stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול קגאמה
ביוגרפיה > נשיא > זכויות אדם

ביוני 2006, הפדרציה הבינלאומית של זכויות האדם וה-Human Rights Watch תיארו מה שהם כינו כ"הפרות חמורות של המשפט ההומניטארי הבינלאומי שבוצעו על ידי צבא רואנדה הפטריוטית". על פי עיתון ה- The Economist, משטרו של קגאמה מטפל ללא רחם בכל מי שמהווה איום פוליטי ולו הקטן ביותר למשטרו. בשנת 2006 ממשלת ארצות הברית תיארה את מצב זכויות האדם של ממשלת קגאמה כ"בינוני" בהזכירה את ה"העלמות הפתאומית" של מתנגדי המשטר במדינה. בין השאר הוזכרו גם המעצרים השרירותיים וגם הרציחות שבוצעו על ידי משטרת רואנדה. עוד ציינה ארצות הברית כי ישנה בעייתיות בהגבלת זכויות אדם כמו חופש העיתונות, חופש הדת וחופש ההתארגנות. בשנת 2007, דו"ח של Reporters Without Borders מיקם את רואנדה במקום 147 מתוך דירוג של 169 מדינות בנושא חופש התקשורת. כמו כן דווח כי "עיתונאים ברואנדה סובלים באופן קבוע מעוינות של הממשלה וממעקב של שירותי הביטחון במדינה". עוד סופרו וצוטטו בדו"ח סיפורים של עיתונאים שהיו מאוימים, הוטרדו או נעצרו על ידי הממשלה. לדברי Reporters Without Borders קגאמה מעולם לא קיבל את העיקרון של חופש העיתונות במדינתו.
חיים אישיים

קאגמה נשוי ל-Jeannette Nyramongi, ולהם ארבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  היום בחירות ראשונות ברואנדה מאז רצח העם, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2003
↑  אסף לובין, רואנדה בתלת-ממד, אתר האייל הקורא
↑  רואנדה: בחירות ראשונות מאז רצח העם, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2003
↑  9 שנים לאחר הטבח: משאל ברואנדה על חוקה, באתר הארץ, 27 במאי 2003
↑  אביבה אבירם, אם רק מישהו היה מבקש סליחה, באתר הארץ, 8 באפריל 2004
↑  שרה ליבוביץ-דר, איזה שלדים מסתתרים בארונו של נשיא רואנדה?, באתר nrg‏, 9 בינואר 2014
↑  רויטרס, 8 שנות מאסר למנהיגת אופוזיציה ברואנדה, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2012
↑  ג'פרי גטלמן, ג'וש קרון, נשיא רואנדה נבחר מחדש בקלות, אבל סימני התסכול משלטונו מתחזקים, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2010
↑   נשיא רואנדה אישר במשאל בזק את הארכת כהונתו עד 2034, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2015
↑  ג'ייסון ברק, הגרדיאן, עם 98% אחוזי תמיכה ואפס הרוגים: נשיא רואנדה נבחר לכהונה שלישית, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2017
↑   בלומברג, לראשונה מאז רצח העם ב-1994, האופוזיציה ברואנדה נבחרה לפרלמנט: "ניצחון לדמוקרטיה", באתר הארץ, 6 בספטמבר 2018
↑   איי.פי, רואנדה שחררה במפתיע 2,100 אסירים, בהם מנהיגת אופוזיציה בולטת, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2018
↑  רויטרס, האו"ם: רואנדה ואוגנדה מחמשות ומספקות חיילים למיליציה שטובחת בקונגו, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2012
↑  כריס מקגריל, גרדיאן, רואנדה תאבד הסיוע מארה"ב בשל מעורבותה בקונגו, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2012
↑  שירות "הארץ", דו"ח בצרפת: נשיא רואנדה קגאמה אחראי להצתת רצח העם ב-1994, באתר הארץ, 10 במרץ 2004
↑  הגרדיאן, נשיא רואנדה במתקפה: צרפת סייעה לרצח העם, באתר הארץ, 9 באפריל 2004
↑  רויטרס, ועדה בוחנת אם צרפתים תמכו ברצח העם ב-94', באתר הארץ, 24 באוקטובר 2006
↑  רויטרס, רואנדה מאשימה את צרפת במעורבות ברצח העם ב-94', באתר הארץ, 6 באוגוסט 2008
↑  הארץ, צרפת ורואנדה הסכימו לחדש את היחסים, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2009
↑  לה מונד, רויטרס, צרפת מודה: טעויותינו תרמו לרצח העם ברואנדה, באתר הארץ, 26 בפברואר 2010
↑  דו"ח: בני ההוטו הפילו את מטוס נשיא רואנדה ב-1994, באתר הארץ, 12 בינואר 2012
↑  אמיר תיבון‏, ריאיון עם נשיא רואנדה פול קגאמה, באתר וואלה, 21 ביוני 2013
↑   אמיר אורן, המסע הבזבזני של נתניהו באפריקה הביא לישראל תועלת - על תנאי, באתר הארץ, 8 ביולי 2016
↑  דיוויד סמית, הגרדיאן, שני הפרצופים של פול קגאמה, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454053205171  PLWABN: 9810537193605606  BnF: cb125051432 (data)  CiNii: DA11942091  GND: 121091171  ISNI: 0000 0001 1476 6769  LCCN: nr97006324  NKC: xx0057218  NTA: 240619846  RERO: 02-A003437923  SUDOC: 034279903  VIAF: 85669799   WorldCat (עם VIAF): 85669799 
פול קגאמה עם ראובן ריבלין ובנימין נתניהו בבית הנשיא, בעת ביקורו של קגאמה בישראל, יולי 2017
פלסטינו

מועדון ספורט פלסטינו (בספרדית: Club Deportivo Palestino) הוא מועדון כדורגל צ'יליאני מקצועני מהעיר סנטיאגו, בירת צ'ילה. המועדון נוסד בשנת 1920 ומשתתף במשחקי ליגת העל הצ'יליאנית. משחקי הבית של הקבוצה מתקיימים באצטדיון אסטדיו מוניסיפל דה לה סיסטרנה, בעל תכולה של 12,000 מושבים.
היסטוריה

המועדון נוסד על ידי קבוצת מהגרים פלסטינים חברי קהילת הפלסטינים-צ'ילאנים, ב-20 באוגוסט 1920. בתחילת דרכו שיחק המועדון בטורניר הכדורגל המקומי באוסורנו. עם הקמת הליגות המקצועניות בצ'ילה על ידי התאחדות הכדורגל הצ'ילאנית, בשנת 1952, החל המועדון לשחק בליגת המשנה בצ'ילה. כבר בשנה הראשונה של הליגה זכה המועדון בעלייה לליגה הבכירה.
בשנת 1955 זכה המועדון באליפות הראשונה שלו, תחת הדרכתו של המאמן הארגנטינאי גיז'רמו קול. בשנה זו נודע המועדון בכינוי "המיליונרים", בשל היכולת הכלכלית שלו לצרף שחקני כדורגל מהדרג הראשון. בשנת 1978, תחת הדרכתו של הצ'ילאני אליאס פיגרואה, זכה המועדון באליפות השנייה שלו וגם בגביע הצ'ילאני, ובכך השלים זכייה בדאבל. בשנה זו המועדון גם קבע שיא מקומי של מספר משחקים רב ללא הפסד.
בשנת 2004 המועדון הפך לחברה רשומה ונרשם למסחר בבורסה לניירות ערך של צ'ילה ושל הרשות הפלסטינית, אך השינוי לא גרם לשינוי משמעותי במצבה הפיננסי של הקבוצה.
בטורניר הקלאוסורה של 2008 הפסידה הקבוצה בגמר מול קבוצת קולו קולו האלופה. ההגעה לגמר גרמה לעליית ערך המניות בבורסות של צ'ילה והרשות הפלסטינית.
בשנת 2012 עבר שחקן הקבוצה רוברטו קטלאן (Roberto Kettlun) לקבוצת הילאל אל-קודס מירושלים.
בחורף 2020, יצרנית הרכב הרוסית UAZ הפכה לספונסר הקבוצה.
תארים > תארים מקומיים

אליפות צ'ילה
אלופה (2): 1955, 1978
סגנית (4): 1953, 1974, 1986, 2008
הגביע הצ'יליאני
זוכה (2): 1975, 1977
ליגת המשנה הצ'יליאנית
אלופה (2): 1952, 1972
תאריכים ושיאים

מספר שנים בליגת העל הצ'יליאנית: 53
מספר שנים בליגת המשנה הצ'יליאנית: 4
מספר הפעמים שהשתתפה בקופה ליברטדורס: 3
הניצחון בהפרש השערים הגדול ביותר: 9:0 נגד דפורטיבו טמוקו (1999)
ההפסד בהפרש השערים הגדול ביותר: 1:10 נגד אוניברסידד קאתוליקה (1994)
הערות שוליים

↑  Cerda, Claudio (2009-08-17). "Chile's Palestino tapping roots to go public". Reuters. נבדק ב-2009-08-17.
עופות חסרי יכולת תעופה

קזואר מצוי צעיר
יען מצוי
ברווז קיטור מגלני
טבלן ג'ונין
פינגוויני גנטו שוחים
תוכי קאקאפו
וקה בניו זילנד
קורמורן גלאפגוס בעל כנפיים קטנות וחלשות ביותר
איור של דודו אפור
עופות חסרי יכולת תעופה היא קבוצה לא טקסונומית של עופות שמסיבות אבולוציוניות שונות איבדו את יכולתם לעוף. כיום קיימים כ-60 מינים של עופות חסרי יכולת תעופה, ומינים רבים אחרים נכחדו. שתי קבוצות מרכזיות בתוך עופות אלו הן סדרת היענאים ומשפחת הפינגוויניים.
העוף הקטן מבין העופות חסרי התעופה הקיימים כיום הוא רלית האי אינאקססיבל (משקלה מגיע עד ל-30 גרם בלבד) והגדול ביותר הוא יען מצוי, שהוא גם הגדול בעופות. מבין העופות הנכחדים שבקבוצה זו, ניתן למנות את משפחת הפורוסרקוסיים, שהפכו לטורפי על בפאונה בה התקיימו, עד לפני כ-2 מיליון שנים בדרום אמריקה ואת עופות המואה ועופות הפיל ממדגסקר, העופות הגדולים ביותר שהיו מעולם כשהגדול מכולם היה הוורומבי.
תת-קבוצה בתוך קבוצה זו היא עופות מבויתים שאיבדו את יכולת התעופה, אף על פי שבני-מינם הלא-מבויתים מיטיבים לעוף. כך למשל תרנגול הבית, תרנגול הודו מבוית וברווז הבית הם חסרי יכולת תעופה, על אף שאבותיהם שלא בויתו תרנגול בנקיבה, תרנגול הודו מצוי והברכייה מעופפים ללא כל בעיה.
לעיתים קרובות קיים קשר בין איבוד יכולת התעופה וענקיות איים או ננסות איים - אך לא בהכרח.
בניו זילנד קיים מגוון העופות חסרי יכולת התעופה הגדול ביותר, כולל הקיווי, כמה מיני פינגוויניים, הווקה, הקאקאפו, והטאקאהה. כך קרה בעוד כמה איים מבודדים. הקגו הוא עוף הדומה לסופית והוא חסר יכולת מעוף אך במקרים נדירים מצליח לדאות עם כנפיו.
עופות חסרי יכולת תעופה סבלו מהכחדות מהירות או מפגיעה חדה בגודל האוכלוסייה עם הגעת האדם לאזור מחייתם. כך למשל, הדודו האפור נכחד כליל תוך פחות ממאה שנים אחר הגעת האדם לאי מאוריציוס; עופות המואה, שהיה אנדמי לניו זילנד, נכחד במאה ה-16 עקב ציד אינטנסיבי על ידי המתיישבים המאורים, ועקירת יערות שהיוו את אזורי המחיה שלו. האלקה גדולה אף היא נכחדה במאה ה-19, כשבאמצע המאה ה-17 חיו מיליוני פרטים במושבות ענקיות. גם קורמורן גלאפגוס חסר יכולת התעופה כמעט ונכחד בשנת 1983, ושרד רק הודות למאמצי שימור נרחבים.
עופות רפי תעופה

קבוצה דומה לעופות חסרי יכולת התעופה היא של העופות שיכולים לעוף אך מותאמים לחיים על הקרקע או למים וכנפיהם מתפקדות פחות ביעילות. עופות כאלה יכולים להגיע בנקל למצב של חוסר תעופה מוחלט בתנאים מוצלחים.
דוגמה לעופות אלה הם העופות מסדרת התרנגולאים הם מגושמים, כבדים, כנפיהם קצרות ומעוגלות, ועל כן בשעה שהם מבקשים להתעופף, הם ממריאים בכבדות, תוך משק כנפיים חזק ורעשני, ומתקשים לשמור את עצמם באוויר לאורך זמן. לסדרה זאת שייכים המשפחות (או התת- משפחות) הבאות: הפניניתיים, השלווים אמריקניים, הפסיוניים, תרנגולי ההודו, החוגלות, הפסיונים והשכווים. גם כמה מיני ברווזיים או ברבורים ומיני פלמינגו יכולים להיות מעופפים חלשים, בייחוד לאחר השרה של חלק מהנוצות. גם כמה מהאלקיים שכנפיהם מותאמים לשחייה הם מעופפים חלשים. המין קגו מקלדורניה החדשה כמעט שאינו מעופף אלא במקרים נדירים וכך גם כמה מהטינמיים.
עופות בני זמננו ונכחדים חסרי יכולת תעופה

כל בני סדרת הדינורניטיים - נכחדה
כל בני סדרת האפיאורנים - נכחדה
כל בני סדרת הגסטורניסאים - נכחדה
כל בני סדרת הפינגווינים (Sphenisciformes)
מסדרת היענאים :
יען מצוי (Struthio camelus)
יען סומלי (Struthio molybdophanes)
אמו (Dromaius novaehollandiae)
ננדו מצוי (Rhea americana)
ננדו הפונה (Rhea pennata)
קזואר מצוי (Casuarius casuarius)
קזואר חד-גדיל (Casuarius unappendiculatus)
קזואר בנט (Casuarius bennetti)
קיווי מנוקד גדול (Apteryx haasti)
קיווי מנוקד קטן (Apteryx owenii)
קיווי אוקריטו (Apteryx rowi)
קיווי חום דרומי (Apteryx australis)
קיווי חום צפוני (Apteryx mantelli)
מסדרת האווזאים :
אווזי המואה נאלו, מהסוגים צ'ליצ'לינצ'ן, פטיוצ'ן וטמבטוצ'ן, כולם נכחדו מהוואי.
הסוג ברווז קיטור (Tachyeres)  - למעט המין Tachyeres patachonicus
המין ברווז אוקלנד (Anas aucklandica)
ברווז קמבל (Anas nesiotis)
ברווז הבית (Anas platyrhynchos domesticus)
אווז הבית
Chendytes - נכחד
מסדרת התרנגולאים :
סילביאורניס (Sylviornis) - נכחד
תרנגול הבית (Gallus gallus domesticus)
מסדרת הטבלנאים :
טבלן ג'ונין (Podiceps taczanowskii)
טבלן טיטיקקה (Rollandia microptera)
טבלן ענק (Podilymbus gigas) - נכחד
מסדרת התוכאים :
קאקאפו (Strigops habroptilus)
מסדרת השקנאים :
קורמורן גלאפגוס (Phalacrocorax harrisi)
קורמורן ממושקף (Phalacrocorax perspicillatus) - נכחד
מסדרת העגוראים :
מבני משפחת הרליתיים
רלית וודפורד (Nesoclopeus woodfordi)
רלית הנדרסון (Porzana atra)
רלית וולאס (Habroptila wallacii)
רלית פפואה מקורקעת (Megacrex inepta)
סופית טסמנית (Tribonyx mortierii)
רלית מחרחרת (Aramidopsis plateni)
רלית האי אינאקססיבל (Atlantisia rogersi)
רלית ורודת רגליים (Gallirallus insignis)
רלית רוביאנה Gallirallus rovianae
רלית ניו קלדוניה (Gallirallus lafresnayanus)
רלית איי הלורד האו (Gallirallus sylvestris)
רלית איי קאליאן (Gallirallus calayanensis)
רלית אוקינאווה (Gallirallus okinawae)
רלית גואם (Gallirallus owstoni)
וקה (Gallirallus australis)
וקה מאקירה (Gallinula silvestris)
סופית סמואה (Gallinula pacifica)
סופית גוף (Gallinula comeri)
טקהה (Porphyrio hochstetteri)
רלית אדומה (Aphanapteryx bonasia) - נכחדה
רלית טהיטי (Hypotaenidia pacifica) - נכחדה
מהסדרה סופיות שמש :
המין קגו (Rhynochetos jubatus) לא יכול לעופף אך לעיתים הוא מצליח לדאות עם כנפיים פרושות.
מסדרת המסיטאים :
מסיט חום (Mesitornis unicolor) - לא נצפה מעופף
מסדרת החופמאים :
אלקה גדולה (Pinguinus impennis) - נכחדה
מסדרת היונאים :
דודו אפור (Raphus cucullatus) - נכחד
רודריגז סוליטר (Pezophaps solitaria) - נכחדה
יונת ויטי לבו ענקית (Natunaornis gigoura) - נכחדה
מהסדרה דורסי לילה :
אורנימגלוניקס (Ornimegalonyx) -נכחד
ינשוף קריטון (Athene cretensis) - נכחד
תנשמת פולנס (Tyto pollens) - נכחדה
מהסדרה ציפורי שיר :
גדרון איי סטפן (Xenicus lyalli) - נכחד
גדרון ארך מקור (Dendroscansor decurvirostris) - נכחד
גיבתון ארך רגליים (Emberiza alcoveri) - נכחד
מסדרה דוכיפתאים :
דוכיפת סנט הלנה (Upupa antaios) - נכחדה
הערות שוליים

↑  Flightless birds more common globally before human-driven extinctions, University College London website, 3 December 2020
פנחס אילון

פנחס אילון (אפריל 1909 – אוקטובר 1987) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש העירייה השני של חולון וכיו"ר מרכז השלטון המקומי בישראל.
חייו

פנחס אילון (צוקר) נולד בעיר אופוצ'נו שבפולין ב־1909. סבתו הייתה נינה של הגאון מווילנה. אילון למד בישיבה ואף למד קורסים באוניברסיטה בפולין. ב־1930 נשא לאישה את בת עירו מרים (מניה) לבית לנדסברג. כחודש לאחר נישואיהם עלו יחד לארץ ישראל והתיישבו בהרצליה, שם עבדו כפועלים חקלאיים בפרדסים.
חמש שנים לאחר מכן הצטרף אילון לעובדי המרכז החקלאי כחבר מערכת הירחון החקלאי "השדה". בשנת 1937 היו מרים ופנחס אילון בין הראשונים שהתיישבו בקריית עבודה (לימים חלק מחולון). בד בבד עם עבודתו במרכז החקלאי החל להיות פעיל בקרב תושבי חולון ועמד בראש ועדת החינוך המקומית.
למרים ופנחס נולדו שני ילדים: חגי, נולד ב־1931 ונפטר בשנת 1983 בעת ששירת כציר בשגרירות ישראל בהולנד; ודרורה (לימים הרלינג), אשת חינוך, נולדה בשנת 1937. לזוג אילון היו ארבעה נכדים. נכדם הבכור הוא הכימאי פרופ' גלעד הרן.
עם פטירתו של ראש העירייה הראשון, ד"ר חיים קוגל, התמנה אילון לתפקיד ראש העירייה. פנחס אילון התמסר לשיפור חיי התושבים בעיר והאיץ את הבנייה, את הטיפוח האסתטי של חזות העיר ואת קליטת העולים.
בראשית שנות החמישים, בתחילת כהונתו כראש עיר, קלטה חולון אלפי עולים אלה התגוררו במעברה שהייתה מהגדולות בישראל. אילון החל לקדם בניית שיכוני עולים ברחבי העיר, כדי לחסל את המעברות.
בעת כהונתו של אילון נבנו בעיר מוסדות חינוך ותרבות רבים: גני ילדים, בתי ספר יסודיים, תיכונים עיוניים, מקיפים וטכנולוגיים, מועדוני נוער ותרבות ועוד. חרף מאבקים וקשיים רבים הקים אילון בשיתוף עם אברהם מרגלית את המכון האוניברסיטאי לטכנולוגיה בחולון בשנת 1969.
אילון הקים את אזור התעשייה השני בגודלו בארץ והצליח להביא אליו מפעלים גדולים וחשובים כאמקור ותדיראן. התעשייה הביאה לתנופת פיתוח רבה בעיר.
אילון כונה "האבא של חולון", והוא כיהן כראש העירייה במשך 34 שנים, משנת 1953 ועד 1987.
אילון היה מיוזמי הקמתו של המרכז לשלטון מקומי בישראל ובמשך כ־19 שנה (1985-1966) היה יו"ר המרכז. הוא היה אחד המומחים בקנה מידה בינלאומי לנושא השלטון המקומי ויחסיו עם השלטון המרכזי. הוא ראה בתלותו של השלטון המקומי בשלטון המרכזי בישראל גורם מרכזי במשברים שפקדו את הרשויות המקומיות לעיתים קרובות. בהבינו את חשיבותו ומעמדו של המרכז לשלטון מקומי, הפך אותו אילון לכוח מאורגן המייצג את הרשויות כלפי השלטון המרכזי. הוא לחם למען הפניית משאבים מהשלטון המרכזי לשלטון המקומי לצורך מתן שירותים לאזרח בשטח המוניציפלי.
אילון היה חבר מרכז מפלגת העבודה, חבר מזכירות המחלקה המוניציפלית של המערך וחבר ועדת החינוך שליד משרד החינוך והתרבות.
בשנת 1980 קיבל אילון פרס הוקרה מטעם משרד הפנים "על מעשיו ופעליו הרבים שתרמו תרומה משמעותית לשלטון המקומי, למִנהל המקומי ולחיי הדמוקרטיה". אילון קיבל גם את אות הכבוד מטעם נשיא גרמניה המערבית מידי שגרירה בישראל.
רעייתו, מרים אילון, אשת סודו ויד ימינו, ייסדה בשנת 1960 את המשכן לאמנות בחולון, ועמדה בראשו במשך שנים רבות. בשנת 1994 קיבלה את התואר יקירת העיר חולון.
פנחס אילון פרש מתפקידו כראש עיריית חולון ביוני 1987. באוקטובר אותה שנה הלך לעולמו.
הביוגרפיה שכתב עליו אריה קרישק, אזרח העיר (1989), מתארת את מאבקו לביסוסה ושגשוגה של חולון והובלתו את מרכז השלטון המקומי, לצד שורת טרגדיות אישיות. לאחר מותו שונה שמו של תיכון חדש בחולון לתיכון העירוני ע"ש פנחס אילון. על שמו נקראים גם שכונה בעיר, קריית אילון, הידועה גם בכינוי ח'-300, ואחד הרחובות המרכזיים בה.
לקריאה נוספת

אזרח העיר - חייו ופועלו של פנחס אילון, מאת אריה קרישק (רשפים, 1989).
האיש ופועלו - ספר זיכרון לפנחס אילון, בעריכת אשר שילוני (כפיר, 1988).
נכתב בחול - סיפורה של חולון, מאת אריה קרישק (רשפים, 1984).
קברם של מרים ופנחס אילון, בבית העלמין בחולון
עוף צלוי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנת עוף 
 מרכיבים עיקריים:  בשר עוף 
 
עוף צלוי (באנגלית: Roast chicken, באיטלקית: Pollo arrosto; בגרמנית: Brathähnchen) הוא עוף המוכן כמזון באמצעות צלייה בין אם במטבח ביתי, או על אש גלויה, או ברוטיסרי (גריל סיבובי). בדרך כלל, העוף נצלה עם השומן והמיצים שלו על ידי סיבוב הבשר על השיפוד הגדול במהלך הצלייה, ולכן בדרך כלל צולים אותו חשוף לאש או לחום עם סוג של גריל סיבובי, כך שמחזור השומנים והמיצים הללו יהיה יעיל ככל האפשר. עוף צלוי הוא מאכל המופיע במגוון רחב של מטבחים ברחבי העולם.
סוגים > הנדל

"הנדל" היא המילה האוסטרו-בווארית לעוף, לרוב בצורתו הצלויה (Brathendl). צורה פופולרית נוספת היא Backhendl המטוגן (בצרפתית: poulet frit à la viennoise כלומר עוף מטוגן וינאי), התמחות של המטבח הווינאי. המונח בגרמנית תקנית הוא Hähnchen ("תרנגולת"). במדינות הפדרליות החדשות של גרמניה (בשטח גרמניה המזרחית לשעבר) המאכל נקרא לעיתים קרובות Broiler שפירושו "פטם".
הנדל מוגש באופן מסורתי בגני בירה בוואריים או בפסטיבלים כמו אוקטוברפסט, ובדרך כלל נאכל עם בייגלה או כוס בירה. הוא זמין באופן נרחב גם ממשאיות רוטיסרי ניידות שחונות ליד מקומות מטופחים כמו סופרמרקטים או מגרשי חניה גדולים.
פפריקה הנדל (פפריקש עוף) מוזכרת בספר "דרקולה" של ברם סטוקר, כמנה ממנה נהנה ג'יי הארקר המבקש לקבל את המתכון עבור אשתו לעתיד, מינה.
סוגים > פולו אסאדו או א לה בראסה

"פולו א לה בראסה", הידוע גם כ"פולו אסאדו" או "עוף פרואני" או "עוף מושחר" בארצות הברית ו"עוף פחמי עץ" באוסטרליה. הגרסה המקורית כללה עוף מבושל על פחמי עץ, אך ההכנה התפתחה והבשר המושרה מראש של העוף מסובב על הציר בתנור מיוחד בשם "רוטומבו" ומקבל באופן עקבי חום מהפחמים. ניתן להפעיל את התנור באמצעות פחמי עץ, גז או עץ.
סוגים > סוגים אחרים

עוף רוטיסרי (עוף בגריל על שיפוד מתכת מסתובב) הפך לטרנד הולך וגדל בארצות הברית מאז אמצע שנות ה-90. סופרמרקטים אמריקאים נוהגים לצלות תרנגולות רוטיסרי באמצעות רוטיסרי אופקיים או אנכיים. תרנגולות אלו הן אמצעי לשימוש בתרנגולות טריות שלא נמכרו ולעיתים נמכרות במחירים נמוכים יותר מאשר תרנגולות טריות. רשת הסופרמרקטים הענקית קוסטקו אינו ממחזר תרנגולות טריות, אך ידוע בכך שהוא מוכר 60 מיליון תרנגולות הצלויות בשלמות ב-4.99 דולר ארצות הברית בכל שנה. רשת המסעדות המהירה של בוסטון מרקט התמחתה במקור בעוף צלוי.
עוף טנדורי הוא מאכל פופולרי בתת-היבשת ההודית המורכב מעוף צלוי בתנור חימר גלילי, טנדור, ומוכן בהשריית יוגורט ותבלינים.
את השווארמה הערבית והישראלית, את הדונר קבב הטורקי והגירוס היווני אפשר להכין ממגוון בשרים, אחד מהם הוא עוף. הגרסה הטייוואנית של שווארמה, shāwēimǎ (בסינית: 沙威瑪), היא כמעט תמיד עוף.
"עוף מתחת ללבנה" הוא אופן הכנה שבו העוף משוטח על ידי לבנה או חפץ כבד אחר.
הערות שוליים

↑  Dracula by Bram Stoker pg 1
1 2  Bonnie S. Benwick. "The Bird that Goes Around, Stays Around." Washington Post. 30 October 2012. Retrieved 5 December 2014.
↑  Cat Vasko."Grocery Store Economics: Why Are Rotisserie Chickens So Cheap?" KCET. 4 March 2014. Retrieved 5 December 2014.
↑  Rick Aristotle Munarriz. "For Costco, $1.50 Hot Dog Combos and $4.99 Chickens Aren't Enough." Daily Finance. 10 October 2013. Retrieved 5 December 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012431034105171  BnF: cb12011203g (data)  GND: 4321088-0  LCCN: sh85017028 
עוף רוטיסרי ב-Fiestas de San Isidro במדריד בשנת 2007
עוף טנדורי
פלסטינים בירדן

פלסטינים בירדן הם בעיקר פליטים פלסטינים המתגוררים בירדן, ולצידם אזרחים ירדנים ממוצא פלסטיני שאינם פליטים.
מרבית הפלסטינים הגיעו לירדן כפליטים בין השנים 1947 ל-1967 וקיבלו אזרחות ירדנית. ירדן היא המדינה הערבית היחידה שבה פליטים פלסטינים שמחזיקים באזרחות ירדנית, מקבלים זכויות אזרח מלאות, כאשר בין 250-300 אלף פלסטינים חיים ללא אזרחות ירדנית וללא זכויות שוות. רובם המכריע של הפלסטינים (82%) מתגורר בצפון המדינה ובמרכזה, במיוחד בנפת עמאן, נפת זרקא ונפת אירביד.
כ-2.2 מיליון פלסטינים בירדן רשומים כפליטים באונר"א, מספר זה מופיע גם בדיווחי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה.
כ-400,000 מהפליטים הפלסטינים בירדן חיים ב-10 מחנות פליטים. המחנות הגדולים בירדן הם מחנה אל-בקעה (אנ') (כ-104,000 תושבים) ומחנה עמאן החדש (מחנה אל-ויחדאת) (אנ') (כ-57,000 תושבים). מחנה זה נודע בקבוצת הכדורגל שלו, "אל-ויחדאת", הזוכה לאהדת הפלסטינים בירדן.
אישים ירדנים בולטים רבים הם ממוצא פלסטיני, בהם אנוואר נוסייבה, אחמד טוקאן, סמיר א-ריפאעי, קאסם א-רימאווי, עאליה, מלכת ירדן, וראניה, מלכת ירדן.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה נמלטו פליטים רבים מסוריה לירדן (אנ'). רק חלק מזערי מ-1.4 מיליון הפליטים הסורים בירדן הם פליטים פלסטיניים. סוכנות אונר"א העריכה ב-2014 את מספרם של אלו בכ-20,000.
אחוז הפלסטינים באוכלוסיית ירדן

אוכלוסיית ירדן היא מעל ל-10 מיליון איש, מתוכם בין 2 מיליון ל-3 מיליון הם ממוצא פלסטיני. שאר התושבים הם ברובם צאצאים של שבטים בדואים, אך רק 1% מהם הם נוודים. כמו כן חיים בירדן מיעוטים רבים, בהם ערבים נוצרים, דרוזים, צ'רקסים וצ'צ'נים. בנוסף להם יש כ-200,000 עיראקים שנמלטו לירדן לאחר מלחמת המפרץ (1990) ומלחמת עיראק (2003).
בראיון בספטמבר 2002 שפורסם בביטאון פוליטי בהוצאת העיתונות הירדנית, אמר ראש ממשלת ירדן לשעבר עלי אבו א-ראע'ב: "ברצוני להדגיש כי על פי נתונים רשמיים מדויקים אחוז הפלסטינים בקרב אזרחי ירדן אינו עולה על 43%." בנוסף אליהם, על פי פרסומים רשמיים יש גם כ-634,000 פלסטינים חסרי אזרחות ירדנית, אך על פי הערכת החוקר הפלסטיני אוריב רנטאווי שיעור הפלסטינים ללא אזרחות ירדנית הוא כ-20%, כך שלדבריו חלקם של הפלסטינים באוכלוסייה הכללית הוא כ-63%, כלומר - מעל ל-6 מיליון פלסטינים המתגוררים בירדן. חוקרים עצמאיים אחרים מעריכים כי אחוז הירדנים ממוצא פלסטיני הוא בין 45% ל-55%.
בין הפליטים הפלסטינים בירדן נמנים כ-250,000 עד 300,000 פליטים שהגיעו לירדן מרצועת עזה, בעיקר לאחר 1967. פליטים אלו לא קיבלו אזרחות ירדנית, אלא תעודת "תושב זמני" בלבד, ונמנעות מהם זכויות אזרחיות רבות.
יחסה של ירדן לפלסטינים

ירדן היא המדינה הערבית היחידה שבה רוב הפליטים הפלסטינים מקבלים זכויות אזרח מלאות. עם זאת, חלק ניכר מהפלסטינים לא קיבלו אזרחות, דבר הפוגע קשות באיכות החיים שלהם. על פי חוקי ירדן, רק אזרחים רשאים להצביע לפרלמנט, לעבוד במשרדי ממשלה, להוציא רישיון נהיגה, ללמוד באוניברסיטה, לפתוח חשבון בנק ולרכוש מקרקעין. כמו כן תושבים שאינם אזרחים מופלים לרעה במוסדות החינוך, בשירותי הבריאות ובאפשרויות תעסוקה.
במפקדי האוכלוסין הנערכים בירדן לא מצוין אחוז הפלסטינים בקרב האוכלוסייה, ככל הנראה בשל רצון בית המלוכה להראות שיש במדינה רוב ירדני, ושלא נשקפת לו סכנה מצד הפליטים הפלסטיניים הרבים.
פוליטיקאים ירדנים חוששים מרעיון ה"מולדת החלופית" לפיו כל הפלסטינים אמורים לעבור לירדן ולהוות איום דמוגרפי. נושא זה מוזכר רבות בדיונים פוליטיים במדינה. בשל חשיבות הנושא, דיווחים רשמיים נוטים לצמצם את הייצוג הפלסטיני באוכלוסייה ולהחליש את נוכחותו הפוליטית. זו כנראה הסיבה שייצוגם של ירדנים ממוצא פלסטיני בסנאט הירדני ובבית הנבחרים, לאורך השנים, הוא רק בין 15 ל-20 אחוז מחברי הפרלמנט.
ביטולי אזרחות ירדנית לפלסטינים

החל משנת 1988 נוהגת ממשלת ירדן לבטל באופן שרירותי וללא הודעה מוקדמת את האזרחות הירדנית מפלסטינים שמתגוררים בה, ומותירה אותם במצב של חוסר אזרחות.
בשנת 2010 בוטלה האזרחות הירדנית של כ-40,000 פליטים פלסטינים שגדלו בירדן. ביטול זה שולל מהם זכויות אזרחיות רבות, המפורטות לעיל. לדברי הרשויות בירדן, צעד זה נועד לשמר את מעמדם כפליטים ולאפשר להם לממש באופן תאורטי את זכות השיבה.
גם בשנת 2012 ביטלה ממשלת ירדן אזרחות לפלסטינים רבים המתגוררים בה.
בשנת 2018 פורסם כי בעבר ניתנה אזרחות ירדנית למנהיגים הפלסטינים מחמוד עבאס, סאיב עריקאת ואחמד קריע, אך ממשלת ירדן שוקלת לבטל את אזרחותם.
הערות שוליים

↑  Jordan - UNRWA, באתר אונר"א, ‏1 בדצמבר 2016 (באנגלית)
1 2  רועי קייס, ירדן מסתירה את מס' הפלסטינים שגרים בה?, באתר ynet, 11 בינואר 2016
↑  Registered Palestinian Refugees Who Living in Palestinian Refugee Camps, באתר הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה., ‏ינואר 2017 (באנגלית)
↑  PRS IN JORDAN, באתר אונר"א (באנגלית)
↑  Jordan Population 2019 (Demographics, Maps, Graphs) (באנגלית) (ארכיון)
↑  Population stands at around 9.5 million, including 2.9 million guests, באתר The Jordan Times, ‏30 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  جريدة الدستور : تصريحات الرئيس نقاط على الحروف * عبدالله القاق, ‏3 בספטמבר 2002 (בערבית)
↑  Some Palestinian Jordanians Lose Citizenship, באתר הניו יורק טיימס, ‏13 במרץ 2010 (באנגלית)
↑  שאול גבאי, The Status of Palestinians in Jordan and the Anomaly of Holding a Jordanian Passport, ‏5 בפברואר 2014 (באנגלית)
↑  Report: Jordan to revoke citizenship of PA President Abbas, באתר הג'רוזלם פוסט, ‏25 באפריל 2018 (באנגלית)
פליטה מאולצת

פליטה מאולצת של פוטון
פליטה מאולצת של פוטון היא תהליך שבו מערכת קוונטית עוברת ממצב בעל אנרגיה גבוהה, למצב בעל אנרגיה נמוכה יותר על ידי פליטה של אור כתוצאה מאינטראקציה עם השדה החשמלי שבסביבה. הפוטון הנפלט זהה לחלוטין לפוטונים שגרמו לפליטה מבחינת קיטוב, כיוון, תדירות ומופע. ניתן לראות את הפליטה המאולצת כמנגנון הגברה של אור: נכנס פוטון אחד ויוצאים שניים. הכפלה זו היא הבסיס לעקרון הפעולה של הלייזר, וכן של מגברים אופטיים. דוגמאות אחרות לפליטה מאולצת הם מעברים אלקטרונים, רוטציוניים וויברציוניים במולקולות, וכן דעיכות בתוך גרעיני אטומים הגורמות לקרינת גמא, ומאפשרות, תאורטית, ליצור לייזרים של קרינת גמא.
הטיעון של איינשטיין

הראשון ששיער את קיומו של המנגנון לפליטה מאולצת היה אלברט איינשטיין, בשנת 1917. הוא הגיע למסקנה זו מתוך שיקולים של מכניקה סטטיסטית. אם מניחים שקיימים רק מנגנונים של בליעה ופליטה ספונטנית, אזי אכלוס הרמה הגבוהה תלוי בקצב בליעת הפוטונים, בעוצמת השדה האלקטרומגנטי ובקצב הפליטה הספונטנית, שאיננה תלויה בסביבה. לכן כאשר עוצמת השדה גדלה, קצב בליעת הפוטונים עשוי להיות גבוה יותר מקצב הפליטה, ובעוצמות שדה גבוהות מאוד, קצב הפליטה הופך לזניח: מכאן שכל האטומים אמורים להיות במצב המעורר. אלא שעל פי מכניקה סטטיסטית, האכלוס המקסימלי שרמה מעוררת יכולה להגיע אליו הוא חצי. מכאן שחייב להיות מנגנון נוסף לפליטה, מנגנון שתלוי אף הוא בעוצמת השדה.