stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פניות ציבור במשרדי מדינת ישראל
פניות בנושאי חינוך, חדשנות מדע וטכנולוגיה > המועצה להשכלה גבוהה

המועצה להשכלה גבוהה אחראית על ניתוח נתוני הבחינה הפסיכומטרית כמו סיוע בקביעת הקריטריוני הקבלה למוסדות ההשכלה הגבוהה, עמידת המוסדות בתנאי שכר הלימוד ועוד.
פניות בנושאי מורשת

בישראל קיימים 2 חוקים לשימור שפת הלאדינו והיידיש כמו שימור היהדות כתרבות, ואלו נאכפים תחת הרשות הלאומית לתרבות היידיש והרשות הלאומית לתרבות הלאדינו. כשנעשים מאמצים, תוך הסתמכות על תרומות פרטיות, לשימור אתרים ארכאולוגיים ופריטים יהודיים מהגולה. כדוגמת בית הכנסת האיטלקי שהועבר כמבנה בשלמותו למוזיאון ישראל.
פניות בנושאי מדיניות ופעולות חוץ

משרד החוץ אחראי על קידום יחסי החוץ של ישראל כמו הקמת שגרירויות במדינות העולם השונות, שלישראל יש קשרים דיפלומטיים עמם.
ניתן לפנות למשרד החוץ בתלונות על כשירות ואי-תפקוד יחידות בטופס למפקח הכללי על שירות החוץ. בקשות לסיוע אזרחים ישראלים בעת שהות בחו"ל או תלונות, הצעות וכדומה; ניתן במייל הגורמים המטפלים או טופס פנייה.
פניות בנושאי מדיניות ופעולות חוץ > פניות בנושאי התפוצות ומאבק באנטישמיות

לאור פתיחת שערי אירופה וארצות הברית להגירות כמו להזדמנויות עסקיות ואקדמיות לעולם המוסלמי, הקמפוסים במדינות המערב מלאים באזרחים מארצות ערב והאסלאם שמלבים את האנטישמיות בקמפוסים ובכלל במדינות אלו. משרד התפוצות והמאבק באנטישמיות אמון על קידום ערכי היהדות בתפוצות, תוך דאגה ליהודים החיים מחוץ למדינת ישראל בעת רדיפות ובעת שלום. כמו אחראי על סיוע בכלל וכן סיוע פרטני כמו תמיכה משפטית ליהודי התפוצה בעת אפליה, רדיפות פוליטיות ואירועים אנטישמיים, לרבות אחראי על ניסיון מניעתם.
פניות בנושאי מדיניות ופעולות חוץ > פניות בנושאי עליה וקליטה

משרד העלייה והקליטה מעודד עלית יהודים, שעונים לקריטריונים של חוק השבות למדינת ישראל, במצבי רדיפות יהודים במדינות המקור. בין אם כפוגרום או כרדיפה או אפליה. רישום כאזרח מדינת ישראל ניתן לבצע במשרד הפנים.
פניות בנושאי מדיניות ופעולות חוץ > פניות בנושאי שכניה הקרובים של ישראל

המשרד לשיתוף פעולה אזורי אחראי על קידום יוזמות כלכליות משותפות בין ארצות ערב, ירדן והרשות הפלסטינית מול ישראל. פניות בענייני הצעות ניתן לשלוח במייל.
פניות בנושאי תחבורה

משרד התחבורה אמון על קידום חקיקה ותקנות בנושאי נהיגה ותחבורה בכלל ותחבורה ציבורית בישראל בפרט, מניעת אלימות בכבישים ותאונת דרכים. כמו תכנון כבישים ודרכים חדשות לאור הביקושים בשטח. ניתן לפנות למשרד התחבורה בנושאי רישוי, תשתיות דרכים, תחבורה ציבורית וספנות ונמלים.
פניות בנושאי תחבורה > לימודי נהיגה ורישיון נהיגה

בנוסף אחראי משרד התחבורה על לימוד נהיגה בישראל והטסטים, כמו העמדת אפשרות ללימודי תיאוריה בחינם. פיקוח על מורי הנהיגה וניהול תקין של מבחני הרישוי על ידי הטסטרים של משרד התחבורה, תוך העמדת מצלמות ומכשירי הקלטה בעת ביצוע מבחן הנהיגה המעשי. לרבות הענקת רישיון נהיגה, רישיון רכב (ישראל), ווידוא ביצוע מבחן רישוי שנתי לרכב.
ראו גם

נציבות שירות המדינה
המגזר הציבורי בישראל
נציבות תלונות הציבור
שחיתות שלטונית בישראל
הערות שוליים

↑  פניות הציבור-הרבנות הראשית לישראל
↑  מאגר מקוואות טהרה
↑  הגשת בקשה למחלקת בחינות והסמכה של הרבנות הראשית לישראל
↑  הגשת בקשת חופש המידע
↑  פניות בנושאי חופש המידע ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה
↑  טופס פנייה מקוון
↑  מבקר המדינה - דוחות שנתיים
↑  ליחידה לפניות ולתלונות הציבור של צה"ל
1 2  https://forms.mod.gov.il/PublicInquiries לפניות הציבור של משרד הביטחון
↑  תבחינים למתן רישיון להחזקת כלי ירייה פרטי, האגף לרישוי כלי ירייה
1 2  בקשת רישיון לכלי ירייה פרטי, המשרד לביטחון לאומי, האגף לרישוי כלי ירייה
↑  שדלנים בכנסת
↑  אתר הכנסת
↑  מרכז המבקרים של הכנס
↑  פניות בנושאי מפגעים סביבתיים או נגד בעלי חיים משוטטים
↑  משרד העבודה - פניות הציבור
↑  עידוד תעסוקת הורים, משרד העבודה
↑  העסקת חרדים שווה לכולנו - מידע למעסיקים, משרד העבודה
↑  תוכנית "שוברים למעסיקים", נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.
↑  בפנייה על הפרת חוקי עבודה על ידי מעסיק
↑  ממונים המשרדיים למניעת גזענות
↑  יחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות
↑  אגף לשוויון מגדרי
↑  נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות
↑  באזור האישי באתר ביטוח לאומי
↑  בבקשה סיוע בטופס
↑  מערכת נט משפט
↑  טופס 209 - בקשה לביצוע פסק דין עשה
↑  טופס מקוון
↑  הממשלתי האישי
↑  בטופס מקוון של פניות הציבור של משטרת ישראל
↑  טופס מקוון
↑  ביטול רישום של תיקים סגורים, משטרת ישראל
↑  בקשה לחנינה מנשיא המדינה
↑  נט משפט
↑  האפוטרופוס הכללי והממונה על ענייני ירושה
↑  קרנות - ביטוח לאומי
↑  בטופס מקוון
↑  ייעוץ ומידע על סיכונים בהיריון ובהנקה במרכז הארצי לייעוץ טרטולוגי
↑  טופס מקוון
↑  הרשות להגנת הפרטיות
↑  כנסח טאבו
↑  govmap הממשלתי
↑  אתר הנדל"ן הממשלתי
↑  מידע על נכס
↑  בקשה מקוונת
↑  סימולטור - לחישוב מס רכישה כמיסוי מקרקעין
↑  לאיתור נכס לפי שם או מספר זיהוי הרשומים בלשכת רישום המקרקעין
↑  פנסיה נט
↑  גמל נט
↑  ביטוח נט
↑  קו הצדק – דיווח
↑  תיק עצמאי
↑  עוסק פטור
↑  בטופס מקוון
↑  אפשרות הפקת חשבוניות
↑  פורטל תלמידים ובוגרים - משרד החינוך
↑  הערכת תארים אקדמיים מחו"ל - פורטל תלמידים
↑  פניות ותלונות הציבור למשרד החינוך
↑  המל"ג פניות הציבור
↑  בטופס למפקח הכללי על שירות החוץ
↑  במייל הגורמים המטפלים או טופס פנייה
↑  פנייה או תלונה למשרד העלייה והקליטה - פניות ותלונות הציבור
↑  פניות למשרד לשיתוף פעולה אזורי
1 2  טפסים דיגיטליים להגשת פניות הציבור - משרד התחבורה
מדרשת בת-ציון

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מדרשה תורנית לנשים
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־17 שנים) 
 מייסדים:  הרב יהושע מגנס, הרבנית יפה מגנס
 מיקום
 מיקום:  סירקיס 6 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′18″N 35°11′46″E﻿ / ﻿31.788250491598°N 35.196230728638°E﻿ / 31.788250491598; 35.196230728638
  (למפת ירושלים מוגדלת) מדרשת בת-ציון(למפת ירושלים רגילה) מדרשת בת-ציון(למפת הרי ירושלים רגילה) מדרשת בת-ציון(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מדרשת בת-ציון
 
מדרשת בת-ציון היא מדרשה תורנית לנשים בשכונת קריית משה שבירושלים, מיסודה של ישיבת 'מרכז הרב', המיועדת בעיקר לבנות שירות לאומי ולסטודנטיות שמעוניינות לשלב לימוד תורה במהלך שנות השירות והלימודים.
היסטוריה

המדרשה נוסדה בשנת תשס"ט על ידי הרבנית יפה מגנס שייסדה ועמדה בראש אולפנית בני עקיבא בתל אביב, יחד עם בעלה הרב יהושע מגנס ר"מ בישיבת מרכז הרב.
בראשות המדרשה עומדת הרבנית ציפי אברמסון.
המדרשה ומחנכת לאור משנתם של הראי"ה קוק וממשיכי דרכו. צוות הרבנים במדרשה מלמד או לומד בישיבת מרכז הרב. נלמדים בה אמונה, הלכה, חסידות, תנ"ך, מידות והבית היהודי.
מסלול השילוב של המדרשה מוכר על ידי האגודה להתנדבות ועמינדב.
המסלול העיקרי בה הוא שיעורים לבנות שירות לאומי, מסלול שקודם לכן לא היה קיים בירושלים. המדרשה נקראת על שם בת ציון גנץ, ביתו של הרב זוסמן ריגר ואחייניתם של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב שלום נתן רענן.
במדרשה לומדות כ־25 בנות. צוות המדרשה כולל את הרב יהושע מגנס, הרבנית יפה מגנס, הרב שמיר שיינטופ, הרבנית ציפי אברמסון, הרבנית אורנה שנדורפי ואת הרבנית תניה אביב. בין השנים תש"ע–תשע"ה לימד הרב יונתן דון יחיא (כיום רבו של מושב הזורעים). בעבר לימדו במדרשה גם הרב חיים שטיינר, הרב איתן שנדורפי והרב אופיר פריד.
הלימוד כולל: שיעורים שבועיים, לימוד בחברותות, ימי עיון, מדי פעם שבתות בצוותא, סיורים, סדנא בכתיבה יוצרת ואומנות, מעגלי שיח קבוצתיים ואישיים, ושו"ת אחת לחודש עם הרב יהושע מגנס.
במדרשה מתקיימים גם ימי עיון לכלל ציבור הנשים. המדרשה נמצאת ברחוב סירקיס 6 בשכונת קריית משה בירושלים.
מנהלת המדרשה היא הרבנית ציפי אברמסון. בעבר ניהל את המדרשה הרב יוני אביב ר"מ בישיבת הדרום ובמורשת יעקב ומעורכי ספרי 'מורשה' שנערך משיחותיו של הרב אברהם שפירא.
וידאל די טולוזא

| --- | --- |
 לידה:  1320 טולוז, צרפת 
 פטירה:  1370 (בגיל 50 בערך)
 כינוי:  הרב המגיד
 מדינה:  כתר אראגון 
 תקופת הפעילות:  ?–1370 
 השתייכות:  בית מדרשו של הרמב"ן
 תחומי עיסוק:  פרשנות הרמב"ם, פסיקת הלכה
 רבותיו:  הרא"ה? הרשב"א?
 בני דורו:  הר"ן
 חיבוריו:  מגיד משנה על משנה תורה לרמב"ם
 
רבי וידאל (או: אינוידאל) די טולוזא (או: די טולושׂא) (1283–1360), מחבר ספר מגיד משנה על משנה תורה לרמב"ם, מן הראשונים. ידוע גם בכינויו הרב המגיד, על שם חיבורו.
תולדות חייו

מעט מאוד ידוע על חייו של ר' וידאל. על פי שמו מוצאו מהעיר טולוסה. על פי החיד"א מדובר על העיר Tolosa (אנ') שבחבל הבסקים בספרד, ולעומתו סבור ישראל נתנאל רובין שמדובר דווקא על העיר טולוז שבדרום מערב צרפת, באזור הנקרא היום גארון עילית בחבל אוקסיטניה (Occitanie). הוא התגורר בעיירה ויילפרנץ' (אנ') שבדרום צרפת, מאוחר יותר נדד לברצלונה, שם הכיר את הר"ן, והתפרסם ספרו "מגיד משנה".
תקופת חייו חפפה, במידה רבה, את תקופת חייו של הר"ן. זאת אנו יודעים מעדותו של רבי יוסף קארו, בהקדמה לפירושו "כסף משנה" על "משנה תורה", שר' וידאל היה חברו של הר"ן. גם בשו"ת הריב"ש, שהיה תלמידו של הר"ן, נזכר רבי וידאל. בסימן שפ"ח שם, מוכח שהוא נפטר עוד בחייו של הר"ן. באותה תשובה בשו"ת הריב"ש מכונה רבי וידאל "האנוידאל די טולוסא". משמעות שם זה הוא ציון האותיות אלף ונון הרומזות למילה 'אדון'.
ישנן מסורות שונות בדבר זהותו של רבו של רבי וידאל. הרדב"ז כתב שהרשב"א היה רבו ואילו רבי חיים ויטאל כותב שהרא"ה היה רבו של רבי וידאל. החיד"א בספרו "שם הגדולים" כבר מטיל ספק במהימנותן של שתי המסורות הללו, ואכן שתי המסורות אינן מתאימות עם סדר השנים, כי זמן לידתו המשוער של רבי וידאל הוא בערך בעת פטירת הרשב"א והרבה אחרי פטירת הרא"ה. הרב יוסף מיכאל יוסקוביץ משער שהוא היה תלמיד של רבי פרץ הכהן שהיה תלמיד של שני חכמים אלו, וזהו המקור למסורות הללו.
בנו של רבי וידאל, רבי יצחק, היה גם הוא תלמיד חכם והתגורר בעיר אלקלה שבספרד. הוא מוזכר בתשובה בשו"ת הריב"ש, תשובה תע"ג.
חיבורו

ר' וידאל כתב את הפירוש 'מגיד משנה' על חלק מחיבורו של הרמב"ם היד החזקה. בידנו מצויים פירושיו לשישה מספרי היד החזקה: זמנים, נשים, קדושה, נזיקין, קניין ומשפטים.
חיבורו זה של ר' וידאל, מגיד משנה, נחשב ומוערך מאוד בקרב חכמי ישראל. חיבור זה הוא מהחשובים שבין נושאי כליו של הרמב"ם, כך למשל בהקדמת רבי שלמה מחלם לחיבורו 'מרכבת המשנה' מכונה הרב המגיד בדרך מליצה 'ראש השלישים' (ואגב, כרבים אחרים בעל מרכבת המשנה לא יודע את שם בעל ה'מגיד משנה', וכותב אודותיו "אחד קדוש מדבר ... לא נודע מה שמו ואיה מקומו"). כשיש מחלוקת בפירוש דבריו של הרמב"ם, נוטים לפסוק כדבריו של המגיד משנה.
מקובל לשייך את דרכו של ר' וידאל בפירושו בהלכה מסוימת, לדבריו של הרשב"א באותו נושא. לכן, כשיש ספק או מחלוקת בהבנת דברי הרשב"א, נוטים להכריע על פיו.
לתוך פירושו נכנס גם "ספר מגיד משנה להלכות שחיטה", שהוא לא כתב; לדעת שאול ליברמן המחבר הוא רבי יהודה הראשון (ללא תימוכין), והסכים עמו ישראל תא שמע, לעומתם שלמה זלמן הבלין הביא כתב יד של רבי יהודה השלישי בו כותב שמחברו הוא זקנו רבי יהודה השני וכך הוכרע הספק.
חיבורו > חיבורים אחרים

מלבד חיבורו על הרמב"ם, יוחס לר' וידאל בטעות פירוש על ספר איוב, שבאמת נכתב על ידי חכם אחר, העונה אף הוא לשם וידאל.
כמו כן, באנציקלופדיה היהודית מיוחס לו גם פירוש בערבית לספר 'תועלת ההגיון' של הפילוסוף המוסלמי אל-ע'זאלי, אך ישראל נתנאל רובין סבור שגם חיבור זה אינו שלו, אלא של רבי משה נרבוני.
לקריאה נוספת

"וִידַל יוֹם-טוֹב דֵי טוֹלוֹשָׂא", האנציקלופדיה העברית (כרך טז), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ג, עמ' 54
הערות שוליים

↑  רבי יוסף קארו, הקדמה לכסף משנה, באתר ויקיטקסט
1 2  על פי תעודה קטלאנית התגורר בברצלונה בשנת 1367
↑  ככל הנראה על סמך טעות בהבנת דברי ספר יוחסין
↑  מטעמים שונים: למשל לא ידוע על ישוב יהודי בעיר טולוסא שבספרד. ראו ישראל נתנאל רובין, "ר' וידאל דה טולוסה בעל 'מגיד משנה' ויחסו לפילוסופיה ומדע", דעת 84 (2017), עמ' 140 הערה 5 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  על פי תשובה הלכתית שהוא חתום עליה בשנת 1346
↑  הרב יוסף מיכאל יוסקוביץ מבוא לתולדות המגיד משנה בתוך מבוא לילקוט מפרשים כתובות הוצאת עוז והדר ירושלים ה'תשפ"ג.
↑  על פי ספר 'תורת חיים' לר' חיים שבתי, אבן העזר סימן ל"א
↑  שאול ליברמן, תוספת ראשונים חלק ב ירושלים תרצ"ח, חולין עמ' 218 – 219
↑  ישראל תא שמע, "על ספר מגיד משנה הנדפס על הלכות שחיטה לרמב"ם" קריית ספר מח (תשל"ג) עמ' 179, באתר רמב"י.
↑  ישראל נתנאל רובין, ר' וידאל דה טולוסה בעל 'מגיד משנה' ויחסו לפילוסופיה ולמדע, דעת 84, תשע"ח, עמ' 139–154‏, JSTOR 26273324
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517246005171  LCCN: n96039153  VIAF: 68193592   WorldCat (עם VIAF): 68193592
יהודים וספורט

מקס נורדאו
הספורט, שזוהה בתקופה העתיקה עם המשחקים האולימפיים, בהם השתתפו גברים בלבד, שהתחרו בעירום מלא והיו במקורם חלק מפולחן זאוס, נדחה על ידי יהודים.
בתקופה המודרנית, עם ההתעוררות הלאומית בקרב העם היהודי, במסגרת המאמץ להפיכת העם היהודי המדוכא והמופלה לעם ככל העמים, חיפשו היהודים את דרכם אל הפעילות הגופנית התחרותית, אל הספורט. עם היעלמות אלי יוון מבימת ההיסטוריה, נעלם גם המחסום הדתי שעצר את היהודים בבואם לקחת חלק בפעילויות ספורטיביות.
ב-1898, בבזל, בקונגרס הציוני השני, קרא מקס נורדאו ליצירתה של יהדות חזקה הבוחרת בחיסון הגוף במקום בהמתתו. הרעיון של "יהדות השרירים" המריץ תהליך, שכבר החל, של התארגנות ספורטיבית יהודית.
ספורטאים יהודים לפני עידן המשחקים האולימפיים

דניאל מנדוזה מתאגרף אנגלי ממוצא ספרדי (5 ביולי 1764 – 3 בספטמבר 1836). מגדולי המתאגרפים של תקופתו ואלוף אנגליה באגרוף בין השנים 1792–1795. נחשב לאבי "האגרוף המדעי" וכמי ששכלל את ספורט האגרוף והכניס את השימוש בכפפות אגרוף.
לון מאיירס אתלט מארצות הברית (16 בפברואר 1858 – 16 בפברואר 1899), זכה ב-28 תוארי אליפות ארצות הברית וקבע 11 שיאי עולם בריצות שונות מ-50 יארד ל-1 מייל.
לואיס רובינשטיין (אנ') מחליק על הקרח מקנדה (23 בספטמבר 1861 - 3 בינואר 1931), אבי ההחלקה על הקרח בקנדה.
ליפ פייק (אנ') שחקן בייסבול מקצועני מארצות הברית (25 במאי 1845 - 10 באוקטובר 1893), אחד מכוכבי הבייסבול בארצות הברית, שחקן הבייסבול היהודי הראשון.
אגודות הספורט היהודיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מועדון הספורט היהודי הראשון הוקם בקונסטנטינופול (כעת איסטנבול), ב-1895, כאשר קבוצה של צעירים יהודים, שרצתה להירשם למועדון ספורט סורבה בגלל יהדות חבריה. מועדון מכבי בקונסטנטינופול זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו הוקמו מועדונים יהודים דומים בערים נוספות באירופה, מועדונים שנשאו שמות דוגמת "הכוח", "בר כוכבא", "הגיבור" וכדומה.
יום ההתעמלות היהודי הראשון נערך בבזל, שווייץ בשנת 1903.
בראשית המאה ה-20 עד למלחמת העולם הראשונה, התקיימה פעילות ספורטיבית ביותר מ-100 מועדוני ספורט יהודים. מועדוני הספורט היהודיים שהובילו באותה העת באירופה היו: בר כוכבא ברלין, הכח וינה, הגיבור פראג, בר כוכבא ברטיסלאבה, מכבי ורשה, מכבי קרקוב, מכבי וילנה. בהמשך הוקמו מכבי קהיר, שמשון וארגון המתעמלים היהודים.
ביוני 1919 נערכו תחרויות ספורט מטעם מכבי בברנו, צ'כיה בהשתתפותם של 650 ספורטאים מ-27 מדינות.
תנועת מכבי העולמית, שהיא תנועה ציונית ספורטיבית, נוסדה בשנת 1921.
במשך כ-41 שנים שימש אייבור מונטגיו ממייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, כנשיא הפדרציה.
בין השנים 1926 ל-1957 שחקני טניס שולחן יהודים, מהונגריה, רומניה, אנגליה, צ'כוסלובקיה, פולין, אוסטריה וגרמניה זכו ב-223 מדליות, מהן 170 אישיות ו-53 במסגרת של נבחרות לאומיות, רובן לפני מלחמת העולם השנייה שקטעה את ההישגים של שחקני טניס השולחן היהודים. הגדולים מכולם היו ויקטור ברנה מהונגריה (22 מדליות זהב, מהן 5 אישיות, שיא של כל הזמנים) ואנג'ליקה רוזיאנו מרומניה (17 מדליות זהב, מהן 6 אישיות רצופות, שיא של כל הזמנים).
ספורטאים ועסקני ספורט יהודים, ברחו מיבשת אירופה לפני מלחמת העולם השנייה מאימת הנאצים. חלקם הגיעו לבריטניה, לשווייץ הנייטרלית, לארצות הברית, לישראל, למדינות אמריקה הדרומית ולסין.
אירועי ספורט יהודים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-1929 התקיימו משחקי מכבי אירופה בפעם הראשונה באוסטרבה, צ'כוסלובקיה ושנה לאחר מכן באנטוורפן, בלגיה.
המכביה הראשונה נערכה בארץ ישראל בשנת 1932 בהשתתפות כ-390 ספורטאים מ-18 מדינות.
מכביית החורף הראשונה התקיימה בזאקופנה, פולין בשנת 1933.
יהודים באולימפיאדות המודרניות

פרנץ קמני עסקן ספורט הונגרי-יהודי, חבר מייסד של הוועד האולימפי הבינלאומי, שיזם והשיק את המשחקים האולימפיים המודרניים, ומזכיר ומייסד של הוועד האולימפי ההונגרי.
היהודים לקחו חלק במשחקים האולימפיים המודרניים כנציגים של המדינות בהן הם חיו והישגיהם נרשמו לזכות אותן מדינות. רק לאחר הקמת מדינת ישראל הגיעו לאולימפיאדה יהודים תחת דגל ישראל.
ספורטאים ממוצא יהודי הורחקו משורות הנבחרות שלהם בתקופה הנאצית ולא רק בגרמניה הנאצית.
הספורטאים היהודים בגרמניה

בשלהי המאה ה-19, בגרמניה, הלאומנים הגרמנים תבעו את סילוק היהודים ממועדוני הספורט הגרמנים. הלחץ הזה הוביל להקמת מועדוני ספורט יהודים בגרמניה, כשהראשון בהם היה מועדון בר כוכבא ברלין, שנוסד באוקטובר 1898. ב-1903 התאחדו מועדוני ספורט יהודים בגרמניה באיגוד הכלל-גרמני "יודישה טורנשאפט" (איגוד התעמלות יהודי). בארגון החדש לקחו חלק גם מועדונים יהודים מחוץ לגבולות גרמניה, למעשה הארגון כלל מועדוני ספורט יהודים מרחבי אירופה הקלאסית.
המתעמל אלפרד פלאטו, זכה ב-4 מדליות אולימפיות, מהן 3 מדליות זהב ו-1 כסף, באולימפיאדה הראשונה בעת החדשה (אתונה 1896).
האתלטית לילי חנוך שיאנית עולם בזריקת דיסקוס, בהדיפת כדור ברזל ושותפה לשיא העולם בריצת שליחות 4x100 מטר. נוסף לכך, שיאנית גרמניה בקפיצה לרוחק.
הכדורגלן גוטפריד פוקס, שהיה מלך השערים של גרמניה, הבקיע, בהיותו שחקן נבחרת הכדורגל של גרמניה, עשרה שערים במשחק אחד, משחק נגד נבחרת רוסיה.
הספורטאים היהודים בגרמניה > בתקופת המשטר הנאצי

עליית המשטר הנאצי בגרמניה הובילה לרדיפה ופגיעה בספורטאים היהודים, שהורחקו מהמועדונים הכלל גרמניים. תהליך זה חיזק תחילה את מועדוני הספורט היהודים, שקיבלו אליהם את הספורטאים היהודים, שהורחקו מהמועדונים הגרמנים. גרמניה הנאצית הנהיגה אנטישמיות ממלכתית, אך כדי לא לפגוע באירוח המתוכנן של אולימפיאדה ברלין, השלטונות נזהרו ביחסם לספורטאים היהודים והעדיפו לא להרחיקם מהנבחרות באמצעות חוקים ותקנות, אלא לשכנעם לוותר בעצמם על הופעתם בייצוג גרמניה. עם זאת, רודי באל ייצג את גרמניה הנאצית בהוקי קרח באולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936) והלנה מאייר ייצגה את גרמניה הנאצית בסיף באולימפיאדת ברלין.
ספורטאים יהודים השתתפו באולימפיאדת ברלין, אך המשטר הנאצי יצר השפלות עבורם - ליד הכניסה לכפר האולימפי באולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן הוצג שלט עם הכיתוב "הכניסה אסורה על כלבים ויהודים" ורק מפגש בין אנרי דה באיה - לאטור, נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי ובין הפיהרר, אדולף היטלר הביא להסרת השלט. ארגוני הספורט היהודים התקיימו בגרמניה הנאצית עד ליל הבדולח ולאחר מכן חוסל כל הספורט היהודי בגרמניה.
הספורטאים היהודים בהונגריה

הספורטאים היהודים בהונגריה תרמו רבות לספורט בארצם, הם השיגו יותר מ-50 מדליות זהב אולימפיות בענפי ספורט שונים.
המתעמלת אגנס קלטי זכתה בעשר מדליות אולימפיות, חמש מתוכן מדליות זהב וגם הייתה אלופת עולם בתרגילים על מקבילים מדורגים.
הצטיינות מיוחדת הייתה של הסייפים היהודים, שזכו ב-33 מדליות, מהן 23 מדליות זהב (אילדיקו אוילקי רייטו זכתה ב-7 מדליות, מהן 2 זהב, אילונה אלק זכתה ב-3 מדליות, מהן 2 זהב, ינה פוקס זכה ב-4 מדליות זהב בחרב, מהן 2 אישיות, אנדרה קאבוש זכה ב-4 מדליות, 3 מהן זהב).
אלפרד האיוש, היה האלוף האולימפי הראשון בשחיה והאלוף האולימפי הצעיר ביותר באולימפיאדת אתונה (1896). השחייניות שורדות השואה, אווה סקיי ויהודית תמש האלופות האולימפיות (הלסינקי 1952).
בנבחרת הונגריה בכדורגל, ששיחקה באולימפיאדת פריז (1924), השתתפו שמונה כדורגלנים יהודים. רבים היו יהודים בנבחרת הונגריה בכדורמים, שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ובאולימפיאדת ברלין (1936).
שחקן טניס השולחן ויקטור ברנה בעל 22 מדליות זהב באליפויות עולם בטניס שולחן, 5 ביחידים, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה, 8 בזוגות גברים יותר מכל אחר בהיסטוריה ובסך הכל זכה ב-41 מדליות מאליפויות העולם בטניס שולחן, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה.
מחליקה אמנותית על קרח ביחידות לילי קרונברגר, 4 פעמים ברציפות אלופת עולם (1908–1911).
לא רק ספורטאים סיפקו יהודי הונגריה למדינתם, אלא גם מאמנים, עסקני ספורט ונדבנים דוגמת פרנץ קמני חבר מייסד של הוועד האולימפי הבינלאומי, שיזם והשיק את המשחקים האולימפיים המודרניים, ומזכיר ומייסד של הוועד האולימפי ההונגרי. התעשיין היהודי אלפרד בריל, פטרון של הספורט ההונגרי, נשיא או נשיא כבוד של כמה אגודות ספורט בהונגריה. גוסטב שבש שאימן את "נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות ה-50, נבחרת הונגריה בכדורגל הטובה בכל הזמנים. בלה קומיאדי שאימן את נבחרת הונגריה בכדורמים וזכה עימה במדליית הזהב הראשונה שלה ובלה רייקי שהוביל את נבחרת הכדורמים ל-3 מדליות זהב אולימפיות (הלסינקי 1952, מלבורן 1956 ומינכן 1972).
הספורטאים היהודים ברומניה

יהדות רומניה תרמה מקרבה ספורטאים לא מעטים לספורט ברומניה, חרף המכשולים (תופעות של אנטישמיות בקהל ואפילו בין השחקנים המתחרים וחקיקה אנטישמית מפלה) שעמדו בדרכם, הם רשמו הישגים מכובדים בתחומי ספורט מגוונים.
יהדות רומניה הקדימה את קריאתו של נורדאו, כבר ב-1 באוקטובר 1894, בבוקרשט, הוקמה "החברה לגימנסטיקה, סיף וקריאה אאורורה". באמצעות המחלקות להתעמלות, טניס שולחן, כדורסל וכדורעף אורגנה פעילות ספורטיבית ענפה.
יהדות רומניה שלחה נציגות למכביה הראשונה (1932) ולמכביה השנייה (1935) ולאחר הפסקה ארוכה, במהלכה היה שלטון קומוניסטי ברומניה, שלטון שלא איפשר השתתפות במכביות, חזרה יהדות רומניה להשתתף במכביות, במכביה החמש-עשרה (1997) ובמכביה השבע-עשרה (2005). התמעטות יהדות רומניה הביאה גם להצטמצמות הנציגות למכביות עד לאי שליחת נציגות.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נוסדו ברומניה, ביוזמת פעילים ציונים, אגודות ספורט יהודיות הנושאות שמות עבריים. האגודות נוסדו בערי רומניה הגדולות, בהן הייתה אוכלוסייה יהודית משמעותית, "מכבי" בבירה, בבוקרשט, הגיבור קלוז' בבירת חבל טרנסילבניה, בבירת חבל בסרביה, בקישינב, בבירת חבל בוקובינה, בצ'רנוביץ, "הכוח" ו"מכבי" בבירת חבל מולדובה, ביאשי, "בר כוכבא" בסאטו מארה, "שמשון" בסיגט, "קדימה" בטימישוארה, "עבריה" ו"אחווה" בבראשוב ועוד.
בצ'רנוביץ, הייתה מסורת של ספורט יהודי עוד מתקופת היותה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, כשנפתחה אגודת ספורט יהודית ב-1908 בשם "כחול לבן". בתקופה שבין שתי מלחמות העולם היו בצ'רנוביץ שתי אגודות ספורט יהודיות, מכבי צ'רנוביץ והכוח צ'רנוביץ, אולם באמצע שנות השלושים של המאה העשרים פורקה אגודת הכוח וחבריה הצטרפו למכבי.
ספורטאים יהודים בולטים > אגרוף

בוב אולין - מתאגרף מארצות הברית, אלוף עולם במשקל כבד-קל בשנת 1934.
אייב ומונטה אטל - אחים אלופי העולם בו-זמנית הראשונים בהיסטוריה של הספורט.
בני לאונרד - אלוף העולם במשקל קל במשך שבע שנים בשנות העשרים. מהמתאגרפים הגדולים אי-פעם.
הארי האריס - אלוף העולם היהודי הראשון באגרוף עם כפפות.
טד 'קיד' לואיס - אלוף עולם מאנגליה, המתאגרף הידוע הראשון שהשתמש במגן-שיניים ייעודי.
לו טנדלר - נחשב אחד המתאגרפים הטובים שלא זכו בתואר. מהשמאליים הטובים בכל הזמנים.
בטלינג לוינסקי - אלוף העולם במשקל כבד-קל.
ריי ארסל - בין מאמני האגרוף הגדולים בכל הזמנים, אימן עשרות אלופי-עולם - הבולטים בהם בני לאונרד ורוברטו דוראן) - ביניהם עשרות יהודים
מקס בר - מתאגרף ושחקן קולנוע מארצות הברית, אלוף עולם במשקל כבד בשנת 1934 - סבו מצד אביו היה יהודי ובר נלחם עם מגן-דוד על מכנסיו - מסיבות שיווקיות וכיהודי של כבוד מול המשטר הנאצי ונציגיו בזירה.
סמואל ברגר - מתאגרף מקצועני מארצות הברית, האלוף האולימפי הראשון אי-פעם במשקל כבד מאולימפיאדת סנט לואיס (1904).
ג'רג' גדו - מתאגרף מהונגריה, אלוף אולימפי במשקל זבוב קל מאולימפיאדת מינכן (1972).
סיד טריס - מתאגרף מארצות הברית במשקל קל (עד 61 ק"ג), דורג ראשון בעולם בשנים 1925 - 1929.
דיולה טרק - מתאגרף מהונגריה אלוף אולימפי (רומא 1960) במשקל זבוב.
סמואל מוסברג - מתאגרף מקצועני מארצות הברית, אלוף אולימפי במשקל קל מאולימפיאדת אנטוורפן (1920).
דניאל מנדוזה - מתאגרף אנגלי ממוצא ספרדי. מגדולי המתאגרפים של תקופתו ואלוף אנגליה באגרוף בין השנים 1792–1795. נחשב לאבי "האגרוף המדעי" וכמי ששכלל את ספורט האגרוף והכניס את השימוש בכפפות אגרוף.
ג'קי פילדס - מתאגרף מקצועני מארצות הברית, אלוף עולם ואלוף אולימפי במשקל נוצה מאולימפיאדת פריז (1924) - האלוף האולימפי באגרוף הצעיר בכל הזמנים.
ויקטור פרץ - מתאגרף מקצועני מתוניסיה, אלוף עולם במשקל זבוב בשנת 1931.
ברני רוס - מתאגרף מארצות הברית אלוף עולם בשלושה משקלים שונים: קל, חצי-בינוני-קל וחצי-בינוני. לאחר פרישתו מהזירה התנדב לנחתים וזכה בעיטורים במלחמת העולם השנייה. מהמתאגרפים הגדולים אי-פעם.
מקס רוזנבלום - מתאגרף מארצות הברית, אלוף העולם במשקל קל כבד בשנים 1932 - 1934
מייק רוסמן - מתאגרף מארצות הברית, אלוף העולם במשקל קל כבד בשנים 1978 - 1979
צ'רלי פיל רוזנברג - מתאגרף מארצות הברית, אלוף העולם במשקל תרנגול בשנים 1925 - 1927.
ספורטאים יהודים בולטים > אתלטיקה

בערך אתלטיקה במשחקים האולימפיים ישנה רשימה של כל האתלטים היהודים שזכו במדליות במשחקים האולימפיים.
מישלין אוסטרמייה - אתלטית מצרפת, זכתה ב-3 מדליות אולימפיות, מהן 2 זהב.
הרולד אברהמס - אתלט מבריטניה, האלוף האולימפי בריצה היוקרתית ביותר ריצת 100 מטר.
מיקולה אבילוב - אתלט מברית המועצות, זכה בשתי מדליות אולימפיות, מהן אחת זהב.
אדן בודור אתלט מהונגריה זוכה מדליית ארד באולימפיאדת לונדון (1908) בריצת שליחים.
גרי גובנר - אתלט מארצות הברית, שיאן עולם בהדפת כדור ברזל
לון מאיירס - אתלט מארצות הברית, חי לפני עידן המשחקים האולימפיים, זכה ב-28 תוארי אליפות ארצות הברית וקבע 11 שיאי עולם בריצות שונות
פאינה מלניק - אתלטית מברית המועצות, זכתה במדליית זהב באולימפית וקבעה 11 שיאי עולם.
דווייט סטונס - אתלט מארצות הברית, קבע 3 שיאי עולם בקפיצה לגובה, זכה בשתי מדליות ארד.
ג'ים פוקס - אתלט מארצות הברית, שיאן עולם בהדיפת כדור ברזל במשך 4 שנים, זכה פעמיים ברציפות במדליית ארד אולימפית.
ז'אנה פינטוסביץ'-בלוק - אתלטית אוקראינית, אלופת עולם בריצות ל-100 ול-200 מטר
מאיר פרינסטיין - אתלט מארצות הברית, זכה ב-4 מדליות אולימפיות מהן 3 זהב.
טמרה פרס - אתלטית מברית המועצות, זכתה ב-4 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב.
אירינה פרס - אתלטית מברית המועצות, זכתה בשתי מדליות זהב אולימפיות.
איבויה צ'אק - אתלטית מהונגריה, זכתה במדליית זהב אולימפית בקפיצה לגובה
ורה קרפקינה - אתלטית ממברית המועצות, זכתה במדליית זהב אולימפית בקפיצה לרוחק
אבל קיוויאט - אתלט מארצות הברית, זכה בשתי מדליות אולימפיות, מהן אחת זהב
אירנה שווינסקה - אתלטית מפולין, זכתה ב-7 מדליות מהן 3 זהב תוך כדי שבירת 3 שיאי עולם, ב-4 אולימפיאדות שונות.