stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיצוניות ורדיקליזם
ביקורות על המושג קיצוניות

חלק מהחוקרים דוחים את הרעיון שקיימת פילוסופיה של קיצוניות. כך למשל, אמר ג'רום הימלשטיין: "במקרה הטוב, אפיון זה אינו אומר דבר על האנשים להם מודבקת תווית זו. במקרה הרע, מצייר המונח תמונה מוטעית".  קיימת טענה על כך שהניסיון לתייג אדם, קבוצה או פעולה כ"קיצוניים" מהווה, לעיתים קרובות, טכניקה לקידום מטרה פוליטית – בעיקר על ידי ממשלות המחפשות להגן על המצב הקיים, או על ידי צנטריסטים פוליטיים. במקרים אחרים הקיצוניות נדחית תוך שימוש בכשל הלוגי אד טמפרנטיאם. הפילוסופית איין ראנד הבחינה כי בפוליטיקה, המילה "קיצוני" הפכה מילה נרדפת ל"רשע" ללא קשר לתוכן העניין, וכי הרע הוא לא הדבר שלגביו הינך קיצוני אלא עצם העובדה שהינך קיצוני, כלומר עקבי, לגביו. באותו נושא אמר בארי גולדווטר: "ברצוני להזכירכם כי קיצוניות בהגנת החירות איננה תכונה רעה. והרשו לי להזכירכם עוד כי מתינות ברדיפת הצדק איננה מעלה טובה."
בדרך כלל, אנשים בעלי תדמית של קיצוניים אינם רואים את עצמם ככאלו באופן כללי, אלא נוטים לראות את הצורך בפעולות קיצוניות במצבים מיוחדים. ארגונים קיצוניים והתומכים בהם נוטים להצדיק את אמצעיהם הקיצוניים (בייחוד אלה שכוללים אלימות) על ידי האמירה: "ההבדל בין טרוריסט ללוחם חופש הוא באיזה צד אתה נמצא".
טענה נוספת גורסת שקיצוניות היא מונח תלוי זמן, שמשתנה בהתאם לנסיבות ובהתאם למקובל באותה עת.
ראו גם

ימין רדיקלי
שמאל רדיקלי
דוֹגמה
חלון אוברטון
לקריאה נוספת

Himmelstein, Jerome L. 1998. "All But Sleeping with the Enemy: Studying the  Radical Right Up Close." Paper, annual meeting, American Sociological Association, San Francisco
הערות שוליים

↑  קִיצוֹנִיּוּת, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb160554668 (data)  NKC: ph115793
הכרישים (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

| --- | --- |

סמליל התוכנית החל מהעונה השלישית
 מבוסס על:  "Dragons' Den" (יפן)
 סוגה:  מציאות
 מנחים:  גיא זוהר (עונות 1-2) יואב יפת (קריינות; החל מעונה 3)
 משתתפים:  ראו בהמשך
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  81
 הפקה
 מפיק:  אסף גיל וגיל זמק
 חברת הפקה:  גיל הפקות
 עורכים:  אסף גיל
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10 (עונות 1-2) קשת 12 (החל מעונה 3)
 תקופת שידור מקורית:  11 ביולי 2006 – 14 בנובמבר 2007 20 בפברואר 2018 – הווה
הכרישים היא תוכנית מציאות ישראלית המבוססת על הפורמט היפני "Dragons' Den". במסגרת התוכנית יזמים מציגים את רעיונותיהם בפני פאנל הכרישים על מנת להשיג השקעה במיזם. התוכנית עלתה לאוויר ב-11 ביולי 2006 בערוץ 10, שם שודרה במשך שתי עונות עד לירידתה מהאוויר ב-14 בנובמבר 2007. החל מ-20 בפברואר 2018 התוכנית משודרת בקשת 12.
פורמט

את התוכנית מוביל פאנל של בעלי הון ואנשי עסקים הנקראים "הכרישים".
בכל תוכנית, מספר יזמים עומדים מול הכרישים ומציגים בפניהם את המיזם והתוכנית העסקית שלהם, ויבקשו מהם להשקיע כסף בפיתוח במיזם בתמורה לאחוזים מהכנסות או מבעלות המיזם. הכרישים מתחקרים לעומק את היזמים כדי להבין כמה שיותר עליהם ועל הפרויקט, ולדעת אם כדאי להשקיע בו.
סקירת התוכנית

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון | מדרוג | ממוצע צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 11 ביולי 2006 | 31 באוקטובר 2006 | — | — |
|  | 2 | 19 | 19 | 17 במאי 2007 | 14 בנובמבר 2007 | — | — |
|  | 3 | 12 | 12 | 20 בפברואר 2018 | 5 ביולי 2018 | 11.9% | — |
|  | 4 | 13 | 13 | 6 בינואר 2020 | 20 בספטמבר 2020 | 15.2% | 398,000 |
|  | 5 | 12 | 12 | 5 באפריל 2022 | 24 באוקטובר 2022 | 14.5% | 363,000 |
|  | 6 | 13 | 4 | 18 בספטמבר 2023 | 1 באוקטובר 2023 | 13.6% | 352,000 |
|  | 6 | 13 | 9 | 12 בספטמבר 2024 | 13 בדצמבר 2024 | 13.6% | 352,000 |
פרקים > עונה 1 (2006)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקוריישראל | מדרוג | מקור |
| 1 | 1 | 11 ביולי 2006 | 8.2% |  |
| 2 | 2 | 25 ביולי 2006 |  |  |
| 3 | 3 | 1 באוגוסט 2006 | 7.4% |  |
| 4 | 4 | 8 באוגוסט 2006 | 6.3% |  |
| 5 | 5 | 22 באוגוסט 2006 | 7.8% |  |
| 6 | 6 | 29 באוגוסט 2006 |  |  |
| 7 | 7 | 12 בספטמבר 2006 | 5.8% |  |
| 8 | 8 | 19 באוגוסט 2006 | 6.5% |  |
| 9 | 9 | 26 בספטמבר 2006 |  |  |
| 10 | 10 | 3 באוקטובר 2006 | 9.2% |  |
| 11 | 11 | 10 באוקטובר 2006 |  |  |
| 12 | 12 | 24 באוקטובר 2006 | 8.8% |  |
| 13 | 13 | 31 באוקטובר 2006 | 6.3% |  |
פרקים > עונה 3 (2018)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקוריישראל | מדרוג | מקור |
| 33 | 1 | 20 בפברואר 2018 | 13.5% |  |
| 34 | 2 | 27 בפברואר 2018 | 11.7% |  |
| 35 | 3 | 6 במרץ 2018 | 13.7% |  |
| 36 | 4 | 13 במרץ 2018 | 13.7% |  |
| 37 | 5 | 20 במרץ 2018 | 13.2% |  |
| 38 | 6 | 22 באפריל 2018 | 11.7% |  |
| 39 | 7 | 29 באפריל 2018 | 12.2% |  |
| 40 | 8 | 6 במאי 2018 | 6.4% |  |
| 41 | 9 | 21 במאי 2018 | 13.4% |  |
| 42 | 10 | 28 במאי 2018 | 12.9% |  |
| 43 | 11 | 11 ביוני 2018 | 12.5% |  |
| 44 | 12 | 5 ביולי 2018 | 7.5% |  |
פרקים > עונה 4 (2020)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה | נתוני צפייה | מקור |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקורי ישראל | אחוזי צפייה | מספר צופים | מקור |
| 45 | 1 | 6 בינואר 2020 | 11.8% | 289,000 |  |
| 46 | 2 | 12 בינואר 2020 | 13.9% | 351,000 |  |
| 47 | 3 | 27 בינואר 2020 | 13.9% | 353,000 |  |
| 48 | 4 | 3 בפברואר 2020 | 15.9% | 414,000 |  |
| 49 | 5 | 13 בפברואר 2020 | 10.6% | 285,000 |  |
| 50 | 6 | 17 בפברואר 2020 | 11.4% | 259,000 |  |
| 51 | 7 | 3 במרץ 2020 | 11% | 288,000 |  |
| 52 | 8 | 10 במאי 2020 | 19.3% | 524,000 |  |
| 53 | 9 | 18 במאי 2020 | 18.8% | 527,000 |  |
| 54 | 10 | 24 במאי 2020 | 18.7% | 506,000 |  |
| 55 | 11 | 31 במאי 2020 | 16.9% | 414,000 |  |
| 56 | 12 | 1 ביוני 2020 | 18.7% | 488,000 |  |
| 57 | 13 | 20 בספטמבר 2020 | 16.9% | 487,000 |  |
פרקים > עונה 5 (2022)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה | נתוני צפייה | מקור |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקורי ישראל | אחוזי צפייה | מספר צופים | מקור |
| 58 | 1 | 5 באפריל 2022 | 16.5% | 393,000 |  |
| 59 | 2 | 19 באפריל 2022 | 14% | 365,000 |  |
| 60 | 3 | 26 באפריל 2022 | 20.2% | 424,000 |  |
| 61 | 4 | 30 באפריל 2022 | 15.3% | 440,000 |  |
| 62 | 5 | 2 במאי 2022 | 16% | 395,000 |  |
| 63 | 6 | 23 במאי 2022 | 14.5% | 366,000 |  |
| 64 | 7 | 30 במאי 2022 | 14.8% | 373,000 |  |
| 65 | 8 | 6 ביוני 2022 | 14.3% | 379,000 |  |
| 66 | 9 | 17 בספטמבר 2022 | 8.4% | 191,000 |  |
| 67 | 10 | 27 בספטמבר 2022 | 13.2% | 341,000 |  |
| 68 | 11 | 15 באוקטובר 2022 | 12.4% | 329,000 |  |
| 69 | 12 | 24 באוקטובר 2022 | 14.3% | 365,000 |  |
פרקים > עונה 6 (2023–2024)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה | נתוני צפייה | מקור |
| מספר פרק בתוכנית | מספר פרק בעונה | תאריך שידור מקורי ישראל | אחוזי צפייה | מספר צופים | מקור |
| 70 | 1 | 18 בספטמבר 2023 | 15.5% | 413,000 |  |
| 71 | 2 | 23 בספטמבר 2023 | 15.4% | 417,000 |  |
| 72 | 3 | 25 בספטמבר 2023 | 15% | 455,000 |  |
| 73 | 4 | 1 באוקטובר 2023 | 14.6% | 384,000 |  |
| 74 | 5 | 12 בספטמבר 2024 | 15.3% | 395,000 |  |
| 75 | 6 | 16 בספטמבר 2024 | 16.6% | 361,000 |  |
| 76 | 7 | 19 בספטמבר 2024 | 16.2% | 396,000 |  |
| 77 | 8 | 28 בספטמבר 2024 | 15.1% | 368,000 |  |
| 78 | 9 | 15 בנובמבר 2024 | 10.7% | 280,000 |  |
| 79 | 10 | 22 בנובמבר 2024 | 11.6% | 304,000 |  |
| 80 | 11 | 29 בנובמבר 2024 | 11.1% | 283,000 |  |
| 81 | 12 | 6 בדצמבר 2024 | 11.4% | 302,000 |  |
| 82 | 13 | 13 בדצמבר 2024 | 8.5% | 219,000 |  |
הכרישים לאורך העונות

| הכריש/ה | עונות> 1 | עונות> 2 | עונות> 3 | עונות> 4 | עונות> 5 | עונות> 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אביב צידון | קבוע | קבוע |  |  |  |  |
| ג'קי בן-זקן | קבוע | קבוע |  |  |  |  |
| זאב הולצמן | קבוע |  |  |  |  |  |
| ישראלה שטיר | קבועה |  |  |  |  |  |
| ניר שרצקי | קבוע |  |  |  |  |  |
| עודד דסאו | קבוע |  |  |  |  |  |
| אמיר איל |  | קבוע |  |  | קבוע | קבוע |
| יוסי מולדבסקי |  | קבוע |  |  |  |  |
| ניר ברקת |  | קבוע |  |  |  |  |
| רוני רוס |  | קבועה |  |  |  |  |
| דובי פרנסס |  |  | קבוע | קבוע | קבוע | קבוע |
| זוהר לבקוביץ' |  |  | קבוע | קבוע | קבוע | קבוע |
| הדר גולדמן |  |  | קבוע |  |  |  |
| סתיו שחם |  |  | קבוע |  |  |  |
| עינב אדיב ברר |  |  | קבועה |  |  |  |
| אורן דוברונסקי |  |  |  | קבוע | קבוע | קבוע |
| יסמין לוקץ' |  |  |  | קבועה | קבועה | קבועה |
| אלדד תמיר |  |  |  | קבוע |  |  |
הפקה > פיתוח

בשנת 2002 רכשה חברת "גיל הפקות" את הזכויות להפקת גרסה מקומית לתוכנית "Dragons' Den". ערוץ 2 סירב להפיק את התוכנית וערוץ 10 ויתר על הפקת התוכנית בעקבות הקשיים כלכליים עליהם הערוץ נקלע. בינואר 2006 החליט ערוץ 10 להפיק לתוכנית גרסה מקומית, תוך שיתוף פעולה עם אתר "TheMarker".
ב-19 באוקטובר 2006 חודשה התוכנית לעונה שנייה.
הפקה > פרשת עודד דסאו

במהלך צילומי העונה הראשונה, נפתחה חקירה של הרשות לניירות ערך נגד עודד דסאו, אחד מהכרישים בתוכנית, בחשד לאי סדרים בהתנהלותו עם קופת החברה שלו. בזמן חשיפת הפרשה כבר צולמו 4-5 פרקים של התוכנית, שגניזתם לצמיתות הייתה עולה להפקת התוכנית 300,000 דולר. בעקבות חשיפת הפרשה, הוקפאו צילומי התוכנית והם נמשכו ללא השתתפותו של דסאו.
הפרק הראשון של התוכנית נפתח בהתנצלות של המנחה גיא זוהר על השתתפותו של דסאו בתוכנית.
הפקה > חזרה מחדש לאוויר

באוקטובר 2016 פורסם שהזכיינית "קשת" תחזיר את התוכנית למסך, 9 שנים לאחר ששודרה בערוץ 10.
ביוני 2017 פורסם על ליהוקם של הדר גולדמן, זוהר לבקוביץ, דובי פרנסס וסתיו שחם לכרישים החדשים בתוכנית. בהמשך פורסם על הצטרפותה של עינב אדיב ברר לצוות הכרישים.
באוקטובר 2018 נפתחה ההרשמה לעונה הרביעית של התוכנית.
באוקטובר 2020 נפתחה ההרשמה לעונה החמישית של התוכנית. צילומי העונה נערכו במהלך אפריל 2021 במשך 7 ימי צילום.
באוקטובר 2024 פורסם שדובי פרנסס יעזוב את התוכנית בתום העונה השישית לאחר ארבע עונות בהן השתתף.
ביקורת

כלפי עונותיה הראשונות של התכנית הושמעה ביקורת שלפיה גם לאחר צילום הפורמט, ניהלו הכרישים משא ומתן עצמאי בטרם השקיעו בפועל ברעיונות ובמיזמים שהוצגו.
בנוסף, כלפי עונותיה המתקדמות של התכנית נטען שסכום ההשקעות שמבוצע בפועל נמוך בהרבה ממה שנראה על המסך, כאשר בעונות 2-3 רק 10 יזמים קיבלו בפועל את ההשקעה, מתוך 45 עסקאות שנסגרו. חלק מהיזמים אף טענו להתעלמות מצד הכריש לאחר שנסגרה מולו העסקה, והתלוננו שעל בסיס סגירת העסקה בתוכנית נגרם להם נזק, הן מצד שינוי התוכניות העסקיות והן מצד משקיעים אחרים שנרתעו מלהשקיע. מצד הפקת התכנית הגיבו שההפקה אינה קשורה לכל המתרחש אחרי התכנית, וכי המשקיעים רשאים לעשות בדיקת נאותות ועל בסיסה להחליט מחדש.
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020 | תוכנית דוקו-ריאליטי | עונה 4 | מועמדות |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022 | תוכנית מציאות (ריאליטי) | עונה 5 | מועמדות |
הר חרמון

.
| --- | --- |

הר חרמון כפי שהוא נראה מפסגת הר בנטל
 מידע כללי
 גובה:  2,814 מטרים
 מדינה:  ישראל ישראל  לבנון לבנון  הצבא הסורי החופשי סוריה
 מיקום:  משולש הגבולות בין לבנון, סוריה וישראל
 רכס הרים:  מול הלבנון
 מסלול ההעפלה הקל:  דרך עפר, צעידה
 קואורדינטות:  33°24′0″N 35°51′0″E﻿ / ﻿33.40000°N 35.85000°E﻿ / 33.40000; 35.85000
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןהר חרמון(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןהר חרמון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר חרמון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר חרמון
הַר חֶרְמוֹן (בערבית: جبل الشيخ) הוא ההר הגבוה ביותר בישראל. ההר נמצא בגבול הצפוני-מזרחי של ישראל ומהווה את קצהו הדרומי של רכס הרי מול הלבנון. בסוף שנת 2024, עם נפילת משטר אסד, השתלטה ישראל על החרמון הסורי.
כתר החרמון בגובה 2,814 מטרים מעל פני הים, נמצא על הגבול שבין סוריה ולבנון, כ-14 ק"מ מצפון מזרח למוצבי ההר הישראליים טרום נפילת משטר אסד בסוריה. הפסגה הגבוהה ביותר בתחומי ישראל היא כיפה בגובה 2,236 מטרים מעל פני הים, הנמצאת מערבה למצפה שלגים, שגובהו 2,224 מטרים מעל פני הים, ומצפון-מזרח לרכבל העליון שבאתר הסקי. ב-8 בדצמבר 2024, כחלק מהתגובה הישראלית לנפילת משטר אסד, השתלטו לוחמי יחידת שלדג על פסגת החרמון לאחר נטישתו על ידי הסורים.
בשטחי ההר בישראל נמצאים: אתר החרמון, שמורת החרמון ומוצב החרמון. מחוץ לשטח ישראל  הוקמו מוצב 'מצודת רוח' ו-15 ק"מ צפונית לו ו-600 מ' מעליו, מוצב 'הפסגה'.
להר ארבעה שמות בעברית, שמקורם בתנ"ך: חֶרְמוֹן, שְׂנִיר, שִׂרְיֹן ושִׂיאֹן. השמות שניר ושריון מופיעים בטקסטים קדומים של עמי האזור.
שמות

מקור השם חרמון הוא ככל הנראה בשורש ח־ר־מ, במשמעות "דבר קדוש ואסור בנגיעה" (הן בעברית והן בערבית). מעדויות עמי האזור עולה שההר היה מקודש (בשמות אחרים מהשם "חרמון"), ונראה שגם השם "בעל חרמון" (שופטים, ג', ג', דברי הימים א', ה', כ"ג) מציין פולחן של בעל מקומי להר. כתובת יוונית שנמצאה על ההר מעידה על פולחן ההר במאה ה־4 לספירה.
השם "חרמון" לא מופיע במקורות קדומים מלבד המקרא, אך במקרא מופיעים כמה שמות נוספים לחרמון: ”צִידֹנִים יִקְרְאוּ לְחֶרְמוֹן שִׂרְיֹן וְהָאֱמֹרִי יִקְרְאוּ לוֹ שְׂנִיר” (דברים, ג', ט'), ”הַר שִׂיאֹן הוּא חֶרְמוֹן” (דברים, ד', מ"ח).
הצמד "שׂריון ולבנון" מופיע בטקסטים בכמה שפות. באכדית, באחת הגרסאות של עלילות גלגמש מסופר שמושב אנונכי (אנ') הוא ב־"ša-ri-a ù la-ab-na-na" – שריון ולבנון; ציונים גאוגרפיים אלה מעידים על השפעה תרבותית אמורית; בחוזה בחתית בין מורשילי השני מלך האימפריה החתית ודופּי־תשוב מלך אמורו מוזכרים הרי לבנון ושריון (šá-ri-ya-nu) בין האלים העדים; בעלילות בעל וענת האוגריתיות, שם מתואר בעל "הלך ללבנון ועציו, לשׂריון – מחמד ארזיו"; ובמקרא, בתהילים כ"ט, מזמור שחוקרים רבים סוברים שיש לו שורשים כנעניים: ”וַיַּרְקִידֵם כְּמוֹ עֵגֶל לְבָנוֹן, וְשִׂרְיֹן כְּמוֹ בֶן רְאֵמִים” (פסוק ו'). ייתכן שהזוג מופיע אף הכתובות המלכותיות של אסרחדון מלך אשור, בצורה si-ra-ra ו־lab-na-na, כמקור לקורות ברוש וארז. השם שריון מופיע גם בכתבי המארות המצריים מהמאה ה־19 לפנה"ס, בכתיב "שרינו".
גם השם "שׂניר" מופיע במקרא גם כן בתקבולת ללבנון, בקינת יחזקאל על צור: ”בְּרוֹשִׁים מִשְּׂנִיר בָּנוּ לָךְ אֵת כָּל לֻחֹתָיִם, אֶרֶז מִלְּבָנוֹן לָקָחוּ לַעֲשׂוֹת תֹּרֶן עָלָיִךְ” (יחזקאל, כ"ז, ה'). שניר מופיע במקרא גם בשיר השירים, ד', ח' ודברי הימים א', ה', כ"ג. השם מופיע בצורה sa-ni-ru בכתבי שלמנאסר השלישי: שלמנאסר כתב שחזאל התבצר בפסגת הר שניר "אשר מול הר לבנון", ולאחר שהביס את חזאל צעד שלמנאסר לחורן; במקום אחר תיאר שלמנאסר שבדרכו מהרי הלבנון לעריו של חזאל מלך דמשק עבר בהר שניר. גם הגאוגרף הערבי בן המאה ה־10 לספירה אבן־חוכַּל הכיר את השם שניר, וציין שהוא המקור לנהר ברדה.
לפי חלק מהחוקרים, כל השמות (חרמון, שניר, שריון) מכוונים לרכס מול הלבנון, שההר המכונה חרמון בימינו הוא החלק הדרומי שלו (הבולט בנוף של תושבי ממלכת ישראל); אולם חוקרים אחרים סוברים שהשמות שניר ושריון, הנפוצים בקרב עמי האזור, מציינים את הרכס כולו או את החלק הצפוני שלו, ואילו השם חרמון ציין גם בעת העתיקה רק את החלק הדרומי של הרכס.
בערבית קרוי ההר גַ'בַּל אֶ-שֵּׁיח' (جبل الشيخ) שפירושו "הר הזקן", בשל פסגתו המושלגת המזכירה שיער שיבה. בעבר כונה ההר גם ג'בל א-ת'לג' (جبل الثلج) – "הר השלג". שם זה מופיע גם בתלמוד בגרסתו הארמית, טור תלגא.
שמות > אטימולוגיות מסורתיות

הרמב"ן (בפירושו על התורה שם בספר דברים פרק ג' פסוק ט') כתב שמקור השם "חרמון" הוא בשורש חר"מ, אשר הוראתו דבר שאין להשתמש בו. מפני גובהו והטמפרטורה הנמוכה בו (ראה בהמשך) היה ההר "חרם", כלומר אזור לא מיושב, ולכן נקרא חרמון.
לפי הספר החיצוני חנוך א מקורו בשבועת בני השמיים והחרמתם (התחייבותם בשבועה) לשאת נשים מבנות האדם:
"וַיְהִי כִּי־רַבּו בְנֵי־הָאָדָם בַּיָּמִים הָהֵם וּבָנוֹת יָפוֹת וְנָאוֹת יֻלְּדוּ לָהֶם׃ וַיִּרְאוּ אוֹתָן הַמַּלְאָכִים בְּנֵי־הַשָּמַיִם וַיַּחְמְדוּ אוֹתָן וַיְדַבֵּר אִישׁ אֶל־רֵעֵהוּ לְכָה נִבְחֲרָה־לָּנוּ נָשִׁים מִבְּנוֹת הָאָדָם וְנוֹלִידָה־לָּנוּ בָנִים׃ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם שַׁמְחֲזַי וְהוּא נְשִׂיאָם יָרֵאתִי פֶּן־תְּמָאֲנוּ לַעֲשׂוֹת אֶת־הַדָּבָר הַזֶּה וְהָײִתִי אֲנִי לְבַדִּי נוֹשֵׂא הֶעָוֹן הַגָּדוֹל׃ וַיַּעֲנֻהוּ כֻלָּם וַיֹּאמְרוּ הִשָּבַע נִשָּבַע כֻּלָּנוּ וְהִתְקַשַּרְנוּ בְחֵרֶם כֻּלָּנוּ בֵּינוֹתֵינוּ לְבִלְתִּי סוּר מִן־הָעֵצָה הַזֹּאת וּבָהּ נַעֲשֶׂה אֶת־הַמַּעֲשֶׂה הַזֶּה׃ אָז נִשְׁבְּעוּ כֻלָּם יָחַד וַיִתְקַשְּרוּ בֵינֵיהֶם בְּחֵרֶם׃ וַיִּהְיוּ כֻּלָּם מָאתַיִם מַלְאָך וַיֵּרְדוּ בִימֵי יֶרֶד עַל־רֹאשׁ הַר־חֶרמוֹן וַיִּקְרְאוּ לָהָר חֶרמוֹן כִּי בוֹ נִשְׁבְּעוּ וְהֶחֱרִימוּ בֵינֵיהֶם׃" (חנוך א', פרק ו' פסוקים א'-ו'). ייתכן שיש למצוא את המקורות למסורת זאת בישיבתם של אלי האנונכי (אנ') ב"שׂריון ולבנון" לפי עלילות גלגמש.
גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסרים הנתונים על החלקים הסורי והלבנוני.
הר החרמון הוא רכס צר וארוך, ומהווה חלקו הדרומי של רכס הרי מול הלבנון. כיוונו של רכס החרמון מדרום מערב לצפון מזרח. אורכו כ-60 ק"מ. שטחו הכולל כ-1,000 קמ"ר שרובם בשטחי סוריה ולבנון, 70 קמ"ר משטחו נמצא בשטח ישראל.
גבולותיו של החרמון הם: מדרום רמת הגולן, ממערב בקעת הלבנון, מצפון נהר ברדה וממזרח אגן הניקוז של נחל אעווג'.
מאזור מוצבי החרמון יורדות שלוש שלוחות לעבר עמק החולה:
כתף שיאון (הר דב) – אחת הפסגות מכונה בשם הר בין הבתרים ובה לפי אחת מהמסורות התרחש מאורע ברית בין הבתרים המסופר בספר בראשית.
שלוחת שִׂריון – במרכז.
כתף חרמון – מדרום מזרח.
נחל שיאון מפריד בין כתף שיאון לשלוחת שריון. נחל גובתה מפריד בין שלוחת שריון לכתף חרמון.
מסלע – החרמון כולו הוא סלעי גיר קדומים מתקופת היורה.
עיצוב הנוף – בחרמון המשקעים יורדים מוצקים, ולפיכך אין סחיפה. הגורם המעצב את הנוף בחרמון הוא ההמסה. מי המסת השלגים מחלחלים לתוך ההר וממסים את הסלע בפעולה הידועה בשם קרסט. מי ההפשרה יוצאים במעיינות גדולים למרגלות החרמון, על ההר עצמו אין מקורות מים.
גאוגרפיה > אקלים

החלק המערבי של ההר ברוך משקעים, אך בחלקו המזרחי משקעים מעטים. בחרמון כמות משקעים שנתית של 1,300 מ"מ ואף יותר. בשל גובהו של ההר המשקעים היורדים עליו הם שלגים ברובם. על ההר מנשבות רוחות חזקות מאוד במשך כל השנה. הטמפרטורה בו נמוכה ביותר ובמשך רוב החורף היא סביב נקודת הקיפאון. בחודשי הקיץ החמים הטמפרטורה מגיעה ל-25 מעלות.
גאוגרפיה > פסגת ההר

| --- | --- |
 :  ראו גם – פסגת החרמון
בתנאי ראות טובים ניתן לצפות מפסגת החרמון למרחק 150 ק"מ. צבי אילן סייר בשיא החרמון ב-19 ביוני 1974, בטרם נמסר לכוח משקיפי החירום של האו"ם. אילן מחלק את פסגת ההר לשלושה שיאים שגובהם דומה וביניהם עמק בשם "אל-דר". מהשיא הצפון-מערבי יש תצפית לבקעת הלבנון, הרי הלבנון עד הים התיכון. מהשיא הצפוני-מזרחי יש תצפית לעבר קַטַנַה ודמשק וכן לעבר הבשן הגולן, הגלעד והגליל. מהפסגה (2,814 מטרים) יש תצפית היקפית.
אילן מצא את שרידי המקדש שצ'ארלס וורן מהקרן לחקר ארץ ישראל כתב עליהם בביקור בשנת 1869. המקדש, הבנוי מאבני גזית גדולות, נמצא מדרום-מזרח לצוק וממדיו 11 על 10 מטרים. בצד המזרחי של הצוק מצוי כוך קטן דמוי מערה ועליו כתובת ערבית משנת 1934. על ההר מצא אילן חרסים מהתקופה ההלניסטית ומהתקופה הביזנטית. נמצאו גם מעט חרסים מתקופת הברזל.
גאולוגיה

החרמון הוא קֶמֶר גבוה שתחילת קימוטו בתקופת הקרטיקון העליון, במקביל לקימוט הקשת הסורית. המשך התרוממותו חלה ביחד עם יצירת בקעת הירדן ונבע מתזוזה אופקית של לוח ערב לעומת הלוח הלבנטיני לאורך הבקע הסורי-אפריקני. בשיא התרוממותו הגיעה פסגתו לגובה ארבעה ק"מ מעל פני הים.
גאולוגיה > עיצוב טקטוני

הַקֶּמֶר נוצר בתהליך של קימוט שהתרחש בקרטיקון עליון, בתקופה שבה החל ים טתיס להיסגר באמצעות תנועתו של הלוח האפריקאי צפונה לעבר הלוח האירואסייתי. במהלך הנאוגן נוצר הבקע הסורי-אפריקני המפריד בין הלוח הערבי והלוח האפריקאי, והמשכו לאורך בקעת ים המלח (הנמשך מדרום טורקיה עד דרום מפרץ אילת) מפצל את הלוח הערבי לשניים. חלקו המערבי של הלוח המפוצל הוא הלוח הלבנטיני, שעדיין מחובר במערבו ללוח האפריקאי ומופרד ממנו באופן מלאכותי לאורך תעלת סואץ. שלושת הלוחות נעים צפונה, אולם תנועת הלוח הערבי – הנושא את קמר החרמון – מהירה יותר ביחס לשני הלוחות האחרים.
הבקע הסורי-אפריקני אינו העתק ישר אחד אלא מערכת העתקי חילוף נפרדים ולא רציפים היוצרים דוגמת זיגזג. לאורך הבקע מצויים העתקי חילוף שמאלײם וימנײם, המשפיעים על צורת הנוף:
העתקי חילוף שמאלי יצרו מתיחה בין הלוחות, וביניהם נפער שקע. באופן זה נוצרו ים המלח, הכנרת ועמק החולה.
העתקי חילוף ימני גרמו ללחיצה בין גושים שהתרוממו ליצירת קמר. באופן זה נוצרו הרי הלבנון והחרמון. פעולת הלחיצה יצרה תבליט גבוה ששכבותיו נטויות בזווית חדה לכיווני דרום-מזרח וצפון-מערב.
גאולוגיה > מסלע

רובו של החרמון בנוי מאבן גיר. בליה נמרצת הסירה את השכבות העליונות וחשפה שכבות שמקורן ביורה, לפני 200–145 מיליון שנה. המשכן של שכבות אלה נמצא ברמת הגולן, בעומק של כקילומטר מתחת לגובה פני הים – עובדה המדגישה את עוצמת הקימוט שיצר את הקמר. בשכבות סלעי הגיר השונות נראים מאובנים רבים ושונים: קיפודי ים, אמוניטים, אלמוגים, צדפות וחלזונות. מסיסות הגיר וריבוי המשקעים באזור החרמון תרמו להתפתחות מבנים קרסטײם שונים: דולינות – שקעי המסה רדודים, טרשונים, מחילות המסה ומערות – שחלקן הן מערות נטיפים.
למרגלות החרמון מצויות שכבות צעירות יותר מתקופת קרטיקון תחתון, החושפות פעילות טקטונית וגעשית רבה, בנוסף לבליה עזה. במקום קיימים דײקים, שחדרו לשברים ולסדקים בתוך הסלע. גופי חדירה אלה מתפרקים בתהליכים הדרגתײם של בליה וסחיפה, ובמקומם נוצרים סדקים המובילים מי גשמים והפשרת שלגים לתוך סלעי הגיר, המשמשים אקוויפר – אקוויפר החרמון – וכולאים את המים מעל לשכבה הגעשית המשמשת כאקוויקלוד.
החי והצומח > החי

בין הציפורים המקננות בחרמון: אירניה, סיטת הצוקים, ירגזי חרמון וסלעית אירופית.
החרמון משופע במיני פרפרים, מהם 23 ייחודיים לשמורת החרמון. מבין החלזונות נמנים החביונית המזרחית וחשופית מוארכת שלא נצפו דרומית לחרמון.
בין הזוחלים נחש ארסי (צפע החרמון) ונחשים לא ארסײם (כרכן הקרינים, כרכן חלק ושלון הקולר) הנמצאים בישראל רק בחרמון ובצפון רמת הגולן. בין הלטאות ניתן למנות את הלטאה החרמונית ושממית החרמון, שהיא מין אנדמי לחרמון.
מבין היונקים ניתן למנות את השועל המצוי, חמוס השלגים, תן זהוב, צבי ארץ-ישראלי ועוד. בעבר חיו בחרמון פרטים של דב סורי אך האחרון בהם ניצוד בשנת 1917. בימי הצלבנים ניצודו אחרוני האריות האסייתיים שחיו בחרמון.
החי והצומח > הצומח

צמחיית ההר מתאימה להרים רמים. ידועה תופעת החיגור לפי גובה. בכל גובה גדלים צמחים המתאימים לתנאי האקלים בגובה זה.
בחרמון יש שלוש חגורות צומח שונות: בראשונה עד כ-1,300 מטרים מעל פני הים, צומח החורש הים-תיכוני (כמו בהר מירון). השנייה מ-1,300 מטרים עד כ-1,900 מטרים היא חגורת יער הסְפָר ההררי. העץ הנפוץ ביותר הוא אלון התולע ולצדו צומחים גם שקד, שזיף, דובדבן ואגס. בחגורה השלישית שמעל ל-1,900 מטרים אין כלל עצים אלא רק עשבוניים ושיחים נמוכים, וצמחייה זאת אופיינית גם למורדות ההר המזרחיים דלי המשקעים. צומח זה נקרא צומח כרקוצי מלשון "כר קוצים", או בלועזית צומח טרגקנטי.
עקב גובהו של ההר הגידול והפריחה מתחילים בראש ההר באוגוסט, במקום באביב (בחודש מרץ באזורים הנמוכים יותר). בהר הבתרים ישנם עצי אלון מצוי מהגדולים בישראל, בעמק דובדבן גדלים שיחי דובדבן מהמין דובדבן שרוע.
בשמורת החרמון צומחים עצים ייחודיים לאזור כמו: בן-חוזרר הררי, אלון שסוע, אֶדֶר קטן-עלים ועוזרר סינַי ופרחים של כרכומים וסתווניות.
יישובים

רוב שטחו של ההר בישראל הוא שמורת טבע – שמורת החרמון. ארבעה יישובים שוכנים על ההר בחלקו הישראלי: שני יישובים יהודיים – נווה אטי"ב ונמרוד, ושניים דרוזיים – מג'דל שמס ועין קנייא.
אתרים > שמורת טבע החרמון

שמורת החרמון או שמורת הר החרמון היא שמורת טבע מאושרת, העתידה להשתרע על פני שטח של כ-85,000 דונם בשטחי הר חרמון וסביבו, ועתידה להיות השמורה הגבוהה והצפונית בישראל.
אתרים > תחנת מדידת השדה המגנטי

מדידת עוצמת השדה המגנטי של כדור הארץ וכיוונו מבוצעות באמצעות מגנטומטר, מכשיר שמודד ורושם את עוצמת השדה המגנטי המקומי ואת כיוונו לאורך הזמן. בישראל קיימות כיום שלוש תחנות מדידה (המכונות "מצפים מגנטיים") המופעלות על ידי המרכז למיפוי ישראל: בהר חרמון, בבר גיורא ובהרי אילת.