stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיבוע המשחתת אילת
הנצחה > רשימת הרוגי הטיבוע

| שמות 47 אנשי הצוות שנהרגו בטיבוע תפקידיהם ומקום מצבתם |
| --- | --- | --- |
| דרגה ושם | תפקיד | מקום קבורה |
| סמל יעקב אובלינגורסקי | מכונאי קיטור | נתניה |
| סמל צבי אורן | מכונאי קיטור, בוגר מבואות ים. | חיפה קבר האחים |
| טור' יעקב איברהייט | תותחן, בוגר מבואות ים. | קריית שאול |
| רב"ט משה אשכנזי | חשמלאי | קריית שאול |
| רס"ר שבתאי בני | נשק במחלקת תותחנות. | חיפה |
| רס"ן יהודה בן בסט | קצין המכונה, בוגר בית הספר לקציני ים עכו, | חיפה, חלקת קבר האחים. |
| רס"ר רפאל בן עמי | נגד בכיר במחלקת מכונה | חיפה |
| רס"ן יהושע ברנע | מפקד קורס קציני גנ"ק | חיפה |
| סמל משה ברקוביץ | בוגר מבואות ים | קריית שאול |
| רס"ל יוסף גולדנברג | נגד טורפדו | נתניה |
| רב"ט אליהו דוד | מסגר האניה, בוגר בית הספר לקציני ים עכו | קריית שאול |
| טור' יוסף וודניצקי | תיכון מגמה ימית באילת | חיפה |
| סמל ראובן וינגולד | אלחוטן | חיפה |
| סמל משה חי | חשמלאי | קריית שאול |
| טור' מרדכי ישראלי | אתת, בוגר מבואות ים | קריית שאול |
| סגן אברהם כהן | חניך בקורס קציני גנ"ק | הר הרצל |
| רב"ט אלכסנדר כהן | בוגר בית הספר לקציני ים עכו | מושב קידרון |
| רס"ל יגאל כהן | מכונאי קיטור | חיפה |
| סמל יעקב כהן | אלחוטן בכיר | הר הרצל |
| סמ"ר מנחם כהן | מפעיל טורפדו ונגד צוללות | חיפה |
| רס"ר אברהם כספי | אתת בכיר, ונגד מחלקת גנ"ק | חיפה |
| סגן דוד לוי | סגן קצין המכונה, בוגר בית הספר לקציני ים עכו | הרצליה. |
| סמל יעקב ליפ | מפעיל מקלע M2 בראונינג | חיפה |
| טור משה מזרחי | תותחן, בשירות מילואים | חיפה |
| טור משה מזרחי | תותחן, בוגר מבואות ים. | קריית שאול |
| טור מנס מיצנר | מכונאי קיטור | חיפה |
| סמ"ר אורי מנחם |  | חיפה חלקת קבר האחים |
| רב-סמל יהודה מרקוביץ | מכונאי קיטור | חיפה חלקת קבר האחים |
| רס"ר אלי נאור (מזרחי) | נגד מחלקת מכונה | חיפה |
| סמל רמי נאוארו | בוגר מבואות ים. | חיפה חלקת קבר האחים |
| רב"ט אלכסנדר ניסטור | אתת ציון בעיטור המופת לאחר מותו | אשדוד |
| סמל ראשון רחמים סבן |  | חיפה |
| רב"ט דב סושין | מכונאי קיטור, בוגר בית הספר לקציני ים עכו. | חיפה |
| טור חיים סגל | בוגר בית הספר לקציני ים עכו. | חיפה חלקת קבר האחים |
| רב"ט צדוק עורקבי | טבח | חיפה חלקת קבר האחים |
| רב"ט יעקב פלומניק | אתת | קריית שאול |
| רב"ט יוסף פלוריאן | אחראי חדר דוודים, מכונאי קיטור, בוגר בית הספר לקציני ים עכו. | חיפה |
| רב"ט אברהם פרידמן | תותחן נגד מטוסים. | חיפה |
| רב"ט שמואל צלניק | מקלע 0.5 שמאל, בוגר מבואות ים. | חיפה חלקת קבר האחים |
| רב"ט טיבריו קופל | בקר אש | חיפה |
| רב"ט נתן קליין | תותחן, בוגר מבואות ים. | חיפה חלקת קבר האחים |
| סמל אריה קלנברג | מכונאי קיטור, בשירות מילואים | חיפה חלקת קבר האחים |
| סמל אברהם קנטרוביץ | מוכ"ם, מצופי ים טבריה. | חיפה |
| טר"ש אליהו ריקין | בקר אש | נצרת עילית |
| סמל אריה שורץ, באתר הגבורה | אתת, עיטור המופת. | נתניה |
| טור משה שטיינבך | מכונאי קיטור המגמה הימית בבית הספר התיכון באילת. | קריית שאול |
| רס"ר יצחק שטרמר | אלקטרונאי, בוגר בסמ"ת. | חיפה |
לקריאה נוספת

אלי שחף, הטבעת אח"י אילת, 'מערכות ים', חוברת מס 88, פברואר 1968, עמ' 44–45.
ג'ולי פלטרר, הלילה האחרון של אחי אילת, 'בין גלים' אוקטובר 1975, (חוברת שנייה) עמ' 4.
קרני בילו, אח"י אילת הוצאת מפקדת חיל הים באמצעות ההוצאה לאור – משרד הביטחון,
יצחק שושן, הקרב האחרון של המשחתת אילת, ספרית מעריב, תשנ"ד
משה לוי, פרק האצבע של המשחתת, בספר סילבי לא מתאימה, הוצאת קונטנטו, 2015, עמ' 58 - 71.
תחקיר היסטורי מפורט על זהות מטביעי המשחתת אילת באוקטובר 67. "אוקטובר" מצרים 24 ביוני 1984.
מייק אלדר, האויב והים פרקים מיומן המבצעים,משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991, עמ' 119–130.
מוסטפא כבהא, חרב אל-אסתנזאף: מלחמת ההתשה בראי המקורות המצריים. אפעל: יד טבנקין, מכון ישראל גלילי לחקר מדיניות ההתיישבות, הביטחון והחוץ; אוניברסיטת תל אביב, 1995, עמ' 56–61
אריה מרמרי, מסעה האחרון של האילת פרק בספרו של אמוץ שורק, תלם בים, אחוה הוצאה לאור, 2009 ע'166 – 168.
הלל ירקוני, הים, האנייה ועם ישראל, פרדס הוצאה לאור, 2009, ע'24–25.
עמוס גלבוע, מר מודיעין אהרלה >האלוף אהרון יריב >ראש אמ"ן, הוצאת משכל ידיעות ספרים 2013 עמ' 348–349.
נירית שפאץ, פצע מדמם שחזור עם אריה מרמרי, מקומון 'כל זיכרון' 1 בדצמבר 2017, ע'30–31.
משה לוי, הנשמה ה-48, מהדורה ראשונה מערכות, 1981. מהדורה שלישית, הוצאת מילים מדברות, 2017.
נסים משיח, מיקי רענן ואברי שפלר קציני המשחתת אילת על קרב רומני באתר משמר המורשת הימית.
צור עופר, הבנתי שאני לגמרי לבד, "הלוחם" נובמבר-דצמבר 2019, עמ'26–29.
סויוז T-8

סויוז T-8 (ברוסית: Союз Т-8) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-22 באפריל 1983 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה עגינה בתחנת החלל סאליוט 7 וביצוע מחקרים שונים.
צוות

ולדימיר טיטוב - מפקד
גנאדי סטרקאלוב - מהנדס טיסה
אלכסנדר סרברוב - קוסמונאוט חוקר
צוות > צוות גיבוי

ולדימיר ליאחוב - מפקד
אלכסנדר אלכסנדרוב - מהנדס טיסה
ויקטור סביניך - קוסמונאוט חוקר
מקור אירינה פרונינה הייתה חברה בצוות. כחודש לפני הטיסה היא הוחלפה בסרברוב וסביניך במקומו נכלל בצוו גיבוי.
תיאור המשימה

בהתאם לתכנון המקורי השיגור היה צריך להתבצע במרץ. המטר הייתה לעגון בתחנת החלל "סאליוט 7" למספר חודשים. לראשונה צוות היה צריך לכלול אישה - אירינה פרונינה. בלחץ דמיטרי אוסטינוב תוכנית זו בוטלה והיא הוחלפה בסרברוב. הדבר גרר דחיית השיגור לחודש אפריל.
"סויוז T-8" שוגרה ב-20 באפריל 1983 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת החלל סליוט 7. במהלך סיום פעילות המשגר נפגעה אנטנה של מערכת תומכת בעגינה. כתוצאה מכך היה צורך לבצע התקרבות ידנית לתחנת החלל תוך הסתמכות על ראייה בלבד. במרחק של כ-1.5-2 ק"מ מתחנת החלל צוות איבד אותה. הוחלט להחזיר את החללית לכדור הארץ.
ב-22 באפריל 1983 החללית נחתה בחזרה בכדור הארץ.
קרב ביטליס

הקרב על ביטליס מתייחס לשורה של התכתשויות בקיץ 1916 סביב העיר ביטליס ובמידה פחותה ליד מוש, בין צבא האימפריה הרוסית לצבא האימפריה העות'מאנית. העיירה הייתה המעוז האחרון של האימפריה העות'מאנית שמנעה מהרוסים להיכנס לאנטוליה ולמסופוטמיה.
העימות הצבאי הראשון בביטליס התרחש ביולי 1915, כאשר חיילים רוסים פתחו במתקפה לא מוצלחת על ביצורי העיירה. העימות השני החל בפברואר 1916 והסתיים בלכידת ביטליס על ידי קורפוס רוסי חדש, שהורכב במידה רבה מהגדוד הראשון של יחידות המתנדבים הארמנים בפיקודו של אנדרניק אוזניאן. נסיגת מדינות ההסכמה מגליפולי נתנה הזדמנות לכוחות הטורקים לפרוס מחדש כוחות באזור הקווקז. המפקד הרוסי ניקולאי יודניץ' התכוון לתקוף את הטורקים לפני שיצליחו לארגן את כוחותיהם לפתוח במתקפה. לאחר שורה של עימותים בקופרוקוי, ארזורום, מוס, כבש הקורפוס הקווקזי הרוסי ה-4 את ביטליס ב-2 במרץ.
הכוחות העות'מאניים בפיקודו של אחמד איזת פאשה הורכבו מוותיקים יוצאי מערכת גליפולי. הם היו אמורים לעקוף את הרוסים בביטליס לפני סוף מרץ, אך התקשורת הייתה איומה וחיילים נאלצו לצעוד מאנקרה במשך חודש. המתקפה (המאוחרת) של הצבא הטורקי החלה ב-2 באוגוסט 1916 והחזירה בהצלחה את ביטליס (ומוש) אך איבדה שטחים אחרים באזור הפרת בפני הרוסים. ב-24 באוגוסט כבשו הכוחות הרוסים את מוש ואת ביטליס. העות'מאנים ספגו 34,000 אבדות, כמחצית מהם שבויים.
הערות שוליים

1 2 3  Tucker, Spencer (2002). The Great War, 1914-1918. UCL Press. p. 180–181. ISBN 1-85728-390-2. But Yudenich retook both on 24 August, whereupon both sides retired into winter
↑  Burg, David F. (2010). Almanac of World War I. University of Kentucky Press. p. 104. ISBN 9780813127453.
↑  Tucker, Spencer; Wood, Laura Matysek; Murphy, Justin D. (1999). The European Powers in the First World War: An Encyclopedia. Garland Publishing. p. 175. ISBN 0-8153-3351-X.
↑  Chalabian, Antranig (1988). General Andranik and the Armenian Revolutionary Movement. p. 273–275. ISBN 0962274119.
↑  Herman, Gerald (1992). The Pivotal Conflict: A Comprehensive Chronology of the First World War, 1914-1919. Westport, Connecticut: Greenwood Press. p. 268. ISBN 0-313-22793-4.
↑  The International Military Digest Annual: A Review of the Current Literature of Military Science for 1915. New York City: The International Military Digest. 1916. p. 224. Noteworthy in this theater is the Russian success in recapturing Mush and Bitlis (Aug 25), which the Turks had won earlier in the month.
↑  Encyclopedia Americana. Vol. 29. Danbury, Connecticut: Grolier. 2000. p. 300. ISBN 0-7172-0133-3. In any case, Yudenich was able to recapture Mus and Bitlis on August 24.
↑  Encyclopedia Americana International Edition. Danbury, Connecticut: Grolier. 1970. p. 299. To the south, the Turkish Second Army took Mus and Bitlis in mid-August, but the Russians recaptured the two towns a week later.
שיטיפיקציה

Cory Doctorow, שטבע את המונח enshittification בשנת 2022
שיטיפיקציה (באנגלית: Enshittification) הוא מונח שטבע הסופר והבלוגר קורי דוקטורוב בנובמבר 2022 כדי לתאר דפוס מכוון של ירידה באיכות בשירותים ומוצרים מקוונים כמו אמזון, פייסבוק, חיפוש גוגל, טוויטר, בנדקאמפ, Reddit, Uber ו-Unity. אגודת הדיאלקט האמריקאית בחרה במונח בתור מילת השנה שלה לשנת 2023. דוקטורוב השתמש גם במונח ריקבון פלטפורמה כדי לתאר את אותו התהליך.
תוכנית נועזת לעצור את השיטיפיקציה של האינטרנט מאת קורי דוקטורוב ב- DEF CON 31, 2023
המונח שיטיפיקציה נטבע על ידי דוקטורוב בפוסט בבלוג שלו מנובמבר 2022 שפורסם מחדש באתר Locus בינואר 2023. הוא הרחיב עוד על הרעיון בפוסט אחר בבלוג, אשר פורסם מחדש במהדורת ינואר 2023 של Wired:
ככה פלטפורמות מתות: ראשית הן טובות למשתמשים שלהן, אחרי כן הן מנצלות את המשתמשים שלהם כדי להיטיב עם הלקוחות העסקיים שלהם ובסוף הן מנצלות את אותם לקוחות עסקיים כדי לגרוף רווחים לעצמם. ואז, הן מתות. אני קורא לזה שיטיפיקציה וזה נראה כמו תוצאה בלתי-נמנעת של השילוב בין הקלות בה ניתן לשנות את האופן בו פלטפורמה מקנה ערך לדברים לבין ״שוק דו כיווני״ בו הפלטפורמה יושבת בין המוכרים לקונים ומחזיקה בשניהם כבני ערובה וגורפת נתח רווחים גדל מהערך שעובר ביניהם.
במאמר משנת 2024 דוקטורוב הרחיב באתר ft.com את המונח ל-"enshittocene" כדי לכלול את הרעיון ששיטיפיקציה מגיעה לכל דבר".
לפי דוקטורוב, פלטפורמות חדשות מציעות מוצרים ושירותים שימושיים בהפסד כדרך להביא אליהן משתמשים חדשים. ברגע שהמשתמשים ״נעולים״ בפלטפורמה זו מתחילה להציע לספקים גישה לקהל המשתמשים שלה בהפסד וברגע שגם הספקים ״נעולים״ בפלטפורמה, הפלטפורמה מעבירה את העודפים לבעלי המניות. מאותו רגע בו הפלטפורמה ״נעלה״ את המשתמשים והספקים כאחד בשירותיה והיא מתמקדת עקרונית בהגדלת הרווחים של בעלי המניות, לא נותר לה אף תמריץ לשמור על איכות. פלטפורמות מבוססות שפועלות כמתווכים יכולות לפעול גם כמונופול על שירותים וגם כמונופסון על לקוחות, שכן עלויות מעבר גבוהות מונעות משתיהן לעזוב גם כאשר טכנית קיימות חלופות. דוקטורוב תיאר את תהליך השיטיפיקציה המתרחש באמצעות "התפתלות״: התאמה מתמדת של הגדרות המערכת בחיפוש אחר שיפורים שוליים ברווחים, ללא התחשבות בשום מטרה אחרת. ניתן לראות בשיטיפיקציה סוג של מניפולציה של השוק להגדלת רווחים מבלי ליצור ערך.
הערות שוליים

↑  "Pluralistic: Tiktok's enshittification (21 Jan 2023) – Pluralistic: Daily links from Cory Doctorow". 21 בינואר 2023. ארכיון מ-2023-11-09. נבדק ב-2023-11-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Doctorow, Cory. "'Enshittification' is coming for absolutely everything". ft.com. The Financial Times. אורכב מהמקור ב-2024-02-08. נבדק ב-24 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  Birch, Kean (10 בנובמבר 2023). "Data Paradoxes". Data Enclaves. Cham: Springer Nature Switzerland. pp. 107–124. doi:10.1007/978-3-031-46402-7_6. ISBN 978-3-031-46402-7 – via Springer Link. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Cory Doctorow, The ‘Enshittification’ of TikTok, Wired, ‏(23 בינואר 2023)
↑  Doctorow, Cory (8 במרץ 2023). "Twiddler: Configurability for Me, but Not for Thee". cacm.acm.org (באנגלית). ארכיון מ-2023-09-17. נבדק ב-2023-09-15. {{cite web}}:  (עזרה)
נדיר חיפי

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 2002 (בן 22) שטרסבורג, צרפת 
 עמדה:  קלע 
 גובה:  1.9 מטרים
 דראפט:  לא נבחר, 2023
 קבוצות כשחקן
 2020–2023 2023–:  לה פורטל פריז
 הישגים כשחקן
 יורוקאפ (2024)  גביע הליגה הצרפתית בכדורסל (2024)  חמישיית העונה השנייה ביורוקאפ (2024)  חמישיית העונה בליגת העל הצרפתית בכדורסל (2024)
 
נדיר חיפי (בצרפתית: Nadir Hifi) הוא כדורסלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדות הקלע והרכז בפריז בסקטבול מליגת העל הצרפתית בכדורסל והיורוליג.
קריירה מקצועית

חיפי נולד בשטרסבורג וגדל במחלקת הנוער של קבוצת הכדורסל המקומית. ב-2020 חתם בלה פורטל מליגת העל הצרפתית בכדורסל. הוא שיחק במשך שלוש שנים בלה פורטל וחווה פריצה בעונת 2022/23, בה קלע 16.8 נקודות בממוצע למשחק.
חיפי התמודד בדראפט ה-NBA ‏2023, אך לא נבחר.
קריירה מקצועית > פריז (2023–הווה)

ב-2023 חתם חיפי לשלוש שנים בפריז בסקטבול. בעונתו הראשונה, עונת 2023/2024, הוא נבחר למשחק האולסטאר של ליגת העל הצרפתית, לחמישיית העונה בליגה הצרפתית ולחמישיית העונה השנייה ביורוקאפ לאחר שקלע 16.3 נקודות למשחק (רביעי במפעל) וזכה עם קבוצתו בגביע.
קריירה בנבחרת

ב-2017 שיחק חיפי במדי נבחרת אלג'יריה בכדורסל עד גיל 16 באליפות אפריקה לנוער, בה סיימה נבחרתו במקום השלישי. עם זאת, ב-26 בפברואר 2024 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של צרפת, כשקלע 2 נקודות בניצחון 74–64 על בוסניה והרצגובינה במסגרת מוקדמות יורובאסקט 2025.
חיים אישיים

שני הוריו של חיפי הם ממוצא אלג'יראי, ושניהם היו ספורטאים: אביו היה כדורגלן ואימו הייתה שחיינית.
הערות שוליים

↑  פרופיל, באתר פריז בסקטבול
↑  Nadir Hifi joins Paris Basketball for 3 years, פריז בסקטבול, ‏14 בנובמבר 2023
↑  All Star Game LNB 2023 : les All Stars et les participants aux concours sont connus !, ליגת העל הצרפתית בכדורסל, [משחק האולסטאר של ה-LNB ‏2023: האולסטארס ומשתתפי התחרות ידועים!], ‏29 בנובמבר 2023 (בצרפתית)
↑  Trophées LNB 2024 : les lauréats en Betclic ELITE, ליגת העל הצרפתית בכדורסל, [פרסי ה-LNB ‏2024: הזוכים ב-Betclic ELITE], ‏13 במאי 2024 (בצרפתית)
↑  2023-24 BKT All-EuroCup Second Team, יורוקאפ, ‏8 באפריל 2024
↑  בוסניה והרצגובינה vs צרפת, באתר פיב"א
↑  Nadir Hifi, le petit prince à la conquête du basket mondial, Le Roster, [נדיר חיפי, הנסיך הקטן שכובש את הכדורסל העולמי], ‏11 ביוני 2024 (בצרפתית)
מדבריות

ערך זה עוסק ביצירה של אדגר וארז. אם התכוונתם לסביבה המאופיינת באקלים יבש, ראו .
מדבריות (בצרפתית: Déserts) היא יצירה שנכתבה על ידי המלחין הצרפתי אדגר וארז בין השנים 1950–1954. היצירה מיועדת ל-14 כלי נשיפה (ממתכת ועץ), 5 נגני כלי הקשה, פסנתר אחד וסרט הקלטה. זוהי אחת היצירות הראשונות בהיסטוריה המשלבות מוזיקה תזמורתית ומוזיקה אלקטרונית. כלי ההקשה ביצירה הזו, כמו ביצירות רבות של וארז, הם דומיננטיים ומהווים מרכיב משמעותי ביצירה ולא משמשים כליווי בלבד. אורך היצירה כ-25 דקות.
לפי וארז, שם היצירה לא מתקשר רק ל"מדבריות פיזיות של חול, ים, הרים ושלג, חלל חיצון, רחובות עיר נטושים... אלא גם לחלל פנימי... בו האדם הוא לבד בעולם של מסתורין ובדידות הכרחית".
כל מה שאנשים חוצים או עשויים לחצות: מדברים פיזיים, על פני הארץ, בים, בשמיים, בחול, בשלג, או בחלל החיצון או בערים גדולות, אבל גם אלו של הנפש האנושית, של אותו חלל פנימי מרוחק אותו שום טלסקופ יצליח לראות. בו האדם הוא לבד.
כתיבת היצירה סימנה את סופה של ״תקופת יובש״ ארוכה במיוחד של המלחין, שמיעט לכתוב יצירות חדשות בין 1936 ל-1950. היצירה נכתבה כפסקול לסרט ניסיוני. לדברי המלחין ג'ין טירני "הכחול", "זוהי דוגמה מייצגת ויוצאת דופן למוזיקה הומנית". "היא (היצירה) תוארה כיצירה אטונלית, ללא נושא, ללא מוטיב" והתזמור שלה תואר כ"מעודן". כפי שמתאר פול גריפיתס:
התכנית של "מדבריות" שהייתה חסרת תקדים, הייתה להביא מוזיקה תזמורתית ואלקטרונית פנים אל פנים. שלושה קטעים של 'סאונד מאורגן' על סרט הקלטה שהוכנסו ליצירה לכלי נשיפה, פסנתר וכלי הקשה. בביט שם לב לעדינות המוקפדת בה וארז סידר את האנסמבל שלו ובהחלט חלק גדול מהפרטיטורה מציג פן כמעט וברני בנוגע לסידור המלודיה-משהו די חדש במוזיקה של וארז, כלי הנגינה לדוגמה, מגוונים את הצבע של הגבהים המתמשכים אשר מתפקדים כתחנות קוטביות בקדמה המוזיקלית.
הקטעים האלקטרוניים, שנוצרו מרעשי מפעל וכלי הקשה, המתנגנים בין קטעי הנגינה של התזמורת הולחנו על ידי וארז ב-1953 (או 1952) על מכשיר הקלטה של חברת Ampex שניתן לו במתנה על ידי אלמוני. וארז שב לצרפת ושם יצר את הקטעים הללו בעזרתו של פייר שפר, שארגן לוארז אולפן הקלטות ותיקן וערך את הקטעים במרכז למוזיקה אלקטרונית בקולומביה. הקטעים האלקטרוניים שהולחנו מאוחר יותר יכלו לא להיכלל בשאר היצירה, מה שהיה גורם לקיצורה בשבע דקות[דרושה הבהרה].
הביצוע הראשון של היצירה שילב תזמורת וסרט הקלטה והתקיים בתיאטרון שאנז אליזה שבפריז ב-2 בדצמבר 1954. על התזמורת ניצח הרמן שרכן ופייר אנרי היה אחראי להפעלת סרט ההקלטה. היצירה, שהוקלטה בשידור חי ברדיו והושמעה לקהל בלתי מנוסה ושמרן בין יצירות של מוצרט וצ'ייקובסקי, קיבלה תגובות שליליות הן מהקהל והן מהמבקרים. עם השנים הוכרה היצירה כנקודת מפנה חשובה במוזיקה של המאה ה-20, בעיקר בזכות השילוב בין תזמורת חיה למוזיקה אלקטרונית מוקלטת. "מדבריות" הייתה ליצירה חשובה ברפרטואר של וארז בפרט ובמאה ה-20 בכלל, והייתה מן הגורמים המרכזיים שמיצבו את מעמדו של וארז כחלוץ המוזיקה אלקטרונית וכחדשן מוזיקלי - לצד יצירתו המאוחרת יותר, פואמה אלקטרונית, שהייתה אלקטרונית לחלוטין.
ראו גם

מוזיק קונקרט
מוזיקה קלאסית בתקופה המודרנית
נתן פיאט

| --- | --- |

נתן פיאט, 1944
 לידה:  1894 
 פטירה:  1959 (בגיל 65 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
נתן פיאט במשרדו
לוחית זיכרון בכניסה לחדרו של נתן פיאט בבית הספר החקלאי כדורי
נתן פיאט (15 בספטמבר 1894 פרוז'אנה, רוסיה (כיום בלארוס) - 7 בדצמבר 1959, בית קשת) עבד כמורה במקווה ישראל וכמנהל בית הספר החקלאי כדורי במשך שנים רבות. שאף לשלב לימודי חקלאות וביטחון תוך מתן אחריות אישית נרחבת לתלמידים והיה לגורם משפיע על עיצוב אישיותם של דורות רבים של בוגרי המוסד. ייסד את שלוחת כדורי בעכו שנקראה לאחר מותו "יד נתן".
ביוגרפיה

נתן פיאט נולד ב-1894 כנתן פייטלביץ' בעיירה פרוז'אנה שבפלך גרודנו שברוסיה, בן ליהודה (אידל) ולרבקה. בבגרותו למד בגימנסיה העברית בווילנה.
ב-1913 נסע לארצות הברית והחל ללמוד אנטומולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, בלימודיו התמחה פיאט בתחום הלול והמכוורת. בהיותו בארצות הברית נשא לאישה אישה יהודיה מקומית בשם אן (חנה) קול (כהן) (ילידת 1902).
עם סיום לימודיו וקבלת תואר "מוסמך" בחקלאות הגיע אליו שליח עלייה על מנת לשכנעו לעלות וללמד במקווה ישראל. בנובמבר 1928 עלה לארץ והצטרף לצוות ההוראה במקווה ישראל. בנוסף לתפקודו כמורה, עסק פיאט בהנחלת ידיעותיו הרבות לחקלאים בארץ ובשיפור ענפי החקלאות שבהם התמחה.
ב-1936 התפטר מתפקידו שלמה צמח, מנהל "בית הספר החקלאי כדורי", לאור היותו נתון בקונפליקטים עקב מחויבותו לשלטונות הבריטים שמינו אותו. שנה אחר כך, קיבל פיאט פניה אישית ממשה שרת לקבל עליו את ניהול בית הספר. פיאט לקח עליו את התפקיד ובמסגרת זו, עסק לא רק בהיבטים הפדגוגים של הלימודים, אלא גם סייע להנהגת ארגון ההגנה לרכוש נשק ולאמן את תלמידי המוסד החינוכי.
בנוסף לתפקידו כמנהל המוסד, שימש פיאט גם כמורה במקצועות הלול והכוורת. פיאט שימש בתפקידו עד שנת 1957 כשבתקופת המעבר לשלוחה בעכו החליפו סגנו שמואל גזית ואחר כך מונה לתפקיד ד"ר נסים משיח.
בשנת 1955 יזם פיאט הקמת שלוחה של כדורי בעכו. הקמת השלוחה אושרה במשרד החקלאות ב-11 באוקטובר 1955 לצד תחנת ניסיונות חקלאית ולשכת הדרכה חקלאית. בשנת 1956 נפתח בית הספר ופיאט ניהל אותו. ב-1960, לאחר מותו, שונה שם המתחם ל"יד נתן" על שמו של פיאט. בראשית שנות ה-70 הוקמה במקום מכללה אזורית. לאחר שבסוף שנות השמונים של המאה ה-20 נסגרו תחנת הניסיונות ולשכת ההדרכה, חולק המתחם בין המכללה, שהפכה מאז ל"מכללה האקדמית גליל מערבי", וכפר הנוער מנוף, בו לומדים בני נוער שנשרו ממסגרות הלימודים הפורמליות.
בתקופת מלחמת העצמאות עקב אחר גורל תלמידיו, שהיו מעורבים בלחימה בחזיתות השונות, ופעל למול מוסדות המדינה כדי לקבל סיוע לצפון המדינה. במיוחד זכורה מעורבותו בניסיונות התווך מול הבריטים להחזרת גופות שבעת החללים מקרב בית קשת ששניים מהם היו תלמידיו. לאחר המלחמה פעל פיאט להקמת אנדרטה לחללים בשטח בית הספר. הפסלת בתיה לישנסקי נבחרה לתכנן את האנדרטה. פיאט לא זכה לראות את סיום הקמתה והסרת הלוט נעשתה במלאת 30 לפטירתו.
פיאט נפטר ב-1959 ונקבר, לבקשתו, בבית-הקברות של קיבוץ בית קשת, לצד תלמידיו שנפלו במקום בקרבות מלחמת העצמאות. בוגרי כדורי פוקדים את קברו מדי שנה.
משנתו החינוכית

נתן פיאט היה מחנך בעל שיעור קומה- מחנך מכוח אישיותו. פיאט ביסס את הלימודים במוסד על אהבת הארץ האדם והאדמה והם התמקדו בנושאי חקלאות לצד הלימודים איפשר פיאט את הכשרת התלמידים במסגרת ההגנה ובהמשך תמך בגיוסם לשורות הפלמ"ח. הוא עודד את התלמידים למחשבה עצמית וידע לנתב את דרכם ומעשיהם למטרות החינוכיות של בית הספר. הוא ראה בעיצוב אופיים של התלמידים מטרה חינוכית, דאג לחשל אותם ונמנע מפינוק יתר. השקפת עולמו דגלה באמון וכיבוד כל אדם גם אם הוא תלמיד צעיר, יהודי או ערבי ובמתן אחריות אישית וקבוצתית. פיאט חינך את תלמידיו ליושרה ואחריות תוך שהוא מבסס את מסורת "בחינות כבוד" אותה יזם קודמו שלמה צמח, מסורת זו בה נבחנו התלמידים ללא נוכחות המורים הוכיחה את עצמה שעה שצימח דור של מנהיגים בעלי יושרה כדוגמת יגאל אלון ויצחק רבין. הבוגרים השתלבו בהקמת יישובים חקלאיים, במחקר חקלאי ובפיקוד הגבוה בצה"ל. תלמידיו ראו בו דמות אב-מחנך, שידע חינוך מהו והוא זכה להערכה רבה.
הרוח הסוציאליסטית ליברלית שאפיינה את המוסד הייתה לצנינים בעיני מפלגות הימין שטענו שפיאט הוכרח לעזוב את המוסד עקב אי סדרים במוסד ולאור התנהגות לא תקינה בין תלמידים.
הקמת קיבוץ בית קשת

פיאט היה בין השושבינים הראשיים להקמת קיבוץ בית קשת השכן לכדורי. כבר ממחזורי המסיימים הראשונים ניסה פיאט לשכנע את הבוגרים להקים ישוב ליד בית הספר אך הבוגרים שאפו להקים ישוב באזור יותר חלוצי. גם את בוגרי מחזור ו' ניסה פיאט לשכנע להתיישב ליד כדורי אך הם רצו להתיישב בחורן על אדמות פיק"א שנרכשו על ידי הברון רוטשילד (ואף הקימו לשם כך את "גרעין חורן"). בסופו של דבר שכנע פיאט את יגאל אלון שקבע שהגרעין יתישב בסמוך לכדורי. פיאט השתמש במשאבי בית הספר לסייע לקיבוץ הצעיר ככל יכולתו בציוד, בבעלי חיים ובעזרה בעבודה.
לקריאה נוספת

ד"ר אסתי ינקלביץ, היה שלום מר פיאט, אוניברסיטת תל אביב, 2013
נתן פיאט, לול עופות, הוצאת יבנה, 1940
הערות שוליים

↑  נפטר נתן פיאט, דבר, 8 בדצמבר 1959
↑  שינה את שמו מפייטלביץ לפיאט ב-1913 כשנסע לארצות הברית
↑  נתן היה הבכור ולאחריו נולדו 3 בנות
↑  השבחת גזע הדבורים הישראליות בעזרת דבורים איטלקיות, חיסון נגד מחלת האבעבועות בתרנגולות, שיפור זני התרנגולות בארץ, שיפור מבנה לולים, הצעות לגידול יונים ועוד
↑  בתקופת הבינים בין עזיבתו של צמח להגעתו של פיאט מילא את תפקיד המנהל האגרונום אברהם קם שהיה מורה לתורת הקרקע בכדורי
↑  הרעיון להקמת בית הספר בעכו נבט במהלך סיור מקצועי שערך פיאט בבתי ספר חקלאיים בארצות הברית ב-1953. בסיור התרשם מצורת לימוד המשלבת מקצועות חובה ורשות ואותה שאף ליישם בארץ
↑  47 תלמידים מתוך 300 בוגרי המוסד נהרגו במלחמת העולם השנייה ובמלחמת העצמאות
↑  נתן פיאט הובא למנוחות בבית קשת ליד "כדורי", דבר, 10 בדצמבר 1959
↑  א. שמאי, "הפואמה הפדגוגית" נוסח "כדורי", חרות, 2 ביולי 1959
↑  פיאט רצה שמצד אחד היישוב החדש יתרום להגברת הביטחון של בית הספר ומצד שני בית הספר יתמוך בישוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500595205171  GND: 1044559144  ISNI: 0000 0004 2045 1589  LCCN: n2014044646  VIAF: 305424576   WorldCat (עם VIAF): 305424576
ארנון נאור

| --- | --- |

נאור בשנת 2019
 לידה:  28 ביוני 1980 (בן 44) ישראל כפר סבא, ישראל
 שם במה:  Sun Tailor
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מקום לימודים:  LCCM
 עיסוק:  זמר יוצר, מלחין, מפיק מוזיקלי, יזם, פעיל חברתי, יו"ר "צלילים"
 סוגה:  אינדי רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית, עברית
 כלי נגינה:  גיטרה, מנדולינה, לאפ סטיל, בס, פסנתר, כלי הקשה, יוקליילי, גלוקנשפיל, אוטו הארפ.
 חברת תקליטים:  Beats & Suns
 שיתופי פעולה בולטים:  מיקה שדה, סאמח זקות, מיה יוהנה
 www.suntailor.com
 
ארנון נאור (נולד ב-28 ביוני 1980) הוא זמר-יוצר, מלחין, מפיק מוזיקלי, יזם ופעיל חברתי ישראלי. הוא ידוע בשם הבמה "Sun Tailor".
ביוגרפיה

נולד בכפר סבא ב-1980 לעופר, אדריכל שעשה הסבה להייטק, ואורית נאור, אשת גיוס והשמה. במהלך ילדותו התגוררה המשפחה בלונדון, כוכב יאיר ורמת השרון.
נאור החל לנגן ולכתוב שירים בזמן שירותו הצבאי. לאחר השירות הוא למד שנה ברימון בית ספר למוסיקה ואז עבר ללונדון, שם המשיך בלימודי מוזיקה ב- "London Centre of Contemporary Music" וניגן בלהקות הראשונות שהקים עם חומר מקורי, שכתב והלחין.
החל משנת 2021 הוא עמית בתוכנית מנדל למנהיגות בתרבות יהודית.
קריירה > 2019-2008

בשנת 2008 חזר לארץ והקליט את אלבום הבכורה שלו "Like the tide". שירי האלבום נכתבו על ידו והופקו במשותף עם אחיו אודי נאור. האלבום יצא במרץ 2012 והושק במועדון הלבונטין 7 במופע עם הלהקה בו התארחה מאיה איזקוביץ.
אחרי השקת האלבום הוא המשיך להופיע עם הלהקה בכל הארץ. הוא הופיע בפסטיבל אינדינגב ופסטיבל יערות מנשה בשנת 2012, ולראשונה הופיע גם בחו״ל. באותה שנה הופיע בפסטיבל המוזיקה "Reeperbahn Festival" המתקיים בהמבורג.
בשנת 2013 יצא עם הלהקה למסע הופעות ברחבי אירופה.
בשנת 2014 מימן בעזרת קמפיין הדסטארט לאלבומו השני שהסתיים בהצלחה. בנובמבר אותה שנה יצא אלבומו השני "This Light"
מתוכו יצאו 3 סינגלים, ביניהם "Who's At Your Window", שנכנס לפלייליסט ערב בגלגלצ. השקת האלבום התקיימה ב-15 בנובמבר באותה שנה.
לאחר השקת האלבום הופיע עם הלהקה בישראל ובחו"ל. בין היתר הופיע בפסטיבל אינדינגב באותה שנה ובו ארח את מיקה שדה. הוא הופיע בפסטיבל יערות מנשה בבמה המרכזית. בשנת 2015 הופיע בפסטיבל "Waves Vienna" (אנ'), פסטיבל "wild mint" ברוסיה ובפסטיבל saarang chennai בהודו.
בשנת 2017 הוציא קאבר לשיר Shake It Off של הזמרת טיילור סוויפט, שזכה להשמעות רבות ברדיו וברשת.
בשנת 2019 הוציא את הסינגל הראשון, "Trials & Troubles", מתוך אלבומו השלישי "Losing Days" - שנכנס לפלייליסט כאן 88 והושמע בתחנות רדיו רבות.
באותה שנה הוציא עם הראפר סמאח זקוט את השיר "Wake Up Now", שזכה להשמעות רבות ברדיו ובין היתר נכנס לפלייליסט ערב גלגלצ.
בהמשך אותה שנה השתתף בפרויקט "Lullaby project" של קרן קרנגי הול והלחין שיר שבוצע לייב במקביל באתונה וניו יורק - במרכז התרבות "Stavros Niarchos" באתונה ובקרנגי הול בניו יורק.