stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרי הנסיך צ'ארלס
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי והיסטורי על הר מנזיס
↑  מידע גאוגרפי על הר סטיניר
↑  מידע גאוגרפי על ההרים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541791105171  GND: 4471405-1  LCCN: sh92006770  VIAF: 235212450   WorldCat (עם VIAF): 235212450
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  קוריאה הצפונית 
 תאריך הקמה:  1 באפריל 2013 
 מטה מרכזי:  פיונגיאנג 
 
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל (באנגלית: National Aerospace Development Administration, NADA; בקוריאנית: 국가우주개발국) היא סוכנות החלל הרשמית של קוריאה הצפונית, המחליפה את הוועדה הקוריאנית לטכנולוגיית החלל (KCST). הוא נוסד ב-1 באפריל 2013.
הבסיס הנוכחי לפעילותה של הוא החוק לפיתוח חלל, שעבר בשנת 2013 במושב השביעי של אספת העם העליונה. החוק קובע את העקרונות הצפון-קוריאנים של התפתחות החלל, קובע ציות לעקרונות האידאולוגיה של ג'וצ'ה וכן את המטרה לפתור בעיות מדעיות וטכנולוגיות של המרחב לשיפור הכלכלה, המדע והטכנולוגיה.
החוק גם מסדיר את עמדת המינהל ואת עקרונות האבטחה והמחקר ביחס לשיגור הלוויין. החוק קורא לשיתוף פעולה עם ארגונים בינלאומיים ומדינות אחרות, עקרון השוויון והתועלת ההדדית, כיבוד המשפט הבינלאומי והתקנות הבינלאומיות על החלל. החוק מתנגד למיליטריזציה של החלל.
הוועדה הקוריאנית לטכנולוגיית החלל

בשנת 1980, KCST, סוכנות החלל המבצעת של צפון קוריאה, החלה במחקר ופיתוח במטרה לייצר ולהציב לווייני תקשורת, לווייני תצפית קרקע ולווייני תצפית מזג אוויר. סוכנות זו נקראה בשם הוועדה הקוראנית לטכנולוגיית חלל.
לוגו

לוגו המינהל מורכב מגלובוס כחול כהה ובו המילה Kukgaujugaebalkuk (מינהל פיתוח חלל לאומי) באותיות קוריאניות לבנות בתחתית, DPRK (הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה) באותיות תכלת בחלקה העליון, קבוצת הכוכבים של הדובה הגדולה, NADA באותיות לבנות באמצע, ושתי טבעות בצבע כחול בהיר המסמלות מסלולי לוויין והכוונה למיקום כל מסלולי הלוויינים. הלוגו מתואר כמייצג את "אופיו, משימתו, עמדתו וסיכוי הפיתוח" של הסוכנות. הדובה נועדה לסמל ולהאדיר את קוריאה כמעצמת חלל.
התקשורת המערבית הצביעה על כך שהלוגו דומה ברובו ללוגו של נאס"א - שניהם עם גלובוס כחול, אותיות לבנות, כוכבים וטבעות.
הערות שוליים

1 2  Pearlman, Robert. "North Korea's 'NADA' Space Agency, Logo Are Anything But 'Nothing'". Space.com.
↑  "National Aerospace Development Administration of DPRK". Korea News Service (KNS). אורכב מ-המקור ב-6 באפריל 2014. נבדק ב-8 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "North Korea names space agency 'NADA,' mimics NASA logo". CNET. 2 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "North Korea's space agency's logo means nothing — literally". Business Insider. 9 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "North Korea steals NASA logo, but names space agency NADA (which means 'nothing' in Spanish)". Daily Mail. 2 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
טיל Unha-3‏, 8 באפריל 2012
הצופה (ורשה)

אין תמונה חופשית
הצופה (הצֹפֶה) היה יומון עברי שראה אור בעיר ורשה מ-1903 עד 1905.
העיתון, שנוסד על ידי יצחק אשר אלישיב ואליעזר אליהו פרידמן, החל להופיע ביום ז' בטבת תרס"ג (1903), בעריכת אברהם לוּדְוִויפּוֹל. כעבור שנה עזב לודוויפול, והעיתון הוסיף להופיע עד אמצע 1905, בעריכתם של אליעזר אליהו פרידמן (שהיה העורך הרשמי), בנו יהושע והירש דוד נומברג.
לדברי היסטוריון הספרות העברית גצל קרֶסֶל, "הצופה" היה "בין המעולים שבעיתונים היומיים העבריים שיצאו אי־פעם באירופה ובמקומות אחרים מחוץ לארץ־ישראל עד ימי השואה".
העיתון הצטיין בדיווחים ענייניים, שהביאו מידע מדויק. בניגוד ליומון העברי הוותיק "הצפירה", שיצא גם הוא בוורשה, "הצופה" התמקד דווקא במתרחש במערב אירופה, ובמידה מסוימת גם בחדשות המקומיות בוורשה, ולא עסק כלל בסוגיות מענייני האימפריה הרוסית.
בין המשתתפים הקבועים בעיתון היו סופרים ומבקרי ספרות נודעים, בהם י"ל פרץ, יוסף קלויזנר, אלחנן ליב לוינסקי, שמעון ברנפלד, ש. בן-ציון, משה סמילנסקי וראובן בריינין. הוא הקדיש מקום מיוחד לפרסום ראשון של סופרים צעירים, וכמה וכמה סופרים עבריים, בהם יעקב רבינוביץ, החלו בו את דרכם.
"הצופה" ביטא השקפות ציוניות מובהקות. בין קוראי העיתונים חובבי ציון היו שלא קראו ב"הצפירה", שהובילה קו של התנגדות לציונות, ולפיכך היו מנויים ל"המליץ", המיושן יותר; וכשעם הופעתו של "הצופה" עברו אליו. לעיתון היו מנויים רבים יותר מל"הצפירה", ובוודאי מל"המליץ". בשנות קיומו נודעה לעיתון השפעה רבה לטובת התנועה הציונית ותחיית הלשון העברית, וזאת במידה רבה בזכות מנהלו אלישיב, שהיה הרוח החיה שלו.
התחרות הספרותית הראשונה בתולדות הספרות העברית

המו"ל אלישיב, שביקש למשוך מנויים, יזם ב-1903 את התחרות הראשונה בתולדות הספרות העברית: תחרות סיפור קצר. המבקשים להתמודד, סופרים צעירים בראשית דרכם, נתבקשו לשלוח סיפור מקורי, העוסק בחיי היהודים.
השופטים היו י"ל פרץ, יוסף קלוזנר וא"ל לוינסקי, כולם מהכותבים הקבועים בעיתון.
שלושים ושניים סיפורים הגיעו למערכת, ואחרי ניפוי נותרו עשרה.
הזוכה היה הסיפור "משק'לי חזיר" מאת יצחק דב ברקוביץ, אז בן 18, שפרסם את סיפוריו הראשונים עוד קודם לכן, באותה שנה, מעל דפי העיתון.
לפרס השני לא נמצא מועמד. הפרס השלישי ניתן לשלמה הלל'ס, על סיפורו "החיים נגד החיים". בין יתר הסיפורים, שנמצאו כולם רק ראויים ל"הכרה", היו סיפוריהם של עוד שלושה שהיו לימים סופרים עבריים ידועים: איתמר בן-אב"י, אשר ביילין וקדיש יהודה סילמן.
הערות שוליים

↑  דוד מלמד, אור ראשון: סיפוריה של ראשית העיתונות העברית; עיצוב ואיורים: דני קרמן, תל אביב: ידיעות אחרונות, 1996, עמ' 32.
↑  ג. קרסל, 'שתי תעודות', מאזנים כה (תשכ"ז), 20.
↑  פנקס הקהילות: אנציקלופדיה של היישובים היהודיים למן היווסדם ועד לאחר שואת מלחמת העולם השנייה, חלק ד: פולין; כרך ד. ורשה והגליל, ירושלים: יד ושם, תשמ"ט, עמ' 52.
↑  העבר (רבעון לדברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה) ב (תשי"ד), 8.
↑  ראו: ג. קרסל, הפרס הספרותי הראשון, דבר, 7 ביוני 1963 (גרסה מורחבת הופיעה בתוך מאמרו של קרסל בהקשר לי"ד ברקוביץ, 'שתי תעודות', מאזנים כה (תשכ"ז), 20–24); דוד פאיאנס, ברקוביץ – על ראשית דרכו (שישים שנה ליצירתו הספרותית), דבר, 22 בנובמבר 1963, המשך; א. ז. בן-ישי, י. ד. ברקוביץ – הלאוריאטוס הראשון של הספרות העברית (בהגיעו לגיל 75: ז' חשון – תשכ"א), דבר, 28 באוקטובר 1960, המשך.
הרי המלכה מוד

| --- | --- |

קרחון אקסל הייברג
 מידע כללי
 על שם:  הנסיכה מוד מוויילס 
 גובה:  4,083 מ' 
 שטח:  92,848 קמ"ר 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  86°S 160°W﻿ / ﻿86°S 160°W﻿ / -86; -160
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי המלכה מוד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי המלכה מוד
 
הרי המלכה מוד (באנגלית: Queen Maud Mountains) הם קבוצה גדולה של הרים ורכסי הרים בין קרחון בירדמור וקרחון רידי. הקבוצה כוללת את האזור החל מראשו של מדף הקרח רוס ועד רמת הקוטב (המישור האנטארקטי) שבאנטארקטיקה.
הרכס הגדול משתרע על פני מספר אזורים בשטח חסות רוס - ובהם חוף דופק וחוף אמונדסן.
שיא גובהם של ההרים 4,230 מטרים מעל פני הים, בהר קפלן;
שטח קבוצת ההרים 92,848 קמ"ר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההרים

האזורים הגובלים בקרחון בידמור (הקצה המערבי של הרי המלכה מוד) נצפו על ידי משלחות החקר הבריטיות בראשות ארנסט שקלטון (שחקר את האזור בשנים 1907–1909) ורוברט פלקון סקוט (שחקר את האזור בשנים 1910–1913).
קפטן רואלד אמונדסן ומשלחתו אל הקוטב הדרומי עלו על קרחון אקסל הייברג בסמוך לאזור המרכזי של קבוצת ההרים בנובמבר 1911.
ההרים כולם מופו על ידי מספר משלחות אמריקאיות בראשות ריצ'רד אוולין בירד (בשנות ה-30 ובשנות ה-40), ועל ידי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, ותוכנית החקר האנטארקטית של ניו זילנד במשלחות חקר שנערכו החל משנות ה-50 ועד שנות ה-70.
היסטוריה > מקור השם

אמונדסן קרא להרים על שמה של המלכה הנורווגית הנסיכה מוד מוויילס.
על אף שמם, ההרים לא נמצאים בשטח ארץ המלכה מוד.
גאוגרפיה

הרי המלכה מוד כוללים את:
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע היסטורי וגאוגרפי
1 2 3  מידע גאוגרפי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536620905171  LCCN: sh87003346  VIAF: 315526521   WorldCat (עם VIAF): 315526521
המינהל המרכזי של המשטרה המשפטית

| --- | --- |

מפת תחום השיפוט
 
 סמל הסוכנות
 מידע כללי
 מדינה:  צרפת 
 תחום שיפוט:  צרפת צרפת
 משרד אחראי:  משרד הפנים הצרפתי
 סוכנות אם:  המשטרה הלאומית
 תאריך הקמה:  1907
 מטה מרכזי:  רו דה סוסייז 1, הרובע השמיני, פריז, צרפת
 עובדים:  5,200
 תקציב:  2.4 מיליון יורו (2015)
 DCPJ
 
המינהל המרכזי של המשטרה המשפטית, בקיצור DCPJ, (בצרפתית: Direction centrale de la Police judiciaire; בתעתיק מצרפתית: דירקסיון סנטרל פוליס ז'ודיסייר) הוא גוף אכיפת חוק של המשטרה הלאומית הצרפתית האחראית למלחמה בפשיעה החמורה בצרפת בפריסה ארצית וחוקר פשע חמור לרבות גנבות, פשע מאורגן, סחר בסמים, סחר בבני אדם, שוד יצירות אמנות, זיוף שטרות, טרור, פשיעה בסייבר, נעדרים, סחר בנשק, זנות, הונאה בינלאוימית, פשעי צווארון לבן, והלבנת הון.
הגוף הוקם בשנת 1907 ביוזמת מפקד משטרת פריז סלסטין אניון ושר הפנים וראש ממשלת צרפת דאז ז'ורז' קלמנסו על מנת להקים גוף שיטור שיסייע לרשות השופטת במניעת פשעים.
בראש הארגון עומד המנהל המרכזי שמסתייע בסגן.
מבנה וארגון > חטיבות מרכזיות

המשטרה המשפטית מורכבת מארבע יחידות מרכזיות:
מטה (כולל לשכת קישור לז'נדרמריה)
החטיבה לקשרים בינלאומיים
השירות המרכזי להימורים ומשחק
החטיבה הלאומית לתיעוד פשיעה ותיאום משטרתי טכני
מבנה וארגון > תת-מינהלים

תת-מינהל לפשע מאורגן ופשיעה כלכלית (SDLCODF). בראשה עומד מפקח כללי המסתייע בנציב חטיבתי ובמבקרים כלליים. תת-מינהל זה מורכב משלוש חטיבות ותשעה משרדים מרכזיים:
החטיבה לניתוח ותיאום (DAC);
חטיבת לוגיסטיקה ומבצעים (DLO);
התיאום הלאומי של קבוצות התערבות אזוריות (CNGIR);
שירות ניתוח אסטרטגי ומידע מודיעיני בתחום הפשע המאורגן (SIRASCO);
המשרד המרכזי למלחמה בשחיתות ופשעי מיסים וכלכלה (OCLCIFF), שכולל גופים כמו:
הגדוד הלאומי למלחמה בפשעים כלכליים (BNLCFF)
הגדוד הלאומי למניעת פשע מס (BNRDF)
יחידת התמיכה האסטרטגית (UAS);
המשרד המרכזי למלחמה בפשעים המאורגן (OCLCO), שכולל את:
הגדוד הלאומי להתערבות וחקירת פשיעה (BRIN)
הגדוד הלאומי לדיכוי פשיעה מאורגנת (BNRBT)
הגדוד הלאומי לחקר מבוקשים (BNRF);
המשרד המרכזי לדיכוי סחר בבני אדם (OCRTEH);
המשרד המרכזי למלחמה בסחר ברכוש תרבותי (OCBC);
במשרד המרכזי לדיכוי סחר לא חוקי בסמים (OCRTIS);
המשרד המרכזי לדיכוי פשע כלכלי חמור (OCRGDF) שכולל גופים, כמו:
הגדוד המרכזי לדיכוי הונאה(BCRFC)
הגדוד הלאומי למחקר וחקירה (BRIFN)
הפלטפורמה לזיהוי נכסים פליליים (PIAC);
המשרד המרכזי למלחמה בפשע טכנולוגיות, תקשורת ומידע (OCLCTIC), הכולל בין השאר את:
היחידה המרכזית להונאה וזיוף (BCRCCP)
המשרד המרכזי למניעת זיוף מטבעות (OCRFM) שכולל את:
הגדוד המרכזי לדיכוי זיוף תעשייתי ואמנותי (BCRCIA);
המשרד המרכזי למניעת אלימות בבני אדם (OCRVP);
הגדוד הלאומי לחקירות כלכליות (BNEE);
הגדוד הלאומי למלחמה בפשע המאורגן בקורסיקה (BNLCOC);
השירות הבינמשרדי לסיוע טכני (SIAT)
תת-מינהל למלחמה בטרור (SDAT). אחראית למניעת טרור לאומי ובינלאומי, לרבות בתחומים כלכליים וכולל את:
החטיבה הלאומית לדיכוי הטרור הבינלאומי (OCRVP)
החטיבה הלאומית לדיכוי טרור בדלני
החטיבה לחקירות כלכליות
החטיבה ללוגיסטיקה מבצעית
החטיבה הלאומית לתיעוד פלילי ותיאום טכני משטרתי
האגף לאסטרטגיה, הערכה ומשאבים (SDRES)
תת-מחלקה למלחמה בפשעי מחשב (SDLC), נוסדה ב-2014.
ראו גם

משטרת פריז
המינהל הפדרלי לאחסון בטוח והשמדת כלי נשק כימיים

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים) 
 
סמל
המינהל הפדרלי לאחסון בטוח והשמדת כלי נשק כימיים (ברוסית: Федера́льное управле́ние по безопа́сному хране́нию и уничтоже́нию хими́ческого ору́жия) הוא גוף ממשלתי של הפדרציה הרוסית, שמטרתו ארגון עבודות בתחום אחסון והשמדת נשק כימי.
המחלקה עוסקת בנושאים הקשורים לשירות צבאי ולתמיכה כלכלית בביצוע משימות לאחסון והשמדת כלי נשק כימיים והיא כפופה למשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, אך פועלת בצמוד למשרד התעשייה והמסחר של הפדרציה הרוסית.
מטרות עיקריות

על פי התקנות שאושרן על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מה-5 בפברואר 2001, המשימות העיקריות הן:
ארגון העבודות לאחסון בטוח, הובלה והרס מאגרי נשק כימי;
השמדת אמצעי לחימה כימיים במקומות אחסונם;
יצירת מתקנים להשמדת נשק כימי;
השתתפות במכרזים בקרב ארגונים המציעים טכנולוגיות להשמדת נשק כימי וסילוק פסולת שנוצרה במהלך השמדתם, בייצור ציוד טכנולוגי לא סטנדרטי ומיוחד, מכשירי בקרה, וכן בקרב ארגונים המבצעים עבודות בנייה, התקנה והזמנה בעת יצירת מתקנים להשמדת נשק כימי ותשתית חברתית והנדסית;
כריתת חוזים לאספקת סחורות, ביצוע עבודות ומתן שירותים לצורכי המדינה כאשר יש צורך במעורבות משרד התעשייה והמסחר של הפדרציה הרוסית לביצוע מכרזים;
שיתוף פעולה עם משלחות זרות בנושאים שבסמכות הממשל הפדרלי;
השתתפות בארגון הכשרת כוח אדם לעבודה במתקנים לאחסון והרס נשק כימי;
הכנת מתקנים לאחסון והרס כלי נשק כימיים לבדיקות בינלאומיות והשתתפות בהבטחת ביצוע הבדיקות;
יידוע האוכלוסייה והארגונים הציבוריים במחוזות על מיקומם של מתקנים לאחסון והרס של נשק כימי בנושאי הבטחת בטיחות האוכלוסייה והגנה על הסביבה בעבודה עם נשק כימי;
יישום צעדים למניעת מצבי חירום במהלך אחסון, הובלה והרס של כלי נשק כימיים, חיסול השלכות חירום במקרה של התרחשותם, ופעולות חילוץ בשיתוף פעולה עם המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה.
היסטוריה

הניסיון הראשון לפתור את בעיית השמדת הנשק הכימי נעשה על ידי ברית המועצות בשנות השמונים. כתוצאה מכך נוצר מתחם נייד להשמדה של תחמושת כימית לשעת חירום. הטכנולוגיה של ניקוי רעלים כימי של חומרים רעילים המשמשים במתחם זה אומצה כטכנולוגית הבסיסית ובהמשך שימשה במתקנים להשמדת נשק כימי.
בשנת 1986, הנהגת המדינה הורתה למשרד ההגנה של ברית המועצות ליצור אובייקט להשמדת נשק כימי באזור העיר צ'פייבסק, אזור קויבישב. המתקן שנוצר לא הופעל מסיבות חברתיות-פוליטיות. עם זאת, הוא מילא תפקיד מסוים בשלב ההכנה להשמדה מלאה של כלי נשק כימיים.
בשנת 1992 הוקמה מחלקה חדשה כחלק מכוחות ההגנה מפני קרינה כימית וביולוגית של משרד ההגנה הרוסי - המינהל להשמדת נשק כימי. בשנת 1993 בפריס חתמה הפדרציה הרוסית על האמנה בדבר איסור פיתוח, ייצור, אגירה ושימוש בנשק כימי ועל השמדתם.
בשנת 1996, על פי צו ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 21 במרץ 1996, מספר 305, אושרה תוכנית היעד הפדרלית "השמדת מצבורי נשק כימי בפדרציה הרוסית" שקיבלה מעמד נשיאותי.
התוכנית מספקת בנייה של שבעה מתקנים להשמדת נשק כימי במקומות האחסון שלהם: בכפר גורני (אזור סרטוב), בעיירה קמברקה (רפובליקת אודמורטיה), בכפר מירני (מראדיקובו, אזור קירוב), בעיירה שצ'וצ'יה (אזור קורגאן), בכפר ליאונידובקה (אזור פנזה), בעיר פוצ'פ (אזור בריאנסק), בכפר קיזנר (רפובליקת אודמורטיה).
לאחר מכן נערכו שינויים בתוכנית. בהתאם לתוכנית שנקבעה על ידי ממשלת הפדרציה הרוסית מה-9 בדצמבר 2010, נקבע המועד האחרון להשמדת כל מלאי הנשק הכימי: 31 בדצמבר 2015.
בשנת 2000 נוסד המינהל הפדרלי לאחסון בטוח והשמדת כלי נשק כימיים. בזמן זה הועברו עבודות השטח לידי סוכנות התחמושת הרוסית, שבראשה עמד דוקטור למדעי הכימיה זינוביי פטרוביץ' פאק. בהנהגתו פותחה תוכנית חדשה לפירוק הנשק הכימי של הפדרציה הרוסית, נוצרה מערכת ממלכתית לניהול פירוק כימי ונבנו המפעלים הראשונים בהיקף מלא להשמדת נשק כימי. על פי הצעתו של זינוביי פאק, נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין הורה להעביר את כל הארסנל עם מלאי הנשק הכימי ממשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית. כמו כן, יחידות צבאיות גדולות לאחסון והרס אמצעי לחימה כימיים (כ-10,000 איש) הועברו לכפיפותו של זינוביי פאק. ביוזמת זינוביי פאק, הוקמה ועדה ממלכתית לפירוק נשק כימי, כאשר הנציג הנשיאותי במחוז הפדרלי של הוולגה סרגיי קיריינקו מונה לעמוד בראשה. משימתה העיקרית של הוועדה הייתה אינטראקציה עם האזורים בהם בוצעה בניית מפעלים. זינוביי פאק היה היחיד מבין כל ראשי התוכנית הממלכתית לפירוק נשק כימי, שהצליח לשכנע את המדינות החברות באמנת הנשק הכימי ביכולתה של הפדרציה הרוסית לממש אותה. חובותיה על פי האמנה, שהביאה להקצאת סיוע לתורמים לרוסיה, שהסתכמה במאות מיליוני דולרים אמריקאיים ואפשרה ליישם הליך לפירוק נשק כימי בפדרציה הרוסית.
מאז 12 במאי 2008, על ביצוע העבודות אחראי משרד התעשייה והמסחר של הפדרציה הרוסית. ב-27 בספטמבר 2017 (עם הפרה גדולה של רבים מהתנאים שקבעה האמנה) רוסיה הודיעה כי הרסה לחלוטין את כלל מלאי הנשק הכימי שלה.
ראו גם

השמדת נשק כימי
הערות שוליים

↑  Федеральное управление по безопасному хранению и уничтожению химического оружия / Журнал «Химическое разоружение в Российской Федерации»
↑  «Федеральное управление по безопасному хранению и уничтожению химического оружия. 20 лет в строю» / брошюра к юбилею, Москва (28.05.2012)
↑  Россия уничтожила все запасы химоружия / «lenta.ru». 15:42, 27 сентября 2017 года
הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף

| --- | --- |

 תחום:  פיתוח גוף, כושר גופני 
 מדינה:  קנדה 
 מטה הארגון:  Las Rozas de Madrid 
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־78 שנים) 
 www.ifbb.com
 
הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף (או בקיצור: IFBB) הוא ארגון בין-לאומי של פיתוח גוף שיוסד בשנת 1946 על ידי ג'ו ובן וידר. הארגון אחראי לקיומם של התחרויות מר אולימפיה, מיס אולימפיה, מר יוניברס ועוד. הארגון ערך גם את התחרות מאסטרס אולימפיה בין בשנים 1994-2003.
כמו כן מקיים הארגון את תחרות מר ישראל.
בנובמבר 2004 קונגרס הארגון החליט על שינוי השם ל-"הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף והכושר" (באנגלית: "International Federation of Bodybuilding & Fitness") אך הלוגו IFBB נשאר ללא שינוי.
היסטוריה

עד שנות ה-40 של המאה העשרים סצנת פיתוח הגוף באמריקה נשלטה על ידי איחוד אתלטים חובבים (AAU)
האחים וידר החליטו  להקים את ארגון ה IFBB אחרי שסברו שארגון ה AAU מעוניין יותר בקידום ענף הרמת המשקולות במשחקים האולימפיים מאשר בפיתוח גוף. הארגון הוקם כדי לתת במה למפתחי גוף. התחרות הראשונה של הארגון נערכה בשנת 1949 ונקראה "מר אמריקה" (Mr. America) מאז יוסדו עשרות תחרויות על ידי הארגון כמו מר אולימפיה, מיס אולימפיה, לילה של אלופים, המקצוען של ניו יורק, ארנולד קלאסיק, איש הברזל, הפגנת כוח ועוד.
אולימפיאדה

מאז שנות השמונים עתר נשיא הארגון לוועד האולימפי הבין-לאומי בניסיון להכניס את ענף פיתוח הגוף למשחקים האולימפיים. במשך שנים רבות לא הצליח בכך וידר אך בינואר 1998 הפך הארגון לחבר זמני באולימפיאדה. החברות הפכה לקבועה באוגוסט 2000.
אז פנה ארגון  IFBB לוועדה היוונית המארגנת (באולימפיאדת אתונה 2004) במטרה להדגים את הספורט באולימפיאדת אתונה, יוון. הארגון נכשל בהשגת ההדגמה ומצבו במשחקים האולימפיים כרגע הוא לא ידוע.
פעילות בישראל

מחזור הראשון בישראל של גופנאות (פיתוח גוף) נערך בשנת 1991 במכון וינגייט על ידי המרצה ד"ר בוב גולדמן מארצות הברית וד"ר אורי שפר.
מאותה שנה נערכות תחרויות שנתיות בישראל לעוסקים בענף.
בשנת 2013 זכה בתואר מר ישראל עזרא רג'ואן ובתואר מרת ישראל זכתה שגית אייזנמן.
בשנת 2012 זכה בתואר מר ישראל אסי דגש בקטגוריה מעל 90 קילו ואלוף האלופים לשנת 2012 חפיז סעיד עלי
מיס פיטנס לשנת 2012 (טרם נוצרה קטגוריה של מרת ישראל) היא טטיאנה קורבצקי וסגנתה דריה שובייב.	
בשנת 2006 זכה בתואר מר ישראל ליבנה שביט.
תחרויות מר ישראל של איגוד IFBB
תחרות מר ישראל 2007 IFBB, התחרות נערכה במרכז הספורט הלאומי תל אביב - הדר יוסף.
תחרות מר ישראל 2012 IFBB, התחרות נערכה בווינגייט, נתניה.
תחרות מר ישראל 2019 IFBB, מר ישראל לנוער, מר ישראל מעל גיל 65, ואלוף האלופים, התחרות נערכה בווינגייט, נתניה.
תחרות מר ישראל 2021 IFBB, התחרות נערכה בבית המלון אורכידאה שברחוב הירקון 79 תל אביב,
ראו גם

האגודה הלאומית של מפתחי הגוף לחובבים (NABBA)
האגודה העולמית לפיתוח הגוף (WABBA)
הליגה המקצועית של IFBB
הפדרציה האמריקאית של מפתחות הגוף
ליבנה שביט בתחרות מר ישראל 2009
המועצה הלאומית למניעת תאונות

סמליל המועצה
המועצה הלאומית למניעת תאונות הייתה גוף ממשלתי ואחר כך ארגון פרטי שמתקיים מתרומות ועוסק בהדרכה, בהסברה ובהעברת השתלמויות לנהגים כדי לנסות להפחית את מספר תאונות הדרכים בישראל.
בשנות ה-90 היא שימשה כגוף חוץ-ממסדי שפעל להדרכת הציבור ועסק בהפעלת מתנדבים בכל הקשור להגברת הבטיחות בדרכים. מקום מושבה היה ב"מכללת תלפיות" ברחוב הזרם בתל אביב.
היסטוריה

המועצה הלאומית למניעת תאונות הוקמה במרץ 1954 על ידי השופט השלמה הלמוט לובנברג ועורך הדין יעקב סלומון, וביוזמת שר התחבורה יוסף ספיר, בטקס חגיגי בו השתתפו נשיא המדינה, יצחק בן-צבי, יושב ראש הכנסת, יוסף שפרינצק, הרב הראשי הרצוג, שרים ואישי ציבור.
המועצה הוקמה כחברה ללא הון מניות, שפועלת כמוסד ללא כוונת רווח, ונציגי הממשלה היו חברים במוסדות המנהלים של המועצה. מטרותיה העיקריות של המועצה, לפי תזכירה ולפי פרסומיה, היו לשמש ארגון גג למתנדבים בתחום המלחמה בתאונות הדרכים, תוך ניסיון לניצול פוטנציאל ההתנדבות, הגברת המודעות והדרכת הציבור בנושא.
בשנת 1985 החליט משרד התחבורה לשדרג את הקורסים לנהיגה נכונה לעברייני תנועה והקימה עם המועצה הלאומית למניעת תאונות את "המכון הארצי להכשרת נהגים". עובדי מחלקת ההדרכה של המועצה הועברו למכון שהתחיל לעבוד עצמאית, בהתחלה בירושלים לאחר מכן ברח' הזרם בתל אביב. מבקרת המדינה מרים בן-פורת כתבה בדו"ח על המועצה כי המכון אינו ישות משפטית עצמאית אלא יחידה של המועצה. בשנים הראשונות קיבלו העובדים שכר גבוה באופן חריג, שהורד בעקבות דו"ח של מבקרת המדינה.
המועצה פעלה במתכונת זו עד שנת 2000, אז הופרטה והפכה לגוף פרטי הממומן מתרומות. הסיבה לכך הייתה בעיקר בשל הקמתה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שהוקמה מתוקף חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים, התשנ"ז - 1997. הרשות עסקה בנושאים שחפפו לאלו של המועצה, והביאה לכפילות ולאי נחיצותה של המועצה, ולטענת מבקר המדינה, לפגיעה במאבק בתאונות הדרכים.
פעילויותיה של המועצה

במהלך שנותיה, פעלה המועצה בכמה מישורים עיקריים:
בבתי ספר - במסגרת "משמרות הזה"ב" (או "משמרות הבטיחות"), בהדרכת תלמידים ובהשתלמויות למורים, ובהקמת מגרשי הדרכה, שהם דגם מוקטן של סביבת הכביש, הכולל תמרורים, רמזורים וכלי רכב.
עידוד נהיגה בטוחה תחת עריכת תחרות "נהג זהיר" - בה לוקחים על עצמם המשתתפים התחייבות לנהיגה זהירה.
ארגון "משקיפי התנועה" - ארגון מתנדבים שסייע למשטרה במלחמתה בעבירות התעבורה, ועזר למועצה בפעילויותיה לחינוך הציבור לנהיגה נכונה. מתנדבי הארגון היו מדווחים למועצה על עברייני תנועה מחד, ונהגים זהירים מאידך, כדי שזו תשלח אליהם מכתבי אזהרה או שבח בהתאם להתנהגותם על הכביש.
המועצה הייתה שותפה להפקת רבות מהתוכניות להקניית זהירות בדרכים, ששודרו בטלוויזיה החינוכית.
ב-1993 זכתה המועצה בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
ביקורת

בדוח של מבקר המדינה משנת 1995 נמצא שמדובר בגוף החשוד כפועל על פי שיקולים פוליטיים ואשר חבריו מקבלים כספים הרשומים למעשה כפעילות.
בשנת 2016 המועצה עצמה לא מופיעה יותר כארגון מוכר באתר רשם העמותות אך אגודת ידידי המועצה הלאומית למניעת תאונות עדיין רשומה. היא לא פרסמה מסמכים לגבי פעילותה, ואין לה אישורים נוספים. עמותה זו מופעלת מתוך משרדי עו"ד פורת.
ראו גם

הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
הערות שוליים

↑  המועצה הלאומית למניעת תאונות דרכים, הצופה, 15 במרץ 1954
↑  מועצה לאומית למניעת תאונות דרכים, חרות, 24 במרץ 1954
↑  מבקר המדינה, המועצה הלאומית למניעת תאונות, דוח ביקורת בנושא המאבק בתאונות הדרכים, דוח מספר 3/ שנת 2000, עמ' 81.
↑  יותר מרבע מליון נהגים, מעריב, 28 בנובמבר 1988
↑  45% מהליקויים שחשפה מבקרת המדינה - לא תוקנו, מעריב, 5 באפריל 1990
↑  תני גולדשטיין, המועצה למניעת תאונות מואשמת בהעלמת מס, באתר ynet, 14 באפריל 2004
↑  עלון זהירות בדרכים, באתר התאחדות בולאי ישראל
↑  רשימת הזוכים באתר הכנסת
↑  דוח 46 לשנת 1995 על המועצה הלאומית למניעת תאונות (אתר מבקר המדינה)
↑  עמותת ידידי המועצה (אתר רשם העמותות)
↑  עמותת ידידי המועצה (אתר גיידסטאר)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257247205171
המינהל הפוליטי הצבאי של משרד ההגנה של רוסיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 סוכנות אם:  משרד ההגנה של רוסיה
 תאריך הקמה:  30 ביולי 2018
 סוכנות קודמת:  Political Directorate of the Soviet Army and Soviet Navy 
 מטה מרכזי:  Bolshoy Znamensky Lane 
 אתר רשמי
 
קרטאפולוב בישיבת משרד ההגנה, 7 באוגוסט 2018
המינהל הפוליטי הצבאי של משרד ההגנה של רוסיה רשמית: המנהל הפוליטי-הצבאי הראשי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Главное военно-политическое управление Вооружённых сил Российской Федерации) הוא גוף הפיקוד הצבאי-פוליטי המרכזי המבצע עבודות צבאיות-פטריוטיות בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. נוסד ב-20 ביולי 2018.
המינהל הצבאי-פוליטי הראשי הוקם ב-30 ביולי 2018 על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין. באותו יום, מונה הקולונל אנדריי קרטאפולוב לתפקיד ראש המינהל הפוליטי הראשי - סגן שר ההגנה של הפדרציה הרוסית. הדיווחים הראשונים על הקמת המחלקה הופיעו בכלי התקשורת בפברואר של אותה שנה בהתייחס ל"מקורות במשרד ההגנה" שהציעו כי ניתן יהיה לארגן אותה על בסיס המנהל הראשי לעבודות חינוכיות, יורשו של המינהל הצבאי-פוליטי הראשי של צבא ברית המועצות, שהתפרק בשנת 1991 לאחר הפוטש של ועדת החירום הממלכתית כחלק מחיסול הגופים הפוליטיים של המפלגה הקומוניסטית בכוחות הצבא. לפיכך, ציין סגן יו"ר המועצה הציבורית במשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, אלכסנדר קנשין, כי "בהקשר של מידע עולמי ועימות פסיכולוגי, תפקיד האחדות המוסרית והפוליטית של הצבא והחברה הולך וגובר. לאין שיעור" מה שדרש לטענתו את הצורך ב"ארגון מחדש קיצוני וחיזוק משמעותי של כל המבנה בכוחות המזוינים, שיארגן, ינהל ויהיה אחראי למרכיב המוסרי והאידאולוגי בצבא הרוסי." על פי כמה דיווחים, הרעיון לשקם את המינהל הפוליטי קודם באופן אישי על ידי שר ההגנה סרגיי שויגו. ב-7 באוגוסט, בשיחת ועידה של משרד ההגנה במרכז הלאומי לניהול ההגנה, הציג שויגו אישית את ארטאפולוב לתפקיד ראש המינהל החדש.