stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סובאק
רקע

באלי נחצה ממזרח למערב על ידי רכס הרי געש, המשמשים כמקור לאדמת האי הפורייה. נהרות האי הנובעים באגמים שניקוו בלועות הרי הגעש, נוקזו במשך השנים לתעלות המובילות את מימהם אל שדות האורז, המשתרעים הן במישור והן בטרסות.
מוסד הסובאק הופיע בבאלי במאה ה-9, והתפתח משך כ-300 שנים בהנהגתה של מערכת פוליטית מרכזית, אשר הקימה מקדשי אבן מלכותיים הקשורים בתרבות החקלאית ובניצול מקורות המים. מסיבות שאינן ברורות לחלוטין, במאה ה-11 התפצל הכוח הפוליטי המרכזי באי למספר ישויות, שהמשיכו וטיפחו את מוסד הסובאק, והקימו מקדשים משלהן ליד מקורות מים. רוב אגודות הסובאק ניסחו מסמכים משפטיים המגדירים את זכויותיהם וחובותיהם של החקלאים החברים בהן. האורז בבאלי נחשב למתת האל, ומוסד הסובאק הוא חלק מהתרבות הדתית של "מקדשי המים" באי, השוכנים לאורך נתיבי המים ובסמוך למעיינות. ניהול משק המים בידי הסובאק מתבצע במקדשים, ובמשך אלף השנים האחרונות דאגו אגודות הסובאק להקמתן ולתחזוקתן של טרסות האורז. לנזירים במקדשים נודע תפקיד מרכזי בחלוקה המיטבית של המים אל השדות, והפולחן במקדשים מקדם את ההרמוניה ביחסי האדם עם הסביבה, במסגרת התפיסה הפילוסופית ההינדית של "טרי היטה קראנה" ("Tri Hita Karana"); היינו, אחדות הנפש, העולם האנושי והטבע.
בכל אחת מכ-1,200 אגודות הסובאק חברים בין 50 ל-400 חקלאים, המופקדים על ניהול משאבי המים ממקור המים הבודד הנמצא בתחום אחריותם. גבול אחריותו של כל סובאק מוכתב על ידי אגן ההיקוות של שדות האורז שברשות חבריו, וגודלו נע בין הקטארים בודדים במעלה ההר לכמה מאות או אלפי הקטארים במישור. התיאום בין אגודות הסובאק הפועלות במדרונות לבין אלה הפועלות במישור הוא הכרחי לשם חלוקה הוגנת של מי ההשקיה.
האתרים

מרכיבי תרבות הסובאק הם שדות וטרסות האורז, מערכת תעלות ומנהרות ההשקיה, הכפרים החקלאיים ו"מקדשי המים" המשתנים בגודלם ובחשיבותם:
נוף הסובאק של פאקריסאן - באזור זה שוכנת מערכת ההשקיה העתיקה ביותר המוכרת בבאלי, והוא נמצא בניהולן של שלוש אגודות סובאק שונות. בשטח שוכנים ארבעה מקדשי מים, קבוצה של מקדשים מלכותיים ומנזרים, ושלושה כפרים. ארבעת מקדשי המים הם:
מקדש המים "טירטהא אמפול" (Tirtha Empul) מהמאה ה-10 שוכן סביב אחד המעיינות הקדושים באי, המשמש כמקור המים העיקרי של האזור כולו. במקום הוקמה אחת מתעלות ההשקיה הראשונות בבאלי, וכתובת מלכותית משנת 962 מאזכרת את קיומו של סכר באתר. למקדש שלוש חצרות - במרכזית שוכן מזבח גדול לאחת האלות ההינדיות, בשנייה בריכת טהרה לנפש, ובחיצונית גן ובריכת רחצה.
"פורה מנגנינג" (Pura Mengening) הוא מקדש מים נוסף השוכן סביב מעיין קדוש, ואשר מוקדש לבודהה ולטרימורטי, השילוש ההינדי של שלושת האלים - שיווה (המשמיד ומשנה הצורה), וישנו (המגן והמשמר) וברהמה (הבורא).
מקדש פגולינגאן" (Pura Pegulingan) משמש הן כמקדש מים והן כמקדש קהילתי. הוא נוסד במאה ה-9 כמקדש בודהיסטי, ובהמשך רכש מעמד גם בקרב ההינדים. במקדש ניצבת סטופה מתומנת כנגד שמונה רוחות השמים, ושלושת חלקיה מייצגים את יסודות ה"טרי היטה קראנה".
מקדש "גונונג קאווי" (Gunung Kawi) חצוב בסלע בתוך ערוץ נחל והוא מתוארך למאה ה-11. לצידו קבוצה של חמישה מקדשים נוספים, וכל אלה קשורים לתעלות מים שנחפרו בגדות הערוץ.
נוף הסובאק של אנגה באטוקארו - אזור זה מקיף את החורש המשתרע על מדרונותיו של הר בטוקארו, הר הגעש השני בגובהו בבאלי, המתנשא לגובה של 2,276 מטרים; וכן את אגם טמבלינגאן (Tamblingan) המשמש כמקור המים של שטחים נרחבים. בראש מערכת המקדשים באזור הקדוש, שוכן מקדש פורה לוהור בטוקארו (Pura Luhur Batukaru) אשר הוקם במאה ה-11. האזור כולל טרסות ומקדשים שנזכרו במקור כתוב כבר במאה ה-10, והם נמנים עם העתיקים באי.
מקדש המים העליון פורה אולון דאנו באטור ("מקדש ראש אגם באטור") - המקדש שוכן על שפת הר געש וחולש על אגם באטור שבלועו. מאחר שהאגם נחשב למקור המים של כל נהר ומעיין באי, כל אגודות הסובאק מקבלות את סמכותו הדתית, והוא השני בחשיבותו באי. המקדש מנוהל על ידי תושבי כפר באטור, הנתמכים כספית על ידי יותר מ-250 אגודות סובאק. הכפר והמקדש שכנו בעבר במורד הקלדרה, אך הוקמו במקומם הנוכחי לאחר שחרבו בהתפרצות הר הגעש בשנת 1926. מתחם המקדש מורכב מחמש חצרות המקיפות ביתנים המוקדשים לכ-45 אלים, ובראשם אלת האגם "דווי דאנו" (Dewi Danu) המניעה את זרימת הנהרות ומביאה שגשוג לארץ.
אגם באטור (Danau Batur) - האגם ששטחו כ-18 קמ"ר שוכן בלועו של הר באטור (Gunung Batur), המתנשא לגובה של 1,717 מטרים. הוא נחשב למשכנה של אלת האגם ולמקור המים הראשוני בבאלי כולה. מי האגם מחלחלים אל מי התהום ומזינים את נהרות האי.
מקדש המים המלכותי פורה טאמאן איון - המקדש השוכן במישור, מייצג את התפשטות גידול האורז אל המישורים ואת היחסים שנרקמו בין תרבות הסובאק למלכי באלי, בעיקר במאה ה-19. למקדש תפקיד מרכזי בחלוקת מי ההשקיה לשדות שבמישורים. האתר הוקם כמקדש מים מלכותי בראשית המאה ה-18, והוא נחשב לגדול ולייחודי מבחינת סגנונו האדריכלי מבין כל מקדשי המים באי. המקדש מוקף בחפיר מים, ובחצרו הפנימית ניצבים 29 מזבחות וביתנים.
ראו גם

מערכות אפלאג' להשקיה
טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית
סולימאן סאנה

סולימאן סאמי סאנה (בצרפתית: Souleyman samy Sané, נולד ב-26 בפברואר 1961 בדקאר שבסנגל) הוא כדורגלן עבר סנגלי-צרפתי, ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות שונות בגרמניה, שווייץ ואוסטריה, ובעיקר בקבוצת וטנשייד 09, והיה אחד השחקנים המובילים בקבוצה כאשר שיחקה בבונדסליגה.
סולימאן סאנה נשוי למתעמלת העבר הגרמניה רגינה ובר, אשר זכתה במדליית ארד באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), והוא אביו של לרוי סאנה, קשרה של קבוצת באיירן מינכן, ושל שני בנים נוספים, שניהם משחקים באקדמיית הכדורגל של שאלקה 04.
קריירת מועדונים

סאנה נולד לזוג דיפלומטים מסנגל, ועבר עם משפחתו לצרפת כאשר היה בן ארבע. בעידוד אביו בחר סאנה להיות כדורגלן ושיחק בליגות חובבים בנעוריו. בשנת 1982 גויס סאנה לשירות צבאי, וכספורטאי מבטיח שובץ לשירות קרוב לביתו. התאחדות הכדורגל הצרפתית שלחה את המסמכים הדרושים לשיבוץ נוח, אך עקב בעיות ביורוקרטיות העניין לא טופל כראוי, וסאנה שובץ לשירות מעבר לגבול, באזור היער השחור שבגרמניה. בתקופה זו, כאשר היה בן 21, החל לשחק במועדון החובבים הגרמני דונאואשינגן, והתגלה על ידי סקאוטים של מועדון הכדורגל פרייבורג ששיחק אז בליגת הבונדסליגה השנייה. סאנה החל לשחק בפרייבורג בשנת 1985, והעביר במועדון שלוש עונות, בהן הבקיע 56 שערי ליגה ב-106 הופעות, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה אל הבונדסליגה, אך סיים את עונת 1987/88 כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה עם 21 הבקעות ב-34 הופעות. בתום עונה זו חתם בנירנברג מהבונדסליגה. סאנה שיחק שתי עונות בנירנברג, אך לא הגיע למספרים שהיו לו בפרייבורג.
בקיץ 1990 חתם סאנה אצל העולה הטרייה לבונדסליגה, וטנשייד 09, ונודע במהירותו המרשימה, כאשר היה ביכולתו לרוץ 100 מטרים ב-10.7 שניות, נוסף על כך שהיה אחד השחקנים שחורי העור הראשונים בתולדות הבונדסליגה.. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 13 שערי ליגה, וסייע לווטנשייד לסיים במקום ה-11 המפתיע בבונדסליגה. בשתי העונות הבאות הבקיע סאנה במספרים צנועים יותר, וקבוצתו הצליחה להינצל מירידה בחזרה לבונדסליגה השנייה. בעונת 1993/94 הבקיע סאנה שוב 13 שערים עבור ווטנשייד, אך הקבוצה סיימה במקום ה-17 ונשרה בחזרה אל הבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, עזב סאנה את ווטנשייד לאחר ארבע עונות, בהן הבקיע 39 שערי ליגה ב-117 הופעות, נתון הממקם אותו במקום הראשון בדירוג שיאני ההבקעות של ווטנשייד בבונדסליגה בכל הזמנים, וחתם בטירול אינסברוק מהבונדסליגה האוסטרית. בעונת 1994/95 סאנה הבקיע 20 שערים עבור טירול אינסברוק, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית. את עונת 1995/96 החל סאנה באינסברוק, אך עבר במהלכה ללוזאן מליגת העל השווייצרית. סאנה שיחק במועדון עד לשנת 1997, ואז חזר לוטנשייד 09, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, והעביר שם שתי עונות. בתום עונת 1998/99 ירד סאנה עם ווטנשייד לליגה השלישית, ועזב את המועדון לל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית, שם שיחק תקופה קצרה. לאחר מכן שיחק במספר מועדוני חובבים בגרמניה עד לשנת 2010, כאשר בקבוצתו האחרונה, DJK ווטנשייד, שימש כמאמן-שחקן בעונת 2009/10.
עוד לפני שפרש ממשחק פעיל, אימן סאנה את נבחרת זנזיבר בין השנים 2008 ו-2011, כאשר הוא המשיך לשחק בקבוצות חובבנים בגרמניה.
קריירה בינלאומית

לסאנה 55 הופעות במדי נבחרת סנגל, בין השנים 1990 ו-1997. סאנה השתתף עם סנגל בגביע אפריקה לאומות 1992, בו הבקיע שער אחד בשלב הבתים בניצחון 3-0 על נבחרת קניה, ובגביע אפריקה לאומות 1994. בשני הטורנירים הודחה סנגל ברבע הגמר.
תארים

עם פרייבורג:
מלך השערים של הבונדסליגה השנייה: 1987/88
עם טירול אינסברוק:
מלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית: 1994/95
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני המבקיעים של וטנשייד 09 בבונדסליגה באתר worldfootball.net
סוארין

הכניסה למתקן סוארין
דואים (באנגלית: Soarin’) ידוע גם כדואים מסביב לעולם (באנגלית: Soarin’ Around the World) ודואים מעל קליפורניה (באנגלית: Soarin’ Over California) הוא מתקן מסוג סימולטור הממוקם באפקוט, ההרפתקה הקליפורנית של דיסני, דיסנילנד שנגחאי וטוקיו דיסני סי.
הגרסה הראשונית של המתקן - דואים מעל קליפורניה הייתה קיימת עוד מיום פתיחתו של פארק הנושא ההרפתקה הקליפורנית של דיסני בדיסנילנד ב-8 בפברואר 2001. ב-2005 המתקן התווסף גם לאפקוט בדיסניוורלד ונקרא דואים (Soarin’). הגרסה הבינלאומית הראשונה של המתקן נבנתה בשנת 2016 בדיסנילנד שנגחאי והעתק נוסף שלו התווסף לטוקיו דיסני סי בשנת 2019.
הסרט של המתקן התחלף לדואים מסביב לעולם בגרסאות האמריקאיות בשנת 2016 אך הסרט המקורי של המתקן - דואים מעל קליפורניה רץ בסבבים קבועים בהרפתקה הקליפורנית של דיסני מאז ההצגה הזמנית הראשונה שלו ב-2019. הגרסה הקליפורנית של המתקן לפעמים מופיעה באפקוט לפרקי זמן קצרים.
דואים מסביב לעולם

המתקן מדמה דאייה בדאון מעל מקומות שונים בעולם. המבקרים במתקן נכנסים לכיסאותיהם בדאון, מורמים אל תוך מסך כדורי המוקף סביבם, וצופים באתרים רבים בעולם כגון האוורסט, אפריקה, מצרים, הקריביים, 
מדבר סהרה, פריז, החומה הגדולה של סין, הודו ולבסוף פארק השעשועים אפקוט.
המתקן הוא אחד המתקנים הפופולריים בפארק.
על מנת להגביר את ההרגשה של התעופה מוטים כיסאות המבקרים בסינכרון עם הסרט ומאווררים משיבים רוח על המבקרים. כמו כן, ריחות מוזרמים לעבר המבקרים בהתאמה לסרט - וכאשר עוברים המבקרים מעל שדות (בסרט) הם מריחים ריחות של דשא, ומעל חופי הים של הקריביים מריחים את הים.
דואים מעל קליפורניה

המתקן מדמה דאייה בדאון מעל מדינת קליפורניה. המבקרים במתקן נכנסים לכיסאותיהם בדאון, מורמים אל תוך מסך כדורי המוקף סביבם, וצופים באתרים רבים בקליפורניה כגון עמק נאפה, סן פרנסיסקו, סן דייגו, לייק טאהו, 
מונטריי, מאליבו, הפארק הלאומי יוסמיטי, לוס אנג'לס ולבסוף פארק השעשועים דיסנילנד.
על מנת להגביר את ההרגשה של התעופה מוטים כיסאות המבקרים בסינכרון עם הסרט ומאווררים משיבים רוח על המבקרים. כמו כן, ריחות מוזרמים לעבר המבקרים בהתאמה לסרט - וכאשר עוברים המבקרים מעל שדות (בסרט) הם מריחים ריחות של דשא, ומעל חופי ים מריחים את הים.
נתוני המתקן

פתיחה:  8 בפברואר 2001
מתכנן: וולט דיסני אימג'ינרינג
גובה: 13 מטרים
סוג המתקן: מתקן דאייה
מספר נוסעים: 87
אורך הסרט: 4:51
מממן: נסטלה
טריוויה

הפסקול של המתקן סוארין, ודואים מעל קליפורניה הולחן על ידי ג'רי גולדסמית'.
בסוף הסרט רואים המבקרים במעופם מעל פארק דיסנילנד בעת חג המולד ורואים את תהלוכת חג המולד של הפארק עוברת ברחוב הראשי של ארצות הברית, וקישוטי טירת היפהפייה הנרדמת. מבקרים רבים הסבורים שמדובר בממלכת הקסם הסמוכה שואלים מדוע טירת סינדרלה נראית כל כך נמוכה מהאוויר.
סנטה

ערך זה עוסק בעיר בסרביה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל סנטהסמל סנטה
בניין עיריית סנטה
בניין עיריית סנטה
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  באנאט הצפוני
 שטח:  293 קמ"ר
 גובה:  92 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  18,704 (2011)
  ‑ במטרופולין:  23,316 (2011)
 קואורדינטות:  45°56′N 20°05′E﻿ / ﻿45.933°N 20.083°E﻿ / 45.933; 20.083
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.zenta-senta.co.rs/sr/1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי סֶנְטָה(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי סֶנְטָה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סֶנְטָה (בסרבית: Сента, בהונגרית: Zenta, ביידיש: זענטא) היא עיר ורשות מקומית השוכנת לגדות הנהר טיסה, בפרובינציית וויבודינה אשר בסרביה, בתחומי מחוז באנאט הצפוני.
היסטוריה

האזכור הראשון בכתובים ליישוב במקום שנקרא Szintarev הוא מ-1216 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. באמצע המאה ה-13 פשטו על האזור הטטרים, והעיר נכבשה ונבזזה. בהמשך, שבה סנטה לידי ההונגרים וב-1506 קיבלה מעמד של עיר. ב-1542 נכבשה העיר על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) הפכה העיר לזירת קרב בין העות'מאנים לכוחות ממלכת הבסבורג ולאחר המלחמה הועברה לחזקת ההבסבורגים מתוקף הסכם קרלוביץ. במהלך המרד ההונגרי של 1848 הפכה שוב העיר לזירת קרבות ובהמשך נכללה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפו מדינות הציר את יוגוסלביה והכניעו אותה תוך ימים אחדים. הממלכה חולקה לאזורי שליטה וסנטה סופחה להונגריה. לאחר המלחמה נכללה בשטחי יוגוסלביה. לאחר התפרקותה של יוגוסלביה נכללת העיר בשטחי סרביה.
הקהילה היהודית

קהילה יהודית נוסדה בעיר במהלך המאה ה-18 וב-1775 הוקם במקום בית עלמין יהודי. ב-1793 נמנו בסנטה 20 משפחות יהודיות ובראשית המאה ה-19 הייתה הקהילה תחת הנהגתו של הרב יצחק היילברון. במהלך המרד ההונגרי של 1848 נערכו פרעות ביהודי סנטה. לאחר הקרע ביהדות הונגריה התפצלו יהודי סנטה לשתי קהילות. האחת קהילת נאולוגית אשכנזית גדולה, והשנייה קטנה יותר סטטוס קוו אנטה חרדית חסידית שהתפללה בנוסח ספרד. ב-1873 נחנך בית הכנסת הגדול בסנטה ובהמשך הוקם בית ספר יסודי יהודי. מרבית בני הקהילה עסקו במסחר ובמלאכה זעירה. ב-1928 נחנך בית הכנסת החסידי בסנטה. במהלך שנות ה-30 עמד בראש הקהילה האשכנזית הרב ד"ר אלכסנדר אהרנפלד ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה עמד בראש הקהילה החרדית הרב משה טייטלבוים, לימים האדמו"ר מסאטמר.
ב-1940 התגוררו בסנטה 1,480 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי מדינות הציר והסיפוח להונגריה, החלו רדיפות היהודים. יהודי העיר נשלחו לעבודות כפייה בהונגריה וכן באזור אוקראינה. ב-1944, לאחר הפלישה הגרמנית להונגריה נעצרו יהודי העיר ונשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ. שרידי הקהילה שבו לסנטה וחידשו את הפעילות הקהילתית. ב-1947 התגוררו בעיר 228 יהודים. רבים מיהודי העיר עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1968 התגוררו בסנטה 58 יהודים. ב-2018 עמד על תילו בית העלמין היהודי שבעיר. הוא לא היה מתוחזק ונגרם לו נזק משני. נכון ל-2002 עמד על תילו מבנה בית הכנסת החרדי בעיר. בית הכנסת הנאולוגי חרב ובסמוך למקום בו שכן הוצב גלעד זיכרון לקהילה.
ערים תאומות

סרביה ניש, סרביה
סלובקיה דונאיסקה סטרדה, סלובקיה
הונגריה הודמזוושרהיי, הונגריה
אוקראינה מוקצ'בו, אוקראינה
הונגריה גדלה, הונגריה
סלובניה קראן, סלובניה
לקריאה נוספת

סנטה, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 154-155. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  וגם: זענטע, סענטא וסענטע.
↑  צילום בית הכנסת הנאולוגי בסנטה, באתר המרכז לאמנות יהודית.
↑  צילום מבנה בית הכנסת החרדי (2002), באתר המרכז לאמנות יהודית.
↑  הקהילה היהודית בסנטה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 246-242.
↑  צילום בית העלמין בסנטה (2002), באתר "המרכז לאמנות יהודית".
↑  בית העלמין היהודי בסנטה, באתר Jewish Cemetery Project (באנגלית).
↑  גלעד זיכרון לקהילת סנטה (2002), באתר "המרכז לאמנות יהודית".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566727505171  GND: 4257575-8  LCCN: n81003398  NKC: ge767347  VIAF: 141898033   WorldCat (עם VIAF): 141898033
סנטגאל

סנטגאל (בהונגרית: Szentgál) הוא יישוב במחוז וספרם, בנפת וספרם שבהונגריה.
מיקום

סנטגאל הוא יישוב הממוקם בטרנסדאנוביה, במחוז וספרם כאמור, מוקף ביערות הרי הבקוני. היער שהקיף את הכפר לחלוטין וכמעט בודד אותו מהעולם החיצון התדלדל מאוד לאורך המאות הארוכות האחרונות.
בעקבות כביש 8, ממערבה מווספרם, השלט של היישוב סנטגאל מופיע בהצטלבות הרנד. מכאן, פונים לכיוון דרום-מערב לכביש שמגיע למרכז היישוב לאחר 3 ק"מ.
אל היישוב ניתן להגיע גם ברכבת, על קו הרכבת סקשפהרוואר - וספרם - סומבטהיי. תחנת הרכבת ממוקמת בחלק הצפוני-מערבי של היישוב, באזור גומבאשפוסטה.
היסטוריה

על פי האגדה, בחלק התחתון של הכפר, ליד הכנסייה הקתולית של ימינו, הייתה מערה והתושב הראשון, נזיר, התגורר בה. מכיוון ששמו היה גאל והאיש חי חיי קודש, נוצר שמו של הכפר סנטגל או גל הקדוש. במציאות (על פי מחקרו של ההיסטוריון פרופסור ג'רג' ג'רפי),כומר ממנזר מסנט גאלן ביקר באזור זה בהזמנתו של הנסיך גזה, שליט הונגריה, בין היתר. מכאן השם סנטגאל. כאשר התיישבו הכובשים ההונגרים בהונגריה, כבש השבט הנסיך השולט את אזור בקוני.
הרשומה הכתובה הידועה הראשונה משנת 1281 מזכירה את סנטגאל. המקומיים באותה תקופה גידלו כלבים מלכותיים: הם סיפקו לחצר המלכים כלבים לציד המלכותי וסייעו לציידים. בזכות פעילותם זו הם קיבלו תואר אצולה בשנת 1328. הם קיבלו פטור מתשלום מיסים ונשפטו רק על ידי המלך בהתדיינות איתם. גם המלכים המאוחרים אישרו את זכויותיהם כולם.
בסנטגאל חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובמקום היה בית כנסת:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 123 | 3,764 |
| 1910 | 105 |  |
| 1920 | 99 |  |
| 1930 | 88 |  |
| 1941 | 51 | 4,579 |
אתרים בעלי חשיבות

עץ הטיסה של סנטגאל
מערת סנטגאל - מערת הדולומיט השנייה הארוכה בהונגריה
מערת צור הררי - מערה מוגנת
ילידי המקום

קארוי קרקפוי. דוקטור למשפטים, שר אוצר, פרופסור באוניברסיטה, חבר באקדמיה ההונגרית למדעים.
איגנאץ' פייפר (1868 – 1941) מהנדס כימיה הונגרי-יהודי פרופסור באוניברסיטה.
יוז'ף באנוצי (במקור וייס, 1849 – 1926) היה מחנך, מבקר הונגרי-יהודי וסופר בתחום הפילוסופיה ותולדות הספרות.
אדולף הוואש, (במקור המבורגר, 1854 – 1917)  היה רופא עור יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה. נשיא האגודה ההונגרית לדרמטולוגיה ולאורולוגיה.
הערות שוליים

↑  בית הכנסת בסנטגאל
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  Szentgáli tiszafás, www.geocaching.hu (בהונגרית)
| יישובים בנפת וספרם |
| --- | --- | --- |
| יישובים | וספרם • באנד • ברנג • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטגאל • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו |  |
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564825905171  LCCN: n87941610  VIAF: 149023520   WorldCat (עם VIAF): 149023520
סלובנית

| --- | --- |

 מדינות:  סלובניה
 אזורים:  מרכז אירופה
 דוברים:  2.2 מיליון
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  הודו-אירופית בלטו-סלאבית סלאבית סלאבית דרומית סלאבית דרום-מערבית סלובנית
 לאום:  סלובניה, האיחוד האירופי
 מוסד:  האקדמיה הסלובנית למדעים ואמנויות
 קוד שפה:  sl 
 קוד ISO 639-1:  sl 
 קוד ISO 639-2:  slv 
 קוד ISO 639-3:  slv 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מפת תפוצה של השפות הסלאביות. למידע על שפה, לחצו עליה
סלובנית (Slovenščina) היא שפה דרום סלאבית המדוברת בעיקר בסלובניה, וכן בקרב מיעוטים סלובניים בדרום אוסטריה ובצפון-מזרח איטליה.
בתוך השפות הדרום סלאביות, היא דומה בעיקר לניבים הקייקאבסקיים (kajkavski) של סרבו-קרואטית. סלובנית נכתבת באלפבית לטיני.
סלובנית, יחד עם סורבית, היא אחת משתי השפות הסלאביות ששימרו צורות פועל ושם זוגיות, בנוסף להפרדה בין יחיד ורבים הקיימת גם בכל השאר:
‎(jaz) gledam – אני מסתכל
‎(mi) gledamo – אנחנו מסתכלים
‎(midva) gledava – שנינו מסתכלים
berem lepo knjigo – אני קורא ספר יפה
berem lepe knjige – אני קורא ספרים יפים
berem lepi knjigi – אני קורא (זוג) ספרים יפים
התפתחות חדשה יחסית בסלובנית היא צורות יִידוּע וסיתום אשר אינן אופייניות לשפות הסלאביות:
lep paradižnik – עגבנייה יפה
lepi paradižnik – העגבנייה היפה
en lep paradižnik – עגבנייה (כלשהי) יפה
סולימאן עיזאת

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1910 קהיר, ח'דיוות מצרים 
 פטירה:  25 ביולי 1970 (בגיל 60)
 מדינה:  מצרים מצרים
 השתייכות:  הצבא המצרי הצבא המצרי
 תקופת הפעילות:  1931–1967 (כ־36 שנים)
 דרגה:  פריק אַוַול
 תפקידים בשירות
 מפקד חיל הים המצרי
 פואד אבו זיכרי ← 
 עיטורים
 מדליית הזיכרון למלחמת פלסטין ב-1948  מדליית השחרור בשנת 1956  המדליה הצבאית של המחלקה הראשונה בשנת 1961
 
סולימאן עיזאת (בערבית: سليمان عزت, בתעתיק מדויק: סלימאן עזת; 16 באפריל 1910 – 25 ביולי 1970) היה מפקד חיל הים המצרי. עיזאת היה מפקדו הראשון לאחר מהפכת הקצינים החופשיים ונחשב לאביו של הצי המצרי המודרני. התפטר מתפקידו לאחר ההפסד המצרי במלחמת ששת הימים, והנזק הכבד שנגרם לחיל הים המצרי.
קריירה צבאית

סולימאן עזאת סיים את לימודיו במכללה הצבאית המצרית (אנ') ב-1931.
ב-1945 ניטרל מנשקו את מחמוד אל-עסאווי עוואד אללה, רוצחו של ראש ממשלת מצרים, ד"ר אחמד מאהר פאשה (אנ') ולכד אותו.
קריירה צבאית > מלחמות נגד ישראל

עיזאת השתתף במלחמת העצמאות נגד ישראל. בעקבות טיבוע אל-אמיר פארוק על ידי חיל הים הישראלי, ניסה להגיע לחופי תל אביב. ב-1 בינואר 1949 פיקד על אחת משתי אניות מצריות, נצר ומצר, שניסו להפגיז את נמל תל אביב. במשך 13 דקות נורו 92 פגזים, שלא פגעו בעיר ולא גרמו נזק. חיל הים הצעיר של ישראל איתר את האוניות המצריות והתפתח בניהם קרב תותחים. לא נגרמו נזקים בשני הצדדים אך האוניות המצריות הוברחו לנמל עזה.
לאחר מכן עמד בראש האקדמיה הימית המצרית (אנ'), ראש מטה חיל הים המצרי, והחל מאוקטובר 1959 כמפקד חיל הים המצרי.
לאחר מלחמת סיני חיזק הצי המצרי את כוחותיו בים סוף, נוכח פתיחת מצרי טיראן והגברת התנועה הימית הישראלית במפרץ אילת. בשנת 1961 מצרים רכשה 3 צוללות סובייטיות, ובסוף תרגיל גדול הצהיר עיזאת כי מצרים מחזיקה בצי החזק ביותר מקרב המדינות הבלתי-מזדהות.
ביוני 1963 השתתף עיזאת במשלחת צבאית גדולה של ראשי צבא מצרים אל נשיא ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב. בביקור זה, עיזאת סיכם על רכש חדש לחיל הים המצרי, טילים הדומים לאלה המותקנים על ספינות הטילים מסדרת קומאר. זאת כדי להימנע מקרב־מגע מול חיל הים הישראלי, הנחשב לחולשה היסודית של הצי המצרי. באוגוסט אותה שנה הכריז עיזאת כי מצרים הצליחה לייצר צוללת בעצמה, והשלימה בהצלחה את הפלגת הניסיון שלה.
במלחמת ששת הימים נמנע עיזאת מלהפעיל את ציו הגדול של חיל הים המצרי לביצוע פעולות מקיפות. זאת מתוך חשש שחיל האוויר הישראלי, אשר השמיד כבר את חיל האוויר המצרי, יטביע את הצי המצרי, או חלק משמעותי ממנו. במצרים זוקפים לזכותו של עיזאת את פעולת אלכסנדריה בה נשבו 6 לוחמי שייטת 13 ונפגעה הצוללת אח"י תנין (צ-71).
קריירה צבאית > התפטרות

לאחר ההפסד המצרי, מנהיגי הכוחות המזוינים של מצרים הודחו, ובהם הרמטכ"ל עבד אל-חכים עאמר, מפקד כוחות היבשה עבד אל-מוחסן כאמל מורתגי ומפקד חיל האוויר מוחמד סידקי מחמוד וכן שר ההגנה שמס בדראן. למחרת, אולץ עזאת להתפטר. עם זאת, בתקשורת המצרית פורסם כי הוא הגיש את התפטרותו מרצונו, והתעקש על כך עד שגמאל עבד אל נאצר קיבל אותה. זאת כחלק ממזעור הנזקים התקשורתי שעשתה התעמולה המצרית, אשר פרסמה כי כוחות חיל הים המצרי לא נפגעו, ואף השיגו ניצחונות על חיל הים הישראלי. החליפו בתפקיד פואד אבו זיכרי.
במהלך שירותו קיבל עיזאת כמה אותות צבאיים, החשובים שבהם הם "מדליית הזיכרון למלחמת פלסטין ב-1948", "מדליית השחרור בשנת 1956", ו"המדליה הצבאית של המחלקה הראשונה בשנת 1961".
מותו

עיזאת נפטר ב-25 ביולי 1970.
על שמו נקראה ספינת הטילים מדגם "אמבסדור" (Ambassador MK III missile boat) שהגיעה לחיל הים המצרי בנובמבר 2013. בנוסף, נקראה על שמו הקבוצה ה־98 של בוגרי המכללה הצבאית המצרית.