stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוויטוס
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להשלים את הפיסקה על חייו ואולי לסדר קצת את הפרטים.
הוא נולד בקלרמונט שבגאליה והיה בן אצולה גאלו-רומית לאב שהיה סנטור. הוא התנגד נחרצות לכך שרומא המערבית תצמצם את שטחה לחצי האי האפניני ותוותר על החיזתה במחוזות המערביים שהיה מקום מוצאו הולדתו. במהלך חייו הוא זכה להיות מצביא צבאי מוכשר וקונסול על אף הקושי שנגרם לו מצד הקונסולים הרומאים-איטלקיים שראו בו זר בגלל מקום הולדתו הגאלי. מה שבעתיד עתיד יסייע לו להתקדם לכיסא הקיסר.
ביוגרפיה > עליה לכס

אם התחוללות המאבק על ירושת השלטון ברומא המערבית. הסנאטור פטרוניוס מקסימוס, תפס את השלטון, אך כעבור זמן קצר נהרג בעת ביזת רומא על ידי המלך הוונדלי גאיזריק במאי 455. ובעוד אוויטוס משמש כדיפלומט בחצרו של תיאודוריץ', הגיעו ידיעות בדבר מות הקיסר, הוא החל את דרכו לרומא, בעוד הוא עובר דרך נוריקום כדי לדכא מהפכה. עם הגעתו, בסיוע הוויזיגותים והמלצאת הסנאט הוכתר לקיסר וזכה לשבחים בתור קיסר מצדת קבוצת לוחמים גאלים.
ביוגרפיה > בעודו קיסר

עם הגעתו לרומא, מינה אוויטוס את ריקימר כמפקד האימפריה המערבית, שבשלב זה הצטמצמה לאיטליה וחלק מדרום גאליה. צבא וצי חדשים גויסו מבין השבטים הגרמאניים. ובזמן מלכתו שעמדה על פחות משנה אחת הוא יצר ברית עם הוויזיגותים. הוא לא הצליח לעצור את פלישות הונדאלים, והתמודד עם מחסור במזון ואוצר ריק. ועל כן עם האשים את אוויטוס, וכפה עליו לסלק מן העיר את שכירי החרב הגאלים שחנו בה, כדי שיהיו בה פחות פיות להאכיל. אוויטוס גם נאלץ להוציא צו למכירת הברונזה שהסיר ממוסדות ומבנים לסוחרים, מאחר שהזהב שבאוצר האימפריה אזל. בנוסף הוא קידם את הגאלים לתפקידים גבוהים, מה שיצר מתח והתנגדות ציבורית. לבסוף הוא הופל בזמן מרד בראשות ריקימר יחד עם הגנרל מיוריאנוס, שכבר לא היו צריכים לחשוש משכירי החרב שכבר עזבו את העיר רומא. השניים דלקו בעקבותיו והביסו את כוחותיו בכמה קרבות ליד פיאצ'נזה (פלקנטייה), שבסיומם אסרו את אוויטוס. ולבסוף הוא ויתר על כיסאו ובתמורה והודח רשמית מכסאו (בערך ב-17 באוקטובר 456), ובתמורה כניחומים על כך הוא מונה לבישוף העיר פיאצ'נצה.
ביוגרפיה > מותו

סיבת מותו וזמנה אינה ברורה, אך לרוב הדעות זאת מתקשרת למותו כשנה לאחר ירידתו מהשלטון ובגלל העובדה שמוצאו גאלי. ולאלן מספר סיבות אפשריות לפי מקורות שונים: מותו ניגרם עקב האדתו בקרב הגאלים שהמשיכו לראות בו המנהיגם ומחשש למרד שהתרחש לבסוף או לא, אוויטוס מת במהלכו או קודם לכן כדי למנוע זאת וייתכן כי הוא הורעל. מקור אחר גם מזמנו, גורס כי הוא הוצא להורג מיד לאחר ירידתו מהכס על אף ההבטחות שניתנו לו או מת בדרכו חזרה לגאליה.
ראו גם

האימפריה הרומית המערבית
ריקימר
קיסרי רומא
הערות שוליים

↑  Avito - Treccani, Treccani (באיטלקית)
↑  Roman Empire | Definition, History, Time Period, Map, & Facts | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-01-03 (באנגלית)
↑  Franco Cavazzi, Emperor Avitus | The Roman Empire, ‏2021-12-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  William Smith, Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Boston, Little, 1870
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16297397x (data)  GND: 1106839382  SUDOC: 085108154  VIAF: 211185360   WorldCat (עם VIAF): 211185360 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רומא העתיקה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדריאן קנופ

אדריאן קנופ (בגרמנית: Adrian Knup, נולד ב-2 ביולי 1968 בליאשטל שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ. לקנופ 49 הופעות ו-26 שערים במדי נבחרת שווייץ, עמה השתתף במונדיאל 1994.
קריירת מועדונים

קנופ החל את קריירת הבוגרים שלו בפ.צ. בזל, ובעונת הבכורה שלו במועדון, 1986/87, סיימה הקבוצה במקום ה-12 בליגת העל השווייצרית. בעונת 1987/88 נשרו קנופ ובזל לליגת המשנה, לאחר שלא צלחו את מבחני ההישרדות בבונדסליגה. במהלך שתי עונותיו בבזל, הבקיע קנופ 11 שערי ליגה ב-40 הופעות, ובקיץ 1988 עזב את בזל וחתם בפ.צ. אראו. קנופ שיחק עונה אחת באראו, 1988/89, ונשאר עמה בליגה לאחר מאבקי תחתית ופלייאוף הישרדות. בעונה זו, הבקיע קנופ 13 שערי ליגה. בקיץ 1989 חתם קנופ בשורות האלופה הטרייה פ.צ. לוצרן, גם היא מליגת העל השווייצרית. בעונת הבכורה שלו בלוצרן, 1989/90, סיים קנופ עם הקבוצה במקום הרביעי. בגביע אירופה לאלופות הודחו קנופ ולוצרן בשלב הראשון על ידי פ.ס.וו. איינדהובן. בעונת 1990/91 סיימו קנופ ולוצרן במקום השמיני, אך קנופ נבחר בעונה זו ככדורגלן העונה בשווייץ. בעונת 1991/92 סיימו קנופ ולוצרן במקום התשיעי בליגה. סך הכל קנופ שיחק בלוצרן שלוש עונות, במהלכן הבקיע 20 שערי ליגה ב-74 הופעות. בקיץ 1992 עזב קנופ את לוצרן וחתם בשטוטגרט, אלופת הבונדסליגה הטרייה.
בעונת הבכורה שלו בשטוטגרט, 1992/93, קנופ סיים עם הקבוצה במקום השביעי בבונדסליגה, וקבוצתו הודחה על ידי לידס יונייטד בגביע אירופה לאלופות. בעונת 1993/94 קנופ ושטוטגרט סיימו שוב במקום השביעי. בקיץ 1994, לאחר שתי עונות בשטוטגרט, בהן הבקיע עשרה שערים בכל עונה, ולאחר הצלחתו במונדיאל 1994, עזב קנופ את שטוטגרט וחתם בקרלסרוהה, אף היא מהבונדסליגה, שם שיתף פעולה עם מיכאל טרנאט, תומאס הסלר וטורסטן פינק, ובהמשך גם שון דאנדי. קנופ וקרלסרוהה סיימו את עונת 1994/95 במקום השמיני. בעונת 1995/96 סיימו קרלסרוהה וקנופ את העונה במקום השביעי, והגיעו לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידו 1-0 לקייזרסלאוטרן. קנופ שיחק 90 דקות בגמר זה. בתום עונה זו, עזב קנופ את קרלסרוהה, לאחר שהבקיע בשורותיה 11 שערי ליגה ב-39 הופעות, וחתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית. קנופ ערך רק חמש הופעות בגלאטסראיי בהן הבקיע שני שערים, ולאחר תקופה קצרה בקבוצה חתם במועדון בו החל את קריירת הבוגרים שלו, פ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית. בעונת 1996/97 סיים קנופ עם בזל במקום השמיני בליגה, ובעונת 1997/98 סיים עמה במקום ה-11. בתום קדנציה זו בפ.צ. בזל, בה הבקיע שמונה שערי ליגה ב-29 הופעות, פרש קנופ ממשחק פעיל בשנת 1998.
קריירה בינלאומית

בשנת 1989 ערך קנופ את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ. באותה שנה הבקיע את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים, בתיקו 2-2 מול נבחרת בלגיה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990. שווייץ וקנופ לא העפילו לבסוף למונדיאל 1990 עצמו, וגם לא ליורו 1992, על אף שקנופ הבקיע שישה שערים בטורניר מוקדמות יורו 1992.
במוקדמות מונדיאל 1994 הבקיע קנופ חמישה שערים, וסייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל 1994, ולהשתתף במונדיאל לאחר 28 שנות היעדרות. קנופ היה באותה תקופה חלק מחולייה התקפית חזקה בנבחרת השווייצרית, שכללה גם את סטפן שפויזאט, אלן סוטר וצ'יריאקו ספורצה, ובהמשך גם קובילאי טורקילמאז. במונדיאל 1994 עצמו, הבקיע קנופ צמד בניצחון 4-1 על נבחרת רומניה. שווייץ וקנופ הודחו בשמינית גמר המונדיאל, לאחר הפסד 3-0 לספרד. קנופ השתתף עם שווייץ גם במוקדמות יורו 1996, בהן הבקיע שער אחד, וסייע לשווייץ להעפיל ליורו 1996 עצמו. עם זאת, קנופ לא נכלל בסגל השווייצרי לטורניר זה. קנופ סיים את הקריירה בנבחרת שווייץ עם 49 הופעות, בהן הבקיע 26 שערים.
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, קנופ עבד כפרשן ספורט במשחקי הליגה השווייצרית. בשנת 2007 עבד קנופ למשך תקופה קצרה בסגל האימון של שווייץ כמאמן, תחת המאמן הראשי קובי קון. קנופ עזב את תפקידו ביחד עם קון לאחר יורו 2008.
בשנת 2009 מונה קנופ כנשיא מחלקת הנוער של פ.צ. בזל, ובשנת 2012 מונה כסגן נשיא המועדון, ומילא את שני התפקידים במקביל. בשנת 2017 עזב קנופ את שני התפקידים.
אהוד (מאמן לוחמה אווירית)

אהוד (באנגלית LVC, ראשי תיבות של Live, Virtual, Constructive) היא מערכת אימון לפלטפורמות אוויריות תוצרת מפעל מלמ של התעשייה האווירית לישראל. המערכת מאפשרת למטוסי קרב או כלי טיס אחרים להתאמן בסיטואציות קרב מורכבות שיקר או בלתי אפשרי לייצר, בעזרת שילוב הדמיה ומציאות רבודה המשולבת עם טיסה אמיתית של הטייס על כלי הטיס.
מערכות אהוד מאפשרות להקליט את מהלך הלחימה ולבצע בחדר התחקורים לאחר הטיסה ניתוח מעמיק של הטיסה יחד עם הצגת סימולציה של "מה היה קורה אילו" כגון אם הטייס היה מבצע תמרון אחר, או מגיב אחרת לטיל שירו עליו, ולהראות אם אופני תגובה אחרים היו יעילים יותר.
אהוד מאפשר לטייסות שלמות להתאמן יחד בתרחיש מסונכרן כאשר כל פוד של אהוד מחובר גם למערכות האחרות ולמערכת שליטה ובקרה מרכזית, באמצעות "דאטה לינק", רשת תקשורת שפותחה בתעשייה האווירית, ומאפשרת מעבר מידע בין כל נקודות הקצה, וכן נותנת הרשאות שיתוף מידע לפי הצורך לכל פוד, ובכך לדמות מצב אמיתי וכן לעמוד בדרישות סייבר שונות. דורות מתקדמים של אהוד מאפשרים גם למסוקים כגון אפאצ'י להשתתף בסימולציית הלחימה.
מערכות אימון מסוג אהוד נמצאות בשימוש נרחב בעולם, כולל צבאות של מעל 17 מדינות.
הערות שוליים

↑  עמי רוחקס דומבה, התעשייה האווירית חשפה את מערכת ה"אהוד" דור 5, IsraelDefense, ‏ 7 בינואר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניברסיטת לאפבורו

| --- | --- |


 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  Veritate, Scientia, Labore 
 תקופת הפעילות:  1909–הווה (כ־115 שנים)
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  סבסטיאן קו 
 רקטור:  Nick Jennings 
 סגל:  3,567 (נכון ל־1 בדצמבר 2021) 
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  18,439
 סטודנטים לתואר ראשון:  13,660
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  4,365
 שונות
 הון עצמי:  300.8 מיליון לירות שטרלינג
 מיקום
 מיקום:  לאפבורו, לסטרשייר, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  52°46′06″N 1°13′43″W﻿ / ﻿52.768333333333°N 1.2286111111111°W﻿ / 52.768333333333; -1.2286111111111
 www.lboro.ac.uk
 he
 
אוניברסיטת לאפבורו (באנגלית: Loughborough University) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בלאפבורו שבממלכה המאוחדת אשר הוקמה ב-1909. נכון ל-2020 לומדים באוניברסיטת לאפבורו כ-18,000 סטודנטים.
באוניברסיטה 20 מחלקות אקדמיות ולמעלה ממאה קבוצות מחקר, מכונים ומרכזים המחולקים בין עשרה בתי ספר.
האוניברסיטה חברה בארגונים חדשנות מידלנדס ובאיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי. מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את סבסטיאן קו, קולין מקפרלן, פולה רדקליף, בוב וילסון וסטיב ספירס.
היסטוריה

שורשיו של המוסד נמצאים במכון הטכני שהחל לפעול בלאפבורו שנת 1909 בשנת 1966 הפך המכון באופן רשמי לאוניברסיטה. לאחר שהוכנסו לאורך השנים לימודי רוח וחברה, האוניברסיטה הפסיקה לכנות עצמה כ"טכנולוגית" בשנת 1996.
בשנת 1980 נפתחה הספרייה המקומית והיא משתרעת על פני 9,161 מ"ר הפרוסים בארבע קומות.
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 601–700 (2023)
Times Higher Education: מקום 251–300 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 212 (2024)
אהרון גוטווירט

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1908 ט' באדר ה'תרס"ז
 פטירה:  5 בדצמבר 1980 (בגיל 72) כ"ז בכסלו ה'תשמ"א
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקצוע:  איש עסקים
 בת זוג:  מרים פרידמן
 
אהרון גוטווירט (באנגלית: Aaron Gutwirth;‏ 23 בפברואר 1907, ט' באדר תרס"ז – 5 בדצמבר 1980, כ"ז בכסלו תשמ"א) היה יהלומן ואיש עסקים יהודי-בלגי ממוצא פולני. גוטווירט התפרסם בישראל באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 בשל החזקותיו בחמש חברות ישראליות: אלייד השקעות, צ'מפיון מוטורס, איי.בי.טי, חוף התכלת ואשטרום. בערוב ימיו התגורר בתל אביב והפקיד את השליטה בקבוצת חברות אלה בידי הנאמנות AG Trust.
ביוגרפיה

אהרון גוטווירט נולד באנטוורפן, שבבלגיה, למשפחה יהודית חרדית אמידה שהיגרה מקרקוב שבפולין ועסקה בסחר ביהלומים. בשנת 1926, הצטרף לעסק המשפחתי ועבר לברזיל שם החזיקה משפחתו במכרה יהלומים. באותו הזמן שניים מאחיו עברו לקונגו ודרום אפריקה במטרה לחפש שם יהלומים ולסחור בהם.
בתחילת שנות ה-30 עת התרחבו עסקי המשפחה לאינדונזיה, מלזיה, ברוניי וסינגפור, הוא השתקע בדרום מזרח אסיה למשך 20 שנה הבאות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברחו הוריו לארצות הברית, ואילו הוא נשאר באינדונזיה להמשיך לטפל בעסקיו. בתקופת הכיבוש היפני באינדונזיה המשיך לנהל באין מפריע את עסקיו באי וזאת בזכות הדרכון הברזילאי אותו החזיק. הוא הצטרף למחתרת הולנדית או אינדונזית אשר לחמה בכובשים היפנים, ונתפס על ידי השירות החשאי היפני שחקר ועינה אותו. בסיום החקירה נכלא בבידוד למשך עשרה חודשים. בשלב מסוים בריאותו החלה להתדרדר ואז הוא הועבר למחנה מעצר שבו שהו אזרחים זרים, אירופאים בעיקר.
בסיום מלחמת העולם השנייה מונה לקולונל בצלב האדום וסייע לנפגעי המלחמה. על פעילותו זו קיבל אותות ועיטורים ממלכת הולנד. כעבור מספר חודשים, היגר לארצות הברית על מנת להתאחד עם בני משפחתו וקיבל לבסוף גם אזרחות אמריקאית. באותה העת המשיך גם בניהול עסקיו שבדרום מזרח אסיה.
אזרחותו הבלגית הושבה לו עם תום מלחמת העולם השנייה. בשנות ה-50, לאחר שאינדונזיה ומלזיה קיבלו עצמאות והסתיים השלטון הקולוניאלי בהן, הוציא אזרחות הולנדית ובריטית. באפריל 1951 טס לניו יורק שבארצות הברית ושם נישא למרים פרידמן ניצולת שואה מצ'כיה אשר שרדה את מחנה ההשמדה אושוויץ בה הושמדה כל משפחתה. לאחר נישואיהם המשיכו בני הזוג להתגורר בניו יורק, ומעולם לא הביאו ילדים.
בשנת 1958 ביקר במדינת ישראל לראשונה בחייו.
בשנת 1962 הגיע שוב לישראל בעצתו של השר פנחס ספיר והחל לעשות גם בה עסקים לצד שותפו יהודה צבי זיס. אך הוא מעולם לא התגורר בישראל לתקופה ממושכת או התאזרח בה. בשנת 1963 רכש כ-40% ממניות חברת הבנייה "אשטרום".
בנובמבר 1964 הקים את חברת "איי. בי.טי. טרוסט לתעשייה ולבנין". במרץ 1965 החל לנהל משא ומתן עם חברת פולקסווגן הגרמנית בנוגע לקבלת הזיכיון לייבוא כלי רכב מתוצרתה. במאי 1965 מגעים אלו הבשילו לכדי עסקה, וגוטווירט הקים את חברת "צ'מפיון מוטורס ישראל בע"מ" שעסקה בייבוא המכוניות מגרמניה. ביוני 1965 גוטווירט נעצר על ידי שלטונות אינדונזיה. בספטמבר 1965 שוחרר וטס לסינגפור על מנת לטפל בעסקיו. בפברואר 1966 הקים את חברת "אלייד יהלומים". במרץ 1968 השיק את מרכז ההדרכה של פולקסווגן בישראל.
ביולי 1970 הקים את חברת "אלייד מפעלי מתכת", בפברואר 1972 היא חנכה מפעל באזור התעשייה תלפיות שבירושלים, אשר עסק בחידוש מנועים לכלי רכב מתוצרת פולקסווגן. ביולי 1980 המפעל החל לחדש גם מנועים למכוניות מתוצרת "רנו" הצרפתית ו"פורד" האמריקאית. במאי 2018 החברה חוסלה עקב מיזוג עם חברת אלייד נדל"ן.
בשנת 1972 הוקם בטכניון, בתרומתן של חברות מקבוצת אלייד, בניין גוטווירט, שנועד לשכן חברות היי-טק בתחילת דרכן.
גוטווירט היה פוליגלוט ששלט בשבע שפות: הולנדית, גרמנית, יידיש, אנגלית, סינית, אינדונזית, וצרפתית. לצד זאת הוא מעולם לא רכש השכלה אקדמית.
ביוגרפיה > מותו וצוואתו

ב-1977 נפטרה אשתו מרים. אהרון נפטר בתל אביב בשנת 1980 לאחר מחלה ממושכת ונקבר בהר הזיתים שבירושלים על פי צוואתו. על מצבתו נכתב: "פעל רבות לבנין מדינת ישראל".
לפני מותו הפקיד את מלוא מניות "אלייד" בידי הנאמנות "AG Trust" אשר רשומה באי ג'רזי, ומינה את ידידו חיים רובין ליושב ראש שלה.
על פי תקנון וחוקי הנאמנות חברים בה חמישה נאמנים בלבד, אשר נבחרו לכהן בתפקיד זה עד לסוף ימי חייהם. הנאמנים הם גם אלה שבוחרים את האנשים שיחליפו אותם בתפקידם לאחר מותם או עזיבתם. לבני משפחת גוטווירט המורחבת (היורשים החוקיים של אהרון) אין כל סמכות בנוגע למינוי הנאמנים או פעילותם, והם זכאים רק ליהנות מהדיבידנדים אותם מחלקת הנאמנות.
במהלך חייו, נהג גוטווירט לתרום מכספו מלגות לסטודנטים. פעילות פילנתרופית זו נמשכת גם היום מאז מותו באמצעות קרן הקרויה על שמו אשר ממומנת על ידי אותה הנאמנות.
ביוגרפיה > משפחתו

בזמן מלחמת העולם השנייה, אחותו נשדדה ונרצחה על ידי אדם שהבטיח להבריח אותה מצרפת לספרד הנייטרלית. בשנת 1953 אביו, טוביה גוטמן גוטווירט, אשר ייסד את כל העסק המשפחתי, נפטר בניו יורק שבארצות הברית.
באוקטובר 1963 אחיו הנדריק, שהיה שותף בעסק המשפחתי, נפטר במלבורן שבאוסטרליה. בשנת 1999 נפטר בן דודו נתן גוטווירט, שהיה שותף בחלק מעסקיו של אהרן באירופה, ובזמן השואה הוא היה מעורב בהצלתם של אלפי פליטים יהודים.
בני משפחת גוטווירט המורחבת מפוזרים בכל העולם. חלק מהם מבקרים מדי שנה בישראל למשך שבוע אחד לצורך חלוקת מלגות לסטודנטים מעוטי יכולת, ביקור אצל חיילי צה"ל, ועלייה לקברו של אהרון.
אחזקות מחוץ לישראל

Gutwirth & Sons
Gutwirth Trading Company
The Clipper Trading Company
Malayan Wire Mesh & Fencing co. - חברה אשר נוסדה בשנת 1938. בשנת 1953 נרכשה על ידי גוטווירט. בשנת 1998 שמה שונה ל- BRC Asia. ומיולי 2000 היא נסחרת בבורסה הסינגפורית.
Champion Motors - חברה אשר עסקה בייבוא, שיווק ומכירת מכוניות מתוצרת אמריקאית, בריטית וגרמנית. בשנת 1963 פורקה מרצון.
Storch Brothers (1949) - חברה שעסקה במכירת יהלומים, תכשיטים ושעונים. בשנת 1954 נמכרה לחברת B.P. de Silva
הערות שוליים

↑  Industrial and Building Trust
↑  ישעיהו אביעם, חוף התכלת מעשה במגרשים ובתכנית אב, מעריב, 27 בפברואר 1963
ישעיהו אביעם, "שטח ההפקר" לשעבר בין הרצליה לתל אביב חולק ונתגלה כמקור רווחים, מעריב, 27 בפברואר 1963
↑  צבי אלגת, הקרקע הבוערת של יהודה זיס, מעריב, 25 בנובמבר 1966
↑  צבי אלגת, מעצר בית בג'קארטה, מעריב, 18 ביוני 1965
↑  צבי אלגת, המיליונר היהודי גוטווירט שוחרר ממעצר בג'קארטה, מעריב, 9 בספטמבר 1965
↑  משק התחבורה, דבר, 15 במרץ 1968
↑  נחנך המפעל לייצור מנועים "אלייד" בירושלים, דבר, 8 במרץ 1972
↑  "אלייד מפעלי מתכת" מחדשים גם מנועים של "פורד" ו"רנו", מעריב, 9 ביולי 1980
↑  נורתה אבךפינה לבנין תעשיות עתירות־מדע ע"ש.גוטווירט בטכניון, דבר, 24 בפברואר 1972
↑  מת אהרון גוטווירט, מעריב, 7 בדצמבר 1980
↑  Gutwirth, Nathan
איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון

איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון הוקם בשנת 1979 מתוקף צו הקמה של שר הפנים וחוק איגודי ערים תשט"ו-1955. האיגוד עוסק בקשת רחבה של נושאים לקידום איכות הסביבה בנפת אשקלון, תוך דגש על שמירת ערכי הטבע הקיימים באזור ומניעת מפגעים סביבתיים. נכון לשנת 2021, האיגוד מפעיל 12 תחנות ניטור לאיכות האוויר.
באיגוד חברות 10 רשויות מקומיות, כאשר האיגוד משרת אוכלוסייה של קרוב ל-350 אלף תושבים על פני שטח של 1.5 מיליון דונם. הרשויות החברות הן אשקלון, קריית גת, קריית מלאכי, שדרות, מועצה אזורית באר טוביה, מועצה אזורית חוף אשקלון, מועצה אזורית שער הנגב, מועצה אזורית יואב, מועצה אזורית לכיש ומועצה אזורית שפיר.
פעילות האיגוד

האיגוד פועל בנושאים מקצועיים, באמצעות מערך פיקוח ואכיפה, לאיתור ולמניעת זיהומים ומפגעים סביבתיים, בדגש על הנושאים הבאים:
תשתיות
אכיפה
סביבה חקלאית ואגרואקולוגיה
הדברה ולחימה במזיקים
איכות אוויר
תחנות כוח ודלקים
רעש וקרינה
רישוי עסקים
תכנון סביבתי
פסולת ומיחזור
פניות ציבור
חינוך וקהילה - צמצום צריכה
תעשייה
בנוסף, פועל האיגוד למתן מענה לפניות הציבור, לליווי מקצועי של הליכי התכנון והבנייה ולקיום תנאים סביבתיים ברישיונות העסק ובהיתרים שונים תוך שיתוף פעולה עם כלל הרשויות החברות באיגוד והרשויות הממשלתיות הרלוונטיות, ומפעיל מערך כוננות חירום לאירועים חריגים בעלי השפעה סביבתית.
בעלי תפקידים

יו"ר האיגוד החל משנת 2017 הוא ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם.
מנכ"לית האיגוד החל משנת 2015 היא מיטל אמיתי.
הערות שוליים

↑  צווים להקמת איגודי ערים, באתר www.kolmas.net
↑   צפריר רינת, הרקטה שפגעה במכל הדלק מזכירה: הסכנות באשקלון הולכות ונערמות, באתר הארץ, 12 במאי 2021
אווילה

ערך זה עוסק בעיר בספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אווילה (בספרדית: Ávila) היא עיר בספרד, בירת מחוז אווילה שבקסטיליה ולאון. העיר ידועה בשל חומותיה מימי הביניים, שנותרו בשלמותן. ב-1985 הכריז אונסק"ו על העיר ועל הכנסיות הסובבות אותה כאתר מורשת עולמית. בשנת 2009 התגוררו בעיר כ-57 אלף תושבים.
בזיליקת סן ויסנטה
היסטוריה

יש הסבורים כי אווילה היא העיר אבולה (Abula) המוזכרת בכתביו של תלמי מהמאה השנייה. עיר זו היא בין הראשונות בחצי האי האיברי שתושביהן קיבלו עליהן את הנצרות, בעידודו של סקונדוס מאבולה. עם זאת, על פי סברה אחרת, אבולה העתיקה היא כיום העיירה אבלה (Abla) שבאנדלוסיה.
כשהרומאים הגיעו לאזור הם הקימו את העיר אבילה (Abila). בתחומי העיר נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מתקופה זו ובהם שרידי רחובות וחומות, פסיפס, וכן ממצאים קטנים יותר כמטבעות וחרסים. המתאר העירוני של אווילה העתיקה כיום מבוסס במידה רבה על המתאר הרומאי האופייני - תצורה מלבנית, ובה שני רחובות ראשיים. רחוב ואייספין החוצה את העיר חופף את הקארדו הרומאי, והרחובות קבאיירוס וברקאמונטה חופפים את הדקומנוס.
במאה החמישית הקימו הוויזיגותים בצפון חצי האי האיברי, ואווילה הייתה לחלק ממנה. במהלך השלטון הוויזיגותי הפכה העיר למרכז דתי חשוב. בעיר פעל מנזר סנטה מריה דה לה אנטיגואה, בו חיו נזירים ונזירות, ובו נקברה לאוקאדיה, בתו של המלך ואמבה. לפי העדויות המוקדמות ביותר, פעל המנזר לפני שנת 687.
אין מידע רב אודות העיר בתקופה המוסלמית (גם אז נקראה העיר אבילה; آبلة), אך ידוע כי בראשית התקופה נחשבה לנקודה אסטרטגית שהן הערבים והן הנוצרים נלחמו על השליטה בה. בין 740 ל-742 תקף אותה אלפונסו הראשון, מלך אסטוריאס מספר פעמים, אך לא כדי לכבוש אותה, אלא כדי לפגוע בביצוריה ולבזוז אותה. בהמשך איבדה מחשיבותה, ובדומה לערים אחרות באזור, רבים מתושביה נטשו אותה.
במהלך המאה ה-11, לאחר כיבוש טולדו, החליט ריימונדו מבורגונדי ליישב את העיר מחדש, כמו גם את סלמנקה וסגוביה, כדי לבסס את מעמדה של טולדו שהייתה לבירתו. ב-1090 הקים ריימונדו את חומות העיר, שעודן עומדות על תלן. הקתדרלה הגותית נבנתה בין המאה ה-12 למאה ה-14. עם זאת, לתנופה מחודשת זכתה העיר רק בתקופת שלטונם של פרדיננד ואיזבלה, ושל בנם, פליפה השני. במהלך המאה ה-16 פעלה בעיר תרסה מאווילה, שהייתה לאחת מראשי המסדר הכרמליתי.
במלחמת הקהילות של קסטיליה (1521-1520), הוקמה בעיר "החונטה של אווילה", שאיגדה גם את הערים טולדו, סגוביה, סלמנקה וטורו, אך כעבור שבועות ספורים עבר לטורדסיאס.
במאה ה-17 שוב ירד מעמדה של העיר, ובסיומה חיו בה כ-4,000 תושבים בלבד. רק במאה ה-19 שבה העיר והתפתחה, לאחר שמסילת הברזל ממדריד לאירון עברה דרכה. כיום אווילה היא עיר לא גדולה, ובה כ-57 אלף תושבים. ב-1985 הוכרזה העיר העתיקה, וכמה מהכנסיות מחוץ לחומותיה כאתר מורשת עולמית.
מבנים בולטים > החומות

האלמנט הבולט ביותר באווילה הוא חומותיה (אנ'). בנייתן של החומות החלה ב-1090, כחלק ממאמציו של ריימונדו מבורגונדי לחזק את העיר ולבצרה, והיא נמשכה במהלך המאה ה-12. היקפן של החומות 2,516 מטר, ועוביין כ-3 מטרים. לאורכן 82 צריחים מעוגלים למחצה ותשעה שערים. השערים הקדומים ביותר, שער סן ויסנטה (Puerta de San Vicente) ושער האלקאסר (Puerta del Alcázar), פונים מזרחה. שערים מאוחרים יותר פונים גם לכיוונים אחרים.
מבנים בולטים > בתוך החומות

קתדרלת סלוודור דה אווילה (Catedral del Salvador de Ávila). הקתדרלה של אווילה נבנתה בין המאה ה-12 לבין המאה ה-14 (יש היסטוריונים הסבורים שבנייתה החלה כבר ב-1091). הקתדרלה נחשבת לקתדרלה הגותית הראשונה בספרד, והיא כוללת אלמנטים שאפשרו את השימוש בה גם כמבצר. ב-1475 הותקן בצריח שלה שעון.
מבנים בולטים > הכנסיות מחוץ לחומות

בזיליקת סן ויסנטה (Basílica de San Vicente) נבנתה בין המאה ה-12 למאה ה-15, והיא נחשבת לאחת הדוגמאות הטובות בספרד לאדריכלות הרומנסקית. צורתה כצורת צלב, והיא כוללת יצירות אמנות רבות, הבולטת שבהם היא האנדרטה לזכרם של האחים ויסנטה, סבינה וקריסטטה (על שמם קרויה הבזיליקה), שהוקמה במאה ה-15, וכוללת דמויות ואירועים מהעולם הנוצרי, כגון שלושת האמגושים, לוקאס ומרקוס המבשר.
כנסיית סן אנדרס (Iglesia de San Andrés) היא הכנסייה הקדומה ביותר באווילה שעודה עומדת על תלה. היא הוקמה במאה ה-12, בסגנון הרומנסקי.
כנסיית סן פדרו (Iglesia de San Pedro), נבנתה במאה ה-12, מול השער הדרום-מזרחי של העיר העתיקה.
קאפלת סקונדוס הקדוש (Ermita de San Segundo). קפלה ממערב לעיר, בה קבור סקונדוס מאבולה, פטרונה של אווילה. לפי האמונה המקומית, מי שמנופף במטפחת מול הקבר ומבקש שלוש משאלות, הקדוש ימלא אותן.
הקתדרלה של אווילה
האנדרטה בבזיליקת סן ויסנטה
כנסיית סן פדרו
קאפלת סקונדוס הקדוש
חגים

מדי חודש אוקטובר נערכות באווילה חגיגות לזכרה של תרסה מאווילה ("סנטה תרסה"). החגיגות כוללות תהלוכות, תזמורות, ירידים, מלחמות שוורים. האירועים נערכים לכל אורך החודש, ומגיעים לשיאם ב-15 באוקטובר, הוא יום החג של תרסה. באותו היום עורך הבישוף מיסה המונית שמסתיימת בתהלוכה שבראשה נישא פסל בדמותה של תרסה, מלווה בנכבדי העיר, כמרים, ואנשי צבא ומשטרה.
גם אירועי השבוע הקדוש הנערכים בעיר מושכים אליהם משתתפים רבים, והחגיגות הן בין הבולטות בספרד כולה.
ערים תאומות

צרפת וילנוב סור לו, צרפת
צרפת רואיי מאלמזו, צרפת
איטליה טראמו, איטליה
החומות שהקים ריימונדו מבורגונדי החל מ-1090 ובמהלך המאה ה-12
תהלוכת סנטה תרסה באווילה
אורביטל סיינסס X-34

| --- | --- |
הדגם האחרון של ה-X-34 על מסלול הטיסה
הדגם האחרון של ה-X-34 על מסלול הטיסה
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  נאס"א, אורביטל סיינסס קורפורשיין 
 יצרן:  אורביטל סיינסס
 משגר:  רקטה מובנית, מנוע פאסטרק אחד של מארשאל
 דף העובדות של X-34 באתר של נאס"א
 משימה
 סוג משימה:  טיסות אוויר וחלל
 מסלול:  תת-מסלול כדור הארץ
 מידע טכני
 משקל:  8,165 ק"ג 
 אורך:  17.77 מ' 
 ערוצי תקשורת:  תקשורת WP אלחוטית
 
אורביטל סיינסס X-34 תוכנן להיות כלי שיגור לשימוש חוזר (באנגלית: Reusable Launch Vehicle program), שנועד להציג ולבחון רעיון לחלופה זולה למעבורת חלל: רכב שימריא בעזרת הנעה רקטית, יעגון בתחנת חלל, וינחת במסלול כפי שמטוס נוחת. תוכנית הפיתוח שלו, שהחלה ב-1996, נפסקה ב-2001 והמטוס מעולם לא המריא.
ה-X-34 תוכנן כמטוס ללא טייס שמונע על ידי מנוע רקטי במהירות שיא של מאך 8. הוא תוכנן לבצע כ-25 טיסות ניסוי בשנה. הוא נועד להוריד את המחיר של הכנסת מטען למסלול סביב כדור הארץ מ-10,000 דולר לליברה ל-1,000 דולר לליברה.
האבטיפוס הבלתי מונע, שימש לניסויים ראשוניים כאשר התוכנית בוטלה בשנת 2001 משיקולי תקציב.
נכון ל-1 בינואר 2010 שני אבטיפוסים נותרו באחסון בבסיס חיל האוויר אדוארדס. ב-16 בנובמבר 2010 הם הועברו לאחסון בבסיס אחר, לשם בדיקת האפשרות להכשרתם לטיסה.
ראו גם

מטוסי ה-X
הערות שוליים

↑  NASA moves X-34s out of storage, considers return to flight status
אורביטל (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סבנאואקס 
 מוקד פעילות:  אוטפורד, קנט, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  טכנו, אלקטרוניקה 
 חברת תקליטים:  FFRR רקורדס 
 www.orbitalofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 פיל הארטנול  פול הארטנול
 
אורביטל הם צמד מוזיקה אלקטרונית אנגלית מאוטפורד, קנט, אנגליה, המורכב מהאחים פיל ופול הארטנול. שמה של הלהקה לקוח מהכביש המהיר של לונדון רבתי, ה-M25, שהיה מרכזי בסצנת הרייב המוקדמת בימיה הראשונים של האסיד האוס. בנוסף, עטיפת השער על שלושה מאלבומיהם מציגה אורביטלים אטומיים מסוגננים. אורביטל הצליחו מבחינה ביקורתית ומסחרית, במיוחד בזכות האלתור החי בזמן הופעות. הם הושפעו בתחילה מאלקטרו ופאנק רוק מוקדם.
תקופת הפעילות המרכזית של הלהקה הייתה בשנים 1989 עד 2004. מאז הם התאחדו פעמיים בשנות ה-20, והפיקו אלבומים חדשים בכל פעם.
דיסקוגרפיה

Orbital (אלבום ירוק) (1991)
Orbital (אלבום חום) (1993)
Snivilisation (1994)
In Sides (1996)
The Middle of Nowhere (1999)
The Altogether (2001)
אלבום כחול (2004)
Wonky (2012)
Monsters Exist (2018)