stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ורנר בראון
הערות שוליים

↑  מרלי שמיר, מרכז מידע לאמנות ישראלית - מוזיאון ישראל, ירושלים
↑  Werner Braun, By me about me, קטלוג תערוכה, 1998
↑  "החוכמה היא לביים כשזה נראה טבעי"–ורנר בראון, 1918-2018, ערב רב, 2 בינואר 2019
1 2  הציונות בתמונות - 120 שנות צילום בקרן קיימת לישראל, גיא רז, יד בן-צבי
1 2 3 4 5 6  האלבום ההיסטורי - ורנר בראון, הארכיון הציוני המרכזי, ההסתדרות הציונית העולמית
↑  ורנר בראון - חתן פרס למפעל חיים מאת: גיא רז
↑  קרן קימת ומצלמת – תמונות מהקופסה הכחולה 1903 - 2003 תערוכת 100 שנות צילום מארכיון קק"ל
"לכבוש את ההר, הצלמים וקרן קיימת לישראל", קרן קימת ומצלמת, תצלומים מהקופסה הכחולה 1903 - 2003, עורך: גדי דגון, 2003 (טקסט בקטלוג התערוכה)
1 2  מלחמה, שלום והומור - שיחה עם ורנר בראון רז גיא, 2001, (סטודיו 124, עמ' 79)
1 2  ורנר בראון –Werner Braun חתן פרס הפורום לשימור אודיו- ויזואלי בישראל, 2007
↑  דף הבית - קרן בראון, באתר קרן בראון, ‏15 בינואר 2024
1 2  אודות קרן בראון לצילום, באתר קרן בראון, ‏21 במרץ 2024
↑  נחל עוז צילומים | 2023, באתר בית שטורמן, ‏11 בדצמבר 2023
↑  צֶלם הדברים: אלבום דרום, מוזיאון פתח תקווה לאמנות
↑  תקנון פרס לצילום ע"ש ורנר וענת בראון, באתר מוזיאון ארץ ישראל, ‏3 ביוני 2024
↑  פרס בראון לצילום לשנת 2024 – אלה הם הזוכים - קרן בראון, באתר קרן בראון, ‏14 בנובמבר 2024
↑  הודייה, באתר הארץ, 26 באפריל 2001
↑  בין גבולות המרחב לגבולות המקום
↑  היסטוריה צילומית של אגם החולה, 1900-2009
↑  האיש הקטן גדול הזה, גלריה לאמנות ע"ש אברהם ברון וגלריית הסנאט, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. אוצרים: פרופ' חיים מאור וסטודנטיות בקורס אוצרות [קטלוג]
↑  סמדר שפי, תערוכה - ירושלים בבת עין * 40 שנים של צילום דוקומנטרי. אוצר: אייל בן דב. בית הספר לצילום מוסררה, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007
↑  מרכז המידע לאמנות ישראלית
↑  הים האדום כחול במעמקיו, הוצאת א. לוין-אפשטין, 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270866  NLI: 987007297537705171  BnF: cb133428834 (data)  GND: 120844230  ICCU: LO1V258394  ISNI: 0000 0000 8114 783X  NKC: mzk2006348936  NLA: 35021472  NLP: a0000001222266  NTA: 08645420X  PIC: 279655  RERO: 02-A012318877  RKD: 387021  SUDOC: 057599637  Trove: 795637  ULAN: 500481045  VIAF: 41988954   WorldCat (עם VIAF): 41988954 
דוד ופולה בן-גוריון בפתח הצריף בשדה בוקר. צילום של ורנר בראון
שלג בכיכר ציון. צילום של ורנר בראון
ג'ודו במשחקים האולימפיים

תחרויות ג'ודו נערכו לראשונה במסגרת המשחקים האולימפיים באולימפיאדת טוקיו (1964) והן נערכות בקביעות מאז אולימפיאדת מינכן (1972). טורניר ג'ודו לנשים התקיים לראשונה מחוץ למסגרת התחרותית באולימפיאדת סיאול (1988), ורק באולימפיאדת ברצלונה (1992) נוסף למשחקים באופן רשמי.
מהדורות

| שנה | מקום | מתקן |
| --- | --- | --- |
| 1964 | טוקיו (יפן יפן) | ניפון בודוקאן |
| 1968 | מקסיקו סיטי (מקסיקו מקסיקו) | — |
| 1972 | מינכן (גרמניה גרמניה) | בוקס הול (Boxhalle) |
| 1976 | מונטריאול (קנדה קנדה) | מונטריאול ביודום |
| 1980 | מוסקבה (ברית המועצות ברית המועצות) | ארמון הספורט לוז'ניקי |
| 1984 | לוס אנג'לס (ארצות הברית ארצות הברית) | היכל קן הנשר (Eagle's Nest Arena) |
| 1988 | סיאול (קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית) | היכל ג'אנגצ'ונג |
| 1992 | ברצלונה (ספרד ספרד) | פלאו בלאוגרנה |
| 1996 | אטלנטה (ארצות הברית ארצות הברית) | מרכז הקונגרסים העולמי ג'ורג'יה (Georgia World Congress Center) |
| 2000 | סידני (אוסטרליה אוסטרליה) | מרכז הכנסים והתערוכות של סידני (Sydney Convention and Exhibition Centre) |
| 2004 | אתונה (יוון יוון) | האולם האולימפי אנו ליוסיה |
| 2008 | בייג'ינג (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין) | אולם הספורט של האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג |
| 2012 | לונדון (בריטניה בריטניה) | מרכז התערוכות אקסל |
| 2016 | ריו דה ז'ניירו (ברזיל ברזיל) | היכל קריוקה 2 |
| 2020 | טוקיו (יפן יפן) | ניפון בודוקאן |
| 2024 | פריז (צרפת צרפת) | מוזיאון הגראן פאלה |
היסטוריה

בשנת 1962 נקבעה התוכנית לאולימפיאדת טוקיו (1964) שכללה תחרויות ג'ודו על פני ארבעה ימים. בשנת 1963 יחד עם הקביעה שאולימפיאדת 1968 תהיה במקסיקו, נקבע שהיא לא תכלול את הג'ודו.
שיטת התחרויות

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (30 באפריל 2023)
התחרויות נערכות לפי קטגוריות משקל, וכל מדינה יכולה לשלוח ג'ודוקא אחד בלבד בכל קטגוריית משקל. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, והוא כולל בין חמישה לשבעה שלבים, בהתאם למספר המשתתפים. המנצח בגמר זוכה במדליית זהב והמפסיד זוכה במדליית כסף. ארבעת המפסידים בשלב רבע הגמר ממשיכים להתחרות בשלב ניחומים, ושני המנצחים מתחרים מול שני המפסידים בחצאי הגמר. המנצחים בשני קרבות אלה זוכים במדליית ארד, כך שבג'ודו מחולקות שתי מדליות ארד.
קטגוריות המשקל

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (30 באפריל 2023)
במהלך השנים היו בין 4 ל-8 קטגוריות משקל (כיום שבע), וההגדרה לכל קטגוריה השתנתה עם הזמן, כמוצג בטבלאות הבאות:
קטגוריות המשקל > גברים

| 1964 | 1972-1976 | 1980-1984 | 1988-1992 | 1996-2016 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קטגוריה פתוחה ללא מגבלות משקל | קטגוריה פתוחה ללא מגבלות משקל | קטגוריה פתוחה ללא מגבלות משקל |  |  |
| משקל כבד +80 kg | משקל כבד +93 kg | משקל כבד +95 kg | משקל כבד +95 kg | משקל כבד +100 kg |
| משקל כבד +80 kg | משקל כבד +93 kg | משקל כבד +95 kg | משקל כבד +95 kg | משקל חצי כבד 90–100 kg |
| משקל כבד +80 kg | משקל כבד +93 kg | משקל חצי כבד 86–95 kg | משקל חצי כבד 86–95 kg | משקל חצי כבד 90–100 kg |
| משקל כבד +80 kg | משקל חצי כבד 80–93 kg | משקל חצי כבד 86–95 kg | משקל חצי כבד 86–95 kg | משקל חצי כבד 90–100 kg |
| משקל כבד +80 kg | משקל חצי כבד 80–93 kg | משקל חצי כבד 86–95 kg | משקל חצי כבד 86–95 kg | משקל בינוני 81–90 kg |
| משקל כבד +80 kg | משקל חצי כבד 80–93 kg | משקל בינוני 78–86 kg | משקל בינוני 78–86 kg | משקל בינוני 81–90 kg |
| משקל כבד +80 kg | משקל חצי כבד 80–93 kg | משקל בינוני 78–86 kg | משקל בינוני 78–86 kg | משקל חצי בינוני 73–81 kg |
| משקל בינוני 68–80 kg | משקל בינוני 70–80 kg | משקל בינוני 78–86 kg | משקל בינוני 78–86 kg | משקל חצי בינוני 73–81 kg |
| משקל בינוני 68–80 kg | משקל בינוני 70–80 kg | משקל חצי בינוני 71–78 kg | משקל חצי בינוני 71–78 kg | משקל חצי בינוני 73–81 kg |
| משקל בינוני 68–80 kg | משקל בינוני 70–80 kg | משקל חצי בינוני 71–78 kg | משקל חצי בינוני 71–78 kg | משקל קל 66–73 kg |
| משקל בינוני 68–80 kg | משקל בינוני 70–80 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 66–73 kg |
| משקל בינוני 68–80 kg | משקל חצי בינוני 63–70 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 66–73 kg |
| משקל קל -68 kg | משקל חצי בינוני 63–70 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 66–73 kg |
| משקל קל -68 kg | משקל חצי בינוני 63–70 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל קל 65–71 kg | משקל חצי קל 60–66 kg |
| משקל קל -68 kg | משקל חצי בינוני 63–70 kg | משקל חצי קל 60–65 kg | משקל חצי קל 60–65 kg | משקל חצי קל 60–66 kg |
| משקל קל -68 kg | משקל קל -63 kg | משקל חצי קל 60–65 kg | משקל חצי קל 60–65 kg | משקל חצי קל 60–66 kg |
| משקל קל -68 kg | משקל קל -63 kg | משקל קל ביותר -60 kg | משקל קל ביותר -60 kg | משקל קל ביותר -60 kg |
| 4 | 6 | 8 | 7 | 7 |
קטגוריות המשקל > נשים

| 1992-1996 | 2000-2016 |
| --- | --- |
משקל כבד +72 kg: משקל כבד +78 kg
משקל כבד +72 kg: משקל חצי כבד 70–78 kg
משקל חצי כבד 66–72 kg: משקל חצי כבד 70–78 kg
משקל חצי כבד 66–72 kg: משקל בינוני 63–70 kg
משקל בינוני 61–66 kg: משקל בינוני 63–70 kg
משקל בינוני 61–66 kg: משקל חצי בינוני 57–63 kg
משקל חצי בינוני 56–61 kg: משקל חצי בינוני 57–63 kg
משקל חצי בינוני 56–61 kg: משקל קל 52–57 kg
משקל קל 52–56 kg: משקל קל 52–57 kg
משקל חצי קל 48–52 kg
משקל קל ביותר -48 kg
7
מדליות

ג'ודאים מ-56 מדינות זכו במדליות אולימפיות
|  | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יפן יפן | 37 | 19 | 26 | 82 |
| 2 | צרפת צרפת | 14 | 10 | 25 | 49 |
| 3 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 11 | 16 | 16 | 43 |
| 4 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 8 | 3 | 11 | 22 |
| 5 | קובה קובה | 6 | 14 | 16 | 36 |
| 6 | ברית המועצות ברית המועצות | 5 | 5 | 13 | 23 |
| 7 | רוסיה רוסיה | 5 | 4 | 7 | 16 |
| 8 | איטליה איטליה | 4 | 4 | 7 | 15 |
| 9 | ברזיל ברזיל | 4 | 3 | 15 | 22 |
| 10 | הולנד הולנד | 4 | 2 | 17 | 23 |
| 11 | פולין פולין | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 12 | גרמניה גרמניה | 3 | 2 | 13 | 18 |
| 13 | גאורגיה גאורגיה | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 14 | ספרד ספרד | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 15 | ארצות הברית ארצות הברית | 2 | 4 | 8 | 14 |
| 16 | קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 17 | אוסטריה אוסטריה | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 18 | בלגיה בלגיה | 2 | 1 | 9 | 12 |
| 19 | סלובניה סלובניה | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 20 | הוועד האולימפי הבינלאומי המשלחת המאוחדת | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 21 | גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 22 | הונגריה הונגריה | 1 | 3 | 5 | 9 |
| 23 | מונגוליה מונגוליה | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 24 | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | 1 | 2 | 6 | 9 |
| 25 | רומניה רומניה | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 26 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 1 | 2 | 1 | 3 |
| 27 | שווייץ שווייץ | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 28 | ארגנטינה ארגנטינה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 28 | בלארוס בלארוס | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 28 | טורקיה טורקיה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 28 | יוון יוון | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 32 | צ'כיה צ'כיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 32 | קוסובו קוסובו | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 34 | בריטניה בריטניה | 0 | 8 | 11 | 19 |
| 35 | אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 36 | קנדה קנדה | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 37 | קזחסטן קזחסטן | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 38 | ישראל ישראל | 0 | 3 | 7 | 10 |
| 39 | אוקראינה אוקראינה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 39 | בולגריה בולגריה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 41 | אלג'יריה אלג'יריה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 41 | מצרים מצרים | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 41 |  המשלחת הכלל-גרמנית | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 41 | קולומביה קולומביה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 45 | סלובקיה סלובקיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 46 | אסטוניה אסטוניה | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 47 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 47 | יוגוסלביה יוגוסלביה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 47 | פורטוגל פורטוגל | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 50 | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 50 | איסלנד איסלנד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 50 | טג'יקיסטן טג'יקיסטן | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 50 | לטביה לטביה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 50 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 50 | קירגיזסטן קירגיזסטן | 0 | 0 | 1 | 1 |
ג'ודאים ישראלים במשחקים האולימפיים

הג'ודו הוא הענף בו זכו הספורטאים האולימפיים במספר המדליות הגדול ביותר. 9 מתוך 19 המדליות בהן זכו הספורטאים הישראלים במשחקים האולימפיים הגיעו מהג'ודו.
הג'ודוקא הראשון שייצג את ישראל במשחקים האולימפיים היה יונה מלניק, שהשתתף באולימפיאדת מונטריאול (1976), והפסיד בסיבוב הראשון. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) רשם אדי קואז את ההישג הטוב ביותר במשלחת הישראלית, לאחר שסיים במקום השביעי בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג. לצדו התחרה גם משה פונטי.
לאחר שהמשלחת לאולימפיאדת סיאול לא כללה אף ג'ודוקא, במשלחת לאולימפיאדת ברצלונה (1992) היו ארבעה ג'ודאים. יעל ארד זכתה במדליית כסף בקטגוריית המשקל של עד 61 ק"ג, והייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית. אורן סמדג'ה הגדיל את ההישג, כשזכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 71 ק"ג. שני הג'ודאים האחרים שהשתתפו בברצלונה היו עמית לנג וסימון מיגרשווילי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) לא הצליחו ארד וסמדג'ה לשחזר את הישגיהם. ארד סיימה במקום החמישי, וסמדג'ה, שהגיע פצוע, הפסיד בסיבוב הראשון. באולימפיאדת סידני (2000) בלט אריק זאבי, שסיים במקום החמישי בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג. באולימפיאדת אתונה (2004) היה לג'ודוקא הישראלי השלישי שזוכה במדליה אולימפית, מדליית ארד. המשלחת הישראלית לאתונה כללה מספר שיא של חמישה ג'ודאים. פרט לזאבי התחרו גם אודי וקס, גל יקותיאל, מיכל פיינבלט ויואל רזבוזוב. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הודח זאבי כבר בסיבוב הראשון, ואילו גל יקותיאל סיים במקום החמישי.
המשלחת הישראלית לאולימפיאדת לונדון (2012) כללה חמישה ג'ודאים: זאבי, טומי ארשנסקי, גולן פולק, סוסו פללשווילי ואליס שלזינגר. שלזינגר העפילה לרבע הגמר וסיימה במקום השביעי, בעוד חבריה למשלחת הודחו בשלבים מוקדמים יותר.
המשלחת הישראלית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) כללה שבעה ג'ודאים: שירה ראשוני, גילי כהן, ירדן ג'רבי, לינדה בולדר, גולן פולק, שגיא מוקי ואורי ששון. באולימפיאדה זו, זכתה ירדן ג'רבי במדליית הארד בקטגוריית עד 63 ק"ג ואורי ששון זכה במדליית ארד בקטגוריית מעל 100 ק"ג. שגיא מוקי הגיע למקום החמישי במשקל 73 ק"ג ולינדה בולדר הגיעה למקום השביעי במשקל עד 70 ק"ג. שירה ראשוני, גילי כהן, וגולן פולק הפסידו בסיבובים המוקדמים.
בתחרות הנבחרות המעורבות, אשר נערכה באולימפיאדת טוקיו (2020), לראשונה כחלק מהמשחקים האולימפיים, ישראל זכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת פריז (2024), זכה פיטר פלצ'יק במדליית הארד בקטגוריית עד 100 ק״ג, ענבר לניר זכתה במדליית הכסף לראשונה משנת 1992. רז הרשקו זכתה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל 78+ ק״ג.
הערות שוליים

↑  ענף הג'ודו לא נכלל במהדורה זו של המשחקים האולימפיים
↑  שינויים בתכנית האולימפית, מעריב, 5 בדצמבר 1962
↑  מכסיקו תארח משחקי האולימפיאדה ב-1968, מעריב, 20 באוקטובר 1963
1 2  "Weight classes for 2016 Games" (PDF). Multimedia.olympic.org. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2006-08-20. נבדק ב-2016-08-08.
↑  נקרא "משקל כבד קל" בדיווחים רשמיים על משחקי 1972 ו-1976.
↑  נקרא "משקל וולטר" בפרסומים הרשמיים של משחקי 1972 ו-"משקל בינוני קל" בפרסומים הרשמיים של משחקי 76.
↑  אלכס דורון, אדי קואז קבע "שיא ישראלי", מעריב, 6 באוגוסט 1984
↑  הספורטאים שלנו בלוס אנג'לס, ג'ודו, מעריב, 29 ביולי 1984
↑  אסי ממן, ‏יש מדליה: ישראל ניצחה את רוסיה וזכתה בארד, באתר ONE‏, 31 ביולי 2021
↑  אסי ממן ורדאד ג'בארה, פאריס, ‏עוד מדליה ישראלית! פיטר פלצ'יק זכה בארד, באתר ONE‏, 1 באוגוסט 2024
| ענפי ספורט אולימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | משחקי הקיץ |  |
| אופניים | אופני BMX • אופני BMX בסגנון חופשי • אופני הרים • אופני כביש • אופני מסלול |  |
| משחקי כדור | בדמינטון • גולף • הוקי שדה • טניס • טניס שולחן • כדורגל • כדוריד • כדורמים • כדורסל • כדורסל 3x3 • כדורעף • כדורעף חופים • רוגבי שביעיות |  |
| ספורט גופני | אתלטיקה • ברייקינג • הרמת משקולות • טיפוס • טריאתלון • ירי תחרותי • סקייטבורדינג • סיף • קרב חמש מודרני • קשתות |  |
| התעמלות | התעמלות אמנותית • התעמלות מכשירים • טרמפולינה |  |
| ספורט ימי | גלישת גלים • חתירה • קאנו/קיאק • שיט |  |
| ענפי קרב | אגרוף • ג'ודו • היאבקות (סגנון חופשי, סגנון יווני רומי) • טאקוונדו |  |
| רכיבה | איוונטינג • רכיבה אמנותית • קפיצות ראווה |  |
| שחייה | קפיצה למים • שחייה תחרותית • שחייה צורנית • שחייה במים פתוחים |  |
| משחקי החורף | משחקי החורף |  |
| ענפי קרח | הוקי קרח • קרלינג |  |
| סקי | ביאתלון • גלישת שלג • סקי אלפיני • סקי בסגנון חופשי • סקי למרחקים • סקי נורדי משולב • קפיצות סקי |  |
| מזחלות | בובסלי • סקלטון • לוז' |  |
| החלקה על הקרח | החלקה אמנותית • החלקה מהירה • החלקה מהירה במסלול קצר |  |
| ענפי עבר במשחקי הקיץ | ענפי עבר במשחקי הקיץ |  |
| ענפי עבר | בייסבול • כדור בסקי • כדור כף יד • כדור מחבט • לקרוס • מרוץ סירות מנוע • משיכת חבל  • סופטבול • פולו • קרוקט • קרוקט אמריקאי • קראטה • קריקט |  |
המנצחים במשקל קל באולימפיאדת מוסקבה (1980), מימין לשמאל: זוכה מדליית הכסף, המונגולי טסנדין דמדין, זוכה מדליית הזהב, הסובייטי ניקולאי סולודוחין, וזוכי מדליות הארד, הבולגרי איליאן נדקוב והפולני יאנוש פבלובסקי
יעל ארד ואורן סמדג'ה, עם סגן שר החינוך, התרבות והספורט מיכה גולדמן
אבי אבי

"אבי אבי" הוא שיר לחנוכה שכתב עודד אבישר והלחין משה וילנסקי. השיר ידוע בעיקר בביצוע של אסתר עופרים.
רקע

חג החנוכה זכה למעמד מיוחד בקרב חוגים ציוניים בארץ ישראל ובגולה. הציונים ראו את עצמם כממשיכי דרכם של המכבים, ולכן שמו דגש על נושאים כגון גבורה, לוחמה יהודית, מעטים מול רבים, ומעל לכל עצמאות וריבונות. שירים רבים, כגון "מי ימלל", "אנו נושאים לפידים", ואפילו "ימי החנוכה", ביטאו הלך רוח זה. מצד שני, שירים אלו עוררו התנגדות בקרב חלק מהחוגים הדתיים.

בשיר, מאדיר אבישר את מאבקם וגבורתם של המכבים הלוחמים אשר נפלו על חרבם למען אמונתם, כשם שהחלוצים בני-דורו נאבקו על עצמאות העם ועל הגשמת ערכי הציונות.
ביצועים

אסתר עופרים, מתוך האלבום "אסתר רייכשטט – בשירי ילדים (1961)".
אופירה גלוסקא, מתוך "שוב יוצא הזמר", סדרת תוכניות בעריכת גיל אלדמע, חנוכה (תשל"ג - 1973).
רבקה זהר ואופירה גלוסקא, מתוך התכנית "ימי החנוכה - שירים לחג - 1975".
רוחמה רז, הקלטה משנת 1976.
צילה דגן, מתוך "שוב יוצא הזמר", סדרת תוכניות בעריכת גיל אלדמע, חנוכה (תשל"ח -1977).
עירית בולקא, מתוך תוכנית טלוויזיה משנות ה-70.
עוזי חיטמן, מתוך תוכנית טלוויזיה משנות ה-70.
עמי ויינברג ושלומית הגואל-טריגר, מתוך תוכנית הטלוויזיה בנושאי חגים ומועדים משנות ה-80 "קשת וענן".
הערות שוליים

↑  אבי אבי, באתר הספרייה הלאומית
↑  אסתר רייכשטט – בשירי ילדים (1961), באתר סטריאו ומונו
↑  עוד חוזר הניגון | מאוצר הארכיון של רשות השידור | שוב יוצא הזמר | חנוכה (1973), באתר יוטיוב, ‏18.11.2018
↑  אבי אבי - אופירה גלוסקא ורבקה זוהר (קליפ, 1975), באתר יוטיוב, ‏25.2023
↑  אבי אבי - רוחמה רז, באתר יוטיוב, ‏20.5.2017
↑  עוד חוזר הניגון | מאוצר הארכיון של רשות השידור | שוב יוצא הזמר | חנוכה (1977), באתר יוטיוב, ‏19.11.2018
↑  עירית בולקא - אבי אבי (הגידה נא לי), באתר יוטיוב, ‏1.6.2018
↑  עוזי חיטמן - הגד אבי, באתר יוטיוב, ‏5.6.2016
↑  אבי אבי - עמי ויינברג ושלומית הגואל-טריגר, מתוך קשת וענן, באתר יוטיוב, ‏11.11.2010
הרמן מלוויל

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1819 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  28 בספטמבר 1891 (בגיל 72) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Herman Melville 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 מקום מגורים:  Herman Melville House, נוקו היבה, ניו יורק 
 מקום לימודים:  The Academy of Management Annals, בית הספר של קולומביה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות מסע 
 זרם ספרותי:  הרומנטיקה 
 יצירות בולטות:  מובי דיק 
 בן או בת זוג:  אליזבת קנאפ מלוויל (1847–ערך בלתי־ידוע) 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר הלאומי לספרות לא בדיונית (1951) 
 חתימה:   
 
הרמן מלוויל
הרמן מלוויל (באנגלית: Herman Melville;‏ 1 באוגוסט 1819 – 28 בספטמבר 1891) היה סופר ומשורר אמריקאי, ידוע במיוחד בזכות הרומן "מובי דיק" ובזכות הסיפור הקצר "בארטלבי".
קורות חיים

הרמן מלוויל נולד בניו יורק. אביו היה סוחר ויבואן אמיד, אך כשל בעסקיו והגיע לפשיטת רגל ב-1830. הוא מת שנתיים אחר-כך, והשאיר את משפחתו במצב כלכלי גרוע. מלוויל היה צריך לעבוד כפקיד בנק כבר בגיל 13. הוא המשיך בלימודיו עד גיל 15, ואחר כך עבד בעבודות שונות נוספות, הוא היה איש מכירות, פועל בחווה ומורה.
ב-1839 הצטרף כנער סיפון לאונייה שהפליגה לליברפול. הוא תיאר את המסע הזה ברומן Redburn. ב-1841 הפליג למסע שארך 18 חודשים על אוניית ציד לווייתנים. רבים מהפרטים המופיעים ברומן "מובי דיק" נלקחו מהקורות אותו בתקופה זו. ב-1842 נטש את הספינה באיי מרקיז וחי עם המקומיים במקום במשך חודש. ספרו "טייפי" Typee: A Peep at Polynesian Life, מתרחש בנוקו היבה שבאיי מרקיז. משם שוב עלה על סיפון אונייה, הפעם ספינת סחר אוסטרלית. הוא היה מעורב במרד של צוות האונייה, ובעקבות זאת ישב בכלא בטהיטי.
מלוויל חזר לאמריקה ב-1844 בספינה ששטה לבוסטון. המצב הכלכלי של משפחתו השתפר, והוא היה יכול להתקיים מכתיבה. הספרים הראשונים שפרסם זכו לשבחים בביקורת ולקהל קוראים רחב. ספריו התבססו על מסעותיו בים, והמקומות השונים בם ביקר.
ב-1847 התחתן, וב-1850 עבר לגור בחווה במסצ'וסטס בה חי כ-13 שנים, שם הכיר והתיידד עם הסופר נתנאל הות'ורן. מלוויל הושפע מאוד מהות'ורן, ובמיוחד מספרו "אות השני". באותה שנה פרסם את הרומן "מובי דיק", והקדיש אותו להות'ורן. "מובי דיק" הוא מצד אחד תיעוד של החיים על ספינה לציד לווייתנים, ומצד שני אלגוריה מורכבת על החיים.
הקהל שציפה לספר הרפתקאות, לא קיבל באהדה את הרומן. השפה המורכבת ושלל הנושאים שברומן הרחיקו אותו מהקוראים, והפופולריות של מלוויל פחתה.
הוא פרסם קובץ סיפורים ורומנים נוספים. ביקור בארץ הקודש ב-1857 הניב פואמה ארוכה ויומן מסע. הוא פרסם גם שירים, אך כתיבתו לא עוררה יותר תשומת לב.
מלוויל עבר לניו יורק והתחיל להתפרנס כמפקח בבית המכס. בשנותיו האחרונות כתב את הנובלה "בילי באד", שפורסמה אחרי מותו. הוא מת ב-1891, והשאיר אחריו כתבי־יד בלתי גמורים שהתגלו רק ב-1920, כשהתעורר מחדש עניין בכתביו.
ספריו שתורגמו לעברית

בארטלבי, בניטו סרנו, סיפורים. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988.
בעקבות בארטלבי – יצירת מופת וסדרת מדרשים. עברית: דפנה לוי, הוצאת אינדיבוק, 2013
טאי-פי. עברית: י' רביקוב, הוצאת מ. מזרחי, 1962
טייפי. עברית: גרשון גירון, הוצאת ידיעות ספרים, 2015.
בילי בוד ועוד ספורים. עברית: אברהם רגלסון, עם עובד תש"י, 1950. (בילי בוד, איש ראש־התורן הקדמי; בניטו סרנו; איי הכשפים - האנקאנטאדאס) (עותק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה)
בילי באד, מלח. עברית: עידית שורר, הוצאת בבל 2003
מובי דיק. עברית: עדה צרפתי, מזרחי, תל אביב, 1969
מובי דיק. עברית: אליהו בורטניקר, הציורים רוקול קנט, ניומן, תל אביב, 1971
מובי דיק. עברית: אליעזר כרמי, תל אביב, 1980
מובי דיק. עברית: אהרן אמיר, אחרית דבר צפירה פורת, ירושלים, הוצאת כתר, 1981
מובי דיק. עברית: גרשון גירון. ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009
מארדי והמסע לשם. עברית: יהונתן דיין, הוצאת אינדיבוק, 2015
נשף המסכות של איש האמון. עברית: יהונתן דיין, הוצאת אינדיבוק, 2016
בניטו סרנו ושני סיפורים. עברית: לאה פרייליך, הוצאת כתב, 2019. (שני הסיפורים הנוספים הם 'גן העדן של הקווקים והטרטרוס של העלמות', 'מגדל הפעמון'.)
קוקוריקו! עברית: יהונתן דיין, נהר ספרים, 2020. (מכיל את "קוקוריקו! או: קריאתו של הגבר הגאה, בנבנטנו" (1853) ו-"שמחת הכישלון" (1854).)
ישראל פוטר: חמישים שנות גלותו. עברית: לאה פרייליך-ילינק, הוצאת כרמל, 2024
הנצחה

מספר רב של אתרים בחצי האי האנטארקטי בארץ גרהאם נקראים לכבודו של הרמן מלוויל על שמו (קרחון מלוויל), ועל שם דמויות מ"מובי דיק" ובהם: פסגות פיפין; נקודת טשטגו; קרחון סטאב; הר קוויקווג; קרחון סטארבק; קרחון פלאסק; פסגת ספאוטר; פסגת דאגו; פסגת גבריאל; והר מייהו.
ספר לכבודו

מחווה לשישה סופרים של המאה התשע-עשרה - א.ת.א. הופמן, ניקולאי גוגול, גוסטב פלובר, "הרמן מלוויל", שלום יעקב אברמוביץ, הנרי ג'יימס, תרגום : נילי מירסקי, אילנה המרמן, אברהם יבין, הוצאת עם עובד, (פרוזה אחרת), 2006
לקריאה נוספת

מילטון ר. קונביץ, הרמן מלוויל בארץ הקודש, נדפס בהאומה האמריקנית וארץ ישראל, 1997
הרמן מלוויל, נתניאל הות'ורן - האיש הקטן של אתמול (מאנגלית: ענת שפירא), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ב'
Pardes, Ilana. Melville’s Bibles. Berkeley: University of California Press, 2008
הרמן מלוויל – שני פרקים מתוך הרומן "ז'קט לבן" (מאנגלית: עודד וולקשטיין), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016
רות נצר. על גבורה ותבוסה ב'מובי דיק' של מלוויל ו'הזקן והים' של המינגוויי. בתוך: נפש הספרות - מסות על ספרות ושירה במבט יונגיאני. כרמל. 2021
הערות שוליים

↑   דוד הדר, גן עדן קניבלי על פי הרמן מלוויל, באתר הארץ, 24 באפריל 2015
↑   מרדכי גלדמן, "מארדי והמסע לשם": כישלון מסחרי וספר מופלא, באתר הארץ, 24 באפריל 2015
↑  עילי ראונר, עוני, נוודות ודחליל: הלוחם האמריקאי שהפך לרומן מסע רב-תלאות של מלוויל, באתר ynet, 24 באוקטובר 2024
↑   רונן טל, "ישראל פוטר": הגיבור של הרמן מלוויל הקדים בהרבה את פורסט גאמפ, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2024
↑  אתרים באנטארקטיקה הנקראים על שם דמויות מ"מובי דיק"
↑  פסגות פיפין באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
↑  נקודת טשטגו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  קרחון סטאב באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  הר קוויקווג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  קרחון סטארבק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  קרחון פלאסק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  פסגת ספאוטר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  פסגת דאגו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  פסגת גבריאל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  הר מייהו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  הספר : "בארטלבי הלבלר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265382705171  PLWABN: 9810583823705606  BIBSYS: 90072387  BNC: 000036660  BNE: XX901155  BnF: cb11915517c (data)  CANTIC: a10122941  CiNii: DA00299969  GND: 118580604  ICCU: CFIV013030  ISNI: 0000 0001 2125 135X  LCCN: n79006936  LNB: 000004013  MusicBrainz: 3db5e88d-ea25-4344-a9fd-cefb1ae64630  NARA: 10580574  NDL: 00449737  NKC: jn19990005592  NLA: 35346268  NLG: 65733  NLK: KAC199618561  NSK: 000051703  NTA: 068404484  RERO: 02-A003582653  SELIBR: 208279  SNAC: w6c648vb  SUDOC: 027329437  Trove: 920163  ULAN: 500236778  VcBA: 495/79530  VIAF: 27068555   WorldCat (עם VIAF): 27068555
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739)

מלחמה זו, בין האימפריה הרוסית והאימפריה העות'מאנית, שהתנהלה בין השנים 1735–1739, פרצה עקב חילוקי דעות לגבי תוצאות מלחמת רוסיה–פולין של 1733–1735 ופשיטות הולכות ונשנות של הטטרים מקרים. כמו כן, המלחמה סימלה את המאמץ הרוסי להשגת גישה לים השחור. זו הייתה המלחמה החמישית בהיסטוריה של מלחמות רוסיה-טורקיה.
הדיפלומטיה הרוסית טרם המלחמה

עם פרוץ המלחמה, רוסיה השיגה סטטוס בינלאומי מבטיח, כאשר כרתה מספר בריתות עם האימפריה הספאווית (אשר הייתה בעיצומה של מלחמה מול העות'מאנים) בשנים 1732–1735, ותמכה בהמלכתו של אוגוסט השלישי לכס המלכות הפולני ב-1735 במקומו של העוצר הצרפתי סטניסלאב לשצ'ינסקי, שהוצע לתפקיד על ידי צרפת הפרו-טורקית.