היריון טרנסג'נדרי
גברים טרנסג'נדרים

גברים טרנסג'נדרים יכולים להיכנס להיריון אם הם משאירים את השחלות והרחם שלהם מתפקדים. ללא קשר לטיפולים הורמונליים קודמים, התקדמות הליכי ההיריון והלידה זהה בדרך כלל לזו של נשים סיסג'נדריות. כמו כן, הוכח ששימוש קודם בטיפולים מסוג זה לא עשוי להשפיע לרעה על תוצאות של גירוי שחלתי, ללא הבדלים משמעותיים בפרמטרים של תפקוד זקיקי או הבשלת ביציות בין גברים טרנסג'נדרים, עם וללא היסטוריה של שימוש בטסטוסטרון.
עם זאת, גברים טרנסג'נדרים הנמצאים בהיריון נתונים לאפליה, שיכולה לבוא לידי ביטוי בסוגים שונים של חוויות חברתיות, רגשיות ורפואיות שליליות, שכן היריון נחשב כפעילות נשית (או אף נשית בלבד). על פי המחקר "גברים טרנסג'נדרים שעברו היריון לאחר שינוי מגדרי מנקבה לזכר" של הקולג' האמריקאי למיילדות וגינקולוגיה (American College of Obstetricians and Gynecologists), קיים חוסר במודעות, בשירותים ובסיוע רפואי הזמינים לגברים טרנסים בהיריון. חוסר נגישות לשירותים אלה עלולה להוביל לקושי במציאת שירותים נוחים ותומכים עבור טיפול טרום-לידתי, כמו גם לסיכון מוגבר לשימוש בשיטות שאינן בטוחות או בריאות. בנוסף, המחקר חשף שחלק מהאנשים דיווחו על דיספוריה מגדרית ותחושות בדידות עקב השינויים הדרסטיים במראה המתרחשים במהלך ההיריון, כגון חזה גדול יותר, ובשל שינויים בהבנת זהותם המגדרית בקרב הסביבה. עוד חוקרים מצאו ששימוש קודם בטסטוסטרון לא השפיע על ההיריון.
טיפול בטסטוסטרון משפיע על הפוריות, אך טרנסים רבים שנכנסו להיריון הצליחו לעשות זאת אחרי שישה חודשים של הפסקת הטסטוסטרון. בנוסף, הוכח כי טסטוסטרון אינו אמצעי מניעה יעיל. חשיפת עובר לרמות גבוהות של טסטוסטרון אקסוגני (ממקור חיצוני) היא טרטוגני. זה משפיע במיוחד בשליש הראשון להתפתחות העובר, כאשר לרוב ההיריון טרם מתגלה. בנוסף, מטופלים שחווים אל-וסת (שהיא תופעת לוואי שכיחה של חשיפה אקסוגנית לטסטוסטרון) עלולים לחוות אתגרים נוספים בזיהוי היריונות מוקדמים, עקב היעדר מחזוריות וסתית סדירה, שיכול להצביע על היריון, למשל. מסיבה זו, חשוב למטופלים ולעוסקים בתחום הבריאות לדון באופן מקיף ביעדי פוריות, בתכנון המשפחה ובאפשרויות למניעת היריון במהלך הטיפול המגדרי. מחקרים קודמים של הריונות בנשים מצביעים על כך שרמות גבוהות של אנדרוגנים אנדוגניים (ממקור פנימי) קשורות למשקל לידה נמוך יותר, אם כי לא ברור כיצד שימוש קודם בטסטוסטרון אצל אדם טרנס שנמצא בהיריון עשוי להשפיע על משקל הלידה.
היריון עתידי אפשרי להשגה על ידי בנק ביציות, אך תהליך שכזה עלול להגביר דיספוריה מגדרית או לא להיות נגיש בשל היעדר כיסוי ביטוחי. טיפול בטסטוסטרון אינו שיטה מספקת למניעת היריון, וגברים טרנסים עלולים לחוות היריון לא מתוכנן, במיוחד אם הם מחמיצים נטילת מינונים של ההורמון. הריונות לא מתוכננים עשויים לגרום לכך שגברים טרנסג'נדרים או אנשים א-בינאריים ישקלו או יבצעו הפלה עצמית.
אפשרויות הלידה כוללות בין היתר שיטות קונבנציונליות כגון לידה נרתיקית וניתוח קיסרי, ויש לקחת בחשבון את העדפת המטופל על מנת להפחית תחושות דיספוריה מגדרית אשר קשורות לשינויים ותחושות גופניות מסוימות. על פי הסקר הלאומי לאפליה טרנסג'נדרית, שיעורי ההתאבדות והדיכאון שלאחר הלידה בקרב אנשים טרנסים נמצאו גבוהים מהממוצע לכלל המבוגרים. הדבר עשוי להיות מיוחס לגורמים כמו היעדר תמיכה חברתית, אפליה והיעדר הכשרה מספקת של רופאים.
שיקול חשוב נוסף לאחר לידה עבור גברים טרנסים הוא האם לחדש את הטיפול בטסטוסטרון. אין כיום עדות לכך שטסטוסטרון נכנס לחלב האם בכמות משמעותית. עם זאת, רמות גבוהות של טסטוסטרון עשויות לדכא הפרשות חלב, והנחיות שירותי הבריאות המליצו בעבר לגברים טרנסים שלא לעבור טיפול בטסטוסטרון בשלב ההנקה. גברים טרנסים שעוברים ניתוח לשחזור חזה עשויים לשמור על יכולת ההנקה.
מבין המגוון הרחב של הטיפולים הזמינים לטרנסג'נדרים, לרבות התערבויות כירורגיות ורפואיות, חלקם מציעים את האפשרות לשמר פוריות, בעוד שאחרים עלולים לסכן את היכולת של האדם להיכנס להיריון, וביניהם כריתת חצוצרות מניעתית או כריתת רחם מלאה.
התחשבות מיוחדת בבריאותם הנפשית של טרנסג'נדרים במהלך ההיריון היא חשובה. הוכח בעבר שאנשים טרנסג'נדרים חווים לעיתים קרובות שיעורי אובדנות גבוהים יותר מאנשים סיסג'נדרים, ופחות תמיכה חברתית מהסביבה ומהמשפחה הקרובה. בקשר לכך, טרנסג'נדרים רבים שעוברים היריון דיווחו כי בחירותיהם בנותני שירותי הבריאות הושפעו במידה ניכרת מהשקפותיו של עובד הבריאות, וטרנסג'נדרים רבים מעדיפים שירותי מיילדות במקום לעבור צירים ולידה בבית חולים.