stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחמה אמפיבית
הצורך המבצעי בלוחמה אמפיבית

בעת מלחמה נדרשים לעיתים צבאות לצלוח מכשולי מים מסוגים שונים. מכשולי מים רדודים ניתנים לצליחה באמצעות כלי רק"ם (כמו טנקים ונגמ"שים), ולעיתים גם על ידי לוחמי חי"ר. על תעלות צרות אפשר לגשר במהירות באמצעות טנקי גישור, ועל תעלות רחבות מהן – על ידי בניית גשרים מהירה בידי חיל הנדסה. אך שינוע לוחמים לאזור לחימה המופרד מהם באמצעות גוף מים גדול (אוקיינוס, ים, אגם, נהר רחב וכדומה) מציב קושי רב יותר, ומצריך תובלה ימית אל החוף או גדת הנהר, ולעיתים אף תובלה יבשתית מעבר לקו החוף.
בעידן המודרני, נחיתת לוחמי חי"ר וכוחות צבא יבשה אחרים על ראש חוף (האזור בחוף שבו מתרכז הכוח התוקף בתחילת הנחיתה) כדי לכבוש ראש גשר (ביצור כניסה לשטח חדש לפני השגת שליטה בשטח), היא בין המורכבות בטכניקות הקרביות, בשל התיאום הנדרש בין מאמצי הסיוע הימי, הכולל שינוע ואש, הסיוע האווירי והלחימה הקרקעית. גם הספקת כוחות אלו היא עניין מורכב.
כלי תחבורה המשמשים לנחיתה

בין כלי התחבורה המשמשים לביצוע לוחמה אמפיבית נמנים הבאים:
סירות גומי – אמצעי בסיסי ביותר, להנחתה שקטה וחשאית של לוחמים (לרוב קומנדו ימי) בחוף, לשם ביצוע פעולה יבשתית שאינה מצריכה כוח גדול, או על מנת שיהוו כוח חלוץ לאבטחת המשך הנחיתה מהים של כוחות גדולים יותר. את הסירות מורידים בדרך כלל מספינת מלחמה כלשהי הממוקמת כמה קילומטרים מהחוף, אך ישנן גם דרכים אחרות (הורדה ממסוק, הוצאה מצוללת).
נחתות – בגדלים שונים, המשמשות להנחתת חיילים, ציוד, כלי רכב ורק"ם, בהתאם לגודלן ולכושר הנשיאה שלהן.
אוניות גל-נוע צבאיות – שימוש נפוץ של אוניות מסוגים אלה הוא נשיאת כמות גדולה של כלי רכב ורק"ם אל חוף היעד, כלומר הן מתפקדות כמעין נחתות ענקיות. גודלן והעובדה שאינן ספינות מלחמה הופכים אותן לפגיעות, ועקב כך הן משמשות להנחתת כוחות רק לאחר שראש החוף אובטח.
רחפות – דומות לנחתות בתפקודן עד החוף, אך מאפשרות המשך תנועה גם על היבשה.
כלי רק"ם אמפיביים, לרוב קלים יחסית (כלומר נגמ"שים אמפיביים), שנבנו כך שיוכלו לשוט בים, לנחות על היבשה ולהמשיך בנסיעה על הקרקע. חלק מכלי הרכב האמפיביים מאפשרים צלילה קצרה במכשולי מים רדודים, או בנויים מלכתחילה לשוט כשהם שקועים במים כמעט במלואם. יצוין כי אם יש צורך בתקיפה באמצעות כלים כבדים כמו טנקי מערכה, ישונעו אלה באמצעות נחתות, רחפות או מטוסי תובלה, וכלי הרק"ם האמפיביים ישמשו לשמירה על ראש החוף עד להגעת הטנקים, או כלל לא ישותפו בלחימה (תלוי בעוצמת אש האויב בחוף).
אוניות לוחמה אמפיביות בעלות מבדוק נחיתה ואוניות סער אמפיביות – בניגוד לכלי התחבורה הקודמים, אוניות אלה אינן מבצעות בפועל נחיתה מן הים (כלומר אינן מגיעות עד לחוף כמו נחתות, לדוגמה). תפקידן הוא לאחסן בסיפונן התחתון ("Wet Deck") כלי תחבורה כמו נגמ"שים אמפיביים ורחפות, לשנע אותם דרך ימים ואוקיינוסים ולאפשר להם להגיח לתקיפת חופי האויב ממרחק קצר יחסית (כמה קילומטרים). הצורך באוניות אלה נובע מכך, שכלי התחבורה האמפיביים קטנים מכדי להתמודד עם מים עמוקים או סוערים, ואלמלא האוניות הם פשוט לא היו מסוגלים לפעול בחופים מרוחקים. ההבדלים בין שני הסוגים הם שאוניות מבדוק נחיתה הן קטנות יותר ותכליתן היא שינוע כלי תחבורה אמפיביים, ואילו אוניות סער אמפיביות הן גדולות יותר ומשמשות גם לנשיאה, המראה ונחיתה של כלי תעופה המסוגלים להמריא ולנחות אנכית (יכולת ההופכת אותן למעין נושאות מטוסים שאינן מיועדות למטוסים בעלי כנף קבועה).
בהיסטוריה הצבאית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במלחמות העולם הראשונה והשנייה נערכו נחיתות סער אמפיביות רבות, שהידועה והגדולה שבהן הייתה הפלישה לנורמנדי.
בהיסטוריה הצבאית > בצה"ל

צה"ל החזיק ביכולות לוחמה אמפיבית שונות מן השנים הראשונות להקמתו.
נחתות היו בשירות צה"ל באופן לא רצוף תחת שייטת הנחתות (שייטת 11), משנותיו הראשונות של חיל הים (שנת 1949 לערך) ועד שהוצאו מהשירות לאחר מלחמת לבנון הראשונה (כפי הנראה בשנת 1985), זאת לאחר ששימשו במבצע הנחיתה בשפך האוואלי.
בין הנחתות שהיו בשירות צה"ל במשך השנים: נחתות מכוניות (נמ"כ), נחתת טנקים, נחתות 36 מטרים, נחתות 60 מטרים ונחתת 100 מטרים.
הכשרת לוחמי חי"ר לנחיתה בוצעה באופן שחפף באופן חלקי את קיומן של נחתות: עד תחילת שנות ה-50 החזיק צה"ל בגדוד נחתים, אשר פורק עקב יציאת כל הנחתות הקיימות משירות. מאז ועד שנת 1983 הסתמך צה"ל על לוחמי חי"ר רגילים לביצוע נחיתות, על בסיס אמצעי הנחיתה הזמינים באותה עת (בפרט נחתות). בשנת 1983, תוך כדי מלחמת לבנון וכחלק מהפקת הלקחים משלביה הראשונים, הוקמה חטיבת גבעתי (המחודשת), אשר לוחמיה אומנו, נוסף על הכשרתם הרגילה כלוחמי חי"ר, לבצע נחיתה מהים ("החפה" כפי שהיא מכונה בצה"ל). הכשרה זו של לוחמי גבעתי הופסקה בתחילת שנות ה-90, וזאת לאחר שנים שבהן לא הצטייד צה"ל בנחתות או באמצעי נחיתה דומים (כאמור, שייטת הנחתות בוטלה בשנת 1985 לערך).
כיום, על פי המקורות הגלויים, צה"ל מחזיק באמצעי לוחמה אמפיבית מועטים להנחתה נרחבת (שתי נחתות) של חיילים או להנחתת כלי רכב ורק"ם להוציא את הנגמ"ש M-113 שלו יכולת אמפיבית, ובידיו נותרו יכולות הלוחמה האמפיבית שמספקת שייטת 13: בדומה לכוחות קומנדו ימי אחרים, מתאפיינת לוחמה זו בהנחתה חרישית מהים, באמצעות נגמ"ש קל (M-113 שהוזכר) וסירות גומי (כיום משרתות בשייטת סירות מסוג מורנה), של מספר לוחמים מצומצם.
בשנים האחרונות צה"ל נערך לשיפור יכולות הלוחמה האמפיביות שלו, ובין היתר רכש שתי נחתות, הראשונה אח"י נחשון נמסרה לחיל הים באוגוסט 2023. בימנו היחידות המתמחות בלוחמה אמפיבית בצה"ל הן שייטת הנחתות וכוחות מיוחדים בלבד (בעיקר שייטת 13 של חיל הים).
גלריית תמונות

חיילים אמריקנים נוחתים בחוף אומהה במהלך הפלישה לנורמנדי, 1944. התמונה צולמה מתוך נחתת ונקראת Into the jaws of death (״לתוך מלתעות המוות״ (אנ')).
שני נגמ"שי תקיפה אמפיביים (אנ') של חיל הנחתים האמריקני נוחתים על חוף פרשווטר, אוסטרליה בשנת 1999, במסגרת תרגיל.
רחפת של הצי האמריקני נושאת חיילים ורכבי שטח (כפי הנראה 12 האמרים צבאיים).
הפושטים של קרלסון יורדים לחוף אאולה ב-4 בנובמבר 1942.
אוניית הנחתת טנקים סובייטית (מעין אוניית רציף נחיתה) מסדרת רוֹפּוּחה (אנ') (״קרפדה״ בפולנית), 10 בספטמבר 1990.
נגמ"ש תקיפה אמפיבי רוסי BTR-80 שט לחוף לאחר שיצא מאוניית הנחתת טנקים מסדרת רוֹפּוּחה II.
נגמ"שי תקיפה אמפיביים (AAV) על סף יציאה מאוניית רציף הנחיתה האמריקאית גאנסטון הול.
נחתת אמריקאית בפתח הסיפון התחתון של אוניית הסער האמפיבית אסקס, מול חופי תאילנד.
נגמ"שי סטרייקר יוצאים מכֶּבֶשׁ אוניית הגל-נוע האמריקאית שוגארט.
אוניית הגל-נוע האמריקאית ויליאם ו. סי.; סמוך לכֶּבֶשׁ ניתן להבחין בעשרות כלי רכב צבאיים.
אוניית הגל-נוע האמריקאית פילילאו עוגנת סמוך למחנה פנדלטון, במסגרת תרגול העברת ציוד לחוף. סמוך לאונייה מוקמה אסדת נחיתה.
ראו גם

בצה"ל:
שייטת הנחתות של חיל הים הישראלי
מבצע ייצוב
מבצע רביב
התוכנית שבוטלה לנחות ממזרח לאל עריש במלחמת ששת הימים
הנחיתה בשפך האוואלי במלחמת לבנון
כלי נחיתה ופשיטה של חיל הים הישראלי
בצבאות אחרים:
מבצע לפיד
חיל הנחתים האמריקני
חיל הנחתים המלכותי (בריטניה)
חיל הנחתים הרוסי
לקריאה נוספת

באזיל לידל הארט, גמישות אמפיבית וכוחות אמפיביים, ציקלון 9, 1981, עמ' 14–20.
הערות שוליים

↑  גם המונח Landing באנגלית משמש בשני המקרים, אך הוא מבלבל פחות משום שפירושו המילולי הוא "הגעה ליבשה" (מהים או מהאוויר).
↑  למשל אוניות גל-נוע המשמשות את הצי האמריקאי (ויקיפדיה האנגלית)
↑  למשל נגמ"שי תקיפה אמפיביים (AAV) של ארצות הברית (ויקיפדיה האנגלית)
↑  רן דגוני, ‏צה"ל בוחן אפשרות לרכוש ספינת תקיפה אמפיבית שתוכל לשאת טנקים, חיילים, מסוקים ומל"טים, באתר גלובס, 27 במאי 2004
↑  יהושע בריינר‏, ים-יבשה: האם צה"ל מצא נוסחה להישג במלחמה הבאה?, באתר וואלה, 1 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10639887  NKC: ph369319 
נחתת הולנדית.
אספקה לחיילים במהלך הפלישה לנורמנדי.
נגמ"ש תקיפה אמפיבי (AAV) של חיל הים האמריקני יוצא מתוך אוניית סער אמפיבית ונכנס לים.
הנחתת אח"י אכזיב פ-65 שבנייתה הסתיימה לקראת מלחמת ששת הימים, יוני 1967.
נחתת 60 מטר ישראלית מובילה כוחות צנחנים לחוף האוואלי במהלך מבצע הנחיתה במלחמת לבנון.
צוות מן הכוחות המיוחדים של הצי האמריקאי, על סיפון סירת פשיטה מן הסוג המשמש בשייטת 13 בשם "מורנה". סירות אלה מאפשרות התקרבות לחופים לצורך הנחתת לוחמים.
תנשמת המפרץ

| תנשמת המפרץ |
| --- | --- |
 תנשמת מפרץ סרי-לנקית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תנשמתיים
תת־משפחה:: Phodilinae
סוג:: תנשמת המפרץ
שם מדעי
 Phodilus ‏סנט-אילר, 1830

תנשמת המפרץ (שם מדעי: Phodilus; משמעות השם המדעי: "phōs" - אור שמש/אור יום, "deilos" - ביישן/פחדן, כלומר: "מפחדים מאור השמש") הוא סוג של דורסי לילה ממשפחת התנשמתיים, הכולל את שלושת המינים במשפחה שאינם שייכים לסוג תנשמת. הם חיים באפריקה המשוונית, בהודו ובדרום-מזרח אסיה עד אינדונזיה. הם הוגדרו ב-1830 בידי החוקר הצרפתי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר (אנ').
מינים אלה דומים למיני התנשמות האחרים, אך לרוב קטנים יותר (בסביבות 30 סנטימטרים), בעלי "ציצות אוזניים" בולטות בדומה לשעיר ופרצוף השמע שלהם מבליט את פניהם יותר משאר התנשמות. הם כולם פעילי לילה, לרוב באזורי יערות עבותים.
מינים

תנשמת מפרץ קונגולזית (Phodilus prigoginei)
תנשמת מפרץ מזרחית (Phodilus badius)
תנשמת מפרץ סרי-לנקית (Phodilus assimilis)
רייכנאו

רייכנאו (גרמנית: Reichenau) הוא אי השוכן באגם קונסטנץ בדרומה של גרמניה. האי שוכן באונטרזי, האגן המערבי והקטן של הימה, מערבית לעיר קונסטנץ, והוא מחובר לגדות האגם בסוללה.
רוחבו של האי כקילומטר וחצי, ואורכו כחמישה וחצי קילומטרים. גובהו המקסימלי של 438.7 מטרים מעל פני הים (43 מטרים מעל פני האגם).
בשנת 2000 הוכרז האי כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו בשל המנזר ששכן באי. קתדרלת המנזר מוקדשת למרים אם ישו ולמרקוס הקדוש, כמו כן באי שתי כנסיות, האחת מוקדשת לגאורגיוס הקדוש (הנודעת בציורי הקיר שבה, מהמאה ה-10) והשנייה לפטרוס ולפאולוס.
היסטוריה

המנזר הבנדיקטיני נוסד באי בשנת 724 על ידי הקדוש הנוצרי פירמין. פירמין עזב את האי בשנת 727 בשל מחלוקת עם השליט המקומי. האייטו, יורשו כראש המנזר, פיתח את המנזר, אשר בתקופת כהונתו של ואלדו מרייכנאו כראש המנזר זכה להשפעה רבה בחצר השלטון הקרולינגי.
במנזר שכנו בית ספר, סקריפטוריום (סדנה להעתקת ספרים) וסדנת אומנים, והיה מרכז להעתקת כתבי יד בקיסרות הרומית הקדושה במאה ה-10 והמאה ה-11. בין כתבי היד הידועים שנכתבו במנזר ניתן למנות את הפריקופס של היינריך השני ואת אפוקליפסת במבורג.
המנזר הגיע לשיאו בתקופת כהונתו של ברנו מרייכנאו (1008–1048) כראש המנזר. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-11 פחתה השפעתו של המנזר בשל הרפורמות של האפיפיור גרגוריוס השני, ובשל התחרות עם מנזר סנט גאלן הסמוך. בשנת 1541 השתלט הבישוף של קונסטנץ על אזור המנזר, גירש את מרבית הנזירים והרשה ל-12 נזירים בלבד להיוותר במנזר. בשנת 1757 פוזר המנזר והנזירים הועברו בכוח למנזרים אחרים. אדמות המנזר נמכרו בשנת 1802. ספריית המנזר המפורסמת הועברה לספריית המדינה בקרלסרוהה אף שחלק מהמסמכים הועברו לספריית מדינת בוואריה במינכן.
מגדלים רומנסקים מהמאה ה-15, חלק מכנסיית פטרוס ופאולוס
דרום מערב האי
דרום מזרח האי
כנסיית גאורגיוס הקדוש
יוסף כהן

ערך זה עוסק ברב ודיין. אם התכוונתם לעורך דין, ראו .
| --- | --- |

הרב יוסף כהן דורש ב'מכון הרי פישל' תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1917 תרע"ז ירושלים 
 פטירה:  4 בפברואר 2001 (בגיל 84 בערך) י"א בשבט תשס"א 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 4 בפברואר 2001 
 תחומי עיסוק:  דיין בבית הדין הרבני הגדול
 תפקידים נוספים:  אב בית דין בירושלים
 תלמידיו:  הרב דוד כהן
 חיבוריו:  דברי יוסף עטרת צבי ועוד
 צאצאים:  דוד כהן (ראש ישיבה) 
 
הרב יוסף כהן (תרע"ז 1917 – י"א בשבט תשס"א, 4 בפברואר 2001) היה אב בית דין בירושלים, ולאחר מכן דיין בבית הדין הרבני הגדול.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לשמואל דוד ושרה רבקה כהן. למד בישיבת עץ חיים אצל הרב איסר זלמן מלצר וכן אצל הרב צבי פסח פרנק. נישא לבתו של תנחום פרנק, שהיה מזכיר בבית הדין בירושלים, בנו של הרב צבי פסח פרנק וחתנו של שלמה שטמפפר.
בשנת תשט"ז (1956) מונה לדיין בבתי הדין האזוריים, כיהן כאב"ד בירושלים, ולאחר מכן התמנה לדיין בבית הדין הרבני הגדול. היה ראש מחלקת הדיינות במכון הרי פישל וערך את ספרי הלכה פסוקה שהוציא המכון. במשך שנים עסק בכתבי סב אשתו, הרב פרנק, והוציאם לאור בתוספת הערות.
התגורר בשכונת גאולה בירושלים. בנו הוא הרב  דוד כהן, ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
ספריו

דברי יוסף שיעורים בהלכה ובאגדה שנתן במכון הרי פישל ובבית הכנסת משכן ישראל. ח"א על התורה וההפטרות, ח"ב על המועדים, בהוצאת מכון הרי פישל, ירושלים תשס"ג
דברי יוסף שיעורים במכון הרי פישל על שולחן ערוך אבן העזר וחושן משפט, ב"כ, מכון הרי פישל, ירושלים תשנ"ח-תשס"ד
ספר התשובה הערות נרחבות על הלכות תשובה לרמב"ם וראשונים אחרים בתחום זה, ג"כ, ירושלים תשמ"ב-תשנ"ב
עטרת צבי, מדרשים ומאמרי חז"ל על ההפטרות שליקט צבי גולדברג, ועליהם עיונים והערות של הרב כהן, ב"כ, ירושלים תשנ"ד-תשנ"ה
הררי קודש - הערות על "מקראי קודש" לרב צבי פסח פרנק, המכון להוצאת כתבי הרב פרנק.
ספר התשובה : שולחן ערוך על הלכות תשובה הרמב"ם ושאר ראשונים, עם הערות וביאורים בארי בשדה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשפ"א 2021. 2 כרכים.
כמו כן ערך חלק מכרכי הלכה פסוקה, על סדר שולחן ערוך חושן משפט, בהוצאת מכון הרי פישל.
הערות שוליים

↑  יוסף כהן באתר GRAVEZ
↑  כתבי מינוי לדיינים בבתי-הדין הרבניים (העתקים), באתר ארכיון המדינה, עמ' 8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297310205171  LCCN: nr91040246  VIAF: 245022960   WorldCat (עם VIAF): 245022960 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעבר כיסופים

| --- | --- |

משאית עוברת במעבר, 2005
 מיקום:  כיסופים, ישראל
 מנוהל על ידי:  צה"ל צה"ל
 קואורדינטות:  31°22′25″N 34°22′24″E﻿ / ﻿31.37366°N 34.37341°E﻿ / 31.37366; 34.37341
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) מעבר כיסופים(למפת מערב הנגב רגילה) מעבר כיסופים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעבר כיסופים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעבר כיסופים
 
מעבר כיסופים (מכונה גם: מחסום כיסופים) הוא מעבר בגבול ישראל – רצועת עזה, בסמוך לכיסופים, שמשמש להעברת סחורות וסיוע הומניטרי לרצועת עזה. המעבר היה ציר תחבורה מרכזי לתושבי גוש קטיף והפריד בין כביש 242 לציר כיסופים וגשר מור עד להתנתקות. המעבר נסגר ב-2005 לאחר סיום פינוי גוש קטיף. נפתח מחדש ב-12 בנובמבר 2024.
חיילים סוגרים את מעבר הגבול לאחר פינוי גוש קטיף
היסטוריה

בנובמבר 2000 לאחר פיגוע ירי בו נרצחה ישראלית שעבדה באזור שבין מעבר כרם שלום למעבר רפיח ולאחר גינוי הפיגוע על ידי ראש ממשלת ישראל, אהוד ברק, הוחלט כי צה"ל יציב טנקים בין השאר בסמוך לכפר דרום וכן במעבר כיסופים על מנת למנוע מקרה דומה נוסף.
מספר שנים לאחר הפיגוע מעבר כיסופים עלה שוב בכותרות. הפעם היה זה לאחר שפורסמה בדיקה של אתר ynet. הבדיקה נערכה לאחר הפיגוע בציר כיסופים. בבדיקה נחשף כי מרבית החיילים ששירתו בגזרה שבה היה נמצא המעבר הגיעו ממחסום כיסופים באמצעות מכוניות של מתנחלים ואורחיהם, דבר אשר מלווה בסיכון רב.
באמצע יולי 2005 לאחר שעשרות מפגינים נגד תוכנית ההתנתקות (ביניהם חבר הכנסת אורי אריאל) החליטו לחסום את הכניסה למעבר כיסופים ובכך גם לציר כיסופים. רק לאחר כמה שעות הצליחו כוחות צה"ל, יחד עם סיוע של משטרת ישראל, לפנות את המפגינים ולפתוח את ציר הכניסה המרכזי של הגוש. בין הבכירים שהשתתפו בפינוי המפגינים או סייעו לכוחות היו מפקד אוגדה 36, מפקדי מרחבי לכיש ואילת במשטרת ישראל, בכירי המועצה האזורית חוף עזה ובכירים רבים נוספים.
כמה ימים לאחר מכן, לאחר ההחלטה על נסיגה ישראלית מרצועת עזה, החלו להתפתח במקום עימותים לא רק עם פלסטינים מקומיים אלא גם עם תושבי גוש קטיף ופעילי ימין. כך למשל ביולי 2005, נפצעו קל שני חיילים שהוצבו במעבר לאחר עימות עם תושבי גוש קטיף.
באוגוסט 2005 נסגר המעבר לתנועה אזרחית לאחר פקודה של ראש מטה פיקוד דרום, גיא צור. עם זאת, האירוע לא עבר ללא אירועים כאשר בשלב מסוים התפרץ למחסום רוכב אופנוע שנסע במהירות ונכנס לתוך גוש קטיף.
חודש לאחר מכן, עם סיום ביצועה של תוכנית ההתנתקות פורק גשר מור, הגשר שחיבר את ציר כיסופים ועוד מספר צירי תחבורה בגוש למעבר כיסופים ובכך נסגר המעבר באופן סופי לאחר טקס בהשתתפותו של מפקד אוגדת עזה, אביב כוכבי (לימים הרמטכ"ל).
באוגוסט 2011 התקיים בסמוך למעבר אירוע שציין את יום השנה ה-6 לביצוע תוכנית ההתנתקות ופינוי הגוש מתושביו. באירוע נכחו מאות ממתיישבי הגוש. באירוע גם התקיים טקס בו עשרות בני נוער מכיתה ח' שהשתתפו בצעדה לעבר מקום הטקס העבירו את דגל גוש קטיף (דגל שהיה נפוץ מאוד בעת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות) לילדי כיתה ז' כחלק ממסורת שמתקיימת מספר שנים. בטקס השתתפו ידוענים בהם הרב של גוש קטיף, יגאל קמינצקי.
עם זאת, על אף סגירתו של הגוש, אזור של שטח המעבר ההיסטורי היה מוקד מתיחות מספר פעמים, גם כ-12 שנים לאחר סגירתו של המעבר כאשר צה"ל איתר מנהרת טרור שהייתה בתהליכי בנייה מתקדמים בצמוד למה שהיה בעבר מעבר כיסופים וכיום קטע מגדר המערכת סביב רצועת עזה. לאחר האיתור, פוצץ צה"ל את המנהרה. כתוצאה מכך נהרגו כ-8 מחבלים. מספר מקורות ברשות הפלסטינית טענו שהמנהרה הייתה אמורה לשמש מספר פעילים של תנועת הג'יהאד האסלאמי.
ב-12 בנובמבר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פתח צה"ל את המעבר על מנת לאפשר כניסה של סיוע הומניטרי לרצועת עזה.
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, גל גנות, בלחץ ארה"ב: צה"ל פתח את מעבר כיסופים לכניסת סיוע - לראשונה מההתנתקות, באתר ynet, 12 בנובמבר 2024
↑  ישראלית העובדת במסוף רפיח נורתה למוות ממארב מחבלים, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2000
↑  חנן גרינברג, ציר כיסופים: למרות הסכנה, החיילים נוסעים בטרמפים, באתר ynet, 4 במאי 2004
↑  עשרות מתנחלים חוסמים את מעבר כיסופים, באתר וואלה, 13 ביולי 2005
↑  רוני סופר ואילן מרסיאנו, אחרי סגירת הרצועה: מעבר כיסופים פונה בכוח, באתר ynet, 14 ביולי 2005
↑  מעבר כיסופים: 2 חיילים נפצעו קל בעימותים עם תושבי גוש קטיף, באתר ynet, 17 ביולי 2005
↑  כתבי NRG מעריב, ההתנתקות כבר כאן: מחסום כיסופים נסגר, באתר nrg‏, 15 באוגוסט 2005
↑  צה"ל מפרק הגשר שחיבר את מעבר כיסופים עם גוש קטיף, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2005
↑  שער מחסום כיסופים נסגר; דגל ישראל מונף במחסום, באתר ynet, 12 בספטמבר 2005
↑  עמיחי רובין, ‏כיסופים: תושבי גוש קטיף מסתכלים לעתיד עם עין לעבר, באתר "סרוגים", 4 באוגוסט 2011
↑  אמיר בוחבוט, יקי אדמקר, טל שלו‏, צה"ל פוצץ מנהרת טרור בשלבי בנייה שחדרה מעזה באזור כיסופים, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2017
↑  יואב זיתון, גל גנות, בלחץ ארה"ב: צה"ל פתח את מעבר כיסופים לכניסת סיוע - לראשונה מההתנתקות, באתר ynet, 12 בנובמבר 2024
חימום דיאלקטרי

חימום דיאלקטרי הוא תהליך שבו קרינה אלקטרומגנטית בתחום גלי רדיו או מיקרוגל מחממת חומר דיאלקטרי - חומר מבודד שדרכו עוברת הקרינה. המנגנון שמחמם את החומר הוא רוטציה של מולקולה בעלת דיפול.
התהליך הפיזיקלי

כאשר דיפול חשמלי נמצא בשדה חשמלי, המומנט שמפעיל השדה החשמלי על הדיפול הוא בכיוון שמקטין את הזווית בין וקטור הדיפול לבין כיוון השדה, כך שמולקולות קוטביות בשדה חשמלי קבוע מתיישרות למצב שיווי משקל בכיוון השדה. קרינה אלקטרומגנטית היא שדה שמשתנה באופן מחזורי, וכתוצאה מכך המולקולות מסתובבות יחד עם שינוי השדה החשמלי. המולקולות המסתובבות מושכות, דוחפות ומתנגשות עם מולקולות אחרות וכך מעבירות אנרגיה קינטית למולקולות שכנות. מכיוון שהטמפרטורה של חומר יחסית לאנרגיה הקינטית הממוצעת של החלקיקים המרכיבים אותו, עירור מולקולות מעלה את הטמפרטורה של החומר. כך הופכת אנרגיה חשמלית מהקרינה האלקטרומגנטית לאנרגיית חום.
מכיוון שהשדה החשמלי החיצוני תונד בתדירות גבוהה, בעוד שלמולקולות המקוטבות לוקח זמן סופי (השפעה סיבתית) להגיב להשתנות השדה החיצוני, המידה בה חימום דיאלקטרי משפיע באופן יעיל על חומר דיאלקטרי תלויה בזמן הרלקסציה (זמן התגובה) של הדיפולים החשמליים בחומר, או באופן שקול בחלק המדומה של המקדם הדיאלקטרי של החומר (ולא בחלק הממשי של המקדם הדיאלקטרי). את החלק המדומה ניתן לפרש כיחסי להפרש הפאזה בין השדה החשמלי החיצוני לצפיפות הפולריזציה החשמלית (במקרה של קיטוב ליניארי), וכיחסי להפרש המופע בין כיוון השדה החיצוני לאוריינטציה של הדיפולים (כאשר מדובר בקיטוב מעגלי). חשוב להבין כי השפעתו של החימום הדיאלקטרי נובעת אך ורק מזמן התגובה הסופי של הדיפולים בחומר; אילו למולקולות הקוטביות של החומר היה מומנט אינרציה אפס והן היו מתיישרות מיידית עם השדה החיצוני, אז שדה זה למעשה לא היה מבצע עבודה ולא הייתה מועברת אנרגיה לדיפולים כלל.
חימום דיאלקטרי דרך רוטציה של מולקולות הוא דרך חימום המזון בתנור מיקרוגל, והוא יעיל במיוחד עבור מים נוזליים, העשויים ממולקולות קוטביות מאוד הנעות ומוסרות אנרגיה ביעילות לשכנותיהן.
הספק החימום

ההספק ליחידת נפח המועבר לחומר בעת חימום דיאלקטרי מחושב על ידי:
כאשר f היא התדירות של הקרינה האלקטרומגנטית,  \ \varepsilon _{r}'' הוא החלק המדומה של המקדם הדיאלקטרי המרוכב של החומר, ε0 הוא המקדם הדיאלקטרי של הריק ו-E היא משרעת רכיב השדה החשמלי של הקרינה.
ראו גם

בליעת אור
ניתוח בעזרת חשמל
מועבט (אלבום)

מועבט הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. האלבום יצא לאור ב-6 במאי 2021, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות וארומה מיוזיק. מתוך האלבום יצאו עשרה סינגלים בסך הכול, כולל שיר הנושא "מועבט" שהיה לאחד מהשירים המצליחים ביותר בישראל בשנת 2021.
רקע והכרזה

ב-3 במרץ 2021, הכריזה בן זקן על צאת אלבומה האולפן החמישי "אנא מג'נונה", באותו פרסום חשפה את עטיפת האלבום ותאריך יציאתו. לאחר כחודש הוציאה בן זקן הסינגל התשיעי "מועבט", שזכה להצלחה רבה בעקבותיו החליטה לשנות את שמו של האלבום ועטיפתו. ב-5 במאי, יצא לאור חלק א' של האלבום שמכיל 3 שירים ("ברחובות של תל אביב", "איך אתה הולך" ו-"דבר אלי עם העייניים"), כאשר חלק ב' שמכיל 2 שירים ("הלו הלו" ו-"יום הפוך") יצא יממה לאחר מכן באלבום בשלמותו.
סינגלים

לפני שיצא האלבום לאור, יצאו ממנו תשעה סינגלים. לכל סינגל יצא ווידאו קליפ מלא, פרט ל-"כשתבוא, "מתגעגעת אותך" ו"מועבט".
רשימת רצועות

| מועבט> מס' | מועבט> שם | מועבט> מילים | מועבט> לחן | מועבט> משך | מועבט>  | מועבט>  | מועבט>  | מועבט>  | מועבט>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ברחובות של תל אביב  | אבי אוחיון | אבי אוחיון, מתן דרור | 3:01 |  |  |  |  |  |
| 2. | מתגעגעת אותך (Live) (ביחד עם עידן רייכל)   | עידן רייכל, אבי אוחיון | עידן רייכל, אבי אוחיון | 2:36 |  |  |  |  |  |
| 3. | קוקוריקו (ביחד עם עומר אדם)   | בן זקן, אדם, אלעד טרבלסי, מאור תיתון, משה בן אברהם, אופק יקותיאל | בן זקן, אדם, טרבלסי, תיתון, בן אברהם, יקותיאל | 2:51 |  |  |  |  |  |
| 4. | איך אתה הולך  | רותם חן, דביר גיל קהלני | רותם חן, דביר גיל קהלני | 3:22 |  |  |  |  |  |
| 5. | מועבט (ביחד עם איתי גלו)   | רון ביטון, בן זקן | איתי גלו, עומר ענבר | 4:11 |  |  |  |  |  |
| 6. | אנא מג'נונה  | בן זקן, רון ביטון, ג'ורדי | בן זקן, רון ביטון, ג'ורדי | 2:31 |  |  |  |  |  |
| 7. | אגרוף  | אורי בן-ארי | אורי בן ארי, איתן דרמון | 3:09 |  |  |  |  |  |
| 8. | הלו הלו  | משה בן אברהם, רון ביטון, אופק יקותיאל | אופק יקותיאל, משה בן אברהם | 2:07 |  |  |  |  |  |
| 9. | יום הפוך  | צליל קליפי | צליל קליפי, ינון יהל | 2:06 |  |  |  |  |  |
| 10. | חיים מאושרים (ביחד עם נתן גושן)   | נתן גושן | גושן, סתיו בגר | 3:23 |  |  |  |  |  |
| 11. | אהבה של אמא (חיים שלי)  | סמדר שיר | משה דץ | 3:16 |  |  |  |  |  |
| 12. | הגענו הבנות  | דולב רם ופן חזות, בן זקן | דולב רם ופן חזות, בן זקן | 2:27 |  |  |  |  |  |
| 13. | כשתבוא  | תמר יהלומי, יונתן קלימי | יהלומי, קלימי | 2:56 |  |  |  |  |  |
| 14. | דבר אלי עם העייניים  | טל בן נון, פאר טסי | טל בן נון, פאר טסי | 3:11 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 41:13 |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 6 במאי 2021 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | שרית • ארומה |  |