stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
14 ביולי
נולדו

1602 – הקרדינל מזראן, מדינאי צרפתי (נפטר ב-1661)
1804 – ג'ון פרדריק לואיס, צייר בריטי (נפטר ב-1876)
1861 – וז'ה פשבלה, משורר גאורגי (נפטר ב-1915)
1862 – גוסטב קלימט, צייר ומעצב גרפי (נפטר ב-1918)
1868 – גרטרוד בל, ארכאולוגית, סופרת, מרגלת ומנהלנית, ידועה כ"המלכה הלא-מוכתרת של עיראק" (נפטרה ב-1926)
1888 – ככוצה צ'ולוקאשווילי, גיבור לאומי גאורגי (נפטר ב-1930)
1912 – וודי גאת'רי, מוזיקאי פולק (נפטר ב-1967)
1913 – ג'רלד פורד, הנשיא ה-38 של ארצות הברית (נפטר ב-2006)
1913 – שניאור זלמן פלר, פרופסור למשפטים, חתן פרס ישראל (נפטר ב-2016)
1914 – יעקב אורלנד, משורר, מתרגם, מחזאי ועורך ישראלי, חתן פרס ישראל לזמר עברי (נפטר ב-2002)
1917 – מארק גפן, עיתונאי ישראלי, זוכה פרס סוקולוב (נפטר ב-1989)
1917 – שלמה תנשמת, שחיין ישראלי (נפטר ב-2008)
1918 – ישעיהו וינברג, מנהל ישראלי שעמד בראש התיאטרון הקאמרי, בית התפוצות ומוזיאון השואה האמריקאי (נפטר ב-2000)
1918 – אינגמר ברגמן, במאי קולנוע, תיאטרון ושחקן שוודי (נפטר ב-2007)
1922 – מרדכי הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ במונסי (נפטר ב-2018)
1926 – הארי דין סטנטון, שחקן וזמר אמריקאי (נפטר ב-2017)
1928 – פאל בנקו, שחמטאי הונגרי ואמריקאי (נפטר ב-2019)
1928 – ננסי אולסון, שחקנית אמריקאית
1931 – נורה פרנקל, ציירת, רשמת ואמנית טקסטיל בישראל (נפטרה ב-1996)
1934 – יצחק איני עבאדי, קצין בצה"ל, שליח המוסד בעיראק, מושל רצועת עזה בדרגת אל"ם
1935 – אי איצ'י נגישי, כימאי מנצ'ורי-יפני, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-2021)
1935 – אילי גורליצקי, שחקן וזמר ישראלי
1938 – ג'רי רובין, פעיל חברתי בשנות ה-60 (נפטר ב-1994)
1938 – משה ספדיה, אדריכל ישראלי-קנדי
1939 – ציונה שמשי, אמנית ישראלית (נפטרה ב-2018)
1942 – חאבייר סולאנה, הנציג הגבוה של האיחוד האירופי למדיניות חוץ וביטחון והמזכיר הכללי של מועצת האיחוד האירופי
1944 – אבי בן-בסט, פרופסור בחוג לכלכלה של האוניברסיטה העברית בירושלים, מנכ"ל משרד האוצר ומנהל בכיר בבנק ישראל
1944 – מרדכי אלגרבלי, חבר הכנסת מטעם התנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש) בכנסת התשיעית
1948 – גודוויל זווליתיני, מלך הזולו (נפטר ב-2021)
1949 – אהרון אחיעז, טייס חיל האוויר ואיש עסקים ישראלי (נפטר ב-1998)
1950 – עמליה ארגמן ברנע, עיתונאית וסופרת ישראלית
1954 – יצחק פוקס, זמר, מלחין ופזמונאי
1955 – יגאל צור, סופר, עיתונאי, מגיש תוכניות טלוויזיה ומדריך טיולים
1963 – יהודה נוריאל, עיתונאי ישראלי (נפטר ב-2020)
1965 – דורית ניתאי נאמן, שחקנית ובמאית תיאטרון
1965 – רוני שריג, סופרת, חוקרת ומרצה לתרבות יפן וללימודי מזרח אסיה
1966 – מת'יו פוקס, שחקן אמריקני
1968 – אסף בן דב, מנכ"ל מועדון הכדורגל מכבי חיפה
1971 – דנה ספקטור, עיתונאית ומנחת טלוויזיה ורדיו ישראלית
1986 – דן סמית', זמר-יוצר וסולן להקת באסטיל
1987 – אביגיל קובארי, זמרת, מוזיקאית ושחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית
1987 – דן ריינולדס, זמר-יוצר וסולן הלהקה Imagine Dragons
1988 – קונור מקגרגור, לוחם אירי של אמנות לחימה משולבת ולוחם מקצועי ב-UFC
1999 – גיא פודוליץ', יוטיובר ישראלי
נפטרו

937 – ארנולף, דוכס בוואריה (נולד ב-885)
1223 – פיליפ השני "פיליפ אוגוסט", מלך צרפת (נולד ב-1165)
1486 – מרגרט מדנמרק, מלכת סקוטלנד (נולדה ב-1456)
1704 – סופיה אלכסייבנה רומנובה, עוצרת רוסיה הצארית (נולדה ב-1657)
1742 – ריצ'רד בנטלי, תאולוג, מלומד קלאסי ומבקר ספרות אנגלי (נולד ב-1662)
1881 – בילי הנער, אחד הפושעים הגדולים בהיסטוריה של המערב הפרוע (נולד ב-1859)
1900 – ג'ון גיר, מושל אינדיאנה ה-11 (נולד ב-1825)
1904 – פאול קרוגר, מדינאי דרום אפריקאי (נולד ב-1825)
1944 – אוג'ניו קאלו, פרטיזן יהודי וגיבור איטליה, נרצח (נולד ב-1906)
1947 – ישראל דושמן, משורר עברי, פזמונאי, סופר, מתרגם ומורה (נולד ב-1884)
1958 – פייסל השני, מלך עיראק האחרון (נולד ב-1935)
1965 – עדלי סטיבנסון, מועמד לנשיאות ארצות הברית (נולד ב-1900)
1968 – קונסטנטין פאוסטובסקי, סופר, מחזאי ועיתונאי רוסי (נולד ב-1892)
1987 – משה איש כסית, איש בוהמה, מסעדן ושחקן קולנוע ישראלי (נולד ב-1947)
2014 – אליס קוצ'מן, אתלטית אמריקאית (נולדה ב-1923)
2014 – משה בר-יודא, השליח השלישי של הסוכנות היהודית לקהילת ביתא ישראל שבאתיופיה והראשון שנשלח אליהם באופן רשמי מטעם מדינת ישראל (נולד ב-1934)
2016 – פטר אסטרהאזי, סופר ומסאי הונגרי (נולד ב-1950)
2018 – שריה דבליצקי, רב חרדי ליטאי, פוסק, מקובל, מדקדק, פילולוג וסופר תורני פורה (נולד ב-1926)
2020 – אלתר ולנר, עורך, סופר ועיתונאי ישראלי (נולד ב-1923)
2020 – מרים בן-פרץ, פרופסור לחינוך באוניברסיטת חיפה ונשיאת מכללת תל-חי (נולדה ב-1927)
2020 – אדאלט אאולו, סופרת ומחזאית טורקית (נולדה ב-1929)
2020 – מגן ברושי, ארכאולוג והיסטוריון ישראלי (נולד ב-1929)
2020 – נואל מרטין, בריטי שנפל קורבן לפשע שנאה של תקיפה על ידי ניאו נאצים (נולד ב-1959)
2021 – קורט וסטרגארד, קריקטוריסט דני (נולד ב-1935)
2021 – ממנון חוסיין, נשיא פקיסטן ה-12 (נולד ב-1940)
2021 – יקותיאל גרשוני, היסטוריון, פרופסור להיסטוריה של אפריקה באוניברסיטת תל אביב ומדליסט פאראלימפי ישראלי (נולד ב-1943)
2021 – כריסטיאן בולטנסקי, אמן מיצב, צלם וצייר צרפתי (נולד ב-1944)
2022 – תמר מטל-שומכר, אתלטית וכדורסלנית ישראלית (נולדה ב-1933)
2022 – איוונה טראמפ, אשת עסקים צ'כית-אמריקאית, סופרת ודוגמנית ואשתו הראשונה של דונלד טראמפ (נולדה ב-1949)
חגים ואירועים החלים ביום זה

צרפת – יום הבסטיליה
עיראק – יום לאומי
קיריבטי – יום העצמאות (היום השלישי, לא יום חופש)
יום (המודעות) הכריש הבינלאומי
13 ביולי – 15 ביולי
יולי
לוח אירועים שנתי
הערות שוליים

↑  הכרישים של ישראל, באתר וואלה, 14 ביולי 2021
↑  https://www.daysoftheyear.co.il/2018/07/14.html
גוסטב קלימט
ג'רלד פורד
פיליפ השני
בילי הנער
תכנות לוגי

תכנות לוגי הוא פרדיגמת תכנות השמה דגש על יחסים ככלי הפשטה עיקרי. יחסים הם כלי המאפשר לקשר בין ערכים שונים באמצעות עובדות המוגדרות מראש.
תכנות לוגי מבוסס על תחשיב הפרדיקטים ושונה מפרדיגמות התכנות המקובלות, המבוססות על ארכיטקטורת פון נוימן.
התכנות הלוגי מבוסס בראשיתו על האקסיומה:  A\quad if\quad B_{1}\land B_{2}\land ...B_{n}. 
רוברט קוואלסקי הסיק שאקסיומה זו יכולה להיקרא כפרוצדורה רקורסיבית, כך ש A הוא הראש של הפונקציה וכל  B_{i} הוא חלק מהגוף.
כלומר, כדי לפתור (להריץ) את A, יש לפתור (להריץ) את  B_{1}\land B_{2}\land ...B_{n}.
היסטוריה

התכנות הלוגי במובן הכללי שלו, נתן בתחילה מקום למספר מימושים, כגון אלו של פישר בלאק (1964), ג'יימס סלייגל (1965), וקורדל גרין (1969). מימושים אלו היו בעצם מערכות ל"פתירת שאילתות" כמו ה Advice Taker שהוצג במאמרו של ג'ון מקארטי (1958). למרות זאת, רק ב-1969, אבסיס, שנכתבה על ידי פוסטר ואלקוק, הייתה לשפה הראשונה שעסקה בתכנות לוגי והוכרזה כשפת תכנות.
במובן הצר יותר של התכנות הלוגי, ניתן למצוא אותו כבר בדיונים הראשונים על בינה מלאכותית בסוף שנות ה-60 ותחילת ה-70. אף על פי שהייתה אכן מבוססת על לוגיקה, פלאנר, אשר פותחה ב MIT הייתה השפה הלוגית הראשונה שנבנתה על פרדיגמת התכנות הפרוצדורלי. המימוש הידוע ביותר של הפלאנר הוא המיקרו-פלאנר שנבנה על ידי ג'רי סוסמן, אגווין חארניאק, וטרי וינוגרד. השימוש בו היה למימוש השפה הטבעית של וינוגרד, והבנתה של תוכנת SHRDLU, דברים אשר היוו התקדמות רצינית ביותר באותה התקופה. מפלאנר עצמה התפתחו בנוסף גם השפות QA-4, POPLER, Conniver, QLISP, ETHER.

הייס וקוואלסקי, גם הם ניסו לקבל את גישת ההכרזה הלוגית לייצוג מידע שהוצגה על ידי פלאנר בצורתה הפרוצדורלית. הייס (1973), פיתח שפת משוואות, GOLUX, שבה ניתן לקבל פרוצדורות שונות באמצעות שינוי של אלגוריתם מציאת הפתרון לשאילתות. קוואלסקי לעומת זאת הראה כיצד ניתן לפתור באמצעות פתרון רדוקטיבי של SL-resolution את השאילתות המוצגות. לבסוף קוואלסקי, בשיתוף עם קולמיראור בעצם בנו את פרולוג על בסיס רעיונות אלו. מכאן והלאה פותחו גם ALF, Godel, Fril ועוד שפות נוספות. 

בשנת 1997 הוקמה ועדת "מייסדי התכנות הלוגי" שמטרתה הייתה לתת ל-15 האנשים הללו את מקומם הראוי בהיסטוריה בתור חלוצי התכנות הלוגי.
מאפייני שפה

בתכנות לוגי אין חישוב של ערכים או טיפוסים הניתנים להם. שיטת החישוב של התכנות הלוגי היא שיטה של האחדה ומענה על שאילתות באמצעות הוכחות בלבד. לתכנות הלוגי שלושה מאפיינים הייחודיים לו:
1. תחביר -
2. סמנטיקה -
3. סמנטיקת התפעול -
הרצה היא בדיקה של שאילתה על ידי המפרש.
הרצה היא ניסיון למצוא סט של עובדות וחוקים שיספקו את ערכי השאילתה.
אם מדובר בשאילתה המכילה משתנים, ההרצה תנסה לתת ערכים כלשהם, מתוך התוכנית, אשר יספקו את השאילתה. אם לא ימצאו ערכים מתאימים יוחזר ערך שלילי.
סמנטיקת התפעול של התכנות הלוגי מבוססת על שני מנגנונים:
האחדה של תבניות (unification): מכניזם האחראי על העברת פרמטרים והתאמת סוגי משתנים.
גישוש נסוג (Backtracking): מכניזם שתפקידו חיפוש הוכחות.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב)

תחביר: סמלים אטומיים: קבועים ומשתנים.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > קבועים

יחידים אשר הם תיאור של ישות או אובייקט מסוים.
פרדיקטים אשר מתארים יחס קיים. (ישנם כמה המוכלים מראש בשפה)
סמלים קבועים אשר מתחילים באות קטנה.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > משתנים

משתנים ייוצגו באות ראשונה גדולה לדוגמה: X,Y,DingDong, TheWitchIsDead.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > ביטוי

קבועים או משתנים ייחודיים נקראים ביטוי.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > נוסחה אטומית

נוסחה אטומית היא אחת משניים, חוק או עובדה. הצורה הבסיסית של נוסחה אטומית היא:
predicate-symbol(term1, term2,...termn)
כל נוסחה אטומית היא פונקציה. הרצה של כל פונקציה תעשה על ידי השאילתה שתינתן.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > עובדה

עובדה היא הגדרה של n אטומים כך ש n>=1 אשר עומדים ביחס מסוים. נסתכל בקטע הקוד הבא:
father(abraham, issac)
שורה זאת לוקחת את שני הקבועים (נשים לב אות קטנה בתחילת המילה) abraham, issac וקובעת שהם עומדים ביחס Father (כלומר עובדה).
father(Abraham, issac)
בניגוד לשורת הקוד הקודמת, כאן ניתן לראות, כי השם Abraham מתחיל באות גדולה ועל כן הוא משתנה.
הצורות הפשוטות ביותר של עובדה הן true, false.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > תבנית

לכל פרדיקט שנבנה קיימת תבנית, התבנית בנויה ממספר ביטויים ותוגדר על ידי מספר זה. לדוגמה מספר הביטויים של father שהוגדר קודם הוא 2. אם נגדיר מחדש את father עם מספר ביטויים שונה הפרדיקט לא יוגדר כאותו פרדיקט. נגדיר אותו כ father/1 father/3 father/4 וכדומה.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > חוק

הגדרה של יחס בתנאי מסוים נקראת חוק. נתבונן בקטע הקוד הבא:
father(X, issac) :- X=abraham
במקרה זה נגיד כי X עומד ביחס father עם issac אמ"מ X=abraham. הפרדיקט "=", כאמור, הוא פרדיקט אשר בנוי לתוך התכנות הלוגי.

ראש החוק הוא החלק הראשון אשר מגיע לפני הסימן -: בעוד שהחלק השני הוא הגוף. הגוף יכול להיבנות באמצעות יותר מחוק אחד ולהיות מופרדת בפסיקים כמו שנראה בהמשך. כל "," כזה הוא הפרדיקט and. כלומר כדי שהראש ייתן ערך true יש לדאוג לכך שכל הערכים בגוף המופרדים בפסיקים יתנו ערך דומה.
חוק מגדיר טווח לקסיקלי פנימי שהאברים הקשורים אליו ניתנים בראש. נשים לב שבדיקת חוק היא רקורסיבית ועל כן כאשר נגדיר משתנה חדש בתוך חוק הבדיקה תעשה בטווח חדש שניתן לאותה נוסחה אטומית שהוא קשור אליה.
בעיסוק רקורסיבי בחוקים נשתמש הרבה בעקרון השמת שמות, כלומר לתת שם חדש למשתנה קיים. זאת מכיוון שנעבור אזורי קוד שונים וכל פעם שנכנס רמה פנימה לתוך החוק נצטרך להבדיל בין הערכים השונים הניתנים.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > שאילתה

שאילתה היא בעצם בדיקה של מאגר האקסיומות שבנינו מראש. בהרצת שאילתה כלשהי ירוץ אלגוריתם שיבדוק אחד אחד בסדר כלשהו את העובדות והחוקים שניתנו בהקדם וינסה להוכיח את השאילתה.
?- father(X,Y)
שאילתה זאת תחזיר לנו X=abraham, Y=issac. המשך הרצה של השאילתה עם האקסיומה היחידה שנתנו מעוד מועד יחזיר false. זאת מאחר שאין עוד ערכים שיאמתו את השאילתה. נשים לב כי הרצה של שאילתות יכולה גם להכיל קבועים בלבד ולא משתנים ואפילו להכיל מספר ביטויים שונים להוכחה.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > מוסכמות כתיבה

הגדרת פרוצדורות תעשה בבלוק יחיד ומופרד מפרוצדורות נוספות.
כל הגדרה של פרוצדורה תחל בחוזה אשר יתאר את חתימתה (Signature specification) ואת היחס שהיא מגדירה (Purpose declaration).
עובדות וחוקים בהגדרת פרוצדורה יהיו ממוספרות.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > המפרש

המפרש תפקידו לחשב סט של תשובות, תחלופות, עבור המשתנים הנתונים בשאילתה. כל תשובה מייצגת הוכחה של השאילתה, במידה ואין הוכחה אז הסט ריק. כל סט כזה מהווה ניסיון נוסף לפתור את השאילתה וניסיון נוסף לשימוש בחוקים למציאת ההוכחה. 
המפרש עובר ע"פ סדר שאינו דטרמניסטי על כל החוקים והעובדות (בפרולוג למשל הסדר הוא ע"פ סדר הכתיבה שלהם), ומחפש אלמנטים שיוכיחו את השאילתה המבוקשת. שלב זה הוא שלב הגישוש הנסוג. 
המפרש יתייחס לכל עובדה כאילו היא חוק בעל ערך true. 
אלגוריתם ההוכחה של המפרש מניח מראש כי קיים איטרטור "is" אשר עוקב אחרי הסדר של בדיקת השאילתה והחוקים והעובדות אשר נבדקו כבר.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > המפרש > אלגוריתם מענה על שאילתה > אלגוריתם

1. אם Q=?-true,...,true החזר את s וצא. 

2. החלף את שמות המשתנים הקיימים בשמות חדשים.

3. בחר את ביטוי השאילתה הבא שערכו אינו true באמצעות האיטרטור is וקרא לו G 

4. בחר את החוק הבא וקרא לו A כך ש
אם נמצא החוק המתאים הרץ שאילתה חדשה ללא G עם הסט החדש ואיטרטור חדש. 

5. אם ישנם עוד חוקים לאיטרטור, עבור לחוק הבא באיטרטור עם אותם הנתונים.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > המפרש > אלגוריתם מענה על שאילתה > פלט

סט המקיים את ההוכחה או סט ריק.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > המפרש > עצי הוכחה

חישוב האלגוריתם של המפרש מתואר על ידי עץ הוכחה אשר מוגדר בצורה הבאה:
אברי העץ מכילים את השאילתות.
ענפיו מסומנים במספרי חוקים וחישובי האחדת תבניות.
איבר הבסיס של העץ הוא השאילתה לפתרון ויסומן על ידי Q. כל תת-עץ הוא דרך הוכחה של איבר הבסיס של אותו העץ.
ענף בעץ בעל חישובים נכונים לכל אורכו מהווה הוכחה של השאילתה. מה שהופך את העץ לעץ הצלחה.
אם עץ ההוכחה סופי ואין עליו מסלולי הוכחה נכונים העץ יקרא עץ כישלון סופי.
אם עץ ההוכחה אין סופי וקיים עליו מסלול הוכחה אמיתי כלשהו העץ יקרא עץ הצלחה אין סופי.
Signature: father(F,S)/1

1. father(abraham, issac).

2. father(haran, lot).

3. father(haran, yiscah).

4. father(haran, milcah).
Signature: male(P)/2

1. male(issac).

2. male(lot).
Signature: female(P)/3

1. female(milcah).

2. female(yiscah).
Signature: son(C,P)/4

1. son(X,Y) :- father(Y,X), male(X).
Signature: daughter(C,P)/5

1. daughter(X,Y) :- father(Y,X), female(X).
Q= ?- son(S,haran).
כפי שניתן לראות העץ הוא עץ הצלחה, תוצאת התחלופות בענף ההצלחה היא:
{X1=S, Y1=haran}=>{S=lot} => {X1=lot, Y1=haran, S=lot}
לבסוף ההגבלה למשתני השאילתה עצמה מחזירה את התשובה, S=lot.
תחשיב יחסים בתכנות הלוגי (המובן הרחב) > דטרמניסטיות בתכנות הלוגי הבנוי על תחשיב היחסים

בהינתן שאילתה Q ותוכנית P ההכרעה האם P מספק את Q היא דטרמניסטית:
עץ הוכחה בנוי ממספר איברים אשר כוללים שאילתות ונוסחאות אטומיות. הנוסחאות האטומיות מורכבות מפרדיקטים, קבועים אשר נמצאים בתוך התוכנית ובשאילתה וכמובן ממשתנים. מכאן שמספר האטומים ומספר השאילתות הקיימות הוא סופי. כלומר, המסלולים בעץ ההוכחה הם סופיים וניתן להכריע בשאלה האם P מספק את Q.
עם זאת, לא ניתן להסיק מכך שכל עצי ההוכחה סופיים. גודלו של עץ ההוכחה תלוי באלגוריתם היוצר אותו. השאלה המרכזית היא האם האלגוריתם יודע לזהות כפילויות בשאילתות שכבר נעשו בשלב מוקדם יותר, וזאת אף על פי שנעשתה החלפה בשמות המשתנים.
| תחומים במדעי המחשב |
| --- | --- | --- |
| יסודות מתמטים | לוגיקה מתמטית • תורת הקבוצות • תורת המספרים • תורת הגרפים  • תורת הטיפוסים •  תורת הקטגוריות  • אנליזה נומרית • תורת האינפורמציה |  |
| תורת החישוביות | תורת האוטומטים • תורת הרקורסיה • תורת הסיבוכיות • מחשוב קוונטי |  |
| אלגוריתמים ומבנה נתונים | אנליזה של אלגוריתמים • גאומטריה חישובית |  |
| שפות תכנות ומהדרים | מפרש • פרדיגמת תכנות (תכנות פרוצדורלי • תכנות מונחה עצמים • תכנות פונקציונלי • תכנות לוגי) |  |
| חישוב מבוזר ועיבוד מקבילי | עיבוד מקבילי • מחשוב סריגי • בקרת מקביליות |  |
| הנדסת תוכנה | ניתוח מערכות מידע • עיצוב תוכנה • תכנות מחשבים • שיטות פורמליות • בדיקות תוכנה • מתודולוגיית פיתוח תוכנה |  |
| תקשורת | ניתוב • טופולוגיית רשת • קריפטוגרפיה |  |
| מסד נתונים | מסד נתונים יחסי • SQL • תנועה • אינדקסים • כריית מידע • CAP theorem |  |
| בינה מלאכותית | חשיבה אוטומטית • בלשנות חישובית • ראייה ממוחשבת • עיבוד שפה טבעית • בינה חישובית • מערכת מומחה • למידה חישובית • רובוטיקה |  |
| גרפיקה | הדמיה ממוחשבת • הנפשה ממוחשבת • עיבוד תמונה |  |
| שפות פורמליות | שפה רגולרית • שפה חסרת הקשר • שפה תלוית הקשר • ההיררכיה של חומסקי |  |
| שימושים במדע | ביואינפורמטיקה • מדעים קוגניטיביים • כימיה חישובית • פיזיקה חישובית • אנליזה נומרית |  |
אמצע
תרבות הצריכה

גרפיטי של אמן הרחוב בנקסי המוחה נגד תרבות הצריכה. הציור נקרא "Shop Until You Drop" - קנה עד שתקרוס (ובפירוש קיצוני יותר - עד שתמות)
תרבות הצריכה או צרכנות (באנגלית: Consumerism) הוא מונח סוציולוגי המתאר מערכת חברתית וכלכלית המעודדת צריכה של מוצרים ושירותים כערך מרכזי. המונח תרבות הצריכה משמש מבקרים חברתיים שונים לתיאור התנהגות צרכנית אופיינית, בעיקר בעולם המערבי. תרבות הצריכה אינה רק תיאור של תרבות צריכה במקום מסוים אלא מושג ביקורתי המשלב בתוכו ביקורת על האידאולוגיה והפרקטיקה של הקפיטליזם ועל התנהגות המגזר הפרטי. טענה זו היא חלק מניתוח חברתי המצביע על כך שתרבות הצריכה מנותבת על ידי תאגידים גדולים לצריכה אישית מוגזמת ועיוורת. כמו כן, מצביעה הביקורת על כך שהכלי העיקרי בידי אותם תאגידים לשינוי התודעה הצרכנית הוא פרסום המביא ליצירת ביקוש מלאכותי.
כדי לצמצם את תרבות הצריכה אפשר להפחית במקור את הצריכה של המוצרים, וכן להשתמש בהם שימוש חוזר.
הגדרת תרבות הצריכה

תרבות הצריכה מאופיינת בחומרנות ורכישת מוצרים הרבה מעבר לסיפוק הכרחי (דוגמת מזון בסיסי, קורת גג וכיו״ב). החומנות מתבטאת לדוגמה  ברדיפה אחר מותגים יוקרתיים. מוצרי מותג אלו, מספקים לצרכן ערך מוסף על ידי המותג, והופכים לסמל סטטוס. כך, בעת שאדם קונה מוצר מסוים בהשפעת פרסום ואמצעים נוספים העומדים לרשות התאגידים, הוא יעדיף לקנות מוצר השייך למותג מסוים, גם אם מוצר זה הוא מעבר לאמצעיו הכספיים או כלל אינו דרוש לו. לדעת הביקורת, מרבית האנשים מכחישים את ההשפעה של תרבות הצריכה עליהם, מכיוון שבפועל מדובר בביקוש מלאכותי למוצרים שהצרכנים מפרשים כביקוש ממשי. זאת, תוך שהם מנסים למצוא סיבה להרגלי הקנייה שלהם שאינה "מחויבותם לצריכה". הסטטוס שיוצרת ההחזקה במוצר הופכת להיות המניע המרכזי לרכישת המוצר ודוחקת שיקולים כגון: היכולת הכלכלית של הרוכש, תהליך הייצור של המוצר, ומידת הנחיצות של המוצר.
הביקורת מצביעה על כך שהמוצרים למעשה נטולי ערך עצמאי, וערכם נובע מהיותם סמלי סטטוס או סימני שייכות המזהים אותם כחלק מקבוצה של אנשים המתפארים בבעלות על מוצרים דומים.
לפי הגדרות אחרות, תרבות הצריכה היא מונח כולל הרבה יותר מכך והוא שם נרדף לתרבות התאגידים או לתרבות הקפיטליסטית. על פי תפיסה זו, הקפיטליזם, לפני היותו מערכת כלכלית-חברתית, הוא קודם כל מערכת תרבותית. לפי הגדרות אלו תרבות הצריכה מקדמת את הלגיטימיות של רווח אישי על פני טובת הקולקטיב. תרבות שכזו מכפיפה את הטבע לשירותו של האדם, ובתוך כך פוגמת באיזון שבטבע ופוגעת באקולוגיה. זו תרבות קפיטליסטית המעודדת אופטימיזם טכנולוגי, צמיחה כלכלית וקידמה על חשבון המשאבים המוגבלים של הסביבה.
תרבות הצריכה מואשמת רבות כמי שהפכה את היחסים בין האנשים ליחסי מסחר בין קונה למוכר, תרבות המקדמת ניכור תחת מסווה של הנאה ושחרור הנכרכים בתדמית של המוצר, אך בפועל עלולים לגרום לראיית עולם צרה השופטת את האדם לפי דימויים תקשורתיים אליהם הוא צריך להתאים.
לדברי חלק מהמבקרים, תרבות הצריכה היא שלב חדש בהתפשטות השפעתם של התאגידים או הקפיטליזם. בנוסף להתפשטות הגאוגרפית (התפשטות רוחבית), לוקחים התאגידים חלק גדול יותר בחיי היום יום של הפרט (התפשטות לעומק). הביקורת נוגעת הן לצורה שבה מקודמת תרבות הצריכה והן בתוצאות שלה. הערכים של תרבות הצריכה, נטען, מקודמים ומוחדרים בכל זירה שבה האדם יכול להימצא (כמו בשירותים, ברחוב, במטבח, בעת צפייה בסרט, או בכל פעולה או מקום שהוא), ללא שהאדם יכול לבחור שלא להחשף למסרים אלו. החשש של מומחי שיווק מחשיפת יתר של מותג כיוון שהוא מוחדר בכל מקום אפשרי, מאששת לכאורה את הטענה בדבר הגדלת כוחם של המפרסמים להגיע אל האזרח בכל מקום וזמן. כמו כן הצריכה הגוברת יוצרת תלות הולכת וגדלה של הפרט בתאגידים - התאגידים הם אלה שיוצרים  את מתחם הפעילויות שהפרט יכול לבצע וכל פעולה נעשית דרכם, כל מה שצריך - קונים.
חשיבות הפרסום בתרבות הצריכה

רוב מבקרי תרבות הצריכה המודרניים רואים בשיווק על ידי פרסום בכלי התקשורת ההמוניים את המקור להתפשטותה של הצריכה כערך מרכזי בחברת השפע המערבית וכגורם המרכזי ליצירת הביקוש המלאכותי המאפשר צריכה זו. אמצעי התקשורת ממומנים על ידי תאגידי ענק באמצעות פרסומות גלויות וסמויות, אינם רק מקדמי מכירות של מוצר או מפיצי מידע על מוצר, אלא, לפי מבקרים אלו, יוצרים מערכת ערכית שנועדה לחנך ולהרגיל את ההמון לערכים ולפילוסופיה של צריכת יתר, ללא קשר לצרכים האמיתיים של האדם. מעשים אלו, נעשים כתוצאה מאינטרסים של תאגידי ענק, פירמות פרסום וכלי התקשורת שקשורים זה בזה, ומקדמים זה את זה. מבקרי תרבות הצריכה שונים, כקאלה לאסן ונעמי קליין, טענו כי תאגידי ענק אלו שולחים זרועות לעבר כלי התקשורת. כך הם מונעים ביקורת עליהם על ידי הזרמת כסף רב דרך הפרסומות לערוצי התקשורת השונים. עיתונים חושבים פעמיים, אם לפרסם כתבה נגד חברה מסוימת, כאשר אותה חברה מזרימה כסף רב לעיתון דרך הפרסומות המאפשרות את קיומו של העיתון.
אומנם, פרסום או לוגו היו נפוצים כבר בימי הביניים (לדוגמה: שלט עם סמל של נפחיה או מאפייה לסימון המקום ופרסומו). אולם עם הפיכתם של כלי תקשורת ההמונים לנפוצים בכל בית, עברו עולם הפרסום והשיווק מהפכה. כיום, הגישה של ההמון לרדיו, עיתונים בתפוצה רחבה, הקולנוע, הטלוויזיה והאינטרנט זולה יחסית ונפוצה מאוד בעולם המערבי.
לטענת המבקרים, בד בבד עם השינוי הערכי שעברו החברות המערביות, נוצרה גם היכולת להשפיע על ההמון בדרכים שלא היו קיימות קודם לכן על ידי פנייה ללא-מודע. יש מבקרים הרואים באפשרויות אלו שטיפת מוח של ההמון, שאינו מודע למניפולציות המופעלות עליו. אומנם גם בעבר יכלו שליטים, כנסיות ואליטות לתפעל את ההמון על ידי שילוב של חינוך, צנזורה ומנשרים, אך בתקופה המודרנית שוכללו ונחקרו התחומים של פסיכולוגיה המונית והפניה אל הלא-מודע. מוקד השכנוע עבר ממילים ונאומים הפונים להיגיון ליצירת דימויים ותמונות הפונים לרגש. לטענתם, שליטים קדומים לא יכלו להקיף את נתיניהם באותו אופן בו הפרסום והתקשורת המודרנית מקיפים את האדם המודרני. מבקרי תרבות הצריכה טוענים כי בשיווק המודרני אפשר לתמרן בני אדם כסחורה עוברת לסוחר - הן על ידי פרסום ושיווק והן על ידי משרדי יחסי ציבור.
את טענתם מדגימים המבקרים בין השאר בפרסומות המועברות באמצעים רבים, אל מקומות שנחשבו בעבר לבלתי חדירים (למשל בתי ספר, אוניברסיטאות ומופעי תרבות המסובסדים על ידי תאגידים), ובסידור מדפים ופרסום בסופרמרקט באופן שיגביר את הצריכה.
חשיבות הפרסום בתרבות הצריכה > פרסומות כהתניה קלאסית

בסרט הפרסומות והאגו, נטען כי פרסומות פועלות על בני אדם בצורה דומה לניסוי המפורסם של איוואן פבלוב והכלבים, בו נתגלתה תופעה הקרויה התניה קלאסית. פבלוב יצר קשר בין גירוי נייטרלי (כמו צלצול פעמון), לבין גירוי רפלקסיבי (כמו מזון). לאחר תקופה של הצמדת שני הגירויים יחד, מגיבים יצורים חיים לגירוי הנייטרלי גם בהיעדר הגירוי הרפלקסיבי.
הטענה היא, כי פרסומות רבות פועלות בצורה דומה. בשלב ראשון מראות הפרסומות אנשים מושכים מינית יחד עם מוצר כלשהו - מכונית, סיגריות או קפה, לדוגמה. במקרה זה המשיכה המינית היא הגירוי הרפלקסיבי (יכולים להיות גירויים אחרים, לרוב חיוביים, כמו הרגשת חמימות, הרגשת שחרור עקב צחוק וכו'). בשלב השני, לאחר ההתניה, התחושה שנבעה מהגירוי הרפלקסיבי מתקשרת אצל צופי הפרסומות באופן אינסטינקטיבי לגירוי הנייטרלי יותר (המוצר עצמו, שבהיותו נייטרלי זקוק לפרסום). כלומר, בדוגמה שניתנה, הקפה מקושר באופן לא מודע לאווירה רומנטית או לגירוי מיני.
חשיבות הפרסום בתרבות הצריכה > ביקורתה של נעמי קליין

בספרה "בלי לוגו (No Logo)" מציגה נעמי קליין טענות ביקורתיות על שימוש מניפולטיבי שנעשה בפרסום על מנת לאפשר לתאגידים לגרוף רווחים וזאת ללא התחשבות במחיר החברתי של הגברת הצריכה של מוצריהם. אחת הדוגמאות המובאות בספר מתייחסת למסע פרסום של נייקי שפנה לאוכלוסייה האפרו-אמריקאית בארצות הברית. הפרסום עודד קניית נעלי נייקי תוך שימוש בדמויות מפורסמות המהוות מודל לחיקוי בקרב האוכלוסייה האפרו-אמריקאית ובכך הפך את הנעלים לסמל סטטוס. לגישתה של קליין, הוביל מסע פרסום זה לצריכה רבה של נעלי נייקי בקרב אוכלוסייה חלשה סוציו-אקונומית, מעבר ליכולתה הכלכלית.