stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים הקוסמונאוטים

ים הקוסמונאוטים (באנגלית: Cosmonauts Sea; ברוסית: Море Космонавтов) הוא השם המוצע לים שולי, בדרום האוקיינוס הדרומי, הנמצא למול חוף הנסיך אולב וארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה.
הים המוצע נמצא בין קו אורך 30 ° מזרח לקו אורך 50 ° מזרח.
שטחו של ים זה 699,000 קילומטרים רבועים.
ים הקוסמונאוטים גובל בים שיתוף הפעולה שממזרח לו, ובים ריסר-לארסן שממערב לו.
בשל טמפרטורת המים הנמוכה (והקרובה לנקודת הקיפאון), ים הקוסמונאוטים מכוסה קרח במרבית ימות השנה.
בין השנים 1973 ו- 1986 נוצרו מספר פוליניות בין קרח ים הקוסמונאוטים לבין החוף האנטארקטי.
פוליניות אלה הגיעו לשיא גודלן ב-25 ביולי 1980, כששטחן הגיע ל-137,700 קילומטרים רבועים, פוליניה ענקית זו נעלמה לאחר מספר שבועות ב-16 באוגוסט 1980.
היסטוריה

בשנת 2002, הציעה רוסיה לארגון ההידרוגרפי הבינלאומי את השם לאזור זה בטיוטה, אשר לא אושרה על ידי הארגון ההידרוגפי הבינלאומי (וכל עוד אישור זה לא ניתן, השם אינו רשמי). שמו של ים זו מופיע במפות ואטלסים רוסיים, אך לא במפות של נשיונל ג'יאוגרפיק (החברה הגאוגרפית הלאומית של ארצות הברית).
היסטוריה > מקור השם

שם הים ניתן לו בשנת 1962 על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית, לכבוד הקוסמונאוטים הסובייטים שהיו הראשונים שהגיעו לחלל.
לקריאה נוספת

• Comiso and Gordon, 1987: "", Journal of Geophysical Research, vol 92,pages 2819-2833.
הערות שוליים

1 2  פוליניות בים הקוסמונאוטים
יצחק דלויה (המאה ה-16)

ערך זה עוסק באב בית דין במרקש במאה ה-16. אם התכוונתם לאב בית הדין במרקש במאה ה-17, ראו .
חצר בית הכנסת צלאת אל עזמה במלאח מרקש
בית כנסת וספרייה ע"ש רבי יצחק דלויה ביישוב הר ברכה
רבי יצחק דלויה (?–1590) היה רב ספרדי ממגורשי ספרד, מקובל, אב בית דין וראש קהילת המגורשים במרקש.
חייו

נולד בספרד בכפר בשם לויה (בצרפתית: Loja), ובעקבות גירוש יהודי ספרד בשנת ה'רנ"ב (1492) הגיע לעיר מרקש, בירתה של השושלת הסעדית, בערך בשנת 1496 יחד עם גולים נוספים שנענו להזמנת הסולטאן. בעקבות זאת נקראה המשפחה דלויה ('שמהעיר לויה').
היהודים הראשונים מגורשי ספרד שהגיעו למרקש היו שונים מהיהודים המקומיים בלבושם ובמנהגיהם. כאשר ביקשו להתפלל בבית הכנסת של המקומיים, על שם ר' מרדכי בן עטר במלאח הקדום של מרקש, המקומיים לא קיבלו אותם בטענה שסגנון תפילתם שונה. לאחר חיכוכים רבים בין שני המחנות קמו המגורשים, שבראשם עמד רבי יצחק דלויה, ובנו בית כנסת לעצמם.
בית הכנסת "צלאת אל עזמה" ("בית כנסת המתבדלים") נמצא בתוך בית חצרים גדול, שבקומתו השנייה היו חדרי כתות ללימוד תורה לילדים. בבית הכנסת מתקיימים כיום תפילות בימי החול ובשבתות. בבית החצרים מתגוררת משפחה מוסלמית השומרת על המקום.
על פי המסורת בקרב יהודי מרקש, רבי יצחק דלויה נפגש עם רבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך, ודבר הפגישה אף נכתב על קברו של הרב דלויה. בפגישתם נחלקו על כמה סוגיות ובהן החומרא של אכילת בשר חלק. רבי יצחק לא הסכים עם חומרא זו, וכך נותר המנהג בקהילה זו עד לימינו.
הלכה נוספת שהייתה שנויה במחלוקת ביניהם הייתה באשר לפסקו של השולחן ערוך שלא לומר חצי קדיש אחרי קריאה בספר תורה במנחה של שבת. מנהגו של רבי יצחק דלויה, שהשתמר עד היום, הוא לומר חצי קדיש זה.
הערות שוליים

↑  ממכתב משנת התשכ"ג שכתב הדיין רבי חיים שושנה ממראכש, נמצא כי אכן התנהל דיון זה במראכש, והסתיים בהודאה מצד מרן השולחן ערוך. וכן נהג רבי משה זריהן אב"ד מראכש במאה ה20, וראש הישיבה רבי יעקב דהאן. וכ"כ בספר "זוכר ברית אבות".
| רבני מרוקו |
| --- | --- | --- |
| רבני אסואירה | אברהם רפאל קורייאט • חיים פינטו (מרוקו) • אהרן בן חסין • משה ויזגאן |  |
| רבני דבדו | שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר) • שלמה הכהן צבאן • דוד הכהן סקלי • אברהם בן סוסאן • אברהם הכהן צבאן • שמואל מרציאנו |  |
| רבני מקנס | יעקב טולידאנו (מהרי"ט) • חיים טולידאנו • משה טולידאנו • יקותיאל בירדוגו • יעקב בירדוגו (השופריה דיעקב) • רפאל בירדוגו • משה מאימראן • פתחיה מרדכי בירדוגו • מימון בירדוגו • יוסף בירדוגו (מקנס) • יהודה טולידאנו • שמואל עמאר • חיים משאש • חיים בירדוגו • שלום עמאר • יעקב טולידאנו (בן יוסף) • יעקב טולידאנו (קהלת יעקב) • יהושע בירדוגו • יצחק סבאג • רפאל ברוך טולידאנו • ברוך אברהם טולידאנו • יוסף משאש |  |
| רבני מרקש | יצחק קורייאט (הראשון) • מאיר דלויה (רב) • יצחק דלויה (המאה ה-17) • שלמה עמאר (מרקש) • אברהם אזולאי (מרקש) • יוסף אוסעדון • דוד בן מאמאן • יעקב פינטו • אברהם קורקוס • יצחק חרוש • אברהם פינטו • שלמה אסבאג • מוסא בן דוד וחיון • שלמה אוזנקוט • משה אסבאג • אברהם פינטו (הקטן) • משה רוזיליו (הראשון) • דוד חיים צבאח • רפאל מסעוד אבן מוחא • אלעזר חזן • יעקב בטאן • שלמה אסבאג (השני) • מרדכי הצרפתי • רפאל יוסף חרוש • שלמה אבן חיים • דוד שלוש • יעקב דהאן • אלעזר הלוי • אברהם אביטבול • מכלוף אבוחצירא • יהושע מאמאן |  |
| רבני פאס | יהודה הכהן אבן סוסאן • יוסף בן יהודה אבן עקנין • אברהם אדרוטיל • שלמה אבן מלך • חיים גאגין • רבי שמואל חאגיז • יוסף אלמושנינו • יהודה עוזיאל (השני) • אהרן אבן חיים • ישעיה בקיש • שמואל אבן דנאן (השלישי) • שאול שמואל סירירו • וידאל הצרפתי (הצוף דבש) • יעקב אבן דנאן • יצחק הצרפתי השני (פאס) • וידאל הצרפתי (השלישי) • מנחם סירירו • שמואל הצרפתי • יהודה בן עטר • יעקב אבן צור • שמואל אבן אלבאז • אליהו הצרפתי • רפאל עובד אבן צור • יהודה בן עטר (השני) • רפאל אהרן מונסונייגו • ידידיה מונסוניגו • יצחק אבן דנאן • וידאל הצרפתי (החמישי) • משה אבן דנאן • שלמה אבן דנאן • אהרן בוטבול • יוסף בן נאיים • חיים דוד סירירו • |  |
| רבני צפרו | שאול ישועה אביטבול • שלמה אביטבול • עמור אביטבול • יהודה אלבז • רפאל משה אלבאז • אבא אלבז • אלישע אפריאט • ישועה שמעון חיים עובדיה • דוד עובדיה |  |
| רבני קזבלנקה | משה מאיר חי אליקים • חיים דוד בן סוסאן • שלום משאש • משה מלכה • רחמים בן עמארה • חיים רפאל שושנה • יצחק חזן • שמעון ברוך אוחיון |  |
| רבני רבאט וסלא | חיים בן עטר (הראשון) • שמואל די אבילה • אליעזר די אבילה • רבי חיים בן עטר • חיים טולידאנו (סאלי) • יוסף אלמאליח • יוסף בירדוגו (רבאט) • רפאל אנקווה • חיים רפאל עטייא • חיים יקותיאל בירדוגו • דוד צבאח • מיכאל יששכר אנקווה • שאול אבן דנאן • מימון אוחיון |  |
| רבני מחוז תאפילאלת | מסעוד אבוחצירא • יעקב אבוחצירא • דוד אבוחצירא • משה תורג'מן |  |
| רבני תטואן והאזור הספרדי | יעקב הלוי (בית יעקב) • יעקב מארג'י • חסדאי אלמושנינו • מנחם עטיאה • יעקב אבן מלכא • אפרים מונסונייגו • יצחק קורייאט (השני) • יצחק בן וואליד • שמואל נהון • מרדכי בן ג'ו • יעקב כלפון • רפאל חיים משה בן נאים • יהודה ליאון כלפון |  |
| רבנים נוספים | כליפא בן מלכא • מכלוף אוחיון • יחייה בן הראש (קניטרא) • רפאל הצרפתי • אברהם דוד ריווח |  |
יום שבתון

ערך זה עוסק ביום שבו לא עובדים. אם התכוונתם לזמר לשבת, ראו .
יום שבתון הוא יום שמרבית האוכלוסייה, או קבוצה מובחנת באוכלוסייה, אינה עובדת בו, עקב אירוע מיוחד שחל ביום זה.
האירוע בגינו הוכרז יום שבתון יכול להיות מסוגים שונים:
חג דתי, שעל פי מצוות הדת מאמיניה נדרשים שלא לעבוד בו אלא להקדישו לציון החג.
חג לאומי, שעליו מכריזה המדינה כיום שבתון.
יום המוקדש למטרה חשובה, שראוי להשבית למענה את המשק. דוגמה לכך בישראל הם ימי הבחירות לכנסת, והבחירות לרשויות המקומיות המוכרזים כשבתון כדי לאפשר לפנות את בתי הספר מתלמידיהם לשם מיקום קלפיות, ולאפשר לאזרחים להצביע בנחת ואף להקדיש מזמנם לפעילות הקשורה בבחירות, כגון ישיבה בוועדת קלפי.
יום לציון אירוע חד-פעמי רב חשיבות.
בקביעתו של יום שבתון שני מרכיבים:
קביעת האוכלוסייה הפטורה מעבודה ביום זה או שאסור להעבידה ביום זה. במדינת ישראל אסור להעסיק יהודי בחגי ישראל (אלא בהיתר מטעם משרד התמ"ת) וכל התושבים פטורים מלעבוד ביום הבחירות לכנסת (למעט אלה שעבודתם חיונית לקיום הבחירות).
קביעת התגמול שיינתן לעובדים שאינם עובדים ביום זה ולעובדים שבכל זאת יידרשו לעבוד ביום זה.
ימי שבתון בישראל

שבת: יום אחד בשבוע
ראש השנה: יומיים
יום כיפור: יום אחד
סוכות: יום אחד (ראשון של סוכות)
שמחת תורה: יום אחד
פסח: יומיים (ראשון ושביעי של פסח)
יום העצמאות: יום אחד
שבועות: יום אחד
יום הבחירות לכנסת: יום אחד
יום הבחירות לרשויות המקומיות (החל מ-2018): יום אחד
ישנן חברות המעניקות לעובדיהן יום חופשה מלא גם בערבי חג.
בישראל, חגי ישראל, שעל פי ההלכה המלאכה אסורה בהם, הם ימי מנוחה ליהודים, בהתאם לחוק שעות עבודה ומנוחה ופקודת סדרי השלטון והמשפט. זכותו של עובד לשכר בימים אלה, אף שאינו עובד בהם, מופיעה בצו הרחבה. חגים של בני דתות אחרות, שהם רשאים לראותם כימי מנוחה, מפורטים בהודעה שפרסמה הממשלה מכוח פקודת סדרי השלטון והמשפט. בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל היה אחד במאי יום שבתון במפעלי ההסתדרות.
כמו כן בשנת 2017 חוקקה כנסת ישראל את חוק יום הניצחון, לרגל ניצחון בעלות הברית על גרמניה הנאצית. החוק מאפשר יום שבתון ב-9 במאי.
ראו גם

יום שבתון
הערות שוליים

1 2  פקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח-1948, באתר חילן
↑  צו הרחבה - הסכם מסגרת, באתר חילן
יניב גולדפרב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בן 48 בערך)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  טראנס, מוזיקה אלקטרונית
 חברת תקליטים:  Yoyo/ BNE
 
יניב גולדפרב (נולד ב-1976), הידוע גם בשם הבמה אוניקס (Onyx), הוא מוזיקאי ישראלי. יוצר ועורך מוזיקה אלקטרונית ומוזיקת טראנס. מפיק אירועי מוזיקה ולשעבר בעל חברת התקליטים ביוניקס.
ביוגרפיה

גולדפרב נולד בחיפה בשנת 1976. החל את דרכו המוזיקלית בגיל 9 כמתופף, ולאחר מכן טנור ראשי וחצוצרן בתזמורת הצעידה של קריית ביאליק. בגיל 11 הופיע בקטעי משחק ומוזיקה. במקביל התחיל לנגן על גיטרה חשמלית ובגיל 16 הצטרף ללהקת המטאל המקומית Brutal Platoon כבסיסט אף על פי שלא היה לו כל ניסיון קודם על הכלי. הלהקה צברה הצלחה מקומית והתפתחה לסגנונות מטאל מגוונים יותר שנעו בין הארד קור וטראש מטאל. שיא ההצלחה של הלהקה בשנת 1993 הגיע עם התעניינות לייבל המטאל הישראלי Pounding Productions בהרכב והופעה במועדון רוזלינדה בגבעתיים לצד שני ההרכבים הבריטיים המפורסמים: קארקס ואקספלוייטד, אך זמן קצר לאחר מכן התפזרו חברי הלהקה לדרכם.
קריירה מוזיקלית

בגיל 18 החל גולדפרב את קריירת התקליטנות שלו במועדון The End בקריית חיים. במועדון ניגן מדי שבוע במשך שנה וחצי סגנונות שונים שנעו בין מוזיקה מסחרית לגל חדש, אלטרנטיבית וישראלית.
בינואר 1996 הפיק יחד עם חברים את מסיבת הטראנס הראשונה שלו ובה גם ניגן לראשונה את הסגנון הגואה טראנס. לאחר מספר מסיבות מוצלחות בישראל נסע גולדפרב באוגוסט 1996 ליפן ושם גר עד שנת 2000. ביפן ניגן כדי ג'יי במסיבות מקומיות במועדונים ובטבע ובשנת 1998 שהה כחצי שנה בהודו שם הפיק וניגן במסיבות ואירועי טראנס, מיד עם החזרה ליפן הקים יחד עם חברו הטורקי סנג'ר סרוגלו את חברת ההפקות ארקדיה שהפיקה אירועי טראנס גדולים בטוקיו ואף תיפקדה זמן קצר כחברת הפצה ראשית לסגנון ביפן. באותן שנים החל גם לנסות את כוחו באולפן בכתיבת מוזיקה בתמיכת חברו הצרפתי די ג'יי כריסטוף (Absolum) מההרכב Transwave ובעל לייבל הטראנס 3D Vision.
החזרה לישראל

בשנת 2000 עזב גולדפרב את טוקיו וחזר לישראל בה נרשם ללימודי הנדסאי קול במכללת עמק הירדן ובמקביל הקים את לייבל הטראנס העצמאי ביוניקס רקורדס (Bionics records) במסגרתו הוציא מספר אוספים, סינגלים ואלבומי אומן. במהלך לימודיו התמקצע גולדפרב בעבודת האולפן ולקראת סיום התואר בשנת 2002 החל ליצור מוזיקה תחת השם אוניקס.
במהלך לימודיו, בשנת 2001, פתח גולדפרב ליין ערבי טראנס בימי חמישי במועדון החיפאי "לונה" שבמהלך השנים צמח לערב סטודנטים מרכזי בעיר בחיפה וכולל מספר חדרי מוזיקה בסגנונות שונים. במהלך השנים אירח במועדון תקליטני ואמני טראנס רבים בעולם מהקטנים ועד הגדולים ביותר והתבסס כאחת הדמויות המשפיעות והמוכרות בסצנת הטראנס העולמית.
את קטע הטראנס הראשון תחת השם Onyx שנקרא Burn & Transform הוציא גולדפרב בלייבל הבריטי Alchemy Records בשנת 2002 בשיתוף עם אמני הטראנס אינטרגאלקטיק ומארק וודס.
יניב עבר להתגורר בתל אביב ומשם ניהל את הלייבל ובמקביל את ערבי חמישי במועדון בחיפה תוך כדי כתיבת מוזיקה באולפן והופעות ברחבי הארץ והעולם. ב-2003 הצטרף לביוניקס שותף נוסף- נדב שנהב שלקח את מושכות הניהול של הליין, הלייבל ואוניקס. הלייבל הוציא עוד אוסף בעריכת אוניקס ואלבום אומן ליוצר הטראנס פטריק חן PTX עד שהחליטו השניים לסגור את הלייבל ולהתמקד במועדון באחריות שנהב ואוניקס באחריות גולדפרב תחת מטריית עסק אחת- ביוניקס.
בשנת 2005 חתם גולדפרב בחברת התקליטים ולייבל הטראנס מהמובילים בעולם Yoyo/BNE ונכנס לעבודת אולפן מאסיבית על אלבום הבכורה שלו בו השתתפו מספר חברים (PTX, Domestic, Black & White, Ultravoice, Oforia, Space Cat, Time Lock).
אלבום הבכורה גרוב און (Groove On) יצא ביוני 2007 ובמקביל החל גולדפרב סיבובי הופעות בכל העולם.
אלבומו השני Energy Beats יצא במרץ 2010 והוא משתף פעולה עם מספר אומנים לרבות עופר דיקובסקי.
דיסקוגרפיה

Tracks:
Onyx & Sundance- Burn & Transform (Digital Tribe- alchemy 2002)
Onyx- Red Meat (Future Link- Bionics 2002)
Perplex & Onyx- Utopia (Utopia 2003)
Onyx- Raves In Paradise (Direct Out – Bionics 2003)
Onyx & PTX – One For Eight (Direct Out – Bionics 2003)
Onyx- Red Meat (Red Mix) (Mental Case 2004)
Onyx- Biogenetic (Shantipi Rec. 2005)
Onyx & Perplex- On The Move (Shantipi Rec. 2005)
Onyx & Perplex- The Second Diamond (Shantipi Rec. 2005)
Space Cat & Onyx- Time Rulers (Astral Projection compilation- Com.Pact 2005)
Onyx & E-Jekt (Onyx edit)- Monogatari (XP compilation, Sirius Records 2006)
Oforia & Onyx- Adrenalin (Oforia- Yoyo/ BNE 2006)
Onyx & PTX- Insight (Yoyo/ BNE)
CDs:
Reborn- compilation (Bionics/ BNE 2001)
Future Link- compilation (Bionics/ Baloonia 2002)
Outer Galaxy- music production for Intergalactic (Bionics 2003)
Direct Out- A compilation by Onyx (Bionics 2003)
Albums:
Onyx- Groove On (Yoyo/ BNE 2007)
Onyx- Energy Beats (Bionics 2010)
ים סרגסו

| --- | --- |

אצות מסוג "סרגסום" צפות על פני הים
 מידע כללי
 על שם:  סרגסום 
 מיקום:  מרכז האוקיינוס האטלנטי הצפוני
 סוג:  ים 
 מידות
 אורך מרבי:  3,200 ק"מ
 רוחב מרבי:  1,100 ק"מ
 רוחב ממוצע:  1,100 ק"מ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  28°20′08″N 66°10′30″W﻿ / ﻿28.335555555556°N 66.175°W﻿ / 28.335555555556; -66.175
 
 
ים סרגסו הוא אזור בעל צורה אליפטית במרכז האוקיינוס האטלנטי הצפוני. האזור תחום על ידי זרמי הים המקיפים אותו.[דרושה הבהרה] ממערב לאזור זורם זרם הגולף, בצפון הזרם הצפון אטלנטי, במזרח הזרם הקנרי ובדרום הזרם המשווני הצפוני.
רוחבו של ים סרגסו כ-1,100 ק"מ וארכו כ-3,200 ק"מ, והוא משתרע בין קו אורך 70 מערב לקו אורך 40 מערב, ובין קו רוחב 25 צפון לקו רוחב 35 צפון.
בשל תנועת זרמי הים סביב האזור, המים בתוך אזור ים סרגסו רגועים יחסית, ולכן מכוסה האזור באצות מסוג סרגסום הנותנות לו את שמו.
היסטוריה

ים סרגסו התגלה על ידי מלחים פורטוגזים בראשית המאה ה-15, אולם ייתכן שהתגלה עוד קודם לכן - שכן ישנו שיר מהמאה הרביעית מאת פוסטמיוס רופיוס פסטוס אויאניוס המתאר ים המכוסה עשב. כריסטופר קולומבוס במסעו מערבה מתאר אף הוא משטחים נרחבים של אזוב באזור זה.
אקולוגיה

ים סרגסו מכוסה ברובו במשטחי אצה מסוג "סרגסום" הצף על פני הים. באזור חיים צלופחים רבים המטילים את ביציהם בתוך סבך האצות. בין היתר מתרבים שם הצלופחים האירופיים. תנועת המים המועטה יחסית מרכזת באזור אשפה רבה הפוגעת במערכות האקולוגיות של האזור.
ראו גם

משולש ברמודה
הערות שוליים

↑  אתר גרינפיס (הקישור אינו פעיל, 23 במרץ 2020)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4391650-8  NDL: 00628537  VIAF: 258171512   WorldCat (עם VIAF): 258171512
יצחק די ליאון

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־15 
 פטירה:  המאה ה־15 
 מדינה:  ספרד 
 מקום מגורים:  אוקניה 
 תקופת הפעילות:  ? – המאה ה־15 
 רבותיו:  יצחק קנפנטון 
 תלמידיו:  אברהם סבע 
 
רבי יצחק די ליאון היה רב ומקובל ספרדי. נולד בעיר לאון שבצפון ספרד. שימש כרבה של טולדו. היה מאחרוני רבני קסטיליה, ונפטר שנים מעטות לפני גירוש ספרד כשהוא בן למעלה משבעים.
קורות חייו

הרב די ליאון היה תלמידו של רבי יצחק קנפנטון, עסק רבות בקבלה ובתורת הנסתר ומיוחסים לו מעשי ניסים. זכה לכבוד רב מרבי יוסף קארו אשר כינהו 'רבינו הגדול', וכן ממהר"י בן חביב שכינהו 'האר"י הגדול'. רבי דוד קונפורטי, בספרו הביבליוגרפי "קורא הדורות", ייחס לו את כתיבת ספר מגילת אסתר אשר עוסק בתשובות להשגות הרמב"ן על ספר המצוות של הרמב"ם. רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) הוכיח בספרו "שם הגדולים" שזיהוי זה שגוי, ומחבר הספר הוא חכם יהודי מאיטליה, רבי יצחק ליאון אבן צור,  מדור מאוחר יותר אשר שם משפחתו הוא ליאון ואילו אצל רבי יצחק די ליאון השם 'ליאון' מלמד על עיר מוצאו.
רבי יצחק די ליאון היה שותף לחוג מקובלים אשר ממנו יצא "ספר המשיב" אשר שלל באופן קיצוני את העיסוק בפילוסופיה אשר רווח אצל חלק מיהודי ספרד. אף על פי כן, רבי יצחק די ליאון, כתלמיד בבית מדרשו של רבי יצחק קנפנטון, עסק רבות בלוגיקה ברוח הלוגיקה של אריסטו, ככלי לניתוח ולימוד סוגיות התלמוד וההלכה.
רבי יצחק די ליאון נפטר ונקבר בטולדו. ר' יוסף הכהן הרופא כותב בספרו עמק הבכא כי בעקבות ציוויו של רבי יצחק די ליאון בחלום לאשתו, חרשו את קברו יחד עם קברי הרא"ש, רבנו יונה ועוד, ושוב לא נודע מקום קבורתם (ככל הנראה למנוע התעללויות בעצמותיהם).
מתלמידיו המפורסמים היה רבי אברהם סבע, בעל החיבור הקבלי על התורה, "צרור המור". וגם רבי שמואל סיריליו [אבן-סיד] בעל "כללי שמואל". חלק מתלמידיו הגיעו לפאס שבמרוקו, ותיעדו חידושי תורה ממנו.
הערות שוליים

↑  או"ח תקפ"א ד"ה ואהא. או"ח סימן כז', ד"ה 'גרסינן'
↑  קרקוב תרנה, עמ' 99. במהדורת ראובן בונפיל נמצא בעמ' 119, פיסקא קלב.
↑  ראו כתב יד ספריית בית המדרש ללימודי יהדות, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית Ms. 5478 עמ' 91 (עימוד דיגיטלי באתר כתיב).
יש עם מי לדבר (תוכנית רדיו)

ליד השולחן יושבים ארבעת המגישים של התוכנית בזמן בו ירדה ביוני 2010: דליק ווליניץ, גדעון רייכר, יעקב אחימאיר ואיתן ליפשיץ
יש עם מי לדבר הייתה תוכנית רדיו יומית ששודרה בגלי צה"ל במשך 21 שנים, מ-1989 עד 2010, בימים א' עד ד', בין השעות 15:00 עד 16:00. בתוכנית התקשרו המאזינים ושוחחו עם מנחה על נושאים בעלי עניין לכלל, נושאי השעה, ועל בעיות המטרידות את הציבור. אחת למספר שבועות הוקדשה התוכנית לנושא מסוים, בעל עניין לציבור, הקשור לרוב לנושאי השירות בצה"ל או נושאים דומים. דמויות ציבוריות בעלות ידע בנושא הופיעו לצד המנחה, וענו למאזינים על שאלות אינפורמטיביות.
התוכנית שודרה לראשונה בשנת 1989, ומאז שודרה בקביעות, ושמה היה אף למטבע לשון. במאי 2010 פורסם כי הוחלט להוריד את התוכנית מלוח השידורים, לאחר 21 שנות שידור. השידור האחרון היה ב-9 ביוני 2010.
בין היתר, הנחו את התוכנית השדרנים הבאים:
איתן ליפשיץ
אריה מליניאק
גוני מרדור
גדעון לב ארי
גדעון רייכר
דן מרגלית
דליק ווליניץ
יעקב אחימאיר
יעל ארד
מתי גולן
מיכה שגריר
פנחס עידן
באוגוסט 2011 חזרה לתוכנית אחת בלבד, בהגשת שרון טייכר וערן זרחוביץ', מגישי תוכנית המערכונים "חותרים למגע", במסגרת חגיגות 60 לגלי צהל.
בשנים האחרונות חזרה התכנית, במתכונת מעט שונה בהגשת אברי גלעד תחת השם "השיח"
בשנת 2020 חזרה התכנית למספר תוכניות עם מגישים שונים במסגרת לוח שידורים מיוחד עקב התפרצות מגפת הקורונה, בנוסף לתוכנית "השיח".
הערות שוליים

↑  "יש עם מי לדבר" יורדת, באתר ynet, 7 במאי 2010
ישראל קופרשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוגוסט 1915 צ'רקסי, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  16 במרץ 1995 (בגיל 79) צ'ליאבינסק, רוסיה רוסיה
 מקום קבורה:  Cemetery Uspenskoe (Chelyabinsk) 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1936–1962 (כ־26 שנים)
 דרגה:   פודפולקובניק (סגן אלוף)
 תפקידים בשירות
 שריונר, מפקד צוות טנק,
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות  עיטור לנין  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה  3 עיטורי הכוכב האדום  מדליות שונות
 
ישראל גריגורייביץ' קופרשטיין (ברוסית: Израиль Григорьевич Куперштейн;‏ 14 באוגוסט 1915 – 16 במרץ 1995) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כקצין שריון בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

נולד בעיר צ'רקסי במשפחתו של פועל. למד בבית ספר מקצועי. הוכשר להיות מכונאי רכב. בשנת 1936 גויס לשירות סדיר בצבא האדום. סיים את שירותו בשנת 1938. עבד כמכונאי במוסך ממשלתי. בשנת 1939, גויס לשירות מילואים, במסגרתו נטל חלק במלחמת החורף. בסיום המלחמה חזר לחיים אזרחיים.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות ב-1941 לא גויס לצבא. הוא התפנה מזרחה ועבד במפעל לייצור טנקים בעיר צ'ליאבינסק. ביוני 1942 גויס שוב לשירות הצבאי. שירת ביחידות עורפיות. בסוף 1942 התקבל לבית הספר לקציני שריון בעיר גורקי. לאחר סיום הלימודים הועלה לדרגת סגן משנה. שובץ בחטיבת המשמר המשוריינת מס' 52, כמפקד טנק.
במהלך קרב דנייפר, טנק, עליו פיקד קופרשטיין, היה בין הראשונים שצלח את הנהר דנייפר והגיע לגדה המערבית. טנק חיפה באש תותחו על חיילי החי"ר וניהל קרבות עם הטנקים הגרמנים. במהלך השעות הראשונות לאחר הצליחה הצליח צוות הטנק בפיקודו של קופרשטיין לחסל שני טנקים גרמנים. בהמשך נעה החטיבה, בה שירת קופרשטיין, צפונית לקייב, כדי לחתוך את הכביש קייב-ז'יטומיר ולמנוע מהגרמנים להביא תגבורת לכוחותיהם בעיר קייב. החטיבה קיבלה פקודה להשתלט על העיר פסטוב, צומת רכבות חשובה, אשר צמודה לכביש קייב-ז'יטומיר. טנק בפיקודו של קופרשטיין היה בחוד ההתקפה. הוא היה הראשון שנכנס לעיר וסייע בכיבושה. במהלך הקרבות בפסטוב השמיד 3 טנקים גרמנים נוספים.
על גבורתם בקרב דנייפר הוענק לכל חברי צוות הטנק (מפקד - ישראל קופרשטיין, תותחן מיכאיל גראבסקי, נהג - ויקטור בוגייב, מקלען-קשר - בוריס ברסטובסקי) תואר גיבור ברית המועצות.
היחידה, בה שירת קופרשטיין המשיכה להתקדם מערבה. קופרשטיין נטל חלק במבצע לבוב-סנדומייז', מבצע ויסלה-אודר, הקרב על ברלין וסיים את המלחמה בפראג.
לאחר המלחמה נשאר ישראל קופרשטיין לשרת בצבא הקבע. הוא מלא תפקידי פיקוד ומטה שונים בחיל השריון הסובייטי. השתחרר מהשירות בשנת 1962 בדרגת פודפולקובניק (סגן אלוף). לאחר סיום השירות הצבאי התיישב ישראל קופרשטיין בעיר צ'ליאבינסק.
ישראל קופרשטיין נפטר ב-16 במרץ 1995.
הערות שוליים

↑  Персональный сайт - Куперштейн Израил Григорьевич, necropolural.narod.ru, דף המוקדש לישראל קופרשטיין באתר בית העלמין של העיר צ'ליאבינסק
↑  Куперштейн Израил Григорьевич, www.warheroes.ru, דף המוקדש לישראל קופרשטיין באתר "גיבורי המדינה"
יונתן ווגמן

| --- | --- |

 לידה:  1982 (בן 42 בערך) ערד, ישראל ישראל
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת תל אביב
 התמחות:  רפואה פלסטית
 תואר:  ד"ר
 תפקידים:  דוגמן 
 
יונתן ווגמן (נולד ב-1982) הוא רופא ודוגמן ישראלי.
חייו

ווגמן נולד שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. גדל בערד. את שירותו הצבאי עשה בסיירת צנחנים, בתפקיד לוחם ולאחר מכן גם כקצין. התגלה באופן מקרי על ידי צלם אופנה, ודגמן בתחילה לחברת הטיפוח הישראלית "ללין". התפרסם ב-2008 כשנבחר לדוגמן הבית של חברת הביגוד "קסטרו מודל", לצדה של גל גדות, והופיע בפרסומות ותצוגות אופנה של החברה. כן דגמן למספר מגזיני אופנה בעולם.
בשנת 2012 הופיע בקליפ לשיר "Echo" שייצג את צרפת באירוויזיון שהתקיים באותה שנה.
ווגמן הוא ד"ר לרפואה פלסטית מטעם אוניברסיטת תל אביב, בשנת 2011 לקח חלק פעיל במחאת הרופאים.
ווגמן משרת במילואים, כקצין רפואה גדודי של גדס"ר 6551 בחטיבה 551, בדרגת רב-סרן.
ד"ר ווגמן סיים התמחות בכירורגיה פלסטית ואסתטית בבית חולים הדסה עין כרם ועבד כרופא בכיר במחלקה.
כיום ד"ר יונתן ווגמן הוא כירורג פלסטי המתמחה בניתוחים אסתטיים, כגון מתיחת פנים וניתוחי חזה, ביצוע טיפולים לא ניתוחיים ומשמש כראש תחום האסתטיקה ב-TLV מדיקל סנטר.
חיים אישיים

בשנת 2011 נישא לליטל ויליגר. לזוג שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  ד"ר יונתן ווגמן, באתר TLV מדיקל סנטר
יחסי סרביה–קפריסין

| יחסי סרביה–קפריסין |
| --- | --- |
סרביה: קפריסין


סרביה: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
77,474: 9,251
אוכלוסייה
6,724,294: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
75,187: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,181: 23,674
משטר
רפובליקה

מימין: שר החוץ של יוון ניקוס דנדיאס, שר החוץ של סרביה ניקולה סלקוביץ' (אנ') ושר החוץ של קפריסין ניקוס כריסטודולידס (אנ') בפגישה משולשת בבלגרד, אפריל 2021 (בעת מגפת הקורונה בסרביה)
היחסים בין קפריסין לסרביה נחשבים לחזקים, בגלל מדיניות אירופית משותפת ודת משותפת - נצרות אורתודוקסית. קפריסין תמכה בסרביה במאמציה להצטרף לאיחוד האירופי. כמו כן, סרביה תומכת בקפריסין לאחר פלישת טורקיה לקפריסין בשנת 1974 ותומכת בפתרון בר-קיימא לסכסוך הקפריסאי.
כיום, סרביה וקפריסין משתפות פעולה במדיניות חוץ, פיננסים, ענייני צבא ותרבות.
יחסים מודרניים

קפריסין היא אחת מחמש מדינות האיחוד האירופי שלא מכירות בעצמאות קוסובו. במהלך נשיאות האיחוד האירופי, קפריסין לא שינתה את מדיניותה כלפי קוסובו וממשיכה לתמוך בסרביה במהלך האינטגרציה האירופית שלה. שר המסחר הקפריסאי העריך כי יש לתת זמן רב יותר לסרביה למלא את תנאי המועצה האירופית והנציבות שנקבעו לתחילת המשא ומתן על הצטרפות. אם התנאים הללו יתמלאו, קפריסין תמשיך לתמוך בסרביה.
יחסים מודרניים > הצטרפותה של סרביה לאיחוד האירופי

קפריסין תמכה במשרד החוץ בבלגרד כדי להתחיל בשיחות הצטרפות לאיחוד האירופי עד דצמבר 2012. שר החוץ של קפריסין, אראטו קזאקו-מרקוליס, הדגיש את עדיפות נשיאות קפריסין בהרחבה בביקור ממלכתי בבלגרד ביולי 2012, כולל אזור הבלקן המערבי וסרביה.
יחסים מודרניים > סוגיית קוסובו

קפריסין נמנית עם חמש מדינות האיחוד האירופי שלא הכירו עד כה בקוסובו כמדינה עצמאית. קפריסין מביעה סולידריות עם סרביה, לטענתה, בשל הדמיון בסוגיות קוסובו וצפון קפריסין בכך שהריבונות של שתיהן נפגעה ובכך שהן קוסובו, הן צפון קפריסין הכריזו באופן חד-צדדי על עצמאותן.
יחסים מודרניים > הכנסייה

הכנסייה האורתודוקסית הקפריסאית ניהלה יחסים מצוינים עם הכנסייה האורתודוקסית הסרבית, כולל רכישה והענקת סיוע הומניטרי לסרביה במהלך המלחמות. עם זאת, היחסים הללו התרחבו גם למדינה הסרבית. בעניין האחרון, כנסיית קפריסין תמכה ב"עמדות סרביות גם בנושא פרישת מונטנגרו מהפדרציה",  וכן בתמיכה בסרביה בקוסובו. כמו כן, הכנסייה האורתודוקסית הסרבית תמכה בעמדות לאומיות קפריסאיות בקפריסין .  כמו הכנסיות האורתודוקסיות האחרות, גם כנסיית קפריסין אינה מכירה באוטוקפליה המוצהרת של הכנסייה האורתודוקסית המקדונית ורואה בה חלק מהכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
יחסים מודרניים > שיתוף פעולה כלכלי

מדי שנה, הפורומים של איגוד העסקים הקפריסאי-סרבי מתקיימים בניקוסיה או בבלגרד. מטרתה העיקרית של האגודה היא להעניק סיוע יעיל ומעשי במעורבות ושיפור היחסים הכלכליים והמסחריים בין קפריסין וסרביה. מטרה נוספת של העמותה היא ארגון אירועים שונים, כולל כנסים וסמינרים בקפריסין ובסרביה, בהם משלחות עסקיות מכל אחת מהמדינות יכולות להשתתף ולהמליץ על הזדמנויות עסקיות קיימות על ידי אנשים פרטיים.