stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תרגיל בהתעוררות (שיר)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014–2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014–2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014–2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014–2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014–2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014–2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014–2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014–2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 16 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 23 בפברואר 2014 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | התו השמיני |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  תרגיל בהתעוררות, 2014-03-19, נבדק ב-2023-05-06
1 2  אודי הירש‏, "תרגיל בהתעוררות": השיר הכי חשוב של תשע"ד, באתר וואלה, 26 בספטמבר 2014
↑  שלומי שבן - תרגיל בהתעוררות, דיסקים חדשים, אלבומים ישראלים חדשים, התו השמיני, מוסיקה ישראלית, ביקורת מוסיקה, יוסמיוסיק, חדשות מוסיקה, מרץ 2014, באתר yosmusic.com, ‏2020-04-19
↑  תרגיל בהתעוררות – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  3.4.2014 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  תשע"ד (גלגלצ) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  אסף נבו, ‏"מסתובב" הוא השיר הכי מושמע בישראל ב-2014, באתר ‏מאקו‏, 1 בינואר 2015
↑  75 אלבומים ל-75 לישראל: תרגיל בהתעוררות | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  מלות השיר "תרגיל בהתעוררות", באתר שירונט, בדיקה אחרונה ב־2 בפברואר 2022
↑  אורן מאיירס, השמים צבועים וניל, האופק מפויח, באתר העין השביעית, 15 באפריל 2014
1 2 3  עמי פרידמן, שלומי שבן: "הקליפ היפה ביותר שלי אי פעם", באתר ynet, 5 בינואר 2015
↑  שלומי שבן וחוה אלברשטיין - תרגיל בהתעוררות (קליפ רשמי), נבדק ב-2023-05-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 81af54b3-228c-40d5-b6f5-052ec2bed1c3
שעה טובה

ערך זה עוסק בשבועון חרדי. אם התכוונתם לתוכנית ראיונות טלוויזיונית, ראו .
לוגו העיתון
שעה טובה הוא שבועון חרדי שיצא בעבר בין 1993 ל-2018, וזוהה עם הימין, העיתון נסגר עקב קשיים כלכליים.
היסטוריה

בשנת 1987 נוסד השבועון החרדי משפחה על ידי אשר צוקרמן שפרש מיום השישי ושימש כעורכו הראשון. צוקרמן צרף כמשקיע את יהודה פלאי שהפך לבעל השליטה בעיתון. תחילה יצא העיתון כירחון ונקרא "משפחה: ירחון הבית היהודי". מאוחר יותר הפך לשבועון בשם "השבוע של משפחה". בטבת תשנ"ג (1993) עזב צוקרמן את משפחה, כאשר גיליון אחד הופק במקביל הן על ידי המערכת בבעלות פלאי והן בהוצאת צוקרמן. שבוע לאחר מכן הופיעה מהדורתו של צוקרמן בשם "השבוע".
מ. ארבל, שכתב רבי המכר "קשר גורדי" ו"בלתי הפיך", פרסם את ספריו בהמשכים בעיתון, ומאז שנת 2000 ועד 2009 התפרסמו בו סיפורי מתח בהמשכים מאת הסופר נחמן גרשונוביץ.
ב־2001 שינה הגיליון את שמו ל"כל השבוע".
ב-2003 הודיע צוקרמן על סגירת העיתון לאחר שפרסם כתבה שעסקה בסכסוך פנימי בחסידות גור, צעד שהביא להתנכלות אליו. כשבועיים לאחר מכן החל להופיע עיתון בשם "שעה טובה", בו השתמש צוקרמן בשם עט שלא שימש אותו בעבר.
ב-2007 נרכש העיתון על ידי אשר דויטש, איש עסקים חסידי צעיר, ואשר צוקרמן, המשמש גם כעורך-עמית וככותב טור בו. זמן קצר לאחר מכן מינו את אהרן קליגר כסמנכ"ל, ולאחר מספר חודשים הצטרף העיתונאי דוד זאב רוטנברג כיועץ תוכן וכאחראי על השבועון, אך כעבור זמן קצר פרש.
ב-2008 העיתון נקלע לקשיים כלכליים, ואיש העסקים יואל ערבליך קנה את חלקו של אשר דויטש בעיתון, והצליח לשקם אותו מבחינה כלכלית.
בתחילת מאי 2018, העיתון חדל להופיע לחלוטין לאחר ש"נעקץ", לטענת עורכו, אשר צוקרמן, על ידי אחת מהחברות שעבדה עם העיתון. חודש וחצי לאחר מכן, פורסם כי העיתון אמור לצאת מחדש לאור, לאחר שמספר אנשי עסקים חרדים קנו אותו וערכו בו שיפורים שונים.
באמצע יולי 2018, העיתון חזר להופיע בחנויות בבעלות אלי שפירו כשמחיר העיתון יורד מ-17.90 ל-9.90, כמו כן ארבעת המוספים (שעה טובה, שעה טובה בבית, שעה טובה לילדים ושעה טובה במטבח) אוחדו לגיליון אחד. השינוי לא צלח והעיתון נסגר.
מבנה העיתון

חדשות שעה טובה - מכיל ידיעות חדשותיות חרדיות וכלליות, כתבות וטורים.
שעה טובה - מגזין נספח לעיתון החדשות שמודפס על דפי כרומו. מכיל טורים פוליטיים, פרשנות, ראיונות, עמודי תמונות רבנים/אדמורי"ם וציטוטי מאמרים המופיעים בעיתונות הכללית אודות המגזר החרדי.
שעה טובה בבית - מוסף למשפחה, מכיל כתבות על רפואה, חינוך, עיצוב ומטבח. מיועד בעיקר לנשים.
שעה טובה לילדים - מוסף מנוקד לילדים.
שעה טובה במטבח - מוסף שמופיע בעיקר בחגים, ובו מתכונים המתאימים לאותו חג.
בערבי החגים, מפיק העיתון מוספי חג.
הערות שוליים

↑  אברהם דוב גרינבוים, יהדות התפוצ, באתר מגזין ליברל, ‏11 ביוני 2020
1 2 3  הגונז האלמוני, ‏ביקורת עיתוני פסח: הטור שלא עושה הנחות, באתר כיכר השבת, 20 באפריל 2017
↑  זעזוע ב'שעה טובה': העורך החב"די התפטר מתפקידו, אתר שטורעם טבת תשס"ט
↑  הגונז האלמוני, 'שעה טובה' החדש: עולם כמנהגו נוהג, באתר פאשקעוויל, ‏17 ביולי 2018
| דגל ישראל שבועונים בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | מעריב סופהשבוע • זו הדרך • בראשית |  |
| בידור ופנאי | לאשה |  |
| המגזר החרדי | משפחה • בקהילה • שעה טובה • יום ליום • הדרך • העדה • כפר חב"ד • בית משיח • המחנה החרדי • החומה |  |
| התנועה הקיבוצית | הזמן הירוק • ידיעות הקיבוץ |  |
| המגזר הדתי-לאומי | בשבע • מקור ראשון (מוצש) • שביעי |  |
| ילדים ונוער | מעריב לנוער • מעריב לילדים • אותיות וילדים • זרקור |  |
| רשתות מקומונים | רשת שוקן • ידיעות תקשורת • קו עיתונות (דתי-חרדי) • השקמה |  |
| מקומונים | העיר • כל העיר (ירושלים ומודיעין) • Time Out תל אביב • כלבו – חיפה והצפון • ערב ערב באילת • השבוע באשדוד • צומת השרון • מלאבס – פתח תקווה |  |
| בערבית | כל אל-ערב • א-סנארה • אלמיתאק • אח'באר א-נקב • פנורמה • חדית' א-נאס |  |
| בשפות אחרות | נובוסטי נדלי (רוסית) • אוי קלט (הונגרית) |  |
| שבועונים מהעבר | הארץ שלנו • דבר השבוע • דבר לילדים • העולם הזה • הפועל הצעיר • להיטון • כולנו • משמר לילדים • עיתון מיוחד • פנים אל פנים • קונטרס • רימון  • שישי  • עולמו של דיסני • רייטינג • ראש אחד • במחנה • פנאי פלוס • צוהר |  |
הפקולטה למדעי החברה, אוניברסיטת תל אביב

הפקולטה למדעי החברה ע"ש גרשון גורדון של אוניברסיטת תל אביב היא פקולטה שנוסדה בשנת 1964. בפקולטה 5 בתי ספר עצמאיים: בית הספר לכלכלה, בית הספר לעבודה סוציאלית, בית הספר למדיניות וחברה, בית הספר המדרשה הבינלאומית, בית הספר למדע המדינה ממשל ויחסים בינלאומיים ובית הספר למדעי הפסיכולוגיה, ו-4 חוגים: סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, תקשורת, לימודי עבודה ומדיניות ציבורית.
הלימודים בפקולטה

בשנת 1964 נפתחו הלימודים בפקולטה עם שלושה חוגים: סוציולוגיה, מדעי המדינה ויחסים בינלאומיים והחוג לארצות מתפתחות.
שנת הלימודים תשכ"ד נפתחה עם ארבעה חוגים נוספים: כלכלה, סטטיסטיקה, לימודי עבודה ומגמה לעיתונאות.
באוקטובר 1969 נפתחו לימודי תואר שני בסוציולוגיה, מדע המדינה וסטטיסטיקה. בנובמבר 1969 נחנך הבניין המרכזי של הפקולטה, בניין נפתלי.
בנוסף לתוכניות לתואר מתקיימות בפקולטה תוכניות לימודים מיוחדות למנהלים ובכירים, תוכניות מיוחדות למצטיינים, מסלולים מיוחדים ובנוסף תוכניות לתואר שני ובאנגלית ביישוב סכסוכים וגישור, באנגלית ביישוב סכסוכים וגישור, לימודי הגירה, ביטחון ודיפלומטיה, מדע המדינה ותקשורת פוליטית, והתוכנית משבר וטראומה.
בפקולטה מתקיימות תוכניות לימוד מיוחדות:
התוכנית למנהלי משאבי אנוש
מ"א אקזקוטיבי ללימודי ביטחון ודיפלומטיה
מדע המדינה בתחום תקשורת פוליטית
התוכנית למדיניות ציבורית למנהלים
התכנית הבינלאומית ליישוב סכסוכים וגישור
התוכנית הבינלאומית ללימודי ביטחון ודיפלומטיה
התוכנית הבינלאומית בלימודי הגירה
התוכנית הבינלאומית למדע המדינה ותקשורת פוליטית
התוכנית הבינלאומית למשבר וטראומה
נכון לשנת 2014, לומדים בפקולטה כ־3,500 תלמידי תואר ראשון, כ־1,800 תלמידי תואר שני וכ-200 תלמידי תואר שלישי.
דקאני הפקולטה

|  | תמונה | שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | יונתן שפירא | 1966–1969 | סוציולוג |
| 2 |  | חיים בן-שחר | 1969–1972 | כלכלן |
| 3 |  | איתן ברגלס | 1972–1974 | כלכלן |
| 4 |  | סעדיה תובל | 1974–1977 | חוקר מדע המדינה |
| 5 |  | אשר אריאן | 1977–1981 | חוקר מדע המדינה |
| 6 |  | אסף רזין | 1981–1986 | כלכלן |
| 7 |  | אפרים יער | 1986–1991 | סוציולוג |
| 8 |  | יונתן שפירא | 1991–1993 | סוציולוג קדנציה שנייה |
| 9 |  | אריה נדלר | 1993–1998 | פסיכולוג |
| 10 |  | משה סמיונוב | 1999–2002 | סוציולוג |
| 11 |  | אינה וינר | 2002–2006 | פסיכולוגית |
| 12 |  | נח לוין-אפשטיין | 2006–2012 | סוציולוג |
| 13 |  | תמר רונן-רוזנבאום | 2012–2020 | חוקרת חינוך |
| 14 |  | איתי סנד | 2020–2024 | חוקר מדע המדינה |
| 15 |  | אמל ג'מאל | 2024–מכהן | חוקר מדע המדינה |
הנחת אבן הפינה לבניין נפתלי

הבניין הגבוה והבולט בקצה הדרומי של קמפוס אוניברסיטת תל אביב הוא "בניין נפתלי", הקרוי על שמו של פרץ נפתלי, המשמש מאז נחנך ב-1969 את הפקולטה למדעי החברה. תכננו אותו האדריכלים אריה אל-חנני וניסן כנען בהשתתפות מרדכי אנגלמאייר.
ב-29 באוקטובר 1967 נערך באתר טקס הנחת אבן הפינה לבניין נפתלי. בטקס השתתפו גולדה מאיר, שר האוצר פנחס ספיר, ראש עיריית תל אביב מרדכי נמיר ונכבדים אחרים.
מבנים נוספים של הפקולטה

בניין אודיטוריום בר-שירה
קרוי על שמו של ישראל בר-שירה (בשרובקר) ממייסדי הפקולטה למשפטים באוניברסיטה (שנפטר ב-1982). עוצב כמבנה צנוע ששמר על אופי הבינוי של המבנים המרכזיים בקמפוס שנבנו כולם בבטון חשוף. כל אחת מצלעות הבניין נמתחת לאורך של 26.2 מ', ובכל אחת מהן קבעו האדריכלים ששה פתחי חלונות אנכיים המאפשרים קשר עין אל החוץ. בפתחים אלה שולבו תריסי בטון קבועים להם נועד תפקיד פונקציונלי של הצללה, אך גם תפקיד עיצובי שנועד ליצור חלוקה בפתחים הגבוהים.
זמן קצר לאחר תחילת ההקמה של בניין נפתלי התקבלה באוניברסיטה תרומה להקמת בניין האודיטוריום המרכזי שיועד לקום בסמוך.
בניין שרת – בית הספר לפסיכולוגיה
תוכנן על ידי השותפים האדריכלים איליה בלזיצמן ואנדרי לייטרסדורף מההסתדרות, הסדר והמשמעת שאפיינו את התקופה משתקפים גם בעיצוב הבניין – מסדרונות ארוכים וחזיתות המורכבות משוברי קרני שמש
בניין בית הספר לכלכלה ע"ש איתן ברגלס
אדריכלים: עליזה טולדו ואלכסנדר שוורץ
הוקם בשנת 2001, שטחו 3,156 מ"ר
הוקם בהשקעה של 5 מיליון דולר, הוקם בסיוע תרומות שהתקבלו מגופים עסקיים במשק ואנשי עסקים פרטיים.
בניין שאפל – בית הספר לעבודה סוציאלית
משנת הלימודים תשמ"ט (1988/89), שנת העשרים לקיומו של בית הספר, מתקיימות פעולותיו בבניין, שהוקם בתרומתה הנדיבה של משפחת שאפל, לילי ונתן להנצחת זכרו של בנם בוב שאפל. בשנת הלימודים תשס"ב (2001) נחנך אגף חדש בבנין בית-הספר, שבנייתו נתאפשרה על-ידי תרומה נדיבה נוספת של המשפחה. בנין בית-הספר והתשתיות שבו -- כיתות הלימוד, מעבדת המחשבים, המעבדה האורקולית והספרייה, מותאמים כולם לצורכי ההוראה, המחקר וההכשרה המקצועית הייחודית למקצוע העבודה הסוציאלית.
בניין מרים ומשה שוסטר למרכז לטרואמה וחוסן – פסיכולוגיה (בעתיד)
בוגרים מפורסמים של הפקולטה

דניאל הגרי – דובר צה"ל, קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף
שרה נתניהו – פסיכולוגית, אשתו של בנימין נתניהו
גיא פינס – מגיש טלוויזיה, שדרן רדיו, מפיק ואיש בידור ותקשורת
הערות שוליים

↑  נחנך בניין הפקולטה על שם פרץ נפתלי באוניברסיטת ת"א, על המשמר, 13 בנובמבר 1969, המשך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450490805171  VIAF: 137714409   WorldCat (עם VIAF): 137714409
רתם איזק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1985 (בת 38) זכרון יעקב, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  rotem.izak
 
רתם איזק (נולדה ב-31 בדצמבר 1985) היא עיתונאית ומרצה ישראלית, כתבת המוספים בידיעות אחרונות ובעלת טור קבוע במגזין טיים אאוט תל אביב.
ביוגרפיה

איזק נולדה וגדלה בזכרון יעקב ולה שני אחים. בעקבות שליחות של הוריה, התגוררה המשפחה במשך שנתיים בפינלנד. שירתה בצה"ל כקצינת יחסי ציבור והמשיכה לתפקיד מפקדת להקת חיל האוויר.
בעלת תואר שני במסלול לדוקטורט בלימודי מגדר בבית ברל.
הגישה פינה ברדיו בתוכנית של איריס קול.
בשנת 2015 השתתפה בתוכנית הריאליטי האח הגדול VIP עונה 2 בה סיימה במקום השמיני.
איזק עובדת במערכת ידיעות אחרונות בה היא מראיינת אישים מפורסמים למגזיני סוף השבוע "7 ימים" ו-"7 לילות".
עורכת את מדור האופנה והלייפסטייל במגזין טיים אאוט תל אביב בנושאי תרבות, יחסים, אוכל, אופנה וחברה.
בעלת הטור האישי "ערה" במגזין את העוסק בזוגיות ויחסי מין וכותבת טורים וכתבות בנושאי פמיניזם ושוויון נשים.
מלבד הכתיבה, היא מרצה בנושאי סוגיות מגדריות בתרבות העכשווית.
חיים אישיים

איזק נשואה ואם לשניים. גרה בתל אביב. מנהלת אורח-חיים צמחוני.
הערות שוליים

↑  רתם איזק, ‏למה להיות פמיניסטית זה הדבר העצוב והחשוב ביותר שקרה לי, באתר "Time Out ישראל", 7 במרץ 2016
↑  מערכת mako סלבס, ‏קולולו: רתם איזק בהריון ראשון, באתר ‏מאקו‏, 15 במרץ 2018
יצחק ליסר

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1806 נוינקירכן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1 בפברואר 1868 (בגיל 61) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
יצחק ליסר (באנגלית: Isaac Leeser;‏ א' בטבת ה'תקס"ז, 12 בדצמבר 1806 – ח' בשבט ה'תרכ"ח, 1 בפברואר 1868) היה דרשן, מתרגם, עורך ומוציא לאור. מייסד העיתונות היהודית באמריקה והמוציא לאור של התרגום היהודי הראשון לתנ"ך באנגלית. ליסר נחשב אחד המנהיגים החשובים של יהדות ארצות הברית במאה ה-19.
חייו

ליסר נולד בגרמניה בשנת 1806. היה בעל השכלה יהודית רחבה שאת רובה רכש על ידי לימוד בעל פה. הוא היה בעל זיכרון פנומנלי וזכה בשל כך לשבחים רבים מפי רבניו ומוריו.
בהיותו בן 18, ומשכבר היה יתום מהוריו, היגר ליסר מאירופה לארצות הברית והתיישב בבית דודו בעיר ריצ'מונד שבווירג'יניה. שנה מאוחר יותר עבר לפילדלפיה, שם כיהן שנים ארוכות כשליח ציבור לקהילה הספרדית-פורטוגזית "מקוה ישראל" במקום. בשרותו בקהילה זו הקדיש ליסר את עיקר זמנו לרווחת הקהל (העני ברובו) של באי בית הכנסת ופעל ללא לאות להטבת מצב החינוך היהודי במקום.
ליסר נחשב היה מראשוני הבונים של יהדות אמריקה. הוא היה הוגה דעות ורעיונאי, עורך ספרותי, עסק בתרגום ספרות הקודש לאנגלית וכתב מסות ודרשות רבות שנישאו מדי שבת בקהילתו. בין השאר תרגם את התנ"ך לאנגלית (1857) - לראשונה תרגום יהודי - ואת הספר "תבואות הארץ" של יהוסף שוורץ (1853).
בימיו של ליסר נראתה ראשית צמיחתה של הרפורמה ביהדות אמריקה, פריחתה והתפשטותה. בראשית דרכה תמך בה ואף ראה בהתפשטות לימודי הדת לשכבות שונות של האוכלוסייה היהודית דבר מה בעל ערך חיובי רב אולם משנודע לו אדישותו של הציבור וחוסר העניין שגילה, ראה שאין בתהליך זה כדי לאחות את הקרעים ונטש דרך זו.
שתי השקפות התקיימו במקביל אצל ליסר: הוא תמך בהתפתחותה של המסורת היהודית ובפרשנות מרחיקת לכת של ההלכה, ובמקביל הקפיד על שמירה דקדקנית של ההלכה, מעין "שמרן-מתקדם".
ליסר ניהל מאבק אידאולוגי עם קהילתו על מעמדו של שליח הציבור בעדה ומשחש כי אינו זוכה עוד ליחס ראוי ממנה, נטש את משרתו בקהילת "מקוה ישראל" ולאחר תקופת מה עבר לכהן כחזן בבית הכנסת "בית אל אמת", קהילה שהתפצלה מבית הכנסת הקודם בו כיהן. ליסר היה שותף בערוב ימיו להקמת "מכללת הרמב"ם להכשרת רבנים" ואף תרם לה את כל ספרייתו.
לקריאה נוספת

Sussman Lance J., Isaac Leeser and the making of american Judaism
משה לאגיס אייזאקס ונאנסי קליין, "הרב יצחק ליסר", בתוך: הרב אליהו יונג (עורך), נוטרי מורשת, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ח, עמ' סא–עב.
הרב בנימין שלמה המבורגר, "רבי יצחק ליסר – חלוץ היהדות באמריקה", הישיבה הרמה בפיורדא, מכון מורשת אשכנז, בני ברק תש"ע, כרך ג', עמ' 613–636.
הערות שוליים

↑  Leeser's Jewish Bible (1853), www.bible-researcher.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311220405171  BnF: cb14497110j (data)  CiNii: DA14011763  GND: 119421283  ISNI: 0000 0001 1567 4719  LCCN: nr89008124  NTA: 267940629  SNAC: w6766tc6  SUDOC: 138482993  VIAF: 39221910   WorldCat (עם VIAF): 39221910
ג'ון אוגוסטוס רובלינג

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1806 מילהאוזן,  פרוסיה 
 פטירה:  22 ביולי 1869 (בגיל 63) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Johann August Röbling 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Riverview Cemetery 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2004) 
 חתימה:   
 
ג'ון אוגוסטוס רובלינג (12 ביוני 1806 בגרמניה – 22 ביולי 1869 בארצות הברית) היה מהנדס גשרים תלויים ומתכננו של גשר ברוקלין בניו יורק.
ראשית חייו

רובלינג שנולד במילהאוזן שבגרמניה היה בן זקונים. לאביו הייתה חנות טבק קטנה ואימו שגידלה ארבעה ילדים זיהתה את כשרונותיו הייחודיים וטיפחה את צעיר בניה. למרות מצבה הכלכלי הרעוע של המשפחה, היא דאגה לו למורה פרטי למתמטיקה ובגיל צעיר שלחה את רובלינג ללמוד ארכיטקטורה והנדסת גשרים בברלין. ב-22 במאי 1831 היגר רובלינג לארצות הברית ורכש חלקת אדמה בסקסונבורג שבמדינת פנסילבניה.
קריירה

הגשר התלוי המפורסם ביותר שתכנן רובלינג הוא גשר ברוקלין, המחבר בין מנהטן וברוקלין, מעל האיסט ריבר. במהלך עבודות ההכנה לבניית הגשר נפצע רובלינג ברגלו. הרופאים, שנאלצו לכרות את בהונותיו, לא הצליחו להצילו כשלקה במחלת הטטנוס. זמן קצר לפני מותו מינה רובלינג את בנו, וושינגטון רובלינג, בן ה-33, לאחראי על הפרויקט. אלא שגם הבן נפגע קשה תוך כדי העבודה על הגשר, שהחלה ב-3 בינואר 1870. רובלינג הבן הפקיד את ביצוע הפרויקט בידי אשתו, אמילי וורן רובלינג.
הערות שוליים

↑  ג'ון אוגוסטוס רובלינג באתר אנציקלופדיית בריטניקה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436855005171  PLWABN: 9810591690805606  BnF: cb17131552s (data)  GND: 117533947  ISNI: 0000 0000 7372 1408  LCCN: n83181665  NARA: 10570031  NDL: 00758819  NTA: 237496291  SNAC: w64q7wg0  SUDOC: 166506907  ULAN: 500012228  VIAF: 792418   WorldCat (עם VIAF): 792418
חבורת סימטריות

במתמטיקה ויישומיה, חבורת סימטריות של אובייקט (מוחשי או מופשט) היא האוסף של כל הדרכים לשנות את האובייקט, תוך שמירה על תכונותיו היסודיות. דרכים אלו, העשויות לכלול למשל סיבובים השומרים את האובייקט במקומו, נקראות "פעולות". פעולה טיפוסית עשויה להחליף, ללא עיוות, את מקומם היחסי של חלקי האובייקט, כך שהוא יחזור לתפוס את אותו מקום במרחב.
ההרכבה של פעולות, דהיינו, ביצוען בזו אחר זו, הופכת את האוסף לחבורה, שתכונותיה כרוכות באלו של האובייקט שבו מדובר, דרך הפעולה של החבורה על האובייקט. חבורת הסימטריות של מבנה מתמטי נקראת חבורת אוטומורפיזמים. מחוץ לתחומי המתמטיקה, לחבורות של סימטריות יש חשיבות רבה בעיקר בפיזיקה תאורטית, בכימיה ובקריסטלוגרפיה.
תכולתה של חבורת הסימטריות

בחישוב הסימטריות של אובייקט גאומטרי, מקובל לדרוש שהפעולות תהיינה ניתנות לביצוע במרחב שבו האובייקט מופיע. בלשון מתמטית, פירושו של התנאי השני הוא שהפעולות תהיינה מושרות על ידי אוטומורפיזמים של המרחב עצמו. דרישה זו הופכת את כל חבורות הסימטריה של אובייקטים במרחב X, לתת-חבורות של חבורת האוטומורפיזמים של X, ולכן יש לחבורות האוטומורפיזמים של מרחבים חשובים (כגון המרחב האוקלידי) מעמד מרכזי בחקר הסימטריות.
כדי לקבוע את הרכבה המדויק של חבורת הסימטריות, יש לקבוע בנוסף לדרישות המרחביות עוד שני תנאים: (1) מהן התכונות של האובייקט שאותן צריכות הפעולות לשמור; (2) מהם הקריטריונים שלפיהם מחשיבים שתי פעולות כשונות זו מזו.
דוגמאות

אחד האובייקטים השכיחים והקלים ביותר לתיאור הוא תמורה: שורה שמסודרים בה n עצמים שונים זה מזה. חבורת הסימטריות כוללת במקרה זה את כל הדרכים לסדר את העצמים מחדש, תוך שמירה על עצם קיומה של השורה המסודרת. אופן הזזת העצמים במהלך הסידור אינו נלקח בחשבון, אלא רק הסידור הסופי של העצמים, וכך יש בדיוק n עצרת פעולות שונות. חבורת הסימטריות הזו נקראת החבורה הסימטרית.
חבורת הסימטריות של מצולע משוכלל בעל n צלעות תלויה בשאלה האם שיקוף היא פעולה מותרת. אם כן, ישנן 2n דרכים להזיז את קודקודי המצולע באופן שהמצולע יחזור למקומו (לרבות הפעולה הטריוויאלית, שבה המצולע אינו זז כלל); חבורת הסימטריות במקרה זה היא החבורה הדיהדרלית. אם שיקוף אינו נחשב לפעולה חוקית, נותרים רק n הסיבובים, המרכיבים יחד חבורה ציקלית מסדר n.
חבורת הסימטריות של קובייה כוללת 24 איברים, מכיוון שבכל פעולה יש לקבוע לאיזה משמונת הקודקודים יעבור קודקוד נתון, ואחר-כך לקבוע לאיזה משלושה השכנים של אותו קודקוד יעבור קודקוד סמוך לקודקוד הנתון. פעולות אלה ניתנות כולן למימוש כפעולות על המרחב האוקלידי התלת-ממדי. לעומת זאת, חבורת הסימטריות של הגרף המתאר את הקוביה (שהוא הגרף המופשט הכולל רק 8 קודקודים ו-12 צלעות מחברות) היא בת 48 איברים, משום שבמקרה זה מוסכם שגם פעולת השיקוף היא פעולה חוקית.
סימטריות של אובייקטים מרחביים

חבורת הסימטריות של אובייקט מרחבי סופי מוכרחה לשמור את נקודת מרכז הכובד שלו במקומו, ולכן היא מורכבת, בעיקרו של דבר, מסיבובים שונים של המרחב. לעומת זאת, חבורת הסימטריות של סריג אינסופי (המשמש מודל מקובל גם עבור עצמים סופיים, כגון גבישים) עשויה לכלול גם הזזות. במקרה כזה, אוסף הסימטריות השומרות על נקודה קבועה של האובייקט מהווה תת-חבורה של חבורת הסימטריות המלאה; כל תת-החבורות מסוג זה צמודות זו לזו, ומבחינת תורת החבורות אין דרך להבדיל ביניהן.
במקרים מסוימים משחקות אותו תפקיד גם החבורות של פעולות השומרות על נקודה שמחוץ לאובייקט. לדוגמה, חבורת הסימטריות G של ציר ישר אינסופי שעליו מסומנות נקודות במרווחים שווים, מורכבת מהזזות (תת-החבורה של ההזזות היא החבורה הציקלית האינסופית; נסמן את ההזזה ביחידה אחת ימינה באות  \ \sigma ), שיקוף  \ \tau  סביב הנקודה 0, והרכבות של שיקוף והזזה. הסימטריות השומרות על הנקודה 0 הן הפעולה הטריוויאלית, והשיקוף  \ \tau . הסימטריות השומרות על הנקודה 1 הן הפעולה הטריוויאלית, והשיקוף  \ \sigma \tau \sigma ^{-1}. ואילו הסימטריות השומרות על הנקודה 1/2 (שאינה מסומנת על הציר) הן הפעולה הטריוויאלית, והשיקוף  \ \sigma \tau =\tau \sigma ^{-1}. החבורה האחרונה אינה צמודה לשתי הראשונות בחבורת הסימטריות של הישר המסומן, אבל היא צמודה לה בחבורת הסימטריות של המרחב המכיל אותו (דהיינו, הישר שאינו מסומן).
חבורות הסימטריה של המרחבים האוקלידיים

חבורת הסימטריות של מרחב מטרי נקראת חבורת האיזומטריות של המרחב, והיא כוללת את כל הפונקציות ההפיכות  \ f:X\rightarrow X, השומרות על המטריקה d:  \ d(f(x),f(y))=d(x,y). במרחב האוקלידי V (עם המטריקה המושרית על ידי הנורמה הסטנדרטית), חבורת האיזומטריות היא אוסף כל הפעולות  \ x\mapsto Ax+v כאשר  \ A\in O_{n}(\mathbb {R} ) היא מטריצה אורתוגונלית, ו-  \ v\in V. החבורה מורכבת משתי תת-חבורות: אוסף ההזזות  \ x\mapsto x+v, שהוא תת חבורה נורמלית, איזומורפית למרחב עצמו, וחבורת הסיבובים  \ O_{n}(\mathbb {R} )=\{A:AA^{t}=I\}, שהיא חבורת לי קומפקטית מממד  \ {\binom {n-1}{2}}.
ראו גם

חבורת אוטומורפיזמים
תורת פוליה
סריגי בראבה
שבירת סימטריה ספונטנית
לקריאה נוספת

מרכוס דו סוטוי,סימטריה, מסע אל מרחבי התבניות של הטבע, מאנגלית: אוריאל גבעון, ספרי עליית הגג, ידיעות ספרים, 2010.
צילה שפיצר-שמיר, מסע בעולמות מופשטים - מפגש אחר עם מתמטיקה מופשטת, הוצאת מאגנס, תשנ"ז
חבורת הסימטריות של הארבעון במרחב התלת-ממדי, ללא שיקופים, כוללת 12 פעולות, והיא איזומורפית לחבורת התמורות הזוגיות מסדר 4
בית הכנסת באויפשט

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  אויפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1886
 תאריך פתיחה רשמי:  1886 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-מורית 
 קואורדינטות:  47°33′44″N 19°04′58″E﻿ / ﻿47.56224°N 19.08287°E﻿ / 47.56224; 19.08287
 www.ujpestizsinagoga.hu
  (למפת בודפשט מוגדלת) בית הכנסת באויפשט(למפת בודפשט רגילה) בית הכנסת באויפשט
 
בית הכנסת באויפשט (בהונגרית: Újpesti zsinagóga) הוא בית כנסת נאולוגי, הפועל גם היום באויפשט, הרובע הרביעי של בודפשט.
היסטוריה

בית הכנסת הניאולוגי נבנה בין השנים 1885–1886 ברחוב ברזוויצי של ימינו (גם אז כבר היה המבנה במקום שגוי מבחינה ארכיטקטונית). האדריכל והמעצב שלו, על פי העיתונות בתקופת הבנייה, היה אדם בשם גרייאר, או גרנר (שם פרטי לא ידוע), ששמו נחשב בעיני רבים כשגיאת כתיב והאיש האמיתי נחשב זהה לאדריכל בתי כנסת האוסטרי-יהודי הידוע יעקב גרטנר, שעדיין לא היה ידוע באותה תקופה.
עיצוב הפנים עוקב אחר מתווה בית הכנסת ברחוב דוהני. הבניין הוא בעל שלושה אולמות מחוברים עם מרפסת צדדית. בקצות המעברים יש חדרי מדרגות. השורת העמודים בקומת הקרקע היא מברזל יצוק בסגנון ביזנטי. העמודים מחזיקים את הגלריה הנתמכת על ידי עמודים שנבנו בתדירות דלילה יותר - עם הכנסת "אבני כתפיים" מברזל יצוק. הגלריה מעל ארון הקודש הייתה מקום האורגן, שם הוצב האורגן של בית הכנסת קצ'קמט שהוא היום בית המדע והטכניקה, לאחר שבית הכנסת שם נפגע שם ברעידת האדמה של 1911. הבניין כולו באויפשט נפגע בשנת 1944 כשהותקף, נבזזף והוצתף על ידי ההמון ההונגרי. זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה שופץ בית הכנסת, עוד בשנת 1946. האורגן ניצב היום במרפסת ממול. בעת השיפוץ הצליחו להרחיב את הגן דרומה עד לצומת הרחוב הקרוב ועל קיר החומה הוצבו ארבעה לוחות אבן כתבליטי זיכרון (אנדרטה) בשנת 1947–1948, מעשה ידי הפסלת היהודייה אדית קיס. לוחות אבן אלה מספרים את סיפורם עד המשחררים הסובייטים, מהז'נדרמים עם נוצה בכובעם דרך אנשי מפלגת צלב החץ והנאצים הגרמנים עד לצבא האדום הסובייטי המשחרר.
ז'נדרמים
אנשי צלב החץ
נאצים
סובייטים
הבניין היה אחד ממבני הציבור הראשונים הייצוגיים באויפשט. הסטנדרט הגבוה של עיצובו האדריכלי כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19 הצביע על כך שהפרבר התעשייתי נועד להפוך לעיר עם דימוי תרבותי עצמאי, כפי שאכן קרה בראשית המאה ה-20. ההתפתחות המהירה של היישוב גרמה גם לפיצוץ אוכלוסין שהגדיל את מספר היהודים ולכן בית הכנסת הורחב בשנת 1909 על פי תוכניותיו של האדריכל ליפוט באומהורן.
ראו גם

רשימת בתי הכנסת בהונגריה
לקריאה נוספת

האנדרטה על קיר החומה לזכר הקורבנות היהודיים בשואהבית הכנסת של אויפשט (אורכב 01.02.2014 בארכיון Wayback Machine), Budapestcity.org
בתי כנסת, mazsihisz.hu
הכתובת בחזית של הרחוב