stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יודפת (יישוב עתיק)
הערות שוליים

↑  Flavius Josephus, ‏The war of the Jews, Book II, Chapter 20, Section 6, בפרויקט גוטנברג (באנגלית); De bello Judaico libri vii, בפרויקט פרסאוס (יוונית)
1 2  אביעם מ. 1999. יודפת – חשיפתה של עיר יהודית בגליל מימי הבית השני והמרד הגדול. קדמוניות לב, עמ' 92 – 101
↑  משנה, מסכת ערכין, פרק ט', משנה ו'
↑  גן לאומי תל יודפת, באתר טבע ונופים בישראל
↑  משנה, מסכת ערכין, פרק ט', משנה ו'
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"א, פסוק י"ט
↑  ביאור אליה שמואל הרטום לפסוק וכן ביאור יהודה קיל "דעת מקרא".
↑  דוד אלן-ביוביץ, רשימת 'ערי חומה' והעדות הארכאולוגית-ההיסטורית מיודפת ומגמלא, תרביץ סו [ד], תמוז תשנ"ז, עמ' 449-470, עמ' 461.
↑  Adan-Bayewitz D. and Aviam M. 1997. Iotapata, Josephus, and the siege of 67: Preliminary Report on the 1992-94 seasons. Journal of Roman Archaeology 10, pp. 131-165.
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים (תרגום י. נ. שמחוני), ספר ג, פרק ז, פסקה ז.
↑  חיי יוסף 412
1 2  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים (תרגום י. נ. שמחוני), ספר ג, פרק ז, פסקה ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ק"י, עמוד ב'; ומפרש רש"י שם: "יודפאה - דמן יודפת"
↑  כך למשל בפיוט איכה ישבה חבצלת השרון.
↑  להבדיל מקיבוץ משגב-עם שנקרא על שום גובהו הרב לעומת סביבתו.
|  גנים לאומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן והגליל | אושא • אכזיב • ארבל • בית הכנסת בכפר נחום • בית שערים • ברעם • הר תבור • חורשת טל • חורבת מנים • חמת טבריה • חצור • כוכב הירדן • כורזים • כורסי • כפר נחום • מבצר יחיעם • מבצר נמרוד • מונפור • נחל צלמון • סוסיתא • ציפורי • קרני חיטין • ראש הנקרה • שדה עמודים • שמרון • תל חי • תל יודפת • תל צפצפות • תל קדש |  |
| השרון והשומרון | אביחיל • אפולוניה • בית אלפא • בית שאן • גן השלושה • הר גריזים • הר הכרמל • חוף גדור • חוף השרון • מבצר קאקון • מעיין חרוד • נחל אלכסנדר • נחל מהר"ל • נחל נדר • סידנא עלי • פארק השרון • צור נתן • קיסריה • שומרון • תל דור • תל מגידו • תל שקמונה |  |
| יהודה ומישור חוף יהודה | בית גוברין • בית עיטאב • גן המלך • הגן הבוטני הלאומי • הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק • הר צובה • הרודיון • הרי יהודה • חוף פלמחים • גבעות הכורכר נס ציונה • ירקון • מאוזוליאום מזור • מגדל אפק • מורדות הר הצופים • מערות סמך • מערות חזן • נבי סמואל • נחל רובין • סובב חומות ירושלים • עין חמד • עמק צורים • קומראן • תל גזר • תל חברון • תל לכיש • תל צפית |  |
| הנגב | אנדרטת חטיבת הנגב • אשכול • אשקלון • גן הפסלים • ממשית • מצדה • ניצנה • עבדת • עין עבדת • עתיקות עין גדי • שבטה • תל באר שבע • תל ערד |  |
| ערי הכהנים בעת בית ראשון ושני |
| --- | --- | --- |
| תשע ערים משבט יהודה ושמעון | חברון • לִבְנָה • יַתִּר • אֶשְׁתְּמוֹעַ • חלן • דְּבִר	 • עין • יֻטָּה • בית שמש |  |
| ארבע ערים משבט בנימין | גבעון • גבע • עֲנָתוֹת • עַלְמוֹן |  |
| כ"ד ערי הגליל בהן התיישבו משמרות הכהונה לאחר חורבן בית שני | מירון • ציפורי • פסוטה • עילוט • בית לחם הגלילית • יודפת • עיילבון • שדה עמודים • חירבת אירביד • כאבול • כפר כנא • צפת • תל מעון (טבריה) • שיחין • מע'אר • חרבת יבנית • כפר ממלח • נצרת • עראבה • מגדל • כוכב הירדן - כאוכב אל הווא • כפר ענאן • תל צלמון • חמי טבריה (חמת אריח) |  |
שלט הדרכה בתל יודפת
יד זיכרון למגיני יודפת
תמונה פנורמית של היישוב העתיק
תל קריית יערים

| --- | --- |

תל קריית יערים בשנת 1948, בראש התל נראים המנזר והכנסייה של גבירתנו של ארון הברית
 שמות נוספים:  קריית בעל  דיר אל עזאר קריית אל ענב
 מידות
 שטח:  50 דונם
 גובה מעל פני הים:  כ-750 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית
 תקופות:  התקופה הנאוליתית תקופת הברונזה המאוחרת תקופת הברזל I תקופת הברזל II תקופה ההלניסטית התקופה הרומית התקופה הביזנטית בארץ ישראל התקופה המוסלמית המוקדמת התקופה הצלבנית התקופה העות'מאנית 
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה רשות העתיקות אוניברסיטת תל אביב
 ארכאולוגים:  ז'אן פרו ישראל פינקלשטיין תומאס רמר
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  אבו גוש
 קואורדינטות:  31°48′32″N 35°06′14″E﻿ / ﻿31.808957°N 35.10378°E﻿ / 31.808957; 35.10378
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) תל קריית יערים(למפת הרי ירושלים רגילה) תל קריית יערים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל קריית יערים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל קריית יערים he
 
תל קריית יערים בשנת 2022, בראש התל נראים המנזר והכנסייה של גבירתנו של ארון הברית. סביב לתל, בתי אבו גוש והישוב קריית יערים. מרחוק גבעת יערים ומאחוריה הר הטייסים ורמת רזיאל.
מצבת זיכרון של הלגיון העשירי שנמצאה באבו גוש ומשולבת כיום בכנסייה
הכנסייה מהתקופה הצלבנית
סמל אבו גוש, אשכול הענבים לזכר השם קריית אל ענב המשמר את השם המקראי
תל קריית יערים הוא תל ארכאולוגי מערבית לירושלים. התל ממוקם בתוך הכפר אבו גוש (שנקרא בעבר קריית אל ענב), ומזוהה עם היישוב המקראי בשם קריית בעל או בעלה שלאחר מכן נקרא בשם קריית יערים והיה ממוקם על גבול נחלת שבט בנימין ונחלת שבט יהודה, העיר נקראה ככל הנראה על שם היערות, שהיו בסביבתה. ממערב לאתר ההיסטורי הוקם יישוב חדש בשם קריית יערים (טלז סטון).
ארכאולוגיה בקריית יערים

מאחר שבראש התל ממוקמים המנזר והכנסייה של גבירתנו של ארון הברית, לא ניתן לבצע חפירה ארכאולוגית במרכז התל, אך במשך השנים נערכו עשרות חפירות בנקודות שונות סביבו ובתחומי בתוך הכפר אבו גוש. בסוף שנות השבעים נחפר אתר למרגלות התל ממזרח לו, על ידי משלחת של בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה בראשות ז'אן פרו, בו נמצאו שרידי כפר מהתקופה הנאוליתית. ב-1995 נחפר שוב חלק מן האתר על ידי רשות העתיקות בעקבות תוכניות פיתוח ונחשפו שרידים נוספים של היישוב הנאוליתי. חפירות רבות נערכו על ידי רשות העתיקות בתחילת המאה-21 במסגרת חפירות הצלה, עקב הפיתוח העירוני של האזור, עם התרחבות היישובים אבו גוש וקריית יערים (טלז סטון):
בחודשים ינואר-פברואר ויולי-אוגוסט 2003, נערכה חפירה הצלה לקראת בניית מבנה מסחרי והנחת קו ביוב מדרום מזרח לתל.
באפריל 2003 נערכה חפירת הצלה באתר הנאוליתי לקראת הרחבת בית הספר הסמוך.
באוקטובר 2009 נערכו סקר וחפירת הצלה מדרום לתל סמוך לעין מזרוק.
באוגוסט 2011 נערך סקר בתחומי האתר דיר א-שיח' כ-500 מ' מצפון-מערב לתל.
בחודשים יולי–אוגוסט 2014, נערכה חפירת בדיקה בשטח הכפר מדרום לתל, לקראת בנייה במקום.
בחודשים נובמבר–דצמבר 2014 נערכה חפירת בדיקה בשוליים הצפוניים-מערביים של התל.
בחודשים מאי–יוני 2015 נערכה חפירת בדיקה מצפון לתל לקראת בניית שכונה חדשה במקום.
מ-2017 חופרים סביב פסגת התל משלחת משותפת בראשות ישראל פינקלשטיין, תומאס רמר, וכריסטוף ניקול מהקולז' דה פראנס. הם איתרו קטע של קיר תמך גדול. לדעתם הוא חלק ממפעל להגבהת שיא הגבעה לצורכי פעילות פולחנית. הם מייחסים את קירות התמך לימי ירבעם השני. לדבריהם, הפולחן עבר מקריית יערים לירושלים לאחר הרפורמה הדתית של המלך היהודאי יאשיהו.
היסטוריוגרפיה

ברשימת טופונימים, היינו שמות מקומות, המכילה כ-150 שמות אותם כבש שושנק הראשון מלך מצרים במאה ה-10 לפנה"ס נזכרת העיר קרייתיים שיש מזהים אותה עם קריית יערים.
התנ"ך מציג את שני שמותיה של העיר – קריית יערים והשם הקשור לאל בעל. השם הקשור בבעל נזכר, בתיאור העלאת ארון הברית לירושלים:”וַיָּקָם וַיֵּלֶךְ דָּוִד, וְכָל-הָעָם אֲשֶׁר אִתּוֹ, מִבַּעֲלֵי, יְהוּדָה לְהַעֲלוֹת מִשָּׁם, אֵת אֲרוֹן הָאֱלֹהִים, אֲשֶׁר-נִקְרָא שֵׁם שֵׁם יְהוָה צְבָאוֹת יֹשֵׁב הַכְּרֻבִים, עָלָיו. וַיַּרְכִּבוּ אֶת-אֲרוֹן הָאֱלֹהִים, אֶל-עֲגָלָה חֲדָשָׁה, וַיִּשָּׂאֻהוּ, מִבֵּית אֲבִינָדָב אֲשֶׁר בַּגִּבְעָה; וְעֻזָּא וְאַחְיוֹ, בְּנֵי אֲבִינָדָב, נֹהֲגִים, אֶת-הָעֲגָלָה חֲדָשָׁה”. ( שמואל ב', ו', ב'-ג'), ברוב המקרים נזכרת העיר בשם קריית יערים.
העיר נזכרת לראשונה בספר יהושע כאחת מערי הגבעונים ”וַיִּסְעוּ בְנֵי-יִשְׂרָאֵל, וַיָּבֹאוּ אֶל-עָרֵיהֶם--בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי; וְעָרֵיהֶם גִּבְעוֹן וְהַכְּפִירָה, וּבְאֵרוֹת וְקִרְיַת יְעָרִים” (יהושע ט', יז), שמה באותה תקופה היה ככל הנראה בעלה או קריית בעל . ”קִרְיַת בַּעַל הִיא קִרְיַת יְעָרִים עִיר בְּנֵי יְהוּדָה” יהושע י"ח, יד, ”בַּעֲלָה הִיא קִרְיַת יְעָרִים” (יהושע טו, ט). שמה הנוסף שדה יער מופיע בספר תהילים קל"ב, ו':”הִנֵּה-שְׁמַעֲנוּהָ בְאֶפְרָתָה; מְצָאנוּהָ, בִּשְׂדֵי-יָעַר”. נראה כי זהו כינוי פיוטי לעיר קריית יערים. כמו כן ייתכן, שזהו גיזרון לשמה המקורי של קריית יערים.
בתקופת השופטים שימשה העיר כנקודת ציון בגבול בין שבט יהודה לשבט בנימין, האזכור הבוטה לשם הבעל הביא לשינוי שם העיר מקרית בעל לקריית יערים על שם היערות הרבים שהיו בסביבה והמוזכרים גם בשמות שעיר וכתף יערים. שלמה המלך ביצר את העיר ובתקופת ממלכת יהודה הייתה העיר בירת מחוז, שהשתרע מנחל שורק ועד גבול ממלכת יהודה.
גלריה

נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
נוף הנשקף מהתל
הערות שוליים

↑  יוחנן אהרוני ארץ ישראל בתקופת המקרא : גאוגרפיה היסטורית, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, 1987; עמוד: 200
1 2  חמודי חלאילה ועמרי ברזילי, ‏אבו ע'וש, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 119, 20 בדצמבר 2007
↑  אירנה זילברבוד, ‏אבו ע'וש (א'), באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 119, 23 ביולי 2007
↑  אירנה זילברבוד, ‏אבו ע'וש (ב'), באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 119, 23 ביולי 2007
↑  דניאל עין מור, ‏אבו ע'וש, עין מזרוק, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 127, 26 בנובמבר 2015
↑  רועי גרינולד ולטיציה ברדה, ‏אבו ע'וש (צפון), סקר, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 124, 3 במרץ 2012
↑  זוביר עדוי, ‏אבו ע'וש, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 128, 25 בספברואר 2016
↑  נתן בן-ארי, ‏תל קריית יערים, מערב, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 128, 4 בספטמבר 2016
↑  זוביר עדוי, ‏תל קריית יערים (אבו ע'וש), באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 129, 2 בדצמבר 2017
↑   ניר חסון, חפירות קרית יערים מציעות שישראל שלטה ביהודה - ולא להיפך, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2018
↑  שלוש כתובות של הלגיון העשירי התגלו באבו גוש, ראו: Roll,I., There, There; Fischer, M., Isaac, B., in: Fischer/Isaac/Roll, (n. 213), p.120
↑  Fischer, M., Isaac, B., in: Fischer/Isaac/Roll, (n.213), p.117
↑  Werner Eck, 'Sectus Lucillius Bassus, der Eroberer von Herodium, in einer Bauinschrift von Abu Gosh', SCI 18,‏ 1999, עמ' 109-120
↑  Abu Ghosh (Israel)
↑  עודד ליפשיץ, הסיפור שלא סופר על "מקדש שלמה" בתל מוצא, באתר YouTube
↑  יוחנן אהרוני ארץ ישראל בתקופת המקרא : גאוגרפיה היסטורית, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, 1987; עמוד: 248
↑  יואל אליצור, שמות מקומות קדומים בארץ ישראל השתמרותם וגלגוליהם, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, 2012, עמ' 248.
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
הטאודה

| --- | --- |

מראה כללי
 מדינה:  נפאל נפאל
 פרובינציה:  בגמטי
 מחוז:  מאקוונפור
 ראש העיר:  הארי באהאדור מאהאט
 שפה רשמית:  נפאלית
 שטח:  261.6 קמ"ר
 גובה:  345 עד 510 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  193,576 (2021)
  ‑ צפיפות:  740 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  27°25′00″N 85°02′00″E﻿ / ﻿27.416666666667°N 85.033333333333°E﻿ / 27.416666666667; 85.033333333333 
 אזור זמן:  UTC +5:45
 http://www.hetaudamun.gov.np
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נפאל מוגדלת) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודוהטאודה(למפת נפאל רגילה) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודוהטאודה(למפת בגמטי רגילה) קטמנדו בהרטפור בהקטפור סין הודו לומ. גנדאקי מאדש מס' 1הטאודה(למפת בגמטי מוגדלת) קטמנדו בהרטפור בהקטפור סין הודו לומביני גנדאקי מאדש מס' 1הטאודה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הטאודה (בנפאלית: हेटौडा) היא בירת פרובינציית בגמטי במזרח נפאל. העיר שוכנת כ-130 ק"מ (40 ק"מ בקו אווירי) דרום-מערבית לבירה קטמנדו בגובה של 345 עד 510 מטר במרכז מחוז מאקוונפור שבדרום-מערב הפרובינציה על גדות נהר ראפטי. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2021 אוכלוסייתה מנתה 193,576 תושבים, ובכך היא העיר הרביעית בגודלה בפרובינציית בגמטי (אחרי קטמנדו, בהרטפור ולליטפור).
נמל התעופה סימארה, הממוקם 30 ק"מ דרומית מהטאודה, משרת את העיר.
הערות שוליים

↑  Nepal: Municipal Division (Districts and Local Units) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7551155-1  VIAF: 243896018   WorldCat (עם VIAF): 243896018 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נפאל ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יצחק קרונזון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  14 בספטמבר 1939 חיפה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  18 במאי 2021 (בגיל 81) 
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  זיוה קרונזון 
 
יצחק קְרוֹנְזוֹן (Itzhak Kronzon); (14 בספטמבר 1939, חיפה - 18 במאי 2021, ניו יורק) היה רופא אמריקאי ישראלי, פרופסור קליני מן המניין לקרדיולוגיה באוניברסיטת ניו יורק (NYU), מנהל מעבדת הקרדיולוגיה הלא-פולשנית הלב במרכז הרפואי של האוניברסיטה ומומחה לתחום ההדמיה הלא-פולשנית. בנוסף, כתב סיפורים קצרים וטורים לעיתונים.
ביוגרפיה

נולד בחיפה בשנת 1939 לליזה ולזלמן קרונזון, שעלו לארץ ישראל מליטא כחמש שנים קודם לכן והשתקעו בעיר. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. לאחר מכן למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית, וסיים את לימודיו באוניברסיטה העברית בשנת 1966. את הסטאז' עשה בבתי חולים בתל אביב. הוא התגייס לצה"ל ושירת כרופא מוטס בצנחנים. במהלך שירותו הצבאי השתלם ברפואה פנימית ובקרדיולוגיה בהדסה.
בשנת 1971 עבר קרונזון לארצות הברית, ושם עבד בבית החולים אלברט איינשטיין ברובע הברונקס, שבו התמחה בצנתור של העורקים הכליליים אצל ד"ר אפרים גלסמן. אחר כך עבר לבית החולים של אוניברסיטת ניו יורק, שם הוא טיפל, לימד וחקר.
באמצע שנות ה-70 פתח קרונזון את מעבדת הצנתורים בבית החולים איכילוב. הוא החדיר את תחום האקוקרדיוגרפיה לבתי החולים בישראל ולימד באוניברסיטת תל אביב.
בשנות השמונים עזר בהקמת המרכז רפואי לניתוחי לב בניו דלהי שבהודו והיה לחבר מועצת המנהלים של המרכז.
קרונזון פרסם כ-500 מאמרים מקצועיים ושישה ספרי הדרכה ולימוד עם רופאים אחרים. ביוני 2010 קיבל פרס מפעל חיים מטעם האגודה האמריקאית לאקו-קרדיוגרפיה.
במשך השנים עסק קרונזון בכתיבה לצד הרפואה. הוא כתב מדור ב"דבר השבוע", שנקרא 'זיכרונותיו של רופא' וכן ב"דבר" ובמוסף "7 ימים" של ידיעות אחרונות. ספרו "אמא, שמש ומולדת" הוא אסופת סיפורים משעשעים העוסקים בילדותו בשכונת הדר הכרמל בחיפה בשנות החמישים והשישים.
בשנת 2024 עלה בתיאטרון באר שבע, מחזה המבוסס על הספר "אמא, שמש ומולדת" בעל אותו שם.
חיים אישיים

קרונזון היה נשוי לזיווה (נולדה ב-1939), ציירת, ואב לשלושה. כשביקר בישראל התגורר בתל אביב ובקיסריה. נפטר במאי 2021
מספריו

אמא, שמש ומולדת: סיפורים / יצחק קרונזון, רישומים: דני קרמן, תל אביב: שבא, 1985.
מי מקבל את בלגיה?: סיפורים / יצחק קרונזון, תל אביב: עם עובד, תשנ"א-1991.
צנתור הלב, פרולוג, 1996.
מסע ארוך אל תוך הלב / יצחק קרונזון, תל אביב: עם עובד, תשס"ז-2007.
כי מנגד תראה: מבחר סיפורים / יצחק קרונזון; אחרית דבר מאת דן מירון, תל אביב: עם עובד, תשע"א-2010.
Itzhak Kronzon and Paul A. Tunick, Challenging Cases in Echocardiography, Philadelphia, PA: Lippincott Williams & Wilkins, 2005.
הערות שוליים

↑  מקבלי התארים באוניברסיטה העברית, למרחב, 26 ביוני 1966
↑  Lisa Greiner,
Itzhak Kronzon, MD, FASE, Awarded 2010 Lifetime Achievement Award from the American Society of Echocardiography, NYU Langone Medical Center, June 18, 2010.
↑  רומנטי אבל לא פראקטי, מעריב, 4 באפריל 1990
↑  הספד על יצחק קרונזון, בעיתון "ניו יורק טיימז"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296628405171  PLWABN: 9810549947805606  BIBSYS: 5034871  BnF: cb16563973h (data)  CiNii: DA09860609  GND: 1237250285  ISNI: 0000 0001 1637 7142  LCCN: nr91044273  LNB: 000068789  NDL: 00976165  NKC: xx0203214  NLG: 75533  NTA: 19804108X  SUDOC: 192894218  VIAF: 49087446   WorldCat (עם VIAF): 49087446
הוצאת גלימאר

הזר מאת אלבר קאמי בהוצאת גלימאר
הוצאת גלימאר (בצרפתית: Éditions Gallimard) היא אחת ההוצאות לאור היוקרתיות ביותר בצרפת. במאמר בגארדיאן היא מתוארת כבעלת "רשימת הספרים הטובה בעולם". ב-2003 ההוצאה ובתי ההוצאה הנספחים אליה הוציאו 1418 כותרים.
גלימאר נוסדה בפריז בשנת 1911 על ידי גסטון גלימאר (1881–1975) בתור nrf‏ - Les Éditions de la Nouvelle Revue Française (ההוצאה של הסקירה הצרפתית החדשה). לוגו ה-nrf המסוגנן עדיין מופיע בספרים רבים הרואים אור בהוצאה כיום.
בתי ההוצאה לאור > בתי הוצאה נלווים

Éditions Denoël
Les Éditions du Mercure de France
Nouveaux Loisirs (tourist guides)
Futuropolis
Gallimard Jeunesse
P.O.L. (88 %)
Les Éditions de la Table Ronde
בתי ההוצאה לאור > מפיצים

SODIS
SOCADIS (joint venture with Flammarion)
Centre de Diffusion de l'Édition
France Export Diffusion
רשימת אוספים

L'Arbalète/Gallimard
L'Arpenteur
L'Aube des peuples
Bibliothèque de la Pléiade|La Bibliothèque de la Pléiade
Bibliothèque des histoires
La Bibliothèque Gallimard
Bibliothèque des idées
Bibliothèque des sciences humaines
La Blanche
Le Cabinet des Lettrés
Les Cahiers de la Nrf
Le Chemin
Connaissance de l'inconscient
Continents noirs
Le Débat
Découvertes Gallimard (en) (made out of François Maspero's publishing house
Du Monde entier
Folio
Folio essais
Folio histoire
Folio actuel
Folio bilingue
Folio théâtre
Folio plus
Foliothèque
Folio classique
Folio policier
Folio SF
Folio documents
Folio 2 €
Folioplus classiques
Haute enfance
L'Imaginaire
L'Infini
Joëlle Losfeld
Livres d'art
NRF Biographies
NRF Essais
La Noire
Poésie/Gallimard
Le Promeneur
Quarto
Série noire
Le Temps des images
L'Univers des formes
L'Un et l'autre
איוונה טראמפ

| --- | --- |

איוונה טראמפ, 1986
 לידה:  20 בפברואר 1949 צ'כוסלובקיה זלין, מוראביה, צ'כוסלובקיה (כיום, בצ'כיה) 
 פטירה:  14 ביולי 2022 (בגיל 73) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Ivana Maria Zelníčková 
 מדינה:  צ'כוסלובקיה, ארצות הברית, אוסטריה, צ'כיה 
 מקום קבורה:  Trump National Golf Club. 
 ידועה בשל:  אשתו הראשונה של דונלד טראמפ
 השכלה:  אוניברסיטת קארל בפראג (1971) 
 תקופת הפעילות:  1970–2022 (כ־52 שנים) 
 מקצוע:  אשת עסקים, סופרת
 בן או בת זוג:  Alfred Winklmayr (1971–1973)  Riccardo Mazzucchelli (1995–1997)  דונלד טראמפ (9 באפריל 1977–11 בדצמבר 1990)  רוסאנו רוביקונדי (12 באפריל 2008–2009) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  מדליית ההצטיינות 
 
איוונה טראמפ, אוקטובר 2007
איוונה מארי טראמפ (באנגלית: Ivana Marie Trump;‏ 20 בפברואר 1949 – 14 ביולי 2022) הייתה אשת עסקים צ'כית-אמריקאית, סופרת ודוגמנית, אשתו הראשונה של דונלד טראמפ, לימים נשיאה ה-45 של ארצות הברית, ולהם שלושה ילדים משותפים. על אף שהיא וטראמפ התגרשו ב-1992, היא נשאה את שם משפחתו עד מותה 30 שנים לאחר מכן.
ביוגרפיה

נולדה בשם איוונה מארי זלניצ'קובה (בצ'כית: Ivana Marie Zelníčková) בעיר זלין, מוראביה שבצ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה).
בתם של מילוש זלניצ'ק (1927–1990) ומארי זלניצ'קובה (לבית פרנקובה). אביה היה מהנדס חשמל ואמה עבדה כמרכזנית.
אביה דאג ללמד אותה סקי מגיל צעיר ולפתח את ההתמחות שלה בענף זה. לאחר שפיתחה כישורים כספורטאית סקי, הצטרפה לנבחרת הנוער, דבר שנתן לה הזדמנויות לנסוע מעבר לגבולות מסך הברזל, בתקופת הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית. היא למדה באוניברסיטת קארל בפראג וסיימה תואר שני בחינוך גופני בשנת 1972.
ביוגרפיה > הגירה לקנדה

בשנת 1971 נישאה לאלפרד וינקלמאייר, מדריך סקי אוסטרי, אך ורק על מנת לקבל אזרחות אוסטרית. הנישואין העניקו לה את החופש לעזוב את צ'כוסלובקיה הקומוניסטית ללא צורך לערוק, כדי שתוכל לשמור על הזכות לחזור לבקר את הוריה. איוונה וינקלמאייר קיבלה את הדרכון האוסטרי במרץ 1972. שנה אחר כך התגרשה, על בסיס הטענה כי אלפרד ווינקלמאייר נטש אותה, לאחר שעבר ללוס אנג'לס, קליפורניה ללמד סקי.
זלניצ'קובה הייתה בקשר רומנטי עם הסופר והמחזאי ג'ורג' (ג'רי) סטיידל, שנהרג בתאונת דרכים בשנת 1973. לאחר מותו של סטיידל, עברה לקנדה, שם התגוררה עם ג'ורג סירובטקה שאיתו יצאה מאז 1967; סירובטקה ערק לקנדה בשנת 1971 והיה בעל בוטיק סקי במונטריאול.
היא עבדה כמדריכת סקי בזמן שהתגוררה בקנדה, וגרה במונטריאול במשך שנתיים, שם המשיכה לשפר את האנגלית שלה על ידי השתתפות בקורסי לילה באוניברסיטת מקגיל וגם עבדה כדוגמנית. בשנת 1975 אמרה לעיתון "מונטריאול גאזט" כי היא רואה בדוגמנות עבודה, ולא קריירה. היא דגמנה עבור "כלבו איטון", המעצבת אוקי סאנפט, ובקידום מכירות לאולימפיאדת הקיץ 1976 במונטריאול.
ביוגרפיה > נישואיה לדונלד טראמפ

זלניצ'קובה שהתה בניו יורק עם קבוצת דוגמניות בשנת 1976 כשפגשה את דונלד טראמפ. ב-7 באפריל 1977 נישאו בני הזוג.
בני הזוג הפכו לדמויות בולטות בחוגי החברה הניו יורקית במהלך שנות השמונים. הם עבדו יחד בכמה פרויקטים גדולים, בהם מגדל טראמפ בשדרה החמישית במנהטן, שיפוץ מלון גרנד הייאט בניו יורק ובניית אתר הקזינו "טראמפ טאג' מאהל" באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי. לאיוואנה ולדונלד טראמפ שלושה ילדים: דונלד טראמפ ג'וניור (נולד ב-31 בדצמבר 1977), איוונקה טראמפ (נולדה ב-30 באוקטובר 1981) ואריק טראמפ (נולד ב-6 בינואר 1984). דונלד ג'וניור למד לדבר צ'כית שוטפת (בעזרת סבו מצד אמו), בעוד איוונקה זכתה להבנה בסיסית בלבד בשפת האם של אמה, ואריק לא נחשף לשפה מאחר שכשנולד, לסבו וסבתו היה כבר נוח להשתמש באנגלית.
בשנות ה-80 המאוחרות עזב טראמפ את ניו יורק לאטלנטיק סיטי. כשטראמפ לא היה בניו יורק, היא הפכה לנשיאה של אחת החברות הגדולות של טראמפ וניהלה את מלון פלאזה שרכש. בתחילת 1990 גילתה כי בעלה טראמפ מנהל רומן עם מרלה מייפלס, שהייתה מלכת היופי של ג'ורג'יה. איוונה ביקשה להתגרש ותהליך הגירושים בין השניים הושלם בסוף שנת 1992.
ביוגרפיה > קריירה עסקית

זמן קצר לאחר הגירושין השיקה טראמפ קו של מוצרי אופנה, תכשיטים ומוצרי טיפוח, שנמכרו בערוצי קניות בטלוויזיה, אחר כך גם באינטרנט. בשנת 1995, השיקה את "בית איוונה", חברת אופנה ובשמים, עם אולם תצוגה הממוקם בפארק אווניו בניו יורק.
בשנת 1998 היא החלה להשקיע בקרואטיה (יעד חופשה שהוריה ביקרו בו בתדירות גבוהה), שכלל רכישת 33% מהעיתון היומי השני בגודלו במדינה. באותה שנה גם כיכבה בפרסומת לרשת פיצה האט יחד עם בעלה לשעבר דונלד טראמפ.
בשנת 2004, פרויקט מסחר ומגורים שהקימה במיאמי שבפלורידה, הגיש בקשה לפשיטת רגל.
טראמפ יצאה עם השחקן והדוגמן האיטלקי רוסאנו רוביקונדי במשך שש שנים לפני שהתחתנו ב-12 באפריל 2008. רוביקונדי היה אז בן 36, ואיוונה בת 59. החתונה של בני הזוג עלתה 3 מיליון דולר, היו בה 400 אורחים, והיא נערכה באחוזתו של הבעל לשעבר דונלד טראמפ, מאר-א-לאגו. אף על פי שאיוואנה ורוביקונדי התגרשו כעבור פחות משנה, מערכת היחסים שלהם נמשכה עד 2019, אז איוונה הודיעה שהם נפרדו סופית.
ב-2010 השתתפה בתוכנית המציאות "האח הגדול" בגרסת הסלבריטי בבריטניה, וסיימה במקום השביעי. ב-2017 הוצע לה להשתתף שוב בתוכנית, תמורת 2 מיליון ליש"ט, אך היא סרבה.
טראמפ מתה בביתה בניו יורק מדום לב ב-14 ביולי 2022, לאחר שנפלה במדרגות ביתה. היא נקברה בשטח מועדון הגולף שבבעלות דונלד טראמפ בניו ג'רזי.