stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיאון המקדש
הערות שוליים

↑  Readings | Apocalypse! FRONTLINE | PBS, www.pbs.org
↑  מרכז מבקרים, באתר מכון המקדש
↑  Alex Traiman, Yom Yerushalayim and the Temple Mount: ‘Miracles of biblical proportion’, JNS.org, ‏2013-04-29 (באנגלית)
↑  Luis Joseph Castle, The Temple Institute, 4Jesus Online (באנגלית)
↑  גלריית תמונות, באתר מכון המקדש (באנגלית)
מאלב, נתיבי אוויר הונגריים

מאלב, נתיבי אוויר הונגריים ובדרך כלל רק מאלב (בהונגרית: Malév, Magyar Légiközlekedési Vállalat, אנגלית Malev, Hungarian Airlines) הייתה חברת תעופה וחברת הדגל של הונגריה, ובסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה בודפשט פרנץ ליסט שבעיר הבירה בודפשט. ב-3 בפברואר 2012 הודיעה על הפסקת טיסותיה.
תולדות החברה

מספר חברות תעופה פעלו בהונגריה לפני מלחמת העולם השנייה, אך המלחמה סתמה את הגולל על התעופה האזרחית במדינה. מאלב נוסדה זמן קצר לאחר המלחמה, ב-29 במרץ 1946, בשם "חברת תעופה אזרחית הונגרית - סובייטית" (הונגרית Magyar-Szovjet Légiforgalmi Rt, ובקיצור מאסובלט Maszovlet). החברה הפעילה שירותי נוסעים והטסת דואר, ומרכז פעילותה היה בשדה התעופה בפרוור בודארש (Budaörs) מערבית לבודפשט. ב-1950 נבנה בפריהג' (Ferihegy) נמל תעופה חדש עבור החברה ומרכז פעילותה הועבר אליו.
ב-26 בנובמבר 1956 רכשה ממשלת הונגריה את כל מניות החברה, ושמה שונה לזה הנוכחי. החברה החלה להרחיב את שירותיה ליעדים בינלאומיים קרובים, אך רק בשנת 1968, עם רכישת מטוסי הסילון הראשונים מדגם טופולב TU-134, החלה בטיסות לכל חלקי אירופה ולמזרח התיכון. כבר ב-1988, לפני התמוטטות ברית המועצות והפיכתה של הונגריה לדמוקרטיה, רכשה החברה את מטוס הנוסעים המערבי הראשון שלה מדגם בואינג 737-200. תהליך החלפת המטוסים הואץ, ושלוש שנים לאחר מכן, ב-2001, נפרדה החברה ממטוסיה הסובייטיים האחרונים.
לאורך השנים שיתפה מאלב פעולה עם מספר חברות תעופה החברות בברית חברות התעופה סקייטים, ובמיוחד עם צ'ק איירליינס. סקייטים הזמינה את מאלב להצטרף לשורותיה, אך החברה בחרה להיענות להזמנתה של ברית Oneworld מנובמבר 2005, צעד שהושלם ב-1 באפריל 2007.
פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
החברה הפעילה טיסות סדירות ל-50 יעדים. רוב יעדיה של החברה נמצאים באירופה ובמזרח התיכון, אך היא הפעילה גם טיסות למספר יעדים באמריקה (ניו יורק וטורונטו) ובמזרח הרחוק (בייג'ינג ובנגקוק). החברה הפעילה קו טיסה סדיר בין תל אביב לבודפשט (בין 8 ל-16 טיסות בשבוע בהתאם לעונה). למעט מספר קווי תעופה עונתיים משדה התעופה הבינלאומי שארמלק (Sármellék) שליד אגם בלטון, כמעט כל טיסותיה של החברה היו משדה התעופה פריהג' ואליו. בשנת 2006 עשתה החברה ניסיון ראשון להפעיל טיסות בין יעדים בינלאומיים מחוץ להונגריה. צעד זה כלל הפעלת טיסות סדירות בין אתונה להלסינקי ולדבלין. בנוסף לכך הפעילה החברה במהלך שנת 2006 קו תעופה בין בודפשט ודברצן. בנוסף לטיסות נוסעים סדירות מפעילה החברה גם טיסות שכר.
בשנת 2003 הטיסה החברה 2,275,000 נוסעים והעסיקה 2,830 עובדים. ברשותה של מאלב חברה בת לנסיעות (מאלב אייר טורס) ואגף המטפל בהטסת מטען.
פירוק

ממשלת הונגריה הזרימה לחברת מאלב 350 מיליון דולר בין השנים 2007 ל-2010, אך האיחוד האירופי מנע מהממשלה להמשיך בסיוע הכספי בשנת 2011 בגלל מגבלות חוקיות. חברת התעופה הולאמה מחדש בפברואר 2010, כאשר המדינה ההונגרית רכשה 95% מהונה העצמי של חברת התעופה ובעלת הרוב לשעבר איירברידג '(49% בבעלות Vnesheconombank בבעלות המדינה), והפחיתה את אחזקות המניות שלה ל -5%.
ב-3 בפברואר 2012 הפסיקה החברה את טיסותיה עקב חוב של 270 מיליון דולר והפסקת המימון על ידי הממשלה ההונגרית. בית המשפט בהונגריה העביר את השליטה בחברה לנאמנות המטפלת בהליך פירוק, ואסר על הוצאת תשלומים מלבד אלו הנדרשים באופן ישיר להמשך השירות. ב-14 בפברואר 2012 הורה בית המשפט על פירוק החברה.
תאונות ואירועים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להלן מופיע אירוע אחד מתוך רבים המופיעים בערך שבויקי-אנגלית.
ב-30 בספטמבר 1975 התרסק מטוס החברה מדגם טופולב Tu-154 בעת טיסה MA240 משדה התעופה הבינלאומי בודפשט-פריהג' לשדה התעופה הבינלאומי בביירות. על סיפון המטוס שתפוסת מושביו הייתה קטנה ממחצית היו עשרה אנשי צוות הונגריים וחמישים נוסעים. איש מהנוסעים ואנשי הצוות לא שרד את ההתרסקות שאירעה מעל הים הפתוח, סמוך לקו החוף הלבנוני. הסיבות לאירוע לא נחקרו מעולם.
צי המטוסים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| כלי טיס | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-600 | 6 | 19 | 90 | 109 |  |  |
| בואינג 737-700 | 7 | 19 | 102 | 121 |  |  |
| בואינג 737-800 | 5 | 34 – | 126 180 | 160 180 |  |  |
| בומברדיה דאש 8 Q400 | 4 | – | 72 | 72 |  |  |
| סה"כ: | 22 |  |  |  |  |  |
ראו גם

טיסה 240 של מאלב
הערות שוליים

↑  יסמין גיל וסוכנויות הידיעות, מאלב חדלה לפעול; רש"ת קרקעה מטוס החברה בנתב"ג בשל חוב, באתר כלכליסט, 3 בפברואר 2012
↑  CAPA, Malev Hungarian Airlines
| Oneworld |
| --- | --- | --- |
| מייסדות | אמריקן איירליינס • בריטיש איירווייז • קוואנטס • קת'אי פסיפיק |  |
| חברות | פינאייר • איבריה • LATAM צ'ילה • ג'פאן איירליינס • רויאל ג'ורדניאן • מלזיה איירליינס • LATAM ברזיל • סרילנקן איירליינס • קטר איירווייז • LATAM אקוודור • LATAM אקספרס • LATAM ארגנטינה • LATAM פרגוואי • LATAM פרו • LATAM קולומביה • אייר נוסטרום • BA סיטיפלייר • קת'אי דראגון • קומאייר • גלובוס איירליינס • איבריה אקספרס • J אייר • JAL אקספרס • ג'פאן טרנסאושן אייר • ג'טקונקט • ניקי • OpenSkies • קוואנטס לינק • סאן אייר • נורדי רז'יונל איירליינס • אלסקה איירליינס |  |
| חברות עבר | אייר ברלין • אייר לינגוס • מאלב • מקסיקנה • קנדיאן איירליינס  • US Airways |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10047107-9  ISNI: 0000 0001 1703 8484  LCCN: n80163031  VIAF: 150101288   WorldCat (עם VIAF): 150101288
מוזיאון סילקבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 כתובת:  Hovedgårdsvej 7, 8600 Silkeborg 
 מיקום:  עיריית סילקבורג 
 מדינה:  דנמרק 
 בעלים:  עיריית סילקבורג 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1904
 תאריך פתיחה רשמי:  1904 
 קואורדינטות:  56°10′08″N 9°33′11″E﻿ / ﻿56.169°N 9.55308°E﻿ / 56.169; 9.55308
 www.museumsilkeborg.dk
  (למפת דנמרק מוגדלת) קופנהגן אודנסה אולבורג אורהוס אסביירג שוודיה גרמניהמוזיאון סילקבורג(למפת דנמרק רגילה) קופנהגן אודנסה אולבורג אורהוס אסביירג שוודיה גרמניהמוזיאון סילקבורג
 
מוזיאון סילקבורג (בדנית: Silkeborg Museum), הוא מוזיאון היסטורי שנמצא בעיר סילקבורג בדנמרק. הוא ממוקם במבנה העתיק ביותר בעיר, בית אחוזה משנת 1770.
המוזיאון

המוזיאון נוסד בשנת 1904, ועד שנת 1951 היה ממוקם באחוזת סילקבורג. במוזיאון נמצאת המומיה של האיש מטולאנד, אחת מגופות הכבול השמורות ביותר שנמצאו בדנמרק מתקופת הברזל הקדם רומאית.
מוזאזאוריים

| מוזאזאוריים |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 101–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי קמטן
משפחה:: מוזאזאוריים
שם מדעי
 Mosasauridae ‏גרווה, 1853

קלידסטס
הדמיה של אנגולזאורוס (Angolasaurus)
גורוניזאורוס
מוזאזאוריים (שם מדעי: Mosasauridae) היא משפחה נכחדת של לטאות ים שחיו בסוף תור הקרטיקון לפני 66–101 מיליון שנה.
מינים אלה היו הקשקשאים הגדולים בעולם ואחדים מיצורי הים הגדולים ביותר שהתקיימו. אורכו של הגדול שבהם - המוזאזאורוס הגיע עד ל-18 מ' ומשקלו הגיע עד 20 טון. הם היו קרוביהם הרחוקים של הנחשים - קרובים אליהם יותר מן הלטאות. המשפחה הכי קרובה אליהם הייתה האיגיאלוזוריים (Aigialosauridae) ויש המכלילים את האיגיאלוזוריים עם המוזאזאוריים בטענה שהאיגיאלוזוריים היו ראשוני המוזאזאוריים שירדו אל הים. כמו הנחשים גם הלסת של המוזאזאורים נפתחה לצדדים כדי לעזור לו לבלוע טרף גדול. הם היו בעלי סנפירי חזה ארוכים וסנפירים אחוריים קטנים עם זנב לטאה ארוך מאחוריהם. ייתכן שהם הביאו צאצאים חיים לעולם.
תיאור

למוזאזאוריים הייתה "עצם הרבועה" באחורי הגולגולת בימין ובשמאל הדומה למפתח או לסמן שאלה. דבר זה הוא סמן הכר למשפחת המוזאזאוריים. לעומתם, אצל לטאות הכוח דומה עצם הרבועה ליתד. עצם הרבועה המוזאזאורית הייתה בעלת יכולת תנועה, תכונה של הקשקשאים. במרכז הלסת התחתונה, מאחורי עצם השינים ישנו מפרק שני מימין ומשמאל, בנוסף למפרק הראשון מימין ומשמאל בבסיס החבור של הלסת התחתונה לשאר חלקי הגולגולת. המוזאזוריים כולם היו בעלי מבנה זה, מאפיין ייחודי המבדיל אותם מלטאות הכוח, והיו המוזאזאוריים הזוחלים היחידים בעלי מבנה זה. זה הדבר שאפשר להם להוציא את הלסת ממקומה כדי לבלוע טרף גדול. ההבדל בינם לבין הכוחים בעניין זה הוא שאצל הכוחים הוא זה שאצלם המפרק הראשון מימין ומשמאל ותנועת העצם הרבועה הם הכלים להוצאת הלסת ממקומה, ואין לכוחים מפרק שני באמצע הלסת. המוזאזאוריים פערו פיות גדולים באמצעות המפרק השני. עקב כך אין דרקון קומודו נחשב למוזאזאורוס על ידי הזרם המרכזי של המדע למרות טענתה של סוראהיא סופארמי שיחסה לדרקון קומודו את התואר "מוזאזאורוס" אף על פי שהיה יבשתי, אלא שדרקון קומודו הוא לטאת כוח. בהכחד המוזאזאוריים לפני 66 מיליון שנה איבדה מחלקת הזוחלים את התכונה הייחודית של המפרק באמצע הלסת התחתונה.
לעומת המוזאזאוריים, אצל הנחשים הגיעה היכולת להוציא את הלסת ממקומה לשיא, משום שאצל הנחשים אין עצם בקדמת הלסת התחתונה, הצדדים ימין ושמאל מחוברים בגיד גמיש, לעומתם אצל המוזאזאורים ושאר לטאות, הלסת התחתונה שלמה במבנה עצם המחבר את צד ימין וצד שמאל בקדמת הלסת התחתונה.
למוזאזאוריים כולם הייתה עין הקודקוד, תכונה של הלפידוזאוריה הקיימת גם אצל לטאות הכוח.
תזונה

הם היו טורפי העל של הימים הרדודים הקדמוניים יחד עם הפלזיוזאורים כמו הקרונוזאורוס העצום. הם טרפו כל יצור שרק יכלו: דגים, כרישים, נאוטילוסיים, צבי ים, עופות ימיים, איכתיוזאורים ואף פלזיוזאורים קטנים.
נמצא אמוניט שבו חורי נגיסה של שיני אחד מן המוזאזאוריים
היכן נתגלו מוזאזאוריים

ישראל, צ'כיה, הולנד, בלגיה, דנמרק, פורטוגל, שוודיה, דרום אפריקה, ספרד, צרפת, גרמניה, פולין, בולגריה, הממלכה המאוחדת, רוסיה, אוקראינה, קזחסטן, אזרבייג'ן, יפן, מצרים, ירדן, סוריה, טורקיה, ניז'ר, אנגולה, מרוקו, אוסטרליה, ניו זילנד, האי וגה סמוך לחופי אנטארקטיקה, מקסיקו, קולומביה, ברזיל, פרו, צ'ילה, שתי מדינות בקנדה ושפע מדינות בארצות הברית. הזהוי של המין גלובידנס (Globidens) מהמין G. timorensis, כאחד מן המוזאזאוריים הוטל בספק בגלל צורת שניו. הוא נתגלה באינדונזיה, ב 24 ביולי 2019 זוהה גלובידנס טימורנסיס כאיכתיוסאור, וגילו יוחס לתור הטריאס, אינו מוזאזאור, וגם קדום  יותר מכל המוזאזאורים. איגיאלוזוריים התגלו בקרואטיה.
היכן נתגלו מוזאזאוריים > מוזאזאוריים בישראל

בשנת 1993 נתגלתה גולגולת שלמה באורך 1.42 מטר וכמה חוליות מעמוד השדרה, של מוזאזאורוס, ליד אורון במכתש רמון. המין קיבל תחלה את השם "אורונוזאורוס", אבל מאוחר יותר זוהה עם פרוגנתודון מהמין P. currii. אומדני אורכו היו 3: הראשון היה 10 מטרים, השני היה 13 מטרים, שכנראה כבר קשור עם הזהוי עם המין פרוגנאתודון כוריי. השלישי היה כ-17 מטרים. הגולגולת שמורה באוניברסיטת בן-גוריון. נכון ל-2020 מוצגת הגולגולת עם חוליות הצוואר בפארק קרסו למדע.
היכן נתגלו מוזאזאוריים > ממצא מוזאזאורי נדיר בירדן

ליד קצר ח'ראנה (בערבית: قصر خرّانة, "ארמון ח'ראנה"), כ-60 קילומטרים מדרום מזרח לרבת עמון, נתגלו שרידי מוזאזאורוס בן 66 עד 67 מיליון שנה, מהטילוזאורוס T. proriger. חלק מעורו הקשקשי השתמר היטב, דומה לעורן של לטאות כוח.
היכן נתגלו מוזאזאוריים > עור של ליודון, אחד המוזאזאוריים מארצות הברית

ב-17 ביוני 1878 נתגלתה עצם של מוזאזאורוס במסגרת סקר גאולוגי בקנזאס, ולמחרת נתגלו יתר שרידיו, ביניהם גם שרידי עורו.
מיון

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  משפחה מוזאזאוריים (Mosasauridae) סוג Goronyosaurus  תת-משפחה Halisaurinae סוג Eonatator  סוג הליזאורוס (Halisaurus)  סוג פוספורוזאורוס (Phosphorosaurus)  סוג Pluridens  קבוצה Natania תת-משפחה מוזאזאורים (Mosasaurinae) סוג דאלאסוזאורוס (Dallasaurus)  סוג קלידסטס (Clidastes)  סוג Liodon  שבט Prognathodontini סוג גורוניזאורוס (Goronyosaurus)  סוג פרוגנתודון (Prognathodon)  סוג פלסיוטילוזאורוס (Plesiotylosaurus)  שבט Globidensini סוג Globidens  סוג Carinodens  סוג Igdamanosaurus  שבט Mosasaurini סוג Moanasaurus  סוג Eremiasaurus  סוג פלוטוזאורוס (Plotosaurus)  סוג מוזאזאורוס (Mosasaurus)  סוג Amphekepubis |  קבוצה Russelosaurina סוג Carsosaurus  סוג Haasiasaurus  סוג Komensaurus  תת-משפחה Plioplatecarpinae סוג Angolasaurus  סוג Ectenosaurus  סוג Selmasaurus  שבט Plioplatecarpini סוג Latoplatecarpus  סוג פלייטקרפוס (Platecarpus)  סוג Plesioplatecarpus  סוג Plioplatecarpus  תת-משפחה Tethysaurinae סוג Pannoniasaurus  סוג Tethysaurus  תת-משפחה Tylosaurinae סוג היינוזאורוס (Hainosaurus)  סוג טאניווזאורוס (Taniwhasaurus)  סוג טילוזאורוס (Tylosaurus)  סוג קאיקאיפילו (Kaikaifilu)  תת-משפחה Yaguarasaurinae סוג Romeosaurus  סוג Russellosaurus  סוג Yaguarasaurus |  |
גלריה

מוזאזאורוס
פרוגנתודון
טילוזאורוס
Latoplatecarpus
הערות שוליים

↑  האזכור הגדול ביותר של אורך המוזאזאוריים הוא 60 רגל. במקרה שהדבר מדויק, מדובר ב 18.288 מטרים.
↑  תמונתו: https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/4/47/Placenticeratidae_-_Placenticeras_whitfieldi.jpg
↑  https://www.schweizerbart.de/papers/njgpa/detail/293/91487/Globidens_timorensis_E_von_Huene_1935_not_a_durophagous_mosasaur_but_an_enigmatic_Triassic_ichthyosaur
↑  קוריוז מדעי בין לאומי: בחדשות בטלוויזיה הופיעה בערב הגלוי תמונה של דינוזאור. זמן קצר לאחר מכן, כשנזכר הגלוי בעיתון נכתב שם שאמנם ארכו היה 10 מטרים, אבל הוא בסך הכל לטאה שיש לה קרובות באינדונזיה בלווי ציור של דרקון קומודו.
↑  מקור: http://www.adssc.org/press-releases/דינוזאורים-וזוחלים-אחרים-בהר-הנגב
↑  תמונת העור: https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/8/89/Tylosaurus_skin.jpg
↑  F. H. Snow, On the Dermal Covering Mosasauroid Reptile, Transactions of the Kansas Academy of Science 6, 1877 - 1878, עמ' 54-58 doi: 10.2307/3623557
מובאח

מובאח (בערבית: مباح) היא מושג בשריעה המוסלמית אשר משמעותו המילולית היא "מותר".
בשורשי ההלכה האסלאמית, "מובאח" הוא אחד מחמשת סוגי ההלכה. המושג הזה בדרך כלל מדבר על דברים נייטרליים, שאין איסור לעשותם, ואין המלצה או חובה לעשות אותם.
ראו גם

חלאל
הערות שוליים

↑  Majed F. Sa'id, Hans Wehr, J Milton Cowan, A Dictionary of Modern Written Arabic, Language 38, 1962-07, עמ' 328 doi: 10.2307/410799
↑  Campo, Juan Eduardo, 1950-, Encyclopedia of Islam, Facts On File, 2009
↑  Hallaq, Wael B., Sharia theory, practice and modern transformations, Cambrigde Press, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: mubah
מוזיאון התחבורה של לונדון

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לתחבורה, מוזיאון עצמאי 
 כתובת:  קובנט גרדן, לונדון, בריטניההממלכה המאוחדת
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  טרנספורט פור לונדון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1980
 תאריך פתיחה רשמי:  1980 
 קואורדינטות:  51°30′43″N 0°07′18″W﻿ / ﻿51.511944444444°N 0.12166666666667°W﻿ / 51.511944444444; -0.12166666666667
 www.ltmuseum.co.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמוזיאון התחבורה של לונדון(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמוזיאון התחבורה של לונדון(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטימוזיאון התחבורה של לונדון(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטימוזיאון התחבורה של לונדון
 
קטר קיטור של הרכבת המטרופולינית- קטר הקיטור היחיד בעולם ששימש רכבת תחתית ונשמר עד היום
תחבורה ציבורית המונעת על ידי סוסים משנת 1882
רכבות של הרכבת התחתית של לונדון מוצגות במוזיאון
מוזיאון התחבורה של לונדון (באנגלית: London's Transport Museum) הוא מוזיאון בקובנט גרדן שבסיטי של וסטמינסטר במרכז לונדון. המוזיאון מוקדש לתיאור התפתחות התחבורה הציבורית בלונדון.
תיאור המוזיאון

המוזיאון נמצא במבנה מ-1872 ושימש בעבר חלק משוק הפרחים של קובנט גרדן. הוא מציג את התפתחות התחבורה הציבורית בלונדון. תצוגת המוזיאון כוללת דגמים ישנים של אוטובוסים, חשמליות וקרונות רכבת תחתית. כמו כן יש בו מפות ומוצגים המראים את התפתחות מערכת התחבורה הציבורית ואת דמותה הציבורית של המערכת (לדוגמה: גלויות דואר). מרבית הפריטים שברשות המוזיאון אינם מוצגים מפאת גודלם, ואלה מוחזקים בסניף של המוזיאון באקטון שבלונדון. סניף זה אינו פתוח לקהל למעט באירועים מיוחדים.
היסטוריה של המוזיאון

המוזיאון נפתח לקהל בשנת 1980. שמו המקורי היה "מוזיאון התחבורה לונדון" (באנגלית: London Transport Museum). המוזיאון התמקד בעיקר בקווי האוטובוסים והרכבת התחתית של העיר.
בשנת 2000 שונתה הנהלת המוזיאון והבעלות עליו עברה לידי ארגון תחבורה עבור לונדון - הארגון האחראי על הניהול והתיאום בין מערכות התחבורה השונות בלונדון. בהתאם, שונו התצוגות במוזיאון והוא עבר להציג את כל האספקטים של התחבורה בלונדון (ולא רק הציבורית). כמו כן שונה שם המוזיאון ל"מוזיאון התחבורה של לונדון".
ב-4 בספטמבר 2005 נסגר המוזיאון לצורך שיפוץ בעלות של 18.6 מיליון ליש"ט, במסגרת השיפוץ נוספו למוזיאון נושאים נוספים הקשורים לתחבורה בלונדון, כגון נושא הרכיבה על אופניים ברחבי העיר, וכן המוניות בלונדון והתחבורה הימית בעיר (תחבורה באמצעות תעלות ותחבורה בנהר התמזה). פרויקט השיפוץ הסתיים בנובמבר 2007.
מוזיאון סומאיה

| --- | --- |

מבנה פלסה קארסו בו שוכן המוזיאון
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאמנות
 כתובת:  פלסה קארסו, מקסיקו סיטי
 מיקום:  Miguel Hidalgo 
 מדינה:  מקסיקו 
 בעלים:  קרן קרלוס סלים
 מייסדים:  קרלוס סלים
 מפעיל:  Grupo Carso 
 מבקרים בשנה:  1,095,000 (נכון ל־2013)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2011
 תאריך פתיחה רשמי:  29 במרץ 2011 
 אדריכל:  פרננדו רומרו
 קואורדינטות:  19°26′26″N 99°12′17″W﻿ / ﻿19.440694444444°N 99.204722222222°W﻿ / 19.440694444444; -99.204722222222
 http://www.museosoumaya.org
  (למפת מקסיקו סיטי מוגדלת) מדינת מקסיקו מורלוסמוזיאון סומאיה(למפת מקסיקו סיטי רגילה) מדינת מקסיקו מורלוסמוזיאון סומאיה
 
מוזיאון סומאיה (בספרדית: Museo Soumaya) הוא מוזיאון לאמנות במקסיקו. המוזיאון שוכן באזור נואבו פולנקו שבמקסיקו סיטי. המוזיאון מחזיק עבודות רבות של אמנים אירופיים מפורסמים, לרבות אוסף גדול של פסלים של אוגוסט רודן. במוזיאון יש אוסף של מעל 66,000 יצירות אמנות.
המוזיאון נוסד על ידי איש העסקים המקסיקני קרלוס סלים והוא נקרא על שם אשתו סומאיה דומיט שנפטרה ב-1999.
הערות שוליים

↑    Harriet Alexander, ‏Carlos Slim: At home with the world's richest man, The Telegraph, 19 February 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16027932-X  LCCN: n98013068  SUDOC: 124380026  VIAF: 135048064   WorldCat (עם VIAF): 135048064 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיאונים ובנושא מקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קומת הכניסה במוזיאון
מבצע שמואל

מבצע שמואל היה פעולה צבאית במלחמת העצמאות שמטרתה הייתה תקיפת אוטובוס נוסעים בכביש רמאללה - לטרון, כתגובה להתקפות שנערכו על אוטובוסים יהודים. המבצע נכשל ועלה בחייהם של 16 לוחמים.
רקע היסטורי

מושב עטרות היה ליד שדה תעופה בריטי (קלנדיה), 11 ק"מ צפונית לירושלים. הוא היה מבודד ומוקף בכפרים ערביים. הערבים התנכלו לכלי הרכב היהודים בכביש המוביל למושב בהתקפות והנחות מוקשים, במטרה לשבש את החיים בשני היישובים היחידים שהיו אז מצפון לירושלים, עטרות ונווה יעקב.
ב-21 בדצמבר 1947 יצאה יחידה צבאית של גדוד מוריה מחטיבת עציוני מעטרות ופגעה באוטובוס ערבי על יד חורון. בפעולה נהרגו ארבעה ערבים. בעקבות פעולה זו הגיעו אנשי עבד אל-קאדר אל-חוסייני ומתנדבים עיראקים והשתכנו בכפרי הסביבה.
ב-2 במרץ 1948 יצאה הוראה מטעם המטה הכללי של ההגנה תחת הכותרת מבצע שמואל, לפגוע באוטובוס המוביל מדי בוקר פועלים ערבים מרמאללה ללטרון. המטרה הייתה להרתיע את הערבים על מנת למנוע התנכלות לתחבורה היהודית.
תחילה הטיל הפיקוד העליון בראשות יגאל ידין את המשימה על הפלמ"ח אך יצחק רבין השיב כי הפקודה אינה הגיונית ואינה ניתנת לביצוע. ידין ביקש מדוד שאלתיאל להורות למפקד הגדוד השישי של הפלמ"ח צבי זמיר לבצע את הפעולה. זמיר העביר את הפקודה דרך צינורות הפלמ"ח ליצחק רבין שחזר על דבריו שהפקודה אינה ניתנת לביצוע. לפיכך הטיל שאלתיאל את המבצע על גדוד "מוריה" של חטיבת עציוני שהיה נתון לפיקודו הישיר. מפקד הגדוד זלמן מרט (המכונה שדמי) וסגנו צבי סיני (המכונה עשהאל) ניסו לשכנע את שאלתיאל לבטל את הפעולה באמרם כי "אסור להכות פעמיים באותו מקום. הערבים בסביבה התחזקו מאז התקרית במקום ב-21 בדצמבר וכי: פעם ראשונה-הפתעה; פעם שנייה-התאבדות". שאלתיאל הודיע כי קיבל פקודה ועליו לבצעה.
הפעולה הוטלה על פלוגה ג' של הגדוד בפיקודו של נועם גרוסמן. גרוסמן היה בן 21, מפקד הפלוגה הצעיר ביותר בחטיבה. לאחר שבפברואר 1948 היו לפלוגתו מספר כישלונות. הוא שאף להוכיח את הצלחת הפלוגה בפעולה זו.
ב-3 במרץ 1948 הגיעו גרוסמן ואנשיו לעטרות ועדכנו את מגיני המושב על הפעולה. מגיני עטרות שלחו מיד שליח לשאלתיאל שעידכן אותו על התגבורות הערביות שהגיעו לכפרי הסביבה וכי אין סיכוי לחזור באור יום מביתוניא לעטרות. שאלתיאל הרשה להתקשר באלחוט לגרוסמן ולהודיע לו שמותר לו לדחות את הפעולה לפי שיקול דעתו אבל מכשיר הקשר התקלקל וההודעה לא הגיעה. אנשי עטרות ניסו לשכנע את גרוסמן לא לצאת לפעולה אך הוא אמר: "כמו שנגיע כך נחזור. זאת לא הפעולה הראשונה שלנו ולא האחרונה. אין ספק שנצליח".
הכוח תירגל השתלטות על אוטובוס. התרגול נערך על האוטובוס של המושב עטרות, אותו הם נהגו לאבטח.
המארב ותוצאותיו

בשעה 1:00 אור ליום כ"ג באדר א' (4 במרץ 1948) חודש הקשר עם עטרות ונאמר לגרוסמן כי לפי הוראות הפיקוד העליון עליו לבצע את הפעולה. אז העירו את החיילים, שהלכו לישון שלוש שעות קודם לכן.
בשעה 2:00 יצאו מעטרות 19 אנשי הכוח בפיקודו של נועם גרוסמן. הכוח יצא ללא מכשיר קשר. תחילה צעדו צפונה במטרה לחצות את כביש המוביל לכפר ראפאת ולאחר מכן צעד הכח מערבה עד הגיעו לכביש רמאללה - לטרון בקטע הכביש בן הכפר ביתוניא לכפר ראפאת, כ-7 ק"מ דרומית-מערבית לרמאללה. (סמוך למקום נימצא כיום בית הסוהר עופר). בשעה 5:00 הגיעו למקום המארב והמתינו לאוטובוס הערבי.
בשעה 6:40 הופיע האוטובוס הערבי ואנשי המארב פתחו עליו באש. הנהג נפגע אך האוטובוס לא עצר ולא ברור אם מי מנוסעיו נפגע.
לשמע היריות הגיעו כוחות ערבים מכפרי הסביבה, השתלטו על הרכסים מסביב וכתרו את גרוסמן ואנשיו. אנשי המארב מצאו עצמם מוקפים בכוחות ערבים חזקים באור יום. גם מכוניות מכביש רמאללה - לטרון, שראו את הכוח, הצטרפו למרדף. גרוסמן פקד על אנשיו לסגת במהירות לעבר עטרות, אבל לא היה להם סיכוי. הם הגיעו לעמק רחב יחסית, בו היו מוקפים מכל עבר. רק שלושה לוחמים הצליחו לטפס על רכס ממזרח לעמק והצליחו להגיע לעטרות במסלולים שונים, אך שאר חבריהם לא הצליחו לפרוץ בעקבותיהם. לפי מקורות ערבים נהרגו במקום עשרה לוחמים וששה נשבו. השבויים הובלו ברגל לרמאללה אבל לפתע הם נשכבו על הארץ ואחד מהם צעק "רימון" והטיל על הערבים רימון שלא התפוצץ. הערבים הרגו את השישה מיד. גופותיהם חוללו מיד לאחר מכן.
כשהגיעו הידיעות על הקרב התארגן כוח מגדוד מוריה לחפש את המחלקה אך מאוחר מדי. הבריטים הודיעו כי מצאו 16 גופות של הלוחמים במרכז רמאללה, ובצהריים הן הועברו לבית החולים הדסה בהר הצופים. קשה היה לזהות את האנשים בגלל ההתעללות שהשחיתה את פניהם.
השישה עשר הובאו למנוחות כעבור שלושה ימים בבית הקברות סנהדריה, וכעבור שלוש שנים (ה' באלול ה'תשי"א, 6 בספטמבר 1951) הועברו גופותיהם לבית הקברות הצבאי שבהר הרצל.
אחד משישה עשר הנופלים היה נתן פרלמן, כתב של "קול מגן העברי", שהיה לכתב הצבאי הראשון שנפל במלחמת העצמאות.
התגובות על כישלון המבצע

לאחר כישלון המבצע זימן שאלתיאל את מפקדי הגדודים וסגניהם והסביר להם את מניעיו לתמוך בתוכנית המבצע. הוא אמר כי מבצע זה ואחרים שכמותו הם האמצעי היחיד להפסקת המצור על העיר העתיקה ועל הפגיעות בתחבורה מירושלים ואליה וכי העובדה שמבצעים כאלה כרוכים באבדות אינה צריכה להרתיע. הוא הוסיף ואמר: "אנו חייבים להיות מוכנים לאבדות אפילו בהיקף גדול יותר. המלחמה רק התחילה".
המפקדים לא קיבלו את דעתו. הם מתחו עליו ביקורת חריפה ואמרו כי שגה והאחריות כולה עליו וכי בשום מקום לא הוצג "מבצע שמואל" כחלק מתוכנית מקיפה יותר.
אגף המבצעים של המטכ"ל חקר את "מבצע שמואל" ופרסם מסקנות:
אף שהיו בידי מטה החטיבה ידיעות מפורטות על עצמת האויב לא נמסר תוכנן למפקד הגדוד. אילו היו הידיעות המפורטות מועברות אליו ייתכן שהיה בוחר גזרת פעולה אחרת.
צריך היה לבחור כוח גדול יותר או קטן מאוד, שיכול היה להסתנן.
לא ברור מדוע יצא הכוח ללא מכשיר קשר.
לא תוכנן כוח שיוכל לחלץ את היחידה הנסוגה על ידי תפיסת משלטים לאורך דרך הנסיגה.
כישלון המבצע החריף את היחסים בין סגל מפקדי גדוד מוריה ובין דוד שאלתיאל.
הנצחה

ב-17 במרץ 1985, בטקס בהשתתפות המשפחות השכולות, טדי קולק והנשיא חיים הרצוג, נקרא רחוב ראשי בשכונת פסגת זאב מרכז בשם השישה עשר. בפינת הרחוב עם רחוב משה דיין הוצוב שלט הנצחה לזכר שישה-עשר הלוחמים, וכן נקראה כיכר על שם גדוד מוריה ובו שלט המנציח את פעולות הגדוד.
לקריאה נוספת

יוסי שפנייר: "שישה עשר מי יודע", עת מול, גיליון 193, 2007.
אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, כרך שלישי, 1989.
מאיר אביזוהר, מוריה בירושלים תש"ח, 2002.
מאיר אביזוהר מוריה בירושלים בתש”ח, פרק ג. בשער הצפוני, 2. השישה-עשר
הערות שוליים

↑  פעולות־עונשין נגד אוטובוסים ערבים 3 ערבים נהרגו בדרך רמלה - רם־אללה, הַבֹּקֶר, 22 בדצמבר 1947
↑  ארבעה נהרגו במתקפה על התחבורה הערבית, הארץ, 22 בדצמבר 1947
שלט הנצחה לשישה עשר הנופלים ברחוב השישה עשר בפסגת זאב
מות

ערך זה עוסק באל המוות הכנעני. אם התכוונתם לאלה מצרית, ראו .
| --- | --- |

 כינוי:  ידד, מידד 
 תרבות:  מיתולוגיה כנענית, דת אוגריתית 
 אלים מקבילים:  תנטוס, האדס, פלוטו, האנשה של המוות 
 
מוֹת הוא אל המוות והשאול במיתולוגיה הכנענית. הוא בנו של אל ראש האלים, אחיהם של בעל, ים וענת. הוא האחראי על מוות, בצורת, עקרות ורעב. מקבילו היווני הוא האדס והרומי פלוטו.
שמותיו

משמעות שמו היא משורש המילה מוות, הקיים בכל השפות השמיות.[דרוש מקור] כינויים נוספים שלו בשירה האוגריתית הם ידד ומדד ('מדד אִלמ מות' - מיודד האלים מות) מלשון ידידות ודודים בלשון סגי נהור, כדי לא לבטא את הדברים הרעים בשמם, כך למעשה הוא אינו אהוב האלים אלא דווקא שנואם, ומות ושר, כלומר "מות שהוא שׂר", בדומה לשמות כפולים אוגריתיים אחרים כגון כושר וחסיס. כינוי נוסף של מות, הבא יחד עם הכינוי "ידד אִל" או "ידד בנ אִל" הוא "עֿזר", כלומר עזוז, גיבור מלחמה. גם פילון מגבל מתייחס אל מות (Μουθ) כאלוהי המוות והמקביל הפיניקי לפלוטון - מלך השאול.