stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם חודייביה
הערות שוליים

↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, תל אביב: עם עובד, תש"ז, עמ' 29.
↑  ישראל היום, ישראל השבוע, 23.08.13, דרור אידר, עמוד 22
↑  Tabari. The History of Al-Tabari: The Victory of Isla, Translated by Michael Fishbein, SUNY Press 1997. Vol. 8. ISBN 0791431495 
עמוד 162
↑  יצחק רייטר,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'מלחמה, שלום ויחסים בינלאומיים באסלאם בן-זמננו: פתוות בנושא שלום עם ישראל, מכון ירושלים לחקר ישראל, תשס"ח-2008, עמ' 102
↑  בן דרור ימיני, מעריב 4.4.2009,  "פשוט לא הקשבנו לערפאת"
↑  עיקרי נאום ערפאת במועצה המחוקקת לרגל "יום הנכבה" 2002, אתר ממרי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: hudeybiye-antlasmasi
דרקורקס

| דרקורקס |
| --- | --- |
 שלד ושחזור של דרקורקס
תקופה
קרטיקון עליון 66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: נאורניתיסציה
אינפרא־סדרה:: פכיצפלוזאורים
משפחה:: פכיצפלוזאוריים
סוג:: דרקורקס
מינים
 Dracorex hogwartsia
שם מדעי
 Dracorex ‏גילמור, 1931

דרקורקס (שם מדעי: Dracorex) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הפכיצפלוזאוריים שחי בשטחי אמריקה הצפונית בתקופה הנקראת  הקרטיקון, לפני 66 מיליון שנה. בסוג ישנו מין אחד - Dracorex hogwartsia. מאובניו נתגלו בחפירות בדרום דקוטה, נמצאו גולגולת וכמה חוליות.
מאפיינים

אורכו של הדרקורקס היה כ- 2.4 מטרים (7.9 רגל) והוא דמה במראהו לפכיצפלוזאורוס אך היה בעל גולגולת דוקרנית יותר. חרטומו היה מוארך ומעליו ניתן היה להבחין בארבעה זיזים דוקרניים, אך במקום הכיפה של הפכיצפלוזאורוס, בחלקו העליון של ראשו היו זוג בליטות שטוחות דוקרניות שהסתיימו בקרניים הדומות לקרני צבי. מלחייו צמחו בליטות משוריינות קצרות יותר שהמשיכו אחורה עד לאותן הקרניים. ליצור היה מקור קרני ומאחוריו שורת שיניים קטנות שאיפשרו לו  ללחך צמחים. שאר הגוף היה מכוסה קשקשים פשוטים.
ישנם חוקרים החושבים שהדרקורקס אינו מין נפרד, אלא פכיצפלוזאורוס צעיר.
גלריה
שחזור של דרקורקס
שלבי הגדילה בין דרקורקס לפכיצפלוזאורוס
בתרבות

דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב עולם היורה: המשחק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2.
אמא ואבאז

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה קומי
 יוצרים:  טמירה ירדני, אבנר ברנהיימר, אורי סלעי
 כותבים:  אבנר ברנהיימר
 בימוי:  קובי פז
 שחקנים:  יהודה לוי, יפתח קליין, מיה דגן, אוריאל יקותיאל, מאור בן הרוש, אורית נחמיאס, אלון נוימן, רוזינה קמבוס, ריימונד אבקסיס, שלמה וישינסקי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  HOT3, עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  לימור אבקסיס, אסף גורדון
 חברת הפקה:  טדי הפקות
 מוזיקה:  רן שם טוב
 אורך פרק:  35 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הוט 3
 תקופת שידור מקורית:  22 בנובמבר 2012 – 7 בפברואר 2013
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אמא ואבאז היא סדרת טלוויזיה דרמה קומית ישראלית שיצר אבנר ברנהיימר בכיכובם של יפתח קליין, יהודה לוי ומיה דגן, על זוג אבות הומואים שהביאו ילד לעולם עם אשה. הסדרה מביאה מבט חדש על מושג המשפחה ומגדירה אותו מחדש. הדגם שנבחר הוא של הורות משותפת. גיבורי הסדרה שואלים את עצמם שאלות נוקבות לגבי הורות ומשפחה.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ הוט 3 ובמקביל גם בשירות VOD של חברת הכבלים HOT בנובמבר 2012 והסתיימה בפברואר 2013.
באוגוסט 2013, נרכשה הסדרה לשידור בצרפת, הסדרה שווקה בעולם על ידי סוכנות ADD שגם מכרה את הפורמט להפקת גרסה מקומית.
לסדרה נכתבה עונה נוספת, אולם הפקתה בוטלה על ידי HOT כחודש וחצי לפני צילומיה המתוכננים בקיץ 2015.
עלילת הסדרה

שלושה הורים: סמי וארז (יהודה לוי ויפתח קליין בהתאמה) – זוג הומואים, וטליה (מיה דגן) רווקה סטרייטית, שזה עתה נולד להם תינוק, מנסים לבנות תא משפחתי חדש. סמי, ססגוני, מתעסק בנדל"ן, אוהב לחגוג, אסרטיבי, עומד על שלו, היה מעדיף שארז והוא יהיו ההורים ללא הבחורה בתמונה. ארז, נוירוטי וחרדתי, שרוצה בכל לבו להיות אבא למופת, אבל עושה כל טעות אפשרית ומטיף לכולם. כשארז הציע לטליה לעשות איתו ילד, טליה הבינה שהיא רוצה משפחה. טליה רוצה להפריד את משפחה מאהבה וחיי מין. היא לא טובה במערכות יחסים ארוכות טווח. מערכת היחסים שלה עם ארז וסמי תפתח בחייה אפשרויות חדשות.
דמויות ראשיות

ארז אהרוני (יפתח קליין): בן 38, בן זוג של סמי ואביו הביולוגי של הלל. ארז וסמי ביחד שש שנים, אבל ארז לא חי בשלום עם נטייתו המינית
סמי ישראל (יהודה לוי): בן 32, גדל בלי אבא, אביו מת בהיותו ילד, בן זוג של ארז ואבא של הלל.
טליה דמירל (מיה דגן): בת 36, סגן-אלוף במודיעין, מנהלת כוח אדם בכירה ואמא של הלל.
ד"ר רוטשילד (אלון נוימן): המטפל של ארז
ניסו (אוריאל יקותיאל): חבר של סמי
מני (מאור בן הרוש): חבר של סמי
(רונן אהרון): חבר של סמי
יהודית ישראל (ריימונד אבקסיס): אמא של סמי
(שלמה וישינסקי): אבא של ארז
טובה אהרוני (רוזינה קמבוס): אמא של ארז
שימי דמירל (אריה צ'רנר): אבא של טליה
(שפרה מילשטיין): אמא של טליה
פועה דמירל (הדס קלדרון): אחות של טליה
יותם (תום אידלסון): חבר של ארז וסמי, עורך החתונה שלהם
נטע (חייקה מלכה): המטפל המושך של הלל
בן (אורי זמיר): נער בן 16 שנזרק מביתו; מאומץ על ידי ארז וסמי
פקידה בבית החולים (אורית נחמיאס)
רופא בבית החולים (אילן חזן)
אחות בבית החולים (נועה רבינר)
אחות חדר ניתוח (ניבה קסטין)
שחקנים אורחים

דיקלה: בתפקיד עצמה
יותם (תום אידלסון)" מגלם את החבר של יהודה ויפתח.
אדר אהרוני (ליעוז גוטמן): אחיו של ארז
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'‏הסדרה "אמא ואבאז" ששודרה ב"הוט" נמכרה לשידור בצרפת, באתר גלובס, 4 באוגוסט 2013
↑  איתי שטרן,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'בוטלה העונה השנייה של "אמא ואבאז", באתר הארץ, 29 ביוני 2015
קביעת סדר יום

קביעת סדר היום (וכן: עיצוב סדר יום באנגלית: Agenda-setting theory), אג'נדה תקשורתית מוטה, היא תאוריה בתקשורת המונים המתארת "יכולת (של אמצעי התקשורת) להעלות נושא אל ראש סדר העדיפויות הציבורי". היא גובשה בשנות ה-70 על ידי מקס מקומבס (Max McCombs) ודונלד שו (Donald Shaw).
ב"מחקר צ'אפל היל" ("Chapel Hill study") שערכו על הבחירות של שנת 1968 בארצות הברית, הראו מקומבס ושו קורלציה חזקה (r > .9) בין מה שחשבו 100 תושבים שהם הנושאים החשובים ביותר במערכת הבחירות לבין מה שהציגה התקשורת בתור הנושאים החשובים ביותר.
תאוריה זו טוענת כי אמצעי התקשורת הם שקובעים לציבור את נושאי השיח היומי ואף מדרגת את חשיבותם ובכך קובעת "סדר יום תקשורתי" שמשפיע בסופו של דבר על סדר היום הפוליטי והציבורי.
הציבור לומד על החשיבות המיוחסת לנושא מסוים מתוך הדגשים שאמצעי התקשורת מעניקים לו. ככל שהנושא מסוקר בצורה אינטנסיבית ובולטת באמצעי תקשורת ההמונים, כך הוא ייתפס כחשוב יותר גם בעיני הציבור.
הנחות בסיסיות

קביעת סדר יום היא יצירת מודעות ציבורית לנושאים או רעיונות המוצגים כחשובים על ידי התקשורת. שתי הנחות יסוד מנחות את המחקרים בקביעת סדר יום:
התקשורת אינה משקפת את המציאות; היא מסננת אותה ומעצבת את תצוגתה.
התמקדות התקשורת במספר מצומצם של נושאים מביאים את הציבור לתפוס נושאים אלו כחשובים יותר מנושאים אחרים.
סוגי מופעים של קביעת סדר יום

מקובל להבחין בין שלושה סוגים של סדר יום:
סדר יום ציבורי - הנושאים הנתפסים כחשובים, חשובים פחות או לא חשובים בכלל בעיני הציבור. סדר היום הציבורי משפיע על סדר היום התקשורתי אך גם מושפע ממנו.
סדר יום פוליטי - הנושאים בהם עוסק שלטון המדינה. סדר היום הפוליטי גם הוא מושפע מסדר היום התקשורתי וגם משפיע עליו, וגם במידה מסוימת מסדר היום הציבורי. סדר היום הפוליטי מושפע משני כיוונים: מצד אחד, התקשורת המסורתית כמו טלוויזיה ורדיו משפיעה על הנושאים שהשחקנים הפוליטיים רואים כחשובים ולכן יש לדבר עליהם. ומצד שני, השחקנים הפוליטיים משפיעים על סדר היום הציבורי באמצעות הבלטת נושאים שהם מעוניינים לקדם באמצעות הרשתות החברתיות. כיום עם התפתחותן של הרשתות החברתיות לפוליטיקאים יש יותר יכולת לעצב את השיח הפוליטי ולהשפיע על סדר היום. המדיה החברתיים הפכו לערוץ רלוונטי לתקשורת פוליטית ושחקנים פוליטיים משתמשים בה כדי לתקשר עם עיתונאים ועם הציבור וגם כדי לתקוף את יריביהם הפוליטיים. כיום נראה שהרשת הנפוצה ביותר שבה פוליטיקאים משתמשים כדי לעצב את סדר היום הפוליטי היא X (טוויטר לשעבר) מכיוון שבהשוואה לנאומים פרלמנטריים במדיה המסורתית, בטוויטר פוליטיקאים לא מוגבלים בהבעת דעותיהם ובעקבות כך, ערוצי מדיה חברתית הם כלי אידיאלי עבורם. בנוסף, הרשתות החברתיות הרחיבו את מספר הפוליטיקאים שיכולים להשפיע על סדר היום הציבורי והם יכולים להגיע לקהל רב יותר באמצעותן וזאת בעקבות הגדלת החשיפה שהם מקבלים דרך הרשת והנגישות הרבה שיש לציבור להיחשף אליהם. ציוצים של פוליטיקאים מגיעים לכלי התקשורת המסורתיים ולחדשות גם באמצעות עיתונאים שעוקבים אחר הנעשה ברשת החברתית. כך שכאשר הם רואים ציוץ שהוא בעל ערך חדשותי ובעל עניין ציבורי, הם מפרסמים אותו באתרי החדשות וכך הפוליטיקאים מקבלים יותר במה ויכולים להשפיע על סדר היום התקשורתי באמצעות המדיה החברתית. קביעת סדר היום הפוליטי מאפשרת לפוליטיקאים להשיג יתרון על ידי מיקוד הדיון הציבורי בנושאים החשובים להם ולכן הם פועלים באופן אסטרטגי ברשת ומדגישים סוגיות מדיניות הנתפסות כחשובות בעיני הציבור. מחקרים מראים כי מידע פוליטי שנצפה ברשתות החברתיות משפיע על תפיסת חשיבותם של נושאים בעייני הציבור.
סדר יום תקשורתי - קובע לציבור הרחב איזה נושאים חשובים יותר, איזה חשובים פחות, או אף לא חשובים כלל. הוא מורכב ממקרים ואירועים אותם בוחרת התקשורת לסקר ולהתמקד. סיקורו של אירוע מסוים בתקשורת הופכת אותו לנושא חשוב בעיני הציבור והפוליטיקאים.
ראו גם

מסגור
פוליטיזציה של המדע
מיסאינפורמציה
עידן הפוסט־אמת
פייק ניוז
תאוריית קונספירציה
הכחשת המציאות
אינפורמציה זדונית - מידע אמיתי שנועד לגרום נזק לציבור מסוים ביודעין
פרופגנדה
הערות שוליים

↑  Donald L. Shaw, Maxwell E. McCOMBS,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'"The Agenda-Setting Function of Mass Media", Public Opinion Quarterly'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'36, 1972-01-01, עמ' 176–187'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'doi: '"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'
↑  Fabrizio Gilardi, Theresa Gessler, Maël Kubli, Stefan Müller, Social Media and Political Agenda Setting, Political Communication 39, 2022-01-02, עמ' 39–60 doi: 10.1080/10584609.2021.1910390
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000311020  NKC: ph568756
אלנבי (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
לוגו הסדרה
לוגו הסדרה
 מבוסס על:  אלנבי (ספר)
 סוגה:  דרמה / מתח / פשע / רומנטיקה
 יוצרים:  גדי טאוב
 כותבים:  גדי טאוב, ארז קו-אל
 בימוי:  אסף ברנשטיין, עדי חלפין
 שחקנים:  מורן אטיאס ,  אביב אלוש ,  רומי אבולעפיה ,  נדב נייטס ,  גיא אריאלי ,  ג'וליה לוי בוקן ,  מיקי לאון ,  סרגיי בוכמן ,  רועי אסף ,  אורי מאור
 פסקול:  יוסי אפלבאום
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית, רוסית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  איילת אימברמן, מוש דנון
 מפיקים בפועל:  רוני צרפתי, אפרת פוקס זריהן
 חברת הפקה:  ינוסן הפקות – מוש דנון
 עורכים:  אילה בנגד, גל זייד, רוני קידר, עומרי צלמונה, יאיר נחשון
 צלמים:  גיא רז, עדי חלפין
 מוזיקה:  אבי בללי, רועי ירקוני
 אורך פרק:  כ-28 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  21 ביולי 2012 – 6 באוקטובר 2012
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית (בערוץ 10)
 דף התוכנית ב-IMDb
אלנבי היא סדרת דרמת פשע ודרמה רומנטית ישראלית בהפקת ינוסן הפקות ובבימויו של אסף ברנשטיין, המבוססת על ספרו רב-המכר של גדי טאוב באותו השם, "אלנבי". הסדרה שודרה לראשונה ב-21 ביולי 2012 בערוץ 10.
בשנת 2014 נמכרו זכויות השימוש של הסדרה לסניף הברזילאי של רשת TNT. בשנת 2015 הופקה גרסה מקומית בשם "Rua Augusta" והיא שודרה בשנת 2018.
הפקה

צילומי הסדרה נדחו בתחילת שנת 2012 בכחודשיים, בעקבות המשבר הכלכלי של תעשיית הטלוויזיה והפרסום בארץ ובפרט בערוץ 10. לבסוף עלתה הסדרה לשידור ב-21 ביולי 2012. היא זכתה למדרוג גבוה ולביקורות טובות בדרך כלל.
עלילה

הסדרה מתארת את קורותיהם של ארז (אביב אלוש), בעל מועדון דאנס בר תל אביבי, המעסיק בין היתר חשפניות במועדונו; מיקה (מורן אטיאס), אחת החשפניות המביאה עמה סיפור חיים עמוס טלטלות ונוגע ללב אשר מתאר את סיפור ילדותה בבית חרדי. מיקה עברה התעללות מינית מצד אחיה אשר ונכנסת ממנו להריון בגיל 14 ובעקבות זאת היא נשלחת לפנימייה. בפרק הראשון של הסדרה אחיה איציק מכה אותה במועדון של ארז, עקב האירוע מגיעה משטרה למקום וארז מסרב למסור את צילומי הווידאו. הוא מוסר את הבחור שהכה את מיקה לדימה, דימה ואפי מכים אותו עד זוב דם בגלל הקשר המורכב עם אחיה מיקה משקרת למשטרה שדימה הכה אותה ולא איציק אח שלה. במהלך הסדרה ארז מסייע לה ובעקבות זאת נוצר ביניהם סיפור אהבה סוחף; וערן (נדב נייטס), עיתונאי מקומי, הנחשף לעולם חיי הלילה המפוקפק ברחוב אלנבי ומתאהב בנוקי (רומי אבולעפיה), אחת החשפניות במועדון, החיה חיים כפולים.
דמויות

ארז (אביב אלוש) - בעל מועדון "אלנבי 40", אביה של נעמה.
מיקה (מורן אטיאס) - חשפנית במועדון "דאנס GOGO". אחות של איציק. חברה של דימה והמשך של ארז. באה מרקע חרדי.
ערן (נדב נייטס) - עיתונאי מקומי תל אביבי. מתחיל תחקיר על אירוע אלימות של מאבטחי "בריח" ויורד ממנו. מתאהב בנוקי.
נוקי (רומי אבולעפיה) - חשפנית במועדון "דאנס GOGO". שם הבמה שלה הוא יסמין.
עידו (גיא אריאלי) - שותף של ארז במועדון "אלנבי 40". מוותר על זוגיות עם מגישה בערוץ הילדים ומפתח זוגיות עם סטפני.
סטפני (ג'וליה לוי בוקן) - חשפנית במועדון "דאנס GOGO". מפוטרת אחרי שהתראיינה לעיתון.
דימה (סרגיי בוכמן) - מאבטח במועדון "אלנבי 40". חבר של מיקה.
אפי (מיקי לאון) - אחראי שיבוץ מאבטחים בחברת "בריח". אלים מאוד.
אסי (רועי אסף) - בלש משטרתי. חבר של ארז.
אלעד (יניב ביטון) - עורך הדין של ארז. נשכר על ידי ארז לייצג את דימה.
רונן (גדי טאוב) - עורך העיתון של ערן. מוציא אותו לחל"ת אחרי שסירב לכתוב לעיתון.
נעמה (אורי מאור) - הבת של ארז.
הבדלים בין הספר לסדרה

ארז מופיע בספר תחת השם 'אריק'.
בספר לאריק שני ילדים: בת ובן. בסדרה בת בלבד.
בספר אריק לוקח את מיקה לחופשה בבית הוריו באילת, בסדרה הוריו גרים בנהריה.
בסוף הספר לא ברור מה מצבו של ערן, בסדרה הוא מתעורר בבית החולים עם נוקי לצידו ונראה שהם ינסו לחזור לזוגיות.
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, עכבר העיר אונליין,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'סוגרים את הבסטה: ערוץ 10 מבטל תוכניות, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2011
↑  עכבר העיר,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'חוזרים לפעילות: סדרת הדרמה "אלנבי" של ערוץ 10 יוצאת לדרך, באתר הארץ, 5 בפברואר 2012
ים של דמעות

ערך זה עוסק בשיר שהתפרסם בביצועו של הזמר זוהר ארגוב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
עטיפת הקלטת "ים של דמעות"
עטיפת הקלטת "ים של דמעות"
 שיר
 מתוך האלבום ים של דמעות
 יצא לאור:  1985
 מקום הקלטה:  אולפני קיסר
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  ישראפון
 כתיבה:  זמירה חן
 לחן:  רפי גבאי
 עיבוד:  יגאל חרד
 גרסאות כיסוי:  זוהר ארגוב נינט טייב
 
"ים של דמעות" הוא שיר שביצעה לראשונה הזמרת הישראלית אווה פרנסיס, וידוע בעיקר בביצועו של זוהר ארגוב. השיר בוצע על ידי נינט טייב בגמר העונה הראשונה של "כוכב נולד".
רקע

את השיר כתבה זמירה חן והלחין רפי גבאי. ההשראה לשיר היא סיפורה של אשת בוהמה תל אביבית שקיימה רומן עם גבר נשוי. כאשר ירד לארצות הברית הבטיח לה לשלוח אליה מכתבים ממקום מושבו בחו"ל, אך לא שלח לה ולוּ מכתב אחד. עשרים שנים לאחר מכן פגשה האישה בישראל באקראי את בנו, וכך נודע לה כי אותו אהוב נהרג בתאונת דרכים שבוע לאחר הגיעו לארצות הברית. האשה סיפרה את הסיפור לזמירה חן, והיא כתבה בהשראתו את השיר.
אווה פרנסיס הקליטה את השיר בשנת 1971, כשנכנסה לראשונה לאולפן ההקלטות. את השיר, בליווי תזמורתי, עיבד אלדד שרים. ב־1976 הקליט את השיר הזמר יואל שר על פי לחן שיצר, לתקליטו "יואל שר ומנגן".
בשנת 1985 הקליט הזמר זוהר ארגוב את השיר עבור האלבום הנושא את שמו: "ים של דמעות". השיר הוקלט לפי הלחן המקורי ובעיבוד של יגאל חרד.
בשנת 2003 התמודדה נינט טייב בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "כוכב נולד". טייב הגיעה למעמד הגמר, שנערך בחוף ניצנים. היא בחרה לשיר את "ים של דמעות" וזכתה בתחרות. לגרסה צורף חלק נוסף שהולחן על ידי רמי קלינשטיין. הגרסה של נינט הגיעה למקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג' הרביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי התשס"ד (2004) של אותה התחנה, ולמקום ה־23 במצעד השנתי של גלגלצ.
בשנת 2004 ביצעו קובי פרג' ועודד פז גרסת כיסוי של השיר במסגרת הסדרה "הפיג'מות" כשהם מחקים את חבר הכנסת איווט ליברמן בפרק "בליינד דייט".
בשנת 2005 ביצע אבי יפה גרסת כיסוי של השיר ובסוף הפרק ביצעו רוני דואני, נדב אסולין והדר שחף-מעיין גרסת כיסוי של השיר. שני הביצועים הללו בוצעו במסגרת הסדרה "בצפר 2005" בפרק "נינט?".
בשנת 2011 ביצע הזמר אדם את השיר במסגרת התכנית "היכל התהילה".
בשנת 2022 ביצע הזמר אליאב זוהר את השיר במסגרת הגמר הגדול של התכנית "הכוכב הבא".
בשנת 2021 ביצעו סולניות של האופרה הישראלית גרסת כיסוי של השיר במסגרת מחווה לשירי ארץ ישראל.
בשנת 2024 ביצע הזמר הראל מויאל גרסת כיסוי לשיר במסגרת תוכנית המוזיקה "V.I.P עם מושיקו שטרן" בערוץ הרדיו "רדיוס 100FM" .
אל-מדינה

| --- | --- |

פוטומונטז' של אל-מדינה
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 מחוז:  אל-מדינה
 ראש העיר:  פהד אל-בליהשי
 תאריך ייסוד:  המאה ה-9 לפנה"ס
 שטח:  589 קמ"ר
 גובה:  620 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הר אוחוד (אנ') (1,077 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,411,599 (2022)
 קואורדינטות:  24°28′N 39°37′E﻿ / ﻿24.47°N 39.61°E﻿ / 24.47; 39.61 
 אזור זמן:  UTC +3
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אל-מדינה(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אל-מדינה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
העיר בתמונה משנת 1926 לערך
אל-מַדִינָה אל-מֻנַוַּרַה (בערבית: ٱلْمَدِيْنَة ٱلْمُنَوَّرَة, בתרגום מילולי: "העיר המוארת"; לרוב מכונה בקיצור "אל-מדינה", المدينة) היא העיר השנייה בקדושתה למוסלמים (משום ששם נמצא מסגד הנביא) אחרי מכה ובירת מחוז בעל שם זהה במערב ערב הסעודית. לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 אוכלוסיית העיר מונה כ-1.41 מיליון בני אדם ובכך היא העיר הרביעית בגודלה בערב הסעודית, אחרי ריאד, ג'דה ומכה. בתקופה שקדמה לאסלאם (תקופת "הג'אהליה") היה שמה יַ֫תְ'רִבּ (يثرب).
מכה ואל-מדינה נמצאות שתיהן במחוז חִג'אז במערב חצי-האי ערב. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נכבש המחוז בידי משפחת אל סעוד ממחוז נג'ד במרכז חצי-האי. עם הקמת ממלכת ערב הסעודית שבירתה ריאד (בירת נג'ד), החל מלך סעודיה לכנות את עצמו "חַ֫'אדִם אל-חַרַמַ֫יְן א-שַּרִיפַ֫יְן" כלומר, "משרתם של שני המקומות הקדושים".
אל-מדינה בתולדות האסלאם

מוחמד, הנחשב באסלאם לגדול הנביאים, נולד בעיר מכה וגדל בה. בעיר מכה הוא גם החל לשאת את נבואותיו. נבואות אלה הן חלק מהקוראן ומכונות "הסורות של מכה". הטפותיו של מוחמד הביאו למתיחות רבה בינו לבין שליטי מכה, עד שנאלץ למצוא מקום מקלט לו ולחסידיו.
כמקום מקלט בחר לו מוחמד את ית'ריב. זאת לאחר שבני שבט ח'זרג' מית'ריב הציעו לו לעבור ולהתגורר בשכנותם. הם האמינו כי מוחמד, מנהיג רוחני שבא מחוץ לעיר, עשוי לאחד את בני ית'ריב המסוכסכים ביניהם ולשמש להם מנהיג ובורר. בנוסף, הם שמעו מהיהודים שנביא עומד להופיע, וסברו שכדאי להקדים ולהתחבר עמו, לפני שיעשו זאת היהודים.
מוחמד הגיע להסכם מחייב עם קבוצה גדולה וייצוגית יותר של בני שבטים מית'ריב שהכירו בנבואתו, נשבעו לו אמונים והתחייבו להגן עליו כאילו היה בן משפחתם.
ראשונים היו אלו חסידיו שהיגרו בקבוצות קטנות ממכה לית'ריב, ובשנת 622, הצטרף אליהם מוחמד. מסע זה מוצג במסורת האסלאמית כמסעו של מנהיג ומושיע למקום בו חיכו לו בכליון עיניים. מסע זה מכונה הג'רה, ולוח השנה המוסלמי קובע אותו כשנה הראשונה לספירה המוסלמית. העיר ית'ריב תיקרא לימים "מדינת א-נבי", כלומר "עיר הנביא", או בקיצור "מדינה" וזה מקור השם (הקידומת "אל" בשם "אל-מדינה", משמשת בערבית כמו ה' הידיעה בעברית).
בית'רב היו למוחמד תומכים וחסידים שמכונים "אל-אנצאר", העוזרים, שהצטרפו לתומכיו שהיגרו איתו ממכה. יחדיו הפכו שתי קבוצות המאמינים ל"אֻ֫מַּה", קהילה דתית-פוליטית אחת אשר נבדלת מן החברה האלילית ונלחמת בה כאיש אחד.
בעיר זו התבסס מוחמד, והחל לגבש את חוקי האסלאם. חוקים אלה נחשבים אף הם לנבואות, מהווים חלק מהקוראן ומכונים: "הסורות של אל-מדינה".
על פי המסורת המוסלמית, בית'ריב ובסביבתה ישבו שלושה שבטי יהודים גדולים: בני נצ'יר, בני קוריט'ה ובני קינוקאע. היהודים עסקו בחקלאות, במלאכה, בצורפות ובהכנת כלי נשק. בני ית'ריב היו אלו שהשפיעו על אבו כרב אסעד מלך חמיר שצר על העיר ית'ריב להתגייר. יש הסבורים[דרוש מקור: מי?] שחוקי האסלאם הראשונים הושפעו מדיני ההלכה היהודית שלמד מוחמד בית'רב. דוגמאות לכך הן קביעתו שיש לצום ביום העשירי של החודש הראשון בשנה המוסלמית, וכן ההנחיה לפנות בעת התפילה לכיוון ירושלים. לאחר החתימה על הסכם חודייביה להפסקת אש עם תושבי מכה, במטרה להציג הישג צבאי כבש מוחמד את העיר חייבר וביצע טיהור אתני של היהודים מחיג'אז. עד ימיינו אין יהודים בערב הסעודית ויהדות אסורה בחוק.
בעיר אל-מדינה נמצא עד היום מסגד המכונה "ד'וּ אל-קִבְּלַתַ֫יְן", בעל שתי הקִבְּלוֹת. קִ֫בְּלה היא הכיוון אליו מפנה המוסלמי את פניו בזמן התפילה, וזהו גם המקום שבו יש לבנות את ה"מִחְרַ֫אבּ", גומחה בקיר המסגד שאליה פונים המתפללים. במסגד באל-מדינה יש שני מחראבים – האחד פונה אל מכה והאחר אל ירושלים.
מוחמד נקבר באל-מדינה, ובה נקברו גם שלושת הח'ליפים המוסלמים הראשונים. העלייה לרגל לאל-מדינה אינה חובה על המוסלמים, אולם מקובל לבקר בקברי הנביא והח'ליפים לאחר העלייה לרגל למכה ולהתפלל עליהם. מנהג זה אינו מקובל על השיעים: הללו רואים בח'ליף הרביעי, עלי בן אבי טאלב את יורשו הלגיטימי היחיד של מוחמד, ומחשיבים פחות את קברו של מוחמד לעומת קברי עלי ובניו.
אתרים בעיר

בעיר מצויים שלושת המסגדים העתיקים בעולם: מסגד קובא (המסגד העתיק בעולם, הוקם על ידי מוחמד לאחר ההג'רה), מסגד הנביא, ומסגד אל-קיבלתיין (בעל שתי הקיבלות).
הערות שוליים

↑  بأمر الملك.. "فهد البليهشي" أمينًا لأمانة المدينة بالمرتبة الممتازة, sabq.org
↑  Medina Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Saudi Arabia, United States Department of State (באנגלית אמריקאית)
↑  מסגד פתוח עם שתי קיבלות נמצא גם על ידי החוקר יהודה נבו בעיר האבודה סמוך לשדה בוקר.[דרוש מקור]
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564192205171  PLWABN: 9810609157605606  BNE: XX457004  BnF: cb11969226h (data)  GND: 4038240-0  LCCN: n81058909  MusicBrainz: cf31eb04-27c0-4157-95b4-4290588a4246  NARA: 318590799  NDL: 00629324  NKC: ge129987  SUDOC: 027707296  TDVİA: medine  VIAF: 157115328   WorldCat (עם VIAF): 157115328
אי-שרדות

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  אנימציה, קומדיה, דרמה
 יוצרים:  ג'ניפר פרטש 
 כותבים:  ג'ניפר פרטש, טום מקגיליס 
 מדבבים בעברית:  גיא רושיניאק, לירון לב, אורלי קטן, מירון אהרונוביץ', הילי ישראל, רועי שגב, מיכל רשף, שרון שחל, צביקה פורמן, תומר גלר, עמית יוסוביץ', ספיר דרמון, ענת ניב, אורלי תגר, אלון שר, נעה קשפיצקי, לירון כרקוקלי, רונה בקרמן, אתי קסטרו, עדי רז, זיו זוהר מאיר, דור סרוגו, אביטל אברג'יל
 זוכים:  אוון (לירון לב)
 ארץ מקור:  קנדה
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  Muskoka District Municipality 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  27
 הפקה
 חברת הפקה:  TELETOON
 הפצה:  טלטון, נטפליקס 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  טלטון (אנ') (קנדה) קרטון נטוורק (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים, נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  8 ביולי 2007 – 26 בדצמבר 2009 
 קישורים חיצוניים
 www.freshtvinc.com/tdi-1
 דף התוכנית ב-IMDb
 
 אי-שרדות אקשן ←
 
אי-שרדות (באנגלית: Total Drama Island) היא סדרת אנימציה קנדית אשר שודרה לראשונה ב-8 ביולי 2007 והופקה במקור ל-Teletoon אך בהמשך שודרה גם בקרטון נטוורק. הסדרה היא פרפרזה ופרודיה על הריאליטי "הישרדות". בישראל הסדרה משודרת בערוץ הילדים.
תכנים גסים רבים צונזרו או הוסרו בסדרה על מנת שתוכל להיות משודרת לקהל צעיר. העונה הרביעית של הסדרה התקיימה באי הנטוש כמו עונה זו, רק שהוחלפו המתמודדים והאי התמלא בפסולת רדיואקטיבית. נכון ל-2011 הסדרה משודרת בלמעלה מ-188 מדינות לצד מוצרים נוספים של זיכיון אי-שרדות.
ב-15 בספטמבר עלו שתי העונות הראשונות של הסדרה לשירות הסטרימינג נטפליקס, אך ללא דיבוב עברי.
דמויות > מנחים

| דמות | מדבב> עברית | מדבב> אנגלית | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| כריס מקליין | גיא רושניאק | כריסטיאן פוטנזה | מנחה |
| שף האצ'ט | צביקה פורמן | קלה בנט | טבח ועוזר מנחה |
כריס מקליין (גיא רושיניאק/כריסטיאן פוטנזה) - מנחה התוכנית, מאוהב בעצמו וחושב שהוא מושלם. איש סדיסט ונרקיסיסט אשר אוהב להתעלל במתמודדים. בקטע ההדחה של בליינלי, התגלה שאנשי ההפקה רצתה שהיא תחליף את כריס בהנחיית העונה, אך בסוף הם התחרטו.
נורברט שפורי "שף" האצ'ט (צביקה פורמן/קלה בנט) - הטבח של המחנה, נוהג לבשל דברים דוחים למתמודדים. שרירי וקשוח במיוחד. החליף את כריס באחד הפרקים בתור מנחה, מכיוון שכריס באותו היום הנחה בטקס פרסים.