stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנקה פוטנטה
הערות שוליים

↑  סיפור אימה אמריקאי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336955605171  PLWABN: 9810601772805606  BIBSYS: 3009812  BNE: XX1545386  BnF: cb14217141t (data)  CANTIC: a11333078  GND: 123298415  ISNI: 0000 0001 1672 567X  LCCN: no00005095  MusicBrainz: 637b8ab1-7ded-44f5-84de-6faceab403d4  NKC: pna2004259317  NLA: 40661417  NTA: 185949908  RERO: 02-A011261558  SNAC: w6sv1mh4  SUDOC: 060329998  Trove: 1448778  VIAF: 74063425   WorldCat (עם VIAF): 74063425
פרונקל

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 סיווגים
 ICD-10:  L02 
 ICD-11:  1B75.0 
 
פרונקל (באנגלית: Furuncle; נקרא גם פורונקל) הוא הצטברות מקומית של מוגלה ורקמות מתות סביב זקיק שיער כתוצאה מדלקת בתוך הזקיק. פרונקל שאינו מטופל כהלכה גורם לכאב ומתנפח, אך מעבר לכך אינו מזיק, למעט פגם קוסמטי שאף הוא נדיר.
הטיפול בפרונקל הוא כמו כל טיפול באקנה, כלומר על ידי משחות וניקוי.
ראו גם

ציסטה
פסק דין לורנס נגד טקסס

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון של ארצות הברית
 תאריך טענות:  26 במרץ 2003
 תאריך החלטה:  26 ביוני 2003
 מראה מקום:  ‎539 U.S. 558; 123 S. Ct. 2472; 156 L. Ed. 2d 508; 2003 U.S. LEXIS 5013; 71 U.S.L.W. 4574; 2003 Cal. Daily Op. Service 5559; 2003 Daily Journal DAR 7036; 16 Fla. L. Weekly Fed. S 427
 ערכאות נמוכות:  הנאשמים הורשעו בבית המשפט הפלילי של מחוז האריס בשנת 1999, 2000 WL 729417 (Tex. App. 2000) (depublished), 41 S.W.3d 349 (Tex. App. 2001), בקשת ערעור נדחתה (Tex. App. 2002), בקשה לעיון חוזר בהחלטה בפני בית המשפט העליון נתקבלה, 537 U.S. 1044 (2002)
 החלטה
 חוק מדינת טקסס, הקובע כי יחסי מין הומוסקסואליים הם מעשה פלילי אסור, סותר את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
 חברי המותב
 נשיא בית המשפט:  ויליאם רנקוויסט
 חברי המותב:  ג'ון פול סטיבנס, סנדרה דיי אוקונור, אנטונין סקליה, אנתוני קנדי, דייוויד סוטר, קלרנס תומאס, רות ביידר גינסבורג, סטיבן ברייר.
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  קנדי
 דעות נוספות:  מצטרפים לדעת הרוב: סטיבן, סוטר, גינסברג, ברייר   דעת מיעוט: סקליה   מצטרפים לדעת המיעוט: רנקוויסט, תומאס (בדעת מיעוט נפרדת)   דעת יחיד תומכת בדעת הרוב: אוקונור
 חוקים אליהם מתייחס בית המשפט
 התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית; סעיפים 21.06(a) לחוק הפלילי של טקסס משנת 2003
 היסטוריה מאוחרת
 התלונה נגד הנאשמים בוטלה,2003 WL 22453791, 2003 Tex. App. LEXIS 9191 (Tex. App. 2003)
 
פסק דין לורנס נגד טקסס (באנגלית: Lawrence v. Texas; מראה מקום: 539 U.S. 558 (2003))‏ הוא פסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית הקובע כי כל חוק האוסר על קיום יחסי מין הומוסקסואליים בין שני בוגרים בביתם סותר את חוקת ארצות הברית בשל הפגיעה בזכות לפרטיות. בפסק דין זה, שניתן בשנת 2003, קבע לראשונה בית המשפט העליון של ארצות הברית, ברוב של 6 שופטים נגד 3, כי ההחלטות הקודמות של בית המשפט, ובהן ההחלטה משנת 1986 - פסק דין באוורס נגד הארדוויק, בטלות. לפני פסק דין זה סירב בית המשפט (בפסק דין באוורס) לתת הגנה שכזו וקבע כי אין כל הגנה בחוקה שיש בה כדי לפסול חוקים שאוסרים על קיום יחסי מין הומוסקסואליים וקובעים כי מעשים אלה הם עבירה פלילית.
ההליך המשפטי זכה לעניין ציבורי רב ומספר רב של "ידידי בית המשפט" הגישו תצהירים לבית המשפט בנושא.
פסק דין זה נחשב לאחת ההחלטות המשפטיות החשובות ביותר עבור זכויות להט"ב בארצות הברית, יחד עם פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס (2015) ופסק דין בוסטוק נגד מחוז קלייטון (2020).
תיאור המקרה נשוא פסק הדין > תקדימים

בהתאם למשפט המקובל מוגנות זכויות בני זוג לקיום יחסי מין על ידי חוזה הנישואין - חוזה לו שותפים הגבר, האישה (ובנישואין דתיים - גם האל) והמדינה הבאה לאכוף חוזה זה כמו כל חוזה אחר. בהתאם להשקפה זו, קיום יחסי מין מחוץ למסגרת הנישואין נחשב לדבר אסור או שיש לאוסרו ("רע כי נאסר" - "Malum prohibitum"). מסיבה זו נחקקו במדינות רבות (הן מדינות המשפט המקובל והן מדינות המשפט הקונטיננטלי) חוקים האוסרים קיום יחסי מין מחוץ לנישואין, ניאוף, מעשי סדום בין אם בין גבר ואישה, ובין אם בין גברים).
גישה זו של המשפט המקובל החלה להשתנות רק בסוף המאה ה-20. כך למשל, בספר החוקים של מדינת ישראל בוטלו החוקים האוסרים על מעשים אלה רק בשנת 1988. בארצות הברית החלו מגמות של שחרור האישה להתפשט בשנות ה-60 עם עלייה במספר מקרי הגירושין ובמספר המשפחות החד הוריות, ובהתאם עם עלייה במספר הזוגות המקיימים יחסי מין מחוץ לנישואים. בעקבות מגמה זו ביטלו בשנות ה-70 רבות ממדינות ארצות הברית את החוקים האוסרים קיום יחסי מין מחוץ לנישואין, וכן בוטלו החוקים האוסרים על ביצוע מעשי סדום והאיסור על קיום יחסי מין הומוסקסואליים.
בפסק הדין גריסוולד נגד קונטיקט משנת 1965 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי חוק האוסר על שימוש באמצעי מניעה ביחסי מין בין בני זוג נשואים הוא חוק הנוגד את החוקה, ואינו חוקי. בפסק דין זה קבע לראשונה בית המשפט העליון של ארצות הברית כי ישנה זכות חוקתית מוגנת לפרטיות. זכות זו אינה מצוינת מפורשות במגילת הזכויות אולם היא קיימת ומוגנת מהיותה חלק מה"הילה הנוצרת על ידי החוקה" ("penumbras, formed by emanations from those guarantees that help give them life and substance").
בית המשפט נזהר בדבריו וקבע כי זכות זו לפרטיות קיימת רק בין בני זוג הנשואים זה לזה.
בפסק דין איזנשטט נגד ביירד משנת 1972 קבע בית המשפט בעקבות פסק דין רו נגד וייד כי הזכויות לפרטיות חלות גם על נשים לא נשואות ולא רק על נשים נשואות.
בפסק הדין משנת 1986 - פסק דין באוורס נגד הארדוויק - התבקש בית המשפט העליון לקבוע כי חוק מדינת ג'ורג'יה האוסר קיום יחסי מין הומוסקסואליים בין שני גברים בוגרים בביתם סותר את זכותם לפרטיות. במקרה זה לא נפתחו אומנם הליכים פליליים נגד הארדוויק, אולם הוא נאסר בשל קיום מין אוראלי עם גבר אחר בביתו. בית המשפט העליון דחה את הבקשה ברוב של חמישה שופטים מול ארבעה. השופט ביירון וייט שכתב את דעת הרוב, קבע כי הזכות לקיום יחסי מין היא זכות הנתונה רק לגברים ולנשים ולא להומוסקסואלים, וכי יחסי מין בין הומוסקסואלים הם מעשה הנוגד את המוסר הציבורי ואת טובת הציבור. ביטול החוק, קבע בית המשפט, יפגע ביסודות המוסריות של המדינה ושל החברה, ובביטולו יקבעו השופטים למעשה כי דעותיהם האישיות חשובות יותר מדעות המחוקקים במדינה (שחוקקו את החוק) ובכך תיפגע באופן אסור הפרדת הרשויות במדינה.
על אף פסק הדין של בית המשפט העליון, קבע בית המשפט העליון של מדינת קנטקי בשנת 1992, בהתבססו על חוקת המדינה, בפסק דין קנטקי נגד וואסון כי החוק המדינתי האוסר על קיום יחסי מין הומוסקסואליים סותר את חוקת המדינה, וביטל את החוק.
תיאור המקרה נשוא פסק הדין > מאסרם של לורנס וגארנר

העותרים לבית המשפט העליון, ג'ון גדס לורנס (John Geddes Lawrence) בן ה-60, וטיירון גארנר (Tyron Garner) בן ה-36, נאסרו בשל קיום יחסי מין אנאליים בביתו של לורנס ביוסטון שבטקסס ב-17 בספטמבר 1998 בין השעות 10:30 ו-11:00 בלילה. סגן השריף, ג'וזף קווין, נכנס אל הדירה שלא הייתה נעולה, ואסר את לורנס וגארנר.
השוטר הגיע למקום לאחר שקיבל דיווח על כך שבדירה נורו יריות. המתלונן היה שכנו של לורנס, רוג'ר דייוויד נאנס (Roger David Nance), שהואשם קודם לכן בתקיפה של לורנס על רקע היותו הומוסקסואל. נאנס הודה מאוחר יותר כי שיקר בתלונתו למשטרה, ובשל כך הואשם ונכלא ל-15 ימים.
לורנס וגארנר נאסרו והואשמו בכך שעברו על החוק הפלילי של מדינת טקסס האוסר על קיום יחסי מין הומוסקסואליים, עברה מסוג חטא (Class C misdemeanor). הם שוחררו ממעצר לאחר שהסכימו לשלם ערבות בסך $200.
ב-20 בנובמבר 1998 הודו לורנס וגארנר בעובדות נשוא כתב האישום נגדם, ושופט השלום מייק פארוט (Mike Parrott) הרשיע אותם על פי הודאתם. לאחר ההרשעה פנו לורנס וגארנר וביקשו משפט חוזר בטענה שהחוק סותר את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית הקובע כי החוק צריך להתייחס בשוויוניות לכל האזרחים, וכי חוק זה אינו שוויוני שכן הוא אוסר קיום יחסי מין אנאליים רק בין גברים ולא בין גברים ונשים.
בית המשפט דחה את בקשתם והטיל על כל אחד מהם קנס של $125 (הקנס המרבי הקבוע בחוק כעונש על עבירה זו הוא בסך $500). כמו כן נדרש כל אחד לשלם $141.25 - הוצאות המדינה בקיום הליך המשפט החוזר.
לורנס וגארנר ערערו על ההחלטה, וב-4 בנובמבר 1999 נקבע דיון בערעור בפני הרכב מורחב של שלושה שופטים בבית המשפט לערעורים. השופטים ג'ון ס. אנדרסון (John S. Anderson), ונשיא בית המשפט לערעורים (במחוז המדינתי ה-14) פול מרפי (Paul Murphy) קבעו כי החוק אכן סותר את התיקון לחוקה, וכי החוק מפלה על בסיס מגדר. השופט ג'יי. הרווי הדסון (J. Harvey Hudson) קבע, בדעת מיעוט, כי אין להומוסקסואלים זכות לקיים יחסי מין, וכי החוק אינו פוגע בשוויון. בית המשפט לערעורים החליט לדון במקרה במסגרת מותב מורחב, והפעם דחה את הערעור ברוב של שבעה שופטים נגד שניים.
ב-13 באפריל 2001 ערערו לורנס וגארנר על החלטת המותב המורחב של בית המשפט לערעורים בפני בית המשפט העליון לערעורים פליליים של טקסס אשר דחה אף הוא את הערעור. ב-16 ביולי 2002 הוגש לבית המשפט העליון של ארצות הברית ערעור על החלטת בית המשפט העליון לערעורים פליליים של טקסס.
ההליכים בפני בית המשפט העליון

ב-2 בדצמבר 2002, בבקשה לעיון חוזר (writ of certiorari), החליט בית המשפט לדון בערעור על בית המשפט העליון לערעורים פליליים של טקסס. אישים וגורמים רבים פנו לבית המשפט והגישו תצהירים כידידי בית המשפט.
עורך הדין פול מ. סמית' טען בעל פה עבור לורנס ב-26 במרץ 2003, והחלטת בית המשפט ניתנה ב-26 ביוני 2003. בית המשפט פסק בשאלות הבאות:
האם חוק מדינת טקסס שעל פיו הורשעו העותרים, האוסר קיום יחסי מין אנאליים בין בני זוג הומוסקסואלים אך לא בין בני זוג הטרוסקסואלים, פוגע בזכות לשוויון בפני החוק, המוגנת על ידי התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
האם ההרשעה הפלילית של שני גברים בוגרים על מעשים שנעשו בפרטיות ביתם פוגעת בזכותם של אותם אנשים לפרטיות, המוגנת על ידי התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
האם על בית המשפט העליון להפוך את החלטת פסק דין באוורס נגד הארדוויק.
החלטת הרוב

ברוב של שישה שופטים מול שלושה קבע בית המשפט העליון כי יש לבטל את חוק מדינת טקסס. רוב של חמישה שופטים קבע כי החוק פוגע בזכותם של העותרים לשוויון בפני החוק.
דעת הרוב קובעת כי יש להפוך את הלכת באוורס נגד הארדוויק, ובהתאם - לבטל שנים עשר חוקים נוספים במדינות שונות בארצות הברית.
דעת הרוב נכתבה על ידי השופט אנתוני קנדי, איתה הסכימו השופטים ג'ון פול סטיוונס, דייוויד סוטר, רות ביידר גינסברג וסטיבן ברייר.
בפסק דינו תקף קנדי את העובדות שעליהן נסמכה הלכת באוורס, תוך ציטוט החלטת בית הדין האירופי לזכויות אדם - "פסק דין דודג'און נגד הממלכה המאוחדת" שבאמצעותו סתר את הטענה שעמדה בבסיס פסק דין באוורס - כי התרבות המערבית מתנגדת להומוסקסואליות (טענה שעליה התבססה החלטה של בית המשפט העליון של ארצות הברית בעניין באוורס).
בפסק דין באוורס קבע נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית וורן ברגר כי "לכל אורך ההיסטוריה התנגדה התרבות המערבית ליחסי מין הומוסקסואליים ואלה נאסרו על ידי החוק". קנדי תוקף קביעה עובדתית זו וקובע כי לאור פסק הדין משנת 1981 של האיחוד האירופי אין התרבות המערבית חושבת כך, ולנוכח זאת שהעובדות בבסיס פסק דין באוורס שגויות, יש להפוך גם את פסק הדין.
בית המשפט קבע בדעת הרוב כי יחסי מין בהסכמה בין בוגרים בפרטיות ביתם היא חלק מההגנה על הפרטיות המוקנה מכוח התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. חוק מדינת טקסס פוגע בזכות זו וסותר את החוקה, ועל כן דינו להתבטל.
דעת היחיד התומכת של אוקונור

השופטת סנדרה דיי אוקונור קובעת בדעת יחיד כי היא מסכימה כי חוק מדינת טקסס סותר את החוקה, אך אינה מצטרפת לטיעונים של דעת הרוב. 
אוקונור אינה מסכימה עם הטענה שיש להפוך את פסק דין באוורס (היא הייתה בדעת הרוב בפסק דין באוורס) אולם טוענת כי במקרה זה יש לבטל את החוק כי הוא מפלה בין קבוצות אוכלוסייה שונות, ולא מפני שהוא קובע כי יחסי המין עצמם אסורים. לדבריה אין התיקון ה-14 לחוקה נותן זכויות לפרטיות בקיום יחסי מין (היינו, לו היה החוק קובע שדבר מה אסור הן לזוגות הומוסקסואלים והן לזוגות הטרוסקסואלים, לא הייתה אוקונור תומכת בביטול החוק מאחר שאינו מפלה בין קבוצות).
אוקונור מדגישה כי מדובר בחוקים ש"מגנים על אינטרסים של המדינה" בלבד, שכן חוק שאינו מגן על אינטרס של המדינה דינו להתבטל אף הוא. גם בכך שונה אוקונור מדעת הרוב. מדעת הרוב עולה כי חוק הקובע כי אסור לזוגות הומוסקסואלים להנשא יתבטל גם הוא. מעמדתה של אוקונור עולה כי חוק שכזה, המגן על אינטרס מדינתי לשמר את מוסד הנישואין המסורתי יכול להתקיים אף אם הוא מפלה בין קבוצות, הואיל ומדובר בהגנה על אינטרס מדינתי לגיטימי (בעוד שחוק האוסר על קיום יחסי מין אנאליים או אוראליים, גם אם אינו מפלה, אינו יכול להישאר על כנו כי אין בבסיסו אינטרס מדינתי לגיטימי).
לדברי אוקונור חוק הפוגע בהומוסקסואלים רק בשל היותם כאלה, בהיעדר אינטרס לגיטימי אחר, יתבטל.
דעות המיעוט

את דעת המיעוט בפסק הדין כתב השופט אנטונין סקליה, והצטרפו אליו השופט קלרנס תומאס ונשיא בית המשפט העליון ויליאם רנקוויסט. סקליה מתנגד לפסק הדין ההופך את פסק דין באוורס בטענה כי על פסק דין זה מסתמכים פסקי דין מדינתיים וחוקים מדינתיים רבים, ומשמעות הפיכתו משמעה הפיכת כולם.
בין היתר, הפיכת פסק דין באוורס משמעה הפיכת פסק דין ויליאמס נגד פריור הקובע כי חוק מדינת אלבמה, האוסר על מכירת צעצועי מין, חוקי ואינו סותר את החוק; פסק דין מילנר נגד אפפל הקובע כי בתי מחוקקים יכולים לקבוע חוקים השומרים על מוסריותה של המדינה; פסק דין הולמס נגד המשמר הלאומי של קליפורניה האוסר על הומוסקסואלים להצטרף למשמר הלאומי של קליפורניה; ופסק דין אוונס נגד המדינה הקובע כי "אין לאדם זכות חוקתית לקיים יחסי מין מחוץ לנישואין".
סקליה אף טען כי ביטול פסק דין באוורס יביא לביטול חוקים האוסרים על ביגמיה, פוליגמיה, נישואים הומוסקסואליים, גילוי עריות, זנות, קיום יחסי מין עם בעלי חיים, ניאוף ואוננות (במדינות שונות של ארצות הברית יש חוקים האוסרים מעשים אלה).
סקליה טוען כי בביטול פסק דין באוורס קובע בית המשפט העליון כי הוא תומך ב"אג'נדה של ההומוסקסואלים" (largely signed on to the so-called homosexual agenda). סקליה מציין כי "אין לו דבר נגד הומוסקסואליות" או כל קבוצה אחרת הפועלת באמצעים דמוקרטיים, אולם אל לבית המשפט להתערב בנושאים פוליטיים ועליו לנהוג בנייטרליות במקרים כאלה.
בהרצאה שנשא סקליה ב-8 במרץ 2006 הסביר את עמדתו, שלפיה מנסחי מגילת הזכויות לא התכוונו לתת זכויות להומוסקסואלים - בעת מתן מגילת הזכויות היו בכל המדינות של ארצות הברית חוקים נגד יחסי מין הומוסקסואלים ולכן ברור שהחוקה לא התכוונה להגן על מעשים אלה.
השופט תומאס, בדעת יחיד מתנגדת, קובע כי החוק "טיפשי יותר מהרגיל" (uncommonly silly), אולם בהיעדר זכות מפורשת בחוקה לפרטיות אסור לבית המשפט העליון לבטלו (הוא המליץ לבית המחוקקים של טקסס לבטל את החוק).
השלכות פסק הדין

פסק הדין קבע לראשונה בשנת 2003 כי לזוגות הומוסקסואלים יש זכות לקיים יחסי מין בין שני בוגרים בפרטיות ביתם וכי אין למדינה זכות למנוע מעשים אלה, בניגוד להחלטה הקודמת משנת 1986 הקובעת כי מעשים אלה אפשר שייאסרו על ידי חוקי המדינות בארצות הברית (ולמעשה ההחלטה הקודמת מנעה ביטול חוקים רבים שאסרו מעשים אלה).
בעקבות פסק הדין קבע בית המשפט העליון של מסצ'וסטס בפסק דין גודרידג' נגד המחלקה לבריאות הציבור כי אין להפלות בין זוגות הטרוסקסואלים להומוסקסואלים, וכי יש להתיר במדינת מסצ'וסטס נישואין של זוגות הומוסקסואלים בהתאם לחוקת המדינה. פסק הדין לא ציטט את החלטת לורנס, אולם ניתן מספר חודשים לאחר ההחלטה וככל הנראה הושפע ממנה.
שני פסקי הדין הראשונים לצטט את לורנס נגד טקסס היו "פסק דין מרטין נגד זיהרל" (אנ'), בו קבע בית המשפט העליון של וירג'יניה כי החוק שאסר על יחסי מין מחוץ לנישואין אינו חוקתי, ו"פסק דין המדינה נגד לימון" (אנ') בו קבע בית המשפט העליון של קנזס כי גיל הסכמה שונה בין זוגות הומוסקסואליים והטרוסקסואליים אינו חוקתי.
קובצי קול ונוסח ההחלטה

הטיעונים בעל פה
נוסח ההחלטות
הטיעונים בעל פה (קובץ MP3)
נוסח ההחלטה (קובץ MP3)
Lawrence v. Texas, 539 U.S. 558 (2003) - נוסח מלא של פסק הדין
ראו גם

פסק דין באוורס נגד הארדוויק
פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס
פסק דין בוסטוק נגד מחוז קלייטון
זכויות להט"ב בארצות הברית
ג'נסון נגד חברת אלוות' טקונייט
הערות שוליים

↑  ההחלטה הרשמית של בית המשפט ‏
↑  לרשימה מלאה של הארגונים והאישים שהגישו תצהירים כידידי בית המשפט ראו: אתר זה.
השופט קנדי
סנדרה דיי אוקונור.
השופט סקליה.
צדק צדק תרדוף

| --- | --- |
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 
 
צדק צדק תרדוף היא סדרת תעודה ששודרה בערוץ כאן 11. הסדרה חושפת את הנעשה בבתי משפט קהילתיים. מקור השם הוא בקטע מפסוק כ' בספר דברים, פרק ט"ז.
רקע

הסדרה חושפת את הנעשה בבתי משפט קהילתיים, ומתמקדת בשישה משתתפים בתוכנית מיוחדת, הנותנת הזדמנות נוספת לאזרחים בעלי עבר פלילי, לשנות כיוון מעולם הפשע ובכך אישומיהם יימחקו ותימנע כליאתם בבית סוהר.
בסדרה נכנסות המצלמות אל תוך הדיונים בבית המשפט, ומלווה את המשתתפים בתוכנית.
פסק דין ואן גורקום נגד סמית

פסק דין סמית נגד ואן גורקום, הוא פסק דין בתחום דיני תאגידים שניתן על ידי בית המשפט העליון בדלאוור שבארצות הברית בשנת 1985. לפסק הדין נודעה חשיבות מהדיון שנערך בו על חובתם (אנ') ואחריותם המשפטית של הדירקטורים בחברה. בפסק דין זה, הטיל בית המשפט אחריות על הדירקטורים בחברה, זאת אף שפעלו בתום לב, והחלטתם לא הובילה לתוצאות, שהשפיעו על החברה בצורה רעה באופן קיצוני.
עובדות המקרה

ג'רום ואן גורקום (Jerome W. Van Gorkom) היה המנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון של חברת טרנס-יוניון. חברת טרנס-יוניון היא חברה ציבורית גדולה. לאחר 10 שנים שבהן ואן גורקום ניהל את החברה, הוא הביא לידי תשומת לב הדירקטוריון וההנהלה כי החברה זכאית להטבת מס שאותה הם צריכים לנצל בטווח הזמן הקרוב. לאחר בחינת הנושא, המסקנה שהתקבלה הייתה כי הדרך הטובה ביותר לנצל את הטבת המס זה באמצעות מיזוג עם חברה אחרת. במהלך המחשבות על המיזוג, ההנהלה עסקה בלחשב את מחיר המנייה שלה, והגיעה למסקנה שהמחיר למניה הוא 50 דולר אך זאת ללא בדיקה מקיפה.
ואן גורקום פנה לאדם שהכיר בשם ג'יי פריצקר (Jay Pritzker) וביקש ממנו למצוא קונה למניות במחיר של כ-55 דולר למניה. פריצקר מצא קונה במחיר המבוקש, אך העסקה הצריכה אישור מהיר כי הצד השני סירב להמתין. ואן גורקום כינס את ההנהלה הבכירה ואת הדירקטוריון בשתי ישיבות נפרדות. בישיבת ההנהלה הועלו הסתייגויות. אך, בישיבת הדירקטוריון, שלא ידע על טענות ההנהלה, הוחלט כי המחיר שהוצע סביר והוא מאשר את העסקה. לאחר מכן, התכנסה האספה הכללית שאישרה אף היא את העסקה. לאחר שעסקת המיזוג אושרה, אלדן סמית' (Alden Smith), אחד מבעלי המניות, טען כי הוא לא מרוצה מתנאי המיזוג.
טענות התביעה

סמית' טען כי כאשר הדירקטוריון אישר את עסקת המיזוג הוא הפר את חובת הזהירות ובשל כך סמית' דורש פיצוי כספי על כך שמחיר המניה היה יכול להיות גבוה יותר. נוסף, הוא טוען כי הדירקטורים צריכים להיות אחראים אישית לתשלום ההפסדים שנוצרו בשל כך שלא הקדישו משנה רצינות לאישור עסקת המיזוג.
החלטת בית המשפט

בית המשפט החליט כי כאשר ישנה טענה של הפרת חובת הזהירות, דרך בחינת העניין תתבצע לפני בחינת תהליך קבלת ההחלטות ולא על פי תוכן ההחלטות.
ישנו כלל שיקול הדעת העסקי (Business judgment rule). כלל זה קובע כי בתי המשפט יוצאים מנקודת הנחה כי הדירקטוריון פעל בשיקול דעת לגיטימי. כאשר התובע טוען כי החלטת הדירקטוריון הייתה שגויה, נטל ההוכחה עליו.
בית המשפט קבע כי תהליך קבלת ההחלטות היה שגוי מכמה סיבות:
הדירקטוריון לא ידע מה מטרת הפגישה לפני הגעתו.
ישיבה שעוסקת בנושא כה רציני לא יכולה להיות ישיבה כה קצרה וללא שחברי הדירקטוריון מקבלים סקירה מקצועית וכלכלית של המיזוג.
חברי הדירקטוריון היו צריכים לנקוט עמדה בנוגע למיזוג תוך זמן קצר מאוד. בית המשפט לא הסכים עם כללי המשחק האלה וקבע כי הדירקטורים היו צריכים לקיים בדיקות מעמיקות יותר.
בהסכם בין פריצקר לוואן גורקום היה תנאי הקובע כי חברת טרנס-יוניון יכולה להתמזג רק עם החברה הספציפית שאותה פריצקר הציע. בית המשפט התנגד לסעיף זה.
פרטמקסימום

פָּרְטְמָקְסימום (רוסית: Партмаксимум) הוא הגבלת שכר חברי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. פרטמקסימום הונהג ב-1920 בצו שהוציא הוועד הפועל המרכזי (ВЦИК), הפרלמנט של ברית המועצות. הצו התייחס לכל אלו שהחזיקו בתפקידי מפתח במפלגה, ממשלה, תעשייה ואיגודים מקצועיים. לפי הצו אסור היה למשכורתם של אלו לעלות על זה של פועל תעשייתי מיומן. אם לחבר מפלגה היו הכנסות ממקור אחר היה עליו להעביר אחוז מסוים לקרן של המפלגה.
פרטמקסימום בוטל בהחלטה סודית של הפוליטביורו של המפלגה ב-8 בפברואר 1932, אך דה פקטו התעלמו מהצו עוד לפני כן. בכל מקרה גם בזמן קיומו של הצו, לשכר לא הייתה משמעות רבה במציאות הסובייטית מכיוון שערכו של הכסף בברית המועצות היה מלאכותי וגם כך נהנתה האליטה של המפלגה, שכונתה נומנקלטורה, מהטבות רבות על חשבון המדינה.
צ'רבו (נהר)

| --- | --- |
נהר צ'רבו בביאלה
נהר צ'רבו בביאלה
 מידע כללי
 אורך:  65 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  29.6 מ"ק לשנייה
 מוצא:  אגם דלה ווקיה
 גובה מוצא הנהר:  1,900 מטרים
 יובלים:  Strona di Mosso, Rovasenda, Marchiazza, Ostola, Elvo, Oropa, Ottina 
 שפך:  ססיה 
 מדינות באגן הניקוז:  איטליה
 
 
נהר צֵ'רְבוֹ (Cervo), (פימונטזית "סאר" Sar) הוא היובל הראשי של נהר סזיה (Sesia) במחוז פיימונטה שבאיטליה. אורכו 65 ק"מ וספיקתו נמוכה יחסית - 29.6  מקל"ש. מוצא הנהר באגם דלה ווקיה (Lago della Vecchia) בגובה של 1,900 מטר מעל פני הים, חוצה את נפת ביאלה ואת העיר ביאלה, את נפת ורצ'ילי וליד "קווינטו ורצ'לזה" (Quinto Vercellese) הוא נשפך לנהר "סזיה". למרות השפיעה הנמוכה שלו, עלול הצ'רבו לגרום להצפות בחודשי האביב בעת הפשרת השלגים, כפי שקרה בשנים 1968 ו-2002. בנהר דגי סלמון (salmonidi) מובחרים.
אטימולוגיה

מקור השם Cervo הוא במילה הלטינית cervus (צבי), או שמא במילה הגרמנית saar (נחל או נהר).
פרוסולה

פרוסולה (בכתיב לועזי: Frossoula) הייתה אוניית מעפילים. אורגנה במסגרת עליית אף על פי על ידי פעילי ההעפלה ז'אן ארון ואברהם סטבסקי, ללא מלווים מאנשי כוחות המגן העבריים, ללא אמצעי קשר עם מפקדותיהם בארץ ישראל או תיאום עם מוסד ציוני מוכר.
תולדותיה

הפליגה מרומניה ב-25 במאי 1939 כשעל סיפונה 650 מעפילים יהודים שברחו מצ'כיה. בדרך הבחין רב החובל כי כלי שיט של הבריטים עוקבים אחרי האונייה ונכנס לעגון בנמל טריפולי בלבנון. שם גם נקנו סירות שישמשו בהמשך להורדת מעפילים. משם המשיכה האנייה לנמל ביירות בתקווה לזכות לסיוע הקהילה היהודית וחברת "אליאנס" שהשפעתם בעיר הייתה רבה.
ב -16 ביוני עגנה "פרוסולה" בביירות. הנציב העליון הצרפתי אישר גם ירידת אנשים לחוף ואשפוז החולים וזאת למרות מחאות הקונסול הבריטי. לאחר 5 שבועות, בלחץ הבריטים, הועלו המעפילים על האונייה וסולקו לים הפתוח.
כעבור מספר ימים הועברו בלב ים, בתנאים קשים במיוחד, לאוניית המעפילים "טייגר היל".
לקריאה נוספת

יהודה ואלך (עורך), אטלס כרטא לתולדות ה"הגנה", ירושלים: הוצאת כרטא, 1991, עמ' 49.
אבנרי, אריה. מולוס עד טאורוס: עשור ראשון להעפלה 1934-1944. תל אביב: יד טבנקין, 1985.
צ'רג'ינו

בפיזיקת חלקיקים, צ'רג'ינו הוא שותף-על טעון, כלומר, פרמיון טעון חשמלית מסוג חדש (עם ספין 1/2), הנחזה על ידי תאוריות של סימטריית-על. ווינו והיגסינו טעון הם דוגמאות לחלקיקים כאלו.
ראו גם

מיון החלקיקים
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4504521-5 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צדק שווה תחת החוק

הכניסה לבניין בית המשפט העליון של ארצות הברית והביטוי "צדק שווה תחת החוק" החקוק עליו
צדק שווה תחת החוק (באנגלית: Equal justice under law) הוא ביטוי שחקוק בכניסה לבניין בית המשפט העליון של ארצות הברית בעיר וושינגטון הבירה. ככל הנראה הביטוי נכתב לראשונה בשנת 1932 על ידי חברת האדריכלות בראשותו של קאס גילברט שעיצבה את הבניין. נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית צ'ארלס אוונס יוז וועדת בניין בית המשפט העליון שיוז עמד בראשה, אישרו את חקיקת הביטוי על הבניין.
לפי אחת ההשערות הנפוצות, המילים "צדק שווה תחת החוק" הם פרפרזה של ביטוי מוקדם יותר שנטבע על ידי מלוויל פולר, נשיא בית המשפט בין השנים 1888 ל-1910.  בעת שמיעת התיק "קלדוול נגד טקסס" ב-1891, כתב פולר על התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית כך:
בהתאם לתיקון ה-14 סמכותן של המדינות בטיפול בפשיעה בגבולותיהן אינה מוגבלת, אולם אף מדינה לא יכולה למנוע מאנשים ספציפיים או ממעמדות של אנשים, צדק שווה וחסר פניות תחת החוק.
המשפט השלם לא התאים לגמלון או לארכיטרב של הבניין, עובדה שמסבירה (אם ההשערה בדבר מקור המשפט אכן נכונה) למה האדריכלים קיצרו אותו. שנים מספר לאחר שפולר כתב מילים אלה, החליט בית המשפט העליון של ארצות שהתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית, ובמיוחד הזכות להליך הוגן, כן מגבילים את סמכותן של המדינה בטיפול בפשיעה.
ראו גם

הזכות לשוויון במדינות דמוקרטיות
אכיפה בררנית
הערות שוליים

↑  West Pediment Information Sheet via U.S. Supreme Court web site.
↑  Peccarelli, Anthony.  "The Meaning of Justice", DuPage County Bar Association Brief (March 2000).
↑  Caldwell v. Texas, 137 U.S. 692 (1891).
פרנקפורטר קראנץ

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגת ספוג 
 מוצא:  גרמניה 
 מרכיבים עיקריים:  עוגת ספוג 
 
פרנקפורטר קרנץ (בגרמנית: Frankfurter Kranz) היא מומחיות מגדנאות של פרנקפורט אם מיין, גרמניה.
הכנה

ההכנה מתחילה באפייה של עוגת ספוג יציבה בתבנית אפייה בצורת טבעת. לאחר מכן פורסים את העוגה לרוחב כדי לחלק אותה לשתיים או שלוש טבעות, ושכבות עבות של ציפוי קרם חמאה מונחות בין הטבעות, בדרך כלל עם שכבת ריבה אדומה (על פי רוב ריבת תות שדה, ענבי שועל או דובדבנים). לאחר מכן מצפים את החלק החיצוני של העוגה בנדיבות בעוד קרם חמאה ומעליו אגוזים שבורים מצופי קרמל, הנקראים Krokant, שהם פתיתי שקדים קלויים ו/או אגוזי לוז טחונים. Krokant הוא "סימן ההיכר" של העוגה הזאת.