קרב אדריאנופול (378)
רקע > מהלכים לפני הקרב

האיום הגותי שקרם עור וגידים לממדי איום ישיר על מוקדי הכוח של האימפריה ובעיקר על קונסטנטינופול הכריח את ולאנס לבטל את מסע המלחמה כנגד האימפריה הסאסאנית בארמניה להגיע להסכם לא נוח עם השליט הפרסי ולחזור עם כל הצבא תחת פיקודו אל גבולות הדנובה של האימפריה. בדרכו מערבה, כאשר ואלנס הגיע לקונסטנטינופול הוא נתקל בהפגנות מחאה מצד אוכלוסיית העיר שמחו על כך שלכאורה הוא מזניח את הגנת לב האימפריה ועיר הבירה ומותיר את הפרובינציות לידי הגותים, הפגנות אלו שהתרחשו בפומבי כפו על ואלנס לעזוב את קונסטנטינופול לאחר 12 ימים בלבד מיום כניסתו לעיר. על פי המסופר על ידי היסטוריונים רומאיים ואלנס איים להחריב את העיר בעצמו לאחר שיכה את הגותים. במהלך שנת 378 מינה ואלנס מגיסטר מיליטיום חדש בשם סבסטיאן ושלח אותו בראש יחידת פרשים עילית לנהל מבצעי לוחמה זעירה כנגד גדודי פשיטה גותים, פעולות אלו נחלו הצלחה יחסית אך כפו על הגותים את ההכרה שאין עתיד בפעולות שוד של קבוצות קטנות. פריטיגרן הבין שהרומאים מתכננים מהלך משולב כנגד האיום הגותי ופעל לרכז את הכוחות תחת פיקודו.
ואלנס נקט צעדים להבטיח שהצבא הרומאי יגיע לשדה הקרב ביתרון אסטרטגי וטקטי. הוא הגיע לסיכום על אחיינו האוגוסטוס גרטיאנוס על פעולה משולבת של צבאות שני חלקי האימפריה כנגד צבא הברית הגותית. עם זאת, היה צבא האימפריה המערבית עסוק בסדרת עימותים לאורך גבולות הדנובה וגרטיאנוס לא מיהר למפגש המתוכנן. משסיים הקיסר גרטיאנוס, שליט המערב את מלחמתו מול שבטים גרמאניים שפלשו לתחומי האימפריה המערבית, התפנה לקיים את התחייבותו לחבור לוואלנס במלחמתו מול הגותים אך דאג קודם לכן להשאיר את מירב צבאו בנקודות מפתח במערב. לאחר עיכובים יצא גרטיאנוס למזרח עם מספר מצומצם של חיילים כשהוא מתנהל לאיטו לאורך הדנובה. בדרכו הוא התעכב בסירמיום לכאורה להחלים ממחלה ומשם המשיך בעצלתיים במורד הדנובה עד שהגיע למבצר גבול בסמוך לקולה שבבולגריה שם הותקפו הרומאים על ידי יחידת פרשים אלאנים ונעצרו.
בתחילת אוגוסט קידם ואלאנס את עיקר צבאו לכוון צפון מזרח וקבע את המחנה כמאה מייל מהעיר אדריאנופול ממיקום זה הוא יכול היה לאיים על הצבא הגותי במהלך אגרסיבי וכניסה לקרב ולחסום תנועה של הצבא הגותי אם יצעד על קונסטנטינופול. בשלב זה החלו להאסף ידיעות על הצבא הגותי ולפי המידע שהועבר לואלאנס מנה צבא זה כ-10,000 לוחמים, כלומר צבא קטן יחסית לצבא הרומאי. ואלאנס דחה על הסף את הקולות בקרב יועציו שהטילו ספק במידע והחליט להכות בגותים מיידית, הצבא הרומאי נע לכוון אדריאנופול והקים מחנה מבוצר. שליח מגרטיאנוס שהבטיח תגבורת אך ללא התחייבות לגבי לוח זמנים וקולות מקרב קציניו שהציעו להמתין לא עצרו את ואלאנס שהחליט להיכנס לקרב בהקדם ועל פי תנאיו.
שאלת יחסי הכוחות בשדה הקרב והחלטתו של ואלנס לקחת את היוזמה נידונה במחקרים רבים, הטענה היא שהצבא של השבטים הגותיים היה גדול יותר מ-10,000 לוחמים ויתרון זה היה הגורם העיקרי לתבוסה הרומאית. ההנחה היא שהטעות בהערכה נבעה מכך שהצבא הגותי נא ללא סדר ומספר קבוצות פיגרו אחר הגוף העיקרי ולא נראו על ידי הצופים הרומאיים. עם זאת אין מחקר שיכול להצביע על יתרון מספרי משמעותי ומכריע של הצבא הגותי.
הגותים המשיכו בתנועה שקצבה נקבע על ידי העגלות שבהן ישבו הנשים והילדים כשהם צועדים לכיוון אדריאנופול לאורך תוואי נהר הטונג'ה ויצאו אל שטחי המישור כ-20 ק"מ צפונית לעיר. מטרתם הייתה -ככל הנראה לבצע עיקוף ולכבוש את העיר ניקאה ובכך לחסום את הדרך הראשית לקונסטנטינופול לקטוע את קווי האספקה של הרומאים. תוכנית זו סוכלה מאחר שהצבא הרומאי חנה במלא כוחו מחוץ לאדריאנופול בשלב זה הגותים היו צריכים להחליט האם למצוא עמדה טובה ולהיכנס למבנה לקראת קרב או לסגת צפונה. בשלב זה שלח פריטיגרן כומר נוצרי כשליחו לקיסר הרומאי, המנהיג הגותי הציע כי הצדדים יחזרו והתחייבו לתנאי ההסכם כפי שנקבעו בעת שהגותים חצו את הדנובה כלומר יקבלו שטחי מחיה תמורת שלום ונסיגה גותית. הכומר גם נשא מכתב אישי לקיסר ובו התחייב פריטיגרן כי רצונו בשלום וכי הוא מציע שהקיסר יצווה על צבאו לתמרן באגרסיביות ולהציג לראווה את כוחו ויאפשר לפריטיגרן לשכנע את ראשי השבטים הגותיים להיכנס למשא ומתן. ההיסטוריונים חלוקים בשאלה לגבי כוונתו ומטרתו של פריטיגרן בהצעה הפומבית והמכתב האישי האם ניסה לקנות זמן ולקבוע את מועד הקרב המתאים לצבא הגותי או שניסה להימנע מעימות וקרב ולהשיג נחלה לשבטים הגותיים. ואלנס דחה את ההצעה ושלח את הכומר חזרה למחנה הגותי. האוצר הקיסרי ושיירת המטען של הקיסר הוכנסו אל בין חומות אדריאנופול עם משמר קיסרי והצבא התכונן לצאת לקרב.
לפחות מחקר אחד מצביע על העובדה שוואלנס הותיר בעיר וככל הנראה במחנה סמוך אליה כוחות בסדר גודל לא ידוע ומעריך שמדובר במספר לגיונות שהעדרם משדה הקרב הורגש בעת הלחימה וייתכן ותרם להכרעה לטובת הצבא הגותי.