stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם ישראל–סודאן
חתימת סודאן על הצהרת הסכמי אברהם

בנובמבר 2018 פורסם ששנה קודם לכן נפגש דיפלומט ישראלי באיסטנבול עם קבוצת בכירים סודאנים בראשות אחד מעוזריו הקרובים של ראש המודיעין הסודאני מוחמד אטא. מטרת המפגש הייתה חימום היחסים בין ישראל לסודאן וסיוע ישראלי בתחומי הכלכלה, הבריאות והחקלאות.
במרץ 2020 דווח כי סודאן אישרה לחברת התעופה LATAM צ'ילה לעבור מעל שטח המדינה בדרך לישראל וממנה.
לאחר הצגת הסכם איחוד האמירויות הערביות-ישראל, הוזכרה סודאן כמדינה שתנרמל את יחסיה עם ישראל. ב-18 באוגוסט 2020 דובר משרד החוץ הסודאני אמר כי ארצו מקיימת מגעים עם ישראל, אך מיד לאחר מכן משרד החוץ הסודאני הכחיש זאת והדובר הודח מתפקידו. כמה ימים לאחר מכן, מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו נפגש עם ראש ממשלת סודאן, עבדאללה חמדוכ, אשר הדגיש כי אין לממשלתו הזמנית מנדט לנרמל את יחסי המדינה עם ישראל. היה ויכוח בין אנשי הצבא לאנשי הממשלה הזמנית על קידום הנורמליזציה עם ישראל.
ב-19 באוקטובר, לאחר שנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הודיע כי יסיר את סודאן מרשימת המדינות תומכות הטרור לאחר שישלמו פיצויים לנפגעי טרור אמריקאים, העריכו גורמים אמריקאים שהמהלך עשוי להביא להכרזה על נרמול היחסים בין ישראל לסודאן.
ב-21 באוקטובר 2020 נחתה משלחת ישראלית בסודאן ודנה עם נציגי הממשלה הסודאנית על הכרה הדדית בין סודאן וישראל. למחרת המפגש הופיעו בכלי התקשורת בישראל דיווחים סותרים מפי "בכירים" סודאנים. בישראל היום דווח כי "נסגרו 99% מהפרטים להסכם נרמול היחסים עם ישראל" וכי "עבדאללה חמדוכ הסיר את התנגדותו לכינון יחסים עם ירושלים" ו"החתימה על ההסכם צפויה בימים הקרובים". מנגד ב-ynet נכתב שראש הממשלת סודאן התנה כינון יחסים בהחלטה של מועצה מחוקקת זמנית, שכלל לא הוקמה באותו הזמן.
ב-23 באוקטובר 2020, הודיע טראמפ לקונגרס על הסרת סודאן מרשימת המדינות המממנות טרור. ב-24 באוקטובר 2020 (שעון ישראל) הודיע טראמפ במסיבת עיתונאים טלפונית שנערכה במשותף עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, ראש מועצת הריבונות הזמנית בסודאן עבד אל-פתאח אל-בורהאן וראש ממשלת סודאן עבדאללה חמדוכ באופן רשמי כי ישראל וסודאן יכוננו יחסים דיפלומטיים מלאים.
ראש הממשלה, בנימין נתניהו אמר לאחר ההודעה על ההסכם: "בח'רטום, בירת סודאן, אומצו בשנת 1967 שלושת הלאווים של הליגה הערבית - לא לשלום עם ישראל, לא להכרה בישראל ולא למשא ומתן עם ישראל. ואילו היום ח'רטום אומרת - כן לשלום עם ישראל, כן להכרה בישראל וכן לנורמליזציה עם ישראל. זהו עידן חדש, של שלום אמיתי שהולך ומתרחב עם מדינות ערביות נוספות - שלוש מהן בשבועות האחרונים". ראש הממשלה הוסיף כי "בקרוב ייפגשו משלחות של סודאן וישראל כדי לדון על שיתופי פעולה בתחומים רבים, ביניהם חקלאות, מסחר ועוד תחומים חשובים לאזרחינו".
ראש ממשלת סודאן, עבדאללה חמדוכ, הודה בציוץ בטוויטר לטראמפ על התיווך בין הצדדים והוסיף כי "אנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם הממשל והקונגרס האמריקני, כדי לסיים את תהליך הסרתנו מהרשימה במועד, אנו פועלים לכונן יחסים המשרתים את אנשינו בצורה הטובה ביותר".
בדצמבר, לפי הניו יורק טיימס, אל בורהאן שוחח עם שר החוץ האמריקני מייק פומפאו והזהיר אותו כי אם חוק החסינות לא יעבור, סודאן תקפיא את הנורמליזציה עם ישראל. אחד מסגניו של בורהאן מוחמד אל-פאקי אמר דברים דומים לכלי התקשורת בסודאן. החוק אמור להעניק לסודאן חסינות מפני תביעות עתידיות של קורבנות טרור. במקביל הוציא ממשל טראמפ את סודאן מרשימת המדינות התומכות בטרור באופן רשמי. בהמשך, אושר החוק. במרץ 2021, ארצות הברית קיבלה פיצויים מסודאן.
סוגיית המסתננים

לפי נתוני רשות האוכלוסין וההגירה, בשנת 2020 כ-6,285 מסתננים מסודאן שהו בישראל, שהם כחמישית מכלל המסתננים מאפריקה לישראל.
חתימה והשלכות מעשיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-6 בינואר 2021, סודאן חתמה רשמית על הצטרפותה להסכמי אברהם. החתימה נעשתה בח'רטום בירת סודאן, בנוכחות מזכיר האוצר האמריקאי סטיב מנוצ'ין.
עוד בטרם חתימת ההסכם באופן רשמי, הודיעה מדינת ישראל כי תעביר 5 מיליון דולר לתוכנית המזון העולמית של האו"ם שישמשו למשלוח חיטה לסודאן.
ב-23 בנובמבר 2020 נחתה בסודאן משלחת ישראלית שדנה בשיתופי פעולה בין המדינות.
ב-6 באפריל 2021, הקבינט של סודאן ביטל את החוק הסודאני משנת 1958 שאסר באופן גורף על קשרים כלכליים עם ישראל. עם זאת, ביטול החוק טרם נכנס לתוקף.
ראו גם

הסכם איחוד האמירויות הערביות–ישראל
הסכם בחריין–ישראל
הסכם ישראל–מרוקו
הסכמי אברהם
הערות שוליים

↑  נוסח הצהרה המשותפת, באתר שגרירות ארצות הברית בישראל.
↑  אריאל כהנא, פרסום ראשון: סודאן וישראל יחתמו על הסכם לנורמליזציה מלאה ביחסי המדינות, באתר ישראל היום, 22 באוקטובר 2020
↑  הצהרת הסכם אברהם חתומה על ידי סודאן, אתר מחלקת המדינה של ארצות הברית
↑  יוסי מלמן, ‏איש המוסד חושף: כך התערבה ישראל במלחמת האזרחים בסודן, באתר מעריב אונליין, 6 בנובמבר 2015
↑  ynet, חיל האוויר תקף בינואר שיירת נשק בסודאן, באתר ynet, 26 במרץ 2009
↑  "כך תקפה ישראל את מפעל הנשק בסודאן", באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2012
↑  נתניהו פועל לכינון קשרים עם סודאן - במטרה לקצר את הטיסות לברזיל, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2018
↑  פגישה חשאית ושיחות על סיוע: מגעים לחידוש היחסים עם סודאן, באתר ערוץ עשר
↑  איתי בלומנטל, לראשונה: טיסות מסחריות מישראל ואליה מעל שטח סודאן, באתר ynet, 15 במרץ 2020
↑  שחר קליימן, משרד החוץ הסודאני מכחיש מגעים עם ישראל, באתר ישראל היום, 18 באוגוסט 2020
↑  דיווח: אחרי שהכריז על "מגעים עם ישראל", דובר משרד החוץ בסודאן הודח מתפקידו, באתר ynet, 19 באוגוסט 2020
↑  ארה"ב: ראש ממשלת סודאן ופומפאו דנו ב"התפתחויות חיוביות" ביחסים עם ישראל, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2020
↑  גיא אלסטר‏, ארה"ב לוחצת, והנורמליזציה עם ישראל מפלגת בין הצבא לממשלה בסודאן, באתר וואלה, 26 בספטמבר 2020
↑  ברק רביד, גיא אלסטר‏, טראמפ: אסיר את סודאן מרשימת הטרור אחרי שתשלם פיצוי לקורבנות טרור בארה"ב, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2020
↑  גילי כהן, בטיסה חריגה: משלחת ישראלית ביקרה בבירת סודאן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 21 באוקטובר 2020
↑  איתמר אייכנר, רויטרס, בכירים בסודאן: ראש הממשלה מוכן לכינון יחסים עם ישראל בתנאי שהפרלמנט יאשר זאת, באתר ynet, 22 באוקטובר 2020
↑  Trump to Congress: Sudan to be removed from terror, www.i24news.tv, ‏23 באוקטובר 2020
↑  ברק רביד, גיא אלסטר‏, ישראל וסודאן הכריזו על הסכם נורמליזציה בין המדינות, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2020
↑  איתמר אייכנר, דניאל סלאמה, סוף לעשרות שנים של עוינות: הושג הסכם בין ישראל לסודאן, באתר ynet, 23 באוקטובר 2020
↑  ברק רביד, גיא אלסטר‏, ישראל וסודאן הכריזו על הסכם נורמליזציה בין המדינות, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2020
↑  ברק רביד‏, מחשש לפגיעה בנורמליזציה: ישראל מבקשת מסנאטורים להעביר חוק חסינות לסודאן, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2020
↑  יענקי פרבר, ארצות הברית הסירה רשמית את סודאן מרשימת המדינות שתומכות בטרור, באתר בחדרי חרדים, ‏14 בדצמבר 2020
↑  ברק רביד‏, טראמפ אישר חסינות לסודאן מפני תביעות עתידיות בארה"ב, באתר וואלה, 22 בדצמבר 2020
↑  "U.S. receives $335 million from Sudan in victim compensation -Blinken". Reuters. נבדק ב-2021-03-31.
↑  סודן חתמה על "הסכמי אברהם" עם ארה"ב, באתר ynet, 6 בינואר 2021
↑  נעה לנדאו, ישראל תעביר 5 מיליון דולר לאו"ם למשלוח אספקת חיטה לסודאן, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2020
↑  אריאל כהנא, חודש לאחר ההסכם: משלחת ישראלית מצומצמת יצאה לסודאן, באתר ישראל היום, ‏23 בנובמבר 2020
↑  דניאל סלאמה, איתמר אייכנר, אחרי 63 שנים: ממשלת סודאן מבטלת את חוק החרם על ישראל, באתר ynet, 6 באפריל 2021
↑  נטע בר, היסטוריה: סודאן ביטלה את "חוק החרם" על ישראל, באתר ישראל היום, ‏6 באפריל 2021
דרכון סודאני משנת 2009, עם כיתוב "פרט לישראל"
קלייר מקסקיל

קלייר קונר מקסקיל (באנגלית: Claire Conner McCaskill; נולדה ב-24 ביולי 1953) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית מטעם מדינת מיזורי מ-2007 עד 2019. לפני כן כיהנה כמבקרת הכללית של מיזורי. ב-2018 הפסידה בבחירות לסנאט של ארצות הברית מטעם מיזורי, וכהונתה הסתיימה ב-3 בינואר 2019, עם כינוס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ביוגרפיה

מקסקיל, בתם של ויליאם ובטי לבית וורד, נולדה וגדלה במחוז רולה שבמיזורי. היא גדלה בעיירה קטנה במדינה עד שלבסוף עברה להתגורר בעיר קולומביה. ב-1975 סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת מיזורי. ב-1978 סיימה תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטה. עוד לפני התואר הראשון, ב-1974, למדה בתוכנית ליוזמה פוליטית וכלכלית באוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-1982 נבחרה לייצג שכונה בקנזס סיטי בבית הנבחרים המדינתי של מיזורי, שם שירתה עד שנת 1989.
לאחר מכן, פרט לשלוש שנים שעבדה בשוק הפרטי כעורכת דין בשנים 1989–1991, עבדה מקסקיל בשוק הציבורי מאז סיום לימודי המשפטים שלה. היא התמחתה במשך שנה כפקידה בבית המשפט לערעור של מיזורי למחוז המערבי, הממוקם בקנזס סיטי. שם שירתה כתובעת של מחוז ג'קסון בשנים 1993–1998. לאחר שנבחרה למשרה ב-1998, שירתה משנת 1999 ועד 2007 כמבקרת הכללית של מדינת מיזורי. בשנת 2004 החליטה להתמודד על משרת מושל מיזורי. היא הביסה את המושל המכהן של המדינה בפריימריז הדמוקרטים, והפכה לאדם הראשון שמדיח מושל מכהן בהיסטוריה של המדינה. אולם, היא הפסידה ליריבה הרפובליקני בבחירות הכלליות, ברוב צמוד של 51% מול 48%.
ב-2006 התמודדה לסנאט וקיבלה את מועמדות מפלגתה בפריימריז הדמוקרטים. בבחירות בנובמבר הביסה את יריבה הרפובליקני, אשר היה סנאטור מכהן, לאחר בחירות צמודות. ב-2012 התמודדה על כהונה שנייה מול הרפובליקני טוד אייקין. עד חודשי הקיץ של אוגוסט 2012, הסקרים הראו על מרוץ צמוד ומותח בין שני המועמדים. אולם, בעימות טלוויזיוני ב-12 באוגוסט, אמר אייקין כי "נשים אשר עברו 'אונס לגיטימי' בקושי חוו הריון עקב אונס זה". האמירה השנויה במחלוקת חוללה הדים וספגה ביקורת מצד שתי המפלגות. האמירה פגעה בו קשות בקרב המצביעים ובפרט בקרב נשים, ועקב כך הוא הפסיד בבחירות הכלליות ברוב גדול, כאשר מקסקיל ניצחה וקיבלה 54.7% ממניין הקולות לעומת 39.2% לאייקין.
בסנאט שירתה מקסקיל בוועדות רבות, בהן הוועדה לשירותים צבאיים, ועדת המסחר, המדע והתחבורה, הוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים (שם שירתה יו"ר בתת-ועדה), וכן בוועדה המיוחדת להזדקנות. מקסקיל ליברלית בדעותיה, וכן תומכת נלהבת של זכויות נשים ושל פמיניזם. בבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2018 הפסידה למועמד הרפובליקני, התובע הכללי של מיזורי ג'וש האולי, בפער של 45.5% מול 51.5%.
מקסקיל היא גרושה ואם לשלושה ילדים. היא קתולית באמונתה.
הערות שוליים

↑  Siegel, Elyse (6 בנובמבר 2012). "McCaskill Wins". Huffington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4094 7304  LCCN: n2005046312  SNAC: w6mh8dvs  US Congress: M001170  VIAF: 38784281   WorldCat (עם VIAF): 38784281
מורשת (יישוב קהילתי)

| --- | --- |
מראה היישוב, 4/2006
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎310 מטר
תאריך ייסוד: 1996
תנועה מיישבת: אמנה
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,628 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.7% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מורשת(למפת הגליל המערבי רגילה) מורשת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מורשת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מורשת32°49′35″N 35°14′01″E﻿ / ﻿32.8263522851131°N 35.2334909034297°E﻿ / 32.8263522851131; 35.2334909034297  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב (in English: Misgav Regional Council) באדום - מורשת בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

רחוב טיפוסי ביישוב
מוֹרֶשֶׁת הוא יישוב קהילתי דתי-לאומי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב המשתייך ליישובי האיחוד החקלאי, בסמוך לצומת הכבישים 784 ו-781, ולכפר כאוכב אבו אל-היג'א. נכון לשנת 2020 מתגוררות ביישוב כ-350 משפחות.
הקמה

ראשיתה של מורשת בגרעין של "התנועה להפצת התורה" שביקש להתיישב בגליל באמצע שנות ה-70. מכיוון שלא רצו בשיוך מפלגתי הם התאגדו דרך האיחוד החקלאי. בינואר 1979 נטען שבגרעין כ-120 משפחות. תוכנית היישוב התבססה על מוסדות חינוך ותעשייה. במרץ 1980 צוטט ישראל קניג, הממונה על מחוז הצפון במשרד הפנים שבגרעין 90 משפחות ושמקימים עבורם 30 אשקוביות.
היישוב קיבל חיזוק מגרעין של דתיים לאומיים תושבי הצפון אשר חיפש מקום להתיישב בגליל במרחק נסיעה סביר מחיפה. בשנת 1991 התיישב הגרעין בחוות יבור (מחנה יקיר) וחי שם באופן זמני עד המעבר למקום הקבע הנוכחי בשנת 1996. היישוב הוקם במסגרת תוכנית המצפים ל"ייהוד הגליל", בסיועה של תנועת ההתיישבות אמנה. באתר הסמוך ליישוב הקבע התגוררו מאז ראשית שנות השמונים גרעין של כעשרות משפחות דתיות (שמכונה היום "מורשת הישנה"). רק שלוש משפחות מהגרעין המקורי עדיין מתגוררות ב"מורשת הישנה".
מערכות חינוך

ביישוב מערכת חינוך דתית הכוללת מעונות, גנים ומרכז אזורי הכולל בית ספר יסודי. בגילאי תיכון לומדים רוב תלמידי היישוב במוסדות חינוך דתיים באזור: בקריית מוצקין, טבריה, מירון, שדה יעקב, בקריית שמואל, עכו, מגדל העמק, כרמיאל ומעלות
ביישוב פועל סניף בני עקיבא וכן סניף תנועת עוז לילדים.
מתחם בתי הכנסת

בשנת 2013 נסתיימה הקמתו של מתחם בתי הכנסת ביישוב, ונערך טקס לחנוכת בתי הכנסת בהשתתפות הרב הראשי לישראל שלמה עמאר. בתי הכנסת מהווים מרכז תורני לכלל יישובי האזור, עקב העובדה שמורשת הוא היישוב הדתי היחיד במועצה האזורית משגב. בית הכנסת המרכזי, המהווה את בית הכנסת הגדול ביותר במתחם, מכיל מאות מקומות ישיבה.
כחלק מהמתחם הוקמה פינת הנצחה לבתי הכנסת שפונו בפינוי גוש קטיף, שעוצבה על ידי האומן אהרן שבו.
מצפים ביישוב

"מצפה הנוער" - הוקם על ידי נוער היישוב.
"מצפה גבריאל" - הוקם לזכר הבחור גבריאל שירן, תושב היישוב שנהרג בתאונת דרכים בכביש מתחת למצפה.
"מצפה מיכאל" - הוקם על ידי משפחת שלומוביץ לזכר אחיו של אב המשפחה, המצפה ממוקם בכניסה ליישוב והוא המצפה הראשון שהוקם ביישוב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מאיר הראובני, אם לא נתוקצב באפריל - אעזוב עם המשפחה בסוף שנת הלימודים, מעריב, 2 במרץ 1979
↑  האיחוד החקלאי מיישב גרעינים של צעירים דתיים, דבר, 18 ביולי 1979
↑  יוסף פריאל, התעוררות ביישוב הגליל, דבר, 16 בינואר 1979
↑  ברוך מאירי, הממונה על מחוז הצפון: יישוב הגליל במצב בלימה, מעריב, 30 במרץ 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588155905171
דג'ונטה מארי

| --- | --- |

מארי במשחק האולסטאר של הNBA בשנת 2022
 לידה:  19 בספטמבר 1996 (בן 28) סיאטל שבוושינגטון, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.96 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת וושינגטון
 דראפט:  בחירה מספר 29, 2016 סן אנטוניו ספרס
 קבוצות כשחקן
 2016–2022  2022–2024  2024–:  סן אנטוניו ספרס אטלנטה הוקס ניו אורלינס פליקנס
 הישגים כשחקן
 חמישיית ההגנה השנייה (2018)‏ בחירה למשחק האולסטאר (2022)‏
דג'ונטה דשון מארי (באנגלית: Dejounte Dashaun Murray; נולד ב-19 בספטמבר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
ראשית חייו

מארי נולד וגדל בסיאטל. בעונת 2015/16 שיחק כדורסל באוניברסיטת וושינגטון ורשם ממוצע של 16.1 נקודות, 6 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק. בתום העונה שהסתיימה בהדחה בסיבוב השני של טורניר ה-NIT העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה מקצועית > סן אנטוניו ספרס 2022-2016

בדראפט 2016 נבחר מארי במקום ה-29 על ידי סן אנטוניו ספרס. במהלך עונתו הראשונה שותף ב-30 משחקים בעונה הסדירה בהם שיחק כ-8.5 דקות בממוצע למשחק, והושאל לסירוגין לאוסטין ספרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בעונתו השנייה תפס תפקיד מרכזי יותר בקבוצה ופתח בחמישייה בכמחצית ממשחקי הקבוצה. הוא נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה ב-NBA.
במשחק קדם העונה באוקטובר 2018 קרע את רצועת ברכו, פציעה שהשביתה אותו לאורך כל עונת 2018/2019.
באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה בסן אנטוניו ל-4 עונות נוספות, החל מעונת 2020/2021, עבור כ-64 מיליון דולר.
בעונת 2021/2022 נבחר למשחק האולסטאר לאחר שקווין דוראנט ג’יימס הארדן ודריימונד גרין נפצעו,דג׳ונטה נבחר על ידי קווין דוראנט לקבוצתו
קריירה מקצועית > אטלנטה הוקס 2024-2022

ב-30 ביוני 2022, מארי הועבר בטרייד, לצד ג'וק לנדייל, לאטלנטה הוקס בתמורה לדנילו גלינארי ולמספר בחירות סיבוב ראשון עתידיות.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס פליקנס 2024-

ב-28 ביוני 2024 עבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס בתמורה ללארי נאנס ג'וניור, אי.ג'יי לידל (אנ'), דייסון דניאלס ושתי בחירות סיבוב ראשון עתידיות בדראפט 2025 ו-2027. ב-24 באוקטובר במשחק הבכורה שלו בליגה במדי הפליקנס בו רשם כמעט טריפל דאבל עם 14 נקודות, 8 ריבאונדים וכ-10 אסיסטים מול השיקגו בולס, שבר מארי את ידו ונעדר לתקופה ממושכת.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | סן אנטוניו | 38 | 8 | 8.5 | 0.431 | 0.391 | 0.700 | 1.1 | 1.3 | 0.2 | 0.2 | 3.4 |
| 2017/2018 | סן אנטוניו | 81 | 48 | 21.5 | 0.443 | 0.265 | 0.709 | 5.7 | 2.9 | 1.2 | 0.4 | 8.1 |
| 2019/2020 | סן אנטוניו | 66 | 58 | 25.6 | 0.462 | 0.369 | 0.798 | 5.8 | 4.1 | 1.7 | 0.3 | 10.9 |
| 2020/2021 | סן אנטוניו | 67 | 67 | 31.9 | 0.453 | 0.317 | 0.791 | 7.1 | 5.4 | 1.5 | 0.1 | 15.7 |
| 2021/2022 | סן אנטוניו | 68 | 68 | 34.8 | 0.462 | 0.327 | 0.794 | 8.3 | 9.2 | 2.0 | 0.3 | 21.1 |
| 2022/2023 | אטלנטה | 74 | 74 | 36.4 | 0.464 | 0.344 | 0.832 | 5.3 | 6.1 | 1.5 | 0.3 | 20.5 |
| 2023/2024 | אטלנטה | 78 | 78 | 35.7 | 0.459 | 0.363 | 0.794 | 5.3 | 6.4 | 1.4 | 0.3 | 22.5 |
| קריירה | קריירה | 472 | 401 | 29.1 | 0.458 | 0.345 | 0.787 | 5.8 | 5.3 | 1.4 | 0.3 | 15.4 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | סן אנטוניו | 11 | 2 | 15.3 | 0.377 | 0.000 | 0.680 | 2.5 | 2.5 | 1.5 | 0.1 | 5.7 |
| 2017/2018 | סן אנטוניו | 5 | 5 | 19.2 | 0.452 | 0.667 | 0.778 | 4.2 | 1.8 | 1.0 | 0.4 | 7.8 |
| 2022/2023 | אטלנטה | 5 | 5 | 38.1 | 0.447 | 0.378 | 1.000 | 7.2 | 6.8 | 2.0 | 0.2 | 23.0 |
| קריירה | קריירה | 21 | 12 | 21.6 | 0.426 | 0.391 | 0.767 | 4.0 | 3.3 | 1.5 | 0.2 | 10.3 |
הערות שוליים

↑  מארי מסכם על הארכת חוזה בסן אנטוניו, באתר ESPN,‏ 21 באוקטובר 2019
↑  דז'ונטה מארי עבר בטרייד לניו אורלינס, קליי תומפסון יגיע לדאלאס?, באתר ynet, 29 ביוני 2024.
↑  עוד מכה לפליקנס: דז'ונטה מארי שבר את היד, באתר ערוץ הספורט, 24 באוקטובר 2024.
נס ז'לגיריס

נס ז'לגיריס הוא כינוי לאירוע שהתרחש במשחק כדורסל שנערך ב-8 באפריל 2004 בין מכבי תל אביב לז'לגיריס קובנה במסגרת המחזור האחרון של שלב הטופ 16 ביורוליג, בהיכל הספורט יד אליהו בתל אביב. מכבי תל אביב ניצחה במשחק זה, לאחר הארכה, 99:107. בכך ניצלה מכבי מהדחה, והעפילה לשלב הפיינל פור של המפעל, שהתקיים באולמה הביתי בהיכל מנורה מבטחים, שבסופו זכתה בגביע היורוליג.
המשחק זכור במיוחד בשל סיומו הדרמטי, שבו הצליחה מכבי תל אביב, לאחר שנראה היה כי אפסו סיכוייה לנצח, לצמצם בזמן קצר את פער של 3 נקודות מול ז'לגיריס תוך שתי שניות, באסיסט של גור שלף ובשלשה שקלע דריק שארפ בשניית הסיום, שהשוותה את התוצאה וכפתה הארכה.
רקע

באותה עונה השיטה שהייתה נהוגה בשלב הטופ 16 ביורוליג הייתה ארבעה בתים שבכל אחד מהם ארבע קבוצות. המובילה של כל בית עלתה לשלב הפיינל פור. מכבי תל אביב וז'לגיריס קובנה הוגרלו לבית G, יחד עם ולנסיה ואולקר. מכבי הוגרלה לבית כדרג א' בעוד שז'לגיריס הוגרלה כדרג ד'. באותה עונה הנהיגו את מכבי שורה של שחקנים מובילים - שארונאס יאסיקביצ'יוס (שאראס), אנתוני פארקר, ניקולה וויצ'יץ' ומייסאו באסטון. למרות הסגל המוכשר, מכבי לא הציגה עונה מרשימה במיוחד עד אז, הרבתה להפסיד וזכתה לביקורות מצד תקשורת הספורט הישראלית. את ז'לגיריס לעומת זאת הוביל ארווידאס סאבוניס בן ה-39, שחזר לקבוצת נעוריו לקראת פרישה לאחר קריירה ארוכה ומוצלחת בליגת ה-NBA. למרות גילו המבוגר יחסית, סאבוניס היה עדיין בכושר משחק, וסיים את עונת היורוליג הסדירה עם תואר ה-MVP.
המשחק המכונה "נס ז'לגיריס" היה המשחק האחרון עבור מכבי וז'לגיריס בשלב הטופ 16, ונערך בהיכל הספורט יד אליהו, מגרשה הביתי של מכבי תל אביב. שתי הקבוצות הגיעו למעשה למשחק מכריע מבחינתן - כשהן יודעות כי ניצחון יוביל אותן לשלב ארבע הגדולות - הפיינל פור (שלב ההצלבה הנהוג כיום נוסף רק בשנה שלאחר מכן), והפסד ישאיר אותן בחוץ. מבחינת מכבי תל אביב היה מדובר גם בפיינל פור חשוב מהרגיל, מאחר שבאותה עונה נערכו שלבי חצי הגמר והגמר בתל אביב. ולאחר שהנהלת מכבי שכנעה את הנהלת היורוליג בפגישה שנערכה ב-29 במרץ להשאיר את הפיינל פור בתל אביב, לאור התנגדות קבוצות מאיטליה וספרד שדרשו להעבירו מישראל מסיבות פוליטיות וביטחוניות.
מהלך המשחק

המשחק עצמו היה צמוד לכל אורכו. המחצית הראשונה הסתיימה ביתרון 3 נקודות לטובת מכבי ובמהלך המחצית השנייה סגרה ז'לגיריס את ההפרש ונטלה את היתרון. כמעט לכל אורך הרבע הרביעי ז'לגיריס הוליכה כאשר מכבי הגיעה למספר הזדמנויות להשוות את התוצאה ואף לעלות ליתרון אך ללא הצלחה. לאורך מרבית הדקה האחרונה ההפרש בין מכבי לז'לגיריס נע בין נקודה לחמש, ו-15.7 שניות לסיום הגדילה ז'לגיריס את הפער לשש נקודות. לאחר מהלך מהיר של סל של שאראס ועבירה של פארקר, שלחה מכבי את אד קוטה לשתי זריקות עונשין, שבהן דייק. במהלך הבא קלע וויצ'יץ' שתי נקודות, שלוש שניות לסוף, לאחר שלקח ריבאונד מזריקה לא מוצלחת של דייוויד בלות'נטל, ומיד לאחר מכן שלחה מכבי את גיידריוס גוסטאס לשתי זריקות מהקו, כשהשעון הראה 2.2 שניות לסיום. גוסטאס, שלפני המשחק החזיק במאזן עונתי של 100% מהקו ביורוליג (17 מ-17), החטיא את שתי הזריקות, ובעקבות כניסה מוקדמת לצבע של שחקן ז'לגיריס טאנוקה בירד (שקרתה לאור הערת ווצ'יץ לשופטים בסרבו-קרואטית כך שהשחקן לא יבין) במאבק על הריבאונד, הכדור ניתן למכבי לשתי השניות האחרונות.
כשהשעון הראה 2 שניות לסיום, והתוצאה הייתה 94:91 לטובת ז'לגיריס, חידש גור שלף את המשחק בהכנסת הכדור למגרש. שלף מסר מסירה ארוכה מתחילת המגרש לצדו השני, שהגיעה עד לידיו של דריק שארפ ועברה מעל ידיו המושטות של איינרס בגאצקיס. שארפ הספיק להשתלט על הכדור ולשחרר אותו בזמן לזריקת שלוש "על הבאזר", שנכנסה. טל בורשטיין נשאר נטוע במקומו וסיפק לשארפ חסימה. התוצאה בסיום 40 דקות הייתה 94:94, ובכך נכפתה הארכה.
לפני ההארכה יצא שאראס מהמשחק עם 5 עבירות לאחר שקלע 37 נק', וכך גם אנתוני פארקר שקלע 12 נק'. ארבעה שחקנים נוספים של מכבי נכנסו להארכה עם ארבע עבירות - באסטון, וויצ'יץ', שארפ ובלות'נטל. ז'לגיריס נכנסה גם היא להארכה בלי שחקן המפתח שלה ארווידאס סאבוניס, שסיים את המשחק עם 5 עבירות ו-29 נק', וכן בלי שחקנה מינדאוגס טימינסקס שירד עם 5 עבירות.
בהארכה עצמה שלטה מכבי במשחק, והגיעה עד להפרש של עשר נקודות, לפני שהמשחק הסתיים בתוצאה 99:107 למכבי תל אביב.
לאחר המשחק

לאחר המשחק עלתה מכבי תל אביב לפיינל פור שנערך בהיכל הספורט יד אליהו, שבו ניצחה בחצי הגמר את צסק"א מוסקבה 85:93, ובמשחק הגמר הביסה את סקיפר בולוניה 74:118. בכך זכתה באליפות אירופה הרביעית בתולדותיה. שנה לאחר מכן הצליחה מכבי לשמור על תוארה וזכתה בתואר בפעם החמישית, כשהיא משחקת עם סגל דומה ועם פיני גרשון כמאמן, כמו בעונה הקודמת.
דריק שארפ, שהוכתר לגיבור המשחק, המשיך לשחק במדי מכבי תל אביב עד גיל 40 והיה לשחקן המבוגר ביותר שלבש את מדי הקבוצה. באותה עונה, שארפ זכה למחווה מצד קפטן הקבוצה גור שלף: לפני שהניף את גביע אירופה הוא לקח מיקרופון ואמר: "בארצות הברית נהוג לומר 'בי לייק מייק', ואני אומר: 'בי לייק דריק'".
גידריוס גוסטאס, שהחטיא את שתי זריקות העונשין לפני ההתקפה של מכבי שכפתה הארכה, זכה לביקורות רבות בתקשורת הליטאית ואת השנים שלאחר מכן העביר בקבוצות שונות ברחבי אירופה.
איינרס בגאצקיס, שהשתתף במשחק כשחקן ז'לגיריס קובנה, וכשל בניסיונו לעצור את המסירה המכריעה בשניות הסיום של שלף לשארפ, מונה בדצמבר 2016 לתפקיד מאמן מכבי תל אביב. בגאצקיס כינה את המשחק הזה: "ההפסד הקשה ביותר בקריירה שלי".
לעומת זאת, יאסיקביצ'יוס מונה לאחר מכן למאמן ז'לגיריס.
לאחר המשחק נמכר הכדור במכירה פומבית של חברת נטאקשיין (לא פעילה היום) לאיש העסקים עודד רייכמן, כספי התרומה של עודד רייכמן הופנו לנזקקים ומעוטי יכולת.[דרוש מקור]
ראו גם

נס בדאלונה
נס מילאנו
הערות שוליים

↑  A story for frustrated knicks fans, KnicksOnline.com
1 2  ברק חקלאי, נס ז'לגיריס מאז ועד היום, באתר ynet, 16 בינואר 2014
↑  רועי בית לוי, ואז טילפן מזרחי לפנאן: "הפיינל פור בתל אביב", באתר הארץ, 30 במרץ 2004
1 2  אוהד גרינוולד‏, "חשבתי למה זה קרה דווקא לי, לא נרדמתי בלילות, לא ידעתי איך להגיב", באתר וואלה, 11 במרץ 2014
↑  שעון המשחק נעצר בעוד שהכדור באוויר
↑  מקורות למרבית הפסקה: מכבי תל אביב - ז'לגיריס קובנה, יורוליג, טופ 16, עונת 2003/04 (נס ז'לגיריס), נס ז'לגיריס - תוכנית מיוחדת ששודרה יום לאחר המשחק באתר יוטיוב
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, צפו בסל הגדול בקריירה של דרק שארפ, באתר וואלה, 20 ביולי 2011
↑  דובי פיק, ‏שארפ: אל תעזו להשוות בין נס ז'לגיריס למילאנו, באתר ONE‏, 17 באפריל 2014
↑  nrg ספורט, רשמית: איינרס בגאצקיס מונה למאמן מכבי ת"א, באתר nrg
דריק שארפ, קולע השלשה שהשוותה את תוצאת המשחק וכפתה הארכה
גור שלף, מוסר המסירה הארוכה לדריק שארפ בהתקפה האחרונה לפני ההארכה
רפובליקות של רוסיה

הפדרציה הרוסית מורכבת מ-83 סובייקטים (יחידות אדמיניסטרטיביות), שמתוכם 21 מוגדרות כרפובליקות עם רמה גבוהה של אוטונומיה ברוב ענייני הפנים. לרפובליקות יש זכות לשפה רשמית, חוקה והימנון. למספר רפובליקות הוענקו זכויות נוספות בהתאם להסכמים עם השלטון המרכזי.
בעבר בראש רוב הרפובליקות עמד נשיא. בתקופת ולדימיר פוטין תואר זה הוצא בהדרגה מחוקה של רפובליקות וכיום הוא נקרא "ראש רפובליקה".
בחלק מהרפובליקות אוכלוסייה מקומית מהווה רוב ומגיע למעל ל-90% בצ'צ'ניה ורק כ-3.5% בקרליה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

|  1. אדיגיה  2. אלטאי  3. בשקורטוסטן  4. בוריאטיה  5. דאגסטן  6. אינגושטיה  7. קברדינו-בלקריה |  8. קלמיקיה  9. קאראצ'אי-צ'רקסיה  10. קרליה  11. קומי  12. מארי אל  13. מורדוביה  14. סאחא (יקוטיה) |  15. צפון אוסטיה - אלניה  16. טטרסטן  17. טוּבה  18. אודמורטיה  19. חקסיה  20. צ'צ'ניה  21. צ'ובשיה |
במרץ 2014 סופח חצי האי קרים לרוסיה והוחלט כי הרפובליקה של קרים תצורף למערך הרפובליקות של רוסיה בהסכם רשמי שנחתם בין נשיא רוסיה לראשי הממשל ברפובליקה של קרים.