stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קול ישראל בפרסית
הערות שוליים

↑  מנשה אמיר, קולנו נדם אל מול איראן, באתר ישראל היום, 15 במאי 2017
↑  אתר התחנה
↑  קול ישראל, דבר, 15 במרץ 1949. לעומת זאת, בינואר, לא היו שידורים בפרסית: ראדיו, על המשמר, 9 בינואר 1949
↑  היום ברדיו, חרות, 27 במאי 1949
קול ישראל, דבר, 13 ביוני 1949
↑  היום ברדיו, חרות, 12 באוגוסט 1949
↑  קול ישראל, דבר, 18 ביולי 1949
↑  קול ישראל משדר ב-12 שפות, הצופה, 20 באוגוסט 1956
↑  רונן ברגמן, מבקר המדינה, "ידיעות אחרונות", 16 ביולי 2009
↑  מיכאל קשיב, תקציב תקציב תקציב, חרות, 18 בינואר 1957
ש. ערן, קול ישראל לקראת שנת הכספים הבאה, דבר, 15 בנובמבר 1957
↑  משה בן שחר, ההאזנה לשידורי חדשות בלועזית פוחתת, חרות, 21 במאי 1956
↑  קול ישראל מרחיב שורותיו, דבר, 15 באפריל 1958
↑  קול ישראל ירחיב את השידורים לאפריקה ואסיה, דבר, 7 בדצמבר 1959
↑  בשולי דברים - השידורים הפרסיים, דבר, 14 בספטמבר 1961
↑  יצחק גטניו, בטהראן, בין כסה לעשור, מעריב, 26 בספטמבר 1969
↑  אהוד יערי, הסברה ישראלית לעולם הערבי, דבר, 14 במאי 1967
↑  סוכנויות הידיעות, איום איראני בתגובה לדברי מופז ב"קול ישראל" בפרסית, באתר ynet, 24 בדצמבר 2003
| ישראל שידור רדיו בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגיד השידור הישראלי (קול ישראל) | כאן תרבות • כאן ב • כאן גימל • רדיו מַכַּאן • VoisFarsi • כאן רק"ע • כאן 88 • כאן קול המוזיקה • כאן מורשת • הרדיו החינוכי |  |
| צה"ל | גלי צה"ל • גלגלצ |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (רדיו אזורי) | אקו 99FM • רדיו א-שמס • רדיו 90FM • רדיו דרום • רדיו חיפה • רדיו ירושלים • רדיו לב המדינה • 103fm • רדיו קול ברמה • רדיו קול הים האדום • רדיו קול חי • רדיו קול רגע • רדיו תל אביב • 104.5FM רדיו צפון • רדיו א-נאס • רדיוס 100FM • תדרי הפיצול: 99.5 חמ-אש • הדיבור החם בדרום • פרוויה רדיו • קול פליי • קול חי מיוזיק |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש | גלי ישראל |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | הקצה |  |
| תחנות רדיו שנסגרו | תחנות רדיו שנסגרו |  |
| רשות השידור (קול ישראל) | רשת א' • רשת ב' • רשת ג' • רשת ד' (קול ישראל בערבית) • רשת ה' (קול ישראל בפרסית) • רק"ע • 88FM • קול המוסיקה • רשת מורשת • הרדיו החינוכי • קול ציון לגולה • הגל הבטוח |  |
| רדיו פיראטי | ערוץ 7 • קול השלום • רדיו כל האמת |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | רדיו ynet |  |
גיא ניר

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1991–2022 (כ־31 שנים)
 דרגה:    תת ניצב
 תפקידים בשירות
 ראש מחלק הסמים בימ"ר תל אביב  נציג משטרת ישראל בדרום אמריקה  ראש מפלג המודיעין ביאח"ה  ראש המחלקה לתיאום מבצעי  מפקד יחידת אתג"ר  ראש חטיבת המודיעין באגף החקירות והמודיעין
 
תת ניצב גיא ניר
גיא ניר (נולד ב-1964) הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת תת-ניצב אשר כיהן כראש חטיבת המודיעין באגף החקירות והמודיעין.
קורות חיים

גיא ניר גדל בערים אשדוד וימית, בה התגורר עד לפינוי בשנת 1982. הוא בוגר בית הספר החקלאי "אשל הנשיא".
ניר שירת בצה"ל בשנים 1983–1987, שימש קצין המודיעין של חטיבת שומרון וקצין המודיעין של חטיבה 406 (חטיבת הערבה). לאחר שחרורו משירות סדיר שימש ניר שנים רבות בתפקיד מ"מ בפלוגת סיור במילואים בחטיבה 395.
ניר בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים.
קורות חיים > ראשית שירותו

ניר החל את שירותו במשטרת ישראל ב-1991 כבלש ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב. בשנים 1994–1997 שימש מדריך בקורס השוטרים והקצינים בבית הספר לשוטרים בקרית אתא. בשנת 1997 חזר ליחידה המרכזית בתל אביב, למחלק הסמים ושימש במספר תפקידי קצונה פיקודיים מבצעיים ובתפקידו האחרון ביחידה המרכזית קודם לדרגת רב-פקד ושימש כראש מחלק הסמים עד תחילת שנת 2002.
קורות חיים > פעילותו באמריקה הלטינית

בתחילת שנת 2002 מונה ניר לתפקיד נציג משטרת ישראל בדרום אמריקה, בו שימש במשך חמש שנים. במסגרת שירותו בדרום אמריקה התגורר עם משפחתו בקולומביה והיה אמון על פעילותה של משטרת ישראל והמשרד לביטחון הפנים בכל מדינות דרום ומרכז אמריקה.
בשנת 2003 קיבל ניר עיטור מאת נשיא קולומביה בזכות פועלו ללחימה בפשיעה באזור ומעצר יבואני סמים ועבריינים נמלטים.
בתקופה זו הופעל בארגנטינה סוכן סמוי ללכידת מבריחי סמים ישראלים וכן נלכד בצ'ילה נוכל האשראי אבי גולן וגורש לישראל.
ניר ניהל את המבצע ללכידתו ומעצרו במקסיקו של בן סוטחי, עבריין מסוכן שנמלט מכלא איילון, סוטחי הוסגר לישראל על אף שבין המדינות אין הסכם הסגרה.
ניר טיפל באירוע חטיפת ארבעת הישראלים בקולומביה בסוף שנת 2003 וליווה את פעולות צבא קולומביה בג'ונגל עד לשחרורם.תפקידו של ניר היה לוודא מקרוב שצבא קולומביה לא מבצע פעילות שעלולה לפגוע בחייהם של החטופים.
ב-2005 הופעלו על ידי ניר סוכנים סמויים מימ"ר ירושלים בעיר קאלי בקולומביה, לאחר שהתחזו לבלדרי סמים וחשפו רשת להברחת קוקאין מקולומביה לישראל.
בין העבריינים הישראלים שנעצרו בדרום אמריקה בזכות פעילותו של ניר וגורשו או הוסגרו לישראל היו בין היתר משה בן איבגי, רוצח נהג המונית דרק רוט, אשר נעצר בארגנטינה לאחר שנמלט מישראל והוסגר לימים בחזרה לישראל וכן גרגורי לרנר, אשר הונה מאות קורבנות, ברח מישראל, נעצר בפרגוואי וגורש לישראל.ניר פעל לבד ביבשת אמריקה הלטינית וכונה על ידי העבריינים הישראלים 'השריף'.
קורות חיים > פעילותו ללחימה בפשיעה החמורה והמאורגנת

בשנת 2007 מונה ניר לתפקיד ראש מפלג מודיעין ובילוש ביחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה). בהובלתו של ניר ואנשי מפלג המודיעין של יאח"ה, נעצר באיטליה הקבלן החשוד בעבירות בועז יונה ובהמשך הוסגר לישראל.
בסוף שנת 2008 מונה ניר לתפקיד ראש מחלקת תיאום מבצעי משולב באגף חקירות ומודיעין וקודם לדרגת ניצב משנה. בתקופה זו הרחיבה משטרת ישראל את קשריה המבצעיים בעולם ועבריינים כמו יצחק ומאיר אברג'יל וכן אחרים הוסגרו לארצות הברית.
בשנת 2011 מונה למפקד יחידת אתג"ר בלהב 433, היחידה הארצית האחראית ללחימה בתופעת גנבות הרכב.
ב-2012 הביאה פעילותה של יחידת אתג"ר לירידה של 4% בגנבות הרכב בישראל.
ב-2013 קודם ניר לדרגת תת-ניצב ומונה לראש חטיבת המודיעין של המשטרה המונה כ-250 שוטרים.
קורות חיים > מאבקו לחשיפת שחיתות והוצאתו לחופשה כפויה

ב־24 בנובמבר 2015 ניר הגיש תלונה לראש מח"ש, בה תיאר עבירות לכאורה שביצעו בכירי אגף החקירות והמודיעין ועבירות מין שביצע ניצב רוני ריטמן. בנובמבר 2014 ובפברואר 2015 נשלחו שלושה מכתבים אנונימיים למח"ש נגד ניר. מח"ש בדקה את המכתבים וקבעה כי אין בהם דבר והמכתבים הוחזרו למשטרה ונגנזו.
בשלהי 2015 נכלל ניר ברשימת עשרת תתי ניצבים המועמדים לדרגת ניצב. ב-18 באוקטובר 2015, עוד טרם כניסתו של אלשיך לתפקיד מפכ"ל המשטרה, הוא הורה להוציא את המכתבים האנונימיים נגד ניר, אשר נבדקו על ידי מח"ש ונגנזו חודשים רבים לפני כן ומינה את ניצב דוד ביתן כקצין בודק בעניינו של ניר ועוזרתו. בעקבות ממצאי ביניים של הבדיקה הוציא אלשיך, בחודש דצמבר 2015, את ניר לחופשה כפויה. ההליך המשמעתי התנהל בבית הדין המשמעתי של המשטרה. ב-14 ביולי 2016 חתם השר לביטחון הפנים על ביטול מינויו של ניר וזאת כחלק מהמהלכים הפסולים שנקט אלשיך על מנת לרפות את ידיו של ניר. ניר טען ששמו הוכתם על אף שלא עמד בפני בית משפט. באוגוסט 2018 נערך לניר שימוע לפני פיטורים בעקבות סירובו לבצע בדיקת פוליגרף, כשבעקבותיו העבירה המשטרה בקשה לשר לביטחון פנים לפיטוריו אך השר סירב לשתף פעולה עם מהלכיו של אלשיך.
ב-2016 נחשף כי ניצב יצחקי ואחרים סיכלו את מינויו של גל הירש לתפקיד מפכ"ל המשטרה.
בספטמבר 2016 פנה ניר אל מבקר המדינה והגיש לו חומר בעניין התנהלותם הפסולה לדעתו של בכירי אגף חקירות ומודיעין, לאחר תלונתו של ניר פרסם המבקר דו"ח ביקורת בנושא שיטת המינויים של אלשיך במשטרת ישראל.
במאי 2017, כשנה וחצי לאחר שהוצא לחופשה כפויה, הוגשה נגד ניר לראשונה קובלנה משמעתית,
בה הואשם ניר ב"התנהגות שאינה הולמת שוטר שעלולה לפגוע בתדמית המשטרה". ניר טען לאורך כל הדרך כי הקובלנה המשמעתית נגדו תפורה בתפרים גסים והיא תולדה של מלחמתו נגד השחיתות באגף והעובדה כי נלחם בין היתר בפעולות שביצעו הבכירים באגף לסיכול מינויו של גל הירש.
באפריל 2018 שלח ניר מכתב ליועץ המשפטי לממשלה, שבו תיאר שורת עבירות שביצעו לכאורה בכירים במשטרה ודרש מהיועץ לפתוח בחקירה וכן להעניק לו חסינות לפני העברת הקלטות בנושא, אך היועץ המשפטי סירב לתת לו חסינות מראש.
בנובמבר 2018 השתתף ניר בדיון של ועדת הפנים של הכנסת בנושא שימוש פסול שעושים בכירים באגף החקירות והמודיעין במידע ובחומרי חקירה רדומים.
על פי פרסום של אבישי גרינצייג בגלובס בדצמבר 2019, המשטרה הציעה לניר מחיקה של האישומים וסגירה של ההליך המשמעתי נגדו, והוא יפרוש מהמשטרה. בינואר 2021 ביטלה המשטרה את ההליך המשמעתי נגדו.
בינואר 2019 הגיש ניר תביעת דיבה בסכום של 800 אלף שקל נגד הדס שטייף כתבת הפלילים של גלי צה"ל על פרסומים שלילים שפרסמה נגדו. במאי 2019 גורם בכיר בפרקליטות פנה לעוה"ד של גיא ניר, והציע לו ייתור ההליך המשפטי תמורת פיצוי כספי של חצי מיליון ש"ח שאותה דחה ניר.
בנובמבר 2024 לאחר סחבת בניהול משפטו הסכים ניר לפשרה שבה יפוצה על ידי תחנת הרדיו ב-100 אלף ש"ח ופיצוי נוסף של שטייף שתפצה אותו בעד 100 אלף ש"ח נוספים.
קורות חיים > לאחר פרישתו מהמשטרה

לאחר פרישתו החל ניר לייעץ לגופי אכיפה בעולם במטרה ללחום בפשיעה החמורה והמאורגנת ולפתח יכולות חיזוי פשיעה על מנת להתמודד עם הפשיעה הסדרתית. בימינו משמש יועץ מטעם חברת "חושן" בנושאי מודיעין, לחימה בפשיעה החמורה וחיזוי פשיעה באמצעות בינה מלאכותית וכן מרצה בפורומים שונים.
יואל דרורי

| --- | --- |

יואל דרורי בעת הקלטת מחזה אודיו בתיאטרון אודיו אבות האומה
 לידה:  1 באפריל 1953 (בן 71)
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
יואל פריימן (דרורי) (נולד ב-1 באפריל 1953) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בירושלים. למד בבית הספר היסודי "גאולים" בשכונת בקעה בירושלים.
למד תיאטרון וסוציולוגיה באוניברסיטת גתה בפרנקפורט והופיע בתיאטרון "דנקורט" בהמבורג.
בין השנים 1977–1983 הצטרף לקבוצת התיאטרון הלונדונית "Fragile Theatre", בהנהגתו של הבמאי והכיאוגרף קווין אוקס (Kevin Oakes) וערך עמה מסע הופעות ברחבי אירופה. בקבוצה עבד כמנהל במה, תאורן, מפיק, שחקן ובמאי - בין השאר בהצגה "האי" מאת את'ול פוגארד."אורסטיס" מאת והבימוי קווין אוקס (דרום אפריקה).
לאחר מכן חזר ישראל ושיחק בתיאטרון ובקולנוע.
ב-1993 החל תהליך של חזרה בתשובה: מאותה שנה ועד 2013 הוא למד אצל הרב אברהם ברנדויין זצ"ל בישיבת "קול יהודה צבי" ברובע היהודי בירושלים. כמו כן, בין השנים 1993–2000 לימד תורה במכינה קדם צבאית בישיבת "נחלת צבי" בשדרות המאירי, קריית משה, בראשות הרב יעקב שמעון, כיום בפסגת זאב.
ביוגרפיה > בתיאטרון

בתיאטרון הסימטה: ב-1984 גילם את שם בהצגה "שם" שכתב וביים נפתלי (נפי) סלח.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער: ב-1984 שיחק בהצגה "מלכות דוד" מאת משה סלח (ע"פ ספר בעל אותו שם מאת יהודה בורלא) שביים נפי סלח. ב-1985 גילם את איה ואת השפן בהצגה "פו הדב" מאת אלן אלכסנדר מילן שעיבד וביים עודד בארי. ב-1986 שיחק בהצגה "שניים על גג בודד" שכתבו וביימו נינו דינטרונה וג'אמקומו ראוויקיו. ב-1987 גילם את אבשלום פיינברג בהצגה "שרה, גיבורת ניל"י" מאת דבורה עומר שביים איציק ויינגרטן. ב-1988 גילם את הרצל בהצגה "תאודור הרצל" שכתבה וביימה פנינה גרי.
בתיאטרון חיפה: ב-1987 שיחק בהצגה "מים שמיים ותיבה" על רבי יהודה הלוי שכתב יצחק גורמזאנו גורן בבימיו של עמית ליאור בשיתוף עם בימת קדם.
בפסטיבל עכו: ב-1987 שיחק בהצגה "אז כמוות" מאת אבישי מילשטיין שביימה שוש רייזמן. ב-1990 שיחק בהצגה "תחנת דלק" מאת אורי רמון שביימה מיכל פורת.
בתיאטרון חזית: ב-1987 שיחק בהצגה "סנג'ר" שכתב וביים מוטי בהרב. ב-1991 שיחק ב"שעת מרעה" - ערב שירי משוררים בעריכת רוני סומק שביים עמית ליאור.
בתיאטרון הספרייה: ב-1988 שיחק בהצגה "שטח מחיה" מאת מריה איירן פורנז שביים אבישי גרינפלד.
בתיאטרון הקאמרי: ב-1988 גילם את רון מילר בהצגה "לשבור את הצופן"1988מאת יו וויטמור שביים מיכה לבינסון. ב-1989 גילם את רוס בהצגה "מקבת'" מאת שייקספיר שביים מיכאל גורביץ' ושיחק בהצגה "סוגרים את הלילה" מאת יוסף מונדי שביים ישראל גוריון.
בתיאטרון קומיקיון: ב-1988 שיחק בהצגה "אל תתנו למוות לומר את המילה האחרונה" שכתב וביים ליאור נחמן. הפקה זו הועלתה גם במסגרת פסטיבל ישראל.
בתיאטרון הבימה: ב-1991 גילם את חואן, בעלה של ירמה בהצגה "ירמה" מאת פדריקו גארסיה לורקה.
בתיאטרון אודיו אבות האומה: מאז 1997 משמש כשחקן ובמאי הקולות בתיאטרון. שיחק וביים את המחזות "אברהם אבינו", "יעקב אבינו", "יוסף הצדיק", "השטר", ו"ויקר מקרה" שכתב מנחם לוי.
ביוגרפיה > בטלוויזיה ובקולנוע

ב-1984 גילם את אליהו בסרט "זעם ותהילה" שכתב וביים אבי נשר. ב-1989 גילם איש לח"י בסרט "אש צולבת" שכתב בני ברבש וביים גדעון גנני.
ב-1991 גילם סוחר סמים בסרט "מחץ הדלתא 3: משחק המוות" שביים שמוליק פירסטנברג.
ב-1992 שיחק בסרט "מלאכים ברוח" שכתב וביים גור הלר.
ב-1993 שיחק בסדרה "חום טרופי" (Tropical Heat: Sweating Bullets) שביים סאם איגן, ושיחק בסרט "Night Terrors" שביים טובי הופר.
ב-2002 גילם את ישראל ב"ק בסרט "אדמה" שכתב וביים משה הרשטיק.
בין השנים 2014–2022 גילם את למך, בסדרה עלילות ארץ גושן של ערוץ מאיר לילדים, שביים יואב אליצור.
הערות שוליים

↑  Page 51 Advertisements Column 1, כל העיר, 31 באוגוסט 1984
↑  כאשר הצגה זו הועלתה בתיאטרון פרגוד, היא נקראה בשם "ילדי הפח". ראו: בתיה אבישי, מי מה מתי, 12 באוקטובר 1984
↑  אילנה באום, אמש בתיאטרון, בעיתון "מעריב", 23 ביולי 1984
↑  עמוד ההצגה באתר התיאטרון
↑  חיים נגיד, פיצול האישות של רובינזון קרוזו, מעריב, 9 בספטמבר 1986
↑  יוסי עוזרד, בונים על היפני הטמבל, חדשות, 5 בנובמבר 1986
↑  עמוד ההצגה באתר פסטיבל עכו
↑  הצגות תחרות, כל העיר, 3 באוקטובר 1990
↑  שוש אביגל, תיאטרון כמרכז גמילה, כותרת ראשית, 18 בינואר 1984
↑  אינפוזיה לשיעור ספרות, חדשות, 11 באוקטובר 1991
↑  אונס במרתף, מעריב, 14 במרץ 1988
↑  מודעה, כל העיר, 7 באוקטובר 1988
↑  רחלה זנדבק, חידה אנגלית - 'לשבור את הצופן' - התיאטרון הקאמרי: תל־אביב, כותרת ראשית, 16 בספטמבר 1988
↑   ליאור נחמן - תיאטרון קומיקיון (למבוגרים) "אל תתנו למוות לומר את המילה האחרונה", סרטון  באתר יוטיוב
↑  החזרה חייבת להמשך, חדשות, 23 בינואר 1991
↑   אדמה - טריילר, סרטון  באתר יוטיוב
אופק 10

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מפעיל:   צבא ההגנה לישראל
 יצרן:  ישראל התעשייה האווירית לישראל
 תאריך שיגור:  9 באפריל 2014
 משגר:  שביט
 אתר שיגור:  בסיס פלמחים
 משימה
 סוג משימה:  לוויין ריגול
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  retrograde orbit 
 אפואפסיד:  400 קילומטר
 פריאפסיד:  600 קילומטר
 זמן הקפה:  99.6 דקות
 משך המשימה הכולל:  9 באפריל 2014 – 14 ביולי 2024 (10 שנים)
 מידע טכני
 משקל:  330 ק"ג
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  39650
 מאגר המידע הלאומי:  2014-019A
 
אופק 10 הוא לוויין צילום וריגול ישראלי ממשפחת לווייני אופק, שתוכנן ונבנה על ידי התעשייה האווירית לישראל עבור משרד הביטחון. אופק 10 שוגר מבסיס פלמחים על גבי משגר הלוויינים שביט, ב-9 באפריל 2014 והיה במסלולו עד יולי 2024.
רקע

מנהלת החלל במפא"ת, יחידה 9900 באגף המודיעין וחיל האוויר הזמינו את אופק 10 מחטיבת מערכות טילים וחלל של התעשייה האווירית (הקבלן הראשי), חברת אלתא ומפעלים נוספים בחברה במטרה לשמש כמחליף של אופק 8. החברות תומר ורפאל ייצרו את מנועי טיל השיגור – שביט.
השיגור

השיגור לחלל התבצע בלילה שבין 9 ל-10 באפריל 2014, בשעה 22:15, באמצעות משגר הלוויינים שביט של מפעל מלמ, מבסיס פלמחים על ידי יחידת ניסוי טילים.
יכולות

התמונה שהלוויין מייצר מבוססת על מכ"ם. הלוויין משגר קרן מיקרוגל לקרקע וההחזר והשינויים בקרן המכ"ם שחוזרת ללוויין מאפשרים ליצור תמונה הדומה לתמונה שנוצרה במצלמה אלקטרואופטית. כך הלוויין יכול לייצר תמונות באור, בחושך, דרך עננים, וכמעט בכל תנאי מזג אוויר.
הייחודיות של הלוויין היא שהוא מבוסס מכ"ם, בניגוד לשאר לווייני אופק שהם לוויינים אופטיים (פרט לאופק 8 ו-13).
אופק 10 דעך באטמוספירה ב-14 ביולי 2024.
ראו גם

לוויינים של צה"ל
לוויינים ישראליים
הערות שוליים

1 2  אמיר בוחבוט‏, אופק 10 שוגר: "ישראל מעצמת חלל", באתר וואלה, 10 באפריל 2014
↑  ניר דבורי, ‏משרד הביטחון: "100% הצלחה ללוויין 'אופק 10'", באתר ‏מאקו‏, 12 ביוני 2014
↑  אבי בליזובסקי, ‏אופק 10 ששוגר הלילה הוא לוויין מכ"ם (SAR), באתר "הידען", 10 באפריל 2014
↑  אבי בליזובסקי, ‏הלוויין אופק 10 שימר את ההישג של קודמיו ופועל ב-100% הצלחה; סמנכ"לית מבת-חלל: זה לא טריוויאלי, אנו עובדים קשה להשיג זאת", באתר "הידען", 13 ביוני 2014
| ישראל לוויינים ישראליים ותוכניות חלל אחרות |
| --- | --- | --- |
| לווייני תקשורת | עמוס (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6) • דרור 1 |  |
| לווייני צילום מסחריים | ארוס • אופטסאט |  |
| לוויינים צבאיים ולוויינים של צה"ל | אביר • אופק (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 16 • 13) • טכסאר |  |
| לווייני מחקר וטלסקופים | ULTRASAT‏* • ונוס*  • DIDO  •  *SHALOM  • *SLOSHSAT |  |
| לווייני סטודנטים ואוניברסיטאות | טכסאט  • דוכיפת 1 • דוכיפת 2 • דוכיפת 3 • SAMSON • BGUSAT  • SATLLA-1  • SATLLA-2B |  |
| חלליות וגשושיות | בראשית • בראשית 2* |  |
| יכולות שיגור | משגר שביט • בסיס פלמחים |  |
| משימות אנלוגיות למאדים | D-MARS |  |
| מיזמים שהוקפאו | טאווקס* • ‏MuSAR‏* • דוד* |  |
| ארגונים ישראליים קשורים | סוכנות החלל הישראלית • מפא"ת • מנהלת תוכנית החלל • התעשייה האווירית לישראל • SpaceIL |  |
* שיתופי פעולה בינלאומיים
יודי יובל רקנאטי

יודי יובל רקנאטי, מאי 2017
יהודית יובל רקנאטי לשמאלו של נשיא המדינה, ראובן ריבלין ורעייתו, נחמה ריבלין מארחים אירוע לציון 20 שנות פעילות לנט"ל, מימין מנכ"לית נט"ל אורלי גל, ומשמאל בני גנץ, מרץ 2018
יודי יובל רקנאטי (נולדה בתל אביב-יפו בשנת 1951) היא יזמת חברתית, אשת עסקים ונדבנית ישראלית. מייסדת ויו"ר קבוצת גנדיר ועמותת נט"ל. כלת פרס רפפורט לנשים פורצות דרך, 2017.
בשנת 2016 פורבס ישראל העריך את הונה ב-1.5 מיליארד שקלים.
ביוגרפיה

יהודית יובל רקנאטי היא בת למשפחת רקנאטי, ממשפחות העסקים הבולטות בתולדות מדינת ישראל. סבה, ליאון רקנאטי היה מייסד בנק דיסקונט; אביה דניאל רקנאטי היה מנכ"ל הבנק; ואמה, מטילדה רקנאטי ממשפחת קרסו, הייתה פעילה חברתית. אחיה הוא הבנקאי ליאון רקנאטי.
למדה בגימנסיה העברית "הרצליה" והדריכה בתנועת הצופים. שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן וסעד. בוגרת תואר ראשון בארכאולוגיה מאוניברסיטת תל אביב (בשנת 1976) ותואר שני בטיפול באמצעות אמנויות, מלסלי קולג'(אנ'), בבוסטון, שבארצות הברית.
יובל רקנאטי היא המייסדת והבעלים של "קבוצת גנדיר", המשלבת פעילות עסקית נרחבת עם פילנתרופיה ותמיכה בפעילות ארגוני החברה האזרחית בישראל, "קרן גנדיר" המשפחתית, השייכת לקבוצה, מתמקדת במספר תחומים עיקריים: קידום צעירים גילאי 20–35 בקהילות, קיבוצים עירוניים, מרכזי צעירים בפריפריות חברתיות וגאוגרפיות בישראל, שרות לאומי/אזרחי ותמיכה בבעלי צרכים מיוחדים במסגרת "קרן הזדמנות". נוסף על כך, שותפה בקרנות שחף, קרב, רש״י, אריסון ומריו סגל.
בשנת 1998 הקימה יחד עם ד"ר יוסי הדר את עמותת נט"ל, שמטרתה העיקרית היא להוות בית טיפולי רב מקצועי לנפגעי טראומה וקרוביהם על רקע הסכסוך הישראלי הערבי ואסונות בעלי אופי לאומי למען שיקום ושיפור איכות חייהם.
רקנאטי, המשמשת גם כיו"ר העמותה בהתנדבות, מעמידה את בית נט"ל לטובת העמותה, וכן תורמת לכיסוי הוצאות הנהלה וכלליות מדי שנה.
בין השנים 2001–2004 השתתפה מספר פעמים במשלחת ישראל ל-GA, העצרת הכללית של הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה. בפעמיים אלו הייתה נציגת המשלחת של פילנתרופים ישראלים.
בשנים 2014–2015 הייתה יושבת ראש מבצע "הקש בדלת" של האגודה למלחמה בסרטן.
עם הארגונים להם תרמה נמנים: מרכז רפואי דוידוף במרכז רפואי רבין, מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, האגודה למלחמה בסרטן, המרכז הבינתחומי הרצליה, מוזיאון ישראל ובית האבות ע"ש ליאון רקנאטי. משמשת כדירקטורית בבית גיל הזהב ע"ש דניאל ומטילדה רקנאטי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

יובל רקנאטי היא אלמנתו של ד"ר ישראל יובל, שהיה גינקולוג ואיש עסקים. נמצאת במערכת יחסים זוגית ואם לשלוש בנות. מתגוררת בהרצליה פיתוח.
חברויות ציבוריות

חברת הנהלה של האוניברסיטה העברית
חברת הנהלה של אוניברסיטת תל אביב
חברה הנהלה של מוזיאון ישראל
חברת הנהלה של קרן יה"ל
חברה מייסדת בוועד המנהל, מרכז שיתופים, הפועל לחיזוק החברה האזרחית בישראל, באמצעות פיתוח הניהול החברתי, הרחבת הפילנתרופיה הפרטית וקידום השיח הבין מגזרי
חברת ארגון JFN ויושבת הראש לשנת 2015
נאמנה בארגון מידות
חברת ומשנת 2017 סגנית יו"ר של ארגון אריה יהודה ישראל, המקיים פעילות חברתית פילנתרופית של נשים בישראל לקידום ולהעצמת נשים ונערות בחברה הישראלית
חברה משנת 2010 ביוזמה "יכולים, נותנים", לקידום נתינה פרטית משמעותית בישראל
הייתה חברה בוועדה המייעצת לישראלים מטעם ה-UJC
פרסים והוקרה

פרס משנה בתחרות היזם החברתי (2004)
אות כבוד על פעילותה בנט"ל, המועצה הארצית לפיתוח חברתי (2004)
מגן שר הבריאות למתנדבים מצטיינים (2005)
אות ראש עיריית תל אביב-יפו למתנדבים מצטיינים (2005)
אות הנשיא למתנדב (2008)
אות יקיר הצופים (2012)
אות החוסן, מכללת חיפה (2012)
דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת תל אביב, "על היותה מנהיגה מן השורה הראשונה בתחומי הפילנתרופיה, הסנגוריה הציבורית וההתנדבות האזרחית... והרוח ההומניטרית הנדיבה שלה בתמיכה במגוון יוזמות תרבותיות, רפואיות וחברתיות בתחום הרווחה, שמשפרות את איכות החיים בישראל" (2013)
עמית כבוד, המרכז הבינתחומי הרצליה, בעבור פועלה בעמותת נט"ל (2014)
דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2015)
אות פורום בכירי המשק, אוניברסיטת חיפה, "על עשייתה החברתית לחיזוק חוסנה ועתידה של החברה הישראלית" (2015)
פרס רפפורט לאישה מעוררת השראה, "על הקמת ארגון נט"ל ופעילותה החברתית והפילנתרופית ארוכת השנים" (2017).
פרסים והוקרה > רשימות עיתונאיות שציינו את יובל רקנאטי

ליידי גלובס בחר בה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל (2005)
דה-מרקר בחר בה כאחת מ-101 משפיעים לטובה (2010)
פורבס ישראל ציין אותה כאחת מ-100 האנשים העשירים בישראל (2016)
נוסף על כך, יובל רקנאטי צוינה כאישה כמעוררת השראה בספר "24/7 - ישראלים מעוררי השראה" מאת להמן ורפאלי, בהוצאת מטר (2018).
הערות שוליים

↑  100 העשירים בישראל 2016, באתר פורבס ישראל
↑  אודות מטילדה רקנאטי, באתר לזכרם של דניאל ומטילדה רקנאטי
↑  דפנה ארד, זוכות פרס קרן רפפורט: שלוש נשים שהצליחו לשנות את העולם, באתר Xnet‏, 22 במרץ 2017
↑  יהודית יובל רקנאטי - פרס רפפורט 2017, בערוץ פרס רפפורט, באתר יוטיוב, 12 במרץ 2017
↑  101 משפיעים לטובה - האנשים שהופכים את ישראל למקום טוב יותר, באתר TheMarker‏, 5 בספטמבר 2010
מלון דן אכדיה

| --- | --- |

 מיקום:  רמת ים 122, הרצליה
 חדרים:  208
 בעלות:  מלונות דן
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  21 ביוני 1955
 אדריכל:  ורנר יוסף ויטקובר
 תאריך שיפוץ:  2017 (שיפוץ אחרון)
 קואורדינטות:  32°10′02″N 34°47′58″E﻿ / ﻿32.167133657381°N 34.799478091308°E﻿ / 32.167133657381; 34.799478091308
 www.danhotels.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) מלון דן אכדיה(למפת נתניה רגילה) מלון דן אכדיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלון דן אכדיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלון דן אכדיה  he מלון דן אכדיהhe מלון דן אכדיהמפת  __ הרצליה (in English: Herzliya)  __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (in English: Rishpon) (מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council)) מצפון-מזרח: __ רעננה (in English: Ra'anana) ממזרח: __ גבעת ח"ן (in English: Givat Hen) (מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council)), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ גליל ים (in English: Glil Yam) (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מלון דן אכדיה הרצליה הוא בית מלון על החוף של הרצליה בבעלות ובהפעלת רשת מלונות דן. המלון הוקם לראשונה בשנת 1955 ומאוחר יותר נפתח מחדש בשנת 1958 לאחר 16 חודשי סגירה.
המלון

המלון כולל 208 חדרי אירוח. החדרים בבניין המלון הראשי משקיפים אל הבריכה והים, ואילו חדרי בקתות הגן כוללים טרסות פרטיות, אשר חלקם עם אמבט עיסוי.
מתקני הפנאי המוצעים במלון כוללים בריכת שחייה חיצונית, 6 מגרשי טניס וחדר כושר. נוסף על כך, ליד המלון ניתן לעסוק בצלילה וברכיבה על סוסים. לילדים קיימת בריכת שחייה נפרדת, מתקני שעשועים ותוכנית פעילויות בזמן חופשות מרכזיות מבית הספר. במלון מספר מסעדות. המלון ממוקם על החוף, ונמצא במרחק הליכה קצרה מהמרינה של הרצליה ומהקניון הסמוך.
היסטוריה

המלון נבנה על ידי חברת "ארגל" במימון של ציונים ארגנטינאים ושל ממשלת ישראל. בנייתו נמשכה 3 שנים והושקעו בו כ־3 מיליון לירות ישראליות. המלון תוכנן על ידי האדריכל ורנר יוסף ויטקובר. המלון נפתח ב-21 ביוני 1955 בנוכחות ראש הממשלה וחברי כנסת. המלון השתרע על 46 דונאם וכלל 120 חדרים בבניין בן 5 קומות ומרתף. השם "אכדיה" שניתן למלון לקוח מספר בראשית פרק י' פסוק י' — "אכד" בארץ שנער, אחת הערים בממלכתו של נמרוד. הפסוק מגולף כצורתו על הקיר באכסדרה של המלון.
המלון נרכש בסוף שנת 1957 מידיו של פנחס ספיר שהציע ליקותיאל ושמואל פדרמן רכישת מלון כושל בהרצליה בשם "אכדיה". המלון נפתח מחדש בשנת 1958 לאחר שהיה סגור 16 חודשים. בשנת 1959 הועלה הרעיון של הקמת בריכה (וזאת, אף על פי שהמלון היה צמוד לים) וזו הוקמה ביחד עם הגדלת המלון לכ-200 חדרים. בשנת 2012 ניתן אישור להקים בסמוך למלון עוד 2 מלונות בני 8 קומות מצפון למבנה המלון הנוכחי, ומלון בן 17 קומות מדרום למבנה הנוכחי. המלונות החדשים צפויים להכיל עוד כ-1,300 חדרי אירוח. לאחר מאבק משפטי ממושך שבו בוטלה ההרחבה, בשנת 2019 נדחו העררים והתוכנית אושרה מחדש. בשנת 2017 עבר המלון שיפוץ מקיף בשווי 40 מיליון שקל, אשר כלל את שיפוץ החדרים ואת שדרוג אולם ההסעדה. הבניין המרכזי במלון הוכרז כבניין לשימור.
הערות שוליים

↑  מלון "אכדיה" נפתח מחדש, באתר עיתון הארץ⁩⁩, ‏28 פברואר 1958
↑  סקירה על המלון באתר booking
↑  הממשלה שותפת במלון "אכדיה", הארץ, 8 במאי 1955
1 2  היום - הפתיחה החגיגית של מלון "אכדיה", הצופה, 21 ביוני 1955
1 2  40 מיליון שקלים של שימור משודרג, באתר הכל טוב, ‏16 ביולי 2017
↑  נפתח מלון "אכדיה", חרות, 22 ביוני 1955
↑  עירית רוזנבלום, מלון דן אכדיה בהרצליה יורחב וייהפך למלון הגדול בישראל , באתר הארץ, 9 בינואר 2011
↑  הילה ציאון, הרצליה: אושרה הרחבתו של מלון דן אכדיה, באתר ynet, 15 באפריל 2015
↑  שלומית צור, ‏ביהמ"ש ביטל את התוכנית להרחבת מלון דן אכדיה בהרצליה, באתר גלובס, 30 במאי 2016
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏מלון דן אכדיה בהרצליה מקפיא את תוכניות ההתרחבות, באתר גלובס, 2 ביולי 2017
↑  דותן לוי, אכזבה בהרצליה: המחוזית דחתה את ההתנגדויות להרחבת מלון דן אכדיה, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2018
↑  שלומית צור, ‏סוף למאבק ארוך-השנים: מספר החדרים במלון דן אכדיה שעל קו החוף בהרצליה יגדל בלמעלה מפי 6, באתר גלובס, 30 באפריל 2019
↑  שיפוץ מקיף במלון דן אכדיה באתר מסע אחר
↑  מלון "דן אכדיה" סיים שיפוץ בהשקעה של כ-40 מיליון ₪ באתר passportnews‏, 2 ביולי 2017