המעון בכף אידוקופאס
טענות

מכתבו של קולסניקוב למדבדב וראיונות תקשורתיים שערך לאחר מכן, כולל למערכת "נובאיה גזטה", דייוויד איגנאטיוס מ"וושינגטון פוסט" ומאשה גסן מאתר Snob.ru, נותנים את התיאור שלהלן על מה שנודע כ"פרויקט דרום".
בתחילת 2000 פנה ניקולאי טרנטייביץ' שמאלוב, נציג סימנס הרב-לאומית בצפון מערב רוסיה ומישהו שהוא חשב שהיה קרוב לנשיא החדש של רוסיה ולדימיר פוטין, פנה לקולסניקוב בהצעה עסקית. השניים הכירו זה את זה דרך עסקים מאז 1993–1994, אז היה קולסניקוב המשנה למנכ"ל חברת פטרומד, חברה פטרבורגית שהתמחתה ברכש ואספקה רפואית. באמצעות פטרומד קולסניקוב התוודע לפוטין. פוטין היה ראש המועצה העירונית לעניינים כלכליים חיצוניים, שהחזיקה ב-51% ממניות חברת פטרומד טרם שהופרטה בשנת 1992.
התוכנית של פוטין, כפי שתואר על ידי שמאלוב לקולסניקוב, הייתה: כמה אנשי עסקים רוסים אמידים במיוחד היו אמורים לספק סכומי כסף גדולים שיושקעו בשיפור תשתית הבריאות של רוסיה. הם כללו את רומן אברמוביץ' (203 מיליון דולר) ואלכסיי מורדשוב (14.9 מיליון דולר). הוסכם כי בשלב הראשון האוליגרכים יתרמו כספים שיועדו לאקדמיה הרפואית הצבאית על שם סרגיי קירוב, יועברו לחברת פטרומד כקבלן ביצוע של תוכנית המודרניזציה. קולסניקוב אמר כי 15-20% מהחוזים עם הספקים הגיעו לסימנס, שיוצגה על ידי שמאלוב.
עם זאת, פוטין קבע שיש להחזיק 35% מהכספים בחשבונות מחוץ לארץ ולא לבזבז בפרויקטים שעבורם לכאורה נועדו. מקור הכספים הללו היה בלתי ידוע, מכיוון שפטרומד ניהלה משא ומתן על הנחות מספקיה (כולל סימנס) שהיא לא העבירה בטענה ששילמה יותר ממה שהייתה אמורה לשלם בפועל. כך, לפי קולסניקוב, פטרומד הייתה אמורה לקבל את 203 מיליון הדולרים של אברמוביץ', אבל למעשה קיבלה רק 130 מיליון דולר. 70 מיליון הדולר הנותרים הופקדו בשווייץ, על שמו של שמאלוב. קולסניקוב העריך כי עד שנת 2007 הצטברו בשווייץ 500 מיליון דולר. בשנת 2005, כאשר הושגו כ-200 מיליון דולר, הוקמה חברת רוסאינווסט (Rosinvest), חברת בת של החברה השווייצרית הרשומה Lirus, שנועדה להשקיע את הכסף ברוסיה.
על פי החשד, פוטין החזיק 94% מהמניות בחברת רוסאינווסט, כאשר קולסניקוב, שמאלוב ודמיטרי ולדימירוביץ' גורלוב (מנהל חברת פטרומד וחבר נוסף של פוטין מתקופתו בסנקט פטרבורג) החזיקו 2% כל אחד. האינטרסים של החברה כללו בניית ספינות, בנייה ועיבוד עצים לתעשיית הנייר. על פי הדיווחים, קולסניקוב אמר כי אברמוביץ' ויתר התורמים לפרויקטים בתחום הבריאות פעלו מתוך כוונה טובה ומשמע שהם לא היו מודעים לכך שחלק ניכר מתרומותיהם הועברו להשקעה לטובת הנשיא ושותפיו ברוסאינווסט. זאת למרות הסכומים האדירים שהיו מעורבים בכך וטענות שנויות במחלוקת כי היחסים בין פוטין לאברמוביץ' היו קרובים מאוד.
'פרויקט הדרום', שנוהל על ידי שמאלוב, היה פחות ממוקד כ'פרויקט השקעה'[דרושה הבהרה]. נחלק ראשון[דרושה הבהרה], שהחל בשנת 2005, היה בניית 'מרכז בריאות' קטן בפראסקובייבקה באזור בגודל 73.96 דונם של יער מוגן; החלק השני, שהחל בשנת 2007, היה בניית כרם באותו אזור. בעקבות המשבר הפיננסי העולמי של שנת 2008 הופנו לפרויקט דרום כספים משאר הפרויקטים של רוסאינווסט כדי להקל על התרחבות המיזם. זה כבר לא היה אמור להיות 'מרכז בריאות' קטן, כפי שמראים התצלומים שפרסמו ברשת RuLeaks.net. בשלב זה, הייתה פראסקובייבקה ארמון בסגנון איטלקי באורך עשרות אלפי מ"ר עם קזינו, תיאטרון, אמפיתיאטרון, כנסייה, בריכות שחייה, מגרשי ספורט, משטחי המראה למסוקים, פארקים מעוצבים, בתי תה, דירות ובניינים טכנולוגיים. קולסניקוב תיאר את המתחם כגרסה מודרנית של ארמון פטרהוף, שנבנה בהוראת פיוטר הגדול, ומאמין שעד אוקטובר 2009 עלויות הבנייה (על ידי חברת המדינה סטרסוי) הגיעו למיליארד דולר. בנוסף, נטען כי כסף מתקציב המדינה שימש כדי לספק למתחם תשתיות - צינור אספקת גז, קו חשמל ודרך הררית חדשה.
קולסניקוב טוען כי בשנת 2009 נאסר עליו ועל אחרים מהפרויקט[דרושה הבהרה] לאחר שהתנגדו לצעדיו של שמאלוב שכללו עקיפת תקנות מכס על אספקת חומרים. קולסניקוב הביע את דעתו כי התוכנית כולה הייתה מלכתחילה איזון בין רעיון טוב לביצוע רע, אך בשנת 2009 סגירת פרויקטים של השקעה הגיוניים לטובת הארמון הייתה צעד רחוק מדי. לטענתו, צו זה הגיע מפוטין, אליו היה מוסר דו"חות התקדמות על רוסאינווסט. לטענתו שמאלוב פוטר על ידי סימנס על כך שלא ענה לטענות השוחד שהועלו, אך בשנת 2009 נרשם שמאלוב כבעלים של המתחם באמצעות חברות "אינדוקופאס" וחברת Rirus.
בסרטון שפרסם הבלוגר אלכסיי נבלני, בינואר 2021, הוא טען כי שווי הנכס הוא 1.35 מיליארד דולר וכי זהו הארמון היקר ביותר בעולם, המשתרע על פני שטח הגדול פי 39 משטחה של מונקו.