stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריסטרמית
תיאור

דומה בגדלה לשחרור: אורכה כ-25 ס"מ, משקלה 100–140 גרם ומוטת כנפיה 44–45 ס"מ. צבעו של הזכר שחור עם ברק כחול-סגול. אברות הכנף הפנימיות צבועות בחום-ערמוני ובולטות בזמן המעוף. המקור כפוף במקצת, הכנפיים קצרות והזנב ארוך. הנקבה דומה אך ראשה אפרפר. שירתן של הטריסטרמיות מסולסלת וערבה לאוזן.
הטריסטרמית היא ציפור חברתית החיה בקבוצות קטנות המורכבות מבני משפחה, רוב ימות השנה. בחורף היא חיה בלהקות המונות עד 300 פרטים. הן נוהגות ללון לינה מקובצת, במקום קבוע, במדרונות הקניונים. הלהקות מעופפות ומתמרנות באוויר בדומה לזרזיר המצוי. הן עשויות לעוף כ-10 ק"מ ויותר מאתרי האכילה שלהם אל אתרי הלינה. מחוץ לעונת הקינון משוטטים הפרטים למרחקים קצרים ממקום מושבם. בני הזוג שומרים על קשר כל השנה בתוך הקבוצה או הלהקה.
רבייה

הקשר בין בני הזוג נשמר כל השנה, גם בתוך הלהקה: בני הזוג אוכלים יחד, שותים יחד, ומסדרים נוצות זה לזה. עונת הקינון מתחילה במרס ונמשכת עד סוף יוני, במהלכה הם משלימים שני מחזורי דגירה באותו קן. הקן נבנה בנקיקי סלע, לרוב במערה. הקן בנוי מענפי אשל דקים ומרופד בעלים וחומרים רכים כמו נוצות, שערות ונייר. צורתו כצלחת עמוקה בקוטר של כ-30 ס"מ. בתטולה לרוב 3–4 ביצים כחלחלות. הדגירה נמשכת כ-16 ימים על ידי הנקבה. שני ההורים מטפלים בצאצאים במשך כ-28–30 יום בקן ועוד כ-10 ימים לאחר מכן.
תפוצה ואזורי מחיה

הטריסטרמית יציבה ונפוצה מהנגב עד צפון ים המלח. הקמת היישובים בערבה סייעה לה להרחיב את תחום תפוצתה ולהגדיל את אוכלוסייתה. בזמן השוטטות היא יכולה להתרחק מרחק רב, וידוע אף על תצפיות נדירות מהרי הכרמל, חניתה וחוף השרון.
מקום חיותה של הטריסטרמית בגאיות ומדרונות חשופים. לאחרונה גם ליד בתים ומגורי אדם. דוגרת בנקיקי הרים צחיחים במיוחד בתוך קניונים ובשנים האחרונות[דרושה הבהרה] בבניינים גבוהים בעיר ערד.
מבחינה פיזיולוגית לטריסטרמית עמידות למשרעת טמפרטורות נרחבת – מותאמת הן לטמפרטורות נמוכות והן לגבוהות – ולכן נפוצה גם באזורים מדבריים בעלי טמפרטורות קיצוניות כמו אזור ים המלח ופסגות סיני. המטבוליזם של הטריסטרמית נמוך מהצפוי לפי גודל גופה, ולכן היא יכולה להתקיים עם מעט מים.
תזונה

מזונה העיקרי – פירות בר כמו הימלוח, רכפתן, ערף המדבר, סלוודורה פרסית, אזדרכת ופיקוס. לא בוחלת בענבים ותמרים וכך גורמת לנזקים לחקלאות. משלימה את מזונה בחרקים: זבובים, דבורניים ואף פולה קרציות מפרוות של חמורים, גמלים ויעלים. לא בוחלת ואף מתלהבת משאריות מזון של אדם, ואוהבת מהחטיפים בעיקר את הבמבה, כמעט ואינה חוששת מבני האדם ולעיתים אף מעזה לאכול מכפות ידם, מה שמושך את תשומת לבם של תיירים ומבקרים באזורי יהודה וים המלח.
הטריסטרמית והאדם

הטריסטרמית היא המין היחיד בסוגה שלא חי באפריקה והצפין עד ים המלח. היא מסתגלת לבני האדם. הנזירים במנזר מר סבא נהגו להאכיל אותן ואף חצבו עבורן חורי קינון.
בשנות השלושים נספרו כעשרים זוגות בעין גדי; כיום יש מאות זוגות באזור והאוכלוסייה פשטה לכיוון ערד וממשיכה להתפשט מערבה.
בשנות השישים הן גרמו לנזקים כבדים לכרמי עין גדי ולכן ניצודו. לאחר שהכרם בעין גדי חוסל, בגלל אי־כדאיות, הן החלו לגרום נזקים למטעי התמרים של עין גדי ולכרמי מצפה שלם. באזור מצדה יש עשרות זוגות, אשר התרגלו לבני האדם שמבקרים במקום.
לקריאה נוספת

דולב, ע. פרבלוצקי א. (עורכים) 2002, הספר האדום של החולייתנים בישראל, הוצאת רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע.
היינצל ה. 1975, פיטר ריצ'רד, פרסלאו ג'ון, הציפורים, מגדיר שלם. הוצאת הקיבוץ המאוחד.
מויאל, ח.(2004) לקסיקון שמות החולייתנים בישראל. הוצאת טבע הדברים
ענבר, ר. 1977מדריך לציפורי ארץ ישראל, הוצאת אחיאסף.
פז ע. 1986, האנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל עופות - כרך 6, הוצאת משרד הביטחון.
Hadoram, S. The Birds of Israel, 1996, Printed in Great Britain by Bath Press Colour Books, Bat
J. G. Williams and N. Arlott, AField Guide to the BIRDS of East Africa, Collins, St James's Place, London, 1980
הערות שוליים

↑  טריסטרמית באתר הרשימה האדומה של IUCN
טריסטרמית בנחל סלוודורה
טריסטרמית במדבר
טריסטרמית על יעל נובי בשדה בוקר
טריסטרמית זכר בעל נוצות עם ברק כחול בנחל דוד
טריסטרמית ליד מצדה
יומן חייתי

הסמל של יומן חייתי
יומן חייתי (Animal TV) הייתה התוכנית ישראלית הראשונה והיחידה שעסקה בזכויות בעלי חיים בטלוויזיה. התוכנית החלה את שידוריה ב-2003.
התוכנית חשפה עובדות ותמונות המתעדות פגיעה ממוסדת ושיטתית בבעלי חיים בחברה הישראלית ובכלל, ודנה בפגיעה זו ובסיבות המאפשרות לה להימשך. עוד תיעדה התוכנית את מאמציהם של אלה הפועלים להילחם בפגיעה, לחשוף אותה, למחות נגדה או לעצור אותה. בנוסף להפקות מקוריות, התוכנית גם תרגמה והקרינה קטעי וידאו שהופקו על ידי קבוצות דומות בעולם.
התוכנית הופקה על ידי פעילים מתנדבים בעלי ניסיון במקצועות הטלוויזיה ובעיצוב. צוות התוכנית היה מורכב מפעילים שיצאו לסיורים ברחבי הארץ עם אמצעי צילום, ועורכים. "יומן חייתי" קמה מ"קבוצת תקשורת עצמאית" ("אינדימדיה") ששמשה לה כגוף משדר.
18 התוכניות הראשונות שודרו בערוצים הקהילתיים בתוכניות בנות חצי שעה שהופקו אחת לחודשיים. החל מחודש יולי 2009 התוכנית הפיקה כתבה חדשה שהופצה בניוזלטר וידאו מיוחד באינטרנט כל שבועיים.
את התוכנית יצר ערי דניאל ארליך שהפיק אותה והיה עורכה הראשי.
בחודש ספטמבר 2008 זכתה התוכנית בפרס "הכתבה הטובה ביותר ששודרה אי-פעם בערוץ הקהילתי" על יצירת הסרט "5 סיבות טובות לאכול את הכלב" בכנס הארצי של האגודה הישראלית לטלוויזיה, רדיו ותקשורת קהילתית.
בתאריך 10 באפריל 2011 פורסם ניוזלטר מס' 24 ובו פורסמה לראשונה הרצאתו של גארי יורופסקי בתרגום לעברית.
יהונתן בן יצחק

| --- | --- |
 מקום פעילות:  וירצבורג
 פטירה:  המאה ה-13
 השתייכות:  יהדות אשכנז, בעלי התוספות
 רבותיו:  ר"י הלבן, רבי ברוך בן יצחק מרגנשבורג
 תלמידיו:  רבי יצחק מווינה
 בני דורו:  רבי שמחה משפיירא, רבי אברהם בן עזריאל, ראבי"ה, רבי שמואל מבמברג
 
רבי יהונתן בן יצחק מווירצבורג (נפטר לפני ד'תתקצ"ו, 1235) היה מחכמי גרמניה במאה ה-13, ונודע בעיקר בשל היותו מרבותיו של רבי יצחק מווינה, בעל אור זרוע.
ביוגרפיה

רבי יהונתן היה תלמידו של רבי יצחק הלבן תלמיד רבנו תם, והוא התלמיד היחיד של ר"י הלבן הידוע בשמו. למד גם אצל רבי ברוך בן יצחק מרגנשבורג, לצדו של רבי אברהם בן עזריאל בעל "ערוגת הבשם". ייתכן שלמד גם אצל רבי אליעזר ממיץ. בנוסף פנה בשאלות לרבי שמחה משפיירא.
ישב בוירצבורג, שהייתה ברבע השני של המאה ה-13 מרכז התורה העיקרי בגרמניה. תלמידו העיקרי היה רבי יצחק מווינה, שמביא בספרו אור זרוע דברים בשם רבו. תלמיד נוסף הידוע בשמו הוא רבי יוסף מבהם.
משפחתו

היה נשוי לחנה בת ר' יחיאל הכהן. היא נפטרה בראש השנה ד'תתקצ"ו, ועל מצבתה שנתגלתה בבית הקברות העתיק בוירצבורג נכתב "מרת חנה אמנו אלמנת יהונתן רבנו".
בנו ר' יצחק היה אף הוא ממנהיגי הקהילה היהודית בוירצבורג. לר' יצחק זה היה בן בשם עקיבא. אחד מצאצאיו נזכר בשו"ת זכרון יהודה לרבי יהודה בן הרא"ש. כמו כן היה לרבי יהונתן אח בשם יוסף, שנזכר בעדות של מהר"ם מרוטנבורג על שהותו בוירצבורג.
הערות שוליים

↑  אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות, מוסד ביאליק תשל"ו, עמ' 222, לפי תשובתו המופיעה באור זרוע, בבא מציעא סימן שנט.
↑  אפרים אלימלך אורבך (מהדיר), ערוגת הבושם, מקיצי נרדמים תשכ"ג, חלק ג' עמ' 164, וחלק ד' עמ' 113.
1 2  הרב שמחה חסידה, שבלי הלקט: החלק השני, מכון ירושלים תשמ"ח, מבוא, עמ' 21–22, באתר אוצר החכמה.
↑  אורבך, בעלי התוספות, עמ' 413, לפי אור זרוע בבא מציעא שם, וסנהדרין סימן נא.
↑  שמחה עמנואל, חכמי גרמניה במאה ה-13: רצף או משבר?, תרביץ פב [ד] (תמוז תשע"ד), עמ' 563–564, באתר אוצר החכמה.
↑  אורבך, בעלי התוספות, עמ' 438. חלק מדברים אלה צוטטו אחר כך בשיטה מקובצת.
↑  שמחה עמנואל (מהדיר), רבי אלעזר מוורמייזא: דרשה לפסח, מקיצי נרדמים תשס"ו, מבוא, עמ' 11 הערה 40, באתר אוצר החכמה.
↑  אברהם (רמי) ריינר, "עד הגל ועדה המצבה: לרגל הופעת הספר 'מצבות וירצבורג מן התקופה הקודמת למגפת המוות השחור'", ירושתנו ו (תשע"ב), עמ' שיז–שיט.
↑  שמחה עמנואל, שברי לוחות: ספרים אבודים של בעלי התוספות, הוצאת מאגנס תשס"ז, עמ' 236–237.
↑  שו"ת זכרון יהודה סימן צב.
↑  הלכות שמחות למהר"ם, סימן קכא.
יחסי הרשות הפלסטינית – קוריאה הצפונית

| יחסי הרשות הפלסטינית – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
הרשות הפלסטינית: קוריאה הצפונית


הרשות הפלסטינית: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
6,220: 120,538
אוכלוסייה
5,519,031: 26,517,006
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,396: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,152: 
משטר
רפובליקה: דיקטטורה קומוניסטית

יחסי הרשות הפלסטינית–קוריאה הצפונית הם יחסים הדו-צדדיים בין הרשות הפלסטינית לבין קוריאה הצפונית. קוריאה הצפונית מכירה בכל שטחה של מדינת ישראל (אשר נמצאת בסכסוך ארוך שנים עם הפלסטינים) כפלסטין, למעט רמת הגולן, המחשיבה כחלק מסוריה.
היסטוריה

היחסים בין קוריאה הצפונית לאש"ף נוצרו עוד בשנת 1966. קים איל-סונג ויאסר ערפאת ניהלו מערכת יחסים קרובה, ובקוריאה הצפונית העמידו סיוע לפלסטינים. הסיוע לפלסטינים בשנות ה-70 כלל אספקת נשק וציוד צבאי. קוריאה הצפונית סייעה לסיעות שמאל ומהפכניות במזרח התיכון, כמו החזית העממית לשחרור פלסטין והחזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין. האספקה נשמרה לפני הרפורמות של גורבצ'וב בברית המועצות ושיאופינג בסין בשנות ה-80.
לאחר התפרקות ברית המועצות, קטנה השתתפותה של קוריאה הצפונית בסכסוך הישראלי-פלסטיני והיא עברה מ"ייצוא המהפכה הקומוניסטית" לפרגמטיזם. קוריאה הצפונית ממשיכה לתמוך בפלסטינים ולגנות את פעולותיה של ישראל. במהלך מבצע עופרת יצוקה, קוריאה הצפונית גינתה בחריפות את פעולות ישראל. דובר משרד החוץ גינה את הריגתם של אזרחים לא חמושים וכינה זאת פשע נגד האנושות, כמו גם איום על תהליך השלום במזרח התיכון. בדבריו בעצרת הכללית של האו"ם נציג הקבע בקוריאה הצפונית הצהיר כי מדינתו "תומכת במלואם במאבק הפלסטיני לגירוש תוקפנים ישראלים משטחם והשבת זכותם להגדרה עצמית".
שר החוץ של צפון קוריאה אמר כי ההשתלטות על המשט לעזה ב-2010 היא "פשע נגד האנושות" שמובילה ארצות הברית. קוריאה הצפונית טוענת גם כי תומכת באופן מלא בזכות להגדרה עצמית של הערבים הפלסטינים.
ב-15 ביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, הצהיר משרד החוץ הצפון-קוריאני: "אנו מגנים במרירות את הריגתם האכזרית על ידי ישראל של פלסטינים רבים חסרי הגנה כתוצאה מהתקפות צבאיות חסרות הבחנה על אזורי מגורים שלווים פלסטינים, מכיוון שהם פשעים בלתי נסלחים נגד האנושות".
יחסי הרשות הפלסטינית – קפריסין

| יחסי הרשות הפלסטינית – קפריסין |
| --- | --- |
הרשות הפלסטינית: קפריסין


הרשות הפלסטינית: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
6,220: 9,251
אוכלוסייה
5,519,031: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,396: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,152: 23,674
משטר
רפובליקה

יחסי הרשות הפלסטינית–קפריסין מאופיינים בידידות קרובה ובברית פוליטית. שתיהן היו מושבות בריטיות. קפריסין הכירה ברשות הפלסטינית מיד לאחר הכרזתה. לרשות הפלסטינית יש שגרירות בניקוסיה ולקפריסין יש נציגות ברמאללה.
ב-25 בינואר 1973 נהרג בפיצוץ מטען בחדרו נציג אש"ף בקפריסין עבד אל-חיר.
בינואר 2011, אישרה ממשלת קפריסין את הכרתה ברשות הפלסטינית משנת 1988, והוסיפה כי לא תכיר בשינויים כלשהם בגבולות 1967.
ראו גם

יחסי החוץ של הרשות הפלסטינית
יודיף

| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1973 (בת 51) מוסקבה, ברה"מ 
 שם במה:  Юдифь 
 מוקד פעילות:  רוסיה, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  רית'ם אנד בלוז, רוק, מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 בן או בת זוג:  אנדריי מקרביץ' 
 פרופיל ב-IMDb
 
יודיף (ברוסית: Юди́фь; נולדה ב-23 בינואר 1973) היא זמרת יהודיה-רוסייה.
ביוגרפיה

יודיף נולדה במוסקבה בשם מאשה כץ, בגיל שלוש עשרה הייתה שותפה להקמת הרכב מוזיקלי וביחד עמם הופיעה בשירי רוק כבד, היא שימשה מספר שנים כזמרת ליווי של מספר זמרים והרכבים מוזיקליים ידועים ברוסיה.
ב-1994 היא נהייתה לנציגה הראשונה של רוסיה באירוויזיון, עם השיר "Vyechniy stranik" סיימה במקום התשיעי עם 70 נקודות. באותה שנה גם הוציאה את אלבומה הראשון.
היא הייתה חברה בצמד מוזיקלי עם מתופף הנקרא "היפה והחיה", ב-1997 החלה להיות חברה בהרכב מוזיקלי בשם "מרילנד" ובשנה לאחר מכן הם הוציאו אלבום ראשון.
בסרט אנסטסיה העוסק בסיפורה של נסיכה רוסייה ביצעה את קטעי השירה של אנסטסיה בדיבוב הרוסי של הסרט. היא דיבבה את אמא גות'ל בדיבוב לרוסית של הסרט פלונטר.
ב-2015 השתתפה בגרסה הרוסית של The Voice.
יחסי הרשות הפלסטינית – תימן

| יחסי הרשות הפלסטינית – תימן |
| --- | --- |
הרשות הפלסטינית: תימן


הרשות הפלסטינית: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
6,220: 527,968
אוכלוסייה
5,519,031: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,396: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,152: 529
משטר
דמוקרטי (דה יורה)   סמכותי (דה פקטו): רפובליקה

יחסי הרשות הפלסטינית–תימן הם יחסי החוץ בין הרשות הפלסטינית לתימן. תימן הייתה ממדינות ערב הראשונות שהכירו במדינה פלסטינית ב-1988.
היסטוריה

משנות ה-70 של המאה ה-20 החלו להגיע לתימן קבוצות פלסטיניות במגזר החינוך שנתמכו על ידי מלגות. זה קרה בתקופה שבה תימן ניסתה לבסס את יציבותה בעקבות מלחמת האזרחים של צפון תימן. אירוע זה המשיך בסדרה של שלבים עוקבים, שהבולטים שבהם היו אלה שהגיעו לאחר המצור על ביירות במלחמת לבנון הראשונה ב-1982. הגעתן של קבוצות נוספות נמשכה עד ל-2003 זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת עיראק.
בשנת 1990 תימן התאחדה רשמית למדינה אחת, והממשלה החדשה שהוקמה המשיכה לתמוך ברשות הפלסטינית. תימן הצביעה בעקביות בעד החלטות התומכות בהקמת מדינה פלסטינית באו"ם, והעניקה תמיכה כספית ופוליטית לפלסטינים.
יורם ישראלי

יורם ישראלי (נולד ב-18 במרץ 1953) הוא פוליטיקאי שכיהן כראש המועצה האזורית מטה אשר.
ביוגרפיה

יורם ישראלי נולד ב-18 במרץ 1953 בבית חולים "העמק" ליוסף ("אורוס") ועדה ("אדל'ה") ישראלי, חברי ומייסדי הקיבוץ הדתי עין הנצי"ב בעמק בית שאן. הוריו עלו מגרמניה בשנת 1935 כחלוצים צעירים ונפגשו בעיר גנים בחיפה[דרושה הבהרה], שם הקימו גרעין עבודה שעסק בעבודות חקלאיות שונות ברחבי הארץ. לאחר מסע ארוך, בעיקר בחיפוש אחר עבודות חקלאיות ברחבי הארץ, הקימו את היישוב אמונים בחולות נחלת יהודה ע"ש גרעין המייסדים "אמונים".
ב־1946, בצו התנועה, נדדו לעמק בית שאן ובט"ו בשבט שנה זו, הקימו את קבוץ עין הנצי"ב בו נולדו חמשת ילדיהם ובהם יורם ישראלי וארבעת אחיו.
את לימודיו עשה יורם ישראלי בבית הספר הדתי המשותף לקיבוצי האזור הדתיים בעמק בית שאן. לאחר סיום לימודיו, התגייס לקורס טיס ומשם דרך הנח"ל וקורס קצינים הגיע לאחר סיום מלחמת יום כיפור, לשירות כמ"פ טנקים בחטיבת השריון 188 ברמת הגולן. את שירות המילואים שלו עשה בחטיבת טנקים מילואים בדרום הארץ. בתפקידו האחרון שימש כסמח"ט החטיבה, בדרגת סא"ל.
ב־1977 לאחר שירות בקבע התחתן עם אשתו סמדר, בת קיבוץ געתון, אותה הכיר בזמן השירות הצבאי. לאחר טיול ארוך בעולם חזר והתקבל עם סמדר כחברים בקיבוץ געתון. בקיבוץ עבד במטע האבוקדו ושימש במיגון תפקידים בהם בין השאר: מזכיר קיבוץ, מנהל עסקי של הקיבוץ, גזבר הקיבוץ ויו"ר הקיבוץ.
משנת 2000 ניהל את החברה הכלכלית במועצה האזורית מטה אשר. בנוסף ניהל את אגודת המים האזורית "מאגרי אשר" והיה אחראי להקמת מפעל ההשבה הגדול לאספקת מי קולחים לשטחי החקלאות בגליל המערבי.
לאחר פטירתו הפתאומית של יהודה שביט ראש המועצה האזורית מטה אשר, התמודד בדצמבר 2013 בבחירות לראשות המועצה וזכה בהם בלמעלה מ-60% מקולות המצביעים.
חיים אישיים

ישראלי נשוי לסמדר, לזוג יש שתי בנות ובן. מתגוררים בקיבוץ געתון.
יהונתן בקלצ'וק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במרץ 1998 (בן 26) כפר סבא, ישראל 
 הישג בולט:  אלוף ישראל בשחמט לנוער עד גיל 20 לשנת 2018
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי (מאפריל 2018)
 מד כושר מרבי:  2471 (מרץ 2019)
 מד כושר נוכחי:  2438 (נובמבר 2021)
 מדינה:  ישראל 
 
יהונתן בקלצ'וק (נולד ב-13 במרץ 1998) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי.
אלוף ישראל בשחמט לנוער עד גיל 20 לשנת 2018. ב-2013, בגיל 15, השתתף לראשונה באליפות ישראל הכללית.
מייצג את מועדון הרצליה בליגה הלאומית.
נכון לנובמבר 2021, בקלצ'וק מדורג במקום ה-41 בישראל לפי מד כושר.
הישגים בולטים

2013 - בגיל 15, סיים במקום שני באליפות ישראל עד גיל 16, שנערכה בפתח תקווה, לאחר שצבר 7.5 נקודות מ-9 אפשריות
2014 - סיים במקום שני באליפות ישראל עד גיל 16, שנערכה בתל אביב-יפו, לאחר שצבר 6.5 נקודות מ-9 אפשריות
2018 - זכה במקום ראשון באליפות ישראל עד גיל 20.
מבחר תחרויות בהן השתתף

אליפויות ישראל בשנים: 2014, 2016 ו-2018
אליפות אירופה בשחמט 2015
קבלת דרגות בינלאומיות

2014 - אמן פיד"ה.
2018 - אמן בינלאומי.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יורם לב-רן

| --- | --- |
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 405  מפקד עוצבת אדירים  מפקד מחוז ירושלים בפיקוד העורף  מפקד בה"ד 16
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 
יורם לב-רן הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שפיקד על עוצבת אדירים במילואים ושימש כסגן ראש רשות חירום לאומית.
שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים, השלים קורס קצינים ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון כמפקד סוללה. בהמשך שימש כמפקד גדוד 405 וכמפקד עוצבת אדירים במילואים. לאחר מכן עבר לשירות בפיקוד העורף ושימש כמפקד מחוז ירושלים של פיקוד העורף דאז. בשנים 2010–2013 שימש כמפקד בה"ד 16 (בית הספר הלאומי לחילוץ והצלה של פיקוד העורף אשר זכה לתואר לאומי כחלק מתפקידו בהכשרת חיילי וקציני פקע"ר).
במהלך שירותו, לב-רן הוביל תרגילי התגוננות לעורף האזרחי וכן פיקד על מאמצי חילוץ והצלה נרחבים בהם פיקוד על חילוץ נפגעים כתוצאה מפיצוץ הגז בנתניה, קריסת מבנה כתוצאה מרע"ד ועוד."שיחת היום | "יורם לב-רן, העורף מוכן לתרחיש הנורא ביותר?"". הארץ. נבדק ב-2022-12-06.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש לב-רן כסגן ראש רשות חירום לאומית. הוביל בנייה והובלה של פרויקטים לאומיים של משרדים ממשלתיים כדוגמת משרד הבריאות וכיום משמש כמכשיר גופים אזרחיים רבים בתחומים הנוגעים להגנה על העורף האזרחי בארץ ובחו"ל.
בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", שקוראת לסיפוח יהודה ושומרון.
הערות שוליים

↑  אנשיל פפר, "יורם לב-רן, העורף מוכן לתרחיש הנורא ביותר?", באתר הארץ, 19 ביוני 2011.
↑  "ortal.ron", שנלר - מבנה בית יתומים בשנת 1861 ועד מלחה"ע השנייה, לאחר מכן הפך למחנה בריטי ולאחר מכן מחנה ההגנה לימים מחוז ירושלים של פיקוד העורף.
↑  קובי פינקלר, החל תרגיל החירום הגדול מכולם, באתר ערוץ 7, 20 במרץ 2007.
↑  גילי כהן, סוללת כיפת ברזל תוצב לראשונה במרכז הארץ, באתר הארץ, 19 בפברואר 2012.
↑  נעם פרל, להיות מוכנים כל הזמן: האפקליציות שיעזרו לכם במצב חירום, באתר ynet, 26 בדצמבר 2017.
↑  מי אנחנו, באתר הביטחוניסטים
יחסי וייטנאם – סן מרינו

| יחסי וייטנאם – סן מרינו |
| --- | --- |
וייטנאם: סן מרינו


וייטנאם: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
331,210: 61
אוכלוסייה
101,141,305: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
429,717: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,249: 55,254
משטר
רפובליקה סוציאליסטית: רפובליקה

יחסי וייטנאם–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכמים דיפלומטיים

בין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתמו הסכם שני הסכמים דיפלומטיים רשמיים:
הסכם דיפלומטי רשמי על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם - 6 ביולי 2007.
הסכם דיפלומטי רשמי לשיתוף פעולה מוגבר בנושא המיסים הכולל בתוכו אמנה למניעת כפל מס - 14 בפברואר 2013.
נציגויות דיפלומטיות

סן מרינו אינה מיוצגת בווייטנאם בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.
וייטנאם אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.
יודיק טיימנס-סימונס

אבן נגף של טיימנס-סימונס ומשפחתה
יודיק (יודיקייה) טיימנס-סימונס (בהולנדית: Judik Themans-Simons; ‏ 20 באוגוסט 1904 – 20 במרץ 1943) הייתה מתעמלת אולימפית יהודייה-הולנדית, זוכת מדליית הזהב הקבוצתית בהתעמלות נשים באולימפיאדת אמסטרדם.
קורות חיים

סימונס נולדה בהאג ב-1903. היא הייתה חברה בנבחרת ההולנדית להתעמלות נשים, שזכתה במדליית הזהב האולימפית באולימפיאדת אמסטרדם, במדליית כסף זכתה נבחרת איטליה ובמדליית ארד נבחרת בריטניה. הנבחרת כללה 5 נשים יהודיות (סטלה בליץ-אחסטריבה, הלנה קלוט-נורדהיים, אנה דרזדן-פולק ואלקה דה לוי) ואף המאמן חריט קלירקופר היה יהודי. אולימפיאדת אמסטרדם הייתה הראשונה בה נכלל מקצוע התעמלות הנשים. התחרות הייתה לקבוצות, ומדליות אישיות לא חולקו. טיימנס-סימונס זכתה במדליית הזהב ביחד עם קבוצתה.
לאחר סיום קריירת ההתעמלות, נישאה לברנרד טיימנס. השניים עבדו כ"אב ואם" בבית היתומים היהודי המרכזי באוטרכט. טיימנס-סימונס גורשה עם בעלה ושני ילדיה, ועם ילדי בית היתומים, למחנה סוביבור, שם נספו כולם. מבין חמש החברות היהודיות בנבחרת התעמלות הנשים של הולנד, נספו שתי מתעמלות נוספות (קלוט-נורדהיים ודרזדן-פולק), וכן המאמן קלירקופר בסוביבור. בליץ-אחסטריבה נספתה באושוויץ. רק אחת, דה לוי שרדה את השואה. בשנת 1997 הונצחו בנות הנבחרת, ומאמנן קלירקופר, ביד לאיש הספורט היהודי, במכון וינגייט.
יחסי הודו–זימבבואה

| יחסי הודו–זימבבואה |
| --- | --- |
הודו: זימבבואה


הודו: זימבבואה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 390,757
אוכלוסייה
1,454,183,987: 16,713,567
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 26,538
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 1,588
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי (מימין) נפגש עם נשיא זימבבואה רוברט מוגאבה בניו דלהי, 2015
יחסי הודו–זימבבואה הם יחסים דו-צדדיים בין הודו וזימבבואה.
היסטוריה

להודו ולזימבבואה יש היסטוריה ארוכה של יחסים קרובים ולבביים. במהלך עידן ממלכת Munhumutapa (בשטחי זימבבואה המודרנית), סוחרים הודים יצרו קשרים חזקים עם זימבבואה, וסחרו בטקסטיל, מינרלים ומתכות. בני בית המלוכה של Munhumutapa נסעו להודו כדי להרחיב את השכלתם. במאה ה-17 למד בגואה אחד מאצילי זימבבואה, דום מיגל - נסיך, כומר ופרופסור, ויורש הכס הקיסרי של המוטאפס. כיום ניצבת אנדרטה שלו בקפלה בגואה, מחווה לקומתו האינטלקטואלית.
נערכו חילופי ביקורים תכופים בעבר, דו-צדדיים או כדי להשתתף בפסגות כגון NAM, CHOGM ו-G-15. ראש הממשלה אטאל ביהארי ואג'פאיי והנשיא רוברט מוגאבה נפגשו פעמיים בשנת 2003 בשולי פסגת האו"ם והנשיא מוגאבה השתתף ב-IAFS-III שנערך בדלהי ב-2015.
הודו תמכה בתנועת העצמאות של זימבבואה. ראש הממשלה אינדירה גנדי השתתפה בחגיגות יום העצמאות של המדינה ב-1980. ראשי הממשלה רג'יב גנדי, פ.ו.נרסימהה ראו ו-HD Deve Gowda ביקרו בזימבבואה ב-1986, 1991 ו-1996 כדי להשתתף בפסגת המדינות הבלתי-מזדהות, פסגת CHOGM ופסגת G-15 בהתאמה. הנשיאים רמזוואמי ונקטרמן ושנקר דיאל שרמה ערכו ביקורים ממלכתיים במדינה ב-1991 וב-1995 בהתאמה.
יחסים כלכליים

הסחר הדו-צדדי בין הודו וזימבבואה הסתכם ב-222.31 מיליון דולר בשנים 2014–2015. הייצוא ההודי לזימבבואה עמד על 222.19 מיליון דולר, בעוד שהיבוא עמד על 120,000 דולר. זימבבואה החלה, לאחרונה, לעקוב אחר 'מדיניות מבט למזרח', והודו נתפסת כעת כמסחר חשובה וגם כשותפה עסקית.
הודו וזימבבואה חתמו על הסכם נציבות משותפת בינואר 1987. ארבע ישיבות של הוועדה המשותפת נערכו עד כה – לראשונה בניו דלהי באפריל 1987; שנייה בהארארה בפברואר 1989; שלישית בניו דלהי באוקטובר 1990 והרביעית בהארארה בינואר 1996. לא התקיימה ישיבת ועדה משותפת מאז 1996, בעיקר בשל המהומה הכלכלית של זימבבואה. התאריכים לקיום ה-JCM החמישי בדלהי עדיין מתגבשים.
מפגש נערך במשרד המסחר והתעשייה בניו דלהי בפברואר 2012, ולאחר מכן התקיימה ישיבת ועדת הסחר המשותפת השנייה בהארארה במרץ 2013. הסכם שירותי האוויר בין הודו וזימבבואה נחתם ב-19 ביוני 2014 בהארארה.
חברות במגזר הציבורי ההודי כגון Indian Railway Construction Company (IRCON)‏, Rail India שירותים טכניים וכלכליים (RITES), שירותי ייעוץ למים וכוח (WAPCOS) ו-Telecommunications India Ltd‏. (TCIL) פעילים בזימבבואה. Kirloskar ו- Jain Irrigation מספקים משאבות וציוד השקיה לזימבבואה. לחברות תרופות הודיות יש נוכחות חזקה בשוק זימבבואה ותרופות מתוצרת הודית נמצאות בדרך כלל במדינה.
באפריל 2008 השיגה Chadha Power מהודו חוזה לשיפוץ ארבע יחידות בתחנת הכוח התרמית Hwange ליד מפלי ויקטוריה.
סיוע חוץ הודי

הודו מעורבת במאמצי פיתוח משאבי אנוש ובניית יכולת בזימבבואה. הודו מספקת מלגות ITEC ו-ICCR לאזרחי זימבבואה. הודו נתנה סיוע של 50,000 טונות של אורז בשנת 2003 כאשר זימבבואה חוותה בצורת קשה. סיוע דומה נוסף של 500 טון אורז ניתן ב-23 במרץ 2015. הודו העניקה 5 מיליון דולר עבור קידום חברות קטנות ובינוניות (מרכז הטכנולוגיה של הודו-זימבאווה) בזימבבואה, פרויקט שנחנך על ידי הנשיא רוברט מוגאבה ב-4 באוגוסט 2008. השלב האחרון של הפרויקט הסתיים בפברואר 2013. הודו הקימה שלוש תחנות לימוד מחשב ב-2012. הודו נמצאת בתהליך של הקמת מרכז הכשרה מקצועית (תחת IAFS-I) ומעבדת בדיקות מזון (FTL) ופארק טכנולוגי כפרי (RTP) במסגרת IAFS-II במסגרת תקציב סיוע. כמו כן, הודו בנתה ושיפצה תחנות שאיבה ותחנות כוח בזימבבואה. במסגרת הסכם האשראי לקונים של EXIM Bank of India בשווי 49.92 מיליון דולר, M/s. חברת אשוק ליילנד בע"מ סיפקה באוקטובר 2015 כ-635 כלי רכב וחלפים למשרד התיירות והאירוח. במסגרת המתקן הדומה של EXIM Bank of India‏, BEML Ltd, סיפקה הודו ציוד כרייה בשווי של 13.03 מיליון דולר לזימבבואה. ציוד הכרייה הוזמן ב-19 ביוני 2015, על ידי סגנית נשיא זימבבואה, Phelekezela Mphoko.
הודים בזימבאווה

תחילתה של הנוכחות ההודית בזימבבואה חוזרת לשנת 1890 בערך, כאשר עובדי מטעים הודים באפרטהייד בדרום אפריקה חצו לדרום רודזיה דאז. נכון להיום, מספרם של זימבבואים ממוצא הודי, שרובם יוצאי מחוז גוג'ראט, מוערך בכ-9,000. הקהילה הקימה חברות על קווים דתיים, אם כי הן חיות בהרמוניה. קהילת PIO זו עסקה את עצמה בעיקר בסחר קמעונאי או בעסקי יצוא-יבוא, בעוד שהדורות הצעירים היגרו בעיקר מהמדינה כדי לקבל הזדמנויות טובות יותר כמקצוענים. כמה מאות PIOs מחזיקים בדרכונים בריטיים/אוסטרליים. לגבי הקהילה ההודית הגולה, מספרם הוא 500. חלקם בעלי היתרי עסקים/עבודה ארוכי טווח ואילו רובם אנשי מקצוע העוסקים בתוכנות מחשב, הנהלת חשבונות, בנקאות וכו'.
יהונתן בן בעיה ומסבלה בן שמעון

יהונתן בן בעיה (בארמית: בר בעין) ומסבלה בן שמעון (וכן משבלה או מסבלא) היו שני פרנסי עין גדי מטעמו של שמעון בר כוסבה (בר כוכבא) בשלהי תקופת מרד בר כוכבא, אשר נודעו בזכות תגליות מערת האגרות שבמצוקי נחל חבר במדבר יהודה.