stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונטיאק אנאמייט
מצב

הרשימה האדומה של IUCN לא הצליחה לקבוע את מצב השימור של מונטיאק אנאמייט, ועל כן הוא מסווג כרגע כמין חסר נתונים (DD). הסיבה לכך היא אי היכולת לזהות בבירור את מיני המונטיאקים באזורי ההרים בווייטנאם ולאוס המקשים על קביעת טווח תפוצה מדויק של המין. כתוצאה מכך, אין דרך סבירה לאמוד את מצב המין, שכן אף על פי שרמות הציד גבוהות מאוד באזורים הללו, טרם ידוע האם מונטיאק אנאמייט מסוגל לסבול אותם בדומה למונטיאק המצוי. אובדן בית הגידול מהווה כנראה איום באזורים מסוימים, אך מכיוון שתפוצתו הוודאית אינה ידועה ולא ידוע בבירור האם הוא מצליח לשרוד בסביבה אקולוגית כזאת - לא ניתן לקבוע באמצעות זאת את מצבו. משנת 2008, עד ההערכה המחודשת בשנת 2015, לא התקבל מידע יוצא דופן האמור להצדיק שינוי במעמד השימור של המין. 50 פרטים שתועדו עד היום ו-500 צילומים של מונטיאק אנאמייט שצולמו באמצעות מצלמות נסתרות הפזורות ביערות באזור הודו-סין, מראות כי הוא נפוץ יחסית בווייטנאם ובמיוחד בלאוס. מגמת האוכלוסייה עם זאת, נמצאת בוודאות בירידה.
סביר להניח שהאיום העיקרי על מונטיאקי אנאמייט הוא הציד; איום זה חמור מאוד במדינות הודו-סין ובמיוחד בווייטנאם ולאוס שבהם ניצודים יונקים ללא הבחנה עבור שוקי הבשר המשגשגים - ומוביל להכחדות אזוריות של מרבית בעלי החיים הגדולים. ההגנה הטובה ביותר עבור המונטיאק היא הגנה ממשלית על גושי היער גדולים, אשר הופכים למקום מחבוא מעולה עבור המונטיאקים ומקשים על הציידים לאתרם בעומק הסבך. היות שמונטיאק זה מאכלס אזורים גבוהים ומחוספסים, הוא צפוי להיות מאוים פחות מיונקים יבשתיים אחרים הנמצאים באזורים נמוכים. באזורים נקודתיים ברחבי הודו-סין, הילידים המקומיים נוהגים לכבוש בהדרגה שטחים מהיער על ידי כריתת עצים, נטיעת גידולים אקזוטיים או מסחריים - מה שעשוי לצמצם לטווח הארוך את טווח התפוצה של המונטיאק.
אי ידיעת טווח התפוצה האמיתי של המין, מקשים על מאמצי השימור שנדרשים עבורו. המין מצוי ככל הנראה ברוב האזורים המוגנים הנופלים ברכס אנאמייט, וכן באזורים מוגנים ברמות הצפוניות של וייטנאם ולאוס. הפעולה הנחוצה כרגע היא הגנה יעילה על האזורים המוגנים הללו, שכן היא תשפיע בעקיפין על המונטיאק ועל בעלי חיים נדירים אחרים העשויים להימצא בהם. בהנחה שממשלות וייטנאם ולאוס אינן רוצות לאסור לחלוטין את ציד היונקים ביערות ומאידך רוצות להגן על המונטיאק, הן מוכרחות לחוקק חוק שעל הצייד מוטל לזהות תחילה האם היונק מוגן בטרם יצוד אותו, זאת כדי שהמין יוכל להמשיך לשרוד ביערות הודו-סין. אין הערכה לאומדן האוכלוסייה העולמי של מונטיאק אנאמייט.
הערות שוליים

↑  מונטיאק אנאמייט באתר הרשימה האדומה של IUCN
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
מלטף ומשקר

"מלטף ומשקר" הוא אלבום הבכורה של הזמר עברי לידר שיצא לאור בדצמבר 1997. השירים "מרי לנצח", "אף אחד משנינו", "לאונרדו", "כמה כוכב" ו"תמיד אהבה" יצאו כתקליטי שדרים ברדיו והפכו ללהיטים זמן-מה לפני יציאת האלבום, שהוקדמה עקב הביקוש וההתעניינות הגוברת. תוך שלושה חודשים הגיע האלבום למעמד זהב ומאוחר יותר למעמד פלטינה.
ב-5 באפריל 2024 הושקה גרסת LP של האלבום. אלבום זה מהווה לראשון בדיסקוגרפיה של לידר שנמכר בפורמט הנ"ל. השקת התקליט נערכה בחנות התקליטים האוזן השלישית בתל אביב, בה נערכה הופעה חינמית של לידר, ובתומה חתם על תקליטים שנרכשו על ידי הקהל.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | כמה כוכב  | 3:43 |
| 2. | אף אחד משנינו  | 3:14 |
| 3. | תמיד אהבה  | 4:08 |
| 4. | לאונרדו  | 3:45 |
| 5. | ג'קט  | 4:36 |
| 6. | אגדות  | 4:37 |
| 7. | כנפיים  | 3:32 |
| 8. | מלטף ומשקר  | 3:57 |
| 9. | מרי לנצח  | 3:43 |
| 10. | אשה לויתן  | 4:51 |
| 11. | יותר מידי הרבה  | 3:05 |
| 12. | זה טוב  | 4:40 |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:56 |
משתתפים באלבום

שירה, פסנתר וקלידים: עברי לידר
הפקה מוזיקלית, טכנאי הקלטה, גיטרות, קלידים, קולות, מיקס תכנותים ועריכה דיגיטלית: יועד נבו
ייעוץ אומנותי: יהודה עדר
עיבודים: יועד נבו, עברי לידר
תופים: גלעד שמואלי
גיטרה בס: גולן זוסקוביץ
גיטרות נוספות: עמית גולדנבג
קלידים נוספים: אדם גורליצקי
כלי הקשה: טל עמירן
מפיקה: תמי סטמרי
הפקה בפועל: אורלי אביטל, קרן שני
צילומים: שרון דרעי
סטיילינג: אביטל דרעי
איפור: תמר פלג
עיצוב גרפי: "קונספט" סטודיו
הערות שוליים

↑  האוזן השלישית, היה לנו כיף ומרגש ומלבב וכבוד ועונג גדול לארח את עברי לידר להופעת השקה בחנות🥰, באתר Instagram, ‏5 באפריל 2024
| עברי לידר |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | מלטף ומשקר • יותר טוב כלום מכמעט • האנשים החדשים • זה לא אותו דבר • בקצב אחיד בתנועות של הגוף • מישהו פעם • האהבה הזאת שלנו • עברי לידר עופר מאירי |  |
| אלבומי הופעה | Live CD‏ • Live DVD‏ • עברי לידר ותזמורת המהפכה בהופעה חיה • קיסריה Live |  |
| מיני-אלבומים | FIGHT!‎ • ניו יורק בשמש |  |
| ערכים קשורים | TYP • יועד נבו • הליקון |  |
| עברי לידר - שירים |
| --- | --- | --- |
| מלטף ומשקר | "לאונרדו" • "תמיד אהבה" • "אף אחד משנינו" |  |
| יותר טוב כלום מכמעט | "הכוס הכחולה" • "בחולצת פסים" • "יותר טוב כלום" |  |
| האנשים החדשים | "בתי קפה" • "על קו המים" • "האנשים החדשים" • "איש יקר" |  |
| זה לא אותו דבר | "זכיתי לאהוב" • "ניסים" • "להבין את המים" • "זה לא אותו דבר" |  |
| בקצב אחיד בתנועות של הגוף | "רק תבקש" • "מתעורר" • "הדרכים הארוכות" • "אלוף העולם" • "ביחד מפחד" |  |
| מישהו פעם | "מישהו פעם" • "מזל טוב ישראל" • "תרמיל" • "לרגע קטן" • "אסתר אוכלת פחמימה" |  |
| האהבה הזאת שלנו | "הייתי כאן" • "הכול בוער" • "האהבה הזאת שלנו" • "מקום ליותר" • "ילדות והעיר הגדולה" |  |
| שירים אחרים | "סינדרלה רוקפלה" • "מוגזם" • "נסיכה שלי" • "הנשף" • "מהכפר אל הכיכר" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "תזכור הכל" • "המזרח התיכון" • "הרגע הריק" • "השמיים נעולים" • "שמח" ‏•‏‏ "חלומות שנמחקים" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 55baa9c0-349a-3e75-b181-b7e002510116
מנזר המלאך גבריאל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר נוצרי קתולי פרנציסקני
 כתובת:  רח' הבנים 110
 מיקום:  מגדל העמק
 מדינה:  ישראל
 בעלים:  קוסטודיה טרה סנטה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1904
  (למפת הכרמל מוגדלת) מנזר המלאך גבריאל(למפת הכרמל רגילה) מנזר המלאך גבריאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנזר המלאך גבריאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנזר המלאך גבריאל
 
מנזר המלאך גבריאל (מאנגלית: Latin Monastery of Archangel Gabriel) הוא מנזר קתולי השייך למסדר הפרנציסקני ושוכן בתחומה של העיר מגדל העמק. המנזר נקרא על שם המלאך גבריאל. המנזר הוא אחד משני מנזרים שנבנו בתחומי הכפר הערבי אל-מוג'ידל שהיה במקום לפני 1948 (המנזר השני שייך לכנסייה היונית האורתודוקסית). המנזר נבנה על שטח של כ-10 דונם שרכשה הכנסייה הפרנציסקנית ב-1904 מידי השלטון העות'מאני ומבעלי אדמות בסביבה. בשטח הוקם מבנה מגורים לנזירות וכן כיתות לימוד, מרפאה וכנסייה קטנה. הנזירות עסקו בעיבוד חקלאי של השטח וכן לימוד בבית הספר שפעל במקום.
במלחמת העצמאות, עם כיבוש המקום במבצע דקל, כונסו תושבי אל-מוג'ידל בחצר המנזר ובהמשך הועברו לאזור נצרת. עם קום המדינה הוחזר השטח לרשות הכנסייה ומ-1950 המקום תופעל על ידי צוות קטן מאנשי הכנסייה. כיום משמש המקום לתנועה שנקראת "היהודים-נוצרים המשיחיים".
ב-20 באוגוסט 2023, בלילה, יידו אלמונים אבנים לחצר המנזר. נציגי הקוסטודיה טרה סנטה פנו למפקד מחוז הצפון במשטרה בדרישה לחקור את האירוע. בעקבות האירוע ביקרה במקום משלחת של ארגון תג מאיר לתמוך באנשי המקום.
הערות שוליים

↑  מנזר המלאך גבריאל במגדל העמק, באתר הושבילים
↑  יוסי אלי, לילה שני ברציפות: אבנים הושלכו על מנזר נוצרי במגדל העמק, באתר חדשות 13, 22 באוגוסט 2023
↑  אברהם בלוך, ‏חשד: אלמונים יידו אבנים על מנזר במגדל העמק - "יכולות בקלות להרוג אדם", באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2023
↑  יואב איתיאל, אלי אשכנזי‏, פשעי השנאה מתרבים: מי יידה אבנים לעבר המנזר במגדל העמק?, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2023
↑  ביקור אנשי "תג מאיר" במנזר המלאך גבריאל, באתר "פייסבוק", 27 באוגוסט 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מועצה אזורית נעמן

מועצה אזורית נעמן הייתה מועצה אזורית בגליל המערבי במחוז הצפון בישראל, בין עכו והקריות, שהתקיימה בין 1950 ל-1982, אז אוחדה עם מועצות אזוריות נוספות לתוך מועצה אזורית מטה אשר.
היסטוריה

המועצה הוקמה בשנת 1950 ונקראה על שם נחל נעמן הזורם בתחומה. בעת הקמתה כללה המועצה אקבעה קיבוצים: יסעור, כפר מסריק, משמר הים ועין המפרץ.
בשנת 1968 חיו בה כ-2,700 נפש. בסוף אותה שנה זכתה המועצה לשבח בדו"ח מבקר המדינה, על השקעת משאבים בפיתוח מושב העולים אחיהוד.
בית הספר האזורי שכן בקרבת קיבוץ כפר מסריק.
בשנת 1969 נחנך בסמוך אליו אולם כדורסל מקורה.
היסטוריה > איחוד הרשויות

החל משנות ה-60 עלו הצעות שונות לאיחוד מועצת נעמן עם מועצות אזוריות סמוכות: מועצה אזורית זבולון, שכנתה מדרום, מועצת געתון, שכנתה מצפון, או עם כל מועצות הגליל המערבי, געתון, סולם צור ומעלה הגליל. משרד הפנים המליץ לאחד את מועצת נעמן עם מועצת זבולון ואת מועצת סולם צור עם מועצת געתון, אך מועצת געתון התנתה את הסכמתה לאיחוד בכך שתצורף אליו גם מועצת נעמן.
ב-1982 הוחלט לאחד את שלוש מועצות הגליל המערבי: נעמן, געתון ומועצה אזורית סולם צור לכדי מועצה אחת. ההצעה זכתה להתנגדות של גורמים במועצת סולם צור, וכן של "ברית התנועות הקיבוציות" ששאפה לחבר מועצות אזוריות ב קו רוחבי ולא אנכי: לאחד את המועצות סולם צור ונעמן ליישובי גוש שגב, ללא מועצת נעמן הדרומית יותר. למרות ההתנגדויות, בשלהי 1982 אוחדו שלוש המועצות לכדי רשות אחת: מועצה אזורית מטה אשר, והמועצה חדלה מלהתקיים.
יישובי המועצה

קיבוצים:
יסעור (הקיבוץ הארצי)
כפר מסריק (הקיבוץ הארצי)
משמר הים, לימים "אפק" (הקיבוץ המאוחד)
עין המפרץ (הקיבוץ הארצי)
מושבים:
אחיהוד (מושב עובדים)
יודפת (מושב שיתופי)
מלבדם, נכללו בתחומי המועצה מעברת "עיר המפרץ" (לימים, שכונת "גבעת הרקפות" בקריית ביאליק) וחוות "יבור" של חברת הזרע.
בשנת 1960 הועלתה הצעה לספח לתחומי המועצה גם את היישובים שגב ויודפת, אך ההצעה לא התקבלה על ידי המועצה.
משרדי המועצה ובית הספר האזורי שכנו ליד קיבוץ כפר מסריק.
ראשי המועצה

מרדכי פרנקל מכפר מסריק 1956 – 1962.
יצחק קייטש מעין המפרץ (1962 - 1964)
צבי רייז מעין המפרץ (1964 - 1982)
הערות שוליים

↑  הוקמה מועצה אזורית "נעמן", הצופה, 3 באפריל 1950
↑  דו"ח חיובי של מבקר המדינה על המועצה האזורית נעמן, על המשמר, 25 בדצמבר 1968
↑  שמואל האוזר, אירוע ומשמעותו, על המשמר, 29 באוגוסט 1969
↑  יהודה אריאל, תביעה לאיחוד מועצות אזוריות בגליל המערבי, הארץ, 10 ביולי 1961
↑  יוסף אורי, מצפון עד נגב, למרחב, 22 באפריל 1962
↑  משרד הפנים מציע מיזוג המועצות געתון ונעמן, מעריב, 14 במרץ 1967
↑  רשויות מקומיות נוספות ימוזגו ביזמת משרד הפנים, הצופה, 2 ביוני 1965
↑  המליצו על סיפוח ששה מושבים למועצה האזורית מעלה הגליל, הארץ, 15 באוקטובר 1962
↑  יצחק מרידור, חלוקה מוניציפלית חדשה של ישובי הגליל המערבי, דבר, 16 בספטמבר 1982
↑  הממשלה תשותף בשליש בחברת "מקורות", הארץ, 9 בדצמבר 1955
↑  שמות חדשים ליישובים, חרות, 27 בספטמבר 1955
↑  דנים בסיפוח שגב ויודפת למועצה האזורית "נעמן", הצופה, 21 בדצמבר 1960
↑  חילופי גברי במועצת נעמן, מעריב, 7 באוגוסט 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312187505171
מונטיאק הציצית

| מונטיאק הציצית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילים
שבט:: מונטיאקים
סוג:: Elaphodus 
מין:: מונטיאק הציצית
שם מדעי
 Elaphodus cephalophus ‏מילנה-אדואר, 1872

מונטיאק הציצית או אייל מצויץ (שם מדעי: Elaphodus cephalophus), הוא מין יחיד בסוגו של אייל ממשפחת המונטיאקים החי באסיה.
שמו המדעי נגזר מיוונית כדלהלן: "Elaphos" = אייל; "odous" = שן, ומתייחס לניבים העליונים הגדולים המופיעים הן בזכרים והן בנקבות. "Kephale" = ראש; "lophos" = ציץ; ומתייחס לציצית השער המזדקרת על מצחו.
תיאור

מונטיאק הציצית קרוי על שם ציצת שער כהה המזדקרת על מצחו ומגיעה לאורך של 7–17 ס"מ. פרוותו בקיץ בצבע אפור-חום שוקולד כהה, ובחורף היא נוטה להשחיר. בטנו ותחתית זנבו בצבע לבן בוהק. סימוני הפנים שלו כוללים: כתמים לבנים סביב השפתיים, העיניים וקצה האוזניים; לעיתים רחוקות, יש כתמים לבנים גם לאורך השדרה. קיימים שינויים קלים בצבעים בין תת-המינים של הסוג.
לזכרים זוג קרניים (הנראות כקוצים) ומוסתרים בציצת שער. למונטיאק הציצית יש זוג ניבים קטנים המגיעים לאורך של 2.5 ס"מ. ניבים אלו גדולים יותר אצל הזכרים, אך קיימים גם אצל הנקבות.
גובה הכתפיים של מונטיאק הציצית: 70-50 ס"מ, אורך ראשו וגופו: 160-110 ס"מ, אורך זנבו: 15-7 ס"מ, ומשקלו 17–50 ק"ג.
קיימים ארבעה תת-מינים:
מונטיאק מערב סיני (Elaphodus cephalophus cephalophus) - תת-המין הגדול, פרוותו חומה, והוא נפוץ בדרום מערב סין וצפון מזרח בורמה.
Elaphodus cephalophus michianus - בעל חוטם צר יחסית, נפוץ בדרום מזרח סין.
Elaphodus cephalophus ichangensis - בעל חוטם רחב יחסית ופרווה אפורה, נפוץ במרכז סין.
Elaphodus cephalophus forciensus - תת-מין שאינו מוסכם על ידי החוקרים.
תפוצה ובית גידול

מונטיאק הציצית נפוץ בדרום, מזרח, ומרכז סין וכן בצפון בורמה ומזרח טיבט. בתחומי מחייתו מצוי גם האייל בעל הניבים אלקרן הגדות.
בית גידולו העיקרי הוא יערות עננים על מדרונות הרריים גבוהים בגרום 5,500-4,500 מטרים מעל פני הים. המונטיאק מעדיף מקווה מים זמין, ולעיתים רחוקות ניתן לראותו באזורים מעובדים.
אקולוגיה והתנהגות

מונטיאק הציצית הוא בעל חיים בודד וטריטוריאלי ולעיתים רחוקות נצפה בזוגות. הוא פעיל בעיקר בשעות הדמדומים ויעדיף אזורים שבהם תהיה לו הסוואה. כאשר המונטיאק נרדף, הוא יפיק נביחת בהלה או צלילי נקישות וימלט בקפיצות מהירות; בדומה לאייל פרדי לבן-זנב, המונטיאק מניף את זנבו וחושף את חלקו הלבן לאות אזהרה. תזונתו של המונטיאק כוללת עשבים, נבטים, וצמחים אחרים. לעיתים קרובות, הוא מלקק מלח באתרי מינרלים. עונת הרבייה של המין היא בחודשי ספטמבר עד דצמבר וההמלטות מתרחשות בחודשי מאי ויולי. לאחר תקופת ההריון של 210 ימים, נולד עופר אחד ולעיתים רחוקות שניים. העופר מגיע לבגרות לאחר 18 חודשים.
איומים ושימור

מצבו של מונטיאק הציצית מוגדר כ-"קרוב לסיכון" (NT) על ידי הרשימה האדומה של IUCN, בשל ציד לעורו, ואובדן בתי גידול. סקר שנערך ב-1998 הראה כי יש בטבע כ-300,000 עד 500,000 פרטים. אויביו בטבע הם בעיקר נמרים, דהולים ועופות דורסים. תוחלת חייו של מונטיאק הציצית בטבע 10–12 שנים; בשבי היא נמוכה בהרבה ומגיעה עד 7 שנים בלבד.
הערות שוליים

↑  מונטיאק הציצית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
נקבת מונטיאק הציצית בגן חיות
מיהאי ורשמארטי

| --- | --- |

ציור דיוקן מאת מיקלוש ברבאש משנת 1836
 לידה:  1 בדצמבר 1800 קאפולנאשנייק, הונגריה 
 פטירה:  19 בנובמבר 1855 (בגיל 54) פשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 בן או בת זוג:  Laura Csajághy 
 צאצאים:  Béla Vörösmarty, אילונה ורשמארטי 
 חתימה:   
 
מִיהָאי וֶרֶשְמָארְטִי
כיכר ורשמארטי בבודפשט, הונגריה
מִיהָאי וֶרֶשְמָארְטִי (בהונגרית: Vörösmarty Mihály; ‏1 בדצמבר 1800 – 19 בנובמבר 1855) היה משורר לירי ומחזאי הונגרי, מאבות התחייה התרבותית ההונגרית באמצע המאה ה-19. היה חבר באגודת קישפלודי.
תולדות חייו

ורשמארטי נולד בכפר פוסטאנייק (Pusztanyék) (כיום קאפולנאשנייק Kápolnásnyék) ליד סקשפהרוואר, מעברו המערבי של נהר הדנובה באמצע הדרך בין בודפשט הבירה לאגם בלטון. משפחתו הייתה קתולית והוא יועד ללימודי כמורה במסדר הציסטרציאני. אולם לאחר שעבר לבודפשט החל ללמוד באוניברסיטה ולכתוב שירי חול (רובם שירי אהבה).
ב-1824 קיבלו שיריו תפנית פטריוטית-לאומית, בעקבות התסיסה נגד שלטון האימפריה האוסטרית, שהטילה הגבלות וצנזורה על השפה והתרבות העממית ההונגרית. באותה עת כתב את האפוס הרומנטי "Zalán futása" ("מאבקו של זאלאן").
עם ייסודה של האקדמיה ההונגרית למדעים ב-1830, נבחר כחבר המחלקה הלשונית. בין 1830 ו-1843 כתב בעיקר מחזות דרמטיים. וב-1848 חבר ליאנוש אראן ולשנדור פטפי לתרגום יצירותיו של ויליאם שייקספיר להונגרית.
בתקופת המהפכה ההונגרית של 1848 נבחר על ידי לאיוש קושוט לכהן כחבר בית המשפט העליון של השלטון המהפכני. עקב דיכוי המרד ב-1849 נאלץ לצאת לגלות. כשחזר לבודפשט ב-1850, היה במצב בריאותי קשה. בשנת 1854 כתב את שירו האחרון "A vén cigány" ("הצועני הזקן"). הוא נפטר ב-1855 והלווייתו צוינה באבל לאומי.
בתו, אילונה (1846–1910), חיה לאחר מותו בביתו של המדינאי פרנץ דיאק, ב-1867 התחתנה עם קלמן סל, ראש ממשלת הונגריה (1899-1903).
הנצחה

כאות הוקרה לפועלו הפטריוטי, האומנותי, והאקדמי, הונצח במקומות רבים ברחבי הונגריה. *בבירה בודפשט קרויה על שמו כיכר ורשמארטי. הכיכר ממוקמת במיקום מרכזי מאד, ומהווה את הקצה הצפוני של מדרחוב ואצי אוטצה (Váci utca). בלב הכיכר מוצב פסל של המשורר, שעוצב בשנות ה-1900 על ידי הפסלים אדה קאלוש (Ede Kallós) ואדוארד טלץ' (Telcs).
בנוסף, קיים בבודפשט גם רחוב המנציח את שמו.
ביעיר סקשפהרוואר שלידה נולד, הוקמו פסל שלו, וגם תיאטרון.
רחובות נקראו על-שמו גם בערים בדברצן, ובפץ', וכיכר בעיר קצ'קמט.
ב-5 במאי 1937 הנפיק הדואר ההונגרי בול עם דיוקנו.
בול נוסף הונפק ב-28 ביולי 1955, בימי המשטר הקומוניסטי, בסדרה מוקדשת למשוררים
מדיסון קנדי

מדיסון קנדי (באנגלית: Madison Kennedy; נולדה ב-22 בדצמבר 1987) היא שחיינית אמריקאית, אלופת עולם בבריכת 25 מטר (וינדזור 2016) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, שותפה לשיא העולם בעבר במשחה שליחות 4x50 מטר משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ואלופת ארצות הברית במשחה ל-50 מטר חופשי (2015).
ביוגרפיה

קנדי נולדה בהרטפורד, קונטיקט וגדלה באייבון, קונטיקט. היא החלה לשחות בגיל 4. היא בוגרת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכיום מתגוררת בשרלוט, קרוליינה הצפונית ומתאמנת בהדרכתו של דייוויד מארש בקבוצת SwimMAC.
ביוגרפיה > 2008

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה קנדי במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.39 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.28 שניות ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
ביוגרפיה > 2009

באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2009 זכתה קנדי בשתי מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.81 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא משחקים חדש של 4:01.90 דקות.
ביוגרפיה > 2010

באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2010 זכתה קנדי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2011

באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2011 זכתה קנדי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר 2011 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 3:40.66 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 55.55 שניות ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.24 שניות.
ביוגרפיה > 2012

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קנדי במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.10 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי של 54.83 שניות בתוצאה ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
ביוגרפיה > 2014 > אלופת עולם ושיאנית עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר 2014 זכתה קנדי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ביחד עם ג'וש שניידר, מאט גריוורס ואבי וייצל בשיא עולם חדש של 1:28.57 דקות (הנוכחי, 2016), לפני רוסיה שקבעה שיא אירופה חדש של 1:29.13 דקות וברזיל שקבעה שיא דרום אמריקה חדש של 1:29.17 דקות. כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 23.63 שניות. מדליות כסף, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 1:34.61 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 1:34.24 דקות ולפני דנמרק (1:35.48 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 24.06 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצא של 3:27.70 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 3:26.53 דקות ולפני איטליה (3:29.48 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.82 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.86 שניות.
ביוגרפיה > 2015 > אלופת ארצות הברית

באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2015 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 זכתה קנדי במדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.01 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.89 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.80 שניות.
ביוגרפיה > 2016

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני ובתחילת יולי 2016 סיימה קנדי במקום שלישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.48 שניות, אחרי אבי וייצל (24.28) וסימון מנואל (24.33 שניות) שזכתה לאחר מכן במדליית הכסף האולימפית במשחה זה, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 24.39 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 54.18 שניות ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנדה וייר, קלסי וורל ומלורי קומרפורד בתוצאה של 3:28.82 דקות, לפני איטליה (3:30.28 דקות) והולנד (3:31.10 דקות). כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.84 שניות. מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.93 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (23.60 שניות) וסילביה די פייטרו מאיטליה (23.90 שניות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 24.39 שניות (2016)
100 מטר חופשי: 54.18 שניות (2016)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 23.86 שניות (2014)
הערות שוליים

↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) – 50 מטר חופשי נשים
↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) – 100 מטר חופשי נשים
↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת לונדון (2012) – 50 מטר חופשי נשים
↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת לונדון (2012) – 100 מטר חופשי נשים
↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) – 50 מטר חופשי נשים – גמר
↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) – 50 מטר חופשי נשים – חצי גמר
↑  המבחנים האמריקאים בשחייה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) – 100 מטר חופשי נשים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015096764  VIAF: 316798823   WorldCat (עם VIAF): 316798823
מיהאי דוד

מיהאי דוד (בהונגרית: Mihály Dávid;‏ 31 ביולי 1886 – 3 באפריל 1945) היה אתלט יהודי-הונגרי, סגן אלוף אולימפי (אתונה 1906) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה

דוד נולד בעיירה פורקרטה (אנ'), במחוז ביסטריצה-נסאוד, רומניה.
באליפות הונגריה שנערכה בשנת 1906 הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.49 מטר.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת אתונה שנערכה  בסוף אפריל 1906 הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.83 מטר, אחרי מרטין שרידן מארצות הברית (12.325 מטר) ולפני אריק למינג משוודיה (11.26 מטר). נוסף לכך, הוא השתתף ב-4 ענפים נוספים, בזריקת דיסקוס, בזריקת דיסקוס סגנון יווני, בזריקת אבן ובהטלת כידון ולא הצליח להתברג בין הראשונים.
בתחרות שנערכה ב-1907 קבע בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 12.68 מטר.
דוד נבחר להשתתף גם באולימפיאדת לונדון אך לא התייצב לתחרות.
חיים אישיים

דוד עבד כרופא. ב-16 במאי 1925, נשא לאישה את גבריאלה ולריה פרינץ' שהייתה צעירה ממנו ב-16 שנים. הם התגוררו בבודפשט.
נפטר ב-1945 משבץ מוחי.
מוואל

מַוַּאל (בערבית: مَوَّال) בתחום המוזיקה הערבית הוא סוגה מסורתית של זמרה המהווה קטע פתיחה לשיר גופו. המוואל מתאפיין בהגייה איטית ומתמשכת מן הרגיל של התנועות. כל מוואל נפתח בליאלי (ليالي), צורה ווקאלית אשר הזמר חוזר בה על המילים "יא ליל" או "יא עין".
את המוואל שרים בערבית מדוברת ולא בערבית ספרותית. לסוגה זו קשרים היסטוריים לצורות של שירה ערבית ומוזיקה, והיא מאפשרת לזמר להדגים את מיומנותו באלתור על הסיפר והמלודיה.
מוזיאון המאבק לשחרור אוקראינה

המוזיאון למאבק לשחרור אוקראינה היה מוזיאון אוקראיני שהוקדש למסמכים דיפלומטיים מתקופת הרפובליקה העממית האוקראינית והמדינה האוקראינית (1917–1921). המוזיאון פעל בפראג שבצ'כוסלובקיה בין מאי 1925 ועד 1948, אז נסגר על ידי השלטון הסובייטי.