stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2018)
הערות שוליים

↑  צבי זרחיה, מיליון שקל מהכנסת בדרך לרשימה במועצת העיר ת"א, באתר כלכליסט, 4 ביולי 2018
↑  אתר מפלגת "תל אביב אחת"
↑  אתר מפלגת "רוב העיר"
↑  הלו! הנשים של תל אביב!, באתר Headstart (ארכיון)
↑  טל שניידר, ‏יריצו את חולדאי לעירייה: הקמפיינרים של אבי גבאי והעבודה, באתר גלובס, 11 ביולי 2018
↑  נא להתנהג בהתאם: אור סיונוב רצה למועצת עיריית תל אביב, באתר ערוץ עשר
↑  ""אני רוצה להיות הקול של הדור שלנו"". טיים אאוט. 2018-09-06. נבדק ב-2018-09-11.
↑  עולים ביחד ת"א - Olim Beyachad TLV, באתר www.facebook.com
↑  אריה פריי, עוד פורש משס לראשות 'יחד', באתר כל הזמן, 26 באפריל 2018
↑  נועם כהן, ‏טוֹפוּליטיקה: ריאיון עם האיש שעומד בראש הרשימה הטבעונית, באתר "Time Out ישראל", 6 בספטמבר 2018
שלט בחירות של דלית ספקטור המועמדת לראשות המועצה האזורית זבולון
שלט תמיכה במועמד איתמר שורקי
שלטי בחירות לוועד המקומי ולמליאת המועצה בעתלית שבמועצה אזורית חוף הכרמל
שלטי בחירות למועמדים לראשות מועצת עמק חפר, 2018
שלט חוצות באנגלית מטעם רשימת שומרי הסף אפרת
פעילי תנועת "אשדודים" לקראת הבחירות
פתקי ההצבעה
מנחם זיידה המועמד לראשות העיר וראש רשימת "למעננו" בפגישה עם הרב מאיר מאזוז יו"ר יחד אלי ישי לקראת הבחירות
בניין מגורים ברחוב יוני נתניהו עם 11 שלטי תמיכה במועמדותו של גל לנצ'נר לראשות העיר.
בכניסה לקלפי בהרצליה, בית הספר בן צבי
פתקי הצבעה בבחירות לעיריית הרצליה
שלטי בחירות על גבי בתים בחדרה
שלטי בחירות של המועמדת עינת קליש
הרכב מועצת העיר לאחר הבחירות
סניף הליכוד בטירת כרמל ועליו שלטי בחירות לרשימה ולמועמד המפלגה וראש העירייה המכהן, אריה טל
פתקי הצבעה בסיבוב השני בבחירות לראש עיריית ירושלים – עופר ברקוביץ מול משה ליאון
הרכב מועצת עיריית ירושלים לאחר הבחירות
המועמד לראשות עיריית כפר סבא עילאי הרסגור-הנדין, בהפגנה למען תחבורה ציבורית כחלק מהקמפיין
מטה הבחירות של יאיר רביבו והליכוד בלוד
לוחות מודעות עם כרזות של מועמדי הבחירות המקומיות, 2018, נתניה
שלטי בחירות בעיר עכו
פתקי הצבעה בבחירות לעיריית פתח תקווה
הרכב מועצת העיר לאחר הבחירות
מטה בחירות של אלי דוקורסקי
הרכב מועצת העיר לאחר הבחירות
ליעד אילני המועמד לראשות עיריית רמת-גן בכנס השקת קמפיין הבחירות שלו ב-29 בינואר 2018
חוג בית של גלעד שריר המתמודד על ראשות עיריית רמת גן בשיכון ותיקים בעיר
ראש עיריית רמת השרון אבירם גרובר יחד עם יעקב קורצקי
יום הבחירות בעיר שדרות
הרכב מועצת העיר לאחר הבחירות
נאו-קולוניאליזם

נאו-קולוניאליזם (או נאו-אימפריאליזם, בעברית: מוֹשְׁבָנוּת חדשה) הוא פרקטיקה פוליטית בינלאומית של שימוש בקפיטליזם, גלובליזציה ואימפריאליזם תרבותי, כדי להשפיע על מדינות בין אם על ידי שליטה צבאית ישירה ובין אם על ידי שליטה פוליטית לא ישירה. לרוב נאו קולוניאליזם נבדל מהקולוניאליזם הקלאסי בשימוש בפרקטיקות תרבותיות וכלכליות ולא צבאיות. את הביטוי טבע, ככל הנראה, נשיא גאנה הראשון, קוואמה נקרומה, והיווה כותרת לספרו "נאו קולוניאליזם, השלב האחרון של אימפריאליזם"
מאפיינים

הנאו קולוניאליזם הוא במידה רבה המשכו של הקולוניאליזם הקלאסי. נאו קולוניאליזם הוא שימוש באמצעים שהם לרוב לא-צבאיים, ולכן הוא עשוי להתבטא בדרכים שונות. המושג לרוב מתאר השפעה של תאגידים וחברות בינלאומיים או של מעצמות מדיניות על מדינות נחשלות.
נאו קולוניאליזם הוא דרך עקיפה של הגמון לכפות נורמות תרבותיות, חברתיות, שלטוניות וכו', על חברות ומדינות נכפפות.
תאורטיקנים שונים מתחום הגלובליזציה גורסים כי למשל קרן המטבע הבינלאומית, הבנק העולמי וארגון הסחר העולמי משמשים לעיתים בידי מעצמות כלכליות והקפיטליזם המערבי כדי לאלץ מדינות עולם שלישי להכניס לתוכן חברות בינ"ל. בכך מתבצעת הכפפה של כוח העבודה והמשאבים המקומיים, והמדינה ואוכלוסייתה הופכים למעשה למשועבדים לשיטה הקפיטליסטית ולפטרוניה.
הבדלים בין קולוניאליזם קלאסי לנאו קולוניאליזם

הנאו קולוניאליזם מתואר כנקודת הקצה של תהליך שתחילתו בקולוניאליזם האירופי הקלאסי של המאות ה-16 עד ה-19, שמאפייניו העיקריים היו ההתיישבות אירופית בארצות אפריקה, אמריקה והמזרח הרחוק, זאת כדי לנצל משאבי טבע (מחצבים) ואנוש (בעיקר בצורת עבדות) לרווחת הקהילה שנמצאה במדינה הכובשת, או במובלעות המיושבות. קולוניאליזם זה לבש את צורת האימפריאליזם החל מאמצע המאה ה-19. אימפריאליזם הוא האופן בו ניצלו מדינות מפותחות וחזקות את עוצמתן הצבאית והכלכלית כדי להשפיע בצורה כלכלית ומדינית על מדינות מתפתחות ולהכפיף אותן ואת כלכלתן אליהן. האימפריאליזם אופיין בתחושת עליונות תרבותית וגזעית והונע גם מתוך שליחות מוסרית ודתית. השלב השלישי של הקולוניאליזם, הוא הנאו קולוניאליזם הבא לידי ביטוי במחצית השנייה של המאה ה-20, המתאפיין בדה-קולוניזציה וויתור על שליטה ישירה במדינות ובטריטוריות הכבושות, כעת השליטה מתבצעת באמצעים עקיפים כחברות ותאגידים, גופים בינלאומיים כאו"ם וארגון הסחר הבינ"ל, והחדרת נורמות ואידיאלים תרבותיים. תיאורית התלות, בכלכלה, היא הבסיס התאורטי הכלכלי עליו מושתת הנאו קולוניאליזם, זוהי השיטה הכלכלית של שימוש בחומרי גלם ומשאבים זולים של מדינות מתפתחות, על ידי תאגידים או מדינות מפותחות, ומכירת מוצרים מוגמרים יקרים בחזרה לאותן מדינות. כך לאורך זמן כלכלתן נכפפת, ומכאן נפתחת הדרך להשפעה פוליטית ותרבותית.
דוגמאות לנאו קולוניאליזם > נאו קולוניאליזם ופוסט קולוניאליזם

פוסטקולוניאליזם הוא מושג ביקורתי מתחומי הסוציולוגיה הביקורתית, הכלכלה ומדע המדינה. מושג זה מתאר, מסביר ומבקר את נושא הקולוניאליזם ומורשתו. דיסציפלינה זו חוקרת את השלכותיו של הקולוניאליזם על חברות ילידיות וקולוניאליסטיות. בהיותו של הנאו קולוניאליזם, במובנים רבים, המשכו של הקולוניאליזם, התפיסה הפוסט קולוניאלית מהווה ביקורת גם עליו. הפוסטקולוניאליזם הוא לעומתי ונגדי לשניהם, ובא לידי ביטוי ברלטיביזם תרבותי, ובבדלנות מדינית. הפוסטקולוניאליזם יוצא נגד ההתיישבות של אזרחי מדינות מפותחות במדינות מתפתחות, וכן נגד מעורבות מכל סוג שהיא בענייניהן המדיניים והתרבותיים.
דוגמאות לנאו קולוניאליזם > ארגונים הומניטריים כזרוע נאו קולוניאלית

נאו קולוניאליזם, היא תופעה שעשויה להתבצע לעיתים בידי ארגונים הומניטאריים. מחקרים שונים בתחום האנתרופולוגיה גורסים כי ארגוני סיוע שונים כאונר"א והצלב האדום עשויים לחזק את התלות של האוכלוסיות להן באו לעזור. למשל, ארגון סיוע לפליטים שדואג לפליטים לאוכל ומגורים, עשוי לגרום להם שלא לרצות לצאת לעבוד (שכן צורכיהם הבסיסיים מולאו). לעיתים, תחת מעטה הסיוע ההומניטארי נכנסים כוחות צבאיים והם עשויים לקדם את בואם של תאגידים בינ"ל, ובכל אופן, ארגונים הומניטריים אלה עשויים להשפיע בצורת רצייה חברתית על אותן אוכלוסיות, ובכך להחדיר להם ערכים, ונורמות שהם חיצוניים לתרבותם.
דוגמאות לנאו קולוניאליזם > רבדים שונים של נאו קולוניאליזם

נאו קולוניאליזם עשוי לפעול באמצעות הניסיון לכפות ערכים ונורמות על חברה ילידית, ולא רק באמצעות שעבוד כלכלי ושלטוני.
התופעה מתרחשת בשני מישורים שונים, הקשורים זה בזה. מצד אחד במישור המבני, כאשר הדפוסים השלטוניים, הכלכליים והמרחביים משתנים ומידמים, לאלו של ההגמון. מן הצד השני, במישור סמוי, גם הדפוסים התרבותיים, החברתיים והקוגניטיביים במסגרת עליה מופעל הכוח משתנים בהתאם לתרבות ההגמונית.
האבסורד של התופעה יכול לבוא לידי ביטוי למשל, במידה ותושביו הילידיים של אגן האמזונאס מבצעים עתירה לבתי-הדין של המדינה כדי למנוע יישוב של שטחיהם באוכלוסייה זרה או כריתת יערות, כדי לשמור על תרבותם הילידית. עותרים אלה כבר הפכו למושאיו של נאו קולוניאליזם, בכך שהשתמשו במערכות שלטוניות, בשיח ובמושגים האופייניים להגמוניה האזורית, במקרה זה המדינה.
דוגמאות לנאו קולוניאליזם > נאו קולוניאליזם תוך-תרבותי ופריפריאליזציה

לעיתים נאו קולוניאליזם עשוי לשמש כדי לתאר מצב שבו בתוך חברה הומוגנית או הטרוגנית אחת הקבוצות משתמשת בהגמוניה שלה כדי לנצל או לחַבְרְת בני קבוצה אחרת. כך למשל, לטענת חוקרים מסוימים תפיסת כור ההיתוך שאפיינה את המדינה בעשורים הראשונים לקיומה הייתה למעשה פעולה של נאו קולוניאליזם וכפייה תרבותית שבוצעה על ידי הקבוצות ההגמוניות בחברה הישראלית המתגבשת כנגד העולים החדשים, ממזרח אירופה, אסיה וצפון אפריקה.
ראו גם

קולוניאליזם
אימפריאליזם
רלטיביזם מוסרי
פוסטקולוניאליזם
הערות שוליים

↑  מוֹשְׁבָנוּת חֲדָשָׁה במילון גאוגרפיה אנושית (תשע"ז), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Kwame Nkrumah, Neo Colonialism, the Last Stage of Imperialism
↑  Jonson Chalmers, Whatever Happend to Globalization
↑  Shiva Vandana, Earth Democracy: Justice, Susainability, and peace
↑  פולמן לינדה, תעשיית החמלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4115362-5  NKC: ph173956
דור ג'אן

דור ג'אן (נולד ב-16 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל עירוני ראשון לציון.
קריירה

ג'אן התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-9 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3–4 לבני יהודה תל אביב, בו גם הבקיע את שערו הראשון בקריירה. ג'אן שותף במשחק נוסף בסוף עונת 2011/2012, ובעונה שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער. בעונת 2013/2014 שותף בשמונה משחקים בליגת העל כמחליף.
ב-22 בספטמבר 2014 הושאל ג'אן לעירוני קריית שמונה, במדיה ערך 11 הופעות ליגה, מתוכן אחת בהרכב הפותח, ובינואר 2015 עזב את הקבוצה והושאל להפועל פתח תקווה, במדיה ערך שלוש הופעות וכבש שער אחד, ובתום עונת 2014/2015 ירד עמה לליגה הלאומית.
ב-19 ביולי 2015 הושאל ג'אן להפועל עכו, במדיה ערך תשע הופעות כמחליף בליגת העל, ובינואר 2016 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במדיה כבש שלושה שערים ב-15 הופעות עד תום עונת 2015/2016. ג'אן המשיך בקבוצה גם בעונת ב2016/2017, ובמהלכה הבקיע 16 שערים ב-34 משחקי ליגה והיה מלך שערי הקבוצה. בתחילת העונה לאחר מכן כבש עשרה שערי ליגה עד שעבר ב-10 בינואר 2018 למועדון ספורט אשדוד, שם שיחק תחת הדרכתו של המאמן עמיר תורג'מן שאימן אותו בנוער של מכבי תל אביב ובבית"ר תל אביב רמלה, ועד תום עונת 2017/2018 כבש שער אחד ב-15 הופעות בליגת העל.
ב-29 ביולי 2018 חתם ג'אן בבני יהודה תל אביב במסגרת עסקת העברתו של מאור קנדיל למכבי תל אביב. ב-2 בספטמבר 2018 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2–2 מול מכבי פתח תקווה. בסך הכל כבש שבעה שערים ב-33 הופעות בליגת העל בעונת 2018/2019, בנוסף לחמישה שערים בגביע המדינה בו זכה עם הקבוצה, לאחר שכבש במשחק הגמר מול מכבי נתניה והוסיף שער בבעיטות ההכרעה.
ב-1 ביולי 2020 כבש את השלושער הראשון שלו בליגת העל מול הפועל רעננה בניצחון 0–4 של הכתומים. משחק זה נעל את עונת 2019/2020 בה סיים כמלך השערים של קבוצתו עם מאזן של 10 שערים בליגת העל. השלושער שכבש היה השלושער היחידי שנכבש בליגת העל בעונה זו.
ב-5 באוקטובר 2020, ג'אן חתם בפאסוש די פריירה מליגת העל בפורטוגל.
ב-18 באוקטובר ערך הופעת בכורה בניצחון קבוצתו פאסוש די פריירה 1–2 על סנטה קלרה. ב-30 באוקטובר כבש שער בכורה בניצחון 2–3 של פאסוש על פורטו.
ב-18 ביולי 2021 הושאל למכבי פתח תקווה לעונה אחת, אלא שכבר בשלבי ההכנה לעונה קרע ג'אן את הרצועה הצולבת ונזקק לניתוח, ולמעשה לא שב לשחק עד לתום העונה.
ב-5 בספטמבר 2022 חזר לקדנציה שנייה במועדון ספורט אשדוד. ב-3 בינואר 2023 חתם בהפועל ירושלים וערך את הופעת הבכורה במשחק הדרבי הירושלמי ב-7 בינואר 2023.ב-14 ביוני 2023 חתם בהפועל חדרה.ב-9 בינואר 2024 חתם במכבי הרצליה.ב-26 ביוני 2024 חתם בהפועל עירוני ראשון לציון.
תארים

אליפות (1): 2013/2014
גביע המדינה (1): 2018/2019
הערות שוליים

↑  שלום אלבז, ‏ק"ש מתחזקת: דור ג'אן הושאל לשנתיים ממכ' ת"א, באתר ONE‏, 22 בספטמבר 2014
↑  תומר לוי, ‏בוריס קוסיפוביץ' סיכם בהפועל עכו, ג'אן חתם, באתר ערוץ הספורט, 19 ביולי 2015
↑  רז אמיר, ‏רשמית: מאור קנדיל חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 29 ביולי 2018
↑  הפועל רעננה נגד בני יהודה - 0–4 - סיקור המשחק, באתר Sport5.co.il - אתר ערוץ הספורט
↑  מאור רחמני, ‏ג'אן נפרד מבני יהודה: עזרתם לי להגשים חלום, באתר ONE‏, 5 באוקטובר 2020
↑  תומר חבז, ‏חיזוק משמעותי: דור ג'אן חתם במכבי פתח תקווה, באתר ONE‏, 19 ביולי 2021
↑  רענן ברנובסקי‏, דור ג'אן נותח: "מקבל הכל באהבה, למרות שברון הלב והכאבים", באתר וואלה, 6 בספטמבר 2021
↑  איציק כלפי, ‏חוזר לקדנציה שנייה: דור ג'אן חתם במ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 5 בספטמבר 2022
הפטוגלובין

הפטוגלובין (Haptoglobin או בקיצור Hp) הוא חלבון שבבני אדם מקודד על ידי הגן HP. בפלזמה ההפטוגלובין נקשר באפיניות גבוהה להמוגלובין חופשי (שלא עבר אקסוציטוזה בבּוּעִית) המשתחרר מאריתרוציטים במהלך המוליזה, ובכך מעכב את פעילות החמצון המזיקה שלו. זאת בניגוד ל-hemopexin הקושר קבוצות הם חופשיות. קומפלקס ההפטוגלובין-המוגלובין מסולק בידי המערכת הרטיקולואנדותלית (בעיקר על-ידי הטחול).
במסגרת קלינית מסייעת בדיקת ההפטוגלובין לאבחון ומעקב אחר אנמיה המוליטית תוך-כלית, בה המוגלובין משוחרר ישירות למחזור הדם ונקשר להפטוגלובין, מה שמוריד את רמתו בדם. זאת בניגוד לאנמיה המוליטית חוץ-כלית בה רוב האריתרוציטים עוברים פאגוציטוזה בידי מקרופאג'ים המפרקים את ההמוגלובין לחומצות אמינו ובילירובין.
החלבון התגלה כ"חומר פלזמה" ב-1938 על ידי הביוכימאים הצרפתים מקס-פרננד ג'ייל ומישל פולונובסקי.
תפקיד

להמוגלובין ששוחרר לפלזמה על ידי אריתרוציטים פגועים יש השפעות מזיקות. הגן HP מקודד לפרה-פרופרוטאין שמעובד בכדי לייצר שרשראות אלפא וביטא אשר מתאחדות לאחר מכן כטטרמר המהווה הפטוגלובין. ההפטוגלובין קושר המוגלובין חופשי בפלזמה, מה שמאפשר לאנזימים מעכלים לקבל גישה להמוגלובין מבלי לאבד ברזל ולמנוע נזק לכליות בידי המוגלובין.
הפטוגלובין נקשר לקולטן CD163 שעל-גבי מונוציטים/מקרופאגים. לאחר קישור קומפלקס הפטוגלובין-המוגלובין לקולטן מתבצעת אנדוציטוזה של הקומפלקס ומתחיל מטבוליזם רכיבי הגלובין וההם. לאחר מכן מתרחשים שינויים אדפטיביים במסלולי המטבוליזם של נוגדי חמצון וברזל, ומתבצע קיטוב של המקרופאג'.
להפטוגלובין יש פונקציות של וויסות חיסוני (אימונו-מודולציה) שאינן תלויות בהמוגלובין ומפחיתות ת ביטוי הציטוקינים המושרה על ידי ליפופוליסכריד. ליפופוליסכרידים נקשרים ישירות להפוגלובין, אשר עקב רמתו הגבוהה בפלזמה, מביאים לבידוד שלהם ולהגנה מפני קולטנים מסוג TLR-4. בפועל תהליך זה גורם לעיכוב בהפעלה של מסלול NF-κB.
סינתזה

ההפטוגלובין מיוצר בעיקר על ידי הפטוציטים (תאי כבד) אך גם על ידי רקמות אחרות כגון עור, ריאות וכליות. בנוסף, גן HP מתבטא ברקמת שומן עכברית ואנושית.
הפטוגלובין נצפה מתבטא גם ברקמת שומן של בקר.
הערות שוליים

↑  Dobryszycka W (בספטמבר 1997). "Biological functions of haptoglobin--new pieces to an old puzzle". European Journal of Clinical Chemistry and Clinical Biochemistry. 35 (9): 647–654. PMID 9352226. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Wassell J (2000). "Haptoglobin: function and polymorphism". Clinical Laboratory. 46 (11–12): 547–552. PMID 11109501.
1 2 3  Schaer DJ, Vinchi F, Ingoglia G, Tolosano E, Buehler PW (2014-10-28). "Haptoglobin, hemopexin, and related defense pathways-basic science, clinical perspectives, and drug development". Frontiers in Physiology. Frontiers Media SA. 5: 415. doi:10.3389/fphys.2014.00415. PMC 4211382. PMID 25389409.
↑  "Intravascular hemolysis". eClinpath. נבדק ב-2019-05-08.
↑  Shih AW, McFarlane A, Verhovsek M (באפריל 2014). "Haptoglobin testing in hemolysis: measurement and interpretation". American Journal of Hematology. 89 (4): 443–447. doi:10.1002/ajh.23623. PMID 24809098. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Haptoglobins". New England Journal of Medicine (באנגלית). 266 (11): 569–570. 1962-03-15. doi:10.1056/NEJM196203152661115. ISSN 0028-4793.
↑  "Entrez Gene: HP".
↑  Arredouani MS, Kasran A, Vanoirbeek JA, Berger FG, Baumann H, Ceuppens JL (בפברואר 2005). "Haptoglobin dampens endotoxin-induced inflammatory effects both in vitro and in vivo". Immunology. 114 (2): 263–271. doi:10.1111/j.1365-2567.2004.02071.x. PMC 1782073. PMID 15667571. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Zein, Laura; Grossmann, Josina; Swoboda, Helena; Borgel, Christina; Wilke, Bernhard; Awe, Stephan; Nist, Andrea; Stiewe, Thorsten; Stehling, Oliver; Freibert, Sven-Andreas; Adhikary, Till (2024). "Haptoglobin buffers lipopolysaccharides to delay activation of NFκB". Frontiers in Immunology. 15. doi:10.3389/fimmu.2024.1401527. PMC 11479958. PMID 39416789.
↑  Trayhurn P, Wood IS (בספטמבר 2004). "Adipokines: inflammation and the pleiotropic role of white adipose tissue". The British Journal of Nutrition. 92 (3): 347–355. doi:10.1079/BJN20041213. PMID 15469638. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Saremi B, Al-Dawood A, Winand S, Müller U, Pappritz J, von Soosten D,  et al. (במאי 2012). "Bovine haptoglobin as an adipokine: serum concentrations and tissue expression in dairy cows receiving a conjugated linoleic acids supplement throughout lactation". Veterinary Immunology and Immunopathology. 146 (3–4): 201–211. doi:10.1016/j.vetimm.2012.03.011. PMID 22498004. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550740205171  BnF: cb12513509q (data)  LCCN: sh85058816  NDL: 00576525
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה 
 מייסד:  Pál Gábor Engelmann 
 מנהיגים:  László Andráska 
 תקופת הפעילות:  7 בדצמבר 1890 – הווה (134 שנים) 
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה 
 מטה:  בודפשט 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי והלייבורי, מפלגת הסוציאליסטים האירופאים 
 
 www.mszdp.hu
 
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (בקיצור: MSZDP; בהונגרית: Magyarországi Szociáldemokrata Párt) היא מפלגה, שנוסדה ב-7 בדצמבר 1890. המפלגה התאחדה עם המפלגה הקומוניסטית ההונגרית בשנת 1948 והוקמה מחדש בשנת 1989. עד שהוקמה מחדש ב-9 בינואר 1989, המפלגה פעלה רק תקופה קצרה כמפלגה עצמאית בזמן המרד ההונגרי בשנת 1956. המפלגה עדיין פועלת (בשנת 2019), אם כי בימינו מחוץ לפרלמנט ההונגרי. היא הצטרפה למפלגה אחרת בבחירות לפרלמנט ב־2018, אך משנת 2019 ואילך היא שואפת להיות שוב ראויה לעברה ההיסטורי עם מדיניות משלה ותוכנית משלה (תוכנית אנה קטלי).
המפלגה הוקמה ונבנה מחדש בעת שינוי המשטר בשנת 1989, אך לא השיגה תוצאות משמעותיות ולא הצליחה להיכנס לפרלמנט. היא חברה באינטרנציונל הסוציאליסטי וחברה במפלגת הסוציאליסטים האירופים, המשתתפה בעבודת הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים.
השתתפותה בממשלות בעבר

כמפלגת שלטון השתתפה המפלגה:
בממשלת מיהאי קארואי (1918-1919),
בממשלת דנש ברינקי (1919),
בממשלת קארוי פּיידל (1919),
בממשלה הלאומית הזמנית שהוקמה בדברצן בסוף מלחמת העולם השנייה, ב-22 בדצמבר 1944, כאשר העיר שוחררה על ידי הצבא האדום יחד עם מחצית מזרח הונגריה, אך עדיין נמשכו הקרבות עם הצבא הגרמני הכובש במערב המדינה ועם הצבא ההונגרי המתפורר של ממשלת פרנץ סאלשי,
בממשלת טילדי (1946-1945) שהייתה הממשלה האחרונה של ממלכת הונגריה,
בממשלת פרנץ נאג' שהייתה הממשלה הראשונה של הרפובליקה ההונגרית השנייה (1947-1946),
בממשלת דינייש (1948-1947),
בממשלה השלישית של נאג' תפקד (1956).
בשנת 1919, כמפלגת שלטון התמזגה עם המפלגה הקומוניסטית ההונגרית בשם המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית (שהיא אינה המפלגה של היום באותו השם), אך לאחר קריסת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שתי המפלגות נפרדו.
היסטוריה > הקמתה

המפלגה הוקמה ב־7 בדצמבר 1890, בהנהגתו של פאל גאבור אנגלמן (1854–1916), על פי הוראות האינטרנציונל השני. חברי המפלגה המייסדים היו בעצם חברי "מפלגת הפועלים ההונגרית הכללית" שהלכה והתפוררה באותה עת. בין היעדים החשובים ביותר של המפלגה היו:
ביטול המערכת החברתית הקפיטליסטית
הפיכת הבעלות של אמצעי הייצור לציבורית
כינון זכות הבחירה האוניברסלית
אימוץ חוקים להגנת העובדים
המפלגה מילאה תפקיד משמעותי בהקמת איגודים מקצועיים שונים בהונגריה ומתן מידע והסברים לאיכרים. העיתון השמאלי נפסבה שהוקם בשנת 1877 הפך עם הזמן שופרה של המפלגה כבר מהקמתה ועד 1949.
אנגלמן עמד בראש המפלגה עד שנת 1892 שלאחריה התגלעו חילוקי דעות בהנהגת המפלגה והוקמו אגף קיצוני ומתון. לפני מלחמת העולם השנייה המפלגה דגלה במדיניות פציפיסטית, אך בסופה הצדיקה את המלחמה בטיעונים של מדיניות חברתית. בשנת 1917 בירכה על מהפכת אוקטובר, אך לא העיזה להוביל מהפכה דומה בהונגריה. בעקבות מהפכת החרציות המפלגה נכנסה לקואליציה אופוזיציונית עם המפלגות שהיו מעורבות במהפכה, אך כיוון שלא היו מסוגלים להתגבר על המשבר הפוליטי ביקשו את עזרתם של המנהיגים הקומוניסטיים שישבו בכלא. ב־21 במרץ 1919 המפלגה הסוציאל-דמוקרטית התאחדה עם המפלגה הקומוניסטית וביחד הכריזו על הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. לא תמכו באיחוד זה שני מנהיגי המפלגה הוותיקים, המכובדים, ארנה גראמי ומנו בוכינגר וכן דיולה פיידל ושאנדור פופר.
היסטוריה > אחרי נפילת הרפובליקה הסובייטית

לאחר התמוטטות הרפובליקה הסובייטית התארגנה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית שוב בראשות קארוי פאייר ודיולה פיידל, על בסיס רפורמיסטי והפכה לחברה באינטרנציונל השני. בשנת 1921 חתמה המפלגה על הסכם בתלן-פאייר, שהביא לכך שהמפלגה לא הוכרזה כבלתי חוקית והורשתה לפעול בתנאים מחמירים, אם כי כמה מחבריה נרצחו במהלך הטרור הלבן (בהונגריה השם הזה שימש את מעשי היחידות החמושות בין אוגוסט 1919 לבין דצמבר 1921. הזוועות והרציחות שליחידות אלה היו מנהיגי, תומכי או אוהדי הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שפעלה בין מרץ לסוף יולי 1919). לאחר שהמפלגה החרימה את הבחירות ב -1920, ה- MSZDP התמודדה לראשונה בבחירות לפרלמנט בשנת 1922, שם הפכה למפלגה השנייה בגודלה בהשיגה 17%, ו 25 מושבים באספה הלאומית. בשנת 1924 חזרו מגלותם בחו"ל יאקאב וולטנר וב 1929 ארנו גראמי ומנו בוכינגר. בשנות השלושים קמה הדמות הידועה ביותר במפלגה אנה קטלי והתגלתה כנואמת פרלמנטרית מעולה. עליה נאמר ש"יש גבר אחד בפרלמנט ההונגרי, וגם הוא אישה". קטלי הפכה לחברה ב- MSZDP בשנת 1917, ומשנת 1922 עד 1948 הייתה חברת פרלמנט.
המפלגה שינתה את שמה ב 1939 למפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SZDP), ב 1943 כרתה ברית אנטי-פשיסית ואנטי-היטלר עם "מפלגת האיכרים הזעירים". בשנת 1944 נאלץ ה- SZDP לרדת למחתרת ומנהיגיה נעצרו על ידי הגסטפו. רבים מהם גורשו למחנות ריכוז (כמו פאייר ובוכינגר היהודי), ורבים מהם היו קורבנות הטרור של אנשי מפלגת צלב החץ (כמו אילש מונוש היהודי). המפלגה השתלבה במהרה בפעילות "החזית ההונגרית", שארגנה התנגדות מזוינת קטנה אנטי-פשיסטית. לאחר 1945, סוגיות השינוי דמוקרטי בתוך המפלגה החמירו שוב את הסכסוכים בין ימין, מרכז ושמאל, מה שהביא בסופו של דבר לפיצול. האגף הימני של המפלגה גורש ממנה בשנת 1948. ב־12 ביוני המפלגה התמזגה עם המפלגה הקומוניסטית ההונגרית, ונולדה מהמיזוג מפלגת העובדים ההונגרית.
בשנת 1956, בזמן המרד, נבנתה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מחדש בראשות אנה קטלי לתקופה הקצרה ואחרי כישלון המרד היא שוב המשיכה את פעילותה מחו"ל. בשנת 1989 הוקמה המפלגה ההיסטורית מחדש בהונגריה. אנה פטרשוביץ נבחרה ליו"ר המפלגה שכונתה מחדש "המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית". ה- MSZDP הייתה חברה בשולחן העגול האופוזיציוני; בין היתר ליד מפלגות פידס - האיחוד האזרחי ההונגרי (FIDESZ), הברית הדמוקרטית ההונגרית (SZDSZ) ו- FKGP היו יוזמי משאל העם של ארבע המפלגות ה"ל. ומאז לא הצליחה להיכנס לפרלמנט ההונגרי.
מצע המפלגה היום

בשנת 2019, המפלגה הגיעה לקלפיות עם תוכנית ייחודית משלה, שנקראה תוכנית אנה קטלי (על שם הפוליטיקאית והנשיאה לשעבר של המפלגה) לבחירות המוניציפליות בסתיו. תוכנית קטלי הייתה אלטרנטיבה חברתית ודמוקרטית, שלא הייתה מבוססת על אמונה והבטחה, אלא על רעיונות קונקרטיים, מספריים, מבוססי נתונים, ריאלי.
נשיאי המפלגה עד 1949

| נשיאי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית> שם | נשיאי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית> תחילת התפקיד | נשיאי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית> סיום התפקיד |
| --- | --- | --- |
| פאל גאבור אנגלמן | 1890 | 1892 |
| מנו בוכינגר | 1905 | 1919 |
 בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית התאחדה עם המפלגה הקומוניסטית ההונגרית
דיולה פּיידל: 1919
| קארוי פאייר | 1919 | 1938 |
| ארפאד סאקשיץ' | 1938 | 1942 |
| ג'ורג' מרושאן | 1942 | 1945 |
| ארפאד סאקשיץ' | 1945 | 1948 |
אחרי ההשתלטות הקומוניסטית בהונגריה בשנת 1949 המפלגה נטמעה במפלגה הקומוניסטית.
הערות שוליים

↑  אנה קטלי (באנגלית)
↑  פאל גאבור אנגלמן (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459256105171  BnF: cb11994609f (data)  ISNI: 0000 0000 8845 404X  LCCN: n84095396  NKC: ko2004236249  SUDOC: 028078691  VIAF: 128630913   WorldCat (עם VIAF): 128630913 
הקבינט של ממשלת פיידל
עלון המפלגה שקורא להצביע עבורה משנת 1922
אנקונה

ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם לנפה באיטליה, ראו .
אנקונה (באיטלקית: ‏Anconaקובץ:It-Ancona.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר בת כ-100,000 תושבים במחוז מארקה באיטליה, לחוף הים האדריאטי. אנקונה היא בירת הנפה והמחוז. חשיבותה של העיר התבטאה בעבר בנמל שלה.
אנקונה שוכנת 210 ק"מ צפונית-מזרחית מרומא ו-200 ק"מ דרומית-מזרחית לבולוניה. העיר בנויה במדרונות של שלוחות הרי האפנינים : מצדה האחד היא משתרעת על מדרונות מונטה קונרו (Monte Conero) ומונטה אסטניו (Monte Astagno), שם שוכנת מצודת העיר; ואילו מעברה האחר מתנשא מונטה גואסקו ( Guasco; 150 מ' מעל פני הים), עליו ניצבת הקתדרלה העירונית, הדואומו. הקתדרלה מקודשת ליהודה קיריאקוס, הקדוש המגן של העיר. נטען[דרושה הבהרה] כי הקתדרלה הוקמה על חורבות מקדש עתיק לאלה ונוס.
תולדות העיר

אנקונה נוסדה בידי מתיישבים יווניים מהעיר סירקוזה בשנת 390 לפנה"ס. שמה של העיר (ביוונית "מרפק") ניתן לה בשל הכף המגן על הנמל, שצורתו כצורת מרפק. סוחרים מיוון הקימו בה תעשיית ארגמן, אשר כונה "ארגמן צורי", על שם העיר צור הלבנונית לחופי הים התיכון. בתקופה רומא העתיקה היה לנציגות תושבי העיר רשות להטביע מטבעות ויכלה לשמור על ייחודה היווני.
מועד היותה אנקונה למושבה רומית אינו ברור. מניחים כי היא עברה לשלטון רומא לאחר כיבוש ארץ איליריה, בחוף המזרחי של הים האדריאטי (אנקונה בחוף המערבי). מלחמה שבאה לאחר שהאילירים תקפו את קווי המסחר הרומים בים. בשתי המלחמות האיליריות שפרצו האחת ב-229 לפנה"ס והשנייה ב-219 לפנה"ס, הצליחו הרומאים להסיר את האיום האילירי מעל הים האדריאטי והתיישבו גם באנקונה. יוליוס קיסר השתלט על האי בשנת 49 לפנה"ס כאשר חצה את הרוביקון עם צבאו בדרכו לרומא, ובסיום מסעו השתלט על הרפובליקה הרומית. קרבת העיר לארץ דלמטיה, בחוף המזרחי של הים האדריאטי בקרואטיה הפכה את העיר לנמל חשוב. בימי האימפריה הרומית, הקיסר טראיאנוס 53–117) הרחיב את הנמל. שער שהוקם לכבודו בשנת 115 מצוי בקרבת הנמל.
בימי הביניים נשארה אנקונה תחת שלטון האימפריה הביזנטית ולא נפלה בידי שבטי הגותים אשר באו מצפון וכבשו את צפון איטליה ומרכזה. בשנת 848 היא נחרבה בעקבות כיבושה על ידי הסרצנים. לאחר שהוקמה מחדש, בשנת 1096, היא עמדה לרשות מסע הצלב הראשון. במשך ימי הביניים היו סוחריה בתחרות עם סוחרי ונציה על הסחר ללבנט ואל המזרח הרחוק שהתבצע באמצעות דרך המשי. בשנת 1532 היא סופחה למדינת האפיפיור. בשנת 1797 היא נכבשה על ידי הצרפתיים ובשנת 1860 באיחוד איטליה הייתה לחלק מאיטליה. במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה נמל העיר ניזוק.