stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הדר

| --- | --- |

בית הדר ב-2007
 מידע כללי
 סוג:  בניין משרדים 
 כתובת:  דרך מנחם בגין 19 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1938
 תאריך פתיחה רשמי:  1938 
 אדריכל:  קרל רובין 
 סגנון אדריכלי:  הסגנון הבין-לאומי 
 קואורדינטות:  32°03′48″N 34°46′43″E﻿ / ﻿32.06326458°N 34.77867007°E﻿ / 32.06326458; 34.77867007
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית הדר(למפת תל אביב רגילה) בית הדר(למפת גוש דן רגילה) בית הדר(למפת גוש דן מוגדלת) בית הדר  he בית הדרhe בית הדרמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הדר ב-1946
יוני 1947, חיילים בריטים עורכים חיפוש במרתף בית הדר.
בית הדר הוא בניין המשרדים הראשון שנבנה בתל אביב. הבניין נמצא בפינת הרחובות דרך בגין והרכבת. הבניין תוכנן ב-1934 על ידי האדריכל קרל רובין (1899–1955) והוקם בין השנים 1936 ו-1938. מבנה זה הוא גם הבניין הראשון שנבנה כשלד פלדה, סוג בנייה נדיר יחסית בישראל.
הבניין הוא אחת הדוגמאות הטובות למבנה משרדים בסגנון הבינלאומי בישראל והוא מוגדר כמבנה לשימור כחלק מהעיר הלבנה של תל אביב. המבנה מאופיין בצורות קובייתיות פשוטות בנות ארבע קומות (באגפי המבנה) וחזית עגולה בגובה חמש קומות הפונה אל צומת הרחובות. כמו כן בולטים בו חלונות הסרט האופקיים אשר אפיינו את הסגנון הבינלאומי. בתוואי רחוב הרכבת עברה עד 1970 מסילת הרכבת מיפו לירושלים, ובסמוך לבית הדר ניצב בית המכס ששכן לצד המסילה.
היסטוריה

היוזמה להקמת בית הדר הייתה של איגוד העוסקים בענף ההדרים. תחרות לתכנון אדריכלי של הבניין הסתיימה ב-1934 והקמתו הסתיימה ב-1936. התוכנית הייתה שהבניין ירכז את משרדי העוסקים בענף ההדרים ומכאן שמו של הבניין, שנקרא בתחילה "בית ההדר". הבניין היה אמור לכלול בית דפוס במרתף, קומת חנויות, משרדים וקומה עליונה עם מקום למוסדות הפרדסנות ומקום לאספות. אולם האספות נבנה בשתי הקומות העליונות של המבנה ואף כלל יציע. בשנים הראשונות אכלסה סוכנות למכירת מכוניות פורד את קומת החנויות.
היסטוריה > בימי הבריטים

שלטונות המנדט הבריטי השתמשו בבית הדר כמפקדה בתקופות שבהן הטילו עוצר על תל אביב. בתחילת 1946 הוקף הבניין בגדר תיל.
ב-26 בפברואר 1947 תקפו את בית הדר ביריות אנשי לח"י. במרץ 1947 הותקף הבניין שוב ביריות.
באותה שנה תכנן גם האצ"ל לתקוף מפקדה זו, לאחר העלתם לגרדום של אחדים מחברי האצ"ל. לאור לקחי פיצוץ מלון המלך דוד, כשנה קודם לכן, תכננו חברי האצ"ל לחפור מנהרה ולהגיע אל הבניין מתחתיו. לצורך כך שכר מארק קהאן, אחד מפעילי האצ"ל, מחסן בבניין סמוך, במסווה של סוחר תפוחי אדמה הזקוק למחסן. תוך כדי חפירת המנהרה פשטו ב-18 ביוני 1947 אנשי "ההגנה" על המקום והרסו אותו, כחלק מאירועי הסזון הקטן, במהלך המבצע נהרג חבר "הגנה" זאב וורבר ממוקש ממולכד שהניח האצ"ל. לאחר מכן פרסמו כרוז שאמר כי גילוי והריסת המנהרה באו "להגן על חירותו הפנימית של היישוב היהודי מפני תעלולי חבורות של פורשים". אנשי "ההגנה" הדגישו שהדבר נעשה ללא שיתוף פעולה עם שלטונות המנדט.
בעקבות המבצע, והקריאות שיצאו כנגדו, פרסם נתן אלתרמן שיר בשם "לא אלחם באחי" (בספר הטור השביעי קיבל השיר את השם "הנימוק הפסול") ובו הוא יוצא נגד הקריאה "לא אלחם באחי":
אם אחיך הם, זו חובתך שבעתיים! במשחק האדום בו ניגר גם דמם.

הבושה היא לשמור על ניקיון הכפיים, החובה היא: לקום! עמהם או נגדם.

כי ישנה מלחמה ורחוקה היא מכתם! והנער זאב שכרע לבדו

מול מרתף בית הדר, על מנהרת הקטל, לא הכתים את העם כי הגן על כבודו.
בנובמבר 1947 החזירו שלטונות המנדט את הבניין לבעליו.
היסטוריה > לאחר הקמת המדינה

בשנות ה-50 של המאה ה-20 נבנתה בבניין קומה נוספת. האגפים הוגבהו לארבע קומות והחזית המעוגלת לחמש קומות חלק ניכר מן הבניין אוכלס במשרדים וגופים ממשלתיים שונים ובמשך שנים היה הבניין מזוהה עם משרדי "פקיד השומה תל אביב 5" ששכנו בו עד לשנת 2006. כן פעל בו המכון לפריון העבודה והייצור.
בסוף שנת 1963 נפתחה בקומת הקרקע סוכנות קפריש, לשיווק מכונית הנוסעים היפנית שהורכבה בארץ קונטסה 900.
בית הדר המשיך לשמש גם בתחילת המאה ה-21 כמבנה משרדים, אך חזיתו מוזנחת ומפויחת מאוד. המבנה, שהיה בעבר לבן ונקי מפגיעות בחזית כגון מזגנים וצינורות, הוכרז כמבנה לשימור אך טרם פורסמה תוכנית לשימורו.
עיריית תל אביב הציבה שתי לוחיות זיכרון בקשר לפרשת בית הדר. ליד הבניין יש לוחית זיכרון של ההגנה המעלה את זכרו של לוחם ההגנה זאב ורבר שנהרג בניסיון להיכנס למנהרה. מנגד נמצאת לוחית זיכרון של אצ"ל ברחוב השפלה מספר 1 שממרתפו נחפרה המנהרה לעבר בית הדר.
הנצחה בבול דאר ישראלי

בית הדר הונצח בבול דאר ישראלי, שנכלל בסדרה של 3 בולים שקרויה "אדריכלות - הסגנון הבין-לאומי בתל אביב". ב-5 באפריל 1994, הנפיק דאר ישראל  את הסדרה  הזאת שעוצבה על ידי האמן יגאל גבאי .
ראו גם

מציג את המודלים החדשים בבית הדר תל אביב Ford, מתוך אוסף האחים שמיר, הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  לבנין בית ההדר בתל אביב, הארץ, 27 בדצמבר 1934
1 2  מיכאל יעקובסון,
סיבוב בבית הדר, באתר 'חלון אחורי', 1 בינואר 2019
↑  תערוכת חברת פורד, הצופה, 6 במרץ 1939
↑  גדר תיל, המשקיף, 10 בינואר 1946
↑  3 מתו ו-12 נפצעו בליל זוועת דמים בתל אביב, הצופה, 9 במרץ 1947
↑  בית הדר בת'א הוחזר רשמית לבעליו, המשקיף, 4 בנובמבר 1947
↑  אתר התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
בראסרי ליפ

בראסרי ליפ, 2008
ליפ (בצרפתית: Lipp) הוא בראסרי הנמצא בשדרות סן ז'רמן ברובע השישי של פריז.
היסטוריה

ב-27 באוקטובר 1880 פתח לאונרד ליפ ביחד עם אשתו את בראסרי ליפ בשדרות סן ז'רמן. לאונרד ליפ, שהיה ממוצא אלזסי, פתח בראסרי בו הוגשו שוקרוט ובירה. המקום היווה מקום מפגש פופולרי לאמנים ואינטלקטואלים, נהגו לפקוד את המקום אלבר קאמי, רומן גארי, מרסל פרוסט, פול ורלן, אנטואן דה סנט-אכזופרי, ארנסט המינגוויי, אנדרה מאלרו וברנאר פיבו. מאז שנת 1935 מוענק מדי שנה, בבראסרי ליפ פרס ספרותי.
הבראסרי מעוצב בסגנון בל אפוק. הוא הוכרז בידי משרד התרבות הצרפתי כאתר היסטורי מוגן.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, תענוגות פאריס, הוצאת בבל, 2003; עמ' 51, 53, 56, 64, 196, 242.
La Perleuse . In BOURGEADE, Pierre. Cybersex et autres nouvelles, recueil de nouvelles. Paris, Éditions Blanche, janvier 1997, p. 93-94. ISBN 2-911621-09-3
Histoire de Chimène, Senso, mars-avril 2004, n° 13, p. I-VIII, ill. Christine Lesueur. ISSN 1630-6775
Chimène chez Lipp (extrait d'Éloge des fétichistes, Tristram, 2009). Les Lettres françaises, avril 2009, nouvelle série n° 58, p. XVI. Suppl. à L'Humanité, samedi 4 avril 2009. ISSN 0242-6870
בלאק פומאס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אוסטין 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 סוגה:  מוזיקת נשמה פסיכדלית, מוזיקת נשמה, R&B עכשווי, פאנק 
 חברת תקליטים:  ATO רקורדס 
 www.blackpumas.com
 חברים
 אריק בורטון אדריאן קווסדה
 
בלאק פומאס (באנגלית: Black Pumas) היא להקת סול פסיכדלי אמריקאית מאוסטין, טקסס, בהנהגת הזמר-יוצר אריק בורטון והגיטריסט והמפיק אדריאן קווסדה. הלהקה קיבלה את המועמדות הראשונה שלהם לפרס גראמי בשנת 2020, לקטגוריית "תגלית השנה" בטקס פרסי גראמי ה-62.
רקע

בשנת 2017, הזמר והיוצר אריק ברטון עשה את דרכו מקליפורניה לטקסס. הוא נולד בעמק סן פרננדו, גדל תוך שירה בכנסייה ואז התעסק רבות במחזמר. הוא החל להתעסק בסנטה מוניקה, שם הכניס כמה מאות דולרים ביום ופיתח את כישורי השירה שלו. ברטון נסע בין מדינות המערב לפני שהחליט להתיישב באוסטין, והקים את מיקום התעסוקה שלו בפינת רחוב במרכז העיר, ברחוב 6 ובקונגרס, לחשיפה מקסימלית.
הגיטריסט והמפיק זוכה פרסי גראמי אדיריאן קווסדה חיפש לשתף פעולה עם מישהו חדש. באמצעות חבר משותף, קווסדה פנה לברטון והשניים איחדו כוחות בשנת 2018, תוך שהקימו את להקת "בלאק פומאס".
קווסדה היה חבר בלהקת הפאנק הלטינית גרופו פנטסמה (אנ'), שזכתה בפרס גראמי לאלבום הרוק הלטיני, האורבני או האלטרנטיבי הטוב ביותר על האלבום El Existential משנת 2010, והייתה מועמדת בעבר לאותו פרס בשנת 2008, על האלבום Sonidos Gold.
כשעבדו על החומר שלהם באולפן וגם על הבמה במהלך שהייה שבועית בבר C-Boys Heart & Soul Bar שבאוסטין, הם חתמו בחברת התקליטים ATO רקורדס (אנ'), והוציאו זוג סינגלים, "Black Moon Rising" ו-"Fire".
היסטוריה

ב-21 ביוני 2019, הצמד הוציא את אלבום הבכורה שלו, Black Pumas. באותה השנה, הופיעו בפסטיבל South by Southwest וזכו בגביע הלהקה החדשה הטובה ביותר בטקס פרסי המוזיקה של אוסטין לשנת 2019. ב-20 בנובמבר, הוכרז כי הצמד קיבל מועמדות לפרס גראמי לתגלית השנה בטקס פרסי גראמי ה-62.
האלבום Black Pumas זכה לשבחים ממגזין רולינג סטון, ששיבח את "האנרגיה הבלתי נלאית והכריזמטית של הזמר אריק ברטון", ופיצ'פורק, שם נכתב כי "כשרון הצמד לדרמה כל כך מסעיר, שהם יכולים להיראות קולנועיים בצורה חריפה". גם המגזינים בילבורד, הגרדיאן, The Fader,‏ NPR ו- Essence, בין היתר, העניקו לאלבום שבחים.
בשנת 2019 ערכו את הופעת הבכורה שלהם בטלוויזיה בתוכנית הטלוויזיה של רשת CBS, ‏"CBS This Morning", וביצעו את השיר "Colors" בג'ימי קימל לייב. השיר הופיע גם בעונה ה-45 של סדרת הטלוויזיה "אוסטין סיטי לימיטס". הסינגל "Colors" הגיע מאוחר יותר למקום הראשון ברדיו ה-AAA. הסינגל הושמע יותר מ-60 מיליון פעמים בפלטפורמות המוזיקה, תוך שהווידאו קליפ הרשמי שלו ביוטיוב נצפה למעלה מ-25 מיליון פעמים.
בשנת 2020 הופיעה הלהקה בתוכניות "המופע של אלן דג'נרס", "טונייט שואו עם ג'ימי פאלון", "לייט נייט עם סת' מאיירס" ו"לייט שואו עם סטיבן קולבר", והציגו את הקאבר החי שלהם לשיר "Fast Car" של טרייסי צ'פמן.
ב-24 בנובמבר 2020 קיבל השיר "Colors" מועמדויות לפרסי גראמי להקלטת השנה וביצוע השורשים האמריקאי הטוב ביותר, בעוד שאלבום הבכורה שלהם זכה במועמדות לקטגוריית אלבום השנה, בטקס פרסי גראמי ה-63.
חברי ההרכב

אריק בורטון – קולות וגיטרה
אדריאן קווסדה – גיטרה
חברי ההרכב > להקה מלווה

אנגלה מילר – שירת גיבוי, תוף מרים
לורן סרוונטס – שירת גיבוי
ג'רון מרשל – קלידים
ברנדן בונד – גיטרה בס
סטפן בידוול – תופים
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Black Pumas
פרסים ומועמדויות

| ארגון | שנה | פרס | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי גראמי | 2020 | תגלית השנה | עצמם | מועמדות |
| פרסי גראמי | 2021 | הקלטת השנה | "Colors" | בהמתנה |
| פרסי גראמי | 2021 | ביצוע השורשים האמריקאי הטוב ביותר | "Colors" | בהמתנה |
| פרסי גראמי | 2021 | אלבום השנה | Black Pumas (Deluxe Edition) | בהמתנה |
| פרסי גראמי | 2024 | ביצוע הרוק הטוב ביותר | "More than a Love Song" | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  Carras, Christ (20 בנובמבר 2019). "Who are Black Pumas, the Grammys' most mysterious new artist nominee?". Los Angeles Times. Los Angeles, California. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Rowley, Glenn (20 בנובמבר 2019). "Black Pumas: 5 Things to Know About the 2020 Best New Artist Grammy Nominees". billboard.com. Billboard. נבדק ב-20 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Browne, David (2020-01-21). "Black Pumas: Rise of a Psychedelic-Soul Force". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-07-17.
↑  "Black Pumas: Black Pumas". Pitchfork (באנגלית). נבדק ב-2020-07-17.
↑  "Saturday Sessions: Black Pumas perform "Colors"". נבדק ב-2020-02-06 – via YouTube.
↑  "Black Pumas - Colors". נבדק ב-2020-02-06 – via YouTube.
↑  "Watch The Raconteurs and Black Pumas on Austin City Limits". נבדק ב-2020-02-06 – via YouTube.
↑  "Black Pumas Perform 'Colors'". נבדק ב-2020-02-06 – via YouTube.
↑  "Black Pumas: Colors". נבדק ב-2020-02-06 – via YouTube.
↑  "Black Pumas: "Fast Car". נבדק ב-2020-06-16 – via YouTube.
↑  "Grammy Nominations 2021: See the List". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 2020-11-24. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-11-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7056 1794  MusicBrainz: dd569857-d15e-4dbe-baad-b46a5ffe34a0
ביסמרק (דקוטה הצפונית)

ביסמרק (באנגלית: Bismarck) היא עיר הבירה של מדינת דקוטה הצפונית שבארצות הברית, וכן בירת מחוז בורליי. העיר נמצאת על גדת נהר מיזורי, מול העיר מנדאן שבעברו השני. שתי הערים הן גוש מטרופוליטני אחד.
העיר נקראת על שמו של קנצלר גרמניה הראשון אוטו פון ביסמרק. בקרבת העיר נמצא שדה התעופה המוניציפלי ביסמרק.
היסטוריה

במשך אלפי שנים סביבת ביסמרק הייתה מיושבת על ידי עמים אינדיאנים. משלחת לואיס וקלארק, משלחת חקר אירופאית, עברה בסביבת העיר בתחילת המאה ה-19. ההתיישבות האירופאית הראשונה הוקמה בשנת 1872. פתיחת קווי רכבת וגילוי זהב פיתחו רבות את העיר. בשנת 1883 ביסמרק הפכה לבירת טריטוריית דקוטה, ובשנת 1889, עם צירוף דקוטה הצפונית לאיחוד, ביסמרק הפכה לבירת המדינה החדשה.
אקלים

ביסמרק ממוקמת באמצע המישורים הגדולים, בין המרכזים הגאוגרפיים של ארצות הברית וקנדה. האקלים של ביסמרק מאופיין בחורפים קרים, סוערים, מעט מושלגים ובקיצים לחים. סופות רעמים מתרחשות באביב ובקיץ, אך חלק גדול משאר ימות השנה יבש.
החודש החם ביותר בביסמרק הוא יולי, עם ממוצע יומי של 21 מעלות צלזיוס, עם שוני גדול במעלות בדרך כלל בין היום והלילה. החודש הקר ביותר הוא ינואר, עם ממוצע של - 13.6 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. רוב המשקעים יורדים בין החודשים מאי עד ספטמבר, לעומת זאת המשקעים יחסית דלילים בחודשי החורף. עוצמת השלג בחורף היא בדרך כלל קלה עד בינונית.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2019 מתגוררים בעיר 73,529 תושבים. בעיר נמצאים 23,185 משקי בית ו-14,444 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 797.4 נפשות לקמ"ר.
מוצא התושבים: גרמני - 57.9%, נורווגי - 18.2%, רוסי - 7.7%, אירי - 7.2%, אנגלי - 5.0% ושוודי - 4.3%. מבחינה גזעית, 92.4% מהאוכלוסייה הם לבנים.
בית הכנסת בצ'ליאבינסק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, סימן נוף 
 מיקום:  צ'ליאבינסק 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1905
 תאריך פתיחה רשמי:  1905 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-מורית 
 קואורדינטות:  55°10′02″N 61°24′26″E﻿ / ﻿55.167222222222°N 61.407222222222°E﻿ / 55.167222222222; 61.407222222222
 www.jewish74.ru
  (למפת מחוז צ'ליאבינסק מוגדלת) צ'ליאבינסק מגניטוגורסק זלאטואוסט מיאס אוזיורסק טרויצק סנז'ינסק סאטקה צ'ברקול קזחסטן קורגן סברדלובסק בשקורטוסטן אורנבורגבית הכנסת בצ'ליאבינסק(למפת מחוז צ'ליאבינסק רגילה) צ'ליאבינסק מגניטוגורסק זלאטואוסט מיאס אוזיורסק טרויצק סנז'ינסק סאטקה צ'ברקול קזחסטן קורגן סברדלובסק בשקורטוסטן אורנבורגבית הכנסת בצ'ליאבינסק
 
בית הכנסת בצ'ליאבינסק (ברוסית: Челябинская синагога) ממוקם ברחוב פושקין ברובע המרכזי בעיר צ'ליאבינסק.
היסטוריה

הקהילות היהודיות הראשונות הופיעו בצ'ליאבינסק בשנות 1840 והיו בוגרי בתי הספר הקנטוניסטיים באורנבורג ובעיר טרויצק שבמחוז צ'ליאבינסק. לאחר תום שירותם הצבאי נותרו חיילים אלה לגור בצ'ליאבינסק והקימו משפחות, וכתוצאה מכך במחצית השנייה של המאה ה-19, חיילים וקצינים יהודים היוו את רוב האוכלוסייה היהודית בעיר.
עם בניית הרכבת הטרנס-סיבירית וגידול אוכלוסיית צ'ליאבינסק, גדל גם מספר היהודים בעיר: אם בשנת 1894 היו 104 איש (0.6% מאוכלוסיית צ'ליאבינסק), אז עד 1901 היו כבר 686 אנשים (3%). תושבי צ'ליאבינסק ממוצא יהודי סחרו בתבואה ותה, פתחו בתי מרקחת, חנויות ובתי מלאכה שונים, הם היו מנעולנים, מכרו רהיטים, כובעים וביגוד.
בסוף שנות 1860, רכשה הקהילה היהודית בניין שבו ארגנה בית תפילה יהודי. כאן עבדו הרבנים הראשונים בצ'ליאבינסק, שהיו הרב בר חיין והרב מטעם המדינה אברהם יאצובסקי והשוחט חיים אוירבך. בשנות 1880 נבנה בית כנסת מעץ לקהילה בפאתיה הצפוניים של העיר (כיום ממוקם בניין הנהלתרובע קלינינסקי בצ'ליאבינסק באתר זה). בשנת 1894 הוריש סוחר הגילדה השנייה, סולומון ברן, לקהילה היהודית חלקת אדמה שרכש ברחוב מסטרסקאיה (כיום רחוב פושקין) לבניית בית הכנסת. האישור לבניית בית הכנסת ניתן בצו של הרשויות המקומיות באורנבורג ב-16 בדצמבר 1900. ב-21 במרץ 1901 קבעה הדומה העירונית של צ'ליאבינסק כי אין היא רואה מכשולים בבניית בית תפילה יהודי.
בניית מבנה האבן של בית הכנסת החלה בשנת 1903. מכיוון שעבודות הבנייה בוצעו בכספים שנאספו מהאוכלוסייה היהודית הענייה בצ'ליאבינסק, הן התקדמו לאט והסתיימו רק בשנת 1905. בבית הכנסת נפתחו בית ספר יהודי ואגודה לסיוע ליהודים עניים ובמהלך מלחמת העולם הראשונה סייעה גם פליטים שהגיעו לעיר. הקהילה היהודית בצ'ליאבינסק הטילה חסותה גם על משפחות החיילים.
לאחר מהפכת אוקטובר 1917 פוזרה הקהילה היהודית, בשנת 1919 נאסרו ספרים בעברית והוחרמו ובשנת 1921 נשלפו כל פריטי הכסף מבית הכנסת. בהוראת נשיאות מועצת העיר ב-18 בינואר 1929 נסגר בית הכנסת. בבניין, פעל בתחילה מועדון לעובדי מפעל הטרקטורים של צ'ליאבינסק ולאחר מכן מפעל לתותבות. בתחילת שנות התשעים של המאה ה-20 פעלו בו בתי מלאכה ומחסנים של המפעל לתותבות ואורתופדיה, שהייתה אחד ממקומות ההתאספות של החברה התרבותית היהודית.
בשנת 1992 הוחזר בניין בית הכנסת לרשות הקהילה היהודית. כדי לשקם את הבניין בשנת 1997, הוקם סניף של קרן הצדקה היהודית מטעם הקונגרס היהודי-רוסי. שיפוץ המבנה בוצע בשנים 1999–2000 בתמיכת מושל מחוז צ'ליאבינסק פיוטר סומין והוא מומן בכספים שגייסה הקהילה היהודית.
תיאור

בית הכנסת בצ'ליאבינסק נמצא בתוך בניין בלוקים. בניין בית הכנסת הוא מבנה מלבני בן קומה אחת. החזית המזרחית של הבניין פונה לרחוב פושקין; במרכזו יש אפסיס משולש בולט עם עליית גג וחלונות מקושתים. פינות החזית המזרחית עטורות כיפות, לחלונות הקשת הגבוהים של האור הראשון יש עיטורים בצורת לוחות של צורות צלחת הסדר, פתחי החלונות של האור השני עגולים. הבניין מעוטר בקשת מעוטרת מתחת לכרכוב המעוצב.
על פי צו של האספה המחוקקת של מחוז צ'ליאבינסק מספר 457 מיום 28 בינואר 1999, בניין בית הכנסת מוכר כאנדרטה אדריכלית בעלת חשיבות מקומית.
הערות שוליים

↑  Л. Ю. Вознюк, Е. В. Гумницкая, Е. В. Конышева. "СИНАГОГА, храм" (ברוסית). Энциклопедия Челябинска. נבדק ב-2015-11-08.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Челябинская синагога" (ברוסית). Челябинская еврейская община. נבדק ב-2015-11-08.
בית החולים חוושנשאן

| --- | --- |

 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  3 בפברואר 2020 
 שירותים
 מיטות:  1,000
 גאוגרפיה
 מיקום:  מחוז צאידיין, הרפובליקה העממית של סין
 קואורדינטות:  30°31′49″N 114°04′57″E﻿ / ﻿30.53028°N 114.082532°E﻿ / 30.53028; 114.082532
  (למפת חוביי מוגדלת) ווהאן אנחווי חנאן שאאנשי צ'ונגצ'ינג חונאן ג'יאנגשיבית החולים חוושנשאן(למפת חוביי רגילה) ווהאן אנחווי חנאן שאאנשי צ'ונגצ'ינג חונאן ג'יאנגשיבית החולים חוושנשאן(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןבית החולים חוושנשאן(למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןבית החולים חוושנשאן
 
בית החולים חְווֹשֶנְשָאן (בסינית: 火神山医院; בפין-יין: Huǒshénshān Yīyuàn - "חְווֹשֶׁנְשָׁאן יִייְוֵּ'אן"; מילולית: "הר אל האש") הוא בית חולים לשעת חירום שנבנה בסין בין התאריכים 23 בינואר 2020 ל-2 בפברואר 2020 (10 ימים בלבד), בתגובה להתפרצות נגיף הקורונה במדינה. בית החולים ממוקם בסמוך לאגם גְ'ה-יִין (知音湖) במחוז צָאיְדְייֵן, ווהאן, חוביי. בית החולים פועל תחת ניהולו המלא של צבא השחרור העממי של סין. בית חולים שדה שני, בית החולים ליישנשאן, נבנה גם הוא באותו הדגם.
אטימולוגיה

השם "חְווֹשֶׁנְשָׁאן" (火神山, מילולית: "הר אל האש") הוא על שם ג'וז'ונג, דמות חשובה במיתולוגיה הסינית ובדת העממית הסינית.
היסטוריה

בניית בית החולים החלה בערב 23 בינואר 2020, והפעילות בו התחילה ב־3 בפברואר 2020. בתחילת תהליך הבנייה נאספו עשרות דחפורים וציוד נוסף לעבודות עפר, כדי ליישר את הקרקע. אחרי היישור הונחו, ביסודות הבניין, כמה שכבות בידוד ובטון, שמטרתן למנוע מהקרקע להזדהם עם הגעת החולים למקום. בתחילת הבנייה נדרשו עובדים רבים לעבוד במשך שתי משמרות, 12 שעות ביום, בשל מחסור בעובדים. עם זאת, בהמשך נוספו כ-3,000 איש (בסך הכל עבדו במיזם הבנייה כ-7,500 איש), והועסקו מסביב לשעון בשלוש משמרות שונות.
בניית בית החולים הסתיימה ב־2 בפברואר, והוא התחיל את פעילותו ב-3 בפברואר.
עיצוב

בית החולים מעוצב על פי בית החולים שיאוטאנגשאן, שנבנה בפרברי בייג'ינג בשישה ימים בתחילת מגפת סארס בשנת 2003.
בית החולים נבנה בבנייה טרומית, כדי להקל על הבנייה, והיחידות הונחו על עמודים כדי להרחיקן מהאדמה. כל יחידה היא כעשרה על עשרה מטרים, ויש בה מקום לשתי מיטות. כל חדר הופעל והיה נתון בבידוד כדי למנוע התפשטות מיקרואורגניזמים מבית החולים.
ראו גם

בית החולים ליישנשאן
בית חולים שדה
המרכז הרפואי האזורי דבי מאונטיין
הערות שוליים

↑  "Subdued New Year holiday as China battles virus". www.bbc.com. 2020-01-24. אורכב מ-המקור ב-2020-01-24. נבדק ב-2020-01-24.
↑  "武汉火神山医院提前半天移交 雷神山医院2月5日交付 - 经济观察网 － 专业财经新闻网站". www.eeo.com.cn. נבדק ב-2020-02-02.
↑  Changjiang Daily (2020-01-26). "Archived copy" 雷神山医院2月5日投用，火神山医院2月2日整体移交军方. The Paper. אורכב מ-המקור ב-2020-01-27. נבדק ב-2020-01-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Chinese Government Makes Unprecedented Efforts to Fight Against the Novel Coronavirus". finance.yahoo.com. 2020-01-27. אורכב מ-המקור ב-2020-01-26. נבדק ב-2020-01-29.
↑  武汉版“小汤山”医院突击开建 ：“我们争取6天完工”. www.yicai.com. נבדק ב-2020-01-25.
1 2  https://www.wsj.com/articles/how-china-can-build-a-coronavirus-hospital-in-10-days-11580397751
↑  China aims to construct coronavirus hospitals in less than 2 weeks, ContructiveDive
↑   אי-פיו רויטרס, בתוך עשרה ימים: סין בנתה בית חולים לטיפול בנדבקים בווירוס הקורונה, באתר הארץ, 3 בפברואר 2020
↑  https://news.cgtn.com/news/2020-01-29/All-eyes-in-Wuhan-fast-construction-of-hospitals-on-livestream-NDYVIlFj0I/index.html
↑  "Xiaotangshan Hospital -- Noah's Ark". China Through a Lens. 2003-09-17. אורכב מ-המקור ב-2020-01-27. נבדק ב-2020-01-26.
↑  "Wuhan to follow Beijing's SARS treatment model in new coronavirus control". 2020-01-24. אורכב מ-המקור ב-2020-01-24. נבדק ב-2020-01-24.
↑  https://qz.com/1792705/coronavirus-the-engineering-behind-wuhans-rapidly-built-hospitals/
סרטון של בית החולים בבנייה
בית הספר אליאנס המדאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר
 תקופת הפעילות:  1900–הווה (כ־124 שנים)
 מייסדים:  כל ישראל חברים
 התמחות:  הפצת התרבות הצרפתית בקהילות היהודיות
 קמפוס:  המדאן
 מיקום
 מיקום:  איראן איראן
 מדינה:  איראן איראן
 
בית הספר אליאנס המדאן הוקם על ידי ארגון כל ישראל חברים בהמדאן, אירן, בשנת 1900. ושימש את קהילת יהודי המדאן.
בית הספר כלל בית ספר לבנים ובית ספר לבנות.
בית הספר אליאנס המדאן לבנים היה אחד מבתי הספר המפורסמים בהמדאן. במועד הקמתו למדו בו 350 בנים. לפי הנתונים הסטטיסטיים של משרד החינוך האיראני, בשנת 1927, למדו בבית ספר זה 475 תלמידים, מתוכם 159 תלמידים למדו בחינם, ולימדו בו 12 מורים.
במועד הקמת בית הספר לבנות היו רשומות בו 250 תלמידות. לפי הנתונים הסטטיסטיים של משרד החינוך האיראני, בשנת 1927, למדו בבית הספר אליאנס לבנות 259 תלמידות והיו בו 8 מורים. 75 תלמידות למדו ללא תשלום.
בנוסף לתלמידים היהודים, למדו בבית אליאנס המדאן ילדי שגרירים שהתגוררו בהמדאן וילדים איראנים מהמעמד הגבוה.
ראו גם

בית הספר אליאנס טהראן
בית הספר אליאנס כרמאנשאה
בתי ספר אליאנס באיראן
כל ישראל חברים
יהדות איראן
קהילה יהודי המדאן
הערות שוליים

↑  א. נצר, ALLIANCE ISRAÉLITE UNIVERSELLE
↑  אנו-מוזיאון העם היהודי
בית הכנסת הגדול (גאלאץ)

בית הכנסת הגדול של גאלאץ הוקם ב-1780, ברחוב שנקרא אז "גשר האבן" (Podul de Piatră) משום קיום של גשר אבן, שחיבר בין שני צדדי הרחוב. בית הכנסת היה מורכב משני חדרים ופרוזדור ארוך ובתוכו שכנה גם הנהגת הקהילה של יהדות גאלאץ. בבית כנסת זה התפללו ראשי הקהילה.
כעבור זמן מה הותקן בחצר גם מקווה, שניזון ממים ישירות מהמעין. מאחורי בית הכנסת הייתה תהום, שהובילה עד הדנובה. מעל למקווה היה מרחץ אדים. הכניסה למקווה הייתה ב-50 מדרגות, ששופצו ב-1813 למדרגות שיש. המבנה של המקווה דמה מאוד למקווה מפורסם של המבורג, שעל פיו נבנה.
ב-1829 הוגשה תביעת בעלות על המקום, אולם במשפט, שהתנהל לאחר מכן, זכו מתפללי בית הכנסת. בימי חג המולד של 1846 היו פרעות נגד יהודי גאלאץ וגם בית הכנסת הגדול סבל, חלונותיו נופצו, ספרי התורה חוללו ונשרפו.
ב-1850 קהילת בית הכנסת החליטה להרחיבו והוא נבנה מחדש. בהזדמנות זו נחסם המקווה ומאליו נבנה האולם המשמש לטקסי ברית מילה.
עלילת הדם

בתחילת פסח ה'תרי"ט (1859) העלילו על יהודי גאלאץ עלילת דם, שבה כביכול ניסו להפיק דם מילד נוצרי יווני. בתגובה לכך היו פרעות פסח 1859 בגאלאץ, שבמהלכם ניזוק קשה בית הכנסת הגדול, ספרי התורה חוללו והמתפללים הוכו קשות. לאחר מכן בית הכנסת הגדול יצא לזמן מה מכלל שימוש ומתפלליו החלו להתפלל בבתים פרטיים.
מנהיגי הקהילה עברו לתפילה בבית כנסת מאולתר בבית מלון צוקר. כעבור כמה שנים חלק מהם העלו את הרעיון של הקמת בית כנסת מודרני, מסוג היכל, רעיון שהתגשם כעבור שנים בהקמת ההיכל הכוראלי של גאלאץ.
עוד פרעות וגם הפצצות

בית הכנסת תוקן וחזר לפעילות, אך כעבור שנים לא רבות, באוקטובר 1867 שוב פגעו פורעים בבית הכנסת הגדול והוא נזקק לשיפוצים.
בית הכנסת הגדול סבל מההפצצות הכבדות על גאלאץ במהלך מלחמת העולם השנייה ונהרס לגמרי.
לקריאה נוספת

Danubius, XXXIV Galaţi, 2016, Arthur Viorel TULUŞ∗ SINAGOGILE COMUNITĂŢII ISRAELITE DIN GALAŢI, עמודים 284–285 (ברומנית)
בריאן לאודרופ

בריאן לאודרופ (בדנית: Brian Laudrup; נולד ב-22 בפברואר 1969 בווינה שבאוסטריה) הוא אחד משחקני הכדורגל הבולטים בהיסטוריה של דנמרק.
קריירה

לאודרופ היה שותף לזכייתה ההיסטורית של נבחרת דנמרק ביורו 1992, וכמו כן היה לו חלק ארי בשליטתה של קבוצת גלאזגו ריינג'רס בליגה הסקוטית במהלך שנות ה-90.
ב-4 במרץ 2004, בעת חגיגות ה-100 לפיפ"א, קיבל בריאן לאודרופ מקום של כבוד בין 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. חבר נוסף ברשימה מכובדת זו הוא אחיו, המפורסם לא פחות, מיכאל לאודרופ.
בספטמבר 2010 אובחן לאודרופ כחולה במחלת הסרטן עקב גידול בבלוטת הלימפה. כעבור שלושה חודשים דווח כי החלים מהמחלה.
בריאן ליטרל

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1975 (בן 49) לקסינגטון, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  Tates Creek High School 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  ג'ייב רקורדס, ריוניון רקורדס 
 בן או בת זוג:  Leighanne Wallace 
 צאצאים:  Baylee Littrell 
 brianlittrell.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
בריאן תומאס ליטרל (באנגלית: Brian Thomas Littrell; נולד ב-20 בפברואר 1975) הוא זמר אמריקאי הידוע בעיקר כחבר בלהקת הבקסטריט בויז האמריקנית.