stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורשו
הערות שוליים

↑  A Historical Geography of Anatolia in the Old Assyrian Colony Period, מאת Gojko Barjamovic, הוצאת Museum Tusculanum Press,‏, 2011, עמ' 200–201
1 2  A Historical Geography of Anatolia in the Old Assyrian Colony Period, מאת Gojko Barjamovic, הוצאת Museum Tusculanum Press,‏, 2011, עמ' 201
↑  The Cambridge Ancient History, נערך על ידי I. E. S. Edwards,C. J. Gadd,N. G. L., הוצאת Cambridge University Press,‏ 1971, עמ' 559
↑  The Babylonian World, נערך על ידי Gwendolyn Leick, הוצאת Gwendolyn Leick,‏ 2009, עמ' 537
↑  A Historical Geography of Anatolia in the Old Assyrian Colony Period, מאת Gojko Barjamovic, הוצאת Museum Tusculanum Press,‏, 2011, עמ' 202
↑  משה ענבר, נבואות, בריתות ושבטים בתעודות מארי, מוסד ביאליק, 2007, עמ' 10
↑  משה ענבר, נבואות, בריתות ושבטים בתעודות מארי, מוסד ביאליק, 2007, עמ' 13
↑  Hittite Warrior מאת Trevor Bryce, הוצאת Osprey Publishing,‏ 2007, עמ' 44
↑  A Historical Geography of Anatolia in the Old Assyrian Colony Period, מאת Gojko Barjamovic, הוצאת Museum Tusculanum Press,‏, 2011, עמ' 203
בית שיזופולי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  vacation colony 
 על שם:  Amatore Sciesa 
 מיקום:  Selvino 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1933
 תאריך פתיחה רשמי:  1933 
 אדריכל:  Paolo Vietti-Violi 
 
 קואורדינטות:  45°47′27″N 9°45′27″E﻿ / ﻿45.79075°N 9.7575277777778°E﻿ / 45.79075; 9.7575277777778
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןבית שיזופולי(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןבית שיזופולי
 
שיזופולי (Sciesopoli) הוא שמו של מתחם בעיירה סלבינו, שלמרגלות האלפים בצפון איטליה, אשר שימש משנת 1933 ועד סוף מלחמת העולם השנייה כמעון קיץ לילדים מטעם המפלגה הפשיסטית. לאחר המלחמה הוסב על ידי חיילי הבריגדה היהודית, בראשותו של משה זעירי, ל"בית עליית הנוער". בבית התגוררו בתקופות שונות לאחר המלחמה כ-800 ילדים יהודים משארית הפליטה אשר הגיעו לאיטליה בעזרת תנועת הבריחה בדרכם לארץ ישראל. ילדים אלה נודעו בשם "ילדי סלבינו". "בית עליית הנוער" פעל בין ספטמבר 1945 לנובמבר 1948.
שיזופולי הפאשיסטי – בית נופש לנוער איטלקי פשיסטי

מתחם שיזופולי הוקם ב-1933 על ידי האדריכל האיטלקי פאולו ויאטי ויאולי (Paolo Vietti Violi) בעיירה סלבינו שבפרובינציית ברגמו באיטליה, ופעל עד שנת 1943. המתחם ממוקם בדרך קרדו 64 (Via Cardo). המתחם נקרא על שמו של אנטוניו שיאזה (Antonio Sciesa), גיבור התנועה הלאומית האיטלקית, סנדלר ממילאנו שהוצא להורג ב-1840 על ידי האימפריה האוסטרית, בשל השתייכותו לתנועה האנטי-אוסטרית. המתחם כולל את מבנה הבית ואת הפארק שסביבו. שטח המבנה הוא 6000 מ"ר ושטחו של הפארק הסובב אותו 27,500 מ"ר.
המתחם נבנה בתמיכתם של תורמים רבים אשר שאפו להקים מתחם הכשרה מודרני לספורטאים. בראש רשימת התורמים התנוסס שמו של בניטו מוסוליני, אשר תרם 5000 לירות איטלקיות מכיסו להקמת המבנה. מרבית התורמים תרמו עד כ-100,000 לירות מכיסם. המתחם כלל חדרי מגורים, אולם התעמלות, אולם קולנוע, בריכת שחייה, חדרי משרדים, כיתות לימוד ומלאכה, מרפאה, חדרי שירותים, מחסנים ומגרש למסדרים.
מיד לאחר הקמתו ועד לסוף מלחמת העולם השנייה שימש המתחם כבית נופש ופנימייה לבני נוער ממשפחות האליטה הפאשיסטית במילאנו. בני הנוער נשלחו למקום בחודשי הקיץ על מנת להכשירם לקראת הצטרפותם כחברי המפלגה הפאשיסטית הלאומית. בני הנוער התחלקו לשתי קבוצות, "ילדי הזאבה" (Figli della Lupa) היו הקבוצה הצעירה, ו"הבלילה" (Opera Nazionale Balilla) היו הקבוצה הבוגרת. המקום נוהל על ידי המפלגה, שדאגה להטמיע בנערים את עקרונות האידאולוגיה הפאשיסטית באמצעות תליית דגלים ותמונות של מוסוליני, ושימוש בסיסמאות פשיסטיות. בני הנוער עסקו בפעילויות ספורטיביות ובתרגילי סדר צבאיים. הם ערכו מפקדים ויצאו למסעות בהרי האלפים. פעולות אלה שימשו כהכנה לגיוסם לצבא. בנוסף, שימש המתחם גם כמרכז חברתי, והתקיימו בו מסיבות, הוקרנו סרטי קולנוע והצגות.
ב-25 ביולי 1943 הצביעה המועצה הפשיסטית העליונה על הדחתו של בניטו מוסוליני מהשלטון. ב-8 בספטמבר הורה היטלר על פלישת כוחותיו לשטחה של איטליה וכיבושה. היטלר הקים ממשלת בובות שנקראה רפובליקת סאלו, ומוסוליני שימש בה כ"ראש המדינה" וכשר החוץ, תחת חסות גרמניה. לאחר פלישת הגרמנים לאיטליה, ננטש מתחם שיזופולי.
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > מסעם של הילדים ניצולי השואה לאיטליה

לאחר מלחמת העולם השנייה, נותרו ברחבי אירופה ילדים ובני נוער יהודים רבים יתומים ועקורים. הם יצאו מהמחנות, היערות, מקומות המסתור והמנזרים וחיפשו דרכים להשתקם. חיילי צבאות בעלות הברית דאגו להעברתם לבתי חולים ומחנות ששימשו את הצבא הגרמני בתקופת המלחמה, שם היו תחת השגחה ופיקוח של ארגוני העזרה לעקורים היהודים. שני הארגונים המרכזיים שפעלו למען הפליטים ברחבי אירופה היו אונרר"א, ארגון הסיוע לפליטים שפעל באזורי הכיבוש של בעלות הברית באירופה לאחר מלחמת העולם השנייה, והג'וינט, ארגון סעד, רווחה וצדקה יהודי אמריקאי. ארגון נוסף היה "תנועת הבריחה", התארגנות ציונית האחראית להעפלה של אלפי ניצולי שואה לארץ ישראל. תחילה אורגנה הבריחה באופן ספונטני אך לאחר מכן אורגנה על ידי "ההגנה".
לאחר תקופת החלמה במחנות של בעלות הברית, נאספו הילדים בקבוצות לפי מקום הימצאם על ידי הארגונים השונים. כבר בשנת 1944 החל לפעול באיטליה המרכז הגדול ביותר לפליטים יהודים, שהוקם על ידי חיילי הבריגדה היהודית ומתנדבים מהיישוב היהודי בארץ ישראל. בשנת 1945, שונה שמו ל"המרכז לגולה באיטליה". המרכז הפעיל יחידות מתנדבים עבריות רבות באיטליה.
הארגונים ובראשם חיילי הבריגדה, העבירו את קבוצות הילדים דרך האלפים לצפון איטליה, התחנה הראשונה בדרכם לארץ ישראל. הם הוסעו בחשאי ובגלוי למחנות מעבר בסביבות מילאנו, ורונה, מודנה, בולוניה ואחרות. במקביל, חצו את הגבול מאות פליטים אשר הגיעו ברגל, במשאיות וברכבות למחנות אלו גם כן. רובם נלקחו דרך האלפים לבית בויה אוניונה 5 (Via Unione) שבמילאנו, שהיה מקום ריכוז זמני לשארית הפליטה באיטליה, והופעל על ידי ארגוני העזרה היהודיים ו"המרכז לגולה".
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > העברתם של הילדים לשיזופולי

אזרח איטלקי בשם רפאל קנטוני ועוזרתו מתילדה קסין שמו להם למטרה לעזור לילדים היהודיים ולהחזירם לחיק היהדות, והחלו מארגנים קבוצות של ילדים ונוער במונה[דרושה הבהרה] ובלוצרן. כדי להקים קבוצה נוספת הם פנו לעזרת משה זעירי, חבר קבוצת שילר, חייל הבריגדה שהוצב במילאנו והוא החל לארגנה. הקבוצה הראשונה כללה 20 ילדים מפולין ומהונגריה. זעירי, חברו לפלוגה טדי בארי, ופרופסור לואיג'י גוריני, פעלו להקמת בית שיספק את צורכיהם של הפליטים היהודים.
ביולי 1945 עברה הקבוצה עברה לבית בפיאצטורה (איט'), הסמוכה לעיר ברגמו. לאחר שהקבוצה גדלה מאוד ונוספו לה מדי יום ילדים ניצולי מחנות, הבית כבר לא התאים לקליטת ילדים נוספים. לכן, הוחלט להעבירם לסלבינו.
גוריני, שהיה חבר בכיר במפלגה הסוציאליסטית, דאג לארגוני הנוער באזור ופעל רבות למען הפליטים היהודים. תחילה, הם פנו למשרדי המושל בברגמו, ובידם אישור מן המושל הצבאי של מילאנו להקמת הבית. המשרד לא נעתר לבקשותיהם מכיוון שהמבנה שימש באותה העת כסמינר לכמרים. נאמר להם כי אם ישיגו כתב ויתור החתום על ידי הקרדינל של מילאנו, המשרד יאשר להם להיכנס לבית. המשלחת הצליחה להשיג את האישורים הנחוצים ממשרד המנהל המרכזי בברגמו ולואיג'י גוריני זכה בשטר החכירה של שיזופולי תמורת דולר אחד לחודש, והפך לממונה הרשמי על המבנה מול השלטונות. בספטמבר 1945 קיבלו את האישור להשתמש בשיזופולי למימוש מטרותיהם
בראש הבית עמד משה זעירי, שהיה חייל ארץ ישראלי בצבא הבריטי בפלוגת ההנדסה 745 ("פלוגת סולל בונה") בבריגדה היהודית, ואיש חינוך.
לאחר שהייה קצרה במילאנו, הועברו הילדים בקבוצות קטנות לבית בסלבינו, שם הוכשרו לקראת העלייה לארץ וזכו לחיים חדשים. הילדים נאספו מרוסיה, רומניה, הונגריה, צ'כוסלובקיה, פולין, ליטא, גרמניה.
בשנת 1945, עם תחילת פעילותו של הבית, שיתף זעירי את אשתו בגאוותו על הישגיו:
"בתחילה לא האמנתי בעצמי כי אצליח. ללא כסף, ללא מדריכים, ללא אמצעי הובלה, מרחק 100 ק"מ מהעיר. כולם נגדי – וניצחתי."
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > חיי היומיום בשיזופולי

המתחם יכול היה להכיל כ-400 נפשות בו זמנית. הילדים היו בגילאי 3 עד 18, רבים מהם יתומים. הם הגיעו לעיירה בקבוצות לפי המקום בו העבירו את המלחמה, ובעת הגעתם לבית, קיבלו את פניהם המדריכים הארץ ישראלים. אחת הקבוצות הראשונות שהגיעו לבית הייתה קבוצת "אחווה" של כ-30 ילדים מלודג'. הקבוצה הייתה מלוכדת ודוברת עברית ולאט לאט החלו להגיע לבית קבוצות רבות ומתחלפות של ילדים מאירופה. בעת שקבוצה אחת עלתה לארץ ישראל, קבוצה חדשה הגיעה לבית.
בחודשים הראשונים, היה מחסור במזון ובבגדים חמים וכתוצאה מכך המנות היו קצובות. ארגון הג'וינט וארגונים בארץ ישראל לא שלחו תחילה תרומות כספים ומזון לילדים, אך ככל שעבר הזמן, החלו להגיע תרומות מגורמים שונים, כגון אונרר"א, הג'וינט, הקהילה היהודית באיטליה בראשות עמנואלה קנטוני, ראש עיריית מילאנו באותה התקופה, ארגונים פרטיזנים אנטי פשיסטיים, והבריגדה היהודית.
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > חיי היומיום בשיזופולי > הצוות

אנשי החינוך העבריים ובראשם משה זעירי, עשו ככל יכולתם למען הילדים ושימשו כאבא ואמא למענם. הם היוו חלק מרכזי בהתפתחותם של הילדים ובתהליך הכשרתם לעלייה לארץ ישראל.
חיילי הבריגדה היהודית היו הארגון הצבאי המשמעותי והמרכזי ביותר שפעל למען ילדי סלבינו. חטיבת הבריגדה פעלה באיטליה עד אוגוסט 1945. חיילי הבריגדה עזרו בדרכים שונות, בין אם בהעברת הילדים לבית, העברת מזון (העבירו 15% ממזונם לילדי סלבינו), ובין אם בניהול הבית והעברת בגדים. כמו כן, עשו החיילים רושם עז על הילדים ניצולי השואה. לראשונה, נתקלו הילדים בחיילים יהודים מארץ ישראל, אשר לחמו בפאשיסטים ובנאצים. החיילים תרמו להטמעת הערכים הציוניים בילדים, אשר רצו להילחם בארץ ישראל כמותם.
גם התושבים המקומיים היו מעורים בנעשה בבית ועודדו את הילדים בפעילותם.
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > חיי היומיום בשיזופולי > צרכים בסיסיים

הילדים עברו תהליך של שיקום פיזי ונפשי מהתלאות אותן חוו בתקופת השואה. בפעם הראשונה מזה שנים קיבלו הילדים את הצרכים הבסיסיים הקיומיים שחסרו להם במהלך המלחמה. כל ילד קיבל מיטה ומזון, והמדריכים פעלו להחזרת שגרת החיים של בני נוער בגילם.
בנוסף, ניתנו לילדים השירותים הרפואיים להם נזקקו, כגון טיפולי כינים וטיפולים בדלקות ומחלות אותם נשאו מימי המלחמה.
תוך זמן קצר, הילדים התרגלו לחוקי הבית ולסדר היום, דבר שאפשר להם לחזור לתמימותם ולהרגיש שוב ילדים. אולם, טראומת השואה לא נעלמה, אלא נדחקה לצד, על מנת לפנות מקום לחיים המתחדשים.
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > חיי היומיום בשיזופולי > הכשרה ולימודים

הילדים חולקו לכיתות לפי גילם, והתחנכו בתוכנית לימודים שנועדה להשלים את לימודיהם בתחומים כלליים אותם החסירו, וכן לימוד מלאכות שונות כמו מסגרות, נגרות ותפירה. בנוסף, הקפידו על חינוך ליהדות וציונות שנועד להכינם לעלייה לארץ ישראל, כולל לימוד עברית. ארבע שעות ביום הילדים עבדו בכל ענפי הבית, כשהם מנהלים את חייהם בכוחות עצמם, ללא שכירת עובדים מבחוץ.
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > חיי היומיום בשיזופולי > תרבות ויהדות

בבית התקיימו חיי תרבות עשירים. מקהלת הילדים בניצוחו של משה זעירי הופיעה בפני בני הבית בחגים ובאירועים מיוחדים וזכתה להצלחה רבה. נערכו פעילויות של שירה, ריקודים, התעמלות, שמיעת סיפורים וחגיגות בשבתות ובחגים. הילדים הוציאו עלון בשם "ניבנו" ובו סיפורים, זיכרונות מבית ההורים ומאמרים פרי עטם.
מנהג קבוע בסדר היום הייתה הנפת דגל הלאום במגרש המסדרים.
המדריכים שאפו לשמור על החגים והמסורות היהודיים אשר נשכחו בתקופת השואה. הם ערכו קבלות שבת, שתלו עצים בט"ו בשבט, אספו עצים ביערות בל"ג בעומר וישבו בצוותא בחדר האוכל בליל הסדר. לעיתים גם נסעו למילאנו כדי לראות אופרות וליהנות מבילויים נוספים. המדריכים אף שינו את שמותיהם של הילדים לשמות עבריים.
בין הילדים ששהו בבית, היו גם ילדים למשפחות חרדיות, אשר לפני המלחמה ניהלו אורח חיים דתי. כאשר הגיעו ילדים אלה לשיזופולי, שאפו רבים מהם לחזור לאורח חייהם הקודם, אך החיים בשיזופולי היו חילוניים, ולא ניתן להם המענה לצרכיהם. לדוגמה, כלי המטבח לא היו כשרים, וקבלת השבת נערכה כשעתיים לאחר כניסתה. המדריכים הציוניים דחקו את הדת מחיי היומיום, והעדיפו להכשירם לערכי הציונות לקראת העלייה לארץ. לאחר המלחמה, עדויות אלה, כמו גם עדויות מבתי ילדים נוספים באיטליה, הגיעו אל חברי תנועת פועלי אגודת ישראל בארץ ישראל. בעקבות עדויות אלה, נשלחו שליחים דתיים מארץ ישראל אשר ניסו לספק למחנות העקורים ובתי הילדים הללו מזון כשר ולעשות ככל יכולתם על מנת שישמרו את מנהגי הדת.
שיזופולי היהודי – בית עליית הנוער > העלייה לארץ

הילדים עזבו בקבוצות לפי סדר הגעתם ועלו לארץ כחלק מעליית הנוער של מפעל ההעפלה, שאורגנה על ידי המוסד לעלייה ב'. הקבוצה הראשונה עזבה ב-1946והאחרונה בנובמבר 1948, כחצי שנה לאחר הקמת המדינה, אך כבר מספטמבר 1948 הפסיקו להגיע ילדים חדשים לבית. סך הכל עברו בבית כ-800 ילדים. הילדים עלו לארץ ישראל בדרכים לגאליות ובלתי לגאליות באניות מעפילים. רבים מהם נתפסו בדרכם לארץ על ידי הבריטים והועברו למחנות המעצר שהקימו הבריטים בעתלית ובקפריסין. החפצים בבית אשר נתרמו או נרכשו על ידי זעירי וחבריו, כגון ספרים וכלים שונים, נארזו בארגזים גדולים עליהם נכתבה הכתובת "קיבוץ סלבינו", בציפייה שהחפצים יגיעו לידי הקבוצה המגובשת שעלתה לארץ ישראל בשנים האחרונות.
ריכוזים גדולים של ילדי סלבינו היו על סיפון האניות "חיים ארלוזורוב", "כתריאל יפה" ו-"אנצו סרני". לאחר עלייתם לארץ, ילדי סלבינו התפצלו לקבוצות שונות כגון קבוצת משמר השרון, קבוצת שילר וקבוצת גורדוניה. הם נקלטו בקיבוצים ויישובים כגון חניתה, כפר רופין, ראש הנקרה, כפר המכבי, אבוקה ומזרע. כמו כן, הם הקימו את קיבוץ צאלים.
לקבוצה האחרונה שעזבה את סלבינו הצטרף משה זעירי, אשר חזר למשפחתו בארץ ישראל כחייל משוחרר.
ילדי סלבינו מפורסמים

אברהם אביאל - סופר, עד במשפט אייכמן
שמואל שילה - שחקן
מתתיהו דרובלס - חבר כנסת לשעבר
אריה לינדנבאום - עיתונאי, סופר בולאי
צבי כנר - סופר, פנטומימאי
ד"ר אדם ליבנה (לנדסברג) - חוקר, מדען בכיר ברפא"ל
יעקב הולנדר - מלחין, מנצח מקהלות
לקריאה נוספת

אדם וקסלר, הזוית נפתחת, ראשון לציון: הוצאה עצמית, 2015
אהרן מגד, מסע הילדים לארץ המובטחת, תל אביב: עם עובד, 1984
עורך: יהודה יערי, להשיב חיים לילדי סלבינו, ממכתביו של משה זעירי, קיבוץ ארז: הוצאה עצמית, 2015
אברהם אביאל, החופש והבדידות, הוצאת תמוז-אגודת הסופרים, 2000.
Cavallarin, Marco. Sciesopoli, pagina importante dell'aliyah beth, in "Keshet. Vita e cultura ebraica per il pluralismo ebraico", anno XIV numero 1, 2016, pp. 65–74
Scandella, Anna. Aliyah Bet – Sciesopoli: the return to life of 800 children who survived the Holocaust. Edizioni Unicopli: Milano, Italy. 2017
הערות שוליים

↑  וקסלר, 2015, עמ' 9
1 2  מגד, 1984, עמ' 34–35
↑  מגד, 1984, עמ' 40
↑  המרכז לגולה, באתר ארגון ההגנה (ארכיון)
↑  מגד, 1984, עמ' 31
↑  מגד, 1984, עמ' 20–25
↑  מגד, 1984, עמ' 35–37
↑  מגד, 1984, עמוד 38
↑  מגד, 1984, עמ' 37–38
↑  וקסלר, 2015, עמ' 74–77, 81
1 2  מחנות העקורים וקיבוצי ההכשרה באיטליה אחרי המלחמה, באתר יד ושם
↑  מגד, 1984, עמוד 17
↑  וקסלר, 2015, עמ' 12, 23–24
↑  וקסלר, 2015, עמ' 25–26
1 2  מגד, 1984, עמוד 85
↑  אדם שבדרון, בונה קיבוץ ואמן גדול, באתר שווים, ‏24.11.11 (ארכיון)
↑  וקסלר, 2015, עמוד 13
↑  Ort Union, Report On The Ort Activities - August 1946 - July 1947, Ort Union, June 1947
1 2 3  נוער ח'-ילדי סלבינו 1948, באתר קהילה-נט
↑  עדותו של ניצול השואה, דוד יעקובוביץ, באתר יד ושם
↑  מגד, 1984, עמוד 44
↑  וקסלר, 2015, עמ' 8, 16
↑  מגד, 1984, עמ' 103–104
↑  רותי קדוש, מעריב, בחזרה לסלבינו, באתר nrg‏, 10 בינואר 2007
↑  שמואל רזניקוביץ', "פועלי אגודת ישראל" ו"אגודת ישראל" במחנות העקורים באיטליה, בשנים 1945–1946, דפים לחקר תקופת השואה ה, תשמז, עמ' 165-167
↑  יערי, 2015, עמוד 92
1 2  מחנות העקורים וקיבוצי הכשרה באיטליה אחרי המלחמה, באתר יד ושם
↑  סיפור הפלגת "אנצו סרני, באתר הפלי"ם
↑  סיפור הפלגת "כתריאל יפה", באתר הפל"ים
↑  מסע הילדים אל הארץ המובטחת - פרשת ילדי סלבינו, עם עובד, 1984
↑  Miriam Bisk a Selvino e la storia di Lola e Salek Najman, SCIESOPOLI E I BAMBINI EBREI DI SELVINO, ‏11.2.15 (באיטלקית)
↑  מפגש של בוגרי בית סלבינו ופתיחת התצוגה "ילדי סלבינו – משואה לתקומה", באתר יד ושם
↑  "אם תשאר בחיים" – סיפורו של שמוליק שילה | הסרט המלא, באתר Youtube, ‏9.4.2013
1 2  Selvino 2015: Cargo of Hope, Youtube, ‏8.12.2015
↑  רואים עולם – ילדי סלבינו, באתר You Tube
↑  נאום תשובה לרב חובלים איטלקי: עלייה ב' מאיטליה 1945 – 1948, באתר מוזיאון ארץ-ישראל תל אביב
↑  Il viaggio della Memoria per Sciesopoli e i Bambini di Selvino, SCIESOPOLI E I BAMBINI EBREI DI SELVINO, ‏17.3.17 (באיטלקית)
↑   חדשות השבת: גלגל זיכרון – מסעו של רוכב האופניים ג'ובאני בלואיזי בישראל, כתבה  באתר יוטיוב
ילדי בית שיזופולי ובתו של משה זעירי, ניצה (שנייה מימין) משחקים בשלג
מקהלת ילדי סלבינו בניצוחו של משה זעירי. תאריך לא ידוע
סעודת ליל הסדר בבית שיזופולי. המנגן באקורדיון הוא גארי ברתיני, לימים מנצח ישראלי בין-לאומי. העומד מקדימה הוא משה זעירי ובשולחן הימני יושבות אשתו יהודית ובתם ניצה.
איזוגרף

איזוגרף, ובעברית גם תכונה מבחינה או תופעה מבחינה, הוא קו הגבול, שניתן למתוח על מפה גאורפית, שעד אליו מערכות כתב מסוימות מציגות תכונה או תופעה מסוימת, ומעבר לקו זה מערכות הכתב לא מקיימות את התכונה או התופעה הזו. זאת בדומה לאיזוגלוסה, שהיא קו הגבול של תכונה או תופעה לשונית מסוימת, שניתן למתוח על מפה גאגרפית. שני המושגים משמשים בבלשנות היסטורית. המושג מסתמך על ההנחה שלפיה תופעות לשוניות, כולל במערכות כתב, מתפשטות במרחב כאשר המשתמשים בהן מושפעים זה מזה ברצף גאוגרפי. תופעה זו הייתה נכונה במיוחד טרם מהפכת טכנולוגיות התקשורת: מהמורס והטלגרף, דרך הפקס, ועד מהפכת האינטרנט.
דוגמה לאיזוגלוסה: מאפיין ייחודי של הכתב העברי הקדום של עידן הברזל הוא שלאותיות ב', ד', ע' ו-ר' אין ראש פתוח, אך באלפבית הארמי המודרני יש להן צורות פתוחות. באופן דומה, האות ב' בכתב העברי הקדום נוטה ימינה, באופן ייחודי לה, אך האות ב' בכתבים האחים שלו, הכתב הפיניקי והכתב הארמי הקדום, האות נוטה שמאלה. זהו איזוגרף שניתן להסיק ממנו, ששתי הקבוצות התפתחו בנפרד. בשנת 2006 הציע כריסטופר רולסטון להשתמש במונח "איזוגרף" כדי לתעד תכונה במערכת הכתב המבדילה אותו מקבוצת כתבים הקשורים אליו, כגון תכונה המבחינה בין הכתב העברי הקדום לאלפבית הארמי העתיק ולאלפבית הפיניקי.[דרוש מקור]
ראו גם

איזוגלוסה – תכונה מבחינה בין שתי שפות או ניבים.
השתלשלות כתבים מהכתב הפרוטו-סינאי
לקריאה נוספת

מדיה וקבצים בנושא איזוגרף בוויקישיתוף
Daniels, Peter; Bright, William, eds. (8 בפברואר 1996). The World's Writing Systems. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-507993-0. {{cite book}}:  (עזרה)
כוכבי ים

| כוכבי ים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: קווצי עור
מחלקה:: כוכבי ים
שם מדעי
 Asteroidea ‏בלנוויל, 1830
צילום רנטגן של כוכב ים
כוכבי ים אוכלים
כוכב ים בברזיל
כוכב הים החמניתי הענק
שחף אוכל כוכב ים
כּוֹכְבֵי־יָם (שם מדעי: Asteroidea) הם מחלקה של בעלי חיים המשתייכת למערכת קווצי העור. למרבית מיני המחלקה צורה דמוית כוכב בעל מרכז שממנו יוצאות ארבע או חמש זרועות בסימטריה מעגלית, ומכאן שמה.
מאפיינים גופניים

כוכב הים מתאפיין בסימטריה מעגלית מחומשת, כלומר כל אחת מ־5 זרועותיו זהה לשאר הזרועות וכולן סובבות סביב אזור מרכזי טבעתי.
בחלקו העליון של אזור הגוף המרכזי ממוקם פי הטבעת ובחלק התחתון (הגחון) ממוקם הפה כך שכוכב הים מסוגל לאכול בעלי חיים שונים הנמצאים תחתיו. בחלק העליון של האזור המרכזי נמצאת בנוסף גם נפת המים (לוח כברה) דרכה נכנסים מים אל כוכב הים, המים עוברים סינון ומגיעים אל צינור טבעתי ממנו מתפזרים ב־5 צינורות אל הזרועות. כניסת המים אל כוכב הים מאפשרת לו את תנועתו במנגנון שיפורט בהמשך.
חלקו העליון של כוכב הים בנוי מרקמת אפיתל המכילה איברי חוש, ריסונים קטנים וסדרה של צבתות (נקראות גם "קוצבתות" או פדיצלריה) וקוצים זעירים המגינים עליו. בחלקו התחתון ישנם אלפי רגלונים (מסוג רגלי מים) הנצמדים אל הקרקע ומאפשרים את תנועתו. תכונה נוספת המקנה הגנה לכוכב הים היא יכולתו להקשיח את גופו תוך שניות על ידי שינוי מבנה רקמת החיבור ובשליטה של מערכת העצבים.
מאפיינים גופניים > גנטיקה

על פי הוראותיהם של גני הבקרה מתפתח בפגיות הצעירות מבנה ראש-זנב, כמו בכל בעלי החיים. אך בכוכב הים הבוגר לא נמצא שום ביטוי לגנים המבקרים את התפתחות חלקי הגוף האחרים מלבד הראש. אלה התבטאו במרכז הכוכב ובמרכז כל אחת מחמש הזרועות. כלומר, במהותם כוכבי הים הם רק ראש.
מאפיינים גופניים > רגנרציה

מחקר מ-2024 זיהה תגובה הורמונלית המקושרת לניתוק אחת מהזרועות של כוכב הים בעת סכנה. כוכבי הים הם בעלי יכולת לבצע רגנרציה (יצירה מחדש) של איברים שנקטעו, אך תהליך זה מתרחש בצורה איטית מאוד. לעיתים כאשר נקטעת זרוע, גדלה יותר מזרוע אחת ואז נוצר מצב בו לכוכב הים יש יותר מחמש זרועות.
אורח חיים > תזונה

מערכת העיכול של כוכב הים מורכבת מפה, ושט, קיבה ופי טבעת. ההזנה מתבצעת בשיטה של עיכול חוץ גופי, החלק הקדמי של הקיבה נשלף אל מחוץ לפה שם הוא נצמד אל הטרף ומשחרר אנזימים המפרקים את המזון. לאחר מכן נכנסים תוצרי המזון המפורקים אל הגוף כאשר הקיבה חוזרת פנימה משם הם מפוזרים אל הזרועות בעזרת תנועת ריסונים. כוכבי הים הם טורפים הניזונים מיצורים איטיים או קבועי מקום כדוגמת צדפות, אלמוגים, פלנקטון וספוגי ים.
אורח חיים > תנועה

כוכבי הים הם בעלי יכולת תנועה איטית המתאפשרת בזכות מנגנון מיוחד המבוסס על שימוש בלחץ הידראולי. המים נכנסים דרך נפת המים בחלקו העליון של כוכב הים ומועברים דרך מערכת צינורות אל הזרועות, משם מוזרמים אל סדרה של "רגלוני מים". כאשר רגלוני המים מתמלאים הם מתארכים ונצמדים אל הקרקע בעזרת ריר מיוחד המופרש ובעזרת התת־לחץ הנוצר, בכל פעם מתארכים רגלונים באזור אחר בגחון הכוכב ואחרים מתקצרים ובכך מתאפשרת התנועה. יכולת ההצמדות של כל רגלון מים היא קטנה אך יחד יוצרים אלפי רגלוני המים משיכה חזקה המאפשרת לכוכב הים לטפס מעלה גם בזוויות של 90 מעלות. לכוכבי הים אין מוח.
אורח חיים > רבייה

רוב הפרטים הם דו־מיניים, כך שנדרשת הפריה הדדית, איברי המין ממוקמים 2 בכל זרוע מפרישים בצורה מתוזמנת את תאי המין הנעים במים ומפרים את הכוכב. לאחר תקופת התפתחות קצרה בתוך כוכב הים משתחררת אל המים הפגית (לרווה) המסוגלת לשחות באופן עצמאי וניזונה מפלנקטון, בהמשך מתפתחות הזרועות והיא מקבלת את צורת הבוגר.
אורח חיים > נשימה

החמצן נקלט דרך רגלוני המים ומשלפוחיות בחלקו העליון של הכוכב ומועבר אל שאר חלקי הגוף בעזרת נוזל חלל הגוף הנע בסיוע תנועת הריסונים.
אורח חיים > איומים

כוכב הים עלול להיטרף בידי בני מינו, בידי מינים אחרים של כוכב הים, בידי חלזונות ים (כגון חצוצרת הים), סרטנים, דגים, שחפים ולוטרות. אמצעי ההגנה העיקרי של כוכבי הים הוא חומר הסאפונין המצוי בעורם, שגורם לטעם לא נעים. ישנם אף מיני כוכב ים שמרחיקים טורפים באמצעות רעלנים כמו טטרודוטוקסין המצויים בגופם, ואחרים יכולים לפלוט כמויות גדולות של ריר המרתיע את הטורף. הם מגנים על עצמם גם באמצעות מעטפת ושלד קשיח.
משפחות המצויות בישראל

סדרה מקובעי־קוצבת (Paxillosida)
משפחה דרבניים (Astropectinidae)
משפחה קל־רגליים (Luidiidae)
סדרה רבי־קוצבת (Forcipulatida)
משפחה פצלניים (Asteriidae)
סדרה חסרי־קוצבת (Spinulosida)
משפחה צר־גופיים (Echinasteridae)
סדרה רכי־שלד (Velatida)
משפחה נקבובניים (Pterasteridae)
סדרה צד־לוחיתאים (Valvatida)
משפחה שביטיים (Goniasteridae) - בה פרומיה מונליס
משפחה מסמרניים (Mithrodiidae)
משפחה שביטניים (Ophidiasteridae)
משפחה גרגירניים (Oreasteridae)
משפחה כוכבוניים (Asterinidae)
משפחה כיפת־קוציים (Acanthasteridae)
משפחה קשחניים (Asteropseidae)
מינים בולטים בחופי מפרץ אילת

במפרץ אילת מצויים 15 מיני כוכבי ים. רשימה חלקית של מינים אלה:
דרבני רב־קוצים (Astropecten polyacanthus)
גרגירן מגושם (Choriaster granulatus)
שביטן מצרי (Gomophia egyptiaca)
כיפת־קוצים קטלנית (Acanthaster planci)
נתקן מוכתם (Linckia multifora)
כוכבן ננסי (Asterina burtoni)
הערות שוליים

↑  כוכבי ים במילון בעלי חיים: קווצי-עור (תש"ף), 2020, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  לפי לב פישלזון האנציקלופדיה העברית כרך 20 החברה להוצאת אינצקלופדיה,תשל"א עמ' 635-638
↑   גדעון לב, ניתוח גנטי מצא שכוכב הים הוא יצור שכולו ראש, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2023
↑   זוהה הורמון המאפשר אוטוטומיה, מאסטרטגיות ההישרדות המפתיעות של החיות, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2024
↑  Yousra Ben Khadra et al., "Re‐growth, morphogenesis, and differentiation during starfish arm regeneration", Wound Repair and Regenration 23(4) (2015)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00563286 
כוכב ים בדרום אפריקה
כוכב ים בחוף הרפובליקה הדומיניקנית - האיים הקריביים.
אלפבית גותי

אותיות האלפבית הגותי של אולפילה
האלפבית הגותי, האלפבית אותו המציא הבישוף אולפילס על מנת להעלות על כתב את תרגום התנ"ך לשפה הגותית, השפה היחידה שנכתבה באלפבית זה.
האלפבית הגותי מבוסס בעיקר על האלפבית היווני והאלפבית הרוני בו השתמשו הגותים לצורך כתיבת השפה לפני כן, מקור שמות האותיות באלפבית הגותי נובע בבירור מהאלפבית הרוּני.
אין לבלבל את האלפבית הגותי עם "הכתב הגותי" שהיא צורה (גופן) מסוגננת לרשום אותיות לטיניות בזמן ימי הביניים, ומכונה בגרמנית בשם פרקטור (Fraktur).