stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דברה ג'ו ראפ
קריירה

בשנת 1979 עזבה את ביתה ונסעה לניו יורק על מנת לעסוק במשחק. היא הרבתה להופיע על בימות תיאטרון קטנות ופרסומות טלוויזיה בטרם זכתה בתפקידה הראשון כשילה, רקדנית אקזוטית, בדרמה היומית "כל ילדיי". באותה התקופה שיחקה בהצגות ברודוויי נחשבות וכן זכתה לפרס הביקורת של מגזין התיאטראות הניו-יורקי.
במשך כל שנות השמונים התמקדה במשחק בברודוויי והנחשבה לאחת השחקניות המוערכות ביותר בתחום התיאטרון. לקראת סוף שנות השמונים, שיחקה את תפקיד המזכירה בסרטו של טום הנקס, "ביג".
ראפ המשיכה בתפקידי משנה בטלוויזיה בשנות התשעים, ובתפקידים ראשיים על בימות ברודוויי. בשנת 1995 שיחק בסדרה הקומית "המופע של ג'ף פוקסוורת'י" בעונה הראשונה, בתפקיד גייל. בשנת 1996 השתתפה בפרק של הסדרה "סיינפלד" בתפקיד סוכנת ההזמנות של ג'רי סיינפלד, תפקיד עליו קיבלה מספר פרסים. בשנת 1997 הצטרפה לקאסט של "חברים" למשך שלוש עונות בתפקיד אליס נייט, מורה לכלכלת בית שהתאהבה והתחתנה עם אחיה של פיבי בופה, פרנק ג'וניור ג'וניור.
פריצתה הגדולה והבולטת ביותר התרחשה בשנת 1998, כאשר לוהקה לתפקיד קיטי פורמן בסדרה "מופע שנות ה-70", מה שנחשב לתפקידה הגדול ביותר עד כה. בשנת 2005 חזרה לסדרה "כל ילדיי" לפרק אחד בתפקיד ויקטוריה, אישה מחוסרת דיור. בשנת 2006 ירדה "מופע שנות ה-70" מהמסך, וראפ לוהקה מיד למספר תפקידים ראשיים ומשניים בסדרות בארצות הברית שחלקן הגיעו לישראל.
בשנת 2021 ראפ הופיעה בפרק הראשון במיני סדרה של דיסני + "וונדה-ויזי'ן" ושיחקה את אשתו של מר. הארט (שרון דייוויס)
פילמוגרפיה > קולנוע

ביג - 1988
סיפורה של בטי ברודריק - 1992
סמל בילקו - 1996
שומרי השעונים - 1997
ללא הגיון - 1998
המשחק - 2004
חיית המחמד של המורה - 2004
גארפילד - 2004
13 בר מזל - 2005
חברים באוויר - 2006
ריגול השימפנזים - 2005
בסגנון הישן (אנ') - 2007
ג'קסון - 2008
היא לא בליגה שלך - 2010
השדות - 2010
חברים מפחידים - 2011
היא רוצה אותי - 2012
סופר חברים (2013) - דיבוב
המין השני (2014)
פרל (2016) - סרט טלוויזיה
פילמוגרפיה > טלוויזיה

ספנסר - 1987
קייט ואלי - 1987
The Days and Nights of Molly Dodd‏ - 1988
ניוהארט - 1989
אמהות, בנות ומאהבים - 1989 (סרט טלוויזיה)
מלחמת האזרחים - 1991
חוקי דייוויס - 1991 עד 1992
בלוסום - 1992
אריזה משפחתית - 1992
צלו של ערב - 1993
פנום - 1993
בקו החובה: אמבוש בוייקו - 1993 (סרט טלוויזיה)
פרקליטי אל איי - 1993
ההרפתקה של בריסקו קאונטי - 1991, 1993–1994
קן ריק - 1994
הלבבות הבוערים - 1994
סיבת המוות; רצח - 1994
המשרד - 1995
ER‏ - 1995
אם לא בשבילך - 1995
סיינפלד - 1995, 1996
המופע של ג'ף פוקסוורת'י - 1996-1995
קרוליין בעיר - 1996
חברים - 1996, 1997, 1998
הרקיע השביעי - 1997
מגע של מלאכים - 1997
מעל הפסגה - 1997
לשמור ולנצור - 1998
לירח וחזרה - 1998
מופע שנות ה-70 - 1998–2006
חוק וסדר - 2006
יותר טוב איתך - 2011
החווה (2018-2017)
אני מרגישה רע (2018)
FAIR MARKET VALUE - סרט טלוויזיה / 2020
וונדה-ויז'ן (2021)
מופע שנות ה-90 (2023–2024)
אגתה לאורך כל הדרך (2024)
ג'בע (כרמל)

| --- | --- |

 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז חיפה (המנדט)
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  המאה הראשונה לפני הספירה
 שטח:  7,012 דונם (1945)
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  24 ביולי 1948
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  1,140 (1945)
 קואורדינטות:  32°39′05″N 34°57′43″E﻿ / ﻿32.65131944°N 34.96204167°E﻿ / 32.65131944; 34.96204167 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) ג'בע(למפת הכרמל רגילה) ג'בע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'בע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'בע  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ג'בע (בערבית: جبع) היה כפר ערבי במחוז חיפה. הכפר היה ממוקם כ-18.5 קילומטרים דרומית לחיפה, בסמוך להר הכרמל, ובמרחק של 3.25 קילומטרים מזרחית לים התיכון. הכפר התפנה מיושביו ב-24 ביולי 1948, כחלק ממבצע שוטר במלחמת העצמאות.
היסטוריה > העת העתיקה

עיקר האזכורים של הכפר מצויים בכתבים של ההיסטוריון היהודי יוסף בן מתתיהו, בן המאה ה-1 לספירה. הורדוס מלך יהודה בנה את הכפר לחיל הפרשים שלו במאה הראשונה לפני הספירה וקרא לו "עיר הפרשים".
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

בשנת 1517 סופחה ארץ ישראל לאימפריה העות'מאנית. על-פי רישום המס של 1596, הכפר היה שייך לנהייה של עתלית, כחלק מהסנג'ק של הכפר לג'ון. בהתאם לרישום המס, בכפר גרו 18 משפחות, כולן מוסלמיות. על תושבי הכפר הוטל מס בשיעור קבוע של 25% על גידולים חקלאיים, ביניהם: חיטה, שעורה, פירות קיץ, עזים וכוורות דבורים, בנוסף לתשלומים נוספים, שנגבו לעיתים. סך כל המס היה 7,800 אקצ'ה.
השגריר הבריטי רוג'רס דיווח ב-1859 שחיים בכפר 150 תושבים, עם גידולים חקלאיים על שטח של 18 פדאנים. 'סקר ארץ ישראל המערבית' של הקרן לחקר ארץ ישראל מ-1873 מצא כי: "ישנם שני קברי אבן אטומים בקצה הדרומי של הכפר, ואחד נוסף שלו חצר של 14 רגל מרובעת, בעומק של שתי רגל; שתי דלתות מובילות אל חדרי קבורה. באחד מאותם חדרים ישנם שלושה תאים לארונות קבורה על כל אחד מהקירות; בחדר השני ישנם שני תאים, מרווח של 5 רגל ושישה אינצ'ים, עם שני קברים מקבילים מתחת לקשת, עם הרגליים לכיוון החדר. על כן, זו היא דוגמת מעבר (השוו לשייח' אבריק). ישנן כמה מערות צפונית לכפר, ועוד קבר בראש העמק. אותו העמק יוצר את הגומחה שבה הכפר עומד". סקר ארץ ישראל המערבית מ-1882 מתאר את הכפר כך: "כפר קטן בגומחה שעל מדרון גבעה בקרבה למישור; הבתים עשויים בעיקרם מאבן. מחנה הסוקרים מוקם באחד מכרמי הזיתים שנמצאים מערבית לכפר ומתחתיו. אספקת המים של הכפר מגיעה מבאר בצד הצפון-מזרחי. הבאר מצוידת באבוס וגלגל. המקום נראה עתיק, ויש בו קברי אבן ומערות".
בג'בע היה בית-ספר יסודי לבנים, שהוקם על ידי העות'מאנים ב-1885.
היסטוריה > המנדט הבריטי

לפי מרשם האוכלוסין הבריטי של 1922, בג'בע היו 523 תושבים, כולם מוסלמים. כמות התושבים גדלה לפי מרשם האוכלוסין של 1931 ל-762, שניים מתוכם נוצרים והשאר מוסלמים. כל התושבים התגוררו ב-158 בתים. לפי מרשם האוכלוסין של 1945, אוכלוסיית הכפר גדלה ל-1,140 תושבים, כולם מוסלמים, עם 7,012 דונמים. מתוכם, 450 דונמים היו מטעים, 4,255 שדות לגידול דגנים, ו-60 היו שטח בנוי.
הכפר היה אחד משלושת היישובים שכונו המשולש הקטן שתקפו את התחבורה היהודית למרגלות המורדות המערביים של הכרמל על כביש חיפה תל אביב הישן עד לחסימתה.
ניתן למצוא במקום היום קברי אבן ומאפיינים חקלאיים.
היסטוריה > לאחר 1948

באזור הכפר נבנה מצפה עופר. המושב גבע כרמל בנוי קילומטר וחצי צפון-מערבית להריסות הכפר.
הערות שוליים

↑  מלחמת היהודים, ספר ב', פרק י"ח א': "ומשם פנו אל קֶדֶשׁ (קַדַסָה) אשר לצורים ואל עכו (פְּטוֹלֵמַאיס) ואל גבע ואל קיסריה לשלח בהן אש."
↑  קדמוניות היהודים (xv.viii.§5), מלחמת היהודים (iii.iii.§1); הכפר נקרא 'גבע' בידי פליניוס הזקן, היסטוריה טבעית (v.19.75).
↑  Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft. ISBN 3-920405-41-2
↑  Khalidi, Walid (1992). All That Remains: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948. Washington D.C.: Institute for Palestine Studies. ISBN 0-88728-224-5.
1 2 3  Conder, Claude Reignier; Kitchener, H. H. (1882). The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 2. London: Committee of the Palestine Exploration Fund. (p. 251)
↑  מפת האזור עליה מסומנים שלושת הישובים, 1942, בהוצאת 'ההגנה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
חופשי (אלבום של אדם)

"חופשי" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי אדם. את האלבום הוציאה בשנת 1989 לאור חברת התקליטים פונוקול בשני פורמטים: תקליטור בקטלוג 2–1001 ותקליט בקטלוג 1001-1. "חופשי" לא זכה להצלחה מסחרית לה זכו שני אלבומיו הראשונים.
רקע והפקה

"תפקיד חיי" היה הסינגל היחידי שהצליח להיכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. אדם סיפר כי באותה עת קיבל מספר שירים מחברו הטוב רון רוזנפלד. את השירים סינן מתי כספי, שהפיק את "חופשי". לטענתו, באותה תקופה הקהל שלו לא הבין את כוונתו האמיתית בשיריו ואת תוכניהם. על שיתוף הפעולה ביניהם סיפר כספי כי הוא למד מאדם המון. לדבריו, היו לו שאיפות ומטרות מיוחדות באלבום הזה. הוא רצה להביא גוון אחר שלו שמאזיניו טרם שמעו. ”העבודה ביחד הייתה מרתקת. אדם הוא איש קשה ולא ממקום רודה, הוא יודע בדיוק מה הוא רוצה לעשות” – אמר כספי.
בהתאם למסורת של אדם נכללה באלבום גרסת כיסוי לשיר ישראלי מוכר. ביצירה זו החליט לבצע את "בלדה בין כוכבים", פזמון שכתב יענקל'ה רוטבליט והלחין שלום חנוך. השיר בוצע במקור על ידי מרדכי "פופיק" ארנון. לימים שיבח ארנון את אדם על גרסתו.
רשימת רצועות

| חופשי> מס' | חופשי> שם | חופשי> משך | חופשי>  | חופשי>  | חופשי>  | חופשי>  | חופשי>  | חופשי>  | חופשי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | איש עוד לא הכיר אותי  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ב' הקטנה  | 4:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | תפקיד חיי  | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | בלדה בין כוכבים  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מלאכים בשמי ברלין  | 5:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | על במה  | 4:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | פנינים מדמעות  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | עיר כסף  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | בלב אפריקה  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | יש אהבה  | 4:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 41:03 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  אדם* – חופשי, דיסקוגס
| אדם |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | סוד • מרחוק לרחוק • חופשי • הימים שאנחנו ביחד • סוד האחד • רגעים קטנים • גאולה |  |
| אלבומי אוסף | פעמיים ביום • אדם – האוסף |  |
| אלבומי הופעה | LIVE זאפה – הלהיטים הגדולים • לייב בגריי 2023 |  |
| סינגלים | "לא לוקח בקלות" • "הכרזת מלחמה" • "ימים ברקיע" • "אין מוצא" • "בלדה בין כוכבים" • "סוד" • "תמונות" • "נוסע רחוק" • "מצטער" • "היא רוקדת לבדה" • "שקיעה אחת" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "מרחוק לרחוק" • "מכור לאהבה" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "תפקיד חיי" • "פעמיים ביום" • "עד" • "ברוש" • "לילות אהבה" • "נגד הגורל" • "סוס מעץ" • "מחר יהיה שקט" • "הדברים הכי פשוטים" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 36628119-5b8a-46b6-be76-10998764f33c
פצלי ברג'ס

| --- | --- |
אותויה, תולעת בעלת גוף רך, מצויה בשפע בפצלי ברג'ס
אותויה, תולעת בעלת גוף רך, מצויה בשפע בפצלי ברג'ס
 תכונות
 סוג:  תצורה
 גיל:  מיאולינגיאן  497–509 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
 ליתולוגיה:  פצלים
 קרויה על שם:  הר ברג'ס בקולומביה הבריטית
 השם נקבע על ידי:   צ'ארלס דוליטל וולקוט ב-1911
 מיקום
 אזור:  הפארק הלאומי יוהו והפארק הלאומי קוטניי
 מדינה:  קנדה
 קואורדינטות:  51°26′N 116°28′W﻿ / ﻿51.433°N 116.467°W﻿ / 51.433; -116.467
 חלק מ:  תצורת סטיבן (Stephen Formation)
 עובי:  161 מטרים
 מפה המדגישה את הפארק יוהו באדום
פצלי ברג'ס (באנגלית: Burgess Shale) הם תצורה גאולוגית המכילה מאובנים שנחשפה בהרי הרוקי הקנדיים של קולומביה הבריטית בקנדה. הפצלים מפורסמים בשל השתמרות יוצאת דופן של הרקמות הרכות של המאובנים שבהם מלפני 508 מיליון שנים (אמצע קמבריון). זו אחת משכבות המאובנים הקדומות ביותר המכילות דפוסים של החלקים הרכים.
יחידת הסלע היא שכבת פצלים שחורים, והיא בולטת בכמה מקומות סמוך לעיירה פילד בפארק הלאומי יוהו ומעבר קיקינג הורס. מחשוף נוסף נתגלה בפארק הלאומי קוטניי, 42 קילומטרים דרומית משם.
רקע גאולוגי

המרבצים המכילים את המאובנים של פצלי ברג'ס קשורים לתצורת סטיבן (Stephen Formation), אוסף של אבני בוץ מעט גיריים, שגילה 508 מיליון שנים. השכבות הורבדו בבסיס צוק בגובה 160 מטרים מתחת לעומק שגלי סערה היו מסוגלים לזעזע. הצוק התלול היה מורכב מהשוניות הגיריות של תצורת קתדרל (Cathedral Formation), שנוצרה כנראה זמן קצר לפני ההרבדה של פצלי ברג'ס. התהליך המדויק של יצירת התצורה אינו ודאי, אבל ההשערה המקובלת ביותר היא שהקצה של שונית תצורת קתדרל ניתק מיתרת השונית, צנח והובל למרחק, ייתכן אפילו קילומטרים, מקצה השונית. שפעול מאוחר יותר של העתקים בבסיס התצורה הוביל להתפרקותה מבערך 509 למ"ש. תהליך זה השאיר צוק תלול, שתחתיתו הייתה מוגנת מהפחתת הלחץ הטקטונית משום שאבן הגיר של תצורת קתדרל עמידה ללחצים. הגנה זו מסבירה מדוע לא ניתן לעבוד עם מאובנים שנשמרו הרחק מתצורת קתדרל, לחץ טקטוני של השכבות יצרו פיצול אנכי ששבר את הסלעים, ולכן הם פיצלו את המאובנים במאונך. מחצבת וולקוט הוציאה מקרבה מאובנים יוצאי דופן משום שהייתה קרובה לתצורת סטיבן, ואכן המחצבה נחפרת כיום קרוב מאוד לצוק מהקמבריון.
רקע גאולוגי > סטרטיגרפיה

תצורת פצלי ברג'ס מכילה עשרה פרטים, הפרט הידוע ביותר מכונה פרט פצלי מחצבת וולקוט (Walcott Quarry Shale Member) ובו השכבה העשירה ביותר בפילופודים (Phyllopoda, תת-מחלקה של סרטנים מסננים שאיבריהם דומים לעלים).
טפונומיה

בתחילה שיערו שפצלי ברג'ס הושקעו במים נטולי חמצן, אבל המחקר הראה שחמצן היה זמין ברציפות במשקע. ההשערה בדבר הסביבה נטולת החמצן התבססה על כך שבסביבה כזו אורגניזמים שמתו אינם נרקבים, והיא גם יוצרת את התנאים הכימיים המאפשרים שימור של הרקמות הרכות של האורגניזמים. מעבר לכך, היא מצמצמת את כמות האורגניזמים החופרים מחילות. מחילות וסימני עקבות נמצאו בשכבות המכילות אורגניזמים בעלי גוף רך, אבל הם נדירים ובדרך כלל התחום שלהם מוגבל. נביעת מים מלוחים היא השערה חליפית להשתמרות הרקמות הרכות.
קיימים אתרי לאגרשטטה רבים מהקמבריון ברי השוואה לפצלי ברג'ס. למעשה, אוסף מאובנים מסוג זה נפוצים בקמבריון הרבה יותר מאשר בכל תקופה אחרת. הסיבה לכך היא פעילות חפירת מחילות מוגבלת. משום כך כאשר פעילות של ערבול ביוגני (bioturbation) הפכה שכיחה יותר ויותר בקמבריון הפכו סביבות המסוגלות לשמר את החלקים הרכים של אורגניזמים נדירות הרבה יותר (תיעוד המאובנים של בעלי חיים מהפרקמבריון דליל ומעורפל).
ביוטה

הביוטה של פצלי ברג'ס טיפוסית למרבצים של אמצע הקמבריון. אף שאורגניזמים הכוללים חלקים קשים מהווים בסך הכול 14% מהקהילה, נמצאים אותם אורגניזמים ביחסים דומים באתרי קמבריון אחרים. פירושו של דבר שאין סיבה להניח שהאורגניזמים נטולי חלקים קשים יוצאי דופן בכל אופן. למעשה, רבים מהם מופעים באתרי לאגרשטטה אחרים ממקומות ומתקופות אחרים.
הביוטה כוללת מגוון של אורגניזמים. אורגניזמים המסוגלים לנוע בכוחות עצמם (נקטוניים) נדירים באופן יחסי, כשמרבית האורגניזמים הם שוכני קרקעית ים רדוד, או שנעים עם הזרמים או שהם צמודים באופן קבוע לקרקעית הים. כשני שלישים מהאורגניזמים של פצלי ברג'ס ניזונו מתוכן אורגני בקרקעית הים הבוצית, בעוד שכמעט שליש סיננו חלקיקים דקים מתוך עמוד המים. פחות מ-10% מהאורגניזמים היו טורפים או אוכלי נבלות, אם כי משום שאורגניזמים אלו היו גדולים יותר, הביומסה נחלקה שווה בשווה בין אורגניזמים מסנני אוכל, ניזונים מהקרקעית וטורפים ואוכלי נבלות.
עבודה עם פצלי ברג'ס

המאובנים של פצלי ברג'ס השתמרו כשכבה פחמתית שחורה דקה על פצלים שחורים, ומשום כך קשה לצלם אותם. עם זאת, טכניקות צילום שונות יכולות לשפר את איכות הצילומים. טכניקות אחרות כוללות מיקרוסקופ אלקטרונים סורק, Electron microprobe וקמרה לוסידה.
לאחר שהוכנו תמונות, יש לקחת בחשבון להשפעות של ריקבון וטפונומיה לפני שניתן יהיה לבצע שחזור אנטומי נכון. שיקול שילוב המאפיינים מאפשר לחוקרים לקבוע את הזיקה הטקסונומית.
ראו גם

המפץ הקמבריוני
פצלי מפרץ אמו
לקריאה נוספת

Gould, Stephen Jay & Conway Morris, Simon. Debating the significance of the Burgess Shale: Simon Conway Morris; Stephen Jay Gould. "Showdown on the Burgess Shale". Natural History Magazine. 107 (10): 48–55.
Conway Morris, Simon. The Crucible of Creation: The Burgess Shale and the Rise of Animals, Oxford University Press, Oxford, 1998 (paperback 1999) ISBN 0-19-850197-8 (hbk), ISBN 0-19-286202-2 (pbk)
Fortey, Richard. Trilobite: Eyewitness to Evolution, Flamingo, 2001. ISBN 0-00-655138-6
Gould, Stephen Jay. Wonderful Life: Burgess Shale and the Nature of History, Vintage, 2000. ISBN 0-09-927345-4
Briggs, D. E. G.; Erwin, Douglas H. & Collier, Frederick J. The Fossils of the Burgess Shale, Smithsonian, 1994. ISBN 1-56098-364-7
Caron, Jean-Bernard; Gaines, Robert R.; Aria, Cédric; Mángano, M. Gabriela; Streng, Michael (בפברואר 2014). "A new phyllopod bed-like assemblage from the Burgess Shale of the Canadian Rockies". Nature Communications. 5: 3210. Bibcode:2014NatCo...5.3210C. doi:10.1038/ncomms4210. ISSN 2041-1723. PMID 24513643. {{cite journal}}:  (עזרה)
שנות ה-20 של המאה ה-12

שנות ה-20 של המאה ה-12 היו העשור השלישי של המאה ה-12, החלו ב-1 בינואר 1120 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1129.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

1120 – ניצחון משמעותי של צבאותיו של אלפונסו הראשון, מלך אראגון על צבאות האלמורבידים.
12 באוגוסט 1121 – קרב דידגורי, קרב של הממלכה הגאורגית המאוחדת כנגד הסלג'וקים. נקרא על ידי הגאורגים גם "הניצחון המהולל"
7 ביולי 1124 – מסע הצלב הראשון: צור נופלת בידי הצלבנים
1126 – ניצחון משמעותי של אלפונסו הראשון, מלך אראגון בקרב ליד לוסנה. לאחר הגעה לחוף הים בדרום חצי האי הוא חזר לממלכתו בלתי מנוצח.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

23 בספטמבר 1122 – חתימת הסכם וורמס בין האפיפיור קליקטוס השני לבין היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ההסכם סימן סיום הלחימה בין הצדדים
1123 – ועידת לטראנו הראשונה. ועידה אקומנית שסיימה את מאבק האינווסטיטורה
27 באפריל 1124 – דייוויד הראשון מוכתר למלך סקוטלנד
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
2 במרץ 1127 – התנקשות בחיי שארל "הטוב", הרוזן מפלנדריה
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

התנקשות בחיי שארל "הטוב", הרוזן מפלנדריה
אסאהי (אוניית מערכה, 1899)

| --- | --- |

"אסאהי" ב-1906
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי הקיסרי היפני
 דגל הצי:  
 חברת ספנות:  John Brown & Company
 סדרה:  Shikishima-class battleship
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ג'ון בראון ושות' 
 הוזמנה:  1896
 תחילת הבנייה:  1 באוגוסט 1897
 הושקה:  13 במרץ 1899
 תקופת הפעילות:  28 באפריל 1900 – 1942 (כ־41 שנים)
 אחריתה:  הוטבעה על ידי טורפדו אמריקאי
 מיקום:  10°N 110°E﻿ / ﻿10°N 110°E﻿ / 10; 110 
 מידות
 אורך:  129.6 מטר
 רוחב:  22.9 מטר
 שוקע:  8.3 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  18 קשר
 גודל הצוות:  773 קצינים וחוגרים
 טווח שיוט:  9,000 מייל ימי
 הנעה:  טורבינות קיטור המופעלות על ידי 25 דודים
 
אסאהי (ביפנית: 朝日; "השמש העולה" או "שמש הבוקר", באנגלית: Japanese battleship Asahi) הייתה אוניית מערכה מסוג פרה-דרדנוט של הצי הקיסרי היפני. היא נבנתה בבריטניה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19, מכיוון שהתעשייה היפנית לא הצליחה אז לייצר ספינת מלחמה ברמה טכנית כזו.
זמן קצר לאחר מסירתה היא הפכה לאוניית הדגל של הצי הקיסרי. האונייה השתתפה בכל הקרבות הימיים הגדולים של מלחמת רוסיה-יפן בשנים 1904–1905 ובקרב הים הצהוב, וסבלה מפגיעות קלות בקרב צושימה. האונייה לא השתתפה בקרבות מלחמת העולם הראשונה, אבל היה לה תפקיד בהתערבות הסיבירית של 1918.
ב-1921 שובצה האונייה במשמר החופים, ושנתיים לאחר מכן פורקה מנשקה במסגרת אמנת וושינגטון והוסבה לספינת מחסן לצוללות ולספינת אימונים. לאחר מכן הפכה למחלצת צוללות והוכנסה למילואים ב-1928. ב-1937, לאחר פרוץ מלחמת סין-יפן השנייה, היא שימשה להובלת חיילים ומשנת 1938 היא שירתה כספינת תיקון, תחילה בשנחאי הכבושה על ידי היפנים, ולאחר מכן במפרץ קאם ראן (אנ') בהודו-סין. ב-1942, היא קיבלה הוראה להפליג לסינגפור כדי לתקן סיירת קלה פגומה, ובדרך חזרה הוטבעה על ידי צוללת אמריקאית, USS Salmon (אנ')
היסטוריית בנייתה

בהתבסס על מסקנות מלחמת סין-יפן הראשונה בשנים 1894–1895, פתחה יפן ב-1896 תוכנית פיתוח של עשר שנים כדי לחדש את הצי הקיסריו ולהגדיל את מספר אוניות המלחמה שלו. בסיס התוכנית היה בניית שש אוניות מלחמה חדשות ושש סיירות משוריינות, שעלויותיהן כוסו על ידי שלושים מיליון פאונד של פיצויי המלחמה מסין. מכיוון שליפן לא היה את הרקע הטכנולוגי והתעשייה לבניית אוניות מלחמה מודרניות, האוניות הוזמנו ממפעלים באנגליה. האסאהי תוכנן על ידי Clydebank Engineering & Shipbuilding Company (John Brown & Company) של סקוטלנד בשנת 1897.
מבנה האונייה ותיאורה

התכנון של האסאהי התבסס על אוניות המערכה הבריטיות מדגם "פורמידאבל" (אנ') אך החימוש שלה כלל שני תותחים בגודל שישה אינץ' (152 מ"מ). אורך האונייה היה 129.6 מטר, רוחבה 22.9 מטר, וגובה גוף האונייה 8.3 מטר. עם עומס ממוצע, נפח האוניה היה 15,400 טון. תחתית האונייה כללה 55 תאים אטומים למים והדפנות כללו 223 תאים אטומים למים. כספינת הדגל, הצוות המלא שלה כלל 773 מלחים וקצינים, כולל הצוות של האדמירל.
האסאהי הונע על ידי שני מדחפים, שכל אחד מהם הופעל על ידי מנוע קיטור מורחב פי שלושה עם שורה של בוכנות ממוקמות אנכית. הקיטור הדרוש סופק על ידי 25 דודי חימום שפעלו בלחץ של 17.03 בר. מנועי הקיטור של 15,000 כוחות הסוס הבטיחו לספינת הקרב, בעיקרון, מהירות של 18 קשר (33.9 קמ"ש), אך היא הגיעה גם ל-18.3 קשר בהפלגת המבחן שלה. עם עומס של 2,000 טון פחם ומהירות של עשרה קשרים, טווח הפעילות שלה היה כ-9,000 מייל ימי (17,000 ק"מ) ללא אספקת פחם נוספת. המכשירים החשמליים הופעלו על ידי שלושה גנרטורים חשמליים (דינמו) שהיו מונעים בקיטור, כל אחד של 4.8 קילוואט.
החימוש העיקרי של האסאהי היה ארבעה תותחים בקוטר 30 מ"מ (12 אינץ') מתוצרת חברת Elswick Ordnance Company (Armstrong Whitworth) שכבר שימשו על אוניות מלחמה יפניות. הם הוצבו שניים-שניים במגדלים הניתנים לסיבוב בחרטום ובירכתיים של האונייה. הצריחים יכלו להסתובב 240 מעלות. התותחים שקלו 850 פאונד (386 ק"ג) והפגזים (קליעים) נורו במהירות לוע של 730 מטר/שנייה.
החימוש המשני של ספינת הקרב כלל 14 יחידות של תותחי שישה אינץ' בקוטר (152 מ"מ) של ירי מהיר. שמונה תותחים הוצבו על הסיפון הראשי ושישה האחרים על המבנה העליון. פגזיהם שקלו מאה פאונד (45 ק"ג) והקליעים שלהם נורו במהירות לוע של 700 m/s. תותחי האש המהירה במשקל 12 קילו שימשו כהגנה מפני התקפות טורפדו.
בנייתה והקרבות הראשונים

שדרית ההאסאהי הונחה ב-1 באוגוסט 1899 בקליידבנק (אנ') סקוטלנד. את הבנייה החלה חברת Clydebank Engineering & Shipbuilding, שבינתיים נרכשה על ידי חברת John Brown & Company. האונייה הושקה ב-13 במרץ 1900 ונמסרה ללקוח ב-31 ביולי 1900. מסירתה נדחתה בשלושה חודשים מכיוון שעלתה על שרטון ליד Southsea במהלך הפלגת הניסוי שלה, שדרשה תיקונים בתחתית האונייה. האונייה יצאה מפורטסמות', אנגליה והגיעה ליוקוסוקה, יפן ב-23 באוקטובר. חצי שנה לאחר מכן, ב-22 במאי 1901, הפכה לספינת הדגל של הצי הקבוע של הצי הקיסרי.
עם פרוץ מלחמת רוסיה-יפן, הוצבה האסאהי, בפיקודו של קפטן ג'מאדה היקוהאצ'י, לפלגה הראשונה של הצי הראשון של יפן. ב-4 בדצמבר 1904 השתתפה בקרב פורט ארתור. אדמירל היהאצ'ירו טוגו התכוון לפתוח בהתקפת לילה מפתיעה על הצי הרוסי של האוקיינוס השקט שעגן מול פורט ארתור, אך הסיירת בויארין הבחינה בהם והזעיקה את הצי הרוסי ואת משמר החופים. טוגו הורה להשתמש בתותחים הראשיים לירי לעבר מבצרי החוף ובקטנים יותר נגד אוניות אויב. זו התבררה כהחלטה גרועה, התותחים היפנים בגודל שמונה ושישה אינץ' לא הצליחו לגרום נזק רציני לאוניות הרוסיות המשוריינות, שהצליחו מעט יותר בתקיפת היפנים. כתוצאה מההתנגשות 17 מלחים רוסים ו-60 מלחים יפנים נפצעו או נהרגו. האסאהי לא נפגעה.
קרב צושימה

ב-27 במאי 1905, במהלך קרב צושימה, התמקמה האסאהי מאחורי ספינת הקרב מיקאסה. האוניות הרוסיות ריכזו את האש שלהן על המיקאסה, כך שהאסאהי לא ניזוקה. במחצית השנייה של הקרב ירו תותחי האונייה 142 פגזים בגודל 12 אינץ', יותר מכל ספינה אחרת. היא ספגה בסך הכל חמש פגיעות, אך אף אחת מהן לא גרמה לנזק משמעותי. היפנים איבדו בסך הכל 110 הרוגים ו-590 פצועים בקרב צ'ושימה, שהסתיים בניצחון יפני מוחלט וכבשו חמש אוניות מערכה רוסיות.
אחרי המלחמה

ב-1908, יחד עם כמה אוניות נוספות, היא ליוותה את הצי הלבן הגדול האמריקאי במסעו מסביב לעולם דרך מימי יפן. ב-1914 היא הפכה לספינת אימונים ארטילרית, ב-1917 הוחלפו התותחים המקוריים שלה מתוצרת בריטניה ביפניים. ב-1918 היא השתתפה בהתערבות היפנית במלחמת האזרחים הרוסית כספינת הדגל של הצי שלה. היא ליוותה בעיקר נושאות גייסות וסיירה בחוף קמצ'טקה. ב-1 בספטמבר 1921 סווגה מחדש כספינת משמר חופים ממדרגה ראשונה, אך חימושה הוצא משימוש בשנה שלאחר מכן בהתאם לאמנת וושינגטון. עקב הסרת התותחים והשריון הופחתה נפחה ל-11,625 טון ומהירותה הוגבלה ל-12 קשר.
לקריאה נוספת

Brook, Peter (1999). Warships for Export: Armstrong Warships 1867 – 1927. Gravesend, Kent, UK: World Ship Society. ISBN 0-905617-89-4.
Forczyk, Robert (2009). Russian Battleship vs Japanese Battleship, Yellow Sea 1904–05. Oxford, UK: Osprey. ISBN 978-1-84603-330-8.
Lengerer, Hans.  Ahlberg, Lars (ed.). "Japanese Battleships and Battlecruisers – Part II". Contributions to the History of Imperial Japanese Warships (Paper V): 6–32.
Lengerer, Hans.  Ahlberg, Lars (ed.). "Japanese Battleships and Battlecruisers – Part III". Contributions to the History of Imperial Japanese Warships (Paper VI): 7–55.
Preston, Antony (1972). Battleships of World War I: An Illustrated Encyclopedia of the Battleships of All Nations 1914–1918. New York: Galahad Books. ISBN 0-88365-300-1.
Silverstone, Paul H. (1984). Directory of the World's Capital Ships. New York: Hippocrene Books. ISBN 0-88254-979-0.