stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל נונאווט

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  1 באפריל 1999
 מוטיבים עיצוביים:  אינוקשוק, שדה, כוכב הצפון, כוכב בעל 5 קודקודים 
 גרסאות נוספות:   דגל נציב נונאווט
 
דגל טריטוריית נונאווט הוכרז ב-1 באפריל 1999 עם הקמת טריטוריית נונאווט, הטריטוריה החדשה ביותר של קנדה.
בדגל מצויר אינוקשוק אדום, אשר בשפת האינוקטיטוט פירושו "כמו בן אדם", הוא סמן אבנים מאוזנות ואנדרטה, שימש במשך מאות שנים כדי לנווט את האינואיטים ברחבי טונדרה ארקטית העקרה או לסמן מקומות קדושים ומיוחדים.
הצבעים האדום (של הפסל) והלבן (הרקע מימין לפסל בדגל) מייצגים את צבעיו הרשמיים של דגל קנדה. הצבע הלבן מייצג גם את הנוף הארקטי הנפוץ בצפון המדינה. צבע הזהב מסמל את העושר של האדמה העשירה במחצבים ובאוצרות טבע.
הכוכב הוא Niqirtsuituq, או כוכב הצפון באינוקטיטוט (בכחול), שימש במשך מאות שנים כנקודת ניווט. הוא גם מייצג את מנהיגותם של הצעירים.
דיוויזיית הפרשים השלישית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 2 בנובמבר 1916 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים השלישית (בגרמנית: 3. Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה במהלך המלחמה.
היסטוריה

הדיוויזיה התקיימה במשך הגיוס בשל מלחמת אוסטריה–סרדיניה ב-1859 במלחמת פרוסיה–צרפת ב-1870/1871. הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה קורט פון אונגר. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים הרביעי, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית במהלך המערכה על הגבולות. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות החזית המערבית, ובסוף מרץ 1915 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם אורגנה מחדש כקורפוס הפרשים שמטו ב-31 באוגוסט 1916 שהתפרק רשמית ב-2 בנובמבר 1916 והפך לקורפוס ה-65.
מפקדים

וילהלם פון שולטן (14 ביוני 1859 – 18 בנובמבר 1859)
גאורג פון דר גרובן (18 ביולי 1870 – 23 במאי 1871)
קורט פון אונגר (2 באוגוסט 1914 – מאי 1915)
גינטר פון אצל (3 במאי 1915 – 8 באוגוסט 1916)
אברהרד פון שמטו (31 באוגוסט 1916 – 1 בספטמבר 1916)
גאורג תומב פון נויבורג (1 בספטמבר 1916 – 2 בנובמבר 1916)
דיוויזיית הפרשים השמינית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 5 באפריל 1918 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים השמינית (הסקסונית) (בגרמנית: 8. Kavallerie-Division‏ (Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה גינתר פון דר שולנבורג-ההלן. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים השלישי, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בקרב לורן. בסוף אוגוסט של אותה שנה היא הועברה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, הקרב על הוויסלה וקרב לודז'. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בחזית המזרחית. באוקטובר 1917 היא ויתרה על הסוסים שלה, וב-5 באפריל 1918 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גינתר פון דר שולנבורג-ההלן (2 באוגוסט 1914–30 באוקטובר 1914)
רוברט פון קאפ-הר (31 באוקטובר 1914–12 ביוני 1915)
אברהרד פון שמטו (12 ביוני 1915–1 באוגוסט 1916)
אוטו פון דר דקן (1 באוגוסט 1916–ספטמבר 1917)
ויקטור פון רוזנברג-ליפינסקי (ספטמבר 1917–5 באפריל 1918)
דברת (יישוב מקראי)

דָּבְרַת הייתה עיר הנזכרת מספר פעמים בתנ"ך, והתקיימה גם בתקופת בית שני.
תחילה נזכרת העיר בגבול שבין נחלת שבט זבולון ונחלת שבט יששכר, ליד הר תבור: ”וְשָׁב מִשָּׂרִיד קֵדְמָה מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ עַל גְּבוּל כִּסְלֹת תָּבֹר, וְיָצָא אֶל הַדָּבְרַת וְעָלָה יָפִיעַ”.
לאחר מכן, נזכרת כעיר לוויים בנחלת שבט יששכר: ”וּמִמַּטֵּה יִשָּׂשכָר אֶת קִשְׁיוֹן וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ, אֶת דָּבְרַת וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ”.
במהדורת האנאלים של תגלת-פלאסר השלישי 'דָּבְרַה' הייתה עיר שסבלה ממדיניות ההגליות האשוריות דאז.
העיר המשיכה להתקיים כיישוב יהודי גם בתקופת בית שני, ובתקופת המרד הגדול מזכיר אותה יוסף בן מתתיהו (בצורה דבריתא) כעיר שצעיריה שדדו את שיירת המלכה ברניקי.
היישוב המשיך להתקיים גם בתקופת התלמוד, ואוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) זיהה את "דברת" המקראית עם "דבריתא" בת זמנו, וציין כי מדובר בכפר של יהודים.
שם העיר השתמר בשמם של קיבוץ דברת וכפר דבורייה, השוכנים באזור שבו שכנה העיר.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק י"ב
↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק כ"ח
↑
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים, פרק ב', 595; חיי יוסף, כו, 126.
| ערי הלויים |
| --- | --- | --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |  |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן •  תַּעְנַךְ |  |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |  |
דגל נווארה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  1910
 קבלת מעמד רשמי:  10 באוגוסט 1982
 מוטיבים עיצוביים:  דגל אדום מוטען בסמל נווארה
 דגלים היסטוריים   :     דגלה ההיסטורי של ממלכת נווארה
דגל נווארה (ספרדית: Bandera de Navarra) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית נווארה. עיצובו של הדגל הוא דגל אדום המוטען בסמל הקהילה - מגן אדום עם קשר של שרשראות זהב המציג דוגמת רשת של צלב ישר, ואכלסוני עם אבן ברקת במכרז, המוכתר בכתר מלכותי המסמל את הממלכה העתיקה של נווארה.
הדגל הוכר כדגל הקהילה ב-10 באוגוסט 1982 תחת סעיף 7.2 של החוק לשיפור המשטר של נווארה וצוין כי ”דגל נווארה הוא אדום, עם המגן במרכז.”
האזכור הראשון של הצבע האדום בו צבועים רקעו של הדגל ושטחו של המגן הוא בצבעי הכומתות האדומות של חייליו של שארל השני, מלך נווארה אשר לחמו כנגד צרפת במאה ה-14. בנוסף, מסר לואיס קוראה, הכרוניקן של דוכס אלבה, דיווח כי בעת כיבושה של נווארה בשנת 1512 ”המשמר הקדמי כלל שלוש מאות רגלים האוחזים בדגל אדום עם הרכבים מסוימים של זהב”.
דגל נוויס

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 מוטיבים עיצוביים:  בקנטון - דגל סנט קיטס ונוויס ובו הצבעים הכלל-אפריקאיים: פס אלכסוני שחור, מוטען בשני כוכבים לבנים, ממוסגר בצהוב, משולש עליון בירוק, משולש תחתון באדום  שדה צהוב, באמצעו משולש ירוק, שבמרכזו משולש לבן, ובתחתיתו פס כחול.
דגל נוויס הוא הדגל הרשמי של האי נוויס, חלק מסנט קיטס ונוויס באנטילים הקטנים שבקריביים.
הדגל משלב בתוכו את דגל סנט קיטס ונוויס המופיע בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל).
יתרת הדגל בעלת רקע צהוב (שדה זהב) המסמל את אור השמש. במרכז הדגל משולש ירוק שבמרכזו משולש לבן. בתחתית המשולש פס כחול. המשולש המייצג את צורתו החרוטית של הר הגעש פסגת נוויס במרכז האי.
הפס הכחול המסמל את הים הקריבי (במספר גרסאות של הדגל צבוע הפס בצבע שחור). צבעו הירוק של המשולש מסמל את היערות של גדות ההר, ואילו המשולש הלבן מסמל את השלג שבראש ההר, או את העננים המכסים את פסגתו.
דיוויזיית הפרשים השנייה (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – יוני 1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים השנייה (בגרמנית: 2. Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה התקיימה במשך הגיוס בשל מלחמת אוסטריה–סרדיניה ב-1859, מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866, ומלחמת פרוסיה–צרפת ב-1870/1871. הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה פרידריך פון קראנה. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים השני, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה במהלך כיבוש בלגיה וקרבות מונס, לה קאטו ואיפר הראשון. בנובמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. היא נשארה שם עד סוף 1916, אז הועברה מערבה כדי להבטיח את הגבול הבלגי-הולנדי והוחזרה לחזית המזרחית באמצע ספטמבר 1917. כאן היא גם נפרסה לאחר שלום ברסט-ליטובסק והשתתפה בלחימה לתמיכה באוקראינה. פינוי השטחים הכבושים שם הושלם רק לאחר תום המלחמה במרץ 1919, וביוני 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

קרל פון דר גולץ (14 ביוני 1859 – 18 בנובמבר 1859)
בנו הנס פון ויהרן ( 8 במאי 1866 – 16 בספטמבר 1866)
וילהלם פון שטולברג-ורניגרודה (18 ביולי 1870 – 22 במאי 1871)
פרידריך פון קראנה (2 באוגוסט 1914 – 15 בספטמבר 1914)
גיאורג תומב פון נויבורג (15 בספטמבר 1914 – 30 באוגוסט 1916)
גינטר פון אצל (31 באוגוסט 1916 – 10 במאי 1917)
קרל לאופולד פון דר גולץ (11 במאי 1917 – יוני 1919)
גמר ליגת האלופות 2011

גמר ליגת האלופות 2011 התקיים באצטדיון ומבלי, אצטדיון הבית של נבחרת אנגליה, ב-28 במאי 2011, ובו נקבע שהזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת 2010/2011 היא ברצלונה הספרדית, שניצחה במשחק את מנצ'סטר יונייטד מאנגליה בתוצאה 3–1. משחק הגמר היה סיומה של העונה ה-56 של הטורניר, וה-19 במתכונתו הנוכחית.
אצטדיון ומבלי אירח את משחק הגמר, לראשונה מאז נפתח מחדש בשנת 2007. אצטדיון ומבלי הישן אירח בעבר 5 משחקי גמר, האחרון שבהם בשנת 1992, בו ניצחה ברצלונה את סמפדוריה מאיטליה.
אלופת ספרד הובילה במשחק 0–1 על אלופת אנגליה משערו של פדרו, אך שער שוויון של וויין רוני כעבור מספר דקות קבע את תוצאת המחצית, 1-1.
במחצית השנייה, שער של כוכב ברצלונה, ליונל מסי, ושער של דויד וייה, חלוץ נבחרת ספרד, קבעו את תוצאת המשחק, 3-1 לברצלונה.
היה זה משחק גמר ליגת האלופות השביעי בהיסטוריה שבו שיחקה ברצלונה, והזכייה הרביעית שלה בתואר, כשגם את הזכייה השלישית חגגה הקבוצה בניצחון בגמר מול מנצ'סטר יונייטד, בעונת 2008/2009. מנצ'סטר יונייטד הגיעה למשחק הגמר החמישי בתולדותיה, אך נותרה עם שלוש זכיות בלבד. שני משחקי הגמר היחידים במפעל אותם הפסידה הקבוצה, היו מול ברצלונה.
הדרך אל הגמר > ברצלונה

בהגרלת הבתים שובצה ברצלונה בבית ד', יחד עם רובין קאזאן, פנאתינאיקוס ופ.צ. קופנהגן. בפתיחת שלב הבתים הביסה ברצלונה 1–5 את פנאתינייקוס בבית. ברצלונה ניצחה בכל משחקי הבית שלה בשלב הבתים, ובדרך לראשות הבית היא לא רשמה אף הפסד (4 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו, מול רובין קאזאן וקופנהגן, במשחקי החוץ). מלך שערי הקבוצה בשלב הבתים היה ליונל מסי, שכבש 5 שערים.
| שלב הבתים - ברצלונה> קבוצה | שלב הבתים - ברצלונה> משחקים | שלב הבתים - ברצלונה> ניצחונות | שלב הבתים - ברצלונה> תיקו | שלב הבתים - ברצלונה> הפסדים | שלב הבתים - ברצלונה> שערי זכות | שלב הבתים - ברצלונה> שערי חובה | שלב הבתים - ברצלונה> הפרש שערים | שלב הבתים - ברצלונה> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | 6 | 4 | 2 | 0 | 14 | 3 | 11+ | 14 |
| דנמרק פ.צ. קופנהגן | 6 | 3 | 1 | 2 | 7 | 5 | 2 | 10 |
| רוסיהרובין קאזאן | 6 | 1 | 3 | 2 | 2 | 4 | 2- | 6 |
| יווןפנאתינאיקוס | 6 | 0 | 2 | 4 | 2 | 13 | 11- | 2 |
ברצלונה הוגרלה לשחק בשמינית הגמר נגד ארסנל מאנגליה. במפגש הראשון בין השתיים, על אף שהובילה ברוב שלבי המשחק, הפסידה ברצלונה 1–2 בחוץ. במפגש השני אותו אירחה ברצלונה, היא גברה 1–3 על ארסנל ומחקה את ההפסד במשחק הראשון כדי להעפיל לשלב הבא.
ברבע הגמר ברצלונה פגשה את שחטאר דונצק מאוקראינה, ולא התקשתה להביס את יריבתה 1–5 במשחק הראשון במגרשה הביתי, הקאמפ נואו. בגומלין השלימה ברצלונה ניצחון כפול, 1-0, בדרך לחצי הגמר.
הגרלת חצי הגמר סיפקה מפגש מסקרן במיוחד, דרבי כל-ספרדי בין ברצלונה לבין ריאל מדריד, המכונה "קלאסיקו". בשבועיים שקדמו למשחק הראשון בחצי הגמר נפגשו הקבוצות פעמיים נוספות בהן ברצלונה לא השכילה לנצח (1-1 בליגה, ניצחון 0–1 לריאל מדריד בהארכה בגמר הגביע הספרדי), אך במפגש הראשון בחצי הגמר היא ניצחה 0–2 במגרשה של ריאל, הסנטיאגו ברנבאו, מצמד שערים של מסי. שוויון 1-1 בגומלין שלח את ברצלונה לגמר ליגת האלופות השביעי בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > מנצ'סטר יונייטד

בהגרלת הבתים שובצה יונייטד בבית ג', יחד עם ולנסיה, גלאזגו ריינג'רס ובורסאספור. היא לא רשמה אף הפסד (4 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו, מול ולנסיה וריינג'רס). היא סיימה את שלב הבתים במקום הראשון בבית, עם שער חובה אחד בלבד בששת המשחקים. בכיבוש שבעת שעריה בשלב זה התחלקו שבעה שחקנים שונים עם שער אחד כ"א.
| שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> קבוצה | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> משחקים | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> ניצחונות | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> תיקו | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> הפסדים | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> שערי זכות | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> שערי חובה | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> הפרש שערים | שלב הבתים - מנצ'סטר יונייטד> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 6 | 4 | 2 | 0 | 7 | 1 | 6+ | 14 |
| ספרד ולנסיה | 6 | 3 | 2 | 1 | 15 | 4 | 11+ | 11 |
| סקוטלנדגלאזגו ריינג'רס | 6 | 1 | 3 | 2 | 3 | 6 | 3- | 6 |
| טורקיהבורסאספור | 6 | 0 | 1 | 5 | 2 | 16 | 14- | 1 |
מנצס'טר יונייטד הוגרלה לשחק בשמינית הגמר נגד מרסיי מצרפת. לאחר שוויון 0-0 במשחק החוץ, ניצחה יונייטד 1–2 באולד טראפורד מצמד שערים של חאבייר הרננדס, והעפילה לשלב הבא.
ברבע הגמר יונייטד פגשה את צ'לסי למפגש כל-אנגלי מול היריבה אותה ניצחה בגמר ליגת האלופות 2008, זכייתה האחרונה בתואר. יונייטד השלימה ניצחון כפול, 1-0 ו-1–2 בגומלין הביתי, בדרך לחצי הגמר. גם בשלב הזה, בו הוגרלה לשחק מול שאלקה 04 מגרמניה, השכילה יונייטד להשיג ניצחון כפול, 2-0 בחוץ ו-1–4 בגומלין הביתי, ולהעפיל לגמר החמישי בתולדותיה.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 2011 | ספרד ברצלונה | 3–1 | מנצ'סטר יונייטד אנגליה | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 87,695 שיפוט: הונגריה ויקטור קסאי |
| 28 במאי 2011 | פדרו רודריגס  27'   ליונל מסי  54'   דויד וייה  69' | (סיקור) | וויין רוני  34' | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 87,695 שיפוט: הונגריה ויקטור קסאי |
סיכום המשחק > מחצית ראשונה

לאחר ששלטה בפתיחת המשחק, ברצלונה עלתה ראשונה על לוח התוצאות בדקה ה-27, כשצ'אבי הרננדס מצא בכדור מדויק את פדרו רודריגס, שבעט מתוך הרחבה אל הרשת של אדווין ואן דר סאר.
בדקה ה-34, ובניגוד למהלך המשחק, מנצ'סטר יונייטד השיגה את השוויון, כשוויין רוני הכניע בכדור חזק ומסובב בנגיעה את שוער ברצלונה ויקטור ואלדס, לאחר מסירה כפולה עם ראיין גיגס בתוך הרחבה. צפייה בהילוכים החוזרים מלמדים על ספק נבדל של גיגס במהלך.
סיכום המשחק > מחצית שנייה

המחצית השנייה ברצלונה המשיכה את שליטתה במשחק, ובדקה ה-54 ליונל מסי קיבל כדור מאנדרס אינייסטה, ובעט כדור נמוך וחזק מחוץ לרחבה ברגל שמאל כדי לקבוע 1–2.
בדקה ה-69, פרץ מסי מאגף ימין לתוך הרחבה תוך שהוא משאיר מאחור מספר שחקני יריב. הוא תוקל אך הכדור הגיע לסרחיו בוסקטס, שמסר לדויד וייה שחיכה מחוץ לרחבה, וכבש בבעיטה מסובבת מהמקום לחיבורי השער את השער שחתם את התוצאה, 3-1 לברצלונה בסיום 90 הדקות.
לקראת טקס הענקת הגביע, ועל אף ומי ששימש כקפטן ברצלונה במשחק הוא צ'אבי, סרט הקפטן עבר לאריק אבידל. מגן הקבוצה עבר באותה עונה, מספר חודשים לפני כן, ניתוח להסרת גידול מהכבד, וכמחווה מרגשת הוענק לו סרט הקפטן במעמד ההנפה והזכות להניף ראשון את הגביע.
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              ברצלונה :               מנצ'סטר יונייטד
סיכום המשחק > נתוני משחק

|  | ברצלונה | מנצ'סטר יונייטד |
| --- | --- | --- |
| שערים | 3 | 1 |
| בעיטות לשער | 19 | 4 |
| בעיטות למסגרת | 12 | 1 |
| החזקת כדור | 63% | 37% |
| קרנות | 6 | 0 |
| עבירות | 5 | 16 |
| נבדלים | 1 | 5 |
כרטיסים צהובים: 2
כרטיסים אדומים: 0
דיוויזיית הפרשים הראשונה (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – יוני 1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים הראשונה (בגרמנית: 1. Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה התקיימה במשך הגיוס בשל מלחמת אוסטריה–סרדיניה ב-1859, מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866, ומלחמת פרוסיה–צרפת ב-1870/1871. הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה הרמן ברכט. בתחילה, זו הייתה דיוויזיית הפרשים היחידה בחזית המזרחית, שם היא הוקצתה לארמייה השמינית. הדיוויזיה לחמה בקרבות שטלופנן, גומבינן, טננברג, האגמים המזוריים הראשון והאגמים המזוריים השני. היא נשארה במזרח לאורך כל המלחמה. מ-6 בינואר 1915 עד 22 באוגוסט 1917, הייתה הדיוויזיה מעורבת בתפקידי הגנת החוף בצפון קורלנד. היא הועברה לאוקראינה במרץ 1918, שם נשארה עד 29 בינואר 1919. מ-16 בינואר 1918, היא הכילה רק חטיבה אחת של 3 רגימנטים.
מפקדים

לאופולד פרידריך קרל אוגוסט פון רידל (14 ביוני 1859 – 25 ביולי 1859)
הרמן פון אלפנסלבן (8 במאי 1866 – 16 בספטמבר 1866)
יוליוס פון הרטמן (18 ביולי 1870 – 19 במאי 1871)
הרמן ברכט (2 באוגוסט 1914 – 2 בספטמבר 1916)
הנס פון הוידוק (3 בספטמבר 1916 – 26 בינואר 1918)
אנטון פון דר שולנבורג (27 בינואר 1918 – יוני 1919)
גואנג וו-די

גוָאנְג ווּ דִי היה קיסר סין בן שושלת האן המזרחית. טרם המלכתו היה שר-מלחמה, שהדיח בסופו של מאבק בן שנתיים, את הקיסר גוָאנְג שִי, והקים את השושלת המזרחית של האן, הוא שלט משנת 25 עד שנת 57. בשנת 37 איחד את כל סין, לאחר תקופת מלחמת האזרחים הקשה, במותו ירש אותו בנו מִינְג.
שרי המלחמה בסין בשנת 25
רקע משפחתי

גוָאנְג ווּ דִי לְיוֹ שְׂיוֹ היה צאצא מהדור השישי לקיסר שושלת האן המערבית גִ'ינְג, ששלט מ-156 לפנה"ס עד 141 לפנה"ס. אביו היה שופט במחוז נָאן-דוּן, וסבו ואב-סבו היו מושלים של תת-מחוזות.
בניגוד לאחיו שרצה לארגן מרידות נגד קיסר שין וָאנְג מָאנְג, לְיוֹ שְׂיוֹ שאף להיות חוואי, אך בן משפחתו חזה שאדם בשמו (לְיוֹ שְׂיוֹ), אמור להיות קיסר ועודד אותו להיות שאפתן.
רקע היסטורי לפני כינון שושלת האן המזרחית > הפלת שושלת האן המערבית

בשנים שלפני הספירה פרצו מרידות של איכרים (בני מעמד החיילים-איכרים) שנפגעו מפעולות של הקיסרים של שושלת האן המערבית, בתחום הכלכלי, ובנוסף מאסונות טבע קשים כמו הצפות של הנהר הצהוב.
את המצב הזה ניצל וָאנְג מָאנְג שהיה האחיין החורג של הקיסרית וָאנְג גֶ'ן גוּן, תוך נקיטה בצעדים לנטילת השלטון, ובסיוע מינויו לעוצר של הקיסרים צֶ'נְג ופִּינְג. טענתו הייתה ששושלת האן המערבית, לא זוכה לחסדי האלים (מנדט משמים לשליטה בקיסרות) ויש להחליפה.
בשנת 9 לספירה הודח הקיסר האחרון ז'וּדְזְה, ותמה שושלת האן המערבית, וָאנְג מָאנְג הכריז על הקמת שושלת חדשה, שושלת שין.
רקע היסטורי לפני כינון שושלת האן המזרחית > שושלת שין

וָאנְג מָאנְג הצליח לשרוד כקיסר תקופה קצרה בין השנים 9–23. בשנים האחרונות לשלטונו פרצו מרידות ברחבי הקיסרות, בעוד שהקיסר וָאנְג מָאנְג לא ייחס להן חשיבות, ויצר חזית מול עמים שכנים.
כאשר וָאנְג מָאנְג התעורר סוף סוף הוא נחל הצלחה בתחילה במיגור המרידות.
הדחת וָאנְג מָאנְג, גוָאנְג שִי קיסר האן החדש > פעילות המשפחה נגד קיסרות שין

בני המשפחה בראשות לְיוֹ שְׂיוֹ תכננו לחטוף את המושל של מחוז נָאן-יָאנְג, ולקרוא לבני המחוז למרוד.
התוכנית נכשלה, הקושרים נמלטו, אך משפחתם נשחטה על ידי חיילי הקיסרות של שין.
אז הקושרים נקטו בצעד אחר, הם איחדו כוחות עם מורדים אחרים, והתחילו לקצור הצלחות צבאיות.
בשנת 23 הם הצליחו לבסוף להרוג את דְזְווָאן-פָּאו מושל נָאן-יָאנְג.
הדחת וָאנְג מָאנְג, גוָאנְג שִי קיסר האן החדש > הקיסר גוָאנְג שִי

תוך מהלך הפלת שושלת שין, התפצלו הכוחות המנצחים, חלק צידדו בלְיוֹ שְׂיוֹ, אך אחרים בחרו מצביא צבאי לא חזק בשם לְיוֹ שׂוֵ'אן לקיסרות, תחת השם הקיסר גוָאנְג שִי.
שאר ראשי המורדים קיבלו את התואר גנרל, לְיוֹ יאן אחיו של לְיוֹ שְׂיוֹ מונה לראש הממשלה.
עקב התחזקותו של ראש הממשלה, ונקיטת עמדות שונות מהקיסר גוָאנְג שִי,הוציא הקיסר החדש את ראש הממשלה להורג יחד עם עוד כמה גנרלים.
בסופו של דבר צבאו של וָאנְג מָאנְג ניגף מול המורדים. בשנת 23 המורדים צרו על ארמונו של וָאנְג מָאנְג, וחיסלו אותו.
ההתנקשות בקיסר גוָאנְג שִי > לְיוֹ שְׂיוֹ מפגין נאמנות לקיסר

לְיוֹ שְׂיוֹ נאלץ להבליג על מות אחיו (ראש הממשלה), ולהפגין נאמנות לקיסר גוָאנְג שִי( הוא אפילו נמנע מלהתאבל על אחיו) שהעניק לו תואר המרקיז של וואקסין.
באותה תקופה לְיוֹ שְׂיוֹ נשא את אהובתו לאישה.
לְיוֹ שְׂיוֹ מונה על ידי הקיסר גוָאנְג שִי לנהל את מעבר בירת הקיסרות מצאנגן לליאויאנג.
ההתנקשות בקיסר גוָאנְג שִי > חיזוק כוחו של לְיוֹ שיו מצפון לנהר הצהוב

לאחר מכן נשלח לְיוֹ שְׂיוֹ לשטח מצפון לנהר הצהוב, שם נתקבל באהדה על ידי העם.
בשנת 24 הוא איחד כוחות מורדים תחת פיקודו, והחל לפעול להפלת הקיסר גוָאנְג שִי שהיה לא מוכשר, בשנת 25 נחנק למוות הקיסר גוָאנְג שִי על ידי אנשיו מבין האיכרים-מורדים (שהשתתפו בהפלת הקיסר וָאנְג מָאנְג), וגופתו הוסתרה.
לְיוֹ שְׂיוֹ הכריז על עצמו כקיסר גוָאנְג ווּ דִי בתמיכת אנשיו.
פעולות הקיסר לאיחוד הקיסרות > הניצחון על האיכרים-מורדים

לאחר שהתנקשו בחיי הקיסר, ניסו המורדים-איכרים להשליט את נציגם לְיוֹ-פֶּן-דְזְה כקיסר.
 לְיוֹ-פֶּן-דְזְה היה לא כשיר לשלטון, והודח תוך גירוש האיכרים-מורדים מהבירה.
 בסופו של דבר נכנעו האיכרים-המורדים, לקיסר גוָאנְג ווּ דִי.
פעולות הקיסר לאיחוד הקיסרות > הניצחונות על שרי המלחמה

במהלך המאבק של הקיסר גוָאנְג ווּ דִי לאחד את הקיסרות הסינית של האן, נאלץ הקיסר להתמודד עם מספר שרי-מלחמה באזורים השונים שטענו לזכות לרשת את כתר הקיסרות.
השליטה על הקיסרות המאוחדת

בשנת 37 כיבוש סין, מידי שרי המלחמה (מנהיגים מקומיים חזקים), כמעט הושלם.
הקיסר גוָאנְג ווּ דִי חילק למפקדיו הנאמנים מישרות מרקיזים, חילק להם רכוש רב, כיבד אותם ושמע בעצתם, אך לא העניק להם כל כוח פוליטי בממשל המרכזי והסמכותי שלו.
בשנת 41 שלח הקיסר גוָאנְג ווּ דִי את המפקד מֲה יוּאַן לכבוש את הממלכה הווייטנאמית שנשלטה על ידי שתי אחיות, המבצע הצליח ושתי המלכות הוצאו להורג בשנת 43.
הקיסרות בראשותו המשיכה לסבול מפשיטות עמים נוודים בצפון, וההגירה של בני האן לדרום נמשכה.
שתי קיסריות, ושני נסיכי הכתר

בנוסף לנישואיו הראשונים, הקיסר גוָאנְג ווּ דִי נישא נישואין פוליטיים עם גְווֹ אחייניתו של השליט הצבאי לְיוֹ יאנג.
 גְווֹ הפכה לקיסרית, ובנה הנסיך לְיוֹ גיאנג הפך ליורש הכס.
 גם לאחר שסר חינה של הקיסרית גְווֹ (גורשה מפניו בשנת 41), ואהובתו הראשונה יֵן הפכה לקיסרית, בנה של גְווֹ נשאר יורש הכס.

רק בשנת 43 הפך לְיוֹ יאנג (הקיסר מינג), בנה הבכור של הקיסרית יֵן, ליורש הכס במקום ליו גיאנג.
מיקומו בין קיסרי סין

הקיסר ליו שיו - גואנג ווּ-דִי
דיוויזיית הפרשים הרביעית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1859 – ינואר 1919 (כ־60 שנה)
 מלחמות:  מלחמת אוסטריה–סרדיניה, מלחמת פרוסיה–צרפת, מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים הרביעית (בגרמנית: 4. Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת אוסטריה–סרדיניה, במלחמת פרוסיה–צרפת ובמלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה פורקה ב-1919 בעקבות ההגבלות על הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה במסגרת ההכנות למלחמת אוסטריה–סרדיניה ב-1859, השתתפה גם במלחמת פרוסיה–צרפת ב-1870/1871. באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה,  מונה הגנרל אוטו פון גארניר למפקדה. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים השני, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה במהלך כיבוש בלגיה וקרבות מונס, לה קאטו ואיפר הראשון. בנובמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם השתתפה בקרב האגמים המזוריים השני, קרב וילנה וקרבות נוספים. היא נשארה שם גם לאחר שלום ברסט-ליטובסק והשתתפה בשחרור אסטוניה ולטביה. בסוף מרץ 1918 עברה הדיוויזיה שוב לחזית המערבית ונלחמה בה עד תום המלחמה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

קרל אלברט פון רודולפי (14 ביוני 1859 – 18 בנובמבר 1859)
אלברכט, נסיך פרוסיה (18 ביולי 1870 – 23 במאי 1871)
אוטו פון גארניר (2 באוגוסט 1914 – 22 בנובמבר 1914)
היינריך פון הופמן (23 בנובמבר 1914 – 30 באוגוסט 1916)
גאורג תומב פון נויבורג (31 באוגוסט 1916 – 14 באוקטובר 1918)
ויקטור פון רוזנברג-ליפינסקי (15 באוקטובר 1918 – ינואר 1919)
גנגסטה ראפ

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  מוזיקת היפ הופ, הארדקור היפ הופ, היפ הופ פוליטי
 מקורות תרבותיים:  אמצע שנות ה-1980, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תת-סוגות
 מוזיקת דריל, מוזיקת טראפ, רואד ראפ
 סוגות היתוך
 ג'י-פאנק
 נושאים קרובים
 הורורקור, ראפ פרוגרסיבי
 
גַנגסטָה ראפ (מאנגלית: Gangsta Rap) הוא זרם פופולרי של מוזיקת היפ הופ, שנוצר כתוצאה מהתפתחות התת-סוגה מוזיקלית הנקראת הארדקור היפ הופ. משמעות השם היא "ראפ גנגסטרים", בהתייחס להשתייכות החברתית של רבים מהיוצרים בתחום זה (רבים מהם הואשמו בפלילים, הורשעו, נכלאו, נרצחו, או השתייכו לכנופיות פשע). הסגנון התפתח בגטו של סאות' סנטרל והוא מאופיין בבוטות ואלימות מילולית. אין הבדל מוזיקלי טכני בין גנגסטה ראפ להארדקור היפ הופ שכן ההבדל היחיד הוא רק תוכן השיר.