stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטטוסים מצייצים
פרשת הפרסום הסמוי וחסימת העמוד על ידי פייסבוק

ב-14 בינואר 2015 פרסם עיתונאי "גלובס" רועי גולדנברג כי בניגוד לתנאי השימוש בפייסבוק, העמוד "סטטוסים מצייצים" מקיים מערכת של קידום סטטוסים בתשלום, שבמסגרתה ניתן לקנות חבילות פרסום ותוכן שיווקי. לן ובנטוב פרסמו בעמוד סטטוסים המוצגים כאותנטיים, ואשר נבחרו כביכול באופן אקראי מרחבי הרשת, ללא אזכור היותם תוכן שיווקי בתשלום. על פי הפרסום, חברות מסחריות שלמו למנהלי העמוד בין 7,500 ש"ח לפרסום סטטוס בודד ועד ל-84,000 ש"ח עבור 10 פוסטים של סרטוני וידאו, על פי מחירון קבוע מראש. לאחר התשלום היו נבחרים על ידי עורכי העמוד "באקראי" סטטוסים מרגשים או מצחיקים העוסקים במסר או במוצר אותו מקדם המפרסם, ובנוסף גם פרסומים שליליים כגון תלונות על שירות ואיכות המוצרים של מתחרים. בתגובה לפרסום אישר לן שקידם פרסום בתשלום ושמורה לו הזכות להשתמש בפלטפורמה אותה הקים לעסקאות פרסום. ב-16 בינואר 2015, יומיים לאחר הפרסום ב"גלובס", הסירה חברת פייסבוק את עמוד "סטטוסים מצייצים" לאור הפרת מדיניות השימוש. תגובתו של לן הייתה שמעתה הוא מתחייב להקפיד על הכללים וקרא לפייסבוק להחזיר את העמוד לאוויר.
מנכ"לית פייסבוק ישראל, עדי סופר תאני, התייחסה להורדת "סטטוסים מצייצים" ואמרה כי כל עמוד אשר יפר את מדיניות השימוש בפייסבוק יוסר מהרשת החברתית. כתגובה לן כתב מכתב חריף, המוחה על שרירותיות מהלכיה של פייסבוק ועל ה"דיקטטורה" ברשת החברתית, כלשונו[דרוש מקור]. בעקבות המכתב הודיעה פייסבוק כי העמוד יוסר לצמיתות, זאת בניגוד להודעת ההסרה המקורית אשר השאירה פתח לחזרתו של העמוד. בנוסף, החשבונות האישיים של לן ובנטוב הוגבלו ונמנעה מהם האפשרות לפרסם סטטוסים, להגיב לסטטוסים של משתמשים אחרים או לשלוח ולקבל הודעות אישיות. בני הזוג פרסמו הודעת התנצלות על מעשיהם והביעו תקווה כי יתאפשר ל"סטטוסים מצייצים" לעלות מחדש. במקביל, הוקם אתר אינטרנט עם אותו השם.
ביולי 2015 נעשה ניסיון נוסף להעלות את עמוד "סטטוסים מצייצים" מחדש לפייסבוק והצליח לגייס כ-14 אלף עוקבים בתוך זמן קצר, אך שעות ספורות לאחר עלייתו הוסר העמוד. דף נוסף בשם "מצייצים" הועלה על ידי בני הזוג, אשר קיוו ששינוי השם יביא להמשך פעילותם, אך גם דף זה נסגר.
במאי 2015 הגישו לן ובנטוב תביעה לבית המשפט המחוזי בתל אביב כנגד פייסבוק, שבה דרשו את החזרתו של "סטטוסים מצייצים" לפייסבוק וכן פיצוי של 250 אלף ש"ח. ב-14 בדצמבר 2017 קבע בית המשפט כי פייסבוק פעלה שלא כדין בהורידה את העמוד, וכי על פייסבוק להשיב את "סטטוסים מצייצים" לאוויר. בית המשפט פסק כי פרסום 35 פוסטים על ידי התובעים לאורך חמש שנים אינו הפרה יסודית של תנאי השימוש, ופייסבוק הייתה צריכה להתרות בתובעים במקום לסגור את הדף. בית המשפט עמד על יחסי הכוחות בין פייסבוק עם 1.86 מיליארד משתמשים ובין התובעים, וקבע כי לא נגרם נזק לפייסבוק עקב הפרות התובעים. לפי בית המשפט, פייסבוק גם לא הוכיחה כי ההפרות מנעו ממנה לספק שירות לכלל משתמשיה, ויכלה להסיר תכנים מפרים בלי להידרש לחסימה. בית המשפט פסק כי תנאי בחוזה הקובע שדף יכול להיסגר באופן חד צדדי עוקף את סעיפים 6–8 בחוק החוזים (תרופות), ופסק לטובת אבי לן ועדי בנטוב הוצאות משפט בסך 75,000 ש"ח ושכר טרחת עורך דין בסך 150,000 ש"ח.
פייסבוק ערערה על פסק הדין לבית המשפט העליון, ובפשרה שהושגה בין הצדדים ואושרה בבית המשפט העליון נקבע שפסק הדין של בית המשפט המחוזי יימחק ופייסבוק תוותר על הערעור כנגדו, וכי הדף "סטטוסים מצייצים" ימשיך לפעול.
בדצמבר 2021 פורסם כי העמוד שיתף פוסטים נגד ישראל כץ שלא היו פופולריים וקודמו על ידי רשת פרופילים מזויפים.
הערות שוליים

1 2  מערכת וואלה!‏, בית המשפט קבע: "סטטוסים מצייצים יחזור לפייסבוק", באתר וואלה, 14 בדצמבר 2017;
פסק הדין במערכת נט המשפט
↑  עופר נורדהיימר נור, "סטטוסים מצייצים": החיסול הממוקד של פייסבוק, באתר הארץ, 22 בינואר 2015
↑  חן מענית, ‏אבי לן ועדי בנטוב-סילשי לא מוותרים: תובעים את פייסבוק, באתר גלובס, 27 במאי 2015
↑  עידו סולומון, ‏הכירו את האיש שמאחורי "סטטוסים מצייצים", באתר ‏מאקו‏, 1 בנובמבר 2013
1 2  רועי גולדנברג, ‏מחוץ לפייסבוק: "סטטוסים מצייצים" חוזר לפעילות עם אתר חדש, באתר גלובס, 16 בפברואר 2015
↑  רועי גולדנברג, ‏כמה עולה לפרסם סטטוס ב"סטטוסים מצייצים"?, באתר גלובס, 14 בינואר 2015
↑  העמוד "סטטוסים מצייצים" הוסר מפייסבוק, באתר וואלה, 16 בינואר 2015
↑  אסף גלעד, מנכ"לית פייסבוק שוק ישראל: "מי שסוטה מהמדיניות- הדף שלו יוסר", באתר כלכליסט, 21 בינואר 2015
↑   נתי טוקר, הוסר לצמיתות: פייסבוק החליטה להוריד את העמוד סטטוסים מצייצים, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2015
↑  ניצן סדן, ה-Villain: פייסבוק נעלה את אבי לן מחוץ לפרופיל שלו, באתר כלכליסט, 22 בינואר 2015
↑  קרן מרציאנו, ‏"עברנו על הכללים, לא יקרה שוב", באתר ‏מאקו‏, 22 בינואר 2015
↑  עודד ירון, שעות לאחר שסטטוסים מצייצים נפתח מחדש, פייסבוק סגרה את העמוד, באתר הארץ, 21 ביולי 2015
↑  מתן חצרוני, ‏"סטטוסים מצייצים" תובעים את פייסבוק, באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2015
↑  דורי בן ישראל, סטטוסים מצייצים: אבי לן קיפל את פייסבוק כמו שאיש לא הצליח לפניו, באתר "מזבלה", 23 בדצמבר 2019
↑  בן כספית, ‏פוסטים נגד נתניהו וכ"ץ: ממצאים חדשים מתחקיר הפרופילים המזויפים ברשת, באתר מעריב אונליין, 11 בדצמבר 2021
אופרה מיני

| --- | --- |

תמונת מסך של עמוד הבית של ויקיפדיה העברית באופרה מיני 14.0.0 במערכת ההפעלה iOS 10
תמונת מסך של עמוד הבית של ויקיפדיה העברית באופרה מיני 14.0.0 במערכת ההפעלה iOS 10
 מפתח:  Opera Software
 מחזור חיים:  10 באוגוסט 2005 – הווה (19 שנים) 
 גרסה אחרונה:  77.0.2254.69838 (21 בדצמבר 2023) 
 מערכת הפעלה:  Java ME, אנדרואיד,Windows Mobile, iOS, BlackBerry OS, סימביאן, Zeebo, Bada
 נכתבה בשפות:  C++, Java, פייק 
 סוג רישיון:  Proprietary
 קטגוריה:  דפדפן
 opera mini
 
עמוד ויקיפדיה העברית בדפדפן אופרה מיני
אופרה מיני הוא דפדפן מבוסס J2ME לטלפונים ניידים. הדפדפן נתמך על ידי רוב הטלפונים התומכים ב-JavaMidlets. הדפדפן זמין בשתי גרסאות, גרסה בסיסית לטלפונים בעלי זיכרון מטמון קטן וגרסה מתקדמת לטלפונים בעלי זיכרון מטמון גדול. דגמים אלו ידועים גם בתור MIDP1 ו-MIDP2.
מאפיינים

שלא כמו דפדפן רגיל, אופרה מיני מקבל את דפי ה-HTML לאחר שהם עוברים קידוד מחדש בשרת ייעודי של חברת אופרה. השרת משכתב את רוחבם של דפי האינטרנט על מנת שיתאימו למסכים קטנים בעזרת אלגוריתם תרגום מיוחד. התוכן מועבר לטלפון בשפה ייעודית בשם OBML ‏(Opera Binary Markup Language), שבהיותה בינארית ולא טקסטואלית, מתאפיינת ביעילות העברת נתונים גבוהה ומתאימה ליכולת העברת הנתונים האיטית יחסית של התקשורת הסלולרית.
אופרה מיני היא תוכנה בעלת ממשק משתמש פשוט וכוללת רק אפשרויות חיוניות. סימניות, שדה חיפוש, רשימת היסטוריה וכפתורי קדימה ואחורה. בהתאם לבחירת המשתמש, ניתן להקטין את הפרדת התמונות המועברות לדפדפן ובהתאם להקטין את נפח הנתונים המועבר, או למנוע לחלוטין את הצגתן ובכך לחסוך אף יותר תעבורת נתונים.
היסטוריה

אופרה מיני יצא לראשונה בנורווגיה בשיתוף עם חברת TV 2 ב-10 באוגוסט 2005. ב-20 באוקטובר אותה שנה הוציאו לשוק גרסת בטא לקהל במדינות סקנדינביה. אחרי תקופת הפצה קצרה במספר מדינות באירופה, הדפדפן יצא בגרסת הפצה עולמית ב-25 בינואר 2006. גרסאות מאוחרות יותר הוסיפו לגרסה המתקדמת תכונות כמו הורדת קבצים לזיכרון המכשיר הנייד, אפשרות לשינוי המראה, שדה חיפוש נוסף לשימוש במנועי חיפוש נוספים, גלישה מאובטחת, אפשרות קבלת שדות RSS, העלאת תמונות, ואפשרות מיון תוכן והצגה נוחה (קיפול רשימות, כלומר צמצום הצגת רשימה ארוכה של לינקים, דבר שמצוי בסרגלי ניווט וכדומה, לשורה אחת בלבד, עם האפשרות לפרוס את הרשימה כדי להשתמש בלינק ספציפי).
ב-8 בינואר 2007 הכריזו חברת Opera Software ויאהו! על שיתוף פעולה, שבעקבותיו כל הגרסאות החדשות של אופרה מיני יגיעו עם חיפוש של יאהו! מותקן כברירת מחדל באתר הבית המובנה. ברירת המחדל הקודמת הייתה מנוע החיפוש גוגל.
מהדפדפן נעדרות תכונות הנפוצות בדפדפנים אחרים, בשל מגבלות טכנולוגיות. אין אפשרות לשמור דפים לגלישה לא מקוונת, לפתוח באופן מקומי דפי HTML או תמונות, להציג דפים הכוללים קוד AJAX ומכיל תמיכה מוגבלת מאוד בשליטה במאפייני הדף על ידי קוד CSS.
היסטוריה > אופרה מיני 4

ב-19 ביוני 2007 הושקה גרסת בטא של אופרה מיני 4 וכינויה "מֵמַד" (אנגלית: Dimension). גרסת הבטא כוללת את אפשרות להצגת דפי אינטרנט באופן דומה לאופן הצגתם בדפדפן רגיל, על ידי פונקציית הזום ופונקציית המראה הכללי. באפשרות "מראה כללי" המשתמש יכול לעשות זום החוצה בדפי אינטרנט מסוימים, ואז לעשות זום פנימה לתוך חלק כלשהו מדף האינטרנט ולראות את אותו הקטע במצב חלק על כל המסך. פונקציה זו דומה לפונקציה בדפדפן אופרה מבוסס ממשק נינטנדו. ב-7 בנובמבר 2007 הושקה גרסה סופית של אופרה מיני 4.
גרסת הדפדפן למכשירים ניידים שלה אופרה מיני 4 כוללת פונקציית "עכבר וירטואלי" שמקלה בהרבה את הגלישה במכשירים ניידים, כמו כן היא כוללת סינכרון למשתמשים הרשומים באתר אופרה ופונקציית חיוג מהיר הקיימת בדפדפן לשולחן העבודה. הדפדפן גם מאפשר מבט מלא על דף האינטרנט שלא כמו בדפדפנים תומכי מכשירים ניידים אחרים. דפדפן אופרה למכשירים ניידים זמין להורדה חינם.
היסטוריה > אופרה מיני 4.1

אופרה 4.1 גרסת בטא יצאה במרץ 2008 החידושים העיקריים שנוספו מהגרסה האחרונה הם:
אפשרות חיפוש של ערכים בתוך דף האינטרנט
כתיבת כתובת האתר המבוקש בראש העמוד בדומה לדפדפן רגיל במחשב ולא על ידי פתיחה של עמוד חדש בטלפון סלולרי
אפשרות העלאת תמונות ישיר אחרי הצילום בפלאפון לבלוג או לאתר FLICKER
היסטוריה > אופרה מיני 5

אופרה גרסה 5 הוכרזה בספטמבר 2009. הגרסה מאופיינת בחידושים רבים, והם:
ממשק משתמש חדש והרבה יותר נוח לשימוש
גלישה בטאבים, כלומר, תמיכה בגלישה במספר חלונות בבת אחת
קישורים מהירים - מעבר מהיר לדף השמור כקישור מהיר הישר מעמוד הפתיחה של הדפדפן
התאמה מיידית לכל סוג של מכשיר נייד, בין מכשיר עם מסך רגיל לבין מכשיר עם מסך מגע
היסטוריה > אופרה מיני 6

אופרה גרסה 6 שוחררה במרץ 2011 ל-אנדרואיד, בלקברי, iOS, סימביאן וגם גרסת J2ME, החידושים המשמעותיים הם:
שופרו פונקציית הזום ופונקציית המראה הכללי
לחצן "שיתוף"
ממשק משתמש משודרג
גרסה נפרדת למחשבי לוח
היסטוריה > שותפים בהפצה

החברות והפורטלים האינטרנטיים הבאים שותפים בהפצת התוכנה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Pannon (הונגריה)  debitel (גרמניה)  Grameenphone (בנגלדש)  PriceRunner ‏  HT Telecom (אירופה)  Small Planet‏  Mobile Weaver (Unwirepark)‏  Buzznet‏ |  tribe.net‏  Jajah‏  Ebay Germany‏  Mobileplay‏  TDC A/S (דנמרק)  mobilkom Austria‏  Onet.pl (פולין)  Optimus (פורטוגל) |  TIM (ברזיל)  Smart Telecom (אינדונזיה)  Talkline (גרמניה)  MegaFon (רוסיה)  Meteor Communications Ltd. (אירלנד)  Ten (צרפת)  Helio (ארצות הברית)  Wind Hellas (יוון)  Virgin Mobile (ארצות הברית ובריטניה) |  |  |  |  |  |
ראו גם

אופרה
אופרה מובייל
סקאיפאיר
Teashark
Bolt
skyfire
Dolphin browser
הערות שוליים

↑  Opera Software, Opera Mini goes to Hungary: Leading operator pre-installs mobile Web browser, ‏2006-10-31
↑  Opera Software, Partnering to grow mobile Web browsing in Europe: debitel offers Opera's full mobile product portfolio, ‏2006-03-14
↑  Opera Software, Opera Mini Travels East: Largest operator in Bangladesh chooses Opera Mini, ‏2006-03-16
1 2 3 4  Opera Software, Opera Mini gains worldwide momentum: Four new distribution contracts signed, ‏2006-03-28
1 2  Opera Software, Opera browser for better business: Service sites supply Opera Mini to expand market reach, ‏2006-04-05
↑  Opera Software, Make calls with Opera Mobile and Opera Mini: JAJAH's Web-activated telephony solution optimized for Opera's browsers, ‏2006-04-06
↑  Opera Software, Sell, bid and buy with your phone: eBay goes mobile with Opera Mini, ‏2006-06-07
↑  Opera Software, Surfing USA: Mobileplay offers free mobile services with Opera Mini 2.0, ‏2006-08-01
↑  Opera Software, Opera Mini gets bigger in Denmark, ‏2006-09-20
↑  Opera Software, mobilkom austria first to offer free mobile surfing with Opera Mini, ‏2006-10-31
↑  Opera Software, Opera and Onet partner in Poland, ‏2007-06-05
↑  Opera Software, A Truly “Prime” Browsing Offer: Optimus offers free mobile Web browsing with Opera Mini, ‏2007-07-25
↑  Opera Software, TIM is the first carrier in Brazil to offer the newest version of the Opera Mini 5 browser to its clients, ‏2010-03-16
| דפדפנים |
| --- | --- | --- |
| למחשב | גוגל כרום •‏ מוזילה פיירפוקס •‏ אינטרנט אקספלורר •‏ מיקרוסופט אדג' •‏ ספארי •‏ אופרה •‏ Midori •‏ QupZilla •‏ מקסתון •‏ Avant Browser •‏ Konqueror •‏ Web •‏ קמינו •‏ נטסקייפ •‏ Flock • יאנדקס. דפדפן • Brave |  |
| לנייד | פיירפוקס לאנדרואיד •‏ ספארי •‏ גוגל כרום •‏ מיקרוסופט אדג' •‏ אופרה מיני •‏ Bolt •‏ UC Browser • יאנדקס. דפדפן • Brave |  |
תרשים מסלול העברת הנתונים לדפדפן: הנתונים מועברים לשרת מיוחד של החברה, אשר מבצע התאמה של האתר למכשיר נייד, ורק אז נשלחים הנתונים אל המכשיר עצמו
אימן

ערך זה עוסק בתנועה הרוחנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 מקום ייסוד:  לונדון
 תאריך ייסוד:  1971
 מייסד:  ריימון ארמין
 
האימן (Emin) היא תנועה רוחנית בסגנון העידן החדש ("ניו אייג'"), המבוססת ברובה על עבודתו של ריימון ארמין (שהיה מוכר גם כ"ליאו"), שקמה בלונדון בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. לתנועה הייתה פעילות משמעותית בישראל, שבשיאה כללה מאות חברים, וחבריה אף הקימו יישוב - מעלה צביה.
היסטוריה

התנועה החלה את דרכה בלונדון בשנת 1971 שקבוצה של צעירים שהיו במסע של חיפוש רוחני פגשו בריימונד ארמין (1924–2002), המכונה "ליאו", וביקשו ממנו להיות להם מורה. קבוצת הלימוד צמחה לתנועה רוחנית שנקראה תחילה "הדרך" (The Way) או The Eminent Way. בשלב מאוחר יותר שונה השם ל-Emin.
ריימונד ארמין, יליד שכונת קמדן בלונדון, היה בעל עסק למכירת אינצקלופדיות שב-1964 פשט את הרגל ולאחר מכן החל במסע חיפוש רוחני. תורתו התבססה בין השאר על אמונות מצרים העתיקה, שבמרכזן: יכולתו של האדם להתקשר אל כוחות מאגיים עליונים ולשעבדם לצרכיו. בהמשך שילב סממנים של מיסטיקה ופרפסיכולוגיה ממקורות שונים, כגון: אסטרולוגיה, השפעת מתכות וצבעים על אופי האדם, היסטוריה אלטרנטיבית של האנושות כולל קיומם של חוצנים, רפואה אלטרנטיבית ועוד. תפיסתו שמה דגש על שיפור התקשורת בין בני האדם ועל עבודה עצמית של כל אחד מהחברים ביחס לשיפור אישיותו.
ב-1974 מנתה הקבוצה כבר כ-80 חברים; וריימונד ארמין הועסק על ידה במשרה מלאה במורה רוחני. ב-1976 הוקם מרכז של התנועה בשכונת פוטני בדרום לונדון והיו לה כמה מאות חברים. בהמשך התרחבה פעילות הקבוצה למספר מדינות ברחבי בעולם. את התנועה ניהל ארמין בסיוע בנו ג'ון, ושתי נשותיו, אשתו החוקית רות ואישה נוספת איתה היה ביחסים בשם אתרה. חברי התנועה התבקשו לשלם דמי חבר ולתרום לה; ארמין צבר הון ועבר לפלורידה בארצות הברית, שם נפטר ב-2002.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 ניתק ארמין באופן כללי קשר עם הארגון שהקים ומאמיניו. התנועה חדלה לפעול עם ארגון מרכזי, אלא כרשת של קבוצות שונות שחבריהן מקיימים קשרים אישיים ופעילות בינלאומית משותפת על רקע רעיוני דומה, בהמשך תחת השם "Template network" (אנ'), כולל קבוצה בארצות הברית, בלונדון וקבוצה שהקימה "מרכז רוחני" בשם "Waunifor Centre " באחוזה כפרית בויילס. לאחר מותו של ארמין בת זוגו המשיכה בקשר עם הפעילים המרכזיים בראשם דני דוידי שעמד בראש היישוב מעלה צביה בישראל. אך באופן כללי פעילותה של התנועה דעכה במאה ה-21.
מקור השם

למקור שם התנועה מספר גרסאות. הראשונה היא שהשם הוא פשוט קיצור של השם המקורי The Eminent Way. אחר כך טענו חברי הקבוצה שהמקור הוא מהמילה הערבית "אמין", כלומר נאמן. ואחר כך כי השם הוא היפוך האותיות הלועזיות - "Emin - In Me", המרמז על התפישה שהתשובות לחידות האנושיות נמצאות בתוך האדם ובתוך האדם מתחיל החיפוש האמיתי.
בישראל > פעילות בישראל

במשך השנים, כ-15,000 אנשים השתתפו במפגשים של התנועה בישראל והיו לה כמה מאות פעילים קבועים. התנועה פעלה באמצעות עמותות שונות שהוקמו במשך השנים שהאחרונה בהם היא עמותת "נתיבים לעתיד", שהוקמה ב-2006. במסגרת העמותה לטענת פעיליה, "מקיימים חבריה פעילויות שמטרתן המרכזית היא חיפוש ומחקר בנושאי משמעות הקיום האנושי בבריאה, ויחסי הגומלין בין האדם וכל אותם דברים שאיתם הוא חולק את קיומו. בנוסף, חברי העמותה חוקרים, בקבוצות לימוד ובאופן פרטני, את המציאות העכשווית, ומה הן המסקנות שניתן להקיש ממחקר זה על מגמות חדשות אשר יתפתחו בעתיד. מעבר לפעילות בתוך העמותה, נערכות פגישות פתוחות לקהל הרחב במספר מרכזים ברחבי הארץ".
בשנת 2002 הוקמה ביישוב מעלה צביה מכינה קדם-צבאית, לאחר קבלת אישור בעקבות בדיקות קפדניות, הוכנה תוכנית הלימודים ונקלטו חניכים. אלא שאז החליטו במשרד הביטחון לבטל את האישור, לאחר התייעצות עם משרד החינוך, מחשש "השפעה" של תנועת "האימן" על התלמידים. העיתון החרדי "יתד נאמן" ייחס לפעילים חרדים בארגון "לב לאחים" את טרפוד האישור. עתירה לבג"ץ נגד ההחלטה נדחתה, לאחר שהוסכם לאשר את סיום שנת הלימודים הראשונה. אך אחר כך נסגרה המכינה.
בעקבות הפסקת פעילות המכינה הקדם צבאית, הוקמה תוכנית פריזמה 21, שנת לימודים אשר משלבת רבדים רוחניים, מעשיים והתנסותיים, המיועדת לעשות את השנים שאחריה לאפקטיביות ומשמעותיות יותר. התוכנית מיועדת לבוגרים אחרי צבא ואינה ממומנת על ידי גופים ממשלתיים.
רעיונות מרכזיים בתפישה של האימן

בבסיס הפילוסופיה של האימן נמצאים הערך והחשיבות לכך שכל פרט הוא יחיד ומיוחד, ושישנה מטרה ומשמעות לחיים של כל אדם כחלק מהתמונה הגדולה יותר. על פי תפישה זו, כאשר אדם מתפתח, ומממש את הפוטנציאל הטמון בו באופן מלא יותר, יכולה להבשיל בו היכולת לתרום מעצמו לסביבתו ואף לעזור לאחרים.
אחד העקרונות המובהקים של התפישה הפילוסופית באימן הוא החופש המוחלט שישנו לכל אדם לנהל את חייו על פי ראות עיניו.
מצטרף לאימן יכול לבחור לעצמו כינוי ומקובל ששאר חברי הקהילה יפנו אליו בכינויו זה. אדם רשאי להחליף לעצמו את הכינוי בהתאם לשיקוליו ורצונו. פעמים רבות אדם מחליף את שמו לתכונה שהוא רוצה להביא לחייו כגון: אור, אהבה, אומץ, תעוזה או סמל כלשהו שמייצג תכונה כגון: ים (עומק), לביא (אומץ), נשר (מיקוד), על מנת לחזק תכונה זו.
לקריאה נוספת

זאב בן אריה, חיפוש אחר האמת - מסע באימן, הוצאת פראג, 288 עמודים, 2018.
הערות שוליים

↑  Despair and Deliverance: Private Salvation in Contemporary Israel. Benjamin Beit-Hallahmi, pp. 17-  ; ISBN 0-7914-0999-6 (1992). On Google books
1 2  כתות על הכוונת, "העולם הזה", גיליון 2403 מ-20 בספטמבר 1983, עמוד 29
1 2 3  יגאל מוסקו, ‏צפו: סיפורה המסתורי של כת האימן, באתר ‏מאקו‏, 9 במאי 2013
 הכתבה המלאה של יגאל מוסקו על האימן, סרטון  באתר יוטיוב
1 2 3  זאב בן אריה, דיסוננס קוגנטיבי במעלה צביה, באתר תרבויות עולמי, ‏28 באוקטובר 2020
↑  אתר Waunifor Centre
1 2 3 4 5  יורם הרפז, אם לא תאמין לא תהיה אימן, כל העיר, 10 בפברואר 1989
↑  אבנר ברנהיימר, הקשר בין נחיריים רחבים ומנהיגות, באתר הארץ, 23 באפריל 2008
↑  אביב הורביץ, כת דה בולשיט, באתר TheMarker‏, 11 במאי 2003
↑  יניר אלפיה, דני בר הצטרף לאגודת האימן, והקיבוץ לא ידע כיצד לעכל את התופעה, חדשות, 10 בפברואר 1989
↑  אוטו פריד, כדורסל- בן־ארי החלים ושב לשחק, כל העיר, 4 במרץ 1983
גדעון אברהם, ופרישת איש הכת, כל העיר, 19 באוגוסט 1983
↑  נעמי רון, ציפי רום, גרנות שב אל אלוהיו, חדשות, 21 באפריל 1986
↑  טלי חרותי-סובר, המגזר החרדי עמוס "מרפאים", אבל יש אחד שמאפיל על כולם, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2018
↑  תמי גלבץ, קוקטייל דומם עם האימן, כל העיר, 20 במרץ 1987
↑  ישראל לנדרס, קח את נפשי, דבר, 31 בדצמבר 1982
1 2  יזהר באר, מדינת ישראל נגד הכיתות - ועדת תעסה־גלזר לחקר הכיתות בישראל מגבשת את מסקנותיה. השבוע כבר ניסחו טיוטה, כל העיר, 10 בדצמבר 1982
↑  הכתות העיקריות הפועלות בארץ, דבר, 31 בדצמבר 1982
↑  יזהר באר, חברי ה" אימן" שונאים פרסומת, כל העיר, 18 במרץ 1983
↑  מורן שריר, הצילו, הנוער בסכנה: בחזרה אל בהלת הכתות של האייטיז, באתר הארץ, 27 ביוני 2019
↑  מאיר הראובני, המיצפה מעלה צביה. תקע ותד במרכז הגליל המערבי, מעריב, 28 בדצמבר 1979
1 2  נרי ליבנה, היי היי בגליל - מי מייהד את הארץ, כותרת ראשית, 2 ביוני 1987
1 2  אבי כצמן, מלחמת־תרבות / מעבר לגבולות הסובלנות - הכיתות המיסטיות בישראל: דוח ראשון - פירסום ראשון הסודות של כת האימן, כותרת ראשית, 11 בפברואר 1987
↑  יגאל קוצר, יד לאחים: להוריד 4 מצפים המאוכלסים בכיתות מסטיוח, חדשות, 27 ביולי 1987
↑  אבי כצמן, ונאמר אימן -  הבזק; ספר למיקום מיידי; מאת: ריימונד ארמין; תרגום: א' ישראל ואחרים, כותרת ראשית, 8 באפריל 1987
↑  הדס מנור, הברי "אימן" יקיימו עצרת מהאה נגד משרד הפנים שמנע כניסת מייסד התנועה לישראל, מעריב, 3 בפברואר 1989
1 2  רינת פרימו, כמו כל פילוסוף אחר, חדשות, 29 בינואר 1989
↑  ראו: חיים ברעם, אות אזהרה, כל העיר, 3 בפברואר 1989
משה נגבי, יורשו של הנציב העליון, חדשות, 10 בפברואר 1989
↑  זאב בן אריה, חיפוש אחר האמת - מסע באימן, הוצאת פראג, 2018
↑  משה גורלי, רגע של מחלוקת, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2003
↑  משה גורלי, לפקד בסיירת מותר להם, להכשיר נוער לשירות צבאי אסור, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2003
↑  בג"ץ 8777/03 "טופז" מכינה קדם צבאית ע"ש ירמי ברדנוב נ' מדינת ישראל, ניתן ב־15 ביולי 2004
↑  אתר פריזמה 21, תוכנית הלימודים
↑  חוברת הסברה: מעלה צביה, יישוב קהילתי בגליל בדרך האימן
↑  R. Armin. Cobwebs and Tears. World Copyright, D. Mckay © 1980-2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401725105171
כוחות ההגנה של אוסטרליה

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  1 ינואר 1901 – הווה (124 שנים)
 זרועות בצבא:   הצי המלכותי האוסטרלי   הצבא האוסטרלי   חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
 מטה:  קנברה
 מנהיגות
 המפקד העליון:   המושלת הכללית של אוסטרליה סם מוסטין. כנציגתו של מלך אוסטרליה, צ'ארלס השלישי
 ראש הצבא:  גנרל אנגוס קמפבל
 שר ההגנה:   ריצ'רד מרלס
 ראש המטה:   ראש המטות המשולבים
 דרגות:  דרגות הכוחות המזוינים של אוסטרליה
 כוח אדם
 סוג שירות:  שירות התנדבותי
 גיל הגיוס:  16.5 לתחילת תהליך גיוס, 17 לשירות, 18 לשירות מבצעי.
 זמינות לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  בגילאי 16–49 (2010).   גברים: 5,316,464   נשים: 5,116,722
 מתאימים לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  בגילאי 16–49 (2010).   גברים: 4,411,958   נשים: 4,239,985
 גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס:  (2010).   גברים: 143,565   נשים: 135,800
 כוחות פעילים:  57,994
 כוחות מילואים:  22,072 (בשירות פעיל), 22,166 (בכוננות).
 תקציב
 תקציב שנתי:  44.6 מיליארד דולר אוסטרלי (2021-22)
 אחוזי תמ"ג:  3.00%
 
| --- | --- |

 
 זרועות
  חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
  הצבא האוסטרלי
  הצי המלכותי האוסטרלי
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של אוסטרליה
 דרגות הכוחות המזוינים של אוסטרליה
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של אוסטרליה
 היסטוריה של אוסטרליה
כוחות ההגנה של אוסטרליה (באנגלית: Australian Defence Force - ADF) הם הכוחות הצבאיים האחראים להגנתה של אוסטרליה. הם כוללים את הצי המלכותי האוסטרלי (Royal Australian Navy - RAN), את צבא אוסטרליה (Australian Army), את חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (Royal Australian Air Force - RAAF) וכמה יחידות של כוחות משולבים. ב-ADF משרתים מעט יותר מ-80,000 חיילים בשירות קבע וחיילים בשירות מילואים פעיל והם כפופים למשרד ההגנה של ממשלת אוסטרליה ולעוד יחידות ממשלתיות נוספות.
בעשורים הראשונים של המאה העשרים, ממשלת אוסטרליה ביססה את הכוחות המזוינים כשלושה ארגונים נפרדים. לכל ארגון הייתה שרשרת פיקוד עצמאית. ב-1976 ביצעה הממשלה שינוי אסטרטגי והקימה את ה-ADF כדי שהארגונים השונים יהיו תחת פיקוד מאוחד. במרוצת הזמן רמת השילוב גדלה ומפקדות, יחידות לוגיסטיקה ויחידות הדרכה משולבים תפסו את מקומם של אלה המבוזרים.
ה-ADF מצטיינים ברמה טכנולוגית גבוהה אך גודלם קטן יחסית. אף על פי שהם כוללים כ-58,000 חיילים סדירים, כ-22,000 חיילי מילואים בשירות פעיל וכ-22,000 חיילי מילואים בכוננות ומהווים את הכוח הצבאי הגדול ביותר ביבשת אוקיאניה, הם עדיין במספר קטן באופן יחסי לרוב הצבאות ביבשת אסיה. עם זאת, תקציב ה-ADF גבוה בקנה מידה עולמי ומסוגל לפרוס כוחות במקומות רבים מחוץ ליבשת.
מעמד חוקי

המעמד החוקי של ה-ADF נסמך על הסעיפים המנהליים של חוקת אוסטרליה. סעיף 51 (vi) מאפשר לממשלה הפדרלית לחוקק חוקים בנוגע להגנת אוסטרליה ובנוגע לכוחות המזוינים. סעיף 114 אוסר על מדינות אוסטרליה להקים כוחות צבאיים ללא רשות הממשלה הפדרלית וסעיף 119 מטיל על הממשלה את האחריות להגנת אוסטרליה מפני פלישה חיצונית ומתווה את התנאים בהם הממשלה רשאית לפרוס את הכוחות המזוינים בפריסה פנים ארצית. סעיף 68 בחוקה מסדיר את שרשרת הפיקוד של הכוחות המזוינים. הסעיף מציין כי: "המפקד העליון של הכוחות המזוינים הוא המושל הכללי כנציגה של המלך". בפועל, המושל הכללי לא מהווה חלק מעשי בשרשרת הפיקוד וממשלת אוסטרליה היא זו ששולטת למעשה בכוחות המזוינים. שליטה זו מיושמת על ידי שר ההגנה ועל ידי כמה תתי שרים. החלטותיו של השר הן שקובעות ברוב המקרים, אם כי בנושאים עקרוניים מתחשבים בדעותיה של המועצה לביטחון לאומי של הקבינט.
מדיניות הביטחון של אוסטרליה

מדיניות הביטחון של ממשלת אוסטרליה מותוות על ידי מסמך עקרונות להגנת אוסטרליה במרחב האסיאני-פסיפי אשר פורסם בשנת 2009. מסמך זה יוצא מנקודת הנחה שהסביבה הביטחונית של אוסטרליה אמורה להיות מורכבת יותר ומעורפלת יותר לאור השינויים במערכות היחסים בין המדינות במרחב האסייתי-פסיפי. כמענה לכך הותוותה מדיניות להגברת היכולות של הכוחות המזוינים עד לשנת 2030. מדיניות זו כוללת הרחבת היכולות של הצי, הגברת כוח האש של יחידות הצבא ושדרוג צי המטוסים של חיל האוויר. יכולות התקשורת, המודיעין והלוגיסטיקה של הכוחות המזוינים גם כן ישודרגו. הממשלה הנוכחית התחייבה לפרסם מסמך חדש בנושא ההגנה אחת לחמש שנים, כך ששינויים בסביבה הביטחונית של אוסטרליה יילקחו בחשבון בהתוויית תוכנית ההגנה. המסמך הבא אמור להתפרסם ב-2013.
מסמך המדיניות לשנת 2030 מכיר בכך שהיעדים האסטרטגים של אוסטרליה והיכולות של הכוחות המזוינים חייבים להתאים אלה לאלה. עיקרון זה הותווה בארבע מטרות עיקריות:
האינטרס האסטרטגי הבסיסי ביותר של אוסטרליה עדיין נותר להגן על עצמה מפני מתקפה צבאית ישירה. כדי להשיג מטרה זו על הכוחות המזוינים להיות מסוגלים לשלוט בדרכי הגישה האוויריים והימיים לאוסטרליה וזה כולל הגנה על נתיבי הים והתשתיות.
משמר כבוד של כוחות ההגנה האוסטרליםהצורך השני החשוב ביותר הוא הביטחון, היציבות והאחדות של הסביבה הקרובה לאוסטרליה שאותו היא חולקת עם אינדונזיה, פפואה גינאה החדשה, מזרח טימור, ניו זילנד והמדינות במרחב דרום האוקיינוס השקט. מטרה זו כוללת את הבטחת היכולת של הכוחות המזוינים להתערב בנעשה במדינות אלו על מנת להגן על שלומם של אזרחים אוסטרלים, להושיט סיוע הומניטרי ובשעת הצורך, אף לייצב את מצבן של המדינות הללו ולמנוע את הפיכתן למדינות כושלות.
המטרה השלישית היא לתרום ליציבות במרחב האסייאני-פסיפי ובמיוחד בדרום-מזרח אסיה. כדי ליישם זאת על הכוחות המזוינים להיות מסוגלים לסייע למדינות באזור להגיב על איומים על ביטחונן בעיקר באמצעות שיתוף פעולה עם ארצות הברית. סיוע כזה יצטרך לכלול פריסתם במרחב של כוחות צבא אוסטרלים.
המטרה הרביעית היא השתתפות בשמירה על הסדר העולמי ומניעת תוקפנות בין מדינות. מטרה זו מחייבת יכולת של הכוחות המזוינים להקצות כוחות לפעולות בכל רחבי העולם