stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניגון הלב

ניגון הלב היא קהילה אזורית בעמק יזרעאל וסביבתו הקרובה. הקהילה מקדמת התחדשות יהודית ומקיימת פעילות קהילתית ענפה מתוך מרחב תרבותי-רוחני הקורא להתנדבות, לנתינה ולעשייה ציבורית. ניגון הלב מהווה גם מרכז רוחני הפתוח לכלל תושבי הצפון. הקהילה נוסדה בשנת 2000 על ידי חברי המדרשה באורנים ואנשי העמק והיא פתוחה לכל אדם. הקהילה מקיימת מעגלי פעילות מגוונות לכל הגילים בתוכה ומחוצה לה, הכוללים קבלות שבת, חגים ומועדי-ישראל, טקסי חיים, קבוצות ומפגשי לימוד ברוח יהודית-ישראלית, תמיכה ועזרה לחברי הקהילה, פעילות לשלום ולחיים משותפים של ערבים ויהודים ברחבי העמק והצפון, סיוע חומרי ורוחני למפוני אוקטובר 23 מהדרום ומהצפון, ועוד. הקהילה הקימה מתוכה אנסמבל נוער מוזיקלי הנקרא 'ניגונל'ה' והיא גם יוצרת מדי שנה אירועי תרבות-עברית מגוונים, ערבי ספרות, אמנות ושירה ואירועי השראה לתיקון חברתי המיועדים לציבור הרחב בעמק ובצפון.
חזון הקהילה

קהילת ניגון הלב היא קהילה שוויונית המקבלת כל אדם כפי שהוא. זוהי קהילה על-אזורית שמרכזה בבית ניגון הלב בקיבוץ גבת שבעמק יזרעאל והיא שואבת השראה מדורות של חלוצים אנשי רוח ומעשה, מאבות אבותיהם ואימהותיהן ומכל יובלי העם היהודי היוצרים יהדות רבת פנים פתוחה והומניסטית.
פעילויות "ניגון הלב"

קבלות שבת (וכן 'טיש', שחרית לשבת עם קריאה בתורה, הבדלה ועוד)
טקסי חיים (כגון ברית ושמחת בת, בר/בת מצווה, אבלות, וכן גם טקס עלייה לכיתה א', ברכה למתגייסים ומתגייסות לצה"ל, ועוד)
חגים ומועדים (ציון כל חגי ומועדי לוח השנה היהודי, לימוד לקראת חגים, וכן "תתחדשי" – ראשי חודשים לנשים)
לימוד וחברותא (כגון קהילה לומדת, הרצאות בנושאים הקשורים לתרבות העברית, חכמת הלב - מפגש עם אומנים, שפת הלב – לימוד ניגונים ופיוטים, שירת הלב - מפגש לקריאת שירה עם משוררים/ת, ניגון מקום - טיול של ערכים ואתרים לימוד לקראת חגים)
קשר קהילתי, כולל איגרות שבועיות עם הגיגים על פרשת השבוע, אירועי השבוע החולף, ועוד; "עזרה ונחמיה" – תמיכה פנים קהילתית
פעילות לילדים ונוער (שנת מצווה, טיולי משפחות, אנסמבל נוער מוזיקלי 'ניגונל'ה' שהופיע בעמק ובמרכז, בארץ ובחו״ל, ועוד)
פעילות בחברה הישראלית פעילות למען ילדי מבקשי המקלט; פנינו לשלום - פעילות עם שכנים מכל הדתות. מאוקטובר 23 הקהילה מסייעת בדרכים שונות למפונים שהגיעו לעמק ולפורום משפחות החטופים
אירועי תרבות מיוחדים

ערב תרבות עברית מופע שנתי לקהילת העמק והגליל. כל שנה מוקדש המופע לסיפור חייו של אחד מהיוצרים הבולטים בתרבות העברית המתחדשת. בהגשת ד"ר מוטי זעירא ובליווי חברי קהילה השרים ומזכירים את תרומתם של אותם יוצרים ויוצרות.
"חלומות להוריש" ביום השנה לרצח ראש הממשלה יצחק רבין עם חולמים ומגשימים לתיקון החברה הישראלית. זהו ערב המשלב ניגונים וסיפורים אישיים של אנשים טובים, המגשימים חלומות המטיבים עם החברה הישראלית.
מובילי הקהילה

הרב שי זרחי, ממייסדי קהילת ניגון הלב, וממוביליה הרוחניים מהקמתה בשנת 2000 ועד היום. ממייסדי בית המדרש לרבנות בבית המדרש לרבנות ישראלית במכון הרטמן (2016) וממייסדי המדרשה ליהדות ישראלית באורנים (1989).
ביני תלמי, בן קיבוץ משמר העמק, ממייסדי קהילת ניגון הלב. מייסד ואחראי להקמת מכינת רבין. בוגר תואר ראשון במחשבת ישראל ופילוסופיה ממכללת אורנים ותואר שני מטעם מכון שכטר בירושלים.
הרב מיכאל בן נעים, בוגר בבית המדרש לרבנות ישראלית של מכון הרטמן והמדרשה באורנים. מלווה מוזיקלי ומלחין טקסטים מהמקורות שאוגדו בשני דיסקים ( "נותנים רשות זה לזה" ו"מלאך הארץ"). מפתח, מנחה ומוביל תוכנית סדנאות "מתן" – מדרש, תנועה וניגון. יוצר סדרות תרגול בצי' קונג ומדריך בשיטת "תאימה" תנועת האותיות העבריות ברוח הקבלה ע"פ ספר היצירה. מנחה ומלווה משפחות בהכנה ובהובלת טקסי בר/בת מצווה וחתונה.
רעות יחזקאלי, אשת חינוך ורוח, יזמית. מורה לתנך והיסטוריה ובעלת עסק - לך לך טיפול וניהול באמצעות השטח. ייסדה וניהלה מכינה קדם צבאית לצעירות חסרות עורף משפחתי המגיעות מרקעים מורכבים.
הילה טוכמכר משעלי, עבדה במדרשה באורנים מהקמתה ובתפקידה האחרון במדרשה הייתה מנהלת אגף קהילות. בוגרת תואר ראשון בחינוך ממכללת אורנים ותואר שני בלימודי נשים ומגדר מאוניברסיטת בר-אילן. מייסדת ומובילת "תתחדשי" פרויקט לציון ראש חודש כחג של נשים (2010), במסגרתו מנחה ומרצה בנושאי מגדר, נשים ויהדות. חברה בקהילת ניגון הלב מיום היווסדה (2000).
הערות שוליים

↑  המדרשה באורנים
↑  נעמה אזולאי ואפרים תבורי,, מבית מדרש לבית תפילה: התפתחויות תרבותיות-דתיות במרחב החילוני בישראל,, באתר סוגיות חברתיות בישראל, גיליון 6, עמ' 121-170, ‏2008
↑  יהונתן הרשברג ויהודה גודמן, זמן פוסט־חילוני: עיצוב טקסי "קבלת שבת" בידי קהילה יהודית מתהווה בישראל, קריאות ישראליות 5, 2024, עמ' 239-268
↑  טליה שגיב ועדנה לומסקי–פדר, מהלכה למעשה: מאבק סמלי על הון תרבותי בבתי מדרש חילוניים, סוציולוגיה ישראלית ח (2), 2007, עמ' 269-299
↑  קבלת שבת בקהילה חילונית: הצעה למבנה ומאגר ערוך של חומרים
↑  ראו למשל את ערב המחווה לנתן זך וערב שירי חיים חפר.
↑  שי זרחי, באתר מכון הרטמן-מרכז פלורליסטי למחקר, להגות, ולחינוך יהודי
↑  מיכאל בן נעים, באתר מכון הרטמן-מרכז פלורליסטי למחקר, להגות, ולחינוך יהודי
↑  מכינת הרועות למרחקים
↑  המגזין של מועצת המכינות, ראשות מכינות לבנות מסבירות על משמעות ההפרדה המגדרית, באתר מועצת המכינות הקדם צבאיות, ‏8.3.2020
↑  ראו עוד באתר הקהילה: https://www.nigunhalev.org/ourteam

קבלת שבת בניגון הלב
ניגונל'ה בהופעה בערב על שירי נעמי שמר
טיש בניגון הלב
קלפים פתוחים

| --- | --- |
סמליל התוכנית
סמליל התוכנית
 סוגה:  תוכנית אירוח
 יוצרים:  הטלוויזיה החינוכית
 בימוי:  שבתאי קמינר  נעה רוזנפלד (עוזרת במאי)
 מנחים:  נתיב רובינזון
 משתתפים:  ילדים ובני נוער
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  203
 הפקה
 מפיק:  שרי עמירם  אווה רוזטל  גלעד שנקר
 מפיקים בפועל:  סגולה סימן-טוב
 חברת הפקה:  האולפנים המאוחדים הרצליה
 עורכים:  שרי עמירם
 אתר צילומים:  אולפני הרצליה
 צלמים:  איתי רזיאל
 אורך פרק:  20–50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  1996–2001
קלפים פתוחים היא תוכנית אירוח ישראלית לילדים ולבני נוער, בהנחיית נתיב רובינזון. היא שודרה מדי שבוע בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1996–2001.
מבנה התוכנית

התוכנית מיועדת לבני נוער, וגם רבים מיוצריה הם בני נוער (למשל, תחקירני התוכנית). בכל פרק מתכנס פאנל של מספר בני נוער מרחבי הארץ ומקבוצות שונות בציבור על מנת לדון בנושא מסוים, ובנוסף מגיעה לאולפן קבוצה של כמה עשרות בני נוער, המשתתפת כקהל בתוכנית ותפקידה לשאול את המרואיינים שאלות ולשוחח עימם. מנחה התוכנית מוביל את הפרק ומחבר בין חברי הפאנל לקהל, אשר עליהם לנהל שיח מתון ומכובד.
המשתתפים דנים בנושאים שונים המעסיקים ומעניינים בני נוער. בין הנושאים השונים שנידונו לאורך שנות התוכנית: אהבה, גיוס לצה"ל, אלימות, קשיים חברתיים, יחסי מין, עצמאות כלכלית, נשירה מהלימודים, כתות, עישון, קעקועים, שימוש בסמים, אלכוהוליזם והפרעות אכילה.
שם התוכנית נועד להצביע על הפתיחות הנדרשת בשיח עם בני הנוער בנושאים השונים, חלקם שנויים במחלוקת, כאשר "הקלפים פתוחים".
שידור

משבצת השידור של התוכנית הייתה מדי שבוע, לרוב ביום רביעי או חמישי, בשעה 17:30. פרקי התוכנית זכו לרוב לנתוני רייטינג של כ-15 אחוזי צפייה.
שידור > פרק "נוער גאה"

אחד מפרקי התוכנית, "נוער גאה", עסק בזהות מינית. בפאנל התארחו שני צעירים הומוסקסואלים, צעיר ביסקסואל וצעירה לסבית (ובנוסף נכחה בקהל אם לבן הומוסקואל והשחקן חגי אייד שוחח עם הקהל). המשתתפים סיפרו את סיפורם האישי ודנו בסוגיות שונות הקשורות ללהט"ב כגון יחס החברה, יציאה מהארון, יחסיהם עם משפחותיהם והסביבה, קשיים, השקפת עולמם וכדומה. הפרק שובץ לשידור ביום 21 בנובמבר 1996 בערוץ חינוכית 2.
שר החינוך באותה תקופה, זבולון המר (מפד"ל), הורה לעכב את שידור התוכנית בנימוק ששידור פרק כזה בטלוויזיה החינוכית יתפרש כמתן לגיטימציה להומוסקסואליות. בעקבות כך הגישו לב האגודה לזכויות האזרח, אגודת הלהט"ב וארגון קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית) עתירה נגד שר החינוך, הטלוויזיה החינוכית והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בדרישה לשדר את התוכנית. בעתירה נטען, כי פסילת התוכנית פוגעת בחופש הביטוי, מפלה הומואים ולסביות ומשדרת מסר שלילי כלפיהם. בפסק הדין, שניתן לאחר שנה וחצי, קבע בג"ץ פה אחד כי יש להתיר את שידור התוכנית כפי שתוכנן במקור, בערוץ בו תוכנן השידור, ללא התניה של השידור בשינויים וסייגים כפי שדרשו המשיבים.
הפרק שודר, בשני חלקיו, ב-20 וב-27 בנובמבר 1997, וזכה לרייטינג של כ-90 אחוז.
הערות שוליים

1 2  נטע ידיד, יעל רימון ושוש צימרמן, מדיניות משרד החינוך בנושא הלהט"בי: בין "קלפים פתוחים" לבין חוזר מנכ"ל כנגד ההומופוביה, מפגש לעבודה חינוכית-סוציאלית 33, עמ' 212–213
↑  סמדר שילוני, "זה היה פורץ דרך, לא סדום ועמורה": כך ניצל פרק על נוער גאה ב"קלפים פתוחים", באתר ynet, 2 במרץ 2023
עץ הפיטפוזים

| --- | --- |

יעל אבקסיס והפיטפוזים
 סוגה:  סדרה לילדים
 כותבים:  מיכל חזון שי קפון שירה אלון אביגיל אמיר ארז אבירם דתיה בן דור
 בימוי:  מוטי אבירם טל יופה אייל פרבר גלית לוי פלד
 שחקנים:  יעל אבקסיס מיכאל וייגל מינדי טיאר ענבל ארבל נטע רווה ליאור רז
 פסקול:  הפסקול של הסדרה כולל גם את הסדרות קיפר, בוב הבנאי, רחוב החיות 64, מגי והמפלץ, פרנקלין והדובון הקטן
 ארץ מקור:  הסדרה עצמה ישראל ישראל הסדרות האחרות שמופיעות בסדרה בריטניה הממלכה המאוחדת קנדה קנדה ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  עברית
 מקום התרחשות:  הסדרה עצמה חצר גינה הסדרות האחרות שמופיעות בסדרה עיירת בובסוויל נמל פיקסהאם רחוב החיות 64 בית הספר של פרנקלין
 תוכנית המשך:  שעת הפיטפוזים
 הפקה
 מפיק:  בטי חסון לילך נגר סיגל פרבר צמרת אלכסנדרוני
 עורכים:  מוטי אבירם יונתן גלילי צחי קליין דגנית אטיאס גיגי שי פחימה
 צלמים:  נועם טייך סבסטיאן פרסקו יניב גיל אילן ברדה קובי פז רמי אגמי רם שני
 מוזיקה:  מיכל חזון דני רייכנטל עופר כץ
 אורך פרק:  10 דקות (לפי אישים) 25 דקות (לפי ביגי)
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים ערוץ הופ! ביגי
 תקופת שידור מקורית:  2000 (ערוץ הילדים) 2001 (ביגי) – הווה
עץ הפיטפוזים הייתה תוכנית ילדים ישראלית ששודרה בשנת 2000 בערוץ הילדים. את התוכנית הנחו יעל אבקסיס, הבובה הכתומה פיט (מיכאל וייגל) והפיטפוזים (מינדי טיאר ומיכאל וייגל). הפיטפוזים היו יצורים מוזרים שדיברו בחרוזים והמציאו "שטוזים" (שטויות בחרוזים) יוצאי-דופן. כברצועת-שידורים במהלך התוכנית שודרו תוכניות נוספות כגון "קיפר", "בוב הבנאי", "רחוב החיות 64", "מגי והמפלץ", "פרנקלין" ו"הדובון הקטן". את התסריטים כתבה הסופרת והמשוררת דתיה בן-דור. במאי התוכנית היה מוטי אבירם.
בשנת 2001 הופקה סדרה בת בשם "שעת הפיטפוזים", שנכתבה על ידי דתיה בן דור. בתוכנית זו הופיעו רק הפיטפוזים עם פינות חדשות (לדוגמה: פיטפוטי אותיות), שטוזים חדשים וקטעי קישור חדשים לסדרות הרצף.
זו הייתה אחת משתי התוכניות האחרונות לפעוטות ששודרו בערוץ הילדים יחד עם סיפורי אולי ויולי בעקבות עלייתו של ערוץ הופ! בשנת 2000.[דרוש מקור]
כהיום אפשר למצוא את התכנית בביגי רק עם קטעי הקישור וללא המעברונים.
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏רצועה לקטנטנים בערוץ הילדים, באתר גלובס, 7 ביוני 2000
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קריסטיאן פולי

קריסטיאן הנרי מיקאל פולי (בפינית: Kristian Henri Mikael Pulli; נולד ב-2 בספטמבר 1994) הוא אתלט פיני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה באולם (טורון 2021) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה > 2013

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בריאטי שבאיטליה זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 15.88 מטר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 16 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.68 מטר.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד באליפות אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון שבפולין במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא פינלנד חדש של 8.24 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מיוון (8.35 מטר) וטוביאס מונטלר משוודיה (8.31 מטר).
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.92 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד שבסרביה במרץ זכה סיים במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.76 מטר.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיים במקום 26 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.56 מטר.
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 14 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.70 מטר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.66 מטר.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיים במקום 15 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.90 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 8.27 מטר (2020), שיא פינלנד
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 8.24 מטר (2021), שיא פינלנד
אייר גרינלנד

מסוק בל 212 של החברה
אייר גרינלנד (באנגלית: Air Greenland) היא חברת התעופה הלאומית של גרינלנד שבסיסה בנמל תעופה בעיר הבירה נוק.
החברה מפעילה טיסות סדירות לקופנהגן, שירותי אוויר לכל העיירות בגרינלנד (בעלות נמל תעופה) בעזרת מטוסים ומסוקים, טיסות שכר, מונית אוויר, טיסות מיוחדות, אמבולנס אווירי, חיפוש וחילוץ. צי המטוסים של החברה צבוע כולו באדום כדי שיהיה בולט לעין במזג האוויר השורר באזור, וכדי שאם מטוס/מסוק יתרסק יהיה יותר קל למצוא אותו.
תולדות החברה

החברה נוסדה על ידי חברת התעופה סקנדינביאן איירליינס וחברת כרייה מקומית והחלה לפעול בנובמבר 1960 תחת השם Greenlandair.
בשנת 1962 הפכה לחברה ממשלתית כאשר הבעלות עברה לממשלה המחוזית של גרינלנד ושל דנמרק. בשנת 2000 שונה שמה ל'אייר גרינלנד'.
החברה שייכת לממשלת גרינלנד (37.5%), סקנדינביין איירליינס (37.5%) וממשלת דנמרק (25%). נכון להיום מועסקים בחברה כ-570 בני אדם.
בשנת 2003 זכתה החברה במכרז להפעלת טיסות לנמל תעופה טול הנמצא דרומית לקאנק. לפני כן חברת SAS (סקנדינביין איירליינס) הפעילו את הטיסות.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברות במותג נכון דצמבר 2022
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A330-200 | 1 | — | 30 | 248 | 278 |  |
| ביצ'קראפט B200 קינג אייר | 1 | — | — | 8 | 8 |  |
| דאש 8 Q200 | 7 |  | — | 37 | 37 |  |
| איירבוס 330-800 Neo | 1 | התקבל | __ | __ | 287 | ההזמנה תתקבל בתאריך 7 בדצמבר 2022 ממפעל איירבוס בטולוז |
צי המסוקים
| בל 212 | 8 | — | — | 9 | 9 |  |
| אירוספסיאל AS350 | 9 | — | — | 5 | 5 |  |
| אירוספסיאל EC225 סופר פומה |  | 2 | — | 24 | 24 | מועד הגעה לא ידוע |
| סיקורסקי S-61N | 2 | — | — | 19 | 19 |  |
| סך הכול | 28 | 2 |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של אייר גרינלנד, באתר airfleets.net (באנגלית)
טומי פלוורס

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1905 פופלר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 באוקטובר 1998 (בגיל 92) מיל היל, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ידוע בשל:  בניית המחשב קולוסוס
 השכלה:  אוניברסיטת לונדון
 מעסיק:  רויאל ארסנל, משרד הדואר הבריטי 
 בת זוג:  מרגרט גרין
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית (1943)  דוקטור לשם כבוד  מדליה מרטלשם (1980) 
 
Thomas Harold Flowers MBE (22 בדצמבר 1905 - 28 באוקטובר 1998) היה מהנדס אנגלי שעיצב ובנה במהלך מלחמת העולם השנייה את קולוסוס, המחשב האלקטרוני הראשון בעולם הניתן לתכנות. המחשב סייע בפענוח הודעות גרמניות מוצפנות.
חייו ופועלו

פלוורס נולד ברובע פופלר (אנ') בלונדנון, ב-22 בדצמבר 1905, למשפחה דלת אמצעים ממעמד הפועלים.
הוא עבד כשולייה במפעל הנשק והתחמושת רויאל ארסנל ובמקביל למד הנדסת חשמל באוניברסיטת לונדון בלימודי ערב. בשנת 1926 התקבל לעבודה במחלקת התקשורת של משרד הדואר המרכזי של לונדון (אנ'), משם עבר בשנת 1930 למחלקת המחקר של משרד הדואר (אנ').
החל משנת 1934 טומי פלוורס בדק את האפשרות להמיר את המרכזיות האלקטרומכניות מבוססות ממסרים במרכזיות אלקטרוניות מבוססות שפופרות ריק. הצלחתו בתחום זה סללה את הדרך לפיתוח המחשב האלקטרוני.
חייו ופועלו > הכניסה לתחום ניתוח הצפנה

בשנת 1941 התבקש טומי פלוורס על ידי אלן טורינג, שעבד ביחידת מפענחי הצפנים המרכזית של בעלות הברית בבלצ'לי פארק, לבנות מונה עבור התקן אלקטרומכני בשם בּומבּ שנבנה על ידי טורינג לצורך פיענוח צופן אניגמה הגרמני.
בשנת 1943 עבר פוולס לעבוד בצוותו של מקס ניומן שהוביל את פרויקט האוטומציה של ניתוח צופן לורנץ (אנ'). הצופן, ששימש את הצבא הגרמני לצורך הצפנת מסרים סודיים, היה מורכב הרבה יותר מצופן אניגמה. המספר העצום של אפשרויות שהמפענח נדרש לבדוק לא איפשר לבצע את העבודה בצורה ידנית.
להשגת מטרה זאת, תכננו טומי פלוורס ופרנק מורל את המכונה לפיענוח צפנים Heath Robinson (אנ'). טומי פלוורס המשיך לשפר את הית' רובינסון, אשר בגרסתו האחרונה כונה "סוּפֶּר רובינסון". מכונה זאת הייתה מסוגלת להריץ ארבעה סרטי נייר ושימשה לתְּקִיפַת תַּמְלִיל פָּשׁוּט יָדוּעַ, שיטה לפיענוח טקסט מוצפן תוך התבססות על פיענוח מוצלח של טקסטים אחרים שהוצפנו באותו קוד.
חייו ופועלו > הכניסה לתחום ניתוח הצפנה > פיתוח המחשב קולוסוס

בשנת 1943, הציע טומי פלוורס חלופה מורכבת יותר, מבוססת על מערכת אלקטרונית בנויה מ-1,800 שפופרות ריק שכונתה בפי עמיתיו "קולוסוס". היו ספקות רבים לגבי אמינותה של מערכת זאת אך פלוורס המשיך לפתח אותה במעבדות המחקר של משרד הדואר במימון עצמי וללא כל תמיכה מהנהלת בלצ'לי פארק.
פרויקט בניית המחשב קולוסוס זכה לתמיכה מלאה מצד מנהל מחלקת המחקר של משרד הדואר אשר סיפק לפלוורס ולצוותו את כל הרכיבים הדרושים. הדגם הראשון, קולוסוס מארק 1, הושלם תוך 11 חודשים והיה גמיש יותר מהית' רובינסון, המבוסס עדיין על מתגים אלקטרומכניים. הוא נמסר לבלצ'לי פארק בינואר 1944 שם התחיל לעבוד בתחילת פברואר 1944 על בסיס האלגוריתמים שפותחו על ידי צוות מתמטיקאים בראשו עמד ויליאם תומאס טאט (אנ'). המחשב פענח ביעילות ובמהירות צפנים שהופקו על ידי מכונת ההצפנה הגרמנית לורנץ SZ42.
ב-1 ביוני 1944 נכנס לעבודה קולוסוס מארק 2 בעל 2,400 שפופרות ריק. הוא סיפק באופן מידי מידע חיוני עבור הפלישה לנורמנדי שהתרחשה ב-6 ביוני 1944. בהמשך נבנו והוכנסו לשימוש שמונה מחשבי קולוסוס נוספים. שמונה מתוך עשרת המחשבים פורקו בסיום המלחמה ושנים הובאו למטה התקשורת הממשלתי (באנגלית Government Communications Headquarters : (GCHQ)) בצ'לטנהאם שם ייתכן כי שמשו לפענוח צפנים בתקופת המלחמה הקרה. הם יצאו משימוש בשנת 1960.
חייו ופועלו > הכניסה לתחום ניתוח הצפנה > לאחר סיום מלחמת העולם השנייה

טומי פלוורס לא זכה בהכרה לה היה ראוי בשל תרומתו לתחום ניתוח ההצפנה (קיפטואנליזה). הממשלה העניקה לו מענק של £1,000 שלא כיסה את ההשקעה הפרטית שלו בפיתוח הקולוסוס. הוא המשיך לעבוד במחלקת המחקר של משרד הדואר שם המשיך לפתח מרכזיות אלקטרוניות. עבודתו שימשה בסיס לפיתוח מרכזיית Highgate Wood, (אנ') המרכזיה האלקטרונית הראשונה בבריטניה ואחת הראשונות בעולם, שנכנסה לפעולה ב-12 בדצמבר 1962.
טומי פלוורס יצא לגמלאות בשנת 1969.
הוקרה

בשנת 1943 הוענק לו התואר חבר במסדר האימפריה הבריטית.
בשנת 1973 הוענק לו תואר דוקטור למדעים לשם כבוד על ידי אוניברסיטת ניוקאסל.
בשנת 1983 היה הזוכה הראשון במדליית מרטלשם (באנגלית: Martlesham Medal) כהכרה בהישגיו בתחום המחשבים.
בספטמבר 2012 הוצג בבלצ'לי פארק יומנו של טומי פלוורס מתקופת המלחמה.
בטקס לזכרו שהתקיים במרכז המחקר והפיתוח של בריטיש טלקום ב-12 בדצמבר 2013, הוסר הלוט מעל פרוטומה בגודל טבעי של טומי פלוורס עשויה ארד, שעוצבה על ידי ג'יימס בטלר על פי הזמנת בריטיש טלקום.
בריטיש טלקום ייסד פרס ומלגה במדעי המחשב על שמו של טומי פלוורס.
ב-29 בספטמבר 2016 פתח בריסטיש טלקומס את המוסד להכשרה בטכנולוגיית מידע ותקשורת על שם טומי פלוורס.
ב-2018 נקרא על שמו של טומי פלוורס חדר בבניין המכון להנדסה וטכנולוגיה בלונדון.
הערות שוליים

1 2 3  Tommy Flowers, cryptomuseum.com
↑  Margaret A. Boden, Mind as Machine: A History of Cognitive Science, Clarendon Press, 2008-06-19, ISBN 978-0-19-954316-8. (באנגלית)
↑  NOVA | Transcripts | Decoding Nazi Secrets | PBS, www.pbs.org
↑  Tommy Flowers and Colossus
↑  Christopher McFadden, Tommy Flowers: The Man Who Built Colossus, Interesting Engineering (באנגלית)
↑  "Wartime diary helps to tell Colossus story". BBC News (באנגלית בריטית). 2012-09-07. נבדק ב-2025-02-03.
↑  Tommy Flowers Institute | Adastral Park, web.archive.org, ‏2016-10-05
↑  IET Flowers Room officially opened by BT
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810547084605606  dblp: 174/0052  GND: 1162413263  ISNI: 0000 0000 3742 5775  LCCN: nb2008010702  SNAC: w62827v2  VIAF: 11838824   WorldCat (עם VIAF): 11838824 
לוחית זיכרון נקבעה על ידי המורשת האנגלית הבניין בו פעלה בעבר מחלקת המחקר של משרד הדואר
נורית ירדן

| --- | --- |

 לידה:  1959 (בת 66 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום לימודים:  קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות (1981)  אוניברסיטת חיפה (1982)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1986) 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 תחום יצירה:  צילום 
 www.nurityarden.com/Heb
 
נורית ירדן (נולדה ב-1959) היא אמנית ישראלית, בוגרת המחלקה לצילום בבצלאל בירושלים. מנחה ומרצה לצילום.
תערוכות יחיד נבחרות

2019 - "מולדת", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה
2014 - "קלנדיה", בית האמנים, תל אביב
2013 - "במרחק הליכה", גלריה קונטמפוררי, תל אביב
2010 - "שבץ-נא", גלריה שלוש, תל אביב
2007 - "לא סתם", גלריה שלוש, תל אביב
2005 - "Home Cooking", גלריה שלוש, תל אביב
2002 - "כאילו כלום - יומנים ויזואליים", גלריה שלוש, תל אביב
2000 - "קולות", גלריה שלוש, תל אביב
1999 – "עצים", גלריה שלוש, תל אביב
1992 – "מסע-אפיפניות", גלריה קלישר 5, תל אביב
1990 - גלריה בוגרשוב, תל אביב
תערוכות קבוצתיות נבחרות

2019 - "מלון אוטופיה", יריד צבע טרי, תל אביב
2019 - "נשף סיום", יריד צבע טרי, בית תמי, תל אביב
2019 - "שמלה, סימלה - שיבה לאנתיאה", גלריה אגריפס 12, ירושלים
2018 - "Flower Power",Circle1 Gallery, ברלין
2018 - "כניסה חופשית", קו 16 - גלריה קהילתית לאמנות עכשווית, תל אביב
2017 - "חתירה למגע",P8 גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2014 - "מזל וברכה", בית התפוצות, תל אביב
2014 - "קוורטט", גלריה בנימין, תל אביב
2014 - "מסעות", מוזיאון ישראל, אגף הנוער, ירושלים
2013 - "ניסוי כלים 10", בית תמי, תל אביב
2012 - "אי ילדות", בית האמנים, תל אביב
2012 - "דיוקנאות קין", הגלריה של אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע
2011 - "בריסטולים", מוזיאון בת ים, בת ים
2010 - Family Files"" צילום ישראלי עכשווי, המוזיאון היהודי, מינכן
2010 - Re-Location"", גלריה שלוש, תל אביב
2009 - " מהדורה אחרונה", הגלריה של אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע
2008 - "שפה ומגדר", גלריה ארטנוילנד, ברלין
2007 - "תנאים", הגלריה בטבעון (מרכז ההנצחה)
2006 - "בהיעדר גוף", גלריית המדרשה לאמנות, בית ברל
2005 - "יופי של ספר", מוזיאון ישראל, אגף הנוער, ירושלים
2003 - "ברשות הרבים", ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון ת"א
2002 - הזוכים בפרסי משרד התרבות, ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון ת"א
2002 - ארטפורום, ברלין
2002 - "שאלה של טעם-אוכל באמנות", מוזיאון ישראל, אגף הנוער, ירושלים
2000 - "מבט קדימה", גלריה .U .G .A, סנטה קלרה, ארצות הברית
2000 - "פוטו פסט", גלריה מרגוליס, יוסטון, ארצות הברית
1998 - "עיוותים", בית הספר לאמנויות, נים, צרפת
1998 - "המאור הקטן", מוזיאון ישראל, ירושלים
1998 - "דו"ח מצב", מוזיאון ישראל, ירושלים
1993 - "שחור", גלריה לימבוס, תל אביב
1992 - "כיוונים חדשים בצילום ישראלי", בית האמנים, ירושלים
ספרי אמן וקטלוגים

2019 - מולדת, ספר שיצא לאור יחד עם התערוכה "מולדת" במוזיאון הרצליה
2013 - קטלוג שליווה את התערוכה "במרחק הליכה" בגלריה קונטמפוררי
2007 - ספר אמן, ארוחה משפחתית, הוצאת חרגול/עם עובד
עבודותיה בקטלוגים, כתבי עת וספרים

עבודותיה של ירדן שולבו בפרסומים שונים ובהם:
2019 - קטלוג מערך התערוכות "זירת האירוע", מוזיאון הרצליה
2019 - כתב העת המקוון "המוסך" (גיליון מס' 48)
2014 - קטלוג התערוכה "מזל וברכה", בית התפוצות, תל אביב
2012 - קטלוג התערוכה "דיוקנאות קין", אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע
2011 - קטלוג התערוכה "בריסטולים", מוזיאון בת-ים
2010 - קטלוג התערוכה ""Family Files, המוזיאון היהודי, מינכן
2010 - כתב העת "הליקון" (גיליון מס' 89)
2008 – לימבוס, מקום, צילום, הוצאת הקיבוץ המאוחד
2007 - כתב העת "מסמרים" (גיליון מס' 5)
2005 - כתב העת "המדרשה" (גיליון מס' 8)
2003 – צלמי הארץ, עורך גיא רז, הוצאת מפה והקיבוץ המאוחד
פרסים ומלגות

2002 - פרס "עידוד היצירה", משרד המדע התרבות והספורט
1985 - מלגת "קרן שרת" - קרן תרבות אמריקה ישראל
אוספים

עבודותיה של ירדן נמצאות באוספים שונים ובהם:
מוזיאון ישראל
מוזיאון תל אביב
מוזיאון בת-ים
מוזיאון הרצליה
קום איל פו
.O.R.S
אוספים פרטיים
הערות שוליים

↑  המסע המופלא: נורית ירדן בעקבות החברה הישראלית, חגית פלג רותם במגזין "פורטפוליו", 18 באפריל 2022.
↑  ידיעה במגזין "פורטפוליו", 22 באוגוסט 2023.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 279658  NLI: 987007298601605171  BnF: cb15899251q (data)  GND: 13793811X  ISNI: 0000 0001 1885 3333  LCCN: n2011022691  PIC: 389210  RKD: 471788  ULAN: 500479610  VIAF: 90740087   WorldCat (עם VIAF): 90740087
בודהה פילד

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 זרם:  כת ניו אייג'
 מקום ייסוד:  הוליווד, ארצות הברית
 תאריך ייסוד:  תחילת שנות ה-80
 מייסד:  חיימה גומז
 הושפע מ:  בודהיזם
 מנהיג:  חיימה גומז
 שפות:  אנגלית
 תאולוגיה, טקסטים וטקסים
 ליטורגיה:  שאקטי היפנותרפיה התעוררות
 כתבי קודש:  בהגווד גיטא
 רעיונות עיקריים:  צליבט התנתקות מהעולם החיצון ויתור על סמים ואלכוהול אימוני בלט קפדניים שיעורי יוגה
 ארגונים ופעילות
 מיקום:  הוואי
 
בודהה פילד (באנגלית: Buddhafield) היא כת בארצות הברית. הכת הוקמה בתחילת שנות ה-80 בהוליווד ונכון ל-2023 העבירה את משכנה להוואי. הכת מגייסת אליה חברים בעיקר דרך שיעורי יוגה. חלק מחברי הקבוצה לשעבר שדיברו בפומבי מגדירים את הקבוצה ככת.
בבריטניה, קיימת קבוצה שגם נקראת "בודהה פילד" אותה מנהיג הגוף "Triratna Buddhist Community (אנ')". אותה קבוצה לא קשורה לבודהה פילד שבארצות הברית ומקיימת אירועי צדקה בהשראת הבודהיזם.
אחד מחברי הקבוצה לשעבר, ויל אלן יצר את הסרט התיעודי "Holy Hell (אנ')" על חוויותיו בכת וכן הציג תיעוד של חברי הקבוצה לשעבר. בכורת הסרט הייתה פסטיבל הסרטים "סאנדנס" בשנת 2016.
רקע

המנהיג של בודהה פילד הוא אדם בשם חיימה גומז (Jaime Gomez), שידוע גם בשמות מישל רוסטנד, אנדראס, המורה ורייג'י. תלבושתו של גומז כללה בגד ים מסוג "ספידו" ולעיניו אייליינר.