stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היום הלאומי של שווייץ
הערות שוליים

↑  Olivier Hugon, Pourquoi célèbre-t-on la fête nationale suisse le 1er août?, ARC info, ‏27-7-2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  HDS: 017438 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המנצחת (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מארי-קסטי מנסיון-שאר 
 תסריט:  מארי-קסטי מנסיון-שאר, Clara Bourreau 
 שחקנים ראשיים:  Oulaya Amamra זינדין סואלם לינה אל ערבי נילס ארסטרופ נאדיה קאסי 
 צילום:  Naomi Amarger 
 מדינה:  צרפת 
 הקרנת בכורה:  25 באוגוסט 2022 
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המנצחת (בצרפתית: Divertimento) הוא סרט ביוגרפי צרפתי משנת 2022. את הסרט ביימה מארי-קסטי מנסיון-שאר והוא מתאר את חייה של המנצחת זאהאיה זיואני (צר'). את זיואני מגלמת אולאיה אמארה (אנ') ואת סרג'יו צ'ליבידאקה מגלם נילס ארסטרופ.
זאהאיה זיואני נולדה בצרפת למשפחת מהגרים מאלג'יריה והתמודדה עם דעות קדומות לגבי מוצאה ודעותיה, מעמדה החברתי, היותה אישה, ורצונה הנחוש להיות מנצחת תזמורת מקצועית. בגיל 20 העיזה להקים את התזמורת הסימפונית "דיברטימנטו" המאגדת נגנים מסיין-סן-דני ופריז.
עלילת הסרט

זאהאיה ופטומה, אחיות תאומות בנות 17 ממוצא אלג'יראי המתגוררות בסיין סן-דני, חלמו לעסוק במוזיקה קלאסית בצורה מקצועית; זאהיה חלמה להיות מנצחת, ופטומה - צ'לנית. שתי האחיות מתקבלות לשנה האחרונה של התיכון היוקרתי רסין, שם הן מתוודעות לתלמידים מרקע חברתי מיוחס ונתקלות בבוז עקב הרקע החברתי שממנו הן באות.
בכיתה הוקמה תזמורת שנועדה לאפשר לתלמידים השואפים להיות מנצחים להתאמן בניצוח. זאהיה ותלמיד נוסף מתאמנים, אלא שמנהל בית הספר הרחיק את זאהיה מניצוח, והעדיף תלמיד אחר, בעל סיכויים גבוהים יותר לזכות בתחרות.
כשהמנצח סרג'יו צ'יליבידאקה מגיע לבית הספר הוא מתרשם מזאהיה. הוא אומר לה שניצוח הוא איננו עיסוק לאישה אך מסכים לקבל אותה כתלמידתו.
זאהאיה מחליטה להקים תזמורת משלה, ולקרוא לה דיברטימנטו. היא נאבקת לשכנע את ראש העיר לתמוך בה, וכדי שחבריה מהשכונות החזקות של פריז יסכימו לצאת לחזרות בסיין סן-דני, היא שמה לה למטרה להשתתף עם התזמורת שלה בתחרות בפולין.
התלמיד שבו תמך מנהל בית הספר אכן הצליח להעפיל לתחרות בעוד שזהאיה נכשלת. הכישלון מכניס אותה לדיכאון. אחותה פטומה לא מצליחה לעודד אותה, אך חבריה מהתזמורת מגיעים לנגן מתחת לחלונה והיא משתכנעת לנצח עליהם.
מעבר לניצחון המוזיקה, הסרט מראה שניתן ליצור שינוי חברתי כנגד כל הסיכויים.
בטקס הסיום של האולימפיאדה בפריז 2024 הופיעה תזמורת דיברטימנטו עם המנצחת זאהאיה זיואני
הערות שוליים

↑  ZAHIA ZIOUANI – Divertimento (ב־)
↑  Zahia Ziouani : podcasts et actualités, Radio France, ‏1970-01-01 (בצרפתית)
↑  Par Flavien Gagnepain Le 11 août 2024 à 21h36, Modifié Le 11 Août 2024 À 21h50, Cérémonie de clôture des JO 2024 : l’orchestre Divertimento a revisité la Marseillaise, leparisien.fr, ‏2024-08-11 (ב־)
הדס פדה

נבחרת ישראל בשחייה ליד הגדר הטובה, חורף 1989.

מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן
הדס פדה (נולדה ב-21 בדצמבר 1973) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל, שיאנית ישראל ואלופת המכביה השלוש עשרה (1989) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה

הדס פדה שחתה בקבוצת השחייה של הפועל נהריה תחת הדרכתו של המאמן רובי שלו.
ביוגרפיה > 1987

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1987 זכתה פדה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:37.67 דקות, אחרי שרון אקסלרוד מהפועל עמק חפר/נתניה (2:32.76 דקות ולפני דורית משלר (2:39.63 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב, אחרי שרון אקסלרוד (1:11.27 דקות) ודורית משלר (1:12.38 דקות).
ביוגרפיה > 1989 > שיאנית ישראל

בתחרות האומות בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה ביוני, 1989 קבעה פדה שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.00 דקות.
ביוגרפיה > 1989 > אלופת המכביה

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה זכתה פדה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.08 דקות ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 4:30.12 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.19 דקות.
ביוגרפיה > 1989 > אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה פדה ב-5 מדליות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:08.86 דקות, לפני רוית אלון (1:09.35 דקות) וגתית פורת מהפועל גליל עליון (1:10.33 דקות), כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את השיא והעמידה אותו על 1:08.89 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 4:38.37 דקות, לפני הפועל ירושלים (4:50.29 דקות) ומכבי קריית אונו (4:54.27 דקות), כשחיינית ראשונה היא ניפצה את שיאה הישראלי הטרי במשחה ל-100 מטר גב והעמידה אותו לבסוף על 1:07.73 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.69 דקות, לפני הפועל בית ברל (4:17.41 דקות) ומכבי קריית אונו (4:18.19 דקות). מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:21.23 דקות, אחרי קריית אונו שקבעה שיא ישראלי חדש של 9:07.47 דקות ולפני הפועל ירושלים (9:29.83 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:43.78 דקות, אחרי אלון שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:26.63 דקות ופורת (2:32.45 דקות).
בתחרות "משחה נועם" (בריכה של 25 מטר) שנערכה בנהריה בסוף חודש דצמבר אותה שנה קבעה פדה שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 31.00 שניות.
ביוגרפיה > 1990

בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 סיימה פדה במקום השמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.99 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה קבעה פדה שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 31.48 שניות, שיא זה החזיק מעמד 5 שנים ו-8 חודשים עד נישבר על ידי ליטל כשריאל ממכבי מעלה אדומים.
באוקטובר אותה שנה נסעה פדה לטורונטו, קנדה על מנת לשפר את רמת השחייה שלה. היא התאמנה תחת הדרכתו של המאמן ביירון מקדונלד.
ביוגרפיה > 1991

באליפות קנדה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בסוף פברואר 1991 קבעה פדה שלושה שיאים ישראליים חדשים. במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.01 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.67 דקות, שיאים אלו החזיקו מעמד כמעט 7 שנים עד שנשברו על ידי אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה כרמל. השיא השלישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.72 דקות נישבר על ידי טימאה טוט ממכבי ראשון לציון בסוף אותה שנה.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט אותה שנה קבעה פדה שני שיאים ישראליים, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.18 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:25.4 דקות.
ביוגרפיה > 1993

בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה פדה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.78 דקות, אחרי ליסה דבי מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 1:06.33 דקות ולפני שירה גינצבורג מישראל (1:08.65 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.36 דקות, אחרי ליסה דבי (2:24.39 דקות) ולפני גרינשפן מארצות הברית (2:30.19 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם דודי אדר, סהר אלוני וקרן רגאל בשיא ישראלי חדש של 4:27.41 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 4:27.25 דקות.
ביוגרפיה > 1995

בתחרות שנערכה בקנדה באוגוסט 1995 קבעה פדה במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:06.62 דקות, שיפור לשיאה בן השנה של ליטל כשריאל (1:06.71 דקות) שבועיים לאחר מכן, באליפות קנדה שנערכה בטורונטו היא סיימה במקום 18 במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש נוסף של 1:06.12 דקות.
ביוגרפיה > 1996

בתחרות AJAX Invitational שנערכה בטורונטו באפריל 1996, קבעה הדס את תוצאתה הטובה ביותר במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05:62 דקות.
חייה האישיים

בקנדה פדה למדה קרימינולוגיה ובשנת 1997 היא נישאה לטרוור גיליס.
בשנת 2004 קבלה הדס תואר דוקטור לפסיכולוגיה מ-Aliant University בקליפורניה.
להדס שתי בנות נילי, נולדה בשנת 2009 ואיה, נולדה בשנת 2011. הדס חיה עם משפחתה בקליפורניה ומכהנת כפרופסור חבר ב-Aliant University בסן פרנסיסקו..
הדס פדה, היא נכדתו של פרופ' ברוך פדה, שהיה קצין רפואה ראשי, מנהל בית חולים ומנכ"ל משרד הבריאות. חתן פרס ישראל תשמ"ה לרפואה.
לקריאה נוספת

ד"ר ברוך צ'יש, זינוק מוצלח לבריכה: שישה שיאי מכביה ושיא ישראלי ביום הראשון, הארץ, 8 ביולי 1993
ד"ר ברוך צ'יש, 6 מדליות זהב ביום השני - רק דודי אדר שנייה ב-100 חזה מנעה אכזבה ישראלית, הארץ, 9 ביולי 1993
הערות שוליים

↑  אלכס פרלסמן, גרומי:פרפר על הגב, מעריב, 28 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, השחיין ערן גרומי - מגדלור במים עכורים, מעריב, 30 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, ג'ינג'ית זה לא רק אופי, מעריב, 17 באוגוסט 1989
↑  ישנן בנות, חדשות, 21 ביולי 1991
↑  אלופי השחייה, מעריב, 21 ביולי 1991
הנס המלכותי של ברבדוס

| --- | --- |

 כינוי:  דגלה האישי של מלכת ברבדוס
 מוטיבים עיצוביים:  שדה צהוב, עץ תאנה ופרחי קסאלפיניה יפהפייה, במרכז הדגל דגל המלכה אליזבת השנייה.
פרח קסאלפיניה יפהפייה, המסמל את ברבדוס
דגל מלכת ברבדוס או הדגל האישי של מלכת ברבדוס (באנגלית: Queen's Personal Barbadian Flag) המכונה גם "הנס המלכותי של ברבדוס" (Royal Standard of Barbados) היה הנס מלכותי - הדגל הרשמי של מלכת ברבדוס, אליזבת השנייה.
הדגל אושר לשימוש בשנות ה-70, לשימושה הבלעדי של המלכה בביקוריה בברבדוס או כאשר היא שימשה כראש המדינה (של ברבדוס) באירועים מחוץ לממלכה. לנציגה של המלכה במדינה, המושל הכללי של ברבדוס, היה דגל משלו.
תיאור הדגל

הדגל הוא שדה צהוב שבמרכזו עץ תאנה (המהווה סמל של האי ברבדוס); משני צדדי העץ מצויי פרחי קסאלפיניה יפהפייה (Caesalpinia pulcherrima) המכונים "הגאווה של ברבדוס" שצבעם אדום. במרכז הדגל מצוי דגל המלכה אליזבת השנייה - דיסק עגול כחול שבמרכזו האות "E" בצבע זהב שמעליה כתר מוזהב וסביבה זר של שושנים מוזהבות - הכתר סימל את מעמדה של המלכה ואת סמכותה, והשושנים את מדינות חבר העמים הבריטי.
ראו גם

דגל המלכה אליזבת השנייה
דגל ברבדוס
סמל ברבדוס
דגל המושל הכללי של ברבדוס
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  תיאור הדגל וההיסטוריה שלו
| הנס המלכותי של המלכה אליזבת השנייה |
| --- | --- | --- |
| נוכחיים |  אוסטרליה •  קנדה •  ג'מייקה •  ניו זילנד • / הממלכה המאוחדת ( סקוטלנד) |  |
| שאינם בשימוש |  מלטה (1967–1974) •  מאוריציוס (1968–1992) •  סיירה לאון (1961–1971) •  טרינידד וטובגו (1966–1976) •  ברבדוס |  |
| דגל אישי |  הדגל האישי  |  |
הופ ואן דיין (היקום הקולנועי של מארוול)

| --- | --- |

הופ ואן דיין בגילומה של אוונג'לין לילי, כפי שהיא מופיעה בכרזה הרשמית לסרט היקום הקולנועי של מארוול "אנטמן והצרעה".
 הופעה ראשונה:  אנטמן
 גילום הדמות:  אוונג'לין לילי
 דיבוב:  אוונג'לין לילי ("מה אם...?")
 מידע
 שם אמיתי:  הופ ואן דיין (לבית פים)
 כינויים:  הצרעה
 שיוך:  פים טכנולוגיות קרן פים ואן דיין
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  האנק פים (אב) ג'אנט ואן דיין (אם)
 חברים:  סקוט לאנג האנק פים ג'אנט ואן דיין קאסי לאנג
 אויבים:  תאנוס דארן קרוס אווה סטאר קאנג הכובש
 
הופ ואן דיין (באנגלית: Hope van Dyne) היא דמות בדיונית המגולמת על ידי אוונג'לין לילי בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
הופ ואן דיין היא בתם של האנק פים וג'אנט ואן דיין, וחברה בכירה בחברה של אביה "פים טכנולוגיות". היא יורשת מאמה את זהות גיבורת-העל הצרעה (Wasp), ומשתמשת בחליפה המכילה גם טכנולוגית כיווץ – כדי להתכווץ לגודל של חרק – וגם כנפיים בסגנון חרק – כדי לעוף. לאחר שחידשה את מערכת היחסים עם אביה, הופ והאנק עובדים יחד כדי להחזיר את ג'אנט שהייתה לכודה במימד הקוונטים. לאחר שחילצו את ג'אנט, הופ והוריה נופלים קורבן להתפוררות. לאחר שהושבו לחיים בהבזק, הופ מצטרפת לנוקמים בקרב נגד תאנוס חלופי. היא עומדת בראש קרן "פים ואן דיין", ממשיכה במערכת היחסים עם סקוט לאנג, והופכת לאם חורגת לקאסי לאנג. מאוחר יותר, הופ נלכדת במימד הקוונטים לצד משפחתה ועובדת איתם כדי להביס את קאנג הכובש.
נכון לשנת 2023, הופ ואן דיין הופיעה בארבעה סרטים: "אנטמן", "אנטמן והצרעה", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"אנטמן והצרעה: קוונטומאניה". כמו כן, גרסאות חלופיות של הדמות מופיעות בסדרה "מה אם...?" בדיבובה של לילי.
הצרעה הייתה לדמות הנשית הראשונה ביקום הקולנועי של מארוול ששמה הופיע בשם הסרט.
ביוגרפיה בדיונית > ראשית חייה

הופ פים נולדה להאנק פים וג'אנט ואן דיין, סוכני .S.H.I.E.L.D, וגדלה בסן פרנסיסקו, קליפורניה. לאחר מות אימה, אביה שולח את הופ לפנימייה. התנהגותו הקרה והמרוחקת של אביה כלפיה לאחר מות אימה גורמת להופ לאמץ את שם הנעורים של אמה. מאוחר יותר הופ הופכת ליו"ר החברה של אביה, "פים טכנולוגיות", והייתה הקול המכריע בהדחתו מתפקיד המנכ"ל.
ביוגרפיה בדיונית > פגישת סקוט לאנג

בשנת 2015, הופ מבקשת את עזרתו של האנק לאחר שגילתה שדארן קרוס, המנכ"ל החדש של החברה, קרוב לשחזר את טכנולוגיית הכיווץ של איש הנמלה. קרוס מתכנן לייצר את הטכנולוגיה הזו בייצור המוני ולמכור אותה כחומרה צבאית הידועה בשם חליפת היילוג'אקט. בתגובה, האנק רוצה לגייס את סקוט לאנג, גנב מורשע, על מנת שיהפוך לאיש הנמלה החדש ויגנוב מקרוס את חליפת היילוג'אקט. הופ מתנגדת לשימוש בסקוט, מאמינה שהיא בחירה טובה יותר. האנק מסרב לאפשר להופ להשתמש בחליפה, אז היא מדווחת למשטרה על סקוט לאחר שהוא גונב את חליפת איש הנמלה מביתו של האנק, למרות שזו הייתה כוונתו של האנק.
לאחר שהאנק משחרר את סקוט מהכלא, הופ עוזרת באי-רצון לאמן את סקוט לרתום את יכולות חליפת איש הנמלה במלואן. הופ עדיין נוטרת טינה להאנק, אך מתחילה להתפייס איתו לאחר שהוא חושף שאימה כיווצה את עצמה על מנת לנטרל טיל ונלכדה במימד הקוונטים התת-אטומי. הופ והאנק עובדים יחד כדי לסייע לסקוט להצליח בסיכול תוכניותיו של קרוס על ידי השמדת המטה של פים טכנולוגיות. לאחר מכן, הופ וסקוט מתחילים במערכת יחסים.
מאוחר יותר, האנק מראה להופ חליפת אב טיפוס חדשה של הצרעה שהוא וג'אנט התחילו ליצור, ומציע לה אותה.
ביוגרפיה בדיונית > חילוץ ג'אנט והשיבה לחיים

בשנת 2018, הופ והאנק מסתתרים בשל המעורבות של סקוט עם הנוקמים. השניים ניתקו קשר עם סקוט ששוהה במעצר בית. למרות שהם נמצאים במנוסה, הופ והאנק מתחילים לחקור אפשרויות להחזרת ג'אנט ממימד הקוונטים.
הופ והאנק פותחים לזמן קצר מנהרה למימד הקוונטים. סקוט מגלה שהוא נשזר ללא ידיעתו עם ג'אנט לאחר שהוא מקבל ממנה הודעה ממימד הקוונטים. סקוט יוצר קשר עם האנק לגבי ג'אנט. האנק והופ חוטפים את סקוט, ומשאירים פיתיון כדי לא לעורר חשד אצל ג'ימי וו, סוכן ה-FBI. הופ עוטה את חליפת הצרעה לראשונה ויחד עם סקוט, שנמצא בחליפת איש הנמלה, הם מארגנים קניית חלק הדרוש למנהרה מסוני בורץ', סוחר השוק השחור. בורץ' מבין את הרווח הפוטנציאלי שניתן להרוויח מהמחקר של האנק ובוגד בהם. הופ נלחמת בבורץ' ואנשיו עד שהיא מותקפת על ידי אישה רעולת פנים שאינה יציבה מבחינה קוונטית. סקוט מנסה לעזור להדוף את האישה, אבל היא בורחת עם המעבדה של האנק, שכווצה לגודל של מזוודה.
ביל פוסטר, השותף המנוכר לשעבר של האנק, עוזר להם לאתר את המעבדה. "רוח" לוכדת את השלישייה וחושפת שהיא אווה סטאר. אביה אליאס, עוד אחד משותפיו לשעבר של האנק, מת יחד עם אשתו במהלך ניסוי שגרם למצבה הלא יציב של סטאר. פוסטר מגלה שסטאר גוססת וסובלת מכאבים מתמידים כתוצאה ממצבה, והשניים מתכננים לרפא אותה באמצעות האנרגיה הקוונטית של ג'אנט.
הופ, סקוט והאנק נמלטים עם המעבדה. האנק מצליח להחזיר את ג'אנט ממימד הקוונטים והופ מתאחדת עם אמה. הופ פוגשת את קאסי לאנג, בתו של סקוט. מאוחר יותר, הופ, האנק, ג'אנט וסקוט מתכננים לאסוף אנרגיה קוונטית כדי לעזור לסטאר להישאר יציבה. עם זאת, הופ והוריה נופלים קורבן להתפוררות בזמן שסקוט נמצא במימד הקוונטים – נשאר לכוד במימד במשך חמש שנים.
בשנת 2023, הופ מושבת לחיים ומובאת למתחם הנוקמים ההרוס על ידי אדוני אמנויות הכישוף כדי להצטרף לקרב האחרון נגד תאנוס חלופי. הופ, לצד הוריה ששבו לחיים וסקוט, משתתפים בהלוויה של טוני סטארק. לאחר מכן היא חוזרת הביתה ומבלה עם סקוט וקאסי.
ביוגרפיה בדיונית > חקר מימד הקוונטים

לאחר שהושבה לחיים, הופ רוכשת בחזרה את החברה של אביה, ומשנה את שם החברה ל"קרן פים ואן דיין", אשר מנצלת את חלקיקי פים בדרכים חדשות וחדשניות לקידום מאמצים הומניטריים. היא ממשיכה את מערכת היחסים שלה עם סקוט, לצד היותה אם חורגת לקאסי. הופ שומרת טינה לאמה שמסרבת לדבר על הזמן שהעבירה במימד הקוונטים.
בשנת 2026, לאחר שהופ וסקוט משחררים את קאסי מתחנת המשטרה, קאסי מגלה שבמהלך ההבזק, היא החלה לקרוא את עבודתו של האנק על מימד הקוונטים ובעזרת האנק והופ, יצרה לוויין שיכול ליצור קשר עם מימד הקוונטים. עם הפעלת הלוויין – למרות מחאותיה של ג'אנט –הופ, סקוט, קאסי, האנק וג'אנט נשאבים למימד הקוונטים.
הופ, שהופרדה מסקוט וקאסי, מוצאת את הוריה ומתחילה לחקור את העיר שנמצאת בתוך המימד. השלושה פוגשים את לורד קרילר, בן בריתה לשעבר של ג'אנט, שחושף שדברים השתנו מאז שעזבה. הוא מוכר אותם לאדם איתו הוא עובד. השלושה נלחמים באנשיו של קרילר, בורחים וגונבים את ספינתו.
ביוגרפיה בדיונית > היתקלות בקאנג

הופ מתעמתת עם אמה. ג'אנט מגלה להופ שהיא אחראית בעקיפין להתקוממות של המימד נגד קאנג – הבוס של קרילר. ג'אנט עזרה לבנות מחדש את ליבת כוח הרב-יקום שלו לאחר ש"הוגלה". הופ משלימה עם אמה, ומציינת שאסור להם לתת לקאנג לברוח מהממלכה. השלושה מגיעים לליבת כוח הרב-יקום המוגדלת שיצרה סערת הסתברות. הופ עפה לתוך הסערה כדי להציל את סקוט, אשר עשה עסקה עם קאנג לעזור לו להשיג את ליבת הכוח, לאחר שלכד את קאסי. קאנג מפר את העסקה שלהם, לוכד את ג'אנט והורס לכאורה את הספינה שלה כשהאנק עליה.
האנק, שניצל על ידי נמלים מפותחות, עוזר להופ ולסקוט והם עושים את דרכם חזרה לאימפריה של קאנג. הם מתחילים במרד נגד קאנג וצבאו בעזרת קאסי, ג'אנט ותושבי מימד הקוונטים. ג'אנט מצליחה לפתוח עבורם פורטל בעזרת ליבת כוח הרב-יקום כדי לברוח, אך הופ עפה חזרה דרך הפורטל כדי לחלץ את סקוט שנקלע לעימות עם קאנג. הופ וסקוט דוחפים את קאנג למנוע ומשמידים את ליבת כוח הרב-יקום, גורמים לו להימשך אל התהום. לאחר מכן, סקוט והופ עושים את דרכם חזרה דרך הפורטל ויוצאים ממימד הקוונטים, והמשפחה ממשיכה בחייה.
ליהוק

במקור, ג'וס וידון, הכותב והבמאי של הסרט "הנוקמים", תכנן שהצרעה תופיע בסרט משום שלא היה ברור אם סקרלט ג'והנסון תהיה זמינה לשוב לגלם את דמותה של נטשה רומנוף/ האלמנה השחורה. וידון רצה שזואי דשנל תגלם את דמותה של הצרעה.
בשנת 2013, השחקניות ג'סיקה צ'סטיין, אמה סטון, ראשידה ג'ונס וברייס דאלאס הווארד היו מועמדות לגלם את התפקיד הנשי בסרט "אנטמן". לבסוף, אוונג'לין לילי לוהקה לגלם את הדמות.
פרסים ומועמדויות

| שנה | סרט | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | אנטמן | פרסי בחירת הנוער | שחקנית הקולנוע הנבחרת: הכוכבת של הקיץ | מועמדות |  |
| 2016 | אנטמן | פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | אנטמן והצרעה | פרסי בחירת הנוער | שחקנית הקולנוע הנבחרת: פעולה | מועמדות |  |
ביאורים

↑  כפי שמוזכר בסרט "אנטמן".
↑  כפי שמתואר בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים".
↑  כפי שמתואר בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף"
הערות שוליים

↑  All the MCU actors who voice their characters in Marvel's 'What If…?' — and every recast role, EW.com (באנגלית)
1 2  A. B. C. News, Evangeline Lilly: 5 things to know about her role in Marvel's 'Ant-Man and the Wasp', ABC News (באנגלית)
↑  Amelia Kim, 10 Milestones For Women In The MCU, ScreenRant, ‏2020-10-30 (באנגלית)
↑  A Complete List of Who Lives and Dies in 'Avengers: Infinity War', Time, ‏2018-04-27 (באנגלית)
↑  Ana Dumaraog, Every Marvel Character At The Funeral In Avengers: Endgame, ScreenRant, ‏2019-05-01 (באנגלית)
↑  Nicholas Brooks, Quantumania's Wasp Achieved a Goal Thanos Could Only Dream Of, CBR, ‏2023-03-05 (באנגלית)
↑  Joshua Meyer, Joss Whedon Wanted Zooey Deschanel To Play The Wasp In An Early Draft Of The Avengers, /Film, ‏2021-10-21 (באנגלית)
↑  Robert Pitman, The Multiverse Saga Can Finally Do The MCU's Wasp Justice, ScreenRant, ‏2022-12-21 (באנגלית)
↑  Ben Sherlock, MCU: 5 Actors Considered To Play Ant-Man (& 4 For The Wasp), ScreenRant, ‏2020-10-28 (באנגלית)
↑  Germain Lussier, 65 Things We Learned On The Set Of Marvel's 'Ant-Man', /Film, ‏2015-06-22 (באנגלית)
↑  Variety Staff, Teen Choice Awards 2015 Winners: Full List, Variety, ‏2015-08-17 (באנגלית)
↑  Saturn Awards 2016 Nominees Announced, Comicbook.com (באנגלית)
↑  David S. Cohen, ‘The Force Awakens’ Rings Up Eight Saturn Awards, Variety, ‏2016-06-23 (באנגלית)
↑  Dan Clarendon, Teen Choice Awards 2019: Complete List of Winners and Nominees, Us Weekly, ‏2019-08-12 (באנגלית)
המוזיאון להיסטוריה ולתרבות של יהודי בוקובינה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון, מוזיאון להיסטוריה 
 כתובת:  Театральна площа, 5/1, Чернівці, Україна 
 מיקום:  צ'רנוביץ 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – פברואר 2007
 תאריך פתיחה רשמי:  4 באוקטובר 2008 
 קואורדינטות:  48°17′32″N 25°55′54″E﻿ / ﻿48.292174°N 25.93169°E﻿ / 48.292174; 25.93169
 אתר רשמי
 he
 
המוזיאון להיסטוריה ולתרבות של יהודי בוקובינה (באוקראינית: Чернівецький музей історії та культури євреїв Буковини) הוא מוזיאון שנחנך בצ'רנוביץ שבבוקובינה ב-2008. המוזיאון מנציח את ההיסטוריה של יהדות בוקובינה. המוזיאון נבנה בבית העם היהודי, מרכז קהילתי יהודי שנפתח בעיר ב-1908 ונסגר במהלך מלחמת העולם השנייה.
על המוזיאון

המוזיאון עצמו מכיל יודאיקה, מסמכים וחפצי יומיום הקשורים ליהודים, וכן חומרים קוליים וסרטונים קצרים. נוסף על כך, המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות.
הערות שוליים

↑  Museum's Collection, באתר "The Chernivtsi Museum of the History and Culture of Bukovinian Jews" (באנגלית)
↑  Multimedia, באתר "The Chernivtsi Museum of the History and Culture of Bukovinian Jews" (באנגלית)
↑  Temporary exhibitions, באתר "The Chernivtsi Museum of the History and Culture of Bukovinian Jews" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420834605171  VIAF: 9732156223640105400003   WorldCat (עם VIAF): 9732156223640105400003 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיאונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היום הלבן

היום הלבן (מיפנית: ホワイトデー) הוא חג אהבה שנוסד ביפן ב-1978.
היום הלבן נחוג ב-14 במרץ, חודש לאחר יום ולנטיין, חג האהבה הנוצרי. החג נחוג בעיקר ביפן, בקוריאה הדרומית ובטאיוואן.
היום הלבן ביפן

חודש לפני היום הלבן נחוג ביפן יום ולנטיין, בו נשים מעניקות מתנות שוקולד לגברים, כהבעת אהבה, מתוך נימוס או מתוך אילוץ חברתי. אם השוקולד לא נקנה אלא הוכן בבית, הדבר מסמל למקבל שהוא בחיר לבה של המעניקה. ביום הלבן מתהפכים התפקידים: גברים שקיבלו "הוֹנְמֶאִי-צ'וקו" (本命チョコ, "שוקולד אהבת אמת") או "גירי-צ'וקו" (義理チョコ, "שוקולד חובה") ביום הלבן מחזירים את הטובה ומעניקים מתנות לנשים. על פי המסורת, המתנות שמעניקים ביום הלבן הן עוגיות, תכשיטים, שוקולד לבן, הלבשה תחתונה לבנה ומרשמלו. לעיתים משתמשים בביטוי סָאנְבָּאי גָאֶשׁי (三倍返し, "להחזיר פי שלושה") על מנת לתאר את הנוהג לפיו על שווי המתנה ביום הלבן להיות פי שלושה משווי המתנה שניתנה ביום ולנטיין.
מקור החג ומנהגים

ישנן מספר תאוריות למקורו של היום הלבן. אחת מהן מספרת שבשנת 1965, מפעל לייצור מרשמלו הציע לגברים להחזיר מרשמלו לנשים בתמורה לשוקולד ולשאר המתנות שהם קיבלו ביום ולנטיין, וכינה זאת "יום המרשמלו" (Marshmallow Day).
לאחר מכן, המפעלים שמו לב שהם יכולים להרוויח בזכות מסורת זו, הם הציעו לגברים לקנות שוקולד לבן. במקור, המתנה שהוענקה על ידי הגברים הייתה בצבע לבן, לכן יום זה נקרא היום הלבן. מסורת זו השתנתה וכיום המתנות הנפוצות הן בגדים ותכשיטים.
למתבגרים יש מסורת שונה. הבנים מעניקים סרט לבן לאהובת לבם גם אם היא לא הביאה להם מתנה ביום ולנטיין. אם בסוף היום הלבן בנות אלו שמו את הסרט (על השיער, זרוע או תיק), זהו סימן שהן מרגישות את אותם הרגשות כלפי מעניק המתנה.
הערות שוליים

↑  בלוג המתאר את החג בקוריאה http://thedailykimchi.blogspot.com/2007/03/white-day-in-korea-valentines-day-part.html
↑  רמון.
↑  תיאור החג ביפן http://web-jpn.org/kidsweb/explore/calendar/march/whiteday.html
עוגת היום הלבן
המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 כתובת:  בית היתומים (אמסטרדם) 
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 מבקרים בשנה:  199,322 (נכון ל־2010)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1926
 תאריך פתיחה רשמי:  1926 
 קואורדינטות:  52°22′13″N 4°53′27″E﻿ / ﻿52.370278°N 4.890833°E﻿ / 52.370278; 4.890833
 amsterdammuseum.nl
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם(למפת אמסטרדם רגילה) המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם
 
המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם (בהולנדית: Amsterdams Historisch Museum) הוא מוזיאון הממוקם במרכז אמסטרדם והמתאר את ההיסטוריה של העיר אמסטרדם מאז הקמתה ועד ימינו. מאז שנת 1975 ממוקם המוזיאון בבית היתומים העירוני הישן בין רחוב קאלוור (Kalverstraat) וה-Nieuwezijds Voorburgwal.
מבנה המוזיאון

המוזיאון ממוקם בחדרי בית היתומים העירוני שנוסד בשנת 1520 ברחוב קאלוור. בשנת 1579 עבר המוסד למבנה מנזר שעמד במקום בו עומד המוזיאון הנוכחי. באמצע המאה ה-17 נבנה מתחם חדש עבור בית היתומים, שנותר עד ימינו.
חדרי הנהלה של בית היתומים בהם נפגש חבר הנאמנים של בית היתומים בין השנים 1634–1960 נותרו עד ימינו, ובעת הפיכת המבנה למוזיאון שומרו חדרים אלה ושוחזרה תיקרתם המצוירת מהמאה ה-17. ריהוט החדר והתמונות על קירותיו שוחזרו באופן מדויק למצב בו היו בשנת 1879.
מוצגי המוזיאון

בין אוספי המוזיאון מוצגים פרטי ריהוט היסטוריים, שלטי חנויות, דגמים של העיר של מבנים בעיר וכן תצלומים וציורים מתקופות שונות. בין המוצגים ניתן למנות "מכונית לבנה" - מכונית ידידותית לסביבה מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, שחזור של בית קפה משכונת יורדאן וכן גלריה המוקדשת לציורים של משמר העיר (מהם ניתן להבין מדוע "משמר הלילה" של רמברנדט המוצג ברייקסמוזיאום עורר תרעומת על ידי מזמיני התמונה שציפו ליצירות כגון אלה המוצגות במוזיאון).
המחלקה הסורית

המחלקה הסורית הייתה יחידת המסתערבים הראשונה של ההגנה, ופעלה במסגרת הפלמ"ח ובשיתוף פעולה עם ה-SOE הבריטי בשנים 1941–1943, ימי מלחמת העולם השנייה. בשלב הראשון נועדה לפעולות מודיעין וחבלה במסגרת הפלישה לסוריה וללבנון (מבצע אקספורטר, יוני-יולי 1941). מסתערבים נוספים נשתלו בסוריה ובלבנון אחרי הכיבוש הבריטי, במטרה להכין תשתית למודיעין ולפעולות חבלה למקרה של כיבוש גרמני. אחרי שהמלחמה התרחקה מארץ ישראל, הסתיימה תקופת השיתוף עם הצבא הבריטי, והמחלקה פורקה באוגוסט 1943.