stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הזכות להליך הוגן
ביטויים של ההליך ההוגן > חיסיון מפני הפללה עצמית

ביטוי נוסף של הזכות להליך הוגן הוא הזכות לחיסיון מפני הפללה עצמית. בישראל, מוסדרת הזכות להימנע מהפללה עצמית בסעיף 47 לפקודת הראיות. חסיון זה מצוי בזכות שלא להשיב לשאלות בחקירה, בזכות שלא ניתן לחייב אדם להודות בעובדה או למסור מידע שיביאו להטלת אחריות פלילית עליו. יתרה מזאת, החשוד רשאי לא להעיד או להשיב בבית המשפט תשובות העשויות להפלילו. הקניית זכות שתיקה מוחלטת לחשוד נגזרת מדאגה לחשוד. כמו כן, הטענה היא כי יש להבטיח את זכותו של חשוד לשתוק שעה שהוא ניצב בסיטואציה המורכבת של חקירה במשטרה, כדי להגן מפני התנהגות לא ראויה של חוקריו. טעם נוסף נעוץ ברצון להגן על שיטת המשפט מפני הודאות שווא של חשודים שתסכלנה את מטרות החקירה שהן – גילוי האמת והתחקות אחר עבריינים, ועלולות להוביל להרשעות שווא. זכות זו מתיישבת גם עם אופיו האדברסרי של ההליך הפלילי, שלפיו על התביעה לגייס את הראיות ולא על הנאשם לספקן.
ביטויים של ההליך ההוגן > הליך על פי דין

עיקרון ליבה נוסף, הוא קיומו של ההליך המשפטי על פי דין, ולא באופן רטרואקטיבי. בסיס לעיקרון זה ניתן למצוא במשפט העברי בספר התלמוד, בו נקבע כי "אין עונשין אלא אם כן מזהירין". במשפט הפלילי, מיושמת הלכה זו כך שלא ניתן לייחס עבירה לאדם ולהענישו, אלא אם הוגדר כך במפורש בחוק – עקרון החוקיות. בנוסף, ביטוי זה, מחייב שפיטה עתידית ולא ניתן להעמיד לדין אדם על מעשה שביצע טרם שינוי הדין. החלת הדין החדש לא תחול רטרואקטיבית.
ביטויים של ההליך ההוגן > האיסור על סיכון כפול

עיקרון זה עניינו במצב משפטי בו אדם מועמד לדין פעמיים על אותה עבירה, תוך קיום מערך עובדות זהה. במסגרת הזכות להליך הוגן, אין להעמיד אדם למשפט פלילי בגין אותה עבירה יותר מפעם אחת.
ביטויים של ההליך ההוגן > פסילת ראיות שהושגו שלא כדין

בישראל, בעניין יששכרוב נ' התובע הצבאי הראשי, נדונה בפני בית המשפט העליון הזכות להליך הוגן בעניין פסילת הודאה שהושגה ללא ידיעת הנאשם, בדבר זכותו להתייעץ עם עורך דין. פסיקה נוספת המחזקת את משמעותה של הזכות להליך הוגן ניתן לראות בעניין מאיר שמש. בעניין זה, נקבע ברוב דעות כי בהיעדר יישום ביטויי הזכות להליך הוגן, בית המשפט יכריע על פסילתה של ראיה, אף אם היא המשמעותית ביותר.
ביטויים של ההליך ההוגן > הקשרים נוספים

בעניין רוזנשטיין נקבע כי במקרים של דרישה לקיום דיני הסגרה בין מדינות, יש להבטיח למי שהסגרתו מתבקשת, קיומו של הליך משפטי הוגן במדינה המבקשת. ביטוי פסיקתי נוסף לזכות, ניכר בעניין צמח, בו נקבע כי אין לאפשר מעצר מנהלי ממושך יותר מהמותר בדין האזרחי.
הגבלות על הזכות

על אף חשיבות הזכות והביטויים הרבים לה במשפט הישראלי, אין היא עומדת כזכות אבסולוטית וישנם חריגים אשר מגבילים את תחולתה במקרים מסוימים. חריג נפוץ הוא המעצר המנהלי, שהוא כלי בידי מערכת הביטחון להביא אדם למעצר ללא משפט וללא אישום, וזאת לפי הטענה כי בידיו כוונה או יכולת לסכן את ביטחון המדינה. השימוש במעצר מנהלי נעשה לרוב לצורכי חקירות. השימוש במעצרים מנהליים מעוגן במשפט הישראלי. במשפט הישראלי יש למעצר המנהלי תוקף כחלק מסמכויות החירום של הממשלה בחוק סמכויות שעת חירום. לפיכך, כל עוד הכרזת מצב החירום בישראל תישאר כפי שהיא, ניתן יהיה לבצע מעצרים מנהליים לפי הקריטריונים שנקבעו בחוק. מעצרים מנהליים נתונים הם אף לביקורת שיפוטית, וזוכים לביקורת רבה בקרב ארגוני זכויות האדם. בתוך כך, עתירות רבות מוגשות לבג"ץ על רקע מעצרים מסוג זה, ואלו נבחנים כל מקרה לגופו.
ראו גם

ניגוד עניינים
משוא פנים
התיקון החמישי לחוקת ארצות הברית
השיטה האדברסרית
חוק הפטריוט
דלתיים סגורות
חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו
הגנות משפט פלילי
לקריאה נוספת

ברק מדינה, דיני זכויות האדם בישראל, נבו הוצאה לאור בע"מ, 2016
הדר דנציב-רוזנברג ודנה פוגץ', "הדור הבא" של זכויות נפגעי עבירה: הזכות החוקתית להליך הוגן, עיוני משפט, 2015
צבי לקח, הגנה על זכויות אדם בבתי המשפט הצבאיים בתקופה של לחימה בטרור, נבו הוצאה לאור בע"מ, 2017
דפנה ברק-ארז, לא במעמד צד אחד, עורך הדין, 2011
שניאור זלמן פלר, "רטרואקטיביות" – מהי ואימתי?, משפטים יב, 1982
הערות שוליים

↑  בג"ץ 7385/13 איתן נ' מדיניות הגירה ישראלית ואח' נ' ממשלת ישראל ואח', פ"ד, עמ' 112- 115 (2014)
↑  Fifth Amendment to the United States Constitution
↑  Watkins v. US;: 354 U.S. 178 (1957
↑  ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם סעיפים 7, 10, 11. (1948)
↑  א' ברק, פרשנות במשפט (כרך שלישי, פרשנות חוקתית, תשנ"ד), עמ' 432-431
↑  ע' גרוס, "הזכויות הדיוניות של החשוד או הנאשם על-פי חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו" מחקרי משפט יג (תשנ"ו) 155, עמ' 170-169
↑  מ"ח 3032/99 ברנס נ' מדינת ישראל, ניתן ב־14 במרץ 2002. פ"ד כרך נ"ו, חלק שלישי, עמ' 354, בעמ' 378
↑  הזכות להליך הוגן, האגודה לזכויות האזרח בישראל, 2004, https://www.acri.org.il/he/31
↑  עיקרון פומביות הדיון חל על כל בתי המשפט, לרבות בתי הדין הפועלים מכוח חוק שירות המדינה (משמעת), תשכ"ג-1963
↑  ש (איו"ש) 1058/05, ויליאם סאמח פארס אלחטיב (רימאווי) נ' התביעה הצבאית פ"ד עמ' 5,7 (2005)
↑  ע"פ 7335/05 הסנגוריה הציבורית, מחוז נצרת נ' מדינת ישראל ואח', פ"ד ס(2) 346, עמ' 358
↑  חוק הסניגוריה הציבורית, תשנ"ו-1995, ס' 18
↑  Chandra S. (2014). Legal Aid as A Fundamental Human Right. Vidhigya: [null The Journal of Legal Awareness]. vol 9 no 1, 23-27.
↑  פקודת הראיות [נוסח חדש], תשל"א-1971, ס' 47
↑  רע"פ 8600/03 מדינת ישראל נ' גלעד שרון, פ"ד נח(1), 748, עמ' 759 (2003)
↑  מ' זילברג, כך דרכו של תלמוד (תשכ"ד) עמ' 94–95 (מתוך ע"פ 6420/10 קלאודיו סלסנר נ' מדינת ישראל, עמ' (8–10) (2011).
↑  חוק העונשין, תשל"ז-1977, ס'1
↑  בג"ץ 1618/97 סצ'י נ' עריית תל אביב פ"ד נב(2) 542, עמ' 554–558 (1998)
↑  תתע (פ"ת) 5157-05-10 מדינת ישראל נ' לופט ויאצסלב לופט ויאצסלב, 5157-05-10, עמ' 2–5 (2011)
↑  חוק העונשין, תשל"ז-1977, ס' 5
↑  עפ 5121/98 טור' רפאל יששכרוב נ' התובע הצבאי, פד סא(1) 461, עמ' 57, 77 (2006)
↑  דפ"נ 10\5852 מדינת ישראל נ' מאיר שמש פ"ד סח(2) 377 99, עמ' 459 (2012)
↑  ע"פ 05\4596 רוזנשטיין נ' מדינת ישראל פ"ד ס(3) 353, עמ' 370 (2005)
↑  בג"ץ 6005/95 צמח נ. שר הביטחון פד"י נ"ג 5 ע' 241 (1996)
↑  חוק סמכויות שעת חירום (מעצרים), תשל"ט-1979, ס' 2
↑  חוק סמכויות שעת חירום (מעצרים), תשל"ט-1979, ס' 3-4
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565193705171  BNE: XX542209  LCCN: sh85039896  NDL: 00572787
גליומה

| --- | --- |

גליומה בהמיספרה השמאלית של המוח, דירוג II על פי דירוג ארגון הבריאות העולמי
 תחום:  אונקולוגיה 
 טיפול:  4,4'-(1,3-propanediylbis(oxy))bis-benzoic acid 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D005910
 
גליומה (בעברית: דבוקמת) היא סוג של גידול, המתחיל במוח או בחוט השדרה. הגידול נקרא בשם זה כי מקורו בתאי גלייה. המיקום הנפוץ ביותר להימצאותן של גליומות הוא המוח. גליומות מהוות מעל 30% מהגידולים המופיעים במוח ובמערכת העצבים המרכזית, ו-80% מהגידולים הממאירים במוח.
סיווג

גליומות מסווגים לפי סוג התא, לפי דירוג ולפי מיקום.
סיווג > על פי סיווג של תא

גליומות נקראות לפי סוג מסוים של תא שעמו הן חולקות תכונות היסטולוגיות, אך לא בהכרח כזה שהן נובעות ממנו. הסוגים העיקריים של גליומות:
אפנדימומה (Ependymomas) - תאים אפנדימליים
אסטרוציטומה - האסטרוציטים (גליובלסטומה מולטיפורמה הוא גידול האסטרוציטומה הממאיר הנפוץ ביותר והוא סוג סרטן המוח העיקרי בקרב מבוגרים).
אוליגודנדרוגליומה (Oligodendrogliomas) - אוליגודנדרוציטים
גידול בגזע המוח - גידול המתפתח בתאי בגזע המוח.
גליומה של עצב הראייה - גידול המתפתח מ/או סביב עצב הראייה
גליומה מעורבת, כגון oligoastrocytomas, מכילים תאים מסוגים שונים של גליה.
סיווג > על פי דירוג

גליומות מסווגות בנוסף על פי דירוג או סיווג, אשר נקבע על פי הערכה פתולוגית של הגידול.
גליומות בדרגה נמוכה [גליומות בדרגה I או II על פי הדירוג של ארגון הבריאות העולמי] בעלות שונות גבוהה ושאינה אנפסלטית, נוטים להפגין התנהגות שפירה ולהם פרוגנוזה טובה יותר עבור המטופל. עם זאת, יש להם נטייה להישנות ולעלייה בדירוג לאורך זמן ולכן הן מסווגות כממאירות.
גליומות בדרגה גבוהה [דרגות III–IV על פי דירוג ארגון הבריאות העולמי] גליומות אנפלסטיות; גידולים אלה הם ממאירים ולהם פרוגנוזה גרועה.
ישנן מערכות דירוג רבות בשימוש, שהנפוצה בהן היא זו של ארגון הבריאות העולמי (WHO) המשמשת לדירוג אסטרוציטומה (ראו דירוג אסטרוציטומה). הגידולים מדורגים מ-I (המחלה במצב ראשוני לה פרוגנוזה טובה ביותר) ועד IV (גידולים מתקדמים ביותר. להן הפרוגנוזה הגרועה ביותר).
סיווג > לפי מיקום

גליומות יכולות להיות מסווגות לפי מיקומן: אם הן מעל או מתחת קרום המוח הנקרא אוהל המוחון (tentorium) המפריד בין המוח הגדול (מעל) המוח הקטן (למטה).
גליומה מסוג supratentorial היא מעל אוהל המוחון ונמצאת בתוך המוח הגדול, ובעיקר אצל מבוגרים (70% מהחולים).
גליומה מסוג infratentorial היא מתחת אוהל המוחון, בתוך המוח הקטן, ובעיקר אצל ילדים (70%).
גליומה מסוג pontine ממוקמת באזור הפונס של גזע המוח. הפונס שולט בפעולות קריטיות כגון הנשימה, מה שהופך את ניתוח הוצאת גידולים אלה למאוד מסוכן.
סימנים וסימפטומים

הסימפטומים של גליומות תלויים באיזה חלק של מערכת העצבים המרכזית מושפעת. גליומה יכולה לגרום לכאבי ראש, הקאות, התקפים או פרכוסים אפילפטיים והפרעות עצבים כתוצאה של לחץ תוך-גולגולתי מוגבר. גליומה בעצב הראייה יכולה לגרום אובדן ראייה. גליומות בחוט השדרה יכולות לגרום כאב, חולשה או חוסר תחושה בגפיים. גליומות לא שולחות גרורות על ידי זרם הדם, אבל הם יכולים להפיץ עצמן באמצעות נוזל מוחי שדרתי ובמקרה זה גרורות מופיעות בחוט השדרה.
גורם

הגורמים להיווצרות גליומות לא ידועים. הפרעות גנטיות כגון נוירופיברומטוזיס (סוג 1 וסוג 2), וטרשת גבשושית מגבירות סיכון להתפתחות של גליומות.
מספר מחקרים ניסו למצוא מתאם בין התפתחות גליומות לקרינה אלקטרומגנטית מן טלפונים סלולריים, וקישור בין סרטן לבין שימוש בטלפון נייד לא מצאו מתאם כאמור.
הפתופיזיולוגיה

הגליומות בדרגה גבוהה הן גידול בכלי הדם ויש להם נטייה להתפשט ולכן להן שטחים נרחבים של נמק והיפוקסיה. לעיתים, הגידול גורם כשל במחסום הדם–מוח באזור של הגידול. ככלל, ברמה גבוהה גליומות כמעט תמיד חוזרות לגדול ומופיעות בחזרה גם לאחר כריתה כירורגית מלאה, ולכן נקראות גידולים חוזרים ונשנים של סרטן המוח.
לעומת זאת, בדרגה נמוכה גליומות נוטות לגדול באיטיות, לעיתים קרובות במשך שנים רבות, וניתן להסתפק במעקב ללא טיפול, אלא אם כן הן מתחילות לגדול, ולגרום לסימפטומים המפורטים לעיל.
טיפול

טיפול בגליומות במוח הוא תלוי מיקום, סוג התא, ודרגת הממאירות.
לעיתים קרובות, הטיפול היא גישה משולבת, באמצעות ניתוח, הקרנות וכימותרפיה.
גליומות השדרה יכולות להיות מטופלות על ידי ניתוח והקרנות. התרופה הכימותרפית טמוזולומיד מסוגלת לחצות את מחסום הדם–מוח ביעילות והיא כיום בשימוש בטיפול בגידולים בדרגה גבוהה.
פרוגנוזה

גליומות לעיתים נדירות ניתנות לריפוי. הפרוגנוזה עבור חולי בדרגה גבוהה גליומות הוא בדרך כלל רעה, במיוחד עבור חולים בוגרים. כ-10,000 אמריקאים מאובחנים מדי שנה עם גליומות ממאירות, חצי מהם מצליחים לשרוד ולהישאר בחיים שנה לאחר האבחון, ו-25% נותרים בחיים לאחר שנתיים מהאיבחון. חולים עם אסטרוציטומה אנפלסטית נוטים לשרוד כשלוש שנים. לגליובלסטומה מולטיפורמה יש פרוגנוזה רעה לפיה יש פחות מ-12-חודשים בממוצע הישרדות לאחר אבחון, וניתן להאריך את ההישרדות ל-14 חודשים נוספים עם טיפולים.
פרוגנוזה > דירוג נמוך

בגליומות עם דרגה נמוכה הפרוגנוזה טובה יותר:
1 מ-17 חולים שאובחנו עם גליומה הם בעלי תוחלת חיים של באוכלוסייה הכללית.
אחוז ההישרדות לתקופה של 10 שנים הוא 47%. בדרגה נמוכה מסוג anaplastic חציון הישרדות של החולים הוא 11.6 שנים על פי מחקר אחד, ו-16.7 שנים על פי מחקר אחר.
פרוגנוזה > דירוג גבוה

קבוצה זו כוללת אסטרוציטומה אנפלסטית וגליובלסטומה מולטיפורמה. להן חציון הישרדות כוללת של אנפלסטית (דירוג III) עומד על כ-3 שנים, במקרה של גליובלסטומה מולטיפורמה חציון הישרדות כולל של כ-15 חודשים.
הערות שוליים

↑  Mamelak AN, Jacoby DB (March 2007). "Targeted delivery of antitumoral therapy to glioma and other malignancies with synthetic chlorotoxin (TM-601)". Expert Opin Drug Deliv. 4 (2): 175–86. doi:10.1517/17425247.4.2.175. PMID 17335414
↑  Goodenberger ML, Jenkins RB (2012). "Genetics of adult glioma". Cancer Genet. 205: 613–621
↑  IARC CLASSIFIES RADIOFREQUENCY ELECTROMAGNETIC FIELDS AS POSSIBLY CARCINOGENIC TO HUMANS
↑  סקירת מאמרים בנושא קרינת טלפונים וסרטן באתר המכון לחקר הסרטן של ממשלת ארצות הברית
↑  אתר האגודה למלחמה בסרטן - גורמים לסרטן מוח
↑  Rob Stein (May 20, 2008). ["Malignant Gliomas Affect About 10,000 Americans Annually". Washington Post.http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2008/05/20/AR2008052001376.html]". Washington Post.
↑  Smoll, N. R.; Gautschi, O. P.; Schatlo, B.; Schaller, K.; Weber, D. C. (2012). "Relative survival of patients with supratentorial low-grade gliomas". Neuro-Oncology. 14 (8): 1062–1069.
↑  Ohgaki H, Kleihues P (June 2005). "Population-based studies on incidence, survival rates, and genetic alterations in astrocytic and oligodendroglial gliomas". J Neuropathol Exp Neurol. 64 (6): 479–89.
↑  Jon D. Olson, MD, Elyn Riedel, MA and Lisa M. DeAngelis, MD, Long-term outcome of low-grade oligodendroglioma and mixed glioma
↑  leeker, Fonnet E.; Molenaar, Remco J.; Leenstra, Sieger (2012-01-20). "Recent advances in the molecular understanding of glioblastoma". Journal of Neuro-Oncology. 108 (1): 11–27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph780766 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אסטרוציטומה בהמיספרה הימנית של המוח מדירוג II בבדיקת דימות תהודה מגנטית (MRI).
גליה בדרגה נמוכה במוח של זכר בן 28.
גשר מארי

| --- | --- |

גשר מארי
 מידע כללי
 סוג:  גשר קשתות
 על שם:  כריסטוף מארי (צר')
 כתובת:  פריז 
 מיקום:  פריז
 מדינה:  צרפת צרפת
 בעלים:  עיריית פריז 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1614–1635 (כ־21 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1635 
 חומרי בנייה:  אבן
 אדריכל:  כריסטוף מארי (צר')
 סגנון אדריכלי:  אר נובו
 מידות
 אורך:  92 מטר
 רוחב:  22.6 מטר
 מידע טכני
 מפתחים:  14 עד 18 מטר
 
 קואורדינטות:  48°51′10″N 2°21′27″E﻿ / ﻿48.852806°N 2.357444°E﻿ / 48.852806; 2.357444
 he (למפת פריז מוגדלת) גשר מארי(למפת פריז רגילה) גשר מארי
 
גשר מארי (בצרפתית: Pont Marie) הוא גשר אבן למכוניות שעובר מעל נהר הסן בפריז ומחבר את איל סן לואי עם  הרובע הרביעי בגדה הימנית.
הגשר נבנה באמצע המאה ה-17 וכאחד הגשרים העתיקים בפריז הוגדר ב-1887 כאתר מורשת היסטורית.
הגשר נקרא על שם כריסטוף מארי (צר') שהיה בנאי גשרים שפעל בפריז בתחילת המאה ה-17 ותכנן ובנה את הגשר כחלק מפרויקט עיור איל סן לואי שהוביל.
הגשר משמש כנקודת אפס למדידת מרחקים במורד נהר הסן
ההיסטוריה של הגשר > בניית הגשר

עד שלהי המאה ה-16 היה האי איל סן לואי (שנקרא עד 1726 "האי נוטרדאם") בבעלות הכנסייה ולא היה מאוכלס. ב-1577 החלו דיונים על הנגשתו בעזרת גשרים כשהרעיון הראשוני היה לבנות גשר בין איל סן לואי לאי איל דה לה סיטה עליו עמדה  קתדרלת נוטרדאם.
החל משלהי המאה ה-16 החל האדריכל כריסטוף מארי (צר') להציע שלל רעיונות להנגיש את איל סן לואי. בסופו של דבר נבחרה החלופה של שני גשרי אבן: גשר לחיבור האי לגדה הימנית (הוא גשר מארי) ובהמשכו גשר אבן לחיבור האי לגדה השמאלית (הוא גשר טורנל).
באפריל 1614 נחתם החוזה הראשון עם מארי שכלל חיבור "איל סן לואי" עם היבשת ועם "איל דה לה סיטה" ופיתוח הכבישים והבתים על האי. זמן מה לאחר תחילת העבודה החלו בעיות בקידום הפרויקט שהביאו תחילה לעצירת העבודות וב-1623 אף להדחת מארי מתפקידו לטובת קרובו של מלך צרפת. ב-1927 הוחזר מארי לניהול הפרויקט וב-1635 סיים את הקמת הגשר.
סיום בניית הגשר האיץ את תהליך ההתיישבות על האי כשבין השאר נבנו חנויות על גבי הגשר עצמו.
ההיסטוריה של הגשר > שיטפון 1658

במרץ 1658 גרם שיטפון בסן לנזקים בגשר לאחר שסחף את אחד משלושת עמודי התמיכה ואת הקשתות שנסמכו עליו. קריסת הגשר הביאה להתמוטטות של כ-20 מהבתים שנבנו עליו ולמותם של 55 אנשים.
השיטפון ניתק, למעשה, את האי מהגדה הימנית וב-1660 נבנה גשר זמני מעץ במקום זה שנסחף. רק ב-1667 נבנה גשר אבן חדש. במסגרת זו הוחלט לא לבנות מחדש את הבתים שהיו על הגשר, החלטה שהובילה לדרישה להרוס גם בתים שנבנו על גשרים אחרים בפריז לטובת הבטיחות והאסתטיקה.
ההיסטוריה של הגשר > המאה ה-18

ב-1718 נבנו מעקות לגשר.
ב-1726 שונה שם האי מ"איל נוטרדאם" ל"איל סן לואי".
ב-1740 איים שיטפון נוסף על הגשר והביאה להריסת רוב הבתים שנותרו עדיין על הגשר.
ב-1769 יצא חוק האוסר בניית בתים חדשים על גשרי פריז וב-1786 יצא צו להריסת כל הבתים שנבנו על גשרי פריז. על פי צו זה החלה ב-1788 הריסת שארית הבתים שהיו בנויים על גשר מארי, תהליך שהושלם ב-1789. תהליך זה פינה מקום למדרכות להולכי רגל על הגשר.
ההיסטוריה של הגשר > המאה ה-19

ב-1833 נערך סקר על מצב הגשר שהוביל להחלטה על שיפוץ הגשר בשנים 1852-1850.
ב-1887 הוכרז הגשר כאתר היסטורי על ידי משרד התרבות של צרפת.
ההיסטוריה של הגשר > המאה ה-20 ואילך

במהלך מאה זו המשיך תהליך שיפור תשתיות הגשר כשבין השאר הוחלפה התאורה עליו, הועמקה אחת התעלות כדי להתמודד עם עומס תנועת הסירות, חודשה מערכת הרמזורים לוויסות תנועת הסירות, הוחלפו אבנים שעברו קורוזיה ועוד.
ב-1945 החל תכנון בניית הגשר מחדש.
ב-1966 שונו כבישי הגישה לגשר בגדה הימנית דבר שהכתיב בנייה מחדש של הקשת הקרובה לגדה זו.
בשנים 1973-1969 בוצע תהליך הזרקת בנטוניט לעמודי הגשר כדי לחזק אותם.
מבנה הגשר

גשר מארי הוא גשר אבן הנמתח על גבי חמש קשתות הנתמכות על שלושה עמודים השקועים בנהר. מפתחי הקשתות אינם אחידים ונעים בין 14 מטר ל-18 מטר כשאורכו הכולל של הגשר הוא 92 מטר ורוחבו 22.6 מטר, מתוכם 14.6 מטר הם מסלולי מכוניות והשאר מסלולי הולכי רגל.
בוני הגשר הכינו גומחות בצידי הגשר, מעל עמודי הגשר, עבור פסלים אך אלו לא הוצבו אף פעם במקומם.
גלריה

עמודי הגשר הכוללים בסיס דמוי סירה להתמודד עם זרמים חזקים
הגומחות שנבנו על בסיסי הגשר עבור פסלים דקורטיביים (שאף פעם לא הוצבו)
פונט מארי בתרשים. ניכרים המבנים שהיו על הגשר ונהרסו בהמשך
מפה מ-1630 בה מצוין רק מקום הגשר טרום בנייתו
ציור של הגשר על ידי קמיל פיסארו מ-1875
ביאורים

↑  על שם מלך צרפת  לואי התשיעי
לקריאה נוספת

Yvan Christ, Jacques Sylvestre de Sacy et Philippe Siguret, L'Île Saint-Louis, l'île de la Cité, le quartier de l'ancienne université, Alfortville, L'édition d'art H. Piazza, 1974, p. 39-47.
Henry-Louis Dubly, Ponts de Paris à travers les siècles, Paris, Henri Verdier, 1973 (ISBN 2-85199-102-7), p. 68-71.
Ruth Fiori, « Le Pont Marie, un pont du XVIIe siècle ? », Paris historique, no 110, 2e trimestre 2014, p. 11-14.
Guy Lambert (dir.), Les Ponts de Paris, Paris, Action artistique de la Ville de Paris, 1999 (ISBN 978-2-91324605-8), p. 49-50, 57-58, 60-61, 67, 70-71, 73, 197-198.
Félix Lazare et Louis Lazare, Dictionnaire historique des rues et monuments de Paris [en] 1855 : avec les plans des 48 quartiers, Maisonneuve & Larose, 2003, 796 p. (ISBN 978-2-86877-184-1 & ISBN 2-86877-184-X).
Jocelyne Van Deputte, Ponts de Paris, éditions Sauret, Paris-Musées, Paris, 1994 (ISBN 2-85051-015-7 & ISBN 2-87900-168-4), p. 44-51.
גיי בר

גיי בר הוא בית עסק לממכר משקאות חריפים שמשרת בעיקר, או באופן בלעדי, לקוחות המשתייכים לקהילת הלסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב); במונח "גיי" נעשה שימוש רחב, והוא כולל את קהילות הלהט"ב והקווירים. בעבר, גיי ברים שימשו כמרכז של תרבות להט"בית והיו בין המקומות הבודדים בהם אנשים עם נטיות חד-מיניות או שונות מגדרית יכלו להתרועע באופן גלוי. כינויים אחרים המקובלים לתיאור מוסדות שכאלו כוללים "בוי בר", "גירל בר", "גיי קלאב", "קוויר בר", "לסביאן בר" ו"דייק בר", בהתאם לנישה של הלקוחות שאליהם מכוון המוסד. עם כניסתו של האינטרנט וקבלה הולכת וגדלה של אנשי הקהילה ברחבי העולם המערבי, גיי ברים רבים איבדו מן הרלוונטיות שלהם. באזורים ללא גיי ברים, בתי עסק מסוימים עשויים להפעיל ימים או ערבים ייעודיים עבור אנשי הקהילה הגאה.
היסטוריה

מקומות מפגש המיועדים להומוסקסואלים פעלו במשך מאות שנים. קיימים דיווחים אודות תיעוד כי לכל המאוחר כבר במאה ה-17 היו ברים ומועדונים במספר ערים מרכזיות באירופה, אשר שירתו, או לכל הפחות גילו סובלנות, כלפי לקוחות הומוסקסואלים מוצהרים. בשנת 1810 נערכה פשיטה על הברבור הלבן (באנגלית: The White Swan; נוסד על ידי ג'יימס קוק ויארדלי, שמו מלא לא ידוע), שברחוב ורה, שבוסטמינסטר, לונדון, באירוע שלימים כונה "קליקת רחוב ורה" (Vere Street Coterie). הפשיטה הובילה להוצאות להורג של קית' מנגום וקונסטנצה ביוצ'ט בגין מעשה סדום. המקום שימש, לכאורה, לקיומם של טקסי נישואים חד-מיניים, אשר בוצעו על ידי הכומר ג'ון צ'רץ'.
היסטוריה > העידן המודרני

הגיי בר הראשון בעידן המודרני היה מערת עגל הזהב ("The Cave of the Golden Calf"), שהוקם כמועדון לילה בלונדון. עסק זה נפתח במיקום תת-קרקעי ברחוב הדון מס' 9, ממש ליד רחוב ריג'נט, בשנת 1912, והפך למקום מפלט לעשירים, בני-אצולה ואנשי הבוהמה. היוצרת פרידה סטרינדברג הגדירה את המקום כמיזם אוונגרד ואמנותי.
המועדון סיפק מודל מוצק למועדוני לילה עתידיים. פיליפ הואר, בספרו משנת 1998 "המפלט האחרון של אוסקר ויילד", סיפק תיאור הבא:
"למעלה ברחוב ריג'נט, גברים צעירים, בחליפות הדוקות ולכה על הציפורניים, לגמו קרם דה מנט בקפה רויאל, ואילו במורד רחוב חשוך ללא מוצא ארב סוג חדש ושטני של מקום, שבו הפוטוריסטים פיזזו: 'מועדון לילה' המכונה בשם 'מערת עגל הזהב'. על פי שמועות מעורפלות, בימינו, ברחובות האחוריים מטפחים כל מיני מקומות שכאלה, בהשתתפות חברים של האליטה החברתית. רמזים כאלה אישרו את כל החשדות של המעמד הגבוה. בשורשן של כל רעות אלו נמצא שמו של אוסקר ויילד, שם שעדיין לא מוזכר במשקי בית מנומסים. יכול להיות שהוא מת כבר יותר מעשור, אבל הדקדנס של ויילד עדיין קיים".
בלב אמסטרדם, הולנד נפתח בר בשם Het Mandje בשנת 1927 על ידי בת ואן בירן הלסבית. לאחר מותה בשנת 1967, אחותה גריט המשיכה לנהל את העסק עד שנסגר בשנת 1982, אבל שימרה את כל הפנים של הבר, וניתן לבקר לבקר במקום. הבר Centralhjornet שבקופנהגן נפתח לפני יותר מ-80 שנים.
השימוש המתועד הראשון של המונח "גיי בר" הוא ביומנים של הקומיקאי הבריטי ההומוסקסואל קנת' ויליאמס: "16 בינואר 1947. ניגש לגיי בר שלא היה כלל גיי". באותו הזמן, ויליאמס שירת בצבא הבריטי בסינגפור.
הבר Black Cat Bar שבסן פרנסיסקו היה במוקד של אחד הניצחונות הראשונים של התנועה ההומופילית. בשנת 1951 בית המשפט העליון של קליפורניה אישר את זכותם של ההומוסקסואלים להתאסף יחד, במקרה שהובא אליו לדיון על ידי הבעלים ההטרוסקסואלים של הבר.
בעיר ניו יורק, הבר Julius Bar, שנוסד על ידי איש החברה הגבוהה המקומית מת'יו ניקול, שימש ב-21 באפריל 1966 לצורך קריאת תיגר נגד רשויות אכיפת החוקים בנושא אלכוהול של מדינת ניו יורק, האוסרים להגיש משקאות אלכוהוליים להומואים, בטענה שהם נחשבו מפירי סדר. פסיקת בית המשפט, שקבעה כי הומואים רשאים להתאסף יחד בברים, הובילה בסופו של דבר לפתיחתו של הבר סטונוול אין בדרום מערב העיר, בשנת 1967, ולבסוף לאירועי מהומות סטונוול 1969. Julius Bar הוא הגיי בר הפעיל הוותיק ביותר של העיר ניו יורק. יחד עם זאת, בעיר טוקיו קיים גיי בר, שנפתח בשנת 1966.‏
The Double Header שבכיכר פיוניר, סיאטל, מוכר בהיותו הגיי בר הפעיל הוותיק ביותר בחוף המערבי של צפון אמריקה, שפועל ברציפות מאז 1933.‏
היסטוריה > כיום

מספר פרשנים סבורים שישנה בימינו דעיכה בסצנת הגיי ברים. אנדרו סאליבן טוען במאמרו "סופה של התרבות ההומוסקסואלית" ("The End of Gay Culture") שהירידה במספר הגיי ברים נובעת מכך ש"האינטרנט הנחית עליהם מכה קשה. אם אתה רק מחפש סקס או דייט, האינטרנט הוא עכשיו התחנה הראשונה עבור רוב הגברים ההומוסקסואלים".
ג'ון תומאס הסבירה את הירידה בכך שהצביעה על העובדה כי יש פחות ופחות צורך במקומות כמו ברים המיועדים ספציפית להומואים, שכן כיום הומואים צפויים להיתקל בפחות אפליה או להפוך ללא-רצויים בקרב חברה רחבה יותר. בשנת 2007 המגזין Entrepreneur כלל את הגיי ברים ברשימת עשרה סוגים שונים של עסקים אשר יכחדו עד לשנת 2017, ביחד עם חנויות תקליטים, חנויות ספרים משומשים ועיתונים.
מוזיקה

מוזיקה, בין אם חיה ובין אם לאו, לרוב מושמעת על ידי DJ, היא, לעיתים קרובות, אחד מהמאפיינים הבולטים של גיי ברים. בדרך כלל, המוזיקה בגיי ברים כוללת פופ, דאנס, R&B מודרני, האוס, טראנס, וטכנו. בערים הגדולות שבצפון אמריקה ובאוסטרליה, נפוצים גם גיי ברים המשמיעים מוזיקת קאנטרי, כמו גם גיי ברים הידועים בהשמעת מוזיקת רטרו של פופ של שנות ה-60 וכן שירי מוטאון.
בישראל

בירושלים פועל הווידאו פאב מאז 2012. בעבר היו עוד גיי ברים פעילים כמו האוויטה והלילה בת"א, ומועדון המקווה בירושלים.
ראו גם

בר (עסק)
טברנה
פאב
לסביאן בר
לקריאה נוספת

Cante, Richard C. (2009). Gay Men and the Forms of Contemporary US Culture. London: Ashgate Publishing. OCLC 173218594.