stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ינה גרטרודה בריטיץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם
ג'ינה גרטרודה בריטיץ' (בקרואטית: Đina-Gertruda Beritić) הייתה חסידת אומות עולם קרואטית שלקחה על עצמה יחד עם בנה, טיחומיל בריטיץ' (בקרואטית: Tihomil Beritić, בסרבית, אלפבית קירילי: Тихомил Беритич, באתר יד ושם: טיהומיר בריטיץ'; ‏24 ביוני 1919 –  6 באפריל 1999), להסתיר ולטפל בתינוקת יהודייה (דינה בוכלר-חן) שנולדה לחברה של ג'ינה מלפני המלחמה, וזאת למרות סכנת החיים שנבעה מאיומי השכן למסור את שמם לנאצים.
קורות חיים

ג'ינה גרטרודה בריטיץ' הייתה עקרת בית שבעלה היה רב-חובל ומתוקף תפקידו כמעט לא היה בבית, והתגוררה עם בנה טיחומיל בריטיץ' (אנ'), שהיה סטודנט לרפואה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

במהלך מלחמת העולם השנייה, ג'ינה אספה אל ביתה תינוקת יהודייה בשם דינה בוכלר, גידלה אותה כבתה שלה עד סוף המלחמה, ובכך הצילה אותה מידי הנאצים.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים > דינה בוכלר

דינה חן-בוכלר (בקרואטית: ׂDina Chen-Buchler) נולדה ב-28 באפריל 1940 בזגרב, יוגוסלביה (כיום קרואטיה), לדוקטור למשפטים ועורך דין עצמאי בשם דרגוטין בוכלר ואם עקרת בית ממשפחת סוחרים אמידה בשם בלנקה בוכלר.
מיד עם פרוץ המלחמה אביה של דינה נשלח מחנה הריכוז יאסנובאץ, שם נרצח באוקטובר. אחריו נשלחו גם שאר הגברים במשפחה (סבא ושני בניו שהיו סטודנטים) ואיש מהם לא שב. הנשים, דינה, אמה, וסבתה, נשלחו ב-1941 דרך המחנות PAG ו-HRUŠČICA ללובורגראד הסמוך לזגרב, שם גם אמה וסבתה נספו.
לאחר כ-6 חודשים, בחורף 1941, הצליחו לחלץ את דינה מלובורגראד באמצעות מאמצים רבים שכללו גם כסף רב ופרוטקציות. אחד מהשומרים במחנה, גרמני-יוגוסלבי מקומי, הבריח את דינה לבית הקהילה המקומי עם פתק קשור לצווארה, המבקש למסור אותה לאחת משתי קרובות משפחה שצוינו בפתק, ובית הקהילה בחר בבלנקה פורסט, (בקרואטית: .Blanka Fürst) בת-דודתה של אמה של דינה שעדיין הייתה בעיר, ומסר לה את דינה. פורסט טיפלה בדינה והחזירה אותה לבריאות תקינה, אבל הצטרפה לפרטיזנים לאחר החבאת הוריה ב-1942 והייתה צריכה למסור את דינה. פורסט ניסתה להחביא את דינה במנזר, אך דינה הייתה קטנה מידי והנזירות ראו בכך סיכון גדול מידי, אך הן המליצו על נוצרייה אדוקה שתוכל לשמור על דינה תמורת שכר הולם. דינה נמסרה לנוצרייה למשמורת, ומצבה שם התדרדר במהירות כתוצאה מהזנחה קיצונית.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים > פעילותה של משפחת בריטיץ'

ג'ינה גרטרודה בריטיץ', ידידה של בלנקה פורסט עוד מלפני המלחמה, באה לבקר את דינה אצל הנוצרייה האדוקה ומצאה אותה במצב נורא. התינוקת הייתה בתת-תזונה, מורעבת וללא בגדים (הנוצרייה מכרה אותם), נאסר עליה לצאת מהבית, ואפילו לשתות לא נתנו לה כדי שלא תרטיב. כשראתה את מצבה של דינה, ג'ינה החליטה לפעול – היא העמידה פנים שהיא לוקחת את התינוקת לטיול, ובעצם חטפה אותה מביתה של הנוצרייה.
ג'ינה לקחה את דינה לביתה וטיפלה בה כאילו הייתה בתה שלה, וזאת למרות איומים מפורשים מאחד השכנים להסגיר את המשפחה לנאצים. איומים אלו לא התממשו, מאחר שהפרטיזנים איימו על השכן שיהרגו אותו אם יקרה משהו לדינה.
ג'ינה גידלה את דינה במסירות אך בזהירות – היא הטבילה את דינה, שינתה את שמה למריה, וגידלה אותה כילדה נוצרייה כדי להסתיר את היותה יהודייה. היא אסרה על מריה (מאיה, כפי שבני הבית כינו אותה) לצאת מהבית חוץ מיציאות נדירות לחצר האחורית, לימדה אותה שאסור לה לעולם להתקרב למבנה מעבר לרחוב (שהיה מרכז הנוער הנאצי המקומי), ובכללי מאוד נזהרה על-מנת שמריה לא תיחשף כדינה בוכלר.
מריה גם הייתה ביחסים טובים מאוד עם בנה של ג'ינה, טיחומיל בריטיץ', ובעדותה מתואר כיצד הוא נשא אותה בידיו למקלט בעת ההפצצות על זגרב. ג'ינה גידלה את דינה כבת, אך סיפרה לדינה שיש לה דודה בפרטיזנים שאולי תבוא לאסוף אותה אחרי המלחמה. ג'ינה בריטיץ', ביחד עם בנה טיחומיל, טיפלה בדינה וגידלה אותה כבת מחורף 1943 עד סוף המלחמה.
דינה נשארה בבית משפחת בריטיץ' עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה

בשנת 1943 השלים טיחומיל בריטיץ' את עבודת הדוקטורט שלו ברפואה. לאחר המלחמה היה טיחומיל בריטיץ' חוקר בתחומי ההמטולוגיה והטוקסיקולוגיה. רוב הקריירה שלו עברה עליו במכון למחקר רפואי וחקר הבריאות התעסוקתית בזגרב. הוא היה המייסד של המחלקה למחלות תעסוקתיות ועמד בראשה. במשך שנים רבות ערך כתבי עת מקצועיים בתחומי הרפואה והבריאות התעסוקתית. הוא היה חבר באקדמיה הקרואטית למדעים ולאמנויות ונשיא כבוד של האגודה הקרואטית לטוקסיקולוגיה.
בלנקה פורסט, דודתה מדרגה שנייה של דינה שהייתה בפרטיזנים אכן חזרה לאחר המלחמה לבוא לאסוף את דינה. אז ג'ינה סיפרה למריה שהיא בעצם יהודייה בשם דינה בוכלר, וזה היה זעזוע עמוק לדינה, שלמדה כי היהודים היו אנשים רעים שצלבו את ישו. דינה רצתה להישאר עם ג'ינה, שגידלה אותה כבת, אך בריטיץ' אמרה כי מוטב לה להיות בין בני עמה, ודינה נפרדה ממשפחת בריטיץ' בקושי רב. דינה עלתה לארץ בשנת 1948 עם גב' פורסט, והמשיכה את הקשר עם משפחת בריטיץ' דרך מכתבים. היא זכתה לבקרם פעמיים נוספות בחייה, ב-1961 וב-1968, ויותר לא נזדמן להם להיפגש. ג'ינה בריטיץ' נפטרה ממחלה ממארת, ואילו בנה טיחומיל נפטר בשנת 1999. דינה וטיחומיל המשיכו לשמור על קשר טלפוני, וראו אחד את השני כאחים, ומאחר שדינה עסקה ברפואה, היה להם גם קשר מקצועי.
הכרה והנצחה

הוועדה להכרה בחסידי אומות העולם החליטה להכיר בג'ינה גרטרודה בריטיץ' ובנה טיחומיל כחסידי אומות עולם ב-12 ביוני 1994, נתנה להם את תעודת הכבוד ב-9 בנובמבר באותה השנה, וחרטה את שמותיהם על קיר ההנצחה ביד ושם.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ג'ינה גרטרודה בריטיץ' ובנה טיהומיר, באתר יד ושם
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23  מבוסס על מסמכים מארכיון יד ושם
ג'וזף אלן

| --- | --- |

ג'וזף אלן (1979)
 לידה:  27 ביוני 1937 (בן 87) קרופורדסוויל, ארצות הברית 
 מידע כללי
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  אוניברסיטת ייל (1965)  אוניברסיטת דפאו  Crawfordsville Senior High School 
 עיסוק בעבר:  אסטרונאוט
 עיסוקים נוספים:  מדען
 תקופת השירות:  1967–1985 (כ־18 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  13 ימים, שעה ו־58 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  2
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  11 שעות ו-44 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ג'וזף אלן
 משימות
 STS-5, STS-51-A
  
 עיטורים
  מדליית על הישג מדעי יוצא דופן של נאס"א    מדליית על שרות יוצא דופן של נאס"א
 
ג'וזף אלן (באנגלית: Joseph Percival "Joe" Allen;‏ נולד ב-27 ביוני 1937) היה פיזיקאי ואסטרונאוט אמריקני אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל פעמיים.
ביוגרפיה

ג'וזף אלן נולד בעיירה קרופורדסוויל שבאינדיאנה וגדל בעירו. בשנת 1959 הוא סיים לימודי תואר באוניברסיטה. בהמשך הוא סיים תואר שני (1961) ותואר שלישי (1965) באוניברסיטת ייל.
לאחר סיום הלימודים הוא עבד בתחום מחקר גרעיני באוניברסיטת וושינגטון, אוניברסיטת ייל ובמעבדה לאומית ברוקהייבן.
שירות בנאס"א

בשנת 1969 אלן התקבל ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בהיותו בנאס"א אלן תחילה עבד אמוני טיסה ובהמשך היה בצוות תמיכה של אפולו 15. בשנים 1975–1978 הוא עבד בתפקיד ניהולי בנאס"א ובשנת 1978 נקלט במרכז החלל ג'ונסון כמדען.
אלן היה חלק של צוות במשימה STS-5 שהמריאה בשנת 1982 כאשר על סיפונה ואנס בראנד, רוברט אוברמייר, ג'וזף אלן וויליאם לנויר. זו הייתה הפעם הראשונה שלחלל נשלח צוות של 4 אנשים. בשנת 1985 אלן היה חבר בצוות טיסה של מעבורת במשימה STS-51-A. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית במהלכה ביחד עם דייל גרדנר החזיר למעבורת לוויינים שלא תפקדו.
הוא עזב את נאס"א וחיל הנחתים בשנת 1986.
לאחר פרישה מנאס"א

לאחר פרישה מנאס"א אלן מונה למנכ"ל של Space Industries Incorporated. בהמשך הוא היה יושב ראש של Veridian שעסקה בתחום תעשיית החלל. הוא פרש בשנת 2004.
בשנת 1985 אלן פרסם את ספרו Entering Space: An Astronaut's Odyssey
ג'וני יבזן

| --- | --- |
ג'וני יבזן - 1944
ג'וני יבזן - 1944
 לידה:  1917 המבורג, גרמניה
 הוצאה להורג:  1945  (בגיל 28 בערך) במחנה הריכוז זקסנהאוזן, גרמניה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 לאום:  דני
 שם לידה:  Johann-Nielsen Jebsen
 סיבת המוות:  הוצאה להורג
 מקום קבורה:  לא ידוע
 כינוי:  ג'וני
 השכלה:  אקדמית מטעם אוניברסיטת פרייבורג
 נאמנות:  בריטית, דנית
 תקופת הפעילות:  1940–1945 (כ־5 שנים)
 תפקיד:  סוכן כפול
 שם קוד:  ARTIST
 בת זוג:  Eleonore Bothilde Peterson
 תפקידים אזרחיים:  איש עסקים בתחום הספנות
יוהאן-נילסן יבזן, (באנגלית: Johnny Jebsen חיי בין השנים 1917–1945) שכונה "ג'וני", היה קצין במודיעין הנגדי, הגרמני הנאצי וסוכן כפול בריטי (תחת שם הקוד ARTIST - אמן) במהלך מלחמת העולם השנייה. יבזן גייס את דושקו פופוב (שהפך לסוכן הבריטי בעל שם הקוד Tricycle - תלת-אופן) לאבווהר ובאמצעות פופוב, יבזן הצטרף מאוחר יותר גם למודיעין הבריטי ה-MI6 והופעל על ידי ועדת XX בשרות בעלות הברית. יבזן נחטף מליסבון על ידי הגרמנים זמן קצר לפני הפלישה לנורמנדי, עונה בכלא ונכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן לפני שנעלם; יש להניח שנרצח על ידי הגסטפו לקראת סוף המלחמה.
בשנת 2012 בעלות הברית הוקירו את הסוכנים הכפולים שפעלו במלחמת העולם השנייה בשורותיהם וההיסטוריון בן מקנטייר כינה את יבזן גיבור.
ביוגרפיה

יבזן נולד בהמבורג בשנת 1917, וירש את חברת הספנות Jebsen & Jebsen. שני הוריו היו דנים, ומתו כשהיה ילד. הם קבלו אזרחות גרמנית לאחר שהעבירו את החברה לגרמניה. בצעירותו, יבזן ראה באזרחותו הגרמנית דבר נח, אך היו לו שורשים עמוקים במוצאו הדני. במהלך ילדותו, הוא ביקר באנגליה ואימץ את הגינונים הבריטים ואת השפה האנגלית.
יבזן למד באוניברסיטת פרייבורג הגרמנית במהלך שנות ה-30, שם התיידד עם דושקו פופוב. במהלך תקופת הלימודים, שניהם גילו סלידה מהמשטר הנאצי שצמח בגרמניה. לאחר סיום לימודיו, עבר יבזן לאנגליה, כדי ללמוד באוניברסיטת אוקספורד. במהלך השנים הבאות הוא התערה בחברה הלונדונית, והתיידד בין היתר עם הסופר והמחזאי האנגלי הקומי סר פ. ג'. וודהאוס.
מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה ג'וני יבזן הצטרף לסוכנות הביון הצבאי הגרמנית, אבווהר, בעיקר כדי להימנע משירות חובה בצבא (בוורמאכט). הוא קיבל תפקיד כ"חוקר" עצמאי והוענקה לו דרגת טוראי. למעשה, כסוכן מודיעין הוא היה יכול להמשיך בפעילותו האזרחית הרגילה כאיש עסקים בינלאומי, כל עוד הוא היה זמין לעזור לאבווהר כאשר הוא נדרש.
בשנת 1940 יבזן הפגיש בין קצין מהאבווהר בבלגרד ודושקו פופוב, שהגרמנים רצו לגייס כסוכן. הפגישה הובילה לגיוס של פופוב. כתוצאה מכך דושקו הציע מיד את שירותיו לבעלות הברית כסוכן כפול. סביר להניח שיבזן ידע שדושקו הפך לסכן כפול של בנות הברית כבר בשלב מוקדם. לעיתים קרובות יבזן העביר מידע לפופוב, שסבר שהוא נועד לידיים של בעלות הברית. כגון אודות המתקפה היפנית על פרל הארבור.
במהלך מלחמת העולם השנייה, יבזן נסע בחופשיות ברחבי אירופה לצורכי עסקיו אף על פי שלא היה ברור לאבווהר מה עשה. הוא התחתן עם לאונורה בוטילדה פיטרסון, שחקנית מפרנקפורט, אבל היו לו שורה של פילגשים ברחבי אירופה. עמדתו האנטי-נאצית של יבזן הובילה אותו להתנגשויות עם האס אס ומשרד הביון אליו השתייך האס דה, ה- Sicherheitsdienst (אֵס דֵה (SD) סוכנות המודיעין של המפלגה הנאצית).
עד 1943, יבזן, פופוב ואחיו של פופוב, איבן (ששם הנעורים שלו היה "איבו", גם הוא היה סוכן כפול, בשם הקוד DREADNOUGHT) ניהלו מבצע לגיוס סוכנים כפולים ביוגוסלביה. איבו פופוב זיהה מועמדים פוטנציאליים שנאמר להם שהם יעבדו עבור הבריטים. ראשית, הם נשלחו לברלין, תחת השגחתו של יבזן, להכשרה בבית הספר לריגול של המודיעין הגרמני ובסופו של דבר הם הגיעו לבריטניה (דרך ספרד ופורטוגל) לעבוד עבור MI5 וועדת XX‏.
חטיפה ועינויים

ב־29 באפריל 1944 יבזן נחטף מליסבון, פורטוגל, והובל במשך לילה אחד לצרפת (שהייתה בחלקה תחת ממשלת וישי בת ברית של הנאצים). אלויס שרייבר, ראש המודיעין הנגדי הגרמני בליסבון, הזמין את יבזן ללשכתו באמתלה לדיון איתו על מדליית ההצטיינות במלחמה (אנ') שלו. לאחר מאבק קצר, יבזן וחברו (היינץ מולדנהאואר) הוכרעו ונדחקו לתוך מכונית.
היעלמותו של יבזן גרמה לדאגה רצינית לבעלות הברית. היה לו מידע רב, כולל הידע על תפקידו של חברו הקרוב פופוב שהיה סוכן כפול ועל רשת סוכני המשנה של הסוכן הכפול חואן פויול גארסיה (ששם הקוד שלו GARBO), היה בידיו. הוא גם ידע פרטים רבים על מבצע פורטיטיוד. אם הוא היה מדבר, כל תוכנית ההונאה של בעלות הברית על הנחיתה בנורמנדי הייתה עומדת בסיכון. לאחר ניתוחים רבים, שירותי המודיעין הבריטים החליטו שיבזן נחטף משום שבאבווהר האמינו שהוא מתכנן לערוק. או לחלופין ייתכן שיבזן נחטף כדי להגן על פופוב, שהגרמנים ראו בו אחד הסוכנים החשובים ביותר שלהם . כאמצעי זהירות, השעו בעלות הברית את רשת סוכני המשנה של פופוב שפעלו במסגרת מבצע פורטיטיוד וגם את שידורי הרשת לנמענים הגרמנים.
בתחילה יבזן נלקח למטה הגסטפו בברלין שם החלו עינויו וחקירתו. לאחר מספר שבועות, בעלות הברית יירוטו תקשורת גרמנית שהראתה שהגרמנים מתעניינים בכספו של יבזן (משום שהוא הונה מספר קציני SS), ולא היה כל אזכור לפעילותו כסוכן. ככל שהזמן התקדם, נראה היה שהסוכן ARTIST לא נשבר תחת לחץ עינויו ומבצע ההונאה פורטיטיוד נשאר בטוח וחזר לפעולה.
ביולי 1944 הועבר יבזן למחנה הריכוז זקסנהאוזן. כשהוא הגיע היו לו צלעות שבורות והוא סבל מתת תזונה ועדיין טיפח מחשבות על בריחה. הוא אמר לחיילי בעלות הברית, שהיו גם הם מוחזקים במחנה, שהוא הואשם בסיוע לבריטים וכשסירב לדבר, נחקרה ההונאה הכספית שלו. בסופו של דבר, הוא העביר הודעה ללונדון באמצעות קצין הקומנדו הבריטי ג'ק צ'רצ'יל שברח ממחנה הריכוז. אבל מאחר שלמשרד המלחמה הבריטי לא היה כל תיעוד על שמו של יבזן בקשתו לעזרה לא נענתה. בפברואר 1945, סוכני הגסטפו הוציאו את יבזן ממחנה הריכוז זקסנהאוזן. זו הייתה הפעם האחרונה שהוא נראה במחנה. הוא נרצח זמן קצר לאחר מכן על ידי הגסטפו. נעשו מספר ניסיונות למצוא אותו לאחר המלחמה אך הן לא צלחו והוא הוכרז כמת על פי החוק (אנ') ב-17 בפברואר 1950. לאחר שהוכרז רשמית על מותו של ג'וני יבזן, קרובי משפחתו יכלו לקרוא יותר מ-1,000 עמודים של קובצי MI5 אודות פועלו במלחמת העולם השנייה, בארכיון הלאומי הבריטי.
ביבליוגרפיה

Crowdy, Terry (20 בדצמבר 2011). Deceiving Hitler: Double-Cross and Deception in World War II. Osprey Publishing. ISBN 978-1846031359. {{cite book}}:  (עזרה)
Macintyre, Ben (2012). Double Cross: The True Story of the D-Day Spies. London: Bloomsbury. ISBN 9781408819906.
"Aloys SCHREIBER, alias SCHIER". The National Archives. 3 באפריל 1946. {{cite web}}:  (עזרה)
ראו גם

ועדת XX
איאן פלמינג
ג'יימס בונד
ג'ון אדגר הובר
חואן פויול גארסיה
דושקו פופוב
לקריאה נוספת

בן מקינטייר, בגידה כפולה, הוצאת עם עובד
הערות שוליים

↑  Tonkin, Boyd (6 באפריל 2010). "Review of Double Cross: the True Story of D-Day Spies, by Ben Macintyre". The Independent. נבדק ב-31 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Macintyre (2012), pp. 7–11
↑  מתוך הספר בגידה כפולה מאת בן מקינטייר, בהוצאת עם עובד עמודים 25-21
↑  Crowdy (2011), p. 64
1 2  Macintyre (2012), pp. 83–87
↑  Crowdy (2011), p. 253
↑  Text of plaque: Here resided Johann-Nielsen Jebsen ; born 1917 ; abducted from Portugal by the Gestapo in 1944 ; tortured at the headquarters of Reich Security in Berlin ; murdered at Sachsenhausen in February 1945.

תרגום לעברית:-

טקסט מרצפת (אבן) הזיכרון: כאן התגורר יוהאן-נילסן יבזן; נולד ב-1917; נחטף מפורטוגל על ידי הגסטפו ב-1944; עבר עינויים במטה הביטחון של רייך בברלין; נרצח בזקסנהאוזן בפברואר 1945.
↑  Macintyre (2012), p. 217
↑  Macintyre (2012), pp. 273–274
↑  Aloys SCHREIBER (1946)
↑  Macintyre (2012), pp. 277–278
↑  John Preston, The misfits and moral bankrupts who fooled Hitler, Evening Standard, ‏2012-03-29 (באנגלית)
1 2  Crowdy (2011), p. 255
↑  Macintyre (2012), pp. 293
↑  Macintyre (2012), pp. 354–356
מטה הגסטפו בברלין, שם הוחזק יבזן בתא מרתף
אבן נגף (מרצפת זיכרון) על שם יבזן בהמבורג, Hartungstraße 7
ג'יימס אוטרם

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1803 דרבישייר, בריטניה
 פטירה:  11 במרץ 1863 (בגיל 60) פו, צרפת 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 כינוי:  'הבייארד של הודו'
 השכלה:  אוניברסיטת אברדין  קולג' מרישל 
 בן או בת זוג:  Margaret Clementina Anderson (18 בדצמבר 1835–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  Sir Francis  Outram, 2nd Baronet 
 השתייכות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1819–1860 (כ־41 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 פעולות ומבצעים
 המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה  המלחמה האנגלו-פרסית  המרד ההודי הגדול
 עיטורים
  GCB   KSI
 תפקידים אזרחיים
 מושל אווד
 הנצחה
 'אוטרם', אזור במרכז סינגפור, נקרא על שמו.  לצד הגנגס בקולקטה ישנו מבנה מדרגות (גאהט) על שמו.
 
ג'יימס אוטרם, הברון הראשון אוטרם (באנגלית: Sir James Outram;‏ 29 בינואר 1803 - 11 במרץ 1863) היה קצין מוערך בצבא הבריטי ולפני כן בצבא הודו הבריטית. אוטרם מוכר במיוחד על תרומתו למערכה בלקנאו במהלך המרד ההודי הגדול וכניסתו לתפקיד מושל מחוז אווד (שבירתו הייתה לקנאו) לאחר הקרב, כמו גם על כך שפיקד על הכוח האנגלו-הודי במהלך המלחמה האנגלו-פרסית.
קריירה צבאית

אוטרם התגייס לצבא חברת הודו המזרחית הבריטית (היישות השולטת בהודו בתקופה) בדרגת קצונה, בשנת 1819. בשנותיו הראשונות שירת אוטרם בארמיית בומביי והתבלט בתור קצין דינמי ואנרגטי. בשנת 1838 נשלח אוטרם להשתתף במלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה, שם הועלה לדרגת מייג'ור. בהודו המשיך אוטרם לעלות בדרגות כשהוא נחשב למי שנלחם בשחיתויות סביבו, הוא שירת בתור מפקד מחוז מרתה ולאחר מכן בלקנאו.
בינואר 1857 נשלח אוטרם לפקד על הכוח הבריטי במלחמה האנגלו-פרסית (שהתחילה מספר שבועות לפני כן, אך הכוח הבריטי נחשב קטן מידי לכן תוגבר ואוטרם נשלח לעמוד בראשו). לאחר מערכה מהירה ומוצלחת, הצליחו הבריטים להביס את הכוח הפרסי ולשחרר את העיר הראת כשהסתיימה המערכה ב-4 באפריל 1857.
ביוני 1857, נקרא אוטרם חזרה להודו שכן חודש לפני כן פרץ המרד ההודי הגדול אשר איים על השלטון הבריטי בהודו. עם הגעתו להודו קיבל אוטרם את הפיקוד על שתי הדיוויזיות של ארמיית בנגל אשר ישבו בין קולקטה לקאנפור, בנוסף לתפקיד האזרחי של מושל אווד (כאשר לקנאו תשוחרר). אוטרם יצא לכיוון קאנפור עם כוחו, במטרה להמשיך לשחרור לקנאו מידי המורדים, מקאנפור יצא יחד עם הנרי הוולוק במאמץ לשחרור לקנאו. הכוח הבריטי בפיקודו של הוולוק (למרות שאוטרם היה בדרגה גבוהה יותר, הוא העניק להוולוק את הכבוד של שחרור לקנאו) הגיע לבניין הממשל הנצור בלקנאו לאחר קרבות קשים ברחבי העיר, אך ללא יכולת להציל את הנצורים. בשלב זה, תפס אוטרם את הפיקוד על בניין הממשל הנצור עד להגעת כוח השחרור הנוסף של קולין קמבל כשלושה חודשים לאחר מכן. לאחר השחרור הסופי של בניין הממשל ופינוי הנצורים הבריטים (אזרחים וחיילים), נשאר אוטרם עם כוח של כ-4,000 חיילים בפאתי העיר עד לשחרור לקנאו וסיום המרד, בתור המושל של אווד.
לאחר המרד קיבל אוטרם בשנת 1858 תודה מיוחדת מהפרלמנט הבריטי על תרומתו לדיכוי המרד, הוא הועלה לדרגת לוטננט-גנרל וקיבל את התואר ברון. הוא חזר לאנגליה בשנת 1860 כאשר בריאותו הדרדרה והוא נפטר ב-11 במרץ 1863, הוא קבור בווסטמינסטר אבי.
פסל לזכרו של אוטראם, וויטהול, לונדון.
ג'וזף בוידן

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1966 (בן 57) ווילודייל, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 אירועים משמעותיים:  disputed Native American heritage 
 מקום לימודים:  Brebeuf College School, אוניברסיטת יורק, אוניברסיטת ניו אורלינס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Three Day Road, Through Black Spruce, וונג'ק 
 פרסים והוקרה:  פרס גילר של סקוטיה בנק (2008)  Atwood Gibson Writers' Trust Fiction Prize (2005)  חבר במסדר קנדה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
ג'וזף בוידן (באנגלית: Joseph Boyden; נולד ב-31 באוקטובר 1966) הוא סופר קנדי.
קורות חיים

בוידן גדל באזור טורונטו שבפרובינציית אונטריו, למד בבית ספר תיכון ישועי, ולאחר מכן למד כתיבה יוצרת באוניברסיטת יורק. כיום הוא מלמד באוניברסיטת ניו-אורלינס, ומחלק את זמנו בין ניו-אורלינס לבין טורונטו.
ספריו של בוידן מאופינים בכתיבה על חייהם של בני האומות הראשונות: מורשתם, מסורתם, וכן ההתנגשות התרבותית והפיזית בינם לבין הממשל הקנדי והקנדים הלבנים. ברומן "Three Days Road" הוא מספר את סיפורים של שני בני שבט הקרי (Cree) שהצטרפו לכוחות הקנדיים במלחמת העולם הראשונה. הסיפור שואב השראה מסיפורו האמיתי של פרנסיס פגמגבו (Francis Pegahmagabow), בן שבט האוג'יבווי (Ojibwe) ששירת במלחמה זו כצלף ואף זכה לעיטורים רבים.
הרומן השני שלו, "Through Black Spruce", מגולל את סיפור בנו של אחד החיילים מהרומן הראשון, והוא מתרחש בזמננו.
בוידן גם פרסם קובץ סיפורים בשם "Born With a Tooth".
ספרו "וונג'ק" מספר על ילד אחד מתוך 150,000 ילדים ילידיים שנחטפו על ידי הממשלה והועברו לפנימיות נוצריות מרוחקות, דבר שהביא למותם של רבים.
תרגומים לעברית

וונג'ק, תרגמה רוית ליכטנברג יקותיאל, הוצאת האם הגדולה 2021
מבעד לעצי האשוחית, תרגמה אורטל אריכה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011
הערות שוליים

↑   רונן טל, "אף מו"ל לא מוכן להוציא את הספרים שלי. הם פוחדים מהתגובות בטוויטר", באתר הארץ, 13 בנובמבר 2021
↑  דף הספר בקטלוג הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303637705171  PLWABN: 9811323410805606  BIBSYS: 7012961  BNE: XX4923030  BnF: cb15069346d (data)  CANTIC: a10796307  GND: 131556657  ISNI: 0000 0001 1606 5165  LCCN: n2001035299  MusicBrainz: 38b51187-c80c-4ac3-b380-8e0296938120  NKC: mub2014823010  NTA: 271579846  SUDOC: 107890054  VIAF: 22429084   WorldCat (עם VIAF): 22429084
ג'אגרנוט

| --- | --- |

ג'אגרנוט, כפי שהופיע על עטיפת החוברת X-Men Unlimited Vol.2 #4 מאוקטובר 2004. אמנות מאת פט לי
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  X-Men #12 (יולי 1965)
 יוצרים:  סטן לי, ג'ק קירבי
 גילום הדמות:  ויני ג'ונס ("אקס-מן 3: המפלט האחרון") ארון ו. ריד ("דדפול & וולברין")
 דיבוב:  ראיין ריינולדס ("דדפול 2")
 מידע
 שם אמיתי:  קיין מארקו
 כינויים:  קואורת' שובר האבן, קפטן יוניברס
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  ברקלי 
 מקצוע:  גיבור-על, שכיר חרב, מורה, פושע, חייל
 כוחות:  אבן הארגמן של סיטוראק, שמעניקה לו חוזק על-אנושי, סיבולת ועמידות גבוהה, יכולת ריפוי, יצירת שדה כוח, מומנטום בלתי ניתן לעצירה.
 חבר לשעבר בקבוצה:  הראויים ת'נדרבולטס אקס-מן אקסקליבר שותף של טום קאסידי השחור אחוות המוטאנטים המוגלים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קורט ומרג'ורי מארקו (הורים, מתים) שרון אקסבייר (אם חורגת) צ'ארלס אקסבייר (אח חורג, מת) קסנדרה נובה (אחות חורגת) שיין יאמה (בן ממציאות חלופית)
 אויבים:  אקס-מן ספיידרמן
 
ג'אגרנוט (באנגלית: Juggernaut, בעברית: "הדורס") הוא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת X-Men #12 מיולי 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. הוא נחשב לאחת מדמויות הקומיקס הפופולריות ביותר, ומאז יצירתו בתור הכסף של הקומיקס כיכב בחוברות האקס השונות.
ג'אגרנוט הוא האלטר אגו של קיין מארקו, אחיו החורג של צ'ארלס אקסבייר, אשר בעקבות מפגש מקרי עם אבן חן מיסטית הפך לכוח הרסני שבלתי ניתן לעצירה. עם השנים, הוא הצטרף לאחוות המוטאנטים של מגנטו, היה שותפו של טום קאסידי השחור, ואף חזר למוטב והצטרף לאקס-מן בשנות ה-2000.
דמותו של ג'אגרנוט מדורגת במקום ה-19 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של ג'אגרנוט גילם בסרט הלייב אקשן "אקס-מן 3: המפלט האחרון" השחקן ויני ג'ונס, וראיין ריינולדס תרם את קולו בדיבוב הדמות ב"דדפול 2".
ביוגרפיה בדיונית > שנות השישים: מקור

קיין מארקו הוא אחיו למחצה של מייסד האקס-מן צ'ארלס אקסבייר. במהלך ילדותו, מארקו סבל מהתגרות מצד חבריו לכיתה ומאלימות פיזית מצד אביו. מארקו התחיל לשנוא את אחיו כתוצאה מקנאה בכוחותיו. כאשר שניהם שירתו במלחמת קוריאה, הם נפלו למקדש של סיטוראק. על המזבח הייתה מונחת אבן חן שמעניקה כוחות לכל הנוגעים בה. מארקו חטף את האבן והמקדש התמוטט. צ'ארלס הצליח להימלט, אך מארקו נותר מתחת להריסות. במשך שנים הוא ניסה לחפור את דרכו החוצה, וכאשר יצא הוא הלך לנקום בצ'ארלס. הוא נלחם באקס-מן של צ'ארלס, אשר הביסו אותו בכך שהסיחו את דעתו בעזרת הלפיד האנושי שאפשר לאנג'ל להסיר את קסדתו ובכך נתן לצ'ארלס גישה למוחו של מארקו. בחיפוש שני אחר נקמה, מארוול גירל וסייקלופס נעזרו בדוקטור סטריינג' כדי לכלוא את מארקו ביקום הבית של סיטוראק. הוא ניסה לנקום בסטריינג', אך גורש ליקום חלופי בידי אטרניטי.
ביוגרפיה בדיונית > שנות השבעים

מארקו חזר לכדור הארץ, אך שהותו ביקום החלופי גרמה להזדקנות מואצת. הוא נלחם בחיה, אשר החזיר אותו ליקום החלופי. ישות מהיקום הפכה את תהליך ההזדקנות, וזאת בתנאי שמארקו לא יחזור. הוא נמשך בטעות לכדור הארץ בבסיס ההאלקבסטרס באמצעות מכשיר שנועד לגרש את הענק הירוק, שעזר למארקו לברוח אך תקף אותו כאשר מרקו איים על אזרחים. קסדתו הוסרה והוא הובס בידי צ'ארלס, מארוול גירל וסייקלופס. מארקו התיידד עם טום קאסידי השחור ונאבק באקס-מן. כאשר קאסידי נפל מחומה לאחר דו-קרב נגד בן-דודו באנשי, מארקו קפץ אחריו.
ביוגרפיה בדיונית > שנות השמונים

קאסידי השתמש בבת דודתו מדרגה שנייה, סיירין, כדי לגנוב משלוח ויברניום. מארקו נלחם בספיידרוומן ובאקס-מן, אך השלושה נלכדו ונכלאו. לאחר שהשתחררו, קאסידי החליט כי מאדאם ווב תהיה שימושית לעסקיו הפליליים ושלח את מארקו לחטוף אותה. מארקו הרס מספר רחובות בעיר והתעלם ממאמציו של ספיידרמן לרסנו, וכמעט הרג את קור כאשר ניתק אותה ממערכת הקורים ששמרה על חייה ונטש אותה. בעזרת תחבולה, ספיידרמן הצליח לנטרל את מארקו. הוא החל קטטה בפאב עם קולוסוס, ולאחר קרב נגד ספיידרמן והאקס-מן, נתקל בסנטינל העתידי נמרוד שהביס והשפיל את מארקו. הוא אחד מהנבלים שהתאחדו נגד הביונדר, נלחם באקס-מן ונפגש עם קפטן בריטניה וקבוצת אקסקליבר באופן הומוריסטי. הוא השתתף באירוע הקרוסאובר "מעשי נקמה", בהם נלחם בתור ובקבוצת הלוחמים החדשים.
ביוגרפיה בדיונית > שנות התשעים

בתקופה זו, מארקו הופיע יותר בפרסומי מארוול קומיקס. הוא נלחם בתור, באקס פורס, בדוקטור סטריינג', בענק הירוק (בחוברת אחת לבד ובשנייה עם דוקטור אוקטופוס, הגולגולת האדומה, המנהיג, מנטאלו ורינגמאסטר), בשכיר החרב דדפול, באנטי גיבור ונום ועוד פעם נגד האקס-מן. הוא נחל תבוסה קשה, וזאת כאשר אונסלוט הביס וכלא אותו באבן הארגמן של סיטוראק, אך הוא ברח. מארקו נפגש עם קבוצת אנשים, אשר קיבלו כוחות מידי ישויות כמו סיטוראק. הם חברו לאוונג'רס, שלכדו את מארקו. מארקו נאבק בשליטתו של סיטוראק, ואילו קפטן אמריקה גרם לשאר לעזוב את כדור הארץ.