stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דו-חיים של ארץ ישראל

מקווי מים הם בתי הגידול האהובים על הדו-חיים בישראל. בתמונה מקווה מים ביער חדרה
בריכת רבייה לסלמנדרה כתומה בחי-בר כרמל
סלמנדרה כתומה
טריטון הפסים
חפרית מצויה
אילנית מצויה
צפרדע הנחלים בבאר ליד חורבת ארמון האמיר פעור, רמת הגולן
קרפדה ירוקה
פרט העגולשון שחור-גחון שנתגלה בנובמבר 2011
בארץ ישראל חיים כ-8 מיני דו-חיים, מספר נמוך יחסית הנובע עקב שרירותו בארץ של אקלים צחיח יחסית לאזורים אחרים בהם המגוון הביולוגי של הדו-חיים רב יותר. מסיבה זו, חסרי הזנב, הזקוקים ללחות מתמדת ולשפע מים, אינם נמצאים בשפע באזור. לדו החיים ממשפחת הסלמנדריים החיים בארץ, הסלמנדרה הכתומה וטריטון הפסים, מהווה ישראל גבול תפוצתם הדרומי.
גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הכחדה ומאמצי שימור > סכנות הכחדה

בעייתם העיקרית של הדו-חיים החיים בישראל היא מצוקת המים. בשל תלותם בשלוליות חורף על מנת להתרבות עלולים חורפים יבשים ודלים במשקעים לגרום לירידה חדה בפעילות הרבייה. מצבן של אוכלוסיות הדו-חיים בארץ ישראל בתחילת המאה ה-20 היה טוב. התפתחות היישוב בארץ הביאה להפרחת השממה ובין היתר לפעולות אשר היטיבו עם אוכלוסיות הדו-חיים. בריכות מעשה ידי אדם שימשו את דו-החיים להתרבות, וכן תעלות בצדי כבישים ונתיבי רכבות. תעלות אלו התמלאו מים בחורף והביאו באופן ישר לגידול באוכלוסיית דו החיים בארץ. מצב זה נמשך עד סוף שנות ה-40, עת הוקמה מדינת ישראל.
שלוליות החורף (הנקראות לעיתים "בריכות חורף") היוו מאז ומתמיד מוקד להתרבות של יתושים, אולם אם התערבות האדם הייתה מעטה, מנעו חרקים ודו-חיים את התפשטות אוכלוסיות היתושים. כשהוקמה מדינת ישראל, הורה משרד הבריאות על ריסוס בריכות החורף בחומר חדש, DDT, שהשמיד את אוכלוסיות היתושים, אך גם את אוכלוסיות החרקים והדו-חיים. אלו האחרונות התאוששו מהפגיעה לאט, היות שהתחדשותן איטית יחסית, בעוד היתושים חזרו להתפשט במהרה. בסופו של דבר המטרה שלשמה רוססו בריכות החורף לא הושגה ואוכלוסיית הדו-חיים בארץ נפגעה קשות. בנוסף, תוכניות פיתוח, בנייה וחקלאות הביאו להרס בתי גידול של דו-חיים.
העגולשון שחור גחון, אשר נחשב כבר משך עשרות שנים (עד 2011) כמין נכחד, החפרית המצויה וטריטון הפסים נמצאים בסכנת הכחדה חמורה בישראל.
הכחדה ומאמצי שימור > מאמצי שימור מקומיים

לצורך שמירה על אחד מבתי הגידול של טריטון הפסים הוקמה באזור השרון הצפוני בשנת 1989 שמורת עין ארובות. מטרת הקמת השמורה הייתה לשמר בית גידול לח האופייני לאזור רמות מנשה, ושימור בית הגידול של הטריטון. כמו כן, במרץ 2021, במסגרת מבצע התנדבות מיוחד ברמת השרון, הועברה אוכלוסיית טריטון הפסים יחד עם הקרפדה הירוקה, חפרית עין החתול והאילנית המצויה, מבריכת החורף שלהם לבריכה חדשה בשטחי הכפר הירוק. זאת, כי על אזור מחייתם האחרון, עומדים להקים שכונת מגורים.
ב-2006 הוכרזה בריכת פסוטה כשמורת טבע ובכך הפכה לשמורת הטבע הקטנה בישראל, כשהיא משמשת אתר רבייה לשלושה מיני דו-חיים - צפרדע הנחלים, אילנית מצויה וסלמנדרה כתומה.
בשנת 2013 נערך מבצע הצלה של חפריות מבריכת חורף באזור הצ'ק פוסט בחיפה, שם נבנה מרכז מסחרי. החפריות והראשנים שלהן הועברו לגן הזואולוגי באוניברסיטת תל אביב. ראש בית הספר, נגה קרונפלד-שור, וצוות של חוקרים ומתנדבים, גידלו את החפריות במיכלים מיוחדים עם קרקע מהאזור בו גדלו החפריות, יחד עם כבול. בנוסף גידלו עבורן רימות וצרצרים. לאחר כארבע שנים נותרו 600 חפריות, שהטילו כמות גדולה מאד של ראשנים. כל חפרית מסוגלת להטיל כעשרת אלפים ביצים. כמאה חפריות וכאלפיים ראשנים נלקחו לאתרים סודיים בעמק זבולון והושבו לטבע. הייתה זו הפעם הראשונה שחפריות עברו הרבייה בשבי.
ב-2024, בעקבות מלחמת חרבות ברזל הוחלט לפנות כ-40 פרטים של עגולשון שחור-גחון משמורת החולה ולהעבירם אל גן החיות התנכ״י על מנת להגן עליהם מפגיעות המלחמה.
הדו-חיים בארץ ישראל > סדרת בעלי זנב

משפחת הסלמנדריים
סלמנדרה מצויה (Salamandra infraimmaculata) - גבול התפוצה העולמי הדרומי שלה הוא בצפון ארץ ישראל (בכרמל ובגליל). הסלמנדרה נתונה בסכנת הכחדה בישראל ומוגדרת מין מוגן.
טריטון הפסים (Ommatotriton vittatus) - גבול התפוצה העולמי הדרומי שלה הוא בארץ ישראל.
הדו-חיים בארץ ישראל > סדרת חסרי זנב

משפחת החפריתיים
חפרית מצויה (Pelobates syriacus) - גבול התפוצה העולמי הדרומי שלה הוא בארץ ישראל.
משפחת האילניתיים
אילנית מצויה (Hyla savignyi) - תפוצתה בישראל היא מהנגב הצפוני ועד צפון הארץ.
אילנית ערבית (Hyla felixarabica)
משפחת הצפרדעיים
צפרדע נחלים (Pelophylax ridibundus) - הגדולה בצפרדעי ארץ ישראל, ונפוצה מצפון הארץ עד לגבולות הנגב.
משפחת הקרפדיים
קרפדה ירוקה (Bufotes sitibundus) - הקרפדה היחידה החיה בישראל.
משפחת העגולשוניים
עגולשון שחור-גחון (Latonia nigriventer) -  מין אנדמי לאגם החולה, אשר נחשב לנכחד מאז שנות ה-50 ועד לגילויו מחדש בשנת 2011. עד לייבוש אגם החולה הייתה תפוצת המין בחוף המזרחי של האגם והביצה, באזור פג'ר ועין נוטרה.
הערות שוליים

↑  המבצע להצלת טריטון הפסים ברמת השרון, באתר ynet, 1 באפריל 2021
↑  ארז ארליכמן, דור העתיד: החפריות הנדירות שבות לטבע, באתר ynet, 23 בפברואר 2017
↑  מפונים לירושלים: הצפרדעים הנדירות וטופאק הקרנף יועברו לגן החיות התנ"כי | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-10-13
| החי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| קבוצות טקסנומיות | יונקים • זוחלים • עופות • דו-חיים • פרפרים • רכיכות לא ימיות • דבורים |  |
| קבוצות לא טקסנומיות | החי בים התיכון • החי במפרץ אילת • החי בכנרת • חולייתנים בעלי דם קר של מים מתוקים • בעלי חיים שנכחדו • בעלי חיים אנדמיים • בעלי חיים פולשים • בעלי חיים בתנ"ך |  |
| אירועים ותופעות | חזירי הבר בחיפה • היעלים במצפה רמון • הכרישים בחדרה • אסון העטלפים בחדרה • רותי (צבועה) • חומיבבה (נמרה) |  |
| מוסדות ומפגש עם האדם | חקר החי • רשות הטבע והגנים • חי-בר • החברה להגנת הטבע • אגודת חובבי הפרפרים בישראל • בית החולים לחיות בר • למען חיות הבר • המרכז הארצי להצלת צבי ים • חוות בולוטין • עמותת ע.ט.ל.ף |  |
דב רבינוביץ'

דב רבינוביץ' (1912–1999) היה אתלט ישראלי. אלוף המכביה השנייה (1935) בהטלת כידון ובכך היה לאתלט הישראלי היחיד שזכה במדליית זהב במכבייה זו.
ביוגרפיה

רבינוביץ' נולד בבאקו (כיום בירת אזרבייג'ן) למשפחה בת חמישה אחים. אחד מהם היה אילקה רווה, זמר וחלילן.
היה ספורטאי מצטיין, שיחק בכדורגל, בכדוריד ואף זכה בשנת 1930 באליפות ארץ ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר גב.
במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה רבינוביץ' במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה 38.18 מטר, אחרי הרי שניידר (47.0 מטר) ולפני גרינמן מישראל (38.02 מטר). הוא התאמן בקבוצת ברית מכבים עתיד.
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה רבינוביץ' במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 50.50 מטר, לפני בלא וייס מצ'כוסלובקיה ודוד הירשלר מישראל ארץ ישראל ובכך היה לאתלט הישראלי היחיד שזכה במדליית זהב במכבייה זו. בנובמבר אותה שנה הוא שיפר את שיא ישראל והעמידו על תוצאה של 50.82 מטר. שיא זה החזיק מעמד כחודשיים ונשבר על ידי אריה אטרמן ממכבי תל אביב (50.94 מטר).
באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה ריבינוביץ' בשתי מדליות ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 10.56 מטר, אחרי זאב שטיל (11.36 מטר) ואריה אטרמן (11.77 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 44.65 מטר, אחרי אריה אטרמן 46.62 דקות ולב גוריון מבר כוכבא (46.10 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 31.81 מטר.
באליפות ישראל שנערכה במאי 1948 זכה רבינוביץ' בשתי מדליות זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.59 מטר וביידוי פטיש בתוצאה של 28.77 מטר.
חייו האישיים

בנו, עמיהוד רבינוביץ' אף הוא אתלט מצטיין, אלוף ישראל ביידוי פטיש.
שיאים אישיים

הטלת כידון: 50.82 מטר (1935), שיא ישראל בעבר
יידוי פטיש: 35.12 מטר
הערות שוליים

↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  ספורט, הַבֹּקֶר, 24 בנובמבר 1935
↑  התחרויות לרבנאות א"י באתלטיקה קלה, הַבֹּקֶר, 1 בדצמבר 1935
↑  לאחר ההתחרויות לרבנאות באתלטיקה, הַבֹּקֶר, 6 בדצמבר 1935
↑  אלישע שוחט, 75 שנים לרבַּנָאות הראשונה באתלטיקה - חלק שני, באתר sportweb, ‏18 באוקטובר 2011
↑  אליעזר רואי, האליפות באתלטיקה קלה, דבר, 14 במאי 1948
↑  50 התוצאות הטובות בהיסטוריה - יידוי פטיש לגברים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
טום סטופארד

| --- | --- |

 לידה:  3 ביולי 1937 (בן 87) זלין, הרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה 
 שם לידה:  תומש שטראוסלר (Tomáš Straussler)
 מדינה:  צ'כוסלובקיה, הממלכה המאוחדת 
 לאום:  בריטי
 עיסוק:  מחזאי ותסריטאי
 מקום לימודים:  בית הספר פוקלינגטון, Mount Hermon School, Darjeeling 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  מחזות וסרטי קולנוע
 סוגה:  קומדיה דרמטית
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 הושפע מ:  הנרי ג'יימס, ג'יימס ג'ויס, סמואל בקט, סופרים צכיים ופולניים מתחום האבסורד
 בן או בת זוג:  Sabrina Guinness (6 ביוני 2014–?)   פליסיטי קנדל 
 צאצאים:  William Stoppard, Oliver Stoppard, אד סטופארד, Barnaby Stoppard 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר, פרס טוני, פרס גלובוס הזהב, פרס דן דוד
 
סר טום סטופארד (באנגלית: OM, CBE ,‏Sir Tom Stoppard‏; נולד ב-3 ביולי 1937) הוא מחזאי ותסריטאי יהודי-בריטי, יליד צ'כוסלובקיה, זוכה פרסי אוסקר וטוני. סטופארד ידוע בזכות מחזות כדוגמת "חוף אוטופיה", "ארקדיה", "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" ו"רוק'נרול", וגם בהשתתפות בכתיבת התסריטים לסרטים "ברזיל" ו"שייקספיר מאוהב". בשנת 2008 קיבל את פרס דן דוד בעבור "השתקפות העבר ביצירות ההווה".
ביוגרפיה

טום סטופארד נולד כתומש שְׁטרויסלר (Tomáš Sträussler) ב-3 ביולי 1937 בעיר זלין שבצ'כוסלובקיה. הוא עקר עם הוריו לסינגפור, יחד עם יהודים אחרים, ב-15 במרץ 1939, היום בו השתלטה גרמניה הנאצית על המדינה. בשנת 1941 פונתה המשפחה לדרג'ילינג שבהודו, על מנת להימלט מהפלישה היפנית לסינגפור. אביו, אויגן שטרויסלר, התנדב לצבא הבריטי כרופא ונותר בסינגפור. הוא מת כשהספינה שפינתה אותו טובעה על ידי מטוסים יפניים.
סטופארד, שהיה בן חמש עם הגעתו להודו, קיבל חינוך אנגלי בבית הספר היוקרתי "הר חרמון" (Mount Hermon School) שבדרג'ילינג. בשלהי 1945 נישאה אמו, מרתה, לסרן בצבא הבריטי בשם קנת סטופארד (Kenneth Stoppard) שנתן לילדי המשפחה את שמו. אחרי המלחמה, ב-1946, העביר את המשפחה יחד איתו לבריטניה. האם וילדיה נטבלו לכנסייה האנגליקנית ושינו את שמותיהם באותה עת. סטופארד למד תחילה בבית הספר דולפין בנוטינגהאמשייר, ואחר כך בבית הספר הפרטי פוקלינגטון (Pocklington School) שביורקשייר.
סטופארד הפסיק את לימודיו בגיל 17 והחל לעבוד כעיתונאי עבור "וסטרן דיילי פרס" (Western Daily Press) בבריסטול. משום כך הוא מעולם לא קיבל השכלה אקדמית. הוא עבד בווסטרן דיילי פרס מ-1954 ועד 1958. ב-1958 הציע העיתון "בריסטול איוונינג וורלד" (Bristol Evening World) לסטופארד לכתוב טור קבוע, לעסוק בהומור ולשמש כמבקר מחזות, משרה שהביאה את סטופארד לעולם התיאטרון. ב"בריסטול אולד ויק" (Bristol Old Vic – מכלול תיאטראות ולהקת תיאטרון שאז נחשבה ללהקה אזורית טובה מאוד) התחבר סטופארד עם הבמאי ג'ון בורמן והשחקן פיטר או'טול בשלב מוקדם של הקריירה שלהם. בבריסטול הוא התפרסם יותר בשל מאמציו המאולצים לכתוב הומור ובגדיו הבלתי אופנתיים יותר מאשר בגין כתיבתו.
בהגיע שנת 1960 השלים את המחזה הראשון שלו, "ללכת על המים" (A Walk on the Water), שאחר כך נארז מחדש כמחזה "היכנס כאדם חופשי" (Enter a Free Man) משנת 1968. סטופארד ציין שעבודה זו הושפעה רבות מהמחזה "דובדבן בפריחה" של רוברט בולט (Robert Bolt) ומ"מותו של סוכן" של ארתור מילר. בתוך שבוע לאחר ששלח את "ללכת על המים" לסוכן, קיבל סטופארד את הגרסה שלו ל"מברקים בנוסח הוליוודי המשנים את חייהם של אמנים צעירים הנאבקים להתפרסם". הזכויות על המחזה הראשון שלו נמכרו והוא הוצג מאוחר בהמבורג וב-1963 שודר בטלוויזיה הבריטית העצמאית.
מספטמבר 1962 ועד אפריל 1963 עבד סטופארד כמבקר תיאטרון עבור המגזין "סין" (Scene), כשהוא כותב ביקורות על מחזות ומפרסם ראיונות בשמו ותחת שם העט ויליאם בּוּט (שנלקח מדמות העיתונאי החוקר, גיבור הרומן "סקוּפ" של איוולין וו). בשנת 1964 קבל סטופארד מלגה מקרן פורד שאפשרה לו לשהות חמישה חודשים באחוזה בברלין, שם כתב מחזה בן מערכה אחת שכותרתו "רוזנקרנץ וגילדנשטרן פוגשים את המלך ליר" שאחר כך התפתח למחזה זוכה פרס טוני "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים". בשנים שאחר כך כתב סטופארד תסכיתים לרדיו ומחזות לטלוויזיה ולתיאטרון, כולל "ל היא לבנה בין השאר" ("M" is for Moon Among Other Things) ‏ (1964), "שלום נפרד" (A Separate Peace) ‏ (1966) ו"אם את שמחה אהיה גלוי לב" (If You're Glad I'll Be Frank) ‏(1966). הצלחת הצגת הבכורה של "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" בתיאטרון אולד ויק בלונדון ב-1967 הפכה את סטופארד למחזאי ידוע בין לילה.
בעשור שאחר כך כתב סטופארד מחזות ובנוסף תרגם מחזות שונים לאנגלית, כולל עבודות של סלבומיר מרוז'ק (Slawomir Mrożek), יוהאן נסטרוי (Johann Nestroy), ארתור שניצלר וואצלב האוול. בתקופה זו החל להיות מושפע מעבודותיהם של מחזאי האבסורד הפולנים והצ'כים.
המונח "סטופארדי" מתייחס לעבודות שבהן המחבר עושה שימוש במשפטים שנונים כדי ליצור קומדיה ובה בעת דן ברעיונות פילוסופיים.
פעילות למען זכויות האדם

בעבודותיו הראשונות נמנע סטופארד מנושאים בעלי גוון פוליטי או חברתי, ופעם אפילו הצהיר: "אני חייב להפסיק לפגום במחזותיי באמצעות ניחוח קל של יישום חברתי. הם חייבים להיות לחלוטין מעל לכל חשד של שימושיות." עם זאת, ב-1977 החל סטופארד להיות מודאג מנושאים של זכויות האדם, בייחוד במצבם של מתנגדים למשטר במרכז אירופה ובמזרח אירופה. בפברואר 1977 הוא ביקר בברית המועצות ובכמה ארצות מזרח אירופיות יחד עם חבר בארגון אמנסטי אינטרנשיונל. ביוני של אותה שנה פגש את הסופר הרוסי הגולה ולדימיר בוקובסקי בלונדון ונסע לצ'כוסלובקיה (אז תחת שלטון קומוניסטי), שם פגש את המחזאי והנשיא לעתיד, ואצלב האוול, שהיה מתנגד למשטר. סטופארד החל להיות מעורב בביטאונים כדוגמת "אינדקס על צנזורה" (Index on Censorship – מגזין ששם דגש על צנזורה בעולם ומפרסם עבודות של מחברים שעבודותיהם צונזרו), וארגונים כדוגמת "אמנסטי אינטרנשיונל" ו"הוועדה כנגד שימוש לרעה בפסיכיאטריה", וכתב מספר מאמרים ומכתבים לעיתונים בהקשר לזכויות האדם. הוא היה גם גורם מרכזי בתרגום עבודותיו של האוול לאנגלית.
"פרס סטופארד" נוצר ב-1983 (בסטוקהולם תחת הקרן של אמנה 77 - ארגון צ'כי של מתנגדים למשטר) והוענק למחברים ממוצא צ'כי. באוגוסט 2005 ביקר סטופארד במינסק על מנת להעביר סמינר במחזאות וללמוד ממקור ראשון על הבעיות הפוליטיות ומצב זכויות האדם בבלארוס.
הלהט של סטופארד בתמיכה בזכויות האדם השפיע על כמה מעבודותיו. הוא כתב את "כל ילד טוב ראוי לחסד" (Every Good Boy Deserves Favour)‏ (1977) בהתבסס על בקשה של המנצח אנדרה פרווין; ההשראה למחזה באה ממפגש עם גולה רוסי. במחזות "המלט בשפת דוג, מקבת של קאהוט" (Dogg's Hamlet, Cahoot's Macbeth) ‏(1979) ו"תרבוע העיגול" (Squaring the Circle) ‏(1984) הוא תקף את המשטרים המדכאים של מזרח אירופה.
במאמר משנת 2007 סטופארד סיווג את עצמו כ"ליברטריאן מצטנע".
יצירותיו > רדיו, סרטים וטלוויזיה

בשנותיו הראשונות כמחזאי כתב סטופארד בצורה נרחבת תסכיתים לרדיו של ה-BBC. במקרים רבים נכלל בהם מגע של סוריאליזם. עבודותיו המקוריות לרדיו הן:
"התפרקותה של דומיק בוט" (1964) - מחזה בן 15 דקות שבו דומיניק נוסעת ברחבי לונדון בניסיון להשיג כסף עבור דמי הנסיעה ההולכים ומתייקרים.
"ל היא עבור לבנה בין השאר" (1964)
"אם את שמחה, אני אהיה גלוי לב" (1966) (משחק מילים באנגלית על שמות התפקידים הראשיים) – פרנק נהג האוטובוס מנסה לשחרר את אשתו גלדיס הלכודה כקולו של השעון הדובר.
"הגשר של אלברט" (1967) – שבו מנסה אלברט למצוא נחמה בעבודתו המשמימה והבלתי נגמרת כצבעי גשר בודד.
"היכן הם כיום" (1968) – נכתב עבור רדיו בתי הספר. המחזה משלב ארוחת ערב של בוגרים ב-1969 יחד עם ארוחת הערב של בית הספר של 1945 בו משתתפות אותן הדמויות.
"אמן יורד במדרגות" (1972) - סיפור המסופר באמצעות כמה רמות של פלשבקים מההווה עד 1914 ובחזרה.
"הכלב היה זה שמת" (1982)
"במצב הטבעי" (1991) (או במדינת הילידים) – מתרחש הן בהודו הקולוניאלית ובאנגליה בהווה, ובוחן את היחסים בין שתי המדינות. סטופארד הרחיב אחר כך את העבודה על מנת ליצור את המחזה "דיו הודית" (1995).
סטופארד גם עיבד רבים ממחזותיו לתסכיתים עבור הרדיו.
במחזה הטלוויזיה שלו "עבירה מקצועית" (משחק מילים כשהכוונה גם לעבירה במשחק הכדורגל) – פרופסור אנגלי לפילוסופיה מגיע לפראג, רשמית על מנת לדבר בכנס, ובאופן בלתי רשמי, על מנת לצפות במשחק בינלאומי בכדורגל בין נבחרות אנגליה וצ'כוסלובקיה. הוא פוגש באחד תלמידיו לשעבר ומשתכנע להבריח לחוץ לארץ את התיזה שלו, המכילה חומר המתנגד למשטר.
הוא גם עיבד רבים ממחזותיו לקולנוע ולטלוויזיה, הידוע ביניהם העיבוד ל"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" ב-1990. טום סטופארד כתב הרבה לקולנוע ולטלוויזיה. כמה מתסריטיו ועיבודיו הידועים ביותר כוללים את:
"שלושה בסירה אחת" (1975) (עיבוד של הרומן של ג'רום ק. ג'רום לטלוויזיה של ה-BBC).
"הגבול" (1975) – נכתב במשותף עם קלייב אקסטון, מחזה בן 30 דקות לטלוויזיה של ה-BBC, שבתוך שבוע אחד, נכתב, התבצעו חזרות והוא בוצע.
"עבירה מקצועית" (1977) (הוקדש למחזאי ואצלב האוול)
"ברזיל" (1985) – נכתב במשותף עם טרי גיליאם וצ'ארלס מקיואן. התסריט היה מועמד לפרס אוסקר.
"אימפריית השמש" (1987) – מבוסס על ספרו של ג'יימס גראהם באלארד
"בית רוסיה" (1990) – מבוסס על ספרו של ג'ון לה קארה
"שייקספיר מאוהב" (1998) – נכתב במשותף עם מרק נורמן, התסריט זכה בפרס אוסקר.
"אניגמה" (2001) – מבוסס על רומן מתח של רוברט האריס
"המצפן המוזהב" (2005) – מבוסס על ספרו של פיליפ פולמן. סטופארד כתב טיוטת תסריט שלבסוף נדחתה.
"אנה קארנינה (סרט, 2012)" - כתב תסריט לעיבוד קולנועי לספרו הקלאסי של לב טולסטוי
סטופארד סייע לג'ורג' לוקאס בליטוש חלק מהדיאלוגים בסרט "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" והיה למעשה אחראי לכמעט כל שורה בדיאלוג שבסרט. קיימת שמועה כי סטופארד עבד גם על "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'", אם כי לא קיבל קרדיט על תפקידו זה. הוא עבד בתפקיד דומה יחד עם טים ברטון על סרטו "סליפי הולו".
יצירותיו > ספרות

סטופארד כתב רומן אחד ,"לורד מלקוויסט ומר מון" (1966). הסיפור מתרחש בלונדון של ימינו ובין הדמויות מופיעים לא רק דמות המטורזנת בת המאה ה-18 של מלקוויסט ומון שהוא בן דמותו חסרת האונים של ג'יימס בוסוול, אלא גם כמה בוקרים עם כדורים חיים באקדחיהם, אריה (שהוגלה ממלון ריץ) ואירי רכוב על חמור המתיימר להיות ישו שקם לתחייה.
פרסים וכיבודים

1968: המחזה רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים זכה בפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר וב"פרס המבקרים של ניו יורק" עבור המחזה הטוב ביותר של השנה.
1976 המחזה "Travesties" זכה בפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר וב"פרס המבקרים של ניו יורק" עבור המחזה הטוב ביותר של השנה.
1978 צורף למסדר האימפריה הבריטית בדרגת מפקד (CBE)
1984 המחזה "הדבר האמיתי - זכה בפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר וב"פרס המבקרים של ניו יורק" עבור המחזה הטוב ביותר של השנה.
1988 הסרט שייקספיר מאוהב זכה ב-פרס אוסקר לתסריט המקורי.
1997 קיבל תואר אבירות, ומאז נוסף לשמו התואר "סר".
2000 מצורף למסדר ההצטיינות.
2007 המחזה "חוף אוטופיה" זכה בפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר.
2008 קיבל את פרס דן דוד בעבור "השתקפות העבר ביצירות ההווה".
2017 קיבל תואר עמית של כבוד באקדמיה הבריטית
2017 פרס דייוויד כהן לספרות.
חייו הפרטיים

סטופארד התחתן שלוש פעמים. בין השנים 1965–1972 היה נשוי לג'וזי אינגל (Josie Ingle), אחות במקצועה. בשנים 1972–1992 היה נשוי למרים סטופארד (לשעבר שטרן ואחר כך מרים מור-רובינזון), רופאת ילדים ומחברת ספרי הדרכה פופולריים על לידה וטיפול בתינוקות, שאותה עזב על מנת לחיות עם השחקנית פליסיטי קנדל (שממנה נפרד אחר כך). ב-2014 נישא סטופארד לסברינה גינס (Sabrina Guinness). לסטופארד יש שני בנים מכל אחד משני נישואיו הראשונים, כולל השחקן אד סטופארד וּויל סטופארד, הנשוי לכנרת לינזי סטופארד.
הפקות בישראל

מחזות של סטופארד שהופקו בישראל בעברית:
"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים"
ב-1978 הוצג המחזה בתיאטרון החאן הירושלמי, בתרגומו של ט. כרמי, בבימויו של דוד זידנר
המחזה היה הפקתו הראשונה של תיאטרון גשר, ההצגה הוצגה כולה ברוסית עם תרגום סימולטני לעברית. ההצגה הועלתה לראשונה ב-21 באפריל 1991.
ב-2007 הוצג המחזה בתיאטרון הקאמרי בתרגומה ובבימויה של יעל רונן.
"הדבר האמיתי"
בשנת 2005 בתיאטרון בית לסין בתרגום של דורי פרנס ובבימויו של הלל מיטלפונקט.
"כל ילד טוב זקוק לחסד"
בשנת 2009 בתיאטרון חיפה בתרגום של דורי פרנס ובבימויו של משה נאור.
"לאופולד-שטאט"
הערות שוליים

↑  איימי רייטר, טום סטופארד, באתר salon.com, ‏13 נובמבר 2001 (באנגלית)
↑  Hermione Lee, Tom Stoppard: A Life
,Knopf, 2020. עמ' 509.
↑  ג'אן דאלי, פייננשל טיימס, ‏"אין לי שום רעיון למחזה", באתר גלובס, 24 במאי 2009
↑  מיכאל הנדלזלץ, הסתיו של פראג, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2006
↑  מיכאל הנדלזלץ, הבעיה הכי גדולה של טום סטופארד, באתר הארץ, 16 בפברואר 2015
↑  תמר גלבץ, קולנוע - שפכים - "ברזיל", במאי: טרי גיליאם, מפיק: ארנון מילצין, שחקנים: ג'ונתן פרייס, רוברט דה־נירו, קתרין הלמונד, כל העיר, 22 בנובמבר 1985
↑  אמה ברוקס, התגלגל לכיסא המפיק, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2001
↑  נועה מנהיים, סוס ברזל יורק־אש מהגיהנום, באתר הארץ, 25 בינואר 2013
↑  אסף אוני, העבר הפרטי משפיע רק על התת-הכרה, באתר הארץ, 2 במאי 2008
↑  Winners, David Cohen Prize for Literature (באנגלית)
↑  רותה קופפר, איך מתמודד השחקן אד סטופארד עם צלו של אביו, המחזאי טום סטופארד, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2013
↑  טל לוין, עכבר העיר, 20 שנה של יצירה: יבגני אריה בוחר מתור הרפרטואר של גשר, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2010
↑  מיכאל הנדלזלץ, טום סטופארד בא לשאול, באתר הארץ, 21 במאי 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, קרוב לדבר האמיתי, באתר הארץ, 19 ביוני 2005
↑  טל פרי, ‏ללכת להצגה, לזכות בקונצרט - "מי דואג לילד" בתיאטרון חיפה, באתר גלובס, 20 ביולי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268661105171  PLWABN: 9810598453205606  BIBSYS: 90055286  BNE: XX875122  BnF: cb11925604h (data)  CANTIC: a10993022  CiNii: DA00128999  GND: 118618695  ICCU: CFIV052313  ISNI: 0000 0001 0929 3653  LCCN: n79034816  LNB: 000034286  MusicBrainz: a3fc0e28-2f07-4e46-b9ba-408d00b2dcdd  NDL: 00457845  NKC: jk01121270  NLA: 35527145  NLG: 98362  NLK: KAC201829948  NSK: 000035738  NTA: 069056951  RERO: 02-A003867611  SELIBR: 303514  SNAC: w6wq0dnm  SUDOC: 027149706  Trove: 985196  VIAF: 101362857   WorldCat (עם VIAF): 101362857
גדוד צנחני הדרקונים ה-13

| --- | --- |

סמל גדוד צנחני הדרקונים 13
 פרטים
 מדינה:  צרפת צרפת
 שיוך:   הכוחות המזוינים של צרפת
 סוג:  גדוד קומנדו
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1676–הווה (כ־348 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה, מלחמת המפרץ, מלחמת אפגניסטן, מלחמת העצמאות של אלג'יריה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת האזרחים השנייה בעיראק 
 נתוני היחידה
 ייעוד:  סיור מיוחד
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד המבצעים המיוחדים של צרפת
 עיטורים
 צלב המלחמה 1939-1945  צלב האומץ הצבאי  Gold Medal of the City of Milan 
 
גדוד צנחני הדרקונים 13 (בצרפתית: le 13e Régiment de Dragons Parachutistes בראשי תיבות: 13e RDP) הוא גדוד קומנדו לסיור מיוחד האחראי הרשמי לאיסוף מודיעין אסטרטגי והוא משתייך לפיקוד המבצעים המיוחדים של הכוחות המזוינים של צרפת.
הגדוד מדווח ישירות לראש מטה הכוחות המזוינים (CEMA) ומספק מודיעין למינהל המודיעין הצבאי (DRM) ולמפקד המבצעים המיוחדים (COS). הגדוד מהווה מערכת מודיעין שלמה ועצמאית של מחקר, עיבוד והפצת מודיעין. הוא מפעיל מסגרות קטנות במבצעים חשאיים מאחורי קווי האויב ומתמחה במודיעין אנושי (HUMINT). המשימה כוללת הסתננות, הסתוות ותצפית ומעקב רציף על היעד המודיעיני. תפקידם כולל ייצור מטרות, הטמנת אמצעי מודיעין אותות, איסוף מודיעין חזותי והכנות למבצעי כוחות מיוחדים אחרים.
גדוד צנחני הדרקונים 13 הוא המקבילה הצרפתי לסיירת מטכ"ל.
מבנה

בגדוד מספר פלגות בעלות התמחות זירתית. הן מורכבות בדומה ל-SAS הבריטי מצוותים בעלי התמחויות טקטיות מיוחדות:
פלגה 1 – הדרכה (בית ספר להכשרה של ה-13e RDP)
פלגה 2 – קומנדו ימי
פלגה 3 – לוחמה הררית
פלגה 4 – לוחמה מדברית וניוד
פלגה 5 – צנחנים טקטיים
פלגה 6 – מודיעין
פלגת פיקוד ולוגיסטיקה.
הערות שוליים

1 2  כוח האדם ב-2014 עמד על 707 איש. חוק התכנון הצבאי 2014–2019 קובע גידול ל-841 איש. בשנת 2003 היו בו 51 צוותים Zone Militaire, 29 mars 2013 (lire en ligne [archive consulté le17 juillet 2018).]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7739556-6  LCCN: n91070952  VIAF: 145555068   WorldCat (עם VIAF): 145555068
דין פישר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בדצמבר 1992 (בן 31) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת רייכמן 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 עיסוק:  עיתונאי, מנחה טלוויזיה
 מעסיק:  חברת החדשות
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  dean.fisher.944
 
דין פישר (נולד ב-12 בדצמבר 1992), הוא עיתונאי, איש רדיו וטלוויזיה ישראלי. כתב ומגיש בחברת החדשות בערוץ קשת 12 החל משנת 2017.
ביוגרפיה

פישר נולד גדל והתחנך בקריית ביאליק, בנו של יוסי פישר, רכז הכתבים ב-ynet ולשעבר מנהל מחלקת חדשות של רדיו חיפה.
את לימודי התיכון למד בתיכון ״ויצו-לאובק״ בחיפה במגמת תיאטרון. בשנת 2019 סיים את לימודי התואר הראשון בחוג לממשל דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
בשנת 1998 החל פישר להגיש פינת ספורט שבועית ברדיו ״הגל הבטוח״ של רשות השידור. בשנת 2004 החל להגיש את מהדורת החדשות ״חמש וחצי״ של ערוץ הילדים לצד אברי גלעד, אלי אילדיס וקובי מחט. בין השנים 2005–2007 הגיש את מהדורת החדשות לילדים ונוער ״המהדורה״ של הערוץ הראשון לצד ליאון רוזנברג ונמרוד רשף.
בשנת 2019 החל להגיש את מבזקי החדשות בחברת החדשות של קשת 12, ואת ״המהדורה הצעירה״ שמופקת על ידי החדשות ושודרה בערוץ KIDZ.
באוגוסט 2023 מונה פישר לכתב תיירות ותעופה בחברת החדשות של קשת 12.
הערות שוליים

↑  דין פישר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
האגף לפעולות מיוחדות

| --- | --- |

 חותמתה הרשמית של ה-CIA
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוכנות אם:  CIA
 תאריך הקמה:  1995 
 סוכנות קודמת:  OSS
 מטה מרכזי:  לאנגלי, וירג'יניה, ארצות הברית
 עובדים:  חסוי (מוערך בכ-200)
 תקציב:  חסוי
 
Special Activities Division (בראשי תיבות: SAD; בעברית: האגף לפעולות מיוחדות) הוא אגף בסוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית האמון על המבצעים המיוחדים.