stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קילר
הערות שוליים

↑  מילים לשיר קילר - נועה קירל, באתר שירונט
1 2  נועה קירל: "מי שחשב שאני רק פרובוקטיבית גילה שאני גם זמרת", באתר הארץ, 1 בספטמבר 2016
↑  נועה קירל - הערוץ הרשמי (2015-08-11), נועה קירל - קילר, נבדק ב-2018-03-27
↑  שגיא בן נון‏, קליפ של נערה בת 14 נפתח בגניחה: "מה המספר האהוב עליך? שלי 69", באתר וואלה, 12 באוגוסט 2015
↑  "הורים מתנגדים להופעה של נועה קירל בעיר: "היא רוקדת בחושניות ומשדרת מיניות" - mynet פתח תקוה". אורכב מ-המקור ב-2018-03-10. נבדק ב-2018-03-27.
↑  דודי פטימר, ‏למרות הפרובוקציות: נועה קירל מוכיחה שהיא ווקאליסטית מצוינת, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2017
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית

| --- | --- |
סמליל המחוז
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 אידאולוגיה:  הג'יהאד הסלפי
 קבוצות אתניות:  בעיקר פשטונים, אוזבקים וטג'יקים
 מייסדים:  מולה חאפז סעיד ח'אן מולה עבד א-ראוף ח'אדים
 מנהיגים:  שהאב אל-מוחג'יר (אפריל 2020–)
 מטה:  גבול אפגניסטן–פקיסטן
 אזורי פעילות:  חבל ח'וראסאן וטרנסאוקסאניה
 מדינה:  אפגניסטן 
 חברים:  2,500+–4,000
 חלק מ:  המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית
 מתנגדים:   מדינות:   הרפובליקה האפגנית (בעבר)  אפגניסטן האמירות האפגנית  פקיסטן פקיסטן טג'יקיסטן טג'יקיסטן אוזבקיסטן אוזבקיסטן קזחסטן קזחסטן קירגיזסטן קירגיזסטן הרפובליקה העממית של סין סין  איראן איראן הודו הודו ארצות הברית ארצות הברית רוסיה רוסיה    ארגונים:  או"ם או"ם   חזית ההתנגדות האפגנית  אל-קאעידה אל-קאעדה   אפגניסטן הטליבאן האפגני   הטליבאן הפקיסטני
 קרבות:   המלחמה העולמית בטרור  מלחמת אפגניסטן  ההתקוממות בח'ייבר
 
מחוז ח'וראסאן (בערבית: ولاية خراسان, בתעתיק מדויק: ולאית ח'ראסאן; באנגלית: Islamic State – Khorasan Province ומכונה בקיצור ISIS-K או ISKP) הוא ארגון טרור ג'יהאדיסטי סלפי המהווה את שלוחת המדינה האסלאמית באזור ח'וראסאן וטרנסאוקסאניה במרכז אסיה. הארגון הוקם בסוף 2014 על ידי קבוצת פורשים מהטליבאן האפגני והפקיסטני, והוכרז כמחוז רשמי בתחילת 2015 על ידי הנהגת המדינה האסלאמית. ארגון זה היה לשלוחה הראשונה של המדינה האסלאמית מחוץ לארצות ערב.
מחוז ח'וראסאן מבצע פעולות טרור בשטחן של אפגניסטן ופקיסטן ובמידה פחותה יותר גם במדינות שכנות, ושואף להקים ח'ליפות אסלאמית גלובלית המנוהלת על ידי חוקי השריעה. בראשית דרכו, הארגון הצליח לכבוש מהטליבאן טריטוריות משמעותיות במחוז ננגרהאר במזרח אפגניסטן בהם יישם את חוקי השריעה, ובהמשך גם במחוז כונר וג'וזג'אן; לתקופה מסוימת, טריטוריות אלו אף סומנו על ידי דאעש כתחליף לח'ליפות שהייתה בשלבי קריסה בעיראק וסוריה. במקביל, הארגון פרס רשת ענפה של תאי טרור בבירות אזוריות ברחבי אפגניסטן ומזרח פקיסטן שהתמקדו בכוחות הביטחון המקומיים ובאזרחים שיעים, והן אחראיות לכמה מפיגועי הטרור הקטלניים ביותר בהיסטוריה של המדינות הללו. הארגון גם הקים מערך תקשורת מפותח שמפיץ תעמולה במגוון שפות בפלטפורמות מדיה שונות ומפיק תכנים מגוונים.
למרות ההתבססות המוצלחת באפגניסטן, כוחו של הארגון נשחק בהדרגה בעקבות אובדן התמיכה בקרב האוכלוסייה המקומית, סיכולים ממוקדים של ארצות הברית ומלחמה מתמשכת עם צבא אפגניסטן והטליבאן, ובין 2018 ל-2020 הוא איבד את כל הטריטוריות שלו לאחר שיתוף פעולה הדוק בין הרפובליקה האפגנית לטליבאן ומאז עבר ללוחמת גרילה. במהלך קריסת הרפובליקה האפגנית והשתלטות הטליבאן על אפגניסטן בשנת 2021, הארגון התחזק משמעותית ופרס תאי טרור כמעט בכל מחוזות אפגניסטן, כשהוא הופך לאחד היריבים העיקריים המתאגרים את שלטון הטליבאן במדינה לצד חזית ההתנגדות האפגנית.
על פי מדד הטרור הגלובלי (GTI) לשנת 2019, מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית הוא בין ארגוני הטרור הקטלניים ביותר ביבשת אסיה.
היסטוריה > תחילת מתקפות הטליבאן

בתחילת יולי 2015, סדרה של "התקוממיות עממיות" בגיבוי הטליבאן התרחשה בטריטוריות של דאעש, וסימנה שינוי בגישת הטליבאן מהתנגדות פסיבית לעימות חזיתי: לוחמי הטליבאן המקומיים בננגרהאר בגיבוי כוחות עילית של התנועה שהגיעו מפקטיה וקנדהאר סייעו להתקוממיות, ובשיתוף עם התומכים המקומיים שלהם כבשו מדאעש תוך שבועיים את רוב שטחו בנפות הצפוניות יותר דוגמת פאצ'יר-וואגאם, חוגיאנו, דה-באלה וצ'פרהאר האסטרטגית בפאתי ג'לאלאבד; בנפות הדרום-מזרחיות לעומת זאת (אצ'ין, שינואר, קוט, פטי-קוט ונאזיאן), להתקפה הטליבאנית היו הישגים מוגבלים לאור התמיכה העזה של המוהאג'ירין. הישג חשוב יחיד היה כיבוש עמק מוהמנד; לוחמי הטליבאן התגנבו לעמק בלילה של 2 ביולי ושוחחו עם תומכים מהשבטים המקומיים על ביצוע מתקפה מתואמת; בבוקר למחרת הם פתחו בהתקפת פתע על לוחמי דאעש שהופתעו לחלוטין ונסוגו ממנו עד סוף היום. עם זאת, פחות משבוע לאחר מכן, דאעש פתח במתקפה עזה על העמק והניס את הטליבאן.
המרד האזרחי הוביל לשינוי חד ביחס של דאעש לאוכלוסייה המקומית בשטחים שנכבשו מחדש – בעיקר לזו שתמכה בטליבאן או נחשדה בתמיכה בו: דאעש פתח בגירוש שיטתי של תומכי טליבאן, הרג לוחמי טליבאן שהסתתרו אצל המקומיים ועצר כ-80 מקומיים שהשתתפו בהתקוממות. 10 ממנהיגי המרד ומפקדי טליבאן נלקחו ב-16 ביולי לשדה הררי והוצאו להורג באמצעות פיצוץ חומרי נפץ כדי לשמש כסימן אזהרה לתומכי הטליבאן. העמדה הסובלנית של דאעש כלפי הממשלה האפגנית התחלפה בעוינות גלויה כלפי כל מה שאיננו משתייך לארגון. הפנים האכזריות של הארגון שלא היו מוכרות קודם לכן, גרמו לרוב הכפריים מהחלקים העליונים של עמק מהומנד לעזוב את בתיהם ורכושם למחנות פליטים בג'לאלאבד ובמקומות בטוחים אחרים. דאעש החרים את הבתים והרכוש לטובת משפחות המוהאג'ירין ולוחמים חדשים שהמשיכו לזרום מנפות אורוקזאי, באג'ור ווזיריסטן בפקיסטן השכנה.
מיולי 2015 ואילך, מרבית האנרגיה של דאעש וטליבאן בננגרהאר הוקדשה למלחמה אכזרית זה בזה; השליטה בנפות כמו פאצ'יר-וואגאם, דה-באלה, פטי-קוט וצ'פארהר עברה מצד לצד 3 או 4 פעמים. בשטח שנכבש, כל צד נקט בטקטיקות אכזריות מגוונות וטיהורים נגד יריבו: שריפת בתים וגירוש תומכי הצד היריב, הוצאה להורג פומבית של שבויים, ועוד. גם טיהור השטח לא תמיד עבד: בנפת צ'פרהאר האסטרטגית הסמוכה לג'לאלאבד, תומכי דאעש נטמעו באוכלוסייה המקומית והסתירו את נשקם, ולאחר מספר חודשים תחת שליטת הטליבאן התקוממו וגירשו אותו מרוב הנפה בתחילת דצמבר 2015; הטליבאן המקומי ספג אבידות כבדות כשניסה פעמיים להחזיר את השטח האבוד לשווא. הבעיה העיקרית של הטליבאן, הייתה שהכוחות המקומיים שלו בננגרהאר לא יכלו להתמודד לבדם מול דאעש והיו חייבים סיוע טליבאני מבחוץ; ברגע שהשיגו ניצחון מקומי על דאעש, הסיוע החיצוני חזר למעוזיו והותיר את הטליבאנים המקומיים לבדם בהתקפה הבאה.
היסטוריה > ניסיונות התבססות כושלים

במקביל להתבססות דאעש בננגרהאר שהובלה על ידי פשטונים פקיסטנים, התרחשו בשנת 2015 ניסיונות נוספים של פשטונים אפגנים או אוזבקים וטג'יקים להתבסס ולכבוש טריטוריות בשם דאעש ברחבי אפגניסטן – כולם היו קצרי-מועד ונכשלו בסופו של דבר. ברוב המקרים, שרידים של הקבוצות באזורים הללו נמלטו לאחר תבוסתם למעוז בננגרהאר והשתלבו בו.
היסטוריה > ניסיונות התבססות כושלים > הלמנד

הניסיון הראשון להקמת שלוחה מחוץ לננגרהאר התרחש כבר בסוף 2014 במחוז הלמנד בדרום אפגניסטן – מעוז הטליבאן. עבד א-ראוף ח'אדים שהיה המפקד השני בחשיבותו של הטליבאן במחוז ורכש השקפה סלפית בכלא גואטנמו, היה ממורמר מאי-קידומו בתנועה לאור השקפתו הסלפית, ובפרט לאחר שקרובו הודח על ידי אחתאר מנצור מהנהגת הטליבאן. לאחר שנפגש עם בכירי המדינה האסלאמית בעיראק וקיבל מהם מימון כספי ואנשי קשר באפגניסטן, הוא חזר למולדתו עם מגייסים סלפים ובנה קבוצה של כ-300 לוחמים כשהוא נעזר ברשתות הגיוס המקומיות ובידע הרב שלו על הדינמיקה של האזור. המדינה האסלאמית שהבינה את חשיבותו של ח'אדים עבור התפשטותה בדרום, מינתה אותו לסגן המושל של מחוז ח'וראסאן והוא הפך לאפגני הבכיר ביותר בארגון. בינואר 2015, הקבוצה שלו כבר החלה לתקוף את לוחמי הטליבאן וכוחות הביטחון האפגנים, והוא פיקח על הוצאות להורג של מפקדי טליבאן וחיילים אפגנים – הרבה לפני השלוחה בננגרהאר. בניגוד לננגרהאר, התגבשות דאעש במעוז הטליבאן בקנדהאר נתפסה כאיום מיידי על ידי ההנהגה הטליבאנית, ועד מהרה החלו התנגשויות כבדות ביניהם. לרוע מזלה של השלוחה הדרומית המתפתחת, ח'אדים נהרג בחיסול ממוקד של מל"ט אמריקאי ב-9 בפברואר 2015, כחודש בלבד לאחר העריקה הרשמית שלו לדאעש. קבוצתו של ח'אדים חתמה על הפסקת אש עם הטליבאן והפסיקה לצמוח כשהיא מחזיקה טריטוריה קטנה בנפת קג'קי בצפון הלמנד. בסוף ספטמבר 2015, התרחשו קרבות בין הטליבאן לקבוצה בנפת קג'קי, ובתום ימים אחדים היא הושמדה ככוח לוחם וחבריה נהרגו, נמלטו לנפת בגראן הנידחת ולמחוז פראה או נטמעו באוכלוסייה המקומית. מאז ועד קריסת הרפובליקה האפגנית, הפעילות הדאעשית במחוז הייתה נדירה ביותר והוגבלה לתאים רדומים.
היסטוריה > ניסיונות התבססות כושלים > פראה

אחרי הלמנד, קבוצה מקומית שהכריזה על נאמנות של דאעש הגיחה במחוז פארה המערבי הסמוך לאיראן בהנהגתם של שני מפקדי טליבאן ממורמרים בדרג אזורי. הקבוצת הדאעשית בפראה, שמנתה קצת יותר מ-60 לוחמים, הייתה מצוידת וממומנת היטב והחזיקה טריטוריות בנפת חאק-א ספיד שאליה הגיעו גם לוחמים מקבוצתו של ח'אדים בהלמנד. בסוף מאי 2015 כשהקבוצה ניסתה להרחיב את נוכחותה לנפות הסמוכות ובכלל זה לגבול עם איראן, היא נתקלה במתקפה מוחצת של הטליבאן בתמיכה איראנית ששמה קץ לנוכחותה. שרידים של הקבוצה נמלטו למעוז הדאעשי ננגרהאר או למחוז גור והפעילות במחוז הוגבלה לתאי טרור שפעלו בתדירות נמוכה מאוד.
היסטוריה > ניסיונות התבססות כושלים > לוגר

הניסיון הכושל השלישי היה הקרוב ביותר לננגרהאר, במחוז לוגר השכן. קבוצה מקומית בראשות מפקד טליבאן ממורמר שהודח רשמית מהארגון כבר ב-2013, הצליח להשיג שליטה מצומצת בנפות אזרה וחושי והחל בדיכוי שיטתי של האוכלוסייה השיעית באזור בין אפריל ליוני 2015. הקבוצה חוסלה על ידי הטליבאן במתקפה חזקה ביולי 2015, במקביל להתקפות הטליבאניות הראשונות בננגרהאר ושרידי הקבוצה נמלטו למעוז בננגרהאר. עם זאת, תאים של דאעש המשיכו לפעול לאורך השנים ברחבי לוגר.
היסטוריה > ניסיונות התבססות כושלים > זאבול

הניסיון הרביעי התרחש בזאבול בדרום אפגניסטן, והסתיים בצורה המדממת ביותר. התנועה האסלאמית של אוזבקיסטן, קבוצה סלפית שמורכבת מכ-200 חמושים ממרכז אסיה והקווקז בראשות אוסמן גאזי, נדחקה בקיץ 2014 ממקלטם בן העשור בצפון וזיריסטן בעקבות מבצעים של הצבא הפקיסטני. בסיוע הטליבאן, הם התמקמו עם משפחותיהם במחוז זאבול ושמרו על פרופיל נמוך. במאי 2015, הם החלו להיות פרו-דאעשים יותר ויותר, כשזרוע התקשורת שלהם – אולפני ג'ונדאללה – החלה לפרסם סרטים והצהרות בשבח המדינה האסלאמית ואבו בכר אל-בגדאדי. אחדים מהלוחמים האוזבקים אף הצטרפו למעוז הדאעשי בננגרהאר. מנהיג הקבוצה אוסמן גאזי פרסם במהלך יוני הצהרות שבהם הוא מטיל ספק בנוגע למצבו של מולה מוחמד עומאר ומגיע למסקנה שהטליבאן מסתיר את מותו. לאחר שב-30 ביולי הטליבאן הודיע רשמית שמולה עומר מת שנתיים קודם לכן, אוסמן גאזי החליט להצטרף סופית למדינה האסלאמית, ובראשית אוגוסט 2015 קבוצתו פרסמה סרטון שבהם הם נשבעים אמונים לאבו בכר אל-בגדאדי.
הקבוצה האוזבקית של גאזי החלה לבצע פעולות טרור נגד האוכלוסייה השיעית באזורי הפעילות שלהם ולקרוא תיגר על הטליבאן. אם לא די בכך, בזאבול הייתה גם נוכחות בולטת של פלג ממורמר בטליבאן בראשות מנסור דאדוללה שיצא גם הוא כנגד הסתרת מותו של עומר והשתלטות אח'תר מנסור על הנהגת הטליבאן. הפלג של דאדוללה כרת ברית עם גאזי, ויחדיו הם היו צפויים לגרום למדינה האסלאמית להשיג דריסת רגל משמעותית בדרום אפגניסטן. הטליבאן שהבין את גודל הסכנה להגמוניה שלו לאור מה שקרה בננגרהאר החל להתארגן למתקפה, ובנובמבר 2015 ריסק באכזריות את הקבוצה האוזבקית והפלג של מנסור דאדוללה בתום שבוע של קרבות. שרידי הקבוצה נמלטו לננגרהאר או לג'וזג'אן – שם הם עתידים להשתתף בהקמת המעוז האוזבקי של דאעש בצפון שנתיים מאוחר יותר.
היסטוריה > ניסיונות התבססות כושלים > תח'אר ובגלאן

הניסיון החמישי היה של ארגון ג'ונדאללה האוזבקי-טג'יקי במחוזות תח'אר ובגלאן בצפון אפגניסטן. הארגון הסלפי שהיה בעבר חלק מהתנועה האסלאמית של אוזבקיסטן ועבר בעל כורחו לפעול תחת הטליבאן בת'חאר, בגלאן וקונדוז, הרגיש ממורמר יותר ויותר כנגד ההנהגה הטליבאנית הפשטונית שהתייחסה בזלזול לאוכלוסייה האוזבקית ולוחמים סלפים רבים שמאסו בשיתוף הפעולה עם הטליבאן החלו להתקבץ במעוזים של ג'ונדאללה – נפת אישקמיש בתח'אר ונפת בורקה הסמוכה בבגלאן שהפכו לאזור עם נוכחות סלפית פרו-דאעשית. ב-29 בספטמבר 2015, הקבוצה בראשות מנהיגה קרי סלאחודין (מושל צללים רשמי של הטליבאן), פתחה במתקפה על מרכז נפת אישקמיש וכבשה את רובו במהלך היום כשלוחמי ג'ונדאללה מניפים דגלים של המדינה האסלאמית בכפר קוקה בולאק. למרות שקרי סלאחודין טען שניהל את המתקפה עבור הטליבאן, תוך שעות ספורות הטליבאן הדיח אותו רשמית, החיש תגבורות לאזור והוציא צו להרוג או ללכוד את חברי ג'ונדאללה באשמת הצטרפות למדינה האסלאמית. קרי סלאחודין ואנשיו נמלטו למעוז נוסף של הקבוצה בנפת בורקה בבגלאן והחלו לגייס תומכים ופעילים מתחת לרדאר. כחודש בלבד לאחר מכן, הם הניפו שוב את דגלי דאעש, הפעם בעמק הזארה בנפת בורקה. הנהגת הטליבאן בבגלאן הגיבה במהירות בגיוס, והודיעה לנכבדים האוזבקים המקומיים שיפרקו את הקבוצה מנשקה או שהטליבאן ייכנס בכל הכוח ויהרוג את נאמני ג'ונדאללה. לאחר משא ומתן, הטליבאן איפשר לסאלחודין ואנשיו לעזוב את המחוז, ורובם עזבו למעוז הדאעשי בננגרהאר או עברו לאזור האוזבקי שבשליטת קרי חכמתאללה העצמאי למחצה בג'וזג'אן. חלקם חזרו ב-2016 לאזור ושמרו על פרופיל נמוך. תאים של דאעש נשארו פעילים בבגלאן בעצימות נמוכה נגד כוחות אפגנים, והופיעו גם בתח'אר בשלהי קריסת הרפובליקה.
היסטוריה > אובדן ג'וזג'אן

ההתבססות המוצלחת של דאעש בג'וזג'אן שהחלה להיתפס כאיום בינלאומי, הובילה לכך שהצבא האפגני שהיה עד לאותו זמן פסיבי לחלוטין בעימות בין הטליבאן לדאעש פתח לראשונה במרץ 2018 בתקיפות אוויריות ובפשיטות קומנדו מוגבלות על מעוזי הארגון שנמשכו עד אמצע אפריל. בהמשך נכנס לתמונה גם הצבא האמריקאי שהרחיב את פעולתו באפגניסטן נגד דאעש והחל לבצע חיסולים ממוקדים כנגד הקבוצה בצפון אפגניסטן שערערו את חוסנו. כל זאת התרחש במקביל לעימותים מוגבלים מול כוחות הטליבאן. ב-5 באפריל 2018, הארגון ספג את המכה המשמעותית הראשונה שלו בג'וזג'אן: קרי חכמתאללה חוסל על ידי חיל האוויר האמריקאי בנפת בלצ'ראך במחוז פאריאב הסמוך למעוזו בנפת דרזאב. אף שלחיסול לא הייתה השפעה מיידית בשטח הוא נתפס כמכה מוראלית משמעותית. מועצת השורא של דאעש בדרזאב מינתה למחליף את המפקד האוזבקי ממחוז בלח' מאולאווי חביב רחמן שהיה עוזרו הצמוד של חכמתאללה וראש מערכת המשפט בארגון ובנוסף גם גיסו של המופתי נמתאללה.
בינתיים, הנהגת הטליבאן לא הסכימה לקבל בשום אופן את נוכחות דאעש בצפון לאור הלקח המר מננגרהאר והחלה לאסוף בפעם השלישית כוחות גדולים במטרה להביס את הארגון בצפון אחת ולתמיד. הטליבאן ריכז במהלך מאי 2018 לא פחות מ-2,000 לוחמים מג'וזג'אן, פאריאב, גור וסאר-י פול לצד כמויות של אמצעי לחימה והאמרים ושלח באמצעות המפקד האוזבקי-טליבאני הדומיננטי שלו מאולאווי עבדול רחמן אולטימטום למפקד דאעש מאולאווי חביב רחמן להיכנע עם ארגונו או שסופו יהיה מר. האולטימטום נדחה מייד על ידי חביב רחמן, והטליבאן נערך למתקפה.
כוחות הטליבאן פתחו בתחילת יולי 2018 במתקפה מתואמת מדרום וממערב על נפות קוש-טפה ודרזאב תוך ניתוק נתיבי אספקה של דאעש באזור. למרות שהסבו אבידות כבידות לטליבאן, לוחמי דאעש לא יכלו לעמוד לאורך זמן בפני העדיפות המספרית של הטליבאן ושליטתו בדרכי האספקה. לאחר קרב קשה שנמשך כחודש ימים ובמהלכו 2 הצדדים ספגו אבידות כבידות, לוחמי דאעש עמדו בפני תבוסה מוחלטת ופתחו בסוף יולי במשא ומתן עם הטליבאן על כניעה. הטליבאן דרש את הסגרת מנהיגי הקבוצה תחילה, וכתוצאה מכך, מרבית לוחמי דאעש פנו לנציגים האוזבקים של גנרל דוסטום מהרפובליקה האפגנית בבקשה להסגיר את עצמם ולהצטרף לתהליך השלום ומיעוטם נכנעו והצטרפו לטליבאן. בתחילת אוגוסט, הקומנדו האפגני הגיע עם מסוקי קרב ופתח נתיב מילוט בטוח עבור 250 לוחמי דאעש ובני משפחותיהם לעבר מרכז נפת דרזאב שהייתה בשליטה ממשלתית. לוחמי דאעש פונו משם על ידי מסוקים לבירה המחוזית שברגאן ומסרו את נשקם באירוע מתוקשר ששימש את הרפובליקה האפגנית להציג את הצלחותיה במאבק בטרור. בעקבות הכניעה ואובדן הטריטוריות בג'וזג'אן, ההתפשטות של מחוז ח'וראסאן בצפון אפגניסטן נפגעה בצורה אנושה.
היסטוריה > קריסת המחוז > אובדן ננגרהאר

במקביל לשיחות השלום בין הטליבאן לרפובליקה האפגנית שנמשכו ב-2018 וב-2019, אצל שני הצדדים הייתה תמימות דעים בנוגע לחיסול מחוז ח'וראסאן שהיווה מכשול לתהליך השלום לאחר שביצע פיגועים ללא הפסקה במרכזים עירוניים כנגד הטליבאן, הרפובליקה ומיעוטים שיעים וסיקים. הטליבאן חשש שהצטרפותו לשיחות השלום תוביל לגלי עריקה של קיצונים ממורמרים למדינה האסלאמית, וחיסול מעוזי דאעש בננגרהאר עמד בראש סדר העדיפויות של מנהיג הטליבאן הייבתוללה אח'ונדזאדה. בעוד שמתקפות קודמות של הטליבאן נוהלו על ידי מפקדים אזוריים או מושלי מחוזות, ההתקפה החדשה אורגנה ונוהלה על ידי הוועדה הצבאית של הנהגת הטליבאן, ולננגרהאר נשלחו תגבורות מקנדהאר, זאבול, לגמן, לוגאר, ע'זני, פקטיה, חוסת', קאבול ומחוזות נוספים כמו גם הכוחות המיוחדים של הטליבאן – היחידה האדומה. כוחות השבטים המקומיים התארגנו גם הם לקראת התקפה בגיבוי ממשלתי.
בספטמבר 2019 הצבא האפגני פתח במבצע איטנסיבי שנמשך כחודשיים נגד מעוזי הארגון האחרונים באזורים הנמוכים ובעמקים בהשתתפות הצבא, המשטרה, סוכניות הביטחון האפגניות וכוחות המרד של השבטים המקומיים. הכוחות האפגנים והשבטים תקפו תחילה בגיבוי אווירי אמריקני את עמק בנדר שהיה בשליטת דאעש מאז הקמת הארגון ובו שכנו חלק ממפקדותיו הראשיות; לאחר שחרור העמק בסיוע המקומיים, הכוחות האפגנים ביצעו פעולות דומות נגד מעוזי דאעש נוספים בעמקים ואזורים נמוכים בפאצ'יר-וואגם, חוגיאנו ושרזאד. לוחמי דאעש נאלצו בעקבות כך לסגת בכל הנפות מהעמקים לבסיסים הבלתי נגישים שלהם בהרים. במקביל למתקפות האפגניות-אמריקאיות, במהלך החודשיים הללו כוחות הטליבאן העדיפים פתחו במתקפה כללית מ-10 כיוונים על כל מעוזי דאעש הנותרים בהרים בנפות ננגרהאר (דה באלה, פאצ'יר-וואגם, חוגיאנו, שרזאד ומומנד-דרה), כשהם מתקדמים באיטיות יחסית בשל הטופוגרפיה הקשה; בעקבות המתקפות הטליבאניות העזות, מרבית לוחמי דאעש נסוגו לעבר המעוז ההררי האחרון באזור פאחה בנפת אצ'ין שנמצא על מורדות הרי ספין-גאר וכותרו שם בהדרגה על ידי הטליבאן. בתחילת נובמבר, שלג כבד שירד בהרי ספין-גאר גרם לבעיות חמורות עבור המעוז הדאעשי האחרון בשל חסימת צירי האספקה והבריחה לעבר נפת ח'ייבר בפקיסטן והורגש מחסור חמור בתחמושת ובמזון.
המתקפות האפגניות-טליבאניות המשולבות יחד עם ניתוק דרכי האספקה ומזג האוויר הקשה, לא הותירו ללוחמי דאעש הרבה ברירות: בסוף נובמבר 2019, 250 לוחמי דאעש נכנעו יחד עם כ-650 בני משפחותיהם לכוחות האפגנים, והצבא האמריקאי הכריז על התמוטטות מחוז ח'וראסאן. נשיא אפגניסטן אף הכריז שדאעש חוסל לחלוטין בננגרהאר. שטחי מחוז ח'וראסאן בננגרהאר חולקו בין הטליבאן והרפובליקה האפגנית, כשהטליבאן משתלט על אזורים נידחים ועל ההרים והממשלה על העמקים והאזורים הנמוכים. התבוסה הדאעשית בננגרהאר נבעה משילוב של מספר גורמים, ובראשם אובדן התמיכה של השבטים המקומיים בשל פעולותיו האכזריות. רבים ממפקדי דאעש והלוחמים הזרים בננגרהאר נמלטו למעוזים שלהם במחוז כונר השכן או חצו את הגבול לאזור השבטים הפדרלי בצד הפקיסטני בסיוע מבריחים; עם זאת, נותרו מספר לא מבוטל של קבוצות לוחמי דאעש ננגרהארים שנטמעו בכפרים סלפים או מצאו מקלט באזורים נידחים ובלתי נגישים של הרי ספין-גאר והמשיכו לבצע לוחמת גרילה כנגד הטליבאן והצבא האפגני.
היסטוריה > קריסת המחוז > אובדן כונר

בסוף אוקטובר 2019, הטליבאן שוב פתחו בהתקפה על הבסיס הראשי של דאעש בכונר בעמק דאווגאל וכבשו מספר כפרים, אולם תקיפות אוויריות אמריקאיות על דאעש פגעו שוב בטעות גם בטליבאן והובילו לשיבוש המתקפה על כל העמק ולנסיגה ממנו חזרה לעמקי באדל וקורנגל. מאידך, התקיפות האוויריות גרמו לנפגעים רבים אצל דאעש – כולל מפקדים בכירים – ושברו את עמוד השדרה של הארגון שספג במקביל מכה אנושה במחוז ננגרהאר שהובילה לקריסת מעוזיו האחרונים ולכניעה המונית. מזג האוויר הקפוא בחורף שלווה בשלג כבד במיוחד עצר זמנית את התקפות הטליבאן בין דצמבר 2019 לפברואר 2020. במהלך הזמן הזה, הצטרפו לכוחות דאעש בקונר לוחמים שנמלטו ממחוז ננגרהאר לאחר התבוסה המוחצת שם.
בסוף פברואר 2020, התחדשו התקיפות האוויריות של ארצות הברית והלחץ של הטליבאן על לוחמי דאעש הנותרים בעמק דוואגאל. הפעם, התקיפות האוויריות האמריקניות נעשו בתיאום עם הטליבאן וכוונו רק לעמדות דאעש כחלק מההבנות של הסכם דוחא בין הטליבאן לארצות הברית, עד כדי כך שחיל האוויר האמריקאי כונה בהומור "חיל האוויר של הטליבאן". כתוצאה מהמתקפה המשולבת ומכיוון שלא נותר מעוז דאעשי נוסף במדינה, ללוחמי דאעש לא נותרה בסוף ברירה אלא להיכנע: מפקדים בולטים בעמק וביניהם קארי סייד ושייח' אטאוללה נכנעו יחד עם מאות לוחמים לממשלת אפגניסטן ופונו לבירה המחוזית אסדאבאד; משם הם הועברו בטיסות לקאבול והיו עצורים לזמן מה עד ששולבו בתוכניות לשיקום טרוריסטים או שוחררו. חלק מלוחמי דאעש נכנעו לטליבאן, נמלטו לפקיסטן/לצפון אפגניסטן/להרים נידחים או נטמעו באוכלוסייה המקומית. בתחילת אפריל 2020, הטליבאן כבשו רשמית את עמק דוואגאל ושאריות שטחי דאעש בעמקי מזר ובאדל וחגגו את ניצחונם. הם פתחו בעונשי תגמול כנגד לוחמי ותומכי דאעש שנתפסו ובדיכוי האוכלוסייה הסלפית. גם לאחר מכן, כונר בדומה לננגרהאר נותר עדיין אזור עם נוכחות דאעשית, ומפקדים ולוחמים פעלו במחוז מתחת לרדאר לגייס לוחמים ותומכים תוך ביצוע פעולות גרילה מועטות.
היסטוריה > מעבר לגרילה, קאמבק, והתקוממות נגד הטליבאן

כתוצאה מהתבוסה הטריטוריאלית, ביולי 2020 ההנהגה החדשה של מחוז ח'וראסאן החליטה על מעבר מלא לטקטיקת גרילה בננגרהאר וכונר והורתה ללוחמים ופעילים המפוזרים להתכנס במרכזים העירוניים ברחבי אפגניסטן כדי להקים רשתות טרור חדשות מלבד הרשתות הוותיקות בקאבול, ג'לאלאבד, ח'וסת, קונדוז והראת שהמשיכו את פעילותם הקבועה. כדי להתמודד עם מחסור חמור בכוח אדם, ההנהגה הכריזה על מדיניות חנינה עבור 1,400 לוחמי דאעש שנכנעו לרפובליקה האפגנית בכונר וננגרהאר ועודדה אותם לחזור ולהשתלב בארגון ופתחה במסע תעמולה נרחב שנועד למשוך לוחמים זרים; בנוסף, היא תכננה התקפה מורכבת על כלא ג'לאלאבד באוגוסט 2020 שבמהלכה שוחררו כ-280 לוחמי דאעש,
עם תחילת הנסיגה האמריקנית מאפגניסטן ב-2021 וניצני הקריסה של הרפובליקה האפגנית, תאי הטרור הוותיקים הגבירו את פעילותם, בעוד שתאי הטרור הרדומים החלו לצוץ בזה אחר זה במחוזות שונים במערב, במזרח ובצפון תוך כדי ביצוע פעילות טרור בעצימות נמוכה או בינונית; במקביל, מחוז ח'וראסאן קיבל תגבור דרסטי בעקבות בריחה המונית של אלפי אסירים מבתי הכלא של הרפובליקה הקורסת – ביניהם על פי הערכות 3,000-2,000 אסירי דאעש. ההתעוררות המחודשת של דאעש קיבלה תשומת לב בינלאומית בעקבות פיגוע התאבדות בנמל התעופה חאמיד כרזאי שבו נהרגו כ-180 אנשים, בהם 13 חיילים אמריקנים.
לאחר ההשתלטות המלאה של הטליבאן על אפגניסטן, דאעש שמר על דממה מוחלטת במשך כחצי חודש כדי להעריך את המצב החדש, ואז פתח בלוחמת גרילה רחבה ברחבי אפגניסטן נגד מטרות של הטליבאן תוך שהוא הופך ליריב העיקרי שלו ומנצל את חוסר יכולתו המודיעינית; דאעש ניצל גם את החששות בקרב האוכלוסייה הט'גיקית והאוזבקית ובקרב הקהילה הסלפית מפני הטליבאן הפשטוני כדי להגביר את מאמצי הגיוס שלו, ואף החל לגייס לשורותיו חיילים ושוטרים לשעבר של הרפובליקה האפגנית שחששו לחייהם משלטון הטליבאן. האסטרטגיה של דאעש הייתה לערער את שלטון הטליבאן ואת יכולתו לספק ביטחון למיעוטים שיעים וסיקים ולמתג את עצמו כתנועת התנגדות חדשה ונאמנה לאסלאם הטהור.
הטליבאן הגיב להתקוממות הדאעשית בדיכוי חסר הבחנה של הקהילה הסלפית באפגניסטן – כולל סגירת מסגדים ומדרסות בולטות, עצירת אנשי דת בולטים והריגת עשרות סלפים שחשודים בקשרים לדאעש ביניהם איש הדת הסלפי הבולט אבו אובאידיאללה מוטוואקיל. כוחות הטליבאן פתחו במבצעים מיוחדים של טיהור אזורים עירוניים שבהם יש נוכחות של תאי דאעש, ואלו הובילו לירידה חדה בפעולותיו עד סוף 2021. דאעש בתגובה הוריד שוב פרופיל ונקט באסטרטגיה של לוחמת גרילה עירונית וכפרית בעצימות נמוכה נגד הטליבאן, והתמקד יותר בפריסת רשתות טרור קטנות ובינוניות ברחבי אפגניסטן ובמסע תעמולה נרחב נגד הטליבאן בקרב האוכלוסייה הסלפית תוך מיתוג הטליבאן כארגון כופר שנלחם באסלאם ומשתף פעולה עם אויבי האסלאם: סין, ארצות הברית, הודו ורוסיה.
בתחילת 2022, מחוז ח'וראסאן הפגין שוב את פריסתו הרחבה באפגניסטן, במהלך הקמפיין העולמי של המדינה האסלאמית לנקום את מותו של הח'ליפה השני אבו אבראהים אל-האשמי: תאי הטרור של הארגון ביצעו עשרות פעולות טרור בזמן קצר ברחבי המדינה נגד הטליבאן והאוכלוסייה השיעית, תוך שהם מפגינים לראשונה נוכחות גם במחוזות חדשים דוגמת בדחשאן, בלח' והלמנד ומבצעים התקפות חוצות גבולות נגד אוזבקיסטן וטג'יקיסטן. האסטרטגיה הנוכחית של מחוז ח'וראסאן היא להימנע מלהחזיק טריטוריות מוצהרות, ובמקום זאת להמשיך את ההתבססות במרכזים העירוניים תוך כדי ניסיון לערער את שלטון הטליבאן באמצעות התקפות חוצות גבולות ופיגועים נגד שיעים, וכן להשיג תמיכה רחבה בקהילות הסלפיות, האוזבקיות והטג'יקיות שישמשו אותו בהתקוממות עתידית.