stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביאטריס צ'פקואץ'
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם במרוצי שדה שנערכה בחודש מרץ בקמפלה, אוגנדה, הייתה צ'פקואץ' הרצה האחרונה בנבחרת המעורבת של קניה, ועזרה לה לזכות במדליית זהב, לפני נבחרת אתיופיה ונבחרת טורקיה. בחודש יוני, זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר באליפות קניה, לאחר שקבעה תוצאה של 4:03.20 דקות. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון, היא סיימה במקום הרביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 9:10.45 דקות.
צ'פקואץ התחרתה בליגת היהלום שש פעמים. במאי, בתחרות בדוחא, סיימה במקום השני בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 9:01.57 דקות, ובסוף מאי בתחרות ביוג'ין, סיימה במקום השני בשיא אישי נוסף של 9:00.70 דקות. בתחילת יולי סיימה במקום הראשון בתחרות בפריז בתוצאה של 9:01.69, ובסוף אותו חודש התחרתה בריצת 3000 מטר (שהעניקה ניקוד לריצת 5000 מטר) וסיימה שנייה, בתוצאה של 8:28.66 דקות. באוגוסט, בגמר ריצת 3000 מטר מכשולים שנערך בציריך, ירדה לראשונה מגבול 9 הדקות כשזכתה במדליית הכסף בתוצאה של 8:59.84 דקות, אחרי רות ג'בט ולפני נורה ג'רוטו. בגמר ריצת 5000 המטרים שנערך בחודש ספטמבר בבריסל, סיימה במקום הרביעי לאחר שקבעה תוצאה של 14:39.33 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, סיימה במקום השביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:13.59 דקות.
בתחרות ליגת היהלום במונקו, סיימה צ'פקואץ' במקום הראשון בריצת 3000 מטר מכשולים, תוך שהיא קובעת שיא עולם חדש של 8:44.32 דקות, שיפור של 8 שניות לשיא הקודם של רות ג'בט. בגמר ליגת היהלום שנערך בבריסל היא זכתה במדליית הזהב לאחר שקבעה תוצאה של 8:55.10 דקות.
ביוגרפיה > 2019

בתחרות ליגת היהלום בשנגחאי, סיימה צ'פקואץ' במקום הראשון בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא תחרות חדש של 9:04.53 דקות.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה בחודש ספטמבר, זכתה צ'פקואץ' במדליית הזהב לאחר שרצה לבדה מתחילת הריצה וקבעה שיא אליפות חדש של 8:57.84 דקות. היא סיימה לפני אמה קובורן האמריקאית (9:02.35 דקות) וגסה פיליציטס קראוזה הגרמנייה (9:03.30 דקות).
ביוגרפיה > 2021

בתחרות במונקו בפברואר 2021 קבעה שיא עולם של 14:43 דקות בריצת כביש ל-5 ק"מ.
ביאטריס צ'פקואץ' בתחרות ליגת היהלום בפריז
בוסטון פיצה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטורונטו 
 תקופת הפעילות:  1964–הווה (כ־60 שנה)
 מיקום המטה:  ריצ'מונד, קולומביה הבריטית, קנדה
 ענפי תעשייה:  פיצרייה
 מוצרים עיקריים:  מסעדה 
  
 bostonpizza.com
 
בוסטון פיצה (BP), הידועה גם כמסעדת הפיצה גורמה והספורט בר של בוסטון, היא רשת מסעדות קנדית רב-לאומית, המחזיקה בזכיינות מיקומים בקנדה, ארצות הברית ומקסיקו.
היסטוריה

בוסטון פיצה החלה את דרכה באדמונטון, אלברטה, ב-12 באוגוסט 1964, כאשר מהגר יווני, גוס אג'יורטיס, הקים את בוסטון פיצה ובית הספגטי. עד 1970 היו לבוסטון פיצה 17 סניפים במערב קנדה, 15 מהם בזכיינות.
אחד מהזכיינים הראשונים היה ג'ים טרליווינג, קצין המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה. בשנת 1968 הוא הבחין בפופולריות הגוברת של בוסטון פיצה ורכש את הזכויות לפתיחת מסעדה בפנטיקטון, קולומביה הבריטית. בעודו בפנטיקטון, הוא פגש את ג'ורג' מלוויל, רואה חשבון. הוא שימש כיועץ העסקי של טרליווינג במשך ארבע שנים, ובשנת 1973 הפך לשותף העסקי של טרליווינג. במשך 10 שנים הם פתחו 16 מסעדות בקולומביה הבריטית.
בשנת 1983 רכשו טרליווינג ומלוויל את רשת פיצה בוסטון מרון קויל, שרכש את החברה מאג'יורטיס בשנת 1978. השניים חילקו 15 מהמסעדות שלהם לזכיינים אחרים, הסבו מסעדה אחת למסעדת הדרכה של חברות והתחילו לבסס מערכות ותקני הפעלה כדי לתקנן את פעילות החברה. בתחילת שנות השמונים, בוסטון פיצה התרחבה במזרח קנדה אך בסוף 1985 רובן, אם לא כל המסעדות באונטריו נסגרו. בשנת 1986 הפכה בוסטון פיצה לספקית הפיצה הרשמית של אקספו 86 בוונקובר.
עד 1995 גדלה הרשת ל-95 מסעדות במערב קנדה עם רווח של יותר מ-110 מיליון דולר קנדי. לאורך השנים הרבות המסעדות הפכו להצלחה, והוקמו יותר ברים ספורטיביים כחלק בלתי נפרד מהעסק.
בשנת 1997 נשכר מארק פצינדה להביא את הרשת לאזורים מזרחיים יותר של קנדה. ברגע שנפתח משרד מזרחי במיסיסוגה, נפתחה מסעדה אחרת באוטווה בספטמבר 1998. בהמשך פתחה החברה משרד אזורי בלאוואל, באפריל 2004. נכון לדצמבר 2012, פעילים בקנדה 348 סניפים של בוסטון פיצה, ומעל 40 בארצות הברית ובמקסיקו.
היסטוריה > בוסטונ'ס (Boston's)

בוסטונ'ס הייתה הגרסה האמריקאית והמקסיקנית של זיכיון בוסטון פיצה. בשנת 1998 הוקמה מטה אמריקני בדאלאס, טקסס. שמה של בוסטון פיצה שונה ל"מסעדת הפיצה גורמה והספורט בר של בוסטון". לבוסטונ'ס היו מעל ל-30 סניפים בארצות הברית ו-4 במקסיקו.
היסטוריה > מיתוג לקידום מכירות

כחלק מקמפיין פרסום שנוצר על ידי תקשורת ZIP, במהלך המחזור הראשון של פלייאוף סטנלי קאפ 2011, כאשר בוסטון ברואינס שיחקה במונטריאול קנדיאנס, החברה מיתגה מחדש את מיקומיה במונטריאול באופן זמני כ"מונטריאול פיצה". בסיבוב הגמר של הפלייאוף, כאשר הברואינס שיחקו בונקובר קנאקס, החברה מיתגה מחדש את מיקומיה בקולומביה הבריטית כ"ונקובר פיצה".
מחלוקות מסחריות

בשנת 2002 פיצה בוסטון פתחה בתביעה נגד בוסטון מרקט בבית המשפט הפדרלי של קנדה בגין השימוש בסימן המסחרי במילה "בוסטון" בקנדה. להגנתה טענה בוסטון מרקט כי סימני המסחר של בוסטון פיצה אינם תקפים מכיוון שמתואר סגנון של פיצה מאזור ספציפי. המחלוקת נמשכה לאחר שבוסטון מרקט הפסיקה לפעול בקנדה בשנת 2004. הצדדים סיכמו את המחלוקת בשנת 2008 על פי הסכם לפיו בוסטון מרקט לא תשתמש במילים "בוסטון" או "בוסטון מרקט" בקנדה במשך חמש שנים למסעדות או למוצרי מזון או שתייה (למעט מוצרי מזון ארוזים מראש, אך לא כולל פיצה ולזניה). בוסטון מרקט הסכימה לא להשתמש בשום סימן מסחרי הכולל את המילים או הצירופים "בוסטון" ו"בוסטון פיצה" (למעט מקרים חריגים).
הערות שוליים

↑  "Quick Facts" (PDF). Boston Pizza International. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-06-19. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2012 Annual Report" (PDF). Boston Pizza International. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-10-19. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.bostons.com
↑  "About Us". Boston's the Gourmet Pizza. אורכב מ-המקור ב-2014-10-20. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Juanita Ng (28 בפברואר 2011). "Brilliant marketing: How Boston Pizza became Vancouver Pizza". The Vancouver Sun. אורכב מ-המקור ב-31 במאי 2011. נבדק ב-29 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Haggarty, Elizabeth (30 במאי 2011). "Boston Pizza now Vancouver Pizza until the end of the playoffs". Toronto Star. נבדק ב-31 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Boston Pizza battles Boston Market over name rights in Canada". Pizza Marketplace. 11 באוקטובר 2002. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2011. נבדק ב-28 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Charlie Smith (17 במרץ 2005). "Pizza chain battles McDonald's over name". The Georgia Straight. נבדק ב-28 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Boston Pizza settles dispute with Boston Market over the name Boston". Welland Tribune. 2008. אורכב מ-המקור ב-27 ביולי 2011. נבדק ב-28 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
בננה באנשי

ערך זה עוסק בסוג קוקטייל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  שמנת, ליקר בננה, ליקר קקאו 
 
בננה באנשי (באנגלית: Banshee בלבד) הוא קוקטייל המורכב מ: 60 מ"ל ליקר קקאו בהיר, 60 מ"ל ליקר בננה ו 60 מ"ל שמנת. את כל המרכיבים יש למזוג לשייקר עם קרח, לנער היטב ולמזוג לכוס קוקטייל.
מקור השם

מקור השם הוא בשל הצבע החיוור של הקוקטייל המזכיר באנשי. בישראל השם לא נקלט היטב ונתווסף לו המילה בננה בשל ליקר הבננה הדומיננטי.
בטינגן

בטינגן (בגרמנית: Bettingen, בגרמנית שווייצרית: Bettige) הוא כפר בקנטון בזל-שטאדט שבשווייץ.
היסטוריה

בטינגן מוזכר לראשונה במסמך משנת 777. ב-2 במרץ 1513 רכשה העיר האחים כריסטופל והאנס דרושסן מוולהאוזן את הכפר מהעיר בזל. מחיר הרכישה היה 800 גילדרים וזו הסיבה להכללתו של בטינגן בתחומיה של שווייץ.
שטחו של בטינגן הוא 2.23 קמ"ר. מתוכם 34.1% משמשים לחקלאות, 44.8% הם שטחים מיוערים ו-18.8% הם שטחים בנויים.
הכפר שוכן בתחומי המטרופולין של בזל, על הגדה הימנית של נהר הריין ולמורדותיו של הכפר הקטן, סנט כרישונה. בטינגן מחולק למעשה לשני יישובים. דורף בטינגן (Dorf Bettingen) הוא יישוב אלמאני, השוכן בתוך בקעה קטנה. היישוב השני הוא כרישונה (Chrischonahöhe) השוכן סביב למרכז העלייה לרגל של סנט כרישונה. בשנת 1356 נבנתה במקום כנסייה שהוקדשה לסנט כרישונה. מאז 1925 קיימים במקום בית חולים ובתי אבות.
נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,186 תושבים.
הערות שוליים

1 2  משרד הסטטיסטיקה הפדרלי של שווייץ
↑  משרד הסטטיסטיקה הפדרלי של שווייץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538274105171  GND: 4088214-7  HDS: 001187  VIAF: 127110416   WorldCat (עם VIAF): 127110416
בננה (אי)

| --- | --- |

אתר הנופש בננה איילנד דוחה ליד האי בננה
 נתונים גאוגרפיים
 קואורדינטות:  25°17′53″N 51°38′43″E﻿ / ﻿25.29801°N 51.64528°E﻿ / 25.29801; 51.64528
 שטח:  13 הקטאר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
  (למפת קטר מוגדלת) א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי בננה(למפת קטר רגילה) א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי בננה
 
בננה (בערבית: الموز) הוא אי קטן, בשטח של כ-13 הקטאר, בצורת סהר, שנמצא במפרץ הפרסי, מול חופי העיר דוחה, קטר. ליד האי נבנה אתר הנופש בננה איילנד דוחה על ידי Anantara, שנבנה במהלך העשור השני של המאה ה-21.‏
הערות שוליים

↑  Sideridis, Dimitris (2019-01-28). "Qatar builds luxury paradise off Doha coast". CNN Travel (באנגלית). ארכיון מ-2019-04-08. נבדק ב-2019-11-09.
↑  Group, Oxford Business (2015-04-22). The Report: Qatar 2015 (באנגלית). Oxford Business Group. ISBN 9781910068274. ארכיון מ-2021-11-30. נבדק ב-2021-11-30.
↑  "Banana Island Resort Doha by Anantara-Guest Fee, Parking". Marhaba l Qatar's Premier Information Guide (באנגלית בריטית). 2018-04-16. ארכיון מ-2019-11-09. נבדק ב-2019-11-09.
↑  Group, Oxford Business (2014-04-15). The Report: Qatar 2014 (באנגלית). Oxford Business Group. ISBN 9781910068007. ארכיון מ-2021-11-30. נבדק ב-2021-11-30.
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא קטר. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בניין מנהטן (שיקגו)

| --- | --- |

בניין מנהטן בפינה הצפון מזרחית של רחוב דירבורן ואידה בי וולס דרייב.
 מידע כללי
 סוג:  בניין משרדים 
 כתובת:  שיקגו, אילינוי
 מיקום:  שיקגו 
 מדינה:  ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1889–1891 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1891 
 אדריכל:  ויליאם לה ברון ג'ני 
 סגנון אדריכלי:  אסכולת שיקגו (אדריכלות) 
 מידות
 גובה:  53.5 מ' 
 קומות:  16 
 קואורדינטות:  41°52′33″N 87°37′45″W﻿ / ﻿41.875833°N 87.629167°W﻿ / 41.875833; -87.629167
  (למפת שיקגו מוגדלת) בניין מנהטן(למפת שיקגו רגילה) בניין מנהטן
 
בניין מנהטן (באנגלית: Manhattan Building) הוא גורד שחקים בן 16 קומות ברחוב דירבורן-דרום 431 בשיקגו, אילינוי. הוא תוכנן על ידי האדריכל ויליאם לה ברון ג'ני ונבנה מ-1889 עד 1891. זהו גורד השחקים העתיק ביותר ששרד בעולם ומשתמש במבנה תומך שלד בלבד. הבניין היה המטה הראשון של תאגיד Paymaster, והוא רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים החל מ-16 במרץ 1976, והוגדר כנקודת ציון בשיקגו ב-7 ביולי 1978.
אדריכלות

חלונות המעוגלים הייחודיים מעניקים אור לחללים הפנימיים של הבניין, והשילוב של חזית גרניט בקומות התחתונות וחזית לבנים בקומות העליונות מסייע בהקלת העומס המופעל על מסגרת הפלדה הפנימית. הקירות הצפוניים והדרומיים נתמכים על שלוחות פלדה הנושאות את העומס בחזרה למבנה התומך הפנימי.
הרבגוניות והחוזק של בניית מסגרת מתכת אפשרו את הקמת גורד השחקים, כפי שמעיד מבנה זה, שהגיע לגובה מדהים של 16 קומות בשנת 1891. האדריכל שלו היה חלוץ בפיתוח מבנים גבוהים.
גלריה

בניין מנהטן בשורת גורדי שחקים היסטוריים לאורך רחוב דירבורן-דרום
מבט דרומה לאורך רחוב דירבורן-דרום
פרטי חזית
פרטי חלון
פרטי חלון
הערות שוליים

↑  Manhattan Building. Archived 2007-02-03 at the Wayback Machine Chicago Landmarks (URL accessed 9 July 2006).
↑  Manhattan Building, Chicago. Emporis Buildings (URL accessed 9 July 2006).Manhattan Building, 431 South Dearborn Street, Chicago, Cook County, IL. American Memory from the Library of Congress (URL accessed 9 July 2006).
1 2  "Manhattan Building". Archived from the original on February 3, 2007. Retrieved March 2, 2007.
בניין משטרת מחנה יהודה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תחנת משטרה 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  משטרת ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1860
 תאריך פתיחה רשמי:  1860? 
 חומרי בנייה:  אבן 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  31°47′07″N 35°12′50″E﻿ / ﻿31.785295°N 35.21377°E﻿ / 31.785295; 35.21377
  (למפת ירושלים מוגדלת) בניין משטרת מחנה יהודה(למפת ירושלים רגילה) בניין משטרת מחנה יהודה(למפת הרי ירושלים רגילה) בניין משטרת מחנה יהודה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בניין משטרת מחנה יהודה
 
האריות בכניסה למבנה
בניין משטרת מחנה יהודה או בית הקונסול מור הוא מבנה אבן דו קומתי ברחוב יפו בירושלים בסמוך לישיבת עץ חיים ולשוק מחנה יהודה. המבנה עבר גלגולים רבים החל מהתקופה העת'מאנית.
היסטוריה

המבנה הוקם סביב שנת 1860 כאחת מ-17 מצדיות, שנועדו לשמור על הדרך שבין נמל יפו לשער יפו. לקראת סוף המאה ה-19 חדל הבניין לשמש כמצדית, נמכר והפך למשכנו של הקונסול הבריטי באותה העת, נואל טמפל מור. מור יזם בבניין שינויים, ששינו לחלוטין את צורתו המקורית. אלה כללו הרחבה משמעותית של קומת הקרקע, הוספת קומה שנייה והקמת אורווה בצמוד לבית. בחצר הגדולה ניטע בוסתן, שהוקף בגדר אבן.  יורשיו של מור המשיכו להשתמש בבית עד לסוף המאה התשע-עשרה, כאשר נמכר הבית לערבי מהכפר עין כרם בשם מרחייב. מרחייב השכיר את הבית למשפחת יהודית מבולגריה בשם משפחת אריה, שהתגוררה במקום עד לכיבוש ירושלים בידי הבריטים בשנת 1917. במהלך מגוריה של משפחת אריה בבית, נקבעו בחזיתו שני אריות מפוסלים, יצירתו של האמן הירושלמי ר' שמחה יאנובר.
בימי המנדט הבריטי הפך המקום לתחנה אזורית של משטרת המנדט ולאחר קום המדינה עבר לשמש כתחנה אזורית של משטרת ישראל.
בשנת 2003, במסגרת העבודות להרחבת רחוב יפו על מנת לאפשר את מעבר הרכבת הקלה, פורקה חומת האבן של הגן ועמודי השער והאריות הוצבו מחדש בצמוד לקיר המבנה.
נכון לשנת 2021 משמש המקום את משטרת ישראל כמשרד אבידות ומציאות.
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר, ירושלים: כתר, 2005, עמ' 293, מסת"ב 9650713808
הערות שוליים

↑  שלומי שטרית ואורי קוסובסקי, משטרת ישראל בשביל ישראל: מבני משטרה היסטוריים בארץ ישראל, ירושלים, 2013, עמ' 309-307
בנלי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  ג'וזפה בנלי 
 תקופת הפעילות:  1911–הווה (כ־113 שנים) 
 חברת אם:  Qianjiang Motorcycle 
 מיקום המטה:  פזארו 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  אופנוע 
  
 www.benelli.com
 
בנלי (באיטלקית: Benelli Q.J.), היא חברה איטלקית לייצור אופנועים וטוסטוסים שהוקמה בעיר פזארו בשנת 1911. החל משנת 2005 היא נמצאת בשליטה של חברה סינית Qianjiang Motorcycle.
תולדות החברה

החברה הוקמה בשנת 1911 על ידי משפחת בנלי. תחילה הם עסקו בתיקון אופנועים ובייצור חלקי חילוף. בשנת 1919 הוצג לראשונה אופנוע מתוצרת החברה. הייצור גדל בהדרגה. בשנת 1939 אופנוע של בנלי זכה בתחרות מרוץ בינלאומית.
לאחר מלחמת העולם השנייה אחד האחים פרש והקים חברה לייצור כלי רכב נפרדת. יתר האחים המשיכו בניהול בחברה. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 גדל ייצוא התוצרת לארצות הברית. דגם Benelli 650 Tornado אף נמכר תחילה מחוץ לאיטליה. בסוף שנות ה-60 החל משבר בתעשיית הרכב באיטליה בעקבות כניסת יצרנים מיפן ובמיוחד הונדה. בכל זאת החברה הצליחה להתאים את עצמה לתנאי השוק החדשים.
בשנת 1967 הוקמה חברת בת לייצור נשק קל.
בשנת 2000 בשטח של המפעל המקורי הוקם מוזיאון הרכב שכולל אוסף של אופנועים מתוצרת בנלי ויצרנים נוספים. עולם מיוחד מוקדש לג'וזפה בנלי היה בין משפחת מייסדים ותכנון את האופנועים הראשונים של החברה.
בשנת 2005 השליטה על החברה עברה לחברה סינית. לאחר שנים קשות החל משנת 2016 ייצור האופנועים החל לגדול.
במרוצת השנים אופנועים בתוצרת בנלי זכו מספר פעמים באליפויות העולם. טונינו בנלי, היה אלוף איטליה בשנות ה-30 של המאה ה-20 וקבע מספר שיאי עולם על האופנועים תוצרת בנלי.
גלריה

בנלי 500 (1935)
בנלי 250 (1971)
בנלי טורנדו (2003)
בנלי TRK ‏ (2020)
בנלי מוטורלה (1970)
בית הכנסת של דנידין

| --- | --- |

הבניין הראשון בו שכן בית הכנסת בין השנים 1863-1881, ברחוב Moray Place
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  Moray Place 
 מיקום:  Dunedin City 
 מדינה:  ניו זילנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1864
 תאריך פתיחה רשמי:  1864 
 קואורדינטות:  45°51′38″S 170°30′42″E﻿ / ﻿45.86043°S 170.51163°E﻿ / -45.86043; 170.51163
 he
 
בית הכנסת של דנידין (באנגלית: Dunedin Synagogue) הוא בית כנסת בעיר דנידין באי הדרומי של ניו זילנד. זהו בית הכנסת הדרומי ביותר בעולם.
בית הכנסת נדד בין שלושה מיקומים שונים בעיר החל מהקמתו ב-1863. הקהילה היהודית בעיר דנידין נוסדה לראשונה בינואר 1862 ומנתה 43 חברים. לאחר שנערכו מפגשים ותפילות בביתו של אחד מחברי הקהילה במשך תקופת מה, הוחלט שיש צורך במקום תפילה קבוע.

בית הכנסת הראשון נחנך בספטמבר 1863 ברחוב מוריי פלייס (Moray Place) אשר במרכז העיר. בית הכנסת שכן במיקום זה עד שנת 1881, אז לא התאים כבר לצורכי הקהילה היהודית הגדלה, ונמכר לבונים החופשיים, אשר החזיקו את משרדיהם בבניין עד שנת 1992. כיום זהו מבנה פרטי ופועלת בו גלריה לאמנות. המבנה מחזיק עד היום בתואר הבניין הדרומי ביותר בעולם ששימש אי פעם בתור בית כנסת.

בית הכנסת השני נבנה בשנת 1881 מול בניין בית הכנסת המקורי והתאים לאירוח של כ-600 איש. המבנה החדש היה בין בתי הכנסת הגדולים בחצי הכדור הדרומי לאותו זמן, ובין בתי התפילה הגדולים בעיר גם בהשוואה לכנסיות בה. בניין בית הכנסת תוכנן על ידי לואי בולדיני ובחזיתו שובצו עמודים דוריים. במחצית השנייה של המאה ה-20 קטנה בהדרגה הקהילה היהודית של דנידין, וב-1965 נמכר הבניין לסניף המקומי של ימק"א ובית הכנסת של העיר נדד לבניין צנוע יותר בצפונה של העיר. מיד לאחר מכירתו, נהרס הבניין הוותיק, כדי לפנות מקום למשרדים חדשים עבור ימק"א. כיום נמצא במקום חניון מקורה בעל מספר קומות.

בית הכנסת השלישי, הפעיל עד היום, ממוקם בצפון דנידין, לא הרחק מאוניברסיטת אוטגו. הבניין הצנוע במידותיו והבנוי מבטון תוכנן על ידי האדריכל הניו זילנדי-יהודי ג'ורג' גולדווטר, אשר תכנן גם את בית הקהילה היהודית באוקלנד. כמו קודמיו, גם בית הכנסת הנוכחי טוען לתואר בית כנסת הקבע הדרומי ביותר בעולם.

כיום מתקיימות התפילות בבית הכנסת בימי שישי אחת לחודש, ובחגי ישראל.
בטינה אופנהיימר

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  22 בינואר 1919 שטוטגרט, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  6 בינואר 1972 (בגיל 52) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  חנה בטינה הלנה סנדר
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תחום יצירה:  צילום
 
בטינה אופנהיימר (22 בינואר 1919 – 6 בינואר 1972) הייתה צלמת ישראלית ילידת גרמניה.
ביוגרפיה

בטניה אופנהיימר, בת אמיל (אליעזר) וארנה סנדר, נולדה בשטוטגרט, גרמניה, בשנת 1919. בספטמבר 1939 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה דרך אנגליה והתגוררה בירושלים. בראשית שנות ה-50 החלה לעסוק בצילום לאחר שקיבלה הכשרה אצל אפרים דגני. עסקה בצילום מסחרי, בצילום דיוקנאות ועוד לצד צילום עיניים עבור בית החולים "הדסה". יצירותיה מאופיינות בנטייה ליצירת קומפוזיציה נקיה. במהלך שנות ה-60–70 של המאה ה-20 פיתחה סגנון אישי המשלב רישום עם טכניקה של פוטוגרמה.
בטינה אופנהיימר נפטרה ב-6 בינואר 1972 והובאה לקבורה בהר המנוחות.
תערוכות יחיד

1956 צוותא, ירושלים
1957 תצלום מאת בטינה אופנהימר, מוזיאון לאמנות חדישה, חיפה
1962 פוטגרם, פוטוציור, בית האמנים, ירושלים
1968 פוטו ציור, בית האמנים, ירושלים
1970 מוזיאון וילפריד ישראל, הזורע
1973 תערוכת זיכרון, גלריה נורה, ירושלים
הערות שוליים

↑  בטינה אופנהיימר באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270258  NLI: 987007266264405171  RKD: 395339  ULAN: 500478837  VIAF: 98097890   WorldCat (עם VIAF): 98097890
בנלי מוטורלה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  בנלי מוטורולה 50
 יצרן:  בנלי
 שנות ייצור:  1978–1970
 יחידות שיוצרו:  כ-200,000
 הרכבה:  איטליה איטליה
 סיווג:  אופנוע
 מרכב:  טוסטוס
 משקל:  43 ק"ג (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 49 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית
 קיבולת מכל דלק:  2.5 ליטר
בנלי מוטורלה (באיטלקית: Benelli Motorella, קרוי גם: בנלי מוטורולה 50) הוא אופנוע במרכב טוסטוס שיוצר בין השנים 1978–1970 על ידי בנלי בעיר פזארו באיטליה.
הדגם יוצר גם תחת המותג מוטובי (איט'). זה היה הדגם הנמכר ביותר של בנלי/מוטובי, כ-200,000 יחידות יוצרו.
מפרט טכני

מנוע בעל צילינדר אחד בנפח 49 סמ"ק במחזור שתי פעימות.
הערות שוליים

↑  ראו ברושור דגם "בנלי מוטורלה" ebay.com/itm/DEPLIANT-PUBBLICITARIO-BROCHURE-PUBBLICITA-MOTO-BENELLI-MOTORELLA
↑  ,"MotoB" שהפכה לימים ל- "MotoBi", הייתה יצרנית אופנועים איטלקית הפעילה בין השנים 1984–1950. מאז 2009 חזר המותג לשוק לאחר רכישתו על ידי "Michael Leeb Trading GmbH"
בלקברן

ערך זה עוסק בעיר באנגליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מרכז העיר
מרכז העיר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  צפון-מערב אנגליה
 מחוז:  לנקשייר לנקשייר
 שטח:  24.5 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  117,963 (2011)
  ‑ צפיפות:  4,291 נפש לקמ"ר (2001)
 קואורדינטות:  54°44′41″N 2°28′37″W﻿ / ﻿54.74472°N 2.47694°W﻿ / 54.74472; -2.47694
 אזור זמן:  UTC
 http://www.preston.gov.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בלקברן(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בלקברן(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בלקברן(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בלקברן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מגדל השעון העתיק של בלקברן
תחנת הרכבת של בלקברן
בלקברן (באנגלית: Blackburn) היא עיר גדולה במחוז לנקשייר שבצפון אנגליה, 32 ק"מ צפונית מהעיר מנצ'סטר. שמה הרשמי של בלקברן הוא "בלקברן-דרווין" על שם העיירה הגובלת בה מדרום אך נמצאת בתחום שיפוטה.
במרכז העיר זורם נהר בלאקווטר.
נכון לשנת 2011 מתגוררים בבלקברן 117,963 תושבים.
היסטוריה

חפירות ארכאולוגיות בהרים מסביב לבלקברן גילו שרידים מתקופת הברונזה. בלקברן ממוקמת במקום בו נסללה בעבר דרך עבור הצבא הרומאי אשר חצה את נהר בלאקווטר צפונה לכיוון מצודות באזור מנצ'סטר של היום.
הנצרות הגיעה לבלקברן בסוף המאה השישית, כנראה בשנת 596 (ישנה הוכחה לבניית כנסייה בעיר באותה שנה). העיר הייתה יעד חשוב בתקופה האנגלו-סקסונית כאשר הייתה אחת העיירות החשובות של נורת'מבריה.
שמה של בלקברן היה "בלצ'בורן" כפי שתועד בספר יום הדין משנת 1086 עבור המלך ויליאם הראשון. מקור שמה לא ברור. יש השערות שזה שילוב של מילים בשפה האנגלית העתיקה ויש השערות ששמה של העיר הוא בלק-בורן (זרם שחור).
במהלך המאה ה-13 נפתחו בבלקברן הרבה מפעלי טקסטיל. במאה ה-14 הפלמים התיישבו באזור ועזרו לפתח את כלכלת העיר בהתבסס על תעשיית הטקסטיל. במהלך המאות ה-18 וה-19 עד תחילת המאה ה-20 הפכה בלקברן ל"בירת האריגה העולמית" והפכה מעיירה קטנה המונה 5,000 תושבים לעיר המונה 130,000 תושבים. הצניחה בתעשיית הטקסטיל הכתה לא רק בבלקברן אלה בכל עיר שהתבססה על התעשייה בערך בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנות ה-50 הגיעו לבלקברן הרבה מהגרים מהודו ופקיסטן. כמות המוסלמים בבלקברן היא מהגבוהות באנגליה וויילס.
גאוגרפיה ואקלים

בלקברן ממוקמת על נהר בלאקווטר בצפון מחוז לנקשייר, 32 ק"מ צפונית למנצ'סטר ו-296 ק"מ צפונית ללונדון. בלקברן ממוקמת בגובה 122 מטר מעל גובה פני הים. העיר גובלת בדרומה באדמת ביצות ובצפונה בעמק ריבל. העיר ממוקמת בין על הרי מזרח לנקשייר ועל כן ישנם רחובות תלולים. מרכז העיר ממוקם בין מספר גבעות. בלקברן היא העיר הגדולה במזרח לנקשייר ונמצאת כ-15 קילומטר מערבית מהעיר פרסטון שהיא המרכז המנהלי של מחוז לנקשייר. האקלים בבלקברן הוא אקלים ימי מתון. כמו ברוב הערים בבריטניה הקיץ קריר והחורף מתון.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2001 חיים בעיר ובמטרופולין שלה 105,085 תושבים בצפיפות של 4,291/ק"מ². בעיר חיים 69.2% אנגלים לבנים, 14.31% הודים ו-11.45% פקיסטנים. 12.33% מתושבי העיר נולדו מחוץ לשטח האיחוד האירופי. 57.53% תושבי העיר הם נוצרים, 25.74% מוסלמים ו-15.98% אחרים.
כלכלה

'קניון בלקברן' הידוע בשמו השני ("מרכז הקניות בלקברן") הוא הקניון היחיד בעיר עם 130 חנויות. הקניון נמצא באזור מרכזי עם מסחר רב גם מחוץ לו וברחובות הסמוכים. השוק של בלקברן נמצא גם הוא בקרבת מקום. מקומות עבודה רבים מספקים מספר מפעלים גדולים הקשורים לצבא בריטניה.
תחבורה

תחנת רכבת המחודשת של בלקברן ממוקמת במרכז העיר אותה משרתת רשת רכבות של חברת נורת'רן.
נמל תעופה הבינלאומי בלאקפול נמצא 37 ק"מ מערבית לבלקברן והוא נמל התעופה הקרוב לעיר. נמל תעופה של מנצ'סטר שהוא נמל התעופה העמוס ביותר מבין נמלי התעופה בבריטניה אחרי לונדון, ממוקם 45 ק"מ דרום מזרחית לבלקברן.
ספורט

מועדון הכדורגל החשוב ביותר בעיר הוא בלקברן רוברס המשחק בצ'מפיונשיפ. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון אווד פארק. המועדון זכה באליפות בשנת 1995 וגביע הפוטבול ליג ב-2002.
ברטראנד פייטנוד

ברטראנד "ברט" ארתור פייטנוד (אנגלית: Bertrand "Bert" Arthur Patenaude; תעתיק: /ˈpætnoʊd/‏; 4 בנובמבר 1909 - 4 בנובמבר 1974) היה כדורגלן אמריקאי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי. פייטנוד הוכר על ידי פיפ"א באופן רשמי כמבקיע השלושער הראשון בתולדות המונדיאל לאחר שנים רבות שהישגו היה שנוי במחלוקת, וב-1971 נבחר להיכל התהילה של הכדורגל בארצות הברית.