stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בילי שני כובעים
עלילה

הסרט מתרחש בסוף המאה ה-19. במהלך שוד בנק בעיירה קטנה במערב הפרוע בו נהרג פקיד הבנק, נלכד אחד השודדים, בילי "שני כובעים" (דזי ארנז ג'וניור). שודד שני נהרג מיריות השריף, הנרי גיפורד (ג'ק וורדן), ומנהיג השודדים, ארצ' דינס (גרגורי פק), מצליח להימלט כששלל השוד, 420 דולרים, בידיו. בילי הוא בן תערובת (אנ') צעיר שאמו אינדיאנית ואביו לבן. השריף הגזען מכנה אותו בכל הזדמנות Breed (קיצור ל-Half-breed, כינוי גנאי לבן תערובת) ואיננו מאמין ששותפו של בילי ינסה לחלצו, הן בגלל שהשלל בידיו והן בשל נחיתותו הגזעית, לכאורה, של בילי. אולם בעת שהשריף מוביל את בילי למשפט, והם חונים בתחנת מסחר קטנה ומבודדת בלב המדבר, מגיע ארצ' ומחלץ את בילי תוך שהוא יורה בשריף ופוצעו בכתפו. בעת שהשניים נמלטים, שולף בעל תחנת המסחר את רובהו ארוך הטווח, יורה במדויק ופוגע בסוסו של ארצ' ובנפילת הסוס נשברת רגלו של ארצ'.
לאחר מספר ימי החלמה מהפציעה בכתף, יוצאים השריף ובעל תחנת המסחר למרדף אחרי ארצ' ובילי אשר מתנהלים באיטיות בשל פציעת ארצ'. בילי מאלתר מזחלת אינדיאנית (Travois) הנגררת על ידי הסוס הבודד שברשותם ועליה נישא ארצ' הפצוע. השריף ושותפו כמעט ומדביקים את ארצ' ובילי אך אלו מצליחים לחמוק בקושי. במנוסתם, פוגשים ארצ' ובילי בארבעה אינדיאנים רכובים וחמושים המבקשים לשדוד אותם, אך בילי, בהיכרותו את שפת ומנהגי האינדיאנים, מצליח להרחיקם ללא נזק. לאחר שהצליחו לחמוק מהשריף, מגיעים ארצ' ובילי לבקתה באזור פחות מדברי ומציעים לספנסר, בעל הבית, 100 דולר תמורת הבאת ארצ' לתחנת מסחר קרובה שם יטפל בפציעתו וישיג סוס נוסף, במטרה שימשיכו במנוסתם לעבר קליפורניה, שם הם מקווים, צפוי להם עתיד מבטיח.
בעל הבית משתכנע ויוצא עם ארצ' על כרכרה. אשתו, אסתר, שנקנתה על ידו על פי קטלוג, מדוכאת על ידו באלימות פיזית ומילולית וסובלת מגמגום בזמן עקה, נותרת בחברת בילי האמור לשמור עליה ועל הבקתה מפני האינדיאנים.
אסתר מפתחת רגשות רומנטיים אל בילי הנוהג בה בכבוד ובהגינות. השריף אינו מוותר וממשיך לרדוף את ארצ' ובילי. ארבעת האינדיאנים החמושים תוקפים במארב הררי את ארצ' ואת בעלה של אסתר ולקראת סיום הסרט מגיעים כל גיבוריו אל אזור המארב ההררי ושם מוכרעים הגורלות.
שם הסרט

בילי "שני כובעים" מסביר לאסתר כי אינו יודע מי היה אביו הלבן וכי גם אמו האינדיאנית לא הכירה אותו היטב. אמו סיפרה לו כי אביו היה, כנראה,  איש חשוב שכן על קיר חדרו היו תלויים שני כובעים; כובע לאירועים חגיגיים וכובע ליומיום. גם את בילי הדבר הרשים והוא בחר לכנות את עצמו בשם זה. הסרט יצא בשנים מאוחרות בהוצאה מחודשת תחת השם, " The Lady and the Outlaw".
הפקה

המפיק והבמאי, נורמן ג'ואיסון, שהה בישראל ב-1972 לרגל צילומי סרטו, "ישו כוכב עליון" (צולם בעיקר בעבדת) ומצא את הנוף המדברי בישראל כמתאים למערבון אותו עמד להפיק. הסרט צולם כולו בישראל, החל באוקטובר 1972, במשך שמונה שבועות, בתקציב של 1.1 מיליון דולר. רוב הסרט צולם באזור אילת כשברקע נראים הרי אילת, הרי אדום והערבה. הסצנה הפותחת של שוד הבנק בעיירה צולמה ב"עיר סרטים" שהייתה קיימת ליד פתח תקווה. הסצנות הקשורות לבקתה של ספנסר ואסתר צולמו בנחל הבשור, סמוך לתל שרוחן. זהו המערבון האמריקאי הראשון שצולם בישראל. התסריט הוא של הסקוטי, אלן שארפ, שבחר לתת לאחד מגיבורי הסרט, ארצ' דינס (גרגורי פק) מוצא סקוטי המתבטא גם במבטאה הסקוטי של הדמות וגם בטקסט כשארצ' מתגעגע מספר פעמים לנופים הירוקים של סקוטלנד העומדים בניגוד גמור לנוף המדברי בסרט.
ביקורת

הסרט נתקל בביקורות קשות ביציאתו למסכים. המבקרת ג'ודית' כריסט טענה שהוא מגוחך בכל היבטיו ויומרני ללא כיסוי. כדוגמה, היא מביאה את הסצנה בה התמונה עוברת מספר פעמים בין גרגורי פק המוטל תחת לכרכרה וסביבו גוויות ובין דזי ארנז וסיאן ברברה אלן החולקים את מחשבותיהם הכמוסות במיטה לאחר שתינו אהבים. ברבות השנים נעשה היחס אליו מעט יותר סלחני והמבקר רוי פרומקס רואה בו הפתעה נעימה.
שחקנים

גרגורי פק - ארצ' דינס
דזי ארנז ג'וניור - בילי שני כובעים
ג'ק וורדן - שריף הנרי גיפורד
דייוויד הדלסטון - קופלנד, בעל תחנת המסחר
סיאן ברברה אלן - אסתר
ג'ון פירס - ספנסר
כמו כן השתתפו בסרט השחקנים הישראלים: זאב ברלינסקי (בתפקיד אינדיאני) ונתן כוגן.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, עושים קולנוע באילת, דבר, 9 באוגוסט 1973
1 2  שאול שיר-רן, הוליווד במדבר יהודה, מעריב, 24 באוגוסט 1979
1 2  Hal Erickson, Billy Two Hats, אתר allmovie
1 2 3  ג'ודית כריסט, Specialite de la Maison, ניו יורק מגזין, מאי 1974, עמ' 105 - 106
1 2  Billy Two Hats, באתר מכון הסרטים האמריקאי
↑  על פי המאמר ב-Films in Review, היו לסרט שתי גרסאות שהופצו. באירופה הופצה גרסה בה נראתה סיאן ברברה אלן בעירום בזמן רחצתה בנחל, בעוד שבגרסה שהופצה בארצות הברית היא מצולמת מאחור ורק גבה חשוף.
↑  Roy Frumkes, Billy Two Hats, אתר Films in Review,‏ 21 במרץ 2011
בית הכנסת קהל אוחריד (איסטנבול)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  Kürkçü Çeşmesi Sk. No:9, שכונת באלאט
 מיקום:  איסטנבול
 מדינה:  טורקיה
 נוסח תפילה:  רומניוטים ובהמשך ספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  מבנה ראשון: מחצית המאה ה-15  מבנה שני 1694 – הווה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק
 מידות
 קומות:  2
 קואורדינטות:  41°01′58″N 28°56′44″E﻿ / ﻿41.03278°N 28.94556°E﻿ / 41.03278; 28.94556
  (למפת איסטנבול מוגדלת) בית הכנסת קהל אוחריד(למפת איסטנבול רגילה) בית הכנסת קהל אוחריד
 
בית הכנסת קהל אוחריד (בטורקית: Ahrida Sinagogu, מכונה גם "אָחְרִידָה") הוא בית כנסת, אשר פועל בשכונת באלאט בעיר איסטנבול מהמחצית השנייה של המאה ה-15. בית הכנסת הוקם על ידי יהודים רומניוטים שהועברו מאוחריד אשר בשטחי מקדוניה הצפונית המודרנית, לאיסטנבול במסגרת טרנספר אוכלוסיות שביצע מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית ברחבי הבלקן לאחר שהכריע את האימפריה הביזנטית. במהלך המאה ה-17 נהרס המבנה הקדום, ועל יסודותיו הוקם בית כנסת חדש על ידי הקהילה הספרדית שהתיישבה בעיר ולתוכה נטמעה הקהילה הרומניוטית.
היסטוריה

תיעוד ליהודים רומניוטים ואשכנזים המתגוררים באוחריד קיים משלהי המאה ה-11. בעיר פעל טוביה בן אליעזר שמקור משפחתו ממגנצא. בן אליעזר העמיד תלמידים רבים ואחד מהם לאו מונג המיר את דתו לנצרות אורתודוקסית וכיהן לימים כארכיבישוף של אוחריד. בהמשך נודע הרב יהודה לאון מוסקוני(אנ') אשר חי במהלך המאה ה-14.
ב-1395 נכבשה אוחריד על ידי צבאותיו של ביאזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך המאה ה-15 תקופת שלטונו של מהמט השני הוכרעה האימפריה הביזנטית, והעות'מאנים ביצעו טרנספר אוכלוסיות של יהודים ונוצרים מהשטחים האירופיים לשטחי אסיה הקטנה. יהודים רבים הגיעו לקונסטנטינופול והועסקו שם בעבודות כפייה שעיקרן שיקומה של העיר. יהודי אוחריד הקימו קהילה גדולה יחסית בקונסטנטינופול אשר נודעה במקורות כ"קהל אחרידה" או "קהל אוחריד" ולה שלושה בתי כנסת. בהמשך, הגיעו לעיר מגורשי ספרד והקהילה הרומניוטית נטמעה בהדרגה לתוך הקהילה הספרדית. מראשית המאה ה-17 לא מתועדת עוד קהילה מאורגנת באוחריד.
המבנה

בית הכנסת הוקם במחצית השנייה של המאה ה-15 באזור באלאט וביחד עם בית הכנסת קהל ימבול נמנה עם העתיקים שעדיין עומדים על תילם באיסטנבול. בית כנסת זה היה אחד משלושה השייכים לקהילת אוחריד וראשוני המתפללים במקום היו רומניוטים. בשלהי המאה ה-17 חרב המבנה המקורי בשריפה שפרצה במקום, וב-1694 ניתן היתר להקים מבנה חדש. בתקופה זו נטמעה הקהילה הרומניוטית אל תוך הקהילה הספרדית הגדולה שהתגוררה בקושטא. בית הכנסת החדש נבנה בסגנון אדריכלות הבארוק. הבימה נבנתה בצורת ספינה לציון הגעתם של מגורשי ספרד אל שטחי האימפריה העות'מאנית בספינות ששלח הסולטאן באיזיט השני תחת פיקודו של קמאל ראיס.
ב-1992 עבר בית הכנסת שיפוץ נרחב לציון חגיגות 500 שנים להקמת הקהילה היהודית באיסטנבול והוא פעיל בעיקר בחגי ישראל ומועדיו. באולם התפילה עשויים מושבי המתפללים מעץ מגולף ועל רצפתו מונח שטיח. מן התקרה תלויות נברשות ובחלקו העליון של האולם שורת חלונות עם ויטראז'ים ועליהם סמלי יודאיקה.
הערות שוליים

↑  ג'ני לבל, גאות ושבר -  פרקים בתולדות יהודי מקדוניה הווארדארית, הוצאת ועד עדות הספרדים ועדות המזרח בירושלים, ירושלים, 1986, עמודים 19-17.
1 2  בית הכנסת קהל ימבול, באתר iwasinturkey.com (באנגלית).
↑  Inalcik Halil, The Ottoman Empire,The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press ,London ,1973, pages 28-35.
↑  בית הכנסת קהל אוחריד, באתר turkishjews.com (באנגלית).
↑  בית הכנסת קהל אוחריד, באתר הספרייה הלאומית (באנגלית).
בית הכנסת קהל חדש בסרייבו

| --- | --- |

מבנה בית הכנסת הספרדי קהל חדש (2023)
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  רחוב מולה מוסטפא באשקייה 38   (38 Mula Mustafa Bašeskije)
 מיקום:  סרייבו
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 רב בית הכנסת:  ליאון יוסף פינצי, משה נסים פאפו
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1746
 תאריך פתיחה רשמי:  1746 
 מידות
 קומות:  2
 קואורדינטות:  43°51′35″N 18°25′40″E﻿ / ﻿43.85972°N 18.42778°E﻿ / 43.85972; 18.42778
 www.newtemple.com.ba
  (למפת בוסניה והרצגובינה מוגדלת) ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.בית הכנסת קהל חדש(למפת בוסניה והרצגובינה רגילה) ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.בית הכנסת קהל חדש
 
בית הכנסת הספרדי "קהל חדש" בסרייבו (בלאדינו: Kal Nuevo/Muevo) היה בית כנסת אשר פעל בעיר סרייבו בבוסניה, בין השנים 1746–1930. בהמשך, שימש המבנה קן של תנועת השומר הצעיר בקרב קהילת סרייבו. ב-1984 נפתחה במקום גלריית "ההיכל החדש" (בבוסנית: Galerija Novi hram) שהיא שלוחה של "המוזיאון היהודי של בוסניה והרצגובינה" השוכן בבית הכנסת קהל ישן הממוקם בסמוך.
היסטוריה

קהילה יהודית ספרדית התקיימה בסרייבו החל מאמצע המאה ה-16. ב-1581 נחנך "בית הכנסת קהל ישן" אשר מוקם בתוך שכונת החצר היהודית בעיר שנקראה "אֶל קוֹרְטִיז'וֹ" (El Cortijo, מלאדינו: החצר). באוקטובר 1697, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699), כבשו האוסטרים בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה את סרייבו והעלו באש את הרובע היהודי, ובכלל זה את בית הכנסת קהל ישן. ב-1739 שבה השליטה בסרייבו לידי העות'מאנים והוחל בשיקום הקהילה ומוסדותיה.
המבנה

ב-1739 לאחר שחזרו העות'מאנים לשלוט בעיר, נתונה הייתה הקהילה במצב כלכלי קשה הן בשל נזקי הרכוש הכבדים שנגרמו בעיר והן בשל הסכומים הגבוהים אשר שולמו לנסיך אויגן מסבויה מפקד צבא ממלכת הבסבורג כדמי פדיון שבויים של רבני ונכבדי הקהילה. בית הכנסת "קהל חדש" חרב בשרפה שהציתו האוסטרים ועבודות השיקום נמשכו שנים ארוכות, גם בשל עלותן. ב-1746 הוקם מבנה בית הכנסת "קהל חדש" אשר שרת את הקהילה ומוסדותיה במהלך תקופת השיקום. ב-1788 נפגע המבנה בדליקה שפרצה באזור. ב-1794 אישר הוואלי העות'מאני לבני הקהילה לשקם את בית הכנסת והוא שוקם ונפתח מחדש ב-1820. ב-1827 הסתיימו עבודות השיקום בבית הכנסת "קהל ישן".
בית הכנסת "קהל חדש" היה קטן יותר מ"קהל ישן" ונבנה בסמוך אליו. מיקומו במנח צפון לדרום והוא מכוסה גג רעפים. הכניסה לאולם התפילה הייתה מצד הצפוני. הקומה השנייה שימשה לעזרת נשים. ב-1930 עם חנוכתו של בית הכנסת קהל גדול הופסק השימוש במבנה לתפילות, ושוכן בו קן של תנועת "השומר הצעיר". לאחר חורבן יהדות סרייבו בשואת יהודי יוגוסלביה נותר המבנה ללא שימוש. ב-1984 שופץ המבנה ושוכנה בו גלריה המהווה שלוחה של המוזיאון היהודי של בוסניה השוכן בבית הכנסת "קהל ישן" הסמוך. החל מ-1997 מופעל המקום על ידי אגודת "לה בנוולנצייה" (La Benevolencija) של קהילת סרייבו.
ביאורים

↑  ישנן כמה וכמה גרסאות לעניין מועד הקמתו של המבנה. לפי גרסה אחת הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-19, באזור 1870. גרסה נוספת מציינת 1820. גרסאות אלו, חלקן מקוונות, אינן בעלות תימוכין ממוסדות אקדמיים. הגרסה לה יש תימוכין ממוסדות אקדמיים כגון אוניברסיטת סירקיוז והמרכז לאמנות יהודית של האוניברסיטה העברית, מציינת את שנת 1746 כמועד הקמת המבנה וזו הגרסה שנכתבה בערך.
הערות שוליים

↑  אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, עמוד 8, באתר אוניברסיטת סירקיוז (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בבוסניה, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
1 2  כרוניקה של היסטוריית יהודי בוסניה, באתר elmundosefarad (בבוסנית).
↑  אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, באתר jewish-heritage-europe (באנגלית).
↑  vedrana Gotovac, sinagoge u Bosni I Hercegovini, Sarajevo, 1987, page 23 (בבוסנית).
↑  גלריית ההיכל החדש, באתר הגלריה (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 215743264   WorldCat (עם VIAF): 215743264
בית הכנסת קהל גדול בסרייבו

| --- | --- |

מבנה בית הכנסת הספרדי קהל גדול (1939)
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  המרכז לתרבות של בוסניה רחוב בראנילאצה סרייבה 24 (אנ')
 מיקום:  סרייבו
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 רב בית הכנסת:  מוריץ לוי
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1926–1930 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1930 
 תאריך פירוק:  1941 
 אדריכל:  רודולף לובינסקי
 סגנון אדריכלי:  נאו-מורי
 מידות
 שטח:  3,000 מטר מרובע
 קומות:  2
 מידע טכני
 קיבולת:  1,000 מתפללים
 קואורדינטות:  43°51′28″N 18°25′28″E﻿ / ﻿43.85778°N 18.42444°E﻿ / 43.85778; 18.42444
  (למפת בוסניה והרצגובינה מוגדלת) ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.בית הכנסת הספרדי הגדול(למפת בוסניה והרצגובינה רגילה) ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.בית הכנסת הספרדי הגדול
 
פנים בית הכנסת כפי שצולם בשנות ה-30 של המאה ה-20
בית הכנסת הספרדי "קהל גדול" בסרייבו (בלאדינו: Kal Grande) היה בית כנסת אשר פעל בעיר סרייבו, בוסניה אשר בממלכת יוגוסלביה, בין השנים 1930–1941. בתקופת מלחמת העולם השנייה, במהלך הפלישה ליוגוסלביה נפגע בית הכנסת ובהמשך נשדד וחולל. לאחר המלחמה נמסר המבנה על ידי שארית הפליטה של יהדות סרייבו לעיריית סרייבו ובהמשך שופץ ובו שוכן המרכז לתרבות של בוסניה (אנ').
היסטוריה

קהילה יהודית ספרדית התקיימה בסרייבו החל מאמצע המאה ה-16. ב-1581 נחנך "בית הכנסת קהל ישן" אשר מוקם בתוך שכונת החצר היהודית בעיר שנקראה "אֶיל קוֹרְטִיז'וֹ" (El Cortijo, מלאדינו: החצר). לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית על שטחי בוסניה והעיר סרייבו עברה תנופת פיתוח ובינוי שהוביל לגידול במספר התושבים ובכלל זה בני הקהילה היהודית. בראשית המאה ה-20 מנתה הקהילה למעלה מ-4,000 נפשות. לאחר מלחמת העולם הראשונה וכינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים התחולל גל הגירה פנימית מהאזורים הכפריים ומיישובים קטנים לערים הגדולות בעיקר מסיבות כלכליות. ב-1923 מנתה הקהילה היהודית בסרייבו כ-8,000 נפשות ולמעלה מ-7,000 היו יהודים ספרדים. מבנה בית הכנסת קהל ישן היה צר מלהכיל את מספר המתפללים מחד, ומאידך היו נתונים צעירי הקהילה בתהליך חילון מהיר. והוחלט להקים בית כנסת מרכזי חדש ומפואר.
המבנה

ב-1923 החליטה הנהגת הקהילה להקים ועדה ציבורית בראשות אברהם אלטרץ וזו עסקה באיתור מקום ובחלופות מימון להקמת בית הכנסת. ב-1926 נרכשה הקרקע והונחה אבן הפינה. בית הכנסת נבנה בעלויות נכבדות ולצורך בנייתו לוותה הקהילה כספים רבים. בסוף שנות ה-20 נקלעה יוגוסלביה למשבר כלכלי שלא פסח על בני קהילת סרייבו. הקהילה התקשתה להחזיר את ההלוואות והגיעה כמעט לפשיטת רגל. המבנה תוכנן על ידי האדריכל רודולף לובינסקי בסגנון אדריכלי נאו-מורי ובנייתו נמשכה עד ספטמבר 1930, עת נחנך בית הכנסת. המבנה תוכנן ל-1,000 מתפללים, אורך אולם התפילה היה 100 מטרים ורוחבו 30 מטרים, ומצידיו 28 עמודי תמך מבטון שצופו בשיש בצבע טורקיז. את המבנה עיטרה כיפה. הקירות היו מעוטרים בפרסקאות ושובצו בהם פסוקים מתנ"ך באותיות מזהב. הרצפה הייתה מכוסה בשטיחים ועל התקרה הותקנו נברשות. עוד הוקמו בתוך המבנה ארכיון, ספרייה ומוזיאון ובו הוצגו מסמכים ומוצגים רבים שעסקו בתולדות יהודי בוסניה.
עם הפלישה ליוגוסלביה במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע מבנה בית הכנסת מהפצצת הלופטוואפה. לאחר הכיבוש התחוללו פרעות ביהודי העיר שהובלו ברובם על ידי תושביה המוסלמים של סרייבו. בית הכנסת הספרדי נבזז והועלה באש על ידי הפורעים. התקרה הפנימית שלו קרסה בחלקה והמבנה נותר ללא שימוש. לאחר המלחמה, בתווכו של אמריק בלום העניקה במתנה שארית הפליטה של קהילת סרייבו את מבנה בית הכנסת לרשות המקומית. ב-1965 נבחר האדריכל איוואן שטראוס לשקם ולהתאים את המבנה לצורכי הרשות המקומית. המבנה הוסב לאולם תרבות בן 854 מושבים. ב-1993 הוענק לו השם המרכז הבוסני לתרבות, וב-2017 שונה שמו למרכז הבוסני לתרבות של קנטון סרייבו.
הערות שוליים

↑  הקהילה היהודית בבוסניה, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
1 2  המרכז לתרבות של בוסניה -  ההיסטוריה של המבנה, באתר המרכז לתרבות של בוסניה (בבוסנית).
↑  הקהילה היהודית בסרייבו, באתר הספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
↑  תמונות מביזת בית הכנסת "קהל גדול", באתר elmundosefarad.
↑  "שואת יהודי יוגוסלביה", בשביל הזיכרון 33, תשנ"ט, עמ' 41–45.
↑  70 יהודים בסרייבו, המשקיף, 31 במאי 1945.
↑  מנחם שלח, שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, באתר יד יצחק בן-צבי, אוחזר ב-16 באוקטובר 2023.
בצלאל יאיר דנציגר

רבי בצלאל יאיר דנציגר (כ"ה באדר תרכ"ה, 1865 - כ"ה באדר תרצ"ד, 1934) כיהן כמנהיג לחלק מחסידי אלכסנדר בלודז'. היה בנו של רבי יחיאל דנציגר ואחיהם של רבי ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר ורבי שמואל צבי דנציגר וחותנו של רבי יהודה משה דנציגר אדמו"רי אלכסנדר.
תולדותיו

נולד בעיירה טורצ'ין שבווהלין (כיום אוקראינה) לרבי יחיאל דנציגר, ממלא מקומו של רבי דב בעריש מביאלה שהיה ממלא מקומם של רבי מנחם מנדל מוורקא ורבי יצחק מוורקא. נישא לבתו של הרב צבי הירש טיברג מפלאוונה. לאחר פטירת אביו חלק מהחסידים רצו למנותו לאדמו"ר אך הוא סירב ודבק באחיו הגדול רבי ירחמיאל ישראל יצחק בעל ה"ישמח ישראל". לאחר פטירת אחיו בשנת תר"ע שוב באו אליו חסידים אך סירב לקבלם ודבק באחיו השני, רבי שמואל צבי ה"תפארת שמואל". בזמן מלחמת העולם הראשונה שהה בלודז' ובהסכמת אחיו (ששהה אף הוא בלודז') החל לקבל חסידים. לאחר סיום המלחמה נשאר בלודז' שם היה לו בית מדרש וחלק מחסידי אלכסנדר נקשרו אליו. נקבר באלכסנדר.
היה נוהג לומר את דברי תורתו ממה ששמע מפי אחיו ה"ישמח ישראל".
אחרי השואה, בה נרצח אחיינו רבי יצחק מנחם (בנו של אחיו רבי שמואל צבי) שהיה האדמו"ר הרביעי בשושלת אלכסנדר, מינו שרידי החסידים את חתנו-אחיינו רבי יהודה משה דנציגר לאדמו"ר מאלכסנדר. חתנים נוספים שלו היו רבי מרדכי מנחם קאליש מוורקא (נכדו של רבי שמחה בונים קאליש), רבי יצחק חיים דוד דמבינסקי בן אחיינו הרב פייבל שלום, אדמו"ר במקוב (נרצח בשואה) ורבי ישראל אלימלך פרומר מראדום.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, חלק א', עמ' שסה-שסו.
בית אליעזר

| --- | --- |

רחוב העצמאות בבית אליעזר. ברקע, בתי שכונת אחוזת דניה
 מידע
 עיר:  חדרה 
 תאריך ייסוד:  1951
 על שם:  אליעזר קפלן
 אוכלוסייה:  כ−25,000 (2010)
 קואורדינטות:  32°25′39″N 34°56′48″E﻿ / ﻿32.427412°N 34.946655°E﻿ / 32.427412; 34.946655
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) בית אליעזר(למפת נתניה רגילה) בית אליעזר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית אליעזר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית אליעזר  he בית אליעזרמפת  __ חדרה (in English: Hadera) [‌השרון (in English: Sharon plain)‌]מצפון: __ מועצה אזורית חוף הכרמל (in English: Hof HaCarmel Regional Council), __ אור עקיבא (in English: Or Akiva) ממזרח: __ מועצה אזורית מנשה (in English: Menashe Regional Council), __ פרדס חנה-כרכור (in English: Pardes Hanna-Karkur) מדרום: __ אליכין (in English: Elyakhin), __ מועצה אזורית עמק חפר (in English: Hefer Valley Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גן קפלן ב-2017
מתנ"ס בית אליעזר
בית אליעזר היא שכונה הנמצאת במזרח העיר חדרה, היא שכונתה הגדולה ביותר ומונה כ-25,000 תושבים, נכון לשנת 2010.
היסטוריה

הקמת השכונה החלה בשנת 1951, עבור חיילים משוחררים, פועלים ועולים חדשים, והיא תוכננה במקור כיישוב בעל אופי חקלאי עם בתים צמודי קרקע שלצידם משקי עזר, עבור 1,300 משפחות, על שטח 2,500 דונם. התושבים הראשונים היו עולים מתימן, מרוקו ורומניה. באוגוסט 1952 הוחלט לקרוא לה על שמו של אליעזר קפלן, ששימש כשר האוצר הראשון של מדינת ישראל ונפטר ביולי 1952. בסוף 1952 היו בשכונה 450 משפחות והיא חוברה לראשונה לרשת החשמל. עם הקמתה סופחה השכונה לחדרה, למרות שבאותה עת לא היה בינה לבין המושבה הוותיקה רצף בנוי.
בהמשך הורחבה השכונה ונבנו בה שכונת נווה אליעזר ובשנת 1973 "שיכון יוגוסלבי", שהורכב מבתים מתועשים שהובאו מיוגוסלביה.
בשנות ה-90, בעקבות גל העלייה הגדול מברית המועצות, נבנה אזור נוסף בשכונה, הנמצא ממערב לרחוב יקותיאל אדם, המכונה כיום "בית אליעזר החדשה" - שכונה הכוללת בתי דירות של עד שלוש קומות, בה אוכלסו בעיקר עולים חדשים. בנוסף, בשכונה קוטג'ים דו-משפחתיים, בהם השתכנו משפרי דיור. שמות הרחובות בבית אליעזר החדשה קרויים ברובם על שם משפחות מייסדי חדרה.
באמצע שנות ה-90 נבנתה תת-שכונה הצמודה לבית אליעזר בצפונה שסמוכה לכניסה הצפונית לשכונה, ״אחוזת דניה״.
עד תחילת שנות ה-2000 לא היה רצף בנוי בין שכונת בית אליעזר לשאר חדרה. בקיץ 2000 אושרה הקמתה של שכונת "הפארק", בה 7,300 יחידות דיור, בשטח החקלאי שבין בית אליעזר לשאר חדרה.
בשלהי שנות ה-90 וראשית שנות ה-2000 נבנה במזרח בית אליעזר אזור בסגנון "בנה ביתך".
חינוך

עם הקמתה הוקם בשכונה בית ספר יסודי ממלכתי ובית ספר יסודי נוסף עבור חינוך ממלכתי דתי.
השכונה כוללת בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים ובית ספר תיכון המהווה שלוחה של תיכון חדרה. בשכונה קיים גם מתנ"ס בית אליעזר. מאז שנת 2009 קיים שבט בצופים בשכונה ״שבט אילן״ .
תחבורה

בעבר הייתה השכונה מחוברת לחדרה באמצעות כביש אחד בלבד, אך עם התפתחות השכונה משנות ה-90 חוברו אליה צירי תחבורה נוספים. בשנת 2008 נפתח לתנועה כביש המחבר בין בית אליעזר ושכונת דניה לשכונת יוספטל שבעיר, ובספטמבר 2013 נחנך כביש בין בית אליעזר לשכונת ניסן המחבר את רחוב ביאליק ממערב לרחוב הפרדס במזרח, העובר דרך שכונת הפארק שהוקמה דאז. החל מ-2016 נבנה כביש ״דרך יוליאינה״, שיחבר בין בית אליעזר ושכונת דניה לרחוב צה״ל בכניסה הצפון-מזרחית של העיר.
מפתיחתה, דרך יוליאנה מהווה צוואר בקבוק לרכבים בשעות הבוקר והערב.
דרך נוספת המשמשת כהמשך לדרך יוליאנה היא דרך שיקמונה שמקטעה יהווה המשך וחיבור נוסף לשכונת בית אליעזר.
לציין כי דרך יוליאנה נסללה על חלק מדרך רומית עתיקה שמוצאה מאנטיפטריס וסיומה- קסריה.
באוגוסט 2015 נחנך כביש שמעון פרס, המוביל מפאתי השכונה אל כביש 9, המחבר אותה לכביש מספר 4 (חיפה-תל אביב הישן) ולכביש 6, וכן ליישובי עמק חפר המזרחיים.
הפועל בית אליעזר

בשכונה פועלת קבוצת כדורגל, הפועל בית אליעזר, שבשיאה שיחקה בליגה א', הליגה השלישית בחשיבותה בכדורגל בישראל.
תוכניות בנייה עתידיות

ממזרח לשכונה מתוכננת בנייה של 6000 יחידות דיור המקודמות באמצעות הותמ"ל. לתוכנית הביעו התנגדות תושבי השכונה בתואנה של חוסר תשתיות לאכלוס אוכלוסייה גדולה ובשל פגיעה בטבע.
בנוסף לתוכנית הוותמ"ל מתוכנן לקום שדה תעופה במסגרת הוות"ל, דבר שיפגע באיכות חיי התושבים בשכונה המזרחית, יפגע במארג שמורת הטבע המשמשת כריאה ירוקה בין גן שמואל לעמק חפר ובירידת הערך הנדלני של בעלי הנכסים בשכונה.
הערות שוליים

↑  חדרה: ברירת המחדל מרימה ראש, באתר גלובס, 26 בדצמבר 2010
↑  "בית אליעזר" בחדרה, על המשמר, 7 באוגוסט 1952
↑  "בית אליעזר" ליד חדרה, על המשמר, 3 באוגוסט 1952
↑  חדרה - יותקן חשמל בכל בתי "בית אליעזר", דבר, 23 בנובמבר 1952
↑  תובעים הקמת בית חינוך בשכי אליעזר, על המשמר, 1 בספטמבר 1952
↑  חדרה מאה שנה ועוד., נינה רודין ואריה אמיר, 1993, עמוד 201
↑  מפת חדרה, 1973, עם סימון 'שיכון יוגוסלבי' וכן 'מעברת בית אליעזר (אסבסטונים)' בדרום השכונה (צפייה בסריקת המפה מתוך בנין הספרייה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑   אסנת ניר, "נהגים עברו בשכונה שלנו כי זו דרך קיצור לכביש 4 - אבל הפסקנו את זה", באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2022
↑  דוד חיון, ‏חדרה: תוכנית לשתי שכונות של 7,300 יח"ד, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2000
↑  הוסדר סכסוך ביה"ם הדתי בבית אליעזר, למרחב, 19 בספטמבר 1958
↑  יוסף ולטר, תושבי בית אליעזר קובלים על זלזול מצד העיריה, מעריב, 27 ביוני 1973
↑  ניר בן-טובים‏, כביש 9 נפתח לתנועה, באתר וואלה, 24 ביולי 2014
↑  הפועל בית אליעזר המשיכה אתמול וגברה כדרבי" יוקרתי על מכבי חדרה, מעריב, 27 בנובמבר 1977
↑   עדי כהן, ראש עיריית חדרה נגד תוכנית הענק של מטה הדיור ל-8,200 דירות: "תפגע כלכלית בעיר", באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2018
↑  "בשורה אדירה לתושבי חדרה: פעילות שדה התעופה בהרצליה תועתק לחיפה", באתר כלבו – חיפה והצפון, 18 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604600005171
בית הספר הימי זבולון

| --- | --- |

בית הספר על צוק הכורכר מצפון ל'בית האדום' בחוף ת"א. ביום הים כ"ג אייר ה'תרצ"ד 8 מאי 1934
 בית ספר
 תקופת הפעילות:  1928–הווה (כ־96 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′43″N 34°46′45″E﻿ / ﻿32.095361111111°N 34.779222222222°E﻿ / 32.095361111111; 34.779222222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית הספר הימי זבולון(למפת תל אביב רגילה) בית הספר הימי זבולון(למפת גוש דן רגילה) בית הספר הימי זבולון(למפת גוש דן מוגדלת) בית הספר הימי זבולון  he בית הספר הימי זבולוןhe בית הספר הימי זבולוןמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הספר הימי זבולון היה במשך שנים רבות מפעלה העיקרי של אגודת יורדי ים זבולון.