stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיישה
הערות שוליים

1 2  רויטרס, 2007.
↑  Seigle, עמ' 3.
↑  שם, עמ' 16.
↑  שם, עמ' 172.
↑  Shirane, עמ' 10.
↑  דלבי.
↑  Iwasaki and Brown, עמ' 133-132.
↑  לייטון.
↑  Bacarr, עמ' 14.
↑  קולינס.
↑  דמטריו.
↑  Matsugu, עמ' 244.
↑  וידר.
↑  The Independent, 1998.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560573905171  BnF: cb11999155f (data)  GND: 4156345-1  LCCN: sh85053673  NDL: 00562287  NKC: ph208674 
"גיישה בחדר מאהבה" מאת קיטגאווה אוטאמרו. 1806-1800
גיישה בטוקיו, בסביבות 1870.
איפור עורף מסורתי של מאיקו וצווארון אדום
גיישה ולקוח בגיאון, קיוטו
מאיקו מגישה תה בפסטיבל פריחת השזיף
גיישה (שמאל) ומאיקו
מאיקו באיפור אופייני
גיישה מבוגרת (במרכז) לובשת קימונו צנוע וללא איפור, והשוואה לשתי המאיקו הלבושות כמיטב המסורת
מאיקו (שמאל) עם דרארי אובי וגיישה עם טאיקו מוסובי
מערכת (עיבוד אותות)

בעיבוד אותות, מערכת היא תהליך שבו אותות כניסה משתנים או גורמים לתגובה פנימית במערכת, שכתוצאה ממנו נוצרים אותות יציאה מסוימים. מערכת מיפוי כניסה יציאה (Input Output Map) היא מערכת שמבצעת מיפוי כלשהו בין מרחב אותות כניסה  X לבין מרחב אותות יציאה  Y, בצורת  \Phi :X\rightarrow Y.
למושג המערכת חשיבות גדולה בעיבוד אותות, תורת הבקרה ועוד, בהם היא מהווה ייצוג מתמטי של מערכת פיזיקלית, כאופרטור הפועל על אות כניסה ומחזיר אות יציאה.
סיווג מערכות

נהוג לסווג מערכות שונות לקטגוריות שונות לפי אופי הכניסה והמוצא
לפי מספר הכניסות והיציאות:
לפי אופי המשתנה הבלתי תלוי בפונקציות (למשל, זמן):
תכונות של מערכות

מערכת ליניארית: מערכת  \Phi  בה מתקיים עבור כל זוג אותות כניסה  x_{1},x_{2}\in X וזוג קבועים  c_{1},c_{2}
 \Phi [c_{1}x_{1}+c_{2}x_{2}](t)=c_{1}\Phi [x_{1}](t)+c_{2}\Phi [x_{2}](t)
כלומר, תגובת המערכת לצירוף ליניארי של אותות כניסה היא צירוף זהה של תגובות המערכת לכל אחד מהאותות בנפרד.
חוסר זיכרון: מערכת נקראת חסרת זיכרון אם לכל זמן  t, תגובת המערכת בזמן זה תלויה בערך הכניסה בזמן  t בלבד.
מערכת סיבתית: מערכת שבכל זמן  t_{0} תלויה רק באות שנכנס באותו הזמן ובזמנים שקדמו לו  t\leq t_{0}.
מערכת בלתי תלויה בזמן: מערכת שהפעלתה בכל זמן תתן את אותה תוצאה, כלומר שהמערכת תלויה באות שנכנס בזמן מסוים, אך אין תלות במהו הזמן שבו נכנס האות.
יציבות של מערכת: נהוג להגדיר בתור יציבות BIBO, שעבור אות כניסה סופי (חסום) מחזירה אות יציאה סופי.
ראו גם

עיבוד אותות
עיבוד אותות ספרתי
הערות שוליים

↑  A.V. Oppenheim, A.S. Willsky, Signals and systems, 2nd ed., New Jersey, 1983, ch. 1.5, p. 38
פרסים ומועמדויות של אוליביה רודריגו

רודריגו בפרסי המוזיקה של iHeartRadio,‏ 2024
הזמרת-יוצרת והשחקנית האמריקאית אוליביה רודריגו זכתה בפרסים רבים; כולל שלושה פרסי גראמי, שבעה פרסי המוזיקה של בילבורד, ארבעה פרסי ווידאו קליפים של MTV, ארבעה פרסי המוזיקה של iHeartRadio ושני פרסי בחירת הקהל, פרסי המוזיקה האמריקאית, פרסי המוזיקה הבריטית ופרס ג'ונו; וכן נכנסה למהדורת שנת 2021 של רשימת טיים 100 נקסט של מגזין טיים וסכתה בפרס "בדרן השנה" של טיים לשנת 2021. בילבורד הכתיר אותה כאשת השנה במוזיקה לשנת 2022. היא גם זכתה בפרס כ"פזמונאית השנה" על ידי וראייטי בשנת 2021 ובטקס פרסי האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור לשנת 2022.
בעקבות הצלחה בערוץ דיסני בסדרות ביזארדבארק והיי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה, רודריגו חתמה על חוזה הקלטות עם אינטרסקופ וגפן רקורדס בשנת 2020. היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה "Drivers License" בינואר 2021 ששבר מספר שיאים וקיבל הכרה ושבחים בינלאומיים. "Drivers License" שבר את שיאי ספוטיפיי פעמיים עבור השיר היומי המושמע ביותר לשיר שאינו שיר חג, והזמן המהיר ביותר לשיר להגיע ל-100 מיליון השמעות בספוטיפיי בשבוע על ידי אישה. השיר בילה שמונה שבועות רצופים בראש מצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי, וגם הגיע לראש המצעדים בלמעלה מ-25 מדינות אחרות. היא הוציאה את הסינגל השני שלה "Deja Vu" שהגיע למקום השלישי בבילבורד הוט 100. לאחר מכן, רודריגו הוציאה את הסינגל השלישי שלה "Good 4 U" שהגיע למקום ראשון בהוט 100 ובכך הפך אותה לאחת מכמה זמרות נבחרות שיש לה יותר משיר אחד מאלבום בכורה בראש מצעד ההוט 100. בעקבות הצלחת הסינגלים שלה, היא הוציאה אותה אלבום הבכורה Sour שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200 ובילה בראש המצעד במשך חמישה שבועות. האלבום היה לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר של שנת 2021, ארבעה מהסינגלים שלו זכו לתואר רב פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) ורודריגו זכתה בשלושה פרסי גראמי מתוך שבע מועמדויות בטקס פרסי הגראמי לשנת 2022.
שבחים נוספים > שיאי עולם

| --- | --- |
: מצביע על שיא עולמי לשעבר
| גוף | Year | שיאי עולם | מחזיק שיא | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Guinness World Records | 2021 | הזמן המהיר ביותר לשיר להגיע ל-100 מיליון השמעות בספוטיפיי | "Drivers License" |  |
| Guinness World Records | 2021 | השיר הכי מושמע שאינו שיר חג המולד בספוטיפיי תוך 24 שעות | "Drivers License" |  |
| Guinness World Records | 2021 | השיר המושמע ביותר בספוטיפיי בשבוע הראשון | "Drivers License" |  |
| Guinness World Records | 2021 | השיר המושמע ביותר בספוטיפיי בשבוע אחד (אישה) | "Drivers License" |  |
| Guinness World Records | 2021 | האלבום הנמכר ביותר בעולם | Sour מקום שני |  |
| Guinness World Records | 2021 | הסינגל הדיגיטלי הנמכר ביותר בעולם | "Drivers License" מקום חמישי |  |
| Guinness World Records | 2021 | הסינגל הדיגיטלי הנמכר ביותר בעולם | "Good 4 U" מקום שמיני |  |
|  | 2021 |  |  |  |
שבחים נוספים > רשימות

| גוף תקשורת | רשימה | שנה | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | נשים במוזיקה: אשת השנה | 2022 | ברשימה |  |
| בילבורד | 21 מתחת לגיל 21 | 2022 | מקום ראשון |  |
| בילבורד | 21 מתחת לגיל 21 | 2021 | מקום שישי |  |
| בילבורד | 21 מתחת לגיל 21 | 2023 | ברשימה |  |
| בילבורד | כוכבי הפופ הגדולים ביותר: טירון השנה | 2021 | ברשימה |  |
| בלומברג | בלומברג 50 | 2021 | ברשימה |  |
| פורבס | 30Under30 | 2021 | מקום 18 |  |
| פורצ'ן | 40 Under 40 | 2021 | ברשימה |  |
| גוגל | המוזיקאים והשירים בפופולריים ביותר | 2021 | ברשימה |  |
| גולד האוס | רשימת A100 Honor Trailblazer | 2021 | ברשימה |  |
| גולד האוס | רשימת A100 Honor Trailblazer | 2022 | ברשימה |  |
| אינסיידר | 25 השירים האיקוניים ביותר שוברי שיאים בתולדות המוזיקה | 2022 | ברשימה |  |
| מיוזיק ויק | אמן השנה | 2021 | ברשימה |  |
| הניו יורק טיימס | האמנים הפורצים של השנה | 2021 | ברשימה |  |
| Paste | 40 האמנים החדשים הטובים ביותר של השנה | 2021 | ברשימה |  |
| טיים | בדרן השנה | 2021 | ברשימה |  |
| טיים | טיים 100 נקסט – תופעות (נכתב על ידי גוון סטפאני) | 2021 | ברשימה |  |
| ווג | 31 התלבושות הטובות ביותר בנשף המט גאלה בכל הזמנים | 2022 | ברשימה |  |
| וראייטי | יצרני הלהיטים של וראייטי: פזמונאי של השנה | 2021 | ברשימה |  |
סרט הזוועות

| --- | --- |

 הופק בידי:  יובל הורוביץ ומתן הראל (אנשי דובר צה"ל)
 מדינה:  ישראל
 חברה מפיצה:  דובר צה"ל 
 הקרנת בכורה:  2023 (הקרנות פרטיות בלבד)
 משך הקרנה:  47 דקות
 סוגה:  סרט תיעודי 
 אתר רשמי
 
סרט הזוועות (שמו הרשמי: Bearing Witness to the October 7th Massacre, בתרגום חופשי מאנגלית: "עדות מהטבח ב־7 באוקטובר") הוא אוסף צילומים גולמיים מהטבח בעוטף עזה במתקפת הפתע על ישראל ב־7 באוקטובר 2023, שהופק על ידי דובר צה"ל. הסרט הגרפי כולל בעיקר קטעים שצולמו ממצלמות גוף שנשאו מחבלי חמאס במתקפת הפתע, ומכיל תיעודי עינויים, רצח, התעללויות והשחתת גופות.
צה"ל וממשלת ישראל ערכו הקרנות פרטיות של הסרט במוסדות מקומיים וזרים, במטה האומות המאוחדות, ובפני דיפלומטים ובעלי השפעה ציבורית. ההקרנות הפרטיות נערכו במסגרת ההסברה הישראלית במלחמת חרבות ברזל, והסרט לא פורסם בציבור.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
תוכן הסרט

רצח אזרחים בקיבוץ מפלסים על ידי מחבלי חמאס (סרטון קשה לצפייה)
רצח אזרחים בקיבוץ מפלסים על ידי מחבלי חמאס
class=notpageimage|הצגה
מקבץ הווידאו בן 47 הדקות מציג תמונות וסרטונים מהמתקפה, כולל 139 רציחות של ישראלים, מראות של עינויים והשחתת גופות. הצילומים, שצולמו בעיקר ממצלמות גוף שנשאו מחבלי חמאס, מכילים תוכן גרפי כמו גופות שרופות, כולל תינוק שרוף, אזרחים שהוצאו להורג, עריפת ראשים וביתור גופות, גופות שנזרקו לאשפה, חיילים שנרצחו בבסיסים צבאיים והתעללות בבני ערובה שנחטפו. כדי לא לפגוע בכבוד המשפחות, לא נכלל בסרט תיעוד של מקרי אונס, אלא "רק את החלקים שאחרי שברור מאוד מהם שהיה אונס".
הצילומים מספקים הצצה לטקטיקה של מחבלי חמאס. רבים מהם התחפשו במדי צבא ומשטרה ישראליים כדי שלא יבחינו בזהותם. מחבלים נשאו אזיקונים כדי להשתלט בעזרתם על שבויים.
בצילומים שצולמו על ידי אזרחים בבמסיבת הטבע ליד רעים, המחבלים נראים מגיחים לפתע, וחוגגים מבוהלים בורחים לשדות תוך זעקות וגניחות של הפצועים. בבסיס צבאי אחד, מחבלים הוציאו להורג צוות והתחמשו ברובי סער גנובים.
באחד מהצילומים נראות חיילות צעירות מצטופפות באימה כשמחבל נכנס ומתחיל לירות. התוקפים נראים עוצרים כלי רכב כדי להוציא להורג את יושביהם, וגונבים טלפונים סלולריים וחפצים מהמתים. אזרחים שהיו הלומים ולא התנגדו נמשכו בשיערם לכלי רכב שנסעו לעזה.
המחבלים צילמו את עצמם בין היתר מתעללים בגופת חייל מת לתרועת ההמון.
החיילים של דובר צה"ל שערכו את הסרט והיו הראשונים לצפות בתכנים נשלחו בפקודה ישירה של דובר צה"ל לטיפול פסיכיאטרי.
הפצה > הקרנות פרטיות

הסרט הופק על ידי דובר צה"ל מצילומים שנשלפו ברובם ממצלמות הגוף של מחבלי חמאס שביצעו את הטבח ב־7 באוקטובר.
לקיום וניהול ההקרנות הפרטיות הוקצו מספר מצומצם של אנשי מילואים מיחידת דובר צה"ל שהיו חשופים לסרט והיו אמונים על יצירת שיתופי פעולה ומנגנוני ההפצה. פקידים ישראלים ערכו הקרנות פרטיות של הסרט עבור קהלים נבחרים, שחתמו על הסכמי סודיות ונאסר עליהם להחזיק מכשירי הקלטה בזמן הצפייה. הקרנות נערכו לחברי הכנסת, לעיתונאים ולדיפלומטים זרים בישראל ובקונסוליות ישראליות ברחבי העולם. לאחר שהסרט הוצג לחברי הכנסת, חלקם נצרכו לתמיכה רפואית ופסיכולוגית, וחברת הכנסת צגה מלקו אף התעלפה.
הסרט הוקרן גם לדמויות הוליוודיות כמו בכירים, במאים ומפיקים, נערכה על ידי הקולנוען הישראלי-אמריקאי גיא נתיב והשחקנית הישראלית גל גדות, בלוס אנג'לס ובניו יורק.
ב־14 בנובמבר הוקרן הסרט בפני חברי הקונגרס של ארצות הברית. חברי הקונגרס היו מזועזעים מהזוועות שראו, גינו את הברבריות של חמאס והביעו תמיכה בישראל. ב־20 בנובמבר הוקרן הסרט בפני העיתונאים הזרים בישראל. וגם באו"ם בהשתתפות למעלה מ-300 דיפלומטים.
ב־27 בנובמבר הוקרן הסרט בפני היזם אילון מאסק, אשר ביקר בישראל על מנת לצפות בנזקי פיגועי ה-7 באוקטובר בעוטף עזה ולתמוך במשפחות החטופים, לאחר שצייץ אמרות אנטישמיות ב־X.
ב־5 בדצמבר הוקרן הסרט לראשונה במוסד אקדמי בארצות הברית באוניברסיטת הרווארד.
ב־10 בדצמבר הגיעה קצינת צה"ל לביתו של פיל מקגרו, הידוע בתור ד"ר פיל, והקרינה לו ולצוות התוכנית את הסרט.
ב־19 בדצמבר, לאחר שנעדר מצפייה בסרט בכמה הקרנות שהתבצעו באו"ם, הוקרן הסרט בהקרנה פרטית למזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש. לאחר שלא הפסיק לגנות את ישראל ואף הפעיל לראשונה את סעיף 99 באמנת האו"ם במטרה לכפות על ישראל הפסקת אש.
ובנוסף, לאחר שסירבה לתייג קריאות לרצח יהודים כהפרה של כללי הקמפוס בשימוע מול בית הנבחרים, הוקרן הסרט לסאלי קורנבלות' ולבכירים נוספים ב־MIT.
עד 30 בנובמבר, צפו בסרט כ-4,700 בני אדם, ב־200 הקרנות שנערכו ביותר מ־50 מדינות.
עד 14 בינואר 2024, 100 יום למלחמה, הסרט הוקרן 430 פעמים ל־11,200 צופים. בארצות הברית בלבד התקיימו 95 הקרנות, בהן ההקרנות שבמטה האומות המאוחדות, הקפיטול, הקונגרס, מחלקת המדינה והסנאט.
ב-4 בפברואר 2024, צפתה בסרט פרמילה פאטן שליחת האו"ם לאלימות מינית שאמרה כי לא ישנה שבוע לאחר צפייה בסרט וכי תפעל לשחרור מיידי של החטופות.
הפצה > הוויכוח האתי בדבר הפצה פומבית

תוכניות לפרסם את הסרט לציבור בפומבי עוררו בישראל ויכוח אתי נוקב.
התומכים בפרסום הסרט טוענים שהתמונות האכזריות יגבשו גיבוי בינלאומי למטרת ישראל על ידי הצגת ראיות בלתי ניתנות לערעור לזוועות חמאס. הם טוענים שחיוני שהעולם יהיה עד לפשעים הנוראיים הללו ממקור ראשון. על פי הדיווחים, ראש הממשלה בנימין נתניהו תמך בעמדה זו ורצה לפרסם את הסרט, אך אנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש הזהירו מפני נזק פסיכולוגי לציבור.
המתנגדים העלו חששות לגבי טראומה של האוכלוסייה הישראלית. הם ציינו כי שידור צילומים גרפיים של קורבנות רק יעמיק את ייסורי המשפחות. מומחי בריאות הנפש הזהירו בתוקף מפני חשיפה לסרט. התנגדות נוספת הייתה על רקע הפגיעה בפרטיות הקורבנות וכבודם, ופגיעה נוספת במשפחותיהם.
ב־10 בינואר 2024 העלה מערך ההסברה הלאומי אתר אינטרנט שמכיל חומרים דומים לאלו שנכללו בסרט. האתר זמין מחוץ לישראל ונוצר במסגרת פעולות המערך שמיועדות לדעת הקהל הבין־לאומי.
וילו סמית'

| --- | --- |

סמית' בשנת 2024
 לידה:  31 באוקטובר 2000 (בת 24) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  וילו קמיל ריין סמית'
 שם במה:  Willow 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, רקדנית
 סוגה:  R&B, היפ הופ, פופ, דאנס-פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  רוק ניישן, קולומביה רקורדס, פולידור רקורדס, אינטרסקופ רקורדס, Gamma 
 פרסים והוקרה:  טיים 100 (2021)  VEVO  פרס האומן הצעיר  פרסי ה-BET 
 www.willowsmith.com
 פרופיל ב-IMDb
 
וילו קמיל ריין סמית' (באנגלית: Willow Camille Reign Smith; נולדה ב-31 באוקטובר 2000) הידועה בשמה הפרטי וילו (Willow) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. הסרט הראשון בו השתתפה היה "אני אגדה", בשנת 2007. מאוחר יותר השתתפה בסרט "קיט קיטרדג': נערה אמריקאית", וקיבלה פרס אמן צעיר על הופעתה. וילו היא בתם של ויל סמית' ושל ג'יידה פינקט סמית'.
בנוסף לקריירת המשחק שלה, בשנת 2010 הוציאה את הסינגל "Whip My Hair", אשר הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100, תחת חברת התקליטים של הזמר ג'יי זי, "רוק ניישן".
חיים אישיים

וילו היא הבת של הזמר-שחקן ויל סמית' ושל השחקנית ג'יידה פינקט סמית'. יש לה שני אחים גדולים ממנה, שהמפורסם בהם הוא ג'יידן סמית'.
יחד עם חברת הסברו, היא ואחיה היו שגרירים של פרויקט זמביה, שמציע עזרה לילדים מזמביה שהוריהם מתו מאיידס.
ביולי 2019 וילו סמית' יצאה מהארון כביסקסואלית פוליאמורית בפרק בתוכנית Red Table Talk.
קריירה

בשנת 2008, סמית' זכתה בפרס האמנית הצעירה (Young Artist Award) כחברת אנסמבל על תפקידה בסרט Kit Kittredge: An American Girl ב-2007 הייתה מועמדת לפרס האמנית הצעירה לשחקנית משנה על תפקידה בסרט "אני האגדה". ב-2010 הייתה מועמדת לפרס אני (Annie Awards) למשחק קולי, על תפקידה בדיבוב הדמות אבי בסרט המונפש הקצר משנת 2009, מדגסקר שמח. שנה קודם לכן השתתפה גם בסרט מדגסקר 2, בתפקיד גלוריה הצעירה.
ביוני 2010, אמרה ג'יידה פינקט סמית', אמה של וילו, בריאיון ל"לופז הערב" שווילו מתכננת להוציא אלבום, והסינגל הראשון ממנו, Whip My Hair, יצא לאור ב-7 בספטמבר 2010.
כיום, היא חתומה על חוזה עם חברת התקליטים של ג'יי זי, "רוק ניישן". היא הופיעה עם השיר בפעם הראשונה ב-31 בדצמבר.
בתאריך 25 בינואר 2011 הוציאה את השיר "21st Century Girl" בהוצאה מקדימה. לאחר שהופיעה עם השיר במופע של אופרה ווינפרי, הוציאה אותו ביום למחרת, ב-3 בפברואר 2011.
ב-1 במרץ 2011 הוציאה לאור את הסינגל "21st Century Girl", והקליפ לשיר יצא לאור ב-7 במרץ.
באוקטובר 2011, הוציאה סמית' את השיר "Fireball" אותו היא מבצעת יחד עם ניקי מינאז'.
ב-6 ביולי 2014, הוציאה וילו את השיר "Summer Fling", בשיר מוזכרות המילים "Just A Couple Months But We Do It Anyway", הרומזות על קיום יחסי מין, דבר שעורר דיון ציבורי בשל גילה הצעיר.
ב-7 במאי 2015, הוציאה את השיר "F Q-C #7".
ב-2018, החלה סמית' להשתתף ואף להפיק את סדרת הטלוויזיה המקוונת Red Table Talk, יחד עם אמה ג'יידה פינקט סמית' וסבתה אדריאן בנפילד-נוריס. הסדרה משודרת בערוץ Facebook Watch‏. היא גם השתתפה בפרק האחרון של הרפתקאות פין וג'ייק, בתפקיד בת'.
ב-27 באפריל 2021, הוציאה את השיר "transparent soul" שזכה להצלחה גדולה.
וילו נכללה ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2022.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Ardipithecus
2017: The 1st
2019: Willow
2021: Lately I Feel Everything
2022: Coping Mechanism
2024: Empathogen
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: 3
2015: Interdimensional Tesseract
2016: Mellifluous
2020: R I S E (יחד עם ג'אנאבי הריסון)
דיסקוגרפיה > אלבומים משותפים

2020: The Anxiety (ביחד עם The Anxiety ו-Tyler Cole)
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 2025 | האלבום המעובד הטוב ביותר, לא קלאסי | Empathogen | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 2025 | העיבוד הטוב ביותר, אינסטרומנטלי ושירה | "b i g f e e l i n g s" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  וילו ואחיה תומכים בפרויקט זמביה, מייספייסטיוי
↑  Willow Smith Opened Up About Her Sexuality and Polyamory, באתר  המגזין Teen Vogue, ‏27 ביולי 2019 (באנגלית)
↑  Whip My Hair, Willow Smith
↑  Huver, Scott (7 במאי 2018). "Jada Pinkett Smith Kicks Off First 'Red Table Talk'". The Hollywood Reporter (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Forbes 30 Under 30 2022: Music, Forbes (באנגלית)
↑  2025 GRAMMYs: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1484 013X  LCCN: no2011023000  MusicBrainz: 6bbfc71b-5f18-4e61-82fb-bee0c2a6b5f9  VIAF: 167434977   WorldCat (עם VIAF): 167434977
היסטוריה כלכלית של ארגנטינה

ההיסטוריה הכלכלית של ארגנטינה היא בין היותר נחקרות, בין היתר בשל מה שמכונה "הפרדוקס הארגנטיני": מדינה שנהנתה מצמיחה מהירה בתחילת המאה ה-20, אך חוותה נסיגה שנחקרה בספרים רבים. למעשה לא מדובר בפרדוקס: פיתוחה של ארגנטינה מהרבע האחרון של המאה ה-19 ועד לרבע הראשון של המאה ה-20, התבסס על דבר והיפוכו - מצד אחד מאמצי פיתוח של פוטנציאל הייצור החקלאי (חיטה ובשר) שנועדו לתצרוכת במערב אירופה (בעיקר בבריטניה), תמורת מוצרים מוגמרים פרי התעשייה המפותחת, כל זה על יסוד פרשנות מסוימת של התיאוריה הכלכלית הקלאסית של אדם סמית ושל דייוויד ריקרדו, לפיה 'חלוקת העבודה' חייבת להתממש גם בקנה מידה עולמי, וכי היתרון היחסי של ארגנטינה במקרה הזה הוא בייצור חומרי גלם ואילו יתרונה היחסי של בריטניה הוא בתחום הייצור, וכי על כל צד לנצל את יתרונו היחסי. מצד שני, מאמצי הפיתוח הללו נשענו על הגירה הולכת וגדלה, שלמרות שחלק גדול מהמהגרים הגיע לארגנטינה רק בעונות הבוערות של הקציר ('הגירת הסנונית' - imigracion golondrina), בכל זאת רוב המהגרים החליטו להשתקע בארגנטינה, מה שייצר לחץ על פיתוח של תעשייה מקומית. מאז, כבר יותר מ-100 שנה, נעה הכלכלה-הפוליטית בארגנטינה בין העדפת המגזר החקלאי לייצוא (שמשמעותו דיכוי התעשייה המקומית), לבין פעולתן של קואליציות-יצרנים החותרים לשינוי סדרי העדיפויות. אין צורך לומר כי מאבק איתנים זה מושפע מאינטרסים זרים, שעד 1930 התחרו ביניהם על חדירה למשק הארגנטיני, בראשם האמריקנים שניסו לדחוק את רגליהם של הבריטים.
ארגנטינה נהנית מיתרון יחסי בחקלאות הודות לשטחים הפוריים הרבים בה. בין השנים 1860 ו-1930, ניצול אדמות הפמפס הוביל את הצמיחה הכלכלית. במהלך שלושת העשורים הראשונים של המאה ה-20 ארגנטינה השיגה את קנדה ואוסטרליה בגודל האוכלוסייה, הכנסה לאומית, והכנסה לנפש. ב-1913 ארגנטינה הייתה במקום ה-10 בעולם ברמת העושר לנפש.
החל משנות ה-30 של המאה ה-20, הכלכלה הארגנטינאית התדרדרה משמעותית, והגורם העיקרי לכך היה חוסר היציבות הפוליטית מאותה שנה בה החונטה הצבאית בראשות חוסה פליקס אוריבורו (José Félix Uriburu) הדיחה את הנשיא המכהן איפוליטו איריגוז'ן (Hipólito Yrigoyen) ושמה קץ ל-7 עשורים של שלטון אזרחי-חוקתי. במונחים מקרו כלכליים, ארגנטינה הייתה אחת המדינות היציבות עד לשפל הכלכלי הגדול, שבעקבותיו הפכה לאחת הפחות יציבות. הממשלות מ-1930 ועד 1970 נקטו באסטרטגיה של תחליפי יבוא בשאיפה לאספקה עצמית שלהם, וההשקעה בתעשייה פגעה קשות בחקלאות.
תקופת תחליפי היבוא הסתיימה ב-1976, אך הגידול בהוצאה הציבורית, העלייה בשכר וחוסר היעילות בתעשייה; הובילו להיפר-אינפלציה שנמשכה לאורך העשור הבא. כתוצאה מכך נוצר בשנות השמונים חוב חיצוני בשיעור של שלושה רבעים מהתוצר הלאומי הגולמי.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, הממשלה התמודדה עם האינפלציה בדרך של הצמדת הפסו הארגנטינאי לדולר והפרטת חברות ממשלתיות לשם פירעון החוב החיצוני. למרות זאת ארגנטינה נקלעה למשבר בתחילת המאה ה-21, והממשלה נאלצה לפחת את הפסו. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 נראה היה שהכלכלה משתקמת, אבל הליכים משפטיים שמקורם במשבר הקודם הובילו למשבר חדש בשנת 2014.
קבלת העצמאות

בתקופה הסמוכה לקבלת העצמאות ב-25 במאי 1810, חלק הארי מהיצוא של ארגנטינה היה מתעשיית בקר וצאן. צמיחתה של כלכלת משקי החי התבססה על האדמות הפוריות בליטורל. הגידולים החקלאיים לא נהנו מאותם יתרונות כמו משקי החי.
היצוא גדל בקצב של 4%-5% מ-1810 ועד 1850 (שנים בהן לא היה שלטון מרכזי והתנהלו מלחמות אזרחים בלתי פוסקות), והואץ לקצב של 7%-8% בין השנים 1850 ועד 1870 (השנים שלאחר קבלת החוקה והתבססות השלטון המרכזי). צמיחה זו הושגה הודות להתפשטות על חשבון שטחי האינדיאנים, והתייעלות בניהול המשקים.
כתוצאה מהגיוון במוצרים ובשווקים, ארגנטינה לא הסתכנה בהתבססות על ערוץ אחד, ונהנתה מצמיחה מתמשכת במשך כ-6 עשורים. האפקט המשולב של ירידת מחירי הטקסטיל ועליית מחירי מוצרי החי הובילו לשיפור דרמטי בתנאי הסחר שהובילו לצמיחה של כ-377% בין 1810 ו-1825. מספר מנהיגים הובילו מערכות של התפשטות טריטוריאלית - החל ברוסאס וכלה בארחנטינו רוקה (כיבוש המדבר).
הגאוצ'וס העניים הצטרפו לקאודיז'וס הפדרליים שנלחמו בתכתיבים שהגיעו מבואנוס איירס, והובילו למלחמות האזרחים של ארגנטינה.
קבלת העצמאות > 1810-1829

לאחר שהפכה לעצמאית ב-1810, הגיעה לקיצה התקופה בה המסחר נשלט על ידי מספר מצומצם של סוחרים ספרדים. החונטה הראשונה (Primera Junta) שתפסה את השלטון והתנתקה מספרד לקחה על עצמה את ניהול סחר החוץ, ובכך המשיכה ת המדיניות הפרוטקציוניסטית הקודמת.
הטריאומוויראט הראשון (1811-1812), בהשראת ברנרדינו ריבדביה (Bernardino Rivadavia) ומנואל גארסיה (Manuel García) קידם סחר חופשי עם בריטניה.

הטריאומוויראט השני (1812-1814) יחד עם חוסה חרבאסיו ארטיגאס (José Gervasio Artigas - מושל הגדה המזרחית, Banda Oriental, בה שוכנת אורוגוואי כיום וממנהיגי הפדרליים) השיב את המדיניות הפרוטקציוניסטית, אך בתקופת הדירקטורים הבכירים (Director Supremo 1814-1820) הסחר הפך מהחופשיים ביותר בעולם דאז.
בשנים 1812–1816 התקיימה הפרדה בין האוניטרים שמרכזם היה בבואנוס איירס והפדרליים בחלק גדול מהפרובינציות, עד לכיבוש בואנוס איירס בידי הפדרליים לאחר קרב ספדה (Cepeda) ב-1820.
לכל פרובינציה היה מטבע משלה, ולאותו מטבע היו ערכים שונים בכל פרובינציה, ואף בערים שונות באותה פרובינציה.
הממשלה של מרטין רודריגס (Martín Rodríguez 1820–1824) בה ברנרדינו ריבדביה כיהן כשר, לאחר מכן לאס אראס (Las Heras) ולבסוף ריבדביה עצמו כנשיאה הראשון של ארגנטינה (1826-1827) קידמו תוכנית כלכלית המוכרת בתור "החוויה המאושרת". תוכנית זו הרחיבה את ההשפעה הבריטית על הפוליטיקה הלאומית, ונשענה על 5 עמודי תווך:
כלכלה חופשית ללא הגנות ביחס ליבוא.
מימון בעזרת בנק מרכזי המנוהל בידי משקיעים בריטיים.
פיקוח מלא על נמל בואנוס איירס שהיה הנמל הבינלאומי היחידי של ארגנטינה ומקור ההכנסות היחידי ממכס.
פיתוח המשאבים הטבעיים של ארגנטינה בידי הבריטים.
ניהול אוניטרי (להבדיל מפדרלי) של ארגנטינה שמרכזו בבואנוס איירס.
לאחר התפטרותו של ריבדביה ב-1827, הסתיימה "החוויה המאושרת". מנואל דורגו (Manuel Dorrego) התמנה כמושל הפדרלי של בואנוס איירס, אך מהר מאוד הוצא להורג בידי חואן לבאז'ה (Juan Lavalle), שהודח בהמשך על ידי רוסאס.
יצוא הזהב, שהותר על ידי מדיניות הסחר החופשי, דלדלה במהירות את היתרות הלאומיות. זה יצר בעיה באשר זהב שימש כאמצעי תשלום של הכלכלה המקומית. ריבדביה ניסה לפתור את הבעיה על ידי הקמת בנק מרכזי שידפיס שטרות כסף מקומיים שיחליפו את הזהב, ושבעליו לא הייתה ממשלת ארגנטינה אלא משקיעים בריטיים.
דוח שהוגש ב-1824 לג'ון קווינסי אדמס, נשיא ארצות הברית ה-6, ציין את השפעתה הרבה של בריטניה על הכלכלה המקומית.

הדוח ציין שהממשלה הייתה כה נחושה לשמור על יחסים טובים עם בריטניה ולזכות בהכרתה בהכרזת העצמאות, עד שרוב המוסדות הרשמיים היו תחת שליטה בריטית בדומה לשליטה של מטרופולין במושבה שלו, אך מבלי לשאת בהוצאות אזרחיות וצבאיות. העדר צי סוחר ארגנטינאי איפשרה לבריטניה לנהל את המסחר הימי. דוח זה הוגש על רקע היריבות שהתפתחה בין ארצות הברית לבריטניה לגבי ההשפעה ביבשת אמריקה, ופרסום דוקטרינת מונרו ב-1823.
באמצע שנות ה-20 של המאה ה-19, כשמנואל חוסה גארסיה (Manuel José García) היה שר האוצר, הממשלה לקחה הלוואות בריבית גבוהה למימון פרויקטים חדשים ופרעון חובותיה ממלחמת ארגנטינה–ברזיל. כתוצאה מכך הפסו הארגנטינאי איבד במהירות את ערכו, ב-1827 הוא פוחת בכ-33%, וב-1829 ב-68%.