stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קטאן: גיבורי החלל

| --- | --- |
המצב ההתחלתי של הלוח
המצב ההתחלתי של הלוח
 כללי
 סוגה:  משחק קופסה 
 מספר שחקנים:  4-3 (קיימת הרחבה ל-5–6 משתתפים)
 פיתוח:  קלאוס טויבר
 הוצאה לאור:  גרמניה Kosmos   בריטניה ארצות הבריתMayfair Games   יפןCapcom  הולנד בלגיה Games 999 ספרד פורטוגל ברזיל Devir קנדה Strategy Games רוסיה Smart איטליה Tilsit,Giochi Uniti צרפת Firosofia הונגריה Piatnik ישראל הקוביה יפן Jipi 
 גילאים:  12 ומעלה
 זמן המשחק:  120 דקות
 מיומנות:  אסטרטגיה, מסחר טוב, טקטיקה ומזל
 
 www.catan.com/starfarers
 
קטאן גיבורי החלל היא גרסה עצמאית למשחק המתיישבים של קטאן שתוכננה על ידי קלאוס טויבר. המשחק הופץ לראשונה ב-1999, בשם "גיבורי החלל של קטאן", במספר שפות בודדות וב-2019 יצאה גרסה חדשה של המשחק שתורגמה לעברית ב-2021. בשונה מהרחבות קטאן, על מנת לשחק במשחק זה אין צורך במשחק הבסיס. המשחק מיועד לשלושה עד ארבעה שחקנים אך ב-2020 יצאה הרחבה לשישה שחקנים.

הרקע למשחק: בני האדם הצליחו לפתח טכנולוגיות שמאפשרות לנוע מעל למהירות האור, ולכן ניתן להגיע בקלות לכוכבי לכת אחרים ולפגוש חיזרים.
חוקי הבסיס > נקודות ניצחון

בדומה למשחק הבסיס המטרה לצבור נקודות ניצחון, השחקן שמגיע ראשון ל-15 נקודות ניצחון מנצח.
| הכלי | כמות נקודות הניצחון |
| --- | --- |
מספנת חלל: 2
מושבה: 1
קשרי ידידות: 2
2 חצאי מדליה: 1
כוכב קרח: 1
בסיס פיראטים: 1
חוקי הבסיס > מפת המשחק

המפה של המשחק בנויה ממשושים כמו במשחק הבסיס אך הם יותר קטנים. חלק מהמקומות בלוח חסרים ושם שמים באופן אקראי מערכות כוכבי לכת ובסיסי חוץ של חייזרים.
חוקי הבסיס > מפת המשחק > מקטעי חלל

ישנם שלושה סוגים של מקטעי חלל:
מקטע חלל ריק - נחשב כמו חלל רגיל
מערכות כוכבי לכת - מערכות כוכבי לכת בנויות משלושה כוכבי לכת שמסודרים בצורת שוריקן. ניתן להקים מושבה רק במפגש בין שני כוכבים. על מערכות כוכבי לכת יכולים להמצא כוכבי קרח ובסיסי פיראטים. כדי לנצח בסיס פיראטים צריך כמות תותחי סיפון השוה או גדולה מזו שכתובה על בסיס הפיראטים. כדי לפנות את הקרח מכוכב קרח צריך כמות יחידות מטען השוה או גדולה מזו שכתובה על כוכב הקרח.
בסיסי חוץ - ניתן להנחית בבסיסי חוץ חלליות סחר ובכך לקים קשרים דיפלומטיים עם חייזרים.
חוקי הבסיס > המשאבים

המשאבים מתחלפים במשאבים הנחוצים בחלל:
כוכב סגול - סחורה
כוכב אדום - ברזל
כוכב כתום - דלק
כוכב כחול - פחמן
כוכב ירוק - מזון
חוקי הבסיס > ההכנה למשחק

מניחים את מערכות כוכבי הלכת ואת בסיסי החוץ באופן אקראי על הלוח ומניחים את עיגולי המספרים הפוכים על מערכות כוכבי הלכת.
כל שחקן מקבל חללית ובתוכה כדור אדום, כחול, שחור ושני כדורים צהובים. אל החללית מוסיפים מדחף אחד. במהלך המשחק ניתן להוסיף לחללית עוד מדחפים, תותחי סיפון ויחידות מטען.
לאחר מכן כל שחקן בתורו מציב במושבות הקטאניות (מערכות כוכבי הלכת ההתחלתיות) מספנת חלל ומוציא ממנה חללית התיישבות ובנוסף שתי מושבות.
מהלך המשחק > שלב 1 - שלב התנובה

כל שחקן בתורו מטיל שתי קוביות, ומחשב את סכומן. כוכב שעליו מספר הזהה להטלת הקוביות מניב משאבים וכל שחקן בעל מושבה או מספנת חלל הסמוכה לו מקבל אותם. במקרה של הטלת 7 אף שחקן לא מקבל משאבים (יתרה מכך: כל שחקן שבידו למעלה מ-7 קלפים, חייב לזרוק מחצית מקלפיו לקופה, ואם יש לו מספר אי זוגי - יזרוק את הגורם הקטן מבין השניים) אך השחקן שבתורו יצא 7 יכול לגנוב קלף אחד באופן אקראי משחקן אחר.
לאחר מכן השחקן שהטיל את הקוביה יכול לקחת מספר משאבים מקופת המשאבים לפי הכללים הבאים:
אם לשחקן שהטיל את הקוביה יש בין 4 ל־7 נקודות ניצחון השחקן נוטל מקופת המשאבים שני משאבים.
אם לשחקן שהטיל את הקוביה יש בין 8 ל־9 נקודות ניצחון השחקן נוטל מקופת המשאבים משאב אחד.
אם לשחקן שהטיל את הקוביה יש בין 10 נקודות ניצחון ומעלה השחקן אינו זכאי לתמיכה זו.
מהלך המשחק > שלב 2 - מסחר ובניה

בשלב זה כל שחקן רשאי להחליף משאבים עם שחקנים אחרים או עם המלאי ביחס של 3 משאבים זהים למשאב אחר או 2 קלפי סחורה למשאב אחר. בנוסף, שחקן יכול לבצע בניה. כדי לבנות עליו למסור את המשאבים על פי הטבלה.
| הכלי | סחורה | דלק | מזון | פחמן | ברזל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספנת חלל | 0 | 0 | 2 | 3 | 0 |
| חללית התיישבות | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 |
| חללית סחר | 2 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| מדחף | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |
| תותח סיפון | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| יחידת מטען | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
מספנת חלל - מספנת חלל ניתן להקים רק על מושבה קימת. חלליות ניתן להוציא רק ממספנת חלל.
חללית התיישבות - כשחללית התיישבות עוברת בין כוכבי לכת היא יכולה להפוך למושבה.
חללית סחר - ניתן לעגון חללית סחר רק בבסיס חוץ, ורק אם יש לשחקן כמות יחידות מטען יותר גדולה מכמות החלליות שכבר נמצאות באותו בסיס חוץ. לאחר העגינה השחקן בוחר קלף ידידות של אותו עם. לכל עם יש חמש קלפי ידידות ובכל בסיס חוץ ניתן לעגון עד חמש תחנות סחר ולכל שחקן מותר שיהיו עד שבע חלליות סחר.
מדחף - כל מדחף מגדיל את המהירות של כל אחת מהחלליות ביחידה אחת, ולכל שחקן מותר שיהיה עד שישה מדחפים.
תותח סיפון - כל תותח סיפון מגביר את עוצמת הלחימה של כל אחת מהחלליות ביחידה אחת, ולכל שחקן מותר שיהיה עד שישה תותחי סיפון.
יחידת מטען - כל יחידת מטען מגבירה את יכולת הנשיאה של החללית ביחידה אחת, ולכל שחקן מותר שיהיה עד חמש יחידות מטען.
מהלך המשחק > שלב 3 - ניעור כדורים

כל שחקן מנער את חללית הָאֵם כך שנראים שני כדורים. סכום שווים של שני הכדורים ועוד כמות המדחפים שווה למהירות הכוללת של החלליות.
ערך הכדורים:
כדור אדום = 3
כדור צהוב = 2
כדור כחול = 1
כדור שחור = 0
מהלך המשחק > מפגש

אם לשחקן יצא כדור שחור בשלב 3 - ניעור הכדורים, השחקן שמשמאלו שולף קלף מפגש וקורא אותו לשחקן (אסור שהשחקן יראה את הקלף).
השחקן מחליט איך להגיב השחקן שמשמאלו עונה לו מה היו ההשלכות.
השחקן יכול להרוויח חצאי מדליה, משאבים, הרחבות לחללית האם, קפיצת חלל ואפילו חללית סחר.
לעומת זאת השחקן יכול להפסיד משאבים, חצאי מדליה, הסרת הרחבות מחללית האם או לקרקע חללית.
מהלך המשחק > שלב 4 - שלב הטיסה

אם לשחקן אין חלליות או שהם לא יכולות לנוע, השחקן לא יכול לבצע את השלב הזה והתור מסתיים.
אם לשחקן יש חלליות הוא יכול להזיז אותן לפי הכללים הבאים:
השחקן יכול להזיז כל חללית עד למרחק השוה לסכום בכדורים שיצאו בשלב ההטלה ועוד כמות המדחפים. כאשר יוצא כדור שחור אין משמעות לצבע הכדור השני. המהירות הכוללת היא שלוש ועוד כמות המדחפים שיש לשחקן.
במידה והשחקן קיבל קפיצת חלל השחקן יכול להעביר חללית אחת לנקודת חלל פנויה. לא ניתן להזיז את החללית עוד בתור זה.
לא ניתן להטיס חללית מקורקעת.
מהלך המשחק > סיום המשחק

המנצח הוא הראשון שמגיע לרף של 15 נקודות ניצחון (אלא אם כן לא שם לב ואז ממשיך המשחק עד ששחקן אחר ינצח או עד שהוא ישים לב בתורו).
| קטאן (סדרת משחקים) |
| --- | --- | --- |
| משחק הבסיס | המתיישבים של קטאן |  |
| הרחבות המשחק | קטאן: ערים ואבירים • קטאן: סוחרים וברברים • קטאן: יורדי הים • קטאן: מגלי ארצות ופיראטים • (הרחבות קטאן נוספות) |  |
| גרסאות עצמאיות | קטאן: עליית שבט האינקה • קטאן ג'וניור • קטאן: גיבורי החלל • קטאן: משמר הלילה |  |
| יוצרים ומפתחים | קלאוס טויבר • בנג'מין טויבר |  |
מצב סופי של שלב ההקמה
מחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד

מחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד (באנגלית: Specially Designated Global Terrorist; בראשי תיבות: SDGT) הוא אדם, או ישות, שסומנו ככאלה על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית או משרד האוצר האמריקאי.
ייעוד זה נעשה על פי סמכותו של צו ביצוע אמריקאי מס' 13224 מיום 23 בספטמבר 2001. המסגרת הרגולטורית העיקרית העומדת בבסיס ייעוד זה הוקמה שבועיים לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001 על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש.
הגדרה

מחבלים עולמיים שהוכרזו באופן מיוחד הם ישויות ויחידים שהמשרד לבקרה על נכסים זרים מצא שביצעו, או מהווים סיכון משמעותי לביצוע, פעולות טרור, או שמספקים תמיכה, שירותים או סיוע לטרוריסטים או קשורים אליהם בדרך אחרת. תחת התוכניות של ההגדרה נכנסים ארגונים המוגדרים במסגרת תוכניות הסנקציות נגד טרור של המשרד, כמו גם אנשים קשורים, חברות בת, ארגוני חזית, סוכנים או מקורבים.
מחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד הוא אחד מכמה סוגים של ייעודים של אנשים שחלות עליהם סנקציות אחת או יותר המנוהלת על ידי המשרד לבקרה על נכסים זרים. אלה כוללים סנקציות ספציפיות למדינה ונגד סחר בסמים, אי-הפצה וסנקציות הקשורות לארגוני פשיעה רב-לאומיים, וייתכן תחת סנקציות הקשורות לסחר בלתי חוקי ביהלומי גלם.
המשרד לבקרה על נכסים זרים מפרסם רשימה משולבת של אנשים שנקבעו במסגרת תוכניות הסנקציות השונות שלה, הידועה כרשימת SDN, במסגרתה כלולים רישומי SDGT. אנשים וחברות המוגדרים כ"אזרחים ייעודיים במיוחד" ידועים כ"SDNs". רוב ה-SDGT SDNs הם אנשים זרים, אבל לפחות במקרה אחד, זה של אנוואר אל-עוולקי, אזרח אמריקאי הוגדר כמחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד.
היסטוריה

אחד הארגונים הראשונים שעליהם הוחל צו ביצוע 13224 היה ארגון הצדקה הפלסטיני-אמריקאי, "קרן ארץ הקודש לסיוע ופיתוח". הקרן הייתה ארגון הצדקה המוסלמי הגדול ביותר בארצות הברית, ואסף תרומות בשווי 13,000,000 ליש"ט בשנת 2000. המודיעין האמריקאי חשף מסמך המוכיח כי מנהיג הקרן השתתף באמצע שנות ה-90 באירוע גיוס בו נתרמו 200 אלף דולר למען חמאס, בעת שהדובר הראשי בעצרת קרא לנוכחים לחסל את ישראל ולהרוג את כל אזרחיה. המסמך מתעד גם פגישות ב-1993 בין ראשי החמאס לארגון הצדקה, כדי לדון במימון למשפחות מחבלים מתאבדים. ב-4 בדצמבר 2001 פשטו על משרדיה, נכסיה נתפסו והארגון נסגר.
ארגונים נוספים המוגדרים כך הם דאעש, חמאס, חזבאללה, אל-קאעדה והחות'ים.
ראו גם

רשימת ארגוני הטרור הזרים של מחלקת המדינה של ארצות הברית
הערות שוליים

↑  כפי שתוקן על ידי צו ביצוע 13268 מיום 2 ביולי 2002, וצו ביצוע 13284 מיום 23 בינואר 2003, וכותרת 31, חלקים 595, 596 ו-597 של אסופת התקינה הפדרלית בארצות הברית, בין יתר החוקים והתקנות של ארצות הברית
↑  איי.פי, כספי "ארץ הקודש" נאספו על רקע קריאות מוות לישראל, באתר ynet, 6 בדצמבר 2001
רולאם עלי רשיד

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בן 71 בערך) דזפול, איראן 
 מדינה:  איראן איראן
 השכלה:  אוניברסיטת טהראן 
 השתייכות:  משמרות המהפכה האסלאמית 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת איראן-עיראק 
 
רולאם עלי רשיד (בפרסית: غلامعلی رشید) הוא סגן רמטכ"ל איראן המכהן כמפקד מפקדת ח'אתם אל-אנביה(אנ') ומי שכיהן כסגן ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הרפובליקה האסלאמית של איראן.(אנ') ראשיד היה אחד המפקדים המרכזיים בתהליכי קבלת ההחלטות במהלך מלחמת איראן–עיראק. הוא היה חלק מרשת הפיקוד של הכוחות המזוינים של הרפובליקה האסלאמית של איראן, יחד עם מוחמד עלי ג'עפרי, עלי פדווי, קאסם סולימאני ומוחמד באקרי.
ראשיד הצהיר ב-2011 כי איראן עשויה לתקוף את הציוד הצבאי ואתרי הגרעין של ישראל במקרה של מלחמה. בכנס שהתקיים בטהרן ב-2014, הוא הודיע כי מפקדים איראנים פועלים בעיראק, סוריה, פלסטין ולבנון במטרה לספק ייעוץ צבאי.
ראשיד ציין כי "נושא הגרעין וזכויות האדם הם אך ורק תירוצים", והדגיש כי "אלו שמעלים נושאים אלו נגד איראן, בעצם מתנגדים לאסלאם". הוא גם הצהיר כי פעולה צבאית כלשהי נגד איראן מצד ארצות הברית תהיה טעות אסטרטגית.
הערות שוליים

↑  דודי כהן, ס' רמטכ"ל איראן: אין סיכוי שהמוסד אחראי לפיצוץ, באתר ynet, 20 בנובמבר 2011
↑  "Iranian commander martyred by ISIS terrorists in Syria". AhlulBayt News Agency. 9 באוקטובר 2015. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Top Commander: Iran Providing Military Advice to Iraq, Palestine, Lebanon". Fars News Agency. 27 בספטמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2018. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IRGC Stages Naval Drill in Persian Gulf". Tasnim News Agency. 25 בפברואר 2015. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "THE ISLAMIC REPUBLIC'S 13 GENERALS". IRAN BRIEFING. 3 בפברואר 2011. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fulton, Will. "IRGC Command Network: Formal Structures and Informal Influence" (PDF). AEI Critical Threats Project. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 באפריל 2016. נבדק ב-12 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fulton, Will (23 ביולי 2013). "Rouhani and the Revolutionary Guards". The Iran Primer. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Proud of Islamic Ummah and Oppressed People Islamic Iran to hurl israel into dustbin of history". Islamic Invitation Turkey. 21 בנובמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2017. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Commander: Iran Providing Military Advice to Iraq, Palestine, Lebanon". Fars News Agency. 27 בספטמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2018. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Commander Lambastes Double-Standard Policies against Iran". Tasnim News Agency. 12 בנובמבר 2015. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Military attack against Iran by U.S. "strategic mistake": commander". 29 באוקטובר 2012. אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2017. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רולאם עלי רשיד".
סאדק לאריג'אני

סאדק לאריג'אני (בפרסית: صادق لاریجانی; נולד בנג'ף ב-12 במרץ 1963) הוא אייתוללה איראני, פוליטיקאי שמרן המשמש כיו"ר המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר מאז דצמבר 2018. קודם לכן שימש כחבר מועצת המומחים האיראנית וכראש מערכת המשפט האיראנית.
ביוגרפיה

הוא נולד בשנת 1963 בנג'ף, להורים איראנים. אביו, האייתוללה מירזא האשם אמולי, היה מוג'תהד בולט בתקופתו שעבד בנג'ף לאחר שהוגלה על ידי משטרו של מוחמד רזא שאה פהלווי. המשפחה עברה לאיראן לאחר המהפכה האיראנית ב-1979. לאריג'אני הכיר גם את מדעי הדת וגם את המדעים המודרניים בילדותו. הוא החל את בית הספר היסודי בשנת 1966 וסיים את בית הספר התיכון ב-1981. לאחר התיכון החל לימודי סמינר בקום. הוא סיים את לימודי הסמינר שלו בשנת 1989, ולאחר מכן החל ללמד בסמינר ובאוניברסיטה. הוא הפך לחבר בצוות המדעי של אוניברסיטת קום ולימד קורסים רבים בתאולוגיה ובפילוסופיה השוואתית. לאריג'אני הוא אחיהם של עלי לאריג'אני (יו"ר המג'לס לשעבר), מוחמד ג'וואד לאריג'אני, באקר לאריג'אני (נשיא אוניברסיטת טהראן למדעי הרפואה), ופאזל לאריג'אני (נספח התרבות לשעבר של איראן באוטווה).
לאריג'אני שימש כאחד מ-12 חברי מועצת שומרי החוקה של הרפובליקה האסלאמית של איראן במשך שמונה שנים. הוא תואר כ"זוטר יחסית", "איש דת חסר ניסיון" עם "קשרים הדוקים עם סוכנויות הצבא והמודיעין של איראן". ב--14 באוגוסט 2009 הוא מונה לראש מערכת המשפט של איראן על ידי המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי.
על פי עורך הדין האיראני המוביל להגנה על זכויות אדם מוחמד סייפזאדה, ראש מערכת המשפט של איראן נדרש להיות מוג'תהד עם ניסיון משמעותי בתחום. לאריג'אני, לעומת זאת, לא היה משפטן מנוסה ולא איש דת בעל דירוג גבוה, ונשא את התואר חוג'ת אל-אסלאם עד כמה חודשים לפני מינויו לתפקיד. כהונתו של לאריג'אני כראש מערכת המשפט של איראן הסתיימה ב-7 במרץ 2019, כאשר המנהיג העליון עלי ח'אמנאי מינה תחתיו את אברהים ראיסי. חמיו של לאריג'אני הוא האייתוללה חוסיין וחיד חראסאני.
הערות שוליים

↑  Tajgar, Reza. "Tasks of juridicial faculty" (95). {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  Erdbrink, Thomas (5 בפברואר 2013). "High-Level Feud Bares Tensions in Iran". The New York Times. ארכיון מ-24 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sahimi, Mohammad (20 באוגוסט 2009). "Nepotism & the Larijani Dynasty". PBS. Los Angeles. ארכיון מ-14 בנובמבר 2012. נבדק ב-11 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Iran's president defies supreme leader to safeguard his future". Al Arabiya. 10 בפברואר 2013. ארכיון מ-11 בפברואר 2013. נבדק ב-11 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Robin Wright (2009-08-17). "Will Iran's 'Kennedys' Challenge Ahmadinejad?". אורכב מ-המקור ב-2009-09-08.
↑  Mehdi Khalaji (2009-08-13). "Militarization of the Iranian Judiciary".
↑  "Sadeq Larijani to replace Shahroudi as judiciary chief: sources". אורכב מ-המקור ב-2012-03-08.
↑  "Authorities continue to arrest human rights lawyers - IFEX". IFEX. 2009-07-28. ארכיון מ-2009-10-16.
↑  صادق لاریجانی از نجف تا قوه قضاییه. sigarchi.com. אורכב מ-המקור ב-2011-07-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1234270706  VIAF: 305237443   WorldCat (עם VIAF): 305237443
פסק דין אלוניאל נגד מקדונלד

פסק דין אלוניאל נגד מקדונלד (ע"א 8483/02 אלוניאל בע"מ נ' מקדונלד) הוא פסק הדין שניתן בסכסוך בין שחקן הכדורסל אריאל מקדונלד לבין חברת אלוניאל בע"מ, הזכיינית הישראלית של רשת המזון המהיר העולמית מקדונלד'ס. פסק הדין מכיר לראשונה בזכות לפרסום במשפט הישראלי.
הפרסומות

בשנת 2000 הוציאה חברת בורגר קינג פרסומת ובה נראה השחקן כדורסל אריאל מקדונלד מתדפק על דלתות סניף של רשת בורגר קינג, ונאלץ להסיר את חולצתו עם הכיתוב "מקדונלד" על מנת לאכול בסניף. הפרסומת מסתיימת כאשר אריאל אוכל מנה של מזון מהיר בעודו לובש חולצה עם הכיתוב "בורגר קינג", ואומר: ”תקשיבו למקדונלד, רק בורגר קינג!”.
בעקבות פרסומת זו, שידרה חברת "אלוניאל", הזכיינית הישראלית של חברת מקדונלד'ס, פרסומת ובה ציטוטים מראיון של אריאל מקדונלד, בו הוא מספר בדרך אגב על כך שהוא נוהג לאכול ב"מקדונלד'ס".
בית המשפט המחוזי

אריאל מקדונלד הגיש תביעה כנגד "אלוניאל", בגין הפרה של זכותו לפרטיות. אלוניאל הגישה תביעה מנגד בגין הפרת סימן המסחר שלה. בית משפט המחוזי בתל אביב קבע כי "אלוניאל" הפרה את פרטיותו של אריאל מקדונלד בכך שפרסמה את הכתבה. כמו כן נקבע כי אלוניאל הוציאה על אריאל מקדונלד לשון הרע, ובכך גם גרמה להפרת חוזה הפרסום של מקדונלד עם חברת "בורגר קינג", וכן גרמה לאובדן הסיכויים להארכת החוזה. סך הכל חויבה "אלוניאל" לפצות את מקדונלד ב-300,000 ש"ח. התביעה הנגדית של אלוניאל נדחתה. בתגובה לפסיקת בית המשפט במחוזי, ערערה "אלוניאל" לבית המשפט העליון.
הערעור לעליון

בבית המשפט העליון נהפכה חלקית פסיקת בית המשפט המחוזי: נקבע כי לא נפגעה זכותו של מקדונלד לפרטיות, אלא הזכות לפרסום (אנ') בלבד. במסגרת זו עסק חלק ניכר בפסק הדין בהצדקה של "הזכות לפרסום" ובעיגונה בחוק הישראלי. בנוסף לכך, נקבע כי מקדונלד הפר את סימן המסחר של "אלוניאל", ועליו לפצותה.
הערעור לעליון > הזכות לפרטיות

השופט ריבלין דחה את הקביעה של בית המשפט המחוזי לפיה נפגעה זכותו של אריאל מקדונלד לפרטיות. השופט אליעזר ריבלין קבע כי לא ניתן לטעון כי פרסומת עם שימוש של ידוען פגעה בפרטיותו, כאשר אותו ידוען אינו נמנע משימוש מסחרי בשמו עבור תשלום. הזכות לפרטיות נועדה להגן על אדם החפץ בצנעת חייו, ואילו ידוען המאפשר שימוש מסחרי בשמו לא חפץ בצנעת חייו, אלא בתשלום נאות עבור השימוש בשמו:
אין אריאל מבקש למנוע שימוש מסחרי בשמו – מבקש הוא למנוע שימוש שאת תמורתו לא יקבל. תר הוא אחר אינטרס כלכלי-כספי, ולא אחר אינטרס אישי- רגשי. אין זו הפגיעה ברגשותיו שהוא מבקש לרפא, כי אם את הפגיעה האסורה, אולי, בקניינו. לא לכך נועדה ההגנה על הפרטיות. היא נועדה ליתן פיצוי בגין עוגמת נפש, קרי בגין נזק נפשי, להבדיל מנזק כלכלי, שהוסב לאדם.
הערעור לעליון > הזכות לפרסום

הזכות לפרסום (אנ') היא זכות כלכלית המקנה לידוען בלעדיות על השימוש בשמו לצורכי פרסום. השופט ריבלין קובע כמובן מאליו שהזכות לפרסום של אריאל מקדונלד נפגעה על ידי "אלוניאל". בפסק דין תקדימי לגבי מעמד הזכות לפרסום הניח השופט ריבלין את ההצדקות לקיומה של זכות זו, וכן את העיגון לקיומה בחוק הישראלי.
הערעור לעליון > הזכות לפרסום > הצדקות לזכות לפרסום

ההצדקה הראשונה לזכות לפרסום, מתבססת על הרציונל שנתן ג'ון לוק לזכות הקניין. הקניין, על פי לוק, הוא תוצר של העבודה והמאמץ שהשקיע עבורו האדם. ריבלין קובע שהרציונל של העבודה רלוונטי גם לגבי הזכות לפרסום, למרות שפרסומו של הידוען הוא בעיקר תוצר של אהדה ועניין של הציבור, שכן גם זכויות קנייניות אחרות (כמו נדל"ן, או יצירת אמנות) הן תוצר של הבניה חברתית וביקוש של צרכנים.
הצדקה נוספת לזכות לפרסום מתבססת על ניתוח כלכלי של המשפט. השימוש בזכות לפרסום: ”בהגנו על האינטרס הכלכלי הנצמח לאדם מפרסומו מעודד המשפט את האדם לפתח את אישיותו ולקנות לעצמו פרסום על-ידי הצטיינות בתחום עיסוקו – הצטיינות אשר מְפֵרָה מצדה את המרחב הציבורי” (ע"א 8483/02 אלוניאל בע"מ נ' מקדונלד, פסקה 43 לפסק דינו של השופט אליעזר ריבלין). ההתאמה של הצדקה זו לזכות לפרסום שנויה במחלוקת, כיוון שקיימים תמריצים משמעותיים יותר לפרסומו של אדם, ובנוסף ישנם פרסומים שנוצרו מהתנהגות שלילית שלא רצוי לעודד אותה.
הצדקה שלישית נשענת על ההבנה של זכות הקניין כאמצעי לחלוקה נבונה של משאבים מוגבלים. הזכות לפרסום, על פי הצדקה זו, היא משאב מוגבל שיש להגן עליו מפני שימוש מופקר שיאבד את הערך הפרסומי של הידוען. יש חולקים על גישה זו, וסוברים שפרסום אינו משאב מוגבל.
ההצדקה האחרונה שמציג ריבלין לזכות לפרסום נשענת על הגישה של מרגרט רדין (אנ') לזכות הקניין. על פי רדין, הקניין אינו תוצר של עבודה אלא חלק בלתי נפרד מאישיות של האדם. על פי תפיסה זו, הזכות לפרסום נובעת מכך שהחומר הפרסומי העומד למסחר הוא דמותו של האדם.
הערעור לעליון > הזכות לפרסום > הזכות לפרסום בחוק הישראלי

לאחר שהצדיק את קיומה של הזכות לפרסום (אנ'), עוסק השופט ריבלין בחיפוש אחר מקור חוקי לקיומה של זכות זו. הוא דוחה את האפשרויות לעגן את הזכות בעוולת גנבת עין או בחוק זכות יוצרים, 1911, ומגיע למסקנה כי האכסניה הראויה לזכות לפרסום היא בדיני עשיית עושר ולא במשפט: חוק עשיית עושר ולא במשפט קובע כי התעשרות שלא על פי דין או על פי חוזה על חשבון אדם אחר - חוזרת לאדם שהעושר נעשה על חשבונו. לפיכך - לידוען יש זכות לתבוע את הרווחים שנוצרו מפרסום שמו שלא בהסכמתו.
הערעור לעליון > תוצאת הערעור

למרות שחלק ניכר בפסק הדין עסק בהצדקה של הזכות לפרסום (אנ') ועיגונה בחוק עשיית עושר ולא במשפט, למעשה קבע בית המשפט העליון כי במקרה זה התקיימו נסיבות מיוחדות בהן אין לבצע השבה של ההתעשרות מ"אלוניאל" לאריאל מקדונלד, שכן חברת "אלוניאל" רק הגיבה לפרסום הביקורתי כלפיה. כמו כן שאר העילות שהובאו בפסק הדין של בית המשפט המחוזי נפסלו, והפיצוי שחויבה "אלוניאל" לשלם בוטל. מנגד, אריאל מקדונלד חויב לשלם ל"אלוניאל" פיצוי בסך 20,000 דולר בגין הפרת סימן המסחר שלה. השופטת מרים נאור סברה שאף אחד מהצדדים לא זכאי לפיצוי, אך היא הייתה במיעוט ודעתה לא התקבלה.
אריאל מקדונלד
יעקב ליצמן

יעקב ליצמן
יעקב (יענקל) נח ליצמן (נולד בכ"ח באב תש"ח, 2 בספטמבר 1948) הוא פוליטיקאי ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת אגודת ישראל בסיעת יהדות התורה, כשר הבינוי והשיכון, כשר הבריאות וכיושב ראש ועדת הכספים. ליצמן הוא חסיד גור ואחד האישים הבולטים בחסידות זו.
בשנת 2022, ארבעה חודשים אחרי שהודה שניסה למנוע את הסגרת מלכה לייפר הנאשמת בפדופיליה לאוסטרליה, התפטר מהכנסת במסגרת הסדר טיעון, וב-8 באוגוסט 2022 הורשע במרמה והפרת אמונים בפרשה זו, נדון למאסר על תנאי של שמונה חודשים והוטל עליו קנס של 3,000 ש"ח.
ביוגרפיה

ליצמן נולד למשה ולאסתר במחנה עקורים בגרמניה להורים ניצולי השואה מפולין שלא היו חסידים. בגיל שנתיים, ב-1950, היגרה המשפחה לארצות הברית והשתקעה בשכונת איסט ניו יורק ואחרי זה בבורו פארק שברובע ברוקלין. בגיל 17, ב-1966, עלה לישראל להמשך לימודיו התורניים בישיבת כוכב מיעקב - טשיבין בירושלים.
היה מנהל בית הספר היסודי "בית יעקב - חסידי ירושלים" ויזם הקמת קריה חרדית בבית שמש. בד בבד התקרב לאדמו"ר מגור הרב שמחה בונים אלתר. בראשית שנות ה-80 היה עוזרו של אברהם יוסף שפירא. בשנת 1989 היה יועץ של משה זאב פלדמן, סגן שר העבודה והרווחה. הוא נחשב אז לאיש אמונו של אברהם יוסף שפירא.
קריירה פוליטית > חבר הכנסת

השפעתו של ליצמן, נובעת מהיותו איש סודו של האדמו"ר מגור הרב יעקב אריה אלתר. ליצמן, לצד חנוך זייברט ויוסף קופרברג, חבר ב"ועדת השלושה", שהוסמכה על ידי האדמו"ר לנהל את כל ענייניה הפוליטיים והחינוכיים של החסידות.
ליצמן נבחר לכנסת לראשונה בבחירות לכנסת החמש עשרה בשנת 1999, וכיהן כחבר כנסת עד ל־2022. בשנים 2001–2003 ושוב בשנים 2005–2007 שימש כיו"ר ועדת הכספים של הכנסת. במהלך כהונתו יזם מספר חוקים, ובהם חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים וחוק המקנה פטור לבתי כנסת, מסגדים, כנסיות וח'ילוות מתשלום דמי חכירה למינהל מקרקעי ישראל.
ב-15 בנובמבר 2008 הותקף ליצמן על ידי אנשים מחסידות סלונים על רקע מעורבותו במאבקה של חסידות גור נגד בחירת מאיר פרוש לראשות עיריית ירושלים.
קריירה פוליטית > בממשלה

בבחירות לכנסת השמונה עשרה שובץ ליצמן במקום הראשון ברשימת יהדות התורה, אולם לאחר שנבחר לא קיבל לידו את ראשות ועדת הכספים כבעבר, עקב התנגדות של חברי סיעתו. במקום זאת הוא מונה לסגן שר הבריאות. בד בבד חדל לשמש יו"ר סיעת יהדות התורה, ובמקומו התמנה לתפקיד חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.
בממשלת ישראל ה-34 חזר לכהן כסגן שר הבריאות (השר בפועל). באוגוסט 2015, בעקבות עתירה שהגישה סיעת יש עתיד, קבע בג"ץ כי ליצמן לא יוכל לכהן כסגן שר במעמד של שר ועליו להתמנות לשר. בעקבות כך, מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל החליטה לשנות החלטה קודמת של המועצה לפיה חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל לא יישאו בתפקידי שרים והתירה לליצמן להתמנות לשר הבריאות. בעקבות כך, החליטה הממשלה למנותו לשר הבריאות ה-29, וב-2 בספטמבר 2015 נכנס לתפקידו.
ב-26 בנובמבר 2017 הודיע ליצמן על התפטרותו מן הממשלה, בשל המשך עבודות רכבת ישראל בשבת, בתחילת 2018 אישרה הכנסת תיקון לחוק יסוד: הממשלה המאפשר כהונה כסגן שר כאשר פורמלית ראש הממשלה הוא השר, דבר שאיפשר את חזרתו של ליצמן לתפקיד סגן שר הבריאות. בעקבות התפטרות ראש הממשלה בנימין נתניהו מתפקידו כשר הבריאות, מונה ליצמן ב-29 בדצמבר 2019 לשר הבריאות בממשלת מעבר.
ב-17 במאי 2020, עם כינון ממשלת ישראל השלושים וחמש מונה לפי בקשתו לשר הבינוי והשיכון. ב-22 ביוני 2020 הגיש את התפטרותו מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי" לטובת חבר סיעתו אליהו חסיד.
ב-13 בספטמבר 2020 התפטר ליצמן מהממשלה במחאה על ההחלטה להטיל סגר במהלך חגי תשרי, כחלק מהמלחמה במגפת הקורונה. הוא חזר לכהן כחבר הכנסת. ב-18 בנובמבר 2020 חזר לכהן בתפקיד.
באפריל 2021 התפטר מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי". ושב אליה ב-14 ביוני, עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש.
בדצמבר 2021 הודיע ליצמן בערוץ הכנסת כי לא יתמודד לכהונה נוספת בכנסת, מפאת גילו המבוגר.
ב-1 ביוני 2022, בעקבות הסדר הטיעון בפרשת מלכה לייפר, יעקב ליצמן הודיע כי מתפטר מהכנסת, ההתפטרות נכנסה לתוקף ב-3 ביוני.