stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בתי הספר הפולניים-העבריים
הלימודים בבתי הספר

בתי הספר – או ה"גימנסיות", כפי שנקראו – היו בתי ספר תיכוניים שמונה-שנתיים (כיתות ה' עד י"ב), כאשר בצמוד אליהם פעלה לרוב "מכינה", כלומר בית ספר יסודי ארבע-שנתי (אף שהתחילו כשלוש-שנתיים).
כאמור, המקצועות ה"יהודיים" – בכללם לשון, ספרות, מקרא, היסטוריה יהודית, ידיעת העם היהודי בהווה, גאוגרפיה של ארץ ישראל, ולעיתים גם "דת" – נלמדו בעברית. התלמידים חויבו לחבוש כיפה בשעורי התנ"ך בלבד, ובאירועים רשמיים של בית הספר הקפידו על שמירת כשרות ושבת. הוראת המקצועות ה"כלליים" בשפה הפולנית נבעה משיקולים מעשיים, בראשם – השאיפה לניעות חברתית באמצעות קבלת תעודת בגרות ממלכתית, המאפשרת קבלה ללימודים גבוהים.
מורי בתי הספר היו בעלי השכלה אוניברסיטאית, רבים מהם יוצאי תנועות נוער ציוניות ובעלי גישות ליברליות בחינוך. מכיוון שיצאו נגד תופעת ההתבוללות, הקפידו המחנכים על הקניית ערכים יהודיים-ציוניים במוסדות החינוך. תוכניות הלימודים של המקצועות היהודיים פותחו עצמאית, ללא התערבות השלטונות, ואף פורסמו ספרי לימוד.
מרבית התלמידים בבתי הספר הדו-לשוניים היו בני המעמד הזעיר בורגני, בעלי רמה כלכלית נמוכה יחסית, על אף שהלימודים בבתי הספר הלא-ממלכתיים, בכללם הדו-לשוניים, היו כרוכים בתשלום שכר לימוד גבוה יותר.
השלטונות הפולניים לא אהדו את רעיון בית הספר היהודי, ויחסם אליו נע בין עוינות בולטת לבין נייטרליות קרירה. עם זאת, בהשוואה למוסדות החינוך היהודיים האחרים, היה יחס השלטונות אליהם עוין מעט פחות.
הביקורת מצד זרמי החינוך האחרים

דוגמה ליחסם של זרמי החינוך היהודי האחרים אל זרם החינוך הדו-לשוני ניתן לראות בדבריו של חיים שלמה קאזדאן, אחד ממנהיגי ציש"א, שראה בכך "דילול של האידאה האבסולוטית", הבאה לידי ביטוי אצל ציש"א (חינוך מלא ביידיש) או אצל תרבות (חינוך מלא בעברית).
ביקורת נוספת גרסה כי בהשפעת המודל הדו-לשוני הופעלו לחצים מצד השלטונות בערי הספר על בתי הספר של תרבות, לזנוח את החינוך העברי המלא.
ראו גם

תרבות
יבנה
ציש"א
שול קולט
חורב ובית יעקב
שאבאסובקי
פוליטיקה וחינוך ביהדות פולין בין שתי מלחמות העולם
לקריאה נוספת

חיים אורמיאן, "פרקים בתולדות בתי-הספר הפולניים-העבריים הציבוריים בפולין בשנים 1918–1939", וו' אקרמן, י' עירם, מ' רינות, ש' רשף (עורכים), קבצים לחקר תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, כרך א', תשמ"ב.
עדינה בר-אל, "מגוון הזרמים החינוכיים בקהילה היהודית בפולין", מעוף ומעשה, 1, תשנ"ה.
צבי שרפשטיין, תולדות החינוך בישראל, כרך ב', ירושלים, תש"ך.
הערות שוליים

↑  חיים אורמיאן, "פרקים בתולדות בתי-הספר הפולניים-העבריים הציבוריים בפולין בשנים 1918-1939", וו' אקרמן, י' עירם, מ' רינות, ש' רשף (עורכים), קבצים לחקר תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, כרך א', תשמ"ב, עמ' 9. עם זאת, שמואל רוזנהק ("על מערכת החינוך היהודי בפולין בין שתי מלחמות-העולם", בתוך ישראל היילפרין (עורך), בית ישראל בפולין: מימים ראשונים ועד לימות החורבן, כרך ב', ירושלים: תשי"ד, באתר "דעת") מציין דווקא את שנת 1912 כשנת ההקמה.
1 2  שמואל רוזנהק, "על מערכת החינוך היהודי בפולין בין שתי מלחמות העולם", עמ' 153.
↑  שמואל רוזנהק, "על מערכת החינוך היהודי בפולין בין שתי מלחמות העולם", עמ' 155.
↑  שמעון פרוסט, "חינוך לערכים במוסדות החינוך בפולין (1918–1939)", עיונים בחינוך, 57/58, תשנ"ב, עמ' 87.
↑  חיים אורמיאן, "פרקים בתולדות בתי-הספר הפולניים-העבריים הציבוריים בפולין בשנים 1918–1939", עמ' 8.
↑  שמעון פרוסט, "חינוך לערכים במוסדות החינוך בפולין (1918–1939)", עמ' 85.
ג'יימס ויליאם מרשל

ג'יימס ויליאם מרשל (באנגלית: James William Marshall;‏ 14 באוגוסט 1822 – 5 בפברואר 1910) היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא יוליסס ס. גרנט. הוא גם שימש במספר תפקידי ממשל נוספים בתקופות נשיאותם של לינקולן, גרנט, והייז.
ראשית חייו

ג'יימס ויליאם מרשל נולד בוילסון שבמחוז קלארק, וירג'יניה לג'יימס פדה ולסוזן אוראה מרשל. הוא למד בבתי הספר במחוזות קלארק ופאוקוויר. ב-1837 עברה המשפחה למחוז מאונט סטרלינג שבקנטקי. ב-1848 סיים מרשל את לימודיו בקולג' דיקינסון שבקרלייל, פנסילבניה. לאחר סיום לימודיו הוא שימש כמרצה שלא מן המניין לשפות עתיקות בקולג' דיקינסון עד 1850. באותה שנה הוא נשא לאישה את ג'יין סטיבנסון מקרלייל. לאחר מכן הוא שימש כמרצה מן המניין לשפות עתיקות עד 1862.
קריירה

ב-1861, עם פרוץ מלחמת האזרחים, מונה מרשל על ידי הנשיא אברהם לינקולן כקונסול בלידס, אנגליה, תפקיד בו הוא כיהן עד 1865.
ב-1869 מונה מרשל על ידי הנשיא יוליסס ס. גרנט כעוזר הראשון למנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1874. ביולי אותה שנה מינה אותו הנשיא גרנט כמנהל הכללי של הדואר בעקבות התפטרותו של ג'ון קרסוול ועד לכניסתו לתפקיד של מרשל ג'וול בסוף אוגוסט אותה שנה.
לאחר מכן שב מרשל לתפקידו הקודם כעוזר הראשון למנהל הכללי של הדואר, תפקיד בו הוא שימש עד לתום נשיאותו של גרנט ב-1877.
לאחר סיום תפקידו מונה מרשל כמפקח הכללי של שירות דואר הרכבות על ידי המנהל הכללי של הדואר, איש הדרום, דייוויד קיי, בממשלו של הנשיא רתרפורד הייז. בתפקיד זה הוא שימש עד תום כהונתו של קיי ב-1880, ולאחר מכן פרש מהחיים הציבוריים.
ג'יימס ויליאם מרשל נפטר בוושינגטון די. סי. ב-5 בפברואר 1910. הוא נטמן בבית הקברות הישן של קרלייל.
ג'יימס וילסון (כדורגלן)

ג'יימס אנטוני וילסון (באנגלית: James Anthony Wilson; נולד ב-1 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ באברדין מליגת העל הסקוטית. הוא שיחק גם בנבחרות אנגליה הצעירות.
קריירה

וילסון נולד בבידולף, עיירה במחוז סטפורדשייר. הוא אותר על ידי הסקאוטר של מנצ'סטר יונייטד בגיל 7. עבר דרך אקדמיית הנוער של המועדון, וערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הצעירה לגילאי 18 ומטה, כבן 14, במשחק ידידות באוקטובר 2010 נגד קבוצה סלובקית. לאחר מכן ערך את הופעת בכורתו התחרותית, במשחק ליגה נגד וסט ברומיץ' אלביון בפברואר 2011. המשיך להשתתף במשחקים בעונה זו, ולאחר מספר משחקים הבקיע שער בניצחון 1–2 על אברטון.
ביולי 2012 האריך את חוזהו במנצ'סטר יונייטד, והחל את עונת 2012 - 2013 במדי הקבוצה הצעירה. חרף העובדה שלקח לו חמישה משחקים עד שהבקיע את שערו הראשון בעונה זו, הבקיע 5 שערים במשחק החמישי נגד ניוקאסל יונייטד בספטמבר 2012, ובכך שבר שיא של כמות השערים השנייה בגודלה ששחקן הבקיע בתקופתו של מאמן הקבוצה סר אלכס פרגוסון.
חרף זה שלקח חלק בולט בעתודות קמפיין טרום עונת 2013 - 2014, המשיך בתפקידו בקבוצה הצעירה לגילאי 18 ומטה, כשהבקיע שבעה שערים בשישה משחקים רצופים בתחילת העונה (כולל כמה בליגת האלופות לנוער, נגד באייר לברקוזן ושחטאר דונצק), כולל במשחק נוסף נגד בורי בקבוצת העתודה. וילסון המשיך להיות פעיל ודומיננטי בקבוצת העתודה, ולאחר שהבקיע שער במשחק נגד וולברהמפטון וונדררס במרץ 2014, חווה את זימונו הראשון לקבוצה הבוגרת של המועדון באפריל באותה השנה. הוא ערך את הופעת בכורתו במדי הקבוצה הבוגרת חודש לאחר מכן, כששיחק נגד האל סיטי ב-6 במאי, כשהטביע את חותמו בשני שערים בניצחון 3-1.
השער הראשון של וילסון בעונת 2014–2015 הגיע בינואר 2015, כשנכנס כמחליף לג'וני אוונס, הבקיע בתוספת הזמן, ועזר לקבוצתו לנצח 0–2 את קווינס פארק ריינג'רס.
ב-26 בנובמבר 2015 הושאל לברייטון אנד הוב אלביון מליגת המשנה האנגלית עד לסיום העונה. ב-20 באוגוסט 2016 הושאל לדרבי קאונטי עד לסיום העונה. ב-10 בינואר 2018 הושאל לשפילד יונייטד עד לסוף העונה.
ב-3 ביולי 2019, לאחר עונת השאלה באברדין, שוחרר וילסון ממנצ'סטר יונייטד וחתם לשנתיים באותה קבוצה.
הערות שוליים

↑    John Percy, ‏Manchester United to reward James Wilson with new contract, The Telegraph, 8 May 2014
↑  James Wilsom
↑  "Manchester United striker James Wilson revels in dream debut". The Gurdian. May 7, 2014
↑  "James Wilson makes Aberdeen return after Man United release". BBC. July 3, 2019
ג'ון סקוטוס אריגנה

ערך זה עוסק בתאולוג אירי בן המאה התשיעית. אם התכוונתם לתאולוג פרנציסקני בן המאה ה-13, ראו .
| --- | --- |

ציור מהמאה ה-12 של אריגנה
 לידה:  815 אירלנד, אירלנד 
 פטירה:  877 (בגיל 62 בערך) פרנקיה המערבית 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, מתרגם, סופר 
 מדינה:  אירלנד 
 
יוהאן סקוטוס
ג'ון סקוטוס אריגנה (באנגלית: John Scotus Erigena; בלטינית: Johannes Scotus Eruigena;‏ 815–877 בקירוב) היה פילוסוף, תאולוג ומשורר אירי.
נולד באירלנד בשנת 815 בקירוב. לאחר שרכש לעצמו השכלה קלאסית נרחבת, עבר בסביבות גיל שלושים להשתקע בצרפת, על-פי הזמנתו של המלך שארל הקירח. בצרפת לימד, תרגם כתבים יוונים קלאסיים ללטינית, וכתב את רוב כתביו. על פי מקורות מסוימים, באחרית ימיו עזב את צרפת ועבר לאנגליה, על פי הזמנת המלך אלפרד הראשון, אבל דבר זה מוטל בספק, ויש המשערים כי נשאר בצרפת עד יום מותו. בהגותו הושפע מאוד מאוגוסטינוס והמשיך את דרכו של שילוב רעיונות נאופלטוניסטים בתאולוגיה הנוצרית.
ספרו החשוב ביותר הוא "החלוקה של הטבע", אשר נכתב בצורת דיאלוג בין תלמיד ורבו. טענתו המרכזית היא: הכל הוא אחד, אלוהים, אולם כיוון שבני האדם הם בעלי תפיסה סופית יש צורך במהלך דידקטי, הפרדה בין חלקיו של האל. סקוטוס מגדיר את הטבע, ככל הניתן לתפיסה על ידי הדעת האנושית, בין אם קיים או לאו. לפיכך, החלוקה של הטבע היא גם החלוקה (המדומה) של אלוהים.
ארבעת חלקי הטבע הם:
היוצר אשר לא נברא, אלוהים כמקור כל הדברים.
הנברא אשר יוצר, צורות החיים, בדומה לאידיאות האפלטוניות.
הנברא אשר לא יוצר, העולם הנגלה, תופעות.
האין - אשר לא נברא ואינו יוצר, אלוהים כתכלית כל הדברים, כנקודת ההתכנסות.
אריגנה טבע את המושג "אמנויות מכניות". מאוחר יותר השתשרש כמושג "אומנויות שימושיות" ולאחר מכן - "טכנולוגיה". ארגינה, שיכתב את ספרו של קפלה, נישואיהם של פילולוגיה ומרקורי. בחיבור המקורי של קפלה, מרקורי מעניק לכלתו הטריה את מתנת שבע האמנויות החופשיות הליברליות (דקדוק, רטוריקה, דיאלקטיקה, מתמטיקה, גאומטריה ואסטרונומיה). בשכתוב של אריגנה, מעניקה בתמורה הכלה פילולוגיה לחתנה מרקורי את מתנת 7 האמנויות המכניות, הכוללות ביניהן רפואה וארכיטקטורה. נראה כי עצם המשגת "האמנויות המכניות" היווה את השינוי המשמעותי ביחס כלפי אמנויות אלה על ידי הכנסייה - ממצב של אמנויות בזויות ונחותות לתפיסה המכירה בהן כחלק משלמות האדם.
הערות שוליים

↑  DAVID NOBLE, THE RELIGION OF TECHNOLOGY, NEW YORK: Alfred A. Knoff, 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260976605171  PLWABN: 9810592974905606  BIBSYS: 90657775  BNE: XX848942  BnF: cb11886636f (data)  CANTIC: a1039851x  CiNii: DA01004095  GND: 118557955  ICCU: CFIV047901  ISNI: 0000 0001 2030 435X  LCCN: n50038594  NKC: ola2002159491  NLA: 35247177  NLG: 72194  NTA: 069010013  RERO: 02-A000147151  SELIBR: 191318  SNAC: w6t16c64  SUDOC: 026659883  Trove: 880941  VcBA: 495/22626  VIAF: 90633393   WorldCat (עם VIAF): 90633393 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופים ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ו בל

| --- | --- |
כרזת הסרט באנגלית
כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  ריינאלדו מרקוס גרין 
 הופק בידי:  קארי ג'וג'י פוקונאגה (אנ') מארק וולברג ריבה מרקר דניאלה טאפלין לונדברג אווה מריה דניאלס ריאן ארנס סטיבן לוינסון
 תסריט:  דיאנה אוסאנה (אנ') לארי מק'מרטרי
 עריכה:  מארק סנגר
 שחקנים ראשיים:  מארק וולברג ריד מילר קוני בריטון (אנ') מקסוול ג'נקינס (אנ') גארי סיניז בליין מיי איגבי ריגני
 מוזיקה:  אנטוניו פינטו
 צילום:  ז'אקס ז'ופרט
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Nine Stories Productions Closest to the Hole Stay Gold Features Vision Chaos Parliament of Owls Argent Pictures Rhea Films
 חברה מפיצה:  רודסייד אטרקשנז ורטיקל אנטרטיינמנט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בספטמבר 2020 (TIFF)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 www.joebellthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ו בל (מאנגלית: Joe Bell) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2020, שבוים על ידי ריינאלדו מרקוס גרין, על פי תסריט מאת לארי מק'מרטרי ודיאנה אוסאנה. בסרט מככב מארק וולברג ולצידו ריד מילר, קוני בריטון, מקסוול ג'נקינס, בליין מיי, איגבי ריגני וגארי סיניז.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-14 בספטמבר 2020, והוא יופץ לבתי הקולנוע ב-23 ביולי 2021.
תקציר העלילה

הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, אדם שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו ג'יידן, שהיה קורבן לבריונות הומופובית.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| מארק וולברג | ג'ו בל | אביו של ג'יידן |  |
| ריד מילר | ג'יידן בל |  |  |
| קוני בריטון | לולה בל | אמו של ג'יידן |  |
| מקסוול ג'נקינס | ג'וזף בל | אחיו הצעיר של ג'יידן |  |
| גארי סיניז | שריף גארי וסטין |  | הדמות מבוססת על שריף טום נסטור |
| בליין מיי | בויד בנקס |  |  |
| אש סנטוס (אנ') | קים |  |  |
| איגבי ריגני | צ'אנס |  |  |
| מורגן לילי (אנ') | מרסי |  |  |
| סקאוט סמית' | קולין |  |  |
| קאסי בק | גב' סוויפט |  |  |
| צ'ארלס הלפורד (אנ') | וויל |  |  |
| טרה באק (אנ') | מרי אייבי |  |  |
הפקה

באפריל 2015 הוכרז כי קארי ג'וג'י פוקונאגה יביים את הסרט, לפי תסריט שנכתב על ידי לארי מק'מרטרי ודיאנה אוסאנה. בנוסף הוכרז כי חברת A24 תהיה אחראית על הפקת והפצת הסרט. באפריל 2019 הצטרפו מארק וולברג, ריד מילר, קוני בריטון, מקסוול ג'נקינס וגארי סיניז לצוות השחקנים. ריינאלדו מרקוס גרין ביים את הסרט, במקום פוקונאגה שעדיין שימש כמפיק, לצד וולברג, ג'ייק ג'ילנהול וסטיבן לוינסון ששימשו גם כמפיקים, ו-A24 לא שימשה מפיצה ומפיקה בסופו של דבר.
הפקה > צילום

שלב הצילומים של הסרט החל ב-15 באפריל 2019 והסתיים ב-24 במאי 2019.
הפצה

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2020 ב-14 בספטמבר 2020. זמן קצר לאחר מכן, "אולפני סולסטיס" (אנ') רכשו זכויות הפצה לסרט תמורת 20 מיליון דולר. הוא אמור היה לצאת לאקרנים ב-19 בפברואר 2021. עם זאת, הוא הוצא מלוח הזמנים. ב-8 באפריל 2021 הוכרז כי נטפליקס נמצאת במשא ומתן סופי לרכישת זכויות ההפצה של הסרט מאולפני סולסטיס.
ב-21 במאי 2021 נמסר שזכויות ההפצה נרכשו מ"סולסטיס" על ידי החברות "רודסייד אטרקשנז" (אנ'), ו"ורטיקל אנטרטיינמנט" (אנ'), כאשר הראשונה תפיץ את הסרט לבתי הקולנוע, והשנייה תהיה אחראית לאחר מכן על ההפצה לצפייה ביתית. העסקה בוצעה לאחר שהתברר שמערך ההפצה של "סולסטיס" בנוי לסדר גודל של 2000 בתי קולנוע ומעלה, אולם לאור מגבלות מגפת הקורונה ונושא הסרט, הוא מתאים להפצה מצומצמת יותר. בשלב הראשון הוא יופץ ל-750 בתי קולנוע בלבד, וההפצה תורחב בהתאם להתפתחויות
הסרט יופץ לבתי הקולנוע בארצות הברית ב-23 ביולי 2021.
ביקורות

אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט ציון של 40% בהתבסס על 127 ביקורות ודירוג ממוצע של 5.5/10. בקונצנזוס הביקורתי נכתב: "המסר המרגש של Good Joe Bell – והופעת הפריצה המסעירה של ריד מילר – מתערערים למרבה הצער על ידי עלילה נוסחתית". אתר Metacritic נתן לסרט ציון של 54 מתוך 100, בהתבסס על 26 מבקרים, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
הערות שוליים

↑  "Good Joe Bell". Toronto International Film Festival. נבדק ב-30 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kevin Slane, "Mark Wahlberg got ‘as thin as possible’ for new movie".
↑  Ford, Rebecca (30 באפריל 2015). "Cary Fukunaga, A24 Developing Joe and Jadin Bell Movie". The Hollywood Reporter. נבדק ב-14 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (11 באפריל 2019). "Mark Wahlberg, Connie Britton to Star in 'Good Joe Bell' From 'Brokeback Mountain' Scribes (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-14 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Galuppo, Mia (12 באפריל 2019). "'Lost in Space' Star Maxwell Jenkins Joins Mark Wahlberg in 'Good Joe Bell'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-14 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (25 באפריל 2019). "Gary Sinise Joins Mark Wahlberg In 'Good Joe Bell'". Deadline Hollywood. נבדק ב-25 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mann, Court (12 באפריל 2019). "A new movie starring Mark Wahlberg, Connie Britton will be filmed in Utah". DesertNews.com. נבדק ב-14 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Instagram of Reid Miller (May 24, 2019) and Instagram of Maxwell Jenkins (May 24, 2019)
↑  Wiseman, Andreas (24 ביוני 2020). "Toronto Film Festival Reveals Plan For Slimline 2020 Edition With Mix Of Physical & Digital Screenings; Kate Winslet, Idris Elba & Mark Wahlberg Movies Among First Wave". Deadline Hollywood. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr, Mark (19 בספטמבר 2020). "Mark Wahlberg-Starrer 'Good Joe Bell' Landed By Solstice Studios In $20 Million WW Deal: Awards Season Push For Toronto Drama". Deadline Hollywood. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Welk, Brian (12 בנובמבר 2020). "Mark Wahlberg Enters Oscar Race With February Release of 'Joe Bell'". The Wrap. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Camera Jackson, Lights (14 בינואר 2021). "LCJ EXCLUSIVE: I've received official confirmation from @SolsticeStudios that the #MarkWahlberg drama #JoeBell will NOT be opening on Feb. 19. The film is being held until later this year". Twitter. נבדק ב-14 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  [דרוש מקור]
1 2  Fleming, Mike Jr. & Wiseman, Andreas (May 21, 2021). Mark Wahlberg Starrer ‘Joe Bell’ Moves To Roadside Attractions/Vertical Entertainment For July Release. Deadline Hollywood. Retrieved May 22, 2021
↑  "Good Joe Bell (2020)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Good Joe Bell Reviews". Metacritic. נבדק ב-21 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
בניטואיט

| --- | --- |
בניטוניט (כחול), ז'ואוקיניט (חום) ונפטוניט (שחור) על נתרוליט (לבן).
בניטוניט (כחול), ז'ואוקיניט (חום) ונפטוניט (שחור) על נתרוליט (לבן).
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  BaTi[Si3O9]
 מערך קריסטלוגרפי:  הקסגונלי
 צורת הגביש:  הגבישים משולשים פחוסים המסתיימים בפירמידה בשני הקצוות באורך של עד שישה סנטימטרים. כמו כן כגרגירים קטנים.
 צבע:  בדרך כלל כחול, אך גם סגול, ורוד, לבן צהבהב או חסר צבע
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  אין
 שבירה:  דמוי קונכייה
 קשיות:  6.5-6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.6
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  פולט קרינה פלואורסצנטית בגוון כחול בקרינת על סגול בקרניים באורך גל קצר
 מינרלים נלווים:  סרפנטין, נפטוניט, נתרוליט, ז'ואקיניט, סאנבורניט, אלביט, אוהמיליט ולויקוספניט
גבישי בניטואיט מסן בניטו בקליפורניה
בניטואיט הוא מינרל ציקלוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת טבעת) נדיר בגוון כחול של בריום, וטיטניום.
תכונות > הרכב

נוסחת המבנה הכימי של הבניטואיט היא BaTi (Si3O9). המבנה של המינרל הוא של טבעת המורכבת מ-3 קבוצות של ארבעונים.
תכונות > קריסטלוגרפיה

הבניטואיט שייך למערכת הגבישית ההקסגונלית, חבורת סימטריות מרחבית  \ P{\bar {6}}c2, והוא אחד המינרלים הנדירים המתגבשים בחבורת הסימטריות הנקודתית ה"דיטריגונלית דיפירמידלית "  {\bar {6}}m2. הבניטואיט שייך אומנם למערכת הגבישית ההקסגונלית (כלומר המשושה), אבל צורתם החיצונית של הגבישים שלו היא דווקא משולשת. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=6.641‏, ו-c=9.7597.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הבניטואיט מופיע בטבע בדרך כלל כגרגירים. צורת הגבישים משושים פחוסים המסתיימים בפירמידה בשני הקצוות באורך של עד שישה סנטימטרים. תופעת גבישים תאומים קיימת במינרל, ובמקרים מסוימים, כאשר הגבישים באותו גודל נוצרת צורת מגן דוד. אין לבניטואיט פצילות בשום כיוון, והוא נשבר בצורה דמוית קונכייה. הקשיות של המינרל בינונית-גבוה, 6.5-6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי 3.6 גרם לסמ"ק. המינרל מסיס בחומצה הידרופלואורית, אך אינו מסיס בחומצת מלח או בחומצה גופרתית.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא חד-צירי חיובי. למינרל יש שבירה כפולה חזקה אפילו מיהלום. מקדמי השבירה של הבניטואיט הם: nε=1.802-1.804‏, ו-nω =1.756- 1.757. גבישי הבניטואיט שקופים עד שקופים למחצה, וצבעם בדרך כלל כחול ספיר (כנראה בשל זיהומים בקטיוני ברזל), אך גם סגול, ורוד, לבן צהבהב או חסר צבע. לעיתים קרובות המינרל מכיל שני צבעים. הבניטואיט ניחן בדיכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בולט. הוא נראה חסר צבע מזווית אחת, וסגול, כחול כהה או כחול ירקרק מזווית שנייה. הגוון הכחול אינו מושפע מחימום או מהקרנה רדיואקטיבית. לעומת זאת החלק חסר הצבע הופך לכתום בחימום. כמעט כל הדגימות של המינרל פולטות קרינה פלואורסצנטית בגוון כחול בהיר בקרינת על סגול באורכי גל קצרים. חלק מהדגימות פולטות קרינה פלואורסצנטית בגוון אדום בקרינת על סגול באורכי גל ארוכים.
גילוי ומקור השם

את המינרל גילה לראשונה ג'יימס קאוץ' (James M. Couch) בשנת 1907, בשעה שחיפש עבור רודריק דאלס (Roderick W. Dallas ) מרבצי נחושת, כקילומטר וחצי דרומית לפסגת סנטה ריטה (Santa Rita) בנפת ניו אידריה (New Idria District) בקצה הדרומי של מחוז סן בניטו (San Benito) במדינת קליפורניה שבארצות הברית. בשל הצבע הכחול הוא הניח כי גילה מרבץ של ספיר, והוא סיפר על התגלית לאנשים נוספים. בסופו של דבר נשלחו דוגמאות מהמינרל לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ושם ביצע ג'ורג' לאודרבק (George Louderback), פרופסור לגאולוגיה, אנליזה למינרל וגילה כי מדובר במינרל חדש. הוא קרא לו "בניטואיט", "משום שנתגלה סמוך למקורות של הנחל סן בניטו במחוז סן בניטו". יחד עם הבניטואיט זיהה לאודרבק שני מינרלים נוספים: ז'ואקיניט ומינרל אותו כינה "קרלוסיט", אך הסתבר שהקרלוסיט היה בעצם נפטוניט, מינרל שנתגלה קודם לכן בגרינלנד, אם כי איכות הנפטוניט שנתגלה בסן בניטו עלתה על המינרל שנתגלה במקומות אחרים.
המינרל נתגלה מאז במספר מועט של מקומות אחרים, ורק בקליפורניה הוא מצוי באיכות של אבן חן. ב-1 באוקטובר 1985 חתם מושל קליפורניה על הצו המכריז על הבניטואיט כאבן חן מדינתית של מדינת קליפורניה.
שימושים

השימוש העיקרי בבניטואיט הוא כמינרל לאספנים. האספנים רוכשים את המינרל בעיקר בשל צבעו הדומה לספיר, אבל גם בשל הקרינה פלואורסצנטית בגוון כחול שהוא פולט בקרינת על סגול. בקליפורניה מצוי המינרל שצבעו כחול יחד עם המינרל נתרוליט שצבעו לבן, המינרל ז'ואקוניט שצבעו חום והמינרל נפטוניט שצבעו שחור ושילוב הצבעים הפך את מקבץ המינרלים למבוקש. במקרים רבים הבניטואיט שקוע בתוך הנתרוליט ויש צורך להמיס את הנתרוליט באמצעות חומצת מלח תחילה. הקשיות של הבניטואיט מאפשרת גם שימוש כאבן חן אם כי כמות החומר באיכות של אבן חן מועטה ומצויה כאמור בקליפורניה בלבד.
מקור ותפוצה

הבניטואיט נוצר בהתמרה מטאסומטית של סרפנטיניט. התמיסות ההידרותרמיות שגרמו להתמרה הכילו ריכוז גבוה יחסית של כמה יסודות נדירים כדוגמת בריום, טיטניום, פלואור, צזיום, ניוביום, וליתיום. התהליך שגרם ליצירת תמיסות אלו אינו ברור עדיין.
בקליפורניה מצוי הבניטואיט בעורקים של נתרוליט החותרים בשיסט של גלאוקופן הירוק אפרפר כשהוא בין שכבות של סרפנטין, שגילו מוערך ב-160 מיליון שנים, כאשר הבניטואיט נוצר לפני 12 מיליון שנים. ביפן מצוי הבניטואיט בדייק הבנוי ממגנזיו-ריבקיט-קוורץ-פלוגופיט-אלביט החותך בסרפנטיניט.
הבניטואיט הוא מינרל נדיר מאוד. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את מכרה אבני החן דאלס (Dallas Gem Mine) או גם מכרה בניטואיט בנפת ניו אידריה (New Idria District) בקצה הדרומי של מחוז סן בניטו (San Benito) במדינת קליפורניה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה), ועל פסגת טרומבול (Trumbull Peak) במחוז מריפוזה (Mariposa) בארקנסו שבארצות הברית; באומהי במחוז ניאיגטה ביפן; ובאתר ברוקן היל (Broken Hill) במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה.
לקריאה נוספת

W.S Wise, and R.H Gill, Minerals of the Benitoite Gem mine. The Mineralogical Record, 1997 vol 8, 442-452.
Brendan M. Laurs, William R. Rohtert and Michael Gray, Benitoite from the New Idria District, San Benito County, California, Gems & Gemology, 1997 vol 33 number 3, 166-187.
הערות שוליים

↑  ראו בקישורים חיצוניים את המאמר שכתב לאודרבק בעקבות התגלית.
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
ג'ון ספלמן

ג'ון דניס ספלמן (באנגלית: John Dennis Spellman;‏ 29 בדצמבר 1926 –  16 בינואר 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת וושינגטון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמנהל הראשון של מחוז קינג בשנים 1969–1981, ולאחר מכן ועד 1985 כמושל וושינגטון ה-18.
ספלמן נבחר כמושל ב-1980, שנה בה זכו הרפובליקנים בניצחונות מרובים בכל רחבי ארצות הברית. במהלך תקופת כהונתו, סבלה מדינת וושינגטון מהשלכות המיתון של ראשית שנות ה-80. בבחירות לכהונה שנייה ב-1984 הוא נוצח, ונכון להיום הוא הרפובליקני האחרון שכיהן כמושל המדינה.
ראשית חייו

ג'ון ספלמן נולד בסיאטל כבנם של סטרלינג ברתולומאו "ברט" סמפלן, מנהל בחברת ביטוח, ושל ללה א. (לבית קאשמן) ספלמן, מורה בבית ספר. משפחתו הייתה ממוצא אירי ואנגלי פוריטני. סבו מצד אביו, דניס ברתולומיאו "דני" ספלמן, הגיע לסיאטל מאירלנד זמן קצר לפני השריפה הגדולה שהתחוללה בעיר (אנ') ב-1889, והיה לקבלן צנרת מצליח. סבתו מצד אימו הייתה אחת מהילדים הלבנים הראשונים שנולדו בטריטוריית אורגון והתיישבה בעיירה בראונסוויל. אביו של ספלמן, ברט, היה הגארד המצטיין של קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת אורגון בניצחון שלה בגמר של 1917 על הקבוצה החזקה יותר של אוניברסיטת פנסילבניה, ובהמשך היה עוזר המאמן של הקבוצות של אוניברסיטת אורגון ושל אוניברסיטת וושינגטון.
ספלמן גדל בפרברים המזרחיים של בלוויו עם אחותו מרי. אחיו הבכור, דייוויד ברתולומיאו, נהרג במלחמת קוריאה. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר המכין של סיאטל, אותו הוא סיים ב-1944. באותה שנה הוא הפסיק את לימודיו באמצע שנתו האחרונה כדי להתגייס לתוכנית הצוערים של צי הסוחר (United States Merchant Marine) במלחמת העולם השנייה ושירת בצי ארצות הברית. במסגרת חוק החיילים המשוחררים, הוא סיים ב-1949 תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים באוניברסיטת סיאטל, וב-1953 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון. ספלמן הכיר את אשתו, לויס אליזבת מרפי מהבר, מונטנה, כשלמדו יחדיו בקורס לספרדית באוניברסיטת סיאטל. השניים נישאו ב-1954 ונולדו להם שישה ילדים.
ראשית הקריירה הפוליטית

ספלמן נכנס לפוליטיקה לאחר שהצטרף לקבוצה של רפובליקנים פרוגרסיבים ששאפו לבצע רפורמות במפלגה. הוא היה לחבר בוועדת השירות הציבורי של העיר כאשר במקביל עסק בעריכת דין בראשית שנות ה-60. ב-1964 התמודד ספלמן בבחירות למשרת ראש עיריית סיאטל, אך לא התקדם מעבר לבחירות המקדימות. הוא לקח חלק במסע הבחירות של דניאל ג'. אוונס במסע הבחירות שלו למשרת המושל באותה שנה. ב-1967 נבחר ספלמן כאחד משלושת חברי הוועדה המנהלת של מחוז קינג. בעקבות תוכנית שאושרה על ידי קהל המצביעים, ליישום ממשל הבית ב-1968, נוצרה משרת מנהל המחוז, וספלמן נבחר ב-1969 לתפקיד זה על פניו של המושל אלברט רוסליני.
ספלמן היה בעל תפקיד מרכזי בהקמת מערכת הממשל החדשה של המחוז על פי התוכנית. הוא מיזג מחלקות עצמאיות לשעבר והחליף את מערכת הפטרונות הקודמת במערכת שהתבססה על כישוריהם של מועמדים לתפקידים. ספלמן פיקח על התהליך השנוי במחלוקת של בניית הקינגדום (Kingdome), אצטדיון מקורה שהיה ביתם הראשון של קבוצת הפוטבול סיאטל סיהוקס ושל קבוצת הבייסבול סיאטל מארינרס. הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות בתפקידו פעמיים, ב-1973 וב-1977.