stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווריסט גלואה
ביוגרפיה > מותו בדו־קרב

הרקע לדו־קרב שבו מצא גלואה את מותו אינו ברור באופן ודאי עד היום. לפי גרסה אחת, ב־29 במאי 1832 הסתבך גלואה בקטטה עם יריב פוליטי והחל מעליבו לעיני כול. זה שלף את חרבו כדי להגן על כבודו, וכך גם עשה גלואה. על כן, הזמינו היריב לדו־קרב וגלואה, מפאת כבודו, הסכים, אף כי היה ברור לו כי לא ינצח בהתמודדות זו. על פי גרסה אחרת, שהיא הגרסה המקובלת ביותר, נערך הדו־קרב על רקע רומנטי. קיימות עדויות שגלואה היה מאוהב באישה מאורסת בשם סטפני פליס דו־מוטל, וכאשר ארוסה גילה זאת, הוא הזמין את גלואה לדו־קרב. גרסה שלישית קושרת את המשטרה החשאית לדו־קרב, ולפיה אותה אישה נועדה לפתות את גלואה, ולגרום לו להיקלע לדו־קרב נגד שוטר חשאי שהתחזה לארוסה של האישה.
גם לגבי יריבו בדו־קרב קיימות השערות שונות. אלכסנדר דיומא תיאר את היריב בשם פשה ד׳ארבינוויל (Pescheux d'Herbinville), אחד מ־19 קציני הארטילריה שנעצרו ושוחררו במסגרת האירוע שבעקבותיו נעצר גלואה לראשונה. אולם פרסומים בעיתוני פריז בימים שלאחר המוות הטרגי סותרים טענה זו, ורומזים לכיוונו של אחד מהשותפים לדעותיו הפוליטיות של גלואה, שאף היה כלוא איתו, ארנסט דושטלה (Ernest Duchatelet). אין אישוש לגבי אף אחת מההשערות, כך שזהות האדם שנטל את חייו של גלואה, אבדה.
גלואה היה משוכנע כי ימות ביום המוחרת, ובשעותיו האחרונות כתב במהירות כמה מרעיונותיו המתמטיים, וכן מכתבים לאחדים מחבריו. אריק טמפל בל, היסטוריון של המתמטיקה ובעל נטייה לרומנטיקה, מתאר בספרו הנודע "Men of Mathematics" (אנשי המתמטיקה), את הלילה שלפני הקרב:
את כל הלילה שלפני אותו קרב, בילה בכתיבת כל אותם רעיונות גדולים שצצו במוחו באותם ימים. מדי פעם כתב בשוליים "אין לי פנאי, עליי למהר". הדברים שכתב באותן שעות נואשות, בטרם יעלה השחר, יעסיקו אין־ספור מתמטיקאים במשך דורות רבים. באחד הדפים, יתברר מאוחר יותר כי בבוקרו של יום מותו, גילה הגאון הצעיר את הפתרון הנכון לבעיה שהציקה למתמטיקאים במשך מאות שנים. הוא מצא, אחת ולתמיד, פתרון לבעיה שהטרידה מתמטיקאים במשך דורות: באילו תנאים יש פתרון למשוואה.
תיאור זה של בל לוקה בדרמטיזציה יתרה, ועולה ממנו כאילו תורת החבורות נוצרה בין לילה. אך האמת היא שגלואה השתמש במושג "חבורה" (בצרפתית: groupe) עוד כשהיה בן 17, הראשון שהשתמש במושג זה במשמעותו המודרנית, וחיבר במהלך השנים מאמרים אחדים בתחום זה. באחד מן המכתבים שכתב ערב מותו לידידיו התנצל על כך שהוא עומד למות שלא למען המולדת, ובמכתב אחר ציין שהוא יוצא לדו־קרב בניגוד לרצונו. במכתב לידידו שבלייה הוא מציין את פעילותו המתמטית:
הגעתי לתגליות אחדות באנליזה. הראשונה עוסקת בתורת המשוואות, ואחרות בפונקציות אינטגרליות. בתורת המשוואות חקרתי את התנאים לקיום פתרון למשוואה. זה נתן לי הזדמנות להעמיק בתחום זה, ולתאר את הטרנספורמציות שניתן לערוך למשוואה גם כאשר אין לה פתרון. כל זה נמצא כאן בשלושה מאמרים.
גלואה המשיך ותיאר מאמר שנדחה על ידי פואסון, ומאמרים שחיבר לאחר מכן. במהלך הלילה תיקן גלואה את המאמרים האלה, והוסיף להם הערות.
בבוקר ה־30 במאי 1832 נערך הדו־קרב. גלואה ויריבו התרחקו זה מזה 25 צעדים ושלפו אקדחים. גלואה נפגע במעיו בירייה הראשונה ונפל ארצה. בניגוד למקובל, השאירו יריבו מוטל בשדה למשך שעות אחדות. לפי גרסה אחת נאסף גלואה על ידי איכר שעבר לידו במקרה, ולפי גרסה אחרת על ידי אחיו הצעיר אלפרד, שהוזעק למקום ולקח אותו לבית החולים קושן. מילותיו האחרונות של גלואה לאחיו היו: "אל תבכה! אני זקוק לכל עוז רוחי כדי להיפרד מן העולם בגיל עשרים". גלואה סירב לראות כומר, וב־31 במאי בשעה 10 בבוקר נפטר בבית החולים. הוא נקבר ב־2 ביוני מבלי שיסומן מקום קברו, ולכן מקום קבורתו המדויק אינו ידוע.
עבודתו המתמטית

גלואה פרסם ארבעה מאמרים מתמטיים (שהוגדרו "מכובדים, אבל לא מהפכניים") לפני גיל 18. מאמרו החשוב הראשון התפרסם ביוני 1830, ובו הוא פיתח באופן מפורש את השדות הסופיים הקרויים על־שמו שדות גלואה. בנייה זו הקדימה את ניסוח האקסיומות המגדירות את המבנה האלגברי הקרוי שדה ב־60 שנה.
עבודה אחרת, שנודעה כ־Second Memoire (משום שהתפרסמה אחרי ה־Premier Memoire) נכתבה – כטיוטה לא מעובדת – ביוני 1830, והציגה, לראשונה, את תורת החבורות. את עבודתו העיקרית, "רשימות על התנאים לפתרון משוואה על ידי רדיקלים" (ידועה בשם Premier Memoire), הגיש גלואה לאקדמיה הלאומית למדעים של פריז בינואר 1831, אך המאמר נדחה והוחזר לגלואה ביולי באותה שנה. משערים שמאמר זה הוא שחזור של עבודה דומה שגלואה הגיש לאקדמיה לשם קבלת ה־Grand Prix de Mathematiques, אחד־עשר חודשים קודם לכן, ואבדה. במאמר הזה פיתח גלואה את היסודות של תורת השדות, המכונים היום תורת גלואה: הרחבות של שדות וחבורות גלואה של הרחבות אלו. מופיעים שם בין השאר הפירוק של חבורה לקוסטים של תת־חבורה, ומושג התת־חבורה הנורמלית (גם אם לא המונח עצמו). התוצאה המרכזית בעבודה הזו היא הקריטריון של גלואה לפתירות על ידי רדיקלים עבור פולינומים מדרגה ראשונית (גלואה מגדיר, למעשה, את סדרת ההרכב של חבורת גלואה של הפולינום, וכותב "אם בכל אחת מן החבורות האלה [גורמי ההרכב] יש מספר ראשוני של תמורות אז המשוואה פתירה על ידי רדיקלים, ואם לא – לא" (כלומר, הפולינום פתיר אם ורק אם חבורת גלואה שלו פתירה). את זאת הוא עושה דרך ספירה של קוסטים, בלי להגדיר את מושג חבורת המנה, ובלי להוכיח גרסה של משפט ז'ורדן-הלדר הנחוצה להפעלה יעילה של הקריטריון.
בערב שלפני הדו־קרב הגורלי, כתב גלואה מכתב ארוך לידידו אוגוסט שבליה (Auguste Chevalier), ובו סיכם את עבודתו, לרבות רעיונות שטרם הספיק לפתח עד תום. שבליה פרסם את המכתב כבר בספטמבר 1832, אבל את רשימותיו האחרות של גלואה הוא העתיק ומסר לעיונו של ז׳וזף ליוביל רק ב־1843. ליוביל פרסם את עבודתו העיקרית של גלואה ב־1846.
שאר רשימותיו של גלואה שמורות ב־Institut de France בפריז.
לאחר מותו

חרף כל הסערות שפקדו אותו, המשיך גלואה בעבודתו המתמטית עד יומו האחרון. עבודתו לא זכתה להכרה בחייו, ורק ב־1843, 11 שנים לאחר מותו, השקיע ז'וזף ליוביל חודשים אחדים בבדיקת כתבי היד שהותיר גלואה, והכיר בחשיבותם. שלוש שנים לאחר מכן, ב־1846, פורסם המאמר בכתב העת "Journal des mathématiques pures et appliquées". תרומתו העיקרית הייתה הוכחה כי במקרה הכללי משוואות פולינומיות ממעלה חמישית ומעלה אינן ניתנות לפתרון בנוסחה שמערבת רדיקלים, ואפיון התנאים שבהם הדבר כן ייתכן. פאולו רופיני פרסם בשנת 1799 הוכחה חלקית לטענה. נילס הנריק אבל פרסם עוד ב־1824 הוכחה ולפיה לא ניתן לפתור משוואות מהמעלה החמישית ומעלה באמצעות נוסחה כזו (ראו משפט אבל־רופיני). החידוש בשיטתו של גלואה הייתה קביעתו לגבי כל משוואה מסוג זה – האם היא פתירה באמצעות רדיקלים, ואם כן, כיצד.
על שמו של גלואה נקראים מונחים מתמטיים אחדים:
תורת גלואה – התורה המתמטית שראשיתה בעבודתו של גלואה, הקושרת הרחבות של שדות עם חבורות
שדה גלואה – כינוי לשדה סופי, מושג שאותו יצר גלואה
חבורת גלואה – חבורת האוטומורפיזמים של הרחבת שדות
הרחבת גלואה – הרחבה של שדות שהיא נורמלית וספרבילית
בעיית ההיפוך של תורת גלואה – הבעיה של מציאת הרחבה שחבורת גלואה שלה נתונה
התאמת גלואה – הכללה של הקשר בין תת־שדות לתת־חבורות בתורת גלואה
לקריאה נוספת

מריו ליביו, שפת הסימטריה, מהדורה עברית: תרגום מאנגלית עמנואל לוטם, הוצאת אריה ניר 2006.
סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000, עמ' 267–285.
Lie, Sophus (1895), "Influence de Galois sur le Développement des Mathématiques", Le centenaire de l'École Normale 1795–1985, Hachette.
Laura Toti Rigatelli, Evariste Galois, Birkhauser, 1996
Galois and his Groups, Peter M. Neumann, Newsletter of the European Mathematical Society, Dec. 2011.
הערות שוליים

↑  Galois, Évariste (1828) "Démonstration d'un théorème sur les fractions continues périodiques", Annales de Mathématiques XIX: 294.
↑  Bell, Eric Temple (1986), Men of Mathematics
Dupuy, Paul, "La vie d'Évariste Galois", Annales de l'École Normale 13: 197–266
↑  Galois, Évariste (1830), "Analyse d'un Mémoire sur la résolution algébrique des équations", Bulletin des Sciences mathématiques XIII: 271.
Galois, Évariste (1830), "Note sur la résolution des équations numériques", Bulletin des Sciences mathématiques XIII: 413.
↑  Galois, Évariste (1830), "Sur la théorie des nombres", Bulletin des Sciences mathématiques XIII: 428.
↑  Tony Rothman, Genius and Biographers: The Fictionalization of Evariste Galois
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273621005171  PLWABN: 9810700990505606  BIBSYS: 90270677  BNE: XX937010  BnF: cb11903995k (data)  CANTIC: a11417055  CiNii: DA00706246  GND: 118537393  ICCU: AQ1V010663  ISNI: 0000 0001 0898 3441  LCCN: n81028328  LNB: 000149595  MGP: 55176  NDL: 00440462  NKC: jo2002159562  NLA: 35084589  NLG: 308128  NSK: 000051655  NTA: 07106401X  RERO: 02-A003276945  SELIBR: 234939  SUDOC: 026880075  Trove: 821813  VcBA: 495/49952  VIAF: 49225861   WorldCat (עם VIAF): 49225861 
הדף האחרון ממכתבו של גלואה לחברו, אוגוסט שבלייה, שאותו כתב בלילה שלפני מותו
מצבה לזכרו של גלואה בבור־לה־רן
יוסי בר מוחא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1995  (בן 30 בערך) מרקש, מרוקו
 מדינה:  ישראל ישראל
 
יוסי בר מוחא (נולד ב-1955) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כמנכ"ל אגודת העיתונאים בתל אביב.
ביוגרפיה

בר מוחא נולד במרקש, מרוקו. בן בכור מבין תשעה אחים ואחיות. כשהיה בן שנה עלתה משפחתו ארצה. אביו, מרדכי בר מוחא, היה רבה הראשי של נשר. אחיו, הצעיר ממנו בשנה, דניאל בר מוחא היה הרב הראשי של מצפה רמון. למד בבית-הספר היסודי ישורון בנשר, לאחר מכן בישיבה התיכונית תקוות יעקב בשדה יעקב, ומשם המשיך למכללה הצבאית של חיל החימוש. שירת שנה בקבע והשתחרר בדרגת סמ"ר.
לאחר שחרורו מצה"ל עבד כפעיל ציבור והיה רכז קליטה חברתית במחוז חיפה והצפון של משרד הקליטה. למד ניהול חשבונות סוג 1–2. ב-1986 למד עיתונות בבית הספר לעיתונות בבית ציוני אמריקה.
באוקטובר 1987 החל את עבודתו העיתונאית במקומון "הד הקריות" של רשת שוקן, המשיך ב"צפון 1" של רשת שוקן וב"ידיעות הגליל". משם עבר לכלבו בחיפה, שם ערך תחקירים וכתב על נושאים מוניציפליים וענייני עלייה. הפרשייה הראשונה שחשף נגעה לעולים הלאיהודים שהגיעו לארץ במסגרת העלייה הגדולה מברית המועצות.
בשנת 1993 הצטרף לעיתון הארץ.
במסגרת עבודתו העיתונאית חשף סדרה של מינויים פוליטיים והתנהלות בעייתית במועצות הדתיות בישראל. בעקבות החשיפה הקים ממלא מקום שר הדתות דאז עוזי ברעם את ועדת צדוק, שהמליצה לקצץ את מספר המועצות בחצי ולבטל מתן שכר לראשיהן וסגניהן בערים הקטנות. לאחר כעשור החלו במשרד הדתות ליישם את המלצות הוועדה.
בר מוחא סיקר גם את עסקת הקרקעות בבית נקופה בתקופת כהונתו של שר השיכון בנימין בן אליעזר. החשיפה הביאה לביטול העסקה. פרשה אחרת שסיקר נגעה ליועצו של ראש הממשלה בנימין נתניהו לקליטת עלייה, מיכאל אזרק. הוא גם חשף את מִחזור הבלונים לצנתורי לב בבתי החולים בארץ, דבר שזיכה אותו בבונוס מהעיתון. בעקבות החשיפה הקים שר הבריאות דאז, צחי הנגבי, ועדה לבדיקת סוגיית מחזור המכשור הרפואי.
רבים מהתחקירים שערך עסקו במגזר הדתי. בין היתר חשף פרשות הקשורות לבתי הספר שהקימה מפלגת ש"ס במסגרת מעיין החינוך התורני ואת רמתם הירודה, וכן למקומות עבודה שסידרו בכירי ש"ס למקורביהם. במרץ 1987 חשף את מנגנון הכספים של הרב אלעזר אבוחצירא מבאר שבע בסדרת כתבות נרחבת שהביאה לפתיחת חקירת משטרה נגד הרב והמלצה להעמידו לדין. בשנת 2002 נסגר התיק על ידי הפרקליטות. בר מוחא חשף כי בחשבונו הפרטי של הרב בבנק דיסקונט בבאר-שבע למעלה מחצי מיליארד שקל. הוא הגיש עתירה לבג"ץ יחד עם המרכז לפלורליזם יהודי (התנועה הרפורמית) נגד ההסדר שאליו הגיע אבוחצירא עם מס-הכנסה לתשלום של 20 מיליון שקל, מהם חמישה מיליון שקל לעמותות לפי בחירתו.
ב-1999 חשף רשימה של חצרות "מקובלים" הפועלים בארץ ואת הכנסותיהם הכספיות. בשנת 2000 חשף את פרשת "הדיבוק מדימונה" שאחז ביהודית סיגאוקר: שמונה חודשים לאחר טקס להוצאת הדיבוק שנערך אצל הרב בצרי בהשתתפות עשרה מקובלים אחרים, וזכה להדים תקשורתיים, שחזר בר-מוחא את הטקס כדי להוכיח שמדובר במעשה תרמית.
בשנת 1995 ראה אור ספרו "קדושים בע"מ", שהוזמן על ידי ספריית מעריב וסקר את משפחת אבוחצירא מגירוש ספרד למרוקו ומחוז תפילאלת, דרך גיוס הכספים במרוקו ועד להקמת האימפריה הכלכלית המסועפת של צאצאי המשפחה.
מינואר 2002 משמש מנכ"ל אגודת העיתונאים בתל אביב. חבר דירקטוריון בחברה הציבורית איירפורט-סיטי; חבר הוועד המנהל של האגודה למען החייל בשנים 2001–2004; חבר נשיאות ומליאת מועצת העיתונות בישראל משנת 2000; חבר בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות משנת 2000. מ-2007 ממלא מקום יו"ר האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל.
לימד עיתונות בבית הספר להשתלמות מורים בחיפה בשנת 2002, וכיום מרצה בפני סטודנטים וגופים ציבוריים.
נשוי ללאה ואב לאביחי. מתגורר בתל אביב.
ג'ק דילן גרייזר

| --- | --- |

גרייזר, 2018
 לידה:  3 בספטמבר 2003 (בן 21) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק דילן גרייזר (באנגלית: Jack Dylan Grazer; נולד ב-3 בספטמבר 2003) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי. הוא התפרסם כששיחק בתפקידים ראשיים בסרטי הקולנוע "זה", ובהמשכו "זה: חלק 2" ובסרטי גיבורי-העל "שהאזאם".
ביוגרפיה

גרייזר נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של אנג'לה לפבר ושל השחקן היהודי גאווין גרייזר. דודו מצד אביו הוא המפיק האמריקאי-יהודי בריאן גרייזר (אנ').
בשנת 2018 בחר המגזין "הוליווד ריפורטר" בגרייזר כאחד משלושת הכוכבים המובילים מתחת לגיל 18.
בשנת 2020 יצא גרייזר מהארון בשידור חי ביוטיוב. לאחר שנשאל על ידי מעריץ לגבי נטייתו המינית, גרייזר ענה "אני ביסקסואל" והוסיף את המשפט המזוהה עם סרטו "לוקה": "שקט, ברונו".
בשנת 2023 שיחק בסרט גיבורי העל "שהאזאם! 2: זעם האלים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Tales of Halloween | ג'ואי סטריינגר הצעיר |  |
| 2017 | זה | אדי קסברק |  |
| 2017 | Scales: Mermaids Are Real | אדם וילץ |  |
| 2018 | ילד יפה | ניק שף בן ה-12 |  |
| 2019 | זה: חלק 2 | אדי קסברק הצעיר |  |
| 2019 | שהאזאם | פרדי פרימן |  |
| 2021 | אל תספר לאיש | ג'ואי צ'מבליס |  |
| 2021 | לוקה | אלברטו | דיבוב |
| 2021 | הבאג של רון | בארני | דיבוב |
| 2022 | Batman and Superman: Battle of the Super Sons | סופרבוי / ג'ונתן קנט | דיבוב |
| 2022 | חלומות גדולים (אנ') | ג'ו אמרסון (אנ') בצעירותו |  |
| 2023 | שהאזאם! 2: זעם האלים | קפטן מארוול הבן |  |
| 2024 | Downtown Owl | אלי |  |
| TBA | Friendship | סטיבן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Comedy Bang! Bang!‎ | קיידן אוקרמן | פרק: "Jesse Tyler Ferguson Wears a Brown Checked Shirt and Stripey Socks" |
| 2017–2018 | Me, Myself & I | אלכס ריילי הצעיר | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2018 | ללא מילים | רב | פרק: "EI-- EIGHTEEN" |
| 2019 | רובוט צ'יקן | פרדי פרימן | דיבוב; פרק: "Shazam! promotion" |
| 2020 | אנחנו מי שאנחנו | פרייזר וילסון | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | עלילות ספיידרוויק | טימבלטאק | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  "jackdgrazer on Instagram". Instagram.
↑  "francesca.scorsese on Instagram". Instagram.
↑  "Jack Dylan Grazer Talks 'Shazam'". ET Canada. 15 במרץ 2019. נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://chscourier.com/features/2019/11/14/jack-dylan-grazer-fulfills-big-screen-destiny-in-it/
↑  Carroll, Lloyd (24 באוגוסט 2017). "What's new on traditional TV". Queens Chronicle. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sandberg, Bryn Elise (8 באוגוסט 2018). "Hollywood's Top 30 Stars Under Age 18". The Hollywood Reporter. נבדק ב-21 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.youtube.com/watch?v=JfuoCHVnI2o
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2017: יו ג'קמן ודפני קין – "לוגאן" | פרס הסרטים והטלוויזיה של MTV – הצוות הטוב ביותר על המסך   2018: פין וולפהארד, סופיה ליליס, ג'יידן מארטל, ג'ק דילן גרייזר, ויאט אולף, ג'רמי ריי טיילור ושוזן ג'ייקובס – "זה"  | הבא: 2022: טום הידלסטון, סופיה די מרטינו ואוון וילסון – "לוקי" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1153917769  LCCN: no2017115662  VIAF: 20150516644003441746   WorldCat (עם VIAF): 20150516644003441746 
גרייזר בכנס קומיק-קון, 2018
גן בן שפר

תבנית:פארק
אזור המשחקים שבגן
האנדרטה לנופלי מערכות ישראל בני הרצליה
גן בן שפר הוא גן ציבורי שנקרא על שם צבי בן-שפר, שהוא מראשוני הרצליה ומעסקניה הבולטים, השוכן ברחוב סוקולוב. על הקמת הגן החליטו חברי המועצה המקומית הרצליה בשנת 1955.
מאפייני הגן

הגן מתפרש על פני כ-12 דונם.
בגן בן שפר מצויה בריכת הנוי הראשונה של העיר הרצליה, שהפכה לבריכת נוי אקולוגית. לצד הבריכה מצוי אמפיתיאטרון ובימת מופעים, שבה מתקיימים אירועי מוזיקה שונים וטקסים של עיריית הרצליה.
בגן מצויים מרחבי דשא ירוק בשפע וגם מתקן אומגה מעץ ומתחם משחקים המדמה את רחוב סוקולוב של פעם.
בשנת 1958 נחנכה אנדרטה לזכר בני ובנות הרצליה, חללי מערכות ישראל, שעוצבה על ידי מהנדס המועצה שמואל מוהליבר.
בשנת 2006 זכה הגן לעיצוב מחדש.
הגן משמש לקיום טקסים ציבוריים, ובהם פתיחת שנת הלימודים בגני הילדים, טקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל וחגיגות יום העצמאות, אל מול הבמה שבמערב הגן.
מתחם המשחקים

מתחם המשחקים מורכב ממתקנים ייחודיים אשר מדמים את רחוב סוקולוב ההיסטורי (הרחוב הראשי של הרצליה), באמצעות שימוש בדימוי המבנים האופייניים לתקופה, כגון: מגדל המים, קופת חולים, דואר ואוטובוס. מבני העץ מציעים לילדים לבקר בסניף הדואר, במרפאה ולנסוע באוטובוס של אגד.
המתקנים מהווים אטרקציה לילדים הנהנים מ"עיר קטנה" משלהם, לצד מתקני הטיפוס והמגלשות. בנוסף, לאורך הגן מתפרש כביש מדומה עם מעבר חצייה, והילדים יכולים לשחק ב"כביש" בבטחה.
בצד השני של אזור המשחקים רחבת חול ובה קיימות מגלשות, נדנדות, קרוסלות ועוד מתקני משחק. בעבר היה בגן גם מתקן אומגה אבל בשל חוסר בטיחות המתקן הורד.
בגן מתקיימות לעיתים קרובות פעילויות לילדים, באזורי הדשא שבגן, וכן אירועי מכירות ספרים ומשחקים.
שטחים ירוקים וצמחייה

בתהליך תכנון הגן הושקעה מחשבה רבה בשימור ושילוב הצמחייה הקיימת בגן.
אתגר רב היה בשינוי הטופוגרפיה ללא פגיעה בעצים קיימים - קבוצת לגרסטרמיות הודיות, אורני הצנובר, ברושים ופיקוסים רחבי עלים.
בנוסף, בגן קיימים אזורים רחבי ידיים של דשא ועצים. בלב הפארק קיימת בריכת נוי אקולוגית אשר מדמה נביעת מים הזורמת לנקודה הנמוכה בגן. בריכה זו היא אחת מהבריכות האקולוגיות הראשונות בישראל.
הגן הכיל קבוצות עצים שעברו טיפולי בטיחות ובריאות, בהם נכללים: אורן הצנובר, אורן קנרי, פיקוס השדרות, מכנף נאה ואזדרכת.
בשל הקרבה לבית הספר ברנר, הוצב לצד העצים שילוט עם שמותיהם.
ראו גם

פארק הרצליה
ספורטק הרצליה
פארק רעננה
הערות שוליים

1 2 3  מתוך הספר: "סיפורי הרצליה", עמוד 203
אזור המשחקים שבגן
מלון מלכת שבא

| --- | --- |

מלון מלכת שבא
 מיקום:  אילת, ישראל
 דירוג:  5+ כוכבים
 סוג המלון:  מלון נופש
 תמה:  טירה עתיקה בצבע חמרה המזכירה את ארמונה של מלכת שבא
 חדרים:  481
 קומות:  12 
 מעליות:  12 
 בעלות:  רשת מלונות אסטרל
 ניהול:  רשת מלונות אסטרל
 שמות קודמים:  "הילטון מלכת שבא"
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1999 
 אדריכל:  שלמה גרטנר
 קואורדינטות:  29°33′02″N 34°57′42″E﻿ / ﻿29.550555555556°N 34.961666666667°E﻿ / 29.550555555556; 34.961666666667
 אתר הבית של המלון
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןמלון מלכת שבא(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןמלון מלכת שבא  he מלון מלכת שבאhe מלון מלכת שבאמפת  __ אילת (in English: Eilat) [‌דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) ממזרח: עקבה (in English: Trace) מדרום: מפרץ אילת (in English: Gulf of Aqaba) ממערב: חצי אי (in English: Peninsula) סיני (in English: Sinai) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מלכת שבא הוא מלון בדירוג "5+ כוכבים" הממוקם בעיר אילת. במלון ישנם 481 חדרים.
המלון ממוקם על שפת הלגונה, בסמיכות לטיילת, והוא אחד משורה של מלונות פאר בחוף הצפוני. בצמוד למלון נמצא קניון עופר מלכת שבא בבעלות רשת מליסרון . בנובמבר 2016 הודיעה רשת הילטון שהיא תחדל מניהול המלון באילת. המלון נוהל על ידי רשת "הילטון" עד 1 בינואר 2017. לאחר מכן נוהל על ידי חברת ניהול בבעלות יצחק תשובה, ובאוגוסט 2021 נרכש על ידי רשת מלונות אסטרל.
היסטוריה

מלון "מלכת שבא" שהוקם בשנת 1962 היה מוותיקי המלונות באילת. שלב ראשון של המלון נפתח במרץ 1963 ונחנך רשמית ב-9 במאי 1963. בפברואר 1964 הושלם השלב השני של המלון והוא היה למלון הגדול באילת עם 84 חדרים.
באוגוסט 1970 הורדה דרגת המלון לשלושה כוכבים. בשנת 1972 נמכר המלון לאבנר תומר, אך המכירה בוטלה לאחר שתומר לא מילא את התחייבויותיו לתשלום עבור המלון. בנובמבר 1975 מונה למלון כונס נכסים. בשנות ה-80 היה המלון בבעלות הארבס חי. בדצמבר 1991 המלון נשרף כליל בשריפה שפרצה בו בגלל נר. את המלון השרוף קנה איש העסקים יצחק תשובה, שהרס את המלון השרוף ובנה במקומו מלון חדש. תשובה חתם עם הילטון חוזה להפעלת המלון למשך 20 שנה. המלון כלל 440 חדרים, שחציים יועדו למכירה לאנשים פרטיים. ב-29 באוקטובר 1999 נחנך המלון במעמד ראש העיר. עד אמצע 2002 נמכרו 110 דירות במלון.
ב-23 באפריל 2000 התקיימה פגישה במלון בין ראש ממשלת ישראל אהוד ברק לבין מלך ירדן, עבדאללה השני (באולם הכנסים "עדן").
בשנת 2001 צולמו במלון מספר קטעים לסרט אוצרות הים האדום.
בעשור השני של המאה ה-21, היה אחד משני מלונות של רשת המלונות העולמית "הילטון" הפועלים בישראל (לצד "מלון הילטון תל אביב").
בראשית נובמבר 2016 פורסם, כי החל מינואר 2017, יחדל המלון מלשאת את המותג "הילטון". המלון ייקרא "מלון מלכת שבא" וינוהל בידי חברת ניהול שתוקם על ידי יצחק תשובה, בעליו של המלון וזה אשר בנה אותו. הרקע להפסקת הפעלת המלון בידי הילטון, הוא ככל הנראה הוצאות שונות ודמי ניהול גבוהים מדי לדעת בעליו של המלון, אותם נדרש להוציא לבקשת הילטון, כחלק מהיותו של המלון מנוהל על ידה.
בשנת 2021 נרכש המלון על ידי רשת מלונות אסטרל.
אדריכלות

המלון תוכנן על ידי משרד האדריכלים גרטנר גבור קומט אדריכלים.  צורתו מזכירה טירה עתיקה וצבעו הוא צבע החמרה. סגנון זה אמור להזכיר את ארמונה התנ"כי של מלכת שבא.
מבט מהים האדום
מהמלון מצד גשר הטיילת
הכניסה למלון
קניון מלכת שבא אשר מתחת למלון
המלון מצד מזרח
אולם המעליות המרכזי בבניין
בריכת השחייה של המלון
הערות שוליים

↑  אריאל נוי, מלון מלכת שבא מצטרף רשמית לרשת מלונות אסטרל, באתר אייס, 9 באוגוסט 2021
↑  יוסף לפיד, ארגז בודד מצהיב בחוף אילת, מעריב, 14 בינואר 1962
↑  יעקב ארז, מלון "מלכת שבא" באילת פותח שעריו לתיירים, מעריב, 7 במרץ 1963
↑  נחנך האגף הראשון של מלון "מלכת שבא" באילת, דבר, 10 במאי 1963
↑  מלון "מלכת שבא" הגדול במלוני אילת, הַבֹּקֶר, 14 בפברואר 1964
↑  הורדה דרגת בית־מלון "מלכת שבא" באילת, מעריב, 21 באוגוסט 1970
↑  מלון "מלכת שבא" באילת נמכר ב־7 מיליון ל"י, מעריב, 1 באוקטובר 1972
↑  מונו כונסי נכסים למלון "מלכת שבא" באילת, מעריב, 4 בנובמבר 1975
↑  בעל מלכת שבא: אין כל מו"מ למכירת המלון, מעריב, 23 בינואר 1986
↑  יצחק דנון, ‏פשרה: מגדל תפוצה ב-750 אלף שקל בגין נזקים בשריפה במלון מלכת שבא אילת, באתר גלובס, 27 בפברואר 1997
↑  מוטי חביב, נר דולק גרם לשריפת הענק במלון "מלכת שבא" באילת, חדשות, 24 בדצמבר 1991
↑  חברה הולנדית במו"מ לרכישת מלון מלכת שבא מתשובה ואריסון, באתר גלובס, 15 באפריל 1999
↑  אביבה קרול, ‏תשובה ואריסון מכרו 9 יחידות בשבוע בפרוייקט הילטון מלכת שבא באילת, באתר גלובס, 10 במאי 1998
↑  אלעזר לוין, ‏133 דירות לא מכורות במלכת שבא אילת, באתר גלובס, 18 ביולי 2002
1 2  דני שדה ושירי הדר, פרסום ראשון: "הילטון" עוזבת את אילת, באתר ynet, 31 באוקטובר 2016
↑  אריאל נוי, מלון מלכת שבא מצטרף רשמית לרשת מלונות אסטרל, באתר אייס, 9 באוגוסט 2021
דרו סילי

| --- | --- |

סילי במהלך סיבוב ההופעות "היי סקול מיוזיקל: המופע"
 לידה:  30 באפריל 1982 (בן 42) אוטווה, אונטריו, קנדה קנדה
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקום לימודים:  תיכון לייק ברנאטלי 
 בת זוג:  איימי פפרת (2013–הווה)
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו מייקל אדגר סילי (באנגלית: Andrew Michael Edgar Seeley; נולד ב-30 באפריל 1982) הוא שחקן, זמר ורקדן אמריקאי-קנדי. הוא הקליט שירים רבים עבור חברת וולט דיסני. הוא רקד בילדותו באונטריו עד שהיה בן 13 ואז עבר לפלורידה.
ביוגרפיה

סילי גדל בטורונטו. היה בלהקת הבנים "נו גראונד".
קריירה > 2005–2010: ערוץ דיסני

בשנת 2005 החל סילי לעבוד עם המפיק הוותיק ריי צ'אם ויחד הם כתבו את השיר "Get'cha Head in the Game" לפסקול המוזיקלי המצליח של דיסני לסרט היי סקול מיוזיקל. הקול שלו עורבב עם הקול של זאק אפרון לדמותו של טרוי בולטון בסרט. על שיר זה קיבל מועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית המוזיקה המקורית. סילי מילא את מקומו של אפרון (שצילם את הסרט היירספריי) בסיבוב ההופעות של שחקני היי סקול מיוזיקל, והוא מופיע באלבום המופע.
הקשר של סילי עם חברת וולט דיסני נמשך וניתן לשמוע אותו כאמן בולט במספר פסקולים ואלבומי אוסף של דיסני, כולל Disneymania 5, Disneymania 6, Disney Channel Holiday, סדרת Radio Disney Jams ועוד. הדואט של סילי עם הזמרת המקסיקנית בלינדה "Dance with Me", מהפסקול המצליח של הסרט בנות הצ'יטה 2, הושמע בערוץ דיסני וברדיו דיסני. דרו הופיע בווידאו קליפ של בלינדה "Ni Freud ni tu mamá". דרו גם עשה הופעת אורח באלבום של הצ'יפמאנקס, "Undeniable". סילי הופיע בסרט "קלייר" של ערוץ הולמרק ובסרט "Fly Kidz", בו היה שותף לכתיבת והפקת הפסקול. הוא גם כתב וביצע מוזיקה בסרט המקורי של ערוץ דיסני "Jump In!‎".
סילי שיחק בסרט עוד סיפור סינדרלה בתפקיד כוכב הפופ ג'ואי פרקר. דרו כתב וביצע ארבעה שירים בסרט, וצילם וידאו קליפ בשתי הגרסאות לשיר "New Classic".
בקיץ 2009 כיכב בתפקיד הנסיך אריק במחזמר של דיסני בברודוויי, בת הים הקטנה, והיה לו תפקיד ראשי בסרט האימה קיצור הדרך. ביוני 2010 כיכב בסרט הטלוויזיה בערוץ הולמרק "Freshman Father".
קריירה > 2011 –היום: The Resolution, סרטים והטלוויזיה

אלבומו "The Resolution" יצא ב-5 באפריל 2011. לאחר צאת האלבום יצא סילי לסיבוב הופעות ארצי בו ביצע מוזיקה מקורית משלו. הוא גם שר שיר בסדרה שייק של ערוץ דיסני. דואט עם אדם היקס, "Dance for Life", הוקרן בפרק מתוך הסדרה. "Dance for Life" נכלל בפסקול התוכנית. השיר של סילי "It's Always Been You" שימש כשיר הנושא "Crown for Christmas", סרט של ערוץ הולמרק משנת 2011.
ב-12 ביוני 2011 דווח כי סילי הצטרף לסדרת הנוער של רשת ה-CW, 90210, אך בהמשך נודע כי הוא עזב את התפקיד. במרץ 2012 כיכב בסרט "I Kissed a Vampire". סלי הוציא וידאו קליפים לשיריו "Beautiful" ו"Into The Fire". שירו "I Do" נכלל בפסקול השלישי של הסדרה שייק.
בשנת 2013 כיכב בסרט הטלוויזיה "Lovestruck: The Musical" של ABC Family. בסרט הוא מבצע גרסת כיסוי לשיר "DJ's Got Us Fallin 'in Love "של אשר. בשילוב עם הסרט החדש, סילי כתב וביצע את השיר "Here & Now", שיר הנושא למסע הפרסום האביבי של ABC Family. השיר נכלל במיני אלבום של סילי שיצא לאור באפריל 2013.
קריירה > חיים אישיים

סלי התחתן עם השחקנית איימי פפרת בשנת 2013. ב-20 ביולי 2019 נולדה בתם.