תמול שלשום
הערות שוליים

↑  שמואל יוסף עגנון, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑  שבוש הוא השם הספרותי שנתן עגנון לעיר הולדתו, בוצ'אץ'
↑  תמול שלשום, הוצאת שוקן, תשכ"ז, עמ' 135
↑  לניתוח נרחב של דמות זו ראו: עדי צמח, קריאה תמה בספרות עברית בת המאה העשרים, מוסד ביאליק, 1990, הפרק "הרגל המתוקה", עמ' 25–39.
↑  מקור הכינוי: בצעירותו התנפחה רגלו, ולא נמצא לכך מרפא, עד שהרופא אמר שיש לכרות אותה. למרבה מזלו, פגש זקן ערבי אחד שעבר באזור. הערבי חבש את רגלו בחלווה, והרגל נרפאה. תמול שלשום, עמ' 71–72
↑  תמול שלשום, עמ' 82
↑  תמול שלשום, עמ' 123
↑  "בית המשומד" הוא הכינוי שניתן לבית פיינגולד, על שם בעליו שלמה פיינגולד, שנחשב למומר.
↑  תמול שלשום, עמ' 271
↑  תמול שלשום, עמ' 381–391
↑  אלחנן ריינר, מפגש ביפו עם ברנר, מלכוב ויצחק קומר, בערוץ יוטיוב של בית עגנון, 19 במאי 2021
↑  תמול שלשום, עמ' 533
↑  תמול שלשום, עמ' 583. תיאור זה נלקח מהתלמוד, שבו נאמר: "תנו רבנן: חמשה דברים נאמרו בכלב שוטה: פיו פתוח ורירו נוטף ואזניו סרוחות וזנבו מונח על ירכותיו ומהלך בצידי דרכים ויש אומרים אף נובח ואין קולו נשמע" (תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף פ"ג, עמוד ב')
↑  תמול שלשום, עמ' 606–607
↑  אף אם סיפור חייהם שונה
↑  אברהם הולץ הביא 25 דוגמאות לפרטים כאלה, במאמרו "התבוננות בפרטי 'תמול שלשום'", בתוך קובץ עגנון, הוצאת מאגנס, תשנ"ד, עמ' 178–221
↑  תמול שלשום, עמ' 132
↑  פועל צעיר, יופיטר כועס., הפועל הצעיר, 29 בספטמבר 1908
↑  מ. דיזנגוף, תגובה, הצבי, 2 באוקטובר 1908
↑  מרדכי בן הלל הכהן, הפועלים הבטלים, הצבי, 29 באוקטובר 1908
↑  תמול שלשום, עמ' 110
↑  נורית גוברין, דבש מסלע - מחקרים בספרות ארץ־ישראל, משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1989, עמ' 191
↑  תמול שלשום, עמ' 471
↑  אורי סלע, "מסה על הכלב בלק", בספרו מכתם לעגנון, משכל - הוצאה לאור, 1994, עמ' 106–117
1 2  לאה גולדברג, "תמול שלשום" לש"י עגנון, משמר, 22 בפברואר 1946
↑  תמול שלשום, עמ' 110
↑  אברהם הולץ, "הֶבְאֵרִים בדרך: לחקר “חבריו” של יצחק קומר", בספר בין ספרות לחברה - עיונים בתרבות העברית החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000, עמ' 181–188
↑  תמול שלשום, עמ' 234
↑  ש"י עגנון, קובץ מעצמי אל עצמי, עמ' 468.
1 2  אברהם הולץ וטובה ברגר הולץ, "הזקן מיפו: מוריץ האל", תרביץ נט, תשרי-אדר תש"ן. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  תמול שלשום, עמ' 174–177, 539–542
↑  עמוס עוז, שתיקת השמים - עגנון משתומם על אלוהים, הוצאת כתר, 1993, עמ' 173
↑  גדעון עפרת, עגנון ואמנות ישראל, 1 ביוני 2011
1 2 3  אברהם הולץ, הכלב בלק מגלה את "סוד השדים", בתוך מעשה סיפור, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2006
↑  תמול שלשום, עמ' 459
↑  מיכל ארבל, כתוב על עורו של הכלב - על תפיסת היצירה אצל ש"י עגנון, כתר הוצאה לאור ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2006, עמ' 241
↑  בועז ערפלי, רב-רומאן
↑  אורי סלע, "מסה על הכלב בלק", בספרו מכתם לעגנון, משכל - הוצאה לאור, 1994, עמ' 123
↑  דן מירון, "בין שתי נשמות: האנלוגיה הפאוסטית ב'תמול שלשום' לש"י עגנון", בספר מווילנה לירושלים: מחקרים בתולדותיהם ובתרבותם של יהודי מזרח אירופה, מוגשים לפרופסור שמואל ורסס, הוצאת מאגנס, 2002. המאמר יצא לאור גם כספר נפרד: בין שתי נשמות - האנלוגיה הפאוסטית ב'תמול שלשום' מאת ש"י עגנון: בעיית הטרגדיה המודרנית, מוסד ביאליק, 2020. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
↑  בעז ערפלי, "עגנון מנבא את עתיד החברה הישראלית", מאזנים עג/4, ינואר 1999. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  תמול שלשום, עמ' 124
↑  תמול שלשום, עמ' 176
↑  עמוס עוז, שתיקת השמים - עגנון משתומם על אלוהים, הוצאת כתר, 1993, עמ' 77
↑  תמול שלשום, עמ' 89
↑  לניתוח מפורט של יחסיו של יצחק עם סוניה ושפרה ראו: מלכה שקד, הקמט שבעור הרקיע, הוצאת מאגנס, תשס"א, עמ' 96–115.
↑  תמול שלשום, עמ' 543–544
↑  תמול שלשום, עמ' 139
↑  תמול שלשום, עמ' 375
↑  תמול שלשום, עמ' 452
↑  תמול שלשום, עמ' 204
↑  תמול שלשום, עמ' 470
↑   ארנון שמשוני, מיהו הכלב תובל ולמה הוא חשוב להבנת "תמול שלשום", באתר הארץ, 22 בספטמבר 2015
↑  תמול שלשום, עמ' 274
↑  תמול שלשום, עמ' 469
↑  תמול שלשום, עמ' 278
↑  בעז ערפלי, רב-רומאן: חמישה מאמרים על "תמול שלשום" מאת ש"י עגנון, המכון לפואטיקה וסמיוטיקה על שם פורטר, אוניברסיטת תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 225
↑  עמוס עוז, שתיקת השמים - עגנון משתומם על אלוהים, הוצאת כתר, 1993, עמ' 206
↑  תמול שלשום, עמ' 591–593
↑  תמול שלשום, עמ' 472
↑  תמול שלשום, עמ' 302
↑  עמוס עוז, שתיקת השמים - עגנון משתומם על אלוהים, הוצאת כתר, 1993, עמ' 73
↑  חיים באר "פנים חדשות עיון בסיפור פשוט של ש"י עגנון" בתוך ספר רפאל וייזר עיונים בכתבי יד, בארכיונים וביצירת ש"י עגנון (עורך גיל וייסבלאי) בעמ' 227
↑  חיים באר "פנים חדשות עיון בסיפור פשוט של ש"י עגנון" בתוך ספר רפאל וייזר עיונים בכתבי יד, בארכיונים וביצירת ש"י עגנון (עורך גיל וייסבלאי) בעמ' 229
↑  על מנהג זה, גם בהקשרו של הרומן "תמול שלשום", ראו: שמואל ורסס, דמויות ונושאים חוזרים בכתבי ש"י עגנון, דפים למחקר בספרות, 1989, באתר JSTOR. המאמר נכלל גם בספרו של ורסס ש"י עגנון כפשוטו
↑  תמול שלשום, עמ' 10
↑  תמול שלשום, עמ' 394
↑  תמול שלשום, עמ' 115
↑  תמול שלשום, עמ' 270
↑  ש"י עגנון, "מזל דגים", בכרך עיר ומלואה, עמ' 638
↑  אמונה ירון, בסיום הספר פתחי דברים, הוצאת שוקן, 2001, עמ' 235
↑  תמול שלשום, עמ' 109
↑  תמול שלשום, עמ' 286
↑  תמול שלשום, עמ' 292
↑  משה חיים לוצטו, "לישרים תהילה" בפרויקט בן-יהודה
↑  דן מירון, בין שתי נשמות - האנלוגיה הפאוסטית ב'תמול שלשום' מאת ש"י עגנון: בעיית הטרגדיה המודרנית, מוסד ביאליק, 2020. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
↑  תמול שלשום, עמ' 575–576
↑  שושן סודות אות רנט, באתר ויקיטקסט
↑  שרה הגר, "'תמול שלשום'" - התהוות המיבנה ואחדותו", בקובץ המאמרים ש"י עגנון - מחקרים ותעודות בעריכת גרשון שקד ורפאל וייזר, מוסד ביאליק, 1978, עמ' 194-154.
↑  ש"י עגנון, בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש, הפועל הצעיר, 21 במאי 1909, המשך, המשך, המשך, המשך
↑  ש"י עגנון, "רבי גרונם יקום פורקן", מאזנים, כ"ז באייר תרצ"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  ש"י עגנון, שמונה פרקים מחייו של אדם אחד, דבר, 31 במאי 1935
↑  ש"י עגנון, יום אחד, דבר, 6 במרץ 1936
↑  חילופי איגרות - קורצווייל, עגנון, אצ"ג, ההדירה, בצירוף הקדמה והערות ליליאן דבי-גורי, אוניברסיטת בר-אילן, 1987, עמ' 19
↑  אברהם הולץ, "התבוננות בפרטי 'תמול שלשום'", בתוך קובץ עגנון, הוצאת מאגנס, תשנ"ד, עמ' 221
↑  ש"י עגנון: אפילוג ל"תמול שלשום", מאזנים לב/ג, פברואר 1971, באתר JSTOR
↑  גרשון שקד, חלקת השדה הנטושה - הערות אחדות לאפילוג המושמט, מאזנים לב/ג, פברואר 1971, באתר JSTOR
↑  עגנון יוצא מחדש בסדרת "עם הספר", באתר ynet, 12 באוקטובר 2008
↑  דן לאור, חיי עגנון, הוצאת שוקן, תשנ"ח, עמ' 429-428
↑  אברהם רונן, 'כלב חוצות' לש"י עגנון בהוצאה ביבליופילית, הארץ, 25 במאי 1962
↑  פרם אוסישקין - לש"י עגנון, הארץ, 29 באוגוסט 1946
↑  ברוך קורצווייל, "תמול שלשום, הערכה כללית", בספרו מסות על סיפורי ש"י עגנון הוצאת שוקן, 1962, עמ' 103
↑  ברוך קורצווייל, על בלק, הכלב הדימוני ב"תמול שלשום" לש"י עגנון, הארץ, 8 בפברואר 1946, המשך
↑  בעז ערפלי, רב-רומאן: חמישה מאמרים על "תמול שלשום" מאת ש"י עגנון, המכון לפואטיקה וסמיוטיקה על שם פורטר, אוניברסיטת תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 7.
↑  כרמלה לכיש, מעלילות יצחק קומר, תמול שלשום, מעריב, 19 בינואר 1976
↑  מבחר - רדיו, דבר, 24 בספטמבר 1975
↑  חוה נובק, מה הולך בתיאטרון, דבר, 11 בינואר 1982
↑  אמנון נבות, המחזאי הישראלי מת לחיות, מעריב, 4 באוקטובר 1985
↑  כלב חוצות, באתר של תיאטרון תמונע
↑  תמול שלשום, באתר התיאטרון הערבי-עברי ביפו
| כתבי שמואל יוסף עגנון |
| --- | --- | --- |
| רומנים | הכנסת כלה • סיפור פשוט • אורח נטה ללון • תמול שלשום • שירה • בחנותו של מר לובלין |  |
| נובלות | בדמי ימיה • והיה העקוב למישור • עד הנה • שבועת אמונים • תהלה |  |
| סיפורים קצרים | אגדת הסופר • אחות • אצל חמדת • בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש • בין שתי ערים • בשעה אחת • בתוך עירי • האדונית והרוכל • המלבוש • הסימן • הפרוטה • הרופא וגרושתו • השיר אשר הושר • התרנגול ותפילת בני אדם • לאחר הסעודה • מאויב לאוהב • מלאך המות והשוחט • מעשה העז • מעשה רבי גדיאל התינוק • עגונות • עד עולם • עובדיה בעל מום • עידו ועינם • פנים אחרות • פרנהיים • פת שלימה • שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו |  |
| סיפורים | לפנים מן החומה • הנדח • בלבב ימים |  |
| קובצי סיפורים | אלו ואלו • פולין: סיפורי אגדות (מתוך "אלו ואלו") • על כפות המנעול • סמוך ונראה • פרקים של ספר המדינה (מתוך "סמוך ונראה") • ספר המעשים • עד הנה • האש והעצים • עיר ומלואה • לפנים מן החומה • פתחי דברים  • קורות בתינו • תכריך של סיפורים |  |
| מכתבים | אסתרליין יקירתי (עם אשתו) • ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות (תרע"ו – תשי"ט) (עם המוציא לאור) • מסוד חכמים |  |
| אנתולוגיות | ימים נוראים • אתם ראיתם  • ספר סופר וסיפור • סיפורי הבעש"ט |  |
| שונות | כלב חוצות • ספר האותיות (ספר ילדים) • מעצמי אל עצמי (קובץ מאמרים ונאומים) • יידישע ווערק (קובץ סיפורים ושירים ביידיש) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576736905171 
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
"בית המשומד", הוא בית פיינגולד, מבט מרחוב יפו
לוח הקדשה בשכונת הבוכרים