stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שטיל רקדאל
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת נורווגיה> שנה | נבחרת נורווגיה> הופעות | נבחרת נורווגיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1987 | 2 | 0 |
| 1988 | 3 | 0 |
| 1989 | 1 | 0 |
1990: 0
| 1991 | 2 | 0 |
| 1992 | 9 | 4 |
| 1993 | 9 | 1 |
| 1994 | 13 | 3 |
| 1995 | 8 | 2 |
| 1996 | 7 | 3 |
| 1997 | 9 | 0 |
| 1998 | 12 | 4 |
| 1999 | 5 | 0 |
| 2000 | 3 | 0 |
| סה"כ | 83 | 17 |
שש הפריגטות הראשונות של צי ארצות הברית

"קונסטיטושן", המפורסמת ביותר מבין שש הפריגטות הראשונות של הצי והיחידה ששרדה לימינו.
שש הפריגטות הראשונות של הצי האמריקני הן אוניות המלחמה הראשונות שנבנו עבור צי ארצות הברית לאחר הכרזת עצמאותה (1776). הן תופסות מקום מיוחד במורשת הלאומית האמריקנית, משום שלא השתייכו קודם לצי הקונטיננטלי, אלא היו אוניות המלחמה "האמיתיות" הראשונות של המדינה הצעירה.
רקע היסטורי

בעשור האחרון של המאה ה-18 החלו אוניות הסוחר האמריקניות סובלות מהתקפותיהם של פריבטירים צרפתיים ושודדי ים בֶּרְבֶּרִים שפעלו מצפון אפריקה. בעיה זו לא התעוררה כל עוד נהנו המושבות מהגנתה של האימפריה הבריטית. אך לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית חשו רבות מן המעצמות הזרות כי הן יכולות להתנכל לאוניות אמריקניות ללא כל חשש לתגובה. יתרה מכך, משעה שפרצה המהפכה הצרפתית, החלה גם בריטניה להטריד את אוניות הסוחר האמריקניות שסחרו עם צרפת אויבתה וזאת אף על פי שארצות הברית שמרה על נייטרליות במאבק בין השתיים. במהלך עשור שנים זה נתפסו גם אחת-עשרה אוניות על ידי הפירטים הברברים, והממשל האמריקני הצעיר היה חסר אונים. על רקע זה החלו חושבים בארצות הברית להקים מחדש את הצי המלחמתי, שפורק לאחר מלחמת העצמאות בשל הקושי לממן את אחזקתו.
ב-27 במרץ 1794 אישר הקונגרס את חוק ההתחמשות הימית (Naval Act), המורה על בנייתן של שש פריגטות. במרץ 1796, בעוד המלאכה מתקדמת לאיטה, הושג הסכם שלום בין ארצות הברית לשליט אלג'יר. בהתאם לסעיף 9 של החוק, שקבע מפורשות כי הבנייה תופסק אם ייכון שלום, נעצרה העבודה. לאחר ויכוח לוהט הסכים הקונגרס לממן את בנייתן של שלוש אוניות בלבד, שהעבודה עליהן כמעט ונשלמה. הבנייה של שלוש האוניות האחרות חודשה בסופו של דבר בעקבות פרשת XYZ והתלקחות המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת.
שש האוניות

"יונייטד סטייטס" (USS United States)
"קונסטלישן" (USS Constellation)
"קונסטיטושן" (USS Constitution)
"צ'סאפיק" (USS Chesapeake)
"קונגרס" (USS Congress)
"פרזידנט" (USS President)
תוכנית הקונפדרציה

תוכנית הקונפדרציה הייתה תוכנית מדינית שהגו חוסיין מלך ירדן וראש אש"ף יאסר ערפאת בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 באשר לעתידן של ממלכת ירדן ושל יהודה ושומרון. התוכנית גרסה כי לאחר נסיגה ישראלית לגבולות 4 ביוני 1967 (אך ללא הכרה במדינת ישראל) תקום קונפדרציה ערבית שבה תהיינה חברות ירדן בגדה המזרחית ופלסטין ביהודה ושומרון. התוכנית התקבלה באפריל 1983 אך ניסיונות למימושה נכשלו לאור חוסר הסכמות בין הצדדים.
תוכנית הקונפדרציה הייתה מושתתת על רעיון תוכנית הפדרציה שהציע המלך חוסיין ב-1972, שבמרכזה הכרה בייחודיות של האוכלוסייה הפלסטינית ושל האוכלוסייה העבר-ירדנית, תוך שמירה על שיתוף פעולה בענייני ביטחון וכלכלה בין שתי הגדות. תוכנית הקונפדרציה הייתה פחות מחייבת מאשר האלטרנטיבה הפדרטיבית ואפשרה חופש פעולה גדול יותר מבחינה אוטונומית, ולכן הייתה עדיפה מבחינתו של אש"ף. הסיבות ההיסטוריות שהובילו לגיבוש תוכנית הקונפדרציה מקורן היה באינטרס משותף של שני הצדדים: ירדן, משאיבדה את זכות הייצוג שלה לעם הפלסטיני בעקבות ועידת רבאט ניסתה באופן עקבי ליצור נקודות אחיזה מחודשות ביהודה ושומרון; ואילו אש"ף שגורש מלבנון לאחר פלישת ישראל ב-1982 היה זקוק לבסיס המדיני של ירדן.
גיבוש התוכנית החל עם ביקורו של יאסר ערפאת בעמאן באוקטובר 1982. בשיחות עם המלך חוסיין השניים הסכימו על מסגרת קונפדרטיבית לאחר הקמתה של מדינה פלסטינית ביהודה ושומרון. ערפאת העדיף את האופציה הקונפדרלית של ירדן על פני תוכנית רייגן שהוצעה בספטמבר 1982, משום שהאחרונה חייבה הכרה ערבית בישראל. בפברואר 1983 התכנסה באלג'יריה המועצה הלאומית הפלסטינית ה-16 ואישרה את תוכנית הקונפדרציה. בראשית אפריל 1983 ערפאת וחוסיין אישרו טיוטה של התוכנית הקונפדרטיבית, אך במקביל ערפאת סירב לחתום על ההסכם הסופי בתואנות שונות. לבסוף הכריז חוסיין על כישלון תוכנית הקונפדרציה המשותפת עם אש"ף.
למרות הכישלון הראשוני של תוכנית הקונפדרציה, היא המשיכה להוות קו מנחה במדיניות הירדנית עד לניתוק הזיקה ביולי 1988. במחצית השנייה של שנת 1983 יחסיו של ערפאת עם נשיא סוריה חאפז אל-אסד הידרדרו, ואש"ף מצאה את עצמה מבודדת עוד יותר בזירה הערבית. לאחר שאלג'יריה סירבה לארח את הכינוס ה-17 של המועצה הלאומית הפלסטינית, ניאות חוסיין לארח כינוס זה בעמאן בנובמבר 1984. בפברואר 1985 נחתם הסכם נוסף בין הצדדים שגם הוא מבוסס על הרעיון הקונפדרטיבי, אולם בעקבות התנגדות פנימית באש"ף לקבלת החלטה 242 כבסיס למשא-ומתן נכשלו השיחות פעם נוספת.
גם לאחר ניתוק הקשרים עם אש"ף, חוסיין המשיך לקרוא לתושבי יהודה ושומרון הפלסטינים לתמוך ברעיון הקונפדרטיבי ולאיחוד מחודש בין שתי הגדות במסגרת של אוטונומיה פלסטינית. ניסיונות אלו מצד ירדן נפסקו רק לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה בשנת 1987, שסימלה לדעתו של חוסיין את הדרישה הפלסטינית לריבונות מוחלטת במנותק מירדן. ב-28 ביולי 1988 הכריז חוסיין על ניתוק הזיקה בין יהודה ושומרון לירדן.
ראו גם

תוכנית הפדרציה
האופציה הירדנית
היסטוריה של ממלכת ירדן
לקריאה נוספת

יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ה, עמודים 182–221.
הערות שוליים

↑  נבו, עמ' 208
↑  באותו כינוס גם דחתה המועצה את תוכנית רייגן
↑  נבו, עמ' 209
↑  שכן החלטה זו דרשה הכרה בישראל
↑  נבו, עמ' 211–212
↑  נבו, עמ' 212–213
תיאטרון ראסל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון 
 על שם:  רוברט ראסל בנט 
 מיקום:  רמת גן 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1994
 תאריך פתיחה רשמי:  1994 
 קואורדינטות:  32°04′07″N 34°50′03″E﻿ / ﻿32.068611111111°N 34.834222222222°E﻿ / 32.068611111111; 34.834222222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) תיאטרון ראסל(למפת גוש דן רגילה) תיאטרון ראסל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיאטרון ראסל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיאטרון ראסל  he תיאטרון ראסלhe תיאטרון ראסלמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרכז תרבות ע"ש ראסל, הקרוי גם "תיאטרון ראסל", הוא אולם תיאטרון בלב שכונת רמת עמידר בעיר רמת גן. האולם נפתח בשנת 1994 ומכיל 419 מקומות ישיבה.
פעילות

אולם התיאטרון הוקם בעזרת עיריית רמת גן ובסיוע עיזבונו של המלחין והמעבד היהודי-אמריקאי רוברט ראסל בנט, דרך קרן החינוך של הסוכנות היהודית, והוא קרוי על שמו.
באולם תיאטרון ראסל מתקיימים מופעים, כנסים, הצגות, ערבי זמר, טקסים שכונתיים, הרצאות ואירועים קהילתיים, והוא משמש את מוסדות החינוך בעיר לקיום טקסים ואירועים.
בתיאטרון התקיימו צילומים לתוכניות טלוויזיה שונות, בהן "בית הספר למוסיקה", אודישנים ל"כוכב הבא", אודישנים לתוכניות ערוץ המוסיקה 24 ועוד. בחזית התיאטרון ובחניה צולמו סצנות רבות מהסדרה "השוטרים".
בשנת 2018 צולם קדם-אירוויזיון הילדים הראשון.
תגיד לי Je t'aime

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"תגיד לי Je t'aime" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-7 במרץ 2019, כסינגל השביעי מתוך האלבום חיים שלי, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט. בשונה משאר שיריה, בשיר זה ישנו שימוש בשפה הצרפתית.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד של מדיה פורסט, וה-1 במצעד של מדיה פורסט TV.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי ערן קאשי ובן יהודאי והופק על ידי ינון יהל. השיר הוא שיר ים-תיכוני קצבי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ. שיר זה היה לשיר הסולו הראשון של בן זקן אשר הצליח לכבוש את פסגת המצעד של מדיה פורסט.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-7 במרץ 2019. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן בתוך כלוב מצופה בזהב. בהמשך מצטרף אליה לארוחה בן הזוג שלה (אותו שיחק מאור בוזגלו). בסוף הקליפ ניתן לראות קטעים מהקליפ שנחתכו בעריכה.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 1 |  |
|  ישראל | מצעד השירים היומי | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 30 |  |
|  ישראל | אם טי וי ישראל | 5 |  |
הערות שוליים

↑  תגיד לי Je t'aime, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏מרץ 2019
1 2 3 4  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2019-03-06), עדן בן זקן - תגיד לי Je t'aime, נבדק ב-2019-03-26
↑  מילות השיר "תגיד לי Je t'aime, באתר xmusic, ‏מרץ 2019
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  עדן בן זקן - תגיד לי Je t'aime, באתר Spotify, ‏7 במרץ 2019
1 2  עדן בן זקן - תגיד לי Je t'aime, באתר יוטיוב, ‏מרץ 2019
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
שער ומבלי

"שער ומבלי" או "השער שלא היה" הוא כינוי שניתן לשער שהובקע על ידי הכדורגלן האנגלי ג'ף הרסט במשחק גמר מונדיאל 1966 בין נבחרות אנגליה וגרמניה המערבית, שנערך ב-30 ביולי 1966 באצטדיון ומבלי הישן שבלונדון. בשל אישור השער השנוי במחלוקת, נחשב משחק זה לאחד ממשחקי הכדורגל הכי שנויים במחלוקת בהיסטוריה של הגביע העולמי.
תיאור השער

בדקה ה-101 של המשחק, במהלך הארכה, קיבל חלוצה של נבחרת אנגליה ג'ף הרסט כדור בתוך הרחבה, ותוך כדי סיבוב בעט את הכדור למשקוף השער. הכדור ירד על קו השער והורחק על ידי ההגנה הגרמנית. השופט דיינסט לא ראה את המתרחש, ובהתייעצות עם הקוון טופיק בחראמוב שנערכה בעזרת מחוות ידיים עקב החוסר בשפה משותפת בצוות השיפוט, הבהיר הקוון לשופט כי הוא ראה את הכדור עובר את קו השער במלוא היקפו. השופט אישר את השער. הנבחרת האנגלית הבקיעה שער נוסף על ידי ג'ף הרסט בדקה ה-120, ניצחה 2-4 והבטיחה את זכייתה במונדיאל בפעם היחידה בתולדותיה.
פרטי המשחק

המשחק התקיים באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה, ב-30 ביולי 1966, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 1966 היא נבחרת אנגליה, שניצחה את נבחרת גרמניה המערבית בתוצאה 2-4 לאחר הארכה. הייתה זו זכייתה הראשונה והיחידה של הנבחרת האנגלית בטורניר, והיא הייתה לנבחרת החמישית (אחרי אורוגוואי, איטליה, גרמניה וברזיל) שזוכה בתואר. ג'ף הרסט כבש שלושער במשחק, והיה לראשון שכובש שלושער בגמר מונדיאל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביולי 1966 |  אנגליה | 4 - 2‏ה |  גרמניה המערבית | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 96,924 שיפוט: שווייץ גוטפריד דיינסט |
| 30 ביולי 1966 | ג'ף הרסט  120', 101', 18'   מרטין פיטרס  78' | (סיקור) | הלמוט האלר  12'   וולפגנג ובר  89' | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 96,924 שיפוט: שווייץ גוטפריד דיינסט |
המשמעויות מאחורי השער

האוהדים הגרמנים טוענים עד היום כי גזלו מהם זכייה נוספת בגביע העולמי, אך המשחק בו הובקע השער הסתיים בתוצאה 4-2 לטובת נבחרת אנגליה, כך שגם אם השופט לא היה מאשר את השער - האנגלים עדיין היו מנצחים בתוצאה 3-2 וזוכים בגביע העולמי. לעומת זאת, הגרמנים טוענים כי השער שינה את מהלך כל המשחק וגרם להם לבלבול וחוסר ריכוז שעלו להם בגביע. בשנת 1999, פיפ"א החליטה לשים סוף למחלוקת בנוגע לקיומו של השער והקימה ועדה של 100 צלמים שבחנו את קטעי הווידאו של השער. הוועדה אישרה כי אכן היה מדובר בשער חוקי לחלוטין.
ההשפעות התרבותיות של השער

שערו השנוי במחלוקת של ג'ף הרסט, שרבים מאמינים, ואף נעזרו במחקרים שונים, שלא עבר את הקו במלוא היקפו, זכה לאזכורים שונים:
בגרמניה, שער שנכבש תוך פגיעה במשקוף וירידה עד קו השער זוכה לכינוי שער ומבלי (בגרמנית: Wembley-Tor), עקב אופיו השנוי במחלוקת.
בפרסומת לחברת אדידס משנת 2006, הקשר האנגלי פרנק למפארד בועט לשערו של השוער הגרמני אוליבר קאן, בשחזור האירוע ממשחק הגמר.
קריאתו של השדר האנגלי קנת' וולסטרהום, שקרא "It's a Goal" ("זהו שער") לאחר הבעיטה של הרסט, בצירוף הצליל של זכוכית מתנפצת, מופיעה בגרסה מוקדמת של השיר "Glass Onion" של להקת הביטלס, שראתה אור באלבום Anthology 3.
בפרסומת לחטיף השוקולד "קיט קאט", שהייתה פארודיה לאירוע השער של הרסט, נראה כיבוש השער כשבאותו הזמן שופט הקו עסוק בלאכול קיט קאט במקום לצפות במתרחש במגרש. כשהוא מבין שייתכן ונכבש שער, הוא ממהר להכניס את כל החטיף לפיו ולסמן לשער.
נקמת הגרמנים

"שער ומבלי" המפורסם של הרסט שוחזר, אך הפעם ללא אישורו של השופט, כששתי הנבחרות התמודדו בשמינית גמר מונדיאל 2010 בדרום אפריקה. בדקה ה-39, במצב של 2-1 לגרמניה ושתי דקות לאחר שערה של אנגליה, בעט פרנק למפארד כדור למשקוף השער של מנואל נוייר. על אף שהכדור עבר בבירור את קו השער, והתוצאה הייתה אמורה להיות שוויון 2-2, השופט לא אישר את השער, וגרמניה המשיכה לניצחון 4-1, עם שני שערים נוספים במחצית השנייה. אצל הגרמנים אירוע זה היווה למעין תיקון או נקמה באנגלים על אותו השער של ג'ף הרסט. אירוע זה היה בין הגורמים המרכזיים שבגללם הוחלט לאשר את השימוש בטכנולוגיית קו השער.
הערות שוליים

↑  História: "A polêmica final de 1966" | Goal.com, www.goal.com (בפורטוגזית)
↑  תומר יצחק‏, שער-וריה: 10 שערים שערורייתיים בהיסטוריית הכדורגל העולמי, באתר וואלה, 22 ביוני 2011
תגיד לי, מי?

"תגיד לי, מי?" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הוציאה לאור באוקטובר 2002 חברות התקליטים דנה מיוזיק ו-IMP רקורדס כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, החלום האפשרי (2002). כמו כן, הוא נכלל במארז התקליטורים, אוסף הסינגלים (2003).
על השיר

"תגיד לי, מי?" הוא גרסת כיסוי לשיר האיטלקי "Storie di tutti i giorni" של ריקרדו פוגלי, שזכה בפסטיבל סן רמו 1982. הוא נכתב על ידו ועל ידי גווידו מורה בהתאם ללחן שחיבר מאוריציו פבריציו. את הגרסה הזו תרגם גיל חובב לעברית. בשנת 2002, במקביל להוצאת גרסתה של אינטרנשיונל, הוציאה הלהקה ההולנדית הרמס האוס בנד את השיר בשפה האנגלית.
עטיפת השיר מכילה צילום של אינטרנשיונל מתון ריאיון שקיימה בתוכנית "תוצרת הארץ" בערוץ הראשון. מיליותיו כתובות ברקע. ישנה גרסת רמיקס שנכללה באוסף הסינגלים.
אינטרנשיונל נהגה לבצעו בקביעות במועדונים, שכן הפך ללהיט שם. הוא גם הושמע לא מעט ברדיו, והגיע למקום החמישי במצעד רדיו אמצע הדרך.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 6 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | אוקטובר 2002 | תקליטור | דנה • IMP |  |
הערות שוליים

1 2 3  דנה אינטרנשיונל - ? תגיד לי, מי (באנגלית), נבדק ב-2023-07-03
↑  Dana International = דנה אינטרנשיונל* - החלום האפשרי, באתר Discogs (באנגלית)
↑  אוסף הסינגלים, באתר Dana International community
1 2 3 4 5 6  תגיד לי, מי? - דנה
| דנה אינטרנשיונל |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים | אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | דנה אינטרנשיונל • אומפטמפה • איפיטמפה • מגנונה • חופשייה • יותר ויותר • החלום האפשרי • הכל זה לטובה |  |
| אלבומים אחרים | דיווה – האוסף • האלבום • אוסף הסינגלים • 101 כלבים דלמטים |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1998 • אירוויזיון 2011 • עופר ניסים • "דנה קמה" • "מחווה לדנה אינטרנשיונל" |  |
| דנה אינטרנשיונל – שירים |
| --- | --- | --- |
| דנה אינטרנשיונל | "פטה מורגנה" • "סמר-מר" • "מי שלא רוצה אותי" • "משחק הדמעות" • "No Alibi" • "ערוסה" • "Yes Sir, I Can Boogie" • "סעידה סולטנה" (2015) • "דנה אינטרנשיונל" • "ההצגה חייבת להמשך" |  |
| אומפטמפה | "לילה טוב אירופה" • "פטראנס" • "אני לא יכולה בלעדיך" • "ישנן בנות" • "Umpatampa" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "Right Now" •‏ "100% גבר" • "בתולה" • "Zomba" • "דרור יקרא" • "נוסעת לפטרה" |  |
| איפיטמפה | "אני רוצה לחיות" • "מי שלא רוקד עומד" • "פלאש גורדון" • "לילה טוב אירופה" • "דנה אינטרנשיונל" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "בתולה" |  |
| מגנונה | "מגנונה" • "Let Kiss" • "דון קיחוטה" • "יש בו אש" • "I'm Gonna Let" ‏• "Cinquemilla" • "מנפנפת" • "אות משמים" • "סיפור אהבתם של חס וחלילה" • "בוא" |  |
| דיווה – האוסף | "Power" • "שיר קדמשנתי (סקס אחר)" • "זמר שלוש התשובות" |  |
| חופשייה | "Dror Yikra (Traditional Prayer for Freedom)" •‏ "Free" • "מוכר הפרחים" • "Love Is All There Is" •‏ "Language of Love" • "עד סוף הזמן" • "La Vita è Bella" •‏ "Tease Me" •‏ "Glamorous" • "אני אוהבת" • "This Is the Night" •‏ "If You Don't Love Me The Way I Am" •‏ "Woman in Love" •‏ "Diva" |  |
| יותר ויותר | "ניצחתי" • "תן לחיות" • "אלף ימים של אהבה (קשר)" • "יותר ויותר" • "לקום בבוקר" • "אתה הורס" • "אתה הדי.ג'י. שלי" • "הרגשה טובה" • "שיר" • "בדרך אל החופש" • "הכל יהיה ורוד" • "ואחרי הכל" • "עד סוף הזמן" |  |
| החלום האפשרי | "עד היום" • "תחלום" • "תגיד לי, מי?" • "מכת חום (איי לה דיר לה דה דה)" • "החלום האפשרי" • "בסוף יהיה טוב..." • "רק לא היום" • "Gotta Move On" •‏ "Superman" • "סיפור קצר" • "ניצחתי" (גרסה אקוסטית) |  |
| הכל זה לטובה | "הכל זה לטובה" • "יום הולדת" • "בראשית" • "לא מאמינה" • "יאללה באלגן" • "סרט הודי" • "Love Boy" • "את מוכנה" • "איפה הלב" • "אתה ממגנט אותי" • "יום אחר" • "חורבות האהבה" |  |
| שירים אחרים | "Power" • "וזה לא מה ש..." • "במקום הכי נמוך בתל אביב" • "האם זו אהבה" • "עליי" • "Ding Dong" • "כשהגברים רוקדים" • "מה לעשות?" • "Loca" • "עיר שלמה" • "Down on Me" • "ילדים זה שמחה" • "אמונות קטנות" • "We Can Make It" • "רותי" • "יש לי אהבה (לה קוסטה)" • "נשארת איתך" • "Diva to Diva" •‏ "Just the Way You Are" • "מקהלה עליזה" • "אחלה גבר" • "לה קוקרצ'ה" • "Big D*** Energy" • "שקיעה אחת" |  |
שרה אוסטין

| --- | --- |

 לידה:  1793 נוריץ', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 באוגוסט 1867 (בגיל 74 בערך) ווייברידג', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, ממלכת בריטניה הגדולה 
 שפות היצירה:  גרמנית, אנגלית 
 בן או בת זוג:  ג'ון אוסטין 
 צאצאים:  לוסי דאף גורדון 
 
שרה אוסטין (באנגלית Sarah Austin;‏ 1793 – 8 באוגוסט 1867) הייתה מתרגמת ומוציאה לאור בריטית.
ביוגרפיה

שרה טיילור נולדה בנוריץ', אנגליה. היא קיבלה חינוך ביתי, ובשנת 1819 התחתנה עם ג'ון אוסטין. הזוג הצעיר התיישב בווסטמינסטר. הם טיילו הרבה לגרמניה. הבת היחידה שלה היא לוסי דאף גורדון.
התרגומים של שרה אוסטין היו המקור ההכנסה העיקרי של המשפחה. בעלה ג'ון אוסטין היה מומחה במשפטים. זמן קצר לאחר פטירתו, פרסמה אוסטין אוסף של הרצאות שלו בתחום המשפט.
בשנת 1833 היא הוציאה לאור ספר Selections from the Old Testament. באותה שנה היא תרגמה לאנגלית ספר על יצירות של יוהאן וולפגנג פון גתה. בהמשך היא פרסמה תרגומים נוספים.
בשנת 1836 הזוג נסע למלטה ולאחר מכך התיישב בפריז. הם גרו בפריז עד לשנת 1848. במהלך כל השנים המשיכה אוסטין להתפרנס מתרגומים מגרמנית.
בשנת 1843 היא סיימה את התרגום מגרמנית של ספר The Story without an End שיצאה לאור עם איורים של אלינור ויר בויל.
בשנת 1865 היא הוציאה לאור ספר של בתה Lady Duff-Gordon's Letters from Egypt שזכתה להצלחה.
שרה אוסטין נפטרה בשנת 1867 ונטמנה בכנסייה מקומית ליד בעלה.
שרה אולסווי

| --- | --- |

אולסווי, 2011
 לידה:  26 בספטמבר 1978 (בת 46) נוק, גרינלנד
 מדינה:  גרינלנד, דנמרק
 השכלה:  אוניברסיטת קופנהגן
 עיסוק:  פוליטיקאית
 מפלגה:  אינואיט אטקטיגיט
 www.ia.gl www.iafolketingimi.dk www.ia.gl/sara-olsvig
 
שרה אולסווי (בגרינלנדית: Sara olsvig; נולדה ב-26 בספטמבר 1978) היא פוליטיקאית גרינלנדית ולשעבר מנהיגת מפלגת אינואיט אטקטיגיט (2014-2018). היא כיהנה כאחת משני הנציגים של גרינלנד בפולקטינג הדני, מ-15 בספטמבר 2011 עד 15 בספטמבר 2014.
הערות שוליים

↑  http://www.nunatsiaqonline.ca/stories/article/65674denmark_moves_left_on_sept._15/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1282410105  VIAF: 1452167807456318130004   WorldCat (עם VIAF): 1452167807456318130004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שטיפ

כנסית ניקולאס הקדוש שבעיר
אנדרטת אלכסנדר הגדול
האנדרטה לזכר יהודי שטיפ שגורשו לטרבלינקה בעת מלחמת העולם השנייה
מגדל השעון
שטיפ (במקדונית: Штип) היא העיר הגדולה ביותר במזרח מקדוניה הצפונית, היא מרכז תעשיית הטקסטיל במדינה ובסמוך אליה נובעים מקורותיו של נהר בְּרֶגָלְנִיצַה. העיר ממוקמת 86 קילומטרים מהבירה סקופיה ו-40 קילומטרים מוולס.
היסטוריה

יישוב מאורגן בשם אשטיבוס, שמוקם סמוך לעיר המודרנית מתועד החל מן המאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. בהמשך נכבש היישוב על ידי אלכסנדר הגדול ועבר לחזקת ממלכת מוקדון. החל מהמאה ה-1 לפנה"ס נשלט האזור על ידי הרפובליקה הרומית ובמהלך המאה ה-1 הורחב היישוב ונבנתה מצודה בשטח המצוי היום בעיר שטיפ. בהמשך בתקופת הקיסר טיבריוס מתועדת העיר כאחד היישובים המרכזיים בפרובינציית פאנוניה. במהלך המאה ה-4 הוחרב היישוב במהלך פשיטות הויזיגותים. בראשית התקופה הביזנטית הוקם היישוב מחדש ונודע בשם אשטיפאון. במהלך המאה ה-10 עת נשלטה העיר על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה קיבלה על עצמה אוכלוסייתה את הנצרות האורתודוקסית. בהמשך הפך היישוב זירת קרבות בין צבאות הביזנטים, האימפריה הבולגרית השנייה ודספוטט סרביה. ב-1395 נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה העות'מאנית בראשות הסולטאן באיזיט הראשון ונותרה בחזקת העות'מאנים למשך כ-500 שנים, להוציא תקופה קצרה בין השנים 1689–1690 בה נכבשה על ידי ממלכת הבסבורג.
ב-1913, לאחר מלחמת הבלקן השנייה סופחה העיר לממלכת סרביה ובהמשך לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב- 6 באפריל 1941 נכבשה הממלכה על ידי גרמניה הנאצית והעיר נמסרה לשליטת ממלכת בולגריה תוך הבטחה גרמנית לבולגרים, להכיר בתביעתם לחזקה על העיר לאחר המלחמה. ב-8 בנובמבר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחות בעלות הברית ומועד זה הפך ליום חגה של העיר.
כלכלה

בראשית המאה ה-21 הפכה שטיפ מרכז ארצי ליצור והפצת מוצרי טקסטיל, בשיתוף ומימון חברות מגרמניה, בלגיה, הולנד וספרד. כמו כן בעיר מפעלים לעיבוד עורות וייצור נעליים. בשטיפ תעשיית מזון מפותחות בעיקר בתחום השימורים, ייצור שמן ומוצרי חלב. בעיר הוקם אזור תעשייה חדיש ומתוכנן להקים גם שדה תעופה.
תחבורה

תחנת הרכבת ממוקמת בצפון העיר ברובע זלזניקה ומופעלים דרכה קווים ישירים לוולס וסקופיה שבמערב מקדוניה הצפונית וקוצ'אני שבמזרחה. דרך העיר עוברים הכבישים המהירים: M5 לקוצ'אני, E-75 לוולס ו-R-601 לראדוביש.
דמוגרפיה

אוכלוסיית העיר מהווה 3.1% מאוכלוסיית מקדוניה הצפונית. 87% מאוכלוסיית העיר הם ממוצא מקדוני, 4.6% הם צוענים, 4.3% ולאכים, 2.7% טורקים והשאר בני לאומים שונים. 49.95% הם גברים ו-50.05% הן נשים. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון טבעי, (שיעור תמותה לעומת ילודה), ובמגמת הגירה שלילית. בין השנים 1991–2002 קטנה כמות האוכלוסין ב-17.9%.
אקלים

בשטיפ שורר אקלים ממוזג. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא C°‏ 12.7, כשערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-C°‏ 0.5 בינואר ועד C°‏ 23 בחודשים יולי ואוגוסט. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 485 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא מאי ובו יורדים בממוצע 58 מילימטרים של משקעים.
ארכאולוגיה ואמנות

בעיר מנזר בן המאה ה-14, שרידי מבצר ביזנטי ובאזאר מקורה מהתקופה העות'מאנית. בסמיכות לשטיפ מצוים שרידי העיר הביזנטית בארגאלה שחרבה במאה ה-6. מ-1986 מתקיים בעיר פסטיבל פופ שנתי המכונה מאק-פסט אשר נודע בכל מקדוניה הצפונית ובחודשים יולי–אוגוסט מתקיים יריד אמנויות שנתי.