stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט ברן
קורות חיים

רוברט בקופן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוכן נאנדור בריני (בקופן) ושל פרנצישקה לינדנר. סבו וסבתו מצד אביו היו שאנדור בקופן, עצמאי ודורוטיה שולוף, סבו וסבתו מצד אמו היו מור לינדנר, סוחר, ויוליה גרינפלד. רוברט בריני הוא נציג בולט של תנועת האוונגרד ההונגרית. את לימודיו החל בשנת 1904 בבית הספר לעיצוב של טיבדאר זמלני. בשנת 1905 עבר לפריז שם הפך לתלמיד באקדמיה ז'וליאן. במהלך שהותו שם הוא הושפע מהאמנות של אנרי מאטיס ושל פול סזאן. הוא למד וטיפח מגמות בסגנון אמנות בן זמנו והיה שייך ל"מאדיאר ואדאק" (Magyar Vadak), כלומר "הפראים ההונגרים" שהוא מושג מאוחר בתולדות האומנות ההונגרית.
לאחר שחזר להונגריה פרסם בכתב העת הספרותי והאמנותי החשוב ניוגט. ציורו כבר התאפיין באותה תקופה על ידי אקספרסיוניזם וקוביזם. בשנת 1909 הפך לחבר בקבוצת האוונגרד שלימים נודעה בשם השמונה ולאחר מכן באגודה החדשה לאמנים ב-18 במאי 1912, ברובע 5 בבודפשט, נשא לאישה את אילונה שפיצר, בתם של דיולה יאקאב שפיצר ושל קלרה אַבֶּלֶס.
ברן לקח תפקיד פעיל בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית והיה לראש מחלקת ציור במנהל האמנות. הוא עיצב כרזות, אז נוצרה הכרזה המפורסמת ביותר שלו, "לנשק, לנשק". לאחר 1919 היגר לגרמניה והתגורר בברלין עד 1926. בתקופה זו פורסמו קריקטורות שלו על אליס באלינט, ששנדור פרנצי ואימרה הרמן.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 התקרב סגנונו למסורות מושבת האמנים של באיה מארה, הוא הושפע רבות מאמנותם של קארוי פרנצי ואאורל ברנאט והצטרף ליצירתו של חוג גרשם. משנת 1934 בילה את רוב זמנו בזבגני (יישוב במחוז פשט). בנוסף לציור ולעיצוב פוסטרים, גם עבודתו הגרפית משמעותית. הגרפיקה שלו הייתה בעיקר גיר אדום, משרה של עץ אגוז, דיו מדולל, כך שהם הפכו לייחודיים, הוא לא אהב את הגרפיקה המשוכפלת. בשנת 1948 מונה למרצה באוניברסיטה לאמנויות יפות בבודפשט. עבודותיו הן בעיקר טבע דומם, עירום ודיוקנאות.
מרבית יצירותיו נשמרות בגלריה הלאומית של הונגריה, מספר רב של יצירותיו נמצא במוזיאון יאנוס פאניוניוס בפץ', באוסף דיאק בסקשפהרוואר ובבעלות פרטית.
חלק משמעותי מיצירתו עדיין נמצא בחשיפה כיוון שבמהלך מלחמת העולם השנייה יצירות רבות שלו נעלמו. אחת מיצירותיו המצטיינות (אישה ישנה עם אגרטל שחור) התגלתה, למשל, על ידי גרגיי ברקי, חוקר השמונה, כתפאורה לסרט סטיוארט ליטל - העבודה הועברה בחזרה להונגריה בסוף 2014.
הוא התחתן פעמיים. אשתו הראשונה הייתה אילונה שפיצר, ממנה התגרש בשנת 1924. אשתו השנייה הייתה אטלקה ברויאר (1898–1977), בתם של מיקשה ברויאר ושל רודולפינה יוסטוס, איתה התגורר משנת 1926 ועד מותו.
תערוכות

1906, סלון הסתיו
1911, הסלון הלאומי (השמונה), בודפשט
1928, מוזיאון ארנסט, בודפשט
1935, סלון פרנקל
1963, הגלריה הלאומית של ההונגריה, תערוכת אוספים
חברויות

השמונה
KÚT (האגודה החדשה לאמנים)
חוג גרשם
פרסים, הכרות

1936, פרס אגודת פאל סיניאי מרשה
1947, פרו ארטה
1950, פרס מיהאי מונקאצ'י
1951, פרס קושוט
1952, פרס מיהאי מונקאצ'י
עבודותיו

ציורים: משנת 1910
כרזה קורדטית (1928)
לקריאה נוספת

ביוגרפיה
אמברוש אולטואני – אימרה ארטינגר: רוברט ברן (אמנות הונגרית, 1936)
לאיוש וגווארי: רוברט ברן (אמנות חופשית, 1953)
בלה סיי: רוברט ברן (בודפשט, 1964)
אאורל ברנאט: רוברט ברן (1966)
קריסטינה פאשות, הציור של השמונת בודפשט, הוצאת קורווינה, 1967
ציורים מאת רוברט ברן - TerminArtors.com
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט: 1929 רוברט ברן
ברן; גלריית ויראג יהודית ובית המכירות הפומביות, 2014
גרגיי בארקי: רוברט ברן; MNG 2015 (מאסטרים של ציור הונגרי)
השמונה, עורך. צ'ילה מרקויה, אישטוואן ברדוי, 2010
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1902. évi 61064. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1902. év 4. oldal 11. sor.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti izr. hitközség házassági akv. 211/1884. folyószáma alatt".
↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest V. ker. polgári akv. 235/1912. folyószám alatt.
↑  In: Karikaturen vom achten internationalen psychoanalytischen Kongress. Leipzig / Wien / Zürich, 1924.
↑  Tóth Kriszta (2015-07-08). "Soha ne aludj el filmnézés közben!". kepmutato.wordpress.com.(הקישור אינו פעיל, 2020-05)
↑  "Házasságkötési bejegyzése Spitzer Ilonával a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 235/1912. folyószáma alatt".
↑  "Breuer Etelka halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 138/1977. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Breuer Etelkával a Budapest I. kerületi polgári házassági akv. 464/1926. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274425805171  BNE: XX5256821  BnF: cb12405978r (data)  GND: 124551688  ICCU: MODV267599  ISNI: 0000 0000 7833 0887  LCCN: n83011799  MusicBrainz: 47b85372-e527-4f4c-ab34-074028f7395d  RERO: 02-A018915395  RKD: 6805  SNAC: w6sn81m1  SUDOC: 033165416  ULAN: 500010168  VIAF: 44384837   WorldCat (עם VIAF): 44384837 
!
רובה (עיר)

| --- | --- |
סמל רובהסמל רובה
בית העירייה
בית העירייה
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  או-דה-פראנס או-דה-פראנס
 מחוז:  נור (מחוז)
 נפה:  ליל
 ראש העיר:  גיום דלבר   (Guillaume Delbar)
 שטח:  13.23 קמ"ר
 גובה:  32 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  98,892 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  7,119 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  50°41′24″N 3°10′54″E﻿ / ﻿50.69°N 3.1816666666667°E﻿ / 50.69; 3.1816666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.ville-roubaix.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי רובה(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי רובה(למפת או-דה-פראנס רגילה) ליל אראס קאלה דנקרק ואלנסיין אמיין בווה לאן סן-קנטן גראנד אסט  איל-דה-פראנס נורמנדי תע. למ.  בלגיהרובה(למפת או-דה-פראנס מוגדלת) ליל אראס קאלה דנקרק ואלנסיין אמיין בווה לאן סן-קנטן גראנד אסט  איל-דה-פראנס נורמנדי תעלת למאנש  בלגיהרובה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רוּבֶּה (בצרפתית: Roubaix; בפלמית: Robaais) היא קומונה (רשות מקומית) במחוז נור שבצפון-מזרח צרפת. היא ממוקמת בין הערים ליל וטוּרקואן (Tourcoing). אוכלוסייתה, המונה קרוב ל-100,000 תושבים, מדרגת אותה כעיר השנייה בגודלה בחבל או-דה-פראנס ויוצרת יחד עם ליל, טורקואן, וילנב-ד'אסק ו-86 קומונות עירוניות נוספות את המטרופולין ליל הכולל כ-1.1 מיליון תושבים. רובה גם שייכת לאגד ערים גדול יותר, המשתף משנת 2008 גם את הערים הבלגיות שמעבר לגבול צרפת-בלגיה הסמוך; מוּסקרון (Mouscron), קורטרייק, טורנה ומנן (Menen). אגד ערים זה הוא האגד האירופי הראשון שכולל שיתוף פעולה עירוני במטרופולין שמצוי בשתי מדינות שונות וכולל כ-2 מיליון נפש. אזור רובה נכלל בקווי המטרו של ליל.
רובה מפורסמת במורשת האדריכלית שלה ובמרכזיותה בהתפתחות תעשיית הטקסטיל בצרפת, בזמן המהפכה התעשייתית, שהתרחשה בצרפת במאה ה-19, בעת שחברות טקסטיל צרפתיות גדולות התפתחו בעיר. שתיים מחברות המכירה באמצעות קטלוגים הגדולות בצרפת נמצאות ברובה; "לה רדוט" (La Redoute) ו-"3 Suisses". בתחילת המאה ה-21 מנסה עדיין רובה להתמודד עם הקשיים שמעוררת דעיכת התעשיות המסורתיות בעיר, שהתרחשה בעיקר בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20. למרות תרבות פוליטית מפותחת ונוכחות סטודנטיאלית גבוהה, שקיימת הודות לשני מוסדות להשכלה גבוהה הקיימים בעיר, עדיין סובלת העיר מרמת אבטלה גבוהה ו-75% מהעיר מסווגים כ"אזור עירוני רגיש".
ספורט

רובה מפורסמת כאתר הסיום של מרוץ האופניים המפורסם פריז–רובה. המרוץ, שכינויו הוא "הגיהנום של הצפון", נחשב כמרוץ החד-יומי הקלאסי הפופולרי ביותר בקרב חובבי ספורט זה. המרוץ, שנערך לראשונה ב-1896, מוזנק מקומפיין הסמוכה לפריז ואורכו מעל 250 קילומטרים. המרוץ מפורסם בעיקר בזכות קטעי אבני מרצפות המשובצים במסלולו ומקשים על הרוכבים. סיומו של המרוץ הוא בוולודרום שברובה.
תרבות > מוזיאונים וגלריות לאמנות

המוזיאון לאמנות ולתעשייה אנדרה דיליז'ה (Musée d'Art et d'Industrie André Diligent), הוא מוזיאון שנבנה בין 1922 ל-1937. הוא שוכן בבריכה ישנה בסגנון אר דקו, ומכאן כינויו "הבריכה" (La Piscine).
ערים תאומות

הערים התאומות של רוּבֶּה הן:
בריטניה ברדפורד, בריטניה (מ־1969)
גרמניה מנשנגלדבך, גרמניה (מ־1969)
בלגיה ורווייה (אנ'), בלגיה (מ־1969)
מקדוניה סקופיה, מקדוניה (מ־1973)
איטליה פראטו, איטליה (מ־1981)
פולין סוסנוביץ, פולין (מ־1993)
פורטוגל קוביליה (אנ'), פורטוגל (מ־2000)
אלג'יריה בווירה (אנ'), אלג'יריה (מ־2003)
אנשים הקשורים לעיר

ז'יל בזיל גֵד (Jules Basile Guesde): פוליטיקאי צרפתי (1845-1922)
ז'אן-יוסף וורת (Jean-Joseph Weerts): צייר (1846-1927)
ז'אן-בטיסט לאבה (Jean-Baptiste Lebas): פוליטיקאי צרפתי מת בגירוש (1878-1944)
לאון מאטו (Léon Mathot): קולנוען (1886-1968)
ריימון שמיטלן (Raymond Schmittlein): פוליטיקאי צרפתי (1904-1974)
מקסנטיוס ואן דר מרשׁס (Maxence Van Der Meersch): סופר (1907-1951)
ז'ורז' דלרו (Georges Delerue): מלחין קולנוע צרפתי (1925-1992)
ז'ראר מוייה (Gérard Mulliez): עסקים צרפתי (1931)
ברנאר ארנו (Bernard Arnault): עסקים צרפתי (1949)
ולדיסלב זנורכו (Władysław Znorko): מחזאי (1958-2013)
ארנו דפלשיין (Arnaud Desplechin): קולנוען (1960)
ראו גם

פריז–רובה
הערות שוליים

↑  אתר האינטרנט של המוזיאון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552754005171  BnF: cb152670840 (data)  GND: 4117125-1  ISNI: 0000 0001 2325 0289  LCCN: n81101038  MusicBrainz: ec27e03d-1e8b-4265-8afa-eb813379f0b4  NARA: 10045019  NKC: ge630756  SUDOC: 026555409  VIAF: 146592537   WorldCat (עם VIAF): 146592537 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המוזיאון לאמנות ולתעשייה אנדרה דיליז'ה
קרוק-מסייה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  ham and cheese sandwich, meat pastry 
 מוצא:  צרפת 
 תאריך יצירה:  1910 
 מרכיבים עיקריים:  plain bread, שינקן, אמנטל 
 
קרוק-מסייה
קרוק מסייה (בצרפתית: croque-monsieur או croquemonsieur) הוא כריך חם המכיל גבינה (לרוב אמנטל או גרוייר) והאם. מקורו בצרפת, שם הוא מוגש כמזון מהיר בבתי קפה ובברים.
גרסאות "מורחבות" של הכריך מגיעות עם רטבים שונים כגון רוטב בשאמל.
השם קרוק-מסייה, מגיע מן השפה הצרפתית ופירוש הפועל קרוק הוא "לנגוס" והמילה מסייה היא "אדון". ע"פ אחת הגרסאות,
מלכתחילה נקרא הכריך רק קרוק, אולם מכיוון שסועדים נהגו תכופות להזכיר למלצר שהם ממתינים לכריך הנ"ל ולצעוק לו: קרוק, מסייה. דבק בו השם הנ"ל.
מקור הכריך אינו ידוע, עם זאת ידוע[דרוש מקור] כי הוא הופיע לראשונה בתפריטו של בית קפה בפריז בשנת 1910.
גרסאות

קרוק-מסייה המוגש עם ביצת עין או ביצה עלומה מעליו מכונה קרוק-מאדאם. הסיבה לכך היא ככל הנראה שהביצה היא דימוי לכובע אישה המכסה את ראשו של הכריך.
גרסאות נוספת:
קרוק פרובנסאל (עם עגבנייה)
קרוק נורווגי (עם סלמון במקום האם)
קרוק בולונז (עם רוטב בולונז)
ראו גם

כריך מונטה כריסטו
קרוק מאדאם
קרן לייבוביץ'

קרן אור לייבוביץ' (נולדה ב-25 ביוני 1973) היא שחיינית ישראלית ואלופה פאראלימפית, בעלת 7 מדליות בהן 4 מדליות זהב.
ביוגרפיה

לייבוביץ' נולדה וגדלה בהוד השרון.
במהלך שירותה הצבאי נפצעה לייבוביץ' לאחר שנשאה על גבה ילקוט עמוס עם כובד שהשאיר אותה משותקת חלקית בשתי רגליה (דרגת נכות S7), ואיבדה עקב כך את יכולת ההליכה. למרות הפציעה החליטה לייבוביץ' להמשיך ולעסוק בספורט, כפי שעשתה מגיל צעיר, ולהתמקד בתחום אחד - שחייה.
לייבוביץ' הגיעה במהלך הקריירה שלה להישגים רבים, וזכתה במספר אליפויות אירופה ובאליפויות עולם בשחייה למרחקים קצרים (50 ו-100 מטר) בסגנונות חופשי וגב.
בנוסף זכתה לייבוביץ' ב-7 מדליות פאראלימפיות במשחקים הפאראלימפיים בסידני 2000 ובאתונה 2004.
בנוסף שברה מספר פעמים את שיאי העולם בשחייה, בין היתר: שיא עולם במשחה 50 מטר גב בספטמבר 2003, ושיא עולם במשחה 200 מטר גב ביוני 2004.
בנוסף לעיסוקה בשחייה, פעלה לייבוביץ' רבות להעלאת המודעות הציבורית לספורט הנכים ולמתן תמיכות לספורטאים בעלי מוגבלויות. בזכות פעולות אלו ובזכות זכיותיה הרבות בתחרויות השונות זכתה להכרה לאומית, וזכתה בפרס מרכז מורשת מנחם בגין ובכבוד להשיא משואה בטקס יום העצמאות בשנת 2004. כמו כן, זכתה בפרס "אנשי השנה" בספורט של ערוץ הספורט. בשנת 2022 זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע.
חיים אישיים

לייבוביץ' היא אם חד-הורית לשני זוגות תאומים. מתגוררת בכפר סבא.
הערות שוליים

↑  שיא עולם ליצחק ממיסטלוב; מדליית זהב לקרן לייבוביץ', באתר הארץ, 2 באוגוסט 2001
↑  מדליית זהב לקרן לייבוביץ' באולימפיאדת הנכים, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2004
↑  רמי היפש, קרן לייבוביץ' קבעה שיא עולם ב-50 מטר גב באליפות ישראל, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2003
↑  רמי היפש, שיא עולם לקרן לייבוביץ' ב-200 מ' גב לנכים - 2:58.55 ד', באתר הארץ, 13 ביוני 2004
↑  רמי היפש, נבחרו מדליקי המשואות ביום העצמאות, באתר הארץ, 10 במרץ 2004
↑  חיים רביבו  וקרן לייבוביץ'  ספורטאי השנה של ערוץ הספורט, באתר הארץ, 30 במאי 2001
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | נחמן וולף •  יוגב קנזי |  |
|  הרמת משקולות | חגית בריל |  |
|  טניס | גיל נאור • אייל שרטוב |  |
|  טניס שולחן |  זאב גליקמן |  |
|  כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (יאיר בן-דור, אבי בן-שמחון, דניאל גלעדי, גיל גרוס, עדי דויטש, חגי זמיר, גיל חבה, נסים פרנקו, חן צור, אליעזר קלינה, צבי קרש (קפטן)) |  |
|  סיף | אלישע עזרא |  |
|  קליעה | אברהם הדסי •  דורון שזירי • אליהו חברה |  |
|  רכיבה | איתי צוק |  |
|  שחייה | חנוך בודין • רון בולוטין • יזהר כהן •  קרן לייבוביץ' • אוריאל מוזס • יצחק ממיסטבאלוב • ערן שמש |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, דרור כהן, גדי ספקטור) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | זיו בר-שירה |  |
|  אתלטיקה | יוגב קנזי |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  טניס | שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • זאב גליקמן |  |
|  קליעה | אברהם הדסי • אילן זלצמן • אליהו חברה •  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור • איתי צוק • אייל שחר |  |
|  שחייה | חנוך בודין • זיו בטר • יזהר כהן •  קרן לייבוביץ' •  יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו •  נמרוד צבירן • ענבל שוורץ |  |
|  שיט |  צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | נתי גרוברג |  |
|  אתלטיקה | בזה נבבה |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  חתירה | פסקל ברקוביץ •  אלי נאווי • חתירה זוגית (איגור קוגן, מרי קוגן) רביעייה מעורבת (אנסטסיה דוברובולסקי, אנדריי זוכבאיה, ראובן מגנאג'י, שיר קלמנוביץ וההגאי גנדי סנדלר) |  |
|  טניס |  שרגא ויינברג • אילנית פרידמן •  בועז קרמר |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • לירן גבע • זאב גליקמן • שמואל שור |  |
|  כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים (גברים) (אריאל אוטולנגי, אלון דור-און, ליאור דרור, דוד דרעי, לירן הנדל, שי חיים, אבי לרמן, דותן מישר, רון פורמן, רותם פיליפס (קפטן), רועי רוזנברג, אייל שרטוב) |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור |  |
|  שחייה | זיו בטר • יזהר כהן • קרן לייבוביץ' • ליעוז עמר •  ענבל פיזרו • ענבל שוורץ • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
רוברט דייז

| --- | --- |

 לידה:  20 באפריל 1844 פסנק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  7 באוקטובר 1922 (בגיל 78) לושביץ, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  דרזדן 
 מקום לימודים:  אקדמיית דרזדן לאמנות יפה 
 תקופת הפעילות:  1867–1915 (כ־48 שנים) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 הושפע על ידי:  יוהנס שילינג 
 בן או בת זוג:  Luise Diez 
 
רוברט דייז (בגרמנית: Robert Diez; ‏20 באפריל 1844 – 7 באוקטובר 1922) היה פסל גרמני.
ביוגרפיה

דייז נולד בעיירה פוזנק, לאמיל שהיה ראש העיר. הוא עבר לדרזדן שם למד אמנות. היא לימד באקדמיה המלכותית לאמנות יפה בדרזדן, והיה מורו של הפסל ארנסט ברלך. רבים מפסליו משמשים כמונומנטים ציבוריים, כמו מזרקות, אנדרטאות ופסלי מנהיגים. רבים מרישומיו ותוכניות פסליו נהרסו בהפצצת דרזדן בין 13 ל-15 בפברואר 1945 במהלך מלחמת העולם השנייה.
קרוקוס סיטי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 מיקום:  קרסנוגורסק
 מדינה:  רוסיה 
 בעלים:  Crocus Group
 נגישות:  רכבת תחתית :   מיאקינינו
 קואורדינטות:  55°49′22″N 37°23′16″E﻿ / ﻿55.82264722°N 37.387675°E﻿ / 55.82264722; 37.387675
 crocuscitymall.ru
 he
 
קרוקוס סיטי (ברוסית: Крокус Сити) הוא מרכז הסחר, התערוכות והעסקים הגדול ביותר ברוסיה. ממוקם בעיר קרסנוגורסק, מחוז מוסקבה, בסמוך לכביש הטבעת של מוסקבה, בין הכבישים נובוריז'סקיה לוולוקולמסקויה על גדות נהר מוסקבה. במתחם נמצאת תחנת המטרו של מוסקבה "מיאקינינו".
קרוקוס סיטי נמצא בבעלות Crocus Group (רו'), של איש העסקים האזרי ארז אגאלרוב (אנ').
תשתית

קרוקוס סיטי משלבת אזורי קמעונאות, בידור, עסקים ותערוכות למתחם יחיד עם פתרון אדריכלי משותף על שטח יחיד של 90 דונם. קרוקוס סיטי כולל:
מרכז התערוכות קרוקוס אקספו
אולם הקונצרטים קרוקוס סיטי הול
קניון Vegas Crocus City
קרוקוס סיטי מול
Shore House, מועדון יאכטות ומסעדה
מתחם דיור ועסקים רב תכליתי
מלון Holiday Inn
מתחם קניות ובידור Vegas
אולם הקונצרטים Vegas City Hall
Oceanarium שנצא 3 דקות הליכה מתחנת המטרו מיאקיאנינו
מלון עסקים אקווריום
תחנת המטרו מיאקינינו
חניה
הערות שוליים

↑  http://crocusgroup.com/objects/crocus-city/
↑  http://crocusgroup.com/objects/crocus-expo/
↑  http://crocusgroup.com/objects/vegas_crocuscity/
↑  http://crocusgroup.com/objects/crocus-city-mall/
↑  http://crocusgroup.com/objects/vegas-city-hall/
↑  http://crocusgroup.com/objects/oceanarium/
| רוסיה מרכזי העסקים של רוסיה |
| --- | --- | --- |
| המחוז הפדרלי המרכזי | מוסקבה סיטי • מרכז הסחר העולמי • סברבנק סיטי • קרוקוס סיטי |  |
| המחוז הפדרלי הצפון-מערבי | מרכז לאחטה |  |
| המחוז הפדרלי הדרומי וצפון קווקז | וולגוגרד סיטי • גרוזני סיטי |  |
| המחוז הפדרלי של אורל וסיביר | יקטרינבורג סיטי • אירקוטסק סיטי |  |
קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג

קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Karl Alexander, Herzog von Württemberg; ‏24 במאי 1684 - 12 במרץ 1737) היה דוכס וירטמברג מ-1733 עד 1737.
ביוגרפיה

קרל אלכסנדר נולד בשטוטגרט ב-24 במאי 1684, והיה בנו הבכור של פרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל ואלאונורה יוליאנה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה מרגרטה, רוזנת אטינגן-אטינגן. בשנת 1698 מת אביו, וקרל אלכסנדר ירש את דוכסות וירטמברג-ויננטל. בשנת 1712 המיר אלכסנדר את דתו מנצרות פרוטסטנטית לקתולית. קרל אלכסנדר הצטרף לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ולחם תחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה במלחמת הירושה הספרדית ובמלחמה נגד הטורקים. בשנת 1719 מונה קרל אלכסנדר למושל הקיסרי של בלגרד, ובשנת 1720 מונה למושל ממלכת סרביה ההבסבורגית.
בשנת 1732 הוא פגש את יוזף זיסקינד אופנהיימר הידוע בכינויו "היהודי זיס". בשנת 1733 מת בן דודו אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג, וקרל אלכסנדר עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון מינה קרל אלכסנדר את אופנהיימר ליועצו הכלכלי. מהלכיו הכלכלים של אופנייהמר הצילו את כלכלת וירטמברג שהייתה הרוסה בעקבות מלחמת הירושה הספרדית (1702-1713), אך גררו תגובות קשות הן מהמעמד העליון שכלל את האצילים והבורגנים והן ממעמד הצמיתים והאיכרים, אך אלכסנדר התעקש ושמר על אופנהיימר כיועצו. במשך כל תקופת כהונתו של אופנהיימר הצליח אלכסנדר לצבור לעצמו ולאנשיו כסף רב וחיי פאר ועושר רב, אך גם הצליח לחזק את צבאו. ב-12 במרץ 1737 נפטר אלכסנדר משבץ מוחי פתאומי, ובנו קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו.
קרל אלכסנדר והיהודים

בתחילת כהונתו של קרל כדוכס וירטמברג היהודים לא הורשו לגור בתחומי וירטמברג, לסחור עם נוצרים ולהתחתן איתם. היהודים המעטים שחיו במדינה נאלצו לחיות בגטו והוטלו עליהם הגבלות קשות. אולם לאחר מינויו של אופנהיימר ליועצו הכלכלי הוסרו מרבית ההגבלות על היהודים. לאחר מותו שבו ההגבלות ונעשו חמורות יותר.
משפחתו

ב-1 במאי 1727 התחתן קרל אלכסנדר עם מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס, בתם של אנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ומריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ', ממנה נולדו לו 6 ילדים:
קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג (1728–1793)
אויגן לודוויג (1729)
לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג (1731–1795)
פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג (1732–1797)
אלכסנדר אויגן (1733–1734)
אוגוסטה, דוכסית וירטמברג (1734–1787), התחתנה עם קרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי
רבקה נוימן

ערך זה עוסק בשחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית. אם התכוונתם לאשת עסקים אמריקאית, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1956 (בת 68) משמרות, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 פרופיל ב-IMDb
 
רבקה נוימן ונטע שפיגלמן בהצגה "הארווי", תיאטרון גשר
רבקה נוימן ודורון תבורי בהצגה "מדיאה" מאת אוריפידס, בבימויו של רוברט וודרוף, בתיאטרון הבימה, 1998
רבקה נוימן (נולדה ב-12 במאי 1956) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

נוימן נולדה בקיבוץ משמרות. היא החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 15 בעזבה את הקיבוץ, במטרה להגשים את שאיפתה ללמוד משחק. בהגיעה לתל אביב התקבלה ללימודים בסטודיו למשחק ניסן נתיב. לאחר ששיחקה בתפקיד קטן בהבימה, הציע לה ב-1977 גרי בילו, מנהל בתיאטרון באר שבע, להצטרף לתיאטרון שהיה אז בתחילת דרכו. נוימן שיחקה בתיאטרון באר שבע ארבע שנים והשתתפה ב-14 הצגות.
בהמשך נוימן שיחקה בתיאטראות רבים ובהצגות רבות ברחבי הארץ, ובהן: בתפקיד אדלה ב"בית ברנרדה אלבה", יוליה ב"רומיאו ויוליה", אלינור ב"רכוש נטוש", אנג'י ב"נשים בצמרת", הנזי ב"קסטנר" (מבוסס על פרשת קסטנר שכתב מוטי לרנר), קסנדרה ב"הנשים האבודות מטרויה"; בתפקיד בלה ברלו ב"סוחרי גומי" בתיאטרון חיפה; ב"דוניה רוסיטה הרווקה" ו"ילדים רעים" בתיאטרון הקאמרי, ב"פרויקט שטרנהיים", אליס ב"אליס בארץ הפלאות", ב"משפחה" ולילה ב"פרגודים" בתיאטרון הבימה; בת המלך ב"הצל" בתיאטרון באר שבע ובהצגה "תפוחים מן המדבר" בתיאטרון בית ליסין, תפקיד שזיכה אותה בשנת 2006 בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה בתפקיד משנה.
נוימן השתתפה בסרטי קולנוע ישראלים רבים, ובהם הטרילוגיה של אסי דיין: "החיים על פי אגפא", "שמיכה חשמלית ושמה משה" (שעבור הפסקול שלו הקליטה גרסת רוק לשיר "הלוואי" של בעז שרעבי ושיר בשם "בחלום" שכתב אסי דיין והלחין ארקדי דוכין) ו"מר באום". כמו כן השתתפה בסרטים "תל אביב - ברלין", "קשר באדי", "אלף נשיקות קטנות", "אנטארקטיקה", זמן אמת" "כאילו כלום לא קרה","ברלין ירושלים".
ב-1978 שיחקה בסרט הסטודנטים של עידית שחורי "במקום חלום" לצדו של עמי וינברג.
בטלוויזיה השתתפה נוימן ב"ארוחת עשר", באחד מפרקי הסדרה "פרפר נחמד" ו"כאילו כלום לא קרה", וכן הנחתה את המגזין "גאים להציג". ב-2005 גילמה את פולה בן-גוריון בסרט הטלוויזיה "עכשיו או לעולם לא". בשנת 2009 הצטרפה נוימן לסדרת הדרמה "מסכים", ולדרמת הנעורים "תיכון השיר שלנו" ב-yes stars ישראלי. באותה שנה גם שיחקה ב"מראה מעל הגשר" של ארתור מילר בבית ליסין.
בשנת 2012 השתפה במחזה "הארווי" בתיאטרון גשר.
בשנת 2013 השתתפה בפרויקט התיאטרוני "זוז, אתה מסתיר לי את השמש" של אופירה הניג. הפרויקט לא היה מבוסס על מחזה רגיל אלא על פרגמנטים טקסטואלים בסגנונות שונים של כתיבה, ועל שילוב של חומרים דוקומנטריים ופואטיים. ב-2015 השתפה במחזה נוסף שביימה הניג, קופרודוקציה ישראלית-גרמנית.
נוימן כתבה וביימה את הצגת הילדים "בית משותף", וכתבה ספר לילדים - "ילד סימפתיקו". בשנת 2015 שיחקה בסדרה "החדש של עומרי גורדון" בשידורי קשת של ערוץ 2. בשנת 2020 החלה לשחק בסדרה "חזרות" בערוץ "כאן 11".
חיים אישיים

מתגוררת בתל אביב עם בת-זוגה, עורכת הדין ארנה לין.
הערות שוליים

↑  ירון פריד, בכוחות עצמה, חדשות, 9 בינואר 1987
↑  נילי ברקן, ‏נו, ומי אשם? ההורים, באתר גלובס, 16 ביולי 2002
↑  "אליס בארץ הפלאות" בתיאטרון הבימה, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2003
↑  פרגודים, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2002
↑  עכבר העיר, מא-אתיים מציצות, באתר הארץ, 28 באפריל 2007
↑  נירית אנדרמן, הסוף על פי אסי דיין: 20 שנה ל"החיים על פי אגפא", באתר הארץ, 25 בנובמבר 2011
↑  מיכאל הנדלזלץ, מראה מעל הגשר: כרוניקה של נפילה ידועה מראש, באתר הארץ, 2 בפברואר 2010
↑  טל פרי, ‏בזכות התמהוניות, באתר גלובס, 1 במרץ 2012
טל לוין, עכבר העיר, חדשות במה: החבר הכי טוב של אבי גרייניק הוא ארנב, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2011
↑  מיכאל הנדלזלץ, "זוז, אתה מסתיר לי את השמש": אורה המחטא, באתר הארץ, 2 במרץ 2013
↑   מיכאל הנדלזלץ, "לילה שלושה כלבים": מתים, הווה, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2015
↑  יואב מלמד, עכבר העיר, "החדש של עומרי גורדון": מי אתה עידו רוזנבלום?, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2015
↑  אבישי מתיה, ‏להיות היום עו"ד זה כמו במלחמות ימי-הביניים: אתה שולח אביר שיילחם את מלחמת הצדק שלך, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265945805171  ISNI: 0000 0000 6700 0823  LCCN: no2004099632  SUDOC: 061231940  VIAF: 56331537   WorldCat (עם VIAF): 56331537
קואורדינטות גליליות

קואורדינטות גליליות הן מערכת קואורדינטות המתארות את המרחב האוקלידי  \ \mathbb {R} ^{3}. מערכת זאת מתבססת על חלוקה "אינסופית" של המרחב לפרוסות בגבהים שונים. כל פרוסה מתוארת בקואורדינטות קוטביות (פולאריות): מרחק וזווית.
בהרבה מקרים ובעיות פיזיקליות בהן יש סימטריה גלילית נוח לתאר את המרחב באמצעות קואורדינטות גליליות. בקואורדינטות אלה מחליפות  \!\,\rho ,\theta ,h את x, y, z.
הגדרה

הגדרת הקואורדינטות הגלילות נעשית באמצעות אינטואיציה גאומטרית. נמתח חץ מן הראשית (0,0,0) אל הנקודה (x,y,z) ולחץ זה נקרא וקטור. אזי הקואורדינטות הגלילות מוגדרות באופן הבא (ראו איור).
הקואורדינטה  \rho : קואורדינטה זו מייצגת את המרחק שבין ההיטל של הווקטור במישור x-y לראשית. קואורדינטה זו יכולה לקבל כל ערך ממשי לא-שלילי (כולל אפס). קואורדינטה זו מסומנת לעיתים קרובות (כאשר אין חשש לבלבול עם קואורדינטות כדוריות) גם באותיות r או s.
הקואורדינטה הזוויתית  \theta : אזימוט, מייצגת את הזווית שבין היטל הווקטור במישור x-y לציר ה-x, כאשר בזווית אפס היטל הווקטור מקביל לציר ה-x (כלומר: הווקטור מוכל כולו במישור x-z). קואורדינטה זו יכולה לקבל כל ערך בין 0 לפעמיים פאי. קואורדינטה זאת מסומנת לעיתים גם באות היוונית  \varphi .
הקואורדינטה h: גובה, מייצגת את ההיטל של הווקטור על ציר z. כלומר: מהו הגובה של הנקודה. קואורדינטה זו שווה לשיעור z שלה בקואורדינטות קרטזיות.
לכן, אם נתון לנו גוף ששיעוריו הגליליים הם  \!\,\rho ,\theta ,h אזי שיעוריו הקרטזיים הם:
{\begin{matrix}x&=&\rho \cos \theta \\y&=&\rho \sin \theta \\z&=&h\end{matrix}}
מסיבה זו נהוג בדרך כלל לקרוא לגובה h בשם המקורי z. כמו כן, כמצוין לעיל, לקואורדינטות מרחק ההיטל ( \rho ) והזווית נהוג לסמן במספר אותיות. מאחר שקואורדינטות אלו שונות בתכלית זו מזו אין חשש לבלבול גם כאשר משתמשים במוסכמות סימונים שונות, וזאת כי יש רק זווית אחת בבעיה.