stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלסי
אומנות

הלסי היא אומנית אלקטרופופ. במהלך חייה הצעירים, האזינה הלסי לאמני היפ-הופ כמו הנוטוריוס בי. איי. ג'י., Slick Rick ,Bone Thugs-n-Harmony וטופאק שאקור, בזמן שאמה הקשיבה ללהקה הקיור, הזמרת אלאניס מוריסט, והלהקה נירוונה. היא ציינה כי אלה היו חלק מהשפעותיה.
חיים אישים

הלסי מגדירה את עצמה כביסקסואלית. ב-2019 פרסמה כי היא נאבקת במחלת האנדומטריוזיס, מחלה כרונית שנפוצה בקרב נשים וגורמת לכאבים באזור האגן ובגב, וסיפרה כי תרמה כ-300 אלף דולר למחקרים למציאת תרופות למחלה. באותו שנה סיפרה כי מאז התפרסמה הלכה פעמיים למכון גמילה מאלכוהול וסמים בכוחות עצמה, משום שחששה לבריאותה הפיזית והנפשית.
בשנת 2017 החלה לנהל זוגיות עם ג'י איזי. כשנה לאחר מכן הזוג נפרד.
בנובמבר 2018 החלה לצאת עם הזמר הבריטי יאנגבלאד ואף שיתפו פעולה בסינגל "11 Minutes" נפרדו בספטמבר 2019.
באוקטובר 2019 התפרסם כי החלה לצאת עם השחקן אוון פיטרס, הזוג נפרד במהלך שנת 2020.
בינואר 2021, הודיעה הלסי שהיא בהריון עם בנה הראשון עם החבר שלה, התסריטאי אלב איידין. ב-19 ביולי, אישרה הלסי כי ילדה חמישה ימים לפני ה-14 ביולי. בשנת 2023 החלה לצאת עם השחקן אוון ג'וגיה, בספטמבר 2024 הכריזה הלסי כי הם מאורסים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Badlands
2017: Hopeless Fountain Kingdom
2020: Manic
2021: If I Can't Have Love, I Want Power
2024: The Great Impersonator
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: Room 93
2015: Room 93: The Remixes
2015: Room 93: 1 Mic 1 Take
2015: Spotify Sessions
2016: Complementary Colors
2020: Collabs
2020: Manic: Confessional EP
2020: Manic: Revenge EP
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2020: Badlands (Live from Webster Hall)
2022: HFK (Live from Webster Hall)
הופעות > סיבובי הופעות

2015–2016: Badlands Tour
2017–2018: Hopeless Fountain Kingdom Tour
2020: Manic World Tour
2023–2022: Love and Power Tour
2025: For My Last Trick: The Tour
הופעות > סיבוב הופעות משותף

2015: The American Youth Tour (בשותפות: Young Rising Sons)
הופעות > סיבובי הופעות בהם התארחה

2015: Smoke + Mirrors Tour
2015: The Madness Fall Tour
אירן צ'רהלמי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בספטמבר 1871 פשט 
 פטירה:  6 באפריל 1908 (בגיל 36) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Hecht Irén 
 מדינה:  הונגריה 
 בן או בת זוג:  אטילה גרה 
 
אירן צ'רהלמי (במקור הכט, בהונגרית: Cserhalmi Irén; בודפשט, 12 בספטמבר 1871 – בודפשט, 6 באפריל 1908) הייתה היסטוריונית ספרות, מתרגמת וסופרת יהודייה-הונגרייה.
ביוגרפיה

במקור עבדה כמורה, אך כישורי השפה הנרחבים שלה וכישורי הכתיבה שלה סללו לה את הדרך במהרה בחיי הספרות. תרגומיה הספרותיים של משוררים הונגרים הופיעו בצורת אנתולוגיה בגרמנית תחת הכותרת Ungarischer Dichterwald (1897) והפכו את שמה ידוע בגרמניה. המונוגרפיה שלה "עידן הרומנטיקה הצרפתית מתוך תולדות ספרות הדרמה ההונגרית" פורסמה בשנת 1893 ויצרה תשומת לב רבה כלפיה.
משפחה

אירן צ'רהלמי נולדה במשפחה יהודית כבתם של שאלאמון (שלמה) הכט ומריה פרידמן. היא הייתה אשתו של הסופר אטילה גרה, איתו התחתנה ב-5 בספטמבר 1897 בבודפשט.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי 1929. עמודים 180–181. גישה מקוונת.
פאל גוייאש: חייהם ועבודותיהם של סופרים הונגרים 1939–2002
לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. אלאדר שופפלין. איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, (1929).
הלקסיקון החדש של רוואי. 1996
הלקסיקון החדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. 1994
Irene H. Cserhalmi, in: Gabriele von Glasenapp, Hans Otto Horch: Ghettoliteratur. Eine Dokumentation zur deutsch-jüdischen Literaturgeschichte des 19. und frühen 20. Jahrhunderts. Tübingen : Max Niemeyer, 2005, S. 839f.
Cserhalmi-Gerö, Frau Irene H., in: Lexikon deutscher Frauen der Feder. 1898, S. 140 Link
הערות שוליים

↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest VI. ker. polgári akv. 287/1897. folyószám alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1057582360  ISNI: 0000 0000 7931 9903  VIAF: 121482091   WorldCat (עם VIAF): 121482091
איגנץ הלאס

שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1855 טש, הונגריה 
 פטירה:  9 באפריל 1901 (בגיל 45) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Fischer Ignác 
 ענף מדעי:  בלשנות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 
איגנץ הלאס, (במקור פישר עד 1879, בהונגרית: Halász Ignác; טש, 26 במאי 1855 – בודפשט, 9 באפריל 1901) היה בלשן יהודי-הונגרי, היסטוריון ספרות, פרופסור באוניברסיטה, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים (1888).
ביוגרפיה

איגנץ הלאס נולד במשפחה יהודית. אביו היה תחילה מורה ואחר כך סוחר. הוא תכנן לבנו לקריירה מדעית ולימד אותו מעבר ליכולתו. איגנץ השלים את בתי הספר היסודיים שלו בוורפלוטה. הוא למד את שש הכיתות של הגימנסיה בווספרם, אחר כך התחנך בסקשפהרוואר וסיים שם את לימודיו. הוא נרשם לפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1873 כבר שלט בצרפתית, באנגלית ובאיטלקית בנוסף להונגרית ולגרמנית. מוריו היו פרנץ טולדי, אגוסט גרגוש, גוסטב היינריך ויוז'ף בודנץ, הלאס הושפע במיוחד מעבודתו של בודנץ בתחום הבלשנות ההשוואתית. כסטודנט באוניברסיטה, זכה בפרס על המורפולוגיה של לפלנד שכתב יחד עם מוריץ סילאשי (מקודם: זוננפלד). בשנת 1877 ניגש למבחן המקצועי לקבלת תעודת הוראה ולימד בעיר בבודפשט ובסקשפהרוואר. בשנת 1881 קיבל דוקטורט במדעי הרוח.
בשנת 1888 נבחר לחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים, בשנת 1889 הוא הפך לחבר בחברה הפינית-אוגרית בהלסינגפורס (Suomalais-Ugrilainen Seura). הוא לימד בבודפשט בשנת 1892, היה מרצה להשוואת השפה הונגרית באוניברסיטת בודפשט בשנת 1893, ומסוף השנה לימד בלשנות השוואתית הונגרית ואוגרית באוניברסיטת קלוז'-נאפוקה.
בסיוע האקדמיה ההונגרית למדעים ערך הלאס שלושה מסעות מחקר בשוודיה ובנורווגיה בין הלאפים(סאמים) ואסף חומר רב על השפה והפולקלור. הוא החל את מסעו הראשון ביוני 1884 והשלים אותו בסוף ספטמבר; הוא עבר דרך ורשה, סנט פטרסבורג לפינלנד ומשם ללאפלנד. שם גר באוהלים עם הלאפים, הלך לבית הספר שלהם, הקליט את כל הנוגע לשפתם, מנהגיהם וחינוכם; יתר על כן, הוא רכש כמעט את כל הספרות החדשה של לאפלנד והביא איתו את העבודות האלה. המסע השני היה, בקיץ 1886, והשלישי בשנת 1891. בכל פעם חזר עם נתונים לשוניים מעניינים ובעלי ערך.
ביוגרפיה > פועלו

הוא עבד בשלושה תחומים: בלשנות, היסטוריה ספרותית וספרות נוער. הוא עיבד סיפורי עם הונגריים לקוראי ילדים בשם בדוי "דוד בדחן". עבודתו הלשונית התרחבה בחלקה להונגרית, בחלקה לשפות אוגריות ואלטאיות, ועסקה בקרבת שפות פינו-אוגריות ושפת הסמויד (אנ'). מאמריו בהונגריה ובעולם הופיעו בעשרות כתבי עת.
עבודותיו

יוזף קרמן: מחקר היסטוריה ספרותית. (בודפשט, 1878)
סיפורי ילדים. אחרי האחים גרים. (בודפשט, 1878)
יוצרים נדירים ומעורפלים יותר (1880)
מילים הונגריות שחזרו מחדש (בודפשט, 1883)
קזינצי כמתרגם (בודפשט, 1883)
שפה שוודית-לפלנדית (I-VI. בודפשט, 1885-1896; הוענק על ידי האקדמיה ההונגרית למדעים)
דקדוק וקריאה שוודית-לאפלנדית. (בודפשט, 1881)
II. מצגים בשפה Jemtland Lapp. (בודפשט, 1886)
III. מצגים בשפה אומה וטורניו לאפלנד. (בודפשט, 1888)
קֶשֶׁת. מילון דרום לאפלנד. (בודפשט, 1891)
מילים הונגריות בשפות הצפון-סלאביות (בודפשט, 1888–1889)
ספרו המופלא של "דוד בדחן". (בודפשט, 1893)
סיפוריו הנבחרים של אנדרסן. תורגם על ידי "דוד בדחן". (בודפשט, 1893)
לקריאה נוספת

Ki kicsoda a magyar irodalomban?: 1000-től 2000-ig. Szerk. Gerencsér Ferenc. Budapest: Tárogató II. Bt. 2001. = Tárogató könyvek, ISBN 963-8607-10-6
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái IV. (Gyalai–Hyrtl). Budapest: Hornyánszky. 1896.
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. Online elérés
Halász Ignác három lappföldi útja. Szerk. Hadobás Sándor. Izsófalva: Izsó Miklós Művelődési Ház és Könyvtár. 1997. = Finnugor Tudománytörténeti Füzetek, 1. PDF
הערות שוליים

↑  dr. Halász Ignác halálozása bejegyezve a Bp. VII. kerületi polgári halotti akv. 611/1901. fsz. alatt
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603827905171  GND: 1055275592  ISNI: 0000 0000 7909 8645  LCCN: no2008100511  VIAF: 4746533   WorldCat (עם VIAF): 4746533
פול מנדס-פלור

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1941 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  24 באוקטובר 2024 (בגיל 83) ירושלים 
 מקום לימודים:  ברוקלין קולג', אוניברסיטת ברנדייס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת שיקגו 
 תחומי עניין:  מחשבת ישראל, פילוסופיה יהודית, תרבות יהודית חילונית, ספרות עם ישראל 
 עיסוק:  היסטוריון, פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 יצירות ידועות:  From Kulturmystik to Dialogue: An Inquiry into the Formation of Martin Buber’s Philosophy of ‘I and Thou’ 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
פול מנדס-פלור (באנגלית: Paul R. Mendes-Flohr;‏ 17 באפריל 1941 – 24 באוקטובר 2024) היה פרופסור מן המניין למחשבה יהודית בעת החדשה, ראש התוכנית ללימודי היהדות באוניברסיטת שיקגו ופרופסור באוניברסיטה העברית.
קורות חיים

מנדס-פלור נולד בניו יורק שבארצות הברית, היה בגיל 18 בהכשרה בקיבוץ גשר הזיו ולמד עברית. בשנים 1960–1964 סיים תואר ראשון בהיסטוריה ובפילוסופיה בברוקלין קולג' ובשנים 1965–1972 למד לתואר שלישי (דוקטורט) באוניברסיטת ברנדייס בלימודי המזרח הקרוב ומדעי היהדות. עלה יחד עם רעייתו לישראל ב-1970. בשנים 1973–2006 שימש מרצה באוניברסיטה העברית. ב-1988 התמנה בה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית וב-2000 היה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת שיקגו. שימש יועץ ועמית מחקר בכיר במכון ון ליר מאז 1994 ועד למותו. בשנים 1990–2005 שימש כעורך של כתב העת The Journal of Jewish Thought. בשנים 1991–1992 היה יועץ למילון The American Heritage Dictionary of the English Language. מאז 1993 ועד למותו היה חבר בצוות העורכים של שנתון מכון ליאו בק. היה עורך הסדרה Studies in German-Jewish Cultural History and and Litterature בהוצאה משותפת של אוניברסיטת שיקגו ומרכז המחקר מינרווה פרנץ רוזנצוייג והאוניברסיטה העברית, מאז 2004 ועד למותו היה עורך כתב העת בהוצאת אוניברסיטת שיקגו Journal of Religion. בשנים 1999–2005 היה מנהל מרכז ברגמן לפילוסופיה ומנהל המרכז ע"ש פרנץ רוזנצווייג לחקר הספרות ותולדות התרבות היהודית-גרמנית באוניברסיטה העברית. מאז 2005 ועד למותו כיהן בתפקיד ראש התוכנית ללימודי יהדות באוניברסיטת שיקגו.
ב-2005 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אברהם גייגר קולג' בפוטסדאם שבגרמניה. ב-2010 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם בית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת בפילדלפיה.
מנדס-פלור נפטר ב-24 באוקטובר 2024. הותיר אחריו אישה, האמנית הרב-תחומית ריטה מנדס-פלור, מצאצאיה של רבקה דה אספינוזה, אחותו של ברוך שפינוזה, ושני ילדים, גם הם אמנים.
פעילות ציבורית

פעילותו הקהילתית העיקרית הייתה קשורה לניסיונות לקירוב לבבות בין עמים ובין דתות. בשנים 1980–1995 היה מעורב בשיח בין-דתי בין יהודים למוסלמים. היה פעיל בדו-שיח דתי בין יהודים למוסלמים. בשנים 1980–1995 שימש, עם הקאדי של ירושלים, יו"ר אגודת "תקווה" למען דו-קיום בין יהודים לערבים. בשנת 1990 נמנה עם קבוצה של שישה יהודים שנפגשו עם הדלאי לאמה בדרמסלה במשך שבועיים, במסגרת דו-שיח יהודי–בודהיסטי. על הפגישה נכתב ספר.

בשנים 1990–1995 היה יו"ר קבוצת "קשת" בירושלים לקידום השיח בין יהודים לנוצרים.
מחקריו > תיאור מחקריו

מחקריו עסקו בהגות הגרמנית הכללית והיהודית בנושאי פילוסופיה ותאולוגיה. כמו כן עסק בסוציולוגיה של הידע ובהיסטוריה האינטלקטואלית היהודית. גישתו לחקר ההגות היהודית שילבה בין תולדות הרעיונות לבין היסטוריה חברתית.
פרסם כשלושים ספרים באנגלית, בגרמנית ובעברית. ספריו תורגמו לשפות אחרות.
ערך כארבעים ספרים, בהם הספרים האלה: חכמת ישראל: היבטים פילוסופיים ומתודיים (מרכז שזר 1978); מרטין בובר על שלום ואחוות עמים (בעברית ובערבית; האוניברסיטה העברית בירושלים, 1990); לקסיקון למחשבה יהודית בעת החדשה (עם עובד, 1993). פרסם כ-250 מאמרים במגוון נושאים, בין השאר על ולטר בנימין, מקס ובר, ורנר זומברט, פרנץ רוזנצוויג, קרל מרקס והרמן כהן.
מחקריו > עבודת הדוקטור

עבודת הדוקטורט של מנדס-פלור נסבה על מיקומו של מרטין בובר בסוציולוגיה הגרמנית והיא ראתה אור הן בגרמנית והן באנגלית. בספר זה הוא עמד על התפתחות משנתו של בובר וניסה להראות את השפעת תורת הסוציולוגיה על תפיסתו הפילוסופית. לפי ניתוחו של מנדס-פלור, תפיסה זו היא תולדה של דיאלקטיקה בין מחשבה מיסטית למחשבה סוציולוגית, ושניות זו הכשירה את הקרקע למחשבה הדיאלוגית של בובר, שבאה לידי ביטוי בספרו "אני ואתה". מאז הדוקטורט ועד למותו המשיך מנדס-פלור לכתוב על בובר.
מחקריו > ארץ לשני עמים/ מרטין בובר

ספר זה של מרטין בובר ערך מנדס-פלור והוסיף לו מבוא והערות. הספר פורש את דעותיו של בובר לגבי הסכסוך היהודי-ערבי. הוא ראה אור בשפה העברית בהוצאת שוקן תחת הכותר: "ארץ לשני עמים". ספר זה יצא לאור גם ביפנית, צרפתית, גרמנית, אנגלית, ספרדית, איטלקית. בובר סבר שיש להכיר בעובדה שזוהי ארץ של שני עמים ועל ארץ זו יש בעיקרון גם ערבים וגם יהודים תביעה מוצדקת להקים בה בית לאומי. מבחינה פוליטית ומוסרית לא היו מסוגלים היהודים לוותר על זכותם להקים פה בית לאומי והפלסטינים גם הם לא יכלו לוותר על זכותם שלהם, לפיכך נועדו שני העמים לחיות על אותה אדמה יחדיו. עד קום המדינה סבר בובר שראוי להקים בארץ מדינה דו-לאומית, אולם לפי ניתוחו של מנדס-פלור הדבר היה עבורו הצעה גרידא ולא תפיסה עקרונית. לאחר קום המדינה הוא קיבל את העיקרון של "שתי מדינות לשני עמים", שאליו יוכלו שני העמים להגיע לאחר דו-שיח ופשרה.
מחקריו > בובר שלום ואחוות עמים

ספר זה מביא קטעים מכתביו של בובר הדנים בחזון של שלום, שלדעת בובר צריך להנהיג אותנו בחיים היום-יומיים. בובר סובר כי שלום אינו העדר מלחמה או סכסוך, אלא צורת ראייה אחרת וחדשה. הוא רואה צורת חיים של אחווה ומבטיח איכות חיים אחרים אם נגיע עדיו ולפעול בהתאם בזמן ההווה שהוא בצל הקונפליקט. כאשר המקור לא היה בעברית, מנדס פלור הביא דף עברית מול דף תרגום זהה בערבית.
מחקריו > עבודתו של מרטין בובר

מנדס-פלור שימש מאז שנת 1998 ועד למותו כעורך הראשי של מהדורה מדעית במסגרתה יוצאים לראשונה יחד כל כתבי מרטין בובר, בעשרים ושניים כרכים, בלשון הגרמנית (Martin Buber Buber's Werke). במסגרת מפעל זה נבדקים השינויים שהכניס בובר במהדורות השונות, בכתב יד ובדפוס. מלבד תפקידו כעורך ראשי ערך מנדס-פלור בפועל חלק מן הכרכים. עד למותו של מנדס-פלור יצאו ארבעה כרכים. הסדרה מתפרסמת בחסות האקדמיה למדעים בברלין ובשיתוף האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מחקריו > אנציקלופדיית התנ"ך וקבלתו

משנת 2005 ועד למותו שימש מנדס-פלור כעורך ראשי של אנציקלופדיית התנ"ך וקבלתו (Encyclopedia of the Bible and its Reception) בהוצאת ולטר דה גרויטר שבברלין, שתחבוק 33 כרכים. המוציא לאור הוא הגרמני ולטר דה גרויטר, והאנציקלופדיה תראה אור בשפה האנגלית. במפעל זה ישתתפו כמה אלפי חוקרים. מנדס-פלור גם ערך את כל המאמרים הנוגעים ליהדות.
מחקריו > יהדות גרמניה במאה העשרים

הספר על יהדות גרמניה במאה ה-20 יצא בעברית, גרמנית ואנגלית. עוסק בהיסטוריה אינטלקטואלית ותרבותית של יהודים במאה ה-20. נושא ספר זה הוא הזהות היהודית הגרמנית, הופיע גם בעברית ובגרמנית. התזה המונחת בבסיס הספר היא שהזהויות של היהודי הגרמני אינה כפי הטענה המקובלת שהיהודי-הגרמני היה מתבולל, אלא היהודי-גרמני ניסה לחיות עם זהויות מרובות: להיות יהודי, אבל גם גרמני, בלי לטשטש או לוותר האחד על חשבון האחר, מנדס-פלור דן במגמה. הוא עוסק בתפקיד וו החיבור, הוו יכולה להבחין בין שתי רשויות, או יכולה לחבר או לגשר. הדיאלקטיקה שוו החיבור מאפשר לזהויות שונות ונושא זה הוא בסיס לזהויות יהודיות בתקופה הפוסט-מודרנית.
מחקריו > היהודי בעולם המודרני – היסטוריה מתועדת

מנדס-פלור הכין מהדורה שלישית של ספר זה (The Jew in Modern World – A Documentary History). זוהי היסטוריה תודעתית של היהודים בעת החדשה מאז האמנציפציה. התפיסה העומדת בבסיס הספר היא של שילוב בין היסטוריה אינטלקטואלית לחברתית.
מחקריו > פרנץ רוזנצווייג

מנדס-פלור הרבה לכתוב על הגותו התאולוגית והפילוסופית של פרנץ רוזנצווייג ומעט על הביוגרפיה שלו. פרסם למעלה מעשרים מאמרים שונים על הגותו. רוזנצווייג היה חוזר בתשובה, מנדס-פלור הציג אותו כמי שלא היה מעוניין ביהדות כתלבושת לאומית או זהות לאומית, אלא התייחס אל היהדות כאל מסגרת רוחנית-אינטלקטואלית בעלת אמירות קיומיות מעבר לזהות או דגל. רוזנצווייג חידש את דו-השיח של ימי הביניים בין יהדות לפילוסופיה ויהדותו לא הייתה מגמתית, אלא כנה ורצינית. גישתו מתאפיינת במשקל פילוסופי חזק, ובכתיבה פואטית. מאז 2009 ועד למותו שימש עורך הסדרה Studies in German-Jewish Cultural History and Literature בהוצאת אוניברסיטת שיקגו והמרכז ע"ש פרנץ רוזנצווייג באוניברסיטה העברית.
מחקריו > אוריינטליות ומיסטיקה: האסתטיקה של מפנה המאה הי"ט והזהות היהודית

מאמר זה התפרסם באנגלית, בעברית, בצרפתית, באיטלקית ובשוודית. המאמר עסק בהתמודדותם של היהודים עם הטענה שהם אינם ממש אירופאים, אלא אנשי המזרח. מנדס-פלור כתב על ההיסטוריה של הסוגיה וכיצד היהודים הפנימו בסוף את זיקת האירופית כמשהו חיובי, תרומתה של הציונות הייתה מרובה לחיוב הקביעה הזו.
מחקריו > האינטלקטואל היהודי: הערות לבירור המושג

במאמר זה מנסה מנדס-פלור להגדיר אינטלקטואל בכלל ואינטלקטואל יהודי בפרט. קיימים מיתוסים רבים לגבי אינטלקטואל, ומשתמשים במונח זה בלא שניתנת לו הגדרה. מנדס-פלור ניסה לדייק בהגדרת המושג וניסה לבדוק מדוע מספר גדול של יהודים מילאו תפקיד בתרבות אירופה. הוא מתחקה אחר הולדתו של המושג אינטלקטואל, בודק כיצד משתמשים בו ומנתח את המרכיבים החברתיים-פוליטיים ותרבותיים של המושג. על פי הניתוח הזה מנסה מנדס-פלור להסביר מדוע וכיצד מילאו יהודים רבים תפקיד של אינטלקטואלים. הוא הרחיב מאמר זה בספרו תשוקה שסועה. האינטלקטואליזם היהודי והחויה של המודרניות. ספר זה עוסק בשאלות של האינטלקטואל היהודי. ספר זה מציג את היהודי המודרני כמי שיש לו נאמנות ליהדותו וזיקה ליהדותו ויחד עם זה זיקה לתרבות העולם, זיקה לתרבות בה הוא נמצא. זוהי הפרובלמטיקה של היהודי המודרני, שהוא בן תרבויות שונות ועליו להתמודד עם השאלה איך לחיות עם זהויות פוליטיות ותרבותיות שונות. מוטיב זה עובר כחוט השני בכל המחשבה לכל אורך עבודתו של מנדס-פלור. הספר עתיד לראות אור בקרוב בתרגומו העברי.
מחקריו > מחקריו הנוספים

מנדס-פלור כתב על נושאים רבים נוספים ביניהם על האישים: ולטר בנימין, מקס ובר, ורנר זומברט (היסטוריון של הכלכלה), קרל מרקס, הרמן כהן. הוא כתב רבות על הומניות: מהי הומניות, הומניזם יהודי והומניות והיהודים, ואף הוציא קובץ מאמרים על ההומניות והיהודים. כמו כן כתב על פוסטמודרניזם ומאמר על השתיקה בסרטיו של אינגמר ברגמן. הוא חקר את התפקיד התקשורתי של השתיקה והוזמן להרצות בסמינר בנורווגיה על שתיקה משותפת כסוג של תקשורת.
בקרוב עומד לראות אור ספרו "זהויות בתר מסורתיות" בהוצאת אוניברסיטת סיאטל. ספר זה (Post Traditional Identities) עוסק באותה סוגיה, "היהודי בעולם המודרני", אך מבחינה מופשטת יותר, כללית, תאורטית, כשהדיון הוא יותר מורחב ומפורט.
ספרים שכתב

Von der Mystik zum Dialog. Martin Bubers geistige Entwicklung bis hin `Ich und Du'. Mit einer Einführung von Ernst Akiva Simon. Königstein/Ts/: Jüdischer Verlag im Athenäum Verlag, 1979
(with Jehuda Reinharz). The Jew in the Modern World. A Documentary History. New York: Oxford University Press, 1980
Revised, expanded version of The Jew in the Modern World. New York: Oxford University Press, 1995
Ein land und Zwei Völker. Martin Buber zur jüdisch-arabischen Frage. Frankfurt a/M: Insel Verlag, 1982. a. Reprinted by Ex Libris Buchgesellschaft, Zürich, 1985
A Land of Two Peoples. Martin Buber and the Arabs. New York: Oxford University Press, 1983
Una terra e due popoli. Sulla questione ebraico-araba, edizione italiana a cura di Irene Kajon e Paolo Piccolella. Giuntina, Firenze, 2007
ארץ לשני עמים / מרטין בובר ; ערך והוסיף מבוא והערות: פול מנדס-פלור ; עריכת הנוסח העברי: עדי אופיר. ירושלים, שוקן, תשמ"ח
Ein Land und zwei Völker, 2. Auf., Frankfurt a/M: Jüdischer Verlag, 1993 (with revised, expanded introduction)
A Land of Two Peoples. Rev. ed. with addendum to introduction, "Buber's Legacy: 1993" (Gloucester: Peter Smith, 1994)
Japanese edition, Tokyo: Misuzu Shobo, 2005
A Land of Two Peoples. Martin Buber on Jews and Arabs, with new preface. Chicago, The University of Chicago Press, 2005, Spanish edition, Salamanca: Sigueme. 2008
From Mysticism to Dialogue. Martin Buber and the Transformation of German Social Thought. Detroit: Wayne State University Press, 1989, 260 pp. (Paperback edition 1990)
Divided Passions. Jewish Intellectuals and the Experience of Modernity. Detroit: Wayne State University Press, 1990, 374 pp. (Nominated for National Jewish Book Award, 1990)
Moses Mendelssohn. An Intellectual Biography. Tel Aviv: Open University, 1990 -- 49 page booklet published in Russian
German Jews. A Dual Identity. New Haven: Yale University Press, 1999
(with Avraham Barkai), Deutsch-Jüdische Geschichte in der Neuzeit, IV. Band: Aufbruch und Zerstorung 1918-1945. München: C.H. Beck, 1997
(with Stephen Lowenstein, Peter Pulzer, Monika Richarz) Deutsch-Jüdische Geschichte in der Neuzeit, III. Band: Umstrittene Integration, 1871-1918. München: C.H. Beck, 1997
(with Stephen Lowenstein et al), German-Jewish History in Modern Times. Vol 3. New York: Columbia University Press, 2000
19a (with Avraham Barkai), German-Jewish History in Modern Times, vol.4. New York: Columbia University Press, 2001
Hebrew edition of Deutsch-Jüdische, IV. and, III., Jerusalem: The Israeli Historical Society, 2005
Jüdische Identität. Die zwei Seelen der deutschen Juden. Paderborn: Fink Verlag, 2004
Love, accusative and dative. Reflections on Leviticus 19:18. Syracuse: Syracuse University Press, 2007 (booklet)
Post-Traditional Jewish Identities. The Stroum Lectures. Seattle: Washington University Press, forthcoming
Cultural Disjunctions Post Traditional Jewish Identities, University of Chicago Press, 2021
בין היהדות לבין תרבות העולם: מאבקם של אינטלקטואלים יהודים עם המודרנה, עם עובד, 2008
קידמה ונפתוליה: מאבקם של אינטלקטואלים יהודים עם המודרנה, עם עובד, 2010
אוריינטליות ומיסטיקה, בלימה, 2024
הערות שוליים

↑  The Jew and the Lotus, San Francisco, Harper, 1994.
↑  "Franz Rosenzweig," in Simon Critchley and William R. Schroeder, A Companion to Continental Philosophy . Oxford: Blackwell Publishers, 1997, pp. 319-329.
↑  "Franz Rosenzweig" in: Hans Erler, Ernst Ludwig Ehrlich, Ludger Heid, eds., "Meinetwegen ist die Welt erschaftfen." Das intellektuelle Vermächtns des deutschsparchigen Judentums. 58 Portraits. Frankfurt/New York: Campus Verlag, 1997, pp. 59-65.
↑  173. "Franz Rosenzweig Writes the Essay 'Atheistic Theology,' which Critiques the Theology of his Day," in Yale Companion to Jewish Writing and Thought in Greman Culture, 1096-1996, Sander L. Gilman and Jack Zipes, eds. New Haven/Lodon: Yale University Press, 1997, pp. 322-326.
↑  אוריינטליות ומיסטיקה: האסתטיקה של מפנה המאה הי"ט והזהות היהודית (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל ג, ד, תשמ"ד, 623–681)
↑  האינטלקטואל היהודי: הערות לבירור המושג (עיון לג, א/ב, תשמד, 310-326, 1984)
↑  Divided Passion. Jewish Intellectuals and the Experience of Modernity. Detroit: Wayne StateUniversity, 1990
↑  Prof. Paul Mendes-Flohr
↑   דוד אוחנה, אפשר להיות דתי וספקן גם יחד בעידן שלאחר הנאורות, באתר הארץ, 27 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311631305171  PLWABN: 9810568788305606  BIBSYS: 90174649  BNE: XX918163  BnF: cb12039410n (data)  CiNii: DA00631952  GND: 123938651  ICCU: RMSV693814  ISNI: 0000 0001 1031 5346  LCCN: n78059266  LNB: 000087013  NKC: zcu2009506895  NLA: 35918376  NLK: KAC202241547  NSK: 000507965  NTA: 070893993  ORCID: 0000-0002-3608-2947  RERO: 02-A003583422  SELIBR: 194992  SUDOC: 028588487  VIAF: 97155425   WorldCat (עם VIAF): 97155425
גוסטבו פרדניק

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1956 (בן 68) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה, ישראל 
 השכלה:  סורבון  האוניברסיטה הלאומית סן מרקוס 
 מעסיק:  Universidad ORT Uruguay 
 בן או בת זוג:  Ruth Perednik 
 
גוסטבו דניאל פרדניק (בספרדית: Gustavo Daniel Perednik; נולד ב-21 באוקטובר 1956, בארגנטינה) הוא דוקטור לחינוך, פילוסוף, סופר ומרצה ישראלי.
ספריו והרצאותיו עוסקים בעיקר בפילוסופיה יהודית ואנטישמיות, תופעה שהוא מפציר לכנות בשם "יודופוביה". ספריו של פרדניק נכתבו בשפה הספרדית וחלקם תורגמו לפורטוגזית, עברית ואנגלית. בספרו "היודופוביה" שתורגם לעברית, מציג פרדניק את מאפייניה של שנאת היהודים ותולדותיה.
פרדניק עמד בראש המכינה לתלמידים מחוץ לישראל של האוניברסיטה העברית בירושלים, בה נבחר כמרצה מצטיין, והרצה במאה ערים בחמישים ארצות שונות. בין יוזמותיו העיקריות התוכנית איי-טיאן להסברה יהודית בסין.
במהלך שנת 2009 יצא לאור ספרו "להרוג ללא סימן" (Matar sin que se note) בהוצאת פלאנטה. בספר מסופר איך במשך עשר שנים שלטונות ארגנטינה "טייחו" את הראיות נגד איראן לגבי הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה.
בנו הוא המוזיקאי שמואל פרדניק.
ספריו

En lo de los Santander – 1980 (אצל משפחת סנטאנדר)
Ajitofel – 1988 (אחיתופל)
Hebreo soy – 1989 (עברי אנכי)
1990 – Custodia de cuatro mil años (שמירה בת ארבעת אלפי שנה)
La judeofobia – 2001 (היודופוביה)
España descarrilada – 2004 (ספרד ירדה מהפסים)
El silencio de Darwin – 2006 (שתיקתו של דרווין)
2007 – Célebres pensadores
2008 – (כינור על גבם) פרשות דרכים בהיסטוריה התרבותית של עם ישראל
2009 – Matar sin que se note (להרוג ללא סימן)
2010 – La patria fue un libro (המולדת היא הייתה ספר) על נוכחותו של התנ"ך בציוויליזציה המערבית
La humanidad y el ajedrez – 2012 (האנושות והשחמט)
2013 – Autopsia del socialismo (נתיחת גווייתו של הסוציאליזם), בשיתוף עם אלברטו בנגאס לינץ'
2014 – Desde el juicio a Eichmann (על הבנליזציה של השואה)
2017 – Morir por la Argentina (למות בעד ארגנטינה, על הירצחו של ידידו אלברטו ניסמן)
2019 – Chinos y judíos (סינים ויהודים)
2022 - Helenismo y Hebraísmo - La doble raíz de la Civilización Occidental (הלניזם ותרבות העבריים -השורש הכפול של הציוויליזציה המערבית).