stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסיסקו חנטו
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952/1953 | ראסינג סנטנדר | ספרדליגת העל הספרדית | 10 | 2 | 4 | 0 | 0 | 0 | 14 | 2 |
| 1953/1954 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 17 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 21 | 0 |
| 1954/1955 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 24 | 6 | 3 | 0 | 0 | 0 | 27 | 6 |
| 1955/1956 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 29 | 7 | 6 | 3 | 7 | 1 | 42 | 11 |
| 1956/1957 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 27 | 7 | 2 | 0 | 8 | 1 | 37 | 8 |
| 1957/1958 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 28 | 7 | 5 | 1 | 6 | 3 | 39 | 12 |
| 1958/1959 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 21 | 7 | 5 | 2 | 8 | 1 | 34 | 10 |
| 1959/1960 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 27 | 14 | 5 | 2 | 6 | 2 | 38 | 18 |
| 1960/1961 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 28 | 9 | 8 | 3 | 2 | 1 | 38 | 13 |
| 1961/1962 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 25 | 6 | 9 | 4 | 10 | 2 | 44 | 12 |
| 1962/1963 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 25 | 7 | 4 | 1 | 2 | 1 | 31 | 9 |
| 1963/1964 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 24 | 12 | 2 | 0 | 9 | 3 | 35 | 15 |
| 1964/1965 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 23 | 4 | 3 | 0 | 6 | 5 | 32 | 9 |
| 1965/1966 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 28 | 10 | 3 | 2 | 9 | 3 | 40 | 15 |
| 1966/1967 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 20 | 11 | 5 | 0 | 4 | 0 | 29 | 11 |
| 1967/1968 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 24 | 8 | 0 | 0 | 7 | 5 | 31 | 13 |
| 1968/1969 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 26 | 8 | 2 | 1 | 2 | 0 | 30 | 9 |
| 1969/1970 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 25 | 3 | 5 | 1 | 3 | 2 | 33 | 6 |
| 1970/1971 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 7 | 0 | 2 | 0 | 6 | 0 | 15 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 438 | 128 | 77 | 20 | 95 | 30 | 610 | 178 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ספרד> שנה | נבחרת ספרד> הופעות | נבחרת ספרד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1955 | 1 | 0 |
| 1956 | 1 | 0 |
| 1957 | 7 | 0 |
| 1958 | 2 | 0 |
| 1959 | 5 | 1 |
| 1960 | 4 | 0 |
| 1961 | 6 | 1 |
| 1962 | 6 | 0 |
| 1963 | 3 | 1 |
1964: 0
1965: 0
| 1966 | 3 | 1 |
| 1967 | 2 | 1 |
| 1968 | 2 | 0 |
| 1969 | 1 | 0 |
| סה"כ | 43 | 5 |
הערות שוליים

↑  אבל בריאל מדריד: פאקו חנטו הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 18 בינואר 2022
| נבחרת ספרד – מונדיאל 1962 |
| --- | --- | --- |
|  1 ארקיסטאין •  2 סדורני •  3 כרמלו •  4 קויאר •  5 דל סול •  6 די סטפנו •  7 אצ'ברייה •  8 גאראי •  9 חנטו •  10 גראסיה •   11 ריבייה •  12 פיירו • 13 פצ'ין •  14 פושקש • 15 מרטינס • 16 רייחה • 17 רודרי • 18 אדלרדו • 19 סנטמריה • 20 סגרה • 21 לואיס סוארס • 22 ורז'ס • מאמן: הררה |  1 ארקיסטאין •  2 סדורני •  3 כרמלו •  4 קויאר •  5 דל סול •  6 די סטפנו •  7 אצ'ברייה •  8 גאראי •  9 חנטו •  10 גראסיה •   11 ריבייה •  12 פיירו • 13 פצ'ין •  14 פושקש • 15 מרטינס • 16 רייחה • 17 רודרי • 18 אדלרדו • 19 סנטמריה • 20 סגרה • 21 לואיס סוארס • 22 ורז'ס • מאמן: הררה | ספרד |
| נבחרת ספרד – מונדיאל 1966 |
| --- | --- | --- |
|  1 איריבר •  2 סאנצ'יס •  3 אלאדיו •  4 דל סול •  5 סוקו •  6 גלריה •  7 אופרטה •  8 אמנסיו •  9 מרסלינו •  10 סוארס •   11 חנטו •  12 בטנקורט • 13 ריינה •  14 ריבייה • 15 רייחה • 16 אוליביה • 17 גאייגו • 18 פירי • 19 פוסטה • 20 פיירו • 21 אדלרדו • 22 לפטרה • מאמן: וייאלונגה |  1 איריבר •  2 סאנצ'יס •  3 אלאדיו •  4 דל סול •  5 סוקו •  6 גלריה •  7 אופרטה •  8 אמנסיו •  9 מרסלינו •  10 סוארס •   11 חנטו •  12 בטנקורט • 13 ריינה •  14 ריבייה • 15 רייחה • 16 אוליביה • 17 גאייגו • 18 פירי • 19 פוסטה • 20 פיירו • 21 אדלרדו • 22 לפטרה • מאמן: וייאלונגה | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812620392905606  BNE: XX1283207  GND: 124984830X  LCCN: no2024041328  VIAF: 87048461   WorldCat (עם VIAF): 87048461
קאמבריה

| --- | --- |
דגל קאמבריהדגל קאמבריה

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  צפון-מערב אנגליה
 רשות מחוקקת:  council of Cumbria County Council 
 בירת המחוז:  קרלייל
 תאריך ייסוד:  1974
 שטח:  6,768 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  סקייפל פייק 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  499,781 (2020)
  ‑ צפיפות:  74 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  54°30′N 3°15′W﻿ / ﻿54.5°N 3.25°W﻿ / 54.5; -3.25 
 אזור זמן:  UTC
 www.cumbria.gov.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קאמבריה (באנגלית: Cumbria) הוא מחוז טקסי (Ceremonial county) ומחוז כפרי (Shire county) בצפון-מערב אנגליה. המחוז גובל במחוזות הבאים: נורת'מברלנד, צפון יורקשייר, דרהאם ולנקשייר. הוא כולל שישה רבעים (Districts) בחלוקה: Barrow-in-Furness, South Lakeland, Copeland, Allerdale, Eden ו- Carlisle. לרוב נהוג לחלקו מנהלתית למספר אזורי משנה: דרום, מערב ומזרח, כאשר כל אזור מורכב משני רבעים: המזרח מכיל את Carlisle ו-Eden, המערב את Copeland ו-Allerdale, והדרום את Barrow-in-Furness ו-South Lakeland. את המחוז חוצה נהר הלאות'ר.
בשטחי המחוז מצוי הפארק הלאומי אזור האגמים וחלק מפארק היורקשייר דיילס.
פוליטיקה

למחוז קאמבריה שישה נציגים בבית הנבחרים הבריטי, שנבחרו על פי אזורי-ייצוג המצויים במחוז. חלקם כמו Carlisle ו-Copeland תואמים לרבעים, ואחרים כמו Penrith and The Border פרושים בגבולות אחרים.
בשנת 2007 עלתה הצעת חוק שביקשה להפוך את שיטת שתי השכבות (מחוז ורבעים) לאחידה, עם מועצה אחת לכל מחוז קאמבריה. ההצעה נדחתה.
קאמבריה הוכרזה כמחוז בשנת 1974 תוך איחוד של שני מחוזות מנהליים קודמים: וסטמורלנד וקאמברלנד. חלקים מקאמבריה בחלוקתה הנוכחית היו שייכים למחוזות גובלים, כגון Furnass שהיה חלק מלנקשייר. שרידים מהמחוזות הישנים ניתן למצוא בשמות עיתונים שונים שעדיין יוצאים לאור, כגון The Westmorland Gazette, ובמידת הזיקה של תושבי המקום למחוז. כך למשל התושבים שעד 1974 היו חלק מלנקשייר הביעו בסקר זיקה פחותה למחוזם החדש (55% ב-Furnass הביעו זיקה חזקה או חזקה מאוד, מתוך 79% מכלל תושבי המחוז שהצביעו על זיקות דומות).
דמוגרפיה

קאמבריה היא אחד המחוזות הבריטים בעלי הגיוון הנמוך ביותר: כ-96% מתושביה הם ממוצא לבן, ואינם מהגרים. המחוז רובו ככולו כפרי, כאשר העיר היחידה היא קרלייל (Carlisle) והעיירה הגדולה אחריה היא בארו בפורנס (Barrow in Furness).
אחת הדמויות הידועות  שהתגוררה במחוז היא סופרת הילדים,  ביאטריקס פוטר.
היסטוריה

אזור קאמבריה היה נתון לניסיונות כיבוש רבים מצד ממלכת סקוטלנד, וכתוצאה מכך פיתח מסורת של פטריוטיות אנגלית. האזור עבר לשליטה אנגלית (Anglian) במהלך הניכוס של אומבריה הצפונית (Kingdom of Northumbria). לפני כן, וגם תקופה ממושכת לאחר מכן, היו התושבים בעלי זיקה קלטית והוא היה חלק מהצפון הקדום (בוולשית: Hen Ogledd). במהלך ימי הביניים המוקדמים קאמבריה הייתה נתונה להשפעת ממלכת סטרת'קלייד הקלטית מצפון. עד המאה ה-11 חלקים נרחבים ממנה היו תחת שלטונה.
קאמבריה הייתה גם מקור לפלישות ויקינגיות רבות, ועד היום יש סימנים גנטיים אצל תושבי המקום, המעידים על קשר נורדי.
כתוצאה מהשפעות תרבותיות אלו, התפתח במקום ניב מיוחד הקרוי קאמברית (Cumbrian Dialect) ובו השפעות נורדיות וקלטיות חזקות.
מקורו ההיסטורי והאטימולוגי של השם קאמבריה הוא מולשית: Cymru, שמשמעותה ארץ האחווה (Land of compatriots בתרגום לאנגלית).
ראו גם

נקניקיית קאמברלנד
נפות קאמבריה:

1. Barrow-in-Furness

2. South Lakeland

3. Copeland

4. Allerdale

5. Eden

6. Carlisle
צ'ורטקוב

ערך זה עוסק בעיר באוקראינה. אם התכוונתם לחסידות, ראו .
צ'ורטקוב (באוקראינית: Чортків, צ'ורטקיב, ברוסית: Чортков; בפולנית: Czortków, ביידיש: טשאָרטקאָוו) היא עיר במחוז טרנופול במערב אוקראינה, המשמשת כמרכז מינהלי ומסחרי של מחוז צ'ורטקוב. נכון ל-2001 התגוררו בצ'ורטקוב 29,057 בני אדם. בעבר השתייכה צ'ורטקוב לחבלי פודוליה וגליציה המזרחית.
היסטוריה

העיר צ'ורטקוב שוכנת בבקעה עמוקה על גדות נהר סרט ונחשבת לעיר הראשית בחבל פודוליה. תיעוד היסטורי ראשון ביחס לצ'ורטקוב נמצא בכתב-הכנעה משנת 1437 שניתן למלך פולין, ולדיסלב יגיילו, מאת אצילי הערים באזור, ובו נזכר גם בעל כפר בשם צ'רטקובסקי.
ב-1522 קיבל בעל האחוזה בשם צ'רטקובסקי אישור מזיגמונד הראשון, מלך פולין לייסד עיר ולקרוא אותה בשם צ'ורטקוב. מאז נמכרה העיר ונקנתה על ידי משפחות שונות לבסוף נרכשה בידי משפחת פוטוצקי ששלוחותיה השונות שלטו כמעט בכל הערים והאחוזות ברוסיה, פודוליה ואוקראינה.
מראשית היווסדה סבלה צ'ורטקוב מהתקפות הטטרים שהחריבו אותה ולקחו את תושביה בשבי. ב-1672 נכבשה העיר על ידי האימפריה העות'מאנית, ורק ב-1699, כתוצאה מהסכם קרלוביץ וחזרת חבל פודוליה לשלטון פולין, שבה צ'ורטקוב לרשות משפחת פוטוצקי. לאחר החלוקה הראשונה של פולין ב-1772 עברה צ'ורטקוב לשלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית.
בזמן מלחמת העולם הראשונה הייתה צ'ורטקוב תחת שלטון הרוסים, ולאחר המלחמה ב-1918, הפכה, יחד עם כל חבל גליציה, לחלק מהרפובליקה הפולנית השנייה.
ב-17 בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, פלש הצבא האדום לצ'ורטקוב בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. העיר הייתה תחת שליטת ברית המועצות עד ליוני 1941, אז כבש הצבא הגרמני את צ'ורטקוב מידי הרוסים.
לאחר המלחמה חזרה צ'ורטקוב לשליטת ברית המועצות. רוב האוכלוסייה הפולנית עזבה את העיר ועברה לתחומי פולין. ב-1991, בעקבות התפרקות ברית המועצות, זכתה אוקראינה לעצמאות, וצ'ורטקוב היא חלק מאוקראינה העצמאית.
צ'ורטקוב משמשת מרכז מינהלי ומסחרי של המחוז וקיימים בה כמה מפעלים תעשייתיים. אתרי התיירות בעיר הם המבצר העתיק מהמאה ה-17 וכנסיית העץ מהמאה ה-17 וה-18. בנוסף פועל בעיר מוזיאון היסטורי.
אוכלוסייה

1722: 252 בתים, מהם 110 של יהודים.
1797: 353 בתים, מהם 121 של יהודים.
1809: 727 בתים שבהם חיו 3930 נפשות.
2001: 29,057 נפשות.
הקהילה היהודית

במשך מאות שנים ישבו יהודים בצ'ורטקוב. תיעוד קורותיהם משקף במידה רבה את חייהן של קהילות יהודיות רבות באזור. לראשונה מוזכרים יהודים החיים בצ'ורטקוב בשנת 1616, 94 שנה לאחר היווסדה של העיר, אולם על פי ד"ר אפרים זוננשיין יש להניח שיהודים גרו במקום שנים רבות קודם לכן. מספר השו"ת "משאת בנימין" שחיבר הרב בנימין סלניק מפודהייצה עולה, כי באותה תקופה עסקו יהודי צ'ורטקוב כמו שאר יהודי הערים בסביבה במסחר ביין ולשם כך נהגו לנסוע לארצות ולאכיה בשיירות ובעגלות רבות כדי להביא חביות יין. בבית הקברות הישן קיימות מצבות מלפני שנת ת"ח (1648).
כיתר קהילות פודוליה, חרבה גם קהילת צ'ורטקוב במהלך גזירות ת"ח ות"ט. עדויות מתקופה זו מספרות כי היהודים סבלו לא רק מהקוזאקים אלא גם מאדוני העיר הפולנים שחשדו בהם בשיתוף פעולה עם הקוזאקים. בשנת תס"ה (1705) פנה שר העיר ליהודים וביקש שישובו לצ'ורטקוב, אך נראה שבודדים התיישבו בעיר כבר לפני הפניה הרשמית. צו המסדיר את זכויותיהם וחובותיהם של יהודי העיר ביחס למושל העיר ניתן בשנת תפ"ב (1722). בראש הקהילה עמדו הרב ופרנסי הקהילה, ואף שהייתה נחשבת לקהילה עצמאית, היא נשמעה להוראות מקהילת לבוב.
בשנת תפ"ו (1726) התמנה לרב הקהילה הרב צבי הירש הלוי הורוביץ, בנו של ר' מאיר הלוי הורביץ מטיקטין ממשפחת רבנים ידועה ומגדולי הרבנים בפודוליה בעת ההיא, שהניח את היסודות הדתיים של הקהילה. שני בניו, הרב פנחס ורבי שמואל (שמעלקא) היו מגדולי תנועת החסידות במאה ה-18. בתקופת הנהגתו של הרב צבי הורוביץ התפשטה בפודוליה תנועתו של יעקב פרנק, אולם נראה שבשל מעמדו והשפעתו של הרב הורוביץ השפעתה על קהילת צ'ורטקוב הייתה מועטת. בדמותו של הרב הורוביץ נקשרו אגדות וסיפורי מעשיות, בהם הוא תואר כצדיק וקדוש. אגדה מפורסמת קושרת את עושרה של משפחת רוטשילד, בברכה שקיבל מאיר-אנשיל אבי השושלת מפי הרב הורביץ. על שמו נקרא אחד מבתי הכנסת של הקהילה, "בית המדרש של רבי הירשלי".
מספר בתי היהודים בצ'ורטקוב בשנת 1722 היה 110, לעומת 142 בתי הנוצרים. בשנת 1765, גרו בעיר 812 יהודים בנוסף ל-56 שהתגוררו בכפרי הסביבה. ב-1797 היו בצ'ורטקוב 121 בתים של יהודים ו-232 בתים של נוצרים.
ב-1865 רכש רבי דוד משה פרידמן, בנו של רבי ישראל מרוז'ין, טירה בעיר והפך אותה למרכז החצר החסידית שהקים, "חסידות צ'ורטקוב". הקמת החצר שנחשבה כאחת החצרות החסידיות הגדולות והמרכזיות, הביאה לפרסומה של העיר בקרב יהדות מזרח אירופה כולה. לאחר פטירתו של רבי דוד משה פרידמן ב-1903 החליף אותו בנו רבי ישראל מצ'ורטקוב שהיה מחשובי האדמו"רים של יהדות פולין קודם השואה וממנהיגיה של תנועת אגודת ישראל. כמו רבים אחרים הוא נאלץ בתקופת מלחמת העולם הראשונה לעבור לווינה, אולם הוא נהג לשהות בתקופות החגים בצ'ורטקוב. הקמת החצר החסידית בצ'ורטקוב לוותה בהתנגדות מצד רב העיר, הרב ישעיה מאיר שפירא וחסידיו, שנבעה מסיבות מגוונות ונמשכה לאורך שנים ארוכות.
במחצית הראשונה של המאה ה-20 הייתה צ'ורטקוב מרכז לפעילות ציונית ותרבותית ענפה אשר התקיימה לצד מוסדות הקהילה המסורתיים. הפעילות הציבורית היהודית בעיר נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
הקהילה היהודית > בשואה

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-6 ביולי 1941, החלו אלו בביצוע מעשי רצח ביהודיה, וב-10 בחודש רצחו אוקראינים מקומיים כ-300 מיהודי העיר. ב-28 ביולי רצחו שוטרים גרמנים כ-150 יהודים נוספים מהעיר ביער סמוך. בהמשך, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, גיוס לעבודות כפייה והחרמת רכוש. ב-12 באוקטובר 1941 רצחו הגרמנים כ-200 משכילים יהודים מהעיר, ובהם חלק מחברי היודנרט שאך מונה בעיר. יודנרט חדש שמונה בעיר נצטווה לספק לגרמנים מאות עובדי כפייה יהודים לעבודות פרך, בהן רבים מתו.
בראשית אפריל 1942 רוכזו יהודי העיר וסביבתה בגטו צפוף שהוקם בה, בו מתו רבים מהם כתוצאה מתנאי המחיה הקשים. ביוני 1942 נרצחו כמה מאות מיהודי הגטו.
ב-27 באוגוסט 1942 נערכה בגטו שבעיר אקציה גדולה, בה רצחו הגרמנים והאוקראינים כ-600 ילדים, קשישים וחולים יהודים בשטח הגטו, ושילחו כ-2,500 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר מכן, צמצמו הגרמנים את שטח הגטו, הקיפו אותו בגדר תיל, וסגרו את שעריו. בתקופה זו החלו לפעול בגטו מספר קבוצות מחתרת, אשר רוב חבריהן נלכדו ונורו. ב-5 באוקטובר 1942 נערכה בגטו אקציה נוספת, בה שולחו כ-500 איש נוספים לבלז'ץ.
ב-23 ביוני 1943 רצחו הגרמנים כ-500 עד 700 יהודים נוספים מהגטו ביער סמוך, ובספטמבר 1943 חוסל סופית הגטו בעיר, תוך הצתת בתיו. לאחר מכן הוכרזה העיר רשמית כ"נקייה מיהודים".
מכ-6,000 יהודי העיר שרדו את השואה כ-100 איש.
ספר יזכור להנצחת קהילת צ'ורטקוב יצא לאור בשנת 1967 בעריכת ד"ר ישעיהו אוסטרידן, והוא כולל מידע רב על העיר ועל הקהילה היהודית, מוסדותיה ואנשיה לאורך הדורות. חלק מהמאמרים בספר נכתבו ביידיש ובסופו קיים גם מדור באנגלית. בפתח הספר מובא חיבורו של הרב ד"ר אפרים זוננשיין המתאר את קורות הקהילה כפי שתועדו בפנקס הקהילה החל משנת תצ"ח. חיבורו של זוננשיין התפרסם לראשונה ב-1939 בוורשה וצורפה אליו הקדמה מאת פרופ' מאיר בלבן.
הערות שוליים

↑  ראו בהרחבה בספר יזכור.
↑  צ'ורטקוב, אתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538129305171  LCCN: nr91042479  NKC: ge895906  SUDOC: 176164162  VIAF: 143609721   WorldCat (עם VIAF): 143609721
קאמבק (תופעה)

קאמבק (באנגלית: Comeback, מילולית: חזרה) הוא מונח תרבותי המבטא שובה של דמות או קבוצה שזכתה בעבר לאהדה ולפרסום להישגי עבר שלה, לאחר היעדרות מתשומת הלב הציבורית. שיבה לצמרת של מי או של מה שנעדר ממנה באופן זמני.
בבידור ובתרבות

בבידור ובתרבות יכול המושג להצביע על הוצאת תקליט או מופע חדשים או השתתפות בסרט קולנוע או תוכנית טלוויזיה חדשים של זמר או שחקן בעלי הישגי עבר, לאחר תקופה ארוכה יחסית של היעדרות מתשומת הלב הציבורית. להיעדרות זו יכלו לגרום משבר אישי, ירידה ביכולת המקצועית, פניה לתחום לא-פופולרי, זיהוי שגוי של טעם הקהל ועוד. תקופות של נסיגה וחזרה הן חלק שכיח בקריית בידור ותרבות: "כמעט שאין אמן או להקה גדולים שלא חוו את זה על בשרם: הצלחה מטאורית, לעיתים בן לילה, מכירות בשמיים והופעות נונ-סטופ שלעיתים מכלות את כל הזמן שיש להם ומכניסות לסחרור מעייף, או סינגלים שפחות מצליחים, מכירות תקליטים בירידה, מכירת כרטיסים פחותה להופעה הקרבה או אפילו מצב רפואי שמשבית ומבשר רעות. חלקם לא הצליחו לשרוד את זה, חלקם שרדו כמו גדולים ואפילו יותר מזה."
להקות או קבוצות שהתפרקו מתאחדות לעיתים לאירוע קאמבק, שכאשר הוא מוצלח יכול להוביל להקמתן מחדש וחידוש פעילותן (למשל להקת כוורת, חבורת "זהו זה!", להקת ארווי מארגנטינה, להקת RBD ממקסיקו, להקת תיסלם, סאבלימינל והצל, להקת הדורבנים וכדומה).
בקוריאה הדרומית, משמעות המושג קאמבק היא פרסום מוזיקה חדשה של האמן ופעילויות הקידום הנלוות אליה, בדרך כלל כולל הופעות טלוויזיה והשתתפות בתוכניות טלוויזיה. כל מחזור פעילות קידום של האמן נקרא "קאמבק" גם כשהאמן המדובר לא יצא להפסקה.
בפוליטיקה

פוליטיקאי יכול לצאת "למדבר הפוליטי" בעקבות ירידת קרנו בעיני הבוחרים (הפסד בבחירות, או אי-מעבר של אחוז החסימה כמו נפתלי בנט בבחירות לכנסת העשרים ואחת); או הוראה חוקית שמונעת ממנו להתמודד (למשל מאסרו של אריה דרעי, או החלטת ועדת כהן בעניין אריאל שרון). הקאמבק מתרחש כאשר הנסיבות הפוליטיות משתנות או לאחר תקופה בה משקם הפוליטיקאי את מעמדו הציבורי והוא יכול לשוב ואף להצליח לסחוף מחדש בוחרים.
בספורט

קאמבק בספורט יכול להיות שובו של אתלט לפעילות והישגים לאחר פציעה או משבר אישי או שובה של קבוצה או נבחרת להישגים לאחר ירידת ליגה, למשל.
קאמבק יכול להתרחש גם במסגרת סדרת גמר בה קבוצה חוזרת מהפסד בשלב מוקדם לניצחון במשחק גומלין.
בטכנולוגיה

מסיבות שונות, כגון נוסטלגיה או אופנה, יש והשוק, או חלקים מהציבור, מאמצים מחדש טכנולוגיה ותיקה שכבר נדחקה עקב שימוש בטכנולוגיה מודרנית יותר. כך למשל ניתן לציין את הקאמבק של תקליטי הויניל, לאחר שהוחלפו על ידי אמצעי השמעת מוזיקה אחרים.
הערות שוליים

↑  נעם קסל, מדילן ועד בון ג'ובי: הקאמבקים הגדולים של המוזיקה, באתר ynet, 13 ביוני 2019
↑  המדבר הפולטי
↑  למשל אמיר ענבר, אחד הקאמבקים הגדולים בספורט: טייגר וודס זכה בתואר המייג'ור ה-15 שלו, באתר הארץ, 14 באפריל 2019
↑  היה כדבר הזה? הקאמבקים הגדולים באלופות, באתר ערוץ הספורט, 25 בספטמבר 2019
↑  אחרי התקליטים: האם גם הדיסקים בדרך לעשות קאמבק?, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2022
צוות קרב חטיבת השריון ה-20

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  "אגרוף הפלדה"
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  חיל שריון
 בסיס האם:  מחנה בולפורד, וילטשייר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 בספטמבר 1939 – הווה (85 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  הדיוויזיה השלישית
צוות קרב חטיבת השריון ה-20 (באנגלית: 20th Armoured Brigade Combat Team) היא חטיבת חיל שריון של הצבא הבריטי. החטיבה נמצאת תחת פיקוד הדיוויזיה השלישית ובסיס האם שלה במחנה בולפורד, וילטשייר.
החטיבה כוללת שני רגימנטים משוריינים (משמר הדרגונים המלכותי ורגימנט ההוסרים המלכותי של המלכה), שני גדודי חיל רגלים משוריין (הראשון מרגימנט הפוסיליירים המלכותי והחמישי מרגימנט הרובאים), ושני גדודי מילואים (מאותם רגימנטים), בנוסף לגדוד לוגיסטיקה ויחידות סיוע נוספות. לצד צוות קרב חטיבת השריון ה-12, מהווה החטיבה את המרכיב המשוריין העיקרי של הדיוויזיה השלישית והצבא הבריטי כולו.
היסטוריה

החטיבה הוקמה תחילה כחטיבת מילואים של הצבא הטריטוריאלי (כוח המילואים של הצבא הבריטי) עם תחילת מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, בתור חטיבת השריון הקלה ה-20. ב-1943 החטיבה הפכה לחטיבת הכשרה לצוותי שריון וזו נסגרה עם סיום המלחמה ב-1945. ב-15 בספטמבר 1950 החטיבה הוקמה מחדש כחטיבת שריון וכחלק מהעתודה של האסטרטגית של הצבא הבריטי אל מול כוחות ברית ורשה, בדצמבר 1951 נשלחה החטיבה להצבה בגרמניה כחלק מהדיוויזיה השישית לחיזוק ארמיית הריין הבריטית. באפריל 1958 הדיוויזיה השישית נסגרה כחלק מצמצום משמעותי בצבא, חטיבת השריון ה-20 הועברה לפיקוד הדיוויזיה הרביעית ואימצה את סמל "אגרוף הפלדה" מהדיוויזיה השישית.
בדצמבר 1977 חטיבות ארמיית הריין שונו לקבוצות משימה (Task Force) וחטיבת השריון ה-20 הפכה לקבוצת המשימה הוטל (Hotel) במבנה פיקודי שונה, אך בינואר 1980 שונו שוב שמות החטיבות לשמותיהן הקודמים ויחידות החטיבה חזרו לפיקודה הישיר. לאחר סיום המלחמה הקרה וצמצומים בצבא הבריטי שבאו בעקבות נפילת חומת ברלין, חטיבת השריון ה-33 נסגרה והתאחדה עם חטיבת השריון ה-20 בדצמבר 1992 והיא עברה לפיקוד הדיוויזיה הראשונה. במהלך שנות ה-90 נטלה החטיבה חלק במערכות שונות בהן מלחמת בוסניה וב-2003 לקחה חלק בשלב הפלישה של מלחמת עיראק (מבצע טליק 3), היא נשלחה שוב לעיראק באפריל 2006 (טליק 8) וב-2008 (טליק 13). באוקטובר 2011 לקחה החטיבה את הפיקוד על כוח המשימה הבין לאומי הלמנד כחלק ממלחמת אפגניסטן עם תחילת מבצע הריק 15.
בינואר 2015 הפכה לחטיבת חיל הרגלים המשוריינת ה-20 כאשר שונה הרכבה לשלושה זוגות של גדודי חיל רגלים משוריינים (גדוד סדיר וגדוד מילואים מאותו רגימנט), מהרגימנט המרסיאני, רגימנט הפוסיליירים המלכותי ורגימנט הרובאים ורגימנט השריון ההוסרים המלכותי של המלכה. כחלק מתוכנית "חייל העתיד" שפורסמה במרץ 2021, אורגנו מחדש יחידות רבות בצבא והחטיבה הפכה לצוות קרב משוריין המבוסס על שני זוגות גדודי חיל רגלים משוריינים ושני רגימנטים משוריינים. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-21 עתידים להיקלט בחטיבה טנקי צ'אלנג'ר 3 והיא מתוכננת לפקד על רגימנט סיור מבוסס נגמ"שי אג'קס, נגמ"שי הווריור של יחידות חיל הרגלים עתידים להיות מוחלפים בנגמ"שי בוקסר.
מבנה ויעוד

משמר הדרגונים המלכותי - שריון (צ'אלנג'ר 2)
רגימנט ההוסרים המלכותי של המלכה - שריון (צ'אלנג'ר 2)
הגדוד הראשון, רגימנט הפוסיליירים המלכותי - חי"ר משוריין
הגדוד החמישי, רגימנט הפוסיליירים המלכותי - חי"ר משוריין (מילואים)
הגדוד החמישי, רגימנט הרובאים - חי"ר משוריין
הגדוד השביעי, רגימנט הרובאים - חי"ר משוריין (מילואים)
הרגימנט הרביעי, חיל הלוגיסטיקה המלכותי - חי"ר משוריין
גדוד הסיוע המשוריין, חיל ההנדסה החשמלי והמכני המלכותי
טנקי צ'אלנג'ר 2 של החטיבה באימון בגרמניה, 2018.
פרסית יהודית

| --- | --- |
 מדינות:  איראן, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, אפגניסטן, ישראל, ארצות הברית
 אזורים:  מרכז אסיה והמזרח התיכון
 דוברים:  60,000 בישראל (1995)
 כתב:  אלפבית עברי ואלפבית ערבי
 משפחה:  הודו-אירופית הודו-איראנית איראנית דרום-מערבית פרסית פרסית יהודית
 לאום:  אין
 ארגון:  אין
 מוסד:  אין
 קוד ISO 639-2:  jpr 
 קוד ISO 639-3:  jpr 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
"כוסרו ושירין" של נזאמי בפרסית יהודית
מכתב בפרסית יהודית מתוך הגניזה האפגנית, בין המאה העשירית למאה ה-12 לספירה. שמור בספרייה הלאומית.
פרסית יהודית (ידועה גם בשם ג'ידי) היא קבוצה של דיאלקטים יהודיים של השפה הפרסית, שדוברו על ידי יהדות איראן, יהדות בוכרה, יהדות אפגניסטן וקהילות יהודיות נוספות באזור מרכז אסיה. הדיאלקטים שונים במקצת זה מזה, אך לרוב מאפשרים הבנה הדדית. השפות היהודיות-פרסיות הן ברובן שילוב של ארמית, פרסית עתיקה, עברית והשפה המקומית, והכתב באלפבית עברי.
העדויות הראשונות לקיומה של פרסית-יהודית מופיעות מהמאה ה-8, אך ייתכן שהיהודים דוברי הפרסית בפרס העתיקה היו אף הם בעלי דיאלקט ייחודי. לאורך הדורות ספרות, שירה ויצירה תרבותית ענפה נוצרו בפרסית יהודית, שכמו שפות יהודיות אחרות נכתבה לרוב באותיות האלפבית העברי.
היצירות המוקדמות בפרסית יהודית הן כלי חשוב גם עבור בלשנים של השפה הפרסית, כתיעוד להתפתחותה של השפה הפרסית לאורך השנים.
הניבים של פרסית יהודית

לאחר כיבוש היהודים בארץ ישראל, רצח דריווש השלישי ונפילת פרס הסתיימה תקופת "עולם המזרח העתיק" והחלה התקופה היוונית-הלניסטית עם אלכסנדר מוקדון שביקש ליצור אחידות בין העמים. כמו לאחד בין מצרים ויוון כממלכת על שמאוחר יותר תאפשר את איחוד המזרח עם המערב. כיבוש זה הפריד בין יהודי פרס ששמרו על שפתם ליהודי בבל שאימצו שפות חדשות. בקרב יהודי בבל השפה הארמית נדחקה, תחילה בהשפעת חיילות אלכסנדר והשפה היוונית ואז הערבית. אולם השפה הארמית השתמרה בקרב יהודי פרס, ובהם יהודי כורדיסטן, כמו בחלק ממחוזות עיראק; וזאת כפי שהפרסים שמרו על שפתם וייחודם למרות הכיבושים השונים של ארצם.
ג'ידי
בוכרית
ג'והורי
ארמית יהודית
ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית
המדאנית יהודית
אספהאנית יהודית
שיראזית יהודית
גולפיגאנית יהודית
יזדית יהודית
בורוג'רדית יהודית
נהאונדית יהודית
טוסירקנית יהודית
ח'ואנסארית יהודית
פתאנית יהודית
פקיסטנית יהודית
הראתית יהודית
כאשאנית יהודית
לקריאה נוספת

חיים סעדון (עורך), איראן, בסדרת "קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים", הוצאת משרד החינוך ומכון בן צבי, 2006.
Gindin, Thamar E. The Early Judaeo-Persian Tafsīrs of Ezekiel: Text, Translation and Commentary, vol. 3: Grammatical Commentary (Vienna: AustrianAcademy of Science, forthcoming).
Gindin, Thamar E. The Hebrew Component and the Israeli Component: ‘Sandwich Languages’ in Israel, in Creating Outsiders: Endangered Languages, Migration and Marginalisation,ed. Nigel Crawhall and Nicholas Ostler (Bath, 2005), pp. 129–134.
Ludwig Paull (ed.) Persian Origins: Early Judaeo Persian and the Emergence of New Persian, Otto Harrassowitz Verlag, 2003.
Lazard, Gilbert. La dialectologie du judéo persan, Studies in Bibliography and Booklore 8 (1968): 77–98.
Paul, Ludwig. Grammatical and Philological Studies on the Early Judaeo Persian Texts from the Cairo Geniza (habilitation thesis, Göttingen, 2002).
Shaked, Shaul. Early Judaeo Persian Texts with Notes on a Commentary to Genesis, in Persian Origins: Early Judaeo Persian and the Emergence of New Persian, ed. L. Paul (Wiesbaden, 2003), pp. 195–219.
Shaked, Shaul. New Early Judaeo Persian Finds, in Irano-Judaica, vol. 6, ed. S. Shaked and A. Netzer (Jerusalem, 2008), pp. 222–250.
Shapira, Dan. Biblical Quotations in Pahlavi, Henoch 23 (2001): 187–195.
הערות שוליים

↑  Judeo-Persian (Dzhidi) reference at Ethnologue (17th ed., 2013)
↑  Thamar E. Gindin. "Judeo-Persian language." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2013.
↑  W. B. Henning, The Inscriptions of Tang-i Azao, Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London, Vol. 20, No. 1/3, Studies in Honour of Sir Ralph Turner, Director of the School of Oriental and African Studies, 1937-57 (1957), pp. 335-342
↑  תמר גינדין, ‏הפירוש לספר יחזקאל בפרסית-יהודית קדומה, פעמים 84, קיץ תש"ס, עמ' 54-40
↑  "Judaeo-Persian." Encyclopaedia of Islam, Second Edition. Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2013.
↑  ראובן קשאני. (2001). יהודי פרס, בוכרה ואפגניסטן, עמ' 12-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536165005171  LCCN: sh85070892  NKC: ph466402