stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע דוגו
הערות שוליים

↑  הנשיא ריבלין: "הפלאפל הכי מרגש שאכלתי" #מבצע דוגו, באתר "סרוגים", 17 בינואר 2019
↑  יואב זיתון, "מבצע דוגו": ניצול השואה נקם לצד הרמטכ"ל עם מנת פלאפל, באתר ynet, 16 בינואר 2020
↑  איתמר אייכנר, פלאפל מאושוויץ: הנשיא הרצוג אכל מנה עם שורד השואה דוגו, באתר ynet, 17 בינואר 2023
↑  ישי אלמקייס, לראשונה בלעדיו: "מבצע דוגו" יתקיים לזכרו של דוד לייטנר, באתר מקור ראשון, ‏18.1.2024
↑  דוד לייטנר, באתר יד ושם
↑  Super User, מכתבה של זהבה קור- בתו של דוד לייטנר- דוגו- פרויקט יבנה, באתר תיאטרון עדות, ‏2015-01-14
↑  "סבא שלי הרג את הגרמני שפיקח עליו במחנה הריכוז בשואה", באתר www.makorrishon.co.il
↑  ד"ר אבשלום קור, דבר עברית והבראת, באתר פייסבוק של ד"ר אבשלום קור
↑  סרטון הדלקת המשואה של לייטנר, בערוץ היוטיוב של יד ושם
↑  מיה איידן, הלך לעולמו דוד לייטנר, ניצול השואה שהיה מוכר בזכות "מבצע דוגו", באתר חדשות 13, 27 ביולי 2023
פיתגורס

| --- | --- |

 לידה:  570 לפנה"ס סאמוס
 נרצח:  495 לפנה"ס (בגיל 75 בערך) מאטאפונטום, איטליה 
 שם לידה:  Πυθαγόρας 
 השקפה דתית:  האסכולה הפיתגוראית 
 זרם:  האסכולה הפיתגוראית, תאוריית המוזיקה
 תחומי עניין:  גאומטריה, פילוסופיה, אסטרונומיה, מוזיקה, פוליטיקה, מתמטיקה, פילוסופיה של המוסר, מטאפיזיקה 
 עיסוק:  מתמטיקאי, סופר, מוזיקולוג, פוליטיקאי, פילוסוף, תאורטיקן מוזיקה 
 השפיע על:  אמפדוקלס, ארכיטאס, פלוטינוס, יאמבליכוס, ברטראנד ראסל, היפאסוס
 מדינה:  Samos 
 יצירות ידועות:  משפט פיתגורס, שלשה פיתגורית, פאון משוכלל 
 בן או בת זוג:  תיאנו 
 
| --- | --- |
 שם לידה:  Πυθαγόρας 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  קרוטונה 
 בן או בת זוג:  תיאנו 
 צאצאים:  מנסרכוס, טלאוגס, דמו, מיה, אריגנוטה 
 תרומות עיקריות
 משפט פיתגורס לפי המסורת הרומית, זכה פיתגורס למעמד של ממציא המתמטיקה ומחבר לוח הכפל
 
פיתגורס מסאמוס (ביוונית: Πυθαγόρας ὁ Σάμιος;‏ 570 לפנה"ס בקירוב – 495 לפנה"ס בקירוב) היה פילוסוף ומתמטיקאי יווני־פיניקי, מייסד האסכולה הפיתגוראית. מוכר בזכות משפט פיתגורס.
חייו

פיתגורס נולד באי סאמוס, בן לסוחר מצור בשם מנסארכוס, ולאם ילידת המקום. בילדותו ליווה את אביו במסעותיו. בצעירותו עזב את עירו, כנראה מאימת הטיראן פוליקרטס, והחל במסעותיו ביוון, שבמהלכם ביקר בין השאר בכרתים ובספרטה, ויש אומרים שגם בבבל ובמצרים. לפי יאמבליכוס שהה גם בכרמל. ידיעותיו באריתמטיקה מיוחסות לפיניקים, ידיעותיו באסטרונומיה לכשדים וידיעותיו בגאומטריה למצרים.
לאחר שנות המסע חזר פיתגורס לאי מולדתו, סאמוס. הוא התכוון להקים שם בית ספר ללימודי פילוסופיה, שבו יחקרו חוקים מתמטיים, אולם לא הצליח בכך. בית הספר אכן הוקם והיה פעיל במשך שנתיים, אך בעקבות דעותיו הליברליות הוא אולץ לגלות מן המקום.
בשנת 529 לפנה"ס התיישב בקרוטון (Κρότων), מושבה יוונית בדרום איטליה, והקים סביבו את האסכולה הפיתגוראית – קהילה דתית־פילוסופית שנמנתה עם הפילוסופים הקדם־אלאטים. הפיתגוראים האמינו כי ניתן לתאר את כל העולם ביחסים מתמטיים בין מספרים טבעיים, ודגלו באורח־חיים של פשטות המוקדש לעיון והתבוננות, ובצמחונות. הייתה זו אגודת תלמידים מבני האצולה המקומית, שכללה גברים ונשים כאחד – החלטה יוצאת דופן בתרבות היוונית, שבה נשים מעטות מאוד עסקו בלימודים גבוהים.
חברי האגודה הקפידו על סדר קבוע של אימון גופני, קריאה לימוד פילוסופיה, מתמטיקה, אסטרונומיה ומוזיקה וכן תזונה נכונה. אורח חיים זה קשר את שמו אל גביע פיתגורס המאלץ את המשתמש בו לשתות יין במתינות כחלק מתזונה נכונה. האגודה צברה השפעה רבה על קרוטון ועל סביבתה, אבל קנתה לה גם אויבים רבים, ובעקבות סכסוך עם מתנגדיה, שבמהלכו הוצת מקום המפגש של הקהילה הפיתגוראית, ורבים מחבריה נהרגו, נאלץ פיתגורס לגלות למטאפונטום (אנ'), שם נשאר עד מותו.
רבות הן הגרסאות בכל הקשור למותו של פיתגורס. אחת מהן מספרת שבעקבות אי קבלת אחד מהנבחנים לחבורה הפיתגוראית בזמן מהומות שכבר התרחשו בעיר, הוצת מקום המפגש של החבורה הפיתגוראית כאות נקמה. אומנם רוב התלמידים הצליחו לברוח אך מעט מן התלמידים ובתוכם פיתגורס עצמו מצאו את מותם.
על פי אחת הגרסאות, לאחר מותו קיבלה לידיה תיאנו, בתו של מדען, מתמטיקאית ופילוסופית מחוננת – שיש הטוענים שהייתה אשתו של פיתגורס – את ניהול ענייני האסכולה. תיאנו, שהייתה צעירה מפיתגורס בכ־36 שנה, הייתה אחת מתלמידותיו הבולטות. יש הטוענים שחלק מההישגים המיוחסים לפיתגורס היו בעצם שלה, אולם עקב מעמדן של הנשים באותה תקופה כמו גם הנוהג לחתום את עבודות התלמידים בשם מורם, הם יוחסו לפיתגורס.
פיתגורס היה דתי אדוק עד שהחל בפיתוח הקריירה הפילוסופית.
משנתו > המקורות – אמרות וכתבים

לא ברור אם הותיר אחריו כתבים, אבל לא השתמרו כתבים שניתן לייחס לו. בעת העתיקה נפוצו כמה כתבים שיוחסו לו, אך הוגים כאריסטו, למשל, הטילו ספק במהימנותם. תלמידיו נהגו לצטט אמרות משלו, באופן הרומז על אופי של מסורת שבעל־פה, מכאן מקור הביטוי Ipse dixit (ביוונית: αὐτὸς ἔφα).
שיטת הלימוד הפיתגוראית התבססה על שאלות ותשובות. חלק מדבריו של פיתגורס פשוטים ויומיומיים, כמו הנחיות להנחת הנעליים לפני השינה, או הדרך הנכונה להדליק אש. אך חלק מדבריו פחות, כמו השאלה "מהו האורקל מדלפי".
בחלק מהמקורות נטען שפיתגורס אסר על תלמידיו לאכול שעועית, בשל המשפט "הימנעו משעועית". ואולם, חלק מהחוקרים סבורים שפיתגורס לא התכוון לשעועית כפשוטה, אלא לשימוש שנעשה בה להצבעה בערים יווניות באיטליה. אם כך, הזהיר פיתגורס את תלמידיו להימנע מהצבעה, כלומר מעיסוק בפוליטיקה.
משנתו > הקרבה לרעיונות האורפיים

בהרבה מתפיסותיו המיסטיות היה פיתגורס קרוב לכת האורפית, שהחלה להתפתח סמוך לתקופת חייו, ולא ברור אם הוא זה שספג השפעה ממנה, או להפך, הכת הושפעה מתורתו. ייתכן כי זיקת הגומלין הייתה הדדית.
משנתו > העיון

על פי מספר מקורות, פיתגורס היה זה שטבע את המושג "פילוסוף". על אף שלא היה הפילוסוף הראשון, הוא היה הראשון שכונה בשם זה. רעיונו החשוב היה על הערך המוסרי של העיון – הסתכלות אינטלקטואלית המטהרת את הנשמה (שילוב של עיון בשל סקרנות ושל העיון במסתורין של אליוסיס). לדעתו הדומה מכיר את הדומה, מידמה ומתחבר אליו בהכרתו.
על־פי השקפתו, קיימות שלוש דרכי־חיים שאדם יכול לבחור בהן:
החיפוש אחר התענוגות הגשמיים.
החיפוש אחר הכבוד והתהילה.
החיפוש אחר החוכמה.
צורת החיים האחרונה, הפילוסופיה (מילולית: אהבת־החוכמה), היא הראויה ביותר לחיות על־פיה, והמיטיבה ביותר עם הנפש. פיתגורס תפס את הפילוסופיה כדרך חיים. הפילוסוף בעיניו הוא איש דת, איש מדינה ואיש מדע.
משנתו > העיון > העיון בעולם בקוסמוס

עיקר ההתבוננות היא בשמים המגלמים את הסדר (cosmos – (ביוונית): מסודר או יפה) של העולם. על ידו מידמה האדם לעולם, נעשה מסודר ונטמע באל. זוהי בשלות של התאוריה הרואה בעולם סדר, המתבטאת בכינוי העולם בשם קוסמוס.
תפיסת העולם כיצור אורגני רווחה מאוד בתקופה זו.
משנתו > המספר והמוזיקה

פיתגורס גילה שקיים יחס בין אורכי המיתרים ובין הצלילים המופקים מתנודותיהם. הוא לקח שני מונוקורדים, באחד הוא לחץ על המיתר במיקום מסוים (לדוגמה באמצעו), את השני הוא השאיר מתוח ללא שום לחיצה, פרט על שניהם יחד, ושמע גובהי צליל שונים. פיתגורס גילה כי קיים יחס ישר בין מיקום הלחיצה במונוקורד, לבין הפרשי גובה הצלילים הנשמעים משני המונוקורדים גם יחד. על סמך ממצאים אלו, פיתגורס ניסח את מיקומי הלחיצה במונוקורד, כך שיוכל ליצור מרווחים שונים קבועים, מה שיקרא לימים מרווחים מוזיקליים. פיתגורס פיתח נוסחאות אלו, וסבר כי ניתן לתרגם גם את תנועת הכוכבים לנוסחה מתמטית. מכאן הסיק ש"הכל מספר" - ניתן לתרגם כל דבר למספרים ושכל דבר הוא התגלמות של מספר או נוסחה מספרית.
הפיתגוראים לא ידעו להשתמש במילה "יחס", ולכן אמרו שהמספר עומד מאחורי התופעות, כלומר הוא הראשית.
היחס המספרי הבלתי חומרי והבלתי נראה מתגלם בחומר הנראה. הדברים עצמם הם מספרים. העולם אחדותי כי הוא מספרי, שכן המספר יוצר את ההרמוניה (-חיבור) בין הניגודים הקיימים בפועל (המילטים סברו שהניגודים הם רק למראית עין).
המספרים נמצאים בתוך הדברים כפי שהאל נמצא בתוך כהן בקכוס. מימזיס – חיקוי או זהות האחד עם האחר – הכהן עם האל, המספר עם התופעה.
"ההרמוניה של המספרים (או הספירות)" – תנועתם של הגלגלים היא הרמונית, ובתנועה זו הם מפיקים קול הרמוני.
הפיתגוראים נתנו לכל דבר בעולם התופעות מספר, אולם עדיין אין זה מסביר את היחס בין החוקיות המספרית ובין עולם התופעות.
אריסטו טען שפיתגורס תפס את הדברים תפיסה צורנית ולא חומרית, בניגוד לקודמיו; אולם אין זה נכון,[דרוש מקור] שכן בעיני פיתגורס גם המספר הוא חומרי.
משפט פיתגורס קרוי על שמו, ונהוג לייחס לו את ההוכחה הכללית הראשונה של המשפט, אם כי אין ודאות שהוא אכן זה שהוכיח את המשפט לראשונה. המשפט עצמו ללא ההוכחה היה מוכר מאות שנים לפני זמנו של פיתגורס - בבבל, במצרים העתיקה ובסין, אולם המתמטיקאים היוונים היו הראשונים שעמלו למצוא הוכחות לרעיונות מתמטיים.
משנתו > הנפש וגלגוליה

פיתגורס ראה את הנפש כישות נפרדת מהגוף, שעוזבת אותו לאחר המוות ועשויה להתגלגל בגופים אחרים, של בני אדם או בעלי חיים נוספים. בהתאם לכך, דגלו חברי הקהילה הפיתגוראית ביחס מתחשב כלפי בעלי חיים, והקפידו על תזונה צמחונית. בן זמנו, קסנופנס, מספר (במידה של לעג) שכשראה פיתגורס אדם מתעלל בגור כלבים הפציר בו להפסיק, בטענה שהוא מזהה בו את נשמתו של ידיד שנתגלגלה בו.
הלימוד, העיון, והחיים על־פי המידה הטובה נחשבו בעיני פיתגורס כדרכים לשיפור הנפש, ולהבטחת גלגולה במעמד טוב יותר, עד להגעתה לחיי־אלמוות.
משנתו > משנתו לאחר מותו

לאחר מותו נחלקו הפיתגוראים לשני מחנות. האחד דבק בהוראותיו של פיתגורס, והמחנה האחר, המתמטיקאים, הרחיב את תחום לימודיו לתחומים נוספים: גאומטריה, תאוריה של המוזיקה, אסטרונומיה, מכניקה ומדעים אחרים. המחלוקת בין תלמידיו עמעמה את דמותו ההיסטורית, שהוצגה מחד כאיש מדע ומנהיג פוליטי מעשי ומאידך ככהן דת מיסטי. המציאות ההיסטורית כנראה נתונה באמצע בין שתי התפיסות.
הישגיו המדעיים

פיתגורס הסיק שכדור הארץ הוא עגול (כדור). אבחנה זו ביסס הן על קביעתו של תאלס שבעת ליקוי ירח מכסה צל הארץ את הלבנה. מאחר שצל הארץ על הירח בעת ליקוי ירח עגול, הסיק פיתגורס שהארץ עגולה ככדור. בנוסף נימק את קביעתו בכך שבעת שצופים בספינות המגיעות מעבר לאופק נחשפת הספינה בהדרגה מקצה העליון ומטה – תופעה זו לא ניתן להסביר במרחק כפשוטו.
בעיסוקו באסטרונומיה ובאסטרולוגיה עסק פיתגורס ביחסים המספריים שבין הפלנטות. לפי פיתגורס, היחסים המושלמים שבין הכוכבים מפיקים מוזיקה שמיימית. פיתגורס גם החזיק בדעה שכדור הארץ אינו נייח אלא נע. תפיסה זו השפיעה על אסטרונומים במשך אלפי שנים, ובהם על יוהאנס קפלר, שהציג את המודל האליפטי לתנועת הכוכבים.
לפיתגורס מיוחסות גם ההבחנה הראשונה בכך שצלילים מוזיקליים שונים ניתנים לתיאור על ידי יחסים בין מספרים שלמים (ראו: גל עומד), יצירת הסולם המוזיקלי וחלוקתו לאוקטבות וטטרקורדים.
פיתגורס ייחס חשיבות רבה ללימודי הגאומטריה, אך המסורת היוונית ייחסה את ראשיתה דווקא לתאלס. רק במסורת הרומית, המאוחרת יותר, זכה פיתגורס למעמד של ממציא המתמטיקה ומחבר לוח הכפל.
אגדות מסוימות מייחסות גם את גילוי המספרים האי-רציונליים לפיתגורס, או לחליפין להיפאסוס, תלמידו שהושעה מהאגודה (ועל פי סיפור אחר, הוטבע בידי פיתגורס ותלמידיו), בשל פרסום התגלית. על פי האגדה, דבר הגילוי נשמר בסוד, על־מנת שלא לסתור את הטענה שהעולם כולו ניתן לתיאור כיחסים בין מספרים טבעיים, אבל אין לסיפור זה סימוכין. קיומם של מספרים אי-רציונליים מוזכר לראשונה אצל אפלטון, יותר ממאה שנים לאחר מותו של פיתגורס.
מורשתו

לפיתגורס ולתורתו הייתה השפעה רבה על המשך התפתחות הפילוסופיה היוונית לאחר מכן. האסכולה הפיתגוראית המשיכה להתקיים זמן רב לאחר מותו, והעמידה מתוכה הוגים משפיעים נוספים, כגון הפילוסוף והמשורר אמפדוקלס. גם אפלטון ספג ממנה רבים מרעיונותיו.
בתקופת האימפריה הרומית, לאחר שהאסכולה הפיתגוראית המקורית כבר חדלה להתקיים, קמו קהילות נאו־פיתגוראיות, שביקשו לחדש את מנהגי הפיתגוראים המקוריים, תוך שילובם ברעיונות אפלטוניים.
המשורר הרומאי הנודע אובידיוס שילב בשירתו האפית "מטמורפוזות" רעיונות רבים הלקוחים ממשנתו של פיתגורס, ואף מציג את פיתגורס עצמו כדמות בחלקו האחרון של השיר.
ראו גם

משפט פיתגורס
הערות שוליים

1 2 3  Porphyry, Vita Pythagorae, Leipzig, 1886; Porphyry, Life of Pythogoras in M. Hadas and M. Smith, Heroes and Gods, London, 1965. ראו בתרגום לאנגלית.
1 2  Who was Pythagoras? Everything You Need to Know, TheFamousPeople (באנגלית אמריקאית)
↑  Christoph Riedweg, Pythagoras: His Life, Teaching, and Influence, Cornell University Press, 2008, עמ' 8, ISBN 978-0-8014-7452-1
↑  סיימון סינג בספרו "המשפט האחרון של פרמה"
↑  שמואל שקולניקוב, תולדות הפילוסופיה היוונית - הפילוסופים הקדם-סוקראטיים, 1981, עמ' 59
↑  מקורות אחרים טוענים כי פיתגורס אף נמנע מלהיכנס לשדה פול. יש שהסבירו זאת בכך שסבל מחוסר G6PD.
↑  Walter Burkert, תרגום: John Raffan, Greek Mythology, Harvard, 1985, עמ' 299-301
↑  דיוגנס לארטיוס, חיי הפילוסופים, 1.12. קיקרו, שיחות בטוסקולום, 5.3-4.
↑  קיקרו, שיחות בטוסקולום, 5.3
↑  האיונים סברו שלא ניתן כלל להידמות לעולם המסודר.
↑  פורפיריוס (תלמידו המובהק של פלוטינוס, פילוסוף בן המאה ה-3) סבר שפיתגורס הסיק זאת מהסחר באמצעות מטבעות שבתקופה זו כבר רווח.
↑  קסנופנס, פרגמנט 9
↑   צביה לוטן, מדע כדור הארץ : איך ידעו שהארץ היא כדור, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
| תרבות יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תרבות יוון העתיקה | מיתולוגיה • אמנות • פיסול • קדרות • הומוסקסואליות • זנות • חקלאות • כלכלה • מטבח • משפט • עבדות  • פדרסטיה • רפואה • מלחמה |  |
| פילוסופיה ביוון העתיקה | פיתגורס • הרקליטוס • פארמנידס  • פרוטגורס • אמפדוקלס • דמוקריטוס • סוקרטס • אפלטון • אריסטו • זנון מכתיון • אפיקורוס |  |
| מתמטיקה | ארכימדס • אוקלידס • תאלס • פיתגורס • דיופנטוס • ארטוסתנס • תלמי |  |
| ספרות | הומרוס • האיליאדה • האודיסאה • הסיודוס • פינדארוס • הרודוטוס • תוקידידס • קסנופון • פוליביוס |  |
| תיאטרון | אייסכילוס • סופוקלס • אוריפידס • אריסטופאנס • מושגים |  |
| ספורט | המשחקים האולימפיים • תרבות הגוף • המשחקים הפיתיים • המשחקים האיסתמיים • המשחקים הנמאיים • המשחקים הפאן-אתנאיים • גימנסיון |  |
| אדריכלות | מקדש יווני • הסדרים הקלאסיים • הפרתנון • מקדש ארטמיס • אקרופוליס • האגורה • מקדש זאוס באולימפיה • מקדש הפייסטוס • מקדש ארטמיס |  |
פורטל יוון העתיקה
| פילוסופיה קדם-סוקרטית |
| --- | --- | --- |
| האסכולה המילטית | תאלס • אנכסימנדרוס • אנכסימנס |  |
| האסכולה הפיתגוראית | פיתגורס • אלקמאון מקרוטון • היפאסוס • פילולאוס • ארכיטאס |  |
| אפסוס | הרקליטוס |  |
| האסכולה האלאטית | קסנופנס • פרמנידס • זנון מאליאה • מליסוס |  |
| האסכולה הפלורליסטית | אנכסגורס • ארכלאוס • אמפדוקלס |  |
| האסכולה האטומיסטית | לוקיפוס • דמוקריטוס |  |
| סופיזם | פרוטגורס • גורגיאס פרודיקוס • היפיאס • פרקידס • היפון • דיוגנס מאפולוניה |  |
ראו גם קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266854105171  PLWABN: 9810651425005606  BIBSYS: 90195559  BNC: 000096974  BNE: XX1160617  BnF: cb11920816v (data)  CANTIC: a10475813  CiNii: DA01257341  GND: 118597248  ICCU: CFIV044215  ISNI: 0000 0003 7498 4682  LCCN: n80162846  MusicBrainz: 37d51ffa-e38a-4c20-8f79-4cb842c94e70  NCL: 012799886  NDL: 00621326  NKC: jn20000701459  NLA: 36341093  NLG: 28210  NLK: KAC201717306  NTA: 06997571X  RERO: 02-A000134069  RSL: 000046840  SELIBR: 228548  SNAC: w6814vqx  SUDOC: 027085260  TDVİA: pisagor  Trove: 1248660  ULAN: 500329588  VcBA: 495/17829  VIAF: 162237897   WorldCat (עם VIAF): 162237897
יעל מאירי

אין תמונה חופשית
יעל מאירי (נולד/ה ב-1982 ברעננה) היא/הוא אמן/ית רב-תחומי/ת ישראלי/ת. האמנות של מאירי עוסקת בזהות, לאומיות, גוף, מגדר וקוויריות, ומטפלת בנושאים אלו באמצעות שילוב בין צילום למיצב.
השכלה

תואר ראשון בהצטיינות בלימודי צילום במדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל, ולימודי תקשורת חזותית בבית ספר מנשר לאומנות.
תערוכות יחיד

Rightgendered – 2017, גלריה פלורנטין 4. אוצרת: גליה גור זאב.
2019 – Doing right by you, מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת: סבטלנה ריינגולד.
תערוכות קבוצתיות

2015– פלסטר 3, האנגר 2, נמל יפו, בהשתתפות כ-140 אומנים.
2015 – Oops, בית הנסן, ירושלים. אוצר: יובל סער.
2018 – פוטופואטיקה 8 – מפגשים אוטוביוגרפיים. גלריה מוסררה, חיפה.
הערות שוליים

1 2  מאירי יעל, פאנק, באתר הרמה: מגזין לאומנות, ‏2017
↑  ברזילי ענת, לא רק יין זול, באתר ערב רב, ‏2013
↑  יהונתן ה. משעל, פריוויו תערוכות #10.4, באתר פריוויו: מגזין אומנות אינטרנטי, ‏2017
↑  רג'ואן-שטנג, ס', פמיניזם-קווירי, לאומיות ואומנות בצילום של יעל מאירי., מגדר: כתב עת אקדמי רב תחומי למגדר ופמיניזם, דצמבר 2018
↑  ענת ברזילי, בגוף אני מבינ/ה: תערוכה העוסקת בגבולות הגוף, באתר כלכליסט, 30 באוגוסט 2017
↑  ברבו, ל', "Rightgendered" , פלורנטין 4, באתר ערב רב, ‏2017
↑  ויינברג, א', נשיקות, טרנס וחרדים: תערוכה שכולה גאווה., באתר ynet, 4 ביוני 2018
↑  אידלמן, ר' ואמיר, י'., האמנית יעל מאירי זכתה בפרס ARTiq לאומנות גאה, באתר ערב רב, ‏2018
↑  מאירי יעל, 31.6.2018 Doing Right By You, headstart, ‏2018
↑  גרינבאום, ש' ומיוחס, י', Doing Right By You, יעל מאירי, באתר מעלעלת: מגזין לספרים שהם אומנות., ‏2020
↑  ריינגולד, ס', יעל מאירי."Doing Right by You", באתר מוזיאון חיפה לאמנות, ‏2019
↑  'אתר' מארח: טריפל נייט // יעל בירנבאום | יעל מאירי | איתמר שטמלר, באתר החברה לפיתוח יפו העתיקה
↑  סער, י, פלסטר 3, באתר פורטפוליו, ‏2015
↑  סער, י', Oops, הנסן, ‏2015
↑  פינסקי, ל', אישה בחלל עבודה, באתר מוסררה
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יעל מאירי".
קטה דן (דניאלביץ)

| --- | --- |

קטה דן, 1910
 לידה:  22 בינואר 1890 ברלין
 פטירה:  15 בפברואר 1978 (בגיל 88) חיפה
 מדינה:  ישראל
 מקום קבורה:  חיפה
 תאריך עלייה:  1922
 ידועה בשל:  יזמית וחלוצת המלונאות בארץ ישראל. סמל ליזמות נשית בישראל.
 מקצוע:  יזמית ומלונאית
 בן זוג:  יוסף רוזן (רוזנבליט)
 צאצאים:  דן רוזן
 מספר צאצאים:  1
קטה דן (22 בינואר 1890–15 בפברואר 1978) הייתה יזמת ומראשוני מייסדי בתי המלון המודרניים באזור ארץ ישראל. היא נולדה בברלין, עלתה לארץ בשנת 1922. היא ניהלה עבור ההסתדרות הציונית הדסה בית יתומות ובית הארחה בצפת. לאחר שנה, בשנת 1923, כבר שכרה מבנה וניהלה בית מלון משלה. לאחר שבית המלון נהרס במאורעות תרפ"ט עזבה את צפת. בשנת 1933 פתחה מלון חדש ומודרני בתל אביב - קטה דן. היה זה המלון המודרני ביותר בתל אביב עם הסקה מרכזית וטלפונים בחדרים.
תולדות חייה

קטה דניאלביץ' נולדה בברלין, צעירה מבין חמישה ילדים. היא סיימה את לימודיה בגימנסיה לבנות, כשהמקצוע האהוב עליה היה התעמלות. בגיל 13 (1903) נפטר אביה ועם סיום לימודי התיכון נאלצה לצאת לעבוד כמזכירה כדי לסייע בפרנסת המשפחה.
היא הצטרפה לאיגוד ההתעמלות הגרמני שם הרגישה שכיהודייה לא הייתה שייכת למקום. מכרה שלקחה אותה לכנס יסוד של קבוצת אתלטיקה ציונית בשם "התאגדות נשים יהודיות להתעמלות וספורט" גרמה לה לנטוש את האגודה הגרמנית ולהפוך לפעילה מרכזית באגודה היהודית, שבין מייסדותיה היו: חנה טומשבסקי (אשתו לעתיד של ארתור בירם), הלנה כהן וטרודי לוי.
בחוברת "קורות חיי" שתורגמה מגרמנית על ידי בנה, דן רוזן, היא כתבה:
"כפיצוי על הכיעור שלי כפי שנראה לי, תמיד הפגנתי אנרגיה עצומה להישגים מיוחדים בשטחים שונים. תמיד חלמתי על הישגים יוצאי דופן".
קטה שקיבלה את ניהול קבוצת ההתעמלות, יזמה הקמת חוג משוטטים, ולצורך ארגון ערבי חברה החלה ללמוד כתבים ציוניים והפכה לציונית נלהבת.
בקונגרס הציוני ה-11, שהתקיים בשנת 1913 בווינה, נשלחה על ידי אגודת הספורט שלה להופיע במופע ראווה של המתעמלות. היא הופיעה בתרגילי התעמלות על המתח ובתחרויות סייף של נערות בתלבושת מלאה. הופעת מאות מתעמלים ומתעמלות יהודים במצעד הכניסה לקונגרס חיזקו וביססו את הכרתה הציונית.
בהספד שכתבה לאחר מותה של קטה דן מציינת חברתה, האדריכלית לוטה כהן: ”הצלחתה של קטה הייתה מבוססת על האינטנסיביות בכל ישותה. כבר בצעירותה היא הקרינה סביבה ביטחון וחוזק מיוחדים. זה היה חלקה בכל ידידות ופעילות בנעוריה. עם אישיות של מנהיגה בשנים מאוחרות יותר, אישה זו שלא הייתה נאה, הייתה מושכת הודות לטמפרמנט שלה וחוש ההומור המיוחד שלה.” "
כדי להגשים את הציונות ולהשתתף בבניין הארץ החליטה דן לעבור בחינות הסמכה למורה לניהול משק בית, ואחר כך, בסוף מלחמת העולם הראשונה, חיפשה דרך לעלות לארץ. כיוון שלא יכלה לעלות כ"בעלת הון" היה עליה להשיג באמצעות מכרים בארץ ישראל דרישת עבודה. היא השיגה דרישה כזו מכמה אישים בארץ לניהול משק ביתם, האגרונום אליהו בלומנפלד, ראש העיר תל אביב מאיר דיזנגוף ודרישה למורה להתעמלות מד"ר בן ציון מוסינזון מנהל גימנסיה הרצליה. היא לא הצליחה לקבל את הוויזה הזו, ורק לאחר שנה וחצי הצליחה להשיג הלוואה שאפשרה את עלייתה ארצה כבעלת הון.
העלייה לארץ

ב-20 בספטמבר 1922, בגיל 32, עלתה קטה לארץ באניית משא מנמל המבורג. המסע ערך 5 שבועות כשבדרך עצרו בהולנד, בלגיה, צרפת ופורטוגל. בחניה בת שלושה ימים בנמל אלכסנדריה נפגשה לראשונה בחייה במציאות של החיים במזרח, ואז הפליגה האנייה ליפו. עם הגיעה לארץ גרה כמה חודשים בתל אביב ואז קיבלה הצעת עבודה ראשונה מהג'וינט: לנהל בית ספר קטן למשק בית לעשר ילדות יתומות בצפת, במעון אשר כלל 4 חדרי מגורים. לימים, "בית הספר" הפך ל"אכסניה", וניהול אכסניה זו הייתה למעשה התחלת עשייתה המלונאית של דן בארץ.
הקמת המלון בצפת

היתומות בנות ה-14–16 היו חסרות השכלה, ולא התאימו כלל לשרת אורחי אכסניה. קטה ניסתה לחנך את הבנות, ובמקביל לשפר את העברית שלה. לאחר שנה כאשר היתומות עברו לכפר הילדים מאיר שפיה שהוקם ליתומי מלחמת העולם הראשונה, יכלה קטה דן לסיים את עבודתה בג'וינט, להפוך לעצמאית, ולהתמסר ליזמות משלה. היא ראתה עתיד מזהיר לצפת כאתר נופש למקומיים ותיירים מחוץ לארץ בגלל הנוף הקסום והאקלים הקריר.
היא שכרה בניין בעל שישה חדרים ברחוב הראשי וריהטה אותו לאחר תלאות מרובות. את המיטות הביאה בדרך לא דרך מירושלים. חברתה האדריכלית לוטה כהן שלימים תתכנן את הפנסיון של קטה דן בתל אביב עזרה לה במלאכת הריהוט. יחד צבעו את הרהיטים והעניקו למלון חן מיוחד שבזכותו אפילו התיירים מחוץ לארץ שכחו את חסרון המים הזורמים בחדרים, חסרון התאורה, והשירותים המודרניים והאריכו את שהותם מעבר לתכנון.
בשנת 1927 גייסה דן את ליזה ארלוזורוב (אחותו של חיים ארלוזורוב) חברתה מברלין להחליפה בניהול המלון, ונסעה לז'נבה כדי לרענן את השכלתה בקורס התעמלות לבן (Laban-Kurs) שהתקיים על גדות אגם ז'נבה. היא ניצלה את הנסיעה כדי להתראות עם משפחתה בגרמניה, ושבה באביב לצפת. היא החליטה להגדיל את בית המלון שלה, שכרה מערבי מקומי בית גדול יותר שצפה לכנרת. לפני הבית היה גן של דונם אשר אותו הפכה דן לבית קפה קטן. הבית היה ממוקם בתוך חורשה של עצים גדולים ושדרת ברושים שהובילה לכניסה. בעל הבית הערבי הסכים לשפץ את הבית ולהוסיף לו קומה. למרות הקשיים הרבים, הצליחה דן להפוך את הבניין ל"ארמון מהאגדות", כפי שכינה אותו תאודור זלוציסטי. כל החדרים צוידו בברזי מים. המים נשאבו במשאבה על ידי נער ערבי מבריכת מי גשמים למכל, ומשם לבית. מאחר שמי הגשמים לא הספיקו, היה המכל גם ממולא באופן קבוע על ידי מים שהובאו מהמעיין על גב חמורים, מרחק 20 דקות. במלון הותקן בית שימוש עם אסלת שטיפה במים, הראשון בצפת, חידוש מסובך לביצוע בתנאים של שנות העשרים בצפת, והוא היווה פלא לרבים מתושבי צפת.
צפת הייתה אתר המרגוע המועדף על תיירי הקיץ, הן בשל נופה המרהיב והן בשל אקלימה הקריר. אישים ידועי שם שפקדו את המקום, הרגישו מאוד נינוחים באווירה הנעימה שהשרה מלונה הקט של קטה דן. את כרזת המלון צייר עבורה לא אחר מאשר האדריכל הידוע אלכסנדר ברוולד, מתכנן בניין הטכניון הישן שבהדר הכרמל.
אורחים רבים שהיו חוזרים ושוהים בו מדי קיץ, פיתחו מערכת יחסים אישיים עם קטה דן, והותירו את רשמיהם וציוריהם בספר המבקרים.
אחד מהם המשורר חיים נחמן ביאליק כתב בספר המבקרים מספר חרוזים שנכללו מאוחר יותר בקובץ שיריו לעת מצוא:
פרופסור פרנץ אופנהיימר כתב בספר האורחים את השיר הבא: "כלניות":
האורחים הנציחו עצמם גם בציורים: הרמן שטרוק, ראובן רובין ומאנה כץ.
מנהל בנק אנגלו פלשתינה בלונדון, ג'וזף קאואן, ששהה במלון בצפת כאורח, פנה באמצעות פליקס רוזנבליט (פנחס רוזן, גיסה לעתיד של קטה) לקטה דן והביע עניין להקים מלונות כמו זה בצפת, גם בירושלים, בחיפה וטבריה - אם תיקח על עצמה קטה דן את ניהולם. גם התוכנית המצומצמת יותר של רכישת הבניין בצפת מבעל הבית הערבי לא יצאה לפועל, בגלל מאורעות תרפ"ט ופטירתו של קאואן בשנת 1932
מאורעות תרפ"ט בצפת

כאשר פרצו המאורעות באוגוסט 1929 והתפשטו מירושלים לכל הארץ, היה המלון בצפת בתפוסה מלאה. האורחים ביקשו לעזוב אך הממשלה הבריטית התנגדה בטענה שהדרכים אינן בטוחות והנהגים סירבו לנסוע. הממשלה בגלל אי יכולתה להקצות כוחות משטרה לליווי והגנה, אסרה על קיום תחבורה, וכן על שיחות טלפון בין עירוניות, מצב שגרם לניתוק תושבי צפת היהודים משאר חלקי הארץ וייאוש בקרב האורחים. השוטרים בצפת היו ערבים ופניה למפקד המשטרה לתגבר ולהזמין שוטרים אנגלים נענתה בשלילה, מפקד המשטרה דרש מהיהודים להסתגר בבתיהם. הפגנות הערבים נהיו יותר ויותר משולהבות והיקשו אפילו על קניית מצרכים בסיסיים למלון.
המלון בוצר אבל רק לאחד האורחים האדריכל סירקין מחיפה, היה נשק. האורחים אטמו את החלונות והדלתות הציבו שמירה ולאחר 4 ימים התברר שהסכנה גדולה. ההתקפה החלה על הרובע היהודי משם נשמעו צעקות הקורבנות, ונפץ ההתפוצצויות של מכלי הבנזין והנפט וגם יריות. הסתבר שלממשלה לא הייתה יכולת ואולי גם לא רצון, להגן על האזרחים וההמון התקיף את הרובע היהודי. רק לאחר רצח של 18 יהודים ניתנה הוראה של מפקד המשטרה לירות באוויר. היריות הפסיקו את הרצח אך לא את המשך הביזה. המושל שלח שני שוטרים להביא את כל אורחי המלון לבנין הממשלה הסמוך למלון, ולשם הובאו כל 3000 יהודי העיר העתיקה שרובם היו זקנים וילדים שנדחקו למקום צר ללא מזון ומים.
הרובע היהודי בער במשך יום ושני לילות. העיר שהייתה עזובה נבזזה על ידי הערבים שהגיעו מכל כפרי הסביבה. מספר קטן של חיילים שהגיע למקום לא שינה את המצב שהלך והחמיר. בזכות אזכור מרתף היין במלון הסכימו שני אנגלים ללוות את קטה דן למלון. היא הצליחה למלא את המכונית בכל מצרכי המזון שיכלה להעמיס על המכונית כדי להזין לפחות את הילדים. לאחר שלושה ימים החלו היהודים לצאת מבניין הממשלה ולנסות ולסייע לחסרי הבית על ידי הקמת מטבח זמני איסוף בגדים וטיפול באנשים. חודש שלם עסקה קטה דן בסיוע ואז נאלצה לעזוב את צפת. היא עזבה את העיר לאחר שבע שנים מאושרות שעברו עליה שם לפי עדותה.
גרדה לופט, אשתו הראשונה של חיים ארלוזורב, סיכמה בספרה בגרמנית: "חזרה אל הלא נודע", את תרומתה של קטה דן לראשית המלונאות המודרנית בארץ:
”היה זה רעיונה של עולה חדשה מגרמניה שתנאי הלינה לתיירים לא צריכים להיות רק פונקציונרים אלא גם נוחים. היא פתחה פנסיון בצפת. המחצלות על הרצפה והוילונות הצבעוניים על החלונות, המפות על השולחנות כלי הכסף בארוחות. כל אלה אפשרו לאורחים לקבל במחיר סביר רמת נוחות שהייתה אפשרית רק במלונות פאר שהיו שייכים לרשתות של בתי מלון.”
בבת אחת הסתיים החלק האידיאליסטי של חייה ועם חזרתה לתל אביב החל החלק הריאליסטי של חייה כפי שהגדירה בזיכרונותיה. כדי להירגע מהטראומה שחוותה בצפת החליטה לצאת לחופשה בברלין. לנוח לבקר את המשפחה ולחזור ארצה.