stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי מערות קרלסבד
גאולוגיה > היווצרות המערות

מערות קרלסבד שוכנות כיום בשכבות של אבן גיר מעל מי התהום. בתקופה שבה נוצרו המערות היו השכבות בתוך אזור מי התהום. עמוק מתחת לשכבות אבן הגיר יש עתודות נפט (חלק משדה הנפט אמצע היבשת (Mid-Continent Oil Field) הגדול המשתרע מתחת לשש ממדינות ארצות הברית). בשלהי הקנוזואיקון החל לפעפע מימן גופרתי (H2S) מהנפט לתוך מי התהום. במפגש עם מי התהום התחוללה תגובה כימית בין המימן הגופרתי והחמצן במים תוך יצירת חומצה גופרתית (H2S + 2O2 → H2SO4). החומצה הגופרתית שעלתה מעלה תקפה את אבן הגיר והמיסה אותה תוך יצירת המערות. הנוכחות של גבס במערה היא הוכחה לקיומו של תהליך זה, כיוון שהוא תוצאה של התגובה הכימית בין חומצה גופרתית ואבן הגיר. מהרגע שמי התהום החומציים התנקזו מהמערות החלו להיווצר ספלאותמים בתוך המערות. סחיפה של אבן הגיר על פני השטח יצרה את הפתח הטבעי למערות קרלסבד במיליון השנים האחרונות. החשיפה לפני השטח אפשרה זרימת אוויר לתוך המערות. מי גשמים ומי הפשרת שלגים שבהם התמוסס פחמן דו-חמצני חלחלו לתוך הקרקע. ברגע שמים אלו הגיעו לתקרת המערה, הם טפטפו ובחלקם התאדו, כשהם מותירים אחריהם משקע קטן של סידן פחמתי. ההצטברות של משקעים אלו מהתקרה כלפי הרצפה בתהליך זה קרויה נטיף. בנוסף, המים שטפטפו על קרקעית המערה והתאדו יצרו הצטברות של משקעי סידן פחמתי שטיפס כלפי מעלה תוך יצירת זקיף. תצורות שונות של ספלאותמים כוללות עמודים, וילונות, הליקטיטים ופופקורן מערות. שינויים בטמפרטורת האוויר וקצב ירידת המשקעים משפיעים על קצב הגידול של הספלאותמים, כיוון שטמפרטורות גבוהות יותר מגבירות את קצב ייצור הפחמן הדו-חמצני בקרקע מעל למערות. הצבע של הספלאותמים נקבע על ידי כמויות קורט של מינרלים במים.
גאוגרפיה ואקלים

הפארק הלאומי מערות קרלסבד נמצא, כאמור למרגלות הרי גוואדלופה, רכס הרים הנמשך ממערב טקסס לדרום-מזרח ניו מקסיקו. הגובה בחלקו התחתון של הפארק מגיע לכ-1,095 מטרים, ובחלקו העליון - בחלקו העליון של המתלול העולה אל ההרים - כ-1,990 מטרים. שטח הפארק כ-1900 קמ"ר.
חלקו האחר של הפארק נמצא מתחת למדבר צ'יוואוה (Chihuahua). רובו של מדבר זה נמצא במקסיקו; רובו אינו נמצא בשמורות, והחלק השייך לפארק הוא בין הבודדים הזוכים לשימור. זהו אחד מהמדבריות הגדולים באמריקה הצפונית, והוא זוכה יחסית לכמות משקעים גדולה, עם ממוצע של יותר מ-366 מ"מ גשם לשנה. האקלים במקום הוא אקלים יבשתי, עם חורף חמים, קיץ חם, וגשמים בקיץ. הטמפרטורה הממוצעת היא 19°C.
צמחייה וחי על פני השטח

הצמחייה ברוב שטח הפארק היא צמחיית ערבה וצמחיית מדברית מסוגים שונים. בפארק ישנה מערכת אקולוגית מגוונת, ובה מיני צמחים ובעלי חיים שונים שאזור זה הוא להם גבול התפשטותם הגאוגרפית. במדבריות שבדרום-מערב הפארק נמצאת אוכלוסיות יונקים, עופות, זוחלים וחרקים ברמת שׁוֹנוּת מן הגבוהות בארצות הברית. הפארק הוא סביבת קיום חשובה לטורפי על כמו הפומה צפון-אמריקאית, ובה נמצאת גם המושבה הגדולה ביותר בחצי הכדור הצפוני של סנונית המערות (Petrochelidon fulva). במערת העטלפים במערות קרלסבד ישנה מושבה גדולה של עטלפים, המהווה גם בית גידול ללידת הצאצאים, וגם תחנת עצירה לעטלפים נודדים.
הפארק מהווה גם נקודת משיכה לצפרים, המגיעים כדי לצפות ב-357 מיני עופות שנצפו שטח הפארק. בפארק זוהו 67 מיני יונקים (ובהם 17 מיני עטלפים), 55 מיני זוחלים ודו-חיים, חמישה מיני דגים ולמעלה מ-600 מיני חרקים, כאשר הרשימה גדלה מדי שנה. למעלה מ-900 מינים ותת-מינים של צמחים וסקולאריים נמנו בפארק.
צמחייה וחי על פני השטח > עטלפים

שבעה עשר מינים של עטלפים חיים בשטח הפארק, כולל מספר גדול במיוחד של עטלפים מהמין אשף מקסיקני. מעריכים שהאוכלוסייה של אשפים מקסיקנים מנתה פעם מיליונים, אבל מספרם פחת בצורה דרמטית בתקופה המודרנית. הסיבה להידרדרות זו אינה ידועה אבל בדרך כלל נוטים להאשים את ה-DDT, קוטל חרקים שהיה בשימוש נרחב באמצע המאה הקודמת כגורם העיקרי. מחקר שהתפרסם ב-2009 על ידי צוות חוקרים מאוניברסיטת בוסטון מפקפק בטענה שאי פעם חיו מיליוני עטלפים במערות.
טכניקות רבות שימשו להערכת אוכלוסיית העטלפים במערה. הניסיון האחרון והמוצלח ביותר היה בשימוש של מצלמה הדמיה תרמית כדי לעקוב אחרי העטלפים ולספור אותם. ספירה מ-2005 מעריכה את שיא מספר העטלפים ב-793,000.
האשפים המקסיקניים נוכחים מאפריל או מאי עד שלהי אוקטובר או תחילת נובמבר. הם צצים בקבוצה צפופה, כשהם מטפסים מעלה בתבנית סליל כנגד כיוון השעון, בדרך כלל סביב שקיעת השמש והמעוף נמשך כשלוש שעות (ג'ים ויט שגילה את המערה לראשונה החליט לחקור את המערות כאשר ראה את העטלפים מרחוק וחשב תחילה כי הם סימן להתפרצות געשית או סופה). בכל ערב החל מסוף השבוע של יום הזיכרון ועד אמצע אוקטובר (למעט מזג אוויר גרוע), נוהג אחד משומרי הפארק להסביר על עטלפים שעה שהמבקרים יושבים באמפיתיאטרון בהמתנה ליציאתם של העטלפים.
היסטוריה

שרידים שנמצאו במערות מעידים שהן שימשו כמקום מגוריהם של ילידים מתרבות פרהיסטורית המכונה "קולעי הסלים" (Basketmakers). מאוחר יותר חיו באזור (אך לא בתוך המערה) בני שבט האפאצ'י.
למתיישבים הלבנים שהחלו להתיישב באזור היה ידוע על קיומה של מערה, אך איש לא טרח לבדוק אותה. בשנת 1898 החל נער שחי באזור, בשם ג'ים וייט (James Larkin White), לרדת אל המערה באמצעות סולם חבלים שהכין בעצמו ולחקור את תוכנה. הוא שקרא בשם לרבים מחדרי המערה: "האולם הגדול" (Big Room), "אולם ניו מקסיקו"(New Mexico Room), "ארמון המלכים" (Kings Palace), "תא המלכה" (Queens Chamber) ו"אולם האגם הירוק" (Green Lake Room). הוא גם העניק כינויים לרבות מהתצורות הידועות ביותר של המערה כדוגמת "עמוד טוטם" (Totem Pole), "אצבע המכשפה" (Witch's Finger), "הכיפה הענקית" (Giant Dome), "הבור חסר התחתית" (Bottomless Pit), "ארץ הפלאות" (Fairyland), "סלע הקרחון" (Iceberg Rock), "מקדש השמש" (Temple of the Sun) ו"סלע העידנים" (Rock of Ages). בתחילה לא האמינו לממצאיו. בתחילת המאה העשרים הייתה המערה מקור לגואנו, דשן הנוצר מהפרשות של עטלפים, ואולם תוכנה של המערה עדיין לא היה מוכר. רק ב-1915 הצליח וייט לשכנע צלם לרדת עמו למערה, ותוכנה המיוחד החל להתפרסם. מקס פריש שילב את הסיפור כיצד ויט גילה את המערות בספרו "אינני שטילר".
העיירה קרלסבד, שעל שמה המערות והפארק הלאומי קרויה בתורה על שם העיר הצ'כית שהייתה קרויה קודם בשמה הגרמני "Karlsbad" שבאיות האנגלי תועתקה כ-Carlsbad, שידועה כיום בשמה הצ'כי קרלובי וארי. לשני השמות משמעות זהה: "המרחצאות של קרל".
היסטוריה > הקמת הפארק

ב-1922 החלו סיורים במערה, וב-25 באוקטובר 1923 חתם נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' על הצהרה נשיאותית (מספר 1679-Oct. 25, 1923-43 Stat. 1929) שיצרה מונומנט לאומי בשם "המונומנט הלאומי מערת קרלסבד" (Carlsbad Cave National Monument).
מערת אבן גיר הידועה כמערת קרלסבד, שממדיה יוצאי דופן וניחנה ביופי יוצא דופן ומגוון של קישוטים טבעיים;... מעבר לתאים הנרחבים שנחקרו, תאים עצומים שאופיים וממדיהם אינם ידועים; ...התאים מכילים נטיפים, זקיפים ותצורות אחרות במספר, גודל, יופי צורה ומגוון צורות יוצאי דופן הממקם אותה במעמד שווה אם לא גבוה יותר, הן במובן המדעי או בעניין הציבורי למערות אחרות ידועות יותר
ב-2 באפריל 1924 פרסם הנשיא קולדיג' צו נשיאותי (3984) כתוספת להצהרה הנשיאותית המכריז על החרגה של שימוש מסחרי באדמות פדרליות בשטח כהכנה לפארק לאומי או מונומנט לאומי אפשרי במקום, וב-3 במאי 1928 פורסם צו נשיאותי מרחיב נוסף (4870) ששימר שטחים נוספים למונומנט או פארק אפשריים.
ב-14 במאי 1930 הקים חוק של הקונגרס של ארצות הברית (מספר 46 Stat. 279) את "הפארק הלאומי מערות קרלסבד" באחריות מזכיר הפנים של ארצות הברית ובניהול שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, וב-17 ביוני 1930 חתם הנשיא הרברט הובר על צו נשיאותי מספר 5370 ששמר שטחים נוספים לסיווג עתידי.
ב-10 בנובמבר 1978 הוקם "אזור הטבע הבראשיתי מערות קרלסבד" (Carlsbad Caverns Wilderness) במסגרת "חוק הפארקים והנופש הלאומיים" (National Parks and Recreation Act מספר 95–625) שנחתם על ידי הנשיא ג'ימי קרטר.
עד 1932 נאלצו המבקרים במערה לרדת בשביל המתפתל שהוביל אותם 230 מטרים מתחת לפני השטח. הטיפוס בחזרה היה מייגע לחלקם. ב-1932 פתח שירות הפארקים הלאומים מבנה מרכז מבקרים גדול שכלל שתי מעליות שהורידו והעלו את המבקרים אל המערות מתחת. המרכז החדש כלל קפיטריה, חדר המתנה, מוזיאון ואזור לעזרה ראשונה.
היסטוריה > מחקרים אחרונים

בשנת 1985 הומצאה שיטת מחקר ייחודית. באזור הכיפה 78 מטרים מעל קרקעית האולם הגדול, לא הרחק מן הבור חסר התחתית, נשען זקיף. באמצעות לולאה של עץ בלזה המצורפת לבלונים ממולאים בהליום העלו חוקרים, (לאחר כמה ניסיונות על פני כמה שנים), כבל קל משקל מעל זקיף המטרה, ובחזרה עד הקרקע. אחר כך הם משכו חבל טיפוס במקומו והחוקרים טיפסו למקום אותו כינו בשם עולם הרוחות (The Spirit World). אולם דומה, קטן יותר, נמצא בפרוזדור הכניסה הראשי, וכונה "אולם נשף הבלונים" (Balloon Ballroom) לכבוד טכניקה זו.
ב-1933 נתגלתה סדרה של מעברים קטנים באורך כולל של כקילומטר בתקרת אולם ניו מקסיקו. הם כונו "רום השוקולד" (Chocolate High). זו הייתה התגלית הגדולה ביותר מאז שנתגלה אולם גוואדלופה ב-1966.
בתחילה נטען שלבור חסר התחתית אין תחתית. אבנים הושלכו לתוכו, אבל לא נשמע צליל של אבנים הפוגעות בקרקעית. מחקר מאוחר יותר גילה שעומק הבור הוא 43 מטרים וקרקעיתו מכוסה בבוץ רך. האבנים לא השמיעו קול כשפגעו בקרקעית משום שהם נתקעו באדמה הרכה.
ב-31 באוקטובר 2013 גילה טכנאי שחקר את אזור עולם הרוחות אולם חדש עשרות מטרים מעל האזור המרכזי. גילוי האולם שכונה "אולם הלואין" בשל התאריך שבו התגלה, מסמן את התגלית הגדולה ביותר במערות במשך יותר מ-25 שנים. קוטר האולם הוא בערך 30 מטרים ועל קרקעיתו נתגלו יותר מ-1,000 עצמות עטלפים.
המערות

באזור נמצאות, כאמור, עשרות מערות, שלא כולן נחקרו עד תומן. המערה הגדולה ביותר והידועה ביותר היא מערת קרלסבד. המערות הן מערות נטיפים, ובהן תצורות שונות, בצבעים שונים, היוצרות צירופים מרהיבים.
המערות > מערת קרלסבד

האטרקציה העיקרית בתוך הפארק היא מערת קרלסבד. מבקרים יכולים ללכת לבדם דרך הכניסה הטבעית או לרדת ישירות דרך מעליות שהותקנו במערה אל ה"אולם הגדול" (The Big room) הנמצא 230 מטר מתחת למרכז המבקרים. סמוך לאולם זה נמצאת קפיטריה ואזור מנוחה, וממנו יוצאים כמה מן הסיורים במערה. חלק משבילי המערה מוארים ומרוצפים, וחלקם אף מתאימים לכיסאות גלגלים. האולם הגדול הוא אולם סלע גיר טבעי באורך 1,200 מטר, ברוחב 191 מטר ובגובה של 78 מטר בנקודה הגבוהה ביותר שלו. זהו האולם השלישי הכי גדול באמריקה הצפונית וה-28 בגודלו בעולם. האולם הגדול ביותר הוא אולם סאראוואק שבמלזיה.
כמה ממוקדי העניין במערה הם "הבור חסר התחתית" (Bottomless pit), תהום בעומק של למעלה מ-40 מטרים; "אולם המלכה" (Queen's Chamber), הנחשב לאחד מהאולמות היפים במערה; "ארמון המלך" (Kings Palace), ארבעה אולמות רצופים שגם הם מפורסמים בשל יופיים; ועוד.
המערות > מערות אחרות

הפארק כולל מעל 119 מערות. שלוש מערות פתוחות לציבור. מערת קרלסבד היא הידועה ביותר והמפותחת ביותר עם אורות חשמל, שבילים סלולים ומעליות. המערות האחרות הפתוחות לציבור אינן מפותחות והביקורים בהן נועדו לקהל הרפתקני ונעשים בלוויית מדריכים:
מערת העכביש (Spider Cave) - נמצאת כחצי קילומטר ממרכז המבקרים במקום.
מערת קניון הטֶבַח (Slaughter Canyon), הנמצאת במרחק 37 ק"מ ממרכז המבקרים.
מערה נוספת, מערת לצ'וגייה (Lechuguilla), התפרסמה בשל הספלאותמים העדינים שבה והסביבה תת-קרקעית השמורה. המערה הייתה ידועה כבר מתחילת המאה העשרים, כשנהגו לכרות ממנה גואנו, אך מחקר רציני בה החל רק ב-1986, כאשר חוקרי מערות קיבלו אישור ממנהלי הפארק הלאומי לחפור בתוך ערימת הסלעים שהרוח שרקה ביניהם כל פעם שהשתנה מזג האוויר. המחקר גילה כי זוהי המערה החמישית באורכה בעולם - אורך המחילות הידועות בה הוא כ-193 קילומטרים, והשנייה בעומקה בארצות הברית היבשתית (אחרי "מערת דמעות הצב" במונטנה), בעומק כ-490 מטרים. בניגוד למערות הקודמות שהוזכרו, מערה זו סגורה בפני מבקרים במטרה להגן על הסביבה הרגישה ופתוחה לצוותי מחקר בלבד. במערה נתגלו חיידקים העמידים לאנטיביוטיקה.
תיירות

בפארק מבקרים בממוצע מעל לחצי מיליון תיירים מדי שנה. תקופת השיא של המבקרים היא בסופי השבוע אחרי יום הזיכרון ויום העצמאות האמריקאים. כניסה חופשית לביקורים ללא הדרכה מוענקת בחופשות כדוגמת סוף השבוע של יום מרטין לותר קינג, שבוע הפארקים הלאומיים וסוף השבוע של יום הווטרנים.
החלק שעבר פיתוח סביב פתח המערה הוכר כ"הנפה ההיסטורית של המערות" (The Caverns Historic District) ורשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
תיירות > פעילויות נוספות

מלבד הביקור במערות מציע הפארק פעילויות נוספות:
צפייה במעוף העטלפים – תוכנית הפועלת בתחילת הערב באמפיתיאטרון סמוך לכניסה הראשית קרוב לתחילת המעוף, התלוי במועדי שקיעת השמש. תוכנית הצפייה מתחילה מסוף השבוע של יום הזיכרון ועד אמצע אוקטובר. צפייה אופטימלית מתרחשת בדרך כלל ביולי ואוגוסט כאשר הגורים של העטלפים שנולדו באותה שנה מצטרפים לראשונה למעוף העטלפים הבוגרים. תוכניות צפייה קיימות גם בבוקר לפני עלות השחר על מנת לצפות בעטלפים השבים למערה. פעם בשנה נערכת במקום ארוחת הבוקר של מעוף העטלפים כאשר המבקרים יכולים לאכול ארוחת בוקר בפארק קודם לשובם של העטלפים.
צפייה בכוכבים – במהלך השנה מארחים פקחי השמורה חבורות לצפייה בכוכבים בלילה. הפקחים מספקים מידע וטלסקופים. אירועים אלו מתקיימים לעיתים קרובות יחד עם אירועים אסטרונומיים מיוחדים כדוגמת מעבר נוגה על פני השמש.
סיורים רגליים – שלושה שבילי הליכה ודרך עפר מאפשרים גישה לנוף ולמערכת האקולוגית של המדבר.
ביקור במעיינות רטלסנייק – אזור הפיקניק של מעיינות רטלסנייק (Rattlesnake Springs Picnic Area), שטח נפרד הכלול בפארק, הוא נווה מדבר המשמש בית גידול לחיות בר. במקום הוצבו שולחנות פיקניק. כאזור מיוער במדבר משמש האזור משכן למגוון יוצא דופן של עופות. במקום תועדו מעל ל-300 מינים, כשבכל מדינת ניו מקסיקו כולה תועדו כ-500 מינים. "הנפה ההיסטורית מעיינות רטלסנייק" (Rattlesnake Springs Historic District) רשומה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
ביאורים

↑  כשהזקיף והנטיף מתאחדים
↑  יריעות דקות גליות של קלציט התלויות מהתקרה
↑  Helictites – נטיפים שלהם יש תעלה מרכזית שממנה מתפצלים ענפים או ספירלות שנראה כאילו הם קוראים תיגר על כוח המשיכה
↑  צבירים קטנים גבשושיים של קלציט
הערות שוליים

1 2  Carlsbad Caverns NP
↑  National Park Service Land Resources Division Listing of Acreage
↑  "History & Culture". National Park Service.
1 2  National Park Service, Cave Geology: Dissolution and decoration (PDF)
↑  Geologic Formations
↑  Birds
1 2  "Carlsbad Caverns National Park: Bats". National Park Service.
↑  Susan Millius. "Carlsbad's 8 million 'lost' bats likely never existed" (PDF). Science News.
↑  "Carlsbad Caverns National Park: Bat Research: How many bats and other common questions" (PDF). National Park Service.
1 2  "Carlsbad Caverns National Park - Bat Flight Program". National Park Service.
↑  "Carlsbad Caverns National Park – Brazilian Free-Tail Bat Outflight". National Park Service.
↑  Jim White. "Carlsbad, New Mexico". PBS  Weekend Explorer.
1 2  "Creation of Carlsbad Cave National Monument". National Park Service.
↑  "Carlsbad Cave National Monument – Executive Order". National Park Service.
↑  "Carlsbad Cave National Monument – Supplemental Executive Order". National Park Service.
↑  "Creation of Carlsbad Cavern National Park". National Park Service.
↑  "Carlsbad Caverns National Park – Executive Order". National Park Service.
↑  "Jimmy Carter – National Parks and Recreation Act of 1978 Statement on Signing S. 791 Into Law".
↑  "Elevators Whisk Tourist to Bottom of 750-Foot Cave" Popular Science, May 1932, drawings of visitor center and elevators
↑  "Cave History Update #8, December 15, 2003: 18th Anniversary of Spirit World Exploration at Caverns" (PDF). National Park Service.
↑  Jonathan Smith (2013-11-15). "'Halloween Hall' at Carlsbad Caverns is biggest area discovered in more than 25 years". Current-Argus News. אורכב מ-המקור ב-2013-11-18.
↑  "Big Room Self-Guided Route". National Park Service. 2005-08-15.
↑  "Carlsbad Caverns National Park". National Park Service.
↑  "Carlsbad Caverns National Park; Spider Cave Tour". National Park Service.
↑  "Carlsbad Caverns National Park; Slaughter Canyon Cave Tour". National Park Service.
1 2  "Carlsbad Caverns National Park: Lechuguilla Cave". National Park Service.
↑  Underground and dirty: Beneath the Island Ranges
↑  Antibiotics-resistant bacteria in Lechuguilla Cave
↑  Swanson, Betsy (באוגוסט 1986). "National Register of Historic Places Inventory - Nomination Form: The Caverns Historic District". National Park Service. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  National Park Service. "Bat Flight Program".
↑  National Park Service. "Night Sky Events".
↑  "Carlsbad Caverns National Park - Animals". National Park Service.
↑  Swanson, Betsy. "National Register of Historic Place Inventory - Nomination Form: Rattlesnake Springs Historic District". National Park Service.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007487053205171  GND: 4450208-4  LCCN: no2003039182  VIAF: 149267193   WorldCat (עם VIAF): 149267193 
זקיפים במערה
אשפים מקסיקנים צצים מהפתח הטבעי ועפים אל מקור המים הקרוב
בית המעלית סביב 1933–42, צילום של אנסל אדמס
סלע העידנים סביב 1941, צילום של אנסל אדמס
סיור במערה
מחוץ לכניסה למערה
מפת הפארק הלאומי מערות קרלסבד
האמפיתיאטרון של מערת קרלסבד
תאגיד מונדרגון

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  חוזה מריה אריזמנדיארייטה 
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־69 שנים) 
 חברות בנות:  תאגיד מונדרגון (ניו זילנד) 
 מיקום המטה:  מונדרגון 
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים, ייעוץ טכנולוגית מידע, תעשיית המכונות, ייצור, education, בנייה, קמעונאות 
 הכנסות:  12,033,000,000 אירו (נכון ל־2018) 
 יו"ר:  Iñigo Ucín 
 עובדים:  81,507 (נכון ל־2019) 
  
 אתר רשמי
 
מונדרגון (MCC Mondragon Corporation Cooperative) הוא תאגיד קואופרטיבי של חברות לייצור קמעונאי בחבל הבסקים בספרד. הקואופרטיב הוא אחד מהגדולים בעולם, ונחשב לדוגמה להצלחת המודל הקואופרטיבי. מלבד החברות היצרניות שברשות התאגיד, התאגיד מקיף את חיי עובדיו-חבריו ומחזיק גם בנקים, בתי ספר, אוניברסיטאות, חברה לביטוח בריאות ופנסיה והתארגנויות ציבוריות נוספות.
נכון לסוף שנת 2011, התאגיד מספק תעסוקה ל-83,869 עובדים בכ-256 חברות העוסקות בארבעה שדות פעילות: פיננסים, תעשייתיים, מסחר קמעונאי וחינוך והשכלה.
התאגיד פועל במודל עסקי הומניסטי המבוסס על קידום העובד ושיתופו בבעלות על ההון ובקבלת ההחלטות, יחד עם דחיפה למצוינות עסקית.
סיסמת התאגיד: "אנושיות בעבודה".
אופן התנהלות הקואופרטיב

כל חבר בקואופרטיב הוא בעל מניה אחת המעניקה לו זכות הצבעה באספה הכללית.
בתאגיד מונהג שכר דיפרנציאלי. בעבר עמד פער השכר בתאגיד על 1:3 אולם עם השינויים בחברה מסביב, על מנת לשמור על עובדים מוכשרים בתאגיד הועלה היחס ל-1:11. למרות זאת השכר המינימלי בקואפרטיב גבוה ב-13% מהממוצע החברתי, וכן שכר המנהלים נמוך ב-30% מן המקובל בשוק בעסקים באותו סדר גודל.
לתאגיד אספה נבחרת בת 650 חברים הנבחרים מבין הקואופרטיבים השונים. מדי שנה מתכנסת אספה כללית הבוחרת מועצה מושלת המוסמכת כגוף מבצע של התאגיד. כמו כן לכל עסק נפרד בקבוצה קיימת מועצת פועלים המעמידה נשיא - שפועל במשותף עם מנהל הפירמה בניהול ופיתוח העסק.
כלל הקואופרטיבים בתאגיד נשענים על 4 כלים משותפים העומדים לרשותם:
פיננסים - לרשותם עומד הבנק הקואופרטיבי "קאחה לבורל", המהווה את התשתית הפיננסית לפעילות כלל הקואופרטיבים בתאגיד. הבנק עובד גם עם לקוחות וחברות מחוץ לתאגיד, אולם מספק שירותים בנקאיים מוזלים לקואופרטיבים. בעלות המניות בבנק מחולקת 50% לקואופרטיבים, 28% לעובדי הבנק, 14% לצרכנים (אשר הצטרפו עם המיזוג בין קאחה לבורל לבנק הקואופרטיבי-צרכני "היפר קוצ'ה") ו-8% עובדים בפנסיה.
חינוך - הכשרת עובדים חדשים לקליטה בקואופרטיבים במסגרת אוניברסיטת מונדראגון - הפועלת אף היא כקואופרטיב המשותף למורים, לסטודנטים ולבעלי עניין נוספים. כמו כן רבים מן הסטודנטים מאוגדים במסגרת קואפרטיב "אלקופ" - מפעל לעזרים חינוכיים וחברת השמה לקואופרטיבים השונים בתאגיד, אשר חרט על דיגלו לייצר משרות המתאימות לסטודנטים וללוחות הזמנים של הלמידה באוניברסיטה. בנוסף קיים קואופרטיב "אוטאלורה" - המרכז לניהול ופיתוח קואופרטיבי, אשר מציע הכשרה לצוותי הנהגה נבחרים בקואופרטיבים השונים, קורסים בניהול ופיתוח תרבותי.
רווחה - קואופרטיב "לגון ארו" ("זמן לחברות"), ארגון ללא מטרות רווח, אשר מספק ביטוחים משלימים ופנסיוניים לחברים במונדרגון.
מחקר ופיתוח - במסגרת מונדרגון פועלות 14 חברות מחקר ופיתוח אשר משמשות את הקואופרטיבים השונים של מונדרגון, ופועלות בשיתוף עם אוניברסיטת מונדרגון.
בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] בעקבות תהליך הגלובליזציה והתחרות בשוק החל התאגיד להעסיק גם עובדים שכירים שאינם חברים בקואופרטיב בכמות מצומצמת, כמו כן, הוקמו מפעלים השייכים לתאגיד גם מחוץ לחבל הבסקים, בסין ובדרום אמריקה. מפעלים אלו על אף שאינם קואופרטיביים, מתנהלים בניהול המערב את העובדים בקבלת ההחלטות, ובחלקם החל התאגיד בתהליכי קואופרטיביזציה.
שלא כמו התנועות הקואופרטיביות הגדולות בישראל - הקיבוץ והמושב, חברי מונדרגון אינם מתגוררים במסגרת משותפת קהילתית, והקואופרטיב משמש אותם בעיקר כמקום עבודה ונותן שירות. בתי הספר והאוניברסיטאות של הקואופרטיב פתוחים גם לציבור הרחב שאינו חבר בו.
אופן התנהלות הקואופרטיב > ערכי יסוד

ל"מונדרגון" עשרה ערכי יסוד המנחים את פעילותו הכלכלית של התאגיד:
חברות פתוחה – לכל הרוצה להצטרף בכפוף לנוהלי התאגיד.
ארגון דמוקרטי – לכל חבר מניה אחת וקול אחד, שאינו תלוי בתפקידו.
ריבונות העובדים – הנהלת הקואופרטיבים והשותפות במניות על ידי העובדים.
כפיפות של ההון והרווחים לתכתיבי העבודה וערכיה – זכויות העובדים ורווחתם במרכז העשיה העסקית.
השתתפות בניהול – מעורבות העובדים כחובה וכזכות, ופיתוח מודלים להגשמת רעיון זה.
סולידריות בתחומי השכר – איזון פערי השכר בין המנהלים והעובדים. איזון שעות העבודה.
שיתוף בין קואופרטיבים – גם בתוך השותפות עצמה וגם עם קואופרטיבים נוספים בספרד ומחוץ לה.
שינוי חברתי – תרומה לשינוי חברתי באזורי הפעולה של הקואופרטיב, על מנת לבנות חברה טובה וצודקת יותר. באמצעות תרומה למפעלי תרבות, חינוך ורווחה בחבל הבסקים.
פעולה בסיסית כוללנית – שיתוף פעולה עם התנועה הקואופרטיבית השיתופית בעולם, וקידום ערכים כשלום, צדק ופיתוח חברתי.
חינוך – חינוך מקצועי וערכי, הכשרת מנהיגי העתיד של הקואופרטיב.
לקריאה נוספת

משלחת "המרכז החינוכי לקואופרציה דרור ישראל", מונדרגון - אנושיות בעבודה, הוצאת "דרור לנפש" בסדרת "מחברות מחקר", 2014
הערות שוליים

↑  אמנדה ווילסון, Bendable Business: Cooperatives less likely to break in economic crises. The Dominion. 4 בדצמבר 2009. (אנגלית)
↑  דוד הררה, "Mondragon: a for-profit organization that embodies Catholic social thought.", Entrepreneur, 30.12.2009
↑  מחברת מחקר: מונדרגון - אנושיות בעבודה, הוצאת דרור לנפש, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394048805171  ISNI: 0000 0000 9396 2065  LCCN: no2006136553  SUDOC: 117201316  VIAF: 138197169   WorldCat (עם VIAF): 138197169 
מפעל ULGOR לייצור תנורי פראפין - היוזמה הראשונה שממנה התפתח התאגיד, של בוגרי בית הספר המקצועי של הכומר אריזמנדיארייטה
פסלו של אריזמנדיארייטה באוניברסיטת מונדרגון
קאחה לבורל - הבנק הקואופרטיבי, התשתית הפיננסית לפעילות התאגיד.
רשת סופרמרקטים אורוסקי, חלק מהתאגיד. קואופרטיב ייחודי המשלב בעלות משותפת של עובדים ולקוחות, ומבנה דמוקרטי ייחודי השומר את האינטרסים של שתי הקבוצות
אברהם מנלה

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  הקריה האקדמית אונו  ישיבת שפת אמת 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
אברהם מרדכי מנלה (נולד בג' בניסן תשל"ו, 3 באפריל 1976) הוא מנכ"ל חברה קדישא תל אביב-יפו והמחוז.
ביוגרפיה

אברהם מנלה נולד בשנת 1976 בירושלים, גדל בשכונת הר נוף ולמד בישיבת נזר ישראל. לאחר מכן למד בישיבת שפת אמת. בגיל 20 התחתן ועבר לגור עם רעייתו בשכנות להוריה בתל אביב. שם למד בבית מדרש לאברכים לתורה ולהוראה מיסודם של חסידי גור, ובמקביל השתלב בהנהלת המוסד. בין אברהם מנלה ליעקב ליצמן יש קשרים קרובים של תלמיד־מורה.
קריירה

בשנים 1997–2001 שימש מנהל המוסדות "בית מדרש להוראה" ו"מרכז קהילתי בית יהושע" בתל אביב. בשנת 2000 הוסמך כטוען רבני ועבד במקצוע זה עד שנת 2005. באפריל 2006 מונה למנכ"ל בפועל של חברה קדישא תל אביב-יפו והמחוז, לאחר ששימש יועץ ההנהלה וממלא מקום המנכ"ל במסגרת תהליכי הבראה שעבר הארגון לאחר שנקלע לקשיים. במסגרת תפקידו, אחראי מנלה על תפעולם ופיתוחם של ששת בתי העלמין שבאחריות החברה: בית העלמין הפעיל "ירקון" ובתי העלמין שהוכרזו סגורים לקבורה קריית שאול, נחלת יצחק, טרומפלדור וכן בתי העלמין בחולון וביפו. מנלה מופקד על תקציב שנתי של כ-100 מיליון ש"ח ועל מצבת כח אדם של כמאה עובדים ישירים ועוד כמאה עובדי קבלן.
במקביל לתפקידו כמנכ"ל חברה קדישא, שימש מנלה בין השנים 2007 ל-2016 יו"ר הדירקטוריון (ומאז 2002 חבר דירקטוריון) של חברת עזרה ובצרון – חברת הבת של עיריית תל אביב-יפו העוסקת בבנייה, בשיפוץ ובאחזקת מבנים. ועומדת מאחורי פרויקטים מרכזיים בעיר שעלותם מוערכת בעשרות מיליוני ש"ח, כגון שיקום מתחם התחנה ושיפוץ בניין העירייה.
בשנת 2010 מונה חבר ועד בהסתדרות אגודת ישראל העולמית, הוועד הפועל.
מאז 2012 משמש מנלה דירקטור חיצוני, יו"ר ועדת ביקורת, יו"ר ועדת תגמול וחבר ועדת מאזן בחברת ההחזקות ישראלום נכסים בע"מ.
בשנת 2013 מונה מנלה ליו"ר עמותת פורום חברות הקדישא הגדולות בישראל, שהוקמה ב-2010. העמותה מאגדת את חברות הקדישא הגדולות האחראיות לכשני שלישים משירותי הקבורה בישראל. במסגרת פעילותו לשיפור שירותי הקבורה הניתנים בישראל, חנך הפורום ב-2014 בשיתוף המשרד לשירותי דת ואוניברסיטת אריאל את מכללת "מורשת בנימין" ללימודי מקצועות הקבורה.
בשנת 2013 מונה לחבר ועד הפועל במגן דוד אדום, ובנוסף ליו"ר "ועדת ארגון ומינהל" במגן דוד אדום.
בשנת 2015 מונה ליו"ר דירקטוריון חברת אחוזות החוף העוסקת בניהול ובתפעול החניונים העירוניים בתל אביב.
בשנת 2016 מונה לחבר דירקטוריון תשתיות נפט ואנרגיה.
בשנת 2017 נבחר ליו"ר ועד הפועל של מגן דוד אדום.
בשנת 2019 מונה לחבר דירקטוריון חברת החשמל לישראל.
בשנת 2019 מונה בפעם הרביעית לחבר ועדת סל התרופות, לאחר ששימש חבר בוועדה בשנים 2012, 2013 וב 2017.
בשנת 2020 מונה בפעם החמישית לחבר ועדת סל התרופות.
בתחילת שנת 2020 מונה לחבר דירקטוריון ברדיו קול חי.
בתחילת שנת 2021 מונה ליו"ר דירקטוריון מי אביבים.
באוגוסט 2024 נחקר במשטרה ביחד עם איש העסקים יוסי פרי השלכת 380 אלף טונות של פסולת בשטח פתוח בגלילות.
השכלה

מנלה הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו (2012) ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב (2014). הוא הוסמך לטוען רבני (2000) ולרב מטעם הרבנות הראשית לישראל. בוגר קורסים להכשרת דירקטורים בתאגידים עירוניים, ממשלתיים וציבוריים מאוניברסיטת תל אביב. בוגר קורס ניהול בכיר באוניברסיטת הרווארד מטעם תוכנית "מעוז" שמכשירה ומרשתת מנהיגים ערכיים, מקצועיים וממלכתיים בעלי תפקידים בכירים (2015).