stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרסון מקורמאק
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Giant Little Ones | מייקל |  |
| 2019 | שאזאם! | ברט ברייר |  |
| 2019 | Riot Girls | ספיט |  |
| 2021 | East of Middle West | כריס |  |
| 2022 | הנערה הכי בת-מזל בעולם | דין ברטון בצעירותו |  |
| 2023 | שהאזאם! 2: זעם האלים | ברט ברייר |  |
| 2025 | Clown in A Cornfield | קול |  |
| TBA | Where Did the Adults Go? | מיילס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Bellevue | אדם בגיל 16 | פרק: "You Don't Understand Me at All" |
| 2018 | Zombie at 17 | קונור פוסטר | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2018–2019 | Big Top Academy | ניקי זולטה הצעיר | 7 פרקים |
| 2020 | משפחת אוקטובר | רוב | 3 פרקים |
| 2021–2022 | המפתחות של משפחת לוק | בנג'מין לוק | 3 פרקים |
| 2022 | אסטריד ולילי מצילות את העולם (אנ') | טריסטן | פרק: "Lips" |
| 2024 | My Son's Deception | טיילר | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
הערות שוליים

↑  Armstrong Acting Studios (20 בדצמבר 2016). "As the year comes to an end..." Facebook. נבדק ב-9 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Durham Region International Film Festival (13 בנובמבר 2017). Interview with Carson MacCormac (Video). YouTube. נבדק ב-9 בפברואר 2019. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Babiera, Angelica (8 בפברואר 2018). "This short film will give you 'Cold Hands'". Excalibur. נבדק ב-9 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  van Hoeij, Boyd (11 בספטמבר 2018). "'Giant Little Ones': Film Review". The Hollywood Reporter. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Harvey, Dennis (13 בספטמבר 2018). "Toronto Film Review: 'Giant Little Ones'". Variety. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (15 ביולי 2021). "Finn Wittrock, Chiara Aurelia, Connie Britton, Scoot McNairy, Others; Round out Cast Of Netflix's 'Luckiest Girl Alive' Adaptation". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
שושנה דמארי

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1923 י"ד בניסן ה'תרפ"ג בשאר, ד'מאר, ממלכת תימן 
 פטירה:  14 בפברואר 2006 (בגיל 82) ט"ז בשבט ה'תשס"ו תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  שודיה דמארי
 תאריך עלייה:  יוני 1924
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1936–2006 (כ־70 שנה)
 עיסוק:  זמרת, אמנית, שחקנית
 סוגה:  זמר עברי, פופ ישראלי 
 סוג קול:  אלט 
 שפה מועדפת:  עברית, עברית ישראלית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי, CBS, ישראפון, NMC, לונדון רקורדס, קולומביה רקורדס, דקה רקורדס 
 בן זוג:  שלמה בשמי
 צאצאים:  נאוה בשמי
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:   פרס ישראל לזמר העברי (ה'תשפ"ג, 2023)
 פרופיל ב-IMDb
 
משה וילנסקי ושושנה דמארי בהופעה במחנות העקורים בקפריסין, בין 1947 ו- 1948
שושנה דמארי-בשמי (י"ד בניסן ה'תרפ"ג, 31 במרץ 1923‏ – ט"ז בשבט ה'תשס"ו, 14 בפברואר 2006) הייתה זמרת, אמנית ושחקנית ישראלית, כלת פרס ישראל לזמר עברי לשנת ה'תשמ"ח (1988), שזכתה לכינוי "מלכת הזמר העברי".
דמארי, שהתפרסמה כזמרת בארץ ישראל עוד בטרם קום המדינה, נהנתה מפופולריות ארוכת שנים; ואף שיריה "כלניות", "צריך לצלצל פעמיים", "אור" ורבים אחרים, הפכו לנכסי צאן ברזל של הזמר העברי.
ביוגרפיה

נולדה בשם שודיה דמארי בערב פסח בעיירה בשאר, מחוז ד'מאר שבממלכת תימן לשעבר, כבת הזקונים במשפחה בת חמישה ילדים, ליחיא-זכריה וגזאל-איילה דמארי. משפחתה הלכה עד לנמל עדן  ברגל, ולאחר-מכן עלו לארץ ישראל ברכבת שחצתה את העיר קנטרה ב-15 ביוני 1924, כשהייתה תינוקת בת שנה וחצי, ולאחר כחצי שנה, גדלה בחיק משפחתה, והתגוררה במושבה ראשון לציון. היא התחנכה בבית הספר העברי הראשון "חביב" שבראשון לציון.
חיים אישיים

בפברואר 1940 נישאה למנהל "שולמית" שלמה בשמי, והוא שימש גם כסוכנה האמנותי. ב-27 בינואר 1943 נולדה להם בתם המשותפת והיחידה, הזמרת נאוה בשמי. דמארי הופיעה באותה תקופה כזמרת גם מחוץ לפעילותה ב"שולמית".
חיים אישיים > פטירתה

באחד מהראיונות האחרונים שהעניקה ל"ידיעות אחרונות", אמרה דמארי:
טוב לי לדעת שאני משאירה אחריי כל כך הרבה, שידעתי לתת הנאות לעם שלם.
שושנה דמארי נפטרה ב-14 בפברואר 2006 בגיל 82, כתוצאה מסיבוך של דלקת ריאות. שלושה ימים לאחר פטירתה נערך טקס הצגת ארונה בתיאטרון הקאמרי שבתל אביב-יפו. לאחר-מכן, היא נטמנה כפי שביקשה בצוואתה בבית הקברות טרומפלדור שבתל אביב.
בתם המשותפת של שושנה ושלמה, נאוה בשמי התפרסמה לזמן קצר בהיותה בת 13, כששרה את השיר "במדינת הגמדים". היא ירדה להתגורר ב-1986 בטורונטו שבקנדה עד שעלתה בחזרה לישראל לאחר פטירת אמה ב-2006. נאוה בשמי נפטרה ממחלת הסרטן ב-29 במאי 2012, ולא הותירה אחריה בעל וילדים.
חיים אישיים > הנצחתה

במסגרת חגיגות השישים למדינת ישראל בשנת 2008 נבחרה דמארי ל"זמרת השישים", הזמרת האהובה ביותר בשישים שנות המדינה, בהצבעה שערכו הערוץ הראשון ורשת גימל.
עיריית תל אביב קבעה לוח הנצחה לזכרה בחזית הבית בו התגוררה, ברחוב קלונימוס 16. על שמה נקראו רחובות במספר ערים, ובהן ראשון לציון, נתניה, הרצליה, כפר סבא, חיפה, קריית ביאליק, חולון, רמלה, רעננה, ראש העין, כפר יונה, מזכרת בתיה, ובת ים .
ב-22 במאי 2009 הנפיק השירות הבולאי סדרה של 12 בולי דואר בנושא "מוזיקה ישראלית". בסדרה זו הוקדש בול לזכרה של שושנה דמארי בעיצוב האמנית מירי ניסטור סופר שעליו מופיע דיוקנה. על השובל מופיע כיתוב של שורה מתוך השיר "כלניות" ששרה דמארי: "כלניות אדמדמות אדמוניות".
ב-31 במרץ 2013 בחרו בגוגל ישראל לציין 90 שנה להולדתה של דמארי. באותו יום שונה סמליל דף הבית של האתר בעברית לאיור גוגל דודל בו הופיעה דמותה.
בפברואר 2016 הושק אלבום דיגיטלי ברשת ג' בשם "לשיר איתה" - אוסף מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה.
בדצמבר 2017 חנכה ארקיע מטוס אמבראר שנקרא על שמה של שושנה דמארי.
ביולי 2021 שודר בערוץ HOT8 סרטם הדוקומנטרי של קובי פרג' ומוריס בן מיור, "המלכה שושנה", המציג את סיפור חייה של דמארי.
בשנת 2021 העלה התיאטרון העברי את המחזמר "אור", המבוסס על סיפור חייה של דמארי וזכייתה בפרס ישראל. את ההצגה כתב וביים גדי צדקה וגיל שוחט היה המנהל המוזיקלי. דמארי גולמה על ידי נאוה מדינה ויפה ירקוני, על ידי טל גורדון.
בספטמבר 2021 חנכה עיריית תל אביב-יפו בית ספר יסודי לחינוך מיוחד בדרום העיר על שמה של שושנה דמארי.
במרץ 2022 התקיים מופע הצדעה מתוך ההצגה "אור" על בימת ועידת "האנשים של המדינה".
במאי 2022, במסגרת פסטיבל סרטי סטודנטים וסטודנטיות בתל אביב, הופק והוצג סרט קצר על פועלה ("שושנה דמארי: קריאה מאוחרת")[דרוש מקור].
בספטמבר 2023 עלה "100 שושנים" - ערב מחווה לשושנה דמארי, מלכת הזמר העברי וכלת פרס ישראל, במלאת 100 שנה להולדתה, שנערך בפסטיבל ימי זמר בתיאטרון חולון, בניצוחו של דוד זבה.
רשימת אלבומים ואוספים

| --- | --- |
 אלבומים כלניות (1948)  היה היו לי פעם חברים (1951)  כיתה אלמונית (1956)  שושנה דמארי (1957)  מגדלור (1958)  הורה ממטרה (1959)  כלניות (1959)  ביתי שלי (1961)  שירי עם לוחם (1968)  שושנה דמארי בהופעה חיה במועדון צוותא בת"א (1980)  אור (1988)  שושנה דמארי והתזמורת הסימפונית חיפה (2002) (הקלטה של הופעה של דמארי משנת 1982 שכללה כבונוס את השיר "כשאני עומדת על במה"):  אוספים לילה לילה (1949)  מכלניות עד אור (1986)  מכלניות עד אור (1994) (להבדיל מהאוסף הקודם בעל אותו השם, אוסף זה הוא משולש)  השירים היפים (1994)  לאור הזכרונות - שושנה דמארי שרה משה וילנסקי (2006) (אוסף שירים של דמארי, שכולם הולחנו על ידי משה וילנסקי) הקלטות נוספות ממעמקים (הפרויקט של עידן רייכל, 2005)
הערות שוליים

1 2  שם מלא על פי הגדלת תצלום המצבה שלה בבית הקברות טרומפלדור.
↑  על פי המלווה שלה, שמעון כהן, שהתבסס על דבריה של דמארי, לפיהן היא נולדה בערב פסח 1923. הרישום בתעודת הזהות שלה היה "00.00.1923"; "ג'רוזלם פוסט", 16 בפברואר 2006
↑  על פי רשימות העולים של ההנהלה הציונית בארץ ישראל, לשכת העלייה יפו, מיום 25 ביוני 1924
↑  שושנה דמארי נוסעת לקפריסין, הַבֹּקֶר, 30 במרץ 1948
א. כנרתי,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'שושנה דמארי בקפריסין, דבר, 28 במאי 1948
↑  צפונט
↑  University of Anbar (אנ'), שנוי האיפוניה במבטה היוד בעבריתהישראלית        (ישראלית מזרחית לעומת ישראלית כללית), Anbar University Journal of Languages & Literature 5, 2013-08-01, עמ' 206–220 doi: 10.37654/aujll.2013.79373
↑  שושנה דמארי באתר GRAVEZ
↑  רשת ג'
↑  מידע על בול שושנה דמארי, באתר התאחדות בולאי ישראל
↑  הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתה ה-90 של דמארי, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"', 31 במרץ 2013
↑  לשיר איתה, באתר ynet
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000012-QINU`"'""שושנה דמארי" - המטוס החדש של ארקיע". ישראל היום. נבדק ב-2017-12-25.
↑  אליאב בטיטו,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'‏עיריית תל אביב-יפו תחנוך בתי ספר על שם שושנה דמארי ויפה ירקוני, באתר מעריב אונליין, 24 באוגוסט 2021
↑  יואב בירנברג,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'בשבוע הבא: הצדעה מיוחדת למלכת הכלניות, באתר ynet, 13 במרץ 2022
↑  100 שושנים - מחווה לשושנה דמארי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273267  NLI: 987007463675605171  PLWABN: 9810572149705606  BnF: cb14168789k (data)  ISNI: 0000 0000 8154 363X  LCCN: n96018618  LNB: 000335898  MusicBrainz: 72495349-71ef-4714-b382-d6764a9c5666  SNAC: w6zp5384  VIAF: 74061162   WorldCat (עם VIAF): 74061162 
דמארי מופיעה במחנות המעצר בקפריסין, בין 1947 ל-1948
משה וילנסקי מימין עם הזמרת שושנה דמארי והזמר יוסף גולנד משמאל בארצות הברית בעת מסע ההופעות המשותף, 1949
דמארי, שנות ה-1970
"משפחה תימנית" (1975), ציור מאת האמנית שושנה דמארי, תצלום מארכיון גלריה דבל
קברה של שושנה דמארי-בשמי בבית הקברות טרומפלדור שבעיר תל אביב
פירס ברוסנן

| --- | --- |

ברוסנן, 2019
 לידה:  16 במאי 1953 (בן 71) דרוהדה, אירלנד 
 שם לידה:  Pierce Brendan Brosnan 
 סוגה מועדפת:  דרמה, מותחן, סרט פעולה 
 מדינה:  ארצות הברית, אירלנד, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1966 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות סנט מרטין  בית הספר אליוט  דרמה סנטר לונדון 
 בן או בת זוג:  קילי שיי סמית' (2001–?) 
 צאצאים:  כריס ברוסנן, שארלוט ברוסנן, שון ברוסנן, פריס ברוסנן 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (2013)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (2016)  פרס אמפייר לשחקן הטוב ביותר (2000)  פרס פטל הזהב לשחקן המשנה הגרוע ביותר (2009)  פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר (1998)  פרס המהגרים הגדול (2008)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://www.piercebrosnan.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ברוסנן, 2002
פירס ברנדן ברוסנן (באנגלית: Pierce Brendan Brosnan; נולד ב-16 במאי 1953) הוא שחקן, מפיק קולנוע ופעיל חברתי אירי-אמריקאי. נודע בתפקידיו כגיבור סדרת הטלוויזיה "רמינגטון סטיל" ובתפקיד ג'יימס בונד בארבעה מסרטי הסדרה, בשנים 1995–2002.
ביוגרפיה

ברוסנן נולד באירלנד, למשפחה קתולית. הוא גדל בנאבן עם סבו וסבתו, לאחר שאביו עזב את הבית ואמו נסעה לעבוד בלונדון, עד שבגיל 11 הצטרף אליה ולבעלה החדש. בגיל 16 עזב את בית הספר, והחל ללמוד בבית ספר סנט מרטינס לאמנות ולעיצוב. בהמשך הצטרף לקרקס, ובמשך שלוש שנים הופיע כבולע אש. לאחר מכן החל ללמוד משחק במרכז לדרמה בלונדון.
חיים אישיים

ברוסנן היה נשוי לשחקנית האוסטרלית קסנדרה האריס מ-1980 ועד למותה מסרטן השחלות ב-1991. במהלך נישואיהם אימץ את שני ילדיה של האריס מנישואיה הקודמים, ולשניים נולד גם בן נוסף. ב-2001 נישא בשנית, לעיתונאית האמריקנית קילי שיי סמית'. לזוג נולדו שני בנים. מאז 2004 מחזיק ברוסנן באזרחות אמריקנית, נוסף על אזרחותו האירית. ב-2013 מתה מסרטן השחלות גם בתו המאומצת, שרלוט.
במשך השנים שימש ברוסנן כפרזנטור והשתתף בפרסומות של מותגים רבים, בהם: ויזה, אוויס, ב.מ.וו, וודקה סמירנוף, בירה הייניקן, שעוני אומגה ואריקסון.
ב-2003 הכתירה המלכה אליזבת השנייה את ברוסנן כקצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE), בשל תרומתו הגדולה לתעשיית הקולנוע הבריטית. ב-2002 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד ממכון דבלין לטכנולוגיה, ושנה אחר כך קיבל תואר דומה מאוניברסיטת קורק.
ברוסנן פעיל בנושאים פוליטיים שונים, והביע את תמיכתו בהגבלה על מכירת כלי נשק, בנישואים חד-מיניים ובנושאים הקשורים לאיכות הסביבה. בין היתר, החרים את בכורת הסרט "גולדן איי" בצרפת, כצעד של תמיכה במאבק של גרינפיס נגד הניסויים הגרעיניים שערכה ממשלת צרפת. בין 1997 ל-2000 נטל חלק במאבקים נגד הקמת מפעל מלח בלגונה סן איגנסיו ומתקן גז טבעי באזור מאליבו. בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2004 הודיע על תמיכתו במועמד המפלגה הדמוקרטית, ג'ון קרי. מאז מותה של אשתו הראשונה ובהמשך עם מותה של בתו החורגת, עוסק ברוסנן גם בקידום המודעות למחלת הסרטן.
בסוף 2020 העמיד למכירה את ביתו במאליבו, קליפורניה במחיר של 100 מיליון דולר. הבית שנקרא "בית הסחלב" נבנה ועוצב בהשראת ביקוריו בתאילנד, וכולל גישה פרטית לאחד החופים היפים בעולם.
פילמוגרפיה חלקית

1987 - הפרוטוקול הרביעי - בתפקיד:  ג'יימס אדוורד רוז.
1988 - מסתרי הודו - בתפקיד: ויליאם סאבאג'.
1992 - מכסח הדשא - בתפקיד: דאני או'ניל.
1993 - גברת דאוטפייר - בתפקיד: סטו דאונמאייר.
1994 - סיפור של אהבה - בתפקיד: קן אלן.
1995 - גולדן איי - בתפקיד: ג'יימס בונד.
1996 - הפלישה ממאדים - בתפקיד: פרופסור דונלד קסלר.
1996 - שתי פנים למראה - בתפקיד: אלכס.
1997 - מחר לנצח - בתפקיד: ג'יימס בונד.
1997 - פסגת דאנטה - בתפקיד: הארי דאלטון.
1998 - החרב הקסומה: המסע לקמלוט - בתפקיד : דיבוב קולו של המלך הארתור.
1999 - השוד המושלם - בתפקיד: מר תומאס קראון.
1999 - העולם אינו מספיק - בתפקיד: ג'יימס בונד.
2001 - החייט מפנמה - בתפקיד: אוסנארד.
2002 - למות ביום אחר - בתפקיד: ג'יימס בונד.
2002 - אוולין - בתפקיד : צ'ארלס גודווין.
2004 - על פי חוקי המשיכה - בתפקיד: דניאל ראפרטי.
2004 - רישיון לגנוב - בתפקיד: מאקס בורדט.
2005 - מטאדור - בתפקיד: ג'וליאן נובל.
2006 - מלאכים נופלים -  בתפקיד: גדעון.
2007 - חיי נישואין - בתפקיד: ריצ'רד לנגלי.
2007 - התנפצות - בתפקיד: תום ראיין.
2008 - תומס הקטר: התגלית המופלאה - בתפקיד: דיבוב קולו של הקריין האורח.
2008 - מאמה מיה! -  בתפקיד: סאם.
2009 - היקר מכולם -  בתפקיד: נולן ברואר.
2010 - זכרי אותי לנצח -  בתפקיד: צ'ארלס הוקינס.
2010 - סופר הצללים -  בתפקיד: אדם לאנג.
2010 - פרסי ג'קסון וגנב הברק -  בתפקיד: מיסטר ברונר/   חירון.
2011 - מי שמאמין -  בתפקיד: דאן דיי.
2011 - אין לי מושג איך היא עושה את זה -  בתפקיד: ג'אק האבלהאמר.
2012 - רק אהבה -  בתפקיד : פיליפ.
2014 - אהבה בועטת - בתפקיד : ריצ'רד .
2014 - ארוכה הדרך למטה - בתפקיד : מארטין.
2014 - איש נובמבר -  בתפקיד: דה - ברו.
2015 - סוכנת תחת אש -  בתפקיד: נאש.
2015 - אין לאן לברוח -  בתפקיד : האמונד.
2015 - כמו מאהב אנגלי -  בתפקיד: מיסטר שפארד.
2016 - איש הצללים -  בתפקיד: מייק ריגאן.
2016 - דחף -  בתפקיד: האיש .
2017 - נקמה זרה (אנ') -בתפקיד: ליאם האנסי.
2017 - הנער היחיד בניו יורק - בתפקיד: ריימונד בין.
2018 - מאמה מיה! Here We Go Again -  בתפקיד: סאם.
2018 - בני ערובה (אנ') - בתפקיד: מאלוי.
2018 - איש הפכפך - בתפקיד: דימיטרי.
2020 - תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga - בתפקיד: אריק אריקסונג.
2021 - סינדרלה -  בתפקיד: דיבוב קולו של המלך רוואן.
2021 - ריברדאנס: הרפתקה מצוירת - בתפקיד:  דיבוב קולם של הסבא/ פאטריק.
2021 - חיובי שגוי - בתפקיד: דוקטור הינדל.
2022 - The Misfits - בתפקיד: ריצ'רד פייס.
2022 - The King's Daughter- בתפקיד: המלך לואי ה 14.
2022 - בלאק אדם -  בתפקיד: ד"ר פייט .
2023‏- חותנים בהפרעה -  בתפקיד: בילי מקדרמוט.
2023 - "הסוכן" - בתפקיד: צ'ארלי סוויפט.
2025 - "תיק שחור" - בתפקיד: ארתור.
2025-‏ "The King of Kings" - בתפקיד דיבוב קולו של פונטיוס פילאטוס.
2025-‏ "Four Letters of Love" -בתפקיד: וויליאם קוכלן.
TBA -‏"Unholy Trinity" בתפקיד: גבריאל דאב.
TBA -‏"Giant" - בתפקיד: ברנדן אינגל.
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

1987–1982 - רמינגטון סטיל (5 עונות) - בתפקיד: רמינגטון סטיל.
2011 - שק של עצמות (מיני-סדרה) - בתפקיד: מייק נונאן.
2019–2017 - הבן (2 עונות) - בתפקיד: איליי מק'קאלוך.
2025 – MobLand - בתפקיד: קונרד
פורסט ויטאקר

| --- | --- |

פורסט ויטאקר בכנס "קומיק-קון" סן דייגו, 2017
 לידה:  15 ביולי 1961 (בן 63) לונגוויו, טקסס שבארצות הברית
 שם לידה:  Forest Steven Whitaker 
 סוגה מועדפת:  סרט קומדיה, דרמה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 עיסוק:  תסריטאי, במאי קולנוע
 מקום לימודים:  California State Polytechnic University, Pomona  אוניברסיטת ניו יורק  בית ספר לאמנויות הבמה של אוניברסיטת דרום קליפורניה  דרמה סטודיו לונדון  אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית הספר התיכון פאליסיידס צ'ארטר 
 בן או בת זוג:  Keisha Nash (1996–2021) 
 צאצאים:  True Whitaker, otom whitaker, Sonnet Noel Whitaker, Osian Whitaker 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  Global Citizen Awards (2022)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (8 בנובמבר 2021)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (2007)  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (1988)  פרב קריסטל (2017)  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (2007)  פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר (2007)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס NAACP Image - פרס יושב הראש  פרס אמי 
 פרופיל ב-IMDb
 
פורסט סטיבן ויטאקר (באנגלית: Forest Steven Whitaker; נולד ב-15 ביולי 1961) הוא שחקן קולנוע, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2006 על תפקידו בתור אידי אמין בסרט "המלך האחרון של סקוטלנד".
ביוגרפיה

ויטאקר נולד בלונגוויו, טקסס ללורה פרנסיס, מורה בבית ספר לחינוך מיוחד, ולפורסט ויטאקר האב, סופר. לוויטאקר שני אחים צעירים יותר, קן ודיימון, ואחות גדולה בשם דברה.
בגיל 4 עזב עם משפחתו את טקסס ועבר למערב לוס אנג'לס בעקבות הגזענות ששררה במדינה ב-1965. הוא למד בתיכון פאליסדס בקארסון סיטי שבמחוז לוס אנג'לס שם שיחק פוטבול. הוא לקח שיעורים בפיתוח קול והופיע במופעים מוזיקליים מקומיים.
ויטאקר הופיע בתפקיד ראשי במחזה של דילן תומאס "תחת חורש חלב". הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1979. למד ב"אוניברסיטת פומונה" בקליפורניה וקיווה לקבל מלגת פוטבול, אך לרוע מזלו הוא נפצע בגבו במהלך אימון ונאלץ לפרוש מהקבוצה.
הוא התקבל לאוניברסיטת דרום קליפורניה, ושם למד אופרה; לאחר זמן קצר התקבל גם לחוג לדרמה באותה אוניברסיטה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1982.
קריירת משחק

ב-1982 שיחק ויטאקר בסרטו הראשון: הוא קיבל תפקיד קטן בקומדיה "נעורים בקצב מהיר". ב-1986 השתתף בדרמת הספורט של מרטין סקורסזה "צבע הכסף" לצד פול ניומן וטום קרוז, ובדרמת המלחמה זוכת 4 פרסי אוסקר של אוליבר סטון על מלחמת וייטנאם, "פלאטון", לצד צ'ארלי שין ווילם דפו. בסרט גילם ויטאקר את דמותו של הרולד הגדול.
בסוף שנות ה-80 שיחק לצד רובין ויליאמס בדרמה הקומית של בארי לוינסון "בוקר טוב וייטנאם", בסרט הפעולה "ספורט הדמים" לצד ז'אן-קלוד ואן דאם ובדרמה הביוגרפית של קלינט איסטווד "בירד", שם גילם את דמותו של נגן הג'אז צ'ארלי פארקר. על תפקידו הביוגרפי קיבל ויטאקר את פרס השחקן הטוב ביותר מטעם פסטיבל הקולנוע בקאן, ואף קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
בשנות ה-90 שיחק ויטאקר בסרטים "משחק הדמעות" לצד מירנדה ריצ'רדסון, "מין מסוכן" לצד  בן קינגסלי, "פנומן" לצד ג'ון טרבולטה ובדרמת הפשע של ג'ים ג'רמוש "גוסט דוג: דרכו של סמוראי", שבה גילם את אחת מדמויותיו המוכרות ביותר - גוסט דוג - מתנקש מקצועי. גוסט דוג גר בבניין נטוש ורואה עצמו כסמוראי המשרת את אדונו, לאחר שזה הציל פעם את חייו.
ב-2000 שיחק ויטאקר במותחן הפעולה הבדיוני "הקרב על כדור הארץ" לצד ברי פפר. ב-2002 שיחק במותחנים "תא טלפון" לצד קולין פארל ובסרט "החדר" של דייוויד פינצ'ר לצדה של ג'ודי פוסטר.
בשנת 2003 קיבל את פרס אמי על תפקידו בסדרה "מדלת אל דלת". בשנת 2006 גילם ויטאקר את דמותו של הדיקטטור הצבאי של אוגנדה אידי אמין בסרט "המלך האחרון של סקוטלנד". על תפקידו זה קיבל את פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, את פרס גלובוס הזהב ואת פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
ב-2007 קיבל ויטאקר מועמדות שנייה לפרס אמי על תפקיד האורח שעשה בסדרה "ER".
ב-2008 שיחק לצד איילת זורר ודניס קווייד במותחן "שמונה צדדים לאמת", בסרט הפעולה "מלכי הרחוב" לצד קיאנו ריבס, ובסרט הדרמה "אנשים שבורי כנפיים" לצד קייט בקינסייל, גאי פירס וג'ניפר הדסון.
בשנת 2016 שיחק בסרט המדע הבדיוני "רוג אחד: סיפור מלחמת הכוכבים", הסרט הוא ספין אוף לסדרת הסרטים של "מלחמת הכוכבים", והוא משחק שם לצד פליסיטי ג'ונס, דייגו לונה ומאדס מיקלסן. באותה שנה שיחק בדרמת המסתורין "המפגש" (Arrival) לצד ג'רמי רנר ואיימי אדמס. בשנת 2017 הצטרף לקאסט העונה הרביעית של סדרת הדרמה "אימפריה" ברשת פוקס בתפקיד אדי בארקר.
בשנת 2019 כיכב בסדרת הטלוויזיה "הסנדק של הארלם" בתפקיד באמפי ג'ונסון.
חיים אישיים

בשנת 1996 נשא ויטאקר את השחקנית קישה נאש, אותה הכיר על סט הסרט "Blown Away", לזוג ארבעה ילדים. ויטאקר סובל מצנחת בעינו השמאלית, הוא טוען שזה תורשתי אצלו במשפחה ושהוא מתכוון לטפל בעניין מפני שזה פוגע ביכולת הראייה שלו. הוא צמחוני. הוא הופיע לצד בתו בתשדיר שירות למען ארגון "אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים". לומד יוגה ובעל חגורה שחורה בקראטה.
פילמוגרפיה > משחק

נעורים בקצב מהיר (1982)
מסע הראיה (1985)
צבע הכסף (1986)
פלאטון (1986)
מארב (1987)
בוקר טוב, וייטנאם (1987)
בירד (1988)
ספורט הדמים (1988)
ג'וני היפה (1989)
מרכז העיר (1990)
יומן של רוצח שכיר (1991)
זעם בהארלם (1991)
מילכוד 99 (1992)
משחק הדמעות (1992)
מבוגרים מסכימים (1992)
משהו ללבוש (1992)
אויב מבית (1994) - סרט טלוויזיה של HBO
לאהוב את החיים מחדש (1994)
מין מסוכן (1995)
עישון (1995)
פנומן (1996)
ריבאונד: סיפורו של ארל "העז" מניגולט (1996) - סרט טלוויזיה
גוסט דוג: דרכו של סמוראי (1999)
הגנת העד (1999)
תדליק את זה (1999)
ארבעה כלבים משחקים פוקר (2000)
הקרב על כדור הארץ (2000)
המלאך הרביעי (2001)
דרקון ירוק (2001)
החדר (2002)
תא טלפון (2002)
מסע קטן אל גן העדן (2005)
אקדח אמריקאי (2005)
מרי (2005)
גיבור של כולם (2006)
הימור גורלי (2006)
המלך האחרון של סקוטלנד (2006)
האוויר שאני נושם (2007)
העימותים הגדולים (2007)
שמונה צדדים לאמת (2008)
מלכי הרחוב (2008)
אנשים שבורי כנפיים (2008)
עונת ההוריקן (2009)
בוקר כחול בהיר (2009)
הניסוי (2010)
Lullaby for Pi‏ (2010)
החתונה המשפחתית שלנו (2010)
מלכוד 44 (2011)
A Dark Truth‏ (2012)
עומד אחרון (2013)
המשרת (2013)
מחסל מקצועי (2013)
זולו (2013)
אחים בדם (2013)
מהלך גורלי (אנ')‏ (2013)
ילדות שחורה (2013)
בחזית (2014)
חרטה (2014)
חטופה 3 (2014)
ללא כפפות (2015)
דופ (2015)
רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים (2016)
המפגש (2016)
סליחה על ההפרעה (2018)
בדרך אליה (2018)
הפנתר השחור (2018)
הסנדק של הארלם (2019)
למצוא את סטיב מקווין (2019)
Burden‏ (2020)
ההמצאה הקסומה של ג'רוניקוס ג'אנגל (2020)
ריספקט (2021)
ג'ורג' הגדול: סיפורו של ג'ורג' פורמן (2023)
מגלופוליס (2024)
Havoc‏ (2025)
The King of Kings‏ (2025) - דיבוב
Average Height, Average Build‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

שורשים (2016)
הסנדק של הארלם (2019-הווה)
ההמצאה הקסומה של ג'רוניקוס ג'אנגל (2020)
אנדור (2022)
אקסטרפולציות (אנ') (2023)
פילמוגרפיה > בימוי

1993 - קשור ברצועה (סרט של HBO)
1995 - כמו אוויר לנשימה
1998 - משב של תקווה
2004 - בת הנשיא
פילמוגרפיה > הפקה

2013 - תחנת פרוטוויל (סרטו של ראיין קוגלר)
2021 - חוצָה את הקו (סרטה של רבקה הול)
אנרי ז'ול, נסיך קונדה

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1643 פריז, ממלכת צרפת ממלכת צרפת 
 פטירה:  1 באפריל 1709 (בגיל 65) פריז, ממלכת צרפת ממלכת צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  Anne Henriette of Bavaria (11 בדצמבר 1663–?)  Françoise Charlotte de Montalais 
 פרסים והוקרה
 אבירי מסדר הרוח הקדושה  אביר במסדר סן-מישל 
 
 חתימה:   
 
אנרי ז'ול דה בורבון (בצרפתית: Henri-Jules de Bourbon-Condé;‏ 29 ביולי 1643 – 1 באפריל 1709) היה נסיך קונדה מ-1686 ועד מותו. בסוף ימיו סבל מליקנתרופיה קלינית ונחשב לא שפוי.
ביוגרפיה

אנרי ז'ול נולד ללואי השני דה בורבון, הנסיך דה קונדה ב-29 ביולי 1643, בפריז. הוא היה צעיר בחמש שנים מלואי הארבעה עשר, מלך צרפת. הוא היה היורש הבלעדי להון ולרכוש העצום של קונדה, כולל משכן בית קונדה (Hôtel de Condé) בפריז ושאטו דה שנטילי. אמו, הנסיכה קלייר קלמנס דה מייה-בריז, הייתה אחייניתו של הקרדינל רישלייה. הוא הוטבל בכנסיית סן-סולפיס, פריז ביום הולדתו. בשלוש השנים הראשונות לחייו, בזמן שאביו היה דוכס אנייה, הוא נודע בבית המשפט בתור הדוכס ד'אלבר.
עם מותו של סבו, הוא זכה לתואר האצולה של אביו דוכס ד'אנייה.
לאורך רוב חייו, אנרי ז'ול היה לא יציב נפשית. הוא היה גבר נמוך קומה, מכוער, הולל ואכזרי, לא רק "דוחה במראהו", אלא "מקולל במזג כה אלים שהיה מסוכן בהחלט לסתור אותו".
הוא הוכשר כחייל, בשנת 1673, והועמד כאחראי על חזית הריין. זה היה רק בתואר, כי אנרי ז'ול חסר את הכישורים הצבאיים של אביו. הוא היה משכיל היטב אבל היה בעל אופי זדוני. כלה אפשרית שנחשבה עבורו בתקופה זו הייתה בת דודתו הרחוקה, אליזבת מרגריט ד'אורליאן, בתו של גסטון ד'אורליאן. עם זאת, הנישואים לא התממשו.
בסופו של דבר הוא התחתן עם הנסיכה הגרמנייה אנה הנרייטה מבוואריה בקפלה של ארמון הלובר בפריז, בדצמבר 1663. הכלה הייתה בתם של אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן והמארחת הפוליטית אנה גונזגה. לבני הזוג נולדו עשרה ילדים, שרק מחציתם הגיעו לבגרות. הנסיכה הצעירה נודעה באופייה האדוק, הנדיב והצדקה. רבים בבית המלוכה שיבחו אותה על יחסה המאוד תומך כלפי בעלה הלא נעים. למרות תכונותיה הטובות, אנרי ז'ול, שהיה נוטה לזעם גדול, הכה לעיתים קרובות את אשתו השקטה.
בנוסף, לאנרי ז'ול נולדה בת לא חוקית מאת פרנסואז-שרלוט דה מונטלה. הילדה הייתה ידוע כג'ולי דה בורבון, ג'ולי דה ג'ני (אנגרמה של אנייה, המכונה דה גואנני), או מדמואזל דה שאטובריאנט. היא קיבלה לגיטימציה בשנת 1693 כשהייתה בת 25. היא נפטרה ב-10 במרץ 1710, בגיל 43.
אנרי ז'ול מת ב-1 באפריל 1709 בפריז, וירש אותו בנו היחיד, לואי השלישי דה בורבון.