stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרחון דיליוס
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון התגלה ומופתה באופן חלקי לראשונה מן האוויר, על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1937.
הקרחון מופה בדיוק רב יותר בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
המופוי עודכן בהתבסס על תצלומי לוויני לנדסט של ארצות הברית בפברואר 1975.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של המלחין האנגלי פרדריק דיליוס; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
גם נונאטאקי אפאלאצ'יה הסמוכים נקראים על שם יצירה של פרדריק דיליוס.
לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, , USGS
רב הונא בר יהודה

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור רביעי לאמוראי בבלי
 השתייכות:  ישיבת פומבדיתא
 רבותיו:  רב ששת
 בני דורו:  אביי רבא
 
רב הונא בר יהודה היה אמורא, תלמידו של רב יהודה ורב ששת, מתורתו מצטט רבות.
לפעמים הוא דן בהלכה עם חברו רבא שניהם היו תלמידים של רב ששת ודנו בדבריו. כך למשל, הם נחלקו בדין אשה המורדת על בעלה, שבדינה קיימות שתי שיטות: לפי דעה אחת פוחתין מכתובתה שבעה דינרין לכל שבוע שהיא מורדת על בעלה, ובינתיים מנסים לשכנע אותה להפסיק למרוד בבעלה ולקיים את חיובי האישות המוטלים עליה. לפי גישה אחרת, אין טעם בהפעלת לחץ במשך זמן ארוך ובשכנועים, אלא בית הדין קוצבים זמן של ארבעה שבועות בלבד, ומפעילים עליה לחץ עצום באותם שבועות, על ידי פרסום מרידתה בבתי כנסיות ובבתי מדרשות בשבתות שבארבעת שבועות אלו, (בשבת כל יהודי העיר מתכנסים לבית הכנסת גם אלו שעסוקים באמצע השבוע בעבודה), ובית הדין מודיעים לה שלאחר ארבעת השבועות תפסיד את כל סכום כתובתה, גם אם הוא סכום ענק של מאה מנה נחלקו רבא ורב הונא בר יהודה כמי פסק רבם רב ששת, לפי מה שקיבל רבא מרבו ההלכה היא שיש לנסות לשכנע אותה בדרכי נועם ולכן יש לחכות עד שידעו כי מוצו כל הדרכים לשכנע אותה אלא שבינתיים קונסים אותה בסכום הגיוני של שבעה דינרים לשבוע, ואילו לפי מה שקיבל רב הונא בר יהודה מרבו ההלכה היא כפי השיטה האומרת שלאחר ארבעה שבועות הפסידה המורדת את כל דמי הכתובה.
רבא אף התארח לפעמים בביתו, על כך מסופר בתלמוד מספר פעמים. מסופר, כי באחת השבתות התארח רבא בביתו של רב הונא בר יהודה, וכשהבדיל על היין במוצאי שבת ברך בראשונה ברכת בורא מיני בשמים על הבשמים, ורק לאחר מכן בירך על האש ברכת מאורי האש. שאל אותו רב הונא בפליאה: על במשנה במסכת ברכות אנו מוצאים שבין בית שמאי ובין בית הלל מודים שיש לברך על האש לפני הבשמים, וציטט את לשון המשנה: ”בית שמאי אומרים נר ומזון בשמים והבדלה ובית הילל אומרים נר ובשמים ומזון והבדלה”? ענה רבא אחריו ואמר : אלו הם דברי רבי מאיר, אבל רבי יהודה אומר לא נחלקו בית שמאי ובית הילל על המזון שהוא בתחילה ועל הבדלה שהיא בסוף על מה נחלקו על המאור ועל הבשמים שבית שמאי אומרים מאור ואחר כך בשמים ובית הלל אומרים בשמים ואחר כך מאור.
כנראה שהוא הוא רב הונא בנו של רב יהודה, שהיה גם הוא, תלמידו של רב יהודה (אביו), תלמידו של רב ששת, וחבירו של רבא, וכך גם כותב החוקר זאב יעבץ. ראיה נוספת, היא מכיוון שנקרא בגמרא "הונא בר יהודה" דבר  הרומז על כך שאביו היה חכם.
קתדרלת פלרמו

קתדרלת פלרמו
הסרקופג של פרידריך השני
קתדרלת פלרמו (באיטלקית: Cattedrale di Palermo), או בשמה המלא הקתדרלה העירונית של הבתולה מריה הקדושה שעלתה לשמים (basilica cattedrale metropolitana primaziale della Santa Vergine Maria Assunta) בפלרמו בירת האי סיציליה היא הקתדרלה של הארכידיוקסיה של פלרמו (אנ') של הכנסייה הקתולית. היא שוכנת סמוך לפאלאצו דיי נורמני. הבניין הנוכחי נבנה בשנים 1184–1185 בסגנון ערבי-נורמני-ביזנטי (אנ') ועבר מספר שיפוצים במשך מאות שנים. בגלל תקופת הבנייה הראשונה שלו, הוא קרוי גם הדואומו הנורמני. זהו אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, בתוך האתרים הערביים-נורמניים בפלרמו והקתדרלות של צ'פלו ומונריאלה.
היסטוריה

הקתדרלה הוקמה בתקופת האפיפיור גרגוריוס הראשון, באתר הבניין של ימינו כבר במאה השישית. הערבים הפכו את הקתדרלה הזו למסגד. "המסגד הגדול" הזה של פלרמו כלל לא רק את בית התפילה לתפילות יום שישי, אלא גם מכללה (מדרסה), ספריות, מרחצאות וכו'. לאחר כיבוש פלרמו על ידי רוג'רו הראשון מסיציליה, הפך המסגד שוב למקום מושבו של הארכיבישוף.
כאשר הקתדרלה הישנה נפגעה קשה ברעידת אדמה בשנת 1169, החליט ולטר אופהמיל (Walter Ophamil), הארכיבישוף האנגלי-נורמני של פלרמו, ובעבר הכומר של ויליאם השני, מלך אנגליה, להרוס אותה ולבנות אותה מחדש. הבניין החדש נבנה בשנים 1184–1185. לא רק הקתדרלה המקורית נהרסה עד היסוד, אלא גם בנייני החוץ שהיו שייכים למסגד הגדול.
המבנה עבר התרחבות מתמשכת במאות ה-14 עד ה-16. ארבעת המגדלים הפינתיים, שבמקור לא בלטו מעבר לספינה המרכזית, קיבלו מראה גותי. הכניסה הראשית הועברה מהחזית המערבית אל הצד הארוך הדרומי של הקתדרלה, ומולה נוצרה חצר קדמית גדולה. לשער הדרומי נוסף פורטיקו בסגנון גותי קטלוני מאוחר בסביבות 1465.
משנת 1781 עד 1801 שינה האדריכל האיטלקי פרדיננדו פוגה (אנ') באופן יסודי את המראה החיצוני והפנימי של הקתדרלה באמצעות שיפוץ נרחב. פוגה בנה כיפה נאו-קלאסית מעל המצלב (אנ'), והחליף את גגות הספינות הצדדיות בסדרה של כיפות קטנות יותר שכעת מכסות את החזית החיצונית של הספינה המרכזית. פנים הקתדרלה שופץ גם הוא בסגנון הקלאסיציזם. העמודים, שעמדו בין הספינה המרכזית לספינות הצדדיות בקבוצות של ארבעה על בסיס ונשאו קשתות מחודדות גבוהות, הוחלפו בעמודים מסיביים וקשתות עגולות. כמו כן הוסרו הקישוטים הגדולים מאחורי המזבח שכללו 38 פסלי קדושים, יצירה של משפחת הפסלים גאג'יני מתחילת המאה ה-16. חלק מהפסלים הוחזרו לקתדרלה בשנת 1950 והונחו על העמודים.
השיפוץ הגדול האחרון של הקתדרלה התרחש במאה ה-19 כאשר מגדל ההגנה הישן מול חזית המערבית קיבל תוספת נאו-גותית.
מבחוץ

בבסיסה הקתדרלה היא כנסייה נורמנית מבוצרת בצורת קובייה עם ספינה מרכזית, טרנספט ושתי ספינות צדדיות. מכיוון שהבנייה עם שני מגדלים צדדיים בצד המערבי הייתה שמורה לקתדרלות המלכותיות, בנה הבישוף ולטר מגדל גדול לפני החזית המערבית, המחובר לבניין הראשי באמצעות קשתות בלבד. בארבע פינות הכנסייה ישנם מגדלים פינתיים קטנים יותר.
ניתן לראות בבירור את ההשפעה הערבית על שלושת האפסיסים. קשתות עיוורות (קשתות המשמשות כקישוט) עם שיבוץ אבן דומות לאלה של קתדרלת מונריאלה, שנבנתה בערך באותה תקופה, אך בסגנון מחמיר יותר.
הכיפה הגדולה שבנה פרדיננדו פוגה היא מאפיין בולט של הקתדרלה מבחוץ. הכיפות הקטנות יותר מעל הספינות הצדדיות נוגדות את הרושם הכללי של הסגנון הערבי-הנורמני.
השער הדרומי המשמש כיום ככניסה הראשית לחזית בוויה בונלו נבנה בשנת 1426 על ידי אנטוניו גמברה (Antonio Gambara), דלת העץ עם דמויות מגולפות בביצוע של פרנצ'סקו מירנדה (Francesco Miranda), היא משנת 1432. הפורטיקו בסגנון הגותי המאוחר, שנמצא לפני השער הדרומי, מורכב משני מגדלים קטנים יותר. ישו מוכתר למלך בגמלון של הפורטיקו בין מריה למלאך גבריאל. בשנת 1989 נחשף חלק מהפורטיקו המקורי במהלך עבודות שיפוץ, עליו מתואר עץ החיים.
פנים הקתדרלה

הפנים מאופיין בשיפוץ מסוף המאה ה-18 ומציג בזיליקת עמודים קלאסית מעל תוכנית של צלב לטיני. העמודים החליפו את העמודים שתמכו במקור בקשתות בין הספינה הראשית ובין הספינות הצדדיות. על העמודים נמצא גם חלק מהדמויות שעיטרו במקור את קישוט המזבח שהכינה משפחת הפסלים גאג'יני.
פסלים יקרי ערך נוספים כוללים את פסל השיש של המדונה והילד מאת פרנצ'סקו לאורנה (אנ') (1469), בריכת המים הקדושה שמאחורי העמוד הרביעי, שיוחסה בעבר לדומניקו גאג'יני (אנ'), ואת מדונה דלה סקאלה מאת אנטונלו גאג'יני (אנ') (1503) על המזבח שבחדר תשמישי הקדושה החדש.
בצד ימין של האמבולטוריום נמצאת הקפלה של סנטה רוזליה (אנ'). שרידי הקדושה של פלרמו נשמרים בכד כסף משנת 1632. כדי כסף נוספים מכילים שרידים של סנט כריסטינה וסנטה נינפה.
הסרקופגים של הארכיבישופים של פלרמו שוכנים בקריפטה. חלקם הוא שימוש חוזר בסרקופגים רומיים.
על הרצפה מול הקודש נמצא מרידיאן, אותו התקין האסטרונום ג'וזפה פיאצי בשנת 1801. זהו סוג של שעון שמש, שבעזרתו רצה פיאצי להכניס לשימוש רחב את חלוקת השעות המודרנית יותר על בסיס זמן השמש בהשוואה לחלוקה המסורתית שבה החלו השעות עם השקיעה. אור השמש, הנופל דרך פתח קטן באחת הכיפות בספינה הצדדית, חוצה תמיד קו פליז המוטמע ברצפה ושכיוונו צפון-דרום בדיוק בשעה 12 בצהריים. עקב מיקום השמש המשתנה במהלך השנה ניתן לקרוא את נקודות ההיפוך, את נקודת השוויון ואת סימני גלגל המזלות, דבר שחשוב גם לקביעת תאריך הפסחא.
קברי קיסרים ומלכים

מאז השיפוץ במאה ה-18, הוצבו קברי המלכים בקפלה צדדית בספינה הימנית. במקור הם עמדו מימין ומשמאל לאפסיס הראשי.
בשורה הקדמית שני סרקופגים מפורפיר תחת חופות הנתמכות על ידי שישה עמודי פורפיר. משמאל, הסרקופג של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (מת ב-1250), מימינו קבר אביו היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (מת ב-1197). שני סרקופגים אלו הוצבו במקור על ידי רוג'רו השני, מלך סיציליה בטרנספט של קתדרלת צ'פלו. הם נועדו במקור לו וליורשיו. לאחר שרוג'רו השני נקבר בקתדרלת פלרמו ושני יורשיו גוליילמו הראשון וגוליילמו השני נקברו בקתדרלת מונריאלה, הביא פרידריך השני את הסרקופגים לפלרמו בשנת 1215 עבורו ועבור אביו.
הסרקופג של פרידריך השני הוא אומנותי במיוחד. הוא מונח על זוג פסלי אריות, שהיו מוטיב מועדף על רוג'רו השני. הם מופעים גם בפסיפס של אולם רוג'רו בפאלאצו דיי נורמני ובגלימת ההכתרה שלו. מלבד פרידריך השני קבורים בקתדרלה מלכי סיציליה פדריקו השלישי (אנ') (מת ב-1338) ויורשו פייטרו השני (אנ') (מת ב-1342). עם פתיחת הסרקופג בשנת 1782, נמצאה גופתו של פרידריך השני שלמה. מכיוון שהוא הועבר לראשונה למסינה לאחר מותו בקסטל פיורנטינו (אנ') ליד לוקרה (אנ') ונקבר בפלרמו רק בפברואר 1251, יש להניח שגופתו עברה טיפול נגד ריקבון. עם זאת, במקרה זה יש לייחס את העובדה שהגופה השתמרה כעבור 500 שנה פחות לשיטות השימור, ויותר לתנאי האקלים המאפשרים שימור טבעי של הגוף, כפי שמוכיחים ממצאים רבים אחרים באזור פלרמו.
בשורה השנייה ישנם עוד שני סרקופגים מפורפיר תחת חופות הנתמכות על ידי שישה עמודים מעוטרים בפסיפסים, משמאל זה של רוג'רו השני, מלך סיציליה (מת ב-1154), מימין לו הסרקופג של בתו קונסטנצה, מלכת סיציליה (מתה ב-1198), אשתו של היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ואימו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
עצמות קונסטנצה מאראגון, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה (מתה ב-1222), אשתו של פרידריך השני, שוכנות בסרקופג רומאי מהמאה השלישית או הרביעית על הקיר הימני.
חדר האוצר

הכניסה לחדר האוצר של הקתדרלה היא מימין לקפלה של סנטה רוזליה. אוצרות הקתדרלה כוללים גביעים, ובגדי תפילה המוצגים דרך קבע בחדר האוצר.
המוצג הבולט באוסף הוא כתר, שנעשה על בסיס דגם הכתר של הקיסרים הביזנטיים (קמילבקה). תליוני הצד (המטוטלת) הם אופיינים. פרידריך השני נתן כתר זה לאשתו קונסטנצה מאראגון והוא נתגלה בקברה ב-1491.
גלריה

הכתר של קונסטנצה מאראגון
הספינה הראשית והאפסיס
הפורטיקו הנאו-גותי
כיפות בסגנון בארוק מעל הספינות הצדדיות
שיבוצי אבן בסגנון ערבי באפסיס
מגדל הפעמונים
לקריאה נוספת

Palermo, in Enciclopedia universale, Rizzoli, Milano 1990.
Patrizia Fabbri, Palermo e Monreale, Bonechi, 2005.
Sicily and Its Islands, 1993 - Ugo La Rosa Publisher
Angiola Maria Romanini; Antonio Cadei (1994). L'architettura medievale in Sicilia: la cattedrale di Palermo (באיטלקית). Roma: Istituto della Enciclopedia italiana.
הערות שוליים

↑  La Meridiana della Cattedrale
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458173505171  GND: 4283101-5  LCCN: nr92018152  VIAF: 143511781   WorldCat (עם VIAF): 143511781
רב הונא בריה דרב איקא

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור רביעי לאמוראי בבל
 השתייכות:  ישיבת טבריה
 רבותיו:  רבי אבהו
 בני דורו:  אביי, רבא, רב פפא
 
רב הונא בריה דרב איקא היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל ובבל.
רב הונא למד בצעירותו בארץ ישראל, אצל רבי אבהו, ונחשב לתלמיד מובהק שלו. כאשר הוא דן עם רב כהנא, גם הוא תלמידו של רבי אבהו בנוגע לפסק של רבי אבהו, העדיף רב ספרא חבירם את גרסתו של רב הונא, בנימוק שזו הגרסה המדויקת יותר, שכן רב הונא ידוע כאדם הלומד מפי רבו תורה בדיוק נמרץ, כמו רחבא דפומבדיתא שגם הוא נודע כדייקן ומקור נאמן לדברי רב יהודה רבו.
יחד עם חבריו רב כהנא ורב ספרא, הוא יצא מארץ ישראל לחוץ לארץ, שם הוא דן בהלכה יחד עם אביי, ועם רב פפא, שלעיתים גם התארח בביתו.
אחיו, רב אחא בריה דרב איקא, הוא אמורא ידוע, המוזכר בתלמוד עשרות פעמים, לרוב דן עם רב פפא. בנוסף, אמורא בשם רב הונא בר מנוח, היה מוסר משמועותיו לעיתים רבות ולעיתים נדירות בשם אחיו רב אידי בריה דרב איקא.
אח אחר הוא רב נחמן (או רב חיננא) בריה דרב איקא
רב הינק

| --- | --- |
 השקפה דתית:  יהדות 
 
רב הינק או בר הינק היה חכם שנזכר בתלמוד בבלי פעם אחת כמי שהיה לו בית מדרש, ולא נודע אפילו אם הוא היה תנא או אמורא[דרוש מקור]. הספק תלוי במחלוקת במסכת פסחים ”אמר ליה רב אידי בר אבין: הכי תנינא ליה במתניתא דבי רב הינק, ואמרי ליה במתניתא דבי בר הינק”, לפי הגרסה ראשונה היה תנא, ולפי הגרסה השנייה היה אמורא.
קסניה סובצ'ק

| --- | --- |

סובצ'ק, 2018
 לידה:  5 בנובמבר 1981 (בת 42) לנינגרד, ברית המועצות ברית המועצות (1923–1955) 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  אוניברסיטת הרצן  המכון הממשלתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה  אוניברסיטת סנקט פטרבורג
 מקצוע:  עיתונאית, פוליטיקאית, שחקנית, אשת חברה, דוגמנית, מנחת טלוויזיה ומגישת רדיו
 מפלגה:  מפלגת השינויים (רוסיה)
 בן זוג:  קונסטנטין בוגומולוב (2018-)
 מספר צאצאים:  1
 חתימה:   
 http://www.ksenia-sobchak.com
 
קסניה אנטולייבנה סוֹבְּצַ'ק (ברוסית: Ксе́ния Анато́льевна Собча́к; נולדה ב-5 בנובמבר 1981) היא פוליטיקאית, עיתונאית, שחקנית, מנחת טלוויזיה, שדרנית רדיו, אשת חברה, ופעילה פוליטית וציבורית רוסייה. בעלת ערוץ יוטיוב עם כשלושה מיליון עוקבים וחשבון טלגרם עם למעלה ממיליון עוקבים. סובצ'ק היא בתם הצעירה של ראש עיריית סנקט פטרבורג הראשון שנבחר באופן דמוקרטי בין השנים 1991-1996 אנטולי סובצ'אק והסנאטורית לודמילה נרוסובה.
סובצ'ק הייתה חברה במועצת התיאום של האופוזיציה הרוסית (22 באוקטובר 2012 — 19 באוקטובר 2013), וחברת המועצה הפוליטית של מפלגת היוזמה האזרחית משנת 2017. ב-18 באוקטובר 2017 הכריזה על התמודדותה לתפקיד נשיאת הפדרציה הרוסית לבחירות לנשיאות רוסיה 2018 ובכך, הייתה למועמדת הצעירה ביותר בהיסטוריה בגיל 36.
לאורך השנים הייתה ידועה כמנחת תוכניות הריאליטי "בית-2" (TNT), "בלונדיניות על שוקולד" (Muz-TV), "הגיבור האחרון" (הערוץ הראשון) ומגישת התוכניות "מחלקת המדינה 2" (סנוב), "סובצ'ק חי" (גשם) ותוכנית הרדיו "ברבאקה והזאב האפור" לצד סרגיי קלברסקי בתחנת הרדיו "דוז'ד כסף".
עם הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022, פורסם כי נמלטה לישראל. באפריל של אותה השנה פורסם כי היא ובנה קיבלו אזרחות ישראלית. עם זאת, סובצ'ק חזרה לרוסיה תוך זמן קצר ומאז לא עזבה אותה.
ביוגרפיה

סובצ'ק נולדה בלנינגרד שבברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג ברוסיה). הוריה הם אנטולי סובצ'ק, ראש עיריית סנקט פטרבורג בין השנים 1991-1996 (שולדימיר פוטין שימש כסגנו) ולודמילה נארוסובה, סנאטורית לשעבר וחברת מפלגת רוסיה הוגנת. סבה מצד אמה היה יהודי, וסובצ'ק מגדירה עצמה כחלק מהמורשת היהודית. היא סיפרה כי משפחתה והיא חוו אנטישמיות לאורך השנים.
בילדותה למדה סובצ'ק בבית הספר לבלט הצמוד לתיאטרון מריאינסקי ולבית הספר לאמנות של מוזיאון ההרמיטז' בלנינגרד. לאחר מכן בשנת 1998 עזבה את לימודיה עבור אוניברסיטת הרצן (רו') והתקבלה ללימודים במחלקה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת סנקט פטרבורג. ב-2001 עברה למוסקבה והתקבלה לתוכנית ליחסים בינלאומיים של המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה. שנה לאחר מכן התקבלה לתוכנית תואר שני במחלקה לפוליטיקה באותו המכון.
קריירת בידור > טלוויזיה, מוזיקה וקולנוע

סובצ'ק החלה להתפרסם בשנת 2004 כשהנחתה את העונה השנייה של תוכנית הריאליטי "בית-2" והמשיכה להנחות את העונות הבאות עד שעזבה את הפרויקט בשנת 2012.
בשנת 2007 הקליטה סובצ'ק את השיר "רקוד איתי" (Потанцуй со мной) עם הראפר הרוסי טימאטי. בתקשורת הרוסית ייחסו אז את הקלטת השיר וצילום הווידאו קליפ למערכת יחסים רומנטית בין סובצ'ק וטימאטי.
בשנים 2008 - 2010 הנחתה את תוכניות הטלוויזיה "מי לא רוצה להיות מיליונר?", "הגיבור האחרון-6", ו"חייה המתוקים של בלונדינית", טקס פרסי Muz-TV, התוכנית "שני כוכבים" ואת העונה העשירית של מפעל הכוכבים.
ב-2010 אירחה את התוכנית "חירות החשיבה" בערוץ 5.
מאז 2011 סובצ'ק הנחתה את תוכנית הראיונות "סובצ'ק לייב" בערוץ דוז'ד ותחרות מלכת היופי "טופ מודל ברוסית" בMuz-TV.
ב-7 בספטמבר 2012 ערוץ MTV רוסיה שידר את הפרק הראשון של תוכנית הטוק שואו "מחלקת המדינה עם קסניה סובצ'ק". התוכנית נועדה לכסות נושאים חברתיים ופוליטיים ובפרק הראשון נקרא "לאן פוטין מוביל אותנו?" ובמסגרתה רואיינו אנשי האופוזיציה הרוסית, סרגיי אודלצוב מתנועת חזית השמאל ואיליה יאשין מתנועת סולידריות ופעילת איכות הסביבה יבגניה צ'יריקינה. אך התוכנית הורדה מהמרקע לאחר אותו פרק לאחר שהפרק השני היה אמור לכלול ראיון עם אלכסיי נבלני הידוע כמתנגד חריף לשלטונו של פוטין. נציגי הערוץ טענו כי התוכנית הורדה בשל "חוסר התעניינות מקהל הצופים".
בשנת 2020 החלה להנחות את תוכנית הראיונות "דוק טוק" בערוץ הראשון ברוסיה.
סובצ'ק ניסתה את כוחה גם בתחום המשחק וגילמה תפקיד קטן בסרט "גנבים וזונות" משנת 2004, והופיעה במספר סרטי קולנוע קומיים במשך השנים בהם היטלר קאפוט, רז'בסקי נגד נפוליאון ומספר אחת.
פעילות פוליטית > רקע

אביה של סובצ'ק, אנטולי, היה הפרופסור למשפטים של ולדימיר פוטין וגם דמיטרי מדבדב באוניברסיטת לנינגרד. הוא בנה מערכת יחסים הדוקה עם פוטין, בפרט, ובשנת 1991 עזר להשיק את הקריירה שלו בפוליטיקה כשהיה ראש עיריית סנט פטרסבורג. פוטין עזר אז לאנטולי לברוח מרוסיה כשהוא מבוקש באשמת שחיתות. על פי החדשות במוסקבה, "חיבתו המדווחת של פוטין למשפחת סובצ'ק היא האמונה הרווחת שנותנת לקסניה סובצ'ק מעמד מוגן, מה שעשוי גם להסביר את נועזותה", כגון פגישתה באוקטובר 2011 עם וסילי יאקמנקו, מנהיגה השנוי במחלוקת של מפלגת נאשי, כשנזפה בו על שאכל במסעדה יקרה במוסקבה ופרסמה סרטון של המפגש באינטרנט.
לאחר שהליך הבחירות לדומה שנערכו ב-4 בדצמבר 2011, ספג ביקורת רבה על זיופים ואי סדרים סובצ'ק הצטרפה לתנועת המחאה שיצאה להפגין ברחובות. היא אף נטלה חלק במחאות נגד בחירתו מחדש של פוטין לנשיאות ועבדה כמשקיפה בבחירות לנשיאות שנערכו ב-4 במרץ 2012. היא הייתה ממנהיגי המחאה שנחקרו על ידי השלטונות, לאחר שחוקרי ועדת החקירות של רוסיה ערכו חיפוש בדירתה במוסקבה ב-12 ביוני 2012.
פעילות פוליטית > הבחירות לנשיאות רוסיה 2018

סובצ'אק הכריזה על מועמדותה לבחירות לנשיאות רוסיה 2018 ב-18 באוקטובר 2017. לפני ההודעה על כוונתה, שוחחה על הנושא באופן אישי עם פוטין. בתגובתה לאירוע אמרה כי, "עם ולדימיר ולדימירוביץ', המשפחה שלי הייתה קשורה להרבה מאוד... אז הרגשתי נכון להגיד שקיבלתי החלטה כזו". פוטין בתגובה הצהירה בפני סובצ'ק כי "לכל אדם יש זכות לקבל החלטות משלו והוא חייב להיות אחראי להן".
בספטמבר 2017, לפני הודעתה על התמודדות, הודיע פוטין על כוונותיה הנשיאותיות של סובצ'ק במסיבת עיתונאים בפסגת ה-9 של בריקס, כי "לכל אדם יש את הזכות למנות את עצמו בהתאם לחוק. קסניה סובצ'ק אינה יוצאת דופן. אני מכבד את אביה אנטולי סובצ'ק, אני מאמין שהוא היה דמות יוצאת דופן בהיסטוריה הרוסית העכשווית. אני אומר את זה בלי שמץ של אירוניה. הוא היה הגון מאוד, מילא תפקיד גדול בגורל שלי. מגיע לה להתמודדות על נשיאות, דברים בעלי אופי אישי אינם יכולים למלא תפקיד משמעותי. זה תלוי באיזו תוכנית היא מציעה, אם היא אכן תתמודד, וכיצד תבנה את הקמפיין שלה לנשיאות".
מסספר ספקנים האשימו את סובצ'ק בהיותו משכן של פוטין הכפוף לערער את מועמד האופוזיציה אלכסיי נבלני בטענה כי הקרמלין בוחר לעיתים קרובות מועמד ליברלי בעל פרופיל גבוה להתמודד בבחירות כחלק ממדיניותו של "דמוקרטיה מנוהלת" שבה פוטין מנסה לשלוט בכל התהליך. ספקנים אחרים חושדים שמועמדותה של סובצ'ק עוסקת בעיקר בבניית המותג שלה. סובצ'ק לא האמינה שהיא תוכל לנצח מול פוטין בשנת 2018, אך הצהירה כי נמצאת בפוליטיקה לטווח הארוך באומרה "כמובן שאני רוצה להיות נשיאה, אני רוצה לנצח, אבל אני גם רוצה להיות כנה. במערכת שנוצרה על ידי פוטין, רק פוטין יכול לנצח. אני מציאותית לגבי מי יהפוך לנשיא".
בספטמבר 2018 הודיעה על כוונתה להתמודד לתפקיד מושלת העיר סנקט פטרבורג, בבחירות שייערכו בתוך שנה. עם זאת, מאוחר יותר הסירה את מועמדותה.
ב-15 במרץ 2018 הודיעה סובצ'ק יחד עם דמיטרי גודקוב על הקמת מפלגה פוליטית חדשה על בסיס מפלגת היוזמה האזרחית בשם "מפלגת השינויים". במהלך סיום הקמפיין לנשיאות, זכתה סובצ'ק ב-1.68% מהקולות (1,238,031 מצביעים) והייתה למקום הרביעי מאחורי ולדימיר ז'ירינובסקי, פאבל גרודינין וולדימיר פוטין. אחת ממטרות המפלגה היא להצליח להיכנס להרכב הדומה בבחירות הפרלמנטריות שייערכו בשנת 2021.
פעילות פוליטית > לאחר הבחירות

באוקטובר 2022 נודע כי סובצ'ק חשודה בתיק פלילי של מנהלה המסחרי קיריל סוחנוב על סחיטת 11 מיליון רובל מראש רוסטך סרגיי צ'מזוב על אי הפצת מידע פוגעני בערוץ הטלגרם. בליל ה-26 באוקטובר 2022 יצאה סובצ'ק באמצעות דרכון ישראלי מרוסיה דרך בלארוס לליטא אך חזרה לרוסיה תוך ימים בודדים. עם הפלישה הרוסית לאוקראינה, פורסם כי נמלטה לישראל. באפריל פורסם כי היא ובנה קיבלו אזרחות ישראלית. עם זאת, סובצ'ק חזרה לרוסיה תוך זמן קצר לאחר שברחה. מאז אף הסתבכה לאחר שנודע כי בדצמבר 2022 חגגה במסיבת ידוענים והצטלמה בעירום חלקי. סובצ'ק התנצלה על נוכחותה במסיבה לאחר שזאת עוררה סערה בתקשורת הרוסית.
עמדותיה

כיום סובצ'ק מתייחסת בביקורתיות כלפי המדיניות הפוליטית של הנשיא פוטין. למרות שהודיעה כי הצביעה בעבר "בשמחה" לפוטין כשהייתה צעירה יותר, אך לא תעשה זאת יותר. בבחירות לנשיאות רוסיה 2012, סובצ'ק הצהירה כי הצביעה למיכאיל פרוחורוב, מנהיג מפלגת המצע האזרחי.
עמדותיה > כלכלה

סובצ'אק תומכת בקפיטליזם בשוק החופשי והפרטה. היא מתארת את דעותיה הכלכליות באומרה,
"רוסיה היא מדינה של כלכלה חופשית עם מגזר ממלכתי חזק. יש להפריט את כל תאגידי המדינה הגדולים עם הגבלות על עסקים. המדינה לא צריכה לשלוט באף סקטור בכלכלה, חלקה של המדינה במפעלים ובתעשיות צריך להיות מוגבל לפירוק מונופולים. רכוש פרטי צריך להיות מוגן על פי חוק, סקירת כל בעלות והלאמה אפשרית רק על בסיס החזר על בסיס הערכות שוק עצמאיות. רפורמה בחקיקה ובשיטות הרגולציה בתחום המס אמורה לעורר פיתוח יזמות פרטית, עסקים קטנים ובינוניים, פיתוח טכנולוגי וחדשני של ארגונים וחינוך. יש לצמצם באופן משמעותי את רשימת ענפי המשק המורשים".
עמדותיה > פמיניזם

סובצ'ק מתארת את עצמה כפמיניסטית ומגחיכה את היעדרן של ייצוג נשים בתעשייה ובפוליטיקה,
"כמעט 500 מקצועות כבדים ברוסיה סגורים רשמית בפני נשים. אבל בין כל האחרים - משכורתה של אישה נמוכה בכמעט 30% מזה של גבר. בין החברות החשובות במדינה, נשים עומדות בראש 5% בלבד.... בכל מקרה, חצי מאוכלוסיית המדינה ראויה לקול נשי לראשונה מזה 14 שנים במשחקים הגבריים הללו לכאורה".
עמדותיה > סיפוח האי קרים

סובצ'ק סבורה כי, לאחר שרוסיה סיפחה את חצי האי קרים מאוקראינה בשנת 2014, המדינה הפרה את הסכם מזכר בודפשט משנת 1994. היא טענה ב-24 באוקטובר 2017 כי "על פי הסכמים אלה, סיכמנו שהאי קרים הוא אוקראיני, וזה החשוב ביותר בשבילי". סובצ'ק הדגישה כי היא לא ראתה שהבעיה עם האי נפתרה לאחר סיפוחו באומרה, "אני מאמינה שצריך לדון בדברים האלה, חשוב מאוד לדון בהם ולחפש דרכים לצאת מהמצב הזה". היא הוסיפה כי "הדבר החשוב ביותר שרוסיה ואוקראינה צריכות לעשות עכשיו זה לשקם את הידידות ביננו בכל מחיר". במקביל, הציעה לערוך משאל עם חדש על מעמדו של קרים לאחר "קמפיין רחב ושווה". בדצמבר 2017 טענה כי נסיגה ללא תנאי של רוסיה מחצי האי קרים תוביל למלחמת אזרחים ברוסיה.
עמדותיה > נושאים נוספים

סובצ'ק הודיעה שאם תהפוך לנשיאה, היא תסיר פסל גופתו של ולדימיר לנין מהכיכר האדומה במוסקבה שכן לדעתה זהו אינדיקטור ל-"אורח חיים מימי הביניים במדינה". הצעתה הביאה לביקורת נרחבת, בעוד גנאדי זיוגאנוב קבע באומרה כי "זהו טרגי למדינה כאשר מופיעים קסניה וכדומה שאינם מכבדים את רצונה של מדינה נהדרת".
במהלך ראיונה עם חברות ההרכב המוזיקלי ט.א.ט.ו. - יוליה וולקובה ולנה קטינה בשנת 2021, הביעה סובצ'ק את תמיכתה בשוויון זכויות להט"ב ברוסיה והתנגדה לחוק נגד תעמולה גאה שאושר ביוני 2013 האוסר על הצגת תכנים הומוסקסואלים בציבור, בתקשורת ובמדיה בקרב ילדים באומרה כי הוא "צבוע ודוחה".
חיים אישיים

בשנת 2007 בזמן ראיונה עם הכלכלן הלטבי ולריז קרגינס בריגה, הוציאה יחד עם הכתבת ואוקסנה רובסי את הבושם "נשואה למיליונר". ב-28 בדצמבר 2008, סובצ'ק הייתה בטיסת אירופלוט ממוסקבה לניו יורק כאשר היא ונוסעים אחרים הודיעו כי הטייס היה שיכור לפני ההמראה. סובצ'ק השתמשה במעמדה החברתי ויצרה קשר עם נציגי אירופלוט והוציאה את הטייס מתאו. בשנת 2009, נכללה על ידי מגזין Tatler הרוסי ברשימת הרווקות הנחשקות ביותר במדינה.
בשנת 2012 הייתה סובצ'ק בקשר עם פעיל האופוזיציה איליה יאשין מתנועת סולידריות. באותה שנה בחודש דצמבר דווח כי מכרה את חלקה בבעלותה ביורוסט (קמעונאית הטלפונים הניידים הגדולה ביותר ברוסיה לשעבר) עבור 2.3 מיליון דולר. ב-1 בפברואר 2013 נישאה לשחקן הקולנוע מקסים ויטורגן וב-18 בנובמבר 2016 נולד בנם הראשון. בסוף 2018 נפרדה מויטורגן והחל לנהל מערכות יחסים עם המשורר קונסטנטין בוגומולוב. ב-13 בספטמבר 2019 השניים נישאו.
בשנת 2015, הצהירה סובצ'ק שאם תהיה אי פעם אפשרות לרדיפה פוליטית נגדה, היא חשבה על הגירה או על קבלת דרכון ישראלי, אך תעדיף את ארצות הברית בה תוכל למצוא קהילה דוברת רוסית באומרה, ""אני פטריוטית גדולה מאוד. אני מאוד אוהבת את העבודה שלי, את העיר, את החברים שלי. ואם מחר תהיה מלחמה, אז המקום להגירה יצטרך להיות מקום דובר רוסית. אני חייבת לעבוד ברוסית".
על פי מגזין פורבס לשנת 2017 סובצ'ק היא הסלבריטית בעלת השכר העשירי הגדול ביותר ברוסיה, שכן שכרה השנתי מעבודות התקשורת שלה עומד על כ-2.1 מיליון דולר בשנה. מיקומה באותה שנה ירד בהשוואה לדירוגה ב-2015 במקום החמישי ובמקום השביעי ב-2021.
רביעיית מיתרים מספר 15 (שוסטקוביץ')

רביעיית המיתרים מספר 15  במי במול מינור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 144, היא הרביעייה האחרונה של המלחין. אורכה הממוצע של היצירה  עומד על כ-35 דקות, עובדה ההופכת  רביעייה זו לארוכה שברביעותיו של המלחין.
היא הושלמה במאי 1974, ובוצעה לראשונה בלנינגרד על ידי רביעיית טנייב כחצי שנה לאחר השלמתה. פרט לרביעייה זו ולרביעייה הראשונה של המלחין כולן בוצעו בפרמיירה על ידי רביעיית בטהובן (צ'לן ההרכב נפטר מעט לפני הפרמיירה המתוכננת).
בדומה לשאר יצירותיו המאוחרות של המלחין, יצירה זו עוסקת בהסתכלות פנימית על האנושיות והמוות.