stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוז'ף שווייצר
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Schweitzer díszdoktori
1 2  http://www.hirado.hu/2015/02/06/elhunyt-schweitzer-jozsef/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299761005171  PLWABN: 9810621989505606  BnF: cb12708090c (data)  GND: 1025733290  ISNI: 0000 0000 7834 682X  LCCN: n83211015  VIAF: 41964352   WorldCat (עם VIAF): 41964352
יום סדאן

שער ברנדנבורג מואר לכבוד יום סדאן 1898
יום סדאן או סדאנטאג (בגרמנית: Sedantag) היה יום זיכרון שנחגג בקיסרות הגרמנית מדי שנה ב-2 בספטמבר. יום זה נועד להנציח את זכרו של קרב סדאן שבו נחלה הקונפדרציה הצפון-גרמנית ניצחון מוחץ על הקיסרות הצרפתית השנייה. החג התבטל בעקבות פירוקה של הקיסרות הגרמנית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
זמן קצר לאחר ייסודה של הקיסרות באולם המראות בארמון ורסאי כבר עתרו פוליטיקאים בפני וילהלם הראשון, קיסר גרמניה להכריז על יום חג לאומי לזכר המאורע. התאריך הפוטנציאלי היה 18 בינואר, יום הכרזת הקיסרות. עם זאת, ה-18 בינואר כבר היה יום בעל חשיבות רבה בעיני הפרוסים כיוון שבו הכריז על עצמו פרידריך הראשון כ"מלך פרוסיה" הראשון. תאריך נוסף שהוצע הוא 10 במאי, שבו הסתיימה סופית מלחמת צרפת–פרוסיה. עם זאת, הצעה זו לא התקבלה בברכה מצד המדינות הגרמניות הדרומיות - ממלכת בוואריה, הדוכסות הגדולה של באדן וממלכת וירטמברג, אשר העדיפו לבחור בתאריך לזכר קרב שבו גם הן לקחו חלק פעיל. כפשרה, הוצע ה-2 בספטמבר, אשר בו כאמור, נחלו מדינות גרמניה ניצחון משותף על הצרפתים. עם זאת, החג מאולם לא הוכרז רשמית, ונחגג דה פקטו. בשל כך, הוא לא נחגג בכל רחבי גרמניה, ואף זכה להתנגדות מצד גורמים קתוליים ופציפיסטים.
גם אופיו של היום מעולם לא הוגדר רשמית. במהלך היום הופיעו בדרך כלל שליטי המדינות כשהם לבושים במדים, ונערכו מצעדים צבאיים ותהלוכות של ותיקי מלחמה. המוני העם חגגו את היום באמצעות קישוט הרחובות, הבערת מדורות, ריקודים ושירת שירים פטריוטיים. פעמוני הכנסיות צלצלו, והכמרים היו נושאים דרשות מיוחדות והספדים לזכר קורבנות הקרב. בימי שלטונו של וילהלם השני, המצעדים הצבאיים נדחו לאוגוסט, כיוון שההכנות התנגשו עם חגיגות יום הולדתו שחל ב-27 בינואר.
בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ופירוקה של הקיסרות, הודיעה רפובליקת ויימאר שיום סדאן מבוטל רשמית.
טירסיאס

| --- | --- |

 תפקיד:  נביא
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית
 מקום מגורים:  תבאי
 אב:  אברוס
 אם:  קאריקלו
 צאצאים:  Daphne, Historis, Manto 
 
אודיסאוס נועץ ברוחו של טירסיאס
יוהאן היינריך פיסלי (Johann Heinrich Füssli), טירסיאס מופיע בפני אודיסאוס בעת ההקרבה, 1780–1785
טירסיאס (ביוונית: Τειρεσίας) הוא נביא עיוור במיתולוגיה היוונית, נביאה של תבאי, שחי כאישה במשך מספר שנים.
סיפור חייו

טירסיאס היה כהן של זאוס, ובהיותו גבר צעיר נזדמן לו לראות שני נחשים גדולים מזדווגים. הוא הכה אותם עם המטה שלו. הרה, שכעסה על המעשה, הפכה אותו כעונש לאישה. כאישה, טירסיאס היה לכהן של הרה, התחתן והוליד ילדים. לאחר שבע שנים כאישה, שוב נזדמן לטירסיאס לחזות במעשה הזדווגות של נחשים. בפעם הזו הוא לא הפריע להזדווגות ביניהם, והרה החליטה להפוך אותו בחזרה לגבר. זמן-מה לאחר מכן, זאוס והרה התווכחו בשאלה איזה מין נהנה יותר מיחסי מין, וכל צד היה בטוח שהשני נהנה יותר. הם ביקשו מטריסיאס שיישב ביניהם את הוויכוח, שכן רק לו היה את הניסיון הדרוש כדי לענות על השאלה. טירסיאס צידד בזאוס, והרה בכעסה עיוורה אותו. מכיוון שזאוס לא יכול היה לבטל את מעשה ידיה של הרה, הוא העניק לטירסיאס כפיצוי יכולת נבואה.
גרסה שונה ופחות נפוצה של הסיפור – המופיעה בהמנון החמישי של קאלימאכוס, "רחיצתה של פאלאס" – מספרת שאתנה עיוורה את טירסיאס כעונש על שראה אותה רוחצת בעירום. אמו, קאריקלו, התחננה בפני אתנה שתבטל את העונש, אך זו השיבה שאין בכוחה לעשות זאת וכפיצוי העניקה לו את יכולת הנבואה.
אזכוריו של טירסיאס במיתוס ובמחזאות היוונית

כאשר הרקולס התינוק חנק שני נחשים שהסתננו לעריסתו, ניבא טירסיאס לאמו שיום יבוא ובנה יהיה גיבור ששמו ייצא למרחקים ובכל העולם ישירו לו שירי הלל.
במחזהו של סופוקלס "אדיפוס המלך" קורא אדיפוס לנביא על-מנת לברר מי רצח את לאיוס במטרה לרפא את תבאי מהמגפה. השיחה עם טירסיאס שמתחילה על מי מנוחות עולה עד מהרה לטונים גבוהים כשטירסיאס מסרב לגלות לו מי הרוצח. אדיפוס לועג לכח נבואתו ואז מתגלה לראשונה המהות הטראגית של המחזה, כאשר טירסיאס מטיח לעברו של אדיפוס – ”אתה הוא מטמא הארץ המקולל... אתה הוא הרוצח שאינך מוצא... אתה, מבלי דעת, מקיים יחסי קלון עם הקרובים לך מכל.” (תרגום: אהרן שבתאי). אך אדיפוס אינו בשל לקבל את האמת, ולכן כעסו כלפי טירסיאס וממסד הנבואה מחריף. רק בסופו של המחזה מבין אדיפוס את נבואתו של טירסיאס ומגלה את האמת הטראגית.
במחזה אנטיגונה, המסיים את הטרילוגיה של אדיפוס, מגיע טירסיאס הנביא לקראון ונוזף בו על גזר הדין החמור שהוציא על אנטיגונה (מוות) שהפרה את הצו שלו וקברה את אחיה פוליניקס. טירסיאס מצליח במשימתו, קראון חוזר בו ויוצא להוציא את אנטיגונה ממערת הקבר. מאחר שהוא איחר את המועד התמלא ביתו צער כפי שחזה טירסיאס.
באודיסיאה של הומרוס מזמן אודיסאוס את רוחו של טירסיאס תוך שהוא מנצל את העובדה שרוחות השדים נמשכות לדמן הטרי של חיות שהועלו כקרבן.
בתרבות

באלבומה של ג'נסיס Selling England by the Pound מ־1973, מצוטט טירסיאס אומר "נדדתי מציר הצפון לציר הדרום, אין נסתר ממני. לעיתים גבר זעמתי כמו הים, לעיתים אשה הענקתי כמו האדמה. למעשה יותר אדמה משאר ים."
ראו גם

נביא עיוור
הערות שוליים

↑  Lombardo, Stanley and Diane Rayor. Callimachus: Hymns, Epigrams, Select Fragments ,Johns Hopkins 1988.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534367105171  PLWABN: 9810651429005606  BNE: XX545759  BnF: cb11946612s (data)  GND: 118801562  LCCN: sh87006675  RERO: 02-A010158795  SUDOC: 027421082  VIAF: 62345047   WorldCat (עם VIAF): 62345047 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוגי פרל

| --- | --- |

פרל בשנת 2019
 לידה:  9 במאי 1993 (בן 31) Greenfield, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.83 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת אינדיאנה
 דראפט:  לא נבחר, 2016
 קבוצות כשחקן
 2016 2016–2017 2017–2018 2018–2020 2021 2021 2021 2021 2021–:  ברוקלין נטס לונג איילנד נטס דאלאס מאבריקס סקרמנטו קינגס קליבלנד קאבלירס סולט לייק סיטי סטארס לוס אנג'לס קליפרס פנאתינאיקוס צדביטה אולימפיה
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2017)
 
קווין דוויין "יוגי" פרל הבן (באנגלית: .Kevin Duane "Yogi" Ferrell Jr; נולד ב-9 במאי 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת צדביטה אולימפיה הסלובנית בעמדת הרכז.
קריירת תיכונים ומכללות

פרל נולד וגדל באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ובין השנים 2008–2012 למד ב"תיכון פארק טודור" המקומי. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של התיכון, הוביל אותה לזכייה באליפות ליגת התיכונים השנייה של אינדיאנה; במשחק הגמר 2011 קלע 14 נקודות, מסר 6 אסיסטים והוריד 5 ריבאונדים, ובמשחק הגמר 2012 קלע 17 נקודות, מסר 12 אסיסטים והוריד 9 ריבאונדים. בסיום עונת 2011/2012 נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, וסיים במקום השני בהצבעות לפרס "שחקן התיכונים המצטיין באינדיאנה" (Indiana Mr. Basketball), אחרי הזוכה גארי האריס.
בשנת 2012 החל ללמוד באוניברסיטת אינדיאנה. בכל 3 עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל את שחקניה הן בנקודות והן באסיסטים, עם ממוצעים כוללים של 17.0 נקודות ו-4.8 אסיסטים למשחק. בעונת 2015/2016 הוליך את ה"הוז'רס" לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), אך במשחק שמינית הגמר עצמו הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בתוצאה 86–101, על אף משחק מצוין של פרל אשר קלע 25 נקודות. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית העונה של מחוז Big Ten בפעם השנייה ברציפות, וכן לחמישיית ההגנה של המחוז. לאורך תקופתו בקבוצת האוניברסיטה שיתף פעולה, בין היתר, עם שחקני ה-NBA לעתיד ויקטור אולדיפו, קודי זלר, נואה וונליי, אוג'י אנונובי ותומאס בראיינט.
קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2016, חתם פרל על חוזה מובטח-חלקית בברוקלין נטס. בדצמבר 2016, לאחר 10 משחקים בלבד, שוחרר מברוקלין והצטרף לקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח של ה-NBA – לונג איילנד נטס. ב-18 משחקיו עם לונג איילנד הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 18.7 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק.
בינואר 2017 חתם על חוזה ל-10 ימים בדאלאס מאבריקס, עקב פציעות של הרכזים דרן ויליאמס וג'יי. ג'יי. בראה. במשחקו השני עם המאבריקס קלע 19 נקודות בניצחון מול קליבלנד קאבלירס, ובמשחקו הרביעי קלע שיא קריירה של 32 נקודות, כולל 9 שלשות, בניצחון מול פורטלנד טרייל בלייזרס. יכולת הקליעה המוצלחת שהפגין במשחקיו הראשונים הרשימה את הנהלת המאבריקס, אשר החתימה את פרל על חוזה עד לסיום עונת 2017/2018. בסיום עונת הרוקי שלו, במהלכה רשם ממוצעים של 10.0 נקודות ו-3.7 אסיסטים למשחק, נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונה העוקבת השתתף בכל 82 המשחקים של דאלאס, ותרם 10.2 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של הרוקי דניס סמית'.
לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה לשנתיים בסקרמנטו קינגס.
בינואר 2021 חתם על חוזה ל-10 ימים בקליבלנד קאבלירס, במדיה שיחק בשני משחקים.
לאחר תקופה קצרה בקבוצת סולט לייק סיטי סטארס מליגת הפיתוח, חתם באפריל 2021 על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס עד לסיום עונת 2020/2021.
באוקטובר 2021 חתם על חוזה בקבוצת פנאתינאיקוס היוונית.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | ברוקלין | 10 | 0 | 15.1 | 0.367 | 0.296 | 0.625 | 1.2 | 1.7 | 0.2 | 0.2 | 5.4 |
| 2016/2017 | דאלאס | 36 | 29 | 29.1 | 0.412 | 0.403 | 0.877 | 2.8 | 4.3 | 1.1 | 0.2 | 11.3 |
| 2017/2018 | דאלאס | 82 | 21 | 27.8 | 0.426 | 0.373 | 0.796 | 3.0 | 2.5 | 0.8 | 0.1 | 10.2 |
| 2018/2019 | סקרמנטו | 71 | 3 | 15.0 | 0.435 | 0.362 | 0.896 | 1.5 | 1.9 | 0.5 | 0.1 | 5.9 |
| 2019/2020 | סקרמנטו | 50 | 0 | 10.6 | 0.420 | 0.304 | 0.857 | 1.0 | 1.4 | 0.4 | 0.1 | 4.4 |
| קריירה |  | 249 | 53 | 20.4 | 0.422 | 0.367 | 0.837 | 2.1 | 2.3 | 0.6 | 0.1 | 7.8 |
הערות שוליים

↑  סיכום משחק הגמר 2011, באתר ihsaa.org
↑  סיכום משחק הגמר 2012, באתר ihsaa.org
↑  סטטיסטיקות המכללות של פרל, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אינדיאנה לקרוליינה הצפונית, באתר sports-reference.com
↑  פרופיל, באתר קבוצת אוניברסיטת אינדיאנה
↑  הסטטיסטיקות של פרל בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  פרל חותם על חוזה ל-10 ימים בדאלאס, באתר ליגת הפיתוח, 28 בינואר 2017
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דאלאס לקליבלנד, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דאלאס לפורטלנד, באתר basketball-reference.com
↑  פרל חותם על חוזה לשנתיים בדאלאס, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2017
↑  פרל חותם על חוזה בסקרמנטו, באתר הקבוצה, 23 ביולי 2018
יוז H-1 רייסר

היוז H-1 רייסר (באנגלית: Hughes H-1 Racer) היה מטוס מרוץ אמריקאי שנבנה על ידי יוז איירקראפט ב-1935. המטוס שבר את שיא המהירות בזמנו. ה-H-1 היה המטוס האזרחי האחרון ששבר שיא מהירות, כל שוברי השיאים שבאו אחריו היו מטוסים צבאיים.
תכנון ופיתוח

במהלך עבודתו על סרטו מלאכי הגיהנום (Hell's Angels) העסיק הווארד יוז את גלן אודרדיק שיתחזק את 100 המטוסים שהשתתפו בצילום הסרט. לשניהם היה עניין משותף בתעופה והעלו רעיון לבניית מטוס שישבור את שיא המהירות. המטוס קיבל שמות רבים אך שמו הרשמי והנודע הוא H-1. המטוס היה הראשון שיוצר על ידי חברת יוז איירקראפט.
תכנון המטוס החל ב-1934 עם בניית דגם גדול של המטוס שעבר בדיקות במנהרת הרוח של המכון הטכנולוגי של קליפורניה. הבדיקות הראו כי המטוס יוכל להגיע למהירות של עד 587 ק"מש.
מידע טכני

זרימת הגוף של המטוס הייתה מרכיב חשוב מאוד בהשגת מהירות גבוהה וטכנולוגיות רבות פותחו במהלך בניית המטוס על מנת שגוף המטוס יהיה חלק לחלוטין. ל-H-1 היה גם כן נסע מתקפל שהוסיף לזרימת הגוף של המטוס. על המטוס הורכב מנוע פראט אנד ויטני R-1535, מנוע כוכבי בעל 14 צילינדרים בעל נפח של 25.2 ליטרים ולמרות שתוכנן להפיק עד ל-700 כח סוס הוא הפיק יותר מ-1000.
בגלל שני התפקידים השונים שיועדו למטוס המירוץ שני זוגות כנפיים נבנו עבורו וכל זוג הורכב לפי הצורך. זוג אחד בעל מוטת כנפיים קצרה יותר שימש למרוצים ולשבירת שיאי מהירות, וזוג שני ארוך יותר שימש לטיסות מרוץ לטווח רחוק.
היסטוריה מבצעית

ה-H-1 הוטס לראשונה ב-13 בספטמבר 1935 על ידי הווארד יוז בעצמו. כבר בטיסתו הראשונה שבר המטוס את שיא המהירות למטוס רגיל כשהגיע למהירות של 566 קמ"ש. באותה טיסה הביא יוז ככל הנראה לכך שהדלק במטוס נגמר והוא נחת נחיתת אונס בשדה סמוך ללא שנגרם נזק חמור לו או למטוס. ברגע שיצא יוז מהמטוס המרוסק הוא אמר: "אנו יכולים לתקן אותה, היא תטוס מהר יותר". שיא המהירות באותה תקופה היה שייך למטוס הימי Macchi M.C.72 האיטלקי שהגיע למהירות של 709 קמ"ש באוקטובר 1934.
זמן מה לאחר מכן הכניס יוז במטוס מספר שיפורים קטנים שיסיעו למטוס לעמוד בטיסות לטווח רחוק יותר ולנסות ולשבור את שיא המהירות בחציית השטח היבשתי של ארצות הברית. השיפור המשמעותי ביותר היה הרכבת זוג הכנפיים הארוכים יותר שהמעיטו את עומס הכנף על הכנפיים. ב-19 בינואר 1937 שבר יוז את שיא המהירות בחציית ארצות הברית כשטס מלוס אנג'לס לניו יורק ב-7 שעות, 28 דקות ו-25 שניות. השיא הקודם שהיה 9 שעות ו-27 דקות היה שייך גם כן להווארד יוז. מהירותו הממוצעת במהלך הטיסה הייתה 518 קמ"ש.
ה-H-1 המקורי מוצג כיום במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון די. סי. ארצות הברית.
העתק

ג'ים רייט (Jim Wright) מקוטג' גרוב אורגון בנה העתק בגודל מלא של ה-H-1 שהוטס לראשונה ב-2002. ב-4 באוגוסט 2004 התרסק המטוס ורייט נהרג. המטוס היה אמור לשמש בצילומי הסרט הטייס שמספר את סיפור חייו של הווארד יוז.
ראו גם

יוז איירקראפט
הווארד יוז
הערות שוליים

↑  http://www.nasm.si.edu/collections/artifact.cfm?id=A19750840000
↑  Marrett 2004, p. 19.
↑  Marrett 2004, p. 20.
↑  Howard R. Hughes, Jr.--The Record Setter
יוכבד מכנס

יוכבד מכנס איכילוב (12 בדצמבר 1909, כ"ט בכסלו ה'תר"ע - 10 בדצמבר 1996, כ"ט בכסלו ה'תשנ"ז), הייתה אתלטית ישראלית. זוכת מדליית ארד במכביה הראשונה (1932) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

מכנס נולדה וגדלה בפתח תקווה. בתם של אהרן לייב מכנס וחיה שרה מכנס, אחת מתוך 14 אחים ואחיות. אחיה יצחק מכנס היה ממייסדי רמת גן והרצליה.
בתחרות מבחן למכביה הראשונה שנערכה בפתח תקווה בדצמבר 1931 זכתה מכנס במקומות הראשונים בזריקת דיסקוס בתוצאה של 25.78 מטר ובהטלת כידון בתוצאה של 18.46 מטר.
במכביה הראשונה שנערכה בסוף מרץ 1932 זכתה מכנס במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 19.50 מטר, אחרי אווה לוי מגרמניה (29.52 מטר) ואורה מזרחי ממכבי ירושלים (20.45 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 21.12 מטר.
חייה האישיים

מכנס נישאה לנחמיה איכילוב. לזוג נולדו שלושה ילדים, אריה איכילוב, ליהו איכילוב ושרה ירון. היא נפטרה בדצמבר  1996 ונקברה בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  הקבר של יוכבד איחילוב, בבית הקברות סגולה, באתר BillionGraves.
↑  מדור הספורט - בארצנו - תוצאות הכינוס המחוזי של המכבי בפתח תקווה, דואר היום, 18 בדצמבר 1931
↑  היום נגמרת המכביה בטקס סיום נהדר, דואר היום, 31 במרץ 1932
↑  שרה ירון ז"ל, מודעת אבל
יורי יבסייצ'יק

יורי יבסייצ'יק (ברוסית: Юрий Евсейчик; נולד ב-23 בינואר 1971) הוא מתאבק-עבר ישראלי, שהתחרה בסגנון יווני-רומי בקטגוריית משקל סופר-כבד (120 ק"ג ומעלה). הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם, וסיים במקום הרביעי באולימפיאדת סידני (2000), ההישג הגבוה ביותר שרשם מתאבק ישראלי במשחקים האולימפיים.
קורות חיים

יבסייצ'יק נולד בדונצק שבברית המועצות (כיום באוקראינה), והחל להתאמן בהיאבקות בגיל 9. ב-1989 זכה במדליית הזהב באליפות אירופה לנוער שנערכה בוויטן שבגרמניה, בקטגוריית משקל של עד 115 ק"ג. לאחר התפרקות ברית המועצות ועצמאות אוקראינה, עבר לייצג אותה, וזכה במקום החמישי באליפות העולם שנערכה בפראג ב-1995.
באמצע שנות ה-90 עלה לישראל, והצטרף למועדון מכבי אילת. הוא החל לייצג את ישראל ב-1998. באליפות אירופה שנערכה באותה שנה במינסק סיים במקום השישי, ובאליפות העולם שנערכה באותה ביבלה שבשוודיה זכה במדליית ארד, הישג השיא שלו.
ב-1999 סיים במקום העשירי באליפות אירופה באתונה ובמקום החמישי באליפות העולם בסופיה. באליפות אירופה שנערכה במוסקבה בשנת 2000 סיים במקום הרביעי. בהמשך השנה השתתף באולימפיאדת סידני, וגם בה סיים במקום הרביעי, ההישג הגבוה ביותר אי פעם של מתאבק ישראלי במשחקים האולימפיים.
בשנת 2001 סיים במקום השישי באליפות אירופה באיסטנבול. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בפטרס, סיים רק במקום ה-20. ב-2002 שיפר את הישגיו, כשזכה במקום הרביעי באליפות אירופה שנערכה בסייניוקי שבפינלנד, ובמקום השישי באליפות העולם שנערכה במוסקבה. באליפות אירופה שנערכה בבלגרד ב-2003 סיים במקום השישי, ובאליפות העולם שנערכה באותה שנה בקרטיי שבצרפת, סיים במקום ה-13. באליפות אירופה שנערכה בהפראנדה שבשוודיה סיים פעם נוספת במקום השני. הוא השתתף באותה שנה גם באולימפיאדת אתונה (2004), אך לא הצליח לשחזר את הישגו מסידני, וסיים רק במקום ה-19. אחרי האולימפיאדה פרש מההיאבקות.
טריזומיה

| --- | --- |

קריוטיפ של אדם עם טריזומיה בכרומוזום 21, סכמה
 תחום:  גנטיקה רפואית 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D014314
 סיווגים
 ICD-10:  Q90, Q97, Q92, Q98 
 
אצל אורגניזם דיפלואידי טריזומיה (Trisomy) היא פגם גנטי בו יש שלושה העתקים של כרומוזום מסוים במקום השניים המצויים אצל פרט חסר לקות. טריזומיה היא מקרה פרטי מקבוצת הפגמים האנאפלואידיים – מספר לא נורמלי של כרומוזומים, בהם גם המונוזומיה.
פתולוגיה

במצב זה ישנם פגמים פיזיולוגיים רבים הנובעים מייצור יתר של חלבונים המקודדים על הכרומוזום העודף. בשל הימצאות פגמים אלה כבר מראשית ההתפתחות העוברית, נוצרים גם פגמים אנטומיים רבים. במקרה שהטריזומיה היא של כרומוזום קצר (כרומוזום עם מעט גנים), או של כרומוזום מין ארוך (למשל כרומוזום X ביונקים) הפרט יכול לשרוד כפרט בעל לקות. אולם, אם הטריזומיה היא בכרומוזום ארוך שאינו כרומוזום מין, הפרט מת עוד בזמן ההתפתחות העוברית. נזקה של הטריזומיה בכרומוזומי מין ארוכים הוא נזק קטן יחסית לזה שבכרומוזומים ארוכים שאינם כרומוזומי מין בשל מנגנון ההשתקה של כרומוזומי המין הארוכים, כגון מנגנון השתקה של כרומוזום X.
טריזומיה נוצרת על פי רוב בשל תקלה בייצור תאי המין (תא זרע או תא ביצה) במהלך תהליך המיוזה. במקרים אלה התא הסומטי שעובר מיוזה מחלק את המטען התורשתי שלו באופן לא שווה בין תאי המין הנוצרים ממנו. כך, במקום שייווצרו במיוזה ארבעה תאי מין שבכל אחד מהם כרומוזום בודד מכל סוג, נוצרים ארבעה תאי מין ששניים מהם נורמליים, באחד חסר כרומוזום ובאחד יש כרומוזום עודֵף. כאשר תאי מין שאחד הכרומוזומים שלו כפול מופרה על ידי תא מין נורמלי, לביצית המופרית יש שלושה עותקים של אחד הכרומוזומים במקום שניים.
פגם במיוזה שעלול להוביל לטריזומליה נפוץ יותר עם העלייה בגיל הנקבה. זאת משום שתהליך המיוזה מופסק באיבו בשחלותיה של הנקבה כשהיא עצמה עדיין עובר והוא חוזר לפעול, כל פעם בקבוצת ביציות אחרת, כאשר הנקבה מצויה בבגרות מינית. אצל אישה בת ארבעים, למשל, הביצית המצויה ברחם המתינה ארבעים שנה במצב שבו היא באמצע מיוזה.
דרך נפוצה פחות להיווצרות טריזומיה היא איחוי בין שני כרומוזומים בתאים הסומטיים. פרט שאחד מזוגות הכרומוזומים שלו התאחה (בכל תאי גופו או רק באילו המייצרים את תאי המין) ייצר רק תאי מין פגומים – מחציתם בעלי כרומוזום עודף ומחציתם בעלי כרומוזום חסר. על כן לכל הצאצאים המשותפים של פרט כזה עם פרט נורמלי תהיה או טריזומיה או מונוזומיה. דרך שלישית להיווצרות טריזומיה היא טרנסלוקציה כרומוזומלית.
טריזומיה באדם

הסיכויים ליצירת הפגמים בתאי המין עולים באופן ניכר עם העלייה בגיל האישה. לפי מספר מחקרים, אצל נשים עד גיל 25 הסיכוי להיווצרות עובר עם טריזומיה הוא 2% ואילו אצל נשים מעל גיל 40 הסיכוי עולה ל-35%. מצב נוסף שעלול לגרום לטריזומיה הוא הורה נשא של טרנסלוקציה כרומוזומלית.
ברוב המקרים טריזומיה גורמת לפגמים חמורים. חלקם חמור עד כדי כך שמתרחשת הפלה בשלבים מוקדמים מאוד של ההיריון. פגמים אחרים מאפשרים התפתחות של עובר עם פגם שכלי או פיזי.
התסמונות השכיחות כתוצאה מטריזומיה אצל בני אדם (בסדר יורד) הן:
כרומוזום 21: תסמונת דאון המכונה לעיתים גם "טריזומיה 21".
כרומוזום 18: תסמונת אדוארדס (Edwards syndrome)
כרומוזום 13: תסמונת פטיו (Patau syndrome)
כרומוזום 8: תסמונת וורקני 2 (Warkany syndrome 2)
כרומוזום 16: הטריזומיה השכיחה ביותר. גורמת בדרך כלל להפלה במהלך השליש הראשון של ההיריון.
כרומוזום 22: טריזומיה 22 – טריזומיה שכיחה גם כן שגורמת להפלה בשלב מוקדם של ההיריון, אם כי פחות נפוצה מכרומוזום 16. במקרים נדירים נולדים עוברים שהם נשאים של טריזומיה זו. עוברים אלו סובלים מפגמים חמורים.
טריזומיה בכרומוזומי המין נפוצה גם היא:
כרומוזום X: אצל גבר (XY) עם עותק מיותר של כרומוזום X (מסומן כ-XXY) מתפתחת תסמונת קליינפלטר (Klinefelter's syndrome) שבה לגבר יש גם סימני מין נשיים. אצל נשים (XX) עם עותק מיותר של כרומוזום X (מסומן כ-XXX) מתפתחת תופעת ה-X המשולש שבה האישה גבוהה יחסית אולם ללא בעיות רפואיות מיוחדות.
כרומוזום Y: אצל גבר (XY) עם עותק מיותר של כרומוזום Y (מסומן כ-XYY) מתפתחת תסמונת המכונה טריזומיה XYY או תסמונת הסופר-גבר (Supermale syndrome) שבה לעיתים יש התבטאות מוגברת של סימני מין גבריים כגון גובה. בשנות השישים התפרסם מחקר שהראה כי שכיחות ה-XYY אצל גברים בכלא גבוהה פי 25 עד 60 משכיחותם באוכלוסייה. עניין זה עורר הד תקשורתי שנמשך זמן רב (ואפילו עד היום), אף על פי שמחקר מקיף הרבה יותר שנערך בשנת 1985 הראה כי הדבר לא נכון ואין קשר בין הדברים.
טריזומיה ניתנת לאבחון על ידי בדיקת קריוטיפ או היברידיזציה באתר שמתבצעות במהלך ההיריון תוך כדי בדיקת מי השפיר או בדיקת סיסי שליה.
ראו גם

תסמונת ה-X המשולש
טירת אגנברג

תצריב נחושת של הטירה (לפני 1700)
אולם כוכבי הלכת
טירת אגנברג (גרמנית Schloss Eggenberg) היא טירה השוכנת ברובע אגנברג במערבה של העיר גראץ שבאוסטריה. הטירה ידועה בסגנונות הבארוק והרוקוקו בהם היא נבנתה, ובזכות גניה רחבי הידיים. עוד ידועה הטירה במספר אוספים של מוזיאון יואנאום (Universalmuseum Joanneum) השוכנים בה. טירת אגנברג נחשבת לאחד מנכסי התרבות החשובים באוסטריה, ובשנת 2011 הכיר ארגון אונסק"ו בחשיבותה התרבותית וההיסטורית, וצירף אותה להכרזתו את המרכז ההיסטורי של העיר גראץ כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

הקרקע שעליה הוקמה הטירה נרכשה לפני 1460 בידי בלתאזר אגנברג (Balthasar Eggenberger), יזם שעשה בשירותו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא הקים במקום טירה ובשנת 1470 בנה במרכזה קפלה, שלפי שטר מחילה אפיפיורי מ-30 במאי 1470, זכתה לשם "קפלת הבתולה הברוכה מרים בטירת אקנפרג" (Capella Beate Marie Virginis Sita In Castro Eckenperg). הטירה נבנתה מחדש החל ב-1625 בהוראתו של הנסיך האנס אולריך פון אגנברג (Hans Ulrich von Eggenberg), ששימר רק את המגדל המרכזי של המבנה המקורי, שבו שכנה הקפלה. האנס אולריך שהמיר את דתו לנצרות קתולית, היה מקורב לקיסר פרדיננד השני, ונחשב לאחד המדינאים הבולטים בראשית המאה ה-17 באימפריה הרומית הקדושה. ב-1621 הוא מונה למושל שטיריה ולאחר מכן לנסיך קיסרי ולדוכס קרומאו שבבוהמיה. לשם הקמת הטירה מחדש, שכר אגנברג את שירותיו של האדריכל האיטלקי ג'ובאני פייטרו דה פומיס (Giovanni Pietro de Pomis), אשר הושפע מסגנונו של ארמון אל אסקוריאל שליד מדריד. דה פומיס פיקח באופן אישי על עבודות הבנייה עד מותו ב-1633, ואז מונה אדריכל המצודות ההולנדי לורנס ואן דה סיפה (Laurenz van de Syppe) להחליפו. שנה לאחר מכן, ב-1634, הופקד המשך העבודות בידיהם של האיטלקים פייטרו ולנגרו (Pietro Valnegro) ואנטוניו פוצו (Antonio Pozzo), אשר השלימו את המלאכה ב-1646. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-17 המשיך הנסיך יוהאן סייפריד פון אגנברג (Johann Seyfried von Eggenberg) לפאר את הטירה בסגנון הבארוק, ובתקופה זו הושלמו כ-600 ציורי תקרת הפיאנו נובילה. שושלת אגנברג גוועה בתחילת המאה ה-18, עם מותו בלא יורש של הנסיך האחרון, ורכוש המשפחה בשטיריה עבר לידי הרוזן הרברשטיין (Herberstein), בעלה של הנסיכה האחרונה לבית אגנברג. בין השנים 1754–1763 עוצבה הטירה מחדש, הפעם בסגנון הרוקוקו. ציורי התקרות המקוריים לא שונו, אך עיטורי הקירות והריהוט הוחלפו, ותיאטרון הטירה נהרס והפך לכנסייה. לאחר שהטירה אבדה את תפקידה הרשמי במאה ה-19, היא נפתחה לביקור מבקרים החל ב-1830. משפחת הרברשטיין שמרה על הבעלות בטירה עד 1939, מועד בו מכרה אותה לממשלת מחוז שטיריה. הטירה ספגה נזקים במלחמת העולם השנייה, ולאחריה הפכה קומתה הראשונה למוזיאון בניהולו של מוזיאון יואנאום, הוותיק במוזיאוני אוסטריה.
ראשיתם של גני הטירה במאה ה-17, עת עוצבו בסגנון "הגן האיטלקי" המוקפד של הרנסאנס. הגנים עוצבו מחדש בסגנון הרוקוקו הצרפתי במחצית השנייה של המאה ה-18 ונפתחו לקהל הרחב. החל ב-1802 לבש הגן דמות של גן אנגלי, והמבוכים, השבילים הישרים והמזרקות פינו את מקומם לגן נופי טבעי. במאה ה-20 איבדו הגנים את ייחודם והפכו לפארק עירוני גרידא, אך החל ב-1993 הם עוצבו מחדש, וחלקם שונה לחלוטין, דוגמת "גן ההנאה האבודה" שהוחלף ב"גן כוכבי הלכת". בנוסף הובאו לגנים טווסים.
הטירה > תוכנית הטירה

הטירה שוכנת כשלושה ק"מ ממערב למרכז ההיסטורי של העיר גראץ. בהקמת הטירה ביקש הנסיך האנס אולריך פון אגנברג ליצור לעצמו משכן ייצוגי שיפגין את מעמדו הפוליטי העולה, תוך שילוב רעיונות אלגוריים ואוטופיים. כך, לדוגמה, יש בטירה 365 חלונות, כמניין ימי השנה, ו-52 מהם (כמספר שבועות השנה) שוכנים ב-24 חדרי הפיאנו נובילה (כמניין שעות היממה). בכל אחת משתי הקומות האחרות בטירה, שוכנים 31 חדרים, כמספר ימי החודש.
בהשפעת ארמון אל אסקוריאל בספרד, בנויה הטירה בצורת מלבן שאורכו 70 מטרים ורוחבו 65 מטרים, והיא מתנשאת לגובה של שלוש קומות. בארבע פינותיה של הטירה שוכנים מגדלים בני חמש קומות הנושאים גגות רעפים מחודדים, ואלה מייצגים את עונות השנה. פינתו החיצונית של כל אחד מהמגדלים פונה לאחת מארבע רוחות השמיים. במרכז המבנה שוכן המגדל המרכזי וגם הוא נושא גג רעפים מחודד. המגדל הוא השריד היחיד מהטירה הראשונה שהוקמה באתר במאה ה-15. הקפלה השוכנת בקומתו השנייה של המגדל מעוצבת בסגנון גותי מאוחר. מרכז המבנה מחולק לשלוש חצרות פנימיות הערוכות בצורת האות T.
הטירה > פיאנו נובילה

הפיאנו נובילה על 24 חדריה הייצוגיים, שוכנת בקומה השנייה של הטירה. תקרות חדרי הקומה מעוטרות בכ-600 ציורי שמן בסגנון הבארוק, בעוד שקירותיה, מעשה ידיו של האמן יוזף היבר (Josef Hueber) עוטרו בסגנון הרוקוקו. ציורי התקרה, מעשה ידיהם של אמנים שונים בני המאה ה-17, עוסקים במיתולוגיה היוונית והרומית, בסיפורי התנ"ך ובאגדות אירופיות שונות.
הבולט בחדרי הקומה הוא "אולם כוכבי הלכת", שזכה בשמו על-שום נושא עיטורי הסטוקו שעל תקרתו - שבעת כוכבי הלכת שהיו ידועים בעת העתיקה ושנים-עשר המזלות. האולם הוא מעשה ידיו של הצייר האנס אדם וייסנקירשנר (Hans Adam Weissenkircher) מזלצבורג. שלושה מחדרי הקומה עוצבו בסגנון המזרח הרחוק, ובאחד מהם מתוארת העיר אוסקה על וילונות נייר.
הטירה > מוזיאון יואנאום

מוזיאון יואנאום מציג שלושה מאוספיו בטירה:
"הגלריה הישנה" (Alte Galerie) מתמקדת באמנות אירופית (אמנות גותית, אמנות הרנסאנס ואמנות הבארוק).
המוזיאון הארכאולוגי מציג מוצגים ארכאולוגים מרחבי שטיריה, כמו גם ממצרים העתיקה.
באוסף המטבעות כ-70,000 פריטים.
גלריה

גן כוכבי הלכת, מראה מהאוויר