stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטריק פיוגיט
ביוגרפיה

פיוגיט נולד בסולט לייק סיטי, יוטה והתגורר זמן קצר בדנברי, ניו המפשייר. אמו, יאן קלארק-פיוגיט, היא מורה לריקוד, ואביו, ברוס פיוגיט, הוא מהנדס חשמל. פיוגיט הוא הבכור מבין שלושה ילדים: יש לו אחות קטנה ואח צעיר. הוא למד בתיכון איסט. הוא הופיע בהפקה של בית הספר של "12 הנסיכות המרקדות" בתור הסנדלר כשהיה בכיתה ז'. הוא גולש על סקייטבורד מאז שהיה בן חמש עשרה.
ביוגרפיה > קריירה

הקריירה של פיוגיט החלה כאשר לוהק לתפקיד מעריץ הרוק הצעיר שהפך לכתב בסרט "כמעט מפורסמים" של הבמאי קמרון קרואו. פיוגיט אמר שלא היה לו שום ידע במוזיקת רוק של שנות ה-70 לפני שהחל להצטלם לסרט.
בשנת 2002 גילם אמן קומיקס שאפתן בסרט "הרדוף לבן", ושנה לאחר מכן גילם נרקומן נאיבי בקומדיה האפלה "ימים מכורים".
בשנת 2004 שיחק בסרט "גאולה!", שמציג מבט סאטירי על הימין הדתי בבתי ספר תיכוניים. דמותו של פיוגיט הייתה במקור גולש, אך היא השתנתה לגולש סקייטבורד עקב ניסיונו בסקייטבורד.
פיוגיט שיחק בסרט "חובבנים עד הסוף" וגילם את אברה פון בסרט "שוליית הערפד" (2009).
בשנת 2011 לוהק פיוגיט לסרט "מקום לחלום עליו", סרט נוסף של קמרון קרואו, בו כיכבו מאט דיימון וקולין פורד.
ב-2016 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "Outcast" של סינמקס.
בשנת 2020 לוהק לתפקיד ראשי בפיילוט של ABC בשם "שלושים ומשהו (אחר)", סדרת ההמשך לסדרה "שלושים ומשהו"; עם זאת, הפיילוט בוטל על ידי ABC מאוחר יותר באותה שנה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פיוגיט וחברו הטוב, דייוויד פצר, הקימו להקת פולק רוק, מושמן, שבה פיוגיט ניגן בגיטרה ולפעמים שר. פצר נפטר בשנת 2012. פיוגיט למד לנגן על גיטרת פלמנקו, איתה ניגן בשיר Cavedoll "Mayday" ובשיר "Mushman", המושמע בסצנת הסיום בסרט "חותכי ורידים: סיפור אהבה".
פיוגיט, שגדל בסולט לייק סיטי, אומר שהוא היה "הילד המוזר" בבית הספר היות שלמד בלט מכיוון שאמו הייתה מורה לבלט, וכי הוא לא היה מורמוני, אך למד בבית ספר מורמוני בעיקרו.
לפיוגיט יש ילד עם בת זוגו, השחקנית ג'ניפר דל רוסריו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | כמעט מפורסמים | וויליאם מילר |  |
| 2002 | ימים מכורים | פריסבי |  |
| 2002 | הרדוף לבן | פול טראוט |  |
| 2004 | גאולה! | פטריק וילר |  |
| 2004 | ציפורים מתות | סם |  |
| 2005 | חובבנים עד הסוף | אמט אורווין |  |
| 2006 | חותכי ורידים: סיפור אהבה | זיא |  |
| 2006 | הרעיונות המגניבים של ביקפורד שמקלר | ביקפורד שמקלר |  |
| 2007 | החיים הטובים | אנדרו |  |
| 2009 | Horsemen | קורי |  |
| 2009 | שוליית הערפד | אברה נער הנחש |  |
| 2011 | מקום לחלום עליו | רובין ג'ונס |  |
| 2012 | תודה ששיתפתם | דני |  |
| 2013 | Reckless | דייוויד הריסון |  |
| 2014 | נעלמת | השוטר ג'יימס גילפין |  |
| 2015 | Queen of Earth | ריץ' |  |
| 2018 | Alex & The List | אלכס |  |
| 2018 | האדם הראשון | אליוט ראה |  |
| 2019 | רוברט דה ברוס | ויל |  |
| 2020 | My Heart Can't Beat Unless You Tell It To | דווייט | גם מפיק |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997–1998 | מגע של מלאכים | ילד מס' 1 / ג'ואי | 2 פרקים |
| 1998 | Legion of Fire: Killer Ants! | סקוט בלאנט | סרט טלוויזיה |
| 2001 | מד טי.וי | וויליאם מילר | פרק: 6.19 |
| 2003 | ER | שון סימונס | 3 פרקים |
| 2005 | Whatever You Want | צרכן | סרט טלוויזיה, ידוע גם בשם "Love Surreal" |
| 2006 | האוס | ג'ק וולטרס | פרק: "Whac-A-Mole" |
| 2011 | משפחה אמריקאית | אלן ריימונד | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2016–2018 | Outcast | קייל בארנס | תפקיד ראשי  מועמד פרס פנגוריה הטלוויזיה הטוב ביותר (2017) |
| 2019 | Treadstone | סטיבן היינס | תפקיד חוזר |
| 2023 | אהבה ומוות | פאט מונטגומרי | מיני-סדרה |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | The Last of Us Part II | אוון מור (קול) |  |
הערות שוליים

↑  "Star Wars Memories: Patrick Fugit". EPN. 17 בדצמבר 2015. ארכיון מ-21 בדצמבר 2021. נבדק ב-31 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Patrick Fugit Biography – Yahoo! Movies. Movies.yahoo.com. Retrieved on May 6, 2012.
1 2  Saved Movie – Patrick Fugit and Heather Matarazzo Interview. Movies.about.com (April 13, 2012). Retrieved on 2012-05-06.
↑  "Patrick Fugit Will Always Be Grateful for 'Almost Famous'". Observer (באנגלית אמריקאית). 11 בספטמבר 2020. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Almost Famous – SF Chronicle – The Uncool - The Official Site for Everything Cameron Crowe" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Saved Movie – Patrick Fugit and Heather Matarazzo Interview. Movies.about.com (April 13, 2012). Retrieved on 2012-05-06.
↑  Punch Drunk Critics. Punch Drunk Critics (2010–11). Retrieved on May 6, 2012.
↑  "Interview: Patrick Fugit Enthuses About 'Outcast' Season 2". The Mary Sue (באנגלית). 19 באפריל 2018. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Patrick Fugit To Star In ABC's Thirtysomething Sequel Pilot".
↑  "David Fetzer, Salt Lake City actor, dies unexpectedly at 30". The Salt Lake Tribune (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-8 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mason, Aiden (14 בדצמבר 2019). "10 Things You Didn't Know About Patrick Fugit". TVOvermind (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Wristcutters' Soundtrack Features Gogol Bordello, Tom Waits, Joy Division; More". theplaylist.net. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Patrick Fugit Biography | Booking Info for Speaking Engagements". www.allamericanspeakers.com. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Growing Up In Utah, Patrick Fugit Was "The Weird Kid" (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2021, נבדק ב-18 ביוני 2021 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "'Almost Famous' Cast: Where Are They Now?". Us Weekly (באנגלית אמריקאית). 24 ביולי 2020. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Never mind Oscar, here's the 2017 FANGORIA Chainsaw Awards Nominees Ballot!". FANGORIA®. נבדק ב-14 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424365105171  BnF: cb15024722g (data)  ISNI: 0000 0001 1460 7266  LCCN: no2002040237  NKC: xx0081470  NTA: 320491714  SUDOC: 200239988  VIAF: 42121274   WorldCat (עם VIAF): 42121274 
פיוגיט בשנת 2016
פחמה (כפר)

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  ג'נין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,439 (2006)
 קואורדינטות:  32°23′00″N 35°10′46″E﻿ / ﻿32.383327777778°N 35.179497222222°E﻿ / 32.383327777778; 35.179497222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) פחמה(למפת צפון השומרון רגילה) פחמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פחמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פחמה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פַ֫חְמֶה (בערבית: فحمة) היא עיירה פלסטינית במערב השומרון. היא ממוקמת בנפת ג'נין של הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון, 15 קילומטרים דרומית-מערבית לעיר ג'נין, בגובה של כ-430 מטר מעל פני הים. על פי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לשנת 2006, התגוררו בעיירה 2,439 תושבים.
מקור השם

זאב וילנאי מקשר את שם הכפר לפחם (בערבית: فحم פָחְם) וסובר שאולי בעבר עסקו במקום בייצור פחמי עץ מעצי בר בסביבה.
היסטוריה

בכפר נתגלו חרסים מהתקופה הרומית הקדומה והמאוחרת, מהתקופה הביזנטית ומהתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל.
על פי ממצאים שנמצאו בכפר פחמה הייתה יישוב שומרוני בשלהי העת העתיקה.
במקור צלבני משנת 1179 נזכרה פחמה יחד עם אג'ה ("קסאלה אג'ה") כאחד מהכפרים שהכנסותיהם ניתנו למנזר ציון בירושלים על ידי האפיפיור אלכסנדר השלישי.
היסטוריה > התקופה הממלוכית

בתקופה הממלוכית פחמה הייתה נקודה על הדרך שהובילה מדמשק לקהיר, במקטע שבין ג'נין לקאקון, ששימשה להבאת שלג מהירה. ניצבו בה גם משואות לאיתות והעברת ידיעות, ותחנה של דוורים רכובים.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

פחמה נזכרת ברישומי המס העות'מאניים של שנת 1596, שם היא מופיעה ככפר בנפה (נאחיה) של ג'בל שאמי במחוז (ליוה) של שכם, ונמנתה בה אוכלוסייה של 21 בתי אב ו-2 רווקים, כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, כגון חיטה, שעורה, גידולי קיץ, זיתים (בהם "750 עצי זית אסלאמיים" ו-1,500 עצי זית רומיים") כוורות ו/או עיזים, בנוסף להכנסות מזדמנות, מס הג'יזיה, וכן בית בד לשמן זית או דבש ענבים; סה"כ 6,000 אקצ'ה. בכפר נמצאו גם חרסים מראשית התקופה העות'מאנית.
בשנת 1694, עבד אל-ע'ני א-נאבולסי, הנוסע והחוקר המוסלמי-סופי, חלף ליד פחמה בעת עלייתו לרגל.
בשנת 1838, פחמה נזכרת במחוז א-שעראוויה א-שארקיה.
בשנת 1882, סוקרי מפת הקרן לחקר ארץ ישראל תיארו את פחמה ככפריר בוץ קטן, השוכן "על אוכף מתחת לגבעה (בטנן נורי). יש במקום באר וגן תאנים לכיוון צפון".
היסטוריה > תקופת המנדט הבריטי

במפקד האוכלוסין של שנת 1922, שנערך על ידי רשויות המנדט הבריטי, נמנתה בפחמה אוכלוסייה של 187 נפש, כולם מוסלמים. מספרם גדל במפקד 1931 ל-238; עדיין כולם מוסלמים, שהתגוררו ב-38 בתים.
בסקר הכפרים של 1945 נמנו בפחמה 350 מוסלמים, ושטח השיפוט של הכפר היה 4,498 דונם, לפי סקר קרקעות ואוכלוסייה רשמי. מתוכם, 210 דונם שימשו למטעים ולקרקעות להשקיה, 2,173 דונם לדגנים, ואילו 14 דונם היו שטח בנוי.
היסטוריה > שלטון ירדני

לאור הסכמי שביתת הנשק של 1949 שחתמו את מלחמת העצמאות, עברה פחמה לשלטון ירדן.
המפקד הירדני של 1961 מצא 541 תושבים בפחמה.
היסטוריה > בשלטון ישראל

לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967, פחמה עברה לשליטת ישראל.
היסטוריה > תחת הרשות הפלסטינית

מאז חתימת הסכם אוסלו ב' ב-1995, פחמה היא חלק מהרשות הפלסטינית.
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין - פחמה
| שנה | תושבים | מקור | הערות |
| 1596 |  |  | 21 בתי אב ו-2 רווקים, כולם מוסלמים |
| 1922 | 187 |  |  |
| 1931 | 238 |  | התגוררו ב-38 בתים |
| 1945 | 350 |  |  |
| 1961 | 541 |  |  |
| 1967 | 659 |  |  |
| 1987 | 914 |  |  |
| 1997 | 1,819 |  |  |
| 2005 | 2,369 |  |  |
| 2007 | 2,507 |  |  |
| 2017 | 3,193 |  |  |
שלוש המשפחות הגדולות בכפר הן: סעאבנה (صعابنة), מראעבה (مراعبة), נוואצרה (نواصرة).
אדמות, חקלאות ומים

פחמה נזכרת. תושבי הכפר שילמו מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, כגון חיטה, שעורה, גידולי קיץ, זיתים (בהם "750 עצי זית אסלאמיים" ו-1,500 עצי זית רומיים") כוורות ו/או עיזים, בנוסף להכנסות מזדמנות, מס הג'יזיה, וכן בית בד לשמן זית או דבש ענבים; סה"כ 6,000 אקצ'ה.
בסקר הכפרים של 1945 היה שטח השיפוט של הכפר - 4,498 דונם מתוכם, 2,383 דונם לחקלאות, 14 דונם היו שטח בנוי. ועוד 2,101 דונם אדמות בור.
ארכאולוגיה

בשנת 1941 התגלתה אבן מגולפת עם תבליט של ארון קודש ליד מסגד, שידוע שהיה בעבר כנסייה צלבנית. בעקבות ממצא זה, הציעו החוקרים כי פחמה הייתה יישוב שומרוני בשלהי העת העתיקה, וכי הכנסייה והמסגד ניצבים במקומו של בית כנסת שומרוני קדום.
אדם זרטל ביקר במקום במסגרת סקר הר מנשה, וכתב כי מצא חרסים מהתקופות הרומית הקדומה (10%) והמאוחרת (20%), מהתקופה הביזנטית (30%), מהתקופה המוסלמית המוקדמת (10%), מימי הביניים (10%), מהתקופה העות'מאנית (10%) ומהתקופה המודרנית (10%). בגרעין הקדום של הכפר ישנם שרידים של חומות, אבני בנייה וסימני חציבה, אך אלו כמעט נמחקו לחלוטין עקב בנייה מודרנית.
על האוכף ממערב לכפר יש מבנה בעל כיפה כפולה שנבנה על יסודות מימי הביניים, "קבר שייח' קסב". הקבר כנראה בנוי על יסודותיה של כנסייה צלבנית, שעומדת כנראה על חורבותיו של בית כנסת שומרוני עתיק. והוא כולל כמה אלמנטים (דלת אבן), שמקורם, על פי זאב ספראי ומיכאל אבי יונה, מבית כנסת שומרוני מהמאה ה-3 או ה-4. על דלת האבן התגלה תבליט של ארון קודש, שמחזק לפי אותם החוקרים את הסברה שזהו בית כנסת שומרוני. גרוסברג, מנגד, מציע שזהו ייצוג של חזית בית המקדש, ולכן לדעתו מדובר בבית כנסת יהודי.
בכפר מצוי מבנה עתיק שתושבי הכפר קוראים לו: "אל-בּוּבּריה (البوبرية), על שם ביברס. במבנה שימש, ככל הנראה, כתחנה ליוני דואר בין הלבנט למצרים בתקופה הממלוכית. המבנה שוחזר ב-2009.
הערות שוליים

↑  Projected Mid - Year Population for Jenin Governorate by Locality 2004 - 2006 (אורכב 20.09.2008 בארכיון Wayback Machine) Palestinian Central Bureau of Statistics
1 2 3  זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 6183
1 2 3 4  Zertal, 2016, p. 410
↑  Zertal, 2004, p. 254
↑  Rey, 1883, pp. 282, 426; Röhricht, 1887, p. 223; Röhricht, 1893, RRH, pp. 153-154, No. 576; all cited in Pringle, 1993, p. 207
↑  Volney, cited in Zertal, 2016, p. 409
1 2  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 130
↑  Cited in Zertal, 2016, p. 409
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, 2nd app, p. 129
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, p. 150
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 154
1 2  Barron, 1923, Table IX, Sub-district of Jenin, p. 29
1 2  Mills, 1932, p. 68
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 16 (אורכב 05.09.2018 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 54
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 98
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 148
1 2  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 25
1 2 3 4 5  Palestine Remembered, فحمه - Fahma - פחמה, Palestine Remembered, 2007
↑  Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS), Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments Census, 2017 (PDF). (Report). State of Palestine. February 2018., 2018, עמ' 82-64
1 2 3  מגן, יצחק (1992). "בתי הכנסת השומרוניים ופולחנם" (PDF). מחקרי יהודה ושומרון. II: 257.
1 2  אבי-יונה, מ' (1946). "שרידי בית-כנסת עתיק בכפר פחמה". ידיעות. י"ג תש"ז: 154–155.
1 2  ספראי, זאב (1977). "בתי-הכנסת של השומרונים בתקופה הרומית-ביזנטית" (PDF). קתדרה. 4: 101–102.
↑  Pringle, 1993, pp. 205, 206
↑  לא ברור ההקשר ואין מידע אודות המקום
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584325705171
פרידריך-וילהלם האוק

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1897 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  15 באפריל 1979 (בגיל 82) איברלינגן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1945 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל התותחנים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-305   מפקד קורפוס הפאנצר ה-76   מפקד הקורפוס ה-64   מפקד הקורפוס ההררי ה-51
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בכסף
 
פרידריך-וילהלם האוק (בגרמנית: Friedrich-Wilhelm Hauck;‏ 10 בינואר 1897 – 15 באפריל 1979) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

האוק נולד ב-10 בינואר 1897 בברסלאו, שהייתה חלק מהקיסרות הגרמנית, והיה בנם של חבר מועצת המדינה לשעבר וחבר המועצה הממשלתי פאול האוק ואשתו לואיז, לבית וגנר. זמן קצר לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, הוא התנדב לרגימנט ארטילריית השדה ה-6 (שלזיה ה-1 "פון פוקר"), ובאביב 1915 נפרס בשדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה עם רגימנט ארטילריית השדה ה-104 החדש (באדן). ב-1917 מונה למועמד לקצונה וב-12 ביוני 1917 קיבל דרגת לויטננט במילואים. על פעולותיו בקרבות קיבל מץ את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף האוק לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-13 באוגוסט 1927 נשא לאישה את רות וייביג הצעירה ממנו בשלוש שנים וחצי, בתו של בעל האחוזה וקפטן הלנדווהר וילהלם אוגוסט וייביג בקיריץ. ב-1 באוגוסט 1931 הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 בינואר 1936 הועלה לדרגת מיור, עם הוותק שנקבע ל-1 בדצמבר 1935. בסתיו 1936 הוא הוצב בתור קצין מטה בדיוויזיית הרגלים השנייה, וב-10 בנובמבר 1938, הוא הועבר למטה הקורפוס החמישי.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא המשיך בתפקידו בקורפוס החמישי, וב-1 בינואר 1940 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. במהלך המערכה על צרפת הוא מונה לראש המטה בפיקוד המיוחד הבכיר ה-37 ב-1 ביוני 1940, וב-1 בדצמבר 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-18 בפברואר 1941 הוא מונה לראש מטה הארמייה ה-11. ב-6 ביולי 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בכסף., וב-27 בנובמבר 1942, הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-386, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-218. ב-5 במרץ 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-305, וב-1 ביוני 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור. תחת פיקודו, דיוויזיית הרגלים ה-305 הייתה מעורבת בפשעי מלחמה באיטליה, אך הוא מעולם לא הואשם בכך. ב-1 במרץ 1944 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-11 ביוני 1944 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-24 בנובמבר 1944 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-76, וב-7 בדצמבר 1944 הועבר לעתודת המפקדים. בינואר 1945 השתתף בקורס למפקדים מפקדים בהרשברג, ובאמצע ינואר 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-64. ב-24 בינואר 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ההררי ה-51, וב-20 באפריל 1945 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

הוא נלקח בשבי מלחמה במהלך כניעת קבוצת ארמיות C ב-2 במאי 1945 באיטליה. הוא שוחרר מהשבי האמריקני בתחילת 1948, ועבד עבור ארגון הסיוע האוונגלי, כמנהל משרדו של אויגן גרסטנמייר.
במשך שש שנים, הוא כתב בשם צבא ארצות הברית ובשיתוף פעולה של עוד שישה גנרלים גרמנים לשעבר, את "המבצעים של קבוצות הארמיות הגרמניות בחזית המזרחית 1941–1945, הזירה הדרומית". עם הערכת גנרל-אוברסט פרנץ האלדר, ומכתב תודה מהמפקד העליון של צבא ארצות הברית בגרמניה, הוא העביר את העבודה (16 כרכים) לארכיון הפדרלי-הצבאי בפרייבורג אים ברייזגאו.
לאחר מכן הוא התגורר באיברלינגן, עד מותו ב-15 באפריל 1979.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1031726284  ISNI: 0000 0000 3646 8378  LCCN: n96081939  VIAF: 62004599   WorldCat (עם VIAF): 62004599
פרידריך-וילהלם מילר

| --- | --- |

פרידריך-וילהלם מילר
 לידה:  29 באוגוסט 1897 בארמן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 הוצאה להורג:  20 במאי 1947 (בגיל 49) אתונה, ממלכת יוון ממלכת יוון
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1915–1945 (כ־30 שנה)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-22   מפקד הקורפוס ה-5   מפקד הקורפוס ה-34   מפקד הקורפוס ה-59    מפקד הקורפוס ה-68   מפקד הארמייה הרביעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה מערכת הדודקאנס במלחמת העולם השנייה  מבצע פרוסיה המזרחית
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
גנרל פרידריך-וילהלם מילר (בגרמנית: Friedrich-Wilhelm Müller; ‏ 29 באוגוסט 1897 – 20 במאי 1947) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה ופושע מלחמה שהוצא להורג כגמול על פשעיו.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

מילר נולד ב-29 באוגוסט 1897 בבארמן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-2 (פומרניה ה-1 - פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה). ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. בהמשך המלחמה הועבר מילר לרגימנט המילואים ה-266, והועלה לדרגת לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף מילר למשטרה, ומילא בה תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1936 עבר מילר לוורמאכט, והועלה לדרגת מיור. ב-10 בנובמבר 1938 מונה מילר למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-105, וב-1 במאי 1939 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה מילר מפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-105, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-34 בעתודת הארמייה הראשונה, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-34 במסגרת הקורפוס ה-23, ובשלב השני במסגרת הקורפוס ה-26. ב-1 באוקטובר 1940 מונה מילר למפקד רגימנט הרגלים ה-105, ובינואר 1941 נשלח עם הרגימנט שבפיקודו לרומניה. במהלך המערכה בבלקן לחם מילר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-72 במסגרת הקורפוס ההררי ה-18, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם מילר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-72 במסגרת הקורפוס ה-54, וב-22 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 במאי 1939 הועלה לדרגת אוברסט, וב-8 באפריל 1942 קיבל על פעולותיו בקרב קרץ' תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1942 הועלה מילר לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-22 שהייתה חלק מהארמייה ה-12 ביוון. בנובמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לכרתים, ושהתה שם עד ספטמבר 1944. ב-1 באפריל 1943 הועלה מילר לדרגת גנרל לויטננט, וב-18 ביוני 1943 קיבל על פעולותיו את הצלב הגרמני בזהב. במהלך ספטמבר - נובמבר 1943 פיקד מילר על המערכה לכיבוש איי הדודקאנס, והדף את כוחות בעלות הברית. ב-15 בפברואר 1944 פרש מילר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ובכך חמק מחטיפה על ידי המחתרת. ב-4 במאי 1944 מונה מילר למפקד הקורפוס ה-5, שהיה בעתודת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, וב-2 ביוני 1944 מונה למשך שבוע למפקד הקורפוס ה-59, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. ב-1 ביולי 1944 הועלה מילר לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד מבצר כרתים. כאמצעי תגמול על חטיפתו של היינריך קרייפה הרס מילר את העיר אנוגיה, והרג את הגברים תושבי העיר, ובספטמבר 1944 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. ב-13 בנובמבר 1944 מונה מילר למפקד הקורפוס ה-34, שהיה חלק מקבוצת ארמיות E, וב-1 בדצמבר 1944 מונה מילר למפקד הקורפוס ה-68, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F, והוביל אותה במהלך הנסיגה מהבלקן, וב-27 בינואר 1945 קיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
ב-29 בינואר 1945 מונה מילר למפקד הארמייה הרביעית, במקום פרידריך הוסבאך שהודח מתפקידו, ולחם עימה בקרבות הקשים בפרוסיה המזרחית. ב-27 באפריל 1945 נכנע מילר בראש כוחותיו לצבא האדום ונלקח בשבי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוסגר מילר על ידי הרוסים ליוון, ונשפט על חלקו בטבח בני ערובה בכרתים, נמצא אשם ונידון למוות, והוצא להורג באתונה ב-20 במאי 1947.
הערות שוליים

↑  יורשו בפיקוד על הדיוויזיה - היינריך קרייפה נחטף על ידי המחתרת ב-26 באפריל 1944
פיליפה מאנו

פיליפה מאנו (בצרפתית: Philippe de Hainaut, באנגלית: Philippa of Hainault‏; 24 ביוני 1311 – 15 באוגוסט 1369) הייתה אשתו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה, ואחייניתו של פיליפ השישי, מלך צרפת.
ביוגרפיה

פיליפה נולדה בעיר ולנסיין שברוזנות אנו (בימינו בתחומי חבל נור-פה דה קאלה שבצרפת). היא הייתה בתם של וילם הראשון, רוזן אנו ושל ז'אן מוולואה, רוזנת אנו, אחותו של פיליפ השישי, מלך צרפת. ב-24 בינואר 1328 בקתדרלה של יורק נישאה לאדוארד השלישי, מלך אנגליה, אחד עשר חודשים לאחר שעלה על כס המלכות.
היא ליוותה את אדוארד השלישי במלחמותיו נגד הסקוטים (1333) ונגד הצרפתים בפלנדריה (1338–1340). באוגוסט 1347, כאשר אדוארד השלישי כבש את העיר קאלה ועמד להוציא להורג שישה ממנהיגיה, פיליפה כרעה ברך בפניו והצליחה ברוב תחנוניה להניאו ממעשה זה. היא שימשה כעוצרת פעמים מספר כאשר אדוארד השלישי נעדר מן הממלכה, והתחבבה על נתיניה בשל טוב לבה ובשל התנהגותה האצילה.
פיליפה ילדה לאדוארד 14 ילדים, שאחדים מהם מתו בילדותם. בנה הבכור היה אדוארד, הנסיך השחור, שלחם לצד אביו בקרב קרסי (26 באוגוסט 1346).
פיליפה מתה בטירת וינדזור ב-1369 כתוצאה מבצקת, ונקברה במנזר וסטמינסטר.
ההיסטוריון ז'אן פרואסאר היה בן חסותה מ-1361 עד 1366.
פסגת טורט (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  סלע בצורת צריח בראש הפסגה
 גובה:  2,790 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס מילן 
 קואורדינטות:  72°16′00″S 166°06′00″E﻿ / ﻿72.2667°S 166.1°E﻿ / -72.2667; 166.1
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת טורט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת טורט
 
פסגת טורט או פסגת טרט (באנגלית: Turret Peak; מילולית: פסגת הצריח) היא פסגה נישאת ברכס מילן, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,790 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 11 קילומטרים צפונית-מערבית מפסגת קרוסקט.
בראש הפסגה סלע בצורת צריח או מגדל, שגובהו 10 מטרים והוא מהווה נקודת ציון בולטת בשטח.
רכס טורט יוצא מהפסגה לכיוון צפון-מזרח.
היסטוריה

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הקבוצה הדרומית של משלחת חקר אנטארקטיקה מטעם פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition בראשי תיבות: NZFMCAE) אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.