stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליאס ג'וליאנוס
ביוגרפיה

אליאס ג'וזיף ג'וליאנוס, זמר ערבי ישראלי, יליד חיפה וגר באותה עיר. את לימודיו התחיל בבית ספר נזירות נצרת ביסודי שם המשיך גם בתיכון. כבר בגיל 10 השתתף בתחרות הזמר הארצית לשיר הצרפתי וזכה במקום הראשון כאשר שר את השיר "אמא" (בצרפתית: Une Maman) של הזמר לואיג'י ורדרמה. את לימודיו האקדמיים המשיך באוניברסיטת חיפה, בחוג למוזיקה ובחוג ללימודים רב תחומיים, קיבל תואר ראשון בשנת 2016, ואת התואר השני קיבל בשנת 2019.
בשנת 1997 הקים את להקתו "סהאר" (בערבית: سهر). השיר "סהרנא כל אל-ליל" (בערבית: سهرنا كل الليل, תרגום לעברית: נשארנו ערים כל הלילה) של ג'וליאנוס נבחר לשיר השנה בקול ישראל בערבית בשנת 2014. בהמשך נבחר הזמר אליאס ג'וליאנוס לתואר זמר השנה על ידי מאזיני קול ישראל בערבית בשנת 2009. לזמר אלבומים רבים, מהם אלבום תחת הכותרת "אני מאתגר את העולם" (תכתיב בעברית: "אתחדא אל-עאלם", בערבית: اتحدى العالم) שהופק בשנת 2007 על ידי חברת התקליטים ניו סאונד.
ביוני 2020 הופיע אליאס ג'וליאנוס בפני ועדת החינוך והתרבות כנציג האמנים הערביים בישראל בכדי להציג עמדתם, מצבם והאתגרים העומדים בפניהם בזמן הקורונה.
בשנת 2022 הוא הוציא שיר על אלימות בחברה הערבית.
הערות שוליים

↑  سباق الأغنيات السنوي لفناني البلاد 2014, بلدنا 48 | Baladna 48 (בערבית)
↑  عالم الفن | سباق الأغنيات السنوي لفناني البلاد 2014 | موقع الغزال, www.elgzal.com
↑  הודעות כלליות, מאזיני קול ישראל בערבית בחרו במירה עווד לזמרת השנה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 בדצמבר 2009
↑  נציגי מוסדות התרבות בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת: שמחים על המתווה של שר התרבות ושר האוצר אך יש בעיות נוספות הדורשות פתרון, באתר main.knesset.gov.il
↑  https://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=IJMKIM&c41t4nzVQ=FJF
יוסף טאיטאצאק

| --- | --- |
 לידה:  1465 ה'רכ"ה קסטיליה, שבספרד
 פטירה:  1546 (בגיל 81 בערך) ה'ש"ו קושטא
 כינוי:  מהרי"ט
 מקום קבורה:  קושטא
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  ?–1546 
 תחומי עיסוק:  הלכה, שו"ת, דרש, קבלה
 תלמידיו:  רבי משה אלשיך, רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם), רבי אליעזר אשכנזי, רבי שלמה אלקבץ, רבי יצחק אדרבי (מחבר שו"ת דברי ריבות) ורבי יוסף אבן וירגה
 חיבוריו:  פורת יוסף, פירוש על תהלים, על המקרא, דרשות, ושו"ת
 
רבי יוסף טאיטאצאק (ה'רכ"ה, 1465– ה'ש"ו, 1546), היה פוסק, מקובל וראש ישיבה, מראשי הפזורה הספרדית במאה ה־16 תחת האימפריה העות'מאנית בכלל וביוון בפרט. זכה להערצה מגדולי דורו, ורבים מגדולי הדור הבא היו מתלמידיו.
ביוגרפיה

נולד בקסטיליה שבספרד, לר' שלמה, שם למד בישיבה עם רבי לוי בן חביב (מהרלב"ח). לאחר גירוש ספרד בשנת 1492, עבר לפורטוגל. ובערך בשנת 1497, עבר לאיטליה, והתגורר במנטובה ולמד שם חכמת התכונה ופילוסופיה. ואחר כן בשנת 1507 עבר עם אביו ואחיו לסלוניקי שבשטח האימפריה העות'מאנית, שם המשיך בלימודיו והפך לראש הקהילה היהודית־הפורטוגזית בעיר.
רבי משה המון (אנ'), מחכמי טורקיה ורופא החצר של סולימאן המפואר הקים בסלוניקי על חשבונו ישיבה שבראשה עמד ר' יוסף טאיטאצאק 40 שנה. ישיבתו נחשבה לגדולה ולחשובה ביותר באותם ימים באימפריה העות'מאנית[דרוש מקור]. על תלמידיו נמנו בין השאר, רבי משה אלשיך, רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם), רבי אליעזר אשכנזי, רבי שלמה אלקבץ, רבי יצחק אדרבי (מחבר שו"ת דברי ריבות) ורבי יוסף אבן וירגה.
לדעת פרופסור צבי ורבלובסקי גם רבי יוסף קארו היה תלמידו או בחבורת המקובלים עמו, ועל סמך זה קבע שהספר "מגיד מישרים" ובו תיעוד של "מגיד" המגלה לרבי יוסף קארו את סודות הקבלה ואת העתיד לקרות לו ולחבריו, מהימן ואינו מזויף. בספר זה המגיד מבקש דרך רבי יוסף קארו לעדכן את הרב טאיטאצאק ולתקן את דבריו.
בערך בשנת ה'רס"ח נמלטו כמה יהודים משאלוניקי להעיר שׂירון (סרס) שביוון וכיהן רבי יוסף טאיטאצאק כרבה של הקהילה לכמה שנים. חביריו לדיינות היו רבי שמואל אלמושנינו ורבי יוסף פאסי.
התמנה לסמכות הראשית של היהודים בעיני הטורקים אף על פי שבדרך כלל תפקיד זה היה שמור לרב הראשי של קושטא. הוא כיהן גם כראש הקהילה היהודית בסרס.
אישיותו ופועלו

גדולי דורו כותבים עליו בהערצה רבה. רבי יוסף קארו כינה אותו: "אור ישראל וקדושו עטרת בני הגולה העומד לנס עמים ולצפירת תפארה״; ועל אף שרבי יוסף קארו בחיבורו הגדול הבית יוסף כמעט ולא מצטט מדברי רבנים בני דורו, הוא ציטט כמה וכמה פעמים את דבריו. רבי אליהו די וידאש העיד עליו כי ”ארבעים שנה לא ישן במטה מוצעת אלא משבת לשבת... שהיה דרכו לישן על גבי תיבה אחת ורגליו תלויות, והיה קם בחצות ממש, ולא ידע אדם מזה עד אחר מיתתו שסיפרה אשתו.” החיד"א כתב עליו שהיה ראוי לחבר בעצמו את השולחן ערוך.
החוקר מאיר בניהו שכתב עליו מחקרים היסטוריים רבים, מציין שהמקורות מלמדים שהיה בקיא ומבין גדול בחכמות ומדעים שונים.
גדולי החכמים בדורו היו פונים אליו בשאלות, בהם, רבי יוסף קארו, רבי דוד הכהן (הרד״ך) מקורפו, מהר"י בן לב, רבי בנימין זאב מארטה (מחבר שו"ת בנימין זאב), רבי אליהו קפשאלי ועוד.
דרכו הייתה לפסוק לקולא במקרים של אנוסים שהגיעו לסלוניקי וביקשו לשוב ליהדותם, ואף נחלק לשם כך על גדולי דורו.
גם היה יודע כיצד להקל בדיני אישות, ובייחוד בדיני עגונה, ונלחם על כך מול גדולי דורו שרצו להחמיר. על פיו נוסדו כללי פסיקה והוראה רבים בנושאים אלה ובכלל.
בדרך כלל היו תשובותיו בקיצור אך יוצאת מן הכלל תשובה שנשתמרה ארוכה כספר בעניין פירוד הקהלים; שאלה שהעסיקה רבות את בעלי ההלכה ופרנסי העיר סלוניקי בדבר אחת הקהילות שבעיר.
הרבה לעסוק בתורת הנסתר, ועמד בקשרי מכתבים עם המקובל רבי שלמה מולכו שאף שהה בבית מדרשו בשנת רפ"ט. החיד"א כתב שהיה לו מגיד שהיה נגלה אליו. גם בספר מגיד מישרים מזכיר ר' יוסף קארו פעמים רבות שהמגיד מבקש ממנו למסור לר' יוסף טאיטאצאק שצדק או טעה בדברים שונים. גרשום שלום שיער שהוא היה מחבר ספר המשיב. אולם משה אידל הקשה על גרשם שלום מספר קושיות והשאיר את שאלת מחבר הספר פתוחה. ולפי הדעה המקובלת כיום הספר התחבר על ידי קבוצת מקובלים שקדמו לו.
לעת זקנותו עבר רבי יוסף טאיטאצאק לקושטא ושם נפטר.
משפחתו

אחיו הרב שמואל טאיטאצאק נחשב לחכם גדול בדורו, ואף נכדו היה תלמיד חכם והוא אשר קיבץ רבות מתשובותיו בספר שארית יהודה.
הרצי"ה מציין שהסופר הרב אהרן מרקוס סיפר לו כי בנימין זאב הרצל שהיה מקורב לו מסר לו אישית על היותו צאצא ישיר (בן אחר בן) של ר' יוסף טאיטאצאק.
חיבוריו

כתב תשובות ופסקי הלכה רבים אך רק מקצתם נשמרו:
בספרו של נכד אחיו שארית יהודה.
בספרו של רבי תם אבן יחיא אהלי תם.
מפירושיו למקרא נדפסו כמה מאמרים והובאו בשמו:
בספרו של תלמידו רבי יצחק אדרבי דברי שלום; הובאו ארבעה חיבורים של הרב טאיטאצאק עם פירושים וגילויים מפי מגיד על התורה, תהלים, משלי, איוב וחמש מגילות; וכן ביאורים בדרך הנגלה לספר קהלת הנקרא בשם פורת יוסף (ויניציאה שנ"ט), ופירוש לספר תהלים, ועוד ליקוטי פירושים על המקרא, דרשות ומאמרי חז"ל. כמו כן הובאו שם שמועות שנמסרו מפי תלמידיו או תלמידיהם שהביאו אותן בספריהם שלהם בשמו.
פירושיו על פרקי אבות ועל ספרים נוספים של המקרא נמצאים בכתב יד.
חיבר פירוש על דברי הרי"ף, אך הוא לא הגיע לידינו.
כף הקטורת - פירוש קבלי על תהילים. יצא לאור מחדש על ידי הוצאת אידרא, 2018.
68 מפסקיו שנשלחו אל קהילות יהודיות בארצות טורקיה, מצרים ויוון, קובצו מחדש בספר בהוצאת מכון "יד הרב נסים".
מתלמידיו

רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם)
רבי משה אלשיך
רבי אליעזר אשכנזי
הרב שלמה אלקבץ
הרב יצחק אדרבי
הרב יוסף אבן וירגה
לקריאה נוספת

מאיר בניהו, "הסכמות חזקת החצרות הבתים והחנויות בשאלוניקי ופסקיהם של רבי יוסף טאיטאצאק וחכמי דורו", מיכאל, ט' תשמ"ה, עמודים נ"ה-קמ"ו.
מאיר בניהו, פסקי הגאון מהרי"ט: תשובות ר' יוסף טאיטאצאק, בצירוף מבואות מפורטים, יד הרב נסים (אורכב 13.03.2010 בארכיון Wayback Machine), ירושלים, תשמ"ז.
ב' זק, "על פירושיו הדרשניים של ר' יוסף טאיטאצאק", מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, ז' (תשמ"ח)
ש' שלם, 'המתודה הפרשנית של רבי יוסף טאיטאצאק וחוגו - מהותה ודרך חקירתה', ספונות י"א [ספר יוון א'], תשל"א-תשל"ח, עמודים קט"ו-קל"ד.
רבי יוסף טאיטאצאק - ראש גלות ספרד בטורקיה, ירושלים: (הוצאת מכון יד הרב נסים)
הערות שוליים

↑  רבותיו של הרלב"ח בספרד היו אביו ר' יעקב בן חביב ור' יצחק אבוהב (גאון קסטיליה). ייתכן שהרב טאיטאצאק למד גם מהם או אצלם [דרושה הבהרה]
↑  Joseph Karo, lawyer and mystic יוסף קארו: פוסק ומקובל רי"צ ורבלובסקי, ספרו המקורי (באנגלית) (כרטסת הספרייה הלאומית)
↑  ר' יוסף קארו: בעל הלכות ומיסטיקן מאמרו הסרוק של פרופסור יוסף דן על הספר, תרביץ כרך ל"ג, תשכ"ד. (באתר הספרייה הלאומית, ניתן לגישה חפשית אחר הרשמה לאתר)
↑  ראו: משפטי שמואל (קלעי) סימן ק, בהסכמת רבי שמואל אלמושנינו.
↑  שו"ת אבקת רוכל, סימן נ"א
↑  בעיקר בהלכות מקוואות ובהלכות עגונות
↑  עיינו: על פי שיחות הרצי"ה, עיטורי כהנים, גיליון 126.
↑  ראשית חכמה, שער הקדושה, פרק ח'.
↑  "ודע שקיבלתי מאדם גדול בחכמה ויראה שקיבל מרב גדול שקיבל מזקנים, שנתגלה בדור מרן ז"ל שהיו הרמ"ק והאר"י וכל קדושים עמהם סיעתא דשמיא, שישראל לפי הדור היו צריכים לספר זה שיקבץ כל הדינים ויגלה שרשיהם לאסוקי שמעתתא אליבא דהילכתא. ובאותו הדור היו נמצאים שלשה רבנים ראויים לזה, והם הרב מהר"ר יוסף טאיטצק והרב מרן והרב מהריב"ל, וכל אחד מהם היה ראוי למלאכה זו, והסכימו מן השמים ותנתן דת על ידי מרן הקדוש מפני ענותנותו היתרה" (שם הגדולים, מערכת ספרים, ערך בית יוסף).
↑  שו"ת מהרשד"ם, חושן משפט, סימן שכ"ו. אבן העזר, סימן י"א. בית יוסף, אבן העזר, סימן י"ז
↑  מבוא לתשובות שאלות לרבי יוסף טאיטאצאק באתר מכון המו"ל - יד הרב נסים.
↑  שם הגדולים, מערכת גדולים, בערכו
↑  ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, י"ז, עמודים 185-266.
↑  על פי שיחות הרצי"ה, עיטורי כהנים, 126, וכן לנתיבות ישראל חלק ב', מאמר "להצדיק צדיקים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296118305171  GND: 173645283  ISNI: 0000 0000 7330 089X  LCCN: nr90017331  NTA: 24652006X  SNAC: w6g764fb  VcBA: 495/334308  VIAF: 103094245   WorldCat (עם VIAF): 103094245
נוער טרנסג'נדרי

ילד טרנסג'נדר במצעד גאווה, ובידיו הדגל הטרנסג'נדרי
נוער טרנסג'נדרי הם ילדים או מתבגרים אשר אינם מזדהים עם המין ששויך להם בלידתם. בשלב חייהם, בני נוער טרנסג'נדרים לרוב עדיין תלויים במידת מה בהוריהם בכל הקשור לרווחה, מגורים, תמיכה כלכלית וצרכים נוספים, ובשל כך לעיתים הם מתמודדים עם אתגרים שונים לעומת מבוגרים טרנסג'נדרים. על פי האיגוד המקצועי העולמי לבריאות טרנסג'נדרים (WPATH), האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה והאקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים, על הטיפול המתאים בנוער טרנסג'נדרי לכלול תמיכה נפשית, מעבר מגדרי חברתי (אנ') ומתן חוסמי הורמונים (בלוקרים) (אנ'), המעכבים את ההתבגרות המינית ואת התפתחותם של מאפייני המין המשניים שלהם, כדי שיהיה להם זמן להגיע להחלטה באשר לדרכי פעולה קבועות יותר. עם זאת, חרף המלצות ארגוני הרפואה בנושא, מספר מדינות וארגוני רפואה באירופה החליטו על צמצום והטלת מגבלות על השימוש בחוסמי הורמונים.
על פי האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים, רוב הילדים מגיעים לתחושה יציבה לגבי זהותם המגדרית עד גיל ארבע, וכן ישנם מחקרים התומכים בטענה שילדים הנמצאים בשלב טרום גיל ההתבגרות ומצהירים על זהות מגדרית טרנסג'נדרית או מגוונת מודעים למגדרם בצורה ברורה ועקבית כמו עמיתיהם המקבילים־התפתחותית אשר מזדהים כסיסג'נדרים ונמצאים ברמה זהה של קבלה חברתית. סקירה מחקרית שפורסמה בשנת 2022 מצאה כי רוב הילדים לפני גיל ההתבגרות שביצעו מעבר מגדרי נשארים בזהותם המגדרית הנוכחית, על פי מעקבים שבוצעו לאורך 5 עד 7 שנים.
יציאה מהארון

בני נוער טרנסג'נדרים עלולים להיתקל בדחייה משפחתית ולהתמודד עם אפליה. חלק מהצעירים הטרנסג'נדרים מרגישים כי הם צריכים להישאר בארון עד שירגישו שבטוח ומתאים עבורם לצאת מהארון – לחשוף את זהותם המגדרית בפני בני משפחתם וחבריהם.
יציאה מהארון > קבלה במשפחה

ליחס המשפחה – קבלה או דחייה – יש השפעה משעותית על חייהם של בני נוער טרנסג'נדרים. כמעט בלתי אפשרי לחזות את תגובת ההורים להצהרה של ילדם בדבר זהותו המגדרית, והתהליך עלול להיות טעון עבור בני נוער טרנסג'נדרים רבים. במקרים מסוימים, ההורים יגיבו לכך בצורה שלילית, ואף עלולים להתכחש לילדם או לסלקו מהבית. מחקרים עדכניים מצביעים על כך שבני נוער טרנסג'נדרים שנמצאים במעורבות במערכת המשפט לקטינים בארצות הברית נוטים יותר לחוות דחייה משפחתית, התעללות ונטישה בהשוואה לאותם בני נוער שאינם טרנסג'נדרים. בין הדרכים המוצעות להורים המתמודדים עם מצב כזה היא למצוא יועצים ורופאים בתחום ולקשר את ילדיהם לקבוצות תמיכה להט"ביות. הורים רבים בוחרים להצטרף לארגונים כדוגמת "בנות הים" (Mermaids) בבריטניה ו"הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים" (PFLAG) בארצות הברית, כדי שיוכלו לפגוש הורים אחרים שילדיהם להט"בים, וללמוד כיצד הם יוכלו להבין את ילדיהם ולתמוך בהם. בנוסף, יחס ההורים לילדים טרנסג'נדרים עשוי להשתנות עם הזמן, ולמשל הורים שהגיבו בתחילה בשלילה ובעוינות לילדם עשויים לבסוף להבין את ילדם הטרנסג'נדר ולתמוך בו.
יציאה מהארון > תמיכה

מחקרים הצביעו באופן גורף על כך שתמיכה משפחתית וקבלה של בני נוער טרנסג'נדרים הביאה לתוצאות חיוביות יותר בחייו של הפרט, בכל הקשור לבריאותו הנפשית, הפיזית והרגשית.
מחקרים הראו מספר דרכים בהן הורים לנוער טרנסג'נדרי יכולים להביע תמיכה וקבלה בילדם, כאשר אחת מהן היא לתת לילדם את ההזדמנות להתבטא בקשר לזהותו המגדרית. בני נוער טרנסג'נדרים הראו הצלחה ויציבות רגשית טובות יותר כאשר הוריהם קיבלו על עצמם תפקיד תומך במקום גישה שולטת ומבטלת. כמו כן נמצא כי פתרון של בעיות המתעוררות במהלך המעבר המגדרי, לעומת כפיית דעות על הילד וקביעת צורת התהליך שלו, מאפשר מעבר מגדרי בריא יותר. בנוסף, יידוע של אנשי מקצוע ואנשים משמעותיים אחרים בחיי הילד יכול לסייע בפיתוח רשת של תמיכה בנער הטרנסג'נדר.
נגישות ההורים למידע היא קריטית במתן סיוע ותמיכה לילדיהם הטרנסג'נדרים. הגישה למידה מאפשרת להורים לספק לנער משאבים שונים באשר לזהותם המגדרית, כגון טיפול רפואי, ייעוץ, ספרות חינוכית וקבוצות נוער מקומיות, אשר יכולות בתורן גם לקשר בינו לבין אחרים בקהילה הטרנסג'נדרית.
גם מתן תמיכה בבית הספר חשובה לרווחתם ולבריאותם הנפשית של בני נוער טרנסג'נדרים. בתי ספר רבים מבקשים לתמוך בתלמידיהם הטרנסג'נדרים ומחנכים יכולים להסתכל על מסמכי הדרכה שונים לבתי ספר בנושא שילוב טרנסג'נדרים, כדי לעצב את תמיכתם בתלמידים טרנסג'נדרים בכל הגילים, זאת כאשר הספרות החינוכית ממשיכה לשקול מהי השיטה הטובה ביותר לכך במסגרת החינוכית.
יציאה מהארון > סיכונים בריאותיים

קבלה של בני נוער טרנסג'נדרים בקרב המשפחה מנבאת עלייה בהערכתם העצמית, בתמיכה החברתית בהם ובמצבם הבריאותי הכללי. כמו כן, היא מגינה מפני דיכאון, שימוש בסמים ומחשבות והתנהגויות אובדניות. מחקר משנת 2015 הראה כי מבין מטופלים שנבחרו בקפידה, אנשים שמבצעים את המעבר המגדרי בצעירותם סובלים ממעט תופעות לוואי, ושומרים על רמת תפקוד גבוהה יותר מאשר שהייתה להם לפני המעבר. בנוסף, תוצאות טיפולים כגון ייעוץ נחשבות טובות יותר כאשר הוא מוצע בגיל מוקדם יותר.
היחס מצד המשפחה עשוי להגדיל או להקטין את סיכוניהם הבריאותיים של בני נוער טרנסג'נדרים. מעשים כמו הטרדה פיזית או מילולית, לחץ להיענות לנורמות המגדריות והדרת בני הנוער מאירועים משפחתיים, יובילו לסיכונים בריאותיים גדולים יותר, כגון דיכאון והתאבדות. מהצד החיובי, מעשים כמו תמיכה בזהות המגדרית של הנער – בין היתר לשוחח על אודותיה ולפעול כדי לתמוך בבחירתם – למרות שההורה עלול להרגיש לא בנוח, משפיעות באופן משמעותי על חיזוק הביטחון העצמי של בני הנוער, מה שמסייע להם להימנע מסיכונים בריאותיים הנגרמים מדחייה חברתית.
פגיעות

בני נוער טרנסג'נדרים נחשבים פגיעים ביותר למגוון רחב של בעיות, בהן הפרעות שימוש בסמים, התאבדות, התעללות בילדות, התעללות/תקיפה מינית והפרעות פסיכיאטריות.
פגיעות > דיספוריה מגדרית

דיספוריה מגדרית מאופיינת באי־נוחות ומצוקה חזקה ומתמשכת של אדם בקשר למגדרו, לאנטומיה שלו, למין שניתן לו בלידה ואף ליחס החברתי כלפי השונות המגדרית שלו. בני נוער טרנסג'נדרים שחווים דיספוריה מגדרית נוטים להיות מודעים מאוד לגופם; המראה החיצוני, המשקל ודעותיהם של אנשים אחרים על גופם עשויים להיות חשובים מאוד עבורם. חלק מדיספוריה מגדרית הוא אי־הלימה מגדרית, שהיא הניתוק בין מגדר למין. תחושת אי־ההלימה, בצורתה הבסיסית ביותר, היא החלק הרגשי ו/או הנפשי של דיספוריה.
פגיעות > התעללות פיזית, מינית ומילולית

בני נוער טרנסג'נדרים ונוער שאינם מתאימים למגדר נמצאים בסיכון מוגבר להתעללות פיזית, מילולית ומינית. נון־קונפורמיות מגדרית בילדות נמצאת בקורלציה עם התעללות, והתעללות הורית עקב נון־קונפורמיות נמצאת בקורלציה עם מצבים נפשיים גרועים יותר, כגון סיכון מוגבר לדיכאון ולהתאבדות. בעיות דימוי גוף במובן של מראה חיצוני קיימות הן אצל נוער טרנסג'נדרי אובדני והן אצל נוער טרנסג'נדרי לא־אובדני, אך אלה שהיו להם בעיות דימוי עצמי בפרט באשר למשקלם, או שחוו סלידה מצד אנשים אחרים בסביבתם ביחס לגופם, נמצאים בסיכון מוגבר להתאבדות. תמיכה הורית זוהתה כגורם חשוב בהפחתת השפעות בריאותיות שליליות שונות. לדוגמה, צעירה טרנסג'נדרית שהשתתפה בקבוצת מיקוד עבור מחקר סיפרה: "כשאמא שלי, דוקטור לפילוסופיה, גילתה מה אני (כלומר, טרנסג'נדרית), היא נהגה לפגוע בי עם חפצים. היא הכתה אותי בראש עם מגהץ פעם אחת, והיו על גופי חמש סיכות שדכן. לבסוף היא התכחשה אליי". בסיום קבוצות המיקוד אמרו רבים מבני הנוער: "לבני נוער טרנסג'נדרים אין כלום. אנא עזרו לנו". לבני נוער שהוריהם תומכים בזהותם המגדרית ובהופעה המגדרית המועדפת עליהם קיים סיכוי גבוה בהרבה להיות במצב טוב יותר מכמה בחינות: נפשית, כלכלית, אקדמית וכו'. בני נוער טרנסג'נדרים המתמודדים עם התעללות פיזית אולי יסולקו מבתיהם, או יבחרו לעזוב, דבר שיכול להוות חוויה טראומטית במיוחד עבורם. כמו כן נמצא כי המחסור בקורת גג מוביל לא פעם לקשיים כלכליים עבור בני נוער אלה. חוסר תמיכה בבית והטרדות מתמידות בבית הספר עלולים להוביל לקשיים לימודיים גם עבור בני הנוער, המתמודדים עם רמת נשירה גבוהה בהרבה בהשוואה לעמיתיהם הסיסג'נדרים.
פגיעות > חסרי בית ומין הישרדותי

נכון לשנת 2014, על פי נתוני המועצה הלאומית לבריאות לחסרי בית (National Healthcare for the Homeless Council), כחמישית מבני הנוער הלהט"בים בארצות הברית נמצאים במצב לא יציב מבחינת דיור או שהם חסרי בית לחלוטין. כתוצאה מכך, ההערכה היא שבין 20% ל־40% מבני הנוער חסרי הבית הם חלק מקהילת הלהט"ב. בין הסיבות לכך שלבני נוער להט"בים אין גישה למגורים יציבים נמנות דחייה או עימות עם המשפחה, צורות שונות של אלימות וקושי להסתדר במוסדות שונים כמו למשל בית ספר או משפחת אומנה. גם כאשר בני נוער להט"בים מוצאים את עצמם במקלטים לחסרי בית, הם לא מקבלים מענה הולם לצרכיהם, מה שמותיר אותם ברחובות בשיעורים לא־פרופורציונליים ביחס לבני גילם ההטרוסקסואלים והסיסג'נדרים חסרי הבית, שמסתדרים בקלות רבה יותר עם ההפרדה המגדרית במקלטים, וכן אינם זקוקים לשירותים מיוחדים במקלטי הדיור שלהם.
כתוצאה מחוסר יכולתם של להשיג מקלט הולם, אחד הדברים שנוער טרנסג'נדרי עשוי להגיע אליהם הוא מין הישרדותי (Survival sex), עיסוק בפעילות מינית עם אדם אחר על מנת לענות על צורכי ההישרדות הבסיסיים של האדם. מחקר רב־עירוני שפורסם ב־2004 מצא שכרבע מהנוער חסר הבית או שברח מהבית עוסק במין הישרדותי. בדרך כלל הפעילות המינית מתקיימת תמורת כסף, אך גם עשויה להתקיים תמורת מקום לינה ללילה, מזון או ביגוד. על אף שקיימת מודעות לסכנות האפשריות הכרוכות במין הישרדותי, חלק מהנוער העוסק בה בפועל עשוי להפיק תחושת סיפוק וגאווה מהיכולת לתמוך בעצמו בכך. בין הסיכונים הקשורים למין הישרדותי נמנית העברה שלמחלות מין.
פגיעות > חוסר גישה לשירותי בריאות

בני נוער טרנסג'נדרים מתמודדים עם קשיים רבים בקבלת טיפול רפואי לדיספוריה מגדרית. חוסר הגישה נובע לעיתים קרובות מכך שרופאים מסרבים לטפל בבני נוער, או משום שבני הנוער חוששים מתגובות שליליות של המטפלים. כיום, לפסיכיאטרים, אנדוקרינולוגים ורופאי משפחה יש הנחיות ברורות על אופן מתן טיפול לצעירים טרנסג'נדרים מגיל ההתבגרות המוקדמת עד לסיומו. הנחיות אלו נמצאות בשימוש נרחב באירופה, בבריטניה ובצפון אמריקה. בעוד שבמדינות אחרות, בדרך כלל רופאים עשויים לסרב להעניק טיפול הורמונלי לצעירים מתחת לגיל 16, וביצוע ניתוח להתאמה מגדרית לפני גיל 18 הוא כמעט בלתי אפשרי ברוב המדינות. בין אנשי המקצוע הרפואיים המורשים לתת מרשם רפואי להורמונים נמנים נותני שירות רפואי, אחיות מטפלות ועוזרי רופא.
רבים מבני נוער המשתמשים בהורמונים כדי לפתח לעצמם מאפייני מין משניים (אנ'), זכריים או נקביים, משיגים הורמונים אלו בדרכים בלתי חוקיות. הדבר עלול לגרום לבעיות בריאותיות רבות אצל בני הנוער, בהן גדילה פובטרלית לא תקינה ו-HIV, עקב מחטים מזוהמות. זיהומים המועברים במגע מיני הם גם בעיה בריאותית משמעותית עבור בני נוער טרנסג'נדרים, משום שלעיתים קרובות הפרטנרים המיניים שלהם אינם רואים את הסיכונים הבריאותיים שבקיום יחסי מין עם טרנסג'נדרים, בפרט משום שאין ביכולתם של טרנסג'נדרים מזכר-לנקבה (MTF) להיכנס להיריון. מגמה זו של יחסי מין לא־מוגנים בקרב אוכלוסיית הטרנסג'נדרים מעמידה אותם בסיכון מוגבר, והגדילה את שיעור מחלות מין בקרב קבוצה זו.
עם זאת, במהדורה השביעית של המסמך הרפואי "תקני טיפול בריאותי עבור אנשים טרנסקסואלים, טרנסג'נדרים ונון-קונפורמיים מגדרית" (אנ'), בהוצאת האיגוד המקצועי העולמי לבריאות טרנסג'נדרים (WPATH), ישנה התייחסות לצורכיהם של ילדים טרנסג'נדרים.
פגיעות > בריונות

מסגרת בית הספר יכולה להיות מהקשות ביותר עבור בני נוער טרנסג'נדרים. תלמידים אלו עלולים להתמודד עם בעיות שונות בבית הספר, בהן הטרדה ותקיפה מילולית ופיזית, הטרדה מינית, הדרה וחרם חברתי ובעיות בין־אישיות נוספות עם בני גילם. תלמידים טרנסג'נדרים נוטים בהרבה משאר בני גילם לדווח על הטרדה, תקיפה ותחושת חוסר ביטחון במסגרת בית הספר. חוויות אלו משתנות מאדם לאדם ובין בתי ספר שונים. בבתי ספר גדולים יותר יש אקלים בטוח יותר עבור תלמידים טרנסג'נדרים, כמו גם בתי ספר עם הכנסה נמוכה יותר ובתי ספר המשלבים בתוכם מיעוטים דתיים ואתניים.
בארצות הברית, מחקר משנת 2009 על תלמידים טרנסג'נדרים בכיתות ו'–י"ב הראה כי מרביתם חוו אווירה עוינת בבית הספר, כאשר הוטרדו באופן קבוע מצד עמיתיהם. 82% מבני הנוער הללו דיווחו כי הם חשים לא בטוחים בבית הספר בשל זהותם המגדרית, וכמעט 90% דיווחו כי הם חווים הטרדה הומופובית מצד בני גילם לעיתים קרובות. רוב התלמידים הללו דיווחו גם על פגיעה פיזית בבית הספר, כאשר כמעט מחציתם דיווחו שהם הותקפו באגרופים, בבעיטות או נפצעו מנשק. גם הטרדה מינית בקרב תלמידים אלו דווחה בשיעור מדאיג (76%). שירותים וחדרי הלבשה מהווים איום גדול במיוחד לתלמידים טרנסג'נדרים. תלמידים אלה דיווחו לעיתים קרובות על פחד וחרדה מהשימוש במתקנים אלה בבית הספר, בשל חוויות של הטרדה מצד עמיתים ומבוגרים בעת שהשתמשו בהם. הערות שליליות על הופעתם מגדרית של התלמידים נשמעות על ידם לעיתים קרובות במקומות האלה, ותלמידים שענו על הסקר דיווחו כי תלמידים אחרים מתייחסים אליהם בגסות וכי הם חוטפים מהם מכות ובעיטות. מחקר שנערך בשנת 2017 על תלמידים בכיתות ט'–י"ב בארצות הברית מצא כי 27% מהתלמידים הטרנסג'נדרים דיווחו על תחושת חוסר ביטחון בבית הספר, בניגוד מוחלט לרק 5% מהבנים הסיסג'נדרים ו-7% מהבנות הסיסג'נדריות שדיווחו על תחושות דומות.
הנהלות בתי הספר לרוב לא מתייחסות ברצינות לדיווחים על התעללות בתלמידים טרנסג'נדרים. רק כשליש מהתלמידים הטרנסג'נדרים שדיווחו על קורבנות לאנשי צוות בית הספר העידו כי מצבם טופל בצורה נאותה ואפקטיבית. שאר התלמידים נתקלים לעיתים קרובות במצבים שבהם אנשי צוות בית הספר מאשימים אותם. למשל, אחד התלמידים העיד כי כאשר דיווח על בריונות שחווה, נאמר לו "שאני צריך להפסיק להתהדר במיניות שלי". לעיתים קרובות הנהלות בתי הספר מפלות תלמידים טרנסג'נדרים, ומענישות אותם בשל מעשים כמו לבישת בגדים התואמים לזהותם המגדרית, שימוש בשירותים התואמים את זהותם המגדרית, והתעקשות להשתמש בשמם ובכינוי הגוף המגדרי המועדפים עליהם. ענישה זו לא משרתת שום מטרה חינוכית, אלא רק מבודדת תלמידים טרנסג'נדרים עוד יותר.
בנוסף, נראה כי שיעורי הנשירה הגבוהים וממוצעי הציונים הנמוכים פוגעים באוכלוסיית הטרנסג'נדרים. החומרה והתדירות של בריונות והטרדות נגדם קשורות ישירות לדברים אלה. במחקר אחד על נוער טרנסג'נדרי, כ-75% מהמשתתפים דיווחו כי הם נשרו מבית הספר, כאשר כמעט כולם ציינו שהסיבה העיקרית לכך הייתה מעשי האלימות המתמשכים נגדם, בשל זהותם המגדרית. בריונות נגד טרנסג'נדרים בבתי ספר נמצאה קשורה באופן ישיר גם לתוצאות שליליות אחרות, כגון חוסר בית, אבטלה, כליאה ושימוש בסמים.