stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנסיית ארמיטאני
הערות שוליים

↑  Executive Summary
↑  AGOSTINO E LE ARTI LIBERALI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4241268-7  VIAF: 8586148574371024430003   WorldCat (עם VIAF): 8586148574371024430003 
כנסיית ארמיטאני לאחר ההפצצה האווירית של 11 במרץ 1944
פנים הכנסייה מבט מהכניסה על המזבח והאפסיסים
קפלת אובטרי
אנדראה מנטניה, מות הקדושים של כריסטופורס הקדוש
המאוזולאום של מרקו מנטואה בנאווידס
באר שמע

| --- | --- |

חלק מרצפת המוזאיקה שהתגלתה בבאר שמע, ליד צאלים, 11 בספטמבר 1990
 מידות
 שטח:  500 דונם 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  אלואיס מוסיל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°15′25″N 34°32′39″E﻿ / ﻿31.25691°N 34.54419°E﻿ / 31.25691; 34.54419
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) באר שמע(למפת מערב הנגב רגילה) באר שמע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום באר שמע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום באר שמע
 
חורבת באר שמע היא אתר עתיקות גדול במערב הנגב הצפוני, ממזרח לכביש אורים–צאלים (כביש 234),  נמצאת כ-6 ק"מ דרומית לקיבוץ אורים. האתר, המשתרע על שטח של כ-500 דונם, נמצא על אחת מתוואי דרך הבשמים בין חלוצה ועזה.
היסטוריה

המקום ידוע ממקורות היסטוריים בשם בירזמה (באר צמא) או בירסמה (באר שמע) מהמאה ה-2 לספירה. האתר נזכר באונומסטיקון של אוסביוס מתחילת המאה ה-4 לספירה, ובמסמך הביזנטי Notitia Dignitatum מתחילת המאה ה-5 לספירה, מוזכרת יחידה צבאית בשם 'פרשים תמודים אילירים' שישבו באתר. האתר נזכר גם על ידי היסטוריונים נוצרים בתקופה הביזנטית כ'גרריס' ובו קהילה של נזירים אדוקים. בתקופה זו האתר היה מרכז שלטוני של הטריטוריה האימפריאלית של סלטוס גרריתיקוס.
האתר כולל כנסייה גדולה ובה רצפת פסיפס נדירה. הפסיפס כולל מדליונים ובתוכם בעלי חיים, דמויות מיתולוגיות, סלי פרי ואמפורות. גם מופיעות בו כתובות המציינות שהכנסייה נבנתה לכבודו של סטפנוס הקדוש. הכנסייה ניצבה בתחומיו של מנזר גדול, והיא אחת מכנסיות רבות במערב הנגב הצפוני המכילות פסיפסים דומים, כגון כיסופים, גרר ומגן, שהוקמו בצידם של יישובים גדולים מהתקופה הביזנטית, על צירי העלייה לרגל מארץ ישראל וסוריה אל דרום חצי האי סיני.
האתר נסקר לראשונה בשנת 1902 על ידי אלואיס מוסיל. בשנים 1989‏-1990 נוהלה במקום חפירה של רשות העתיקות שנוהלה על ידי דן גזית וישעיהו לנדר, ובה נתגלתה הפסיפס. לאחר חקירת הפסיפס הוא כוסה באדמה למניעת השחתתו. בשנת 2006 נערכה עונת חפירות נוספת באתר. בעונה זו נתגלו חלקי מבנים רחבי ידיים, גת מפוארת עם מבנים שבהם אכסנו קנקני יין (קנקני שק וקנקני עזה) ומרתף שנראה ששימש כיקב, יסוד אמת מים ושרידי בית מרחץ. כמו כן, אותרו באמצעות מכ"ם חודר קרקע שרידי מבנה מסיבי, כנראה אמפיתיאטרון או בריכת מים גדולה. בחפירות התגלו גם מבנים מהתקופה האיסלמית הקדומה (המאה ה-8 לספירה), והממלוכית (המאות 13–14 לספירה). האתר עבר שוד אבנים רציני בתחילת המאה ה-20. הממצאים שנתגלו מביאים להשערה כי מדובר ביישוב גדול ומתוכנן היטב. לדעת מרדכי גיחון האתר שימש כחלק מקו ההגנה שנקרא לימס פלשתינה, שהוקם בתקופה הרומית ונועד להגן על הארץ הנושבת מפני פשיטות של נוודים מהמדבר.
אד הומינם

טיעון אַד הוֹמִינֶם (מלטינית, argumentum ad hominem – "טיעון לגופו של אדם") הוא כשל לוגי שבו משיבים לטיעון או לקביעה באמצעות התייחסות לאדם המציג את הטיעון או את הקביעה, במקום להציג טיעון אחר המתייחס לטענה עצמה.
לדוגמה:
הכשל בטיעוני אד הומינם טמון בכך שההנחה הראשית וההנחה המשנית (הכלל והפרט) אינם קשורים זה בזה, ולכן, המסקנה אינה רלוונטית להנחות המוצא.
בספרי הפלוסופים בעת העתיקה, בכתבי הרמב"ם והוגי דעות יהודיים הובאה האימרה "שמע האמת ממי שאמרה" המבקשת לשלול טענת אד הומינם.
הכשל הלוגי בטיעוני אד הומינם מתייחס רק במקרה שלמציג הטיעון הראשון אין כל נגיעה אישית לנושא. כאשר הטיעון כולל עדות אישית או נקודת חשיבה עצמית שאינה מתבססת על טענה לוגית, תשובה לגופו של הטוען עשויה להיות תקפה מבחינה לוגית. לדוגמה: כאשר הטוען הראשון אומר: "הסיפורים על חלקיק שיכול להיות בשני מקומות בו בזמן אינם נראים לי סבירים", טענת אד הומינם נגדית כמו "ומה בכך, הרי גם פיזיקה ניוטונית אינה ידועה לך" יכולה להיות תקפה.
אד הומינם ככשל לוגי

טיעון אד הומינם מסורתי תואר על ידי אריסטו בספרו "על הפרכת טענות סופיסטיות" וצורתו הבסיסית היא:
א' מעלה טענה X.
דבר מה ב-א' מעורר ב-ב' סלידה כלפי א'.
על כן קובע ב' כי טענה X שגויה.
סוג אחר, מהופך, נוטה לאשר טיעון משום שטוענו רצוי:
א' מעלה טענה X.
דבר מה ב-א' מעורר ב-ב' אהדה כלפי א'.
על כן קובע ב' כי טענה X נכונה.
כשל אד הומינם נמנה עם הכשלים הלוגיים הידועים והנפוצים ביותר, והוא מופיע כדוגמה בקורסי מבוא ללוגיקה ולחשיבה ביקורתית. אף שהוא נחשב בדרך כלל לטיעון לא מתוחכם, הוא נפוץ מאוד גם כאמצעי רטורי, במיוחד כאשר המשתמש בו חפץ לחמוק מדיון לגופו של עניין.
השימוש בטיעון

ברטוריקה נעשה שימוש רחב בטיעוני אד הומינם, מתוך מניע לערער טיעון מסוים על ידי התקפת הטוען במקום התמודדות עם הטיעון עצמו. התקיפה פוגעת ללא הצדקה באמינותו וביכולתו של הטוען להשתתף בוויכוח. כך בדוגמה אותה הבאנו בפתיח, שני אנשים, מלח ומלומד, מתווכחים על אודות צורתו של העולם:
התשובה הפסקנית של המלומד בעניין צורתו של העולם לוקה בכשל לוגי. הוא מגיע למסקנה לא על יסוד המידע שסיפק המלח, אלא על סמך השכלתו או, ליתר דיוק, היעדר השכלתו של המלח. על פי אותה שיטה יכול היה המלומד לשלול את טענתו של המלח אף אילו טען האחרון כי השמש תזרח בבוקר.
כשל לוגי מסוג אד הומינם יכול להיעשות גם במסגרת ניסיון לבסס קביעה, ולא רק בוויכוח לשמו. להלן שתי דוגמאות:
טענה מסוג זה מופנית גם נגד אמנים נערצים שאופיים בלתי נסבל; כאילו תכונותיהם האישיות מבטלות את מצוינותם.
אד הומינם שאינו כשל לוגי > אד הומינם בטענות מנגיעה אישית

יש מקרים בהם טענת אד הומנים קבילה, כגון אשר הטיעון כולל עדות אישית או נקודת חשיבה עצמית שאינה מתבססת על טענה לוגית. במקרה שכזה תשובה לגופו של הטוען עשויה להיות תקפה מבחינה לוגית. שכן הטענה מתבססת על מעמדו או אמינותו של הטוען והדיון לגופו של טוען רלוונטי לנושא ויכול להוביא למסקנה לוגית או סבירה.
לדוגמה: כאשר הטוען הראשון אומר: "הסיפורים על חלקיק שיכול להיות בשני מקומות בו בזמן אינם נראים לי סבירים" טענת אד הומינם נגדית כמו "ומה בכך, הרי גם פיזיקה ניוטונית אינה ידועה לך" יכולה להיות תקפה.
אד הומינם שאינו כשל לוגי > אד הומינם בנושאי מוסר ואתיקה

גם כשעוסקים בנושאי מוסר ואתיקה יש לאופיו או למעשיו של הטוען השלכה על אמינות טיעוניו, אך לא באופן מוחלט כמו באד הומינם בטענות מנגיעה אישית. לדוגמה:
טוען א' : יש להעניש בכל חומרת הדין אנשים שעוברים את המהירות החוקית.
טוען ב' : איך אפשר להתייחס לטענתך כשאתה עצמך נתפסת לפני שבוע נוהג במהירות גבוהה וחמקת מעונש?
או:
טוען א' : אלימות היא דבר פסול, ולכן אני מתנגד לפעולה צבאית.
טוען ב' : איך אפשר להתייחס לטענתך, כאשר רק לפני שבוע הבעת תמיכה ב"פעולות ההתנגדות" של החמושים?
סוגי טיעוני אד הומינם

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (1 בפברואר 2020)
סוגי טיעוני אד הומינם > אד פרסונם

טיעוני אד פרסונם (לטינית, argumentum ad personam – "טיעונים לאופיו של אדם") כוללים על פי רוב (ולעיתים באופן בלתי הוגן) עלבון המוטח בטוען, או עובדות הפוגעות בו. זהו כשל לוגי משום שעלבונות ועובדות פוגעות אינם נוגעים ברוב המקרים לטיעון שהועלה, ואינם מערערים את בסיסו הלוגי.
דוגמאות:
אדם א': כל העדויות מצביעות על כך שאירועי ספר "בראשית" לא היו ולא נבראו.
אדם ב': נו טוב, מה כבר אפשר לצפות שיגיד אתאיסט מושבע כמוך.
או מהכיוון הנגדי:
אדם א': כל נפלאות העולם מצביעות על כך שאלוהים קיים.
אדם ב': נו טוב, מה כבר אפשר לצפות שיגיד פתי דתי כמוך?
סוגי טיעוני אד הומינם > אד הומינם נסיבתי

טיעוני אד הומינם נסיבתיים הם הצבעה על כך שמישהו שרוי בנסיבות שבהן ייטה לנקוט עמדה מסוימת. כלומר, הוא בעל הטיה מסוימת. זהו כשל לוגי משום שעמדותיו או נטיותיו של אדם אינן משליכות כלל על אמינות טיעוניו או על נכונותם.
דוגמה:
אדם א' : יש ממצאים רבים המצביעים על כך שחוקי שכר מינימום אינם משפרים את מצב הפועלים.
אדם ב' : אתה עצמך בעל מפעל, אז איך אפשר להתייחס ברצינות לטענותיך?
אף שזהו כשל לוגי, הטיעון עשוי להיראות רציונלי. אדם סביר יכול בהחלט להניח כי היותו של אדם בעל מפעל עשויה להטות את דעותיו בנושא שכר. אך מבחינה לוגית טהורה זהו כשל, ואין די בהנחה הסבירה להטיה כדי להוכיח שבעל המפעל אכן מוטה.
טיעוני אד הומינם נסיבתיים עשויים לעלות גם בוויכוח שבו אחד הצדדים מתעלם מערך האמת שבדבריו ומנסה לשכנע את יריבו כי טענותיו אמיתיות רק בשל נסיבות מיוחדות. כך לדוגמה ייאלץ אדם דתי לקבל טענה בעייתית רק משום שיריבו טוען בפניו כי התנערות ממנה מנוגדת לרוחם של כתבי קודש, ואיש ציבור בעל אמונה/עמדה א-לוגית ייאלץ להסכים עם הנחה אשר יריבו יטען בפניו כי היא נגזרת מעקרונות היסוד של מצע ארגונו, ללא כל קשר לערך האמת של טענה זו.
סוגי טיעוני אד הומינם > אד הומינם טו קווקואה

אד הומינם טו קוּוֹקואה (לטינית, ad hominem tu quoque – "לגופו של אדם, אתה בעצמך") הם טיעוני צביעות. הטוען מואשם בהיעדר עקביות, או בסתירה פנימית בעמדותיו, או בכך שפעולותיו אינן עולות בקנה אחד עם עמדתו. לעיתים קרובות, טיעוני טו קווקואה הם גם טיעוני "שתי עוולות יוצרות צדק" (אנ').
דוגמאות:
"את טוענת שחזירים מסוגלים לעוף, אבל זה לא נכון מפני שאמרת קודם שחזירים לא מסוגלים לעוף".
"אינך יכולה לטעון שמה שאמרתי זו הוצאת דיבה מפני שגם מה שאת אמרת הוא הוצאת דיבה".
"ראובן אינו יכול לטעון כנגד עישון חשיש, כשהוא עצמו מעשן חשיש כל היום".
סוגי טיעוני אד הומינם > גינוי עם שבח קלוש

הטוען מותקף באמצעות מחמאה או שבח, אך "דברי ההלל" מכוונים למקום בלתי-רלוונטי או מובעים בדרך המבהירה כי עמדת הטוען נדחית.
דוגמאות:
"אין ספק שהמחבר השקיע זמן רב במחקר מקדים לספרו האחרון על "תולדות טורקיה במאה ה-17", אך קשה להתחמק מההרגשה כי שליטתו בהקשר ההיסטורי הרחב של התקופה היא כשל ילד בגן טרום חובה בעל עבר עשיר של הפרעה לגננת".
"אין ספק שהרעיונות של הפציפיסטים הם אידיאל יפה מאוד ושהמשתתפים בהפגנה האחרונה הם באמת מלח הארץ, אבל האם אפשר להתייחס ברצינות לרעיונות המבוססים על אמונה עיוורת הגורמת לאנשים לאמץ עמדה כזו?"
סוגי טיעוני אד הומינם > אקס קונקסיס

טיעוני אקס קונקסיס (לטינית, Ex Concessis – "מתוך מה שהוסכם") הם טיעוני אד הומינם התוקפים את עמדתו של אדם באמצעות הצבעה על כך שהוא פועל באופן מנוגד לעמדתו זו, או מחזיק בהשקפות כלליות שאינן עולות בקנה אחד עם עמדה זו, או שהוא קשור באנשים הפועלים באורח מנוגד לעמדתו זו.
דוגמאות:
"אינך יכולה להטיח ביקורת במכוניות על שהן גורמות לזיהום אוויר, משום שגם את נוהגת במכונית".
"אינני מוכן לשמוע את טיעוניך בזכות השלום, משום שהיית גנרל בצבא".
"אינך יכול לזעוק כנגד התעללות בבעלי חיים כל עוד אתה ממשיך לצרוך בשר!"
סוגי טיעוני אד הומינם > ארגו דסידו

טיעוני ארגו דסידו (מלטינית: Ergo decedo – "ולכן תעזוב") פירושם להגיב לביקורת על ידי תקיפת העדפתו של האדם המבקר לקבוצה חיצונית כסיבה העיקרית לאותה ביקורת ולא להתייחס לביקורת עצמה ועל כן עליו לעזוב. ההנחה היא שהמבקר הוא חסר הערכה לערכים ולמנהגים של הקבוצה או בוגד בה, ובכך מוצע לו להתרחק מהנושא על ידי עזיבת הקבוצה.
דוגמה:
אדם א' : "אני חושב שאנחנו צריכים לעבוד כדי לשפר את מערכת המיסוי של ישראל. המערכת הנוכחית סובלת מבעיות רבות שנפתרו במקומות אחרים כמו קנדה ואירופה".
אדם ב' : "ובכן, אם אתה לא אוהב את מערכת המיסוי הישראלית, למה שלא תעזוב למקום טוב יותר?"
סוגי טיעוני אד הומינם > פנייה מיוחדת

טיעוני פנייה מיוחדת הם טיעוני אד הומינם התוקפים או מבטלים את דעתו של אדם משום שלא היה שותף או לא חווה חוויה מסוימת או משום שנקודת מבטו מוגבלת.
דוגמאות:
"איני מוכנה לשמוע את טיעוניך בזכות קיום בתי זונות, אתה גבר ורק אישה יכולה להבין כמה זה משפיל".
זהו כשל לוגי, אף שהטיעון עשוי להיראות רציונלי. אדם סביר יכול בהחלט להניח כי היותו של אדם גבר עלולה להטות את דעותיו בשל מגבלות הבנתו את מלוא המשמעות של הנושא הנדון, אך באותה מידה של רציונליות ניתן לטעון כי דעתה של האישה מוטה בשל עצם היותה אישה. מבחינה לוגית טהורה זהו כשל, ואין די בתשובה זו כדי להוכיח שהגבר מוטה או לקבוע כי דעת האישה מוטה.
"התנגדותך לעונש מוות היא חסרת כל רגישות. אם מישהו מהמשפחה שלך היה מת בפעולת טרור, היית חושב אחרת".
ראו גם

אד קונסקוונטיאם
אד בקולום
הרעלת בארות
להרוג את השליח
עקרון החסד
טל קיסם מבין שיניך טל קורה מבין עיניך
Whataboutism
ושמע האמת ממי שאמרה
הערות שוליים

↑  כשלים לוגיים, באתר ForumCafeShapira
1 2  טיעון לגופו של אדם, באתר כיפה, ‏2019-09-03
↑  Ad-Hominem, Ad Hominem, www.txstate.edu, ‏2019-05-15 (באנגלית)
↑  Lee C Archie, Ad Hominem, philosophy.lander.edu (באנגלית)
| מסקנות לא-רלוונטיות (איגנורטיו אלנכי) וכשלים לוגיים |
| --- | --- | --- |
| כללי | דיקטו סימפליקיטר • אד נאוסאם • אקס סילנטיו • כשל הסתברות קודמת • בורות בלתי-מנוצחת • איש קש |  |
| פנייה אל הרגש | אד מטום • הסתמכות על החנופה • אד מיסריקורדיאם • בשם הלעג • לא הומצא כאן • אד אודיום • בשם ההומור • בשם הפטריוטיות • בשם הרצינות • בשם התועלת • כבוד בגלל קרבה |  |
| כשל גנטי | אד הומינם • אד ורקונדיאם • פנייה למניעים אישיים• אד אנטיקוויטם • אשמה בגלל קרבה • הרעלת בארות • רדוקטיו אד היטלרום • אד פופולום |  |
| אד קונסקוונטיאם | אד בקולום • בשם המשאלה |  |
| טווח ביניים | אבחנת פנטום • חשיבה בשחור לבן • מדרון חלקלק • דיקטו סימפליקיטר • אד טמפרנטיאם |  |
| כשלי סילוגיזם | איליקיט מיור • איליקיט מינור • כשל אמצע לא מופץ • מסקנה מחייבת מהנחה שוללת • כשל הנחות בלעדיות • כשל קיומי •  אישור מופרד • דיקטו סקונדום |  |
| נון סקוויטור | אישור הסוגר • הכחשת הפותח • חוסר עקביות |  |
| שגיאת דגימה | גורמים לא מבוקרים • היקש עצל • מדגם לא מייצג • היפרבולה היקשית • הכללה נמהרת • הקבלה שגויה • חיוניות מטעה • יותר מדי חריגים • כשל אי הכללה • עיסוי נתונים |  |
| כשלי הסחה | אד איגנורנטיאם • כשל נטורליסטי • פלוריום אינטרוגטיונום • משתי עוולות יוצא צדק • כשל התנגדויות זניחות |  |
| פנייה אל הסמכות | אד אנטיקוויטם • אד לזרום • אד נוביטם • אד קרומנם • בשם האינדיבידואליזם • בשם האמינות • מומחים לא מזוהים  • סמכות בלתי מעורערת • תמיכת המפורסם |  |
| שגיאות תצפית | דגימה מוטה • דגימה מוכתמת • הטיית הנסיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556544205171  GND: 4540914-6  LCCN: sh98000284
טיעון התכנון הלקוי

טיעון התכנון הלקוי (באנגלית: Argument from poor design), המכונה גם הטיעון הדיסטלולוגי, הוא טיעון נגד ההנחה על קיומו של אל בורא או יוצר של העולם, המבוסס על ההנמקה שאל שהוא "כל יכול", "כל-יודע" ו"נוכח בכל" ושחפץ להיטיב, לא יברא יצורים שאינם אופטימליים, כפי שלכאורה קיימים בטבע.
הטיעון בנוי כמודוס טולנס בסיסי: אם היצירה מכילה ליקויים רבים, הרי שעיצוב או תכנון נראה כתיאוריה בלתי סבירה למקור הקיום הארצי. התומכים בטיעון בדרך כלל משתמשים בו  לא במטרה להפריך את קיומו של אלוהים, אלא כרדוקציה לאבסורד של טיעון התכנון התבוני (והטיעון הטלאולוגי), לפיו קיימת אלוהות משום שטבע המציאות, מורכבותה ושלמותה מעידים על קיומו של מתכנן ובורא.
הטיעון מהתכנון הלקוי קודם פעמים רבות תוך שימוש במילים וביטויים נוספים, כגון: "עיצוב לקוי", "עיצוב לא אופטימלי", "עיצוב לא אינטליגנטי", "דיסטלולוגיה או דיסטליאולוגיה". הביולוג בן המאה ה-19, ארנסט הקל, יישם את המונח "דיסטלולוגיה" לתאר איברים כה ראשוניים, עד שהם חסרי תועלת לחייו של אורגניזם. בספרו מ-1868 Natürliche Schöpfungsgeschichte ("תולדות הבריאה"), הקדיש הקל פרק שלם לטיעון מהתכנון הלקוי. פרק שהסתיים בהצעה (מעיין הלצה) ל"תיאוריה על אי התאמתם של חלקים באורגניזמים, כנגד הדוקטרינה העממית בדבר התאמתם המשולמת של כל יצירי הבריאה". בשנת 2005, הגאולוג דונלד ווייז מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט, טבע את המונח "עיצוב לא מוכשר" ("incompetent design" כמשחק מילים על "intelligent design"), כדי לתאר את כל ההיבטים של הטבע בעלי עיצוב לא מוצלח או פגום.
תגובות דתיות לטיעון

תגובות תאולוגיות נוצריות מסורתיות גורסות כי אלוהים בנה יקום מושלם, אך שימוש לרעה של האנושות ברצונה החופשי למרוד באלוהים, הביא להשחתת העיצוב האלוהי הטוב והמושלם.
תגובות תאולוגיות יהודיות טוענות כי העולם עשוי שלא להיות מושלם, כיון שהוא מקום תיקון זמני שאינו משקף את תכליתו הסופית של האל שהיא עולם הבא או ימות המשיח.
תזות נוספות ביהדות טוענות כי הליקויים הנראים לנו נובעים מחוסר הבנה אנושית, או תגליות מדעיות שטרם נחשפו. כדוגמה לכך, מקובל להביא את התוספתן ששימש את תומכי הטיעון לזמן ממושך כדוגמה לאיבר נטול מטרה, אך משנת 2007 ואילך התגלה כי הוא מהווה מקלט לחיידקים מועילים.
עיקרי הטיעון

הטענה גורסת כי:
אל יוצר כל-יכול, יודע-כל, שכולו טוב היה בורא יצורים בעלי עיצוב אופטימלי.
ליצורים בטבע יש תכונות שאינן מיטביות.
לכן, האל הוא לא זה שיצר אותם או שהוא לא כל-יכול, יודע-כל, וכולו-טוב.
לעיתים הטענה משמשת כרדוקציה לאבסורד של הטיעון מהעיצוב (הטיעון הטלאולוגי):
יצורים חיים מעוצבים מדי מכדי שמקורם יהיה במקריות.
לכן, החיים לבטח נוצרו על ידי יוצר אינטליגנטי.
היוצר הזה הוא אלוהים.
אך "תכנון לקוי" תואם את התחזיות של תאוריית האבולוציה המדעית באמצעות הברירה הטבעית. זה צופה שתכונות שהתפתחו לשימושים מסוימים, עושות שימוש חוזר או נבחרות לשימושים שונים, או ננטשות כליל. מצב לא אופטימלי זה, נובע מחוסר יכולתו של המנגנון התורשתי לחסל את שרידיו המסוימים של התהליך האבולוציוני.
במונחי הכושר האדפטיבי (אנ'), הברירה הטבעית תמיד תדחוף "במעלה הגבעה", אך בדרך כלל לא ניתן יהיה להגיע למין מפסגה נמוכה יותר לשיא גבוה יותר מבלי לעבור קודם ב"עמק".
הטיעון מהתכנון הלקוי הוא אחד הטיעונים ששימש את צ'ארלס דרווין. תומכים מודרניים של הטיעון כוללים את סטיבן ג'יי גולד וריצ'רד דוקינס. לטענתם, ניתן להסביר תכונות כאלה כתוצאה מהאופי ההדרגתי, המצטבר של התהליך האבולוציוני. אבולוציוניסטים תיאיסטיים בדרך כלל דוחים את טיעון התכנון התבוני, אך עדיין שומרים על האמונה בקיומו של אלוהים.
דוגמאות > האנטומיה האנושית > פגמים הגורמים לסכנת מוות

כמה פגמים באנטומיה האנושית עלולים לגרום למוות, במיוחד ללא טיפול רפואי מודרני:
אצל האישה, ביצית מופרית יכולה להתפתח בחצוצרה, בצוואר הרחם או בשחלה ולא ברחם, דבר הגורם להריון חוץ רחמי. קיומו של חלל בין השחלה לחצוצרה יכול להצביע על תכנון לקוי במערכת הרבייה הנשית. לפני מחקר היסטורי, הריון חוץ רחמי גרם בעבר תמיד למותם של האם והתינוק. גם בתקופה המודרנית, כמעט בכל המקרים יש להפיל את ההריון כדי להציל את חיי האם.
אצל האישה, תעלת הלידה עוברת דרך האגן. הגולגולת שלפני הלידה תתעוות במידה מפתיעה. עם זאת, אם ראש התינוק גדול משמעותית מפתח האגן, התינוק לא יכול להיוולד באופן טבעי. לפני התפתחות הניתוח המודרני (ניתוח קיסרי), סיבוך כזה יוביל למות האם, התינוק או שניהם. סיבוכים אחרים בלידה כמו לידת עכוז מחמירים על ידי מיקום זה של תעלת הלידה.
אצל הגבר, האשכים מתפתחים בתחילה בתוך הבטן. מאוחר יותר במהלך ההיריון, הם נודדים דרך דופן הבטן לשק האשכים. דבר זה גורם לשתי נקודות תורפה בדופן הבטן בהן בקע יכול להיווצר מאוחר יותר. לפני שפותחו טכניקות כירורגיות מודרניות, סיבוכים מבקעים, כמו חסימת מעיים וגנגרנה, הביאו בדרך כלל למוות.
מבנה הלוע של האדם, בו קטע המשמש גם לבליעה ולנשימה, מביא לעלייה דרסטית בסיכון לחנק.
רפלקס הנשימה מגורה לא ישירות על ידי היעדר חמצן, אלא בעקיפין על ידי נוכחות של פחמן דו-חמצני. התוצאה היא שבמקומות גבוהים מעל פני הים, חסר חמצן יכול להתרחש אצל אנשים שלא הסתגלו לסביבה, ושאינם מגבירים במודע את קצב הנשימה שלהם.
התוספתן אצל האדם הוא איבר שאינו משרת שום מטרה ידועה. דלקת התוספתן, זיהום של איבר זה, היא מוות בטוח ללא התערבות רפואית (אם כי בשנת 2007 חוקרים מאוניברסיטת דיוק הציעו כי התוספתן משמש כמקום מקלט לחיידקים שימושיים, במקרה בו מחלה קוטלת את אוכלוסיית החיידקים בשאר חלקי המעיים).
דוגמאות > האנטומיה האנושית > פגמים נוספים

עצבים ושרירים שאין בהם שימוש ידוע, דוגמת שריר הרגל פלנטריאס (Plantaris muscle), שחסרים בחלק מהאוכלוסייה האנושית ונקצרים באופן שגרתי כ"חלקי חילוף" במידת הצורך במהלך הניתוחים. דוגמה נוספת היא השרירים המניעים את האוזניים, אשר אנשים מסוימים יכולים ללמוד לשלוט בהם במידה מסוימת, אך אינם משרתים שום מטרה ידועה בכל מקרה.
המום השכיח של עמוד השדרה האנושי, שמוביל לעקמת, לסיאטיקה וליישור מולד של החוליות. חוט השדרה לא יכול לרפא כראוי אם הוא ניזוק, מכיוון שהנוירונים שבו נעשו כל כך מותאמים, שהם כבר לא מסוגלים לצמוח מחדש ברגע שהם מגיעים למצב בוגר. חוט השדרה, אם נשבר, לעולם לא יתקן את עצמו ויגרום לשיתוק קבוע.
כמעט כל בעלי החיים והצמחים מסנתזים בעצמם ויטמין C, אך בני אדם אינם יכולים מכיוון שהגן לאנזים זה לקוי (Pseudogen ΨGULO). מחסור בוויטמין C מביא לצפדינה ולבסוף למוות. הגן אינו פונקציונלי גם בפרימטים אחרים ובחזירי ים, אך הוא פועל ברוב בעלי החיים האחרים.
השכיחות של מחלות מולדות והפרעות גנטיות כמו מחלת הנטינגטון.
שיניים צפופות וניקוז סינוסים ירוד, עקב כך שהפנים האנושיים שטוחים משמעותית מאלו של פרימטים אחרים, אף על פי שבני אדם חולקים את אותה מערכת שיניים. כתוצאה מכך נוצרות מספר בעיות, בעיקר בשיני בינה, העלולות לפגוע בשיניים שכנות או לגרום לזיהומים בפה.
מבנה העיניים האנושיות (כמו גם של כל בעלי החוליות) בהם הרשתית בנויה 'מבפנים החוצה'. העצבים וכלי הדם שוכבים על פני הרשתית במקום מאחוריה כפי שקורה אצל מינים חסרי חוליות רבים. הסדר זה מאלץ מספר התאמות מורכבות ומעניק ליונקים נקודה עיוורת. היות שעצב הראיה מחובר לצד הרשתית שאינו מקבל את האור, כפי שקורה אצל סילוניות, ימנע מבעיות אלו. עם זאת, רשתית 'הפוכה' משפרת למעשה את איכות התמונה, באמצעות תאי מולר, על ידי הפחתת עיוות. ההשפעות של הכתמים העיוורים הנובעים מהרשתית ההפוכה מבוטלות על ידי ראייה דו-עינית, מכיוון שהכתמים העיוורים בשתי העיניים הם בזווית הפוכה.
בני אדם נמשכים למרכיבים הלא מזינים של ג'אנק פוד, ואפילו לחומרים פסיכואקטיבים, ויכולים לחוות התאמות פיזיולוגיות להעדיף אותם על פני חומרים מזינים.
דוגמאות > בבעלי חיים

לחרק הארבה האפריקאי, תאי עצב המתחילים בבטן אך מתחברים לכנף. עיצוב זה מוביל לכאורה לשימוש מיותר באנרגיה ומשאבים חומריים.
לדובי הפנדה מבנה האצבעות והאגודל אינו מאפשר אחיזה של עצמים, במקום זאת הם משתמשים בעצמות הססמואידית הרדיאליות המוגדלות שלהם, באופן דומה לאופן שבו יצורים אחרים משתמשים באגודלים.
קיומם של כנפיים מיותרות לכאורה, בעופות חסרי יכולת תעופה, למשל יענים.
המסלול של עצב הגרון החוזר, היוצא מהמוח, יורד דרך בסיס הגולגולת לצוואר, נכנס לתוך בית החזה, באמצעות לולאה סביב קשת אבי העורקים וחוזר לצוואר שם הוא נכנס לגרון. תצורה זו קיימת בבעלי חיים רבים; במקרה של הג'ירפה, התוצאה היא כעשרים מטרים של עצב נוסף, מיותר לכאורה.
אובדן הראייה הטטרכרומטית על ידי יונקים בהשוואה לטטרפודים אחרים.
האנזים RuBisCO שמתואר כאנזים "לא יעיל לשמצה", מכיוון שהוא מעוכב על ידי חמצן, מתחלף באופן איטי מאוד ואינו רווי ברמות הנוכחיות של פחמן דו-חמצני באטמוספירה. האנזים מעוכב מכיוון שאינו מסוגל להבחין בין פחמן דו-חמצני לחמצן מולקולרי, כאשר חמצן משמש כמעכב אנזים תחרותי. עם זאת, RuBisCO נותר האנזים המרכזי בקיבוע הפחמן, וצמחים מתגברים על הפעילות הירודה שלו בכך שהם מכילים כמויות אדירות ממנו בתוך התאים שלהם, מה שהופך אותו לחלבון השופע ביותר על פני כדור הארץ.
עצמות יציבות אך כבדות, שאינן מתאימות לתעופה, המופיעות בבעלי חיים כמו עטלפים. או, להפך: עצמות לא יציבות, קלות, חלולות, המתאימות לטיסה, הקיימות אצל ציפורים כמו פינגווינים ויענים, שאינן יכולות לעוף.
חלקי גוף משניים מיותרים לכאורה (איבר וסטיגאלי), כמו עצם הירך והאגן אצל לווייתנאים. מאחר שהאב הקדמון של הלווייתנאים חי ביבשה במקור, עם התפתחות האבולוציה שלהם עצמות אלו נותרו לא שימוש.
להמדוזה בת האלמוות ולמינים מהמין הידרה יש אלמוות ביולוגי, אך לרוב בעלי החיים אין.
למינים רבים יש אינסטינקטים חזקים להגיב לגירויים מסוימים. הברירה הטבעית יכולה להותיר בעלי חיים שמתנהגים בדרכים מזיקות, כאשר הם נתקלים בגירוי חיצוני מזיק או מסוכן, כמו עש שעף לתוך להבה למרות הסכנה.
אלבטרוסיים מתקשים להמריא או לנחות בקלות.
לווייתנים ודולפינים נושמים אוויר, אך חיים במים, כלומר עליהם לשחות אל פני השטח לעיתים קרובות כדי לנשום.
רוב היונקים נולדים בלי שערות, אבל דורבנים נולדים עם קוצים שמכאיבים בלידה.
דוגמאות > בצמחים

הצמחים הם ירוקים ולא שחורים, שכן כלורופיל הוא סופג גרוע של אור ירוק, אף על פי שצמחים שחורים היו סופגים יותר אנרגיית אור ההכרחית לתהליך הפוטוסינתזה.
סיריל ליגום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1932 דרום אפריקה 
 פטירה:  2 במרץ 2014 (בגיל 81) 
 ענף מדעי:  גנטיקה 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 בן או בת זוג:  שולה ליגום 
 מספר צאצאים:  4 
 
סיריל ליגום (Cyril Legum;‏ 15 ביולי 1932 - 2 במרץ 2014) היה רופא ילדים וגנטיקאי, פרופסור לגנטיקה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, מהחלוצים ומדור המייסדים של מקצוע הגנטיקה בישראל. הוא הקים את מכון הגנטיקה בבתי החולים העירוניים בתל אביב (הדסה, בית היולדות הקריה ואיכילוב) והיה מנהלו הראשון במשך 28 שנים.
ביוגרפיה

ליגום נולד בשנת 1932 בדרום אפריקה. בשנת 1958 סיים את לימודי הרפואה ביוהנסבורג.
ליגום עלה למדינת ישראל בשנת 1958, והתנדב לצנחנים כרופא צבאי קרבי.
עם שחרורו מצה"ל, ליגום התמחה ברפואת ילדים בבית החולים הדסה (תל אביב). בשנת 1967 סיים את התמחותו.
בין השנים 1967–1970 יצא לארצות הברית להתמחות בגנטיקה רפואית, במספר מרכזים: אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, בית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בניו יורק ואוניברסיטת סטנפורד.
בשובו לישראל הקים ב"בית הבריאות" על שם נתן ולינה שטראוס, ברחוב בלפור 14, שהיה חלק מהקומפלקס של בית החולים הדסה. בהמשך, כשבית החולים הדסה עבר ל-איכילוב, הקים ליגום את המכון הגנטי באיכילוב.
ליגום ניהל את המכון הגנטי של בתי החולים העירוניים (איכילוב, הדסה, בית היולדות הקריה) בתל אביב במשך 28 שנים. במקביל מונה לפרופסור לגנטיקה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
ליגום נפטר בשנת 2014, נטמן בבית העלמין קריית שאול
משפחה

בשנת 1959 התחתן עם שולה ליגום. לזוג נולדו 4 בנים: אורי, דני, יונתן ומיכאל.
מתחומי העניין ועיסוקיו של ליגום

ליגום היה הגנטיקאי הראשון שהכניס את בדיקת החלבון העוברי לסקר מחלות גנטיות בהריון
ליגום היה מהראשונים בישראל ששילב את הגנטיקה המולקולרית באבחון הקליני הגנטי בישראל לאבחון גנטי של מחלות – במיוחד ניוון שרירים
ליגום פיתח את השיטה לבדיקת הסיכון של נשים בהריון ללידה של ילד עם תסמונת דאון
בשנת 1970 חקר ליגום את חיפוש הגורם למחלת ריאות במשפחה גדולה של שומרונים. המחקר התרכז בשאלה של נוכחות מעכב אנזימים "טריפסין אינהיביטור" וליקוי אימונולוגי.
מתחומי העניין ועיסוקיו של ליגום > ממחקריו

ממחקריו של ליגום באתר PubMed