stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ד"ר פישר
היסטוריה > רכישות ומיזוגים

בשנת 1975 נרכשה חברת סימפא קוסמטיקה
בשנת 1975 נרכשה חברת גלמא לתרופות
בשנת 1990 נרכש מכור תעשיות הזיכיון (סוכנות הלטיס) לייצור ושיווק מוצרי "הלן קרטיס". ב-1996 נרכשה "הלן קרטיס" על ידי תאגיד יוניליבר ומפעלי ד"ר פישר איבדו את הזיכיון
בשנת 1992 נרכש מפעל תרופות בקליפורניה - TI Pharmaceuticals
בשנת 1996 נרכשה יצרנית המגבונים חברת אפ­אר
תחומי הפעילות

תרופות ותכשירים טיפוליים לעור ולעיניים
תכשירים המיועדים לטיפול בתינוקות וילדים
תכשירי הגנה מהשמש
תכשירים דרמו-קוסמטיים מתקדמים לאנטי-אייג'ינג
תכשירים לטיפוח הגוף והשיער
תוספי בריאות / תזונה
ראו גם

תעשייה פרמצבטית בישראל
הערות שוליים

↑  פישר-תעשיות פרמצבטיות, דבר, 22 בינואר 1971
↑  גובר השימוש באונקוזן לריפוי מחלת עיורון הנהרות, מעריב, 3 ביולי 1973
↑  נחנך אגף ארוסולים בפישר תעשיות פרמצבטיות בבני ברק, מעריב, 12 באוגוסט 1969
↑  ד"ר אלי פישר, ד"ר פישר בלי מקדם הגנה, צבעונים הוצאה לאור בע"מ, 2005
↑  זהבה דברת, ‏עכשיו גם רבלון תמכור בלי לייצר, באתר גלובס, 12 במרץ 1997
הדיוויזיה ה-17 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1919 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-17 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.
האחים קונטרסקי

| --- | --- |

 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברים
 אלפונס ואלויס קונטרסקי
 
אָלוֹיְס (Aloys; ‏ 14 במאי 1934 – 22 באוגוסט 2017) ואַלְפונס (Alfons; ‏ 9 באוקטובר 1932 – 5 במאי 2010) קוֹנְטָרְסְקִי (Kontarsky) היו אחים גרמנים, שהופיעו כדואו פסנתרנים וניגנו בביצועי בכורה עולמיים יצירות רבות חשובות בנות זמננו. המוניטין הבינלאומיים שזכו להם היו כמבצעי מוזיקה מודרנית לשני פסנתרנים, אך הם ניגנו גם את הרפרטואר הסטנדרטי ולעיתים ניגנו בנפרד. מדי פעם הצטרף אליהם אחיהם הצעיר ברנרד בביצועי יצירות לשלושה פסנתרים.
היסטוריה

האחים קונטרסקי נולדו שניהם באיזרלוהן. אלויס החל את לימודיו בגיל צעיר אצל פרנץ הנמאן. בהמשך למד בקלן אצל אילזה שמיטץ-גוהר, ואצל אדוארד ארדמן בהמבורג.
הקונצרט הפומבי הראשון שלהם היה ב-1949 ובו ניגנו את הקונצ'רטו של סטרווינסקי לשני פסנתרים. ב-1955 הקימו דואו פסנתר משלהם "קלאווירדואו קונטרסקי" והופיעו בקביעות מ-1959 עד שאלויס נתקף בשיתוק בשנת 1983 כתוצאה משני אירועים מוחיים. בשנת 1956 זכו בפרס ראשון על דואו פסנתר בתחרות המוזיקה הבינלאומית הרביעית של רדיו גרמניה.
משנת 1962 הדריכו אלויס ואלפונס בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט. אלויס גם היה חבר בהרכב הקאמרי הבינלאומי של דרמשטאדט. משנת 1963 הדריך אלויס בקורסים למוזיקה חדשה בקלן. אלפונס היה חבר באקדמיה הבווארית לאמנויות יפות ובמועצה הגרמנית למוזיקה, שהיא חברה במועצת המוזיקה הבינלאומית) והיה פרופסור באוניברסיטאות קלן, מינכן ובאוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג. בשנת 1965 הקים אלויס דואו עם הצ'לן זיגפריד פאלם.
כדואו, הופיעו בנגינת בכורה של יצירות מאת לוצ'אנו בריו, סילבאנו בוסוטי, מאוריציו קאגל, קרלהיינץ שטוקהאוזן, אנרי פוסר, לואיס דה פאבלו וברנד אלואיס צימרמן.
הדואו ערך סיורים תדירים בארצות מערב אירופה, המזרח התיכון, אמריקה הצפונית וההדרומית, וכן הופיעו באוסטרליה. הם ביקרו בישראל בשנים 1969, 1971 ו-1974. יש להם הקלטות רבות, בהן "מנטרה" של שטוקהאוזן, בפיקוח המלחין, שיצאה לראשונה בתקליט אריך נגן של חברת דויטשה גרמופון ושוב בתקליטור 16 של "ההוצאה השלמה" של שטוקהאוזן. הרפרטואר המסורתי יותר שלהם כולל את "מחולות הונגריים" של ברהמס בשלמותם ואת הפנטזיה בפה מינור של שוברט, דויטש 940. בפסקול הסרט "הנרי וג'ון" משנת 1990 הם מנגנים את ה"סוויטה קטנה" של דביסי
ב-1974 הוציא אלפונס את ההקלטה הראשונה בכלים האותנטיים של סונאטת ארפג'ונה של שוברט בלה מינור, דויטש 821. את תפקיד הארפג'ונה מנגן קלאוס שטורק ואלפונס מנגן בפורטה פיאנו. אלויס הופיע בהקלטה של "מיקרופוניה I" של שטוקהאוזן, שם ניגן את תפקיד הטם-טם, ואלפונס השתתף במיקרופוניה II, שם ניגון בעוגב האמונד.
ב-1959 נשא אלויס לאישה את השחקנית גיזלה זאואר. לפי מקור אחד, ייתכן שאלויס הופיע פעם כמנצח, בבכורה הצרפתית באופרה בסטיליה בפריז של "החיילים" מאת ברנד אלויס צימרמן, אבל מקור אחר נוקב בשם אחיו הצעיר, ברנרד, כמנצח על ההפקה הזאת. לא נראה סביר שהיה זה אלויס, שסבל ב-1983 שני אירועים מוחיים מגבילי תנועה, שהשאירוהו משותק בצד אחד ולוקה בראייה ובדיבור. אשתו, גיזלה זאואר-קונרסקי, קטעה את הקריירה האמנותית שלה כזמרת כדי לטפל בבעלה. ב-2008, העניק לה ראש עיריית קלן מדליית הצטיינות מטעם העיר על השירות שהגישה לבעלה.
תלמידי האחים היו: יורק הלר, שטפן שלאיירמאכר, כריסטין גרוויג ואפריין גונזלס גואנו, אנה האס-ניבידז'יאק ופיוטר ניבידז'יאק, דאגלס נמיש ודומיניק מורל, אלנה האמל ולאורה סנשז, ועוד רבים.
הערות שוליים

↑  יעקב העליון, בפסטיבל ישראל הרוב יבוא, מעריב, 1 ביוני 1969
↑  שבוע התרבות הגרמנית ייפתה ב־6 בנובמבר, דבר, 21 באוקטובר 1971
↑  הפסנתר במאה ה-20, מעריב, 12 בפברואר 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13904471q (data)  GND: 10279055-3  ISNI: 0000 0001 2298 6593  MusicBrainz: 11d3bba2-a214-4003-8ba7-44b318e4af8c  VIAF: 154906204   WorldCat (עם VIAF): 154906204
ד'תשל"ג

ד'תשל"ג (4733)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 972 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 973. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לפי ההלכה, בשנת ד'תשל"ג מתחיל מחזור חמה בן 28 שנים, ולכן מברכים את ברכת החמה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ברכת החמה ביום רביעי י"ט בניסן - 26 במרץ 973 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז).
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל
ג'ירו ד'איטליה 2020

| --- | --- |

 מדינות:  איטליה איטליה
 סוג:  מרוץ קטעים
 אורך המסלול:  3,361.4 קילומטרים
 חודש:  3–25 באוקטובר
 משך:  21 קטעים
 היסטוריה
 מוביל מנצחי הקטעים:  צרפת ארנו דמאר   איטליה פיליפו גאנה (4 ניצחונות)
 מנצח אחרון:   הדירוג הכללי - בריטניה טאו גייגן הארט     קטגוריית הנקודות - צרפת ארנו דמאר    קטגוריית ההרים - פורטוגל רובן גריירו    קטגוריית הרוכב הצעיר - בריטניה טאו גייגן הארט
 
ג'ירו ד'איטליה 2020 (באיטלקית: Giro d'Italia 2020) הוא המהדורה ה-103 של הג'ירו ד'איטליה, מרוץ האופניים השני בחשיבותו בעולם ואחד משלושת מרוצי האופניים הנקראים גרנד טורס. המרוץ תוכנן להתחיל עם שלושה קטעים בהונגריה ולכלול בסך הכל מרחק מצטבר של 3,497.9 קילומטרים בין ה-9 ל-31 במאי, אך בשל התפרצות מגפת הקורונה באיטליה, המרוץ נדחה ולאחר מכן שובץ מחדש בין ה-3 ל-25 באוקטובר, כשהפתיחה בהונגריה בוטלה ושלושת הקטעים הראשונים שהיו אמורים להתקיים שם הוחלפו.
במרוץ ניצח טאו גייגן הארט הבריטי מאינאוס גרנדיירס, מקדים ב-39 שניות את ג'אי הינדלי וב-1:29 דקות את וילקו קלדרמן, שניהם מסאנווב. בקטגוריית הנקודות ניצח ארנו דמאר (Groupama–FDJ), כשהוא גם מנצח ארבעה קטעים במרוץ. רובן גריירו (EF Pro Cycling) ניצח בקטגוריית ההרים, כשגם הוא ניצח קטע אחד.
קבוצות

כל 18 קבוצות ה-"וורלד טים" התחרו במרוץ, ועוד שלוש קבוצות מדרג ה-"פרו טים" המשני. יומבו–ויסמה ומיצ'לטון - סקוט פרשו מהמרוץ לפני קטע 10 לאחר מקרי קורונה חיוביים בקבוצות.
קבוצות > קבוצות פרו טים

| לאום | קבוצה | רוכב | ביב |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | אנדרוני ג'אקטולי - סידרמק | איטליה מאתיה באיס   איטליה אלסנדרו ביסולטי   אקוודור ג'פרסון אלכסנדר ספדה   איטליה לוקה צ'יריו   שווייץ סימון פלו   איטליה סימונה ראוונלי   קולומביה ג'ונתן רסטרפו   קרואטיה יוסיפ רומאץ | 11   12   13   14   15   16   17   18 |
| איטליה איטליה | ברדיאני–CSF–פאייזנה | איטליה ג'ובאני קרבוני   איטליה לוקה קובילי   איטליה פיליפו פיורלי   איטליה ג'ובאני לונארדי   איטליה פאביו מאזוקו   איטליה פרנצ'סקו רומאנו   איטליה אלסנדרו טונלי   איטליה פיליפו זאנה | 41   42   43   44   45   46   47   48   |
| איטליה איטליה | ויני–צאבו–KTM | איטליה ג'ובאני ויסקונטי   איטליה סימונה בווילאקווה   איטליה מרקו פראפורטי   איטליה לורנצו רוטה   איטליה מאטו ספרייאפיקו   הולנד אטיין ואן אמפל   איטליה לוקה ואקרמן   איטליה אדוארדו זרדיני | 211   212   213   214   215   216   217   218 |
רוכבים בולטים > דירוג כללי

ריצ'רד קאראפאס, מנצח המרוץ ב-2019, החליט ביחד עם קבוצתו, אינאוס גרנדיירס, שלא להגן על תוארו ולהתרכז במקום זה בטור דה פראנס ובוואלטה אספניה, כשאינאוס שלחה את גריינט תומאס, מנצח טור דה פראנס 2018, להוביל את קבוצתה במרוץ. וינצ'נצו ניבאלי, שניצח את מהדורות 2016 ו-2013 הוביל את קבוצת טרק-סגפרדו, כשסיימון ייטס הוביל את מיצ'לטון - סקוט ןפייו בילבאו הוביל את בחריין מקלארן. לאסטנה, היו שלושה מובילים פוטנציאליים, מיגל אנחל לופס, יאקוב פוגלסן ואלכסנדר ולאסוב.
רוכבים בולטים > ספרינטרים

פטר סאגאן (בורה–הנסגרוהה), שניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס שבע פעמים, התחרה לראשונה בג'ירו. ספרינטרים נוספים שנטלו חלק במרוץ היו אליה ויוויאני (קופידיס), שניצח ארבעה קטעים ואת קטגוריית הנקודות ב-2018 במדי דקונינק קוויק-סטפ, אלבארו הודג' (דקונינק קוויק-סטפ), ארנו דמאר (Groupama–FDJ), רודי ברבייה, דווידה צ'ימולאי, וריק צאבל (Israel Start-Up Nation), מייקל מת'יוס (סאנווב), פרננדו גאביריה, מקסימיליאנו ריצ'זה וחואן סבסטיאן מולאנו (יו. איי. אי. אמירטס).
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 1

הג'ירו יצא לדרך עם קטע נגד השעון, כמו שקרה גם במהדורות של 2018 ו-2019, הקטע כלל 15 ק"מ ממונראלה לפאלרמו, בקילומטר הראשון של הקטע נכללה עלייה מהקטגוריה הרביעית, ומי שירכוב אותה בזמן הנמוך ביותר יהיה למוביל בקטגוריית ההרים. בקטע ניצח אלוף העולם פיליפו גאנה (אינאוס גרנדיירס) לאחר שהקדים ב-22 שניות את ז'ואאו אלמיידה (דקונינק קוויק-סטפ) ואת מיקל ביירג (יו. איי. אי. אמירטס), בקטגוריית ההרים הוביל ריק צאבל (Israel Start-Up Nation), כשהוא משיג לקבוצה הישראלית הובלה בקטגוריה לראשונה בתולדותיה. במהלך הקטע פרש לוקה קובילי (ברדיאני–CSF) ומיגל אנחל לופס (אסטנה. קובילי פרש לאחר שלא עמד במגבלת הזמן, בעוד שלופס פרש לאחר שהתרסק לקראת נקודת מדידת הזמן השנייה בקטע. קבוצתו של גאנה, אינאוס גרנדיירס, גם הובילה בקטגוריית הקבוצות.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 2

קטע 2 כלל 149 ק"מ מאלקאמו לאגריג'נטו, הקטע הסתיים בעלייה בקטגוריה רביעית, באורך של 3.7 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 5.2%. דייגו אוליסי (יו. איי. אי. אמירטס) ניצח בקטע לאחר שגבר על פטר סאגאן (בורה–הנסגרוהה) ומיקל הונורה (דקונינק קוויק-סטפ), הפלוטון, מובל בידי מייקל מת'יוס (סאנווב) הגיע ארבע שניות אחריהם. גאנה נשאר בהובלת המרוץ, אך הפסיד את ההובלה בקטגוריית הנקודות לאוליסי, כשסאגאן עבר להוביל בקטגוריית ההרים על חשבון צאבל. במהלך הקטע אסטנה ספגה אבדה נוספת, לאחר שאלכסנדר ולאסוב פרש מהמרוץ לאחר שסבל מהרעלת מזון.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 3

קטע 3 כלל 150 ק"מ מאנה לעלייה הידועה באתנה, הקטע היה הקטע ההררי הראשון בג'ירו ואחד מהיחידים שהסתיים בפסגה. כמו ב-2017, גם הפעם קבוצת הבריחה ניצחה באתנה, כשג'ונתן קאייסדו (EF Pro Cycling) ניצח בקטע, מקדים ב-21 שניות את ג'ובאני ויסקונטי (ויני–צאבו–KTM), הארם ואנהוקה (לוטו–סודאל, שהתקיף מהפלוטון, סיים שלישי בפער של 30 שניות מקאייסדו. ז'ואאו אלמיידה הפך למוביל המרוץ החדש, שנייה בלבד מקאייסדו, ודקונינק קוויק-סטפ גם עברה להוביל את דירוג הקבוצות, לאחר שגאנה חצה את קו הסיום 19:47 דקות אחרי קאייסדו, אך שימש כפועל בכל מקרה. קאייסדו עבר להוביל בקטגוריית ההרים.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 4

הקטע ה-4 היה קטע גבעי, 140 ק"מ מקטניה לוילאפרנקה טירנה, במהלך הקטע הייתה רק עלייה מדורגת אחת בקטגוריה שלישית, ה-"פורטלה מנדרצי", באורך של 12.4 קילומטרים ושיפוע ממוצע של 5.2%. למרות זאת, הקטע היה הקטע הראשון שהסתיים בספרינט רב משתתפים, שהסתיים בניצחונו של ארנו דמאר (Groupama–FDJ), שהקדים את פטר סאגאן ודווידה בלריני (דקונינק קוויק-סטפ). בעקבות המקום השני שלו, סאגאן עבר להוביל בקטגוריית הנקודות, בעוד ששאר הקטגוריות לא נרשמו שינויים. לפני תחילת הקטע פרש גריינט תומאס (אינאוס גרנדיירס), שנחשב לאחד הפייבוריטים לניצחון כללי במרוץ, לאחר שהתרסק פעמים במהלך הקטע ה-3, פעם אחת באזור הנייטרלי ובפעם השנייה לאחר שעלה על בקבוק שנפל לאחד הרוכבים והתרסק במהירות גבוהה, למרות זאת תומאס הצליח לסיים את הקטע כאמור, אך לא זינק לקטע הרביעי. גם לוקה ואקרמן (ויני–צאבו–KTM) פרש לאחר שהתרסק ביחד עם בן קבוצתו אטיין ואן אמפל, השניים התרסקו ככל הנראה כתוצאה ממסוק שעף נמוך מדי וגרם לתנופת אוויר שהעיפה את המחסומים לכיוון השניים, השניים לא סיימו את הקטע אך נחשבו כמסיימים לאחר התקרית והורשו להמשיך את המרוץ, אך רק ואן אמפל היה מסוגל, בעוד שפציעותיו של ואקרמן היו חמורות מדי מכדי שיוכל להמשיך.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 5

הקטע 5 כלל 225 ק"מ ממילטו לספצנו דלה סילה (קאמיליטלו סילאנו), ושתי עליות מדורגות, הראשונה הייתה העלייה לטריולו, בקטגוריה שלישית, אורך של 10.1 ק"מ ו-5.3% והעלייה השנייה והמשמעותית יותר, ה"ואליקו די מונסטרקו", בקטגוריה ראשונה, באורך של 22.7 ק"מ ובשיפוע של 5.8%, פסגת העלייה הייתה רחוקה 12 ק"מ מהסיום בספצנו דלה סיליה. פיליפו גאנה ניצח את הקטע, לאחר שהיה חלק מהבריחה המוקדמת של הקטע ובסופו של דבר התקיף בעלייה האחרונה והמשיך בריחת סולו עד לניצחון, מקדים את הפלוטון שהובל בידי פטריק קונראד (בורה–הנסגרוהה) ואת אלמיידה ב-38 שניות. גאנה גם עבר להוביל בקטגוריית ההרים, עם 41 נקודות לעומת 40 של קאייסדו. במהלך הקטע פרשו בנז'מין תומא (Groupama–FDJ) ןפיטר ונינג (טרק-סגפרדו).
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 6

הקטע ה-6 הוזנק מקסטרווילארי והסתיים במטרה, כ-188 ק"מ. הקטע כלל עלייה מדורגת אחת בקטגוריה שלישית, "גלריה מילוטה", בתוואי גבעי. הקטע הסתיים בספרינט רב משתתפים, בו השיג ארנו דמאר את הניצחון השני שלו במרוץ, לפני מייקל מת'יוס (סאנווב) ופאביו פלינה (אסטנה). בעקבות ניצחונו עבר להוביל את קטגוריית הנקודות על חשבון פטר סאגאן עם 106 נקודות, לעומת 67 של סאגאן. לפני תחילת הקטע פרש ברנט בוקוולטר (מיצ'לטון - סקוט).
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 7

הקטע ה-7 התחיל במטרה והסתיים בברינדיסי, 143 ק"מ מישוריים, שבסופם ארנו דמאר השיג את הניצחון השלישי שלו במרוץ, לאחר עוד ספרינט המוני, שבסופו הקדים את סאגאן ואת מת'יוס. הקטע נמדד כקטע הכי מהיר בהיסטוריה של הג'ירו מאז שהתחילו למדוד את המהירות הממוצעת של כל קטע.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1-9) > קטע 8

הקטע ה-8 כלל 200 ק"מ מג'ובנאצו לויסטה בתוואי גבעי ושתי עליות מדורגות, ה"מונטה סנט'אנגלו" בקטגוריה אחת, שאורכה 9.4 ק"מ על 6.2% שיפוע וה"לה גוארדיולה" בקטגוריה רביעית, 1.4 ק"מ בשיפוע ממוצע ל 6.2%. הקטע הזה הלך לקבוצת הבריחה, ואלכס דאוסט (Israel Start-Up Nation) ניצח בו לאחר שהתקיף מהקבוצה כשנותרו יותר משמונה קילומטרים לסיום והמשיך ברכיבת סולו עד לניצחון, מקדים ב-1:15 דקות את סאלבטורה פוצ'יו (אינאוס גרנדיירס) ואת מת'יו הולמס (לוטו–סודאל). בזכות התוצאה של פוצ'יו, אינאוס גרנדיירס עקפה את דקונינק קוויק-סטפ בדירוג הקבוצות. הניצחון של דאוסט היה הראשון של Israel Start-Up Nation בגרנד טור ובמרוץ מסבב הוורלד טור. לפני תחילת הקטע פרשו טוני גלופן (AG2R La Mondiale) לאחר שבר ביד שנגרם כתוצאה מהתרסקות בקטע השביעי, אדוארדו אפיני וסיימון ייטס (מיצ'לטון - סקוט), אחד המועמדים לניצחון כללי, לאחר שנדבק בקורונה, שון בנט (EF Pro Cycling) ופטריק גאמפר (בורה–הנסגרוהה), במהלך הקטע פרש בן גאסטאוור (AG2R La Mondiale).
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 9-15) > קטע 9

לאחר קטע 8, הרוכבים נכנסו למחרת ליום המנוחה הראשון בג'ירו, הם חזרו ממנו לקטע ה-9. הקטע כלל 208 קילומטרים מסן סלבו לרוקרסו, הקטע היה מההרריים ביותר בכל הג'ירו והקטע השני עד אותה עת שהסתיים בעלייה. מלבד העלייה הסופית לרוקרסו שהייתה בקטגוריה הראשונה, נכללו עוד שלוש עליות: "פאסו לאנקיאנו" מהקטגוריה הראשונה, "פאסו דל לאונרדו" ו"בוסקו די סנט'אנטונינו" מהקטגוריה השנייה. במהלך העלייה האחרונה, ג'ונתן קסטרובייחו (אינאוס גרנדיירס) ורובן גריירו (EF Pro Cycling) ברחו לשאר קבוצת הבריחה, במאות המטרים האחרונים של הקטע גבר גריירו על קסטרובייחו וניצח את הקטע, כשהוא משיג לקבוצתו את הניצחון השני שלה במרוץ אחרי קאייסדו בקטע ה-3. הניצחון של גריירו והעובדה שהסיום היה ממוקם בפסגה של העלייה הספיקו לו לצבור מספיק נקודות בשביל לעקוף את פיליפו גאנה בקטגוריית ההרים. ז'ואאו אלמיידה הפסיד זמן לשאר היריבים שלו בדירוג הכללי אך נותר בהובלת המרוץ, אך וילקו קלדרמן (סאנווב) עלה למקום השני על חשבון פייו בילבאו (בחריין מקלארן). לפני תחילת הקטע פרש רודי ברבייה (Israel Start-Up Nation), כשבמהלך הקטע פרש פאוול קוצ'טקוב (CCC.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 9-15) > קטע 10

הקטע ה-10 כלל 177 קילומטרים מלאנקיאנו לטורטורטו, הוא היה בתוואי גבעי וכלל ארבע עליות מדורגות, אך שלוש מהן היו בקטגוריה הרביעית ואחת בקטגוריה השלישית. כשהעלייה האחרונה בטורטורטו, הייתה ממוקמת כ-12 קילומטרים מקו הסיום. פטר סאגאן, שהספיק לסיים עד הקטע ה-10 כשלוש פעמים במקום השני, פעמיים לארנו דמאר ופעם אחת לדייגו אוליסי, ניצח בקטע והוא עשה זאת לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה ובסופו של דבר היה היחיד ששרד ממנה בקדמת המרוץ, מקדים ב-19 שניות את ברנדון מקנולטי (יו. איי. אי. אמירטס) וב-23 שניות את שאר דבוקת הדירוג הכללי, שהובלה בידי אלמיידה במקום השלישי. הניצחון של סאגאן היה הראשון שלו מאז יולי 2019, אז ניצח בקטע החמישי בטור דה פראנס 2019 והוא גם צמצם את הפער ל-20 נקודות מארנו דמאר בקטגוריית הנקודות והצטרף לרשימת הרוכבים הפעילים שניצחו קטע בכל אחד משלושת הגרנד טורס. לפני תחילת הקטע, נוצר תקדים כששתי קבוצות, מיצ'לטון - סקוט ו-ויומבו–ויסמה נאלצו לעזוב את המרוץ לאחר מקרי קורונה חיוביים, במקרה של יומבו–ויסמה זה היה סטייבן קראוסווייק, שסיים רביעי את המרוץ במהדורה של 2016, ובמקרה של מיצ'לטון - סקוט ההחלטה התקבלה לאחר התוצאה החיובית של סיימון ייטס, ומתוך רצון לא לסכן אחרים. גם מייקל מת'יוס יצא חיובי לקורונה, אך רק הוא עזב את המרוץ ולא כל קבוצתו. גם רמון סינקלדם (Groupama–FDJ) פרש לפני תחילת המרוץ.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 9-15) > קטע 11

הקטע ה-11 כלל 182 קילומטרים מפורטו סאנט'אלפידיו לעיר רימיני. הוא היה גבעי בפועל אך כלל רק עלייה מדורגת אחת בקטגוריה רביעית, ה"מונטה סן ברטולו." הקטע הסתיים בספרינט רב משתתפים בו השיג ארנו דמאר את הניצחון הרביעי שלו במהדורה הנוכחית והחמישי שלו בסך הכל בג'ירו, גם הפעם הקדים את סאגאן ואלברו הודג' (דקונינק קוויק-סטפ) הגיע שלישי.
סקירת המרוץ > קטע 12

הקטע ה-12 היה בתוואי גבעי, 204 קילומטרים מקסנטיקו עד לעיר בחזרה. הוא כלל לא פחות מחמש עליות מדורגות אך שלושה מהן היו בקטגוריה השלישית ושניים בקטגוריה הרביעית. הקטע הלך לקבוצת הבריחה, בשלב מסוים התנתקו ממנה מארק פאדון (בחריין מקלארן) וג'ונתן נארבייז (אינאוס גרנדיירס). אך פחות מ-30 קילומטרים לסיום פאדון סבל מפאנצ'ר בגלגל האחורי, הוא איבד קשר עם נארבייז ובסופו של דבר סיים 1:06 דקות אחריו, נארבייז מצידו השיג את הניצחון השלישי לקבוצתו במרוץ. במקום השלישי הגיע סיימון קלארק (EF Pro Cycling), 6:50 דקות אחרי נארבייז. במהלך הקטע פרש אלכסנדר קאטאפורד (Israel Start-Up Nation).
סקירת המרוץ > קטע 12 > קטע 13

הקטע ה-13 כלל 192 קילומטרים מסרוויה למונסליצ'ה, על פניו הקטע היה מישורי לחלוטין מלבד שתי עליות מהקטגוריה הרביעית, העלייה הראשונה הייתה "רוקולו", 4.3 ק"מ על 7.8% שיפוע, השנייה הגיעה 14 קילומטרים אחרי והייתה רחוקה 16 קילומטרים קו הסיום, "קאלאונה", 2 ק"מ על 9.9%. הקצב שהוכתב על ידי הקבוצות השונות בעליות האלו היה גבוה במיוחד וגרם לפלוטון להתפצל, בעוד המאיצים הכבדים התפרקו. הקטע הוכרע בספרינט מצומצם בו השיג דייגו אוליסי את הניצחון השני שלו במרוץ והשביעי בסך הכל בג'ירו, במקום השני הגיע אלמיידה והגדיל את הפער שלו בדירוג הכללי כשבפעם הרביעית נכנס לשלישייה הראשונה בקטע, בעוד פטריק קונראד סיים שלישי.
סקירת המרוץ > קטע 12 > קטע 14

קטע ה-14 היה הקטע נגד השעון השני במרוץ מתוך שלושה, כ-34 ק"מ מקונליאנו לואלדוביאנדה. בקטע ניצח פיליפו גאנה, עם הניצחון השלישי שלו במרוץ והרביעי של אינאוס גרנדיירס בסך הכל במרוץ, הוא הקדים את בן קבוצתו רוהאן דניס ב-26 שניות ואת ברנדון מקנולטי, שעלה בעקבות הקטע הזה למקום הרביעי הכללי, ב-1:10 דקות.
סקירת המרוץ > קטע 12 > קטע 15

הקטע ה-15 היה הררי וכלל 185 קילומטרים מבאסה אררה ריוולטו לעלייה הסופית בפיאנקאווליו, שהייתה מהקשות במרוץ, אורכה 14.3% ק"מ על 7.9% שיפוע ממוצע, כשמלבדה היו עוד שלוש עליות מדורגות בקטגוריה השנייה. במהלך הטיפוס לפיאנקוואליו, הכתיבה קבוצת סאנווב קצב על מנת לפרק את הדבוקה, בשביל וילקו קלדרמן, שהיה ממוקם במקום השני הכללי ובפער של 59 שניות מאלמיידה. בסופו של דבר סאנווב אכן הצליחו לפרק את אלמיידה ושלושה היו בקדמת המרוץ, ג'אי הינדלי, בן קבוצתו של קלדרמן, טאו גייגן הארט (אינאוס גרנדיירס) וקלדרמן עצמו. גייגן הארט, שזכה לרכוב בשביל עצמו לאחר פרישתו הכפויה של גריינט תומאס, גבר על קלדרמן בספרינט הסיום וניצח את הקטע, הינדלי סיים ארבע שניות אחריו. אלמיידה סיים רביעי את הקטע, 37 שניות אחרי גייגן הארט ונשאר בהובלה, אך הפער בינו לבין קלדרמן הצטמצם ל-15 שניות, כשהינדלי וגייגן הארט עברו למקומות ה-3 וה-4 בפער של 2:56 ו-2:57 דקות בהתאמה, על חשבון פייו בילבאו שירד למקום החמישי וברנדון מקנולטי שירד למקום השביעי. רוכבי דירוג כללי נוספים, כמו וינצ'נצו ניבאלי, יאקוב פוגלסן, רפא מייקה ודומניקו פוצוביבו איבדו זמן משמעותי ולמעשה איבדו סיכוי מעשי לניצחון במרוץ. במהלך הקטע פרשו ניקולה אדה (קופידיס) ומנצח קטע 12, ג'ונתן נארבייז, לאחר שהתרסקו במהירות גבוהה במורד ביחד עם ג'פרסון אלכסנדר ספדה (אנדרוני–ג'יוקאטלי), אך האחרון היה מסוגל להמשיך את המרוץ. גם חואן סבסטיאן מולאנו (יו. איי. אי. אמירטס) פרש לפני תחילת המרוץ, לאחר שהתרסק בקטע נגד השעון יום לפני ובסופו של דבר פרש לפני תחילת הקטע.
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטע 16–21) > קטע 16

לאחר יום המנוחה השני והאחרון הקטע 16 כלל 229 קילומטרים מאודינה לסן דניאלה דל פיורלי, בתוואי גבעי ועליית ה"מונטה די רנונה", שאורכה 3 ק"מ בשיפוע ממוצע של 9%, הייתה ממוקמת 13.5 ק"מ מהקו הסיום, מלבד זאת היו עוד שתי עליות בקטגוריה שלישית ואחת בקטגוריה השנייה. לקטע יצאה קבוצת בריחה גדולה, שגם הפעם המנצח יצא ממנה, בשלב מסוים מנואלה בוארו (אסטנה) ויאן טראטניק (בחריין מקלארן) משאר קבוצת הבריחה, בפעם השנייה שהרוכבים טיפוס את ה"מונטה די רנונה" טראטניק פירק את בוארו והמשיך ברכיבת סולו, הוא נתפס בהמשך על ידי בן או'קונור (NTT Pro Cycling) והשניים המשיכו ביחד, במאות המטרים האחרונים טראטניק הצליח לפרק את או'קונור והשיג לבחריין מקלארן את הניצחון הראשון שלה במרוץ, 7 שניות לפני או'קונור ו-1:14 דקות לפני בן קבוצתו אנריקו בטלין, שניצח את הספרינט למקום השלישי לפני קמיל מלצ'קי (CCC) ובן סוויפט. יו. איי. אי אמירטס איבדו עוד שני רוכבים, הספרינטר הבכיר שלהם פרננדו גביריה שפרש במהלך הקטע, וה"ליד-אאוט" שלו, מקסימיליאנו ריצ'זה, שפרש לפני תחילת הקטע.
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטע 16–21) > קטע 17

קטע 17 היה קטע הררי ועוד קטע שהסתיים בעלייה, ה"מדונה די קמפיולו", בקטגוריה אחת, באורך של 11.9 ק"מ על שיפוע של 5.9%, מלבד העלייה הזו היו עוד שתי עליות בקטגוריה אחת בקטע, "מונטה בונדונה", 20.5 ק"מ על 6.6% שיפוע, וה"פורקלה ואלבונה", 21.4 ק"מ על 6.7% שיפוע. זה היה הקטע השני ברציפות שהלך לקבוצת הבריחה, לאחר שבן או'קונור ניצח את הקטע לאחר שהתקיף משאר קבוצת הבריחה במהלך העלייה האחרונה, רק בקטע 16, יום לפני, סיים שני לטראטניק ובקטע הזה הקדים את הרמן פרנזטיינר (בחריין מקלארן) ב-31 שניות ותומאס דה חנט (לוטו–סודאל) ב-1:10 דקות. זה היה הניצחון הראשון של NTT Pro Cycling, שהגיעו למרוץ בסכנת סגירה והיו מהקבוצות האגרסיביות במרוץ בעליות בשביל רוכב הדירוג הכללי שלהם, דומניקו פוצוביבו. רובן גריירו, מנצח קטע 9, חזר להובלת קטגוריית ההרים עם 198 נקודות לעומת 148 של ויסקונטי, לאחר שלקח את מרבית הנקודות בשתי העליות המקוטרגות הראשונות של הקטע.
סקירת המרוץ > קטע 18

קטע כלל 207 ק"מ מפינזולו ללאגי די קנקורו, הקטע היה הקשה וההררי ביותר במרוץ והמשמעותי ביותר לקרבות הדירוג הכללי, זאת בשל כך שהוא כלל את עליית ה"פאסו דל סטלביו", או בקיצור "הסטלביו" הידועה, שאורכה 24.8 ק"מ על 7.4% שיפוע ממוצע, לטיפוס של למעלה מ-2800 מפני המים. הסטלביו הייתה העלייה היחידה במרוץ שהייתה בקטגוריית HC. פסגת העלייה הייתה רחוקה 38 קילומטרים מקו הסיום שהיה ממוקם בעלייה ל"טורי די פראייה", 9 ק"מ על 6.8% ק"מ, מלבד זאת בקטע היו כלולות עוד שתי עליות, אחת בקטגוריה אחת והשנייה בקטגוריה השנייה. במהלך הטיפוס לסטלביו, התפרק מוביל המרוץ, ז'ואאו אלמיידה ורוכבי דירוג כללי נוספים. בקדמת המרוץ נותרו רוהאן דניס, טאו גייגן הארט, ג'אי הינדלי, ו-וילקו קלדרמן, בשלב מסוים קלדרמן התפרק כתוצאה מהקצב שהכתיב את דניס, שהמשיך את הקצב הגבוה של שאר אינאוס גרנדיירס. השלושה המשיכו עד לפסגת הסטלביו, לאחר שדניס סיים את עבודתו בשביל גייגן הארט, רק הינדלי וגייגן הארט עצמו נשארו בקדמת המרוץ לקראת העלייה הסופית, השניים רכבו ביחד את כולה והקטע הוכרע בספרינט סיום בין שניהם, בו גבר הינדלי על גייגן הארט והשיג ניצחון ראשון לסאנווב במרוץ, קלדרמן, שנעקף בעלייה האחרונה גם על ידי פייו בילבאו ויאקוב פוגלסן, סיים חמישי את הקטע, 2:18 דקות אחרי הינדלי. בילבאו סיים שלישי, 46 שניות אחרי הינדלי. ז'ואאו אלמיידה הגיע לקו הסיום ביחד עם וינצ'נצו ניבאלי, 4:51 דקות אחרי הינדלי, והתדרדר עד למקום החמישי הכללי, 2:16 דקות מקלדרמן, המוביל החדש, שהוביל ב-12 שניות על הינדלי ו-15 שניות על גייגן הארט. בעוד בילבאו תפס את המקום הרביעי הכללי בפער של 1:19 דקות מקלדרמן. אלמיידה גם הפסיד את ההובלה בקטגוריית הרוכב הצעיר להינדלי. במהלך הקטע פרש מנואלה בוארו, לפני תחילת הקטע פרש ג'ובאני ויסקונטי, שהוביל בקטגוריית ההרים קטעים 16–17 בקטגוריית הנקודות.