stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חצב (מושב)

| --- | --- |
שלט הכניסה למושב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: באר טוביה
גובה ממוצע: ‎64 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,600 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) חצב(למפת השפלה רגילה) חצב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חצב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חצב31°46′52″N 34°46′11″E﻿ / ﻿31.7811849366582°N 34.7697856493061°E﻿ / 31.7811849366582; 34.7697856493061  heמפת היישובים של מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) באדום - חצב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

חָצָב הוא מושב עובדים באזור השפלה.
היסטוריה

המושב נוסד בספטמבר 1949, ברובו על ידי עולים מטריפולי (לוב), ונקרא בראשיתו "מסמיה החדשה". המושב הוקם על שטח של 5,500 דונם של אדמות מסמיה אלכבירה. לכל מתיישב ניתנו 30 דונם וכן נבנו לולים ורפת לשישים ראש בקר.
רוב תושבי חצב מתפרנסים בעיקר מגידולים חקלאיים (פירות, ירקות, פטם).
היישוב הוא חלק ממועצה אזורית באר טוביה, בסמוך למושבה גדרה. הוא נמצא על כביש 40 המחבר בין גדרה לבאר שבע. המושב מתחלק לשני חלקים: בעלי המשקים ובעלי "המשבצות הצהובות" - חלקות אדמה של כחצי דונם שנועדו לבנייה בלבד. במשקים מתגוררים לרוב ותיקי המושב ובמשבצות הצהובות תושבים חדשים וצעירים אקדמאים שמעניקים פנים חדשות למושב. שטחו הכולל 3,200 דונם.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שנה לעלית עולי טריפולי על הקרקע, דבר, 29 באוקטובר 1950
↑  בספרו של אליאב "קפיצת הדרך" (הוצאת עם עובד, 1970) יש פרק מיוחד, "הקרב על חצב", המתאר את התקופה ההיא (עמ' 37 - 49)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588271505171  VIAF: 317132479   WorldCat (עם VIAF): 317132479 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרך הכניסה למושב
SBSS

SBSS ‏(Space Based Space Surveillance, מערכת להשגחת החלל באמצעות לוויינים) היא מערכת שמופעלת על ידי חיל החלל של ארצות הברית שמטרתה לשפר יכולת המדינה לגלות ולנטר עצמים במסלול סביב כדור הארץ. לפי קבלן ראשי של המערכת בואינג חלק מעצמים אלו יכולים בעתיד לסכן את היכולות של ארצות הברית בחלל.
הלוויין הראשון של המערכת SBSS-1 שוגר ב-26 בספטמבר 2010. עלות השיגור הייתה 823 מיליון $ והוא נבנה על ידי בואינג ו-Ball Aerospace & Technologies. הלוויין היה מצויד בטלסקופ של 30 ס"מ ורגש תמונות. הוא תוכנן לעבודה במשך 5.5 שנים.
לוויינים נוספים מדגם GSSAP שוגרו ב-19 באוגוסט 2016. הם נבנו על ידי Orbital Sciences Corporation. בהמשך היו שיגורים נוספים.
בשנת 2023 דווח שלוויין המערכת התקרב ללוויינים סינים לבדיקתם בקרוב. שלטונות סין דיווחו על 13 מקרים מסוג זה.
שיגורים נוספים מתוכננים לשנים 2024 ו-2027.
הנתונים המתקבלים מהמערכת מקבלים השלמה ממערכת מכ"ם ייעודית של חיל האוויר של ארצות הברית.
רשימת לוויינים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | לוויין | יצרן | אתר שיגור/משגר | משקל, ק"ג | הערות |
| 26 בספטמבר 2010 | SBSS-1 | בואינג ו-Ball Aerospace & Technologies | בסיס חיל האוויר ונדנברג   מינוטאור 4 | 1031 |  |
| 28 ביולי 2014 | GSSAP 1 (USA 253) GSSAP 2 (USA 254) | Orbital Sciences Corporation | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 4 | 650-700 כ"א | סיימו פעילות בשנת 2023 |
| 19 באוגוסט 2016 | GSSAP 3 (USA 270) GSSAP 4 (USA 271) | Orbital Sciences Corporation | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 4 | 650-700 כ"א |  |
| 21 בינואר 2022 | GSSAP 5 (USA 270) GSSAP 6 (USA 271) | Orbital Sciences Corporation | נמל החלל קייפ קנוורל   אטלס 5 | 650-700 כ"א |  |
הערות שוליים

↑  קידום התוכנית
↑  סיום פעילות
אוצר הפוסקים

אוצר הפוסקים הוא מכון מחקר תורני הפועל בירושלים מאז שנות ה-40, שמרכז פעילותו היא הוצאה לאור של סדרת הספרים "אוצר הפוסקים".
הקמתו

בשנת 1944 יזמה התאחדות הרבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות את מפעל "אוצר הפוסקים", מתוך מטרה לספק פרנסה בדרך כבוד לרבנים גדולי התורה שהגיעו מאירופה. מטרת המכון הייתה להוציא סדרת ספרים שתכלול תמצית מכל ספרי השאלות והתשובות, ספרי פסקי הלכה והספרות התורנית בכללה, שבהם יש התייחסות לכל אחד ואחד מסימני השולחן ערוך. עד היום יצאו עשרות כרכים של סדרת אוצר הפוסקים.
מאז הקמת שיכון הרבנים פועל המכון באחת מדירות שיכון הרבנים. חלק מצוות מערכת אוצר הפוסקים היו רבנים מתושבי שיכון הרבנים וחלק התגוררו ברחבי ירושלים.
אוצר הפוסקים זכה פעמיים בפרס הרב קוק לספרות תורנית, בשנת תש"י לכבוד צאת הכרך הראשון ובשנת תשכ"ד לכבוד צאת הכרך השמיני.
פעילותו

לפני עידן המחשב בוצעה עבודת מערכת המכון בכרטיסיות. צוות הרבנים נחלק למספר תחומי פעילות. חלק מהם עברו על הספרים, הוציאו מתוכם את הנקודות ההלכתיות הרלוונטיות ושיבצו אותן בכרטיסיות. חלק אחר עסקו בביקורת על תוכן הכרטיסיות. במשך השנים נאסף מאגר עצום של מידע, מסודר וממופתח, של מגוון הנושאים ההלכתיים. את מרכז אוצר הפוסקים נהגו לפקוד במשך השנים רבנים ודיינים רבים, כדי להיעזר במידע התורני וההלכתי הרב שנאגר בכרטיסיות של אוצר הפוסקים וכן לעיין בספרים שבספרייה העשירה במקום.
אחד הנושאים הראשונים שעסקו בהם בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה היה נושא העגונות שנותרו בעקבות המלחמה, הרבנים עסקו בנושא זה במשך תקופה והוציאו מתחת ידם שישה כרכים בנושא. לאחר סיום כל כרך מסדרת אוצר הפוסקים ערך המכון טקס חגיגי בהשתתפות רבנים.
בשנות ה-90 הרחיב מכון אוצר הפוסקים את פעילותו כמכון להוצאת ספרים תורניים, ישנים וחדשים. המכון מעודד מחברים צעירים לפרסם מיצירותיהם התורניות ומוציא אותם במסגרת המכון. עד היום יצאו עשרות ספרים על ידי אוצר הפוסקים. בין הספרים שיצאו לאור במהדורות חדשות על ידי אוצר הפוסקים: מחזור ויטרי, ספר חסידים, שיטה מקובצת, נחלת שבעה. בין הספרים של מחברים בני זמננו: סדרת "שם דרך" מאת הרב שמחה זיסל ברוידא.
אוצר הפוסקים הוא מהחלוצים בהקמת מאגר תורני ממוחשב. בשנות ה-90 הפיק המכון את "אוצרות השו"ת", דיסק קשיח ובו מפתח נושאים הלכתי ומאגר של ספרי יסוד תורניים. כיום הוא מכיל כ-500,000 ערכים הלכתיים, המקושרים אל כ-4,000 ספרי שו"ת מצולמים. זהו המאגר הגדול ביותר בתחום ההלכה, האוצר בתוכו את הכרטסת הגדולה שנוצרה על ידי צוות המכון במשך עשרות שנים. בנוסף, המאגר מכיל צילום של אלפי ספרי מקור הלכתיים, רובם ספרי שו"ת.
כיום המאגר התורני הממוחשב של אוצרות השו"ת יוצא בשיתוף עם חברת אוצרות התורה ובכל שדרוג ישנם עוד ערכים חדשים.
חברי מערכת והנהלה

מכון אוצר הפוסקים הוקם על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג יחד עם הרב איסר זלמן מלצר. אחד המניעים להקמתו הוא הצטברות רבבות שאלות בנושע עגינות לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר תקופה קצרה גדולי ישראל מכל החוגים הביעו תמיכה במיזם הכביר והכירו בנחיצותו.
לאחר פטירת הרב מלצר והרב הרצוג, שימש הרב יוסף נפתלי שטרן כנשיא המכון.
בשנת 2003 מונה לנשיא המכון רבי מנחם הגר, האדמו"ר מסאווראן, 
ובשנת 2022 מונה לנשיא המכון, יחד עם הרב הגר, רבי יוסף חברוני, מראשי ישיבת חברון.
עם מנהלי המכון וחברי ההנהלה שכיהנו בו לאורך השנים נמנים: הרב משה שטינברג, הרב מרדכי קיפניס, הרב דוד טלזנר, הרב יהודה הרצל הנקין, הרב יאיר ברונר, הרב יהושע ריינמן – חתנו של הרב מרדכי קיפניס, המכהן כיו"ר ההנהלה. הרב חיים גרין משמש גם הוא כאחד מראשי המכון.
בשנת 2004 (כסלו תשס"ה) נפטר הרב מרדכי קיפניס, לאחר פטירתו מונה חתנו הרב יהושע ריינמן, ליו"ר המכון.
על כל כרך עבדו עשרות תלמידי-חכמים שעסקו במיצוי החומר המצוי בספרי השו"ת, וצוות שעסק בעריכת החומר. בין חברי מערכת אוצר הפוסקים שפעלו לאורך השנים: הרב אהרן יעקובוביץ (חתנו של הרב אריה לוין) - ראש המערכת, הרב אלעזר דוד ברנד, הרב שמעון יוז'וק, רבי מרדכי דוד כהנא (האדמו"ר מספינקה-ירושלים), הרב משה אדלר, המכהן כיום כרב שיכון הרבנים. באחד הכרכים הראשונים של אוצר הפוסקים שימש הרב אלישיב כאחד מצוות הרבנים שערכו את הביקורת לספר ושמו מתנוסס בשער הספר.
מבנה סדרת אוצר הפוסקים

הסדרה התחילה על שולחן ערוך חלק אבן העזר. הכרך הראשון, יצא לאור בשנת ה'תש"ז וכולל הלכות פריה ורבייה סימנים א-ו. בהמשך יצאו לאור -עד שנת תשע"ג- כרכים על הסימנים ז-פט (ב22 כרכים נוספים: כרך ב: סימנים ז-טז. כרכים ג-ד-ה-ו-ז-ח: סימן יז. כרך ט: סימנים יח-כה. כרך י: סימנים כו-כח. כרך יא: סימנים כח-לג. כרך יב: סימנים לד-לז. כרך יג: סימנים לח-מא. כרך יד: סימנים מב-מה. כרך טו: סימנים מו-נ. כרך טז: סימנים נא-סא. כרך יז: סימנים סב-סה. כרך יח: סימנים סו-סט. כרך יט: סימנים ע-עה. כרך כ: סימנים עו-עז. כרך כא: סימן עז. כרך כב: סימנים עח-פב. כרך כג: סימנים פג-פח. וחוברת על סימן פט). סימן קכט יצא ב4 כרכים בשנים תשע"ז-תשע"ח.
בשנת תשפ"ד, לרגל מלאות 80 שנה להתייסדות המכון, החלו בהקלדת הסדרה מחדש והרחבתה. ועד עתה יצאו לאור כרכים ג-ח (סימן יז), כ-כג (סימנים עו-פט), וכן ארבעת הכרכים על סימן קכט. והתחייבו להוציא לאור את שאר הכרכים (א-ב, ט-יט) עד לחג השבועות תשפ"ד.
פנים הספר במרכז הוא טקסט השולחן ערוך והגהות הרמ"א, בצדי הדף באים מצייני מקורות השולחן ערוך: "ביאור הגר"א" מימין ו"באר הגולה" משמאל, מתחתיהם באים "באר היטב" מימין ו"פתחי תשובה" משמאל המתמצתים את מפרשי השולחן ערוך הקלאסיים ("בית שמואל" ו"חלקת מחוקק"). תחתיהם באה היצירה המקורית - "אוצר הפוסקים" תמצות של אלפי ספרי ההלכה הדנים בנושא.
בסוף הכרך הראשון באה רשימת הספרים שדבריהם באו בספרים, רשימה ביו-ביבליוגרפית של כל הספרים ומחבריהם שנלקטו בסדרה ולוח ראשי תיבות.
בסוף כל כרך בא מפתח עניינים שנדונו בספר, ובסוף כרך יח בא מפתח כללי להלכות קידושין.
כמו כן יצא לאור בשנת תשנ"ח כרך אחד על סימן קלד בשם "כפיה בגט" (בסגנון שונה קצת מהספרים האחרים).
על חלק חושן משפט סימנים א-יז יצא "מפתח השו"ת" בשנת תשנ"ב.
בתוכנת "אוצרות התורה / אוצר הפוסקים" נמצאת הכרטסת המלאה של אוצר הפוסקים עם ההפניות לכל נושא בארבעת חלקי שולחן ערוך.
סדרות דומות

סגנון העריכה של "אוצר הפוסקים" הביא לסדרות דומות שיצאו לאור על חלקים אחרים משולחן ערוך:
המפורסמת שביניהם היא סדרת "קובץ הפוסקים", שיצאה לאור על חלק משולחן ערוך חושן משפט על ידי חבר-מערכת של רבנים מארצות הברית, חברי התאחדות הרבנים. יצאו חמשה כרכים: כרך א על הלכות דיינים סימנים א-יז (י"ל בשנת תשכ"ט), כרך ב על הלכות דיינים סימנים יח-כד (י"ל בשנת תשל"ב), כרך ג-ד על הלכות דיינים סימנים כה-כז (י"ל בשנת תשל"ה), כרך ה על הלכות עדות סימנים כח-לב (י"ל בשנת תשל"ח), וכרך ו על הלכות עדות סימנים לג-לה (י"ל בשנת תשמ"א).
כמו כן יצאו לאור שני כרכים בשם "אוצר השבת" על הלכות שבת, בעריכת הרב אשר אנשיל כ"ץ מארצות הברית: חלק הראשון על אורח חיים סימן רמב עם פתיחה כוללת על כל דיני עונג שבת (י"ל בשנת תשל"ח), וחלק השני על סימנים רמג-רמד עם פתיחה כוללת על כל דיני שכירות אריסות וקבלנות (י"ל בשנת תשמ"ב).
הערות שוליים

↑  בהתאחדות רבני רוסיה ושאר הארצות, הצופה, 28 באפריל 1944
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302325805171  ISNI: 0000 0001 1009 4483  LCCN: nr94028904  VIAF: 123609935   WorldCat (עם VIAF): 123609935
אברהם משה באב"ד (גורה הומורה)

הרב אברהם משה באב"ד
הרב אברהם משה באב"ד מגורה הומורה (ה'תר"ס, 1900 - י"א באב ה'תש"ם, 24 ביולי 1980) היה רב וראש ישיבה חסידי בבוקובינה ובישראל.
ביוגרפיה

נולד בגורה הומורולוי (גורה הומורה) שבדרום בוקובינה, צפון רומניה; לרב המקומי מנחם מנדל באב"ד, חסיד טשורטקוב שנודע כתלמיד חכם ועמד בקשרי מכתבים הלכתיים עם גדולי דורו. בילדותו למד מפי אביו ובהמשך נסע ללמוד אצל הרב מאיר אריק מטרנוב והיה לתלמידו המובהק. הוא התכתב עם רבו זה בדברי תורה גם לאחר ששב לעיירת הולדתו.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ץ התמנה תחתיו כרב הקהילה היהודית-החסידית בגורה הומורה. בחודש אלול ה'תרצ"ב, 1932, נישא למישקט בת הרב אליעזר ניסן הורוביץ מצפת, שהייתה יתומה מאב ובתו החורגת של האדמו"ר מוויז'ניץ הרב ישראל הגר (ה"אהבת ישראל"). לאחר נישואיו שב לעיירת הולדתו והיה מעורב בחיים הציבוריים היהודיים בה. במסגרת רבנותו בעיירה זו שהייתה גם עיירת נופש, בא בקשרים עם רבים מרבני בוקובינה ורומניה כולה, שנפשו בעיירה.
רוב הקהילה היהודית בגורה הומורה של שנות ה-30 הייתה חילונית, ובניהם של רבים מאנשי הקהילה הדתית עזבו את הקהילה. כדי לנסות ולשמר את הצעירים בתוך הקהילה, הקים הרב באב"ד את "הקן החסידי" שבו ניהל שיחות ומסיבות מדי ערב עבור כלל הציבור.
בימי מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי רומניה היה בטרנסניסטריה, ובגטו דז'ורין עם גיסו הרב ברוך הגר מסירט. הוא למד אז עם אחיינו הצעיר משה הגר ועם הרב יוסף נפתלי שטרן. עם תום המלחמה, לאחר תקופה קצרה שעשה בעיירה בבסרביה, חזר לגורה הומורה וכונן מחדש את קהילתו. בשנת ה'תש"ח, 1948, ניסה לעלות לארץ ישראל אך הוגלה לקפריסין, ושימש כרב במחנה המעצר בקפריסין. לאחר קום המדינה, עלה לישראל והתיישב בבני ברק. הוא נקשר לרב אברהם ישעיהו קרליץ (ה"חזון איש") וניהל עם אשתו מוסד לבנות ניצולות השואה תחת חסותו של החזון איש.
בראשית שנות ה-50 עבר לגור ביפו והיה לרבה של שכונת גבעת עלייה. בסביבות תשי"ב, 1952 התמנה לתקופה[דרושה הבהרה] לראש ישיבת "יחל ישראל" של חסידות סרט ויז'ניץ בראשות גיסו האדמו"ר הרב ברוך הגר.
לעת זקנתו, בשנת 1976 עבר לגור בירושלים, בשכונת מאה שערים. הוא נפטר בי"א באב ה'תש"ם, 24 ביולי 1980, ונקבר לפי צוואתו בבית הקברות החדש שלמרגלות בית הקברות העתיק בצפת.
לידיאן ג'ונס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1979 (בת 45 בערך) סאו פאולו
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקצוע:  אשת עסקים, מנהלת
 
לידיאן ג'ונס (באנגלית: Lidiane Jones; נולדה ב-1979) היא אשת עסקים ברזילאית-אמריקאית המכהנת כמנכ"לית חברת באמבל (Bumble), אתר היכרויות מקוון ומדיה חברתית, מאז ינואר 2024. לפני שניהלה את באמבל, היא הייתה המנכ"לית של חברת "סלאק" (Slack Technologies)  וכן מילאה תפקידים ניהוליים בחברות "סונוס" (Sonos), סיילספורס ומיקרוסופט.
רקע והשכלה

ג'ונס נולדה וגדלה בסאו פאולו, ברזיל. אמה עבדה כמנקה ואביה עבד כפועל. ניסיונה הראשון עם מחשבים החל בגיל 13, כשבחרה בשיעור לתכנות מחשבים, לאחר שזכתה בתחרות בית ספרית כשהייתה בת 13.
עם סיום לימודי התיכון, היא קיבלה מלגה ולמדה באוניברסיטת מישיגן, ובשנת 2002 קיבלה את תואר ראשון במדעי המחשב.
קריירה

ג'ונס עברה תקופת התמחות קצרה ב-אפל ואז הצטרפה למיקרוסופט ועבדה כמהנדסת תוכנה במחלקת המוצר - אקסל.
 הקריירה שלה במיקרוסופט נמשכה כ-13 שנים והיא מילאה בה מגוון תפקידי ניהול.
ג'ונס עזבה את מיקרוסופט בשנת 2015 והצטרפה לחברת טכנולוגיה "סונוס" בתפקיד סגנית נשיא החברה, לניהול תוכנה.
כעבור 4 שנים, בשנת 2019 היא התפטרה ועברה סיילספורס והייתה מנהלת כללית של חברת התוכנה "סלאק", שנרכשה אז על ידי סיילספורס. ג'ונס הייתה אחראית על מיזוג סלאק בסיילפורס והמשיכה לכהן במספר תפקידים בכירים, כסגנית לנשיא סיילפורס, עד נובמבר 2023.
בנובמבר 2023 עזבה וויטני וולף הרד, מייסדת חברת ההיכרויות המקוונות "באמבל" את תפקידה כמנהלת כללית, והיא מינתה את ג'ונס למחליפתה בתפקיד. שווי החברה על פי הדו"ח השנתי לשנת 2022 הוא כ-3.7 מיליאר דולר.
חיים אישיים

ג'ונס מתגוררת בקיימברידג', מסצ'וסטס.
היא נשואה. היא הכירה את בעלה בזמן עבודתם המשותפת במיקרוסופט, שם הוא ממשיך לעבוד.
הערות שוליים

↑  Liesse, Dominique (8 בנובמבר 2023). "Lidiane Jones, la perspicacité et le pragmatisme au service de Bumble" [Lidiane Jones, insight and pragmatism at the service of Bumble]. L'Echo (בצרפתית). ארכיון מ-17 במאי 2024. נבדק ב-5 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Slack CEO to quit Salesforce in Jan 2023; Lidiane Jones to be new CEO". TimesNow (באנגלית). 2022-12-07. נבדק ב-5 יולי 2024.
↑  Thomas, Ellen. "Meet incoming Slack CEO Lidiane Jones, who will take over when co-founder Stewart Butterfield departs in January". Business Insider (באנגלית). ארכיון מ-2023-02-09. נבדק ב-5 יולי 2024.
1 2 3  Hinchliffe, Emma (1 ביוני 2023). "Salesforce picked one of its own execs to become Slack's CEO. Now she's patching up a $27.7 billion marriage". Fortune. ארכיון מ-1 ביוני 2023. נבדק ב-5 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McCracken, Harry (3 במרץ 2023). "Lidiane Jones, Slack's new CEO, is the glue between it and Salesforce". Fast Company. ארכיון מ-19 באפריל 2023. נבדק ב-5 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  HARRY MCCRACKEN, Lidiane Jones, Slack’s new CEO, is the glue between it and Salesforce, fastcompany.com, ‏3 מרץ 2023
↑  [https://ir.bumble.com/governance/board-of-directors/person-details/default.aspx?ItemId=11aa727d-a012-4ce7-878c-166027bda770 Lidiane Jones
Chief Executive Officer and Director], bumble
↑  "Slack to Name CEO 'Soon' After Second Executive Departure in Less Than a Year". Bloomberg.com (באנגלית). 2023-11-06. נבדק ב-2024-07-05.
↑  Gross, Jenny (6 בנובמבר 2023). "Whitney Wolfe Herd Is Stepping Down as Bumble's C.E.O. After a Decade". The New York Times. נבדק ב-5 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bumble Inc. Annual Report 2022, ‏2023
↑  Chesto, Jon (28 במאי 2023). "Slack CEO looks to artificial intelligence for help in rolling out new products". The Boston Globe. ארכיון מ-29 במאי 2023. נבדק ב-5 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
בתיה בת פרעה

"משה נמשה מן היאור בידי בת פרעה"; פרסקו מבית הכנסת בדורה אירופוס
בִּתְיָה בַת-פַּרְעֹה היא דמות מקראית המופיעה בדברי הימים. על פי מדרש חז"ל, היא מזוהה עם בת פרעה המופיעה בספר שמות, אשר מצאה את משה כשהוא בתוך תיבת גומא ביאור, וגידלה אותו בילדותו.
חז"ל מנו את בתיה עם צדיקים נוספים שנכנסו בחייהם לגן עדן.
בת פרעה בספר שמות

בתו של פרעה, ששיעבד את בני ישראל במצרים, מוזכרת במקרא כמי שמצאה את משה כשירדה לרחוץ ביאור, ולאחר מכן העניקה לו את השם "משה", לזכר משייתו מן המים. היא גידלה אותו כבן בבית אביה. זאת, על אף גזירת האב על הרג כל התינוקות הזכרים העברים, אותה גזירה שבגללה הושם משה בתוך תיבת גומא ביאור (שמות ב'). על-פי התלמוד בבלי בת פרעה כפרה בעבודת אלילים, בניגוד לכל בית אביה.
בת פרעה בספר שמות > אישיותה של בת פרעה

בת פרעה מתנגדת לאביה ולחוקיו, מושיעה את משה מן היאור ומגדלת אותו למרות הידיעה שהוא עברי. ספר התנ"ך אינו מספר עליה רבות, אך ריבוי הפעלים בפסוקים המתארים את בת פרעה מרמז על אישיות פעילה ועצמאית. בפסוקים אלו מיוחסות לה שבע פעולות שונות, חלקן הכרעות מוסריות כבדות משקל:
”וַתֵּרֶד בַּת פַּרְעֹה לִרְחֹץ עַל הַיְאֹר”
”וַתֵּרֶא אֶת הַתֵּבָה בְּתוֹךְ הַסּוּף”
”וַתִּשְׁלַח אֶת אֲמָתָהּ וַתִּקָּחֶהָ”
”וַתִּפְתַּח וַתִּרְאֵהוּ אֶת הַיֶּלֶד”
”וַתַּחְמֹל עָלָיו וַתֹּאמֶר מִיַּלְדֵי הָעִבְרִים זֶה”
”וַתֹּאמֶר לָהּ בַּת פַּרְעֹה הֵילִיכִי אֶת הַיֶּלֶד הַזֶּה וְהֵינִקִהוּ לִי וַאֲנִי אֶתֵּן אֶת שְׂכָרֵךְ”
”וַתִּקְרָא שְׁמוֹ מֹשֶׁה”
המצרים התייחסו לבת פרעה כאל אלה ואף נתנו לה מעמד אלי.
בת פרעה בספרות החיצונית

בספרו של יוסף בן מתתיהו, שמה של בת פרעה מספר שמות הוא תרמותיס, שמה היווני של האלה המצרית רננוטת. שם זה מוזכר גם בספר היובלים (מז, ה). היו שטענו כי קיים דמיון רב בין תרמותיס לבת פרעה.
האלה תרמותיס הייתה אלת הפריון והתאפיינה בערמומיות כנחש ונקראה גם "המיינקת". היא מוצגת כאישה עם זנב נחש והיא התגלמותה של הערמומיות הנשית. לפי האנלוגיה בין האלה לבת פרעה ניתן להבין כי גם בת פרעה התאפיינה בערמומיות ונקראה "המינקת", ואכן, בזכות ערמומיותה הונתה בת פרעה את אביה והצילה את משה.
בת פרעה בדברי הימים

ברשימות היחש של יהודה שבספר דברי הימים נזכר שמה של בת פרעה נוספת:
וּבְנֵי כָּלֵב בֶּן יְפֻנֶּה: עִירוּ, אֵלָה, וָנָעַם. וּבְנֵי אֵלָה: וּקְנַז.
וּבְנֵי יְהַלֶּלְאֵל: זִיף, וְזִיפָה, תִּירְיָא, וַאֲשַׂרְאֵל. וּבֶן עֶזְרָה: יֶתֶר, וּמֶרֶד, וְעֵפֶר, וְיָלוֹן.
וַתַּהַר אֶת מִרְיָם, וְאֶת שַׁמַּי, וְאֶת יִשְׁבָּח אֲבִי אֶשְׁתְּמֹעַ. וְאִשְׁתּוֹ הַיְהֻדִיָּה יָלְדָה אֶת יֶרֶד, אֲבִי גְדוֹר, וְאֶת חֶבֶר, אֲבִי שׂוֹכוֹ, וְאֶת יְקוּתִיאֵל, אֲבִי זָנוֹחַ.
וְאֵלֶּה בְּנֵי בִּתְיָה בַת פַּרְעֹה, אֲשֶׁר לָקַח מָרֶד.
לפי פרשנות חז"ל על פסוק זה, מזוהה בתיה בת פרעה מדברי הימים עם בת פרעה של ספר שמות, ובעלה מָרֶד מזוהה ככלב בן יפונה:
"וְאֵלֶּה בְּנֵי בִּתְיָה בַת פַּרְעֹה" - רבי יהושע דסכנין בשם רבי לוי, אמר לה הקב"ה לבתיה בת פרעה: "משה לא היה בנך, וקראתו בנך. אף את, לא את בתי, ואני קורא אותך בתי." שנאמר: "אֵלֶּה בְּנֵי בִּתְיָה" - בַּת יָהּ.
"אֲשֶׁר לָקַח מָרֶד" - זה כָּלֵב. רבי אבא בר כהנא ורבי יהודה בר סימון - חד אמר: "זה מרד בעצת מרגלים, וזו מרדה בעצת אביה - יבא מורד וייקח את המורדת"; וחד אמר - "זה הציל את הצאן, וזו הצילה את הרועה."
עשר שמות נקראו לו למשה [...] אמר לו הקב"ה למשה: "חייך! מכל שמות שנקרא לך, איני קורא אותך אלא בשם שקראתך בתיה בת פרעה."
לקריאה נוספת

יעל לוין, מדרשי בתיה בת פרעה, ירושלים תשס"ד.
דורון לוריא, מלכים בשר ודם: התנ"ך באמנות המאות ה־16 עד ה־19, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005, בת פרעה מוצאת את משה בתיבה, עמ' 69-66
יוכי ברנדס, שבע אימהות, הוצאת זמורה ביתן, 2010 - הפרק "בת פרעה", עמ' 165–211.
אהרן דמסקי, בתיה בת פרעה וקרוביה בנחלת יהודה דה"א א ד 15–20, עיוני מקרא ופרשנות, כרך ט' 2009, עמ' 427–437.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ג, ע"א.
↑  ספר שמות, פרק ב', פסוקים ה'–י'
↑  שוע אמוראי-שטרק, "האלה תרמותיס, בת פרעה, משה וארטפניס: פרק בפרשנות יהודית-הלניסטית", כעת, כתב עת תלפיות, כרך א תשע"ד, עמ' 191 - 202
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499242605171 
בת פרעה מצילה את משה מהיאור; ציור של ז'אן-ז'ק לגרנה (אנ'), המאה ה-18
פרונד

הפרונד הוא כינוי לסדרת מרידות ומלחמת אזרחים שהתחוללו בצרפת בין השנים 1648–1653 נגד שלטון הקרדינל מזראן, מי ששימש כראש של הממשלה הצרפתית תחת אן מאוסטריה, מי שהייתה עוצרת בתקופה בה היה בנה, לואי הארבעה עשר קטין.
מקור השם

מקור המילה "פרונד" (Fronde) הוא בקלע ששימש את המתפרעים לנפץ את החלונות בארמונו של מזארן.
גורמי המרד

הסיבות למרידות הפרונד נעוצות במשבר הכלכלי שפקד את צרפת בסופה של מלחמת שלושים השנים, אשר דלדלה את אוצר המדינה. הסיבה הישירה הייתה הטלת מסים חדשים. אחרי מות המלך לואי השלושה עשר, הקרדינל מזראן שהמשיך במדיניות הקרדינל רישלייה, ניסה להגביר את הריכוזיות במדינה ולכרסם בסמכותה של האצולה המקומית במחוזותיה השונים של צרפת. הסמכות להטיל ולגבות מיסים הייתה היסוד החשוב ביותר לכוחה של אצולה זו. מזראן, כמו רישלייה לפניו, נעזר באינטנדנטים כדי למנוע מן האצולה המקומית לקיים כוח עצמאי ולהופכה לתלויה בשלטון המרכזי.
ב-1646 מזראן, שחשב כי צרפת מסוגלת לשלם עבור המלחמה נגד ספרד, הרחיב את נטל המיסים וניסה להטיל מס רכוש על בניינים חדשים בפריז, (מס זה לא היה קיים קודם לכן בעיר), ולחייב אנשים אמידים לקנות איגרות חוב של המדינה. הפרלמנט של פריז, ששימש כבית המשפט העירוני אישר זאת כחוק, בתנאי שחבריו יקבלו פטור ממסים וממלוות אלה. ב-1647 לאור המלצת מישל פארטיצ'לי ד'אמרי שהיה אחראי על תחום הכלכלה ומיסוי, מזראן הוציא צו שלפיו ההכנסות ממסי הצריכה העירוניים צורפו לאוצר המדינה.