stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דויד דרי
תפקידים בשירות הציבורי

בין השנים 1978–1981 שימש דרי כיועץ מדיניות בכיר במשרד סגן ראש הממשלה יגאל ידין.
בין השנים 1986–1989 ייסד ושימש כמנהל של התוכנית להכשרת כוח אדם בכיר בשירות הציבורי המוכר בכינוי אלכ"א (אגף פיתוח כח אדם בג'וינט ישראל המתמחה בהדרכות לבכירים בשירות הציבורי).
בשנים 1991–1995 היה חוקר בכיר במכון הישראלי לדמוקרטיה.
בשנת 1993 שימש כמדען ראשי במשרד הפנים, ובשנת 1994 כיהן בתפקיד דומה בנציבות שירות המדינה.
מאז שנת 1993 משמש דרי כחבר סגל במכון מנדל למנהיגות וכיהן בו כראש תחום לימודי מדיניות.
תרומתו האקדמית

דרי נחשב לאחד החוקרים הבכירים והבולטים בתחום המדיניות הציבורית בישראל[דרוש מקור]. מבין התחומים שטיפח ולימד נמנים נושא הגדרת בעיה כבסיס לניתוח מדיניות, נושא השלטון המקומי בישראל ויחסיו עם השלטון המרכזי, סוגיית המינויים הפוליטיים וחשיבותו של הדרג הפוליטי בקביעת המדיניות הציבורית בישראל, וקביעת מעשה המנהיגות כפרמטר המרכזי לאפיון תהליכי שינוי בחברה.
תרומתו האקדמית > "הגדרת בעיה"

פרופ' דרי נחשב לאבי האסכולה של "הגדרת בעיה" במדיניות ציבורית. בספרו מ-1984, Problem Definition in Policy Analysis, יוצא דרי נגד התפיסה האובייקטיבית בקביעת מדיניות ולפיה קיימת בעיה נכונה שיש רק לזהותה ולפעול לפתרונה. לתפיסתו בעיות אינן קיימות בעולם, הן אינן ישויות אובייקטיביות, אלא הן תוצר של הגדרה. ככאלה, הן תוצר של ההבניות בו פרטים ממסגרים את המציאות. הוא מבדיל בין קושי, מצוקה וכדומה שקיימים בעולם לבין בעיה שהיא תוצר של הגדרה. מטרתה של הגדרת בעיה במדיניות היא לתרום לזיהוי הפתרון לה. לכן, ניתן להגדיר בעיות שונות לאותו קושי ולמצוא פתרונות שונים בעבור הגדרות בעיה שונות. מבחנן של בעיות טמון במידת יעילותן, ישימותן ובמידה בה הן מובילות לשיפור. הגדרת בעיה הוא תהליך הנמצא בדיאלוג תמידי עם המציאות, במטרה לגלות עוד נתונים, ממדי פעולה, תועלות מעשיות והזדמנויות לשיפור. מרגע שהוגדרה בעיה ניתן לתפיסתו לדון במטרות ובפתרונות. הרעיון של 'הגדרת הבעיה', עלה בין השאר, מביקוריו של דרי בבריכת השחייה בקמפוס האוניברסיטה העברית. באחד הביקורים ראה כי בכניסה לבריכה הוצב שלט הקורא לחסוך במים. כעבור כמה זמן הבחין כי הנהלת הבריכה שינתה את הברזים במלתחות כך שאלה יפסיקו מאליהם אחרי זמן קבוע. כתוצאה מכך הניח דרי כי אם בתחילה הגדירה הנהלת הבריכה את הבעיה כחוסר מודעות של קהל המשתמשים במתקני הבריכה לחיסכון במים הרי שלאחר זמן מה, הובן כי חסרה טכנולוגיה שתקדם חיסכון זה הלכה למעשה. מעבר להיותו כלי אנליטי חשוב כשלעצמו, השימוש ב'הגדרת בעיה' בניתוח מדיניות העלה מדרגה את תהליך החשיבה באמצעותו יכול מנתח המדיניות לשפר את המלצותיו לקובע המדיניות ולהפכן למתווה של רעיונות לפעולה.
פרסומים נבחרים

Dery, D. (1981). Computers in Welfare: The MIS-Match. Sage Publications.
Dery, D. (1984). Problem Definition in Policy Analysis. Kansas University Press.
Dery, D. (1990). Data and Policy Change. Kluwer Academic Publishers .
מינויים פוליטיים בישראל, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 1993.
מי שולט בשלטון המקומי?, המכון הישראלי לדמוקרטיה והוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994.
(יחד עם ע. שרון) כלכלה ופוליטיקה בתקציב המדינה, המכון הישראלי לדמוקרטיה והוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994.
ביקורת המדינה: נורמות ופתגמים, הסדרה הכחולה, בית הספר למדיניות, 1995.
יסודות המנהל הציבורי, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1996 - 1997.
מעשה מנהיגות, הוצאת מאגנס, 2023.
שונות

אוויר תופס מקום (קובץ סיפורים קצרים), עיתון 77, תל אביב 2019.
ראו גם

מדיניות ציבורית
מדע המדינה
הערות שוליים

↑  Veselý, A. (2007). Problem delimitation in public policy analysis. Central European Journal of Public Policy, (Vol. 1/1), 80-100
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461265205171  BIBSYS: 90102261  BnF: cb123881731 (data)  CiNii: DA03416366  ISNI: 0000 0001 1691 0701  LCCN: n81017347  NTA: 068720645  RERO: 02-A003171277  SUDOC: 077218140  VIAF: 4996149068412565730000   WorldCat (עם VIAF): 4996149068412565730000
דינוקרידידה

| דינוקרידידה |
| --- | --- |

תקופה
קמבריון-אמצע דבון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: דינוקרידידה
שם מדעי
 Dinocaridida ‏קולינס, 1996

דינוקרידידה (שם מדעי: Dinocaridida; משמעות השם מיוונית: "deinos" - "נורא", "caris" - "חסילון/סרטן") היא מחלקת פרוק-רגליים קדמונית, אשר התקיימה החל מהקמבריון ושרדה עד לאמצע הדבון, שבעידן הפלאוזואיקון. הם קיבלו את שמם עקב הדמיון השטחי שלהם לסרטנים ארוכי-בטן גדולים ומאיימים, אם כי אין ודאות בקשר זה.
יצורים אלה שגשגו לאורך הקמבריון והאורדוביק, לפני עלייתם של החולייתנים בעולם. הסוג Schinderhannes היה המאוחר ביותר והוא חי עד הדבון. מאובנים שלהם נמצאו בסלעים מהקמבריון בקנדה, רוסיה וסין וכן מאובנים מהאורדוביק במרוקו ושל הדבון בגרמניה.
יצורים אלה היו מהגדולים שבפרוקי הרגליים מעולם וכנראה שהגדולים ביצורי הקמבריון. הגדולים שבהם כמו האגירוקאסיס והאנומלוקאריס הגיעו לאורך של מטר עד 2 מטר. במראם הם היו שטוחים, מוארכים ובעלי עיניים מורכבות כמו של שפיריות על "גבעולי עיניים" כמו של סרטנים. גפי הפה נעו בחופשיות וסיננו מזון לפיהם או אולי לפתחו טרף. מצידי הגוף היו זיפים שעזרו ליצורים לנוע במים.
כיום לא ברור אם כל יצורי הקבוצה שייכים לאותה מחלקה או שזו קבוצה פרפילטית הקשורה ללובופודיה, בה מצויים גם הקבוצות נושאי ציפורניים ודובוני מים וכן פרוקי הרגליים החיים.
מיון

קבוצה Radiodonta
משפחה Opabiniidae
משפחה Tamisiocarididae?
קבוצה Anomalocarida
משפחה Anomalocarididae
משפחה Hurdiidae - בה הפיטויה
דרווין קיצ'ן

| --- | --- |

דרווין קיצ'ן, 2018
 לידה:  14 במאי 1986 (בן 38) ג'קסונוויל שבארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.95 מטרים
 קבוצות כשחקן
 2011–2012   2012   2012–2013   2013–2015   2016   2016–2017   2017–2018   2019:  מכבי ראשון לציון   פנאתינאיקוס   צדביטה זאגרב   הפועל ירושלים   טרבזונספור  עירוני נהריה   הפועל אילת   דפנסור ספורטינג
 הישגים כשחקן
 אליפות ישראל (2015) חמישיית העונה בליגת העל (2012)
דרווין קיצ'ן (באנגלית: Derwin Kitchen; נולד ב-14 במאי 1986 בג'קסונוויל, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי. ב־2019 שיחק בדפנסור ספורטינג האורוגוואית. גובהו 1.95 מטרים.
קריירה

דרווין קיצ'ן שיחק בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של פלורידה בליגת המכללות. במשך שלוש השנים בהם היה באוניברסיטה, העמיד ממוצעים של 8.8 נקודות ו-5.1 ריבאונדים. קיצ'ן התחיל את הקריירה המקצועית שלו במדי מכבי ראשון לציון מליגת העל הישראלית בכדורסל, הוביל אותה לפיינל פור של הליגה ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל של עונת 2011/12. בראשון לציון הוא סיים עם ממוצעים של 14.5 נקודות, 7.2 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק.
בעונת 2012/13 עבר לקבוצת ליגת העל היוונית, פנאתינאיקוס אך בשל מיעוט דקות עזב אותה לאחר 9 משחקים בלבד. בהמשך העונה הצטרף למועדון הקרואטי צדביטה זאגרב במדיו העמיד ממוצעים של 3.8 נקודות, 2.9 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
בעונת 2013/14 דרווין קיצ'ן עבר להפועל ירושלים והוליך אותה לרבע גמר היורוקאפ. במהלך אותה עונה, הצטיין קיצ'ן במדי קבוצתו עם 9 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-5.9 אסיסטים.
ב־2017/18 שיחק בעמדת הקלע בקבוצת הפועל אילת בליגת העל בכדורסל.
הערות שוליים

↑  דרווין קיצ'ן - IBBA, באתר ibasketball.co.il
דקוק

| --- | --- |
 מדינה:  עיראק עיראק
 מחוז:  כירכוכ
 קואורדינטות:  35°08′21″N 44°26′56″E﻿ / ﻿35.139166666667°N 44.448888888889°E﻿ / 35.139166666667; 44.448888888889 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. דקוק(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. דקוק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דקוק, (בערבית: داقوق. בטורקית: Dakuk or Tavuk. בכורדית: داقووق), היא העיר המרכזית של מחוז דקוק שבמחוז כירכוכ בעיראק. בעיירה יש רוב כורדי וטורקמני ומיעוט ערבי. זה חלק מהשטחים השנויים במחלוקת בצפון עיראק (אנ'). העיירה היא אזור חקלאי מרכזי.
היסטוריה

השם דקוק נובע מהמילה הנאו-אשורית Diquqina. אבול-פאת' מוחמד בן אנאז, מייסד השושלת האנאזית (אנ'), כבש זמנית את דקוק מבאנו אוקייל בשנת 998 לספירה. אידריס ביטליסי (אנ') הזכיר את העיירה ביצירתו שראפנאמה (אנ') משנת 1597 כעיר מקור לנפטא.
מידהט פאשה העות'מאני בנה את גשר דקוק בשנת 1883 והקל על העות'מאנים לנסוע דרומה. ב-1906 היו בעיר כ-1,000 איש.
בשנת 1925, אוכלוסיית העיירה הייתה בעיקר טורקמנית.
60% מהאוכלוסייה היו כורדיים במפקד 1947 מתוך אוכלוסייה של 14,600 בני אדם.
העיר חוותה ערביזציה בתקופת סדאם חוסיין שבה נלקחו ערבים אדמות כורדיות וטורקמניות. לאחר נפילת משטר סדאם, הכורדים הבריחו את הערבים.
בשנת 2011, כ-7.3% מתושבי דקוק חיו מתחת לקו העוני.
ב-21 באוקטובר 2016 הפציצה הקואליציה הבינלאומית מקדש מוחרם, שבו נהרגו 28 אזרחים טורקמנים (25 נשים ו-3 ילדים).
דת

רבים מהכורדים בעיר הם כאכאים המאמינים בדת יארסאניה, בעוד שהאוכלוסייה הטורקמנית היא שיעית. הקאקאים חוו הטרדה והפחדה מצד אל-חשד א-שעבי (PMF) השולטים בעיר מאז 2017. ב-21 במרץ 2018, מקדש קקאי בעיירה נהרס, והקאקאים המקומיים האשימו את ה-PMF.
הערות שוליים

↑  Halawa, Hafsa (16 במרץ 2020). "The Forgotten Iraq". Middle East Institute. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Rasoul, Rasoul Muhammed (2017). "History of Kirkuk from the Beginning of the Nineteenth Century until Becoming Part of the Iraqi Monarchy in 1925" (PDF). University of Erfurt: 5. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  "Two 'senior' ISIS militants killed in Daquq dawn raid: Iraqi counter terrorism forces". Rûdaw. 7 בספטמבר 2020. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Sean, Kane (2011). "Iraq's disputed territories" (PDF). p. 30.
↑  "saao/saa14 qpn-x-ethnic Glossary". oracc.museum.upenn.edu/. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ANNAZIDS". Encyclopedia Iranica. נבדק ב-2012-08-01.
↑  "كركوك.. جسر "داقوق" العثماني صامد منذ 137 عاما". Anadolu Agency (בערבית). נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Question of the Frontier between Turkey and Iraq - League of Nations. 1925. p. 38.
↑  C. J. Edmonds (1957). Kurds, Turks and Arabs, Politics, Travel and Research in North-Eastern Iraq, 1919-1925. Oxford University Press. p. 438. נבדק ב-17 בנובמבר 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Derzsi-Horváth, András (2017). "Iraq after ISIL: Kirkuk". GPPi. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chronology of Events in Iraq, June 2003*" (PDF). UNCHR. 16 בפברואר 2004. p. 1. נבדק ב-22 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-04. נבדק ב-2016-01-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "داقوق، مجزرة اخرى ضد التركمان بغطاء دولي وتواطيء محلي". SotIraq (בערבית). 23 באוקטובר 2016. נבדק ב-23 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Iraq 2018 - International Religious Freedom Report" (PDF). US State Department. pp. 9 & 18. The Kaka’i community in Daquq, Kirkuk Governorate, continued to suffer harassment and intimidation...
דינותריומיים

| דינותריומיים |
| --- | --- |

תקופה
סוף אוליגוקן-פליסטוקן, כ-16,000,000–30,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילאים
תת־סדרה:: Plesielephantiformes
משפחה:: דינותריומיים
שם מדעי
 Deinotheriidae ‏בונפרטה, 1845
תחום תפוצה


דינותריומיים (שם מדעי: Deinotheriidae) היא משפחה של יונקים גדולים מסדרת הפילאים אשר חיו באפריקה ודרום אירואסיה בעידן הקנוזואיקון מסוף האוליגוקן עד ראשית הפליסטוקן.
משפחה זו נחשבת לפרימיטיבית והיא מכילה מינים בעלי לסתות נמוכות וחטים מופנים מטה עם חדק קצר יחסית. עם זאת הם הפכו ליצורים הגדולים ביותר על האדמה בתקופתם, כשהגדול ביניהם הוא הדינותריום (Deinotherium) שהגיע לגובה 3.6-4 מטר ולמשקל של עד 13 טונות. לפילים אלה היו רגליים ארוכות מאוד, מצח נמוך והלסת התחתונה התעקלה מטה והסתיימה בשני חטים התלויים מתחתיה.
פילים אלה חיו באזורי יערות והשתמשו בחטיהם כדי לעקור צמחייה עצית אך פחות התאימו לעקירת צמחייה קרקעית (כמו אצל הגומפותריומיים). צורת אכילתם דמתה מאוד לזו של טפיר מודרני. לחלק מהמינים המאוחרים התגלו התאמות לאכילת צמחים עשבוניים, כהתאמה לחיים בסוואנות שהחלו להשתלט על הנוף.
מיון

תת-משפחה Chilgatheriinae
סוג Chilgatherium
תת-משפחה Deinotheriinae
סוג פרודינותריום (Prodeinotherium)
סוג דינותריום (Deinotherium)
דינורניטיים

| דינורניטיים |
| --- | --- |
 שחזור של מואה רחבת-מקור
תקופה
מיוקן -הולוקן כ-17,000,000–600 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות קדומים חסרי שיניים
סדרה:: דינורניטיים
תת־סדרה:: תרופודה
שם מדעי
 Dinornithiformes ‏בונפרטה, 1853

השוואה בין מיני מואה שונים לאדם. מימין לשמאל: מואה יערית, דינורמיס מהמין Dinornis novaezealandiae, מואה מזרחית ודינורמיס מהמין Dinornis robustus.
שלד של דינורמיס.
דינורניטיים (שם מדעי: Dinornithiformes) המכונים גם עופות המואה הם סדרה נכחדת של עופות ענקיים שחיו בעבר בניו זילנד.
אלו היו עופות חסרי יכולת תעופה שהוכחדו בניו זילנד בתחילת המאה ה-16 על ידי המאורים. הגדול שבהם, הדינורמיס היה מבין העופות הגדולים ביותר שחיו אז על פני כדור הארץ, משקלו היה כ-250 קילוגרם וגובהו הגיע לשלושה מטרים. עוף זה נבדל משאר העופות בכך שכלל לא היו לו כנפיים. עופות המואה ניזונו מצמחים, בעיקר עלים, זרדים ופירות.
המאורים, שהיו המתיישבים הראשונים בניו זילנד, צדו את עופות המואה ואכלו את בשרם. בנוסף, השתמשו בעצמותיהם לייצור חכות וקרסים, מחטים לאריגת בגדיהם, תכשיטים בהם עיטרו את גופם ועוד. יש המשערים שעוף זה נכחד בעקבות ציד והשמדת היערות, בית המחיה של המואה, בידי המאורים.
האויב הטבעי היחיד של העופות הבוגרים, היה עיט האסטי - עיט ענק שהיה כנראה מין הדורס הגדול ביותר מעולם. הוא תפס אותם עם טפריו העצומים ושיסע את איבריהם הפנימיים עד למותם.
מיון

עופות המואה כללו 9 מינים ב־6 סוגים, 3 משפחות וסדרה אחת:
סדרה דינורניטיים (Dinornithiformes) - נכחדה
משפחה Dinornithidae
סוג דינורניס (Dinornis )
מין Dinornis novaezealandiae
מין Dinornis robustus
משפחה Emeidae
סוג ומין יחיד מואה יערית (Anomalopteryx didiformis)
סוג ומין יחיד מואה מזרחית (Emeus crassus)
סוג ומין יחיד מואה רחבת-מקור (Euryapteryx curtus)
סוג פכיאורניס (Pachyornis )
מין Pachyornis elephantopus
מין Pachyornis geranoides
מין Pachyornis australis
משפחה Megalapterygidae
סוג ומין יחיד מואת הרמה (Megalapteryx didinus)
דרווינופטרוס

| דרווינופטרוס |
| --- | --- |
 שחזור של דרווינופטרוס
תקופה
יורה תיכון 160.89–160.25 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
משפחה:: Wukongopteridae
סוג:: דרווינופטרוס
מינים
 Darwinopterus modularis  Darwinopterus linglongtaensis  Darwinopterus robustodens
שם מדעי
 Darwinopterus ‏ג'ונצ'נג, 2010

דרווינופטרוס (שם מדעי: Darwinopterus) הוא סוג של פטרוזאור קדום שחי בתור היורה של סין לפני 160 מיליון שנה. את שמו קיבל על שם החוקר הידוע צ'ארלס דרווין (מילולית: "הכנף של דרווין"). מאובניו התגלו ב-2010 בין המחוזות ליאונינג וחביי שבצפון סין.
מאפיינים

יצור זה היה דומה לרמפורינקוס הקדום בגופו ובזנבו הארוך וכן בשיניו הבולטות, אך היה בעל מאפיינים של הפטרודקטיליים (Pterodactyloidea) למשל בחוליות רבות בצוואר ופתחי אף מוארכים ומופרדים. הוא היה קטן יחסית עם מוטת כנפיים באורך 34–46 סנטימטר ואורך גולגולת של 14–19 סנטימטר. מאובנים נוספים שהתגלו של הפטרוזאור הכילו ביצים שהוטלו בקרקעית לחה והיו בעלי קליפה רכה, בניגוד לביצי עופות קשות-קליפה.
מבנה השיניים שלו מלמד שהיה צייד של חרקים גדולים ושל חולייתנים קטנים כמו לטאות, יונקים קטנים ואולי אפילו דינוזאורים קטנים.
ראו גם

קונגפנגופטרוס
דייוויד ג. מקאפי

| --- | --- |
מקאפי, אוקטובר 2010
מקאפי, אוקטובר 2010
 לידה:  23 בפברואר 1989 (בן 35) ארצות הברית רוזוויל, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  דייוויד גרגורי מקאפי
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עיסוק:  סופר, עיתונאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
 שפות היצירה:  אנגלית
 נושאי כתיבה:  אתאיזם
 יצירות בולטות:  Disproving Christianity and Other Secular Writings‏ (2011)   Mom, Dad, I'm an Atheist: The Guide to Coming Out as a Non-Believer‏ (2012)
 davidgmcafee.wordpress.com
 
דייוויד גרגורי מקאפי (באנגלית: David Gregory McAfee; נולד ב-23 בפברואר 1989) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי. מקאפי הוא אתאיסט והוא מבקר את הליטרליזם המקראי. הוא כתב מספר ספרים, וצוטט כסופר המביא ספרי מיינסטרים על אתאיזם לשוק ההמוני. בנוסף, הוא כותב עבור כמה כתבי עת של רציונליזם וחשיבה חופשית. מקאפי הוא המייסד והנשיא של הארגון "מפלגת התבונה וההתקדמות".
ביוגרפיה

דייוויד ג. מקאפי נולד וגדל ברוזוויל, קליפורניה. בגיל 18 הוא עבר לסנטה ברברה, קליפורניה כדי ללמוד אנגלית ודת באוניברסיטת קליפורניה. בהיותו באוניברסיטה, מקאפי כתב מאמרים על אתאיזם עבור כתב העת "סנטה ברברה אינדפנדנט" (אנ'). לאחר שסיים את לימודי שני התארים הראשונים, הוציא מקאפי מחדש את ספרו הראשון בשם החדש "Disproving Christianity and Other Secular Writings".
מקאפי הוא אתאיסט באופן גלוי ומתנגד לליטרליזם מקראי (ניתוח הפסוקים ופירושם מתוך הבנתם הבסיסית והרגילה). אוניברסיטת קליפורניה דחתה את כניסתו לתוכנית הבוגרים ללימודי דת, ומקאפי טען שזה בשל היותו אתאיסט, אולם האוניברסיטה טענה אחרת. מקאפי הופיע והרצה בוועידת SoCal להומניזם חילוני 2011 ובברית האתאיסטים המאושרים של האוניברסיטה הפוליטכנית בקליפורניה.
קריירה

ספרו הראשון של מקאפי, "Disproving Christianity and Other Secular Writings" (הפרכת הנצרות וכתבים חילוניים אחרים), יצא בהוצאה עצמית ב-2010, אך בתוך זמן קצר נרכש על ידי הוצאת הספרים Dangerous Little Books. כתוצאה מהתגובות החיוביות הרבות שקיבל הספר בהוצאה עצמית ולאחר שקיבל את התואר הראשון החדש שלו בלימודי דת, מקאפי חתם על חוזה עם Dangerous Little Books עבור הוצאה לאור של מהדורה שנייה מתוקנת ומורחבת מעבר לתוכן של המהדורה הראשונה.
ספר המבוא של מקאפי בוחן את עולם הנצרות ומנסה להפריך רבים מעקרונות המפתח שלה. הוא גם שואף לחמש אנשים בעובדות מפתח כדי לאתגר את הדוגמטיזם הנוצרי בכל מקום שהוא מופיע. באמצעות קטעים מהברית הישנה והחדשה, מקאפי ניסה ליצור טיעונים חדשים נגד אמיתות הדת הנוצרית. הוא גם שואף לארגן ולהעריך מחדש כמה מהעימותים המסורתיים יותר בין אתאיסטים לנוצרים. באמצעות ניתוח הטקסטים המקראיים, מקאפי מנסה לחשוף סתירות שלא היו ידועות בעבר בלימודי הנצרות המודרניים ומדוע הוא סבור שהן חושפות בעיות בעמודי היסוד של הנצרות עצמה. בעוד שהספר צבר ביקורות חיוביות, חלק מהתגובות היו ביקורתיות, והיו שטענו שהוא לא ברור, רדוד וטועה פעמים רבות לגבי מה שהם טוענים שהם עובדות ורעיונות פשוטים.
ב-12 בדצמבר 2012, יצא לאור ספרו השני של מקאפי, "Mom, Dad, I’m an Atheist: The Guide to Coming out as a Non-Believer" (אמא, אבא, אני אתאיסט: המדריך להיחשפות כלא-מאמין). זהו מדריך להיחשפות כלא-דתי בפני המשפחה והמעגלים החברתיים והמקצועיים. הוא כולל עצות ואמצעים לאנשים שמעוניינים לדחות את הדת בפומבי וכן סיפורים אמיתיים של לא-מאמינים שמשפחותיהם וחבריהם לא תמכו בהם, ומסביר על מוסדות כמו הנישואים כביטוי חילוני של אנושיות ולאו דווקא דת. אתר AlterNet המליץ על הספר עבור מי שמחפש עצות ל'היחשפות' בטוחה כאתאיסט.
מקאפי כותב גם עבור קרן ריצ'רד דוקינס לתבונה ומדע (אנ'), ומדבר על ההיחשפות כאתאיסט בפני החברים והמשפחה, ובוחן את החינוך הדתי בארצות הברית.
ב-31 בינואר 2015, יצא לאור ספרו השלישי של מקאפי, "The Belief Book" (ספר האמונה). זהו ספר ילדים שמסביר על דתות ולמה אנשים מאמינים בהן מנקודת מבט אתאיסטית. הוא תואר על ידי קרן ריצ'רד דוקינס כ"עמום... אבל זה גם מה שכל כך מרענן בו. הספר לא מזכיר אתאיזם באופן ישיר. ב-2016 יצא לאור ספר נוסף לילדים, "The Book of Gods" (ספר האלים), שבוחן אלים שונים מרחבי העולם, ומטרתו לעודד ילדים להסתכל על ההבדלים בין עובדות מבוססות-ראיות לבין דעה. שני הספרים אוירו על ידי צ'אק הריסון.
ב-2016, יצא לאור ספרו החמישי של מקאפי, "Atheist Answers: Rational Responses to Religious Questions" (תשובות אתאיסטיות: תגובות הגיוניות לשאלות דתיות), והוא ספר הדרכה קצר שנשען על אינטראקציות מחייו האמיתיים של הסופר.
באוגוסט 2017, יצא לאור ספרו השישי של מקאפי, "No Sacred Cows: Investigating Myths, Cults, and the Supernatural" (אין פרות קדושות: חקירת מיתוסים, כתות, והעל-טבעי), שבוחן את הטענות האמוניות שנמצאו במיתוסים, העל-טבעי וכתות כמו הסיינטולוגיה, ברקע של חברה מבוססת-ידע.
מקאפי משתתף בקביעות בפסטיבל הספרים לוס אנג'לס טיימס. הוא גם בעל טור בכתב העת "פרית'ינקר" הקנדי, וכותב מאמרים בכתב העת "אמריקן איית'יאסט" (אנ'). בנוסף, הוא תרם לפיתוח אפליקציית Atheos, שנועדה לעודד יושר אינטלקטואלי ושיח בין אנשים עם אמונות שונות, תוך כדי שימוש בסט של מבחנים.
קריירה > מפלגת התבונה וההתקדמות

מפלגת התבונה וההתקדמות (Party of Reason and Progress, ובקיצור PORP) החלה את דרכה בשנת 2010 כתגובה עממית לתנועת מסיבת התה השמרנית, וכיום היא ארגון פוליטי רשום. כאשר הוכרז כי דונלד טראמפ זכה בנשיאות ארצות הברית, מקאפי השיק מחדש את מפלגת התבונה וההתקדמות, ארגון ללא כוונת רווח המנוהל על ידי מתנדבים, בתקווה ליידע את הציבור האמריקאי על סוגיות ומדיניויות פוליטיות מודרניות. מטרתה המוצהרת של המפלגה היא "לדרבן את בחירתם של מועמדים אינטליגנטים, הגיוניים ורציונליים המעוניינים בראש ובראשונה לקחת את האומה שלנו לכיוון חיובי ומתקדם", ובמכתב פתוח לנשיא מקאפי הוא נדרש לבסס את החלטותיו על עובדות מדעיות ורציונליוּת. לדוגמה, בפריימריז החמישיים של מחוזות הקונגרס בפנסילבניה, PROP תמכה במהנדס הביוטכנולוגיה מולי שיהאן.
דייוויד הוא מבקר חריף של טראמפ, והוא תקף את עמדותיו פעמים רבות ברשת החברתית טוויטר, בהצלחה מסוימת. הוא טוען שמכיוון שטוויטר היא פלטפורמה חינמית הזמינה למיליונים ושהנשיא משתמש בה בצורה נרחבת עבור הפצת המדיניות שלו, מטרתו היא להביא את אמירותיו של הנשיא לבדיקת הציבור. כאשר טראמפ חסם את החשבון של PORP מלהגיב לציוציו, אחד מדוברי PORP גילה פגם באפליקציית המובייל של טוויטר המאפשרת לחשבונות חסומים להמשיך להגיב בפומבי.
ספריו

Disproving Christianity: Refuting the World's Most Followed Religion‏, CreateSpace‏, 2010, ISBN 978-1451555332
Disproving Christianity and Other Secular Writings (מהדורה שנייה), Dangerous Little Books‏, 2011, ISBN 978-0956427687
Mom, Dad, I'm an Atheist: The Guide to Coming Out as a Non-Believer‏, Dangerous Little Books‏, 2012, ISBN 978-1908675040
The Belief Book‏, Dangerous Little Books‏, 2015, ISBN 978-1908675316
דייוויד ג. מקאפי וצ'אק הריסון, The Book of Gods‏, CreateSpace‏, 2016, ISBN 978-1533066763
Atheist Answers: Rational Responses to Religious Questions‏, Atheist Republic Publications‏, 2016, ISBN 978-1541144200
No Sacred Cows: Investigating Myths, Cults, and the Supernatural‏, Pitchstone Publishing‏, 2017, ISBN 978-1634311182
The Belief Book‏, Atheist Republic Publications‏, 2018, ISBN 978-1790576180
Disproving Christianity and Other Secular Writings (3rd Edition)‏, Hypatia Press‏, 2019, ISBN 978-1839190100
The Curious Person's Guide to Fighting Fake News‏, Pitchstone Publishing‏, 2020, ISBN 978-1634312066
דה-בעת'יפיקציה

דגל מפלגת הבעת'
דה-בעת'יפיקציה (באנגלית: De-Ba'athification; בערבית: اجتثاث حزب البعث; תעתיק מדויק: אג'תת'את' חזב אל-בעת', תרגום מילולי: עקירת מפלגת הבעת') הוא מונח המתאר את המדיניות שנוהלה בעיראק על-ידי הרשות הזמנית של הקואליציה ועל-ידי הממשלות שעלו אחריה, במטרה למחוק את השפעתה של מפלגת הבעת' על המערכת הפוליטית בעיראק לאחר הפלישה האמריקאית למדינה ב-2003. מדיניות זו נתפסה, בעיני רבים בממשל האמריקאי, בתור המקבילה העיראקית לתהליך הדה-נאציפיקציה שהוחל בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה.
המדיניות הותוותה לראשונה עם ראשית פעילותה של הרשות הזמנית של הקואליציה בשנת 2003 ובוטלה רשמית ביוני 2004, כחלק מהעברת הריבונות לממשלת המעבר העיראקית. אולם, המדיניות המשיכה להתקיים בחלקה גם תחת מועצת הממשל העיראקית ולאחר מכן גם תחת הפרלמנט העיראקי הנבחר.
המדיניות הייתה שנויה במחלוקת בקרב אנשי אקדמיה וממשל אמריקאיים ובקרב כלי התקשורת הבינלאומיים, ומבקריה טענו כי היא היוותה גורם מכריע בהידרדרות המצב הביטחוני בעיראק.
גיבוש המדיניות

הרעיון למדיניות הדה-בעת'יפיקציה הועלה לראשונה במסגרת פגישה של קבוצת אינטלקטואלים, עורכי-דין, מהנדסים, אנשי עסקים, רופאים ומומחים עיראקים אחרים, שנועדו בוושינגטון כשנה לפני הפלישה האמריקאית בהובלתם של בכירים ממחלקת המדינה האמריקאית, על מנת לדון באפשרויות העתידיות של עיראק. האחריות על גיבוש המדיניות ניתנה למחלקת ההגנה של ארצות הברית, כחלק מאחריותה הכוללת על גיבוש אסטרטגיית הכיבוש של עיראק.
במסגרת גיבוש המדיניות, נתגלעו מחלוקות בין מחלקת ההגנה, מחלקת המדינה וה-CIA. בתוך כך, מחלקת ההגנה, שהושפעה מהגולים העיראקים השיעים כדוגמת מנהיג הקונגרס הלאומי העיראקי, אחמד צ'לבי, דרשה לקדם תהליך טיהור רחב שמכוון לכל חברי מפלגת הבעת', ואילו מחלקת המדינה וה-CIA דגלו במדיניות פחות מקיפה שתתמקד רק בהנהגת הדרג העליון ובמי שביצע פשעים בפועל. לבסוף, הושגה פשרה שבה הוחלט על הסרת ההנהגה הבכירה במפלגת הבעת' ועל הקמת מועצה שתבחן את אישומיהם של חברי המפלגה שהיו בדרגות נמוכות יותר.
בין דה-בעת'יפיקציה לדה-נאציפיקציה

בכירים רבים בממשל האמריקאי שקידמו את מדיניות הדה-בעת'יפקציה הרבו להשוותה לתהליך הדה-נאציפיקציה שהוחל בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. בדומה לדה-נאציפיקציה, ארצות הברית לא רק קבעה מנגנון משפטי רשמי להדחת בכירי מפלגת הבעת', אלא גם ביקשה להבטיח שבכיריה יתנו דין וחשבון על מעשיהם במשפטי ראווה פומביים, כשהמוכר מכולם הוא משפטו של סדאם חוסיין ששודר בטלוויזיה בין 2004-2006.
אולם, בניגוד לדה-נאציפיקציה, שהייתה תוכנית מוסדרת ומורכבת שלקחה בחשבון את האווירה הפוליטית בגרמניה ואת הניואנסים התרבותיים במדינה, בעיראק המצב היה אחר, שכן לממשל האמריקאי לא היה ידע מספק על החברה העיראקית ועל מפלגת הבעת'. דבר זה הוביל לכך שמטרות מדיניות הדה-בעת'יפיקציה והיקפה לא היו ברורים דיו לצורך יישומה. בתוך כך, הפער בין המדיניות הכתובה לבין הביצוע בשטח הוביל לאכיפת יתר של המדיניות על קהילת הסונים במדינה, שהייתה מזוהה, באופן אוטומטי, עם מפלגת הבעת'.