stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
5G
סיכונים בפריסת רשתות 5G > הפרעות אלקטרומגנטיות > הפרעות לתעופה

רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית הזהירה כי מדי גובה מכ"ם במטוסים, הפועלים בתדרים שבין 4.2 ל-4.4 גיגה-הרץ, עלולים להיות מושפעים מפעולות רשת 5G בתדרים 3.7 ל-3.98 גיגה-הרץ. המלצות אלה גרמו לעיכובים בפריסת רשתות 5G בארצות הברית ליד שדות תעופה.
ב-1 ביולי 2023, נכנסה לתוקף חקיקה חדשה בארצות הברית המגבילה חברות תעופה בביצוע נחיתות בתנאי ראות נמוכה, בשל הפוטנציאל של אותות 5G להפריע למדי הגובה של המטוסים. חברות התעופה נדרשו לשדרג את מדי הגובה כך שלא יושפעו מתדרי 5G או להגביל את השימוש במטוסים לא משודרגים.
בספטמבר 2023, הושלמו שדרוגי הציוד בכל צי המטוסים של חברות התעופה של ארצות הברית.
סיכונים בפריסת רשתות 5G > הפרעות אלקטרומגנטיות > הפרעות ללוויינים

רשתות 5G הפועלות בתדרי רדיו של 3.3–3.6 גיגה-הרץ עלולות לגרום להפרעה בתחנות קליטת אותות מלוויינים הפועלות בתחום התדרים 3.4–4.2 גיגה-הרץ. ניתן למתן את ההפרעה הזו באמצעות שימוש במגבר LNB ובמסננים מסוג Waveguide Filter (אנ').
סיכונים בפריסת רשתות 5G > הפרעות אלקטרומגנטיות > הפרעות לרשתות Wi-Fi

תקשורת לפי תקני Wi-Fi השונים, החל מתקן Wi-Fi 6E והלאה, עומדת לעשות שימוש בפסי תדרים בתחום ה-6 גיגה הרץ. גם תקשורת 5G מתוכננת לעשות שימוש באותו תחום תדרים עבור אפליקציות שאינן דורשות רישוי (unlicensed). הפרעות הדדיות בין שני סוגי הרשתות עלולות להגרם בגלל השימוש באותו תחום תדרים.
התפתחות עתידית (5G Advanced)

תקן 5G מבוסס על מהדורות 15, 16, ו-17 של מסמכי 3GPP. החל ממהדורה 18 התקן ממותג כ-5G Advanced .5G Advanced מגדיר שיפורים בארכיטקטורה וגם יכולות נוספות לפלחי שוק חדשים.
5G בישראל

ב־3 ביולי 2019 פרסם משרד התקשורת את מכרז התדרים לפריסת הרשת בישראל. המשרד העריך כי משך ההקמה יעמוד על חמש שנים והעלות, לכלל החברות הסלולר בישראל יחד, תעמוד על כשני מיליארד שקל. המשרד אישר לחברות להקים את הרשת בשותפות, בתנאי שהיו לפחות שלוש קבוצות של מתמודדים. 24 בנובמבר 2019 היה אמור להיות המועד האחרון להגשת הצעות למכרז, אך חברות הסלולר בישראל הודיעו למשרד התקשורת כי אין בכוונתן לגשת למכרז בתנאים שנקבעו. בדצמבר 2019 הגישו החברות סלקום, גולן טלקום ואקספון עתירה נגד משרד התקשורת למתן צו ביניים לביטול המכרז, בטענה שאינו הוגן. העתירה נדחתה על ידי בית המשפט המחוזי בירושלים. ב-17 בפברואר 2020 הוגשו לבסוף למשרד התקשורת הצעות משותפות לקראת המכרז. ההצעות שהוגשו נועדו לאישור מוקדם של המשרד לקבוצות המשתתפות, וזאת לקראת המעבר לשלב הבא של המכרז. ההצעות שהוגשו היו של פרטנר יחד עם HOT mobile והצעה נוספת של קבוצה הכוללת את: סלקום, גולן טלקום ואקספון. חברת פלאפון החליטה להגיש הצעה לבדה, כך שהשלב הזה במכרז אינו רלוונטי עבורה.
פריסת רשתות סלולריות מדור 5 בישראל נדחתה מספר פעמים, עקב עיכובים במכרז של משרד התקשורת.
ב-4 באוגוסט 2020 פורסם כי החל מכרז התדרים בישראל על הפעלת רשתות דור חמישי, שהסתיים ב-13 באוגוסט, כאשר חולקו התדרים לשש חברות סלולר שהתאגדו לקבוצות: קבוצת סלקום, גולן טלקום ומרתון (אקספון 018), קבוצת פלאפון וקבוצת פרטנר והוט מובייל. חברת פלאפון פרסמה ב-4 באוגוסט 2020 כי כבר פרסה מאות אתרי דור חמישי בתדרים החדשים.
ב-29 בספטמבר 2020 העניק שר התקשורת יועז הנדל רישיונות להפעלת רשת דור 5 בישראל לחברות פלאפון, פרטנר והוט מובייל.
באמצע 2021 פרסם ynet מדגם של ביצועי רשתות ה-5G בשלוש ערים בישראל, וממנו עולה כי הכיסוי של הרשתות חלקי ביותר וקצב הנתונים בהן אינו אחיד, ולרוב לא מגיע לרמה הנדרשת על ידי התקן.
נכון לינואר 2024, ישראל מגיעה רק למקום ה-64 בעולם בין תאילנד לקוסובו [1] בפריסת אנטנות התומכות בדור 5. לפי נתוני המשרד להגנת הסביבה, רק כ-900 אנטנות, קצת יותר מ-10% מכלל האנטנות הפעילות, הן של דור 5.
באוגוסט 2023 פרסמו משרד התקשורת ורשות החדשנות כי מענקים בסך 6.5 מיליון ש"ח יוענקו ל-5 סטארטאפים וחברות שיבצעו פיילוטים על גבי תשתיות הדור החמישי בסלולר. החברות הזוכות: נובלסט, פלייקום, אנקוונטום, אנטיספ-טק, אינסייד פקט.
בפברואר 2024 אישר משרד התקשורת התקנת אנטנות סלולריות זעירות (דור 5) על גבי תשתית חברת החשמל, במטרה לקדם את פריסת דור 5 שמתעכבת.
בפברואר 2024 הכריזו סלקום, פלאפון ופרטנר על ניסויים ראשונים בהפעלת ליבת דור 5 עצמאית בישראל.
תאוריות קשר

סביב טכנולוגיית 5G נפוצו מספר תיאוריות קשר. במהלך התפרצות מגפת הקורונה הופצו באינטרנט מספר תאוריות קשר סביב הקשר בין מקרים קשים של SARS-CoV-2 לרשת דור 5. הדבר הביא למספר מתקפות נגד אנטנות סלולריות שהוצבו בהולנד, בריטניה, קפריסין, בלגיה, איטליה, שוודיה וקרואטיה. אחד מהמקורות העיקריים של תאוריית קשר בנוגע לסכנות כביכול של רשתות דור 5 הוא תעמולה רוסית, שהופצה על ידי ערוץ החדשות הבינלאומי Russia Today החל ממאי 2019 במסווה של ידיעות חדשותיות, כחלק ממסע תעמולה שמטרתו לערער את יציבות המשטרים במערב. באביב 2019 היה ניסיון לאסור התקנת תשתית ל-5G במספר קנטונים בשווייץ, אבל הניסיון לא צלח עקב היעדר סמכויות של הרשויות המקומיות. בישראל, ב-2020 הרב אמנון יצחק העלה סרטונים תחת השם "חדשות וירוס TV" בהם הוא מביע תמיכה בתאוריה המקשרת בין ה-5G ומגפת הקורונה, טען כי מטרת פיזור אנטנות מהדור החמישי היא איכון של אזרחים וכי החיסונים מכילים ביו-שבבים.
תאוריית קשר נוספת טוענת כי אנטנות מהדור החמישי הן למעשה נשק, שנועד לפגוע בציבור. התאוריה טוענת כי תדר הקרינה של 5G זהה לנשק אל-הרג הגורם לכאב. בנוסף, הטענה היא שפריסת האנטנות היא טכנולוגיה צבאית הכוללת מכ"ם, שנועדה למעקב נגד אזרחים במסווה של עמודי תאורת לד.
אורלנדו פייג'יס

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1959 (בן 65) לונדון רבתי, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  קולג' גונוויל וקאיוס  בית ספר ויליאם אליס 
 מוסדות:  בירקבק, אוניברסיטת לונדון 
 פרסים והוקרה:  פרס וולפסון להיסטוריה (1997)  עמית החברה המלכותית לספרות 
 
אורלנדו פַייג'יס (באנגלית: Orlando Figes;‏ נולד ב-20 בנובמבר 1959 לונדון) הוא היסטוריון בריטי שמתמחה בהיסטוריה של רוסיה. ספריו תורגמו לכ-30 שפות.
ביוגרפיה

אורלנדו פַייג'יס נולד בלונדון. אמו אווה פייג'יס, סופרת בריטית שנולדה בגרמניה למשפחה יהודית ונמלטה לבריטניה בשנת 1939.
אורלנדו למד באוניברסיטת קיימברידג' אותה סיים בשנת 1982. בהמשך הוא סיים תואר שלישי והחל ללמד היסטוריה בטריניטי קולג'. בשנת 1999 הוא עבר לאוניברסיטת לונדון בה מונה לפרופסור במקום ריצ'רד ג'. אוונס שעזב.
אורלנדו פייג'יס נשוי לסטפני פלמר, משפטנית שמלמדת באוניברסיטת קיימברידג'. לזוג שתי בנות והם מתגוררים בלונדון. בשנת 2017 בהשפעת הברקזיט פייג'ס טיפל בקבלת אזרחות גרמנית.
פייג'יס כתב מספר ספרים על היסטוריה של רוסיה. הספר Peasant Russia, Civil War ‏ (1989) מתאר חיי החקלאים באזור הוולגה ברבע הראשון של המאה ה-20.
ספרו A People's Tragedy ‏ 1996 מתאר תמונה רחבה של רוסיה החל משנת 1891 ועד לפטירת ולדימיר לנין בשנת 1924. ספר זה קיבל פרס וולפסון להיסטוריה ופרסים נוספים.
פייג'יס מבקר מדיניות של ולדימיר פוטין במיוחד בנושא טיהור שמו של יוזף סטלין. בשנת 2008 משרדי "ממוריאל" בסנקט פטרבורג עברו חיפוש משטרתי וחומר רב שקשור לתרגום של ספרו The Whisperers על חיי האזרחים בתקופת שלטונו של סטלין הוחרם. פייג'יס פנה לדמיטרי מדבדב, שהיה אז נשיא רוסיה ומחה על האירוע. לאחר מאבק משפטי החומר הוחזר. הכנות לתרגום הספר לרוסית הופסקו. לפי התקשרות הרוסית זה תוצאה של טעויות בספר, אך פייג'יס טוען שהסיבה היא לחץ פוליטי.
בשנת 2010 באתר אמזון פורסמה ביקורת על ספרים של היסטוריונים בריטים שלא מסכימים עם דעות של פייג'יס תוך שבחים לספרים של פייג'יס עצמו. למרות ההכחשות הנמרצות של פייג'יס בהמשך התברר שביקורות אלו נכתבו על ידו והוא נאלץ לפצות את הנפגעים.
בשנת 2013 פייג'יס כתב מאמר ב-Foreign Affairs על האירועים באוקראינה בעיקר יברומאידאן. הוא טען שייתכן וחלוקת המדינה עדיפה על פלישה צבאית רוסית.
בשנת 1999 פייג'יס כתב תסריט לסדרה היסטורית Red Chapters בת 6 פרקים על מהפכות ברוסיה, סין וקובה. בשנת 2007 הוא הנחה תוכנית ברדיו Stalin's Silent People המקודשת לספרו.
פייג'יס היה יועץ היסטורי של סרט "אנה קרנינה וסדרת טלוויזיה "מלחמה ושלום". ברעיון שערך הוא לא הסכים עם הדעה שסרטים הם "יותר מדי בריטים"
ביבליוגרפיה נבחרת

Peasant Russia, Civil War: The Volga Countryside in Revolution, 1917–21, 1989, ISBN 0-19-822169-X
A People's Tragedy: Russian Revolution 1891–1924, London: Jonathan Cape, 1996, ISBN 0-7126-7327-X
Natasha's Dance: A Cultural History of Russia, 2002, ISBN 0-14-029796-0
The Whisperers: Private Life in Stalin's Russia, 2007, ISBN 978-0-8050-7461-1, ISBN 0-8050-7461-9, ISBN 978-0-8050-7461-1, ISBN 0-8050-7461-9
Crimea: The Last Crusade, Allen Lane, 2010. ISBN 978-0-7139-9704-0
Just Send Me Word: A True Story of Love and Survival in the Gulag, Metropolitan Books, 2012. ISBN 978-0-8050-9522-7
Revolutionary Russia, 1891–1991, Metropolitan Books, 2014, ISBN 9780805091311
The Europeans: Three Lives and the Making of a Cosmopolitan Culture, New York: Henry Holt and Co. 2019, ISBN 9781627792141
הערות שוליים

↑  למה ספר של פייג'יס לא תורגם
↑  "Orlando Figes to pay fake Amazon review damages". BBC News (באנגלית בריטית). 2010-07-17. נבדק ב-2022-06-28.
↑  Figes, Orlando (2013-12-17). "Is There One Ukraine?" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-28.
↑  egraph.co.uk/culture/tvandradio/12087338/Those-who-complained-about-War-and-Peace-are-whingers-says-historical-advisor-Orlando-Figes.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261176305171  PLWABN: 9810642021305606  BIBSYS: 90629615  BNE: XX1530925  BnF: cb12181265n (data)  CiNii: DA04053370  GND: 120452766  ICCU: LO1V017619  ISNI: 0000 0001 1452 0427  LCCN: n88217827  LNB: 000154139  NDL: 01229905  NKC: jn20001227572  NLA: 35623296  NLG: 264118  NLK: KAC201325449  NSK: 000218754  NTA: 073449520  RERO: 02-A003242310  SELIBR: 311713  SUDOC: 030388252  S2AuthorId: 98691834  VIAF: 92926708   WorldCat (עם VIAF): 92926708
אורסולה פרנקלין

| --- | --- |

פרנקלין ב-2006
 לידה:  16 ספטמבר 1921 מינכן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  22 יולי 2016 (בגיל 94) טורונטו, קנדה 
 ענף מדעי:  מטלורגיה, פיזיקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו  האוניברסיטה הטכנית של ברלין 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו 
 פרסים והוקרה:  שותף במסדר קנדה (1992)  Governor General's Award in Commemoration of the Persons Case (1991)  עמית החברה המלכותית של קנדה  מדליית השלום ע״ש פירסון (2001)  מסדר אונטריו  פרס המושל הכללי של קנדה (1991)  מדליית סיר ג'ון ויליאם דוסון (1991) 
 
אורסולה מרסיוס פרנקלין (באנגלית: Ursula Martius Franklin;‏ 16 בספטמבר 1921 - 22 ביולי 2016) הייתה מטלורגית, פיזיקאית, סופרת, ומחנכת קנדית ממוצא יהודי גרמני, שלימדה באוניברסיטת טורונטו למשך יותר מ-40 שנה. היא המחברת של "The Real World of Technology", שמבוסס על סדרת הרצאות שהעבירה באוניברסיטת הרווארד (אנ') ב-1989; "The Ursula Franklin Reader: Pacifism as a Map", הכולל אוסף של מאמרים, ראיונות ושיחות; וכן "Ursula Franklin Speaks: Thoughts and Afterthoughts" המכיל 22 נאומים שלה וחמישה ראיונות מהשנים 1986 עד 2012. פרנקלין הייתה קווייקרית ועבדה באופן פעיל למטרות פציפיסטיים ופמיניסטיים. היא כתבה ודיברה בהרחבה על חוסר התוחלת של מלחמה ועל הקשר בין שלום לבין צדק חברתי. פרנקלין זכתה בפרסים רבים, כולל מדליית השלום על שם פירסון עבור עבודה לקידום זכויות אדם, ומדליית סר ג'ון ויליאם דוסון. ב-2012, הכניסו אותה להיכל התהילה למדע והנדסה של קנדה. בטורונטו יש בית ספר תיכון הקרוי על שמה, אקדמיית אורסולה פרנקלין.
פרנקלין ידועה בעיקר בשל הכתבים הפוליטיים והחברתיים שלה על השפעות הטכנולוגיה. להשקפתה, טכנולוגיה היא הרבה יותר מאשר מכונות, גאדג'טים או משדרים אלקטרוניים, אלא הטכנולוגיה היא מערכת מקיפה הכוללת שיטות, נהלים, ארגון, ו"יותר מכל, צורת חשיבה". היא הבחינה בין טכנולוגיות "הוליסטיות", שהן בשימוש על ידי אומנים או עובדי מלאכה, לבין טכנולוגיות "מנחות", הקשורות לחלק מתוך מערכת ייצור רחבה יותר. טכנולוגיות הוליסטיות מאפשרות לאומנים לשלוט בעבודה שלהם מההתחלה ועד הסוף, ואילו טכנולוגיות מנחות מארגנות את העבודה ברצף של שלבים הדורשים פיקוח על ידי מנהלים. פרנקלין טענה כי הדומיננטיות של הטכנולוגיות המנחות בחברה המודרנית אינה מעודדת חשיבה ביקורתית ומקדמת "תרבות של ציות".
ראשית דרכה

אורסולה מריה מרסיוס נולדה במינכן, גרמניה ב-16 בספטמבר 1921. אמה הייתה היסטוריונית אומנות יהודייה, ואביה היה אתנוגרף, ממשפחה גרמנית פרוטסטנטית. בגלל הנאצים, הוריה ניסו לשלוח אותה לבית ספר בבריטניה, אך הבריטים סירבו להנפיק ויזת סטודנט למי שמתחת לגיל 18. אורסולה למדה כימיה ופיזיקה באוניברסיטת ברלין, עד שהיא גורשה על ידי הנאצים. ההורים שלה נכלאו במחנות ריכוז, בעוד פרנקלין עצמה נשלחה אל מחנה עבודות כפייה. המשפחה שרדה את השואה והתאחדה בברלין לאחר המלחמה.
הקריירה האקדמית

פרנקלין החליטה ללמוד מדע, כי בתקופת לימודיה הוראת ההיסטוריה הייתה מצונזרת. "אני זוכרת הנאה חתרנית ממש", היא אמרה למראיינת שנים רבות לאחר מכן, "שאין שום מילה של סמכות, שיכולה לשנות גם את חוקי הפיזיקה או ההתנהגות של המתמטיקה."
ב-1948 קיבלה פרנקלין את הדוקטורט בפיזיקה ניסיונית מהאוניברסיטה הטכנית של ברלין. היא החלה לחפש הזדמנויות לעזוב את גרמניה לאחר שהבינה שאין שם מקום למי שביסודה נגד מיליטריזם ודיכוי. פרנקלין עברה לקנדה לאחר שהוצעה לה מלגת פוסט דוקטורט ליידי דייוויס באוניברסיטת טורונטו ב-1949. לאחר מכן היא עבדה למשך 15 שנים (מ-1952 עד 1967), קודם כעמיתת מחקר ואז כמדענית מחקר בכירה בקרן מחקר אונטריו. ב-1967, פרנקלין הפכה לחוקרת ולפרופסור חבר במחלקה למטלורגיה וחומרים בפקולטה להנדסה של אוניברסיטת טורונטו, שם היא הייתה מומחית למטלורגיה ולמדע החומרים. היא לפרופסורה מלאה בשנת 1973, וזכתה לתואר "פרופסור אוניברסיטה", בשנת 1984, האישה הראשונה לקבל את הכבוד הגבוה ביותר של האוניברסיטה. היא מונתה לפרופסור אמריטה ב-1987, תואר ששמרה עד מותה. היא שימשה כמנהלת תוכנית לימודי המוזיאון של האוניברסיטה.
הקריירה האקדמית > מחקר מדעי

פרנקלין הייתה חלוצה בתחום הארכאומטריה (archaeometry), אשר משתמש בטכניקות ניתוח חומרים מודרניים לשם ניתוח ארכאולוגי. היא עבדה על תארוך של חפצים פרהיסטוריים העשויים ברונזה, נחושת וקרמיקה. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 פרנקלין הייתה אחת ממספר מדענים שהשתתפו בסקר שיני החלב, פרויקט שנוסד על ידי אריק ולואיז רייס יחד עם מדענים אחרים, כדי לחקור רמות סטרונציום-90 - איזוטופ רדיואקטיבי שמצוי בנשורת מניסויי נשק גרעיני - בשיניים של ילדים. מחקר זה תרם להפסקת ניסויים אטמוספיריים בנשק גרעיני. פרנקלין פרסמה יותר ממאה מאמרים מדעיים ותרמה רבות לספרים על מבנה ומאפייני מתכות וסגסוגות, וכן על היסטוריית המדע וההשפעת הטכנולוגיה על החברה.
הערות שוליים

↑  Lumley, Elizabeth (editor) (2008), Canadian Who's Who 2008.
↑  Franklin (Reader), pp. 2–5.
↑  "U of T Engineers Inducted into Canadian Science and Engineering Hall of Fame". Faculty of Applied Science & Engineering, University of Toronto. אורכב מ-המקור ב-2013-09-27. נבדק ב-2012-12-02.
↑  Lumley, p. 439.
↑  Franklin (Real World), p. 12.
↑  Franklin (Real World), pp. 18–20.
↑  Franklin (Real World), p. 24.
↑  https://utarms.library.utoronto.ca/ursula-martius-franklin-fonds
↑  "Ursula Franklin". The Canadian Encyclopedia. נבדק ב-2014-06-10.
↑  Spurr, Ben.
↑  Franklin, Ursula. (2014) Ursula Franklin Speaks: Thoughts and Afterthoughts.
↑  "Hagey Lecturer addresses technology". University of Waterloo, Daily Bulletin. נבדק ב-2008-07-16.
↑  Toronto, University of. "Complete List of University Professors". www.provost.utoronto.ca (באנגלית). אורכב מהמקור ב-2017-03-29. נבדק ב-2017-03-29.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)
↑  Doherty, Brennan.
↑  Sheinin, p. 839.
↑  Franklin (Reader), p. 369.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90712549  BnF: cb12030320h (data)  GND: 1056055049  ISNI: 0000 0000 8348 4768  LCCN: n80063785  LNB: 000002561  MusicBrainz: 4aec6ca3-3deb-4dc1-8159-44697034c0ba  NTA: 068251971  SNAC: w6jj49n2  SUDOC: 028474996  VcBA: 495/199096  VIAF: 117535897   WorldCat (עם VIAF): 117535897 
8
ניסוי גרעיני בארצות הברית בשנת 1953. פרנקלין עזרה לשים קץ לניסויים מעל-קרקע כאלו
אוניברסיטת הונג קונג

| --- | --- |


בניין מדעי הביולוגיה על שם כדורי
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 מוטו:  חוכמה ומידה טוב (Sapientia et Virtus)
 תקופת הפעילות:  1.1.1911–הווה (כ־2,024 שנים)
 מייסדים:  פרדריק לוגרד 
 קמפוס:  עירוני
 סטודנטים
 :  21,652 (2009)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  9,690
 מיקום
 מיקום:  The University of Hong Kong, Pokfulam, Hong Kong 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 קואורדינטות:  22°17′03″N 114°08′16″E﻿ / ﻿22.284166666667°N 114.13777777778°E﻿ / 22.284166666667; 114.13777777778
 http://www.hku.hk
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומיאוניברסיטת הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומיאוניברסיטת הונג קונג
 
אוניברסיטת הונג קונג (באנגלית: University of Hong Kong; בראשי תיבות: HKU) היא המוסד להשכלה גבוהה הוותיק ביותר בהונג קונג. שפת ההוראה הרשמית במוסד היא אנגלית.
אוניברסיטת הונג קונג היא אחת מן האוניברסיטאות הטובות בעולם. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21, בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט (APRU) ובאיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU).
קמפוס האוניברסיטה

הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה הוא בשטח של כ-160 דונם בשכונת מיד-לוולס על האי הונג קונג. בנייני האוניברסיטה הם בין הבניינים הבודדים בסגנון קולוניאלי בריטי אשר שרדו בהונג קונג.
הפקולטה לרפואה על שם לי קה שינג נמצאת כ-4.5 ק"מ מדרום-מערב לקמפוס המרכזי, בדרום הונג קונג. בשטח קמפוס הפקולטה לרפואה פועל בית החולים על שם המלכה מרי. הפקולטה לרפואת שיניים נמצאת בבניין בית החולים לרפואת שיניים על שם הנסיך פיליפ.
האוניברסיטה אף מפעילה את מכון המחקר החקלאי על שם כדורי, על שטח של 95 דונם באזור הטריטוריות החדשות וכן את מכון המחקר הימי על שם סווייר בקצה הדרומי של האי.
יחידות אקדמיות

באוניברסיטה פועלות 10 פקולטות ומספר יחידות אקדמיות שאינן במעמד פקולטה, המציעות תוכניות לימוד לתלמידים.
יחידות אקדמיות > פקולטות

פקולטה לאדריכלות
פקולטה לאומנויות
פקולטה למנהל עסקים ולכלכלה
פקולטה לרפואת שיניים
פקולטה לחינוך
פקולטה להנדסה
פקולטה למשפטים
הפקולטה לרפואה על שם לי קה שינג
פקולטה למדעים
פקולטה למדעי החברה
דירוגים > דירוג בין-לאומי

דירוג שנגחאי - מיקום 88 (2023)
דירוג Times Higher Education - מיקום 35 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מיקום 26= (2024)
דירוגים > דירוג אזורי - אסיה

דירוג Times Higher Education - מיקום 6 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מיקום 5 (2024)
מגן, מוטו ושלט אצולה

מגן האוניברסיטה הוגש לראשונה כהצעה למועצת הסמלים הבריטית באוקטובר 1912. עיצוב המגן ושתי גרסאות המוטו, באנגלית ובסינית, אושר ב-14 במאי 1913. על המגן מופיע אריה המזכיר בעיצובו את האריות על סמל אנגליה, ואילו הספר הפתוח הוא מאפיין המשותף למגנים של אוניברסיטאות רבות ומסמל את תפקידן בקידום ההשכלה.
המוטו הלטיני הוא Sapientia et Virtus, "חוכמה ומידה טובה". המוטו בסינית כתוב על עלי הספר הפתוח, מימין לשמאל ומלמעלה למטה, ומכיל שני ביטויים: 明德 (מינג טאק) ו-格物 (קאק מאט), שפירושם "מידה טובה מפוארת" ו"חקר הדברים".
בשנת 1981, כאשר האוניברסיטה ציינה 70 להיווסדה, הוגשה בקשה למועצת הסמלים הבריטית לאישור שלט אצולה מלא לאוניברסיטה. הבקשה אושרה בשנת 1984. בסמל שולב מגן האוניברסיטה והמוטו. תומכי המגן הם אריה ודרקון סיני, המסמלים את שאיפת האוניברסיטה למזג תרבויות מזרח ומערב, בעוד שהחלקה מרמזת לאי הונג קונג, שם ניצב הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה.
שלט האצולה של אוניברסיטת הונג קונג אשר אומץ בשנת 1984
אורה קדם

| --- | --- |

אורה קדם
 לידה:  2 ביולי 1924  (בת 100) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 שם לידה:  Orah Katz 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 פרסים והוקרה:  פרס בורק (1979)  פרס ישראל (1961) 
 תרומות עיקריות
 חקר בתחום התפלת מים
 
אורה קדם (נולדה ב-2 ביולי 1924) היא פרופסור אמריטה לכימיה, מומחית בתחום התפלת מים וכלת פרס ישראל למדעי החיים לשנת 1961.
חייה האישיים

אורה קדם נולדה בשנת 1924 בשם יוספה כץ לשרה ולאליהו כץ בווינה שבאוסטריה. היא העפילה לארץ ישראל בשנת 1940 (בהיותה בת 16), והייתה אחת מניצולי אוניית הגירוש "פאטריה" ואף הצליחה להציל את אמה החולה ואישה נוספת שלא ידעה לשחות. הם הועברו למחנה המעצר הבריטי בעתלית, קדם הגדירה תנאי המחיה כ"לא רעים". היא למדה עברית בכוחות עצמה והחליטה לעסוק בחינוך ופנתה לסמינר לוינסקי ללימודי הוראה. במשך תקופת לימודיה, קדם עזרה בכלכלת המשפחה ועבדה בעבודות ניקיון ונתנה שיעורי עזר בפיזיקה.
קדם רצתה להרחיב את הידע שלה ופנתה ללימודי כימיה פיזיקלית. חריצותה והתעניינותה בנושא משכו את תשומת לבו של המורה לפיזיקה, אלכסנדר בראלי, והוא צירף אותה לחוג מורי הפיזיקה. שם החליטה קדם שמקומה באוניברסיטה. קדם התכוננה לבחינות הכניסה לאוניברסיטה העברית, שהיוו גם תחרות נושאת פרס כספי. קדם עברה את הבחינות בהצלחה וזכתה בפרס–28 לא"י – סכום שהספיק למימון לימודיה ולכיסוי חלקי של הוצאות המחיה. בשנת הלימודים הראשונה שלה באוניברסיטה העברית בירושלים, הצטרפה קדם לארגון "ההגנה", ועשתה קורס מפקדי כיתות.
קדם סיימה את לימודי התואר ראשון והשני באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל לסיום לימודיה הצטרפה קדם לחיל המדע במסגרת "ההגנה", ושירתה תחת פיקודו של פרופ' אהרן קציר. בזמן המצור על ירושלים, קדם הייתה אחראית על קבוצת הנשים שהכינה זיקוקים ומוקשים.
אורה קדם הייתה נשואה לאברהם קדם עד פטירתו בשנת 2016. לזוג שני ילדים, אילנה ומיכאל.
תרומתה המחקרית

לאחר שירותה בחיל המדע, הצטרפה קדם למחלקה לחקר פולימרים במכון ויצמן למדע. קבוצת המחקר אליה השתייכה, בראשות אהרון קציר, עסקה באותה עת בחקר מקרומולקולות וחלבונים. מטרת המחקר הייתה הבנת הקשר בין תכונות המקרומולקולות והשפעתן על החלבון, אך תוצאותיו עתידות היו להשליך על יישומה של כימיה פיזיקלית על תהליכים המתרחשים באורגניזמים חיים. עבודתם נערכה במשותף עם קבוצות מחקר מהולנד. בשנת 1958 עבדה קדם באוניברסיטת ליידן שבהולנד בחקר ממברנות. במחקר זה בדקה את הקשר שבין תגובה כימית לבין תנועה בין ממברנות ויצירת אנרגיה.
במהלך חיפוש חומרים למחקר משותף לה ולקציר, נתקלה קדם בספר על פיזיולוגיה של צמחים, בו תוארו ניסויים שונים. קדם קישרה בין הניסויים מהספר עם תאוריה על ממברנות. היא כתבה מאמרים על הובלה דרך ממברנות ביולוגיות ולפיתוח תאוריה מתמטית שאפשרה תכנון ניסויים בקרומים הביולוגיים וחישוב תוצאותיהם של ניסויים אלו. בעבור פיתוח התאוריה והמחקר, קיבלו קדם וקציר את פרס ישראל למדעי הטבע לשנת 1961. בשנת 1964 שהתה קדם בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס והצטרפה למחקר בנושא הקשר בין מים לבין מטבוליזם ביצורים חיים. במחקר זה ואחרים נוכחה שמערכות הגוף הנחקרות, של יצורים חיים, אינן שונות בתחום זה ממערכות אחרות. בשלהי שנות השישים החלה קדם להתעניין בתחום התפלת המים.
עבודתה בתחום התפלת המים הייתה חלוצית. בשנת 1967 הזמין אותה פרופ' ישראל דוסטרובסקי, לקריה למחקר גרעיני, לביצוע פרויקט להפרדת מתכות. בשנת 1970 מונתה קדם לפרופסורית מן המניין במכון ויצמן. בשנת 1972, עם שובה משנת שבתון בבזל, ועל רקע מותו של פרופ' אהרן קציר, התבקשה קדם להמשיך את חקר הממברנות במכון ויצמן. בשנת 1973, ייסדה קדם את המחלקה לחקר ממברנות (לימים המחלקה לכימיה ביולוגית) במכון ויצמן ועמדה בראשה.
קדם וד"ר רנה בלוך הקימו את חברת Research Products Rehovot (לימים Membrane Products) לפיתוח ממברנות להתפלת מי ים. בשנת 1976 קדם מונתה למנהלת המדעית של החברה. לאחר פרישתה ממכון ויצמן הצטרפה קדם לסגל אוניברסיטת בן-גוריון, תחילה כיועצת ולאחר מכן, בשנים 1995–2003 היא שימשה כראש המחלקה להתפלה וטיפול במים באוניברסיטה.
השיטות שפיתחה קדם בתחום התפלת המים סייעו לישראל להתמודד עם המחסור התמידי במים שפירים[דרוש מקור].
פרסים

כלת פרס ישראל במדעי החיים לשנת 1961
כלת פרס מפעל החיים (17-18 במרץ 2010)
כלת פרס דדלי רייט
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון
דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת Twente בהולנד (2007)
חברת האקדמיה האמריקאית הלאומית להנדסה.
מאמרים ועבודות

O. Kedem, A. Katchalsky : Thermodynamic analysis of the permeability of biological membranes to non-electrolytes . In: Biochim. Biophys. Acta . 27 (1958) pp. 229-246. Doi: 10.1016 / 0006-3002 (58) 90330-5
O. Kedem, S. Roy Caplan: Degree in Energy and Energy . In: Transactions of the Faraday Society. 61 (1965), pp. 1897-1911.
C. Linder and O. Kedem: Asymmetric ion exchange mosaic membranes with unique selectivity . In: Journal of Membrane Science. 181 (2001), pp. 39-56.
הערות שוליים

1 2  עיריית רחובות, אורה קדם- מידע, באתר http://www.rishonim.org.il/rehovot/Info/founder_show.aspx?id=83367 (ארכיון)
1 2 3 4 5 6  "מדע כדרך חיים - חדשות המדע, תגליות מדעיות חדשות ומידע לציבור מבית מכון ויצמן למדע". מסע הקסם המדעי. 2013-08-06. נבדק ב-2017-08-27.
↑  שלושת חתני "פרס ישראל" למדע, דבר, 28 באפריל 1961
↑  פרס מפעל חיים לפרופ' אורה קדם, באתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263652405171  NSK: 000495666  VIAF: 297905971   WorldCat (עם VIAF): 297905971
אברהם פולק

ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם לאדמו"ר, ראו .
ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם למשגיח ליטאי, ראו .
| --- | --- |
אברהם פולק בשנת 1948
אברהם פולק בשנת 1948
 לידה:  2 בספטמבר 1910 אוצ'קיב, אוקראינה 
 פטירה:  5 במרץ 1970 (בגיל 59) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק ופרס קוגל
 
אברהם נחום פּוֹלַק (לעיתים פולאק; קיצר את שמו גם כאב. נ. פולק, אב"נ פולק; בכתב לועזי: A. N. Poliak וגם Polak);‏ 2 בספטמבר 1910 – 5 במרץ 1970) היה היסטוריון ישראלי, פרופסור להיסטוריה של ימי הביניים ומייסד החוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. עסק בחקר ההיסטוריה היהודית, ההיסטוריה של הערבים, עמי האסלאם ואפריקה ותולדות הכוזרים.
ביוגרפיה > ילדות ועלייה לארץ

אברהם פולק נולד בעיירה אוצ'קיב שלחופי הים השחור, אז בתחומי האימפריה הרוסית והיום באוקראינה. המידע על משפחתו מועט - על אביו, נחום פולק, אין כל מידע; אימו הייתה מרים מינדל פולק לבית סרברני (נולדה ב-1 באפריל 1872 בחרסון; נפטרה ב-17 בינואר 1958 בתל אביב); אחיו הבכור היה מנשה פולק (נולד בשנת 1895 ונפטר ב-6 בספטמבר 1961 בחיפה).
ילדותו של פולק הייתה בצל הכאוס ששלט אז ברוסיה. הוא לא למד בבית ספר יסודי אלא רכש השכלה אצל מורים פרטיים. בשנת 1923, בשלהי העלייה השלישית, עלה יחד עם אמו ואחיו לארץ ישראל.
המשפחה הגיעה על סיפונה של אוניית הנוסעים האיטלקית "SS Brasile" אשר הפליגה מקונסטנטינופול ועגנה בנמל חיפה ב-25 בנובמבר 1923. המשפחה השתכנה בחיפה ואת השכלתו התיכונית רכש אברהם פולק בין השנים 1924–1929 בבית הספר הריאלי שבעיר.