סוצ'י
אדריכלות

בניגוד ליישובים היסטוריים אחרים בצפון-מערב קווקז, מורשת התכנון האדריכלי והעירוני של סוצ'י נוצרה, לרוב, בשל בנייני התקופה הסובייטית. בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה הפך אתר הנופש סוצ'י-מאצסטינסקי בזמן קצר מאוד ל"אתר הבריאות הגדול ביותר בעל חשיבות לאומית ", שהוקל על ידי אימוץ תוכנית מתאר לשיקום העיר, שעל בסיסו נבנו אובייקטים רבים בעלי חשיבות לאזור בית הבראה, והתשתית הורחבה משמעותית.
מסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ועד סוף שנות השלושים ובתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, המראה האדריכלי של סוצ'י עוצב במאמציהם של האדריכלים המפורסמים ביותר במדינה. משני צידי שדרות קורורטני (לאורך קטע של יותר מ-30 ק"מ) נוצר הרכב דינמי של מבנים ארכיטקטוניים, הנשלטים על ידי רבי קומות, טרסות על המדרונות ו"חזיתות הפונות לים". אדריכלות סוצ'י משלבת כמה עבודות בולטות של אדריכלות אקלקטית, מודרנית ואדריכלות סובייטית - עבודות שמשלבות קונסטרוקטיביזם, נאו-קלאסית סובייטית וסגנונות "היסטוריים" - בעיקר כחלק ממבני "ארמון" רב שכבתיים.
וילה ורה (1910).
מעון הקיץ של יאקובסון (1902).
מעון הקיץ של פרונשטיין (1902).
בית הטלגרף של סוצ'י (1910).
מעון הקיץ של מריה זינובייבה.
בית אוספנסקי.
הגל הראשון של הפיתוח העירוני בסוצ'י הגיע בתחילת המאה ה-20 וקשור בפרויקט של הקיסר ניקולאי השני, וכתוצאה מכך נבנה אתר הנופש "הריביירה הקווקזית" מכספי האצולה והסוחרים. בתקופה זו אומצה תוכנית מעין אדריכלות תכנון ערים הטמונה רק בעיירות הנופש בים השחור. סגנון האר-נובו האירופי, שהיה אופנתי באותה תקופה, נפוץ, לכן במבני התקופה שולבו אלמנטים של חומות מבצר וטירות.
רבים מהוילות נבנו בסוצ'י על בסיס פרויקטים זרים ורוסים. בפרט, אחת הדוגמאות העתיקות ביותר היא הדאצ'ה של ו. א. חלודוב (ששוחזר היום בפארק העירוני "ריביירה", שנבנה בשנת 1896 על ידי האדריכל המוסקבאי לב קקושב. בשנים 1902–1903, על פי פרויקט של האדריכל ר. בודניק, הוקמה הדאצ'ה של א. ו. יאקובסון, בניין שנראה כמו טירה רומנטית. בשנת 1910, ראש עיריית סוצ'י נ. קוסטארב הקים וילה לבנה המכונה בשם "ורה", בניין אקלקטי שהבדיל אותו מהשורה הכללית של הבניינים שמסביבו.
גל הבנייה השני התרחש בשנות השלושים של המאה העשרים, אז התחיל להיבנות "אתר נופש לפועלים" בסוצ'י, שהושקע בבנייתו כ-400 מיליון רובל. האדריכלות הקלאסית הסטליניסטית התפתחה בעיר ואדריכלים מפורסמים רבים כמו ולדימיר שוקו, אלכסיי שצ'וסב, איוואן זולטובסקי, האחים וסנין, ק. צ'רנופיטוב, איוואן קוזנצוב, קארו אלאביין, אלכסיי דושקין ואחרים תרמו לעיצוב פני העיר. בשנת 1934 אומצה תוכנית המתאר הראשונה לשיקום העיר סוצ'י. באותה תקופה נבנתה הדאצ'ה הממשלתית של יוסיף סטלין באזור נובאיה מאצסטה. קומפלקס המבנים נבנה ביוזמת האדירכל מירון מרז'אנוב בשנת 1937 וכיום זהו בית הבראה.
בית ההבראה "מטאלורג" (1956).
בית ההבראה "אורדז'וניקידזה" (1937).
תחנת הרכבת (1952).
המרכז ליופי ואמנות של סוצ'י (1953).
בית ההבראה על שם קירוב (שנות 1930).
בית המלון "פרימורסקאיה" (1936).
בשנת 1935 נבנתה דרך הר אחון שבחלקו העליון (בגובה 660 מטר). בתוך זמן קצר הוקמו מבנים הנדסיים כמו גשר הריביירה, ורשצ'אגינסקי ומטאסטינסקי - המהווים מונומנטים של אדריכלות אזרחית. באותה תקופה הוקמו מונומנטים אדריכליים של סוצ'י כמו המוזיאון לאמנות של סוצ'י ותיאטרון החורף.
בשנת 1936 הושלמה הקמת הכביש המהיר הראשי של סוצ'י - שדרת סטלין (כיום שדרת קורורטני), המחברת בין בתי הבראה ואזורי מגורים. משני צידי הכביש המהיר, מוקמים מבנים מונומנטליים בסגנון נאו-קלאסי. בתקופה שבין 1934 ל-1939 נבנו 19 בתי הבראה ידועים כמו ארמון: "פרימורי", "פרבדה", "אוזן הזהב", בית ההבראה על שם קירוב, בית ההבראה על שם סרגו אורדז'וניקידזה, בית ההבראה פרונזה, בית ההבראה פבריטיוס, וורושילוב, מטאלורג, איסקרה ואחרים.
בשנת 2010 החלה תנופת בנייה אדירה ולמבנים האדריכליים ההיסטוריין נוספו מבנים מודרניים רבים והעיר עברה שיפוץ מסיבי ונרחב לקראת אולימפיאדת 2014.