stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתלטיקה באולימפיאדת רומא (1960)
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 12 | 8 | 6 | 26 |
| 2 | ברית המועצות ברית המועצות | 11 | 5 | 5 | 21 |
| 3 |  גרמניה | 2 | 8 | 3 | 13 |
| 4 | פולין פולין | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 5 | ניו זילנד ניו זילנד | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 6 | בריטניה בריטניה | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 7 | אוסטרליה אוסטרליה | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 8 | איטליה איטליה | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 9 | רומניה רומניה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 | אתיופיה אתיופיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | הונגריה הונגריה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 12 | צרפת צרפת | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13 | בלגיה בלגיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | מרוקו מרוקו | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | טאיוואן הרפובליקה הסינית | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | שוודיה שוודיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 |  הפדרציה של איי הודו המערבית | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 | פינלנד פינלנד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  דרום אפריקה | 0 | 0 | 1 | 1 |
הזוכים במדליות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר   (מהירות רוח = 2.8 מ/ש) | וילמה רודולף   ארצות הברית ארצות הברית | 11.18 שניות | דורותי היימן   בריטניה בריטניה | 11.43 שניות | ג'וזפינה לאונה   איטליה איטליה | 11.48 שניות |
| ריצת 200 מטר | וילמה רודולף   ארצות הברית ארצות הברית | 24.13 שניות | יוטה היינה    גרמניה | 24.58 שניות | דורותי היימן   בריטניה בריטניה | 24.82 שניות |
| ריצת 800 מטר | לודמילה שבצובה   ברית המועצות ברית המועצות | 2:04.50 דקות   שיא עולם | ברנדה ג'ונס   אוסטרליה אוסטרליה | 2:04.58 דקות | אורסולה דונאט    גרמניה | 2:05.73 דקות |
| ריצת 80 מטר משוכות | אירינה פרס   ברית המועצות ברית המועצות | 10.93 שניות | קרול קוינטון   בריטניה בריטניה | 10.99 שניות | גיזלה בירקמאייר    גרמניה | 11.13 שניות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   מרתה הדסון   לוסינדה ויליאמס   ברברה ג'ונס   וילמה רודולף | 44.72 שניות |  גרמניה   מרתה לנגביין   אנני בייקל   ברונהילדה הנדריקס   יוטה היינה | 45.00 שניות | פולין פולין   תרסה צפלי   ברברה ינישבסקה   צלינה ישינובסקה   הלינה גורצקה | 45.19 שניות |
הזוכים במדליות > נשים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לרוחק | ורה קרפקינה   ברית המועצות ברית המועצות | 6.37 מטר   שיא אולימפי | אלזבייטה קשסינסקה   פולין פולין | 6.27 מטר | הילדרון קלאוס    גרמניה | 6.21 מטר |
| קפיצה לגובה | יולנדה באלאש   רומניה רומניה | 1.85 מטר   שיא אולימפי | ירוסלבה יוז'ביקובסקה   פולין פולין  דורות'י שירלי   בריטניה בריטניה | 1.71 מטר |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | טמרה פרס   ברית המועצות ברית המועצות | 17.32 מטר   שיא אולימפי | יוהנה לוטגה    גרמניה | 16.61 מטר | ארלין בראון   ארצות הברית ארצות הברית | 16.42 מטר |
| זריקת דיסקוס | נינה רומשקובה   ברית המועצות ברית המועצות | 55.10 מטר   שיא אולימפי | טמרה פרס   ברית המועצות ברית המועצות | 52.59 מטר | ליה מנוליו   רומניה רומניה | 52.36 מטר |
| הטלת כידון | אלווירה אוזולינה   ברית המועצות ברית המועצות | 55.98 מטר   שיא אולימפי | דנה זטופקובה   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 53.78 מטר | בירוטה קלדיינה   ברית המועצות ברית המועצות | 53.45 מטר |
הזוכים במדליות > גברים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | ארמין הארי    גרמניה | 10.32 שניות   שיא אולימפי | דייב סיים   ארצות הברית ארצות הברית | 10.35 שניות | פיטר רדפורד   בריטניה בריטניה | 10.42 שניות |
| ריצת 200 מטר | ליביו ברוטי   איטליה איטליה | 20.62 שניות   השוואת שיא עולם | לסטר קארני   ארצות הברית ארצות הברית | 20.69 שניות | עבדולאי סאי   צרפת צרפת | 20.83 שניות |
| ריצת 400 מטר | אוטיס דייוויס   ארצות הברית ארצות הברית | 45.07 שניות   שיא עולם | קרל קאופמן    גרמניה | 45.08 שניות | מלקולם ספנס    דרום אפריקה | 45.60 שניות |
| ריצת 800 מטר | פיטר סנל   ניו זילנד ניו זילנד | 1:46.48 דקות   שיא אוליפמי | רוג'ר מונס   בלגיה בלגיה | 1:46.55 דקות | ג'ורג' קר    הפדרציה של איי הודו המערבית | 1:47.25 דקות |
| ריצת 1500 מטר | הרב אליוט   אוסטרליה אוסטרליה | 3:35.6 דקות   שיא עולם | מישל ז'אזי   צרפת צרפת | 3:38.4 דקות | אישטואן רוז'בגי   הונגריה הונגריה | 3:39.2 דקות |
| ריצת 5000 מטר | מארי האלברג   ניו זילנד ניו זילנד | 13:43.76 דקות | הנס גרודוצקי    גרמניה | 13:45.01 דקות | קז'ימירז' ז'ימני   פולין פולין | 13:45.09 דקות |
| ריצת 10000 מטר | פיוטר בולוטניקוב   ברית המועצות ברית המועצות | 28:32.18 דקות   שיא אולימפי | הנס גרודוצקי    גרמניה | 28:37.22 דקות | דייב פאוור   אוסטרליה אוסטרליה | 28:37.65 דקות |
| ריצת מרתון | אבבה ביקילה   אתיופיה אתיופיה | 2:15.16.2 שעות | ראדי בן עבדולסאלם   מרוקו מרוקו | 2:15.41.6 שעות | בארי מגי   ניו זילנד ניו זילנד | 2:17.18.2 שעות |
| 20 ק"מ הליכה | ולדימיר גולובניצ'י   ברית המועצות ברית המועצות | 1:34:07.2 שעות | נואל פרימן   אוסטרליה אוסטרליה | 1:34:16.4 שעות | סטן ויקרס   בריטניה בריטניה | 1:34:56.4 שעות |
| 50 ק"מ הליכה | דון תומפסון   בריטניה בריטניה | 4:25:30.0 שעות | יון יונגרן   שוודיה שוודיה | 4:25:47.0 שעות | אבדון פמיק   איטליה איטליה | 4:27:55.4 שעות |
| ריצת 110 מטר משוכות | לי קלהון   ארצות הברית ארצות הברית | 13.98 שניות | וילי מיי   ארצות הברית ארצות הברית | 13.99 שניות | הייז ג'ונס   ארצות הברית ארצות הברית | 14.17 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | גלן דייוויס   ארצות הברית ארצות הברית | 49.51 שניות   שיא אולימפי | קליפטון קושמן   ארצות הברית ארצות הברית | 49.77 שניות | דיק הווארד   ארצות הברית ארצות הברית | 49.90 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | ז'דיסלב קז'ישקוביאק   פולין פולין | 8:34.30 דקות   שיא אולימפי | ניקולאי סוקולוב   ברית המועצות ברית המועצות | 8:36.55 דקות | סמיון רז'ישין   ברית המועצות ברית המועצות | 8:42.34 דקות |
| ריצת שליחים 4x100 מטר |  גרמניה   ברנד קולמן   ארמין הארי   וולטר מלנדורף   מרטין לאואר | 39.66 שניות | ברית המועצות ברית המועצות   גוסמן קוסנוב   לאוניד ברטינב   יורי קונובלוב   אדווין אוזולין | 40.24 שניות | בריטניה בריטניה   פיטר רדפורד   דייוויד ג'ונס   דוד סגל   ניק וייטהד | 40.32 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   ג'ק ירמן   ארל יאנג   גלן דייוויס   אוטיס דייוויס | 3:02.37 דקות   שיא עולם |  גרמניה   יואכים ריסקה   מנפרד קינדר   יוהנס קייזר   קרל קאופמן | 3:02.84 דקות |  הפדרציה של איי הודו המערבית   מלקולם ספנס   ג'יימס וודרבורן   קית' גארדנר   ג'ורג' קר | 3:04.13 דקות |
הזוכים במדליות > גברים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לרוחק | רלף בוסטון   ארצות הברית ארצות הברית | 8.12 מטר   שיא אולימפי | בו רוברסון   ארצות הברית ארצות הברית | 8.11 מטר | איגור טר-אובניסיאן   ברית המועצות ברית המועצות | 8.04 מטר |
| קפיצה משולשת | יוזף שמידט   פולין פולין | 16.81 מטר   שיא אולימפי | ולדימיר גורייב   ברית המועצות ברית המועצות | 16.63 מטר | ויטולד קריר   ברית המועצות ברית המועצות | 16.43 מטר |
| קפיצה לגובה | רוברט שבלקדז'ה   ברית המועצות ברית המועצות | 2.16 מטר   שיא אולימפי | ולרי ברומל   ברית המועצות ברית המועצות | 2.16 מטר | ג'ון תומאס   ארצות הברית ארצות הברית | 2.14 מטר |
| קפיצה במוט | דון ברג   ארצות הברית ארצות הברית | 4.70 מטר   שיא אולימפי | רון מוריס   ארצות הברית ארצות הברית | 4.60 מטר | אלס לנדסטרם   פינלנד פינלנד | 4.55 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | ביל נידר   ארצות הברית ארצות הברית | 19.68 מטר   שיא אולימפי | פרי או'בריאן   ארצות הברית ארצות הברית | 19.11 מטר | דאלאס לונג   ארצות הברית ארצות הברית | 19.01 מטר |
| זריקת דיסקוס | אל ארטר   ארצות הברית ארצות הברית | 59.18 מטר   שיא אולימפי | רינק בבקה   ארצות הברית ארצות הברית | 58.02 מטר | דיק קוקרן   ארצות הברית ארצות הברית | 57.16 מטר |
| יידוי פטיש | וסילי רודנקוב   ברית המועצות ברית המועצות | 67.10 מטר   שיא אולימפי | ג'ולה ז'יבוצקי   הונגריה הונגריה | 65.79 מטר | תדאוש רוט   פולין פולין | 65.64 מטר |
| הטלת כידון | ויקטור ציבולנקו   ברית המועצות ברית המועצות | 84.64 מטר | וולטר קרוגר    גרמניה | 79.36 מטר | גרגריי קולצ'אר   הונגריה הונגריה | 78.57 מטר |
| קרב עשר • | רייפר ג'ונסון   ארצות הברית ארצות הברית | 8392 נק'   שיא אולימפי   (7,901 נק') | יאנג צ'ואן-קואנג   טאיוואן הרפובליקה הסינית | 8334 נק'   (7,820 נק') | וסילי קוזנצוב   ברית המועצות ברית המועצות | 7809 נק'   (7,527 נק') |
בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1952. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985.
ברנדן מקלונפרט

| --- | --- |

ברנדן הספן בכתב יד גרמני מן המאה ה-15
 לידה:  489 לערך ליד טראלי, במחוז קרי (אירלנד של ימינו)
 פטירה:  577 לערך אירלנד
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית, הכנסייה האנגליקנית, הכנסייה האורתודוקסית
 מקום פולחן עיקרי:  קלונפרט
 חג:  16 במאי בכנסייה הקתולית; 15 בינואר בכנסייה האורתודוקסית
ברנדן מקלונפרט או ברנדנוס (489 לערך - 577 לערך; אירית: Bréanainn; לטינית: Brendanus) הוא קדוש נוצרי המכונה לעיתים "ברנדן הספן", "הנווט", או "האמיץ". הדיווחים על חייו הם מיתיים ואגדיים: ברנדן היה נזיר אירי, אשר ידוע בעיקר בשל מסעו האגדי ל"אי המבורכים"; בסגנון האימראם. יום חגו הוא 16 במאי.
ברנגן נולד לא רחוק מטראלי שבחצי האי דינגל. הוא היה בן זמנו של בנדיקטוס מנורסיה והיה בן 11 עם מותו של פטריק הקדוש, אשר הביא את הנצרות לאירלנד. בשנת 512 הפך לכומר והקים מספר מנזרים. בשל מיעוט המידע ההיסטורי עליו, התאריך היחיד שמקובל בקשר אליו הוא תאריך הקמתו של מנזר קלונפרט, בסביבות 560.
מסעו

בסביבות שנת 530 לספירה ערך ברנדן מסע יחד עם כמה מאחיו הנזירים. הם יצאו בסירה קטנה בעלת תורן ומפרש. הסירה הייתה עשויה עץ ועורות. החלק הראשון של המסע היה מאירלנד לאיי פארו הנמצאים מצפון לסקוטלנד, ומשם החליט להפליג מערבה לחפש יבשה נוספת. בסופו של דבר הגיע ברנדן לאיי הבהאמה, ומשם חזר בחזרה את כל המרחק עד לאירלנד.
בית הטבילה האריאני

פסיפס הכיפה בבית הטבילה האריאני
מראה בפנים בית הטבילה
בית הטבילה האריאני (איטלקית Battistero degli Ariani) ברוונה הוקם על ידי המלך האוסטרוגוטי תאודוריק הגדול בין סוף המאה ה-5 לתחילת המאה ה-6.
היסטוריה

המבנה נבנה בצורת מתומן האופיינית לבתי טבילה, וריצפתו שוכנת כיום בעומק של 2.3 מטר מתחת לפני הקרקע. סביבו ארבע נישות בצורת אפסיס ומעליו כיפה. בשנת 565, לאחר הוקעתה של המינות האריאנית, הפך בית הטבילה למבנה כנסייתי קתולי על שמה של מריה הקדושה (Santa Maria). נזירים יווניים בנו לצידו מנזר בתקופת נציבות רוונה והקדישו את המבנה למריה הקדושה מקוסמדין.
בסביבות שנת 1700 עבר המבנה לבעלות פרטית וב-1914 הוא נרכש על ידי ממשלת איטליה. הפצצות אוויריות בזמן מלחמת העולם השנייה הרסו חלק מהמבנים שנבנו במהלך השנים בצמוד למבנה וגילו את קירותיו החיצוניים. בשנת 1996 הוכרז המבנה יחד עם שבעה מבנים נוספים ברוונה כאתר מורשת עולמית.
הפסיפסים

הפסיפס בתקרת המבנה דומה מאוד לפסיפס בבית הטבילה הנאוני שנבנה כחמישים שנים קודם לכן. הוא מתאר את יוחנן המטביל לבוש בבגד מנומר מטביל את ישו הטובל עד מותניו בנהר הירדן כשהוא ערום. בניגוד לפסיפס בבית הטבילה הנאוני מתואר ישו בבית טבילה זה כאיש צעיר ללא זקן. משמאל להם נראה אל המים הפגני המסמל את הנהר, ומעליהם יונה המייצגת את רוח הקודש ומתיזה מים על ישו ממקורה.
סביב לתמונה המרכזית נראים 12 השליחים כשהם לובשים טוגה ופונים אל המתבונן, בניגוד לתיאורם כצועדים בתהלוכה בבית הטבילה הנאוני. בין השליחים נראות קנטלברות, מעין ענפי צמח, ככל הנראה ער אציל, בהם נעשה שימוש באומנות הנוצרית המוקדמת. בצידו האחד של פסיפס השליחים נראה כס מלכות עליו ניצב צלב משובץ אבנים יקרות הנח על כרית סגולה.
ראו גם

בית הטבילה הנאוני
ברנדן שרדונה

ברנדן שרדונה (בצרפתית: Brendan Chardonnet; נולד ב-22 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בברסט.
קריירה

שרדונה נולד בצרפת, ובצעירותו הצטרף למחלקת הנוער של ברסט.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במאי 2013, בהפסד קבוצתו 2–3 לפריז סן-ז'רמן. מאותו משחק החל להשתלב שרדונה מפעם לפעם בהרכב קבוצתו, שדשדשה בליגה הצרפתית השנייה.
לקראת עונת 2015/2016 הושאל לעונה אחת לאפינאל מהליגה השלישית, ושב לברסט בתום העונה.
בית הטרור

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 כתובת:  1062 Budapest, Andrássy út 60. 
 מיקום:  טרזווארוש (רובע 6) 
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 24 בפברואר 2002
 תאריך פתיחה רשמי:  24 בפברואר 2002 
 קואורדינטות:  47°30′25″N 19°03′55″E﻿ / ﻿47.506833333333°N 19.065138888889°E﻿ / 47.506833333333; 19.065138888889
 terrorhaza.hu
  (למפת בודפשט מוגדלת) בית הטרור(למפת בודפשט רגילה) בית הטרור
 
בית הטרור (בהונגרית: Terror Háza) הוא מוזיאון שהוקם לזכר קורבנות הטרור הנאצי והקומוניסטי שהופעל בהונגריה במאה העשרים. בתקופה בה שלטו בהונגריה משטרים אלה, נכלאו במקום, נחקרו, עונו ונרצחו אזרחים הונגריים רבים שנחשדו בהתנגדות למשטר.
רקע

המוזיאון נפתח בפברואר 2002 בשדרת אנדראשי שבבודפשט בירת הונגריה. הבניין הבנוי בסגנון הנאו-רנסאנס נבנה בשנת 1880. בשנות ה-30 של המאה העשרים היה בבעלותו של הצייר יצחק פרלמוטר, עד לשנת 1936. בשנת 1937 נשכרו חדרים בבניין על ידי המפלגה הנציונל-סוציאליסטית ההונגרית בראשותו של פרנץ סלשי. בשנת 1940 המקום הפך למטה מפלגת צלב החץ הפשיסטית שהשתלטה עליו כולו, והוא קיבל מהם את השם "בית הנאמנות".
בשנת 1944 לאחר שגרמניה הנאצית כבשה את הונגריה, הפך המקום לבית סוהר, וחברי ממפלגת צבא החץ עינו ורצחו במקום מאות אזרחים. גם לאחר הכיבוש הסובייטי המשיך הבית לשמש כמקום רצחני והיה לבית סוהר בו שוכנו עצורים במרתפי הבניין. במקום שכן מטה המשטרה החשאית ההונגרית (ÁHV), עד לשנת 1956. בשנה זו עברה המשטרה החשאית למקום אחר.
המוזיאון

המבנה נמכר והשתכנו בו חברות מסחריות ועקבותיו הרצחניים נעלמו. המבנה שופץ ושוקם בסיוע ממשלתו של ויקטור אורבן ראש ממשלת הונגריה. בדצמבר 2000 נרכש המבנה על ידי הקרן לחקר ההיסטוריה והחברה של מרכז ומזרח אירופה, על מנת להופכו למוזיאון שיציג את זוועות המשטר הנאצי והמשטר הקומוניסטי בהונגריה.
המוזיאון בן 3 הקומות וקומת המרתף, מציג תמונות, חפצים ומייצגי וידאו המתעדים את השליטה הנאצית, ולאחריה את השליטה הקומוניסטית-סובייטית בהונגריה, ומהווה אתר הנצחה לקורבנותיהם. במרתף הבניין ניתן לסייר בתאי הכלא ובגרדום שהיה בשימוש בתקופה זו. בחצר הפנימית מוצג טנק T-54. בחזית המוזיאון פסל סמלי של 'מסך הברזל'.
הערות שוליים

↑  מוזיאון הטרור, באתר עכבר העיר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299697405171  GND: 10201000-6  ISNI: 0000 0001 1008 7961  LCCN: n2003022754  NKC: xx0127704  SUDOC: 076427188  VIAF: 122126499   WorldCat (עם VIAF): 122126499 
הכניסה למוזיאון
בויאן אדמיץ'

| --- | --- |

צילום משנת 1960
 לידה:  9 באוגוסט 1912 ריבנציה, קריולה התחתית, סלובניה, נחלות הכתר האוסטרי (ציסלייטניה), האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 בנובמבר 1995 (בגיל 83) ליובליאנה, סלובניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בז'אלה 
 מוקד פעילות:  סלובניה   יוגוסלביה
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה בלובליאנה
 סוגה:  מוזיקה קלה, מוזיקת במה, מוזיקה לסרטים
 שפה מועדפת:  סלובנית 
 כלי נגינה:  פסנתר, תזמורת
 פרסים והוקרה:  פרס פרנצה פרשרן  ויקטור  Župančič Award  מסדר החירות  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.bojan-adamic.si
 פרופיל ב-IMDb
 
בויאן אדמיץ' (בסלובנית: Bojan Adamič;‏ 9 באוגוסט 1912 – 3 בנובמבר 1995) היה מלחין סלובני של מוזיקה קלה, ג'אז, מוזיקה קלאסית ומוזיקה לסרטים, פעם גם כמנצח. נחשב לזקן מלחיני המוזיקת הקלה היוגוסלבית.
קורות חיים > ילדות וצעירות

אדמיץ' נולד בשנת 1912 בריבניצה (רייפניץ) בדוכסות קרניולה, סלובניה, אז בנחלת הכתר האוסטרי (ציסלייטניה) שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוריו היו אנטון אדמיץ', פקיד מס יליד ליובליאנה ומריה לבית נוסאן, ילידת גוטניצה. סבו מצד האב, אווגוסט אמדיץ' היה מנהל בית ספר וגם נגן עוגב בכנסייה הקתולית פטרוס הקדוש בליובליאנה. בימי השלטון היוגוסלבי (שנקרא תחילה "ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים") למד אמדיץ' תחילה בבית ספר יסודי בריבניצה ואחר כך בבית הספר לאדין בליובליאנה. בהמשך מגיל 13 נרשם לקונסרבטוריון הממלכתי לפסנתר. במקביל למד בגימנסיית פוליאנה בליובליאנה ובשנת 1931 סיים את מבחני הבגרות. בהמשך למד למשך שנתיים משפטים באוניברסיטת לובליאנה. לא המשיך ללימודי תואר ועבר לאקדמיה למוזיקה בעיר. ביוני 1941 סיים שם את לימודיו. היה תלמידו של אנטון רבניק בפסנתר. כמו כן למד נגינה בחצוצרה אצל פרנטישק קאראס, עוגב אצל סטנקו פרמרל, והלחנה אצל סלבקו אוסטרץ.
את פעילותו האמנותית התחיל בשנת 1933. בסוף שנות ה-1930 הקים את להקת הסווינג "ברודוויי".
קורות חיים > ימי המלחמה

בימי מלחמת העולם השנייה ארצו נכבשה על ידי גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית. הוא סייע כספית לתנועת ההתנגדות הסלובנית (החזית לשחרור האומה הסלובנית) ובספטמבר 1943 הצטרף לפרטיזנים הסלובנים במסגרת להקת הוויי ונודע בשם המחתרתי "גרגור". אחרי שנפצע על ידי מוקש בעת מתקפה גרמנית, הועבר לשרת במטה ההתנגדות בתעמולה ובתחום המוזיקה. כתב מוזיקה פטריוטית ששודרה על ידי תחנת הרדיו של חזית השחרור.
בימי המאבק פגש את אשתו לעתיד, ברברה צ'רניץ'.
קורות חיים > המשך הפעילות

החל מ-9 במאי 1945 כיהן אדמיץ' כראש מחלקת המוזיקה של רדיו ליובליאנה, סגן מנהל של רשות הרדיו הסלובנית ואחר כך לפי בקשתו – מנצח תזמורת הבמה של רדיו ליובליאנה (1945–1980) ומאוחר יותר בשנים 1980–1982 גם מנהל ההפקה המוזיקלית ברשות הרדיו והטלוויזיה הסלובנית. הוא פרש לגמלאות בשנת 1982. הוא כיהן זמן מה כיושב ראש איגוד המלחינים היוגוסלבים וכחבר בנשיאות האיגוד. כיהן גם כיושב ראש איגוד המלחינים של סלובנים.
ביוני 1945 לרגל הפתיחה מחדש לקהל הסלובני של מערת פוסטוינה ניצח אדמיץ' על הביג בנד (תזמורת הבמה) של רדיו סלובניה שחלק מחבריה ניגנו בעבר ביחד במחתרת האנטינאצית.
בפעילותו המוזיקלית בהתחלה התעניין אדמיץ' בג'אז, אולם מאוחר יותר בהלחנת פסקולים, במוזיקה קלה לפסטיבל הזמר הסלובני ומוזיקה להצגות תיאטרון. השתמש בה תכופות ביסודות של מוזיקה עממית סלובנית. אדמיץ' היה אחד החלוצים של זמר הפופ בשפה הסלובנית שהתפתח בהשפעת הפופ הגרמני והאיטלקי והג'אז האמריקאי. אחד מלהיטים הראשונים בסוגה הזאת היה Cinca Marinca (צינצה מרינצה) על מילים של פראנה מיצ'ינסקי יז'ק (1948). זמר הפופ הראשון שהוקלט היה "Belikurir" של אדמיץ' בשנת 1955.
בשנים 1961–1966 כיהן כמנצח אורח של התזמורת הגדולה של "בית הצבא העממי היוגוסלבי" בבלגרד. ניצח על תזמורות פסטיבלים רבים ביוגוסלביה וביקר בתור מנצח במדינות רבות באירופה ובדרום אמריקה.
החל משנת 1952 כשהלחין מוזיקה לסרט Все на море, כתב אדמיץ' מוזיקה למעל 200 סרטים שהופקו בסלובניה, ארצות הברית, הונגריה, שווייץ, גרמניה המערבית, צרפת ובריטניה.
להצלחה רבה זכתה המוזיקה שכתב אדמיץ' למופע הבובות "ז'וגיצה נוגיצה", שנודעה כקונצ'רטו שלו לפסנתר ותזמורת. בשנות ה-1970–1980 כשקמו בסלובניה זמרים-יוצרים, היה פופולרי במיוחד השיר "קוקטייל" של מרקו ברצלי, בעיבודו המוזיקלי של אדמיץ'
בויאן אדמיץ' נפטר בשנת 1995 בליובליאנה.
אדמיץ' עודד וקידם כישרונות צעירים בתחום המוזיקלי כמו המלחין וינקו גלובוקר והזמרים טינקרה קובאץ', סוניה גברשצ'ק, בראצו קורן, אירנה קוהונט, ילקה צווטז'אר, גבי נובק ומריאנה דרז'אי.
חייו הפרטיים

לבויאן אדמיץ' ולאשתו, ברברה לבית צ'רניץ', נולדה בת בשם אלנקה אדמיץ'.
חייו הפרטיים > הריגה

ב-31 באוגוסט 1950 ירה אדמיץ' בטעות בגבו של זדרבקו רוס, ידיד של חברתו שנחשבה קטינה, ברדה קרוה ואחיין של העורך דין והפוליטיקאי יוסיפ רוס, והרג אותו.
ב-30 בדצמבר באותה שנה הוא נידון בבית המשפט לשנת מאסר על תנאי על גרימת מוות ברשלנות.
פרסים ואותות הוקרה

1993 – פרס "ויקטור" לתרבות פופולרית (סלובניה) על מפעל חיים
1992 – אות הכסף של מסדר החירות של סלובניה
1990 – פרס ייז'ק – על שיריו ההומוריסטיים ועל שיתוף הפעולה שלו עם פראנה מילצ'ינסקי
1979 – פרס פרנצה פרשרן (סלובניה)
1957 – מדליית זהב בפסטיבל הסרטים בעיר פולה – על הפסקול לסרט הקצר "בלדה פנטסטית"
מבחר מוזיקת סרטים

1952 – Svi na more – כולם לים – סרט סרבי יוגוסלבי
1953 – Vesna – וסנה – קומדיה סלובנית
1953 – Skorojeviči ) (Jara gospoda)) – המתעשרים – דרמה היסטורית לפי יאנקו קרסיניק
1954 – Das Haus an der Küste – הבית על החוף – סרט בהפקה משותפת יוגוסלבית-אוסטרית-מערב גרמנית
1955 – Njih dvojica – הם היו שניים – סרט פרטיזנים
1955 – Versuchung – הפיתוי – סרט גרמני
1956 – Не окрећи се сине – אל תחזור, בני – לפי הספר של ארסן דיקליץ'
1956 – У мрежи (ברשת)
1956 – Путници са Сплендида (נוסעים על "ספלנדיד") – דרמה
1956 – Потрага – סרט יוגוסלבי (החיפוש) – דרמה
1956 – Велики и мали (גדול וקטן) – דרמה
1957 – Само људи (רק בני אדם) – מלודרמה
1957 – Суботом увече (בשבת בערב)
1958 – Црни бисери (פנינים שחורות)
1958 – Добро море (הים טוב) סרט סלובני
1958 – Рафал у небо (יריות ברקיע)
1958 – Четири километра на сат (ארבע קילומטר לשעה)
1958 – Те ноћи (אותו לילה)
1958 – Кроз грање небо – (בין הענפים – הרקיע)
1959 – Пет минута раја – (חמש דקות של גן עדן) – דרמת מלחמה
1959 – Кампо Мамула (קמפו ממולה) – דרמת מלחמה
1960 – Сигнали над градом (איתותים מעל העיר) – דרמת מלחמה
1960 – Друг председник центарфор (החבר יושב ראש חלוץ מרכזי) – קומדיה
1960 – Партизанске приче (סיפורי פרטיזנים)
1960 – Веселица (המסיבה)
1960 – Љубав и мода (אהבה ואופנה) – קומדיה
1960 – Боље је умети (יותר טוב לדעת) – קומדיה
1961 – Абецеда страха (האלפבית של הפחד)
1961 – Плес на киши (ריקוד בגשם)
1961 – Први грађанин мале вароши (האזרח הראשון של העיירה)
1961 – Каролина Ријечка (קרולינה מריאקה)
1961 – Песма (שיר)
1961 – Степенице храбрости (מדרגות הגבורה)
1962 – Пешчани град (טירת החול)
1963 – Земљаци (בני הכפר)
1963 – Операција Тицијан (מבצע טיציאן)
1963 – Радопоље (רדופוליה)
1964 – Добра коб (בחור טוב)
1964 – Службени положај (עמדה רשמית)
1965 – Гласам за љубав (אני מצביע בעד האהבה)
1965 – Лажљивица (שקרנית)
1966 – Глинени голуб (יונת חרס)
1967 – Добар ветар „Плава птицо (רוח טובה, "צפור כחולה")
1968 – Бекства (בריחה)
1969 – Мост (הגשר)
1971 – Маскарада (вишезначна одредница) (מסכרה)
1971 – Овчар (הרועה)
1971 – Моја луда глава (ראשי המשוגע)
1972 – Валтер брани Сарајево (ולטר מגן על סרייבו)
1972 – Вук самотњак (זאב בודד)
1972 – Како умрети – Si të vdiset (איך למות)
1973 – Писмо – (מכתב) סרט קצר
1976 – Идеалист (האידיאליסט)
1976 – Девојачки мост ("גשר הנערה")
1979 – Партизанска ескадрила (טייסת הפרטיזנים)
1982 – Борба са вртачом – Boj na požiralniku – מאבק עם הבולען
1985 – Christophoros (כריסטופורוס)
ביבליוגרפיה

Текст др. Андреја Ријавеца, проф. Филозофског факултета у Љубљани у Енциклопедији Југославије, ЈЛЗ Загреб том 1, стр 7 (אנדריי ריאבץ – ערך באנציקלופדיית יוגוסלביה, כרך א, עמוד 7)
Sojar Voglar, Črt. Skladateljske sledi po letu 1900 [Composers' Traces After 1900] (PDF) (2005) (מהדורה שנייה).
Society of Slovene Composers. pp. 6–7. ISBN 961-91080-2-7. .
"Bojan Adamič, mojster zabavne in filmske glasbe" (Bojan Adamič, the master of pop and film music). Delo. 28 November 2009. .
הערות שוליים

↑  J.Javoršek - Radio Osvobodilna fronta, Partizanska knjiga, Ljubljana 1979
↑  http://www.dss.si/skladateljske-sledi.pdf
1 2  R.Muršić 2002
↑  ביוגרפיה- גישה 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812424080705606  BNE: XX1567756  BnF: cb14073540h (data)  GND: 12857495X  ISNI: 0000 0000 5934 8934  LCCN: no98071270  MusicBrainz: d3e64601-a104-43d7-859f-00597922d346  NSK: 000042376  PIC: 385046  RERO: 02-A016320527  SUDOC: 200238701  VIAF: 17428219   WorldCat (עם VIAF): 17428219
ברומלי (רובע)

לוגו רובע ברומלי
רובע בְּרוֹמְלי של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Bromley, ‏האזנהקובץ:En-uk-LBBromley.ogg‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי לונדון הנמצא בדרום מזרח העיר לונדון.
גאוגרפיה ושכונות

שטחו של הרובע 153 קמ"ר, כאשר מרבית שטחי הרובע שייכים לשטחים הירוקים הפתוחים של החגורה הירוקה. הרובע הוא הגדול ברובעי לונדון רבתי. מרבית שכונות הרובע נמצאות בצפונו ומערבו. הדרומית בשכונות הרובע היא ביגין היל.
שכונות הרובע כוללות את:
אורפינגטון
אנרלי (המכילה גם את שכונת קריסטל פאלאס
בקנהאם
ברומלי וברומלי קומון
הייז
מוטינגהאם
פטס ווד
פנג'
צ'יזלהרסט
קסטון
היסטוריה

רובע ברומלי הוקם ב-1 באפריל 1965 (בעקבות חקיקת חוק הממשל בלונדון 1963). הרובע כולל את אזורי הרובע המוניציפלי של ברומלי, הרובע המוניציפלי של בקנהאם, הרובע העירוני פנג', הרובע העירוני אורפינגטון והעיירה צ'יזלהרסט שהייתה בעבר חלק מהרובע העירוני צ'יזלהרסט וסידקאפ. כל הרבעים האלה היו בעבר חלק ממחוז קנט.
תושבי הכפר נוקהולט (שהיה שייך בעבר לרובע העירוני אורפינגטון) התנגדו לאיחוד כפרם עם רובע ברומלי ובעקבות מאבקם הציבורי שונו בשנת 1969 גבולות הרובע והכפר הפך חלק מהמחוז הכפרי סוונאואוקס.
ערים תאומות

לרובע עיר תאומה אחת:
גרמניה נויוויד, גרמניה
בוריס טאדיץ'

בוריס טאדיץ' (בסרבית: Борис Тадић, ‏האזנהקובץ:Sr-Boris Tadic.ogg‏Ⓘ‏; נולד ב-15 בינואר 1958) הוא פוליטיקאי סרבי, שכיהן כנשיא השלישי של סרביה, נשיא אחרון של סרביה כרפובליקה במסגרת האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו (2004–2006) ונשיא ראשון של הרפובליקה של סרביה הנפרדת (2006–2012). הוא פסיכולוג בהכשרתו.
ביוגרפיה

טאדיץ' נולד בעיר סרייבו בבוסניה והרצגובינה לליובה טאדיץ' פילוסוף במקצועו ולנבנקה, פסיכולוגית. סביו נרצחו במלחמת העולם השנייה בקרואטיה על ידי האוסטאשה בשל מוצאם הסרבי ונחשבים לחלק מקורבנות השמדת הלא יהודים במלחמת העולם השנייה.
בנעוריו עבר לבלגרד, שם למד בבית הספר התיכון במגמת פסיכולוגיה. לטאדיץ' תואר בפילוסופיה ופסיכולוגיה. כמו כן לימד פסיכולוגיה בגמנסיה הראשונה בבלגרד. בשנים 1997–2000 כיהן כראש המכון לפוליטיקה, דמוקרטיה וכישורים.
כניסתו לפוליטיקה

בשנת 1990 הצטרף למפלגה הדמוקרטית הסרבית בסרביה וכיהן במספר תפקידים בהם:
מזכיר המפלגה, נשיא המפלגה (כיהן פעמיים, בפעם השנייה לאחר רצח הנשיא הקודם בתפקיד זוראן ג'ינג'יץ').
בשנת 2002 מונה כשר התקשורת של יוגוסלביה, בשנת 2003 נבחר לשר ההגנה של סרביה ומונטנגרו, במסגרת זו ביקר בישראל.
בשנת 2003 נבחר גם לחבר הפרלמנט בסרביה ומונטנגרו מטעם המפלגה הדמוקרטית ושם גם כיהן כיו"ר גוש האופוזיציה הדמוקרטית ושנה לאחר מכן מונה לנשיא המפלגה בעקבות הירצחו של ג'ינג'יץ'.