stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעיל רוח (מערכת נשק)
פעילות מבצעית בצה"ל

ב־1 במרץ 2011 יירטה המערכת לראשונה רקטת RPG-7 ששוגרה מרצועת עזה לעבר טנק ישראלי סמוך לניר עוז.
ב־20 במרץ 2011 נורה טיל נ"ט אל עבר טנק מדגם מרכבה סימן 4מ שעסק בפעילות מבצעית בשטח ישראל לאורך גדר המערכת של רצועת עזה. המערכת זיהתה את הירי, אבל קבעה שהוא לא מסכן את הטנק ולא בוצע יירוט של הטיל התוקף. המערכת העבירה מידע על הירי לצוות הטנק שהשיב באש אל עבר מקור הירי וזיהה פגיעה.
לאורך השנים המערכת הוכיחה את עצמה במקרים שונים ביירוט טילי נ"ט שונים, כולל יירוט של טילים מתקדמים מדגם קורנט.
פעילות מבצעית בצה"ל > במבצע צוק איתן

במהלך מבצע צוק איתן לקחו טנקי מרכבה סימן 4מ חלק משמעותי בתמרון הקרקעי, הודות ל"מעיל רוח" שפעלה בהצלחה ויירטה לפחות 15 רקטות וטילי נ"ט שנורו על הטנקים ובכך הצילה את חיי הצוות, כולל של מג"דים שהיו בטנקים. כך אמר מפקד חטיבת 401, אלוף־משנה סער צור, במהלך המבצע על המערכת:
החטיבה מצוידת במעיל רוח, המערכת מאוד איכותית ומצילה חיים. כל מה שנורה על הטנקים נעצר, והמערכת הזאת מוכיחה עצמה יום־יום, שעה־שעה. היא לא מערכת הגנתית, אלא התקפית. היא מאפשרת לנו לרוץ קדימה מבלי לחשוב אם הטנקים ייפגעו או לא.
דווח כי במהלך המבצע יירטה המערכת בהצלחה טילי נ"ט מתקדמים מסוג קורנט ו-מטיס־M לצד רקטות נ"ט מסוגי RPG-7 ו־RPG-29. רפאל פרסמה שני סרטי וידאו המתעדים יירוט קורנט ו־RPG-29 במהלך המבצע. בעקבות הצלחת המערכת בהגנה על טנקים במבצע צוק איתן, הוחלט לצייד גם את נגמ"ש ה"נמר" במערכת מעיל רוח.
פעילות מבצעית בצה"ל > במלחמת חרבות ברזל

במתקפת מחבלי חמאס ביום שבת חג שמחת תורה 2023, מספר טנקי מרכבה סימן 4 הותקפו על ידי רחפנים שהטילו ראש קרב של רקטת RPG וראש פצצת מרגמה מעל הצריח. מעיל רוח לא הצליחה ליירט את ראש הקרב שפגע בחלק העליון של הטנק, וכמה טנקים נפגעו.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, יירטו מערכות "מעיל רוח" בהצלחה אלפי טילי קורנט ורקטות RPG בפעולות צה"ל ברצועת עזה.
משתמשים

ישראל ישראל: המערכת מותקנת על טנקי מרכבה סימן 4 מדגמי 4מ' וברק, ועל נגמ"שי הנמ"ר והנמ"ר ההנדסי של צה"ל וגם על מרכבה סימן 3מ. בסה"כ רכש משרד הביטחון כ-1,400 מערכות.
ארצות הברית ארצות הברית: המערכת מותקנת ב-4 חטיבות טנקי אברהמס M1A2 של חיל הנחתים וצבא ארצות הברית, במסגרת הזמנה על סך 500 מיליון דולר. האספקה של ההזמנה הזו הושלמה בינואר 2021.
גרמניה גרמניה: משרד ההגנה של גרמניה חתם על חוזה על סך 40 מיליון יורו ל-17 מערכות ב־23 בפברואר 2021 עבור טנק הלאופרד 2A7A1.
בריטניה בריטניה: משרד ההגנה הבריטי בחר את "מעיל רוח" כהגנה האקטיבית לטנק החדש של הצבא הבריטי הצ'אלנג'ר 3.
נורווגיה נורווגיה: ממשלת נורווגיה הצהירה כי בכוונתה לחדש את צי הטנקים שלה בדגמי טנק לאופרד 2 חדשים עם מערכת הגנה אקטיבית "מעיל רוח", במקום הטנקים שעברו לאוקראינה כחלק מסיוע המלחמה.
משתמשים > כלים נוספים בניסוי שעוד לא נרכשו

גרמניה גרמניה ו-צרפת צרפת - EMBT
ASCOD
ארצות הברית ארצות הברית - בראדלי
ארצות הברית ארצות הברית - סטרייקר
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית - K2 פנתר שחור
ראו גם

חץ דורבן
ארנה
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "כבר לא חשופים בצריח", עמ' 326–329
משה גבעתי (היסטוריון), מבקיע חומות – סיפור חייו ופועלו של תא"ל דוד לסקוב, תל אביב: הוצאת ידיעות ספרים, תשע"ה־2015, עמ' 235–241.
דליה זיאדה

| --- | --- |

דליה זיאדה, 2021
 לידה:  1982 (בת 42 בערך) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 
דליה זיאדה (בערבית: داليا زيادة; נולדה ב-2 בינואר 1982) היא סופרת מצרייה. מחברת הספר "המקרה המוזר של הזאב בעל שלוש הרגליים - מצרים: צבא, אסלאם ודמוקרטיה ליברלית" וספרי עיון נוספים על הפוליטיקה במזרח התיכון.
בעבר ניהלה את מרכז אבן ח'לדון ללימודים דמוקרטיים, ושימשה מנהלת אזורית של הקונגרס האמריקאי-אסלאמי (אנ'). כיום היא מכהנת כיושבת ראש המכון לדמוקרטיה ליברלית, ומנהלת בפועל של מרכז MEEM ללימודי המזרח התיכון ומזרח הים התיכון. וכן משמשת חברת המועצה הלאומית לנשים (אנ') במצרים.
ביוגרפיה

נולדה בקהיר שבמצרים, לאם מורה לערבית ולאב מהנדס בכיר בצבא מצרים. היא למדה ביטחון בין-לאומי (אנ') בפקולטה למשפטים ודיפלומטיה ע"ש פלטצ'ר (אנ') באוניברסיטת טאפטס במסצ'וסטס שבארצות הברית.
זיאדה נטלה חלק מרכזי בתנועה האזרחית שהניעה את המהפכה במצרים בשנת 2011. בעקבות זאת הוגדרה ב-CNN כ"סוכנת שינוי" שראוי לעקוב אחריה, ובאתר הדיילי ביסט (אנ') כונתה כאחת הנשים האמיצות בעולם, במשך שנתיים ברציפות. תואר סיפורה ומאבקה בתקופת המהפכה בכמה ספרים רבי-מכר אמריקאיים, בהם: "Rabble Rousers: Fearless Fighters for Social Justice" מאת לילי אסקלסן גרסיה.
זיאדה הביעה תמיכה בפעילות צה"ל במלחמת חרבות ברזל תוך שהיא מגנה את אירועי הטבח שביצע החמאס ב-7 באוקטובר. בעקבות תמיכתה בישראל הותקפה ברשתות ובתקשורת המצרית. היא ספגה איומים על חייה ותלונות שהוגשו נגדה לתובע הכללי המצרי, ובעקבות זאת נאלצה לעזוב את מצרים. בריאיון שהעניקה ל"כאן חדשות" ב-20 בנובמבר 2023 היא שבה והדגישה שהיא מתנגדת לארגון חמאס ומייחלת לחיסולו בידי ישראל והצביעה על מסוכנותו של הארגון עבור העולם הערבי.
ספריה שבדפוס

A Modern Narrative for Muslim Women in the Middle East; American Islamic Congress 2010 (מחברת שותפה)
Paradox of Repression and Nonviolent Movements; Syracuse University Press 2018 (מחברת שותפה)
The Curious Case of the Three-Legged Wolf - Egypt: Military, Islamism, and Liberal Democracy; Liberal Democracy Institute 2019
Lam Alef, a collection of poetry in Arabic; Maktoub Publishing 2009
Egypt, Whereto? The Future of Democratic Reform; Tharwa Foundation 2008
The Status-quo of Civil Society and Liberal Democratization in the Arab World; Ibn Khaldun Center 2012
Implacable Adversaries: Arab Governments and The Internet; Arab Network for Human Rights 2006
Civil Rights and the Montgomery Story, comic book in Arabic; American Islamic Congress 2008
הערות שוליים

↑  קול שלא שומעים כל יום: החוקרת המצרית שתוקפת את חמאס בריאיון, באתר יוטיוב, ‏20.11.23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA18426589  ISNI: 0000 0001 2213 9749  LCCN: no2009170699  VIAF: 101558223   WorldCat (עם VIAF): 101558223
גדודי ג'יהאד ג'יבריל

| --- | --- |
דגל החזית העממית - המפקדה הכללית, המשמש גם את הזרוע הצבאית שלו
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 אידאולוגיה:  לאומנות פלסטינית אנטי-ציונות
 מייסדים:  אחמד ג'יבריל
 מנהיגים:  טלאל נאג'י
 מטה:  רצועת עזה וסוריה
 אזורי פעילות:  רצועת עזה וסוריה
 חלק מ:  החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית
 בעלי ברית:  מדינות: איראן איראן  סוריה סוריה ארגוני טרור:  גדודי עז א-דין אל-קסאם (הזרוע הצבאית של חמאס חמאס)   פלוגות אל-קודס (הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני גא"פ)  חזבאללה חזבאללה   גדודי אבו עלי מוסטפא (הזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין החזית העממית)   גדודי ההתנגדות הלאומית (הזרוע הצבאית של החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין החזית הדמוקטית)   א-סאעקה (חלק מאש"ף )  פת"ח אל-אינתיפאדה (אנ')
 מתנגדים:  ישראל ישראל   צבא דרום לבנון  הצבא הסורי החופשי הצבא הסורי החופשי  המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית  אל-קאעדה אל-קאעדה  ארגונים נוספים מסוריה
 קרבות:  הסכסוך הישראלי–ערבי  מלחמת האזרחים בלבנון  התבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון[דרושה הבהרה]  מלחמת האזרחים בסוריה  מלחמת חרבות ברזל
 
גדודי ג'יהאד ג'יבריל (בערבית: كتائب جهاد جبريل) הוא ארגון טרור, המהווה את הזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית.
הארגון קרוי על שם ג'יהאד אחמד ג'יבריל שנהרג בפיצוץ מכונית תופת בביירות בירת לבנון ב-2002, והוא בנו של אחמד ג'יבריל, מייסד ארגון הטרור האם של זרוע צבאית זו וראש הגדודים הראשון.
הסמל שלהם הוא דגל ארגון האם שלהם בצבעים שחור ולבן.
היסטוריה

במקור, הארגון הוקם כזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית, ארגון טרור שנוסד ב-1969 בהתפצלות מהחזית העממית לשחרור פלסטין, בעקבות סירובו של אחמד ג'יבריל למרקסיזציה של הארגון.
הגדודים השתתפו בסכסוך[דרושה הבהרה] בדרום לבנון לצד חזבאללה, חזית ההתנגדות הלאומית הלבנונית ותנועת אמל נגד צבא הגנה לישראל וצבא דרום לבנון, כאשר ארגון האם של הגדודים, החזית העממית - המפקדה הכללית, הייתה בברית בגלוי עם חזבאללה.
בשנת 2008 הגדודים שיגרו רקטות לעבר העיר נתיבות בישראל.
הגדודים מייצרים את הנשק שלהם, ויש להן יצרני חומרי נפץ ורקטות.
הגדודים אמנם התקרבו לחמאס בשנות ה-2000, אך התרחקו ממנו בעשור השני של המאה ה -21 בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה. עם זאת, פעילים ברצועת עזה, תחת שלטון חמאס.
הם השתתפו באופן פעיל במלחמת האזרחים בסוריה לצד ממשלת הבעת' הסורית, ובמיוחד התעמתו עם הצבא הסורי החופשי, הארגון האסלאמיסטי שתמך במורדים אקנאף בית אל-מקדס והמדינה האסלאמית במהלך הקרב על מחנה ירמוך. על פי ההערכות, כ-400 מחבלים בחזית העממית - המפקדה הכללית נהרגו במהלך המלחמה.
הגדודים השתתפו באופן פעיל באימונים משותפים ברצועת עזה עם ארגוני טרור נוספים, במסגרת חדר המבצעים המשותף, ושיתפו פעולה עם הג'יהאד האסלאמי למרות חילוקי הדעות האידאולוגיים ביניהם. כוחותיהם השתתפו, במסגרת זו, במתקפת הפתע על ישראל, שפתחה את מלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

↑  Jihad Jibril Brigades attack Netivot, 2008(הקישור אינו פעיל, December 2023)
↑  Division for Palestinian Rights. "Chronological Review of Events: May 2008". United Nations Information System on the Question of Palestine (באנגלית). נבדק ב-2023-12-08.
1 2 3  "Report on the Leftist-Turned-Islamist Gaza Terror Organization – The Martyr Jihad Jibril Brigades". MEMRI. 24 בספטמבר 2009. נבדק ב-1 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Syria hits back at UN over Palestinian refugees". Syria. NOW. 17 בדצמבר 2012. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2017. נבדק ב-1 בנובמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Makhoul-Yatim, Amara (8 באפריל 2015). "Syrie : ce qu'il faut savoir sur le quartier de Yarmouk". France 24 (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Action Group for Palestinians in Syria (2019-09-06). "Talal Naji: Over 400 Members of PFLP-GC Killed in War-Torn Syria". נבדק ב-2023-12-08.
↑  "انطلاق التدريب المشترك لفصائل المقاومة الفلسطينية". Islamic World News (בערבית). 26 בדצמבר 2021. נבדק ב-1 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الجبهة الشعبية تعلن رفع حالة الاستنفار العام في صفوف مقاتليها إلى الدرجة القصوى". ABNA (בערבית). 9 במאי 2023. נבדק ב-1 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "أبرزها القسام وشهداء الأقصى وسرايا القدس، معلومات عن فصائل المقاومة الفلسطينية". Veto (בערבית). 22 באוקטובר 2023. נבדק ב-2023-12-08. {{cite web}}:  (עזרה)
ג'סטין בונומו

| --- | --- |

בונומו ב-2018
 לידה:  30 בספטמבר 1985 (בן 39) פיירפקס, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר פלינט היל 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 הישגים
 שיאים אישיים:  3 צמידי אליפות העולם בפוקר טבעת סבב אליפות העולם בפוקר 2 זכיות בגביע סבב טריטון
 
ג'סטין בונומו (באנגלית: Justin Bonomo; נולד ב-30 בספטמבר 1985) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בשלושה צמידי אליפות העולם בפוקר ובשני גביעי סבב טריטון, ונכון למאי 2023 ממוקם במקום הראשון בכל הזמנים בזכיות מטורנירים.
ביוגרפיה

בונומו החל את קריירת הפוקר שלו כשחקן אונליין תחת השם "ZeeJustin" בפוקרסטארס. הוא נחסם מהאתר ב-2006 לאחר שהתגלה שרימה בכך שהשתמש בחשבונות נוספים בכדי לשחק במקביל ובכך להשיג יתרון על שחקנים אחרים.
ב-2005 הגיע לשולחן הגמר בסבב הפוקר האירופי וסיים במקום הרביעי בטורניר שהתקיים בדוביל שבצרפת. ב-2007 החל לשחק בטורנירים במסגרת אליפות העולם בפוקר ובאותה השנה הגיע לשולחן גמר בטורניר במסגרת הסבב, כאשר סיים במקום הרביעי בטורניר וזכה בכ-152 אלף דולר. ב-2009 זכה בטבעת בסבב אליפות העולם בפוקר כשניצח בטורניר טקסס הולדם, וזכה בכ-228 אלף דולר.
ב-2012 זכה לראשונה בפרס הגבוה ממיליון דולר בטורניר אחד, כאשר ניצח את טורניר ה-Super High Roller 8 Max במסגרת סבב הפוקר האירופי שהתקיים במלטה, בעל עלות כניסה של 100 אלף דולר אירו, וזכה בכ-2.1 מיליון דולר.
ב-2014 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, כאשר ניצח בטורניר טקסס הולדם בעלות כניסה של 1,500 דולר, וזכה בכ-450 אלף דולר. ב-2015 סיים במקום השיא שלו באירוע המרכזי אליפות העולם בפוקר כשסיים במקום ה-64.
ב-2018 זכה בצמיד השני שלו, כאשר ניצח את טורניר אליפות ה-Heads-Up ובכ-186 אלף דולר. את זכייתו הגדולה ביותר עשה כחודש לאחר מכן, כאשר ניצח את טורניר ההתרמה של ארגון ה-One Drop כחלק מאליפות העולם בפוקר, אשר היה בעל עלות כניסה של מיליון דולר, וזכה בפרס של 10 מיליון דולר ובצמיד השלישי שלו. באותה השנה זכה בסך פרסים של מעל ל-25 מיליון דולר.
בונומו ממעט לשחק בטורנירים בעלי עלות כניסה אשר נמוכים מ-10,000 דולר, ומשתתף קבוע בטורנירים בעלי עלות כניסה גבוהים במיוחד.
נכון למאי 2023, בונומו זכה בסך של כ-61.2 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-15.3 מיליון דולר בסבב אליפות העולם, והוא במקום הרביעי בכל הזמנים בזכיות מטורנירים.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2014 | $1,500 No Limit Hold'em Six Handed | $449,980 |
| 2018 | $10,000 Heads Up No Limit Hold'em Championship | $185,965 |
| 2018 | $1,000,000 No Limit Hold'em The Big One for One Drop | $10,000,000 |
יהדות וישראל

בונומו מצהיר על עצמו כיהודי אתאיסט שאביו יהודי ואמו נוצריה. הוא תומך פומבית במאבק הפלסטיני נגד ישראל, ולאחר מתקפת הפתע ב-7 באוקטובר פרסם פוסטים רבים התומכים בפלסטינים וכנגד ישראל בחשבון האקס שלו. בעקבות חלק מאמירותיו התפתחו ריבים פומביים עם שחקני פוקר מוכרים, ובניהם דניאל נגראנו.
הערות שוליים

1 2  Jon Sofen,‏ Daniel Negreanu on Justin Bonomo: "Indoctrinated & Brainwashed Beyond Repair", באתר PokerNews,‏ 27 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  Who Remembers the Old Days... Why was Bonomo Banned in 2006, באתר Gipsy Team, ‏4 בנובמבר 2022
↑  Justin Bonomo Joins the Bracelet Winner's Club, באתר אליפות העולם בפוקר, ‏4 ביוני 2014 (באנגלית)
↑  Justin Bonomo Wins Second WSOP Bracelet in the $10,000 Heads-Up No-Limit Hold'em Championship ($185,965), באתר PokerNews,‏ 8 ביוני 2018 (באנגלית)
↑  Justin Bonomo wins $10M in WSOP $1M buy-in Big One for One Drop, באתר ESPN, ‏18 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  Paul Seaton,‏ Top 10 Stories of 2018, #1: Justin Bonomo's $25 Million Year, באתר PokerNews,‏ 1 בינואר 2019 (באנגלית)
קורין סוטר

קורין סוטר (בגרמנית: Corinne Suter; נולדה ב-28 בספטמבר 1994) היא גולשת סקי אלפיני שווייצרית, אלופה אולימפית מאולימפיאדת בייג'ינג (2022), אלופת עולם, בעלת שתי מדליות כסף ומדליות ארד באליפויות העולם בסקי אלפיני.
סוטר, זכתה ב-3 ניצחונות במסגרת גביע העולם, ובגביע העולמי בסופר G ובגלישה במורד בשנת 2020.
ביוגרפיה

סוטר נולדה בשציץ, השוכנת בקנטון.
באליפות העולם שנערכה באורה בפברואר 2019 היא זכתה בשתי מדליות, אחת מכסף ואחת מארד. מדליית כסף בגלישה במורד אחרי אילקה שטואץ מסלובניה ולפני לינדזי וון מארצות הברית ומדליית ארד בסופר g אחרי סופיה גוגיה מאיטליה ומיקיילה שיפרין מארצות הברית שזכתה בזהב.
באליפות העולם שנערכה בקורטינה ד'אמפצו בפברואר 2021 היא זכתה בשתי מדליות זהב בגלישה במורד לפני קירה ויידל מגרמניה ולארה גוט-בהראמי משווייץ ובמדליית הכסף בסופר g אחרי גוט ולפני שיפרין.
דירוג עונה בגביע העולם

| עונה | גיל | כללי | סלאלום | סלאלום ענק | סופר G | גלישה במורד | משולב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2015 | 20 | 117 | — | — | 54 | 48 | — |
| 2016 | 21 | 29 | — | — | 18 | 9 | — |
| 2017 | 22 | 34 | — | — | 13 | 15 | — |
| 2018 | 23 | 34 | — | — | 15 | 20 | — |
| 2019 | 24 | 18 | — | — | 16 | 6 | — |
| 2020 | 25 | 4 | — | — | 1 | 1 | — |
דימיטר צאנצ'ב

דימיטר צאנצ'ב צאנצ'ב (בבולגרית: Димитър Цанчев Цанчев, נולד ב-28 בספטמבר 1966, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט בולגרי המכהן מ-2021 כשגריר האיחוד האירופי בישראל.
ביוגרפיה

דימיטר צאנצ'ב נולד בסופיה. אביו צאנקו צאנצ'ב היה צלם קולנוע נודע, ודימיטר השתתף בילדותו במספר תפקידי ניצב בסרטים שצילם אביו. הוא רכש תוארי מוסמך אוניברסיטה במזרחנות ובמשפטים בהצטיינות יתרה באוניברסיטת סופיה והתמחה בחוק הבין-לאומי ויחסים בין-לאומיים. בין השנים 1992–1993 הועסק כעורך ברדיו בולגריה. ב-1993 הצטרף צאנצ'ב לשירות החוץ הבולגרי וכיהן בשורה ארוכה של תפקידים ובכללם: סגן ראש המשלחת הדיפלומטית הבולגרית בישראל (1996–1999), ראש דסק המזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ של בולגריה (1999–2001), שגריר בולגריה באומות המאוחדות (2002–2005), דובר משרד החוץ הבולגרי (2005–2008), שגריר בולגריה בישראל (2008–2010), סגן שר החוץ של בולגריה (2010–2012), ושגריר בולגריה באיחוד האירופי (2012–2021).
ב-2021 מונה לשגריר האיחוד האירופי בישראל. צאנצ'ב דובר עברית שוטפת ומפגין לאורך הקריירה עמדות פרו-ישראליות מובהקות. ב-2010, במהלך השרפה בכרמל, שלחה בולגריה 2 מטוסי כיבוי וכ-120 כבאים לסייע בכיבוי. בריאיון לעיתונות אמר צאנצ'ב בתפקידו כסגן שר החוץ הבולגרי, שבולגריה גאה להיות הראשונה שמגישה סיוע לישראל, וכי הבולגרים זוכרים היטב את פועלו של הרב גבריאל אלמושנינו להצלת העיר סופיה ב-1878, לאחר שהעות'מאנים הנסוגים הציתו בה אש. מאז טבח שבעה באוקטובר סייר צאנצ'ב מספר פעמים ביישובים שנפגעו במתקפה, נפגש עם תושבים ועם ראשי יישובים שונים והביע תמיכה בהם.
ביאורים

↑  בעיתונות הישראלית ובאתרים המתבססים על "תרגום מכונה" מאנגלית מתועתק השם בטעות לעברית כטזאנצ'ב.
הערות שוליים

↑  דימיטר צאנצ'ב, באתר משרד החוץ של בולגריה (באנגלית).
↑  New EU ambassador presents credentials to Herzog, באתר timesofisrael.com (באנגלית).
↑  בן הרטמן, Bulgaria takes pride in being 1st to give fire aid, באתר ג'רוזלם פוסט (באנגלית).
↑  מור שמעוני, "העולם צריך לדעת על מה עם ישראל נלחם", באתר ynet, 1 במאי 2024.
ג'רלד פורד (CVN-78)

| --- | --- |

ג'רלד פורד (CVN-78) באפריל 2017
ג'רלד פורד (CVN-78) באפריל 2017
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  נושאת מטוסים
 צי:  צי ארצות הברית 
 דגל הצי:  
 סדרה:  נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד
 סדרה קודמת:  נושאות המטוסים מסדרת נימיץ
 אוניות בסדרה:  ג'רלד פורד, ג'ון קנדי, אנטרפרייז, דוריס מילר, CVN-82
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ניופורט ניוז שיפבילדינג 
 תחילת הבנייה:  11 באוגוסט 2005
 הושקה:  9 בנובמבר 2013
 תקופת הפעילות:  22 ביולי 2017 – הווה (7 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  100,000 טון
 אורך:  337 מטרים
 רוחב:  41 מטרים (בקו המים), 78 מטרים (סיפון)
 שוקע:  12.5 מ' 
 נתונים טכניים
 מהירות:  30 קשרים (56 קמ"ש)
 גודל הצוות:  4,539 (כולל זרוע האוויר)
 טווח שיוט:  בלתי מוגבל, 25 שנים עד לתדלוק חוזר של הכור הגרעיני
 הנעה:  A1B reactor 
 צורת הנעה:  2 כורים גרעיניים A1B
 אמצעי לחימה
 חימוש:  טילים נגד מטוסים: שני משגרי RIM-162 ESSM  שני משגרי RIM-116 R
 מטוסים:  75+
 
USS Gerald R. Ford‏ (CVN-78) היא נושאת המטוסים המובילה של הסדרה שלה בצי נושאות העל של ארצות הברית. נושאת המטוסים נקראת על שמו של הנשיא האמריקאי ה-38, ג'רלד פורד ששירת במלחמת העולם השנייה על נושאת המטוסים הקלה מונטריי. מייד לאחר מתקפת הפתע של חמאס על ישראל באוקטובר 2023, היא נשלחה למזרח הים התיכון כחלק מההרתעה של ארצות הברית על מדינות כמו איראן.
ציוני דרך

הבנייה של נושאת המטוסים החלה ב-11 באוגוסט 2005, כאשר נורת'רופ גראמן קיימה את טקס חיתוך הפלדה בשביל מגן הצד של נושאת המטוסים, ששוקל 15 טון. טקס השלמת השדרית התקיים ב-14 בנובמבר 2009.
האונייה הושקה באופן רשמי ב-9 בנובמבר 2013. נושאת המטוסים החליפה את האנטרפרייז, שסיימה את תקופת השירות בת 51 השנים שלה בדצמבר 2012. נושאת המטוסים נמסרה לצי האמריקאי ב-31 במאי 2017, שנתיים לאחר המועד הצפוי. הנשיא דונלד טראמפ הכניס אותה לשימוש ב-22 ביולי 2017.
ההפלגה המבצעית הראשונה שלה הייתה ב-5 באוקטובר 2023 והיא נחשבת לספינת המלחמה הגדולה שנבנתה אי פעם. משרתים בה 4,539 אנשי צוות.
השם

ב-2006, כשג'רלד פורד היה עדיין בחיים, הסנטור ג'ורג ורנר הציע תיקון לתקציב ההגנה של 2007 שבו הוכרז כי נושאת המטוסים CVN-78 תקרא על שמו של פורד.
ב-3 בינואר 2007, מזכיר ההגנה של ארצות הברית לשעבר דונלד רמספלד הכריז בהספד של פורד כי נושאת המטוסים תיקרא על שמו. מאוחר יותר באותו היום אישר הצי את ההכרזה.
היסטוריה > בנייה

ב-10 בספטמבר 2008, צבא ארצות הברית חתם על חוזה של 5.1 מיליארד דולר עם נורת'רופ גראמן, לעיצוב ובניית נושאת המטוסים. נורת'רופ החלה את הבנייה עוד ב-2005 בחוזה של 2.7 מיליארד דולר. נושאת המטוסים נבנתה בנמל של החברה בניופורט ניוז, ויג'יניה.
טקס השלמת השדרית התקיים ב-14 בנובמבר 2009 במעמד בתו של פורד.
ב-2011 דווח שנושאת המטוסים הייתה "חצי מוכנה". באפריל 2012, היא הייתה כ-75% מוכנה. ב-24 במאי הנושאת הייתה מוכנה עד לקו הטעינה.
בניית סיפון הטיסה של הנומ"ט הסתיימה באפריל 2013.
ביולי 2013, קפסולת זמן רותכה לתוך חדר קטן, על פי המסורת הנהוגה בצי. קפסולה זו הכילה חפצים שבחרה בתו של פורד, סוזן פורד ביילס: אבן חול מהבית הלבן, מדליות של הצי האמריקאי וכנפי טייס של המפקד של נושאת המטוסים.
ב-3 באוקטובר 2013 הותקנו בנושאת מטוסים 4 מדחפים מארד שמשקל כל אחד מהם 30 טונות וקוטרם 6.4 מטרים. התקנת המדחפים ארכה כ-10 חודשים וגרמה לעיכוב בלוח הזמנים, וטקס ההשקה נערך רק ב-9 בנובמבר על ידי בתו של פורד, עם בקבוק של יין נתזים אמריקאי.
נכון ל-2013, עלות הבנייה הייתה 12.8 מיליארד דולר, 22% מעל לתקציב שנקבע בשנת 2008, ובנוסף לכך 4.7 מיליארד דולר למחקר ופיתוח. בגלל בעיות התקציב ראש המבצעים הימיים, אדמירל ג'ונתן גרינרט, הזהיר מפני עיכוב של שנתיים במסירת הספינה.
ב-8 באוקטובר 2023, בתחילת מתקפת הפתע של חמאס על ישראל, מזכיר ההגנה של ארצות הברית, לויד אוסטין הודיע כי ארצות הברית שולחת את נושאת המטוסים ג'רלד פורד (CVN-78) לחופי ישראל כדי להפגין תמיכה בישראל ולהרתיע את מדינות האויב סביבה.
גלריה

נושאת המטוסים בנהר ג'יימס, 11 ביוני 2016
פורד במדי צי ארצות הברית, 1945
הנחת ה"אי" במשקל 555 טון. ינואר 2013
נושאת המטוסים בזמן הבנייה
הערות שוליים

↑  "Gerald R. Ford Carrier Strike Group Departs for First Deployment". U.S. Navy. 5 October 2023. Retrieved 2 January 2023.
↑  "Gerald R. Ford Class Aircraft Carrier". Military.com (באנגלית). נבדק ב-28 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  איתמר אייכנר ויוסי יהושע, ארה"ב מקרבת נושאת מטוסים לחופי ישראל. הבית הלבן: "הסיוע הצבאי בדרך", באתר ynet, 8 באוקטובר 2023
ג'יבריל רג'וב

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1953 (בן 71) ירדן דורא, ירדן 
 מדינה:  הרשות הפלסטינית
 תפקיד:  יו"ר הביטחון המסכל לשעבר  יו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית
 מפלגה:  פת"ח פת"ח
 השקפה דתית:  אסלאם 
 www.jibrilrajoub.ps
 
ג'יבריל רג'וב (בערבית: جبريل رجوب, מכונה גם אבו ראמי; נולד ב-1953) הוא איש ציבור פלסטיני חבר הפת"ח, ויו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית. קודם לכן כיהן כראש הביטחון המסכל ביהודה ושומרון. בעברו היה שותף בפעילות טרור נגד ישראל ואף גורש ללבנון.
ראשית חייו וחיים אישיים

נולד ב-1953 בעיירה דורא בנפת חברון. בגיל 15 הואשם במתן מחסה לקצינים מצריים שהגיעו לאזור חברון מעזה[דרוש מקור]. במעצר הכיר את אבו עלי שאהין, מראשי הפת"ח, שהמליץ לקבלו לארגון. בגיל 17 זרק רימון על משאית של צה"ל, וב-1970 נידון בשל כך למאסר עולם. בבתי הכלא השונים בהם שהה למד עברית רהוטה ואנגלית ברמה סבירה, וכן תרגם את ספרו של מנחם בגין "המרד" לערבית. שוחרר בעסקת ג'יבריל ב-1985. אחרי שחרורו נישא להיבה, אם ארבעת ילדיו.
אחיו נאיף רג'וב, הצטרף לחמאס והיה בין המגורשים ללבנון בשנת 1992, אחר כך חזר לדורא. שימש כאימם המסגד בעיירה ונבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית. בשנת 2006 נעצר נאיף רג'וב, בעקבות חטיפתו של גלעד שליט, כחלק מקלפי המיקוח שניסתה ישראל להשיג בתמורה לשליט. הוא הועמד למשפט ואז נקצבו לו ארבע שנות מאסר. ביולי 2014 נעצר נאיף רג'וב שוב כחלק ממבצע "שובו אחים" ומאז הוא מוחזק בצו מנהלי.
רג'וב חלה בסרטן ועבר ארבעה ניתוחים.
פעילות פוליטית

ב-1988 השתתף באינתיפאדה הראשונה, ובעקבות כך גורש ללבנון, משם הגיע לתוניס, למטה אש"ף. שימש כעוזרו של ח'ליל אל-וזיר (אבו ג'יהאד), סגן ראש הפת"ח. לאחר הריגתו של אבו ג'יהאד נהיה למקורבו של יאסר ערפאת. ב-1992 גייס סוכן בישראל, שהיה אמור לרצוח את אריאל שרון.
לאחר הסכמי אוסלו ב-1994 חזר לשטחים. ב-18 במאי 1994 מונה לראש הביטחון המסכל בגדה, שבסיסו נקבע ביריחו, שהועברה באותו זמן לשליטת הפלסטינים. הכוחות הכפופים לרג'וב אומנו על ידי ה-CIA והשב"כ. בסיס כוחו של רג'וב היו אנשי חברון וצעירים פלסטינים שלא היו קשורים להנהגה בתוניס ולכן היו מוכנים להתמודד נגד חמאס. רג'וב הקים את המפקדה שלו שהייתה המשוכללת במפקדות הרשות הפלסטינית בביתוניא. בשנת 1999 אישר יוזמה לגייס חיילות בצה"ל כמודיעות שלו.
באינתיפאדה השנייה ב-2000 נמנע מלקחת חלק פעיל ואף סיכל, לפי גורמים ישראליים, מספר פיגועי טרור. למרות זאת ביתו הופצץ על ידי חיל האוויר, שמיד הודה בטעות. במבצע חומת מגן נכנסו כוחות צה"ל לביתוניא וצרו על מפקדתו בה הוחזקו במעצר מבוקשים על פעילות טרור. לאחר שאזלה תחמושתם של אנשי רג'וב, הם נכנעו, וכוחות צה"ל נכנסו למתחם, עצרו את המבוקשים ואספו מסמכים רבים. המתחם עצמו נהרס ברובו.
ב-2002 הוא פוטר על ידי ערפאת, לאחר סכסוך אישי קשה ביניהם. בשנה שלאחר מכן התקרב בחזרה לערפאת ומונה ב-2003 כיועצו לביטחון לאומי. לאחר מות ערפאת התקרב בהדרגה ליורשו אבו מאזן. רג'וב התמודד בבחירות למועצה המחוקקת ב-2006 בנפת חברון והפסיד למועמדי חמאס, בהם אחיו, נאיף. כתוצאה מההפסד התפטר מתפקידיו. בהמשך יצא ללימודי תואר שני והתמנה לתפקיד יו"ר ההתאחדות הפלסטינית לכדורגל. באוגוסט 2009 נבחר כחבר הוועד המרכזי של פתח.
יו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית

ב-2009 התמנה ליושב ראש התאחדות הכדורגל הפלסטינית. במסגרת זו פעל רג'וב דיפלומטית נגד ישראל.
ב-2013 פנה לפיפ"א בבקשה להשעות את ישראל מן הארגון, על רקע מניעת כניסתם של שחקנים ומאמנים מכמה מדינות ערביות לאליפות מערב אסיה לנערים, שהתקיימה ברשות הפלסטינית. בהמשך גיבש רשימה של חמש דרישות מישראל, אשר דחייתן מעכבת לטענתו את התפתחות הכדורגל הפלסטיני:
חופש תנועה בין עזה לגדה המערבית עבור כדורגלנים ואנשי צוות פלסטינים על ציודם
הרחקת מועדוני כדורגל של התנחלויות מן הליגות הישראליות
מאבק של ההתאחדות הישראלית כנגד ביטויי גזענות במגרשים
אי הפרעה של ישראל להקמת מתקני כדורגל ברשות הפלסטינית
ביטול מיסים וחסמים אחרים על ייבוא ציוד כדורגל לרשות.
במאי 2015, לאחר שישראל לא נענתה לדרישות, הגיש בכינוס פיפ"א בציריך הצעה להשעות את ישראל מן הארגון. רג'וב משך את ההצעה ברגע האחרון, ובכינוס הוחלט להקים ועדה לבדיקת הנושאים שבמחלוקת.
ביוני 2018 לחץ רג'וב על נבחרת ארגנטינה בכדורגל לבטל את הגעתה למשחק הידידות ישראל-ארגנטינה וקרא לשרוף את חולצתו של ליאו מסי, משנודע כי המשחק צפוי להתקיים בירושלים במקום בחיפה. לאחר ביטול המשחק הגישה ההתאחדות לכדורגל בישראל תלונה נגד רג'וב לפיפ"א, וזו הודיעה שהיא תפתח נגדו בהליך משמעתי. ב-24 באוגוסט 2018 הודיעה פיפ"א על השעייתו של רג'וב ל-12 חודשים וקניסתו ב-20,000 פרנק שווייצרי בגין הסתה.