stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוליביה מאן
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010-2006; 2021 | Attack of the Show! | מנחה | תוכנית אירוח |
| 2007-2006 | Beyond the Break | מילי אקונה | 9 פרקים |
| 2009 | גריק | לנה | 4 פרקים |
| 2010 | במקרה בכוונה | ניקול | פרק: "Face Off" |
| 2010 | צ'אק | גרטה | פרק: "Chuck Versus the Anniversary" |
| 2011-2010 | Perfect Couples | לי | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2011 | רובוט צ'יקן | ד"ר ליז וילסון | דיבוב; פרק: "Kramer vs. Showgirls" |
| 2012 | Paulilu Mixtape | קייטי | פרק: "Ghost Tits" |
| 2014-2012 | חדר החדשות | סלואן סאבת' | תפקיד ראשי; (3 עונות); 25 פרקים |
| 2013-2012 | הבחורה החדשה | אנג'י | 3 פרקים |
| 2013 | The High Fructose Adventures of Annoying Orange | פאדג'י | דיבוב; פרק: "Orange Say Knock You Out" |
| 2018-2015 | מיילס מהמחר | קפטן פיבי ליאנג קאליסטו | דיבוב; (3 עונות); 55 פרקים |
| 2018 | קומנדו 6 | ג'ינה קליין | תפקיד ראשי; (עונה שנייה); 10 פרקים |
| 2019 | הגשר | מוניקה ריד | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2021 | היט מאנקי | אקיקו | דיבוב; 9 פרקים |
| 2022 | Tales of the Walking Dead | אייבי | פרק: "Evie / Joe" |
הערות שוליים

↑  Olivia Munn and John Mulaney's Relationship Timeline, Us Weekly, ‏2021-09-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Lisa Respers France CNN, John Mulaney announces Olivia Munn pregnancy, CNN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431229005171  PLWABN: 9812464468805606  BIBSYS: 13060079  BNE: XX5326199  BnF: cb16696779j (data)  GND: 142798215  ISNI: 0000 0003 8203 0395  LCCN: n2010019550  NKC: xx0165236  NTA: 411238337  VIAF: 264176120   WorldCat (עם VIAF): 264176120
יוסף לואידור

| --- | --- |

 לידה:  1893 
 פטירה:  2 במאי 1921 (בגיל 28 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יוסף לוּאִידוֹר (1893 – 2 במאי 1921) היה סופר וחלוץ עברי. פרסם מאמרים, סיפורים ותרגומים. נרצח ביפו במאורעות תרפ"א.
חייו האישיים

יוסף לוּאִידוֹר (ברוסית: Люидоръ) נולד בגליציה (לפי מקורות אחרים בלודז'). חי בלודז'. בגיל צעיר עלה ארצה, ועבד כפועל חקלאי במושבות העלייה הראשונה, בהן עין-חי. במקביל עסק גם בכתיבה ספרותית. כאשר חש שאינו מצליח להשתלב בחברה החלוצית בעלת האווירה הקבוצתית, הפך העיסוק בספרות למרכזי יותר בעבורו. בכ"ד בניסן תרפ"א, 2 במאי 1921, נרצח יחד עם יוסף חיים ברנר, צבי שץ, וחברים נוספים מחבורתו של ברנר כאשר ניסו להיחלץ מהבית המבודד בפאתי יפו בו התגוררו. גופתו נמצאה ביום שלאחר הרצח, אך, כמו כל גופות הנרצחים בבית, לא נאספה, וכשחזרו לאסוף את הגופות בימים שלאחר מכן, התברר שגופתו נעלמה.
בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב קבוע ציון לזכרו בקבר אחים א'.
דמותו בזכרונות בני העלייה השנייה

דוד בן-גוריון תיעד בזיכרונותיו את סיפור אובדן גופתו של לואידור בימים שלאחר הרצח. הוא עמד בקשר מכתבים עם אביו של לואידור, ובהם התנצל בפניו על כישלונו בהרשעת הרוצחים ובמציאת הגופה, למרות המאמצים ללכידת הרוצחים, להבאתם לדין ולהעמדת הקטגורים הטובים ביותר בארץ כנגדם במשפט.
יעקב יערי היה אחד מידידיו הקרובים הבודדים של לואידור, והוא סיפר על הליכותיו הביישניות והזרות, על היחס הלעגני לו זכה מחבריו לעבודה החלוצית, על התבודדותו והתמקדותו הגוברת בעבודה הספרותית על חשבון העבודה החלוצית. סיפור יוצא דופן מסופר על ידי יערי באשר לחוויה מכריעה בחייו של לואידור: פעם אחת שחה אל תוך הים וכמעט החליט להישאר שם עד שימות, אך דבר מה קרא לו לחיות בכל מחיר, והוא חזר בשחייה ליבשה.
כתביו

לואידור כתב סיפורים, מאמרי ביקורת ואף תרגם יצירות משפות זרות. בין סיפוריו "עלי" ו"יואש" המספרים על הווי העלייה השנייה, ובפרט על הניגוד בין ילידי הארץ לבין העולים החדשים. בין תרגומיו ספרו של קנוט האמסון, "פן, מרשימותיו של הלוטננט תומאס גלן". מאמרי ביקורת שכתב עסקו בספרים שתרגם, למשל, ב"רובינזון קרוזו" של דניאל דפו.
כתביו מתמקדים בדמויות בודדות היוצרות חיים עצמאיים בכוחה של עשייה, דמויות המנודות מהעולם הקבוצתי בעל האידיאות החולניות ושבות למקורות האליליים של התרבות האנושית. כחלק מזרם הכתיבה של קנוט האמסון, היה גם הוא קרוב לתורתו של פרידריך ניטשה באשר לשלילת הרציונליות, חיוב האינסטינקטים הקמאיים וקידוש הדם והאדמה. יש המכנים אותו "מבשר הכנענים"[דרוש מקור].
בשנת 1976 כינס דב לנדאו את סיפוריו של יוסף, וכתב מבוא "לתולדותיו ולדמותו".
ספריו

יואש (ציור), אודסה: אחיאסף, תרע"ב
סיפורים (כינס והקדים מבוא: דב לנדאו), רמת גן: אגודת הסופרים העברים בישראל על ידי הוצאת מסדה, 1976.
יואש (ציור), מהדורה מיוחדת במלאת מאה שנים להירצחו של יוסף לואידור. דחק, 2021
נער פחז כמים, הוצאת פרדס ומכון הקשרים, 2022
לקריאה נוספת

אהוד בן עזר, 'פה לצמאון הגבורה בישראל; בשולי סיפוריו של יוסף לואידור' (ביקורת על לואידור "סיפורים"), מאזנים מה (1977), 119–127. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
יוסף לואידור – "שכול וכישלון או ספר ההתלבטות" – מסה על הרומן 'שכול וכישלון' לי.ח. ברנר, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017.
נורית גוברין,  חיים נחמן ביאליק: "בעיר ההרגה" - בדורה ולדורות", 'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה', כרך ג', הוצאת כרמל ואוניברסיטת תל אביב, תשס"ח/2008, עמ' 185 - 193. על סיפורו של יוסף לואידור: "יהואש". בכתביה אזכורים נוספים של יוסף לואידור, חייו ויצירתו.
הערות שוליים

↑  מודעת פרסומת לקובץ הסיפורים "מחיי השומרים", הצפירה, 27 בנובמבר 1911.
↑  א.ב. יפה (עורך), עשרים השנים הראשונות: ספרות ואמנות בתל אביב הקטנה 1909–1929, תל אביב: קרן תל אביב לספרות ולאמנות והוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ם 1980, עמ' 29.
↑  הסיפור מתועד רק בכתביו של יערי, והוא מתואר כמעט כסימבול לחייהם של רבים מבני העלייה השנייה, כך שאמינותו מוטלת בספק.
↑   אורין מוריס, מי היה יוסף לואידור, הסופר שנרצח לצדו של ברנר, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293246705171  ISNI: 0000 0004 0361 2723  LCCN: no2022112782  VIAF: 255645550   WorldCat (עם VIAF): 255645550
מונוגמיה

חתן וכלה בחתונתם. המונוגמיה היא הדרך המקובלת היום במרבית המדינות.
מונוגַמיה (מיוונית – מוֹנוֹ = יחיד, גַמוֹס = נישואין) היא מערכת יחסים זוגית בין שני בני אדם השומרים אמונים לבן זוג אחד בלבד. המצב ההפוך בו ליחיד ישנם מספר פרטנרים נקרא פוליגמיה.
מונוגמיה מתבטאת בין היתר גם בצורה רשמית, בה בני זוג נרשמים כנשואים או ידועים בציבור. המונוגמיה היא צורת התא המשפחתי המקובלת כיום והייתה מקובלת גם בעבר ברוב החברות והתרבויות בעולם. לעיתים מדובר במונוגמיה סדרתית: מצב שבו אין לאדם יותר מפרטנר אחד ליחסי מין בעת ובעונה אחת, אך יש לו יותר מפרטנר אחד לאורך החיים. בתרבויות המערביות מונוגמיה סדרתית הופכת להיות מקובלת יותר ויותר, במיוחד בשנות החיים שלפני הקמת תא משפחתי עם צאצאים, אך גם בשנים שלאחר מכן. במונוגמיה סדרתית מאבדים את היתרונות שבמונוגמיה שצוינו לעיל – לזכר האב לא מובטח כי הוא מגדל את צאצאיו ולנקבה לא מובטחת תמיכה בגידול הצאצאים. בכך עלולה המונוגמיה הסדרתית להפר את יציבות התא המשפחתי. כנגד זה, יתרון המונוגמיה הסדרתית הוא בכך שאפשר לבחור מעת לעת בני זוג שונים.
מונוגמיה בטבע קיימת בייחוד בקרב חלק מהעופות. המונוגמיה חשובה במיוחד אצל בעלי החיים שצאצאיהם דורשים זמן גידול ממושך – לנקבה מובטחת תמיכה בגידול הצאצאים ולזכר מובטח כי הוא מגדל את צאצאיו.
ראו גם

פוליגמיה
פוליאמוריה
מונוגמיה בבעלי חיים
The Gleaner

| --- | --- |

 בעלים:  Gleaner Company 
 תאריכי הופעה:  13 בספטמבר 1834 – הווה (190 שנה)
 שפה:  אנגלית 
 מערכת:  קינגסטון 
 מדינה:  ג'מייקה 
 ISSN:  0259-0336
 jamaica-gleaner.com
 
The Gleaner (מילולית: המלקט) הוא עיתון בוקר יומי בשפה האנגלית היוצא לאור בקינגסטון שבג'מייקה מאז 13 בספטמבר 1834.
היומון נוסד בידי האחים ג'ייקוב (אנ') וג'ושוע דה קורדובה, ופעל למעלה מ-150 שנה בשם "The Daily Gleaner". ב-7 בדצמבר 1992 שונה שם העיתון לשמו הנוכחי. העיתון מתפרסם בידי בית ההוצאה לאור של חברת Gleaner.
העיתון נחשב עיתון מתעד של ג'מייקה.
הערות שוליים

↑  Robert T. Buckman, Latin America 2013, Stryker-Post, 2013, עמ' 247, ISBN 978-1475804775
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרן וולפסון (זאב וולפסון)

קרן וולפסון (באנגלית: Wolfson foundation) היא קרן יהודית-חרדית אמריקאית. עד 2012 עמד בראשה זאב וולפסון, מייסד נס טכנולוגיות. כיום עומד בראשה הרב אברהם יצחק גרינבוים.
הקרן תומכת בפרויקטים הקשורים לחינוך יהודי בישראל, בארצות הברית, בצרפת ובמדינות אחרות. אחד הפרויקטים הבולטים שלה הוא פעילות אברכים בקרב האוכלוסייה החילונית בישראל. התקציב השנתי של הקרן הוא בסדר גודל של עשרות מיליוני דולרים בשנה.
הקרן תומכת בעשרות כוללים הנמצאים ברובם בערים חילוניות. האברכים הנתמכים נדרשים לגור עם משפחתם בעיר, ללמוד במשך היום בכולל ובערב ללמוד עם חילוניים ומסורתיים. הקרן תומכת גם בפרויקטים בקרב יוצאי חבר המדינות. נציגותה המרכזית של הקרן בארץ נמצאת בירושלים.
לאחר פטירתו של זאב וולפסון עומד בראש הקרן בנו הנגיד אהרון וולפסון.
יו"ר הקרן בישראל הוא הרב אברהם יצחק גרינבוים, ראש ישיבת נהורא.
ארגוני קרן וולפסון

שלבים: העצמה וקידום אישי למניעת נשירה מבית הספר וקידום תעסוקה במגזר החרדי והדתי.
אור ישראלי: ארגון המפעיל רשת מדרשיות לנערים ונערות בכל רחבי הארץ לערכי יהדות.
נפש יהודי: ארגון להעמקת תודעת היהדות בקרב סטודנטים.
איילת השחר: ארגון להעמקת הזהות היהודית ביישובים ובקיבוצים.
תולדות ישורון: רשת מוסדות תורה וקהילות לדוברי רוסית.
קשר יהודי: תנועה ליצירת חברותות וקשרי ידידות אמיצים אישיים בין חרדים לחילוניים.
לב לאחים: ארגון לקירוב רחוקים.
גייל קינג

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1954 (בת 69) שברולט צ'ייס, מרילנד, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  ניו יורק
 השכלה:  אוניברסיטת מרילנד
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  Walter Cronkite Award for Excellence in Journalism (2022) 
 
גייל קינג (באנגלית: Gayle King; נולדה ב-28 בדצמבר 1954) היא מנחת טלוויזיה, סופרת, ועיתונאית אמריקאית. קינג ידועה במיוחד כמגישת חדשות של ערוץ CBS, וכמנחה את תוכנית הבוקר "CBS Mornings".
בשנת 2019 נכללה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של מגזיין טיים.
ביוגרפיה

קינג נולדה בעיירה שברולט צ'ייס שבמדינת מרילנד. מגיל 6 עד 11 קינג גרה יחד עם בני משפחתה בבירת טורקיה אנקרה, שם אביה שהה באותה העת במסגרתו עבודתו. בשנת 1966 קינג חזרה יחד עם בני משפחתה לארצות הברית. קינג למדה בהמשך פסיכולוגיה באוניברסיטת מרילנד.
ביוגרפיה > כמגישת החדשות בערוצים המקומיים

קינג החלה את הקריירה שלה כעוזרת הפקה בערוץ WJZ-TV בעיר בולטימור. במהלך אותה התקופה קינג פגשה את אופרה וינפרי אשר הייתה מנחה בערוץ באותה העת. בהמשך קינג עבדה כתבת בערוץ WUSA-TV בוושינגטון די. סי. ולאחר מכן היא עברה לעיר קנזס סיטי שבמיזורי ושם היא עבדה כמגישה במהלך סופי השבוע וככתבת כללית בערוץ WDAF-TV. בשנת 1981 קינג החלה לעבוד כמגישת חדשות עבור ערוץ WFSB בעיר הרטפורד שבקונטיקט, שם היא עבדה במשך 18 שנים.
ביוגרפיה > כמגישה של תוכניות אירוח ושל מהדורת החדשות של תוכניות הבוקר

קינג עבדה ככתבת מיוחד בתוכנית האירוח "המופע של אופרה וינפרי". בשנת 1991 הייתה שותפה במשך תקופה קצרה בהנחיית תוכנית אירוח של רשת NBC יחד עם רובין ואגנר בשם "Cover to Cover" אשר בוטלה לאחר 13 שבועות. ב-1997 החלה להנחות תוכנית אירוח משלה בשם "The Gayle King Show" אשר בוטלה לאחר עונה אחת עקב רייטינג נמוך. בספטמבר 2006 החלה קינג לארח את תוכנית הרדיו "The Gayle King Show" של רשת הרדיו XM Satellite Radio.
ב-3 בינואר 2011 החל להנחות תוכנית חדשה שנקראה גם כן "The Gayle King Show" בערוץ הטלוויזיה של אופרה וינפרי OWN. התוכנית הסתיימה ב-17 בנובמבר 2011 משום שקינג החלה באותה העת להנחות את תוכנית הבוקר "CBS This Morning" יחד עם צ'ארלי רוז. התוכנית זכתה לרייטינג גבוה.
ביוגרפיה > עיתונות מודפסת

החל משנת 1999 קינג היא העורכת של המגזין של אופרה ווינפרי "O, The Oprah Magazine".
ביוגרפיה > כמגישת חדשות ברשתות הטלוויזיה

לפני שהפכה למגישת החדשות של רשת CBS עבדה קינג ככתבת מיוחדת של בוקר טוב אמריקה.
ב-22 באפריל 2023 רשת CNN הודיעה שקינג תנחה יחד עם צ'ארלס בארקלי את תוכנית הפריים-טיים השבועית "King Charles" שתעלה לשידור בסתיו 2023.
בספטמבר 2024, קינג חתמה על חוזה חדש להארכת תקופתה כמגישה ב-CBS News.
חיים אישיים

קינג היא חברה קרובה של אופרה ווינפרי מאז 1976. בראיון עם ברברה וולטרס מ-2010 ווינפרי אמרה על קינג, "היא האמא שמעולם לא הייתה לי; היא האחות שכולם היו רוצים; היא החברה שמגיעה לכולם; אני לא מכירה אדם טוב יותר".
בין השנים 1982 עד 1993 קינג הייתה נשואה לעורך הדין ביל באמפוס. מהנישואים הללו יש לה שני ילדים.
פילמוגרפיה

| שם | הסרט/סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | הצבע ארגמן | חברה בכנסייה | לא קיבלה על התפקיד קרדיט |
| 2004 | המועמד ממנצ'וריה | Media Icon |  |
| 2012 | רוק 30 | בתפקיד עצמה | בפרק "My Whole Life is Thunder" |
| 2015 | Being Mary Jane | בתפקיד עצמה | בפרק "No Eggspectations" |
| 2015 | סאטרדיי נייט לייב | בתפקיד עצמה | בפרק "Tina Fey & Amy Poehler/Bruce Springsteen" |
| 2016 | The Boss | בתפקיד עצמה |  |
| 2017, 2021 | Queen Sugar | בתפקיד עצמה | בפרקים "Yet I Do Marvel" ו-"To A Different Day" |
| 2019 | Queen and Slim | בתפקיד עצמה |  |
| 2021 | The Game | בתפקיד עצמה | בפרק "Snips, Clips, and Chair Sits" |
| 2022 | מיליארדים | בתפקיד עצמה | בפרק "The Big Ugly" |
הערות שוליים

↑  "UPI Almanac for Monday, Dec. 28, 2020". United Press International. 28 בדצמבר 2020. ארכיון מ-28 בדצמבר 2020. נבדק ב-5 בינואר 2021. TV personality Gayle King in 1954 (age 66) {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CBS Mornings - Daily news and features with hosts Gayle King, Tony Dokoupil and Nate Burleson". CBS News.
↑  "Gayle King: The 100 Most Influential People of 2019". Time. נבדק ב-22 בספטמבר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Gayle King Biography". TV Guide. ארכיון מ-6 בפברואר 2020. נבדק ב-6 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Gayle King". CBS This Morning. CBS. ארכיון מ-10 ביולי 2019. נבדק ב-6 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hawkins, Carol Hooks (2009). American Women Leaders: 1,560 Current Biographies. McFarland. p. 204. ISBN 978-0786452750.
↑  Cole, Maxine (1 בדצמבר 2017). "I Took My Former Boss, Gayle King, To Lunch & We Talked Breakups, Career Goals, & Yes, Oprah 2020". refinery29.com. Refinery29, Inc. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cole, Maxine (8 במרץ 1998). "Talk Show Host Gayle King Focusing on Family Life Issues". newsok.com. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Littleton, Cynthia (16 באפריל 1998). "CBS Eyemark won't renew rookie yakker". Variety. Variety Media, LLC. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gayle King's Talk Show Cancelled for Fall". Jet. Johnson Publishing. 60 (93): 60. 4 במאי 1998. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Revamped CBS Morning Show With Charlie Rose & Gayle King To Premiere January 9". Deadline Hollywood.com. 15 בנובמבר 2011. נבדק ב-6 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Charlie Rose and Gayle King to Join Revamped Early Show Next Year". TV Guide. 10 בנובמבר 2011. ארכיון מ-30 בספטמבר 2019. נבדק ב-8 בינואר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Broadcast Morning Shows Boast Final Ratings As 2016 Wraps". Deadline Hollywood. 28 בדצמבר 2016. נבדק ב-6 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  King in Bonawitz, Amy (16 ביולי 2007). "Gayle Opens Up About Ex husband cheating". CBS News. נבדק ב-9 בינואר 2019. I have been divorced since 1993 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alexandra, Steigrad (23 בפברואר 2017). "Gayle King On Magazines, Morning Shows and Megyn Kelly". Women's Wear Daily. Penske Media Corporation. ארכיון מ-14 בספטמבר 2019. נבדק ב-8 בינואר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Brian Steinberg, Gayle King Strikes New Deal to Extend Stay at CBS News, Variety, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018079700  MusicBrainz: 3b7c9a50-2e5b-4350-a39a-fd7b6ef3274f  VIAF: 16152930947609672673   WorldCat (עם VIAF): 16152930947609672673 
קינג בראיון עם מזכיר המדינה מייק פומפאו בתוכנית הבוקר "CBS Mornings", צולם ב-2019
רן אייזנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1965–1992 (כ־27 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד טייסת 119   מפקד טייסת 106  ראש מחלקת המבצעים בחיל האוויר
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים     מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל אלביט, מנכ"ל אופטיבייס, מנכ"ל אלביט מערכות ראייה
 
רן (רני) אייזנברג (נולד ב-1947) הוא מנהל ישראלי, כיהן כמנכ"ל החברות אופטיבייס, אלביט מערכות ראייה, מיקרוסנס, ו-Wavion. לפני כן שירת כקצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, כראש מחלקת המבצעים של חיל האוויר.
ביוגרפיה

אייזנברג למד בבית הספר הריאלי בחיפה, ב-1965 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וכקצין בחיל התותחנים. בפרוץ מלחמת ששת הימים הוא שירת כמדריך בקורס קציני תותחנים, אז צורף לחטיבת גולני כקצין תצפית קדמי והשתתף בלחימה בגזרת רמת הגולן והחרמון. במהלך הקרבות נפצע מפגיעת רסיסי פגז ברגלו, אושפז ועבר ניתוחים. לאחר שחרורו למד הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון ועבד בתעשייה האווירית. לאחר מכן יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עם התמחות במערכות מידע. במהלך הלימודים פרצה מלחמת יום הכיפורים, אייזנברג חזר לישראל והצטרף ליחידת התותחנים שלו בלחימה. לאחר סיום התואר השני התנדב לקורס טיס, אותו סיים במרץ 1977 בהצטיינות במגמת קרב. הוא שירת כטייס F-4 פנטום ("קורנס") בטייסת 201 וסמ"ט ב' בטייסת. ב-1981 עבר הסבה למטוסי F-15 והשתתף בקרבות במלחמת לבנון הראשונה. בנובמבר 1982 מונה לסמ"ט א' בטייסת ובינואר 1984 לסמ"ט א' בטייסת "קורנס". במרץ 1986 מונה למפקד טייסת 119 ולאחר מכן פיקד על טייסת 106. ב-1990 מונה לראש מחלקת המבצעים של החיל וכיהן בתפקיד זה עד 1992, כולל במהלך מלחמת המפרץ. הוא פרש משירות הקבע ובשירות המילואים המשיך לשרת כטייס קרב עד 1997. בעקבות אסון צאלים ב' מונה לחבר בוועדת החקירה לבחינת האירועים.
לאחר שחרורו כיהן במגוון תפקידי ניהול בתעשיית ההיי-טק הישראלית. הוא שימש סמנכ"ל בחברת אלביט, ב-1994 מונה למנכ"ל חברת אופטיבייס וכיהן גם כיו"ר החברה משנת 2000. ב-2001 אייזנברג מונה למנכ"ל חברת מיקרוסנס, ב-2004 עד 2006 הוא כיהן כמנכ"ל חברת Wavion. ב-2009 מונה למנכ"ל אלביט מערכות ראייה וכיהן בתפקיד במשך כשנה.
הערות שוליים

↑  גתית פנקס, יו"ר ומנכ"ל אופטיבייס, רן אייזנברג, מתפטר; בחברה לא מכחישים קשר לכניסת בעלי המניות החדשים, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2001
לשקאר-א-טייבה

| --- | --- |
דגל לשקאר-א-טייבהדגל לשקאר-א-טייבה
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים) 
 מייסדים:  חאפיז מוחמד סעיד 
 מטה:  Muridke 
 מדינה:  פקיסטן 
 בעלי ברית:  ג'יש-י מוחמד ג'יש-י מוחמד אל-קאעדה אל-קאעדה
 מתנגדים:  הודו הודו ארצות הברית ארצות הברית ישראל ישראל
 
לשקאר-א-טיבה (באורדו: لشكرِ طيبه, תעתיק מדויק: לַשְכַרִ טַיבִּה, שפירושו: "צבא [העיר] אל-מדינה") הוא ארגון טרור אסלאמיסטי רדיקלי בולט בפקיסטן, אשר הוקם ב-1989 ומטרתו המוצהרת היא שחרור חבל קשמיר מידי הודו, והקמת מדינת הלכה אסלאמית על בסיס חוקי השריעה בכל אזור דרום אסיה. במשך השנים ביצע הארגון, המקושר לארגון הטרור אל-קאעידה, פיגועי טרור רצחניים רבים, כנגד מטרות הודיות ומערביות בחבל קשמיר ובכל רחבי הודו.
אידאולוגיה

הארגון דוגל בהקמת מדינה מוסלמית אוניברסלית, שתכלול את כל המדינות המוסלמיות בעולם, במתכונת של ח'ליפות. מדינה זו תהיה מדינת הלכה הכפופה לחוק השריעה. על פי הארגון, כל המוסלמים ברחבי העולם מצווים להצטרף לג'יהאד, ולעזור למוסלמים אחרים המצויים במצוקה ובמצב של דיכוי מידי אלו המכונים על ידם ה"כופרים" - ובעיקר ההינדים, הנוצרים (בדגש על ארצות הברית) והיהודים. בין היתר הם מונים את המוסלמים המתגוררים ביהודה ושומרון, בוסניה, קוסובו, קשמיר, הפיליפינים, בורמה וצ'צ'ניה. כחלק מתפיסה זו, לשקאר-א-טייבה פתחה את בסיסי האימון שלה בפקיסטן לפעילי ג'יהאד מוסלמים מכל רחבי העולם.
הם טוענים כי עימות מוסלמי-הינדי מאפיין את העולם מאז ביאתו של מוחמד, ולכן כל הנלחם בהודו, ימנע מהגעה לגיהנום. הארגון עוין בצורה רשמית גם את היהודים ואת מדינת ישראל ומפיץ חומרי תעמולה כנגדה. בפרסומים הם מכנים את היהודים בשם "אויבי האסלאם" ו"ילדי הקופים והחזירים".
תשתית ומימון

התשתיות הצבאיות והמבצעיות של לשקר-א-טייבה מצויות בפקיסטן ובחבל קשמיר - הן בחלקו ההודי והן בחלקו הפקיסטני. לארגון מחנות אימונים בקרבת לאהור, שבהם מכשירים מאות פעילים בכל שנה, בעזרת אימונים מתוחכמים כגון לוחמה בשטח בנוי ולוחמת גרילה, טכניקות חבלה מתקדמות, שימושי מחשב וטכנולוגיה מבצעית. מתאמנים בו גם מוסלמים בעלי אזרחות מערבית (בעיקר בריטית, אך גם צרפתית, אוסטרלית ועוד), דבר המסייע גם ביצירת שיתופי פעולה עם ארגוני טרור נוספים ויצירת תשתית מודיעינית גלובלית. לארגון גם סייענים מוסלמים רבים בתוך הודו עצמה, המשתלבים בביצוע הפיגועים.
בקרבת העיר לאהור גם נמצאת מפקדת הארגון, שאחראית על גיוס כספים, הסברה, אימונים וגיוס הפעילים. הארגון משקיע מאמצים רבים בהסברה והגעה לתודעה הציבורית, ומפיץ תעמולה בעזרת אתרי אינטרנט באורדו, ערבית ואנגלית, ומספר ביטאונים אסלאמיסטיים.
הארגון ממומן כיום בעיקר על ידי כספים סעודיים, שמועברים אליו דרך ארגוני צדקה אסלאמיים – ובעיקר הארגון "ג'מאעת א-דעוה". מקור נוסף למימון הוא אל-קאעידה, עמו מקיים הארגון קשרים הדוקים. מקור מימון חשוב נוסף הוא קהילות מוסלמיות בחו"ל, ובעיקר זו שבבריטניה. פעמים רבות הכסף נאסף בכסות של ייעוד למטרות חברתיות (כגון סיוע לנפגעי אסונות טבע, סיוע רפואי וחינוכי וכו'), ולתורמים לא נודע שכספם מיועד למטרות צבאיות וטרוריסטיות. הארגון גם נהנה ממימון של מספר ארגוני פשיעה, דבר הבא לידי ביטוי בקשרים עם ראשי העולם התחתון בהודו, העוסקים בהברחות סמים לאירופה.
הארגון השתמש ברשתות החוואלה למימון התקפותיהם בדלהי.
הערות שוליים

↑  היה נהוג לתרגם את שמו כ"צבא הטהורים", אולם באורדו ובשפות מקומיות אחרות הכוונה לכינויה של העיר אל-מדינה בערבית, "א-טייבה", כך שפירוש השם באורדו: צבא אל-מדינה.
1 2  שם
↑  לשכר-א-טיבה (Lashkar-e-Taiba): ארגון ג'האד עולמי אסלאמי פקיסטאני, המשתף פעולה עם אלקאעדה, הוא זה שביצע את מתקפת הטרור במומבאי, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, 24 בדצמבר 2008
↑  Delhi blasts toll is 59, 200 injured - Rediff.com India News
↑  CNN.com - India police: Pakistan spy agency behind Mumbai bombings - Oct 1, 2006
↑  יהונתן ובר ורוני סופר, מתקפת טרור במומבאי: ישראלים בשבי, באתר ynet, 27 בנובמבר 2008
↑  Shivani Sharma, Bangladesh unrest gives rise to threat of terror organisations to India, India Today, ‏12 באוגוסט 2024
↑  Terrorism Financing Methods: An Overview
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312495505171  GND: 7858550-8  LCCN: no2004018708  SUDOC: 155687174  VIAF: 136389603   WorldCat (עם VIAF): 136389603 
פיגוע הרכבות במומבאי, 2006
נבחרת בנגלדש בכדורגל

נבחרת בנגלדש בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בנגלדש. הנבחרת הוקמה בשנת 1972 וצורפה לפיפ"א בשנת 1974.
הדירוג הנוכחי של נבחרת בנגלדש ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-186 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 896.71 – ירידה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 110 נמדד לראשונה באפריל 1996, והדירוג הנמוך ביותר 197 נמדד לראשונה בדצמבר 2017. הנבחרת הופיעה פעם אחת בלבד בגביע אסיה, בשנת 1980. קיימת סברה כי חולשת הנבחרת היא בעקבות חוזקה של נבחרת הקריקט, מאחר שרוב העניין הציבורי בספורט סובב סביב הקריקט בבנגלדש.
ההישג הגדול עד כה של הנבחרת הוא הזכייה בגביע דרום אסיה לפדרציות בכדורגל בשנת 2003 כאשר הטורניר נערך על אדמת בנגלדש. בגמר ניצחה הנבחרת את נבחרת המלדיביים החלשה יחסית ובכך זכתה בתואר האזורי. הנבחרת ידעה מדי פעם תקופות טובות כמו במוקדמות מונדיאל 1986 כאשר ניצחה במוקדמות את נבחרות תאילנד ואינדונזיה, טורניר מוקדמות הגביע העולמי הראשון בו השתתפה נבחרת בנגלדש.
כל גביעי העולם

1930 עד 1982 - לא נכנסה
1986 עד 2026 - לא העפילה
כל גביעי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1956 עד 1968: הייתה חלק מפקיסטן
תאילנד 1972: לא הייתה חברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה
איראן (1964–1979) 1976: פרשה
| כווית 1980 | סיבוב ראשון | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 17 |
סינגפור 1984: לא העפילה
קטר (מדינה) 1988: לא העפילה
יפן 1992: לא העפילה
איחוד האמירויות הערביות 1996: פרשה
לבנון 2000: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2004: לא העפילה
אינדונזיה מלזיה תאילנד וייטנאם 2007: לא העפילה
קטר (מדינה) 2011: לא העפילה
אוסטרליה 2015: לא העפילה
איחוד האמירויות הערביות 2019: לא העפילה
קטר (מדינה) 2023: לא העפילה
ערב הסעודית 2027: 
| סה"כ | 1/13 | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 17 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי האתגר של ה-AFC

2006 - רבע גמר
2008 - לא העפילה
2010 - סיבוב ראשון
2012 עד 2014 - לא העפילה
כל גביעי פדרציית הכדורגל של דרום אסיה

1993 - לא נכנסה
1995 - חצי גמר
1997 - סיבוב ראשון
1999 - מקום שני
2003 - מקום ראשון
2005 - מקום שני
2008 - סיבוב ראשון
2009 - חצי גמר
2011 - סיבוב ראשון
2013 - סיבוב ראשון
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
נעמי חובארה

| --- | --- |

 לידה:  1930 (בת 94 בערך) נפת אלחיימה, תימן 
 שם לידה:  נעמי חראזי
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופרת
 יצירות בולטות:  "מפאתי תימן: מסוק אלאת'ניין עד מושב נחם"
 בן זוג:  יחיא חובארה
 
נעמי חובארה (נולדה ב-1930 בתימן) היא סופרת ישראלית. חובארה התפרסמה בעקבות חיבור הספר "מפאתי תימן: מסוק אלאת'ניין עד מושב נחם". הספר מגולל את סיפורה האישי של חובארה, קשיי הקליטה וההתערות בחברה הישראלית, על רקע סיפור הקמתו של מושב נחם שבפרוזדור ירושלים, ובכך מציע את הפרספקטיבה של סיפורן האישי של נשות יהדות תימן לעלייה ההמונית למדינת ישראל בשנות החמישים.
ילדות ונעורים

נולדה בשם נעמי חראזי בנפת אלחיימה במרכז תימן בשנת 1930, בת בכורה לדוד ולשולמית חראזי. אחריה נולדו ארבעה עשר ילדים, בהם שלושה בנים שנפטרו בעודם תינוקות. כמקובל בקרב בנות בתימן, נשארה בבית עם אמהּ כדי ללמוד את עבודות הבית.
בגיל שתים עשרה נישאה ליחיא חובארה. בנה הבכור נולד בשנת תש"ט ונפטר כשהוא בן ארבעה חודשים.