stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשאד ח'ליפה
משנתו הדתית

ח'ליפה שלל את החדית' ואת הסונה וכל הכתבים האחרים החיצוניים לקוראן, כינה אותם "שטניים, בלתי הגיוניים ולא נאמנים להיסטוריה" וטען כי הם המצאה של אנשי דת מאוחרים, בדומה לזרם הקוראניסטים המודרני שנוסד על ידי ד"ר אחמד סובחי מנסור, מצרי אף הוא. ח'ליפה גרס כי יש להסתמך על הקוראן בלבד, כדברי האל כפי שהתגלו לנביא מוחמד דרך המלאך גבריאל. הוא לא כינה את עצמו "מוסלמי" ואת דתו "האסלאם" אלא הקפיד להשתמש בפירוש המילולי של המילה "אסלאם" והיא "כניעות" בפני האל. לכן קרא לתנועתו הדתית "הכנועים המאוחדים". בשנת 1968 הגה ח'ליפה את הרעיון שהיה מהפכני בשעתו, של צופן הקוראן: ניתוח מתמטי של הקוראן באמצעות מחשב, אשר ישווה לקוראן את משמעותו הפלאית ואת היותו נבואה אותנטית כפי שניתנה מן האל לנביא מוחמד. הוא בחן את תכיפות הופעתן של מילים ואותיות, בקוראן. התאוריה שלו גרסה כי הקוראן טומן בחובו מבנה וקוד מתמטי סודי המבוסס על המספר 19. 
בהתייחס למספר 19, הסתמך ח'ליפה על סורה 74, פסוק 30 הנראה סתום לכאורה: "תשעה-עשר מופקדים עליה".
את עבודתו סיים ח'ליפה בשנת 1973. התאוריה, הניתוח וההנמקות מופיעים בספרו "הקוראן: הברית הסופית". עבודתו לא זכתה להדים במערב, אך עוררה עניין רב בעולם הערבי. מאמר על מחקרו הופיע לראשונה בינואר, 1973 בעיתון המצרי Akher Sa'a. עדכונים לגבי מחקרו פורסמו שוב באותו עיתון, מאוחר יותר באותה שנה ושוב בשנת 1975. בשנת 1980 פורסם מחקרו לראשונה בכתב העת המערבי Scientific American. ח'ליפה היה ליברלי מאוד בדעותיו. הוא הטיף לשלום וסובלנות, התנגד לטרור על כל צורותיו ושלל את הג'יהאד באופן מוחלט. הוא תמך במוזיקה ושירה וגרס כי היא "ביטוי טהור ומוחלט של האל עצמו". גם ביחסו לנשים היה ליברלי יותר ואף תמך בתפילה מעורבת של נשים וגברים. על פי תפיסתו של ח'ליפה, ניסיונות להשגת רווחים פוליטיים, חברתיים או אחרים באמצעות הדת, פסולים מן היסוד. האדם מחויב ברוחו, בנפשו ובאורח חייו, מתוך כניעות מוחלטת, לאל בלבד. בתחילה נהרו רבים לשמוע את הרצאותיו והוא קנה לו חסידים רבים. אך בשלב מסוים טען ח'ליפה שהוא עצמו "שליח האל", אחד מתוך שלושה שליחים: אברהם אבינו שהיה שליח האל הראשון, הנביא מוחמד אחריו והוא עצמו. טיעון זה בנוסף לתפיסתו הליברלית, קנה לו מבקרים ואויבים רבים והוא נתפס כשרלטן וככופר באסלאם. חסידיו של ח'ליפה טענו שהוא לא אמר כי הוא נביא בדומה למוחמד, אלא "שליח" (רָאסוּל אללה) האל. עוד טענו מבקריו שכדי להתאים את הקוראן לתאוריה שלו, הוא השמיט פסוקים מן הקוראן שלא התאימו לתאוריה.
ההתנקשות בחייו

לאחר שקיבל ממלומדים מוסלמים ידועים שבח והלל, בשל גילוי הקוד המתמטי של הקוראן, החל רשאד ח'ליפה לקבל איומים רבים על חייו מכל רחבי העולם המוסלמי בשל ההתנגדות לתורתו. ב-19 בפברואר 1989 הוצא בערב הסעודית צו הלכה (פאתווה) באשמת כפירה באסלאם ופגיעה בקודשי האסלאם, כנגד שני אנשים. האחד היה סלמאן רושדי על ספרו "פסוקי השטן", שעורר סערה גדולה בעולם המוסלמי ובעולם כולו. השני היה ראשד ח'ליפה, שהיה פחות מוכר בעולם בזמנו. צו ההלכה נגדם הוצא על ידי ועדת החוק האסלאמי של ערב הסעודית, אליה הצטרפו 38 חכמי דת נוספים. משמעותו של צו ההלכה הייתה גזר דין מוות.
ב-31 בינואר 1990 נרצח ראשד ח'ליפה במסגדו שבטוסון, באמצעות 29 דקירות סכין. לפי הסימנים במקום הרצח, התכוון הרוצח להצית את גופתו, אך לא הספיק לעשות זאת. ח'ליפה היה בן 54 במותו. חקירת הרצח הובילה לארגון אסלאמיסטי קיצוני בקולורדו, "ג'מאעת אל-פוּקְרָה" שמנהיגו, ג'יימס ויליאמס, הואשם בתכנון הרצח ונידון בבית משפט ל-69 שנות מאסר. הוא זוכה בבית משפט לערעורים באשמת קשר לביצוע רצח, אך האשמות של זיוף ורמייה שבהן הואשם בנוסף לקשר נותרו על כנן. החשוד ברצח עצמו, גלן קוספורד פרנסיס, מוסלמי אדוק אזרח טרינידד וטובגו, היה מבוקש מאז הרצח על ידי ה-FBI. הוא הצליח להימלט וחי בסתר במשך שנים. 19 שנה מאוחר יותר, הוא נתפס ב-28 באפריל 2009, בקלגריי, קנדה, בגיל 52 והוסגר לארצות הברית. פרנסיס אשר השתמש גם בשם בנג'מין פיליפס, למד אצל ח'ליפה בשנת 1990, ונעלם זמן קצר מאוד לאחר הרצח. הוא נקשר לרצח באמצעות ראיות DNA וראיות פליליות מוצקות נוספות. משפטו החל ב-11 בדצמבר 2012 וב-19 בדצמבר הוא הורשע ברצח מדרגה ראשונה ונידון למאסר עולם.
ערוץ החדשות CBS דיווח ב-26 באוקטובר 2001 שהאסלאמיסט הקיצוני ודיע אל-חאג' (אנ'), פעיל אל-קאעידה שנידון למאסר עולם בשל חלקו בפיגועי שגרירויות ארצות הברית בשנת 1998, "היה קשור להתנקשות בחייו של רשאד ח'ליפה בשנת 1990, שהיה שנוא על ידי מוסלמים שהתנגדו לתורתו. ח'ליפה נתפס כנביא שקר על ידי מוסלמים רבים. וואדי אל חאג' אשר נתפס כדובר שקר ביחס למקרה, אמר כי דקירתו של ח'ליפה הייתה מעשה טוב". אם הדברים הללו נכונים, ייתכן שרשאד ח'ליפה היה האמריקאי הראשון שנרצח על אדמת ארצות הברית, על ידי פעילים של ארגון אל-קאעידה.
ריגן

.
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  Arkona Basin 
 קואורדינטות:  54°27′N 13°24′E﻿ / ﻿54.45°N 13.4°E﻿ / 54.45; 13.4
 שטח:  926 קילומטר רבוע
 אורך:  52 קילומטר
 רוחב:  41 קילומטר
 גובה מרבי:  Piekberg
 נתונים מדיניים
 מדינה:  גרמניה 
 אוכלוסייה:  67,526 (31 בדצמבר 2010)
 עיר ראשית:  ברגן אאוף ריגן 
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניריגן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניריגן(למפת מקלנבורג-מערב פומרניה רגילה) שוורין רוסטוק נויברנדנבורג שטרלזונד גרייפסוואלד ויסמר גיסטרו נוישטרליץ ווארן פרכים ברנדנבורג סקסוניה התחתונה  שלזוויג הולשטיין  פו. הים הבלטי דנמרקריגן(למפת מקלנבורג-מערב פומרניה מוגדלת) שוורין רוסטוק נויברנדנבורג שטרלזונד גרייפסוואלד ויסמר גיסטרו נוישטרליץ ווארן פרכים ברנדנבורג סקסוניה התחתונה  שלזוויג הולשטיין  פו. הים הבלטי דנמרקריגן
 
כף ארקונה
טירת רלסוויק
ריגן (בגרמנית: Rügen; לטינית: Rugia) הוא הגדול באיי גרמניה שבים הבלטי. שטחו הוא 926 קילומטרים מרובעים. ב-2010 מנתה אוכלוסייתו כ-68 אלף נפש.
גאוגרפיה

האי שוכן לחוף מדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שבצפון-מזרח המדינה, בקרבת גבולה של גרמניה עם פולין. אורכו המרבי הוא 51.4 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבו המרבי 42.8 קילומטרים ממזרח למערב. הנקודה הגבוהה ביותר בו נמצאת 161 מטר מעל פני הים.
שטח האדמה המרכיב את מרבית שטח האי נקרא מוטלנד (Muttland). מספר חצאי איים מהווים את יתרת שטחו. הצפוניים שבהם - יסמונד (Jasmund) וויטו (Wittow) - מופרדים מן המוטלנד על ידי גופי מים הנקראים "בודן" (Bodden). חצאי האיים הדרומיים הם צודר (Zudar) ומנכגוט (Mönchgut).
לאי קו חוף באורך של 574 קילומטרים, מהם 56 קילומטרים של חופים חוליים הגובלים בים הבלטי.
האקלים באי ממוזג, והטמפרטורות הממוצעות בו הן אפס מעלות צלזיוס בינואר ו-16.3 מעלות צלזיוס באוגוסט. מדי שנה יורדים באי בממוצע 520–560 מילימטרים של גשם ויש בו כ-1,800 שעות אור שמש.
באי נמצאים שני פארקים לאומיים – פארק אזור הלגונות של מערב פומרניה והפארק הלאומי יסמונד, שבו צוקי גיר ידועים. כמו כן נמצאת באי שמורה ביוספרית – שמורת דרום-מזרח ריגן.
באי קיימות בסך הכל 45 רשויות מקומיות, מהן ארבע במעמד של ערים – ברגן (Bergen), גרץ (Garz), פוטבוס (Putbus) וזסניץ (Sassnitz), בתחומה עובר צינור הנפט של פרויקט נורד סטרים 2.
היסטוריה

האי יושב בראשית האלף הראשון לספירה על ידי שבט הרוגיאנים הגרמאני, שנתן לו את שמו. במאה השביעית התיישב באי שבט הראני (Rani) הסלבי, והאי היה לממלכה סלבית. בשנת 1168 השתלטה דנמרק על האי. בשנת 1325 עבר האי לידי דוכסות פומרניה, ומ-1648 ועד 1815 היה חלק מפומרניה השוודית. אז הפך לשטח משטחה של פרובינציית פומרניה הפרוסית, לימים חלק מגרמניה.
ב-1936 החל התוכנית של כוח באמצעות שמחה של חזית העבודה הגרמנית (שפעלה תחת המפלגה הנאצית) להקים בחופו המזרחי של האי את אתר הענק פרורה, שנועד לשמש כאתר נופש עממי המוני. הוא מעולם לא הושלם. באותה שנה נבנה הגשר הראשון שחיבר את האי אל היבשה, והחליף את שירות המעבורות שפעל שם עד אז.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נשלחו אליו ילדי הנוער ההיטלראי כדי לאסוף יבולים ולהגן עליהם מפני הפצצות, כפי שמתואר בספר "משלינג" מאת אילזה קהן.
בשנות קיומה של גרמניה המזרחית, שהאי השתייך לשטחה, הוא היווה אתר נופש מרכזי.
תיירות ותחבורה

האי הוא כיום מיעדי הנופש הפופולריים ביותר בגרמניה. אתר הרחצה הראשון נוסד באי כבר ב-1794. בין אתרי התיירות שבאי כלולים - מלבד אתרי הרחצה - כף ארקונה (Kap Arkona) - הנקודה הצפונית ביותר באי, גבעות שטובנקאמר (Stubbenkammer) המיוערות שביסמונד והיישובים ברגן, רלסוויק (Ralswiek) וגינגסט (Gingst). בין חלק מאתרי התיירות מקשרת מסילת הברזל הצרה ההיסטורית של האי (Rügensche Bäderbahn), שעליה פועל שירות של קטרי קיטור. האי הוא גם יעד לביקורי גולשי רוח וגולשי עפיפונים.
באי יש שירות מעבורות בין מוטלנד לחלקים אחרים של האי. מן האי יוצאים קווי מעבורות לשוודיה, דנמרק, ליטא, ולקלינינגרד ולסנקט פטרבורג שברוסיה.
האי מחובר ליבשת על ידי גשר ריגן, הנמתח לאורך 1.8 קילומטרים על פני מיצר שטרלזונד (Strelasund). גשר זה החליף ב-2007 את הגשר שעמד באותו אתר מאז 1936.
הערות שוליים

↑  שטח האי כולל שטח האיים הקטנים שבקרבתו הוא 974 קילומטרים מרובעים.
↑  ממשל טראמפ נלחם בצינור גז רוסי. הקורבן העיקרי עלול להיות תושבי עיירת דיג בגרמניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548537805171  BnF: cb123317551 (data)  GND: 4050875-4  LCCN: sh85115751  NKC: ge130692  SELIBR: 158442  VIAF: 237700289   WorldCat (עם VIAF): 237700289
רוני טוריאף

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1983 (בן 41) לה רוברט שבמרטיניק
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.08 מטרים
 מכללה:  גונזגה
 דראפט:  בחירה מספר 37, 2005 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 2006   2006—2008   2008—2010   2010—2011   2011—2012   2012   2012   2012—2013   2013—2014:  יאקאמה סן קינגס   לוס אנג'לס לייקרס   גולדן סטייט ווריורס   ניו יורק ניקס   וושינגטון ויזארדס   דנוור נאגטס   מיאמי היט   לוס אנג'לס קליפרס   מינסוטה טימברוולבס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2012)
רוני טוריאף (בצרפתית: Ronny Turiaf; נולד ב-13 בינואר 1983 בלה רוברט, מרטיניק) הוא כדורסלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. טוריאף המתנשא לגובה של 2.08 מטרים, שיחק במשך עשר עונות בליגת ה-NBA ובנבחרת צרפת.
נבחרת לאומית

טוריאף היה חבר בסגלי נבחרות צרפת עד גיל 18, עימה זכה באליפות אירופה של 2000, ועד גיל 21. במדי הנבחרת הבוגרת שיחק במסגרת אליפות העולם 2006 ואליפות אירופה 2007.
סטטיסטיקה וממוצעי NBA > עונה רגילה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2005 | לייקרס | 23 | 1 | 7 | 500. | 000. | 556. | 1.6 | 3. | 1. | 4. | 2.0 |
| 2007/2006 | לייקרס | 72 | 1 | 15.1 | 549. | 000. | 664. | 3.6 | 9. | 2. | 1.1 | 5.3 |
| 2008/2007 | לייקרס | 78 | 21 | 18.7 | 474. | 000. | 753. | 3.9 | 1.6 | 4. | 1.4 | 6.6 |
| 2009/2008 | ווריורס | 79 | 26 | 21.5 | 508. | 000. | 790. | 4.6 | 2.1 | 4. | 2.1 | 5.9 |
| קריירה |  | 252 | 49 | 17.5 | 505. | 000. | 726. | 3.8 | 1.4 | 3. | 1.4 | 5.6 |
סטטיסטיקה וממוצעי NBA > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2005 | לייקרס | 3 | 0 | 8.3 | 600. | 000. | 833. | 2.3 | 0. | 0. | 3. | 3.7 |
| 2007/2006 | לייקרס | 4 | 0 | 12.0 | 357. | 000. | 700. | 3.0 | 3. | 5. | 2. | 4.3 |
| 2008/2007 | לייקרס | 19 | 0 | 9.8 | 389. | 000. | 558. | 1.4 | 3. | 1. | 9. | 2.0 |
| קריירה |  | 26 | 0 | 10.0 | 400. | 000. | 667. | 1.8 | 2. | 2. | 8. | 2.5 |
סטטיסטיקה וממוצעי NBA > שיאי קריירה

נקודות: 23 מול הווריורס ב-1 בנובמבר 2006
כדורים חוזרים: 15 מול הסאנס ב-8 באפריל 2008
אסיסטים: 7 מול הטרייל בלייזרס ב-10 בינואר 2009
חסימות: 6 מול הפייסרס ב-17 בדצמבר 2008
חטיפות: 10 מול הטימברוולבס ב-9 בנובמבר 2007
דקות: 40 מול הויזארדס ומול הת'אנדר ב-30 במרץ 2008
הערות שוליים

↑  מידע על ילדותו של טוריאף
↑  טוריאף עבר ניתוח לב פתוח ויושבת למשך חצי שנה עד שנה
↑  אתר דראפט ה-CBA
↑  שישה חודשים לאחר ניתוח הלב הפתוח, טוריאף מצטרף ללייקרס
↑  טוריאף נפצע באימון הלייקרס
↑  פאו גאסול נפצע במשחקה של הלייקרס נגד ההורנטס
↑  הווריורס סיכמו עם טוריאף
טוריאף במדי הלייקרס
רנדי סמית'

| --- | --- |
 לידה:  12 בדצמבר 1948 בלפורט שבניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  4 ביוני 2009 (בגיל 60) נורוויץ', ארצות הברית 
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטר
 מכללה:  מכללת המדינה של באפלו
 דראפט:  בחירה מספר 104, 1971 באפלו ברייבס
 קבוצות כשחקן
 1971–1979   1979–1981   1981–1982   1982–1983   1983:  באפלו ברייבס/סן דייגו קליפרס   קליבלנד קאבלירס   ניו יורק ניקס   סן דייגו קליפרס   אטלנטה הוקס
 הישגים כשחקן
 בחירה לחמישייה השנייה של העונה (1976)   שתי השתתפויות במשחק האולסטאר (1976, 1978)   MVP של משחק האולסטאר (1978)
 
רנדולף "רנדי" סמית' (באנגלית: Randolph "Randy" Smith;‏ 12 בדצמבר 1948 – 4 ביוני 2009) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1971–1983, בעמדת הקלע. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 16.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים למשחק.
בין פברואר 1972 למרץ 1983 קבע שיא NBA של 906 משחקים רצופים בהם שותף (בשנת 1997 שבר איי סי גרין את שיאו של סמית'). ב-8 עונותיו הראשונות ב-NBA שיחק עבור קבוצת באפלו ברייבס/סן דייגו קליפרס, ונכון לשנת 2017 ניצב סמית' במקום הראשון בתולדות הקליפרס בקטגוריות הנקודות (12,735), משחקים (715), דקות משחק (24,393) וחטיפות (1,072), ובמקום השני באסיסטים (3,498).
נעורים ומכללות

סמית' נולד וגדל בכפר בלפורט שבלונג איילנד, ניו יורק. כתלמיד ב"תיכון בלפורט" קבע את שיא המדינה בקפיצה לגובה על 1.98 מטרים, וכסטודנט במכללת המדינה של באפלו הצטיין בקבוצות הכדורסל, הכדורגל ובמספר ענפי אתלטיקה. בארבע שנותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של המכללה (1967–1971) קלע 23.1 נקודות בממוצע למשחק, ובעונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.
קריירה ב-NBA > באפלו ברייבס/סן דייגו קליפרס

סמית' נבחר על ידי קבוצת באפלו ברייבס בבחירה ה-104 של דראפט ה-NBA לשנת 1971. על אף שנבחר בסיבוב השביעי של הדראפט, הוחתם סמית' על חוזה בבאפלו בזכות היכולת הגבוהה שהפגין במחנה האימונים שלפני עונת 1971/1972. כבר בעונת הרוקי שלו קיבל דקות משחק רבות וקלע 13.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן קבוע ברוטציית הקבוצה. בעונה הבאה צירפו הברייבס את כוכב ליגת המכללות בוב מקאדו, שבשנים הבאות יצר יחד עם סמית' את אחד מצמדי השחקנים המוכשרים והמלהיבים ב-NBA. סמית' עצמו בלט באותה תקופה כשחקן מהיר ואתלטי במיוחד, שמלבד תרומתו בצבירת נקודות הצטיין גם כשחקן הגנה זריז שמרבה לחטוף כדורים.
בכל אחת מחמש עונותיו הראשונות שיפר את תפוקתו ההתקפית, כאשר בעונת 1975/1976 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA לאחר שהציג ממוצעים עונתיים של 21.8 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-5.9 אסיסטים למשחק. בסיום אותה עונה נבחר בפעם היחידה בקריירה לחמישייה השנייה של העונה. בעונת 1977/1978 שיפר את שיאו האישי עם ממוצע של 24.6 נקודות למשחק, ונבחר בשנית להשתתף במשחק האולסטאר, שהפך בעצמו לאחד מרגעי השיא בקריירה של סמית'; באותו משחק רשם שורה סטטיסטית של 27 נקודות, 7 ריבאונדים ו-6 אסיסטים כשחקן מחליף, וזכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר.
מתוך שמונה עונותיו כשחקן הברייבס/קליפרס, בשלוש בלבד העפיל עם קבוצתו לפלייאוף ה-NBA (תחת המאמן ג'ק רמזי), ובכל שלוש המקרים הודח בשלב חצי גמר המזרח.
קריירה ב-NBA > סוף הקריירה

לקראת עונת 1979/1980 נשלח סמית' בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בשתי עונותיו עם הקאבלירס המשיך להציג יכולת טובה כשקלע 16.1 נקודות בממוצע למשחק, אך הקבוצה רשמה מאזן מצטבר של 65 ניצחונות ו-99 הפסדים ולא העפילה לפלייאוף.
בסיום עונת 1980/1981 נשלח בטרייד לניו יורק ניקס, במדיה שיחק במשך עונה אחת, ולקראת עונת 1982/1983 חתם על חוזה בסן דייגו קליפרס. ב-3 בנובמבר 1982 השתתף במשחקו ה-845 ברציפות, בהפסד קבוצתו לפילדלפיה 76', ובכך שבר את שיא הליגה הקודם למשחקים רצופים שהחזיק עד אז ג'וני קר. ב-15 במרץ 1983 שחררו הקליפרס את סמית', ובכך נעצר רצף המשחקים הרצופים על 906. שלושה ימים לאחר מכן חתם בקבוצת אטלנטה הוקס בה שיחק עד סוף אותה עונה, בסיומה פרש ממשחק, בגיל 34.
בעת פרישתו היה סמית' החוטף המצטיין בתולדות הליגה, עם 1,403 חטיפות בסך הכול (רישום חטיפות ב-NBA החל בעונת 1973/1974). כמו כן פרש כשחקן המוביל של מועדון הברייבס/קליפרס בקטגוריות סטטיסטיות רבות, ביניהן: משחקים (715), דקות משחק (24,393), נקודות (12,735), סלי שדה (5,214), קליעות עונשין (2,304), אסיסטים (3,498), חטיפות (1,072) ועבירות (2,018).
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו שימש במשך מספר שנים כ"מנהל משק" בקבוצות NBA, ולאחר מכן אימן בליגת ה-CBA. בשנים הבאות עבד ב"קזינו מוהיגן סאן" שבמונטוויל, קונטיקט.
ב-4 ביוני 2009 נפטר סמית' כתוצאה מהתקף לב במהלך אימון ריצה במתחם הקזינו שבו עבד.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של סמית' ב-NBA, באתר Basketball-Reference
1 2 3 4  ההודעה על פטירתו של סמית', באתר הניו יורק טיימס, 6 ביוני 2009
1 2  המובילים הסטטיסטיים של לוס אנג'לס קליפרס, באתר Basketball-Reference
↑  ההודעה על פטירתו של סמית', בארכיון אתר BuffaloNews.com,‏ 5 ביוני 2009
↑  סטטיסטיקות המכללות של סמית', באתר Basketball-Reference
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ה-NBA‏ 1971, באתר Basketball-Reference
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1978, באתר Basketball-Reference
↑  רשימת החוטפים המובילים בתולדות ה-NBA, נכון לשנת 1983, באתר Basketball-Reference
רנו 14

| --- | --- |

רנו 14
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו (בצרפתית: Renault)
 שנות ייצור:  1976–1983
 הרכבה:  צרפת צרפת  בלגיה בלגיה
 מודל קודם:  רנו 6 
 מודל אחריו:  רנו 9
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  5 דלתות הצ'בק
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,025 מ"מ
 רוחב:  1,624 מ"מ
 גובה:  1,405 מ"מ
 משקל:  815-920 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,530 - 2,560 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים,1,218 סמ"ק המפיק 58 כ"ס, מנוע 1,360 סמ"ק המפיק 59 כ"ס ו-69 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  143 קמ"ש (לדגם  L), 160 קמ"ש (לדגם TS)
 
רנו 14
רנו 14 (Renault 14) היא מכונית משפחתית, קומפקטית, 5 דלתות, האצ'בק, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1976–1983.
סך הכול יוצרו 999,063 יחידות.
לרנו 14 היה מנוע ייחודי בכך שעוקת-השמן של המנוע הייתה משותפת לתמסורת [גיר]. תיקון כל שהוא בתמסורת חייב פירוק המנוע והגיר שהיוו יחידה אחת. בנוסף, המנוע היה רוחבי ונטה אחורה, לכיוון השמשה. גם המצתים היו מוצבים בצד הקרוב לשמשה - לכן הקונה קיבל כלי מיוחד לפרוק והרכבה של המצתים.
גרסאות

רנו 14 L  (בשנת 1979  גרסת  רנו 14 L  מוחלפת לגרסת  רנו 14 R14)
רנו 14 TL (בשנת 1979  גרסת  רנו 14 TL  מוחלפת לגרסת  רנו 14  GTL)
רנו 14 TS
רנו 14 GTL
רנו 14 LS
תמונות

רנו 14 גרסת  TS, שנת 1979 - מבט לתא הנהג
רנו 14
רנו 14
ראו גם

רנו
דופין
רנו R8
רנו קרוול
רנו 6
רנו 7
רנו 9
רנו 12
רנו 16
רנו 17
רנו פואגו
רנו 17

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1971–1979
 יחידות שיוצרו:  96,969 
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו קרוול
 מודל אחריו:  רנו פואגו
 סיווג:  קופה
 מרכב:  3 דלתות קופה
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,260 מ"מ
 רוחב:  1,630 מ"מ
 גובה:  1,310 מ"מ
 משקל:  965 - 1065 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,440 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,289 סמ"ק, המפיק 66 כ"ס, מנוע 1,565 סמ"ק המפיק 79 כ"ס, מנוע 1,647 סמ"ק המפיק 72 כ"ס, מנוע 1,605 סמ"ק המפיק 79 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 הילוכים
 מהירות מרבית:  180 קמ"ש (דגם רנו 17 גורדיני)
 קשר:  רנו 15
 
רנו 17 (צרפתית: Renault 17) היא מכונית בתצורת קופה מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1971–1979.
יוצרו 96,969 יחידות. במקביל ייצרה חברת רנו את דגם הקופה רנו 15.
דגם הרנו 17 החליף את דגם הקופה של חברת רנו רנו קרוול.
גרסאות

3 דלתות - קופה
2 דלתות - קבריולה (גג מתקפל - חשמלי)
דגמים

דגם TL, מנוע 4 צילינדרים בשורה, 1,289 סמ"ק, המפיק 66 כ"ס, מהירות שיא - 169 קמ"ש (בשנים 1971 - 1976)
דגם TS, מנוע 1,565 סמ"ק, המפיק 79 כ"ס, מהירות שיא - 180 קמ"ש, (בשנים 1971 - 1974)
דגם TS, מנוע 1,647 סמ"ק, המפיק 72 כ"ס, מהירות שיא - 175 קמ"ש (בשנים 1976–1979)
דגם גורדיני (17 Gordini), מנוע 1,605 סמ"ק, המפיק 79 כ"ס, מהירות שיא 180 קמ"ש - (שנת 1977)
דגם TX - (שנת 1978)
דגם GTL (החליף את דגם TL)
תמונות

רנו 17
רנו 17
רנו 17 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
רנו 17
תגובה אלדולית

מנגנון תגובה אלדולית בסביבה חומצית (למעלה) ובסיסית (למטה)
תגובה אלדולית (או דחיסה אלדולית) היא תגובה כימית בין שני קרבונילים המתרחשת בסביבה בסיסית או חומצית ומובילה ליצירת בטא-הידרוקסי-קטון, או "אלדול". בסביבה בסיסית, התגובה מתרחשת לאחר יצירת אניון אנולט, כתוצאה מיציאת פרוטון מפחמן אלפא לקרבוניל. האנולט מבצע התקפה נוקלאופילית על קרבוניל במולקולה אחרת ובכך מוביל לפתיחת הקשר הקרבונילי לכהל וליצירת קשר פחמן-פחמן. בסביבה חומצית מתקיים שיווי משקל אנול-קטון, והאנול הוא שתוקף את הפחמן הקרבונילי במולקולה שנייה, לאחר שהקרבוניל עבר פרוטונציה.
התגובה האלדולית עשויה להמשיך ולהוביל ליציאת מים ולאלימינציה של הכהל ליצירת קשר כפול. על כן נחשבת תגובה זו לתגובת דחיסה.
התגובה התגלתה לראשונה על ידי אלכסנדר בורודין ב-1872.
המבנה של האלדול, תוצר התגובה, שכיח בחומרי טבע רבים, כולל רבים המשמשים כתרופות. על כן חשיבותה של תגובה זו בסינתזה כימית היא רבה.
שריר הדלתא

| --- | --- |

שריר הדלתא
 שיוך:  שריר פנימי בכתף 
 אספקה עורקית:  עורק החזה ושיא הכתף, עורק עצם הזרוע הכותר האחורי, עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי 
 עצבוב:  עצב השחי, deltoid branch of anterior branch of axillary nerve, deltoid branch of posterior branch of axillary nerve
 פעולת שריר:  הרחקת הזרוע במפרק הכתף 
 שריר נגדי:  שריר הגב הרחיב 
 תחל שריר:  עצם הבריח 
 אחז שריר:  גבששת הדלתא 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (439) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. deltoideus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.002 
 TA2 (2019):  2452 
 FMA:  32521 
 קוד MeSH:  A02.633.567.300 
 מזהה MeSH:  D057645 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224234 
 
שריר הדלתא, דלטואיד (TA: Musculus deltoideus) הוא שריר עבה וחזק העוטף את הכתף ונותן לה את צורתה המעוגלת. שמו ניתן לו על צורתו דמוית המשולש, בדומה לאות היוונית דלתא. הדלתא הוא שריר עיקרי של הזרוע, חיבורו לעצם הזרוע מצד אחד ולעצמות חגורת הכתף בשלושה כיוונים (לפנים, לצד ולאחור) מצד שני מאפשרים לשריר להניע את הזרוע לכיוונים רבים ושונים.
תיאור

לשריר הדלתא שלושה חלקים המכונים לפי מיקומם ביחס לעצם הזרוע: החלק הקדמי, החלק האמצעי והחלק האחורי. תחילתם של כל החלקים בעצמות חגורת הכתף. החלקים השונים מניעים את הזרוע בהתאם לחיבורם.
חלק קדמי - מהשליש הצידי של עצם הבריח. כיפוף וסיבוב פנימי של הזרוע.
חלק אמצעי - משיא הכתף. הרחקת הזרוע מהגוף.
חלק אחורי - מקוץ השכם של עצם השכם. פשיטה וסיבוב חיצוני של הזרוע.
מכל מקורות השריר המפורטים, מתכנסים סיבי השריר לחיבור אחד לגבששת הדלתא של עצם הזרוע.
עצבוב

שריר הדלתא מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב השחי (Nervus axillaris).
ראו גם

אנטומיה - מונחים
רשאד מקנטס

| --- | --- |

מקנטס בשנת 2007
 לידה:  25 בספטמבר 1984 (בן 40) אשוויל, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  1, 7
 מכללה:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
 דראפט:  בחירה מספר 14, 2005 מינסוטה טימברוולבס
 קבוצות כשחקן
  2005–2009 2009 2010–2011 2012–2013 2013:  רשימה חלקית: מינסוטה טימברוולבס סקרמנטו קינגס טקסס לג'נדס פושאן לונג ליונס טקסס לג'נדס
 הישגים כשחקן
 זכייה בטורניר אליפות המכללות (2005)
רשאד דיון מקנטס (באנגלית: Rashad Dion McCants; נולד ב-25 בספטמבר 1984) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2005–2015. ב-4 עונותיו הראשונות בקריירה שיחק בליגת ה-NBA, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 10.0 נקודות, 2.0 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות

מקנטס נולד וגדל בעיר אשוויל שבקרוליינה הצפונית, ובנערותו למד ב"תיכון ניו המפטון" אשר בניו המפשייר. בשנת 2002 הוביל את קבוצת הכדורסל של התיכון לזכייה באליפות התיכונים של ניו אינגלנד, ואף זכה בתואר ה-MVP של משחק הגמר. בסיום אותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית; במשחק עצמו הצטיין עם 22 נקודות ב-75% קליעה מהשדה.
בשנת 2002 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם כוכבי ליגות התיכונים ריימונד פלטון ושון מיי. כבר בעונתו הראשונה הוביל את קלעי קבוצתו עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק, ובעונתו השנייה כבר הוביל את כל שחקני מחוז ACC בנקודות למשחק (20.0) ובאחוזי קליעה לשלוש (40.8%). בעונת 2004/2005 היה חלק מחמישיית שחקנים דומיננטית, לצדם של פלטון, מיי, מרווין ויליאמס וג'וואד ויליאמס, אשר הוליכה את ה"טאר הילס" לזכייתם הרביעית אי פעם בטורניר אליפות המכללות. במשחק גמר הטורניר קלע מקנטס 14 נקודות בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת אילינוי, בה בלטו דרן ויליאמס, לות'ר הד ודי בראון. בסיום אותה עונה עזב את האוניברסיטה, לאחר 3 שנים בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2005 נבחר מקנטס על ידי מינסוטה טימברוולבס בבחירה ה-14, מעט לאחר חבריו מה"טאר הילס" מרווין ויליאמס (בחירה שנייה), ריימונד פלטון (בחירה חמישית) ושון מיי (בחירה 13). בשתי עונותיו הראשונות במינסוטה סבל ממספר פציעות, שותף ב-116 משחקים בסך הכול (מתוך 164) וקלע 7.0 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בעונת 2007/2008 פרץ כאחד משחקני הספסל הבולטים בליגה, וקבע שיאי קריירה של 14.9 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים בממוצע למשחק.
במהלך עונתו הרביעית עם הטימברוולבס, בפברואר 2009, הועבר לצד קלווין בות' בטרייד לסקרמנטו קינגס, תמורת שלדן ויליאמס ובובי בראון. עד לסיום אותה עונה תרם 10.3 נקודות בממוצע למשחק עבור הקינגס, אשר סיימו עם המאזן הגרוע ביותר בליגה (17–65).
בספטמבר 2009 הצטרף מקנטס למחנה קדם-העונה של יוסטון רוקטס, אולם שוחרר מהקבוצה בשל פציעה, ולא שיחק כלל לאורך עונת 2009/2010. בקיץ 2010 חתם על חוזה בקבוצת טקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובעשרת משחקיו עמה קלע 14.4 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2012–2015 שיחק לתקופות קצרות עבור קבוצות שונות בפוארטו ריקו, בפיליפינים, בסין, בברזיל, בלבנון, בוונצואלה וברפובליקה הדומיניקנית. בקיץ 2015 פרש מקנטס ממשחק, בגיל 30.
חייו האישיים

מקנטס הוא אחיה המבוגר של שחקנית ליגת ה-WNBA רשאנדה מקנטס, ובן דודם של שחקן ליגת ה-MLB קמרון מייבין ושחקן ליגת ה-NFL ג'ון אייברי.
בין יוני 2008 לינואר 2009 היה בן זוגה של הידוענית קלואי קרדשיאן, והופיע במהלך העונה השלישית של סדרת הריאליטי "משפחת קרדשיאן".