stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל, דוכס וסטריטלנד

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1973 (בן 51) Örebro Hospital, ארברו, שוודיה 
 שם לידה:  Olof Daniel Westling 
 מדינה:  שוודיה 
 בן או בת זוג:  ויקטוריה, נסיכת שוודיה (19 ביוני 2010–?) 
 פרסים והוקרה
 אביר מסדר הפיל (6 במאי 2024, מונרך דנמרק)  קצין גבוה בלגיון הכבוד (30 בינואר 2024, צרפת)  אביר הצלב הגדול של מסדר אולב הקדוש (17 ביוני 2022)  הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי  מסדר ברנרדו או'היגינס  מסדר הצלב של טרה מריאנה  מסדר הוורד הלבן של פינלנד  אות מסדר כוכב הקוטב  המסדר המלכותי של השרפים 
 חתימה:   
 
דניאל, דוכס וסטריטלנד, 2013
שלט האצולה של הנסיך דניאל
הנסיך דניאל, דוכס וסטריֶטלנד (נולד ב-15 בספטמבר 1973), נשוי לוויקטוריה, נסיכת שוודיה והוא אביהם של אסטל, דוכסית אוסטרגוטלנד ואוסקר, דוכס סקניה.
ביוגרפיה

דניאל נולד בארברו כאולף דניאל וסטלינג, ולפני נישואיו לנסיכה, היה מאמן כושר ובעל חברה למכוני כושר בשם "באלנס טריינינג" בסטוקהולם, הוא הכיר את הנסיכה כאשר היה מאמן הכושר האישי שלה. אירוסיהם הוכרזו ב-24 בפברואר 2009, לאחר שקיבלו אישור מקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה וממשלת שוודיה, כנדרש על פי חוק.
דניאל סובל מבעיה מולדת (אך לא תורשתית) הפוגעת בתפקוד הכליות שלו. שלושה חודשים לאחר אירוסיו הוא סבל מכשל בכליות, ואושפז בבית החולים. אביו תרם לו כליה, והניתוח הוכתר בהצלחה.
הוא נישא לנסיכה בטקס מלכותי בקתדרלת סטוקהולם ב-19 ביוני 2010. בתם נולדה ב-23 בפברואר 2012, וב-2 במרץ 2016 נולד להם בן.
הנסיך, אשתו וילדיהם מתגוררים בארמון אגה בסולונה.
מבצע מוות לפולש

מבצע מוות לפולש היה מבצע של צה"ל במהלך קרבות עשרת הימים במלחמת העצמאות, שמטרתו לפרוץ את הדרך לנגב לפני כניסתה לתוקף של ההפוגה השנייה. הנגב נותר מנותק גם לאחר המבצע.
רקע

הצבא המצרי פלש לישראל, ביום הראשון לעצמאותה, בשתי זרועות. האחת, במקביל לחוף הים התיכון, נעצרה מעט מצפון לאיסדוד. השנייה, ובה בעיקר כוחות קלים של מתנדבים, עשתה דרכה צפונה מזרחה להר חברון. כוח מצרי חיבר בין שתי זרועות אלה באל-פאלוג'ה ואגב כך, ניתק את כל היישובים היהודיים בנגב שמדרומו. פריצת הדרך לנגב הפכה, עקב ניתוק זה, לאחת הבעיות האסטרטגיות העיקריות של ישראל בהמשך המלחמה. בתחילת 'קרבות עשרת הימים' המצרים הקדימו ותקפו יישובים יהודיים, כמו נגבה, גלאון ובארות יצחק, ומשלטים שבידי צה"ל, כפי שאירע במהלך הקרבות על משלט עיבדיס, משלט 105, ג'וליס ועוד. לקראת ההפוגה השנייה הממשמשת ובאה, החליט צה"ל ליטול לידיו את היוזמה.
תוכנית המבצע

מטרת המבצע הייתה לפרוץ את הדרך לנגב על ידי יצירת מסדרון במערך המצרי מדרום לחתה ולכרתיה, אשר חלשו על כביש אל-מג'דל-פאלוג'ה (כביש 35 של ימינו). יצירת מסדרון זה תביא אף לניתוק חלקי של הזרוע המזרחית של הצבא המצרי הפולש. המשימה נועדה להתבצע על ידי התקפות מצפון ומדרום כאחד.
על חטיבת גבעתי הוטל לפרוץ מצפון על ידי כיבוש הכפרים בית עפה, חתה וכרתיה שהיו בשליטת חיל המשלוח המצרי. על חטיבת הנגב היה לפרוץ מדרום ולכבוש את משלטי כאוכבה (כיום כוכב מיכאל) וחוליקאת.
לצורך המבצע תוגברה חטיבת גבעתי בפלוגת הנחיתה של חיל הים ובגדוד הפשיטה 89 (גדוד הקומנדו) של חטיבה 8, בפיקודו של משה דיין.
מהלך המבצע

בליל 17 - 18 ביולי 1948 החלה חטיבת הנגב בתקיפת משלטי כאוכבה וחוליקאת. לצורך ההתקפה גויסו עולים חדשים שהיו בקיבוצי הסביבה ללא הכשרה צבאית מספקת. במשלטי חוליקאת היה כוח מצרי גדול שהיה בכוננות וציפה להתקפה. ההתקפה נהדפה והכוח התוקף סבל אבדות: 21 הרוגים ופצועים רבים.
באותו לילה הותקף הכפר בית עפה מצפון ומדרום. פלוגה מגדוד 54 של חטיבת גבעתי תקפה את הכפר מדרום. ההסתערות נבלמה באש מדויקת של הצבא המצרי והכוח נסוג עם 12 הרוגים ופצועים רבים. פלוגת הנחיתה של חיל הים תקפה את בית עפה מצפון, אך עקב התקיפה של גבעתי מדרום היו המצרים מוכנים ואבד יתרון ההפתעה. לוחמי חיל הים הצליחו להשתלט על חלקו הצפוני של הכפר, אך עקב ההתקפות הבלתי פוסקות של המצרים ולאור העובדה שכוח גבעתי נסוג, ניתנה הוראת נסיגה.
בגלל בעיות בקשר לא קבלו כל החיילים את פקודת הנסיגה. לבסוף החלה נסיגה בלתי מסודרת וחלק מהפצועים נשארו בשטח ונהרגו על ידי המצרים. אבדות הנחתים בקרב זה היו 22 הרוגים, שלושה שבויים ופצועים רבים (כמעט כל הנופלים מחיל הים במלחמת העצמאות נהרגו בקרב זה).
כוחות אחרים של חטיבת גבעתי כבשו את הכפר חתה ממזרח לבית עפה.
גדוד 89 של חטיבה 8, בפיקודו של משה דיין, פרץ באותו לילה וכבש את הכפר כרתיה. פלוגה מגדוד 53 גבעתי התארגנה בכפר ונערכה להגנה. כיבוש כרתיה ניתק את הכוחות המצרים בכביש מג'דל-פלוג'ה. כמו כן, ניתן היה, באמצעות כיבוש זה, לפתוח נתיב לישובי הנגב המנותקים. היה ברור שהמצרים יעשו כל מאמץ לכבוש את כרתיה טרם ההפוגה.
במהלך כל יום המחרת נערכו התקפות בלתי פוסקות על כוחות גבעתי בכרתיה. בהתקפה האחרונה השתתפו ארבעה טנקים ו-15 שריוניות ובעקבותן חיל רגלים שנראה שעמדו לפרוץ את מערך ההגנה. חולית פיא"ט הצליחה להתקרב כ-40 מטר מטנק מצרי והחייל רון פלר הצליח לפגוע בו. הטנק נעצר, בעקבות זה נסוגו שאר הכוחות המצרים והמתקפה נשברה.
בלילה האחרון שטרם ההפוגה, בין 17 ל-18 ביולי, ניסה הגדוד השמיני של חטיבת 'הנגב' לכבוש את קמפ א-שריף (מול עיר הבה"דים של ימינו), ובכך לאיים בניתוק הדרך שבין עוג'ה (ניצנה) לבאר שבע. הגדוד נקלע לקשיי ניווט עקב ערפל, ולא הגיע ליעדו.
אחרית דבר

ההפוגה השנייה נכנסה לתוקף ב-18 ביולי בשעה 19:00. מבצע "מוות לפולש" נכשל והכוחות הישראלים לא השיגו את מטרתם. למרות שכיבוש כרתיה פתח לכאורה דרך לישובי הנגב המנותקים, הדרך לנגב נשארה חסומה בפני ישראל עד למבצע יואב. זאת כיוון שהמצרים הגיבו במהירות, ותפסו משלטים מדרום לכרתיה. בנוסף, באמצעות צעד זה, המצרים פתחו נתיב לאספקה בין עיראק סואידן לפלוג'ה שזכה לכינוי: "דרך בורמה המצרית".
ראו גם

משלטי חוליקאת
הערות שוליים

↑  ההרוגים הושארו בשטח ונקברו על ידי המצרים בקבר אחים. קבר זה התגלה לאחר כיבוש משלטי חוליקאת במבצע יואב. ליד האנדרטה לגדוד 52 בחוליקאת יש טבלת אבן ובה פרטים על ההתקפה הזאת, לידה טבלה ובה חקוקים שמות 21 הנופלים.
↑  על מעשה זה קיבל פלר את "עיטור גיבור ישראל" (כיום, עיטור הגבורה)
↑  סמל פלר רון, באתר בעוז רוחם
טבלת הסבר על התקפת חטיבת הנגב על חוליקאת במבצע "מוות לפולש"
טבלת שמות 21 הנופלים בהתקפת חטיבת הנגב על משלטי חוליקאת במבצע "מוות לפולש"
אדריאנו צ'לנטנו

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1938 (בן 86) מילאנו, ממלכת איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1956 
 סוגה:  פופ, רוק אנד רול, דיסקו
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, תופים
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ, אריולה רקורדס, סוני BMG, Clan Celentano 
 בן או בת זוג:   Milena Cantù 
 צאצאים:  Giacomo Celentano, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים והוקרה:  פרס דוד די דונטלו לשחקן הטוב ביותר (1976)  פרס רצועת הכסף לפסקול הטוב ביותר  פסטיבל סן רמו 
 clancelentano.it
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אדריאנו צ'לנטנו (באיטלקית: Adriano Celentano; נולד ב־6 בינואר 1938) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, שחקן ובמאי קולנוע איטלקי. הוא מכונה "il Molleggiato" ("הגמיש") בזכות סגנון הריקודים שלו.
צ'לנטאנו הוציא לאור אלבומי תקליטים רבים שזכו להצלחה מסחרית וביקורתית עצומה.
לעיתים קרובות הוא מאוזכר כיוצר המוזיקה והמילים של שיריו, אף שלדברי אשתו קלאודיה מורי, לעיתים הם נכתבו בשיתוף פעולה עם אחרים. בשל הקריירה הפורה וההצלחה הגדולה שלו, באיטליה ובשאר העולם, הוא נחשב לאחד מעמודי התווך של המוזיקה האיטלקית.
צ'לנטנו מוכר גם בזכות סתגלנותו לשינויים בעסקי המוזיקה. הוא מראשוני הרוקנרול באיטליה, ז'אנר שזכה לאהדת הקהל הצעיר בשנות ה-60 של המאה ה-20. כשחקן, הופיע בכ-40 סרטים, בעיקר קומדיות.
ביוגרפיה

צ'לנטאנו נולד במילאנו ברחוב כריסטוף גלוק 14. כתובת זו הייתה מאוחר יותר בחייו לנושא אחד משיריו המפורסמים: "Il ragazzo della via Gluck" ("הילד מרחוב גלוק"). הוריו היו מפוגיה, באפוליה, ועקרו צפונה לצורכי עבודה.
צ'לנטנו הושפע רבות מאלביס פרסלי וסצנת הרוקנרול של שנות החמישים וכן מהשחקן האמריקני ג'רי לואיס, הוא החל לנגן בלהקת רוקנרול יחד עם ג'ורג'יו גבר ואנצו ג'אנאצ'י. חוזה ההקלטות הראשון שלו נחתם עם חברת Jolly Records A&R אשר מנהלה כתב יחד עם צ'לנטנו כמה מלהיטיו הגדולים הראשונים. הוא הופיע לראשונה על המסך בסרט מוזיקלי איטלקי בשנת 1959. בשנת 1960 ליהק אותו פדריקו פליני בסרטו "לה דולצ'ה ויטה" בתפקיד זמר רוקנרול.
צ'לנטנו שמר על פופולריות באיטליה במשך למעלה מ-50 שנה, מכר מיליוני תקליטים והופיע בתוכניות טלוויזיה וסרטים רבים. כחלק מעבודות הטלוויזיה והסרטים שלו הוא יצר ז'אנר קומיקס, עם הליכה אופיינית והבעות פנים. לרוב סרטיו זכו להצלחה מסחרית.
צ'לנטנו הוא מאוהדיה הבולטים של אינטר מילאנו.
אחרי 18 שנה ללא הופעות חיות, צ'לנטנו הופיע בשנת 2012 בהופעה ששודרה בערוץ 5 האיטלקי, ובה צפו מעל 9 מיליון צופים.
אחד משיריו הבולטים, "Azzurro" מ-1968, מוכר מאד בישראל בזכות הגרסה העברית שלו שכתב עלי מוהר - "אמרו לו", בביצועו של אריק איינשטיין.
הערות שוליים

↑  Engelmann, Jennifer (21 באוקטובר 2015). "MINA e CELENTANO: la tigre e il molleggiato di nuovo insieme nel 2016 » » aLLMusicItalia". www.allmusicitalia.it (באיטלקית). נבדק ב-2016-02-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Di Pasqua, Emanuela (21 בדצמבר 2009). "L'inglese inventato di Celentano spopola negli Usa e su Internet - Corriere della Sera". www.corriere.it. נבדק ב-2016-02-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BIOGRAFIE: Adriano Celentano" (בגרמנית). נבדק ב-19 במאי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Celentano a Verona: il pubblico fischia i sermoni – Il Gazzettino". Gazzettino.it. 8 באוקטובר 2012. נבדק ב-2012-11-10. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010396417805171  PLWABN: 9810631510005606  BIBSYS: 4085206  BNE: XX873335  BnF: cb13892302t (data)  GND: 119122200  ICCU: BVEV005738  ISNI: 0000 0001 1884 4824  LCCN: n83067338  LNB: 000154002  MusicBrainz: d2b50525-1111-4906-aab6-4553f035f679  NDL: 001172198  NKC: xx0036727  NLA: 40533477  NLK: KAC2020L5958  NSK: 000062431  NTA: 073629839  SNAC: w6dh12tp  SUDOC: 081669739  Trove: 1447757  VIAF: 71796622   WorldCat (עם VIAF): 71796622 
צ'לנטנו עם גיטרה איטלקית מתוצרת Eko, אשר ליוותה אותו ברבות מהופעותיו.
ג'אנלוקה פליוקה

ג'אנלוקה פליוקה (באיטלקית: Gianluca Pagliuca; ‏נולד ב-18 בדצמבר 1966 בבולוניה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בתפקיד שוער.
קריירת מועדונים

פליוקה גדל במחלקות הנוער של קבוצת עיר מולדתו, בולוניה, אך את קריירת הבוגרים שלו החל בשנת 1987 בסמפדוריה. בסמפדוריה שיחק עד שנת 1994, והיה שותף לתור הזהב של הקבוצה, כאשר זכה עימה בזכייה היסטורית בסרייה א' בעונת 1990/1991, בשלושה גביעי איטליה, פעם אחת בסופרקאפ האיטלקי ובגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1990. בנוסף לכך, העפיל עם סמפדוריה לגמר גביע אירופה לאלופות 1992, אך שם הפסידו בגמר 1-0 לברצלונה הספרדית.
אחרי 7 עונות מצוינות בסמפדוריה והופעה מצוינת בשער הנבחרת האיטלקית במונדיאל 1994, חתם באינטר מילאנו תמורת סכום שיא דאז עבור שוער על סך 7 מיליון פאונד. פליוקה שיחק במילאנו במשך חמש עונות, והיה שותף לזכייתה בגביע אופ"א ב-1998, כאשר שימש כקפטן במשחק הגמר בו ניצחה אינטר 3-0 את לאציו. בקיץ 1999, חתם במועדון נעוריו מבולוניה. בסוף עונת 2004/2005, ירדו פליוקה וקבוצתו לסרייה ב', הוא המשיך לשחק עם הקבוצה בעונה שלאחר מכן, עד שבקיץ 2006 חתם באסקולי, בה שיחק את עונתו האחרונה ככדורגלן מקצועני. במהלך עונה זו, ב-17 בספטמבר 2006, פליוקה שבר את שיא ההופעות לשוער בסרייה א', שהיה שייך עד אז לדינו זוף, במשחק נגד מסינה.
קריירה בינלאומית

פליוקה היה חלק מסגל הנבחרת האיטלקית שסיימה במקום השלישי במונדיאל 1990. לאחר כמה עונות מצוינות בסמפדוריה, עמד כשוער ראשון בשערה של איטליה כאשר סיימה כסגנית במונדיאל 1994 בארצות הברית. כמו כן, נמנה עם סגלי איטליה לאולימפיאדת 1996 באטלנטה ומונדיאל 1998 בצרפת, בו תיפקד כשוער ראשון. סך הכל, הופיע 39 משחקים בשערה של הנבחרת האיטלקית.
תארים

סמפדוריה
סרייה א': 1990.1991
הגביע האיטלקי: 1987/1988, 1988/1989, 1993.1994
הסופרקאפ האיטלקי: 1991
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1990
אינטר מילאנו
גביע אופ"א: 1998
קוד גיאס

| --- | --- |
 
קוד גיאַס: לולוש של המהפכה
 סוגה:  פנטזיה, מדע בדיוני

 אנימה
 אורך פרק:  22 דקות
 במאי:  גורו טאניגוצ'י
 אולפני אנימציה:  סאן רייז
 רשת שידור:  ANIMAX ,MBS ,TBS (יפן)  Adult Swim (ארצות הברית)
 מדבבים בשפה העברית:  לא הופץ בישראל
 תקופת שידור מקורית:  5 באוקטובר 2006 – 28 ביולי 2007
 מספר העונות:  3
 מספר הפרקים:  עונה ראשונה - 25, עונה שנייה - 25.
קוֹד גיאַס: לולוש של המהפכה או בתרגום חופשי - הצופן המקולל: המרד של ללוש (ביפנית: - コードギアス 反逆のルルーシュ) היא סדרת אנימה שנוצרה על ידי הסטודיו סאן רייז. על עיצוב הדמויות של הסדרה עבדו ארבע מאיירות מאנגה בכירות המשתייכות לאיגוד Clamp, והבמאי היה גורו טאניגוצ'י(אנ').
הסדרה עלתה לראשונה לשידור ברחבי יפן ברשת MBS(אנ') ב-5 באוקטובר 2006. השידור הלוויני של הסדרה ברשת Animax(אנ') החל ב-7 בנובמבר 2006. הסדרה נרכשה להפצה בצפון אמריקה על ידי Bandai Entertainment עם שחרור ראשון ב-2008. העונה ה-2 לסדרה נקראת Code Geass: Lelouch of the Rebellion R2.
בשנת 2016 לכבוד חגיגות העשור לסדרה, הוכרז על עונה 3 אשר תיקרא Code Geass: Lelouch of the Resurrection – או בעברית "קוֹד גיאַס: לולוש של התקומה לתחייה".
עלילה

הסיפור מתרחש בציר זמן אלטרנטיבי שבו העולם מחולק לשלוש מעצמות נפרדות; האימפריה הבריטית הקדושה (בינה מצויה גם החלופה לאמריקה), הפדרציה הסינית (המרכזת בקרבה גם את מדינות אסיה) והאיחוד האירופי (הכולל בעיקרו את אירופה ואפריקה. המינוח ידוע גם בשם ״יורו-יקום״ על-פי סרטי הספין-אוף של הסדרה, ״אקיטו בגולה״). עלילת הסדרה מתחילה ב-10 באוגוסט 2010 לספירת האימפריה הבריטנית (שמתחילה כ-55 שנים לפני הספירה הגאוגיאנית), האימפריה הקדושה של בריטניה מביסה את הכוחות היפניים ומשתלטת על ארצם בעזרת הכוחות הרובוטיים שלהם, ״הנייטמר פריים״, בתוך פחות מחודש. יפן איבדה את האוטונומיה, הזכויות והחופש שלה, ושמה שונה ל"אזור 11". תושבי יפן, המכונים "Elevens", נאלצים לשרוד בגטאות, בעוד שהבריטים התיישבו באזורי יוקרה.
אחרי שאביו, מלך בריטניה, לא פעל על-מנת לתפוס את הטרוריסטים שרצחו את אימו והטילו מום באחותו, נשבע הנסיך הצעיר לולוּש (Lelouch) להרוס את בריטניה. שבע שנים לאחר מכן, כשהוא מתגורר באזור 11, נפגש לולוש עם נערה מסתורית המעניקה לו את כוח הגיאס (Geass) – כוח המלך – שכופה את רצונותיו על אחרים. בעזרתו, יש ללולוש את היכולת לה הוא זקוק על-מנת להגשים את שתי משאלותיו: לנקום ברוצחי אימו, ולבנות עולם בו אחותו האהובה תוכל לחיות בשלווה.
עלילה > עונה שנייה

שנה לאחר מאורעות העונה הראשונה, לולוש ממשיך בחייו כתלמיד משועמם בבית הספר המחפש ריגושים וצרות בחייו. לאחר מפגע טרוריזם בו נכח כקרבן, נתקל בבחורה מסתורית העונה לשם C.C (בתעתיק לעברית: "סִי-טוּ") שמצילה אותו מן המפגעים; האלמונית מספרת לנסיך המוגלֵה שזיכרונו שוכתב בידי אביו המלך, וזהותו המקורית ששכח היא של מייסד האבירים השחורים (Black Knights) והמורד בממלכה הבריטית – זֵירו (Zero). עם היוודעותו למציאות אליה נקלע, זיכרונותיו שבים אל קנם וכך גם כוח הגיאס, שנחתם יחד עם שכתוב זיכרונותיו. לולוש מגלה שעליו לחזור לעטות את המסכה של זירו בשנית על-מנת להמשיך לרקוח את מזימתו; ליצור עולם חף מרוע על ידי התנקשות באביו הקיסר, עולם ראוי למחיה עבור אחותו הנכה נאנאלי.
הדמויות הראשיות

לולוש לאמפרוג' (ルルーシュ・ランペルージ) - הדמות הראשית ודמות האנטי-גיבור של הסדרה; מבחוץ נראה כמו תלמיד תיכון רגיל בן 17 באקדמיית אשפורד, לולוש לאמפרוג', המכונה לולו (ルル) בידי חבריו, נולד בשם לולוש וי בריטניה (ルルーシュ・ヴィ・ブリタニア) כבנם של קיסר בריטניה צ'ארלס זי בריטניה והקיסרית המנוחה מריאנה וי בריטניה, והוא היה מספר אחת-עשרה בסדר הירושה לכס הבריטני בטרם רצח אימו והפגיעה באחותו (שהתעוורה כתוצאה מכך) באותו האירוע. שנים לאחר-מכן הוא מקבל את כוח הגיאס והחל במסע להרס בריטניה כנקמה, תחת שם הקוד "זירו" (Zero). באותו הזמן, מנסה לולוש ליצור מקום ללא שנאה וקונפליקטים עבור אחותו נאנאלי לפני שראייתה תשוב אליה.
סוזאקו קורורוגי (枢木 スザク) - חבר ילדות של לולוש ובנו של ראש הממשלה האחרון של יפן בטרם זו נכנעה לבריטניה. הוא עובד בשירות הצבא הבריטני בתור חייל, ונבחר לבחון את הדגם החדש של הנייטמר פריים, לאנסלוט. סוזאקו אינו מאמין בהשגת מטרות באמצעות שיטות בלתי חוקיות, וכי הדבר חסר טעם. לכן מהסיבה הזו אינו מאמין בדרכי המאבק של זירו ופועל לעצור אותו, מבלי לדעת את זהותו האמיתית.
C.C / C.2‏ (シー・ツ) - נערה מסתורית עם שיער ירוק המעניקה ללולוש את כוח הגיאס בתנאי שהוא יעניק לה את המשאלה הגדולה ביותר שלה. היכולת שלה עניינה את בריטניה והיא נכלאה כחלק מניסוי מדעי בעבר. היא דואגת לכך שלולוש לא ימות ומשגיחה על משימותיו כדי לוודא שיצליח. עברה נשאר מסתורי במהלך הסדרה, עם קטעי פלאשבק קצרים המרמזים על אורך חייה הקודם. אחת מההפוגות הקומיות בסדרה היא תאוותה לפיצות.
קארן סטאדפילד (カレン・シュタットフェルト) - נערה בריטית-יפנית בת 17, המאמינה כי היא יפנית בליבה ומעדיפה שיקראו לה בשם הלידה שלה, קארֵן קוֹזוּקי (Karen Kōzuki). היא המנהיגה ביחידה של זירו - "האבירים השחורים" - ומתוכם היא גם הטייסת המוכשרת ביותר, ומשמשת כשומרת ראשו של זירו. קאלן באה ממשפחה בריטית אמידה ולומדת באקדמיית אשפורד עם ללוש, שם היא חברה במועצת התלמידים, ונחשבת לתלמידה מצטיינת. מראה נאמנות יוצאת דופן לזירו.
נאנאלי לאמפרוג' (ナナリー・ランペルージ) - אחותו הקטנה של לולוש. נאנאלי מרותקת לכיסא גלגלים עקב פגיעת כדור רובה, ונעשתה עיוורת עקב טראומה פסיכולוגית מהיום בו ראתה את אימה נרצחת. היא הסיבה המרכזית בגללה מעוניין לולוש להביס את בריטניה וליצור עולם אוטופי חדש.
יופמייה לי בריטניה (ユーフェミア・リ・ブリタニア) - הנסיכה השלישית במשפחת הקיסרות הבריטנית, אחותו למחצה של לולוש שנחשבת לאחות לה הוא דואג יותר מכל אחרי נאנאלי. לאחר שפגשה בסוזאקו ומצאה חן בעיניו, ביקשה יופמייה את עזרתו במניעת הרג מיותר סביבה. יופמייה היא מושלת המשנה של "אזור 11".
שידור

קוד גיאס שודרה לראשונה ברשת MBS ב-5 באוקטובר 2006. אחרי שידור 23 הפרקים הראשונים, נכנסה הסדרה לפסק זמן ב-29 במרץ 2007, ופרקים 24–25 שודרו בו זמנית בספיישל 60 דקות ב-28 ביולי 2007.
סדרה שנייה

הפופולריות של הסדרה הביאה לפיתוח סדרת המשך, Code Geass: Lelouch of the Rebellion R2, אשר הוכרזה לראשונה בגיליון מרץ 2007 של מגזין Newytpe ואושר סופית בבלוג של צוות הסדרה ב-9 במרץ 2007. לעומת זאת לא נמסר בבלוג מידע אודות הפורמט בו יעלה ההמשך (סרט או סדרה), ורק בגיליון ינואר 2008 של Newytpe אושר כי מדובר בסדרה שתשודר באביב 2008.
בינואר 2008 הוכרז כי סדרת ההמשך תשודר ברשת MBS ב-6 באפריל 2008. מספר פרומואים הכוללים זוג טריילרים ששוחררו במגזין ה-DVD של Code Geass, ופרומו טלוויזיוני ששודר בפרק 18 של הסדרה Mobile Suit Gundam 00 (גם היא של Sunrise) העידו על-כך.
רבים ציפו כי Code Geass: Lelouch of the Rebellion R2 תחליף את Mobile Suit Gundam 00 כשזו האחרונה תסיים את עונתה הנוכחית, אך משבצת השידור הוחלפה בידי רשת MBS לימי ראשון ב-17:00 (לפי שעון יפן).
הפצה בינלאומית

בכנס Otakon שנערך ב-2007, Bandai Entertainment הכריזה כי היא רכשה את זכויות ההפצה של Code Geass, עם תכנון לשידור בטלוויזיה. ב-8 בדצמבר 2007, Bandai אישרו בפסטיבל האנימה בניו-יורק כי הסדרה תשודר בארצות הברית ברשת Adult Swim באביב 2008 (באותה התקופה בה הסדרה השנייה צפויה לעלות ביפן). נוסף על-כך, Bandai הכריזה כי שלושת עיבודי המאנגה, לייט נובל, ומוצרים כגון צמידים, מחברות, תליונים ועוד ישוחררו באותה התקופה בארצות הברית. כאשר הוכרזו שמות אנשי צוות הדיבוב האנגלי לסדרה (שיופק בידי Animaze ו-ZRO Limit Productions), נשיא החברה קֵן איידומי סיפר כי במאי הסדרה גורו טאניגוצ'י עזר בבחירת המדבבים.
הפצה בינלאומית > תרגום לשפות נוספות

אף על פי ש-Code Geass נרכשה להפצה במדינות צפון אמריקה, היא תורגמה בתרגום מעריצים (הקרוי פאנסאב) לשפות נוספות מלבד אנגלית; ביניהן צרפתית, ספרדית, גרמנית, פורטוגזית, פינית ואף תרגום בעברית בידי קבוצת FreeFall. במדינות בהן נרכשה הסדרה להפצה (הן בטלוויזיה והן ישירות ל-DVD) תרגום זה נחשב פיראטי, אך במדינות כמו ישראל, בהן הסדרה לא נרכשה להפצה, וגם מפני שאין במדינה חוקים המקשים עם תרגומי פאנסאב ושיתוף קבצים באינטרנט, נחשב התרגום לאותנטי.
עיבודים נוספים

Code Geass: Lelouch of the Rebellion עובדה לאמצעי מדיה רבים, הכוללים עיבודי מאנגה, לייט נובל, משחקי וידאו ודרמה CD. נוסף על כך, מספר רב של רומנים וספרי אומנות מוצעים למכירה ברשת האינטרנט.
קדימון בן 30 דקות לסדרה, Code Geass: Emergency Navi News, המכיל ראיונות עם צוות היוצרים וההפקה, קליפים ושירי נושא מתוך הסדרה, שודר ברשת TBS שבוע לפני שידור הבכורה, ב-29 בספטמבר 2006. הקדימון שוחרר גם ב-DVD הראשון של הסדרה כבונוס.
הצלחה

מאז עליית הסדרה, Code Geass: Lelouch of the Rebellion קטפה מספר רב של פרסים. בטקס פרטי האנימה השנתי ה-6 של טוקיו שנערך ב-2007, Code Geass זכתה בפרס סדרת האנימה הטובה ביותר. במגזין האנימה היפני Animage, זכתה הסדרה בתואר סדרת האנימה הפופולרית של השנה, עם ללוש לאמפארג' בתור הדמות הזכרית הפופולרית ביותר והשיר "Colors" כשיר הפופולרי ביותר.
בטקס הסאייו הראשון שנערך ב-2007, ג'וּן פוקויאמה זכה בפרס השחקן הראשי על תפקידו בתור לולוש לאמפארג', בעוד אמי קושימיזו זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בתור קאלן סטאדפילד. נוסף על כך, Code Geass זכתה בפרס סדרת האנימציה של השנה באירוע האנימציה השנתי ה-12 של קוֹבֵּה, שנערך בעיר קובה במחוז היאוגו שביפן.
ראו גם

ממלכת בריטניה הגדולה
משמאל לימין: ריוואל, ארתור (על האופנוע), קאלן, סאיוקו, סוזאקו, לולוש, C.C, שירלי, מילי, נינה ונאנאלי
אריק לאמלה

אריק מנואל לאמלה (בספרדית: Erik Manuel Lamela; נולד ב-4 במרץ 1992 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקיצוני בא.א.ק. אתונה.
קריירת מועדונים

לאמלה גדל במחלקת הנוער של הקבוצה הארגנטינאית ריבר פלייט, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתאריך 14 ביוני 2009, כנגד טיגרה בטורניר הקלאוסורה 2009. שערו הראשון בקבוצה הגיע כעבור שנה וחצי ב-5 בדצמבר 2010 במשחק נגד אתלטיקו קולון.
בתאריך 6 באוגוסט 2011, לאמלה הצטרף לקבוצת הסרייה א', רומא עבור סכום העומד על 12 מיליון יורו.
באוקטובר 2011, הבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה במשחק נגד פלרמו. לאמלה סיים את העונה הראשונה שלו בליגה עם 31 הופעות, כשמתוכן הבקיע 6 שערים.
לאמלה התחיל את עונת 2012 בצורה טובה, כאשר הוא מבקיע את שערו הראשון לעונה כבר במחזור השלישי נגד בולוניה, לאמלה לא עצר והמשיך לכבוש, כשהוא מבקיע 7 שערים ב-6 משחקים. לאחר מכן, מצא עצמו לאמלה מחוץ למגרשים למשך חודש, כאשר הוא חוזר ומבקיע צמד בבית במשחק נגד מילאן, משחק שנגמר בתוצאה 4–2 לטובת קבוצתו.
לאמלה סיים את עונת 2012 עם 32 הופעות במדי הקבוצה, כשמתוכן הבקיע 15 שערים, מה שמציב אותו במקום החמישי בטבלת מלכי השערים של הליגה ובמקום השני בטבלת מלכי השערים של הקבוצה לאחר פבלו אוסבלדו, שסיים עם 16 שערים.
ב-30 באוגוסט 2013 חתם לאמלה בטוטנהאם הוטספר האנגלית. את הופעת הבכורה ערך ב-1 בספטמבר כשנכנס כמחליף במשחק ליגה מול ארסנל בו קבוצתו הפסידה 0–1. ב-7 בנובמבר כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–2 על שריף טירספול בליגה האירופית.
ב-26 ביולי 2021 חתם לאמלה בסביליה. במשחק הבכורה שלו בליגה ב-15 באוגוסט כבש צמד בניצחון 0–3 על ראיו ואיקאנו, במשחק השני הוסיף עוד שער בניצחון 0–1 על חטאפה.
ב-21 ביולי 2024 חתם לאמלה בא.א.ק. אתונה לשלוש שנים.
נבחרת ארגנטינה

לאמלה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה ב-25 במאי 2011 במשחק נגד נבחרת פרגוואי.
תארים

סביליה
הליגה האירופית: 2022/2023
פרידריך פופס

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1874 בלגרד,  נסיכות סרביה
 פטירה:  25 במאי 1948 (בגיל 73) בלגרד, יוגוסלביה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
 מדינה:  ממלכת יוגוסלביה
 מקום קבורה:  Sephardic Jewish cemetery Belgrade 
 פעילות בולטת:  נשיא איגוד הקהילות היהודיות של יהודי יוגוסלביה
 השכלה:  לימודי משפטים באוניברסיטת בלגרד ואוניברסיטת ציריך
 תקופת הפעילות:  1933–1948 (כ־15 שנים)
 מקצוע:  עורך דין
 תואר:  דוקטור למשפטים
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית של יוגוסלביה (אנ')
 בת זוג:  רוז'ה פופס
 פרסים והוקרה:  Medal for Bravery 
 
פרידריך פּוֹפְּס (בסרבו-קרואטית: Fridrih Pops;‏ 25 בנובמבר 1874, בלגרד, נסיכות סרביה – 25 במאי 1948, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי, משפטן ופוליטיקאי יוגוסלבי אשר כיהן כנשיא איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ונשיא הקהילה היהודית-אשכנזית של יהודי בלגרד.
קורות חיים

פרידריך פופס נולד בבלגרד לשמואל וקרולינה פופס. אביו שנולד בדרוהוביץ' היה רופא שהגיע לבלגרד מלבוב ב-1865. הוא כיהן כנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד במחצית השנייה של המאה ה-19 ובהמשך כסגן יו"ר האגודה הציונית "ציון". פרידריך רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת בלגרד. לאחר תום לימודיו הועסק כמשפטן במשרד החוץ של ממלכת סרביה. ב-1901 פתח משרד פרטי לעריכת דין בבלגרד. ב-1910 נבחר לנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד. פופס נמנה עם מייסדי הסניף הסרבי של ארגון בני ברית.
הוא שירת כקצין מילואים בצבא הסרבי, לחם במלחמת העולם הראשונה ונפצע בקרבות. פופס נסוג ביחד עם כוחות הצבא הסרבי דרך אלבניה ובהמשך נשלח לטיפול רפואי בציריך אשר בשווייץ. לאחר החלמתו רכש דוקטורט במשפטים באוניברסיטת ציריך וב-1919 שב לבלגרד. הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית של יוגוסלביה (אנ') ולאורך שנות העשרים כיהן כסגן נשיא המפלגה. במקביל, השתתף בניסוח תקנון "איגוד הקהילות הדתיות היהודיות בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים", שאושר בהמשך על ידי נציגי השלטון.
במישור הקהילתי פעל פופס בהצלחה לשיתוף פעולה בין הקהילה הספרדית לאשכנזית בבלגרד למען הקמת בית כנסת אשכנזי בעיר. ב-1925 נחנך בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד. פופס נמנה עם יוזמי הקמת "איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה", כיהן כסגן נשיא האיגוד תחת הוגו שפיצר ולאחר פרישתו של שפיצר מונה ב-1933 לנשיא האיגוד. במסגרת תפקידו פעל לסייע לפליטים יהודים שהגיעו ליוגוסלביה מגרמניה הנאצית, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. כן כיהן כסגנו של אלכסנדר ליכט בהנהגת התנועה הציונית בממלכה.
באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. פופס הצליח למלט את משפחתו לשטח הכיבוש האיטלקי. הוא שב לבלגרד ונעצר על ידי הגסטפו ביחד עם נכבדים מהקהילה. מבלגרד הועבר למעצר בגראץ. לאחר מספר חודשים שוחרר פופס, שב לבלגרד, ירד למחתרת והשתמש בזהות בדויה ובמסמכים מזויפים. לאחר שחרור יוגוסלביה התמנה פופס מחדש לנשיא איחוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ופעל לסייע בשיקום שארית הפליטה.
פרידריך פופס נפטר בבלגרד ב-1948 בגיל 73. היה נשוי לרוז'ה (1883–1961), ואב לשלוש בנות ובן.
הערות שוליים

↑  הקהילה היהודית בבלגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 81.
↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמוד 11.
↑  מבוא, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 16.
↑  הקהילה היהודית בבלגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 62.
↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, עמוד 81.
↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, עמוד 133.