stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיה גלפמן
הערות שוליים

↑  Creating out of not knowing: Maya Gelfman at TEDxTelAvivWomen, נבדק ב-2022-07-01
↑  Nicholas Ganz, James Prigoff, Street Messages, Good Reads, ‏April 15th 2015
↑  Dominique Lafon, ISRAËL STREET ART, librairie-gallimard, ‏21 Avril 2022
↑  P.L. Henderson (Author), Cheryl Denise Robson (Editor), Unravelling Women's Art: Creators, Rebels, & Innovators in Textile Arts, amazon, ‏March 22, 2022
↑  Talking Tel Aviv Street Art with Maya Gelfman -- Pt. 1, iTravelTelAviv
↑  'N A. Perfect World, 'N A Perfect World for PaperMag.com - Street Art in Tel Aviv, 'N A Perfect World with Nneya Richards © 2015, ‏2015-05-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  MIND the HEART! Project, mindtheheart.org, ‏נלקח ב-14 במרץ 2022
↑  Maya Gelfman and Roie Avidan on Their Worldwide Public Art Project, streetartnyc.org, ‏6 בינואר 2018
↑  יריב פלג, "הפכנו את החיים והאמנות לאחד", באתר ישראל היום, 29 במרץ 2018
↑  תערוכות חדשות, באתר הארץ, 19 באפריל 2012
↑  מערכת, ניצוץ / מאיה גלפמן, באתר פורטל יפו, ‏14/11/2013
↑  ענת ברזילי, מאיה גלפמן בתערוכת יחיד, באתר ערב רב, ‏14 בנובמבר 2013
↑    חבצלת דמארי, התערוכה: "קצוות מפוצלים",, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בדצמבר 2016
↑   מנחה נופה, הקצוות מפוצלים של מאיה גלפמן, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2016
↑  מערכת, קצוות מפוצלים של מאיה גלפמן, באתר פורטפוליו, ‏יום שני, 5 בדצמבר 2016
↑  EDITORIAL REVIEWS, Outside Looking In, bangkok post, ‏2017
↑  Maya Gelfman - AG18 Gallery, AG18, ‏2019-02-14 (ב־)
↑  מערכת, קצה חוט. "חוטים וקשרים" במוזיאון ישראל, באתר Dezign zoom, ‏16 ביוני 2016
↑  Maya Gelfman / Mind the Heart! Project - Black Birds, נבדק ב-2022-03-14
↑  ARTROOMS 2017 - page 34, issu.com, ‏Published on Jan 13, 2017
↑  SARAH MOOSAZADEH, Israeli Heart Art Fosters Mindfulness, Atlanta Jewish Times, ‏October 3, 2017
↑  Tarra Gaines, Artsy Israeli duo offers Houstonians a chance to spread the love, Culture Map Houston, ‏Feb 19, 2018
↑  Press Release, International By The People Festival Features Art and Dialogue June 21-24, The DC Line, ‏Jun 20, 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 182146461600727731802   WorldCat (עם VIAF): 182146461600727731802 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאיה גלפמן".

Acrylic on paper
סוון בוטמן

סוון בוטמן (בהולנדית: Sven Botman; נולד ב-12 בינואר 2000 בבאדהופדורפ שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי, המשחק בעמדת הבלם בניוקאסל יונייטד.
קריירת מועדונים > אייאקס וההשאלה להירנפיין

בוטמן גדל במחלקת הנוער של אייאקס, אליה הגיע בשנת 2009. בעונת 2018/2019 שיחק באייאקס II, קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגת המשנה ההולנדית, וערך בה 28 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
לקראת עונת 2019/2020 הושאל בוטמן להירנפיין מליגת העל ההולנדית. ב-4 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על הראקלס אלמלו במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-19 באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–4 על א.ז. אלקמאר במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך בוטמן 26 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונה זו, בה סיימה הירנפיין במקום העשירי בליגה.
קריירת מועדונים > ליל

ב-31 ביולי 2020 חתם בוטמן על חוזה לחמש עונות בליל מליגת העל הצרפתית. ב-22 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סטאד רן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. הוא היה שחקן הרכב קבוע בעונה זו, בה זכתה ליל באליפות צרפת, וערך 37 הופעות ליגה ב-38 משחקים, כולן בהרכב הפותח.
ב-1 באוגוסט 2021 שיחק בוטמן 90 דקות בניצחון 0–1 על פריז סן-ז'רמן במסגרת גביע האלופות הצרפתי לשנת 2021. ב-14 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 0-0 נגד וולפסבורג במסגרת המחזור הראשון של שלב הבתים לעונת 2021/2022.
קריירת מועדונים > ניוקאסל יונייטד

ב-28 ביוני 2022 חתם בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג לחמש שנים, ששילמה עבורו 37 מיליון אירו. ב-6 באוגוסט הוא ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 0–2 על נוטינגהאם פורסט.
קריירה בינלאומית

בוטמן זומן לראשונה לסגל נבחרת הולנד לקראת משחקי ליגת האומות 2020/2021 נגד נבחרות פולין ובוסניה והרצגובינה בחודש נובמבר 2020, אך לא שיחק במשחקים אלו.
הוא היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
תארים

אליפות צרפת (1): 2020/2021
גביע האלופות הצרפתי (1): 2021
הערות שוליים

↑  L’INTERNATIONAL U20 NÉERLANDAIS, SVEN BOTMAN EST LILLOIS באתר הרשמי של ליל, 31 ביולי 2020 (בצרפתית)
↑  העברות בעולם: ראפיניה בדרך לצ'לסי, בוטמן חתם בניוקאסל, באתר וואלה, 28 ביוני 2022
↑  Netherlands 3-1 Bosnia & Herzegovina באתר BBC, ‏ 15 בנובמבר 2020 (באנגלית)
משפחת ואך

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל
 סוגה:  מוזיקה חסידית, זמר עברי 
 חברת תקליטים:  הוצאה עצמית, הינדיק הפקות, דברי שיר
 
משפחת ואך היא להקה המורכבת כולה מבני משפחה אחת. המשפחה מרובת הילדים, התגוררה בעבר בקריית ארבע וכיום מתגוררת בְעֵלי. המילים לשירי הלהקה שאובות מן התנ"ך, התפילה וממשוררים עבריים כמו אורי צבי גרינברג, רחל המשוררת, נתן אלתרמן ולאה גולדברג. בנוסף נוכחים ביצירתם גם שירים מקוריים שכתבו בני המשפחה.
היסטוריה

אלבומה הראשון, ביכורים, הכיל רק שירים מקוריים של המשפחה, ובאלבום השני, בין הזמנים, שולבו לחנים לקטעים מן התנ"ך, התפילה ומשוררים עבריים. המשפחה מקיימת הופעות בהן משולבים קטעי דיבור עם שירה.
לקראת סוף שנת 2005 יצא לאור האלבום השלישי של משפחת ואך, פיסת חיים, וגם בו משולבים לחנים ומילים מקוריים.
לאחר כשנתיים הוציאה המשפחה דיסק נוסף ושמו שבת ובו מגוון שירי שבת בביצוע המשפחה, אך הפעם בשירת גברים בלבד.
בשנת 2009 יצא דיסק בשם "חופת עננים" שמכיל שירי חתונה.
ב-2014 יצא הדיסק השישי ליל אברהם.
חלק מהשירים קובצו בדיסק עלי אור שנשלח לתורמי מוסדות "בני דוד" בעלי.
בשנת 2019 הוציאו סינגל חדש בשם "כולו שבת".
בשנת 2020 במהלך משבר הקורונה הוציאו חידוש ל"אבינו מלכנו" מהאלבום "בין הזמנים" ביחד עם אלנתן שלום.
בשנת 2023 הוציאו סינגל חדש נוסף בשם "אתה הראת".
אבי המשפחה שלום, כיהן כראש המועצה המקומית קריית ארבע. שני אחים מההרכב הם גולן ויהודה.
רשימת אלבומים

ביכורים, 2005
בין הזמנים, 2005
פיסת חיים, 2005
שבת, 2007
חופת עננים, 2009
ליל אברהם, 2014
הערות שוליים

↑  "היקר מיקר"
↑  "מנגד"
↑  "ירח", מתוך כוכבים בחוץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310772205171  VIAF: 298587737   WorldCat (עם VIAF): 298587737
נואל אוט

נואל אוט (בצרפתית: Noël Ott; נולד ב-15 בינואר 1994) הוא כדורגלן חופים שווייצרי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת שווייץ בכדורגל חופים.
קריירה

אוט נולד בסאטל, שווייץ וגדל בוטינגן. הוא נחשף לענף הודות לחבר של אימו וכבר בגיל תשע הוא החל להתאמן במחנות כדורגל חופים של שווייץ. אוט חלם להיות כדורגלן מקצועי ובגיל 12 הוא הצטרף לאימוני קבוצת גראסהופרס ציריך, שבמדיה נשאר לחמש שנים. לאחר מכן, הוא הפך לחלק מהקבוצה עד גיל 18, אך חלומותיו להתקדם בקריירת הכדורגל נגוזו והוא החליט להתמקד בענף כדורגל החופים.
בשנת 2011, הוא נבחר לטירון המצטיין של הליגה השווייצרית בכדורגל חופים. בשנה לאחר מכן הוא נבחר לשחקן המצטיין ובשנת 2013 למלך השערים. בנובמבר 2012, הוא זומן לסגל נבחרת שווייץ בכדורגל חופים, שאותה אימן באותה התקופה, המאמן אנג'לו שירינזי, כשערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הגביע הביניבשתי.
בשנת 2014, אוט זכה בתואר הכוכב העולה במהלך טקס הענקת הפרסים של ארגון כדורגל החופים העולמי (BSWW). אוט זכה שוב בפרס מטעם הארגון שלוש שנים מאוחר יותר, כשנבחר לאחד משחקני נבחרת החלומות העולמית.
בשנת 2019, אוט זכה עם גראסהופרס ציריך באליפות שווייץ לאחר שניצחו 4–8 בגמר את צ'ארג'רס בזלנד.
בנוסף לכך, אוט שיחק בקבוצות הוואנה שוטס, גראסהופרס וצ'ארג'רס בזלנד (שווייץ), ארתור מיוזיק (אוקראינה), לוקומוטיב מוסקבה וצסק"א מוסקבה (רוסיה), ספורטינג ליסבון (פורטוגל), קטניה (איטליה), בני "פלפלה" כפר קאסם (ישראל) ובוקה גדנסק (פולין), הן במסגרת הליגות והן במסגרת תחרויות בינלאומיות.
סטטיסטיקות

| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פורטוגל 2015 | 4 | 8 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | איי בהאמה 2017 | 4 | 5 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פרגוואי 2019 | 4 | 7 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | רוסיה 2021 | 6 | 5 |
| סך הכל | סך הכל | 18 | 25 |
| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2013 | 3 | 2 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2014 | 9 | 21 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2015 | 7 | 8 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2016 | 8 | 10 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2017 | 9 | 16 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2018 | 9 | 18 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2019 | 7 | 5 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2020 | 4 | 4 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2022 | 7 | 14 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2023 | 8 | 5 |
| סך הכל | סך הכל | 71 | 103 |
תארים > קבוצתיים

הגביע האיטלקי (1): 2018, 2019
אליפות פולין
סגנות (1): 2019
אליפות שווייץ (1): 2019
אליפות ספרד (1): 2022
הסופר קאפ הספרדי (1): 2022
גביע אירופה לאלופות (1): 2023
תארים > לאומיים

אליפות אירופה בכדורגל חופים
מקום רביעי (1): 2014
גביע אירופה בכדורגל חופים
סגנות (1): 2014
המשחקים האירופיים
אליפות (1): 2023
מקום שלישי (1): 2019
תארים > אישיים

גביע העולם בכדורגל חופים
נעל הארד (1): 2015
אליפות אירופה בכדורגל חופים
השחקן המצטיין (1): 2014
גביע אירופה בכדורגל חופים
מלך השערים (1): 2014
אליפות שווייץ
השחקן המצטיין (1): 2012
מלך השערים (1): 2013
הטירון המצטיין (1): 2011
כוכבי כדורגל החופים
הכוכב העולה של BSWW‏ (1): 2014
נבחרת החלומות העולמית (1): 2017
הערות שוליים

↑  נואל אוט: עשור של הגשמת חלום
↑  הכירו את מסי השווייצרי של החוף (בגרמנית)
↑  ‏היסטוריה בכדורגל החופים: כפר קאסם זכתה בגביע אירופה לאלופות, באתר ספורט1, 18 ביוני 2023
↑  הכוכבים נצצו בטקס בדובאי
בריו חקשור

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1989 (בן 35) נתניה, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 סוגה:  מוזיקה ישראלית
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  Aderet Music
 
בר יוחאי (בריו) חקשור (נולד ב-20 באוקטובר 1989) הוא זמר, מלחין ויוצר במוזיקה הישראלית.
ביוגרפיה

חקשור נולד בנתניה בשנת 1989. בוגר ישיבת שערי ציון בני ברק, ישיבת תורה ודעת בניו יורק ולימודי תיאוריה מוזיקלית ביחידה ללימודי חוץ של בית ספר רימון. לאחר מכן חזר לארץ ושירת תקופה קצרה כזמר בלהקת הרבנות הצבאית.[דרוש מקור] הוא החל את דרכו המוזיקלית בשנות ה-2000, כאשר הלחין את השיר "ברשות מורי ורבותי" לזמר החסידי יעקב שוואקי, שאף פתח איתו את המופע הראשון שלו באמפי קיסריה, בשנת 2008.
בשנת 2010 חידש ניגון חב"ד שהתפרסם בבתי חב"ד בעולם, ואף הוזמן במיוחד לשיר את השיר ב-770 בניו יורק.
בשנת 2011 הוציא את אלבום הבכורה שלו "שיר ושבחה", שמתוכו התפרסמו הלהיטים "ברחמים" ו"אור הלבנה", שהוכתר בynet כאחד משירי השנה הגדולים לשנת 2010 במוזיקה היהודית.
בקיץ 2012 השתתף בפרויקט שירי שבת של חברת קוקה-קולה.
לקראת הימים נוראים של 2013 הוציא את האלבום "אנעים זמירות", בו הוא מחדש שירים שאהב.
שירו "נפלה עטרת ראשנו", התפרסם בהלווית מרן הרב עובדיה יוסף.
בשנת 2014 הוציא את אלבומו השלישי, "בריו 2", בו שיתף פעולה עם הנ נחים מחסידות ברסלב.
בשנת 2015 הוציא את השיר "לא נפסיק את השמחה" והכריז על סיום הקריירה במוזיקה היהודית.
בקיץ 2018 הכריז על חזרתו לקריירה אך הפעם במוזיקה הכללית וקרא למהלך "רוצה להיכנס למיינסטרים", השתתף במחזמר היהודי בבנייני האומה מול עשרות אלפי אנשים. לקראת החגים הופיע לצד להקת "מיתרים" באוסטרליה, סינגפור, אפריקה[דרושה הבהרה], תאילנד והפיליפינים.
בשנת 2019 הוציא את שיר האהבה הראשון שלו "את הנשמה שלי", בעיבודו של יעקב למאי. השיר הגיע תוך כמה ימים למעל 100,000 צפיות ביוטיוב.
בזמן מגפת הקורונה בשנת 2020, שיתף פעולה עם אשת העסקים פנינה רוזנבלום בשיר שכתבה על המצב והפך לוויראלי ברשת כאשר הופיע איתה בערוץ 12. לקראת פסח באותה השנה הוציא את הסינגל הראשון מהאלבום "כמה כוח יש ביננו", כאשר בקליפ מככבת אשתו ספיר. לרגל יום העצמאות הזמר רגב הוד חידש את הלהיט שלו ״לא נפסיק את השמחה״.
ֿבחנוכה 2020 הוציא את האלבום המוזיקלי ״מכוון את הלב״ שהוציא אותו רק לרשת.
בזמן מבצע שומר החומות בשנת 2021, שיתף פעולה עם פנינה רוזנבלום בשיר שכתבה על המצב, השיר הפך לויראלי ברשת ואף זכה לחיקוי בארץ נהדרת.
לקראת יום הולדתו בסוכות 2021 הוציא את אלבומו החמישי "להחזיר עטרה ליושנה", הכולל שירי אמונה.
באביב 2022 אחרי מקרה אישי שעבר שחרר סינגל חדש שנקרא ״כשהכל יסתדר״ בעיבודו של תמיר צור.
לרגל יום הזיכרון הקליט שיר שנקרא ״חייל גיבור שלי״, שנכתב לזכרם של החיילים בעיבודו של דודו קומה.
בשנת 2024, במלחמת חרבות ברזל לקראת חג הפסח, הוציא את אלבומו השישי “אנחנו ננצח” עם שירים מיוחדים לחיילים וכוחות הביטחון שננצח במלחמה.
ביוגרפיה > חיים פרטיים

בריו חקשור נשוי לספיר ואב לשניים. מתגורר ברמת גן.
דיסקוגרפיה

'ברחמים' ו'אור הלבנה' - סינגלים (2010)
'שיר ושבחה' - [אלבום] בכורה (2011)
'נפלה עטרת ראשינו' ו'כי המלכות' - סינגלים (2012)
'אנעים זמירות' - פרויקט [אלבום] (2012)
'שהחיינו' - סינגל (2013)
'I am sorry'- סינגל (2014)
בריו 2 - [אלבום] (2014)
'לא נפסיק את השמחה' - סינגל (2015)
'את הנשמה שלי' - סינגל (2019)
'כמה כח יש ביננו' - סינגל (2020)
'מכוון את הלב' - [אלבום] (2020)
׳להחזיר עטרה ליושנה׳ - [אלבום] (2021)
׳כשהכל יסתדר׳ - סינגל (2022)
׳אנחנו ננצח׳ - [אלבום] (2024)
שלא ייגמר לי הלילה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אף אוזן גרון
 יצא לאור:  1973 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.39 דק' 
 כתיבה:  יהודה שביט 
 לחן:  מתי כספי 
 
"שלא ייגמר לי הלילה" הוא שיר שכתב יהודה שביט, הלחין מתי כספי וביצעה שלישיית "אף אוזן גרון". מאוחר יותר הוא התפרסם בביצועה של שלישיית "הנשמות הטהורות".
יצירת השיר

בשנת 1973 נכתב השיר על ידי המשורר יהודה שביט ובאותה שנה אף הקליטה אותו שלישיית "אף אוזן גרון", שהייתה מורכבת מהזמרים יובל דור, קיקי (צבי) רוטשטיין ועמי מנדלמן. השיר "שלא ייגמר לי הלילה" היה הלהיט הבולט בכל תקופת פעילותה של הלהקה (1970–1975) והיא התפרסמה בזכותו. מאוחר יותר הוקלט השיר על ידי חברי להקת "הנשמות הטהורות".
בעת הקלטת השיר על ידי שלישיית "אף אוזן גרון", הוקלטו גם השירים "שמש אחת", "מלך במלונה", "שרה שרה שיר שמח" (שזכה במקום ראשון בפסטיבל שירי הילדים), "עושים היסטוריה" ו"חגיגה", שירים אלו (כולל "שלא ייגמר לי הלילה") היו ללהיטי מצעד הפזמונים עד אמצע שנת 1975.
השיר בגרסתה של שלישיית "הנשמות הטהורות" זכה להצלחה גדולה יותר מזו של גרסת המקור, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של הגל הקל. מתי כספי הפיק את השיר.
השיר זכה לגרסאות מחודשות של להקת "הכל עובר חביבי" ושל שלישיית גמר "כוכב נולד 6" בשנת 2008. ב־2014 חידשה רוני דואני את השיר (בעיבוד והפקת עופר מאירי), שנכלל באלבומה "אוספרטי". בשנת 2011 התמודד השיר בתחרות שירי שבת עברית ברדיו 103FM בתור אחד מ-100 השירים העבריים האהובים ביותר.
פזמון השיר סומפל על ידי הראפר והיוצר שקל, כחלק מהשיר "הלילה" אשר מופיע באלבומו "ילד פרפר" אשר יצא בשנת 2019.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

גרסת "הנשמות הטהורות"
|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1972–1973)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1972–1973)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1972–1973)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1972–1973)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | הגל הקל | 1 |  |
הערות שוליים

↑  שלא ייגמר לי הלילה, באוסף המוזיקה הישראלית
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של קול ישראל (1), 8 בינואר 1973, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־9 באוקטובר 2022
פרנק ארוק

פרנץ "פרנק" ארוק (בסרבית: Ференц Арок, בהונגרית: Árok Ferenc, באנגלית: Ferenc "Frank" Arok; ‏20 בינואר 1932 – 12 בינואר 2021) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יוגוסלבי. ארוק אימן את נבחרת אוסטרליה בכדורגל בשנים 1983–1989, ונודע בישראל בעקבות מפגשי נבחרתו עם נבחרת ישראל במוקדמות מונדיאל 1986, המוקדמות (אנ') לטורניר הכדורגל באולימפיאדת סיאול ומוקדמות מונדיאל 1990.
קריירה

ארוק נולד בקאניז'ה שבממלכת יוגוסלביה למשפחה ממוצא הונגרי ושיחק בעמדת המגן בקבוצת ידינסטבו במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. בתחילת שנות ה-60 הוא מונה למאמן נובי סאד ולאחר מכן לעוזר מאמן וויבודינה נובי סאד לפני שעבר לאוסטרליה בשלהי שנות ה-60, שם אימן עד שנת 2000 את סנט ג'ורג' סיינטס, סאות' מלבורן FC, פורט מלבורן, גיפסלנד פלקונס וסידני אולימפיק.
קריירה > נבחרת אוסטרליה

ב-1983 מונה ארוק למאמן נבחרת אוסטרליה בכדורגל. הוא הדריך את הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1986, בהן הגיעה לפלייאוף הבין-יבשתי והפסידה 0–2 לסקוטלנד, במוקדמות ובטורניר הכדורגל באולימפיאדת סיאול (1988), בו הודחה ברבע הגמר 0–3 בידי האלופה בסופו של דבר ברית המועצות, ובמוקדמות מונדיאל 1990, בהן הגיעה לסיבוב הגמר באוקיאניה אך סיימה במקום השני. לאחר הכישלון בההעפלה לגביע העולם בכדורגל הוא הודח מתפקידו.
קריירה > נבחרת אוסטרליה > משחקים מול נבחרת ישראל

ארוק אימן את אוסטרליה בשישה משחקים מול נבחרת ישראל בכדורגל במסגרת סיבובי הגמר של טורנירי המוקדמות של קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה. מאזנו נגד הנבחרת היה שני ניצחונות וארבע תוצאות תיקו.
במוקדמות מונדיאל 1986 סיימה אוסטרליה במקום הראשון וישראל במקום השני, כשבמשחק הראשון באצטדיון רמת גן ניצחה אוסטרליה 2–1 והגומלין במלבורן נגמר בתיקו 1–1; במוקדמות אולימפיאדת סיאול (1988) שוב סיימה במקום הראשון לפני ישראל לאחר שניצחה 2–0 במלבורן וסיימה בתיקו 0–0 בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד (בה אירחה ישראל את משחקי הבית שלה); ובמוקדמות מונדיאל 1990 סיימה אוסטרליה במקום השני אחרי ישראל, לאחר ששני המשחקים נגמרו בתיקו 1–1.
ארוק נחשב לאחד האנשים השנואים ביותר בכדורגל בישראל, הן בשל הישגיו נגד הנבחרת הלאומית והן בשל סגנון האימון שלו שכלל "לוחמה פסיכולוגית", התגרויות על המגרש ומחוצה לו וסגנון משחק אגרסיבי ואף אלים. אחת התקריות הבולטות הייתה באוקטובר 1985, כשלפני המשחק נגד ישראל ברמת גן פרסם עיתון חדשות ציטוט של ארוק בו כינה את שחקני נבחרת ישראל "כלבים משוגעים" (אך בהמשך התברר שכינה כך את שחקניו שלו).
לאחר הפרישה

ביום אוסטרליה 1990 מונה ארוק לחבר במסדר אוסטרליה על "שירות לכדורגל, במיוחד כמאמן הלאומי של אוסטרליה".
הוא נפטר ב-12 בינואר 2021 בסובוטיצה, סרביה ממחלת הקורונה, כשבוע לפני יום הולדתו ה-89.
הערות שוליים

↑  "Arok agrees to stay with Socceroos for 1990 World Cup". סידני מורנינג הראלד. 7 באוקטובר 1988. נבדק ב-2024-04-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Socceroos create a wonderful world for Arok". The Age. 16 ביולי 1988. נבדק ב-2024-04-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  תומר גנור, הפה הגדול שהפך בישראל לאויב האומה, באתר ynet, 16 בינואר 2021
↑  מרדכי אלון ואמיר דורון, הוצא מהקשרו, עמ' 180
↑  "Australia Day Honours". קנברה טיימס. 26 בינואר 1990. p. 4. נבדק ב-2024-04-04. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ספורטאים אולימפיים שנפטרו מקורונה, באתר olympedia.org
↑  הלך לעולמו פרנק ארוק, היריב הגדול של הנבחרת, באתר ONE‏, 12 בינואר 2021
מאמן אוסטרליה לשעבר, פרנק ארוק, הלך לעולמו, באתר ynet, 12 בינואר 2021
 מת פרנק ארוק, מאמנה המיתולוגי של נבחרת אוסטרליה בשנות ה-80, באתר וואלה, 12 בינואר 2021
ליאן וילדאו, מאמן הכדורגל שהישראלים שנאו הלך לעולמו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 בינואר 2021
בגיל 88: פרנק ארוק הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 12 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1162155477  ISNI: 0000 0000 7926 587X  VIAF: 121528489   WorldCat (עם VIAF): 121528489
רפאל לאי

פאל אוהאנואה לאי ג'וניור (באנגלית: Raphael Ohanua Lea'i Jr.; נולד ב-9 בספטמבר 2003 בהוניארה שבאיי שלמה) הוא כדורגלן מאיי שלמה המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אדלייד סיטי בנבחרת איי שלמה.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

לאי גדל במחלקות הנוער של מאריסט, הנדרסון יילס וולז' מוסטאר. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים מאריסט והנדרסון יילס מליגת העל של איי שלמה בכדורגל.
קריירת מועדונים > ולז' מוסטאר

ב-29 בינואר 2023 חתם לאי על חוזה לשנה וחצי בוולז' מוסטאר מליגת העל של בוסניה והרצגובינה, והפך לכדורגלן הראשון מאיי שלמה שמשחק באירופה. בתחילת עונת 2023/2024 שוחרר מהמועדון בגלל הגעגועים שחש למשפחתו.
קריירה בינלאומית

ב-17 במרץ 2022 ערך לאי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי שלמה, בניצחון 0–2 על נבחרת איי קוק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-24 במרץ הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, שלושער בניצחון 1–3 על נבחרת טהיטי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
תארים

אליפות איי שלמה (1): 2020/2021
הערות שוליים

↑  WELCOME TO VELEŽ, RAPHAEL! באתר הרשמי של ולז' מוסטאר, 29 בינואר 2023 (בבוסנית)
↑  Solomons' striker signs for top Bosnian football club באתר Radio New Zealand, ‏ 31 בינואר 2023 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רפאל לאי".
שנות ה-70 של המאה ה-5

שנות ה-70 של המאה ה-5 היו העשור השמיני של המאה ה-5, החלו ב-1 בינואר 470 והסתיימו ב-31 בדצמבר 479.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

29 בינואר 474 – לאחר מותו של לאון הראשון ממונה נכדו לאון השני לקיסר האימפריה הביזנטית, אך בשל גילו הצעיר (בן 7), ממונה אביו, זנון לקיסר-משותף
474 – יוליוס נפוס הופך לקיסר האימפריה הרומית ומדיח את גליקריוס
28 באוגוסט 475 – פלביוס אורסטס מחולל הפיכה ברוונה ומדיח את קיסר האימפריה הרומית יוליוס נפוס.
31 באוקטובר 475 – פלביוס אורסטס מכתיר את בנו רומולוס אוגוסטולוס לקיסר. שנה אחרי כן מודח רומולוס על ידי אודואקר והופך לקיסר האחרון של האימפריה הרומית
476 – פטר פולו מושב לתוארו כפטריארך אנטיוכיה.
4 בספטמבר 476 – רומולוס אוגוסטולוס, הקיסר האחרון של האימפריה הרומית המערבית, מודח כאשר אודואקר מכריז על עצמו מלך איטליה
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
472 – הר וזוב מתפרץ. האפר מגיע עד קונסטנטינופול.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
דינמו מוסקבה (כדורגל נשים)

דינמו מוסקבה (ברוסית: Женский Футбольный клуб Динамо Москва) היא קבוצת כדורגל נשים של מועדון הכדורגל הרוסי דינמו מוסקבה. המועדון משתתף באליפות רוסיה בכדורגל נשים.
היסטוריה

מועדון כדורגל נשים דינמו נוסד ב־2 בדצמבר 2021, בתמיכת בנק VTB במחלקת הנשים של מועדון הכדורגל דינמו, כדי לקחת חלק באליפות רוסיה החל מעונת 2022.
בעונת 2022, קבוצת הנוער סיימה כסגנית אלופת הליגה.
ראו גם

דינמו מוסקבה (כדורסל נשים)
הערות שוליים

↑  «Динамо» открывает новое направление – женский футбол
אזג'יאן אליוסקי

אזג'יאן אליוסקי (במקדונית: Езѓан Алиоски, באלבנית: Ezgjan Aliu; נולד ב-12 בפברואר 1992) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בעמדות שחקן הכנף והמגן השמאלי בנבחרת מקדוניה הצפונית. ידוע גם בכינוי "ג'יאני".
כבעל רגל שמאל דומיננטית, משחק אליוסקי בדרך כלל כשחקן כנף שמאלי, אם כי הוא יכול לשחק גם בעמדות החלוץ, הקשר ההתקפי, בכנף ימין או כמגן שמאלי.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

אליוסקי הצטרף לאקדמיית הכדורגל של יאנג בויז ברן ב-2003, והחל את הקריירה שלו כמגן שמאלי בקבוצת המשנה של המועדון, במדיה שיחק 57 משחקים והבקיע ארבעה שערים. בינואר 2013 הוא הושאל לשפהאוזן מהליגה השווייצרית השנייה, לפני שעבר אליה בחוזה קבוע באוקטובר של אותה שנה, והבקיע ארבעה שערים ב-77 משחקים.
קריירת מועדונים > לוגאנו

אליוסקי הושאל ללוגאנו בינואר 2016, וערך את משחק הבכורה שלו ב-13 בפברואר, בהפסד קבוצתו 1–2 לתון. אף על פי שהוחתם כמגן שמאלי, לקראת סיום עונת 2015/2016 הועבר על ידי מאמן לוגאנו, זדנאק זמאן, לעמדות הקשר ההתקפי מצד ימין והחלוץ. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במדי לוגאנו ב-11 במאי, בניצחון 0–4 על פ.צ. ציריך.
ביוני 2016 חתם על חוזה קבוע בלוגאנו. המאמן החדש של לוגאנו, אנדראה מאנצו, המשיך להשתמש בו בעמדות ההתקפה מתחילת העונה, ושערו הראשון בעונת 2016/2017 הובקע ב-30 ביולי, בניצחון 1–2 על יאנג בויז ברן, במסגרת המחזור השני של הליגה. אליוסקי הבקיע שבעה שערים בעשרת משחקיו הראשונים בקבוצה, וב-19 באפריל הבקיע שלושער בניצחון 2–4 על סיון.
אליוסקי המשיך להרשים, וסייע ללוגאנו לסיים את העונה במקום השלישי בליגת העל השווייצרית. באותה עונה הבקיע 16 שערים ב-34 משחקים וסיים במקום השלישי בטבלת מלך השערים של הליגה, מאחורי סיידו דומבייה (20 שערים) וגיום אוארו (18 שערים). בנוסף, סיים במקום השלישי גם בכמות הבישולים, עם 14 ב-34 משחקי ליגה.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > עונת 2017/2018

ב-13 ביולי 2017 הצטרף אליוסקי ללידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, וב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון 2–3 מעל בולטון וונדררס, במהלכו גם בישל לכריס ווד את אחד השערים. לאחר בישול נוסף, הוא נבחר למצטיין במשחק הניצחון 0–2 על סנדרלנד ב-19 באוגוסט. ב-26 באוגוסט נבחר למצטיין במשחק פעם נוספת, לאחר שהבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה בניצחון 0–2 על נוטינגהאם פורסט, שנבחר ב-15 בספטמבר לשער החודש. בנובמבר 2017 הבקיע בכל ארבעת משחקי הקבוצה וזכה בתואר השחקן המצטיין של המועדון לחודש זה.
ב-16 באפריל 2018 היה אליוסקי לאחד מתוך ארבעה שחקני לידס שהיו מועמדים לתואר שחקן השנה של המועדון. ב-21 באפריל הבקיע את שער הניצחון, שהיה שערו השביעי באותה עונה, בדרבי של יורקשייר מול בארנסלי, שהסתיים בתוצאה 1–2. הוא סיים את העונה עם שבעה שערים וחמישה בישולים.
ב-5 במאי 2018 זכה אליוסקי בתואר שער העונה, שהובקע במשחק מול נוטינגהאם פורסט, בטקס השנתי שערכה לידס יונייטד לציון סיום העונה.