stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר יפה
ביוגרפיה > אחרית ימיו

בשנת 1934 פגעה ביפה מחלה קשה והוא נאלץ להפסיק את עבודתו. הייתה זו שעתו הקשה של היישוב היהודי בארץ ישראל; החלה ההתנגשות בין תנועת העבודה לבין תומכי תנועת ז'בוטינסקי, "הפורשים". אווירה של איבה הדדית ועימותים פנימיים שררה בין חלקים נכבדים ואישים ומנהיגים. אירועים אלו יצרו פגיעה עמוקה ברגשותיו. למרות בריאותו הרופפת הוא חש כי זוהי מחויבותו לנסות לארגן קבוצת אנשים משכבות וארגונים שונים כנגד ההתנגשות והאיבה. מרבית האנשים אליהם פנה יפה סירבו להצטרף אליו במאבקו לשיפור המצב, מכיוון שלא האמינו שקבוצה כזו תוכל להועיל בדבר מה. אולם יפה הנמרץ לא התייאש והמשיך במלחמתו בודד במערכה.
בחורף 1934 ייסד יפה את כתב העת "נתיב", והוציא לאור שלושה גיליונות. לאחר מכן לקה בלבו. מקץ חודשים ספורים התאושש, ובכוחות מחודשים הוציא לאור את החוברת האחרונה שנכתבה בכתב ידו. בגיליונות אלה ביקר בחריפות את האחראים לאווירה הקשה לדעתו. הוא לא חסך ביקורת רחבה מאנשי תנועת העבודה אשר להירתמותם למאבק ציפה ליותר מכל. מחלתו נתנה בו אותותיה והשפיעה על אופן כתיבתו והבעתו. הוצאתו לאור של הגיליון האחרון חתמה את חייו הציבוריים של יפה.
ב-1937 העביר יפה רשמית את ניהול תנובה לידיו של נחום ורלינסקי והסתגר בביתו. כאשר הרגיש שמחלתו נסוגה, המשיך בעבודתו בביאור התנ"ך וחיבר מילון למילים נרדפות. בעבודתו זו המשיך גם כאשר מחלתו התפשטה וכילתה את יכולת הדיבור שלו; יפה לא ויתר, והשמיע את דבריו באמצעות טבלת אותיות. באותם ימים רשם:
"את גורל חיי מוטב לי לשאת מתוך רגש השלמה, כי אז יקל לי למצער לשאתו. תחת אשר אם אבעט ואתמרמר, רק לי לעצמי אמרר את החיים שבעתיים ומעול גורלי לא ייגרע מאומה".
בקיץ 1942 עבר יפה להתגורר בהר הכרמל על מנת להקל על סבלו. בסוף חודש אלול לקה בדלקת ריאות. בכ"ח באלול תש"ב 1942 נפטר, והובא למנוחות בנהלל בערב ראש השנה תש"ג 1942.
בערים חולון ורעננה נקראו רחובות על שמו.
משפחתו

אליעזר יפה היה נשוי לשושנה לבית רֶכְטְהנד, ואב לשלושה: נחמה (נחמה יריב אשתו של אהרן יריב), מנוחה (מנוחה ירמיה אשתו של דב ירמיה) וראובן יפה (עד פטירתו בשנת 2013 היה חבר המושב).
אלמנתו שושנה נפטרה בשנת 1956.
פרסומיו

יסוד מושבי עובדים, יפו: הוועד המרכזי של מפלגת הפועל הצעיר ('ספרית הארץ והעבודה'), תרע"ט.
גדול ירקות (צעדים ראשונים במשק הכפר, כרך ב: מקצועות החקלאות: ספר א), 2 חלקים בכרך 1, תל אביב: הוצאת האריאל, תרפ"א.
ארבעטער-זידלונגען אין ארץ-ישראל: מיט א הקדמה פון מחבר צו דער אידישער איבערזעצונג; יידיש דורך ש. ראווידאוויטש, בערלין: וועלט-פארלאג, תרפ"א 1921. (יידיש: מושבי עובדים בארץ ישראל)
בפעמי הכליון: חזיון עלילות מימי חזקיהו מלך יהודה ואחז אביו, תל אביב: האריאל; דפוס השומר הצעיר, תרפ"ח. (מחזה בשבע מערכות)
חוברת תנובה לתרפ"ט: סקירה על תנובה ודיון בכל שאלותיה, תל אביב: המרכז לאגודות תנובה בארץ ישראל, תר"ץ. (הדוח השנתי הראשון לתנובה; דוחות נוספים הופיעו עד שנת תרצ"ה, ואחר כך תחת השם "תנובה, דין וחשבון")
תורת הבהמות: ספר לגדול בהמות, תל אביב: מפיץ הספר, 1935.
"מלים נרדפות: מלון", תל אביב: הוצאת המחבר, 1941. (חוברת לדוגמה)
לאחר מותו:
כתבי אליעזר יפה; מבוא: א. ציוני; דברי הערכה: ב. כצנלסון; תולדות חייו של א. יפה: יוסף שפירא, 2 כרכים, תל אביב: עם עובד, תש"ז. (התוכן: כרך א: שאלות ההתיישבות, הסתדרות הפועלים החקלאית, מושב העובדים ותנועת העבודה; כרך ב: מאמרים ורשימות בשאלות חברה, ציונות וספרות, קטעי יומן ומכתבים)
* רשימת הפרסומים של אליעזר יפה, בקטלוג הספרייה הלאומית
ראו גם

הסתדרות פועלי הגליל
מושב עובדים
תנובה
אלומות (כתב עת)
לקריאה נוספת > מחקרים

דוד תדהר (עורך), "אליעזר יפה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 395
יוסף שפירא, 'אליעזר יפה', בתוך: הנ"ל ואליעזר שוחט (עורכים), כתבי אליעזר יפה, כרך א, 1946, עמ' כב–לו.
ישראל קולת, הערך 'אליעזר יפה', בתוך: ישראל ברטל, זאב צחור ויהושע קניאל (עורכים), העלייה השנייה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1997, כרך ג, עמ' 207–214.
יוסף גורני, 'אליעזר יפה – האנרכיסט המאורגן', בתוך: חנה עמית, אביעד הכהן, חיים באר (עורכים), מנחה למנחם: קובץ מאמרים לכבוד הרב מנחם הכהן, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, תשס"ח, עמ' 285–299.
הערות שוליים

↑  כתבי אליעזר יפה, כרך א.
↑  ראו: העלייה השנייה-אישים, וכן כתבי אליעזר יפה, כרך א, עמ' כה.
↑  כתבי אליעזר יפה, כרך א'.
↑  טל לאור, מל"ל או נהלל? למי באמת מגיע תואר מושב העובדים הראשון, באתר הארץ, 13 ביולי 2012
↑  [https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000659828 הבונים אליעזר יפה
מייסד תנובה - התאגדות חקלאים לשיווק שהפכה למחזיקת נדל"ן יקר], באתר גלובס, 3 ביולי 2011
↑  ראו: כתבי אליעזר יפה, כרך א, עמוד לה.
↑  ראו: כתבי אליעזר יפה, כרך א, עמוד לו.
↑  שושנה יפה, באלבום יזרעאל;
שושנה יפה, דבר, מודעת אבל, 26 בנובמבר 1956; שושנה יפה, דבר, 26 בנובמבר 1956, המשך (נקרולוג).
↑  סקירה קצרה: בספרות ובאמנות, דבר, טור 1, 31 באוגוסט 1928.
↑  כתבי אליעזר יפה ב"עם עובד", דבר, 29 באוגוסט 1947.
↑  לזכר אליעזר ל. יפה, דבר, 25 בינואר 1943.
↑  דברי אזכרה ביום השלושים לפטירת יפה, שנערכה בנהלל; נדפס שוב בשם "כליל סגוּלוֹת" בספרו של כצנלסון "בחבלי אדם: על מורים וחברים", תל אביב: עם עובד, תש"ה (ב' כצנלסון, בחבלי אדם: על מורים וחברים, תל אביב: עם עובד, תשכ"ד, עמ' 278).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311111705171  PLWABN: 9810685363605606  BnF: cb111929934 (data)  GND: 1139306715  ISNI: 0000 0000 3745 8243  LCCN: no93029010  VIAF: 11879966   WorldCat (עם VIAF): 11879966 
פועלים במטע בנהלל בשנות השלושים
אסטורוי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  62°12′57″N 6°52′39″W﻿ / ﻿62.21579°N 6.87751°W﻿ / 62.21579; -6.87751
 שטח:  286.3±0.1 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  סלטארטינטור
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איי פארו איי פארו
 אוכלוסייה:  11,168 (נכון ל-יולי 2017)
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת איי פארו מוגדלת) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדוראסטורוי(למפת איי פארו רגילה) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדוראסטורוי
 
אסטורוי (בפארואזית: Eysturoy - הגייה: 'estroi, בדנית: Østerø -- הגייה: 'österö; משמעות השם: "האי המזרחי") הוא אחד מאיי פארו הנמצא בצפון האוקיינוס האטלנטי.
גאוגרפיה ואוכלוסין

שטחו של האי 286.3 קמ"ר ומתגוררים בו 10,586 תושבים.
פני האי הרריים וטרשיים. באי 66 פסגות הרים, ונמצא בו הגבוה בהרי האיים - סלאטאראטינדור וההר השני בגובהו קרופטלי.
האי מופרד מהאי הראשי של איי פארו - סטריימוי במצר ים.
הערים העיקריות באי הן פוגלאפיורור בצפון האי, והעיירות רונביק ונס בדרום האי.
תחבורה

האי מחובר עם האי סטריימוי באמצעות גשר. ניתן להגיע מהאי לבירה טורסהאבן באמצעות מעבורת.
אתרים בעלי עניין

בכפר גוטה ישנו מוזיאון היסטורי, ובפוגלפיורו נמצאים הואמאקלדה (varmakelda ) - מעיינות חמים וולקניים. בצפון האי מצויים עמודי בזלת המכונים ריסין אוג קלינגין (Risin og Kellingin).
מפת אסטורוי
אקונקגווה

ערך זה עוסק בהר בארגנטינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אקונקגווה
 מידע כללי
 גובה:  6,964 מטר (ההר הגבוה באמריקה)
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 מיקום:  מנדוסה, 15 קילומטרים מגבול ארגנטינה–צ'ילה
 רכס הרים:  הרי האנדים
 העפלה ראשונה:  1897, על ידי מתיאס צורבריגן
 מסלול ההעפלה הקל:  המסלול הצפוני
 קואורדינטות:  32°39′20″S 70°00′57″W﻿ / ﻿32.65556°S 70.01583°W﻿ / -32.65556; -70.01583
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אקונקגווה(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אקונקגווה(למפת מנדוסה רגילה) מנדוסה סן רפאל סן מרטין טונוז'אן גודוי קרוס חנרל אלבאר מלרגואה סן חואן סן לואיס לה פמפה ריו נאוקן צ'ילהאקונקגווה(למפת מנדוסה מוגדלת) מנדוסה סן רפאל סן מרטין טונוז'אן גודוי קרוס חנרל אלבאר מלרגואה סן חואן סן לואיס לה פמפה ריו נאוקן צ'ילהאקונקגווה
אקונקגווה (בספרדית: Aconcagua) הוא ההר הגבוה ביותר באמריקה והגבוה בכדור הארץ מחוץ ליבשת אסיה. גובהו 6,964 מטרים. ההר נמצא בהרי האנדים בפרובינציית מנדוסה שבארגנטינה, כ-15 ק"מ מזרחית לגבול עם צ'ילה. מקור השם אינו ברור, יש הסוברים שהוא בא משפת הקצ'ואה ופירושו "נציב הסלע". בהר מספר קרחונים. הגדולים שביניהם הם הקרחון הפולני הפונה לכיוון צפון-מזרח והקרחון האנגלי הפונה לכיוון מזרח. ההר הוא מבין שבע הפסגות המהווה "תחנה" ב-מסע שבע הפסָגות.
הגובה החדש

בעקבות רעידת האדמה בצ'ילה (2010) העוצמתית, הועלתה הסברה שהאקונקגווה גבה. ואכן, בבדיקה שנעשתה על ידי מדענים בתחילת שנת 2012, נמצא שגובהו החדש של ההר הוא 6964.4 מטרים, שינוי של כ-2.5 מטרים מגובהו הקודם.
אפקט (פסיכולוגיה)

אָפֶקְט (באנגלית: affect) הוא ההתנסות או התחושה של רגש. זהו היבט מרכזי של יחסי הגומלין בין הפרט לגירוי. 
האפקט הוא מצב של עלייה בטונוס הנפשי והגופני של האדם כתגובה לאירועים פנימיים או חיצוניים. תגובה זו נמשכת כל זמן שהאירוע מוסיף להיות משמעותי עבור האדם החווה אותו.
האפקט מתייחס לרגשות ולמצב הרוח של האדם. הוא מתבטא בשינויים של תווי הפנים, התנוחה, התנועה והדיבור, כמו גם בשינויים גופניים כמו חיוורון או הסמקה.
היכולת של האדם להכיר אפקטים אצל זולתו צומחת מחוויה אנושית משותפת המוכרת למסתכל.
יכולת ההסתגלות האפקטיבית היא חלק מהמאפיינים האישיים של התעסוקתיות.
מצבים אפקטיביים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ישנם מספר סוגים של אפקטים רגשיים:
אפקט חיובי - האפקט החיובי מקושר לעליה בזמינות של קולטני דופמין מסוג D2, המובילה גם לאימפולסיביות נמוכה, יציבות רגשית ונטייה לחוויית זרימה.
אפקט שלילי - אפקט שלילי הוא משתנה אישיותי, הכרוך בחוויה של רגשות שליליים, תפיסה עצמית לקויה, ומצוקה רגשית. אפקט שלילי עשוי להציף מגוון של רגשות שליליים, כולל כעס, בוז, גועל, אשמה, פחד, עצבנות, ורגשות לא נעימים אחרים.
אפקט דל - זהו מצב שבו מגוון האפקטים המובע מצומצם, ואין לנבדק יכולת לגוון את האפקטים המובעים.
אפקט שטוח - אפקט שטוח מתייחס להשטחה או הקהיה רגשית. הוא בא לידי ביטוי בטווח רגשות מצומצם, קושי להרגיש ולהביע רגש. השטחה של האפקט מתבטאת לעיתים קרובות בהיעדר כל שינוי בטון האפקטיבי ובצמצום בעושר ההבעה האפקטיבי.
יחסי גומלין בין רגש וקוגניציה

יחסי גומלין בין רגש וקוגניציה הם ההשפעות ההדדיות בין הרגש לבין תפקודים קוגניטיביים כמו קשב, תפיסה, חשיבה וזיכרון.
אחת ההשפעות של האפקט על הקוגניציה היא באמצעות סגנון עיבוד המידע המשמש את האדם ברגע מסוים.
לאפקט יש תפקיד מטרים בכך שהוא מעורר קטגוריות קוגניטיביות דומות ומשמש כרמז היוריסטי.
השפעת האפקט על היצירתיות

יצירתיות יכולה להיות מושפעת מאפקט. זאת משום שאפקט חיובי גורם לתנודות קוגניטיביות אשר מגרות יצירתיות. בהתאם לכך, מצב רוח טוב יכול להגביר את היצירתיות.
בעיות אפקטיביות

ישנן הפרעות נפשיות המאופיינות בבעיות אפקטיביות. למשל: סכיזופרניה.
בעיות אפקטיביות > בדיקת האפקט של האדם

בדיקת מצב פסיכיאטרי היא שיטת הערכה המבוססת על הסתכלות בחולה ותיאור מצבו הנפשי הנוכחי, אשר כוללת בין היתר גם התייחסות לאפקט הרגשי של האדם. בפסיכיאטריה האפקט מתייחס לדרך בה הרגש או מצב הרוח של החולה נראים לצופה מהצד. בהתאם לכך האפקט מתועד לפי איכותו (האם מאני, היפומאני, אאותימי, דיספורי וכו'), לפי הטווח (מתגוון, מוגבר, מצומצם), לפי התאמתו למצב הרוח (תואם או לא תואם את מצב הרוח המדווח) ויציבותו (כלומר, האם משתנה תוך כדי הראיון או נותר יציב).
באפקט מתגוון נורמלית, לאדם המדבר על נושא כואב תהיה ארשת פנים קודרת וכשהוא יעבור לדבר על נושא משמח ארשת פניו תתחלף לשמחה. אפקט ייחשב למצומצם אם עוצמתו ומידת התגוונותו פחותים מהנורמלי. אפקט שטוח, המאפיין חולים סכיזופרניים, מאופיין בהיעדר כל הבעה רגשית וחוסר גיוון מינימלי. אפקט לבילי (תנודתי) הוא מצב בו האפקט משתנה שוב ושוב באופן מהיר מקיצוניות אחת לשנייה- למשל, חולה שברגע אחד מתפרץ בצחוק ומייד אחר כך מתפרץ בבכי.
בעיות אפקטיביות > הפרעות אפקטיביות

הפרעה אפקטיבית או הפרעת מצב רוח היא שם כולל לקבוצה של הפרעות נפשיות, שהמאפיין המרכזי שלהן הוא פגיעה או שינוי משמעותי במצב הרוח או באפקט של האדם.
דיכאון - ירידת מצב רוח ואובדן הנאה מתמשכים, מתונים עד קיצוניים
דיסתימיה - צורה מתונה של דיכאון קליני עם מעט פגיעה בתפקוד
מאניה - עלייה קיצונית במצב הרוח ובמרץ ותחושת כל-יכולת (מחשבות גדלות)
היפומאניה - מצב מרומם מתון מתמשך
הפרעה דו-קוטבית (מאניה-דפרסיה) - תנודות בין מאניה לדיכאון
ציקלותימיה - צורה מתונה של הפרעה דו-קוטבית, עם גלים היפומאניים ודיכאוניים קלים
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
1 2 3 4  Baron, R. A., and Byrne, D. (2000). Social psychology. Boston: Allyn and Bacon.
↑  Fugate, M., Kinicki, A. J., & Ashforth, B. E. (2004). Employability: A psycho-social construct, its dimensions, and applications. Journal of Vocational behavior, 65(1), 14-38.
↑  de Manzano, Ö., Cervenka, S., Jucaite, A., Hellenäs, O., Farde, L., & Ullén, F. (2012). Individual differences in the proneness to have flow experiences are linked to dopamine D2-receptor availability in the dorsal striatum. NeuroImage 67, 1-6.
↑  D. Watson, L. A. Clark, A. Tellegen, Development and validation of brief measures of positive and negative affect: the PANAS scales, Journal of Personality and Social Psychology 54, 1988-06, עמ' 1063–1070 doi: 10.1037//0022-3514.54.6.1063
↑  Alex S. Koch, Joseph P. Forgas, Diana Matovic, Can negative mood improve your conversation? Affective influences on conforming to Grice's communication norms, European Journal of Social Psychology 43, 2013, עמ' 326–334 doi: 10.1002/ejsp.1950
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293838105171  BnF: cb11971001w (data)  GND: 4135470-9  LCCN: sh85001493  NKC: ph608069
באונטי (חטיף)

| --- | --- |
החטיף מבפנים
החטיף מבפנים
 
 מאכלים
 סוג:  חטיף שוקולד 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 יצרן:  מרס 
 תאריך יצירה:  1951 
 
באונטי (באנגלית: Bounty) הוא חטיף שוקולד המיוצר על ידי חברת מרס ונמכר ברחבי העולם. החטיף הופיע לראשונה בשנת 1951 בממלכה המאוחדת ובקנדה, בהתחלה רק בציפוי שוקולד חלב.
חטיף הבאונטי הוא בעל מילוי קוקוס המצופה בשוקולד חלב (הנמכר באריזה כחולה) או בשוקולד מריר (הנמכר באריזה אדומה) ובדרך כלל נמכר כשני חטיפים באריזה אחת.
מאז 2006, גרסה  בטעם דובדבן של החטיף נמכרת באוסטרליה. טעם זה נמכר בהתחלה כמהדורה מוגבלת, אך מכירתו נמשכה עד שנת 2013. באירופה, מהדורה מוגבלת בטעם מנגו נמכרה בין השנים 2004 -2005 וברוסיה ואוקראינה ב-2010. מהדורה בטעם אננס נמכרה ברוסיה במהלך 2014.
למרות שהחטיף כבר לא משווק על ידי מרס בארצות הברית (חטיפים דומים של חברת הרשי עדיין נמכרים), ניתן למצוא אותו במחלקות הבינלאומיות (הכוללות בעיקר מוצרים מיובאים) של מרכולים רבים.
צורה

בשנת 2013, מרס רשמה את צורתו של חטיף הבאונטי כסימן מסחרי באיחוד האירופי. חברת "לודוויג שוקולדה", חברת ממתקים גרמנית, ערערה על רישום זה. בשנת 2009, בית המשפט בערכאה ראשונה האירופי בלוקסמבורג אישר את הערעור, בקביעתו "המאפיינים הייחודיים לכאורה, כלומר הקצוות המעוגלים של החטיף ושלושת החצים או הקווים בצורת 'V' שעליו, לא יכולים להיחשב כמאפיינים היכולים להבדיל אותו בצורה מובהקת מצורות חטיפים נפוצות אחרות".
הערות שוליים

↑  "It's the taste of paradise, but for Europe it's just a bar". The Irish Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-11-06.
אפטר אייט

לוגו "אפטר אייט"
שוקולד "אפטר אייט" ואריזתו
אפטר אייט (באנגלית: After Eight; מילולית: "אחרי שמונה") הוא מותג שוקולד בריטי המבוסס על מוצרים המכילים שוקולד ומנטה.
המוצר המקורי תחת מותג זה, "After Eight Thin Mints", כולל ריבועים דקים של שוקולד כהה הממולאים במנטה. חברת רונטרי'ז החלה לייצרו ב-1962, ושמו נועד לרמוז על ייעודו כחטיף שלאחר ארוחת הערב. מאז 1970 מיוצר השוקולד במפעל בקאסלפורד שביורקשייר והאמבר, ומאז רכישתה של רונטרי'ז על ידי נסטלה ב-1988, משווקת אותו האחרונה.
שכבת המנטה הפנימית מכילה סוכרוז ואינוורטאז, היוצרים מרקם שמאפשר את עטיפתו בשוקולד. לאחר הייצור, האינוורטאז גורם לפירוק הסוכרוז לגלוקוז ולפרוקטוז, ומרקם המנטה הופך פחות מוצק.
פרט ל-"Thin Mints" מייצרת החברה מספר מוצרים נוספים תחת שם המותג "After Eight", כגון "Delights" (עיגולי שוקולד כהה הממולאים במנטה), "Straws" (מקלות שוקולד כהה ממולאי מנטה) ו-"Biscuits" (ביסקוויטים עם שוקולד ומנטה).
מוצרי החברה הם כשרים חלבי (חלב עכו"ם) בהשגחת בית הדין הרבני בלונדון
הערות שוליים

↑  2023 Kosher Nosh Guide
אנדרומדה כבולה אל הסלעים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  רמברנדט
 תאריך יצירה:  1631
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  24.5 ס״מ 
 גובה:  34 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  תור הזהב של הולנד 
 מספר יצירה:  707 (מאוריצהאוס) 
 מיקום:  מאוריצהויס, האג, הולנד
 
אנדרומדה בציור מאת גוסטב דורה
אנדרומדה כבולה אל הסלעים (בהולנדית: Andromeda aan de rots geketend) היא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין משנת 1631. היצירה מוצגת כיום במוזיאון מאוריצהויז, בהאג שבהולנד.
היצירה מתארת את אנדרומדה בהיותה כבולה על הסלעים. אנדרומה מוצגת כאישה עירומה כאשר רואים את כל אורך גופה. יצירה זו מתבססת על הסיפור המופיע ביצירה "מטמורפוזות" מאת המשורר הרומי אובידיוס. על פי אובידיוס, יום אחד התפארה המלכה קסיופיאה שהיא יפה יותר מבנותיו של פוסידון אל הים. פוסידון כעס על כך, ובזעמו הציף את חופי ממלכת אתיופיה (לפי גרסה אחרת - העיר יפו) ובנוסף שלח מפלצת איומה להעניש את בני האדם. לקפאוס וקסיופיאה נודע שהדרך היחידה שבה יוכלו להיפטר מהמפלצת, היא מתן בתם אנדרומדה לטרף לאותה מפלצת. לכן, כדי להציל את עמו, על פי עצת האורקל של אמון, כבל המלך האתיופי את בתו אנדרומדה לסלע אשר על חוף הים, מתוך כוונה להקריבה למפלצת. אנדרומדה ניצלה על ידי פרסאוס, אשר נלחם במפלצת כשהוא רכוב על פגסוס והפכה לאבן בעזרת ראשה הכרות של מדוזה.
היצירה מתארת את הרגע שלאחר כבילתה של אנדרומה אל הסלעים, בטרם הגיע פרסאוס.
יצירות דומות צוירו על ידי טיציאן ואמנים נוספים על בסיס אגדה זו, ולרוב מתוארים ביצירות הרגע שבו מגיע פרסאוס להילחם במפלצת הים. יצירה זו שונה בכך שהיא אינה מציג את רגע הקרב, אלא את יאושה של אנדרומדה קודם להצלתה (יצירה דומה צוירה מאוחר יותר על ידי גוסטב דורה).
יצירה של רמברנדט היא אחת מיצירותיו הראשונות המתארות עירום נשי. היצירה אינה מציגה אידיליה (דמות עירומה אידיאלית) אלא מתארת את הדוגמנית כפי שהיא. רמברנדט לא האמין בקיומו של יופי אידיאלי, וצייר את הנשים כפי שראה אותן. יצירות מאוחרות יותר כגון "דיאנה מתרחצת", ודנאה מדגימות את התפתחותו של רמברנדט בציור עירום נשי.
| רמברנדט |
| --- | --- | --- |
| יצירותיו | אחשוורוש והמן במשתה אסתר • אישה צעירה במסגרת תמונה • אנדרומדה כבולה אל הסלעים • ארטמיסיה • אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס • בת שבע במקלחת • דיוקן עצמי בגיל 63 • דנאה • הוועד של אגודת הדרייפרים • הכלה היהודייה • המלומד מעל דוכן הדרשות • חטיפת אירופה • יעקב מברך את בני יוסף • ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים • משה שובר את לוחות הברית • משמר הלילה • משתה בלשאצר • סערה בים כנרת • סקילתו של סטפנוס הקדוש • עקדת יצחק • פטרוס הקדוש בכלא • שובו של הבן האובד • שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ |  |
| ראו גם | בארוק • מאוריצהאוס • מוזיאון בית רמברנדט • רייקסמוזיאום |  |
אפטר שייב

אפטר שייב (באנגלית: AfterShave; אפטֶר = לאחר, שֵייב = גילוח) הוא תחליב, ג'ל או נוזל המשמש בעיקר גברים לאחר שסיימו להתגלח בפניהם. אפטר שייב עשוי להכיל חומר מחטא כגון אלכוהול שתכליתו למנוע זיהומים, חומר מבשם, וכן קרם לחות לריכוך העור.
אפטרשייבים מחברות שונות משתמשים בניחוח או שמן אתרי כדי לשפר את ריחם ולבדל את עצמם מהמתחרים.
חומרי חיטוי גם משמשים לעיתים קרובות בהכנה של אפטר שייב, ותווית ה-pH של חומרי חיטוי אלה עשויה להיות משמעותית, מפני שחלקם עלולים לגרום לנזק כשמדובר ביובש עורי מתקלף חמור. מותגים רבים אינם חושפים את רמת החומציות של חומרי חיטוי במרכיבים שלהם, והם גם אינם נדרשים על פי חוק לעשות כן.
אפטרשייבים על בסיס אלכוהולי יכולים לגרום לעקצוץ בעור לאחר הגילוח. לרוב עקצוץ זה עובר לאחר כמה שניות. קיימים גם אפטרשייבים ללא אלכוהול.
בתי אופנה ומעצבים רבים נוהגים להשאיל את שמותיהם למותגים של אפטר שייב, וכך אפטר שייב לעיתים מכונה בטעות "או דה קולון".
הערות שוליים

↑  Cosmetic Chemistry: An Instant Approach, עמ' 68 ו־69
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפטרונוטיים

| אפטרונוטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דגי-חשמל טרופיים
משפחה:: אפטרונוטיים
שם מדעי
 Apteronotidae ‏ג'ורדן, 1923

Apteronotus albifrons
אפטרונוטיים (שם מדעי: Apteronotidae) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים במימי אמריקה הדרומית ובפנמה באזורים טרופיים. רוב המינים הם שוכני נהרות עמוקים מעל 5 מטרים בדרך כלל. אחרים חיים על קרקעית בוצית באזורים רדודים יותר.
המאפיין העיקרי שלהם הוא היותם דגי חשמל בעלי איברים היכולים ליצור שדה חשמלי ולקלוט איתו את סביבתם ואת טרפם הכולל דגים קטנים, רכיכות וחרקי מים. דגים אלה בעלי סנפירים רכים וגופם עגלגל ורירי. עם זאת בשונה ממינים אחרים ממשפחתם הם בעלי סנפירי זנב ובעלי "רעמה" קצרה המורכבת מעור מעל גבם. הם משתמשים באיברי החשמל כדי לקלוט את סביבתם מאחר שעיניהם קטנות מאוד והם בעלי חוטם ארוך דמוי-חדק. דגים אלה גם נושמי אוויר.
אורכם של דגים אלה בין 15 ל-60 ס"מ. בכמה מינים ישנה דו-צורתיות זוויגית בה הנקבות גדולות מהזכרים במעט.
מיון

Adontosternarchus
Apteronotus
Compsaraia
Magosternarchus
Megadontognathus
מין יחיד Melanosternarchus amaru
מין יחיד Orthosternarchus tamandua
מין יחיד Parapteronotus hasemani
מין יחיד Pariosternarchus amazonensis
Platyurosternarchus
Porotergus
Sternarchella
Sternarchogiton
מין יחיד Sternarchorhamphus muelleri
Sternarchorhynchus
מין יחיד Tembeassu marauna
אלכסיי הראשון, צאר רוסיה

אלכסיי הראשון (ברוסית: Алексей I Михайлович‏; 19 במרץ 1629 – 29 בינואר 1676), הידוע כאלכסיי מיכאילוביץ', היה הצאר השני משושלת רומנוב.
ילדות ותחילת הכהונה

עד לגיל 5 היה תחת השגחה של אומנות בארמון הצאר. מגיל 5 הועבר להשגחתו של בויארין בוריס מורוזוב. תחת השגחתו הוא למד לקרוא, לכתוב וקיבל הכרה של תרבות המערב. בגיל 16, עם פטירת אביו החל את הכהונה. בהיותו בגיל צעיר וללא ניסיון בניהול המדינה הוא היה תחת השפעתו של המחנך. האופי שלו היה שקט מאוד. הוא היה תחת השפעה דתית חזקה.
בגיל 18 הוא בחר לעצמו את כלתו. אבל תחת השפעת בוריס מורוזוב ויתר על בחירתו ובסופו של דבר התחתן עם מריה מילוסלבסקי, כאשר בוריס מורוזוב בעצמו התחתן עם אחותה. כתוצאה מכך, גם מורוזוב וגם מילוסלבסקי שהיה האב של הבנות קיבלו השפעה חזקה מאוד על הצאר.
בהתאם להמלצת מורוזוב ב-7 בפברואר 1646 החלו לגבות מס חדש על המלח. המס היה גבוה מאוד והיקפו לא היה סביר. בנוסף לכך החלו להתפשט שמועות על השתלטות יועציו של הצאר עליו ואהדתו למנהגים מחו"ל. החלו מהומות במוסקבה ובערים אחרות. אלכסיי הראשון נאלץ לשלוח את בוריס מורוזוב למנזר בצפון המדינה ולבטל את המס. גם כאשר מורוזוב חזר למוסקבה, הוא לא הצליח להגיע לרמת השפעתו הקודמת.
פרשת ניקון

אלכסיי היה איש דתי מאוד. בתקופת העדרו של בוריס מורוזוב הוא הרגיש צורך ביועץ קרוב ומצא אותו בדמותו של ניקון -שהתמנה על ידו לראש הכנסייה בעיר נובגורוד. בהיותו קרוב לצאר ב-25 ביולי 1652 הוא התמנה לתפקיד ראש הכנסייה הרוסית והחל להתעניין גם בענייני המדינה.
ניקון התעניין שנים רבות בספרות ביזנטית. בהיותו פטריארך הכנסייה הרוסית הוא ראה כמטלה חשובה להתאים את נוהג הכנסייה הרוסית לנוהגים ביזנטים והחליט על ביצוע הרפורמה הדתית ברוסיה. בשנת 1653 הוא הוציא הוראה על שינוי צורת התפילות ובשנת 1654 החל בתיקון ספרי נצרות ברוסית.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-17, אלכסיי היה מחוץ ממוסקבה עקב המערכה הצבאית נגד האיחוד הפולני-ליטאי. כשחזר למוסקבה הוא הרגיש שהשפעת הפטריארך ניקון על ענייני המדינה גדולה מדי. לאור התקררות היחסים בין ניקון והצאר גם האצולה המוסקבאית החלה להתייחס לניקון בהתאם. כתוצאה מכך, ב-10 ביולי 1658 ניקון ויתר על התפקיד והסתגר במנזר.
הפעילות של ניקון לשינוי הנוהגים הנוצריים הרוסים גרמה לקרע בכמורה הרוסית. כאשר הוא ויתר על התפקיד הרם, מתנגדי הרפורמות שלו יכלו לפעול ביתר שאת. בשנת 1660 היה ניסיון לשלול ממנו כל תפקיד דתי. בסופו של דבר הוחלט להעביר את הנושא להחלטת ראשי הכנסיות הנוצריות. בשנת 1666 החל המשפט הגדול בהשתתפות ראשי הכנסייה הנוצרית מאלכסנדריה ומאנטיוכיה. בסופו של דבר נשללו ממנו כל תפקידיו והוא הוגלה למנזר פרפונטוב.
למרות העונש האישי שהוא קיבל, חלק משמעותי של הרפורמות שהוא הנהיג אושרו ועומדים בבסיס הנצרות הרוסית עד היום.
יחסים עם האיחוד הפולני-ליטאי ושוודיה

בתקופת אלכסיי הראשון, רוב שטחי אוקראינה היו בשליטת האיחוד הפולני-ליטאי, רק החלק המזרחי בו התגוררו הקוזאקים של דון היה חלק מרוסיה הצארית. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-17 החל מרד בהנהגת בוגדן חמלניצקי. הוא תיאם את המהלכים עם חאנות קרים נגד השלטון הפולני. במשך תקופה ארוכה אלכסיי הראשון לא התערב במצב. יתרה מכך, צבא הצאר לחץ על חאנות קרים והם לא יכלו לתת לבוגדן חמלניצקי עזרה צבאית משמעותית. לאור ההפסדים בשדה הקרב, בשנת 1651 נחתם חוזה הפסקת לחימה בין האוקראינים לבין הפולנים. תנאי החוזה היו קשים מאוד לאוקראינים ולכן בשנת 1653 הם החליטו לפנות לאלכסיי הראשון בבקשה לספח אותם לרוסיה הצארית. בזמסקי סובור שנערך במוסקבה ב-1 באוקטובר 1654 הוחלט להיענות לבקשה ולצאת למלחמה נגד האיחוד הפולני-ליטאי - מלחמת רוסיה-פולין (1654-1667) שנמשכה 13 שנים. עד לקיץ 1655 הרוסים כבשו את סמולנסק, וילנה, קובנה וגרודנו. בהיוודע שקרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה מנהל מערכה צבאית מוצלחת ונכנס לוורשה וקרקוב רוסים החלו לחשוש מחיזוק יתר של שוודיה. כתוצאה מכך סוכם על חתימת הסכם אי-לוחמה עם הפולנים ותחילת פלישה לליבוניה שהייתה תחת שליטה שוודית. הרוסים כבשו מספר ערים, כולל דרפט. בשנת 1661 נחתם חוזה שלום שבו סוכם שרוסיה הצארית תשחרר את כל השטחים שכבשה.
המצב באוקראינה היה לא יציב וזה גרם לחידוש הלחימה עם האיחוד הפולני-ליטאי. בשנת 1660 לרוסים היו מספר הפסדים בשדה הקרב. הלחימה נמשכה עוד מספר שנים ורק בשנת 1667 נחתם חוזה שלום בעיירה אנדרוסוב.
מהומות פנים

מיד עם סיום הלחימה עם האיחוד הפולני-ליטאי החלו מהומות בתוך המדינה.
עם סיום הכהונה של ניקון הרפורמות שלו לא הופסקו. מספר מנזרים לא היו מוכנים לקבל את התיקונים בספרי הכנסייה. בראש המתנגדים עמד מנזר סולובצקי. המצור על המנזר נמשך במשך 8 שנים - משנת 1668 ועד לשנת 1676. כל מתנגדי הרפורמה נהרגו עם כיבוש המנזר.
בדרום המדינה החל מרד סטפן ראזין. בתחילת המרד המורדים כבשו מספר ערים לאורך הוולגה. בקרב ליד העיר סימבירסק המורדים הובסו וסטפן ראזין עצמו נמלט לדון. הוא הוסגר לשליחי הצאר וב-6 ביוני 1671 הוצא להורג במוסקבה.
מלחמה נגד הטורקים

רוסיה הצארית לקחה חלק במלחמה הטורקית הגדולה שנמשכה כ-20 שנים.