stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוסח צה"ל האחיד
ההתנגדות לנוסח האחיד

הרב עובדיה יוסף התנגד לכך שספרדים יתפללו בנוסח האחיד כיוון שאינו תואם את נוסח הספרדים אלא את נוסח ספרד שהוא נוסח של יהודים אשכנזים, ובכך הספרדים נוטשים את מורשתם העדתית.
טיעון נוסף שהועלה נגד בחירת נוסח ספרד כנוסח אחיד היה שבין כה וכה רוב האשכנזים אינם מתפללים בנוסח אשכנז אלא בנוסח ספרד-חסידי ולפיכך פשרה אמיתית בין הספרדים לאשכנזים צריכה להיות פשרה בין נוסח הספרדים לנוסח ספרד-חסידי ולא בין נוסח הספרדים לנוסח אשכנז כפי שעשה הרב גורן.
הרב דב ליאור הסביר את ההתנגדות באופן שונה. לטענתו, הניסיון ליצור נוסח אחיד יצר אמנם נוסח הדומה לנוסח שמתפללים יוצאי אשכנז, אך ניסיון ליצור נוסח אחיד שינה גם את הנוסח הזה. על כן, הנוסח האחיד יוצא "קירח מכאן ומכאן", שכן אינו נוסח אשכנזי לגמרי ולא ספרדי לגמרי. או כפי דבריו של הרב ליאור "הנוסח בצה"ל הוא אחיד בכך שכל אחד אומר 'זה לא הנוסח שלי'."
הנוסח האחיד לא השתרש, בסופו של דבר, בקרב חיילי צה"ל. המקובל כיום במרבית בסיסי צה"ל הוא שהתפילה נערכת לפי המנהג בו רגיל להתפלל שליח הציבור (חזן ספרדי יתפלל בנוסח הספרדים, אשכנזי בנוסח אשכנז או ספרד וכו').
| נוסחי תפילה ביהדות |
| --- | --- | --- |
| נוסחים קדומים | נוסח ארץ ישראל • סדר רב עמרם גאון • סידור רב סעדיה גאון • סידור רש"י • מחזור ויטרי • סידור רבי שלמה בן נתן |  |
| נוסחי עדות | נוסח הספרדים • נוסח אשכנז • תכלאל (נוסח תימן) • נוסח איטליה • נוסח רומניא • נוסח צרפת (צפון צרפת) • נוסח פרובאנס (דרום צרפת) • נוסח קטלוניה • נוסח ארם-צובא • נוסח פרס • נוסח צפון אפריקה |  |
| נוסחי זרמים חדשים | נוסח האר"י •  נוסח ספרד • נוסח אדמו"ר הזקן • נוסחים לא אורתודוקסיים • נוסח צה"ל האחיד |  |
מתאם קרמר

מקדם הקשר (או המתאם) של קראמר הוא מדד תיאורי לעוצמת הקשר בין שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי (משתנים קטגוריים). המדד מבוסס על סטטיסטי כי-בריבוע של פירסון. מדד זה הוצג על ידי הסטטיסטיקאי השוודי הראלד קראמר בספרו שיצא לאור בשנת 1946, ומסומן בדרך כלל באות V.
הגדרה

יהיו X ו-Y שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי, ויהא  \chi ^{2} סטטיסטי המבחן לבדיקת השערת אי תלות בין שני המשתנים. מתאם קראמר מוגדר להיות שווה ל-
V={\sqrt {\frac {\chi ^{2}/n}{\min(r-1,c-1)}}}
כאשר n הוא מספר התצפיות, ו-r ו-c הם מספר הערכים שמקבלים המשתנים X ו-Y.
עקרונית ניתן לחשב את V כאשר X ו-Y הם משתנים בדידים כלשהם ולאו דווקא משתנים בסולם שמי (כגון משתנים מסולם סדר או משתני ספירה), אולם בדרך כלל קיימים מדדי קשר עדיפים לשימוש במקרים כאלה.
תכונות

V הוא מדד סימטרי: עוצמת הקשר בין X ל-Y שווה לעוצמת הקשר בין Y ל-X.
ערכו של V נע בין 0 ל-1.
V שווה ל-0 אם ורק אם קיימת אי תלות סטטיסטית בין המשתנים X ו-Y.
V שווה ל-1 אם ורק אם יש התאמה מלאה בין ערכי X וערכי Y.
דוגמה

במדגם שנערך בשנת במחוז ססקצ'ואן בקנדה נשאלו 566 נבדקים על הזדהותם המפלגתית ועל דעתם לגבי הטענה כי בסכסוכי עבודה הממשלה נוטה יותר לצד של המעסיקים מאשר לצד של העובדים. תוצאות המדגם מוצגות בטבלה הבאה:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הזדהות פוליטית | הזדהות פוליטית | הזדהות פוליטית |  |
| מידת הסכמה | ליברלי | סוציאל-דמוקרטי | שמרני | סך הכל |
| מסכים מאוד | 31 | 227 | 31 | 289 |
| מסכים | 31 | 77 | 54 | 162 |
| לא מסכים | 18 | 19 | 37 | 74 |
| מאוד לא מסכים | 8 | 7 | 26 | 41 |
| סך הכל | 88 | 330 | 148 | 566 |
שימו לב כי משתנה ההזדהות הפוליטית הוא משתנה בסולם שמי בעוד שמשתנה מידת ההסכמה נמדד בסולם סדר.
ערכו של סטטיסטי  \chi ^{2} הוא 126.1, מספר התצפיות n הוא 566, מספר קטגוריות משתנה מידת ההסכמה הוא r=4 ומספר קטגוריות משתנה ההזדהות הפוליטית הוא c=3. לכן:
V={\sqrt {\frac {126.1/566}{\min(4-1,3-1)}}}=0.334.
ניתן לומר כי קיים קשר חלש בין המשתנים.
הערות שוליים

↑  Cramér, Harald, 21, Mathematical Methods of Statistics, Princeton: Princeton University Press, 1946, עמ' 282, ISBN 0-691-08004-6
↑  ראו את הערך על כי-בריבוע להסבר על אופן החישוב
↑  Paul Gingrich, Association Between Variables, http://uregina.ca/~gingrich/
מריה תרסה רפאלה מספרד

מריה תרסה רפאלה מספרד (בספרדית: María Teresa Antonia Rafaela de Borbón y Farnesio;‏ 11 ביוני 1726 - 22 ביולי 1746), הייתה בתו של פליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו של לואי פרדיננד, דופן צרפת.
ביוגרפיה

מריה תרסה רפאלה נולדה במדריד ב-11 ביוני 1726, לפליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו השנייה אליזבטה פארנזה (הנצר האחרון למשפחת פארנזה) מפארמה. בשנת 1721 נערך הסכם נישואיה של אחותה מריאנה ויקטוריה מספרד עם לואי החמישה עשר, מלך צרפת, והיא נשלחה לצרפת, אולם בשנת 1725 הוחלט לשלוח את מריאנה ויקטוריה בחזרה לספרד והסכם הנישואים בוטל. בעקבות כך נוצר קרע בין ממלכת צרפת לממלכת ספרד, וספרד כרתה ברית עם אוסטריה בהסכם וינה נגד צרפת.
בניסיון לשקם את יחסי ספרד-צרפת התחתנה מריה תרסה רפאלה ב-18 בדצמבר 1744 על ידי שליח עם לואי פרדיננד, דופן צרפת, בנו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, וב-21 בפברואר 1745 נערך טקס הנישואין הרשמי בארמון ורסאי. 3 ימים לאחר מכן נערך טקס לכבוד הזוג הצעיר, בהשתתפות המלך, המלכה, מאדאם הנרייט, מאדאם אדלייד, דוכסית שארטר, נסיכת קונטי האלמנה, דוכסית מודנה יחד עם נסיכים אחרים בכירים מבית המלוכה.
בתחילה התביישה מריה תרסה רפאלה מבעלה, אולם עד מהרה התחברה אליו, והשניים נעשו קרובים מאוד זה לזה. ב-9 ביולי 1746 מת אביה, ב-19 ביולי היא ילדה בת מתה בלידה שקטה, וב-22 ביולי מתה אף היא בארמון ורסאי, מה שהשפיע קשות על בעלה. לאחר מותה הציע אחיה פרננדו השישי, מלך ספרד ללואי פרדיננד שיתחתן בשנית עם אחותה מריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, אולם הוא סירב והתחתן לבסוף עם מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה.
מי ים המלח

מי ים המלח הם המים העיליים האגורים בבקעת ים המלח, והמהווים את ים המלח.
גוש מלח על שפת ים המלח
מי ים המלח נמצאים בדרגת רוויה ומליחות גבוהה מאוד והם בעלי הרכב מינרלים ייחודי, שהופך אותם לאחד מהמקורות הגדולים והחשובים בעולם של תרכובות אי-אורגניות ברמת איכות גבוהה לניצול תעשייתי.
תיאור אוגר המים

ים המלח הוא ימה השוכנת בקצה הדרומי של בקעת הירדן, בנקודה הנמוכה ביותר על פני כדור הארץ. ימה זו היא שריד של ימה קדומה וגדולה יותר, ימת הלשון, שכיסתה את פני השטח בתוך בקע ים המלח - מן הכנרת ועד אזור חצבה שבערבה התיכונה.
לאורך השנים, תנאי החום והיובש של האקלים המדברי גרמו לאידוי מוגבר של המים ולצמצום שטחו של האגם, וכך גדל והלך ריכוז המלחים בו. היום, ריכוז המלחים בים המלח גדול פי עשרה מריכוזם במי הים. צורתו של ים המלח היא כשל אגן מוארך, אשר לשון יבשה חודרת לתוכו ממזרח ומחלקת אותו לשניים: האגן הצפוני - העמוק (שעומקו הממוצע כ-200 מטר), והאגן הדרומי - הרדוד. בשל נסיגת הים וירידת מפלסו, האגן הדרומי מופרד היום מזה הצפוני. האגן הדרומי מכיל את בריכות האידוי המלאכותיות של יצרני האשלג בישראל ובירדן, ואילו האגן הצפוני הוא ימה טבעית.
| אוגר המים נתונים (היקף וכמות) |
| --- | --- |
שטח: 650 (2010) קמ"ר
אורך מרבי: 51 (2010) ק"מ
רוחב מרבי: 18 (2010) ק"מ
עומק ממוצע: 200 מטרים
נפח: 114 (2010) קילומטר מעוקב
תכונות פיזיקליות של המים

התכונות הפיזיקליות של מי ים המלח (כגון: מליחות, צפיפות וטמפרטורה) משתנות עבור שכבת המים העליונה של הימה. השינויים קשורים לאינטראקציה עם שכבת האוויר שמעל הימה. אולם, מעומק של 30 מטרים ומטה, התכונות הפיזיקליות של המים נשארות אחידות וקבועות לכל אורך השנה.
| מי ים המלח תכונות פיזיקליות |
| --- | --- |
טמפרטורה: 23 מעלות צלזיוס (עומק של 30 מ')
צפיפות: ~ 1240 ק"ג למ"ק
PH: ~ 6.59 (מי הים התיכון 8.04)
מליחות: 34.2% (2011)
ההרכב הכימי

הרכב המים הייחודי של ים המלח סקרן את האדם כבר משחר ההיסטוריה, אולם, מחקר מדעי ראשון, שמטרתו למצוא את הרכב המינרלים במי ים המלח בוצע רק במאות ה-17 וה-18. הראשון שעשה אנליזה למי ים המלח היה לבואזיה (ואחריו גה-ליסאק וגמלין), שב-1827 קיבל במעבדתו תוצאות הסוטות רק ב-20 אחוזים מערכו האמיתי של ריכוז הברום במי הים.
מי ים המלח הם מים במליחות גבוהה מאוד, כמעט על סף רוויה. תמלחת ים המלח מוגדרת כתמלחת סידן-כלורידית, דהיינו תמלחת אשר בהשוואה להרכב מי ים רגילים מדולדלת יחסית ביוני הסולפט ( \ \mathrm {SO_{4}^{-2}} ) והדו-פחמה ( \ \mathrm {HCO_{3}^{-}} ) . לפיכך, יון הכלוריד ( \ \mathrm {Cl^{-}} ) הוא היון בעל המטען השלילי הכמעט בלעדי במערכת.
יחסית למי ים, תמלחת ים המלח מדולדלת גם בנתרן ( \ \mathrm {Na^{+}} ) ומועשרת במגנזיום ( \ \mathrm {Mg^{+2}} ), סידן ( \ \mathrm {Ca^{+2}} ), אשלגן ( \ \mathrm {K^{+}} ) וברום ( \ \mathrm {Br^{-}} ). ריכוז הברום בים המלח גדול פי 400 מריכוזו במי ים רגילים. יחס כלור:ברום במי ים המלח הוא 35:1.
תמלחות בהרכבים הדומים להרכב ים המלח מוכרות בעולם כמעט רק מתת הקרקע, בדרך כלל בתמלחות המצויות במגע עם נפט. לפיכך ים המלח הוא אגם ייחודי לא רק בשל מליחותו הגבוהה אלא גם בשל הרכבו הכימי. בעולם קיימים רק אגמים ספורים בעלי הרכב סידן-כלורידי הדומה לים המלח.
מי ים המלח נמצאים ברוויה של נתרן כלורי (הליט) ולכן זה המינרל הראשון ששוקע באידוי ראשוני של המים.
| הרכב מומסים עיקרי במי ים המלח (גרם לליטר)>  | הרכב מומסים עיקרי במי ים המלח (גרם לליטר)> ים המלח | הרכב מומסים עיקרי במי ים המלח (גרם לליטר)> מי ים רגילים |
| --- | --- | --- |
| כלור ( \ \mathrm {Cl^{-}} ) | 208 | 19.4 |
| מגנזיום ( \ \mathrm {Mg^{+2}} ) | 39.2 | 1.27 |
| נתרן ( \ \mathrm {Na^{+}} ) | 39 | 10.7 |
| סידן ( \ \mathrm {Ca^{+2}} ) | 17 | 0.42 |
| אשלגן ( \ \mathrm {K^{+}} ) | 7 | 0.4 |
| ברום ( \ \mathrm {Br^{-}} ) | 5 | 0.07 |
| גופרה ( \ \mathrm {SO_{4}^{-2}} ) | 0.5 | 3.6 |
| דו-פחמה ( \ \mathrm {HCO_{3}^{-}} ) | 0.23 | 0.1 |
| מומסי קורט במי ים המלח (מיקרוגרם לליטר) |
| --- | --- |
סטרונציום: 308,000-330,000
ליתיום: 17,000-21,000
מנגן: 3100-8000
נחושת: 300-500
אבץ: 500
עופרת: 120-300
יוד: 80-120
ניקל: 20-25
ברזל: 10-15
קדמיום: 8-10
קובלט: 8
אורניום: 1.5-2
מקור המלח

ים המלח מתאפיין במליחות הגבוהה בערך פי עשרה ממי ים רגילים ובהרכב כימי ייחודי. תמלחת ים המלח התפתחה ממי ים אשר חדרו לבקע ים המלח לפני מספר מיליוני שנים דרך לשון ים בעמק יזרעאל. התאיידות וכניסת מים מוגבלת הביאו לעלייה במליחות המים וגרמו להתגבשות מלחים, בכללם גבס ( \ \mathrm {2H20\bullet CaSO_{4}} ) והליט (מלח בישול  \ \mathrm {NaCl} ) שהצטברו על קרקעית האגם. שכבות המלח כוסו במשקעים צעירים, ומאוחר יותר בהיסטוריה הגאולוגית התרוממו ויצרו את מחדר המלח של הר סדום.
תגובות כימיות בין תמלחת המוצא שחדרה לתת הקרקע עם סלעי הגיר שבשולי הבקע הביאה לשינויים נוספים בהרכב התמלחת, במיוחד סילוק של גופרה ( \ \mathrm {SO_{4}^{-2}} ) ותוספת של סידן ( \ \mathrm {Ca^{+2}} ). לאחר ניתוק הקשר עם הים המשיכו להתקיים תהליכי ריאקציה עם סלעי הסביבה והתמלחת יצרה אגמים חדשים (אגם עמורה ואגם הלשון). מי הנגר אשר התנקזו לאגמים אלו הביאו איתם מלחים אשר שינו עוד את הרכב תמלחת המוצא והביאו לשקיעה נוספת של גבס, הליט ומינרלים פחמתיים (קלציט וארגוניט  \ \mathrm {CaCO_{3}} ) .
| מאזן המים בים המלח (אומדני כניסות ויציאות במלמ"ק)> תכונה | מאזן המים בים המלח (אומדני כניסות ויציאות במלמ"ק)> מחצית הראשונה של המאה העשרים | מאזן המים בים המלח (אומדני כניסות ויציאות במלמ"ק)> תחילת שנות ה-2000 |
| --- | --- | --- |
כניסות
| הירדן | 1,100-1,300 | 100 |
| זרימות ישירות ממערב (עינות צוקים, קנה וסמר) | 100-150 | 100 |
| זרימות ישירות ממזרח (הארנון, זרד ועוד) | 150-200 | 100 |
| גשם ישיר | 80 (שטח ימה של כ-1,000 קמ"ר) | 50 (שטח ימה של כ-650 קמ"ר) |
| מי תהום | 100-200 | 50 |
| סה"כ כניסות | 1,500-2,000 | 400 |
יציאות
| התאיידות מפני האגם | 1,500-2,000 (מפני שטח של כ-1,000 קמ"ר) | 700-750 (מפני שטח של כ-650 קמ"ר) |
| התאיידות במפעלי הכימיים של ישראל וירדן | - | 250-300 |
| סה"כ יציאות | 1,500-2,000 | 1,000 |
הפוטנציאל המסחרי של מי ים המלח

ים המלח מכיל כמויות עצומות של מינרלים מומסים. ליטר אחד של מים מכיל יותר מ-300 גרם מומסים. מבין היונים החשובים כלכלית ניתן לציין את המגנזיום (כ-39 גרם לליטר), אשלגן (כ-7 גרם לליטר) וברום (כ-5 גרם לליטר).
| עתודות המינרלים במי ים המלח> תרכובת / חומר | עתודות המינרלים במי ים המלח> עתודות בים המלח (טון) |
| --- | --- |
אשלגן כלורי: 2,050,000,000
נתרן כלורי: 12,650,000,000
ברום: 975,000,000
מגנזיום כלורי: 23,000,000,000
סידן כלורי: 6,120,000,000
סידן גופרתי: 215,000,000
הפוטנציאל המסחרי של מי ים המלח > ניצול מי ים המלח - הקמת תעשייה > חברת האשלג הארץ ישראלית (1930-1952)

החלום אודות פיתוח של תעשייה המבוססת על אוצרות ים המלח מתוארת כבר בספרו של הרצל, אלטנוילנד, אולם המימוש של רעיון זה החל רק בתחילת שנות ה-30 של המאה העשרים, עת השיג משה נובומייסקי, מהנדס יהודי מרוסיה, זיכיון מממשלת המנדט הבריטי להקמת "חברת האשלג הארץ ישראלית" לניצול של מי ים המלח להפקה של אשלג וברום.
הפוטנציאל המסחרי של מי ים המלח > ניצול מי ים המלח - הקמת תעשייה > (1952 - כיום)

עם תחילת מלחמת העצמאות חדלה מפעילותה חברת האשלג. בשנת 1952 החליטה הממשלה להקים חברה חדשה - ”חברת מפעלי ים המלח“, שתהיה אמונה על הפקת אוצרותיו של הים. בשנת 1961 נחקק חוק זיכיון ים המלח, שבו קיבלה ”מפעלי ים המלח“ באופן חוקי את הזיכיון להפקת מינרלים מים המלח. היום משתייכת החברה לקונצרן כימיקלים לישראל, שהיא מהחברות הגדולות והחשובות בעולם בתחום הכימיה. החברה מספקת כשליש מהייצור העולמי של ברום, והיא הספקית השישית בגודלה בעולם של אשלג.
אתרי הייצור המרכזיים של החברה ממוקמים בסדום, וברמת חובב. באתר הייצור בסדום מופרדים המינרלים השונים והללו נשלחים לעיבוד נוסף במתקני הייצור הנוספים באזור, או אל אתרי הייצור ברמת חובב.
הפוטנציאל המסחרי של מי ים המלח > ניצול מי ים המלח - הקמת תעשייה > מוצרים עיקריים המופקים ממי ים המלח

האשלג הוא המוצר העיקרי של מפעלי ים המלח. הוא משמש לייצור דשנים אשר משפרים את איכות האדמה, מזינים את הצמח, מגדילים את היבול ואת האיכות של התוצרת החקלאית ומשפרים את עמידות הצמח בפני מחלות ומזיקים ואת יכולתו להתמודד עם יובש וקור - כמו גם את טעמם וצבעם של הפירות ואת עמידות התוצרת בהובלה ובאחסון.
במפעלי ים המלח מייצרים את כל מגוון המוצרים שעל בסיס מלח שולחן ומגנזיום כלורי: ממלח למזון ועד למלח אמבט, מלח תעשייתי לאלקטרוליזה, מוצרים לשיכוך אבק, טבליות ריכוך למדיחי כלים וגם פתיתי מגנזיום כלורי המשמשים להפשרת שלג וקרח.
במפעל המגנזיום שבאתר סדום מייצרים גם מגנזיום מתכתי - מתכת קלה המשמשת בעיקר לתעשיות הרכב והתעופה וכתוסף בתעשיית האלומיניום. מוצר חשוב נוסף הוא הברום, אשר במוצריו המוגמרים משתמשים בחקלאות ובתעשיות ההיי-טק, האלקטרוניקה, הטקסטיל, מעכבי הבעירה ותעשיית התרופות. ריכוז הברום בתמלחות הסופיות של מפעלי ים המלח הוא הגבוה בעולם, מה שסייע בצמיחתו של מפעל הברום בסדום ובהפיכתו למפעל הברום הגדול בעולם. מערך הייצור בסדום הוא אחד היעילים בתעשייה הכימית בעולם. הסיבה לכך טמונה הן בשימוש באנרגיית השמש והן ביכולת לנצל את תוצרי הלוואי של מפעל אחד כחומר גלם חשוב בתהליך ייצורו של מוצר אחר.
חלק גדול מהכימיקלים המופקים ממי ים המלח, משמשים כחומרי גלם לייצור כימיקלים מורכבים יותר בעלי ערך כלכלי גבוה יותר, אשר משווקים לכל העולם. כך לדוגמה, הברום המופק ממי ים המלח, משמש להפקה של תרכובות אורגנו-ברום, כלומר תרכובות אורגניות המכילות אטומי ברום, שלהן שימושים בתעשייה הכימית, ובדגש על תעשיית התרופות. דוגמה נוספת, האשלג המופק ממי הים, עובר עיבוד נוסף עם חומצה חנקתית (המיוצרת מאמוניה המגיעה מחו"ל) לקבלה של אשלגן חנקתי - דשן בעל ערך כלכלי גבוה מאוד.
| כימיקלים המיוצרים באופן ישיר ממי ים המלח> הכימיקל | כימיקלים המיוצרים באופן ישיר ממי ים המלח> תמונה | כימיקלים המיוצרים באופן ישיר ממי ים המלח> שיטת הייצור | כימיקלים המיוצרים באופן ישיר ממי ים המלח> תפוקה שנתית |
| --- | --- | --- | --- |
| אשלגן כלורי |  | הפרדת האשלג ממינרל הקרנליט השוקע בתהליך האידוי של מי ים המלח | 2.1-4.5 מיליון טון |
| אשלגן הידרוקסידי |  | אלקטרוליזה של תמיסת אשלגן כלורי |  |
| נתרן כלורי |  | מתקבל כתוצר ראשוני בתהליך ייצור האשלג | 150,000 טון |
| נתרן הידרוקסידי |  | אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי | 73,000 טון (1992) |
| כלור |  | אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי, ואלקטרוליזה של מגנזיום כלורי מותך | 75,000 טון |
| מימן |  | אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי |  |
| ברום |  | כלורינציה של תמיסה מימית העשירה ביוני ברום המתקבלת כתוצר של תהליך ייצור האשלג | 130,000 טון |
| מגנזיום כלורי |  | מתקבל כתוצר של ייצור האשלג ממינרל הקרנליט |  |
| מגנזיום חמצני |  | הידרוליזה של מגנזיום כלורי באמצעות קיטור, ושיקוע באמצעות הגבה של נתרן הידרוקסידי עם תמיסת מגנזיום כלורי | 80,000 טון |
| מגנזיום מתכתי |  | אלקטרוליזה של מגנזיום כלורי מותך (700 מע' צלזיוס) | 28,000 טון (2013) |
| חומצה הידרוכלורית |  | הידרוליזה של מגנזיום כלורי באמצעות קיטור |  |
הפוטנציאל המסחרי של מי ים המלח > ניצול מי ים המלח - הקמת תעשייה > תהליך ההפקה של המינרלים ממי הים - תיאור מקוצר

תהליך הייצור במפעלי ים המלח מבוסס על הפקת המלחים מבריכות אידוי גדולות, שנבנו באגן הדרומי הרדוד.
בשלב הראשון נשאבים מים (תמלחת) מהאגן הצפוני ומובלים אל מערכת בריכות באגן הדרומי, בשטח של כ-150 קמ“ר.
השלב השני מתרחש במערך בריכות האידוי: בבריכות הראשונות שוקע בתהליך האידוי מלח שולחן. משם מועברת התמלחת לבריכות הקרנליט, בהן שוקע המלח הבא - הקרנליט. הקרנליט, המכיל אשלג, ומגנזיום כלורי, ומלח, הוא חומר הגלם העיקרי לייצור האשלג והמגנזיום המתכתי.
בשלב השלישי, דוברות הצפות בבריכות האידוי אוספות (”קוצרות“) את הקרנליט ששקע בהן. באמצעות צינורות מועבר הקרנליט כתרחיף למתקני הייצור ומשמש חומר גלם להפקת מוצרי האשלג והמוצרים הנוספים. את עודפי המים משיבים לאגן הצפוני של ים המלח.
השלב הבא הוא תהליך ניפוי והשבחה של הקרנליט, לפני העברתו לתהליכי הפירוק והמיצוי במפעלי האשלג. בתהליכי המסה מפיקים מהקרנליט מלח הנקרא סילביט (מכיל תערובת של אשלג ונתרן כלורי), ולאחר מכן מבוצעת הפרדה של האשלג מהסילביט בתהליכי מיצוי וגיבוש.
ראו גם

מי ים
תעשייה כימית בישראל
הערות שוליים

↑  Gertman, I., and A. Hecht, The Dead Sea hydrography from 1992 to 2000, Journal of marine systems
↑  Amit, O., and Y. K. Bentor., pH-dilution curves of saline waters, Chemical Geology
↑  Dead Sea, Encyclopedia Britannica
1 2 3  מירי קסנר, הברום ותרכובותיו, מכון ויצמן למדע, המחלקה להוראת המדעים, התשנ"ג, 1993
1 2  Bromine from the Dead Sea
↑  A.G. Dickson & C. Goyet, Handbook of methods for the analysis of the various parameters of the carbon dioxide system in sea water, ORNL/CDIAC-74, 1994
↑  Nissenbaum, Arie, Minor and trace elements in Dead Sea water, Chemical Geology
1 2 3  המשרד לאיכות הסביבה, משרד התשתיות הלאומיות, מכון ירושלים לחקר ישראל, מסמך מדיניות, אגן ים המלח, הערכת מצב ומשמעויות לעתיד בתנאים של המשך ירידת מפלס הים, ‏תשס"ו, 2006
1 2 3  מפעלי ים המלח, ים המלח - מפגש של טבע, ציונות ותעשייה
1 2 3  כיל דוח אחריות תאגידית 2015
↑  מפעלי ים המלח, באתר כימיה ותעשייה, מכון וייצמן למדע, המחלקה להוראת המדעים(הקישור אינו פעיל)
↑  רשימת חומרים, באתר כימיה ותעשייה, מכון וייצמן למדע, המחלקה להוראת המדעים(הקישור אינו פעיל)
↑  סלע קולקר יועצים פיננסיים, חוות דעת כלכלית - מפעלי מגנזיום ים המלח, ‏16 באוגוסט 2015
מבט לאגן הדרומי של ים המלח (בריכות האידוי), תמונת לוויין
גבישי מלח המצפים סלע
צביר מלח במפעלי ים המלח
מתקן ייצור, מפעלי ים המלח
בול ישראלי - מפעלי ים המלח
משוואת ליין-אמדן

פתרונות נומריים של משוואת ליין-אמדן עבור n=0, 1, 2, 3, 4, 5, 6.
באסטרופיזיקה, משוואת ליין-אמדן (באנגלית: Lane-Emden equation) היא סוג של משוואת פואסון עבור הפוטנציאל הכבידתי של זורם (בדרך כלל גז) פוליטרופי המצוי בשיווי משקל הידרוסטטי במערכת בעלת כבידה עצמית המפוזרת בצורה כדורית סימטרית, בדרך כלל כוכב. היא נקראת על שם האסטרופיזיקאים ג'ונתן הומר ליין ורוברט אמדן.
המשוואה מתארת את פרופיל הצפיפות (ובזכות המשוואה הפוליטרופית, גם את הלחץ) כתלות ברדיוס. המשוואה עצמה היא:
כאשר זטא מוגדרת על ידי
והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הרדיוס,
ותטא מוגדרת על ידי
והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הצפיפות, כאשר האינדקס c מציין שהצפיפות (והלחץ) נמדדים במרכז הכוכב.
החזקה n היא האינדקס הפוליטרופי של משוואת המצב הפוליטרופית:
פיזיקלית, שיווי משקל הידרוסטטי מקשר את גרדיאנט הפוטנציאל, את הצפיפות ואת גרדיאנט הלחץ, בעוד שמשוואת פואסון מקשרת את הפוטנציאל עם הצפיפות. ממשוואה זו עולה שמספיק לדעת את הקשר בין הלחץ והצפיפות כדי להגיע לפתרון ולהסיק משהו לגבי מבנה הכוכב. הבחירה הספציפית במודל פוליטרופי של הגז הופכת את הניסוח המתמטי של הבעיה לממצה, דבר שמוביל למשוואת ליין-אמדן. זהו פתרון "מסדר אפס" עבור כדורים גזיים בעלי כבידה עצמית, כגון כוכבים. במקרים מסוימים זהו קירוב שימושי, אך בדרך כלל בעל הנחות מגבילות למדי.
את המשוואה ניתן לפתור אנליטית רק כאשר האינדקס הפוליטרופי n שווה ל-0, 1 או 5. במקרים אחרים (כגון במקרים הפיזיקליים) יש לפתור את המשוואה נומרית.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| n = | 0 | 1 | 5 |
|  \theta  = |  1-{\frac {\zeta ^{2}}{6}} |  {\frac {\sin \zeta }{\zeta }} |  \left(1+{\frac {\zeta ^{2}}{3}}\right)^{-{\frac {1}{2}}} |
| ζ1 = |  {\sqrt {6}} |  \pi  | ∞ |
כאשר  \zeta _{1} מייצג את רדיוס הכוכב חסר הממדים המנורמל ב-a. עבור n=1 הפתרון הוא פונקציית sinc שכן המשוואה הופכת למשוואת בסל כדורית.
מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה

מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה (באיטלקית: Maria Teresa Felicita d'Este; ‏6 באוקטובר 1726 - 30 באפריל 1754), הייתה סבתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה

מריה תרזה פליצ'יטה נולדה ב-6 באוקטובר 1726 במודנה, לפרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון. בשנת 1744 התחתנה מריה תרזה עם לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר, ממנו נולדו לה 7 ילדים. ב-30 באפריל 1754 מתה מריה תרזה פליצ'יטה בטירת רמבויה, מה שהיווה בשביל בעלה מכה קשה, והוא לא התחתן שוב לאחר מכן.
במהלך המהפכה הצרפתית נרצחה כלתה מריה תרזה לואיזה מסבויה, נסיכת למבל באכזריות, וחתנה לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן הוצא להורג בגיליוטינה.
משפחתה

בשנת 1744 התחתנה מריה תרזה פליצ'יטה עם לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
לואי מארי, דוכס רמבויה (1746–1749).
לואי אלכסנדר, נסיך למבל (1747–1768), התחתן עם מריה תרזה לואיזה מסבויה, נסיכת למבל.
ז'אן מארי, דוכס שאטווילן (1748–1755).
וינסנט, רוזן גנגאן (1750–1752).
מארי לואיז דה בורבון (1751–1753).
לואיז מארי אדלייד דה בורבון, דוכסית אורליאן (1753–1821), התחתנה עם לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן.
לואי מארי פליטה דה בורבון (1754).
מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה

מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה (באיטלקית: Maria Teresa Francesca Cybo-Malaspina; ‏29 ביוני 1725 - 29 בדצמבר 1790), הייתה בתו של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ואשתו של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, אשר כיהנה כדוכסית מאסה בין השנים 1731–1790.
ביוגרפיה

מריה תרזה נולדה ב-29 ביוני 1725 בנובלארה, לאדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ולריצ'ארדה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה. בשנת 1731 מת אביה, ומריה תרזה עלתה לשלטון במקומו בדוכסות מאסה וקרארה, תוך שאמה משמשת כעוצרת עד לבגרותה. ב-10 בנובמבר 1734 התחתנה מריה תרזה על ידי שליח עם אוג'ניו ג'ובאני, רוזן סואסון, אולם הוא מת כעבור שבועיים בדיוק, ללא שאפילו הספיקה לראות אותו.
ב-16 באפריל 1741 התחתנה מריה תרזה עם ארקולה ד'אסטה, נסיך מודנה, ממנו נולדו לה שני ילדים. בשנת 1744 תפסה מריה תרזה את השלטון לבדה, והחלה ברפורמות בדוכסות, בנתה בית חולים וקידמה אמנות, תרבות ואדריכלות. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והם התגוררו בנפרד. לאחר מות בנה הקטן רינאלדו פרנצ'סקו בשנת 1753 בהיותו בן 4 חודשים, הפכה בתה מריה באטריצ'ה ליורשת שלה ושל בעלה.
מכיוון שבתה הייתה אמורה לרשת 4 מדינות (מודנה, רג'ו, מאסה וקרארה), סיכמה מריה תרזה בשנת 1753 עם בעלה ארקולה, שמריה באטריצ'ה תינשא ללאופולד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשם. אולם, בשנת 1761 הפך לאופולד ליורש הדוכסות הגדולה של טוסקנה, ולפיכך בשנת 1763 נחתם הסכם חדש בין אביה למריה תרזה, ובו נקבע שמריה באטריצ'ה תתחתן עם פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשו. בשנת 1771 אישר הדיאט הקיסרי את ההסכם עם דוכס מודנה, וב-15 באוקטובר אותה שנה התחתן פרדיננד עם מריה באטריצ'ה ד'אסטה.
בשנת 1780 מת חמיה, ובעלה ארקולה עלה לשלטון במקומו. ארקולה המשיך במדיניותו של אביו, ובנה גשרים וכבישים חדשים, ובנוסף טיפח מאוד את האמנות והתרבות בדוכסות. ב-29 בדצמבר 1790 מתה מריה תרזה במודנה, ובתה מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיה. בשנת 1796 פלישת נפוליאון למילאנו אילצה את בתה ומשפחתה לברוח ממודנה, שהצטרפה לרפובליקה הצ'יסאלפינית.
בשנת 1814 ניתנה דוכסות מודנה בקונגרס וינה לנכדה הבכור - פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ואילו מריה באטריצ'ה קיבלה בחזרה את דוכסות מאסה וקרארה. מריה באטריצ'ה השאירה את ניהול הדוכסות בידי שריה, ואילו היא עצמה שהתה רוב הזמן בווינה. בשנת 1829 מתה מריה ביאטריצ'ה בווינה, ובנה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ירש אף את נחלותיה.
משפחתה

ב-16 באפריל 1741 התחתנה מריה תרזה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה (1750–1829), התחתנה עם הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו.
רינאלדו פרנצ'סקו ד'אסטה (1753).
מתנה בלתי אפשרית

| --- | --- |

 בימוי:  בריאן לבנט 
 הופק בידי:  כריס קולומבוס, מייקל בר-נתן, מארק רדקליף 
 תסריט:  John G. Scotti 
 עריכה:  קנט ביידה 
 שחקנים ראשיים:  ארנולד שוורצנגר קרל ושינגטון פיטר ברייטמאייר ורן טרויר ג'ים מסקימן מריאן מולרלייל Amy Pietz ג'ון רוטמן Kate McGregor-Stewart דני וודברן Alan Blumenfeld Nick LaTour מו קולינס Marcus Toji Daniel Riordan ג'סטין צ'פמן כריס פרנל ג'ייק לויד ג'יימס בלושי ריטה וילסון סינבד פיל הארטמן קרטיס ארמסטרונג רוברט קונראד ריצ'רד מול ירדלי סמית' פול וייט ג'וניור לריין ניומן מרטין מאל הארווי קורמן פיל מוריס 
 מוזיקה:  דייוויד ניומן 
 צילום:  ויקטור קמפר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20, 1492 Pictures 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בנובמבר 1996 (מרכז הקניות של אמריקה)   ארצות הברית 22 בנובמבר 1996
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה, סרט חג המולד, סרט פעולה 
 תקציב:  75 מיליון דולר
 הכנסות:  129.8 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   jinglealltheway
 סרט הבא:  מתנה בלתי אפשרית 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מתנה בלתי אפשרית (באנגלית: Jingle All the Way) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1996 בבימויו של בריאן לוונט על פי תסריט מאת רנדי קורנפירד והמפיק כריס קולומבוס שכתב את התסריט. בסרט מככבים ארנולד שוורצנגר, סינבד, ריטה וילסון, פיל הרטמן וכו'.
הסרט, שהופק בתקציב של 75 מיליון דולרים, יצא לאקרנים בארצות הברית ב-7 בנובמבר 2003 וגרף מעל ל-129 מיליון דולרים ברחבי העולם, למרות ההכנסות, אתר "Rotten Tomatoes" נתן לו ציון של 16%. הסרט מבוסס על מכירת חיסול של צעצועים כגון: "Cabbage Patch Kids".