stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולמות האבירים
מבנה האולמות

האגף הצפוני: אגף זה ממוקם על התוואי הצפוני של חומת עכו, ובו תשעה אולמות צרים וארוכים: שישה מהם שמשו כמחסנים, שניים כמאגרי מים למי הגשמים שהתנקזו מגג המצודה, ואולם נוסף שימש כמעבר אל החצר המרכזית מצפון.
האגף המזרחי: אגף זה כולל אולם גדול - "הגרנד מוניר", המקורה בקמרונות צולבים. פתחיו פונים לכיוון צפון וחלונותיו הרחבים לכיוון מערב ודרום. גודלו כ-40X35 מטרים. באולם 15 עמודים הערוכים בשלוש שורות ותומכים בתקרתו. האולם שימש כאולם כינוסים וטקסים עבור האבירים.
האגף הדרומי: באגף זה שוכן הרפקטוריום הבנוי בסגנון גותי מפואר. בסיסי הצלעות התומכות את התקרה מעוטרים, והתקרה עצמה עשויה קמרונות צולבים הנישאים על שלוש אומנות בעלות קוטר רחב במיוחד. לאולם זה יש שני פתחים הפונים אל החצר המרכזית: דלת לכיוון מזרח וחלונות לכיוון דרום. מתחת לחדר האוכל עוברת מנהרה המובילה אל חלקו הדרומי של המתחם, ובו קריפטה, שרידי כנסייה גותית וחמאם טורקי שנמצא במפלס העיר הצלבנית ושרובו טרם נחשף.
האגף המערבי: אגף זה כולל שתי קומות עבור מגורי הלוחמים. בחלקו הצפוני נמצאים השירותים ציבוריים, אף הם בנויים בשתי קומות, שכל אחת מהן שלושים תאים. אלה מנוקזים באמצעות מרזבים שהותקנו בקירות אל חדר תת-קרקעי, ומשם לתעלת ביוב ראשית. הן האגף המערבי והן האגף הדרומי בנויים בסגנון מפואר, וככל הנראה נבנו בתקופה מאוחרת יותר.
עבודות שימור במקום
מראה באגף המזרחי
הרפקטוריום שתקרתו עשויה קמרונות צולבים
ראו גם

כלא עכו
מוזיאון אסירי המחתרות - עכו
הערות שוליים

↑  תווי סתתים בתקופה הצלבנית לאור הממצא מחפירות עכו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012659665105171
האלמנה השחורה (סרט, 2021)

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  דמותה של "האלמנה השחורה" מאת סטן לי, דון ריקו ודון הק
 בימוי:  קייט שורטלנד
 הופק בידי:  קווין פייגי
 תסריט:  אריק פירסון ג'ק שייפר נד ברנסון
 שחקנים ראשיים:  סקרלט ג'והנסון פלורנס פיו דייוויד הארבור או. טי. פגבנל רייצ'ל וייס ריי וינסטון
 מוזיקה:  לורן באלף
 צילום:  רוב הארדי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני מארוול
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ישראל 8 ביולי 2021 ארצות הברית 9 ביולי 2021
 משך הקרנה:  133 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  גיבורי-על מותחן ריגול דרמה
 מקום התרחשות:  אוהיו, נורווגיה, בודפשט, מרוקו, קובה, רוסיה 
 תקופת התרחשות:  2016, 1995 
 תקציב:  כ-200 מיליון דולר
 הכנסות:  379.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   marvelmay2020
 סרט קודם:  כרונולוגית (MCU): "ספיידרמן: רחוק מהבית" כרונולוגית מבחינה עלילתית: "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים"
 סרט הבא:  כרונולוגית (MCU): "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות" כרונולוגית מבחינה עלילתית: "הנוקמים: מלחמת האינסוף"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
האלמנה השחורה (באנגלית: Black Widow) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי, שהופק על ידי אולפני מארוול ומופץ על ידי אולפני וולט דיסני, והוא סרטו העשרים וארבע של היקום הקולנועי של מארוול. הסרט מבוים על ידי קייט שורטלנד על פי תסריט מאת ג'ק שייפר ונד בנסון והוא מבוסס על דמויות מאת מארוול קומיקס. מככבים בו סקרלט ג'והנסון בתור נטשה רומנוף / האלמנה השחורה, ששימשה גם כמפיקה בפועל לצדם של פלורנס פיו, דייוויד הארבור, או. טי. פגבנל, רייצ'ל וייס וריי וינסטון.
פיתוחו של סרט הסולו בו תככב האלמנה השחורה החל באפריל 2004 על ידי "סרטי ליונסגייט", כאשר דייוויד הייטר נועד לכתוב ולביים את הסרט. עם זאת, הפרויקט לא התקדם וזכויות העיבוד של הדמות חזרו לאולפני מארוול ביוני 2006. מאז, ג'והנסון כבר לוהקה והשתתפה במספר סרטים מתוך היקום הקולנועי של מארוול בדמותה של האלמנה השחורה, החל מהסרט "איירון מן 2". במקביל, גם אולפני מארוול וגם ג'והנסון הביעו עניין בפיתוח סרט סולו פוטנציאלי מספר פעמים במהלך השנים שבאו לאחר מכן, לפני שהפיתוח החל לקרום עור וגידים עם שכירתם של שייפר ושורטלנד לעבודה על הפקת הסרט בשנת 2018. בנסון נשכר למלאכת הכתיבה לצדו של שייפר והמשך הליהוק התקיים בתחילת 2019. הצילומים החלו במאי, בבודפשט, בנורווגיה ובאולפני פיינווד (אנ') שבאנגליה. ההפקה נמשכה עד ספטמבר.
הסרט התעתד תחילה לעלות לאקרנים ב-1 במאי 2020, אולם בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית, תאריך עלייתו לאקרנים נדחה ל-9 ביולי 2021. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-8 ביולי 2021.
עלילת הסרט > רקע עלילתי

בעקבות אירועי "מלחמת האזרחים", נטשה רומנוף מוצאת את עצמה לבדה בעוד היא נאלצת להתמודד עם מזימה מסוכנת שקשורה לעברה. כשהיא נרדפת על ידי כוח שלא בוחל באמצעים על מנת להפיל אותה, רומנוף נאלצת להתמודד עם ההיסטוריה שלה כמרגלת סובייטית ועם היחסים שהותירה מאחוריה הרבה לפני שהפכה לנוקמת.
צוות השחקנים

סקרלט ג'והנסון – נטשה רומנוף/האלמנה השחורה, מתנקשת מאומנת לשעבר, שהייתה בעברה סוכנת של "שיל"ד" וחברה בהווה של צוות הנוקמים. ג'והנסון אמרה כי לסרט "יש הזדמנות לחקור את האלמנה כאישה בזכות עצמה והיא עושה בחירות עצמאיות ופועלת על דעת עצמה, כנראה פעם אחת בחייה... [מכיוון] שלא תמיד הייתה לה אפשרות זו".
אוור אנדרסון - נטשה הצעירה
פלורנס פיו – ילנה בלובה/האלמנה השחורה, דמות-אחות עבור רומנוף, שאומנה בחדר האדום של רוסיה הסובייטית כדי להיות אחת מהאלמנות השחורות.
ויולט מק'גרו - ילנה בלובה הצעירה
דייוויד הארבור – אלכסיי שוסטאקוב/השומר האדום, חייל רוסי שכוחותיו הועצמו בעזרת סרום, שחולק עבר עם נטשה רומנוף. הדמות מהווה הקבלה לדמותו של קפטן אמריקה; והארבור ציין כי דמותו תתפתח ותעבור שינויים רבים במהלך הסרט.
או. טי. פגבנל – ריק מייסון, בעל בריתה של רומנוף מעברה, המעוניין בה באופן רומנטי.
אולגה קורילנקו - אנטוניה דרייקוב/טאסקמאסטר, בתו של דרייקוב שמשלימה משימות עבור החדר האדום. יש לה רפלקסים פוטוגרפיים המאפשרים לה לחקות את סגנון הלחימה של יריביה על מנת ללמוד כיצד להשתמש בו נגדם. בנוסף, היא מחזיקה בטכניקות לוחמה של גיבורי-על אחרים כמו איירון מן, קפטן אמריקה, חייל החורף וספיידרמן. הנבלית המשנית של הסרט.
ויליאם הרט – תדאוס רוס, מזכיר המדינה של ארצות הברית וגנרל לשעבר בצבא ארצות הברית.
ריי וינסטון - גנרל דרייקוב, ראש החדר האדום. האנטגוניסט הראשי של הסרט.
רייצ'ל וייס - מלינה ווסטוקוף/האלמנה השחורה, מרגלת מאומנת היטב מהחדר האדום, שמעורבת בניסוי מדעי.
בנוסף, השחקניות ליאני סמואל, מישל לי וננה בלונדל מופיעות בתור מתנקשות החדר האדום לראטו, אוקסנה ואינגריד, בהתאמה; מפתח הגוף אוליבר ריכטרס מופיע בתפקיד אורסה, אסיר במתקן הכליאה בו מוחזק שוסטאקוב; בסצנה שאחרי הכתוביות מופיעה ג'וליה לואי דרייפוס בהופעה ללא קרדיט בתפקיד ולנטינה אלגרה דה לה פונטיין, לאחר שגילמה את הדמות לראשונה במהלך "הפלקון וחייל החורף". ג'רמי רנר משאיל את קולו ללא קרדיט כקלינט ברטון, וכמו כן מופיע בתמונה.
הפקה > קדם הפקה

בפברואר 2019, התסריטאי נד בנסון נשכר כדי לכתוב מחדש את התסריט עבור הסרט, וקווין פייגי, מנכ"ל אולפני מארוול, אישר שהאולפנים לא מעוניינים בדירוג R לסרט, לאחר שהושמעו בעבר שמועות כי הסרט עתיד לקבל את הדירוג R. בחודש שלאחר מכן, פלורנס פיו נכנסה למשא ומתן על מנת להצטרף לצוות השחקנים כמרגלת שתהיה "מנוגדת מבחינה מוסרית" לרומנוף. אף על פי שאולפני מארוול שקלו את מועמדותה של פיו לתפקיד מאז סוף 2018, צוות ההפקה בחן גם שחקניות אחרות, כולל סירשה רונן, עד לתחילת 2019. האולפנים שבו והציעו את התפקיד לפיו לאחר שהיא קיבלה ביקורות חיוביות על ביצועיה בסרט "Fighting with My Family". באפריל 2019, ליהוקה של פיו אושר, לצד ליהוקם של דייוויד הארבור, רייצ'ל וייס, ואו. טי. פגבנל.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-28 במאי 2019, בנורווגיה. בתחילת יוני, ההפקה עברה לצילומים באולפני פיינווד, ואילו ריי ווינסטון הצטרף לצוות השחקנים של הסרט מאוחר יותר באותו חודש לקראת הצילומים בבודפשט. הצילומים נמשכו עד לספטמבר 2019.
עלייה לאקרנים

בתחילה, הסרט היה אמור לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-1 במאי 2020, אולם נדחה עקב מגפת הקורונה. כמו כן, הוא יופץ גם ב-IMAX. ב-3 באפריל 2020 נחשף כי הסרט נדחה ל-6 בנובמבר 2020. ב-23 בספטמבר 2020, הוחלט לדחות פעם נוספת את תאריך יציאת הסרט לאקרנים, הפעם ל-7 במאי 2021. ב-23 במרץ 2021 פורסם שהסרט נדחה שוב, ל-9 ביולי 2021.
תביעה משפטית של סקרלט ג'והנסון

ב-26 ביולי 2021 תבעה סקרלט ג'והנסון את "חברת וולט דיסני" בגין ההפצה הכפולה של הסרט, בשירות הזרמת המדיה שלה במקביל לבכורה בבתי הקולנוע. לטענת ג'והנסון, ההפצה ב"דיסני+" מהווה הפרה של החוזה איתה, מכיוון שהיא מדירה צופים פוטנציאליים מהקולנוע, ולכן נפגעות ההכנסות של ג'והנסון מההקרנות בקולנוע. דובר מטעם "וולט דיסני" הגיב ואמר שהחברה עמדה בתנאי החוזה עם השחקנית.
ב-30 בספטמבר 2021 הושג הסדר פשרה בתביעה. הצדדים לא פרסמו את גובה הפיצוי שתשלם החברה לג'והנסון במסגרת ההסדר, אך הסכום מוערך ב-40 מיליון דולר.
שי קיויתי

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1971 (בן 53) רמת גן, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  מרכז רפואי מאיר 
 
שי קויתי הוא פרופסור ישראלי לרפואה פנימית וראומטולוגיה, מומחה במחלות אוטואימוניות.
ביוגרפיה

פרופ' שי קיויתי הוא רופא ישראלי, יליד רמת גן, דור שלישי למשפחת רופאים ורוקחים יהודים ממוצא עיראקי וכוויתי. הוא מומחה בתחום הראומטולוגיה והרפואה הפנימית, עם ניסיון רחב בתחום של מחלות אוטואימוניות, ובפרט דלקת פרקים שגרונית, מיוזיטיס, זאבת, וקדחת ים תיכונית משפחתית (FMF). פרופ' קיויתי משמש כיום ראש היחידה הראומטולוגית במרכז הרפואי מאיר בכפר סבא, וכן מנהל רשות המחקר בבית החולים מאז 2022. בנוסף לפעילותו הרפואית, הוא עוסק במחקר אקדמי בתחום המחלות האוטואימוניות.
השכלה

פרופ' קיויתי סיים את לימודיו הרפואיים בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, שם הוא משמש כחבר סגל אקדמי קליני. הוא עבר הכשרה בתחום הראומטולוגיה והמשיך בהתמחות במגוון תחומים רפואיים נוספים.
קריירה רפואית

פרופ' שי קיויתי הוא בוגר המחזור השישי של תוכנית תלפיות של מרכז רפואי שיבא – תל השומר. לפני תפקידו כראש היחידה הראומטולוגית במרכז הרפואי מאיר, שימש כסגן מנהל מחלקה פנימית בבית החולים שיבא. פרופ' קיויתי הוא מומחה בראומטולוגיה, תחום העוסק במחלות אוטואימוניות שבהן מערכת החיסון תוקפת את הגוף עצמו. תחום ההתמחות המרכזי שלו הוא מיוזיטיס – מחלה אוטואימונית קשה אשר משפיעה על השרירים של הגוף. בנוסף לכך, הוא עוסק במחקר בתחום קדחת ים תיכונית משפחתית (FMF), מחלה גנטית שגורמת להתפרצותי חום ודלקת.
מחקרים ופרסומים אקדמיים

פרופ' קיויתי פרסם מאמרים רפואיים רבים בעיתונות מדעית בינלאומית ולקח חלק בכנסים רפואיים חשובים בארץ ובחו"ל  אחדים מהם גם הנחה. המאמרים שלו עוסקים בעיקר בהבנת מנגנוני מחלות אוטואימוניות, אבחון, וכן טיפול במחלות ראומטולוגיות.
קריירה אקדמית

פרופ' קיויתי הוא חבר סגל קליני בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, שם הוא עוסק בהדרכת סטודנטים לרפואה ומכשיר רופאים צעירים בתחום הראומטולוגיה. הוא מלמד קורסים בנושאים של מחלות ראומטולוגיות וקשיים קליניים שמופיעים במטופלים עם מחלות אוטואימוניות.
פעילות ציבורית והתנדבות

קיויתי עוסק גם בפעילות ציבורית. הוא מתנדב בעמותת "למענם – רופאות ורופאים למען שורדי שואה", המספקת טיפול רפואי לשורדי שואה במצוקה. בנוסף, הוא משמש כיועץ רפואי במגוון פרויקטים רפואיים נוספים.
הערות שוליים

↑  המחלה העלומה בה הגוף נלחם כנגד עצמו - זוכה בעשור האחרון לפריצת דרך, באתר כיכר השבת
↑  פגיעה במפרקים ושרירים בחולי סקלרודרמה | פרופ' שי קיויתי, באתר youtube, ‏14 באוג׳ 2024
↑   טיפולים קיימים וחדשים ללופוס 2025, פרופ' שי קויתי, מרכז רפואי מאיר, סרטון בערוץ "עמותת עינבר INBAR Association", באתר יוטיוב (אורך: 17:45)
1 2   פרופ' שי קיויתי על קדחת הים התיכונית, סרטון בערוץ "מרכז רפואי מאיר", באתר יוטיוב (אורך: 03:39)
↑  פרופ' שי קיויתי – המכון הראומטולוגי, מרכז רפואי מאיר
↑  רשות המחקר מאיר, רשות המחקר מאיר, באתר בית החולים מאיר
↑  Shaye Kivity, Assoicate Professor, Faculty of Medicine, Internal Medicine, אוניברסיטת תל אביב
↑  talpiot.sheba, Talpiot / Our team / The 6th Class, talpiot.sheba
↑  הידברות, היום: בואו להיפגש עם בכירי הרופאים, ללא עלות, באתר הידברות
↑  קישור למאמרים רפואיים שפורסמו בכתבי עת מדעיים חשובים.
↑  Shaye Kivity, Rheumatology, Tel Hashomer, Google Scholar
↑  וועידת מומחים אירופאית בציריך, פרופ' שי קויתי ופרופ' יוסף עוזיאל מבי"ח מאיר השתתפו כמומחים בעלי שם בינלאומי בוועידת מומחים אירופאית בציריך
↑  הזמנה לכנס מחלות ראומטיות, מחלות מעי דלקתיות והקשר ביניהן, באתר אגודת הפסוריאזיס הישראלית
↑   יובל בן משה, "פתרונות בעלי תוחלת כלכלית לאתגרים רפואיים משמעותיים", באתר הארץ, 17 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0002-8391-5446
תרזה יפה

"תרזה יפה" הוא שיר מאת חיים נחמן ביאליק שפורסם לראשונה בכתב העת "השילוח" בחורף 1908 בתוך צרור של חמישה שירי עם. השיר זכה ללחנים ולביצועים רבים. בשנת 1967 השיר הולחן בידי ניסן כהן הב-רון ובביצוע "הפרברים" הגיע למקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון. השיר הולחן גם בידי מיקי גבריאלוב, ובוצע על ידי אריק איינשטיין, וגם בידי מוני אמריליו
על השיר

בסוגת שירי האהבה של ביאליק קדמו לשיר זה השירים "בין נהר פרת ונהר חדקל" ו"יש לי גן".
בשיר ארבעה בתים, המחולקים לשתי קבוצות: שני הבתים הראשונים עוסקים בעץ תרזה, שהוא המשל, ושני האחרונים עוסקים בנערה, שהיא הנמשל. בין שתי קבוצות הבתים קיימת תקבולת ניכרת, עד כדי כך ששלוש שורות מופיעות בצורה זהה בכל אחת מהקבוצות.
חוקרת הספרות זיוה שמיר מציינת שתקבולת זו אינה מלאה, ומונה הבדלים מהותיים בין שני חלקי השיר, ובהם:
אף שכל אחד מחלקי השיר הוא סיפור של החמצה, הרי התרזה נטועה במקומה ואינה יכולה להשפיע על גורלה, ואילו לנערה יש יכולת לפעול לשינוי גורלה.
לאחר האביב שחלף על התרזה יבואו אביבים נוספים, שבהם ייתכן לה גורל שונה, ואילו אביב חייה של הנערה הוא חד-פעמי.
שמיר מוסיפה שהתקבולת מאפשרת פרשנויות סותרות:
גם אבנר הולצמן מדגיש את ההבדלים בסימטריה בין הנערה והתרזה; הם כולם באים, לדעתו, לרעתה של הנערה. התרזה היפה תתחדש ותתרענן מדי אביב עם בוא הציפורים, ואילו אביביה החולפים של הנערה מקרבים אותה אל קמילתה. בניגוד לשני שירי העם אחרים באותו הקובץ, "בין נהר פרת ונהר חידקל" ו"יש לי גן", שם קיימת מעין תקווה ואף אופטימיות, הרי שכאן משדרת תמונת הנערה בחדרה סוג של ריפיון וחוסר מוצא.
שורות הפתיחה של השיר, ”תִּרְזָה יָפָה וַעֲבֻתָּה / עַל הַיְאֹר עוֹמֶדֶת מֻטָּה” היא מוטיב מקובל בשירי עם ביידיש, למשל בשיר "על הדרך עץ עומד" של איציק מאנגר, המתחיל במילים "אין מיטן וועג שטייט א בוים / און האָט זיך איַינגעבויגן" [על אם הדרך עומד עץ, שם עומד כפוף הוא], חוקר הספרות דן מירון עמד על כך שבשירו של ביאליק נוספו למוטיב זה יאור ובבואת העץ הנשקפת בו, וציין כי "שינוי זה שהטיל ביאליק בשיר העממי הוא שהוליד, כמובן, את האנלוגיה החיננית שבין התרזה לנערה, המאוהבת בבבואתה."
בסוף השיר מופיע הצירוף הלא שגרתי "ימי שימורים" שאותו גזר ביאליק מהצירוף המקובל "לילות שימורים". זיוה שמיר העירה על כך: "זהו צירוף כלאיים ייחודי ומקורי, הבא להמיר את הצירוף האידיומאטי השחוק במגמה לרמוז, בין השאר, שכל ימיה של הנערה עוברים עליה בחלומות שווא ובהרהורי בטלה, היפים אולי לשעות הלילה הסבילות."
אף שבשתי הקבוצות מופיעות מילים זהות, משמעותן אינה זהה. הנערה ”צוֹפָה, חוֹשְׁבָה” - אלה פעולות אנושיות שגרתיות, ולעומת זאת, כאשר התרזה ”צוֹפָה, חוֹשְׁבָה” זו האנשה שלה. כאשר ביחס לתרזה נאמר ”אָבִיב בָּא וְאָבִיב חָלָף”, הכוונה היא לעונת השנה אביב, וכאשר מילים אלה נאמרות ביחס לנערה, זו מטפורה שמשמעותה "אביב חייה".
לחנים וביצועים נוספים

השיר "תרזה יפה", בדומה לשירים נוספים של ביאליק, קסם למלחינים רבים:
בשנות ה-30 הלחין המלחין שמואל אלמן אחדים משירי ביאליק, ובהם "תרזה יפה".
בשנות ה-30 הלחין המלחין עזרא אהרון מנגינות מזרחיות לאחדים משירי ביאליק, ובהם "תרזה יפה".
בשנת 1944 הלחין מנחם אבידום ארבעה משיריו של ביאליק, ובהם "תרזה יפה".
בשנת 1967 השיר הולחן בידי ניסן כהן הב-רון ובביצוע "הפרברים" הגיע למקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון 1967.
השיר השתתף גם בפסטיבל הזמר והפזמון 1970, הפעם בלחן מאת חיים רותם בעיבודו של אריה לבנון, בביצועו של ליאור ייני. בשיר הוצע גם בידי דורי גלבוע.
השיר הולחן גם בידי מיקי גבריאלוב, ובוצע על ידי אריק איינשטיין.
השיר, בלחנו של ניסן כהן הב-רון, בוצע על ידי להקה שכללה את חנן יובל, שלמה ארצי, אסתר שמיר ולירון נירגד.
תרגום

השיר "תרזה יפה" נכלל בלקט שיריו של ביאליק שתורגמו לערבית בידי אהרון (בנימין) זכאי.
לקריאה נוספת

זיוה שמיר, "בין כנות להתחכמות – על שיר-העם של ביאליק 'תרזה יפה'", מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי יח, תשנ"ו. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
אבי מעפיל, הדוכיפת הנערה והגן: להוראת 'שירי העם' של ח"נ ביאליק, מכון מופ"ת, 2004
הערות שוליים

↑  השילוח יח/ב, אדר תרס"ח, עמ' 5–6
1 2  חיים נחמן ביאליק, השירים; ערך והוסיף מבואות, ביאורים ונספחים: אבנר הולצמן, דביר, 2004, עמ' 354.
↑  תרזה יפה - אריק איינשטיין,  בערוץ יוטיוב של אריק איינשטיין
↑  שיר עד - תרזה יפה - מילים: חיים נחמן ביאליק | לחן וביצוע: מוני אמריליו, 2019, בערוץ יוטיוב של "שיר עד"
1 2 3  זיוה שמיר, "בין כנות להתחכמות – על שיר-העם של ביאליק 'תרזה יפה'", מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי יח, תשנ"ו. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  דן מירון, דיוקניה של בבואה, על המשמר, 3 בינואר 1958
↑  משה ברונזפט, שירי חיים נחמן ביאליק במוסיקה, דבר, 1 בינואר 1937
משה גורלי, שמואל אלמן (גנם מוחו של הקומפוזיטור היהודי), דבר, 25 ביולי 1947
↑  ידיעות יום יום - ירושלים, הארץ, 8 באפריל 1936
↑  מנשה רבינא, מוסיקה לשירי העם של ח. נ. ביאליק, דבר, 17 בספטמבר 1944
↑  הזוכים בפסטיבל הזמר והפזמון, הצופה, 17 במאי 1967
↑  תרזה יפה, בערוץ יוטיוב של חיים רותם
↑  תרזה יפה - אריק איינשטיין,  בערוץ יוטיוב של אריק איינשטיין
↑  תרזה יפה - חנן יובל, שלמה ארצי, אסתר שמיר ולירון נירגד, בערוץ יוטיוב של חנן יובל
↑  ע. אבינרי, "ביאליק בערבית", מאזנים ספטמבר-אוקטובר 1966. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
| חיים נחמן ביאליק |
| --- | --- | --- |
| שירים | אל הציפור • תחזקנה • אם יש את נפשך לדעת •  הכניסיני תחת כנפך • על השחיטה • בעיר ההרגה • המתמיד • מתי מדבר • הבריכה • מגילת האש • לא זכיתי באור מן ההפקר • שיר העבודה והמלאכה • למתנדבים בעם • אכן חציר העם • ראיתיכם שוב בקוצר ידכם • שירתי • זוהר • ביום קיץ יום חום • בגינה • עציץ פרחים • שיר לחמוטל • שבת המלכה • פרש • קן ציפור • הפרח לפרפר • הפרפר לפרח • בין העצים הירקרקים‎ • היא יושבה לחלון • נדנדה • מעבר לים • מתי מדבר האחרונים • יהי חלקי עמכם • לכבוד החנוכה • בערוגת הגינה • מקהלת נוגנים • קומי צאי • יש לי גן • הקיץ גווע • אחרי מותי • לבדי •  תרזה יפה • לא ביום ולא בלילה • בין נהר פרת ונהר חדקל • בשל תפוח |  |
| סיפורים | ספר האגדה • אלוף בצלות ואלוף שום • גילוי וכיסוי בלשון • החצוצרה נתביישה • אריה "בעל גוף" • התרנגולים והשועל • שירים ופזמונות לילדים • אגדת שלושה וארבעה • ויהי היום • מסע הדג‎ • ספיח • יום השישי הקצר • מאחורי הגדר |  |
| הנצחה | קריית ביאליק • בית ביאליק • גבעת ח"ן • פרס ביאליק • כפר ביאליק • שדרות ח"ן (תל אביב) • כיכר ביאליק • מוסד ביאליק • רחוב ביאליק (תל אביב) • קמפוס ביאליק-רוגוזין • שדרות ח"ן (רחובות) • רחוב ביאליק (רמת גן) |  |
| ערכים קשורים | מאניה ביאליק‎ • אירה יאן • מרדכי עובדיהו • משה אונגרפלד • ראדי • אהל שם • עונג שבת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7a1f7fdd-c014-443c-8aa8-dc862354591b
נאפה (להקה)

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 סוגה:  אינדי פופ, אינדי רוק 
 חברים
 דיוגו גואיש פרנסישקו סוזה ז'ואאו גיליירמה גומש ז'ואאו לורנסו גומש ז'ואאו רודריגש
 חברים לשעבר
 טיאגו רודריגז
 
נאפה (בפורטוגזית: Napa, מעוצב באותיות גדולות: NAPA) היא להקת אינדי פורטוגזית, שהוקמה במדיירה. בין חבריה נמנים דיוגו גואיש, פרנסישקו סוזה, ז'ואאו גיליירמה גומש, ז'ואאו לורנסו גומש וז'ואאו רודריגש. עתידה לייצג את פורטוגל באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Deslocado".
קריירה

נאפה הוקמה בשנת 2013 בארכיפלג מדיירה בשם "מן און דה קאוץ'" (באנגלית: Men On The Couch, "גברים על הספה"). סגנונה הושפע מאמנים רבים, דוגמת ארקטיק מאנקיז, רד הוט צ'ילי פפרז והביטלס. רוב שיריה הוקלטו במרתף הבית של אחד מחבריה. בשנת 2019 פרסמה הלהקה את סינגל הבכורה שלה, "Senso comum", שהוקלט באולפני בלאקשיפ בסינטרה. הפרויקט מומן באמצעות מימון המונים, שהצליח להרוויח 3,500 אירו.
בשנת 2023 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השני שלה, Logo se vê, ושינתה את שמה לנאפה. בשנת 2024 יצאה לסיבוב הופעות ברחבי פורטוגל. מאוחר יותר העלתה לאקרנים סרט תיעודי על הופעותיה השונות בשם "O Mundo Continua a Girar".‏
ב-23 בינואר 2025 אישר תאגיד השידור הפורטוגזי כי נאפה עתידה להשתתף בקדם הלאומי לאירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ. שירה לתחרות היה "Deslocado", והוא דורג בערב הגמר במקום הראשון.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Senso comum
2023: Logo se vê
הערות שוליים

↑  "Biografia: Napa". rtp.pt. Rádio e Televisão de Portugal. נבדק ב-9 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Logo Se Vê" de NAPA". Arte-Factos. נבדק ב-9 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pacheco, Nuno (8 ביולי 2023). "Em Maio, disseram Logo Se Vê e agora dão-nos a ouvir Gigantes. São os Napa". Público. נבדק ב-9 במרץ 2025. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "NAPA abrem 2025 com participação no Festival da Canção e edição de novos temas". Agência Criativa Independente. נבדק ב-9 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Conte, Davide (23 בינואר 2025). "Portugal: Festival da Canção 2025 Participants and Songs Revealed". Eurovoix News. נבדק ב-9 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Farren, Neil (9 במרץ 2025). "Portugal: NAPA to Eurovision 2025". Eurovoix News. נבדק ב-9 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d76eeba7-d35c-4fe8-bffa-ce2885c97765
ישיבת הליכות עולם

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 ישיבה תיכונית
 השתייכות:  מרכז ישיבות בני עקיבא
 תקופת הפעילות:  תש"ס–הווה
 שכבות לימוד:  ט-יב
 מספר כיתות:  4
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה התיכונית:  הרב אייל הראל
 צוות:  הרב בנימין (בנג'י) קוסובסקי (ר"מ י"א), הרב חנן אברהמוב (ר"מ י'),  הרב ינון צדוק (ר"מ י"ב),  אמיתי (פרדי) פרידלנדר (גבאי)
 תלמידים
 :  כ-150 [דרוש מקור]
 מיקום
 קואורדינטות:  32°10′27″N 35°05′46″E﻿ / ﻿32.174153362404°N 35.096107073327°E﻿ / 32.174153362404; 35.096107073327
 https://www.ybaho.co.il/
 he
 
ישיבת הליכות עולם היא ישיבה תיכונית תורנית פנימייתית ביישוב קרני שומרון. הישיבה הוקמה בשנת תש"ס. את הישיבה מנהל ראש הישיבה הרב אייל הראל.
מיקום הישיבה

הישיבה נמצאת בקרני שומרון, בצמוד לישיבת בני עקיבא השומרון החולקות ביחד את השטח עליו הן בנויות.
סדר היום

היום נפתח בלימוד גמרא בעיון, בשיעור ולאחר מכן בסדר בוקר. צורת הלימוד היא בעיון בשיטות הראשונים והאחרונים, והגעה לפסיקת ההלכה. בהמשך היום מתקיימים שיעור אמונה, חינוך, תנ"ך, הלכה ועוד. מדי פעם מתקיימים גם שיעורים בנושאים אקטואליים. בשיעורי הצהרים ובסדר צהרים נלמדת מסכת נוספת בבקיאות, ומדי שבוע מתקיים מבחן על הדפים שנלמדו. בסדרי בקיאות משמשים התלמידים הבוגרים חברותות לתלמידי החמישית. אחד ממבצעי הלימוד נערך בישיבה לקראת פורים ונקרא "הדור קבלוה", שבו חוזרים התלמידים במשך כמה ימים אינטנסיביים על דפי הגמרא שנלמדו בזמן חורף בעל פה. מבצע נוסף בישיבה נקרא "סיני" שבו נבחנים התלמידים במשך השנה על דפי גמרא ומשנה. בימי חמישי נערך בישיבה לעיתים משמר לתוך הלילה, כאשר רבים מתלמידי הישיבה נשארים ללמוד כל הלילה, ואף עורכים בעצמם חבורות לימוד.
בסדרי ערב מתקיימים שיעורים של הר"מים, חבורות של תלמידי השמינית, שיעור דף יומי, ותלמידים אחרים לומדים בחברותות.
עיקר לימודי הבגרות הם אחר סדר צהרים. תלמידי הישיבה לומדים גם את לימודי התיכון, רבים מהם עושים 5 יחידות באנגלית ובמתמטיקה. בנוסף קיימות בישיבה מגמות פיזיקה, ארץ ישראל, ביולוגיה, מחשבים, ערבית ומוזיקה.
על הישיבה

בישיבה לומדים בכיתות ט-יב. בכל שכבה יש כיתה אחת, ולכל כיתה ישנו מדריך שגם גר יחד עם התלמידים בפנימיה. בשעות הערב מתקיימים חוגים שונים, ערבי כיתה ומפגשים בבתי הרמי"ם.
מתקיימים מספר ימי טיול בשנה, ושני טיולים שנתיים הכוללים לינה. הישיבה שייכת למוסדות "עליית הנוער". רוב תלמידי הישיבה פעילים בתנועות הנוער בני עקיבא, אריאל ועזרא.
בוגרי הישיבה ממשיכים במסגרות ישיבתיות, ולעיתים מבקרים באירועים שנתיים כמו שבת בוגרים ושמחת בית השואבה. בנוסף, תלמידים רבים שומרים על קשר עם צוות הישיבה.
הצוות החינוכי

בראש הישיבה עומד הרב אייל הראל. הרב אייל למד בישיבת ההסדר בקרני שומרון, תלמידו של הרב שמואל הבר, ומשמש בתפקיד מעל 15 שנה. מנהל התיכון הוא הרב יצחק (איציק) הולנדר.
הצוות כולל גם מנהל פנימייה, יועץ חינוכי, מדריך לכל כיתה, עובד סוציאלי ואם בית.
הערות שוליים

1 2   פרסומי בחירת ישיבה תיכונית: בין קודש לחול, דרך ארץ וחברים, באתר ערוץ 7
↑  אודות ישיבת הליכות עולם, באתר www.ybaho.co.il
↑  ynet - מפת הבגרויות של ישראל, באתר bagruyot.ynet.co.il (באנגלית)
המבחן המסורתי בעיון בערב יום הכיפורים
עפירו

רמת הפעילות של העפירו במזרח הקדום לפי עדויות אפיגרפיות מימי אל־עמארנה
עפירו או עֲפֵרִים (באוגריתית: 𐎓𐎔𐎗𐎎 – עפרם, במצרית קדומה: 𓂝𓊪𓂋𓅱𓀀𓏥 – עפרו), הידועים גם בהגייה האכדית חַֿבִּירוּ או ח'בירו (באכדית: 𒄩𒁉𒊒 ‏–‏ ḫa-bi-ru, בשומרוגרמות: ‏–‏ SA.GAZ), הם אנשים מסטטוס חברתי שהיה קיים במזרח הקרוב הקדום, בעיקר בכנען בתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת מהמאה ה־18 עד המאה ה־12 לפנה"ס.
אטימולוגיה

השם התגלה לראשונה באכדית, בצורה ḫa-bi-ru. העיצור השמי צפון־מערבי ע' מתועתק לאכדית כ־ḫ‏ וקיימים בה חילופי ב' ופ', ועל כן ממצאים באוגריתית ובמצרית הוכיחו כי שורש המילה הוא בוודאות ע־פ־ר, וצורת הקריאה הנכונה היא עפירו.
אטימולוגיה > השומרוגרמה SA.GAZ

לעיתים מתחלף המונח "עפירו" באכדית בשומרוגרמות SA.GAZ. מילונים אכדיים לשומרוגרמות הוסיפו ל־SA.GAZ את הגלוסה "חַֿבַּתֻ" (בוזז), ועל כן היו ששערו שכך יש לקרוא את השומרוגרמות. אולם, במכתבי אל־עמארנה נמצא הכתיב SA.GA.AZ, ובכתבי אוגרית נמצא הכתיב SAG.GAZ, דבר המצביע שהשומרוגרמות נקראו ככתבן והן בכלל אינן אידאוגרמות. המילה האכדית היחידה שיכלו לבטא היא "שַׁגַשֻׁ" – רוצח או ברברי. אולם צירוף גלוסה למילה אכדית מעלה אף היא תהיות, ומשמעות המילים "רוצח" ו"בוזז" לא תואמת את מהות העפירו. לכן, נראה שיש למצוא גם את משמעות ה־SA.GAZ בשפות שמיות צפון־מערביות – כמו במילה הארמית שגש ובמילה הערבית סַגִ'סַ, שמשמען עכור, חסר מנוחה. לפי פירוש זה, יש לפרש את חַֿבַּתֻ לא כבוזז אלא כהֶלֶךְ, כך שגם משמעות מילה זאת תתאים לעפירו.