מילון עברי
היסטוריה > בעת החדשה > מילונאים עבריים בעת החדשה

תנועת ההשכלה היהודית הביאה ליצירתם של מילונים אחדים:
אוצר השורשים (וינה תקס"ז–תקס"ח, 1807–1808): מילון לעברית מקראית, כולל תרגום לגרמנית, מאת יהודה ליב בן-זאב.
מאיר נתיב (1835, וילנה)
שמואל יוסף פין חיבר מילון עברי בשם "האוצר" (בחייו יצאו לאור האותיות א–ז והושלם לאחר פטירתו), שהיה המילון ההיסטורי הראשון ללשון העברית וקיבץ את כל הידע שעד זמנו.
יהושע שטיינברג חיבר מילון מקראי בשם "משפטי האורים".
המילונות העברית עברה כברת דרך במהלך המאה ה-19. גבולות אוצר המילים הלכו והתרחבו: מן העברית המקראית, דרך ספרות התנאים, הפיוט ושירת ימי הביניים וכלה בספרות המאוחרת. תחילה הייתה שרויה המילונות העברית תחת המילונות הגרמנית (והמילונים כללו תרגום של המילים לגרמנית), לאחר מכן עברה לצל של המילונות הרוסית. בתחילה הודפסו התרגומים בתעתיק עברי של גרמנית, בהמשך עברו לאותיות גותיות ובסוף לאותיות לטיניות. גם מקומות הדפסת המילונים משקפות את נדידת מרכזי ההשכלה באותה התקופה. המילונים הראשונים הודפסו באוסטריה, אחר כך ליטא, רוסיה ולבסוף פולין.
תחיית השפה העברית הובילה ליצירתם של מילונים אחדים:
מילון הלשון העברית הישנה והחדשה, הידוע יותר בכינויו מילון בן יהודה, יצירתו של אליעזר בן-יהודה.
מילון שימושי לשפה העברית מאת יהודה גור, יצא לאור לראשונה בשנת ה'תרצ"ח, ולאחר מכן במהדורות נוספות.
במדינת ישראל, שבה העברית היא שפת המדינה, יצאו לאור (וממשיכים לצאת לאור) מילונים עבריים אחדים, מהם כספר כיס ומהם מרובי כרכים גדולים:
מילון אבן-שושן, מאת אברהם אבן-שושן. זהו מילון עשיר ביותר לשפה העברית, שהופיע במשך כעשרים שנה בשם "מילון חדש", ובמשך עוד כשלושים שנה בשם המילון החדש. בפי העם נודע המילון בשם מילון אבן שושן ושם זה ניתן למהדורה החדשה שלו, שיצאה לאור בשנת 2004, עשרים שנה לאחר מות מחברו.
אוצר הלשון העברית מאת יעקב כנעני, יצא לאור בתחילת שנות השישים. המחבר כלל בו מילים ומשמעויות נדירות רבות מכל תקופות הלשון ובמיוחד מלשון הפיוט, שלא נכללו במילונים אחרים, אף לא במילון בן יהודה. המילון משמש חוקרים, אך תפוצתו בציבור אינה גבוהה.
רב מילים – המילון השלם. מילון חדשני ומקיף לעברית בת זמננו, בעריכת פרופ' יעקב שויקה ועוזי פריידקין. במילון נכללו מילים וביטויים מלשון הדיבור ומן הסלנג, וכן מילים לועזיות, בהיקף רחב יותר משל קודמיו.
מילון ספיר – מילון עברי-עברי מרוכז בשיטת ההווה, בעריכת איתן אבניאון.
מילון ההווה – מילון שימושי לעברית התקנית, בעריכת שושנה בהט ומרדכי מישור. המילון נוהג בשיטת ההווה, נוקט כתיב מלא ומאמץ את פסיקות האקדמיה ללשון העברית.
מילון אריאל המקיף, בעריכת דניאל סיון ומאיה פרוכטמן.
המילון ההיסטורי ללשון העברית: מפעל מחקרי רחב היקף של האקדמיה ללשון העברית, שמטרתו להעמיד מילון מדעי ללשון העברית על כל רבדיה ההיסטוריים, מן העת העתיקה ועד ימינו. בפועל מדובר בעיקר בקונקורדנציה ולא באוסף של ערכים מבוארים.
סדר המילים במילון הוא סדר אלפביתי, אך שני מאפיינים של השפה העברית מצריכים החלטה של מחבר המילון:
האם להציג את המילים לפי סדרן בכתיב מנוקד, או לפי סדרן בכתיב חסר ניקוד (כתיב מלא)? "מילון אבן שושן" ו"מילון אריאל" מציגים את המילים לפי סדרן בכתיב מנוקד, ואילו "מילון רב מילים" ו"מילון ספיר" מציגים את המילים לפי סדרן בכתיב מלא. בשני המקרים יש הפניות לנוחותו של מי שחיפש בסדר שבו לא בחר המילון.
האם להציג פעלים לפי השורש שלהם, או לפי צורת ההווה שלהם? רישום פעלים לפי השורש שלהם מחייב בקיאות לשונית של המשתמש במילון. "מילון אבן שושן" מציג פעלים לפי השורש שלהם, ו"מילון ההווה" הוא חלוץ בכתיבת פעלים לפי צורת ההווה שלהם.
מילון ממוחשב, שלו מנוע חיפוש בעל יכולת מורפולוגית, מתגבר על שתי בעיות אלה, באפשרו למעיין לחפש בדרך הנוחה לו.
מילוני השפה העברית, כגון "המילון החדש" מאת אברהם אבן-שושן ו"אוצר הלשון העברית" מאת יעקב כנעני, כללו רק מילות סלנג נפוצות מאוד, כגון "נודניק". רק בסוף המאה העשרים השתנתה גישה זו, ומילוני השפה התקנית, ובהם "מילון אבן-שושן" ו"רב מילים", החלו לתת ייצוג נרחב גם למילות הסלנג.
בהתאם למגמה בעולם המילונאות, מילונים עבריים אחדים יצאו בתחילת המאה ה-21 בגרסאות תוכנה: "רב מילים" מוצע כשירות אינטרנט, מילון ספיר ניתן לשימוש חינם באינטרנט, ו"מילון אבן-שושן", ההגדרות המילוניות שלו מוצגות גם באמצעות מנוע החיפוש גוגל, כאשר משתמשים באופרטור ":define". ומוצע כתוסף ל"בבילון". כן מתפתח באינטרנט המילון העברי ויקימילון, כחלק ממיזמי קרן ויקימדיה.