stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני מסנג
הערות שוליים

1 2  יואב קוטנר, דני מסנג – ביוגרפיה, באתר MOOMA, אוחזר ב-29 ביוני 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312521205171  BnF: cb16555831k (data)  ISNI: 0000 0003 6072 5970  MusicBrainz: 2dc652be-b0fd-4e87-9fb3-e8b4cb6a32e5  VIAF: 220820836   WorldCat (עם VIAF): 220820836
דייוויד מקינלי

דייוויד בנט מקינלי (באנגלית: David Bennett McKinley; נולד ב-28 במרץ 1947) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת וירג'יניה המערבית, בין השנים 2011–2023. מקינלי, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית כחבר בית הנבחרים המדינתי של וירג'יניה המערבית בשנים 1980–1994 וכיושב ראש המפלגה הרפובליקנית בווירג'יניה המערבית בין השנים 1990–1994.
הערות שוליים

↑  AP‏, McKinley Blasts Byrd On Balanced Budget, מהעיתון Williamson Daily News‏, 5 ביוני 1994 (באנגלית)
↑  FINAL VOTE RESULTS FOR ROLL CALL 277, באתר פקיד בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית)
↑  קווין בוגארדוס, Tea Party buys in to trade, באתר The Hill‏, 18 באוקטובר 2011 (באנגלית)
↑  The Lugar Center - McCourt School Bipartisan Index, מסמך מאת The Lugar Center (באנגלית)
↑  דייוויד מקינלי וקורט שראדר, Innovation and regulation can curb climate change. We need bipartisan support for both., באתר USA Today‏, 30 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  אלי מאטניק, Mooney beats McKinley, Trump's pick falls in Nebraska as GOP battles in primaries, באתר פוליטיקו, 10 במאי 2022 (באנגלית)
↑  ליאה וילינגהאם, Trump-backed US Rep. Alex Mooney wins W.Va. GOP primary, באתר AP‏, 12 במאי 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016136759  US Congress: M001180  VIAF: 6800147907513879210009   WorldCat (עם VIAF): 6800147907513879210009
הבוג הדרומי

| --- | --- |

נהר הבוג הדרומי
 מידע כללי
 אורך:  806 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  160 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  63,700 קמ"ר
 מוצא:  אוקראינה
 יובלים:  Synyukha, Dokhna, Krasnianka, Voronka, Ikva, Tiazhylivka, Zinchytsia, Postolova, Silnytsia, Udych, Rovets, Trostianets, Snyvoda River, Shpykivka, Desna, Mertvovod, Vovk, Zhar, Ploska River, Inhul River, Chichikleya, Hnylyi Yelanets, Riv, Kodyma River, Synytsia, Savran River, Sob, בוז'וק (נהר), Vinnychka 
 שפך:  הים השחור (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  אוקראינה
 
 אגן הניקוז של הבוג הדרומי
 
הבּוּג הדרומי (באוקראינית: Південний Буг או Буг (בוֹה); ברוסית: Южный Буг), להבדיל מן הבוג המערבי, או הבּוּג, הנמצא ברובו בפולין, הוא נהר באוקראינה הנשפך לים השחור, בקרבת ערבת אודסה. הנהר הוא השני באורכו באוקראינה, אורכו כ-806 קילומטר, והוא מנקז שטח של 63,700 קילומטרים רבועים.
מוצא הנהר הוא במערב אוקראינה, כ-145 ק"מ מהגבול עם פולין.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1941 ל-1944, סימן הבוג הדרומי את הגבול בין החלקים הכבושים של אוקראינה שהיו בידי הגרמנים לאלו שהיו בידי הרומנים בטרנסניסטריה.
האי אקסהולם

מפת האי כפי שהופיעה במפה מהמאה ה-7
האי אקסהולם (באנגלית: Isle of Axholme) הוא אזור בלינקולנשייר, אנגליה, הצמוד לדרום יורקשייר ולמזרח יורקשייר.
האזור מכונה אי מאחר שלפני ייבוש האזור במאה ה-17 נבנו כל עיירה או כפר על שטחים של אדמה יבשה ומוגבהת באזור הביצות שמסביב. נהר הדון (אנ') מפריד בין האי ליורקשייר; נהר אידל (אנ') מפריד בין האי לנוטינגהאמשייר; ונהר טרנט מפריד בין האי משאר לינקולנשייר.
גבולות האי תואמים בדרך כלל את הגבולות העתיקים של אפוורת' ולפי ספר יום הדין יש בו 17 קהילות. בחלק גדול מחלקו הצפוני של האי יש טופוגרפיה שטוחה, עם אדמות חקלאיות עשירות המשמשות בעיקר לגידול חיטה וסלק סוכר.
מסלול הליכה למרחקים ארוכים, "Peatlands Way", חוצה את האי.
הערות שוליים

↑  The Peatlands Way
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 308213635   WorldCat (עם VIAF): 308213635
דג מאכל

מקרל צלוי עם שום וירקות
מנת סלמון
דג מאכל הוא דג הכלול בתפריט האדם. דגים משמשים למאכל בכל רחבי העולם והם משמשים כמקור ראשי לחלבון ומהווים 14%–16% של חלבון מן החי בתפריט אוכלוסיית העולם. עבור למעלה ממיליארד בני אדם מהווים דגי המאכל מקור ראשי לחלבון מן החי. בשר דג שומר על טריותו רק למשך זמן קצר ביותר ועל כן אכילת דגים טריים מקובלת בעיקר באוכלוסיות השוכנות בסמוך למקווי מים, או במדינות שבהן קיימת מערכת אספקה מודרנית בקירור. ניתן לשמר דגים באמצעות ייבוש, המלחה, הקפאה ושימור בקופסאות שימורים.
דגי מאכל מקובלים

קיימים למעלה מ-27,000 מינים של דגים, עובדה שבזכותה הם הקבוצה המגוונת ביותר של בעלי חוליות. אולם, רק מספר קטן של דגים משמשים בדרך כלל למאכל.

כמה ממיני הדגים המקובלים יותר למאכל הם:
ברבוניה
סלמון
בקלה
אנשובי
קרפיון
בורי
טונה
טרוטה
מקרל
לברק
אמנון
סרדין
נסיכת הנילוס
מליח
דניס
מולית
צלופח
דג-חרב
סריול ללנדי
מרלוזה
מקומו של הדג בתפריט האדם

תושבי בנגלדש והודו, ובמיוחד תושבי מערב בנגל, אודישה, גואה, קרנאטקה, אנדרה פרדש, וקראלה, אוכלים דגים כחלק מן התפריט היומי. בהודו ובבנגלדש אוכלים דגי מים מתוקים ומלוחים גם יחד. תושבי איסלנד, יפן ופורטוגל הם צרכני הדגים הגדולים בעולם, ביחס לגודל האוכלוסייה.
מחלות הנובעות מאכילת דגים

החיידק ויבריו וולניפיקוס (Vibrio vulnificus), הוא חיידק הלופילי (החי במים מליחים) גראם שלילי, השכיח בדגים ומהווה מקור תחלואה נפוץ עבור הבאים במגע ישיר עם דגים שאינם מבושלים. מינים המהווים מקור סיכון עיקרי הם: אמנון (מושט), קיפון בורי, סְפָּרוּס זָהוֹב (דניס) ולַברָק.
שימור דגים

דגים מאבדים את טריותם בזמן קצר מאוד יחסית לאחר מותם. על כן לעיתים דגים משווקים כשהם חיים במכלי מים, אולם אופן שיווק זה יקר יחסית. ניתן אף לצנן דגים לצורך שיווקם, לזמן קצר יחסית.
קיימות שיטות מגוונות לשימור דגים: השיטה העתיקה ביותר לשימור דגים היא על ידי ייבושם או המלחתם. זוהי עדיין השיטה הנפוצה ביותר. חלק ממיני הדגים מבושלים ונארזים בקופסאות שימורים, למשל, דגי סלמון, טונה ומליח. דגי מליח אף משומרים בהמלחה (ומכאן שמם), כפי שנהוג גם לשמר דגי מקרל ומיני דגים נוספים.
בארצות מתועשות שיטת שימור הדגים המקובלת ביותר היא הקפאה.
הכנת דג למאכל

קיימות דרכים מגוונות להכנת דגים למאכל, ביניהן ניקוי הדג ואכילתו נא, בישול, אפייה, טיגון, צלייה, אידוי והחמצה.
לדגים טריים מספר סימנים המעידים על טריותם:
עיני הדג מבריקות ובולטות.
לחיצה על גוף הדג אינה משאירה בו שקע, אלא הוא חוזר מיד לצורתו המקורית.
הדג "שמן" למראה.
לזימים של הדג צבע חזק ולא עכור.
מנת דג נחשבת בדרך כלל במשקל של בין 350 ל-500 גרם. על פי מחלקת החקלאות של ארצות הברית טמפרטורת פנים הדג המינימלית לצורך בטיחות מזון היא 62.8 מעלות צלזיוס.
צורת ההכנה של דגים נגזרת בראש ובראשונה מגודלם הפיזי – דגים קטנים (עד כ-200 גרם) נאכלים בדרך כלל בשלמותם, דגים בינוניים שמשקלם עד כ-2 קילוגרם נאכלים או בשלמותם או חתוכים: חיתוך הדג לאורך במקביל לאידרה מחלק את הדג ל-2 פילטים (בלשון עממית "פילה דג"), אך נפוץ יותר חיתוך לרוחב לפרוסות ניצבות לאידרה, המכונה לעיתים "סטייק דג". דגים גדולים מאוד (מעל 2 קילוגרם בדרך כלל) נאכלים לרוב פרוסים רחבית או טחונים.
ערך תזונתי ובריאות

דגי מאכל, במיוחד דגי ים, מכילים ריכוז גבוה של אומגה 3 חומצות שומן רב בלתי רוויות, אשר אינן גורמות לתחלואה לבבית. על כן, תזונאים נהגו להמליץ על אכילת דגים כחלק מתפריט מזין. חלקם ששיערו כי צריכה קבועה של דגי ים היא הגורם לשיעור התחלואה הלבבית הנמוך בקרב שבטי האסקימו באלסקה, קנדה וגרינלנד, וכי תפריט קבוע של דגי מאכל הוא שתורם לתוחלת החיים הארוכה בקרב בני העם היפני ובארצות סקנדינביה[דרוש מקור].
עם זאת, דיווח מדעי שסקר 99 מחקרים מצא כי אין יעילות בצריכתו של שמן דגים, וכי צריכת שמן דגים הכולל אומגה 3 כלל אינו מפחית את סיכון התמותה ממחלות סרטן, לב וכלי דם.
מאמר המתאר עיבוד מסקנות של 38 מחקרים שונים שהתפרסמו בספרות הרפואית מ-1966 עד 2005, ואשר כלל תוצאות מקבוצות נחקרים מארצות שונות ובעלות מאפיינים דמוגרפיים שונים, מצביע על כך כי לא נמצא קשר בין תזונה הכוללת אומגה-3 ומניעת סרטן, וכי לא צפוי כי צריכת אומגה-3 בכמוסות תמנע סרטן
.
כמו כן, במחקר שהתפרסם באוקטובר 2009 לא נמצאו הבדלים ברמת הדיכאון בין חולי לב שצרכו אומגה-3, לחולי לב שצרכו פלצבו, וכי לא ניתן להמליץ על צריכת אומגה-3 לטיפול בדיכאון לחולי לב או לבריאים.
היחס הדתי לבשר הדג

אף שבשרו של הדג הוא בשר של חיה, בתרבויות ובדתות שונות קיים יחס שונה לדגי מאכל לעומת בשרן של חיות אחרות.
בכללי הכשרות ביהדות קיים יחס שונה ומיוחד לדגי מאכל. מקור ההלכה היהודית ביחסה לדגי מאכל נקבע בספר ויקרא:
אֶת-זֶה, תֹּאכְלוּ, מִכֹּל, אֲשֶׁר בַּמָּיִם: כֹּל אֲשֶׁר-לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת בַּמַּיִם, בַּיַּמִּים וּבַנְּחָלִים--אֹתָם תֹּאכֵלוּ. וְכֹל אֲשֶׁר אֵין-לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת, בַּיַּמִּים וּבַנְּחָלִים, מִכֹּל שֶׁרֶץ הַמַּיִם, וּמִכֹּל נֶפֶשׁ הַחַיָּה אֲשֶׁר בַּמָּיִם--שֶׁקֶץ הֵם, לָכֶם. וְשֶׁקֶץ, יִהְיוּ לָכֶם; מִבְּשָׂרָם לֹא תֹאכֵלוּ, וְאֶת-נִבְלָתָם תְּשַׁקֵּצוּ. כֹּל אֲשֶׁר אֵין-לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת, בַּמָּיִם--שֶׁקֶץ הוּא, לָכֶם.
כלומר, מותר לאכול דגים שיש להם סנפיר וקשקשת. מאפיין בולט בדגים הוא ההיתר לאוכלם בהמתה חופשית, שכן בניגוד לבעלי חיים כשרים אחרים לא מצווים בדגים על מצוות שחיטה.
גם בכללי החלאל באסלאם היחס לדגים שונה מזה הקיים לבשר בעלי חיים בעלי דם חם.
בנצרות מצוינים ימי תענית שבהן יש להימנע מאכילת בשר. בקתוליות, לפני תקופת ועידת הוותיקן השנייה, נאסר על אכילת בשר בימי התענית, אולם דגים הותרו למאכל. בנצרות האורתודוקסית אכילת דגים מותרת בחלק מימי התענית, אולם אסורה באחרים אף שבאותם מועדים מותרת אכילת חסרי חוליות כגון שרימפס וצדפות מאכל, המכונים "דגים ללא דם".
חלק מבני הדתות ההינדית והבודהיסטית הנמנעים מאכילת בשר כוללים דגי מאכל בתפריטם. רוב הצמחונים בארצות המערב רואים בדגים בשר לכל דבר ונמנעים מאכילתם[דרוש מקור].
התנגדויות מוסריות לצריכת דגים

צמחונים וטבעונים נמנעים מאכילת בשר, כולל דגים, פעמים רבות מסיבות של צער בעלי חיים, אך יש הנמנעים לאוכלם מסיבות בריאותיות או סביבתיות כגון דיג יתר.
ראו גם

דיג
מאכלי דגים
בריכות לגידול דגים
הערות שוליים

↑  Global and regional food consumption patterns and trends, Availability and consumption of fish, WHO
↑  Consumption of Fishery Products, Aquamedia
↑  זיהומים על ידי החיידק Vibrio vulnificus כללי הזהירות הנוגעים לקניה וטיפול בדגים גולמיים למאכל
↑  אזהרת משרד הבריאות
↑  טמפרטורות בטיחות באתר ה-USDA
↑  ד"ר איתי גל, מחקר: למרות הכל – אין תועלת בריאותית באומגה 3, באתר ynet, 26 במרץ 2006
↑  סקירת הסיכונים והתועלת הבריאותית של חומצות שומן מסוג אומגה-3 על תוחלת חיים, מחלות לב וכלי דם, וסרטן במגזין הרפואי BMJ
↑  השפעת אומגה-3 על הסיכון לסרטן במגזין הרפואי JAMA
↑  אומגה-3 נכשל בטיפול בדיכאון בחולי לב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533677405171  GND: 4272625-6  LCCN: sh85048617  NKC: ph125370 
שוק דגים בלונדון
דוכן בשוק בקטניה, איטליה: דג-החרב הגדול נמכר פרוס לרוחבו. הדגים הקטנים יותר נמכרים בשלמותם
דן מלר

| --- | --- |

 לידה:  1933 תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  16 באפריל 2024 (בגיל 91 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מספר צאצאים:  4 
 www.danmahler.com
 
דן מלר (1933 – 16 באפריל 2024) היה מנתח פלסטי, פסל ופעיל חברתי לקידום חילוניות ואתאיזם. מלר היה אתאיסט ופעיל במספר מוסדות שעיסוקם ביהדות חילונית והומניסטית. הוא היה ממקימי עמותת "עלה חופש" (היום עמותת "חופש") ומפלגת אור.
ביוגרפיה

מלר נולד בתל אביב והוא בוגר המחזור השני של תיכון עירוני א'. לאחר השירות הצבאי כקצין בחטיבת גולני למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כרופא בשנת 1962, התמחה בכירורגיה פלסטית בבית החולים רמב"ם במחלקתו של ברנרד הירשוביץ, ושימש מנתח פלסטי שנים רבות. במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגת רפואה בחטיבת השריון 37. לאחר 12 שנים בבית החולים רמב"ם בחיפה מונה למנהל המחלקה הפלסטית במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע, וכיהן כפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנים 1975 עד 1987. מספר שנים שימש גם יושב ראש החטיבה הכירורגית ודיקן בית הספר רקנאטי למקצועות בריאות קהילתיים. בשנותיו האחרונות עסק בייעוץ בתחומי מקצועו, ובעיקר חוות דעת רפואיות לנפגעים, עורכי דין, חברות ביטוח ובתי משפט. מלר פרסם כ-130 מחקרים מדעיים בנושאים שונים של הכירורגיה הפלסטית.
משנת 1984, לאחר שבנו חזר בתשובה החלו מלר ואשתו (צופיה מלר) לפעול בארגונים שונים למען חופש מדת ולמניעת כפייה דתית. היה חבר הנהלת "תחיל"ה" – תנועה ליהדות חילונית הומניסטית (1990–2003) ויושב ראש עמותת "עלה חופש" שדגלה בחופש מדת (1986–2004). הוא פרסם עשרות מאמרים פובליציסטיים בעיתונות ובאתר האינטרנט "חופש", שעניינם חופש מדת ומאבק בכפייה הדתית.
החל בשנת 1988 החל מלר ללמוד ציור ופיסול ולעסוק בתחומים אלו. מ-2010 הוא עסק בפיסול, בעיקר באבן ויציקות בברונזה, באלומיניום ובפוליאסטר. הוא העיד על יצירתו הפיסולית שהיא פיגורטיבית-אקספרסיוניסטית, אנושית-רגשית, כשדמות האדם ורגשותיו, בייחוד היחסים והמגע הגופני שבינו לבינה, מאפיינים את רוב פסליו. חלק ניכר מהדמויות המופיעות בפסלים אלו לקוחות מן המקרא.
מלר היה נשוי לצופיה מלר מ-1959 עד למותו והתגורר עמה בתל אביב. לזוג ארבעה ילדים.
ספריו

החמור ואני, הוצאת מפעל השכפול, ירושלים, 1960
הלו! זה מנתח פלסטיק?, הוצאת זמורה ביתן, 1995
ציידי הנפשות, תשובה לתשובה (יחד עם רעייתו צופיה מלר), הוצאת זמורה ביתן, 1998
שדים מגיחים מאפלה (יחד עם צופיה מלר), הוצאת זמורה ביתן, 1998
מפרי עץ הדעת - פרשות השבוע בפעמת הזמן (יחד עם צופיה מלר ומשה גרנות), הוצאת תמוז, 2002
הערות שוליים

↑  לפי אתר הבית שלו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499262605171  GND: 1104383330  LCCN: no98115804  VIAF: 61169671   WorldCat (עם VIAF): 61169671
דר קראל

הזמנה לדר קראל בכתב ידה של אלזה לסקר-שילר
הזמנה לדר קראל בכתב ידה של אלזה לסקר-שילר
"דֶר קרָאל" (בגרמנית: Der Kraal) היה סלון ספרותי בירושלים מיסודה ובניהולה של המשוררת אלזה לסקר-שילר, שפעל מראשית שנת 1942 ועד סוף 1944.
משתתפי החוג, שנבחרו והוזמנו באופן אישי על ידי לסקר-שילר, היו כארבעים עד שישים אנשי רוח יוצאי המרחב הלשוני הגרמני, ובהם מקס ברוד, מרטין בובר, ורנר קראפט, שלום בן חורין, הרמן סווט (Swet), פרידריך סלי גרוסהוט (Grosshut), היינץ פוליצר וארנסט סימון.
המונח "קראל" באפריקנס מתייחס למקום הכינוס של חיות משק במרכז הכפרים בדרום אפריקה. החוג היה ביטוי לניסיונה של לסקר-שילר לברוא פיסת מולדת בגלותה מחוץ לתרבות הגרמנית.
הרעיון בדבר המועדון התגבש בחודש נובמבר 1941, והוא החל לפעול ב-10 בינואר 1942 בהרצאה של בובר.
המועדון נפגש פעמיים בחודש, והתקיימו בו קריאות בספרות והרצאות בנושאי פילוסופיה ודת.
הוא פעל תחילה במרכז לתרבות צרפת ברחוב בן-יהודה בירושלים, ובהמשך עבר בין מקומות שונים בעיר, בהם בתי כנסת ובתים פרטיים.
לכל ערב הוקדש נושא אחר, כגון "על אהבה, חברוּת וטוּב".
לסקר-שילר הייתה מרכז הפעילות, והשקיעה רבות בתכנון הערבים, תיאום המרצים, חלוקת ההזמנות ועוד.
היא הייתה מופיעה לערבי המועדון בבגדיה הטובים ביותר, ונהגה להקריא מיצירותיה בקריאה אמנותית דרמטית, לאור נרות ולעיתים קרובות בליווי פעמונים קטנים והרמוניקה.
בין היצירות שהקריאה היו שירי ספרה "פסנתרי הכחול" (1943), והמחזה Ichundich ("אני-ואני"), שנחשף שם לראשונה בפני קהל והתפרסם רק לאחר מותה.
המועדון פעל עד סוף שנת 1944. לסקר-שילר נפטרה בינואר 1945.
לקריאה נוספת

Sigrid Bauschinger, 'Jerusalemer Freunde und die Gründung des "Kraal",' in: Else Lasker-Schueler. ihr Werk un ihre Zeit, Heidelberg: L. Stiehm (Poesie und Wissenschaft, 7, 1980, pp. 268-270.
הערות שוליים

1 2  Ruth Schwertfeger, Else Lasker-Schüler: Inside this Deathly Solitude, New York: Berg (Berg Women's Series), 1991, p. 103
↑  ermann Zabel (Hrsg.), unter Mitarbeit von Andreas Disselnkötter und Sandra Wellinghoff, Stimmen aus Jerusalem. Zur deutschen Sprache und Literatur in Palästina/Israel, Berlin: LIT Verlag (Deutsch-Israelische Bibliothek), 2006, 'Zentren literarischen Lebens,' p. 216.
↑  Uta Grossmann, Fremdheit im Leben und in der Prosa Else Lasker-Schülers, Oldenburg: Igel Verlag Wissenschaft (Literatur - und Medienwissenschaft), 2001, p. 93.
↑  אלזה לסקר שילר: משוררת מציירת; אוצרת התערוכה: עירית שלמון / Elsa Lasker-Schüler - a Poet Who Paints; English translation: Daria Kassovsky; English editing, A. M. Goldstein, חיפה: מוזיאון הכט – אוניברסיטת חיפה, תשס"ו 2006 (להלן: "משוררת מציירת"), עמ' 81.
↑  Frango, Mrs. Lasker-Schueler Reads her Works, The Palestine Post, 6 באוגוסט 1942.
↑  "משוררת מציירת", עמ' 104.
↑  Else Lasker-Schüler, Selected Poems; translated from the German, edited, and with an introduction by Audri Durchslag-Litt and Jeanette Litman-Demeestère, Los Angeles: Green Integer, 2002, p. 35.
↑  Else Lasker-Schuler: A life
דניאלה מסארו

דניאלה מסארו (באיטלקית: Daniele Massaro; נולד ב-23 במאי 1961 במונצה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ.
מסארו שיחק בין היתר בקבוצות הסרייה א' פיורנטינה ומילאן, במדיה זכה פעמיים בליגת האלופות. בגמר ליגת האלופות 1994 כבש מסארו פעמיים בניצחונה של מילאן 4-0 על ברצלונה. מסארו היה בסגל נבחרת איטליה שזכתה במונדיאל 1982, אך לא השתתף במשחקי הנבחרת בטורניר. במונדיאל 1994 שיחק מסארו בשישה משחקים, כולל משחק הגמר, והיה מהמחמיצים בדו-קרב הפנדלים בו הפסידה איטליה לברזיל.
קריירת משחק

מסארו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של מונצה מעיר הולדתו. הוא התקדם למדי הקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת המשנה, בעונת 1979/1980. הוא השתלב בהרכב הקבוצה במשך שתי עונות בליגת המשנה, עד שנרכש על ידי פיורנטינה מהסרייה א', יחד עם שותפו למונצה, פאולו מונלי.
מסארו השתלב בהרכב הקבוצה כבר בעונתו הראשונה, בה פיורנטינה החמיצה הזדמנות לזכות באליפות איטליה, כשסיימה במקום השני בפער נקודה בלבד מהאלופה יובנטוס. עוד באותה עונה החל להשתלב גם בנבחרת הצעירה של איטליה. מסארו הוסיף לשחק ארבע עונות נוספות במדי הקבוצה, בכולן היה חלק דומיננטי בהרכב, עד שנרכש על ידי מילאן ומאמנה השוודי, נילס לידהולם, לקראת עונת 1986/1987. על אף השתלבותו של מסארו, מילאן רשמה עונה בינונית, במהלכה הוחלף לידהולם בפאביו קאפלו. בסיום העונה, אותה סיימה מילאן במקום החמישי, התמנה אריגו סאקי לתפקיד המאמן.
בעונת 1987/1988, תחת סאקי, זכתה מילאן באליפות איטליה, הראשונה בקריירה של מסארו. מסארו אמנם רשם כמות גבוהה של הופעות ליגה, אך תופקד מחוץ לעמדתו הטבעית, מה שהוביל לחילוקי דעות טקטיים בין החלוץ למאמן, שלא האמין ביכולותיו של מסארו. חילוקי הדעות הובילו את מסארו לעונת השאלה ברומא. הוא שב למילאן בתום עונה אחת, והחל להשתלב בצורה טובה יותר בהתקפת הקבוצה. בעונת החזרה שלו, 1989/1990, זכה עם מילאן בגביע אירופה לאלופות, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-75 של משחק הגמר מול בנפיקה ליסבון, זכייה שהובילה גם לזכיות בתוארי הסופר קאפ האירופי והגביע הביניבשתי. לאחר עונה נוספת תחת סאקי, הגיע לקבוצה המאמן פאביו קאפלו. יחד איתו זכו מסארו ומילאן בשלוש אליפויות רצופות. כמו כן, הגיעה הקבוצה שלוש פעמים ברציפות לגמר ליגת האלופות. בגמר ליגת האלופות 1993 נוצחה מילאן, עם מסארו בהרכב, בתוצאה 1-0 על ידי אולימפיק מרסיי. אחד ממשחקי השיא של מסארו בקריירה היה גמר ליגת האלופות 1994, בו הביסה מילאן 4-0 את ברצלונה. מסארו כבש את שני שעריה הראשונים של קבוצתו במשחק, וקבע את תוצאת המחצית על יתרון 2-0 לקבוצתו. גמר ליגת האלופות 1995 היה היחיד מבין שלושת הגמרים בו מסארו לא סיים את המשחק, לאחר שהוחלף בדקה ה-88 של ההפסד 1-0 לאייאקס אמסטרדם. לאחר שש שנים בקדנציה השנייה שלו, ושמונה שנים סך הכל, במדי מילאן, סיים מסארו בן ה-34 את דרכו בקבוצה. מסארו רשם 306 הופעות במדי מילאן בכל המסגרות, בהן כבש 70 שערים.
לאחר תקופתו במילאן עבר מסארו לליגה היפנית, שם חתם בקבוצת שימיזו אס-פולס. הוא שיחק במדיה שתי עונות עד שפרש בשנת 1996 ממשחק פעיל, בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

מסארו החל את דרכו בנבחרת איטליה בגיל 21, תחת המאמן אנצו ביארזוט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 באפריל 1982, בהפסד החוץ של איטליה 1-0 לגרמניה המזרחית במשחק ידידות. חודשיים אחר כך הוא זומן על ידי ביארזוט לסגל נבחרת איטליה למונדיאל 1982. מסארו לא קיבל דקות משחק בטורניר, אך קיבל את מדליית הזהב לאחר שנבחרתו זכתה בתואר אלופת העולם. שנתיים אחר כך הוא שיחק במדי הנבחרת האולימפית של איטליה באולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984, בה סיימה איטליה במקום הרביעי. בין השנים 1984 ל-1986, רשם מסארו חמש הופעות נוספות בנבחרת.
לאחר שמונה שנים מחוץ לסגל, הוחזר מסארו בן ה-33 לסגל הנבחרת של אריגו סאקי. הוא שיחק במספר משחקי ידידות ואז נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1994. בשלב הבתים, נכנס מסארו כמחליף בכל שלושת המשחקים. במשחק השלישי של שלב הבתים, נכנס מסארו במחצית, וכבש את שער היתרון של נבחרתו שלוש דקות מפתיחת המחצית השנייה. המשחק הסתיים בשוויון 1-1, שהעלה את איטליה לשלב הבא מהמקום השלישי בבית. היה זה שערו היחיד של מסארו במדי הנבחרת. בשמינית הגמר פתח מסארו בהרכב, ושיחק לכל אורך המשחק וההארכה, בה ניצחה איטליה 2-1 את ניגריה. גם ברבע הגמר היה מסארו בהרכב לכל אורך הניצחון 2-1 על ספרד. לאחר שלא שותף בניצחונה של איטליה על בולגריה בחצי הגמר, זכה מסארו לקבל את חולצת ההרכב במשחק הגמר מול ברזיל. מסארו רשם משחק חלש, שבמהלכו החמיץ במצב של אחד על אחד מול השוער קלאודיו טפארל. המשחק הגיע לדו-קרב פנדלים, ומסארו החמיץ את הבעיטה הרביעית של איטליה, כשבעט חלש למרכז השער וטפארל הדף את הכדור. איטליה הפסידה בדו-קרב, וסיימה את הטורניר במקום השני.
בסך הכל רשם מסארו 15 הופעות במדי נבחרת איטליה, בהן כבש שער אחד.
לאחר הפרישה

מסארו הוסיף לעסוק בספורט גם לאחר פרישתו. הוא שימש כקפטן נבחרת איטליה בכדורגל חופים במשך שנתיים, ובין השנים 1998–1999 השתתף פעמיים באליפות העולם בראלי. כיום הוא משמש כמנהל יחסי ציבור במילאן, בה רשם שמונה עונות כשחקן.
תארים

ליגת האלופות (2): 1989/1990, 1993/1994
אליפות איטליה (4): 1987/1988, 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994
הגביע הביניבשתי (2): 1989, 1990
הסופר קאפ האירופי (3): 1989, 1990, 1994
הסופר קאפ האיטלקי (2): 1988, 1992
אליפות העולם: 1982 (מקום ראשון), 1994 (מקום שני)
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979/1980 | מונצה | איטליהסרייה ב' | 24 | 5 |
| 1980/1981 | מונצה | איטליהסרייה ב' | 36 | 5 |
| 1981/1982 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 29 | 1 |
| 1982/1983 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 5 |
| 1983/1984 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 29 | 1 |
| 1984/1985 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 26 | 2 |
| 1985/1986 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 26 | 2 |
| 1986/1987 | מילאן | איטליהסרייה א' | 22 | 2 |
| 1987/1988 | מילאן | איטליהסרייה א' | 36 | 4 |
| 1988/1989 | רומא | איטליהסרייה א' | 30 | 5 |
| 1989/1990 | מילאן | איטליהסרייה א' | 30 | 10 |
| 1990/1991 | מילאן | איטליהסרייה א' | 21 | 6 |
| 1991/1992 | מילאן | איטליהסרייה א' | 32 | 9 |
| 1992/1993 | מילאן | איטליהסרייה א' | 29 | 5 |
| 1993/1994 | מילאן | איטליהסרייה א' | 29 | 11 |
| 1994/1995 | מילאן | איטליהסרייה א' | 19 | 3 |
| 1995 | שימיזו אס-פולס | יפןהליגה היפנית | 9 | 3 |
| 1996 | שימיזו אס-פולס | יפןהליגה היפנית | 11 | 7 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 468 | 86 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1982 | 1 | 0 |
| 1984 | 3 | 0 |
| 1985 | 1 | 0 |
| 1986 | 1 | 0 |
| 1994 | 9 | 1 |
| סה"כ | 15 | 1 |
דיגיטציה

סורק ספרים.
הסורק מבצע דיגיטציה לזוג דפים, ומדפדף בספר. באופן כזה ניתן ליצור דיגיטציה לספר שלם באופן אוטומטי.
תהליך הדיגיטציה של כתב יד
בתחום אחסון הנתונים, דִּיגִיטַצְיָה (או דִּיגִיטִיזַצְיָה, באנגלית: Digitizing או Digitization. על פי האקדמיה ללשון העברית: סִפְרוּת) היא יצירת עותק ממוחשב של תכנים שלא היו בפורמט ממוחשב קודם לכן. לרוב התהליך יוצר קובצי מחשב דיגיטליים ומכאן מגיע שמו של התהליך. לעיתים נחשבים כדיגיטציה גם תהליכי המרת פורמטים ממדיה דיגיטלית אחת לאחרת, כדוגמת תהליך ריפינג, או תהליכים של הכנסת המדיה לאינדקס מוסדר אשר הופך אותה ליותר נגישה לחיפוש ואיחזור.
רבים מארכיוני המדיה בעולם – ובהם ארכיון מדינת ישראל, ארכיון עיתונות יהודית היסטורית וארכיון רשות השידור – עוברים תהליך של דיגיטציה.
יצוג דיגיטלי של מידע

סיבית (ביט) היא ספרה בינארית. זוהי יחידת הנתונים הקטנה ביותר שבה משתמש המחשב.
הדיגיטציה מאפשרת לייצג מידע בפורמטים שונים של סיביות.
עם זאת, הדיגיטציה אינה מובילה בהכרח להעתק מדויק של המידע המיוצג באמצעותה. על פי רוב הייצוג הספרתי מאבד חלק מהמידע המקורי ולכן מהווה רק קירוב שלו (לדוגמה: תמונה מפוקסלת; להרחבה, ראו שגיאת קוונטיזציה).
שגיאת קירוב יכולות להתרחש בעקבות טעויות עיגול המצטברות לאורך שלבי החישוב.
שימושים

דוגמאות לשימוש בתהליך הדיגיטציה הן המרת תמונה, קול, מסמך או אות חשמלי כלשהו, לפורמט דיגיטלי - תפיסת מראה כלשהו על ידי צילום ושימורו בייצוג ספרתי כקובץ תמונה; הקלטת קול ושמירתו בקובצי אודיו, או המרה של ייצוג אות קולי השמור על אמצעי לאחסון נתונים כדוגמת סרט מגנטי, לייצוג ספרתי וממוחשב; ועוד.
ראו גם

ספר אלקטרוני
קוונטיזציה (עיבוד אותות)
הערות שוליים

↑  סִפְרוּת במילון גאוגרפיה אנושית (תשע"ז), באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2 3  Denning, P. J., & Bell, T. (2012). The Information Paradox. American Scientist, 100(6), 470–477.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13324505k (data)  GND: 4123065-6  LNB: 000341018  NKC: ph262178 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דימיטרי ברטו

דימיטרי ז'אן סילבן ברטו (בצרפתית: Dimitry Jean Sylvain Bertaud ; נולד ב-6 ביוני 1998 במונפלייה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-קונגולזי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מונפלייה מליגת העל הצרפתית ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
קריירת מועדונים

ברטו גדל במחלקות הנוער של אווניר קסטריוט ומונפלייה. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של מונפלייה. ב-24 בינואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 4-3 על לוריאן במסגרת הגביע הצרפתי לעונת 2017/2018. ב-20 בינואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, בתיקו 0-0 נגד סטאד רן במסגרת המחזור ה-21 לעונת 2018/2019.
קריירה בינלאומית

ברטו היה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וכן נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו באותה השנה.
ב-17 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אנגולה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.