stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונסטנצה, מלכת סיציליה
ביוגרפיה > מלכת סיציליה

בשנת 1192 יצא היינריך בראש צבא גרמני חזק מלווה באשתו במטרה להוציא את כתר סיציליה מידי טנקרד. הערים בצפון איטליה פתחו את שעריהן בפני הקיסר וכך גם הערים הנורמניות שבחצי האי האפניני ובהן סלרנו, בירתו האיטלקית של רוג'רו השני. בעוד קונסטנצה יושבת בארמון הנורמני בסלרנו, יצא היינריך לצור על נאפולי. המצור נכשל והקיסר נאלץ לחזור לגרמניה לדכא מרידה, בעוד הקיסרית נותרה בסלרנו עם גדוד קטן של שומרי ראש.
עם נסיגת הצבא הגרמני, חזרו הערים האיטלקיות והכריזו על נאמנותן לטנקרד. אזרחי סלרנו, מתוך רצון לרכוש חזרה את אמונו של טנקרד הסגירו לידיו את קונסטנצה. טנקרד, ששלטונו בסיציליה היה נתון בסימן שאלה מבחינה חוקית, ומעמדו בקרב האצילים הנורמנים רעוע בשל היותו בן לא חוקי וללא זכויות ירושה, החליט להשתמש בקיסרית כקלף מיקוח להכשרת מעמדו, ונכנס למשא ומתן עם האפיפיור. על פי הסכמת הצדדים אמורה הייתה הקיסרית להשתחרר תמורת הכתרתו של טנקרד כמלך סיציליה על ידי האפיפיור. כך היה זוכה טנקרד לחותמת הכשר והאפיפיור היה מסיר את הסכנה של איחוד כתר סיציליה והקיסרות. התוכנית עלתה על שרטון משהצליחו גדודים קיסריים לשחרר את קונסטנצה ולהחזירה לגרמניה.
בעוד העסקה קורמת עור וגידים גייס היינריך צבא גרמני חדש ויצא במסע כיבושים באיטליה. בינואר 1194 חתמו הקומונות האיטלקיות הסכם עם היינריך שאיפשר לו מעבר מהיר לעבר סיציליה, והסכם נוסף עם המורדים בגרמניה הבטיח שקט בעורפו. בפברואר של אותה שנה נפטר טנקרד ועל כס המלכות בסיציליה עלה גוליילמו השלישי - בנו בן ה-4. צבאו של היינריך צעד ללא התנגדות לאורך איטליה, ותפס את פלרמו ביום 20 בנובמבר.
ביוגרפיה > לידת פרידריך השני

פרידריך נולד ב-26 בדצמבר 1194. אמו קונסטנצה, בשלבים האחרונים להריונה, הייתה בדרכה דרומה לאורך קו החוף האיטלקי בדרכה אל בעלה הקיסר בסיציליה. עם התגברות הצירים היא נאלצה לעצור בעיר יסי (איטלקית: Jesi) עיר אותה כינה פרידריך בבגרותו כ"העיר המיוחדת שלי". תאריך לידתו - יום לאחר חג המולד, ויום לאחר הכתרתו של אביו למלך סיצילה בפלרמו הוסיף הילה מיוחדת ללידתו. קונסטנצה הייתה אז בת 40, ועצם יכולתה ללדת בגיל זה נחשבה לפלא. הנסיכה הנורמנית האחרונה של סיציליה מתוארת על ידי היסטוריונים של התקופה כאישה מזדקנת שיצאה מבידוד במנזר על מנת ללדת יורש למלך הגרמני הלא אהוד של סיציליה. על פי היסטוריוגרפים של התקופה ילדה קוסטנצה את פרידריך באוהל מיוחד שהוקם בכיכר העיר, והזמינה נשות אצילים מקומיים לחזות בלידה, על מנת למנוע לזות שפתיים לגבי נסיבות לידתו. ימים מספר לאחר הלידה חזרה קונסטנצה לכיכר העיר והניקה את התינוק בפומבי.
במהלך שנת 1196 ניסה היינריך להעביר החלטה בקרב ועידת האלקטורים - הנסיכים הבוחרים באימפריה, לפיה כיסא הקיסר יעבור בירושה ולא עוד בהליך בחירה. מסע שכנוע זה היה בתחילתו וייתכן והיה נושא פרי, אך בשנת 1197 נפטר הקיסר ממלריה. שלטונו כמלך סיציליה היה קצר וסוער, ותושבי האי, ובעיקר הערבים תושבי דרום האי, מרדו נגד השליט הזר - מרידה שדוכאה בכוח על ידי חייליו הגרמניים של הקיסר. מותו ב-28 בספטמבר העביר את השלטון על האי חזרה לידי אשתו קונסטנצה.
ביוגרפיה > עוצרת של ממלכת סיציליה

ב-17 במאי 1198 הכתירה קונסטנצה את בנה פרידריך למלך סיציליה בטקס שנערך בפלרמו ומינתה את עצמה לעוצרת. בשמו של פרידריך היא כרתה את הקשרים בין הכתר הגרמני לכתר הסיצליאני ונמנעה במפגיע מלצאת בהצהרות בשם בנה בנוגע לכתר הגרמני. בהמשך נקטה במדיניות ייחודית ועצמאית במסגרתה בנתה חצר מלוכה שהתבססה על אצילים מקומיים, ומשנתבסס שלטונה באי פנתה לאפיפיור - יריב מושבע של הקיסרות, ותוך נטישה של מגמות הבדלנות שאפיינו את המלוכה הנורמנית - העבירה את פרידריך תחת חסותו של האפיפיור אינוקנטיוס השלישי.
ביוגרפיה > מוות

ביום 27 בנובמבר 1198 נפטרה קונסטנצה ובצוואתה מינתה את האפיפיור לאפוטרופוס של פרידריך, הלה לקח עליו את חינוך המלך הצעיר, ומאוחר יותר אף ידאג לשידוך עבורו. מהתחלה הרמונית יתפתח הקשר בין שני האישים למאבק חובק עולמות בין הקיסרות לכס הקדוש.
ייתכן כי מתוך ראיית הנולד נקטה קונסטנצה את כל האמצעים על מנת להבטיח לבנה מלוכה בסיציליה מתוך כוונה לנתק אותו מקן הצרעות של האימפריה, עימותים עם הכס הקדוש והסיכונים מולם עמדו אביו וסבו, אך משנפטרה עלו בתוהו כל מאמציה, ופרידריך הוכתר על ידי האפיפיור למלך גרמניה בשנת 1212, ולאחר מכן לקיסר האימפריה הרומית בשנת 1220.
הערות שוליים

↑  Steven Runciman.The Sicilian Vespers: a history of the Mediterranean world in the later thirteenth century. Cambridge University Press, 1958. ISBN 0521437741 page 10
↑  David Abulafia. Frederick II: a medieval emperor. Oxford University Press US, 1992 ISBN 0195080408 page 89
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454613305171  BnF: cb120327908 (data)  GND: 118565222  ISNI: 0000 0000 5535 5723  LCCN: n85108509  LNB: 000183905  NKC: jn20040301017  NLG: 228445  NTA: 070873127  RERO: 02-A000043727  SUDOC: 028505174  VcBA: 495/16767  VIAF: 309728649   WorldCat (עם VIAF): 309728649 
לידת קונסטנצה מסיציליה, אמה ביאטריס מחזיקה את התינוקת בסמוך לגופת האב רוג'רו השני
חתונת היינריך השישי וקונסטנצה מסיציליה
לידת פרידריך כפי שתוארה בהדפס עתיק, אימו קונסטנצה יולדת באוהל מול נשים המשמשות עדות ללידה
קונסטנצה מסיציליה עם בנה התינוק פרידריך, כתב יד עתיק
הכתרת קונסטנצה כמלכת סיציליה
חותם של קונסטנצה כעוצרת ממלכת סיציליה
צבים יבשתיים

| צבים יבשתיים |
| --- | --- |
צב יבשה מצוי צב יבשה מצוי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
על־משפחה:: צבי יבשה
משפחה:: צבים יבשתיים
שם מדעי
 Testudinidae ‏בטש, 1788

צב יבשה ענק.
צב דרבוני.
צב הפנקייק.
צבים יבשתיים (שם מדעי: Testudinidae) היא משפחת צבים בעל-משפחה צבי יבשה (Testudinoidea). במשפחה שתי תת-משפחות: Testudininae ו-Xerobatinae.
מאפיינים

משפחה זו כוללת צבים בגדלים שונים החיים ביבשה. הם איטיים ובעלי שריון גדול המגן עליהם מטורפים וממזג אוויר קשה. הם צמחוניים כמעט לגמרי. רבים מהם חיים באזורים מדבריים ויכולים להחזיק הרבה זמן ללא שתייה ומזון. כמו כן הם מגיעים לגיל מופלג.
צבי היבשה הגדולים ביותר הם צב גלאפגוס וצב אלדברה שאורכם עולה על 120 סנטימטר ומשקלם עולה על 250 קילוגרם. לצידם מינים קטנים, כגון צב יבשה מדברי, שאורכו הוא כ-13 סנטימטר בלבד והקטן ביותר הוא המין צב כף מנומר, הקטן שבצבים שאורכו 6–8 סנטימטרים בלבד.


צבים אלו חיים מדרום אמריקה הצפונית עד דרום אמריקה הדרומית, סביב אגן הים התיכון, ברחבי אירופה ואסיה עד לדרום-מזרח אסיה, אפריקה הטרופית ומדגסקר. הצבים היבשתיים חיים במגוון רחב של בתי גידול מאזורים מדבריים וסוואנות עד ליערות גשם טרופיים. הצבים היבשתיים הם אוכלי כול וניזונים בעיקר מעשבים, עשבים שוטים, פרחים, ירקות ופירות אך גם מחסרי חוליות קטנים כמו חרקים, שבלולי יבשה ותולעים טבעתיות.
סוגים

במשפחה הסוגים הקיימים הבאים:
סוג ומין יחיד צב אלדברה (Aldabrachelys gigantea)
צב מדגסקר (Astrochelys)
צב נאוטרופי (Chelonoidis) ובו המין צב גלאפגוס
סוג ומין יחיד - צב קשותי (Chersina angulata)
סוג ומין יחיד - צב דרבוני (Centrochelys sulcata)
צב גופר (Gopherus)
צב כוכבי (Geochelone)
צב הכף (Chersobius) - בו המין צב כף מנומר
Homopus
Indotestudo
צב מפריק (Kinixys) - בו צב בל מפריק
סוג ומין יחיד - צב הפנקייק (Malacochersus tornieri)
צב הודו-סין (Manouria)
סוג ומין יחיד - צב נמרי (Stigmochelys pardalis)
Psammobates - בו המין צב משונן-שריון
Pyxis
צב יבשה (Testudo)
סוגים שנכחדו:
Megalochelys - בו צב האטלס
הספרוטסטודו (Hesperotestudo)
סילינדרספיס (Cylindraspis)
Hadrianus
Xerobates
Stylemys
טיטנוצ'לון (Titanochelon)
Sinohadrianus
Kansuchelys
תמונות

צב מרגניטי
צב יבשה רוסי
צב צהוב כפות
צב גופרי
צבים ימיים

| צבים ימיים |
| --- | --- |
 צב ים ירוק
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
על־משפחה:: צבי ים
משפחה:: צבים ימיים
שם מדעי
 Cheloniidae ‏אופל, 1811
תחום תפוצה


צבים ימיים (שם מדעי: Cheloniidae) הם המשפחה הגדולה ביותר של צבי ים היום. במשפחה יש 5 סוגים ו-6 מינים (רובם יחידים בסוגם). אלו הם צבים החיים באוקיינוס, בעיקר באזורים הטרופיים, כל חייהם ורק הנקבות עולות לחוף להטיל ביצים. כל צבי הים נמצאים בסכנת הכחדה עקב עליית פני הים, ציד ופגיעה בשמורות החוף, בהם באות הנקבות כל שנה להטיל ביצים, אותם הם מוצאות על ידי שימוש בשדה מגנטי של כדור הארץ. עוד סכנות הם ספינות ואופנועני ים שהצבים נתקלים בהם ונפצעים, שקיות פלסטיק שנראות כמו מדוזה והצבים אוכלים אותם ונחנקים, זיהום ממי שופכין תעשייתיים וכן רשתות דיג התופשות את הצבים ולא מאפשרות להם לעלות לנשום והם טובעים.
לחופי ישראל מגיעים ארבעה מינים: צב ים ירוק, צב ים חום, צב ים קרני וצב ים זיתני.
מיון

משפחה צבים ימיים (Cheloniidae )
תת-משפחה Carettinae
סוג ומין יחיד צב ים חום (Caretta caretta)
סוג צב ים רידלי (Lepidochelys )
מין צב ים רידלי (Lepidochelys kempii)
מין צב ים זיתני (Lepidochelys olivacea)
תת-משפחה Cheloniinae
סוג ומין יחיד צב ים ירוק (Chelonia mydas)
סוג ומין יחיד צב ים קרני (Eretmochelys imbricata)
סוג ומין יחיד צב ים שטוח-גב (Natator depressus)
מיון > סוגים נכחדים

אלופלורון (Allopleuron)
Argillochelys
Cabindachelys
Carolinochelys
Catapleura
Erquelinnesia
גיגנטטיפוס (Gigantatypus)
Glyptochelone
Itilochelys
Lytoloma
Osteopygis
Pampaemys
Peritresius
Porthochelys
Prionochelys
Retechelys
Tasbacka
Thinochelys
Miocaretta
פופיגרוס (Puppigerus)
Syllomus
Procolpochelys
גלריה

צב ים ירוק
צב ים קרני
צב ים חום
צב ים רידלי
צב ים זיתני
צב ים שטוח-גב
קורנל סיקלאי

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1869 פשט 
 פטירה:  6 באוגוסט 1919 (בגיל 49) טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 שם לידה:  Stein Samu 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 בן או בת זוג:  Rózsa Szilassy (1900–6 באוגוסט 1919) 
 
קורנל סיקלאי (במקור שמו שטיין, בהונגרית: Sziklay Kornél; פשט, 7 בדצמבר 1869 – בודפשט, 6 באוגוסט 1919) היה שחקן, זמר, וקומיקאי בולט ומפורסם וכן מחזאי יהודי-הונגרי. אחותו היא הזמרת-שחקנית סרנה סיקלאי.
ביוגרפיה

שמו שטיין (לימים קורנל סיקלאי) נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד שטיין סוחר בקונסיגנציה ושל צציליה גוטסמן (1842–1908). לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון הריאלי, ב-28 במרץ 1887 הפך לשחקן מחוץ לבודפשט ועלה לראשונה על הבמה בלהקת דיולה הג'י בסנטאנדרה. בשנת 1891 שיחק אצל אימרה הלמאי במישקולץ, ולאחר מכן אצל יאנוש קומיאטי בגיור. בשנת 1896 הוחתם על חוזה על ידי תיאטרון הקומדיה של בודפשט שפתח את שעריו. בשנת 1897 הפך לחבר בתיאטרון ההונגרי, ממנו נפרד ב-25 באפריל 1905 וב-15 בנובמבר של אותה שנה נענה להזמנת תיאטרון קיראי. לפני כן ב-18 במרץ 1904 ייסד בפארק העירוני של בודפשט את "התיאטרון הקטן" (Kis Színház), שנקרא מאוחר יותר הקולוסיאום. הוא היה גם מנהל התיאטרון "במת העם" (Népszínpad). ב-7 בספטמבר 1916 פתח את "הקברט המעניין" (Érdekes Kabaré). שטיין שינה את שם משפחתו לסיקלאי ב-1904.
הוא היה קומיקאי מצוין, תמיד מקורי בגרוטסקיות שלו. שמו היה ידוע ברחבי בודפשט, אך כשהוזמן לערי השדה ולאזורים הכפריים הריעו לו באותו אופן כמו בבירה. בנוסף למתנת ההומור שלו, הוא הביא עמו לבמה מיומנות פיזית שלא נראתה כמותה עד אז, את האלסטיות המופלאה שלו (איש הגומי) כמו ליצן בקרקס, שהשתבח בשל אנינות ואצילות טעמו, כושר ההמצאה שלו, נעוריו הרעננים והידע המוזיקלי הרב שלו. הוא הביא עוד משהו לבמה: את חום הלב האנושי. קולו, מחוותיו, מבטו, כל תנועה שלו עוררו רושם של טבעיות גם אצל אלה שראו אותו לראשונה. יש לו שם ידוע גם כמחזאי בספרות ההונגרית.
מותו נגרם כתוצאה ממחלת לב. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. בעת שתיאטרון "חוג הבמה הקטן" פורק, משפחתו הכינה קבר יפהפה מהלבנים של התיאטרון.
אשתו הייתה רוזה סילאשי (רוזליה צירוק), שחקנית שאיתה התחתן ב-18 בספטמבר 1900 בבודפשט.
מחזותיו

מפגש, בורלסקה מוזיקלית. בשלוש מערכות. 1893 חוג המשחק של הפארק העירוני של בודפשט
בתו של מייק דנש. 3 מערכות 1897 בשופרון
פורצים, שיא פארסה בשלוש מערכות 1897 חוג המשחק של הפארק העירוני של בודפשט
שיר עריסה, סיפור כפרי, מערכה אחת. בכורה 1897 "התיאטרון ההונגרי"
קבצן ונסיך. אופרטה. בכורה ב-29 ספטמבר 1900 התיאטרון ההונגרי
נפוליאון. מחזה מוזיקלי. בכורה ב-24 מרץ 1903. הוצג על ידי התיאטרון ההונגרי
תפקידיו הבולטים יותר

אולנדורף (קרל מילקר: סטודנט בקבצנים)
זסופאן (שטראוס: ברון הצוענים)
טאלרוזי (מור יוקאי: המערות)
ווּן צ'י (ג'ונס: הגיישות)
ג'ים (ורה גיור: קלאופטרה)
פפרקורן (פרנץ להאר: Der Rastelbinder)
Mujkó (הוסקה: גיל באבה)
הדוד קראוס (חתונת זהב)
הקטור קורלאט (דם ההוסאר)
ברונסון (יפהפית ניו יורק)
Larivaudier (בתה של גב' אנגוט)
Boisfleury (נסיעה סביב אבא)
נפומוק (רעייה כפולה)
ג'וואנסון (דוראנד ודוראנד)
אמנדוס (נוער)
האב גאספר (פעמוני קורנוויל)
פעילותו בלהקות תיאטרון

1886–1887: Andrássy – Bogyó
1887–1888: Hegyi ,Károly Báródy
1889–1890: Dezső Tiszay
Makó Lajos; 1890–1891
1891: חוג המשחק של הפארק העירוני של בודפשט
1891–1892: הלמאי אימרה;
1892–1893: Gerő Aradi
1893: תיאטרון הפארק העירוני
1893–1896: János Komtejahy
1896: תיאטרון הקומדיה של בודפשט
1897–1910: תיאטרון הונגרי, תיאטרון קיראי
1910 ואילך: תיאטרון הפרק העירוני
1914: האופרה העממית, תיאטרון קיראי.
לקריאה נוספת

הלקסיקון הגדול של רוואי
Magyar életrajzi lexikon II. (L – Z). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. קורנל סיקלאי
לקסיקון לאמנויות הבמה הונגריות (1931-1929, עורך. אלדאר שפפלין)
לקסיקון התיאטרון ההונגרי. עורך ראשי. ג'רג' סקיי, 1994.
לקסיקון המשחק. אד. אנטאל נמט. Bp., אנדור ג'זה, 1930.
יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. ע"פ, 1891-1914. ויקטור הורניאנסקי
אמנות במה הונגרית. עורך: B. Géza Virágh Országos Irodalmi Részvénytársaság, 1900.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון הספר ההונגרי.
הערות שוליים

↑  Névváltoztatásának ténye utólagos bejegyzéssel a Budapest VI. kerületi házassági anyakönyvben: A BM. 1904. augusztus 30-án kelt 80178. számú engedélyével vezetékneve „Sziklai” névre változott. Ugyanitt olvasható, hogy „A vőlegény a közéletben a Kornél utónevet használja.”A házasságkötés bejegyezve a Bp. VI. ker. állami házassági akv. 829/1900. folyószáma
↑  A pesti neológ. izr. hitközség születési anyakönyve, 1369/1869. folyószám.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 1517/1919. folyószáma alatt.
↑  "Stein Dávidné Gottesmann Cecília halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi állami halotti akv. 1112/1908. folyószáma alatt".
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 80178/1904. MNL-OL 30807. mikrofilm 92. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1904. év 36. oldal 45. sor.
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VI. ker. állami házassági akv. 829/1900. folyószáma alatt.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קורנל סיקלאי".
קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קסרקטין 
 מיקום:  הרובע המלכותי של גריניץ' 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1776–1802 (כ־26 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1776 
 קואורדינטות:  51°29′12″N 0°03′37″E﻿ / ﻿51.486666666667°N 0.060277777777778°E﻿ / 51.486666666667; 0.060277777777778
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסקסרקטיני חיל התותחנים המלכותי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסקסרקטיני חיל התותחנים המלכותי(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' רגילה) קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' מוגדלת) קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי
 
קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי (באנגלית: Royal Artillery Barracks) היה בסיס האם של רגימנט הארטילריה המלכותי, השוכן בוולוויץ' אשר בדרום מזרח לונדון. המקום מפורסם בכך שממוקם בו מגרש המסדרים הגדול ביותר בממלכה המאוחדת.
הקסרקטינים נבנו בין השנים 1776–1802, והם אוכלסו באופן רציף על ידי כוחות צבא עד להעתקתו של רגימנט הארטילריה ה-16 בשנת 2007 אל בסיס חדש.
אירועי הקליעה באולימפיאדת לונדון (2012) התקיימו במתחם הקסרקטינים.
קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים

קוסטה ריקה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מארבע האולימפיאדות הבאות, והיא משתתפת במשחקים ברציפות מאז אולימפיאדת טוקיו (1964).
שתי שחייניות קוסטה ריקניות זכו במדליות אולימפיות, האחיות סילביה וקלאודיה פול. סילביה, הבכורה, זכתה במדליה אולימפית הראשונה לזכות קוסטה ריקה, באולימפיאדת סיאול (1988), לאחר שסיימה במקום השני במשחה ל-200 מטר חופשי. כן סיימה במקום החמישי במשחה ל-100 מטר חופשי ובמקום השישי במשחה ל-100 מטר גב. באולימפיאדת ברצלונה (1992) התחרתה פול רק במשחי הגב. היא סיימה במקום השביעי במשחה ל-200 מטר ובמקום ה-15 במשחה ל-100 מטר.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) הייתה אחותה הצעירה של סילביה, קלאודיה פול, לספורטאית הקוסטה ריקנית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית, לאחר שניצחה במשחה ל-200 מטר חופשי. כן סיימה במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי. באולימפיאדת סידני (2000) זכתה קלאודיה בשתי מדליות ארד במשחים אלה. באולימפיאדת אתונה (2004) לא הצליחה לשחזר את הישגיה. היא סיימה במקום התשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי, ובמקום העשירי במשחה ל-200 מטר. באותם משחקים בלטה גם נבחרת הכדורגל, שהעפילה לשלב רבע הגמר, אך הובסה בידי נבחרת ארגנטינה בתוצאה 4-0. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפיל נרי ברנס לשלב חצי הגמר בריצת 400 מטר וסיים במקום העשירי.
קוסטה ריקה השתתפה גם בשש אולימפיאדות חורף, מאז אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980). בחמש מהן, היה הספורטאי היחיד ארטורו קינץ', שהתחרה בסקי אלפיני ובסקי למרחקים. באולימפיאדת האחרונה בה השתתף, אולימפיאדת טורינו (2006), היה בן 49.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת ברלין (1936): 0
1948–1960: לא השתתפה
אולימפיאדת טוקיו (1964): 0
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
אולימפיאדת מוסקבה (1980): 0
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
| אולימפיאדת סיאול (1988) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת סידני (2000) | 0 | 0 | 2 | 2 |
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| סך הכל | 1 | 1 | 2 | 4 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  שחייה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| סך הכל | 1 | 1 | 2 | 4 |
ראו גם

קוסטה ריקה במשחקים הפאראלימפיים
קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-14 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-14 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
האתלט נרי ברנס, שהתחרה באולימפיאדות בייג'ינג, לונדון וריו דה ז'ניירו
צלקת היפרטרופית

| --- | --- |

צלקות היפרטרופיות ארבעה חודשים לאחר היווצרות הפצע
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D017439
 סיווגים
 ICD-11:  EE60.1 
 
צלקת היפרטרופית היא תופעה של הצטלקות יתר, הנובעת מיצירה עודפת של חלבון קולגן לאחר חתך או פציעה. בניגוד לקלואידים, צלקות אלו קטנות יותר ושטחן אינו מתרחב מעבר לגודל הפציעה המקורית. ישנן שיטות שונות לטיפול בהן, ביניהן טיפול בהקפאה בחנקן נוזלי.
הערות שוליים

↑  C. C. Zouboulis, U. Blume, P. Büttner, C. E. Orfanos, Outcomes of cryosurgery in keloids and hypertrophic scars. A prospective consecutive trial of case series, Archives of Dermatology 129, 1993-09, עמ' 1146–1151
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קל מיטשל

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1978 (בן 46) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  מכללת סנטה מוניקה  תיכון לותר 
 מספר צאצאים:  3 
 https://www.kelmitchell.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קל ג'והרי רייס מיטשל (באנגלית: Kel Johari Rice Mitchell; נולד ב-25 באוגוסט 1978 בשיקגו) הוא שחקן, סטנדאפיסט, וראפר אמריקאי.
קריירה

בשנים 1996–2000 כיכב יחד עם קינן תומפסון בתוכנית "קינן וקל" של ניקלודיאון. שניהם שיחקו גם בתוכנית המערכונים All That ובסרט גוד בורגר משנת 1997. יחד הם הופיעו גם כאורחים בסדרות קומדיה שונות, כגון סברינה המכשפה הצעירה. בשנת 2011 כיכב בסרט Dance Fu, שאותו גם כתב. בשנת 2013 שיחק בסאם וקאט את תפקיד פריזי בי.
החל מ-2015 מיטשל הוא חבר צוות בסיטקום של דן שניידר, השייקריות. מיטשל משחק את כוכב הראפ גייל גריפין, המכונה דאבל ג'י.
פילמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

קינן וקל (1996–2000) תפקיד: קל קימבל / תפקיד ראשי
תאומות (1997) תפקיד: טוד / פרק: "Inherit the Twin"
השייקריות (12 בספטמבר 2015 – 8 ביוני 2019) תפקיד: דאבל ג'י / תפקיד ראשי
סאם וקאט (2013) תפקיד: פריזי בי, תפקיד אורח
פילמוגרפיה > סרטים

גוד בורגר (1997) תפקיד: אד
גוד בורגר 2 (אנ') (2023) - תפקיד: אד
קולקטיב נהר קומבהי

| --- | --- |

 פעילות:  התארגנות הפמיניזם השחור
 מדינה:  ארצות הברית
 מטה הארגון:  בוסטון
 מייסדים:  ברברה סמית, דמיטה פרייז'ר
 תקופת הפעילות:  1974–1980 (כ־6 שנים)
 
קולקטיב נהר קומבהי (באנגלית: Combahee River Collective) היה ארגון פמיניסטי שחור ולסבי, אשר היה פעיל בבוסטון בין השנים 1974 ל-1980. הארגון טען שתנועת הפמיניזם הלבן לא עונה על הצרכים של קהילה זו, על כל זהויותיה. הארגון ידוע בעיקר בשל הצהרת קולקטיב נהר קומבהי, שהיה למסמך מכונן בהתפתחות הפמיניזם השחור, וכן בפיתוח מונחים ומושגים של שיח הזהויות המשמש מאז ארגונים פוליטיים ותאורטיקנים חברתיים.
תחילת הדרך

הסופרת ברברה סמית ונציגות נוספות השתתפו בכנס האזורי הראשון של הארגון הפמיניסטי השחור הלאומי (NBFO) בניו יורק, ב-1973. הכנס הניח את התשתית לקולקטיב, במאמציהן להקים סניף של NBFO בבוסטון.
חברות הקולקטיב הבינו במהרה כי החזון שלהן רדיקלי יותר ממטרות ה-NBFO, והחליטו להתפצל מן הארגון - וכך נולד קולקטיב נהר קומבהי (CRC). חברות CRC, ובעיקר ברברה סמית ודמיטה פרייז'ר, האמינו שחובה על הארגון לענות על הצרכים של לסביות שחורות, בנוסף להתארגנות כללית כפמיניסטיות שחורות.
שם הקולקטיב

את השם של הקולקטיב הציעה סמית, שרצתה לקרוא לקולקטיב על שם אירוע היסטורי בעל משמעות לנשים אפרו-אמריקאיות. היה ברשותה ספר על הארייט טאבמן, ובו היה מסופר על אירוע שהתרחש ליד נהר קומבהי, בדרום קרולינה, ב-2 ביוני 1863, כאשר כוחות בהובלתה של טאבמן שחררו יותר מ-750 עבדים. היה זה המבצע הצבאי היחיד בהיסטוריה של ארצות הברית שתוכנן ובוצע על ידי אישה. לדבריה של סמית, "זוהי דרך לדבר על עצמנו כחלק מרצף של מאבק שחור, מאבקן של נשים שחורות".
הצהרת הקולקטיב

הצהרת קולקטיב נהר קומבהי פותחה באופן שיתופי על ידי חברות הקולקטיב, כתהליך הגדרת העקרונות הפוליטיים שלהן, בזמן שהן ישמו עבודה פוליטית בפועל בקבוצתן ובקהילתן, ותוך כדי שיתוף פעולה עם ארגונים פרוגרסיביים אחרים.
חברות הקולקטיב הרגישו שהן יצרו משהו חדש, שלא היה קודם כדוגמתו. דמיטה פרייז'ר אמרה על התהליך שהוא לא היה "מיקס עוגה", כלומר, הנשים שהיו מעורבות היו צריכות לחולל את המשמעות ואת המטרות של הארגון "מאפס", ששום חלק ממנו לא בא מוכן. ב-1995 סמית פרסמה מאמר, "Doing it from Scratch: The Challenge of Black Lesbian Organizing", אשר את כותרתו לקחה מדבריה של פרייז'ר. במאמר, סמית מתארת את תחילת הפעילות של הקולקטיב כ"העלאת מודעות פוליטית ועבודה על מספר רב של בעיות", יחד עם בניית "רשת של חברויות, קהילה, ותרבות נשית שחורה עשירה שלא הייתה קיימת קודם."
תהליך כתיבת ההצהרה התקיים במהלך כל שנות ה-1970.
הנשים היו נפגשות בקבוצות, בכינוסים שנמשכים מספר ימים, מביאות כל חומר כתוב שלהן או שמצאו, ומשתפות אחת עם השנייה, במטרה למסד את הפמיניזם השחור, ולפתח אידאולוגיה נפרדת מהפמיניזם הלבן, כמו גם לדון במגבלות הטמונות בהתמקדות של הפמיניזם הלבן בדיכוי מבוסס עליונות מגדרית, על חשבון כל סוג אחר של דיכוי.
מתוך המפגשים והתהליכים יצאו מאמרים וכתבים רבים, וההצהרה עצמה הלכה והתפתחה, עד שב-1980, ברברה סמית, דמיטה פרייז'ר, ובוורלי סמית ניסחו את הגרסה הסופית והציגו אותה לקולקטיב.
הצהרת הקולקטיב > השפעת ההצהרה

הצהרת קולקטיב נהר קומבהי מכונה "בין המסמכים החזקים ביותר שנכתבו על ידי פמיניסטיות שחורות", ו הארייט סיגרמן, מחברת הספר The Columbia Documentary History of American Women Since 1941, קוראת לפתרונות שההצהרה מציעה לבעיות חברתיות כגון גזענות, אפליה מגדרית, הומופוביה ומעמדיות "מורכבות ומעמיקות".
בספרם Encyclopedia of Government and Politics, מ. א. הוקסוורת ומוריס קוגן מתייחסים להצהרה כאל "ההצהרה הדפיניטיבית בדבר חשיבותה של פוליטיקה של זהויות, במיוחד עבור אנשים אשר זהותם מסומנת על ידי מספר דיכויים מצטלבים".
סמית והקולקטיב טבעו את המונח "פוליטיקה של זהויות", שהן הגדירו כ"פוליטיקה שצמחה מתוך החוויה המהותית האובייקטיבית שלנו כנשים שחורות". הגישה של פוליטיקת הזהויות ערערה על הגישות המהותניות שקדמו לה, בסירוב לדרג בין דיכויים המבוססים מגדר, גזע ומעמד.
על פי הפעילה והאקדמאית אנג'לה דייוויס, הניתוח הזה נשען על מרקסיזם שחור ותנועות של לאומיות שחורה של שנות ה-1960 וה-1970, ושמטבעו הוא אנטי-גזעני ו-אנטי-קפיטליסטי.
תוכן ההצהרה

הצהרת קולקטיב נהר קומבהי מחולקת לארבעה פרקים נפרדים: התפתחות הפמיניזם השחור המודרני; מה אנו מאמינות; בעיות בהתארגנות פמיניסטית שחורה; וסוגיות ופרויקטים בפמיניזם שחור.