stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקור ראשוני

ציור קיר זה שנמצא בעיר הרומית פומפיי הוא דוגמה למקור ראשוני הממחיש כיצד נראו האנשים שחיו בפומפיי בתקופה הרומית.
מקור ראשוני הוא מסמך מקור (כלומר, שלא נוצר על סמך מסמך אחר) או חפץ פיזי אשר נכתב או נוצר בתקופה הנחקרת ואשר מספק מידע ממקור ראשון, עדות ישירה, לאירוע מסוים.
מקורות ראשוניים נבדלים ממקורות משניים אשר מכילים ניתוח, פרשנות ו/או שילוב מידע ממקורות ראשוניים.
להלן דוגמאות לסוגים שונים של מקורות ראשוניים:
מסמכי מקור: יומנים, נאומים, עדויות בכתב, מכתבים אישיים, ראיונות, הקלטות שמע, קטעי וידאו, תצלומים, אוטוביוגרפיות, תכתובת דואר אלקטרוני, פרוטוקולים, נתונים רשמיים
יצירות: שירה, רומנים, מוזיקה, אמנות
חפצים או שרידים ארכאולוגיים: כלי חרס, מטבעות, רהיטים, בגדים, מבנים
ראו גם

מקור משני
מקור שלישוני
מחקר
היסטוריוגרפיה
מקור היסטורי
שיר לאהבה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע דין דין אביב ולהקת גאיה
 מתוך האלבום גאיה
 יצא לאור:  1999
 סוגה:  מוזיקת עולם, אתנית
 שפה:  עברית
 אורך:  3:43
 חברת תקליטים:  אן אם סי יונייטד
 כתיבה:  גילי ליבר ואיילת ציוני
 לחן:  גילי ליבר
 
"שיר לאהבה" ("יחד לב אל לב") הוא שיר בסגנון מוזיקת עולם של להקת גאיה, והוא נכלל באלבומם הראשון "גאיה", משנת 1999.
רקע

את השיר כתבו שני חברי הלהקה, גילי ליבר ואיילת ציוני. ליבר אחראי גם על הלחן והעיבוד של השיר. הסולנית בשיר היא הזמרת דין דין אביב, שהייתה אז חברת הלהקה.
השיר נכלל באלבום הראשון של הלהקה, "גאיה", שיצא בשנת 1999.
גרסאות כיסוי

בשנת 2014 הוציא הזמר החרדי חיים ישראל גרסה כיסוי לשיר.
ליאור נרקיס ושלומי שבת מבצעים גרסת כיסוי לשיר מתוך האלבום "מחתנים את הלוחמים - הדואטים הגדולים" שהוציא נרקיס בשנת 2024 בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

↑  אריאל פייגלין, ליאור נרקיס וזמרי ישראל מחתנים את הלוחמים – "הדואטים הגדולים", באתר ערוץ 7, ‏26.2.2024
| דין דין אביב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | סודותיי • חופשיה בין עולמות |  |
| אלבומי אוסף | האוסף |  |
| סינגלים | "כבר אחרי חצות" • "סודותיי" • "חולמת" • "מוכרת לי מפעם" • "אף לא מילה" • "ספרי לי אהובה" • "שיבוא אליי" • "על כל עלה נושר (הלוואי הלוואי)" • "נועדנו" • "מאחורי השער" |  |
| השתתפות בסינגלים | "אם תלך" • "יש בי עוד כוח" |  |
עידית אלנתן

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1970 (בת 54) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופרת, עיתונאית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 
עידית אלנתן (נולדה ב-2 במרץ 1970) היא סופרת ועורכת ספרותית ישראלית. עורכת כתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל ב-2022-2019
קורות חיים

עידית אלנתן נולדה בפתח תקווה, והחל משנת 2008 היא מתגוררת ביפו, שהפכה לגיבורת שני ספריה. אלנתן היא בוגרת תואר ראשון בלשון עברית ובלשנות אנגלית מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני בלימודים קוגניטיביים של השפה באוניברסיטת תל אביב.
את דרכה המקצועית החלה כעורכת בכתב-העת טבע הדברים. ב-1998 מונתה לצוות ההקמה של כתב-העת של "נשיונל ג'יאוגרפיק" בישראל, ובשנים 2006-2002 עמדה בראש "טרוולר", מוסף הנסיעות של כתב העת. בהמשך שימשה עורכת ספרי העשרה לילדים בהוצאת כנרת וכעורכת וכתבת באתרי המרשתת בתחום התיירות והנסיעות, בהם ערוץ החופש של מאקו. בפברואר 2019 מונתה לעורכת הראשית של נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל ושימשה בתפקיד זה עד אוקטובר 2022.
כיום עוסקת אלנתן בכתיבה על אתרי תיירות וטיולים בישראל ומחוצה לה לצד כתיבתה הספרותית ועבודתה כעורכת ספרות עצמאית.
יצירות ספרותיות

בשנת 2011 ראה אור ספרה הראשון, "בניגוד להוראות היצרן. הספר, העוסק בחיפוש אחר האהבה של ליאנה רוט, עורכת לשונית מיזנתרופית המתגוררת ביפו, זכה לשבחי הביקורת על עיצוב הדמויות והעלילה, תיאור צבעוני של ההווי ביפו ומשלב סגנוני ייחודי שנוצר משילוב של עברית תקנית משובחת ושפה מדוברת טבעית שמרבה להפיק משחקי מילים. לצד שעשועי המילים של אלנתן ציינה הביקורת גם את חוש ההומור החריף שמרבה להופיע בספרה. ועל כך הגיבה אלנתן בראיון: "אותי פשוט משעמם לכתוב אם אני לא משעשעת לפחות את עצמי".
ספרה השני, "מותו של אהרון אלקלעי", יצא בפברואר 2018. הספר הוא "רומן לא שגרתי, נוקב וחד הבחנה", שחושף את סיפורה של משפחת אלקלעי, המתגוררת ביפו, שהולכת ומשתנה לנגד עיניהם. אב המשפחה, אהרון אלקלעי, הוא בולגרי שורשי ודומיננטי, שהטיל את צלו והשפעתו על קורותיהם של שלושת ילדיו: עופר המובטל וה"מתחזק", דניאלה הסוערת והייצרית שנישאת לערבי ובת הזקונים סנהדרין הנשית והמוכשרת, בת טיפוחיו של אהרון אלקלעי, שמפרסמת טור קבוע בעיתון פופולרי. נושאים כמו הסכסוך היהודי-ערבי, הג'נטריפיקציה, המיסיונריות החרדית, הדמויות הבודדות שהולכות בשולי החיים, לצד אלו שמשתלטים על החיים, ומבלי משים גם על הסובבים אותם, כמו אהרון אלקלעי עצמו - כל אלו ועוד מקבלים מקום מרכזי בספר. חוקרת הספרות, גתית שמעון, כתבה ניתוח מעמיק על הספר, ותוהה, בעקבות אלנתן, ובייחוד בעקבות הקטע המצוטט שלהלן, עד כמה השפיעו חייו ומותו של אהרון אלקלעי על חיי שלושת ילדיו.
אילו היה אהרון אלקלעי בחיים, אולי היה עורך חשבון נפש. אולי היה מצטער על היד שהרים, על היד שלא הושיט, וגם על היד שלא עזב. אולי היה שואל את עצמו איך היו נראים חייהם של ילדיו אילו היה מתחיל מההתחלה, אילו היה עושה הכול אחרת. אבל אהרון אלקלעי מת.
"שואה טייק 2" - סיפור קצר, פורסם באנתולוגיה "לא נשכח, נצא לרקוד" (הוצאת אפיק, 2015).
הערות שוליים

↑  עידית אלנתן, בניגוד להוראות היצרן, זמורה-ביתן, 2011
↑  עלית קרפ, שלושה ספרים בקצרה: ההודאה, בניגוד להוראות היצרן וכל שבעת הגלים, באתר הארץ, 30 במרץ 2011
↑  אליענה אלמוג, "הלב מתרחב", פורטל יפו
↑  דפנה לוי, "רחוק מתקינות פוליטית ומפמיניזם עדכני (אבל מצחיק)
↑  עידית אלנתן, מותו של אהרון אלקלעי, זמורה ביתן, 2018
↑  מתוך גב המעטפת של הספר
↑  גתית שמעון, "מותו של אהרון אלקלעי", מה שצ'כוב לא סיפר לאו. הנרי
↑  לא נשכח נצא לרקוד, אפיק - ספרות ישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388900105171  LCCN: no2011099062  VIAF: 171739163   WorldCat (עם VIAF): 171739163
Ladaniva (Postcards)

Ladaniva (Postcards) (בעברית: לאדאניבה) הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה. את האלבום הוציאה ב-14 במאי 2024 לאור חברות התקליטים ג'יגולי מיוזיק ו-PIAS רקורדס. הוא כולל 17 רצועות, כולן מושרות בארמנית ובצרפתית, ואורכו עומד על 61 דקות ו-36 שניות.
זהו אלבום המשך ל-Ladaniva. יצאו מתוכו שני סינגלים מסחריים: "Here's to You Ararat" ו-"Saraiman".
בעטיפה רואים את שני חברי הצמד המוזיקלי לאדאניבה. הם מצולמים לצד מכונית ישנה, כנראה מדגם לאדה, הניצבת בשטח פתוח ומדברי עם נוף הררי ברקע. הזמרת עומדת לצדה של המכונית, לובשת שמלה קצרה בצבע אדום ונעלי ספורט, עם יד אחת שנשענת על גג המכונית. הבעת פניה נראית רצינית וממוקדת. חבר הצמד השני יושב בתוך המכונית, לבוש בחולצה קצרה בצבע כחול, מכנסיים קצרים וכובע מצחייה. הוא יושב ברגליים יחפות, ונראה רגוע ונינוח. המכונית עצמה ישנה ומתפוררת, עם דלת צד אחת פתוחה לרווחה וחלון אחורי שבור או חסר. השטח סביבם פתוח ורחב ידיים, עם הרים ירוקים באופק ושמיים כחולים מעל.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Here's to you Ararat  | 5:45 |
| 2. | Tsaghkats Baleni  | 3:16 |
| 3. | Saraiman  | 4:12 |
| 4. | Morenika  | 3:03 |
| 5. | Dicitencello Vuje  | 3:35 |
| 6. | Li Beyrouth  | 3:57 |
| 7. | Manoushak  | 3:40 |
| 8. | Shakar  | 2:44 |
| 9. | Narek  | 3:35 |
| 10. | Wayo Waya  | 3:08 |
| 11. | Je t'aime tellement  | 3:09 |
| 12. | Jako  | 2:25 |
| 13. | Yerku Mas  | 4:42 |
| 14. | Ne Do Sna  | 3:47 |
| 15. | Je Voulais  | 3:02 |
| 16. | Taïga  | 4:28 |
| 17. | La Montagne  | 3:01 |
| משך כולל: | משך כולל: | 61:36 |
הערות שוליים

↑  "Ladaniva (Postcards) - Album by Ladaniva". Spotify. ארכיון מ-15 ביוני 2024. נבדק ב-2024-06-15. {{cite web}}:  (עזרה)
מדידה והערכה בחינוך פורמלי

מדידה בחינוך פורמלי היא תהליך בו מתקבל תיאור כמותי של תכונה או יכולת מסוימת – מספרים לפי כללים מסוימים – לביצועי תלמיד במטלה מסוימת (מבחן, עבודה וכן הלאה). המדידה העיקרית בחינוך פורמלי נעשית באמצעות מבחן.
הערכה בחינוך פורמלי

הערכה בחינוך פורמלי היא מונח כולל לקבלת מידע פורמלי אודות הלמידה של תלמיד והשיפוט לגבי התקדמותו בלימודים, לרוב באמצעות מבחנים סטנדרטיים והענקת ציונים (הערכה מספרית של התלמיד). המעריך משתמש בציונים על מנת לפרש את תכונות התלמיד במונחים של ידע, הבנה, יכולות או עמדות כלפי נושא נתון. ההערכה היא ניסיון פורמלי לקבוע את סטטוס התלמיד ביחס למשתנים חינוכיים (כגון: ידע, מיומנות, עמדה).
בהתאם לאופיו הבירוקרטי של חינוך פורמלי, הערכה ומדידה בו הן הערכות פורמליות, כלומר: ניתנות להתייחסות כללית (בניגוד לאישית), בלא התחשבות בתלמיד כמכלול אנושי.

הביטוי המרכזי של תהליך זה הוא הציון: ציונו של תלמיד במקצוע מסוים משקף אך ורק את תפקודו בנוגע ללימודי המקצוע, אינו מתחשב בגורמים כגון הזדהות התלמיד עם מקצוע זה, ומשווה בין תלמידים שונים על בסיס אמות מידה כלליות.
מטרות הערכה פנימיות לבית הספר המקובלות כיום

אבחון נקודות החולשה והחוזק של התלמידים – בחינת ההישגים והידע הקודם של התלמידים לפני העברת יחידת ההוראה, כדי להתאים את ההוראה למצב הקיים.
מעקב אחר התקדמות התלמידים – הערכה עוזרת למורה לקבוע האם תלמידיו מתקדמים באופן משביע רצון או שהמצב אינו כך.
מתן ציונים לתלמידים – הערכת המורה נחוצה כדי לאמוד את התקדמותו ומצבו הלימודי של כל תלמיד. הדרך הטובה ביותר לתת ציון לכל תלמיד היא לאסוף מידע על הישגיו.
בחינת אפקטיביות ההוראה – ביצועי התלמידים יכולים לעזור למורה להעריך את אפקטיביות ההוראה שלו עצמו.
שימוש בכלי הערכה כמבהירי מטרות ההוראה – מחשבה מוקדמת בעת תכנון תוכנית הלימודים – איזה סוגי שאלות ומטלות אני מצפה שהתלמיד יצליח לבצע בסיום ההוראה – תחדד את מטרות ואת דרכי ההוראה המועדפות.
שימוש גובר בציונים לצורך הערכת תפקוד המורה. מכיוון שגובר השימוש בציונים לצורך הערכת תפקוד המורה, חשוב שהמורה ידע יותר על הערכה.
הגברת המוטיבציה של התלמידים לקיים את דרישות בית הספר, וזאת על ידי הענקת גמול אנוכי הנחשב לרווח או הפסד אישי של התלמיד, בו שולט המורה.
טיפוח ערכים אינדיבידואליסטים בחינוך: הישגיות ותחרותיות.
דימוי מערכת תגמולים של שכר בארגון עבודה היררכי, כהכנת התלמידים לשוק עבודה תחרותי.
שיטות הערכה ומדידה

טקסונומית היעדים החינוכיים של בלום, או בקצרה הטקסונומיה של בלום, מאפשרת לבחור איזו רמה קוגניטיבית נדרשת מהאדם בעת ביצוע מבחן או מטלת ההערכה.
ראו גם

מונחים בהערכה פורמלית
תורת המבחנים
הערכה חלופית
כלי מדידה
המודל של טיילר
הערות שוליים

↑  מבחנים, ציונים ורווחה פסיכולוגית, באתר פורטל מס"ע
נשר מקראי

| נשר מקראי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: נשר
מין:: נשר מקראי
שם מדעי
 Gyps fulvus ‏Hablitz, 1783
תחום תפוצה


נשר מקראי בתעופה בהר הכרמל
ביצת נשר מקראי, Gyps fulvus
תמונת ראש של נשר מקראי
רעיית נשיא מדינת ישראל נחמה ריבלין שחררה לטבע את הנשרים "נחמה ורובי" בטקס לציון 20 שנה ל"פורשים כנף", בחי-בר כרמל.
נשר מקראי (שם מדעי: Gyps fulvus; על פי האקדמיה ללשון העברית: נֶשֶׁר קֵרֵחַ) הוא מין בסוג נשר. דורס הניזון מפגרים ונפוץ בארצות אגן הים התיכון לרבות ישראל.
כיום נפוץ הבלבול בין "נשר" ל"עיט". הסוג עיט כולל עופות גדולים בעלי כנפיים ארוכות ורחבות. בני הסוג ניזונים בעיקר מבעלי חיים אותם הם קוטלים על ידי דריסה אך לעיתים גם מפגרים. ההחלפה בין הנשר והעיט איננה רק בת זמננו ושורשה עתיק יומין. מחברים שונים מזהים בלבול בין הנשר והעיט בספרות חז"ל ואולי אף במקרא.
גזרון

שם העצם השמי נ.ש.ר מופיע במבחר שפות שמיות: našru – נשר.
זיהוי הנשר במשמעותו בשפה העברית עם הנשר הרומאי מוטעה משום שהסמל הרומאי הוא של עיט זהוב (סלעים) (Golden Eagle) ולא של נשר (Vulture). החייל שנשא את פסלון ה"נשר" בראש הלגיון נקרא אקוויליפר (aquilifer) שם שמקורו בשם הלטיני של העיט – Aquila. בערוך השלם (ערך נשר) מפרש "שם עוף ידוע והושאל למלכות רומי שסימן בדגליהם היה נשר Aquila". בעבר השם Aquila התייחס באופן ספציפי למין עיט זהוב. השם הלטיני Aquila התגלגל לשם eagle באנגלית המודרנית. מקור השם הלטיני הוא אולי במונח הלטיני aquilus שמשמעותו בעל גוון כהה, שחרחר או חום המתאר את ניצוי העיט. השם נשר הושאל גם לחיה המיתולוגית גריפון "Griffin" (חציה אריה וחציה עיט). האבחנה בין שני המינים, הנשר (vulture) והעיט (eagle), חד־משמעית ולו רק על פי נוכחותן של נוצות על צוואר העיט לעומת הצוואר הקרח של הנשר. אמנם שני מינים אלו הם דורסים גדולים אך הם שונים מאוד באורח חייהם. בעוד שהנשר אוכל נבלות אובליגטורי (הכרחי) הרי שהעיט הוא דורס הצד את רוב טרפו בעזרת דריסה.
תיאור

הנשר הוא עוף גדול, אורך גופו כ־93–122 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של עד כ־2.8 מטרים (9.2 רגל) ומשקלו עד 8 קילוגרם. בתעופתו מסוגל להגיע הנשר למהירות של עד 140 קמ"ש. צבע נוצותיו חום־אפור (לגוזלי הנשר צבעים כהים יותר). ראשו וחלק צווארו העליון מכוסים פלומת נוצות דקה מאוד. בהמשך הצוואר מצויה פלומה לבנה. זנבו ואברותיו המשונצים שחורים. רגליו קצרות וחזקות, בעלות טפרים מעוקלים. בשעת הליכתו על הקרקע צעידתו כבדה וכשהוא נמלט, פורש הוא את כנפיו ורץ בדילוגים.
מקורו של הנשר חזק, ארוך, רחב ומאונקל בקצהו העליון. חלק מהוושט משמש כזפק, לאגירת מזון מזדמן. ראייתו חדה מאוד ובעלת כושר הפרדה מעולה והוא מסוגל להבחין במזון מגובה של מאות מטרים וממרחק של קילומטרים רבים.
נקבת הנשר מטילה לרוב ביצה בודדת ודוגרת עליה כ־54 ימים. אורך חייו של נשר בשִׁבְיָה עד 41.4 שנה.
תפוצה ובתי גידול

הנשר שוכן במגוון סוגי נוף, החל ממדבריות וכלה בנופים הרריים. הוא מקים את קינו לרוב על צוקים. את טרפו הוא מוצא לרוב בשטחים פתוחים לצורך איתור מהיר של מזון מן האוויר.
תפוצה ובתי גידול > בישראל

נכון לאפריל 2019, בארץ ישראל אוכלוסיית הנשרים מנתה כ־147 פרטים – 110 בנגב, ו־37 בכרמל ובגולן. המספר אינו כולל את הגוזלים שבקינים.
תפוצה ובתי גידול > בישראל > הכחדת הנשרים בישראל

בשנים האחרונות סבלה אוכלוסיית הנשרים מצמצום ניכר, עקב הרעלות, צמצום מקורות המזון, התחשמלות מקווי מתח והפרעה במקומות הקינון. יש ירידה עקבית של כ־7% בשנה באוכלוסיית הנשרים. על פי "הספר האדום של החולייתנים בישראל" הנשר נמצא בסיכון אזורי ועתידו בישראל בסכנה.
בשנת 1998, הרעיל בוקר ברמת הגולן פגר פרה כדי לפגוע בזאבים שטרפו את עדרו, וגרם למותם של כ־29 נשרים – כרבע מאוכלוסיית הנשרים בגולן באותה עת.
במאי 2004, נמצאו כ־17 נשרים מתים בגליל העליון וברמת הגולן כשבגופם שרידי רעל.
בשנת 2007, כ־7 נשרים, ארבעה נשרים בוגרים ושלושה גוזלים, מתו בעקבות הרעלה.
במאי 2019, כ־8 נשרים הורעלו למוות ברמת הגולן ועוד כ־2 נפגעו מההרעלה ושרדו. נשרים אלו היוו כמחצית מאוכלוסיית הנשרים ברמת הגולן באותו הזמן. כ־3 מהנשרים שהורעלו הובאו בשנים האחרונות מספרד על מנת לשקם את אוכלוסיית הנשרים באזור.
באוקטובר 2021, כ־12 נשרים נמצאו מתים במדבר יהודה לאחר שהורעלו. תחילה, נמצאו כ־9 נשרים מתים באזור נחל קינה ונחל כמריר, לאחר שהורעלו, ולאחר כשבוע, נמצאו עוד כ־3 נשרים מתים שנפגעו מאותה ההרעלה, כך שמספר הנשרים הנפגעים מההרעלה עלה ל־12. אירוע ההרעלה זה הוא הגדול ביותר שנרשם זה 14 שנים.
באוקטובר 2022, שלושה נשרים נמצאו מתים מתחת למצוקי הלינה בנחל עקב. ישנו חשד שהורעלו.
במרץ 2024, בשיא עונת הקינון, שמונה נשרים, שני רחמים ודיה שחורה נמצאו מתים באזור עבדת בנגב.
תפוצה ובתי גידול > בישראל > מאמצי שימור מקומיים

על מנת לשמור על אוכלוסיית הנשרים בישראל, רשות הטבע והגנים בשיתוף החברה להגנת הטבע וחברת החשמל מפעילים יחד את פרויקט פורשים כנף - אימוץ הנשרים והדורסים בישראל. זאת באמצעות מיגון עמודי חשמל למניעת התחשמלויות, ניטור ומחקר, הקמה וטיפוח של גרעיני רבייה, ממשק נגד הרעלות וכן פעולות חינוך והסברה.
כמו כן, על מנת להעלות מודעות לבעיית היכחדות הנשרים בישראל, מציינת רשות הטבע והגנים את יום הנשר הבינלאומי, בין היתר בחי־בר כרמל.
ב־2020, כ־4 נשרים שהובאו לישראל מספרד שוחררו לטבע.
ב־2021, כ־6 נשרים מגרעיני רבייה שוחררו לטבע בישראל.
בין הכלים להרחבת המידע בנוגע למספר הנשרים בישראל, החלו לבצע ספירת נשרים ברחבי הארץ פעמיים בשנה.
תוצאות ספירת הנשרים בשנים האחרונות:
| שנת הספירה | עונה | מספר הנשרים שנצפו | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | חורף | 110 |  |
| 2012 | קיץ | 146 |  |
| 2020 | חורף | 184 |  |
| 2020 | קיץ | 206 |  |
בתרבות

את האזכור הראשון בדבר אלוהויות מכונפות או דמויות נשר ניתן לזקוף לזכותן של כתובות בשפה השבאית שנתגלו בקרבת מאריב בתימן המתוארכות לתחילת המאה השביעית לפנה"ס, בכתובת מופיע שמו של האל 'נוּסוּר', אל זה נערץ בקרב תושבי חצי האי ערב.
דמות הנשר ולעיתים גם עוזניית הנגב נראית על כתרה של נחבת, שהייתה אלה מצרית ומתוארת לעיתים כחוה המצרית. היא נחשבה לפטרונית ומגינה של הפרעונים של מצרים עילית. בממלכה החדשה ואילך היא הגנה גם על האנשים הפשוטים. לרוב, כנפיה הארוכות היו פרוסות לשם הגנה. עבור הפרעונים עוף קדוש זה נחשב לנצחי. בשל זהות מראה הזוויגים בקרב הרחמים והנשרים בכלל, הם נחשבו לנקבות בלבד, ומכאן על פי אמונתם היה מסתורין בבקיעת צאצאיהן. הרחם, המכונה באנגלית "הנשר המצרי", נחשב גם לעוף קדוש כשאר הנשרים, ודמותו מוצגת בציורי קיר ועל חנוטים רבים. דמות נשר הייתה לעיתים סמלו של ארס, אל המלחמה השנוא על ידי שני הוריו, זאוס והרה.
בספר החיצוני חזון ברוך הסורי מאופיין הנשר בדימויי-מלאך עקב היותו השליח האלוהי של ברוך בן נריה הכהן, הנושא איגרת עבור הישראלים היושבים בפרת: "ואקרא לנשר ואדבר אליו כדברים האלה: אותך עשה עליון אשר תהיה גבוה מכל־עוף".
הכינוי "נשר" שכוון לאנשי הצבא הרומאי מקורו בסמלי לגיונותיו שנשאו דגלים וניסי יחידה טקסיים שעליהם צוירה או נחקקה דמותו של דורס גדול. על מעמדו של ה"נשר" כסמל רומאי אנו קוראים גם בספרו של יוסף בן מתתיהו, "קדמוניות היהודים", שבו הוא מתאר קביעת "נשר" זהב מעל שער הר הבית על ידי הורדוס.
מחברים רבים שהתייחסו לזיהוי הנשר והעיט טענו שההחלפה בין שמותיהם מקורה כבר במקרא. הם מבססים את טענתם על כך שמתוך כמה מההקשרים שבהם הוזכר שמו של אחד מהמינים משתמע שהכוונה היא למין השני. באופן כללי המגמה המסתמנת היא שהשימוש בשם "נשר" ביחס לנשר המקראי נפוץ יותר. לעומת זאת בספרות חז"ל, בדרך כלל ה"נשר" הוא העיט הזהוב אלא אם כן מדובר בציטוטים מתוך המקרא.
ייתכן שההבדל בין התקופות קשור לכך שבתקופת המקרא הנשר נחשב לעוף קדוש וסמל מלכותי בארצות כמו מצרים, פרס ואשור ולא היה מקום לבלבול. מאוחר יותר לאחר שאלכסנדר הגדול (356–323 לפנה"ס) החליף את הנשר וקבע את העיט הזהוב כסמל מלכותי התחיל בלבול בינו לבין הנשר. מקור הטעות הוא בכך שהעיט הזהוב נפוץ באירופה ואילו הנשר נדיר יחסית. השם נשר שהיה מוכר באירופה איבד את משמעותו לטובת המין שהיה נפוץ יותר. השם המקראי מבטא את המשמעות שהייתה מקובלת במרחב השמי שבו הנשר המקראי היה נפוץ. לכן הנשר מוזכר בשם זה בכל השפות השמיות: אכדית, אוגריתית, ארמית, ערבית, אתיופית ועוד. לעומת זאת בספרות חז"ל, שהושפעה מהשפות היוונית והרומית-לטינית, ובתרגומים הלועזיים של התנ"ך תורגם הנשר ל-Aquila כלומר לעיט.
הדמיון הרב הקיים בין הנשר ועיט הסלעים בתכונות רבות תרם הן לבחירת עיט הסלעים כסמל על ידי אלכסנדר הגדול והן להחלפה בין המינים.
בקוראן מוזכר שמו של נַסְר כאחד מאלילי הישמעלים לפני בואו של מוחמד. "ויאמרו איש אל אחיו: אל נא תעזבו את אלהיכם: את וד ואת סואע, את ועוש, את יעוק, ואת נַסְר".
בערבית הקלאסית קבוצת הכוכבים נשר נקראת אנסאר (א-תאיר).
בתרבות > בספרות

פעמים רבות הנשר מתואר כ"מלך העופות". כך למשל במשלו של קרילוב "הנשר והקוקיה": ”הנשר, מלך הציפורים, מינה פעם את הקוקיה לשופטת הזמיר”.
בגלל מעופו הגבוה והמהיר הנשר משמש גם כסמל המעוף והגובה. במובן זה משמש הנשר (יחד עם האריה, הצבי והנמר) כאחת מ"ארבע החיות" המופיעות כמוטיב חוזר בעיטור בתי כנסת ותשמשי קדושה. הביטוי "על כנפי נשרים" שימש כשמו של מבצע העלאת יהודי תימן, וכך גם בשיר "כנפי רוח": ”בֶּן אָדָם, עֲלֵה לְמַעְלָה עֲלֵה. / כִּי כֹּחַ עַז לְךָ יֵשׁ לְךָ כַּנְפֵי רוּחַ, כַּנְפֵי נְשָׁרִים אַבִּירִים.”
הביטוי "עיני נשר" מתאר יכולת ראייה והבחנה למרחוק. כמו בשירה של לאה גולדברג "בארץ אהבתי השקד פורח": ”אַךְ מִי עֵינֵי נֶשֶׁר לוֹ וְיִרְאֵנוּ / מִי לֵב חָכָם לוֹ וְיַכִּירֶנּוּ / מִי לֹא יִטְעֶה / מִי לֹא יִשְׁגֶּה / מִי יִפְתַּח לוֹ הַדֶּלֶת?”
בתרבות > בתנ"ך

בגלל גודלו, אורך כנפיו וגובה מעופו הנשר מהווה סמל לכוח אדיר ממדים. הנביא יחזקאל ממשיל את מלך בבל האדיר, נבוכנדצאר, לנשר: ”הַנֶּשֶׁר הַגָּדוֹל גְּדוֹל הַכְּנָפַיִם אֶרֶךְ הָאֵבֶר מָלֵא הַנּוֹצָה אֲשֶׁר לוֹ הָרִקְמָה בָּא אֶל הַלְּבָנוֹן וַיִּקַּח אֶת צַמֶּרֶת הָאָרֶז”.
ראשו וצווארו של הנשר קרחים מנוצות, ולכן הוא נראה כאילו מרט את נוצותיו לאות אֵבֶל, כפי שאנשים נהגו בעבר למרוט את שערות ראשם: ”קָרְחִי וָגֹזִּי עַל-בְּנֵי תַּעֲנוּגָיִךְ הַרְחִבִי קָרְחָתֵךְ כַּנֶּשֶׁר כִּי גָלוּ מִמֵּךְ”.
הנשר משמש סמל של כוח, קלות מעוף, מהירות ורעבתנות: ”הִנֵּה כַּעֲנָנִים יַעֲלֶה וְכַסּוּפָה מַרְכְּבוֹתָיו קַלּוּ מִנְּשָׁרִים סוּסָיו אוֹי לָנוּ כִּי שֻׁדָּדְנוּ”.
הנשר נמצא בתורה בראש רשימת העופות הטמאים: ”וְאֶת-אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן-הָעוֹף, לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם: אֶת-הַנֶּשֶׁר, וְאֶת-הַפֶּרֶס, וְאֵת, הָעָזְנִיָּה”.
לפני מתן תורה אלוהים דימה את יציאת מצרים למשא על כנפי נשרים: ”אַתֶּ֣ם רְאִיתֶ֔ם אֲשֶׁ֥ר עָשִׂ֖יתִי לְמִצְרָ֑יִם וָאֶשָּׂ֤א אֶתְכֶם֙ עַל־כַּנְפֵ֣י נְשָׁרִ֔ים וָאָבִ֥א אֶתְכֶ֖ם אֵלָֽי”.
על שאול ויהונתן נאמר: "שָׁאוּל וִיהוֹנָתָן הַנֶּאֱהָבִים וְהַנְּעִימִם בְּחַיֵּיהֶם וּבְמוֹתָם לֹא נִפְרָדוּ מִנְּשָׁרִים קַלּוּ מֵאֲרָיוֹת גָּבֵרוּ". גם שלמה המלך מתפעל מהנשר ואומר: "כְּנֶשֶׁר יָעוּף הַשָּׁמָיִם", ועוד אומר שלמה: "שְׁלֹשָׁה הֵמָּה נִפְלְאוּ מִמֶּנִּי... דֶּרֶךְ הַנֶּשֶׁר בַּשָּׁמַיִם". באיוב נאמר על הנשר: "וּבַאֲשֶׁר חֲלָלִים שָׁם הוּא", וביחזקאל "וּפְנֵי נֶשֶׁר לְאַרְבַּעְתָּן". הנביא ישעיהו מזכיר את הנשרים ומדגיש את כוחם: "וְקוֹיֵ ה' יַחֲלִיפוּ כֹחַ, יַעֲלוּ אֵבֶר כַּנְּשָׁרִים יָרוּצוּ וְלֹא יִיגָעוּ יֵלְכוּ וְלֹא יִיעָפוּ".
הנשר מוזכר כעוף הדואג ומסור לגוזליו, כפי שנאמר: "כְּנֶשֶׁר יָעִיר קִנּוֹ". רש"י מסביר כי הקב"ה מתייחס לבניו כאותו נשר הנוהג בחמלה ורחמים כלפי גוזליו ואינו נכנס בבת אחת אל הקן, אלא קודם מנענע את ענפי העץ ועף ביניהם עד שבניו יתעוררו ויהיו מוכנים לקבלו.
בתרבות > בתלמוד

מלך שבחיות ארי, מלך שבבהמות שור, מלך שבעופות נשר, ואדם מתגאה עליהן, והקדוש ברוך הוא מתגאה על כולן ועל כל העולם כולו.
ביטוי לבלבול הקיים בזיהוי בן נשר לעיט אנו מוצאים בתוספות בתלמוד הבבלי:
"נץ - פירש בקונטרס אשפרוי"ר ואי אפשר לומר כן דהא נץ הוא מי"ט עופות ואינן דורסין כדפירש לעיל וחזינן ליה דאשפרוי"ר דריס בין לפירוש הקונטרס בין לפירוש רבינו תם שלוכד העוף ואוכלו מחיים. וכמו כן טועין גבי נשר שקורין אייגל"א, ואינו, דנשר יש לו ד' סימני טומאה ואייגל"א יש לו אצבע יתירה".
את העיט "על תקן" נשר אנו מוצאים מאוחר יותר באיורים על גבי תשמישי קדושה, ארונות קודש, פרוכות, קירות בתי כנסת, שערי ספרים ועוד. הרקע לאיורים אלו הוא במשנה: ”יהודה בן תימא אומר הוי עז כנמר וקל כנשר ורץ כצבי וגבור כארי לעשות רצון אביך שבשמים וכו'”.
בעלי החיים המופיעים במשנה זו ייצגו מודל מועדף באמנות היהודית וכאמור ניתן לפוגשם בהקשרים רבים.
גלריה

נשר מקראי לקראת נחיתה, צולם בכרמל
נשרים ניזונים מפגר בספרד
נשר מקראי בהמראה, צולם בכרמל
איור של נשר מקראי
נשר מקראי בשמורת גמלא
הערות שוליים

↑  נשר מקראי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אילנה קוריאל, ספירת נשרים: יותר בנגב, פחות בגולן, באתר ynet, 24 באפריל 2019
↑  ארז ארליכמן, פגיעה קשה באוכלוסיית הנשרים בגמלא, באתר ynet, 14 ביוני 2007
↑  אילנה קוריאל, אחיה ראב"ד וארז ארליכמן, 8 נשרים הורעלו למוות ברמת הגולן, באתר ynet, 10 במאי 2019
↑  יהל פרג', ‏תשעה נשרים הורעלו למוות במדבר יהודה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 24 באוקטובר 2021
↑  דן לביא, ההרעלה החמורה זה 14 שנים: שלושה נשרים נוספים נמצאו מתים, מספרם עלה ל-12, באתר ישראל היום, 27 באוקטובר 2021
↑  מתי יהיה לזה סוף? הרעלה קשה של נשרים בדרום, באתר החברה להגנת הטבע, ‏25 במרץ 2024
1 2  שיא בכמות הנשרים, באתר www.parks.org.il
↑  חזון ברוך הסורי, א', ע"ז ; כ' - כ"ו
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר י"ז ו'
↑  סורה 71 פסוקים 22–23
↑  ספר יחזקאל, פרק י"ז, פסוק ג'
↑  ספר מיכה, פרק א', פסוק ט"ז
↑  ספר ירמיהו, פרק ד', פסוק י"ג
↑  ספר ויקרא, פרק י"א
↑  ספר שמות, פרק י"ט, פסוק ד'
↑  ספר שמואל ב', פרק א', פסוק כ"ג
↑  ספר משלי, פרק כ"ג, פסוק ה'
↑  ספר משלי, פרק ל', פסוקים י"ח–י"ט
↑  ספר איוב, פרק ל"ט, פסוק ל'
↑  ספר יחזקאל, פרק א', פסוק י'
↑  ספר ישעיהו, פרק מ', פסוק ל"א
↑  ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק י"א
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ג, עמוד א'
↑  משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ'
| נשרי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| עוזנייה שחורה (סוג ומין יחיד) | עוזנייה שחורה |  |
| נשר | נשר מקראי • נשר דרומי • נשר הודי • נשר אפריקני • נשר ההימלאיה • נשר בנגלי • נשר הכף • נשר צר-מקור |  |
| נשר לבן-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר לבן-ראש |  |
| עוזניית הנגב (סוג ומין יחיד) | עוזניית הנגב |  |
| נשר אדום-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר אדום-ראש |  |
| פרס (סוג ומין יחיד) | פרס |  |
| נשר הדקלים (סוג ומין יחיד) | נשר הדקלים |  |
| נשר אפור-כיפה (סוג ומין יחיד) | נשר אפור-כיפה |  |
| רחם (סוג ומין יחיד) | רחם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554082805171  BnF: cb120493457 (data)  GND: 4248696-8  LCCN: sh94007132