stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בידה
הערות שוליים

↑  E. Clark, Mary (2006). Contemporary Biology: Concepts and Implications. University of Michigan Press. p. 613. ISBN 9780721625973. Douching is commonly practiced in Catholic countries. The bidet ... is still commonly found in France and other Catholic countries.
1 2  Ramishah Maruf, Why are bidets just now getting popular in America? | CNN Business, CNN, ‏2024-03-24 (באנגלית)
בטון מצטופף מעצמו

בטון מצטופף מעצמו (באנגלית: Self Consolidating Concrete, או בקיצור SCC) הוא בטון בעל תכונות ראולוגיות שמאפשרות יציקה ללא גריפה או ריטוט של הבטון.
רקע

הבטון פותח ביפן במטרה לחסוך בעלויות כוח אדם ביציקות בטון ולשפר את הבטחת האיכות בתהליך היציקה.
התכונות הנדרשות מבטון כזה הן:
יכולות מילוי תבניות
יכולת מעבר בין ברזלי זיון (מעברים צרים)
התנגדות לסגרגציה (הפרדות מרכיבי הבטון השונים)
שימוש בחומר זה מביא לשיפור בסביבת העבודה ולהומוגניות של הבטון ומעניק אפשרות ביצוע של מבנים מיוחדים בעלי צורה מורכבת או זיון צפוף.
תכונות

בטון הוא חומר טיקסוטרופי (Thixotropic). הוא מאופיין בנוסף לצמיגות, בעומס מינימלי דרוש למעבר מהתנהגות של מוצק להתנהגות של נוזל. בבטון מצטופף מעצמו המטרה היא לא להוריד את הצמיגות אלא את עומס הכניעה, העומס בו הבטון יתנהג כנוזל.
בטון הוא מערכת רב-פאזית. הוא מורכב מנוזל (מים), מוצקים (אגרגט גס, אגרגט דק ואבקות) ואוויר. צמיגות נמוכה של תערובת הבטון גורמת לסגרגציה, התמיינות של החומרים בבטון, כלומר שקיעה של גרגרי החצץ והחול על-פי גודלם ועליה של המים כלפי מעלה. מכיוון שבטון מצטופף מעצמו מתנהג כנוזל, נדרשת בו דווקא צמיגות גבוה יותר.
טכנולוגיה

תערובת הבטון לבטון מצטופף מעצמו מכילה נפח קטן של חצץ גס (כ־50% ממשקל האגרגטים הדרושים למלא את הנפח במהודק), כמות חול כמחצית מנפח המלט, כמות מים קטנה, ויתר הנפח נתפס על ידי אבקות (חלקיקים קטנים מ-90 מיקרון). התערובת מכילה מוסף מפחית מים רחב טווח (סופר פלסטיסייזר) כדי להוריד את עומס הכניעה. האבקות ומוספים מצמיגים משמשים לשמירה על צמיגות גבוהה של התערובת.
בדיקות עבידות

לא ניתן להשתמש בקונוס אברהמס לבדיקת הירד של בטון מצטופף מעצמו, מכיוון שהוא משאיר מתחת לקונוס שלולית בגובה של בערך האגרגט המרבי. לכן פותחו מספר בדיקות ייעודיות לעבידות של בטון מצטופף מעצמו.
בדיקות עבידות > בדיקת שׂירוע

בבדיקה זו ממלאים קונוס אברהמס, שמונח על-גבי משטח חלק, בבטון. מרימים את הקונוס ובודקים את משך הזמן בו הבטון ממשיך לזרום, ואת קוטר שלולית הבטון המתקבלת.
בדיקות עבידות > בדיקת זרימה בתבנית L

בדיקה זו מדמה מילוי של תבנית בטון עם זיון. תבנית L מורכבת מחלק אנכי וחלק אופקי. בין החלקים יש שׂריג של ברזלי זיון, ומחסום זחיח. ממלאים את החלק האנכי בתבנית בצורת L שחלקה התחתון חסום (ראו תמונה). מרימים את המחסום ומודדים את משך הזמן הדרוש לבטון להגיע לגובה מוסכם בחלקו המרוחק של החלק האופקי.
בדיקות עבידות > בדיקת זרימה בתבנית U

בדיקה זו מדמה מילוי של תבנית בטון עם זיון. תבנית U מורכבת משני חלקים אנכיים. בין החלקים יש שׂריג של ברזלי זיון, ומחסום זחיח. ממלאים את החלק הגבוה של התבנית בבטון (ראו תמונה). מרימים את המחסום ומודדים את הזמן עד לשוויון גבהים בין שני חלקי התבנית.
| בטון |
| --- | --- | --- |
| סוגים | בטון רזה • מלט • בטון מצטופף מעצמו • בטון מובא • בטון שקוף למחצה • בטונייר |  |
| שימוש | בטון מזוין • בטון דרוך • יציקת בטון • חגורת בטון • בטון מוטבע |  |
| מרכיבים | צמנט • צמנט פורטלנד • סיד • חול • אגרגט • פלדה |  |
| ייצור | מפעל בטון • מערבל בטון • משאבת בטון • טפסנות בטון |  |
בדיקת עבידות SCC - מילוי תבנית L
בדיקת עבידות SCC - תבנית L בסיום המדידה
בדיקת עבידות SCC - מילוי תבנית U
בדיקת עבידות SCC - תבנית U בסיום המדידה
בנק הדואר (רוסיה)

| --- | --- |


משרדי הבנק
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־8 שנים)
 חברת אם:  דואר רוסיה
 מיקום המטה:  מוסקבה
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים
 מוצרים עיקריים:  retail banking 
 הון עצמי:  21,600,000,000 רובל רוסי 
  
 www.pochtabank.ru
 
סניף בנק הדואר במחוז סמרה.
בנק הדואר (ברוסית: Почта Банк) הוא חברת בת של דואר רוסיה. הבנק מספק שירותים פיננסיים מגוונים ללקוחות עסקיים, גופי ממשלה ולכלל הציבור במסגרת סניפי הדואר הפרושים ברחבי הארץ. בנק הדואר בבעלות ממשלתית ונתון לפיקוח משרד התקשורת של רוסיה כמו יתר שירותי הדואר.
בנק הדואר נמצא בבעלות משותפת של דואר רוסיה ובנק VTB.
הצעת החוק המתאימה הוגשה על ידי המנכ "ל של פד" פ "דואר רוסיה" דמיטרי סטרשנוב וסגנו גלקטיונובה אינסה  לבדיקה במשרד התקשורת והקשורת ההמונית של הפדרציה הרוסית.
הערות שוליים

↑  ВТБ и «Почта России» стали паритетными владельцами Почта-банка, Информационное агентство Рамблер
↑  BFM.ru, Галактионова Инесса Васильевна - персоны на BFM.ru, BFM.ru - деловой портал (ברוסית)
↑  https://lenta.ru/tags/persons/galaktionova-inessa/
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנק האשראי המוסקבאי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת מוסקבה (22 ביוני 2015–CBOM) 
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים 
 הכנסות:  45,283,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2019) 
 רווח תפעולי:  36,338,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2019) 
 רווח:  11,957,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2019) 
 הון עצמי:  210,432,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2019) 
  
 mkb.ru
 
בנק האשראי המוסקבאי (ברוסית: Московский кредитный банк) הוא בנק רוסי פרטי שנוסד בשנת 1992 ופועל במוסקבה ופרבריה. בשנים 2008–2015 בנק האשראי קפץ ממקום 66 למקום 12 בדירוג הבנקים ברוסיה. קרנותיה גדלו פי 20 והבנק הרוויח 115 מיליארד רובל. בשנת 2016 הוא נכנס לרשימת עשרת הבנקים המובילים ברוסיה.
נכון לספטמבר 2017 בנק האשראי המוסקבאי מדורג במקום 9 בקרב הבנקים הרוסים לפי שווי נכסים והוא הבנק האזורי הפרטי הגדול ביותר ברוסיה.
הבנק נמצא בבעלות רומן אוודייב, ראש חברת פיתוח הנדל"ן אינגראד וקונצרן רוסיום. לפני 2012 היה רומן אוודייב בעל המניות היחיד לאחר שקנה את הבנק בשנת 1994. כעת הוא שולט על 55,73% מהמניות.
עד שנת 2008 רומן אוודייב היה ראש מחלקת משיכות פיננסיות בינלאומיות ונשיא בנק האשראי המוסקבאי. בסוף שנת 2008 פרש רומן אוודייב מהנהלת הבנק, אך נשאר חבר במועצת הפיקוח של הבנק. מאז 2017 הבנק הוא אחד הספונסרים של מועדון הכדורגל טורפדו מוסקבה.
הערות שוליים

↑  "Financial Statements & Ratings". 2018.
↑  "Credit Bank of Moscow joins Russian systemically important lenders". Reuters. 2017. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Roman Avdeev". Forbes (באנגלית).
בית לפליטות - עטרת בנות

| --- | --- |

 בית יתומים
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים) 
 מייסדים:  הרב נפתלי רוזנפלד.  הרב שלמה פפנהיים. הרב שמואל יצחק שטרן.
 בעלי תפקידים
 מנהל:  הרב חיים אלעזר רוזנפלד
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′09″N 35°13′14″E﻿ / ﻿31.785861111111°N 35.220694444444°E﻿ / 31.785861111111; 35.220694444444
 https://blphome.org
 he
 
בית לפליטות (נקרא גם "פנימיית עטרת בנות") הוא בית יתומות הפועל כפנימייה לבנות מן המגזר החרדי, הנמצא ברחוב בהר"ן 1 במאה שערים בירושלים. המקום מלווה יתומות מילדותן המוקדמת ולעיתים גם לאחר שהתחתנו ועזבו את בית היתומות.
היסטוריה

בית לפליטות החל את פעילותו בשנת 1949, כשרבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן החל לטפל ביתומות שעלו לישראל לאחר השואה. תחילה שיכן האדמו"ר את הבנות בביתו, אולם משגדל מספרן פנה לעזרת תלמידו, הרב נפתלי רוזנפלד.
הרב רוזנפלד שכר עבור הבנות דירות בשכונות הבוכרים ובית ישראל בירושלים. הוא פנה לשלמה פפנהיים שיסייע לו. לאחר שמספר הבנות גדל, רכש רוזנפלד בשנת 1955 מבנה ברחוב חיי אדם בירושלים מתרומתו של זאב אהרן וויירעב. כאשר המקום כבר לא הספיק, נרכש מבנה ברחוב בהר"ן 1 בירושלים בזכות תרומה של שני יהודים אמריקאים, יוסף רוזן ולואיס דנברג. המבנה נרכש בשנת 1960 ומשמש כמבנה העיקרי של המוסד עד היום. המבנה הקטן ברחוב חיי אדם, המכונה "הבניין הקטן", משמש גם הוא למגורי הבנות. בשנת 1960 צורף שמואל יצחק שטרן לניהול המוסד. בנו ונכדו של רוזנפלד, משה יונה וחיים אלעזר, מנהלים כיום את המוסד.
בשנים 2007–2017 (ה'תשס"ז-ה'תשע"ז) שופצו והורחבו שני הבניינים.
בשנת 2006 היה המוסד נושא לדיון בבית המשפט העליון של קנדה. בדיון נקבע כי אין זיקה ישירה בין עמותת בית לפליטות בקנדה לבין בית לפליטות בישראל, היות שהכספים שהועברו לבית לפליטות הועברו על ידי צד שלישי.
בשנת 2023 הקימה בית לפליטות את 'ארגון ביחד' ו'בשבילך', שנועדו עבור בנים ובנות ממשפחות חד הוריות, המרכז לבנים "בית ביחד" מוקם ברחוב זקס בירושלים, ו'בשבילך' ברחוב שלמה זלמן בהר"ן בירושלים, משתתפים בה אלפי ילדים ממשפחות חד הוריות מכל ערי הארץ
תיאור

המקום החל כמוסד המיועד ליתומות על רקע מלחמת העולם השנייה, אך עם הזמן החל לקלוט בנות מרקעים שונים, כגון בנות שננטשו על ידי הוריהן, בנות שסבלו מהתעללות, קורבנות טרור וכדומה.
בשנת 1972 הוקם מוסד הנקרא "קריית בנות" ברחוב סורוצקין בירושלים, קמפוס נוסף אשר יכול להכיל כ-600 בנות נוספות. בנו של רבי שמואל יצחק שטרן, הרב אברהם ישעיהו שטרן, מנהל כיום את קריית בנות.
הבית נקרא כיום "פנימיית עטרת בנות".
מאז הקמת המוסד התגוררו במוסד (הן בבית לפליטות והן בקריית בנות) למעלה מעשרת אלפים בנות.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  בית לפליטות בירושלים, הצופה, 26 בספטמבר 1965
↑  "אבא, רבי נפתלי", באתר כיכר השבת
↑  מפת ירושלים מאת ליברמן, 1958, עם ציון המבנה 'בית לפליטות' ברח' חיי אדם (סריקה זמינה לצפייה מתוך בנין הספרייה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  גדולי ישראל סיירו בבנייה המתקדמת בבית לפליטות הירושלמי – JDN – חדשות
↑  זאב בלוי, כ"ק האדמו"ר מויז'ניץ בביקור רב רושם באגף המחודש במוסד 'בית לפליטות' בירושלים – JDN – חדשות
↑  פסק הדין
↑  Jewish Post 26 September 1990 — Hoosier State Chronicles: Indiana's Digital Historic Newspaper Program, newspapers.library.in.gov
ג'וני דוקינס

| --- | --- |

דוקינס בשנת 2010
 לידה:  28 בספטמבר 1963 (בן 60) וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88 מטרים
 מספר:  12, 24
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק
 דראפט:  בחירה עשירית, 1986 סן אנטוניו ספרס
 קבוצות כשחקן
 1986–1989 1989–1994 1994–1995:  סן אנטוניו ספרס פילדלפיה 76' דטרויט פיסטונס
 הישגים כשחקן
 זכייה בפרס נייסמית' (1986)
 קבוצות כמאמן
 1998–2008 2008–2016 2016–:  אוניברסיטת דיוק (עוזר) אוניברסיטת סטנפורד אוניברסיטת מרכז פלורידה
ג'וני ארל דוקינס הבן (באנגלית: .Johnny Earl Dawkins Jr; נולד ב-28 בספטמבר 1963) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.
שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1986–1995, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 11.1 נקודות, 5.5 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים למשחק. בין השנים 2008–2016 כיהן כמאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סטנפורד, ומאז שנת 2016 משמש כמאמן קבוצת אוניברסיטת מרכז פלורידה.
קריירת מכללות

דוקינס נולד וגדל בוושינגטון די. סי., ובין השנים 1982–1986 למד באוניברסיטת דיוק. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("דיוק בלו דבילס") הוביל את קלעיה, עם ממוצע כולל של 19.2 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן מייק ששבסקי. בעונת 1985/1986 הוליך את דיוק להעפלתה החמישית אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, וכן להעפלתה השלישית למשחק גמר הטורניר. במשחק הגמר עצמו קלע דוקינס 24 נקודות מול אוניברסיטת לואיוויל, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 69–72. בסיום אותה עונה הפך לשחקן הראשון מדיוק אשר זוכה בפרס נייסמית', המוענק לשחקן הצטיין בליגת המכללות. ‏2,556 הנקודות שקלע לאורך קריירת המכללות הציבו אותו במקום הראשון בתולדות האוניברסיטה; נתון זה נותר שיא האוניברסיטה במשך 20 שנה, עד ששבר אותו ג'יי. ג'יי. רדיק בשנת 2006.
קריירת משחק ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 1986 נבחר דוקינס על ידי סן אנטוניו ספרס, בבחירה העשירית. בעונת 1987/1988 רשם ממוצעים של 15.8 נקודות ו-7.4 אסיסטים למשחק, אשר בדיעבד היו שיאי הקריירה שלו.
באוגוסט 1989, לאחר 3 עונות בסן אנטוניו, הועבר יחד עם ג'יי וינסנט בטרייד לפילדלפיה 76' בתמורה למוריס צ'יקס ושני שחקנים נוספים. בעונתו הראשונה בקבוצה היה אחד משחקנים המובילים, לצדם של צ'ארלס בארקלי, הרסי הוקינס ומייק ג'מינסקי, וסייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA מהמקום השני באזור המזרחי. בסיבוב הפלייאוף השני הודחו הסיקסרס על ידי שיקגו בולס בתוצאה 1–4, על אף יכולת טובה של דוקינס אשר קלע 16.0 נקודות ומסר 8.4 אסיסטים בממוצע למשחק. במשחק הרביעי של עונת 1990/1991 נפצע דוקינס בברכו, ונאלץ להחמיץ את כל המשך העונה. ב-3 עונותיו הבאות בפילדלפיה, לאחר חזרתו מהפציעה, תרם 9.3 נקודות ו-5.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת 1994/1995 חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 31.
קריירת אימון

בשנת 1998 החל לשמש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק, בה שיחק בעברו כסטודנט, תחת המאמן הראשי מייק ששבסקי. בעונת 1998/1999 הפסידה הקבוצה בגמר טורניר אליפות המכללות, ובעונת 2000/2001 זכתה באליפות המכללות השלישית בתולדותיה, בהובלתם של שיין באטייה, ג'יי ויליאמס, מייק דאנליבי וקרלוס בוזר.
בשנת 2008, לאחר 10 עונות כעוזר מאמן בֶדיוק, מונה למאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת סטנפורד. בעונת 2013/2014 העפילה הקבוצה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), בפעם השישית בלבד בתולדותיה, בהובלתם של צ'ייסון רנדל, דווייט פאוול, אנתוני בראון וג'וש הואסטיס. בסיום עונת 2015/2016 פוטר דוקינס מתפקידו; לאורך 8 עונותיו כמאמן הקבוצה, רשמה סטנפורד מאזן כולל של 156 ניצחונות ו-115 הפסדים (57.6%).
לקראת עונת 2016/2017 עבר לאמן את קבוצת אוניברסיטת מרכז פלורידה (UCF).
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק של דוקינס בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  סטטיסטיקות האימון של דוקינס בליגת המכללות, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דיוק ללואיוויל, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק של דוקינס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רדיק שבר את שיאו של דוקינס, באתר הקבוצה, 19 בפברואר 2006
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1986, באתר basketball-reference.com
↑  דוקינס נשלח בטרייד לפילדלפיה, באתר וושינגטון פוסט, 29 באוגוסט 18989
↑  סטטיסטיקות הסדרה בין פילדלפיה לשיקגו, באתר basketball-reference.com
↑  פציעה בברך משביתה את דוקינס, באתר הניו יורק טיימס, 10 בנובמבר 1990
↑  דוקינס מונה למאמן אוניברסיטת סטנפורד, באתר mercurynews.com,‏ 26 באפריל 2008
↑  דוקינס מונה למאמן אוניברסיטת מרכז פלורידה, באתר ESPN,‏ 23 במרץ 2016
בנק הולנד

| --- | --- |

בניין בנק הולנד בחיפה עם השלמת הבנייה 1934
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1934–1968 (כ־34 שנים)
 חברת אם:  Hollandsche Bank-Unie
 מיקום המטה:  אמסטרדם 
 משרד ראשי:  חיפה
 ענפי תעשייה:  בנקאות
 
בנק הולנד (בהולנדית: Hollandsche Bank-Unie) היה בנק זר שפעל בישראל מתקופת המנדט הבריטי עד שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנת 2010 מוזג הבנק לתוך דויטשה בנק וחדל להתקיים כבנק עצמאי.
היסטוריה

בנק הולנד נפתח בחיפה ב-1 באוקטובר 1934 סמוך למרכז המסחרי החדש, ברחוב הבנקים, שהיה המרכז הפיננסי של העיר. הבניין היה בין הראשונים בעיר שכלל מיזוג אוויר וחדר כספות במרתף. סניף נוסף נפתח בתל אביב ב-1949.
לניהול הבנק מונה ארווין פרוינד, נתין הולנדי. ראול ולנברג, שפרוינד היה ידיד של סבו, הגיע לארץ ישראל על מנת להתמחות בבנק הולנד.
הבנק היה פעיל בעסקאות בניירות ערך ובסחר חוץ ועם לקוחותיו נמנו בעיקר יוצאי גרמניה והולנד. ב-1968 בעקבות החרם הערבי החליט בנק הולנד למכור את פעילותו בישראל לבנק דיסקונט.
הערות שוליים

↑  מפת חיפה 1954, בהוצאת מחלקת המדידות, עם סימון הבנק (מס' 49 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  ממול, למשל, נפתח בבניין, שתוכנן על ידי אלפרד גולדברגר, בנק דרום אפריקה.
↑  שלמה ז. קלונסקי, בנקים בארץ־ישראל בתקופת המנדט הבריטי, 1918–1947, חמו"ל, 1978
↑  נספח 5 לדו"ח ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא איתור והשבת נכסים של נספי השואה.
↑  יובל אליצור, הבנקאים סיפורה של הרפתקה, הוצאת דומינו כתר, 1984.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא המנדט הבריטי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלט על בניין בנק הולנד בחיפה
ברברים (מונח)

בזיזת רומא על ידי הברברים ב-410 (ציור של ז'וזף נואל סילבסטר מ-1890)
ברברים (מיוונית עתיקה: βάρβαρος, בארבארוס) הוא מונח מן העת העתיקה, המתייחס בזלזול כנגד עם הנחות בעיני הדובר. אז התייחס לעמים הגרמאניים, קלטיים וסלאביים שהיו במגע עם רומא העתיקה, ובמידה פחותה עם יוון העתיקה. מקור המילה בחיקוי לעגני של לשונם הזרה והלא-מובנת של בני העם האחר (בדומה לביטוי "פטפטן" או אולי לביטויי הסלנג העברי "צ'חצ'ח" וווזווז"). מקובל שהשימוש המקורי במושג התייחס, בעיקר, להיותם של בני הקבוצה שכונתה "ברברית" כאנשים שאינם דוברים את השפה היוונית.
כיום, מתייחס המונח לנוכרי אשר איננו בעל המאפיינים התרבותיים של הדובר, ומבטא לרוב יחס מזלזל ולעגני כלפי העם או הקבוצה האתנית אליה הוא שייך. עמים שונים עשו שימוש נרחב בכינוי "ברברים" על מנת לפטור את עצמם מהגדרת תרבויות זרות ולא מובנות.
קבוצות אתניות רבות, קרוב לוודאי כולן, התייחסו לקבוצות שונות מהן בכינוי "ברברים", היוונים כינו כך את הגאלים המזרחים והסקיתים. הרומאים – את ההונים והשבטים הקלטים וגם את השבטים הגרמאנים.
האחרונים כינו את שבטי הצפון הסקנדינבים והנורדים באותו הכינוי. הסינים התייחסו למונגולים, לטטארים, לטורקים ולאירופאים כאל ברברים. היפנים קראו לאירופאים "נאנבאן" שפירושו "ברברים הבאים מהדרום", מאחר שספינות הפורטוגזים הגיעו מכיוון דרום. בשפת האינואיט פירוש המילה 'אינואיט' הוא 'בן אדם', כלומר על פי השפה האינואיטית, כל מי שאיננו אינואיט הוא אדם נחות. במיתולוגיה האתיופית סיפור בריאה לפיו אלוהים ברא בתחילה אדם לבן ונגעל, בניסיון השני ברא אדם שחור ונבהל ובניסיון השלישי הצליח ליצור את האדם בצבע הנכון.
תרבויות יוון ורומא העתיקה, התייחסו לברברים כאל אנשים נחותים ופרועים, וכך התגלגל המונח לאורך השנים, וגם כיום הוא משמש לתיאור אדם אלים, פרימיטיבי, טיפש וחסר תרבות.
בית הוהנברג

סמל הבית
בית הוהנברג (בגרמנית: Hohenberg) הוא בית אצולה אוסטרי אשר נפרד מבית הבסבורג עם נישואיו של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה לסופיה חוטק.
היסטוריה

בשנת 1900, הודיע פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, בנם של קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות, אשר היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, על רצונו להינשא לאצילה צ'כית זוטרה בשם סופיה חוטק, בתם של בוהוסלב, רוזן חוטק וחוטקוב, ווילהלמינה קינסקי, רוזנת ויצניץ אונד טיטאו. מכיוון שסופיה לא עמדה בתנאי הנישואים של בית הבסבורג, הודיע פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה שהנישואים יוכלו להתקיים רק אם סופיה לא תוכל לקבל את התואר "קיסרית אוסטריה ומלכת הונגריה" אשר היה שמור לאשת הקיסר, וילדיה לא יהיו זכאים לרשת את הכתר ואף לא יקבלו את זכויות היתר שהיו שמורות לבני הבסבורג. כפיצוי, העניק הקיסר לסופיה את התואר "נסיכת הוהנהברג", על שמה של עיר קטנה (אנ') באוסטריה תחתית.
ב-1909 שדרג הקיסר את תוארה של סופיה ל"דוכסית הוהנברג", ונקבע כי בנה הבכור יירש את התואר, בעוד שאר בניה יקבלו את התואר "נסיך הוהנברג". ב-1914 נרצחו פרנץ פרדיננד וסופיה בסרייבו, ובנם מקסימיליאן ירש את התואר "דוכס הוהנברג". אחותו סופיה ואחיו ארנסט ירשו את התואר "נסיכי הוהנברג". בעקבות מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, הוחרמו חלקים גדולים מנכסי בית הוהנברג בידי ממשלת צ'כוסלובקיה (לדוגמה טירת קונופישטה ליד פראג). מתוקף החוק ההבסבורגי, הופקעו גם רבים מנכסיהם באוסטריה. חוק זה גם אסר על שימוש בתוארי אצולה באוסטריה, ולפיכך נאלצו בני הוהנברג לאמץ את השם "הוהנברג" כשם משפחה במקום תואר אצולה. עם זאת, מקסימיליאן וארנסט היו שניהם פעילים במסגרת תנועה מלוכנית, ועמדו בקשר הדוק עם אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה. כמו מרבית המלוכנים האוסטרים, התנגדו חברי בית הוהנברג לסיפוח אוסטריה בידי הנאצים, ובשל כך נשלחו מקסימיליאן וארנסט לדכאו. כמו כן 20,000 דונם מנכסי בית הוהנברג הופקעו בידי הנאצים.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הצליחו האחים להחזיר חלק מהנכסים המוחרמים, ובין היתר את טירת ארססטן בדרום אוסטריה. מקסימיליאן גם היה נציגו של הנסיך אוטו במשא ומתן מול ממשלת אוסטריה על החזרת נכסים של בית הבסבורג לידיים המקוריות ועל ביטול החוק ההבסבורגי אשר מנע מבני הבסבורג להיכנס לאוסטריה. הוא נכשל בכך כישלון חרוץ. הוא נפטר ב-1962, ובנו פרנץ ירש את התואר "דוכס הוהנברג". פרנץ נפטר ב-1977, וכיום עומד בראש הבית אחיו גאורג. גאורג עבד בעבר כדיפלומט ושימש בין היתר כשגריר אוסטריה במדינת הוותיקן.
קשרים משפחתיים

פרט להיותם צאצאים של בית הבסבורג-לורן, בני הוהנברג גם מקושרים למשפחות אצולה אחרות ברחבי אירופה. פרנץ, דוכס הוהנברג היה נשוי לאליזבת, נסיכת לוקסמבורג בתה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג. כמו כן הם קשורים בקשרים רחוקים לבתי המלוכה של ליכטנשטיין ובריטניה.
תארים

צורת הפנייה הרשמית אל המחזיק בתואר "נסיך הוהנברג" הייתה ”הוד רוממותו”. למחזיק בתואר "דוכס הוהנברג" (היינו ראש הבית) ואשתו, צורת הפנייה הייתה ”הוד מעלתו”.
בית ליפה

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה
 תארים:  נסיך ליפה
 מייסד:  ברנהרד הראשון, הלורד של ליפה
 השליט האחרון:  לאופולד הרביעי, נסיך ליפה
 ראש הבית הנוכחי:  שטפן, נסיך ליפה
 תקופת השושלת:  1123 – 1918 – המהפכה הגרמנית
 אתניות:  גרמנית
 ענפים:  רוזנות ליפה-ביסטרפלד   נסיכות שאומבורג-ליפה
בית ליפה (בגרמנית: Haus Lippe) היה בית אצולה גרמני שכלל כמה ענפים, ושניים מהם התקיימו עד המהפכה הגרמנית בשנת 1918. ביאטריקס, מלכת הולנד, אף היא מבנות בית האצולה הזה.
היסטוריה

בית ליפה יוסד על ידי יובסט הרמן, רוזן ליפה (מת ב-1056), וצאצאו ברנהרד הראשון, הלורד של ליפה היה המייסד של מדינת ליפה בשנת 1123. כמה מבני המשפחה היו השליטים ששלטו למשך הזמן הארוך ביותר באירופה, כולל השליט ששלט במשך הזמן הארוך ביותר, ברנהרד השביעי, הלורד של ליפה.
בשנת 1613 חולקה רוזנות ליפה בין בניו של זימון השישי, רוזן ליפה-דטמולד; בנו הבכור זימון השביעי ירש את רוזנות ליפה-דטמולד, בנו השני אוטו ירש את רוזנות ליפה-בארקה, שחזרה והתאחדה בשנת 1709 עם רוזנות ליפה-דטמולד, ובנו הצעיר פיליפ ירש את רוזנות ליפה-אלפרדיסן, שהתאחדה בהמשך עם נסיכות שאומבורג-ליפה. בשנת 1625 העניק זימון השביעי, רוזן ליפה-דטמולד חלק מאדמותיו לבנו הצעיר הרמן יובסט, הלורד של ליפה-ביסטרפלד כלורדות, ששודרגה בשנת 1762 לרוזנות.
בשנת 1789 שודרגה רוזנות ליפה-דטמולד לדרגת נסיכות, ולאופולד הראשון, נסיך ליפה קיבל את התואר "נסיך האימפריה". בשנת 1806 הצטרפה נסיכות ליפה לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1807 הועלתה גם רוזנות שאומבורג-ליפה למעמד נסיכות והצטרפה לקונפדרציה של הריין. לאחר מפלת נפוליאון הצטרפו הנסיכויות בשנת 1815 לקונפדרציה הגרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכויות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הן הצטרפו לאימפריה הגרמנית.
בשנת 1895 מת וולדמאר, נסיך ליפה, ובמקומו עלה לשלטון אלכסנדר, נסיך ליפה שהיה ללא ילדים, ולא היה כל כך שפוי. בעקבות כך פרץ מאבק ירושה בין בית שאומבורג-ליפה לבית ליפה-ביסטרפלד. בשנת 1905 הכריע בית המשפט הקיסרי בלייפציג, שהנסיכות תעבור ללאופולד, רוזן ליפה-ביסטרפלד.
בנובמבר 1918 התפטרו לאופולד הרביעי, נסיך ליפה ואדולף השני, נסיך שאומבורג-ליפה מתפקידיהם, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
לאחר עליית הנאציזם בגרמניה, כל שלושת בניו מאשתו הראשונה של לאופולד הרביעי הפכו לחברי המפלגה הנאצית, ובנו הבכור ארנסט, נסיך הכתר של ליפה שהצטרף למפלגה במאי 1928, היה הנסיך הגרמני הראשון שעשה זאת.
בשנת 1937 התחתן ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד עם יוליאנה, נסיכת הכתר של הולנד, אשר עלתה לשלטון בהולנד בשנת 1948, אולם, למרות שבתם ביאטריקס, מלכת הולנד משתייכת לבית ליפה, היא משויכת באופן רשמי לבית אורנז'-נסאו.
מדינות שנשלטו על ידי בית ליפה

ליפה (1123–1918), כונתה ליפה-דטמולד משנת 1613
ליפה-בארקה (1613–1709)
ליפה-אלפרדיסן (1613–1640, 1681–1777)
ליפה-ביסטרפלד
ליפה-וייסנפלד
שאומבורג-ליפה (1643–1918)
הולנד (1980–2013) באופן רשמי נודע כבית אורנז'-נסאו
הערות שוליים

↑  ליפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581198005171  GND: 118728520  LCCN: sh2010001689  NKC: jo2016934214  VIAF: 128145663157905072295   WorldCat (עם VIAF): 128145663157905072295
בריאן בובל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוקטובר 1959 (בן 64) לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן בובל (באנגלית: Brian Bovell; נולד ב-26 באוקטובר 1959) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

בובל נולד בלונדון. הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות החל משנת 1980. באותה שנה שיחק בסרט הפולחן "בבילון". ב-1981 הופיע במחזה "Where There Is Darkness" וזכה בפרס חוג מבקרי התיאטרון של לונדון בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו. ב-1986 כיכב יחד עם גארי אולסן בסדרת הטלוויזיה "Prospects", על שני גברים בדוקלנדס מנסים את מזלם בכל דבר כדי להרוויח "כמה לירות".
בקולנוע שיחק בובל בסרטים "אהבה זה כל הסיפור", "גילויים מן העבר", "הכל או כלום", "Sorted", "סודות ושקרים" ו"במעמקי המסדרון האפל". אחדים מתפקידיו הידועים היו בדמות הבלש רוב תאצ'ר בסדרה "The Bill", ג'ז ליטלווד בסדרה "תן לי, תן לי", והבלש אנדי שארפ בסיטקום "אבי ראש הממשלה".
בשנים 2006 עד 2010 גילם בובל את ליאו ולנטיין באופרת הסבון "הוליאוקס". עוד דיבב את הדוד היירי בתוכנית הטלוויזיה לילדים "Humf" בערוץ הטלוויזיה ניק ג'וניור.
מ-2016 עד 2018 שיחק בובל בתפקיד בישוף ג'ון ת'ורנבר באופרת הסבון של ITV "קורוניישן סטריט".
הערות שוליים

↑  Brian Bovell - Biography
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17050395h (data)  GND: 1061890708  ISNI: 0000 0004 5962 9970  VIAF: 56146824846107631049   WorldCat (עם VIAF): 56146824846107631049
ג'וני דייוויס (2002)

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 2002  (בן 22) לה קרוס, ויסקונסין, ארצות הברית
 שם מלא:  ג'ונתן כריסטיאן דייוויס
 עמדה:  סמול פורוורד, קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  1
 מכללה:  אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון (2020–2022)
 דראפט:  בחירה עשירית, 2022 וושינגטון ויזארדס
 קבוצות כשחקן
 2022–:  וושינגטון ויזארדס
 
ג'ונתן כריסטיאן דייוויס (באנגלית: Jonathan Christian Davis; נולד ב-27 בפברואר 2002) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע בוושינגטון ויזארדס.