stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנדרי פאאס
הערות שוליים

↑  Nuestros representantes, nuestros guerreros, los sobrinos favoritos del tío @PilsenerEcuador que formarán parte de la #Sub20 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל האקוודורית, 9 במאי 2023 (בספרדית)
↑  Selección de Ecuador convocó sus 26 jugadores para la Copa América 2024 באתר El Comercio, ‏ 29 במאי 2024 (בספרדית)
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס | אקוודור |
קורמורן קרגלן

| קורמורן קרגלן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן כחול-עין
מין:: קורמורן קרגלן
שם מדעי
 Leucocarbo verrucosus ‏קבאניס, 1875

קורמורנים באיי קרגלן ומאחוריהם ספינת מחקר.
קורמורן קרגלן (שם מדעי: Leucocarbo verrucosus) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין האנדמי לאיי קרגלן שבדרום האוקיינוס ההודי. בעבר נחשב לתת-מין של קורמורן קיסרי. המין תואר ב-1875 בידי החוקר ג'ין לואיס קבניס (אנ') כשפירוש השם המדעי של המין "verrucosus" - "מלא יבלות". מין זה אנדמי לאיי קרגלן והמים המקיפים אותם, אף שלעיתם נדירות דווח שנמצאו קורמורנים באי הרד ובאוסטרליה המערבית. לרוב הוא מקנן באי גרנד טרה (Grande-Terre), האי הגדול בארכיפלג קרגלן.
תיאור

הקורמורן מגיע לאורך 65 ס"מ עם מוטת כנפיים של 110 ס"מ, מה שהופך אותו לבין הקטנים שבקורמורנים כחולי-העין. נוצותיו שחורות-לבנות עם גוון ירקרק מתכתי בכנפיים והזנב. כפות הרגליים חומות עד ורודות עם קרומי שחייה והראש שחור בעל טלאים צהובים סביב העיניים הכחולות ולאורך תחילת המקור וסביב הלחיים טלאים צהובים המעניקים מראה של יבלות. הצעירים חומים כהים ללא עיטורי יבלות על ראשם ומקורם אפור אף שהם בעלי מספר טלאים לבנים לאורך גופם.
הקורמורן הוא צוללן מוצלח המחפש טרף סביב המים החופיים וביערות קלפ. הטרף מורכב לרוב מדגים, מסרטנים שונים, קווצי עור ורב-זיפיות. במהלך הקיץ הקורמורן ניזון לבדו אך מושבות דגות יחדיו בין מאי לאוקטובר הקרים.
הקורמורנים מקננים במושבות של 3 עד 30 זוגות אך לעיתים נדירות גם מעל 400 זוגות, לפעמים בקרבה למושבות של פינגווין מצויץ מערבי. הקן מורכב מאצות ים, זלזלים ועלים המכוסים בבוץ או בגואנו. שני ההורים שומרים על 2 עד 4 הביצים והאפרוחים מטורפים כמו חמסניים ושחפיים עד לבגרותם.
למרות שמין זה אנדמי הוא לא מצוי בסכנה ממשית ולא נפגע אף מהכנסת מינים פולשים לאיים.
הערות שוליים

↑  קורמורן קרגלן באתר הרשימה האדומה של IUCN
קורמורן קטן שחור

| קורמורן קטן שחור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן
מין:: קורמורן קטן שחור
שם מדעי
 Phalacrocorax sulcirostris ‏ברנדט, 1837

קורמורן קטן שחור (שם מדעי: Phalacrocorax sulcirostris) הוא מין של קורמורן החי בדרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ובניו זילנד בסביבות מים מתוקים. הוא תואר ב-1825 בידי החוקר ג'ון פרידריך פון ברנדט כשמשמעות השם המדעי הוא: "sulcus
" - חריץ ו-"rostrum" - מקור. מצב שימורו הוא "ללא חשש"
תיאור

מין קורמורן זה מגיע לאורך 60 עד 65 ס"מ בממוצע, כשהזכרים מעט גדולים מהנקבות אך בעלי מראה דומה. צבע הנוצות שחורות כשהגב בעל גוון ירקרק והראש שחור עם עיניים ירוקות או חומות ללא עיטורי פנים. המקור דק ואפור בעל שק קטן תחתיו. הרגליים שחורות. פרטים צעירים בעלי גוונים חומים כהים עד שחורים.
תפוצת הקורמורן היא מחצי האי המלאי ואינדונזיה, דרך גינאה החדשה כולל איי ד'אנטרקסטו (אנ') וברחבי כל אוסטרליה והאי הצפוני בניו זילנד. הקורמורן מצוי בסביבות ביצות, נהרות ואגמים קטנים ולעיתים נדירות גם בחופים מוגנים. הקורמורן צולל באמצעות דחיפות של רגליו וכנפיו מתחת למים בחיפוש אחרי טרף. הוא אוכל דגים כמעט מובהק, אשר לעיתים ניזון מקרפיונים מבויתים ופוגע בדגה. במספר אזורים הקורמורנים דגים יחדיו בצלילה מתואמת. קורמורן יכול לצלול עד 10 או 20 מטרים לזמן קצר. בנוסף הוא מעופף בלהקות בדומה לשקנאים היוצרות תנועת V בשמיים.
הערות שוליים

↑  קורמורן קטן שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קירנג'יט אהלוואליה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1955 (בת 69 בערך) פנג'אב, הודו
 מדינה:  הודו הודו
 בן זוג:  דיפאק אהלוואליה 1979–1989
 מספר צאצאים:  2
 
קירנג'יט אהלוואליה (בהינדית: Kiranjit Ahluwalia, נולדה ב-1955) היא אקטיביסטית חברתית ופעילה למען מניעת אלימות במשפחה בבריטניה. קירנג'יט הורשעה ברצח בעלה באנגליה בשנת 1989 לאחר ששרפה אותו למוות. לדבריה מעשיה היו כתוצאה של עשר שנות התעללות פיזית, רגשית ומינית. לאחר שהורשעה ברצח ונגזר עליה מאסר עולם, האשמה שונתה בשנת 1992 להריגה והיא שוחררה מהכלא. במהלך הערעור היא ניסתה לטעון כי ההריגה של בעלה נעשתה בתגובה למעשיו אך טענה זו נשללה מכיוון שהרצח לא נעשה מיד לאחר מעשיו. היא כן הצליחה להוכיח אחריות מופחתת עקב מצב נפשי רעוע הנגרם לה בעקבות מעשיו של בעלה. המקרה שלה ופעילותה העלו את המודעות לאלימות במשפחה ושינו את החוק בבריטניה הנוגע למקרי רצח של גברים על ידי נשים שסבלו מאלימות מבן זוגן.
בשנת 1997 הוציאה ספר על חייה בשם Circle of Light. הסרט Provoked (אנ') משנת 2006 מבוסס על סיפור חייה והוקרן בפסטיבל קאן.
רקע

קירנג'יט אהלוואליה נולדה למשפחה עשירה בעיר צ'אק קלל, בפנג'אב שבהודו, הצעירה מתשעה אחים, שני הוריה נפטרו כאשר הייתה בת 16. בגיל 20 עזבה את ביתה על מנת לגור עם אחותה בקנדה, מתוך ניסיון להימנע מנישואין בשידוך, אך אחיותיה שגרו באנגליה מצאו לה שידוך שם. ב־21 ביולי 1979 בגיל 24, היא עברה לאנגליה על מנת להתחתן בשידוך עם בעלה דיפאק אהלוואליה אותו פגשה רק פעם אחת כאשר הגיע לבקרה בקנדה. לפי עדותה היא סבלה החל מהיום הראשון לנישואיה מאלימות ביתית במשך עשר שנים, כולל אלימות פיזית, מניעת אוכל, ואונס חוזר ונשנה.
חמש שנים לאחר נישואיה היא ביקרה בהודו וסיפרה לאחיה הגדולים על המעשים של בעלה, הם דרשו מבעלה להתנצל ושכנעו אותה להישאר איתו על מנת לשמור על כבוד משפחתה. כאשר פנתה למשפחתו שגרה באנגליה לעזרה, הם סירבו לעזור לה מכיוון שלטענתם מדובר בסכסוך בתוך המשפחה. היא ניסתה לברוח מהבית מספר פעמים אך בעלה מצא אותה והחזיר אותה כל פעם. במהלך נישואיה נולדו לה שני בנים, אשר לדבריה היו עדים לאלימות שהופנתה כלפיה.
דיפאק החל לנהל מספר רומנים והחל לדרוש עוד ועוד כסף מקרנג'יט שעבדה בכמה משרות על מנת לפרנס את משפחתה. דרישתו לכסף היא מה שגרם לסכסוך באותו ערב. ערב אחד, בשנת 1989 אהלוואליה הותקפה פעם נוספת על ידי בעלה. הוא ניסה לשבור את קרסוליה ולשרוף את פניה בברזל לוהט. מאוחר יותר באותו הלילה, בזמן שהבעל ישן, אהלוואליה ערבבה נפט וסודה קאוסטית שהיו בביתה כדי ליצור חומר בעירה. היא שפכה את החומרים על מיטתו של בעלה והדליקה את האש, כאשר היא בורחת לגינה עם בנה בן ה-3.
בראיון מאוחר יותר היא ציינה:
"החלטתי להראות לו כמה זה כואב. ניסיתי כמה פעמים לברוח אבל הוא היה תופס אותי ומכה אותי. החלטתי לשרוף את רגליו כדי שלא יוכל לרדוף אחרי יותר. רציתי להשאיר לו צלקות כמו שהוא השאיר לי. רציתי שיסבול כמו שאני סבלתי".
דיפאק סבל מ-40% כוויות על גופו ונפטר 10 ימים לאחר מכן בבית החולים מסיבוכים שנגרמו לו בעקבות השריפה. אהלוואליה שלא ידעה אנגלית שוטפת באותה עת נאסרה והואשמה ברצח.
המשפט וההרשעה

אהלוואליה הורשעה ברצח בשנת 1989. במהלך המשפט התביעה טענה שאומנם מעשיה באותו הלילה נגרמו עקב פעולות של הבעל באותו הערב, אך העובדה שהיא חיכתה עד שילך לישון הייתה הוכחה שהייתה לה הזדמנות להירגע וכי הרצח נעשה במחשבה תחילה. בנוסף, טענה התביעה כי המעשה המוקדם שלה של ערבוב של סודה קאוסטית עם נפט כדי ליצור חומר בעירה מראה שהיא בדקה ותכננה לפני מכיוון שזה אינו ידע רגיל, מה שמוכיח שהיא תכננה מראש את רצח בעלה. ההגנה לא השתמשה בכלל בטענות על האלימות שאהלוואליה ספגה מבן זוגה והתביעה טענתה כי המניע הוא קנאה שנגרמה מהרומנים הרבים של בעלה. היא הורשעה ברצח ונגזר עליה מאסר עולם.
הערעור והשחרור

המקרה שלה הגיע לידיעת הארגון הנשי Southall Black Sisters (אנ') אשר דחף לביטול המשפט. הארגון עזר להעביר את המשמורת על שני בניה מאמו של בעלה לאחותה, וכן תמך בה בבית הכלא, ובמקביל התחיל קמפיין למען שחרורה. עורך דינה החדש שמונה לה בתמיכת הארגון Rohit Sanghvi העלה את הטענה כי היא לא זכתה להגנה מספקת במשפט המקורי. לא נאמר לה כי היא יכולה להודות בהריגה על בסיס אחריות מופחתת, ובנוסף הועלתה הטענה כי היא סבלה מדיכאון חמור בזמן שהציתה את האש, עובדה שיכולה לפגוע בשיקול הדעת. ההרשעה שלה התבטלה בשנת 1992. לאחר שהמשפט בוטל, התביעה החליטה לא להתחיל משפט חדש ואהלוואליה שוחררה מהכלא.
השפעת המקרה

המקרה של קירנג'יט אהלוואליה העלה את המודעות למקרים של אלימות בתוך המשפחה של מהגרים שאינם דוברי אנגלית בבריטניה. המקרה גרר שינויי חקיקה בכל הקשור לאלימות בתוך המשפחה.
המשפט שלה, הידוע בספרי המשפט כ-R v Ahluwalia שינה את המושג "פרובוקציה" ככה שבמקרים בהן נשים שספגו אלימות הורגות את בן הזוג המכה, הן יואשמו בהריגה במקום ברצח. באותה שנה שינוי החקיקה הוביל לשחרורן של אמה המפריס ושרה ת'ורנטון. הכרעת הדין של הערעור צוטטה על ידי השופטת דורנר במקרה הערעור של כרמלה בוחבוט בשנת 1995.
בשנת 1997 היא הוציאה ספר אוטוביוגרפי בשם Circle of Light יחד עם רהילה גופטה.
בשנת 2001 זכתה אהלוואליה בפרס הוקרה על האומץ, הכח, הנחישות, והמחויבות שלה לנושא האלימות במשפחה.
הסרט על חייה

בשנת 2006 יצא סרט לטלוויזיה הבריטית של הבמאית גיטה סהגל על חייה של קירנג'יט אהלוואליה. הסרט בשם Provoked ששודר ב־2007 השתתף בפסטיבל קאן. נאבין אנדרוז שיחק את דיפאק ואישוואריה ראי שיחקה את קירנג'יט. במהלך הקרנת הסרט בפסטיבל קאן השחקנית ישבה לצידה של אהלוואליה והחזיקה את ידה כשהשתיים בוכות.
הערות שוליים

↑  Julie Bindel meets Kiranjit Ahluwalia, who killed her violent husband, the Guardian, ‏2007-04-04 (באנגלית)
↑  "Kiranjit Ahluwalia: The woman who set her husband on fire". BBC News (באנגלית בריטית). 2019-04-03. נבדק ב-2022-08-07.
↑  Kiranjit Ahluwalia, Justice for Women (באנגלית אמריקאית)
↑  Najrul Khasru, A tale of two women, The Daily Star, ‏2019-04-12 (באנגלית)
1 2  "Killer given domestic violence award" (באנגלית בריטית). 2001-11-12. נבדק ב-2022-08-05.
↑  Kiranjit Ahluwalia, Southall Black Sisters (באנגלית אמריקאית)
↑  Kiranjit Ahluwalia’s case | Highbrow, gohighbrow.com, ‏2015-12-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  REGINA v Kiranjit Ahluwalia, [1992 EWCA Crim 1 | England and Wales Court of Appeal (Criminal Division), Judgment, Law, casemine.com], https://www.casemine.com (באנגלית)
↑  יורם רבין, יונתן לבני, התסמונת הפוסט טראומטית כטענת הגנה במשפט הפלילי, אוניברסיטת חיפה
↑  עומק, מסמך מדיניות בנושא: "סייג הגנה עצמית עבור קורבנות אלימות במשפחה", סייג הגנה עצמית עבור קורבנות אלימות במשפחה ינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 98052573  BnF: cb16257477r (data)  GND: 136344542  ISNI: 0000 0001 0972 9920  LCCN: nb97026840  VIAF: 53639560   WorldCat (עם VIAF): 53639560
קונרדין קרויצר

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1780 מסקירך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  14 בדצמבר 1849 (בגיל 69) ריגה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  St. Francis Church 
 מוקד פעילות:  הדוכסות הגדולה של באדן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרייבורג 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  אבוב, פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 
קונְרָדין קרוֹיְצֶר (בגרמנית: Conradin Kreutzer או Kreuzer;‏ 22 בנובמבר 1780 – 14 בדצמבר 1849) היה מלחין ומנצח גרמני. בין יצירותיו אופרה, "מחנה הלילה מגראנאדה", שבה הוא נודע, וכן מוזיקה למחזה "הבזבזן" מאת פרדיננד ריימונד. שתי היצירות הופקו בשנת 1834 בווינה.
ביוגרפיה

קרויצר נולד בבאדן, גרמניה. הוא ויתר על לימודי המשפטים באוניברסיטת פרייבורג ובסביבות 1804 נסע לווינה, שם פגש את היידן וייתכן שלמד אצל אלברכטסברגר בזמן שניסה את כוחו ללא הצלחה בכתיבת זינגשפיל. בשנים 1812-1811 שהה בשטוטגרט, שם הוצגו לפחות שלוש מן האופרות שלו וניתנה לו משרת הופקאפלמייסטר. מ-1812 עד 1816 כיהן כקאפלמייסטר בחצר מלך וירטמברג. לאחר הצלחותיו הראשונות, היה למלחין פורה וכתב מספר רב של אופרות לתיאטרון קרנטנרטור, תיאטר אין דר יוזפשטאדט ותיאטר אן דר וין בווינה, שירדו מן הבימה וספק אם יזכו אי פעם לביצוע חוזר.
ב-1840 התמנה למנצח האופרה של קלן. בנותיו, צציליה ומריה קרויצר, היו זמרות סופרן נודעות בשעתן.
קרויצר חב את פרסומו בעיקר ל"מחנה הלילה מגראנאדה" (1834), ששמרה על מקומה על בימות האופרה במשך יובל שנים על אף תמורות בטעם המוזיקלי. האופרה נכתבה בסגנון של ובר, וייחודה בשטף המלודיה האמיתית ובעומק הרגש המאפיינים אותה. אותן תכונות נמצאות בשירים לקולות גברים, שהיו פופולריים מאוד בגרמניה בשעתם, וגם כיום מאזינים להם בהנאה. בין שירים אלה נחשב למעולה ביותר "יום האלוהים" (Das ist der Tag des Herrn). השביעיה שלו לכלי נשיפה מעץ וכלי קשת, אופוס 62, שומרת על מקומה ברפרטואר המוזיקה הקאמרית. קרויצר היה בין חמישים המלחינים שכתבו וריאציות על ואלס של אנטון דיאבלי לחלק השני של Vaterländischer Künstlerverein שיצא לאור בשנת 1824.
קונרדין קרויצר מת בריגה, לטביה בשנת 1849.
יצירות נבחרות

"צריף באלפים", אופרה (אוגוסט פון קוצבואה), 1 במרץ 1815, שטוטגרט
"ליבוסה", אופרה רומנטית (יוזף קארל ברנרד), 4 בדצמבר 1822, וינה, תיאטר אם קרנטנרטור
"מלוזינה", אופרה רומנטית, (פרנץ גרילפרצר), 27 בפברואר 1833, ברלין, קניגשטאדישתיאטר
"מחנה הלילה מגראנאדה", אופרה רומנטית (קארל בראון פון בראונטל), 13 בינואר 1834, תיאטר אין דר יוזפשטאדט
שביעייה במי במול מז'ור לקלרינט, קרן יער, שלישיית מיתרים, קונטרבס אופוס 62
שלישייה במי במול מז'ור לפסנתר, קלרינט, בסון אופוס 43
קירנה

קירנה (ביוונית Κυρήνη, קיריני) היא עיר עתיקה בתחומי לוב של ימינו. העיר נחשבת כמוקדמת והחשובה מבין חמש הערים היווניות (פֵּנְטַפּוֹלִיס) באזור, והיא העניקה למזרח לוב את שמו "קירנאיקה". קירנה שוכנת בעמק פורה ברמת ג'בל אל-אח'דר (אנ'), ליד העיר שחאת, כ-10 ק"מ דרומית לחופי הים התיכון, וכ-200 ק"מ צפונית-מזרחית לבנגאזי, והיא נקראת על שם מעיין "קירה" (Κύρα) שהיוונים קידשו לאל אפולו.
שרידי האגורה בקירנה
שרידי הגימנסיון
בשנת 1982 הוכרו שרידי העיר כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה > התקופה היוונית

קירנה נוסדה בשנת 630 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים שהגיעו למקום מסנטוריני (תרה). לפי המסורת היא הוקמה בידי באטוס אריסטוטליס (אנ') (Βάττος Aριστοτέλης) שהקימה כ-16 ק"מ דרומית-מערבית מעיר הנמל אפלוניה (כיום מארסה סוסה). העיר הפכה עד מהרה לחשובה באזור, והגיעה לשיאה במאה ה-5 לפנה"ס. היא עמדה בקשרי מסחר עם כל הערים היווניות, ונשלטה על ידי מלך מקומי.
באמצע המאה ה-5 לפנה"ס, הייתה קירנה לרפובליקה, ומאה שנה לאחר מכן מסרה עצמה לידיו של אלכסנדר מוקדון. לאחר מותו של אלכסנדר מוקדון בשנת 323 לפנה"ס, נשלטה קירנה על ידי בית תלמי. השלטון בעיר הוענק למגאס מקירנה, חתנו של תלמי הראשון, וזה הכריז על עצמו בשנת 276 לפנה"ס כמלך קירנה, הכריז על עצמאותה של העיר וכרת ברית עם הסלאוקים, במטרה לפלוש למצרים. הפלישה כשלה ולאחר מותו של מגאס בשנת 250 לפנה"ס ומלכותו של מלך נוסף, שנמשכה שנה בודדת, שוב הייתה העיר לרפובליקה, ושבה בשנת 246 לפנה"ס לשליטת בית תלמי.
היסטוריה > התקופה הרומית

בשנת 96 לפנה"ס מסר שַליטה של קירנה תלמי אפיון את העיר לידיה של הרפובליקה הרומית, אך העיר שמרה על אוטונומיה.
על פי סטראבון, באותה עת נחלקו תושבי העיר לארבעה מעמדות - אזרחים, חקלאים, תושבים זרים והיהודים שהיוו חלק גדול מהאוכלוסייה.
בשנת 75 לפנה"ס העיר הייתה לפרובינציה הרומית כרתים וקירנאיקה. מרקוס אנטוניוס מסר את העיר לידיה של קלאופטרה ואוגוסטוס שב ואיחד אותה עם כרתים.
בין התושבים היהודים נמנה לפי המסורת הנוצרית שמעון מקירנה, אשר עזר לישו לשאת את הצלב במהלך דרך הייסורים.
בשנת 116, בתקופת שלטון הקיסר טראיאנוס, פרץ מרד יהודי בעיר, אך דוכא לאחר שגבה מחיר כבד בחיי אדם. כך תיאר ההיסטוריון דיו קסיוס את האירועים:
לפי אוסביוס מקיסריה, גרם המרד להתדלדלות האוכלוסייה בקירנאיקה במידה כזו, שמספר שנים לאחר מכן הקים אדריאנוס קולוניות חדשות בפרובינציה כדי לשמר את חיות היישוב במקום.
צמח הסילפיום (Silphium) ששימש בהכנת תרופות ותבלינים היה ענף היצוא העיקרי של העיר משך חלק ניכר מההיסטוריה שלה. ככל הנראה דובר במין של שומר פשוט "ענק" שנוצל עד שנכחד. העיר ונמלה באפולוניה נותרו מרכז עירוני חשוב עד שפקדה אותן רעידת אדמה קשה בשנת 262. העיר שוקמה על ידי הקיסר קלאודיוס השני גותיקוס שקרא את שמה "קלאודיופוליס" (Claudiopolis), אך היא לא שבה לימי זוהרה, ורעידת אדמה קשה מקודמתה, שלוותה בגל צונאמי, פקדה את קירנה שוב בשנת 365. קירנה ננטשה במהלך המאה ה-4.
אתרי העיר

שרידי העיר ערוכים במספר צברים עיקריים. בצפון-מערבו של האתר שוכן מעיין "קירה" המקודש שסביבו נמצאים מקדשי אפולו וארטמיס מהמאה ה-7 לפנה"ס, ומקדש פרספונה, האדס והקטה. למתחם פולחני זה נוספה סדרה של מבנים גדולים בתקופה הרומית, ובהם מרחצאות טראיאנוס. בחלקו המערבי של האתר שכן התיאטרון היווני שהיה לאמפיתיאטרון בתקופה הרומית. בדרום-מערבה של קירנה נישא האקרופוליס ובדרום-מזרחה שוכנים האגורה והפורום הרומי. מקום זה היה מרכז החיים האזרחיים בעיר ובו ניצבו גם הארכיון, הבולטריון ומספר מקדשי הגיבורים שהידוע שבהם הוקדש לבאטוס הראשון. צפונית-מזרחית לעיר ניצב מקדש זאוס שחודש על ידי הרומאים והפולחן בו נמשך עד ימיה האחרונים של קירנה. הנקרופוליס הנחשב אחד הגדולים בעת העתיקה, שוכן במרחק של 10 ק"מ מהעיר לכיוון נמל אפולוניה. בשנת 2005 התגלו 76 פסלים רומיים באתר המתוארכים למאה ה-2, ואלה השתמרו מתחת לקיר שהופל ברעידת האדמה בשנת 365.
לקריאה נוספת

שמעון אפלבאום, יהודים ויוונים בקיריני הקדומה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ט.
הערות שוליים

↑  תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 10 (כתבה: אביבה קציר), עמ' 109.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 14, סעיפים 115–116.
↑  דיו קסיוס, היסטוריה רומאית, ספר 68, פרק 32, סעיפים 3-1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4033906-3  LNB: 000309830  NKC: ge691843 
מטבע מקירנה ועליו נראה סילפיום והכיתוב "קירה" (Κύρα)
קורמורן קנים

| קורמורן קנים |
| --- | --- |
 קורמורן קנים
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן קטן
מין:: קורמורן קנים
שם מדעי
 Microcarbo africanus ‏גמלין, 1789

קורמורן קנים (שם מדעי: Microcarbo africanus) הוא מין של עוף מים ממשפחת הקורמורניים המצוי לאורך נהרות וביצות ברחבי אפריקה ובמדגסקר. הוא שייך לסוג קורמורן קטן לצד הקורמורן הגמדי.
תיאור

קורמורן זה מגיע לאורך 50 עד 55 סנטימטרים עם מוטת כנפיים של 85 סנטימטרים בממוצע. שני הזוויגים דומים במראם ובגודלם, כשהצעירים בהירים יותר. צבעו שחור עם פנים כתומות וקצוות הכנפיים ירוקות בהירות או אפורות. לקורמורן זה זנב ארוך המשמש כהגה כאשר הוא צולל מתחת למים והוא בעל רגליים ארוכות וצהובות עם קרומי שחייה. העיניים שלו אדומות והמקור שלו צהוב ודק עם קצה מעוקל ומתחתיו ישנו שק קטן בדומה למקור השקנאי המשמש לאחסון דגים.
הקורמורן הוא צייד דגים זריז הנע ביעילות מתחת למים, בעיקר סביב צמחייה מימית וחוטף בעזרת מקורו דגים קטנים כמו שפמנונאים, מורמיריים או אמנוניים והוא מעדיף דגים איטיים ושוכני קרקעית רדודה, אף שהוא יכול לצלול לעומק בעת הצורך. לרוב הוא דג לבדו, אך נצפו פרטים ששיתפו פעולה. הקורמורן גם ניזון מטרף יבשתי כמו צפרדעים, חרקים וזוחלים או יונקים קטנים.
הקורמורן חי לאורך שולי נהרות או ביצות וגם סוואנות לחות ואף בכמה חופים ומקנן במושבות לצד קורמורנים נוספים ואף עופות מים אחרים על גדות הנהרות והביצות בקן עשוי מצמחי מים. הנקבה מטילה 2 עד 4 ביצים בממוצע והדגירה נמשכת 24 יום.
הערות שוליים

↑  קורמורן קנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
קורמורן קטן דוגוני

| קורמורן קטן דוגוני |
| --- | --- |
 קורמורן קטן דוגוני
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן קטן
מין:: קורמורן קטן דוגוני
שם מדעי
 Microcarbo melanoleucos ‏וייו, 1817
תחום תפוצה


קורמורן קטן דוגוני (שם מדעי: Microcarbo melanoleucos) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן קטן המצוי סביב איי האוקיינוס השקט ממלזיה ואינדונזיה, דרך גינאה החדשה לאוסטרליה ומדרום לניו זילנד ועד לאיים תת-אנטארקטיים.
זהו קורמורן קטן שאורכו 56–58 ס"מ ומשקלו 440–880 גרם. הוא בעל נוצות לבנות עם כנפיים, זנב ועורף שחורים ומקור קטן וצהוב. מעל המקור עד לעין רצועה שחורה עד זהובה. הרגליים אפורות ובעלות קרומי שחייה ואיתם הקורמורן מתקדם במים.
הוא חי סביב חופים, איים ושפכי נהר באזורי מחייתו. להקות מקננות גדולות נמצאות באי סטיוארט שבניו זילנד. הקומורן מחפש טרף על קרקעית המים לרבות דגים שונים כמו סוליתאים וסרטנים הוא מאחסן אותם בתוך גרונו במהירות, משום ששחפים עשויים לחטוף לו את הטרף.
תת-מינים

M. m. melanoleucos
M. m. brevicauda
M. m. brevirostris Go
הערות שוליים

↑  קורמורן קטן דוגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
קנדמה

קנדמה מסורתית
תרגילים בקנדמה
קֶנדָמָה (ביפנית: けん玉, "קן" (מקל/ידית) + "טאמה" (כדור); באנגלית: Kendama) הוא צעצוע יפני מסורתי.
הצעצוע מורכב משלוש כפות, חוד (ספייק) וכדור עם חור במרכזו, שמחובר בחוט לאחד מחלקי הצעצוע. המטרה היא לקלוע את הכדור לכל אחת מהכפות ולחוד. הקנדמה דומה למשחק הקלאסי הכוס-והכדור, ומשחקי העץ הידועים בעולם כמו הבילבוקט bilboquet בצרפת והבלרו balero במקסיקו. העיקרון של צעצועים אלה הוא זהה: תפיסת אובייקט אחד עם אחר, כששניהם מחוברים בחוט. עם זאת סגנון הקנדמה המודרני מושפע ממגוון רחב של מיומנויות ומשחקים כמו סקייטבורד, יו יו, דיאבולו וג'אגלינג.
משחק הקנדמה הומצא לפני כמאה שנים ומקורו בעיר האצ'וקאצ'י, הירושימה שביפן.
הקנדמה משפרת את הקואורדינציה וקשר העין-יד. לקנדמה מגוון תרגילים ואפשרויות.
הקנדמה זכתה בתחילת המאה ה-21 לפופולריות גוברת מחוץ ליפן, ופעילויות שונות הקשורות במשחק מתקיימות ברחבי העולם.
תרגילים

בקנדמה קיימים כמה תרגילים בסיסיים: "ביג קאפ", "סמול קאפ", "בייס קאפ" ו"ספייק".
ביג קאפ: בתרגיל ביג קאפ שמים את הכדור על הכף הגדולה.
סמול קאפ: בתרגיל סמול קאפ שמים את הכדור על הכף הקטנה.
בייס קאפ: בתרגיל בייס קאפ שמים את הכדור על הכף הקטנה ביותר והמקבילה לספייק.
ספייק: בתרגיל ספייק מכניסים את חור הכדור לתוך השפיץ.
בישראל

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חברת הקנדמה הגדולה בישראל היא "קנדמה ישראל", אשר מייצרת, מעצבת ומשווקת קנדמות בעבודת יד באץ ובעולם.
קנדמה ישראל הוא מותג קנדמה ישראלי המייצר קנדמות ייחודיות הנצבעות בעבודת יד בישראל. הוקם ב-2012 ע״י אבירם לוגסי ודוד וידסלבסקי, מייסדי קהילת הקנדמה הישראלית המייצגים את ישראל בתחרויות ובאליפויות השונות בעולם.
ב-2016 השיקו לראשונה את הריינו קליר (Rhino Clear) – גריפ מקצועי לקנדמה הנצבע בעבודת יד בשיטה ייחודית. הלכה המקצועית פותחה בישראל לאחר מחקר[דרוש מקור].
קנדמה ישראל התחילה את דרכה ב-2012 בהפצת קנדמה ברחבי הארץ ובניית הקהילה הישראלית דרך מפגשים שבועיים, פסטיבלים ופעילויות בבתי ספר. תוך מספר חודשים ולאחר מסע קנדמה ארצי נוצרה קהילה גדולה בארץ של אלפי ילדים המשחקים קנדמה. מאז 2016 ומדי שנה הטיסו מספר משלחות להתחרות באליפות העולם בקנדמה ביפן. ב-2017 ליעד קוטלרקר מאשדוד זכה במקום ה-3 באליפות העולם בקנדמה.
לקנדמה ישראל טים[דרושה הבהרה] בינלאומי המכיל שחקנים המייצגים את המותג בתחרויות, בטים שחקנים ישראלים וגם שחקנים מארה”ב, אירופה ויפן.
בישראל > תחרויות ואליפויות בעולם

2017 - ליעד קוטלרקר מאשדוד מגיע למקום ה-3 באליפות העולם בקנדמה (האצ'וקאצ'י, יפן)
2018 - ליעד קוטלרקר ועינב סיבהי מגיעים לעשירייה המובילה באליפות הועלם בקנדמה.
2020 - טאקויה (Takuya Igarashi) בן 15 מיפן, זכה באליפות העולם בקנדמה וגם באליפות הפריסטייל העולמית לשנת 2020, כשהוא מייצג את קנדמה ישראל.
2022 - טאקויה זוכה באליפות העולם בקנדמה בפעם השנייה.
קריית ערביה

איגרת ארבעת המינים (פ. ידין 57), מתקופת מרד בר כוכבא, שבה מוזכרת קריית ערביה
קריית ערביה היא יישוב קדום הנזכר בשתי אגרות שכתב שמעון בן כוסבה (בר כוכבא), שהתגלו במערת האיגרות שבנחל חבר. את היישוב הוצע לזהות עם הכפר הערבי אלעֲרוּבּ שמדרום לגוש עציון או עם ח'רבת ערביה הסמוכה לו, בסמוך לדרך שבין בית לחם וחברון. אזור זה נמצא בין עין גדי ובין ביתר, שם שכן כנראה המחנה הראשי של בר כוכבא. פירושו המילולי של השם הוא 'קריית הערבים' או – מה שאולי מתקבל יותר על הדעת לאור תוכנה של האיגרת – "קריית העֲרָבוֹת".
כמו כן, היו שהציעו לזהות את קריית ערביה ממכתבי בר כוכבא עם אגדת הולדת המשיח שמופיעה בתלמוד הירושלמי ובמדרש איכה רבה.