stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ינקו מטושקה
חייו

מטושקה נולד בדולני קובין שבצפון סלובקיה, על נהר האורבה, ולמד בגימנסיה בכפר גֶמֶר (Gemer). בין השנים 1839–1844 למד בליצאום הלותרני בברטיסלאבה, שהיה מרכז חשוב לתנועה הלאומית הסלובקית. בשנות לימודיו החל לכתוב שירים, פואמות אפיות, בלדות ופזמונים, שנשאו אופי לאומי ופטריוטי. כתיבתו הושפעה מהפולקלור בארצו ומהשירה הרומנטית. בברטיסלאבה נעשה מטושקה לאחד מחסידיו ותלמידיו של ליודוביט שטור, מנהיג התנועה הלאומית הסלובקית, שלימד שם במסגרת המכון לשפה וספרות צ'כית-סלובקית. שטור ועמיתיו עסקו בקודיפיקציה ויצירת נוסח סטנדרטי לשפה הסלובקית. מטושקה השתלב בתנועה שקמה סביב שטור (Štúrovci), ותרם מפרי עטו לספר הראשון שהתפרסם בסלובקית הספרותית החדשה ("Almanach Nitra",‏ 1844).
בסוף שנת 1843 השעו השלטונות ההונגרים את שטור בשל פעילותו הסלובקית-לאומית. בעקבות המהלך קמה מחאה מצד הסטודנטים הסלובקים, ו-22 מתוכם עזבו את הלימודים בברטיסלאבה במחאה, בהם מטושקה. במסגרת המחאה הוא כתב את השיר "ישנו ברק מעבר לטאטרה", ככל הנראה בינואר או פברואר 1844. שיר זה היה מן היצירות הראשונות בסלובקית הספרותית, וצבר פופולריות גדולה במהלך אביב העמים. הופעתו הראשונה של השיר בדפוס הייתה באופן אנונימי, תחת השם Dobrovolňícka ("שיר המתנדב"), וזהות מחברו התבררה רק לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1846 כתב את המחזה Siroty ("יתומים"), שהביע הזדהות עם הפולנים הרבים שהיגרו מארצם לאחר כישלונו של מרד נובמבר. ב-1848 פרסם גם ספר פרוזה. בשנים אלו עבד גם כמורה פרטי.
במהלך מהפכות 1848 באימפריה האוסטרית היה מטושקה ממארגניו של המרד הסלובקי של 1848-49 (אנ') כנגד ההונגרים באזור מגוריו באורבה (ראו Árva County). באביב 1849 נאלץ להתחבא מפני הצבא ההונגרי. לאחר אביב העמים חזר לדולני קובין ולא כתב עוד. בשנת 1851 הוא החל לעבוד בשרות המדינה, עד 1861 בטרסטנה (Trstená), ומ-1870 עד 1875 בדולני קובין, שבה נפטר.
במולדתו הונצח בשמה של גימנסיה, באנדרטה לזכרו בעיירה בה חי, ואף בבול דואר ובמטבע 10 יורו לאספנים במלאת 200 שנה להיוולדו.
ראו גם

ליודוביט שטור
המנון סלובקיה
מהפכת 1848 בהונגריה
הערות שוליים

↑  Peter Petro, History of Slovak Literature, McGill-Queen's University Press, 1997, עמ' 67, 84
1 2 3 4  Janko Matuška - Dobrovoľnícka (בסלובקית)
1 2 3  John Neubauer et al, "1848", in Marcel Cornis-Pope and John Neubauer (eds.), History of the Literary Cultures of East-Central Europe, John Benjamins, 2004, עמ' 274-275
1 2  Csaba G. Kiss, The Anthems of East-Central Europe: Reflections on the History of a National Symbol, Routledge, 2023, עמ' 51
1 2  Csaba G. Kiss, The Anthems of East-Central Europe: Reflections on the History of a National Symbol, Routledge, 2023, עמ' 59-60, 82
↑  Alexander Maxwell, Everyday Nationalism in Hungary: 1789 – 1867, Berlin/Boston: de Gruyter, 2019, עמ' 10 והערת שוליים
↑  Gymnázium Janka Matúšku Galanta (בסלובקית)
↑  Commemorative Postmark: Janko Matúška - author of the Slovak anthem
↑  2021 slovak €10 – 200 years since the birth of Janko MATUSKA, numismag
↑  200th anniversary of the birth of Janko Matúška, הבנק הלאומי של סלובקיה (Národná Banka Slovenska), ‏2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810690786405606  BNE: XX5264341  GND: 124097006  ISNI: 0000 0000 5541 1545  LCCN: no2017136457  NKC: jn20010316023  VIAF: 30462091   WorldCat (עם VIAF): 30462091 
פסל בדמותו והבית הראשון של "ישנו ברק מעבר לטאטרה", בדולני קובין
יחסי סוריה–סרביה

| יחסי סוריה–סרביה |
| --- | --- |
סוריה: סרביה


סוריה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 77,474
אוכלוסייה
24,908,268: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 11,181
משטר
רפובליקה נשיאותית דיקטטורה: רפובליקה

יחסי סוריה–סרביה הם היחסים שבין הרפובליקה הערבית הסורית לרפובליקה של סרביה.
יחסי המדינות

סוריה היא חברה בארגון המדינות הבלתי-מזדהות, וסרביה היא משקיפה בארגון.
רוב הסרבים הגרים בסוריה הן נשים שנשואות לסורים. נכון ל-2012, משרד החוץ הסרבי אומד את מספרן בכמה מאות. רוב הנישואין קרו בשל היחסים הקרובים שהיו בזמן שלטון הקומוניזם בין מדינות ערב ובין מדינות קומוניסטיות כמו יוגוסלביה.
במחצית הראשונה של 2013, ביקשו 432 פליטים מסוריה מקלט בסרביה, בשל מלחמת האזרחים בסוריה.
נציגות דיפלומטית

לסרביה יש שגרירות הממוקמת בדמשק.
לסוריה יש שגרירות הממוקמת בבלגרד.
כדור הרעם (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן פלמינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ריגול
 מקום התרחשות:  איי בהאמה 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ונתן קייפ 
 הוצאה בשפת המקור:  ג'ונתן קייפ
 תאריך הוצאה:  27 במרץ 1961
 מספר עמודים:  253
 סדרה
 סדרת ספרים:  ג'יימס בונד
 ספר קודם:  לעינייך בלבד
 הספר הבא:  המרגל שאהב אותי
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-958-16-0117-2
 
כדור הרעם (באנגלית: Thunderball) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1961, התשיעי בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, בונד מנסה להחזיר שתי פצצות אטום שנגנבו בידי ארגון הטרור ספקטרה.
כמו הספרים הקודמים בסדרה, גם יהלומים לנצח התקבל בבריטניה באהדה רבה. המהדורה הראשונה בת ה-50,938 אזלה בתוך שנה. הספר עובד לקומיקס בעיתון דיילי אקספרס, אולם הקומיקס נקטע באיבו בהוראת בעל העיתון הלורד ביברברוק לאחר שפלמינג פרסם סיפור קצר בעיתון המתחרה סאנדיי טיימס. וב-1965 עובד לסרט באותו השם, הרביעי בסדרת הסרטים, בו גילם שון קונרי את דמותו של ג'יימס בונד. ב-1983 יצא לאקרנים סרט נוסף על פי הספר בשם "לעולם אל תאמר לעולם לא". שון קונרי הסכים להשתתף גם בסרט זה לאחר מסע שתדלנות.
עלילה

בדיקה רפואית מראה שמצבו הבריאותי של ג'יימס בונד אינו טוב בשל שתייה מופרזת ועישון. M מורה לו לקחת חופשה של שבועיים בבית הבראה. בבית ההבראה, פוגש בונד את הרוזן ליפה, ומגלה שיש לו קשרים עם ארגוני פשע בסין. בעקבות הגילוי, ליפה מנסה להרוג את בונד, אולם בונד ניצל ופוצע אותו קשה. הקוראים מגלים עד מהרה שליפה נמצא בבית ההבראה כדי לפקח על ג'וזפה פטאצ'י - טייס חיל האוויר האיטלקי שנמצא בבית ההבראה. פטאצ'י נשכר בידי ארגון הטרור ספקטרה במטרה לגנוב שתי פצצות אטום של נאט"ו מבסיס חיל האוויר שנמצא בסמיכות לבית ההבראה. פטאצ'י משתלט על המטוס שבו נמצאות שתי פצצות האטום ומשליך אותן באוקיינוס ליד איי הבהאמה. לאחר מכן אנשי ספקטרה הורגים את פטאצ'י. מפקד ספקטרה ארנסט סטאברו בלופלד הורג את ליפה בגלל שנקלע לסכסוך המיותר עם בונד. מספר 2 בספקטרה, אמיליו לארגו, שולה את הפצצות מהאוקיינוס ומאכסן אותן על היאכטה הפרטית שלו.
בלופלד דורש מנאט"ו כופר בסך 100,000 פאונד, ולא יפוצץ שתי ערים במערב. האמריקנים והבריטים פותחים ב"מבצע כדור הרעם" במטרה להשיב את הפצצות בטרם יפקע האולטימטום של בלופלד. M חושד שהפצצות נמצאות באזור הבהאמה, ומורה לבונד לצאת לנסאו שם הוא פוגש את ידידו איש ה-CIA פליקס לייטר. בונד פוגש את דומיטיה "דומינו" ויטלי, אחותו של הטייס המת פטאצ'י, ואהובתו של לארגו. בונד מפתה אותה ומספר לה שלארגו מעורב במות אחיה. בעקבות כך, דומינו נחושה לסייע לבונד ולנקום בלארגו. בונד מצייד אותה במונה גייגר כדי לבדוק האם הפצצות נמצאות על היאכטה של לארגו. עם זאת, היא נתפסת עם המונה, ולארגו מענה אותה כדי לדעת מי שלח אותה.
בונד ולייטר מתריעים בפני וושינגטון ולונדון כי הפצצות ככל הנראה נמצאות ביאכטה של לארגו, וצוללת אמריקנית נשלחת במהירות לנסאו במטרה ללכוד את לארגו ואת הפצצות. מתרחש קרב ימי מול האמריקנים לאנשיו של לארגו. לארגו עצמו נמלט עם הפצצות.בונד רודף אחריו, אולם לארגו לוכד אותו במערה תת-ימית וכמעט הורג אותו. הוא ניצל ברגע האחרון בידי דומינו שהצליחה להימלט מכלאה על היאכטה. דומינו הורגת את לארגו והצוללים האמריקנים אוספים את הפצצות.
יחסי סוריה – רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית

| יחסי סוריה – סהרה המערבית |
| --- | --- |
סוריה: סהרה המערבית


סוריה: סהרה המערבית
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 266,000
אוכלוסייה
24,908,268: 593,110
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 
משטר
רפובליקה נשיאותית, בפועל דיקטטורה: רפובליקה חד-מפלגתית

יחסי סוריה–רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית הם היחסים בין הרפובליקה הערבית הסורית לרפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית. היחסים בין שתי המדינות נחשבים לידידותיים וקרובים.
היסטוריה

סוריה, היסטורית, סיפקה תמיכה פוליטית לחזית פוליסריו, קבוצה שתובעת הכרה בעצמאות מדינית של סהרה המערבית ונלחמת נגד מרוקו. דבר זה גרם למתיחות בין מרוקו לסוריה, שכבר קיימת מאז שנות ה-60. גם קשריה ההדוקים של סוריה עם איראן נתנו תנופה למתחים, עובדה שתרמה לתמיכתה של סוריה בפוליסריו ובסהרה המערבית נגד מרוקו. סוריה נותרה בחוזקה בצד של סהרה המערבית והכירה רשמית בעצמאותה.
מלחמת האזרחים בסוריה

מלחמת האזרחים בסוריה יצרה פילוגים בין שתי קבוצות. האופוזיציה הסורית הגולה, שנתמכה על ידי בעלות ברית נגד אסד, כולל מרוקו, הביעה את תמיכתה בשלמותה של מרוקו. בינתיים, ממשלת סוריה בראשות בשאר אל-אסד שמרה על תמיכתה בפוליסריו ובסהרה המערבית.
אלג'יריה אפשרה לכאורה ללוחמי פוליסריו להילחם בסוריה לצד כוחות ממשלת אסד. עם סיומה של מלחמת האזרחים בסוריה, וניצחונו של אסד, היחסים צפויים להניב פירות נוספים, שכן אסד נותר תומך מוכר היטב בעניין סהרה המערבית.
ראו גם

יחסי מרוקו–סוריה
יחסי סוריה–צ'ילה

| יחסי סוריה–צ'ילה |
| --- | --- |
סוריה: צ'ילה


סוריה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 756,102
אוכלוסייה
24,908,268: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי סוריה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הערבית הסורית לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות החלו ב-9 באפריל 1928 כאשר צ'ילה מינתה קונסול בביירות עבור סוריה, ארץ ישראל, מסופוטמיה ופרס. בשנת 1945, כוננו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות והוקמו שגרירויות בסנטיאגו דה צ'ילה ודמשק. תחילת היחסים הדו-צדדיים הייתה קשורה לקיומה של מושבה פעילה של סורים בצ'ילה, שהיו חלק מההגירה הערבית מאז סוף המאה ה-19. על פי המדריך החברתי של המושבה הערבית משנת 1941, חיו בצ'ילה עד אז 706 משפחות סוריות, בערך 3,520 איש.
בשנת 1975 ביקרה משלחת ידידות, בראשות סגן שר החוץ הצ'יליאני, אנריקה ואלדס, בסוריה. באותה הזדמנות הוא נפגש עם מקבילו הסורי, כמו גם עם שרי הכלכלה והחינוך. בסוף יולי 1981, לאחר מספר שנים של קיום יחסים דו-צדדיים בו זמנית, שגריר צ'ילה בסוריה, מיגל ג'ייקוב הלו הציג את כתב האמנה בפני הנשיא חאפז אל-אסד. סוריה מצידה החליטה בספטמבר אותה שנה להעלות את דרגת הנציגות הדיפלומטית שלה בצ'ילה. כך, ביוני 1982, השגריר הסורי החדש בצ'ילה, הישאם חלג', הציג את כתב האמנה לגנרל אוגוסטו פינושה.
בפברואר 2006, בעקבות פרסום בעיתונות הדנית עם קריקטורה של הנביא מוחמד, התקיימו הפגנות שונות של חוסר שביעות רצון בערים המרכזיות בעולם הערבי, כולל דמשק, שם התאספו קהל בפאתי המטה הדיפלומטי של דנמרק, שנמצא באותו בניין של שגרירות צ'ילה, והיה יעד לביזה ושריפות שהגיעו לשיאם בהשמדת המשרדים, הארכיונים והריהוט של הנציגות הצ'יליאנית. לאחר אירועים אלו הציגה ממשלת צ'ילה מכתב מחאה בפני סוריה, והסכימה עם הרשויות הסוריות על פיצויים על המתקנים. שתי הערות מחאה נוספות הוצגו על ידי צ'ילה לסוריה, תחילה על מעצר והכאת תייר צ'יליאני בדמשק במרץ 2011, ובהמשך במאי אותה שנה בגין הפרת עקרון הפגיעה הדיפלומטית של מכונית רשמית. אירוע נוסף שהשפיע של היחסים הבילטרליים היה הרצח של הקונסול הצ'יליאני בדמשק, הקטור פאונדז, שב-26 במרץ 2007 נמצא חנוק ובעל סימנים שהוכה בדירתו בשכונת מלכי. ב-3 באפריל עצרה המשטרה הסורית את מבצע הרצח, שעשה זאת ממניעים פליליים.
בנוגע למלחמת האזרחים בסוריה, משרד החוץ הצ'יליאני פרסם הצהרה בשנת 2011 המייעצת לאזרחי צ'ילה שלא לנסוע לסוריה עד שהמצב ישוב לקדמותו. בשנה שלאחר מכן הונחו כל פקידי שגרירות צ'ילה בדמשק לעזוב את הארץ. כמו כן, צ'ילה קיבלה כ-300 פליטים סורים שנמלטו ממלחמה זו.
יחסים מסחריים

בשנת 2015, המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-90 אלף דולר, עם שיעור ירידה שנתי ממוצע של 81% בחמש השנים האחרונות, המורכב כולו מיצוא סורי של בגדי סיבים סינתטיים לצ'ילה.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק.
סוריה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה ו-4 קונסוליות בלה סרנה, אוסורנו, רנקגואה וולפראיסו.
יחסי אורוגוואי–איטליה

| יחסי אורוגוואי–איטליה |
| --- | --- |
אורוגוואי: איטליה


אורוגוואי: איטליה
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 301,340
אוכלוסייה
3,386,108: 59,293,250
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 2,254,851
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 38,029
משטר
רפובליקה: רפובליקה פרלמנטרית

יחסי אורוגוואי–איטליה הם היחסים הרשמיים שבין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לבין הרפובליקה האיטלקית.
לאיטליה שגרירות במונטווידאו, ו-3 קונסוליות של כבוד (בקולוניה דל סקרמנטו, מונטווידאו ופייסנדי). לאורוגוואי שגרירות ברומא, ו-4 קונסוליות של כבוד (בבולוניה, ג'נובה, ליבורנו וונציה).
היסטוריה

ליחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות היסטוריה ארוכה, עוד לפני איחוד איטליה, כשלממלכת סרדיניה היה נציג במונטווידאו משנת 1834.
איטליה מילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של אורוגוואי במשך מאות בשנים: המתיישב הראשון במונטווידאו, חואן בורגס (למעשה ג'ובאני בורגזה) הגיע מאיטליה. אלפי מהגרים מאיטליה הגיעו לאורוגוואי במחצית השנייה של המאה ה-19 ובעשורים הראשונים של המאה ה-20.
במהלך העשורים האחרונים מתרחש גל הגירה הפוך: כיוון שלאלפי אזרחי אורוגוואי יש דרכון איטלקי, רבים החליטו להגר לאיטליה בחיפוש אחר הזדמנויות.
שתי המדינות הן חברות מלאות של האיחוד הלטיני ושל ארגון האומות המאוחדות. לאיטליה לשכת מסחר מרכזית במונטווידאו.
ביקורים רשמיים

היחסים האיתנים שבין שתי המדינות מתחזקים עוד יותר במהלך ביקורים רשמיים. ב-1 במרץ 1985, כאשר חוליו מריה סנגויטי נכנס לתפקידו, נכח בטקס ראש ממשלת איטליה בטינו קרקסי.
במאי 2013 נשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה ערך ביקור רשמי באיטליה.
ראו גם

יחסי אורוגוואי–ישראל
יחסי איטליה–ישראל
יחסי אורוגוואי-ארצות הברית
יחסי סוריה–עומאן

| יחסי סוריה–עומאן |
| --- | --- |
סוריה: עומאן


סוריה: עומאן
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 309,500
אוכלוסייה
24,908,268: 5,334,472
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 108,192
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 20,282
משטר
רפובליקה: מונרכיה

יחסי סוריה–עומאן הם היחסים הדיפלומטיים בין סולטנות עומאן לררפובליקה הערבית הסורית. שתיהן חברות בליגה הערבית, ולמרות מלחמת האזרחים המתמשכת המתרחשת בסוריה, עומאן לא סגרה את שגרירותה בסוריה ושתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים, בניגוד חריף למדינות ערביות אחרות במפרץ הפרסי שניתקו את הקשרים הדיפלומטיים עם סוריה וסגרו את השגרירויות שלהן.
היסטוריה

בעקבות פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה המתמשכת כעת, מדינות המפרץ, כולל ערב הסעודית, קטר ובחריין, מיהרו להכריז על תמיכתן באופוזיציה הסורית נגד נשיא סוריה בשאר אל-אסד, ויצאו לבודד את ממשלת סוריה על ידי ניתוק הקשרים הדיפלומטיים, סגירת השגרירויות שלהם, גירוש סוריה מהליגה הערבית והטלת סנקציות כלכליות כבדות. חריגה בולטת במדיניות מדינות המפרץ הייתה עומאן, שלא רק סירבה לסגור את שגרירותה ולנתק קשרים דיפלומטיים, אלא גם סירבה לתמוך באופוזיציה הסורית, כאשר שר החוץ של עומאן, יוסף בן עלאווי בן עבדאללה, הצהיר כי תפקידה של עומאן בסכסוך יהיה מוגבל בהחלט לסיוע הומניטרי בניגוד חריף לסעודיה וקטר.
באוגוסט 2015, הזמינה עומאן משלחת סורית בראשות שר החוץ וליד אל-מועלם למסקט כדי להיפגש עם מקבילו העומאני, יוסף בן עלאווי בן עבדאללה. באוקטובר אותה שנה נסע שר החוץ של עומאן לדמשק, ונפגש עם אסד בעצמו כדי לדון במלחמת האזרחים המתמשכת של סוריה ובהבסת הטרור תוך הבטחת מחויבותה של עומאן לאחדות סוריה ולריבונות סוריה, כששר החוץ עלאווי אמר שעומאן "ממשיכה להפעיל כל מאמץ אפשרי לסייע במציאת פתרון שיסיים את המשבר בסוריה".
שר החוץ של עומאן, יוסף בן עלאווי בן עבדאללה, נפגש עם אסד ושר החוץ וליד אל-מועלם ב-7 ביולי 2019. לאחר הפגישה בדלתיים סגורות, משרד החוץ של עומאן דיווח כי עלאווי מסר ברכה מסולטאן עומאן לנשיא סוריה ודיבר על הגברת המאמצים "להחזיר את היציבות והביטחון באזור", וכן על חיזוק היחסים בין עומאן לסוריה.
ב-5 באוקטובר 2020, עומאן הפכה למדינת המפרץ הפרסי הראשונה שהחזירה את שגרירה בסוריה. ביולי 2022 הוקמה מועצה עסקית משותפת סוריה-עומאן במטרה לשיתוף פעולה כלכלי רחב יותר.
בשנת 2023 נסע הנשיא בשאר אל-אסד לעומאן לביקור החוץ הראשון שלו מאז 2011. הנשיא אל-אסד פגש גם את הסולטן היית'ם בן טארק, נדונו יחסים בילטרליים ושיתוף פעולה.
קשרים כלכליים

עד 2021, חלקה של עומאן בייצוא הסורי היה 0.72%, מה שהפך אותה לשותפת הייצוא האמינה של סוריה. בשנת 2021, עומאן הייתה אחת משותפות היבוא הקטנות של סוריה עם נתח של כמעט 0.2%.
נציגויות דיפלומטיות

עומאן מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק.
סוריה מחזיקה בעומאן שגרירות במסקט.
יחסי סוריה–ספרד

| יחסי סוריה–ספרד |
| --- | --- |
סוריה: ספרד


סוריה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 505,370
אוכלוסייה
24,908,268: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי סוריה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין סוריה וספרד.
יחסים דיפלומטיים

מאז תחילת ההפגנות בסוריה, היחסים ההיספאניים-סוריים שהיו עד אז מצוינים סבלו מהידרדרות ניכרת כתוצאה מהדיכוי האכזרי שהפעיל המשטר לנוכח מחאות אזרחים שהתרחשו מאז סוף מרץ 2011. העמדה הספרדית ביחס לסוריה היא חלק מתגובת האיחוד האירופי לאירועים אלה, הכוללים הטלת סוגים שונים של סנקציות על המשטר ומנהיגיו.
ב-7 בפברואר 2012, ספרד הזעיקה את שגרירה בדמשק להתייעצויות, ועד עתה (2020) טרם חזר. ב-6 במרץ הכריז שר החוץ והשיתוף הספרדי על השעיית פעילות שגרירות ספרד בדמשק.
ב-30 במאי 2012 הכריזה ספרד על שגריר סוריה במדריד וכמה דיפלומטים סורים אחרים כאישים בלתי רצויים. סוריה, לעומת זאת, הכריזה ב-6 ביוני 2012 על שגריר ספרד בדמשק (שכבר שהה במדריד) ולדיפלומט הבכיר, מבין השניים שנותרו בדמשק כאישים בלתי רצויים.
נכון לעכשיו, דיפלומט ספרדי יחיד נותר מוסמך כנציג הדיפלומטי לפני ממשלת סוריה, למרות שנאלץ, בשנת 2013, לעזוב את דמשק ולעבור זמנית לביירות בגלל מצב של חוסר ביטחון בתוך סוריה. עם זאת, כאשר המצב הביטחוני מאפשר זאת, הוא עורך נסיעות קצרות לסוריה כדי לענות על צורכיהם של אזרחי ספרד שהחליטו שלא לעזוב את הארץ (למרות האזהרות הרבות שהוציאה השגרירות על כך) ולבדוק את מצב בנייני המדינה ונכסים בבירת סוריה.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים בין ספרד לסוריה היו דיסקרטיים. לפנורמה הכללית הזו יוצאים מן הכלל האינטרס של חברות מסוימות בתחום האנרגיה הספרדית להשתתף בתחרויות בינלאומיות לפרויקטים גדולים של תשתיות.
המכשול העיקרי לנוכחות חברות ספרדיות בסוריה הוא, באופן מסורתי, הרשת הביורוקרטית הבלתי חדירה. למרות זאת, בסוף שנת 2010 זכו במכרזים גם Gamesa (בניית חוות רוח), פיקוח SOCOIN על הקמת מפעל מחזור משולב, כמו גם MAKIBER (הרחבת בית החולים אל-אסד). עם זאת, חלק מהפרויקטים הללו כמו GAMESA ו-SOCOIN ננטשו בגלל חוסר האבטחה במדינה מאז אמצע 2011.
שיתוף פעולה

עד מאי 2011 תוכניות AECID תואמו עם תוכניות שפותחו על ידי הנציבות האירופית ועם תוכנית החומש XI −2011 / 2015– שאומצה על ידי הרשויות הסוריות.
כמו כן, הפעולות מתואמות עם ארגון הבריאות העולמי וארגון האו"ם, אם כי עד להפסקת הפעילות, שיתוף הפעולה הספרדי מיקד את מאמציו בחיזוק המנגנונים הדו-צדדיים על חשבון הסיוע הרב-צדדי.
במאי 2011, ובשל תגובת המשטר הסורי למרידות שהחלו במרץ אותה שנה, הוקפאו תוכניות שיתוף פעולה דו-צדדיות בהתאם להחלטה שקיבל האיחוד באותה הדרך.
מאז יושמו רק תוכניות שפותחו עם חברה אזרחית וארגונים רב-צדדיים. הפסקת הפעילות משפיעה הן על התוכניות התומכות בתוכנית הסיעוד הארצית והן על התמיכה בתהליך הביזור באזור צפון מזרח.
במהלך 2011, שלושת ההסכמים שנחתמו על ידי AECID ושלושה ארגונים לא ממשלתיים ספרדיים (הקרן לקידום חברתי של תרבות, הצלה ופעולה נגד רעב) בחינוך, סיוע לנכים, מגדר וחקלאות, אם כי במקרים מסוימים הפעילות פותחה לאט יותר מהצפוי בגלל המצב במדינה. השלב השני של פרויקט השיפור בניהול פסולת בבית חולים בתיאום עמותת ה-NGO AIDA לא היה ניתן לביצוע מאז אפריל 2011.
המענקים היחידים שהועברו בשנת 2011 תאמו להצעות הקרן לקידום תרבות חברתי (FPSC) והצלה לעבודה עם פליטים עיראקים ופלסטינים עקורים בסוריה. ארגונים לא ממשלתיים ספרדיים עם נוכחות במדינה בשנת 2011 (FPSC, הצלה, פעולה נגד רעב ו-AIDA) הוציאו את אנשי הצוות הפעיל שלהם מהמדינה. הסיוע הכולל באמצעות ארגונים לא ממשלתיים הסתכם בכ-300,000 אירו.
בפברואר 2012 תרם משרד הפעולה ההומניטרית של AECID‏ 300,000 אירו לוועד הבינלאומי של הצלב האדום לתמיכה בפעולות שמטרתן לסייע לאוכלוסייה הסורית שנפגעה מהאירועים במדינה.
במהלך 2013 נתנה ספרד סיוע נרחב כדי להקל על מצב הפליטים במדינות הגובלות השונות באמצעות סוכנויות האו"ם והוועד הבינלאומי של הצלב האדום. אותה התחייבות נשמרה לשנת 2014 בה הוענקו 5.5 מיליון אירו למטרה זו.
נציגויות דיפלומטיות

סוריה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק.
יחסי סין – סנט לוסיה

| יחסי הרפובליקה העממית של סין – סנט לוסיה |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: סנט לוסיה


הרפובליקה העממית של סין: סנט לוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 616
אוכלוסייה
1,418,507,662: 179,845
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 2,520
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 14,012
משטר
דמוקרטיה עממית: מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה

יחסי סין–סנט לוסיה הם היחסים שבין הממשלות והעמים של הרפובליקה העממית של סין ושל סנט לוסיה. בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לשנת 2020.
היסטוריה

הרפובליקה העממית של סין וסנט לוסיה כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים לראשונה ב-1 בספטמבר 1997. ב-30 באפריל 2007 חשפה סנט לוסיה כי היא החליטה לכונן יחסים דיפלומטיים עם טאיוואן. היחסים בין הרפובליקה העממית של סין וסנט לוסיה שרדו חמישה ימים עד שנותקו לחלוטין ב-5 במאי 2007.
היחסים שבין שתי המדינות במישור הכלכלי ובמישור התרבותי המשיכו להתקיים, אם כי היקפם התדרדר בצורה דרסטית. הרפובליקה העממית של סין מנהלת את האינטרסים שלה בסנט לוסיה ומעניקה שירותים קונסולריים לאזרחי המדינה דרך השגרירות שהיא מחזיקה בברידג'טאון שבברבדוס.
ביולי 2018 סנט לוסיה העניקה לאזרחי הרפובליקה העממית של סין אפשרות להיכנס למדינה ללא אשרת כניסה.
נציגויות דיפלומטיות

הרפובליקה העממית של סין אינה מיוצגת בסנט לוסיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. הרפובליקה העממית של סין מעניקה שירותים קונסולריים לאזרחי סנט לוסיה דרך השגרירות שהיא מחזיקה בברידג'טאון, בירת ברבדוס.
סנט לוסיה אינה מיוצגת ברפובליקה העממית של סין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סין – סנט וינסנט והגרנדינים

| יחסי הרפובליקה העממית של סין – סנט וינסנט והגרנדינים |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: סנט וינסנט והגרנדינים


הרפובליקה העממית של סין: סנט וינסנט והגרנדינים
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 389
אוכלוסייה
1,418,507,662: 100,441
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 1,066
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 10,613
משטר
דמוקרטיה עממית: פדרציה

יחסי סין–סנט וינסנט והגרנדינים הם היחסים שבין הרפובליקה העממית של סין ושל סנט וינסנט והגרנדינים. בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לשנת 2022.
סקירה כללית

סנט וינסנט והגרנדינים כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין מאז 1983 ושמרה עליהם עד היום. בשנת 2016, היקף הסחר הדו-צדדי היה בשווי 42.236 מיליון דולר, מתוכם סין ייצאה בשווי 41.794 מיליון דולר וייבאה בשווי 442,000 דולר, גידול משנה לשנה של 140.8%, 139.1% ו-606.8% בהתאמה.
נציגויות דיפלומטיות

הרפובליקה העממית של סין אינה מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. הרפובליקה העממית של סין מעניקה שירותים קונסולריים לאזרחי סנט וינסנט והגרנדינים דרך השגרירות שהיא מחזיקה בברידג'טאון, ברבדוס.
סנט וינסנט והגרנדינים אינה מיוצגת ברפובליקה העממית של סין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סיישל–שווייץ

| יחסי סיישל–שווייץ |
| --- | --- |
סיישל: שווייץ


סיישל: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
455: 41,277
אוכלוסייה
131,009: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,141: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,346: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי סיישל–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סיישל לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

רפובליקת סיישל והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים שבין שתי המדינות הם מוגבלים ומתונים יחסית ומתמקדים בעיקר בתחום התיירות. סיישל היא יעד פופולרי לתיירים שווייצרים בזמן תקופות החגים, ובכלל, חלק גדול מהכנסותיה של המדינה הן הכנסות מתיירות.
בשנות השמונים ושנות התשעים של המאה העשרים, חתמו שווייץ וסיישל על הסכם תחבורה אווירית ועל הסכם בנושא שיתוף פעולה טכנולוגי ותרבותי. מלבד זאת, לא נערכו חילופי מידע מיוחדים בין שווייץ לסיישל והיחסים בין שתי המדינות היו מוגבלים מאז ומתמיד.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף 2015 התגוררו בסיישל מאה ועשרה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בסיישל בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בסיישל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בויקטוריה, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבאנטננריבו, בירת מדגסקר, על סיישל הסמוכה.
סיישל אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. סיישל מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך.
יחסי איחוד האמירויות הערביות – טורקמניסטן

| יחסי איחוד האמירויות הערביות – טורקמניסטן |
| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות: טורקמניסטן


איחוד האמירויות הערביות: טורקמניסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
83,600: 488,100
אוכלוסייה
11,106,647: 7,525,648
תמ"ג (במיליוני דולרים)
504,173: 59,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,394: 7,958
משטר
מונרכיה פדרלית נבחרת חוקתית: דיקטטורה סמכותנית חד מפלגתית

יחסי איחוד האמירויות הערביות–טורקמניסטן הם היחסים דיפלומטיים בין האמירויות הערביות המאוחדות לטורקמניסטן. בין שתי המדינות מתקיימים יחסים קרובים וחמים. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם ובארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. שגרירת טורקמניסטן הנוכחית באיחוד האמירויות הערביות היא אורזמירת גורבנאזארוב. שגריר איחוד האמירויות בטורקמניסטן הנוכחי הוא חסן עבדאללה אל-עדב אל-זרוני.