stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס אלופס
קריירת מועדונים > פורטונה דיסלדורף

תומאס אלופס נולד בדיסלדורף, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של פורטונה דיסלדורף בשנת 1978, בצוותא עם אחיו קלאוס אלופס. פורטונה דיסלדורף הייתה באותן שנים בתקופת הזוהר שלה, ואלופס צבר עמה מספר תארים. בשנת 1979, זכה אלופס בגביע הגרמני עם הקבוצה לאחר ניצחון 1-0 בגמר על הרטה ברלין, במשחק בו פתח בהרכב והוחלף. בנוסף, פורטונה דיסלדורף השתתפה באותה עונה בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר הפסדה לפ.צ. קלן בגמר הגביע של 1978, ועקב זכייתה של קלן בדאבל, פורטונה דיסלדורף זכתה בכרטיס למפעל. פורטונה דיסלדורף הגיעה עד לגמר, בו הפסידה בתוצאה 4-3 לברצלונה בהארכה, לאחר 2-2 בתום 90 דקות. אלופס שיחק במשחק זה 120 דקות, והבקיע את השער הראשון לטובת פורטונה דיסלדורף בדקה החמישית. כעבור שנה, זכה אלופס עם פורטונה דיסלדורף בגביע גרמני נוסף, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על היריבה המושבעת פ.צ. קלן, ניצחון שנתפס כנקמה על ההפסד בגמר הגביע שנתיים קודם לכן. אלופס כבש את שער הניצחון עבור פורטונה דיסלדורף בדקה ה-65. בשנת 1982 עזב אלופס את פורטונה דיסלדורף, לאחר שהבקיע 34 שערים בבונדסליגה ב-113 הופעות, ועבר לקייזרסלאוטרן.
קריירת מועדונים > קייזרסלאוטרן ופ.צ. קלן

בקיץ 1982 חתם תומאס אלופס בקייזרסלאוטרן והפך לאחד השחקנים החשובים ביותר של הקבוצה בהתקפה, כאשר הוא הבקיע בממוצע 15 שערים לעונה בתקופתו בקבוצה, וסך הכל 61 שערים ב-126 הופעות בבונדסליגה, נתון שממקם את אלופס במקום השלישי בדירוג המבקיעים של קייזרסלאוטרן בכל הזמנים, בצוותא עם יוזף פירונג ורולאנד זנדברג, שגם לזכותם 61 שערים במדי הקבוצה. עם זאת הקבוצה לא הגיעה להישגים משמעותיים בתקופתו של תומאס אלופס, ובשנת 1986 הוא חזר לשתף פעולה עם אחיו קלאוס אלופס, הפעם בפ.צ. קלן. שיתוף פעולה זה נמשך עונה אחת, עד לעזיבתו של קלאוס לליגה הצרפתית. תומאס אלופס שיחק בקלן במשך שלוש עונות, בהן הבקיע 30 שערים ב-70 הופעות בבונדסליגה. את עונת 1988/89 סיים תומאס אלופס כמלך השערים של הבונדסליגה, עם 17 הבקעות, בצוותא עם רולאנד וולפארט מבאיירן מינכן.
קריירת מועדונים > שטרסבורג והחזרה לפורטונה דיסלדורף

במחצית העונה הראשונה של 1989/90 שיחק אלופס בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית, שם הבקיע שני שערים ב-11 הופעות. בפגרת החורף באותה עונה חתם אלופס בקבוצה בה החל את קריירת הבוגרים, פורטונה דיסלדורף, שם שיחק עד לפרישתו בשנת 1992, לאחר שצבר בקבוצה 69 הופעות והבקיע 23 שערים. סך הכל הבקיע תומאס אלופס 57 שערים במדי פורטונה דיסלדורף בשתי הקדנציות שלו בקבוצה, והוא מדורג במקום הרביעי בטבלת המבקיעים של פורטונה דיסלדורף בכל הזמנים..
קריירה בינלאומית

לתומאס אלופס שתי הופעות בנבחרת גרמניה המערבית, הראשונה בשנת 1985 במוקדמות מונדיאל 1986, והשנייה בשנת 1988. תומאס אלופס נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1982 בו סיימה גרמניה המערבית במקום השני לאחר הפסד במשחק הגמר לנבחרת איטליה, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר זה.
תארים

עם פורטונה דיסלדורף:
הגביע הגרמני (2): 1979, 1980
תארים אישיים:
מלך השערים של הבונדסליגה: 1989
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני המבקיעים של קייזרסלאוטרן בבונדסליגה באתר worldfootball.net
↑  טבלת שיאני המבקיעים של פורטונה דיסלדורף בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1982 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברייטנר •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 דרמלר •  7 ליטבארסקי •  8 פישר •  9 רובש •  10 מילר •   11 רומניגה •  12 האנס • 13 ריינדרס •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 אלופס • 17 אנגלס • 18 מתאוס • 19 הירונימוס • 20 קאלץ • 21 פרנקה • 22 אימל • מאמן: דרוואל |  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברייטנר •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 דרמלר •  7 ליטבארסקי •  8 פישר •  9 רובש •  10 מילר •   11 רומניגה •  12 האנס • 13 ריינדרס •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 אלופס • 17 אנגלס • 18 מתאוס • 19 הירונימוס • 20 קאלץ • 21 פרנקה • 22 אימל • מאמן: דרוואל | מערב גרמניה |
תומאס אלינסון

| --- | --- |

 לידה:  1858 Hulme, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1918 (בגיל 60 בערך) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  אוניברסיטת אדינבורו 
 
תומאס ריצ'רד אלינסון (29 במרץ 1858 - 29 בנובמבר 1918) היה רופא בריטי, תומך דיאטה, איש עסקים, עיתונאי ופעיל צמחונות. עודד צריכה של לחם מלא (דגנים מלאים). שמו משמש עד היום למותג לחם פופולרי באירופה, "לחם אלינסון".
ביוגרפיה

אלינסון נולד ברובע הולם שבמנצ'סטר ב-29 במרץ 1858. הוא למד בבית הספר בלנקסטר ובמנצ'סטר ובגיל חמש עשרה החל לעבוד כעוזר כימאים. בכסף שחסך ובעזרה כספית מאביו החורג, הוא למד בבית הספר לרפואה חוץ-ביתית באדינבורו, שהיה פחות יקר מלימודי רפואה באוניברסיטה. הוא סיים את לימודי הרישיון של המכללה המלכותית לרופאים באדינבורו (LRCP, LRCS) בשנת 1879. לאחר עבודות כאסיסטנט בשכונות הול ואיסט אנד שבלונדון, הוא הקים מרפאה במרילבון בשנת 1885.
במהלך שנות השמונים של המאה התשע עשרה פיתח אלינסון את תורת הרפואה שלו, אותה כינה רפואה היגיינית. במקום הרפואה המסורתית, הוא קידם את הבריאות באמצעות תזונה, פעילות גופנית, אוויר צח ורחצה. הוא דגל בתזונה צמחונית והימנעות מצריכת אלכוהול, טבק, קפה ותה. הוא קידם במיוחד את היתרונות של לחמים מקמח מלא טחון בריחיים. הוא התנגד לשימוש בתרופות, שרבות מהן באותה התקופה לא היו יעילות ואף היו רעילות. כמו כן התנגד לחיסון חובה נגד אבעבועות שחורות. גישה זו נודעה בשם רפואה אלינסונית. בשנת 1885 מונה לעורך הרפואי של ה"וויקלי טיימס" ו"הד", שעבורם כתב למעלה מ-1,000 מאמרים במהלך חייו, וכן ענה לשאלות הקוראים בנושאים רפואיים.
אלינסון כתב מספר ספרים ועלונים שהופנו לקהל קוראים כללי ולא רפואי. ביניהם "מערכת של רפואה היגיינית" (1886), "כיצד להימנע מחיסון" (1888), "היתרון של לחם מלא", "מאמרים רפואיים" ו"ספר לנשים נשואות" (1894) וספרים על מחלות קיבה, צריכה (שחפת), שיגרון, בישול צמחוני ותזונה בריאה. הוא העביר הרצאות פומביות תכופות בכל רחבי אנגליה. באחד מספריו, "יתרונות הלחם המלא" (1889), טען שלחם מקמח מלא בריא יותר מלחם לבן. הוא האמין שעישון גורם לסרטן - רעיון רדיקלי באותה תקופה. אלינסון חיפש באופן קבוע פרסום לתיאוריות ולפרקטיקות שלו בעיתונות והפנה את האנרגיות שלו לא רק לעמיתיו אלא ישירות לציבור. כדי להדגים את התאמתה של תזונה צמחונית לפעילות גופנית מאומצת, יצא בשנת 1891 להליכה מאדינבורו ללונדון. הוא הלך 15 ימים רצופים, בממוצע 28.5 מיל (45.9 קילומטרים) ביום, והגיע ללונדון ביום שבת, ה-12 בספטמבר.
דעותיו הביאו אותו לעיתים קרובות לסכסוך עם הקולג' המלכותי לרופאים באדינבורו והמועצה הרפואית הכללית, במיוחד התנגדותו לשימוש תכוף של רופאים בתרופות, התנגדותו לחיסון וקידומו העצמי בעיתונות. בשנת 1892 נשלל רישיונו כרופא. למרות זאת המשיך לעבוד כרופא וטען שיש לו את הידע הרפואי הגדול ביותר באנגליה. בשלב זה הוא גורש גם מהאגודה הצמחונית של הממלכה המאוחדת (אנ') בגלל דעותיו לגבי אמצעי מניעה. מוהנדס קרמצ'נד גנדי, שלמד באותה תקופה משפטים בבריטניה והיה חבר באגודה הצמחונית, דיבר בזכותו של אלינסון לתמוך באמצעי מניעה, אף על פי שאישית התנגד לכך.
בשנת 1892 הקים את "חברת המזון הטבעי" מתוך כוונה לייצר ולמכור מזון בריא. הוא קנה טחנת קמח בריחיים בביתנאל גרין, וכעבור זמן קצר הוקמה מאפייה.
ספרו "לנשים נשואות" דגל בשוויון בין נשים וגברים, זכותה של אישה לבחור את גודל משפחתה ולהשתמש באמצעי מניעה. על כך הועמד לדין והורשע על פי חוק הפרסומים המגונים בשנת 1901.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוכר הערך התזונתי של לחם מלא. החברה שהקים שגשגה עקב הביקוש הגובר ללחם מלאה. לאחר מותו התרחבה החברה: נרכשו שתי טחנות נוספות נרכשו בניופורט (ויילס) ובשנת 1921 בקאסטלפורד. הטחנות עומדות עד היום.
אלינסון נפטר משחפת, בביתו שבמרילבון, ב-29 בנובמבר 1918.
לחם

מתכון הלחם המקורי של אלינסון (100% קמח מלא, ללא שומן, פחות שמרים, יותר מים) משמש עד היום. סיסמת הפרסום של המותג מאז שנות השמונים היא "לחם ללא כלום".
ואניטי פייר

בשנת 1911 קנה אלינסון מפרנק האריס את המגזין הכושל ואניטי פייר (כתב עת, 1868). הוא לא הצליח להעלות את המגזין על דרך המלך, ובשנת 1914 התמזג ואניטי פייר עם "האח והבית" (אנ').
פרסומים נבחרים

מאמרים רפואיים (5 כרכים, 1892)
בישול צמחוני של ד"ר אלינסון (1910)
לקריאה נוספת

נ.ב. בראון. (1991). נטורופתים מוסמכים רפואית והמועצה הרפואית הכללית . היסטוריה רפואית 35: 50-77. (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Welcome to over 100 years of Allinson quality and taste. allinsonflour.co.uk
1 2 3  Corley, T. A. B. (2019-10-10). "Allinson, Thomas Richard (1858–1918), dietitian and businessman". Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית). doi:10.1093/ref:odnb/39188. נבדק ב-2020-07-09.
1 2  Scott, C. J. (1999). "The life and trials of T.R. Allinson ex-L.R.C.P.ED. 1858-1918" (PDF). Proceedings of the Royal College of Physicians of Edinburgh. 29 (3): 258–61. PMID 11624001.
↑  Pepper S (1992) Allinson's Staff of Life. History Today 42:30–35
↑  Metcalfe, R (2007). Allinson's Essays. Richmond Towers. p. 1.
↑  "A Vegetarian Doctor's Walking Tour". The Vegetarian Messenger. 4 (1). 1892.
↑  Flour Power – A Scottish Perspective (אורכב 09.06.2008 בארכיון Wayback Machine) at www.uni-ulm.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007318016405171  BNE: XX1192884  GND: 14208865X  ISNI: 0000 0000 8454 2720  LCCN: nb2009010614  NLG: 243290  SNAC: w6f49ttb  VIAF: 88439983   WorldCat (עם VIAF): 88439983 
בישול צמחוני של ד"ר אלינסון, 1910
תבנית ביליניארית

תבנית ביליניארית היא פונקציה בשני משתנים  B:V\times V\rightarrow F, כאשר  V מרחב וקטורי מעל שדה הבסיס  F, שהיא ליניארית בכל אחד משני המשתנים שלה.
תבנית ביליניארית מגדירה את התבנית הריבועית  Q(x)=B(x,x). מעל שדה ממאפיין שונה מ-2, אפשר להציג כל תבנית ריבועית על ידי תבנית ביליניארית סימטרית, ולשחזר את התבנית הביליניארית מן התבנית הריבועית על ידי הזהות הפולרית  B(x,y)={\frac {1}{2}}(Q(x+y)-Q(x)-Q(y)). מסיבה זו, במאפיין שונה מ-2, התאוריה של תבניות ביליניאריות סימטריות זהה למעשה לזו של תבניות ריבועיות. במאפיין 2 המושגים קרובים מאוד, אך יש ביניהם הבדלים חשובים.
מבוא

יהיו  F שדה, ו- V מרחב וקטורי מעל  F. הפונקציה  B:V\times V\rightarrow F היא ביליניארית אם לכל  v\in V הפונקציות  w\mapsto B(v,w) ו- w\mapsto B(w,v) הן פונקציונלים ליניאריים  V\rightarrow F, כלומר שומרות על החיבור ועל הכפל בסקלר.
הדוגמה החשובה ביותר לתבנית ביליניארית היא מכפלה פנימית מעל שדה המספרים הממשיים (מכפלה פנימית מעל שדה המרוכבים היא תבנית הרמיטית).
אפשר להכליל את ההגדרה גם לפונקציות  B:V\times W\rightarrow F (כאשר  V, W מרחבים וקטוריים מעל אותו שדה), אם כי בדרך כלל המרחבים  V, W שווים או דואליים זה לזה. המונח אופרטור ביליניארי מכסה העתקות ממכפלה של שני מרחבים וקטוריים למרחב שלישי, עם ההכללה הטבעית למודולים.
מטריצה מייצגת

אם  S=\{b_{1},\dots ,b_{n}\} הוא בסיס של המרחב  V מעל  F, אז המטריצה המייצגת של התבנית הביליניארית  B:V\times V\rightarrow F היא המטריצה  [B]_{S}=(B(b_{i},b_{j}))\in M_{n}(F). המעבר לבסיס אחר מחליף את המטריצה המייצגת במטריצה מהצורה  P[B]_{S}P^{tr}, כאשר  P מטריצה הפיכה. כל תבנית אפשר לייצג על ידי מטריצה. משום כך, הצורה הכללית ביותר של תבנית ביליניארית מעל המרחב הווקטורי  F^{n} היא  B({\vec {x}},{\vec {y}})=\sum _{i,j}a_{ij}x_{i}y_{j}, כאשר  a_{ij} קבועים. תבנית זו אפשר לכתוב גם כך:  B(u,v)=u^{T}Mv.
מעל שדה הממשיים (או כל שדה סדור), המטריצה הריבועית  M מגדירה מכפלה פנימית אם ורק אם היא חיובית לחלוטין.
מרחב התבניות

מרחב התבניות הביליניאריות על מרחב וקטורי  V ממימד  n, הוא מרחב וקטורי בעצמו ממימד  \ n^{2}; מסמנים אותו ב- \operatorname {Bil} =\operatorname {Bil} (V).
תבנית ביליניארית  B היא:
סימטרית אם לכל  u,v\in V מתקיים  B(u,v)=B(v,u);
אנטי-סימטרית אם לכל  u,v\in V מתקיים  B(u,v)=-B(v,u);
מתחלפת אם לכל  u\in V מתקיים  B(u,u)=0.
(תבנית היא סימטרית, אנטי-סימטרית או מתחלפת אם ורק אם המטריצה המייצגת שלה, בבסיס כלשהו, היא כזו).
את אוספי התבניות האלו מסמנים ב- \operatorname {Sym} ,\operatorname {Asym} ,\operatorname {Alt} , בהתאמה; אלו תת-מרחבים של  \operatorname {Bil} . מעל שדה ממאפיין שונה מ-2, 
יש פירוק לסכום ישר  \operatorname {Bil} =\operatorname {Sym} \oplus \operatorname {Alt} , ו- \operatorname {Asym} =\operatorname {Alt} . במאפיין 2 המצב שונה בתכלית:  \operatorname {Alt} \subset \operatorname {Sym} , ואילו  \operatorname {Asym} =\operatorname {Sym} .
פירוק לתת-מרחבים

תהי  B תבנית ביליניארית מעל מרחב  V. פירוק לסכום ישר  V=V_{1}\oplus V_{2} שעבורו  B(V_{1},V_{2})=B(V_{2},V_{1})=0 נקרא פירוק אורתוגונלי (של המרחב), ומסומן  V=V_{1}\perp V_{2}. במקרה זה אפשר לשחזר את  B מן הצמצום שלה לתת-המרחבים  V_{1},V_{2} (ולכן זהו פירוק גם של התבנית). תבנית חד-ממדית שהמטריצה המייצגת שלה היא (a) מסמנים ב- \langle {a}\rangle . סכום אורתוגונלי של תת-מרחבים חד-ממדיים נקרא תבנית אלכסונית, ומסמנים אותו ב- \langle a_{1},\dots ,a_{n}\rangle .
פירוק לתת-מרחבים > הרדיקל

לכל תבנית ביליניארית  B (על המרחב מממד סופי  V) יש רדיקל שמאלי  rad_{\ell }(B)=\{x\in V|B(x,V)=0\}, ורדיקל ימני  rad_{r}(B)=\{x\in V|B(V,x)=0\}; לשניהם אותו ממד. אם התבנית סימטרית (או אנטי-סימטרית), הרדיקלים שווים זה לזה. תבנית היא רגולרית (או לא מנוונת) אם הרדיקל שלה הוא אפס (וסינגולרית אחרת). תבנית היא רגולרית אם ורק אם המטריצה המייצגת שלה (ביחס לבסיס כלשהו) היא הפיכה.
כל תבנית בילינרית סימטרית (במאפיין כלשהו) אפשר לפרק לסכום אורתוגונלי של שני חלקים: תבנית האפס, ועוד תבנית רגולרית.
פירוק לתת-מרחבים > איזוטרופיות, תבניות מטבוליות והיפרבוליות

וקטור  x ב- V הוא וקטור איזוטרופי אם  B(x,x)=0. אם אין וקטור כזה (פרט ל-0), התבנית אנאיזוטרופית. תת-מרחב  U של  V הוא תת-מרחב איזוטרופי אם  B(U,U)=0.
אם  B תבנית רגולרית, הממד של תת-מרחב איזוטרופי אינו עולה על מחצית הממד של  V. תבנית סימטרית שיש לה תת-מרחב איזוטרופי שממדו מחצית הממד של  V, נקראת תבנית מטאבולית. התבנית עם המטריצה המייצגת  \left({\begin{array}{cc}0&1\\1&0\end{array}}\right) נקראת המישור ההיפרבולי, ומסמנים אותו ב- \mathbb {H} ; סכום אורתוגונלי של עותקים של המישור ההיפרבולי הוא מרחב היפרבולי. כל מרחב היפרבולי הוא מטבולי, ובמאפיין שונה מ-2 המושגים מתלכדים. כל מרחב מטאבולי אפשר לפרק לסכום אורתוגונלי של מישורים מטבוליים. במאפיין שונה מ-2 כל מישור מטאבולי הוא היפרבולי. במאפיין 2 מישור מטאבולי הוא או היפרבולי, או אחד מהמישורים  \langle a,-a\rangle . בפרט, תבנית מטאבולית מתחלפת היא היפרבולית. אם הסכום של תבנית מטבולית ותבנית רגולרית  b הוא מטאבולי, אז  b מטאבולית.
פירוק לתת-מרחבים > משפט הפירוק של ויט

כל תבנית רגולרית סימטרית (במאפיין כלשהו) אפשר לפרק לסכום אורתוגונלי של תבנית אלכסונית, ומרחב היפרבולי. לפי משפט הפירוק של ויט, כל תבנית רגולרית סימטרית אפשר לפרק לסכום אורתוגונלי של תבנית אנאיזוטרופית יחידה, ותבנית מטאבולית (שהיא יחידה במאפיין שונה מ-2). במאפיין 2 החלק המטאבולי של הפירוק אינו יחיד; למשל,  \langle 1\rangle \perp \langle 1,-1\rangle \cong \langle 1\rangle \perp \mathbb {H} .
ראו גם

תבנית ריבועית
| נושאים באלגברה ליניארית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | שדה • מרחב וקטורי • משוואה ליניארית • מערכת משוואות ליניאריות • העתקה ליניארית • מטריצה |  |
| וקטורים | סקלר • כפל בסקלר • צירוף ליניארי • תלות ליניארית • קבוצה פורשת • בסיס • וקטור קואורדינטות • ממד |  |
| מטריצות | כפל מטריצות • שחלוף • דטרמיננטה • דירוג מטריצות • דרגה • עקבה • מטריצה מצורפת • מטריצת מעבר • מטריצה משולשית • דמיון מטריצות • ערך עצמי • פולינום אופייני • לכסון מטריצות • צורת ז'ורדן |  |
| העתקות | העתקה ליניארית • קואורדינטות • מטריצה מייצגת • גרעין • אנדומורפיזם • איזומורפיזם • העתקה אפינית • העתקה פרויקטיבית |  |
| מרחבי מכפלה פנימית | מכפלה סקלרית • מכפלה וקטורית  • אורתוגונליות  •  מטריצה סימטרית • אופרטור הרמיטי • אופרטור אוניטרי • טרנספורמציה נורמלית • נורמה • מטריקה |  |
| תבניות | תבנית ביליניארית • תבנית סימטרית •  תבנית הרמיטית • תבנית סימפלקטית • חפיפת מטריצות • משפט סילבסטר • תבנית מולטי-ליניארית אנטי-סימטרית • אוריינטציה • צפיפות • טנזור |  |
שכונת שלושת הבתים

| --- | --- |

המבנה השמאלי משלושת הבתים, 2014
 מידע
 עיר:  טבריה 
 תאריך ייסוד:  1911 
 מייסדים:  יק"א 
 קואורדינטות:  32°46′59″N 35°32′25″E﻿ / ﻿32.782916666667°N 35.540138888889°E﻿ / 32.782916666667; 35.540138888889
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) שכונת שלושת הבתים(למפת הגליל העליון רגילה) שכונת שלושת הבתים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת שלושת הבתים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת שלושת הבתים
 
שלושת הבתים - מבט מאחור
שלושת הבתים - מבט מקדימה
שכונת שלושת הבתים היא שכונה שהוקמה על ידי יק"א בסמוך לטבריה בשנת 1911. בראשיתה הייתה השכונה מוגדרת כחווה חקלאית נפרדת מטבריה בשם "המושבה טבריה" (כונתה גם "קולונית טבריה"). עם השנים התרחבה טבריה ובסופו של דבר הפכו השטחים החקלאים של החוות לשטחים עירוניים והמושבה נבלעה בעיר.
היסטוריה

עד תחילת המאה ה-20 התרכזו תושבי טבריה בתחום העיר העתיקה שעל שפת הכנרת ועסקו בעיקר במסחר ושירותים. חברת יק"א רכשה כ-1,000 דונם מחוץ לחומות העיר, על מנת ליישב בהם מתיישבים יהודים שיעסקו בחקלאות. התוכנית המקורית התייחסה לעשר חוות אך לבסוף הוקמו רק שלוש.
מבני החווה

תוכניות השטח נעשו על ידי אליהו קנטור והקמת בתי החווה נעשתה על ידי הקבלן טוביה קרופיק מזכרון יעקב. הבתים נבנו מאבן בזלת מקומית בשילוב אבן גיר בפינות הבניין. כל בית היה בן שתי קומות כשקומת הקרקע שימשה כרפת ולולים והקומה השנייה שימשה למגורים.
המתיישבים הראשונים

בשנותיה הראשונות התגוררו במושבה מספר משפחות שעזבו עד ההתיישבות הקבועה של 3 המשפחות להלן:
המתיישבים הראשונים > משפחת טריפון

מיכאל טריפון (Trifon, Triffon) נולד בכפר גריגורקה שברוסיה באוגוסט 1881 להוריו יצחק וחיה (לבית צרקינסקי). טריפון עלה לארץ ב-1907 והחל לעבוד כחקלאי בכפר תבור ואחר כך היה לשומר הראשון של הכפר. בהמשך עבד בדגניה א', כנרת ומרחביה. ב-1910 הצטרף ליק"א (לימים פיק"א) וב-1911 התיישב באחד משלושת הבתים (במקום יעקב גרוזינסקי). ב-1913 נשא לאישה את פנינה (לבית אוברמן) מראש פינה. טריפון נפטר ב-1979 ונקבר בירושלים. אשתו פנינה נפטרה ב-1962 ונקברה בראש פינה.
הוריו ואחיו של מיכאל היו ממייסדי המושבה מצפה. עם זקנתו עבר האב יצחק ממצפה לטבריה וגר עם בנו מיכאל.
המתיישבים הראשונים > משפחת גרשוני

אשר זליג גרשוני (Gershoni, Gershony) נולד ב-1876 בטיפליק (Teplik) שבאוקראינה להוריו נתן וחנה חיילובסקי. גרשוני למד תכנון ומדידת קרקעות. ב-1903 התחתן עם חיה טובה, וב-1904 נולד בנו הבכור דב. ב-1905 גויס לצבא הרוסי ועל מנת להתחמק מהשירות כרת את אצבע ידו הימנית (כך שלא יוכל ללחוץ על ההדק). למרות המגבלה נשלח לחזית מלחמת רוסיה יפן. לאחר תבוסת רוסיה במלחמה חזר לכפרו וב-1908 עלה עם הוריו ואחיו לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה. זמן קצר טרם ההפלגה לארץ נפטרה אשתו אך עובדה זו לא מנעה ממנו את המעבר לארץ החדשה.
בארץ ישראל התיישבה המשפחה בזכרון יעקב ואחר כך, בבת שלמה. לאחר תקופה קצרה של עבודה חקלאית התקבל לעבודה כמודד בפיק"א ונשלח למשימות מדידה בגליל. ב-1912 נשא לאישה את רחל כהן (ממשפחות מייסדי זכרון יעקב) והמשפחה עברה להתגורר בשכונת שלושת הבתים (במקום משפחה שעזבה לאוסטרליה). בטבריה הקימו משק החקלאי המבוסס על גידולי שדה ומשק חי, ובנוסף סיפקו שרותי הובלה ואירוח. בטבריה נולדו לזליג ולרחל עוד ארבעה בנים ושתי בנות. רחל נפטרה ב-1963 וזליג נפטר כתשע שנים אחר-כך. שניהם קבורים בבית הקברות בטבריה.
המתיישבים הראשונים > משפחת הנקין

יצחק הנקין, אשתו סימה וששת ילדיהם עלו מרוסיה ב-1911 והתיישבו בטבריה. למרות קשיי החיים התקיימה המשפחה מהמשק כ-30 שנה. יצחק הנקין נפטר ב-1950. בתו, מרים, נישאה לחיים טריפון אחיו של מיכאל טריפון מהבית השכן.
חוזה השכירות

המשפחות המתיישבות חתמו על חוזה אריסות עם יק"א בשם "קונטרקט של אריסות-שכירות" (Contract de Metayage). החוזה כלל קבלת 200 דונם אדמה חקלאית, בית עם חצר, מחסן, אורווה, בהמות עבודה, מכשירי עבודה (עגלה, מחרשות), הלוואה לזריעה, הקצבה להוצאות חרישה ולצורך מחייתו של האיכר ומשפחתו עד עת הקציר בסך כולל של 3,000 פרנק צרפתי. החוזה חודש מדי שנה.
החיים במושבה

המתיישבים עיבדו את הקרקע, גידלו חיטה, שעורה וירקות, הקימו משק חי ובנוסף עסקו, לצורך השלמת הכנסה, בהובלות ואירוח נוסעים שעברו בטבריה ומבריאים שבאו לחמי טבריה.
כבר משנתם הראשונה במקום התמודדו המתיישבים עם מזג האוויר קשה, מחסור במים ומעשי שוד והתנכלויות מצד השכנים הערביים. הקשיים גברו במיוחד במהלך מלחמת העולם הראשונה מאחר שהטורקים החרימו את רכושם ומזונם של המתיישבים.
עם סיום המלחמה חל שיפור איטי במצב הכלכלי כמו גם ביחסים עם השכנים הערבים אולם המתיישבים נפגעו בשנית בתקופת המאורעות של 1936-1939 במהלכן נשרף המתבן של זליג גרשוני ובתוכו תוצרת חקלאית רבה.
סופה של המושבה

בתחילת דרכה של המושבה נמצאו השטחים החקלאיים מחוץ לגבולות העיר אולם עם התפתחות השכונות מחוץ לחומות הפקיעה פיק"א אדמות חקלאיות מהמתיישבים לטובת פיתוח עירוני. בסופו של דבר צומצמו השטחים החקלאיים כך שלמרות מאמציהם, לא הצליחו המתיישבים להתקיים מהחקלאות והשטחים נמכרו לבניה למגורים ולמבני ציבור (למשל התחנה המרכזית של טבריה ובית הספר "אליאנס")) והשכונה נבלעה בשכונת "מואריס" (ששמה שונה בהמשך לשכונת "אחווה").
הבתים נמצאים כיום ברחוב השילוח 15, 17, 19 והמקום הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרים.
שימור המורשת

בדצמבר 2010 נערך בטבריה, כנס משפחת גרשוני לציון מורשת שלושת הבתים והמתיישב זליג אשר גרשוני. הכנס נערך ביוזמת נתן חברוני (נכדו של זליג) ובחסות ראש העיר (דאז) זוהר עובד. שר הביטחון (דאז) אהוד ברק השתתף באירוע. באירוע סופרה והוצגה מורשת טבריה, שלושת הבתים ומשפחת גרשוני.
לקריאה נוספת

בת ציון זיו, דפנה שטיינברג שלושת הבתים בטבריה, עבודת גמר, אוניברסיטת חיפה, 2015
יוסי כץ, ראשיתה של טבריה החדשה: המאמצים להקמת שכונות יהודיות מחוץ לחומת טבריה בראשית המאה העשרים, מטוב טבריה, חוברת 4 (1986)
זלמן וינוגרדוב, שלושת הבתים, טבריה וסביבתה (בעריכת גדעון ביגר ואלי שילר), הוצאת אריאל, 1987, עמוד 135
הערות שוליים

↑  "שלושת הבתים הראשונים שנבנו מחוץ לחומות", מתוך: אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל - טבריה וסביבתה, ירושלים: הוצאת אריאל, חוברת 53-54, אוקטובר 1987 (גרסה דיגיטלית באתר כותר), עמ' 135
↑  קנטור היה מבוגרי ה"ארבייט-שולה" בזכרון יעקב
↑  לאחר חיסול המשקים החקלאיים שימשה הקומה התחתונה למגורים
↑  "מטוב טבריה - דפים לחקר טבריה",  המרכז לחקר טבריה גיליון 2, אוג' 1983, עמ' 73 - עדותו של מוחמד חסאן חמיס
↑  חלק מהאדמות נלקח אחרי מלחמת העולם הראשונה בתמורה לשיקום החוות
↑  חיים חצב, שורשים:נתן חברוני ערך ערב הצדעה מרשים לסבו הטברייני זליג גרשוני, קפה דהמארקר, 31 בדצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012751075905171 
אשר זליג גרשוני
שלט של המועצה לשימור אתרים היסטוריים
אהוד ברק ונתן חברוני באירוע מורשת לשכונת שלושת הבתים ב 2010
תלמה גביש

אין תמונה חופשית
תלמה גביש (נולדה ב-1933) היא מורה ומנחת מורים ותיקה בישראל.
ביוגרפיה

גביש נולדה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה (האוניברסיטה העברית) ותואר שני בספרות עברית ובמחשבת ישראל (אוניברסיטת חיפה). את רוב הקריירה שלה הקדישה להוראת המתמטיקה. בין השאר הדריכה, החל משנות השמונים, מורים בשיטת ההעשרה האינסטרומנטלית שפותחה בידי ראובן פוירשטיין.
גביש פרסמה שלושה ספרים על הוראה, "לחשוב, להבין, להצליח" "לחשוב נכון מן הגן עד התיכון" ו"ללמוד לחשוב", שלושתם בהוצאת אח, ושלושתם באוריינטציה של העשרה אינסטרומנטלית.
לימדה במשך שנים רבות סטודנטים לחינוך מיוחד במכללת אורנים - העשרה אינסטרומנטלית.
לפרסומה זכתה גביש עקב מאבקה העיקש והממושך בשיטה התבניתית להוראת המתמטיקה, הידועה כ"שיטת הבדידים", ששלטה בהוראת המתמטיקה בישראל בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20. בשיטה זו התלמידים למדו מודלים למספרים במקום את המספרים עצמם. אסור היה עליהם למנות עצמים, והם היו צריכים להתייחס למודלים (בדידים, זנבגופים, סרגלי שברים). גביש טענה שהדבר יצר פגיעה קשה בחשיבה הכמותית (שפירושה הבנת מושג המספר) של תלמידי ישראל. במשך שנים ארוכות נדחתה גביש על ידי נציגי האקדמיה הישראלית, שתמכו בגישה התבניתית שפותחה על ידי עמיתיהם. לבסוף, ב-2002, בעקבות מאמרים שפורסמו בעיתונות, זכתה דעתה של גביש לתמיכה במשרד החינוך, וספרי "אחת, שתיים, שלוש" שנכתבו על פי הגישה התבניתית הוצאו משימוש.
ב-2002 ייסדה גביש, יחד עם עמיתים, את העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל, שאימצה את תרגומי ספרי סינגפור ("מתמטיקה יסודית"), ומקדמת עקרונות הוראה של מוחשיות, שיטתיות, ניסוח מילולי והוראה של כל הכיתה יחד (בניגוד להוראה פרטנית).
כהוקרה על פעילותה זכתה בשנת 2004 באות "יקיר חיפה".
ראו גם

העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל
רון אהרוני
תחנת השירות המסלולית הרוסית

| --- | --- |

 NSSDC:  
 סטטוס:  בתכנון
 נטיית מסלול:  98 מעלה
 
המקטע הרוסי בתחנת החלל הבינלאומית (תצלום משנת 2011)
תחנת השירות המסלולית הרוסית (ברוסית: Российская орбитальная служебная станция; בראשי תיבות: РОСС או ROSS) היא תחנת חלל רוסית מסלולית שמתוכננת להתחיל להיבנות בשנת 2028. התחנה מהווה התפתחות מתוך מיזם תחנת החלל המסלולית הלאומית (OPSEK) כאשר תוכנית החלל החדשה תהווה תחנת חלל רוסית עצמאית חדשה שנבנתה מאפס בלי מודולים מתוך המודול הרוסי של תחנת החלל הבינלאומית.
סקירה כללית

באפריל 2021 הודיעו בכירים בתאגיד החלל הפדרלי הרוסי רוסקוסמוס על תוכניות לצאת מתחנת החלל הבינלאומית לאחר 2024, בהצהירם על חששות לגבי מצב המודולים המזדקנים שלה. תחנת חלל חדשה, המופעלת כולה על ידי רוסקוסמוס, תושק החל תשנת 2025. המשימה המאוישת הראשונה מתוכננת לשנת 2026.. הפרויקט בוטל.
התחנה תשייט במסלול מסונכרן עם השמש בגובה 400 ק"מ, שיאפשר לה לעקוב אחר כל פני כדור הארץ, במיוחד האזור הארקטי. מסלול זה יאפשר לתחנה לשמש לשתי מטרות חשובות: תצפיות בתדירות גבוהה של רוסיה מהחלל וגישה קלה יותר לתחנה בהשוואה לתחנת החלל הבינלאומית, מה שיאפשר לערוך ניסויים רפואיים ופיזיולוגיים יותר ממה שניתן כיום לבצע במודול הרוסי של תחנת החלל הבינלאומית.