stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר טירנניץ'
ביוגרפיה

טירנניץ' נולד ב-15 ביולי 1910 בעיירה הקטנה קרניבו שבממלכת יוגוסלביה של אז. כשהיה תינוק עבר עם משפחתו לבירה בלגרד. הוא בקושי זכר את אביו שמת בשנת 1914 במהלך מלחמת העולם הראשונה. טירנניץ' פיתח אהבה לכדורגל מגיל צעיר ושיחק במגרשי שכונת בארה ונצ'יה שלצד נהר סאווה. את קריירת הנוער שלו החל כאשר המאמן רדנקו מיטרוביץ' הבחין בו משחק שם והביא את הכישרון הצעיר למחלקת הנוער של SK יוגוסלביה. עם זאת, טירנניץ' עבר במהרה למחלקת הנוער של OFK בלגרד, שם התפתח לשחק ככנף ימני. כשהוא מימש את הפוטנציאל שלו הוא פרש מלימודים למען הכדורגל.
בשנת 1927 כשהוא בן 17 עשה את הופעת הבכורה במדי OFK בלגרד, תפס את מקומו במהרה ושיתף פעולה בקישור עם בלאגויה מריאנוביץ'. את מרבית הקריירה הוא בילה במועדון שעבורו ערך 500 הופעות וכבש 523 שערים, ובנוסף לכך זכה עימו ב-5 תוארי אליפות. בשנת 1937 עזב את OFK בלגרד ושיחק בכמה קבוצות מהעיר בלגרד, חלקן לא קיימות יותר, עד שפרש מכדורגל ב-1943.
במדי נבחרת יוגוסלביה השתתף במונדיאל 1930. 
 ב-14 ביולי, יום לפני יום הולדתו ה-20, כבש טירנניץ' את השער הראשון בהיסטוריה של יוגוסלביה בטורניר בניצחון 1–2 על ברזיל. בחצי הגמר נבחרתו הפסידה 
 6–1 למארחת אורוגוואי. הוא זכה עימה בטורניר גביע בלקאן של 35–1934 תוך כדי שהוא ואלכסנדר תומאסביץ' כובשים 3 שערים ומסיימים כמלכי השערים.
מאוחר יותר טירנניץ' גם אימן אותה במונדיאל 1954 ו-1958, המשחקים האולימפיים ב-1948, 1952, 1960 (בו זכתה במדליית זהב) וביורו 1960 בו סיימה במקום השני.
טירנניץ' נפטר ב-13 בדצמבר 1992 בבלגרד בגיל 82. בשנת 2014 יצא סרט סרבי בשם "נראה אותך במונטווידאו" המדבר על הנבחרת היוגוסלבית במונדיאל 1930. דמותו שוחקה על ידי מילוש ביקוביץ'.
תארים > כשחקן

אליפות יוגוסלביה (5): 1931, 1933, 1935, 1936, 1939
מקום רביעי בגביע העולם: 1930
גביע בלקאן: 35–1934
תארים > כמאמן

סגנית אליפות אירופה: 1960
מדליית זהב אולימפית: 1960
מדליית כסף אולימפית (2): 1948, 1952
אייר סרביה

איירבוס A320 של החברה
איירבוס A330-200 של החברה
ATR 72-500 של החברה
בואינג 737-300 בצבעי JAT
אייר סרביה (באנגלית: Air Serbia; בסרבית: Ер Србија)  היא חברת תעופה המשמשת כחברת הדגל של סרביה, ומרכזה בנמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה. החברה, שנודעה בעבר כ-JAT איירווייז (באנגלית: JAT Airways; בסרבית: Јат Ервејз, מבוטא "יאט איירבייז") זכתה בשמה הנוכחי בשנת 2013 והחלה לפעול ב-26 באוקטובר 2013.
תולדות החברה

החברה נוסדה ב-17 ביוני 1927 בשם אאיירופוט (Аеропут, Aeroput) וקיימה את טיסתה הבינלאומית הראשונה ב-1929 בין בלגרד וגראץ שבאוסטריה. החברה המשיכה לתפקד עד מלחמת העולם השנייה, וב-1 באפריל 1947 שבה לפעול, שנתה את שמה ליוגוסלובנסקי אאיירוטרנספורט ואחר כך ל-JAT יוגוסלב איירליינס. בשנת 1985 הייתה החברה לראשונה באירופה שרכשה מטוסי בואינג 737-300. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הגיעה החברה לשיא פעולתה עד אז, והטיסה כ-5 מיליון נוסעים בשנה לכ-80 יעדים בחמש יבשות. לאחר פירוק יוגוסלביה ב-1992, חדלה החברה מכל טיסותיה הבינלאומיות בעקבות הסנקציות שהוטלו על יוגוסלביה על ידי האומות המאוחדות, אך המשיכה לקיים טיסות פנים עד שנת 1994, מועד בו חדשה את שירותיה הבינלאומיים. ב-8 באוגוסט 2003, לאחר הפיכת האיחוד בין סרביה למונטנגרו מאיחוד פדרלי לאיחוד קונפדרלי, שנתה החברה את שמה ל-JAT איירווייז והחלה בתהליך התחדשות שכלל את מכירת מטוסיה הישנים מדגמי DC-10 ובואינג 727, וכן את מטוסיה מדגם DC-9 למעט אחד. בשנת 2006 כאשר מונטנגרו הפכה למדינה עצמאית, הייתה JAT איירווייז למוביל הלאומי של סרביה.
ב-1 באוגוסט 2013 רכשה חברת התעופה הלאומית של אבו דאבי, איתיחאד איירווייז, 49% ממניותיה של JAT איירווייז, וכן את זכויות הניהול בחברה למשך חמש שנים. יתר המניות נותרו בידיה של ממשלת סרביה. שמה של החברה שונה ל"אייר סרביה", וטיסתה הראשונה בין בלגרד לאבו דאבי התקיימה ב-26 באוקטובר 2013.
בשנת 2016 פתחה החברה קו טרנס-אטלנטי ראשון לניו יורק. זהו הקו הראשון המופעל ממדינות יוגוסלביה לשעבר לארצות הברית.
פעילות החברה בישראל

החברה מפעילה 4 טיסות שבועיות בין נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסי איירבוס A319.
שותפות קוד

לחברה הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  רוסיה אארופלוט (סקאיי טים)  יוון אגיאן איירליינס (סטאר אלייאנס)  צרפת אייר פראנס (סקאיי טים)  לטביה אייר בלטיק |  הרפובליקה העממית של סין אייר צ'יינה (סטאר אלייאנס)  איטליה אליטליה (סקאיי טים)  איחוד האמירויות הערביות איתיחאד איירווייז  רומניה טארום (סקאיי טים) |  הולנד KLM‏ (סקאיי טים)  פולין לוט פוליש איירליינס (סטאר אלייאנס)  ישראל אל על  בולגריה בולגריה אייר |
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים>  C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A319-100 | 9 | 2 | 8 | 136 | 144 |  |
| איירבוס A320-200 | 2 | — | 8 | 166 | 174 |  |
| איירבוס A330-200 | 1 | — | 18 | 236 | 254 |  |
| ATR 72-200 | 3 | — | — | 66 | 66 |  |
| ATR 72-500 | 3 | 2 | — | 70 | 70 |  |
| בואינג 737-300 | 4 | — | — | 144 | 144 | מופעלים בעבור מותג טיסות השכר של החברה Aviolet  צפויים לפרוש בסוף 2018 |
| סה"כ | 21 | 4 |  |  |  |  |
תאונות ואירועים

בשנת 2004 הכריזה יאט"א על החברה כאחד המובילים הבטוחים באירופה. בתולדות החברה אירעו שתי תאונות קטלניות:
ב-26 בינואר 1972 התפוצצה פצצה שהוטמנה במטוס החברה מדגם DC-9. הפצצה הוטמנה על ידי חברי הארגון הבדלני הקרואטי אוסטאשה, בתגובה לפעולות טיהור של השלטון היוגוסלבי בקרב אנשי רוח ומנהיגים קרואטים, והתפוצצה עת היה המטוס בטיסה מעל הרמסדורף, מזרח גרמניה. המטוס שהיה בטיסה JU364 מקופנהגן לזגרב ובלגרד התרסק על הקרקע סמוך לעיר סרבסקה קמניצה בצ'כוסלובקיה, ו-27 מ-28 הנוסעים ואנשי הצוות מצאו את מותם באירוע. הניצולה היחידה באירוע, דיילת אוויר ששהתה בזנב המטוס, נפלה מגובה של 10,160 מטר ונכנסה לספר השיאים של גינס בתואר האדם שנפל מהגובה הרב ביותר ללא מצנח ושרד.
ב-1973 התרסק מטוס החברה מדגם סוד אוויאסיון קראוול על צלע הר סמוך לפודגוריצה. כל 41 בני האדם שהיו במטוס מצאו את מותם באירוע.
הערות שוליים

↑  "Air Serbia fleet".
↑  "Aviolet fleet".
↑  "Air Serbia mulls future fleet options". EX-YU Aviation News. נבדק ב-2018-05-29.
אלוהים אינו גדול

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  כריסטופר היצ'נס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פובליציסטיקה, מסה, פמפלט 
 נושא:  ביקורת על הדת 
 הוצאה
 הוצאה:  Hachette Book Group 
 תאריך הוצאה:  בריטניה: 2007 ישראל: 2009
 מספר עמודים:  318
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תרגום:  אורי שגיא
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002677806
 
אלוהים אינו גדול: איך הדת מרעילה את העולם (באנגלית: God Is Not Great: How Religion Poisons Everything) הוא ספר רב-מכר אנטיתאיסטי מאת העיתונאי והסופר הבריטי-אמריקאי כריסטופר היצ'נס. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2007 בהוצאת הספרים Atlantic Books (אנ'), ובשנת 2009 יצא לאור בעברית בהוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר.
בספר, היצ'נס מבקר את הדת ומעלה את הטענה כי דתות מאורגנות הן אלימות, בלתי רציונליות, בלתי סובלניות, והן מקדמות בורות, צרות אופקים, גזענות, סקסיזם וצורות נוספות של אפליות. היצ'נס משלב בטענה שלו סיפורים מחייו האישיים, אנקדוטות היסטוריות וניתוח ביקורתי של טקסטים דתיים. הספר מותח ביקורת בעיקר על הדתות האברהמיות, אולם עוסק גם בהינדואיזם ובבודהיזם.
ראו גם

יש אלוהים? - ספרו של ריצ'רד דוקינס
אמנדה דו-פונט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 ביוני 1988 (בת 36) מנזיני, אסוואטיני אסוואטיני
 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  שחקנית, מארחת, זמרת, מודל, שגרירת מותג, מנחה, אשת עסקים
 מקום לימודים:  האקדמיה לקולנוע של ניו יורק
 יצירות בולטות:  תפקיד ראשי בסדרה "Skeem Saam"
 פרופיל ב-IMDb
 
אמנדה דו-פונט (באנגלית: Amanda Du-Pont; נולדה ב-26 ביוני 1988) היא שחקנית דרום אפריקאית ילידת אסוואטיני. היא נולדה באסוואטיני ומתגוררת כיום בדרום אפריקה. בנוסף למשחק, היא מארחת, זמרת, מודל, שגרירת מותג, מנחה בשידור חי ואשת עסקים.
ראשית חייה

אמנדה דו-פונט נולדה ב-26 ביוני 1988 במנזיני, עיר באסוואטיני. היא ממוצא פורטוגלי, סיני, צרפתי וסוואזי (אנ'). היא נולדה וגדלה באסוואטיני, אבל מאוחר יותר עברה למפומלנגה בשביל לסיים את לימודיה בקולג' אפלנדס (אנ').
בשנת 2011, אמנדה דו-פונט קיבלה תואר ראשון באומנויות מ-"AFDA, The School for the Creative Economy" (בתרגום חופשי לעברית: בית ספר לכלכלה יצירתית) הנמצא בדרום אפריקה. כעבור שנה, היא סיימה את לימודיה באקדמיה לקולנוע של ניו יורק (אנ'), שם זכתה במלגה מלאה למצוינות מדעית.
קריירה

בשנת 2014, היה לדו-פונט תפקיד מוביל בסרט "Between Friends" (בתרגום חופשי לעברית: בין חברים), תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הדרום אפריקאית הפופולרית "Skeem Saam" (בתרגום חופשי לעברית: מרוץ יחד), והיא השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "Real Goboza" (בתרגום חופשי לעברית: ריאל גובוזה). היא גם כיכבה בסדרות: "Life is Wild" (בתרגום חופשי לעברית: החיים פרועים), "Muvhango" (בתרגום חופשי לעברית: מובינגו), "Intersexions" (בתרגום חופשי לעברית: לנטרסינוס), "Generations" (בתרגום חופשי לעברית: דורות), ו-"Loxion bioscope" (בתרגום חופשי לעברית: ביוסקופ לוקסיון). בשנת 2015 היא כיכבה בסרט הבכורה "Hear Me Move" (בתרגום חופשי לעברית: שמע אותי).
בשנת 2019 היא כיכבה בסדרת המתח של נטפליקס, "צל".
חיים אישיים

דו-פונט מתגוררת כיום ביוהנסבורג, בקייפטאון ובניו יורק. היא מאורסת לאיש העסקים, שון רודריקס.
פילמוגרפיה > קולנוע וטלוויזיה

Life Is Wild ‏(2008)
Loksion Bioskop:Andilalanga ‏(2012)
Skeem Saam (אנ') ‏(2014 - הווה)
Task Force ‏(2014)
Hear Me Move (אנ') ‏(2015)
Generations: The Legacy ‏(2015)
Between Friends ‏(2016 - הווה)
Days In Sun City‏ 10 ‏(2017)
Sharon and Tayron ‏(2017)
צל (2019)
פה גדול קטן (2021)
פרסים

בגיל 21, דו-פונט זכתה בפרס על מפעל חיים על ידי המחלקה לאמנות ותרבות של סווזילנד. היא קיבלה את פרס זה על הישגיה המוקדמים בקולנוע ובטלוויזיה ובקידום השפה הסוואזי (אנ').
הערות שוליים

↑  A Place Called Home, באתר "TVSA - South Africa's TV Website" ‏, 28 באוקטובר 2014
↑  Faith can move mountains, says sexy TV she is incredibly beautiful,‏ 25 באוקטובר 2014
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמנדה דו-פונט".
אילה הדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוקטובר 1967 (בת 56)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חופשי
 
אילה הדר (נולדה ב-12 באוקטובר 1967), היא אלופת ישראל בשחייה בעבר.
ביוגרפיה

הדר נולדה וגדלה בקיבוץ שפיים. היא האחות הצעירה של מירב, אלופה ושיאנית ישראל בעבר. היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל גש"ם בהדרכת אביה אברהם "הגא" הדר ואחר כך בהדרכתו של גרשון שפע.
ביוגרפיה > 1983

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1983 זכתה הדר במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.47 דקות, אחרי הדר רובינשטיין ממכבי קריית אונו (2:12.40 דקות) ולפני דנה סער מהפועל גלבוע (2:15.74 דקות).
ביוגרפיה > 1984 > אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1984 זכתה הדר ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.96 שניות, לפני רותם פורת מהפועל בני שמעון (29.31 שניות) ואחותה מירב הדר (29.42 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.60 דקות, לפני עירית גלוסקינוס מהפועל ימק"א ירושלים (1:02.71 דקות) והדר גת חברתה לאגודה ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:16.40 דקות, לפני יפעת שור ממכבי קריית אונו (2:18.16 דקות) והדר גת (2:18.30 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.89 דקות, אחרי הדר קליינמן ממכבי קריית אונו (4:33.00 דקות) ולפני יפעת שור.
הערות שוליים

↑  אלכס פרסלמן, רק 3 שיאי נוער, מעריב, 20 באוגוסט 1984
↑  אלכס פרסלמן, בבוקר: זוהר גלילי בערב: טל משקיף, מעריב, 21 באוגוסט 1984
↑  אלכס פרסלמן, רביעית יזרעאל שיפרה השיא במשחה המעורב, מעריב, 22 באוגוסט 1984
↑  אלכס פרסלמן, רק שיא נוער, מעריב, 24 באוגוסט 1984
אמנדה ברטון

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1956 (בת 67) דרי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר  Manchester School of Theatre 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמנדה ברטון (באנגלית: Amanda Burton; נולדה ב-10 באוקטובר 1956) היא שחקנית צפון אירית. ברטון ידועה בעיקר מהופעותיה בטלוויזיה בתפקיד הת'ר בלק באופרת הסבון "ברוקסייד" של ערוץ 4, בת' גלובר בסדרת הדרמה "Peak Practice", סם ריאן בסדרת הפשע של ה-BBC "עדות אילמת", קלייר בלייק בסדרה "The Commander" ובתפקיד קארן פישר בסדרה "דרך ווטרלו".
ביוגרפיה

ברטון נולדה בעיר דרי שבצפון אירלנד. היא הצעירה במשפחה בת ארבע בנות. אביה היה מנהל בית ספר יסודי. היא למדה בבית ספר תיכון לבנות לונדונדרי בעיר דרי. בגיל 18 עברה לאנגליה ולמדה דרמה במשך שלוש שנים בבית הספר "Manchester Metropolitan School of Theatre". ב-1976 התחתנה עם ג'ונתן הרטלי אותו הכירה בתקופת לימודיה. השניים התגרשו ב-1982. ב-1989 התחתנה בפעם השנייה עם סוון ארנסטיין. לבני הזוג נולדו שני ילדים. הם התגרשו ב-2004.
קריירה

ברטון ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה, אולם בתחילת הקריירה שלה עבדה כמעט אך ורק בתיאטרון. עד שקבלה את התפקיד הת'ר בלק בסדרת הדרמה "ברוקסייד" של ערוץ 4 המתרחשת בליברפול. אחרי כמעט ארבע שנים בהן הפכה הת'ר לאחת הדמויות הפופולריות ביותר בתוכנית, החליטה ברטון לעזוב את התוכנית מכיוון שההזדהות שלה עם הדמות פחתה. אחרי עזיבת הסדרה הופיעה ברטון בעיקר בתפקיד אורח בסדרות דרמה שונות ששודרו בפריים טיים בהן "Minder", "המפקח מורס", "בון", "Medics", "ואן דר ואלק","Stay Lucky" ו"לאבג'וי".
ב-1993 כיכבה ברטון לצדו של קווין וייטלי בסדרה הרפואית "Peak Practice". היא גילמה את ד"ר בת' גלובר בסדרה שהתרחשה באזור פיק שבמחוז דרבישייר, במשך שלוש עונות עד לעזיבתה בשנת 1995. ב-1996 החלה לשחק בתפקיד פרופ' סם ריאן בסדרה עטורת השבחים של ה-BBC "עדות אילמת". בתפקיד זה הופיעה עד לשנת 2004. אחרי "עדות אילמת" שיחקה בתפקיד התובעת הלן וסט בסדרה המבוססת על הרומנים של פרנסס פייפילד (אנ'). ב-2003 הופיעה בתפקיד הדודה פולי בעיבוד מחודש של ספר הילדים "פוליאנה". עוד ב-2003 החלה לככב בסדרת הדרמה "The Commander" של לינדה לה פלאנט בתפקיד קומנדר קלייר בלייק.
ב-2010 הופיעה ברטון בעונה השישית של סדרת הדרמה "דרך ווטרלו" בתפקיד מנהלת בית הספר קארן פישר, ושיחקה בסדרה עד 2011. היא כיכבה בתוכנית מאסטרשף לידוענים והגיעה לחצי הגמר. באפריל 2016 הוכרז שברטון תופיע בדרמה "The Level" של ערוץ ITV.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982–1986 |  | Brookside | הת'ר הנטינגדון / הוורשאם / בלק | ערוץ 4 |
| 1988 | המפקח מורס | Inspector Morse | מירלה לונגי | בפרק "The Settling of the Sun" |
| 1987–1988 |  | Boon | מרגרט דאלי |  |
| 1990 |  | Medics as Vikki | ויקי | בפרק "Jessica" |
| 1990 |  | A Casualty of War | ניקולה |  |
| 1990 | מיתולוגיה יוונית | The Storyteller: Greek Myths | איתרה |  |
| 1991 |  | Van der Valk | אלי ואן רויקל | בפרק "Doctor Hoffmann's Children" |
| 1992 | לאבג'וי | Lovejoy | בוני רייט | בפרק "Kids" |
| 1993–1995 |  | Peak Practice | ד"ר בת' גלובר | רשת ITV |
| 1996–2004 | עדות אילמת | Silent Witness | סם ריאן | BBC One |
| 1996 |  | The Precious Blood | רוזי ויליס |  |
| 1998 |  | The Gift | לין | סרט טלוויזיה |
| 1999 |  | Forgotten | רייצ'ל מונרו (קלרה היידן) | מיני-סדרה |
| 2000 |  | Little Bird | רייצ'ל לואיס |  |
| 2001 | תיבת פנדורה | The Whistle-Blower | לורה טרייסי |  |
| 2002 | הלן וסט | Helen West | הלן וסט | סדרת טלוויזיה |
| 2002 | דינוטופיה | Dinotopia | רוזמרי | מיני-סדרה |
| 2003 | פוליאנה | Pollyanna | הדודה פולי |  |
| 2003–2008 |  | The Commander | קומנדר קלייר בלייק |  |
| 2009 | ברונסון | Bronson | אמא של צ'רלי |  |
| 2009 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | האחות קלוטילד | בפרק "Nemesis" |
| 2010–2011 | דרך ווטרלו | Waterloo Road | קארן פישר | BBC One |
| 2013 |  | Amanda Burton: Forensic Killers | בתפקיד עצמה | דיסקברי |
| 2015 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | קרול לטימר | בפרק "Murder by Magic" |
| 2016 | המישור | The Level | שרי לה סו | מיני-סדרה |
| 2020 | רצח בחווה הלבנה | White House Farm | ג'ון במבר | מיני-סדרה |
| 2021 |  | Anne Boleyn | אן שלטון (אנ') | מיני-סדרה |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | פרס National Television (אנ') | השחקנית הפופולרית ביותר | עדות אילמת | זכייה |
| 1999 | פרס National Television | השחקנית הפופולרית ביותר | עדות אילמת | זכייה |
| 1999 | פרס TV Quick (אנ') | השחקנית הטובה ביותר | עדות אילמת | זכייה |
| 2001 | פרס National Television | השחקנית הפופולרית ביותר | עדות אילמת | זכייה |
| 2003 | פרס National Television | השחקנית הפופולרית ביותר | עדות אילמת | מועמדות |
| 2004 | פרס IFTA (אנ') | השחקנית הטובה ביותר בדרמה טלוויזיונית | עדות אילמת | מועמדות |
| 2011 | פרס TV Quick | השחקנית הטובה ביותר | דרך ווטרלו | זכייה |
הערות שוליים

1 2    Emily Bearn, ‏Being Amanda Burton, The Telegraph, 10 May 2002
1 2 3  Amanda Burton at the Internet Movie Database
↑  Waterloo Road Press Release, bbc.co.uk; accessed 12 August 2015.
↑  Amanda Burton quits Waterloo Road, digitalspy.co.uk; accessed 12 August 2015.
↑  "Karla Crome, Philip Glenister and Noel Clarke will star in ITV's new cop thriller". Digital Spy. נבדק ב-6 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451921905171  GND: 140606785  ISNI: 0000 0001 1482 9782  LCCN: no2005092327  NKC: xx0156016  NTA: 291502253  Trove: 1457724  VIAF: 163143092   WorldCat (עם VIAF): 163143092
אלכסנדר טיכונוב

אלכסנדר טיכונוב (ברוסית: Александр Тихонов; ‏נולד ב-2 בינואר 1947) הוא ספורטאי סובייטי בעבר, בביאתלון. הוא אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב ואלוף עולם בעל 11 מדליות זהב.
טיכונוב זכה 15 פעמים בתואר אלוף ברית המועצות בתחרויות אישיות ומרוצי שליחים. היה נשיא איגוד הביאתלון הרוסי בשנים 1996–2008 וסגן נשיא איגוד הביאתלון הבינלאומי בשנים 2002–2009. על הישגיו בספורט קיבל מספר עיטורים. בשנת 2007 הואשם טיכונוב בקשירת קשר לרצח, נשפט ל-3 שנות מאסר אך קיבל חנינה ולא ריצה מאסר בפועל.
ביוגרפיה

אלכסנדר טיכונוב נולד בכפר קטן במחוז צ'ליאבינסק. אביו היה מורה לספורט. מיד לאחר הלידה אובחנה אצל אלכסנדר בעיית לב. בגיל חמש וחצי הוא קיבל כוויה קשה והיה מאושפז במשך כשנה בבית חולים.
בשנת 1958 זכה לראשונה בתחרות ספורטיבית, בענף סקי למרחקים. לאחר סיום בית הספר, טיכונוב עבד במפעל לייצור פלדה בצ'ליאבינסק. לאחר סיום שירותו הצבאי עבר לנובוסיבירסק. בהיותו בנובוסיבירסק המשיך להשתתף בתחרויות, ובשנת 1966 אף נכלל בנבחרת ברית המועצות. בקיץ 1966 הוא נפצע ולכן לא היה להמשיך להתאמן. במקרה הוא נפגש עם מאמן ראשי של נבחרת ברית המועצות בביאתלון והוצע לו להתאמן בירי. התברר שטיכונוב צלף, וניתן היה לשלב אותו בענף בו היו חסרים ספורטאים בעלי יכולת ריצה מהירה.
בשנת 1968 השתתף טיכונוב לראשונה במשחקים אולימפיים. בארבע אולימפיאדות רצופות זכה במדליית זהב במרוץ שליחים במסגרת נבחרת ברית המועצות.
טיכונוב היה משתתף באליפויות העולם החל משנת 1967 ועד לשנת 1979 בתקופה זו הוא זכה ב-11 מדליות זהב אישיות ובמרוץ שליחים.
בשנת 1980 לאחר ההופעה האולימפית האחרונה, טיכונוב חדל להשתתף בתחרויות. תקופה מסוימת הוא היה מאמן ועסקן בהתאגדות.
לאחר התפרקות ברית המועצות, החל בפעילות עסקית בתחומים שונים אך ללא הצלחה יתרה.
בשנת 1996 נבחר טיכונוב ליושב ראש איגוד הביאתלון הרוסי. השנים האחרונות בתפקיד זה התאפיינו במספר אירועים חריגים - סכסוכים עם ספורטאים ומאמנים, בעיות חוזיות עם נותני חסות, בשנת 2008 שלושה ספורטאים מובילים הואשמו בשימוש בתמריצים אסורים. בשנת 2008 טיכונוב קידם את מיכאיל פרוחורוב לתפקיד יו"ר הארגון ובמשך שנתיים היה סגנו.
אישום פלילי

באוגוסט 2000 טיכונוב ואחיו הואשמו בארגון התנקשות במושל מחוז קמרובו אמן טולייב. ב-10 באוגוסט טיכונוב נעצר אך סירב להכיר בקשר לנושא. אחיו נעצר למחרת והודה באשמה.
ב-24 בספטמבר 2000 טיכונוב שוחרר בערבות. בפברואר 2001 הוא פנה לוולדימיר פוטין עם בקשה להתערב בנושא תוך ציון שלא מרשים לו לטוס למוסקבה לביצוע ניתוח. ב-5 במרץ 2001 טיכונוב קיבל אישור לטוס למוסקבה ממנה הוא נמלט מחוץ לגבולות רוסיה.
ב-2 באוגוסט 2002 נשפט אחיו של טיכונוב, נמצא אשם, וקיבל 4 שנות מאסר.
בשנת 2006 חזר אלכסנדר טיכונוב לרוסיה. משפטו הסתיים ב-23 ביולי 2007. הוא נשפט ל-3 שנות מאסר, אך קיבל חנינה מיידית. טיכונוב לא הכיר באשמה אך גם לא ערער על החלטת בית המשפט.
השתתפות במשחקים אולימפיים

בשנת 1968 טיכונוב הגיע לראשונה למשחקים האולימפיים. זמן קצר לאחר ההגעה הוא חלה ולא היה ברור האם ישתתף בתחרויות. בסופו של דבר הוא הבריא והוצב במרוץ אישי ל-20 ק"מ. טיכונוב זכה במקום השני. במרוץ שליחים טיכונוב הוצב כראשון הרצים. לאחר סיום ריצתו נבחרת ברית המועצות זכתה ביתרון של 40 שניות ושמרה אותו עד לסיום התחרות תוך זכייה במקום הראשון.
בשנת 1972 טיכונוב עוד פעם הוצב כראשון הרצים במרוץ שליחים. תחילה הוא היה בראש המרוץ, אך בהמשך הוא שבר את אחד המגלשיים היה צריך לרוץ מעל לקילומטר ללא החלפה. עם קבלת חלק מחליף הוא המשיך בריצה ואף הצליח להתקרב לקבוצה המובילה. בסופו של דבר הנבחרת הצליחה להשיג מקום ראשון. בתחרות אישית הוא הגיע למקום הרביעי.
בשנת 1976 טיכונוב הוצב כמשתתף אחרון במרוץ שליחים. הריצה עברה ללא אירועים מיוחדים והנבחרת זכתה במקום הראשון. בתחרות אישית טיכונוב היה בקבוצה המובילה ולקראת הירי האחרון אף היה לו יתרון משמעותי. הירי היה גרוע מאוד, והוא קיבל עונש של 6 דקות. כתוצאה מכך הוא דורג במקום החמישי נותר ללא מדליה בתחרות אישית.
בשנת 1979 טיכונוב זכה במדליית כסף באליפות העולם ולכן הוחלט לכלול אותו בנבחרת האולימפית של שנת 1980. במהלך שהייה בכפר האולימפי, טיכונוב חלה ולא היה ברור האם יוצב בתחרות. לאחר התייעצות סוכם לכלול אותו בתחרות שליחים במקום השני. הוא הצליח לסיים את המרוץ במקום הראשון וחבריו בנבחרת שמרו על יתרון זה. בתחרות זו טיכונוב זכה במדליית זהב הרביעית. בתחרות אישית ל-10 ק"מ הוא הגיע למקום התשיעי בלבד.
אלכסנדרה גוריאצ'קינה

| --- | --- |
אלכסנדרה גוריאצ'קינה בשנת 2016
אלכסנדרה גוריאצ'קינה בשנת 2016
 לידה:  28 בספטמבר 1998 (בת 26) אורסק, רוסיה 
 הישג בולט:  סגנית אלופת העולם לנשים, 2020
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן (מיולי 2018)
 מד כושר מרבי:  2611 (אוגוסט 2021)
 מד כושר נוכחי:  2533 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  רוסיה
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה שנייה (2021)  תואר של כבוד בספורט של רוסיה 
 
אלכסנדרה גוריאצ'קינה (ברוסית: Александра Горячкина; נולדה ב-28 בספטמבר 1998 באורסק, שברוסיה) היא שחמטאית רוסייה בדרגת רב-אמן. סגנית אלופת העולם לנשים.
נחשבה לילדת פלא כשבגיל 13, הפכה לרב-אמן לנשים והייתה השחמטאית הצעירה ביותר להשיג את הדרגה הזו, לאחר חואו ייפאן.
בשנת 2013, בגיל 15, זכתה במקום ראשון באליפות העולם לבנות עד גיל 20, הישג אותה שחזרה גם שנה לאחר מכן. בסך הכל, זכתה חמש פעמים באליפות העולם לנערות ושלוש פעמים באליפות אירופה לנערות (בשכבות גיל שונות).
גוריאצ'קינה היא אלופת רוסיה לנשים בשנים 2015 (בטרם מלאו לה 17 שנים) ו-2017 וסגנית אלופת אירופה לנשים לשנת 2017.
נכון לאוקטובר 2022, גוריאצ'קינה מדורגת המקום ה-26 בדירוג הכללי ברוסיה. בשיאה בתחילת 2022 מד הכושר שלה עמד על 2611 בתחילת 2024 הוא עמד על 2553, ובכל זאת היא הוזמנה להשתתף בתחרות המועמדות לאליפות העולם לנשים שהתקיימה בטורונטו.
ביוגרפיה

אביה של אלכסנדרה גוריאצ'קינה, יורי, הוא אמן פיד"ה והיה מאמנה הראשון. המשפחה עברה להתגורר מאורסק למעלה מ-2,000 ק"מ צפונה, עד קצה החוג הארקטי על מנת שאלכסנדרה תוכל ללמוד בבית ספר לשחמט אנטולי קרפוב בסלחרד, שברוסיה.
מאמנה הוא רב-אמן ולדימיר בלוב ('אנ).