stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קטר (רכבת)
הערות שוליים

1 2  Tracks in time: 200 years of locomotive technology
↑  MagLev Speed Record
↑  parry people movers
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533881905171  PLWABN: 9810701803605606  BNE: XX524657  BnF: cb119323014 (data)  GND: 4036283-8  LCCN: sh85077999  NDL: 00565772  NKC: ph115173 
הקטר "רוקט" של סטיבנסון המוצג במוזיאון המדע בלונדון
קטר הקיטור "ג'ון בול" בתמונה משנת 1893.
The main components of a steam locomotive
קטר דיזל-חשמלי דגם G12 מתוצרת ג'נרל מוטורס בשירות רכבת ישראל
שלושה קטרי דיזל-חשמל שנמצאים בשירות רכבת ישראל
קטר טורבינת גז-חשמל של חברת יוניון פסיפיק המשומר במוזיאון הרכבות של אילינוי.
קטר חשמלי סובייטי מדגם VL60pk (ראשי התיבות VL הן על שם ולדימיר איליץ' לנין)
רכבת מגלב ניסיונית בגרמניה
קטר בעל מנגנון גלגל שיניים ודוד קיטור אלכסוני בהר וושינגטון - ארצות הברית
יחסי ישראל–ניקרגואה

| יחסי ישראל–ניקרגואה |
| --- | --- |
ישראל: ניקרגואה


ישראל: ניקרגואה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 130,370
אוכלוסייה
10,023,983: 6,962,046
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 17,829
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 2,561
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

בין מדינת ישראל וניקרגואה לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, נכון לשנת 2025.
היסטוריה

במהלך ההצבעה בנושא תוכנית החלוקה בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 על חלוקת המנדט הבריטי למדינה יהודית וערבית, ניקרגואה נמנתה יחד עם 33 המדינות שהצביעו בעד ההצעה.
ניקרגואה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בישראל (אחרי ברית המועצות וצ'כוסלובקיה).
היסטוריה > שנות ה-1980

בשנת 1979 עלתה לשלטון בניקרגואה מפלגת השמאל המרקסיסטית, החזית הסנדיניסטית. בין מייסדי המפלגה נמנו סוכני ק.ג.ב. אשר פעלו בשנות השישים במטרה לרתום את המאבק הלאומי של עמי אמריקה הלטינית לטובת ברית המועצות. על מנת למנוע מהמעצמה להקים ראש גשר קומוניסטי במרכז אמריקה, מימנה ארצות הברית צבא שכירי חרב ותומכי הרודן המודח, אנסטסיו סומוסה דביילה, שלחמו מלחמת גרילה כנגד הממשלה הסנדיניסטית בעת המהפכה שהתחוללה בניקרגואה בין השנים 1961–1990. אביו של דביילה היה ידוע כתומך ישראל ששאף ליצירת "יחסים מיוחדים" בין שתי המדינות. מורדים אלה, היו חברי ארגונים שנקראו קונטראס, קיצור למילה "contrarrevolución" ("נגד המהפכה"). מימון המורדים התבצע ללא ידיעת הקונגרס האמריקני, בכסף שהתקבל ממכירת נשק לאיראן, דרך ישראל. ב-1986, כאשר נחשפה פרשת איראן-קונטראס, יצאה ישראל מגדרה על מנת להכחיש כל קשר לארגוני הקונטראס. ניקרגואה דחתה את ההכחשות וכן ראתה בשלילה את הסיוע הישראלי לצבאות גואטמלה ואל סלוודור. על רקע זה, הקשרים בין ישראל לניקרגואה מאז, ולאורך שנות ה-80 בפרט, החלו להתדרדר. מאז עליית המפלגה לשלטון, הסנדיניסטים הביעו תמיכה ברשות הפלסטינית, הציעו לאש"ף לפתוח שגרירות במנגואה ב-1981 וקיבלו בברכה את יאסר ערפאת בביקורו בניקרגואה.
ב-6 באוגוסט 1982 נותקו היחסים בין 2 המדינות עקב מלחמת לבנון הראשונה, בה צידדה ניקרגואה בצד הלבנוני וביקרה את פעולות ישראל. יחסי המדינות חודשו 10 שנים לאחר מכן.
ישראל וארצות הברית היו למדינות היחידות שהצביעו בשנת 1986 בעצרת הכללית של האו"ם נגד הסרת האמברגו הכלכלי על ניקרגואה. עוד קודם לכן ישראל, אל סלוודור וארצות הברית היו היחידות שהצביעו נגד הדרישה בעצרת הכללית לעצור את הסיוע האמריקני לארגוני הקונטראס.
היסטוריה > שנות ה-2010

בעקבות אירוע המשט לעזה במאי 2010, ניתקה שוב ניקרגואה את יחסיה הדיפלומטיים עם ישראל.
בשנת 2012 אירח נשיא ניקרגואה דניאל אורטגה את עמיתו האיראני מחמוד אחמדינז'אד במעונו. במהלך מסיבת עיתונאים משותפת, קרא אורטגה לישראל להשמיד את מתקניה הגרעיניים.
ב-29 במרץ 2017, ממשלת ניקרגואה הודיעה על החזרת הקשרים הדיפלומטיים שלה עם ישראל, על אף תמיכת ממשלת המדינה הסנדיניסטית במדיניות איראן ותמיכתה באיראן בגופים בין-לאומיים.
היסטוריה > שנות ה-20 של המאה ה-21

ישראלים רשאים להיכנס לניקרגואה ללא צורך בוויזה.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל פרסם משרד החוץ המלצה להימנע מביקורים בניקרגואה עקב אי נוכחות של נציג רשמי של ישראל במדינה.
ב-12 באוקטובר 2024, ממשלת ניקרגואה הודיעה שוב על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם מדינת ישראל. בהודעת המדינה נכתב כי ממשלת ישראל "פשיסטית" ומבצעת "רצח עם". בהצהרה מטעם הממשלה מסרה ניקרגואה כי היא מנתקת את היחסים עם ישראל בשל "התקיפות הישראליות על השטחים הפלסטיניים".
נציגויות דיפלומטיות

כיום השירותים הקונסולריים לישראלים בניקרגואה ניתנים על ידי שגרירות ישראל בקוסטה ריקה.
ראו גם

יהדות ניקרגואה
פרשת איראן-קונטראס
פרס המשחק ההוגן של פיפ"א

פרס המשחק ההוגן של פיפ"א, הוא פרס כדורגל יוקרתי שנוסד ב-1987 ביוזמת פיפ"א. הפרס מוענק לאדם או לארגון שעוסקים בכדורגל, ושהפגינו התנהגות ספורטיבית ויוצאת דופן בפעילותם ברחבי העולם. הפרס מוענק מדי שנה לפחות לזוכה אחד, למעט 1994 - בה לא הוענק הפרס בכלל. בין זוכי העבר ניתן למצוא כדורגלנים, מאמנים, מועדונים, התאחדויות, אוהדים וצופים. כיום, מוענק הפרס בערב פרסי השנה של פיפ"א.
הערות שוליים

↑  ‏ Dundee Utd reach the UEFA Cup Final 1987, באתר ה-BBC, יולי 2008
↑  ‏ אוהדי אירלנד זכו בפרס ההגינות, באתר פיפ"א, 1 בדצמבר 1997
↑  ‏ Fair Play for Armenia, Turkey, באתר פיפ"א, 12 בינואר 2009
↑  ‏ Fair Play Award honours Robson, באתר פיפ"א, 21 בדצמבר 2009
↑  ‏ Haiti’s standard bearers show the way, באתר פיפ"א
מכנסיים קצרים

דייוויד אייזנהאואר וג'ולי ניקסון אייזנהאואר לובשים מכנסיים קצרים בעת דיג בפלורידה בשנת 1971
מטפסת קירות הלובשת מכנסיים קצרים
מכנסיים קצרים הם סוג מכנסיים המשמשים כלבוש גברי ונשי. ביגוד זה נלבש על אזור האגן, מקיף את המותניים ומתפצל כדי לכסות את החלק העליון של הרגליים, לפעמים נמשך עד הברכיים אך לא מכסה את כל אורך הרגל, כלבוש עליון (ותחתיו נלבשים תחתונים כלבוש תחתון). למכנסיים קצרים דרגות אורך שונות - יש המכסים רק את אזור אגן הירכיים, והמכנסיים מסתיימים בחלק הירך העליון, יש מכנסיים קצרים המגיעים עד הברכיים (והמכונים מכנסי ברמודה), ויש מכנסיים קצרים המגיעים באורכם אל מתחת לקו הברך (מכנסי שלושה רבעים או מכנסי שבע שמיניות).
המכנסיים נקראים "מכנסיים קצרים" מאחר שבניגוד למכנסיים רגילים, מכנסיים קצרים אינם מכסים את כל אורך הרגל, והם קצרים יותר מאורכה של הרגל. מכנסיים קצרים משמשים בעיקר לאקלים חם או לצורכי ספורט (ומכונים בהתאם "מכנסי ספורט").
מכנסונים הם גרסה קצרה יותר של מכנסיים קצרים הנלבשים על ידי נשים ובמידה פחותה יותר גם על ידי גברים. אין הגדרה ברורה המבדילה בין מכנסיים קצרים למכנסונים, והגדרה זו השתנתה לאורך השנים, אך לרוב משתמשים במונח מכנסונים לתיאור מכנסיים קצרים במיוחד, צמודים ושאורכם אינו ארוך בהרבה מקו הישבן, ולפעמים אפילו קצר ממנו.
מכנסיים קצרים בישראל

החלוצות שהגיעו לפלשתינה (א"י) לבשו מכנסיים קצרים, בשל מזג האוויר ומתוך תחושת שוויון עם הגברים. המכנסיים הקצרים הובאו ארצה על ידי עולות סוציאליסטיות שבאו ממזרח אירופה בעליה השנייה והעלייה השלישית.
נשות הפלמ"ח לבשו מכנסיים קצרים, לעבודה, לחגים וגם לשמירה. בצילום של אתר הפלמ"ח בפרק 'לוחמות הפלמ"ח במלחמת השחרור' נראית בחורה יושבת במגדל שמירה לבושה במכנסיים כהים, כנראה כחולים. גם חברות הקיבוצים לבשו מכנסיים קצרים.
מתקופת טרום-המדינה ידוע השיר 'זלמן יש לו מכנסיים' ששורתו השנייה היא 'מגיעות עד הברכיים', כלומר מעין מכנסי ברמודה.
בספרה 'חליפות העתים' כותבת אילה רז שבסוף שנות ה-30 התחילו המכנסיים הקצרים להיות פופולריים בתל אביב, לנשים וגברים. ובעוד שבעולם הם היו בגדי פנאי וספורט בלבד, בתל אביב הם הפכו לבגד לכל עת.
בזמן הצנע בישראל, ב-1949 מיד לאחר קום המדינה כל שכבות החברה לבשו מכנסיים קצרים.
המאייר והקריקטוריסט דוש יצר את דמותו של 'שרוליק' כסמל לישראלי. שרוליק לובש מכנסיים קצרים, חובש כובע טמבל ונועל סנדלים.
ראו גם

מכנסונים
ניקרבוקרים
אימונית
הערות שוליים

1 2  HISTORY OF SHORTS, OLD BULL LEE (באנגלית)
↑  Rowena Ritchie, Now & Then: The History of Shorts, Ecosalon, ‏15/5/2012 (באנגלית)
↑  Lintom Weeks, When Wearing Shorts Was Taboo, npr, ‏7/4/2015 (באנגלית)
↑  Dolores Monet, A History of Trousers and Pants in Western Culture, Bellatory, ‏11/5/2020 (באנגלית)
↑  Vienna vernose, A HISTORY OF HOTPANTS JUST IN TIME FOR SUMMER, HEARST, ‏28/6/2019 (באנגלית)
↑  הסדנה להיסטוריה חברתית, המכנסיים הקצרים הגיעו לפלשתינה עם החלוצות, ומיד הלהיטו את הרוחות, באתר הארץ, 2 ביוני 2020
↑  אטילה שומפלובי ואלכסנדרה לוקש, הפלמ"חניקית שהצטרפה למחאת המכנסיים, באתר ynet, 13 ביוני 2019
↑  לוחמות הפלמ"ח במלחמת העצמאות, באתר הפלמ"ח -קבוצות המחץ של ההגנה
↑   שירה מייקין, "אלוהים אוהב שורטס": ההיסטוריה של המכנסונים רצופה סערות, באתר הארץ, 20 במאי 2020
↑  זלמן יש לו מכנסיים, באתר זמרשת
↑  אילה רז, אופנת חוף הים בתל-אביב, חליפות העתים, 1996, תל אביב: ידיעות אחרונות, 1996, עמ' 80, מסת"ב 965-482-014-5. (בעברית)
↑  סהר שלו, הסיפור הארוך של המכנסיים הקצרים, באתר הארץ, 8 ביוני 2012
↑  הכי ישראלי, באתר קק"ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539776905171  LCCN: sh99004572
סימן שאלה

| סימן שאלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
סימן שאלה ("?") הוא סימן פיסוק דקדוקי המחליף בסוף משפט את הנקודה (.) ומעמיד את המשפט המצוין בגדר של שאלה (בקשת מידע).
שימוש

השימוש בסימן זה יהיה בסופו של משפט שאלה ישיר, היינו משפט שאלה בו אדם אחד פונה ישירות לאחר.
לדוגמה:
במשפט שאלה עקיף לא נהוג לסמן סימן שאלה.
לדוגמה:
על מנת לציין תמיהה של הקורא, מקובל לציין סימן שאלה בתוך סוגריים.
שימוש > שימוש בשפה האנגלית

בשפה האנגלית ניתן להשתמש בסימן השאלה גם בסדרה של שאלות:
שימוש > שימוש בשפה הספרדית

בספרדית מקובל שיש לסמן הן את תחילתה של השאלה והן את סופה.
החל מהמאה ה-18 מקובל לסמן את תחילת השאלה בסימן שאלה הפוך "¿" ואת סופה בסימן השאלה הרגיל "?".
לאחר תחילת השימוש הנפוץ במחשבים בהם סימן השאלה ההפוך אינו נגיש על המקלדת החלו להשתמש בסימן השאלה הרגיל גם בתחילת משפט.
שימוש > שימוש בשפה היוונית

ביוונית מקובל להשתמש בסימן נקודה פסיק ";"  בסוף המשפט על מנת לסמן שאלה.
שימוש > שימוש בשפה הערבית

בערבית מקובל להשתמש בסימן שהוא תמונת ראי של סימן השאלה המקובל: "؟"
שימוש > שימוש בשפה הארמנית

בארמנית מקובל לסמן סימן שאלה ככה: "՞ "  מעל האות האחרונה שבסוף המשפט כדי לסמן שאלה.
מקור הסימן

מקורו של סימן השאלה במילה הלטינית quæstio שפירושה "שאלה".
בתחילה כתבו את המילה במלואה, לאחר מכן קיצרו אותה לאות הראשונה והאחרונה של המילה "Qo" הנכתבת על ידי האות Q גדולה ומתחתיה האות o קטנה. סימן זה הוא למעשה סימן השאלה המודרני.
לפי הסבר אחר למקורו של סימן השאלה, במאה התשיעית לאחר שסיימו משפט שאלה בנקודה, הוסיפו מעל הנקודה סימן של טילדה "~" על מנת להראות שיש להרים את הקול בסוף המשפט כדי ליצור משפט של שאלה. מסימן זה, לפי סברה זו, התפתח סימן השאלה.
שפות מחשב

סימן השאלה משמש במספר שפות מחשב. בשפת C ובשפות דומות לה הוא מהווה חלק מהאופרטור ?:(האופרטור הטרינרי) המשמש ליצירת משפטים בוליאניים. בשפה Ruby נהוג להשתמש בסימן שאלה בשמות של פונקציות שמחזירות ערך בוליאני.
בגרסאות הראשונות של BASIC, כל בקשת קלט מהמשתמש הייתה מסומנת על ידי סימן שאלה.
שימוש באינטרנט

בדפדפן משמש סימן השאלה כסימן מקדים לפרמטר הבקשה (POST/GET).
שחמט

הסימן "?" מייצג, ברישום מבואר של תנועות משחק שחמט, שגיאה. צירוף ?? משמעו שגיאה חמורה וצירוף ?! משמעו מהלך שנוי במחלוקת.
מתמטיקה

במתמטיקה "?" מייצג את פונקציית סימן השאלה של הרמן מינקובסקי.
קינגס קרוס

| --- | --- |

  נגיש לכיסאות גלגלים
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  14 באוקטובר 1852 
 אדריכל:  לואיס קיוביט 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°31′51″N 0°07′24″W﻿ / ﻿51.530888888889°N 0.12330555555556°W﻿ / 51.530888888889; -0.12330555555556
 תחנות סמוכות:  תחנת הרכבת פארק פיסנברי 
 מידע על התחנה
 שם המערכת:  London station group 
 בעלים:  נטוורק רייל 
 רציפים:  12 
 קווים העוברים בתחנה:  East Coast Main Line, Fen line, Great Northern Route 
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסקינגס קרוס(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסקינגס קרוס(למפת קמדן רגילה) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר קינגס קרוס(למפת קמדן מוגדלת) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר קינגס קרוס
 
תחנת קינגס קרוס
שער הכניסה לתחנה
תחנת הרכבת קינגס קרוס (באנגלית: King's Cross railway station, לעיתים נכתב: Kings Cross) היא תחנת רכבת באזור קינגס קרוס בצפון מרכז לונדון שבאנגליה. התחנה נמצאת ברובע קמדן, והיא הנקודה הדרומית ביותר של קו הרכבת הראשי של החוף המערבי של אנגליה. סמוך אליה נמצאת תחנת הרכבת סנט פנקראס.
התחנה משמשת קווי רכבות לקיימברידג', יורק, דרהאם, ניוקאסל, לידס ואדינבורו. כמו כן יש בה תחנה של הרכבת התחתית של לונדון ששמה "קינגס קרוס סיינט פנקראס".
היסטוריה

במקור נבנתה התחנה עבור הרכבת הצפונית הגדולה. המבנה תוכנן על ידי לואיס קיוביט ונבנה בין השנים 1851–1852 במקום שבו עמד קודם לכן בית חולים לחולי אדמת. ב-14 באוקטובר 1852 נפתח המבנה הראשי שבו רציפים 1–8. מאוחר יותר נוסף הבניין השני ובו רציפים 9–11.
אגדה אורבנית מספרת כי התחנה בנויה במקום שבו נלחמה בודיקה את הקרב האחרון שלה, והיא קבורה תחת התחנה.
בשנת 1987 פרצה שרפה בתחנת הרכבת התחתית ונספו בה 31 בני אדם. השרפה פרצה מתחת למדרגות הנעות של התחנה, והתחילה בתור להבה קטנה, אך בגלל "אפקט התעלה" המדרגות שמעל למקום התחממו וגרמו ללשון אש לפרוץ ולגרום לרוב הנזק. השרפה התפרצה ככדור אש מהדרגנוע עקב משב רוח שנוצר כשרכבת אחת הגיעה בעוד האחרת עזבה. גל האש עלה לטמפרטורה של מעל ל-600 מעלות צלזיוס וגרם למותם של רבים שנמלטו לאזור הקופות.
במהלך העשור השני של המאה ה-20 האזור סביב התחנה עבר פיתוח מקיף, מבנים היסטוריים שוקמו ונבנו עשרות מבנים חדשים למשרדים, מסחר ומגורים, בין השאר עברו לאזור המטה האירופי של החברות פייסבוק וגוגל.
תחנת קינגס קרוס בספרות ובתרבות > הארי פוטר

בספרי הארי פוטר מתוארת תחנת קינגס קרוס כנקודת היציאה של הרכבת הוגוורטס אקספרס היוצאת מ"רציף ¾9", שאליו ניתן להגיע אם רצים אל עמוד המפריד בין רציף 9 לרציף 10. בניגוד לאמור בספרי הארי פוטר ולמוצג בסרטים, נמצאים הרציפים 9 ו-10 בבניינים שונים, פונים אחד לעבר השני, וביניהם מסילת ברזל ולא עמודים מפרידים. כאשר נשאלה על כך בראיון השיבה הסופרת, ג'יי קיי רולינג, כי התבלבלה עם תחנת יוסטון, שם מופרדים רציפים 9 - 10 על ידי עמודים. לצורך צילום הסרטים השתמשו ברציפים 4 ו-5 אשר מוספרו לשם כך כ-9 ו-10. כמו כן צולמה חזית התחנה מול תחנת הרכבת סנט פנקראס, שלה חזית גותית מרשימה יותר מחזית קינגס קרוס.
כיום מוצב בתחנה שלט על הקיר המפריד בין הבניינים השונים שבהם נמצאים רציף 9 ו-10, רציף ¾9, וב-2005 נוספה עגלת מזוודות, שרק חלקה האחורי נראה לעין, וחלקה הקדמי נעלם באופן מסתורי בקיר.
בנוסף, לאחר שבספר השביעי הארי מת וחוזר לחיים, "גן העדן" שאותו הוא מדמיין הוא תחנת קינגס קרוס.
תחנת קינגס קרוס בספרות ובתרבות > אזכורים נוספים בספרות

באחד מספרי דוקטור הו הקרוי "מעבר" (Transit) מהווה התחנה נקודת מעבר בין-כוכבית.
שם התחנה

באנגלית נכתב שם התחנה הן: King's Cross (היינו: "הצטלבות הדרכים של המלך") והן Kings Cross (היינו: "הצטלבות הדרכים של המלכים").
בשנת 1836 הוקם בהצטלבות הדרכים שהייתה במקום, פסל של ג'ורג' הרביעי. ב 1845 הפסל נהרס. אבל 9 השנים בהן היה קיים הפסל בהצטלבות הדרכים, העניקו למקום בו תצמח לימים אחת מתחנות הרכבת הגדולות והעמוסות בבריטניה את השם - צומת המלך.
תחנה נוספת בשם זה

תחנה נוספת בשם קינגס קרוס קיימת בסידני, באוסטרליה.
הערות שוליים

↑  ענת יערי, ‏קינגס קרוס: כך הפך אזור מוזנח בלונדון לשכונה טרנדית, ואיך אסף גרניט קשור לזה, באתר גלובס, 30 במרץ 2019
| תחנות רכבת בלונדון |
| --- | --- | --- |
| תחנות בניהול נטוורק רייל | רחוב קנון • צ'רינג קרוס • יוסטון • רחוב פנצ'רץ' • קינגס קרוס • רחוב ליברפול • גשר לונדון • פדינגטון • ויקטוריה • ווטרלו • סנט פנקראס |  |
| תחנות נוספות | בלקפריירס • מרילבון • מורגייט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 164750207  VIAF: 313553425   WorldCat (עם VIAF): 313553425 
רציף ¾9
שלט התחנה
אבי לייב

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1962 (בן 62) בית-חנן, מחוז המרכז, ישראל 
 ענף מדעי:  קוסמולוגיה, עב"מולוגיה, הוצאה לאור, פיזיקה תאורטית, אסטרופיזיקה, חור שחור, מוסד להשכלה גבוהה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (1993)  המכון למחקר מתקדם (1988–1993)  מצפה הכוכבים האסטרופיזי של הסמית'סוניאן  מרכז הרווארד-סמיתסוניאן לאסטרופיזיקה 
 תלמידי דוקטורט:  Zoltán Haiman, Laura Blecha, Steven Furlanetto 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  מלגת גוגנהיים (2002) 
 בן או בת זוג:  Ofrit Liviatan 
 
אברהם (אבי) לייב (Avi Loeb, נולד ב-26 בפברואר 1962) הוא פרופסור ישראלי-אמריקאי לפיזיקה תאורטית ולאסטרופיזיקה, שכיהן למשך התקופה הארוכה ביותר כראש המחלקה לאסטרונומיה של אוניברסיטת הרווארד. מנהל המכון לתאוריה וחישוב - Center for Astrophysics ומייסד ומנהל מיזם המחקר על חורים שחורים (Harvard Black Hole Initiative). ב-2016 מונה ליושב ראש הוועדה המייעצת של פרויקט Breakthrough Starshot, שמטרתו לשגר חללית זעירה אל מערכת הכוכבים אלפא קנטאורי.
לייב התפרסם בין היתר כטוען שיש עדויות לקיום חייזרים, ואת משנתו זו הוא מתאר בספרו "חוצן" (Extraterrestrial) (אנ') שהגיע למקום שישי ברשימת רבי המכר של ניו יורק טיימס.
ביוגרפיה וקריירה מדעית

לייב נולד במושב בית חנן, שם עסקו הוריו בחקלאות. בילדותו אהב לקרוא ספרי פילוסופיה ורצה לעסוק בכך בבגרותו. הוא בוגר המחזור השני של תוכנית תלפיות. קיבל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה ב-1983, תואר שני בפיזיקה ב-1985 ושנה מאוחר יותר, בהיותו בן 24, השלים תואר דוקטור בפיזיקה, כולם מהאוניברסיטה העברית. במסגרת שירותו הצבאי עבד במרכז למחקר גרעיני – שורק, כתאורטיקן הראשי של קבוצה שעסקה בפיתוח טכנולוגיית הנעה אלקטרומגנטית. במהלך עבודתו בשורק היה שותף בעבודה על נשק חדש, שהיה אמור לפעול בעזרת הצתה של חומרים קלים מאבק בעזרת זרמים חשמליים. לאחר שתעשיית ההגנה האמריקנית גילתה עניין באפשרות לשלב את הטכנולוגיה שפיתח ביוזמת ההגנה האסטרטגית, הוא הגיע לארצות הברית, שם, במשך חמש שנים, היה חבר בסגל המכון למחקר מתקדם (IAS) בפרינסטון. ב-1993 מונה לפרופסור במחלקת האסטרונומיה של אוניברסיטת הרווארד. שלוש שנים לאחר מכן, ב-1996, קיבל קביעות בהרווארד. מאז 2011 ועד 2023 עמד בראש המחלקה, משך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה של המוסד.
מאז 2007 ועד היום (2024), הוא מנהל את המכון לתאוריה וחישוב במרכז הרווארד-סמיתסוניאן לאסטרופיזיקה.
ב-2016 מונה ליושב ראש הוועדה המייעצת של פרויקט Breakthrough Starshot (אנ'), שנוסד על ידי היזם יורי מילנר. חברים נוספים בוועדה המייעצת היו הפיזיקאים סטיבן הוקינג ופרימן דייסון וזוכי פרס נובל לפיזיקה סטיבן צ'ו וסול פרלמוטר. מטרת הפרויקט היא להביא חלליות זעירות, שמאסת כל אחת מהן כגרם, אל מערכת הכוכבים אלפא קנטאורי, המרוחקת כ-4.3 שנות אור מכדור הארץ, תוך כ-20 שנים ממועד שיגור החללית. לשם כך, ידרש להאיץ את החלליות לכ-20% ממהירות האור, דבר שלא ניתן לעשותו באמצעות טכנולוגיות ההנעה הכימית המוכרות כיום. תחת זאת, מוצע להשתמש במפרש לייזר שיחובר אל החללית הזעירה ואשר יונע על ידי מערך מופע של קורני לייזר על פני כדור הארץ, עם הספק כולל של כ-100 ג'יגאוואט. אם הפרויקט ישיג את מטרתו, תהפוכנה החלליות לעצמים מעשה ידי אדם המהירים והרחוקים ביותר אי פעם. לייב כותב מאמרים אודות סוגיות שונות הנוגעות לפרויקט השאפתני, כגון הבעיה של פגיעת אבק קוסמי בעצם שמהירותו כה גבוהה, או שיטות ליצוב המפרש כאשר קרן הלייזר מאיצה אותו.
ביולי 2021 הכריז לייב על פרויקט לחיפוש חייזרים, במטרה לאתר גשושיות של ציוויליזציות זרות והוא עומד בראשו מהקמתו. הפרויקט נושא את השם פרויקט גלילאו (אנ').
תחומי עניין ומחקר

בילדותו ובנעוריו כתב לייב שירים המשקפים את דמותו בתור ילד או בתור נער ואת התחומים אליהם נחשף. בשיריו ניתן לראות חשיבה פילוסופית, בעיקר על התודעה כחלק נפרד מהגוף, אך גם חשיבה מדעית מפורטת, על החומר, על גוף האדם ועל היקום. משירים אלו ניתן לראות את אהבת לייב לפילוסופיה, תוך התייחסות לתחומים המדעיים.
תחום המחקר הראשון של לייב לאחר שהתחיל ללמוד אסטרופיזיקה התמקד בעידן היינון המחודש (אנ') – עידן שהתחיל כמאה מיליון שנים אחרי המפץ הגדול, בו אור על-סגול יינן את אטומי המימן של היקום והפך אותם לפרוטונים ולאלקטרונים. היינון הזה גרם להצתה של הכוכבים הראשונים. לייב חקר גם את "תקופת השחר הקוסמי" – התקופה בה נוצרו הכוכבים הראשונים. ממצאיו בנושא זה מצביעים על כך שחלקים מהיקום היו דחוסים יותר מחלקים אחרים, מה שגרם להתקבצות כבידתית של אטומי מימן. האטומים הפכו לענן גז בעל כוח כבידה משמעותי משל עצמו. מנגד, עקב התחממות, נוצר לחץ גז שפעל נגד כוח הכבידה של הענן. לאחר זמן מה, אטומי המימן התרכבו לכדי מולקולות של גז מימן, אשר ספג חלק מהחום והלחץ וכך הגביר את השפעתו היחסית של כוח הכבידה. כתוצאה מכך, הגז התחבר לכדי כדור המבצע היתוך גרעיני – כוכב.
תגלית נוספת של לייב היא שבשלב מוקדם יחסית של חיי היקום, כמה עשרות מיליוני שנים לאחר המפץ הגדול, התקיימה טמפרטורה נוחה לחיים, דבר המעלה את האפשרות שצורות חיים קדמוניות התפתחו בתקופות מוקדמות אלו. תגלית תאורטית זו עוררה עניין גדול בקרב אסטרונומים ועיתונאים.
לייב כתב או השתתף בכתיבתם של למעלה מאלף מאמרים אקדמיים, על מגוון רחב מאוד של נושאים, לרבות המפץ הגדול, קרינת הרקע הקוסמית, התפתחות הכוכבים הראשונים, אסטרונומיה של קו המימן, תנועת הגלקסיות, פיזיקת חלקיקים, קרניים קוסמיות, חורים שחורים, גלי כבידה, אסטרוביולוגיה, מערכת השמש, מכשור מדעי ואסטרונאוטיקה.
הוא מרבה לכתוב על בעיות שונות בסוציולוגיה של המדע, כגון נטייתם של אקדמאים בכירים לקדם עמיתים צעירים בעלי דעות דומות לשלהם; הנטייה, כאשר נשקל קידומו של אקדמאי, לבדוק בעיקר את הישגיו המוקדמים, תוך התעלמות מפועלו בשלבים מאוחרים יותר של הקריירה; או הנטייה של פיזיקאים תאורטיים להאמין בנכונותה של תאוריה, כגון תורת המיתרים, גם כאשר אין שום מידע ניסויי המאשר אותה.
בנוסף לכתיבת מאמרים מדעיים, כתב לייב גם שני ספרים אקדמיים, How Did The First Stars and Galaxies Form? ב-2010 ו-The First Galaxies in the Universe ב-2012 (עם סטיבן פורלאנטו), על התפתחות המבנים הקוסמיים הראשונים, הגרסה המדעית לסיפור הבריאה של "ויהי אור". ב-2015 פרסם את ספר המדע הפופולרי "מהכוכב הראשון עד לאחרית הימים" (From the First Star to Milkomeda), המשלב כתיבה מדעית על סוגיות חלליות עם קטעים ממחברות שכתב לייב בשנות נעוריו. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כרמל. בסך הכל כתב, נכון ל-2024, תשעה ספרים.
לייב גם מפרסם מאמרי דעה רבים, אומר שהוא כותב כל יום-יומיים.