כבש אוריאל
תיאור

את כבש האוריאל הזכר ניתן להבדיל מכבשי בר אחרים במספר אופנים כשביניהם קרניו הגדולות והמסולסלות; הקרן עבה מאוד מהבסיס עד אמצע הקרן, ומהאמצע היא הופכת לדקה יותר בצורה שאינה בולטת כל כך כאצל כבשי בר אחרים. הקרן צומחת באזור המצח לכיוון הצדדים ואחורה מעט, יורדת בעיקול חד לכיוון מטה באזור האוזניים וחוזרת ומתעקלת למעלה באזור הלחיים. אצל זכרים מבוגרים עשוי להתחיל סיבוב שני או שלישי, כשהקרן מסתובבת סביב עצמה כבורג. אצל חלק מתת-המינים הקרן צומחת לכיוון מעלה ומתעקלת אחורנית, ואינה חוזרת כלל קדימה ללחיים. קרניו של כבש האוריאל בולטות יותר מכבשים אחרים, כיוון שלכל אורכן יש פגימות וחריצים גדולים וקטנים. גם לנקבות יש קרניים אולם הן קטנות כמעט פי-6, דקות מאוד בצורת חרב, וצומחות לכיוון מעלה ומתעקלות למטה באופן המזכיר את קרני הצפיר. צבע הקרניים נע בין חום בז' לחום אפרפר.
הפרווה של מין זה היא קצרה בכל העונות, כאשר בחורף היא עבה יותר ובקיץ היא הופכת להיות דלילה לאחר נשירת השכבה החיצונית הנראית כצמר. צבע הפרווה הוא נחושת-חום אדמדם בהיר או כהה אחיד בכל הגוף, בעוד שהחלק העליון של הרגליים כהה מעט, והחלק התחתון לבן או אפרפר בהיר; בחורף צבע הפרווה הופך לבהיר ודהוי יותר. הגחון באופן כללי בצבע אפרפר בהיר, כשלעיתים יש בו פסים כהים מעט. שפתיו ולועו לבנים, כשפעמים רבות הכתם הלבן בשפתיים נמשך לאורך החוטם עד העיניים. התכונה הבולטת והייחודית ביותר של כבש האוריאל היא השיער החזיתי הלבן שמוקף בשיער שחור ונמשך מלועו ועד חזהו, ומורכב משערות ארוכות שנותנות לו מראה אצילי של כבש עם זקן ארוך מאוד אם כי אין זה זקן ממשי (לכבשים, בניגוד לעיזים, אין זקן). השיער החזיתי הוא הארוך ביותר מכל תת-המינים של המופלון, וכן מכל מיני וסוגי תת-משפחת היעלים. שיער ארוך זה מצוי בעיקר אצל תת-המינים הקאשמירי והכספי, בעוד שאצל תת-מינים אחרים השיער החזיתי משתנה בין קצרצר ובעל צבע שחור אצל תת-המין האפגני, אורך בינוני עם שיער לבן למעלה ושיער שחור למטה אצל תת-המין הבוכארי, או אפור קצרצר אצל תת-המין הפונג'אבי. 

הדו-צורתיות זוויגית (הבדל בין זכרים לנקבות) של כבש האוריאל בולטת בעיקר בארבעה דברים: 1) קרניים: גדולות כאמור אצל הזכרים מהנקבות; 2) מידות גוף: הזכרים גדולים וכבדים באופן משמעותי מהנקבות; 3) צבע הפרווה: פרוות הזכרים כהה יותר מהנקבות, אם כי ההבדל ביניהם אינו בולט כאצל כבשים אחרים; 4) שיער חזיתי; הנקבות נעדרות שיער חזיתי לחלוטין.
את כבש האוריאל ניתן להבדיל בקלות מכבש המופלון האירופאי, כיוון שצבעי פרוותו של הלה רבגוניים יותר, וכוללים שיער חזיתי שחור, אוכף שחור בגב, מותניים וגחון לבנים כשלג, וכתמים אדמדמים כהים בצידי הראש והחלק האחורי של הגוף. הכבש הארמני לעומת זאת דומה למדי לכבש האוריאל כך שהזיהוי ביניהם מסובך יותר, אולם באופן כללי פרוותו קצרה אף יותר מכבש אוריאל, השיער החזיתי שלו קצר יותר ולפעמים אף נעדר לחלוטין, גבו כהה יותר, יש לו לעיתים כתם אפרפר דהוי בצידי הגוף, רגליו אפרפרות ולאורכם פס כהה. מעבר לכך מבנה ומידות גופו של כבש האוריאל זהות לאלו של כבש המופלון והכבש הארמני. לכבש האוריאל יש גוף ארוך וראש וצוואר קצרים. רגליו דקות וארוכות, פרסותיו קצרות וחזקות, וזנבו קצר וכהה מעט. אוזניו דקות ובאורך בינוני, עיניו בינוניות וצהבהבות ומתחתם נמשך פס כהה עד בלוטות ריח קטנות וכהות. אפו שחור ומחורץ, ומסביבו כתם לבן.
כבש ארגאלי, כבש נוסף החי במרכז אסיה, מזכיר מעט את כבשי האוריאל, אולם הוא גדול יותר, פרוותו בחורף בהירה לעיתים כשלג, ותחת שיער חזיתי יש לו כתם גדול לבן בחזהו המורכב משערות קצרות.
מידות גופו של כבש האוריאל הן:

גובה הכתפיים: 110-80 ס"מ.

אורך הראש והגוף: 140-100 ס"מ

אורך הזנב: בסביבות 10 ס"מ.

אורך קרן הזכר: עד 100 ס"מ.

משקל הגוף: 90-30 ק"ג.
בהנחה שכבש האוריאל הוא מין נפרד, הוא מחולק לתת-המינים הבאים:
אוריאל קאשמירי (O. v. vignei; בסיווג תחת המופלון קרוי "מופלון קאשמירי"), תואר ב-1841; מצוי בחבל קשמיר המחולק בין הודו לפקיסטן.
אוריאל אפגני (O. v. cycloceros; "מופלון אפגני"), תואר ב-1842; מצוי בעיקר באפגניסטן, פקיסטן וטורקמניסטן, ובמידה פחותה גם באיראן.
אוריאל כספי (O. v. arkal; "מופלון כספי"), תואר ב-1850; מצוי בקזחסטן, טורקמניסטן, ואיראן.
אוריאל בוכארי (O. v. bochariensis; "מופלון בוכארי"), תואר ב-1914; מצוי בעיקר באוזבקיסטן וטג'יקיסטן, ובמידה פחותה בטורקמניסטן.
אוריאל פונג'אבי (O. v. punjabensis; "מופלון פונג'אבי"), תואר ב-1913; אנדמי למחוזות פקיסטן: פנג'אב ובלוצ'יסטן.