stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המדובב

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה, פשע, רומנטיקה
 יוצרים:  אדם ביזנסקי,  עמרי שנהר,  דנה עדן
 כותבים:  אדם ביזנסקי  עמרי שנהר
 בימוי:  אריאל בנבג'י
 שחקנים:  אור בן מלך,  עמוס תמם,  אניה בוקשטיין,  ציפי שביט,  עידית טפרסון,  ניר סעדון, סיון שטיבי ,  ליעוז לוי ,  אליה לסרי ,  יהונתן ניר ,  חי מאור ,  בצלאל בורוכוב
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  19
 הפקה
 מפיק:  דנה עדן  שולה שפיגל איתמר עדן (מפיק שותף)  דנה הכהן (מפיקה ראשית)
 מפיקים בפועל:  זוהר חנוני
 חברת הפקה:  yes הטלוויזיה בלוויין
 עורכים:  דרור משעני
 צלמים:  יניב לינטון
 מוזיקה:  אסף עדן ( רייסקינדר), אסא רביב, תום מאירה ארמוני
 אורך פרק:  40-50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes TV DRAMA (עונה 1) yes TV ACTION (עונה 2)
 תקופת שידור בישראל:  13 ביוני 2019 – רץ
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המדובב היא סדרת דרמת פשע ישראלית ששידורה החל ב-13 ביוני 2019, ב-yes וב-STINGTV. הסדרה נכתבה על ידי אדם ביזנסקי, עמרי שנהר ודנה עדן ובוימה על ידי אריאל בנבג'י. העונה השנייה עלתה לשידור ב-21 בדצמבר 2022. העונה הראשונה כללה 11 פרקים והעונה השנייה כללה 8 פרקים.
עלילה

אסא (אור בן מלך) נהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא. שוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי לאחר 17 שנה בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה. אסא משתמש בכישורי הדיבוב המניפולטיביים שלו גם כשהוא חוזר הביתה לקריות, לבית אחיו דוד (עמוס תמם) יזם נדל"ן מצליח שהתעשר מעסקים מפוקפקים ואשתו סופי (אניה בוקשטיין). חברי הילדות של דוד ואסא (שיש להם יד בכניסתו של אסא לכלא) הם עכשיו שותפיו לעסקים של דוד.
כשאסא משתחרר הוא מנסה להתחבר בחזרה לאחיו, והוא מנסה לאט לאט לעשות דברים שיגרמו לאחיו לרצות אותו בחזרה ובמקביל ממשיך לעבוד עם המשטרה, שם לא יודעים על הקשר שלו לעולם העברייני בו הוא צריך להתמודד מול יהודית (ציפי שביט) ראש משפחת פשע מהצפון.
דמויות

אסא כץ (אור בן מלך): השתחרר מהכלא לאחר מאסר של 17 שנים. מתחיל להשתמש בכישורים שרכש בתקופת המאסר לתפקיד מדובב עצורים. מגמגם.
דוד כץ (עמוס תמם): אחיו של אסא ואיש נדל"ן איש ערמומי ונוכל.
סופי כץ (אניה בוקשטיין): אשתו של דוד. בעונה השנייה היא מתמודדת לראשות העיר ומנצחת את קרול. אחרי ניצחונה משלימה עם דויד ומשתפת פעולה לחסל את אסא שמהווה איום עליה.
יהודית עגייב (ציפי שביט) (עונה 1): ראש משפחת הפשע הקווקזית. נרצחה על ידי חביב נגייב בפקודתו של אסא.
שימי עגייב (חי מאור) (עונה 1): בנה של יהודית, עבריין קווקזי שמסוכסך עם דוד ויניב. נרצח על ידי חביב נגייב בפקודתו של אסא.
חביב נגייב (בצלאל בורוכוב) (עונה 1): אחיינה של יהודית עגייב. משתף פעולה עם אסא ובוגד במשפחתו. רצח את יהודית ושימי.
יניב אסולין (סיון שטיבי): חבר ילדות של דוד, אסא ומאור ועוזרו של דוד. הגרוש של מורן ואביה של אליענה, שבעקבות מעצריו הוא עשוי לאבד את הזכות לראות אותה.
עו"ד מאור אלימלך (ניר סעדון): חבר ילדות של דוד, אסא ויניב ויועצו של דוד.
שיי (ליעוז לוי): חברת ילדות של אסא, אישה טרנסית שחזרה לקריות בעקבות מות אביה ומנהלת את חנות הטמבוריה שהייתה בבעלותו.
סנ"צ עדה מזור (עידית טפרסון) קצינת מודיעין, המפעילה של אסא במשטרה.
דלית (אליה לסרי) (עונה 1): מזכירה במשרד של מאור
אלירן (אוראל צברי) (עונה 2): עבריין מלווה לדוד כסף נרצח בידי חייל של קובי.
יובל כץ (מאור לוי): הבן של דוד וסופי, אחיין של אסא.
אבישי אורן (עוז זהבי) (עונה 2): אסיר לשעבר שחלק תא בכלא עם אסא. בכיר במטה הבחירות של קרול, שעורק לשורותיה של סופי, ובהמשך מנהל איתה רומן. אחרי שדוד ואסא מצילים מהחטיפה הוא חוזר לביתו בטבריה. נרצח בסוף העונה בידי אסא.
קרול חסון (לינור אברג'יל) (עונה 2): מתמודדת מול סופי על ראשות העיר.
שלומי (אופיר וייל) (עונה 2): פעיל במטה הבחירות של קרול.
רוני חסון (עמי אנידג'ר) (עונה 2): בכיר במטה הבחירות של קרול והבעל השפוט שלה.
קובי אלון (יאיר ניצני) (עונה 2): ראש משפחת פשע.
אבא של דוד ואסא (אלון חמאווי) (עונה 2)
יואל (יואל רוזנקיאר) (עונה 2): נשכר כדי לחטוף את דוד ועל הדרך חוטף גם את אסא.
עפרה (מיכל אטלס) (עונה 2): שוטרת במרינה.
עו"ד יונה צור (אבי סלמה) (עונה 2): עורך דינם של אבישי ואחיו אפי.
אמא של אבישי (לבנה פינקלשטיין) (עונה 2)
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 11 | 11 | 13 ביוני 2019 | 22 באוגוסט 2019 |
|  | 2 | 8 | 8 | 21 בדצמבר 2022 | 1 בפברואר 2023 |
הערות שוליים

↑  המדובב, באתר www.ishim.co.il
ורוניקה גרין

| --- | --- |

צילום ראש של ורוניקה גרין
 לידה:  5 ביולי 1959 דבלין, אירלנד 
 פטירה:  26 ביוני 1996 (בגיל 36) M7 motorway, אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 ידועה בשל:  נרצחה על ידי ארגון פשע
 השכלה:  טריניטי קולג' 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקצוע:  עיתונאית
 פרסים והוקרה:  פרס CPJ הבינלאומי לחופש העיתונות (1995)  גיבורי חופש העיתונות העולמיים של מכון העיתונות הבין-לאומי (2000) 
 
ורוניקה גרין (באנגלית: Veronica Guerin; ‏5 ביולי 1958 – 26 ביוני 1996) הייתה עיתונאית אירית שנרצחה בידי ברוני סמים, בשל סיקורי הסחר בסמים שפרסמה. המקרה עורר תרעומת ברחבי אירלנד. סרט על מקרה הרצח בשם "ורוניקה גרין" יצא בשנת 2002 בבימויו של ג'ואל שומאכר.
תחילת דרכה

הוריה של גרין היו כריסטופר וברנדט. אביה היה רואה חשבון. גרין, שהייתה מכונה "רוני", גדלה עם ארבעת אחיה ואחיותיה בדבלין, ולמדה בבית ספר קתולי שם הצטיינה בספורט. היא שיחקה כדורסל וקמוגי, ובגיל 15 שיחקה במשחק הגמר הארצי של אירלנד בכדורגל עם פריצת דיסק. לאחר שסיימה את לימודיה, היא שיחקה בנבחרת הנשים של אירלנד לכדורסל, וכן בנבחרת הכדורגל הלאומית של אירלנד.
גרין למדה ראיית חשבון בטריניטי קולג' בדבלין. היא נישאה לגרהם טרלי ב-1985, ובנם קתאל נולד ב-1990.
קריירת יחסי ציבור: 1983-1990

ב-84–1983, היא שימשה כמזכירת פיאנה פול בפורום החדש של אירלנד. היא הייתה עוזרתו האישית של צ'ארלס הוהי, והפכה לחברה של משפחתו, והייתה נוסעת לחופשות עם הילדים שלו. ב-1987 היא שימשה כסוכנת בחירות וגזברית המפלגה בצפון דבלין.
קריירת עיתונות: 1990-1996

ב-1990, היא שינתה קריירה, ועשתה מעבר לעיתונאות ככתבת עבור Sunday Business Post ו-Sunday Tribune. גרין, שכתבה במדור הפשע, הייתה מחויבת להבאת מידע מיד ראשונה, והייתה רודפת אחר סיפור ישירות למקור ללא התחשבות בביטחונה האישי. זה אפשר לה לבנות יחסים קרובים הן עם הרשויות, כגון גרדה שיכנה (המשטרה האירית), והן עם הפושעים, כאשר שני הצדדים כיבדו את היושרה שלה. היא גם הייתה כותבת על פעילויות הצבא הרפובליקני האירי באירלנד.
מ-1994 ואילך, היא התחילה לכתוב על פשע עבור Sunday Independent. היא השתמשה בידע שלה בראיית חשבון כדי לאתר את ההכנסות מפעילות בלתי חוקית, ובסיקורים שלה השתמשה בשמות רחובות או שמות בדויים עבור דמויות פשע מאורגן כדי לעקוף חוקי דיבה.
כשהחלה לסקור סוחרי סמים, והשתמשה במידע מג'ון טריינור, שהורשע בסחר בסמים, היא קיבלה מספר איומים על חייה. הפעם הראשונה שהופנתה כלפיה אלימות התרחשה באוקטובר 1994, כאשר שתי יריות נורו לתוך ביתה אחרי שפורסמה הכתבה על רצח ראש ארגון הפשע מרטין קייהיל. גרין התעלמה מה"אזהרה". יום אחרי שכתבה מאמר על ג'רי "הנזיר" האץ', ב-30 בינואר 1995, היא פתחה את הדלת ומצאה גבר המכוון אקדח לראשה. היורה החמיץ, וירה בה ברגל. למרות זאת, היא נשבעה להמשיך בחקירה שלה. הוצאת העיתון התקינה מערכת אבטחה כדי להגן עליה, והמשטרה נתנה לה ליווי סביב לשעון, למרות שהיא לא בקשה זאת, וטענה שזה מפריע לה בעבודתה.
ב-13 בספטמבר 1995, הפושע המורשע ג'ון גיליגן, הבוס של טריינור, תקף אותה כאשר היא התעמתה איתו בנושא אורח חייו הבזבזני, כאשר הוא לכאורה חסר מקור הכנסה. מאוחר יותר הוא הגיע לביתה, ואיים לחטוף ולאנוס את הבן שלה, ולהרוג אותה אם היא תוסיף לכתוב עליו.
גרין זכתה בפרס חופש העיתונות הבינלאומי מטעם הוועדה להגנת עיתונאים בדצמבר 1995.
הרצח

בערבו של ה-25 ביוני 1996, חברי כנופיית הסמים גיליגן - צ'ארלס בודן, בריאן מיהן, קירן 'muscles' קונקנון, פיטר מיטצ'ל ופול וורד - נפגשו במרכז ההפצה של הכנופיה. באודן, האחראי על הפצה ותחמושת, חילק לאחרים אקדחים.
ב-26 ביוני 1996, גרין נהגה במכוניתה בפאתי העיר דבלין, ולא הייתה מודעת לכך שעוקבים אחריה. כשעצרה ברמזור אדום, היא נורתה שש פעמים על ידי אחד משני הגברים היושבים על אופנוע שעצר לצידה.
כשעה לאחר רציחתה של גרין, התקיימה פגישה ברחוב מור בדבלין בין באודן, מיהן, ומיטשל. באודן מאוחר יותר הכחיש תחת שבועה בבית המשפט כי מטרת הפגישה הייתה להיפטר מהנשק, אלא שזה היה תירוץ להופיע במקום ציבורי ולמקם אותם הרחק מהאירוע.
בעת הרצח, טריינור היה בתהליך בקשת צו מבית המשפט נגד גרין כדי למנוע ממנה לפרסם ספר על מעורבותו בפשע מאורגן. גרין נהרג יומיים לפני שהיא הייתה אמורה לנאום בכנס פורום החופש בלונדון. נושא המושב שלה היה "מתים לספר את הסיפור: עיתונאים בסכנה".
בהלוויה השתתפו טישך (ראש ממשלת) אירלנד, ג'ון ברוטון, וכן הרמטכ"ל. ב-4 ביולי, יצאה קריאה מאיגודי עובדים ברחבי אירלנד לדקת דומיה לזכרונה של גרין, בה השתתפו אנשים מכל רחבי אירלנד. גרין קבורה בבית הקברות של דרדיסטאון, במחוז דבלין.
לאחר הרצח

הרצח של גרין עורר זעם רב. טיסך ג'ון ברוטון נינה זאת "מתקפה על הדמוקרטיה". האירכטס (הפרלמנט האירי) הכירו בפוטנציאל של אכיפת חוקי המס חוקי כאמצעי להרתיע ולהעניש פושעים. בתוך שבוע מהרצח, חוקק את חוק הכנסות הפשע לשנת 1996, ואת חוק הלשכה לנכסי הפשע לשנת 1996, כדי שהממשלה תוכל להחרים נכסים שנרכשו בכסף שהושג באמצעות מעשי פשע. בעקבות החוק, הוקמה הלשכה לנכסי פשע, CAB.
לאחר הרצח של גרין, באודן נעצר, כמו גם שאר חברי כנופיית גיליגן שהיו עדיין באירלנד. בהסכם עם התובע הכללי של אירלנד, באודן הסכים להפוך לעד מדינה, ולהיות האדם הראשון כדי להיכנס לתוכנית הגנת העדים של אירלנד. עם חסינות מפני העמדה לדין על רצח גרין, הוא היה העד היחיד לתת עדות נגד כל ארבעת חברי כנופיית סמים במשפטים שלהם בבית הדין הפלילי: פטריק הולנד, פול "היפו" וורד, בריאן מיהן וג'ון גיליגן. החקירה בדבר מותה של גרין הובילה ליותר מ-150 מעצרים והרשעות, כמו גם מציאת שלל סמים ונשק. פשעי סמים באירלנד פחתו בכ-15% באותה שנה.
בשנת 1997 באודן העיד שהאדם לו סיפק את האקדח היה פטריק "דאצ'י" הולנד, והחשד בירי גרין נפל עליו. הולנד מעולם לא הורשע ברצח, והוא הכחיש את האשמה עד מותו ביוני 2009, עת שהה בכלא בבריטניה.
בנובמבר 1998, לאחר מתן עדות מצד באודן ואחרים, פול "היפו" וורד הורשע ברצח ונגזר עליו מאסר עולם כשותף לדבר עבירה, כי הוא היה זה שנפטר מכלי הרצח ומהאופנוע. הרשעה זו בוטלה אחר כך בערעור.
בריאן מיהן נמלט לאמסטרדם עם טריינור (אשר מאוחר יותר ברח לפורטוגל). לאחר שבית המשפט דחה ראיות נוספות מצד באודן, מיהן הורשע על סמך עדותו של ראסל וורן, חבר כנופיה שהפך לעד מדינה. וורן עקב אחרי גרין בשעות שלפני הרצח, ואז מסר בטלפון את הפרטים למיהן. מיהן הורשע ברצח גרין, ונידון למאסר עולם.
ג'ון גיליגן עזב את אירלנד יום לפני רצח גרין, וטס לאמסטרדם. הוא נעצר כעבור שנה באנגליה, כשניסה לעלות על טיסה חזרה לאמסטרדם, אחרי שבחיפוש שגרתי במטען שלו התגלו 500,000 דולר במזומן. גיליגן טען שאלו רווחים מהימורים, אך הוא הואשם בהלבנת הון. לאחר קרב משפטי שארך שלוש שנים, הוא הוסגר לאירלנד ב-3 בפברואר 2000. שם, הוא הועמד לדין וזוכה ברצח גרין, ומאוחר יותר הורשע בייבוא 20 טונות של קנאביס ונידון ל-28 שנות מאסר, שהופחתו ל-20 שנים בערעור.
בינואר 2008, גיליגן הופיע בבית המשפט בניסיון למנוע מהממשלה למכור את הנכסים שלו. הוא האשים את טריינור שהוא היה זה שנתן הוראה לרצוח את גרין רצח ללא רשותו. למרות ניסיונות השופט להשתיק את גיליגן, הוא המשיך לטעון שהייתה זו חקירה כושלת של הגארדה וראיות שתולות שהובילו למאסרו הנוכחי. טריינור עצמו נמלט לפורטוגל אחרי רצח גרין, והיה מבוקש מטעם הרשויות הבריטיות מאז 1992, אז ברח מכלא אנגלי. הוא התגורר בעיקר בספרד והולנד מ-1996 ואילך. ניסיונות הסגרה מהולנד ב-1997 כשלו במקרה של טריינור, אך השיבו את מיהן לאירלנד. בשנת 2010 טריינור נעצר כתוצאה ממבצע משותף של הסוכנות לפשע מאורגן של בריטניה ומשטרת הולנד באמסטרדם.
טריינור הוחזר לאנגליה, וריצה את שארית עונשו בכלא. נכון לשנת-2013, הוא חי בקנט, אנגליה. הוא מעולם לא שב לאירלנד, למרות שהוא מבוקש שם על סרסרות, מעילה והעלמת מס.
גרהאם טרלי נישא מחדש בשנת 2011.
זיכרונה

אנדרטה לזכרה של גרן ממוקם בגני טירת דבלין.
ב-2 במאי 1997, בטקס בבית הקברות ארלינגטון, וירג ' יניה, השם של גרין ושל 38 עיתונאים בינלאומיים אחרים צוינו בטקס למען אלו שמתו בעת מילוי תפקידם במהלך שנת 1996, ונוספו לאנדרטת עיתונאי פורום החופש. בעלה פנה לקהל: "ורוניקה ייצגה את החופש לכתוב. היא עמדה כאור, וכתבה על החיים באירלנד היום, וסיפרה את האמת. ורוניקה לא היה שופטת, ולא מושבעת, אבל היא שילמה את המחיר האולטימטיבי בהקרבת חייה."
בשנת 2000 גרין הייתה ברשימת 50 גיבורי חופש העיתונות של המכון הבינלאומי לעיתונות.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Match: Republic of Ireland 0–5 England, 2 May 1981, Dalymount Park". Women's Football Archive. 4 במאי 2016. אורכב מ-המקור ב-2016-09-10. נבדק ב-2017-07-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'"Veronica Guerin". The Telegraph. London. 28 ביוני 1996. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wild Irish Women: Extraordinary Lives from History, Marian Broderick, University of Wisconsin Press, 2002, page 131
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'"The second fall of Veronica Guerin". BBC News. 6 במאי 1998. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'Jason Lynch (3 בנובמבר 2003). "Killed for Her Courage". People. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Veronica Guerin, undergroundnotes.com
↑  Liz Allen. "The second fall of Veronica Guerin". BBC News. 6 May 1998.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000B-QINU`"'"N. Ireland investigative journalist slain; Protestant group claims responsibility". The Associated Press. 10 בינואר 2001. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000D-QINU`"'"Veronica Guerin". findagrave.com.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"'"Bowden relocated abroad under witness protection programme". RTÉ News. 18 באפריל 2001. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'Henry McDonald (9 באפריל 2006). "10 years later, still no peace for Veronica Guerin". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Obituary of Patrick 'Dutchy' Holland". The Irish Times. 6 June 2009.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000014-QINU`"'"Veronica Guerin". International Press Institute. אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000016-QINU`"'"Ward Appeal". The Irish Times. 22 במרץ 2002. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000018-QINU`"'"Life sentence for Guerin murderer". BBC News. 29 ביולי 1999. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Extradition of Irishman", The New York Times, DEC. 10, 1997
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000001B-QINU`"'Washbrook, Cyril (4 בספטמבר 2010). "UK: Suspect in Veronica Guerin murder arrested". The Spy Report. Media Spy. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000001D-QINU`"'Cusack, Jim (13 באוקטובר 2013). "Gilligan returns, now just a trivial figure in a very changed landscape". Independent.ie. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Graham and Suzanne celebrate their big day", The Irish Independent, 31 July 2011
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000020-QINU`"'"World Press Freedom Heroes: Symbols of courage in global journalism". International Press Institute. 2012. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424175205171  PLWABN: 9810677875305606  ISNI: 0000 0000 3883 0027  LCCN: nb97026843  NDL: 00960159  NKC: xx0179946  SUDOC: 058663533  VIAF: 56101659   WorldCat (עם VIAF): 56101659 
אנדרטה לזכרה של גרין בגנים של טירת דבלין
גאוגרפיה ואקלים בקוויבק

למידע נוסף על הפרובינציות והטריטוריות, הקישו על המפה. לתמונה מוגדלת, לחצו כאן.
קוויבק היא הגדולה בפרובינציות קנדה מבחינת שטחה (כמיליון וחצי קמ"ר). ממוקמת במזרח המדינה וגובלת באוקיינוס האטלנטי. בירתה קוויבק סיטי.
על אף גודלה, אוכלוסייתה מונה כשמונה מיליון תושבים בלבד, מעל 90% מהם מתגוררים באזור מצומצם סביב נהר סנט לורנס, בו נמצאת גם הבירה - קוויבק סיטי, וגם העיר הגדולה בפרובינציה - מונטריאול.
גאוגרפיה

קוויבק שוכנת בלב החלק המזרחי של קנדה, ומהווה חלק מרכזי במדינה. שטחה 1,542,056 קמ"ר, והיא גדולה פי 77 מישראל ופי שלושה מצרפת. אוכלוסייתה, המונה כשמונה מיליון תושבים בלבד, מיישבת אותה בדלילות רבה. בשל גודלה, קיים שוני בטופוגרפיה שלה מאזור אחד למשנהו. האקלים ברובה תת-ארקטי קיצוני, ורק בדרומה נוטה להיות ממוזג יותר.
גאוגרפיה > גבולותיה

מדרום גובלת קוויבק בפרובינציה אי הנסיך אדוארד ובפרובינציה ניו ברנזוויק.
במזרח מפרץ סנט לורנס שהוא המשכו של האוקיינוס האטלנטי.
בצפון-מזרח היא גובלת בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור. בצפון היא גובלת במפרץ אונגבה ומיצר הדסן, ובגבולה המזרחי הגדול היא גובלת במפרץ הדסן, שלושתם קפואים בחודשי החורף ומהווים אגן קרח נרחב. בדרום ובדרום מזרח היא גובלת בפרובינציית אונטריו.
גאוגרפיה > הידרוגרפיה - משק המים

בקוויבק נמצאות העתודות הגדולות ביותר בעולם של מים מתוקים, המהוות 12% של פני השטח שלה. למעשה, 3% אחוז מהמים המתוקים על כדור הארץ ממוקמים בקוויבק, בעוד אוכלוסייתה מהווה רק כ־0.1% מאוכלוסיית העולם. יש בה יותר מחצי מיליון אגמים, שטחם של שלושים מתוכם גדול מ-250 קמ"ר. 4,500 נהרות נמצאים בחבל קוויבק. חלקם זורמים לאוקיינוס האטלנטי דרך מפרץ סנט לורנס, וחלקם לאוקיינוס הארקטי, דרך מפרץ ג'יימס (James Bay), מפרץ הדסון, ומפרץ אונגגבה (Ungava Bay). ימת מיסטסיני (Lake Mistassini) היא הימה הטבעית של מים מתוקים הגדולה ביותר בקוויבק. מאגר קניאספיקו (Caniapiscau Reservoir) הוא מאגר מים מלאכותי ענק שיועד להכיל את המים המשמשים את מיזם מפרץ ג'יימס להפקת חשמל הידרואלקטרי.
נהר סנט לורנס משתרע מהאזור הפנימי הנרחב של צפון אמריקה אל האוקיינוס האטלנטי ולו מפרצים טבעיים רבים. באזור הדלתה של הנהר הנשפך לאוקיינוס האטלנטי נמצאות עריה הגדולות של קוויבק, ביניהן מונטריאול וקוויבק סיטי. הגישה שלו למרחבים גדולים בצפון אמריקה סייעה למחקר הצרפתי של האזור במאה ה-17. מאז 1959, מקשר נתיב המים סנט לורנס בין האוקיינוס האטלנטי בין הימות הגדולות, ומאפשר הגעה אליהם בדרך הים ומסחר. שפך הנהר של סנט לורנס, צפון-מזרחית לקוויבק סיטי, עשיר בדגה ועופות ים ומהווה מקור תזונה ללווייתנים רבים. עשרות נהרות מתנקזים לנהר סנט לורנס לפני השפך לאוקיינוס, מה שהופך את האזור לעשיר באופן מיוחד בדגה, עופות מים וצמחייה, בתקופה שבה מזג האוויר מאפשר זאת.
גאוגרפיה > טופוגרפיה

הנקודה הגבוהה ביותר בקוויבק, בגובה 1,652 מטרים היא הר קוביק (Mount Caubvick). הממוקם על הגבול עם ניופאונדלנד, לברדור, בחלקו הצפוני-מזרחי של המחוז, Torngat ההרים. האזור המאוכלס ביותר בקוויבק הוא שפלת סנט לורנס, בחלקו הצפון מערבי של חבל קוויבק, לאורך חופי נהר סנט לורנס. באזור זה נמצאות הערים מונטריאול וקוויבק סיטי. בצפון האזור - הרי לוראן. ובדרום האזור - Appalachians. זה בעיקר מכסה את השטחים של מרכז-du-קוויבק, Laval, Montérégie ו מונטריאול, האזורים הדרומיים של Capitale-Nationale, Lanaudière, Laurentides, Mauricie וכולל האי אנטיקוסטי, Mingan הארכיפלג, ושאר האיים הקטנים של מפרץ סנט לורנס בשפלה יערות ecoregion. הנוף הוא נמוך ושטוח, מלבד סלע יסוד געשי מחשופי ליד מונטריאול אשר נקרא גבעות מונטרג'ן, אשר כוסה בעבר במימי אגם שמפליין. גם גבעות אוקה מיתמרות באזור. מבחינה גאולוגית, השפלה נוצרה כבקע לפני כ-100 מיליון שנים. האזור מועד לרעידות אדמה נדירות אך חזקות. השכבות האחרונות של סלע משקע נוצרו בקרקעית הים העתיק שמפליין בסוף עידן הקרח הקודם, לפני 14,000 שנים. השילוב של קרקע עשירה ונוחה לעיבוד עם אקלים קוויבק הופך את המקום לאזור החקלאי הפורה ביותר של מחוז קוויבק. יערות מעורבים מספקים את מרבית יבול האביב של סירופ המייפל בקנדה. החלק הכפרי של הנוף מחולק למלבנים צרים ונרחבים של ארץ שמשתרעים מן הנהר ומתוארכים לדפוסי ההתיישבות בצרפת החדשה, במאה ה-17.
אקלים

ברוב שטחה של קוויבק יש אקלים תת-ארקטי. החורף ארוך, קר ומושלג. הקיץ חמים אך קצר מאוד, כחודשיים. כמות המשקעים גבוהה. באזורים הצפוניים ביותר של קוויבק יש אקלים ארקטי, עם חורפים בעלי קור קיצוני, לעיתים אף מינוס שלושים מעלות צלזיוס.
בדרום קוויבק, בשפלה של ערבות נהר סנט לורנס ולחופי מפרץ סנט לורנס, מתגוררים יותר מ-90% מאוכלוסיית קוויבק. שתי הערים הגדולות, בהן ריכוז האוכלוסין המאסיבי הן מונטריאול וסביבתה, וקוויבק סיטי. מזג האוויר באזור זה הוא אקלים יבשתי והוא הקל ביותר למחיה, ביחס לקוויבק. הקרבה לאגני מים ולחוף הדרומי של האוקיינוס האטלנטי על זרמיו, מאפשרים, מזג אוויר מעט יותר ממוזג, אם כי המיקום הצפוני עדיין מוריד את הטמפרטורות. הקיץ קצר (כשלושה חודשים), חמים יחסית וגשום. עונות המעבר מובחנות בבירור, אך קצרות עקב מישכו של החורף. החורף מושלג וקר מאוד, אך לא באופן הקיצוני של צפון ומרכז המדינה. הטמפרטורה בחורף עשויה להגיע עד מינוס 15 מעלות צלזיוס.
מבחינת גאוגרפיה אורבנית, חייב אקלימה של מונטריאול את בנייתה באופן מותאם לאקלים. הקור בה עז, והעיר מכוסה בשלג במשך כל חודשי החורף (כשישה חודשים בשנה), מאחר שהשלג שירד לרוב אינו מפשיר כולו עד ירידת השלגים הבאים. תכנון העיר נעשה בהתאם, כאשר לחלק גדול מהחנויות קיים מפלס תחתון גדול, הפעיל בחודשי החורף הקרים. בין החנויות ומרכזי הקניות ישנם מעברים, בתוך המפלס התת-קרקעי, בהם ניתן לעבור, מבלי לעלות למפלס הרחוב. אורך המעברים במפלס שמתחת לפני הקרקע במונטריאול הוא 24 ק"מ.
הערות שוליים

↑  climste in quebec
מפה של קוויבק
מפלי מישל היוצאים מ-Ashuapmushuan River, קוויבק
תצפית אל נהר ז'ק קרטייה (Jacques-Cartier River) מראש הר אדנטה.
חורף במונטריאול, תמונה אופיינית.
אברהם קמיני

קמיני נואם בוועידה הארצית ה-15 של קק"ל, בבית הבימה בתל אביב, 1947
אברהם קמיני (12 באפריל 1894 – 22 במרץ 1972) היה עסקן ציוני, חבר מפא"י, חבר מועצת עיריית תל אביב, יושב ראש הוועד הארצי של הקרן הקיימת לישראל.
קמיני נולד בברסלב באוקראינה, גדל באודסה, למד בבית ספר ציוני ובישיבה האודיסאית הציונית בהנהלת הרב חיים טשרנוביץ. החל בפעילות ציונית בצעירי ציון והיה חבר הוועד המקומי של הקרן הקיימת לישראל יחד עם יוסף ספיר וישראל גורי. השתתף בהתארגנויות לתמיכה בפליטי פרעות פטליורה וביוזמות שקידמו חיים נחמן ביאליק ויוסף קלוזנר להקמת בתי ספר לחינוך יהודי ועברי והוצאת ספרי לימוד.
עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן". מאיר דיזנגוף קיבלו לעבודה כפקיד הרביעי בוועד תל אביב, ובהמשך עבד שנים רבות בעיריית תל אביב, בין השאר כמנהל מחלקת הגבייה. היה ממייסדי ארגון עובדי העירייה וקופת הגמל של עובדי העירייה.
היה חבר מפלגת הפועל הצעיר, ובהמשך לאחר התאחדותה למפא"י היה חבר מפא"י. היה נציג מפא"י בקונגרסים הציוניים, חבר אספת הנבחרים.
קמיני היה פעיל בקרן קיימת לישראל, ב-1920 נבחר בוועידת עסקני קק"ל השנייה ליושב ראש הוועד הארצי של קק"ל וכיהן מאז שנים רבות בתפקיד זה. ב-1935 יזם את הקמת בית קק"ל בתל אביב, היה מעורב בהפקת כנסי קול האדמה ותערוכות עם ואדמתו.
היה חבר מרכז הסתדרות הפקידים, חבר הנהלת קופת מלוה וחסכון של העובדים בתל אביב, שופט מטעם הסתדרות העובדים במשפטי חברים, בבוררויות ממשלתיות בסכסוכי עבודה ושביתות.
כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של דבר.
ב-1930 נישא לרחל פוליציק, היו הורים לזיוה וחיותה.
קמיני נפטר ב-1972 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
ועידת קק"ל בבזל, 1946, קמיני שני מימין
בכינוס "קול האדמה", קמיני משמאל, לצד יצחק אלעזרי-וולקני
הערות שוליים

↑  אברהם קמיני באתר GRAVEZ
↑  ברכות לנישואי אברהם קמיני, דבר, 19 במרץ 1930
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520834905171  ISNI: 0000 0004 2057 6998  LCCN: no2013128495  VIAF: 305453745   WorldCat (עם VIAF): 305453745
המלאך השומר שלי

| --- | --- |
 שיר הנושא:  עידו ריבלין
 סוגה:  קומדיה, נוער
 יוצרים:  אסף שליטא, דורון צור
 כותבים:  אסף שליטא
 בימוי:  יריב הורוביץ 
 שחקנים:  בן אדם, אלון סנדלר, שירה לוי, ימית סול, אדווה רודברג, דין גרבר, ניר שטראוס, יון תומרקין, שירן סנדל, טל מוסרי, ישראל אטיאס, ירדן הראל
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  35 
 הפקה
 מפיק:  ירון ליכטנשטיין
 חברת הפקה:  סוכנות ADD, ניקלודיאון 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודיאון (HOT) עונה 1 HOT) TeenNick) עונה 2
 תקופת שידור מקורית:  1 בספטמבר 2017 – 4 בדצמבר 2018
 
המלאך השומר שלי היא סדרת נעורים קומית ישראלית, ששודרה בערוץ ניקלודיאון החל מ-1 בספטמבר 2017. בשל הצלחת העונה הראשונה, הופקה עונה שנייה שעלתה ב-4 בדצמבר 2018.
עלילה > עונה 1

לאחר שפישל לאורך שנים, המלאך השומר יניב מגורש לבית הספר, כדי לתקן את חייו של רועי, עליו הוא אמור לשמור.
עלילה > עונה 2

לוסי מגיעה לבית הספר ומעוררת את חשדו של יניב שהיא השטן בזמן שרועי אילן ויואב מתאהבים בלוסי, יניב מנסה לשכנע את אלוהים שלוסי היא השטן אך ללא הצלחה. אלוהים מראה ליניב שלוסי היא לא השטן, אלא ילדה רגילה, אבל בסוף הפרק הראשון כשלוסי מורידה את הכובע, יניב רואה שם קרניים... או שהוא רק דמיין? בפרק השני יניב מזייף חתימת הורים, ולכן יונה מזמין את הוריו של יניב. יניב מבקש מרווית ומיואב שיתחפשו להוריו, כי "הוריו לא בארץ", וגונב מגן עדן את פרי עץ הטאמבליות, כדי שיונה יאכל ממנו ולא יזהה אותם. המזימה נכשלת, ויונה מזהה את רווית ויואב. כשאלוהים מגלה שהזמינו את ההורים של יניב, היא מחליטה לקבל את ההזמנה ובאה לביקור בעולם. במהלך העונה לוסי מפרידה בין ספיר לרועי, אך הם חוזרים בסוף העונה. לוסי הופכת לבת זוגו של יניב, ומפתה אותו להביא אותה לגן העדן. אלוהים מגרשת את לוסי לבית דודתה בפתח תקווה. בסוף העונה לוסי שולחת את רועי וחבריו (מלבד אילן) לגיהנום, אך הם ניצלים בזכות הטלפון של יניב, שנמצא אצל יואב.
דמויות > דמויות נוספות

אלי (לוצ'יאנו) עמרני (ניקי גולדשטיין) - בעל מסעדת "איטליה הקטנה". על אף שמתאר את מסעדתו בנוסח איטלקי, יודע לבשל רק מלוואח.
אוריאל (אורי בלופרב) (עונה 2) - מלאך שמשמש כמלאך השומר של יניב. בהמשך, בגלל הלשנה, משתנה תפקידו למלאך למשימות מיוחדות. עושה את מלאכתו קצת יותר מדי טוב.
פרקי הסדרה > עונה 1

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | שלח לי מלאך | 1 בספטמבר 2017 |
| 2 | יום הבוחר | 3 בספטמבר 2017 |
| 3 | טלפון הניסים | 4 בספטמבר 2017 |
| 4 | ידיים טובות | 5 בספטמבר 2017 |
| 5 | כדור-אנג'ל | 6 בספטמבר 2017 |
| 6 | הריקוד האחרון של יניב | 10 בספטמבר 2017 |
| 7 | כל מה שצריך זאת אהבה | 11 בספטמבר 2017 |
| 8 | ההתערבות | 12 בספטמבר 2017 |
| 9 | ההצגה חייבת להסתבך | 13 בספטמבר 2017 |
| 10 | מסיבת הפתעה | 17 בספטמבר 2017 |
| 11 | יום המעשים הטובים | 18 בספטמבר 2017 |
| 12 | רועי המלך | 19 בספטמבר 2017 |
| 13 | פתקים מהכותל | 20 בספטמבר 2017 |
| 14 | מיכאל ואני | 24 בספטמבר 2017 |
| 15 | החיים בלעדי | 25 בספטמבר 2017 |
| 16 | מאחורי הקלעים | 26 בספטמבר 2017 |
| 17 | לקט | 27 בספטמבר 2017 |
פרקי הסדרה > עונה 2

העונה עלתה ב-4 בדצמבר 2018 והסתיימה ב-2 בינואר 2019.
ראו גם

האחיין שלי בנץ