stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסי חכם

יוסי חכם (1949 – 31 באוקטובר 2019) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בית"ר ירושלים לאורך כל הקריירה שלו (16 עונות רצופות). חכם היה שותף לעלייה ההיסטורית של בית"ר לליגה הבכירה בעונת 1966/1968, ולאחר מכן לזכייה בשני הגביעים הראשונים של המועדון בשנים 1976 ו-1979.
ביוגרפיה

חכם נולד בירושלים למשפחה מסורתית, והיה אוהד בית"ר מגיל צעיר.
בעונת 1964/1965 החל את הקריירה בבוגרים של בית"ר ונכנס להרכב בתור מגן ימני מתחילת דרכו ועד סופה. בעונת 1967/1968 היה שותף לקבוצת הכוכבים שכללה את ד"ר ראול גלר, אודי רובוביץ', חיים אזולאי, יצחק מונסה ושמעון צ'רנוחה, כאשר אותה קבוצה הובילה את בית"ר לעליית ליגה היסטורית ומשמעותית בעונה הכפולה.
בעונת 1975/1976 היה שותף כשחקן משמעותי בתואר ההיסטורי הראשון של הקבוצה, גביע המדינה ולאחר מכן בגביע נוסף בעונת 1978/1979.
בעונת 1979/1980 סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה וירדה לליגת המשנה, ובסוף העונה פרש חכם מכדורגל. חכם במקום השישי במספר ההופעות בכל הזמנים במדי בית"ר ירושלים (345 הופעות) ויש לו שער ליגה אחד מתועד.
חכם התחתן עם אישה בשם רחל, לחכם 5 בנות ונכד בכור העונה לשם דביר חסאן.
חכם נפטר ב-31 באוקטובר 2019 בגיל 70.
תארים

גביע המדינה (2): 1975/1976, 1978/1979
אלוף האלופים (1): 1975/1976
לקריאה נוספת

רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר: תולדות בית"ר ירושלים, הוצאת מדיה, 2007, 278 עמודים
הערות שוליים

↑  בית"ר ירושלים: שחקן העבר יוסי חכם הלך לעולמו, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהודה דנון

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1940 (בן 84) בולגריה
 תאריך עלייה:  1948
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1967–1991 (כ־24 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין רפואה ראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 נשיא אוניברסיטת אריאל
 
יהודה דנון (נולד ב-9 בספטמבר 1940) הוא נשיא אוניברסיטת אריאל לשעבר, פרופסור ורופא ישראלי וקצין רפואה ראשי לשעבר בדרגת תת-אלוף. ממקימי ומנהלי מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל.
קורות חיים

דנון נולד בבולגריה ועלה לישראל ב-1948, משפחתו בעלת מסורת של רופאים ועוסקים במקצועות הבריאות. דודו, משה דנון, היה מראשוני הרופאים בתל אביב ושרת כרופא המחתרות. יהודה דנון גדל והתחנך בקבוץ אפיקים, וסיים בשנת 1967 את לימודיו בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובית חולים הדסה.
דנון שירת בחיל הרפואה בדרגי השדה וטיפל בנפגעי המשחתת אח"י אילת בחופי סיני. בתפקידו כמפקד רפואה פיקוד הצפון הקים את מרפאות הגדר הטובה ומערך בתי החולים בדרום לבנון.
התמחה ברפואת ילדים בבית החולים בילינסון ובאימונולוגיה במכון ויצמן למדע. בשנת 1976 זכה במענק מתוכנית פולברייט לביצוע מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1983 זכה במענק נוסף לעריכת מחקר בישיבה יוניברסיטי. שימש כמנהל בית החולים בילינסון עד לשנת 1986. שרת כקצין רפואה ראשי בשנים 1987–1991.
דנון הוא מומחה באימונולוגיה קלינית ואלרגיה, מומחה ברפואת ילדים ומנהל רפואי. עד 2012 פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. פרסם למעלה מ-250 מאמרים וספרים, בהם: ספר הלימוד ברפואת אב"כ, המדריך לטיפול בתינוק ובילד, ומדריך רפואת חרום לבני המשפחה.
יזם את הקמת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בשנת 1991, ושימש כמנהלו הראשון עד לשנת 1997. משמש כמנהל מכון קיפר לאימונולוגיה. זכה במגוון פרסים כולל פרס נדב ברפואת ילדים, פרס בת שבע דה רוטשילד, פרס אמברואה פרה ועוד.
מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לבריאות הילד ופדיאטריה של משרד הבריאות מאז היווסדה.
יחד עם ד"ר מיכל חמו לוטם היה ממקימי ארגון בטרם לבטיחות ילדים, וכמו כן מכהן כיושב ראש עמותת חיל הרפואה.
משנת 2012 משמש כנשיא אוניברסיטת אריאל בשומרון.
ב-2021 זכה בפרס ירושלים בתחום השכלה גבוהה.
חיים אישיים

דנון נשוי לרות שטראוס. לבני הזוג שלושה ילדים.
לקריאה נוספת

שמעון גולן, טילים על ישראל, הוצאת צה"ל/ המחלקה להיסטוריה, משרד הביטחון ומודן, 2020.
הערות שוליים

↑  טלילה נשר, לאוניברסיטת אריאל אין עדיין תקציב, אך כבר יש נשיא, באתר הארץ, 9 ביוני 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281670905171  ISNI: 0000 0000 3187 9469  LCCN: n95800982  VIAF: 65727950   WorldCat (עם VIAF): 65727950 
הרמטכ"ל דן שומרון עם קצין רפואה ראשי - תא"ל ד"ר יהודה דנון ודובר צה"ל - תא"ל אפרים לפיד, בביקור פצועים בתל השומר, ערב פסח 1988.
טריגון תטידיס

| טריגון תטידיס |
| --- | --- |
 טריגון תטידיס
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: טריגון
מין:: טריגון תטידיס
שם מדעי
 Dasyatis thetidis ‏אוגילבי, 1899
תחום תפוצה


טריגון תטידיס (שם מדעי: Dasyatis thetidis) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, החי בדרום האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט בימים ממוזגים. הוא משויך לסוג טריגון, אך חלק מהחוקרים משייכים אותו לסוג Bathytoshia.
מין טריגון זה נדיר יחסית, והוא נראה בטבע רק במימי החופים של אפריקה הדרומית, אוסטרליה וניו זילנד עד לעומק 440 מטרים מפני הים, לרוב בקרבת החוף באזורי לגונות, מפרצים, שוניות אלמוגים ושפכי נהרות.
הטריגון יכול להגיע לאורך של מעל 1.8 מטרים ולמשקל 214 קילוגרם, מה שהופך אותו לאחד מגדולי הטריגונים. הוא בעל סנפירי חזה דמויי יהלום בצורתם בעלי שוליים מקופלים. החוטם קצר ופונה מעט מעלה ובתוכו שורות של שיניים מחודדות. בקצה הגוף ישנו זנב בעל עוקץ צורב המשמש להגנה. צבעו חום כהה עד אפור כהה או שחור כשהבטן לבנה. הוא מזכיר מעט את המין טריגון קצר-זנב החי באזור, אך בעל גוונים כהים יותר וזנב ארוך יותר.
הטריגונים מחטטים בקרקעית החולית או בין האלמוגים ומחפשים טרף של סרטנים, טרפידים, תולעים וכן דגים. בתורם הם יכולים להיטרף בידי קטלנים המטיחים אותם בעזרת זנבם החזק למותם.
לא ברור מה מצב השימור של מין זה.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טריגון מוטורו

טריגון מוטורו (שם מדעי: Potamotrygon motoro) הוא מין של טריגון ממשפחת טריגוני נהרות, החי במימי נהרות טרופיים באמריקה הדרומית לרבות באמזונאס, האורינוקו, נהר פרנה ושפך הריו דה לה פלטה ונהר מיירין (אנ').
טריגון זה יכול להגיע לאורך 50 סנטימטרים, לרוחב של מטר בין סנפירי החזה ולמשקל 35 קילוגרם. הוא בעל פלג גוף עליון בצבע בז' או חום ועליו נקודות כתומות או צהובות בעלות טבעות כהות. הסנפירים רחבים ומעוגלים ושאר הסנפירים כמעט שלא נראים ביניהם. הזנב דק וארוך ובקצהו בולט עוקץ צורב וארסי אותו הטריגון מניף על אויביו. ארס זה יכול לצרוב מאוד אם הוא פוגע ברגל ויכול אף להרוג ילדים. הטריגון משריץ 1 עד 12 צאצאים חיים הבוקעים בלילה, לאחר היריון של 3 עד 4 חודשים והם נאלצים להתקיים לבדם.
הוא מחטט על הקרקעית, לעיתים ביום ולעיתים בלילה, בחיפוש אחרי טרף של תולעים, דגים, חלזונות וסרטנים למאכל.
זהו דג נוי פופולרי באקווריום ואחד מטריגוני הנהרות המפורסמים ביותר. עם זאת הוא נפגע מהאיסוף שלו מהטבע וכן מהפגיעה בנהרות בהם הוא חי.
הערות שוליים

↑  טריגון מוטורו באתר הרשימה האדומה של IUCN
טריגון נקוד

| טריגון נקוד |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: Himantura
מין:: טריגון נקוד
שם מדעי
 Himantura uarnak ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


טְרִיגוֹן נָקֹד (שם מדעי: Himantura uarnak) הוא מין של טריגון ענקי החי במימי האזור האינדו-פסיפי ממזרח אפריקה עד חופי אוסטרליה, גינאה החדשה וטאיוואן. הוא גם היגר למי הים התיכון ונמצא גם בחופי ישראל. טריגון זה שייך לסוג Himantura, בו גם טריגון הנהרות הענק מנהרות אינדונזיה.
אורכו של הטריגון הנקוד מעל 6 מטרים, מוטת סנפיריו 2 מ' ומשקלו 120 קילוגרם בממוצע. זהו דג שטוח גדול בעל סנפירים גדולים דמויי-כנפיים העוזרים לו לרחף במים. פלג הגוף העליון אפור ומכוסה נקודות, מהם קיבל את שמו. הזנב דק וארוך ובקצהו עצם דוקרנית. לדג עיניים בולטות לבנות מפלג גופו העליון והפה מצוי בצידו התחתון והוא מכיל שיניים רבות.
הטריגון ניזון על קרקעית הים מיצורי ים קטנים שונים כמו סרטנים, טרפידים, צדפות, חלזונות, מיני תולעים ודגי גרם קטנים. שאר הזמן הוא מעדיף לנוח קבור בחול הימי. הוא מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות, חופים חוליים וסלעיים, עשבי ים ולעיתים יימצא גם בין מנגרובים או אף במים מתוקים לפרקים קצרים. נקבת הטריגון נמצאת בהריון במשך שנה שלמה ואז משריצה 1–5 טריגונים קטנים.
טריגון זה נפגע בידי האדם עקב ציד ועקב פגיעה בבית גידולו והוא נמצא בסכנת הכחדה.
הערות שוליים

↑  טריגון נקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
טל חיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  שמואל טל 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  ספרות תורנית 
 הוצאה
 הוצאה:  ישיבת תורת החיים 
 תאריך הוצאה:  2005 
 
טל חיים היא סדרת ספרים של הרב שמואל טל, המורכבת מספרי עיון בסוגיות תלמודיות "אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא", ומספרי שיחות. הספרים מבוססים על שיעורים שמסר הרב טל בישיבת תורת החיים שבראשה הוא עומד. עד עתה (תשע"ט) יצאו לאור שמונה ספרי עיון על הלכות ברכות, שבת, בשר בחלב ותערובות, כללי הוראה, פסח וקריאת שמע ותפילה; וכן ארבעה ספרי שיחות, לימים נוראים, לפורים, לפסח ושיחות בספר תהילים. שמם של הספרים מורכב משם משפחתו של המחבר ומשמה של הישיבה בראשה הוא עומד. סדרת ספרי העיון זיכתה את מחברה בפרס הרב מימון לספרות תורנית לשנת תשס"ז. הכרך על בשר וחלב ותערובות שיצא בתשע"ג זיכה אותו בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית לשנת תשע"ו.
הסכמות

ההסכמות לספרי טל חיים ניתנו על ידי רבנים ממגזרים שונים, בהם הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל אוירבך (מרבותיו של הרב טל), הרב עובדיה יוסף, הרב מרדכי אליהו, הרב אברהם שפירא, הרב משה הלברשטאם, הרב ברוך דב פוברסקי, הרב אביגדר נבנצל, הרב אשר וייס ועוד. בנימוקי ועדת פרס הרב מימון שהוענק לספר נכתב:
יש במחבר... שילוב נפלא של תורה ומדע. לפנינו לא רק גאון צעיר עם עתיד מבטיח, אלא גם תלמיד חכם עם עבר... יש בספר הסכמות של כל גדולי התורה וגם בכך יש בספר תקדים לא רגיל.
ספרי העיון

גולת הכותרת של הסדרה היא ספרי העיון, המשלבים חשיבה ישיבתית למדנית קלאסית, עם יישום הלכתי של העולה מלימוד הסוגיות. הספרים מתאפיינים בהתעמקות בשורש הדיון בדברי חז"ל, בדרך כלל בתלמוד הבבלי, ומתוך כך עיסוק ביקורתי בשיטות השונות, ללא נטייה ידועה מראש לכיוון כלשהו.
ברוב הסוגיות שהרב טל נכנס אליהן הוא זוכה, אחר שהוא מנתח את השיטות ומציג את הקשיים שבהן, לפתור מבוכות שדנו בהן דורות רבים בדרכים מחודשות ומקוריות, שדרכן מתיישבות תמיהות רבות שהעסיקו את גדולי הדורות. פעמים רבות יש למסקנותיו גם השלכות למעשה, לעיתים שלא כמקובל, ובכל זאת [...] המנהג המקובל הוא אבן דרך משמעותית בעיניו בכל הכרעה הלכתית.
דוגמה לכך ניתן למצוא בחידוש המופיע בסדרה (שבת, כרך ג, סימן ד) שגם אחרי שאדם קיים את מצוות "זכור את יום השבת לקדשו", בכך שהזכיר את השבת בתפילתו, הוא ממשיך לקיים מצווה דאורייתא בכך שמקדש על היין בביתו. בכך עונה הרב טל על שאלה שהתקשו בה פוסקים רבים, כיצד הבעל מקדש בביתו ומוציא ידי חובה את אשתו, אם היא חייבת בקידוש מדאורייתא והוא חייב בקידוש רק מדרבנן (לאחר שקיים את המצווה מהתורה בעת אמירת 'ויכולו' בתפילה). דוגמה נוספת ניתן למצוא בהתייחסות לשאלה האם יוצאים ידי חובת הדלקת נר שבת בתאורת החשמל. המחבר מחפש ומוצא ראיות בדברי הגמרא לכך שנר חשמלי אינו נחשב נר.
בספרו הרב טל עוסק לעיתים בבירור מעמיק של המציאות שעליה נאמרו דברי הגמרא והפוסקים. דוגמה לכך ניתן לראות בהתייחסותו לשאלת הגדרת זמן צאת הכוכבים. על פי הכתוב בטל חיים (שבת, כרך ג'), הזמן המתואר בתלמוד כצאת הכוכבים הוא השלב בו השמים מחשיכים, דבר המתרחש כחמישים דקות לאחר שקיעת החמה, זאת בשונה מהפסיקה הרווחת שזמן צאת הכוכבים הוא כעשרים דקות לאחר השקיעה, או כשבעים ושתיים דקות לאחר השקיעה (לשיטת רבינו תם). עם זאת, למעשה אין הוא קובע את זאת להלכה, משום שהתיאור של החשכת השמים לא נפסק להלכה, ופוסק שזמן צאת הכוכבים דומה למקובל, כ־22 דקות לאחר שקיעת החמה.
בסדרה מנותחת גם שאלת כשרות הג'לטין באמצעות בירור התהליך הכימי שמתרחש בייצורו. דעתו של הרב טל היא שעל אף השינויים המבניים בחומר שממנו מופק הג'לטין, אין לראות את הג'לטין כחומר חדש משום שהרכיבים היסודיים שלו לא השתנו מן המבנה המקורי שלהם. זאת בניגוד לדעות אחרות בהלכה המתירות את הג'לטין מאחר שרואים בו חומר חדש ללא קשר לבעלי החיים מהם הופק.
לעיתים מוצגים פתרונות לשאלות תלמודיות-הלכתיות דרך הבחנה לשונית בין משמעויות שונות לאותה מילה. לדוגמה, לדעת הרב טל המונח "כחילת העיניים" מתייחס לתהליך שלם ולא רק לנתינת הכחול בתוך העין, והתהליך הזה כולל את הכנת החומר הניתן בעין, הכרוכה בפעולת מירוח שאסורה מן התורה בשבת, ובכך מיישב את תמיהת הפרשנים, מדוע הרמב"ם התיר לעשות זאת בשבת רק על ידי גוי.
הרב טל מייחס חשיבות לשימוש בכתבי יד ובדפוסים מדויקים של הספרים הנלמדים, כחלק מהניסיון להבין את דברי הגמרא והפוסקים וליישב קשיים העולים מדבריהם, וכן בספרי קדמונים שנדפסו לאחרונה, כגון תוספות ר"י הזקן ותלמידו, קיצור הסמ"ג ועוד.
אף סדר הדורות והשתלשלות מקורות קדומים תופס מקום חשוב בספרי טל חיים, ופעמים רבות מתעכב הרב טל על הבדלים בין לשון הראשונים המקורית ובין האופן בו צוטטו דבריהם בדורות מאוחרים יותר. לדוגמה, בסוגיית קידוש במקום סעודה, הוא מבחין בין מה שכתב מהרי"ל שיש צורך להתחיל את הסעודה מיד אחרי הקידוש ובין מה שכתב הרמ"א בשמו שניתן לשהות "זמן גדול" בין הקידוש לסעודה, ותולה את ההבדל בכך שהרמ"א לא ראה את דברי מהרי"ל במקורם אלא בהעתקה מקוצרת.
ספרי העיון > היחס לרמב"ם

כמעט בכל סימן מספרי טל חיים, ישנה התמקדות בשיטת הרמב"ם וביחס בינה ובין סוגיית הגמרא. הרב טל מציע הסברים חדשים לדברי הרמב"ם, אם נוכח לדעת שאין בהסברים הקיימים מענה לקשיים הקיימים בדבריו. כמו כן, הוא מרבה להשתמש בספרי הרמב"ם ובית מדרשו כדי לבאר על פיהם את שיטת הרמב"ם בספרו משנה תורה.
דוגמה לכך ניתן למצוא בהתייחסותו לשאלת הגדרתו של שדה לעניין רשויות שבת. הרב טל מסתמך על דברי רבי אברהם בן רמב"ם, ומבחין בין עניינים התלויים בסברה, בהם אין הכרח שהבנתו של ר' אברהם בדברי אביו היא הנכונה, ובין עדויות שלו על גרסת הגמרא שעמדה לפני אביו. לאור ההבחנה הזו, הרב טל מקבל את הקביעה ששדה אינו רשות הרבים, כל עוד לא מתהלכים בו אנשים באופן חופשי.
גם בפירוש המשנה לרמב"ם עושה הרב טל שימוש, ומבאר על פיו את דברי הרמב"ם בספר משנה תורה. דוגמה לכך ניתן למצוא בקביעתו שמדברי הרמב"ם בפירוש המשנה עולה שלא היה צורך להגעיל בכל יום את כלי בית המקדש שבושל בהם קורבן, בניגוד להבנת שאר הראשונים בסוגיה, קביעה שעליה ביסס הרב טל את הסברו להלכות שכתב הרמב"ם במשנה תורה. הרב טל מדייק מלשון הרמב"ם בפירוש המשנה, שנכתב על ידו בערבית, שהשטיפה שנעשתה במקדש נועדה להסיר את הלכלוך החיצוני שנדבק בכלי ולא את הלכלוך שנספג בכלי.
ספרי העיון > הכרכים שיצאו

הכרך הראשון - מלאכות שבת, תשס"ה. בכרך זה הופיע פסק הלכה, על פיו אין לסמוך על צורת הפתח הנעשית בכל ערי ישראל כדי להתיר לטלטל חפצים ברשות הרבים בשבת, משום שהיסודות עליהם נסמך ההיתר אינם מספיקים.
הכרך השני - הלכות ברכות, תשס"ז.
הכרך השלישי - מלאכות שבת, תש"ע. בכרך זה חידש הרב טל שבניגוד להבנה המקובלת, אין שום איסור בקילוף ירקות בשבת - לא משום מלאכת דש וגם לא משום מלאכת בורר.
הכרך הרביעי - סדר יום השבת, תשע"א.
הכרך החמישי - הלכות בשר וחלב ותערובות, תשע"ג.
הכרך השישי - כללי הוראה, תשע"ד.
הכרך השביעי - פסח, תשע"ז. בכרך זה נקט הרב טל שאין לסמוך על מכירת חמץ כפי שהיא מתבצעת היום. כמו כן ייסד שיטה חדשה לקביעת שיעורי תורה, ולפיה שיעור כביצה הוא 53 סמ"ק, שיעור רביעית הוא 80 סמ"ק ושיעור כזית הוא 6.5 סמ"ק.
הכרך השמיני - הלכות קריאת שמע ותפילה, תשע"ט.
הכרך התשיעי - ציצית ותפילין, תשפ"א.
ספרי השיחות"טל חיים - תהילים"

בסדרה זו יצאו חמישה כרכים.
בשנת תש"ע יצא לאור ספר טל חיים - שיחות לימים נוראים. הספר מכיל רעיונות בענייני התשובה והימים הנוראים, וכן הדרכות מעשיות על דרכי תשובה ותפילה בימים אלו. הספר מחולק לארבעה שערים, העוסקים ביסודות התשובה, מעשה התשובה, ראש השנה ויום כיפור. בספר מושם דגש על היחס שבין העבודה הפרטית של האדם ובין העבודה הכללית של עם ישראל, הן בחזרה בתשובה והן בעבודת ראש השנה ויום כיפור, שנלמדת בספר מנוסח התפילה ומתיאור עבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים. הספר נכתב ונערך על ידי הרב שמחה פרידמן, ר"מ בישיבת תורת החיים, מתוך סיכומי שיחות שמסר הרב טל. בשנת תשע"ב יצא הספר גם במהדורה אנגלית.
בשנת תשע"ה יצאו לאור שני כרכים נוספים: שיחות לחג הפסח, ובו ארבע עשרה שיחות בענייני חג הפסח, אהבת ה', שיר השירים וגאולה. וכן שיחות בספר תהילים (מזמורים א' - י"ד). בשנת תשע"ו יצא לאור כרך שיחות לימי הפורים, ובו שש עשרה שיחות בענייני מגילת אסתר, עמלק, הסתר הפנים בגלות ועבודת השמחה בחודש אדר ובפורים.
בשנת תשפ"א יצא לאור כרך נוסף בסדרת תהילים (מזמורים ט"ו-כא).
בשנת תשפ"ב יצא הכרך השלישי בסדרת תהילים (מזמורים כב-לא)
לקריאה נוספת

הרב הראל דביר, יסודות ממשנת הרב קאפח במשנתו ההלכתית של הרב שמואל טל, מסורה ליוסף ט (תשע"ו) עמ' 121–134
הערות שוליים

↑  אלי יעקובי, הרב החרד"לי שמואל טל זכה בפרס טולדאנו היוקרתי, באתר בחדרי חרדים, 8 ביוני 2016
הרב טל מקבל את פרס הרב טולידנו, מאת הרב ישראל מאיר לאו על הספר טל חיים - הלכות בשר וחלב ותערובות
טל חיים ימים נוראים בתרגום לאנגלית
טריגון מנגרובים

| טריגון מנגרובים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: Himantura
מין:: טריגון מנגרובים
שם מדעי
 Himantura granulata ‏מקלאי, 1883
תחום תפוצה


טריגון מנגרובים (שם מדעי: Urogymnus granulatus) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים החי לאורך האזור האינדו-פסיפי שבין ים סוף למימי צפון אוסטרליה ומיקרונזיה.
מאפיינים

טריגון מנגרובים מצוי בעומקים רדודים בקרבת המדף היבשתי לאורך קרקעית הים בשוניות כמו שוניות אלמוגים, לגונות, חופים סלעיים ומצוי גם במים מליחים של שפכי נהרות ויערות מנגרובים, מהם קיבל את שמו. מין זה מצוי בסכנת הכחדה עקב דיג יתר וזיהום בתי גידולו ובעיקר יערות המנגרובים.
טריגון זה משתייך לסוג Urogymnus, בו גם המין הענקי טריגון נהרות ענק מנהרות אינדונזיה. הוא קטן מקרובו בהרבה ומגיע לאורך של עד 3.5 מטרים ולרוחב של עד 141 ס"מ. צבע העור של הבוגרים סגלגל ואפור כהה מנומר בכתמים לבנים כשהבטן לבנה. הטריגון בעל כנפיים עגלגלות, מכסה זימים בולט וחוטם צר ומחודד. בקצה זנבו ישנו עוקץ ארוך המכיל ארס והטריגון מנפנף בו להגנה מטורפים. מין זה משריץ צאצאים חיים.
הטריגון ניזון על הקרקעית בעזרת החוטם החד שלו תוך שימוש באמפולות לורנציני. הוא ניזון ממגוון דגי גרם קרקעיים, מסרטנים, חסילונים ופראונים ומרכיכות ותולעים. הוא עצמו נטרף בידי מספר כרישים, אף שבין שורשי המנגרובים אין לו הרבה טורפים.
יוליוס הונוריוס

יוליוס הונוריוס (Julius Honorius), המכונה גם יוליוס אוראטור (Julius Orator), היה מורה לגאוגרפיה בשלהי העת העתיקה.
הוא ידוע רק על ידי יצירה אחת, "קוסמוגרפיה" (Cosmographia), שהיא מערכת הערות שכתב באמצעות אחד מתלמידיו בזמן שהוא הרצה על מפה של העולם (sphaera), ועל ידי התייחסויות ליצירה זו של סופרים מאוחרים יותר כמו קאסיודורוס. חשיבותה של ה"קוסמוגרפיה" היא שזהו אחד החיבורים הגאוגרפיים המעטים של תקופה זו שניתן לאתר בו כל הסתמכות (על מקורות).
קיימים מספר כתבי יד משתנים שנחקרו על ידי ניקולט (C. Nicolet) וגוטייה דאלשה (P. Gautier Dalché). הגרסה המודפסת המודרנית (יחסית) היחידה הייתה אחת מאוסף של טקסטים מקוטעים שפרסם ריזה (A. Riese).
שום דבר אחר לא ידוע על חייו, ואפילו תאריך ה"קוסמוגרפיה" אינו ידוע בוודאות. אזכורה על ידי קאסיודורוס מציבה אותה לפני אמצע המאה ה-6. המחקר האחרון, שנערך על ידי איב מודראן (אנ'), מציע תארוך של סוף המאה ה-4.
ניסיון לשחזר את ה-sphaera נעשה על ידי קוביצ'ק (Kubitschek).
לא ידוע אם יוליוס הונוריוס היה פגני או נוצרי. בתיאור ארץ ישראל (Cosmographia, 2,6) נזכרים ים המלח, הכנרת והים האדום, והערים עכו, קיסריה, אשקלון, עזה ובית שאן, אך הירדן (Iordanes) נזכר כשם של עיר ואין אזכור לירושלים או כל עיר אחרת בחבל יהודה או בגליל. קיימת גם סקירה אחרת של ה"קוסמוגרפיה", הנושאת בבירור חותם של עיבוד נוצרי, כפי שעולה מאזכורם של מקומות מסוימים.
הערות שוליים

↑  המאה ה-4 גם אצל מנחם שטרן: M. Stern, GLAJJ, Vol. III, p. 45
↑  W. Kubitschek, "Die Erdtafel des Julius Honorius", Wiener Studien v. 7 (1885) 1-24 & 278-310
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. III (1984), XII. Julius Honorius, pp. 45-46
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 95002654  BnF: cb16844067f (data)  GND: 102396639  ISNI: 0000 0003 9793 1727  NSK: 000781040  NTA: 070224935  RERO: 02-A027889271  VIAF: 69331086   WorldCat (עם VIAF): 69331086
טריגון שחור-נקודות

| טריגון שחור-נקודות |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: בטאים
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: מחבטן
מין:: טריגון שחור-נקודות
שם מדעי
 Taeniura meyeni ‏מילר והנלה, 1841
תחום תפוצה

טריגון שחור-נקודות או מַחְבְּטָן עָגֹל (שם מדעי: Taeniura meyeni) הוא מין של טריגון החי במזרח האוקיינוס השקט ובאזור האינדו פסיפי. הוא מצוי בשוניות, לגונות וחופי ימים עד עומק 60 מ' והוא שוחה בקרבה לקרקעית.
מאפיינים

רוחבו של הטריגון מגיע ל-1.8 מטר, אורכו ל-3.3 מטר ומשקלו מגיע ל-150 ק"ג. טריגון זה בעל פלג גוף עליון אפור ומנומר בשחור והכנפיים מתפתלות ועולות והגב גבוה מהם. ראשו של הטריגון גדול מאוד והפה נמצא מתחת לגופו. בקצה גופו ישנו זנב ארוך ובקצהו עוקץ עם ארס קטלני.
הוא פעיל בעיקר בלילות וחופר בחולות בעזרת חוטמו בחיפוש אחרי חסרי חוליות או דגים. פעילות זו מושכת אחריו כרישים הנמשכים לבשר.
הוא עצמו עלול להיטרף על ידי כרישים גדולים או אורקה אך האיום הגדול ביותר עליו הוא דיג אנושי.
הערות שוליים

↑  ע"פ האקדמיה ללשון
יהדות שווייץ

בית כנסת "קהל עדת ישורון" (IRGZ) בציריך
יהדות שווייץ היא קהילה יהודית באזור שווייץ של היום. כיום יש בשווייץ כ-20,000 יהודים ביותר מ-20 קהילות.
בית הכנסת בית יעקב במרכז ז'נבה, נבנה 1859
היסטוריה

היהודים הראשונים שהוזכרו בשווייץ היו בעיר בזל בשנת 1213 ולאחר מכן הוזכרו עוד מספר פעמים בתעודות שנמצאו בקנטונים. בשנים 1348–1349 עבר גל פרעות גדול על יהודי שווייץ בעקבות עלילת הרעלת הבארות שבעטיה נגרמה כביכול מגפת הדבר הקטלנית שכונתה "המגפה השחורה". יהודים רבים נטבחו ומאות רבות הועלו על המוקד חיים. 600 יהודי קהילת בזל נכלאו בצריף ונשרפו חיים.
140 ילדים נחטפו ונטבלו לנצרות. לאחר-מכן הוקמו הקהילות מחדש אך גירושים נוספים אירעו גם במהלך המאה ה-15.
משנת 1428 ואילך נאלצו יהודי ז'נבה לגור ברובע נפרד, שהותקף בשנת 1460.
בסוף המאה ה-16 כיהן כרב המדינה הרב יונה וייל.
במשך השנים הוגבלו היהודים במספרם ובניידותם. ב-1678 החליט בית המחוקקים השווייצרי לרכז את מעט היהודים ששרדו בשווייץ, באזור מצומצם אחד - עמק הנהר סורב, החופף פחות או יותר לאזור קנטון ארגאו שבשווייץ של היום. ב-1776 הוחלט לצמצם עוד יותר את האזור המותר להתיישבות יהודים ונקבעו שתי עיירות בלבד בתוך עמק הנהר סורב, שבהן הותר ליהודים להתיישב - אנדינגן ולנגנאו. בשנת 1797 נאלצה שווייץ להימנע מאפליית היהודים הצרפתים שהיו בתחומה ובעת כיבוש נפוליאון והקמת הרפובליקה ההלווטית קיבלו יהודי המדינה שוויון זכויות שבוטל עם עצמאותה המחודשת של שווייץ.
רק בשנת 1866 קיבלו יהודי שווייץ שוויון זכויות ורשות לשהות בכל חלקי המדינה. בעקבות משאל עם שנערך בשנת 1893 הוחלט בשנה זו על האיסור בשחיטה יהודית כשרה. בשנות ה-30 ארגנו ראשי הקהילות היהודיות בשווייץ מחאה כנגד פרסום "הפרוטוקולים של זקני ציון" בשווייץ.
בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה שווייץ נייטרלית (ראו: שווייץ במלחמות העולם) והגבילה את כניסת היהודים שנמלטו משאר אזורי אירופה אליה. רק כ-25,000 מהיהודים שביקשו להיכנס למדינה הורשו להיכנס אליה.
באירוויזיון 1956 זכתה הזמרת השווייצרית-יהודייה ליס אסיה בתחרות.
ב-1 בינואר 1999 נבחרה רות דרייפוס לנשיאת (וראשת ממשלת) שווייץ למשך שנה. בכך הייתה לאישה הראשונה והיהודייה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה אי פעם.
הקהילה היהודית בשווייץ מונה כיום כ-18 אלף יהודים. הקהילות הגדולות ביותר נמצאות בציריך ובז'נבה, לצד קהילות נוספות בבזל, ברן ולוזאן.
יהדות חרדית בשווייץ

בציריך קיימות שתי קהילות חרדיות, עדת ישורון ואגודת אחים (גר').
"אגודת אחים" איגדה את כל בתי הכנסת החסידיים בציריך מיסודו של הרב מרדכי יעקב ברייש, ואחר כך כיהן כרבה בנו הרב שאול ברייש, עד פטירתו באוקטובר 2020. במאי 2024 נבחר חתנו הרב צבי אלימלך פדווא לכהן כרב. לקהילה יש מערכת כשרות. לחסידות בעלזא, חסידות גור וחסידות אלכסנדר יש בתי כנסת עצמאיים.
השנייה היא הקהילה היקית שנקראת בשם "קהל עדת ישורון" (IRGZ) הקיימת מאז 1895 מיסודם של תלמידי הרש"ר הירש. לה יש ג"כ מערכת כשרות.
לפי ההערכות מונות הקהילות החרדיות בציריך כ-3000 נפש.
בבזל קיימת קהילה של כמה עשרות משפחות מהזרם הליטאי.
בז'נבה קיימת קהילה קטנה בשם "מחזיקי הדת", קהילה זו מחזיקה גם במערכת כשרות. בלוצרן הייתה קיימת ישיבה ותיקה שהקימה הרב משה סולובייצ'יק (בהתחלה בלוגאנו) והתפרסמה בעיקר על שם מחליפו בתפקיד, הרב יצחק דוב קופלמן. הישיבה נחשבה לאחת הישיבות הטובות באירופה ונסגרה בשנת 2015. בלוגאנו הייתה קיימת קהילה חרדית ותיקה בראשות האדמו"ר מביאלא שהיה רב הקהילה, אך רוב המשפחות החרדיות עזבו והאדמו"ר עבר להתגורר בישראל.
הקהילות בלוצרן ובלוגאנו פועלות בשיתוף פעולה עם מרכזי חב"ד המקומיים.
במונטרה הייתה קהילה וכן ישיבת עץ חיים שלימים עלתה כולה לישראל והייתה לישיבת היכל אליהו.
בדאבוס נפתחה ישיבה גבוהה חסידית החל מתקופת הקורונה אייר תש"פ.
הישיבה מנתה מאות בחורים.
בניסן תשפ"ד הישיבה נסגרה.
בתי חב"ד בשווייץ

חב"ד החלה פעולתה בשווייץ בשנת 1982 ונכון להיום נוטלת חלק מרכזי בפעילות היהודית בשווייץ, ובדגש רב על מספר גדול של יהודים שאינם חברים רשמיים בקהילות. סניפים של בתי חב"ד ניתן למצוא בציריך, ג׳נבה, לוגאנו, בזל, צוג ולוצרן.
ארגונים יהודיים בשווייץ

הקהילה היהודית מנהלת מספר ארגונים, גני ילדים ובתי ספר יהודיים. לדוגמה בציריך קיים בית ספר יסודי "נעם" שנועד עבור הקהילה היהודית ומלמד בין היתר את השפה העברית. בבזל ובציריך מתקיימים מספר גנים יהודיים וכן סניפים של תנועת הנוער כמו בני עקיבא והשומר הצעיר. קיימים מספר ארגוני סטודנטים יהודיים בשווייץ המאוגדים לאיגוד הסטודנטים יהודים השווייצרים Swiss Union of Jewish Students (SUJS).
בנוסף קיימת פדרציה השווייצרית של הקהילות היהודיות (Swiss Federation of Jewish Communities) המשמשת ארגון-גג למספר ארגונים וקהילות יהודיות הפעילות בשווייץ. הארגון הבינלאומי בני ברית מפעיל בשווייץ מספר בתי הילל.