stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראיין ויטני
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | הרמזים של בלו | חברתו של ג'ו | פרק: "Skidoo Adventure" |
| 2007 | החיים היפים של זאק וקודי | ילדה במחנה | פרק: "Graduation" |
| 2007 | האנה מונטנה | מיילי סטיוארט הצעירה | 2 פרקים |
| 2009–2012 | זיק ולותר (אנ') | ג'ינג'ר פלקון | (ראשי;עונות 1–2); (חוזר; עונה 3); 54 פרקים |
| 2010 | גוד לאק צ'ארלי | קִיט | פרק: "Kit and Kaboodle" |
| 2012–2014 | תראו את אבא... (אנ') | אמילי הובס | תפקיד ראשי (3 עונות); 48 פרקים |
| 2013 | ביג טיים ראש | עצמה | פרק: "Big Time Dreams" |
| 2015 | Sharknado 3: Oh Hell No! | קלאודיה שפרד | סרט טלוויזיה של Syfy (אנ') |
| 2015–2017 | משפחת רעם | אליסון | תפקיד חוזר (עונות 3–4); 9 פרקים |
| 2016 | Sharknado: The 4th Awakens | קלאודיה שפרד | סרט טלוויזיה של Syfy (אנ') |
| 2016 | Bad Sister | זואי בריידי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2018 | The Last Sharknado: It's About Time | קלאודיה שפרד | סרט טלוויזיה של Syfy (אנ') |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | פרס אמן צעיר | ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי - לשחקנית מגיל עשר ומטה | סינדי קולינס על זום | מועמדות |  |
| 2008 | פרס אמן צעיר | ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה - שחקנית צעירה חוזרת | מיילי הצעירה | מועמדות |  |
| 2011 | פרס אמן צעיר | ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה (קומדיה או דרמה) - שחקנית צעירה מובילה | ג'ינג'ר פלקון על Zeke and Luther | זכייה |  |
ברוס קלארק

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1901 אדמס, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  17 במרץ 1988 (בגיל 86) וושינגטון די. סי., ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קורנל  הקולג' להנדסה של אוניברסיטת קורנל  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  שלוחת אוניברסיטת לה סאל 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1917–1962 (כ־45 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד צוות קרב בדיוויזיית השריון ה-4   מפקד צוות קרב בדיוויזיית השריון ה-7   מפקד דיוויזיית השריון ה-1   מפקד הקורפוס ה-1   מפקד הקורפוס ה-10   מפקד צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט   מפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית   מפקד צבא ארצות הברית באירופה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה   מלחמת קוריאה
 עיטורים
 כוכב הארד  כוכב הכסף  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
ברוס קופר קלארק (באנגלית: Bruce Cooper Clarke;‏ 29 באפריל 1901 – 17 במרץ 1988) היה גנרל בצבא ארצות הברית, אשר שירת במלחמת העולם הראשונה, במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. הוא היה מפקד הצבא היבשתי בין השנים 1958–1960, מפקד צבא ארצות הברית באירופה בין השנים 1960–1962, ומפקד צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט בין דצמבר 1954 עד אפריל 1956.
ביוגרפיה

קלארק נולד בחווה באדמס שבניו יורק, ב-29 באפריל 1901. הוא עזב את התיכון כדי להתגייס לצבא בשנת 1917, ונכנס לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית דרך המשמר הלאומי של ניו יורק. בשנת 1925 הוא סיים את לימודיו, והצטרף לחיל ההנדסה, ובנוסף הוא קיבל גם תואר מאוניברסיטת קורנל. בהמשך הוא גם קיבל תואר שני מהאקדמיה הצבאית הלאומית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, קלארק שירת ביחידת תותחני חוף. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כקולונל, ולאחר מכן כבריגדיר גנרל, ופיקד על צוות קרב בדיוויזיית השריון ה-4, שהייתה חלק מהארמייה השלישית של גנרל ג'ורג' פטון, והוביל אותו לניצחון על כוח שריון גרמני בקרב אראקור בספטמבר 1944. בדצמבר אותה שנה הוביל קלארק את ההגנה בקרב סן וית במהלך קרב הארדנים, כמפקד צוות קרב B בדיוויזיית השריון ה-7, אשר האט את המתקפה הגרמנית. גנרל אייזנהאואר הגדיר את פעולותיו של קלארק בקרב זה כ"נקודת מפנה" בקרב על הבליטה.
במהלך מלחמת קוריאה, פיקד קלארק פיקד על הדיוויזיה המשוריינת ה-1, בפורט הוד שבטקסס, מ-1951 עד 1953. לאחר מכן הוא הועבר לקוריאה, שם פיקד על הקורפוס ה-1 בשנת 1953, ועל הקורפוס ה-10 בין השנים 1953 ל-1964. בנוסף, הוא גם אימן את הצבא של קוריאה הדרומית.
לאחר מכן הוא פיקד על צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט בהוואי מ-1954 עד 1956, ולאחר מכן הוא פיקד על הארמייה השביעית בגרמניה מ-1956 עד 1958.
באוגוסט 1958 הוא הועלה לדרגת גנרל ארבעה כוכבים, ומ-1958 עד 1960 הוא פיקד על פיקוד כוחות צבא ארצות הברית, תוך שהוא ממונה על מערכת החינוך הצבאית, אשר, בזמנו, כללה יותר מ-250,000 משתתפים. בין השנים 1960–1962 הוא שירת כמפקד העליון של צבא ארצות הברית באירופה, וב-30 באפריל 1962 הוא פרש לביתו.
לקלארק ואשתו, בסי, היו שלושה בנים ובת אחת.
קלארק נפטר ב-17 במרץ 1988, והוא נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, שם קבורה אשתו לצידו.
הערות שוליים

↑  Military Government Association (1958). Military government journal, Volume 10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1130489213  ISNI: 0000 0000 2766 0210  LCCN: n86145332  NARA: 10570653  SNAC: w6nk3q3r  VIAF: 72882566   WorldCat (עם VIAF): 72882566
גילברט קוק

| --- | --- |
 לידה:  30 בדצמבר 1889 טקסארקנה, ארקנסו, ארצות הברית  
 פטירה:  19 בספטמבר 1963 (בגיל 73) לה חולה, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1908–1959 (כ־51 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-104   מפקד הקורפוס ה-12
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין     כוכב הכסף    לגיון הכבוד    צלב המלחמה
 
גילברט ר. קוק (באנגלית: Gilbert R. Cook ‏; 30 בדצמבר 1889 – 19 בספטמבר 1963) היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, אשר פיקד על כוחות בחזית מערב אירופה במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

קוק נולד ב-30 בדצמבר 1889 בטקסארקנה, ארקנסו, ובשנת 1912 הוסמך כלוטננט משנה. קוק שירת בטקסס, אריזונה, ניו מקסיקו, אזור תעלת פנמה והפיליפינים, וב-2 בספטמבר 1914 התחתן עם דוריס פרדריק.
באפריל 1918 הצטרף קוק לרגימנט הרגלים ה-58, ובמאי אותה שנה נשלח עמו לחזית המערבית, ולחם עמו בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נשאר קוק בגרמניה כחלק מכוח הכיבוש, ובאוגוסט 1919 חזר לארצות הברית. על פעולותיו במלחמה קיבל קוק את עיטור כוכב הכסף עם עלה אלון, ואת עיטור צלב המלחמה הצרפתי.
באוקטובר 1919 מונה קוק למדריך בבית הספר לחיל הרגלים של צבא ארצות הברית, וביולי 1921 נשלח שוב לגרמניה כחלק מרגימנט הרגלים ה-8, ושהה שם עד למרץ 1923. במהלך השנים לאחר מכן מילא קוק תפקידי הדרכה ומטה שונים, ובאפריל 1941 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-21 בהוואי, ופיקד עליו במהלך המתקפה על פרל הארבור.
באפריל 1942 מונה קוק לעוזר מפקד הדיוויזיה ה-25, וביוני אותה שנה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-104. באוקטובר 1943 מונה קוק למפקד הקורפוס ה-12, ופיקד עליו במהלך האימונים בטנסי ובבריטניה.
ב-11 באוגוסט 1944 נחת הקורפוס בצרפת, ומיד השתתף במבצע קוברה. ב-13 באוגוסט כבש הקורפוס את אורליאן ושטאודון, וב-19 באוגוסט מונה מנטון אדי למפקד הקורפוס, במקום קוק שלא חש בטוב.
במהלך השנים שלאחר מכן היה קוק חבר בכל מיני ועדות ביקורת של הצבא, ובשנת 1957 פרש לביתו. ב-19 בספטמבר 1963 מת קוק בביתו שבלה חולה, קליפורניה, ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
קברו של קוק
פרס מארי יאסאי

| --- | --- |

פסל חזה של השחקנית מארי יאסאי
 מדינה:  הונגריה 
 הגוף המעניק:  ממשלת הונגריה 
 תקופת הפרס:  1953–הווה (כ־72 שנים) 
 נקרא על שם:  Mari Jászai 
 
פרס מארי יאסאי (בהונגרית: Jászai Mari-díj; הוא פרס ממלכתי, אשר הוקם בשנת 1953 על ידי ממשלת הונגריה כפרס משחק במה/קולנוע/טלוויזיה. שם הפרס הוא על שמה של השחקנית המהוללת מארי יאסאי, שהייתה אמנית גדולה של משחק דרמטי.
הכיתוב על מסגרת הפרס עשוי מעלי דפנה חרוטים בעץ: JÁSZAI/ MARI/DÍJ
רקע

במקור היו לפרס שתי דרגות, משנת 1955 עד 1976 היו לו שלוש דרגות. הוא הוענק מדי שנה ב-4 באפריל, (אז נחגג כיום שחרור הונגריה מגרמניה הנאצית בשנת 1945 על ידי הצבא האדום לקראת סיום מלחמת העולם השנייה). הפרס הוענק בדרך כלל לעשרה אנשים. בשנת 1992, משרד התרבות והחינוך הציבורי הקים אותו מחדש והרחיב אותו להכרה גם בלימודי תיאטרון. את גרסת הברונזה של הפרס ניתן לראות באתר זה. חבר נאמנים המורכב מעשרה חברי ארגונים מקצועיים שממליץ לשר/ת התרבות.
לפרס יש רק דרג אחד מאז 1976, ומאז 1992 הוא מוענק ב-15 במרץ, שהפך ליום העצמאות ההונגרי לזכר מהפכת 1848 בהונגריה (שמכונה בהונגריה "מהפכת 1848–1849 ומאבק העצמאות"), חאחרונה בדרך כלל ל-13 אנשים.
הענקת הפרס מלווה במענק כספי של 1,395,000 HUF, הפטור ממס מאז 2004.
רקע משפטי

צו ממשלתי מספר 3/1999. (ב' 24) NKÖM על פרסים אמנותיים ומקצועיים אחרים שניתן להעניק על ידי השר למורשת התרבות הלאומית.
זוכי הפרס (מבחר)

1953: לאיוש מאניאי
1954: אוטו אדם, ז'וז'ה באנקי, אנדרה מרטון
1955: ז'וז'ה גורדון, אווה רוטקאי,
1956: ג'רג' קלמן, גאבור פלדש, לאסלו מרקוש
1958: אוטו רוטקאי,
1959: אישטוואן רוז'וש
1959: לאסלו ואמוש,
1963: אישטוואן קומור
1966: לאסלו קאבוש
ועוד
ראו גם

https://web.archive.org/web/20131208125834/http://teatrum.eu/szineszek.php (Mátyás Dráfi)
https://web.archive.org/web/20130730054133/http://ujtarsadalomszalon.hu/szalon13.html (Károly Mécs)
http://www.tothauguszta.hu (אוגוסט טוט)
תיאטרון. HU - 2012
לקריאה נוספת

מאגר זוכים ומקבלי הפרסים 1948–1980. לוקט ונערך על ידי גברת יוז'ף מדיאר. ספריית מחוז פלמירו טוליאטי, קפושוואר. מסת"ב 963-7551-57-3
גברת טמאש צ'אפו: מסד נתונים של זוכי פרסים ומקבלים 1981–1990. ספריית המחוז והעיר, קפושוואר. ISSN 0237-2312
זוכי הפרס לשנת 2010: "Állami és művészeti díjakat adtak át március 15-e alkalmából". Nemzeti Erőforrás Minisztérium. 2010-03-14. אורכב מ-המקור ב-2012-12-08. נבדק ב-2015-10-23.
מי זה מי 2009. סוכנות הידיעות ההונגרית
הערות שוליים

↑  Az 1953. évben kiosztott díj érmének alkotója Ferenczy Béni volt. Lásd OSA Archívum. Virtuális Dia-múzeum 58. kép
↑  Az érem egy változatát 1987-ben Kiss Nagy András készítette. Előlapján: a színésznő királynői jelmezben, magasra fésült haján korona, balprofilban ábrázolt mellképe. Hátoldalán: babérlevelekből kialakított keretben felirat: JÁSZAI/ MARI/DÍJ; mesterjel: KNA peremben alul beütve. Öntött, bronz. Átmérője: 70 mm. – 1993-ban az előbbi előlapjával egyező ábrájú, de JÁSZAI/ MARI/DÍJ körirattal és hátoldali ábra nélküli, 80 mm átmérőjű érmet készített 10 darab sorszámozott példányban. Kiss Nagy András éremkiállítás. Magyar kiállítási, művészeti katalógusok a Magyar Nemzeti Galéria gyűjteményéből. Kecskemét, Képtár, 1995. 31. és 33. oldal
↑  {Emlékérmek, plakettek - Modern magyar éremművészet III. bemutató anyag} Aranypengő.hu, numizmatika.aranypengo.hu
↑  "Archivált másolat". אורכב מ-המקור ב-2016-03-06. נבדק ב-2011-08-12.
ג'רי ג'ון רולינגס

ג'רי ג'ון רולינגס (באנגלית: Jerry John Rawlings;‏ 22 ביוני 1947 – 12 בנובמבר) היה מדינאי בגאנה, שכיהן כראש ממשלתה וכנשיאה.
רולינגס עלה לשלטון לראשונה בשנת 1979 בעקבות הפיכה צבאית, בה שימש כקצין טיסה זוטר. תחילה נמסר השלטון לממשל אזרחי, אך ב-31 בדצמבר אותה שנה שב ותפס את השליטה במדינה כיו"ר מועצת ההגנה הלאומית הזמנית. בשנת 1992, רולינגס התפטר מהכוחות המזוינים, הקים את הקונגרס הדמוקרטי הלאומי והפך לנשיא הראשון של הרפובליקה הרביעית של גאנה. רולינגס נבחר בשנית בשנת 1996 ל-4 שנים נוספות.
ב-15 במאי 1979, ניסה ג'רי רולינגס להוביל הפיכה צבאית להפלת שלטון הגנרל פְּרֶד אָקוּפוֹ (אנ'), אך נעצר ונידון למוות. אולם, נאומו בבית המשפט קנה לו אהדה ציבורית, וב-4 ביוני שוחרר על ידי חיילים שפרצו לכלאו. הוא הנהיג מרד צבאי ואזרחי, הקים את "המועצה המהפכנית של הכוחות המזוינים" (AFRC), והוביל "משימת טיהור" נגד שחיתות. בהמשך, נערכו בחירות שבהן ניצח הילא לימן ( Hilla Limann), אך רולינגס הפיל את שלטונו ב-31 בדצמבר 1981, בשל ניהול כלכלי כושל, והקים את מועצת ההגנה הלאומית הזמנית (PNDC). ב-1992 פרש מהצבא, הקים את הקונגרס הדמוקרטי הלאומי (NDC), אישר הקמת מפלגות פוליטיות ויזם בחירות דמוקרטיות. רולינגס זכה בבחירות לנשיאות ב-1992 וב-1996. לאחר שתי קדנציות, נאסר עליו לכהן שוב., ובבחירות 2000 תמך בסגנו, ג'ון אטא מילס.
בהמשך, שימש רולינגס כשליח האיחוד האפריקאי לסומליה.
רקע > משפחה וילדות

ג'רי ג'ון רולינגס נולד באקרה, בירת גאנה, לוויקטוריה אגבותוי וג'יימס רמזי ג'ון. לרולינגס אחים למחצה מנישואים קודמים של אביו שמתגוררים כיום בניוקאסל ובלונדון. משפחתו הייתה משבט נזמה (N'zema) וכן מחלק מקבוצה אתנית בשם אנשי האווה (Ewe), הם היו תת-קבוצות בעלות חשיבות מינימלית והוא היה הבן היחידי של אמו. למעשה, העדר שושלת בולטת היווה עבורו יתרון פוליטי – אינדיקציה לחופש מלחצים ואג'נדה פוליטית.
רולינגס נשוי לננה קונאדו אגימן רולינגס אותה הכיר במהלך לימודיו במכללת אחימוטה. לשניים ארבעה ילדים – אזנטור, יאה, אסנטאווה, אמינה וקימאתי.
רקע > חינוך וקריירה צבאית

רולינגס סיים את לימודיו התיכוניים במכללת אחימוטה ב-1967. לא הייתה לו השכלה מחוץ לגאנה. זמן קצר לאחר מכן, הצטרף לחיל האוויר של גאנה. במרץ 1968 עבר מערבה, לטקורדי כדי להמשיך את לימודיו. בינואר 1969 סיים אותם והוסמך כקצין טיס לאחר שזכה בפרס הצוער הטוב ביותר בהטסת סוחוי Su-7. בשנת 1978 קיבל דרגת סגן. במהלך שירותו בחיל האוויר הגאני, רולינגס שם לב להידרדרות במשמעת ובמורל – הדבר שיקף את השחיתות במועצה הצבאית העליונה (SMC) באותו הזמן. ככל שהתקדם הוא בא במגע עם אנשים ממעמד רם יותר, ועם ערכיהם החברתיים, ובעקבות זאת ערכיו גבר בו הרצון להיאבק בחוסר הצדר בחברה. תהליכים הלו הובילו לגינויו על ידי ה-SMC.
לאחר ההפיכה ב-1979 רולינגס התחבר לקהילת הסטודנטים של אוניברסיטת גאנה, שם פיתח אידאולוגיה שמאלנית יותר, תוך כדי שיח ודיון על רעיונות חברתיים ופוליטיים.
ההפיכה בשנת 1979

בינואר 1972 הוביל אצ'מפונג הפיכה מוצלחת נגד משטרו הדמוקרטי של ד"ר קופי בוסי (Dr. Kofi Busia). אצ'מפונג לא רק שהואשם בשחיתות, אלא גם בהשארת גאנה במצב של תלות בכוחות טרום-קולוניאליים, מה שתרם להתרוששותה. רולינגס היה חבר ב"תנועת אפריקה החופשית", תנועה מחתרתית של אנשי צבא ששאפו לאחד את אפריקה דרך הפיכות. במאי 1979, לקראת הבחירות האזרחיות, רולינגס נעצר על ידי הצבא הגאני יחד עם שישה חיילים נוספים, בגין מרד שהוגדר כניסיון הפיכה נגד משטרו של גנרל פרדריק אקופו. רולינגס הופיע בפני בית הדין הצבאי והואשם בהובלת כיתת חיילים ב-15 במאי 1979. במהלך המתנה להוצאתו להורג, חולץ רולינגס ממעצר ב-4 ביוני 1979 על ידי קבוצת חיילים שבאו לחלצו.
רולינגס וקצינים נוספים הובילו להפיכה צבאית מוצלחת במטרה לטהר את החיים הצבאיים והפומביים מהשחיתות הנרחבת. במהלך שלטונם של רולינגס וכוחותיו, למשך 112 ימים, הועמדו לדין והוצאו להורג ראשי מדינה לשעבר, כולל אצ'מפונג וליוט פרדריק וו. במהלך הלילה בו התרחשו ההוצאות להורג, נרשמו הרוגים בקרב כוחות לוחמים, הן נגד הממשל הצבאי והן בצד ההתקוממות. בנוסף, רולינגס העביר את כיסא ראש הממשלה לנשיאה שנבחרה על ידי הציבור, הילא לימן, שבעקבות זאת פרשה מחיל האוויר.
בהנחה כי הממשל מושחת עד תום ונדרשת הנהגה חדשה לפיתוח גאנה, רולינגס הוביל את המועצה המהפכנית של הכוחות המזוינים (AFRC), שכללה בעיקר קצינים זוטרים, להדחת המועצה הצבאית העליונה. זמן קצר לאחר המרד, הוציא רולינגס להורג 8 קצינים צבאיים באמצעות כיתת יורים, כולל הגנרלים קוטיי, ג'ורג' יאו בוקיה, ג'וי אמדום, רוג'ר פלי ואוטוקה, וכן שלושת ראשי המדינה לשעבר: אפריפה, אצ'מפונג ואקופו. בנוסף, הוצאו להורג שופטי בית המשפט העליון ססיליה קורנטנג אדו, פרדריק סרקודי וקוואג'ו אגיי אגיפונג, וקציני צבא כמו מייג'ור אקווה ומייג'ור דאסאנה ננטוגמה. ייתכן שהוצאות להורג אלו היו תוצאה של לחץ ציבורי כבד. מאוחר יותר, רולינגס המשיך במבצעי "ניקוי האורוות", שכללו הרג וחטיפות של יותר מ-300 אזרחים גאנים.
הוצאות להורג אלו, שבאו לאחר תקופה של אלימות פוליטית מועטה, נרשמו כאירועים דרמטיים בהיסטוריה של גאנה. במקביל, ובמסגרת תוכנית שנקבעה לפני ההתקוממות, ה-AFRC לא התערבה בשלטון האזרחי ואפשרה לתהליך הבחירות להתנהל ללא הפרעה. ב-24 בספטמבר 1979, השלטון הועבר לנשיא הנבחר, הילא לימן, שעמד בראשות מפלגת העם הלאומית (PNP), שנתמכה על ידי חסידיו של קוואמה נקרומה, מייסדה ונשיאה הראשון של גאנה.
ההפיכה בשנת 1982 והמשבר הכלכלי בשנת 1983

עם עלייתו לשלטון, עמד רולינגס בהבטחתו למרות הלאומניות הקיצונית שלו אשר לעיתים הזכירה את הדימוי של קוואמה נקרומה (באנגלית: Kwame Nkrumah), הרי ש'הפעם השניה' של רולינגס ידועה בהשלמה לתוכניות ההתאמה המבנית המקיפה ביותר באפריקה, בחסות קרן המטבע והבנק העולמי.
רולינגס האמין שהמשטר של לימן לא מסוגל לפתור את התלות הכלכלית של גאנה ובעקבות כך הוביל להפיכה שנייה נגדו. לכן, הוגש כתב אישום נגד לימן וכל המעמד הפוליטי ב-31 בדצמבר 1981. במקום המפלגה הלאומית של לימן, ייסד רולינגס את המוסד השלטוני הצבאי הזמני של המועצה לביטחון לאומי (PNDC). המועצה לביטחון לאומי (PNDC) טענו שהם הנציגים האמיתיים על העם, אך הם היו חסרי ניסיון ביצירה ויישום מדיניות כלכלית. חוסר ניסיון זה הוביל לבקרת מחירים לא מציאותית ולהרס השוק הכלכלי. בדומה לקודמיו רולינגס ייחס את הבעיות הכלכליות והחברתיות הקיימות להתנהלות 'אנטי חברתית' של כמה אנשי עסקים.
בדצמבר 1982 הכריזה המועצה לביטחון לאומי על תוכנית כלכלית באורך ארבע שנים להקמת מונופול ממשלתי של סחר בייבוא ויצוא. מטרת התוכנית למגר את השחיתות סביב רישיונות היבוא ולהסיר את הסחר מהתלות בשווקים המערביים. בפועל, המהלך יצר שינויים קיצוניים במשק. פיקוח מחירי המזון למשל היטיב עם האוכלוסייה העירונית, אך גרם לנטל מופרז על 70% מהאוכלוסייה הכפרית אשר תלויה בשוק המזון כהכנסה. בסופו של דבר, המדיניות הכלכלית של רולינגס הובילה למשבר כלכלי ב-1983, ואילצה אותו לבצע התאמות ושינויים קיצוניים כדי לשמור על השלטון. בעקבות משבר זה נוצר לחץ על המועצה לביטחון לאומי (PNDC) והרצון היה לחזור לדמוקרטיה רב-מפלגתית ולכן הבחירות הבאות נערכו ב-1992.
המעבר לחוקי הדמוקרטיה, הקמת ה-NDC

המשבר הכלכלי ב-1983 אילץ את רולינגס לשנות את דרכו ולאמץ גישה חדשה. למרות צמיחתה הכלכלית של גאנה, הפערים בין העשירים לעניים גדלו. המצב נבע מהאידאולוגיה של הבנק העולמי. רולינגס הבין שהדרך היחידה לשמור על השלטון תלויה בו ולכן הציע עצמו לבחירות. כך למעשה הפך עצמו מדיקטטור למנהיג דמוקרטי. רולינגס נבחר לנשיא בבחירות דמוקרטיות בשנת 1992 וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1996. המהלך הזה הוביל את גאנה לדמוקרטיה רב-מפלגתית.
בשביל להכין את גאנה לשלטון חוקתי, רולינגס קרא להקמת הוועדה הלאומית לדמוקרטיה (NCD). הוא הכריז על הקמתה בנאום הרשמי הראשון שנשא לאחר סיום הקדנציה של הילא לימן. מטרת הוועדה הייתה לערוך מחקר על השקפות שהובעו ברחבי גאנה בפורומים אזוריים, בכוונה לסייע בתהליך המעבר הדמוקרטי.
ה-NCD פעלה בהילוך גבוה על מנת להתחיל את תהליך החזרה לבחירות רב-מפלגתיות. ה-NCD הוסמכה לקיום דיונים וניסוח הצעות שמטרתן לבצע את המעבר לדמוקרטיה רב-מפלגתית. ארגוני האופוזיציה התלוננו כי ה-NCD מנהל יחסים הדוקים מידי עם ה-PNDC. הוועדה המשיכה את עבודתה עד שנת 1991. במרץ באותה השנה פרסם ה-NCD דו"ח - "התהליך הדמוקרטי המתפתח: סיכום עבודת NCD לקראת סדר דמוקרטי חדש". הדו"ח המליץ על בחירת נשיא, הקמת אספה לאומית ויצירת משרת ראש ממשלה. בהתבסס על הנתונים מהדו"ח הזה, המליץ ה-PNDC על הקמת ועדה שתגבש הצעה לחוקה שתתבסס על חוקות גאניות קודמות.
בהמשך, טיוטת החוקה הוגשה לאישור פומבי במשאל עם. שנה לאחר מכן הוקמה ועדה שתפקידה לגבש חוקה. במאי 1992, הסירה ה-PNDC את האיסור על פוליטיקה מפלגתית והעבירה חוק המסדיר את היווצרותן של מפלגות פוליטיות.
המנהיגות של רולינגס הייתה שילוב של פופוליזם וסמכותיות, שלפעמים כללה הצהרות שנויות במחלוקת. הייתה לו היכולת למשוך קהל ולפנות אל האיש הפשוט ברחובות. אחד מהישגיו המשמעותיים היה המעבר מעריצות צבאית לממשל דמוקרטי.
רולינגס הותיר מורשת שבה הגאנים כעם וכחברה, קיבלו הזדמנות ליהנות מאיכות חיים וגם לקצור את היתרונות של התפתחות מערכתית, שינוי הסביבה הגלובלית, הפוליטית והכלכלית. ניתן לתאר את מסע המנהיגות של רולינגס כמעבר ממנהיג משרת, אשר פעל למען האינטרסים של ההמונים ועבד בצמוד לאזרחים הפשוטים, למנהיג סמכותי ולבסוף מנהיג דמוקרטי.
הבחירות בשנת 1992 > מהלך הבחירות

בזמן הבחירות לנשיאות בשנת 1992, רולינגס רץ כמועמד לקונגרס הדמוקרטי הלאומי (NDC – לשעבר PNDC), המפלגה שירשה את PNDC. תוצאות הבחירות פורסמו ב-3 בנובמבר 1992 – רולינגס זכה בניצחון מוחץ עם 58.3% מהקולות. הבחירות נערכו ב-200 מחוזות נרשם שיעור הצבעה של 50%.
הבחירות בשנת 1992 > מידת התחרות במדיות השונות

היכולת של מפלגות האופוזיציה להתחרות הייתה מוגבלת, רולינגס החזיק ביתרונות עצומים. ניצחונו נעזר במפלגות שונות ששולבו בחברה בימי שלטונו: ועדות להגנת המהפכה, יחידות קומנדו, ארגון הנשים של ה-31 בדצמבר, תנועת ה-4 ביוני ועוד. כלל מפלגות אלו הפעילו מערכת של שליטה עממית באמצעות הפחדה. בנוסף, רולינגס החזיק במונופול על התקשורת הלאומית – הוא הצליח לצנזר את העיתונות במדיות השונות באמצעות צו רישוי. אף על פי שלמתנגדיו ניתנה גישה לטלוויזיה ולעיתונות וההגבלות על חופש העיתונות הוסרו מעט, לאף מועמד לא היו המשאבים להתחרות בו. מסע הפרסום של רולינגס עצמו התחיל לפני שחרורן של מפלגות פוליטיות, בעזרת גישה למשאבים ממלכתיים הקמפיין היה מסוגל לעמוד בדרישות הכספיות של מסע קידום מוצלח. רולינגס נסע ברחבי הארץ, יזם פרויקטים של עבודות ציבוריות והעניק לעובדי הציבור העלאות שכר של כ-60% לקראת הבחירות.
הבחירות בשנת 1992 > ביקורת על הליך הבחירות ותוצאותיו

בתגובה לניצחונו של רולינגס טענו מפלגות האופוזיציה שהבחירות היו לא הוגנות ומהלך הבחירות התקין הופר במספר דרכים. לטענתם, באזורים בהם רולינגס היה צפוי להפסיד נרשם לו ניצחון, לדוגמה אזורים כפריים עם אוכלוסיות דלות. בניגוד לכך, ועדת הביקורת, שאמונה על טיב הבחירות, בהובלת סיר אליס קלארק הגדירה את הבחירות כחופשיות והוגנות. לטענתם, יש בעיות מעטות בקלפיות ולא נרשמו מקרים של כפיית בוחרים. לעומת זאת, הקרן הבינלאומית למערכת בחירות (IFES) פרסמה דו"ח המחזק את הטענה שנרשמו ערכים שגויים ברישום הבוחרים, מה שעשוי להשפיע על תוצאות הבחירות.
מרכז קרטר הכיר גם הוא בסוגיות קלות בבחירות, אך החליט כי בעיות אלו לא מצביעות על הונאה אלקטורלית שיטתית ולכן לא נכתב כתב אישום.
בעקבות כל אלו המנהיגים האחרים עודדו את בוחריהם להחרים את הבחירות הבאות לפרלמנט ולנשיאות בגאנה. כתוצאה מכך זכו פקידי ה-NDC ב-189 מנדטים מתוך 200 מנדטים בפרלמנט. בתשובה לשאלות על אי הסדר, רולינגס ענה שייזום תוכנית חדשה בהצבעת הבוחר.
רולינג וה-NDC שוב החזיקו בפרלמנט בגאנה בין השנים 1992–1996. לפי המנדט החוקתי שלו, תקופת כהונתו הסתיימה בשנת 2001.
אחרי הנשיאות

בנובמבר 2000, קבע רולינגס את יום המתנדבים הבין לאומי הראשון שיתקיים בשנת 2001, כאשר הבולט מבין המתנדבים הוא מזכ"ל האו"ם קופי אנאן.
באוקטובר 2010, נבחר ג'רי ג'ון רולינגס לשליח האיחוד האפריקאי (AU) לסומליה.
רולינגס הרבה להרצות באוניברסיטאות רבות וביניהן אוניברסיטת אוקספורד ובנוסף המשיך רולינגס לתמוך בקונגרס הדמוקרטי הלאומי.
נפטר ב-12 בנובמבר 2020.
הערות שוליים

↑  Flt.-Lt. (Rtd) Jerry John Rawlings (Head of State/President: 1981 – 2000)
1 2 3  NKRUMAH AND RAWLINGS: POLITICAL LIVES IN ARALLEL?
↑  Yaa Asantewaa Rawlings: Biography Of Jerry Rawlings’ Daughter
1 2  FLT LT JERRY JOHN RAWLINGS - Former President of The Republic of Ghana (1979, 1981-2001) - About His Excellency (ארכיון)
↑  May 15, 1979: Flt. Lt. Jerry Rawlings arrested after failed military uprising
↑  Ghana – Roelings Coup
1 2  Jerry J. Rawlings, HEAD OF STATE, GHANA
↑  The Legacy of J.J. Rawlings in Ghanaian Politics, 1979-2000
↑  Rawlings "Wins" Ghana's Presidential Elections: Establishing a New Constitutional Order
↑  The ‘Rawlings Revolution’ and Rediscovery of the African Diaspora in Ghana (1983–2015)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  The Politics of Reform in Ghana, 1982–1991
1 2  Ghana: defining the African challenge
↑  Ghana’s Encouraging Elections - A Major Step Forward
1 2  Political Leadership in Ghana: 1957 to 2010
↑  The Electoral Political Process
1 2 3 4 5 6  The Legacy of J.J. Rawlings in Ghanaian Politics 1979-2000
↑  Rawlings named AU envoy to Somalia (ארכיון)
↑  Jerry Rawlings: A Threat to Ghana's Democracy? (ארכיון)
↑  Speech.pdf Acceptance Speech by H. E. Jerry John Rawlings
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332641105171  BIBSYS: 98024673  BnF: cb12090176t (data)  CiNii: DA18906096  GND: 118910191  ICCU: LIGV033017  ISNI: 0000 0000 5539 5362  LCCN: n80163163  NTA: 100255531  SELIBR: 318781  SNAC: w6vh6jz6  SUDOC: 029232708  VIAF: 394149196260774790562   WorldCat (עם VIAF): 394149196260774790562
אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 מוטו:  "Per veritatem vis"  (כוח דרך האמת)
 תקופת הפעילות:  22 בפברואר 1853 – הווה (171 שנים)
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 נשיא:  אנדרו ד' מרטין
 סגן נשיא:  בוורלי וונדלנד
 סגל:  16,902 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  15,449 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 סטודנטים לתואר ראשון:  7,303
 מיקום
 מיקום:  סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  38°38′53″N 90°18′18″W﻿ / ﻿38.648°N 90.305°W﻿ / 38.648; -90.305
 www.wustl.edu
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס(למפת מיזורי רגילה) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס(למפת מיזורי מוגדלת) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
 
אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס (באנגלית: Washington University in St. Louis) היא אוניברסיטת מחקר פרטית הממוקמת בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. מוסד הלימודים הוקם בשנת 1853 על ידי ויליאם גרינליף אליוט וואיימן קראו. הוא נקרא בתחילה "סמינר אליוט" (Eliot Seminary) ובשנת 1857 שונה השם ל"אוניברסיטת וושינגטון" לכבודו של נשיא ארצות הברית הראשון, ג'ורג' וושינגטון.
האוניברסיטה נמנית עם מוסדות הלימוד והמחקר המובילים בעולם. ב-2019 דורגה האוניברסיטה כ-22 בעולם, לפי הדירוג האקדמי של האוניברסיטאות בעולם על ידי אוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי. היא מושכת סטודנטים מכל רחבי ארצות הברית ומלמעלה ממאה מדינות ברחבי העולם. 15,155 סטודנטים לומדים לתארים שונים באוניברסיטה.