stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רועי הראבן
ביוגרפיה

הראבן גדל בחיפה ונמנה עם כתבי הנוער של השבועון מעריב לנוער בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. במסגרת עבודתו העיתנואית ערך מדור אישי במדור "קטעים", כתב למדור הסאטירי "ביס" ולמדור הפופ בעריכת אופיר אקוניס. בהמשך, כתב בעיתונים "ראש 1", "קול חיפה", "דבר", "מקור ראשון". במשרתו האחרונה בעולם העיתונות שימש ככתב התרבות של מקומון חיפה, "כלבו", עד שנת 2004.
בשנת 1995 הוציא את אלבומו הראשון, שהוקלט באולפני סיגנל חיפה. אלבומיו הבאים של הראבן בעברית זכו לחשיפה מינורית בכלי התקשורת ורובם הוקלטו באולפן של יזהר אשדות בתל אביב. אשדות גם התארח בעצמו באלבום Re:turn.
הראבן כותב ומקליט שירים וכן קטעים אינסטרומנטליים ארוכים. העשור הראשון ליצירתו, בין השנים 1995 ל-2005, התאפיין בעיקר בכתיבה בעברית. לאחר מכן עבר לכתוב באנגלית. החל משנת 2008 החל הראבן להקליט אלבומי אמביינט, מדיטציה וניו אייג'. אלבומו dreamscapes דורג במקום הראשון במצעד מכירות הניו אייג' (הורדות בלבד) באתר אמזון (על פי נתוני המכירות המסכמים של אמזון לשנת 2014). והמשיך להיות מדורג שם בעשיריה הפותחת גם שנתיים מאוחר יותר במהלך שנת 2016. הווידאו למדיטציה שכתב "prosperity" תחת המותג "Israel Healing System" הפך להיות ווידאו הניו אייג' הנצפה ביותר ביוטיוב במזרח התיכון, וגרף תוך ארבע שנים (נכון למרץ 2017) מעל ל-2 וחצי מיליון צפיות.
באלבומיו הראבן מבצע את רוב התפקידים הווקאליים וכן אחראי לתפקידי קלידים ותיכנותים. בעיצוב עטיפות אלבומיו הוא מרבה לשתף פעולה עם מעצבים ומאיירים ישראלים ידועים, ביניהם דוד פולונסקי, אדי סלוטניצקי ודורון עדות.
מלבד אשדות, אמנים רבים שיתפו פעולה עם הראבן באלבומיו. בין השאר שלומי שבן ונעם רותם (בשיר "פליטי החיים"), אלדד זיו, אריה אורגד, יואב קוטנר (בשיר הנושא את שמו), אילן וירצברג ("על מדרגות העירייה"), פיטר רוט וגרי אקשטיין.
ב-2003 יצא מהארון כהומוסקסואל באמצעות פוסט בבלוג שלו. אלבום שירי הפסנתר (הוקלט באולפן של יזהר אשדות) "כל הפסים כחולים" שיצא לאור באתר ההורדות של חברת NMC זמן מה לאחר מכן כלל בתוכו מספר שירים שעסקו במערכות יחסים שניהל הראבן בעבר עם גברים.
ב-25 במרץ 2015 יצא אלבומו העשירי של הראבן The Chain of Blood ברחבי העולם. קליפ ראשון לשיר הנושא מתוך האלבום שוחרר אל יוטיוב בסוף חודש ינואר 2015, וכלל בתוכו שיתוף פעולה עם מאייר איראני Petto. הקליפ צולם במקביל בחיפה, תל אביב ובעיר האיראנית משהד. באלבום מתארחים הזמר ישי רזיאל, והסקספוניסט עידו מימון.
ב- 19 במאי 2016 שחרר הראבן את השיר "אורות גדולים", שלווה בקליפ בסינגון רטרו, בעריכתו של טרוי עצמו. הקליפ סימן את חזרתו של טרוי אל הזירה הישראלית ולשירים בשפה העברית. האלבום השלם, "אחרי הציונות לפני המבול" ראה אור ב - 20 בספטמבר 2016.
במהלך אוקטובר 2016 החל הראבן בהקלטת האלבום "צבע החיים", בו מתארחים מאור ויזל בגיטרה, ושדרן הרדיו הוותיק מנחם פרי. שיתוף הפעולה עם הגיטריסט והמפיק מאור ויזל התחזק והתרחב גם לחו"ל כשהוציאו בסוף אפריל 2017 את האלבום Freedom of Spirit של הפרויקט הבין לאומי Israel Healing System
האלבומים "איש1" ו"פרחים וחלומות" של הצמד טרוי-ויזל ראו אור במהלך פברואר 2018 תחת השם Elektro Vendetta מתוכם יצאו לרדיו הסינגלים "שוב כרגיל", "השעון לא עוצר" ו"צבע החיים".
הראבן הוא בין המוזיקאים הישראלים המזוהים במיוחד עם העיר חיפה, בה הוא חי ויוצר.
הראבן הוא אחיינה של הסופרת והמשוררת שולמית הראבן, שאת שיריה גם הלחין באלבומו "כוחם של מים".
דיסקוגרפיה > אלבומים

Playing In The Garden‏ (1995) - הראבן כתב את רוב החומרים לאלבום בעצמו והלחין את כולם. האלבום התאפיין בצליל אוונגרדי ואלמנטים רבים של מוזיקה אלקטרונית. לצד הראבן כתבו את שירי האלבום איציק ינאי ("הקוסם" ו"הרחוב גוסס"), משה סחר ("גשם"), ענבל נקש ("מכות") ודרורה חבקין ("שיר סיום"), לה הוקדש האלבום לצד רמי ארמוזה.
הרוג את הבכי, הרוג את הכאב (1998) - האלבום התאפיין בקטעים אינסטרומנטליים רבים, לצד מספר שירים פרי עטו של הראבן, לבד מ"טיול בגן עדן" אשר נכתב על ידי אלדד זיו. האלבום התאפיין בסגנון קיטשי יותר ובאלמנטים רבים מסוגת הסינת' פופ הגובל בקיטש במקומות מסוימים. באלבום זה הופיע לראשונה "היצור הירוק"[דרושה הבהרה], שהיה לסמל לשם הבמה של הראבן - "טרוי". באלבום השתמש הראבן מספר פעמים בשירת ליווי בזמרות לימור שוחט ושירלי ישראל. יזהר אשדות ביצע העריכה הדיגיטלית לאלבום ואיתן חן שימש טכנאי הסאונד.
סיפור בלי מחשבה (2000) - גם באלבום זה כתב הראבן את מילות השירים. לצדו שרו "העציצים", לירן דרוקמן וג'ו רוזן, בקולות ליווי. אשדות שב לעריכה הדיגיטלית וטל מסמור ואלידע רמון שימשו לייעוץ וטכנאות סאונד.
Definition‏ (2002)
כוחם של מים (2003)
כל הפסים כחולים (2005)
Best music for SEX‏ (2006)
troyRe:Turn‏ (2008)
Naked Dance‏ (2009)
The Chain of Blood‏ (2015)
דיסקוגרפיה > סינגלים ומיני-אלבומים

בין הטיפות (2000)
פיקניק (2001)
מלחמה חוזרת (2001)
מאוהבים (2001)
חומוס (2003)
ישראל (2005)
In Love Station‏ (2009)
הערות שוליים

↑  איתי נאור‏, טרוי יצא מהארון בטור הרשת שלו, באתר וואלה, 3 ביולי 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313543205171  VIAF: 131896994   WorldCat (עם VIAF): 131896994
דורון הרמן

| --- | --- |

 לידה:  יולי 1986 (בן 38) יאשי, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  ערוץ 13
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  D0ronhe
 
דורון הרמן (נולד ביולי‏ 1986) הוא עיתונאי ישראלי, מגיש את התוכנית "המצעד המשפטי" בערוץ 13. שימש כראש דסק הפלילים של חדשות 13. משנת 2021 משמש כבעלים ומנכ"ל של חברת SafeSchool Analytics.
ביוגרפיה

דורון הרמן נולד בעיר יאשי שברומניה ועלה עם משפחתו לישראל בנובמבר 1994. הוא גדל בנצרת עילית ולמד בבית הספר התיכון "אורט משה שרת" בעיר. בעת לימודיו, שימש יו"ר מועצת התלמידים של בית הספר ויו"ר מועצת התלמידים של תיכוני רשת אורט.
את שירותו בצה"ל עשה בגלי צה"ל במגוון תפקידים. בהם, כתב לענייני תחבורה, כתב לענייני צבא וביטחון ועורך-משנה ביומן הבוקר של גלי צה"ל, בהגשת מיכה פרידמן ולאחר מכן, בהגשת גולן יוכפז. לאחר שירותו הצבאי החל לעבוד בערוץ עשר ושימש כעוזר לעורך המהדורה המרכזית.
משנת 2009 ועד למיזוג רשת וערוץ עשר ב-2019 שימש הרמן כראש דסק הפלילים של חדשות 10. לאחר המיזוג המשיך לשמש כראש דסק הפלילים של חדשות 13.
בשנת 2012 יצר את הסרט התיעודי "הילד שירה", ובשנת 2013 יצר עם עמיתו לערוץ מאור צור את הסרט התיעודי "הפליסיאנים ומסע הרצח בבר-נוער".
בין הישגיו הבולטים של הרמן נמנים חשיפת הסכם השתיקה של המועמד לנשיאות המדינה מאיר שטרית עם עוזרת הבית בחשד לביצוע הטרדה מינית; חשיפת תיעוד הברחת הטלפונים של ח"כ באסל גטאס לאסירי חמאס; חשיפת פרשת "החוקרים הפרטיים" בפרשת המפכ"ל אלשיך-נתניהו; חשיפת "הפרקליט הסודי" של נתניהו, ז'ק חן, שנאלץ להפסיק את ייעוצו לראש הממשלה לאחר התפוצצות פרשת "בזק" וההקלטות בפרשת הרצח בבר נוער.
בפברואר 2018 חשף התכתבות בווטסאפ בין שופטת המעצרים בתיק 4000, רונית פוזננסקי-כץ מבית משפט השלום בתל אביב, לבין היועץ המשפטי של רשות ניירות ערך, עו"ד ערן שחם-שביט, שהובילה להשעייתם מטיפול בתיק וכן להעמדת השופטת לדין משמעתי.
באפריל 2019 הצטרף כמגיש לתוכנית "הפליליסטים" המשודרת ברדיו 103FM.
ב-9 בספטמבר 2020 הודיע הרמן על כך שברצונו לפרוש מתפקידו בערוץ 13, והקים את חברת Safe School Analytics החברה מפתחת פתרונות טכנולוגיים ליצירת אקלים דיגיטלי בטוח לילדים ולבני נוער.
במרץ 2021, החל להנחות ב"רשת 13" את התוכנית "המצעד המשפטי", מגזין שבועי העוסק באקטואליה בתחום המשפט. בהמשך הגיש את התכנית דני דויטש. בשנת 2024 דורון הרמן חזר להנחות את התוכנית.
חיים אישיים

הרמן נשוי לדנה נחום-הרמן, לשעבר מגישה וכתבת בחדשות 13, ונכון ל-2021 מנהלת המדיה של שגרירות יפן בישראל. השניים הורים לשתי בנות.
הערות שוליים

↑  דורון הרמן חגג יומולדת: מי הגיע לברך?, באתר nana10‏, 19 ביולי 2015
↑   עמרי זרחוביץ', עם סרטונים קצרים, אלון בן דוד ועמליה דואק: העיתונאי לשעבר שגייס כמעט מיליון דולר מבכירי ההיי-טק, באתר TheMarker‏, 23 ביוני 2021
↑  אנשיל פפר‏, התלבושת האחידה חוזרת בהסכמת התלמידים, באתר וואלה, 15 באפריל 2004
↑  ערן סויסה, כתב פלילים חדש לחדשות 10: דורון הרמן, באתר nrg‏, 13 באפריל 2009
↑   דורון הרמן, הילד שירה • הסרט המלא, באתר nana10‏, 23 בדצמבר 2012
↑  פרשת המסרונים: התכתובת המלאה בין החוקר לשופטת נחשפת, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 26 בפברואר 2018
↑  אליעזר ריבלין, על יוהרה, סכלות ומסרוני וואטסאפ - מסקנות אישיות ומערכתיות, באתר TheMarker‏, 27 בפברואר 2018
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏דורון הרמן מצטרף לצוות "הפליליסטים" ברדיו 103FM, באתר גלובס, 24 באפריל 2019
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏עזיבה מפתיעה ב"חדשות 13": דורון הרמן פורש, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2020
↑  גלית הראלי ושרון שפורר, עורכי דין? תמורת אלפי שקלים תוכלו לככב בתוכנית המשפטית של דורון הרמן בערוץ 13, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 14 ביוני 2021
↑  יוני פרוים, הכל כלול: סיון כהן מציגה את טבעת האירוסים, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 28 באוגוסט 2017
פיליפ בודקיבסקי

פיליפ ויאצ'סלבוביץ' בודקיבסקי (באוקראינית: Пилип В'ячеславович Будківський; נולד ב-10 במרץ 1992 בקייב) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת זוריה לוהנסק.
קריירה

החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל שחטאר דונצק. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2009 קודם לקבוצה הבוגרת. בשורות הקבוצה הבוגרת של שחטאר הוא לא שיחק באף משחק רשמי. הנהלת החברה השאילה אותו לקבוצות אחרות : עונה אחת הוא שיחק ב איליצ'בץ מריאופול, לאחר מכן שיחק תקופה קצרה בסבסטופול. בהמשך - שיחק שלוש עונות במדי זוריה לוהנסק. בעונת 2016/2017 הוא הושאל לקבוצת אנז'י מחצ'קלה מהליגה הרוסית. בתחילת עונת 2017/2018 הושאל לקורטרייק הבלגית, אך באמצע העונה שב לאנז'י. בתחילת עונת 2018/2019 הושאל לקבוצת סושו מהליגה הצרפתית השנייה. בינואר 2020 עבר לקבוצת דסנה צ'רניהיב.
נבחרת

בודקיבסקי שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. בתחילת 2008 שיחק את משחקו הראשון בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה. לאחר 9 משחקים במדי נבחרת הנערים עבר לנבחרת הנוער של אוקראינה.
הוא שיחק בנבחרת הנוער במשך שנתיים. מנבחרת הנוער המשיך בודקיבסקי לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 23 משחקים, הבקיע 18 שערים. נכון ל-2025 פיליפ בודקיבסקי הוא מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק בודקיבסקי מאז אוקטובר 2014. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה מול בלארוס במסגרת מוקדמות יורו 2016. הוא נכנס כמחליף בדקה 79. בודקיבסקי היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2016, אך לא שותף באף אחד מהמשחקים בטורניר. נכון לינואר 2019 שיחק בודקיבסקי 6 משחקים במדי הנבחרת, אך רק באחד מהם שיחק את מלוא 90 הדקות. בשאר המשחקים נכנס כשחקן מחליף.
ולדיסלב ואנאט

ולדיסלב אנדרייוביץ' ואנאט (באוקראינית: Владислав Андрійович Ванат; נולד ב-4 בינואר 2002) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק כחלוץ בדינמו קייב מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.
קריירת מועדונים > קריירה מוקדמת

ואנאט נולד בקמניץ-פודולסקי, וגדל במחלקת הנוער של דיוש-2 קמניץ-פודולסקי, עד שבשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של דינמו קייב.
קריירת מועדונים > דינמו קייב

ואנאט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של דינמו קייב ב-9 במאי 2021 נגד קולוס. אך הייתה זו הופעתו היחידה בעונה זו בה זכתה דינמו קייב באליפות, וביולי 2021 הוא הושאל לצ'רנומורץ אודסה לעונה אחת. ב-25 ביולי ערך ואנאט את הופעת הבכורה שלו בצ'ורנומורץ בהפסד 0–3 לדסנה צ'רניהיב. ב-27 באוגוסט 2021 כבש ואנאט את שער הבכורה שלו בתיקו 2–2 של אודסה עם אולקסנדריה. העונה נקטעה בפברואר 2022 עקב הפלישה של רוסיה לאוקראינה. ואנאט הופיע ב-18 משחקים וכבש 3 שערים בכל המסגרות עד לעצירת העונה.
ואנאט חזר לדינמו קייב לקראת עונת 2022/2023. ב-28 באוגוסט ערך ואנאט בכורה מחודשת בדינמו קייב בהפסד 0–3 לדניפרו-1, וב-3 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בדינמו קייב בהפסד 2–3 לזוריה לוהנסק. ואנאט הפך לשחקן משמעותי בדינמו וסיים את העונה כמלך השערים של דינמו קייב עם 12 שערים (בצוותא עם ויטלי בויאלסקי) ב-25 הופעות בליגה, אליהם הוסיף שער אחד ב-11 הופעות במוקדמות ליגת האלופות ובליגה האירופית. בעונה לאחריה (עונת 2023/2024) כבש ואנאט 14 שערים ב-27 הופעות וזכה בתואר מלך השערים של הליגה האוקראינית, כשבמהלך העונה, בפברואר ובמרץ, זכה פעמיים בתואר שחקן החודש בליגה.
קריירה בינלאומית

במאי 2023, לאחר העונה המוצלחת בליגה, בה סיים כמלך השערים של דינמו קייב, זומן ואנאט לסגל נבחרת אוקראינה לקראת צמד המשחקים של אוקראינה נגד מקדוניה הצפונית ומלטה במסגרת מוקדמות יורו 2024 ומשחק ידידות נגד נבחרת גרמניה. ב-12 ביוני 2023 ערך ואנאט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3–3 נגד גרמניה. נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024. ב-10 בספטמבר 2024 כבש ואנאט שער בכורה בנבחרת אוקראינה בהפסד 2–3 לנבחרת צ'כיה במסגרת ליגת האומות.
תארים > קבוצתיים

דינמו קייב
ליגת העל האוקראינית: 2020/2021
תארים > אישיים

מלך השערים בליגת העל האוקראינית: 2023/2024
שחקן החודש בליגה האוקראינית: דצמבר 2023/פברואר 2024, מרץ 2024
סטטיסטיקות קריירה

מעודכן ל-1 בינואר 2025
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ורנומורץ אודסה (השאלה) | 2021/2022 | ליגת העל האוקראינית | 17 | 3 | 1 | 0 | — | — | 18 | 3 |
| צ'ורנומורץ אודסה (השאלה) | סה"כ | סה"כ | 17 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 18 | 3 |
| דינמו קייב | 2020/2021 | ליגת העל האוקראינית | 1 | 0 | — | — | — | — | 1 | 0 |
| דינמו קייב | 2022/2023 | ליגת העל האוקראינית | 25 | 12 | — | — | 11 | 1 | 36 | 13 |
| דינמו קייב | 2023/2024 | ליגת העל האוקראינית | 27 | 14 | 0 | 0 | 3 | 0 | 30 | 14 |
| דינמו קייב | 2024/2025 | ליגת העל האוקראינית | 15 | 10 | 1 | 1 | 6 | 0 | 22 | 11 |
| דינמו קייב | סה"כ | סה"כ | 68 | 36 | 1 | 1 | 20 | 1 | 89 | 38 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 85 | 39 | 2 | 1 | 20 | 1 | 107 | 41 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת

מעודכן ל-10 בספטמבר 2024
| נבחרת | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| אוקראינה | 2023 | 5 | 0 |
| אוקראינה | 2024 | 4 | 1 |
| סה"כ | סה"כ | 9 | 1 |
הערות שוליים

↑  Колос - Динамо | Рапорт арбітра | Українська Премʼєр-Ліга | Офіційний сайт УПЛ - upl.ua, upl.ua (באוקראינית)
↑  futbolistiv_dinamo_pereyshli_do_chornomortsya
↑  "Desna - Chornomorets". Ukrainian Premier League. נבדק ב-25 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ванат та Шовковський — найкращі гравець та тренер грудня-лютого!, upl.ua (באוקראינית)
1 2  Ванат та Шовковський — найкращі гравець та тренер VBET Ліги березня!, upl.ua (באוקראינית)
↑  Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
| נבחרת אוקראינה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב |  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב | אוקראינה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ארטם דובביק | מלך השערים של ליגת העל האוקראינית  2024 | הבא: - |
ארץ הפלאות המיניאטורית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון, פארק מיניאטורות, model railroad layout, miniatures museum 
 כתובת:  Kehrwieder 2, Block D, 20457 Hamburg 
 מיקום:  המבורג-מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 מידות
 שטח:  7,000 מ"ר 
 
 קואורדינטות:  53°32′38″N 9°59′20″E﻿ / ﻿53.5438229°N 9.9889448°E﻿ / 53.5438229; 9.9889448
 אתר רשמי
  (למפת המבורג מוגדלת) ארץ הפלאות המיניאטורית(למפת המבורג רגילה) ארץ הפלאות המיניאטורית
 
חדר הבקרה
ארץ הפלאות המיניאטורית (בגרמנית: Miniatur Wunderland) הוא שמו של פארק מיניאטורות מקורה הממוקם בשפייכרשטאדט, המבורג, גרמניה. זהו פארק המיניאטורות הגדול ביותר בעולם. שטחו 7,000 מטרים רבועים, מהם 1,545 מטרים רבועים של דגמים.
הפארק כולל 1,300 דגמי רכבות וכ-10,000 דגמי קרונות, בסביבות 100 אלף דגמי כלי רכב (אשר חלקם זזים), כחצי מיליון נורות תאורה, 130 אלף דגמי עצים וכ-400 אלף דגמי דמויות אנושיות.
בנייה והתרחבות

בקיץ של שנת 2000, פרדריק בראון (אחד משני האחים אשר הקימו את הפארק) החל לחשוב על בנייה של פארק מיניאטורות בעירם המבורג, לאחר שהתרשמו מחנות לדגמי רכבות בציריך. סקר דעת קהל בהמבורג אודות בנייה של פרויקט מסוג זה, דורג במקום השלישי בידי גברים.
לפי האחים גאריט ופרדריק בראון, התוכנית לבניית הפארק הסתכמה בשני עמודי נייר בלבד. התמיכה הראשונית בבניית הפארק הייתה של הבנק לחסכון והשקעות Hamburger Sparkasse (אנ')
בניית הפארק החלה בדצמבר 2000, והפארק נפתח לציבור ב-16 באוגוסט 2001, עם כ-3 אזורים: Knuffingen (עיר בדיונית (אנ') המתארת עיר גרמנית טיפוסית), הרי ההארץ במרכז גרמניה (כולל מערכת ניהול המים בהרי ההארץ) ואוסטריה.
עם הוספת החלקים הבאים - העיר המבורג וחוף הים הבלטי בנובמבר 2002 הפך הפארק לגדול מסוגו באירופה בתחום דגמי הרכבות. בדצמבר 2003 וביולי 2005 לסירוגין, יצאו ההרחבות לפארק ארצות הברית וסקנדינביה.
בחודש ספטמבר 2015 הורכב חלק נוסף במסילת דגמי הרכבת סביב הפארק, בין החלקים של אזור שווייץ ואזור איטליה. בשל כך המסילה הגיעה לאורך 15 קילומטר ו-400 מטרים, מה שזיכה את הפארק בשיא גינס על מסילת דגמי הרכבת הארוכה בעולם.
בספטמבר 2016 נפתח האזור "איטליה היפה" (Bella Italia) על שטח של 190 מטר רבוע. העבודה ארכה 4 שנים, 180,000 שעות עבודה ובעלות של 4 מיליון יורו.
| מספר | שם האזור בפארק | תאריך פתיחה | שטח מוערך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הרי ההארץ במרכז גרמניה (כולל מערכת ניהול המים בהרי ההארץ) | אוגוסט 2001 | 120 מטר רבוע |
| 2 | Knuffingen (עיר בדיונית (אנ') המתארת עיר גרמנית טיפוסית) | אוגוסט 2001 | 120 מטר רבוע |
| 3 | אוסטריה | אוגוסט 2001 | 60 מטר רבוע |
| 4 | המבורג | נובמבר 2002 | 200 מטר רבוע |
| 5 | אמריקה הצפונית | דצמבר 2003 | 100 מטר רבוע |
| 6 | סקנדינביה | יולי 2005 | 300 מטר רבוע |
| 7 | שווייצריה | נובמבר 2007 | 250 מטר רבוע |
| 8 | נמל התעופה של Knuffingen (מבוסס על נמל התעופה המבורג פולסביטל) | מאי 2011 | 150 מטר רבוע |
| 4א | המבורג - רובע HafenCity (אנ') והאלבפילהרמוני | נובמבר 2013 | 9 מטר רבוע |
| 9 | איטליה | ספטמבר 2016 | 190 מטר רבוע |
| 9א | איטליה - ונציה | פברואר 2018 | 9 מטר רבוע |
| 1א | הרי ההארץ - פסטיבל (אנ') | יוני 2020 | 9 מטר רבוע |
| 10 | מונקו ופרובנס | 2022 | 63 מטר רבוע |
| 11 | דרום אמריקה | דצמבר 2021 | 220 מטר רבוע |
| 12 | העולם מלמעלה | דצמבר 2021 | 10 מטר רבוע |
| 13 | מרכז אמריקה והקאריביים | 2024 | 150 מטר רבוע |
| 14 | אסיה | 2026-2027 | 150 מטר רבוע |
מבנה המוזיאון

המוזיאון בנוי כמסדרון ארוך בו הולכים המבקרים. דגמי רכבות נוסעים ברחבי המוזיאון במסלולים מתוכננים מראש (הכוללים התבלטויות).
אזור גרמניה כולל גם דגמי רכבות המדמים את מערכת הרכבות המהירות הגרמנית. (אנ')
בעיר המדומיינת קנופינגן (Knuffingen) יש מערכת כלי רכב נעים עם תכונות ייחודיות.
אזור אוסטריה מתמקד בעיקר באזור האלפים האוסטריים (או אזור האלפים המרכז מזרחיים) (אנ')
אזור ארצות הברית (צפון אמריקה) כולל דגמים (עם מכוניות נעות) של לאס וגאס, הר ראשמור והרי הרוקי, מיאמי, הגרנד קניון ואזור 51.
אזור סקנדינביה כולל הדגמה של גאות ושפל.
אזור שווייץ נבנה על בסיס רכסי הרים בקנטונים טיצ'ינו, גראובינדן וואלה. באזור זה נכללות מסילות רכבת רבות הנעות בגבהים שונים.
החלק של נמל התעופה של Knuffingen (אשר מבוסס על נמל התעופה המבורג פולסביטל) נבנה במשך שש שנים ובעלות של 3.5 מיליון יורו.
האזור של איטליה נחנך בשנת 2014 עם מספר אזורים ידועים כמו רומא, טוסקנה והר הגעש וזוב. ב-2018 הצטרף לאזורים אלו גם דגם של ונציה.
מאפיינים ייחודיים

הפארק כולל מחזוריות יום ולילה כל 15 דקות, לשם כך מופעלות יותר מ-300,000 נורות מסוגים שונים.
באזור קנופינגן (Knuffingen) ישנה הדמיה של פעילות מכבי אש כל 15 דקות.
באזור אמריקה ישנה מערכת דינמית של רמזורים ושינויי תנועה במערכת הכבישים הבין-מדינתיים.
דימוי של משחק כדורגל בדגם של אצטדיון פולקספארקשטדיון.
דימוי של שיגור מעבורת חלל.
באזור של נמל התעופה ישנם סוגים שונים של מודלים המבוססים על מטוסים אמיתיים: בואינג 787, איירבוס A350, בואינג 747, איירבוס A380 וקונקורד.
בנוסף ישנה מעבורת חלל ודגם של המילניום פלקון.
מבקרים

עד דצמבר 2012 הגיעו לפארק 10 מיליון מבקרים, ועד דצמבר 2016 הגיעו כ-15 מיליון מבקרים. 3/4 מתוך כל המבקרים הגיעו מגרמניה, כאשר השאר הגיעו בעיקר מדנמרק, שווייץ, אוסטריה, בריטניה, ארצות הברית וסין.
הערות שוליים

↑  לירון מילשטיין, מסביב לעולם ביום: ביקור בארץ פלאות מיניאטורית, באתר Xnet‏, 30 במאי 2005
↑  ynet, מיני ונציה: התוספת החדשה של ארץ הפלאות המיניאטורית, באתר ynet, 28 בפברואר 2018
↑  10 פארקי מיניאטורות שתרצו להכיר, באתר מיני ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16051830-1  ISNI: 0000 0004 9436 8139  LCCN: n2019043409  VIAF: 137108081   WorldCat (עם VIAF): 137108081
תוכנית מתאר מקומית

במערכת התכנון והבנייה בישראל, תוכנית מתאר מקומית היא תוכנית מתאר ברמה של הרשות המקומית, אשר כוללת התייחסות לתיחום של שטחים, הוראות בנייה, מגבלות בנייה, מקומות לפינוי אשפה, בתי עלמין, דרכים בשטח היישוב ומאפיינים נוספים של התכנון העירוני. תוכנית המתאר המקומית נגזרת מתוכנית המתאר המחוזית ומתוכנית המתאר הארצית ואינה יכולה לסתור את התוכניות בדרג שמעליה.
שלט הודעה בדבר הפקדת תוכנית מתאר מקומית ברמה מפורטת בגבעת רם בירושלים
סעיף 62א לחוק התכנון והבנייה מסמיך ועדה מקומית לתכנון ובנייה לאשר תוכניות ללא צורך באישור הוועדה המחוזית שמעליה. התוכניות שיאושרו על ידי הוועדה המקומית יהיו תוכניות מפורטות, או לחלופין תוכנית מתאר מקומית שכוללת את הסעיפים הבאים:
איחוד וחלוקה של מגרשים ללא שינוי יעוד הקרקע
הרחבת דרך למעט תוכנית דרך ארצית
הגדלת שטחים לצורכי ציבור
שינוי בקו בניין
שינוי הוראות של תוכניות בינוי ועיצוב אדריכלי
שינוי חלוקת שטחי הבנייה בתוכנית מבלי לשנות את סך השטח המותר לבנייה
שינוי בהוראות בדבר שטח מגרש מינימלי
הגדלת מספר יחידות הדיור ללא שינוי השטח העיקרי
כל דבר שניתן לתת אותו כהקלה לפי סעיף 147 לחוק התכנון והבנייה
הקמת תחנות תדלוק באזורים המיועדים לתעשייה מסחר וחקלאות
המכנה המשותף של סעיף זה בחוק התכנון והבנייה הוא שלוועדה המקומית אין סמכות להוסיף שטח עיקרי. לדוגמה, אם ניתן אישור לפרויקט בשטח של 2,000 מטר רבוע אין לוועדה המקומית סמכות להוסיף שטח לפרויקט.
תוכנית מתאר מקומית מוגשת בהתאם לנוהל מבא"ת של מינהל התכנון, אשר עיקרו הסדרת אחידות הכנת התוכניות, כאשר בעתיד ההגשה תהייה ממוחשבת.
ראו גם

תוכנית בניין עיר
תשריט
ג'סי סטריט

| --- | --- |

 לידה:  18באפריל 1889 בראנצ'י, ביהר הודו
 פטירה:  2 ביולי 1970 (בגיל 81) סידני, אוסטרליה 
 שם לידה:  Jessie Mary Grey Lillingston 
 מדינה:  אוסטרליה
 השכלה:  אוניברסיטת סידני
 מפלגה:  מפלגת הלייבור האוסטרלית
 בן או בת זוג:  Kenneth Street (1916–?) 
 
 נציגת במשלחת האוסטרלית לכנס הקמת האומות המאוחדות
 פרסים והוקרה
 Victorian Honour Roll of Women 
 
ג'סי סטריט (אנגלית: Jessie Street;‏ 18 באפריל 1889 – 2 ביולי 1970) הייתה סופרג'יסטית אוסטרלית שפעלה רבות למען השלום וזכויות האדם. היא כונתה על ידי מבקריה מהימין באוסטרליה "ג'סי האדומה" בעקבות מאמציה לקדם יחסים דיפלומטיים עם ברית המועצות. סטריט, נצר למשפחת אצולה אנגלית, נישאה לבן משפחת סטריט, שהייתה חלק מהמעמד הגבוה השמרני באוסטרליה.
סטריט הייתה דמות מפתח בפוליטיקה האוסטרלית והבינלאומית במשך 50 שנה ולקחה חלק במאבק למען זכות בחירה לנשים באנגליה אוסטרליה ובמאבק באפליה החוקתית באוסטרליה כנגד האבוריג'ינים ב-1967. היא הייתה האישה היחידה במשלחת האוסטרלית לכנס הקמת האו"ם ב-1945, שם היה לה תפקיד מפתח לצד אלינור רוזוולט לשילוב סעיף על איסור אפליה על רקע מין לצד סעיפים דומים (גזע ודת) במגילת האומות המאוחדות.
ראשית חייה והשכלתה

ג'סי מרי גריי סטריט נולדה ב-18 באפריל 1889 בראנצ'י, ביהר, שבהודו. היא הייתה הבכורה מתוך שלושת ילדיהם של צ'ארלס אלפרד גורדון לילינגסטון, עובד מדינה, ומייבל הארי. כשאימה ירשה אחוזה בניו סאות' ויילס באוסטרליה, המשפחה עברה לשם.
סטריט חונכה בתחילה בבית על ידי אומנת וכשהייתה בת 15 עברה ללמוד בפנימיה פרטית לבנות באנגליה. ב-1908 היא התחילה לימודי אמנות באוניברסיטת סידני. בזמן לימודיה באוניברסיטה היא הקימה את איגוד הספורט האוניברסיטאי לנשים, לאחר שגילתה שאין מגרשי אימון לשימושן של נשים, מלבד מגרשי טניס, ואילו היא שיחקה הוקי. סטריט וחברותייה החליטו לדרוש מהאוניברסיטה מתקני ספורט לנשים וכשקבלו תשובה שלילית הן החליטו להקים איגוד שיקדם את דרישתן מהאוניברסיטה למתקני ספורט לנשים. בהדרגה נבנו מגרשי טניס נוספים ומגרש הוקי לנשים. סטריט הייתה הקפטן של נבחרת הוקי נשים של האוניברסיטה ובהמשך המאמנת.
ב־1926 היא נישאה לקנת סטריט, עורך דין, שהתמנה שנים מאוחר יותר לנשיא בית המשפט העליון של ניו סאות' ויילס. לזוג היו ארבעה ילדים.
פעילות ציבורית > זכויות נשים

ב-1914 סטריט ומשפחתה נסעו לאנגליה ומשם היא המשיכה לרומא להשתתף בכינוס של המועצה הבינלאומית של הנשים. בלימודיה באוניברסיטה היא הכירה נשים שהיו חברות בסניף המקומי של הארגון. סטריט הייתה חלק מהמשלחת האוסטרלית לכנס ושם פגשה, לראשונה, סופרג'יסטיות מכל העולם. לכנס היה עליה השפעה רבה והיא מספרת שחזרה מהכנס "הרבה יותר פמיניסטית משהייתי". ב-1915 סטריט הגיעה לניו יורק באמצעות קשרים שיצרה בכנס ברומא, החלה להתנדב במוסד לנערות שיצאו ממעגל הזנות. היא מצאה סיפוק רב בסיוע לנערות, אך עד מהרה הבינה שהטיפול בנערות לא יפסיק את ניצול הנשים בזנות וכי רק כשהחברה תבין את הפגיעה בנשים וניצולן, יתרחש שינוי.
עם חזרתה לאוסטרליה סטריט שימשה בתפקידים רבים בארגוני נשים שונים באוסטרליה ואת חלקם אף ייסדה. היא הייתה דוברת מרכזית למען זכויות נשים וכן פעלה לקידום חקיקה חברתית שכללה הצעה להקמת ביטוח לאומי. היא פעלה למען פליטים במלחמת העולם השנייה ולאחריה, הקימה בית ספר לנשים ללימודי חקלאות וחנכה נשים צעירות בפעילותן הציבורית. היא האמינה שעצמאות כלכלית לנשים היא המפתח לשוויון זכויות ולכן פעלה למען הזכות להכנסה לנשים נשואות, זכות לתעסוקה בשכר ללא תלות במצב המשפחתי, והאפשרות להתחרות לצד גברים בשוק העבודה עבור שכר שווה. היא שימשה גם כיושבת ראש האגודה לקשרי אוסטרליה-ברית המועצות, ועל כך ספגה ביקורת רבה. סטריט האמינה שתמיכה בברית המועצות היא המפתח לסיום מלחמת העולם וניצחון על הפשיזם.