stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלימנט ארקדייביץ' טימיריאזב
ביוגרפיה

טימיריאזב נולד בסנקט פטרבורג ולמד באוניברסיטת פטרבורג. כבר בנעוריו היה מקורב לזרמים השמאלניים בחברה הרוסית, והשקפותיו הליברליות בענייני המשטר הביאוהו לידי התנגשויות עם שלטון הצאר. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-19, קיבל עליו את התפישה הדארוויניסטית המקורית, זו המושתתת על ההנחה של הורשת התכונות הנרכשות (לאמארקיזם), ובה דבק כל ימיו. לפיכך, הוא לא נטל כל חלק בהתפתחות הנאו-דרוויניזם. הוא גם היה אחד מן הראשונים שהכריז במפורש על אי מדעיותה ועקרותה של תורת הפאנגנזה - תורת התורשה השגויה שהציע דרווין.
בשנת 1867 כשהיה במחוז סימבירק, התבונן בהכלאה בין שני מיני אספסת – אספסת תרבותית (Medicago sativa) עם אספסת צהובה (Medicago falcata), והסב את תשומת הלב לתועלת המרובה שאיכרי רוסיה יכולים להפיק מכך. משנת 1877 החל לכהן כפרופסור באוניברסיטת מוסקבה ותבע במפגין את החופש המדעי. הייתה זו תקופה שבה שיסו בניצני ההתפתחות המדעית גורמים שונים, ובהם הכמורה, בעלי האחוזות, המשטר והצנזורה. אלה תבעו לשעבד את המדע אך ורק לצרכיהם, ולא לאפשר למדענים חירות בבחירת מושא המחקר.
טימיריאזב היה מרצה פופולרי על תורת דרווין. חלק מהרצאותיו הועלו על הכתב ונתפרסמו בכתב העת "רוסקאיה מיסל" (המחשבה הרוסית). כמו כן חיבר ערכים בביולוגיה במילון האנציקלופדי של גאראנט. בשנת 1911 אולץ להתפטר מן האוניברסיטה, משום שהביע התנגדות מפורשת לקו של משרד ההשכלה. הוא הוחזר למשרתו לאחר הפיכת אוקטובר בשנת 1917, והיה מראשוני אנשי המדע שהשלימו עם המהפכה הרוסית.
טימיריאזב היה זה שהוכיח כי הכלורופיל הוא שותף פעיל בתהליך הפוטוסינתזה. הוא גילה התאמה בין קטעי הספקטרום שבהם חלים שיאי קליטת גלי האור בכלורופיל, ובין הקטעים הממריצים ביותר את הפוטוסינתזה. כמו כן, חישב את ניצול אנרגיית האור על ידי הצמח, וקבע שהאנרגיה המצטברת בצמח בצורת החומר האורגאני, מגיעה מקליטת אנרגיית האור, ומכאן שגם בתהליך הפוטוסינתזה מתקיים חוק שימור האנרגיה.
כתביו שתורגמו לעברית

חיי הצמח / מאת ק. א. טימירייאזב (תרגום: ש. סבוראי; עריכה מדעית: מ. אבן-ארי, מ. זהרי, א. קוניס), עין חרוד: הקיבוץ המאוחד, תש"ב-1941–תש"ה.
צ' דרווין ותורתו / ק"א טימירייאזוב; מרוסית: ש' הרברג; עריכה מדעית: ד' זיצק, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תש"י.
השיטה ההיסטורית בביולוגיה: עשר הרצאות פופולריות / ק"א טימיריאזב; מרוסית: ש[רגא] פ[יבל] קלעי, בהשתתפות מ' אבנארי, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1950.
קטרינה מבולוניה

| --- | --- |

קטרינה מבולוניה-איור מהמאה ה-15 של ג'וליימו ג'ירלדי
 לידה:  8 בספטמבר 1413 בולוניה 
 פטירה:  9 במרץ 1463 (בגיל 49) בולוניה 
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 ביאטיפיקציה:  1524, בזיליקת פטרוס הקדוש הישנה, קריית הוותיקן על ידי קלמנס השביעי
 קאנוניזציה:  22 במאי 1712, בזיליקת פטרוס הקדוש, קריית הוותיקן על ידי קלמנס האחד עשר
 חג:  9 במרץ
 פטרונית של:  בולוניה, אמנים
 
קטרינה מבולוניה (באיטלקית: Caterina da Bologna;‏ 8 בספטמבר 1413 – 9 במרץ 1463) הייתה נזירה ואמנית. היא קדושה של הכנסייה הקתולית.
קורות חיים.

קטרינה דה ויגרי (Catherine de' Vigri), לימים קטרינה הקדושה מבולוניה, נולדה בבולוניה, איטליה. הוריה בנוונוטה ממוליני מבולוניה וג'ובאני ויגרי מפרארה, היו מבני האצולה, כל אחד בעירו. האב ג'ובאני היה דוקטור למשפטים שפעל בשרותו של ניקולו השלישי, המרקיז של פרארה. קטרינה עצמה עברה בגיל 12 לחצר כ"נערת חצר" של מרגריטה דאסטה בתו של הנסיך, כך זכתה לחינוך מעולה: קרוא וכתוב, מוזיקה, ציור וקליגרפיה. בשנת 1427, כשהייתה בת 15, נפטר אביה ואמא נישאה בשנית. קתרין עזבה את חצר הנסיכות והצטרפה בפרארה לקהילת נשים דתיות. קהילה שקיימה בצורה רופפת את התקנון האוגוסטיני אף על פי שלא השתייכה לאף מסדר נזירות. אולם במהרה נקלעה שם למאבק תאולוגי קשה ומכוער בין תומכי התקנון האוגוסטיני לבין המבקשים לעבור לתקנון הפרנציסקני ולהצטרף רשמית למסדר הפרנציסקני של מסדר קלרה הקדושה. מאבק זה נמשך 5 שנים עד שב-1432 האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי התיר את המעבר. אבל קטרינה התעמתה כל חייה עם התחושות הקשות שהטביע בה מאבק זה.
בעקבות ההיתר האפיפיורי הצטרפה, בגיל 19, למנזר קלרה הקדושה שבפרארה. במנזר עבדה ככובסת, תופרת ואופה. אבל במקביל עסקה גם בציור וכתבה שירים באיטלקית ובלטינית.
ב-1456 הוזמנה לחזור לבולוניה להקים שם מנזר של מסדר קלרה הקדושה ולעמוד בראשו כאם המנזר. בתפקידה זה הביאה להרחבה מהירה של המסדר.
חזיונות ומעשי ניסים

בספרה "שבעת כלי הנשק למאבק הרוחני" (Le Sette Armi Spirituali) מתוארים חזיונותיה בהם פגשה את האלוהים ואת השטן. באחד מחזיונותיה מרים אם ישו הציגה בפניה את ישו התינוק. בחיזיון אחר ישבה לצידו של אלוהים ביום הדין. השטן הופיע בחזיונות מחופש לאנה הקדושה אמא של מרים או לישו על הצלב.
לתפילותיה ייחסו את הצלת בולוניה מהתקיפה של דוכסות מילאנו וכן את הצלתה של בעלת חסותה מרגריטה דאסטה מנישואים כפויים. מעשי נס נוספים קשורים לגופתה.
מותה וקבורתה

קתרין נפטרה ונקברה זמנית ב-9 במרץ 1463. כעבור שבועיים גופתה הוצאה מהקבר הזמני והועברה לקפלת קלרה הקדושה (Cappella della Santa) ליד כנסיית קורפוס דומיני. על פי המסורת התרחשו מעשי נס ליד הקבר הזמני, ובנוסף לכך גופתה נמצאה שלמה ומבושמת.
הגופה מוצגת בכנסיית קורפוס דומיני כשהיא ישובה ומולבשת בבגדי הנזירות.
כתביה ויצירותיה > כתבים

עבודתה החשובה ביותר היא המסה על "שבעת כלי הנשק למאבק הרוחני" (Le Sette Armi Spirituali). נכתבה לראשונה, כנראה, ב-1438 בהמשך תוקנה והורחבה בין 1450 ל-1456. המסה כוללת גם תיאורים ארוכים של חזיונותיה. המסה הודפסה רק לאחר מותה, לראשונה ב-1475. בהמשך, במהלך המאות ה-16 וה-17, יצאו 21 מהדורות נוספות, כולל תרגומים ללטינית (את החיבור כתבה באיטלקית), אנגלית, גרמנית, ספרדית, צרפתית, ופורטוגזית.
כתביה ויצירותיה > ציור

קטרינה התרכזה בנושאים דתיים, בעיקר ציירה מיניאטורות, אבל גם תמונות גדולות. בין אלו ציור משנת 1456 של הקדושה אורסולה, השמור בגלריית האקדמיה בוונציה.
יצירות נוספות נמצאות באותה גלריה וכן בחדר האוצר (Santuario) של כנסיית קורפוס דומיני שבבולוניה ובמוזיאונים נוספים באיטליה ובספרד. קטרינה ציירה גם פרסקאות, מהן לא נותר שריד.
הליך הקדשתה

בבולוניה, העיר שלה, קטרינה דה ויגרי הייתה נערצת כקדושה כבר שלוש מאות שנה לפני הכרזתה הרשמית על ידי האפיפיור.
ההכרה הרשמית בה כקדושה של הכנסייה הקתולית החלה בשנת 1524 כאשר האפיפיור קלמנט השביעי הכריז עליה כ"מבורכת". ההליך הסתיים ב-22 במאי 1712 כאשר האפיפיור קלמנס האחד עשר הכריז עליה כקדושה.
היא הקדושה הפטרונית של האמנים ושל עירה בולוניה. יום החג שלה הוא ה-9 במרץ.
הערות שוליים

↑  המידע על תקופת חייה משתנה בין המקורות, הערך נכתב בעיקר על פי המידע באתרי Santi Beati ו-Monastic Matrix/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604771105171  PLWABN: 9810627998705606  BIBSYS: 1542227318023  BNE: XX1219607  BnF: cb121146907 (data)  CANTIC: a10486069  GND: 100938892  ICCU: SBLV142793  ISNI: 0000 0000 7974 0511  LCCN: n85277963  MusicBrainz: 10ef8be7-5d15-4caa-b173-c9fa936b23e1  NKC: jo2004214898  NLA: 50213349  NSK: 000296206  NTA: 113697090  RERO: 02-A000171195  RKD: 80983  SELIBR: 193014  SUDOC: 029542596  Trove: 1506959  ULAN: 500003443  VcBA: 495/22972  VIAF: 41871961   WorldCat (עם VIAF): 41871961 
קטרינה מבולוניה: "אורסולה הקדושה ונערותיה"
קטרינה מבולוניה: "מריה וישו התינוק"
קוויקסטפ

ערך זה עוסק בריקוד. אם התכוונתם לקבוצת אופניים, ראו .
הקוויקסטפ (Quickstep) הוא ריקוד קלאסי שנמנה כאחד מעשרת הריקודים הסלוניים.
הקוויקסטפ הוא המהיר ביותר מכל חמשת הריקודים הקלאסיים, והוא מכיל קפיצות רבות, בהן הזוג עדיין חייב להישאר צמוד זה לזה. הריקוד נרקד בדרך-כלל אחרון או לפני האחרון בתחרויות קלאסיות, מכיוון שהוא (או הוואלס הווינאי) המהיר מכולם.
הקוויקסטפ הוא ריקוד שקשה לתפוס את קצבו, ובעל אופי חייכני ושמח. הריקוד  מצריך עבודה קשה של כפות הרגליים ושל כל החלק התחתון של גופי הרקדנים. במהלך הריקוד הזוג מבצע ריצות על כריות כפות הרגליים, דילוגים וקפיצות שונות.
מקורו של סלוופוקסטרוט (SlowFoxtrot), הוא בקוויקסטפ, כאשר שני הריקודים דומים באופיים ומצעדם, אם כי קצבו של הסלוופוקסטרוט איטי יותר.
הריקוד מלווה במוזיקת ג'אז מהירה וקצבית [(4/4) בסווינג].
קורט וימר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במרץ 1964 (בן 60) הונולולו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום פלורידה 
 פרופיל ב-IMDb
 
קורט וימר (באנגלית: Kurt Wimmer; נולד ב-9 במרץ 1964) הוא במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי.
ביוגרפיה

לווימר יש תואר ראשון בתולדות האמנות מאוניברסיטת דרום פלורידה. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס, והחל לעבוד בתעשיית הקולנוע.
בשנת 1995 ביים את סרטו הראשון, "One Tough Bastard" (אנ'), שזכה לביקורות מעורבות.
בשנת 1998 יצר את הסרט "ספרה", מותחן פנטזיה על בסיס רומן בעל אותו שם מאת מייקל קרייטון. הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות.
בשנת 1999 כתב את הסרט "השוד המושלם", רימייק לסרט בשם זהה משנת 1968. הסרט גרף 124 מיליון דולר בקופות הכרטיסים ונחשב להצלחה מסחרית.
בשנת 2002 כתב וביים את סרט הפעולה-מדע בדיוני "שיווי משקל", בו אף הופיע בהופעת קמע.
בשנת 2003 כתב את הסרט "השתול" (אנ'), ובשנת 2006 כתב וביים את סרט המדע הבדיוני הדיסטופי "אולטרה סגול" (אנ'), שהתמודד עם קונצנזוס של ביקורות שליליות.
בשנת 2008 כתב את הסרט "מלכי הרחוב" (אנ'), ובשנת 2009 כתב והפיק את מותחן הפשע "אזרח שומר חוק", שבשבוע הראשון לצאתו הכניס כ-21,039,502 דולר, מה שהפך אותו לסרט השני המכניס ביותר בסוף השבוע הראשון שהופץ בשנת 2009.
בשנת 2010 כתב את הסרט "סולט", שזכה לביקורות חיוביות לרוב, והכניס כמעט 300 מיליון דולר.
בשנת 2012 כתב את "זיכרון גורלי", סרט פעולה ומדע בדיוני המבוסס במקור על הספר "We Can Remember It for You Wholesale" מאת פיליפ ק. דיק, ומשמש כעיבוד מחודש לסרט באותו שם משנת 1990. הסרט הכניס כ-200 מיליון דולר וזכה לביקורות מעורבות.
בשנת 2015 יצר והפיק את הסרט "נקודת פריצה", שהיה רימייק לסרט המצליח "נקודת פריצה" משנת 1991. הסרט היה כישלון קופתי, וספג ריבוי ביקורות שליליות.
בשנת 2020 כתב והפיק את הסרט "Spell". באותה שנה גם ביים, כתב והפיק את הסרט ילדי התירס (אנ'), אתחול לסדרת הסרטים "ילדי התירס". הסרט יצא לראשונה לאקרנים באוקטובר 2020 בהפצה מצומצמת בארצות הברית. הסרט צולם באוסטרליה, תחת מגבלות מגפת הקורונה. מהבחינה הכרונולוגית הוא מהווה פריקוול לסרט משנת 1984, אך עם זאת, הקשר בין עלילתו לספר המקור של סטיבן קינג, קלוש ביותר. במרכז העלילה ילדה פסיכופתית בת 12, המגייסת ילדים נוספים למסע רציחות של מבוגרים מושחתים.
בשנת 2021 כתב את הסרט "The Misfits" (אנ'), שספג ביקורות שליליות ברובן.
בספטמבר 2021 הוכרז כי יביים, יכתוב ויפיק את הסרט "Solara".
בשנת 2023 כתב את התסריט לסרט הפעולה "הכוורן" (אנ') שביים דייוויד אייר; הסרט אמור לצאת לאקרנים בינואר 2024.
קוויריה

קוויריה (בגאורגית: კვირია או ყვირია) הוא אל האדמה היבשה במיתולוגיה הגאורגית, בפנתאון ההרריים של צפון-מזרח גאורגיה, בחבסורתי ובפשאבי. קוויריה עצמו לא מוכר כמי שהשתתף בהרפתקאות מיתולוגיות, כנראה מכיוון שהיה אל כללי שמימש את כוחו של האל מוריג ברמה אנושית, בניגוד לאחרים שפעלו בעולם השמימי.
הוא היה אחד מבניו של מוריג וידוע בשימוש בחרב, השני אחריו בדרגתו. הוא היה ידוע גם כ"מגן החברה האנושית", "מכשיר בידי הצדק האלוהי" ועוד. היחיד מבין כל האלים שהייתה לו הזכות להקים את אוהלו במתחם השמימי. מסיבה זו הוא נקרא גם מֶק'ארווֶה ("בעל האוהל").
קוויריה היה ידוע כמי שמממש את הצדק האלוהי - "מכשיר בידי הצדק האלוהי". כאשר קבוצת בני אנוש הכעיסה את ראש האלים, היה קוויריה יורד בראש פלוגת זאבים שמימיים (מופיע גם במיתולוגיה הקוזקית וכנראה גם המקור לסיפור פלוגת הזאבים), והיה זורע הרס ומחלות בארץ. כאשר יללות הזאבים נשמעו באופק, כולם השתחוו לאדמה והתפללו בלהט.
צ'סטר קרלסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1906 סיאטל, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בספטמבר 1968 (בגיל 62) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה  Riverside City College  בית הספר למשפט של ניו יורק  בית ספר תיכון סן ברנרדינו 
 מוסדות:  מעבדות נוקיה בל 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (1981)  מדליית הולי (1968)  פרס הורשיו אלג'ר 
 תרומות עיקריות
 תהליך הצילום החשמלי (זירוגרפיה) וכן המצאת מכונת הצילום
 
צ'סטר פ. קרלסון (באנגלית: Chester Floyd Carlson;‏ 8 בפברואר 1906 - 19 בספטמבר 1968) היה ממציא אמריקאי שהמציא את תהליך הצילום החשמלי (זירוגרפיה), וכן את מכונת הצילום המבוססת על תהליך זה.
חייו

קרלסון נולד בסיאטל שבמדינת וושינגטון. שני הוריו סבלו משחפת, מה שאילץ אותו לעבוד החל מגיל צעיר על מנת לפרנס את משפחתו. אמו מתה כשהיה בן 17, ואביו נפטר כשהיה בן 26.
קרלסון למד פיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, ובשנת 1930 סיים שם לימודים לתואר ראשון. לאחר סיום לימודיו הוא מצא עבודה במעבדות בל, משם פוטר בשנת 1933, כתוצאה מהמשבר הכלכלי. הוא מצא עבודה כפקיד פטנטים - בתחילה במשרד עורכי דין, ואז בחברת "פ.ר. מאלורי" לייצור חלפים חשמליים. בשנת 1934 נישא קרלסון. בשנת 1936, מתוך מטרה לשפר את יכולותיו בתחום הפטנטים, החל קרלסון ללמוד משפטים בלימודי ערב. הוא סיים את לימודיו בשנת 1939, ובשנת 1940 הוסמך.
מכונת הצילום

עבודתו של קרלסון כפקיד פטנטים אילצה אותו ליצור העתקים רבים של שרטוטים מפורטים ומסמכים שונים, עבודה ידנית ומייגעת שדרשה זמן רב. דלקת המפרקים ממנה סבל הקשתה עליו עוד יותר, מה שגרם לו לשאוף למצוא דרך יעילה ופשוטה להעתקה מדויקת של מסמכים. תוך כדי עבודתו בחברת פ.ר. מאלורי הוא התחיל לעבוד על ההמצאה. בתחילה חשב קרלסון כי המפתח להמצאה נמצא בתהליך הדומה לפיתוח תמונות, אך הבין כי מדובר בתהליך איטי, יקר ומסורבל מדי. הוא פנה לתחום של פוטו-מוליכות - תכונה של חומרים מסוימים לשנות את תכונותיהם החשמליות על ידי חשיפה לאור. הוא הגה את תהליך הצילום החשמלי המבוסס על תכונה זו, ובשנת 1937 הוא רשם פטנט ראשון על התהליך. בשנה זו הוא גם שכר עוזר, פיזיקאי גרמני בשם אוטו קורניי, ועבר מהמטבח שבביתו, בו ביצע את הניסויים עד אז, לחדר אחורי של מכון יופי שהיה בבעלות חמותו באסטוריה שברובע קווינס. בשנת 1938 ביצע את הניסוי המוצלח הראשון - הוא הצליח לצלם את הכתובת Astoria-10-22-38 אותה רשם על לוחית מיקרוסקופ עשויה זכוכית.
מכונת הצילום > אופן הניסוי

קרלסון לקח לוחית אבץ מצופה גופרית אותה טען בחשמל סטטי על ידי שפשוף במטלית כותנה.
אל לוחית האבץ הטעונה הוא הצמיד לוחית זכוכית עליה רשם את הכתובת Astoria-10-22-38, והאיר באור חזק על הלוחיות הצמודות.
הוא הפריד את הלוחיות, ואז פיזר על לוחית האבץ אבקה העשויה מנבגי טחב. על האבקה הוא נשף קלות והעיף את מה שלא נדבק כתוצאה מהמשיכה החשמלית.
אל לוחית האבץ הוא הצמיד נייר שעווה. לאחר חימום הנייר נדבקה אליו האבקה ויצרה העתק מדויק של הכתובת.
הכישלון המסחרי

למרות הפוטנציאל המצוי בהמצאה נדחה קרלסון על ידי כ-20 חברות ביניהן IBM וג'נרל אלקטריק. אף חברה לא האמינה כי מכונת הצילום יכולה להצליח בצורה מסחרית. אוטו קורניי, עוזרו של קרלסון, התייאש ונטש. קרלסון עצמו, עקשן יותר, המשיך לנסות ואף בנה אב-טיפוס של המכונה, אך עדיין לא הצליח למצוא גוף שיסכים להשקיע בהמצאתו.
בשנת 1944 הצליח קרלסון לעניין בהמצאתו את מכון "בטל ממוריאל" (Battelle Memorial Institute), שהסכים להשקיע בה 3000 דולר וכן לשמש כסוכנו של קרלטון, זאת בתמורה ל-40% מהרווחים העתידיים. תחת חסותו של המכון המשיך קרלסון בפיתוח ההמצאה. עם זאת, קשייו של קרלסון לא באו לסיום. אשתו, שהתקשתה להיות משנית לעבודתו, התגרשה ממנו בשנת 1945.
הלואיד-זירוקס

בשנת 1947 קנתה חברת "הלואיד" מניו יורק זיכיון לשימוש בהמצאה. החברה החליטה להמשיך ולהשקיע בפיתוח הטכנולוגיה הצעירה, ובשנת 1948 נתנה לה את השם המסחרי "זירוגרפיה" (ביוונית - העתקה יבשה). הטכנולוגיה הוצגה לראשונה בשנת 1948, ובשנת 1949 יצאו מכונות הצילום המסחריות הראשונות. מכונות אלה, כבדות, מסורבלות, ובלתי נוחות לשימוש זכו לכישלון מוחץ, ולא הצליחו להתחרות בנייר הפחם הפשוט והנוח. בכל אותו זמן לא הועסק קרלסון כעובד הלואיד, אלא נשכר כיועץ חיצוני. הוא קיבל תמלוגים זעומים, שאת רובם השקיע בהמשך פיתוח המוצר.
הפריצה הגדולה

בשנת 1960 יצאה לשוק מכונת הצילום מדגם 914 - המכונה הראשונה שהייתה פשוטה לשימוש, השתמשה בנייר רגיל ופעלה בלחיצת כפתור (עם זאת - היא שקלה כ - 300 קילוגרם!). מכונה זו זכתה להצלחה מסחררת. הצלחת דגם זה והדגמים שבאו אחריו הביאה לקרלסון תמלוגים של כ - 150 מיליון דולר, מתוכם תרם מעל 100 מיליון דולר למטרות צדקה. גם מכון בטל, שהשקיע 3000 דולר בלבד, זכה לרווחים עצומים של כ - 250 מיליון דולר. בשנת 1968 נפטר קרלסון בניו יורק כתוצאה מהתקף לב.
לקריאה נוספת

צחקו עליהם (בהתחלה...) מאת איירה פלאטו, הוצאת אחיאסף - פרק 11
קורט זאקס

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1881 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 בפברואר 1959 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מוזיקולוג 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
קורט זאקס (בגרמנית: Curt Sachs;‏ 29 ביוני 1881 – 5 בפברואר 1959) היה מוזיקולוג יהודי-גרמני, שחי רוב ימיו בארצות הברית. זאקס היה אחד ממייסדי האורגנולוגיה המודרנית (חקר כלי נגינה), וכיום הוא זכור בעיקר, כפי הנראה, הודות ליצירת שיטת הורנבוסטל-זקס למיון של כלי נגינה, פרי עבודה משותפת עם עמיתו למחקר אריך מוריץ פון הורנבוסטל.
המוזיאון לכלי נגינה בברלין, האמונד רג'נט 4172
ביוגרפיה

זאקס גדל בברלין ולמד שם נגינה בפסנתר, תאוריית המוזיקה והלחנה. עם זאת, הדוקטורט שקיבל בשנת 1904 מאוניברסיטת ברלין (שם כיהן בהמשך כפרופסור למוזיקולוגיה) היה בתולדות האמנות - הדיסרטציה שלו עסקה בפיסול של ורוקיו. זאקס החל בקריירה של היסטוריון אמנות, אך תוך זמן קצר גילה עניין גדל והולך במוזיקה ובסופו של דבר התמנה למנהל האוסף הממלכתי הגדול של כלי נגינה (Staatliche Instrumentensammlung) ושל מוזיאון כלי הנגינה ברלין. הוא ארגן מחדש ושיפץ חלק גדול מן האוסף, ובכך נפתחה הקריירה שלו כאורגנולוג.
בשנת 1913 יצא לאור ספרו Real-Lexicon der Musikinstrumente, שהוא קרוב לוודאי הסקירה המקיפה ביותר של תולדות כלי המוזיקה ב-200 השנים האחרונות. כעבור שנה פרסמו הוא ואריך מוריץ פון הורנבוסטל את העבודה, שבה בהם נודעים ביותר כיום, ב-Zeitschrift für Ethnologie (כתב העת לאתנולוגיה), שיטה חדשה של מיון וסיווג כלי נגינה, הנודעת כיום בשם שיטת זאקס-הורנבוסטל. במהלך השנים עברה השיטה תיקונים ושינויים רבים והייתה מושא לביקורת, אך היא עודנה שיטת המיון המקובלת ביותר על אתנומוזיקולוגים ואורנולוגים.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, פוטר זאקס היהודי ממשרותיו בגרמניה. כתוצאה מכך היגר לפריז, שם עבד במוזיאון האתנולוגי (אז מוזיאון טרוקאדרו) ולימד בסורבון. משם עבר בהמשך לארצות הברית והשתקע בניו יורק משנת 1937 עד 1953 לימד באוניברסיטת ניו יורק וכן עבד בספרייה הציבורית של ניו יורק.
ספריו הרבים כוללים עבודות מחקר על מקצב, מחול וכלי נגינה. ספרו "תולדות כלי הנגינה" (1940), סקירה מקיפה של כלי נגינה בכל העולם במהלך ההיסטוריה, נחשב לאחד החשובים בתחום. הקשר רב השנים שלו עם הוצאת המוזיקה ו. ו. נורטון ושות' החל עם "צמיחת המוזיקה בעולם העתיק" (1943). אף כי במשך הזמן תפסו מחקרים חדשים יותר את מקום המחקרים האלה מכמה בחינות, הם נחשבים עדיין לטקסטים חיוניים בתחום.
זאקס מת ב-1959 בניו יורק. האגודה האמריקאית לכלי נגינה מעניקה מדי שנה פרס על שם קורט זאקס לאנשים פרטיים על תרומותיהם לאורגנולוגיה.
ראו גם

מוזיאון כלי הנגינה ברלין
הערות שוליים

1 2 3 4  הווארד מאייר בראון, הערך "קורט זאקס" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267317905171  PLWABN: 9810663720105606  BIBSYS: 90225559  BNE: XX988537  BnF: cb12171430b (data)  CiNii: DA0038104X  GND: 119384000  ICCU: CFIV057808  ISNI: 0000 0001 0814 519X  LCCN: n50015225  MusicBrainz: d98fd5fb-10c2-4fc9-9b8b-9a440c28a75a  NDL: 00455108  NKC: kup19950000085897  NLK: KAC199623878  NTA: 068366892  SNAC: w67t0k9b  SUDOC: 030260442  Trove: 964852  VcBA: 495/123043  VIAF: 46802025   WorldCat (עם VIAF): 46802025
קיקה נצרת

פרנסיסקה ראמוס ריביירו נצרת סוזה (בפורטוגזית: Francisca Ramos Ribeiro Nazareth Sousa; נולדה ב-17 בנובמבר 2002), המכונה בפשטות קיקה, היא כדורגלנית פורטוגלית המשחקת כחלוצה או קשרית התקפית במועדון ברצלונה ובנבחרת פורטוגל .
קריירת מועדונים > בנפיקה

נצרת ערכה את הופעת הבכורה שלה בבנפיקה בגיל 16 וחתמה על החוזה המקצועי הראשון שלה במועדון ב-7 באוקטובר 2020, בגיל 17.
קריירת מועדונים > בנפיקה > 2023/24

בעונת 2023/24, הייתה נצרת חלק מקבוצת בנפיקה ההיסטורית, שניצחה בכל ארבע התחרויות המקומיות: הסופרטאסה דה פורטוגל (סופרקאפ פורטוגלי, שלישי בתולדות המועדון), טאסה דה ליגה (גביע הליגה הפורטוגזי, רביעי בתולדות המועדון), ה־Campeonato Nacional (ליגה פורטוגזית, רביעית בתולדות המועדון), והטאסה דה פורטוגל (גביע המדינה הפורטוגזי, שני בתולדות המועדון).
זו הייתה הפעם הראשונה שקבוצת נשים בפורטוגל הצליחה את ההישג הזה, וזה עדיין לא שוחזר.
נצרת נאלצה להחמיץ חודשיים לאחר שנפצעה בתחילת ינואר 2024. היא חזרה לשחק במרץ והחזירה במהירות את מקומה בהרכב הפותח.
בכל המסגרות (כולל ליגת האלופות), נצרת שיחקה 37 משחקים, הבקיעה 25 שערים ובשלה 8.
קריירת מועדונים > ברצלונה

ב- 4 ביולי 2024 חתמה לארבע שנים בקבוצת ברצלונה.
קריירה בינלאומית

נצרת ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת פורטוגל ב-4 במרץ 2020, כשהיא נכנסה כמחליפה של קרולינה מנדס נגד איטליה בגביע אלגרבה 2020 . היא הבקיעה את שעריה הראשונים בנבחרת פורטוגל ב-22 ביוני 2022 במשחק ידידות מול יוון, כשהיא כבשה שני שערים במחצית הראשונה בניצחון 0–4 לפורטוגל.
ב-30 במאי 2023, היא נכללה בסגל של 23 שחקנים עבור גביע העולם של פיפ"א לנשים 2023 .
תארים

ליגת העל הפורטוגלית לנשים (4): 2020/21, 2021/22, 2022/23, 2023/24
ליגת המשנה הפורטוגלית לנשים (1): 2018/19
הגביע הפורטוגלי לנשים (1): 2023/24
גביע הליגה הפורטוגלי לנשים (4): 2019/20, 2020/21, 2022/23, 2023/24
הסופרקאפ פורטוגל לנשים (2): 2022, 2023
שחקנית השנה בליגה הפורטוגלית לנשים : 2023/24
מלכת השערים בליגה הפורטוגלית לנשים: 2023/24 (17 שערים)
הערות שוליים

↑  "Kika Nazareth". World Football. נבדק ב-13 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Francisca Nazareth". Playmaker Stats. נבדק ב-13 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fernandes Garcia, Filipa (7 באוקטובר 2020). "Francisca Nazareth assina contrato profissional" (בפורטוגזית). Benfica. נבדק ב-13 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Full season: Benfica wins the Portuguese Cup!" (Portuguese article)". zerozero.pt.
↑  ""Kika Nazareth injured and expected to miss two months" (Portuguese article)". www.record.pt.
↑  ""Kika Nazareth back in Benfica's squad two months later" (Portuguese article)". www.record.pt.
↑  "Kika Nazareth - 2023/2024". zerozero.pt.
↑  Agreement to sign Kika Nazareth until 2028, www.fcbarcelona.com
↑  "Portugal vs Italy". Global Sports Archive. נבדק ב-13 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  updated, Mark White last (2023-06-07). "Portugal Women's World Cup 2023 squad: 23-player team named". fourfourtwo.com. נבדק ב-2023-06-20.
קורט ולאנדר

| --- | --- |
 יוצרים:  הנינג מנקל 
 גילום הדמות:  רולף לאסגורד, גוסטב סקושגורד, Lennart Jähkel, קנת בראנה, Krister Henriksson, אדם פולסון 
 מידע
 מקום לידה:  שוודיה 
 מקצוע:  בלש
 אזרחות:  שוודיה 
 מקום מגורים:  איסטד 
 
קורט וולנדר הוא דמות ספרותית, פרי יצירתו של הסופר השוודי הנינג מנקל. קורט הוא בלש בדרגת מפקח במשטרה השוודית, בעיר איסטד, 56 ק"מ מדרום-מזרח למאלמה.
דמותו

וולנדר, המתקרב לשנות החמישים, היה בעבר נשוי למונה, אך זו עזבה, ובסדרת הספרים הוא מתואר כגרוש, אב לילדתו לינדה (שניסתה בגיל 15 להתאבד) ובן לאב בעל מצבי רוח, שהיה צייר. הוא מהורהר, קדורני, ובעל אינטואיציות חזקות החולפות לעיתים מבלי שיגיעו לתודעתו. גם הוא, כאביו, בעל מצבי רוח ונטייה להתרגז. הוא מנהל את צוותו בצורה שיתופית, מקשיב לבלשיו אך גם מתחמק מהם ופונה לדרכים משלו. בצעירותו הוא כמעט נהרג כששיכור שנחקר ניסה לדקור אותו בסכין קצבים.
וולנדר מתואר כחובב אופרה, ונוהג להאזין בנסיעה לזמרת האופרה מריה סלאס ולעיתים נוסע להופעותיה בקופנהגן, דנמרק. בספרים מתוארת לעיתים מערכת היחסים שלו עם התובעת אנט ברולין ועם אישה מריגה, לטביה בשם בייבה לייפה, אותה פגש במהלך חקירת רצח. במהלך הספרים ולקראת סופם הוא מאובחן כחולה סוכרת ואלצהיימר.
ספרים בכיכובו של קורט וולנדר

1991 Mördare utan ansikte "רוצחים ללא פנים".
1992 Hundarna i Riga "כלבי ריגה".
1993 Den vita lejoninnan "הלביאה הלבנה".
1994 Mannen som log "האיש המחייך".
1995 Villospår "הסחת דעת".
1996 Den femte kvinnan "האישה החמישית".
1997 Steget efter "צעד אחד לפני".
1998 Brandvägg "חומת אש".
1999 Pyramiden "הפירמידה" - סיפורים קצרים.
2004 Handen "היד"
2009 Den orolige mannen "האיש המוטרד"
שניים מן הספרים, "רוצחים ללא פנים" ו"הסחת דעת" תורגמו לעברית. בשנת 2002 פורסם הספר "לפני הכפור" (Innan frosten) שבו וולנדר הוא דמות משנית בעוד בתו לינדה מהווה דמות ראשית. בשנת 2007 פורסם ספר ההמשך, Kinesen "הסיני".
אזכור במדיה אחרים > קולנוע וטלוויזיה

מרבית הספרים זכו לגרסה מוסרטת; השחקן השוודי Rolf Lassgård גילם את קורט וולנדר בתשעה סרטי טלוויזיה בשנים 1994–2007.
משנת 2005 עד 2006 יצאו 13 פרקים של סדרת טלוויזיה בכיכובו של כריסטר הנריקסון כקורט וולנדר. הפרק הראשון "לפני הכפור" יצא כסרט קולנוע. חברת ההפקות Yellow Bird הצהירה במרץ 2008 כי תוציא 13 פרקים נוספים בסדרת סרטי וולנדר בכיכובו של הנריקסון. הסרטים שוחררו החל מינואר 2009.
רשת BBC הבריטית הפיקה בשיתוף פעולה עם השוודים מיני-סדרת טלוויזיה בת שלוש עונות המתפרסות על פני תשעה פרקים, בכיכובו של השחקן האנגלי קנת בראנה כקורט וולנדר המיוסר. בישראל הוקרנו שישה פרקים. העונה הראשונה צולמה בשוודיה בקיץ 2008, ושודרה בסוף אותה שנה. עונה שנייה שודרה בינואר 2010. העונה השלישית, שצולמה בשוודיה ובלטביה בקיץ 2011, שודרה ביולי 2012. העונה הרביעית והאחרונה כללה שלושה פרקים בלבד. הצילומים החלו באוקטובר 2014 ונערכו במקביל בדנמרק ובשוודיה; העונה שודרה במאי 2016.
בשנת 2020 עלתה לשידור בנטפליקס הסדרה "ולאנדר הצעיר", המציגה את סיפור הרקע של הדמות.
קלימוצ'ו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  משקאות מעורבים 
 מרכיבים עיקריים:  יין אדום, קולה 
 
קלימוצ'ו (בספרדית: calimocho או kalimotxo) הוא משקה המורכב מחלקים שווים יין אדום ומשקה קל על בסיס קולה.
מאפיינים

יין אדום וקולה שולבו בספרד כבר בשנות העשרים של המאה הקודמת, אך קוקה-קולה לא היה זמין באופן נרחב. זה השתנה בשנת 1953, כאשר מפעל קוקה-קולה הראשון נפתח בספרד. השילוב קיבל שמות שונים, עד שהשימוש ההמוני בו בפסטיבל באלגורטה (אנ') הוביל ל"הטבלת" הקלימוצ'ו, שילוב שובב של כינוייהם של שני היוצרים, קלימרו ומוצ'ונגו.
מאז המשקה הפך לקלאסיקה של אזור ארץ הבאסקים, במידה רבה בשל התערובת הפשוטה שלו, נגישות המרכיבים והעלות הזולה.