stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת יתרו
תוכן הפרשה > מעמד הר סיני

בני ישראל נוסעים מרפידים למדבר סיני וחונים למרגלות הר סיני בתחילת החודש השלישי. משה עולה אל ההר ומקבל מסר מאלוהים לבני ישראל:
וּמֹשֶׁה עָלָה אֶל הָאֱלֹהִים וַיִּקְרָא אֵלָיו ה' מִן הָהָר לֵאמֹר כֹּה תֹאמַר לְבֵית יַעֲקֹב וְתַגֵּיד לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל. אַתֶּם רְאִיתֶם אֲשֶׁר עָשִׂיתִי לְמִצְרָיִם וָאֶשָּׂא אֶתְכֶם עַל כַּנְפֵי נְשָׁרִים וָאָבִא אֶתְכֶם אֵלָי. וְעַתָּה אִם שָׁמוֹעַ תִּשְׁמְעוּ בְּקֹלִי וּשְׁמַרְתֶּם אֶת בְּרִיתִי וִהְיִיתֶם לִי סְגֻלָּה מִכָּל הָעַמִּים כִּי לִי כָּל הָאָרֶץ. וְאַתֶּם תִּהְיוּ לִי מַמְלֶכֶת כֹּהֲנִים וְגוֹי קָדוֹשׁ אֵלֶּה הַדְּבָרִים אֲשֶׁר תְּדַבֵּר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל
בני ישראל עונים: "כל אשר דיבר ה' נעשה", ומשה משיב את דברי העם אל ה'. בתגובה, ה' אומר: "הנה אנכי בא אליך בעב הענן, בעבור ישמע העם בדברי עמך וגם-בך יאמינו לעולם". משה מכין אותם לקראת קבלת התורה.
ה' מצווה את משה להכין את ישראל לקראת ההתגלות – הם מצווים להתקדש ולהיטהר, וכן להישמר מלעלות ואף מלגעת בהר סיני. משה מעביר את הציווי אל העם, ומצווה אותם על פרישה של איש מאשתו למשך שלשה ימים. לאחר שלושה ימי הכנה, מתחילים להופיע על הר סיני קולות, ברקים, ענן וקול שופר, אשר מעוררים חרדה אצל בני ישראל. משה מוציא את העם אל מרגלות הר סיני, ואז ה' מתגלה על ההר באש ובעשן, וההר עצמו רועד: "ויחרד כל ההר מאוד". ה' קורא למשה פעם נוספת, ומצווה עליו להזהיר את העם פעם נוספת שלא יעלו את ההר.
ה' מוסר לבני ישראל את עשרת הדיברות. עשרת הדיברות הן:
אָנֹכִי ה' אֱלֹהֶיךָ אֲשֶׁר הוֹצֵאתִיךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם מִבֵּית עֲבָדִים
לֹא יִהְיֶה לְךָ אֱלֹהִים אֲחֵרִים עַל פָּנָי. לֹא-תַעֲשֶׂה לְךָ פֶסֶל, וְכָל-תְּמוּנָה
לֹא תִשָּׂא אֶת שֵׁם ה' אֱלֹהֶיךָ לַשָּׁוְא
זָכוֹר אֶת-יוֹם הַשַּׁבָּת לְקַדְּשׁוֹ
כַּבֵּד אֶת-אָבִיךָ וְאֶת-אִמֶּךָ
לֹא תִרְצָח
לֹא תִנְאָף
לֹא תִגְנֹב
לֹא-תַעֲנֶה בְרֵעֲךָ עֵד שָׁקֶר
לֹא תַחְמֹד
לאחר עשרת הדברות, התורה מספרת כי בני ישראל מתקשים לעמוד בעוצמת ההתגלות האלוהית:
”וְכָל הָעָם רֹאִים אֶת הַקּוֹלֹת וְאֶת הַלַּפִּידִם וְאֵת קוֹל הַשֹּׁפָר וְאֶת הָהָר עָשֵׁן וַיַּרְא הָעָם וַיָּנֻעוּ וַיַּעַמְדוּ מֵרָחֹק.” בעקבות כך הם מבקשים ממשה שיתווך בינם לבין האלוהים. לפי פרשני הפשט, בהם אברהם אבן עזרא ורשב"ם, דברי בני ישראל נאמרו לאחר ששמעו את עשרת הדברות מאת ה'. הרמב"ן לעומת זאת סבור שהדברים נאמרו לפני עשרת הדברות, לאחר שבני ישראל חרדו מפני ההתגלות שהופיעה על הר סיני. לדעתו, משה חיזק את בני ישראל בדברים המופיעים כאן: "אל תיראו כי לבעבור נסות אתכם בא האלהים ובעבור תהיה יראתו על פניכם לבלתי תחטאו", ובעקבות כך הם שמעו את עשרת הדברות.
לאחר עשרת הדיברות באה פרשייה קצרה בנושא עבודת האל וצורתו התקנית של מזבח:
”וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה כֹּה תֹאמַר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אַתֶּם רְאִיתֶם כִּי מִן הַשָּׁמַיִם דִּבַּרְתִּי עִמָּכֶם. לֹא תַעֲשׂוּן אִתִּי אֱלֹהֵי כֶסֶף וֵאלֹהֵי זָהָב לֹא תַעֲשׂוּ לָכֶם.”
בנוסף מופיע ציווי למלא את המזבח באדמה, ואיסור להניף ברזל על אבני המזבח.
המצווה האחרונה בפרשיה היא איסור לעלות במדרגות על המזבח (במקום מדרגות נבנה למזבח כבש).
מצוות בפרשה

|  | המצווה | מקור | מצוות עשה או לא תעשה | המצווה נוהגת בזמן הזה | המחויבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אמונה באלוהים | אָנֹכִי ה' אֱלֹהֶיךָ אֲשֶׁר הוֹצֵאתִיךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם מִבֵּית עֲבָדִים לֹא יִהְיֶה לְךָ אֱלֹהִים אֲחֵרִים עַל פָּנָי. | עשה | כן | כולם |
| 2 | לא לעבוד עבודה זרה | לֹא תַעֲשֶׂה לְךָ פֶסֶל וְכָל תְּמוּנָה אֲשֶׁר בַּשָּׁמַיִם מִמַּעַל וַאֲשֶׁר בָּאָרֶץ מִתַָּחַת וַאֲשֶׁר בַּמַּיִם מִתַּחַת לָאָרֶץ. לֹא תִשְׁתַּחְוֶה לָהֶם וְלֹא תָעָבְדֵם כִּי אָנֹכִי ה' אֱלֹהֶיךָ אֵל קַנָּא פֹּקֵד עֲו‍ֹן אָבֹת עַל בָּנִים עַל שִׁלֵּשִׁים וְעַל רִבֵּעִים לְשֹׂנְאָי. וְעֹשֶׂה חֶסֶד לַאֲלָפִים לְאֹהֲבַי וּלְשֹׁמְרֵי מִצְו‍ֹתָי. | לא תעשה | כן | כולם |
| 3 | לא להישבע לשווא | לֹא תִשָּׂא אֶת שֵׁם ה' אֱלֹהֶיךָ לַשָּׁוְא כִּי לֹא יְנַקֶּה ה' אֵת אֲשֶׁר יִשָּׂא אֶת שְׁמוֹ לַשָּׁוְא. | לא תעשה | כן | כולם |
| 4 | שבת | זָכוֹר אֶת יוֹם הַשַּׁבָּת לְקַדְּשׁוֹ. שֵׁשֶׁת יָמִים תַּעֲבֹד וְעָשִׂיתָ כָּל מְלַאכְתֶּךָ. וְיוֹם הַשְּׁבִיעִי שַׁבָּת לַה' אֱלֹהֶיךָ לֹא תַעֲשֶׂה כָל מְלָאכָה אַתָּה וּבִנְךָ וּבִתֶּךָ עַבְדְּךָ וַאֲמָתְךָ וּבְהֶמְתֶּךָ וְגֵרְךָ אֲשֶׁר בִּשְׁעָרֶיךָ. כִּי שֵׁשֶׁת יָמִים עָשָׂה ה' אֶת הַשָּׁמַיִם וְאֶת הָאָרֶץ אֶת הַיָּם וְאֶת כָּל אֲשֶׁר בָּם וַיָּנַח בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי עַל כֵּן בֵּרַךְ ה' אֶת יוֹם הַשַּׁבָּת וַיְקַדְּשֵׁהוּ. | עשה | כן | כולם |
| 5 | כיבוד אב ואם | כַּבֵּד אֶת אָבִיךָ וְאֶת אִמֶּךָ לְמַעַן יַאֲרִכוּן יָמֶיךָ עַל הָאֲדָמָה אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לָךְ. | עשה | כן | כולם |
| 6 | לא תרצח | לֹא תִּֿרְצָח | לא תעשה | כן | כולם |
| 7 | לא תנאף | לֹא תִּֿנְאָף | לא תעשה | כן | כולם |
| 8 | לא תגנוב | לֹא תִּֿגְנֹב | לא תעשה | כן | כולם |
| 9 | לא תענה ברעך עד שקר | לֹא תַעֲנֶה בְרֵעֲךָ עֵד שָׁקֶר. | לא תעשה | כן | כולם |
| 10 | לא תחמוד | לֹא תַחְמֹד בֵּית רֵעֶךָ לֹא תַחְמֹד אֵשֶׁת רֵעֶךָ וְעַבְדּוֹ וַאֲמָתוֹ וְשׁוֹרוֹ וַחֲמֹרוֹ וְכֹל אֲשֶׁר לְרֵעֶךָ | לא תעשה | כן | כולם |
| 11 | לא לעשות צורת אדם | לֹא תַעֲשׂוּן אִתִּי אֱלֹהֵי כֶסֶף וֵאלֹהֵי זָהָב לֹא תַעֲשׂוּ לָכֶם. | לא תעשה | כן | כולם |
| 12 | לא לבנות מזבח באבנים מסותתות | וְאִם מִזְבַּח אֲבָנִים תַּעֲשֶׂה לִּי לֹא תִבְנֶה אֶתְהֶן גָּזִית כִּי חַרְבְּךָ הֵנַפְתָּ עָלֶיהָ וַתְּחַלְלֶהָ. | לא תעשה | לא | בוני המשכן ובוני בית המקדש |
| 13 | לא לעלות למזבח במדרגות | וְלֹא תַעֲלֶה בְמַעֲלֹת עַל מִזְבְּחִי אֲשֶׁר לֹא תִגָּלֶה עֶרְוָתְךָ עָלָיו. | לא תעשה | לא | בוני המשכן ובוני בית המקדש |
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת יתרו יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג – י"ז בשבט
שנת הכז – י"ח בשבט
שנת החא – י"ט בשבט
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז – כ' בשבט
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה – כ"ב בשבט
שנת זחא ושנת זחג – כ"ד בשבט
הפטרה

מפטירים בתיאור ההתגלות האלוהית לישעיהו בנבואת ההקדשה שלו. למנהג האשכנזים (פרק לק"ק פוזנא) והאיטלקים קוראים בספר ישעיהו מפרק ו', פסוק א' עד פרק ז', פסוק ו', ומוסיפים בסוף מפרק ט', פסוקים ה'–ו'. למנהג התימנים, הספרדים וק"ק פוזנא, קוראים מפרק ו', פסוק א' עד סוף הפרק (התימנים מוסיפים בסוף מפרק ט' כמו האשכנזים). בנוסח רומניא הפטירו ספר ישעיהו, פרק ל"ג, פסוק י"ג עד פרק ל"ד, פסוק י'.
מנהגים

במורשת יהדות תוניסיה קיים מנהג פופולרי לערוך סעודה ביום חמישי שלפני השבת בה קוראים את פרשת יתרו. סעודה זו קרויה סעודת יתרו. ההסבר המקובל למנהג זה הוא בעקבות מגפה שהפילה חללים רבים ופסקה בשבוע בו קראו את פרשת יתרו, אך קיימים הסברים נוספים המקשרים את הסעודה לסיפורים שבפרשת השבוע.
בחלק מקהילות נוסח אשכנז המזרחי, נהוג לומר בשבת זו פיוט מאורה מאת רבי יהודה הלוי הפותחת "אמרות האל טהורות". בקהילות מערב אירופה ישנו ניגון מיוחד לקטע "ישמח משה" בתפילת שחרית של שבת זו.
יהודי חלב נוהגים בשבת יתרו להתכנס ולקרוא נוסח מדרש עשרת הדיברות המיוחס לרב סעדיה גאון. למדרש זה הם קוראים אבתידא כלאמנא, שפירושו בערבית-יהודית "ראשית דברינו". המדרש כולו כתוב בערבית-יהודית באותיות עבריות, ומתואר בו כיצד ניתן כל דיבר ודיבר, ומה משמעות הדיברות. נוסחים של מדרש זה יש גם במגרב, אך הם שונים מנוסח חלב.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  בספרי המסורה ובחומשים רבים מצוין שמספר הפסוקים הוא 72 (יונד"ב סימן). מקורו של פער זה נעוץ בחלוקת פסוקים שונה בעשרת הדיברות. המספר 75 (התואם את מספור הפסוקים המקובל) מתקבל לפי חלוקת טעם תחתון, והמספר 72 מתקבל לפי טעם עליון. ראו עוד בעניין בערך סטטיסטיקות של התנ"ך.
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוקים א'–ב'
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוקים ב'–ה'
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוקים ד'–ו'
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוקים ז'–י'
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוק י"א
1 2 3 4  ספר שמות, פרק כ', פסוק י"ב
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוק י"ג
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוק י"ט
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוק כ'
↑  ספר שמות, פרק כ', פסוק כ"ב
↑  זליגמן בר, סדר עבודת ישראל, מנהג פולין, רעדעלהיים תרכ"ח, עמ' 645, באתר היברובוקס; ברכות קריאת שמע לשבת יתרו בויקיטקסט.
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
מעמד הר סיני, איור משנת 1907. סגנון וצבע הבגדים אינו תואם את התקופה.
דוד צבאח

ערך זה עוסק ברב דוד בן מסעוד צבאח (נפטר ב-1956) בעל "שושנים לדוד". אם התכוונתם לרב דוד בן חיים צבאח (נפטר ב-1858), בעל "משכיל לדוד", ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  25 ביולי 1869 י"ח באב תרכ"ט רבאט, מרוקו
 פטירה:  31 בינואר 1956 (בגיל 86) י"ח בשבט תשט"ז ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תקופת הפעילות:  ? – 31 בינואר 1956 
 רבותיו:  ר' מסעוד צבאח, ר' יוסף בירדוגו (רבאט) ועוד
 חיבוריו:  "שושנים לדוד", "מגן דוד", "שגיון לדוד"
 
הרב דוד צבאח (25 ביולי 1869, י"ח באב ה'תרכ"ט – 31 בינואר 1956, י"ח בשבט ה'תשט"ז) היה דיין ופוסק חשוב ממרוקו.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1869 ברבאט שבמרוקו לאמו שמחה ולאביו רבי מסעוד לבית משפחת צבאח אשר מוצאה בספרד, אשר כיהן כדיין ברבאט. נקרא על שם הרב דוד חיים צבאח בעל ה"משכיל לדוד".
בצעירותו למד תורה ממספר רבנים ובהם רבי יעקב בן וואליד, אביו רבי מסעוד ורבי חיים יקותיאל בירדוגו. בהיות כבן ט"ו שנים נכנס לישיבת דודו הרב יוסף ברדוגו, שם למד ממנו את חשיבות לימוד העיון וההבנה הישרה על פני השטחיות.
בח' בטבת ה'תרמ"ט, בהיותו כבן תשע עשרה נישא לרעייתו רחל, בת רבי ראובן בן שעייא אח אמו, אשר התגורר בעיר פארה שבפורטוגל. כעבור חודש שב לרבאט, ועסק רוב היום בלימודו, כאשר לפרנסתו עסק גם כאפוטרופוס על יתומים.
ביוגרפיה > נדודיו לצורכי צדקה

מספר שניו אחר נישואיו קיבל הוראה מרבני העיר לצאת להתרים עבור נזקקי העיר, ביניהם הרב רפאל אנקווה ורבי חיים יקותיאל בירדוגו. מצויד בהמלצותיהם יצא לסבב התרמות בפורטוגל ובערי החוף; קזבלנקה, מוגאדור, אספי ועוד. לאורך השנים ערך סבבים רבים כאלו.
במהלך שנות נדודיו, בשנת ה'תרס"א בהיותו בטנג'יר שיכל את בנו שלמה, ובתרס"ח שיכל את בנו משה בעיירה אלכיריזיריאת ונאלץ לקברו בארון בבית קברות מוסלמי. שניהם נפטרו בקטנותם.
באותן שנים הקפיד על הקדשת שעות רבות ללימוד תורה למרות קשיי הדרכים, וכן התכתב עם מספר רבנים בהלכה, ביניהם עם הרב רפאל אנקווה, עמו היה גם בקשר אישי ולימים החשיבו כרבו המובהק, עד שעמד לצידו בשעת פטירתו וטיפל בקבורתו.
ביוגרפיה > כסופר בית הדין ברבאט

בשובו לרבאט, מינהו הרב אנקווה לסופר בית הדין, ובמסגרת תפקיד זה היה כותב פסקי הלכה ומעבירם לאישור הרב אנקווה.
כאשר דרשו השלטונות הצרפתיים מבית הדין הגבוה לערוך מבחן בנושאי שטרות לכל רבני העיירות אצל חברי בית הדין, התבטא עליו הרב אנקווה כי בדיני גיטין אין צריך לבחון אותו בנימוק "הלוואי וידעתי גיטין כמו רבי דוד".
ביוגרפיה > ראב"ד אל-ג'דידה

בי"ז בשבט ה'תרפ"ט - 1929, בהיותו כבן שישים, נתמנה לראב"ד אל-ג'דידה. בשבתו על כס הרבנות תיקן תקנות רבות לטובת הקהילה בדיני ממונות, קידושין, כשרות, שמירת שבת, לימוד תורה ועוד, כשאת תקנותיו הוא מעגן בפסקי הלכה מפורטים.
באותן שנים כתב את ספרו העיקרי "שושנים לדוד" חלקים א' וב' אשר יצאו לאור בחייו, וכן את ספר מגן דוד שנותר בכתב יד, ויצא לאור בשנת ה'תשפ"ג על ידי צאצאיו.
ביוגרפיה > ראב"ד פור-ליוטי

כעבור כעשור שנים קיבל הצעה מהרב שלמה הכהן צבאן ראב"ד אל קניטרה (אז פורט ליוטי) להתחלף בתפקידיהם ולעבור זה לעירו של זה. הרב צבאח קיבל את ההצעה, וכעבור עשר שנים בדיוק מיום הגיעו לאל ג'דידה, בי"ז בשבט ה'תרצ"ט - 1939, הגיע אל העיר פורט ליוטה (לימים "אל-קניטרה") והתמנה לראב"ד העיר, תפקידו בו כיהן במשך שנתיים.
באותה התקופה המשיך בכתיבת ספרו מגן דוד.
ביוגרפיה > כראב"ד רבאט

בשנת ה'תש"א - 1941 נקרא לכהן כראב"ד רבאט ולהחליף את הרב חיים רפאל עטיה אשר פרש לעת זקנותו. הרב צבאח קיבל את ההצעה וחזר לעיר הולדתו רבאט.
בשנת ה'תש"ג ערך סדרת תקנות ותפילות מיוחדות בשל האיום מצד השלטון הנאצי, אשר הקים מחנות השמדה בצפון אפריקה.
במסגרת תפקידו תיקן תקנות בעיר, ובין היתר קבל על חגיגות הילולה מופרזות אשר נהגו בעיר, והתבטא כי "אין זו הילולה אלא יללה". ביקורתו זו הובילה בין היתר לתקנת מועצת הרבנים במרוקו באספתה הראשונה בשנת ה'תש"ז לצמצום חגיגות אלו.
באותה העת ייסד ברבאט את "חברת השלום" להשכנת שלום בית בין איש לאשתו.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

בשנת ה'תש"ח - 1948, עם קום מדינת ישראל בשנת 1948 עלה ארצה בספינה מקזבלנקה לנמל חיפה, ומשם למעברת עולים בפרדס חנה. בהמשך עבר לגור עם בנו חיים בחיפה ושלח מכתבים לבניו שנותרו במרוקו כי יזדרזו לעלות ארצה גם הם.
באותה עת יצר קשר עם הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל אשר כבדו מאוד והזמינו לגור בירושלים. הרב צבאח נענה לבקשתו ועבר לדירה ברחוב דוד ילין בירושלים, בה התגורר עד פטירתו.
בהמשך התמנה לנשיא תלמוד תורה בני ציון. בשבתו בירושלים נהג לפקוד רבות את בית כנסת זיכרון משה וקבע את מקומו בבית הכנסת לעדת המערבים של הרב יוסף שלוש.
באותה העת פעל יחד עם הרב יהודה צדקה ורבנים נוספים נגד פעילות הסוכנות היהודית אשר עודדה את נטישת היהדות בקרב בני הנוער. כמו כן חתם יחד עם עוד רבנים על קול קורא נגד גיוס בנות לשירות לאומי ועוד.
ביוגרפיה > פטירתו והנצחתו

נפטר בי"ח בשבט ה'תשט"ז בגיל 87 תוך כדי קריאת תהילים, ונקבר בחלקת הרבנים המערביים בהר המנוחות בירושלים.
בהלווייתו נכחו אנשים רבים, ובים המספידים היו הרב אברהם אלמליח והרב יוסף שלוש. הספדים אחר פטירתו נערכו גם ברבאט, בין היתר על ידי הרב יהושע מאמאן.
משפחתו

נולדו לו שלוש בנות ושבעה בנים, שניים מבניו נפטרו בקטנותם במהלך טלטוליו.
נכדו ברוך צבאח נפל כחייל בקרב בשנת ה'תשט"ו.
ספריו

רבים מכתבי ידו נעלמו ולא נמצאו עד היום.
שו"ת שושנים לדוד, קזבלנקה: דפוס יהודה ראזון, 1935, באתר היברובוקס, על ד' חלקי שולחן ערוך
שו"ת מגן דוד – תשובות בהלכה
לדוד ללמד – קונטרסים על התורה, מוסר, סיפורי צדיקים וסיפר עלייתו לא"י, הוצאת טקסט רץ, ירושלים ה'תשפ"ג
שגיון לדוד – על הלכות גיטין
מ"י דוד  – חידושים על הש"ס
קיצור דיני שחיטה וטריפות – כפי שהעתיק מכ"י רבי יקותיאל בירדוגו
בשורות טובות – מדרשים ודברים טובים אשר שמע על ארץ ישראל
בנוסף חיבר מספר פיוטים וקינות, והותיר כתבי יד רבים. חלקם ראו אור בספר "מן הגנזים", בהוצאת חברת אהבת שלום, חלק י'
ראו גם

רבי רפאל אנקווא
רבי יוסף בירדוגו (רבאט)
רבי שמואל עמאר
לקריאה נוספת

הרב פרופ' משה עמאר, 'ר’ דוד צבאח, תקופתו ויצירתו', מקדם ומים ז (תש"ס), עמ' 61–98.
דוד צבאח, לְדָוִד בָּרוּךְ, הוצאת טקסט רץ, ה'תשפ"ג
הערות שוליים

1 2 3  כך העיד בהקדמת הספר שושנים לדוד
1 2 3  דוד צבאח, הקדמה, לדוד ברוך, ירושלים: טקסט רץ, ה'תשפ"ג
| רבני מרוקו |
| --- | --- | --- |
| רבני אסואירה | אברהם רפאל קורייאט • חיים פינטו (מרוקו) • אהרן בן חסין • משה ויזגאן |  |
| רבני דבדו | שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר) • שלמה הכהן צבאן • דוד הכהן סקלי • אברהם בן סוסאן • אברהם הכהן צבאן • שמואל מרציאנו |  |
| רבני מקנס | יעקב טולידאנו (מהרי"ט) • חיים טולידאנו • משה טולידאנו • יקותיאל בירדוגו • יעקב בירדוגו (השופריה דיעקב) • רפאל בירדוגו • משה מאימראן • פתחיה מרדכי בירדוגו • מימון בירדוגו • יוסף בירדוגו (מקנס) • יהודה טולידאנו • שמואל עמאר • חיים משאש • חיים בירדוגו • שלום עמאר • יעקב טולידאנו (בן יוסף) • יעקב טולידאנו (קהלת יעקב) • יהושע בירדוגו • יצחק סבאג • רפאל ברוך טולידאנו • ברוך אברהם טולידאנו • יוסף משאש |  |
| רבני מרקש | יצחק קורייאט (הראשון) • מאיר דלויה (רב) • יצחק דלויה (המאה ה-17) • שלמה עמאר (מרקש) • אברהם אזולאי (מרקש) • יוסף אוסעדון • דוד בן מאמאן • יעקב פינטו • אברהם קורקוס • יצחק חרוש • אברהם פינטו • שלמה אסבאג • מוסא בן דוד וחיון • שלמה אוזנקוט • משה אסבאג • אברהם פינטו (הקטן) • משה רוזיליו (הראשון) • דוד חיים צבאח • רפאל מסעוד אבן מוחא • אלעזר חזן • יעקב בטאן • שלמה אסבאג (השני) • מרדכי הצרפתי • רפאל יוסף חרוש • שלמה אבן חיים • דוד שלוש • יעקב דהאן • אלעזר הלוי • אברהם אביטבול • מכלוף אבוחצירא • יהושע מאמאן |  |
| רבני פאס | יהודה הכהן אבן סוסאן • יוסף בן יהודה אבן עקנין • אברהם אדרוטיל • שלמה אבן מלך • חיים גאגין • רבי שמואל חאגיז • יוסף אלמושנינו • יהודה עוזיאל (השני) • אהרן אבן חיים • ישעיה בקיש • שמואל אבן דנאן (השלישי) • שאול שמואל סירירו • וידאל הצרפתי (הצוף דבש) • יעקב אבן דנאן • יצחק הצרפתי השני (פאס) • וידאל הצרפתי (השלישי) • מנחם סירירו • שמואל הצרפתי • יהודה בן עטר • יעקב אבן צור • שמואל אבן אלבאז • אליהו הצרפתי • רפאל עובד אבן צור • יהודה בן עטר (השני) • רפאל אהרן מונסונייגו • ידידיה מונסוניגו • יצחק אבן דנאן • וידאל הצרפתי (החמישי) • משה אבן דנאן • שלמה אבן דנאן • אהרן בוטבול • יוסף בן נאיים • חיים דוד סירירו • |  |
| רבני צפרו | שאול ישועה אביטבול • שלמה אביטבול • עמור אביטבול • יהודה אלבז • רפאל משה אלבאז • אבא אלבז • אלישע אפריאט • ישועה שמעון חיים עובדיה • דוד עובדיה |  |
| רבני קזבלנקה | משה מאיר חי אליקים • חיים דוד בן סוסאן • שלום משאש • משה מלכה • רחמים בן עמארה • חיים רפאל שושנה • יצחק חזן • שמעון ברוך אוחיון |  |
| רבני רבאט וסלא | חיים בן עטר (הראשון) • שמואל די אבילה • אליעזר די אבילה • רבי חיים בן עטר • חיים טולידאנו (סאלי) • יוסף אלמאליח • יוסף בירדוגו (רבאט) • רפאל אנקווה • חיים רפאל עטייא • חיים יקותיאל בירדוגו • דוד צבאח • מיכאל יששכר אנקווה • שאול אבן דנאן • מימון אוחיון |  |
| רבני מחוז תאפילאלת | מסעוד אבוחצירא • יעקב אבוחצירא • דוד אבוחצירא • משה תורג'מן |  |
| רבני תטואן והאזור הספרדי | יעקב הלוי (בית יעקב) • יעקב מארג'י • חסדאי אלמושנינו • מנחם עטיאה • יעקב אבן מלכא • אפרים מונסונייגו • יצחק קורייאט (השני) • יצחק בן וואליד • שמואל נהון • מרדכי בן ג'ו • יהודה בן שימול • יהודה אזנקוט • יעקב כלפון • רפאל חיים משה בן נאים • יהודה ליאון כלפון |  |
| רבנים נוספים | כליפא בן מלכא • מכלוף אוחיון • יחייה בן הראש (קניטרא) • רפאל הצרפתי • אברהם דוד ריווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286286805171  ISNI: 0000 0003 7979 4298  VIAF: 258301979   WorldCat (עם VIAF): 258301979
עירוי תת-עורי

עירוי תת-עורי (Hypodermoclysis), הוא מתן תת-עורי של נוזלים לגוף, לרוב תמיסות מלח או גלוקוז. משמש כתיגבור נוזלים לגוף במצבים בהם יש אבדן נוזלים קל כתוצאה מהתייבשות קלה, שלשול או הקאות מרובות.
ניתן להשתמש בעירוי תת-עורי כאשר יש צורך בקצב איטי של ספיגת נוזלים בהשוואה לעירוי תוך ורידי. בדרך כלל קצב העירוי מוגבל ל־1 סנטימטר קוב לדקה (כ-1.5 ליטר ביממה), אם כי ניתן להגדילו על ידי שימוש בשני מוקדי עירוי בו זמנית.
היתרונות העיקריים של עירוי תת-עורי על פני עירוי תוך ורידי הוא שהוא זול ויכול להינתן על ידי אנשים שאינם אנשי צוות רפואי במינימום פיקוח. לכן הוא מתאים במיוחד לטיפול ביתי.
החסרונות העיקריים הם סכנה לבצקת במקום העירוי או תגובה מקומית אחרת במקום ההזרקה. וכן חוסר היכולת להוסיף לעירוי חומרי הזנה או תרופות.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
כף ורדה במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
כף ורדה
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  CPV
 
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
כף ורדה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מכף ורדה לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מכף ורדה היא סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של כף ורדה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אתלטיקה וטאקוונדו וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה עשרים ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים והייתה המשלחת הגדולה ביותר שכף ורדה שלחה עד כה. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה, טאקוונדו וכדורגל והשתתפותה היא סמלית.
ראו גם

כף ורדה במשחקים האולימפיים
כף ורדה במשחקים הפאראלימפיים
המשחקים האולימפיים לנוער
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
רשימת מחלות לפי שיעורי קטלניות

ברשימה זו מרוכזות מחלות אנושיות הממויינות לפי שיעורי התמותה מהן, הידוע גם כשיעור קטלניות (Case fatality rate באנגלית, או בקיצור CFR. לא לבלבל עם המונח שיעורי תמותה). באפידמיולוגיה, שיעור קטלניות הוא היחס בין האנשים שנפטרו ממחלה מסוימת לעומת כלל האוכלוסייה הסובלת מאותה המחלה. לדוגמה: אם מתוך קבוצה של 100 חולים, נפטרו 9, שיעור הקטלניות של המחלה יהיה 9%.
הנתונים מבוססים על חולים שטופלו בצורה אופטימלית. מקרים בודדים או התפרצויות קלות הוצאו מן הכלל, אלא אם כן צוין אחרת.
ראו גם

גורם תמותה
הערות שוליים

↑  MedPage Today, HIV Life Expectancy Approaching Normal
↑  Brazeau, N; Verity, R; Jenks, S; Fu, H; Whittaker, C; Winskill, P; Dorigatti, I; Walker, P; Riley, S; Schnekenberg, RP; Heltgebaum, H, Report 34: COVID-19 infection fatality ratio: estimates from seroprevalence, Medical Research Council (MRC), Abdul Latif Jameel Foundation. (באנגלית)
שלמה הכהן צבאן

| --- | --- |

 לידה:  ה'תרמ"א דבדו שבמרוקו
 פטירה:  ה' בשבט ה'תש"ט (בגיל 68 בערך) אוג'דה שבמרוקו
 תחומי עיסוק:  רבנות ופסיקה
 רבותיו:  רבי אברהם בן סוסאן
 תלמידיו:  רבי שלמה הכהן זאגורי
 
 תפקידים נוספים:  ראש אב בית דין אוג'דה, דיין בערים דבדו, מזאגאן ואזמור
הרב שלמה הכהן צַבַּאן (מכונה: הרש"ך; ה'תרמ"א 1881 – ה' בשבט ה'תש"ט, 1949) היה, דיין הערים דבדו, מזאגאן ואזמור (אנ') שבמרוקו, ואב בית דין ורבה של אוג'דה שבצפון מזרח מרוקו. מחשובי הפוסקים בדבדו ומחבר ספרי הלכה.