stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתן שמות לכוכבי שביט
מוסכמה בינלאומית לזיהוי שביטים > שילוב עם שיטת זיהוי אסטרואידים

לפעמים לא ברור מתצפיות ראשוניות אם הגוף שהתגלה הוא שביט או אסטרואיד (אשר יקבל זיהוי של ה-Minor Planet Center כ-גופים קטנים במערכת השמש).
כל גוף שמימי שבהתחלה סווג כאסטרואיד ותוקן לשביט משלב את הזיהוי הראשוני לתוך הזיהוי של שביט. לדוגמה, P/2004 EW38 (Catalina–LINEAR).
במקרים אחרים, במידה ואסטרואיד ידוע מראה מאפיינים של שביט (כמו זנב או הילה), הוא יהיה מסווג תחת שתי השיטות כשביט וכאסטרואיד.
נכון ל-2017 יש רק שבעה גופים המזוהים כשביט וכאסטרואיד, 2060 כיירון (ידוע גם כ-95P/כיירון), 4015 ווילסון–הרינגטון (107P/ווילסון–הרינגטון), 7968 אלסט–פיזארו (133P/אלסט–פיזארו), 60558 Echeclus (174P/Echeclus), 118401 LINEAR (176P/LINEAR), 323137 2003 BM80 (282P/2003 BM80) ו-300163 2006 VW139 (288P/2006 VW139).
הערות שוליים

↑  Plait, Phil (2013-11-27). "What's In a Comet Name?". Slate (באנגלית אמריקאית). ISSN 1091-2339. נבדק ב-2024-07-27.
1 2  "Cometary Designation System". Minor Planet Center. נבדק ב-2017-11-21.
↑  NEW DESIGNATION SCHEME FOR INTERSTELLAR OBJECTS M.P.E.C. 2017-V17, מתאריך 6 בנובמבר 2017
השביט הגדול של ינואר 1910, הנקרא לפי התאריך בו הוא הופיע
כוכב השביט הגדול של 1577 אשר נראה מעל פראג ב-12 ביולי 1577, חריטה מאת יירי דשיצקי
שביט האלי, הנקרא על שם אדמונד האלי, הראשון שחישב את מסלולו. השביט מסומל רשמית בתור 1P/האלי ו-1P/1682 Q1.
שביט הולמס, קרוי על המגלה אדווין הולמס (אנ') שמו הרשמי הוא 17P/הולמס.
C/2004 Q2, השביט השני שהתגלה בחצי השני של אוגוסט 2004. ידוע גם בשם שביט מכהולץ על שם האסטרונום דונלד מכהולץ
שביט אנקה

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  שביט
 תאריך גילוי:  17 בינואר 1786 
 מגלה:  פייר מאשן, קרוליין הרשל, ז'אן לואי פונה 
 על שם:  יוהאן אנקה 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  2.21474278±0.00000001 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.84833408 
 זמן הקפה:  1,203.880465±0.000005 יממה
 נטיית מסלול:  11.778226±0.000007 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  4.8 קילומטר
 זמן סיבוב עצמי:  11.083 שעה
 אלבדו:  0.046 
 בהירות מוחלטת:  15.5 
 
שביט אנקה /ˈɛŋki/, (כינוי רשמי: 2P/Encke), הוא שביט מחזורי, המשלים הקפה של השמש אחת ל-3.3 שנים. זוהי התקופה הקצרה ביותר של שביט בהיר;
אנקה תועד לראשונה על ידי פייר משן ב-17 בינואר 1786. רק ב-1819 כאשר מסלולו חושב על ידי יוהאן פרנץ אנקה, הוא קוטלג כשביט מחזורי. הוא חריג בכך שהוא נקרא על שם מי שחישב את מסלולו ולא על שם מגלהו, כמו שביט האלי. כמו רוב השביטים, יש לו אלבדו נמוך מאוד, והוא מחזיר רק 4.6% מהאור שפוגע בגרעין שלו. קוטר הגרעין של שביט אנקה הוא כ-4.8 ק"מ.
גילוי

כפי שמשתמע מהכינוי הרשמי שלו, 2P/Encke, השביט של אנקה היה השביט המחזורי הראשון שהתגלה לאחר שביט האלי (שסומן 1P/Halley). הוא נצפה באופן עצמאי על ידי כמה אסטרונומים, השניים הראשונים היו פייר מאצ'ין ושארל מסייה בשנת 1786. לאחר מכן נצפה השביט על ידי קרוליין הרשל ב-1795 ו"התגלה" בפעם השלישית על ידי ז'אן-לואי פונס ב-1818. מסלולו חושב על ידי יוהאן פרנץ אנקה, שבאמצעות חישוב מורכב הצליח לקשר בין התצפיות בשנים 1786, 1795, 1805 ו-1818 ולהראות שמדובר למעשה באובייקט אחד. ב-1819 הוא פרסם את מסקנותיו בכתב העת Correspondance astronomique, וחישב את חזרת השביט ב-1822. השביט נצפה על ידי קרל לודוויג כריסטיאן רומקר במצפה הכוכבים פאראמאטה ב-2 ביוני 1822.
מסלול

שביטים נמצאים במסלולים לא יציבים, המשתנים עם הזמן עקב השפעות של פלנטות וכן כתוצאה מאיבוד חומר. בהתחשב בנטיית המסלול הנמוכה של אנקה בסמוך למישור המלקה ותקופת המסלול הקצרה של כ-3 שנים, מסלולו של אנקה מושפע לעיתים קרובות על ידי כוכבי הלכת הפנימיים. אנקה קרוב לתהודה מסלולית של 7:2 עם צדק, וייתכן שחלק מהשברים הגדולים יותר שנקרעו מהשביט לכודים בתהודה זו.
מסלולו של אנקה מתקרב עד כדי 0.173 יחידות אסטרונומיות (כ-25.9 מיליון ק"מ) מכדור הארץ. ב-4 ביולי 1997 עבר אנקה במרחק 0.173 יחידות אסטרונומיות מכדור הארץ, וב-29 ביוני 2172 יתקרב אנקה כדי 0.1735 יחידות אסטרונומיות.
לשביט אנקה פריהליון (הגישה הקרובה ביותר לשמש) של 0.34 יחידות אסטרונומיות (כ-51 מיליון ק"מ), ובנקודה זו הוא נע של כ-69.5 ק"מ לשנייה (כ-250,000 קמ"ש). בין 1769 ל-2103, מרחק הפריהליון של השביט אנקה משתנה רק מ-0.33 (ב-2050) ועד0.347 (ב-1782) יחידות אסטרונומיות.
תצפיות

השביט נצפה בכל פריהליון מאז 1818 למעט 1944.
ניסיון לצלם את השביט בסמוך לאפהליון נעשה ב-2 ביולי 1913 באמצעות טלסקופ 60 אינץ' של הר וילסון, אך לוח הצילום אבד. ניסיון שני, באמצעות אותו טלסקופ, נעשה ב-1 בספטמבר 1913. הפעם התגלה עצם בערך במיקום הנכון (1.5 דקות קשת ממיקומו החזוי), אך בשל אי-ודאות במסלול השביט לא הייתה וודאות לגבי זהותו. חישוב מחדש של מסלולו של אנקה בשנות ה-70 הביא לזיהוי בדיוק של שניות קשת בודדות בלבד (2.0 בעלייה ו-4.6 בנטייה) מהאובייקט המצולם כלומר העצם כנראה היה אנקה.
במרץ 1918 ערך טלסקופ 28 אינץ' בגריניץ' תצפיות על אנקה (1917c).
ב-20 באפריל 2007, STEREO-A צפה בזנבו של השביט אנקה נתלש באופן זמני על ידי הפרעות בשדה מגנטי שנגרמו מפליטת מסת עטרה. הזנב גדל בחזרה עקב פליטה של אבק וגז על ידי השביט.
מטרות מטאורים

השביט אנקה הוא המקור של כמה מטרי מטאורים הידועים בשם הטאורידים והבטא-טאורידים בסוף יוני ובתחילת יולי.
מטרות מטאורים > כוכב חמה (מרקורי)

מדידות של גשושית מסנג'ר של נאס"א גילו כי אנקה עשוי לגרום למטרות מטאורים עונתיים על מרקורי. ספקטרומטר MASCS גילה עליות עונתיות של סידן מאז החלה הגשושית להקיף את כוכב הלכת במרץ 2011. ההשערה היא שמקור העליות ברמות הסידן הוא בחלקיקי אבק קטנים שפוגעים בפלנטה וקורעים ממנה מולקולות נושאות סידן.
הערות שוליים

1 2 3  Small-Body Database Lookup, ssd.jpl.nasa.gov
↑  David L. Clark, Paul Wiegert, Peter G. Brown, The 2019 Taurid resonant swarm: prospects for ground detection of small NEOs, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society: Letters 487, 2019-07-21, עמ' L35–L39 doi: 10.1093/mnrasl/slz076
↑  Horizons Batch for 2P/Encke (90000090) on 2023-Oct-22, JPL
↑  Kazuo Kinoshita, 2P/Encke past, present and future orbits, jcometobs.web.fc2.com
↑  Daisy DobrijevicContributions from Elizabeth Howell last updated, Taurid meteor shower 2024: When, where & how to see it, Space.com, ‏2022-10-06 (באנגלית)
↑  Petrus Matheus Marie Jenniskens, Meteor Showers and Their Parent Comets, Cambridge University Press, 2006-09-14, ISBN 978-0-521-85349-1. (באנגלית)
↑  News Staff, Mercury Experiences Seasonal Meteor Showers, Say NASA Scientists | Sci.News, Sci.News: Breaking Science News, ‏2014-12-17 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543345005171  LCCN: sh85042986 
שביט אנקה מאבד את זנבו
תמונת שפיצר של אנקה ושביל הפסולת שלו באור אינפרא אדום
רוהירית

| --- | --- |

מפה המראה את דמיונה של הרוֹהִירִית לאנגלית העתיקה ושל לשון המערב לאנגלית המודרנית
 מדינות:  רוהן רוֹהָן
 אזורים:  רוהן רוֹהָן
 דוברים:  כמה עשרות אלפים
 שפת אם:  כפי הנראה אַדוּנָאִית
 משפחה:  שפות הארץ התיכונה שפות בני האדם שפות אנשי הצפון רוֹהִירִית
 לאום:  הרוֹהִירִים
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
רוֹהִירִית (באנגלית: Rohirric) היא שפה מתוכננת שנוצרה על ידי הפילולוג והסופר הבריטי ג'ון רונלד רעואל טולקין בספר שר הטבעות. זוהי שפה הנוצרה בשביל הרוֹהִירִים, החיים בממלכת רוֹהָן. כפי שביצירותיו השתמש טולקין בשפה האנגלית כדי לייצג את לשון המערב של הארץ התיכונה, הוא השתמש באנגלו-סקסונית או באנגלית עתיקה כדי לייצג את הרוֹהִירִים.
הרוֹהִירִים קוראים לעצמם ברוֹהִירִית האֵאוֹרְלִינְגָס, שמשמעותו הוא "אנשי אֵאוֹרְל", מלך רוֹהָן הראשון.
היסטוריה

לשמות הוֹבִּיטים רבים יש קווי דמיון עם השפה הרוֹהִירִית, שכן אבותיהם של תושבי האזור חיו בחלקים העליונים של האַנְדוּין.
הרוֹהִירִית נגזרת משפתם של האֵאוֹתֵאוֹד, הפְּרֵה-רוֹהִירִית, שהיו בין אנשי הצפון והיו קשורים לשפות צפוניות אחרות, כמו אלה של ר'וֹבַנְיוֹן, אֶסְגָרוֹת ודֵיל.
למרות קרבתה ללשון המערב, הרוֹהִירִית לא הייתה מובנת לדובריה. לֵגוֹלָס לא הצליח להבין אותה, אולם הוא ציין שהשפה היא ”כמו הארץ עצמה: פעמים היא עשירה ושופעת, ופעמים היא חמורה ונוקשה כהרים.”
מילים ברוֹהִירִית

| מילה> א | משמעות> א |
| --- | --- |
אֵאוֹ: סוסים
אֵדוֹר: חצר מלוכה
אוּנְדֶר: תחתית
אוּפְּבּוּר: מעלה ה...
אִינְג: איש מאנשיו של...
אַיסֶן: ברזל
אַירֶן: ברזל
אַלְדוֹר: נסיך/ זקן
אֶלְף: אלף
אָס: סיומת רבים
אָרוֹד: מהיר/ה
ב
בּוֹלְד: נועז/ת
בּוּרְג: מצודה
בּוּרְנָה: נהר
בַּלְדוֹר: נמהר/ת
בֶּרְג: הר
בְּרַנְד: חרב
ג
גוֹלְד: זהב
גוּת: קרב
גֵימְלִינְג: קשיש/ה
גְלֵאוֹ: שירה
גַלְמוֹד: חמוץ מזג
גָר: חנית
גַרְד: חצר
גְרִים: קשוח/ה, אכזרי/ת
גְרִימָה: קסדה
גְרַם: לוחם/ מלך
ד
דֵאוֹר: נועז/ת
דוּימוֹר: רדוף
דוּן: גבעה, שחום
דֵיל: גיא
דִין: עמק
ה
הוֹלְד: משק בית
הוֹרְן: קרן
הִיר: עוז
הֵירְג: מקדש
הָלִי: קדוש
הֶלְם: קסדה
הָסוּ: אפור
הַרְדִינְג: קשוח/ה
הֶרֶה: צבא
הֵרוּ: משסע/ת
הֶרֶפָרָה: יוצא צבא
ו
וּוּלְף: זאב
וִּין: גבירה
וַּין: לוחמ/ת, משעשע לב
וִּינְד: רוח
וִינֶה: ידיד/ה
ז

ח
 אין את האות חית בשפה הרוֹהִירִית
ט

י

כ

ל
לֵאוֹפָה: אהוב
לָף: ניצוֹל, צאצא
מ
מוּנְד: מגן
מֵירְק: ארץ
מָנָה: רעמה
מֶר: אדון
נ
נָן: נחל
ס
סָגָה: מסור
סְטִיבָּה: גוץ, קטום
סְנוֹ: שלג
ע
 אין את האות עין בשפה הרוֹהִירִית
פ
פוֹלָה: סייח
פוֹלְק: מנהיג
פֶל: סייח
פְרֵאָה: שליט
צ
 אין את האות צדי בשפה הרוֹהִירִית
ק

ר
רֶד: רוכבים
רִידָה (רבים: רִידֵנָה): פרש
ש

ת
תַין: שליט
הערה: כאשר וּ מופיע ביחד עם עוד עיצור, הוא נשמע כ-w
ביאורים

↑  לשעבר אאותאוד אֵאוֹתֵאוֹד
↑  למעשה, טולקין בהתחלה לא ידע לאיזה צד לשייך את הרוֹהִירִים, ורק לאחר שהמציא את שפתם, קבע שיהיו לצד גוֹנְדוֹר.
↑  כך גם כינו הרוֹהִירִים את בני דוּן, אויביהם.
↑  במובן של אדם המגן על משהו, לא במובן של החפץ.
ריי וינסטון

| --- | --- |

ריי וינסטון, 2014
 לידה:  19 בפברואר 1957 (בן 67) הומרטון, לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Raymond Andrew Winstone 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק קורונה  תיכן אדמונטון קאונטי  בית הספר לתיאטרון קורונה 
 צאצאים:  לוייס וינסטון, ג'יימי וינסטון 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריימונד אנדרו "ריי" וינסטון (באנגלית: Raymond Andrew "Ray" Winstone; נולד ב-19 בפברואר 1957) הוא שחקן קולנוע אנגלי. הופיע בתפקידים ראשיים בסרטים "לצאת נקי" ו"בייוולף", ובתפקידים משניים בסרטים "השתולים", "הוגו", "על סף תהום", "קולד מאונטן" ו"אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח".
ביוגרפיה

וינסטון נולד בלונדון, בנם של מרגרט וריימונד ג'יי וינסטון. אביו היה ירקן. כשהיה בן שבע עברה משפחתו להתגורר ברובע אנפילד שבצפון העיר. וינסטון למד במכללת אדמונטון ולאחר מכן במגמת דרמה ב"אקדמיית קורונה סטייג'" שבצ'יזוויק, אולם נשר ולא סיים את לימודיו.
הוא החל להתעניין במשחק בגיל צעיר, כשהלך עם אביו לקולנוע באופן קבוע, בקולנוע צפה בשחקן הבריטי האגדי אלברט פיני ובשחקנים האמריקאים ג'יימס קאגני, ג'ון ויין ואדוארד ג'י רובינסון.
וינסטון הציג לראשונה את כישרונו בהצגה המבוססת על ספר הילדים לספר "אמיל והבלשים".
כדי לקדם את יכולותיו נרשם לאקדמיית התיאטרון שבהאמרסמית', אך סולק כעבור שנה בעקבות פרובוקציה שעורר.
וינסטון הוא גם חובב אגרוף מושבע; כנער נודע בין חבריו בכינוי "שוגס הקטן", על שמו של שוגר ריי רובינסון.
בגיל 12 הצטרף למועדון אגרוף חובבני ומאז ניצח 80 קרבות מתוך 88. הוא ייצג פעמיים את אנגליה בתחרות אגרוף בית ספרית בלונדון, בה זכה שלוש פעמים.
קריירת משחק

הבמאי אלן קלארק, שהעריך את התנהגותו האלימה והשחצנית של וינסטון, ליהק אותו ב-1979 לתפקיד הראשי בסרטו "שפוטים" בתור הבריון הצעיר קארלין. וינסטון סיפר שקלארק השפיע על הקריירה שלו בהספד שנשא עליו ב-1990.
וינסטון הופיע בתפקיד הראשי בדרמה "הקיץ הזה", והוגש כמועמד לפרס באפט"א לפריצת השנה.
את שנת הבכורה שלו בקולנוע סיים עם תפקיד משני כקווין בקאלט הפשע המוזיקלי "קוואדרופוניה".
בשנות ה-80 דשדשה הקריירה של וינסטון, בהן השתתף בשני תפקידים בלבד: תפקיד משני בסרט "גבירותיי ורבותיי, הכתם המופלא"; ותפקיד ראשי בסדרה "רובין של שרווד" המבוססת על אגדת רובין הוד, שם גילם את וויל סקרלט, אחד מ"האנשים השמחים" הנוטה לא להסכים עם המנהיג רובין בכל דבר.
לאחר תקופה זו וינסטון נטש את הזירה הקולנועית ל-13 שנים, בהן התמקד בעיקר בתיאטרון ובהמשך עבודתו בטלוויזיה הבריטית.
תפקידו הקולנועי הראשון לאחר ההפוגה היה ב-1994, בדרמה החברתית של קן לואץ' "ליידיבירד ליידיבירד".
ב-1997 שיחק בתפקיד ריי האלכוהוליסט האלים בדרמת הפשע של גארי אולדמן "ניל דרך הפה"; על תפקידו קיבל וינסטון את פרס השחקן הבריטי הטוב ביותר בסרטים עצמאיים ומועמדות לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר.
הפרופיל קולנועי של וינסטון היה של "בחור קשוח", וכך לוהק לסרטים "פרצוף", "לעצור את ג'וני" ובסרטו הראשון של טים רות' כבמאי, "אזור מלחמה", בו גילם וינסטון את אב המשפחה והפגין משחק מרשים. לצד התפקידים האלימים הציג וינסטון גם יכולות משחק בעלות חמלה בפנטזיית הספורט הבריטית "ג'ימי גרימבל" ובקומדייה הרומנטית "מרתה, פרנק, דניאל ולורנס".
בשנת 2000 זכה וינסטון בתפקיד הראשי של גאל, גנגסטר בריטי בגמלאות הפורש מעולם הפשע לחיי נהנתנות בספרד, בדרמת הפשע "לצאת נקי". ב-2001 הופיע בדרמה הספרותית "סיבוב אחרון", בה גילם את וינסי דודס והועמד לפרס האקדמיה האירופאית. וינסטון גילם ב-2002 דמות נוספת של מאפיונר, ריבס, בסרט המבוסס על הרומן הספרותי "המשחק של ריפלי"; הסרט היווה המשך למותחן הקולנועי המצליח "הכישרון של מר ריפלי".
ב-2003, נבחר לתפקיד מלך אנגליה השנוי במחלוקת הנרי השמיני במיני-סדרה הבריטית בשני חלקים המספרת את סיפור חייו. בנוסף לוהק לסרטו שובר הקופות הראשון על ידי אנתוני מינגלה לתפקיד טיג', בדרמת המלחמה התקופתית "קולד מאונטן". ב-2004 הופיע בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "המלך ארתור" בתור בורס, אבירו של לוקיוס ארטוריוס קסטוס (קלייב אואן).
וינסטון זכה בפרס אמי ב-2005 בזכות תפקידו הביוגרפי כחוקר הפרטי וינסנט גאלאגר בסדרת הטלוויזיה "וינסנט". כן השתתף בשנה זו בתור השוטר קפטן מוריס סטנלי במערבון האוסטרלי המרשים "הצעה". וינסטון גם תרם את קולו לפנטזיית הילדים שוברת הקופות "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים" ודיבב את דמותו של מר בונה.
ב-2006 שיחק בסרט הפשע של מרטין סקורסזה "השתולים" בתור ארנולד פרנץ', יד ימינו של המאפיונר פרנק קוסטלו (ג'ק ניקולסון). באותה שנה גם גילם את דמותו של הרוצח הסדיסט סוויני טוד בסרט הטלוויזיה של ה-BBC.
רוברט זמקיס שצפה בווינסטון בתור המלך הנרי השמיני, ליהק אותו ארבע שנים לאחר מכן לתפקיד הראשי בסרטו "בייוולף". וינסטון גם גילם את הסוכן הבריטי ג'ורג' "מאק" מקייל ב"אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח", שובר הקופות של סטיבן ספילברג והרביעי בסדרת "אינדיאנה ג'ונס". במותחן הפעולה הקומי "מרוץ לזהב" גילם וינסטון את מו פיטץ', מורו של פין פינגן (מתיו מקונוהיי). כן שיחק בתפקיד דריוס ג'דבורג בעיבוד הקולנועי לסדרת המתח של ה-BBC, "על סף תהום".
ב-2011 הופיע בסרטו המצליח של מרטין סקורסזה "הוגו" בתפקיד קלוד דודו של הילד הוגו קברט (אסה באטרפילד).
חיים אישיים

לווינסטון שלוש בנות (מתוכן שתי שחקניות, ג'יימי ולואיס) מאשתו איליין, אותה פגש ב-1979 על סט הסרט "הקיץ הזה".
וינסטון הוא אוהד מושבע של קבוצת וסטהאם יונייטד.
פילמוגרפיה נבחרת

הקיץ הזה (1979)
שפוטים (1979)
קוואדרופוניה (1979)
גבירותיי ורבותיי, הכתם המופלא (1982)
ליידיבירד ליידיבירד (1994)
ניל דרך הפה (1997)
פרצוף (1997)
מרתה, פרנק, דניאל ולורנס (1998)
אזור מלחמה (1999)
ג'ימי גרימבל (2000)
לצאת נקי (2000)
לעצור את ג'וני (2000)
סיבוב אחרון (2001)
המשחק של ריפלי (2002)
קולד מאונטן (2003)
המלך ארתור (2004)
ההצעה (2005)
סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים (2005)
סוויני טוד (2006)
השתולים (2006)
הסגת גבול (2006)
בייוולף (2007)
מרוץ לזהב (2008)
אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (2008)
קבר השד (2009)
44 אינץ' בחזה (2009)
בלתי נתפס (2009)
סקס סמים ורונר'ול (2010)
פרסי ג'קסון וגנב הברק (2010)
על סף תהום (2010)
לונדון בולווארד (2010)
13 (2010)
הוגו (2011)
תקוות גדולות (2011) - מיני סדרה
אפר (2012)
היחידה (2012)
המבול (2014)
מאחורי הרוכסן (2015)
נקודת פריצה (2015)
עסק משפחתי (2016)
העוקץ הגדול (2018)
רקסי המלך (2019) - דיבוב
קאטס (2019)
האלמנה השחורה (2021)
החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי (2022) - דיבוב
אם אין נסיך לי (2024)
Prizefighter: The Life of Jem Belcher‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

בן חור (2010) - מיני-סדרה
תקוות גדולות (2011)
Ice ‏ (2018-2016)
הג'נטלמנים (2024)
אם אין נסיך לי (2024)
ברטולד מרגנסבורג

| --- | --- |

 לידה:  1210? רגנסבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  13 בדצמבר 1272 (בגיל 62 בערך) רגנסבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
איור של ברטולד מרגנסבורג שנמצא בכתבי היד של וינה משנת 1447.
ברטולד מרגנסבורג (סביב 1220 – 13 בדצמבר 1272) היה דרשן ומטיף נוצרי גרמני בימי הביניים.
חייו

ברטולד נולד בעיר רגנסבורג שבגרמניה. כבר בגיל קטן נשלח למנזר הפרנציסקני שבעיר, והיה חבר בקהילה הפרנציסקנית שנוסדה ברגנסבורג בשנת 1226.
לימודיו והכשרתו הועברו אליו בהדרכתו של הנזיר והמיסטיקן הפרנציסקני – דוד מאוגסבורג, ובשנת 1246 הוא קיבל תפקיד רשמי בקהילה. משנת 1250 הוא החל לתפקד כמטיף נודד, תחילה בבוואריה, שם השתדל להחזיר לצייתנות הכנסייה את דוכס בוואריה – אוטו השני. לאחר מכן, בשנים 1254 ו-1255 נדד אל מערב גרמניה, אל העיר שפייר, ומשם עבר דרך אלזס שבצרפת אל שווייץ. בשנים שלאחר מכן, פעילותו התרכזה בקנטונים של שווייץ – ארגאו, תורגאו, קונסטנץ, גראובינדן, וכן באזור הריין. בשנת 1260 המשיך בנדודיו אל עבר ארצות נוספות, אל אוסטריה, מוראביה, הונגריה, שלזיה, תורינגיה, וכנראה גם לבוהמיה. חלק ממסעותיו של ברטולד במזרח היו ככל הנראה כחלק ממסע הצלב, כאשר ברטולד התמנה כמטיף באזורים מסוימים על ידי האפיפיור אורבנוס הרביעי בשנת 1263.
ההיסטוריונים הגרמניים עד המאה ה-16, כשהזכירו את ברטולד דיברו בעיקר על אישיותו המרשימה ועל השפעת הטפותיו. לדבריהם, כאשר הגיע לדרוש בפני הציבור, רבים באו לשומעו עד שכיכרות הכנסייה כבר לא יכלו להכיל את הכמות האדירה של השומעים, וברטולד נאלץ לדרוש את דרשותיו מחוץ לתחום הכנסייה, באוויר הפתוח. עד מהרה גם יוחסו לו כוחות נבואיים ושל עושה ניסים, ופרסומו התפשט ברחבי אירופה.
על אף שכתבי היד של דרשותיו הם קדומים וקרובים לזמן פעילותו, מסכימים החוקרים שהם אינם מהימנים לגמרי מבחינה היסטורית. אף על פי כן, לטענתם אפשר להסיק מהם כמה מסקנות מדויקות לגבי הנושאים שעליהם הטיף והסגנון שלו. הטפתו הייתה בסגנון מסיונרי, המבוסס על הקאנון והגרסה הכנסייתית לכתבי הקודש הנוצריים. תחילה הקריא את הטקסט מהכתובים, ולאחר מכן טען שהאדם צריך להביע צער אמיתי על חטאותיו, עם הודאה כנה שהאדם מטבעו חוטא, ועל מנת שיתכפרו חטאותיו כפרה מושלמת, הוא חייב להתחרט לגמרי על החטא. לטענתו, ללא חרטה, אין כפרה אמיתית בעיני האלוהים על החטאים. הוא ביקר את המטיפים החדשים שלא מדגישים את החרטה על החטא כמתחייבת בתהליך הכפרה, אלא מדגישים רק את הדברים המשמחים שבנצרות.
מאחר שהיה דמות שמעורבת עם ההמון, רבים מהציבור נמשכו אל דבריו. הוא נמנע מלהתעסק בשאלות תאולוגיות מורכבות, וטען שאת הנושאים הללו צריך להשאיר לכמורה, בעוד המון העם צריך להאמין באמונה תמימה ובסיסית.
על אף שברטולד הטיף להמון להסתפק במועט, וכן התנגד להעלאת מיסים מעיקים, לשופטים משוחדים, להלוואה בריבית ולסוחרים רמאים, הוא גם הטיף לאנטישמיות, לשנאת כופרים ולאנשים שמעוניינים בעונג חומרי בעולם הזה.
רוב דרשותיו נכתבו בשפה הגרמנית, וכ-71 מהן שרדו עד ימינו. סגנונו ברור, ישיר וחופשי, בניגוד לדרשות שבשפה הלטינית המבולגנות והמסובכות. בסגנונו, הוא אינו מהסס להטיף מוסר על אכזריות האיכרים בהומור גס. כהוגה דעות, הוא התנגד למיסטיקה הימי ביניימית, המופיע רבות אצל ההוגים בני דורו.
הוא מת ברגנסבורג ב-13 בדצמבר 1272.
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Bertold von Regensburg". Encyclopædia Britannica. 3 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 813.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273807205171  PLWABN: 9810645014505606  BIBSYS: 90807062  BnF: cb135131130 (data)  GND: 11851007X  HDS: 011553  ISNI: 0000 0001 0864 1572  LCCN: n83008328  LNB: 000076105  NKC: jo2016913265  NLA: 35062187  NTA: 072301236  SUDOC: 030805031  Trove: 815549  VIAF: 3839823   WorldCat (עם VIAF): 3839823
דוקטור לפילוסופיה

דוקטור לפילוסופיה (PhD, או DPhil; בלטינית Philosophiae Doctor) הוא התואר האקדמי הגבוה ביותר המוענק על ידי האוניברסיטאות ברוב המדינות בעולם. תואר דוקטור לפילוסופיה (PhD) מוענק בתוכניות בכל שטחי הלימוד האקדמי. תואר דוקטור לפילוסופיה הוא לעיתים קרובות אחת מן הדרישות לתעסוקה כמרצה באוניברסיטה, חוקר או מדען בתחומים רבים. אנשים המחזיקים בתואר דוקטור לפילוסופיה יכולים, במקרים רבים, להשתמש בתואר "דוקטור" (לעיתים קרובות נכתב בראשי תיבות "ד"ר"). במדינות שאינן דוברות אנגלית יש והתואר נכתב "Dr. Phil", או כסיומת לשם "PhD".
דרישות אקדמיות למתן תואר הדוקטור משתנות במידה ניכרת בין מדינות ומוסדות שונים ואף בתקופות זמן שונות. במהלך לימודיו לתואר דוקטור לפילוסופיה הסטודנט נקרא תלמיד לדוקטורט. תלמיד אשר סיים את כל דרישות הקורסים לתואר, עמד בבחינות הידע המקצועי ונמצא בתקופת המחקר על עבודת הגמר מכונה לעיתים דוקטורנט או מועמד לתואר דוקטור. קיימים מוסדות המעניקים לתלמיד אשר הגיע לשלב זה תואר "מועמד לפילוסופיה" (C. Phil).
מועמד לתואר דוקטור לפילוסופיה חייב להגיש עבודת גמר, המכונה תזה או דיסרטציה, המכילה מחקר אקדמי מקורי, הראוי באופן עקרוני לפרסום בירחון מקצועי שבו ביקורת עמיתים. במדינות רבות המועמד לתואר דוקטור לפילוסופיה חייב להגן על עבודת הגמר לפני צוות של מומחים שמונו על ידי האוניברסיטה בה הוא לומד. יש אוניברסיטאות המעניקות אף סוגים אחרים של תואר דוקטור בנוסף לתואר דוקטור לפילוסופיה, דוקטור לאמנות המוזיקה (DMA), דוקטור לחינוך (Ed.D) ועוד. בשנת 2005 קבע איגוד האוניברסיטאות האירופי את עקרונות זלצבורג, עשרת העקרונות הבסיסיים להענקת תואר שלישי, זאת במסגרת תהליך בולוניה להאחדת הסטנדרטים להשכלה גבוהה באירופה. בשנת 2016 נוספו עליהם עקרונות פירנצה, שבעה עקרונות בסיסיים להענקת תואר דוקטור בתחום האמנויות אשר נוסחו על ידי ההתאחדות האירופית של המוסדות לאמנויות ואומצו על ידי ההתאחדות האירופית של קונסרבטוריונים, האגודה הבינלאומית של בתי ספר לקולנוע וטלוויזיה, האיגוד הבינלאומי של אוניברסיטאות ומכללות לאמנות, עיצוב ומדיה, ועל ידי החברה למחקר אמנותי.
בהקשר של התואר "דוקטור לפילוסופיה" ותארים בעלי שם דומה, המונח "פילוסופיה" אינו מתייחס לתחום האקדמי של הפילוסופיה, אלא נעשה בו שימוש במובן רחב יותר בהתאם למשמעות היוונית המקורית, דהיינו, "אהבת החוכמה". ברוב מדינות אירופה, כל תחומי הלימוד האקדמי (היסטוריה, פילוסופיה, מדעי החברה, מתמטיקה, פילוסופיה של המדע ומדעי הטבע) להוציא תאולוגיה, משפטים, רפואה (שהם לימודים מקצועיים) היו מכונים באופן מסורתי כלימודי פילוסופיה. בגרמניה ובמדינות נוספות באירופה, הפקולטה לאמנויות הייתה ידועה בתור "הפקולטה לפילוסופיה".
טרמינולוגיה

ראשי התיבות המקובלים לתואר דוקטור לפילוסופיה הם PhD, מן הלטינית Philosophiae Doctor. התואר נהגה כשלוש אותיות נפרדות באלפבית הלטיני P, H, D. התואר DPhil מקורו בשפה האנגלית והוא תואר הניתן במספר קטן של אוניברסיטאות אנגליות, בהן אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת יורק ואוניברסיטת סאסקס.
הערות שוליים

↑  PhD / Dr. Phil, באתר המכון ללימודי תקשורת של האוניברסיטה החופשית של ברלין
↑  Dinham, S.; Scott, C. (2001). "The Experience of Disseminating the Results of Doctoral Research". Journal of Further and Higher Education. 25: 45–55. doi:10.1080/03098770020030498.
↑  Kirsti Koch Christensen (2005). "BOLOGNA SEMINAR: DOCTORAL PROGRAMMES FOR THE EUROPEAN KNOWLEDGE SOCIETY" (PDF). European Universities Association.
↑  http://www.elia-artschools.org/userfiles/File/customfiles/1-the-florence-principles20161124105336_20161202112511.pdf
↑  Sooyoung Chang, Academic Genealogy of Mathematicians, World Scientific, 2010, p. 183.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557943105171  LCCN: sh85038715
מייהם

| --- | --- |

Mayhem, 2024
 מקום הקמה:  אוסלו 
 מוקד פעילות:  אוסלו, נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1984–1993, 1994
 סוגה:  בלאק מטאל
 חברת תקליטים:  דת'לייק סיילנס מיזנת'רופי סיזן אוף מיסט נקרופוליס
 פרסים והוקרה:  פרס שפלמן למטאל (2007)  היכל התהילה של רוקהיים (2021)  פרס כבוד של חבר המושבעים של פרס שפלמן (2020) 
 אתר הלהקה
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אטילה טלוצ' הלהאמר נקרובוצ'ר גהול
 חברים לשעבר
 יורונימוס מנהיים משיח מניאק דד אוקולטוס קאונט גרישנך בלקת'ורן בלאספמר
 
מייהם (באנגלית: Mayhem; בתרגום חופשי: מהומה) היא להקת בלאק מטאל נורווגית מאוסלו, שהחלה את פעילותה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הלהקה נחשבת לחלוצה בזרם הבלאק מטאל בנורווגיה, וככזו שהשפיעה על זרם זה בעולם כולו. בשם הלהקה נקשרו שערוריות, שכללו פרשיות רצח והתאבדות של נגני הלהקה במשך השנים, והופעות חיות שכללו התנהגות לא ראויה.
היסטוריה > 1984–1988: הקמת הלהקה

מייהם הוקמה ב-1984 באוסלו, על ידי הבסיסט ג'ורן סטובברוד המכונה נקרובוצ'ר, והמתופף חטיל מנהיים. בעת הקמתה, נקראה בשם "Musta", ("שחור" בפינית). שם הלהקה שונה ל"מייהם" (מתוך שם השיר Mayhem with Mercy של להקת ונום) לאחר הצטרפותו של הגיטריסט אוייסטיין אארסת' המכונה יורונימוס ללהקה. חברי הלהקה הושפעו מלהקות כגון ונום, מוטורהד, בלאק סבאת', סלייר, באת'ורי ו-Celtic Frost, ובעקבות כך ניגנו גרסאות כיסוי לשירי הלהקות. לאחר יציאת אלבום הדמו הראשון של הלהקה, בשם "Pure Fucking Armageddon". יורונימוס ונקרובוצ'ר ששימשו כסולנים בנוסף לניגון, גייסו שני סולנים חדשים ללהקה. ב-1986 הצטרף כסולן אריק נורהיים המכונה "משיח", וב-1987 הצטרף כסולן סוון אריק כריסטיאסן המכונה "המטורף". נורהיים הספיק להופיע עם הלהקה בהופעה אחת ב-20 באפריל 1985 בסקי, ובסוף אותה שנה עזב את הלהקה. בשנת 1987, יחד עם הסולן כריסטיאנסן, הקליטה הלהקה את המיני אלבום הראשון שלה "Deathcrush", והפיצה אותו על ידי חברת ההקלטות שהקים יורונימוס "Euronymous Posercorpse Music".