stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וסילי אוטקין

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1972 באלאשיקה, רוסיה 
 פטירה:  19 במרץ 2024 (בגיל 52) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  17 במרץ 1989 – 2024 (כ־34 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס TEFI (2004)  פרס TEFI (2005)  לחצן הפעלה מכסף (2018) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  radioutkin
 טוויטר:  radioutkin
 טלגרם:  QryaProDucktion
 vasiliyutkin.ru
 
וסילי ויאצ'סלבוביץ' אוטקין (ברוסית: Васи́лий Вячесла́вович У́ткин;‏ 6 במרץ 1972 – 19 במרץ 2024) היה כתב ספורט רוסי, מגיש טלוויזיה ורדיו, בדרן, שחקן ואחד מבעלי פורטל האינטרנט Sports.ru.‏ שימש בתור העורך הראשי של ערוצי הספורט של NTV Plus מ-1 בספטמבר 2010. שימש כפרשן כדורגל בערוץ הטלוויזיה Match TV.
ידוע גם בשל פעולות והצהרות שעוררו שערוריות בינלאומיות שונות. בין היתר נמתחה עליו ביקורת מצד פרשני הספורט של הערוץ האוקראיני ספורט 1.
וסילי אוטקין נפטר ב-19 במרץ 2024 בגיל 52 מתסחיף ריאתי במחלקת קרדיולוגיה של בית החולים הקליני העירוני מס' 1 על שם פירוגוב במוסקבה.
הפרידה מוסילי אוטקין התקיימה ב-23 במרץ בבית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה. אוטקין נקבר בעיר הולדתו בלאשיחה.
הערות שוליים

↑  "Unitology: General Director Sports.ru Dmitry Navosha". 4 באוגוסט 2009. אורכב מ-המקור ב-17 בפברואר 2012. נבדק ב-2011-12-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Utkin appointed chief editor of sports channels NTV-Plus // televesti.ru, 31.08.2010
↑  news NEWSru.com :: Sports commentator Utkin gave rise to an international scandal said that he would like every day to dip Lukashenko in the toilet
↑  Vasily Utkin: Find matching those of my recent replicas to the current BATE absurd - news - Soviet sport
↑  Lenta.ru Russia: the Right message
↑  "Utkin grabbed a glass of vodka and splashed me in the face". Sports.ru. נבדק ב-2014-06-26.
↑  NTV Plus defended Utkin from the Terek
↑  Utkin nicknamed FC Astana as "Fart-Woodpeckers"
↑  ‏הגיע למשקל של מעל 200 ק"ג: הלך לעולמו פרשן הכדורגל המפורסם, באתר ספורט1, 19 במרץ 2024
↑  מערכת ספורט היום, עורר שערוריות, סבל ממשקל עודף והתנגד לממשלה: הפרשן הרוסי הבכיר מת בגיל 52, באתר www.israelhayom.co.il
↑  В Москве простились с Василием Уткиным, govoritmoskva.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 133936460   WorldCat (עם VIAF): 133936460 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ז'ורדן סבן

ז'ורדן סבן (בצרפתית: Jordan Sebban; נולד ב-6 בינואר 1997) הוא כדורגלן יהודי-צרפתי בעל אזרחות ישראלית המשחק בעמדת הקשר האחורי במ.ס. אשדוד.
קריירה

סבן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טולוז ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון במדיה שיחק 4 שנים.
בקיץ 2018 הצטרף לאל אחידו מהליגה הספרדית השלישית. ב-7 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד גרנדה ב'. כעבור שנה הצטרף לאחרונה במדיה שיחק עונה אחת.
ב-5 בפברואר 2021 חתם בקופס מליגת העל הפינית עד לסיום העונה. בקופס רשם 20 הופעות בליגה ו-3 נוספים בגביע הפיני בו זכה קופס בסיום העונה. בסיום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-16 באוגוסט 2022 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל ובזכות יהדותו קיבל אזרחות ישראלית ובכך לא נחשב לזר. ב-31 בדצמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל ירושלים.
תארים

הגביע הפיני: 2021
הערות שוליים

↑  איציק כלפי, ‏הקשר הצרפתי-ישראלי ג'ורדן סבן חתם במ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2022
אדה טלץ'

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1872 באיה, הונגריה 
 פטירה:  19 ביולי 1948 (בגיל 76) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 שם לידה:  Teltsch Ede 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 תקופת הפעילות:  1900–1948 (כ־48 שנים) 
 
אדה טלץ', (במקור טלטש, Teltsch, בהונגרית: Telcs Ede; באיה, 12 במאי 1872 – בודפשט, 18 ביולי 1948) היה פסל הונגרי-יהודי, אומן מדליות (Medalist)(אנ').
מוצאו ומשפחתו

טלץ' נולד במשפחה יהודית. סבו וסבתו: סבו מצד אביו, אהרון טלטש, היגר להונגריה ממיקולוב, מורביה. הוא עסק בהכנת מצבות וציור שלטים בעיר פאפה. סבתו מצד אביו תרזה האס הלכה לעולמה בגיל 115 ואדה, נכדה, עדיין הצליח לצייר אותה בבאיה בשנת 1892. סבו מצד אמו היה אדולף וולנר, סוחר תבואה עשיר בעיר באיה שהתרושש לאחר מכן, סבתו הייתה בטי פּלצר, שהלכה לעולמה בגיל צעיר.
אביו, מור טלטש (פאפה, 1842-1924) עבד כסנדלר. הוא נשא לאישה בבאיה את אנה וולנר (בוניהאד, 1846-1940) ב־15 בפברואר 1870. אֶחיו היו ארמין (שנולד בשנת 1870), ברטה, אילונה, גזה, קרולין, פליקס ואנדראש (שנולד בשנת 1891). הוריו עברו לסובוטיצה כשאדה היה בגיל צעיר מאוד וחוויות ילדותו ונעוריו נקשרו לעיר זו (אז הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית).
לימודיו

כבר בגיל תלמיד תיכון בסובוטיצה החליט טלץ' להיות צייר. לאחר שסיים את ארבע הכיתות של בית הספר התיכון, לקח אותו אביו לבודפשט ללמוד בבית הספר לעיצוב תעשייתי, יחד עם תלמידי פיסול בניין. עם זאת, טלץ' החליט לעזוב את לימודי הפיסול שם וחזר לסובוטיצה.
בשנת 1888 הפליג על הדנובה לווינה ונרשם לסטודיו לפיסול של הפסל אדמונד פון הופמן, שהבחין בכישרונו. בהמשך קיבל הפסל אדמונד פון הלמר את הילד בן ה-16 לאקדמיה. לאחר שנתיים לימודים הוא קיבל מהאקדמיה מלגה חודשית של 90 פורינט ובמקביל קיבל מענק חודשי של 50 פורינט מתא אחד של הבונים החופשיים בבודפשט (לימים התא קיבל אותו כחבר). אחרי סיום האקדמיה הוא המשיך ללמוד בבית הספר של המאסטר גספר קלמנס פון זומבוש (Gaspar Clemens von Zumbusch) "מנהיג הפסלים" בווינה. כבר בהיותו תלמיד בשנה הראשונה זכה אדוארד טלטש (אדה טלץ') בפרס הגבוה ביותר של בית הספר ובסך 300 פורינט עבור קבוצת הפסלים המיתולוגית שלו Die zwei Durstigen. בעידוד המאסטר שלו הוא שלח את הפסל לתערוכה הבינלאומית של וינה בשנת 1893, ולאחר מכן לאנטוורפן, שם זכה במדליית כסף. הוא הציג אותה יצירה, שקרא לו בתרגום להונגרית "שני הצמאים", בתערוכת איגוד האמנויות היפות ההונגרית בבודפשט בשנת 1893/94. לאחר מכן גם פסלו הענק בשם "גוליית" הוצג והתפרסם בתערוכה בשנת 1894/95. זה היה המקום בו החלה הקריירה האמנותית שלו לנסוק בהונגריה. לאחר שסיים בהצלחה את האקדמיה בת ארבע השנים ולאחר מכן את בית הספר לתואר שני במשך שלוש שנים, סיים את לימודיו בווינה.
קריירה

בגיל 23 התיישב בבודפשט, אך תחילה יצא לטיול בוונציה. הוא הופיע בסטודיו של הפסל ג'רג' זאלה והגיש בקשה להתקבל על סמך מכתב המלצה מאת הלמר. זאלה קיבל אותו לעבודה ומיד מסר לו עבודות. ב־1 באוקטובר 1895 התגייס טלץ' ל"שנות ההתנדבות" לשרת בגדוד הרגלים הראשון. הוא פרש כסמל וכמועמד לקצונה במילואים. בינתיים מיצירותיו שהוצגו בתערוכת המילניום, פרנץ יוזף הראשון, קנה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את "שני הצמאים" בעבור 600 פורינט, וטלץ' פגש את הקיסר באופן אישי. המדינה קנתה ממנו את הפסל גוליית עבור 800 פורנטים. בשכר שהרוויח בתערוכת המילניום הוא יכול היה לשכור סטודיו ברחוב מונקאצ'י 14.
שנתיים לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לקצונה, הוא התגייס להתמחות קיץ של חודשיים בגדוד הרגלים השישי של סובוטיצה. שם פגש את אנה גרפי, בת של מנהל מפעל ללבנים. הם התחתנו באביב 1900. דירתם הייתה ברחוב סונדי 80 בבודפשט. ילדם הראשון שארי, נולדה בשנת 1901, השני, מתי בשנת 1902, והשלישי, פאל בשנת 1903. אשתו חלתה בשחפת כלייתית ונפטרה ב־10 בפברואר 1910.
תלמידתו נורה מנספלד קיבלה עליה את הטיפול בילדיו, והוא יצא לבית הבראה ליד דרזדן כדי להתאושש מן האסון. טלץ' התחתן עם נורה ב־2 במרץ 1911. הם עברו לבודה ונולדו להם שני בנים, פטר ב-1911 ואדם ב-1914.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, האמן בן ה-42 לא היה צריך להתגייס. הוא חלה בשלהי 1917 ואושפז בבית חולים. הסופר דז'ה קוסטולאני, אף הוא מסובוטיצה, כבר ניסח את הספד עליו. לאחר המלחמה הוא ומשפחתו עברו להולנד בשנת 1920. שם, הפך טלץ' למנהל אמנותי במפעל הצורפות של חבר. הוא חזר הביתה אחרי שנתיים, גרוש מאשתו השנייה בספטמבר 1924, הוא התחתן בשלישית עם אירנה גליקשטַהל. הסטודיו והדירה החדשים שלו הושלמו ברחוב אלקוטאש 41. במהלך הכיבוש הגרמני הוא נשא עליו את הטלאי הצהוב, אך קיבל פטור ויכול היה להישאר בדירתו. עם העלייה לשלטון של מפלגת צלב החץ בהונגריה ולפני המצור על בודפשט הוא ואשתו עברו מבודה לפשט לדירת אמה של אשתו, שהייתה בבית מוגן תחת הגנה שוודית באמצעות פעילותו של ראול ולנברג. בסיום המלחמה חזרו לבודה ושחזרו את הסטודיו. אדה טלץ' תרם את הפסלים, הלוחות, הציורים, הצילומים והמסמכים האחרים שנותרו לו לאחר המצור על בודפשט, לעיר הולדתו באיה.
יצירותיו העיקריות > לפי שנים

פסל של קורנליה הולושי, מאקו
פסלים דקורטיביים של האקדמיה למוזיקה (1907),
קבר מיהאי מונקאצ'י ,
קבר מיקלוש ברבש
פסל של לאיוש קושוט (קצ'קמט),
חזהו של דז'ה סילאג'י (סילאג'י, 1907),
פסל מיהאי ורשמארטי (יחד עם אדה קלוש, 1908 ),
פסל איגנץ אלפאר (פארק העיר, 1931),
סנט לאסלו ופסל הקיסר קרל השלישי באנדרטת המילניום.
מרצ'ה (הגלריה הלאומית ההונגרית),
הביישן הקטן (הגלריה הלאומית ההונגרית),
גוליית (הגלריה הלאומית ההונגרית).
Hollósy Kornélia-szobor, Makó
A Zeneakadémia díszítőszobrai (1907),
Munkácsy Mihály síremléke,
Barabás Miklós síremléke
Kossuth Lajos szobra (Kecskemét),
Szilágyi Dezső mellszobra (Szilágyi, 1907),
Vörösmarty Mihály szobra (Kallós Edével közösen, 1908),
Alpár Ignác szobra (Városliget, 1931),
Szent László és III. Károly király szobra a Millenniumi emlékművön
Marcsa (Magyar Nemzeti Galéria),
A kis szégyenlős (Magyar Nemzeti Galéria),
Góliát (Magyar Nemzeti Galéria).
תערוכות ופרסים

בשפת המקור:
Negyedéves korában elnyerte az akadémia Füger-aranyérmét.
1899-ben Oroszországban egy osztrák-magyar kiállításon szerepelt.
Az 1900. évi párizsi világkiállításon kollekcióval vett részt, valamennyi figuráját megvették külföldi múzeumok.
Az 1901. évi drezdai nemzetközi kiállításon szobrászati kis aranyérmet kapott. (A nagyot Auguste Rodin.)
A házi szer című terrakottájával az 1901. évi műcsarnoki tárlaton elnyerte a 600 koronás Ráth-díjat.
Az 1902. évi téli tárlaton Tanulmányfő című alkotásáért a Műcsarnok kétezer koronás Röck István-díját kapta.
1901-ben a turini nemzetközi iparművészeti kiállításon ezüstérmet nyert.
Aranyérmet kapott Kati néni című szobráért a Saint Louisban rendezett világkiállításon.
Az 1906. évi milánói világkiállításon Beethoven-szobrával aratott sikert.
Az antwerpeni világkiállításon II. osztályú aranyéremmel jutalmazták.
Az 1908-1909. évi téli tárlaton a sógornőjéről készített arcmásért az állami nagy aranyérmet, az akkori legnagyobb művészi kitüntetést kapta.
1928-ban volt gyűjteményes kiállítása a budapesti Ernst Múzeumban.
1937-ben a párizsi világkiállításon plakettjével elnyerte a Grand Prix-t.
A Műcsarnokban 1940-ben - a második magyarországi zsidótörvény után - megrendezték gyűjteményes kiállítását, amelyen több mint 50 szobra és sok plakettje volt látható
בתרגום לעברית:
בשנתו הרביעית באקדמיה הוענקה לו מדליית הזהב של פיגר של האקדמיה.
בשנת 1899 הוא הציג בתערוכה אוסטרו-הונגרית ברוסיה.
השתתף בתערוכה העולמית של פריז בשנת 1900 עם אוסף. כל יצירותיו נקנו על ידי מוזיאונים זרים.
זכה ב"מדליית זהב קטנה" לפיסול בתערוכה הבינלאומית של דרזדן ב-1901. (המדליה הגדולה הייתה של אוגוסט רודין)
זכה בפרס ראת' וכן ב־600 כתר בתערוכת היכל האמנות בשנת 1901 עם הטרקוטה שלו שנקראה "כלי בית" .
יצירת "המחקר" זכתה בתערוכת החורף 1902 ב-Kunsthalle באלפיים כתרים ובפרס אישטוואן רק.
בשנת 1901 הוענק לו מדליית כסף בתערוכה הבינלאומית בטורינו לאומנויות שימושיות.
מדליית זהב עבור פסלו דודה קטי על בתערוכה העולמית בסנט לואיס.
זכה להצלחה בתערוכה העולמית של מילאנו ב-1906 עם פסלו בטהובן .
בתערוכה העולמית באנטוורפן הוענקה לו מדליית זהב דרג שני.
בתערוכת החורף ב-2007 הוענק לו מדליית הזהב הממלכתית, הפרס האמנותי הגדול ביותר השנה.
בשנת 1928 הייתה לו תערוכה קולקטיבית במוזיאון ארנסט בבודפשט .
בשנת 1937 זכה בפרס הגדול עם לוחית ביריד העולם בפריס.
בשנת 1940, לאחר פרסום חוק היהודי השני בהונגריה, אירחה הגלריה לאמנות תערוכת אוספים של למעלה מ־50 פסלים שלו ולוחות רבים.
ראו גם

The Jewish Encyclopedia. Eduard (Ede) Telcs.
לקריאה נוספת

רוני לינדר, הנחיות משרד הבריאות: 11 צעדים להתגוננות מפני וירוס קורונה, באתר TheMarker‏, 4 במרץ 2020
אומנות. אדה טלץ' (מאמר בהונגרית) Márkus László: Telcs Ede (magyar nyelven). Művészet, Harmadik évfolyam, 1904, Második szám, p. 73-79
הערות שוליים

↑  משפחות יהודיות מבודפשט
↑  Virtual Jewish World: Budapest, Hungary
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140077286  ISNI: 0000 0000 7887 8906  LCCN: no2012073078  NTA: 071340092  RKD: 98821  SNAC: w6vt2xs3  SUDOC: 133650715  ULAN: 500116416  VIAF: 96544690   WorldCat (עם VIAF): 96544690 
אדה טלץ' בסדנא שלו סביב 1900
אדה טלץ': יוהאן וולפגנג פון גתה. לוחית-הולנד 1924
טלץ' מעצב את פסלה של קורנליה פריאל
גוגל סטדיה

| --- | --- |
 

מכשיר נייד שמריץ את מורטל קומבט 11 בסטדיה עם הבקר הרשמי
 מפתח:  גוגל
 מחזור חיים:  19 בנובמבר 2019 – 18 בינואר 2023 (3 שנים)
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות
 קטגוריה:  משחק רשת שמריץ משחקי וידאו על שרתים.
 stadia.google.com
סטדיה (באנגלית: Stadia) היה שירות למשחק רשת באמצעות מחשוב ענן שפותח והופעל בידי חברת גוגל. השירות היה ידוע בתהליך פיתוחו כ"פרויקט הזרמה" ויצא כגרסת בטא באוקטובר 2018, עם תאריך השקה ב-19 בנובמבר 2019. סטדיה היה נגיש באמצעות מכשירי כרומקאסט אולטרה ו-Android TV, במחשבים אישיים באמצעות דפדפן גוגל כרום ודפדפנים אחרים מבוססי-כרומיום, בכרומבוק ובטאבלטים שמריצים את מערכת ההפעלה Chrome OS, וכן באפליקציית מובייל של סטדיה הפועלת במכשירי אנדרואיד. הייתה גרסה נסיונית שסיפקה תמיכה למכשירי אנדרואיד שהיו מסוגלים להתקין את אפליקציית סטדיה. בדצמבר 2020, גוגל הוציאה יישום אינטרנט מתקדם מבוסס-iOS עבור סטדיה, מה שאיפשר לשחק באמצעות דפדפן ספארי.
סטדיה איפשר אספקת שירותי הזרמת מדיה למשחקי וידאו ממרכזי המידע של החברה ברזולוציה עד 4K ו-60 פריימים לשנייה, עם תמיכה בטלוויזיה בטווח דינמי גבוה (HDR). השירות איפשר לקנות משחקים דרך החנות המקוונת, יחד עם משחקים חינמיים, בשעה שהשירות עצמו היה חינם ואיפשר למשתמשים שירותי הזרמה ברזולוציה עד 1080p. מנוי חודשי של Stadia Pro איפשר צפייה ברזולוציה 4K, בצליל היקפי 5.1 ובטכנולוגיית HDR. המינוי החודשי הציע גם גישה לאוסף גדול של משחקים חינמיים שנשארו בספרייה של המשתמש כל עוד המנוי היה בתוקף. גם המנוי הרגיל וגם המנוי החודשי איפשרו משחקי מולטיפלייר ללא כל עלות נוספת. סטדיה שולבה לתוך Youtube, והמצב השיתופי איפשר להריץ משחק נתמך באמצעות שמירה ששותפה בידי משתמש נוסף דרך לינק קבוע (permalink). השירות תמך בבקר משחק רשמי של סטדיה, כמו גם בקרים לא רשמיים דרך חיבורי USB ובלוטות'.
שירות סטדיה היה נתון לתחרות עם שירותי גיימינג באמצעות ענן אחרים כמו PlayStation Plus של סוני, GeForce Now של Nvidia, לונה של אמזון ו-Xbox Cloud Gaming של Microsoft. עם תחילת השקתה, סטדיה זכתה לביקורות מעורבות מהמבקרים, כאשר נמתחה ביקורת על המגוון המצומצם של המשחקים החינמיים ומחסור בהגדרות שהובטחו בזמן ההשקה. גוגל תכננה לפתח משחקים משלה בסטודיו מיוחד בנוסף למשחקים מחברות אחרות, אך נטשה את הרעיון בפברואר 2021 וסגרה את הסטודיו. השירות המשיך למכור משחקים של חברות צד שלישי, וגוגל הציעה את טכנולוגיית הזרמת המשחקים כמוצר מדבקה.
בספטמבר 2022, חברת גוגל הכריזה שתסגור את שירותי סטדיה, שנמשכו עד ל-18 בינואר 2023. החברה זיכתה את המשתמשים שקנו את החומרה, וסיפקו עדכון תוכנה לבקר סטדיה כדי לאפשר חיבור בלוטות' לשימוש במחשבים אישיים ובקונסולות משחקים.
קובראט

ערך זה עוסק במנהיג בולגרי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קובראט (בבולגרית: Кубрат, ביוונית: Χουβρατις) היה אביהם של בטבאיאן, קוטראג, קובר, אלצק ואספרוך, מנהיג השבטים הבולגרים שיצרו את בולגריה הישנה וייסדו, בהנהגת הבנים, את בולגריה של הוולגה ואת בולגריה הבלקנית.
ביוגרפיה

קובראט היה מנהיג בולגרי משושלת דולו, ונטען כי הוא מצאצאיו של אטילה ההוני. בילדותו היה קובראט בן ערובה בחצר הביזנטית, שם התחנך באוניברסיטת קונסטנטינופול והוטבל לנצרות. בתקופה זו הוא חבר למי שהיה עתיד להיות הקיסר הרקליוס, וקיבל את התואר פטריקיוס.
ב-628 שב קובראט מביזנטיון לבולגריה הישנה, הביס את האווארים בשנת 632 ואיחד את כל שבטי הבולגרים תחת שלטון אחד. בסביבות שנת 660 הוביל, עם בניו, את שבטי הבולגרים להתיישבות בבולגריה שעל הוולגה.
לאחר מותו התפצלו הבולגרים לחמש חטיבות בהנהגת חמשת בניו. הבן הבכור, בטבאיאן, המשיך להנהיג את בולגריה הישנה, קוטראג, את בולגריה של הוולגה, קובר הוביל את אנשיו להתיישבות במקדוניה ובמזרח אלבניה, אלטזק נדד על פני מרכז אירופה עד ששארית אנשיו בפיקודו של אמנצור התיישבו באיטליה, מצפון מזרח לנאפולי והצעיר בבניו, אספרוך, הוביל את הבולגרים שהתיישבו מעבר לדנובה, בבולגריה הבלקנית.
סטארשיפ אנטרטיינמנט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  Kim Shi-dae
 תקופת הפעילות:  28 בינואר 2008 – הווה (17 שנים)
 חברת אם:  LOEN Entertainment (2013-present)
 חברות בנות:  Highline Entertainment 
 מיקום המטה:  סיאול 
 משרד ראשי:  סיאול, קוריאה הדרומית
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוזיקה בידור
 מוצרים עיקריים:  הפקת מוזיקה ניהול אומנים
 עובדים:  23
  
 http://www.starship-ent.com/
 
סטארשיפ אנטרטיינמנט (באנגלית: Starship Entertainment, בקוריאנית: 스타쉽 엔터테인먼트) היא חברת תקליטים ובידור קוריאנית שנוסדה ב-2008. החברה משמשת בית לאמנים כמו זמר הבלאדות K.Will, זמר הסולו Yoo Seung-woo, להקת הבנות סיסטאר, אייב ולהקות הבנים Boyfriend UNIQ מונסטה X ו-CRAVITY
היסטוריה

מייסד החברה, קים שי-דה, עבר בעבר כמנהל דרכים עבור להקת הקיי-פופ Cool ועבד עבור החברה של באנג סי-היוק, ביג היט אנטרטיינמנט בין השנים 2005 ל-2007 לפני שהוא הקים חברה בעצמו. האמן הראשון של החברה היה K.Will ולאחר מכן הורכבו הלהקות Sistar, Boyfriend, UNIQ ומונסטה X. בחברה יש 23 עובדים.
ב-18 בדצמבר 2013, 70 אחוזים ממניות החברה נרכשו על חברת ההפצות, LOEN Entertainment, כאשר החברה הופכת להיות חברת בת עצמאית של LOEN.
אמנים > קבוצות

Sistar
Boyfriend
מונסטה X
אייב
Wjsn
Cravity
אמנים > זמרי סולו

K.Will
Hyolyn
Yoo Seung-woo
Mad Clown
Junggigo
Jooyoung
אמנים > תת-להקות

Sistar19
שחקנים

Choi Won Myeong
סטארשיפ X

סטארשיפ X (באנגלית: Starship X, בקוריאנית: 스타쉽 엑스) היא תת-חברה עצמאית של סטארשיפ אשר נוסדה ב-2013 והיא מתמקדת במוזיקת היפ-הופ.
סטארשיפ X > קבוצות

NuBoyz (חברי הקבוצה הצטרפו ללהקה מונסטה X)
סטארשיפ X > זמרי סולו

Mad Clown
Junggigo
Jooyoung
מתאמנים הנמצאים כרגע תחת החברה

Kim Na-yoon
Jung Se-un
Choi Seuk-won
Song Gun-hee (#GUN)
Noh Yoon-ho
Park Min-kyun
Kim Yoo-su
Park Kwang-ji
מתאמנים הנמצאים כרגע תחת החברה > מתאמנים לשעבר הראויים לציון

Jung Young-hoon -הוא התכונן לעשות את הופעת הבכורה שלו בלהקה NuBoyz אך נאלץ לפרוש בשל בעיות רפואיות. לאחר מכן הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בלהקה HALO.
Park Sun-ho - הוא התכונן לעשות את הופעת הבכורה שלו בלהקה Boyfriend אבל הוחלף בחבר הלהקה יון-סונג. אך משנת 2014 הוא פעיל כשחקן תחת החברה Sidus HQ.
שותפים

Being Group
Yuehua Entertainment
הערות שוליים

↑  "Starship Entertainment unveils profiles of twins for upcoming boy band, Boy Friend", Allkpop, 23 March 2011.
↑  alim17 (18 בדצמבר 2013). "Loen Entertainment takes over majority stake in Starship Entertainment for 15 billion won". allkpop. נבדק ב-19 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Starship Entertainment forms partnership with China's YUEHUA Entertainment to kick off their Chinese venture". Allkpop. נבדק ב-6 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 93dbc3fd-d41e-46d0-adf1-1b675f16294a
ארמין ואמברי

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1832 Svätý Jur, סלובקיה 
 פטירה:  15 בספטמבר 1913 (בגיל 81) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 ענף מדעי:  בלשנות,מזרחנות,גאוגרפיה
 מקום מגורים:  הונגריה,סלובקיה
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מוסדות:  אוניברסיטת אטווש לוראנד  ניוגט 
 תלמידי דוקטורט:  יצחק יהודה גולדציהר 
 צאצאים:  רוסטם ואמברי 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום פרס, סמרקנד, האימפריה העות'מאנית
 חתימה:   
 
ארמין וַאמְבֵּרִי (בהונגרית: Vámbéry Ármin;‏ בשמו המקורי: הרמן ואמברגר - Wamberger Hermann, סוואטי יור, 19 במרץ 1832 - בודפשט, 15 בספטמבר 1913) היה מזרחן, תייר, בלשן, חוקר מרכז אסיה הונגרי-יהודי. בנו היחיד רוסטם ואמברי היה עורך דין פלילי וחבר האספה הלאומית ההונגרית.
קורות חיים > ראשית חיים

ארמין ואמברי נולד ב-19 במרץ 1832 בכפר בשם סוואטי יור (בהונגרית: Szentgyörgy), בסביבות ברטיסלאבה, בירת סלובקיה של היום, האימפריה האוסטרו-הונגרית דאז. סבו הגיע להונגריה מוואמברג שבבווריה, לכן קראו לו ואמברגר. נכדו שינה את השם לצורה הונגרית, ואמברי. משפחתו הייתה משפחה חסידית. ואמברי התייתם בגיל צעיר משנפטר אביו ממחלת הכולרה, והמשפחה חייתה בעוני. בגיל שלוש שותקה רגלו והוא הפך לצולע לכל ימי חייו. בתחילה התהלך עם קביים, אך בגיל עשר שבר ברוגזה את המשענות על גבי קבר אביו, והחליט שלא להשתמש בהם יותר.
ואמברי היה מחונן בכישרון לשפות. מביתו ומסביבת מגוריו ידע הונגרית, סלובקית וגרמנית. הוא למד בחדר ולמד עברית, ביקר גם בבית הספר העממי הנוצרי ולמד שם לטינית. הוא עסק במספר גדול של עבודות כסיוע למשפחתו: עבד כשוליה של חייט ובגיל אחת עשרה לימד את בני גילו בכפר. הוא למד שנתיים בגימנסיה שניהלו הנזירים במקום. בגיל שלוש עשרה נדד לברטיסלאבה והשיג משרה: ללמד את בנו של בעל מסעדה (תמורת אוכל ולינה). בתקופה זו למד בלימוד עצמי את השפה הצרפתית. משחלה פוטר ממשרתו זו והפך למשרת של מלווה בריבית, אך במקביל המשיך ללמוד בגימנסיה.
במקביל המשיך להיות מורה במקומות שונים, כולל מתן שיעורים פרטיים בערי הונגריה. במשך זמן זה הוא המשיך להשתלם בלימודים עצמיים בצרפתית, איטלקית, רוסית, ספרדית, ביקר בספריות והשקיע בלימודי המזרח ובשפות נוספות (טורקית ופרסית) ולמד על האסלאם (כולל לימוד הקוראן). ב-1857 חל שינוי בחייו. הוא קיבל מכתב המלצה אל הברון יוז'ף אטווש, שקיבל אותו ושוחח עמו באיטלקית, אנגלית וצרפתית. ממנו קיבל תרומה כספית גדולה, דרכון ומכתב המלצה לרוזן יוסף טלקי, נשיא האקדמיה ההונגרית למדעים ויצא לאיסטנבול.
קורות חיים > איסטנבול

באיסטנבול התפרנס תחילה מהופעות בבתי קפה ומהוראת שפות - באותה תקופה שלט כבר בחמש עשרה שפות. אט אט החל להתקדם בחברה הטורקית. השליטה בשפות נדרשה אז כדי להתקבל לחברה הגבוהה. מתוך הוראת שפות אירופאיות לטורקים וטורקית לאירופאים השתלב היטב בחברה הטורקית הגבוהה, הן בחצר הסולטאן והן בביתו של שר החוץ. במקביל קיבל תואר הוקרה בשם "ראשיד אפנדי" וגם תואר דתי "מוחלדין" שפירושו "צדיק הצועד בדרכי האמת", כמו כן היה מקובל גם אצל האירופאים בקונסטנטינופול. בשלב זה החל גם לשמש ככתב לעיתונים הונגריים, אוסטרים וגרמנים; כמו כן התקבל בשנת 1860 כחבר שלא מן המניין לבאקדמיה ההונגרית למדעים.
בחסות האקדמיה יצא למסע לחיפוש ההונגרים הקדמוניים, כשהוא מצויד במכתב המלצה בלטינית ובמכתבי המלצה מהחצר הטורקית מהם הפיק תועלת רבה.
בדרכו הציג עצמו והתנהג כטורקי בשם ראשיד אפנדי - בעיה בפני עצמה בגין היותו סוני בין שיעיים. הוא חצה את הים השחור לטרבזון, משם ברכיבה על סוס לארזורום, משם דרך טבריז, אגם אורמי לטהראן.
קורות חיים > מסעו: טהראן, בוכרה, סמרקנד

בטהראן ביקר ונח אצל הציר הטורקי, ולאחר מכן בינואר 1863 הצטרף לשיירה של דרווישים טטרים שחזרו ממכה לכיוון אסיה המרכזית. השיירה הגיעה לים הכספי, והמשיכה בהפלגה בסירתו של שודד ים טורקמני. היא עברה דרך מחנות טורקמניים ולאחר כחודש הגיעה לחיווה. באישורו של המושל המקומי, ערך ואמברי טיול לאגם ארל וחזר לחיווה. בהמשך ערך מסע במדבריות, תוך מחסור במים וחשיפה מתמדת למתקפות שודדים הגיע לבוכרה. מבוכרה יצאה השיירה לסמרקנד שם שהה כעשרה ימים, משם ברח עם שיירה אחרת להראת שבאפגניסטן. זהותו התגלתה אך דרכונו הטורקי מנע ממגלה סודו לפגוע בו. בהראת כמעט ונחשפה זהותו ושוב. הוא עמד בחקירה וניצל בנס. לאחר מספר שבועות, הצטרף לשיירה גדולה שיצאה לכיוון משהד שבפרס אליה הגיע בסוף 1863. במשהד הוא פנה לאירופאי היחידי שגר בעיר ולאחר חודש ימים ששהה אצלו המשיך לטהראן. הרכיבה לטהראן בחורף ארכה כחודש שבסופו התקבל בהתלהבות על ידי האירופאים שגרו שם.
ואמברי חזר ממסעו והגיע להונגריה בשנת 1864. בהונגריה התקבל באדישות, ואף עלה החשש שהוא עות'מאני או פרסי שמתחפש לאירופאי. ואמברי מיהר לעזוב ללונדון שם הוא התקבל בהתלהבות, והוענקו לו אותות הצטיינות רבים. באותה שנה הוא פרסם את ספרו מסעות במרכז אסיה. ספר משכנע בתיאוריו, שנכתב כולו מהזיכרון משום שבעת נדודיו בקרב הדרווישים לא יכול היה לרשום הערות כלשהן מחשש סכנה לחייו. מלונדון הוא יצא לפריז שם נפגש, בין השאר עם נפוליאון השלישי.
קורות חיים > בחזרה להונגריה

לבסוף שב להונגריה, התיישב בה ונתמנה לפרופסור לשפות המזרח באוניברסיטת בודפשט. הוא כתב במספר שבועונים ופרסם מספר ספרים, בעיקר בגרמנית ובהונגרית. ואמברי היה הראשון שעסק בחקירות בלשניות של השפות הטורקיות, וחיבר ספרים על השפה האויגורית, האוזבקית, והקירגיזית. את מסעותיו יש לנתח בראי התקופה בה נערכו, במסעותיו נדד בבגדים בלויים וקרועים, נתון לסכנת מוות תמידית מחמת רעב, צמא, ורצח. במדבריות אסיה, התחפש למוסלמי דרוויש, חאג' קדוש, הצטרף לעולי רגל החוזרים ממכה, וכל זאת בתקופה שתחבורה הייתה רק דרך שיירות, ברגל ועל גבי גמלים, וכל רמז להיותו אירופאי שאינו מוסלמי היה מעלה אותו לגרדום מייד. על מנת להתקיים היה חייב לחיות את חיי הנודדים והדרווישים, לסגל את המנהגים המוסלמיים גם בשעות קשות כאשר האדם אינו שולט בדיוק במעשיו ובדיבורו (חוזר ללשון ילדותו). במספר מקרים נחשד כזר - אך כל פעם הצליח לצאת מהאירוע בקור רוח, מחוזק וללא פגע. לדבריו, העולם הטיל עליו סבל קשה, אולם גמל לו ביד נדיבה.
ואמברי והנקודה היהודית

זהותו הדתית של ואמברי הייתה בלתי ברורה. הוא נולד כיהודי, התחנך גם במוסדות נוצריים, התנהג כעות'מאני מוסלמי, אך מששמע הרצל שואמברי התקבל בקלות אצל הסולטאן הטורקי (אשר עד אז סירב להיפגש עם הרצל), נסע להיפגש עמו במעונו במיהלבך. הרצל נפגש עם ואמברי בפגישה שערכה כחמש שעות ומאז המשיך להתכתב עמו בידידות רבה (כינויי חיבה הדדיים של "דודי", "איש יהודי" וכולי). הרצל ניסה במשך שנים להיפגש עם הסולטאן, כולל באמצעות תיווכו של הקיסר הגרמני - ללא הצלחה. באמצע חודש מאי 1901, פגישה של ואמברי עם הסולטאן הניבה הסכמה של עבדול חמיד להיפגש עם הרצל. פגישה זו נערכה עוד באותו החודש בקונסטנטינופול (שמה הקודם של איסטנבול עד אמצע המאה ה-19).
מפרסומיו

1858 - מילון כיס גרמני-טורקי
Wandering and Adventures in Persia- 1867
1873 - ההיסטוריה של בוכרה.
Sketches of Central Asia - 1868
1876 - מנהגים בארצות המזרח.
Primitive Civilization of the Turko-Tatar People - 1879
1882 - מוצא ההונגרים
1885 - הטורקים
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה בריטניקה
אמיל פוירשטין, מגלים וממציאים יהודים, תל אביב: י. שרברק.
תולדות ארמיניוס ומברי: ומסעותיו בארצות המזרח; תרגם: מ' בן אליעזר, פרנקפורט: אמנות, [תש"-].