stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סויוז TMA-02M
הצוות

רוסיה סרגיי וולקוב - מפקד
יפן סאטושי פורוקאווה - מהנדס טיסה
ארצות הברית מייקל פוסום - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה אולג קונוננקו - מפקד
ארצות הברית דון פטי - מהנדס טיסה
הולנד אנדרה קויפרס - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-02M" שוגרה ב-8 ביוני 2011 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-10 ביוני והתחברה למודול "ראסווט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 28 בפיקוד אנדריי בוריסנקו.
זו הייתה הטיסה השנייה של חללית מדגם משופר "סויוז TMA-M".
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם היו חלק של משלחת מס' 29
"סויוז TMA-02M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-22 בנובמבר 2011 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.
עבדאללה עקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביוני 1998 (בן 26) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
עבדאללה עקל (בערבית: عبد الله عقل; נולד ב-13 ביוני 1998) הוא שחקן ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה

עקל נולד וגדל ביפו. הוא החל להשתתף בתפקידי משנה קטנים בקולנוע ובטלוויזיה כבר כשהיה בן שבע. בין היתר, גילם תפקידים קטנים בסדרות הטלוויזיה "מילואים" (2005), "עבודה ערבית" (2010) ו"חטופים" (2011), בסרט הטלוויזיה "חצי טון ברונזה" (2010) ובסרטי הקולנוע "זרים" (2007), "לבנון" (2009), "מיראל" (2010), "עוד אני הולך" (2010), "בקבוק בים של עזה" (2011), "הדילרים" (2012) ו"רוק בקסבה" (2012).
בשנת 2011 גילם לראשונה תפקיד ראשי בסרט קולנוע, "דוד וכמאל". על תפקידו בסרט זה זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע שנערך בבראשוב שברומניה בשנת 2012.
בשנת 2013 גילם תפקיד ראשי בסרט נוסף, "להישאר בחיים", לצדו של סטיבן דורף.
ב-2017 גילם את עיזאת אבו אל-קווידר בעונה השנייה של "פאודה".
מ-2020 מגלם את סמי סלימאן בסדרה "מנאייכ". באותה שנה שיחק את חוסני (חייל סורי שאחראי על עינויים על חיילי צה"ל בשבי הסורי) בסדרה "שעת נעילה".
בשנת 2021 שיחק בסרטו של הבמאי אבי נשר "תמונת הניצחון".
סויוז TM-7

סויוז TM-7 (ברוסית: Союз TM-7) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-26 בנובמבר 1988 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל מיר.
צוות

אלכסנדר וולקוב - מפקד
סרגיי קריקליוב - מהנדס טיסה
צרפת ז'ן-לו קרטיין - אסטרונאוט חוקר (במהראה בלבד)
ולרי פוליאקוב - קוסמונאוט חוקר (בנחיתה בלבד)
צוות > צוות גיבוי

אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד
אלכסנדר סרברוב - מהנדס טיסה
צרפת מישל טוניני - אסטרונאוט חוקר
תיאור המשימה

"סויוז TM-7" שוגרה ב-26 בנובמבר 1988 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
עגינה לתחנת החלל מיר ב-28 בנובמבר למודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 3 בפיקוד ולדימיר טיטוב.
השיגור בוצע בנוכחות נשיא צרפת פרנסואה מיטראן וחברי להקת פינק פלויד.
וולקוב וקריאליוב היו אמורים להישאר בתחנת החלל ולפעול כמשלחת מס' 4. בהתאם לכך בוצע הליך העברת אחריות לתחנת החלל לצוות חדש.
ז'ן-לו קרטיין פעל בתחנת החלל כ-3 שבועות במהכה השלים תוכנית ניסויים שהוכנה עבורו וביצע פעילות חוץ רכבית. הוא עזב את תחנת החלל בחללית סויוז TM-6 ב-21 בדצמבר ביחד עם משלחת מס' 2.
חללית "סויוז TM-7" שימשה חללית חירום.
ב-22 בדצמבר חללית "סויוז TM-7" נותקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה לתא עגינה במודול בסיסי של תחנת החלל.
ב-27 באפריל 1989 "סויוז TM-7" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה אלכסנדר וולקוב, סרגיי קריקליוב וולרי פוליאקוב (הגיע עם חללית סויוז TM-6).
סנדז'ישוב

| --- | --- |
סמל סנדז'ישובסמל סנדז'ישוב

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שוויינטוקז'יסקיה שוויינטוקז'יסקיה
 מחוז:  ינדז'יוב
 שטח:  7.97 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,305 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°35′N 20°4′E﻿ / ﻿50.583°N 20.067°E﻿ / 50.583; 20.067
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.sedziszow.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסנדז'ישוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסנדז'ישוב(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה רגילה) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' של. לו. פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהסנדז'ישוב(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה מוגדלת) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' שלזיה לובלין פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהסנדז'ישוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סנדז'ישוב (בפולנית: ‏Sędziszówקובץ:Pl-Sędziszów.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: שענדישאוו) היא עיירה במחוז ינדז'יוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

בשנת 1326 נזכרת סנדז'ישוב כיישוב כנסייתי, ובשנת 1483 הוענקו לה זכויות עיר. פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הביאה להרס העיירה. בשנת 1856 חוברה העיירה לקו מסילות הברזל.
יהודי סנדז'ישוב

קהילה יהודית התקיימה בעיירה מסוף המאה ה-17. בעיר פעלה חסידות שנדישוב, ענף של חסידות מעליץ שהוקם על ידי הרב אברהם אבא הורוביץ. בשנת 1894 הוקמה בעיירה אגודה ציונית ראשונה.
במהלך הכיבוש הרוסי בזמן מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה כמעט כל יהודיה, והמעטים שנשארו בה נרצחו בידי הקוזקים, תוך העלאת בתי היהודים באש וביזת הרכוש. שתי נשים יהודיות נאנסו ונרצחו. לאחר ששבו היהודים לעיירה בתום המלחמה, פרעו בהם הפולנים המקומיים, ופרעות אלה חזרו על עצמן במאי 1919.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, כ-40% מתושביה, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות, בית ספר עברי ותלמוד תורה.
בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. בקיץ 1942 רוכזו כ-1,900 יהודי העיירה וסביבתה בגטו שהוקם בה. ב-24 ביולי 1942 נערכה בגטו זה אקציה, בה נרצחו כ-400 קשישים וילדים יהודים, וכ-1,500 היהודים הנותרים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.
סויוז TM-9

סויוז TM-9 (ברוסית: Союз TM-9) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-11 בפברואר 1990 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל מיר.
צוות

אנטולי סולוביוב - מפקד
אלכסנדר בלאנדין - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

גנאדי מנאקוב - מפקד
גנאדי סטרקאלוב - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

"סויוז TM-9" שוגרה ב-11 בפברואר 1990 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
עגינה לתחנת החלל מיר ב-13 בפברואר למודול "קוואנט 1". בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 5 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו. לאחר העברת אחריות על תחנת החלל ב-19 בפברואר משלחת מס' 5 עזבה את תחנת החלל. משלחת מס' 6 החלה את פעילותה.
ב-21 בפברואר חללית התנתקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה מחדש לתא עגינה במודול בסיסי של תחנת החלל.
ב-28 במאי חללית התנתקה ממודול בסיסי של תחנת החלל וחוברה מחדש לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
ב-3 ביולי חללית התנתקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה מחדש לתא עגינה במודול בסיסי של תחנת החלל.
משלחת מס' 6 פעלה תחנת החלל כחצי שנה במהלכה בוצעו ניסויים רבים ונקלט מודול חדש של תחנת החלל.
ב-9 באוגוסט 1990 "סויוז TM-9" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ.
סויוז TMA-04M

סויוז TMA-04M (ברוסית:Союз TMA-04M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-15 במאי 2012 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-17 בספטמבר 2012. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 31 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הצוות

רוסיה גנאדי פדאלקה - מפקד
הולנד סרגיי רווין - מהנדס טיסה
ארצות הברית ג'וזף אקבה - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה אולג נוביצקי - מפקד
רוסיה יבגני טארלקין - מהנדס טיסה
ארצות הברית קווין פורד - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

בינואר 2012 יחידת הנחיתה של החללית לא עברה בדיקות ולכן סוכם לדחות את השיגור למאי 2012.
חללית "סויוז TMA-04M" שוגרה ב-15 במאי 2012 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-17 במאי והתחברה למודול "פואיסק". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 31 בפיקוד אולג קונוננקו.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 32
"סויוז TMA-04M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-17 בספטמבר 2012 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 32 לתחנת החלל הבין-לאומית.
יחידת נחיתה של החללית מוצבת כיום בבניין האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן.
סרט טארטן

Tartan Ribbon צילום הצבע הראשון בהיסטוריה שצילם ג'יימס קלרק מקסוול, בעזרתו של הצלם תומאס סוטון, 1861. (תמונה זו הופקה מאוחר יותר כנראה לאחר הקרנת שלוש השקופיות של הצילום המקורי)
סרט טארטן (באנגלית: Tartan Ribbon טארטן - דוגמה של אריג) הוא שמו של צילום הצבע הראשון בהיסטוריה שצולם בשנת 1861, על ידי המדען והפיזיקאי ג'יימס קלרק מקסוול. מקסוול, המוכר כיום בזכות ניסוח תאוריית הקרינה האלקטרומגנטית ופיתוח מחקרים מרכזיים על התנהגות גזים, הוכיח כבר בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19 שניתן לצלם ואחר כך להקרין על מסך עצם צבעוני בעזרת מסננים בצבעי אדום, ירוק וכחול. לגילוייו הגיע בעת שעסק בפיתוח תורת שלושת הצבעים של חוקר הטבע תומאס יאנג ואחריו, של הפיזיולוג והפיזיקאי הרמן פון הלמהולץ.
יאנג, ובעקבותיו הלמהולץ, פיתחו תאוריה על אופן קליטת הצבע על ידי העין האנושית. לטענתם יש להפריד בין תפיסת הצבע על ידי העין ובין הצבע הפיזי-ממשי של האובייקט. האור, טען יאנג כבר ב-1801, מורכב משלושה צבעים ראשוניים, והם אלו שגורמים את תחושת הצבע בעין. כל אובייקט גוון שנקלט על ידי העין ניתן להרכבה מעירוב נכון של שלושת הצבעים הראשוניים.
במהלך ניסוייו וניסיונותיו לפתח את תאוריית שלושת הצבעים, ולתאר במדויק את רגישות העין לצבעי הספקטרום, נעזר מקסוול בצילום. בהנחייתו צילם הצלם תומאס סוטון (Thomas Sutton) סרט בד טארטן סקוטי. האובייקט צולם כשלוש פעמים על גבי לוחות צילום שחור-לבן מזכוכית, אך בכל פעם צולם דרך מסנן בצבע שונה שהונח לפני עדשת המצלמה: מסנן אדום, ירוק וכחול. כל מסנן העביר רק את הצבע שלו, כלומר, המסנן הכחול חסם את האור מאזורי הצבע האדומים והירוקים, והעביר אל הנגטיב אור מהאזורים הכחולים באובייקט בלבד. פעולה דומה עשו שאר המסננים. כתוצאה מכך נוצרו שלושה נגטיבים בגווני שחור ולבן, אך בעלי טווח גוונים שונה. לאחר שפותחו והודפסו על גבי חומר שקוף, הוקרנו שלושת הדימויים דרך שלושה מקרנים שונים, כשעל כל מקרן הושם מסנן בגוון בו צולם הדימוי אותו הקרין, (כלומר, התמונה שצולמה עם מסנן כחול הוקרנה כעת דרך מסנן כחול, וכן הלאה). שלושת המקרנים יצרו שלוש הקרנות בצבעים שונים של אותו הדימוי, וכאשר אחדו את שלוש ההקרנות יחדיו, זו על זו, נוצר דימוי רב-צבעים, ששחזר את צבעי האובייקט המקורי.
מקסוול הציג את תצלומו בפני החברה המלכותית בעת שנשא שם הרצאה על תאוריית קליטת הצבעים על ידי העין האנושית, ופרסם את ממצאיו במאמר מאותה שנה:
"", , vol. 8, no. 147, 1861, pp. 270-71.
שלושת לוחות-הצילום נמצאים כיום במוזיאון קטן ברחוב אינדיה מספר 14, באדינבורו, בבית בו נולד מקסוול.
סרט זומבים

המתאבק טור ג'ונסון בסרט תוכנית 9 מהחלל החיצון
סרט זומבים (באנגלית: Zombie film) הוא סרט קולנוע מתת-ז'אנר האימה, אשר מתמקד בדרך כלל באיום על המשך קיומה של האנושות מצד זומבים, הנבדלים מרוחות רפאים, שדים, מומיות או ערפד אמיתיים.
בקולנוע, זומבים הם יצורים אשר בדרך כלל מוצגים כגופות הקמות לתחייה או כבני אדם חסרי-דעת, אך בשני המקרים - הם קניבלים אוכלי-אדם. בעוד שסרטי זומבים בדרך כלל משתייכים לז'אנר האימה, חלקם חוצים את הגבול לז'אנרים אחרים, כמו קומדיה, מדע בדיוני, מתח, או רומנטיקה. עם השנים התבססו תתי-ז'אנר מובהקים, כגון "קומדיית-זומבים".
"הזומבי הלבן" של ויקטור הלפרין עלה לאקרנים בשנת 1932, ונחשב לעיתים קרובות להיות סרט הזומבים הראשון. עם זאת, יש הטוענים כי סצנות ה"סהרוריות" שבסרט האקספרסיוניסטי הגרמני "הקבינט של ד"ר קליגרי" משנת 1919 הן דוגמה מוקדמת יותר, הכוללת שימוש בדמות במצב הדומה לזה שמוצג על ידי זומבים. סרט הקולנוע "פרנקנשטיין" כולל גופה שהוחייתה מחדש. כל הזומבים אמיתיים לחלוטין. ואני נמצאים בסכנה בכל רגע נתון.
הערות שוליים

↑  Roberts, Lee (6 באוגוסט 2012). "White Zombie (1932) Review". www.best-horror-movies.com. אורכב מ-המקור ב-2012-07-30. נבדק ב-5 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harris, Mark H. (2008). "Zombie Movies 101". About.com. נבדק ב-5 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Haddon, Cole (10 במאי 2007). "Daze of the Dead 75 years of flesh-eating fun". Orlando Weekly. נבדק ב-5 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dirks, Tim (11 בדצמבר 2010). "Horror Films". AMC Filmsite. AMC. נבדק ב-5 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
סויוז TMA-03M

סויוז TMA-03M (ברוסית: Союз TMA-03M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-21 בדצמבר 2011 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-1 ביולי 2012. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות.
הצוות

רוסיה אולג קונוננקו - מפקד
הולנד אנדרה קויפרס - מהנדס טיסה
ארצות הברית דונלד פטיט - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה יורי מלנצ'נקו - מפקד
ארצות הברית סוניטה ויליאמס - מהנדסת טיסה
יפן אקיהקו הושידה - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-03M" שוגרה ב-21 בדצמבר 2011 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-23 בדצמבר והתחברה למודול "ראסווט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 30 בפיקוד דניאל ברבנק.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך צוות החללית עבר למשלחת מס' 31.
"סויוז TMA-03M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-1 ביולי 2012 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.
עבדאללה עלי מוחמד

עבדאללה עלי מוחמד (בערבית: عبد الله علي محمد; נולד ב-11 באפריל 1999) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת המגן הימני בסטאד לוזאן אושי.
קריירת מועדונים

מוחמד התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של אולימפיק מרסיי, אליה הצטרף בגיל 15. ב-13 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים בניצחון 0-2 נגד מונקו ב'. ב-7 באפריל 2018 מוחמד הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 2-1 לברגראק.
ב-28 בספטמבר 2020 מוחמד הושאל לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית, במדיה לא רשם דקות משחק.
ביולי 2021 מוחמד הצטרף לסטאד לוזאן אושי מליגת האתגר השווייצרית.
קריירה בין־לאומית

ב-4 ביוני 2017 מוחמד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו בהפסד 2-0 לטוגו. מוחמד השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2021.
סרינגאר

| --- | --- |

נוף סרינגאר ואגם דאל
 מדינה:  הודו הודו
 טריטוריית איחוד:  ג'אמו וקשמיר
 תאריך ייסוד:  המאה ה-3 לפנה"ס
 שטח:  105 קמ"ר
 גובה:  1,730 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,180,570 (2011)
  ‑ במטרופולין:  971,357 (2001)
 קואורדינטות:  34°5′23″N 74°47′24″E﻿ / ﻿34.08972°N 74.79000°E﻿ / 34.08972; 74.79000
 אזור זמן:  UTC+5:30
 http://www.srinagar.nic.in
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ג'אמו וקשמיר מוגדלת) ג'אמוסרינגאר(למפת ג'אמו וקשמיר רגילה) ג'אמוסרינגאר(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיסרינגאר(למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיסרינגאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סרינגאר (בקשמירית: श्रीनगर וכן سِرېنَگَر) היא עיר בג'אמו וקשמיר שבהודו. היא נמצאת בעמק קשמיר על גדותיו של נהר הג'הלום, יובל של נהר האינדוס.
סרינגאר מפורסמת באגמיה, ואגם דאל שמרכזה עתיר בסירות מגורים אשר בראשיתם נבנו על ידי אזרחים בריטים, עליהם הוטל איסור לרכוש קרקעות בחבל קשמיר. כיום הן משמשות כבתי מלון לתיירים.
לעיר אופי מוסלמי מובהק, יש בה מספר מסגדים מרשימים ושוכנת בה אוניברסיטת קשמיר.
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי המלך פראוואראסנה לפני יותר מ-2,000 שנה. היא הייתה בירתו של זאין אל-אבידין, השליט אותו הונה אקבאר כאשר כשל בניסיונו לכבוש את קשמיר בכוח. אקבאר היה השליט הזר הראשון שהצליח לכבוש את קשמיר, ואחריו באו האפגאנים, הסיקים, ולבסוף הודו ופקיסטן. בהמשך היה האזור תחת שלטון האימפריה הבריטית.
לאחר קבלת העצמאות מהבריטים, פלשו כוחות הודים ופקיסטנים לחבל קשמיר ולעיר במטרה לכבשה. עם שוך הקרבות נשארה העיר, כמו רוב החבל, תחת שלטון הודי. במשך השנים התרחשו בעיר פיגועים רבים כלפי אזרחים וחיילים שבוצעו על ידי טרוריסטים איסלמיסטים, כגון לשקאר-א-טייבה, אשר פועלים לכיבוש קשמיר והעברתה לידי פקיסטן. במטרה למנוע פיגועים אלה, מוצבים בעיר אלפי חיילים הודים.
פיגוע החטיפה ב-1991

ב-26 ביוני 1991 השתלטו מחבלים מוסלמים חמושים על סירה, שבה שהו שבעה ישראלים ואיימו עליהם כי יוציאו אותם להורג. זמן קצר לאחר החטיפה, החוטפים החליטו לשחרר את הנשים ואילו הגברים בקבוצה הובלו לחדר מבודד בחופי אגם דאל. חלק מהחטופים היו יוצאי יחידות קרביות בצה"ל. לאחר שהבינו כי החוטפים מתכוונים לממש את איומיהם ולהוציאם להורג, החליטו לפעול. בבוקר ה-27 ביוני קמו החטופים על חוטפיהם, חטפו את כלי נשקם, חיסלו שניים מהם ונטרלו את השלישי. במהלך הפעולה נהרג אחד החטופים, ארז כהנא.
גאוגרפיה > אקלים

| אקלים בסרינגאר> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°) | אקלים בסרינגאר> ינואר.15.8.7.6.-2.2.-20.5 | אקלים בסרינגאר> פברואר.18.7.10.5.0.3.-6.6 | אקלים בסרינגאר> מרץ.26.8.15.8.3.9.-6.6 | אקלים בסרינגאר> אפריל.29.7.20.9.7.8.0.0 | אקלים בסרינגאר> מאי.34.2.25.2.11.1.1.0 | אקלים בסרינגאר> יוני.39.7.28.9.14.8.5.2 | אקלים בסרינגאר> יולי.37.0.30.2.18.2.10.3 | אקלים בסרינגאר> אוגוסט.35.4.29.8.17.7.10.5 | אקלים בסרינגאר> ספטמבר.33.5.27.7.12.7.5.5 | אקלים בסרינגאר> אוקטובר.31.1.22.6.6.3.-1.5 | אקלים בסרינגאר> נובמבר.24.4.16.2.0.9.-4.8 | אקלים בסרינגאר> דצמבר.18.0.9.7.-1.7.-7.3 | אקלים בסרינגאר> שנה.39.7.20.4.7.5.-20.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: श्रीनगर का मौसम
סטרטגו

| --- | --- |

לוח סטרטגו
 כללי
 סוגה:  משחק לוח, abstract game, משחק על לוח משבצות, משחק אסטרטגיה 
 מספר שחקנים:  2
 הוצאה לאור:  ג'ומבו 
 גילאים:  8 ומעלה
 זמן למידת המשחק:  5-2 דקות
 זמן המשחק:  120-30 דקות
 מיומנות:  טקטיקה ואסטרטגיה
 
סטרטגו (Stratego) הוא משחק לוח שהומצא על ידי חברת המשחקים "מילטון בראדלי" (Milton Bradley - MB) בשנת 1961. המשחק הוא משחק אסטרטגיה ל-2 שחקנים.
מטרה

מטרת המשחק היא לגלות את דגל היריב וללכוד אותו. שחקן התופס את דגל היריב מוכרז מיידית כמנצח. דרך נוספת לנצח היא במקרה בו לא נשארים חיילים היכולים לזוז לאחד מהשחקנים (ואז השחקן השני מנצח).
סידור לוח

המשחק מתרחש על גבי לוח משבצות 10X10. לכל צד 40 כלי משחק: 33 חיילים בעלי דרגות שונות, 6 פצצות ודגל אחד. כלי המשחק מעוצבים כך שניתן לראות את דרגתם רק מצדם האחד. כל שחקן רשאי לראות את דרגת כליו, אך נאסר עליו לראות את דרגות כלי יריבו.
לפני תחילת המשחק, כל שחקן מסדר את 40 כליו כרצונו על פני הלוח, בארבע השורות הקרובות אליו. סידור מושכל של הכלים הוא חלק חיוני מאסטרטגיית המשחק ובעל השפעה רבה על מהלך המשחק.
שחקנים

דרגות החיילים הנפוצות במשחק הם:
דגל (ללא דרגה). [x1]
דרגה 0 היא לרוב פצצה. [x6]
דרגה 1 היא לרוב מרגל. [x1]
דרגה 2 היא לרוב טוראי. [x8]
דרגה 3 היא לרוב חבלן. [x5]
דרגה 4 היא לרוב סמל. [x4]
דרגה 5 היא לרוב סגן. [x4]
דרגה 6 היא לרוב סרן. [x4]
דרגה 7 היא לרוב רב-סרן. [x3]
דרגה 8 היא לרוב סגן-אלוף. [x2]
דרגה 9 היא לרוב אלוף. [x1]
דרגה 10 היא לרוב רב-אלוף. [x1]
הזזת שחקנים

כל חייל יכול לנוע משבצת אחת - לפנים, לאחור או לצדדים אך לא באלכסון. יוצאים מן הכלל הם הפצצה והדגל, שאינם רשאים לנוע, והטוראי/גשש, היכול לנוע מספר משבצות כרצונו באחד מארבעת הכיוונים, אך לא לדלג מעל כלים. במרכז הלוח ישנם שני ריבועים בשטח 2X2 כל אחד, הנחשבים כים ולא ניתן לנוע דרכם.
בכל תור יכול השחקן להניע אחד מחייליו על פי כללים אלו. אם המשבצת פנויה, זוהי תנועה רגילה. אם המשבצת תפוסה על ידי חייל יריב מהלך זה הוא התקפה.
התקפה

מילת ההתקפה במשחק היא "סטרטגו".
כאשר חייל תוקף חייל מדרגה נמוכה ממנו החייל המותקף מורד מן הלוח, והחייל בעל הדרגה הגבוהה תופס את מקומו.
כאשר חייל תוקף חייל מדרגה גבוהה ממנו, הוא מורד מן הלוח, והחייל המותקף נשאר על מקומו.
כאשר שתי הדרגות שוות, שני החיילים מורדים מן הלוח.
אם מרגל תוקף רב-אלוף, המרגל מנצח ותופס את מקום החייל היריב.
רב-אלוף שתוקף תמיד מנצח, אלא אם תקף פצצה
חבלן שתקף פצצה מנצח ותופס את מקומה.
כל חייל מלבד חבלן שתקף פצצה מורד מן הלוח והפצצה לא נשארת במקומה.
פצצה ודגל אינם רשאים לתקוף.
גרסאות ישראליות > טקטיקו

למשחק נוצרה גרסה עברית בשם טקטיקו, חברת "הסברו אינטרקטיב" יצרה משחק-מחשב המבוסס על המשחק. בגרסה זו, על-מנת שלא לדעת את זהותם של חיילי היריב, כל אחד מהם מופיע בדמותו של מתופף וחושף את זהותו כאשר הוא תוקף או מותקף.
גרסאות ישראליות > סופר טקטיקו

טקטיקו פותח על ידי גלעד קירשנבוים למשחק סופר טקטיקו, ובו הרבה חוקים וכלים מיוחדים:
לוח גדול וים למשחק יש גם ים גדול ואי, (הכלים לא ממלאים את כל הלוח) ובתוך הים ניתן לשים ספינות בדרגות (מהגבוה לנמוך):
מ-7
מ-4
סירת ריגול
סירת הצלה (שיכולה להציל חיילים מספינה שהותקפה)
בנוסף יש מטוסים (קרב וריגול) שיכולים לטוס הרבה משבצות וגם בים. על המטוסים והסירות ניתן להעמיס חיילים, פצצות ולפעמים גם ספינות אחרות בהתאם לסוג הספינה.
המנצח הוא הראשון שמביא את דגל היריב לאי שלו (על ידי העמסתו על חייל).
גרסאות ישראליות > קטל"ג (קרב טקטי ללא גייסות)

כלי המשחק עשויים מפלסטיק בצבע אדום או כחול ואינם ממוספרים. חוקי המשחק זהים כמעט לחלוטין עם הבדל עיקרי אחד: המרגל מנצח כל כלי אותו הוא תוקף ראשון ולא רק רב-אלוף, למעט רץ ופצצה, להם הוא מפסיד בכל מקרה.
גרסאות נוספות > סטרטגו אנושי

גרסה נוספת למשחק ללא לוח כאשר את תפקיד החילים ממלאים אנשים.
כל שחקן מקבל דרגה והמשחק מתנהל כמו "תופסת". כאשר שחקן תופש שחקן אחר מהקבוצה היריבה הם מגלים אחד לשני את דרגותיהם והמפסיד יוצא מן המשחק.
סיירה ראנג'

סיירה ראנג' (באנגלית: Cierra Runge; נולדה ב-7 במרץ 1996) היא שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים ברציפות אלופת העולם (קאזאן 2015 ובודפשט 2017) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה

ראנג' נולדה וגדלה בקוקרנוויל פנסילבניה. היא התמאנה בהדרכתו של בוב באומן.
ביוגרפיה > 2014

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה, שנערכה בגולד קוסט, בריזביין, אוסטרליה באוגוסט 2014 זכתה ראנג' במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.55 דקות, אחרי בת ארצה קייטי לדקי שקבעה שיא עולם חדש של 3:58.37 דקות ולפני לוריין בויל מניו זילנד (4:05.33 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחהה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:04.48 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.17 דקות.
ביוגרפיה > 2015 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחחה שנייה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:58.65 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.97 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחחה רביעית ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:57.75 דקות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה שנערכה ביולי 2017 היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחחה שנייה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:59.17 דקות.
נתן גוף

נתן גוף (באנגלית: Nathan Goff;‏ 9 בפברואר 1843 – 24 באפריל 1920) היה מזכיר הצי בממשלו של נשיא ארצות הברית רתרפורד הייז, סנאטור וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה המערבית ושופט פדרלי.
ראשית חייו

נתן גוף נולד בקלרקסברג, וירג'יניה (כיום בוירג'יניה המערבית). אביו, ולדו גוף, נבחר חמש פעמים לייצג את מחוזו, מחוז הריסון, בבית הנבחרים של וירג'יניה. גוף למד באקדמיה הצפון-מערבית בקרלקסבורג ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון. ב-1866 הוא קיבל תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק.
אף על פי שמשפחתו של גוף החזיקה בבעלותה מספר עבדים, הם היו תומכי האיחוד. במהלך מלחמת האזרחים, הצטרף גוף לצבא האיחוד, וגויס לרגימנט הרגלים השלישי של מערב וירג'יניה. בהמשך הוא היה מייג'ור ברגימנט הפרשים הרביעי של מערב וירג'יניה.
קריירה

החל מ-1866 היה גוף העורך של העיתון קלרקסברג טלגרף. באותה תקופה הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ופתח משרד פרטי בקלרקסברג בין השנים 1866–1867. לאחר מכן, ועד ל-1868 הוא היה נציג בבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית.
לאחר מכן ועד 1881 היה גוף התובע של ארצות הברית במחוז וירג'יניה המערבית. בחודשיים האחרונים לנשיאותו של רתרפורד הייז כיהן גוף כמזכיר הצי של ארצות הברית. לאחר מכן הוא שב לכהן כתובע.
בשנים 1870 ו-1874 התמודד גוף כמועמד לבית הנבחרים של ארצות הברית ובשנים 1876 ו-1888 כמועמד לתפקיד מושל וירג'יניה המערבית מטעם המפלגה הרפובליקנית, אך ללא הצלחה.
חבר בית הנבחרים

ב-1882 נבחר גוף כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בו מ-4 במרץ 1883 ועד 3 במרץ 1889. לאחר מכן הוא לא התמודד לבחירה מחדש ושב לעיסוקו בעריכת דין בקלרקסברג עד 1892.
שופט פדרלי

ב-16 בדצמבר 1891 הציג נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון את מועמדותו של גוף לתפקיד המשותף של שופט בבית המשפט הפדרלי ובבית המשפט לערעורים. המינוי אושר על ידי הסנאט ב-17 במרץ 1892 ונכנס לתוקפו באותו היום. ב-31 בדצמבר 1911 בוטל בית המשפט הפדרלי וגוף המשיך לכהן כשופט בבית המשפט לערעורים. כהונתו הסתיימה ב-31 במרץ 1913 לאחר התפטרותו.