stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווטאר – פרקים
פרקים > ספר 3: אש

|  מספר פרק (בסדרה) |  מספר פרק (בעונה) |  שם הפרק באנגלית |  שם הפרק בעברית |  בימוי |  כתיבה |  תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 41 | 1 | The Awakening | התעוררות | ג'יאנקרלו וולפה | אהרון איהז | 21 בספטמבר 2007 |
| 42 | 2 | The Headband | הסרט | יואקים דוס סנטוס | ג'ון אובריאן | 28 בספטמבר 2007 |
| 43 | 3 | The Painted Lady | הגברת הצבועה | איתן ספאולדינג | יהושע המילטון | 5 באוקטובר 2007 |
| 44 | 4 | Sokka's Master | המאסטר של סוקה | ג'יאנקרלו וולפה | טים הדריק | 12 באוקטובר 2007 |
| 45 | 5 | The Beach | החוף | יואקים דוס סנטוס | קטיה מתילה | 19 באוקטובר 2007 |
| 46 | 6 | The Avatar and the Fire Lord | אווטאר ואדון האש | איתן ספאולדינג | אליזבט וולץ' | 26 באוקטובר 2007 |
| 47 | 7 | The Runaway | הנמלטת | ג'יאנקרלו וולפה | יהושע המילטון | 2 בנובמבר 2007 |
| 48 | 8 | The Puppetmaster | הצד האפל של הירח | יואקים דוס סנטוס | טים הדריק | 9 בנובמבר 2007 |
| 49 | 9 | Nightmares and Daydreams | סיוטים וחלומות בהקיץ | איתן ספאולדינג | ג'ון אובריאן | 16 בנובמבר 2007 |
| 50 | 10 | The Day of Black Sun, Part 1: The Invasion | יום השמש השחורה, חלק 1: הפלישה | ג'יאנקרלו וולפה | מייקל דנטה דימרטינו | 30 בנובמבר 2007 |
| 51 | 11 | The Day of Black Sun, Part 2: The Eclipse | יום השמש השחורה, חלק 2: ליקוי החמה | יואקים דוס סנטוס | אהרון איהז | 30 בנובמבר 2007 |
| 52 | 12 | The Western Air Temple | מקדש האוויר המערבי | איתן ספאולדינג | אליזבט וולץ' וטים הדריק | 14 ביולי 2008 |
| 53 | 13 | The Firebending Masters | כשפי האש הגדולים | ג'יאנקרלו וולפה | ג'ון אובריאן | 15 ביולי 2008 |
| 54 | 14 | The Boiling Rock, Part 1 | הסלע הרותח - חלק 1 | יואקים דוס סנטוס | מאי צ'אן | 16 ביולי 2008 |
| 55 | 15 | The Boiling Rock, Part 2 | הסלע הרותח - חלק 2 | איתן ספאולדינג | יהושע המילטון | 16 ביולי 2008 |
| 56 | 16 | The Southern Raiders | התוקפים מהדרום | יואקים דוס סנטוס | אליזבט וולץ' | 17 ביולי 2008 |
| 57 | 17 | The Ember Island Players | השחקנים מאי האמבר | ג'יאנקרלו וולפה | טים הדריק, יהושע המילטון וג'ון אובריאן | 18 ביולי 2008 |
| 58 | 18 | Sozin's Comet, Part 1: The Phoenix King | כוכב השביט של סוזין, חלק 1 | איתן ספאולדינג | מייקל דנטה דימרטינו | 19 ביולי 2008 |
| 59 | 19 | Sozin's Comet, Part 2: The Old Masters | כוכב השביט של סוזין, חלק 2 | ג'יאנקרלו וולפה | אהרון איהז | 19 ביולי 2008 |
| 60 | 20 | Sozin's Comet, Part 3: Into the Inferno | כוכב השביט של סוזין, חלק 3 | יואקים דוס סנטוס | מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו | 19 ביולי 2008 |
| 61 | 21 | Sozin's Comet, Part 4: Avatar Aang | כוכב השביט של סוזין, חלק 4: אווטאר אנג | יואקים דוס סנטוס | מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו | 19 ביולי 2008 |
ראו גם

פיילוט (אווטאר: כשף האוויר האחרון)
האגדה של קורה - פרקים
הערות שוליים

↑  Mell, Tory Ireland, Avatar: The Last Air Bender - "The Boy in the Iceberg" Review, IGN, 2012
↑  Mell, Tory Ireland, Avatar: The Last Airbender - "The Southern Air Temple" Review, IGN, 2012
ראובן אשכנזי

| --- | --- |

אל"ם ראובן אשכנזי בתפקיד נספח צה"ל ברומא ושווייץ 1971 - 1974.
 לידה:  9 בדצמבר 1927 ברצלונה, ספרד
 פטירה:  1 ביוני 2021 (בגיל 93)
 תאריך עלייה:  יוני 1943
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  הטרק
 השתייכות:   פלמ"ח  צבא הגנה לישראל  המוסד
 תקופת הפעילות:  1944–1948 (הפלמ"ח)  1948 – 1975 (צה"ל)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מלווה אוניות מעפילים  ראש ענף המודיעין של חיל הים  נספח צה"ל באיטליה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מלחמת סיני    מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 
ראובן אשכנזי (9 בדצמבר 1927 - 1 ביוני 2021) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. כיהן כראש ענף המודיעין של חיל הים במלחמת ששת הימים ובעיצומה של מלחמת ההתשה קידם את הענף למחלקה. שירת כנספח צה"ל באיטליה במלחמת יום הכיפורים. עסק בפעילות ביון מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ילדות ועליה

אשכנזי נולד בברצלונה שבספרד. כאשר התחוללה מלחמת האזרחים בספרד היה האזור עד שנת 1938 בידי הממשלה. כאשר הסתמן כיבוש העיר בידי אנשיו של פרנסיסקו פרנקו עזבה המשפחה לצרפת ומשם לטורקיה. ראובן הצטרף למשפחת הדוד שברחה לארצות הברית. המשפחה והפעילות חסרו לו ולכן חזר למשפחתו שנמצאה כבר בטורקיה. 

מטורקיה עלה במסגרת עליית הנוער ביוני 1943 לארץ ישראל. הכתובת הראשונה מחנה המעפילים בשכונת בת גלים בחיפה. כעבור שבועיים עבר עם חבריו לקיבוץ גבעת חיים. בקיבוץ עבד יחד עם חבריו בעבודות שונות ולמד עברית.

בתחילת שנת 1945 החליט אשכנזי להצטרף לפלמ"ח, מדריכיו בקיבוץ הפגישו אותו עם אברהם זכאי שהיה מפקד המחלקה הימית בפלמ"ח, בתקופה שבה הורחבה פעילות הפלי"ם והיה צורך בתגבור. אברהם זכאי קיבל את אשכנזי לפלי"ם.
הפלי"ם

באותה עת הוחלט להגביר את הפעילות הימית. המחלקה הפכה לפלוגה ונדרשו אנשים נוספים. אשכנזי עבר מיון שכלל את המלצת מדריכיו ומבחני קבלה אותם עבר בהצלחה. נשלח לקיבוץ שדות ים שם עבר קורס מפקדי סירות מס 5. בסיום קורס מפקדי הסירות, נשלח לקורס מפקדי כיתות, ברמת השופט והמשיך לקורס חבלה בקיבוץ אשדות יעקב. חזר לשדות ים לשמש כמדריך ימאות בקורס מפקדי סירות וכאשר הסתיים הקורס עבר לקיבוץ מעברות.
בנוסף להדרכה בקורס והעבודה בקיבוץ השתתף אשכנזי במשימות שהוטלו מדי פעם על אנשי הפלי"ם. המשימות כללו: סיוע להורדת מעפילים, פעילויות תצפית ואבטחה נגד הבריטים, אבטחה בנמל חיפה כתגבורת לפלוגת הנמל, אימוני יחידת נחתים ניסיונית.
ב-1947 עבר אשכנזי למחזור ה' שהיה האחרון קורס חובלים ומלווי אוניות של הפלי"ם. הלימודים התקיימו בבניין הטכניון בהדר הכרמל. חניכי הקורס התגוררו בקיבוץ יגור ומדי יום הלכו לחיפה וחזרו.
הפלי"ם > עימות עם הבריטים והגליה לקפריסין

אשכנזי השתתף בסיוע להורדת העולים אניית המעפילים שבתאי לוז'ינסקי, הגיעה לחוף ניצנים ב-12 במרץ 1947. הים היה סוער מפקד האניה דוד מימון העלה אותה על החוף. את המרחק שנותר כ-120 מטר נקשר חבל והמעפילים עברו בעזרת אנשי הפל"ים ואנשים מיישובי הסביבה. כשהאיר היום גילו הבריטים את פעולת ההורדה, וכיתרו את השטח כאשר רק חלק מהמעפילים. הארץ ישראלים שרפו מאת תעודות הזהות ויחד עם המעפילים הזדהו כ”יהודים מארץ ישראל”. אשכנזי היה בין 700 העצורים שהוסעו לנמל חיפה. אשכנזי וחבריו, הפגינו התנגדות לכל דרישה בריטית. הוא הועלה בכוח, על ידי 3 חיילים בריטיים, אל אניית הגירוש 'אמפייר רייול' שלקחה אותם למחנות המעצר בקפריסין. גם באנייה הפגינו התנגדות והבריטים הפעילו עליהם גז מדמיע כדי שיצאו מהתאים.
הפלי"ם > פעילות בקפריסין

במחנות המעצר בקפריסין נמצאו אנשים מארץ ישראל בצוותא עם מעפילים שניסו להגיע. במגמה לשבש את כוונת הבריטים לערוך מיון והפרדה, עסקו אשכנזי וחבריו בהדרכת המעפילים להתחזות כוותיקים. ההדרכה הייתה מקיפה ואינטנסיבית וכללה לימוד השפה העברית והביטויים הערביים, הקניית מידע בגאוגרפיה והתחבורה בארץ ישראל. כל המגורשים הצהירו בחקירות שהם מארץ ישראל. הבריטים שלחו לקפריסין אנשי חקירות ממשטרת המנדט למיון. סדרת הלימודים הצליחה ולאחר מספר שבועות סווגו מרבית המעפילים כאנשי ארץ ישראל והוחזרו יחד עם אנשי הפלי"ם באנייה בריטית לנמל חיפה.
הפלי"ם > ליווי אוניות עולים

בחזרתו לארץ הצטרף ללחימה בירושלים ובחודש יוני 1948 ליווה את גופתו של קולונל דוד מרכוס למרפאות קופת חולים ברח' מזא"ה בתל אביב.
אוניית העולים "הפורצים" בשמה המקורי Marie Annick, בדגל צרפת, הגיעה ב-25 ביוני 1948 והביאה עמה 139 מגויסי חוץ לארץ וכמות גדולה של נשק. נכנסה לנמל חיפה כשהיא מניפה את דגל ישראל כנהוג. רב החובל קיבל נזיפה מהקונסול צרפת בחיפה היות שצרפת טרם הכירה במדינת ישראל.
אשכנזי עם שני אנשי פלי"ם נוספים - בהתרעה קצרה ביותר - הועלו לאוניה Marie Annick שיצאה ב-2 ביולי 1948 לצרפת. הדרך ארכה חודש ימים וכללה עצירה לתיקונים בנמלים רבים. בנמל בסטיה בקורסיקה ירדו, אשכנזי עם שניים מחבריו לשובר הגלים ונטמעו באוכלוסייה. מקורסיקה עברה הקבוצה במטוס קטן של המוסד לעליה למרסיי למחנה הפליטים GRAND ARENAS.
בסוף אוגוסט 1948 יצא ממרסיי כמלווה באוניית העולים Mala שהביאה עימה קבוצה גדולה מגיוס חוץ לארץ מאירופה.
חיל הים והמוסד

בשנים 1949 צורף ליחידת מודיעין ימי של בסיס נמל חיפה. על סמך קורס החובלים שעבר במסגרת הפלי"ם קיבל בינואר 1950 דרגת "סגן חובל".
לאור הרקע המיוחד, נדרשו שירותיו של אשכנזי בתחום הביון. משנת 1951 עד ינואר 1956 שירת בתפקידים שונים בחו"ל מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
בשנת 1956 חזר לחיל הים בדרגת סרן לתפקיד ראש מדור איסוף בענף המודיעין הימי. בתפקידו זה מיצה בשנת 1957 את המודיעין ממסמכי השלל ותחקור אנשי צוותה של המשחתת אבראהים אל-אוול. באותה שנה עבר קורס קציני מודיעין במשרד ראש הממשלה.
בשנת 1958 עבר קורס קציני תותחנות של חיל הים והוצב כקצין סיפון ותותחנות במשחתת אח"י חיפה. בשנת 1962 עבר קורס פיקוד ומטה שאחריו התמנה לקצין המבצעים של שייטת המשחתות.
חיל הים והמוסד > המודיעין הימי

ב-1964 מונה אשכנזי לראש ענף המודיעין בחיל הים בדרגת סגן-אלוף. מילא תפקיד זה תחת המפקדים יוחאי בן נון, שלמה אראל ואברהם בוצר. במהלך מלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה.
תקופת שירותו של אשכנזי כראש המודיעין הימי הייתה קריטית להתפתחות האיומים ובנית הכח הימי מולם. נפתחו תחומים חדשים שבמרביתם יכולת המודיעין נבנתה תוך כדי מאבק. חלה מלחמת ששת הימים והמשיכה במלחמת ההתשה. ככלל הועמקו שיטות הפעולה והוקמה מערכת הבינה הרשתית. המערכת הצה"לית הכירה בחשיבות המוגברת של המודיעין הימי. ענף המודיעין הפך למחלקת המודיעין ובשנת 1968 קודם אשכנזי לדרגת אלוף-משנה. הנושאים העיקריים שהעסיקו את המודיעין הימי היו:
מעקב אחר התחמשות ציי ערב בנשק חדיש בעקבות עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית
מידע טכני על איום הטילים.
איסוף מידע על ציי האויב בנמלים כדי לאפשר פשיטות קומנדו.
כניסת הצי הסובייטי בים התיכון כסיוע לערבים במלחמתם בישראל.
מעקב לגילוי ומניעת יוזמות של הצי המצרי בקומנדו ימי ואחרות.
כניסת איום פעילות חבלנית עוינת של הפלסטינים.
ראש משלחת משרד הביטחון ונספח צה"ל באיטליה

אשכנזי שימש כראש משלחת משרד הביטחון ונספח צבאי באיטליה, שווייץ, יוגוסלביה ומלטה משנת 1971 ועד שנת 1974. כשברקע האמברגו הצרפתי, הייתה זו תקופה בה מדיניות משרד הביטחון הכתיבה מציאת איזון בין "רכש לאי תלות ברכש" ופעילות משלחות משרד הביטחון הפכה למלאכת מחשבת של מגעים מדיניים. כזו שהצריכה ידע משקי, יכולת ניהול משא ומתן ומציאת פתרונות לבעיות סבוכות של האמברגו.
לאור התקרבותו של מרשל יוסיפ ברוז טיטו למצרים התאפיינו יחסי ישראל יוגוסלביה בקרירות. גם במלטה הדמוקרטית מדיניות המפלגה השלטת של דום מינטוף התרחקות מהמערב וקרבה לערבים ובעיקר לוב של מועמר קדאפי. במדינות אלה תפקידו של אשכנזי הצטמצם והיה רק להלכה.
בשווייץ היחסים היו טובים וכך גם העסקים. השווייצרים קיבלו את אשכנזי בכבוד ואפשרו את הפעילות שהייתה נחוצה שם. בגמר התפקיד קיבל מתנת פרידה חרב מסורתית ואקדח מסימניה של הקצונה.
הפעילות העיקרית כראש המשלחת משרד הביטחון נעשתה באיטליה שבאותן שנים התאפיינה בחוסר יציבות פוליטית וחברתית, מלווה בגלי טרור. כשמשנת 1972 מיישמים ג'וליו אנדראוטי, ראש הממשלה הנוצרי דמוקרט, ובטינו קרקסי שר החוץ הסוציאליסט, מדיניות פרו ערבית ופרו פלסטינית. משימתו של אשכנזי הייתה לשמר ולפתח את קשרי הרכש המו"פ והשת"פ המודיעיני עם איטליה על אף התהפוכות הפוליטיות.
בעת מלחמת יום הכיפורים, השיג אשכנזי אישור לתדלוק ספינות סער שפעלו במרכז הים התיכון לאבטחת השייט לישראל וממנה. משרד החוץ האיטלקי לא היה מרוצה ודחה את הבקשה. בעצה עם אנשי המודיעין דרש אשכנזי לקיים את עקרונות המשפט הימי הבינלאומי, שגם לכלי שיט צבאי של מדינה במלחמה מותר להיכנס לנמל נייטרלי, ללא הודעה מוקדמת, לשהייה קצרה, לצורך מקלט מסערה, או לקבלת דלק. ופעולה זאת אינה מפרה את הנייטרליות של אותה מדינה.
משלחות משרד הביטחון נוהלו על ידי עוזר השר צבי צור וכאשר פרש מתפקידו שלח מכתב הערכה לאשכנזי שניתן ללמוד ממנו על התקופה: ”פעילות הרכש חדלה להיות עסקם של סוחרים והפכה למלאכת מחשבת של מגעים מדיניים, ידע משקי, יכולת ניהול משא ומתן, ומציאת פתרונות לבעיות סבוכות של אמברגו או SUSPENSION. היה עלינו למצוא דרכים לאיזון בין רכש מחד לבין יצירת תשתית לאי תלות ברכש מאידך. בתפקידך כראש המשלחת הענקת לנו סיוע ועצה טובה. ידעת לגלות חריצות וצמידות למטרה.... ברצוני להודות לך ולסגל עובדך על שיתוף הפעולה האמיץ לו זכיתי.”
ראש משלחת משרד הביטחון ונספח צה"ל באיטליה > גלריה

ראובן אשכנזי משמאל עם יעקב בן ציון "מלך" בשליחות הפלי"ם במרסיי 1948.
ראובן אשכנזי בדרך לאילת לאחר מלחמת העצמאות 1949.
ראובן אשכנזי בתפקיד מיוחד, בכיסוי אזרחי, נמל מרסיי, 1953.
ראובן אשכנזי מוביל את מחלקת חיל הים במצעד יום העצמאות העשירי בירושלים, 1958.
ראובן אשכנזי מוביל את מחלקת חיל הים במצעד יום העצמאות העשירי בירושלים 1958
סגל ענף המודיעין הימי על גג בנין המפקדה ראובן אשכנזי שלישי מימין בין העומדים. ראש הענף אריה ברוש רביעי מימין 1956.
קבלת פני נשיא המדינה זלמן שזר, בטקס אזכרה לטביעת הצוללת דקר ראובן אשכנזי שלישי משמאל.
עם מפקד חיל הים אברהם בוצר ואורחים מחו"ל. אל"ם ראובן אשכנזי ראשון מימין.
הענקת דרגת אל"ם על ידי הרמטכ"ל חיים בר-לב, 1968.
ראובן אשכנזי, כראש ענף המודיעין, בלי דרגות, משקיף אל הצד המצרי, על גדות תעלת סואץ, 1967. במרכז ראובן אשכנזי, מימין עזריאל טל, משמאל יושב רס"ן ראובן פנחס, סגן מפקד שייטת 13 .
בכיכר היונים בוונציה, סגן הרמטכ"ל עזר ויצמן בחולצה לבנה מימין. ראובן אשכנזי בבגדים כהים שלישי מימין.
באזרחות

אשכנזי עבר קורס מנהל עסקים, ובאוגוסט 1975 פרש מצה"ל לגמלאות. ייצג חברות זרות בישראל וקידם קשרי חברות ישראליות בחו"ל. בשנת 2002 פרש מעסקים.
משפחתו

אשכנזי נישא בשנת 1958 לציפורה לבית שטרנברג. ציפורה אשכנזי נפטרה בנובמבר 2013. 

בנם היחיד דן אשכנזי עוסק בניהול ויזמות בתחום התקשורת. בנוסף מקדיש מזמנו לתחום הצלילה הטכנית, חיפוש ספינות טרופות וצלילה עם מערכות לעומקים בחופי הארץ. דן אשכנזי שותף בעריכה וכתיבה של ספרי הדרכה, צילום תת-ימי, איתור ותיעוד אתרי צלילה.
ראובן אשכנזי נפטר ב-1 ביוני 2021, ונקבר לצד אשתו ציפורה בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה בכפר סבא.
הערות שוליים

↑  על מנת להבדיל מסגן מפקד שייטת 13 ראובן פנחס שגם הוא כונה כך מוסיפים ותיקי חיל הים את התאר הגדול ”הטרק הגדול”
↑  אברהם זכאי, באתר הפלמ"ח.
↑  מעפילי "שבתי לוזינסקי" גורשו, דבר, 14 במרץ 1947.
↑  רב חובל הלל ירקוני, ספינות מעפילים מ-א' עד ת', ע' 97.
↑  האוניה כלנית MALA - עליית גח"ל באתר הפלי"ם.
↑  מכתב עוזר שר הביטחון אב/744 25 מרץ 1974.
↑  אתר פרסומי הצלילה בניהולו של דן אשכנזי.
"שבתאי לוז'ינסקי" בחוף ניצנים
אוניית העולים Mala בכינויה כלנית בנמל מרסיי, 1948
ראובן אשכנזי ביחסי עבודה טובים עם ראש אמ"ן אהרן יריב, 1967.
ראובן אשכנזי
יציאת מצרים (מחזה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יחזקאל הטרגיקן
 שפת המקור:  יוונית
 סוגה:  מחזה
 נושא:  יציאת מצרים 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  המאה השנייה לפני הספירה
 מספר עמודים:  32
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת יבנה
 תאריך:  1948
 תרגום:  שלמה שפאן
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001933989
 
יציאת מצרים (ביוונית: ἐξαγωγή‏, Exagoge) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי היהודי-הלניסטי יחזקאל הטרגיקן שחי באלכסנדריה במאה השנייה לפני הספירה. המחזה נכתב על בסיס הסיפור המקראי על יציאת מצרים. זהו המחזה היחיד של יחזקאל שידוע עליו, והוא השתמר רק בחלקו בידי סופרים שונים ובפרט אצל הסופר הנוצרי אוסביוס מקיסריה בתחילת המאה ה-4.
עד כה לא ידועים מלבדו מחזות נוספים שחוברו על ידי יהודים בעת העתיקה, אולם ניתן לראות אותו כחלק מחיבורים רבים שכתבו יהודים באותה תקופה, למשל כתבי פילון האלכסנדרוני, וחזיונות הסיבילות.
על המחזה

המחזה לא שרד בשלמותו עד ימינו, אולם חלק ניכר ממנו צוטט בכתביהם של הסופר ההלניסטי אלכסנדר פוליהיסטור בספרו "על היהודים" (המאה ה-1 לפנה"ס), ובספר החשוב "הכנה לבשורה" של אב הכנסייה אוסביוס מקיסריה (המאה ה-4 לספירה), ששאב מדבריו של אלכסנדר פוליהיסטור. דרכם הגיעו לידינו 269 שורות של המחזה, המאוגדות במספר פרגמנטים. כמות גדולה זו של שורות מאפשרת לנו לבנות את השלד העיקרי של המחזה ולשער גם חלק גדול מהקטעים החסרים.
המחזה הוא בעל חמש מערכות, כמקובל בטרגדיה היוונית בתקופה ההלניסטית, וכל מערכה מורכבת ממספר סצנות.
השחקנים היו כולם גברים, גם בתפקידי נשים. על הבמה נמצאו בעת ובעונה אחת לא יותר משלושה שחקנים, ובכך נחסכו הוצאות על שחקנים, כאשר אותו שחקן מילא מספר תפקידים בזה אחר זה.
לא ידוע לנו אם השחקנים היו יהודים או לא. חלק מהחוקרים סבורים שהייתה גם מקהלה קטנה, כמקובל באותן טרגדיות.
התפאורה הייתה כפי הנראה מינימלית, וייתכן שהועלו על הבמה רק חפצים או תמונות רקע.
במחזה משתתפות דמויות רבות, רובן מקראיות וחלקן פרי דמיונו של יחזקאל, כגון פליט מצרי המספר לקהל על טביעת המצרים בים סוף, ושליחים של משה שיצאו לפניו למדבר ומספרים לו עם שובם על דברים שראו בדרכם. במקום להציג על הבמה דמות של אלהים, יצר יחזקאל תפקיד של "קול אלהים" שהושמע מאחורי הבמה.
קיים ויכוח בין החוקרים באשר למהות הקהל לו נועדה טרגדיה זו ומטרת הכתיבה. הדעות נחלקות:
יש הסוברים שהמחזה נכתב עבור קהל יווני ומטרתו הייתה תעמולתית – להכיר להם חלק מההיסטוריה היהודית הקדומה ולהראות להם את גדולתה של הדת היהודית ואת גבורתו של העם ומנהיגיו.
יש הסוברים שהמחזה נכתב לקהל יהודי במטרה דידקטית, כדי להזכיר היסטוריה מפוארת מהעבר וגם כדי לצאת נגד הסכנה של משיכה אל הדתות הפגניות.
אחרים טוענים שהמחזה נועד לקהל מעורב, ועל כן יחזקאל נמנע מחלקים מסוימים מתולדות משה העלולים להעליב קהל יווני ומצרי וגם קהל יהודי.
לדעת כמה חוקרים, המחזה הוא אלגוריה התומכת במקדש חוניו.
לא ידוע אם מחזותיו של יחזקאל אכן הוצגו בפועל.
תוכן המחזה

המחזה נפתח כאשר משה מספר בגוף שלישי את הרפתקאותיו מעת לידתו ועד גירושו ממצרים.
מֵעֵת אַדְמַת כְּנַעַן יַעֲקֹב עָזַב
וַיֵּרֶד אֶל מִצְרַיִם עִם שִׁבְעִים נַפְשׁוֹת
בֵּיתוֹ וַיּוֹלֶד שָׁם עַם רַב, סוֹבֵל, נַעְנָה
וְחַי חַיִּים קָשִׁים בְּצַעַר וְצָרָה
לאחר מכן חסר קטע והמחזה ממשיך כאשר משה משוחח עם צפורה בת יתרו. היא מתארת לו את ארצה (מדין), המכונה במחזה "לוב".
כָּל זֹאת הִיא אֶרֶץ לוּב וְזֶה שְׁמָהּ, הַזָּר.
יוֹשְׁבוֹת בָּהּ מִשְׁפָּחוֹת מִמּוֹצָאִים שׁוֹנִים.
הקטע הבא הוא דיאלוג קצר בין צפורה לדמות לא מזוהה בשם "כוש". לאחר מכן מתואר חלום של משה אותו הוא מספר לחותנו (יתרו), המכונה "רעואל", שפותר למשה את החלום.
הַזָּר, בְּשׂוֹרָה טוֹבָה בִּשֵּׁר לְךָ הָאֵל.
וְלוּ אֶחְיֶה עוֹד, עֵת כָּל זֶה לְךָ יָבוֹא
אָכֵן כִּסֵּא גָדוֹל יָדְךָ מַגֵּר תְּמַגֵּר,
וּבְעַצְמְךָ תֵרוֹם, תִּהְיֶה מַנְהִיג לִמְתִים.
לאחר מכן מתואר כיצד פוגש משה את אלהים, המדריך אותו כיצד להילחם בפרעה. הטקסט בקטע זה זהה כמעט לחלוטין לסיפור המקראי. לאחר מכן אלהים מתאר למשה את עשר המכות שעליו להטיח במצרים, אם כי הסדר שלהן שונה מהסדר במקרא.
אֶת הַמַּכּוֹת כֻּלָּן תָּבִיא בְּמַטֶּה זֶה.
בָּרִאשׁוֹנָה יִמְלָא הַיְאוֹר זִרְמֵי דָמִים,
גַּם כָּל עֵינוֹת הַמַּיִם גַּם כֵּלִים כֻּלָּם.
וּצְפַרְדְּעִים לָרֹב וְיַתּוּשִׁים אֶשְׁלַח.
אַחַר אֶזְרֹק עָלֵימוֹ פִּיחַ הַכִּבְשָׁן –
אֲבַעְבֻּעוֹת קָשׁוֹת תִּפְרַחְנָה עַל אָדָם;
זְבוּבִים יָבוֹאוּ אָז עֲלֵי הֲמוֹן מִצְרִים –
מַכָּה לָהֶם. אַחַר – הַדֶּבֶר יִתְחוֹלֵל,
וּמוֹת יָמוּתוּ הָרְשָׁעִים קְשׁוּחֵי הַלֵּב,
אָמֵר שְׁחָקִים מְאֹד – בָּרָד עִם אֵשׁ יִפֹּל
וְלִפְגָרִים מֵתִים יַהְפֹּךְ בְּנֵי-אֱנוֹשׁ.
יִסְפֶּה הַפְּרִי כֻּלּוֹ וּבְשַׂר הוֹלְכֵי אַרְבַּע.
שְׁלשָׁה יָמִים תְּמִימִים אֶתֵּן לָהֶם מַחְשָׁךְ,
אֶשְׁלַח גַּם הָאַרְבֶּה, וְשֶׁפַע הַמְּזוֹנוֹת
הַשְׁמֵד יַשְׁמִיד מִזֶּרַע וְעַד פְּרִי יָרֹק.
אַחַר כָּל אֵלֶּה אֶת בְּכוֹרוֹת אֱנוֹשׁ אָמִית
כמו כן מתוארת מצוות פסח וכן קורבן פסח ומריחת דם הקורבן על המשקופים כפי שמתואר במקרא. הקטע הבא הוא תיאור קריעת ים סוף, המתואר בידי חייל פליט מצרי.
אָז גַּל גָּדוֹל גָעַשׁ
קָרַב אֵלֵינוּ. אִישׁ אֲשֶׁר רָאָה קָרָא:
הַבַּיְתָה נִבְרְחָה מִפַּחַד יַד עֶלְיוֹן,
כִּי לָמוֹ הוּא עֶזְרָה, אַךְ לָנוּ, אֻמְלָלִים,
רַק אֲבַדוֹן יָכִין, וְכֵן הֵקִיץ הַקֵּץ
עֲלֵי מַעְבַּר יַם-סוּף. כָּל הַמַּחְנֶה נִסְפָּה.
לאחר מכן מתואר כיצד שליח ממחנה העברים מבשר למשה כי מצא מקום ראוי למנוחה עבור המחנה. בתיאור זה שוזר המחבר קטע שאינו נזכר בתנ"ך, הופעתה של ציפור עוף החול מעל מקום חנייתם של העברים.
תרגומים לעברית

יציאת מצרים: שרידי המחזה של הדרמטיקון יחזקאל מחבר הטרגדיות היהודיות; תרגם מיונית ש’ שפאן, תל אביב: יבנה, תש"ח.
יחזקאל איש אלכסנדריה, יציאת מצרים, הליקון, תרגם מיוונית והוסיף מבוא והערות שמעון בוזגלו, 40, 2001
לקריאה נוספת

יהושע גוטמן, הספרות היהודית-ההלניסטית, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ג, כרך ב, עמ' 66–69.
יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך, תל אביב: ידיעות ספרים 2004. פרק טז' 'אבי נתן אותי לאישה לזר הזה': קורות משה ויציאת מצרים במחזה יציאת מצרים ליחזקאל הטראגיקן, עמ' 182–191.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר איש מילטוס, באתר האנציקלופדיה היהודית
↑  אוסביוס, הכנה לבשורה, ספר 9, פרקים 28–29.
1 2 3 4 5  זקוביץ ושנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך, עמ' 183.
↑  יחזקאל באנציקלופדיית פאולי-ויסובה. (בגרמנית)
↑  יחזקאל, בלקסיקון לביוגרפיות ולמיתולוגיה של יוון ורומא
↑  זקוביץ ושנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך, עמ' 182.
↑  שורות 1–60 בתרגום שפאן
↑  שורות 60–65 בתרגום שפאן
↑  אצל זקוביץ ושנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך, עמ' 186, שמה של הדמות מתורגם "חום", ולדעתם סביר ששם זה מתקשר לחם בן נח, שכן בין בניו היו "כוש ומצרים", אך ייתכן גם ששמו של האיש נגזר מצבע עורו.
↑  בעקבות ספר שמות, פרק ב', פסוק י"ח: "וַתָּבֹאנָה אֶל רְעוּאֵל אֲבִיהֶן". במדרש תנחומא, פרשת שמות סימן יא (דיבור המתחיל "מה כתיב") נאמר שליתרו היו מספר שמות וביניהם גם רעואל.
↑  שורות 70–85 בתרגום שפאן
↑  שורות 90–130 בתרגום שפאן
↑  שורות 132–175 בתרגום שפאן
↑  שורות 175–192 בתרגום שפאן
↑  שורות 193–242 בתרגום שפאן
↑  שורות 243–269 בתרגום שפאן
1 2  ספר במדבר, פרק י"ב, פסוק א'
↑  שורות 40–43 בתרגום שפאן
↑  יציאת מצרים: שרידי המחזה של הדרמטיקון יחזקאל מחבר הטרגדיות היהודיות; תרגם מיונית ש’ שפאן, תל אביב: יבנה, תש"ח. הערה מס' 1.
1 2 3 4  זקוביץ ושנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך, עמ' 186.
↑  למשל, שלמה שפאן, הערות לתרגום העברי. הערה מס' 3.
↑  שורות 61–62 בתרגום שפאן
↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ט"ז, עמוד ב'
↑  ראו למשל כאן
↑  ראו: הערך: כושן, לכסיקון מקראי, עמ' 391.
1 2  זקוביץ ושנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך, עמ' 187.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ט.
↑  Plutarch, De Iside et Osiride, 50, 1, p. 371C: "הם משייכים אליו (אל טיפון) את הטיפשה שבחיות המבויתות, החמור".
↑  רנה נהר-ברנהיים, "העלילה שהיהודים עובדים לחמור בימי יוון ורומא", ציון, החברה ההיסטורית הישראלית, כרך כח, חוברת א/ב (תשכ"ג / 1963), עמ' [2] 107.
↑  בצלאל בר-כוכבא, "עלילת הדם ההלניסטית – תוכנה, מקורותיה וגלגוליה", עמ' 21–23; תרביץ, כרך סה, חוברת ג', תשנ"ו ניסן-סיון, עמ' 367–369.
↑  רנה נהר-ברנהיים, "העלילה שהיהודים עובדים לחמור בימי יוון ורומא", ציון, החברה ההיסטורית הישראלית, כרך כח, חוברת א/ב (תשכ"ג / 1963), עמ' [6] 111.
↑  פילון האלכסנדרוני, על חיי משה, ספר א, סעיפים 123–125.
↑  ספר תהילים, פרק ע"ח, פסוקים מ"ד–נ"א
↑  שמואל א לוינשטם, מסורת יציאת מצרים בהשתלשלותה, הוצאת מאגנס תשמ"ז. פרק רביעי: מכות מצרים, עמ' 30–36.
↑  יציאת מצרים: שרידי המחזה של הדרמטיקון יחזקאל מחבר הטרגדיות היהודיות; תרגם מיונית ש’ שפאן, תל אביב: יבנה, תש"ח. הערה מס' 5.
↑  יציאת מצרים: שרידי המחזה של הדרמטיקון יחזקאל מחבר הטרגדיות היהודיות; תרגם מיונית ש’ שפאן, תל אביב: יבנה, תש"ח. הערה מס' 6.
↑  ספר שמות, פרק י"א, פסוק א'
↑  שורות 165–166 בתרגום שפאן
↑  מ"ח, י"ח.
↑  סנהדרין צא ע"א; מגילת תענית פרק ג; בראשית רבה פרשה ס"א.
↑  יציאת מצרים: שרידי המחזה של הדרמטיקון יחזקאל מחבר הטרגדיות היהודיות; תרגם מיונית ש’ שפאן, תל אביב: יבנה, תש"ח. הערה מס' 7.
↑  מיכאל חיוטין, ספרות קנונית מגויסת: מגלות שומרון ועד החשמונאים, ירושלים תשפ"ב, עמ' 265, 274–280, 282, 285–286, 289, 292–293.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407584305171  VIAF: 309483291   WorldCat (עם VIAF): 309483291
אבישי מילשטיין

| --- | --- |

אבישי מילשטיין
 לידה:  27 באפריל 1967  (בן 57) פתח תקווה, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי 
 פרופיל ב-IMDb
 
לאורה ריבלין ועודד קוטלר, "הבנליות של האהבה", תיאטרון בית ליסין, 2009
לאורה ריבלין וויטלי פרידלנד, "סיפור חדש-ישן", תיאטרון בית ליסין, 2014
אנדריי קשקר וסיגלית תמיר, "הגבול והשיבה", תיאטרון נוצר, 2000
אבישי מילשטיין (נולד ב-27 באפריל 1967) הוא מחזאי, במאי, שחקן, מתרגם ודרמטורג ישראלי.
חיים אישיים

נשוי למרית לבית יפה, שחקנית בעברה וכיום פסיכותרפיסטית ומטפלת באמנויות, הם מתגוררים בתל אביב ולהם שלושה ילדים.
פרסים

2010 – פרס התיאטרון הישראלי להפקת המחזה המקורי של השנה – "הבנאליות של האהבה" מאת סביון ליברכט בתיאטרון בית ליסין בבימויו של מילשטיין.
2001 - פרס סיימון גרדינר למחזאות להצגה "הגבול והשיבה", מאת ובבימויו של מילשטיין, תיאטרון נוצר.
1993 - חתן פרס לתרגום ע"ש עדה בן-נחום.
1992 – פרס העיצוב ופרס ההפקה האורחת בפסטיבל עכו למחזות "הילד שנזרק לתוך האש" ו"אנשי קופסאות השימורים", מחזות מלחמה I ו-II מאת אדוארד בונד. הצגות של תיאטרון נוצר בבימויו של מילשטיין.
1987 – ציון לשבח למחזה "אז כמוות" ולהפקה בפסטיבל עכו.
אודות מחזותיו

אז כמוות
מפגש בין שני חברים מהתיכון, שנקלעו למריבה רומנטית בגלל בחורה. אחד מהם נסע לאירופה ונהפך לאיש אקדמיה והשני הוא איש עסקים הדוניסט החי בישראל. הם נפגשים כעבור שנים של נתק, כשהאינטלקטואל מגיע לבית חברו כדי לנקום על כך שהוא לקח ממנו את אהובתו. בימוי: שוש רייזמן, כוריאוגרפיה: גבי אלדור. שחקנים: יואל דרורי, רות חרל"פ, עינת סלע-וייץ ואברהם שושנה.
מעיין
בחורה שמוכנה לעשות הכול על מנת להצליח כשחקנית, חוברת לבמאי מגלומן, משנה עצמה ואת דמותה בהתאם. אופרה אותה מילשטיין כתב וביים בסטודיו למשחק ניסן נתיב, עם מוזיקה של דורי פרנס.
פנתיסיליאה
המאבק בין הגיבור היווני אכילס למלכת היוונים פנתיסיליאה. עיבוד של מילשטיין למחזה של היינריך פון קלייסט, אותו ביים בתיאטרון נוצר. בהצגה שיחקו אמרי איבגי, זיו באליסיאנו, דודו בן-זאב, אריאנה גוטמן, עירית הורוביץ, מרית יפה, פביאנה מיוחס, פיני מיטלמן, דלית מילשטיין, תמר מילשטיין, יוסי רחמני, דן שצמן וסיגלית תמיר.
פיבניצה
תסריטאי ישראלי מצליח בהוליווד מתבקש לכתוב תסריט אישי על אביו ניצול השואה. מכיוון שאביו מעולם לא שוחח עמו על השואה, הוא בודה מליבו סיפור הרואי. יום אחד אביו מגיע לבקר אותו באתר הצילומים ושניהם מתעמתים על הנראטיב בסיפורו של אביו. המחזה הוצג בהבימה, בתפקידים הראשיים שלום שמואלוב, אברהם רונאי ועמי ויינברג.
הגבול והשיבה
דרמה מיתולוגית אודות שני אלים, גבר ואישה, שמספרים סיפורים על בני אדם ואנשים נולדים מהסיפורים הללו. יום אחד פורצת ביניהם מריבה רומנטית ובזעמו הגדול הוא כורת את לשונה ואין מי שיספר את הסיפור ובני האדם צריכים לספר את הסיפורים של עצמם. שיחקו דוד בן-זאב, מרית יפה, דלית מילשטיין, שפרה מילשטיין וסיגלית תמיר.