניונים תל אביב היא חברת חניוני הצלחה, בניהולו של צחי מרקור, המפעילה למעלה מ-100 חניונים ברחבי הארץ, כשרובם בגוש דן ותל אביב. קיימות גם חברות פרטיות נוספות המפעילות חניונים בעיר, חלקם הוקמו בשיטת בנה-הפעל-העבר, וחלקם בשיטת PFI. בנוסף, בחלק מבנייני המשרדים שבהם חניון תת-קרקעי המיועד לעובדי המשרדים, מוקצים מקומות עבור חנייה בתשלום. מחיר החניה בחניונים עירוניים נמוך מאשר בחניונים פרטיים במרכז העיר. תושבי העיר זכאים להנחה של 75% בכל חניון, והחניה לתושבים הגרים בסמוך לחניון היא בחינם בשעות הלילה.
אכיפה

מדיניות החניה ודרכי אכיפתה השתנו רבות לאורך השנים. עד תקופת כהונתו של שלמה להט (צ'יץ') הייתה החניה ברחובות העיר חופשית וללא תשלום, הן לתושבי העיר והן למבקרים, מלבד אזורים מסחריים מצומצמים שבהם הונהגו מדחנים. העומס הגובר דחף להטלת מגבלות על החנייה, כגון חלוקת העיר לאזורים, וגביית תשלום.
מצוקת מקומות החנייה בעיר מביאה רבים לוותר על החיפוש הממושך אחר מקום חנייה, ולחנות בניגוד לחוק. בשנת 2008 רשמו פקחי העירייה כ-1.1 מיליון דו"חות, שהם כ-3,000 דו"חות ביום. 83% מהדו"חות ניתנו לנהגים שאינם תושבי העיר. מרבית הדו"חות נרשמו בשעות אחר הצהריים והערב (52% בין 17:00 ל-19:00 ו-37% בין 19:00 ל-21:00). באותה שנה נאלצה העירייה לבטל כ-175 אלף דו"חות, שהם כ-15% מהדו"חות שהוצאו באותה שנה. הסיבות הנפוצות לביטול היו דו"חות פסולים (29%), דו"חות שניתנו לרכבי משרד הביטחון (19%), דו"חות שניתנו לרכבי תיירים (19%) והחלטות לפנים משורת הדין (11%).
במקומות מסוימים, בהם נהוגה אכיפה מוגברת, העירייה אינה מסתפקת בכתיבת דו"ח, והיא גוררת את הרכב החונה במקום אסור לאחד מחניוניה.
הכנסות העירייה מתשלום קנסות עקב עבירות חנייה גדלו בשיעור חד בעשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2000 גבתה העירייה כ-30 מיליון ש"ח, בשנת 2004 עלה הסכום ל-107 מיליון ש"ח ובשנת 2018 הגיע ל-177 מיליון ש"ח. גורמים באופוזיציה של מועצת עיריית תל אביב העלו את הטענה לפיה מדובר בתוצאה של מדיניות מכוונת שנועדה להעלות את הכנסות העירייה. בעירייה עצמה טוענים שהדבר נובע מהגברת האכיפה וייעולה. במקרים מסוימים, התבררו פעולות האכיפה כנמרצות מדי, עד כדי אבסורד.
דרכי התמודדות

כדי להתמודד עם מצוקת מקומות החנייה, נוקטות הן העירייה והן הממשלה פעולות שונות. דרך פעולה אחת היא תוספת מקומות חנייה. דרך פעולה אחרת היא יצירת חלופות לכניסה לעיר ולתנועה בה ברכב פרטי, ובמקביל ייקור החניה כדי לעודד שימוש בחלופות.
בנוסף, אפשרה העירייה לתושבים לחנות בשעות הלילה במקומות אסורים, ובכלל זה על מדרכות, מבלי שתפעל כנגדם. עם השנים התרחבו השעות שבהן הותרה בפועל חניה כזו, גם למשך כל סופי השבוע ועד תשע בבוקר, וכן התרחב שטח המדרכה שבו הותר לחנות.
תוכניות העירייה כוללות הוספה של כ-15 אלף מקומות חנייה עד שנת 2018, כ-10,000 מהם בחניון תת-קרקעי המוקם מתחת לשרונה. ואולם, מתכננים עירוניים, ואף בעיריית תל אביב-יפו עצמה, סבורים כי הדרך הנכונה להתמודד עם בעיות החנייה והתנועה בעיר היא באמצעות צמצום מספר כלי הרכב הנכנסים לעיר ואף כלי הרכב בבעלות התושבים, והעלאת מחיר החניה, בהתאם לתוצאות מחקריו של דונלד שופ ומומחי תכנון עירוני נוספים.
אחת הדרכים היא הקמת חניוני חנה וסע מחוץ לעיר, מהם ניתן יהיה להגיע בתחבורה ציבורית לתוך העיר. חניון אחד מסוג זה נפתח בשנת 2011 בסמוך למחלף שפירים, כחלק מפרויקט הנתיב המהיר בכביש 1. החניון הכיל בעת פתיחתו 2,100 מקומות חנייה, והורחב ל-4,000 מקומות
דרך נוספת היא שיפור וייעול התחבורה הציבורית. ההנחה היא שבמידה ותפעל בעיר תחבורה ציבורית יעילה ונוחה, המחברת בין תל אביב לערים הסובבות אותה, הנוסעים היוממים יעדיפו להשתמש בה מאשר ברכבם הפרטי. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה רכבת ישראל לפתוח תחנות רכבת וקווים חדשים, ולשדרג את המערכות הקיימות. בתל אביב עצמה הוקמו 3 תחנות רכבת חדשות, שהקלו על הגישה לאזורים שונים, ועל בסיס קווים קיימים נוספו תחנות נוספות. כן הוקמו קווים חדשים ליעדים שונים, הן לערים במטרופולין גוש דן, כגון כפר סבא, פתח תקווה, ראש העין וראשון לציון, והן לערים רחוקות יותר, כאשדוד, אשקלון, באר שבע, בית שמש ומודיעין. בשנת 2011 נערכה רפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן, שנועדה אף היא לייעל את מערך התחבורה הציבורית במטרופולין, אף שרפורמה זו נתקלה בביקורות.
אמצעי נוסף אותו נוקטת העירייה, ושנוגע יותר לצמצום השימוש ברכב פרטי בידי תושבי העיר עצמם, נוגע לעידוד השימוש באופניים. במהלך העשור הראשון והעשור השני של המאה ה-21 הוקמו ברחבי העיר עשרות קילומטרים של שבילי אופניים, ובשנת 2011 נחנך שירות שיתוף האופניים תל-אופן. בעיר פועלת גם חברת לשיתוף כלי רכב Car2Go שלה מקומות חניה שמורים.
בעוד עיריית תל אביב ומשרד התחבורה שוקדים על פתרונות מערכתיים ארוכי-טווח, מציעים גורמים פרטיים פתרונות קצרי טווח לבעיות החנייה בעיר. אפליקציות לטלפונים חכמים מאפשרות איתור מקומות חנייה פנויים על סמך דיווחים של משתמשים אחרים ואפליקציות אחרות מתווכות בין בעלי כלי רכב לבין בעלי מקומות חניה פרטיים המשכירים אותם בהיעדרם.
בסוף שנת 2017 החל לפעול מיזם אוטותל בבעלות העירייה. מדובר במיזם שיתוף מכוניות אשר העירייה השתתפה במימונו בתקווה שיגרום לחלק מן התושבים לוותר על החזקת רכב בבעלות. המיזם מאפשר לתושבי העיר להשכיר אוטו ייעודי לזמן מוגבל ולחנות במהירות בכ-520 חניות אשר מיועדות לאוטותל.
מספר רב של כלכלנים דווקא חושבים כי יש לצמצם באופן גורף את מספר מקומות החנייה בעיר כדי לפתור את מצוקת החנייה. הדבר, עשוי לגרום לאי כדאיות כלכלית של אנשים לנסוע ברכב בתל אביב ובכך להשתמש באופניים, קורקינטים חשמליים ותחבורה ציבורית.
בתרבות הפופולרית

בעיות החנייה בתל אביב-יפו זכו לאזכורים תרבותיים רבים.
בשנת 1989 שודר בסדרת הטלוויזיה "זהו זה!" פרק שבו מגלם מוני מושונוב אדם שרכש מכונית אך מתקשה למצוא חנייה.
באחד ממערכוני החמישייה הקאמרית הוצגה תל אביב כעיר שנתונה למאבקים בין פקחים על אזורי שליטה.
ב-2009, במסגרת גל סרטונים שהציעו כתוביות אלטרנטיביות לסצנה בסרט דובר הגרמנית "הנפילה" שבה נראה היטלר מתפרץ על מפקדיו הבכירים בבונקר לאור הפסדיה של גרמניה, הועלה ל-YouTube סרטון שבו "היטלר מחפש חנייה בתל אביב".
באחד מפרקי הסדרה "רמזור" מתנדב חפר (ניר לוי) לסייע לבחורה עיוורת, כדי שיוכל לזכות בתו חניה לנכים, שיקל עליו במציאת חנייה בעיר.
עלילת הסרט "2 בלילה" (2012) נסובה סביב זוג המנסה למצוא חנייה בעיר בסיומו של דייט.
הערות שוליים

1 2 3  אריאל נוי, "בעיית החנייה בתל אביב לא תיפתר", באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2012
1 2 3 4 5  אלי סניור, עיר סתומה: 324 אלף מקומות חנייה חסרים בת"א, באתר ynet, 14 ביוני 2009
↑   דלית רביד-המאירי, בעיות התחבורה והחנייה בתל אביב, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  אתר אחוזות החוף
1 2   מירב מורן, תודה לסדאם חוסיין ואסף זמיר: מתי ואיך החלו נהגים בת"א לשדוד את המדרכה, באתר TheMarker‏, 3 בספטמבר 2019
↑  שרון קדמי, ‏זה התחיל עם סנדלי דנוור, באתר גלובס, 15 ביולי 2001
1 2 3  יובל קרני, התכנית: הגדלת הכנסות מדו"חות ב-50%!, באתר ynet, 2 בינואר 2005
↑  דוחות בלי הפסקה: עריית תל אביב הכניסה לקופתה 275 מיליון שקל ב-2018, התנועה לחופש המידע, 26 במאי 2019
↑  חן פומרנץ, צפו בסרטון: החניה בתל אביב נהפכה לחניית נכים - והרכב נגרר, באתר כלכליסט, 5 בפברואר 2013
↑  גיא נרדי, ‏כועסים שאי אפשר לחנות באדום לבן בלילות? ככה פותרים את מצוקת החניה בשאר העולם, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2019
↑   גיל זרצר, להשתלט מחדש על העיר, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2019
↑   מירב מורן, מותה של המדרכה התל-אביבית, באתר TheMarker‏, 9 במאי 2019
↑  זהו זה - בעיות חניה באתר YouTube
↑  יוני פרת, ‏היטלר מצחיק את הקהל הישראלי של יוטיוב, באתר ‏מאקו‏, 30 ביולי 2009; יוצרי "היטלר מחפש חניה": מדובר בסאטירה, באתר ynet, 18 בפברואר 2009.
מדרכה צבועה בכחול-לבן ברחוב גורדון
דו"ח מוצמד על שמשת רכב בתל אביב
רכבת במסילת איילון, במקביל לנתיבי איילון
טיינג'ין

| --- | --- |

פוטומונטז' של טיינג'ין
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  טיינג'ין
 מושל:  ג'אנג גונג
 רשות מחוקקת:  Tianjin Municipal People's Congress 
 נפות במחוז העירוני:  16
 בירת המחוז העירוני:  Hexi District 
 תאריך ייסוד:  340 לפנה"ס
 שטח:  11,610 קמ"ר
 גובה:  5 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הר ג'יו (1,058 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז העירוני:  13,866,009 (2020)
  ‑ צפיפות:  1,194 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  39°07.5′N 117°11.7′E﻿ / ﻿39.1250°N 117.1950°E﻿ / 39.1250; 117.1950
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.tj.gov.cn/english
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןטיינג'ין(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןטיינג'ין(למפת טיינג'ין רגילה) טיינג'ין(למפת טיינג'ין מוגדלת) טיינג'ין     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט מתחנת הרכבת
טְייֵנְגִ'ין (בסינית: ‏天津קובץ:Zh-Tianjin.ogg‏Ⓘ‏; בפין-יין: Tiānjīn; מילולית: "מעברה שמימית") היא מחוז עירוני ועיר נמל בצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית המחוז העירוני מנתה כ-13.866 מיליון תושבים. העיר ממוקמת לגדות הנהר האי (אנ') על החוף הצפון-מערבי של ים בוהאי השייך לאוקיינוס השקט. המחוז העירוני גובל במחוז חביי מצפון-מזרח ומדרום-מערב ובבייג'ינג בירת סין מצפון-מערב.
העיר קודמה לתפקד כנציבות בשנת 1725, ובשנת 1731 הוקם עקב כך גם מחוז טיינג'ין.
ב־12 באוגוסט 2015 אירעו באזור התעשייה בעיר שני פיצוצים עזים, שגרמו לנפגעים רבים ולנזק רחב היקף לרכוש.
אטרקציות

האטרקציות העיקריות בטיינג'ין:
רחוב התרבות העתיקה - רחוב עסקים הממוקם ברובע נאנקאי בטיינג'ין, עם מקדש מלכת השמים כמרכז הגאוגרפי שלו. בניינים משני הצדדים מחקים את הסגנון האדריכלי של אלה בשושלת צ'ינג (1644-1911). הרחוב הוא מקום פופולרי להתענג על החטיפים המקומיים הטעימים.
מגדל הרדיו והטלוויזיה - מגדל הטלוויזיה התשיעי בגובהו בעולם. הוא ממוקם באגם טיאנטה. במגדל יש מסעדה בגובה 248 מטר עד כ-278 מטר שיכולה להכיל בו זמנית יותר מ-200 אורחים ומספקת נוף עין של העיר כולה.
החומה הגדולה הואנגיאגואן - פרויקט צבאי חשוב של שושלת צ'י הצפונית (550-577) שנמצא בצומת של ארבע ערים, בייג'ינג, טיינג'ין, טאנגשאן וצ'נגדו. החומה היא דוגמה להנדסה צבאית סינית עתיקה. בתוך המעבר, למעלה מ־40 נתיבים חוצים חוצה צורה של שמונה דיאגרמות, ומעניקים לעיר את הכינוי "עיר שמונה הדיאגרמות". במרכז נמצא מוזיאון החומה הגדולה.
הר פאנשאן - מקום מפורסם שהתברך בתצורות סלע מוזרות, עצים קודרים, נחלים צלולים ופסגות אדירות.
פארק המים - יותר ממחצית האזור של פארק המים מכוסה מים, מה שהופך את הפארק הזה לאטרקציה תיירותית מיוחדת. בפארק ישנם שנים עשר איים קטנים המחוברים בגשרים מקושתים ותלונות קטנים. עצי הערבות הבוכיות לאורך שפת המים ופרחי הלוטוס במים הופכים אותם למקום מרגיע. בחלק הדרומי ביותר של מתחם פארק המים, נמצא גן חיות המשתרע על שטח של 53.77 דונם, עם יותר מ-200 סוגים של בעלי חיים.
נהר האי - הנהר הופך את העיר למקסימה. בנוסף, פארק נהר האי וכנסיית וואנגאילו משפרות את יופיו של הנהר האי.
פורט דגו - נבנה בשנת 1858 קרוב לים, פורט דאגו שימש להגנה על בייג'ינג.
מקדש הדול - בן יותר מאלף שנה ומורכב ממכלול של מבנים מפוארים. במקדש ניתן לראות את ביתן העץ העתיק רב הקומות הגבוה במדינה ואת פסל קוואן-ין, אחד מפסלי החימר הגדולים ביותר שנשמרו בסין.
קהילת יהודי טיינג'ין

מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20 הייתה בטיינג'ין קהילה יהודית, השלישית בגודלה בסין, באותה תקופה.
ערים תאומות

גאורגיה כותאיסי, גאורגיה
אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה
ישראל ראשון לציון, ישראל (מ־1994)
מונגוליה אולן בטור, מונגוליה
ראו גם

זיכיונות זרים בטיינג'ין
הערות שוליים

↑  China: Tiānjīn (Districts) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  Travel China Guide, Tianjin Attractions
↑  TIANJIN SISTER-CITY COUNCIL FOR THE PROMOTION OF ENTERPRISES, tscpe.org
| מחוזות הרפובליקה העממית של סין |
| --- | --- | --- |
| מחוזות | אַנְחְװֵי • גַאנְסוּ • גֶ'גְ'יַאנְג • גְװַאנְגְדונְג • גווֵיְג'וֹאוּ • גְ'יַאנְגְסוּ • גְ'יַאנְגְשִׂי • גִ'ילִין • הַאיְנַאן • חֶבּיי • חֶנַאן • חוּבּײ • חוּנַאן • חֵייְלוֹנְגְגְ'יַאנְג • יוּנַּאן • לְיַאונִינְג • סצ'ואן • פֿוּגְ'ייֵן • צִ'ינְגְהַאי • שַאַנשִׂי • שַאנְדונְג • שַאנְשׂי |  |
| מחוזות אוטונומיים | גְװַאנְגְשִׂי • טיבט • מונגוליה הפנימית • נינְגְשְׂיַה • שׂינגְ'יַאנְג |  |
| מחוזות עירוניים | בּייְגִ'ינְג • צ'וּנְגְצִ'ינְג • שאנגחאי • טייֵנְגִ'ין |  |
| אזורים מנהליים מיוחדים | הונג קונג • מקאו |  |
| ראו גם | מעמדה הבין-לאומי של טאיוואן |  |
| הערים הגדולות בעולם: ערים המונות לפחות חמישה מיליון תושבים |
| --- | --- | --- |
| 20,000,000+ | שאנגחאי • בייג'ינג • סאו פאולו • דלהי |  |
| 10,000,000+ | קראצ'י • לאגוס • איסטנבול • טוקיו • מומבאי • מוסקבה • גואנגג'ואו • פריז • שנג'ן • צ'נגדו • קינשאסה • קהיר • ג'קרטה • לאהור • סוג'ואו |  |
| 5,000,000+ | סיאול • מקסיקו סיטי • לונדון • לימה • דאקה • ניו יורק • בנגלור • בנגקוק • דונגגוואן • צ'ונגצ'ינג • נאנג'ינג • טהראן • שניאנג • בוגוטה • הו צ'י מין סיטי • הונג קונג • בגדאד • צ'נאי • צ'אנגשה • ווהאן • טיינג'ין • היידראבאד • האנוי • ריו דה ז'ניירו • פושאן • סנטיאגו דה צ'ילה • ריאד • אחמדאבאד • שאנטואו • סנקט פטרבורג • ח'רטום  • אנקרה • ג'ינאן • האנגג'ואו • סינגפור • יאנגון • לואנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557238005171  BnF: cb12098944b (data)  GND: 4198006-2  LCCN: n80005012  MusicBrainz: 215b240e-03ca-4196-8439-6643970d1bf6  NARA: 10044414  NDL: 00642053  NKC: ge395532  SUDOC: 175107424  VIAF: 148916663   WorldCat (עם VIAF): 148916663 
ביתן טיינג'ין בפארק הערים התאומות בראשון לציון
טרואונג טאן סאנג

זהו שם וייטנאמי; שם המשפחה הוא . על פי הנוהג המקומי, יש להתייחס לאדם זה בשמו הפרטי, סאנג.
טרואונג טאן סאנג או טרואונג טאן שאנג (בווייטאנמית: Trương Tấn Sang; נולד ב-21 בינואר 1949) היה נשיא וייטנאם בין השנים 2011–2016, ובתוקף תפקידו זה כיהן גם כחבר הפוליטביורו ויו"ר הוועד הפועל של המפלגה הקומוניסטית השולטת. הוא דורג כמועמד מוביל מספר אחת של המפלגה בקונגרס הלאומי ה-11 שנערך בהאנוי בינואר 2011 והפך לנשיא המדינה בהצבעה של האספה הלאומית ביולי אותה שנה. סאנג חבר בלשכה המדינית מאז 1996 והיה מזכיר המפלגה של הו צ'י מין סיטי בשנים 1996–2000. הוא הועלה לדרגת נציג המפלגה הלאומית מספר שתיים, בתפקיד הצמוד למזכ"ל המפלגה, באוקטובר 2009.
ביוגרפיה

סאנג נולד בינואר 1949. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית ב-20 בדצמבר 1969 ונלקח בשבי על ידי ממשלת דרום וייטנאם בשנת 1971 והוחזק בכלא הואה ביין פו, הוא שוחרר תחת הסכם השלום שנחתם בפריז בשנת 1973. הוא בעל תואר ראשון במשפטים.
בין השנים 1983 ל-1986, עמד בראש מחלקת היערנות של הו צ'י מין סיטי, כמו גם בראש המחלקה לפיתוח אזורי כלכלה עירוניים. בשנת 1986, הועלה לדרגת יו"ר ועדת המפלגה של העיר (בתפקיד המקביל לתפקיד ראש העיר וכיהן למעשה כראש עיריית הו צ'י מין). בשנת 1992, הוא הפך ליו"ר המפלגה בהו צ'י מין סיטי. הוא הצטרף הלשכה המדינית בשנת 1996. הוא היה מזכיר המפלגה של הו צ'י מין סיטי, בשנים 1996-2000 ומונה גם לראש הוועדה הכלכלית של המפלגה בשנת 2001. בשנת 2003 הוא ננזף על כך שלא פעל נגד שערוריית השחיתות של נאם קאם בהיותו ראש האדמיניסטרציה בעיר הו צ'י מין. באפריל 2006 הוא מונה לראש מזכירות המפלגה, אשר מפקח על החברות ועל המבנה הפנימי של המפלגה.
בצעד יוצא דופן, סאנג מונה לחבר מס' 2 של המפלגה באוקטובר 2009. סאנג נבחר לנשיא המדינה ב-25 ביולי 2011 עם תמיכה של 97.4% אחוז מהקולות, על ידי האספה הלאומית. הוא נבחר לתקופת כהונה בת חמש שנים.
הערות שוליים

↑  הנשיא סאנג מארח את נכבדי קאו דאי 17.1.12 באתר חדשות וייטנאם
↑  http://www.nhandan.com.vn/cmlink/nhandan-online/homepage/politics/11th-party-congress/coverage-on-the-party-congress/nguyen-phu-trong-elected-party-general-secretary-1.282671?mode=print
↑  http://en.vietnamplus.vn/Home/Biography-of-State-President-Truong-Tan-Sang/20117/19847.vnplus
↑  ביוגרפיה של טרואונג טאן סאנג
טאיפיי

מקדש לונגשאן
שוק הלילה בטאיפיי
טַאיפֵּיי (בסינית: 臺北市) היא בירת טאיוואן (הרפובליקה הסינית). היא גם מהווה את מרכז הממשל, המסחר והתרבות של טאיוואן. העיר ממוקמת בחבל טאיפיי שבצפון האי טאיוואן אך מנוהלת ישירות על ידי הממשל המרכזי של הרפובליקה ואינה מהווה חלק מהחבל. טאיפיי, שנחשבת עיר עולם, מהווה חלק מאזור תעשייתי נרחב. מערכת מרושתת של קווי רכבת, רכבת מהירה, כבישים מהירים, שני שדות תעופה וקווי אוטובוס מחברים את טאיפיי עם כל חלקי האי טאיוואן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-2.6 מיליון תושבים, בעוד שבמטרופולין שלה, הכולל גם את הערים ניו טאיפיי וג'ילונג, גרו כ-7.3 מיליון תושבים.
הגיית שם העיר

התעתיק העברי "טאיפיי" לגרסאותיו ("טאיפה", "טאיפי", "טייפה") נגזר מהתעתיק האנגלי של שם העיר - Taipei, שהוא בתורו נגזר משיטת התעתיק וֵייד-גַ'יילְס שבה נכתב שם העיר כך - T'ai-pei. לעומת זאת, בשיטות התעתיק המודרניות - הן טוֹנְג-יוֹנג פּין-יִין הנהוגה בטאיוואן והן הַאן-יוּ' פּין-יִין הנהוגה בסין (ומחלחלת לטאיוואן) - יש לכתוב את שם העיר כך - Táibĕi (טַאיבֵּיי). למעשה, ההגייה הנכונה של ה-פּ' בשם העיר היא בין בּ' דגושה ל-פּ דגושה ודומה יותר ל-בּ.
היסטוריה

בני האן החלו להתיישב באגן טאיפיי, בו ממוקמת העיר, החל בשנת 1709, אך קודם לכן היה האזור מיושב בידי שבטי קטאלאנגאן ילידיים. החל בסוף שנת המאה ה-19, עלתה חשיבותו הכלכלית של האזור בשל סחר חוץ מתגבר, בעיקר בתחום ייצוא התה.
לאחר תבוסתה של סין במלחמת סין–יפן הראשונה (1894-1895), נאלצה סין לוותר על טאיוואן שהפכה להיות שטח של יפן. טאיפיי הפכה להיות המרכז הפוליטי והאדמיניסטרטיבי של השלטון הקולוניאלי היפני, והעיר נקראה בפי היפנים "טאיהוקו".
לאחר מלחמת העולם השנייה, חזר האזור לשליטה סינית. 
בשנת 1949, כאשר השלטון הקומוניסטי הביא לבריחתה של ממשלתו של צ'יאנג קאי שק מסין היבשתית, ביססה הרפובליקה המובסת את ממשלתה החדשה בטאיפיי כשהיא מגדירה אותה בירתה הזמנית, בעוד נאנג'ינג (נאנקינג) נותרת, על הנייר בלבד, הבירה הרשמית של המדינה. עד 1957 הייתה טאיפיי גם הבירה של פרובינציית טאיוואן, עד שזו הועברה לג'ונגשינג.
חלוקה מנהלית

טאיפיי מנהלת שנים עשר אזורים (區):
| תעתיק עברי | סינית מסורתית |
| --- | --- |
סונגשאן: 松山區
שׂין-יִי: 信義區
דָא-אַן: 大安區
ג'ונְג-שאן: 中山區
ג'ונְג-ג'נְג: 中正區
דא-טונְג: 大同區
וַאן-חְוָה: 萬華區
וֶן-שאן: 文山區
ננגאנג: 南港區
נֵיי-חוּ: 內湖區
שֶה-לִין: 士林區
בֵּייטוֹאוּ: 北投區
פוליטיקה מקומית

ראש העיר הנוכחי של טאיפיי הוא מא יינג ג'או(אנ'). תפקיד ראש העיר של טאיפיי משמש בדרך כלל מקפצה פוליטית לתפקיד רם דרג יותר פוליטיקה הטאיוואנית. הן הנשיא הנוכחי והן הנשיא הקודם של הרפובליקה הסינית: צ'ן שווי ביאן ולי טנג חווי היו בעבר ראשי העיר של טאיפיי.
האוכלוסייה בטאיפיי מורכבת בעיקר מפליטים שהגיעו מיבשת סין, ומסיבה זו רבים התומכים מקרב תושביה של העיר באיחוד עם הרפובליקה העממית של סין מאשר ביתר חלקי המדינה.
השכלה

בטאיפיי יש 15 אוניברסיטאות:
האוניברסיטה לתרבות סינית
אוניברסיטת מינג צ'ו'אן
אוניברסיטת ג'נג-גְ'ה הלאומית
אוניברסיטת טאיפיי הלאומית
האוניברסיטה הלאומית לטכנולוגיה של טאיפיי
האוניברסיטה הלאומית הטאיוואנית הרגילה
האוניברסיטה הלאומית הטאיוואנית
האוניברסיטה הלאומית הטאיוואנית למדע ולטכנולוגיה
אוניברסיטת יינג מינג הלאומית
אוניברסיטת שְה גְ'ייֵן
אוניברסיטת שְה-שׂין
אוניברסיטת סוּ-ג'וֹאוּ
האוניברסיטה הרפואית של טאיפיי
האוניברסיטה הלאומית לאומנות של טאיפיי
אוניברסיטת דא-טונג
כמו כן יש בטאיפיי 9 מכללות:
המכון הסיני לטכנולוגיה
מכון ג'ונג גְווֹ לטכנולוגיה
מכון גואנג וו לטכנולוגיה
המכללה הלאומית לאחיות של טאיפיי
המכללה הלאומית למורים של טאיפיי
המכללה הלאומית לעסקים של טאיפיי
המכללה העירונית למורים של טאיפיי
המכללה לחינוך גופני של טאיפיי
מכללת טאקמינג
תחבורה

בטאיפיי רכבת קלה, רכבת תחתית, וכן מערכת של תחבורת ציבורית באוטובוסים.
בעיר הקרובה טאויואן ממוקם נמל התעופה הבינלאומי טאויואן, נמל התעופה הראשי של טאיוואן. כמו כן בתוך טאיפיי נמצא נמל תעופה קטן יותר, נמל התעופה טאיפיי סונגשאן, המשמש לטיסות פנים וליעדים בינלאומיים קצרי טווח.
אתרים בעלי חשיבות

אנדרטת צ'יאנג קאי שק מבנה בכחול-לבן השוכן בתוך גן גדול
אנדרטת סון יאט סן
מוזיאון הארמון הלאומי
מקדש לונג שאן המקדש העתיק ביותר באי שעומד על תילו, מאוחסנים בו יצירות אומנות עתיקות
שוק הלילה בשְה-לִין
טאיפיי 101 - גורד השחקים הגבוה בעולם בין השנים 2004 - 2010.
ערים תאומות

מונגוליה אולן בטור, מונגוליה
רוסיה אולן-אודה, רוסיה
ארצות הברית אוקלהומה סיטי, אוקלהומה, ארצות הברית
ארצות הברית אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית
פרגוואי אסונסיון, פרגוואי
ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
גמביה בנג'ול, גמביה
גינאה ביסאו ביסאו, גינאה ביסאו
ארצות הברית בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
גואטמלה גואטמלה סיטי, גואטמלה
אוסטרליה גולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה
ערב הסעודית ג'דה, ערב הסעודית
סנגל דקר, סנגל
ארצות הברית דאלאס, טקסס, ארצות הברית
וייטנאם הו צ'י מין סיטי, וייטנאם
צרפת ורסאי, צרפת
ליטא וילנה, ליטא
פולין ורשה, פולין
הונדורס טגוסיגלפה, הונדורס
ארצות הברית יוסטון, טקסס, ארצות הברית
דרום אפריקה יוהנסבורג, דרום אפריקה
בוליביה לה פאס, בוליביה
מלאווי לילונגווה, מלאווי
טוגו לומה, טוגו
ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
איי מרשל מג'ורו, איי מרשל
ניקרגואה מנגואה, ניקרגואה
הפיליפינים מנילה, הפיליפינים
ארצות הברית מרשל (אנ'), טקסס, ארצות הברית
סווזילנד מבבנה, סווזילנד
ליבריה מונרוביה, ליבריה
ארצות הברית סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית
קוסטה ריקה סן חוסה, קוסטה ריקה
מקסיקו סן ניקולאס דה לוס גרסה (אנ'), מקסיקו
אל סלוודור סן סלבדור, אל סלוודור
הרפובליקה הדומיניקנית סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית
קוריאה הדרומית סיאול, קוריאה הדרומית
פנמה פנמה סיטי, פנמה
ארצות הברית פיניקס, אריזונה, ארצות הברית
דרום אפריקה פרטוריה, דרום אפריקה
ארצות הברית קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית
בנין קוטונו, בנין
הפיליפינים קזון סיטי, הפיליפינים
לטביה ריגה, לטביה
ארצות הברית ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות הברית
פיג'י סובה, פיג'י
הערות שוליים

↑  Taiwan: Division (Regions and Counties) - Population Statistics, Charts and Map
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268866405171  BNE: XX458739  BnF: cb120773410 (data)  GND: 4078134-3  ISNI: 0000 0001 1534 3194  LCCN: n50010973  MusicBrainz: d7089183-0ad8-42f1-b6e4-fff99ee6d1bf  NARA: 10044860  NDL: 00640078  NKC: ge129149  NLA: 40107625  SUDOC: 086236873  VIAF: 137173440   WorldCat (עם VIAF): 137173440 
הרכבת התחתית של טאיפיי
יאיר הירש

יאיר הירש (נולד ב-26 במרץ 1976) הוא מנהל ישראלי, שימש מנכ"ל משרד הפנים ומכהן כמנכ"ל חברת אלומה קרן תשתיות (2020) בע"מ.