stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דנקליאוסטיוס
מאפיינים

הדנקליאוסטיוס היה מהדגים הגדולים ביותר בדבון והגדול שבמיני הסוג, D. terrelli הגיע לאורך של 8.79 מטרים ולמשקל של מעל 4 טונות. בעבר נכלל בסוג הקרוב דיניכטיס, אך הופרד ב-1956. מאובניו נתגלו במספר אזורים, ביניהם אמריקה הצפונית, פולין, בלגיה ומרוקו.
מבנה לסתותיו הקרניות היו שונות מכל דג אחר, בדומה לשאר בני המחלקה בעלי שריון. הלסתות פעלו כמו מנגנון ארבעה מוטות של מכונה, עם ארבעה שרירים חזקים: הלסת התחתונה, שריון הלחי, שריר הגולגולת והשריר המחבר של הלסתות. מבנה חזק זה הביא לעוצמת נשיכה של כ-600 עד 755 ק"ג. מבנה זה עזר לו לרסק טרף בעל שריון בעצמו, כגון בעלי שריון אחרים או אמוניטים, וייתכן שהייתה לו יכולת שאיבה גדולה, בדומה לאבנוניים, תוך 50–60 אלפיות שנייה. בניגוד ללסתות היה שאר הגוף רך בהרבה והזכיר את שלדם של דגי הסחוס.
מינים

Dunkleosteus terrelli
Dunkleosteus belgicus
Dunkleosteus denisoni
Dunkleosteus marsaisi
Dunkleosteus magnificus
Dunkleosteus missouriensis
Dunkleosteus newberryi
Dunkleosteus amblyodoratus
Dunkleosteus raveri
בתרבות

דג ענק זה מופיע בסדרה מפלצות ים ובמשחק עולם היורה: המשחק.
דניאל קיז

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 באוגוסט 1927 ברוקלין, ניו יורק
 פטירה:  15 ביוני 2014 (בגיל 86) בוקה רטון, פלורידה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  ברוקלין קולג', תיכון תומאס ג'פרסון, אוניברסיטת ניו יורק 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 יצירות בולטות:  פרחים לאלג'רנון 24 הפנים של בילי מיליגן
 תקופת הפעילות:  1952–2012 (כ־60 שנה)
 פרסים והוקרה:  פרס הוגו (1960) פרס נבולה (1966) פרס קורד לאסוויץ (1986) פרס לוקוס (1998)
 www.danielkeyesauthor.com
 
דניאל קיז (באנגלית: Daniel Keyes; ‏9 באוגוסט 1927 – 15 ביוני 2014) היה סופר יהודי אמריקאי זוכה פרסי הוגו ונבולה על סיפורו "פרחים לאלג'רנון". קיבל פרס סופר אמריטוס של איגוד סופרי המדע הבדיוני ופנטזיה של אמריקה בשנת 2000.
קורות חיים

קיז נולד בברוקלין, ניו יורק, למשפחה יהודית. בגיל 17 הצטרף לשירות הימי האמריקאי ככלכל של ספינה. הוא סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה מברוקלין קולג', ולאחר תקופה בצילום אופנה (הוא היה שותף בסטודיו לצילום), קיבל תואר שני בספרות אנגלית ואמריקאית. עשה כן בלימודי לילה בזמן שביום לימד אנגלית בבתי ספר ציבוריים בניו יורק סיטי. בסופי שבוע עסק בכתיבה.
בתחילת 1950, הוא היה עורך של מגזין ספרות זולה בשם "Marvel Science Stories" עבור העורך רוברט או. אריסמן (Robert O. Erisman) והמו"ל מרטין גודמן (Martin Goodman), שפרסמו גם את סדרות הקומיקס "Timely Comics" ו-"Atlas Comics", בשנות ה-1940 וה-1950 שבישרו את מארוול קומיקס. לאחר פרישת גודמן, קיז הפך לעורך שותף של קומיקס אטלס, תחת העורך הראשי והארט דיירקטור סטן לי. בסביבות 1952, קיז היה אחד מצוות של סופרים, שקיבלו מעמד של עורכים, שכתבו סיפורי אימה ומדע בדיוני עבור מגזיני קומיקס כמו "Journey into Unknown Worlds".
אחד מהרעיונות שלבסוף לא נמכרו לקומיקס, היווה את הבסיס לסיפור "פרחים לאלג'רנון" מאוחר יותר. קיז נזכר, "משהו אמר לי שהוא צריך להיות יותר מתסריט קומיקס."
בין 1955–1956, קיס כתב לEC קומיקס המוערכים, כולל הכותרים "Shock Illustrated" ו-"Confessions Illustrated", תחת שמו שלו ושמות העט Kris Daniels, A.D. Locke ו- Dominik Georg.
קיז המשיך ללמד כתיבה יוצרת באוניברסיטה ויין סטייט בדטרויט, ובשנת 1966 קודם לפרופסור לאנגלית וכתיבה יצירתית באוניברסיטת אוהיו, באתונה, אוהיו, שם הוא זכה לתואר פרופסור אמריטוס בשנת 2000.
פרחים לאלג'רנון

הסיפור הקצר והרומן העוקב, "פרחים לאלג'רנון", נכתב כדוחות התקדמות של אדם מפגר, צ'רלי, שעובר ניתוחים ניסיוניים והופך לגאון לזמן קצר לפני שהשפעת הניתוחים מתפוגגת באופן טראגי. הסיפור פורסם בתחילה בגיליון אפריל 1959 של המגזין לפנטזיה ומדע בדיוני והרומן הורחב בשנת 1966. ב-1968 הרומן עובד לסרט בשם "צ'ארלי", בכיכובו של קליף רוברטסון (שזכה בפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר) וקלייר בלום. הוא גם זכה בפרס הוגו בשנת 1959 ובפרס נבולה בשנת 1966.
מספריו

תורגמו רק יצירות בודדות, ובהן:
פרחים לאלג'רנון, בתוך: מבחר הסיפורת הבדיונית בעריכת רוברט סילברברג, תרגם עמנואל לוטם, הוצאת עם עובד, 1981
צ'ארלי,  תרגם דן שליט, הוצאת מסדה, 1988 (הרחבת הסיפור "פרחים לאלג'רנון" לרומן)
24 הפנים של בילי מיליגן, תרגמה שולמית לוין, הוצאת צ'ריקובר, 1982
Flowers for Algernon (short story) (1959)
Flowers for Algernon (novel) (1966) (adapted to cinema as Charly, 1968)
The Touch (1968)
The Fifth Sally (1980)
The Minds of Billy Milligan (1981) (adapted to cinema as The Crowded Room, 2008)
Unveiling Claudia (1986)
Daniel Keyes Collected Stories (Japan, 1993)
The Milligan Wars: A True-Story Sequel (Japan, 1994)
Until Death (1998)
Algernon, Charlie, and I: A Writer's Journey (2000)
The Asylum Prophecies (2009)
פרסים

1960 פרס הוגו על הסיפור הקצר "פרחים לאלג'רנון"
1966 פרס נבולה על הנובלה "פרחים לאלג'רנון"
1986 פרס קורד לאסוויץ על "24 הפנים של בילי מיליגן"
1998 פרס לוקוס על "פרחים לאלג'רנון"
הערות שוליים

↑  Algernon, Charlie, and I עמוד 80
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461571105171  PLWABN: 9810674745805606  BIBSYS: 8046619  BNE: XX916363  BnF: cb126161728 (data)  CiNii: DA03669791  GND: 131524364  ISNI: 0000 0000 8091 7695  LCCN: n80022990  LNB: 000016426  MusicBrainz: 5dc1b594-552c-4816-940e-66eff36b82bf  NDL: 00445580  NKC: xx0010074  NLA: 35268882  NLG: 74973  NLK: KAC199614804  NSK: 000175238  NTA: 07313421X  RERO: 02-A003451768  SNAC: w6640k3f  SUDOC: 026948729  VIAF: 12426914   WorldCat (עם VIAF): 12426914
דתות דהרמיות

| --- | --- |

 שורשים, סיווג והנהגה
 זרם:  דת 
 מקור השם:  דהרמה 
 תאריך ייסוד:  האלף ה־5 לפנה״ס 
 מספר מאמינים:  1.76 מיליארד
 ארגונים ופעילות
 מוסדות:  הינדואיזם, Dravidian folk religion, Ayyavazhi, Sarnaism, סיקיזם, בודהיזם, ג'ייניזם, צ'רוואקה 
 
 מפה המציגה את השכיחות העולמית של דתות "דהרמיות" (בצהוב) מול דתות "אברהמיות" (בסגול) על פי מדינות.
 
דתות דְהַרמיות או דתות הודיות הן משפחה של דתות שמקורן בתת-היבשת ההודית. משפחה זו כוללת את ההינדואיזם
ואת שלוש הדתות שצמחו ממנה: בודהיזם, ג'ייניזם וסיקהיזם. דתות הדהרמה הן אחת מתוך שתי האסכולות העיקריות של דת בעולם כיום, לצד דתות אברהמיות. התאולוגיה והפילוסופיה של הדתות הדהרמיות מתמקדות במושג הדהרמה (Dharma), מונח בסנסקריט המציין "צו קבוע, חובה, חוק", במיוחד במובן הרוחני של "חוק טבע, מציאות". רוב השפעתן של דתות אלו הוא בתת-היבשת ההודית, מזרח אסיה ודרום מזרח אסיה, והן בעלות השפעה גם בחלקים אחרים בעולם. דתות דהרמיות אלו קשורות זו בזו באופן הדוק.
דתות דהרמיות כאחוז מאוכלוסיית העולם (2022)
הינדואיזם (15.1%)
בודהיזם (6.6%)
סיקהיזם (0.3%)
ג'ייניזם (0.06%)
אחר (דתות שאינן דהרמיות או ללא שיוך דתי) (77.94%)
מקורות והיסטוריה

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
מקורן של הדתות הדהרמיות, ובעיקר ההינדואיזם, הוא בדת הוודית של ההינדו-איראנים, שייסדו את הציוויליזציה הוודית – אחת התרבויות העתיקות בהודו ובעולם. הציוויליזציה נקראת וודית על שם ארבע הוודות — רִיג ודה, יָאג'וּר ודה, סָאמָה ודה, ואַתְהַרְוָה ודה — שמרכיבות את הטקסט הקדוש להינדואיזם. שורשי המנהגים של הדת הוודית הם בדת ההינדו-איראנית אריאן, שממנה צמחה גם האמונה הזורואסטרית. המייסדים של כל הדתות הדהרמיות היו הינדים רבי השפעה שחקרו והתמקדו בהיבטים מסוימים של ההינדואיזם כדי ליצור מערך אמונות מובחן.
הערות שוליים

↑  Frawley, David. From the River of Heaven: Hindu and Vedic Knowledge for the Modern Age. Berkeley, California: Book Passage Press, 1990. ISBN 1878423010.
↑  York, Michael.Pagan Theology: Paganism as a World Religion. New York: NYU Press, 2005. ISBN 0814797083.
↑  Share of global population by religion 2022, Statista (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph114761 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דה-נאציפיקציה

הורדת השלט "רחוב אדולף היטלר"
סמל הנשר מעל הכניסה לאוניברסיטת דרמשטאדט, ניתן לראות את העיגול שעליו היה צלב הקרס שהוסר
דֵּה־נָאצִיפִיקַצְיָה (בגרמנית: Entnazifizierung) הייתה יוזמה של כוחות בעלות הברית, לאחר מלחמת העולם השנייה, לטיהור עמדות השפעה בחברה באירופה מאנשי המשטר הנאצי: בפוליטיקה, בתרבות, בעיתונות, בכלכלה ובמערכת המשפט. עיקר הפעילות היה בהעברת המעורבים במעשי הנאצים ממשרותיהם בעלות ההשפעה, ובפירוק או איסור על פעולתם של ארגונים המקושרים עם הנאצים. בעיקר נעשתה פעילות זו בגרמניה ובאוסטריה, אך גם במדינות אחרות שבהן הייתה תמיכה ניכרת בנאצים, כגון הולנד וצרפת. פעילות הדה-נאציפיקציה החלה עם תום מלחמת העולם השנייה והתקבלה כהחלטה מחייבת בוועידת פוטסדאם.
סקירה כללית

דה-נאציפיקציה הושגה דרך סדרת הוראות שהוצאו על ידי מועצת השליטה של בעלות הברית (כינויו של הגוף השליט בגרמניה מיד לאחר סיום המלחמה) שמושבה בברלין, וניתנה בינואר 1946. "הנחיות הדה-נאציפיקציה" התייחסו לאנשים ולמוסדות מסוימים, וקבעו הליכים משפטיים והנחיות לטיפול בהם.
למרות שהיוזמה התקבלה על דעת כל כוחות הכיבוש בגרמניה, השיטות שבהן השתמשו לדה-נאציפיקציה, והחומרה שבה נאכפו, היו שונות בין אזורי הכיבוש של המעצמות השונות.
דה-נאציפיקציה התייחסה אף להסרת הסמלים הפיזיים של המשטר הנאצי. לדוגמה, בשנת 1957 החלה הממשלה הגרמנית להנפיק עיטורי צלב הברזל לזכאים לענוד אותם, אך ללא סמל צלב הקרס במרכזם.
הדה-נאציפיקציה באזורי הכיבוש השונים > האזור האמריקני

ארצות הברית ניסתה תחילה לפעול לדה-נאציפיקציה באופן שהראה על מחויבות, אך בצורה ביורוקרטית. בממשל הכיבוש הצבאי שהוקם דנו 545 בתי דין ב-900,000 מקרים. עם זאת, בשנת 1948, עם תחילתה של המלחמה הקרה, הופנתה תשומת לבם של האמריקנים לאיום מן הגוש המזרחי. הליכי הדה-נאציפיקציה הואצו, וההליך המקוצר לא הותיר זמן לבחינה יסודית של כל מקרה ומקרה, ופסקי הדין מתקופה זו הם בעלי ערך שנוי במחלוקת.
כך, למשל, בשנת 1952 הוכרזו חברי האס אס כאוטו סקורצני (איש הקומנדו הנערץ על היטלר, אשר ביצע פעולות כחטיפתו של בניטו מוסוליני מידי שוביו) כמי שעברו דה-נאציפיקציה בהיעדרם על ידי ועדה של ממשלת גרמניה ללא כל הוכחה של ממש כי הדבר נכון.
האמריקנים השתמשו במדענים גרמנים כוורנר פון בראון לצורכי קידום מחקריהם. פון בראון ואנשיו הובאו עוד בשנת 1945 לארצות הברית, ושירתו שם בצבאה, כשם ששירתו בצבאו של היטלר, ועל אף העובדה כי כלי הנשק שפיתחו (ובמיוחד הרקטות V-1 וV-2) שימשו להרג אזרחים חפים מפשע בלונדון, ובפיתוחם נעשה שימוש בעובדי כפייה שהועסקו בתנאים בלתי אנושיים.
הדה-נאציפיקציה באזורי הכיבוש השונים > האזור הסובייטי

ההליכים המהירים והרדיקליים ביותר אירעו בשטח הכיבוש של ברית המועצות, אשר הייתה מחויבת מבחינה אידאולוגית לשינוי יסודי בחברה הגרמנית. חברים במפלגה הנאצית ובארגונים המסונפים אליה הוסרו מכל משרותיהם ללא זכות לערעור, וכמה מהם נשלחו למחנות, על פי שיקול הדעת של סוכנויות הביטחון והמודיעין הסובייטיות. השלטון הצבאי הכריז על תום הדה-נאציפיקציה ב-26 בפברואר 1948, לאחר שסטלין הורה אישית להתחיל בשילוב-מחדש לתוך החברה של הנאצים-לשעבר. במהרה הוקמה המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה, שנועדה לייצג שמרנים וימנים בפרלמנט חסר-ההשפעה של גרמניה המזרחית.
הדה-נאציפיקציה באזורי הכיבוש השונים > האזורים הבריטיים והצרפתיים

הבריטים והצרפתים התמקדו בענישתה של האליטה ולא רדפו אחר כל מי ששיתף פעולה עם המשטר הנאצי.
הטמפלרים הגרמניים שגורשו מארץ ישראל לאוסטרליה עברו תהליך דה-נאציפיקציה על ידי הבריטים, עקב שיוכם למפלגות נאציות לפני המלחמה.
ההשפעה על המדינות הגרמניות בעתיד

תרבות הדה-נאציפיקציה השפיעה בחוזקה על המועצה הפרלמנטרית שלה ניתנה האחריות לנסח את החוקה לאזורי הכיבוש. ניסוחה של חוקה זו, שנקראה "Grundgesetz" (חוק יסוד), הסתיים ב-8 במאי 1949 והיא אושרה ב-23 במאי 1949, ולמחרת היום נכנסה לתוקף. תאריך זה, 24 במאי 1949, הוא למעשה תאריך ייסודה של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, אשר נקראה אז "גרמניה המערבית".
השמאל הרדיקלי בגרמניה בשנות השבעים

בשל העובדה כי המלחמה הקרה העיבה על תהליך הדה-נאציפיקציה במערב, בסוף שנות השישים והשבעים, השמאל הרדיקלי אשר השתמש באלימות נגד החברה המערב-גרמנית, באמצעות ארגוני הטרור האורבני כגון כנופיית באדר מיינהוף ואחרים, השתמש בטיעון כי בממסד אותו הוא תוקף משמשים עדיין נאצים רבים בתפקידי מפתח. הם טענו כי השאלה "מה עשית במלחמה, אבא?" לא נשאלה לגבי רבים מאנשי הממסד, אשר לחמו במלחמה, ושגשגו בתנאי ה-"Wirtschaftswunder" ("הנס הכלכלי") שבעקבותיה. כך, למשל, שימש טיעון זה כצידוק לרציחתו של הנס מרטין שלאייר בידי אחד מארגונים אלו, בשנת 1977. שלייר היה יושב ראש התאחדות המעסיקים הגרמנית, והיווה אויב טבעי לאנשי השמאל הרדיקלי, בהיותו אחד התעשיינים העשירים בגרמניה. שלייר היה איש אס אס בעברו. נטען כלפיו כי הוא ראשה של רשת נאצים לשעבר אשר עדיין החזיקו בעמדות כוח והשפעה בתעשייה ובפוליטיקה הגרמנית.
ראו גם

האחדה (גלייכשאלטונג) – נאציפיקציה
דה-בעת'יפיקציה – מדיניות דומה, בעיראק
מבצע מהדק נייר
דניאלה האנטוחובה

| --- | --- |

דניאלה האנטוחובה באליפות צרפת הפתוחה לשנת 2009
 לידה:  23 באפריל 1983 (בת 41) פופרד, סלובקיה
 מדינה:  צ'כוסלובקיה סלובקיה
 מקום מגורים:  מונקו מונטה קרלו, מונקו
 גובה:  1.81 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  1999 – 6 ביולי 2017 (כ־18 שנים) 
 סה"כ פרסים שצברה:  10,436,407 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  570–415 
 דירוג שיא:  5 (27 בינואר 2003)
 זכיות בטורנירים:  9 (6 WTA ו-3 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  288–234 
 דירוג שיא:  5 (26 באוגוסט 2002)
 זכיות בטורנירים:  10 (9 WTA ו-1 ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות זכיות: 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי גמר (2008)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב רביעי (2002, 2006, 2010, 2011)
 וימבלדון:  רבע גמר (2002)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע גמר (2002)
 
דניאלה הָאנְטוּחוֹבָה (סלובקית: Daniela Hantuchová; נולדה ב-23 באפריל 1983 בפופרד שבסלובקיה, אז בצ'כוסלובקיה) היא טניסאית עבר סלובקית. דורגה בשיאה (27 בינואר 2003) במקום ה-5 בעולם בדירוג ה-WTA.
האנטוחובה זכתה ב-9 תוארי יחידות מהם 6 תארים בסבב המקצועני וב-10 תוארי זוגות מהם 9 בסבב המקצועני.
קריירה > 2002

לאחר שלוש זכיות בטורנירי ITF, הצליחה האנטוחובה להיכנס לטופ 100 הבכירות בתבל בשנת 2001, אותה סיימה במקום ה-38. את הפריצה הגדולה עשתה בשנה שלאחר מכן, כאשר זכתה בטורניר אינדיאן ווילס (דרגה 1, לאחר ניצחונות מרשימים על ז'וסטין הנין בשמינית הגמר ועל מרטינה הינגיס בשתי מערכות במשחק הגמר. יכולתה לשמור על רמה גבוהה באותה עונה (הגיעה לעוד גמר בטורניר נוסף, אך הפסידה לקים קלייסטרס), הביאה אותה למקום השמיני בתום שנת 2002.
קריירה > 2003

בעקבות הגעתה לרבע הגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה בפתיחת שנת 2003, העפילה האנטוחובה לדירוג השיא שלה - מקום חמישי בעולם (ההישג הכי גבוה של טניסאית סלובקית אי פעם בסבב המקצועני).
אך עם ההצלחה, באה גם הנפילה, כאשר באליפות וימבלדון, הודחה האנטוחובה כבר בסיבוב השני, לאחר הפסד מול טניסאית מהדרג הנמוך. הפסד זה שבר את רוחה (פרצה בבכי תוך כדי המשחק ולאחריו), ומכאן והלאה העונה נמשכה בצורה לא טובה, וכללה רק זכייה אחת בטורניר זוגות. את שנת 2003 סיימה האנטוחובה במקום ה-19. התחושה הייתה שהאנטוחובה לא מסוגלת להתמודד עם ההצלחה בגיל כה צעיר.
קריירה > 2004

את שנת 2004 פתחה האנטוחובה בצורה טובה, כשהגיעה לגמר באיסטבורן, לאחר ניצחון על אמלי מאורסמו. אך בגמר שוב קרה דבר ששבר אותה. אמנם הפעם המתחרה הייתה מהדרג הבכיר, הטניסאית סבטלנה קוזנצובה, אך על אף שהאנטוחובה הוליכה 1-0 במערכות והגישה לניצחון במשחק (במצב 5:6 לזכותה במערכה השנייה), לא השכילה האנטוחובה לשמור על ההגשה והפסידה לבסוף. האנטוחובה שוב נחלה כישלונות במהלך העונה והתדרדרה עד למעבר המקום ה-60 בדירוג העולמי. את השנה, למרות הכל, סיימה במקום ה-31 וזאת על אף הפסד מביש נוסף בטורניר שנערך בקוויבק על ידי טניסאית המדורגת מחוץ לאלפייה הראשונה בסבב.
קריירה > 2005

בשנת 2005, סוף סוף חזרה האנטוחובה להפגין את כושרה הטוב ולהראות פעם נוספת את הפוטנציאל הטמון בה, לאחר שתי עונות לא מוצלחות. היא הגיעה לגמר בטורניר לוס אנג'לס (גמר ראשון שלה, מאז הגמר באיסטבורן ביוני, 2004), לאחר ניצחון על ילנה דמנטייבה (מקום 6 דאז) ונעצרה רק בגמר, לאחר הפסד לקלייסטרס. בהמשך השנה הגיעה לעוד שלושה חצאי גמר, שבה לעשרים הראשונות בעולם, וסיימה את השנה במקום ה-19.
קריירה > 2006

בתחילת שנת 2006 הדהימה האנטוחובה את עולם הטניס באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר שניצחה את אלופת השנה שעברה, סרינה ויליאמס בשתי מערכות, 1:6, 6:7 בסיבוב השלישי של הטורניר. בשלב שלאחר מכן (שמינית הגמר) הודחה האנטוחובה בידי מריה שראפובה. בהמשך השנה הגיעה לגמר בציריך, לאחר שבדרך לגמר עברה את פטי שניידר, אמלי מאורסמו (שפרשה בגלל פציעה) וסבטלנה קוזנצובה. בגמר עצמו הפסידה לשראפובה בשלוש מערכות. האנטוחובה שמרה על מקומה בין עשרים הראשונות וסיימה את השנה במקום ה-18, לאחר שלא השכילה לעבור את שלב שמינית הגמר באף אחד מטורנירי הגראנד סלאם.
קריירה > 2007

את שנת 2007 פתחה האנטוחובה בהפסד בטורניר סידני לניקול ואידישובה כבר בסיבוב הראשון. באליפות אוסטרליה הפתוחה, שנערכה שבוע לאחר מכן, הודחה האנטוחובה בשמינית הגמר על ידי קים קלייסטרס. בטורניר דוחא זכתה האנטוחובה להישג יפה כשהדיחה ברבע הגמר את מרטינה הינגיס, לאחר שפיגרה 1-0 במערכות ו-4:1 במערכה השנייה, אך חזרה לניצחון 4:6, 4:6 בשתי המערכות הנוספות, בחצי הגמר הודחה בידי סבטלנה קוזנצובה.
במרץ זכתה האנטוחובה בתואר השני שלה, פעם נוספת בטורניר אינדיאן וולס, לאחר שניצחה בגמר את סבטלנה קוזנצובה (מקום רביעי בעולם), 3:6, 4:6, את נה לי בחצי הגמר וברבע הגמר את שחר פאר. את התואר השלישי שלה האנטוחובה קטפה בתחרות לינץ, שם היא ניצחה בגמר את פטי שנידר 4:6 2:6. בעקבות התוצאות הטובות שלה, היא העפילה לאליפות סבב ה-WTA שם היא הפסידה למריה שראפובה ואנה איבנוביץ, אך ניצחה את סבטלנה קוזנצובה.
בשנת 2007 האנטוחובה חזרה לטופ 10 לראשונה מאז ספטמבר 2003. האנטוחובה סיימה את השנה כמדורגת 9.
קריירה > 2008

האנטוחובה המשיכה במומנטום הטוב מ-2007 כאשר העפילה לראשונה לחצי גמר של גראנד סלאם, כאשר העפילה לחצי גמר של אליפות אוסטרליה הפתוחה. בחצי הגמר היא הפסידה ב-3 מערכות לאנה איבנוביץ, אחרי שכבר הובילה 0:6 0:2. באינדיאן וולס האנטחובה לא הצליחה להגן על התואר שלה כשהפסידה למריה שראפובה ברבע הגמר.
שבר מאמץ ברגל הימנית השבית את האנטוחובה בחודשים מאי ויוני, מה שגרם לה להחמיץ את הרולאן גארוס. היא התאוששה בזמן בשביל ווימבלדון אך הפסידה לאליסה קלייבאנובה בסיבוב השני.
תוצאות פושרות במחצית השנייה של השנה גרמו לכך שהאנטוחובה סיימה את השנה כמדורגת 21. האנטוחובה סיימה בפעם הראשונה מאז 2004 את השנה מחוץ לטופ 20.
קריירה > 2009

המגמה השלילית נמשכה ב-2009 והאנטחובה התדרדרה מחוץ לטופ 40.
בווימבלדון האנטוחובה הייתה לא מדורגת לראשונה מאז 2004. היא העפילה לשמינית הגמר שם היא הפסידה לסרינה וויליאמס. בעקבות הישגיה האנטחובה נכנסה חזרה לטופ 30.
קריירה > 2011

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה במאי 2011 ניצחה האנטוחובה בסיבוב השלישי את קרוליין ווזניאקי מדנמרק (1 בעולם) 1-6, 3-6.
קריירה > זוגות

ההצלחה העיקרית של האנטוחובה היא טורנירי הזוגות המעורבים שם זכתה בארבעת טורנירי הגראנד סלאם, פעם אחת בכל אחד. במשחקי גמר היא והשותף שלה (שהשתנה בכל פעם) זכו לניצחונות מרשימים כשמולם עומדים שחקני זוגות מצוינים כמייק בריאן (מהצמד מייק ובוב בריאן, השולטים בעולם הזוגות כיום) ואחד הצמדים הטובים ביותר בזוגות המעורבים שהיו אי פעם - מרטינה נברטילובה וליאנדר פאס.
האנטוחובה בטורניר בריזביין, 2009
דניאלה סמרי

| --- | --- |

סמרי, 2017
 לידה:  15 במאי 1985 (בת 39) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  תאגיד השידור הישראלי, קשת 12
 סוג כתב:  כתבת ספורט ומגישה
 בן זוג:  גל חסון
 מספר צאצאים:  2
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  daniela.samari
 טוויטר:  DanielaSamari
דניאלה סמרי (נולדה ב-15 במאי 1985) היא עיתונאית מגישת טלוויזיה ושדרנית רדיו ישראלית.
ביוגרפיה

את השירות בצה"ל עשתה בחטיבת דובר צה"ל.
סיימה תואר ראשון בתקשורת בהצטיינות ותואר שני בממשל עם התמחות בתקשורת פוליטית, שניהם במרכז הבינתחומי הרצליה.
קריירה

בשנים 2007–2008 שימשה בתפקידי עורכת, כתבת שטח, ומגישת מבזקים ועורכת הספורט ONE. בעונת 2008/2009 בליגת העל בכדורגל הייתה דוברת מועדון הכדורגל בני יהודה תל אביב.
בשנים 2009–2011 הייתה שדרנית קווים בערוצי הספורט של צ'רלטון.
בשנים 2010–2013 הגישה את מהדורת חדשות הספורט המרכזית בערוץ הטלוויזיה ONE, והייתה שותפה בבימוי ועריכת כתבות וראיונות שטח.
בשנים 2012–2013 הגישת פינת "סיכום השבוע בספורט", בתוכנית "העולם הבוקר" של רשת מדיה בערוץ 2.
ב-2014 שימשה חברת פאנל בעונה החמישית של התוכנית חדשות הבידור, ובאותה שנה הגישה את שידורי מונדיאל 2014 באולפן ynet.
בשנים 2014–2017 הייתה חברת פאנל בתוכנית "עושים סדר" ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2015–2018 הגישה תוכניות וכתבות בתחומי אקטואליה, כלכלה וצרכנות בערוץ 20. במקביל עבדה בערוץ הספורט, שם הגישה את התוכניות "מגרש פתוח", "תוכנית הבוקר", "שבת במגרש" ועוד. שימשה שדרנית קווים במשחקי ליגת העל בכדורגל, והנחתה פאנל במשדרי ליגת האלופות.
ב-2018 עברה סמרי לעבוד בתאגיד השידור הישראלי. היא הגישה תוכנית יומית באולפן המונדיאל של כאן 11, והיא בין השאר, מנחה שם לסירוגין את התוכניות חדשות הלילה וערב ערב בערוץ כאן 11. בנוסף היא מגישה את כל משחקי נבחרת ישראל בכדורגל.
במקביל החלה סמרי להגיש בערוץ קשת 12 את התוכנית השבועית "זמן תוצאות".
חיים אישיים

נשואה לעורך הדין גל חסון ולהם בנות-תאומות. מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר כץ, דניאלה סמרי עוברת לתאגיד; תצטרף לצוות מגישי האקטואליה, באתר אייס, 20 באוגוסט 2018
↑  רן בוקר, "אני נתקלת בפרצופים מופתעים כשאני מדברת על כדורגל", באתר ynet, 4 ביולי 2018
↑  פרקי "זמן תוצאות" באתר מאקו
דניאלה מרקורי

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1965 (בת 59) סלבדור, ברזיל 
 שם לידה:  Daniela Mercuri de Almeida 
 שם במה:  Daniela Mercury 
 מוקד פעילות:  ברזיל, פורטוגל 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  פופ לטיני, מוזיקה פופולרית ברזילאית 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית, פורטוגזית ברזילאית, ספרדית 
 בן או בת זוג:  Malu Verçosa (אוקטובר 2013–?) 
 צאצאים:  Gabriel Póvoas 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות בתרבות של ברזיל (2015)  Premios Ondas 2000 
 www.danielamercury.com.br
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאלה מרקורי בהופעה בפורטוגל ב-2005
דניאלה מרקורי די אלמיידה (בפורטוגזית: Daniela Mercuri de Almeida; נולדה ב-28 ביולי 1965) היא זמרת-יוצרת, רקדנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ברזילאית שסגנונותיה המוזיקליים כוללים פרבו, מוזיקה פופולרית ברזילאית (MPB) ומוזיקת אָשֶה (Axé music),
ביוגרפיה

מרקורי נולדה בסלבדור, באהיה, לאב פורטוגזי מהעיר בראגה שבצפון פורטוגל ולאם שהיגרה מאיטליה. לתנועת הטרופיקליה יש השפעה חזקה עליה. המוזיקה שלה מונעת על ידי תיפוף עקשני (היא השתמשה בהרכב אולודום במספר שירים), ומבצעת אזכורים מקומיים באופן תדיר, כולל קרנבל וקנדומבלה (Candomblé).
אלבומה הראשון, הקרוי על שמה, היה הצלחה מיידית, אבל הלהיט הגדול ביותר שלה נכון לעכשיו הוא אלבומה השני, O Canto da Cidade, עם יותר מ-2 מיליון עותקים שנמכרו, הוא היה האלבום הנמכר ביותר בשנת 1993.
בשנת 2000, עם Sol da Liberdade, היא קיבלה את תואר אלבום הפלטינה האחרון שלה והאלבום שיצא בשנת 2001, Sou de Qualquer Lugar, מכר מעט עותקים בהשוואה לאלבומים האחרים, וקיבל רק תואר של אלבום זהב.
ב-24 ביולי 2003 הופיעה דניאלה מרקורי בישראל לראשונה במסגרת סיבוב הופעות בארצות הברית ואירופה.
בשנת 2004 היא שרה בקונצרט עם פול מקרטני, וקיבלה תשומת לב תקשורתית רבה בברזיל.
בשנת 2005 היא הוציאה את אלבום ההופעה החיה הראשון שלה, מסדרת Ao Vivo ב־MTV. הוא מכר טוב יותר מאשר האלבום שיצא בשנת 2001, אבל מכר פחות עותקים, בגלל משבר התעשייה הפונוגרפית, וקיבל תואר אלבום זהב בשבוע השני.
מרקורי השתתפה בקמפיין ממשלתי ללחימה במחלת האיידס ובעוד מחלות המעוברות באופן מיני במהלך חגיגות הקרנבל בברזיל בשנת 2005. היא הופיעה בתשדירי שירות בטלוויזיה המקדמים חלוקה של מיליוני קונדומים בחינם ומעודדים את השימוש בהם. התפקיד שלה כתומכת בקמפיינים של סקס בטוח ואיידס מנעו ממרקורי את ההזדמנות להשתתף בחגיגות חג המולד של הוותיקן ב-2005. הוותיקן הזמין אותה בעבר, אבל שינה את דעתו כאשר ראה שהיא מעדיפה את השימוש בקונדומים על פני הינזרות במלחמה נגד האיידס.
דיסקוגרפיה > אלבומיה עם קומפניה קליק (Companhia Clic)

1989 Companhia Clic/Vida ligeira
1990 Companhia Clic/Vou de vez
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

1991 Daniela Mercury
1993 O canto da cidade
1994 Música de rua
1994 Meninos da pelô
1997 Feijão com arroz
1999 Elétrica – Ao vivo
1999 Swing tropical
2000 Sol da liberdade
2001 Sou de qualquer lugar
2003 Eletrodoméstico
2004 Carnaval Eletrônico
2005 Clássica
2005 Balé Mulato
דיסקוגרפיה > מארזי DVD

2003 Eletrodoméstico - MTV Live
2005 Clássica
2006 Baile Barroco
דניאלה מרקורי בהופעה בישראל (2007)
עטיפת האלבום Sol Da Liberdade
דניאל קושלנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במרץ 1920 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  23 ביולי 2007 (בגיל 87) ולנאט קריק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו  אקדמיית פיליפ אקסטר 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 תלמידי דוקטורט:  Dana W. Aswad 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעים (1990)  מדליית גלן ת. סיבורג (2000)  פרס לינוס פאולינג (1979)  פרס ההישג המיוחד ע"ש אלברט לסקר (1998)  פרס רוזנסטיל (1983)  פרס ולש בכימיה (2006)  מלגת גוגנהיים 
 בן או בת זוג:  מריאן קושלנד אליוט (1945–?) 
 צאצאים:  דאגלס קושלנד 
 תרומות עיקריות
 קינטיקה אנזימטית  מודל KNF
 
דניאל אדוורד קושלנד הבן (אנגלית: Daniel Edward Koshland, Jr;‏ 30 במרץ 1920 – 23 ביולי 2007) היה ביוכימאי אמריקאי יהודי.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מודל ההתאמה המושרית

עבודתו המוקדמת של קושלנד הייתה בנושא קינטיקה אנזימטית בספרייה הלאומית של ברוקהבן שבלונג איילנד ובאוניברסיטת רוקפלר שבניו יורק. עבודתו זו הובילה לתאוריה על מנגנון הקטליזה של אנזימים בשם התאמה מושרית (induced fit model). מודל זה הציע כי רק לאחר התחברות הסובסטראט לאנזים חלים שינויי קונפורמציה מקומיים באתר הקישור באנזים. שינוי זה גורם להתאמה מבנית בין אתר הקישור לסובסטראט. כלומר, לאחר הקישור נוצרת התאמה מבנית בין הסובסטראט לבין אתר הקישור באנזים, התאמה אשר לא הייתה קיימת לפני הקישור. מודל זה עמד כנגד מודל מנעול-מפתח (lock and key), שבימינו פחות מקובל, אשר טוען כי האתר הקושר והסובסטראט התאימו זה לזה עוד לפני התחברות הסובסטראט.