stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העלאה על המוקד
בשפה העברית

בעברית משמש הצירוף הועלה על המוקד (או עלה או העלה או העלאה) בהשאלה, ונאמר על מי שנשפט בחומרה ובאכזריות על ידי הציבור או התקשורת, לפעמים תוך גינוי חריף שהביא לידי ענישה בלתי מוצדקת או בלתי סבירה. הרחבת משמעות זו חלה גם במילה הוקיע (והוקעה): בתחילה היה פירושה המתה על ידי תלייה, צליבה: ”וַיִּתְּנֵם (דוד את ילדי רצפה) בְּיַד הַגִּבְעֹנִים וַיֹּקִיעֻם בָּהָר לִפְנֵי ה'” (שמואל ב כא ט), ובעברית החדשה נתייחדה לה משמעות של פרסום לגנאי ("קלונו הוקע ברבים"). באנגלית ביטוי מקביל: burn (someone) at the stake.
ראו גם

ארבע מיתות בית דין
הערות שוליים

↑  במשנה, מסכת סנהדרין, פרק ז', משנה ב', רבי אליעזר בן צדוק מספר על בית דין ששרף למוות בת כהן שזנתה, ובתלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף נ"ב, עמוד ב', רב יוסף מבאר שבית דין זה היה של צדוקים.
↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק ז', משנה ב'.
↑  Annie Rose Ramos, Video of mob burning teen alive in Guatemala spurs outrage, CNN, ‏29 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007586288005171  GND: 7643550-7  LCCN: sh2014001983 
אבירי הטמפלרים מועלים על המוקד.
טקס שריפת אלמנה מדת ההינדו, מתוך "היסטוריית סין והודו" משנת 1851.
ז'אן בגווין

ז'אן בגווין (1550 – 1620) היה רוקח וכימאי צרפתי, מחבר אחד מספרי הכימיה הראשונים. הצלחת הספר גרמה להתקבלות חידושים מרכזיים שהובאו על ידי פאראצלסוס בתחום הטיפול בחולים ובתחום ה"אנליזה הכימית" של חומרים שכונתה "הפרדת חומרים מורכבים לרכיבים שלהם".
חייו ופועלו

ז'אן בגווין נולת בשנת 1550 בלורן.
הוא התבסס בפריז בתור רוקח וקיבל בשנת 1604 אישור מהמלך אנרי הרביעי לפתוח בית ספר לכימיה שמטרתו להכשיר רוקחים ורופאים שהיו מעוניינים ללמוד את הטכניקות להכנת תרופות. בבית הספר הועברו לציבור הרצאות בליווי הדגמות.
בשנת 1608 פרסם את המהדורה הצרפתית הראשונה לספר Novum Lumen Chymicum  שנכתב על ידי האלכימאי מיכאל סנדובוגיוס שעבד בחצרו של מלך פולין .
בשנת 1610 החליט לפרסם מהדורה קצרה של הרצאותיו בשם Tyrocinium Chymicum (תרגילים בכימיה). הספר, שהיה כתוב בלטינית, תורגם בשנת 1615 לצרפתית תחת השם "Les Elemens de chymie de Maistre Jean Béguin, reveus, expliquez et augmentez par Jean Lucas de Roy" (יסודות הכימיה, של מסטר ז'אן בגווין עם הערות ותוספות של ז'אן לוקס דה רואה).
יסודות הכימיה, 1615

יסודות הכימיה נחשב לספר הכימיה הראשון הכתוב בשפה ברורה ומובנת לכל. בגווין מציין בספרו שהכימיה היא מדע ניסיוני שאין לו כל קשר לחיפוש אבן החכמים על ידי האלכימאים.
בספר זה אפשר למצוא אחד השימושים הראשונים בצרפתית למילה כוהל (alcohol) לתיאור תוצר זיקוק של יין, בהשפעת המונח "alcohol vini" שהוכנס לשפה הגרמנית על ידי פאראצלסוס במאה ה-16.
כמוכן, בגין מתאר בספר את הכנת האצטון  על ידי פירוליזה של עופרת אצטט (או מלח שבתאי).
הערות שוליים

↑  The Galileo Project, galileo.rice.edu
↑  Micheel Sandivogius, CONTENTdm, Novum lumen chemicum
↑  Jean Béguin, Tyrocinium chymicum, Apud Baleonium, 1643. (בלטינית)
↑  Biographie universelle ancienne et moderne : histoire par ordre alphabétique de la vie publique et privée de tous les hommes.... 3. Bamboche-Bérénice / publ. sous la dir. de M. Michaud ; ouvrage réd. par une société de gens de lettres et de savants, 1843-18... (בצרפתית)
↑  Jean Béguin, Les elemens de chymie, de maistre Iean Beguin aumosnier du Roy, chez Mathieu Le Maistre, ruë sainct Iean de Latran à l'Arbre sec, 1620. (בצרפתית)
↑  Rafaël Roldan y Guerrero, Eugène-Humbert Guitard (1955). "Jean Béguin et la découverte de l'acétone". Revue d'histoire de la pharmacie. 43e année (147): 207-209.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273208405171  PLWABN: 9810592567305606  BnF: cb13173174r (data)  GND: 124536476  ICCU: BVEV070603  ISNI: 0000 0001 1022 193X  LCCN: n82268546  NKC: ola2008459816  NTA: 069510911  SUDOC: 058051384  VcBA: 495/89593  VIAF: 19817476   WorldCat (עם VIAF): 19817476 
יסודות הכימיה, 1615
השנים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  ראסל טי דייוויס 
 כותבים:  ראסל טי דייוויס 
 בימוי:  סיימון סלאן ג'ונס ליזה מולקהי
 שחקנים:  אמה תומפסון רורי קיניר ראסל טובי ט'ניה מילר ג'סיקה היינס רות מאדלי אן ריד
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  6 
 הפקה
 מפיק:  קארן לואיס
 מפיקים בפועל:  סיימון סלאן ג'ונס לוסי ריצ'ר ניקולה שינדלר
 חברת הפקה:  Red Production Company
 הפצה:  StudioCanal
 אתר צילומים:  מנצ'סטר 
 מוזיקה:  מוראי גולד 
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 רשת שידור בישראל:  Yes EDGE
 פורמט (קול):  סטראו
 תקופת שידור מקורית:  14 במאי 2019 – 18 ביוני 2019
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
השנים (באנגלית: Years and Years) היא סדרת דרמה בהפקה משותפת של ה-BBC ו-HBO. שידור הסדרה בערוץ BBC One החל ב-14 במאי 2019, וב-HBO ב-24 ביוני 2019.
יוצר הסדרה והתסריטאי הוא ראסל טי דייוויס. אמה תומפסון מככבת בדמות ויוויאן רוק, אשת עסקים ידוענית חריפה וישירה, הופכת לפוליטיקאית שדיעותיה השנויות במחלוקת מפלגות את האומה. לצדה מככבים רורי קיניר, ראסל טובי, ג'סיקה היינס, רות מאדלי ואן ריד כבני משפחת ליונס.
תקציר עלילה

הסדרה בת ששת החלקים עוקבת אחר משפחת ליונס הבריטית ממנצ'סטר. דניאל מתחתן עם בן זוגו ראלף, סטיבן וסלסט דואגים לילדים שלהם, רוזי מחפשת בן זוג חדש, ואדית עסוקה בפעילות הומניטרית כלשהי. המפקחת על הכל היא הסבתא מיוריאל. כל חייהם מתכנסים לקראת לילה אחד ב-2019, ואז הסיפור ממשיך אל העתיד, ועוקב אחר חייהם ואהבותיהם של בני משפחת ליונס במשך 15 שנה, בעוד בריטניה נעה בין סערות פוליטיות, כלכליות וטכנולוגיה מתקדמת.
צוות השחקנים

אמה תומפסון – ויוויאן רוק חברת פרלמנט, אשת עסקים כריזמטית ושנויה במחלוקת שהופכת לפוליטיקאית.
רורי קיניר – סטיבן ליונס, יועץ כלכלי שחי בלונדון עם אשתו, סלסט, ושתי בנותיהם, בתאני ורובי. הוא האח הבכור של דניאל, אדית ורוזי
ט'ניה מילר – סלסט ביזמה-ליונס, מנהלת חשבונות ואשתו של סטיבן
ראסל טובי – דניאל ליונס, עובד במועצה כמנהל דיור במנצ'סטר. אחיהם של רוזי, סטיב ואדית.
ג'סיקה היינס – אדית ליונס, פעילה פוליטית, ואחותם של סטיבן, דניאל ורוזי
רות מאדלי – רוזי ליונס, האחות הצעירה במשפחת ליונס. היא סובלת ממום ספינה ביפידה. היא אם חד הורית, יש לה שני בנים, לי ולינקולן ועובדת בקפיטריה של בית ספר.
אן ריד – מיוריאל דיקון, הסבתא של האחים למשפחת ליונס
דינו פצ'ר – ראלף קוזינס, בעלו לשעבר של דניאל. הוא מורה בבית ספר יסודי
לידיה וסט – בתאני ביזמה-ליונס, בתם הבכורה של סטיבן וסלסט
ג'ייד אליין – רובי ביזמה-ליונס, בתם הצעירה של סטיבן וסלסט
מקסים בלדרי – ויקטור גוראיה, פליט מאוקראינה, שמנהל מערכת יחסים עם דניאל
הפקה

ביוני 2018 הכריז ה-BBC שראסל טי דייוויס יכתוב את הסדרה "השנים" שתוארה כ"דרמה אפית העוקבת אחרי משפחה בתקופה של 15 שנה באווירה לא יציבה של שינויים פוליטיים וכלכליים ושל התפתחות טכנולוגית." דייוויס ציין שהוא התכוון לכתוב דרמה כזו כבר כמעט שני עשורים.
באוקטובר 2018 פורסם שאמה תומפסון לוהקה לתפקיד ויוויאן רוק, לצדם של רורי קיניר, ט'ניה מילר, ראסל טובי, ג'סיקה היינס, לידיה וסט, רות מאדלי ואן ריד. את הליהוק עשה אנדי פריור. עוד פורסם שסיימון סלאן ג'ונס יהיה הבמאי.
צילומי הסדרה החלו במנצ'סטר באוקטובר 2018. אתרי הצילומים כללו את טראפורד פארק כמחנה הפליטים, ואת Altcar Training Camp בליברפול כאתר "לפנים" (Erstwhile).
שידור

הסדרה שודרה בערוץ BBC One בממלכה המאוחדת, בערוץ BBC First בהולנד ובבלגיה, ב-HBO בארצות הברית, מקסיקו, פולין וספרד ובערוץ Canal+ בצרפת.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ yesEDGE של yes הטלוויזיה בלוויין.
הערות שוליים

1 2  "BBC - Get Obsessed - 2019 BBC Drama - Media Centre". www.bbc.co.uk. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BBC One - Years and Years, Series 1, Episode 1". BBC (באנגלית בריטית). נבדק ב-14 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Poniewozik, James (2019-06-23). "Review: In 'Years and Years,' Things Fall Apart, Fast". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-06-24.
1 2 3 4 5  "BBC - Emma Thompson cast in Russell T Davies' BBC One drama Years and Years - Media Centre". www.bbc.co.uk. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Martin, Laura (1 בינואר 2019). "Years & Years: Everything we know about the new Russell T Davies and Emma Thompson dystopian drama". inews.co.uk. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BBC - Gripping new drama Years & Years, from Russell T Davies, set for BBC One - Media Centre". www.bbc.co.uk. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Anita Singh, ‏Emma Thompson plays 'rebel, trickster and terror' MP in BBC drama Years & Years, The Telegraph, 1 January 2019
↑  "First look at Emma Thompson in new Russell T Davies drama Years and Years". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Promo". BBC Studios Benelux.
השנים (רומן מאת אנני ארנו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אנני ארנו 
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  7 בפברואר 2008 
 
השנים (בצרפתית: Les Années) הוא רומן מאת אנני ארנו, כלת פרס נובל לספרות לשנת 2022, אשר יצא לאור בשנת 2008 בהוצאת גלימאר. הרומן מתאר בצורה חיה את החברה הצרפתית משנות מלחמת העולם השנייה ועד תחילת המאה ה-21, ונחשב על ידי רבים לפיסגת יצירתה של הסופרת. הספר טרם תורגם לעברית.
תקציר

הרומן נע בין תיאורי צילומים המתארים את המחברת ואשר צולמו בין השנים 1941 ל-2006, לבין ציור התקופה בה צולמו צילומים אלו דרך הזיכרונות החקוקים ברוחה של המחברת, ואשר נבחרו בשל הרלוונטיות הסוציולוגית שלהם. הרומן מחבר מעל 60 שנות היסטוריה עם סיפור קיומה הייחודי של המחברת, אשר יוצרת מרחק ממי שהייתה על ידי שימוש בגוף שלישי, זו פעם ראשונה בכתיבתה; ארנו תמיד השתמשה בגוף ראשון בספריה, עד לספר זה. הסיפור הוא בו זמנית אישי, בלתי-אישי (אימפרסונלי) וקולקטיבי. אנני ארנו מחדשת אפוא את סוגת האוטוביוגרפיה והאוטופיקשן גם יחד.
ביקורות

"השנים" זכה לשבחי הביקורת עם הופעתו. העיתון "לה מונד" מתאר אותו כ"צלילה מופתית לזמן ולזיכרון של אישה לאורך יותר מ-60 שנים" ובתור "הישג מזהיר של עבודה וגישה תובענית", מה שעושה אותו לאחד מתוך "100 רומנים שריגשו את העיתון מאז 1944. "לה פיגארו", שלעיתים קרובות היה ביקורתי עם המחברת, מתאר את "השנים" בתור "הספר היפה ביותר שלה. ואילו באתר הצרפתי "Télérama", קיבל הספר את הדירוג המרבי, ותואר בתור "תוצאה מדהימה" וכן "ספר גדול ויפה, מסנוור באומנותו".
פרסים

פרס מרגריט דיראס
פרס פרנסואה מוריאק
פרס השפה הצרפתית (Prix de la langue française)
פרס סטרגה האירופי (Strega European Prize)
מהדורות ותרגומים

Les Années, éditions Gallimard, 2008
Les Années, Le Grand livre du mois, 2008
Les Années, À vue d'œil, édition en gros caractères, 2008
Les Années, coll. « Folio », éditions Gallimard, 2009
Les Années, livre audio, coll. « Ecoutez lire », éditions Gallimard, 2015
(איטלקית) Gli anni, trad. Lorenzo Flabbi, L'orma editore, 2015
(גרמנית) Die Jahre, trad. Sonja Finck, Bibliothek Suhrkamp, Francfort, 2017
(אנגלית) The Years, trad. Alison L. Strayer, Seven Stories Press, 2017
(טורקית) Seneler, trad. Siren İdemen, Can Yayınları, 2021
הערות שוליים

↑  Peras, Delphine (11 February 2010). "Les Années par Annie Ernaux". L'EXPRESS, 29 October 2010 (בצרפתית).
↑  "« Les Années », le livre d'une vie d'Annie Ernaux". Le Monde.fr (בצרפתית). 2008-02-07. נבדק ב-2022-08-21.
↑  "La vie derrière soi". LEFIGARO (בצרפתית). 2008-02-28. נבדק ב-2022-08-21.
↑  "Les Années de Annie Ernaux (Récit): la critique Télérama". Télérama (בצרפתית). 2008-02-09. נבדק ב-2022-08-21.
↑  (בצרפתית) Prix Marguerite Duras. Association Marguerite Duras
↑  "Prix François Mauriac" (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812625362805606  GND: 1148791590  SUDOC: 190845473  VIAF: 306965270   WorldCat (עם VIAF): 306965270
ויליאם אדמס ריצ'רדסון

ויליאם אדמס ריצ'רדסון (באנגלית: William Adams Richardson;‏ 2 בנובמבר 1821 – 19 באוקטובר 1896) היה מזכיר האוצר ה-29 של ארצות הברית ולאחר מכן שופט ונשיא בית המשפט לעתירות.
קורות חייו

ויליאם אדמס ריצ'רדסון נולד בטינגסבורו, מסצ'וסטס. אביו היה דניאל ריצ'רדסון, עורך דין ומנהל סניף הדואר המקומי. אמו הייתה מרי אדמס מצ'למספורד, מסצ'וסטס. ריצ'רדסון היה צאצא של אזקיאל ריצ'רדסון שהשתקע במפרץ מסצ'וסטס ב-1630. אמו נפטרה ב-1825 ושנה לאחר מכן הייתה אחותו לאמו המאמצת.
הוא למד באקדמיית פינקרטון שבדרי, ניו המפשייר ובאקדמיית לורנס שבגורטון, מסצ'וסטס. ב-1843 הוא סיים לימודי תואר ראשון וב-1846 תואר שני, שניהם באוניברסיטת הרווארד, ותואר במשפטים בבית הספר הרווארד למשפטים. ביולי 1846 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של מסצ'וסטס. באותה שנה הוא החל לעסוק בעריכת דין בלוול, מסצ'וסטס. הוא נכנס לשותפות במשרד עורכי הדין של אחיו הגדול דניאל סמואל שניהל משרד עורכי דין גדול בלוול. כשותף זוטר במשרד הוא נחשב לעורך דין שיטתי וקפדני. הוא שירת במיליציה, בתחילה כפרקליט בדרגת מייג'ור ובהמשך כשלישו הצבאי של מושל מסצ'וסטס ג'ורג' בריגס בדרגת לוטננט קולונל. בשנים 1847–1854 הוא שימש כשופט שלום במחוז מידלסקס שבמסצ'וסטס. בשנים 1852–1853 הוא שימש כנשיא בנק בוומסיט (כיום פרבר של לוול). בשנים 1853–1854 הוא היה נשיא מועצת העיר של לוול. ב-1855 הוא מונה לבצע הגהה על ספר החוקים של מסצ'וסטס וכתוצאה מכך הוא נבחר על ידי בית המחוקקים של המדינה לערוך את נספחי ההשלמה השנתיים של ספר החוקים, פעילות בה הוא המשיך לעסוק במשך 22 שנה. בשנים 1856–1858 הוא כיהן כשופט בית המשפט לענייני ירושה של מחוז מידלסקס. לאחר מכן ועד 1872 הוא היה שופט בית המשפט לענייני ירושה ופשיטות רגל של המחוז. בין השנים 1863–1875 הוא שימש כחבר הוועדה המפקחת של אוניברסיטת הרווארד.
קריירה בממשל הפדרלי

בשנים 1869–1872 שימש ריצ'רדסון כעוזר מזכיר האוצר של ארצות הברית. ב-1870 הוא שימש כתובע הכללי בפועל. בשנים 1873–1874 הוא כיהן כמזכיר האוצר בממשלו של הנשיא יוליסס ס. גרנט.
קריירה בממשל הפדרלי > מזכיר האוצר

בתקופת כהונתו של ריצ'רדסון כמזכיר האוצר התחולל המשבר הפיננסי של 1873 שסחף את האומה וגרם לשפל כלכלי שנמשך חמש שנים. המשבר פרץ כתוצאה מכך שבכלכלה שלאחר מלחמת האזרחים חלו שינויים כה מהירים עד שהבנקים המסחריים החלו לחשוש ולדרוש את החזר ההלוואות שהם העניקו. כתוצאה מכך כמות הכסף הצטמצמה באופן דרסטי. תגובתו השנויה במחלוקת של ריצ'רדסון הייתה הנפקת רזרבות של 26 מיליון דולר בשטרות כסף כאמצעי אינפלציוני לסייע בהקלה על המשבר. התנהל ויכוח האם לריצ'רדסון הייתה הסמכות לנקוט בצעד כזה, ובכל אופן, הקונגרס העביר חוק שאוסר על פעולה כזאת. השפעתו העקיפה של המשבר התמשכה במשך שלושים השנים הבאות והיא הייתה הבסיס להקמתו של הפדרל ריזרב ב-1913.
ריצ'רדסון הבטיח שסכום של 15 מיליון דולר שארצות הברית קיבלה כפיצוי במסגרת "תביעות אלבמה" (סדרה של תביעות שניהלה ארצות הברית נגד הממלכה המאוחדת בקשר לסיועה של זו האחרונה לספינות של הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים) יושקע באיגרות חוב באירופה ובכך מנע את העברתם של מאגרי זהב אל מעבר לים באמצעות ספינות.
על כהונתו של ריצ'רדסון כמזכיר האוצר העיבה "שערוריית סנבורן" (אנ'), שבה היו מעורבים ספסרות ומשוא פנים בגביית חובות מס. הופעל לחץ לפיטוריו של ריצ'רדסון. הוא הגיש את התפטרותו לנשיא גרנט שקיבל אותה. כמחווה על שירותו מינה אותו הנשיא כשופט בבית המשפט לעתירות (United States Court of Claims).
קריירה שיפוטית

ב-1 ביוני 1874 מינה הנשיא גרנט את ריצ'רדסון כשופט בבית המשפט לעתירות, במקומו של השופט סמואל מיליגן שנפטר. ב-2 ביוני אותה שנה אישר הסנאט של ארצות הברית את המינוי ובאותו יום הוא נכנס לתפקידו. כהונתו בבית המשפט הסתיימה ב-20 בינואר 1885 בעקבות מינויו כנשיא בית המשפט.
ב-15 בינואר 1885 מינה הנשיא צ'סטר ארתור את ריצ'רדסון כנשיא בית המשפט לעתירות במקומו של צ'ארלס דרייק שהתפטר. ב-20 בינואר אישר הסנאט את המינוי ובאותו יום הוא החל לכהן בתפקיד. בתפקיד זה כיהן ריצ'רדסון עד למותו.
במקביל לתפקידו השיפוטי שימש ריצ'רדסון כעורך נספחי ההשלמה של ספר החוקים של ארצות הברית בשנים 1874–1891, וכן כפרופסור בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון.
ויליאם אדמס ריצ'רדסון נפטר בוושינגטון די. סי. ב-19 באוקטובר 1896 ונטמן בבית הקברות אוק היל שבבירה.
הרמס ניל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באפריל 1888 פרובינציית סקסוניה, הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  16 ביולי 1954 (בגיל 66) סקסוניה התחתונה, מערב גרמניה
 שם לידה:  Hermann Nielebock 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום מגורים:  הקיסרות הגרמנית - הקיסרות הגרמנית (עד 1918)  גרמניה - רפובליקת ווימאר (עד 1933)  גרמניה הנאצית - גרמניה הנאצית (עד 1945)  מערב גרמניה - מערב גרמניה (עד 1954)
 כינויים נוספים:  הרמס ניל
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  צלב הברזל (1914)  מדליית החומה המערבית (2819)  מדליית הסודטים  צלב הכבוד  צלב ההצטיינות במלחמה 
 
פרדיננד פרידריך הרמן נילבוק (בגרמנית: Ferdinand Friedrich Hermann Nielebock; Herms Niel) (17 באפריל 1888 – 16 ביולי 1954), כונה גם הרמס ניל, היה מלחין גרמני, אשר הלחין שירי עם ולכת עבור צעדות צבאיות.
ביוגרפיה

עם סיום הלימודים בשנת 1902 סיים ניל את חניכותו אצל מנצח מקהלת גנתין, אדולף ביכלר. באוקטובר 1906 הצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית והתקבל כטרומבוניסט ואבוביסט בגדוד החי"ר הראשון של המשמר בפוטסדאם. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא היה מוביל הלהקה (אנ') של גדוד החי"ר הגרמני 423. בשנת 1919 הוא שוחרר משירותו הצבאי ועבד כפקיד בממשל עד 1927. באותה שנה הוא הקים בפוטסדאם את להקת "תזמורת האבירים", שם היה מלחין ותמלילן.
לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, ניל הצטרף למפלגתם כחבר ה-2,171,788. הוא הפך למנהיג כוחות האס אה, לפני שקיבל קידום למנהיג הלהקה של מוסד ההכשרה של הרייכסארבייטסדינצט (אנ') בפוטסדאם.
במהלך שלטון גרמניה הנאצית הוא הקדיש את כל מרצו להלחנת צעדות ושירים, אשר זכו לפופולריות על ידי חברי המפלגה הנציונל-סוציאליסטית ואף הופצו באופן נרחב בכל החזיתות של מלחמת העולם השנייה. בעצרות המפלגה הנאצית בנירנברג הוא היה מנצח-העל של כל להקות המוזיקה.
במהלך עיסוקו במוזיקה, ניל אף המציא ועיצב "חצוצרה מהוללת" - סוג של חצוצרה, אך מוארכת במעט יותר מהרגילה, המכונה הרמס ניל-דופלפן.
בתקופה שלאחר המלחמה התגורר ניל בלינגן, שם נפטר בשנת 1954.
עבודות נבחרות

אריקה - הידועה שבעבודותיו, מפורסמת ומושרת עד היום בקרב חובבי מוזיקת מארש
היה זהו אדלווייס
Stuka über Afrika
Wenn die Sonne scheint, Annemarie
ראו גם

היינו
קארל טייקה
הערות שוליים

↑  הרמס ניל
1 2 3 4  Matthews, Brian (2002). "The Reich's Song Composers, Lyricists & Performers". The Military Music & Bandsmen of Adolf Hitler's Third Reich 1933 - 1945.
1 2  Prieberg, Feed K. (2004) Handbuch Deutsche Musiker 1933–1945, CD-Rom-Lexikon, Kiel, p. 4,882 (בגרמנית)
↑  נילבוק, פרדיננד פרידריך הרמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810606822205606  GND: 117001279  ISNI: 0000 0000 8367 3008  LCCN: n2007091144  LNB: 000165811  MusicBrainz: 7c9ce96a-ada9-4d35-8b56-368f41ccc07d  NKC: xx0057864  NTA: 074895788  VIAF: 306421891   WorldCat (עם VIAF): 306421891
ז'וליניה

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודקרפצקיה פודקרפצקיה
 מחוז:  לנצוט
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  5,188 (2013)
 קואורדינטות:  50°10′N 22°19′E﻿ / ﻿50.167°N 22.317°E﻿ / 50.167; 22.317
 אזור זמן:  UTC+1
 www.zolynia.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיז'וליניה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיז'וליניה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה רגילה) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטו. לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהז'וליניה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה מוגדלת) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטוקז'יסקיה לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהז'וליניה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ז'וליניה (בפולנית: Żołynia; ביידיש: זשעלין) הוא כפר במחוז לנצוט שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, כ-28 ק"מ צפונית מזרחית לז'שוב, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

עד המאה ה-18 היה ז'וליניה כפר בבעלות אצולה. מעמד עירוני שהוענק ליישוב ניטל ממנו בין מלחמות העולם.
יהודי ז'וליניה

במחצית השנייה של המאה ה-18 התקיימה בכפר קהילה יהודית מאורגנת, שהייתה כפופה לקהילת לנצוט הסמוכה. בשנות ה-80 של המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית ביישוב, בשל ישיבתו של האדמו"ר אברהם יוסף איגרא במקום. משנות ה-90 של המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי היישוב לארצות הברית.
בשנת 1905 הופצה נגד יהודי היישוב עלילת דם, ובדצמבר 1918 פרעו ביהודי היישוב תושביו הפולנים. בין מלחמות העולם התגברה ביישוב הפעילות הציונית, ונמנו בו 569 יהודים, רוב תושביו.
עם כניסת הגרמנים לכפר בספטמבר 1939, גורשו חלק מיהודיו לתחום השליטה הסובייטי. על יתר בני הקהילה הוטלו גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה, ובשלהי 1941 עד תחילת 1942 הועברו כולם לאתרי ריכוז היהודים באזור, מהם שולחו ברובם למחנה ההשמדה בלז'ץ.
בית הקברות היהודי בז'וליניה
הר גאוס (ארץ קייזר וילהלם השני)

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  קרל פרידריך גאוס 
 גובה:  371 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  66°48′00″S 89°11′00″E﻿ / ﻿66.8°S 89.183333333333°E﻿ / -66.8; 89.183333333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגאוס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגאוס
 
הר גאוס (בגרמנית: Gaussberg) הוא הר געש חרוטי כבוי בארץ קייזר וילהלם השני, אנטארקטיקה.
גובהו של ההר 371 מטר מעל פני הים.
ההר ממוקם לחוף ים דייוויס, מערבית לקרחון פוזאדובסקי.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה בפברואר 1902 על ידי המשלחת הגרמנית לאנטארקטיקה, בפיקודו של אריך פון דריגאלסקי.
היסטוריה > מקור השם

דריגאלסקי נתן להר את שמו.
דריגאלסקי קרא להר ספינת המשלחת- "גאוס"; זו נקראה על שם המתמטיקאי והפיזיקאי קרל פרידריך גאוס.
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency  1992, , P 416
• Migdisova, N. A., Sobolev, A. V., Portnyagin, Maxim V.  and Sushchevskaya, N. M. (2014), , Goldschmidt Conference 2014., 08.-13.06.2014, Sacramento, USA
• Murphy, D., Collerson, K. D., and Kamber, B. (2000), , American Geophysical Union 2000 Fall Meeting, Moscone Convention Centre, San Francisco, 15-19 December 2000. Washington, USA: American Geophysical Union.
• D. T. MURPHY, K. D. COLLERSON, B. S. KAMBER, ,  Journal of Petrology, Volume 43, Issue 6, June 2002, Pages 981–1001, https://doi.org/10.1093/petrology/43.6.981
• Salvioli-Mariani, E., Toscani, L., & Bersani, D. (2004), , ineralogical Magazine, 68(1), 83-100. doi:10.1017/0026461046810173
• O. S. Vyalov & V. S. Sobolev (1959), , International Geology Review, 1:7, 30-40, DOI: 10.1080/00206815909473430
ראו גם

הר גאוס (ארץ ויקטוריה) - הר באנטארקטיקה הנקרא אף הוא על שם קרל פרידריך גאוס.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
ועידת ספא

ועידת ספא (באנגלית: Spa Conference) התקיימה בין 5 ל-16 ביולי 1920, בעיר הבלגית ספא. הוועידה דנה בפיצויים שהוטלו על גרמניה במסגרת הסכם ורסאי, ובהתמהמהותה של גרמניה להתפרק מנשקה. כמו כן נדונו גבולותיה של פולין. בוועידה השתתפו נציגים מהממלכה המאוחדת, מצרפת, מאיטליה, מבלגיה, מגרמניה, מיפן ומפולין.
נציגי המדינות

בריטניה יוצגה על ידי ראש הממשלה דייוויד לויד ג'ורג' ושר החוץ לורד קרזון. צרפת יוצגה על ידי ראש הממשלה אלכסנדר מילראן. בלגיה יוצגה על ידי ראש הממשלה לאון דלקרואה ושר החוץ פאול היימנס. איטליה יוצגה על ידי שר החוץ קרלו ספורצה. יפן יוצגה על ידי צ'ינדה סוטמי. זו הייתה הוועידה הראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה שבה השתתפו מדינאים גרמנים: הקנצלר פרנבאך ושר החוץ סימונס. עוד השתתף בוועידה ראש ממשלת פולין – ולדיסלב גרבסקי.
הפיצויים הגרמניים

במרכז הדיונים עמדה התמהמהותה של גרמניה להעביר פיצויים למדינות המנצחות על פי הסכם ורסאי, וכן התמהמהותה להתפרק מנשקה, כפי שנדרשה לעשות על פי אותו הסכם. בשל כך השתתפו בוועידה גם שר האוצר הגרמני יוזף וירט, וכן שר ההגנה הגרמני אוטו גסלר (וממלא מקומו הנס פון זקט).
בוועידה הוחלט:
לצמצם את מכסות אספקת הפחם שהוטלו על גרמניה כפיצויים על פי הסכם ורסאי.
להקל על אספקת אמצעי מחייה עבור הכורים.
לקבוע תאריך יעד חדש להתפרקותה של גרמניה מנשקה: 1 בינואר 1921.
מדינות ההסכמה הסכימו ביניהן באשר לחלוקה הפנימית של הפיצויים שיתקבלו מגרמניה, וזאת עוד בטרם הוחלט סופית על גובהם. לפי הסיכום תקבל צרפת 52%, בריטניה 22%, איטליה 10%, בלגיה 8%, ויתר מדינות ההסכמה 2% מסכום הפיצויים.
פולין

נושא נוסף שנדון בוועידה היה גבולותיה של פולין. ראש ממשלת פולין, ולדיסלב גרבסקי, ביקש את סיוען של מדינות המערב במלחמה הפולנית-סובייטית. מדינות המערב נענו לבקשתו, אבל דרשו בתמורה שכוחותיה הצבאיים של פולין ייסוגו לקו קרזון, כפי שהוגדר קו זה בישיבת מועצת המלחמה העליונה מיום 8 בדצמבר 1919. כמו כן התבקשו הפולנים לוותר על וילנה לטובת ליטא, לוותר על השליטה בעיר דנציג, אשר הייתה חלק מן המסדרון הפולני, ולוותר על מרבית שטחה של זאולז'ה (חבל ארץ מיושב פולנים) לטובת צ'כוסלובקיה. גרבסקי הסכים לדרישות אלו.
הוויתורים של גרבסקי בוועידת ספא הביאו להתפטרות ממשלתו זמן קצר לאחר תום הוועידה, ב-24 ביולי 1920. תחתיה קמה ממשלה חדשה בראשותו של וינצנטי ויטוס.
ראו גם

קו קרזון