stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה קרסו
קורות חיים > פעילות ציבורית

נבחר בסוף 1925 כציר לאספת הנבחרים השנייה ובהמשך שימש כחבר הוועד הלאומי
כיהן כשופט בבית משפט השלום העברי, התאגדות פנים-יהודית ליישוב סכסוכים בתל אביב-יפו
רכש ממשפחות נבולסי ואבו חדרה שטחים בתל אביב עליהם הוקמו שכונת פלורנטין, ימין משה ו"המרכז המסחרי" בתל אביב ושטחים בשכונות רחביה ב' ו"מקור חיים" בירושלים
יחד עם שותפו, משה יצחק מטלון הקימו השניים את "גן משה", "ירים משה", "גבעת משה" (א' וב', מזרחית לשכונת שפירא) ושכונת "ימין משה" בתל אביב (כאן היה גם בן-ציון אהרונוביץ שותף)
יחד יהודה מוזס הקימו את חברת חברת "קרסו, מוזס, כהן", שגאלה את אדמות חולון ונחלת יצחק
שימש כחבר הנהלת הבנקים "אוצר בולגריה-פלשתינה בע"מ" ו"בנק אזרחים בע"מ" (בנק שנוסד בשנת 1930 על ידי עולי יוון ובולגריה ופעל עד ראשית שנות ה-40)
השתתף בהעלאת חלק מיהודי סלוניקי, שהיו פועלי הספנות הראשונים בנמל תל אביב
טיפל וסייע לדייגים שעלו מסלוניקי והתיישבו בעכו
כיהן כנשיא התאחדות עולי יוון
חבר הוועד הפועל של התאחדות העולמית של היהודים הספרדים
נמנה עם מקימי בית הורים בקריית מטלון
משה קרסו נפטר בבית החולים אסותא בתל אביב, ב' באלול תשכ"ב. נטמן בבית העלמין טרומפלדור בעיר.
רעייתו, ציפורה, נפטרה בנובמבר 1974 ונטמנה לצידו.
הערות שוליים

1 2  תומר הדר, חיים קרסו: "כשהאצ"ל החרים לנו אוטו", באתר כלכליסט, 7 במאי 2008
נחל כזיב

| --- | --- |

עין חרדלית שבנחל כזיב
 מידע כללי
 אורך:  39 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  3 מ"ק לשנייה
 מוצא:  הר מירון
 גובה מוצא הנהר:  1,160 מטרים
 יובלים:  נחל עפאים, נחל פקיעין, נחל זבד, נחל זווית, נחל מורן, נחל ברתות, נחל חירם, נחל אדמונית, נחל שפנים 
 שפך:  הים התיכון, אכזיב
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הר מירון, תחילתו של נחל כזיב(למפת אצבע הגליל רגילה) הר מירון, תחילתו של נחל כזיב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר מירון, תחילתו של נחל כזיב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר מירון, תחילתו של נחל כזיב  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מקום סיום מסלולו של הנחל(למפת הגליל המערבי רגילה) מקום סיום מסלולו של הנחל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקום סיום מסלולו של הנחל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקום סיום מסלולו של הנחל
 
נַחַל כְּזִיב (בערבית: وادي القرن – וָאדִי אל-קַרן) הוא נחל איתן בגליל המערבי. הנחל הוא הגדול ביותר בגליל המערבי, הן באורכו והן בשטח אגן הניקוז שלו.
שם

שם הנחל בערבית הוא וָאדִי אל-קַרן. בהתאם היה נהוג לקרוא לנחל במהלך המאה ה-20, עד שנות ה-50, בשמות "נחל קורן" ו"נחל קרן". שם נוסף ששימש את הנחל בתקופה זו היה "נחל זיו". עוד בתחילת שנות ה-50 נקרא הנחל "נחל כזיב" במפת ישראל החדשה, על פי הכתוב בתוספתא שביעית "מנהר דרומה של כזיב". אולם עד שנות ה-70 שימשו במקביל אליו השמות הקודמים.
היסטוריה

עד הקמת מדינת ישראל נעשה שימוש מועט במי הנחל, בעיקר על ידי תעלות פתוחות שמשכו מים לשדות סמוכים. לאחר הקמת מדינת ישראל שאבו אנשי מצובה מהנחל מים להשקיית כ-600 דונם. בשנת 1952 הוחל במפעל יותר גדול והוקמה תחנת שאיבה גדולה בעין זיו להספקת מים ליישובי הסביבה. בשנת 1958 תוכנן להקים צינור מים המחבר את עין זיו למפעל הקישון ולצורך כך תוכנן לסלול דרך בתוך הנחל. בלחץ ארגוני שמירת הטבע הוסט הדרך מתוך הנחל אל מחוצה לו ובכך ניצל הנחל מהרס בסלילת הדרך, אף שלא ניצל מייבוש בגלל שאיבת המים.
בשנת 1964 התקיים מבצע סימון שבילים בנחל כזיב.
מסלול הנחל

ערוץ נחל כזיב מתחיל בהר מירון ממזרח לבית ג'ן במספר יובלים המנקזים את אזור פסגת הר מירון והכפר בית ג'ן, ומסתיים בים התיכון מצפון לכפר אכזיב. ערוץ הנחל עובר בסמוך ליישובים חורפיש, אלקוש, אבירים, מעיליא, מצפה הילה, נווה זיו, גורן, גורנות הגליל, מנות והעיר מעלות תרשיחא. סביבת הנחל היא שמורת טבע בה נמצאים מבצר המונפור ומִבנים צלבניים אחרים. לאורך הערוץ מספר מעיינות ביניהם עין זיו, עין טמיר, ועין חרדלית. בעין טמיר קיימת נקבה צרה וארוכה, בכניסה הוצבה אזהרה של רשות הטבע מפני כניסה לנקבה מחשש התמוטטות. זיהום המים בנחל כזיב נמוך בהשוואה לנחלים אחרים בישראל. המים הנשאבים מעין זיו מוזרמים חזרה לנחל ואינם משמשים עוד את יישובי הגליל המערבי עקב פסילה של משרד הבריאות. עם זאת, המים הוגדרו כמתאימים לרחצה.
שמורת הטבע

נחל כזיב נכלל בתוכנית הראשונית להכרזה נרחבת על 50 שמורות טבע בישראל, שהוצגה בשנת 1956 ונכללה שוב ברשימה שהוצגה בפברואר 1962. המלצה להכרזה על השמורה בשטח של כ-3,500 דונם נתקבלה במועצת הגנים הלאומיים ושמורות הטבע באמצע 1965. הודעות על הפקדת תוכנית השמורה התפרסמו בדצמבר 1967 ובינואר 1969. השמורה הוכרזה רשמית ב-13 בינואר 1977. שטח השמורה עמד בעת הכרזתה על כ-8,955 דונם. ב-21 בנובמבר 1996 הוספו לשמורה 208 דונם וב-11 בנובמבר 2010 נוספו עוד כ-306 דונם.
חלק הנחל שממזרח לעין זיו ועד גשר אלקוש (נקודת חציית הנחל על ידי כביש 89) הוא שמורת טבע סגורה ואין בו מסלול טיול מסומן.
על גדות הנחל ובתוכו גדלה צמחייה מעורבת: חורש ים-תיכוני הכולל בתוכו גם עצי קטלב, צמחיית נחלים כגון פטל קדוש והרדוף, עצי דולב מרשימים ושרכים. על המבצר הצלבני ועל גדות הנחל ומדרונותיו יש שיחי לענה שיחנית ("שיבּה"), שכנראה הובאה לשם לפני מאות שנים כצמח מרפא על ידי הצלבנים. בפרויקט מיוחד של רשות שמורות הטבע הושב לשמורת נחל כזיב היחמור הפרסי, לאחר היעלמותו של מין זה מארץ ישראל. בשמורה מתקיימת היום אוכלוסיית יחמורים מרשימה.
בעבר פעלו בנחל טחנות קמח, ושרידים אחדים מהן קיימים עד היום. סמוך לשפך הנחל נמצאים גן לאומי אכזיב הכולל את תל אכזיב, אתר הזיכרון "יד לי"ד" (לזכר הנופלים בפיצוץ גשר א-זיב בליל הגשרים) בתכנון האדריכל אשר חירם, האנדרטה פסל-ים מעשה ידי הפסל יחיאל שמי ואתרי נופש.
על הגדה הצפונית של הנחל, ליד מושב גורן, נמצא האתר הארכאולוגי מצד עין טמיר שהוא מבנה גדול (25.4 על 32.0 מ') ומבוצר מתקופת הברונזה התיכונה.
חצי מ"מסע מים אל ים" מתנהל בנחל כזיב, משפכו שעל יד אכזיב ועד מקורותיו בהר מירון (או בכיוון ההפוך). בלב המסלול ישנו קטע האסור בכניסה למטיילים, והצועדים נאלצים לעוקפו דרך מעלות או אבירים. הקטע מתחיל מעין זיו ונמשך עד הגשר של כביש 89 מעל הנחל בכניסה המערבית לחורפיש (גשר אלקוש). הסיבה שהקטע סגור למטיילים היא שזהו מסדרון אקולוגי נדיר.
מערת המקדש

על הרכס הצפוני של נחל כזיב ישנה מערה הנקראת מערת המקדש. על הקיר שליד המערה מסותת באבן תבליט עתיק של אדם לבוש חצאית וקסדה, ביד אחת הוא אוחז חרב ובשנייה הוא מנופף באגרוף, גובהו 2 מטר ופניו מסתכלים דרומה ומכאן, ככל הנראה, שמה של המערה. לפי החוקרים שסקרו אותה, לא הייתה שום סיבה ליוצר התבליט לחקוק אותו בסלע במקום שלא עוברים בו בני אדם. לכן, הם שיערו שהוא נוצר על ידי עובדי אלילים שחששו לעבוד אלילים בגלוי.
ינון שבטיאל טוען, לעומת זאת, שאם מתבוננים לאן שהדמות מתבוננת על הרכס הדרומי, ניתן לראות את אחת ממערכות המסתור ששימשו את היהודים בני היישוב אכזיב בימי המרד הגדול בשעה שהם ברחו מאימת הרומאים, ומייד זה מסביר את מיקומו של התבליט ואת היד המנופפת באגרוף לעבר המצוק הדרומי. יוצר התבליט, לטענת שבטיאל, הוא תצפיתן רומאי עם חוש אומנותי ועם שפע של זמן שהשאיר לנו את הרמז הברור הזה בשעה שהוא תִצפת על היהודים שחיו שם.
שמואל באר הוא האדם שמצא את המערה ואת הדמות החקוקה בסלע.
גלריה

הכניסה לנקבה בנחל
נחל כזיב
מערת הנקבה
הנחל באזור עין חרדלית
מתקפת פתע

חיילים גרמנים ביומו הראשון של מבצע ברברוסה, מתקפת הפתע בה פתחה גרמניה הנאצית נגד ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה
מתקפת פתע היא מתקפה הנעשית תוך כדי הפתעת הצד המותקף בדרכים שונות, בהן עצם ההתקפה, מועד ההתקפה, מקום ההתקפה והיקפה.
מתקפת פתע עלולה להתרחש בהפתעה מוחלטת, כאשר הצדדים הלוחמים אינם נתונים במלחמה. כאשר שני הצדדים הלוחמים חתומים על אמנת האג משנת 1907, מתקפת פתע כזו מהווה עבירה במשפט הבין-לאומי הפומבי. פעמים רבות ההפתעה אינה מוחלטת, משום שהצדדים כבר נתונים במצב מלחמה, אך ההפתעה היא בעיתוי המתקפה או במיקומה, כך שהצד המותקף רחוק מלהיות ערוך לקראתה.
מתקפת פתע מקנה יתרון משמעותי לצד התוקף, ומאפשרת לו הישג צבאי גם כאשר אינו נהנה מעליונות צבאית. אחד הכלים להשגת ההפתעה הוא הונאה צבאית, המטעה את הצד המותקף להעריך שהמתקפה לא תתקיים, או שתתקיים במקום או בזמן שונים מאלה שבהם היא מתקיימת. יצירת תסמונת "זאב זאב", בדרך של הכנות גלויות למתקפה שאינה מתממשת, היא אחת הדרכים להטעיה על מועד המתקפה. כלי נוסף הוא הקפדה על סודיות ההכנות למתקפה ואף סודיות היציאה למתקפה, למשל באמצעות דממת אלחוט או טיסה מתחת ליכולת הגילוי של המכ"ם.
שיקול דעת לקוי של הצד המותקף, אף שהיו לפניו סימנים המעידים על מתקפה צפויה, תורם אף הוא להצלחתה של מתקפת פתע. רוברטה וולסטטר, בספרה העוסק במתקפה על פרל הארבור, ייחסה את הכישלון האמריקאי בזיהוי המתקפה העומדת להתרחש ל"יחס אותות/רעשים" - אותות הם נתונים המצביעים על האיום האמיתי, ורעשים הם נתונים, מכוונים או מקריים, המטעים את מקבלי ההחלטות. ככל שהמידע שידוע לפני המתקפה מכיל יותר אותות ופחות רעשים, גדל הסיכוי לקבלת התרעה נאותה. גורמים נוספים לשיקול דעת לקוי:
הטיית האישוש: נטייה לחפש, לפרש ולהעדיף מידע המאשש אמונות או השערות קודמות, תוך התעלמות ממידע סותר או כזה שתומך באפשרויות חלופיות.
הטיה בהסקת מסקנות (אנ'): נטייה להעדיף הגעה למסקנות הרצויות על הגעה למסקנות שאינן רצויות.
חשיבת יחד: צורת חשיבה הגורמת לצמצום מחלוקות וחיכוכים בין חברי הקבוצה ללא בחינה מספקת של רעיונות חדשים או רעיונות נוגדי קונצנזוס.
מאבקי כוח בין ארגוני מודיעין: מאבקים אלה עלולים להוביל למניעת הפצה של מידע חיוני בין ארגוני מודיעין, או לזלזול במידע שהשיג ארגון המודיעין היריב.
ההפתעה והתדהמה של הצד המותקף במתקפת פתע היא לעיתים כה גדולה, שעובר זמן מה עד שהוא מבין את גודל המכה שניחתה עליו. דוגמאות:
בתחילת מבצע ברברוסה דווח לסטלין על מתקפת הפתע הגרמנית, אך הוא הורה שלא לתקוף את הכוחות הגרמניים משום שחשב שזו פרובוקציה הנערכת בניגוד לעמדתו של היטלר. רק כעבור שעות אחדות קיבל הכרזת מלחמה מהשגריר הגרמני במוסקבה והבין את מצבו.
בעדותו בפני ועדת אגרנט תיאר מפקד גדוד 13 של חטיבת גולני, סא"ל זאב אורן, את פרוץ מלחמת יום הכיפורים מנקודת התצפית שלו בהר אביטל. הוא הבחין בתקיפות מטוסים ובירי ארטילרי, אך שיער שזהו יום קרב, ורק כעבור שעה, לאחר שהאזין לחדשות ברדיו, הבין שפרצה מלחמה.
בעת שנשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, היה בביקור בכיתה של בית ספר יסודי, דווח לו על פיגועי 11 בספטמבר במגדלי התאומים, אך הוא המשיך עוד דקות אחדות בשגרת הביקור.
במשפט הבינלאומי

על פי סעיף 3 של אמנת האג משנת 1907, ”פתיחה במעשי איבה לא תתבצע ללא התראה מובהקת, שתינתן בצורת הכרזת מלחמה מנומקת או בצורת אולטימטום הכולל הכרזת מלחמה מותנית”. עד מלחמת העולם השנייה לא הוסמך בית משפט לדון את מפרי הסעיף, זאת בניגוד לסעיפים אחרים באמנה, בהם הוסמך בית משפט מסוים לדון את מפרם. בית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק היה הראשון שהרשיע בהפרת האיסור על מתקפת פתע, כאשר הורשעו בכירים יפניים על חלקם במתקפה על פרל הארבור וכן פעולות מלחמתיות נוספות.
מלחמות העולם

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשו כוחות הקיסרות הגרמנית לבלגיה וללוקסמבורג במתקפת פתע. בין שתי מלחמות העולם התרחשו מספר מתקפות פתע, בין השאר במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת סין–יפן השנייה.
במלחמת העולם השנייה ביצעו שלוש מהמשתתפות במלחמה מתקפות פתע. ברית המועצות ביצעה שתיים, במסגרת הפלישה לפולין ומלחמת החורף כנגד פינלנד. גרמניה הנאצית ביצעה שמונה מתקפות פתע: פלישת גרמניה הנאצית לפולין, לארצות השפלה, לדנמרק ולנורווגיה, ליוגוסלביה ולברית המועצות. האימפריה היפנית ביצעה ארבע מתקפות פתע במסגרת המלחמה - שתיים נגד סין ב-1940 וב-1941, ואחת נגד הממלכה המאוחדת ונגד ארצות הברית ב-1941.
לאחר מלחמות העולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-1950 ביצעה קוריאה הצפונית מתקפת פתע נגד קוריאה הדרומית, שהייתה אות הפתיחה למלחמת קוריאה.
ב-1973 ביצעו מצרים וסוריה מתקפת פתע נגד ישראל, בתחילת מלחמת יום הכיפורים.
ב-2023 ביצע ארגון הטרור חמאס מתקפת פתע נגד ישראל, שבעקבותיה פרצה מלחמת חרבות ברזל.
ראו גם

תאוריית האותות והרעשים
לקריאה נוספת

אורי בר-יוסף, מתקפת פתע - מנהיגות ומודיעין במבחן העליון, דביר, 2019.
רוברטה וולסטטר, פרל הארבור: התרעה והחלטה, הוצאת מודן, הוצאת מערכות ומשרד הביטחון, 2023.
אפרים קם, מתקפת פתע, תל אביב: מערכות/משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תש"ן 1990.
Richard K. Betts, Surprise Attack: Lessons for Defense Planning, Brookings Institution Press, 1982
הערות שוליים

↑  אורי בר-יוסף, מתקפת פתע - מנהיגות ומודיעין במבחן העליון, דביר, 2019, הפרק "הסיבות להפתעה", עמ' 83–102
↑  אורי בר-יוסף, מתקפת פתע - מנהיגות ומודיעין במבחן העליון, דביר, 2019, עמ' 25–26
↑  דו"ח ועדת אגרנט - דו"ח אחרון, כרך שלישי, עמ' 935–936
↑   George Bush on September 11th, סרטון בערוץ "Rocketboom", באתר יוטיוב (אורך: 06:04)
↑  Laws of War :Opening of Hostilities (Hague III);‏ 18 באוקטובר 1907.
↑  חיים הרצוג, עם כלביא יקום, הוצאת ידיעות אחרונות 1983, עמ' 214.
משה בדש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1954 (בן 71 בערך) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  סביון 
 השכלה:  ספרד 
 
משה בדש (נולד ב-1954) הוא איש עסקים ישראלי, שהתפרסם כשהקים וניהל בשנות ה-90 של המאה ה-20 את חברת פיקנטי, שיצרה נקניקים, סוגי סלטים שונים ומוצרי מזון נוספים ובפרט  את החטיף "מקרנה", כתחליף ל"במבה" של חברת אׂסם. בשיאה הפעילה החברה 12 חנויות בישראל. החברה התמחתה בטכניקות פרסום אגרסיביות. היא פשטה רגל ב-1997.
חיים אישיים

בדש נשוי לאתי ואב לשלוש בנות ובן. מתגורר בסביון.
הערות שוליים

↑  נתן זהבי, החשד: פז ובדש – זיוף משותף, חדשות, 22 ביולי 1985
1 2  משה פרל, ואז נשמעה עדותו של שובר הביצים, חדשות, 28 באוקטובר 1988
↑  ישראל פרץ, משה בדש שוחרר ממאסר, חדשות, 7 במאי 1987
↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש אישר את הפשרה בין טומי לפיד לבין פיקנטי, באתר גלובס, 22 במרץ 1998
↑  זהבה דברת, ‏בכלל לא ענין פיקנטי, באתר גלובס, 24 בספטמבר 1997
↑  מאת בן-ציון ציטרין, משה בדש ותשלובת פיקנטי מחדשים הפנייה לממונה על ההגבלים העסקיים נגד אסם, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2001
↑  ענת רואה, השעון ב-7,000 דולר שהרס לבדש את התביעה, באתר TheMarker‏, 10 באוקטובר 2004
יחידת נסר של חזבאללה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  לבנון לבנון
 שיוך:  חזבאללה חזבאללה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  עשור ה-2000 – 27 בנובמבר 2024
 מלחמות:  המערכה ברצועת הביטחון  מלחמת לבנון השנייה  מלחמת האזרחים בסוריה  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ייעוד:  שליטה בחלקים בדרום לבנון
 כוח אדם:  לפני מלחמת חרבות ברזל: 3,000
 פיקוד
 יחידת אם:  יחידת חזית הדרום של חזבאללה
 יחידות בת:  יחידת הר דב  יחידת אל-ח'יאם
 מפקדים:  חזבאללה טאלב סאמי עבדאללה ✘
יחידת נסר של חזבאללה היא יחידה האחראית על הנפות מרג' עיון, חאצביא, בינת ג'בייל וראשיא. מפקד היחידה היה טאלב סאמי עבדאללה עד שחוסל במלחמת חרבות ברזל.
היסטוריה

במהלך מלחמת חרבות ברזל צה"ל הרג בסיכולים ממוקדים את רוב בכירי היחידה.
ב-27 ביולי 2024 שיגרה היחידה מהר דב רקטה אל מג'דל שמס שגרמה למותם של 12 ילדים ובני נוער, ופצעה 34 נוספים. בתגובה צה"ל הרג בסיכול ממוקד את פואד שוכר, מפקד הזרוע הצבאית של חזבאללה.
בסוף החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל תחת הסכם הפסקת האש היחידה פורקה ומחבליה נסוגו למצפון לליטני.
מטרות

מטרות היחידה הן לשלוט על האזור בעזרת מחבלים וכאשר חזבאללה פולש לצפון ישראל היחידות של גזרת אל-חיאם, גזרת הר דב, גזרת חג'יר וגזרת בינת ג'בל יעזרו לכוח רדואן בלחימה ויכבשו את האזורים הצמודים לגבול.
תת-יחידות

בתוך היחידה יש הרבה תת-יחידות, אחת לכל כפר באזור בו הם שולטים, היחידות הכי חשובות הם היחידה של הר דב, בינת ג'בייל ומארון א-ראס.
בנוסף ליחידה יש 4 תת-יחידות שכאשר חזבאללה פולשת לצפון ישראל היחידות יעזרו לכוח רדואן בלחימה, היחידות הם של גזרת אל-חיאם, גזרת הר דב, גזרת חג'יר וגזרת בינת ג'בל.
התמודדות ישראל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: כתוב כרשימה ולא באופן רציף.
התמודדות ישראל > מלחמת לבנון השנייה

במהלך מלחמת לבנון השנייה מתו ליחידה מאות מחבלים ולצה"ל לפחות 61 חיילים בקרבות נגד היחידה.
התמודדות ישראל > מלחמת חרבות ברזל

ב-22 בפברואר 2024 חסן "ג'עפר" סאלח מפקד גזרת הר דב נהרג בסיכול ממוקד.
ב-23 בפברואר 2024 מוחמד עבד א-רסול עלוויה מפקד מרחב מארון א-ראס נהרג לאחר שנפצע בתקיפה 11 ימים לפני.
ב-26 בפברואר 2024 חסן חוסיין סלאמי מפקד גזרת חג'ייר נהרג בסיכול ממוקד.
ב-17 ביוני 2024 מוחמד מוסטפא איוב פעיל מרכזי ביחידת הרקטות והטילים של יחידת נסר נהרג בסיכול ממוקד.
ב-20 ביוני 2024 פדל אבראהים מפקד המבצעים בגזרת ג'וויא של ארגון חזבאללה נהרג.
ב-3 ביולי 2024 מפקד היחידה טאלב סאמי עבדאללה נהרג בסיכול ממוקד בעיר צור.
ב-20 בספטמבר 2024, בתחילת מבצע חיצי הצפון, נהרג חסן חוסיין מאדי (מאצ'י) בסיכול ממוקד. בנוסף נהרג מוחמד אחמד רידא מפקד מרחב ההתקפה בגזרת אל-ח'יאם.
ב-1 באוקטובר 2024 צה"ל התחיל תמרון קרקעי בלבנון על מנת לפרק את תשתיות חזבאללה באזורים מתחת לליטני ולפרק את היחידה. לנפת מרג' עיון פלשו עוצבות הגעש, האש והגליל, ולנפת בינת ג'בייל פלשו עוצבות האש והגליל.
ב-3 באוקטובר 2024 המחבל ח'דר אל-שהאביה שהיה אחראי על שיגור הרקטה למג'דל שמס נהרג בסיכול ממוקד על ידי צה"ל.
ב-6 באוקטובר 2024 ח'דר (ח'צ'ר) עלי טוויל, מפקד מרחב כפר כילא, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-7 באוקטובר 2024 נהרגו בתקיפה בגזרת חג'ייר: אחראי גזרת חג'ייר חוסיין טלאל כמאל, אחראי גזרת חג'ייר היוצא מוסא דיאב ברכאת, אחראי המבצעים בגזרת חג'ייר מחמוד מוסא כרניב, אחראי הארטילריה בגזרת חג'ייר עבדאללה עלי דקיק, ואחראי הארטילריה בגזרת בינת ג'בייל עלי אחמד אסמאעיל.
ב-15 באוקטובר 2024 חטיבת ההרים פלשה לנפת חאצביא על מנת לפרק את תשתיות חזבאללה במרחב.
ב-17 באוקטובר 2024 חוסיין מוחמד עוואדה (עואצ'ה), מפקד גדוד של היחידה במרחב בינת ג'בייל, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-31 באוקטובר 2024 מוחמד ח'ליל עליאן, שפיקד על מערך הנ"ט של גזרת חג'ייר, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-2 בנובמבר 2024, במהלך מבצע חיצי הצפון, מפקד מערך הטילים והרקטות של יחידת 'נסר' ג'עפר ח'דר פאעור נהרג על ידי צה"ל בסיכול ממוקד.
ב-3 בנובמבר 2024 פארוק אמין אל-עשי, מפקד מתחם אל-ח'יאם, נהרג בסיכול ממוקד.
הערות שוליים

↑  11 ילדים ונערים נרצחו בפגיעה ישירה במגרש כדורגל במג'דל שמס, באתר ynet, 27 ביולי 2024
1 2  איתם אלמדון, ‏"הכוח הזה מאומן לעבוד לבד": מה נותר מתוכנית הבלהות שחיזבאללה הכין לישראל, באתר ‏מאקו‏, 26 בספטמבר 2024
↑  ליאור בן ארי, "ישראל חיסלה את אחד ממומחי הטילים הבולטים של חיזבאללה", באתר ynet, 22 בפברואר 2024
↑  סוכנויות הידיעות, ‏ניסיון החיסול בלבנון: בכיר חיזבאללה נפצע קשה וידו נקטעה, באתר מעריב אונליין, 12 בפברואר 2024,
אחראי על אזור מארון א-ראס בארגון: זה בכיר חיזבאללה שחוסל, באתר מעריב אונליין, 23 בפברואר 2024
↑  אחראי גזרת חג'יר בחיזבאללה חוסל בלבנון, באתר "סרוגים", 26 בפברואר 2024
↑   יומן המלחמה - 17/06, באתר צה"ל, 17 ביוני 2024
↑  אבי אשכנזי, שקד שדה, ‏צה"ל חיסל את מפקד המבצעים של גזרת ג'ויא בארגון הטרור חיזבאללה, באתר מעריב אונליין, 20 ביוני 2024
↑  רון בן ישי, ליאור בן ארי, היחידות האזוריות בחיזבאללה, והחיסולים שעלולים לגרום ל"טעות" של נסראללה, באתר ynet, 3 ביולי 2024
↑  ליאור בן ארי, התקיפה בדאחייה: חיזבאללה הודיע על מותם של 12 פעילים נוספים, באתר ynet, 21 בספטמבר 2024
↑  i24NEWS, צה"ל חיסל את ח'דר אלשהאביה, שהיה אחראי על השיגור הרצחני למג'דל שמס, באתר i24NEWS, ‏2024-10-03
↑  ספיר ליפקין, ‏לפני חודש - והיום: כך נראים הכפרים בדרום לבנון לאחר כניסת כוחות צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2024
↑  דרום לבנון: צה"ל חיסל את מפקד גדוד בינת ג'בייל של חיזבאללה, באתר www.israelhayom.co.il
↑  יואב זיתון, צה"ל: חוסל מפקד מערך הנ"ט בגזרת חג'יר של חיזבאללה, באתר ynet, 31 באוקטובר 2024
↑  אבי אשכנזי, ‏צה"ל: חוסל מפקד מערך הטילים והרקטות של יחידת 'נאצר' בחיזבאללה, באתר מעריב אונליין, 2 בנובמבר 2024
↑  יואב זיתון, צה"ל: חוסלו שני מחבלים מרכזיים של חיזבאללה באזור אל-חיאם שבדרום לבנון, באתר ynet, 3 בנובמבר 2024
פופקורן

ערך זה עוסק בחטיף העשוי מתירס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
פופקורן
פופקורן
 
 מאכלים
 סוג:  חטיף, תזונה 
 מוצא:  אמריקה המרכזית
 אופן הגשה:  חטיף
 מרכיבים עיקריים:  תירס קלוי
 ברכתו:  בורא פרי האדמה ויש אומרים שהכל
 
שקיות פופקורן למכירה במוזמביק
מכשיר ביתי להכנת פופקורן
פּוֹפּקוֹרְן (באנגלית: Popcorn; בעברית: פִּצְפּוּצֵי תִּירָס, תירס קלוי או תִּירְסָה) הוא מאכל בצבע לבן העשוי מגרגירי תירס מזן מסוים שחוממו עד להתפקעותם. פירוש השם הוא קיצור באנגלית של המילים popped corn כלומר "תירס מבוקע". בטמפרטורה של 180 מעלות צלזיוס 96 אחוז מגרעיני הפופקורן מתפקעים.
הכנה

הכנת הפופקורן נעשית על ידי חימום גרגירי תירס עד אשר מעטפת הגרגיר מתפקעת תחת לחץ הקיטור הנוצר בתוכו. התפקעותו של הגרגיר ושחרור לחץ הקיטור שבו מפיחה את תוכן הגרגיר ויוצרת מרקם אוורירי בצורה אופיינית. חימום הגרגירים נעשה באמצעות חימום בסיר בישול, תנור מיקרוגל, מחבת או בעזרת מכשירים מיוחדים לייצור פופקורן. בדרך כלל מוסיפים לגרגרי התירס לפני חימומם מלח ושמן או חמאה.
קיימות דרכים שונות כדי לגרום לפקיעת גרעיני הפופקורן. קיימות גם שקיות פופקורן מוכנות מראש, המכילות כבר מלח וחומרים נוספים.
בפופקורן (ללא תוספת שמן ומלח) אחוז גבוה של סיבים תזונתיים והוא אינו מכיל נתרן, שומן וסוכר.
בעולם המערבי יש המלצה שלא לתת פופקורן לתינוקות, מחשש לחנק מגרעין התירס.
צורת הכנה אחרת של פופקורן היא בתוספת סוכר או דבשה, והפיכתו לפופקורן קרמל מתוק.
היסטוריה

לפי הוכחות גנטיות, התירס בוית כנראה לפני 10,000 שנה, בדרום או מרכז אמריקה. המאובן הקדום ביותר לתירס מוערך משנת 4700 לפני הספירה. הוא נמצא בניו מקסיקו. המאובן הקדום ביותר לפופקורן הוא משנת 3600 לפני הספירה. הפופקורן היה מאכל מקובל אצל עמים ילידם ביבשת אמריקה של אמריקה הדרומית (לרוב באזור מקסיקו ופרו של היום) אשר שימש שם גם כתכשיט. המתיישבים האירופאים למדו מהאינדיאנים איך להכין את הפופקורן.
במאה ה-19, הפופקורן נמכר על ידי רוכלי רחוב ברחובות, בפארקים ובירידים. בשנת 1893 יוצרה מכונת פופקורן ניידת שיועדה לרוכלי הפופקורן, על ידי חברה משיקגו, המכונה הוצגה לראווה בתערוכה העולמית של שיקגו באותה השנה. החל מ־1912 התחילו במכירת פופקורן באולמות קולנוע ועם הזמן נוצר קשר אסוציאטיבי בין פופקורן לקולנוע, כיום, הרבה מהכנסות בית הקולנע הוא ממכירת הפופקורן
בימי השפל הגדול היה הפופקורן אחד החטיפים היחידים שאנשים יכלו להרשות לעצמם, ועסקי הפופקורן פרחו ושגשגו. זמן קצר אחר כך, פרצה מלחמת העולם השנייה. ארצות הברית שלחה את כל מלאי הסוכר שלה לחייליה בחזית, ואזרחיה נשארו ללא חטיפים מתוקים. הדבר סייע עוד יותר למכירות המוצר.
יום הפופקורן

יום הפופקורן הוא יום "חג" בינלאומי אשר מתקיים ב-19 בינואר. ביום זה מרבים אנשים רבים לאכול פופקורן, ולרוב ברשתות האינטרנט ישנם הרבה חידונים וכתבות על הפופקורן.
הערות שוליים

↑  פִּצְפּוּצֵי תִּירָס במילון שימוש כללי (תשנ"א), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  popcorn, באתר Dictionary
↑  Popcorn History, באתר Buzzle
↑  איך הפופקורן הגיע לקולנוע?, באתר רשת עושים היסטוריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565609905171  GND: 4422150-2  LCCN: sh85104866  NARA: 10648591 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שפה

ערך זה עוסק בדרך לארגון מידע, בעיקר לשם תקשורת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שלט בנובי סאד בארבע שפות מדוברות: סרבית, הונגרית, סלובקית ורוסית פאנונית
על קיר האהבה (Mur des je t'aime) במונמארטר כתוב "je t'aime" ב-250 שפות שונות
שפה (‏קובץ:He-שפה.ogg‏Ⓘ‏) היא דרך תקשורת המבוססת על מערכת סמלים מורכבת בעלת חוקיות, המאפשרת לקודד ולארגן מידע בעל משמעויות רבות ומגוונות. נהוג להבדיל בין הסמל השפתי, המסמן, לבין המושג או התוכן המסומן בו, אשר יכול להיות מציאותי או מופשט. חקר השפה והשימושים בה נעשים לרוב בתחום דעת ייעודי לנושא – הבלשנות. מכלול אוצר המילים של שפה מסוימת מכונה לקסיקון, והכלי לאיסוף והביאור של פרטים בלקסיקון מכונה מילון.
הגדרות והבחנות > שפה טבעית

במערכת המונחים של הבלשנות, שפה טבעית היא מערכת של אותות וסמלים הכפופים לתחביר אשר נוצרה באופן טבעי. ישנן כ־10,000 שפות אנושיות ברחבי העולם ואין־ספור ניבים מקומיים. האבולוציה של השפה היא התהליך שבו התפתחה יכולתם של בני האדם להשתמש בשפות. התפתחות השפה משולבת בהתפתחות התרבות ומאפשרת שכלול התקשורת בין בני האדם, והתפתחות ההכרה והתובנה.
יצירת השפה האנושית מחולקת לשני שלבים – ראשית, פעולת בנייה של משמעות כלשהי לקבוצת העיצורים והתנועות המתחברים להברות שמרכיבים מילה, ומתארים את אותה המשמעות, ושנית, הרכבת משפטים מן המילים המצויות על ידי כללי תחביר ודקדוק.
הגדרות והבחנות > שוני ודמיון בין השפות

שפות נבדלות ממערכות סימנים אחרות בעושר של אוצר המילים (כלומר, מכלול הסימנים) ובעיקר בכללי התחביר המאפשרים יצירת מבעים כמעט בלתי מוגבלים בגמישותם ומורכבים. התחביר קובע את משמעותו של סימן בהקשר מסוים, והוא מאפשר סימנים שאין להם משמעות כשלעצמם אלא משמעותם נקבעת על פי ההקשר שבו הם מופיעים. חוקי התחביר בשפות מתאפיינים בכך שהם רקורסיביים, כלומר כל משפט יכול לשמש בסיס ליצירת משפט חדש. כמו כן, התחביר בשפות האנושיות מאפשר קיום סימנים שאין להם משמעות משל עצמם, אלא הם מקבלים את משמעותם מתוך ההקשר (למשל מילים כגון: "כאן", "עכשיו" וכדומה), או מתוך הצבעה על סימן אחר (למשל: "האיש ביקש שייתנו לו לדבר").
רוב השפות האנושיות כוללות סימנים קוליים, המופקים בחללי הפה, האף והגרון. לחלק מהשפות האנושיות יש מערכת כתב המאפשרת את העברת הסימנים באופן חזותי. יש מספר מצומצם של שפות אנושיות שבהן הסימנים מובעים באמצעות תנועות ידיים והבעות פנים (כמו שפות סימנים), והן נוצרו בקהילות שבהן יש שיעור גבוה של חירשים. בשפות האנושיות הקוליות יש מגוון רחב של צלילים, שאותם מקובל לחלק לעיצורים ותנועות. בפפואה גינאה החדשה קיים המגוון הלשוני הגדול ביותר בעולם, עם כ־820 שפות שונות, שרובן מדוברות עד היום, וחלקן כמעט ונכחדו; זאת מכיוון ששיעור יודעי הקרוא וכתוב נע בין 30 ל־40 אחוזים, וקיים קושי בתיעוד השפות קיימת סכנת הכחדה לחלק מהן.