stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפריקה ישראל להשקעות
החזקות > החזקות שנמכרו > מתחם "חמי טבריה"

מתחם "חמי טבריה" נרכש בשנות ה-40 של המאה העשרים ובשנות ה-60 של המאה העשרים פיתחה אותו חברת אפריקה ישראל כאתר תיירות ונופש. הוקמו מרחצאות "חמי טבריה הצעירה" והמלונות "גני חמת" ו"גלי כנרת". בשנות ה-80 של המאה העשרים החליטה החברה להוסיף אגף חדש לבית המלון "גני חמת". בחפירות שנערכו לצורך יציקת היסודות נתגלו עצמות וקברים רבים, עקב העובדה שמיקומו של בית המלון נשק לבית העלמין העתיק של טבריה. עם היוודע המקרה פרצו שוב הפגנות ומחאות רבות, בטבריה ובריכוזים חרדיים בישראל. לבסוף הוצעו להנהלת המלון פתרונות הלכתיים-טכניים לפיהם יישארו הקברים במקומם, ובניית האגף התבצע על הגבהה מיוחדת. עם זאת בעדה החרדית החליטו להטיל חרם על בנק לאומי שהחזיק במניות אפריקה ישראל. בשנת 2009, מכרה אפריקה ישראל את "חברת חמי טבריה בע"מ" שמחזיקה בקרקעות ובמרחצאות בשטח של כ-250 דונם, ובמלון "גני חמת" (שנקרא אז "הולידיי אין טבריה"), לאיש העסקים יחזקאל מורד.
החזקות > החזקות שנמכרו > בית סוהר אלה

בית סוהר אלה  אמור היה להיות בית הסוהר הפרטי הראשון בישראל. הוא הוקם בין 2005 ל-2009 ומכיל כ-800 מקומות. בית הסוהר הוא הוקם בידי חברת א.ל.א. ניהול והחזקה, בבעלותן של אפריקה ישראל ומנרב, שהייתה גם אמורה להפעיל אותו במשך 25 שנים. בעקבות פסיקת בית המשפט העליון בבג"ץ הפרטת בתי הסוהר, בה נקבע כי הפרטת בתי סוהר אינה חוקתית, רכש שירות בתי הסוהר את בית הסוהר מידי החברה.
בלטונפיזפה

בלטונפיזפה (בהונגרית: Balatonfűzfő) היא עיירה במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בבלטונפיזפה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיירה 4,730 תושבים, ובשנת 2020 רק 4,469 תושבים.
היסטוריה

במקום קיימים עדויות להתיישבות בידי הקלטים, האווארים והרומאים. וכן נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מתקופת ימי הביניים, אשר מעידים על קיומם של התיישבויות שנהרסו לאחר מכן במאה ה-17.
צמיחת היישוב החלה לצבור תאוצה שוב בשנת 1908 עם בניית קו רכבת סביב אגם בלטון ועד שנת 1920 בני המקום עסקו בסלילת כבישים, בניית סניף דואר, הקמת תחנות רכבת בעיקר באזור החוף, ונטיעת כרמים ועיבוד אדמות.
בשנת 1927 החל במקום ייצור אבק שרפה דבר שהביא לעיר אוכלוסייה העוסקת בתעשייה.
בלטונפיזפה הוכרז ככפר בשנת 1958, כפר גדול בשנת 1970, ממשל עצמי עצמאי (עיירה) בשנת 1990, וכעיר ב-1 ביולי 2000.
הערות שוליים

↑  נתוני היישוב באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת בלטונאלמאדי |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בלטונאלמאדי • בלטונאקרטיה • בלטונפקאיאר • בלטונפיזפה • בלטונקנשה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • קינגש • ליטר • פפקסי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f1c9cb23-7447-47a7-a671-4b590c3acd9f  VIAF: 316600604   WorldCat (עם VIAF): 316600604 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בלטונפקאיאר

| --- | --- |
סמל בלטונפקאיארסמל בלטונפקאיאר

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת בלטונאלמאדי
 שטח:  21.92 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,328 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°01′14″N 18°12′39″E﻿ / ﻿47.0205°N 18.210788888889°E﻿ / 47.0205; 18.210788888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.balatonfokajar.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בלטונפקאיאר(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בלטונפקאיאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בלטונפקאיאר (בהונגרית: Balatonfőkajár) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בבלטונפקאיאר מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,453 תושבים, ובשנת 2020 רק 1,328 תושבים.
יהודי בלטונפקאיאר

בבלטונפקאיאר חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 114 |  |
| 1880 | 133 | 1,941 |
| 1910 | 63 |  |
| 1920 | 44 |  |
| 1930 | 43 |  |
| 1941 | 26 | 2,144 |
ילידי המקום

מוריץ דסאואר (24 במאי 1842 – מיינינגן, 17 באפריל 1895) היה רב הונגרי
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת בלטונאלמאדי |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בלטונאלמאדי • בלטונאקרטיה • בלטונפקאיאר • בלטונפיזפה • בלטונקנשה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • קינגש • ליטר • פפקסי |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפריקה שמדרום לסהרה

אפריקה שמדרום-לסהרה (באנגלית: Sub-Saharan Africa בתרגום: אפריקה הסאב-סהרית) הוא מושג שנהוג לכנות בו את האזורים המצויים מדרום למדבר סהרה באפריקה, או את המדינות באזורים אלו, ומבדיל אותן ממדינות צפון אפריקה, האמידות יותר אם כי באופן יחסי. לצד מונח זה קיים מושג דומה המופיע בעיקר בהקשרים גאוגרפיים, אפריקה הדרומית.
האוכלוסייה הכוללת של אפריקה מדרום לסהרה עומדת על 1,137,938,708 בני אדם. אזור אפריקה שמדרום לסהרה כולל 49 מדינות, משתרע על שטח של 24.3 מיליון קמ"ר, וחוצה ארבעה אזורי זמן.
אטימולוגיה

הביטוי התקבל בשימוש באנגלית בשנות ה-60 של המאה העשרים, והחליף בהדרגה את הכינוי שהיה נהוג בשפות רבות "אפריקה השחורה", כינוי שהתייחס בעיקר לצבע עורם הכהה של מרבית תושבי היבשת (להבדיל מאוכלוסיית אפריקה הצפונית, שרובם ערבים וברברים, ובעלי צבע עור שחום ובהיר), אך גם לעובדה שחלקים ממנה טרם נחקרו ומופו על ידי חוקרים מערביים עד לאותה עת.
למרות התקינות הפוליטית לכאורה, יש המבקרים את הביטוי האנגלי כאשר הוא עוסק במדינות ולא במאפיינים הגאוגרפיים-פיזיים של האזור. הביקורת נעוצה, בין השאר, במשמעות המילולית של Subsahara - "מתחת לסהרה", שלטענת המבקרים מנציחה את ההשקפה הקולוניאליסטית שלפיה אפריקה, תושביה ותרבויותיהם נמצאים במקום נחות בהשוואה לשאר העולם, ותרומתם לציוויליזציה העולמית נחותה.
למרות הביקורת, הביטוי השתרש ונכנס לשימוש נרחב בתחומי הגאופוליטיקה, הכלכלה, הגאוגרפיה, האקלים ועוד. ארגונים בינלאומיים רבים מתייחסים לאפריקה שמדרום לסהרה כאל יחידה אזורית בשם אפריקה הלא-ים תיכונית (Non-Mediterranean Africa) נפרדת מצפון אפריקה, כשחלקה הצפוני של היבשת נודעת בזיקה רבה יותר למזרח התיכון, לאגן הים התיכון, ולדרום אירופה.
מדינות > מדינות מזרח אפריקה

אוגנדה אוגנדה
בורונדי בורונדי
טנזניה טנזניה
מדגסקר מדגסקר
סיישל סיישל
קניה קניה
רואנדה רואנדה
מדינות > מדינות מערב אפריקה

בורקינה פאסו בורקינה פאסו
בנין בנין
גאנה גאנה
גינאה גינאה
גינאה ביסאו גינאה ביסאו
גמביה גמביה
חוף השנהב חוף השנהב
טוגו טוגו
כף ורדה כף ורדה
ליבריה ליבריה
ניז'ר ניז'ר
סנגל סנגל
סיירה לאון סיירה לאון
סנט הלנה סנט הלנה (שייכת לממלכה המאוחדת)
מדינות > מדינות מרכז אפריקה

גינאה המשוונית גינאה המשוונית
גבון גבון
סאו טומה ופרינסיפה סאו טומה ופרינסיפה
קמרון קמרון
הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית
הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (לשעבר זאיר)
מדינות > מדינות דרום אפריקה

אנגולה אנגולה
בוטסואנה בוטסואנה
דרום אפריקה דרום אפריקה
זימבבואה זימבבואה
זמביה זמביה
לסוטו לסוטו
מאוריציוס מאוריציוס
מוזמביק מוזמביק
מלאווי מלאווי
נמיביה נמיביה
אסוואטיני אסוואטיני
ראוניון ראוניון (שייכת לצרפת)
מדינות > שנוי במחלוקת

אריתריאה אריתריאה
אתיופיה אתיופיה
דרום סודאן דרום סודאן
מאלי מאלי
ניגריה ניגריה
סומליה סומליה
צ'אד צ'אד
דת

להלן טבלה המציגה את ההתפלגות הדתית באפריקה שמדרום לסהרה לפי אחוזים ומספרים מוחלטים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מספר מוחלט | אחוז | דת |
| 705,521,999 | 62.00% | נצרות |
| 357,224,434 | 31.40% | אסלאם |
| 36,414,041 | 3.20% | אמונות מסורתיות |
| 34,138,163 | 3.00% | ללא דת |
| 4,545,792 | 0.40% | אחרות |
נגיף האיידס

נכון ל-2011, מגפת האיידס שוררת ברוב אזור זה, ונשאי נגיף ה-HIV במדינות באפריקה שמדרום לסהרה מהווים כשני שלישים מתוך כלל נשאי ה-HIV בעולם. שיעור החולים והנשאים הגדול ביותר נמצאים במזרחה ובפרט בחלקה הדרומי של יבשת אפריקה. הנשאות שכיחה במדינות אלו שביבשת: בוטסואנה, לסוטו, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, דרום אפריקה, אסוואטיני (סווזילנד), זמביה, זימבבואה, קניה, אריתריאה, דרום סודאן וסודאן, בהן אחוז הנשאים נע בין כ-3% למעל ל-10% מאוכלוסייתן.
ראו גם

מדבר סהרה
סאהל
איידס באפריקה שמדרום לסהרה
מלריה באפריקה שמדרום לסהרה
הערות שוליים

↑  Subsaharan Africa - an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2022-09-11
↑  Ayesha B.M. Kharsany, Quarraisha A. Karim, HIV Infection and AIDS in Sub-Saharan Africa: Current Status, Challenges and Opportunities, The Open AIDS Journal 10, 2016-04-08, עמ' 34–48 doi: 10.2174/1874613601610010034
↑  UNAIDS Gap Report, 2014, p. 28

https://www.unaids.org/sites/default/files/media_asset/UNAIDS_Gap_report_en.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292799005171  GND: 4053770-5  LCCN: sh85001667  NKC: ge128642  VIAF: 315124799   WorldCat (עם VIAF): 315124799 
תמונת לוויין של יבשת אפריקה, הממחישה את ההבדל האקולוגי המייחד את אפריקה שמדרום-לסהרה
בית הכנסת ניז'ני נובגורוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  5a Gruzinskaya Street
 מיקום:  ניז'ני נובגורוד
 מדינה:  רוסיה
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  29 באוגוסט 1884
 קואורדינטות:  56°19′13″N 43°59′40″E﻿ / ﻿56.320333333333°N 43.994472222222°E﻿ / 56.320333333333; 43.994472222222
 he
 
בית הכנסת בניז'ני נובגורוד נבנה בין השנים 1881 – 1883 עבור הקהילה היהודית שהתפתחה בעיר כאשר "חיילי ניקולאי" החליטו להשתקע בה בסיום שירותם הצבאי באמצע המאה ה-19.
חנוכת בית הכנסת התקיימה ב־29 באוגוסט 1884.
בית הכנסת נמצא במרכז ההיסטורי של העיר ונחשב לאחד מבתי הכנסת העתיקים ברוסיה.
בית הכנסת הולאם בשנת 1938 על ידי השלטון הסובייטי אשר השתמש בו לצורך הפעלת בתי מלאכה לנגרות ולמסגרות, מחסנים ומפעל קרטון. כדי לאפשר שימוש יעיל במבנה, עזרת הנשים נסגרה והפכה לקומה נפרדת.
בשנת 1991 השלטונות אפשרו לקהילה לעשות שימוש בבניין בתמורה לתשלום שכר דירה גבוה. הודות למאמציו של שליח חב"ד ורבה הראשי של העיר, הרב שמעון ברגמן, בית הכנסת הוחזר לקהילה בשנת 2005. הבניין שופץ בעלות של שלושה מיליון דולר והותאם לשימוש כבית כנסת הודות לתרומת קרן משפחת רוהר, בראשותו של סמי ג'ורג' רוהר, וקרן קשת יוחל. במסגרת השיפוץ נוספה קומה המשמשת כעזרת נשים. קיר אחד באולם התפילה חופה באבן שהובאה במיוחד מירושלים.
חנוכת בית הכנסת המשופץ והכנסת ספר תורה התקיימו ב 4.04.2014.
בניין בית הכנסת משמש כמרכז החיים היהודיים בעיר, ובתחומו מתקיימות פעילויות מגוונות לכלל האוכלוסייה היהודית: מועדון נוער "חיים", מועדון דרמה, מועדון נשים "חיה-מושקא", מקהלת '"זילבר'", שמיניית נגנים "ערב טוב" ומקהלת בית הספר של חב"ד "אור-אבנר". בנוסף פועלים בבניין משרדי הקהילה, חדר מחשבים עם חיבור לאינטרנט מהיר וספרייה יהודית.
ראו גם

הקהילה היהודית בניז'ני נובגורוד
הערות שוליים

↑  Нижегородская синагога, autotravel-nn.ru (בברוסית)
↑  Р. И. А. Новости, Старейшую в России синагогу реконструировали в Нижнем Новгороде, РИА Новости, ‏20140319T1645 (ברוסית)
↑  בית הכנסת ניזס'ני נובגורוד, באתר stnmedia.ru
↑  רוסיה: מעמד היסטורי של הכנסת ספר תורה, באתר ערוץ 7, ‏2014-04-04
↑  בית הכנסת בניז`ני נובגורוד חזר לידיים יהודיות, באתר COL
בית הכנסת נווה שלום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  איסטנבול
 מדינה:  טורקיה
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1951
 תאריך פתיחה רשמי:  י"ז באדר ה'תשי"א
 קואורדינטות:  41°01′36″N 28°58′21″E﻿ / ﻿41.026694444444°N 28.972416666667°E﻿ / 41.026694444444; 28.972416666667
 אתר בית הכנסת
  (למפת איסטנבול מוגדלת) בית הכנסת נווה שלום(למפת איסטנבול רגילה) בית הכנסת נווה שלום
 
בית הכנסת נווה שלום (בטורקית: Neve Şalom Sinagogu) הוא בית כנסת באזור קרקוי ברובע בייאולו, באיסטנבול, טורקיה.
בית הכנסת נבנה לאור גידול האוכלוסייה היהודית בשכונת גלאטה הישנה (כיום מוקפת במחוז בייאולו) בסוף שנות השלושים. בית ספר יסודי יהודי נהרס בשנת 1949 לשם כך ובית הכנסת נבנה על חורבותיו. הבנייה הושלמה בשנת 1951. אדריכליו היו אליו ונטורה וברנר מוטולה, צעירים יהודים טורקים. חנוכת בית הכנסת נערכה ב-25 במרץ 1951 (י"ז באדר ה'תשי"א), במעמד הרב הראשי לטורקיה דאז, חכם באשי רפאל דוד סבאן.
נווה שלום הוא בית הכנסת הספרדי המרכזי והגדול ביותר באיסטנבול[דרושה הבהרה] והוא פתוח לתפילה במיוחד בשבתות וימים נוראים והוא פתוח לבר מצוות, הלוויות וחתונות. בנוסף, במתחם בית הכנסת שוכן מוזיאון יהדות טורקיה.
ב־6 בספטמבר 1986, מחבלים חמושים פתחו באש במהלך זמירות שבת, בפיגוע זה נרצחו 22 איש. מתקפה זו מיוחסת לטרוריסט הפלסטיני אבו נידאל. (ראו הפיגוע בבית הכנסת באיסטנבול (1986)).
ב־1 במרץ 1992 בוצע פיגוע על ידי שני גברים שלא גרם לנזק או נפגעים.
ב־16 בנובמבר 2003 נפגע בית הכנסת מאחד מארבעת פיגועי מכוניות התופת שבוצעו באיסטנבול באותו שבוע (ראו הפיגועים באיסטנבול (2003)). אף על פי שקבוצת מיליטנטים טורקית מקומית בשם "חזית הפשיטה האסלאמית הגדולה" קיבלה אחריות לפיגועים, המשטרה טענה כי ההפצצות היו "מתוחכמות מכדי שיבוצעו על ידי אותה קבוצה". בנוסף, בכיר בממשלת ישראל אמר כי "התקיפה הייתה חייבת להיות מתואמת עם ארגוני טרור בינלאומיים".
ראו גם

יהדות טורקיה
הערות שוליים

↑  Arsu, Sebnem; Filkins, Dexter (16 בנובמבר 2003). "20 in Istanbul Die in Bombings At Synagogues". The New York Times. נבדק ב-20 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Reeves, Phil (20 באוגוסט 2002). "Mystery surrounds 'suicide' of Abu Nidal, once a ruthless killer and face of terror". The Independent. London. נבדק ב-20 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bombings at Istanbul Synagogues Kill 23". Fox News. 16 בנובמבר 2003. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Neve Şalom'a ilk saldırı değil (Not the first attack on Neve Shalom)" (בטורקית). Hürriyet daily website. 2003-11-15. נבדק ב-2008-04-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467589505171  GND: 7568637-5  LCCN: n2006090967  VIAF: 149142550   WorldCat (עם VIAF): 149142550
בית ממשלת אוקראינה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה אדריכלי, בניין, מונומנט מורשת אדריכלי 
 כתובת:  רחוב מיכאילו הרושבסקי 12 מבנה 2
 מיקום:  קייב
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1938
 תאריך פתיחה רשמי:  1938 
 אדריכל:  איוואן פומין, פאבל ואסילייביץ אברוסימוב 
 סגנון אדריכלי:  קלסיציזם סטליניסטי 
 מידות
 קומות:  10 
 קואורדינטות:  50°26′52″N 30°32′01″E﻿ / ﻿50.447777777778°N 30.533722222222°E﻿ / 50.447777777778; 30.533722222222
 אתר רשמי
  (למפת קייב מוגדלת) בית ממשלת אוקראינה(למפת קייב רגילה) בית ממשלת אוקראינה
 
בית ממשלת אוקראינה (לשעבר בית מועצת הקומיסרים העממיים של הרפובליקה האוקראינית, בית מועצת השרים של הרפובליקה האוקראינית) הוא הבניין האדמיניסטרטיבי ההיסטורי הגדול ביותר בקייב , הממוקם ברחוב מיכאילו הרושבסקי (רחוב קירוב לשעבר), 12. נבנה בשנים 1936–1938, הוא הפך לאובייקט הראשון של המתחם המנהלי החדש בליפקי. מרגע הבנייה, הבניין היה בידי הגוף הביצועי והמנהלי העליון של אוקראינה הסובייטית — מועצת הקומיסרים העממיים. מ־1946 עד 1991 — על ידי מועצת השרים. מאז 1991, הוא מאכלס את ממשלת אוקראינה.
לאחר פיצוץ גורד השחקים גינזבורג, מ־1941 עד 1954, הבניין היה הבניין הגבוה ביותר בקייב.
היסטוריה

בית מועצת הקומיסרים העממיים הפך לאובייקט הראשון של המרכז המנהלי הרפובליקאי החדש בליפקי, שהקמתו הייתה קשורה להעברת בירת אוקראינה מחרקוב לקייב ב-1934. פרויקט הבנייה פותח על ידי האדריכלים א. א. פומין ופ. ו. אברוסימוב בשנת 1935.
הבית נועד במקור לקומיסריון הפנים העממי פנים של הרפובליקה האוקראינית ומועצת הקומיסרים העממיים הייתה אמורה להתמקם בבניין שכיום מאוכלס על ידי משרד החוץ של אוקראינה בכיכר מיכאילובסקיה. ברם כאשר השתנו התוכניות לבניית המרכז הממשלתי, וסירבו להציבו בעיר העליונה, הועבר הבניין החדש של הקומיסריון לידי מועצת הקומיסרים העממיים. ממול, המטה של המחוז הצבאי של קייב הוסב לבניין הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של אוקראינה.
לאחר השלמת הבנייה, התמקם כאן הגוף הביצועי והמנהלי העליון של אוקראינה - מועצת הקומיסרים העממיים, מ־25 במרץ 1946 - מועצת השרים. בשנת 1991 הועבר המבנה לידי קבינט השרים של אוקראינה, והוא קיבל שם חדש: בית ממשלת אוקראינה.
אדריכלות

החזית הראשית החצי עגולה של הבניין מופנית לכיוון רחוב מיכאילו הרושבסקי והפארק העירוני. אחד משני האגפים משתרע לאורך רחוב סדוביה, השני - למעמקי הבלוק. המבנה המרכזי בן עשר קומות, האגפים הצדדיים בני שבע או שמונה קומות, מפנים אבן אפורה, עם עמודים.
הבניין הוא דוגמה מצוינת לשימוש בעקרונות האדריכלות הקלאסית. בעיצוב החזית הראשית, נעשה שימוש בקומפוזיציות סדר מודרניות של עמודים ועמודים יוניים, כמו גם עמודים למחצה גבוהים, מחולקים למספר רב של גושי אבן ומוכתרים בכותרות קורינתיות מודרניות. בסיסי העמודים והכותרות (בגובה 2.5 מ') יצוקים מברזל יצוק. הקומות התחתונות של הבניין מתמודדות עם בלוקים גדולים לא מטופלים של לברדוריט טולצ'ינסקי, המרתף, חגורות והשערים עם גרניט גולובינסקי מלוטש. בשנת 1997 נצבעו הקומות העליונות וחצאי העמודים באבן אפורה של החזית בצבע בהיר .
הארכיטקטורה של הבניין זכתה להערכה רבה על ידי אלברט שפיר, שביקר במהלך המלחמה בקייב הכבושה בידי הנאצים. הוא אהב את הבניין עד כדי כך שאפילו רצה להזמין את האדריכל שבנה את המבנה לעבוד בגרמניה.
מערכת תכנון פנימית — מסדרון, עם סידור דו צדדי של חדרי עבודה. פנים המבנה נטול כמעט לחלוטין עיצוב דקורטיבי ואמנותי.
עמודי דגל, יציקת מתכת ושערים פתוחים יוצרו ב-1947.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Віктор Мойсеєнко. Будинок Ради Народних Комісарів УРСР, 1936—38 // Звід пам’яток історії та культури України: Енцикл. вид.: У 28 т. / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. — К.: Голов. ред. Зводу пам’яток історії та культури при вид-ві «Українська Енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1999. — Кн. 1. — Ч. 1. — Київ. — А — Л. — 608 с. (стор. 336).
↑  Дом имеет общий объём 235 тыс. куб. м.
↑  Хмельницкий Д. С. (2007-04-21). "Архитектура нацизма и архитектура сталинизма. Визуальные, психологические и структурные различия". Архи.Ру (ברוסית).
בורונדי במשחקים האולימפיים

האתלטית פרנסין ניונסאבה, זוכת מדליית הכסף בריצת 800 מטר באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, במהלך המשחקים
בורונדי משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996).
כבר במשחקים הראשונים בהם השתתפה, זכה ספורטאי בורונדי במדליה אולימפית, ונוסטה ניונגאבו, שזכה במדליית הזהב בריצת 5000 מטר. בארבע האולימפיאדות הבאות לא הצליחו הספורטאים הבורונדים לשחזר את ההישג, אך כמה מהם רשמו הישגים נאים: אלוייס ניזיגאמה סיים במקום התשיעי בריצת 10000 מטר באולימפיאדת סידני (2000) ופרנסין ניונסאבה סיימה במקום השביעי בריצת 800 מטר באולימפיאדת לונדון (2012). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שיפרה ניונסאבה את הישגה, וזכתה במדליית כסף, המדליה האולימפית השנייה של בורונדי, והראשונה מזה 20 שנה.
בורונדי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 1 | 0 | 0 | 1 |
אולימפיאדת סידני (2000): 0
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| סך הכל | 1 | 1 | 0 | 2 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| סך הכל | 1 | 1 | 0 | 2 |
ראו גם

בורונדי במשחקים הפאראלימפיים
בורונדי במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-11 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-11 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)