stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיני חוזים
הגדרת החוזה

חוזה הוא הסכם אכיף. דיני החוזים מגדירים את הכללים, העקרונות והסטנדרטים שבמסגרתם תיאכף התחייבות בפועל או שתקנה היא זכויות אחרות (לבד מזכות האכיפה) מקבילות או משלימות (כגון פיצויים בשל הפרת החוזה). רוב השיטות המשפטיות מבחינות בין התחייבות סתמית אשר איננה ניתנת לאכיפה, להתחייבות חוזית הניתנת לאכיפה. מקובל לסבור כי ההבחנה בין "הסכם" ובין "חוזה" הוא יסוד האכיפות או התוקף המשפטי. מקום שלפנינו הסכם הנעדר תוקף משפטי, לפנינו הסכם של כבוד, ומקום שלפנינו הסכם בעל תוקף משפטי, הרי שלפנינו חוזה.
חוזה נִכְרָת כאשר יש "הצעה וקיבול", בהתאם לדרישות פרק א' של חוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג-1973. "הצעה", בהתאם לדרישות החוק, היא פנייה של אדם לחברו המעידה על גמירת דעתו של המציע להתקשר עם הניצע בחוזה, והיא טומנת בחובה את הפרטים המהותיים הכלולים בהצעה. "קיבול", בהתאם לדרישות החוק, הוא הודעת הניצע שנמסרה למציע ומעידה על גמירת דעתו של הניצע להתקשר עם המציע בחוזה לפי ההצעה. מקובל לסבור כי משמעות דרישת גמירת הדעת היא כוונה רצינית ושלמה להתקשר בחוזה המסוים עם האדם המסוים. על מנת שתהיה התחייבות חוזית, נדרש אפוא שהצדדים לחוזה יהיו מודעים להתחייבות שהם נוטלים על עצמם, ושתהיה להם כוונה להיכבל משפטית בחוזה המסוים.
דרישה נוספת לכריתת החוזה היא זו המתבטאת במבחן המכונה "הכוונה ליצור יחסים משפטיים". שאלה שבה נחלקו העמדות היא האם מבחן "הכוונה ליצירת יחסים משפטיים" הוא מבחן נפרד וחיצוני ליסוד "גמירת הדעת" האמור בחוק החוזים, או שמא הוא מבחן הנטמע והכלול בו. בעבר, הובעה בפסיקת בית המשפט העליון העמדה שמבחן הכוונה ליצירת יחסים משפטיים הוא חלק מיסוד גמירת הדעת הנבחן המתווה את דרכי יצירת החוזה. מנגד, יש שהביעו עמדה כי מבחן הכוונה ליצירת יחסים משפטיים הוא מבחן סף, חיצוני ונפרד, ליסוד גמירת הדעת. לפי עמדה זו, עוד לפני שבוחנים את השאלה האם נכרת חוזה בין הצדדים בהתאם ליסודות האמורים בחוק, יש לבחון האם הייתה כוונה מקדמית ליצירת יחסים משפטיים במערכת היחסים הנדונה. שאלה זו, איננה רק שאלה עובדתית הבוחנת את המסגרת החברתית שבה ניתנה ההתחייבות (למשל, האם ההתחייבות ניתנה במסגרת עסקית או במסגרת אינטימית בין מכרים) אלא גם שאלה של מדיניות משפטית כללית, שבהתאם לה ניתן להוציא מגדרי דיני החוזים התחייבויות שלא ראוי ולא נכון לעסוק בהן במסגרת הדין.
חופש החוזים

ערך חשוב, אולי המרכזי ביותר, בדיני החוזים הוא עקרון חופש החוזים. חופש החוזים עשוי להיות מוצדק הן על ידי תפיסות אינדיבידואליסטיות (מטעמים של אוטונומיית הרצון החופשי) והן על ידי תפיסות כלכליות המקנות משנה תוקף לרצונם החופשי של הצדדים (מטעמים של השאת רווחת הפרטים המתקשרים והרווחה המצרפית). עקרון חופש החוזים בא לידי ביטוי בהוראות חוק החוזים לפיהן חוזה יכול להכרת בכתב או בעל פה, ובעיקר בסעיף 24 לחוק החוזים (חלק כללי), הקובע כי תכנו של החוזה הוא ככל שיסכימו הצדדים. ביטוי נוסף לעקרון חופש החוזים מצוי בדברי חקיקה רבים המאפשרים התנאה מצד הצדדים על הוראותיהם. במקרים רבים ניתן באמצעות הסכמה בין צדדים להתנות על הוראות חוקים מסוימים. מקובל לומר כי אחד המאפיינים של החקיקה האזרחית הישראלית היא היכולת להתנות על הוראותיה. עם זאת, קיימים חוקים אשר אינם מאפשרים להתנות על הוראותיהם באמצעות "חוזה" בין שני הצדדים גם אם שני הצדדים מעוניינם בכך (לדוגמה: שעות עבודה ומנוחה והגנה על רוכשי דירות, לדוגמה עקרונות כלליים המגבילים את חופש החוזים כגון 'תקנת הציבור'). אופן כריתת החוזה גם הוא, לעיתים, מותנה בדרישות צורניות פורמליות בהקשרים מסוימים. למשל, עסקה במקרקעין אינה יכולה להתבצע בעל פה וטעונה מסמך בכתב (סעיף 8 לחוק המקרקעין, תשכ"ט-1969). אם כי המגמה הברורה בהקשר זה בשנים האחרונות היא לסטייה מדרישות פורמליות תוך התקרבות להכרעות ערכיות-מהותיות הנסבות על מהות הפעולה - ועל עקרונות נוספים, כגון עקרון תום הלב - ולא על צורתה החיצונית של הפעולה.
היסטוריה של דיני החוזים בישראל

עם קום המדינה היה הבסיס המשפטי לדיני החוזים נעוץ בשני מקורות חיצוניים. ראשית, נשאבו דיני החוזים מהמג'לה, היא קובץ דיני הממונות העות'מאני שנלקח מן המשפט המוסלמי. כבר בימי המנדט הבריטי היה ברור כי המג'לה היא מסמך מיושן, קאזואיסטי, ואינו תואם את הצרכים של דיני החוזים במדינה מודרנית ומתפתחת. במקום בו לא נמצאה תשובה במג'לה פנו השופטים אל המשפט המקובל הבריטי. גם לאחר קום המדינה נשאבו דיני החוזים משתי מקורות אלו, כאשר אליהם נוספה פסיקה ישראלית חדשה, שפיתח בית המשפט העליון.
בתחילת שנות השבעים החלה חקיקה ישראלית חדשה שקבעה עקרונות ישראליים מקוריים לדיני החוזים, וקבעה מושגי מפתח מקוריים, שקיבלו עם הזמן פרשנות ישראלית מקורית, ללא תלות בכל שיטת משפט זרה (לדוגמה, החיוב לשאת ולתת על כריתת חוזה, והחובה לקיים חוזה בדרך מקובלת ובתום לב).
בימינו תלוי ועומד בשלבי חקיקה "קובץ דיני ממונות" הבא להסדיר מחדש את החקיקה האזרחית הישראלית, ללכד את הסדריה, ולהפוך על פיהם כמה מן הקביעות וההסדרים המצויים בחוקי החוזים הקיימים. בשנת 2011, פורסמה הצעת חוק דיני ממונות ברשומות הכנסת, מהלך המבטא את התקדמותו המשמעותית של הליך חקיקה זה. החקיקה אמורה לאחד ולהסדיר נושאים רבים הקשורים בדיני הממונות ובהם, ובעיקרם, את כל החוקים השונים העוסקים בדיני החוזים.
היסטוריה של דיני החוזים בישראל > חקיקה בדיני החוזים

החקיקה בדיני החוזים עוסקת הן בעקרונות כלליים החלים על כל חוזה באשר הוא, והן בהסדרים ראויים בסוגי חוזים מסוימים. המדובר או בסוגי חוזים נפוצים (כגון חוזה המכר), או בסוגי חוזים בהם יש להגן על הצד החלש, והחוק הוא בעל מגמה צרכנית (כגון חוזה הביטוח).
החוקים הכלליים בדיני החוזים הם:
חוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג-1973: החוק עוסק בשאלה מהו חוזה, כיצד הוא נכרת, מהם הפגמים העשויים להביא לביטולו (ולדוגמה טעות, הטעיה, כפייה או עושק), מהן תוצאות הביטול ומהי דרך הביטול, מה יכול להיות תוכן החוזה, כיצד יש להשלים הוראה חסרה בחוזה, כיצד יש לפרש חוזה, מהו חוזה לטובת אדם שלישי, ועוד הוראות רבות.
חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), תשל"א-1971: החוק מסדיר את הסעדים להם זכאי הצד הנפגע במקרה של הפרת חוזה. הסעדים המוכרים בחוק הם אכיפה, ביטול (הגורר בעקבותיו השבה), ופיצויים.
חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב-1962: כיוון שחוזה הוא מפגש רצונות בין שני צדדים כשירים, חוק זה מגדיר מיהו הכשיר להתקשר בחוזה, ומהם הסעדים במקרה של התקשרות עם מי שאינו כשיר.
החוקים העוסקים בסוגי חוזים ספציפיים הם:
חוקי המכר: המדובר בסדרת חוקים העוסקים בחוזה הנפוץ הוא חוזה המכר. החוקים עוסקים בשאלות הנוגעות להעברת הבעלות בממכר, אי התאמה, ושאלות רבות נוספות. המדובר בחוק המכר, תשכ"ח-1968, חוק המכר (דירות), תשל"ג-1973, חוק המכר (מכר טובין בינלאומי), תשל"א-1971, וחוקים נוספים.
חוק החוזים האחידים, התשמ"ב-1982: חוזה אחיד הוא חוזה שנוסח על ידי ספק, בלשון אחידה, ומשמש להתקשרות עם מספר בלתי מסוים של לקוחות. לדוגמה, חוזה לרכישת דירה שנוסח על ידי יזם בנייה ומשמש להתקשרות עם כל קוני הדירות באותו פרויקט, כאשר ההבדל בין חוזה לחוזה הוא רק בשם הרוכש ומספר הדירה. החוק מכיר בכך שחוזה כזה נוטה מטבעו לקפח את הלקוח, שהוא הצד החלש, ומכיוון שכך החוק כולל הגדרת תנאים מקפחים שאותם יכול לפסול בית המשפט. כן מקים החוק בית דין לחוזים אחידים.
חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981: חוק מרכזי בדיני הגנת הצרכן, שנועד להגן על ציבור הצרכנים מפני הטעיה וניצול מצד העוסקים. החוק נוצר בעקבות התפתחות חיי המסחר וריבוי תלונות של ציבור הצרכנים בגין הטעיה וניצול. ביסוד החוק ניצבת מצוקת הצרכנים, שמצויים בנחיתות מבחינת כושר המיקוח והמידע שברשותם, לעומת כוחם הרב של העוסקים. החוק עוסק בעסקאות שבין עוסק לצרכן. הגדרת "צרכן": מי שקונה נכס או מקבל שירות מעוסק במהלך עיסוקו, לשימוש שעיקרו אישי, ביתי או משפחתי.
חוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981: החוק עוסק בחוזה הביטוח, מתוך מגמה להגן על המבוטח, שהוא החוליה החלשה במשולש מבטח - סוכן ביטוח - מבוטח. החוק מסדיר את הנושא מתוך מגמה צרכנית ברורה.
חוק חוזה קבלנות, תשל"ד-1974: החוק עוסק בחוזה הקבלנות, שהוא חוזה למתן שירות עבור תמורה.
חוק השכירות והשאילה, תשכ"ט-1974: החוק עוסק בחוזה השכירות והשאילה, ומסדיר הוראות שונות הנוגעות לעניין זה.
חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א-2020: עוסק במצב שבו שולמה מקדמה לשם קיומו של אירוע באולם אירועים, והאירוע לא התקיים במועד שנקבע לו מחמת הגבלות נגיף הקורונה.
היסטוריה של דיני החוזים בישראל > חקיקה בדיני החוזים > חוק החוזים

בחוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג-1973 נקבעו מספר כללים מהותיים בדיני החוזים:
כאשר לא נקבע בחוזה במפורש הזמן לביצוע החוזה, יש לקיימו זמן סביר לאחר כריתת החוזה.
המציע אינו יכול לחזור בו, לאחר שהניצע הביע את הסכמתו בצורה שמחייבת אותו (את הניצע).
המציע הצעה בלתי חוזרת או מציע שקבע מועד לקיבול ההצעה (למשל "עד שבוע"), אינו יכול לחזור בו, אלא אם כן הניצע דחה את ההצעה.
במודעה שפונה לציבור הרחב או לקהל יעד אחר, כל מי שהמודעה מיועדת אליו נחשב ניצע.
קיבול שיש בו תוספת או הגבלה או שינוי, נחשב להצעה.
ראו גם

חוזה
חופש החוזים
משפט אזרחי
דיני חיובים
פסק דין קלמר נגד גיא
אתיקה בעסקים
גניבת דעת
לקריאה נוספת

דניאל פרידמן, נילי כהן, חוזים, (כרך א תשנ"א, כרך א, תשס"ט (עדכון), כרך ב תשנ"ג, כרך ג תשס"ד)
חיים כהן, המשפט, מוסד ביאליק, 1991, הפרק "דיני חוזים", עמ' 771–860
איל זמיר, פירוש והשלמה של חוזים, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1996
יונתן יובל, קודיפיקציה חוזית בתחילת האלף השלישי: הקצאת סיכונים לעומת תיקוף של יחסים בחוק דיני ממונות, משפט ועסקים ד, 241 (2006)
גבריאלה שלו, יהודה אדר, דיני חוזים: התרופות, 2009
דניאל אמיר, רענן בן-ישי, אביב גאון ויניב כהן, מאמר מערכת – מגמות חדשות בפרשנות חוזים?, משפט ועסקים יא, 431 (2009)
גבריאלה שלו, אפי צמח, דיני חוזים, מהדורה רביעית, הוצאת נבו, 2019
הערות שוליים

↑  גבריאלה שלו, אפי צמח, דיני חוזים (דין, נבו, 2019), עמ' 6.
↑  גבריאלה שלו ואפי צמח, דין פירוש החוזה - על מחלוקת פוסקים והסכמת הצדדים, קרית המשפט י, התשע"ד, עמ' 1–42
↑  שירלי רנר, "דיני חוזים - מגמות והערכה", משפטים כא, 33
↑  לסקירת התפתחות המשפט האזרחי במדינת ישראל, ראו: מנחם מאוטנר, כללים וסטנדרטים בחקיקה האזרחית החדשה - לשאלת תורת-המשפט של החקיקה, משפטים יז, עמ' 321
↑  Allan D. Miller and Ronen Perry, Good Faith Performance, Iowa Law Review, Vol. 98, pp. 689–745, 2012 – מאמר על מקומו ומשמעותו של מושג תום הלב בדיני החוזים
↑   חוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג-1973, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), תשל"א-1971, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב-1962, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק החוזים האחידים, התשמ"ב-1982, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק חוזה קבלנות, תשל"ד-1974, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   חוק השכירות והשאילה, תשכ"ט-1974, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  סעיף 41 לחוק החוזים
↑  סעיל 3 לחוק החוזים
↑  סעיף 3(ב) לחוק החוזים
↑  סעיף 2 לחוק החוזים
↑  סעיף 11 לחוק החוזים
| דיני חוזים |
| --- | --- | --- |
| עקרונות יסוד | חופש החוזים • חוזים יש לקיים • תום לב |  |
| סוגי חוזים | חוזה אחיד • חוזה יחס • חוזה לטובת אדם שלישי • חוזה אופציה |  |
| פגמים בכריתת חוזה | חוזה למראית עין • טעות • טעות בחוזה (משפט עברי) • הטעיה • כפייה • עושק |  |
| מונחים נוספים | הצעה • זיכרון דברים • הסכם מכללא • הסכם ג'נטלמני • טעות סופר • כוח עליון |  |
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בין-לאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בין-לאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4063283-0  NKC: ph125710
רפובליקת בננות

גרפיטי של "דגל רפובליקת בננות" בסלובניה, שמצויר בו דגלם עם אשכול בננות במקום סמל סלובניה
"שושקה" במיצג בהפגנת מחאה ב-2019
רפובליקת בננות הוא כינוי גנאי ומונח פוליטי המתאר משטר כושל ומושחת המאופיין בהיעדר דמוקרטיה, חוסר יציבות, הבדלי מעמדות קיצוניים, שחיתות, שימוש בצבא לדיכוי העם והתערבות חזקה של מדינות זרות.
מקור הביטוי הוא בתיאור רפובליקה בדיונית המאופיינת בשחיתות, והיעדר דמוקרטיה בשם "אנצ'וריה" בספר "כרובים ומלכים" של הסופר האמריקאי או. הנרי, אותו כתב בזמן שחי בהונדורס על פי חוויותיו משהותו במקום.
הקשר למדינות מרכז אמריקה

או. הנרי התבסס על ההיסטוריה של מדינות מרכז אמריקה של סוף המאה התשע-עשרה ותחילת המאה העשרים, ובראשן הונדורס. להונדורס היה אקלים ואדמה פורייה המתאימים לגידול בננות, אך הייתה זו מדינה מושחתת שנשלטה על ידי קבוצה קטנה של אליטות שנעזרו בכוחות צבא שהשליטו סדר פנימי. המיעוט בהונדורס שלט על אוכלוסייה ענייה ובלתי משכילה.
את העובדות האלה ניצל תאגיד מסחרי אמריקני בעל משאבים כספיים רבים וכושר ארגון בשם חברת הפירות המאוחדת. התאגיד רכש מעשירי הונדורס את הזכויות לעבד את הקרקעות הפוריות והקים מערכת ליצוא בננות. התאגיד השתלט באופן הדרגתי על כלכלת הונדורס ודיכא ניסיונות של העובדים והאיכרים להתארגן נגדו בעזרת כוחות ביטחון פרטיים.
התאגיד השתלט גם על הפוליטיקה המקומית. ב-1907 לקחו תאגידי הפירות חלק בהדיפת ממשל הבובות של ניקרגואה מהונדורס, וב-1910, כשהבינו ראשי תאגידי הפירות שמיגל דווילה, נשיא הונדורס, לא מתכוון לשתף פעולה עם האינטרסים שלהם, הם מימנו כוח צבאי שיביא להפיכה בשלטון, והחליפו את דווילה במיגל מונילה, אשר שיתף פעולה נמרצות עם דרישת התאגידים. במשך שני העשורים הבאים, התערבו כוחות אמריקאים בבחירות בהונדורס, והפעילו לחץ כדי לכפוף את הונדורס לאינטרסים הכלכליים-פוליטיים של ארצות הברית ושל תאגידי הפירות. בתחילת שנות ה-30, עם התחזקות המפלגה הקומוניסטית של הונדורס, החל מרד אלים של פועלי הבננות כנגד הממשל, והמרד דוכא בכוח על ידי הצבא.
כיום הכינוי ניתן לרוב למדינות במרכז אמריקה ובאיים הקריביים.
ראו גם

טבח הבננות בקולומביה
מלחמות הבננה
הערות שוליים

↑  Chronology: 1920 The United Fruit Company
אזור מחסור

בפיזיקה של מוליכים למחצה, אזור הָמִחְסוּר (נקרא גם אזור הדלדול או אזור הצמצום; באנגלית: depletion region) הוא אזור מבודד אשר נמצא בתווך מוליך של חומר מוליך למחצה מאולח. באזור זה נושאי המטען הניידים (אלקטרונים או חורים) עברו התאחות (רקומבינציה, recombination), כלומר, באזור זה חסרים נושאי מטען ניידים.
הפיזיקה של אזור המחסור היא הבסיס לאלקטרוניקה של רכיבי המוליכים למחצה המודרניים, כגון דיודה, טרנזיסטור MOSFET או טרנזיסטור ביפולרי.
הסבר פיזיקלי

אזור המחסור נוצר במעבר בצומת PN של מוליך למחצה כאשר הצומת נמצא בשיווי משקל תרמודינמי. באזור מוליך למחצה מסוג N אלקטרונים הם נושאי המטען הניידים, ובאזור מוליך למחצה מסוג P חורים הם נושאי המטען הניידים. החומר כולו הוא נייטרלי, כלומר בסך כל האזורים השונים של החומר, יש אותה כמות של נושאי מטען נייחים הפוכים בסימנם לנושאי המטען הניידים. במגע בין שני סוגי המוליכים למחצה, נושאי המטען הניידים יתפשטו בדיפוזיה (diffusion) לעבר האזורים בהם יש ריכוז נמוך של נושאי מטען דומים; אלקטרונים ינדדו לעבר אזור P, וחורים ינדדו לעבר אזור N. כאשר חורים ואלקטרונים נפגשים מתרחשת התאחות, כלומר האלקטרונים ירדו מפס ההולכה וימלאו את החורים שבפס הערכיות. באזור המגע בין הסוגים נשארים רק המטענים הנייחים (חיוביים באזור N ושליליים באזור P). תהליך זה ממשיך להתרחש עד שמגיע לעצירה רק בזכות השדה החשמלי, אחרת תהליך זה היה ממשיך עד להשוואת ריכוזים. העצירה מתרחשת כאשר נוצר שיווי משקל חדש בו השדה החשמלי הסטטי שנוצר מהמטענים הנייחים גדול מספיק כדי לדחות את המטענים הניידים ולמנוע את המשך המעבר שלהם לעבר האזור האחר.
אינטגרל על השדה האלקטרוסטטי באזור המחסור שווה להפרש הפוטנציאל הפנימי, או מחסום הפוטנציאל של הצומת.
ממתח אחורי הוא מתח המופעל על צומת PN על ידי חיבור אזור P לאלקטרודה השלילית וחיבור אזור N לאלקטרודה החיובית. ממתח חיובי הוא מתח המופעל על צומת PN על ידי חיבור אזור N לאלקטרודה שלילית וחיבור אזור P לאלקטרודה חיובית.
בממתח אחורי החורים שבאזור P ימשכו לאלקטרודה השלילית והאלקטרונים שבאזור N ימשכו לאלקטרודה החיובית. תהליך זה ירחיב את אזור הדלדול המבדד ולא יזרום זרם חשמלי בצומת. בממתח קִדמי החורים שבאזור P ידחו מהאלקטרודה החיובית והאלקטרונים שבאזור N ידחו מהאלקטרודה השלילית. תהליך זה יצמצם את אזור הדלדול. בממתח קדמי מספיק גדול, תהליך זה יבטל את אזור הדלדול ויאפשר לזרם חשמלי לזרום בצומת.
תיאור סכמטי של השלבים עד לשיווי משקל. העיגולים השחורים הם האלקטרונים, הלבנים הם החורים. הריבועים הם הסיגים המיוננים ומטענם.
מותחן פסיכולוגי

מותחן פסיכולוגי הוא תת-ז'אנר המשלב את ז'אנרי המותחן והספרות הפסיכולוגית. (אנ') הוא נפוץ לתיאור יצירות ספרותיות או קולנועיות העוסקות בנרטיבים פסיכולוגיים בהקשר מותח או מרתק.
בהיבט של הקשר ומוסכמות, מותחן פסיכולוגי הוא תת-ז'אנר במסגרת מבנה נרטיבי רחב יותר של מותחנים, עם קווי דמיון לספרות גותית וספרות בלשית, בכך שהוא כולל לעיתים "תחושת מציאות מתמוססת". לעיתים קרובות הוא מסופר מנקודת מבטם של דמויות המתמודדות עם לחץ פסיכולוגי, וחושף את תפיסותיהם המנטליות המעוותות ומתמקד במערכות היחסים המורכבות והמעונות בין דמויות אובססיביות ופתולוגיות. מותחנים פסיכולוגיים משלבים לעיתים קרובות אלמנטים של מסתורין, דרמה, פעולה ופרנויה. הז'אנר קשור בקשר הדוק ולעיתים חופף עם הז'אנרים של דרמה פסיכולוגית (אנ') ואימה פסיכולוגית(אנ'), כשהאחרון כולל לרוב אלמנטים ותמות של אימה וזוועה עם תרחישים מטרידים ומפחידים יותר.
הגדרה

פיטר האצ'ינגס מציין כי סרטים מגוונים הוגדרו כמותחנים פסיכולוגיים, אך לרוב מדובר בנרטיבים המתרחשים בסביבה ביתית, שבה הפעולה מודחקת והמותח נבנה במקום זאת דרך חקירה של הפסיכולוגיה של הדמויות המרכזיות. מאפיין ייחודי של מותחן פסיכולוגי הוא ההתמקדות במצבים המנטליים של הדמויות: תפיסותיהן, מחשבותיהן, עיוותיהן, והמאבק הכללי שלהן לאחוז במציאות.
על פי הבמאי ג'ון מאדן, מותחנים פסיכולוגיים מתמקדים בעלילה, בפיתוח דמויות, בבחירות ובקונפליקטים מוסריים; פחד וחרדה מניעים את המתח הפסיכולוגי בדרכים בלתי צפויות. מאדן טען שהיעדר מופעי ראווה והדגש החזק על דמויות הוביל לירידת הפופולריות של הז'אנר בהוליווד. מותחנים פסיכולוגיים יוצרים מתח על ידי ניצול חוסר הוודאות ביחס למניעי הדמויות, אמיתותן, וכיצד הן רואות את העולם. סרטים יכולים גם לגרום אי נוחות לצופים בכך שהם מעניקים להם מידע שהצופים רוצים לחלוק עם הדמויות; דמויות אשמות עשויות לחוות מצוקה דומה בשל הידע שלהן.
עם זאת, ג'יימס נ. פריי מגדיר מותחנים פסיכולוגיים כסגנון ולא כתת-ז'אנר; פריי טוען שמותחנים טובים מתמקדים בפסיכולוגיה של הנבלים ובונים מתח לאט דרך עמימות. יוצרים או מפיצי סרטים או מוציאים לאור המעוניינים להתרחק מהקונוטציות השליליות של ז'אנר האימה לעיתים קרובות מגדירים את יצירותיהם כמותחנים פסיכולוגיים. מצב דומה עשוי להתרחש כאשר מבקרים מגדירים יצירה כמותחן פסיכולוגי במטרה להעלות את ערכה הספרותי הנתפס.
טכניקות

תפנית בעלילה – סרטים כמו "פסיכו" ו"סודות נעולים" פרסמו את קיומן של תפניות בעלילה וביקשו מהקהל להימנע מחשיפת פרטים. מותחנים פסיכולוגיים עם תפניות עלילתיות שלא התקבלו היטב, כגון "הכפר", סבלו מהכנסות נמוכות בקופות.
מספר לא אמין(אנ') – אנדרו טיילור מזהה את המספר הלא אמין כאמצעי ספרותי נפוץ במותחנים פסיכולוגיים, ומייחס אותו להשפעתו של אדגר אלן פו על הז'אנר.
מקגאפין– אלפרד היצ'קוק היה חלוץ במושג המקגאפין, מטרה או חפץ שמניעים את העלילה או מקדמים אותה. המקגאפין מוגדר לעיתים קרובות בצורה עמומה, והוא יכול לשמש להגברת המתח.
הסחה – המושג "הרינג אדום" זכה לפופולריות על ידי ויליאם קובט ומתאר נושא לא רלוונטי שמוצג כדי להסיח את דעת הקהל. הסחה משמשת להוביל את הקהל להנחות שגויות ולהטות את תשומת ליבו.
תבניות

ספרי מתח פסיכולוגיים רבים צצו במהלך השנים האחרונות, כולם במדיות השונות (קולנוע, ספרות, רדיו וכו'). למרות צורות הייצוג השונות הללו, מגמות כלליות הופיעו לאורך הנרטיבים. חלק מהנושאים העקביים הללו כוללים:
מוות
קיום
זהות
דעה
תפיסה
מציאות
במותחנים פסיכולוגיים, הדמויות נאלצות לרוב להתמודד עם מאבק פנימי. אמנזיה היא "כלי" עלילתי נפוץ המשמש להתמודדות עם שאלות אלו. דמות עלולה להיות מאוימת על ידי מוות, להיאלץ להתמודד עם מותם של אחרים, או לזייף את מותה שלה. מותחנים פסיכולוגיים עשויים להיות מורכבים, ומבקרים עשויים להמליץ על צפייה שנייה או שלישית כדי "לפענח את סודותיו". אלמנטים נפוצים עשויים לכלול דמויות קבועות, כמו בלש קשוח ורוצח סדרתי, המעורבים במשחק "חתול ועכבר". רומנים רגישים, דוגמאות למותחנים פסיכולוגיים מוקדמים, נחשבו כבלתי אחראיים מבחינה חברתית בשל תמות של מין ואלימות. רומנים אלו, ואחרים, נוצרו בהשראת מעשיו של הבלש האמיתי ג'ק ויצ'ר. מים ובמיוחד שיטפונות, משמשים לעיתים קרובות כדי לייצג את התת מודע, כמו בסרטים האמת שמתחת לפני השטח וקשר מוחי.
מותחנים פסיכולוגיים אינם תמיד מתמקדים בהיגיון. פיטר האצ'ינגס מגדיר את ז'אנר ה"ג'יאלו"(אנ'), תת-ז'אנר איטלקי של מותחנים פסיכולוגיים, כרציחות אלימות הממוקדות בסטייל ובסגנון על חשבון הרציונליות. לפי פיטר ב. פלינט מ"הניו יורק טיימס", מבקריו של אלפרד היצ'קוק האשימו אותו ב"הסתמכות על טריקים חלקלקים, עלילות לא הגיוניות וצירופי מקרים פרועים".
דוגמאות > תסריטאים ובמאים

בראד אנדרסון – אית'ן אנדרטון מתאר את מותחניו הפסיכולוגיים של אנדרסון כ"ייחודיים" ומכסים את תבנית אובדן הזיכרון.
דאריו ארג'נטו – במאי איטלקי הידוע בסרטי הפולחן שלו בז'אנרי הג'יאלו, האימה והמותחנים הפסיכולוגיים. הוא מכונה לעיתים "היצ'קוק האיטלקי".
דארן ארונופסקי – עוסק לעיתים קרובות בתמות של שיגעון, מרדף אחר שלמות ופסיכולוגיה.
פארק צ'אן-ווק – במאי קוריאני שחקר את הז'אנר בטרילוגיית הנקמה שלו ("Sympathy for Mr. Vengeance", "שבעה צעדים", ו-"Lady Vengeance"), "סטוקר" ו"המשרתת".
דייוויד קרוננברג – פיליפ פרנץ' מציין כי קרוננברג הוא "מייצג מרכזי" של תת-ז'אנר מותחנים פסיכולוגיים, אימת גוף: "סיפורי זוועה הכוללים טפילים, מטמורפוזות, מחלות, ריקבון ופציעות גופניות".
בריאן דה פלמה – נודע בתור סינאיסט על ידי וינסנט קנבי, דה פלמה ידוע במותחנים הפסיכולוגיים וסרטי האימה שלו המושפעים מאלפרד היצ'קוק.
אלפרד היצ'קוק – היצ'קוק יישם לעיתים קרובות מושגים פרוידיאניים במותחנים שלו, כמו "פונדק ג'מייקה", "רֶבֶּקָה", "בכבלי השכחה", "חלון אחורי", "ורטיגו", "פסיכו" ו"מארני".
סטושי קון – במאי אנימה יפני, ידוע במותחנים הפסיכולוגיים שלו, כמו "פרפקט בלו" ו"פפריקה".
דייוויד לינץ' – סרטיו הסוריאליסטיים הובילו לתיאור "לינצ'יאני", אותו ג'ף ג'נסן מאנטרטיינמנט ויקלי מגדיר כ"מעורפל באופן ביזארי, או סתם משונה".
כריסטופר נולאן – במאי בריטי-אמריקאי שהסרטים שלו עוסקים בנפש, בזיכרון ובקו הדק בין פנטזיה ומציאות.
רומן פולנסקי – תואר כ"במאי ברמה עולמית" על ידי שילה ג'ונסטון מאינדפנדנט שטענה כי המוניטין שלו התבסס על "המותחנים הפסיכולוגיים המוקדמים והמופתיים שלו".
מרטין סקורסזה – במאי אמריקאי הידוע במותחנים פסיכולוגיים כמו "נהג מונית", "פסגת הפחד" ו"שאטר איילנד".
מ. נייט שאמלאן – במאי הודי-אמריקאי הידוע בזכות מותחנים פסיכולוגיים הכוללים לעיתים קרובות תפניות עלילתיות.
דייוויד פינצ'ר – במאי אמריקאי הידוע בסרטי המותחן המרכזיים שלו עם אלמנטים פסיכולוגיים, כגון "שבעה חטאים" ו"נעלמת".
דיסקוגרפיה של מרינה דיאמנדיס

| דיסקוגרפיה של מרינה דיאמנדיס |
| --- | --- |
  דיאמנדיס מופיעה בראונדהאוס, פברואר 2016
 אלבומי אולפן ↙:  5
 מיני-אלבומים ↙:  6
 סינגלים ↙:  26
 וידאו קליפים ↙:  29
 סינגלים שיווקיים ↙:  4
הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס, הידועה באופן מקצועי בשם מרינה, ולשעבר בשם הבמה מרינה אנד דה דיימונדס, הוציאה חמישה אלבומי אולפן, שישה מיני-אלבומים, 26 סינגלים (בהם שניים כאמנית אורחת), ארבעה סינגלים שיווקיים ו-29 וידאו קליפים.
דיאמנדיס הוציאה את המיני-אלבום, The Crown Jewels EP, ביוני 2009, דרך חברת התקליטים העצמאית ניאון גולד רקורדס. לאחר שחתמה ב-679 רקורדינגס ואטלנטיק רקורדס, היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, The Family Jewels, בפברואר 2010. האלבום הגיע למקום החמישי במצעד האלבומים הבריטי וזכה לתואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) ואיגוד תעשיית ההקלטות האירי (IRMA). מהאלבום יצאו הסינגלים "Mowgli's Road",‏ "Hollywood",‏ "I Am Not a Robot",‏ "Oh No!" ו-"Shampain".‏ "Hollywood" היה לסינגל המצליח ביותר מתוך האלבום במצעד הסינגלים הבריטי, בו הגיע למקום ה-12.
אלבום האולפן השני של דיאמנדיס, Electra Heart, יצא באפריל 2012, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי והאירי. בנוסף, האלבום זכה לתואר זהב בשתי המדינות. בארצות הברית, הוא הגיע למקום ה-31 בבילבורד 200, וזכה לתואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Primadonna",‏ "Power & Control" ו-"How to Be a Heartbreaker". הראשון מביניהם היה לסינגל המצליח ביותר של הזמרת במצעד הבריטי, בו הגיע למקום ה-11. במצעדים האירי והאוסטרי, הגיע השיר למקום השלישי. "Primadonna" הוסמך לתואר כסף על ידי BPI, ופלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA), איגוד תעשיית ההקלטות הדני ואיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי. גם "Primadonna" וגם "How to Be a Heartbreaker" זכו לתואר פלטינה על ידי RIAA.
אלבום האולפן השלישי של דיאמנדיס, Froot, פורסם במרץ 2015. האלבום הגיע למקומות ה-10 וה-4 בבריטניה ובאירלנד, בהתאמה. בנוסף, הוא הגיע למקום השמיני בבילבורד 200 האמריקאי, והפך לאלבומה הראשון של הזמרת שנכנס לעשירייה הפותחת במדינה זו. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים: "Froot",‏ "Happy",‏ "Forget",‏ "I'm a Ruin" ו-"Blue".
ב-26 באפריל 2019, הוציאה דיאמנדיס הוציאה את אלבום האולפן הרביעי שלה, Love + Fear. אלבומה החמישי, Ancient Dreams in a Modern Land, יצא ב-11 ביוני 2021.