stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1996/1997 בליגת האלופות

| --- | --- |

האצטדיון האולימפי במינכן, גרמניה, אירח את משחק הגמר
 מארחת:  גרמניה גרמניה
 תקופת התחרות:  7 באוגוסט 1996 – 28 במאי 1997 (295 ימים)
 מספר משתתפות:  16  (מתוך 24 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  גרמניה בורוסיה דורטמונד
 מספר משחקים:  61
 מספר שערים:  161 (2.64 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,093,228 (34,315 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  סרביה ומונטנגרו מילינקו פאנטיץ׳ (5 שערים)
 → 1995/19961997/1998 ←
עונת 1996/1997 בליגת האלופות הייתה העונה ה־42 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל של אופ"א והחמישית במתכונת ליגת האלופות. עונה זו הייתה העונה האחרונה שכללה רק אלופות ליגות לאומיות. עקב חוק בוסמן, הוסרו ההגבלות על שחקנים זרים בסגלי הקבוצות לראשונה בליגת האלופות.
בטורניר זכתה בורוסיה דורטמונד הגרמנית בפעם הראשונה והיחידה עד כה בתולדותיה, לאחר ניצחון 3–1 על האלופה המכהנת, יובנטוס האיטלקית. היה זה גמר שלישי ברציפות בו מפסידה מחזיקת הגביע מהשנה שעברה (לאחר שמילאן זכתה ב־1994 והפסידה לאייאקס ב־1995, אייאקס הפסידה ליובנטוס ב־1996, ויובנטוס הפסידה לדורטמונד בעונה זו). זכייתה של בורוסיה דורטמונד הייתה הזכייה הראשונה של קבוצה גרמנית לאחר איחוד גרמניה.
קבוצות

24 קבוצות העפילו לתחרות – 23 אלופות הליגות המדורגות במקומות 1–23 בדירוג אופ"א, ומחזיקת הגביע יובנטוס. אלופות הליגות המדורגות במקומות 1–7 ומחזיקת הגביע העפילו ישירות לשלב הבתים, ו־16 אלופות הליגות המדורגות במקומות 8–23 נכנסו לשלב המוקדמות. אלופות הליגות המדורגות במקומות 24–48 השתתפו בגביע אופ"א. נציגת סרביה ומונטנגרו לא השתתפה, עקב מלחמת יוגוסלביה.
| שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה יובנטוסTH ‏(2) | צרפת אוסר (1) | גרמניה בורוסיה דורטמונד (1) | פורטוגל פורטו (1) |
| איטליה מילאן (1) | ספרד אתלטיקו מדריד (1) | הולנד אייאקס (1) | אנגליה מנצ'סטר יונייטד (1) |
שלב המוקדמות
| בלגיה קלאב ברוז' (1) | דנמרק ברונדבי (1) | צ'כיה סלביה פראג (1) | הונגריה פרנצווארוש (1) |
| יוון פנאתינאיקוס (1) | אוסטריה ראפיד וינה (1) | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס (1) | רומניה סטיאווה בוקרשט (1) |
| רוסיה ספרטק-ולדיקווקז (1) | שוודיה גטבורג (1) | נורווגיה רוזנבורג (1) | פולין וידזב לודז' (1) |
| טורקיה פנרבחצ'ה (1) | שווייץ גראסהופרס ציריך (1) | אוקראינה דינמו קייב (1) | ישראל מכבי תל אביב (1) |
לוח זמנים

להלן לוח הזמנים של התחרות. כל ההגרלות נערכו בז'נבה, שווייץ.
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שלב המוקדמות | שלב המוקדמות | 6 ביולי 1996 | 7 באוגוסט 1996 | 21 באוגוסט 1996 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 23 באוגוסט 1996 | 11 בספטמבר 1996 | 11 בספטמבר 1996 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 23 באוגוסט 1996 | 25 בספטמבר 1996 | 25 בספטמבר 1996 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 23 באוגוסט 1996 | 16 באוקטובר 1996 | 16 באוקטובר 1996 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 23 באוגוסט 1996 | 30 באוקטובר 1996 | 30 באוקטובר 1996 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 23 באוגוסט 1996 | 20 בנובמבר 1996 | 20 בנובמבר 1996 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 23 באוגוסט 1996 | 4 בדצמבר 1996 | 4 בדצמבר 1996 |
| שלב הנוקאאוט | רבע הגמר | 23 באוגוסט 1996 | 5 במרץ 1997 | 19 במרץ 1997 |
| שלב הנוקאאוט | חצי הגמר | 23 באוגוסט 1996 | 9 באפריל 1997 | 23 באפריל 1997 |
| שלב הנוקאאוט | גמר | 23 באוגוסט 1996 | 28 במאי 1997 באצטדיון האולימפי, מינכן | 28 במאי 1997 באצטדיון האולימפי, מינכן |
שלב המוקדמות

בשלב המוקדמות שיחקו 16 אלופות הליגות המדורגות במקומות 8–23. 8 המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לשלב הבתים.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל מכבי תל אביב | 1–2 | טורקיה פנרבחצ'ה | 0–1 | 1–1 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 10–3 | רוסיה ספרטק-ולדיקווקז | 3–1 | 7–2 |
| יוון פנאתינאיקוס | 1–3 | נורווגיה רוזנבורג | 1–0 | 0–3 (ה) |
| שוודיה גטבורג | 4–1 | הונגריה פרנצווארוש | 3–0 | 1–1 |
| פולין וידזב לודז' | 4–4 (ש) | דנמרק ברונדבי | 2–1 | 2–3 |
| שווייץ גראסהופרס ציריך | 6–0 | צ'כיה סלביה פראג | 5–0 | 1–0 |
| בלגיה קלאב ברוז' | 2–5 | רומניה סטיאווה בוקרשט | 2–2 | 0–3 |
| אוסטריה ראפיד וינה | 6–2 | אוקראינה דינמו קייב | 2–0 | 4–2 |
שלב הבתים

שלב הבתים החל ב־11 בספטמבר 1996 והסתיים ב־4 בדצמבר 1996, והשתתפו בו 16 קבוצות שחולקו לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. 8 קבוצות העפילו ישירות לשלב זה ו־8 העפילו לאחר שניצחו בשלב המוקדמות. כל קבוצה שיחקה פעמיים כנגד כל חברות הבית, ובסך הכול שישה משחקים לכל קבוצה. לכל ניצחון הוענקו 3 נקודות, ועל תיקו הוענקה נקודה אחת בלבד. בסיום השלב, 8 הקבוצות שסיימו באחד משני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר.
5 קבוצות ערכו בעונה זו את הופעת הבכורה שלהן בשלב הבתים של ליגת האלופות: אוסר, אתלטיקו מדריד, וידזב לודז', פנרבחצ'ה וראפיד וינה.
מחזורי המשחקים נערכו ב־11 בספטמבר, 25 בספטמבר, 16 באוקטובר, 30 באוקטובר, 20 בנובמבר ו־4 בדצמבר 1996.
שלב הבתים > בית א'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת אוסר | 6 | 4 | 0 | 2 | 8 | 7 | 1+ | 12 |
| הולנד אייאקס | 6 | 4 | 0 | 2 | 8 | 4 | 4+ | 12 |
| שווייץ גראסהופרס ציריך | 6 | 3 | 0 | 3 | 8 | 5 | 3+ | 9 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 6 | 1 | 0 | 5 | 5 | 13 | 8– | 3 |
שלב הבתים > בית ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד אתלטיקו מדריד | 6 | 4 | 1 | 1 | 12 | 4 | 8+ | 13 |
| גרמניה בורוסיה דורטמונד | 6 | 4 | 1 | 1 | 14 | 8 | 6+ | 13 |
| פולין וידזב לודז' | 6 | 1 | 1 | 4 | 6 | 10 | 4– | 4 |
| רומניה סטיאווה בוקרשט | 6 | 1 | 1 | 4 | 5 | 15 | 10– | 4 |
שלב הבתים > בית ג'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה יובנטוס | 6 | 5 | 1 | 0 | 11 | 1 | 10+ | 16 |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 6 | 3 | 0 | 3 | 6 | 3 | 3+ | 9 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | 6 | 2 | 1 | 3 | 3 | 6 | 3– | 7 |
| אוסטריה ראפיד וינה | 6 | 0 | 2 | 4 | 2 | 12 | 10– | 2 |
שלב הבתים > בית ד'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל פורטו | 6 | 5 | 1 | 0 | 12 | 4 | 8+ | 16 |
| נורווגיה רוזנבורג | 6 | 3 | 0 | 3 | 7 | 11 | 4– | 9 |
| איטליה מילאן | 6 | 2 | 1 | 3 | 13 | 11 | 2+ | 7 |
| שוודיה גטבורג | 6 | 1 | 0 | 5 | 7 | 13 | 6– | 3 |
שלב הנוקאאוט > רבע הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה בורוסיה דורטמונד | 4–1 | צרפת אוסר | 3–1 | 1–0 |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 4–0 | פורטוגל פורטו | 4–0 | 0–0 |
| הולנד אייאקס | 4–3 | ספרד אתלטיקו מדריד | 1–1 | 3–2 (ה) |
| נורווגיה רוזנבורג | 1–3 | איטליה יובנטוס | 1–1 | 0–2 |
שלב הנוקאאוט > חצי הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה בורוסיה דורטמונד | 2–0 | אנגליה מנצ'סטר  יונייטד | 1–0 | 1–0 |
| הולנד אייאקס | 2–6 | איטליה יובנטוס | 1–2 | 1–4 |
שלב הנוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 1997 | גרמניה בורוסיה דורטמונד | 3–1 | איטליה יובנטוס | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 59,000 שיפוט: סאנדור פול (הונגריה) |
| 28 במאי 1997 | קרלהיינץ רידלה  29',  34'   לארס ריקן  71' | (סיקור) | אלסנדרו דל פיירו  65' | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 59,000 שיפוט: סאנדור פול (הונגריה) |
מלכי השערים

להלן מלכי השערים של עונת 1996/1997:
| דירוג | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סרביה ומונטנגרו מילינקו פאנטיץ׳ | ספרד אתלטיקו מדריד | 5 |
| 2 | איטליה ניקולה אמורוזו | איטליה יובנטוס | 4 |
| 2 | ברזיל ארתור אוליביירה | פורטוגל פורטו | 4 |
| 2 | קרואטיה אלן בוקסיץ' | איטליה יובנטוס | 4 |
| 2 | איטליה אלסנדרו דל פיירו | איטליה יובנטוס | 4 |
| 2 | ברזיל מריו ז'רדל | פורטוגל פורטו | 4 |
| 2 | גרמניה לארס ריקן | גרמניה בורוסיה דורטמונד | 4 |
| 2 | גרמניה קרלהיינץ רידלה | גרמניה בורוסיה דורטמונד | 4 |
| 2 | איטליה מרקו סימונה | איטליה מילאן | 4 |
| 2 | איטליה כריסטיאן ויירי | איטליה יובנטוס | 4 |
| 2 | ארגנטינה דייגו סימאונה | ספרד אתלטיקו מדריד | 4 |
קבוצות ישראליות בתחרות

מכבי תל אביב הייתה הנציגה של ישראל במפעל. היא התחילה את העונה בשלב המוקדם בו היא נפגשה עם אלופת טורקיה פנרבחצ'ה והפסידה לה.
קבוצות ישראליות בתחרות > שלב המוקדמות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 באוגוסט 1996 | ישראל מכבי תל אביב | 0–1 | טורקיה פנרבחצ'ה | אצטדיון רמת גן, רמת גן, ישראל צופים: 20,000 שיפוט: גונטר בנקו (אוסטריה) |
| 7 באוגוסט 1996 |  | (סיקור) | קמלטין שנטורק  43' | אצטדיון רמת גן, רמת גן, ישראל צופים: 20,000 שיפוט: גונטר בנקו (אוסטריה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 באוגוסט 1996 | טורקיה פנרבחצ'ה | 1–1 | ישראל מכבי תל אביב | דוקרו דר'קוגלו, איסטנבול טורקיה צופים: 23,188 שיפוט: לאסלו וגנר (הונגריה) |
| 21 באוגוסט 1996 | ג'יי ג'יי אוקוצ'ה  19'   | (סיקור) | אלי דריקס  76' | דוקרו דר'קוגלו, איסטנבול טורקיה צופים: 23,188 שיפוט: לאסלו וגנר (הונגריה) |
מכבי תל אביב הפסידה 1–2 בסיכום שני המשחקים.
הערות שוליים

↑  UEFA Country Ranking 1996
↑  Player stats, באתר הרשמי של אופ"א
| עונות בגביע אירופה לאלופות ובליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| ליגת האלופות | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פורט סמנר

| --- | --- |
פורט סמנר
פורט סמנר
 מידע כללי
 סוג:  מצודה צבאית
 מיקום:  Fort Sumner 
 מדינה:  ניו מקסיקו בארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1862
 אדריכל:  אלכסנדר לארו
 מידות
 שטח:  2 קמ"ר
 קואורדינטות:  34°28′18″N 104°14′44″W﻿ / ﻿34.47167°N 104.24556°W﻿ / 34.47167; -104.24556
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פורט סמנר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פורט סמנר(למפת ניו מקסיקו רגילה) סנטה פה אלבקרקי לאס קרוסס ריו ראנצ'ו רוזוול פרמינגטון כלוביס אלמוגורדו מערות קרלסבד תרבות צ'אקו א ר י ז ו נ ה  יו. קולורדו א. טקסס מקסיקופורט סמנר(למפת ניו מקסיקו מוגדלת) סנטה פה אלבקרקי לאס קרוסס ריו ראנצ'ו רוזוול פרמינגטון כלוביס אלמוגורדו מערות קרלסבד תרבות צ'אקו א ר י ז ו נ ה  יו. קולורדו א. טקסס מקסיקופורט סמנר
 
פורט סמנר (באנגלית: Fort Sumner) הוא מבצר לשעבר במחוז דה בקה בדרום-מזרח מדינת ניו מקסיקו בארצות הברית שהיה אחראי לכליאתם של אוכלוסייה של בני הנאוואחו והאפאצ'י מסקלרו בשנים 1863–1868 בשמורת "בוסקה רדונדו" (Bosque Redondo) הסמוכה.
היסטוריה

ב-31 באוקטובר 1862 אישר הקונגרס של ארצות הברית את בניית פורט סמנר. הגנרל ג'יימס הנרי קרלטון (James Henry Carleton‏; 1873-1814) הצדיק תחילה את הקמת המבצר לשם הגנה על המתיישבים בעמק הנהר פקוס מפני האפאצ'י מסקלרו, קאיווה וקומאנצ'י. הוא גם הקים את שמורת האינדיאנים בוסקה רדונדו (בספרדית: "חורשה עגולה"), שטח של 4,100 קילומטרים רבועים שבו אולצו מעל ל-9,000 בני נאוואחו ואפאצ'י מסקלרו להתגורר בשל ההאשמות שהם פשטו על התיישבויות של לבנים בסמוך למקומות מגוריהם הקודמים. המבצר נקרא על שם הגנרל אדווין ווס סמנר (Edwin Vose Sumner) מצבא האיחוד שמת ב-1863.
המטרה המוצהרת של השמורה הייתה שהיא תהיה בלתי תלויה בתמיכה מבחוץ, בעזרת לימוד הנאוואחו והמסקלרו כיצד להיות איכרים מודרניים. הגנרל אדוארד קנבי (Edward Canby), אותו החליף קרלטון, הציע לראשונה שבני הנאוואחו יועברו לסדרה של שמורות ושילמדו כישורים חדשים.
כשבוסקה רדונדו הוקמה לראשונה הורה גנרל קרלטון לקולונל קיט קרסון לעשות את כל הנדרש על מנת להביא תחילה את המסקלרו ואחר-כך את הנאוואחו לשם. כל בני האפאצ'י מסקלרו הועברו לשמורה עד סוף 1862, אבל הנאוואחו לא יושבו מחדש במספרים גדולים עד תחילת 1864. הנאוואחו מכנים את המסע הרגלי מהטריטוריה שלהם לבוסקה רדונדו בשם "הצעדה הארוכה". יותר מ-300 נאוואחו מתו במהלך המסע. המסע היה זיכרון עגום לנאוואחו רבים.
באפריל 1865 היו כלואים בשמורת בוסקה רדונדו כ-8,500 נאוואחו ו-500 מסקלרו. הצבא האמריקני תכנן שיתגוררו בשמורה לא יותר מ-5,000 תושבים, ולכן המחסור במזון היה בעיה כבר מהתחלה. כיוון שהנאוואחו והמסקלרו היו אויבים ותיקים, הקרבה הכפויה הובילה לעיתים קרובות לעימותים. המצב הסניטרי הלך והחמיר. לא הייתה גישה למים נקיים ולא היו מספיק עצים להסקה לבשל. המים מנהר פקוס הסמוך גרמו למחלות מעיים, והמחלות התפשטו במחנה. המזון היה בצמצום בשל הכישלון ביבולים, הוויכוחים בין הצבא לפקידי הלשכה לענייני אינדיאנים ומעשי פשע. ב-1865 המסקלרו, או לפחות אלו שהיו חזקים מספיק, הצליחו להימלט. הנאוואחו הורשו לעזוב רק במאי 1868, כאשר צבא ארצות הברית הודה שפורט סמנר ושמורת האינדיאנים בוסקה רדונדו הם כישלון.
נחתם הסכם עם הנאוואחו והם הורשו לשוב למולדתם ל"שמורה חדשה". אליהם הצטרפו אלפי נאוואחו שהסתתרו בעומק אריזונה. החוויה חישלה את הנאוואחו ובשנים שאחר-כך הם הרחיבו את גבולות "השמורה החדשה" לשטח של 65,000 קילומטרים רבועים.
פורט סמנר ננטשה ב-1869 ונקנתה על ידי לוסיאן מקסוול (Lucien Maxwell), חוואי בעל עדרי בקר גדולים. מקסוול בנה מחדש את אחד ממבני המגורים של הקצינים לבית מגורים בן 20 חדרים. ב-14 ביולי 1881 ירה השריף פט גארט בבילי הנער והרג אותו בבית זה, שקרוי כיום בית מקסוול.
האתר ההיסטורי פורט סמנר

ב-1968, מאה שנים אחרי חתימת ההסכם שהרשה לנאוואחו לשוב לביתם המקורי באזור ארבע הפינות הוכרז פורט סמנר מונומנט לאומי של ניו מקסיקו.
האתר מנוהל על ידי חטיבת האתרים ההיסטוריים של מחלקת ענייני התרבות של ניו מקסיקו. ב-4 ביוני 2005 נפתח באתר מוזיאון חדש "יד זיכרון לבוסקה רדונדו" (Bosque Redondo Memorial) שתוכנן על ידי האדריכל דייוויד סלואן (David N. Sloan), בן אומת הנאוואחו.
המוזיאון והאתר ההיסטורי פורט סמנר שוכנים כ-10.5 קילומטרים דרומית-מזרחית מהעיירה פורט סמנר.
לקריאה נוספת

Thompson, Gerald (1976). The Army and the Navajo: The Bosque Redondo Reservation Experiment 1863-1868. Tucson, Arizona: The University of Arizona Press. ISBN 0-8165-0495-4
הערות שוליים

↑  "Fort Sumner Historic Site/Bosque Redondo Memorial", New Mexico Historic Sites website
↑  Brown, Dee. Bury My Heart at Wounded Knee: An Indian History of the American West. Thirtieth Anniversary Edition. Henry Holt and Company, 2000. pp. 28-29.
חיילים אמריקנים בפורט סמנר
פרנקולין סיני

| פרנקולין סיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: פרנקולין
מין:: פרנקולין סיני
שם מדעי
 Francolinus pintadeanus ‏סקופולי, 1786

פרנקולין סיני (שם מדעי: Francolinus pintadeanus) הוא מין של עוף מהסוג פרנקולין שבמשפחת הפסיוניים. הוא מצוי בטבע סביב סין ודרום-מזרח אסיה.
אורכו של הפרנקולין 30–34 ס"מ, משקלו 280–400 גרם והזכרים גדולים מהנקבות במעט. הוא בעל נוצות לבנות-חומות בהירות ומשורטטות בשחור. הפנים של הזכר בעלות לחי לבנה, עיניים אדומות וזוג פסים החוצים את העיניים ומפרידים בין הלחיים לסנטר הלבן. הכנפיים חומות וכך גם העורף והזנב. לזכרים נוצות כתומות מעל הכנפיים ובכיפת הראש. הרגליים כתומות וחזקות. הנקבות קטנות יותר ובעלות פנים כתומות אך מקור שחור כמו לזכר.
הפנרנקולין חי לרוב על הקרקע בחבורות קטנות ומנקר מזון כמו גרגרים, פירות וחרקים. הוא מצוי בעיקר ביערות יבשים או לחים וכן במורדות הרים. לעיתים הוא יימצא גם בג'ונגלים.
הוא נפוץ בסין, הודו, לאוס, קמבודיה, מיאנמר, הפיליפינים, תאילנד ווייטנאם. הוא הופץ על ידי האדם למאוריציוס, מדגסקר, צ'ילה, ארצות הברית וארגנטינה.
מצב השימור של פרנקולין סיני הוא ללא חשש.
הערות שוליים

↑  פרנקולין סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
איור
פיצוץ הרכבת הצבאית הבריטית ברחובות

| --- | --- |
 תאריך:  29 בפברואר 1948 
 קואורדינטות:  31°54′46″N 34°48′39″E﻿ / ﻿31.912842°N 34.810941°E﻿ / 31.912842; 34.810941
 סוג:  פיגוע 
 הרוגים:  28 
 פצועים:  32 
 מבצע:  לוחמי חרות ישראל, הצבא הבריטי 
  (למפת גוש דן מוגדלת) פיצוץ הרכבת הצבאית הבריטית ברחובות(למפת גוש דן רגילה) פיצוץ הרכבת הצבאית הבריטית ברחובות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פיצוץ הרכבת הצבאית הבריטית ברחובות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פיצוץ הרכבת הצבאית הבריטית ברחובות
 
הודעת לח"י על ההתקפה
הפיצוץ ברכבת הצבאית הבריטית נערך על ידי מחתרת לח"י ב-29 בפברואר 1948, בחלקה הראשון של מלחמת העצמאות. מוקשים שהונחו על מסילת הרכבת המנדטורית ליד רחובות פגעו בקרונות ובהם חיילים בריטים. בפיצוץ נהרגו 28 חיילים ונפצעו 32.
רקע

שבוע לפני הפיצוץ, ב-22 בפברואר 1948, אירע הפיגוע ברחוב בן-יהודה בירושלים, בו נרצחו 58 אנשים ונפצעו 38. מכוניות התופת שגרמו לפיגוע הובאו למקום על ידי חיילים בריטים שערקו מן הצבא. כנקמה על הפיגוע, יצאו אנשי הלח"י לפעולה.
הפיצוץ

המיקוש נעשה במסילה כחצי קילומטר צפונית לתחנת רחובות, בקרבת מכון איילון. ארבעה מוקשים הונחו על המסילה, שהייתה ממוקמת באתר זה על גבי סוללה שגובהה כשישה מטרים. כבלי חשמל להפעלה נמשכו מהם אל תוך פרדס סמוך. שלושה מהמוקשים התפוצצו בשעה 08:40 בבוקר, בעת שרכבת צבאית שבאה ממצרים עברה במקום. ברכבת היו עשרה קרונות עץ והיא נשאה 110 חיילים. שני קרונות נוסעים נהרסו לגמרי ועוד שניים ניזוקו. הדף הפיצוצים העיף עשרות חיילים מהקרונות לשני צידי המסילה. 20 חיילים נהרגו במקום ואחרים מתו מפצעיהם בהמשך. הקטר ומספר קרונות ברכבת לפני אלו שנפגעו הוסיפו לנסוע עוד כחצי קילומטר על המסילה לפני שנעצרו.
הטיפול בנפגעים לא היה מסודר. החיילים שלא נפגעו אספו את הנפגעים, כאשר גובה סוללת הרכבת במקום הקשה עליהם לפנותם. ניתוק חוטי הטלפון של הרכבת עקב הפיצוצים הקשה על החיילים להזעיק עזרה. ראשונה הגיעה למקום קבוצת צופים מרחובות. הבריטים חשדו בהם בתחילה שהם תוקפים וירו לעברם, אך בהמשך קיבלו את עזרתם. לאחר מכן בא למקום אמבולנס של מגן דוד אדום מרחובות. כעבור שעה וחצי מהפיצוץ באו למקום אמבולנסים של הצבא הבריטי. בשעה 10:30 הסתיים פינוי הפצועים (על פי העיתון "דבר" - ב-12:30). בבדיקת המסילה נמצא המוקש הרביעי שלא התפוצץ, אשר הכיל כ-45 קילוגרם של חומר נפץ מסוג אמונל.
לאחר הפיצוץ

לח"י פרסם בו ביום הודעה בכתב, שבה נטל אחריות להתקפה וטען כי נעשה בה גם שימוש בנשק אוטומטי. בכרוז צוין שההתקפה נערכה במלאת שבעה לפיגוע ברחוב בן-יהודה בירושלים, שנהרגו בו 58 בני אדם (אותה התקפה בוצעה על ידי עריקים מהצבא הבריטי). הכרוז הדגיש כי בפעולה נגד הרכבת לא נפגעו אזרחים וכי החיילים שנפגעו הוסעו ממצרים לארץ ישראל ולא להפך, למרות ההחלטה על פינוי הבריטים מהארץ.
בישיבת מועצת העיר של תל אביב הביע ממלא מקום ראש העירייה אליעזר פרלסון זעזוע מהפגיעה ברכבת, והוסיף כי "מבצעי הפשע המתועב הזה מהווים סכנה למלחמת היישוב ומכתימים את שמו של העם היהודי בעולם.".
בנקמה על הפגיעה ברכבת נכנסו באותו יום חיילים בריטים לבית החרושת "היוצק" שליד מקוה ישראל ביחד עם אזרחים ערבים ואנשי חיל הספר העבר-ירדני. הם פרקו את 23 פועליו והמגינים שהיו במקום מנשקם. לאחר רדת החשיכה הסתלקו הבריטים מהמקום. היהודים ניסו לסגת מבית החרושת למקוה ישראל, אך עשרה מהם נתפסו על ידי הערבים ונרצחו.
הערות שוליים

↑  עירית ת"א מגנה את ההתנקשות ברחובות, המשקיף, 1 במרץ 1948
פיצוץ לווייתן

ערך זה עוסק בשימוש בחומר נפץ על ידי בני אדם. אם התכוונתם לפיצוץ כתוצאה מהצטברות גזים במערכת העיכול של הלוויתן, ראו .
פיצוץ גופת הלווייתן בעזרת דינמיט
פיצוץ לווייתן הוא מעשה של הריגת לווייתן או פירוק גופתו בחומרי נפץ, לאחר שעלה לחוף.
מקרה שהתרחש באורגון

הפיצוץ המתועד הראשון התרחש באורגון שבארצות הברית ב-12 בנובמבר 1970, כאשר גופת ראשתן גדול-ראש (היו שדיווחו על לווייתן אפור) פוצצה, בניסיון לסלק אותה מהמקום ולמנוע ריקבון.
באותו אירוע, ראשתן גדול-ראש באורך כ-14 מטרים ובמשקל של כשמונה טונות גסס על החוף באורגון לאחר שנסחף אל החוף. רשויות אורגון, שהתייעצו עם אנשי חיל הים האמריקני, סברו שלא ניתן להיפטר מגופת הלווייתן בדרך של הרחקה או קבורה, והחליטו לפוצץ אותה. ההנחה הייתה שהדינמיט יפורר את הגופה באופן שיאפשר לנקות את החוף.
חיל הים האמריקני השתמש בחצי טון של דינמיט כדי לפוצץ את הלווייתן. מהלך הפיצוץ תועד בידי כתב הטלוויזיה פאול לינמן, שתיאר "חתיכות גדולות של שומן-לווייתנים" שחלקן הגיעו למרחק גדול מהחוף. משערים שהפיצוץ היה גדול מהצפוי בגלל הגזים שהצטברו בבטן הלווייתן.
המקרה התפרסם לאחר שהפיליטוניסט דייב בארי, שצפה בסרטון המתעד את האירוע, כתב עליו. כמה אגודות העוסקות בזכויות בעלי החיים טענו כי ייתכן שהלווייתן היה בחיים בזמן שהופעל מטען הנפץ, ועל-כן ראוי להשתמש בעתיד בשיטות הומאניות יותר.
מקרים אחרים

בדרום אפריקה התרחשו מספר מקרים של פיצוץ לווייתנים, בשל אוכלוסיית הלווייתנים הגדולה באזור:
פיצוצים שימשו לסילוק לווייתנים שעלו על החוף ב-6 באוגוסט 2005.
מספר שבועות לאחר מכן פוצצה גופת לווייתן פיצוץ מבוקר כדי למנוע סכנה לספינות באזור.
מקרה דומה התרחש ב-20 בספטמבר 2005.
ב-15 בספטמבר 2005, השתמשו בפיצוץ כדי להרוג לווייתן קטלן שעלה לחוף בקייפטאון. השלטונות דיווחו שלא יכלו להציל את הלווייתן, לכן פוצצו אותו כדי לגאול אותו מייסוריו.
בספטמבר 2010 ביצעו שלטונות אוסטרליה המתת חסד ללווייתן באמצעות פיצוץ, בסמוך לנמל אולבני פרינס במערב היבשת.
ראו גם

החפת לווייתנים
התפוצצות לווייתן
הלווייתנאים והאדם
הערות שוליים

↑  פיצוץ החסד של הלוויתן הגוסס, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2010
הלוויתן שפוצץ באורגון
צ'ארלס קלי

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1981 (בן 43) אוגוסטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ורג'יה, תיכון לייקסייד, Terry College of Business 
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  קאנטרי
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Capitol Records
 שיתופי פעולה בולטים:  ליידי אנטבלום
 www.charleskelley.com
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס קלי (Charles Kelley‏ נולד ב-11 בספטמבר 1981) הוא זמר-יוצר אמריקאי, החבר בהרכב הקאנטרי ליידי אנטבלום.
ביוגרפיה

צ'ארלס קלי נולד ב-11 בספטמבר 1981 אוגוסטה, ג'ורג'יה, לג'ון, קרדיולוג במקצועו, וגייל קלי. אחיו הגדול, ג'וש קלי, עוסק בשירה. כנערים ייסדו צ'ארלס ואחיו להקה שנקראה Inside Blue, הלהקה הוציאה דיסק עם חמישה שירים שמשך תשומת לבם של חברות התקליטים. בבית הספר התיכון פגש את דייב הייווד, לימים חבר נוסף בליידי אנטבלום, ובגיל 14 השניים כתבו את שירם הראשון.
ב-2006 פגשה את קלי הילרי סקוט, החברה השלישית בליידי אנטבלום. סקוט זיהתה אותו מעמוד המייספייס בו הוא מבצע את המוזיקה שלו, והציעה לו לשתף פעולה. השלושה התכנסו, בהתחלה רק כדי לכתוב שירים אך לבסוף נולד ההרכב ליידי אנטבלום.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קלי נשוי לפובליציסטית קאסי מק'קונל-קלי. קלי הוא אחיו של הזמר ג'וש קלי, וגיסה של השחקנית קתרין הייגל.
פיצויי פיטורים

פיצויי פיטורים הם פיצויים המשולמים לעובד עם סיום עבודתו, ובעיקר עם פיטוריו, כפיצוי על אובדן מקור פרנסתו. בהתאם לפקודת מס הכנסה פיצויי הפיטורים הם חלק ממענק פרישה, הכולל תשלומים נוספים הניתנים לרגל הפסקת העבודה.
הבטחת פיצויי הפיטורים

פיצויי הפיטורים יכולים להצטבר לסכומים גבוהים שהמעסיק יתקשה לשלמם. על כן, בחלק מהמדינות שחייבו פיצויי פיטורים הונהגו הסדרים משלימים להבטחת תשלום הפיצויים.
בבלגיה, צרפת וספרד הונהגה קרן ממשלתית שגבתה מס מיוחד מהמעסיקים לצורך תשלום פיצויי פיטורים לעובדים שמעסיקם פשט רגל. תשלום דומה נהוג על ידי המוסד לביטוח לאומי בישראל.
במדינות רבות נקבעה חובה על המעסיק להבטיח את פיצויי הפיטורים בקופה חיצונית או דרך ביטוח.
בארצות הברית

חוקי העבודה בארצות הברית אינם מחייבים תשלום פיצויי פיטורים לעובד המפוטר – זהו נושא להסכם בין העובד למעסיקו.
הסכמי פרישה כוללים לעיתים גם הגבלה של זכות העובד לעבוד אצל מתחרים של מעסיקו, וכן ויתור על כל תביעה כלפי המעסיק. חלק מההסכמים קובעים תשלום חודשי לעובד עד למציאת מקום עבודה חדש.
בממלכה המאוחדת

בממלכה המאוחדת תשלום פיצויי פיטורים לעובד המפוטר מוסדר בחוק. הזכות לפיצויים קמה לאחר השלמת שתי שנות עבודה. גובה הפיצויים מחושב לפי הוותק של העובד, והוא גדל ככל שהעובד מבוגר יותר. גובה הפיצויים מכוח החוק מוגבל ל-16,320 לירות שטרלינג (באפריל 2021). פיצויי פיטורים עד לסך של 30,000 ליש"ט פטורים ממס.
באיטליה

באיטליה עובד זכאי לפיצויי פיטורים בסיום עבודתו, ללא תלות בסיבה לסיום העבודה.