stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטורטינג

| --- | --- |
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 סוג:  בית מחוקקים חד ביתי
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1814–הווה (כ־210 שנה) 
 הרכב
 מספר מושבים:  169
 
 קואליציה (76)      מפלגת העבודה‏ (48)       ‏מפלגת המרכז‏ (28) אופוזיציה (93)      ‏המפלגה השמרנית‏ (36)       ‏מפלגת הקידמה‏ (21)       ‏המפלגה הסוציאליסטית‏ (13)       ‏המפלגה הליברלית‏ (8)       ‏המפלגה האדומה‏ (8)       ‏המפלגה הנוצרית דמוקרטית‏ (3)       ‏המפלגה הירוקה‏ (3)       ‏התמקדות סבלנית‏ (1)
 בחירות
 שיטת בחירות:  בחירות אזוריות
 בחירות קודמות:  13 בספטמבר 2021
 בחירות הבאות:  2025
 מנהיגים
 נשיא:  מסעוד גרהח'אני, העבודה
 מנהיג הרוב:  יונס גר סטיורה, העבודה
 מנהיג המיעוט:  סווין הרברג, המפלגה השמרנית
 משכן
 
 בניין הסטורטינג 
 קואורדינטות:  59°54′47″N 10°44′24″E﻿ / ﻿59.913055555556°N 10.74°E﻿ / 59.913055555556; 10.74
 אתר אינטרנט
 www.stortinget.no
 
הסטורטינג (בנורווגית: Stortinget, האספה הגדולה), הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת בנורווגיה. הסטורטינג הוקם בשנת 1814, לפי החוקה הנורווגית. הסטורטינג שוכן באוסלו, בירת נורווגיה. יש בו בית אחד ובו 169 חברים, הנבחרים כל 4 שנים. אין אפשרות לפזר את האספה כלל, אלא בתום הכהונה שלה.
החוקה של נורווגיה, שנוסחה בשנת 1814 כאשר נורווגיה עזבה את האיחוד בן 434 השנים עם דנמרק, הושפעה מהמסורות הפוליטיות הבריטיות, מחוקת ארצות הברית ומרעיונות המהפכה הצרפתית. ניתן לבצע שינויים בחוקה ברוב של שני שלישים. שלא כמו צורות חקיקה פרלמנטריות רבות, לא ניתן לפזר את הסטורטינג במהלך כהונתו בת ארבע השנים (תיקונים לביטול הגבלה זו נדחו לעיתים קרובות מאז 1990). אם רוב הקהילה מצביע נגד פעולה שתומכת בסטטסראד, השר האחראי או כל סטטסראד מתפטרים. בענייני חקיקה למלוכה יש זכות וטו מושעה, אך מכיוון שהאיחוד בן 91 השנים עם שוודיה פורק בשנת 1905, וטו זה מעולם לא הופעל.
בראש האספה עומד נשיא, והחל משנת 2009 מכהנים לצדו חמישה סגנים והם מהווים יחדיו את נשיאות האספה. קיימות 12 ועדות קבועות, ועוד ארבע ועדות פרוצדורליות, שהן ועדות משותפות לוועדות הקבועות.
הבחירות האחרונות לסטורטינג התקיימו בשנת 2021. ממשלתו של יונס גר סטיורה, שהושבעה באוקטובר 2021, היא ממשלת מיעוט שנשענת על תמיכת שתי מפלגות הקואליציה – מפלגת העבודה ומפלגת המרכז – ותמיכה של המפלגה הסוציאליסטית מחוץ לקואליציה.
מספר הנציגים לאורך השנים

| שנה | כמות נציגים |
| --- | --- |
1882: 114
1903: 117
1906: 123
1918: 126
1921: 150
1973: 155
1985: 157
1989: 165
2005: 169
הערות שוליים

↑  Government and society Constitutional framework, אנציקלופדיה בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812478161105606  BIBSYS: 90066608  ISNI: 0000 0004 0448 3580  LNB: 000200219  VIAF: 308249485   WorldCat (עם VIAF): 308249485
סטורי מאסגרייב

| --- | --- |

סטורי מאסגרייב (1979)
 לידה:  19 באוגוסט 1935 (בן 89) בוסטון, ארצות הברית 
 מידע כללי
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  אוניברסיטת סירקיוז  המכללה לרופאים וכירורגים של אוניברסיטת קולומביה  קולג' מריאטה  בית ספר דקסטר  תיכון סיינט מרקס  אוניברסיטת קנטקי  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת יוסטון-קליר לייק 
 עיסוק בעבר:  אסטרונאוט
 עיסוקים נוספים:  רופא
 תקופת השירות:  1967–1997 (כ־30 שנה)
 זמן שהייה בחלל:  53 ימים, 9 שעות ו־55 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  4
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  הליכות חלל: 26 שעות ו-19 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  סטורי מאסגרייב
 משימות
 STS-6, STS-51-F, STS-33, STS-44, STS-61, STS-80
 , , ,,,
 עיטורים
  מדליית השירות המצטיין של נאס"א  מדליית החלל של נאס"א   מדליית על שרות יוצא דופן של נאס"א
 
סטורי מאסגרייב (בשם מלא באנגלית: Franklin Story Musgrave;‏ נולד ב-19 באוגוסט 1935, בוסטון) היה אסטרונאוט ורופא אמריקני אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל 6 פעמים.
ביוגרפיה

סטורי מאסגרייב נולד בבוסטון למשפחה בעלת שורשים במסצ'וסטס שנציגיה הגיעו לארצות הברית באוניית "מייפלאואר". בשנת 1953 לאחר סיום בית ספר הוא נרשם לחיל הנחתים של ארצות הברית. מאסגרייב שירת בתפקידים שונים בקוריאה, יפן והוואי. בשנת 1958 הוא השתחרר והחל לימודים. מאסגרייב סיים לימודי מתמטיקה באוניברסיטת סירקיוז, תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולימודי רפואה באוניברסיטת קולומביה בשנת 1964. לאחר סיום לימודי רפואה הוא השתלם בבית חולים ובהמשך החל להתמחות ברפואת החלל. בתחום זה הוא כתב כ-25 מאמרים מדעים.
שירות בנאס"א

סטורי מאסגרייב נבחר ליחידת אסטרונאוטים באוגוסט 1967. הוא היה חלק של צוות שפיתח מעבורת החלל והיה חבר בצוות קרקע במספר משימות.
טיסת החלל הראשונה של מאסגרייב הייתה בשנת 1983 על מעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת משימה STS-6. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית ראשונה. בשנת 1985 הוא טס שנית על מעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת משימה STS-51-F. בשנת 1989 הוא היה חבר צוות מעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-33. בשנת 1991 מאסגרייב ביצע טיסה רביעית מעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-44. בשנת 1993 הוא טס במעבורת החלל אנדוור במסגרת משימה STS-61. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שלוש פעמים לצורך תחזוקת טלסקופ החלל האבל. טיסתו האחרונה בוצע בשנת 1996 במעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-80.
מאסגרייב פרש מנסא"א בשנת 1997.
סימון לאודר

סימון לאודר (בגרמנית: Simone Laudehr;‏ נולדה ב-12 ביולי 1986 ברגנסבורג, מערב גרמניה) היא כדורגלנית גרמנייה שמשחקת בעמדת החלוץ בקבוצת באיירן מינכן ובנבחרת גרמניה בכדורגל נשים.
ב-2003 היא התחילה את הקריירה הבוגרת שלה בקבוצה הגרמנית באיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים. ב-2004 עברה לאודר לדואיסבורג ושם היא שיחקה עד שנת 2012, אז עברה לפרנקפורט.
ב-2007 היא ערכה את הופעת הבכורה בנבחרת הלאומית נגד נבחרת דנמרק ובמשחק נגד נבחרת צ'כיה היא הבקיעה את השער הראשון שלה במדים הלאומיים. בגמר מונדיאל 2007 במצב של יתרון 1-0 לנבחרת גרמניה על נבחרת ברזיל, עלתה לאודר לכדור קרן והבקיעה בנגיחה שער שקבע את תוצאת הסיום, 2-0.
נסיעה ברכבת להוליווד

| --- | --- |

 בימוי:  Charles R. Rondeau 
 תסריט:  דן גורדון 
 שחקנים ראשיים:  Bloodstone (Bloodstone) Peter Gonneau (פיטר לורה) Jimmy Lennon (Jimmy Lennon) Elliot Robins (ויטו קורליאונה, מרלון ברנדו) פיליס דייוויס (סקרלט אוהרה) רוברטה קולינס (ג'ין הארלו) גאי מרקס (המפרי בוגרט) ג'יי לורנס (רט בטלר, קלארק גייבל) ג'יי רובינסון (דרקולה) Burton Hill Mustin Jack DeLeon John Myhers Tracy Reed Whitey Hughes 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקרנת בכורה:  1975 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ערפדים, סרט מוזיקלי, סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נסיעה ברכבת להוליווד (באנגלית: Train Ride to Hollywood) הוא סרט קומדיה-מוזיקלי אמריקאי משנת 1975, בבימויו של צ'ארלס ר. רונדל ובכיכובם של להקת "Bloodstone" (אנ'). הסרט משלב אלמנטים של מוזיקה, קומדיה והרפתקאות, תוך שהוא מלווה את להקת Bloodstone במסע דמיוני והזוי להוליווד ברכבת, במטרה להפוך לכוכבים גדולים.
עלילה

הסרט עוקב אחר חברי להקת Bloodstone שמחליטים לנסוע להוליווד ברכבת במטרה להפוך לכוכבים. במהלך הנסיעה, הם מוצאים את עצמם בהרפתקה קומית, כשהם פוגשים דמויות מגוונות ונתקלים במצבים בלתי צפויים, תוך כדי ביצועים מוזיקליים המשלבים שירים פופולריים מהתקופה. הסרט משלב הומור פנטסטי עם הופעות מוזיקליות וכולל התייחסויות תרבותיות לסרטים קלאסיים ולקולנוע הוליוודי.
צוות השחקנים

וויליס דראפן ג'וניור — בתור עצמו
צ'ארלס אהבה — בתור עצמו
צ'ארלס מקורמיק — בתור עצמו
הארי וויליאמס — בתור עצמו
גאי מרקס — בתפקיד המפרי בוגרט
ג'יי לורנס — בתור רט באטלר/קלארק גייבל
פיליס דייוויס — בתור סקרלט אוהרה
ג'יי רובינסון — בתור דרקולה
רוברטה קולינס — בתור ז'אן הארלו
ביל אוברלין — בתור וו. סי. פילדס
אן וויליס — בתור ג'נט מקדונלד
פיטר ראטריי — בתפקיד נלסון אדי
אליוט רובינס — בתפקיד ויטו קורליאונה/ג'וני סטרבלר
פיטר גונו — בתור עוזר מפיק/גודסון
ג'ון מיירס — בתפקיד השייח
גרי רידיק — בתור הפרופסור לקצב
מייקל פיין — כמפיק/אריק ואן ג'ונסון
טרייסי ריד — בתור שבת (מוכר כ"בימבו טיפש")
ג'ק דליאון — בתור שדר ספורט (מוכר כ"כתב חדשות")
ג'סמין מילנר — בתור בני
ברט מוסטין — בתור ג'ורג'
יציאה לאקרנים

נסיעה ברכבת להוליווד הופיעה בבכורה ב-29 באוקטובר 1975 בבתי הקולנוע באזור דטרויט ויצאה לשאר המדינה שנה לאחר מכן.
פרסים

ג'יי רובינסון זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר מהגולדן סקורלס - המכונה כעת פרס סאטורן - על הגילום הקומי שלו של דרקולה.
הערות שוליים

↑  "Train Ride to Hollywood". American Film Institute. נבדק ב-16 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
נסים רפאל יצחק צורייאנו

| --- | --- |
 לידה:  1820 רודוס
 פטירה:  1860 (בגיל 40 בערך) יוזיל חיסאר איידין
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1860 
 רבותיו:  רבי מיכאל יעקב ישראל
 חיבוריו:  שו"ת תאיר נרי, רני ושמחי
 צאצאים:  רבי חיים
 
רבי נסים רפאל יצחק צורייאנו היה רבה של יוזיל חיסאר (איידין) במאה ה-19 ומחבר שו"ת תאיר נרי.
תולדותיו

נולד ב-1820 ברודוס ולמד בישיבתו של רבו המובהק, רבי מיכאל יעקב ישראל, רבה של העיר, שחיבב אותו מאד. היה עמיתו בתורה של רבי אהרן אמאטו, אל עירו, יוזיל חיסאר, עבר בהמשך ושם כיהן כדיין ובהמשך כראב"ד וכרב הקהילה היהודית בעיר ובסביבותיה, לאחר פטירתו של רבי משה בר מיימון, שהיה רב הקהילה הקודם. כאשר לא היה נמצא בעיר, כגון בשנת התקצ"א, בה נפטרה אמו, היה דורש בה רבי יעקב פארדו. לא היו ברשותו ספרים רבים בעת כתיבת חידושיו ותשובתיו. שמו המרכזי היה יצחק, ובחתימתו היה כותב "רפאל יצחק", השם נסים נוסף לו ככל הנראה לאחר מחלה. רבי שלמה חכים כותב לו:
אחי יפ'ת רב רחימאי [אהובי], דיתיב בתואני דליבאי, הדר הוא מעלת הרב ועצום הדיין המצויין רפאל יצחק צורייאנו ועליו יציץ נזרו אמן כן יהי רצון
נפטר, והוא כבן 40 שנה, בשנת ה'תר"ך (1860) בערך.
תולדותיו > צאצאיו

בנו היה רבי חיים דוד צורייאנו, תלמידו של רבי יעקב פארדו. רבי חיים הוציא לאור את ספרי אביו. בתו של רבי חיים דוד, רושא, נישאה לרבי ישמעאל בן פנחס הכהן, ונרצחה עמו במהלך מאורעות תרפ"ט.
ספריו

תאיר נרי (אזמיר תרל"ה) - שו"ת בארבעת חלקי השולחן ערוך. בשם הספר רמז המחבר את שמו בראשי תיבות (נרי - נסים רפאל יצחק). את הספר הגיה רבי רחמים נסים יאודה די שיגורה בספר גם תשובות מאת רבנים רבים, וביניהם רבי בכור יצחק נאבארו, רבי שמואל חכים, רבי יצחק רבינו אלבעלי ורבי אהרן אמאטו.
רני ושמחי (אזמיר תרל"ט) - 40 דרושים, ובהם דרושים לשבת תשובה, לשבת הגדול, לשבת הלבשה ולשבת זכור, לשבת כלה שלפני חג השבועות, לנישואין, ולהספדים, בין היתר לאמו, לרבי בכור יצחק נאבארו, לרבי יוסף ליג'י, לרבי דוד אמאדו ובנו אברהם ועוד. בנוסף נדפסו בספר שני דרושים מאת רבי יעקב פארדו שם הספר נגזר מראשי תיבות שמו של הרב - רפאל נסים יצחק.
לקריאה נוספת

שמעון וואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, ירושלים תשס"ו, עמ' 477
הערות שוליים

↑  רני ושמחי, דרוש א' להספד
↑  רני ושמחי, דרוש ג' לתשובה
1 2  רני ושמחי, דרוש ג' לשבת הגדול
↑  תאיר נרי, הקדמה
↑  לדוגמה: תאיר נרי, או"ח א'
↑  רני ושמחי, הקדמת בן הרב המחבר
↑  ביוזיל חיסאר נהגו לערוך את שבת הלבשה יחד עם שבת זכור.
↑  דרוש ג' לתשובה
↑  דרוש ו' לשבת הלבשה
↑  דרוש ד' להספד
רני ושמחי
סטורוז'ניציה

| --- | --- |
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  זקרפטיה זקרפטיה
 תאריך ייסוד:  1752 
 שטח:  0.25 קמ"ר
 גובה:  110 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,623 (2001)
 קואורדינטות:  48°36′08″N 22°14′34″E﻿ / ﻿48.60222°N 22.24278°E﻿ / 48.60222; 22.24278
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסטורוז'ניציה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסטורוז'ניציה(למפת זקרפטיה רגילה) אוז'הורוד מוקצ'בו חוסט וינוהרדיב סבליאבה רחיב לבוב איוואנו-פרנקיבסק רומניה הונגריה סלובקיה פוליןסטורוז'ניציה(למפת זקרפטיה מוגדלת) אוז'הורוד מוקצ'בו חוסט וינוהרדיב סבליאבה רחיב לבוב איוואנו-פרנקיבסק רומניה הונגריה סלובקיה פוליןסטורוז'ניציה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סטורוז'ניציה (באוקראינית: Сторожниця; בהונגרית: Őrdarma, ארדרמה; ברוסית: Сторожница, סטורוז'ניצה; ביידיש: יארמע, יארע) הוא כפר במחוז זקרפטיה שבמערב אוקראינה, על גבול סלובקיה.
יהודי סטורוזניציה

אין פרטים על הקהילה היהודית שהייתה במקום מלבד אזכורה במפקד קהילות הונגריה שבוצע בשנת 1944 שם אוזכר כי קיימים בקהילה 264 יהודים.
לקריאה נוספת

אורדארמא (יארמע), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 23. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
סבטובה

סבטובה (אוקראינית: Сватове) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.
היסטוריה

השטחים עליהם ממוקמת כיום העיר החלו להתיישב בשנות השישים של המאה ה-17 על ידי איכרים אוקראינים, קוזאקים ורוסים.
ב-1773 התגוררו במקום 2,928 תושבים.
להתפתחות הכלכלית של העיר עזרה סלילת מסילת הרכבת ב-1895 בקרבת העיר ובניית תחנת רכבת.
ב-1911 התגוררו בה 14,877 תושבים והיו בעיר 2,135 בתים.
ב-1938 התגוררו בעיר 20,700 תושבים וסבטובה קיבלה מעמד של עיר.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-9 ביולי 1942 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-31 בינואר 1943.
ב-8 במרץ 2022, הרוסים כבשו את סבטובה כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה.
סימון טת'ם

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1977 (בן 47) בריטניה בריטניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  קיימברידג' שבבריטניה
 השכלה:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מקצוע:  איש מחשבים
 מעסיק:  ARM holdings 
 /www.chiark.greenend.org.uk/~sgtatham
 
סימון טת'ם (באנגלית: Simon Tatham; נולד ב-3 במאי 1977) הוא מפתח תוכנה בריטי ובוגר בוגר מכללת קיימברידג'.
בחודש אוקטובר, 1996, שחרר את הגרסה הראשונה (0.90) של Netwide Assembler.
בשנת 1999, החל בהפצה של תוכנת פוטי (PuTTY) המשמשת כמסוף להתחברות באמצעות פרוטוקולי Secure Shell ו-Telnet.
ראו גם

ביל גייטס
מארק צוקרברג
קווין מיטניק
סטיב ווזניאק
סטון (יחידת מידה)

סטון (באנגלית: Stone) היא יחידת מסה בריטית, השווה ל-14 פאונד, או 6.350 קילוגרמים. בבריטניה, באירלנד וברוב מדינות חבר העמים סטון משמש כיחידת מידה למשקל גוף האדם. אנשים במדינות הללו בדרך כלל יציינו כי הם שוקלים למשל "11 stone 4" (11 סטון ו-4 פאונד). לעיתים רבות במשחקי אגרוף בריטיים יציינו את המשקל של המתמודדים בסטון.
בעבר נעשה גם שימוש ביחידת מידה זו לשקילת סחורות חקלאיות. תפוחי אדמה, למשל, נמכרו באופן מסורתי לפי יחידת מידה זו. בשנת 1985, בהתאם לחוק המשקלים והמידות (Weights and Measures Act), הסטון הוסר מרשימת יחידות המסה המקובלות לשימוש במסחר בבריטניה.
ראו גם

משקל גוף האדם
היסטוריה של שיטות המדידה
יחידת מידה
הערות שוליים

↑
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטוריטל

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת סטוקהולם 
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 חברות בנות:  Norstedts Förlagsgrupp  Gummerus 
 מיקום המטה:  סטוקהולם 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  ספר אלקטרוני, ספר מוקלט 
  
 www.storytel.com
 
סטוריטל (בשוודית: Storytel) היא חברה שוודית, הוצאת ספרים וספקית פלטפורמות דיגיטליות, המציעה שירותי סטרימינג של ספרים מוקלטים ושל ספרים אלקטרוניים בכ-20 שווקים ברחבי העולם. באפריל 2021 הושקו שירותי החברה בישראל, לאחר שרכשה בשנת 2020 את חברת ICast הישראלית.
המודל העסקי של סטוריטל הוא מודל של מנויים - תמורת תשלום חודשי מקבלים המשתמשים גישה פתוחה לכל ספרי האודיו ולכל הספרים האלקטרוניים הזמינים בשירות.
במאי 2021 הכריזו סטוריטל וספוטיפיי על שיתוף פעולה, שבמסגרתו יכללו ספרי אודיו של סטוריטל באפליקציית המוזיקה, אך יהיו זמינים להאזנה רק לבעלי מינוי בסטוריטל.
היסטוריה

סטוריטל הוקמה בשנת 2005 על ידי ג'ונאס טלנדר (מנכ"ל) וג'ון האוקסון (אדריכל מערכות ומפתח ראשי) תחת השם בוקילור. בשנת 2007 שינתה החברה את שמה ל-Storytel כדי להקל על ההתרחבות הבינלאומית.
בשנת 2005 השיקה סטוריטל את האפליקציה הראשונה שלה כיישומון Java והחלה לשתף פעולה עם מפעילי סלולר כדי שמשתמשים לא יצטרכו לשלם תוספת עבור תעבורת נתונים. בשנת 2009 בחר היזם השוודי ריצ'רד באגה להשקיע בסטוריטל.
בשנת 2013 רכשה החברה את הוצאות ספרי האודיו Storyside ו-Earbooks והחלה לייצר יותר ויותר תוכן מקורי. באותה שנה התרחבה החברה והתבססה בדנמרק ובהולנד. משנת 2014 החלה סטוריטל לכלול ספרים אלקטרוניים בהצעת הערך שלה. במקביל, שוחררה גרסה חדשה של אפליקציית ה-Iphone שלה, עם תכונה המאפשרת למשתמשים לעבור באופן סינכרוני בין ספר שמע לספר אלקטרוני. באותה שנה, סטוריטל לקחה בעלות על פרס ספרי האודיו הגדול בשוודיה (Stora Ljudbokspriset) והשיקה גאלה שנתית לספרי אודיו שבה מוענק הפרס. בשנת 2014 הושקה סטוריטל גם בנורווגיה.
ביוני 2015 הוכרז מיזוג עם הוצאת הספרים Massolit. ב-2016 משכה סטוריטל תשומת לב רבה כשהכריזה על רכישת קבוצת ההוצאה לאור של נורסטדט (Norstedt's publishing group).
בשנת 2016, סטוריטל רכשה גם את שירות הספרים הדני Mofibo ובכך הפכה לשירות הספרים הגדול ביותר באזור נורדי לספרי שמע ולספרים אלקטרוניים, עם פעילות בשוודיה, דנמרק, נורווגיה, פינלנד, הולנד ופולין. מופיבו שמר על הזהות המותגית שלו בדנמרק, במקביל לסטוריטל. בפברואר 2017, Storytel Kontentan רכשה הוצאה לאור שהתמקדה בספרי עיון, ובמרץ 2017 רכשה את בית ההוצאה הרביעי בגודלו בדנמרק, People's Press. בשנת 2020, רכשה סטוריטל את רוב המניות בהוצאה האיסלנדית המובילה Forlagið.
באמצעות הסכמים עם מרבית המו"לים השוודים, סטוריטל מפיצה את כל ספרי האודיו הכלולים בקטלוג שלה, הכולל אלפי כותרים. באמצעות מחלקת Storyside היא גם מפרסמת ספרים מודפסים, דרך הוצאות הספרים המאוגדות.
נכון לסוף 2019 יש לסטוריטל כ-1.2 מיליון מנויים בסך הכל ב-20 המדינות שבהן היא פועלת. בנוסף למדינות הנורדיות (דנמרק, פינלנד, איסלנד, נורווגיה ושוודיה), סטוריטל פועלת בברזיל, בולגריה, קולומביה, איחוד האמירויות הערביות, הודו, איטליה, מקסיקו, הולנד, פולין, רוסיה, סינגפור, ספרד, דרום קוריאה, טורקיה וגרמניה. מבין מדינות אלה, בעיקר רוסיה, הולנד, פולין, טורקיה ומקסיקו (בנוסף למדינות הנורדיות) הן שתרמו לעלייה במנויים, לדברי מנכ"ל סטוריטל ג'ונאס טלנדר.
באוקטובר 2020 רכשה סטוריטל את iCast הישראלית. בעקבות הרכישה, מוטי ליפמן, מייסד ומנכ"ל iCast, ישמש כמנהל אזור ישראל בסטוריטל.
פרסים

ב-2013 וב-2014 זכתה סטוריטל בפרס השוודי לחברה הצומחת ביותר, לאחר שרשמה גידול של יותר מ-600% תוך שלוש שנים.
ב-2014 דורגה כמקום הרביעי ברשימת החברות הטכנולוגיות הצומחות ביותר ("HIT companies") של המגזין הטכנולוגי Computer Sweden, ושנה קודם לכן, ב-2013, דורגה כמקום השביעי באותה רשימה.
הערות שוליים

↑  מאיר אורבך, לקראת כניסתה לישראל: סטוריטל רוכשת את אייקאסט ב-20 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 1 בספטמבר 2020
↑  אסף נתן, סטוריטל – הסיפור שרק מתחיל, באתר "השקעות ערך", ‏16 ביולי 2020
↑   שגיא כהן, אחרי שנים של שלטון יחיד: שוק הספרים הקוליים בישראל מתעורר לחיים, באתר TheMarker‏, 7 בספטמבר 2020
↑   שגיא כהן, האקזיט של אייל קיציס: חברת הספרים המוקלטים אייקאסט נמכרת לחברה משוודיה, באתר TheMarker‏, 1 בספטמבר 2020
↑  עידן בן טובים, "הספוטיפיי של הספרים הקוליים" נכנסת לישראל: רוכשת את iCast הישראלית | גיקטיים, באתר "Geektime", ‏1 בספטמבר 2020
↑  Storytel partnering with Spotify – making audiobooks even more accessible for Storytel customers, Storytel (באנגלית אמריקאית)
Meg Rosoff, Storytel 2016
סימון יאנג

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1961 (בת 63) סידני, אוסטרליה 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  קונסרבטוריון למוזיקה של סידני, אוניברסיטת סידני 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית, צרפתית, גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס האופרה הבינלאומי (2024)  מדליית ברהמס (9 בספטמבר 2008)  חבר מסדר אוסטרליה (26 בינואר 2004)  פרס התרבות האירופי (2019)  האוסטרלי הצעיר של השנה (1986)  מדליית גתה (2005)  Victorian Honour Roll of Women  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 www.simoneyoung.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סימון יאנג (באנגלית: Simone Young נולדה ב-2 במרץ 1961) היא מנצחת אוסטרלית, נודעת ביותר באופרה. מכהנת בתפקיד המנצחת הראשית של התזמורת הסימפונית של סידני.
יאנג למדה קומפוזיציה ופסנתר בעיר הולדתה, סידני, והחלה בקריירה האופראית שלה בבית האופרה של סידני בשנת 1981. בראשית הקריירה שלה הייתה אסיסטנטית לג'יימס קונלון באופרה של קלן ולדניאל בארנבוים בברלין ובפסטיבל ביירוית. מאז ניצחה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, באופרה של וינה, באופרה בסטיליה בפריז, במטרופוליטן אופרה בניו יורק ובבתי אופרה אחרים חשובים ועם תזמורות סימפוניות יוקרתיות ברחבי העולם. משנת 1999 עד 2002 הייתה סימון יאנג מנצחת ראשית של הפילהרמונית של ברגן בנורווגיה, ומשנת 2001 עד 2003 הייתה מנצחת ראשית של האופרה של סידני.
בשנת 2005 התמנתה סימון יאנג במשולב למנהלת כללית של האופרה הממלכתית של המבורג ומנצחת ראשית של התזמורת הפילהרמונית של המבורג.
יאנג קיבלה תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות סידני ומלבורן.
בשנת 1986 נבחרה לאשת השנה הצעירה של אוסטרליה (אנ').
הערות שוליים

↑  Young Australian of the Year, Honour roll, Young Australian of the Year 1986, Simone Young AM
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דמיטרי קיטאיינקו | מנצחת ראשית, הפילהרמונית של ברגן  1998 - 2002 | הבא: אנדרו ליטון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007316950905171  AWR: AWE0316b  BnF: cb16182466b (data)  CiNii: DA15427406  GND: 13061968X  ISNI: 0000 0000 7692 4534  LCCN: no95023721  MusicBrainz: f29b8175-1fb0-4c69-9e55-fdba74713d00  NKC: xx0157511  NLA: 43371288  SUDOC: 138510458  Trove: 783895  VIAF: 67579222   WorldCat (עם VIAF): 67579222
סטיבן קפלן

ערך זה עוסק בפרופסור ישראלי. אם התכוונתם לכדורסלן עבר ישראלי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באוקטובר 1953 (בן 70) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי היהדות, דתות משוות 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
סטיבן קפלן (נולד ב-5 באוקטובר 1953 בניו יורק, ארצות הברית) הוא פרופסור בחוג לימודי אפריקה ובחוג למדע הדתות באוניברסיטה העברית בירושלים, עמד בראש בית הספר לתלמידים מחו"ל ע"ש רוטברג באוניברסיטה העברית, והיה יו"ר הוועדה האקדמית המרכז לחקר ארץ ישראל ויישובה של יד בן-צבי והאוניברסיטה העברית בירושלים.
קפלן סיים את לימודי התואר הראשון במדעי היהדות באוניברסיטת ברנדייס (1975), את התואר השני בלימודי דתות באוניברסיטת הרווארד (1977) ואת הדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים (1982).
מתמחה בהיסטוריה של אתיופיה, יהודי אתיופיה גזע וגזענות ונצרות באפריקה, והוא אחד החוקרים המובילים בשאלת מוצא הקהילה היהודית באתיופיה, ביתא ישראל.
היה דיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית בשנים 2004 - 2006 וכן שימש כרכז התוכנית הבין-אוניברסיטאית ללימודי אפריקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתפקידו האחרון עמד בראש המכון למחקר על שם הרי ס. טרומן למען קידום השלום באוניברסיטה העברית. פרופ' קפלן כתב מספר ספרים עם ד"ר רות וסטהיימר.
שימש יועץ לוועדות הכנסת, למשרד העלייה והקליטה ולגורמים נוספים בנושא קהילת יוצאי אתיופיה. כמו כן, מכהן בתפקידים מרכזיים בשורה של מוסדות אקדמיים מחוץ לישראל, ביניהם בולט מינויו כעורך בכיר באנציקלופדיה המדעית Encyclopaedia Aethiopica (אנ').
דודו של אימו של קפלן הוא שלום בארון, פרופ' להיסטוריה וללימודי יהדות.
ספריו

חגי ארליך, הגר סלומון, סטיבן קפלן, אתיופיה: נצרות, אסלאם, יהדות. האוניברסיטה הפתוחה 2003.
סטיב קפלן, שושנה בן-דור, יהודי אתיופיה - ביבליוגרפיה מוערת. יד יצחק בן-צבי 1998.
סטיב קפלן, The Beta Israel (Falasha) in Ethiopia.
הערות שוליים

↑  סטיבן קפלן, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים.
↑  עיון - מקור, באתר הארץ, 23 במרץ 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1158051301  NKC: jo20191060410  VIAF: 370152636077620051681   WorldCat (עם VIAF): 370152636077620051681
סטייט פארם ארנה

| --- | --- |


 על שם:  סטייט פארם אינשורנס 
 שמות קודמים:  פיליפס ארנה (1999–2018)
 כתובת:  1 State Farm Drive, Atlanta, GA 30303 
 מיקום:  ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 קואורדינטות:  33°45′26″N 84°23′47″W﻿ / ﻿33.757222222222°N 84.396388888889°W﻿ / 33.757222222222; -84.396388888889
 אבן יסוד:  5 ביוני 1997
 תקופת הפעילות:  18 בספטמבר 1999 – הווה (25 שנים)
 עלות הבנייה:  213,500,000 מיליון דולר
 מפעיל:  אטלנטה ספיריט 
 משטח:  פרקט, קרח
 אדריכל:  פופולוס 
 קבוצות:  אטלנטה הוקס אטלנטה דרים אטלנטה ת'ראשרס (1999 - 2011)
 מושבים:  21,000
 www.statefarmarena.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אטלנטה מוגדלת) סטייט פארם ארנה(למפת אטלנטה רגילה) סטייט פארם ארנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סטייט פארם ארנה (באנגלית: State Farm Arena; לשעבר פיליפס ארנה) הוא אולם ספורט הממוקם במרכז אטלנטה, אשר מכיל 21,000 מקומות. האולם ממקום בסמוך לג'ורג'יה דום, לטרנר פילד ולמתקני ספורט נוספים וכן בסמוך למרכז הכנסים אטלנטה ולמרכז CNN.
האולם נבנה על חורבותיו של אוממי קוליסאום, היכל ספורט שהכיל 16,000 מקומות ישיבה, אשר אירח את תחרויות הכדורעף באולימפיאדת אטלנטה ואת תחרות הכדורסל בכיסאות גלגלים במשחקים הפאראלימפיים של אותה השנה.
גלריה

האולם ממבט על
נפת ירושלים (המנדט)

| --- | --- |

ירושלים בתקופת המנדט הבריטי (1933)
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז ירושלים
 ערים בנפה:  #יישובי הנפה
 בירת הנפה:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1920 
 שטח:  1,570,785 דונם (1945)
 תאריך נטישה:  1948 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  247,950 (1945)
 קואורדינטות:  31°46′58″N 35°13′10″E﻿ / ﻿31.782649°N 35.21933°E﻿ / 31.782649; 35.21933 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מפת ירושלים לשימוש החיילים הבריטים. כוללת סימון בתי מלון ובתי קפה. על גב הגיליון הוראות לחיילים. 1946.
נפת ירושלים (באנגלית: Sub-district of Jerusalem) הייתה נפה במחוז ירושלים בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר ירושלים.
לפי תוכנית החלוקה יועד שטח הנפה להיות חלק מאזור מיוחד בשליטה בינלאומית, אך לאחר מלחמת העצמאות חולק בין ישראל לבין יהודה ושומרון שהיו בשליטת ירדן.
אוכלוסייה

בסקר הכפרים שבוצע בשנת 1945 נספרו בנפת ירושלים 247,950 תושבים. מתוכם היו 41% מוסלמים, 40% יהודים ו-18% נוצרים.
כדלקמן:
147,600 ערבים, מתוכם 43,770 נוצרים
100,200 יהודים
150 אחרים
לפי מקור אחר בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה ביישובי הנפה 253,270 בני אדם.
שטח

בשנת 1945 היה סך כל השטחים של יישובי הנפה 1,570,785 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
שטח בבעלות ערבית - 1,388,854 דונמים
שטח בבעלות יהודית - 33,401 דונמים
שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה) - 148,530 דונמים