stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק דוד גרוסמן
פרסים ותארים

פעילותו של הרב גרוסמן בתחום החינוך והחברה זכתה להכרה ולהוקרה, והוא זכה בפרסים רבים.
בשנת תש"מ 1980, הרב גרוסמן קיבל את פרס "אבי האסירים" על שם רבי אריה לוין.
בשנת תשמ"ג 1983, הרב גרוסמן קיבל את פרס "אהבת ישראל" שהוענק לו על ידי נשיא המדינה, חיים הרצוג, וראש הממשלה, מנחם בגין.
בשנת תשמ"ח 1988, הרב גרוסמן קיבל תעודת הוקרה מעמותת הצנחנים משחררי ירושלים.
בשנת תשנ"א 1991, הרב גרוסמן קיבל את "מגן הסובלנות" מיו"ר הכנסת.
בשנת תשנ"ד 1994, הרב גרוסמן קיבל תואר "דוקטור לשם כבוד" מ”ישיבה יוניברסיטי” בניו יורק.
בשנת תשס"ד 2004, הרב גרוסמן קיבל את "פרס ישראל" על מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
בשנת תשס"ו 2006, הרב גרוסמן קיבל תואר "דוקטור לשם כבוד" מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנת תשס"ח 2008, הרב גרוסמן הדליק את המשואה הראשונה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל בין יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ליום העצמאות.
בשנת תשס"ח 2008, הרב גרוסמן קיבל אות "יקיר הגליל" לציון פועלו בתחום החינוך והרווחה במעמד נשיא המדינה, שמעון פרס, נציגי ממשלה ומכובדים אחרים.
בשנת תשס"ט 2009, הרב גרוסמן קיבל את הפרס היוקרתי – איש השנה ההומני של המוסד האמריקאי Caring Institute.
בשנת תשע"ד 2014, הוענק לרב גרוסמן אות “עיטור נשיא מדינת ישראל” על ידי נשיא המדינה שמעון פרס.
ספרו

אור השבת, תשע"ח
לקריאה נוספת

ד"ר יחיאל הררי, חיי שליחות: הרב יצחק דוד גרוסמן ומפעלי חייו, הוצאת ידיעות ספרים 2021
הרב נחמן סלצר, "אור מתוך העמק" - סיפורים שמעולם לא נחשפו, הוצאת "ארטסקרול - מסורה", 2022
הערות שוליים

↑  וידאו בו הרב גרוסמן מספר על הימים בהם התחנך ב"עץ חיים" תחת פיקוחו של רבי אריה לוין(הקישור אינו פעיל, 2020)
↑  תמי גיל, הרבנות הראשית: הרב אליטוב במקום הראשון, באתר בחדרי חרדים, 23 בספטמבר 2008(הקישור אינו פעיל, 6.11.2019)
↑  "מועצה ציבורית · המכון החרדי למחקרי מדיניות". המכון החרדי למחקרי מדיניות. נבדק ב-2018-07-16.
↑  "...ולתפארת מדינת ישראל", באתר גלי צה"ל, 4 במרץ 2008
↑  אריק בנדר ודליה מזורי, "עיטור הנשיא" הוענק לקהלני, אשת קולנוע ושני רבנים, באתר nrg‏, 30 בינואר 2014
| הרבנות הראשית לישראל |
| --- | --- | --- |
| תחומי סמכות | נישואין • גירושין • כשרות • גיור |  |
| רבנים ראשיים אשכנזים | הרב אברהם יצחק הכהן קוק  (ה'תרפ"א - ה'תרצ"ה) (מייסד) • הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג (ה'תרצ"ה - ה'תשי"ט) • הרב איסר יהודה אונטרמן (ה'תשכ"ד - ה'תשל"ג) • הרב שלמה גורן (ה'תשל"ג - ה'תשמ"ג) • הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא (ה'תשמ"ג - ה'תשנ"ג • הרב ישראל מאיר לאו (ה'תשנ"ג - ה'תשס"ג) • הרב יונה מצגר (ה'תשס"ג - ה'תשע"ג) • הרב דוד לאו (ה'תשע"ג - ה'תשפ"ד) • הרב קלמן בר (ה'תשפ"ה - מכהן) |  |
| רבנים ראשיים ספרדים | הרב יעקב מאיר (ה'תרפ"א - ה'תרצ"ג) • הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל (ה'תרצ"ג - ה'תשי"ג) • הרב יצחק ניסים (ה'תשי"ג - ה'תשל"ג) • הרב עובדיה יוסף (ה'תשל"ג - ה'תשמ"ג) • הרב מרדכי אליהו (ה'תשמ"ג - ה'תשנ"ג) • הרב אליהו בקשי דורון (ה'תשנ"ג - ה'תשס"ג) • הרב שלמה משה עמאר (ה'תשס"ג - ה'תשע"ג) • הרב יצחק יוסף (ה'תשע"ג - ה'תשפ"ד) • הרב דוד יוסף (ה'תשפ"ד - מכהן) |  |
| חברי מועצה בעבר | הרב צבי פסח פרנק • הרב בנימין אלקוצר • הרב בן ציון אברהם קואינקה • הרב אברהם פילוסוף • הרב יונה ראם • הרב ירוחם פישל יהושע ברנשטיין • הרב יעקב קלמס • הרב אליהו מרדכי ולקובסקי • הרב חזקיה שבתי • הרב יעקב עדס • הרב עובדיה הדאיה • הרב משולם ראטה • הרב איסר יהודה אונטרמן • הרב ראובן כץ • הרב יעקב משה טולידאנו • הרב שלום יצחק הלוי • הרב שאול ישראלי • הרב יצחק אביחצירא • הרב שלמה יוסף זוין • הרב חיים דוד הלוי • הרב יהושע קניאל • הרב כתריאל פישל טכורש • הרב יהושע פיטוסי • הרב אליעזר גולדשמידט • הרב סלמן חוגי עבודי • הרב בצלאל ז'ולטי • הרב מנחם יהודה הלוי אושפיזאי • הרב אליהו כץ • הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא • הרב יוסף קפאח • הרב בנימין אביעד • הרב רפאל כדיר צבאן • הרב יוסף שרביט • הרב מרדכי אליהו • הרב משה מלכה • הרב יוסף גליקסברג • הרב שמחה הכהן קוק • הרב ישראל מאיר לאו • הרב משה מלכה • הרב דוד שלוש • הרב יצחק קוליץ • הרב שאר ישוב הכהן • הרב גד נבון • הרב עזריה בסיס • הרב שלמה בן שמעון • הרב אברהם יוסף • הרב שמעון אליטוב • הרב יהודה דרעי |  |
| חברי מועצה מכהנים | הרב אריה שטרן • הרב אייל קרים • הרב יעקב אלעזר כהנא שפירא • הרב יצחק דוד גרוסמן • הרב יצחק לוי • הרב יעקב רוז'ה • הרב יצחק חיים פרץ • הרב רצון ערוסי • הרב יצחק רלב"ג • הרב אליעזר שמחה וייס • הרב שמואל אליהו |  |
| ערכים קשורים | חוק הרבנות הראשית לישראל • בתי הדין הרבניים • בית הדין הגדול לערעורים • היכל שלמה • הראשון לציון • הרבנות הצבאית • מועצה דתית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302425505171  GND: 1278608656  ISNI: 0000 0004 0207 5161  LCCN: no2003122568  VIAF: 297171376   WorldCat (עם VIAF): 297171376 
גרוסמן מדליק חנוכיה בעת ביקור קבוצת מכבי תל אביב כדורסל במגדל העמק
גרוסמן לצד נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג
בזמן אמת

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אורי ענבר
 הופק בידי:  שי נשר
 תסריט:  משה זונדר
 שחקנים ראשיים:  מירב גרובר   אבי פניני   אייל גפן   יוסף אבו ורדה   גולן אזולאי   מתן וילנאי   איתי תורג'מן   רונן ברגמן   אבי פניני   מירב גרובר
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  רשת
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  19 באוקטובר 2004
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סדרת דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בזמן אמת" היא דרמה טלוויזיונית ישראלית משנת 2004 שהופקה על ידי שי נשר. את הסרט ביים אורי ענבר ואת התסריט כתב משה זונדר. הסרט צולם בשידור חי.
תקציר העלילה

אריאל פורמן (בגילומו של שלומי מוסקוביץ'), טייס מילואים בחיל האוויר, נסע לירדן במטרה להיפגש עם מנהיג חזבאללה, חסן נאסראללה, בביירות. החשש כי פורמן נחטף בידי חזבאללה מחייב את ראשת ממשלת ישראל, נעמי פיטוסי (אותה גילמה מירב גרובר), להכרעות קשות. מסייעים לה בפתרון המשבר סגן ראש המוסד ברוך תורג'מן (אותו גילם יוסוף אבו ורדה) והרמטכ"ל בני אברוצקי (אותו גילם אבי פניני).
כדי להשיג קלף מיקוח נשלח צוות מסתערבים של המוסד שנשלח ללבנון במטרה לחטוף את אחיו של מנהיג חזבאללה, השיח' חסן נסראללה. בצוות חברים בין היתר מפקד צוות המסתערבים לירון פדידה (אותו גילם גולן אזולאי), שלמה ואזנה (אותו גילם אייל גפן), איש מבצעים ותיק ורב עלילות ששקע בחובות, וכן שרעבי, סוכן של המוסד הפועל מלבנון (אותו גילם איתי תורג'מן).
הצוות נתקל בכוח אבטחה של החזבאללה והרג אותם. במקביל התברר שהחזבאללה שחררו את פורמן והוא בחזקת שגרירות צרפת בביירות. למעשה, תם הצורך במבצע בלבנון, אך הצוות הסתבך בלב שטח האויב בלבנון והמצב הפך מורכב בהרבה.
הערות שוליים

↑  נילי ברקן, ‏זה תמיד ביחד, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2004.
↑  מערכת וואלה! NEWS‏, חדל קשקשת ברשת, באתר וואלה, 20 באוקטובר 2004.
מלכה לב אדום

| --- | --- |
כרזת מלכה לב אדום
 בימוי:  אתגר קרת, רן טל
 הופק בידי:  גלעד שניידר
 תסריט:  רן טל, אתגר קרת
 עריכה:  בועז ליאון
 שחקנים ראשיים:  שי אביבי דנה מודן
 מוזיקה:  דני רייכנטל
 צילום:  רמי אגמי
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1996
 משך הקרנה:  40 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 דף הסרט ב־IMDb
מלכה לב אדום הוא סרט סטודנטים ישראלי משנת 1996 שבויים על ידי אתגר קרת ורן טל, עם שי אביבי ודנה מודן בתפקידים הראשיים.
הסרט הוא הראשון בסדרת "סיפורים קצרים על אהבה" שהפיק חגי לוי ושודרו בטלוויזיה.
הסרט זכה בפרס דרמת הטלוויזיה של השנה בטקס פרסי אופיר לשנת 1996.
תקציר העלילה

פיץ' (שי אביבי) הוא בעל מסגריה קטנה ברום תל אביב שם הוא עובד עם עוזרו העצלן מירון בנדימן (גל זייד).
לרגל יום הולדתה של חברתו מלכה, הוא קונה לה זר פרחים והולך למקעקע שבתוב (נח שלו) שמקעקע על זרועו לב אדום גדול והכתובת "מלכה לנצח".
כשהוא מגיע לדירתם הוא מוצא אותה מקיימת יחסים עם גבר. הוא זורק את הזר, מתחיל להסתובב ברחובות ונתקל בבעלת חנות פרחים בשם מלכה (דנה מודן). הם נפגשים שוב בפאב של דודי פולמן (משה פרסטר) ומתפתח ביניהם רומן קצר שכולל יחסים אינטימיים אבל מלכה מתנתקת בסוף לאחר שהיא מביטה בקעקוע וחושבת שפיץ' עדיין קשור ל"מלכה" הקודמת.
קובי קומבינה (גיל קופטש) מארגן בשכונה "ערב כישרונות אלטרנטיבית" שהזוכה בו יזכה בכרטיס טיסה לניו יורק. פיץ' שר בעברית את "המנון לאהבה" של אדית פיאף מלווה בשני גיטריסטים (בועז רימר ויוסף אל דרור), מירון יורק אש ממאתך, אברם קדבראם (גבי שושן) מפגין קסמים, דודי שובר בקבוקים על מצחו, בליין ( נמרוד קרת) "מנגן" בטפיחות על לחייו ועוד.
לבסוף נשאר פיץ' שוב בודד ובוהה על עתידו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| שי אביבי | פיץ' |  |
| דנה מודן | מלכה |  |
| גל זייד | מירון בנזימן |  |
| משה פרסטר | דדי פולמן | בעל פאב |
| גיל קופטש | קובי קומבינה | בליין |
| גבי שושן | אברם קדאברם | קוסם |
| יוסף אל דרור | גיטריסט |  |
| בועז רימר | גיטריסט |  |
| נח שלו שלומוביץ | שבתוב | מקעקע |
| שירה גפן | איזדורה | בליינית |
| נמרוד קרת | בליין |  |
| אפרים קרת | קבצן |  |
חלב (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מאיה קניג
 הופק בידי:  מאיה פישר, גל גרינשפן, רועי קורלנד, משה אדרי, לאון אדרי, אלונה רפואה, רוני שמיס  מפיקות שותפות: יעל פוגל, אינס דיאן, שני אטינגר־סרור
 תסריט:  מאיה קניג
 עריכה:  מאיה קניג
 צילום:  עמית יסעור
 הקרנת בכורה:  14 בנובמבר 2023 
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 דף הסרט ב־IMDb
 
"חלב" (הופץ באנגלית בשם "The Milky Way") הוא סרט דרמה משנת 2024 של הבמאית מאיה קניג, שהופק בקו-פרודוקציה ישראלית-צרפתית. הסרט עוסק בטאלה, מוזיקאית מרוששת ואם צעירה שבדיוק ילדה את בתה הבכורה, אשר מתחילה לעבוד ב"שביל החלב", מחלבת חלב אֵם מודרנית ומצוחצחת.
הסרט היה מועמד ל-10 פרסי אופיר, בהם גם לסרט העלילתי הטוב ביותר, וזכה בפרס התסריט הטוב ביותר.
שחקנים

| שם | דמות |
| --- | --- |
הילה רוח: נטלי 'טאלה' שירזי
הדס ירון: נילי לוין
טלי שרון: מנהלת המפעל
סמירה סרייה: מנאר
מעיין תורג'מן: בטי
סימור דניאל: שושנה
יבגני מוליבוגה: שליח החלב
אורלי רות פלדהיים: אמא של טאלה
קוסטה קפלן: עודד
עומר ברנע: איתן
טליה ברטפלד: עובדת במפעל
מילאן בללתי: שלג
אליזבט קדם: אחות במפעל
נוריה דינה לוזינסקי: מטפלת בשמרטפייה
הוצאה

הבכורה העולמית של הסרט הייתה ב-14 בנובמבר 2023, בפסטיבל הסרטים ה-27 בטאלין, ולאחר מכן הוקרן ב-10 ביוני 2024, בפסטיבל "Israel Film Center", ב-20 ביולי 2024, בפסטיבל הקולנוע ה-41 בירושלים, וב-26 ביולי 2024, בפסטיבל הסרטים היהודי ה-44 בסן פרנסיסקו. בתחילת אוגוסט 2024, זכויות ההפצה של הסרט בצפון אמריקה נרכשו על ידי Greenwich Entertainment.
הפקה

תהליך הכתיבה נמשך קרוב לעשר שנים, שבמהלכן קניג, במקביל לכתיבה, התפרנסה בעיקר מעריכת וידאו של סדרות וסרטים רבים ("על הספקטרום", "רק להיום", "קצפת ודובדבנים", "ולריה מתחתנת" ועוד).
במהלך העבודה על התסריט, הוא נבחר ל-"2018 Berlinale Talent Market" וזכה בפרס "VFF Talent Highlight Award".
הרעיון ללהק את הילה רוח לתפקיד הראשי נבע מתוך החיפוש אחר שחקנית שתוכל גם לשיר ולנגן, שכן הדמות היא מוזיקאית. קניג סיפרה כי המפיקים חששו מן הליהוק של רוח, חסרת הניסיון הקולנועי. הדבר נכון גם באשר לליהוק של הדס ירון, שנבחנה תחילה לתפקיד של טאלה.
צילומי הסרט ארכו 20 יום, והעריכה נמשכה כחצי שנה.
הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, CNC ויונייטד קינג.
ביקורות

הסרט זכה בפרס ענת פרחי לתסריט בתחרות הישראלית בפסטיבל הקולנוע ירושלים. בנימוקי השופטים נכתב: "רעיון מקורי, הניצול התעשייתי של חלב-אם הופך לסאטירה מורכבת, חברתית ונושכת ולמטאפורה לקשר אמהי".
מרקו סטויליקוביץ' מ-Cineuropa (אנ') כתב כי "חלב מספק שילוב של נושא רציני ומגע עדין - דבר שנדיר יותר ויותר בפסטיבלי קולנוע כיום".
ליאור זלצמן מ-Kveller (אנ') כתבה שהסרט "אפל, אבל הוא גם עדין ונדיב לכל הדמויות הנשיות שלו".
אבנר שביט מ"וואלה" כתב על הסרט כי הוא "קולנועי להפליא מן השנייה הראשונה ועד האחרונה".
יאיר הוכנר מאתר "סרט" כינה את "חלב" "סרט מופלא", ושיבח את צוות השחקניות בסרט.
פסקול

| --- | --- |
 פסקול מאת אסא רביב, תום מאירה ארמוני והילה רוח
 יצא לאור:  6 בספטמבר 2024
 שפה:  עברית
 אורך:  20:45
 חברת תקליטים:  קמע
 
המוזיקה לסרט נכתבה על ידי אסא רביב, תום מאירה ארמוני, והילה רוח.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | The Milky Way  | 3:38 |
| 2. | Pool Party  | 2:28 |
| 3. | Bathtub  | 1:55 |
| 4. | Final Season  | 3:53 |
| 5. | Cafeteria  | 0:57 |
| 6. | Montage  | 1:34 |
| 7. | Cigarette  | 1:26 |
| 8. | The Ex  | 1:46 |
| 9. | Modern Times  | 3:06 |
ב-5 בספטמבר 2024 ערכו בקולנוע יפו השקה של הפסקול.
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פסטיבל טאלין | בחירת המבקרים - הסרט הטוב ביותר | חלב | מועמדות |  |
| 2023 | פסטיבל טאלין | ציון לשבח | חלב | זכייה |  |
| 2024 | פסטיבל הקולנוע ירושלים | פרס חג'ג' לסרט העלילתי הטוב ביותר | חלב | מועמדות |  |
| 2024 | פסטיבל הקולנוע ירושלים | פרס ענת פרחי לתסריט | מאיה קניג | זכייה |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר | חלב | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר | מאיה קניג | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר | מאיה קניג | זכייה |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר | הדס ירון | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לצילום הטוב ביותר | עמית יסעור | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מאיה קניג | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר | חפי בוהם | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר | רייצ'ל בן דהן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר לפסקול הטוב ביותר | אביב אלדמע | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אופיר | פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר | אסא רביב, תום מאירה ארמוני, הילה רוח | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  חלב, באתר Jerusalem Film Festival
1 2  Lior Sasson, חלב, באתר israelfilmacademy.co.il
1 2  מאיה גדש, ‏הדור הבא: תום נשר זכתה בפרס אופיר לסרט הטוב ביותר, באתר מעריב אונליין, 16 בספטמבר 2024
↑  Israel Film Center Festival, Israel Film Center (באנגלית אמריקאית)
↑  Festival Calendar | Jerusalem Film Festival, web.archive.org, ‏2024-09-04
↑  The Milky Way | San Francisco Jewish Film Festival 44, jfi.org (באנגלית)
↑  Elsa Keslassy, Greenwich Entertainment Nabs Israeli Film ‘The Milky Way’ for North America (EXCLUSIVE), Variety, ‏2024-08-07 (באנגלית אמריקאית)
1 2  אבנר שביט‏, ניו יורק האירה השבוע פנים לקולנוע הישראלי, אבל העתיד שלו קודר, באתר וואלה, 11 ביוני 2024
↑  חלב, באתר www.filmfund.org.il
↑  חלב - NFCT, באתר nfct.org.il, ‏2024-01-17
↑  סרטי הקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2024, באתר www.filmfund.org.il
↑  Review: The Milky Way, Cineuropa - the best of european cinema, ‏2023-11-16 (באנגלית)
↑  Lior Zaltzman, Israeli Film 'The Milky Way' Is a Tender and Viscerally Real Portrayal of Early Motherhood, Kveller, ‏2024-06-06 (באנגלית)
↑  סקירות פסטיבל ירושלים: חלב, התחת הזקן שלי, ווינר ועוד, באתר Seret.co.il | אתר סרט
↑  Instagram, www.instagram.com
↑  Tallinn Black Nights announces its Critics’ Picks programme, Cineuropa - the best of european cinema, ‏2023-10-17 (באנגלית)
↑  דורית אסרף מזרחי, הסרט הישראלי "חלב" זכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטאלין, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 בנובמבר 2023
↑  Ben Dalton2024-07-25T18:00:00+01:00, Jerusalem Film Festival winners include ‘The Story Of Souleymane’, ‘Santosh’, Screen (באנגלית)
עיניים גדולות

ערך זה עוסק בסרט ישראלי משנת 1974. אם התכוונתם לסרט אמריקאי משנת 2014, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  אורי זוהר
 הופק בידי:  יורם בן-עמי ואיציק קול
 תסריט:  אורי זוהר ויעקב שבתאי
 שחקנים ראשיים:  אורי זוהר  אריק איינשטיין   סימה אליהו   טליה שפירא  אליה זוהר   צבי שיסל  מנשה ורשבסקי 
 מוזיקה:  מיקי גבריאלוב
 צילום:  דוד גורפינקל
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1974
 משך הקרנה:  76 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עיניים גדולות הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו ובכיכובו של אורי זוהר, שיצא לאקרנים ב-1974. את התסריט כתבו יחד אורי זוהר ויעקב שבתאי.
הסרט מציג את סיפורו של בני פוּרמן, מאמן כדורסל תל אביבי אנוכי ויצרי, המנהל פרשיות רומנטיות מחוץ לנישואים. זהו הסרט שני בטרילוגיה התל אביבית של זוהר, ששני חלקיה האחרים הם "מציצים" ו"הצילו את המציל".
"עיניים גדולות" הוא אחד הסרטים האחרונים שעשה אורי זוהר לפני חזרתו בתשובה, וניתן לחוש בבירור את מיאוסו מהחיים החילוניים, כפי שהוא רואה אותם.
סרט זה שיצא לאקרנים בשנת 1974 צולם ב"שחור-לבן", כנראה מרצונם של מפיקי הסרט, אף על פי שסרטים ישראלים צולמו והופקו בצבע עשור קודם לכן.
תקציר העלילה

בני פורמן (אורי זוהר) הוא מאמן כדורסל, נשוי ואב לשניים, אשר תיאבונו הרב לנשים מקשה על תפקודיו המשפחתיים, המקצועיים והחברתיים. פורמן מסתבך עד מעל הראש עם כל פלירטוטיו, בגידותיו והתפרפרויותיו. כשהוא מאשים את חברו הטוב יוסי (אריק איינשטיין), שחקן כדורסל מוכשר, שהוא מתעסק, כביכול, עם סימה (סימה אליהו), אחת מפילגשיו וכאשר אשתו אליה (אליה זוהר) מגלה את בגידותיו הרבות - לראשונה בחייו הוא מבין כי המצב לא יכול להמשיך כפי שהוא, והוא יהיה חייב להקריב את הנאותיו מנשים כדי לשמור על מסגרת נישואיו. זהו תהליך התבגרותו המאוחר.
רקע

"עיניים גדולות" הוא למעשה סרט אוטוביוגרפי של אורי זוהר, שמתחשבן בו שוב ושוב עם עצמו. מאחורי המצלמה התרחשו לא מעט דברים שמצאו אחר כך את ביטויים בתוך הסרט: התסריט של "עיניים גדולות" מבוסס על מה שקרה מאחורי הקלעים של סרט אחר של זוהר - "מציצים", שלוש שנים קודם לכן. במציאות, כמו בסרט, גם זוהר וגם אריק איינשטיין היו מאוהבים בסימה אליהו וניצתה בין השניים מעין תחרות סמויה על ליבה. בסוף, במציאות, אריק התגרש מאשתו דאז והתחתן עם סימה.
אמנם הסרט נעשה על מאמן ושחקן כדורסל, ולא על במאי קולנוע ושחקן, אך הדינמיקה בין הדמויות היא אמיתית לחלוטין. ב"עיניים גדולות" אורי זוהר למעשה משחק את עצמו ואליה, אשתו במציאות, גילמה את תפקיד אשתו גם בסרט. סצנות הלקוחות מחיי הנישואין של השניים נכנסו לסרט, אחת מהן היא הסצנה בה זוהר שובר בזעם את הכוננית עם הספרים לאחר שאשתו מסרבת לדבר איתו. סצנה זו מבוססת על מקרה שבו אליה תפסה על חם את אורי בוגד בה והוא בתגובה החל לצעוק והרס את הכוננית.
שיר הפתיחה לסרט

השיר נכתב על ידי אריק איינשטיין, אורי זוהר ומיקי גבריאלוב והולחן על ידי גבריאלוב, ובוצע על ידי אריק איינשטיין ומיקי גבריאלוב.
בשונה מהגרסה המופיעה באלבום של אריק איינשטיין מאותה השנה, "סע לאט", הגרסה שבסרט מחוספסת יותר ועושה שימוש בפחות כלי נגינה ובעיבוד מינימלי יותר.
דמויות

| משתתף/ת | דמות |
| --- | --- |
אורי זוהר: בני פורמן
אריק איינשטיין: יוסי
סימה אליהו: סימה
צבי שיסל: כץ
אליה זוהר: אליה
טליה שפירא: טליה
אביגדור צברי: אביגדור
אלונה איינשטיין: גאולה
מיכאל שדה: יפת
אפרים זוהר: הבן של בני פורמן
מנשה ורשבסקי: נאדל, מנהל וגזבר הקבוצה
ברונקה זלצמן: אמא של יוסי
דידי לוקוב: שפינדל, כדורסלן
ישראל סגל: 
יעקב שפירא: 
מיכה שרפשטיין: כדורסלן
רוני בוסאני: שחקן כדורסל
דוד צלניק: ראש, בעל סאונה
חתה יסבח סבח

| --- | --- |
 בימוי:  דוד דרעי 
 הופק בידי:  ערן ריקליס 
 תסריט:  דוד דרעי 
 שחקנים ראשיים:  ריימונד אבקסיס אבי גרייניק אורי גבריאל יעל אבקסיס פירה קנטר 
 מדינה:  ישראל 
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  2004 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חתה יסבח סבח (תרגום ממרוקאית: "עד שיאיר השחר") היא דרמה ישראלית בבימויו של דוד דרעי ובהפקתו של ערן ריקליס, ששודרה לראשונה בדצמבר 2004 ב-HOT. הסרט זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2005, לדרמה הטובה ביותר ולשחקנית הטובה ביותר (ריימונד אבקסיס). הסרט היה גם אחד מחמשת הסרטים הטובים שהוכרזו בטקס "מסך הזהב 2005" לפי בחירת צופי הטלוויזיה. את התסריט לסרט כתבו דוד דרעי ואורי ויסברוד. הסרט צולם ביישוב ירוחם וזכה להצלחה בפסטיבלים בינלאומיים רבים בהם הוקרן. את שיר הנושא לסרט, "נשבעתי", שרה ריימונד אבקסיס. זהו השיר הראשון שהיא הקליטה בישראל בעברית לבדה. את מילות השיר כתב אורי ויסברוד, והלחן הוא של מלחין הדרמה כולה יונתן בר גיורא.
עלילה

העלילה מתמקדת בשבוע דרמטי ומכריע בחייה של ליליאן אלמקייס (ריימונד אבקסיס), בעלת סלון כלות בעיירה דרומית. במהלך השבוע מתמודדת ליליאן עם שפיותה ההולכת ומתרופפת של אמה המזדקנת (רוחמה מלכה) שחיה איתה בבית, עם משבר בחיי הנישואין של בתה (יעל אבקסיס) ועם מחזר לא קרוא (אורי גבריאל) שמאיים על בדידותה המזהרת. ליליאן, אישה עקשנית, מטפלת בכל הצרות שנחתו על ראשה על ידי הדחקה, אך בשלב מסוים היא מגלה שהשיטה הזו כבר לא עובדת, וצרותיה רק גדלות.
שחקנים

ריימונד אבקסיס
יעל אבקסיס
רוחמה מלכא
אורי גבריאל
אבי גרייניק
לימור פנחס
שגיא שריקי
פירה קנטר
גלינה סבידנסקי
יניב חיים
הלן סוול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביוני 1896 Mare Island, ארצות הברית 
 פטירה:  24 בפברואר 1957 (בגיל 60) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
הלן מור סוול (באנגלית: Helen Moore Sewell; ‏27 ביוני 1896 – 24 בפברואר 1957) הייתה מאיירת וכותבת ספרי ילדים אמריקאית. היא זכתה במדליית קולדקוט כמאיירת של "סיפור חג ההודיה" מאת אליס דלגליש (אנ') וכן איירה מספר רומנים שזכו במדליית ניוברי.
חלק מהיצירות שלה נתרמו לאוניברסיטת מינסוטה ואחרות נמצאות באוניברסיטת קורנל.
ביוגרפיה

סוול נולדה באי מארה, קליפורניה, בתם של מיני מור, אמנית צבעי מים, וויליאם אלברידג' סוול, מפקד חיל הים שלימים הפך למושל גואם. היו לה שתי אחיות צעירות יותר.
אמה נפטרה ב-1901, לפני שהמשפחה עברה לגואם. בגלל הקריירה הימית של אביה היא התגוררה גם באנגליה, צרפת ושוודיה. אביה נפטר לפני יום הולדתה השמיני, וסוול ואחיותיה עברו לברוקלין לגור עם דודיהן. בגיל שתים עשרה היא הפכה לאדם הצעיר ביותר שלמד במכון פראט (אנ'). היא גם למדה אצל אלכסנדר ארכיפנקו, שהשפיע על סגנון הרישום שלה. היא סיימה את לימודיה במכון פקר קולגייט (אנ').
קריירת אמנות

סוול החלה להרוויח כסף באמצעות איור כרטיסי ברכה. הספר הראשון שאיירה היה The Cruise of the Little Dipper and Other Fairy Tales, שכתבה סוזן לנגר. בשנת 1932 סוול הייתה המאיירת הראשונה של סדרת בית קטן בערבה מאת לורה אינגלס וילדר. סוול איירה את שיריה של אמילי דיקינסון, וגם את גאווה ודעה קדומה ותבונה ורגישות של ג'יין אוסטן.
רוב הדמויות בעבודות האמנות של סוול נלקחו מדמיונה, והיא מיעטה להשתמש בדגמי אמן. כשהיא איירה את סדרת בית קטן בערבה היא נעזרה בצילומים של משפחת וילדר.
החל מהספר Three Tall Tales משנת 1947 החלה סוול להשתמש בסגנון קומיקס כדי להוסיף כיף לסיפורים משעשעים, זאת מכיוון שילדים אמרו לה שהדמויות שלה נאמנות מדי למציאות ואינן מתאימות לספרים הומוריסטיים.
מותה

היא נפטרה ב-24 בפברואר 1957, בעיר ניו יורק, לאחר מחלה ממושכת.
מבחר ספרים שאיירה

1932 בית קטן ביער הגדול, לורה אינגלס וילדר
1932 שומר החלומות לנגסטון יוז
1933 בן איכרים, לורה אינגלס וילדר
1935 בית קטן בערבה לורה אינגלס וילדר
1937 בית קטן על גדות נחל השזיף, לורה אינגלס ווילדר (יחד עם מילדרד בויל)
1937 גבעת הקסמים, א. א. מילן
1937 הנסיכה ועץ התפוח, א. א. מילן
1939 בית קטן על גדות אגם הכסף לורה אינגלס וילדר (יחד עם מילדרד בויל)
1939 החורף הארוך לורה אינגלס ויילדר (יחד עם מילדרד בויל)
1940 גאווה ודעה קדומה, ג'יין אוסטין
1941 שומר החלומות ושירים אחרים, לנגסטון יוז
1941 עיר קטנה בערבה לורה אינגלס וילדר (יחד עם מילדרד בויל)
1942 הגברת כחולת העיניים, פרנץ מולנר
1943 שנות הזהב המאושרות האלה, לורה אינגלס ויילדר (יחד עם מילדרד בויל)
1952 שירים, אמילי דיקינסון
1953 עשרה קדושים, אלינור פרג'ן
1954 סיפור חג ההודיה אליס דלגליש
1957 תבונה ורגישות, ג'ין אוסטין
מבחר ספרים שאיירה > ספרים שכתבה ואיירה

1931 A Head for Happy, Helen Sewell
1932 Words to the Wise, Helen Sewell
1933 Blue Barns, Helen Sewell
1936 Ming and Mehitable, Helen Sewell
1936 Peggy and the Pony, Helen Sewell
1940 Jimmy and Jemima, Helen Sewell
1941 Peggy and the Pup, Helen Sewell
1944 Belinda the Mouse, Helen Sewell
1944 Birthdays for Robin, Helen Sewell
1947 Three Tall Tales, Helen Sewell and Eleska
הערות שוליים

1 2 3  Helen Moore Sewell | Illustrator, Author, Educator | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
1 2  Helen Sewell Biography – Golden Age Children's Book Illustrations, www.nocloo.com
↑  Helen Sewell Collection, archives.lib.umn.edu
↑  Guide to the Helen Sewell papers, [ca. 1930-1955], rmc.library.cornell.edu
↑  Sewell, Helen, Authors Emeritus, ‏2014-12-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  SDHSPress, Helen Sewell, the First Little House Illustrator, The Pioneer Girl Project, ‏2023-08-30 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345452705171  PLWABN: 9810543124205606  GND: 1028937806  ISNI: 0000 0001 1437 1847  LCCN: n79078121  NLK: KAC200704283  NTA: 100617867  SNAC: w6js9vmj  SUDOC: 164153489  Trove: 972131  VIAF: 281060735   WorldCat (עם VIAF): 281060735
נערת הפרברים

| --- | --- |

עטיפת ה־DVD
 בימוי:  ג'ורג' עובדיה 
 הופק בידי:  בני שוילי מיכאל שווילי
 תסריט:  בצלאל אלוני   מיכאל שווילי
 שחקנים ראשיים:  עפרה חזה   אבנר דן   מנחם עיני
 מוזיקה:  שייקה פייקוב 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  23 בספטמבר 1979
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"נערת הפרברים" הוא סרט דרמה ישראלי בבימויו של ג'ורג' עובדיה שיצא לאקרנים בשנת 1979, בכיכובה של עפרה חזה. הסרט הביא לבתי הקולנוע כ-114,000 צופים.
עלילת הסרט

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: ניסוחים לא אנציקלופדיים.
ורד (עפרה חזה) היא בחורה עיוורת ויתומה המוכרת לפרנסתה סיגריות ומתוקים. בזמן שהיא מגששת את דרכה בחוצות יפו העתיקה היא פוגשת בשלושה בחורים לא יוצלחים ועניים הגרים בדירת שותפים. השלושה רואים את מצוקתה ואוספים אותה אל ביתם. בנוסף, הם עושים מאמצים רבים כדי להשיג כסף לניתוח בעיניה של ורד, על מנת לנסות להחזיר את מאור עיניה. לאחר גיוס כסף רב, וכן הסתבכות עם אנשים מהעולם התחתון והשוק האפור, ורד עוברת את הניתוח בהצלחה. לאחר יציאתה מבית החולים לא מצליחה ורד לאתר את שלושת חבריה, ובעזרת אמרגן וחברת הקלטות פותחת בקריירה מצליחה כזמרת. אך דבר אחד מפריע לה לאחר הצלחתה - היכן שלושת חבריה שעזרו לה לעבור את הניתוח. זאת עד שבהופעה בה היא מופיעה, היא שומעת קול מוכר.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
עפרה חזה: ורד
אבנר דן: סוסיתא
מנחם עיני: צ'וצ'ו
אורי סאלי: אבי
ראובן דיין: מולה יחזקאל
יוסי סגל: פקח
הערות שוליים

↑  Frank Bren, Amy Kronish. World cinema: Israël. Flicks Books, 1996. עמ' 247.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.