stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיאטרון מוזיקה

תיאטרון מוזיקה (באנגלית: Music Theater) הוא מונח, שמרבים להשתמש בו להגדרת אופרה, שבהפקתה מושם דגש רב יותר על ראווה ורושם דרמטי מאשר על יסודות מוזיקליים טהורים. המונח נכנס לשימוש בהגדרתו זו בשנות ה-60 של המאה העשרים, לתיאור יצירות מוזיקליות-דרמטיות בקנה מידה קטן, שכתבו בעשור זה מלחינים מן הדור שלאחר מלחמת העולם השנייה באירופה המערבית ובצפון אמריקה.
מלחינים מתקדמים רבים ויתרו בשנות ה-60 על שלל הקישוטים והשכלולים של בתי האופרה בכלל והגרנד אופרה בפרט וביכרו על פניהם אמצעים צנועים יותר, בדרמה ובמוזיקה, במקרים רבים בשילוב יסודות שירה, מחול ופנטומימה, שאפשר להתאימם למגוון רחב של אולמות ובמות. אסתטיקה, כלכלה ופוליטיקה חברו יחדיו לקדם סוגה זו בשנות ה-60 וראשית ה-70 של המאה ה-20. הסוגה יצאה מן האופנה בה במהירות שהופיעה, אך ליצירות הבולטות שנכתבו בתקופה זו, על ידי מלחינים כמו ליגטי, בריו, הנצה, ברטוויסל ודייוויס, שמור מקום ברפרטואר והן ממשיכות להגדיר את הפאראמטרים שלה.
תקדימים היסטוריים רחוקים יותר לתיאטרון המוזיקה אפשר למצוא ב"פיירו הסהרורי" של שנברג, ב"מעשה בחייל" של סטרווינסקי, ב"עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" מאת וייל ואפילו, אם להרחיק מאוד בשנים, ב"טאנקרדי וקלורינדה" של מונטוורדי, אך בתקופה שלאחר המלחמה חלה עליה ברורה במגמה, שלקיומה היו אחראים במידה מסוימת נסיונותיהם של מספר מלחינים להתמודד עם הדרישות המחמירות של סריאליזם מוחלט וליישב אותן עם שאיפתם לחקור את השילובים החדשים-ישנים של מוזיקה ותנועה, הן כמחאה נגד הראייה המסורתית של האופרה כמייצגת הממסד המוזיקלי השמרני והן, ביתר שאת, כתגובה מעשית על בעיית העלות הגדלה והולכת של הפקות אופרה.
ב-1968 קרא בולז להרס בתי האופרה, משום שראה בהם מייצגי "תרבות מוזיאונית", המהווה איום על המגמה הרדיקלית של מלחינים בני דורו והדורות הבאים. זאת על אף עבודתם של מלחיני אוונגרד כמו נונו ובריו ושובו של צימרמן למסורת האופראית, ש"לולו" של ברג הביאה לקצה. רוב בני דורו של בולז המשיכו לבחון את האפשרויות השונות של האופרה ולא פעם השתמשו בתיאטרון המוזיקה, שבולז הגדיר אותו ב-1992 "אופרה לעניים", כשלב בנסיונותיהם הראשונים בסוגה.
כמונח, שימש תיאטרון המוזיקה להגדרת יצירות שונות באופיין, מאופרות קאמריות, שלביצוען נדרשו טכניקות ווקאליות מסורתיות ומידה רבה של וירטואוזיות, ועד ליצירות כמו Herbstmusik ו-Musik im Bauch של שטוקהאוזן, שתוכנן המוזיקלי הגלוי היה מינימלי, במקרה הטוב. ליגטי כתב יצירות קונצרטיות, שרק לאחר זמן, כאשר עמד על המשמעויות התיאטרליות הצפונות בהן, צירף להן תסריט מרומז. קגל הצמיד את התואר "תיאטרון מוזיקה" גם ליצירות, שנכתבו לכאורה לסוגות מקובלות. יצירתו "תיאטרון ממלכתי" (1967–1970), שנכתבה בהזמנת האופרה הממלכתית של המבורג, עושה שימוש בכל המערך של בית האופרה כדי להעמיד בספק הנחות יסוד מקודשות בנושא מסורות ההצגה האופראית, יותר משהיא מרחיבה את טווח האמצעים למיזוג מוזיקה ותנועה.
ראו גם

מחזמר
דרמה פר מוזיקה
הערות שוליים

↑  אנדרו קלמנטס, "תיאטרון מוזיקה" 1, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
1 2 3  קלמנטס, שם
↑  קלמנטס, "תיאטרון מוזיקה" 2, שם
תיאטרון מינאק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תיאטרון פתוח, ארגון 
 מיקום:  פורטקורנו 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1931
 תאריך פתיחה רשמי:  1931 
 קואורדינטות:  50°02′26″N 5°39′03″W﻿ / ﻿50.040555555556°N 5.6508333333333°W﻿ / 50.040555555556; -5.6508333333333
 www.minack.com
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי תיאטרון מינאק(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי תיאטרון מינאק
 
תיאטרון מינאק (באנגלית: Minack Theatre) הוא תיאטרון פתוח, הממוקם על צוק תלול בחוף הים של מחוז קורנוול שבדרום מערב בריטניה. התיאטרון, בעל 750 מקומות ישיבה, צופה אל נוף דרמטי ומשקיף אל האוקיינוס האטלנטי.
היסטוריה

מאז נפתח בשנת 1931 וברציפות משנת 1951 הועלו בתיאטרון מאות הצגות ומופעים מבריטניה ומחוץ לה במגוון של ז'אנרים, בעונה הנמשכת מחודש מאי ועד לסוף חודש ספטמבר (סיורים בתיאטרון מתקיימים בכל ימות השנה). בשנת 2012 צפו במופעים בתיאטרון 80 אלף איש ו-100 אלף סיירו בו.
התיאטרון נוסד על ידי רוונה קייד (Rowena Cade‏, 1893–1983), מעצבת תלבושות, שהיגרה לקורנוול לאחר מלחמת העולם הראשונה וגרה בקרבת הצוק שעליו הוקם התיאטרון. היא ייסדה אותו כשחיפשה אתר מתאים להעלאת המחזה הסערה מאת שייקספיר בהפקת להקת תיאטרון מקומית. הצלחת ההפקה באתר דרבנה אותה לפתח אותו. מראשית שנות השלושים ועד לאמצע שנות החמישים (למעט בשנות מלחמת העולם השנייה, שבהן נאסר השימוש באתר) נבנה התיאטרון בעבודת כפיים בלבד על ידה ועל ידי עוזרים ספורים עמה. בשנת 1976 העבירה קייד את ניהול התיאטרון לידי קרן פרטית שנוסדה לשם כך.
מאז היווסדו של התיאטרון ניתן דגש על העלאת מחזות שייקספיריים בו. מאז 2004 מועלים בו מופעים במסגרת פסטיבל הפרומס. בשנת 2007 צוינו 75 שנים לייסוד התיאטרון בהפקה חדשה של המחזה "הסערה".
בשנת 1998 ניטע גן על פני הצוק וסביב התיאטרון.
תיאטרון מאלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חברת תיאטרון 
 כתובת:  מוסקבה 
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1756
 תאריך פתיחה רשמי:  1756 
 קואורדינטות:  55°45′35″N 37°37′14″E﻿ / ﻿55.75969194°N 37.62061°E﻿ / 55.75969194; 37.62061
 www.maly.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תיאטרון מאלי(למפת מוסקבה רגילה) תיאטרון מאלי
 
פסל של אלכסנדר אוסטרובסקי בחזית התיאטרון
בול סובייטי משנת 1949 לכבוד יובל 125 לפעילות התיאטרון
תיאטרון מאלי (ברוסית: Малый театр - "מאלי תאטר" - התיאטרון הקטן) הוא תיאטרון הממוקם במרכז מוסקבה בירת רוסיה. מבנה התיאטרון תוכנן על ידי האדריכל אוסיפ בובה.
להקת התיאטרון כוללת 700 עובדים מהם כ-100 שחקנים, נגני התזמורת הסימפונית, מקהלה ועובדים נוספים. ליד התיאטרון פועל בית הספר למשחק.
היסטוריה > המאה ה-19

התיאטרון הראשון במוסקבה הוקם בשנת 1776 בעקבות רישיון שנתנה הצארינה יקטרינה הגדולה וביוזמת היזם האנגלי מייקל מדוקס. בראשית דרכו הציג התיאטרון בבתים פרטיים של אצילים רוסיים, והתיאטרון כלל 13 שחקנים בלבד. בשנת 1780 נרכש מבנה תיאטרון פטרובקה לצורך הצגת מחזות ואופרות. בשנת 1803 התיאטרון פוצל לתיאטרון אופרה ובלט ותיאטרון דרמה. בשנת 1805 ניזוק תיאטרון פטרובקה בשריפה שפרצה מספר דקות לפני תחילת האופרה "הסירנה של הדנייפר". מבנה חדש הוקם בכיכר ארבאט בשנת 1808. מבנה זה נשרף בשריפה הגדולה של מוסקבה בעת כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה. מעשית עד לשנת 1824 התיאטראות פעלו תחת הנהלה משותפת ושירותים לוגיסטיים משותפים.
בשנת 1824 נבנה המבנה הנוכחי, הממוקם בכיכר התיאטרון. המבנה תוכנן על ידי האדריכל בווט. עם הזמן השתרש השם "תיאטרון מאלי" (תיאטרון קטן) למבנה. (גם תיאטרון בולשוי ממוקם באותו כיכר. שנה זו נחשבת לשנה הראשונה של פעילות התיאטרון. בשנים 1838–1840 הבניין הורחב וחלוקת החלל הפנימי שונתה.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 היו פאבל מוצ'אלוב ומיכאיל שצ'פקין בראש סגל שחקני התיאטרון. שני שחקנים גדולים אלה שיתפו פעולה בהצגת המחזה "צער מתוך חכמה" של אלכסנדר גריבוידוב ובמחזות על פי ניקולאי גוגול. התיאטרון היה קשור מאוד לאלכסנדר אוסטרובסקי. המחזאי בעצמו השתתף בחזרות וכל 48 מחזותיו הועלו על במת התיאטרון. לתיאטרון היה שם לא רשמי "הבית של אוסטרובסקי".
בשנת 1870 החלה הקריירה של שחקנית רוסית ידועה, מריה ירמולובה שהשתתפה בהצגות התיאטרון במשך כ-50 שנה. לקראת סיום המאה ה-19 - תחילת המאה ה-20 החל תיאטרון מאלי לאבד את מקוריותו. בשנת 1898 הוקם סניף של התיאטרון - "התיאטרון החדש" בו הוצגו מחזות בהשתתפות השחקנים הצעירים ושל במאים צעירים שחיפשו דרכים לחידוש התיאטרון. בשנת 1907 "התיאטרון החדש" נסגר וחלק משחקניו נקלטו בתיאטרון מאלי. בתקופה זו כלל סגל התיאטרון, בנוסף לירמולובה, שחקנים כאלכסנדר יוז'ין, אלכסנדרה יבלוצ'קובה, אלכסנדר לנסקי ועוד.
היסטוריה > לאחר מהפכת אוקטובר

לאחר מהפכת אוקטובר המשיך תיאטרון מאלי במסורת הצגת מחזות קלסיים מאת מחזאים רוסים מהמאה ה-19 ומחזאים אירופאיים. בשנת 1918 נפתח ליד התיאטרון בית ספר לשחקנים שפועל עד היום. לאור כך שהתיאטרון לא הציג מחזות של מחזאים סובייטים, הופעל לחץ לסגור אותו, אך לאור עמדתו של הקומיסר לענייני התרבות אנטולי לונאצ'רסקי התיאטרון לא נסגר ובשנת 1926 הציג לראשונה מחזה של מחזאי סובייטי קונסטנטין טרניוב. במהלך שנות ה-30 נסגרו תיאטראות שעסקו בחיפושי דרכים חדשות באמנות ושחקניהם נקלטו בחלקם בתיאטרון מאלי. בבסיס הרפרטואר של התיאטרון היו מחזות קלסיים של מחזאים רוסיים מהמאה ה-19. בתקופת חייו של אנטון צ'כוב מחזותיו כמעט ולא הועלו על במת תיאטרון מאלי. החל משנות ה-30 תיאטרון החל לשלב ברפרטואר מחזות מאת צ'כוב.
בשנות ה-50 התיאטרון המשיך במסורת אך תוך שילוב זהיר של מחזות של מקסים גורקי ומחזאים סובייטים נוספים. העדר מחזות על הנושאים האקטואליים היה מורגש אך לתיאטרון היה קהל משלו. סגל התיאטרון כלל בין היתר את  איגור אילינסקי, אלינה ביסטריצקאיה, מיכאיל צריוב, מיכאיל ז'ארוב ורבים נוספים.
גם היום התיאטרון ממשיך להעלות על הבמה בעיקר מחזות קלסיים. על במת התיאטרון מתקיים פסטיבל שנתי "אוסטרובסקי בבית אוסטרובסקי". החל משנת 1988 עומד בראש התיאטרון יורי סולומין שנקלט בתיאטרון בשנת 1957 והיה בין השחקנים הבולטים של התיאטרון.
שש חברות בע"מ

שש חברות בע"מ (באנגלית: Six Companies, Inc.) היה מיזם משותף של חברות בנייה, שהוקם כדי לבנות את סכר הובר על נהר הקולורדו בנבאדה ובאריזונה.
מאוחר יותר החברות השותפות בנו גם את סכר פארקר, חלק מסכר גרנד קולי, מוביל המים של נהר הקולורדו על פני מדבריות מוהאבי וקולורדו לדרום קליפורניה העירונית, ופרויקטים גדולים אחרים.
החברות שהיו שותפות למיזם הן:
חברת הנרי ג'יי קייזר מאוקלנד, קליפורניה ותאגיד בכטל מסן פרנסיסקו. נרשמו כחברה אחת בשם "בכטל-קייזר": 30%
מקדונלד וקאן מלוס אנג'לס: 20%
יוטה קונסטרקשן קומפני מאוגדן, יוטה: 20%
מוריסון-קנודסן מבויסי, איידהו: 10%
חברת פסיפיק ברידג' מפורטלנד, אורגון :10%
J.F. Shea Co מפורטלנד, אורגון: 10%
ראו גם

סכר גרנד קולי
סכר פארקר
לקריאה נוספת

Six Companies, Now Single Unit, Ready to Sign Contract for Hoover Dam; newspaper article; unknown date.
Myrick, David F. (1992). Railroads of Nevada and Eastern California. Vol. 2: The Southern Roads. Reno: University of Nevada Press. pp. 734–752. ISBN 0-87417-194-6.
Wolf, Donald E. (1996). Big Dams and Other Dreams: The Six Companies Story. University of Oklahoma Press. ISBN 0-8061-2853-4.
הערות שוליים

↑  Herman, Arthur (2012). Freedom's Forge: How American Business Produced Victory in World War II. New York: Random House. pp. 37, 52–5, 210. ISBN 978-1-4000-6964-4.
טרוגונופיים

| טרוגונופיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: בעלי שפיר עוברי
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: טבעונים
משפחה:: טרוגונופיים
שם מדעי
 Trogonophidae

טרוגונופיים (שם מדעי: Trogonophidae, מכונים גם לטאות טבעת מדבריות), הם משפחה של לטאות דמויי תולעים מקבוצת הטבעונים הכוללת 7 מינים.
הטרוגונופיים נבדלים מהמשפחות האחרות של הטבעונים במבנה השיניים האקרודונטי שלהם. הם מצויים בסומליה, חצי האי ערב, איראן וסוקוטרה, ומין אחד שלהם נמצא במרוקו, תוניס ואלג'יריה.
במשפחת הטרוגונופיים ארבעה סוגים הכוללים שבעה מינים:
משפחת טרוגונופיים (Trogonophidae)
מין יחיד Diplometopon zarudnyi
סוג ומין יחיד Pachycalamus brevis
סוג ומין יחיד Trogonophis wiegmanni
סוג Agamodon
מין Agamodon anguliceps
מין Agamodon arabicus
הערות שוליים

↑  Macey, J. Robert, et al., Phylogenetic relationships among amphisbaenian reptiles based on complete mitochondrial genomic sequences, Lawrence Berkeley National Laboratory, May 19, 2004, page 3
↑  Thomas Scott, Concise encyclopedia biology, 1996, page 45
↑  Laurie J. Vitt,Janalee P. Caldwell, Herpetology, page 531
שרה דניאלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1956 (בת 68 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
שרה דניאלס ׁ(באנגלית: Sarah Daniels, נולדה ב-1957) היא מחזאית ומחברת בריטית פורה.
חייה

הקריירה שלה כמחזאית פרצה בשנת 1981, כאשר בחודש יולי הוצג המחזה שלה Penumbra בסטודיו לתיאטרון של אוניברסיטת שפילד וב-7 בספטמבר 1981 יצירתה Ripen Our Darkness הוצגה לראשונה בתיאטרון רויאל קורט.
דניאלס הוזמנה לשהות במשך שנה במחלקה לספרות אנגלית של אוניברסיטת שפילד כדי להתמסר לכתיבה. בשנת 1984 הייתה סופרת הבית בתיאטרון רויאל קורט. היא הייתה זמן מה חברה במועצת המנהלים של התיאטרון קלין ברייק.
מחזותיה הוצגו גם בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, במרכז לאמנויות בטרסי, בתיאטרון קרוסיבל בשפילד ובצ'יקן שד.
דניאלס כתבה גם פרקים לסדרות אופרת סבון כמו "גריינג' היל", מדיקס, "איסטאנדרס" ו"הולבי סיטי".
שני קובצי מחזות שלה פורסמו בהוצאה לאור מטואן. לשרה דניאלס הייתה למשך שנים רבת בת זוג, קלייר וולטון, פעילה ומפקחת בתי ספר, שנפטרה בשנת 2009.
מחזותיה

ביצירותיה הראשונות - כמו Ripen Our Darkness,Gateway,Neaptide שרה דניאלס דנה בסוגיות מרכזיות של האידילואוגיה הפמיניסטית, ביניהן מעמד הנשים בחברה, זהותן הנשית, היחסים בין אמהות ולבנות, הידידות של נשים ואתגרי השחרור מהפטריארכליות המדכאת. המחזה "Masterpieces" תוקף את נושא הפורנוגרפיה והאלימות של גברים כלפי נשים.
במחצית השנייה של שנות ה-1980 כתבה דניאלס שני מחזות היסטוריים:"Gut Girls" ו"Byrthrite המתמקד בחיי נשים במאה ה-17.
בשנות ה-1990 דניאלס מקדישה מחשבה לסוגיות הקושרות לבריאותן הנפשית של נשים.("Beside Herself" ,"Head Rot Holiday",
"The Madness of Esme and Shez" המחזה הרדיופיני "Purple Side Coasters ")
פרסים ואותות כבוד

1982 - פרס ג'ורג' דוויין עבור המחזה "Neaptide"
מבחר מחזות

1981  Ripen Our Darkness ברויאל קורט
Ma's Flesh is Grass 1981 בסטודיו של תיאטרון קורסיבל
Masterpieces 1983)
The Devil's Gateway 1983
Neaptide 1984 - בליברפול פלייהאוס
Byrthrite 1986 - בתיאטרון אפסטרס
The Gut Girls 1988 - בתיאטרון "אלבני אמפייר" בדפּטפורד
Beside Herself 1990 - ברויאל קורט
Head Rot Holiday 1991 - במרכז לאמנות בטרסי
The Madness of Esme and Shaz 1994 (אזמי ושז בטירוף) בתיאטרון אפסטרס
Dust 2003
Flying Under Bridges 2005
God Blind Me (מחזה רדיופוני 2007)
But If You Try Sometimes (מחזה רדיופוני 2011)
בעברית

"אזמי ושז בטירוף" בתרגומו של עידו ריקלין, הוצגה לראשונה בבית צבי בשנת 2006, ושוב ב-2014
"עשב השדה", בתרגומם של טלי יחצקי ואברהם עוז
תומאס ווטסון

ערך זה עוסק בנשיא IBM בשנים 1914–1952. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1874 קמפבל, ארצות הברית 
 פטירה:  19 ביוני 1956 (בגיל 82) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות סליפי הולו 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה 
 מעסיק:  IBM 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 פרסים והוקרה:  מסדר העיט הגרמני (1937)  מדליית ההצטיינות (1947)  אות באפלו הכסף (1944)  doctor honoris causa from the University of Grenoble (1950) 
 
תומאס ג'ון ווטסון האב (באנגלית: Thomas John Watson Sr, ‏ 17 בפברואר 1874 - 19 ביוני 1956) היה הנשיא הראשון של חברת המחשבים IBM.
בתקופתו (מ-1914 עד 1952, רשמית עד מותו) גדלה החברה והתרחבה לשווקים בינלאומיים כשהיא מתבססת בעיקר על עיבוד נתונים באמצעות כרטיסי ניקוב. ווטסון פיתח בחברה סגנון ניהול ייחודי ופרץ את עסקיה לשוק הבינלאומי. ווטסון היה אחד האנשים העשירים ביותר בתקופתו ומכונה: "איש המכירות הגדול ביותר בעולם".
הנשיא השני של IBM (בשנים 1952–1971) היה בנו, תומאס ווטסון הבן.
THINK

הסיסמה המזוהה ביותר עם ווטסון הייתה "THINK" ("חשוֹב!"). הוא דרש ששלט עליו מודפסת המילה יהיה גלוי בכל חדר, משרד ואולם במפעלי IBM ובמשרדיה, כולל בלשכתו הרשמית. הוא החל להטמיע את הסיסמה עוד ב-NCR. ב-6 ביוני 1935 יצא לאור ביטאון החברה ששמו היה THINK (ביטאון החברה בישראל, שנים לאחר מכן, נקרא "מחשבות"). בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוצג קו המחשבים הניידים של IBM בשם ThinkPad.
לקריאה נוספת

Richard S. Tedlow, The Watson Dynasty: The Fiery Reign and Troubled Legacy of IBM's Founding Father and Son. HarperBusiness November 4, 2003. ISBN 9780060014056. פרק מהספר
הערות שוליים

↑  ההספד על ווטסון בעיתון הניו יורק טיימס
↑  אתר הספר ibm and the holocaust
↑  הודעה לעיתונות שהוציאה IBM ב-14 בפברואר 2001, בעקבות יציאתו לאור של הספר
↑  מאמר ביקורת על הספר, 7 במרץ 2001, ניו יורק טיימס
↑  מודעת תדמית לשירות יבמ
↑  שלט THINK, ארכיון IBM
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277080105171  BnF: cb10517527b (data)  GND: 119090007  ISNI: 0000 0000 3729 6299  LCCN: n88284956  NARA: 10569874  NDL: 00621630  NTA: 07840049X  RERO: 02-A023366309  SNAC: w6mc9pq9  SUDOC: 243486723  VIAF: 8189962   WorldCat (עם VIAF): 8189962 
עובדת בלשכת שירות של IBM בשנות ה-60. השלט THINK מופיע על הקיר מאחוריה (יש ללחוץ להגדלת התמונה)
שרה דז'רדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1994 (בת 30) ונקובר, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה דז'רדן (באנגלית: Sarah Desjardins; נולדה ב-15 ביולי 1994) היא שחקנית קנדית, המוכרת מתפקידיה בסדרות הטלוויזיה "ריברדייל", "הצהובות" ו"סוכן הלילה".
ביוגרפיה

דז'רדן נולדה וגדלה בווונקובר, קולומביה הבריטית ויש לה אח צעיר אחד. דז'רדן התעניינה במשחק מגיל צעיר והיו אלה הוריה שהשיגו לה סוכן.
קריירה

התפקיד הראשון של דז'רדן היה ב-2011 בסרט הטלוויזיה "Magic Beyond Words", על חייה של ג'יי קיי רולינג שבו דז'רדן מגלמת גרסה צעירה יותר של אחותה של רולינג, דיאן. כמו כן, דז'רדן שיחקה בתפקידי אורח במספר רב של סדרות טלוויזיה בהן "על טבעי", "עיירה ללא מוצא" (אנ') ו-"Imaginary Mary".
דז'רדן שיחקה במספר רב של סרטי טלוויזיה, כולל סרט הטלוויזיה מ-2016, "Unleashing Mr. Darcy" בו גילמה את זארה דארסי ברימייק מודרני ל"גאווה ודעה קדומה". ב-2017 היא שיחקה בסרט "Drink, Slay, Love", סרט חיים על ערפדים מתבגרים.
ב-2016, שיחקה דז'רדן בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "ואן הלסינג". באותה שנה, היא החלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרה של נטפליקס, "Project MC2". בסדרה היא מגלמת את מאדי מקאליסטר, האחות הגדולה של הדמות הראשית מקיילה, שיחד עם חבריה, מגויסת להצטרף לארגון ריגול כדי להציל את המצב. הדמות שלה היא סוכנת ריגול מובילה וחייבת להבין אם אחותה עברה לצד האפל.
בדצמבר 2016, הוכרז שדז'רדן תשחק בסדרת הטלוויזיה "Impulse", ששודרה ב-YouTube Premium.
בשנת 2019, דז'רדן החלה לשחק בתפקיד חוזר בעונה הרביעית של סדרת הדרמה "ריברדייל", בתור דונה סוויט. בשנת 2021, החלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הצהובות".
בשנת 2023 החלה לשחק כמאדי, בתו של סגן הנשיאה בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "סוכן הלילה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | גריזלי (אנ') | סידני |  |
| 2016 | A.R.C.H.I.E. | איזבל |  |
| 2017 | Cold Zone | קלייר |  |
| 2024 | Float | איזבל המילטון |  |
| 2025 | טרון: ארס |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Magic Beyond Words | דיאן רולינג (13–15) | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2011 | Clue | ויטני | מיני-סדרה |
| 2012 | Kiss at Pine Lake | זואי בת 15 | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2013 | רומיאו: אביר מהסיוטים | מלאני סאליבן | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2013 | על טבעי | רובין הצעירה | פרק: "Bad Boys" |
| 2015 | Truth and Lies | בארב | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2015 | עיירה ללא מוצא (אנ') | קארי | פרק: "The Truth" |
| 2016 | Unleashing Mr. Darcy | זארה דארסי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2016 | Murder Unresolved | ברוק קמפבל | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2016 | ואן הלסינג | קתרין | 5 פרקים |
| 2016–2017 | פרויקט MC2 (אנ') | מאדי מקאליסטר | 12 פרקים |
| 2017 | Imaginary Mary | מליסה | פרק: "Alice the Mole" |
| 2017 | Drink, Slay, Love | טארה | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2017 | Woman of the House | מיסטי | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2018–2019 | Impulse | ג'נה פיית' הופ | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2019–2021 | ריברדייל | דונה סוויט | 16 פרקים |
| 2020 | הרפתקאותיה המצמררות של סברינה | קייטי | פרק: "Chapter Thirty-Four: The Returned" |
| 2021 | Debris | ניקול הגמן | פרק: "Solar Winds" |
| 2021–הווה | הצהובות | קאלי | 13 פרקים |
| 2022 | תחת נס השמיים | אמה סמית' הצעירה | פרק: "When God Was Love" |
| 2023–הווה | סוכן הלילה | מאדי רדפילד | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2024 | בלשי הרפאים | שלבי ח'אן | 2 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Walse, Caitlin (2016-10-17). "Exclusive Interview with Project MC²'s Sarah Desjardins". Talk Nerdy With Us (באנגלית). נבדק ב-2020-03-27.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Get Acquainted With Project MC2's Sarah Desjardins". 604 Now (באנגלית). 2016-11-04. נבדק ב-2020-03-27.
↑  "Actress Sarah Desjardins on Firsts in the Industry and Staying Motivated". Terroir Magazine (באנגלית). 24 בספטמבר 2018. נבדק ב-2020-03-27. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Fritz, Jessica (2016-10-14). "Actress Sarah Desjardins Talks Girls in Tech for Netflix Show, 'Project Mc2'". The Hudsucker (באנגלית). נבדק ב-2020-03-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Interview: Sarah Desjardins Talks Project Mc² & Van Helsing - Exclusive". Pop City Life (באנגלית). 2016-10-14. נבדק ב-2020-03-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Petski, Denise (2016-12-16). "YouTube's 'Impulse' Pilot Casts Maddie Hasson, Sarah Desjardins & More". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2020-03-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Rizzo, Lauren (2019-10-30). "Who Is Sarah Desjardins? Meet Donna Sweett on 'Riverdale'". Life & Style (באנגלית). נבדק ב-2020-03-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Genwick, George (2020-03-06). "Who is Donna Sweett in Riverdale? Her identity explained". Evening Standard (באנגלית). נבדק ב-2020-03-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Petski, Denise (2021-06-11). "'Yellowjackets': Sarah Desjardins, Kevin Alves & Alexa Barajas Join Showtime Drama As Recurring". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2022-01-22.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Nellie Andreeva, Deadline, Deadline, ‏2 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019055365  VIAF: 1109155708692422580004   WorldCat (עם VIAF): 1109155708692422580004
תיאטרון מופע

תיאטרון מופע הוא תיאטרון ישראלי להצגות ומופעי מחול.
היסטוריה

גליה וחיים בארי ייסדו את תיאטרון מופע וניהלו אותו. בתם עדי בארי ניהלה אותו אחריהם עד לסגירתו.
הצגות

התיאטרון הפיק עד היום עשרות הצגות ומופעי מחול לילדים ונוער.
התיאטרון מעלה הצגות בתיאטרון הפארק, במועדוני מנויים, בהיכלי תרבות, בסל התרבות, ובפסטיבלים לילדים בישראל ובעולם במהלך השנה כגון: פסטיבל חיפה להצגות ילדים, קסם של אגדה, פסטיבל החורף של סיאול ועוד.
התיאטרון משתף פעולה עם להקת המחול הקיבוצית, והם הפיקו ביחד 4 מופעי מחול - "דירה להשכיר", "אפון הפלא", "אצבעונית", "בת הים הקטנה".
בשנת 2013 הפיק התיאטרון בשיתוף תיאטרון חיפה את פסטיבל "הסופגטרון" בחופשת החנוכה.
בשנת 2018 הפיק התיאטרון את המחזמר "תירס חם" שביימה איילון נופר.
רפרטואר התיאטרון מגוון וכולל את ההצגות: פרח של אגדה, דמעות של אריה, מקהלה עליזה, מגש הכסף, "ירושלים שלי", "רעש לבן", "שכנים", "דוד ובן-גוריון", "אחד מהחברה", "מעפילים קטנים", "מכתב לאמא", החתול במגפיים, פרח לב הזהב, הברווזון המכוער, ספר הג'ונגל - המחזמר, המחזמר עוץ לי גוץ לי ובת הטוחן.
אל התיאטרון הצטרפה השחקנית ענבל לוי-אזואלוס רהב (ענבלי בא לי).
הערות שוליים

↑  תיאטרון מופע
↑  Request Rejected
↑  שכנים – תיאטרון מופע
↑  מועצת מגילות צפון ים המלח
↑  http://www.mapa.co.il/ng/buildrecord_LP3.asp?id=60442
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300052305171
.kw

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1992 
 www.kw
 
‎.kw היא סיומת האינטרנט בכווית. רישומי דומיינים נמצאים ברמה השלישית מתחת לשמות הבאים:
com.kw: גופים מסחריים עם רישיון מסחרי תקף מטעם משרד המסחר והתעשייה.
ind.kw: אדם שאינו קטין ובעל אזרחות כוויתית או תושב המחזיק במגורים תקפים במדינת כווית.
net.kw: חברה מורשית לתקשוב מהרשויות המתאימות במדינת כווית.
org.kw: ישות ללא כוונת רווח המורשית על ידי הרשויות המודאגות במדינת כווית לפעול.
gov.kw: משרדים וגופים ממשלתיים.
emb.kw: שגרירויות של מדינות אחרות בכווית.
edu.kw: ישות חינוכית המורשית לפעול באמצעות הרשויות הנוגעות בדבר במדינת כווית.
ההרשמה נעשית באמצעות רשמים מוסמכים על ידי אספקת המסמכים הנכונים ותשלום של 15 KD לשנה, לכל היותר שנתיים מתוך כוונה לאפשר 1–10 שנים בעתיד הקרוב.
שש התחבולות

שש התחבולות (בסינית מסורתית: 六韜; בסינית מפושטת: 六韬; בפין-יין: Liù Tāo, לְיוֹ טָאו) הוא ספר, אחד משבע הקלאסיקות הצבאיות של סין, והיחיד שנכתבה מנקודת מבטו של המהפכן.
הספר מיוחס במסורת לג'יאנג דזה יה המכונה "הדוכס האדיר", יועץ ומצביא של מלכי שושלת ג'ואו הראשונים, אולם על פי המחקר הטקסט נכתב בתקופת המדינות הלוחמות, כ-800 שנים מאוחר יותר. הספר מחולק ל-6 מגילות, אחת לכל תחבולה, ומכיל כעשרים אלף סימנים.
חשיבות

"שש התחבולות" משמש מומחים צבאיים החל מתקופת שושלת סונג, אז נכלל בשבע הקלאסיקות הצבאיות. הוא עד היום מוערך מאוד בקרב מומחי צבא בסין וביפן. הוא מתאפיין בעיסוק בפן המדיני והארגוני, ולא רק בפן הצבאי, בניגוד לקלאסיקות צבאיות אחרות, ובשל כך נחשב גם כבעל ערך בהקשר ניהולי ועסקי.
ב"תחבולת התרבות" מדגימה היצירה אידאולוגיות מן הדאואיזם, הקונפוציאניזם והלגאליזם, לעיתים על סף סתירה עצמית. לפיכך הפרקים בתחבולה זו (ואולי גם ב"תחבולת המלחמה") נראים כאוסף מסמכים שנלקטו על בסיס ניסיון פרקטי. התחבולות האחרות מציגות קו אחיד יותר המתמקד בפן הצבאי-מעשי של הדברים.
פרקי היצירה

ליצירה שישה פרקים:
| מס' מגילה | שם פרק בסינית מסורתית | שם פרק בעברית | מיקוד הפרק |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 文韬 | תחבולת התרבות | בניית תשתית שלטונית יציבה. |
| 2 | 武韬 | תחבולת המלחמה | ערעור שליט קיים. |
| 3 | 龙韬 | תחבולת הדרקון | איתור, גיוס והתנהלות מצביאים ומומחים. |
| 4 | 虎韬 | תחבולת הטיגריס | סידור מערכי קרב, התמודדות עם מערכי אויב, הצבת יחידות מתמחות וציוד צבאי. |
| 5 | 豹韬 | תחבולת הפנתר | התמודדות עם מצבי סיכון גבוה ותנאי שטח קשים. |
| 6 | 犬韬 | תחבולת הכלב | יחידות מיוחדות, ובעיקר מרכבות, פרשים ורגלים. |
תרגומים

הספר תורגם לאנגלית, צרפתית, יפנית, קוריאנית ווייטנאמית. התרגום הוותיק ביותר הוא התרגום הצרפתי שנעשה במאה ה-18.
הספר תורגם לעברית במלואו בידי עופר ולדמן בשנת 2016. עד כה פורסם מהתרגום רק הפרק הראשון "תחבולת התרבות" שזמין באינטרנט.